stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב קדמי (שופט)
ספריו

ספריו של קדמי יצאו מאז פרסומם במהדורות רבות ומעודכנות ומשמשים כספרי לימוד ועיון לתלמידי משפטים ולעורכי דין. בין ספריו:
על הראיות בפלילים: קובץ הרצאות – תל אביב: דיונון, 1983.
על סדר הדין בפלילים: קובץ הרצאות – תל אביב: דיונון, 1983.
על פקודת הסמים המסוכנים – תל אביב: דיונון, 1988.
על הראיות - הפן האזרחי, (קובץ הרצאות - חומר רקע להרצאות שניתנו לתלמידי מסלול ערב בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב בשנת הלימודים תשמ"ט), תל אביב, דיונון, תש"ן, 1989, (359 עמודים).
על הראיות – תל אביב: דיונון, 1991.
על הראיות - הדין בראי הפסיקה, (חומר רקע להרצאות בפקולטה למשפטים והמכון לקרימינולוגיה של אוניברסיטת תל אביב והמכון להשתלמות של לשכת עורכי הדין), תל אביב: דיונון, 1995, (193 עמודים).
על פקודת הסמים המסוכנים: הדין בראי הפסיקה - אשנב לכרטסת אישית והרהורים משלי, (חומר רקע לפרקליט), תל אביב, דיונון, תשנ"ז, 1996, (292 עמודים).
על סדר הדין בפלילים: הדין בראי הפסיקה, [כרך א': "הליכים שלפני משפט", (חלק א'-ב', 910 עמודים), כרך ב': "הליכים שלאחר כתב אישום", (חלק א'-ב', עמודים 911-2,184)], תל אביב, דיונון, 2008-2009.
על הדין בפלילים: חוק העונשין, תל אביב, דיונון, תשע"ג, 2013, (2 כרכים).
הערות שוליים

↑  הוסמכו 118 עורכי דין חדשים, חרות, 22 בנובמבר 1955
↑  התובע: "לא נדרוש עונש מוות לחיג'אזי", מעריב, 7 במרץ 1966
↑  תכניות רדיו לכל השבוע – יום ב', מעריב, 5 ביולי 1968
גלי צה"ל, דבר, 2 בספטמבר 1968
גלי צה"ל, דבר, 13 בינואר 1969
↑  יוסף חריף, ממשלה יוצאת – ממשלה נכנסת, מעריב, 15 בדצמבר 1969
↑  החל הערעור על זיכוי לביב, דבר, 4 ביולי 1973
ביהמ"ש העליון דחה ערעור המדינה, דבר, 7 באוגוסט 1973
↑  יעקב קדמי יתמנה לראש אגף החקירות במשטרה, דבר, 9 באפריל 1975
↑  הפרקליטות של מחוז ת"א והמרכז, מעריב, 6 באוקטובר 1976
↑  המטה הארצי פרסם גרסה רשמית, דבר, 29 באוגוסט 1977
↑  הודעה על מינוי שופטים, ילקוט הפרסומים 2431, התשל"ח, 29 במרץ 1978, עמ' 1616
↑  בג"ץ 6055/95 שגיא צמח נ' שר הבטחון
↑  דו"ח ועדת החקירה הממלכתית (ועדת קדמי), באתר הספרייה הלאומית
| שופטים לשעבר בבית המשפט העליון |
| --- | --- | --- |
| נשיאים | זמורה • אולשן • אגרנט • זוסמן • לנדוי • כַהן • שמגר • ברק • ביניש • גרוניס • נאור • חיות |  |
| שופטים | דונקלבלום • חשין • אסף • זילברג • ברנזון • גויטיין • ויתקון • כהן • מני • הלוי • קיסטר • עציוני • שרשבסקי • בן-פורת • אשר • אלון • בכור • בייסקי • לוין • כהן • כהן • לוין • בך • נתניהו • חלימה • גולדברג • מלץ • אור • מצא • חשין • זמיר • דורנר • טל • שטרסברג-כהן • קדמי • טירקל • אנגלרד • ריבלין • פרוקצ'יה • לוי • ארבל • זילברטל • רובינשטיין • ג'ובראן • דנציגר • שהם • מלצר • מזוז • הנדל • קרא • ברון • פוגלמן |  |
| שופטים במינוי זמני | בקר • זהר • לוין • צלטנר • כהן • בן-עתו • שילה • שינבוים • אבנור • וייס • בן דרור • וינוגרד • ולנשטיין • אריאל • אלוני • בן יאיר • גולדברג • אלון • אילן • זועבי • ברלינר • עדיאל • חשין • שוחט |  |
ראו גם: שופטים מכהנים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310450705171  SUDOC: 244077371  VIAF: 25966504   WorldCat (עם VIAF): 25966504
ויטמין B12

| --- | --- |

 
 
