stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאיר רוטברג
חיי עבודה ופעילות פוליטית

נולד בוויניצה שבאוקראינה (כ-260 ק"מ מהבירה קייב) למשפחה יהודית מסורתית. עוד בנעוריו השתתף בפעילות ציונית וב-1905 עלה לארץ ישראל.
בארץ עבד כפועל חקלאי במושבות ראשון לציון, פתח תקווה, גדרה, רחובות, ואדי חנין (נס ציונה) ובמקומות נוספים. בניגוד לרבים מבני העלייה השנייה הסתגל היטב לחיי העבודה ולתנאים עד כי כונה "מלך המעדר". בשנת 1909 היה חבר בגרעין הראשון של קבוצת כנרת שהתרכז בחוות כנרת לצד בן ציון ישראלי ונח נפתולסקי, שכונו יחדיו "שלישיית יחד". הם התגוררו (יחד עם מנחם שמואלביץ (ממש"י) ופועלים נוספים) בבית המוטור שם עסקו בעבודה ובשמירה. עקב סכסוכים שהתגלעו בינם ובין מנהל הפעילות החקלאית בחווה, האגרונום משה ברמן, נאלצו לעזוב ועברו לעבוד בסג'רה ובמסחה.
בד בבד עם העבודה החקלאית עסק רוטברג בפעילות ארגונית ופוליטית והיה מבין ראשוני מפלגת הפועל הצעיר, לאחר זמן עבר לתנועת הבלתי מפלגתיים והיה ממארגני הוועידה הראשונה של "הסתדרות פועלי יהודה" (אחת משלוש הסתדרויות הפועלים מהן נוצרה ההסתדרות הכללית) ומפעיליה המרכזיים. בשנת 1913 נשלח כציר מטעם "הפועל הצעיר" לקונגרס הציוני ה-11 בווינה. עם חזרתו לארץ, בנמל אודסה, הכיר נערה יהודייה צעירה בשם חיה שנסעה עמו באנייה כעולה חדשה, והשניים התחתנו בארץ. חיה ליוותה את מאיר ברוב תחנות חייו ואף הייתה בעצמה פעילה בתחומי ההתיישבות וקליטת העלייה.
בשנים 1913–1915 היה חבר בקבוצה לכיבוש אדמה (קבוצת חלוץ של מתיישבים שנועדה לקבוע את עובדת הבעלות היהודית על השטח ולהכשיר את התנאים להתיישבות) בכפר אוריה (1913) שעלתה לבסוף על הקרקע בקלנדיה (עטרות) וב-1915 היה אחראי על קבוצה שעלתה לדילב קריית ענבים.
בשנת 1916, במהלך מלחמת העולם הראשונה, שב לכנרת ועמד על המצב הכלכלי הנורא. המחסור בחומרי גלם ומוצרי יסוד גרם לעליית מחירים ויצר תופעות של ספסרות במזון ובחומרי גלם כגון זרעים לחקלאות. לפיכך, ובהשראת יוסף המקראי, פנו הוא וברל כצנלסון להסתדרות הציונית בהצעה להקים מחסני מזון שירכשו בסיטונאות וימכרו לצרכנים בלא רווח וכך יצילו את מפעל ההתיישבות שעמד לפני קריסה. הצעתו התקבלה וכך הוקם המשביר המרכזי שמאיר רוטברג היה למנהלו הראשון.
על אף שב-1919 היה מבין התומכים בהקמת מפלגת אחדות העבודה ואף פרש עקב כך מ'הפועל הצעיר' לא הצטרף לבסוף ל"אחדות העבודה".
היה מיוזמי הקמת הסתדרות העובדים הכללית ב-1920 כנציג הסתדרות פועלי יהודה.
בשנת 1925, עקב חוסר הסדר והבעייתיות שבניהול המשביר המרכזי שניסה לפעול במספר תחומים ללא תיאום ונקלע לקשיים, הודח רוטברג מהנהלת הארגון. רוטברג בחר להצטרף לקואופרטיב 'נמליט' בחיפה וחזר לעסוק בעבודה פיזית בנמל.
פעילות בהגנה

עוד בשנות ה-20 היה רוטברג פעיל בהגנה ואף היה נוכח בהקמתה. במסגרת פעילות במשביר, ריכז גם פעילות רכש של נשק והבאתו לארץ. בשנים 1929–1940 היה חבר המפקדה הארצית של ההגנה מטעם ההסתדרות (יחד עם ה"גיסים" אליהו גולומב, דב הוז ושאול אביגור) והיה ממונה על אזור חיפה והצפון ועל שיתוף הפעולה עם "תעש". בשנת 1932 יזם קורס ארצי למפקדי יישובים כפריים.
רוטברג נהג להקדיש להגנה מזמן הפנאי שלו, לאחר יום של עבודה פיזית. בשנת 1936, עקב פרוץ המרד הערבי הגדול וההחמרה שחלה במצב הביטחוני, התגייס לפעילות מלאה בהגנה. בשנת 1940 הודח ממרכז הארגון עקב חילוקי דעות.
אחרית ימיו

