stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חואן הרננגומס
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | דנוור | 5 | 0 | 2.9 | 0.333 | 0.500 | 0.000 | 0.6 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.6 |
| 2021/2022 | יוטה | 6 | 0 | 9.3 | 0.278 | 0.333 | 0.000 | 2.0 | 0.8 | 0.3 | 0.0 | 2.3 |
| קריירה |  | 11 | 0 | 6.5 | 0.286 | 0.357 | 0.000 | 1.4 | 0.5 | 0.2 | 0.0 | 1.5 |
במדיה

ב-2022 שיחק בסרט השיחוק ששודר בנטפליקס, לצדו של אדם סנדלר.
תארים

יורוליג: 2023/2024
הערות שוליים

↑  טרייד מרובע ב-NBA: קאפלה עבר לאטלנטה, קובינגטון ביוסטון, באתר וואלה, 5 בפברואר 2020
↑  הרננגומס מסכם על הארכת חוזה במינסוטה, באתר slamonline.com,‏ 23 בנובמבר 2020
↑  חואן הרננגומס באתר האליפות
↑  חואן הרננגומס באתר האליפות
חמד בן זאיד אאל נהיאן

| --- | --- |
 לידה:  אבו דאבי
 השכלה:  אוניברסיטת ויילס  אוניברסיטת איחוד האמירויות הערביות 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 
חאמד בן זאיד אאל נהיאן (בערבית: حامد بن زاید آل نهیان) הוא איש עסקים אמירתי ומנכ"ל רשות ההשקעות של אבו דאבי משנת 2013. הוא חבר במשפחת המלוכה נהיאן, המשפחה השולטת באבו דאבי.
ראשית חיים וחינוך

שייח' חאמד הוא בנו של האמיר (שליט) המנוח של אבו דאבי, המייסד והנשיא הראשון של איחוד האמירויות הערביות. אמו היא מוזה. יש לו ארבעה אחים, ביניהם שייח' אחמד ושייח' סייף. האמיר הנוכחי של אבו דאבי, נשיא איחוד האמירויות, שיח' ח'ליפה הוא אחיו למחצה. חמד הוא בעל תואר בכלכלה שקיבל מאוניברסיטת האמירויות ובעל תואר שני בכלכלת נפט מאוניברסיטת ויילס.
קריירה

שייח' חאמד הוא יו"ר החצר של נסיך הכתר של אבו דאבי וחבר המועצה המבצעת של אבו דאבי. הוא סגן יו"ר חבר הנאמנים של אוניברסיטת ח'ליפה ויו"ר דירקטוריון חברת איתיחאד איירווייז, חברת התעופה הלאומית של אבו דאבי.
ב-14 באפריל 2010 החליף את אחיו המנוח שייח' אחמד כמנכ"ל רשות ההשקעות של אבו דאבי, אחת משלוש קרנות העושר הריבוניות הגדולות במדינה.
ב-2012 הוא נכלל ברשימת 50 המשפיעים ביותר של מגזין בלומברג. הוא מוקם במקום ה-12 ברשימה. ביולי 2013 דורג במקום הראשון בדירוג 100 המשקיעים הציבוריים של מכון קרן העושר.
תוארי כבוד

מפקד אביר כבוד של מסדר האימפריה הבריטית (2013)
הערות שוליים

↑  "Abu Dhabi - Sheikh Hamed bin Zayed Al Nahyan". APS Review Oil Market Trends. 21 בינואר 2013. נבדק ב-16 באפריל 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Christopher Davidson (בספטמבר 2011). Abu Dhabi: Oil and Beyond. Columbia University Press. p. 100. ISBN 978-0-231-80033-4. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Biography" (PDF). GSEC. נבדק ב-16 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The General Secretariat of the Executive Council - Members' Profiles". GSEC. נבדק ב-16 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "منتديات سمو الشيخ محمد بن زايد آل نهيان في قلوب محبيه". Sheikh Mohammed bin Zayed website. אורכב מ-המקור ב-10 ביולי 2011. נבדק ב-16 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "His Highness Sheikh Hamed bin Zayed chairs Khalifa University's Board of Trustees Executive Committee Meeting". Albawaba. נבדק ב-4 בספטמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Etihad Airways Global - National Airline of United Arab Emirates". Etihad Airways. נבדק ב-16 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sheikh Hamed named head of Abu Dhabi Investment Authority". Arabian Business. נבדק ב-20 בספטמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hamed appointed new ADIA Managing Director". Khaleej Times. 15 באפריל 2010. נבדק ב-8 ביולי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sara Bazoobandi (2012). Political Economy of the Gulf Sovereign Wealth Funds: A Case Study of Iran, Kuwait, Saudi Arabia and the United Arab Emirates. Routledge. p. 82. ISBN 978-1-136-17019-5.
1 2  "Bloomberg Markets' 50 Most Influential". Bloomberg. 5 בספטמבר 2012. נבדק ב-16 באפריל 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hamed bin Zayed Al Nahyan". SWF Institute. אורכב מ-המקור ב-2018-10-21. נבדק ב-11 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Honorary British Awards to Foreign Nationals – 2013" (PDF).(הקישור אינו פעיל, January 2020)
חיים משה יהושע שניאורסון-טברסקי

