stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האצטדיון הבין-לאומי קהיר
היסטוריה

בניית האצטדיון החלה ב-1955 והסתיימה ב-1960. ב-2007 אירח חלק מהתחרויות גביע העולם בכדורגל עד גיל 20. זהו האצטדיון השני בגודלו במצרים אחרי אצטדיון בורג' אל-ערב אשר ממוקם בעיר בורג' אל-ערב הצמודה לאלכסנדריה (86,100 מקומות ישיבה). ליד האצטדיון קיים מתחם אימונים כולל מגרש אימונים ובריכת שחייה אולימפית ואולם ספורט (20,000 מקומות ישיבה).
אפיוס קלאודיוס פולכר (קונסול 79 לפנה"ס)

אפיוס קלאודיוס פולכר (לטינית: Appius Claudius Pulcher) היה קונסול רומי ברפובליקה הרומית.
חייו

פולכר היה בן לענף פולכר המכובד בגנס הקלאודיים, שרבים מבניו שימשו כמגיסטראטים ברפובליקה הרומית. האזכור הראשון לפולכר הוא בשנת 88 לפנה"ס, שנה בה כיהן כפראיטור ושירת בצבא הרומי תחת פיקודו של לוקיוס קורנליוס סולה. פולכר היה מתומכיו הנאמנים של סולה עם פרוץ מלחמת האזרחים הרומית. לאחר כיבושה של רומא בידי סולה הוא מינה את פולכר לפקד על הצבא שצר על העיר נולה, אחד מהמעוזים האחרונים של המורדים האיטלקים.
לאחר שסולה יצא למזרח באותה שנה להילחם במיתרידטס השישי, מלך פונטוס, התלקחה מחדש מלחמת האזרחים ורומא נפלה לידיהם של גאיוס מריוס ולוקיוס קורנליוס קינה. פולכר הצליח להימלט מהטבח שביצעו הפופולרים בראשות מריוס בתומכי סולה, אולם הוא נאלץ לגלות מאיטליה. בזמן גלותו הוחרבו אחוזתו ורכושו הוחרם על ידי הממשלה הפופולרית.
עם חזרתו של סולה מהמזרח בשנת 83 לפנה"ס חבר אליו פולכר בשנית. הניצחון הסופי של סולה במלחמת האזרחים החזיר לפולכר את מעמדו הקודם ובשנת 79 לפנה"ס הוא נבחר למשרת הקונסול. עם תום שנת כהונה זו נשלח פולכר למוקדון שם שימש כנציב רומא עד שנת 76 לפנה"ס.
משפחתו

אפיוס קלאודיוס פולכר היה נשוי ככל הנראה לקייקיליה מטלה (אנ') (בתו של בליאריקוס (אנ')), אף שהדבר אינו מקובל על כל החוקרים. ההיסטוריון הבריטי טימותי פיטר וייסמן (אנ') מאמין שאשתו הייתה סרווילה קייפיונה (Servilia Caepione) (ידוע שהייתה סרוויליה בתקופה זו. זו הייתה אשתו של פולכר, אבל לא ידוע איזה פולכר). ג'פרי טאטום חושב שיש מעט מדי מידע כדי להיות בטוח בכל מקרה.
היו לו שישה ילדים ידועים:
אפיוס קלאודיוס פולכר (קונסול משנת 54 לפנה"ס)
גאיוס קלאודיוס פולכר
פובליוס קלאודיוס פולכר, ששינה את שמו לקלודיוס
קלאודיה טרטיה, שנישאה לקווינטוס מרקיוס רקס (אנ')
קלאודיה (הידועה גם בשם קלודיה), אשתו של קווינטוס קייקיליוס מטלוס קלר
קלאודיה (בערך 90 לפנה"ס - לאחר 66 לפנה"ס), אשתו הראשונה של לוקיוס ליקיניוס לוקולוס, ממנו התגרשה בשנת 66 לפנה"ס.
טימותי וייסמן גם העלה השערות שקלודיה אשתו של אולוס אופיליוס (אנ') הייתה אולי אחת מבנותיו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1185088040  VIAF: 2695155708715922580004   WorldCat (עם VIAF): 2695155708715922580004
פטריק רות'פס

| --- | --- |

פטריק רות'פס, פברואר 2014, סן פרנסיסקו
 לידה:  6 ביוני 1973 (בן 51) מדיסון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויסקונסין-סטיבנס פוינט, אוניברסיטת מדינת וושינגטון 
 שפות היצירה:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 זרם ספרותי:  פנטזיה אפית
 יצירות בולטות:  רשומות קוטל המלך
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  פרס קוויל (2007); פרס דייוויד גמל (2012)
 https://www.patrickrothfuss.com/content/index.asp
 חתימה:   
 
