stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המאסטר (דוקטור הו)
ביוגרפיה > מותו

בשלב לא ידוע בחייו המאסטר שינה את גופו שוב וניתפס על ידי זן חייזרים סדיסטים בשם הדאלקים אשר הוציאו אותו להורג על כוכב ביתם סקארו, בקשתו האחרונה הייתה שהדוקטור (השביעי באותו זמן) ייקח את השאריות שלו בחזרה לגאליפריי, אך בדרך הוא גרם נזק לטארדיס של הדוקטור שהתרסקה על כדור הארץ בשנת 1999 שם הדוקטור התחדש שוב. המאסטר הצליח להיכנס לתוך גופו של אדם בשם ברוס, הוא חשש שהוא עומד למות ולכן ניסה לגנוב את שאר ההתחדשויות של הדוקטור (5 התחדשויות), הוא הרג את המלווה של הדוקטור גרייס הולוואי ואת המלווה שלו עצמו צ'נג לי אך שניהם חזרו לחיים מאוחר יותר. הוא נהרג בעצמו כשהוא נשאב לתוך עין ההרמוניה שנמצאת בטארדיס של הדוקטור, הדוקטור ניסה לעזור לו אך לא הצליח.
ביוגרפיה > פרופסור יאנה

המאסטר הופיע בסדרה המחודשת בפעם הראשונה בעונה השלישית של הסדרה המחודשת בפרק "יוטופיה" בתור המדען פרופסור יאנה, לאחר שהפך את עצמו לבן אדם בעזרת מנגנון הזיקית שהופך אדון זמן למין אחר בכך שהוא משכתב את המנגנון הביולוגי של אדון הזמן ושומר את רוחו בתוך שעון כיס עם כיתוב גאליפראני מיוחד,עד שהשעון יפתח אדון הזמן לא יודע שהוא כזה והוא מאמין שהוא הדמות מסיפור הרקע שנתווה לו. המלווה החדשה של הדוקטור מרתה ג'ונס גרמה לו להפוך בחזרה לאדון זמן בכך שהסבה את תשומת ליבו של פרופסור יאנה לשעון והוא פתח אותו ושב להיות המאסטר. המאסטר הרג את העוזרת שלו כשהיה פרופסור יאנה, צ'אנתו, עם כבל מחושמל. בכוחות אחרונים צ'אנתו ירתה בו וגרמה לו להתחדש בתוך הטארדיס של הדוקטור.
ביוגרפיה > הרולד סאקסון

המאסטר גנב את הטארדיס של הדוקטור וחזר לכדור הארץ בשנת 2007 שם הוא זכה בבחירות לראשות ממשלת בריטניה תחת השם הרולד סאקסון. כעבור שנה, הוא ארגן מפגש מתוקשר עם יצורים בשם הטוקלופיין שמאוחר יותר התגלו כבני האדם האחרונים שחיו בשנת 100 טריליון. גזע זה ציית למאסטר והשתלט על כדור הארץ, תוך שהוא הורג עשירית מאוכלוסיית העולם וזורע כאוב רב. המאסטר החזיק את הדוקטור בתור שבוי שלו, שהפך לזקן אחרי שהמאסטר פגע בו במברג הלייזר שלו. הוא שלט בעולם בדיקטטורה אכזרית מאוד במשך שנה. בסוף השנה, רגע לפני שהמאסטר תכנן לפתוח במתקפה נגד שאר היקום, הדוקטור הצליח לחזור לגילו המקורי על ידי התחברות לרשת תת-הכרתית שהשליט המאסטר, ומרתה ג'ונס הסתובבה בעולם כדי להגיד לאנשי העולם המושפעים מהרשת הזאת, לחשוב באותה שנייה על המילה דוקטור. המאסטר נרצח על ידי אשתו, לוסי סאקסון. השנה שבה המאסטר שלט בעולם נמחקה מההיסטוריה ולוסי נכנסה לכלא על שרצחה את ראש ממשלת בריטניה.
ביוגרפיה > חזרה לחיים

