stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'אן קרזו

| --- | --- |

ז'אן קרזו, 1995
 לידה:  1 בינואר 1907 חלב, וילאייט חלב, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  12 באוגוסט 2000 (בגיל 93) פריגו, צרפת 
 שם לידה:  Գառնիկ Զուլումեան 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 לאום:  ארמנים 
 מקום לימודים:  בית הספר המיוחד לאדריכלות (1929)  Kalousdian Armenian School  Lycée Français du Caire  אקדמיה גראנד שומיאר 
 תחום יצירה:  ציור, אמנות דקורטיבית, תפאורה, תחריט, הדפס-אבן, סיפורת 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד (1956)  מפקד במסדר ההצטיינות הלאומי  מפקד מסדר האמנויות והספרות 
 צאצאים:  Jean-Marie Carzou 
 
בול ארמני שהונפק בשנת 1907, במלאת מאה שנה להולדתו של קרזו
ז'אן קרזו (Jean Carzou; בארמנית: Ժան Գառզու; ‏1 בינואר 1907 – 12 באוגוסט 2000) היה אמן, צייר ומאייר צרפתי-ארמני שעבודתו עיטרה את הרומנים של ארנסט המינגוויי, ארתור רמבו, אז'ן יונסקו ואלבר קאמי.
ביוגרפיה

קרזו נולד בשם קרניק זולומיאן (בארמנית: Գառնիկ Զուլումեան) בחלב, סוריה, למשפחה ארמנית. לימים קרזו יצר את שמו מההברה הראשונה של שמו הפרטי ושם משפחתו, להן הוסיף את שם החיבה הפריזאי ז'אן. הוא רכש את השכלתו בקהיר, מצרים ועבר לפריז ב-1924 על-מנת ללמוד ארכיטקטורה.
הוא החל לעבוד כמעצב תפאורה לתיאטרון, אולם נוכח לדעת כי הוא מבכר ציור.
ב-1952 עיצב תלבושות ל-Les Indes Galantes של ז'אן-פיליפ ראמו באופרה של פריז. עבודותיו הבאות היו עם Le Loup (‏1953) ל"בלטים" של רולאן פטי, ז'יזל (1954) ו"עתליה" (1955) באופרה ובקומדי פרנסז.
בהיותו בן שמונים ואחת השלים את ציור קירותיה של הקפלה בעיר מאנוסק (Manosque) שבפרובאנס.
קרזו היה חבר המכון של צרפת, נבחר לאקדמיה לאמנויות היפות, אליה נכנס במקומו של הצייר ז'אן בושו שהלך לעולמו ב-1977. הוא זכה באות מסדר ההצטיינות הלאומי של צרפת.
ויקטור מדבדצ'וק

ויקטור ולדימירוביץ' מדבדצ'וק (7 באוגוסט 1954 בפוצ'ט, מחוז אבאן, חבל קרסנויארסק, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא דמות ציבורית, עורך דין בהכשרתו, איש עסקים ופוליטיקאי אוקראיני, חבר המועצה העליונה של אוקראינה מהכינוס התשיעי, מ-29 באוגוסט 2019 עד 13 בינואר 2023.
בשנת 2021 אמד מגזין פורבס אוקראינה את הונו של מדבדצ'וק ב-620 מיליון דולר.
ביוגרפיה

סיים את לימודי ההסמכה בפקולטה למשפטים בקייב ב-1978. בין השנים 1978–1989 עסק בעריכת דין. בשנת 1990 נתמנה לנשיא לשכת עורכי דין באוקראינה, תפקיד אותו אייש עד 1997.
בשנת 1992 הקים את משרד עורכי הדין BIM.
ביוגרפיה > פוליטיקה