פטריק ג'יימס רות'פס (באנגלית: Patrick James Rothfuss; נולד ב-6 ביוני 1973) הוא סופר פנטזיה אפית אמריקני. רות'פס נודע בעיקר בשל סדרת רשומות קוטל המלך שכתב שבגינה זכה במספר פרסים, לרבות פרס קוויל עבור ספר הביכורים שלו שם הרוח שבנוסף הגיע למקום ה-24 ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. המשכו, פחדיו של האדם החכם, זיכה אותו בפרס דייוויד גמל ב-2012, והגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
קריירה

פטריק רות'פס נולד במדיסון וויסקונסין וקיבל תואר ראשון באנגלית מאוניברסיטת וויסקונסין-סטיבנס פויינט ב-1999. במהלך לימודיו הוא כתב לעיתון האוניברסיטה, הפויינטר, והפיק פרודיה שהופצה במספר רב של עותקים על "וירוס הזמנים הטובים". רות'פס קיבל תואר M.A באוניברסיטת המדינה של וושינגטון וחזר ללמד בסטיבנס פויינט. ב-2002, הוא זכה בתחרות "כותבי העתיד" עם סיפור קצר בשם "הדרך אל לבינשיר", אשר הוא הוציא מספרו שאז עוד לא פורסם, פחדיו של האדם החכם. ב-2006 רות'פס מכר את הרומן הראשון שלו שם הרוח להוצאת DAW Books, שהוציאה אותו ב-2007.
באוגוסט 2012, רות'פס החל להפיק פודקסט חודשי בשם "לוח סיפור לפנטזיה", בו הוא אירח סופרים מוכרים כגון טרי ברוקס וברנדון סנדרסון. הפודקסט רץ במשך 8 תוכניות בלבד.
ב-2014, הוא חבר לג'יימס ארנסט כדי ליצור משחק אסטרטגיה בשם "טאק" שמבוסס על משחק לוח שרות'פס הציג בספרו השני פחדיו של האדם החכם.
חיים אישיים

רות'פס גר עם חברתו, שרה, ושני ילדיהם.
יצירתו > רשומות קוטל המלך

שם הרוח, 2007
פחדיו של האדם החכם, 2011
דלתות האבן (טרם פורסם)
יצירתו > סיפורים קצרים

"עינם הפקוחה של חפצים דוממים" ("The Slow Regard of Silent Things"), סיפורה של אאורי, התפרסם באוקטובר 2014.
"The Lightning Tree" – סיפור קצר שמציג את בסט מרשומות קוטל המלך. (יוני 2014, Bantam) Rogues, edited by George R.R. Martin and Gardner Dozois. ISBN 978-0345537263
"How Old Holly Came To Be" – סיפור קצר על דמות לא שגרתית מרשומות קוטל המלך. (July 2013, Grim Oak Press), Unfettered, edited by Shawn Speakman. ISBN 978-0-9847136-3-9
"The Adventures of the Princess and Mr. Whiffle Part II: The Dark of Deep Below" (אוקטובר נובמבר 2013, In Progress, Subterranean Press).
"The Adventures of the Princess and Mr. Whiffle Part I: The Thing Beneath the Bed" (יולי 2010, Subterranean Press).
"The Road to Levinshir" – מובאה מתוך הספר שאז עוד לא פורסם "פחדיו של האדם החכם" (יולי 2008, Subterranean Press), Subterranean: Tales of Dark Fantasy. Also published in EPIC: Legends of Fantasy Anthology, Edited by John Joseph Adams. ISBN 978-1-61696-084-1
"The Narrow Road Between Desires" - הרחבה על הסיפור של בסט ("The Lightning Tree"), התפרסם בנובמבר 2023.
הערות שוליים

