stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבי לוז
ביוגרפיה

לוז נולד בדגניה ב', בנם של שניים ממייסדי הקבוצה, רחל וקדיש לוז, איש מפא"י ולימים יו"ר הכנסת. גדל והתחנך במוסדות החינוך הקיבוציים של עמק הירדן בתיכון בית ירח.
במלחמת העצמאות נלחם כקצין בחטיבת גולני. לאחר המלחמה עבד בחקלאות בדגניה ב', ואחר כך היה מחלוצי ההתיישבות בערבה בהיאחזות יטבתה. למד ספרות עברית ומדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן. אחר-כך שימש מורה בבית הספר המשותף בבית ירח. בשנת 1968 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן, ואחר-כך לימד בה ספרות עברית עד ליציאתו לגמלאות בשנת 1998. בנוסף לעבודתו באוניברסיטת בר-אילן לימד ספרות עברית במכללה האקדמית כנרת בעמק הירדן.
בשנת 1965 ראה אור ספרו הראשון, "מקום שהנחלים הולכים", שזיכה אותו בפרס קוגל לספרות יפה. מאז הוציא עוד ספרים רבים.
בשנת 2011 זכה בפרס רמת גן לספרות על מפעל חיים.
ללוז היו שלושה אחים: אסתר דינר, אהוד לוז, פרופסור בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטת חיפה, וחנה ברקן.
היה נשוי לאהובה עד פטירתה בשנת 2010, ואב לשני בנים ושלוש בנות (בהם הסופרת תהילה לוז גלמן, אשתו של אלי גלמן המנכ"ל לשעבר של חברת אמדוקס). בתו שירה נשואה לפרופסור יואב צ'פמן, מנהל מחלקה נוירולוגית במרכז רפואי שיבא.
נפטר ב-1 בנובמבר 2020 ונקבר בקיבוצו.
סמוך לפטירתו הוגש לו ספר מאמרי-מחקר המוקדש לו:
זיוה שמיר, אבידב ליפסקר (עורכים), ארצות הצבי: מחקרים על נוף ואדם בספרות העברית מוגשים לצבי לוז, ירושלים: כרמל, תשפ"ב.
מספריו

מקום שהנחלים הולכים (1965 - הוצאת הקיבוץ המאוחד)
מציאות ואדם בספרות הארץ ישראלית, (סדרת מחקרים, אוניברסיטת בר-אילן), הוצאת דביר, תש"ל, 1969.
מציאות ואדם בספרות הארץ-ישראלית מחקר בספרות (1970 - הוצאת דביר)
עונות (1970 - הוצאת הקיבוץ המאוחד)
אגדות המקום (1972 - הוצאת עקד)
שבילי שירה (1974 - הוצאת עקד)
סובב הולך (1975 - הוצאת עקד)
גל חוזר (1977 - הוצאת עקד)
מאזן - 13 סיפורים, הוצאת הקיבוץ המאוחד וקרן תל אביב לספרות ולאמנות, 1980.
משוואות שיר: מסות על שירה ופרשנות השוואתית, תקופת התחיה, הוצאת עקד, 1981.
ציד יונים (סיפורים לבני נעורים), (1981 - הוצאת דביר)
הצטלבות (רומן), הוצאת ספריית הפועלים, תשמ"ג, 1982.
אצל גנסין: פירוש צמוד לסיפור "אצל", הוצאת ספריית הפועלים, תשמ"ג, 1983.
אולי באחד הימים, עיון בשיריו של נתן יהונתן, הוצאת עלי-שיח, 22, תשמ"ד, 1984.
תשתיות שירה, עיקרים בפואטיקה של ביאליק, הוצאת ספריית פועלים, תשמ"ה, 1984.
נפשו בכפו (רומן), (1985 - הוצאת הקיבוץ המאוחד)
שירת נתן יהונתן / מונוגרפיה, הוצאת ספריית הפועלים, תשמ"ו, 1986.
שומר רוח (1988 - הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר)
על מתי מדבר, מסות על פואמה לביאליק, אוניברסיטת בר-אילן, רמת-גן, תשמ"ח, 1988.
שירת יעקב פיכמן מונוגרפיה, הוצאת פפירוס, תש"ן, 1989.
מכאן ועד היכן (1990 - הוצאת עקד)
שירת עוזר רבין, מונוגרפיה: צבי לוז, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1992.
שקפים: סיפור רב קולי, הביא לדפוס חיים פלג, הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1994.
שירת אברהם חלפי, מונוגרפיה: צבי לוז, הביאה לדפוס : לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1994.
שירת ע. הלל, מונוגרפיה: צבי לוז, הקיבוץ המאוחד, תשנ"י, 1996.
שירת אסתר ראב - מונוגרפיה: צבי לוז, עריכה: לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1997.
שירת יוסף צבי רימון, מונוגרפיה: צבי לוז, עריכה: לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשנ"ח, 1998.
המציאות האחרת - שירת פנחס שדה, הוצאת שוקן, 2000.
שירת אורי ברנשטיין מונוגרפיה, ערכה והביאה לדפוס לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2000.
היסוד הפילוסופי בשירה העברית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001.
מריבה עם אלוהים, ערכה והביאה לדפוס לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשס"ב, 2002.
העיקר הלירי בשירה העברית המודרנית, ערכה: לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2003.
התגלמות של מציאויות בשירה העברית המתחדשת, ערכה והביאה לדפוס לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2004.
מחתרת השיר: מגמות אחרות בשירה העברית, ערכה והביאה לדפוס לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006.
אתגר היתרון וחיסרון האתגר: על מצב הרוח השירי והתאולוגי, עריכה :לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2008.
אור חוזר - מסות, הביאה לדפוס: לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"ע, 2010.
טלטלה חוזרת: מבחר סיפורים קצרים, הביאה לדפוס : לאה שניר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשע"ב, 2011.
הזרימה הדו-סטרית של העברית : בין הקנונים לשירה המתחדשת, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשע"א, 2011.
אגדת המקום (טרילוגיה), הוצאת הקיבוץ הארצי, 2013.
מה יתרון: שני סיפורים על אותו מקום: נפשו בכפו, מכאן ועד היכן, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2014.
בעקבות חילופי משמרות: מסות ממבט חוזר, הוצאת הקיבוץ המאוחד: ספריית פועלים, 2016.
מספריו שערך