שימש כיו"ר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של אוקראינה (מאוחדת) בשנים 1998–2007, סגן יו"ר המפלגה בשנים 1996–1998. חבר בה מאז 1994. כהן כחבר במועצה העליונה לצדק באוקראינה בין השנים 1998–2004, ושוב בין השנים 2007–2010, ובאקדמיה הלאומית למדעי המשפט באוקראינה.
נבחר לראשונה למועצה העליונה של אוקראינה ב-1997, ושוב ב-1998 וב-2002. במהלך כהונתו שמש סגן היושב הראש הראשון של הפרלמנט האוקראיני בשנים 2000–2001, עד שהודח בעקבות עבירות אתיות ומשפטיות. היה חבר במועצה לביטחון לאומי והגנה של אוקראינה (2002-2005).
דוקטור למשפטים (1997) [דרוש מקור], פרופסור (2001) [דרוש מקור]. חבר באקדמיה למדעי הסביבה באוקראינה [דרוש מקור], חבר באקדמיה למדעי הכלכלה באוקראינה (1998) [דרוש מקור], חבר באקדמיה הסלאבית הבינלאומית (1998) [דרוש מקור].
שימש כנציג אוקראינה בקבוצת "הקשר המשולש" (2014–2018, 2018-2019)[דרוש מקור].
ב-2014 החילה ארצות הברית על מדבדצ'וק סנקציות כלכליות לאור טענות למעורבותו בסיפוח קרים.
ב-2016 הקים את ארגון "הבחירה של אוקראינה", עליו נטען כי נועד לקדם עמדות פרו-רוסיות באוקראינה ובשדלנות למען אינטרסים רוסיים ואף נעצר על כך, על ידי הרשויות האוקראיניות במאי 2021.
ב-2018 נבחר לראשות המפלגה "לחיים", שמאוחר יותר התמזגה לתוך מפלגת "מצע האופוזיציה - לכל החיים". מדבדצ'וק מוקם שלישי ברשימת המפלגה המאוחדת, שזכתה ל-37 מושבים בבחירות למועצה העליונה.
ב-2 בפברואר 2021 שלוש תחנות טלוויזיה, אשר נטען כי נמצאות בשליטתו, הושבתו. ב-19 בפברואר 2021 נכסיו הוקפאו וצינור נפט בבעלותו הולאם. ב-1 במאי 2021 נפתח נגדו תיק בגין בגידה וטרור כלכלי הנוגע לסיפוח קרים. ב-13 במאי 2021, בית המשפט המחוזי בקייב שלח את מדבדצ'וק למעצר בית. ב-26 בפברואר 2022 דיווחה המשטרה כי מדבדצ'וק הפר את תנאי מעצרו ונמלט. ב-12 באפריל פרסם נשיא אוקראינה ולדימיר זלנסקי תמונה של מדבדצ'וק כשהוא עצור בידי שירות הביטחון האוקראיני.
במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה הוחרמו רבים מנכסיו, בהם מגה יאכטה בשווי 200 מיליון דולר.
ב-21 בספטמבר 2022, במסגרת חילופי שבויי מלחמה, הוחלף מדבדצ'וק לשבויי מלחמה אוקראינים.
ב-2 בדצמבר 2022 פורסם שיאכטת העל Royal Romance של מדבדצ'וק שהוחרמה בקרואטיה ששוויה עומד על כ-200 מיליון דולר תימכר במכירה פומבית לטובת אוקראינה.
ב-10 בינואר 2023 נשיא אוקראינה ולדימיר זלנסקי שלל אזרחות אוקראינית מוויקטור מדבדצ'וק.
גלריה

ויקטור מדבדצ'וק ויורי בויקו בפגישה עם דמיטרי מדבדב ואלכסיי מילר, 2019
מדבדצ'וק עם פוטין ואלכסנדר לוקשנקו, 2019
הערות שוליים

↑   https://forbes.ua/profile/viktor-medvedchuk-483
↑  Christina Wilkie, Ukraine seizes 26 cars and 32 apartments of detained Kremlin ally Medvedchuk, CNBC, ‏2022-04-14 (באנגלית)
1 2  אוקראינה לכדה את החבר של פוטין ב"מבצע מיוחד": "שלשלאות מחכות לך, בוגד", באתר ynet, 12 באפריל 2022
↑  "Новости Донбасса :: Медведчук возвращается во власть". אורכב מ-המקור ב-2013-10-31. נבדק ב-2009-06-26.
↑  FACT SHEET: Ukraine-Related Sanctions, whitehouse.gov, ‏2014-03-17 (באנגלית)
↑  МЕДВЕДЧУК ВСЛУХ, ПУТИН В УМЕ: СКАНДАЛ С NEWSONE НАПОМНИЛ ПРО «СЕРОГО КАРДИНАЛА» УКРАИНСКОЙ ПОЛИТИКИ
↑  Виктор Медведчук: С Порошенко уходит эпоха псевдореформ, обнищания людей и русофобии. Но мы пока не знаем, что нас ждет впереди
↑  Ukraine Sanctions 'Russian Trojan Horse' Media Assets Associated With Putin Friend, RadioFreeEurope/RadioLiberty (באנגלית)
↑  The Untold Story of the Ukraine Crisis, Time (באנגלית)
↑  Суд продлил срок ареста Медведчуку, gordonua.com
↑  
Christina Wilkie, Ukraine seizes 26 cars and 32 apartments of detained Kremlin ally Medvedchuk, CNBC, ‏2022-04-14 (באנגלית)
↑  עסקת שבויים: 215 לוחמים שוחררו בתמורה ל"חבר של פוטין", באתר ynet, 22 בספטמבר 2022
↑  דין שמואל אלמס, ‏ההכנסות ממכירת יאכטה של מקורב לפוטין יועברו לאוקראינה, באתר גלובס, 3 בדצמבר 2022
↑  https://korrespondent.net/ukraine/4551856-chetvero-nardepov-yzmennykov-lyshylys-hrazhdanstva
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810693494005606  CiNii: DA13006815  GND: 130390321  ISNI: 0000 0000 7875 2625  LCCN: n98079933  NKC: js20020812702  NTA: 177290269  RERO: 02-A013518129  SUDOC: 244041318  VIAF: 84222610   WorldCat (עם VIAF): 84222610
ונצואלה במשחקים הפאראלימפיים