בשנת 1940, זמן קצר לאחר שהודח ממרכז ההגנה, נפגע קשה בתאונת דרכים ונותר משותק עד מותו, 11 שנים מאוחר יותר. רוטברג נפטר בעין חרוד, שם גם נערכה הלווייתו וכן התגוררה אלמנתו חיה עד מותה ב-1982.
על שמו רחובות בחיפה ובגבעתיים.
לקריאה נוספת

מרדכי נאור (עורך ראשי), לכסיקון כח המגן – ההגנה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992, עמוד 384
יוסף שפירא,  מאיר רוטברג: עשרים שנה למותו, הוצאת תרבות-וחינוך בשיתוף הסתדרות הפועלים החקלאיים בישראל, תשל"א
רוטברג חיה, ספר מאוחר, עם עובד, 1987
הערות שוליים

↑  אניטה שפירא, ברל, עמוד 90
T.I.

ערך זה עוסק בראפר אמריקאי. אם התכוונתם לפירושים אחרים, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1980 (בן 44) אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 שם לידה:  Clifford Joseph Harris Jr. 
 שם במה:  TIP 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 סוגה:  ראפ, היפ הופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  כלי מקלדת, דגימת צלילים 
 חברת תקליטים:  גראנד האסל רקורדס, רוק ניישן, לה-פייס רקורדס, אטלנטיק רקורדס, אפיק רקורדס, קולומביה רקורדס, אריסטה רקורדס, אמפייר דיסטריביושן 
 בן או בת זוג:  טמיקה האריס-קוטל (2010–?) 
 צאצאים:  Messiah Harris, King Harris, Deyjah Harris 
 מספר צאצאים:  6 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לביצוע הראפ/שירה הטוב ביותר (2007)  פרס BET לאמן היפ הופ (2006)  פרס גראמי להופעת סולו של ראפ (2007)  פרס גראמי להופעת ראפ על ידי צמד או קבוצה (2009)  פרס BET לאמן היפ הופ (2007)  פרס המוזיקה האמריקאית לאלבום הראפ/היפ-הופ האהוב ביותר (2007)  פרס בחירת הצופים של BET (2009)  פרס המוזיקה האמריקאית לאמן הראפ/היפ-הופ האהוב ביותר (2007)  פרס VMA לאמן השנה (2009) 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
קליפורד ג'וזף האריס ג'וניור (באנגלית: .Clifford Joseph Harris, Jr; נולד ב-25 בספטמבר 1980), מוכר יותר בשם הבמה T.I., הוא ראפר, מפיק, מוזיקאי, פזמונאי ושחקן קולנוע אמריקאי שהיה מועמד ל-13 פרסי גראמי, וזכה בשלושה מהם. אחד הראפרים המוכרים והמצליחים בארצות הברית. אירח אמנים מצליחים רבים באלבומים ובסינגלים שהפיק (אמינם, ריהאנה, קניה וסט, ג'יי זי, ליל ויין, ג'סטין טימברלייק ושר לויד).
ביוגרפיה

T.I. נולד באטלנטה שבג'ורג'יה וגדל אצל סביו. שיריו עוסקים בצעירותו, עת היה סוחר סמים, ועוסקים רבות בעברו הקשה.
ביוגרפיה > קריירה

את אלבומו הראשון, "I'm Serious", הוציא ב-2001. באלבום זה עבד T.I. עם אמנים כמו פארל ויליאמס וטו שורט. שנתיים לאחר מכן יצא אלבומו השני, "Trap Muzik", שמכר בשבוע הראשון לצאתו כמאה אלף עותקים. האלבום, שזכה להצלחה גדולה, הגיע למקום הראשון במצעד מוזיקת הראפ בבילבורד, ולמקום הרביעי ב"200 האלבומים החמים". ב-2004 יצא אלבומו השלישי, "Urban Legend", שהגיע גם הוא למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי. מאלבום זה מוכר הלהיט "Bring Em Out". ב-2006 יצא אלבומו הרביעי, "King", שהגיע למקום הראשון במצעד "200 האלבומים החמים" של הבילבורד. באלבום זה שני להיטים גדולים: "What You Know", זכה T.I. לראשונה בפרס גראמי ו-"Why You Wanna".
ב-2007 יצא אלבומו החמישי, "T.I. vs. T.I.P.", האלבום הרביעי ברציפות שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד. באלבום, T.I. שיתף פעולה עם הראפרים אמינם וג'יי זי. מהאלבום יצאו שלושה סינגלים: "Big Shit Poppin'", "You Know What It Is" ו-"Hurt"; כולם נכנסו למצעד הבילבורד. באותה שנה הקליט T.I. את השיר "My Love" יחד עם הזמר ג'סטין טימברלייק. השיר היה ללהיט והגיע למקום הראשון במצעדים ברחבי העולם. השיר היה לאחד השירים המושמעים ביותר בשנת 2007. בנוסף, השיר זכה בפרס גראמי בקטגוריית "שיר הראפ הטוב ביותר".
ב-2008 יצא אלבומו השישי, "Paper Trail", שהגיע למקום הראשון בבילבורד, בשלושה מצעדים שונים. באלבום זה יצאו הלהיטים: "Swagga Like Us", בו מתארחים ג'יי זי וקניה וסט, "Dead and Gone", בו מתארח ג'סטין טימברלייק, "Whatever You Like", בו מתארחת ריהאנה, "Live Your Life", ו-"Remember Me", בו מתארחת מארי ג'יי בלייג'.
ב-2010 יצא אלבומו השביעי, "No Mercy". בשנה זו השתחרר T.I. מהכלא לאחר שנשא עונש מאסר על החזקת נשק. לאחר שחרורו הוציא את הסינגל "I'm Back" שמדבר על חזרתו לראפ אחרי השחרור מהכלא. באלבום להיטים כמו "CastleWalls", "Big Picture","Strip" ועוד.
ביוגרפיה > משחק