תרשים 1 – מולקולת ציאנוקובלמין במבט תלת-ממדי
ויטמין B12 הוא סדרה של תרכובות החיוניות לייצור DNA בתאים. יצירת תאי דם על ידי מח העצם תלויה במיוחד בוויטמין זה. כמו כן, הוא חיוני למערכת העצבים.
סדרת התרכובות הזו, המכונה ויטמין B12, קרויה גם קובלמינים, שם הנגזר מקובלט, יסוד מתכתי שאטום שלו נמצא במרכז המולקולה, ואמין, נגזרת של אמוניה. באופן טבעי נוצר הוויטמין על ידי חיידקים ממגוון מערכות ביולוגיות, הנפוצים בקרקע אך גם במעי הדק של כמה אורגניזמים. באופן טבעי, בעלי חיים צמחוניים מסוימים, החיים בסביבות טבעיות מקבלים B12 מצמחים נמוכים שגדלו בקרקע העשירה באותם החיידקים המייצרים ויטמין זה (הצמחים עצמם אינם מייצרים B12 אלא סופגים אותו מחיידקים המייצרים אותו בקרבת שורשיהם) או מקבלים אותו מחיידקי מעי החיים במעי הדק שלהם; בעלי חיים בתעשיות המזון מהחי לעומת זאת, מקבלים בעצמם תיסוף של הוויטמין, או קובלט בתערובות המזון, ולעיתים גם זריקות.
לא ברור מדוע החיידקים מסנתזים את הוויטמין, שאינו נחוץ להם ואינו נחוץ גם לצמחים שהחיידקים נמצאים איתם בסימביוזה. ייתכן שהתהליך מתרחש כדי לעמוד בלחצים שדורשים החיים הסימביוטיים.
מקורות לוויטמין בתזונה הנפוצה: מוצרים מן החי כגון בשר (בעיקר בשר בקר) ובמיוחד כבד בקר, דגים, ביצים, מוצרי חלב, רכיכות, סרטנאים, צדפות ומספר מיני חרקים, ומקורות שלא מן החי כגון טבליות B12, דגני בוקר וחטיפים מועשרים, מוצרי סויה מועשרים, שמרים מועשרים, ועוד.
הן בבני אדם והן בבעלי חיים אחרים, מחסור בוויטמין B12 נגרם בדרך כלל ממחלות הפוגעות בכושר הספיגה של הוויטמין או מתזונה הלוקה בו (אלא אם נלקח תוסף תזונה). מחסור זה מסוכן, והוא עלול להוביל לאנמיה, לתופעות נוירולוגיות ופסיכיאטריות, עיוורון לשכיחות גבוהה של מחלות לב וכלי דם, ולנשים בהריון – שכיחות גבוהה להיווצרות פגמים מולדים אצל היילוד, ובעיקר פגמים בתעלה העצבית ושיעור גבוה של הפלות טבעיות.
היסטוריה

בשנת 1849 תוארה מחלה מסוכנת, שכונתה "אנמיה ממארת" משום שהלוקים בה נפטרו מסיבה שלא הייתה ידועה אז. רק כעבור עשרות שנים, בשנת 1920, התגלה שאנשים שאכלו הרבה מרק כבד הבריאו בהדרגה מן האנמיה. על סמך ממצא זה בוצע ב-1926 מחקר מבוקר של אכילת כבד כטיפול למחלה. החוקרים לא ידעו, אומנם, מהו החומר המצוי בכבד אשר גורם לריפוי, אבל החולים נרפאו כליל מהמחלה.
רק בשנת 1948 הצליחו החוקרים לזהות ולבודד את החומר שמונע אנמיה ממארת. חומר זה כונה ויטמין B12, והתברר שהוא מצוי בכבד בכמויות זעירות. באותה שנה החלה הכימאית האנגליה דורותי קרופוט הודג'קין לחקור את המבנה של מולקולת ה-B12. הודג'קין גילתה שזו מולקולה גדולה ומורכבת בהרבה מיתר הוויטמינים. ב-1956 פענחה הודג'קין את מבנה המולקולה באמצעות קריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן ועל כך זכתה בשנת 1964 בפרס נובל לכימיה.
בשנת 1973 הצליחו לייצר את הוויטמין באופן סינתטי.
מקורות לוויטמין B12