אין תמונה חופשית
הרב חיים משה יהושע שניאורסון-טברסקי (ה'תר"ל 1870 רוסיה – י"א באלול ה'תשי"ט 14 בספטמבר 1959 ניו יורק, ארצות הברית) אדמו"ר מטומשפול וקוידינוב דרך אמו. ממייסדי טהרת המשפחה בארצות הברית פעל רבות בשיתוף עם מחנה ישראל (חב"ד) למען טהרת המשפחה והקים מאות מקוואות ברחבי ארצות הברית.
ביוגרפיה

נולד בערך בשנת ה'תר"ל לאביו האדמו"ר מרדכי דב טברסקי, ונתחנך לחסידות ולימוד התורה על ידי סביו חתנו של האדמו"ר האמצעי הרב יעקב ישראל טברסקי מטשרקאס. אביו לקחו להתברך מפי קרוביו האדמורי"ם רבי דוד טברסקי האדמו"ר מטולנא ורבי יוחנן טברסקי האדמו"ר מרחמטריבסקא. בגיל צעיר נסמך לרבנות על ידי הגאון הרב דוד פרידמן הידוע בשם רבי דוד'ל קרלינר ועל ידי הגאון הרב מנחם נחום ירושלמסקי.
הגירתו לארצות הברית

מפני המהפכה הקומוניסטית ועליית שלטון הבולשביקים ברוסיה בשנת ה'תרפ"ד היגר לארצות הברית, והקים שם את בית מדרשו בו התקבצו שרידי מלחמת העולם הראשונה ולאחר מכן שרידי מלחמת העולם השנייה חסידי צ'רנוביל טומשפול וקוידנוב. הוא נפגש פגישת ידידות עם קרוב משפחתו האדמו"ר הריי"צ בעת ביקורו בארצות הברית.
בסביבות שנת ה'ת"ש העביר את בית מדרשו סמוך ל-770, ברחוב איסטרען פארקווי שבשכונת קראון הייטס בסמיכות לבית מדרשו של האדמו"ר מחב"ד.
חיים אישיים

בזיווג ראשון נשא את חנה שיינדל ליבסון-ליפסון שנפטרה בגיל צעיר בדמי ימיה.
ממנה ילדיו;
בלומא טברסקי, ירושלים.
דבורה לאה ובעלה מרדכי, ירושלים.
בזיווג שני נשא את מנוחה נעמי פרלוב.
ממנה ילדיו:
הרב לוי יצחק שניאורסון-טברסקי ואשתו זיסל.
שפרה פריידא פופקא (אשת הרב חיים יצחק פופקא).
שרה טריינא קלויזנר (אשת הרב חיים מנחם קלויזנר).
חנה פרלוב (אשת הרב אברהם ברבי יוסף פרלוב מקוידנוב).
לאחר נישואיו עמה עבר להתגורר ליד חותנו ופעל רבות למען חסידות קוידנוב, הקים מוסדות ככולל בתמיכה כספית קבועה לאברכים, וכן ישיבה, עד לפטירתו של חותנו.
נפטר אור לי"א באלול ה'תשי"ט.
לקריאה נוספת

מאמר על קורות חייו (ביידיש)
הערות שוליים

↑  חתימת שמו על ידו עצמו באופן כזה מופיע כאן
↑  נין ובן אחר בן לאדמו"ר האמצעי
↑  שהרב המפורסם לתהילה הרב יעקב ישראל קנייבסקי בעל הקהילות יעקב מבני ברק נקרא על שמו
↑  בת הנגיד הרב שמואל ליבסעאן (בן רבי חנינא ליפא אלטיר ליפסאן וחתן הרב יהושע אלעזר חודורוב) מבלצי מחשובי חסידי סקווירא בעיר קאמינקא-פודולסק שזכה ועלה לארץ ישראל לעיר הקודש ירושלים ונפטר ונקבר בה ביום י"ב בשבט ה'תרח"צ
↑  בת האדמו"ר הרב יוסף פרלוב מקוידנוב
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוסה צ'אמוט

חוסה אנטוניו צ'אמוט (בספרדית: José Antonio Chamot; נולד ב-17 במאי 1969 בעיר קונספסיון דל אורוגוואי שבפרובינציית אנטרה ריוס, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי בעל קריירה עשירה באירופה ובנבחרת ארגנטינה. בדרך כלל שיחק בתפקיד המגן השמאלי. כיום שאמוט הוא מאמן קבוצת ליברטד מפרגוואי.
קריירה

