stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יומנו של חנון

ערך זה עוסק בסדרת הספרים "יומנו של חנון". אם התכוונתם לספר הראשון בסדרה או לסרט בשם זה, ראו .
| --- | --- |

 
 ספרי הסדרה
 יומנו של חנון, רודריק שולט, הקש האחרון, קיץ קטלני, עובדות החיים, מכת קור, הצלע השלישית, משחקי מזל, חופשה על גלגלים, קולות מהעבר, הכל או כלום, יציאת חירום, המלחמה הקרה, (עשה זאת בעצמך), (עשה זאת בעצמך שוב), בית ההריסות, במים עמוקים, קליעה גורלית, מלחמת הלהקות, ראש פתוח, מנה חמה
 מידע כללי
 מאת:  ג'ף קיני
 איורים:  ג'ף קיני
 שפת המקור:  אנגלית
 תורגם לשפות:  61
 סוגה:  סיפורת, רומן קומי, קומדיה, ספרות ילדים 
 הוצאה
 הוצאה:  RBA 
 תאריך הוצאה:  1 באפריל 2007 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  19
 סדרה
 מספר ספרים:  19
 
הבלון של גרג הפלי במצעד חג ההודיה של מייסיס ב-2022
יוֹמנוֹ של חנוּן (באנגלית: Diary of a Wimpy Kid) היא סדרת ספרים שנכתבה בידי הסופר והמאייר האמריקאי ג'ף קיני. הספרים מתארים את עולמו של תלמיד חטיבת ביניים בשם גרג הפלי, וכתובים מנקודת מבטו בגוף ראשון כיומן תוך שילוב איורים רבים. הכתיבה בסדרה היא בעלת מאפיינים סאטיריים תוך שימוש נרחב באירוניה, בסרקזם ובקריינות לא-אמינה. עד עתה יצאו בסדרה תשעה-עשר ספרים ושישה ספרי ספין-אוף. בנוסף לכך, ארבעה מספרי הסדרה עובדו לסרטי קולנוע.
קיני פרסם את "יומנו של חנון" לראשונה כבלוג אינטרנטי בספטמבר 2004, שעודכן מדי יום עד יוני 2005. עד שנת 2009 קיבל הבלוג מעל 20 מיליון צפיות. בפברואר 2006 קיני חתם על חוזה עם חברת ההוצאה לאור "הארי נ. אברמס" כדי להוציא לאור את "יומנו של חנון" כספר מודפס. הספר הראשון בסדרה יצא באפריל 2007 וזכה להצלחה מסחרית עצומה. הוא תורגם לעברית על ידי תומר קרמן ויצא לאור בישראל על ידי הוצאת כנרת, שממשיכה לפרסם את ספרי הסדרה בישראל, כיום בתרגומו של ארז אשרוב.
דמויות > דמויות מרכזיות

גרג (גרגורי) הפלי – כותב היומן, תלמיד בחטיבת ביניים.
רודריק הפלי – אחיו הגדול של גרג, מציק לגרג.
ראולי ג'פרסון – חברו הטוב ביותר של גרג, בעל אישיות ילדותית. לראולי יצא ספר ספין-אוף משלו בשם יומנו של חבר מושלם.
מני הפלי – אחיו הקטן של גרג. מפונק מאוד, עושה בעיות לגרג.
סוזן הפלי – אמו של גרג. קשוחה ופתייה שפועלת על פי מה שהיא קוראת במדורי אימהות. מביכה את גרג. אוהבת לרקוד.
פרנק הפלי – אביו של גרג. יורד לחייו של גרג, אך לפעמים מנסה להציל את גרג מרעיונותיה של אמו.
דמויות > דמויות משנה

הולי הילז – תלמידה בכיתתו של גרג. גרג מאוהב בה ותמיד מנסה להרשים אותה. היא נחשבת "הכי יפה בחטיבת הביניים". מסוף הספר השלישי ואילך גרג מאבד בה עניין אחרי שהיא התבלבלה בינו לבין פרגלי, הילד הכי מגעיל בחטיבה.
התר הילז – אחותה הגדולה של הולי. נחשבת "הכי יפה בתיכון".
פרגלי – תלמיד בכיתתו של גרג, בעל התנהגות אקסצנטרית ולפעמים דוחה. גרג מזלזל בו וחושב שהוא ילד בודד ומוזר.
פטרישה (פטי) פארל – תלמידה בכיתתו של גרג. גרג רואה אותה כמרשעת ואף שבר לה את המשקפיים פעם.
שיראג גופטה – עוד תלמיד בכיתתו של גרג. חבר של גרג, נכתב עליו שהוא מאוד נמוך.
ברייס אנדרסון – הילד הכי מקובל בשכבה של גרג.
בקי אנטון – הילדה שגרג מחבב מכיתה ה׳.
סבתא גאמי – סבתה רבתא של גרג, מצד אבא.
מזי – כלבו של גרג. גרג לא אוהב אותו כל כך, ואביו של גרג מטורף עליו אבל מזי לא משיב לו אהבה; מזי אוהב את אימו של גרג. נמסר לסבתו של גרג שפיטמה אותו והלבישה אותו בצורה מביכה.
בני מינגו – נערי שוליים מוזרים המסתובבים ביער.
מקלי מינגו – המנהיג של בני מינגו.
איש העז – דמות בדיונית: חצי איש חצי עז
גברת טאטל – השכנה של משפחת הפלי.
לילנד – היה הבייביסיטר של ראולי, תלמיד בתיכון, רודריק אומר שהוא חננה, שיחק עם גרג וראולי מכשפים ומפלצים.
סבתא – אמה של סוזן.
דוד גארי – רווק, התחתן 4 פעמים. אחיו של פרנק.
דוד ג׳ו – דוד של גרג, יש לו כלב. אחיו הקטן של פרנק, פרנק כועס עליו כי הרס למני את הגמילה מחיתולים.
דוד צ׳רלי – דוד של גרג.
סבא – סבא של גרג, גרג הנכד המועדף עליו. אבא של פרנק. גר במגדלי מרגוע.
דמויות > הוזכרו