בשנת 2010 המאסטר חזר לחיים בעזרתם של כת סודית שעקבה אחרי הנהגתו, לוסי הרגה את עצמה בניסיון להרוג אותו אך לא הצליחה. הדוקטור הגיע לכוכב הלכת של האוד שבישרו לו על חזרתו של המאסטר וגרמו לו לרוץ בחזרה לטארדיס שלו ואל כדור הארץ, שם הוא פגש את המאסטר. המאסטר מאלץ את הדוקטור להקשיב לקולות התיפוף בראשו, ונראה כי הדוקטור מזהה אותם, אך לפני שהוא יכול ללמוד עוד, המאסטר נחטף על ידי ג'ושוה נייסמית', שביקש ממנו לעזור לו עם מכשיר חייזרי שמצא במטרה להעניק לבתו חיי נצח. במקום זאת, המאסטר ניצל אותו כדי להשתלט על העולם ולהפוך את כל בני האדם לכפילים שלו. בהמשך מגלה המאסטר את מקור התיפוף שבראשו. ראסילון, מנהיג אדוני הזמן שהחזיר אותו לחיים אחרי שמת ב-1999, ניסה לקרוא לו כדי שהוא יעזור לאדוני הזמן לצאת מנעילת הזמן שהוטלה על מלחמת הזמן ולהשמיד את הזמן. בסופו של דבר, אחרי שראסילון הפך את בני האדם בחזרה לבני אדם והדוקטור הצליח להחזיר את אדוני הזמן למלחמה, המאסטר הקריב את עצמו כדי להציל את הדוקטור (ממש לפני שאדוני הזמן חזרו למלחמה), וחזר עם אדוני הזמן למלחמת הזמן.
ביוגרפיה > מיסי

בשנת 2014, בעונה השמינית של הסדרה החדשה, חזר המאסטר בדרך לא ידועה והפעם כאישה בשם מיסי, ששמה לעצמה למטרה להחיות את כל המתים על פני כדור הארץ ולהפוך אותם לסייברמנים. בסוף העונה, הדוקטור הורג אותה.
בעונה 9, מיסי חוזרת ואף טוענת שהיא החבר הכי טוב של הדוקטור. היא מובלת יחד איתו וקלרה לכוכב הדאלקים שם היא מכניסה את קלרה לדאלק ומנסה לגרום לדוקטור להרוג אותה, לאחר מכן ננטשת מאחור כאשר קלרה והדוקטור עוזבים.
בעונה 10, הדוקטור מתחייב לשמור על מיסי כלואה בכספת כתנאי לביטול הוצאתה להורג. הוא מנסה להשפיע עליה לשתף איתו פעולה ולהיות לצידו במקום נגדו. כשזה סוף סוף היה נראה שזה עובד, מיסי פגשה במקרה את הגלגול הקודם שלה ("הרולד סאקסון") והשניים חברו יחד להרוס את הדוקטור. אבל מיסי בגדה במאסטר והבינה שמקומה לצד הדוקטור- היא הרגה אותו מה שבעצם הוביל להתחדשות שלו למיסי. המאסטר לא נשאר חייב והרג אותה בחזרה. שני המאסטרים נשארו מתים אחד ליד השני והדוקטור עזב את מיסי שם.
ביוגרפיה > אוֹ

המאסטר חזר בגלגול חדש לצד הדוקטור ה-13. הוא התחזה למרגל לשעבר בשורות ה-MI6 אשר קורא לעצמו "אוֹ" (האות O) במשך שנים, ואף פגש את הדוקטור באחד מגלגוליה הקודמים והתחבב עליה. רק שנים לאחר מכן הוא חשף בפניה את זהותו האמיתית. הוא חשף בפניה שהוא גילה סוד נוראי שאדוני הזמן שמרו מפניהם וכתוצאה מכך הוא החריב את גאליפריי. תחילה הוא לא סיפר לדוקטור מה הסוד שהוא גילה, אך בהמשך הוא שיתף אותה. הוא סיפר לה שגילה שהתרבות של אדוני הזמן מבוססת על שקר- היכולת להתחדש לא שייכת במקור לאדוני הזמן, הם פיצחו את הסוד בעזרת ילדה מסתורית שהם מצאו ושממנה מגיעה היכולת. הילדה, כך הוא טוען, היא הדוקטור בעצמה, והיא חיה חיים ארוכים מאוד שהיא אפילו לא זוכרת.
שחקנים שגילמו את המאסטר > שחקנים ראשיים

