stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האגודה ההומניסטית הבריטית
מטרות האגודה

מטרות האגודה ההומניסטית הבריטית הן:
קידום הומניזם חילוני, כלומר אורח חיים רעיוני לא-דתי שעיקריו הם מחויבות לרווחת האדם, והשקפת עולם המבוססת על היגיון וניסיון.
קידום החינוך, ובפרט לימוד והפצת הידע על הומניזם, וכן על אמנות ומדע בהשקפה הומניסטית.
קידום שוויון ואי-אפליה והגנה על זכויות האדם, בפרט במקרים הקשורים לדת או לאמונה.
קידום ההבנה בין אנשים המחזיקים באמונות דתיות ולא-דתיות, כדי לקדם שיתוף פעולה הרמוני בחברה.
בניית האגודה כארגון המייצג את כל האנשים הלא-דתיים בבריטניה.
היסטוריה

האגודה ההומניסטית הבריטית נוסדה בשנת 1896 על ידי סטנטון קויט, אמריקאי שהיגר לבריטניה, כאיחוד של כל האגודות האתיות שפעלו באותה עת בבריטניה, ונקראה "איחוד האגודות האתיות". נשיא האיחוד בשנת 1967, הפילוסוף אלפרד ג'ולס אייר, שינה את שם האגודה לשם הנוכחי "האגודה ההומניסטית הבריטית".
בשנות ה-60 של המאה ה-20 נאבקה האגודה לביטול החוק מ-1780 האוסר על פתיחת מקומות בילוי בימי ראשון, ביטול החוק מ-1944 שחייב חינוך דתי בבתי הספר, ותמכה בהצעות חוק שקידמו את חופש הביטוי, חיסול העוני, והפחתת זכויות יתר שניתנו לקבוצות דתיות. באותה תקופה החלו אנשי האגודה לנהל טקסים הומניסטיים ללא גוון דתי, כמו חתונות, הלוויות ומתן שם לתינוק. כמו כן ערכו טקסי איחוד אזרחי להומוסקסואלים ולסביות, בתקופה בה טקסים כאלה עדיין לא הוכרו כחוק.
האגודה קידמה גם קמפיינים לצמצום פערים חברתיים, תמכה בזכות להפלה ושאפה ליצור "חברה פתוחה". היא נלחמה נגד הטפה דתית בערוץ הרדיו הממלכתי (BBC) והצליחה להציב נציג מטעמה במועצת הרשות.
קמפיינים של האגודה > חינוך חילוני

האגודה מתנגדת לבתי ספר דתיים בבריטניה, שלטענתם פוגעים בלכידות החברתית ולא מייצגים את כלל האוכלוסייה.
האגודה ניסתה לבטל חוק מ-1944 שחייב חינוך דתי בבתי הספר, בטענה שתלמידי בתי הספר צריכים לקבל הזדמנות לשקול שאלות פילוסופיות ומוסריות, ותומכת בפלורליזם בחינוך בו כל אחד לומד על אמונותיו של האחר, כולל זרמים הומניסטיים.
האגודה מתנגדת להוראת בריאתנות בבתי הספר, וב-2011 יצאה במסע פרסום תחת הכותרת "לימדו אבולוציה, לא בריאתנות." בעקבות מסע הפרסום ביטל משרד החינוך בבריטניה מימון של בתי ספר ציבוריים שהתייחסו לבריאתנות כעובדה מדעית.
קמפיינים של האגודה > רפורמה חוקתית

בנוסף לקידום אורח חיים אתאיסטי ואי-דת, האגודה תומכת גם בחילוניות בהפרדת הדת מהמדינה. כמו האגודה החילונית הלאומית, היא שואפת להפוך את הממלכה המאוחדת למדינה חילונית, שאותה הם מגדירים כ"מדינה שבה יש הפרדה בין מוסדות ציבור למוסדות דתיים, ומתייחסים בה לכל האזרחים במידה שווה ללא קשר לאמונות הדתיות או הלא-דתיות שלהם."
האגודה מצביעה על הקשרים החזקים בין דת ומדינה בבריטניה:
מלכת בריטניה היא ראש הכנסייה האנגליקנית.
לכנסייה האנגליקנית ולכנסייה של סקוטלנד יש מעמד רשמי בחוק הבריטי.
26 בישופים אנגליקנים חברים מתוקף מעמדם בבית הלורדים כלורדים רוחניים.
לטענתם קיימת גם אפליה דתית במערכת החינוך ובשירותים הציבוריים.
קמפיינים של האגודה > נושאים אתיים