דודה רבתא ריבה – מתה והורישה את הירושה למשפחת הפלי.
ג׳ושי – כוכב פופ אירופאי, ראולי מעריץ שלו, אומר ״תכבדו את ההורים ולכו בעקבות החלום״.
סבתא מימו – סבתא של גרג. נפטרה, עשתה את ביצי חג הפסחא.
סוניה – אשתו האחרונה של דוד גארי.
לידיה – אשתו השלישית של דוד גארי.
אלכס ארודה – ילד חכם
מכנסי ג'יפה – ילד בן חמש שמציק לגרג ולראולי
קולין- חבר של ראולי
משפחת הגורילות – משפחה אשר גורמת צרות לגרג
קארל קל – ילד שהיה מצטיין בכיתה עד שהמציאו עליו בדיחה.
יצירת הסדרה

בתחילה היה הספר סדרת קומיקס, שפורסמה בהמשכים באתר FunBrain.com, אך כאשר הוחלט להפוך את העלילה לספר מודפס, החליט קיני לפצל אותה למספר ספרים.
הפורמט בו נכתב הספר הוא מיוחד. בהיותו, כביכול, יומן של ילד בכיתה ז', הספר כתוב ב"כתב יד" גדול, עמוד של הספר מכיל מעט טקסט יחסית, והאיורים הם רבים ומאוירים כאילו אוירו על ידי ילד. גם השפה ואוצר הדימויים והמילים הם ילדותיים במכוון.
סדרת הקומיקס "יומנו של חנון" התפרסמה באתר "FunBrain" משנת 2004 וזכתה לקהל קוראים של מיליונים. הספר הראשון בסדרה, "יומנו של חנון" יצא לאור באפריל 2007 בארצות הברית, והתקבל בהתלהבות. הוצאת הספר לאור במקביל לפרסום הסדרה באינטרנט, הייתה מודל לשיווק באינטרנט, כשקיני, מעצב אתרים בהכשרתו, נבחר בשל הצלחה זו להיות אחד מ-"100 האנשים המשפיעים" לשנת 2009 על ידי טיים מגזין. הספר שהה למעלה משנה ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
יצירת הסדרה > המשך הסדרה

הספר "יומנו של חנון - עובדות החיים" ("האמת המכוערת" במקור) היה אמור להיות האחרון בסדרה, כיוון שבו גרג מסיים את החטיבה. אך בדף הראשון בספר החמישי כתוב תחת השורה "בקרוב" – "עוד יומנו של חנון". ב"יומנו של חנון – עשה זאת שוב בעצמך", כתוב מתחת שורת "בקרוב" – "יומנו של חנון 6". בחודש יוני 2011 פרסמו ברשת שהספר השישי יקרא "Diary of a Wimpy Kid: Cabin Fever" או בעברית מכת קור, והוא יצא ב-15 בנובמבר 2011 באנגלית. הספר יצא ב-6 בספטמבר 2012 בעברית. בנוסף יצא גם ספר שביעי בשם הצלע השלישית. בהמשך לספר השביעי, נוצר הספר השמיני שנקרא משחקי מזל, שיצא באנגלית בשנת 2013 ותורגם לעברית בשנת 2014, כמו כן יצא ספר התשיעי שנקרא חופשה על גלגלים, שיצא בשנת 2014 ותורגם לעברית בשנת 2015. לבסוף יצא "יומנו של חנון - קולות מהעבר" שיצא בשנת 2015 ותורגם לעברית במאי 2016. הספר ה-11, "הכול או כלום", יצא כמו המקורי ב-1 בנובמבר 2017, והוא נחשב לספר הסיום של יומנו של חנון. הספר ה-12, "יציאת חירום" יצא ב-7 בנובמבר 2017 ותורגם לעברית ב-1 בדצמבר 2017. הספר ה-13, "המלחמה הקרה" יצא ב-30 באוקטובר 2018, ובאותו יום יצא גם בתרגום לעברית. הספר ה-14, "בית ההריסות", יצא ב-5 בנובמבר 2019 ובאותו יום יצא גם בתרגום לעברית. כשנה אחר כך ב-27 בנובמבר 2020 יצא באנגלית הספר ה-15, "במים עמוקים" וכמעט חודשיים אחרי, ב-10 בדצמבר 2020, יצא בתרגום לעברית.
ספרי הסדרה