ויטמין B12 איננו נוצר בצמחים וגם לא בבעלי חיים, אלא על ידי חיידקים (בקטריה) ועל ידי חיידקים קדומים (ארכיאה), ומהם הוא מגיע לגופם של בעלי חיים או מיוצר במעבדות המייצרות אותו כתוסף.
ספיגת ויטמין B12 מתבצעת במעי העקום, וכאשר מדובר בוויטמין כתוסף, גם בחלל הפה בזמן לעיסה.
טבליות מציצה B12-חומצה פולית הן הדרך הטובה ביותר לספיגת הוויטמין.
דרך נוספת היא באמצעות זריקות רפואיות.
ויטמין B12 נמצא במאכלים שמקורם מן החי: בשר (בעיקר בכבד בקר), מוצרי חלב, ביצי תרנגולת, דגים, פירות ים, רכיכות, צדפות וסרטנאים.
ברוב מוצרי החלב תהליך הפסטור מפחית את כמויות הוויטמינים הטבעיות, כולל B12, ולכן הם מועשרים בהם בצורה מלאכותית ובאופן מבוקר לאחר התהליך, לעיתים אף בכמות גדולה מהכמות המקורית. בתעשיית הבשר מוסיפים למזון בעלי החיים תוסף B12 , שכן על פי פרופ' אהרן בונדי "המחסור בוויטמין [בבקר וצאן] גורם לפיגור בגדילה, חוסר תיאבון והפרעות לפעילות העצבים מתבטאת בחוסר תיאום בין פעולות השרירים".
מאכלים שונים לעיתים מועשרים בוויטמין B12, כגון: דגני בוקר, חטיפים שונים (דוגמת במבה), חטיפי אנרגיה, משקאות אנרגיה ומשקאות קלים מסוימים, לחם, מוצרי סויה (דוגמת חלב סויה וטופו), שמרים מועשרים, ומוצרים המשמשים כ"תחליפי" בשר (דוגמת שניצל תירס והמבורגר צמחי). ויטמין B12 כתוסף מגיע בצורה הנספגת ביתר קלות בגוף.
קיימים חילוקי דעות, האם קיים ויטמין B12 פעיל באצות מסוגים מסוימים, כגון אצות אדומות מסוג פורפירה Porphyra (משווקות ביפן כמאכל בשם נורי Nori) או באצות מסוג ספירולינה וכלורלה
או לא. הקונצנזוס המדעי גורס שגם אם יש כמויות מזעריות של B12 באצות או במזונות צמחיים אחרים, הוא לא מספיק זמין ביולוגית לבני אדם משום שיש בהם גם אנלוגים של B12 – חומרים הדומים ל-B12 אבל אינם B12, ולמעשה הם מעכבים את המטבוליזם ופוגעים בספיגה של B12 אמיתי בגוף.[דרוש מקור]
בנוסף נמצא שייבוש של אצת פורפירה (נורי) הפך חלק גדול מהוויטמין B12 שבה לאנלוגים שאינם נספגים.
קצובה יומית מומלצת

הקצובה היומית המומלצת לאוכלוסייה בריאה:
| גיל / מצב | קצובה יומית מומלצת |
| --- | --- |
עד 6 חודשים: 0.5 מיקרוגרם
6 חודשים עד שנה: 1.5 מיקרוגרם
1–3 שנים: 2.0 מיקרוגרם
4–6 שנים: 2.5 מיקרוגרם
מעל 7 שנים: 3.0 מיקרוגרם
נשים בהריון או בהנקה: 4.0 מיקרוגרם
המינון עבור הלוקים בחוסר של ויטמין B12 גבוה בהרבה, ויכול להגיע בתחילת הטיפול (לפי מינון של רופא) עד 2,000 מיקרוגרם ביום.
תפריט עשיר במזונות מן החי מספק יותר ויטמין B12 ליום מאשר תפריט דל במזונות מן החי. למי שניזון מתפריט דל במזונות מן החי מומלץ לאכול מזונות שבהם ישנה תוספת של הוויטמין באופן מלאכותי או לצרוך תוסף מלאכותי, ובכך להבטיח רמה מספקת של הוויטמין בגוף.
הקצובה המינימלית המקובלת בעולם המערבי היא 300 מיקרוגרם[דרושה הבהרה].
מבנה כימי

ויטמין B12 הוא כינוי לסדרה של תרכובות מסיסות במים הקרויות קובלמינים Cobalamins: ציאנוקובלמין, הידרוקסיקובלמין, מתילקובלמין, אדנוסילקובלמין.
המבנה המולקולרי של ויטמין B12 הוא המורכב ביותר מכל הוויטמינים – תרשים 2:
במרכז יון אחד של קובלט שסימנו Co.
טבעת קורין Corrin המקושרת אל הקובלט באמצעות ארבעה אטומי חנקן (N).
קבוצת דימתיל בנזימדזול Dimethylbenzimidazole group המקושרת אל הקובלט באמצעות אטום אחד של חנקן (N).
אפשרויות שונות עבור הקשר השישי של הקובלט (מסומן בתרשים 2 באמצעות האות R):
יון של ציאניד (CN) עבור ציאנוקובלמין.
הידרוקסיל (OH) עבור הידרוקסיקובלמין – צורה סינתטית המשתמשת כתרופה.
מתיל (CH3) עבור מתילקובלמין – צורת קואנזים שנהוג לסמנה: MeB12.
5'-דאוקסי-אדנוזיל (‎5'-deoxyadenosyl‏) עבור אדנוסילקובלמין – צורה נוספת של קואנזים שנהוג לסמנה: AdoB12.
קיימות תרכובות נוספות.
מבנה מולקולרי מעין זה נקרא יון מורכב (‎Complex Ion‏) – מצב שבו יון מתכתי נקשר בקשרים קובלנטיים אל רכיבים אחרים, ובמקרה הזה: קשר בין יון הקובלט לבין יתר רכיבי המולקולה.
פעילות ביוכימית