האגודה תומכת במגוון נושאים אתיים, ביניהם:
זכותו של הפרט לסיים את חייו בכבוד. האגודה ניסתה להעביר בפרלמנט חוקים התומכים בגישה זו, ונתנה סיוע משפטי במספר מקרים שבהם "הזכות למות" נדונה בבתי המשפט.
הזכות להפלה מלאכותית.
חקר תאי גזע עוברי למטרות רפואיות.
רווחת בעלי חיים.
נישואים חד-מיניים
חופש הביטוי. בזכות קמפיין של האגודה בוטל חוק האוסר על "חילול הקודש", ובמקומו חוקקו חוקים הומניסטיים האוסרים אפליה ומקדמים שוויון בין האזרחים.
קמפיינים של האגודה > קידום אתאיזם

בשנים 2008–2009 הובילה האגודה מסע פרסום לקידום אתאיזם תוך שימוש באוטובוס שנקרא "האוטובוס האתאיסטי" ונשא סיסמאות כמו "כנראה אין אלוהים, אז תפסיקו לדאוג ותיהנו מהחיים". האוטובוס העלה את המודעות לאתאיזם ואף גייס תרומות בסך 155,000 לירה שטרלינג. הקמפיין נתקל בהתנגדות רבה מצד ארגונים דתיים, רובם נוצריים.
בשנת 2011 התנגדה האגודה לציון הדת במפקד אוכלוסין שנערך בבריטניה, ועודדה מתפקדים לציין שהם לא דתיים. לפי תוצאות המפקד, כ-25% מהמתפקדים (14 מיליון בריטים) ציינו שאינם דתיים. מספר זה כמעט כפול מהמספר שהיה בשנת 2000, ולדברי האגודה "ייתכן שהנוצרים יהיו מיעוט בשנת 2018."
בשנת 2014 השיקה האגודה מספר מסעות פרסום באינטרנט, בעיקר בסרטוני וידאו, וכן פרסמה כרזות ברכבת התחתית של לונדון הכוללות ציטוטים הומניסטיים של וירג'יניה וולף, ג'ורג' אליוט, ברטרנד ראסל, ג'ווהרלל נהרו ואחרים. כרזות אלה פורסמו מאוחר יותר גם בתחנות אוטובוס בברמינגהאם, מנצ'סטר, ליברפול וערים בריטיות נוספות.
קמפיינים של האגודה > פעילויות נוספות

בשנת 2015 הקימה האגודה תנועת נוער בשם "BHA's youth wing" הפעילה במספר ערים בבריטניה.
האגודה חברה באיגוד ההומניסטי והאתי הבינלאומי.
האגודה נותנת חסות לדיונים פילוסופיים במסגרת הפסטיבל "HowTheLightGetsIn", פסטיבל פילוסופיה ומוזיקה המתקיים אחת לשנה בבריטניה, שמטרתו היא "להוציא את הפילוסופיה מהאקדמיה ולהכניס אותה לחייהם של האנשים".
ריצ'רד דוקינס מקבל את פרס הפעילות ההומניסטית, בכנס האגודה ההומניסטית הבריטית בשנת 2012.
אריאן שרין וריצ'רד דוקינס ליד "האוטובוס האתאיסטי".
האופה מברלין

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אופיר ראול גרייצר
 הופק בידי:  איתי תמיר-לילה הפקות מתיאס שוורברוק
 תסריט:  אופיר ראול גרייצר
 עריכה:  מיכל אופנהיים
 שחקנים ראשיים:  טים קלקהוף רוי מילר שרה אדלר זהר שטראוס סנדרה שדה
 מוזיקה:  דומיניק שארפנטייה
 צילום:  עמרי אלוני
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  Film Base Berlin 
 חברה מפיצה:  סרטי נחשון
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 ביולי 2017
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  עברית גרמנית אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה  סרט להט"ב
 הכנסות באתר מוג'ו:   thecakemaker
 פרסים:  פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
האופה מברלין (באנגלית: The Cakemaker) הוא סרט קולנוע דרמטי להט"בי ישראלי משנת 2017 אותו כתב וביים אופיר ראול גרייצר. בסרט מככבים טים קלקהוף, רוי מילר, שרה אדלר, זהר שטראוס וסנדרה שדה. הסרט הופק בתמיכת המיזם לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים וקרן יהושע רבינוביץ' לאמנויות תל אביב – פרויקט קולנוע.
הבכורה העולמית של הסרט הייתה בפסטיבל קרלובי וארי במסגרת התחרות הרשמית. הסרט זכה בפרס מיוחד מטעם חבר השופטים. בטקס פרסי אופיר לשנת 2018 הסרט היה מועמד ל-9 פרסי אופיר והיה לזוכה הגדול של הטקס לאחר שזכה ב-7 פרסים, לרבות עבור הסרט העלילתי הטוב ביותר.
המפיק הישראלי-אמריקאי אורי סינגר רכש את הזכויות להפקת עיבוד הוליוודי לסרט.
תקציר העלילה