| צבע עטיפת הספר | הספר בסדרה | שם הספר | מועד הפרסום בעברית | מועד הפרסום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | יומנו של חנון | 2008 | 1 באפריל 2007 |
|  | 2 | רודריק שולט | 2009 | 1 בפברואר 2008 |
|  | 3 | הקש האחרון | 2009 | 13 בינואר 2009 |
|  | 4 | קיץ קטלני | 2010 | 12 באוקטובר 2009 |
|  | 5 | עובדות החיים | 2011 | 9 בנובמבר 2010 |
|  | 6 | מכת קור | 2012 | 15 בנובמבר 2011 |
|  | 7 | הצלע השלישית | 2013 | 13 בנובמבר 2012 |
|  | 8 | משחקי מזל | אוגוסט 2014 | 5 בנובמבר 2013 |
|  | 9 | חופשה על גלגלים | אוגוסט 2015 | 4 בנובמבר 2014 |
|  | 10 | קולות מהעבר | 27 במאי 2016 | 5 בנובמבר 2015 |
|  | 11 | הכול או כלום | 1 בנובמבר 2016 | 1 בנובמבר 2016 |
|  | 12 | יציאת חירום | 7 בנובמבר 2017 | 7 בנובמבר 2017 |
|  | 13 | המלחמה הקרה | 30 באוקטובר 2018 | 30 באוקטובר 2018 |
|  | 14 | בית ההריסות | 5 בנובמבר 2019 | 5 בנובמבר 2019 |
|  | 15 | במים עמוקים | 10 בדצמבר 2020 | 27 באוקטובר 2020 |
|  | 16 | קליעה גורלית | 26 באוקטובר 2021 | 26 באוקטובר 2021 |
|  | 17 | מלחמת הלהקות | 1 בדצמבר 2022 | 25 באוקטובר 2022 |
|  | 18 | ראש פתוח | 1 בינואר 2024 | 24 באוקטובר 2023 |
|  | 19 | מנה חמה | 3 בדצמבר 2024 | 23 באוקטובר 2024 |
ספרי הסדרה > ספרי תוספת

| צבע עטיפת הספר |  | שם הספר | מועד הפרסום | מועד הפרסום בעברית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | יומנו של סרט (מקורי) | 16 במרץ 2010 | 2010 |
|  | 2 | יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך (מקורי) | 1 באוקטובר 2008 | 2010 |
|  | 4 | יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך (עדכני) | 2011 | 7 במרץ 2013 |
|  | 5 | יומנו של סרט (עדכני) | 2012 | - |
|  | 6 | יומנו של סרט - חופשה על גלגלים | 2017 | - |
|  | 7 | יומנו של חבר מושלם | 2019 | אפריל 2019 |
|  | 8 | הרפתקה של חבר מושלם | 4 באוגוסט 2020 | 4 באוגוסט 2020 |
|  | 9 | סיפורי אימה של חבר מושלם | 16 במרץ 2021 | 30 במאי 2021 |
סרטים המבוססים על הסדרה > סרטי לייב-אקשן (פוקס המאה ה-20)

| # | שם הסרט | מועד הפרסום |
| --- | --- | --- |
| 1 | יומנו של חנון | 19 במרץ 2010 |
| 2 | יומנו של חנון – רודריק שולט | 25 במרץ 2011 |
| 3 | יומנו של חנון – קיץ קטלני | 3 באוגוסט 2012 |
| 4 | יומנו של חנון – חופשה על גלגלים | 19 במאי 2017 |
סרטים המבוססים על הסדרה > סרטי הנפשה (חברת וולט דיסני)

| # | שם הסרט | מועד הפרסום |
| --- | --- | --- |
| 1 | יומנו של חנון | 3 בדצמבר 2021 |
| 2 | יומנו של חנון 2: רודריק שולט | 2 בדצמבר 2022 |
| 3 | יומנו של חנון בכריסמס: מכת קור | 8 בדצמבר 2023 |
הערות שוליים

↑  בתרגום מילולי "יומנו של ילד נמושה"
↑  FunBrain.com
| יומנו של חנון מאת ג'ף קיני |
| --- | --- | --- |
| ספרים | יומנו של חנון (2008) • רודריק שולט (2009) • הקש האחרון (2009) • קיץ קטלני (2010) • עובדות החיים (2011) • מכת קור (2012) • הצלע השלישית (2013) • משחקי מזל (2014) • חופשה על גלגלים (2015) • קולות מהעבר (2016) • הכול או כלום (2016) • יציאת חירום‏ (2017) • המלחמה הקרה‏ (2018) • בית ההריסות (2019) • במים עמוקים (2020) • קליעה גורלית (2021) • מלחמת הלהקות (2022) • ראש פתוח (2024) |  |
| יומנו של חבר מושלם | יומנו של חבר מושלם (2019) •  הרפתקה של חבר מושלם (2020) • סיפורי אימה של חבר מושלם (2021) |  |
| ספרים מיוחדים | יומנו של סרט (2010) • עשה זאת בעצמך (2008) • יומנו של סרט: רודריק שולט (2011) • עשה זאת בעצמך שוב (2011) • יומנו של סרט: חופשה על גלגלים (2018) |  |
| סרטים | יומנו של חנון (2010) • רודריק שולט (2011) • קיץ קטלני (2012) • חופשה על גלגלים (2017) |  |
| סרטי הנפשה | יומנו של חנון (2021) • יומנו של חנון 2: רודריק שולט (2022) • יומנו של חנון בכריסמס: מכת קור (2023) |  |
| דמויות | גרג הפלי • דמויות נוספות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 8f0768ab-2b30-4110-9181-4ae78ae1c7c8 
עטיפתו באנגלית של הספר ה-12 בסדרה, "יומנו של חנון - יציאת חירום" שיצא ב-7 בנובמבר 2017.
אור החיים (ספר)