ויטמין B12 משמש כקואנזים בריאקציות אנזימטיות שונות בעולם החי. קואנזים הוא תרכובת אורגנית הנקשרת לאנזים, והופכת אותו לפעיל. בלעדי הקואנזים, האנזים אינו יכול לפעול.
בגוף האדם קיימים שני אנזימים התלויים בוויטמין B12:
האנזים מתיונין סינתאז (MS ) – תרשים 3 – משתמש במתילקובלמין MeB12 כקואנזים לפעולתו להפוך הומוציסטאין למתיונין, ובמקביל להפוך 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט (‎ 5-CH3 -FH4 ‏ בתרשים 3) לטטרא-הידרו-פולאט (‎ FH4 ‏ בתרשים 3).חוסר ויטמין B12 פוגע בפעילות אנזים זה, ועקב זאת נגרמת אנמיה מגלובלסטית ותופעות קליניות נוספות המפורטות בהמשך. התופעות הביוכימיות:
פגיעה בייצור DNA – "מלכודת" הפולאט – פירוט בהמשך.
עליה ברמת ההומוציסטאין והפרעה למתילציה – פירוט בהמשך.
| --- | --- |
תרשים 3 פעילות האנזים מתיונין סינתאז (‎MS‏) – בצבע כחול על רקע המטבוליזם של פולאטים.: מקרא לתרשים 3: MS = מתיונין סינתאז MeB12 = מתילקובלמין משמש כקואנזים למתיונין סינתאז. Homocysteine = הומוציסטאין Methionine = מתיונין ‎5-CH3-FH4‏ = 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט FH4 = טטרא-הידרו-פולאט ‎SAM‏ = S-אדנוזיל-מתיונין = ‎S-Adenosyl-Methionine‏ ‎SAH‏ = S-אדנוזיל-הומוציסטאין = ‎S-Adenosyl-Homocysteine‏  {\color {Orange}\leftarrow } = תהליך מתילציה עבור DNA, חלבונים ושומנים F = פולאט ‎FH2‏ = די-הידרו-פולאט ‎5,10-CH2-FH4‏ = 10,5-מתילן-טטרא-הידרו-פולאט ‎dUMP‏ = 2'-דאוקסי-אורידין-5'-פוספאט = ‎2'-Deoxyuridine-5'-Phosphate‏  ‎dTMP‏ = 2'-דאוקסי-תימידין-5'-פוספאט = ‎2'-Deoxythymidine-5'-Phosphate‏ ‎DNA‏ = חומצה דאוקסיריבונוקלאית NADPH = הצורה המחוזרת ו-+NADP = הצורה המחומצנת של ניקוטינאמיד אדנין דינוקלאוטיד פוספאט DHFR = די-הידרו-פולאט רדוקטאז SHMT = סרין הידרוקסי-מתיל-טרנספראז ‎Serine Hydroxymethyltransferase‏ MTHFR = מתילן-טטרא-הידרו-פולאט רדוקטאז TS = תימידילאט סינטאז ‎Thymidylate Synthase‏
האנזים מתיל-מלוניל-קואנזים-‎A‏ מוטאז ‎Methylmalonyl Coenzyme A Mutase‏ (MUT) – תרשים 4 – משתמש באדנוסילקובלמין AdoB12 כקואנזים בפעולתו כחלק מהמטבוליזם של חומצות שומן בנות מספר אי זוגי של פחמנים.
האנזים הופך L-מתיל-מלוניל-קואנזים-‎A‏ ‎L-Methylmalonyl-CoA‏  לסוקסיניל-קואנזים-‎A‏ ‎Succinyl-CoA‏. האחרון הוא חלק ממעגל קרבס – מסלול מטבולי המשמש להפקת אנרגיה ביצורים חיים מפירוק של פחמימות, שומנים וחלבונים.
חוסר ויטמין B12 פוגע בפעילות אנזים זה, ועקב זאת נגרמת הפרעה לפירוק חומצות שומן "אי-זוגיות" – פירוט בהמשך. זו הסיבה לתופעות נוירולוגיות ופסיכיאטריות, המפורטות בהמשך.
ספיגה במערכת העיכול והובלה לתאים

תיאור בתרשים 5.
ספיגה במערכת העיכול והובלה לתאים > בקיבה

ויטמין B12 במזון, שמגיע לקיבה קשור בדרך כלל לחלבונים. הפרדת הוויטמין מהחלבונים נעשית באמצעות האנזים הקיבתי פפסין ובאמצעות החומצה אשר נמצאת בחלל הקיבה.
ויטמין B12 נקשר עם קושר R קיבתי ‎Gastric R Binder‏ (R בתרשים 5) – זהו חומר מסוג גליקופרוטאין הנמצא בנוזלים שונים: רוק, מיץ קיבה, חלב. הקומפלקס (R-B12 בתרשים 5) ממשיך לתריסריון.

במקביל, בתאי הדופן בקיבה מופרש חומר בשם פקטור פנימי (IF בתרשים 5) זהו חומר אחר מסוג גליקופרוטאין.
ספיגה במערכת העיכול והובלה לתאים > בתריסריון

בתריסריון הפקטור הפנימי נקשר לוויטמין B12 במקומו של קושר R. הקומפלקס החדש (IF-B12 בתרשים 5) ממשיך לאילאום הסופי – החלק האחרון של המעי הדק.
ספיגה במערכת העיכול והובלה לתאים > במעי הדק

באילאום הסופי, שהוא החלק האחרון של המעי הדק, הפקטור הפנימי מסייע לוויטמין B12 להיספג לתאי המעי הדק, שם הוא מסיים את תפקידו ונהרס.