תומאס (טים קלקהוף) הוא אופה בבית קפה בברלין המתאהב בלקוח חוזר - אורן (רוי מילר), ישראלי המתגורר בירושלים, נשוי ואב לילד, העובד בתאגיד ישראלי-גרמני ומגיע לברלין אחת לחודש לצורכי עבודתו. הרומן בין השניים נגדע כאשר אורן נהרג בתאונת דרכים. האובדן מוביל את תומאס למסע בירושלים בעקבות זיכרונות אהובו ואל בית הקפה הירושלמי המנוהל על ידי ענת (שרה אדלר), אלמנתו של אורן.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| טים קלקהוף | תומאס | אופה הומוסקסואל מברלין, המנהל רומן עם אורן |
| רוי מילר | אורן | ישראלי נשוי מירושלים, המנהל רומן עם תומאס |
| שרה אדלר | ענת | אלמנתו של אורן |
| זהר שטראוס | מוטי | אחיו של אורן |
| סנדרה שדה | חנה | אמא של אורן ומוטי |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | פסטיבל הקולנוע ירושלים | פרס העריכה | מיכל אופנהיים | זכייה |  |
| 2017 | פסטיבל הקולנוע ירושלים | תחרות "החוויה היהודית" | האופה מברלין | זכייה |  |
| 2018 | פסטיבל קרלובי וארי | Ecumenical Jury Prize | האופה מברלין | זכייה |  |
| 2018 | פסטיבל קרלובי וארי | Crystal Globe | האופה מברלין | מועמדות |  |
| 2018 | טקס פרסי אופיר לשנת 2018 | הסרט העלילתי הטוב ביותר | האופה מברלין | זכייה |  |
| 2018 | טקס פרסי אופיר לשנת 2018 | הבמאי הטוב ביותר | אופיר ראול גרייצר | זכייה |  |
| 2018 | טקס פרסי אופיר לשנת 2018 | השחקנית הראשית הטובה ביותר | שרה אדלר | זכייה |  |
| 2018 | טקס פרסי אופיר לשנת 2018 | התסריט המקורי הטוב ביותר | אופיר ראול גרייצר | זכייה |  |
| 2018 | טקס פרסי אופיר לשנת 2018 | העריכה הטובה ביותר | מיכל אופנהיים | זכייה |  |
| 2018 | טקס פרסי אופיר לשנת 2018 | הפסקול הטוב ביותר | אבי מזרחי | זכייה |  |
| 2018 | טקס פרסי אופיר לשנת 2018 | עיצוב אמנותי הטוב ביותר | דניאל קוסו, יעל ביבלניק | זכייה |  |
| 2018 | טקס פרסי אופיר לשנת 2018 | הצילום הטוב ביותר | עמרי אלוני | מועמדות |  |
| 2018 | טקס פרסי אופיר לשנת 2018 | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | ליטל לילו גולדפיין | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  אמיר קמינר, צ'כיה, הסרט הישראלי "האופה מברלין" זכה בפרס בפסטיבל קרלובי וארי, באתר ynet, 8 ביולי 2017
1 2  איתמר רונאל, ‏"האופה מברלין" הוא הזוכה הגדול באופיר 2018, באתר ‏מאקו‏, 6 בספטמבר 2018
↑  אבנר שביט‏, הפעם עם דונאטס? "האופה מברלין" יזכה לרימייק אמריקאי, באתר וואלה, 6 באפריל 2018
↑  עופר ליברגל, ‏פסטיבל ירושלים 2017 – הזוכים, הזוכות וסיכום התחרות הישראלית, באתר "סריטה", 21 ביולי 2017
↑  אמיר קמינר, צ'כיה, הסרט הישראלי "האופה מברלין" זכה בפרס בפסטיבל קרלובי וארי, באתר ynet, 8 ביולי 2017
| פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| שנות התשעים של המאה העשרים | שורו (1990) • מעבר לים (1991) • החיים על פי אגפא (1992) • נקמתו של איציק פינקלשטיין (1993) • שחור (1994) • חולה אהבה בשיכון ג' (1995) • קלרה הקדושה (1996) • עפולה אקספרס (1997) • קרקס פלשתינה (1998) • החברים של יאנה (1999) |  |
| העשור הראשון של המאה העשרים ואחת | ההסדר (2000) • חתונה מאוחרת (2001) • כנפיים שבורות (2002) • האסונות של נינה (2003) • מדורת השבט (2004) • איזה מקום נפלא (2005) • אביבה אהובתי/אדמה משוגעת (2006) • ביקור התזמורת (2007) • ואלס עם באשיר (2008) • עג'מי (2009) |  |
| העשור השני של המאה העשרים ואחת | שליחותו של הממונה על משאבי אנוש (2010) •  הערת שוליים (2011) • למלא את החלל (2012) • בית לחם (2013) • גט - המשפט של ויויאן אמסלם (2014) • באבא ג'ון (2015) • סופת חול (2016) • פוקסטרוט (2017) • האופה מברלין (2018) • ימים נוראים (2019) |  |
| שנות העשרים של המאה העשרים ואחת | אסיה (2020) • ויהי בוקר (2021) • סינמה סבאיא (2022) • שבע ברכות (2023) |  |
דניאל מחובר

