stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ואן ריפאבליק
היסטוריה > 2007–2009: הפריצה הגדולה ואלבום בכורה "Dreaming Out Loud"

לאחר מספר שנים של דשדוש הצליחה הלהקה להיכנס לתודעת הציבור ב-2007 עם הסינגל "Apologize" בשיתוף עם המפיק טימבלנד שהיה הסינגל הראשון שראה אור מאלבום הבכורה שלהם. הסינגל הגיע לראשי המצעדים ב-16 מדינות וזכה למה שהיה בזמנו מספר ההשמעות הגדול ביותר בתחנות הרדיו עם כ-10,000 השמעות בשבוע. הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, "Dreaming Out Loud", ב-20 בנובמבר 2007. האלבום נמכר בלמעלה מ-2 מיליון עותקים ברחבי העולם. שבוע לאחר צאת האלבום הופץ הסינגל השני ממנו, "Stop and Stare", שהגיע אף הוא לראשי המצעדים עם מספר הורדות של למעלה משני מיליון. לאחר מכן הופץ "Say (All I Need)‎" שהיה הסינגל השלישי מהאלבום. השיר הופץ ב-24 ביוני 2008 ולא זכה להצלחה רבה כמו קודמיו. לשיר הוקלטה גם גרסה בצרפתית. ב-8 בספטמבר הופץ הסינגל "Mercy" שהיה הרביעי מהאלבום. הסינגל הרשמי האחרון מהאלבום היה "Come Home" שהופץ ב-14 ביולי 2009 והופץ כסינגל דיגיטלי בביצוע של הלהקה לבד או בביצוע של הלהקה יחד עם הזמרת שרה ברילס. השיר נכתב והוקדש לחיילים האמריקאים.
היסטוריה > 2009–2011: "Waking Up" האלבום השני

האלבום השני, "Waking Up", יצא ב-17 בנובמבר 2009. האלבום הגיע למקום ה-21 במצעד הבילבורד עם למעלה מ-300,000 מכירות בארצות הברית. מתוכו הופץ הסינגל "All the Right Moves" ב-29 בספטמבר 2009 והגיע למקום השמונה עשר במצעד הבילבורד. הסינגל השני מהאלבום הופץ ב-30 באוקטובר ונקרא "Secrets". לאחר מכן, "Marchin On" שהיה שיתוף פעולה עם טימבלנד הופץ ב-18 ביוני 2010 ונבחר לשיר הרשמי של מונדיאל 2010. הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום היה "Good Life" שהופץ ב-19 בנובמבר 2010 ולא צלח את המצעדים.
היסטוריה > 2015–2013: "Native" האלבום השלישי

אלבומה השלישי של הלהקה, "Native", יצא לאור ב-22 במרץ 2013. האלבום דורג במקום ה-4 במצעד הבילבורד, עם זאת, בשבוע הראשון של הפצת האלבום נמכרו כ-60,000 עותקים.
הסינגל המצליח ביותר מאלבום זה הוא "Counting Stars" שיצא ב-31 במאי של אותה שנה, וזכה להצלחה ברחבי העולם. השיר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית וזכה להצלחה בעוד מספר מדינות בולטות, כמו: קנדה, ישראל, ובריטניה.
באלבום יצאו עוד שירים רבים מוכרים כמו, "If I Lose Myself" שהגיע למקום ה-10 באוסטריה, גרמניה, פולין, סלובקיה, שוודיה ושווייץ, "Feel Again", "Love Runs Out", "I Lived" ועוד.
הלהקה הופיעה בישראל לראשונה ב-28 במאי 2015 בפארק הירקון, לעיני כ-20,000 צופים, במסגרת סיבוב ההופעות "Native tour".
היסטוריה > 2016–הווה: "Oh My My" האלבום הרביעי, שירים חדשים ו-"Human" האלבום החמישי

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
האלבום הרביעי, "Oh My My" יצא ב-7 באוקטובר 2016. האלבום זכה להצלחה והגיע למקום ה-3 במצעד האלבומים הבילבורד 200. מתוך האלבום יצאו הסינגלים "Wherever I Go" שיצא ב-17 במאי 2016, "Kids" שיצא ב-25 באוגוסט 2016 ו - "Let's hurt tonight" שיצא ב-7 בינואר 2017. מהאלבום יצאו עוד שני שירים נוספים "Future Looks Good" שיצא ב-7 בספטמבר 2016 ו-".A.I" שיצא ב-29 בספטמבר 2016 בשיתוף פעולה עם פיטר גבריאל.
ב-28 באפריל 2017, יצא הסינגל "No Vacancy". לשיר יצאו גם שלוש גרסאות נוספות בספרדית, צרפתית ואיטלקית. באותו שנה הוציאו את השיר "Truth to Power" כשיר הנושא לסרט "אמת מטרידה יותר" (סרט ההמשך ל"אמת מטרידה").
ב-7 ביולי, יצאו לסיבוב הופעות "16th Annual Honda Civic Tour". ב-14 ביולי 2017 יצא הסינגל "Rich Love", בשיתוף צוות המפיקים הנורווגים סיב.
ב-17 במאי 2019, הם הוציאו את הסינגל "Rescue Me". ב-6 בספטמבר 2019, הם הוציאו את הסינגל "Wanted".
בנובמבר 2022 הופיעה הלהקה בשנית בישראל.
חברי הלהקה > חברים נוכחים