בנוסף לקריירה המוזיקאית, השתתף T.I. כשחקן במספר סדרות טלוויזיה, בהן "The O.C." ו"הפמליה", ובשנת 2010 הפיק ושיחק בסרט האקשן "טייקרס".
ב-2013 שיחק בסרט "חשבון משותף" לצד מליסה מקארתי וג'ייסון בייטמן.
ב-2017 השתתף בסרט הפשע "מצוד לילי", לצד ג'יימי פוקס ומישל מונאהן, ובדרמת ההתבגרות "קריסטל" בכיכובו של גרנט גאסטין.
ב-2018 שיחק בסרט "אנטמן והצרעה", וב-2019 שיחק בקומדיה "קוראים לי דולמייט" בכיכובו של אדי מרפי.
בשנת 2020 שיחק בסרטו של ריזה "עיר רצחנית", ושיחק בסרט הפעולה "ציידי המפלצות" בכיכובה של מילה יובוביץ'.
בשנת 2023 שיחק בסרט האימה "Fear" בבימויו של דון טיילור (אנ').
חיים אישיים

טמיקה "טייני" האריס (לבית קוטל) (אנ'), זמרת-יוצרת, היא אשתו של T.I. מאז 2001. לזוג שלושה ילדים. ל-T.I. שלושה ילדים נוספים ממערכת יחסים קודמת.
דיסקוגרפיה

I'm Serious‏ (2001)
Trap Muzik‏ (2003)
Urban Legend‏ (2004)
King‏ (2006)
T.I. vs. T.I.P.‏ (2007)
Paper Trail‏ (2008)
No Mercy‏ (2010)
הערות שוליים

↑  Patten, Dominic (May 17, 2021). T.I. Probed By LAPD For Rape & Drugging Of Women; One Alleged Victim Spoke To Cops Last Month About 2005 Assault. Dedaline Hollywood. Retrieved May 18, 2021
↑  Tigg, FNR (January 27, 2021). Tiny Defends T.I. Against Sabrina Peterson, Who Claims He Held a Gun to Her Head. Complex. Retrieved MAy 18, 2021
↑  Cowen, Trace William (January 29, 2021) T.I. and Tiny Release Statement in Response to Sexual Abuse Allegations. Complex. Retrieved May 18, 2021
1 2 3  Ryzik, Melana & Coscarelli, Joe (February 28, 2021). Lawyer Seeks Criminal Investigation of T.I. and Tiny on Behalf of Multiple Women. The New York Times. Retrieved May 18, 2021
1 2 3  Roundree, Cheyenne (March 8, 2021). Attorney Tyrone Blackburn is already representing 11 accusers, including eight women who claim they were sexually assaulted, drugged, or kidnapped by the T.I. and Tiny camp. The Daily Beast. Retrieved May 18, 2021
↑  Curto, Justin (March 9, 2021). New Victim Claims She Was ‘Drugged and Trafficked’ by T.I. and Tiny, Lawyer Says. Vulture. Retrived May 18, 2021
↑  Haylock, Zoe (May 17, 2021). Two New Accusers Say They Were ‘Drugged’ and ‘Trafficked’ by T.I. and Tiny. Vulture. Retrieved May 18, 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810609141905606  BIBSYS: 6019231  BNE: XX5568699  BnF: cb142313462 (data)  GND: 135247365  ISNI: 0000 0001 2140 6796  LCCN: no2003109274  MusicBrainz: f7ba7fbe-c6bd-4ac0-bee9-c25c558d7d62  NKC: xx0063401  NLA: 35861936  SUDOC: 087932245  Trove: 1120749  VIAF: 88081103   WorldCat (עם VIAF): 88081103
תוכנית אירוח

