stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שירות בתי הסוהר
טיפול, חינוך ושיקום

אחד מיעדי השב"ס הוא טיפול באסיר בתקופת שהותו בכלא במטרה לשקם אותו ולהכין אותו לחיים שמחוץ לכלא.
המודל השיקומי בענישה הוא תוצר של הזרם הפוזיטיביסטי הרפואי בפנולוגיה, שראשיתו במאה ה-19, ובבסיסו ההנחה כי העבריין מונע ברובו על בסיס תורשתי ולכן אין לו שליטה על מעשיו. כלומר, העבריין לא בחר להיות כזה אלא הונע מדחף חזק ממנו ועל כן מטרת הענישה היא בעצם טיפול בעבריין, הנעשה על ידי דיאגנוזה של מכלול הבעיות שהניעו את העבריין לפשוע, הכנסת העבריין למסגרת טיפולית והערכת סיכויי השיקום שלו על סמך התקדמותו במסגרת הטיפול.
הכנסת עבריין מורשע לבית הכלא כרוכה בשלילת החופש של האסיר, בניתוקו מסביבתו ובכניסה למערכת בעלת תנאי מחיה נוקשים. מכלול הגורמים הללו עלולים להוביל לתקופת מאסר רצופה בקשיים. לכן נוסדה המסגרת השיקומית שמטרתה לסייע לאסיר בתקופה קשה זו, להדריך אותו, להטמיע בו דרכי חשיבה ופעולה נורמטיביות, ולהקנות לו כלים להתמודדות עם קשיים לאחר השחרור מהכלא. כלומר, השיקום הפך בימינו לכלי המסייע לאסיר בתהליך קליטתו בבית הכלא, בנוסף לתפקידו כמשקם.
שב"ס מפעיל בתחומי הכלא תוכניות שיקום רבות ומגוונות שמטרתן להקנות לאסיר כלים לרכישת התנהגויות נורמטיביות, השכלה ומוסר עבודה, ובכך לסייע לו בתהליך השיקום ולהכינו בצורה הטובה ביותר ליום שבו ישתחרר מהכלא.
ישנן שיטות שונות המסייעות לתהליך שיקומו של האסיר בכלא. השיטות הנפוצות ביותר הן שיטות טיפול למיניהן, אגפי שיקום מיוחדים, ותוכניות השכלה, תעסוקה והכשרות מקצועיות לאסירים.
הגישה הטיפולית בשב"ס קיבלה לראשונה משנה תוקף על ידי הנציב ד"ר צבי חרמון, עובד סוציאלי במקצועו, בשנת 1952. חרמון הנהיג שיטות טיפול המתבססות על המודל הרפואי, בשיתוף פסיכולוגים ועובדים סוציאליים. בשנת 1952 אישר משרד המשטרה את הקמת המחלקה למיון ולטיפול פרטני בשב"ס שתפקידיו לסייע לאסיר ולהקל על שהותו בכלא, וגם לאפשר לו לרכוש כלים שיסייעו לו לחזור לחברה הנורמטיבית. המחלקה פעלה כשנתיים ללא הצלחה, וב-1954 הוקמה ועדה מקצועית האחראית על נושא הטיפול והשיקום, ובין השאר נקבע תקן ל-14 עובדים סוציאליים לכל בתי הכלא. עם השנים, והגידול במספר האסירים, נוספו תקנים נוספים לעובדים סוציאליים ומונה עובד סוציאלי לכל בית סוהר. כאמור, לאחר המרד בכלא שטה בשנת 1958, רבים החלו לפקפק בגישה הטיפולית וראו בה את הגורם המרכזי בהתרופפות סדרי הביטחון. ד"ר צבי חרמון הוחלף בנציב שהדגיש את התפיסה הביטחונית על חשבון זו הטיפולית.
ממצאי דו"ח ועדת קנת, ובהמשך ועדת נוספות, התריעו על המחסור באופציות שיקומיות לאסירים בשל עומס על העובדים הסוציאליים.
חשיבות הטיפול הסוציאלי השתנתה בהתאם להשקפת עולמם של הנציבים השונים, ובין השאר התקיימו קונפליקטים מתמידים בין הסגל הטיפולי לסגל הביטחוני לגבי היעדים של בית הסוהר.
נקודת המפנה בנושא השיקום חלה בשנת 1984 עם הקמת הרשות לשיקום האסיר והכנסת מפקחיה לכותלי הכלא על מנת להיפגש עם אסירים ולהכינם לשחרור. לצורך כך התמקד השב"ס בפיתוח תוכניות שיקום שונות לאסירים.
בשנת 2012 אישרה הכנסת את תיקון 42 לפקודת בתי הסוהר, שעיגן בחקיקה, לראשונה, את תפקידו החינוכי והטיפולי של שירות בתי הסוהר. התיקון קבע שיש חובה לספק לכלל האסירים פעילות חינוך או פנאי, ולספק תוכנית שיקום לכלל האסירים שהם תושבי ישראל.
טיפול, חינוך ושיקום > רצידיביזם בישראל ובעולם