רוג'ר דלגאדו (1971–1973)
פיטר פראט (1976)
ג'פרי ביוורס (1981)
אנתוני איינלי (1981–1989)
אריק רוברטס (1996)
דרק ג'קובי (2007) - הופעה קצרה בפרק "יוטופיה".
ג'ון סים (2007–2010; 2017)
מישל גומז (2014–2017)
סשה דוואן (2020 - 2022)
שחקנים שגילמו את המאסטר > שחקנים נוספים

גורדון טיפל (1996) - הופעה קצרה בפתיח של הסרט.
ויליאם היוז (2007) - המאסטר בילדותו.
הכי קרוב אלייך

הכי קרוב אלייך הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עילי בוטנר בשיתוף הזמר הישראלי אביב אלוש. השיר יצא לאור ב-30 במאי 2018, כסינגל הראשון מתוך האלבום "הכי קרוב אלייך", על ידי חברת התקליטים NMC.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי עילי בוטנר ואביב אלוש, הולחן על ידי בוטנר והופק על ידי אריאל קשת, השיר הוא בסגנון הפאנק רוק.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי ניב עשת כהן ואקו והועלה לערוץ היוטיוב של עילי בוטנר ב-30 במאי 2018. בקליפ ניתן לראות את בוטנר ואלוש נוסעים במכונית במדבר, במהלכו של הקליפ משתתפים אנשים מפורסמים נוספים, בין היתר הזמרת מירי אלוני והקריין דן כנר.
ביקורת

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
בלוגר ומבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב תוך העניק לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.
הצלחה

השיר הגיע בשיאו למקום ה-3 במצעד השבועי של מדיה פורסט. במצעד הרשמי של גלגלצ זכה להצלחה אף רבה יותר תוך שהגיע למקום הראשון. במצעד השנתי של גלגלצ, דורג השיר במקום ה-7. במצעד השנתי של כאן גימל, דורג השיר במקום ה-9.
נכון למרץ 2022, מונה הצפיות של הקליפ באתר יוטיוב עומד על כ-15 מיליון. כמו כן, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כמיליון.
בפברואר 2022 חזר השיר לקבל פופולריות ברשת החברתית "טיקטוק".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 7 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 9 |  |
הערות שוליים

↑  הלהיט של הקיץ: קבלו את השיר המפתיע של עילי בוטנר ואביב אלוש, באתר וואלה, 30 במאי 2018
1 2 3   עילי בוטנר ואביב אלוש - הכי קרוב אלייך, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:50)
↑  עילי בוטנר אביב אלו, הכי קרוב אלייך, באתר יוסמיוסיק, ‏2018-06-03
↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
↑  המצעד השבועי 05.07.2018, באתר גלגלצ
↑  הכי קרוב אלייך, נבדק ב-2020-04-14
הכי ישראלי (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע התקווה 6
 מתוך האלבום הכי ישראלי
 יצא לאור:  24 באוגוסט 2014
 פורמט:  הורדה דיגיטלית
 סוגה:  רגאיי • ים-תיכוני
 שפה:  עברית
 אורך:  2:53
 חברת תקליטים:  התו השמיני
 כתיבה:  עמרי גליקמן
 לחן:  עמרי גליקמן
 הפקה:  פילוני
הכי ישראלי הוא סינגל של להקת התקווה 6, אשר יצא לאור ב-24 באוגוסט 2014, כסינגל השני וכשיר הנושא מתוך אלבומם החמישי, "הכי ישראלי". השיר נכתב והולחן על ידי סולן הלהקה עמרי גליקמן והופק על ידי פילוני, בדומה לשאר שירי האלבום.
רקע

בשיר, אשר משלב בתוכו את סגנונות הרגאיי והמוזיקה הים-תיכונית, מתאר הדובר את אהבתו למדינת ישראל וכן מאזכר בתוכו מנהגים ומסורות מן התרבות הישראלית. בין השאר מוזכרים בשיר: טיול אחרי צבא (הודו, דרום אמריקה), ילדי חוץ בקיבוץ, פוגים, אסימון, לילה כלכלי, במבה, מסטיק עלמה, תל אביב, נמל התעופה בן-גוריון, שקל, שנקל, כפרה, אריק איינשטיין, הייטק, מוקד 100, דמקה, מטקות, שמעון פרס, ערב חדש, אבטיח, זהו זה!, גיבוש צנחנים, ערק איילים, אין לי ארץ אחרת, ים סוף, ים המלח, הים התיכון, הכנרת, שבת, פקק בחג, כוורת, מונדיאל בלי הנבחרת, גבעת חלפון, אסקימו לימון, צ'רלי וחצי, תוספות לפלאפל: חומוס-צ'יפס-סלט וצנון עם דיאט קולה או קולה זירו, כפיים בנחיתה, עמידה לשירת התקווה, קפה טורקי, ופל בלגי, נשיקה צרפתית, ריקוד יווני, מפתח שוודי, ויסקי סקוטי, המבורגר ספרדי, נחמן מאומן, גוביינא, Waze וכיפת ברזל.
הצלחה