ונצואלה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות, מלבד המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) ממנה נעדרה. במשחקי החורף לא נטלה ונצואלה חלק מעולם.
במדליה הפאראלימפית הראשונה זכתה ונצואלה במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) כשהאתלט יולמר אורדנטה זכה במדליית הארד בזריקת דיסקוס, ובמדליית הזהב הראשונה זכתה הג'ודוקא כבדת הראייה נעמי סואזו במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008).
ראו גם

ונצואלה במשחקים האולימפיים
ונצואלה במשחקים האולימפיים לנוער
ויקטור דזנאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 במאי 1884 ארד, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1 בדצמבר 1968 (בגיל 84) קלוז'-נאפוקה, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 
ויקטור דזנאי (במקור דיטריכשטיין, (בהונגרית: Déznai Viktor; ארד, 25 במאי 1884 – קלוז'-נאפוקה, 1 בדצמבר 1968) היה סופר יהודי-הונגרי ברומניה, חוקר אורבניזם דהיינו עירוניות (תחום מדעי).
קורות חיים

ויקטור דיטריכשטיין נולד במשפחה יהודית. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת אטווש לוראנד בבודפשט ובסורבון בפריז כמורה לשפה ולספרות צרפתית, ודוקטור במדעי הרוח. משנת 1907 היה מורה בטימישוארה בבית הספר התיכון הריאלי הראשי הממלכתי, משנת 1919 היה מורה בבית הספר התיכון היהודי והמנהל של גימנסיית הפועלים. בין השנים 1948–1950 היה פרופסור במחלקה לעירוניות ולתכנון ערים באוניברסיטת בבש-בויאי בקלוז'-נפוקה. עד 1958 עבד גם בספריית האקדמית בקלוז'.
עבודת הדוקטורט שלו (על רגשות הטבע בספרות הצרפתית של המאה ה-17, בודפשט, 1907), שכבר יצאה לאור בהוצאתו, הוכיחה את רב צדדיותו. הוא החל את לימודיו במדע העירוניות לפני מלחמת העולם הראשונה, ומחקריו בתחום זה נקראו על ידו אורבנולוגיה כבר בשנת 1912; מונח זה אומץ גם על ידי הספרות בעולם, בתוספת המילה אורבניסטיקה, כלומר היישום הטכני של מדע העירוניות.
הוא למד בהרחבה את בעיית התכנון העירוני מתחת לפני הקרקע והשתתף בקונגרסים בינלאומיים לתכנון עירוני. בשנת 1934 בליון וב-1937 בפריז. הוא היה חבר בכמה אגודות אירופאיות ואמריקאיות ומשנת 1930 הציע כמה הצעות (כולל למכון הפדגוגי ג'יי-ג'יי רוסו של אוניברסיטת ז'נבה) לארגון אולימפיאדות אינטלקטואלות משנות ה-30 של המאה ה-20 ואילך. לאחר מלחמת העולם השנייה פיתח תוכנית להקמת מכון מחקר לעירוניות הן בינלאומי והן מקומי, וכתב את ההיסטוריה העירונית של קלוז'-נאפוקה על פי הזמנה ממלכתית.
כחצי מאה מחקריו על מדע העירוניות התפרסמו בחמש שפות בחמישה כתבי-עת, בהם Urbanismul הרומני, בכתב העת בבודפשט בשם Városok Lapja, בפריז ב-La Vie Urbaine ב-Zirkel בשטוטגרט וב-Oeuvres בז'נבה, עם התייחסות מיוחדת לפיתוח של ערים כמו: בוקרשט, טימישוארה, קלוז'. הוא עבד בעיתון טימישוארה, בעיתונות בשפה ההונגרית: ב"עידן שלנו" (שני הנהרות), "דרכנו", "טריבונה", וכן בעיתונות בשפה הרומנית כמו: Contemporanul, Viața Economică.
יצירותיו