ראיין טדר (מ-2002) - סולן, גיטרות, פסנתר, וכלי הקשה
זאק פילקינס (מ-2002) - קולות רקע, גיטרות, וויולה.
דרו בראון (מ-2002) - גיטרות, קלידים וכלי הקשה.
אדי פישר (מ-2005) - תופים וכלי הקשה.
ברנט קטצל (מ-2007) - קולות רקע, גיטרות, גיטרה בס וצ'לו.
חברי הלהקה > חברים לשעבר

ג'ארד בייטס (2005-2002)
טים מאירס (2007-2004)
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2007: Dreaming Out Loud
2009: Waking Up
2013: Native
2016: Oh My My
2021: Human
2024: Artificial Paradise
הערות שוליים

↑  ברק ברויטמן, יחידי סגולה: וואן ריפבליק היו צנועים ונפלאים, באתר nrg‏, 29 במאי 2015
↑  חן הוניג‏, כל המהלכים הנכונים: קשה היה לא להתאהב בוואן ריפבליק בפארק הירקון, באתר וואלה, 29 במאי 2015
| ואן ריפאבליק |
| --- | --- | --- |
ראיין טדר • זאק פילקינס • דרו בראון • אדי פישר • ברנט קטצל ג'ארד ביטס • טים מאיירס
| אלבומי אולפן | Dreaming Out Loud • Waking Up • Native • Oh My My • Human • Artificial Paradise |  |
| סינגלים | "Apologize" • "Stop and Stare" • "Say (All I Need)" • "Come Home" • "All the Right Moves" • "Secrets" • "Marchin On" • "Good Life" • "Feel Again" • "If I Lose Myself" • "Counting Stars" • "Something I Need" • "Love Runs Out" • "I Lived" • "Wherever I Go" • "Kids" • "Let's Hurt Tonight" • "No Vacancy" • "Rich Love" • "Start Again" • "Connection" • "Rescue Me" • "Wanted" • "Didn't I" • "Better Days" • "Lose Somebody" • "Run" • "Sunshine" • "I Ain't Worried" • "Runaway" |  |
| שיתופי פעולה | "Stranger Things" • "Bones" |  |
| ערכים קשורים | Songland • "Native Tour" • "16th Annual Honda Civic Tour" |  |
דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2023: Imagine Dragons | פרס המוזיקה של iHeartRadio – צמד/להקת השנה  2024: ואן ריפאבליק | הבא: |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 13005059  BnF: cb15610587c (data)  GND: 10342127-0  ISNI: 0000 0001 2375 2203  LCCN: no2007140678  MusicBrainz: c33c2065-b1c3-4406-b066-d33a9e2ea71a  NKC: xx0076872  VIAF: 141101067   WorldCat (עם VIAF): 141101067
ויליאם גרנט סטיירס

| --- | --- |

 לידה:  1 ביולי 1863 הליפקס, קנדה 
 פטירה:  9 ביוני 1892 (בגיל 28) מוזמביק, האימפריה הפורטוגזית 
 מדינה:  קנדה 
 השכלה:  המכללה המלכותית הצבאית של קנדה 
 
ויליאם גרנט סטיירס (באנגלית: William Grant Stairs; ‏1 ביולי 1863 – 9 ביוני 1892) היה חוקר, חייל והרפתקן קנדי-בריטי , שהיה לו תפקיד מוביל בשניים מהמסעות מעוררי המחלוקת ביותר בתולדות הקולוניזציה של אפריקה.
חינוך

סטיירס נולד בהליפקס, נובה סקוטיה, ילדם השישי ובנם השלישי של ג'ון סטיירס ומרי מורו. הוא למד בבית הספר באקדמיית פורט מאסי בהליפקס, בית הספר מרציסטון, בטירת אדינבורו, סקוטלנד, ובמכללה הצבאית המלכותית של קנדה בקינגסטון, אונטריו, כתלמיד מס '52.
קריירה

לאחר שסיים את לימודיו כמהנדס מיומן, העביר סטיירס שלוש שנים בעבודה בסקר טריגונומטרי של ניו זילנד. בשנת 1885, הוא קיבל את הצעתה של ועדה בחיל ההנדסה המלכותית הבריטית והתאמן בצ'אטאם, אנגליה. בשנת 1891 הוא עבר לגדוד הוולשי.
קריירה > משלחת הצלה של אמין פאשה