ויטמין B12 נקשר עם טרנסקובלמין 2 – ‎Transcobalamin II‏ (TCII בתרשים 5) – זהו חלבון שתפקידו להעביר את הוויטמין B12 בדם.
ספיגה במערכת העיכול והובלה לתאים > במחזור הדם

הקומפלקס של ויטמין B12 יחד עם טרנסקובלמין 2 (TCII-B12 בתרשים 5) משמש למעבר במחזור הדם מהמעי הדק אל התאים.

באמצעות הנשא טרנסקובלמין 2 חודר ויטמין B12 אל התאים.

לאחר מכן, כדי לעבור לתא אחר, משתמש ויטמין B12 בחומר אחר המתקשר אליו -טרנסקובלמין 1 – ‎Transcobalamin I‏ (TCI בתרשים 5) וזה מעבירו מתא לתא.
ספיגה במערכת העיכול והובלה לתאים > בתאי הכבד והגוף

ויטמין B12 חודר לתוך התא באמצעות אחד משני הנשאים טרנסקובלמין 2 או 1, ושם נפרד מהנשא.

באופן רגיל:
2 מיליגרם של ויטמין B12 נאגרים בתאי הכבד – מאגר שיכול לשמש לתקופה של 3–6 שנים.
2 מיליגרם נוספים – בכל יתר הגוף.
ספיגה במערכת העיכול והובלה לתאים > הפרשה

עודפים של ויטמין B12 מופרשים בשתן.
חוסר ויטמין B12

חוסר של ויטמין B12 מתפתח בדרך-כלל במשך שנים, כיוון שהכבד מסוגל לאחסן אספקה של ויטמין B12 לתקופה של 3–6 שנים.
חוסר ויטמין B12 קיים בכל הגילאים, אולם שיעורו הולך ועולה באוכלוסייה מבוגרת. 10%–30% מבני 60 ומעלה לוקים בחוסר של ויטמין B12. מעל גיל 70: 35%–40%.
הסיבה העיקרית לחסר בוויטמין B12 היא בעיה בספיגה, בחלק קטן מהמקרים (2%) החסר הוא תוצאה של צריכה נמוכה שלו – תופעה האופיינית בעיקר לטבעונים, או לצמחונים שכמות ה-B12 מהמזון מהחי שהם אוכלים (ביצים וחלב) אינה מספקת.
חוסר ויטמין B12 > סיבות לחוסר של ויטמין B12

| --- | --- |
א. תת-ספיגה של ויטמין B12 במעי:  חוסר פקטור פנימי (חומר הנוצר בקיבה והנחוץ לספיגה של ויטמין B12 במעי הדק). סיבות לחוסר של פקטור פנימי: אנמיה ממארת היא מחלה אוטואימונית שפוגעת בתאי הדופן בקיבה, או בפקטור הפנימי, או בשניהם גם יחד. זו הסיבה השכיחה ביותר לחוסר של ויטמין B12 ולאנמיה מגלובלסטית.  לאחר כריתת קיבה מלאה / חלקית, לרבות ניתוחי קיבה לטיפול בהשמנת יתר.  דלקת קיבה ניוונית Atrophic Gastritis.  חוסר מולד של פקטור פנימי (נדיר).  מחלות שונות של המעי הדק: כרסת (מחלת צליאק).  כרסת טרופית Tropical sprue.  דלקות, גידולים, ניתוחים ומחלות שונות של המעי הדק.  תת ספיגה של ויטמין B12 בלבד (תסמונת אימרסלאנד – נדיר).  מיץ קיבה בלתי חומצי עקב תרופות נגד כיב פפטי, או עקב ניתוחים או מחלות בקיבה. הסיבה: פגיעה במנגנון ניתוק הקשר בין ויטמין B12 לבין חלבונים במזון.  אי ספיקה אקסוקרינית של הלבלב (‎Exocrine Pancreatic Insufficiency‏) – חוסר בהפרשת אנזימי עיכול עקב מחלות שונות הפוגעות בלבלב.  תחרות על ויטמין B12 במעי הדק מול חיידקים במצב של תסמונת לולאה סגורה (חסימה או האטה בהתרוקנות המעי) או מול תולעים טפילות.  תרופות מסוימות.
ב. תזונה חסרת ויטמין B12:  צמחונים ובעיקר טבעונים אשר אינם נוטלים את תוספי הוויטמין.   במצבים של חוסר תזונה קיצוני כגון במצבי רעב או באנורקסיה נרבוזה.   תינוקות יונקים לאימהות חסרות ויטמין B12. 
ג. מצבים אחרים:  אלכוהוליזם – גורם להפרשת יתר של ויטמין B12 בשתן.  חמצן דו-חנקני ("גז הצחוק", משמש להרדמה, וכסם בלתי חוקי) – גורם לחמצון יון הקובלט ואז מתילקובלמין הופך לבלתי פעיל. תופעה זו קיימת אצל חולים שעברו הרדמה, אבל גם אצל רופאים מרדימים ורופאי שיניים שנחשפים בעבודתם לתחמוצת החנקן.  חוסר של טרנסקובלמין 2 (הסבר לעיל – משמש לספיגה במעי הדק) – נדיר.  מספר פגמים גנטיים נדירים, המונעים היווצרות של מתילקובלמין או של אדנוסילקובלמין – שתי הצורות הפעילות של ויטמין B12.
חוסר ויטמין B12 > תופעות קליניות ופתולוגיות