תוכנית אירוח (באנגלית אמריקנית/אוסטרלית: Talk Show, באנגלית בריטית: Chat Show) היא תוכנית טלוויזיה או תוכנית רדיו, שבה מתארח אדם אחר (או קבוצה של אנשים) על מנת לדון בנושאים שונים, אותם מעלה המנחה של תוכנית האירוח.
צילומים באולפן "בשידור חי עם דן שילון", תוכנית אירוח בערוץ 2
לעיתים, בתוכנית יתקיים פאנל של אורחים, המורכב בדרך כלל מקבוצה של אנשים, המלומדים או המנוסים בנושא שבו דנה התוכנית. בפעמים אחרות, יהיה זה אורח יחיד אשר ידון על תחום עבודתו או תחום ההתמחות שלו עם המנחה.
בתוכניות אירוח אשר משודרות בשידור חי עשויים להיות אורחים או מרואיינים שאינם נמצאים פיזית באולפן הטלוויזיה או בתחנת הרדיו, אלא בביתם, במכוניתם או בכל מקום אחר, אשר ינהלו שיחה עם המנחה באמצעות הטלפון. לעיתים, מוצגת שיחה עם אורח כשיחת טלפון, בעוד האורח עצמו נמצא מאחורי הקלעים.
טכניקה נפוצה בתוכניות אירוח, היא צילומן מול קהל חי(אנ'), על פי רוב כדי להוסיף מחיאות כפיים או צחוק לפסקול התוכנית, בדומה להוספת צחוק מוקלט בסיטקומים.
בין מנחי ומנחות תוכניות האירוח האמריקאיות המפורסמים ביותר ניתן למנות את: אופרה וינפרי, רוזי או'דונל, אלן דג'נרס, קלי ריפא, ריג'יס פילבין(אנ'), ראיין סיקרסט, אד סאליבן, ג'וני קרסון, ג'יי לנו, קונאן או'בראיין, קרייג פרגוסון, ג'יימס קורדן, ג'ימי קימל, ג'ימי פאלון, דייוויד לטרמן, לארי קינג, ג'ון סטיוארט, ביל מאהר, הווארד סטרן, סת' מאיירס, ריקי לייק, צ'לסי הנדלר, רוזאן בר, ג'רי ספרינגר וד"ר פיל מק'גרו.
תוכניות אירוח בטלוויזיה

בתוכניות אירוח בטלוויזיה, האורחים, לעיתים תכופות, הם ידוענים, שמדברים על חייהם האישיים ועל עבודתם, כמו גם על סרטם האחרון, תוכנית טלוויזיה שהם משתתפים בה או פרויקטים אחרים שהם רוצים לקדם.
לעיתים קרובות, המנחים בתוכניות אלו הם קומיקאים, אשר פותח את התוכנית עם מונולוג קומי בפני הקהל שבאולפן.
הערות שוליים

↑  אלעד רובינשטיין, קהל יקר: הביזנס שמאחורי מחיאות הכפיים, באתר ynet, 7 באוקטובר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10641032  NKC: ph256077 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
BogoMips

BogoMips (הלחם מילים של "Bogus" ו-"MIPS"; בתרגום חופשי: מיליוני פקודות מזויפות בשנייה) הוא מדד גס למהירות המעבד המרכזי, המחושב על ידי ליבת לינוקס בעת אתחול מערכת המחשב, על מנת לכייל לולאת המתנה פעילה פנימית. הפונקציה udelayמשתמשת בלולאה זו כדי לבצע המתנה פעילה מדויקת בלי תלות במהירות המעבד.
בניגוד לתוכנות סינתטיות להשוואת ביצועי מעבדים המנסות למדוד את ביצועי המעבד באמצעות חיקויה התנהגות אופיינית של תוכנה אמיתית, Bogomips לא מבצעת פקודות אופייניות אלא לולאה של אוסף פקודות מצומצם שמטרתו העיקרית היא, להמתין שהזמן יחלוף.
לעיתים קרובות מקובל לצטט בהומור את ההגדרה הבאה למונח "מספר הפעמים בשנייה, בכפולות של מיליון, שמעבד יכול לא לעשות דבר".
היסטוריה

לארס ויצניוס, ששימש כעוזר הוראה במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת הלסינקי פרסם בשנת 1993 בקבוצת הדיון (אנ') comp.os.linux את ההודעה הבאה המסבירה מדוע הדבר נחוץ בליבת לינוקס:
דרוג BogoMips