| --- | --- |
שער דפוס ראשון
שער דפוס ראשון
 מידע כללי
 מאת:  רבי חיים בן עטר
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  פרשנות יהודית למקרא 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  ונציה, תק"ב
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  טקסט אור החיים
 היברובוקס:  בראשית, שמות, ויקרא, במדבר, דברים
 
אור החיים הוא חיבורו המפורסם של רבי חיים בן עטר והוא ביאור על חמשת חומשי התורה, ומשלב ביאור עם דרש וקבלה. החיבור קודש על ידי ראשי תנועת החסידות, שראו בו ספר יסוד לדרכם והשתדלו להתמיד בלימודו ובהדפסתו, ואף ראו בכך סגולה לעניינים רבים ובעיקר לפוריות והולדה. ברבות השנים הוא הודפס במהדורות שונות של מקראות גדולות לצד ביאורם של הראשונים.
כתיבת החיבור

לעדות המחבר, את כתיבת הביאור הוא החל שנים רבות לפני הדפסתו. כשהוא נתון בשלל מצבים פיזיים וכלכליים, שלא הקלו את מלאכתו. הוא גם רומז לחלק מהקשיים: ”הן הקיפוני שאור שבעסיתי וחמ"ץ את מצרים, בשכשך מצרים במצרים, נרדף דלקוני בתפיסה ובמסירה ועלילה ונגידה ביד שר צר אכזרי וכשזה נופל זה קם באין מבטח לרגע מחיי להרגיע ואני בתוך עמקי ים הצרות תפיסות על עסקי ממון ועל עסקי נפשות”. למרות הכל הוא התאמץ לכתוב את החיבור כשהוא מייחד לו זמן קבוע ”ד' או ה' שעות בכל שבוע, ויהי בבוקר יום השישי, יום יצירתי ... יחדתי זמן מועט למצוה זו לפרש ... מאמרי אלוקים חיים”.
לאחר שלב הכתיבה, החל המחבר בשלב העריכה שבו ברר המחבר את המובחרים שבחידושיו ”ב וג' גרגרים” ורק אותם הכניס לחיבורו הסופי. הדבר גם נרמז בהקדמתו כשהוא כותב
"ובררתי לי מאתי תחת פשטי הכתובים שהם דרך קצרה, ודקדוקים השייכים לישוב הכתובים, וייחדתי דרך ארוכה משא ומתן בענייני הפוסקים וישובי מאמר רז"ל, וכתבתי העולה מתוך משא ומתן דרך קצרה וקראתי שם החיבור ספר 'אור החיים' "
הדפסת הספר

בשנת ה'תצ"ח פקד רעב כבד את מרוקו והמחבר עבר לעיר הנמל הצפונית טטואן וממנה לליוורנו שבאיטליה. באיטליה עמל להשיג מימון להדפסת חיבורו ואף קיבל הסכמות נלהבות מאת רבני מודנה וונציה.
בהדפסת ספר זה, כמו גם ספרו הנוסף "פרי תואר", טיפל שלמה בן יצחק אלוף, מיהודי ליוורנו, ידידו של רבי חיים אבן עטר, שאף גייס לבסוף את המימון הדרוש להדפסתם. ואולם תהליך הדפסת הספר לווה בבירוקרטיה הוונציאנית המייגעת שהייתה באותם ימים על הדפסת דברי דפוס עבריים. תהליך הרישוי נמשך על פני שנה שלמה: בא' בשבט ה'תק"א, ניתן רישיון להדפסה מאת ה-cattaverii, וכמעט כשנה לאחר מכן, בה' כסליו ה'תק"ב (1741), ניתן רישיון נוסף מאת ה-reformatory ורק אז ניתן היה להתחיל בהכנת כתב היד לדפוס. כעבור חצי שנה בסיון ה'תק"ב, יצאו הספרים לאור. כפי הנראה, בעקבות הסחבת בהדפסת ספר זה, העדיף שלמה אלוף לקצר הליכים בעת הדפסת ספרו "פרי תואר", ולכן נמסר לדפוס באמשטרדם.
שם הספר