שירים יעקב לרנר, (כינס והקדים מבוא צבי לוז), (ספרי נפש על שם יהודה בורלא), גבעתיים רמת-גן, אגודת הסופרים העברים בישראל, ליד מסדה, 1974.
שירים י.צ. רימון, העורך: ישראל כהן, בחר והקדים מבוא: צבי לוז, אגודת הסופרים העברים בישראל, ליד הוצאת מסדה, תשל"ט? ,1978?
חפוש הספרות הישראלית: מסות ומאמרים ברוך קורצווייל , ערך ביחד עם ידידיה יצחקי, אוניברסיטת בר-אילן, רמת-גן, תשמ"ב, 1981.
מבוא לשמש: מסות על כליל סוניטות לשאול טשרניחובסקי, (מבוא ועריכה צבי לוז), אוניברסיטת בר-אילן, רמת-גן, 1996.
על ספיח לביאליק (הסיפור ספיח ומסות עיון), עריכה ומבוא ביחד עם זיוה שמיר, אוניברסיטת בר-אילן, רמת-גן, תשנ"ח, 1997.
על גילוי וכסוי בלשון: עיונים במסתו של ביאליק, עריכה ומבוא ביחד עם זיוה שמיר, אוניברסיטת בר-אילן, רמת-גן, תשס"א, 2001.
הערות שוליים

↑  הדף של צבי לוז באתר אוניברסיטת בר-אילן
↑  נחמן גלבוע, נפטר פרופ' צבי לוז, הזמן הירוק, (באתר כנס מדיה), 4 בנובמבר 2020
↑  שמיר זיווה, לוז צבי ///סופר וחוקר ספרות, לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית, באתר הקשרים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299936805171  BIBSYS: 90198685  BnF: cb13489482c (data)  GND: 1127556983  ISNI: 0000 0001 0948 7060  LCCN: n83184382  NLA: 35090342  NTA: 202484815  SUDOC: 078870941  VIAF: 2624904   WorldCat (עם VIAF): 2624904
מאיר רוסטון

| --- | --- |

 לידה:  10 בדצמבר 1928 (בן 96) לונדון, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 ענף מדעי:  ספרות אנגלית
 מקום מגורים:  אנגליה, ישראל
 מקום לימודים:  קווינס קולג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  אוניברסיטת בר-אילן 
 תרומות עיקריות
 יחסי הגומלין בין ספרות ואמנות
 
מאיר רוסטון (באנגלית: Murray Roston;‏ נולד ב-10 בדצמבר 1928) הוא חוקר ספרות, פרופסור אמריטוס לספרות אנגלית באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה

רוסטון נולד בלונדון ב-10 בדצמבר 1928. הוא זכה במלגה ללימודי קלאסיקה באוניברסיטת קיימברידג' ולאחר סיום התואר פנה לספרות אנגלית באוניברסיטת לונדון. הוא עלה לישראל ב-1956 למשרת מרצה באוניברסיטת בר-אילן, שם כיום הוא פרופסור אמריטוס. רוסטון לימד מספר פעמים כפרופסור אורח באוניברסיטת סטנפורד וכן באוניברסיטת וירג'יניה. בשנים 1988–1990 כיהן כדקאן הפקולטה למדעי הרוח בבר-אילן. בשנת 1999 נתמנה רוסטון כפרופסור אורח בקביעות באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ולימד שם כל שנה שלישית. רוסטון חבר במספר רב של ועדות מערכת וועדות ייעוץ אקדמיות וכן ניהל את התוכנית למדעי הרוח באוניברסיטה הפתוחה.
מחקר

רוסטון הוא חוקר בינתחומי, מחבר של סדרת ספרים הבוחנים כיצד שינויים בני התקופה באמנות החזותית יכולים להאיר את הבנתנו בהתפתחויות מקבילות בספרות. הוא פרסם שישה ספרים על יחסי הגומלין עם האמנות וכן כמה ספרים על מגוון נושאים, מהרנסאנס עד התקופה המודרנית. ספרו האחרון The Comic Mode in English Literature נבחר על ידי המגזין היוקרתי Choice לרשימת הספרים האקדמיים המצטיינים לשנת 2012.
חיים אישיים

בשנת 1956 נישא רוסטון לאמונה לבית משפחת לרמן. זמן קצר לאחר מכן הם עלו לישראל, חיו במשך תקופה ארוכה בקריית אונו ולאחר מכן עברו לנורדיה, סמוך לנתניה. לזוג שלוש בנות, ירדנה, מרצה לאמנות (נשואה לפרופ' אלכסנדר לובוצקי), נינה ויונית, חמישה עשר נכדים וארבעים ושבעה נינים. אחותו ג'ויס הייתה נשואה לפרופ' אהרן הראל-פיש.
חיבוריו > ספרים

PROPHET AND POET: the Bible and the Growth of Romanticism. 204pp. UK: Faber & Faber; US: Northwestern University Press, 1965. Arden reprint 1979.
BIBLICAL DRAMA IN ENGLAND: from the Middle Ages to the Present Day. 335pp. UK: Faber & Faber; US: Northwestern University Press, 1968.
THE SOUL OF WIT: a study of John Donne 236 pp.+ 12 plates on Mannerist art. Oxford University Press (Clarendon Press), 1974. Reprinted 1976.
MILTON AND THE BAROQUE. 192 pp. with 12 plates. UK: The Macmillan Press; US: Univ. of Pittsburgh Press, 1980.
SIXTEENTH CENTURY ENGLISH LITERATURE. 235 pp.+ 12 illustrations. UK: The Macmillan Press; US: Schocken Press,1982. Hrdbk+pbk. Reprntd 1984, 1988. Arabic trans. 2005.
RENAISSANCE PERSPECTIVES: in literature and the visual arts. Princeton University Press, 1987. 380pp.+ 84 illustrations. (pbk ed.+hardbk reprnt 1989).
CHANGING PERSPECTIVES: in literature and the visual arts. 1650 1820. Princeton University Press, 1990. 458 pp. + 123 art illusts. (pbk ed.+hdbk reprint 1992).
VICTORIAN CONTEXTS: literature and the visual arts. 246pp.+ art ills. US: New York University Press; UK: The Macmillan Press, 1997 (reprinted 1998).
MODERNIST PATTERNS: in literature and the visual arts. 288 pp.+ art illustrations. US: New York University Press; UK: The Macmillan Press, 2000. Issued as electronic-book 2010.
THE SEARCH FOR SELFHOOD IN MODERN LITERATURE. 243pp.Palgrave (The Macmillan Press UK & St. Martin’s Press US), 2001.
GRAHAM GREENE’S NARRATIVE STRATEGIES: a study of the major novels. 168 pp. Palgrave (The Macmillan Press UK & St. Martin’s Press US), 2006.
TRADITION AND SUBVERSION IN RENAISSANCE LITERATURE: studies in Shakespeare, Spenser, Jonson, and Donne. 258pp. In the series: ‘Medieval & Renaissance Literary Studies’ Duquesne UP, 2007.
THE COMIC MODE IN ENGLISH LITERATURE: from the Middle Ages to Today. Continuum Press, 2011 (hdb/pbk/ebook).
חיבוריו > עריכה

העולם השקספירי: ילקוט עיונים חדשים לציון יובל ה-400 להולדת שקספיר. עם הספר, 1965, 283 עמודים.
חיבוריו > תרגום לאנגלית