דניאל מחובר (נולד ב-1 בנובמבר 1963) הוא עורך-דין בריטי ופעיל למען זכויות אדם.
מחובר נולד בישראל לפרופ' משה מחובר, ממייסדי "מצפן" והוא בעל אזרחות ישראלית.
מחובר הוא שותף במשרד עורכי דין Hickman & Rose, בה הוא עומד בראש המחלקה לזכויות האזרח. נמנה עם מייסדי העמותה "עורכי דין למען זכויות אדם של הפלסטינים", שנוסדה ב-1988. לצד פעילותו למען פלסטינים בתחום המשפט הבינלאומי, הוא עסק גם בייצוג משפחות אסירים שנפטרו במהלך תקופת מאסרם, בסדרה של תביעות שהוגשו במהלך השנים בנושא נגד ממשלת בריטניה והמשטרה הבריטית.
מחובר זכה לפרסום בינלאומי כאשר כמייצג של "המרכז הפלסטיני לזכויות האדם" הביא את רשויות אכיפת החוק בבריטניה להוציא צו מעצר נגד האלוף דורון אלמוג, בטענה כי אלמוג ביצע לכאורה פשעי מלחמה במהלך כהונתו כאלוף פיקוד הדרום. בעקבות צעדו של מחובר, הועלו במערכת הפוליטית הצעות להטיל עונש מאסר על מגישי תביעות מסוג זה נגד אנשי כוחות הביטחון, כמו גם הצעות לשלילת אזרחותם של מגישי תביעות שכאלה המתגוררים בחו"ל.
לאחר מבצע עופרת יצוקה הודיע מחובר כי צוותים משפטיים במדינות אירופה שונות, ואף מעבר לה, מתעתדים להגיש הליכים דומים נגד בכירים ישראלים, בטענה כי במהלך המבצע בוצעו פשעי מלחמה.
לאחר המשט לעזה (2010) ייצג מחובר 29 מתוך 33 הבריטים שהשתתפו במשט שביקשו להעיד בפני ועדת טירקל שמונתה לחקור את אירועי המשט.
הערות שוליים

↑  דיאנה בחור-ניר, לבני: "התביעות באנגליה - בומרנג שיחזור אליהם", באתר ynet, 13 בספטמבר 2005
↑  שלומי שטיין, רודפו של האלוף אלמוג - ישראלי, באתר nrg‏, 13 בספטמבר 2005
↑  חיים משגב, יש גבול לאזרחות, באתר ynet, 14 בספטמבר 2005
↑
↑  דנה הרמן, בריטים שהשתתפו במשט רצו להעיד - אך לטענתם זומנו באיחור, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2010
דורן (הולנד)

בית השער של טירת דורן
הקייזר לשעבר חי כאן יותר מעשרים שנה.
קברו של וילהלם השני בבית דורן
דורן (בהולנדית: Doorn) היא עיירה ברשות המקומית אוטרכטסה הובלרוך (אנ') במרכז הולנד, במחוז אוטרכט. בשנת 2021 מנתה העיר 10,052 תושבים.
היסטוריה