השיר זכה להצלחה בצאתו, כשהגיע למקום החמישי במצעד ההשמעות ברדיו השבועי של מדיה פורסט, וכן למקומות הרביעים מצעד השבועי של רשת ג' ובמצעד הרשמי של גלגלצ. גם במצעד השנתי של התחנה זכה השיר להצלחה, והגיע למקום השביעי. כמו כן, השיר הפך לאחד מן הלהיטים המוכרים ביותר של הלהקה והמזוהים ביותר איתה.
ביקורת

יוסי חרסונסקי העניק לאלבום "הכי ישראלי" ביקורת חיובית, באומרו על השיר כי הוא "מקרב לאולם החתונות המקומי – אפרו-מזרחי-חסידי עם הרבה טחינה וקצת חריף. תשירו ותזוזו איתם על 'במבה מסטיק עלמה מתל אביב עד בן-גוריון' שפותח רשימת מצאי של מה שאומר – אנחנו נשארים בפרובינציה. קינגסטון תחכה. אצלנו יש מי שמגלה מיומנות למקצבים האלו – המפיק דני 'פילוני' קרק הגיח לאולפנים של התקווה 6 להראות שהוא מבין באפרו קריבי".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר פורסם ב-22 באוקטובר 2014 בערוץ היוטיוב הרשמי של הלהקה, ובוים על ידי בנג'מין לידסקי וגליקמן עצמו. בקליפ נראים חברי הלהקה במקומות שונים בישראל, ומסתיים בקטעים מתוך הופעה של הלהקה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 4 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 4 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 7 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | מצעד החיילים של גלגלצ | 3 |  |
הערות שוליים

↑  נועה בדש, הילה סלמן, ומור שקל ונעם פנבליט, הכי ישראלי: "התקווה 6" עונים על שאלון העצמאות שלנו, באתר פרוגי, 24 באפריל 2018
↑  רן בוקר, סולן התקווה 6: "ההופעות מול החיילים הכי כיפיות", באתר ynet, 12 ביוני 2019
↑  שלומי בלבול, הכי ישראלים: כך כבשה התקווה 6 את הבמה, באתר ynet, 7 במאי 2015
↑  יוסי חרסונסקי, הכי ישראלי, באתר "יוסמיוסיק"
↑   התקווה 6 - הכי ישראלי (קליפ רשמי), סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:21)
↑  אסף נבו, ‏הכי ישראלים: התקווה 6 בקליפ לוקאלי, באתר ‏מאקו‏, 21 באוקטובר 2014
↑  אסף נבו, ‏פעם שלישית גלידה ב"דרך השלום", באתר ‏מאקו‏, 20 בדצמבר 2014
↑  23.10.2014, באתר "פזמונט"
↑  המצעד השבועי 18.9.2014, באתר גלגלצ
↑  המצעד השנתי הישראלי תשע"ה, באתר גלגלצ
↑  מצעד החיילים של גלגלצ ו-וואלה! NEWS: "כאב של לוחמים" של עידן עמדי במקום ה-1, באתר וואלה, 19 באפריל 2018
המשבר הפוליטי בתוניסיה (2021–הווה)

ההפיכה המשטרית בתוניסיה הייתה משבר חוקתי ופוליטי מתמשך בתוניסיה בין נשיא תוניסיה, קייס סעיד לאספת נציגי העם, בראשות תנועת א-נהדה, שבסופו הורה הנשיא על פיזור אספת נציגי העם והממשלה התוניסאית. צעדים אלה נחשבים בידי גורמים שונים להפיכה עצמית.
אירועים