על פי סטטיסטיקות של שירות בתי הסוהר בישראל, נכון לשנת 2017 עומד שיעור הרצידיביזם על 39% (במדידה בטווח של 5 שנים, כלומר, משוחררים משנת 2012).
לשם השוואה, בצרפת – 46%, בניו זילנד – 52%, בארצות הברית – 45% ובאנגליה – 43%, כאשר נקודת ההשוואה מתייחסת לשנים שונות בכל מדינה, בין 2002–2010.
טיפול, חינוך ושיקום > מחלקות ופרויקטים טיפוליים

בשירות בתי הסוהר קיימות כיום מסגרות טיפוליות רבות המיועדות לטפל בבעיות שונות שקיימות בקרב אוכלוסיית האסירים בישראל. לדוגמה מחלקות גמילה מסמים ומאלכוהול, מחלקת אלמ"ב – אלימות במשפחה, מחלקה לאלימות כללית (עבירות כגון הריגה, קטטות, רצח וכולי), מחלקות לטיפול בעברייני מין, מחלקות לטיפול בעברייני תעבורה, מחלקות לעבריינות מרמה ועוד. מטרת המחלקות הטיפוליות היא להעניק לאסיר רצף טיפולי של טיפול קבוצתי, קהילתי ופרטני, אשר יאפשר לו לא לשוב לביצוע עבירותיו לאחר שחרורו מהכלא.
טיפול, חינוך ושיקום > חינוך בכלא

ראשיתה של מערכת החינוך בכלא החלה בתחילת שנות ה-50 עם התארגנות עצמאית של אסירים בכלא מעשיהו, יחד עם הנהלת הכלא, שיזמה שיעורי עברית לאסירים עולים על ידי אסירים. האסירים ניהלו גם חיי תרבות, ניהלו את ספריית הכלא, והוציאו עיתון חודשי. עם הזמן הצטרפו למערך החינוך גם מורים מן החוץ שלימדו את האסירים שיעורי עברית ושיעורי חשבון ברמה של בית ספר יסודי, במתכונת של 4 ימים בשבוע, ובבית סוהר הדרים – 5 ימים בשבוע. 

בשנות ה-70 נכנס תקן חדש לכלא – קצין חינוך שתפקידו לרכז את נושא התרבות בכלא. יחד עם קצין החינוך פעלו מדריכים חברתיים שסייעו בהעברת פעילויות תרבותיות וחברתיות.
אך עדיין בשנים אלו נושא החינוך לא היה מאורגן כראוי. ועדת קנת התריעה על חוסר ארגון זה ועל היעדר תקציב מספיק.
מרכז החינוך הראשון הוקם בשנת 1984 בכלא רמלה ביוזמת הנציב מרדכי ורטהיימר. בעקבות זאת הוקמו מרכזי חינוך בבתי כלא פליליים נוספים, וקציני החינוך הפכו לראשי תחום חינוך בבתי הסוהר שבהם הם מועסקים.
מרכז החינוך ממוקם בחצר הכלא, רחוק מהמבנה המרכזי של הכלא, על מנת לבודד את המרכז ולהשוות לו מציאות חינוכית שונה מזו שבתוך המבנה המרכזי.
בתוך הכלא קיימות שתי מערכות חינוך: פורמלית ובלתי פורמלית. החינוך הפורמלי מקנה לימודים לאסירים שלא רכשו השכלה יסודית ועל יסודית. הלימודים מתקיימים בשעות הבוקר.
החינוך הבלתי פורמלי, לעומת זאת, מקנה לאסיר לימודי העשרה בתחומים שונים כמסגרת משלימה למערך ההשכלה הפורמלית כמו שיעורי ספורט, אמנות ומועברים על ידי מתנדבים.
מערכת החינוך וההשכלה בבתי הכלא היא דרך נוספת לשיקומו של האסיר ולהכנתו לחיים שמחוץ לכלא. חינוך ורכישת השכלה עוזרים לאסיר לרכוש מיומנויות, מפתחים בקרבו תחושות ביטחון ומקנים לו מיומנויות למידה, כישורי חיים, תקשורת בינאישית, יצירתיות והשתלבות חברתית.
טיפול, חינוך ושיקום > תעסוקה והכשרה מקצועית

התעסוקה בבתי הכלא היא חובה. עוד בתקופת המנדט ובפקודת בתי הסוהר 1971 נקבע שסירוב האסיר לעבוד ייחשב כעבירת משמעת. תחילה רק מספר מצומצם של אסירים עבדו בעבודות ניקיון ומטבח.
בשלב הראשון מועסק האסיר, בהסכמתו, בעבודות תחזוקה שוטפות כגון ניקיון ואפסנאות. בשלב מתקדם יותר משתלב האסיר בקורסי הכשרה מקצועית בפיקוח משרד העבודה והרווחה כגון פחחות, ספרות ומחשבים. בסוף הקורס מקבל האסיר תעודה מקצועית. לכל אורך תקופת הלמידה מתוגמל האסיר בסכום כספי. לאחר מכן משתלב האסיר במסגרות עבודה בתוך הכלא ומחוץ לכלא, כהכנה לקראת שחרורו.
המסגרת התעסוקתית תורמת רבות לשיקומו של האסיר שכן התעסוקה נותנת לו צורך בסיסי בביטוי כשרונותיו ויכולותיו, ובנוסף הוא לומד דרכים להשתלבות במעגל התעסוקה, מחויבויות וזכויות המתלוות למקום העבודה. הניסיון התעסוקתי שרוכש האסיר מסייע להגדלת סיכוייו למציאת עבודה לאחר השחרור. באופן זה משתפר דימויו העצמי של האסיר, דימויו בעיני סביבתו הקרובה (שכן כעת הוא עצמאי ומסוגל לפרנס את עצמו ואת משפחתו) ודימויו בעיני החברה בכלל.
טיפול, חינוך ושיקום > טיפול נפשי