ניתן להשתמש בטבלה הבאה כדי להעריך מראש, באופן משוער, את מדד ה-BogoMips.
הדירוג הוא עבור מעבד מסוים המריץ גרסת לינוקס עכשווית.
האינדקס משמש למטרות השוואה. הוא מיצג את היחס, עבוד מהירות מעבד מסוימת, למדד של מעד אינטל 386DX CPU.
| מעבד/מערכת | דרוג | אינדקס |
| --- | --- | --- |
| Intel 8088 | clock × 0.004 | 0.02 |
| Intel/AMD 386SX | clock × 0.14 | 0.8 |
| Intel/AMD 386DX | clock × 0.18 | 1 (definition) |
| Motorola 68030 | clock × 0.25 | 1.4 |
| Cyrix/IBM 486 | clock × 0.34 | 1.8 |
| Intel Pentium | clock × 0.40 | 2.2 |
| Intel 486 | clock × 0.50 | 2.8 |
| AMD 5x86 | clock × 0.50 | 2.8 |
| MIPS R4000/R4400 | clock × 0.50 | 2.8 |
| ARM9 | clock × 0.50 | 2.8 |
| Motorola 68040 | clock × 0.67 | 3.7 |
| PowerPC 603 | clock × 0.67 | 3.7 |
| Intel StrongARM | clock × 0.66 | 3.7 |
| NexGen Nx586 | clock × 0.75 | 4.2 |
| PowerPC 601 | clock × 0.84 | 4.7 |
| Alpha 21064/21064A | clock × 0.99 | 5.5 |
| Alpha 21066/21066A | clock × 0.99 | 5.5 |
| Alpha 21164/21164A | clock × 0.99 | 5.5 |
| Intel Pentium Pro | clock × 0.99 | 5.5 |
| Cyrix 5x86/6x86 | clock × 1.00 | 5.6 |
| Intel Pentium II/III | clock × 1.00 | 5.6 |
| AMD K7/Athlon | clock × 1.00 | 5.6 |
| Intel Celeron | clock × 1.00 | 5.6 |
| Intel Itanium | clock × 1.00 | 5.6 |
| R4600 | clock × 1.00 | 5.6 |
| Hitachi SH-4 | clock × 1.00 | 5.6 |
| Raspberry Pi (Model B) | clock × 1.00 | 5.6 |
| Intel Itanium 2 | clock × 1.49 | 8.3 |
| Alpha 21264 | clock × 1.99 | 11.1 |
| VIA Centaur | clock × 1.99 | 11.1 |
| AMD K5/K6/K6-2/K6-III | clock × 2.00 | 11.1 |
| AMD Duron/Athlon XP | clock × 2.00 | 11.1 |
| AMD Sempron | clock × 2.00 | 11.1 |
| UltraSparc II | clock × 2.00 | 11.1 |
| Intel Pentium MMX | clock × 2.00 | 11.1 |
| Intel Pentium 4 | clock × 2.00 | 11.1 |
| Intel Pentium M | clock × 2.00 | 11.1 |
| Intel Core Duo | clock × 2.00 | 11.1 |
| Intel Core 2 Duo | clock × 2.00 | 11.1 |
| Intel Atom N455 | clock × 2.00 | 11.1 |
| Centaur C6-2 | clock × 2.00 | 11.1 |
| PowerPC 604/604e/750 | clock × 2.00 | 11.1 |
| Intel Pentium III Coppermine | clock × 2.00 | 11.1 |
| Intel Pentium III Xeon | clock × 2.00 | 11.1 |
| Motorola 68060 | clock × 2.00 | 11.1 |
| Intel Xeon MP (32-bit) (hyper-threading) | clock × 3.97 | 22.1 |
| IBM S390 | not enough data (yet) |  |
| ARM | not enough data (yet) |  |
במערכת ההפעלה לינוקס ערך ה-BogoMips מופיע בקובץ cpuinfo :
ניתן למצוא את הערך על ידי שימוש בפקודת החיפושː
$ grep -i bogomips /proc/cpuinfo
המתנה מבוססת טיימר

בגרסת הליבה 2.6, BogoMIPS מיושם על ידי חישוב הפרמטר loops_per_jiffy השמש את פונקציות ההמתנה הפעילה udelay ו- ndelay המשמשות למדידת זמן מדויקת.
בשנת 2012, חברת ARM תרמה מימוש udelay חדש המאפשר להשתמש בטיימר המערכת המובנה ברבים ממעבדי ARMv7 במקום בלולאת המתנה פעילה. מימוש זה שוחרר בגרסה 3.6 של ליבת לינוקס. המתנה מבוססת טיימר יציבה יותר במערכות המשתמשות בהתאמה דינמית של תדר השעון כדי להתאים באופן דינמי את מהירות המעבד בזמן ריצה, מכיוון שערכי loops_per_jiffies לא בהכרח משתנים באופן ליניארי. כמו כן, מכיוון שתדר הטיימר ידוע מראש, אין צורך בכיול בזמן האתחול.
הערות שוליים