Isaiah Rabinovich, Major Trends in Modern Hebrew Fiction. University of Chicago Press, 1968, pp. 288; וספרים רבים נוספים.
Lubotzky, Asael, From the Wilderness and Lebanon, Koren Publishers Jerusalem, 2016, pp 206.
חיבוריו > קובץ מאמרים לכבוד מאיר רוסטון

Ellen Spolsky ed., ICONOTROPISM: Turning toward Pictures. Lewisburg, PA: Bucknell University Press, 2004. 210 pp.
הערות שוליים

↑  Choice: Current Reviews for Academic Libraries, vol.50 #5, January 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274228005171  PLWABN: 9810590353605606  BnF: cb120727934 (data)  GND: 188427597  ISNI: 0000 0001 0860 9564  LCCN: n79106210  NKC: mzk2012701644  NTA: 068695683  SUDOC: 029012384  VIAF: 34357   WorldCat (עם VIAF): 34357
קרב בצרה

קרב בצרה התחולל מ-11 בנובמבר עד ל-22 בנובמבר 1914 בין כוחות הצבא הבריטי והצבא העות'מאני במהלך המערכה במסופוטמיה ובסיומו כבשו הבריטים את בצרה מידי הטורקים.
רקע

בטרם פרוץ מלחמת העולם הראשונה שלטה האימפריה העות'מאנית במסופוטמיה בעוד שבריטניה שלטה בפרס שם פעלה חברת הנפט האנגלו-איראנית להפיק נפט, לעבד אותו ולשלוח אותו במיכליות לבריטניה דרך המפרץ הפרסי. עם פרוץ המלחמה עמדו שתי המעצמות משני עברי המתרס ומשרד המלחמה בבריטניה חשש שהטורקים ינסו לפגוע בייצור הנפט בפרס ולחסום את נתיב השייט ולכן החליטה בריטניה להשתלט אל אזור שאט אל ערב כדי למנוע כל ניסיון כזה.
מהלך הקרב

הפלישה הבריטית לעיראק החלה ב-6 בנובמבר 1914 באזור פאו ואזור החוף נכבש באותו יום מול התנגדות טורקית מצומצמת של דיוויזיה 38 בפיקודו של סולימאן אסקרי ביי. לאחר כיבוש אזור פאו נסוג הצבא העות'מאני לבצרה. עקב חששם של הבריטים שמא העות'מאנים מתכננים לתקוף את פאו, החליטו הבריטים להביס את הצבא העות'מאני ולכבוש את בצרה.
ב-7 בנובמבר 1914 החלו חיילים בריטים להתקדם מפאו לעבר בצרה. קרבות רבים התרחשו בין כוחות חיל הרגלים הבריטי ובין כוחות חיל הפרשים העות'מאני בין 7 ל-9 בנובמבר, בעת שחיל הפרשים העות'מאני נשלח כדי להדוף את התקדמות החיילים הבריטים. הכוחות הבריטיים הגיעו לאזור בצרה ב-10 בנובמבר. למרות נסיגת העות'מאנים מהעיר, הם הותירו כמה מאות חיילים כדי לשמור עליה. הבריטים תקפו את בצרה, ובתוך שעה הובסו החיילים העות'מאנים הנותרים ובצרה נכבשה.
אף על פי שהבריטים כבשו את בצרה, הם לא מימשו את מטרתם להשמיד את הצבא הטורקי, שנסוג במעלה החידקל לכות. כישלון הבריטים במימוש מטרתם הביא למערכות נוספות במסופוטמיה.
ראו גם

אנדרטת בצרה
לקריאה נוספת

Barker, A. J. The Bastard War: The Mesopotamian Campaign of 1914–1918. New York: Dial Press, 1967. קרב בצרה, באתר OCLC (באנגלית)
שמעון שוורצפוקס

| --- | --- |

שמעון שוורצפוקס, 2013
 לידה:  19 באוקטובר 1927 (בן 97) בישהיים, ריין תחתון, צרפת 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן  אקול פראטיק דה אוטז אטיד 
 תלמידי דוקטורט:  אהרן גימאני, מאיר הילדסהיימר, ירון הראל
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד 
 צאצאים:  דן שוורצפוקס 
 
שמעון ריימונד שוורצפוקס (בצרפתית: Simon Raymond Schwarzfuchs; נולד בכ"ג בתשרי ה'תרפ"ח, 19 באוקטובר 1927 בבישהיים, ריין תחתון) הוא היסטוריון יהודי-צרפתי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה

נולד לז'ורז' ומרתה מאייר שוורצפוקס, אביו היה חזן. לשמעון אח המבוגר ממנו בשנה ואחות הצעירה ממנו בשנה. לאחר סיפוח אלזס-לורן לגרמניה הנאצית בנובמבר 1940 ופינוי תושבי שטרסבורג, מצאה המשפחה מסתור בלימוז'.
שמעון היה חבר תנועת הצופים היהודיים בצרפת ותנועת הנוער הציוני (MJS) שבה היה פעיל בשנים 1942–1944. זמן קצר לפני תום מלחמת העולם השנייה הצטרף לשורות תנועת ההתנגדות היהודית הצרפתית (צר').  ונטל חלק בקרבות לשחרור צרפת במחוז טאן.
ב-1948 הוסמך לרבנות וכיהן זמן מה כרב בית כנסת. למרות הכשרתו הרבנית, לא שירת שוורצפוקס בתפקידים רבניים למעט תקופה קצרה כחבר בית הדין של פריז.
ב-1951 יצא ללימודי מלגה בדרופסי קולג' בפילדלפיה שבפנסילבניה, ארצות הברית, וב-1953 השלים את עבודת הדוקטורט שלו על רבי מרדכי בן הלל ("המרדכי").
ב-1964 עלה לישראל עם משפחתו והחל ללמד היסטוריה יהודית וכללית באוניברסיטת בר-אילן, הוא עמד בראש מחלקות שונות באוניברסיטה וכיהן תקופה כדיקן הפקולטה למדעי הרוח ובמקביל הרצה באוניברסיטאות באירופה: באקול פראטיק דה אוטז אטיד בפריז, ובבריסל.
שמעון שוורצפוקס הוא אביר לגיון הכבוד הצרפתי משנת 2000.
בנו, ד"ר דן שוורצפוקס, הוא סגן מנהל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה ומנהל המיון הפנימי והאמבולטורי.
ספריו

היהודים והשלטון הצרפתי באלג'יריה : 1830-1855, ירושלים : מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשמ"א.
יהודי צרפת בימי הביניים, בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001.
הרבנות בצרפת בדורות האחרונים, רמת גן:  הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תש"ס 2000.
לקריאה נוספת

יוסף הקר וירון הראל (עורכים), לא יסור שבט מיהודה; הנהגה, רבנות וקהילה בתולדות ישראל. מחקרים מוגשים לפרופ’ שמעון שוורצפוקס. ירושלים: מוסד ביאליק, תשע"א
פלזמפרזיס

מכונת המפרידה בין תאי הדם לפלזמה
פלזמפרזיס (באנגלית: Plasmapheresis) הוא תהליך רפואי שבמהלכו נשאב הדם אל מחוץ לגוף, רכיבי הפלזמה מופרדים מתאי הדם, מטופלים (או מוחלפים באחרים) ומוחזרים למחזור הדם (או במקרה של תרומה, נשמרים לשימוש עתידי).
פלזמפרזיס הוא שם כולל למגוון אפשרויות טיפול בסינון רכיבי הפלזה מן הדם, ניתן להבחין בין כמה סוגים של פלזמפרזיס:
הסרת הפלזמה מהמטופל, טיפול בה בדרך כלשהי (למשל סינון הנוגדנים) והחזרתו לגוף המטופל.
החלפת פלזמה (PLASMA EXCHANGE), הפלזמה מופרדת מדם החולה ומסולקת (אך תאי הדם מוחזרים), והחולה מקבל פלזמה תחליפית מתרומה, אלבומין או שילוב של אלבומין ומלח (בדרך כלל 70% אלבומין ו-30% מלחים) או נוזל פזיולוגי בעל הרכב דומה לזה של הפלזמה.
תרומת פלזמה, הסרת פלזמת הדם הפרדתה לרכיבים, כשחלקם מוחזרים לתורם וחלקם נשמרים ומוקפאים לצורך שימוש עתידי בטיפול רפואי או לייצור תרופות.
שימושים רפואיים

פלזמפרזיס הוא אמצעי טיפולי חשוב אצל חולים במחלות אוטואימוניות (שבהן הגוף מייצר נוגדנים התוקפים תאים ורקמות), בתהליך הפלזמפרזיס מוסרים הנוגדנים הגורמים למחלה מהפלזמה של החולה, הטיפול נפוץ במחלות נוירולוגיות כמו תסמונת גייאן-בארה או מיאסטניה גראביס.
תהליך הפלסמפרזיס

לפני ביצוע התהליך, מבצעים בדיקות דם, ספירה, תפקודי כבד וכליות וכן בדיקות לאיתור נוכחות נגיפים. מרכיבים לחולה צנתר ורידי מרכזי באזור המפשעה או בוורידי הצוואר, ומחברים את החולה למכונה למשך כשעתיים, בדרך כלל ניתנים כמה טיפולים במרווחים של יומיים ביניהם.
תהליך הפלסמפרזיס > סיבוכים