אנמיה מגלובלסטית אנמיה המאופיינת בתאי דם אדומים גדולים מהרגיל – תמונה 6 (בהשוואה לתאי דם תקינים בתמונה 7).כמו בכל אנמיה הסימנים הם חולשה כללית, סחרחורות, לעיתים קוצר נשימה, פעמת, ובמקרים קיצוניים – אף אי ספיקת לב.
מנגנוני הפגיעה:
פגיעה בייצור DNA – "מלכודת" הפולאט – פירוט להלן.
עלייה ברמת ההומוציסטאין והפרעה למתילציה – פירוט להלן.
אנמיה דומה מופיעה גם עקב חוסר חומצה פולית, וגם עקב סיבות נוספות. מתן של חומצה פולית לבדה, יכול לפתור את האנמיה.
תמונה 6 – משטח דם אופייני לאנמיה מגלובלסטית
תאי הדם האדומים האופייניים – גדולים מהרגיל וצורתם סגלגלה.
בתאי הדם הלבנים (כמו זה שבמרכז החלק העליון של התמונה) ניתן להבחין בחלוקת יתר של הגרעין. תמונה 7 – להשוואה: משטח דם תקין.
תאי הדם האדומים בגודל רגיל, וצורתם כצורת דיסק קעור.
תרשים 8 – חתך של חוט השדרה באזור הצוואר, עם אזורי התנוונות עקב חוסר ויטמין B12 בשלב מתקדם מאוד.
הפגיעה האופיינית היא בעמודות האחוריות והצדדיות של חוט השדרה.
תופעות נוירולוגיות ופסיכיאטריות , בעיקר אצל קשישים.קהות חושים, עקצוץ בגפיים, נוירופתיה, חולשה בשרירים, איבוד זיכרון ודיכאון. לעיתים בעיות בשליטה בסוגרים.בחוט השדרה, נוצרים מוקדים של פגיעות במיאלין הגורם לניוון של רקמה בעמודות האחוריות והצדדיות של חוט השדרה – תרשים 8.
תופעות אלה נגרמות עקב אובדן המיאלין והרס בתאי עצב (נוירונים). מנגנון הפגיעה:
הסיבה העיקרית: הפרעה לפירוק של חומצות שומן "אי-זוגיות" – פירוט להלן.
כנראה, גם עקב פגיעה בייצור DNA – "מלכודת" הפולאט – פירוט להלן.
התופעות הנוירולוגיות עלולות להתקיים גם ללא אנמיה מגלובלסטית. מתן של חומצה פולית לבדה, לא יפתור כלל את התופעות הנוירולוגיות.
מחלות לב וכלי דם שכיחות גבוהה של מחלות לב וכלי דם, בהן: מחלת לב כלילית (תעוקת לב, אוטם בשריר הלב), שבץ מוחי ופגיעה בכלי דם הקפיים.
תופעה זו נגרמת עקב עלייה ברמת ההומוציסטאין – פירוט להלן. רמה גבוהה בדם של הומוציסטאין מגבירה את הנטייה לקרישתיות-יתר (טרומבופיליה Thrombophilia) של הדם. המנגנון איננו ברור, כנראה הומוציסטאין רב גורם לנזק לדפנות כלי הדם, ועקב זאת להיווצרות קרישי דם ולהיווצרות טרשת עורקים.
תופעות דומות מופיעות בעליית רמת ההומוציסטאין במצב של חוסר חומצה פולית, עקב חוסר MTHFR ועקב סיבות נוספות.
פגמים מולדים שכיחות גבוהה של היווצרות פגמים מולדים אצל היילוד, בהם פגמים בתעלה העיצבית, שגורמים לעיוותים בעמוד השדרה (ספינה ביפידה), בגולגולת ובמוח (אננצפלוס), ושיעור גבוה של הפלות טבעיות.
לא ברור מה המנגנון המדויק שגורם לפגמים מולדים אלה. כנראה, אחת או יותר משלוש האפשרויות הבאות:
פגיעה בייצור DNA – "מלכודת" הפולאט – פירוט להלן.
עלייה ברמת ההומוציסטאין והפרעה למתילציה – פירוט להלן.
עלית ברמת ההומוציסטאין כשלעצמה.
תופעות דומות מופיעות במצב של חוסר חומצה פולית, עקב חוסר MTHFR ועקב סיבות נוספות. מתן של חומצה פולית לבדה, יכול למנוע מצב זה.
תופעות במערכת העיכול תת ספיגה במעי הדק, שלשולים, כאבים בלשון, אובדן תיאבון.
מנגנון הפגיעה: פגיעה בייצור DNA – "מלכודת" הפולאט – עבור תאי מערכת העיכול – פירוט להלן.
סרטן קיימות עדויות לא חד-משמעיות על קשר בין חוסר ויטמין B12 לבין סוגים מסוימים של סרטן.
מנגנון הפגיעה המשוער: עלייה בשכיחות המוטציות ברבייה התאית עקב פגיעה בייצור DNA – "מלכודת" הפולאט – פירוט להלן.
חוסר ויטמין B12 > מנגנוני פגיעה ביוכימיים