המשבר החל ב-25 ביולי 2021, לאחר שנשיא תוניסיה קייס סעיד פיטר את ראש הממשלה הישאם משישי והשהה את פעילות האספה של נציגי העם על ידי קריאת סמכויות חירום מסעיף 80 לחוקה התוניסאית. החלטות הנשיא התקבלו בתגובה רעה, ונפתחה שורה של הפגנות כנגד תנועת א-נהדה, מצוקה כלכלית וזינוק במקרי הקורונה בתוניסיה.
יושב ראש הפרלמנט התוניסאי ומנהיג תנועת א-נהדה ראשיד אל-גנושי אמר כי פעולותיו של הנשיא הן פגיעה ביסודות הדמוקרטיה וקרא לתומכיו לצאת לרחובות במחאה.
הפגנות התקיימו בתוניסיה הן בעד והן נגד פעולותיו של הנשיא, ואילו הכוחות המזוינים הטוניסאים הביעו את תמיכתם במעשי הנשיא.
ב-26 ביולי פיטר סעיד גם את שר הביטחון איברהים ברטאג'י ואת שר המשפטים בפועל חסנה בן סלימאן. הישאם משישי, ראש ממשלת תוניסיה לשעבר, טען כי יעביר את הכוח למי שיבחר הנשיא, בצעד שיכול להקל על המשבר. הוא אמר שהוא ישרת את תוניסיה "מכל מקום". סייד גם הודיע על עוצר של חודש אחד מ-26 ביולי עד 27 באוגוסט 2021.
ב-30 ביולי יאסין איארי, חבר פרלמנט ומבקר מוכר של הנשיא סעיד,  נעצר בביתו על ידי כוחות הביטחון שעל פי הדיווחים לבשו בגדים רגילים. השעיית הפרלמנט על ידי הנשיא סעיד ביטלה את חסיתונם של המחוקקים. בהתאם לכך, גורם שיפוטי צבאי אמר כי איארי נכלא בשל עונש קודם בשנת 2018 שספג בגין ביקורת על הצבא. מאוחר יותר באותו יום נעצר מאהר זיד, חבר פרלמנט נוסף, לאחר שנידון בשנת 2018 לשנתיים מאסר בגין העלבת הנשיא אל-באג'י א-סבסי.
ב-23 באוגוסט האריך סעיד את השעיית הפרלמנט, אף על פי שהחוקה קובעת שהפרלמנט יכול להיות מושעה לחודש בלבד, מה שעורר חששות בקרב חלק מהאנשים לגבי עתיד הדמוקרטיה במדינה.
ב-22 בספטמבר הוציא הנשיא סעיד צו המעניק לו סמכויות נשיאותיות מלאות עם פוטנציאל שינוי חוקת תוניסיה, הפיכתה לרפובליקה נשיאותית ואולי אף פיזור הפרלמנט. מוקדם יותר באותו היום, שניים מחברי הפרלמנט, פייסאל טביני וסייפדין מכלוף נעצרו ונכלאו.
ב-29 בספטמבר מינה הנשיא סעיד את נג'לא בודן רמדאן לראשת ממשלה. היא ראשת הממשלה הראשונה בתוניסיה ובעולם הערבי.
ראו גם

ההפגנות בתוניסיה (2021)
קייס סעיד
הערות שוליים

↑  Tunisia’s president launched a political crisis. Is it a coup?, Washington Post, 29 July 2021.
↑  Kais Saied’s power grab in Tunisia, Brookings, 26 July 2021.
↑  Saied's Textbook Self-Coup in Tunisia, DAWN MENA, 2 August 2021.
↑  Reuters (2021-07-26). "Tunisian lawyers, politicians split on constitutional crisis". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-09-30.
↑  Tunisie : face au "tsunami" du Covid-19, des hôpitaux débordés, France 24, ‏2021-07-06 (בצרפתית)
↑  "Tunisia parliament speaker calls for people to enter streets against 'coup'". Reuters (באנגלית). 2021-07-26. נבדק ב-2021-09-30.
↑  Amara, Tarek; Mcdowall, Angus (2021-07-26). "Tunisian democracy in turmoil after president sacks government". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-09-30.
↑  Yee, Vivian (2021-07-26). "Tunisia's Democracy Verges on Collapse as President Moves to Take Control". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-09-30.
↑  Farah Najjar,Arwa Ibrahim, Tunisia: Sacked PM says will hand over responsibility, www.aljazeera.com (באנגלית)
↑  "Tunisia PM says will hand over responsibility to whomever the president chooses". Reuters (באנגלית). 2021-07-26. נבדק ב-2021-09-30.
↑  Staff and agencies, Tunisia’s president imposes month-long curfew and bans gatherings, the Guardian, ‏2021-07-27 (באנגלית)
↑  Tunisian MP critical of president arrested by security forces, www.aljazeera.com (באנגלית)
1 2  Amara, Tarek; Mcdowall, Angus (2021-07-31). "Tunisian president says he will not become a dictator after MP arrest". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-09-30.
↑  Deutsche Welle (www.dw.com), Tunisia: President extends suspension of parliament | DW | 24.08.2021, DW.COM (באנגלית בריטית)
↑  Tunisia’s Saied issues decree strengthening presidential powers, www.aljazeera.com (באנגלית)
↑  Tunisia military judge jails two members of parliament, www.aljazeera.com (באנגלית)
המרכז לאמנות עכשווית רמלה CACR