במהלך הטיפול ולאחריו תיתכן ירידה בלחץ הדם, הפרעה בקצב הלב, ונטייה לדימום (עקב רמות נמוכות של פרותרומבין). ייתכנו גם סיבוכים הקשורים בהכנסת הצנתר המרכזי למשל דימום או זיהום.
יעל שמש

| --- | --- |

יעל שמש
 לידה:  21 במאי 1962 (בת 62) באר שבע, ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן 
 מנחה לדוקטורט:  אוריאל סימון 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן (1 בנובמבר 1995) 
 
יעל שמש (נולדה ב-21 במאי 1962) היא מרצה בדרגת פרופסור חבר במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן. היא דתייה, פמיניסטית, טבעונית ופעילה למען בעלי חיים.
קורות חייה

יעל שמש נולדה בבאר שבע לאביה רוברט שמש, מהנדס, יליד מצרים, ולאמה שרה אסטלה שמש לבית באבאני, עקרת בית, ילידת מקסיקו. בגיל 5 הייתה לצמחונית, בעקבות זעזוע שתקף אותה למראה מוכר במרכול שהרג דג במכת פטיש, ובגיל 31 עברה לטבעונות מלאה, לאחר שנחשפה למידע על ניצול בעלי החיים בתעשיות הביצים והחלב.
את שירותה הצבאי עשתה בנח"ל.
בשנת 1984 החלה ללמוד תנ"ך וספרות עברית לתואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן. היא המשיכה בלימודי תואר שני בתנ"ך וכתבה עבודה לתואר שלישי במסלול הישיר לדוקטורט. העבודה נכתבה בהדרכת פרופ' אוריאל סימון, ועסקה בניתוח ספרותי של סיפורי אלישע הנביא. בשנת 1997 קיבלה תואר דוקטור.
בשנות לימודיה עבדה בספרייה המרכזית של האוניברסיטה ובמכון לתולדות חקר המקרא היהודי בראשותו של אוריאל סימון. בשנת 1994 החלה ללמד במכללת אשקלון, ובשנת 1995 הצטרפה לסגל ההוראה של המחלקה לתנ"ך. בשנת 2007 קיבלה דרגת מרצה בכירה. בשנת 2013 נבחרה לתואר "מרצה מצטיין" באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2016 הועלתה לדרגת פרופסור חבר. בשנים 2023-2018 כיהנה בתפקיד ראש המרכז לחקר האישה ביהדות באוניברסיטת בר-אילן.
שמש נשואה ליריב גלבוע, אף הוא טבעוני ופעיל למען בעלי חיים. בשנת 2011 החלה באימוני ריצה, השתתפה בריצת מרתון ואולטרה מרתון, ומתארת את חוויותיה בבלוג "טבעונית למרחקים ארוכים", שבאמצעותו היא מקדמת את האידאולוגיה הטבעונית.
תרומתה המחקרית

יעל שמש עוסקת בשני כיווני מחקר עיקריים.
הכיוון הראשון הוא הפואטיקה של הסיפור המקראי. היא משלבת גישה של קריאה צמודה וחקר הסוגים, ומבררת כיצד תורמים האמצעים הספרותיים המשמשים בסיפור מסוים (כגון סגנון, מבנה, עיצוב הזמן והמרחב, עיצוב הדמויות וכיוצא באלה) להבהרת המסר של הסיפור. גישה זו ננקטה בעבודת הדוקטור שלה. על פי ניתוחה, אלישע אינו מתואר כנביא שליח, אלא כאיש אלוהים קדוש, בעל כוחות על טבעיים, המוצגים בסיפורים באמצעות הנסים שהוא מחולל על דעת עצמו. סיפורי אלישע הם הדוגמה הקדומה ביותר[דרוש מקור] בתולדות ספרות עם ישראל לסוג הספרותי של סיפורי קדושים, והיא עומדת עליהם ועל דמותו הייחודית של אלישע. גישה מחקרית זו משתקפת גם במאמריה השונים העוסקים בסיפורים במקרא.
הכיוון השני הוא פרשנות אידאולוגית למקרא. היא מתמקדת בפרשנות פמיניסטית למקרא ובאתיקה כלפי בעלי חיים. שמש מלמדת שנים רבות קורס בפרשנות פמיניסטית למקרא, ומרצה על נושא זה בבמות שונות. במאמריה בתחום זה היא נוקטת בדרך החקר הפמיניסטי המגשר – גישה מחקרית המבקשת למצוא, או ליצור מחדש, גשר בין המקרא ובין האידאולוגיה הפמיניסטית.
בתחום האתיקה כלפי בעלי חיים פרסמה שמש כמה מאמרים על צער בעלי חיים ביהדות. בשנת 2003 יזמה וארגנה (עם חנה כשר ונעם זהר) כנס באוניברסיטת בר-אילן בנושא: "אתיקה, יהדות ובעלי חיים".
היא מרבה לפרסם מאמרים בתחום זה גם בבמות לא אקדמיות, מתראיינת בערוצי התקשורת ומגיבה לפרסומים על התאכזרות לבעלי חיים.
שמש נוקטת בפרסומיה גישה בין תחומית ונעזרת בספרות מקצועית מתחומי הפילוסופיה, המשפטים, הפסיכולוגיה, האנתרופולוגיה והסוציולוגיה. גישה זו בולטת במאמרה על ההתאבדות במקרא, הבוחן את ההיבטים הפסיכולוגיים של ההתאבדות (ראו סעיף "מאמרים נבחרים", א), ובספרה על האבלות במקרא, הנתמך במחקרים מתחומי הפסיכולוגיה והאנתרופולוגיה.
מאפיין בולט נוסף של מחקרה הוא שילוב תחומי העניין האישיים במחקר אקדמי. כך למשל העיסוק האקדמי בשאלת צער בעלי חיים נובע מהיותה טבעונית ופעילה למען בעלי חיים. הרעיון לספרה על האבלות במקרא צמח בעקבות פטירת אביה.
מאמרים נבחרים > חקר המקרא וספרותו