↑  The New York Times Best Sellers רשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס, 20 באפריל 2007 (באנגלית)
↑  The New York Times Best Sellers רשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס, 20 במרץ 2011 (באנגלית)
↑  מדובר בפארודיה על שמועה שהחלה להתפשט ב-1994, ימיו הראשונים של האינטרנט, שגרסה כי יש וירוס שעלול לפגוע המחשב שלך שעובר על ידי אימייל שכותרות "זמנים טובים". הווירוס לא היה קיים באמת, אבל הדאגה והשיחה עליו אכן התרחשו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007578586005171  PLWABN: 9810701345405606  BIBSYS: 12061039  BNE: XX4833488  BnF: cb16143627d (data)  CANTIC: a10687300  CiNii: DA16328272  GND: 136412939  ISNI: 0000 0000 8161 2105  LCCN: nb2008008043  LNB: 000196046  MusicBrainz: a83346a0-9a86-45b1-a8cd-024af78cfa3b  NDL: 01147964  NKC: xx0088212  NLK: KAC201107064  NSK: 000594235  NTA: 302329110  RERO: 02-A016283728  SELIBR: 348382  SUDOC: 147906067  VIAF: 85887056   WorldCat (עם VIAF): 85887056
המפלגה הדמוקרטית האשורית (סוריה)

| --- | --- |

 מדינה:  סוריה 
 תקופת הפעילות:  1978–הווה (כ־47 שנים) 
 אידאולוגיות:  דמוקרטיה נוצרית 
 מטה:  קמישלי 
 
 https://gabbaadp.com/
 
המפלגה הדמוקרטית האשורית (באנגלית: Assyrian Democratic Party, בסורית: ܓܒܐ ܐܬܘܪܝܐ ܕܝܡܘܩܪܛܝܐ, בערבית: الحزب الآشوري الديمقراطي; בקיצור: ADP) היא מפלגה פוליטית אשורית בסוריה, המייצגת את האינטרסים של המיעוט האשורי בעמק חבור שבמזרח המדינה. מאז שנות ה-90 המפלגה משתפת פעולה עם ממשלות הבעת'. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, ה־ADP הייתה מזוהה באופן הדוק עם שתי המליציות של האשורים: משמרות חבור (אנ') ונטורה (אנ') שפעלו עם הכורדים מכורדיסטן הסורית.
אידאולוגיה

מאז הקמתה, נחשבה המפלגה הדמוקרטית האשורית כסקטוריאלית והתייחסה ל"אשורים המזרחיים" (תושבי מזרח סוריה) כאל האשורים האמיתיים היחידים ושללו את זכותם של האשורים המערביים (אנ') (תושבי צפון מערב סוריה) לייצג את העדה האשורית. לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה, המפלגה הרחיבה בהדרגה את מטרותיה. ב-2014 היא החלה לשתף פעולה עם עדות אשוריות ונוצריות אחרות ותמכה בהבטחת שוויון חברתי ומתן זכויות נוספות לכל הנוצרים במחוז אל-חסכה שבצפון מזרח סוריה. ב-2017, המפלגה הצהירה שהיא מבקשת חוקה חדשה למדינה, שתכלול פדרליזציה של סוריה (אנ'), תכיר בכל האשורים כ"ילידים" (native people) בסוריה ולהעניק להם "זכויות תרבותיות, מנהליות ואחרות".
ביולי 2018, חבר במפלגה הצהיר כי "המודל הפדרלי שהוקם [בצפון סוריה] מספק מכיוון שאנו מרגישים מיוצגים מספיק".
היסטוריה > ייסוד

המפלגה הדמוקרטית האשורית נוסדה ב-1978, כאשר פלג בראשות אדם הומה (ער') פרש מהארגון האשורי הדמוקרטי (אנ') (ADO), והוביל קו שהבדיל את האשורים המזרחיים, שטענו לבלעדיות על האותנטיות ותמכו בממשלת הבעת', לעומת האשורים המערביים, שתמכו באופוזיציה.
היסטוריה > פעילות בזמן מלחמת האזרחים

לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה ב-2012, המפלגה התנגדה בגלוי לאופוזיציה הסורית, והיו חברי מפלגה שהצטרפו למיליציות הממשלתיות "ועדות עממיות (אנ')" בקמישלי. המפלגה הביעה תמיכה בסוטורו (אנ'), מליציה פרו-ממשלתית בקמישלי.
בסוף 2013, המפלגה מחתה על כך שהצבא הסורי החופשי כבש את הכפרים האשוריים בעמק ח'בור. המפלגה ציינה שאמנם "הכובשים" לא התנכלו למקומיים, אך עצם נוכחותם גרמה לכך שהאזור הפך ללהיות אזור מלחמה והתושבים האשורים נאלצו לברוח מבתיהם. באותה תקופה, המפלגה השמיעה את מאחתה גם נגד ההכרזה על האוטונומיה שהכריזה כורדיסטן הסורית.
בספטמבר 2014 הקימה המפלגה הדמוקרטית האשורית מקלט בקמישלי ליזידים שברחו מטבח סינג'אר וציידה אותם במזון, ביגוד ותרופות.
המפלגה השתתפה גם בהקמת "הרשות הכללית של האשורים הסורים הכשדים", כדי לחזק את שיתוף הפעולה של הכנסיות, המפלגות והארגונים הנוצריים השונים בנפת אל-חסקה, ולהבטיח את זכויותיהם של כל הנוצרים באזור. בין המשתתפים הייתה גם מפלגת האיחוד האשורית (הסורית) (אנ') הפרו-כורדי.
באפריל 2017 הצהיר נשיא המפלגה נִינוֹס אִישוֹ (Ninos Isho), במהלך פגישה עם סגן שר החוץ הרוסי מיכאיל בוגדנוב כי מפלגתו חותרת לחוקה סורית חדשה המעניקה הגדרה עצמית, יותר זכויות והכרה באשורים הסורים כ"עם ילידי".
בדצמבר אותה שנה השתתפה המפלגה הדמוקרטית האשורית בבחירות בכורדיסטן הסורית, כחלק מ"רשימת האומה הדמוקרטית" ("Democratic Nation List") בראשות המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה.
בינואר 2018 נציגי המפלגה השתתפו בשיחות הפיוס שנערכו בסוצ'י.
ראו גם