↑  Van Dorst, Wim (בינואר 1996). "The Quintessential Linux Benchmark". Linux Journal. נבדק ב-2008-08-22. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Eric S Raymond, and Geoff Mackenzie, published on the Internet in the early 1990s, untraceable origin.
↑  Raymond, Eric S. "Hackers Jargon File".
↑  Wirzenius, Lars. "Re: printing & BogoMips".
↑  "BogoMips mini-Howto".
↑  Deacon, Will. "ARM: 7452/1: delay: allow timer-based delay implementation to be selected".
מתן קליין

| --- | --- |

מתן קליין בהופעה
 לידה:  24 באוגוסט 1973 (בן 51) ירושלים, ישראל 
 מוקד פעילות:  ירושלים, ניו יורק, בוסטון, ניו אורלינס
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 מקום לימודים:  האקדמיה למוסיקה ומחול על שם רובין בירושלים, Berklee College of Music
 עיסוק:  מוזיקאי
 סוגה:  ג'אז, רוק
 כלי נגינה:  חליל צד
 חברת תקליטים:  הליקון (חברה), היי פידליטי
 שיתופי פעולה בולטים:  מיקי גבריאלוב, יוני רכטר, ויקטור מנדוסה, הצ'רצ'ילים
 www.mattanklein.com
 
מתן קליין (נולד ב-24 באוגוסט 1973) הוא מוזיקאי, חלילן, מלחין, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי.
דיסקוגרפיה

Right There - 1999
Love Alive - 2001
Seeds of Sun - 2002
2004 - ?Seeds of Sun - What’s New
Mattan Klein Quintet Live at the Nashville Jazz Workshop - 2005 – הפצה: "היי פידליטי"
2011 - 4 Flute Flight – הפצה: "היי פידליטי"
Naomi’s Groove - 2012 – הפצה: "היי פידליטי"
Sound Tracks - 2016
Wag the Mammoth in the China Store - 2019 – הפצה: הליקון
Mattan Klein and Toki Stern - Oracle - 2020 – הפצה: הליקון.
2022 - The Long Run - Ubuntu Music
2023 - Spice'n'Space: The Funk Thing - Ubuntu Music - שת״פ עם אוריה מדר
אלבומים בהשתתפותו

2014 - מתנות קטנות - רמי קלינשטיין
Yoav Polachek - Standards Second - 2019
Toki Stern - Neshima - 2019
2019 - מיקי גבריאלוב - כאלה הזמנים
2020 - מיקי גבריאלוב - זוכר את אריק איינשטיין
2020 - מיקי גבריאלוב - לשרוק בחושך
2020 - סוואן בנד - All the Children.
הערות שוליים

↑  כרמית ספיר ויץ, ‏ג'אז וחליל: מתן קליין מוציא אלבום חדש עם "הג'אזיסטים הישראלים", באתר מעריב אונליין, 24 באוגוסט 2016
↑  יותם זיו, "אני נרקומן של אקטואליה, החליל שלי מבטא את החדשות", באתר הארץ, 8 ביולי 2019
↑  Mattan Klein (New Album ‘The Long Run’- Ubuntu Music), באתר London Jazz News, ‏17 בינואר 2022 (באנגלית)
↑  BBC Music Magazine — Ubuntu Management Group-Ubuntu Management Group News, Ubuntu Management Group, ‏2023-10-15 (באנגלית בריטית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597968705171  MusicBrainz: 4eba416b-ebc8-4233-9408-552842d41df3  VIAF: 107146461660227732415   WorldCat (עם VIAF): 107146461660227732415
משה ברסקי

| --- | --- |

משה ברסקי, 1913
 לידה:  1895 פלך קייב, האימפריה הרוסית
 נהרג:  22 בנובמבר 1913 (בגיל 18 בערך) ארץ ישראל
 תאריך עלייה:  1913
 תפקידים אזרחיים
 חלוץ
משה (מיזי) ברסקי (תרנ"ו, 1895 – כ"ב בחשוון תרע"ד, 22 בנובמבר 1913) היה חלוץ בקבוצת דגניה א' אשר נרצח בידי ערבים, והפך לסמל להקרבה עבור התיישבות יהודית בארץ ישראל, בשל אופיו ומעשיו ובשל תגובתם של הוריו לאחר הירצחו, שבחרו לשלוח את אחיו למלא את מקומו, ועלו בעצמם ארצה מאוחר יותר.
תולדות חייו