סרן סטיירס מונה למסע ההצלה של אמין פאשה בראשות הנרי מורטון סטנלי, שנחשב באותה העת לחוקר המהולל ביותר של אפריקה. סטיירס הפליג מלונדון ב־20 בינואר 1887 ופגש את סטנלי בסואץ ב־6 בפברואר. משלחתם החלה מבומה בשפך נהר קונגו ב־19 במרץ והסתיימה בבגמויו, טנזניה ב־5 בדצמבר 1889. סטיירס מונה למפקד הטור השני לאחר שנהרג קפטן ברטלוט ב -19 ביולי 1888.
במהלך מסע של 5000 הקילומטרים ברחבי אפריקה דרך כמה מארצותיה הקשות ביותר, דרך יערות גשם וביצות כמעט בלתי חדירות, סבלו סטיירס ועמיתיו לעיתים קרובות ממלריה ודיזנטריה. לסטיירס הייתה סיבולת, קשיחות והתמדה. הוא גילה את אחד ממקורת הנילוס נהר הסמליקי, והפך לאירופאי הראשון שטיפס אי פעם בהר הרובינזורי, והגיע לגובה 10,677רגל, לפני שהיה צריך לחזור.
הוא נפצע באורח קשה בחזהו על ידי חץ מורעל במהלך התקפה של ילידים, שהניחו שהם משלחת סוחרי עבדים. המשלחת הבריטית הרגה מאות מהתוקפים. סטיירס התאושש מפצעו והמשיך במסע.
בדבלין, אירלנד, יש לוח ברונזה המתאר את אירועי 13 באוגוסט 1887 על פסל המשלחת המנתח רס"ן תומאס האזל פרק שהסיר את החץ ומצץ את הרעל מהפצע.
המשלחת זכתה לשבחים באירופה ובצפון אמריקה בגין עלילותיה שנראו כהרואיות. עם שובו לאנגליה קבל קפטן סטיירס תואר עמית של החברה הגאוגרפית המלכותית והחברה הגאוגרפית הסקוטית המלכותית בשנת 1890. באותו הזמן פורסמו פרטים על אפריקאים רבים שנהרגו במהלך המשלחת.
הדוחות של סטנלי חשפו כיצד הוא ירה באפריקאים שהפריעו להתקדמות המשלחת. המשלחת נהגה באכזריות גם נגד הסבלים שהיו איתה. סטנלי בילה את שנותיו שנותרו בהגנה על עצמו ועל המשלחת מביקורת שנעשתה בעיקר בבריטניה בגלל הכוח המופרז וניהול לא נכון של חלק המשלחת בפיקודו של ברטלוט.
קריירה > מסע סטיירס לקטנגה