פגיעה בייצור DNA – השערת "מלכודת" הפולאט Methylfolate "trap" hypothesis
תת פעילות של האנזים מתיונין סינתאז (MS בתרשים 3) עקב חוסר בוויטמין B12 המשמש כקואנזים לפעולתו. עקב זאת, 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט (תרשים 3) "נלכד" ואיננו יכול להפוך לשום חומר אחר. ה"מלכודת" הזו גורמת בסופו של דבר לירידה במטבוליזם של פולאטים בתאים, ולכן להפחתת הייצור של החומר 2'-דאוקסי-תימידין-5'-פוספאט (dTMP בתרשים 3). dTMP הוא חומר המוצא ליצירת תימין – אחד הנוקלאוטידים, ולכן הפרעה בייצור dTMP מפריעה לייצור תקין של DNA.
עלייה ברמת ההומוציסטאין והפרעה למתילציה
תת פעילות של האנזים מתיונין סינתאז (MS בתרשים 3) עקב חוסר בוויטמין B12 המשמש כקואנזים לפעולתו. עקב זאת ההומוציסטאין איננו הופך למתיונין, ולכן עלייה ברמת ההומוציסטאין וירידה ברמת המתיונין, שהיא אחת מחומצות האמינו הבונות את החלבונים. עקב זאת, עולה רמת S-אדנוזיל-הומוציסטאין (‎SAH‏ בתרשים 3), ויורדת רמת S-אדנוזיל-מתיונין (‎SAM‏ בתרשים 3). כל זה גורם להפרעה בתהליך המתילציה החיוני לסינתזה של DNA, חלבונים ועוד (פינה ימנית-עליונה בתרשים 3). הפגיעה היא על כן בעיקר בתאים הצורכים DNA רב לצורך חלוקה, ובמיוחד בתאי מח העצם שיוצרים את תאי הדם, ותאי מערכת העיכול.
הפרעה לפירוק של חומצות שומן "אי-זוגיות"
תת-פעילות של האנזים מתיל-מלוניל-קואנזים-‎A‏ מוטאז (MUT בתרשים 4) עקב חוסר של ויטמין B12 המשמש כקואנזים לפעולתו. עקב זאת נמנע פירוק של חומצות שומן בנות מספר אי זוגי של פחמנים. חומצות שומן אלה עלולות לגרום לאובדן המיאלין והרס בתאי עצב (נוירונים), ולכן נגרמות תופעות נוירולוגיות ופסיכיאטריות.
חוסר ויטמין B12 > אבחון

בדיקות המטולוגיות:
תאי דם אדומים גדולים מהרגיל, כפי שמופיעים באנמיה מגלובלסטית – תמונה 6. נפח ממוצע של תא דם אדום (MCV בספירת דם) תקין הוא 80–96 פמטוליטר. מעל 100 פמטוליטר ניתן לחשוד באנמיה מגלובלסטית – אבל קיימות סיבות נוספות למצב זה. מעל 110 פמטוליטר הסבירות גבוהה לאנמיה מגלובלסטית, והנפח יכול להגיע אפילו עד 150 פמטוליטר.
בבדיקה מיקרוסקופית, של תאי הדם האדומים מוצאים Anisocytosis (רבגוניות רבה בגודל), Poikilocytosis (צורות לא תקינות), Macroovalocytes (תאים גדולים בצורה סגלגלה, להבדיל מתאים תקינים, שצורתם כצורת דיסק קעור – תמונה 7).
בתאי הדם הלבנים ניתן להבחין בחלוקת יתר של הגרעין. אם גרעין התא מכיל לפחות 6 אונות, יש לחשוד באנמיה מגלובלסטית. בתמונה 6 ניתן להבחין בתא דם לבן עם אונות רבות בגרעין התא.
בדיקת מח עצם לא נהוג לעשות באנמיה מגלובלסטית, אלא אם כן יש חשד למחלה אחרת. בבדיקת מח עצם ניתן למצוא ריבוי תאים, והגדלה של התאים שמהם נוצרים תאי הדם האדומים.
במצב של אנמיה מגלובלסטית חריפה – אנמיה מגלובלסטית המתפתחת תוך מספר ימים, כגון עקב חשיפה לתחמוצת החנקן ("גז הצחוק") – בספירת דם, עדיין לא רואים אנמיה, אבל ניתן להבחין בהתמעטות תאי הדם הלבנים וטסיות הדם. במח העצם מופיעים שינויים אופייניים לאנמיה מגלובלסטית.
יש לשים לב: היעדר מצב של אנמיה מגלובלסטית איננו יכול לשלול מצב של חוסר ויטמין B12.
בדיקות ביוכימיות:
רמה נמוכה של ויטמין B12 בדם. הטווח התקין הוא 200–900 פיקוגרם למיליליטר פלזמה. מצב של מתחת ל-100 פיקוגרם למיליליטר מצביע על חוסר חמור בוויטמין B12.
נדרשת גם בדיקה של רמת חומצה פולית, כדי לאבחן או לשלול חוסר חומצה פולית שסימניה דומים מאוד לחוסר של ויטמין B12. רמה תקינה 6 – 20 ננוגרם למיליליטר פלזמה, מתחת ל-4 זה אבחנתי לחוסר חומצה פולית.
רמות גבוהות של הומוציסטאין ושל חומצה מתילמלונית בפלזמה – אופייניות לאנמיה מגלובלסטית. עם זאת, רמות גבוהות של חומצה מתיל-מלונית עשויות גם להצביע על ההפרעה המטבולית שלעיתים קרובות מתעלמים ממנה, אצידוריה משולבת חומצה מאלונית ומתיל-מלונית (CMAMMA).
מבחן שילינג – בדיקה שמטרתה לבדוק האם חוסר של ויטמין B12 נגרם עקב בעיות בספיגה במערכת העיכול, ואם כן, האם הסיבה היא חוסר של פקטור פנימי (כפי שקורה באנמיה ממארת).
בדיקת MRI לאיתור מוקדי פגיעות בחוט השדרה: במקרים קיצוניים של חוסר ויטמין B12 נוצרים מוקדים של פגיעות במיאלין הגורם לניוון של רקמה בעמודות האחוריות והצדדיות של חוט השדרה.
חוסר ויטמין B12 > טיפול