במסמך משנת 885 עד 896 נקרא היישוב "תורהם", משכנו של תור, אל הרעם. ויקינגים שהתגוררו בדורסטאד (כיום Wijk bij Duurstede), כינו את המקום Thorhem מכיוון שלכאורה סגדו שם לאל הרעם. ואכן, חפירות ארכאולוגיות בנחל באחוזת Hoog Moersbergen, מצפון לדורן, מוכיחות שהיה שם אתר קורבנות פגאני.
היישוב תורהם היה שייך אז לחווה של וילה תורהם. בסביבות שנת 1200 חווה זו הייתה ברשותו של פרובסט של הבישוף של אוטרכט. הוא או אחד ממשיכי דרכו בנה טירה במאה ה-14, כיום אחוזת דורן, וכנסייה בשם מרטנסקרק ("כנסיית מרטין הקדוש") בסביבות שנת 1200. הכנסייה הורחבה במאה ה-15. היא נפלה לידיים פרוטסטנטיות בסביבות 1585 והיא עדיין בשימוש ככנסייה פרוטסטנטית. טירה נוספת, Kasteel Moersbergen, הוזכרה לראשונה בשנת 1435 ושונתה מספר פעמים מאז המאה ה-17.
האחוזה מסביב לבית דורן הייתה כה גדולה עד שלא היה מקום להרחבה של העיר. רק לאחר 1874, כשהאחוזה פוצלה, היה מקום לצמיחת העיר. לאחר מלחמת העולם השנייה, העיר גדלה במידה ניכרת.
דורן היא גם בסיס מרכזי עבור הנחתים ההולנדיים המלכותיים. Arboretum Von Gimborn, אחד מאתרי הגנים הבוטניים של אוניברסיטת אוטרכט, נמצא ליד העיירה.
דורן הייתה רשות מקומית עצמאית עד 1 בינואר 2006. מאז, היא העיירה העיקרית באוטרכטסה הובלרוך. יש גם מועדון כדורגל, Dev Doorn.
תושבים מפורסמים

הקיסר הגרמני האחרון, וילהלם השני, התגורר באחוזת דורן שבמרכז העיירה לאחר שהודח ב-1918. הוא נפטר בדורן ב-1941.
הסופר ההולנדי סימון וסטדייק חי בדורן חלק גדול מחייו (בין 1939 ל-1971, למעט כמה מרווחים קצרים). ניתן לזהות היטב את הסביבה של דורן בתיאורי הנוף ברבים מהרומנים שלו.
מארטן מארטנס, סופר הולנדי שכתב באנגלית, בנה טירה קטנה בדורן: Zonheuvel ("גבעת השמש", הסתיימה ב-1903). נכון לעכשיו הטירה נקראת Maarten Maartenshuis והיא חלק מהמלון ומרכז הכנסים Zonheuvel.
דרדנוטוס

| דרדנוטוס |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון עליון, 75 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
על־משפחה:: טיטאנוזאוריה
סוג:: דרדנוטוס
מין:: Dreadnoughtus schrani
שם מדעי
 Dreadnoughtus ‏2014

אדם לצד עצמות הרגל של הדרדנוטוס
דרדנוטוס (שם מדעי: Dreadnoughtus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מהענף טיטאנוזאוריה שנתגלה ב-2014. הדרדנוטוס חי בדרום אמריקה בתקופת הקרטיקון העליון, כ-75 מיליון שנים לפני זמננו. פירוש שמו מילולית הוא "לא פוחד מכלום", אך הוא נקרא על שם אוניית המערכה הכבדה דרדנוט.
מאפיינים

הדרדנוטוס היה טיטאנוזאור זאורופודי טיפוסי. גופו היה ארוך וכבד, צווארו ארוך ועבה, ראשו קטן ודמוי קופסה ובעל נחיריים גדולים בחזית הגולגולת ושיניים. הוא היה אוכל צמחים. הדרדנוטוס היה דינוזאור גדול וכבד, אורכו כ-26 מטר (58 רגל) ומשקלו כ-59 טונות. אורך עצם השכם (Scapula) הוא 174 ס"מ, הארוכות ביותר שנתגלו אי-פעם.
גילוי

הדרדנוטוס נתגלה ב-2005 בתצורת Cerro Fortaleza שגילה 66–84 מיליון שנה לפני זמננו שבסנטה קרוס שבארגנטינה ותואר וסווג ב-2014. השרידים שנתגלו כללו את רוב השלד מאזור הכתפיים ומטה ומספר חוליות מהצוואר. הוא נחשב לטיטנוזאור שידוע מהשרידים השלמים ביותר: כ-44% אחוז מהשלד נתגלו (שמהם אפשר לשחזר עד כ-70% מהשלד על ידי שיקוף בגלל סימטריה דו-צידית), דבר שאיפשר לחשב את אורכו ומשקלו בדיוק רב יחסית. למעשה, במשקל 59 טון, דרדנוטוס הוא הדינוזאור הכבד ביותר שמשקלו חושב ברמת ודאות גבוהה למדי. ארגנטינוזאורוס, ששקל לפי ההערכות למעלה מ-70 טון, היה כנראה כבד יותר, אך הוא ידוע מחומר מאובנים הרבה יותר חלקי מאשר דרדנוטוס, ולכן חישוב משקלו הרבה פחות מדויק ופחות ודאי. מחקר שפורסם ב-2015 בחן את הממצאים מחדש וקבע שמסתו של הדרדנוטוס הייתה לא יותר מ-40 טון.
בתרבות