צ'אמוט החל את הקריירה בקבוצת רוסאריו סנטרל, אחת משתי הקבוצות הבכירות של העיר רוסריו. הוא ערך את הבכורה במדי הקבוצה ב-29 בינואר 1989 במשחק ההפסד של קבוצתו לארחנטינוס ג'וניורס. צ'אמוט הופיע במדי הקבוצה 48 פעמים בשלוש עונותיו בקבוצה בטרם עבר לאירופה.
ב-1991 נרכש כרטיסו של צ'אמוט על ידי קבוצת פיזה מהסרייה א' האיטלקית. בקבוצה שיחק באותם ימים גם בן ארצו דייגו סימאונה. לאחר שתי עונות בקבוצה עבר צ'אמוט לפוג'יה ושיחק בה עונה אחת בסיומה עבר יחד עם מאמן הקבוצה, הצ'כי זדנק זמאן ללאציו.
צ'אמוט כבר קנה לעצמו שם של מגן קשוח והשתלב בהרכבה של לאציו. הוא שיחק בקבוצה במשך 4 עונות וזכה איתה בגביע האיטלקי בעונת 1997/98. בסך הכל הופיע צ'אמוט 100 פעמים במדי לאציו. אחרי 7 עונות באיטליה עבר צ'אמוט לספרד והצטרף לאתלטיקו מדריד בה שיחק שתי עונות.
ב-2000 עבר לשחק במילאן, בשורותיה שיחק כבלם וכן כמגן. הוא זכה עם הקבוצה בגביע האיטלקי בעונת 2002/03. בסיום העונה, עבר ללגנס מהליגה השנייה בספרד אך שיחק בה רק פעם אחת. הוא חזר לארגנטינה ב-2004 לקבוצת האם שלו רוסאריו סנטרל בה פרש ממשחק.
קריירה > במדי הנבחרת

צ'אמוט היה משחקניה החשובים של ארגנטינה בשנות ה-90 והשתתף בשלושה מונדיאלים (מונדיאל 1994, מונדיאל 1998 ומונדיאל 2002). בנוסף, זכה צ'אמוט במדליית הכסף באולימפיאדת אטלנטה (1996).
תארים

נבחרת ארגנטינה - מדליית כסף באולימפיאדת אטלנטה
לאציו - הגביע האיטלקי - 1997/98
מילאן - הגביע האיטלקי - 2002/03
חצרות

מפה של נדודי בני ישראל משנת 1641
חֲצֵרוֹת הוא אזור הנזכר במקרא. אחת מתחנותיהם של בני ישראל במהלך נדודיהם במדבר.
חצרות נזכרת בתנ"ך כתחנתם של בני ישראל לאחר שעזבו את קברות התאווה:
בחצרות התרחש מעשה צרעת מרים, כאשר מרים הנביאה דיברה על משה בגלל האישה הכושית, ובשל כך נענשה בצרעת. בשל מחלתה של מרים, התעכבו בני ישראל בחצרות שבוע, ורק לאחר מכן המשיכו לרתמה.
זיהוי חצרות שנוי במחלוקת. כיוון שחצרות הייתה תחנתם השנייה של בני ישראל לאחר הר סיני, שאלת זיהויה תלויה בזיהויו של הר סיני. התומכים במיקומו בג'בל מוסא מוצאים אותו בעין חֻצְ'רַה שבדרך מההר אל עציון גבר. זיהוי זה נפסל על ידי חוקרים הטוענים כי באזור לא נמצאו ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה המקובלת ליציאת מצרים. ג'רוויס, שזיהה את הר סיני עם ג'בל חלאל, מזהה את חצרות עם חַצ'ירַה המצויה בחלקו הדרומי של ההר. חצר בהקשר זה, היא יישוב קבע בניגוד למחנה נוודים, אך כזה שלא הגיע למעמד של עיר מוקפת חומה.
הערות שוליים

↑  ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוקים י"ז–י"ח וכן ספר במדבר, פרק י"א, פסוק ל"ה
1 2  ספר במדבר, פרק י"ב, פסוק ט"ו.
↑  קואורדינטות: 28.89682, 34.42156
↑  צבי אילן, פורסמו כתובות ואדי חג'ג' בסיני, דבר, 19 ביולי 1977
↑  קואורדינטות: 30.63033, 34.07128
↑  אנציקלופדיה מקראית, כרך ג', עמ' 277.
↑  אנציקלופדיה מקראית, כרך ג', עמ' 273.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| קודמת: קברות התאווה | נדודי בני ישראל במדבר | הבאה: רתמה |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוסה קסטיינוס קונטררס

| --- | --- |

קולונל חוסה קסטיינוס קונטררס  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  23 בדצמבר 1893 San Vicente, אל סלוודור 
 פטירה:  18 ביוני 1977 (בגיל 83) סן סלוודור, אל סלוודור 
 מדינה:  אל סלוודור 
 מקצוע:  איש צבא, דיפלומט
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (3 במאי 2010) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  חוסה קסטיינוס קונטררס
 