טיפול בגורמים למחלה – רלוונטי רק בחלק קטן מהמקרים, כגון: אנטיביוטיקה נגד חיידקים המתחרים על ויטמין B12 במעי הדק, מניעת תחמוצת החנקן ("גז הצחוק") וכדומה.
ברוב המקרים – במצבים של אנמיה ממארת או תת-ספיגה במעי הדק מסיבות אחרות – הטיפול הוא בזריקות חוזרות לשריר של ציאנוקובלמין או הידרוקסיקובלמין, עד להיעלמות התופעות הקליניות.
לאחר מכן – מתן ציאנוקובלמין תת-לשוני. לחלופין, מינון גבוה מאוד של ויטמין B12 בבליעה, שיכול לגרום לספיגה של ויטמין B12 במעי הדק, אף ללא פקטור פנימי. טיפול זה נדרש בדרך כלל לכל החיים.
הוספת חומצה פולית במקרים של מחסור חמור – יכולה להקל על האנמיה, ואף למנוע פגמים מולדים, אבל נדרשת זהירות רבה, כי חומצה פולית לא מקילה כלל על התופעות הנוירולוגיות והפסיכיאטריות.
שימוש תרופתי בוויטמין B12

ויטמין B12 ניתן בכמה אופנים:
זריקות לשריר של ציאנוקובלמין או הידרוקסיקובלמין. אפשרי גם מתילקובלמין ואדנוסילקובלמין.
ציאנוקובלמין בבליעה. אפשרי גם מתילקובלמין ואדנוסילקובלמין.
ציאנוקובלמין תת-לשוני.
כאמור, במצבים של אנמיה ממארת או תת-ספיגה במעי הדק מסיבות אחרות, עדיף לתת זריקות או תחת הלשון, כדי לעקוף את מערכת העיכול.
הידרוקסיקובלמין משמש כתחליף יעיל לציאנוקובלמין, וגם כתרופה נגד הרעלת ציאניד. מסייע גם להפחית את רמות הציאניד בדמם של מעשנים.
יחסי ארמניה–ישראל

| יחסי ארמניה–ישראל |
| --- | --- |
ארמניה: ישראל


ארמניה: ישראל
שטח (בקילומטר רבוע)
29,743: 22,072
אוכלוסייה
2,961,171: 10,023,983
תמ"ג (במיליוני דולרים)
24,212: 509,901
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,177: 50,868
משטר
רפובליקה: דמוקרטיה פרלמנטרית

בין מדינת ישראל ורפובליקת ארמניה קיימים יחסים דיפלומטיים החל מ-4 באפריל 1992, וזאת זמן קצר לאחר שארמניה זכתה לעצמאות מברית המועצות בשנת 1991. לארמניה יש שגרירות בתל אביב.
ברקע היחסים בין שתי המדינות עומדת ההשוואה השכיחה בין העם הארמני והעם היהודי, אשר חולקים נקודות דמיון רבות. אישים רבים לאורך השנים, ובהם היסטוריונים, עיתונאים, ומומחים פוליטיים, הצביעו על מספר קווי דמיון בין שתי הקבוצות האתניות: פיזור רחב ברחבי העולם, אוכלוסייה קטנה יחסית, שאיפה ארוכת שנים למדינת לאום עצמאית, אשר התגשמה רק בשנים האחרונות, העובדה ששתי המדינות מוקפות בעיקר על ידי מדינות מוסלמיות, קיומו של לובי משפיע בארצות הברית והצורך להתמודד עם טראומה לאומית בעברן (השואה ורצח העם הארמני).