אשורים
הכנסייה האשורית
ערבים נוצרים
הערות שוליים

1 2 3 4  Al-Tamimi, Aymenn (23 בפברואר 2014). "Christian Militia and Political Dynamics in Syria". Syria Comment. נבדק ב-16 ספטמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Assyrians seek self-management in Hasaka over deal with PYD". Zaman al-Wasl. 13 באפריל 2017. נבדק ב-16 ספטמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The New Arab, Who's who in Syria?, newarab.com, 27 July, 2018
↑  "Hassakeh Christians Unite". Syrian Observer. 27 באוקטובר 2014. נבדק ב-16 ספטמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mercadier, Sylvain (13 ביולי 2018). "The Assyrians' challenge in a post-IS Syria". Al-Araby Al-Jadeed. נבדק ב-16 ספטמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aymenn Al-Tamimi (23 בפברואר 2014). "Christian Militia and Political Dynamics in Syria". Syria Comment. נבדק ב-1 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aymenn Al-Tamimi (7 בדצמבר 2012). "Syria's Assyrians, caught in the middle". נבדק ב-16 ספטמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ASIA/SYRIA - Christians in Qamishli collect aid for Yazidis fleeing Iraq". Agenzia Fides. 3 בספטמבר 2014. נבדק ב-16 ספטמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Aymenn Al-Tamimi (24 במרץ 2014). "Assad regime lacks the total support of Syria's Christians". The National (Abu Dhabi). נבדק ב-16 ספטמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Immigration Threatens the Assyrian Community in Syria | Rozana Radio, web.archive.org, ‏2017-04-01
↑  "ASIA/SYRIA - Christians in Qamishli collect aid for Yazidis fleeing Iraq". Agenzia Fides. 3 בספטמבר 2014. נבדק ב-1 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hassakeh Christians Unite". Syrian Observer. 27 באוקטובר 2014. אורכב מ-המקור ב-21 ביוני 2018. נבדק ב-11 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Electoral Commission publish video of elections 2nd stage". Hawar News Agency. 25 בנובמבר 2017. אורכב מ-המקור ב-1 בדצמבר 2017. נבדק ב-15 ספטמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A statement by several parties in northern Syrian about participation in Sochi". sdf-press.com. 28 בדצמבר 2017. נבדק ב-1 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
זודיאק מריטיים

| --- | --- |

המכלית "נורת'מברלנד" להובלת גז פחמימני מעובה שבבעלות החברה
 נתונים כלליים
 מייסדים:  סמי עופר, יולי עופר 
 תקופת הפעילות:  16 בינואר 1976 – הווה (49 שנים) 
 מיקום המטה:  לונדון 
 ענפי תעשייה:  הובלה ימית 
  
 www.zodiac-maritime.com
 
מכלית להובלת גז פחמימני מעובה בבעלות החברה
זודיאק מריטיים בע"מ (באנגלית: Zodiac Maritime Ltd) היא חברה בינלאומית שבסיסה בלונדון, העוסקת בניהול ספינות. החברה גם מחזיקה ומנהלת צי של אוניות משא. החברה נמצאת בבעלות אייל עופר ובני משפחתו. מנכ"ל החברה הוא דניאל עופר בנו של אייל.
מערות נאשיק