במהדורתו הראשונה נקרא הספר "אורחות חיים", ורק במהדורות הבאות, הושב לו השם המקורי שייעד לו המחבר "אור החיים". את הנימוק לקריאה, הוא כותב בהקדמתו לספר:
"כי התורה נקראת אור ... ולפי שיש כמה דברים שיתיחס להם אור הנר ואור השמש והירח והכוכבים, לזה ציינתיהו 'אור החיים'. שם זה מיוחס לבורא עולם הנקרא חיים דכתיב 'ומלך חיים', ולתורה שנקראת חיים, דכתיב 'תורת חכם מקור חיים', ולצדיקים הנקראים חיים דכתיב ואתם הדבקים וגו' חיים כולכם"
בנוסף, השם מופיע כביטוי חוזר בסוף מספר פרשות. למשל סיום פרשת כי תשא: ”והדבר מובן כי לא בדרך איסור היו רואים ממה שלא הקפיד עליהם וחפץ ה' לראות באור החיים”, וכן סיום פרשת משפטים: ”ויש עוד לאלוה מילין בפירושן של דברים ושומר אני עצמי מהעלות על ספר דברים היושבים בסתר עליון לבל יהנו מהם מי שאינו ראוי לאור באור החיים”.
דרכו בפרשנות

החיבור, כפי שמקדים המחבר, אינו מהווה ביאור במובן הפשטני, אלא איחוד של פשט לצד רמז, דרש וקבלה. מסיבה זו, בחר המחבר כבר במהדורה הראשונה, שלא להדפיס את החיבור בפני עצמו, אלא לצרפו למהדורת החומש עם תרגום אונקלוס ופירוש רש"י, זאת כדי להוכיח שהביאור הוא רק תוספת לביאורי הראשונים. כך הוא גם מדגיש מפורשות:
"ויעצוני כליותי להדפיס החדושים סמוכים למקרא ותרגום ופרוש אדון המפרשים ואורם רבנו שלמה ע"ה לתועלת הבא לקרות שלא יחסר לו כל לחם אבירים ובררתי לי מאתי תחתי פשטי הכתובים שהם דרך קצרה ודקדוקים השיכים לישוב הכתובים, ויחדתי דרך ארכה משא ומתן בענייני הפוסקים וישובי מאמרי רבותינו זכרתם לברכה, וכתבתי העולה מתוך משא ומתן דרך קצרה"
עם זאת, פרשנים רבים שבאו בעקבותיו מצאו בו שיטתיות סיסטמטית קבועה. לשיטתו, גם במקומות שהוא נדרש לבאר את פשט הפסוקים, הוא מרשה לעצמו חירות פרשנית שאינה מחויבת לדברי חז"ל, בהסתייגות שלא ישנה הפירוש הלכות מעשיות. את שיטתו הוא מנמק בהקדמתו, כשהוא מבהיר:
"ולפעמים אמשוך בקסת הסופר בפשטי הכתובים בדרך משונה מדרשת חז"ל וכבר גליתי דעתי שאין אני חולק ח"ו על הראשונים אפילו כמלא נימא, אלא שהרשות נתונה לדורשי תורה לעובדה ולזורעה ... וארץ החיים מעלת פירות לכל זרע אשר יזרע בה בעלה בן תורה. רק לדבר הלכה אל אשר יהיה שמה הרוח אשר תכנו ראשונים, אחריהם לא ישנו גם לא לבדות מדעת אנוש דברים חדשים אשר לא שערום נוחלי תורה מפה אל פה אלא ע"פ הקדמותיהם אשר קבלו דלי מדלי אשר דלה לנו איש האלהים, מהם יקחו הקדמותיהם בני תורה לעמול לעשות מסילת הכתובים ואורח דרך ושביל ונתיב להכנס בכתובים דברים שנאמרו בעל פה"
התגלויות ומחזות