ערך מורחב: מסע סטיירס לקטנגה
בשנת 1891 על פי המלצתו של סטנלי, מונה סטיירס על ידי המלך ליאופולד השני מבלגיה לפקד על משימה לכבוש את קטנגה ( גרנגאנזה) עם או בלי הסכמתו של המלך החזק באזור שנקרא מסירי. לאופולד השתמש בעבר בשירותיו של סטנלי והסכים לשימוש בכוח והבין שסטיירס ינהג באותה צורה. בנוסף לסטיירס היה מוניטין כמקבל מרות ומבצע הוראות באופן מוחלט וללא היסוס.
משלחת סטיירס הייתה משימה צבאית עם 400 אנשים תחת דגל מדינת קונגו חופשית. המשלחת הייתה חמושה ב -200 רובים מודרניים לתקופתם. סטיירס ניהל משלחת מאורגנת וזכה בנאמנותם של קצינים וראשיהם (עוזרים מזנזיבר). המשלחת הזאת הייתה קטנה וקלה יותר ממשלחתו הקודמת, עם שני קצינים צבאיים נוספים בלבד. הם היו במירוץ נגד חברת דרום אפריקה הבריטית של ססיל רודוס שהתפשטה צפונה מכיוון דרום, וכבר שלחה שתי משלחות שנכשלו במשא ומתן עם מסירי. סטיירס וג'וזף מולוני, קצין הרפואה הבריטי של המשלחת, היו מודעים לכך שהם עלולים להיכנס לסכסוך מזוין עם משלחת בריטית, והסכימו כי בכל זאת שיבצעו את תפקידם למעסיקם המלך ליאופולד.
משלחת סטיירס ידועה לשמצה בהקשר לגורלו של המלך מסירי. לאחר שלושה ימים של משא ומתן ללא התקדמות, סטיירס נתן למסירי אולטימטום לחתום על האמנה ביום שלמחרת, 20 בדצמבר 1891. כשהמלך מסירי לא הופיע, סטיירס שלח את סגנו, סרן בודסון לעצור את המלך מסירי. בודסון ירה בו למוות, ופרצה מלחמה רבתי. המשלחת החזירה את פצועיה ואת גופתו של מסירי למחנה שלהם שם המתין סטיירס. הם כרתו את ראשו של המלך ושיפדו אותו על עמוד כ"שיעור לעמו". חלק מאנשי השבט נטבחו על ידי חיילי המשלחת, והשאר ברחו אל תוך היערות.
סטיירס העביר את גופתו של מסירי לשני אחיו ולבנו המאומץ, מקנדה בנטו, שאותו מינה סטיירס כממלא מקום המלך שיחליף את מסירי. בנו המאומץ של המלך, חתם על ההסכם שהכיר בלאופולד כריבון הממלכה. שני האחים סירבו לעשות זאת עד שסטיירס איים עליהם שגורלם יהיה כמו של אביהם.
ההיסטוריה בעל פה של אנשי גרנגנזה מספרים כי המשלחת שמרה על ראשה של מסירי - אך היא קיללה והרגה את כל מי שנשא אותה ובסופו של דבר גם את סטיירס. סטיירס חלה במלריה במהלך ינואר 1892. לאחר שהוקל לו, הוא יצא למסע חזרה ארוך אל זנזיבר. סטיירס, נחלש והיה חולה לעיתים קרובות, אולם החלים עד מאי 1892. בספינת קיטור במורד הזמבזי התחתון עבר התקף נוסף של מלריה שגרם למותו ב־9 ביוני 1892.
הוא קבור בבית העלמין האירופי בצ'ינדה, מוזמביק, בפתח נהר זמבזי..
רק 189 מתוך 400 האנשים במשלחת חזרו לזנזיבר, שנה אחרי שעזבו, רוב השאר מתו ומיעוטם נטשו. קטנגה הפכה לחלק ממדינת קונגו החופשית, שסופחה על ידי בלגיה בשנת 1908 לאחר מחאה בינלאומית על ההרג, האכזריות והעבדות בידי משטרו של ליאופולד.
בראשית המאה העשרים לאחר התפתחות תעשיות המכרות של קטנגה, סטיירס נחרט בזיכרון כשכיר חרב של המלך הבלגי ובוגד באימפריה הבריטית.
הנצחה

קפטן סטיירס מונצח בשלושה לוחות זיכרון זהות (שהוצבו בערך 1902) בפרוזדור של בניין מקנזי במכללה הצבאית המלכותית של קנדה, בקתדרלת סנט ג'ורג '(קינגסטון, אונטריו) ובקתדרלת רוצ'סטר ליד צ'אטם, אנגליה. נכתב בהן:
"ויליאם גרנט סטיירס, קפטן הגדוד הוולשי. נולד בהליפקס נובה סקוטיה 1 ביולי 1863. סגן מהנדסי רויאל 1885–1891 שירת בצוות משלחת ההצלה של אמין פאשה 1887 בהנהגת סטנלי והפגין אומץ רב ומסירות נפש. נפטר ממלריה ב -9 ביוני 1892 בצ'ינדה שבזמבזי, בזמן שפיקד על משלחת קטנגה שנשלחה על ידי מלך הבלגים."
אוסף של חפצים שאסף באפריקה נמצאים בפורט פרדריק (קינגסטון) וכמה מיומניו נשמרים בארכיון הציבורי של נובה סקוטיה.
האי סטיירס, פארי סאונד, באונטריו נקרא לכבודו.
הערות שוליים

↑  Joseph Moloney: With Captain Stairs to Katanga. Sampson Low, Marston & Co, London (1893)
↑  Daniel Liebowitz; Charles Pearson : The Last Expeditio n: Stanley's Mad Journey Through the Congo, 2005
↑  African Exploits: The Diaries of William Stairs, 1887-1' by McGill Queens Univ Press 1997
↑  Joseph Moloney: With Captain Stairs to Katanga. Sampson Low, Marston & Co, London (1893)p. 14
1 2  René de Pont-Jest: L'Expédition du Katanga, d'après les notes de voyage du marquis Christian de Bonchamps, in: Edouard Charton (editor): Le Tour du Monde magazine, also published bound in two volumes by Hachette, Paris (1893)
↑  oseph Moloney: With Captain Stairs to Katanga. Sampson Low, Marston & Co, London (1893),p. 11, 14
↑  Joseph Moloney: With Captain Stairs to Katanga. Sampson Low, Marston & Co, London (1893),p. 197
↑  “The history of Zaire as told and painted by Tshibumba Kanda Matulu in conversation with Johannes Fabian.” Archives of Popular Swahili, Volume 2, Issue 2 (11 November 1998)
↑  David Gordon: "Decentralized Despots or Contingent Chiefs: Comparing Colonial Chiefs in Northern Rhodesia and the Belgian Congo." KwaZulu-Natal History and African Studies Seminar, University of Natal, Durban, 2000.
↑  Joseph Moloney: With Captain Stairs to Katanga. Sampson Low, Marston & Co, London (1893),p. 276
↑  Mr Justice J B Thomson: "Memories of Abandoned Bomas No. 8: Chiengi". Northern Rhodesia Journal online at NRZAM.org. Vol II, No. 6, pp67−77 (1954). See p67: "…Stairs, the renegade Englishman...
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb145293349 (data)  ISNI: 0000 0001 1022 8824  LCCN: nr96024685  NTA: 168863626  SUDOC: 084333553  VIAF: 24837326   WorldCat (עם VIAF): 24837326 
תמונת קציני משלחת ההצלה של אמין פאשה, בקהיר 1890. סטיירס עומד מצד ימין
וירג'יניה מקלורין