| --- | --- |
הכניסה למערת נאשיק מספר 17
הכניסה למערת נאשיק מספר 17
 מידע כללי
 מדינה:  הודו הודו
 מיקום:  8 קילומטר דרומית לנאשיק במדינת מאהאראשטרה בהודו
 קואורדינטות:  19°56′28″N 73°44′55″E﻿ / ﻿19.941200°N 73.748600°E﻿ / 19.941200; 73.748600
  (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודימערות נאשיק(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודימערות נאשיק(למפת מהאראשטרה רגילה) מומבאימערות נאשיק(למפת מהאראשטרה מוגדלת) מומבאימערות נאשיק
מערות נאשיק (באנגלית: Nashik Caves), או מערות טריראשמי (במראטהית: त्रिरश्मी लेणी, באנגלית: Trirashmi Caves), או מערות פנדאוולני (באנגלית: Pandavleni Caves) הן מנזר מערות בודהיסטי הכולל יותר מ-20 מערות ליד העיר ההודית נאשיק במדינת מאהאראשטרה שבהודו. המתחם כולל גם אתר ג'ייני.
חזית מערה 10
מערה 18
מיקום

מנזר המערות ממוקם כ-½8 קילומטרים מדרום-מערב למרכז נאשיק על המדרונות הסלעיים של גבעת טריראשמי מול הפרבר של אמבאד. מדרגות חצובות בסלע מובילות אל מתחם המערות, הנמצא כ-100 מטר מעל קרקעית העמק.
היסטוריה

בסך הכל התגלו במערות 27 כתובות בכתב בראהמי, שתיים מהן מתוארכות למאה ה-2–3 לספירה. לא ברור אם ולכמה זמן התקיים המתחם לפני כן; נהוג להאמין שהוא נוסד במאה ה-1 לפני הספירה, אך רוב המערות מתוארכות כנראה למאות ה-4 וה-5 לספירה. לאחר עליית ההינדואיזם באימפריית גופטה (מאות 4–6) ותחת שליטי שושלת פראטיהרה (אנ') (מאות 7–8), המנזר כנראה ננטש.
המערות > מערות 1 ו-2

מערות 1 ו-2 יכולות להיחשב העתיקות מכל המתחם בשל עבודת האבן ה'פרימיטיבית' שלהן. העיטור הפיגורטיבי בפנים הוא גם כפרי למדי.
המערות > מערה 3

מערה 3 היא מערת מגורים עם פסלים. כאן התגלתה כתובת מאת גאוטמי בלאסרי, אימו של המלך גאוטמיפוטרה סטאקרני (אנ') משושלת סאטווהאנה. החזית על ששת העמודים הניצבים חופשית שלה, שחלקה התחתון מוסתר מאחורי קיר מעקה, מרשימה במיוחד. העמודים המתומנים מסתיימים במבנה מדורג כלפי מטה, התואם את המסך על הסטופה במערה 18 ומשמש כאן לראשונה כראש עמוד; מעליהם כותרות גדולות עם מוטיבים של אריה, פיל ושור. שער הכניסה, ממוסגר בצדדים על ידי "האוהבים השמיימים" (מאיתונה (אנ')), מוגן על ידי שני תבליטי שומרים (דווראפאלה). באזור המשקוף המעוטר בפאר, המזכיר את הטורנאות החופשיות של סאנצ'י, עומדות דמויות מתפללות, ביניהן תבליטים עם סמלים אניקוניסטים (אנ') של בודהה (עץ, סטופה, גלגל הוראה).
המערות > מערה 10

מה שמכונה "נהאפנה ויהארה" הוא אולם רחב הכולל 16 תאים, שבאמצעו יש פסל בודהה. כתובת מזכירה את השם אושוואדאטה (אנ'); הוא היה חתנו של קשטראפה נהאפנה (אנ'), שליט האחדרשפנים המערביים, שחי בסביבות שנת 120 לספירה.
המערות > מערה 14

מערה 14 מכילה פסל בודהה עם הילה במה שמכונה 'תנוחת ישיבה אירופאית' על כס אריה, אך עם כן לוטוס מתחת לרגליו; אצבעותיו נוגעות מול חזהו בתנועת הוראה (דהרמאצ'אקרה מודרה). לידו עומדות כמה דמויות מלוות עם מניפות להרחקת זבובים.
המערות > מערה 16

בגובה 3.50 מטר, היא המערה הגבוהה ביותר מבין מערות המגורים; היא מכילה גם 16 תאים.
המערות > מערה 17