שב"ס מפעיל מספר שיטות טיפול בבתי הכלא השונים במסגרת אישית או קבוצתית, בתחומים שונים:
טיפול באמנות: זהו טיפול המקנה לאסירים דרך ויכולת להביע את תחושותיהם, להעלות את הדימוי העצמי שלהם ולתעל את הכאב שהם מרגישים באמצעות היצירה. העבודה דרך האומנות היא אמצעי לתקשורת שכן היצירה מחזקת את היכולת להתמודד עם זיכרונות ואירועים, מקלה על פריקת רגשות וכן יוצרת קשר בין ההיגיון וההבעה המילולית לבין עולמות הרגש הפנימיים של היוצר. בעת הציור האדם לא מגביל את עצמו ולכן יכול להביע את רגשותיו באופן חופשי יותר. האסירים משתתפים בחוגים, בקורסים ובפעילויות בהנחיית העוסקים בתחום האומנות וכן יצירות האומנות שלהם מוצגות לראווה בתערוכות בבתי הסוהר ובמוזיאונים ואף זוכות להתעניינות רבה בקרב הציבור.
טיפול במוזיקה: מטרתה של שיטת טיפול זו היא להביא לשינוי התנהגותי באמצעות המוזיקה. שינוי זה מביא את האדם הנמצא בטיפול לגלות את עצמו ואת העולם הסובב אותו וכך גם להגיע להכרה כיצד להתנהג בחברה. הטיפול מאפשר לאסיר להיפתח ולהביע רגשות. הטיפול יכול להיות אישי או קבוצתי, על ידי מטפל מוסמך במוזיקה. האסיר יכול להגיב בשתי דרכים למוזיקה שמושמעת לו: הדרך הפיזית, למשל מחיאת כף, והדרך המנטלית, למשל אסוציאציה שמתקשרת לו עם השיר הספציפי המושמע לו. על סמך זה מכוון המטפל את האסיר להביע רגשות ובכך יוצר עמו תקשורת פרודוקטיבית.
פסיכודרמה: היא שיטת טיפול נפשית המשלבת תנועה, פעילות וסוציאליזציה. שיטה זו מיושמת בבתי הכלא בסדנאות טיפול מעורבות של סטודנטים לתיאטרון ואסירים הנפגשים יחד על מנת לעבוד כקבוצה. הפעילות הדרמטית כוללת בעיקר הפעלת חוגי דרמה חינוכית יצירתית ברוב בתי הסוהר, וכן העלאת הצגות במספר בתי הסוהר, כאשר בכל הפקה נוטלים חלק בין 10–22 אסירים שחקנים ואנשי במה. הטיפול בעזרת התיאטרון הוא כלי חשוב לשיקום האסיר שכן הטיפול מטפח את האינדיבידואל כיוצר, מאיץ תהליכים חברתיים מעצם היווצרותם בדינמיקה הקבוצתית וכך גם מאפשר התמודדות עימם במסגרת הקבוצה. בנוסף, מקבל האסיר הזדמנות לתקשר ולבנות מערכת יחסים עם קבוצות נורמטיבית שאינן מגיעות מהעולם העברייני, וכך גם לומד איך לתקשר עם קבוצות כאלו לאחר שחרורו מהכלא.
טיפול בעזרת בעלי חיים: בעלי החיים נחשבו כבעלי יכולת לסייע לטיפול בבני אדם עוד מהמאה ה-18, כאשר הבחינו בשיפור באינטראקציה החברתית אצל ילדים הגרים בבתי מחסה כתוצאה מחיברות עם בעלי החיים עימם באו במגע. מאז, ההכרה בתרומתם של בעלי החיים לבעיות נפשיות, חברתיות ופזיולוגיות באה לידי ביטוי במגוון מסגרות טיפוליות. בכלא אופק למשל, עבודה עם בני נוער עבריינים הראתה את ההתקדמות הרבה שעשו, החל משלב הפעילות המקדימה, שבה בחרו הנערים את חיות המחמד שיגורו בפינת החי, ועד לשלב המתקדם יותר שבו לקחו הנערים חלק פעיל בניקיון ובטיפול בבעלי החיים. נראה כי בעלי החיים סיפקו לנערים הסרת מחסומים עד כדי הרגשת ניתוק זמני מחוויית הכלא. על הנערים הוטלה האחריות לטפל בחיות, וכך הם למדו כללי התנהגות נאותים, מכיוון שהטיפול בחיות ובפינת החי דורש מהנערים משמעת עצמית ודרך התנהגות מסוימת.
הניסיון להפרטת בית סוהר