הדרדנוטוס מופיע בסרט "עולם היורה: עולם חדש" וב"פרולוג עולם היורה: עולם חדש", בפעם הראשונה בזיכיון, אף שהוא מוזכר במרכז החדשנות של "עולם היורה" ונראה שמו במבחנת עוברים ב"עולם היורה: נפילת הממלכה". הוא נראה גם במשחקי מחשב של הסדרה כמו "Jurassic Park Builder", "Jurassic World: Alive" ו"Jurassic World Evolution".
בסדרה "כוכב פרהיסטורי" נראים פרטי דרדנוטוס זכרים הנלחמים ביניהם במדבריות ואחדים מהם מותשים למוות.
הוא מופיע גם ב"רכבת הדינוזאורים".
בסדרה "דינוטרקס" דמותו של "Dreadtrux" התבססה ככל הנראה על הדרדנוטוס.
ראו גם

ארגנטינוזאורוס
פוארטזאורוס
פוטאלונגקוזאורוס
הערות שוליים

1 2 3 4  Lacovara, Kenneth J.; Ibiricu, L.M.; Lamanna, M.C.; Poole, J.C.; Schroeter, E.R.; Ullmann, P.V.; Voegele, K.K.; Boles, Z.M.; Egerton, V.M.; Harris, J.D.; Martínez, R.D.; Novas, F.E. (4 בספטמבר 2014). "A Gigantic, Exceptionally Complete Titanosaurian Sauropod Dinosaur from Southern Patagonia, Argentina". Scientific Reports. doi:10.1038/srep06196. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  המאמר עצמו: http://rsbl.royalsocietypublishing.org/content/11/6/20150215
↑  Dinosaur That Vied for 'World's Biggest' Gets Downsized, נשיונל ג'יאוגרפיק, 10 ביוני 2015.
דיסקוגרפיה של אביבה אבידן

| דיסקוגרפיה של אביבה אבידן |
| --- | --- |
 
 אלבומי אולפן ↙:  8
 סינגלים ↙:  25
הדיסקוגרפיה של הזמרת הישראלית אביבה אבידן מורכבת משמונה אלבומי אולפן ו-25 סינגלים.
אלבומי אולפן

| שם | פרטי האלבום |
| --- | --- |
יהיה בסדר:  יצא לאור: 1991  חברת תקליטים: בן-מוש הפקות
פילפל:  יצא לאור: 1993  חברת תקליטים: בן-מוש הפקות
אוהבת לאהוב:  יצא לאור: 1994  חברת תקליטים: בן-מוש הפקות
רק איתך:  יצא לאור: 1996  חברת תקליטים: האחים ראובני
שימני כחותם:  יצא לאור: 1998  חברת תקליטים: האחים ראובני
לכל אדם מלאך:  יצא לאור: 2002  חברת תקליטים: אלי אזרזר הפקות
אמונה:  יצא לאור: 2004  חברת תקליטים: בן-מוש הפקות
צו הלב:  יצא לאור: 2010  חברת תקליטים: אביבה אבידן הפקות
הערות שוליים

↑  דיסקוגרפיה של אביבה אבידן, סטריאו מונו
| אביבה אבידן |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | יהיה בסדר • פילפל • אוהבת לאהוב • רק איתך • שימני כחותם • לכל אדם מלאך • אמונה • צו הלב |  |
| סינגלים | "פרי גנך" • "לנצח בני" |  |
דון מארי

| --- | --- |

דון מארי בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2017
 לידה:  31 ביולי 1929 הוליווד, ארצות הברית 
 פטירה:  2 בפברואר 2024 (בגיל 94) Goleta, ארצות הברית 
 שם לידה:  Donald Patrick Murray 
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1954–2024 (כ־70 שנה) 
 מקום לימודים:  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה (1948)  איסט רוקאוויי 
 בן או בת זוג:  הופ לאנג (1956–1961) 
 צאצאים:  כריסטופר מארי 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
דונלד פטריק "דון" מארי (באנגלית:  Donald Patrick "Don" Murray;‏ 31 ביולי 1929 – 2 בפברואר 2024) היה שחקן קולנוע אמריקאי. היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1956 על תפקידו בסרט "תחנת אוטובוס".
ביוגרפיה