| --- | --- |
מקלורין מתארחת בחדר הכחול שבבית הלבן, 18 בפברואר 2016
מקלורין מתארחת בחדר הכחול שבבית הלבן, 18 בפברואר 2016
 לידה:  12 במרץ 1909 צ'ארו, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית 
 פטירה:  14 בנובמבר 2022  (בגיל 113) אולני, מרילנד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום מגורים:  וושינגטון די.סי.
 כינויים נוספים:  "בת-המאה החביבה על DC", "סבתא וירג'יניה"
 פעילות בולטת:  התנדבות במשך עשרות שנים במוסדות חינוכיים
 ידועה בשל:  פעילותה ההתנדבותית וסרטון ויראלי בו רקדה עם הנשיא ברק אובמה ורעייתו מישל
 עיסוק:  מתנדבת
 פרסים והוקרה:  פרס שירות ההתנדבות בקהילה של ראש העיר וושינגטון הבירה (2013)   פרס שירות ההתנדבות של נשיא ארצות הברית (2016)
 
הסרטון הויראלי אשר העלה את מקלורין על מוקד תשומת הלב הלאומית בפברואר 2016
וירג'יניה מקלורין (באנגלית: Virginia McLaurin;‏ 12 במרץ 1909 – 14 בנובמבר 2022) הייתה מתנדבת קהילתית אמריקאית, שהייתה ידועה בכך שהגיעה לגיל מופלג של 113 שנה. מקלורין, שהתגוררה בוושינגטון הבירה, זכתה לתשומת לב לאומית לאחר שבפברואר 2016 ביקרה בבית הלבן כדי לחגוג את "חודש ההיסטוריה השחורה", כשסרטון בו היא נראית צוהלת ומאושרת לאחר שזכתה לפגוש את נשיא ארצות הברית ברק אובמה ורעייתו מישל הפך ויראלי ברשתות החברתיות.
ביוגרפיה

וירג'יניה מקלורין נולדה בקרוליינה הדרומית ב-12 במרץ 1909. מקלורין טענה שהיא "יולדה בידי מיילדת ומועד יום הולדתה נכתב איפשהו בספר ביבליה". בילדותה היא עבדה בשדות עם הוריה, קילפה תירס וקטפה כותנה. היא גדלה בתקופת חוקי ג'ים קרואו בה ההפרדה הגזעית גאתה ברחבי ארצות הברית. אחרי כיתה ג' היא מעולם לא המשיכה לרכוש השכלה, ובגיל 13 נישאה ובהמשך עברה לניו ג'רזי כחלק מ"הנדידה הגדולה" מדרום ארצות הברית אל חלקים אחרים במדינה. אחרי שבעלה נהרג בקטטה בבר, ב-1939 היא עברה לוושינגטון הבירה כדי להיות קרובה יותר לאחותה. היא עבדה כתופרת וכעוזרת בית למשפחות בעיר סילבר ספרינג שבמרילנד, וניהלה גם מכבסה.
מאז תחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, היא התנדבה ארבעים שעות בשבוע בבית הספר הציבורי צ'ארטר רוטס באמצעות מיזם של "חיל הוותיקים" (Senior Corps), סוכנות ממשלתית של התאגיד לשירות לאומי וקהילתי, וב-2013 היא קיבלה פרס שירות התנדבותי מטעם ראש עיריית וושינגטון הבירה וינסנט קונדול גריי.
לקראת סיום תקופת הכהונה של הנשיא ברק אובמה המליצו חבריה של וירג'יניה מקלורין לסגל הנשיאותי להיפגש עם הנשיא עקב ההיסטוריה הענפה שלה בתחום ההתנדבות, בנוסף לעצומה שקראה להזמינה אל המשכן הנשיאותי. בפברואר 2016 אירח הבית הלבן את מקלורין לרגל חודש ההיסטוריה השחורה. כשנפגשה עם הנשיא והגברת הראשונה של ארצות הברית מישל אובמה, מקלורין חיבקה את שניהם בשמחה והחלה לרקוד עמם. בהמשך היא הצהירה בראיונות עיתונאיים כי היא מעולם לא חשבה שתזכה לבקר בבית הלבן בחייה, קל וחומר שתגיע ליום בו תפגוש את הנשיא האפרו-אמריקאי הראשון.
זמן קצר לאחר פגישתה המתוקשרת עם הנשיא והגברת הראשונה, הסרטון בה נצפתה רוקדת עם השניים הופץ ברשתות החברתיות ונעשה ויראלי. על פי העיתונות המקומית, היא כונתה מאז "בת-המאה החביבה ב-DC" ו"סבתא וירג'יניה".
ב-11 במרץ 2016 עוטרה מקלורין בפרס שירות ההתנדבות של הנשיא על שני העשורים בהם התנדבה למען תלמידי בית ספר. ב-27 במאי אותה שנה היא השתתפה במשחק בייסבול של וושינגטון נשיונאלס וקיבלה גופייה בהתאמה אישית על המגרש.
במרץ 2019 מלאו למקלורין 110 שנים והיא נעשתה "סופר בת-מאה" (Supercentenarian). היא חגגה את ימי הולדתה ה-107, 108 וה-109 עם קבוצת הכדורסל האהובה עליה, הארלם גלובטרוטרס. למקלורין ובעלה שני ילדים: בת ובן. מקלורין העריכה שיש לה כחמישים צאצאים חיים.
נפטרה ב-14 בנובמבר 2022 בגיל 113.
הערות שוליים