ב-24 במרץ 2004 אישרה הכנסת תיקון לפקודת בתי הסוהר המתיר את הפרטת בתי הסוהר לניהול של חברות פרטיות. אישור התיקון בא על רקע הצפיפות הקשה בבתי הכלא וההגבלה התקציבית של משרד האוצר על הקמת בתי כלא חדשים.
באותה שנה פורסם דו"ח מאת הסנגוריה הציבורית שהתריע על הצפיפות בבתי הסוהר ועל התנאים הקשים שבהם שוהים האסירים. הדו"ח מצא שאסירים עדיין ישנים על רצפת הכלא, תנאי התברואה שמספקים להם ירודים, ושטח המחיה לאסיר אינו עומד בתקן המקובל. בדו"ח נטען גם כי כדי לאכלס את כל האסירים בארץ, לא כולל האסירים הביטחוניים, יש לפתוח כחמישה בתי סוהר נוספים. הדו"ח התריע שעד 2010 המחסור במקומות כליאה יגיע לכ-7,000 מקומות.
ההצעה להפרטת בתי סוהר בישראל נידונה עוד בשנת 2000, בעקבות בקשה של המשרד לביטחון פנים ושב"ס. ההצעה הייתה להפריט רק את השירותים הניתנים בתוך הכלא, ולא את סדרי הביטחון והאכיפה. לבסוף החליט השר לביטחון הפנים, שלמה בן-עמי, שלא להוציא את עניין ההפרטה אל הפועל משיקולים מוסריים של הפיכת בית סוהר לעסק כלכלי.
ביוני 2002 עלה נושא ההפרטה לדיון מחדש על ידי מחליפו בתפקיד של בן עמי, השר עוזי לנדאו, שהורה על הקמת ועדת מכרזים בין-משרדית להקמת בית סוהר ולהפעלתו באמצעות המגזר הפרטי. לנדאו קבע כי בית הסוהר שיוקם יופרט במלואו, ללא מעורבות של השב"ס בניהול ובתפעול הכלא. תחילה תוכנן שבית הסוהר יתקיים במתכונת של פיילוט ויאכלס כ-400 אסירים, אך ב-2003 נבחנה ההצעה מחדש והוחלט כי הפיילוט יורחב לכ-800 אסירים.
על פי החוק, הזכיין ימנה מטעמו הן את מנהל הכלא והן את צוות עובדי הכלא באגפים ובמשרות השונות. במכרז להקמת הכלא הפרטי זכתה חברת אפריקה ישראל ובשנת 2006 נחתם עימה הסכם לזיכיון של 25 שנה להפעלת בית הסוהר. בית הסוהר הפרטי היה אמור לקבל אישור הפעלה כשנתיים וחצי לאחר כניסת ההסכם לתוקף, ואכלוס ראשוני היה אמור להתקיים כחצי שנה לאחר מכן. תהליך ההפרטה לווה מראשיתו בביקורת ציבורית רבה, וגורמים פרטיים ניסו למנוע את מדיניות ההפרטה באמצעים משפטיים:
האגודה לזכויות האזרח עתרה לבית המשפט המחוזי בתל אביב בדרישה לקבל את מסמכי המכרז ולבחון האם תנאיו מבטיחים שמירה על זכויות האסיר.
חטיבת זכויות האדם במכללה למשפטים ברמת-גן וגונדר בדימוס שלמה טויזר עתרו לבג"ץ בבקשה להוציא צו מניעה למכרז ולבטל את חוק ההפרטה בטענה שהחוק מנוגד לשני חוקי יסוד: חוק יסוד: הממשלה וחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו.
ב-19 בנובמבר 2009 פסק בג"ץ ברוב של 8 שופטים אל מול דעת מיעוט של השופט אדמונד לוי, כי ניהול בית סוהר בידי גורמים פרטיים אינו חוקתי. זאת מאחר שעצם העברת הסמכות לכלוא בני אדם לידי גורם פרטי מהווה פגיעה נוספת ואסורה בזכות החוקתית לחירות, כמו גם בזכות החוקתית לכבוד. לפיכך נקבע כי תיקון מס' 28 לפקודת בתי הסוהר בטל מיידית.
בעקבות פסק דין זה רכש שירות בתי הסוהר את בית הסוהר מידי החברה. האגף הראשון אוכלס באמצע 2010, ועד סוף אותה שנה אוכלסו גם יתר האגפים ב"בית הסוהר אלה" השייך למתחם כלא באר שבע. בעקבות הלאמת המתקן תוך אי יישום תוכנית לאומית לתחזוק מערך בתי הסוהר, צומצם שטח התאים בבית הסוהר על מנת לאפשר כליאה של מספר רב יותר של אסירים מהמתוכנן. בשנת 2014 קיבל בג"ץ עתירה להרחבת שטח התאים בבתי הסוהר ל-6 מטרים רבועים, כאשר המתקן המיועד עמד ברף זה וכשהועבר לידי המדינה חדל מלעמוד בו.
ראו גם