מערת המגורים מכילה כתובת המציינת שיווני מבאקטריה בשם אינדראגנידאטה ובנו דהרמארקשיט חצבו את המערה, כולל בור מים. חזית המערה מורכבת משני עמודים עצמאיים ושני חצאי עמודים, בעלי אלמנטים בצורת כרית בחלק העליון והתחתון. העמודים מסתיימים בקצה פתוח ובו מוטיב של אמאלאקה בתוך מסגרת כמעט בצורת קובייה - מוטיב יוצא דופן ביותר שמופיע רק בנאשיק, שם הוא כבר נראה על חלק מהעמודים במערה 3.
המערות > מערה 18

מערה 18 היא אולם צ'איטיה עם חזית מרשימה. השער המרכזי מכוסה בחלון גדול בצורת חצי סהר (קודו או צ'נדרסאלה), שנמשך מעט פנימה בקצהו התחתון, ויוצר קשת; בחלק העליון הוא מסתיים בחוד בצורת קשת. בסביבתו יש כמה חלונות עיוורים, המעוצבים באותו סגנון; בתוכם יש קמרונות מקוצרים, המחקים חלונות מעץ. יחד עם כמה מוטיבים של גדר (ודיקה), פילסטרים וסטופות קטנות, נוצרת תמונה מאוזנת ודקורטיבית מאוד. פנים היכל הצ'איטיה האפסידלי אניקוני לחלוטין ודליל ביותר ולא מעוטר; עמודים מתומנים, שכמו עומדים בתוך כדים גדולים, מקיפים סטופה דקיקה עם עיטור הרמיקה (גר') ומסך מדורג מעל (צ'אטרה).
המערות > מערה 20

גם מערה 20 היא אולם צ'איטיה. על פי כתובת, היא הושלמה על ידי אישה בשנה ה-7 של המלך יאג'נה סרי סטאקרני (אנ') משושלת סאטווהאנה, כלומר במחצית השנייה של המאה ה-2. כתובת נוספת מתייחסת לתרומות מהאוכלוסייה המקומית לתיקון(?) המערה.
המערות > מקדש ג'ייני

מעט מרוחק ממתחם המנזר הבודהיסטי, על שפת בור מים שנחצב בסלע, יש מקדש ג'ייני עם כמה דמויות של טירתנקרות (אנ') עומדים ויושבים. כל הפסלים הם 'פרימיטיביים' למדי וחסרים כל מוטיבים דקורטיביים או תכשיטי החזה שהפכו נפוצים מאוחר יותר, כך שסביר להניח שהתיארוך מוקדם למאה ה-2 עד ה-4. האיור הסמוך מראה כנראה את מאהאווירה, האחרון בשורה של 24 טירתנקרות ומייסד דת הג'ייניזם - הוא יושב במדיטציה בתנוחת לוטוס בתוך קשת טוראנה פשוטה ביותר; משני צידי ראשו כורעות דמויות משרתים קטנים או שומרים עם מניפות נגד זבובים או חרבות.
לקריאה נוספת

Campbell, J. M.: Gazetteer of the Bombay Presidency vol XIV. Government Central Press, Bombay 1882.
James Fergusson, James Burgess: The Cave Temples of India. Munshiram Manoharlal. New Delhi (1880), ISBN 8-12150-251-9.
Dulari Qureshi: Rock-cut Temples of Western India. Bharatiya Kala Prakashan. Delhi 2010, ISBN 978-8-18090-202-4.
ביאורים

1 2  אניקוניזם הוא האיסור על הכנת ייצוגים של אלים מסוימים או כל הפנתאון או אפילו נביאים, קדושים, או מלומדים בדת מסוימת. יהדות ואסלאם הן דתות אניקוניסטיות, ולעומתן הנצרות במפורש אינה כזו, למעט תקופות של איקונוקלאזם.
↑  על פי הג'ייניזם, טירתנקרות הם המטיפים העליונים של הדהרמה, שהתגברו על גלגול הנשמות בעצמם ועשו דרך שאחרים יוכלו ללכת בה.
פסל מאהאווירה במקדש הג'ייני
שמירה אימבר

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  8 ביולי 1943 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  21 באוקטובר 2022 (בגיל 79) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1970 – 2019
 מעסיק:  קול ישראל, רדיו ירושלים, גלי צה"ל 
 
שָׁמִירָה אִימְבֶּר-גדיש (8 ביולי 1943 – 21 באוקטובר 2022) הייתה שדרנית רדיו ישראלית, שעבדה במשך כשלושים שנה כקריינית ומגישת תוכניות רדיו בקול ישראל.
ביוגרפיה