אף על פי שהחיבור מוקדש בעיקרו לביאור רציונלי של פסוקי התורה, שזורים בו כמה גילויים עם יסודות אוטוביוגרפיים, שבהם חושף המחבר התגלויות וחזיונות אישיים.
כך מפורסמים המילים הראשונות שבהן הוא פותח את ביאורו לפסוק הראשון של ספר בראשית ”נפתחו השמים ואראה מראות אלהים בורא קצות הארץ, ואתבונן במה שהורשיתי להתבונן בפתח דברי קודש, והעירותי ממזרחה של תורה”. כך הוא גם מעיד בהקדמתו: ”והרגשתי בנפשי שראתה נסתרות ותאכל ותשבע ותותר ממטעמי התורה באור פני מלך חיים”
התגלות חזיונית נוספת, של מאבק אלגורי בכוחות הרע בשטן ובחבורתו, הוא מביא בביאורו לפרשת ויחי (מט, יא):
"אמרו בזוהר שבסטרא אחרא הנקבה היא יותר חזקה מהזכר, כי הזכר נוטל יותרת שלה ונקרא יותרת הכבד וכדבר הזה ובחזיון הראוני בחלום שהאבקתי במלחמה עם הזכר ויהי נקל בעיני להכניעו והפלתי אותו בכחי, ולנקבה נתאמצתי בכל כחי כמה פעמים ואחר כמה טרחות יכולתי להשליכה כמה מעלות למטה לארץ, אך לא כבעלה הזכר"
בספרות החסידית המוקדמת, יוחסו לחלום משמעויות שונות, כאשר לדברי רבי משה חיים אפרים מסדילקוב בספרו "דגל מחנה אפרים" (פר' שופטים) לא היה זה חלום, אלא מלחמה ממשית שניהל המחבר עם כוחות הרע. ניסיון מאוחר של דרוש מורחב בהתגלות הזו, נעשה על ידי הרב מנחם מנדל פומרנץ בספר "אחישנה", להקיש מהדברים אקטואליה לתקופת אחרית הימים.
משפט מרומז נוסף, שעורר תהיות ושאלות באשר לפיענוחו, נמצא בביאורו לפרשת ראה שם נכתב המשפט ”
המעשה הוא לתכלית דבר זה של משיח ה' שמו חיים”, דבר שמעורר פרשנות כי המחבר רומז על עצמו. האזכור נשמט במהדורת שקלוב משנת תקמ"א, ועל כך סופר כי ההשמטה נעשתה על ידי אדם בשם 'אשר' שבהשתדלותו נדפס הספר, וכי כאשר הראו את ההשמטה לרבי פנחס מקוריץ, הוא הצביע על טעות נוספת שנפלה במהדורה זו, בדברי האור החיים בפרשת נשא, שם מוזהרת אשה סוטה שם באם נטמאה "בין מאיש זה ובין מאיש אחר", אלא שבמהדורה זו נכתב "בין מאיש אשר", דבר שפורש לו כקלון אישי. ואכן לאחר זמן נתגלה קלונו של אותו אדם. פרשנות נוספת שניתנה לדברים, טוענת שהכוונה היא לרבי חיים אבולעפיה מכיוון שהוא נולד בארץ ישראל.
ביקורת והשפעה

הראשונים שאמצו את הספר וקידשוהו, היו ראשי תנועת החסידות בפולין, ובראשם רבי ישראל בעל שם טוב שאף ניסה בעקבות כך להיפגש עם המחבר. את התופעה מציין תלמיד המחבר החיד"א בחיבורו הביבליוגרפי "שם הגדולים" בערך הספר: ” ושמענו כי עתה בפולוניא הם מחשיבים אותו הרבה ונדפס עוד שני פעמים. ונתעורר זה על ידי שהרב החסיד קדוש מהרר"י בעל שם טוב הגיד גדולת נשמת מהר"ח הנזכר”. הגיעו הדברים לכדי כך, שכאשר העיז מישהו לפקפק בעובדה שהספר נכתב על ידי רוח הקודש, נחשב לו הדבר במחוזות מסוימים ככפירה שיש לשרש אחריה. הדבר גם עורר פולמוס הלכתי, כאשר בקהילה אירופאית אחת העיז מלמד תשב"ר לפקפק ברוח הקודש ששרתה על המחבר בעת הכתיבה. ובני הקהילה דרשו לפטרו. רבי חיים הלברשטאם מצאנז שנדרש לסוגיה ההלכתית, פסק בספרו כי ”בעל אור החיים נבג"מ בוודאי חיבר ספרו ברוח הקודש ... ולכן המלמד המכחיש רוח קדשו של אוה"ח הוא אפיקורס שאינו מאמין בגדולי הדור שהעידו עליו שהיה ראוי לרוח הקודש ... ויפה עשיתם שלא עזבתם את בניכם בידו ויישר כחם בזה”. עם זאת, במקורות שונים, נטען כי היו סיבות אחרות שהביאו את פסק ההלכה הנחרץ הזה.
סגולות ותיקונים

אדמו"רי החסידות, ייחסו ללימוד בספר סגולות ומעלות רבות, בעיקר ליראת שמים והישגים רוחניים. כך טען רבי פנחס מקוריץ כי הספר מועיל לפוריות וזאת משום ”שמכיר במחבר שאין לו בנים וכל כח הפורה שלו הניח בספרו זה”.
ביאורים וספרי עזר

כדי להנגיש את הספר לכל דורש, יצאו לאור בשנים האחרונות חיבורי עזר וביאורים על הביאור, שמנגישים אותו לקורא המודרני. להלן רשימה נבחרת של מהדורות מוערות ומהדורות ביאור:
"אור הגנוז" - הרב יצחק מלר
"סגולת משה" - רבי משה ב"ר נפתלי הירץ האפשטיין מווישנאוויץ
"אור יקר" - רבי יצחק מאיר הזנפרץ
"ברכת שמעון" - הרב ברוך שמעון שניאורסון ראש ישיבת טשעבין
"אור בהיר" - הרב ישעיהו הלוי ווייס
"נר למאור" - הרב ראובן מרגליות
"אור לעיניים" - הרב שמואל נחום הלחמי, ובו ביאורים מאת האדמו"ר מאמשינוב
מהדורת "מאורי אור" ו"מאורי החיים" של הרב מנחם מנדל פומרנץ, בהוצאת מכון "עוז והדר"
"ישמח משה" - הרב אפרים משה קורנגוט
לקריאה נוספת