דרגות כוחות הביטחון וההצלה בישראל
עיטורי משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר
תנאי הכליאה של אסירים ביטחוניים בישראל
לקריאה נוספת

אילת וירצר, מילון מונחים, שירות בתי הסוהר, מחלקת פיתוח משאבי אנוש / ענף תורת הארגון, התשס"ג 2003
מ' אלטמן וי' אלרן, מאחורי סורג ובריח: תכנון אסטרטגי בשב"ס, סטטוס (1998), עמ' 33–36
שבאבניקים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

כותרת הפתיחה של העונה הראשונה
 סוגה:  דרמה קומית
 יוצרים:  אלירן מלכה דני פארן
 כותבים:  אלירן מלכה
 בימוי:  אלירן מלכה אריאל בנבג'י מאור זגורי
 שחקנים:  דניאל גד ישראל אטיאס אורי לייזרוביץ' עומר פרלמן מאיה ורטהיימר גורי אלפי
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  28 
 הפקה
 מפיק:  יהונתן פארן רחל פארן משה פארן
 מפיקים בפועל:  יענקל'ה אמזלג
 חברת הפקה:  דורי מדיה דרסט
 עורכים:  דני פארן עידית פארן-וייס
 צלמים:  איציק פורטל ניתאי נצר
 אורך פרק:  כ-30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  HOT3 
 תקופת שידור מקורית:  24 בדצמבר 2017 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
שבאבניקים היא סדרת דרמה קומית ישראלית מבית היוצר של חברת הטלוויזיה HOT, שעונתה הראשונה צולמה במהלך שנת 2016 ועלתה לשידור בשנים 2017–2018. בסדרה מככבים דניאל גד, ישראל אטיאס, אורי לייזרוביץ' ועומר פרלמן בתפקידים ראשיים.
העונה הראשונה עלתה ב-24 בדצמבר 2017 והסתיימה ב-12 בפברואר 2018. העונה שנייה עלתה לשידור ב-25 ביולי 2021 והסתיימה ב-10 באוקטובר 2021. ב-13 באוקטובר 2021, אושר רשמית על ידי HOT כי הסדרה חודשה לעונה שלישית, אשר עלתה לשידור ב-17 במרץ 2025.
הסדרה זכתה להצלחה ולנתוני צפייה גבוהים והייתה לסדרת המקור הנצפית ביותר של הוט בישראל 2017. הסדרה זכתה בארבעה פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017: הסדרה הקומית, התסריט, הבימוי והשחקן הקומי (אורי לייזרוביץ') הטובים ביותר.
ב-14 בינואר 2024 העונה הראשונה של הסדרה עלתה לשידור בנטפליקס.
רקע > סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 12 | 12 | 24 בדצמבר 2017 | 21 בפברואר 2018 |
|  | 2 | 16 | 16 | 25 ביולי 2021 | 10 באוקטובר 2021 |
|  | 3 | 12 | 12 | 17 במרץ 2025 | — |
רקע > שם הסדרה

"שבאבניק" הוא סלנג שהגתה החברה החרדית לנוער שוליים שנפלט ממוסדותיה או חדל לציית לכללים והנורמות הנהוגים בה. המונח הלחם של המילה הערבית שבאב (شباب), שפירושה "נוער", עם הסיומת היידית ניק. ארבעת גיבורי הסדרה הם נערים הלומדים בישיבה (ובכך אינם בקצה החמור של הגדרת שבאבניק), אך בהתנהגותם הם חורגים מהנורמות החרדיות.
תקציר העלילה > עונה 1