↑  אליסון קליין, Virginia McLaurin, who charmed hearts when she danced with Obama in the White House, turned 110 today, באתר וושינגטון פוסט, 12 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  קורטלנד מילוי, Obama's dance partner is persona non grata in D.C. government, באתר וושינגטון פוסט, 23 באפריל 2016 (באנגלית)
1 2  קולבי איצוביץ', Virginia McLaurin: Dancing 106-year-old describes moment she met President Obama, באתר האינדיפנדנט, 23 בפברואר 2016 (באנגלית)
↑  אלייז סמואלס, Virginia McLaurin is celebrating her 109th birthday in style, באתר וושינגטון פוסט, 6 במרץ 2018 (באנגלית)
↑  טום שרווד, 104-Year-Old Virginia McLaurin Honored for Volunteering in D.C., באתר NBC News‏, 17 בדצמבר 2013 (באנגלית)
↑  אובמה הגשים חלום לבת 106: לבקר בבית הלבן, באתר הארץ, 22 בפברואר 2016
↑  מלאני גוורני, Meet the 106-Year-Old Who Got to Dance with the President and the First Lady, באתר הבית הלבן, 22 בפברואר 2016 (באנגלית)
↑  אדם קרלסון, 110 Years Old and 'Still Dancing'! Michelle Obama Wishes Happy Birthday to Beloved Centenarian, באתר פיפל, 12 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  107-year-old Virginia McLaurin attends first MLB game, dances on the field, מאורכב ב-Wayback Machine‏, 27 במאי 2016 (באנגלית)
↑  דייוויד מוי, Woman Celebrates Her 109th Birthday With The Harlem Globetrotters, באתר הפינגטון פוסט, 6 במרץ 2018 (באנגלית)
↑  ג'ינה מרטינז, Virginia McLaurin, centenarian who danced with the Obamas, dies at 113, באתר CBS News‏, 15 בנובמבר 2022 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6f29rj7
חאקי

| --- | --- |

 שלשת הקסא:  #C3B091
 ייצוג RGB:  R=195, G=176, B=145
 ייצוג HSV:  H=37, S=26, V=76
 ייצוג CMYK:  C=19, M=21, Y=31, K=5
 
חאקי (בפרסית: خاکی) הוא גוון בין בז' לאפור. מקור השם הוא במילה "חאק" (خاک), שמשמעותה בפרסית ובאורדו היא "אבק", והשימוש בה החל כדי לתאר את מדי הצבא הבריטי בהודו במחצית השנייה של המאה ה-19.
שימוש > בצבאות

חאקי הוא צבע שמשמש את מדיהם של צבאות רבים.
הצבא הבריטי היה הראשון להשתמש במדים בצבע חאקי. כוחות שהוצבו בהודו החלו לעשות זאת בשנת 1848. ב-1861 הוחלט להפכו באופן רשמי לצבע של מדי העבודה שלהם, ולאחר שההחלטה בוטלה ב-1864, חיילים רבים צבעו את מדי האימונים הלבנים שלהם בעזרת עלי תה, על מנת לשוות להם מראה חאקי. ב-1867 חזר החאקי לשמש את הצבא הבריטי, שנוכח ביתרונותיו כצבע הסוואה.
צבא ארצות הברית אימץ את החאקי במלחמת ארצות הברית–ספרד בשנת 1898, ובעקבותיו הלכו גם יחידות המשטרה של כמה מהמדינות בארצות הברית.
בצה"ל, החאקי הוא צבעם של מדי חילות האוויר והים, והוא מייחד אותם מחילות היבשה, שמדיהם בצבע זית. עם זאת, מטעמים פרקטיים, לעיתים חלק ממדי העבודה של החיילות בחילות היבשה הם בצבע חאקי. צבע כלי הרק"מ בצה"ל נע בין ירוק זית לחאקי, וזאת לצורכי הסוואה צבאית.
שימוש > בתנועות נוער