אימבר נולדה בירושלים לאסתר ויחיאל אימבר, משורר ובלשן. גדלה בתל אביב. היא קרויה על שם סבה, שמריהו אימבר, אחיו של המשורר נפתלי הרץ אימבר, מחבר מילות "תקוותנו", ממנו נגזר ההמנון הלאומי של ישראל, "התקווה".
החלה את שירותה בצה"ל בנח"ל, אולם בעקבות מחלתו של אביה, שובצה בחיל החימוש. בשנת 1964, השתחררה מצה"ל ועברה לברקלי שבקליפורניה, שם גרה עם אחותה ובן זוגה. בברקלי למדה דרמה ובלשנות אנגלית.
לאחר שובה לישראל, ב-1970 הופיעה בתפקיד משנה במחזמר "שיער" לצד צביקה פיק, גבי שושן וצדי צרפתי. כמו-כן הופיעה בתיאטרון פרינג' במחזה הזן "השער ללא שער" מאת ובבימויה של רות דורון. למדה היסטוריה ופילוסופיה ועברה קורס רדיו של רשות השידור. בסיום הקורס עברה להתגורר בירושלים והחלה לעבוד כקריינית בקול ישראל בפינה היומית "לחקלאי".
אימבר הגישה בקול ישראל, בתחילה ברשת הגל הקל ומאוחר יותר ברשת ג', את תוכנית המוזיקה "קצת אחרת" (בעריכתם של רות כידן ומנחם גרנית), שכללה מוזיקת רוק מתקדם ואלטרנטיבית, וכן תוכניות מוזיקה ומלל נוספות, ובהן "ערב טוב", "דברים טובים" (שודרו ברשת ג'). שידרה גם בקול המוסיקה את התכנית "ברק הבארוק ורסיסי רנסאנס". החל משנות ה-90 קריינה מהדורות חדשות. בשנת 2005 יצאה לפנסיה ופרשה מקול ישראל.
בשנים 2005–2009, שידרה, לצדו של בונדי לוי, תוכנית יומית ברדיו ירושלים בשם 'ת"ד 101', שעסקה בפניות ותלונות הציבור. עם חילופי הבעלים בתחנה, הפסיקה אימבר לשדר. בשנת 2015 החלה להגיש תוכנית שבועית אישית בגלי צה"ל.
במשך מספר שנים הנחתה אימבר את טקס הדלקת המשואות בהר הרצל לצדו של אריה אורגד.
בן זוגה של אימבר ואבי שתי בנותיה היה ד"ר שי גדיש, מומחה בתחום הביטוח. משנת 1977 התגוררו בני הזוג בשכונת עין כרם בירושלים. אחרי פטירת בעלה ב-2016, עברה לדיור מוגן של מגדלי הים התיכון בגני תקווה.
ב-18 באוקטובר 2022, בהתקרב קיצה ממחלת הסרטן בה חלתה, פרסמה אימבר בפייסבוק פוסט בו שיתפה מילות פרידה ועל הדרך בה בחרה לסיים את חייה: "חייתי איתכם וביניכם עם אהבה עצומה, יצריות רבה והתרסה מתמדת. אני נפרדת בהשלמה, בשלווה ובנחת, מוקפת בתמיכה ובאהבה רבה". ב-21 באוקטובר 2022, שלושה ימים לאחר שהחלה בהליך סדציה פליאטיבית, אימבר נפטרה.
הצגת יחיד על חייה בשם "מפי שמירה אימבר" הוצגה בפסטיבל תיאטרונטו באפריל 2024. את אימבר שיחקה מירב גרובר. במאי: אלון אופיר. מחזה: יואב גינאי. המחזה מתרחש ביום האחרון לחייה, שבו היא תקבל על פי בקשתה, טיפול רפואי שיביא למותה. בתוכנית רדיו דמיונית שאותה היא מקליטה היא יוצאת למסע בחייה, החל מילדותה בתל אביב, דרך שירותה הצבאי, המשך בחייה בקליפורניה של שנות השישים, שם הצטרפה לילדי הפרחים, השתתפה בפסטיבל וודסטוק, הפגינה נגד מלחמת וייטנאם וילדה בן שנפטר לאחר כמה ימים, ועד לימיה כקריינית חדשות ומגישת מוזיקה.
הערות שוליים