Lurbanisation du monde (בריסל, 1932).
תוכנית D (עם אישטוואן גרדוני, רומן, הוצאת פראגר, ברטיסלבה, 1938).
ברית המועצות, 1–2; הספר הרוסי, קלוז'-נאפוקה, 1946.
פירוטו על הסיווג הכללי של ערים נותר בכתב יד, ויחד עם ספרייתו, אוספיו, התכתבויותיו נתרמו לספריית סניף האקדמיה בקלוז'.
סיפור חייו ועבודתו נכתבו על ידי תלמידו, ג'רג' בלייר (כתב היד בבעלות המשפחה).
לקריאה נוספת

Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés I. (A–F). Főszerk. Balogh Edgár. Bukarest: Kriterion. 1981.
הערות שוליים

↑  Névváltoztatása a M. Kir. Belügyminisztérium 5130/1907. számú rendelete alapján
↑  Dr. Déznai Viktor a centropa.org-on
ונציה (נפה)

נפת ונציה  (באיטלקית:  Provincia di Venezia) הייתה נפה במחוז ונטו שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 2,462 קמ"ר, ובשנת 2014 התגוררו בה 855,142 נפש. בירתה של הנפה בעיר ונציה.
הנפה גובלת בנפת אודינה ובנפת פורדנונה במחוז פריולי-ונציה ג'וליה בצפון-מזרח. בדרום היא גובלת בנפת רוביגו ובמערב היא גובלת בנפת טרויזו ובנפת פדובה. במזרח היא גובלת בים האדריאטי.
ב-2015 הוחלט לבטל את הנפה ולשנות את מעמדה לשל מטרופולין עירונית.
ראו גם

ונציה
ז'אן קרטיין

ז'אן קרטיין (בצרפתית: Jean Chrétien; נולד ב-11 בינואר 1934) הוא ראש הממשלה ה-20 של קנדה. כיהן בתפקיד מנובמבר 1993 ועד דצמבר 2003. זכה בשלוש מערכות בחירות רצופות כראש המפלגה הליברלית.
ביוגרפיה

קרטיין נולד ב-11 בינואר 1934 בשויניגן קוויבק למשפחה דוברת צרפתית. סיים לימודי משפטים באוניברסיטת לאוול. בשנת 1963 הצטרף למפלגה הליברלית ונבחר כחבר פרלמנט. בשנת 1967 התמנה לשר על ידי ראש הממשלה לסטר פירסון. מאוחר יותר כיהן כשר גם במשרדים שונים בממשלתו של פייר אליוט טרודו.
בשנת 1984 התמודד על תפקיד ראשות המפלגה הליברלית, אך הפסיד לג'ון טרנר. בשנת 1990 ניסה שוב את כוחו מול טרנר, והפעם ניצח. בבחירות שנערכו בשנת 1993 זכה קרטיין בראשות המפלגה הליברלית לניצחון והתמנה לראש הממשלה. קרטיין זכה עם מפלגתו בבחירות עוד פעמיים נוספות בשנת 1997 ובשנת 2000. בסוף שנת 2003, לאחר יותר מעשר שנות כהונה בתפקיד, החליט לפרוש. למחליפו בתפקיד ראש הממשלה התמנה פול מרטין.
פעילויותיו העיקריות כראש ממשלה

מדיניות כלכלית - בתחילת כהונתו של קרטיין סבלה הכלכלה הקנדית מגרעון ממשלתי ומאינפלציה. הוא נקט במדיניות של קיצוץ תקציבים והביא לייצוב הכלכלה.
שאלת קוויבק - במשאל העם שנערך בקוויבק בשנת 1995 יצא קרטיין כקנדי-צרפתי נגד התנועה הבדלנית הקוויבקית. המשאל הסתיים ברוב קטן לטובת המצדדים בהישארות בקנדה.
מדיניות חוץ וביטחון - קרטיין תמך בהרחבת יחסי המסחר עם ארצות הברית. הוא תמך במלחמה באפגניסטן והורה לשלוח כוחות צבא קנדים, שנלחמו לצד הכוחות האמריקאים. במלחמה בעיראק החליט לא לעשות כן. החלטה זו עוררה חילוקי דעות בפרלמנט הקנדי.
קרטיין בפגישה עם הנשיא האמריקאי ג'ורג' בוש הבן בשנת 2002
קרטיין כפוליטיקאי בשנת 1980
ויקטור הארבור