שימוש נוסף שיש לחאקי הוא במדיהם של תנועות הנוער הצופים והמכבי הצעיר.
מייסד תנועת הצופים העולמית, רוברט באדן פאוול, בחר בצבע זה בהשראת מדי כוחות השיטור הדרום אפריקאיים. הצופים העבריים מצאו לו משמעויות סימבוליות נוספות: ראשית, מדי החאקי עשויים מבד זול יחסית. כאשר כל חברי התנועה לובשים מדים בצבע זה, כולם שווים, והבדלי המעמדות ביניהם לא נראים. שנית, בעת שהוקמה התנועה, רוב מדי תנועות הנוער בארץ ישראל כללו את החולצה הכחולה, והחאקי ייחד את הצופים על פניהן. שלישית, נדבך מרכזי בפעילות התנועה הוא המחנאות והשדאות, ולמדים בצבעי הסוואה משמעות גם בעניין זה. גם בתנועת המכבי הצעיר מסמל החאקי עקרונות דומים: חלוציות, פשטות ואחידות.
חאקי הוא צבע נפוץ במדי צבאות רבים
טנק מרכבה סימן 3 צה"לי בצבע חאקי
רובה בארט MRAD עם מעצה בצבע חאקי, כפי שנרכש על ידי הימ"מ וצה"ל.
חאראלמב זינקה

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1923 רומאן, רומניה 
 פטירה:  24 בדצמבר 2008 (בגיל 85) בוקרשט, רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 מקום לימודים:  בית הספר לספרות ולביקורת הספרות על שם מיכאי אמינסקו 
 שפות היצירה:  רומנית 
 
חאראלמב זינקה (ברומנית: Haralamb Zincă; ‏4 ביולי 1923 - 24 בדצמבר 2008) היה שם העט של הארי איסאק זילברמן (Hary Isac Zilberman), סופר יהודי רומני שנולד ברומאן, רומניה.
חאראלמב זינקה כתב יותר מחמישים ספרי ריגול ובלשים. הוא קיבל בשנת 1971 את פרס התאחדות סופרי בוקרשט ובשנת 1976 את פרס התאחדות הסופרים הרומנים.
חאראלמב זינקה חלה בשנים האחרונות לחייו במחלת אלצהיימר ובנו, אנדרי זינקה, במאי טלנובלות לטינו-אמריקאיות, חזר לרומניה כדי לעזור בטיפול.
לאחר מותו נקבר בבית העלמין הספרדי של בוקרשט.
מיצירותיו