הסדרה מגוללת את סיפורם של ארבעה תלמידי ישיבה הלומדים בתנאי פנימייה בישיבה החרדית "נתיבות אברהם":
אבינועם לסרי, בנו של חבר הכנסת, חבר בוועדת הכספים, בחור מוכשר שאינו מרבה ללמוד.
דב "לייזר" בראון, בן למשפחה אמריקאית אמידה. תלמיד מוכשר מאוד, שלומד לתואר במשפטים במקביל ללימודיו בישיבה.
מאיר סבג, תלמיד ישיבה ממוצא מזרחי ובעל קשיי למידה.
גדליה, חרדי למדן המקפיד על קלה כחמורה, שהוא צו"ל ובעל קשיים חברתיים. לבקשת המשגיח הרב בלוך, עובר לגור יחד עם השלושה באותו חדר, והשלושה מתבקשים לרכך את חוסר הטאקט בו הוא ניחן ולפתוח אותו לעולם, כדי שיוכל למצוא שידוך.
כאשר ראש הישיבה שלהם, הרב מרדכי בלוך, נהרג במפתיע מקריסת נברשת, יורש אותו בנו בתפקידו. הוועד המנהל של הישיבה חולק על דרכו החינוכית של הרב בלוך הבן, וממנה למשגיח בישיבה את הרב אשי שפיצר, שיהיה מנהלה בפועל של הישיבה, וישליט בה את דרכו החינוכית המחמירה. לאחר שרביעיית תלמידי הישיבה דלעיל, פוגעים ביחסיו של הרב שפיצר עם בני הזוג גוטליב, תורמים גדולים של הישיבה, מגרש הרב שפיצר את מאיר מהישיבה. השלישייה הנותרת פותחת במרד ובמה שהם תופסים כ"עלילות" בתקשורת, עד שהרב שפיצר מחזיר את מאיר, אך מבקש מהם בתמורה לחדול מן השביתה ולגור בדירה שלו. לאחר כמה אירועים שהם עוברים במבנה הם מחליטים לחזור לישיבה. אף שהשלישייה תופסת את המתח העדתי שהציגו כ"עלילתי", עולה כי בפועל הישיבה כן מתפקדת בצורה גזענית, אך אלה עיוורים כלפיה, ומאמינים כי הם מוכרים לתקשורת עלילה על-מנת להתנגח בראש הישיבה.
בינתיים מחפשים הארבעה שידוך אצל השדכן שלומי זקס, המסביר לחבורה שעליהם להיראות למדנים מספיק בשביל לקבל שידוך טוב, כמקובל בחברה החרדית. אבינועם אינו מתמסר לשלומי, אלא יוצא עם שירה, מלצרית חילונית, אותה הוא פוגש בבית קפה שהוא נוהג לפקוד. מאיר אף הוא עוקף את שלומי ונפגש עם רות גוטליב, בתם של תורמי הישיבה, שיצאה לפגישת שידוך לא מוצלחת עם דב לייזר, ואילו גדליה מחוזר על ידי אחותו של דב לייזר, דבורה; בתחילה הוא מסרב להצעתה לפגישה, אך לבסוף מתרצה ומסכים להיפגש איתה.
בסוף העונה מתקיים אירוע אזכרה לראש הישיבה הראשון, אך הרב שפיצר מונע מחברי הישיבה להגיע אליו מחשש שילכו לצפות במשחק כדורסל. הרב בלוך הבן מחליט לארגן אוטובוס ומזמין תלמידים להצטרף מבלי ידיעתו, אך התלמידים מעדיפים לצפות במשחק כדורסל במטבח הישיבה. כשהרב בלוך מגיע הוא מתפרץ על הבחורים בחמת זעם, וכשהרב שפיצר מגיע למקום פורץ ביניהם ויכוח סוער ואישי, בסופו מפטר אותו הרב שפיצר. הרב בלוך מתעלף ומאושפז בבית חולים.
הרב שפיצר נוטל לידיו את תפקיד ראש הישיבה, וכשהוא מכריז על כך באמצעות ההכנות להעברת השיעור הכללי בישיבה, הוא גורם לרביעייה להצית מרד נגדו בקרב כל תלמידי הישיבה. כשהוא לא מצליח להשליט סדר בישיבה הוא קורא לארבעה לדין תורה אצל הרב אלתר קופר, גדול הדור, שפוסק לטובת הארבעה. הוא נוזף ברב שפיצר, אומר שמניעיו נובעים מגאווה (פרפרזה לסרטון מפורסם על הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן, בו הוא כועס על אי קבלת תלמיד לבית ספר, ואומר שהמניעים האמיתיים לכך אינם קשורים לרמתו הרוחנית של הילד אלא לגאווה פסולה), ואף מחליט שהרב בלוך יחזור לתפקידו כראש הישיבה, חרף פיטוריו על ידי הרב שפיצר. להפתעתה של הרביעייה, מודיע להם הרב בלוך, שחוזר לראשות הישיבה, שעליהם לעזוב לטובתם ולטובת הישיבה.
תקציר העלילה > עונה 2