| --- | --- |

מראה העיר ויקטור הארבור
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  אוסטרליה הדרומית אוסטרליה הדרומית
 שפה רשמית:  אנגלית
 תאריך ייסוד:  1863
 גובה:  8.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  4,520 (10 באוגוסט 2021)
 קואורדינטות:  35°33′00″S 138°37′00″E﻿ / ﻿35.55°S 138.616667°E﻿ / -35.55; 138.616667
 אזור זמן:  UTC +9:30
 https://www.victor.sa.gov.au/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןויקטור הארבור (למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןויקטור הארבור (למפת אוסטרליה הדרומית רגילה) אדלייד מאונט גמבייר מארי ברידג'  פורט אוגוסטה פורט לינקולן פורט פירי ויאלה קובר פידי ו י ק ט ו ר י ה  נ. ס א ו ת' ו י י ל ס קווינסלנד הטריטוריה הצפונית א ו. ה מ ע ר ב י ת  האוקיינוס ההודי ויקטור הארבור (למפת אוסטרליה הדרומית מוגדלת) אדלייד מאונט גמבייר מארי ברידג'  פורט אוגוסטה פורט לינקולן פורט פירי ויאלה קובר פידי ו י ק ט ו ר י ה  נ. ס א ו ת' ו י י ל ס קווינסלנד הטריטוריה הצפונית א ו. ה מ ע ר ב י ת  האוקיינוס ההודי ויקטור הארבור   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ויקטור הארבור (באנגלית: Victor Harbor) היא עיר במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה. העיר שוכנת על חצי האי פלריו (Fleurieu Peninsula) במרחק 80 ק"מ מדרום לבירת המדינה אדלייד. העיר היא מרכז האוכלוסין הגדול ביותר בחצי האי. כלכלתה מבוססת על חקלאות, דייג ותעשיות שונות. היא מהווה יעד תיירותי ועקב כך אוכלוסייתה גדלה במהלך הקיץ. אוכלוסיית העיר מנתה 13,841 תושבים במפקד 2011.
היסטוריה

לפני ההתיישבות האירופאית היה המקום מיושב על ידי שבט אבוריג'יני. המפרץ שעליו יושבת העיר התגלה על ידי מתיו פלינדרס ב-1802. ב-1837 עגנה במקום ספינה של הצי המלכותי הבריטי אה"מ "ויקטור" (HMS Victor) ורב החובל שלה קרא למקום על שמה. בערך באותה תקופה הוקמו באזור שתי תחנות לצייד לווייתנים. שומן הליוויתנים היה אז ענף היצוא מספר אחת של אוסטרליה הדרומית. העיר הוקמה ב-1863 בשם פורט ויקטור (Port Victor) וציד הליוויתנים התקיים באזור עד 1872.
בשנת 1921 שונה שם העיר מפורט ויקטור לויקטור הרבור, כדי למנוע בלבול עם העיר פורט ויקטוריה שנמצאת 160 ק"מ מצפון-מערב מוויקטור הארבור. אף על פי שבאנגלית המילה harbour מאויתת עם האות u, שם העיר רשום Victor Harbor, ללא האות u. איות זה מצוי בשמות של מקומות נוספים באוסטרליה הדרומית עקב טעות היסטורית של המודד הראשי של אוסטרליה הדרומית. בניגוד לכך שם תחנת הרכבת של העיר מאוית בצורה הנכונה.
תיירות

מוקד משיכה פופולרי לתיירים בוויקטור הארבור הוא האי גרניט (Granite Island) שמחובר ליבשה באמצעות גשר צר להולכי רגל ולאורכו פועל קרון הנוסע על גבי מסילה ונגרר על ידי סוס. עד לאחרונה היה האי בית הגידול של מושבה גדולה של פינגווין זוטר. הפינגווינים היו מבלים על האי את הלילה ובבוקר היו יוצאים לצוד דגים ושבים עם השקיעה. ב-2012 נמנו באי רק שבעה פרטים והחשד הוא שהתופעה קשורה להתרבותם של דובי הים הניו זילנדים.
מוקד משיכה נוסף היא רכבת קיטור ישנה נוסעת על מסילת ברזל בנתיב היסטורי שהוא קו הרכבת הראשון באוסטרליה.
בין החודשים יוני עד ספטמבר צפייה בליוויתנים מהווה גם מוקד משיכה. לווייתנים מסוג אובלנה דרומית מגיעים לחוף לעונת הרבייה וההמלטה. מרכז היונקים הימיים של אוסטרליה הדרומית שוכן בוויקטור הארבור ומספק מידע על אפשרויות הצפייה בליוויתנים. בנוסף, פועל במקום פארק שעשועים גדול ובאזור מתקיימות פעילויות ספורט ימי ודייג.
הערות שוליים