מארי נולד בהוליווד, בנם היחיד של אתל מארי, אמנית "שיגיונות זיגפלד" ודניס אלויסיוס שהיה מורה לריקוד בברודוויי. הוא למד משחק ב"האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה" ומספר שנים לאחר מכן ערך את ההופעה הבימתית הראשונה שלו בברודוויי במחזה "השושנה המקועקעת".
הופעתו הקולנועית הראשונה של מארי בדרמה של ג'ושוע לוגאן "תחנת אוטובוס" הייתה מוצלחת למדי. בסרט הוא הופיע בתור הקאובוי הנאיבי לצידה של הכוכבת מרילין מונרו והיה מועמד על תפקידו בסרט לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. בשנה שלאחר מכן הופיע בדרמות "כובע מלא גשם" של פרד זינמן בתפקיד החייל ג'וני פופ שחוזר משירותו בקוריאה ו"מסיבת הרווקים" של דלברט מאן בתפקיד מנהל החשבונות צ'ארלי סמסון.
ב-1962 שיחק מארי בדרמה הפוליטית של אוטו פרמינגר "עצה והסכמה" בתור הסנטור בריגהאם אנדרסון. ב-1972 הופיע בסרט הפעולה-מדע בדיוני של ג'יי. לי תומפסון "כיבוש כוכב הקופים" בתפקיד המושל בריק. ב-1981 שיחק מארי בדרמה של פרנקו זפירלי "אהבת בוסר" בתפקיד יו, אביה של הצעירה ג'ייד באטרפילד (ברוק שילדס).
ב-1986 השתתף מארי בפנטזיה הקומית של פרנסיס פורד קופולה "להתחתן בשנית" לצידם של ניקולס קייג', ג'ים קארי וקת'לין טרנר.
מלבד לשחק ביים מארי שלושה סרטים שלא זכו להצלחה ושימש כתסריטאי של סדרת הדרמה "נוטס לנדינג", סדרה בה שיחק מארי ב-33 פרקים בתפקיד ויליאם סידני פיירגייט, בעלה הראשון של קארן קופר.
מארי נפטר ב-2 בפברואר 2024. הותיר אחריו חמישה ילדים: השחקנים פטרישיה וכריסטופר מארי מנישואיו לכוכבת הקולנוע הופ לאנג, אותה הכיר על סט הסרט "תחנת אוטובוס", ושלושה ילדים מנישואיו לשחקנית בטי ג'ונסון.
פילמוגרפיה

תחנת אוטובוס (1956)
כובע מלא גשם (1957)
מסיבת הרווקים (1957)
מהגיהנום לטקסס (1958)
אלף הגבהות האלה (1959)
לחיצת יד עם השטן (1959)
ברגל בגיהנום (1961)
כומר בריוני (1961)
הסנאט ימליץ ויאשר (1962)
הבריחה ממזרח ברלין (1962)
מותק הגשם חייב לרדת (1965)
כיבוש כוכב הקופים (1972)
גיבור קטלני (1976)
אהבת בוסר (1981)
אני הגבינה (1983)
נסיכת הקוורטרבק (1983)
חלומות רדיואקטיביים (1985)
להתחתן בשנית (1986)
זיווג משמיים (1986)
רוחות לא יכולות לעשות זאת (1990)
טלוויזיה

נוטס לנדינג (1979–1981)
הדוב והדרקון

| --- | --- |
עטיפת הספר
עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  טום קלנסי 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מותחן ריגול
 הוצאה
 הוצאה:  Rubicon, Inc
 תאריך הוצאה:  2000 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מעריב
 תאריך:  2001
 תרגום:  רותי ונעם אור
 מספר עמודים:  728
 סדרה
 ספר קודם:  קשת שש 
 הספר הבא:  שן הנמר 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002176321
 
הדוב והדרקון (באנגלית: The Bear And The Dragon) הוא ספר מאת הסופר האמריקאי טום קלנסי. הספר, שהוא השמיני בסדרת הספרים אודות ג'ק ראיין, מנתח מודיעין של ה-CIA בעברו וכעת נשיא ארצות הברית, הוא האחרון בו ג'ק ראיין הוא הפרוטגוניסט. הספר הוא המשך ישיר לאירועי הספר הקודם בסדרה, צו נשיאותי, כאשר הספר עוסק למעשה בתקופת הקדנציה השנייה של ראיין כנשיא ארצות הברית (והראשונה בה הוא נבחר רשמית בבחירות לנשיאות ארצות הברית).
עלילה