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרכז אמנות
 כתובת:  שדרות הרצל 112 רמלה
 מיקום:  רמלה 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  סמדר שפי 
 מנהל:  רון פלד
 אוצר ראשי:  ד"ר סמדר שפי
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2019
 תאריך פתיחה רשמי:  ספטמבר 2019
 סגנון אדריכלי:  בניין מנדטורי משנת 1922
 קואורדינטות:  31°55′35″N 34°52′32″E﻿ / ﻿31.926332120134°N 34.87560423333°E﻿ / 31.926332120134; 34.87560423333
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) המרכז לאמנות עכשווית רמלה CACR (למפת גוש דן רגילה) המרכז לאמנות עכשווית רמלה CACR (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המרכז לאמנות עכשווית רמלה CACR (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המרכז לאמנות עכשווית רמלה CACR   he המרכז לאמנות עכשווית רמלה CACRhe המרכז לאמנות עכשווית רמלה CACRמפת  __ רמלה (in English: Ramla) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון: __ לוד (in English: Ludd), __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) ממזרח: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council) ממזרח, מדרום וממערב: __ מועצה אזורית גזר (in English: Gezer Regional Council) ממערב: __ באר יעקב (in English: Be'er Ya'akov) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
המרכז לאמנות עכשווית רמלה (CACR) הוא מרכז לאמנות אשר החל לפעול ב-2019 ומציג אמנות עכשווית. את המרכז יזמה וייסדה ד"ר סמדר שפי המכהנת כאוצרת הראשית. הוא הוקם על ידי עיריית רמלה וקרן רמלה. מאז 2021 הוא נתמך גם על ידי משרד התרבות והספורט, וקיבל מענקים לתערוכות ממספר קרנות.
המרכז ממוקם במתחם מוזיאון רמלה בבניין מנדטורי שנבנה בשנת 1922 כמבנה משרדים מוניציפלי. הוא כולל מספר חללי תצוגה וכן סדנה לפעילות אמנותית קהילתית, בשיתוף התושבים. מנהל המתחם הוא רון פלד.
ביולי 2024 פורסם כי המרכז מפסיק את פעילותו עקב קיצוצים, וכל התערוכות המתוכננות בוטלו.
גלריה

"בבואה", מיצב וידאו וסאונד של דור זליכה לוי בבריכת הקשתות
חלל התערוכה "אנרגיית תנועה ומרחק בלימה"
עבודה של עוז מלול בתערוכה "אנרגיית תנועה ומרחק בלימה"
עבודה של נועם בר בתערוכה "אנרגיית תנועה ומרחק בלימה"
עבודה של דגנית בן אדמון בתערוכה "דברים שאנחנו זוכרים"
עבודה של דיאנה קוגן בתערוכה "מאות פעמים"
עבודה של מידד אליהו בתערוכה "כנף אדומה"
התערוכה "שמלה שחורה"
הערות שוליים