↑  ויקטור הארבור במפקד 2011
↑  Hegarty, Adam "Granite Island penguins face extinction" The Advertiser, South Australia (2013-06-01)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567174805171  LCCN: n85046921  VIAF: 167423981   WorldCat (עם VIAF): 167423981
ז'רסון (1997)

זֶ'רסון סנטוס דה סילבה (בפורטוגזית: Gerson Santos da Silva; נולד ב-20 במאי 1997 בבלפורד רוקסו), ידוע בשמו הפרטי, ז'רסון (Gerson), הוא כדורגלן ברזילאי אשר משחק בעמדת הקשר ההתקפי בפלמנגו.
קריירה

ז'רסון נולד בבפלורד רוקסו. ב-28 באוגוסט 2014 הוא עלה לקבוצת הבוגרים בפלומיננסה.
ז'רסון ערך את הופעת הבחורה שלו בבוגרים ב-22 בפברואר 2015 כאשר עלה כמחליף בהפסד הביתי לואסקו. את שערו הראשון הוא כבש ב-8 במרץ בניצחון קבוצתו 1–3 על בוטפוגו.
ב-4 בינואר 2016 ז'רסון עבר לקבוצת הכדורגל רומא תמורת 15 מיליון אירו. בנובמבר ערך ז'רסון את הופעת הבכורה שלו ברומא נגד פסקארה.
התלמיד מספר אחת

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  ג'אסטין צ'אדוויק
 תסריט:  אן פיקוק
 שחקנים ראשיים:  אוליבר ליטונדו   נעמי האריס  טוני קגורוגה
 מוזיקה:  אלכס הפס
 צילום:  רוב הארדי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  BBC Films, UK Film Council 
 חברה מפיצה:  אגודת נשיונל ג'יאוגרפיק, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 בספטמבר 2010 בפסטיבל הקולנוע בטלוריד, קולורדו
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית,
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   firstgrader
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
התלמיד מספר אחת (באנגלית: The First Grader) הוא סרט ביוגרפי ומבוסס על סיפורו של קימאני נגנגה מרוגה מקניה, שהחזיק בשיא עולם באדם המבוגר ביותר, שהתחיל בית ספר יסודי. הוא התחיל ללמוד ב-12 בינואר 2004 בהיותו בן 84.  הסרט צולם באזור החלק הקנייתי של השבר הסורי אפריקני.
עלילה

קניה, סוף שנת 2003. הרדיו מודיע שממשלת קניה החליטה לאפשר חינוך יסודי חינם לכול. מרוגה בן ה-84 מחליט שהוא רוצה להתחיל ללמוד קרוא וכתוב. בבית הספר הוא פוגש את המנהלת ג'יין (המשוחקת על ידי נעמי האריס) ואת אלפרד, שתחילה דוחים אותו.
לאחר שמרוגה לא מוותר וחוזר למחרת, ג'יין אומרת לו שאין מקום פנוי בכיתה. אך היא לא שקטה, והיא מתייעצת עם בעלה צ'ארלס, שנמצא בניירובי הרחוקה. למחרת מרוגה בא בשלישית, בדיוק כשהיא מתלוננת בפני המפקח מר קיפרוטו, שאין לה מספיק שולחנות לימוד. לבסוף היא מקבלת אותו ומושיבה אותו קרוב ללוח, כי מאור עיניו נחלש עם השנים. 

מרוגה משחק עם הילדים, אך מדי פעם חוזרים אליו המראות של המלחמה נגד הכובש הבריטי, בה השתתף כלוחם מאו מאו. הפלשבק הקשה ביותר לצפייה הוא הסצנה, שבה הורגים את אשתו ואת ילדו מול העיניים שלו. בסצנת פלשבק אחרת מענים אותו, וכתוצאה מכך הוא מאבד את שמיעתו באוזן שמאל. כשהוא חש בהתנגדות לרצונו ללמוד בבית הספר, הוא מייחס זאת לעבר הזה ולהיותו בן קוקויו. רוב הלוחמים שנלחמה במסגרת מרד המאו מאו היו בני הקוקויו. ג'יין בתגובה אומרת לו שאין יותר יריבות בין השבטים השונים ויש שוויון. הוא מראה לג'יין מכתב שנמצא ברשותו מזה שנים רבות. בשביל שיוכל לקרוא את המכתב, הוא רוצה ללמוד. 

העיתונות מתחילה להתעניין בסיפור, מתחילים להופיע כתבות הפוגעות במרוגה וג'יין. שניהם מתחילים לקבל איומים, ולבסוף ג'יין מועברת למחוז אחר. בערב האחרון, לפני שהיא נוסעת, מרוגה בא אליה ומבקש ממנה שתקרא לו את המכתב. זהו מכתב הוקרה על השתתפותו במלחמת העצמאות של קניה ובו פירוט של כל מחנות הריכוז, שבהם היה כלוא על ידי הבריטים. 