↑  יעקב בר-און, ‏שמירה אימבר מ"קול ישראל": "שילמתי מחיר כבד על דעותיי השמאלניות", באתר מעריב אונליין, 21 בינואר 2019
1 2  רן בוקר, שדרנית הרדיו שמירה אימבר הלכה לעולמה בגיל 79, באתר ynet, 21 באוקטובר 2022
↑  בת משפחתו של מחבר ההמנון הלאומי פוטרה מעבודתה ברדיו מפני שאמרה בשידור שהיא שיכורה - והוחזרה, "העולם הזה", 28 בינואר 1975
1 2 3 4 5   עידו דוד כהן, "שמירה אימבר היתה אישה חזקה בין ענקי תרבות, שבעטה להם בתחת השמן", באתר הארץ, 21 באפריל 2024
↑  נכדתו של מחבר ה״תקווה״, "העולם הזה", 26 באוגוסט 1970
↑  כרמלה לכיש, באוזן קשבת, מעריב, 4 בדצמבר 1975
↑  נעמי גל, תצפית טלוויזיה ורדיו, מעריב, 29 בספטמבר 1976
↑  לוח שידורים טלוויזיה ורדיו, מעריב, 28 ביוני 1979
↑  לוח שידורים טלוויזיה ורדיו, מעריב, 4 באפריל 1986
↑  וזה סוף החדשות עם שמירה אימבר, באתר וואלה, 27 בפברואר 2005
↑  רות נווה, המחלה הנדירה של שמירה אימבר, באתר ynet, 28 בפברואר 2013
↑  ערן סויסה, בגיל 79: הקריינית הוותיקה שמירה אימבר נפרדת מקרוביה, באתר ישראל היום, 18 באוקטובר 2022
↑   עידו דוד כהן, "שמירה אימבר היתה אישה חזקה בין ענקי תרבות, שבעטה להם בתחת השמן", באתר הארץ, 21 באפריל 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304282605171  VIAF: 209908908   WorldCat (עם VIAF): 209908908
ג'ינסאפוט

| --- | --- |

מבט מכביש 5066
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  קלקיליה
 ראש העיר:  ת'אבת בשיר
 שטח:  9,388 דונם
 גובה:  430 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,571 (2017)
 קואורדינטות:  32°10′50″N 35°07′49″E﻿ / ﻿32.1806313°N 35.130154°E﻿ / 32.1806313; 35.130154
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) ג'ינסאפוט(למפת צפון השומרון רגילה) ג'ינסאפוט(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'ינסאפוט(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'ינסאפוט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
גִ'ינְסַאפ֫וּט (בערבית: جينصافوط, תעתיק מדויק: ג'ינצאפוט) הוא כפר פלסטיני הנמצא, בגובה של כ־430 מטר מעל פני הים, בנפת קלקיליה. הכפר ממוקם צפונית לנחל קנה ולעמנואל, דרומית לכפר קדום ולחג'ה, מערבית לקדומים ולג'ית, ומזרחית לקרני שומרון ולכפר לאקף. הכפר שוכן בסמיכות לכפר אל-פונדוק.
לאחר הסכמי אוסלו ב־1995, סווגו 4.8% משטח כפר כשטח B הכפר והיתר, 95.2%, סווגו כשטח C.
בשנת 2012 החליטה הרש"פ כי ג'ינסאפוט והכפר הסמוך אל-פונדוק יהיו תחת מועצה מקומית אחת. ההחלטה בוטלה ב־19 בינואר 2016.
עדר כבשים בצומת ג'ינסאפוט
מקור השם

על פי וילנאי, מקור השם אינו ידוע. לפי הספר "ארצנו פלסטין" (بلادنا فلسطين) פירוש השם הוא: "חופן הנדיבות" או "שיא הנדיבות". בפנקסי מכס עות'מאניים מ־1596, הכפר נקרא: "ג'ים סאפוט"
היסטוריה

הכפר ממוקם למרגלות ח'רבת עסכור, בה שרידי מבנים למן התקופה הביזנטית ועד לתקופה העות'מאנית. מצפון־מזרח לכפר ממוקם קבר שייוז' אחמד שלידו נמצאו חרסים מן התקופות הפרסית וההלניסטית.
על פי כתובת חקוקה על משקוף של זאוויה או חילווה, הבונה הוא: מובארק אבן צאלח אלוסי (مبارك ابن صالح الوسي) בתקופה הממלוכית, בשנת 1389 לספירה.
הכפר נזכר בפנקסי מכס עות'מאניים משנת 1596, בשם: "ג'ים סאפוט": "במקום 26 משפחות, כולן מוסלמיות, המתפרנסות מגידול חיטה, שעורה, גידולי קיץ (תירס, מלפפון, אבטיח, מלון, קישוא, דלעת, חציל, פלפל, עגבנייה, שעועית, לוביה), זיתים, ענבים וצאן".
בסקר משנת 1882, שערכה הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, מתואר המקום ככפר קטן הממוקם על גבעה, עם בארות בצד צפון, וכמה עצי זיתים.