↑  המרכז לאומנות עכשווית, באתר קרן רמלה לחינוך תרבות ופיתוח
↑  In Ramle, copper art and a canoe ride reveal a complicated past and present, The Times of Israel
↑  פעם היה כאן רק שוק - היום העיר הפכה למוקד משיכה, באתר mako
↑   אופיר חובב, "הכי קל להוריד תרבות": נסגר המרכז לאמנות עכשווית ברמלה, באתר הארץ, 2 ביולי 2024
↑  סמדר שפי, דברים שאנו זוכרים - דגנית בן אדמון ומתי אלמליח, קטלוג התערוכה
↑  סמדר שפי, מאחורי העיר - שלומית פוגל | יהודה ארמוני, קטלוג התערוכה
↑  סרטון האנימציה "תקווה", באתר הבית של האמן אליהו אריק בוקובזה, ‏2022-07-03
↑  רעות ברנע, התקווה, כפיים: על התערוכה "חומת מחמדינו", באתר כלכליסט, 5 בפברואר 2020
↑  סמדר שפי, חומת מחמדינו - אליהו אריק בוקובזה מאיה סמירה, קטלוג התערוכה
↑  `מאות פעמים` - תערוכה חדשה במרכז לאמנות עכשווית במוזיאון רמלה, באתר רשויות
↑  אבי בר, מאות פעמים! תערוכה חדשה במרכז לאמנות עכשווית "CACR", באתר כל ישראל בעסקים, ‏2020-06-24
↑  סמדר שפי, מאות פעמים, קטלוג התערוכה
↑  "מציאות, אולי מדומה": סיפור ואשליה, באתר מגפון ניוז, ‏2021-04-22
↑  סמדר שפי, מציאות, אולי מדומה, קטלוג התערוכה
↑  יום כייף ברמלה: בריכת הקשתות, השוק ומוזיאון המשאיות, באתר צ'יק ליסט, ‏2021-09-18
↑  שולמית עזר, רמלה, לא רק שוק וחול, באתר Spot It
↑  שני ורנר, ארכיון המרכז לאמנות עכשווית ברמלה, באתר Talking Art
↑  טקסט האוצרות של התערוכה "אנרגיית תנועה ומרחק בלימה", באתר מוזיאון רמלה
↑  סמדר שפי, גלגול, חוט בית, קטלוג התערוכה
↑   אופיר חובב, מסע בעקבות הקהילה היהודית שתרבותה הלכה לאיבוד בישראל, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2022
↑  Israeli Artist Explores His Erased Indian Jewish Heritage, עיתון הארץ, המהדורה האנגלית
↑  Below an Israeli City, a Musical Harmony Belies the Tensions Above Ground, The New York Times
↑  Exhibit in Israeli Jewish-Arab city shows inclusive take on life, Jerusalem Post
↑   נעמה ריבה, בריכת הקשתות היא צעד ראשון בדרך להפיכת רמלה למרכז אמנותי ותיירותי, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2022
↑  טקסט האוצרות של התערוכה "ואז יבוא השקט", באתר מוזיאון רמלה
1 2  These new Israeli art exhibits touch hearts, provoke thoughts, Jerusalem Post
↑   אנה חייט, סלבה פירסקי, קרעים של מלחמה, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2022
↑  טקסט האוצרות של התערוכה "קרעים וחיבורים וקרעים", באתר מוזיאון רמלה
↑  Anna Hayat and Slava Pirsky / “Rifts, Joints, and Rifts”, kgplus
↑  ריאיון עם נאהד אבו אלהיגא חמזה, באתר רדיו "כאן" בערבית
↑  טקסט האוצרות של התערוכה "האלביתי, המטלית והגעגוע", באתר מוזיאון רמלה
↑  טקסט האוצרות של התערוכה "סלון וחדר חושך", באתר מוזיאון רמלה
↑   אבי פיטשון, חלום? חיזיון נבואי? העבודות כאן הן צוהר לעולם אחר מזה שבו אנו לכודים, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2023
↑   אבי פיטשון, חלום? חיזיון נבואי? העבודות כאן הן צוהר לעולם אחר מזה שבו אנו לכודים, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2023
המרכז לאתיקה ואחריות מקצועית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מכון מחקר
 על שם:  דייוויד וינר 
 תקופת הפעילות:  2009–הווה (כ־15 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°58′14″N 34°46′21″E﻿ / ﻿31.97056722071°N 34.772404519804°E﻿ / 31.97056722071; 34.772404519804
 אתר רשמי
 he
 
המרכז לאתיקה ואחריות מקצועית של עורכי דין ע"ש דייוויד וינר הוקם בחודש אוקטובר 2009 במטרה להוביל את החשיבה, המחקר, ההוראה והתוויית מדיניות בתחום האתיקה והאחריות המקצועית של עורכי דין. 
בראש המרכז עומדת ד"ר לימור זר-גוטמן מבית הספר למשפטים במסלול האקדמי המכללה למינהל.
הרקע להקמת המרכז