חוסה ארטורו קסטיינוס קונטררס (בספרדית: José Castellanos Contreras,‏ 23 בדצמבר 1893, סן ויסנטה, אל סלוודור – 18 ביוני 1977, סן סלוודור) היה קולונל ודיפלומט אל סלוודורי, אשר בזמן הביניים שבמלחמת העולם השנייה, בעת ששימש כקונסול הכללי של רפובליקת אל סלוודור בז'נבה, סייע בהצלתם של כ-40,000 יהודים מרביתם מהונגריה, בכך שבשיתוף עם איש העסקים היהודי-רומני ג'ורג'ה מנדל, יליד טרנסילבניה, הנפיק להם מסמכי אזרחות אל סלוודורים מזויפים, ומנע את גירושם אל מחנות ההשמדה הנאציים.
ביוגרפיה

קסטיינוס נולד בעיר המחוז סן ויסנטה שבאל סלוודור, לאביו הגנרל אדלינו קסטיינוס. בגיל 12, נשלח ללמוד בבית הספר הגבוה הצבאי ללימודים טכניים (Escuela Politécnica Militar), ומאז במשך 26 שנה שירת שירות פעיל בצבא אל סלוודור, שירות שהביא אותו בסופו של דבר, אל הדרגה השנייה הגבוהה בצבא. מהצבא פרש לשירות החוץ של המדינה, ושימש כקונסול כללי של אל סלוודור בליברפול-אנגליה (בשנת 1937), המבורג-גרמניה (בשנת 1938), ובז'נבה-שווייץ (בשנים 1941–1945).
הצלת יהודים

בעת שירותו בז'נבה, התיידד עם איש עסקים יהודי יליד טרנסילבניה, בשם ג'ורג'ה מנדל. בעקבות ידידות זאת התוודע קסטיינוס למצב הבלתי-אפשרי, אליו נקלעו, מנדל, משפחתו, ועוד אין ספור מבני עמו היהודים, תחת השלטון הנאצי. הוא העניק למנדל מינוי של קונסול כבוד, וצייד אותו במסמכים של אל סלוודור, הנושאים את השם חורחה מונטלו. התעודות הללו הצילו את מנדל וחלק ממשפחתו, מגירוש בידי הגסטפו לאושוויץ. בהמשך, מינה קסטיינוס את מנדל לתפקיד פיקטיבי, של מזכיר ראשון בקונסוליה (תפקיד אשר לא היה קיים במערכת הקונסולרית האל סלוודורית). מנדל-מונטלו לא הסתפק בניסיון להצלת בני משפחתו (לבסוף מסמכי הוריו ובני משפחה אחרים אחירו להגיע אליהם והם נשלחו לאושוויץ), והציע לקסטיינוס להנפיק תעודות אל סלוודוריות, לעוד יהודים.
עם פלישת הנאצים להונגריה, הוגבר קצב השמדת היהודים. לאחר שבתחילה, עסקו הנאצים בגירוש למחנות המוות, של מאות אלפי יהודים, מהאזורים הכפריים של הונגריה, בהמשך, הם תכננו את גירושם של מאות אלפי היהודים שחיו בבודפשט.
בעוד שמדינות דרום אמריקניות נוספות מכרו תעודות כאלו בכסף רב, מונטלו וקסטיינוס מסרו את התעודות בחינם או תמורת סכום פעוט. ההנפקה שהתחילה בטפטוף קל, המשיכה בזרם אדיר. קלדניות אשר ישבו בקונסוליה בז'נבה, עבדו יומם ולילה, הדפיסו את התעודות, ושלחו אותן באמצעות בלדרים להונגריה. כאשר היו חסרות תמונות או פרטים, התעודות נשלחו כשהן חסרות, על מנת שמקבליהם היהודים ימלאו את הפרטים החסרים. עד שנת 1944 הונפקו ונמסרו ליהודי מרכז אירופה, כ-13,000 תעודות אזרחות אל סלוודוריות. באמצעות התעודות התאפשר לנושאיהם לקבל את הגנת ארגון הצלב האדום הבינלאומי, ובאופן מעשי, את התערבותו למענם, של הקונסול השווייצרי בבודפשט, קרל לוץ. בפועל, בזכות המסמכים הללו, ייתכן כי ניצלו מהשמדה, בין 40,000-10,000 (לפי הערכות שונות) "אזרחים אל סלוודורים" (לכאורה), יהודים שמוצאם מהונגריה, בולגריה, צ'כוסלובקיה, פולניה, ורומניה.
הליך ההצלה החל בכך שממשלת אל סלוודור, פנתה לממשלת שווייץ בבקשה כי בתוקף הנייטרליות שלה, תגן על אזרחי אל סלוודור החדשים, החיים בהונגריה, בכך שתשכן אותם בבתים בעלי חסינות דיפלומטית כמו בית הזכוכית בבודפשט.
קסטיינוס פעל על אף ההתנגדות מצד ממונים עליו.
במאי 2010 הוכר קסטיינוס על ידי "יד ושם" כחסיד אומות העולם , בהתבסס על עדותו של פרופ' יצחק מאיר, שהוא והוריו היו בין מקבלי התעודות.
ראו גם