לאחר שבסיום העונה הראשונה, גורשו הארבעה מישיבתו של הרב בלוך, מבינים ארבעת החברים שהם נמצאים בבעיה – ברצונם למצוא לעצמם שידוכים ולחיות את החיים הטובים; על מנת לעשות זאת, עליהם למצוא ישיבה שתסכים לקבל אותם; אך כשאף ישיבה לא מוכנה לקבל אותם, הארבעה מוצאים פרצה בחוק שמאפשרת להם להקים ישיבה פיקטיבית בה הם יהיו מוגנים מצו גיוס, ויזכו לחיות את החיים הטובים; גם לעשות ככל העולה על רוחם וגם לקבל שידוך טוב בזכות היותם בני ישיבה (שאותה הם עצמם מנהלים). את הישיבה, הארבעה מחליטים להקים בדירת סבתם של דב ודבורה בראון הממוקמת בלב הרחוב החילוני בשכונת רחביה, מעשה אשר מעורר עליהם את חמת השכנים שמעוניינים לשמור על צביונה החילוני של השכונה.
במהלך העונה, גדליה ממונה לראש הישיבה, ובמקביל יחסיו עם דבורה עולים מדרגה והשניים מתארסים, חרף הקשיים הזוגיים שהשניים חווים בעקבות תפיסות עולמותיהם השונים; לייזר יוצר קשר עם אביגיל שטרנבוך, גרושה ואם לילד, שמסתיים לבסוף בשברון לב; מאיר, שעדיין מסרב לשמוע לעצותיו של שלומי, מתארס לבסוף עם רות לאחר ששבה בעקבות תאונת סקי שבה איבדה את ידה, אך נאלץ להתמודד גם עם הניסיונות הכרוכים בכך, עד שהדבר מוביל לניכורו ממנה; ובינתיים, אבינועם מתאמץ לבנות את עצמו כחרדי מודרני ובהתאם לכך לתייג את הישיבה כ"מודרנית", בניגוד לנורמות המקובלות בעולמם.
בסיום העונה, מאיר שבור-הלב מגלה שרות החליטה להתארס לחבר ילדותה מחוץ לארץ; גדליה ודבורה נפרדים לאחר שגדליה מסרב להתמסר לגישור הפערים ביניהם; במקביל, אבינועם מבין כי חרף ניסיונותיו, הוא אינו מתקבל בקרב חברי הישיבה החילונית. בהיותו פגוע מאוד ומתוך שכרותו בערב פורים, אבינועם מתפרץ יחד עם גדליה למסיבה הנערכת במבנה הישיבה החילונית עם חומר נפץ. בעקבות כך, השניים נכנסים למעצר וכאשר הם יוצאים, אבינועם מגלה כי המעשה הוסרט והוא הפך ל"כוכב רשת" בעולם החרדי, ואילו השכנים הגישו בקשה לסגירת הישיבה בתואנה כי היא מביאה נזק לשכונה. בעקבות הבקשה, נערך עימות בבית המשפט בין הארבעה לשכנים המתלוננים, במהלכו אבינועם מתחרט על השתתפותו בעימות. לאחר שדבורה מתפרצת אל האולם במהלך העימות ומוכיחה בזעם את גדליה על מעשיו, לאחר שגילתה שיצא לפגישה עם נחמה, שותפתה לדירה, ועל כך שמחלוקת לשם שמיים סופה להתקיים; גדליה מתרצה והשניים מתארסים שוב.
עוד לפני סיום העימות, הארבעה מקבלים את דעתם של השכנים, ומפנים את הישיבה. עם זאת, הארבעה מגלים כי טפירו וטרבלסי, שנשארו בקיצוניותם, חתרו תחתיהם והחליטו להישאר בישיבה יחד עם שאר תלמידי הישיבה. במעמד חגיגי, השניים מקימים חוצץ בין הישיבה לבין הישיבה החילונית. העונה מסתיימת כשהארבעה אוחזים במזוודותיהם וצועדים יחד אל הכותל המערבי.
שחקנים ודמויות > דמויות ראשיות

אבינועם לסרי (דניאל גד) – בנו הנהנתן של חבר כנסת מטעם מפלגת ש"ס, שנוהג ביהירות ולגלגנות כלפי הנורמות המקובלות בחברה החרדית ואף מגדיר עצמו כחרדי מודרני.
גדליה (אורי לייזרוביץ') – הצו"ל של החבורה, החולם להיות "רֹאשׁיבֶע". למדן גדול אך חסר טאקט שמתקשה בקשרים חברתיים ובשידוכים. במהלך הסדרה מתארס לדבורה, אחותו הלמדנית של לייזר, על אף קשייו עם שאיפתה להפוך ליועצת הלכה ועם תפיסתה המתקדמת לגבי מקומה של האישה ביהדות.
דב לייזר בראון (עומר פרלמן) – בנו של איש עסקים פילנתרופ ידוע מאמריקה הלומד לתואר במשפטים במקביל ללימודיו בישיבה, אחיה התאום של דבורה בראון. בעל אופי מתנשא.
מאיר רפאל סבג (סאבו) (ישראל אטיאס) – יתום מאם המגיע ממשפחה פשוטה ובעל לב חם ורחב, המתקשה בלימוד הגמרא. בעונה השנייה משנה את שם משפחתו ל"סאבו" לפי דרישת הוריה של רות גוטליב, עמה הוא נפגש.
שלומי זקס (גורי אלפי) (עונה 2, משני בעונה 1) – שדכן בעל שם המנהל סוכנות שידוכים יוקרתית. הרביעייה, שאינה מעוניינת להשתדך עם בחורות סמינר סטנדרטיות, היא האתגר הכי גדול בקריירה שלו.
דבורה בראון (מאיה ורטהיימר) (עונה 2, משנית בעונה 1) – אחותו התאומה והדעתנית של דב לייזר, שמלומדת בש"ס ופוסקים, כותבת קונטרסי חידושי תורה ואף שואפת להפוך ליועצת הלכה לנשים. מתאהבת בגדליה, ובהמשך השניים מתארסים.
הפקה

יוצרי הסדרה הם אלירן מלכה שגם ביים, ודניאל פארן שגם הפיק. בנוסף, על עבודת הבימוי אחראים מאור זגורי ואריאל בנבג'י.
הפקה > ליהוק