"מידה כנגד מידה בסיפורת המקראית", בית מקרא מד (תשנ"ט), עמ' 261–277.
"מידה כנגד מידה בחוק המקראי, בהשוואה לחוקי המזרח התיכון ולחוקי הבדווים", בית מקרא מה (תש"ס), עמ' 146–167.
התאבדות במקרא על רקע תופעת ההתאבדות בתרבות הכללית ובמקורות ישראל, JSIJ‏ 2, 2003, עמ' 1–24.
“The Elisha Stories as Saint’s Legends”, Journal of Hebrew Scriptures 8 (2008), 41 pp
מאמרים נבחרים > פרשנות אידאולוגית (פמיניסטית)

"סיפורי אונס והבניה מגדרית – היחס לדינה, לפילגש בגבעה ולתמר במקרא, במדרש ובפרשנות המסורתית", ש' ורגון ואחרים (עורכים), עיוני מקרא ופרשנות ז, מנחות ידידות והוקרה למנחם כהן (בר-אילן, תשס"ה), עמ' 309–333.
“A Gender Perspective on the Daughters of Zelophehad: Bible, Talmudic Midrash, and Modern Feminist Midrash”, Biblical Interpretation 15 (2007), pp. 80–109
"ומוצא אני מר ממות את האשה" (קהלת ז, כו) : האומנם מצויה שנאת נשים במקרא?" שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום יט (תשס"ט), עמ' 77–101.
"אינה ראויה להגנה: אשת פוטיפר, חקר הסיפור המקראי והחקר הפמיניסטי", בית מקרא נה (תש"ע), עמ' 46–76
מאמרים נבחרים > פרשנות אידאולוגית (צער בעלי חיים)

“The Vegetarian Ideology in Talmudic Literature and Traditional Biblical Exegesis”, Review of Rabbinic Judaism 9 (2006), pp. 141–166.
"חמלה כלפי בעלי חיים בספרות חז"ל ובפרשנות המסורתית", ש' ורגון ואחרים (עורכים), עיוני מקרא ופרשנות ח (תשס"ח), עמ' 677–699.
“‘And Many Beasts’ (Jonah 4:11): The Function and Status of Animals in the Book of Jonah”, Journal of Hebrew Scriptures 10 (2010), 26 pp
מאמרים נבחרים > מאמרים בבמות לא אקדמיות

רבי יהודה הנשיא לומד לרחם על בעלי-חיים
כיצד קיים ר' זוסיא מצוות פדיון שבויים
חזון הצמחונות והשלום של הרב קוק
"לא תשחית את עצה" – יהדות ואקולוגיה (אורכב 20.08.2009 בארכיון Wayback Machine)
צוואתו הרוחנית של יצחק בשביס זינגר
ספרים

אבלות במקרא: דרכי התמודדות עם אבדן ושכול בסיפורת המקראית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספריית הילל בן-חיים, תל אביב תשע"ו.
זר רימונים: מחקרים במקרא ובפרשנותו מוקדשים לפרופ' רימון כשר, בעריכת מיכאל אביעוז, אלי עסיס ויעל שמש, אטלנטה: SBL, 2013
הערות שוליים