אלעזר טויטו, רבי חיים בן-עטר ופירושו אור החיים על התורה, ירושלים: משרד החינוך והתרבות, ה'תשמ"ב 1981 (ומהדורה נוספת: ה'תשנ"ז 1997. ומהדורת מכללת אורות ישראל, 2012)
דן מנור, ללשון הרזים של ר' חיים בן עטר, בתוך: דעת - גיליון 22, אוניברסיטת בר-אילן, חורף ה'תשמ"ט, עמ' 99–107
חיים בנטוב, "אור החיים", הפירוש לתורה של רבי חיים בן עטר, מחניים 4 (ה'תשנ"ג) 282–291.
דוד אסף, 'שאינו מאמין בגדולי הדור': המאבק החסידי על כבודו של ספר 'אור החיים' ומשמעותו ההיסטורית, מחקרי חסידות, ירושלים ה'תשנ"ט, עמ'125–149 [= נאחז בסבך (ה'תשס"ו) 235–254].
הערות שוליים

↑  אלעזר טויטו, רבי חיים בן עטר: על הימים שעשה באיטליה, בתוך: ח"ז הירשברג (עורך), זכור לאברהם: קובץ מאמרים לזכר ר' אברהם אלמאליח נ"ע חמש שנים לפטירתו <כ"א אדר שני תשכ"ז), ירושלים: ועד עדת המערבים בירושלים, תשל"ב 1972, עמ' 43–45, "גלגולי 'אור החיים' ממסירתו לדפוס ועד להדפסתו".
↑  אור החיים על ספר דברים, פרק ט"ו, פסוק ז'
↑  צילומי מהדורה זו על הטעויות שבה נדפסו בקובץ שפתי צדיקים, שבט תשנ"ב
↑  מצוטט ב"מאור החיים", הרב יעקב שלמה לוי, עמ' 284
↑  ראו על כך: דוד אסף, 'שאינו מאמין בגדולי הדור': המאבק החסידי על כבודו של ספר 'אור החיים' ומשמעותו ההיסטורית, מחקרי חסידות, ירושלים תשנ"ט, עמ'125–149 [= נאחז בסבך (תשס"ו) 235–254].
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421813405171  LCCN: n84074792   WorldCat (עם LCCN): n84-074792
רב ביבי בר אביי

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  דור חמישי לאמוראי בבלי
 רבותיו:  אביי
 תלמידיו:  רבה בר עולא
 בני דורו:  רב הונא בריה דרב יהושע, רב פפי
 
רב ביבי בר אביי היה אמורא בדור החמישי לאמוראי בבל, בנו של האמורא הידוע אביי שהיה ראש ישיבת פומבדיתא.
הוא דן בהלכה עם רב הונא בריה דרב יהושע ומר זוטרא. ביצע ניסוי בטכניקה רוחנית שעל ידה ניתן לראות את השדים, וניזוק, עד שהתרפא בזכות תפילות החכמים.
כנצר למשפחת עלי הכהן, הוא סבל מהקללה נאמרה לעלי הכהן: ”וכל מרבית ביתך ימותו אנשים”, קללה שגרמה לבית עלי למות בגיל צעיר (אלא אם כן עמדו להם זכויות מיוחדות של תורה וגמילות חסדים). חכמי בבל סברו, כי גם אי־הבנה בתורה, קשורה לעיתים לקללה נמרצת זו, ובהתאם לכך, כאשר בני משפחת עלי אמרו סברות שאינם נכונות וחסרה בהם מחשבה, הם אמרו: "מכיוון שממשפחת קטועה אתה, אומר אתה סברות קטועות".
אחד ממקרים אלו התרחש כאשר רב ביבי, חכר שדה מאדם אחר למשך תקופה מסוימת. אביי ורבא נחלקו בנידון, כאשר השוכר מחזיר את השדה לבעליה, ומתברר כי היא הושבחה בכך שצמחו בה צמחים שונים, ללא השקעה, באותו זמן שבה השדה הייתה בשכירות. לפי פסקו של רבא, שכמותו נפסקה ההלכה, אין לשוכר זכות לגבות תשלום כספי עבור עלות הצמחים שעלו בשדה באותה תקופה, אלא אם כן, הצמחים היו על חשבונו, ומנעו מהשוכר להשקיע בשדה לצורכו הוא. רב ביבי, שכר שדה מאדם אחר, וכאשר החזיר אותה לבעליה, הוא גילה כי צמחו בה צמחים שונים, הוא תבע מבעליה את שכרם, ואז אמר לו רב פפי את האמרה הידועה "מכיוון שממשפחת קטועה אתה, אומר אתה סברות קטועות", שהרי אין לך כל נזק מצמחים אלו, ולכן אין לך זכות לתבוע אותם.
מקרה אחר התרחש, כאשר שכנתו של רב ביבי, שהייתה גם בעליו של עץ שצמח בחצירו, הייתה נכנסת לחצירו כדי לקטוף את הפירות, דבר שגרם לתרעומת קשה מצידו. אותה אשה, שרצתה לרצות את רב ביבי, הקנתה לו את העץ לכל ימי חייו. רב ביבי הקנה את העץ לבנו, כדי שהעץ יישאר ברשותו לנצח, תוך שהוא מסתמך על הלכה דומה, בנוגע לאדם המקנה דבר לשני בקניין עם הגבלה ש"אחריך לפלוני", שאם הלך הלה ומכר את הדבר לאחר, היא מכורה, שכן ההגבלה של "אחריך" אומרת רק שאם יישאר אחרי מיתתו, יעבור החפץ לאדם אחר, אבל לא במקרה כזה שהאדם מכר את החפץ לפני מיתתו. כאן ספג רב ביבי ביקורת מרב הונא בריה דרב יהושע באמירה "מכיוון שממשפחת קטועה אתה, אומר אתה סברות קטועות", שכן יש לחלק בין הקנאה מפורשת עם תנאי של "אחריך" המותירה מקום להקנאה לאדם שלישי מצד מקבל החפץ, לבין "כל ימי חייך" - הקנאה שהיא בפירוש רק לימי חייו של המקבל, ללא אפשרות למכור את החפץ.
הוא היה ידידו של מלאך המוות, וסיפר מקרה שראה: מלאך המוות אמר לאחד משלוחיו, להביא לו את נשמתה של אשה ששמה "מרים מגדלת שער". השליח טעה, ונטל את נשמתה של אשה בשם דומה - "מרים מגדלת תינוקות". כאשר התבררה הטעות, אמר מלאך המוות: כיוון שכבר הבאת אותה לכאן, השאר אותה כאן, ותעלה למניין המתים שעלי להביא היום
חברו היה רבה בר עולא, שהיה קורא לו בתואר הכבוד "רבי" ויש סוברים שמדובר בגרסה משובשת.
מאמרותיו