ב-17 באוגוסט 2020, נודע על ליהוקם של השחקנים עומר חזן, אוראל צברי, בצלאל בורוכוב, עדי חבשוש ודניאל מורשת לצוות השחקנים של עונתה השנייה של הסדרה. ב-21 באוקטובר 2020, דווח שהשחקן שולי רנד לוהק לצוות השחקנים של העונה השנייה, ועתיד לגלם את אביהם של לייזר ודבורה. ב-14 בדצמבר 2020, נודע כי זוכה המירוץ למיליון, יוסיאל נאמן, לוהק לצוות השחקנים של העונה השנייה.
ב-18 בדצמבר 2023 נודע על ליהוקהם של שחר טבוך וקרן מור לצוות השחקנים של עונתה השלישית של הסדרה; על פי הדיווחים, נמסר כי טבוך עתיד לגלם בחור ישיבה בעוד שמור תגלם את אמם של לייזר ודבורה.
הפקה > צילומים

קטעי בית המדרש בעונה הראשונה צולמו בישיבת בני עקיבא "יד אברהם" בנתניה.
צילומי העונה השנייה החלו ב-13 באוקטובר 2020.
נושאים המוצגים בסדרה

לאורך הסדרה מוצגות סוגיות אחדות מהחיים בעולם החרדי:
שידוך: ארבעת גיבורי הסדרה הם רווקים, מבוגרים יחסית לגיל הנישואים המקובל בקרב החרדים, וכולם מחפשים שידוך נאות. לשירותם עומדים שני שדכנים: שלומי זקס, המנהל סוכנות שידוכים יוקרתית, וחיים צימל, המנהל סוכנות שידוכים לפשוטי העם. הבדלי המעמדות, שאינם ניכרים בעת הלימוד בישיבה, בולטים כאשר מדובר בשידוך. מאיר סבג, מזרחי ממשפחה ענייה, נדחה על ידי שלומי זקס, שמסביר לו שהוא אינו ספרדי אלא פרענק. כאשר מאיר מגלה עניין בבת העשירים רות גוטליב, מסביר לו גם ידידו דב לייזר שאין לו סיכוי אתה. השידוך הוא סיבת העברתו של גדליה לחדרם של שלושת השבאבניקים - המשגיח הרב בלוך הורה זאת, בבקשו מהשלישייה לרכך את חוסר הטאקט בו גדליה ניחן ולפתוח אותו לעולם, כדי שיוכל למצוא שידוך. עם זאת, על פי ההצעות של שלומי נראה כי מעמדם של הבחורים בעולם השידוכים גבוה, למרותם שאינם למדנים.
יצר הרע: חייו של חרדי כוללים מאבק ביצר הרע. גדליה משתדל בכל מאודו להקפיד על שמירת הברית, אך נכשל בכך מפעם לפעם, בעיקר בעקבות מפגש עם נשים, שהוא משתדל להימנע ממנו. כחלק ממאמציו הוא נעזר בקו סיוע טלפוני, מקשיב לדרשותיו של הרב חג'בי המרבה לדבר על איסור הוצאת זרע לבטלה, ומחזיק בכיסו מונה המציג כמה ימים חלפו מאז הפעם האחרונה שבה נכשל בהוצאת זרע לבטלה. אבינועם מוזמן על ידי ידידתו שירה לתצוגת אופנה של תלמידי "בצלאל", חש נבוך למראה הבגדים החושפניים. מבוכתו גדולה עוד יותר כאשר שירה מחבקת אותו, ובהמשך אף מנשקת אותו.
לימוד תורה: עיקר החיים בישיבה הוא לימוד תורה, אך לנושא זה משקל נמוך יחסית בסדרה. לעיתים רחוקות בחורי הישיבה דנים בסוגיות הלכתיות, וכשהם עושים זאת התוצאה מביכה: גדליה מתבקש לומר דברי תורה בפני זוג תורמים לישיבה, ובוחר לדון באישה שזינתה תחת בעלה; מאיר מתבקש לומר דברי תורה בפני מתפללים בבית הכנסת של אביו, ובוחר לדבר על טומאת לטאה מתה התלויה באוויר, נושא המקומם את המאזינים. כאשר גדליה מגלה שדבורה היא למדנית הוא מתקומם על כך ומטיח בה את מאמר חז"ל: "כל המלמד את בתו תורה כאילו למדה תפלות". בהמשך הוא מגלה שמאמר הלכתי שלה פורסם בכתב עת, וגרם בכך לדחיית מאמר שלו. למעט פעם אחת בה רואים את בני החבורה משתעשעים בדברי תורה, בשאר הזמן הלימוד הוא לצורך "משהו" כגון ניצחון בחידון. הדמויות היחידות שלומדות תורה ברצינות הן טפירו וטרבלסי (בעיקר טרבלסי).
גיוס בני ישיבות: גיוס לצה"ל מוצג מפעם לפעם כעונש שאותו יקבלו גיבורי הסדרה אם לא ישפרו התנהגותם. העימות בין העולם החרדי לעולם הצבאי מגיע לשיאו כאשר דב לייזר נכנס בטעות לשדה מוקשים, בעת טיול ברמת הגולן, וחבריו מזעיקים חיילי הנדסה כדי לחלצו. דב לייזר מתנגד לחילוץ, בנימוק שהקצין מתנשא עליו.