1950 Primăvara "האביב".
1954 Jurnal de front "יומן חזית".
1956 Amintire "מזכרת".
1958 Ultima toamnă "הסתיו האחרון".
1959 Popasuri... "תחנות...".
1961 Dintre sute de catarge "מבין מאות תרנים".
1963 Palma lui Hercules "כף ידו של הרקולס", ספר בלשי.
1963 Sfârşitul spionului Fantomă "סופו של המרגל רוח רפאים", ספר ריגול.
1964 Zefirul "הזפיר".
1965 Taina cavalerului de Dolenga "סודו של האביר מדולנגה", ספר בלשי.
1967 Moartea vine pe bandă de magnetofon "המוות מגיע על סרט של רשמקול", ספר בלשי.
1968 Ochii doctorului King "עיני דוקטור קינג", ספר בלשי.
1969 O crimă aproape perfectă "פשע כמעט מושלם", ספר בלשי.
1971 Şi a fost ora H "והייתה השעה ח'".
1972 Un caz de dispariţie : Anchete sociale "מקרה של היעלמות: חקירות סוציאליות".
1973 Dispărut fără urmă "נעלם ללא עקבות", ספר בלשי.
1975 Un glonte pentru rezident "קליע עבור נציג דיפלומטי", ספר בלשי.
1976 Soarele a murit în zori - Cazul agentului "B - 39" "השמש גווע עם דמדומי השחר - המקרה של הסוכן ב-39".
1977 Dragul meu Sherlock Holmes "שרלוק הולמס, יקירי".
1977 Mapa cenuşie "המפה האפורה", ספר בלשי.
1978 Toamna cu frunze negre : pe urmele agentului B-39 "סתיו עם עלים שחורים: בעקבות הסוכן ב-39.
1979 Eu, H.Z., aventurierul "אני, ח. ז., הרפתקן".
La miezul nopţii va cădea o stea "בחצות יפול כוכב", ספר בלשי.
1980 Anotimpurile morţii : pe urmele agentului "B-39" "עונות המוות: בעקבות הסוכן ב-39".
1981 Glonţul de zahăr "קליע עשוי מסוכר", ספר בלשי.
1982 Destinul căpitanului Iamandi : pe urmele agentului "B-39" "גורלו של קפטן יאמנדי: בעקבות הסוכן ב-39".
1983 Dosarul aviatorului singuratic "התיק של הטיס המתבודד", ספר בלשי.
1984 Operaţiunea "Soare" "מבצע שמש".
1985 Ultima noapte de război, prima zi de pace "לילה אחרון למלחמה, יום ראשון לשלום".
1986 Noaptea cea mai lungă. Cartea I: Dincolo de întuneric "הלילה הארוך ביותר. ספר ראשון: מעבר לאפלה".
1987 Noaptea cea mai lungă. Cartea II: Marea confruntare "הלילה הארוך ביותר. ספר שני: העימות הגדול".
1988 Fiecare om cu clepsidra lui "כל אדם ושעון החול שלו".
1989 Revelion 45 "מסיבת ראש השנה 45".
1991 Coşciugul agentului K-05 "ארון המתים של סוכן ק-05".
1991 Suspecta moarte a lui Mario Campanella "מותו המפוקפק של מריו קמפנלה", ספר בלשי.
1993 Moartea m-a bătut pe umăr "המוות טפח לי על השכם", ספר בלשי.
1993 Interpolul transmite: arestaţi-l! "האינטרפול מוסר: עצרו אותו!", ספר בלשי.
1993 "Spion" prin arhive secrete "מרגל בין הארכיונים הסודיים".
1997 Moarta mirosea a Christian Dior "למוות היה ניחוח של קריסטיאן דיור", ספר בלשי.
2000 Noiembrie Însângerat "נובמבר הדמים".
וינסנט יאנסן

וינסנט יאנסן (בהולנדית: Vincent Janssen; נולד ב-15 ביוני 1994) הוא כדורגלן הולנדי המשחק ברויאל אנטוורפן הבלגית בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

יאנסן התחיל את הקריירה שלו בקבוצות ילדים מקומיות עד שבגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של ניימכן ובגיל 15 הצטרף לפיינורד עימה זכה באליפות הולנד לנוער. למרות זאת, שוחרר מפיינורד וחתם באלמיירה סיטי מהליגה ההולנדית השנייה. ב-3 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו באלמיירה בהפסד 2–3 לפולנדם. ב-24 באוגוסט 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1–3 נגד אשילס 29. את עונת הבכורה שלו סיים עם 10 שערים ועונה לאחר מכן בלט עם 19 שערים.
בקיץ 2015 חתם באלקמאר מליגת העל ל-4 שנים. ב-30 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו באלקמאר במשחק נגד איסטנבול בשאקשהיר במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-4 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית בניצחון 1–3 נגד טוונטה בה גם כבש את שער הבכורה שלו באקלמאר. ב-24 בינואר 2016 הבקיע שלושער בניצחון 2–4 נגד פיינורד, קבוצת נעוריו. ב-16 באפריל 2016 הבקיע רביעייה בניצחון 1–5 נגד זוולה. אחרי שאת הסיבוב הראשון של הליגה סיים עם 7 שערים, בסיבוב השני הבקיע יאנסן 20 שערי ליגה ושבר שיא כיבושים בסיבוב אחד בן 52 שנים. בנוסף לכך יאנסן גם זכה בתואר "הכדורגלן הצעיר של העונה בהולנד"
ב-12 ביולי 2016 חתם ל-4 שנים בטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג תמורת 17 מיליון פאונד, ובכך הפך לכדורגלן היקר בהיסטוריה של אלקמאר. ב-8 בספטמבר 2017 הושאל לפנרבחצ'ה עד לסוף העונה לאחר עונת בכורה מאכזבת בטוטנהאם. בפרנרבחצ'ה יאנסן אכזב וכבש רק 4 שערי ליגה. ב-23 ביולי 2019 יאנסן עבר למונטריי מליגת העל המקסיקנית. ב-18 ביוני 2022 חתם לארבע שנים ברויאל אנטוורפן.
קריירה בינלאומית

יאנסן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד ב-29 במרץ 2016 במשחק ידידות נגד אנגליה. במשחק עצמו ניצחה הולנד 1–2 כאשר יאנסן הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת והוסיף בישול.
נכלל בסגל נבחרת הולנד בטורניר מונדיאל 2022.
משפחה

יאנסן הוא בנה של אלופת העולם (גואיאקיל 1982) ושיאנית העולם בשחייה אנמארי ורסטאפן.