הצלת יהודים במהלך השואה
הערות שוליים

↑  מחר יבקר ביד ושם שר החוץ של אל-סלבדור, באתר "יד ושם", ‏28 פברואר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007395348805171  PLWABN: 9812373996505606  ISNI: 0000 0001 2005 563X  LCCN: no2011077608  VIAF: 171111133   WorldCat (עם VIAF): 171111133
חיל הצנחנים הרוסי

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  12 במאי 1992 – הווה (32 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, המלחמה בדרום אוסטיה, מלחמת צ'צ'ניה השנייה, החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה 
 פיקוד
 דרגת המפקד:  גנרל-קולונל
 מפקד נוכחי:  מיכאל טפלינסקי
 
חיל הצנחנים הרוסי (ברוסית: Воздушно-десантные войска; תרגום מילולי: חיל הנחיתה האווירית) הוא מחילות הצנחנים הוותיקים ביותר בעולם.
החיל הוקם ב-2 באוגוסט 1930 ומהווה את חוד החנית בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. בהתאם לדוקטרינה הרוסית החיל מהווה עתודה ונמצא תחת פיקודו הישיר של המפקד העליון של הצבא.
המפקד הנוכחי הוא גנרל-קולונל מיכאל טפלינסקי (רו').
היסטוריה

| --- | --- |

 
 זרועות
  כוחות היבשה
  כוחות האוויר והחלל
  הצי הרוסי
  חיל הטילים האסטרטגיים
  חיל הצנחנים
  הכוחות למבצעים מיוחדים
 עיטורים ומבנה פיקודי
 עיטורים, מדליות ותוארי כבוד
 דרגות הפדרציה הרוסית
 המפקד העליון
 ראש המטה הכללי
 משרד ההגנה
 היסטוריה צבאית
 היסטוריה צבאית של רוסיה
 היסטוריה של רוסיה
באוגוסט 1930 חיילי המחוז הצבאי המוסקבאי הצניחו 12 צנחנים באזור וורונז', ואלה היוו את הגרעין ליחידת הצנחנים הרוסית.
במלחמת העולם השנייה, היחידה ביצעה את מרבית המבצעים החשובים. בשנות המלחמה הקרה עסקה באימונים אינטנסיביים, אך מעולם לא ביצעה מבצעים פעילים.
דמות החיל עוצבה על ידי וסילי מרגלוב, מפקד החיל משנת 1954 ועד ל-1979. תחת פיקודו, במהלך אימונים שנערכו בשנת 1967 במסגרת תמרון "דנייפר" בוצעה נחיתה מהאוויר של 8,000 חיילים ו-160 יחידות אמצעי לחימה.
במהלך הפוטש של אוגוסט אוגדת צנחנים בפיקודו של פאבל גרצ'וב נכנסה למוסקבה והשתלטה על נקודות מפתח בעיר. אך עד מהרה גרצ'וב יצר קשר עם בוריס ילצין וסירב לפקודת ראשי הצבא לתקוף את בניין הפרלמנט הרוסי. העברת אוגדת הצנחנים לצד מתנגדי הפוטש הייתה מנקודות המפתח בסיום הפוטש.
ב-29 בפברואר 2000 יחידת החיל כותרה על ידי המורדים הצ'צ'נים גדולים. במהלך הקרב נהרגו 84 מ-90 לוחמי הצנחנים.
מתחילת המאה ה-21, החיל החל לבצע פעולות נרחבות יותר והשתתף במבצעי אכיפה בצ'צ'ניה וביצע תרגילים משותפים עם הצי הרוסי באוקיינוס ההודי. במהלך המלחמה בדרום אוסטיה, חיל הצנחנים הרוסי סייע בהשתלטות על בסיסי צבא גרוזיניים סמוך לדרום אוסטיה.
הרכב החיל