מאי ”כְּרֻם זֻלּוּת לִבְנֵי אָדָם”? אלו דברים העומדים ברומו של עולם, ובני אדם מזלזלין בהם.
פרנק לויד רייט

| --- | --- |

פרנק לויד רייט
 לידה:  8 ביוני 1867 ארצות הברית ריצ'לאנד סנטר (אנ'), ויסקונסין 
 פטירה:  9 באפריל 1959 (בגיל 91) ארצות הברית פיניקס, אריזונה 
 שם לידה:  Franklin Lincoln Wright 
 מקום קבורה:  Taliesin West Burial Site 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון  תיכון מדיסון סנטרל 
 תקופת הפעילות:  1893–1959 (כ־66 שנים) 
 תחום יצירה:  אדריכלות
 הושפע על ידי:  לואיס סאליבן 
 יצירות ידועות:  בית אמיל באך, הבית על האשד, סגנון בתי הערבה, המחסן הגרמני א"ד, קפלת הזיכרון פטיט, כנסיית הבשורה היוונית-אורתודוקסית, מוזיאון סולומון ר. גוגנהיים 
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב המלכותית (1941)  מדליית פרנק פ. בראון (1953) 
 בן או בת זוג:  אולג'יבנה לויד רייט  קתרין טובין-רייט  מרים נואל-רייט   Mamah Borthwick 
 צאצאים:  ג'ון לויד רייט, Iovanna Lloyd Wright, לויד רייט, קתרין דורותי רייט 
 חתימה:   
 
פרנק לויד רייט (באנגלית: Frank Lloyd Wright;‏ 8 ביוני 1867 – 9 באפריל 1959) היה אחד האדריכלים החשובים ביותר במחצית הראשונה של המאה ה-20.
ביוגרפיה > ילדותו

רייט נולד בעיירה חקלאית – ריצ'לאנד סנטר, ויסקונסין, ארצות הברית. בילדותו שיחק הרבה בקוביות פרובל (מתנה מאימו); בזכרונותיו הוא מציין את ההשפעה שהייתה לקוביות אלה על גישתו לתכנון – רבים מהמבנים שהוא תכנן מתייחדים בבהירות הגאומטרית שלהם. בבגרותו, אימץ את עקרונות היוניטריאניזם והטרנסצנדנטיות (וב־1905 תכנן את "יוניטי טמפל" באוק פארק, אילינוי).
ביוגרפיה > לימודים וראשית הקריירה

רייט החל את לימודיו הגבוהים ב־1885 בבית הספר להנדסה של אוניברסיטת ויסקונסין, שם היה חבר באחווה ΦΔΘ (פי דלתא תטא). במקביל ללימודיו הוא עבד תחת אלן קונובר, קבלן מקומי ופרופסור להנדסת בניין. ב־1887, עזב רייט את האוניברסיטה ללא קבלת תואר (אם כי הוא קיבל דוקטורט לאמנויות לשם כבוד ב־1955) ועבר לשיקגו, שם הצטרף למשרד האדריכלים של ג'וזף לימן סילסבי. תוך שנה, הוא עזב את סילסבי על מנת לעבוד עבור אדלר וסאליבאן. לאדריכל לואיס סאליבאן הייתה השפעה רבה על הסגנון שפיתח לעצמו רייט כמו גם על אסכולת שיקגו כולה. מ־1890, קיבל רייט את כל התכנונים למגורים במשרד. ב־1893, לאחר ריב עם מעסיקיו על רקע עבודות שרייט קיבל מחוץ למשרד, עזב את אדלר וסאליבאן ופתח משרד משלו באוק פארק, אילינוי.