המספר הגבוה של עורכי הדין בישראל (השיעור הגבוה בעולם ביחס לאוכלוסייה הכללית), בשילוב עם תפקידם המרכזי של עורכי הדין בשמירה על שלטון החוק וערכי הדמוקרטיה הפך בעיני מקימי המרכז את העיסוק בשאלות האתיקה והאחריות המקצועית של עורכי הדין, לדיון חברתי חשוב הרלוונטי לא רק לעוסקים בתחום אלא גם לכלל הציבור. מתוך ראיה רחבה זו, המרכז שם לעצמו כמטרה ראשית להגביר את השיח הציבורי והמחקרי בנושאים של אתיקה ואחריות מקצועית של עורכי דין ותפקידם של עורכי הדין בדמוקרטיה.
המרכז נקרא על שם דר' דייוויד וינר, אשר כיהן כסגן הסנגורית הציבורית הארצית ושם קץ לחייו בנסיבות טרגיות שבהן הוכתם המוניטין האתי שלו. במסגרת עבודתו בסנגוריה הציבורית הרבה וינר לעסוק בשאלות של אתיקה. הוא המשיך והעמיק בתחום האתיקה בשנים בהם שימש מרצה של הקורס באוניברסיטת בר-אילן וכחבר מוביל ומשפיע בפורום המרצים לאתיקה מקצועית.
ייחודו של המרכז נעוץ בעובדה שחברי המרכז הם המרצים לאתיקה מקצועית בכל בתי הספר והפקולטות למשפטים בישראל (המשתייכים כולם לפורום המרצים לאתיקה מקצועית). המרכז משותף לכל בתי הספר והפקולטות למשפטים בישראל והוא מבקש לחולל שינוי בהוראה של התחום.
חזון המרכז

לקדם את הידע והמחקר האקדמי בתחום האתיקה והאחריות המקצועית של עורכי הדין בישראל.
לפעול לפיתוח וחיזוק הוראת תחום האתיקה בבתי הספר למשפטים בישראל.
לקדם את החשיבה והמדיניות בתחומים שונים הנוגעים לפרופסיה של עורכי הדין בישראל.
לשמש כנקודת מפגש בין האקדמיה לפרקטיקה בתחום.
להנציח את המורשת האתית של עו"ד ד"ר דייוויד וינר.
פעילויות המרכז

ארגון כנסים וימי עיון בשילוב מרצים מהאקדמיה ועוסקים מהפרקטיקה וזאת במטרה לשמש כגשר בין השניים ולהביא לפיתוח התחום.
פיתוח דרכי הוראה ועזרי הוראה לקורס "אתיקה מקצועית" בבתי הספר למשפטים.
פיתוח קורסים נוספים בתחום האתיקה לבתי הספר למשפטים.
הפעלת מאגר מידע מעודכן המיועד לסטודנטים, עורכי דין וחוקרים מהתחום. המאגר המתעדכן תדיר ומכיל לפסיקה ומאמרים לפי מפתח נושאים מפורט שלכל פריט יש תקציר וקישור אליו. המאגר אינו כולל פסיקה משמעתית והחלטות של ועדות האתיקה הואיל ואלו כבר מתפרסמים במאגרים ממופתחים הפתוחים לכלל הציבור.
כתיבה ופרסום של ניירות עמדה בתחום.
קיום השתלמויות קבועות לכל המרצים לאתיקה מקצועית בבתי הספר למשפטים אשר נוטלים בהם חלק כל המרצים בישראל ולעיתים גם מרצים אורחים מהארץ ומארצות הברית.
תמיכה במחקר ופרסומים בתחום. מענקי מחקר למחקרים בתחומי העניין של המרכז וזאת במטרה להרחיב את הכתיבה האקדמית בעברית בתחומי העניין של המרכז.
הבאת מרצים אורחים מחו"ל לדיון בנושאי אתיקה מקצועית, ההרצאה פתוחה לציבור.
פיתוח והטמעה של קודים אתיים.
לקריאה נוספת

דרור ארד איילון "החקירה האחרונה של דייוויד וינר" ספר וינר הפרקליט עמ' 17 (2009)
הערות שוליים

↑  זר-גוטמן לימור, השפעות העלייה הדרמטית במספר עורכי הדין, המשפט כ', עמ' 51-71
↑  דרור ארד איילון "החקירה האחרונה של דייוויד וינר" ספר וינר הפרקליט עמ' 17 (2009)