בהתאם לנתונים הרשמיים לשנת 2010 בחיל משרתים 4,000 קצינים ו-31 אלף חיילים המתמחים בביצוע איגוף אנכי הן בצניחה והן בנחיתת סער באמצעות מסוקי סער. כוחות החיל העיקריים כוללים:
דיוויזיית התקיפה האווירית ההררית השביעית בנובורוסיסק
דיוויזיית התקיפה האווירית ה-76 בפסקוב
דיוויזיית המשמר המוטסת ה-98 באיוואנובו
דיוויזיית המשמר המוטסת ה-106 בטולה
חטיבת המשמר התקיפה אווירית ה-11 באולן אודה
חטיבת המשמר התקיפה אווירית ה-31 באוליאנובסק
חטיבת המשמר התקיפה אווירית ה-56 בקמישין
חטיבת המשמר התקיפה אווירית ה-83 מאוסורייסק
החטיבה המוטסת העצמאית ה-345 בוורונז' (בשלבי ההקמה)
רגימנט הסיור העצמאי ה-45 בקובינקה
חטיבת המשמר התקשוב ה-38 במדבז'יה אוזיורה
מרכז האימונים ה-242 באומסק
בית ספר הגבוה לקציני חיל צנחנים בריאזן
הערות שוליים

↑  הפעלת גייסות התערבות סובייטיים בזירה העולמית, מערכות 259-258, נובמבר 1977
חתול נמרי שטוח-ראש

| חתול נמרי שטוח-ראש |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: חתול נמרי
מין:: חתול נמרי שטוח-ראש
שם מדעי
 Prionailurus planiceps ‏ויגורס והורספילד, 1827
תחום תפוצה


חתול נמרי שטוח-ראש (שם מדעי: Prionailurus planiceps) הוא מין של חתול מהסוג חתול נמרי החי בטבע באזור דרום-מזרח אסיה בחצי האי המלאי ובאיי סומטרה ובורנאו שבאינדונזיה, והוא מצוי בטבע בסכנת הכחדה.
החתול קטן מאוד, אורכו 41–50 סנטימטרים ומשקלו 2.5-1.5 קילוגרם. הוא בעל פרווה זהובה והראש השטוח, שנתן לו את שמו, כתום עוד יותר משאר הגוף ובעל 2 פסים בהירים לאורך הראש. עיניו הירוקות בוהקות והאוזניים משוטחות מעט. זנבו הארוך כהה מעט משאר הגוף, ואורכו 13–15 סנטימטרים.
תפוצה: הוא חי בטבע רק בקצה של דרום-מזרח אסיה בתאילנד, במלזיה במדינות: סבה, סראוואק וברוניי, בסומטרה ובבורנאו שבאינדונזיה, ביערות גשם ואזורי ביצות שונים. הוא טוב בשחייה ויודע לטפס טוב על העצים.
מזון: החתול הוא טורף הצד ממארב, וניזון כמעט לגמרי מדגים קטנים בביצות ובאגמים. באזורים יבשים הוא ניזון גם מיונקים קטנים, עופות, דו-חיים וזוחלים קטנים.
איומים:
החתול מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב ציד, פגיעה באזור חיותו ואוכלוסיות מקוטעות, ובטבע נותרו לא יותר מ-2,500 פרטים. הוא מוכר כחיה מוגנת במדינות בהם הוא חי. המין קשה לגידול בתנאי שבי, מה שמוסיף על מצבו הקשה.
הערות שוליים

↑  חתול נמרי שטוח-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
| חתוליים |
| --- | --- | --- |
| חתולים קטנים | חתולים קטנים |  |
| חתול | חתול חולות • חתול ביצות • חתול שחור-רגל • חתול מדבר סיני • חתול בר (חתול הבית) |   |
| חתול פאלאס (סוג ומין יחיד) | חתול פאלאס |   |
| חתול זהוב | חתול זהוב אסייתי • חתול זהוב בורנאי |   |
| חתול נמרי | חתול נמרי בנגלי • חתול דגים נמרי • חתול נמרי שטוח-ראש • חתול נמרי כהה • חתול נמרי סונדי |   |
| שונר | שונר צפוני • שונר קנדי • שונר איברי • שונר מצוי |   |
| קרקל | קרקל • חתול זהוב אפריקני |   |
| סרוואל (סוג ומין יחיד) | סרוואל |   |
| נמרון | אוצלוט • מרגיי • נמרון מנוקד • חתול קולוקולו • נמרון הפנטנל • נמרון הפמפס • נמרון ג'ופרי • חתול קודקוד • נמרון האנדים • נמרון דרומי |   |
| פומה | פומת ההרים • יגוארונדי |   |
| חתול שיש (סוג ומין יחיד) | חתול שיש |   |
| חתולים גדולים | חתולים גדולים |   |
| נמר ערפילי | נמר ערפילי מצוי • נמר ערפילי בורנאי |  |
| ברדלס (סוג ומין יחיד) | ברדלס |  |
| פנתר | אריה • טיגריס • נמר • יגואר • נמר השלג |  |
חתול נמרי שטוח-ראש שצולם במצלמה תרמית במלזיה
חמאת בוטנים