הילדים לא מקבלים את המנהלת החדשה ומגרשים אותה בבוז. לבסוף ג'יין חוזרת ומרוגה ממשיך ללמוד.
ז'אן קסטקס

ז'אן קסטקס (בצרפתית: Jean Castex; נולד ב-25 ביוני 1965) הוא פוליטיקאי צרפתי, שכיהן כראש ממשלת צרפת מיולי 2020 עד מאי 2022. טרם מינויו לראשות ממשלת צרפת בידי הנשיא עמנואל מקרון, היה קסטקס האחראי על תיאום היציאה מהסגר שהוטל על אזרחי צרפת בשל התפרצות נגיף הקורונה במדינה.
ביוגרפיה

קסטקס, נכדו של הסנאטור לשעבר מארק קסטקס (צר'), נולד בעיר ויק-פזאנסאק (Vic-Fezensac) שבדרום-מערב צרפת. בשנת 1982 קיבל תעודת בגרות צרפתית (Baccalauréat) מהקמפוס ע"ש ז'אן ז'ורס של אוניברסיטת טולוז. ב-1986 השלים את לימודיו הגבוהים במכון למדע המדינה בפריז. לימים למד בבית הספר הלאומי למנהל, שם קיבל תואר שני במשפט ציבורי. ב-1996 מונה למנהל תחום הבריאות וברווחה במועצת מחוז ור, ובשנים 2001–2005 היה נשיא לשכת החשבונאות האזורית במחוז אלזס. אחר כך, עד 2006, עבד במשרד הבריאות של ממשלת צרפת כמנהל אשפוז וארגון במשרד.
בשנת 2008 נבחר לראש העיר פראד. בנובמבר 2010 החל לעבוד כיועץ לענייני סוציאליזם עבור הנשיא ניקולא סרקוזי. ב-28 בפברואר 2011 מונה לסגן מנ"כל ארמון האליזה, ושישמש בתפקיד זה לתום נשיאותו של סרקוזי במאי 2012. בבחירות לפרלמנט הצרפתי ב-2012 היה מועמד לאספה הלאומית מטעם מחוז הבחירה השלישי של הפירינאים המזרחיים, אם כי ניסיונו להיבחר לא נשא פרי. באותה שנה הביע תמיכה במועמדותו של פרנסואה פיון לנשיאות מפלגת הרפובליקנים.
ב-2017 פנה אליו הנשיא עמנואל מקרון והציג לו תפקיד נציג בין-מחוזי למועצת המשחקים הפאראלימפיים פריז ב-2024. ב-2018 שקלו הנשיא מקרון וראש הממשלה אדואר פיליפ להעמידו בראשות משרד הפנים של צרפת, אך לפי העיתון "לה מונד" מינויו לא קרם עור וגידים בשל חוסר תמיכה ממפלגתו של מקרון, בה נתפס כמקורבו של סרקוזי.
ב-2 באפריל 2020 מונה למתאם היציאה מהסגר שהוטל על צרפת לאור התפרצות מגפת COVID-19 בצרפת. הוא היה אחראי על מגוון שטחי פעולה בעניין היציאה מהסגר, מפתיחה מחדש של בתי ספר ועד להפיכת עטיית מסכה רפואית לחובה בתחבורה הציבורית של צרפת.
לאחר התפטרותו של ראש הממשלה אדואר פיליפ ב-3 ביולי 2020, מונה קסטקס לראש ממשלת צרפת בידי הנשיא מקרון. כהונתו הסתיימה מיוזמתו ב-16 במאי 2022.
הערות שוליים