↑  על פי הרשימה הראשונה בבלוג שלה, "טבעונית למרחקים ארוכים".
↑  ראו מרצים מצטיינים תשע"ג.
↑  ראו מאמרה, "כיוונים בחקר הפמיניסטי היהודי למקרא", מדעי היהדות, 50 (תשע"ה), עמ' 115–154.
↑  ראו כתבה באתר אנימלס.
↑  על פי ההקדמה לספר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267925805171  ISNI: 0000 0004 0307 0477  LCCN: nr2001042210  ORCID: 0000-0003-0671-869X  SUDOC: 249278995  VIAF: 299239364   WorldCat (עם VIAF): 299239364
נבחרת איי שלמה בכדורגל

נבחרת הכדורגל הלאומית של איי שלמה מנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל של איי שלמה (FTF), ומסונפת הנבחרת שייכת לקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה (OFC). נבחרת זו נחשבת לאחת הנבחרות החזקות ביבשת. הדירוג הנוכחי של נבחרת איי שלמה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-147 בעולם, נכון ל-19 בדצמבר 2024; הניקוד הוא 1,051.00 – עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 120 נמדד לראשונה באוקטובר 2007, והדירוג הנמוך ביותר 200 נמדד לראשונה בדצמבר 2015.
גביעי העולם בכדורגל

עד 1990 - לא נכנסה
1994 עד 2026 - לא העפילה
גביעי אוקיאניה לאומות

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ניו זילנד 1973: לא נרשמה
| קלדוניה החדשה 1980 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 21 |
| 1996 | חצי גמר | 2 | 0 | 0 | 2 | 1 | 3 |
אוסטרליה 1998: לא העפילה
| פולינזיה הצרפתית 2000 | מקום שלישי | 4 | 2 | 0 | 2 | 7 | 10 |
| ניו זילנד 2002 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 9 |
| אוסטרליה 2004 | מקום שני | 7 | 3 | 1 | 3 | 10 | 17 |
2008: לא העפילה
| איי שלמה 2012 | מקום רביעי | 5 | 1 | 2 | 2 | 5 | 6 |
| פפואה גינאה החדשה 2016 | חצי גמר | 4 | 1 | 0 | 3 | 2 | 4 |
| פיג'יונואטו 2024 | סיבוב ראשון | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 4 |
| סה"כ | 11\8 | 30 | 7 | 4 | 19 | 31 | 74 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אגף הנידונים למוות

אגף הנידונים למוות מתייחס לחלק בכלא המיועד לאסירים שנידונו למוות בעקבות הרשעה בגין רציחות, מעשי טרור או פשעים חמורים אחרים המצדיקים עונש מוות בהתאם לתחום השיפוט בו הם הורשעו. אגף הנידונים למוות קיים בכל המדינות בהם ניתנים עונשי מוות. אסירים הנידונים למוות מחכים לעיתים רבות לביצוע ההוצאה להורג במשך שנים רבות, לעיתים אפילו עשרות שנים, עקב קיומו של הליך משפטי ארוך שנועד להבטיח שכל ההיבטים של התיק נבחנו באופן יסודי לפני ביצוע ההוצאה להורג.
אנשים המתנגדים לעונשי מוות טוענים כי הבידוד של אסירים הניתונים למוות וכמו גם האי-ודאות לגבי גורלם מהווים סוג של התעללות רגשית ושאסירים שנידונים למוות, ובמיוחד אלו שמחכים תקופה ארוכה במיוחד לביצוע גזר הדין, נוטים לפתח הפרעות נפשיות, מצב המכונה גם תופעת הנידונים למוות (אנ'). במקרים רבים אסירים שנידונים למוות עשויים לנסות להתאבד במהלך תקופת ההמתנה.
סקירה כללית

אסירים שנידונו למוות נמצאים לרוב באגף מיוחד של הכלא המכונה אגף הנידונים למוות. האגף הזה לרוב מבודד ויש לו אבטחה קפדנית יותר. האסירים באגף הנידונים למוות נמצאים בדרך כלל בבידוד והאינטראקציה שלהם עם אסירים אחרים והעולם החיצון מוגבלת. התנאים הספציפיים של אנשים הנידונים למוות משתנים ממדינה או למדינה.
במדינות רבות לנידונים למוות יש את הזכות לערער על גזר דינם, והתהליך עשוי להימשך שנים רבות. ההליך המשפטי הארוך נועד להבטיח הגינות במשפט, לאפשר בחינה של ראיות חדשות וכמו כן נועד למנוע הוצאות להורג מזורזות שלא כדין.