| --- | --- |

צלוחית חמאת בוטנים
 
 מאכלים
 סוג:  nut butter, מנה, food paste 
 מוצא:  קנדה קנדה
 אופן הגשה:  ממרח
 מרכיבים עיקריים:  בוטנים
 
| --- | --- |
 ערך תזונתי ל-100 גרם
 קלוריות:  598 קק"ל
 חלבונים:  22.21 ג'
 פחמימות:  22.31 ג'
 שומן:  51.36 ג'
 שומן רווי:  10.325%
 כולסטרול:  0 מ"ג
 ויטמינים:  ‏
  ‑ ויטמין B1:  0.15 מ"ג
  ‑ ויטמין B2:  0.192 מ"ג
  ‑ ויטמין B3:  13.112 מ"ג
  ‑ ויטמין B6:  0.441 מ"ג
 ברזל:  1.74 מ"ג
 סידן:  49 מ"ג
 מגנזיום:  168 מ"ג
 זרחן:  335 מ"ג
 אשלגן:  558 מ"ג
 נתרן:  17 מ"ג
 סיבים תזונתיים:  5 ג'
 מקור: משרד החקלאות האמריקני
חמאת בוטנים היא ממרח שעשוי מבוטנים (אגוזי אדמה) קלויים המרוסקים לכדי משחה. הממרח הוא מזין ועתיר קלוריות אך גם אלרגני.
קיימים מתכונים שונים להכנת הממרח המתאימים להכנת חמאת בוטנים חלקה או עם שבבי בוטנים וכן חמאה עם בת-טעם מתוקה או מלוחה.
בארצות הברית ובמדינות אנגלוסקסיות נהוג לאכול כריך חמאת בוטנים וריבה.
מלבד היות חמאת הבוטנים ממרח, היא משמשת למגוון רחב של מאכלים ובעיקר קינוחים.
בישראל משווקות ארבע גרסאות נפוצות של חמאת בוטנים; קלאסית, עם דבש, עם שוקולד ועם שברי בוטנים. חמאת בוטנים נותנת את הטעם העיקרי לחטיף הידוע "במבה" אף כי היא מהווה רק את הציפוי הדק לחטיף העשוי תירס.
היסטוריה

חמאת בוטנים הופיעה לראשונה בתרבויות האצטקים והאינקה, שטחנו בוטנים קלויים לעיסה.
בשנת 1890 הוחל בשווק מסחרי של חמאת בוטנים כתוסף חלבונים לאנשים שלא יכלו ללעוס חלבון ממקור אחר עקב בעיות שיניים.
איש עסקים מסנט לואיס בשם ג'ורג' בייל ייצר ומכר חמאת בוטנים בצורה של חטיף בשנת 1894. עד 1917, צרכנים אמריקאים השתמשו במוצרי בוטנים בתקופות של קיצוב בשר, עם מבצעים ממשלתיים של " ימי שני ללא בשר " כאשר חמאת בוטנים הייתה בחירה מועדפת.
דוגמה חדשה יותר לכך היא הפלאמפינאט, מזון מבוסס-בוטנים המשמש לטיפול בתת-תזונה, שנהגה בידי אנדרה בריינד, מדען צרפתי, בשנת 1999.[דרוש מקור] זהו סוג של חמאת בוטנים העשירה בחלבונים ובקלוריות, שמופץ בעטיפות נייר הניתנות להעברה לילדים בבתיהם במקום בתחנות הזנה מיוחדות כמקובל בעבר. ניתן אף לאוכלו בלא כל הכנה ובלא כל אמצעים נוספים. טעמו כשל חמאת-בוטנים מתוקה. פלאמפינאט הוגדר על ידי ארגון הבריאות העולמי בתור מזון-תרפויטי-מוכן-לשימוש (RUTF).
מכונות מוקדמות לייצור חמאת בוטנים פותחו על ידי ג'וזף למברט, שעבד בסנטוריום באטל קריק של ג'ון הארווי קלוג, וד"ר אמברוז שטראוב שקיבל פטנט על מכונה לייצור חמאת בוטנים בשנת 1903.
כינוי סלנג לחמאת בוטנים במלחמת העולם השנייה היה "חמאת קופים".
סוגים