ברסקי נולד בכפר ליד העיירה סְקְווירה שבפלך קייב, בדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום במחוז קייב שבאוקראינה), בתחום המושב היהודי, לטובה ונפתלי הרץ ברסקי, משפחה דתית-ציונית. למד בחדר ובישיבה. אביו היה עובד בטחנת קמח, וסבו תלמיד חכם. בגיל 13 החל ברסקי הצעיר לעבוד עם אביו. בהיותו בן 18 עלה לארץ ישראל עם אחותו, והם התיישבו בדגניה א'. התחבב על תושבי המקום בזכות עליזותו וחריצתו.
אירוע הירצחו התחולל שמונה חודשים בלבד לאחר הגיעו לדגניה. הוא התנדב להביא תרופות לשמואל דיין, שהיה חולה. בדרכו חזרה ממלחמיה הותקף על ידי קבוצת שודדים שביקשו ליטול את פרדתו, והוא הניס את הפרדה לחצר דגניה. במאבק עם השודדים הספיק לפגוע באחד מהם בטרם מת מפצעיו. חבריו שנזעקו למקום מצאו את גופתו נקובת כדורי רובה. על גבו נמצאו זוג סנדלים ומקל ערבי, סימן בדואי לכך שברסקי נרצח כנקמת דם.
ברסקי נקבר בחורשת הזיתים שבה עבד על שפת הירדן. קברו של ברסקי היה הקבר הראשון בדגניה א'. אירוע הרצח של ברסקי זעזע את חברי קבוצת דגניה א', ולאחר טקס הקבורה התחדשו הדיונים על מהות הקבוצה באתר, על מכלול רעיונותיה הקובע, על אופי ניהולה העצמי, ועל תפקידיה במפעל ההתיישבות הציוני.
אותו שודד שנפצע במאבקו עם ברסקי מת מפצעיו כעבור יומיים, וב-24 בנובמבר 1913 (כ"ד בחשון תרע"ד) רצחו הערבים את יוסף זלצמן מקבוצת כנרת כפעולת נקם על כך. ב-7 בדצמבר 1913 (ט' בכסלו ה'תרע"ד) נהרג בסג'רה השומר יעקב פלדמן. יעקב כבשנה-עצמון, איש ההסתדרות המצומצמת תיאר לאחר שנים את רשמיו מתקופת עבודתו עם חבריו בדגניה באותם ימים: "וכאילו כדי להעמידנו בבת-אחת לפני שאר בעיות ההתיישבות ותקומתנו בארץ, נתקלנו עוד בשבועות הראשונים לעבודתנו במקרי רצח, שוד ונקמת-דם מצד שכנינו הערבים. מקרי הרצח של ברסקי בדגניה, זלצמן בכנרת ופלדמן בסג'רה, שימשו לנו לקח מעשי והעמידו אותנו בצורה מוחשית ואכזרית פנים אל פנים מול המציאות של תנאי הארץ" (חביון עֹז, עמ' 23). 
סדרת אירועי הדמים הזו זירזה את ועדי המושבות והשומרים בגליל לארגן הגנה עצמית מסודרת באזור. במסגרתה מונו שומרים לפרשים בשמירה על הדרכים. ארגון השומר התכנס כדי לדון כיצד לשפר את מעמדו בעיני אנשי המושבות לאחר סדרת האירועים הללו אשר קרו במהלך אותה שנה.
תולדות חייו > מכתב ההורים

קבוצת דגניה א' הודיעה להוריו של ברסקי על מות בנם. והתשובה שקיבלה הייתה: "הננו שולחים לכם את בננו השני למלא מקום בננו שנפל, מות משה מעלה את כולנו ארצה". ואכן הבן שלום, אחיו של משה, הגיע לדגניה באותה שנה. אחר כך, עלתה לארץ ישראל כל המשפחה. הזדרזותם של בני המשפחה לעלות לארץ, הגם שמעברם העקרוני לארץ כבר תוכנן, נתפסה באותם ימים כסוג של הנצחה לחייו הפעלתניים והקצרים של משה ברסקי.
מכתב ההורים הוקרא בפני הקונגרס הציוני על ידי נשיאו חיים ויצמן.
התהודה של האירועים

מסכת האירועים הללו זעזעו את כלל היישוב היהודי בארץ ישראל. על רצח משה ברסקי נכתב בתיעוד מסע המושבות של רבני היישוב באותם ימים, בזמן הביקור במושבה מרחביה בכ"ה בחשון ה'תרע"ד 1913, ולמחרת בהיותם בכפר תבור:
"הגיעה לאוזנינו השמועה המדאיבה, כי בדגניה וכנרת נרצחו שני פועלים צעירים מאחינו: משה ברסקי ויוסף זלצמן. הרבנים נתבקשו לערוך להם אזכרה. אחרי תפילת ערבית נתאספו כל הצעירים והרב יוסף חיים זוננפלד הספיד את הנרצחים ... ההתרגשות גדולה מאד. אחרי ההספד התפללו הרבנים תפילת אב הרחמים, והרב זוננפלד ערך אזכרה ואמר קדיש. אחריו דרש הרב מיפו (הרב קוק) ברגש גדול."
האזכרה הזו תוארה על ידי יוסף רבינוביץ איש הפועל הצעיר ומרחביה:
"הרב זוננפלד התהלך בתוכינו אבל ושבור לב, הוא אסף את כולנו ונשא הספד מר על הנשמה הטהורה והקדושה ... גדול היה שברו ... ובכי מר בכה על החיים אשר נגזלו מאיתנו ... הוא קרא לנו להתעודדות וליכוד כוחות ... היינו מדוכאים מן האסון הנורא והדברים היוצאים מלב כואב היו לנו נחומים בצרה".
עיצוב הזיכרון