עלילת הספר נפתחת בתיאור מתקפת טרור על אדמת מוסקבה, אשר תחילה לא ברורה מטרתה, וכן מי הם מבצעיה. תחילה עולה החשד כי מטרת המתקפה הייתה סרסור רוסי ואיש העולם התחתון, אשר נהרג במתקפה, עם זאת, ככל שעובר הזמן, מתגברים החשדות כי מטרתה האמיתית של המתקפה הייתה לא אחר מאשר סרגיי גולובקו, יו"ר שירותי הביטחון של הפדרציה הרוסית, וידיד ותיק של נשיא ארצות הברית ראיין. ברקע לדברים מתגלה באזור סיביר מרבץ עצום של זהב, וחומרי גלם אחרים, אשר מהווים הלכה למעשה את חבל החילוץ של רוסיה ממשבריה הנוכחיים, ודרך להבטיח את יציבותה ושגשוגה לעתיד. גילויים אלו מביאים את המדינות השכנות לרוסיה, ובראשן סין, לחמוד משאבים האלו לעצמן.
בד בבד, ממשיך הנשיא ראיין בכהונתו כנשיא ארצות הברית. חרף הסכמתו להתמודד בבחירות לנשיאות, בהן ניצח ברוב גדול, ראיין עודנו מרגיש אי נוחות רבה כלפי גינוני מוסד הנשיאות, וכן כלפי חובותיו הנובעים מהמשרה הרמה. נחמתו היחידה היא תמיכתם של אנשי הסגל, אשר לרבים מהם היכרות עם ראיין עוד מהתקופה טרם היה בה נשיא, והבולט בהם הוא רובי ג'קסון, ידידו הוותיק של ראיין, אשר מונה לסגן הנשיא, והוא השחור הראשון בתפקיד זה.
ככל שעובר הזמן, הולך ומתחוור, בעזרת מקור מודיעיני סודי בתוך הממשלה הסינית עצמה, כי הממשלה הדיקטטורית הסינית איתנה בהחלטתה להשיג את אזורי המחצבים בסיביר לעצמה, אף אם משמעות הדבר מלחמה למול הפדרציה הרוסית. היחסים בין סין לארצות הברית מתדרדרים אף הם, בעקבות מותו של נציג הוותיקן בסין מידי איש משטרה סיני בתקרית אלימה, אשר מובילה לתרעומת כנגד הממשלה הסינית בקרב הציבור האמריקני.
בסופו של דבר הסכסוך בין המדינות עולה מדרגה, והופך למלחמה גלויה, עם פלישתה של סין לסיביר במטרה להשתלט על אזור המשאבים הסיבירי. עם זאת, צבא רוסיה החלש משנות ניוון ארוכות אינו עומד כנגד האתגר לבדו, שכן ארצות הברית בהנהגת הנשיא ראיין נחלצת לעזרת רוסיה, ומסייעת לה במלחמה. ככל שעובר הזמן, השלטון הסיני חש מאוים יותר ויותר, עד שלבסוף ארצות הברית עצמה מותקפת על ידי סין בטיל בליסטי גרעיני, המכוון ישירות לוושינגטון, מקום מושבו של ראיין. כמנהיגה של ארצות הברית, על ראיין להוביל את ארצו למלחמה ולהבטיח את ניצחונה במערכה, כנגד כל הסיכויים.
הערות שוליים

↑  פרוזה - תרגום, באתר הארץ, 22 באוקטובר 2001.
↑  כאמור הספר יצא לאור בשנת 2000, טרם כהונתו של הנשיא ברק אובמה
↑  דורון צור, הנשר והדרקון, באתר TheMarker‏, 31 באוגוסט 2003.
| היקום הבדיוני של ג'ק ראיין |
| --- | --- | --- |
| ספרים | המרדף אחר אוקטובר האדום (1984) • משחקים פטריוטיים (1987) • הקרדינל מהקרמלין (1988) • סכנה ברורה ומיידית (1989) • כל הפחדים כולם (1991) • ללא חרטה (1993) • חוב של כבוד (1994) • צו נשיאותי (1996) • קשת שש (1998) • הדוב והדרקון (2000) • ארנב אדום (2002) • שיני הנמר (2003) • חי או מת (2010) • נעול (2011) • חומת אש (2012) • Command Authority‏ (2013) • Support and Defend‏ (2014) •  Full Force and Effect‏ (2014) •  Under Fire‏ (2015) •  Commander in Chief‏ (2015) |  |
| סרטים | המרדף אחר אוקטובר האדום (1990) • משחקים פטריוטיים (1992) • סכנה ברורה ומיידית (1994) • כל הפחדים כולם (2002) • ג'ק ראיין: גיוס הצללים (2014) |  |
| טלוויזיה | ג'ק ראיין (2018) • |  |
| דמויות | ג'ק ראיין • ג'ון קלארק • דומינגו שאבז • רובי ג'קסון • אד קילטי |  |
| שחקנים | אלק בולדווין • בן אפלק • כריס פיין • ג'ון קרסינסקי |  |
| ראו גם | טום קלנסי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 757fe591-e523-435f-88a2-78752f3c08e3