בין סוגי חמאת בוטנים הנפוצים נמצאים:
חמאת בוטנים רגילה, המורכבת ממלח, סוכרים ושמן צמחי מוקשה.
חמאת בוטנים פריכה, הכוללת שברי בוטנים טחונים גס להענקת מרקם נוסף.
חמאת בוטנים חלקה, שבה הבוטנים נטחנים בצורה אחידה, אולי בתוספת סירופ תירס ושמן צמחי, ליצירת מרקם סמיך וקרמי כמו חמאה.
חמאת בוטנים טבעית, המכילה בדרך כלל רק בוטנים ומלח ונמכרת ללא חומרים מתחלבים הקושרים את שמני הבוטנים עם משחת הבוטנים, ולכן דורשת ערבוב כדי לשלב מחדש את המרכיבים לפני הצריכה.
ביהדות

חמאת בוטנים רגילה נחשבת כשרות פרווה אבל הופכת לחלבית כשמוסיפים לה חלב או תוספות חלביות.
לפי אתר פרשת, חמאת בוטנים, יש לברך עליו ברכת 'שהכל נהיה בדברו', כמבואר בספר הליכות ברכות (סימן ר"ב אות מ"ו) היות שלא ניכר תואר וצורת הבוטנים. וגם אם יש מעט חתיכות בוטנים בחמאת בוטנים, ברכתה 'שהכל נהיה בדברו', היות שהעיקר זה החמאה והבוטנים טפלים. בדעת השולחן ערוך יש להסתפק האם נחשב שנשתנה שמו כמו חטיף או עוגיה, והוא הדין הכא נעשה חמאת מריחה, או אולי נחשב שלא נשתנה שמו אלא רק צורתו. שנראה שבצירוף יש לומר שייתכן שאין לו חשיבות של פרי מחמת שכל אכילתו הוא רק בתורת ליפות ולא בפני עצמו, ועוד מכיוון שדעת תורמת הדשן שעל כל פרי מרוסק שלא ניכר צורתו ברכתו 'שהכל', לכן יש לצדד שאף לדעת השולחן ערוך ברכתו 'שהכל נהיה בדברו'. עבר ובירך עליו ברכת 'בורא פרי האדמה', כתב בספר הליכות ברכות (שם) שיצא ידי חובה.
ראו גם

פלאמפינאט
הערות שוליים

↑  Michaud, Jon (2012-11-28). "A Chunky History of Peanut Butter". The New Yorker (באנגלית אמריקאית). ISSN 0028-792X. נבדק ב-2024-02-15.
↑  Smithsonian Magazine, Kate Wheeling,Emily Moon, A Brief History of Peanut Butter, Smithsonian Magazine (באנגלית)
↑  Who Really Invented Peanut Butter?, HuffPost, ‏2012-01-23 (באנגלית)
↑  Jay Jacobs, The eaten word, Carol Pub. Group, 1995, ISBN 978-1-55972-285-8
1 2  "The Difference Between Natural and Conventional Peanut Butter".
↑  "Journey of a Peanut Butter Jar: From Manufacturers to Your Home | National Peanut Board".
↑  "How peanut butter is made" (PDF). Pennsylvania State University. בדצמבר 2015. נבדק ב-23 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מה מברכים על חמאת בוטנים? - פרשת יהדות פסק הלכה, באתר פרשת יהדות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531450805171  LCCN: sh85098995
חוסה קורדובה

חוסה אנחל קורדובה צ'יימברס (בספרדית: José Ángel Córdoba Chambers; נולד ב-3 ביוני 2001 בפנמה סיטי שבפנמה) הוא כדורגלן פנמי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת נוריץ' סיטי ובנבחרת פנמה.
קריירת מועדונים

קורדובה גדל במחלקת הנוער של אינדפנדיינטה דה לה צ'וררה(אנ'). בשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הפנמית, ובסך הכל ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-1 בינואר 2020 הושאל קורדובה בסלטה ויגו מלה ליגה, אך שיחק רק בקבוצת המילואים של המועדון.
ב-12 בינואר 2021 הושאל לאטאר וליקו טרנובו(אנ') מליגת העל הבולגרית עד לתום עונת 2020/2021, ובסך הכל ערך 18 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
ב-7 בספטמבר 2021 הושאל ללבסקי סופיה מליגת העל הבולגרית למשך עונת 2021/2022. הוא ערך 20 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, וכן זכה עם המועדון בגביע הבולגרי.
ב-5 באפריל 2022 חתם על חוזה קבוע לחמש שנים במועדון, החל מ-1 ביולי 2022.
ב-5 ביוני 2024 הודיעה נוריץ' סיטי על החתמתו של קורדובה.
קריירה בינלאומית

ב-30 במרץ 2022 ערך קורדובה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פנמה, בניצחון 1-0 על נבחרת קנדה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
תארים

אליפות פנמה (1): 2018/2019 קלאוסורה
הגביע הבולגרי (1): 2021/2022