שמואל דיין שהבריא הנציח את זכר מטיבו בשם בנו הבכור, משה דיין, שנולד שנה לאחר הרצח, כפי שכתב משה דיין בספרו האוטוביוגרפי:
"מחצבתי שמי, משה, נולד בעצב. הוא ניתן לי על שם החלל הראשון שנפל בדגניה. משה ברסקי, צעיר שעלה מרוסיה והצטרף לקבוצה, נהרג בידי ערבים כשנה וחצי קודם. קברו נכרה בכרם הזיתים – הקבר הראשון בדגניה".
ב-2013, במלאת 100 שנים להירצחו, הוקמה אנדרטת זיכרון למשה ברסקי ליד אום ג'וני.
לקריאה נוספת > מחקרים

בן-ציון דינור (עורך עם אחרים), ספר תולדות ההגנה, א, א, הוצאת מערכות, תשט"ו 1954, עמ' 249 -250.
שמואל גדון, דגניה א' תרע"א-תשל"ה 1910- 1970, הוצאת משרד החינוך, ירושלים תשל"א 1970.
ישראל ברטל, זאב צחור, יהושע קניאל (עורכים), העלייה השנייה, א-ג, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים תשנ"ח, עמ' א:467, ג: 44 -45.
הערות שוליים

↑  יוסף ברץ, ביום החג, דבר, 15 בנובמבר 1935
↑  הרב יונתן בנימין הלוי הורוויץ, בתוך: הדסה לוין (עורכת), אלה מסעי - רשימת מסע הרבנים, הוצאת קול מבשר, זמרת הארץ, מבשרת ציון, תשס"א, עמ' 105, 112. הרב הורוויץ היה נציג ארגון פקוא"ם, והמטרה הייתה לפרסם את החוברת מיד לקראת ועידת אגודת ישראל.
אנדרטה לזכרו של משה ברסקי ליד אום ג'וני
קברו של משה ברסקי בדגניה א'
שולה שפיגל

שולה שפיגל היא מפיקת טלוויזיה ישראלית שותפה בחברה "דנה ושולה סטודיו בע"מ".
ביוגרפיה

שולה שפיגל נולדה בגבעתיים לשושנה ויוסף שינמן. בוגרת תואר ראשון בחוגים היסטוריה ומדע המדינה באוניברסיטה העברית ובעלת תעודת הוראה. שפיגל לימדה במשך חמש שנים היסטוריה בחטיבת הביניים "שמואל הנגיד הרצליה", עד שהחליטה, בשנות השלושים לחייה, לעסוק בתקשורת. היא למדה במכללה ללימודי טלוויזיה שהוקמה באולפני הרצליה ועם תום לימודיה המשיכה לעבוד באולפנים, תחילה כתחקירנית ובהמשך כמפיקה. בשנת 90׳, לאחר שעבדה במשך עשור כשכירה באולפנים, פתחה שפיגל יחד עם איש העסקים אברהם בלונדר את "ראבל", משרד עצמאי להפקת פרסומות וסרטי תדמית. לאחר שש שנים קנתה שפיגל את חלקו של בלונדר והמשיכה בניהול החברה לבדה, ובהמשך צירפה אליה כשותפים גם את עמית דקל ונירית ירון. עם הקמת ערוץ 2, "ראבל" הפכה לאחת מן החברות המובילות בישראל בתחום הפקת סרטי פרסומות. במסגרת "ראבל" החלה שפיגל להפיק גם סרטים דוקומנטריים, שהיו רווחיים הרבה פחות מן הפרסומות שהפיקה החברה בתחילת הדרך, ובסופו של דבר פרשה שפיגל מהשותפות.
בשנת 2000 הקימה שפיגל את חברת "שפיגל הפקות", שעסקה גם בהפקת סרטי תדמית ופרסומות, אך בעיקר בהפקת סדרות וסרטים דוקומנטריים. ב-2007 הקימה יחד עם דנה עדן את החברה "שולה ודנה הפקות" - החברה היחידה בישראל שבראשה עומדות שתי נשים. יחד הפיקו השתיים שורה של סדרות דוקו ודרמה מצליחות, ביניהן הסדרה ׳טהרן׳ שזכתה בפרס אמי הבינלאומי בשנת 2021 בקטגוריית סדרת הדרמה הטובה ביותר, הייתה מועמדת לפרס Critics' Choice Movie Awards (אנ') ונמכרה לשירות הסטרימינג של אפל באחת מהעסקאות הגדולות ביותר בתעשייה הישראלית.
בשנת 2021, זכתה שפיגל בפרס מפעל חיים מטעם פורום היוצרים הדוקומנטריים, ובשנת 2022 נכנסה יחד עם דנה עדן לרשימת "Powerful Women" מטעם מגזין פורבס.