↑  רויטרס, צרפת: מקרון מינה את ז'אן קסטקס לראש ממשלה, באתר ynet, 3 ביולי 2020
↑  פול טורבן, Coronavirus : qui est Jean Castex, le "Monsieur déconfinement" du gouvernement ?, באתר RLT‏, 7 באפריל 2020 (בצרפתית)
↑  אליסה בראון, 5 things to know about France’s new PM Jean Castex, באתר פוליטיקו, 3 ביולי 2020 (באנגלית)
↑  גרגואר ביסאו, Jean Castex, le joker gagnant du déconfinement, באתר לה מונד, 4 ביוני 2020 (בצרפתית)
↑  סילבי קורבט, Reopening strategist Castex named new French prime minister, באתר הטלגרף, 3 ביולי 2020 (באנגלית)
↑  Reopening strategist Castex named new French prime minister, באתר AP‏, 3 ביולי 2020 (באנגלית)
| ראשי ממשלת צרפת |
| --- | --- | --- |
| צרפת של וישי | אנרי פיליפ פטן • פייר לאוואל • פרנאן דה ברינון | דגל צרפת |
| הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית | שארל דה גול • פליקס גואן • ז'ורז' בידו • לאון בלום | דגל צרפת |
| הרפובליקה הצרפתית הרביעית | פול רמדיה • רובר שומאן • אנדרה מארי • רובר שומאן • אנרי קווה • ז'ורז' בידו • אנרי קווה • רנה פלוון • אנרי קווה • רנה פלוון • אדגר פור • אנטואן פינה • רנה מאייר • ז'וזף לניאל • פייר מנדס פראנס • אדגר פור • גי מולה • מוריס בורז'ס-מונורי • פליקס גאיאר • פייר פלימלי • שארל דה גול | דגל צרפת |
| הרפובליקה הצרפתית החמישית | שארל דה גול • מישל דברה • ז'ורז' פומפידו • מוריס קוב דה מירוויל • ז'אק שבאן-דלמאס • פייר מסמר • ז'אק שיראק • ריימון באר • פייר מורואה • לורן פביוס • ז'אק שיראק • מישל רוקאר • אדית קרסון • פייר ברגואה • אדואר בלדור • אלן ז'ופה • ליונל ז'וספן • ז'אן-פייר רפרן • דומיניק דה וילפן • פרנסואה פיון • ז'אן-מארק ארו • מנואל ואלס  • ברנאר קזנב • אדואר פיליפ • ז'אן קסטקס • אליזבת בורן • גבריאל אטאל • מישל ברנייה | דגל צרפת |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811528452305606  BnF: cb177224699 (data)  GND: 171611675  ISNI: 0000 0004 6470 5739  SUDOC: 262080303  VcBA: 495/383859  VIAF: 4950152331608203260000   WorldCat (עם VIAF): 4950152331608203260000
ויקטור מוזס

ויקטור מוזס (אנגלית: Victor Moses; נולד ב-12 בדצמבר 1990 בלאגוס) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקיצוני בלוטון טאון. מוזס ייצג את בנבחרת ניגריה במונדיאל 2014 ו-2018.
ביוגרפיה

מוזס נולד בניגריה לאב שהיה כומר נוצרי. בגיל 11 ברח כמבקש מקלט אל אנגליה, לאחר שהוריו היו בין האלפים שנטבחו שם בשל מהומות על רקע דת.
קריירה > אנגליה

באוגוסט 2012 חתם בשורות הקבוצה צ'לסי. ב-15 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה בקבוצה נגד קווינס פארק ריינג'רס.
ב-2 בספטמבר 2013 הושאל מוזס לליברפול האנגלית. ב-16 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה נגד סוונסי סיטי בתיקו 2-2. ב-16 באוגוסט 2014 הושאל שוב והפעם לסטוק סיטי עד לסוף העונה. ב-1 באוגוסט 2015 הושאל לווסטהאם יונייטד עד לסוף העונה. ב-25 בינואר 2019 הושאל לפנרבחצ'ה עד לסוף העונה. ב-23 בינואר 2020 הושאל לאינטר מילאנו עד לסוף העונה.
קריירה > רוסיה

באוקטובר 2020, הושאל עד סוף העונה לספרטק מוסקבה הרוסית. את הופעת הבכורה ערך במשחק ב-17 באוקטובר מול חימקי, במחזור 11, שבו קבוצתו ניצחה 3:2. לאחר אותה עונה, הועבר מוזס באופן קבוע לספרטק, עם חוזה לשנתיים. ב-2022 האריך מוזס את החוזה עד 2024, ועם סיום החוזה, עזב את הקבוצה.
ב-10 בספטמבר 2024 חזר לאנגליה וחתם בלוטון טאון.
קריירה > נבחרות לאומיות

מוזס ייצג את אנגליה בנבחרות הנוער השונות, מגיל 16 ועד גיל 21, אולם לבסוף החליט לשחק עבור הנבחרת הניגרית הבוגרת. נכלל בסגל מונדיאל 2014 עם נבחרת ניגריה, ובטורניר העפיל עם הקבוצה לשמינית הגמר. נכלל בסגל המוקדם בנבחרת ניגריה למונדיאל 2018, שם הבקיע שער פנדל עבור ניגריה בדקה ה51 שהפסידה לארגנטינה 1–2.
תארים

הליגה האירופית: 2012/2013
אליפות אנגליה: 2016/2017
הגביע האנגלי: 2017/2018
ספרטק מוסקבה
גביע רוסי: 2021/2022
גביע אפריקה לאומות: 2013