stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יערנות
תחומי פעילות

יערנים עשויים להיות מועסקים על ידי תעשיית העץ, סוכנויות ממשלתיות, ארגוני שימור ואיכות הסביבה, רשויות גנים לאומיים, התארגנויות אזרחיות, או בעלי קרקעות פרטיים. יערנים העובדים בשירות תעשיית העץ נוטלים חלק בנטיעת מטעי עצים, כריתת עצים לצורך עיבודם וחידוש יערות שנכרתו. יערנים אחרים עשויים לשאת במטלות מגוונות. לדוגמה, יערנים עירוניים פועלים בתחום העירוני כדי לשמור ולהגדיל את מספר העצים בתחום העיר, בהתאם לצרכיה. יש יערנים העובדים במשתלות עצים המטפחות ומגדלות עצים החל משלב הנבטת הזרע ועד לנטיעת השתיל ביער. יש יערנים העוסקים בגנטיקה של עצי יער, או בהנדסת יערות. מקצוע היערנות גדל והתרחב מאוד וכולל עתה מגוון גדול של עיסוקים, יערנים מקצועיים בארצות מפותחות הם בדרך כלל בעלי תואר ראשון וחלקם אף בעלי תואר שלישי בתחום עבודתם.
יערנים מקצועיים מפתחים ומיישמים "תוכניות לניהול יער". תוכניות אלה מבוססות על מאגרי העצים ומראות את מבנהו הטופוגרפי של האזור המנוהל ואת תפוצת העצים בו (על מיניהם) וכן תכסית צמחים אחרת. התוכניות כוללות אף דרכים, ערוצי ניקוז מים, קרבה ליישובי אדם, תנאים הידרולוגיים, תיאור סוגי הקרקע וגורמי סיכון אקולוגיים. לבסוף, תוכנית ניהול היער כוללת אף את השימוש המתוכנן לקרקע ולוחות זמנים ליישום.
תחום היערנות שוקד על פיתוח תוכניות לנטיעת עצים לצורכי כריתה תעשייתית ולשיקום היער לאחר כריתתו, זאת בהתאם למטרות בעל הקרקע. קיימת נטייה גוברת והולכת בעולם להביא בחשבון בשיקולי התכנון אף גופים אחרים, לא רק בעלי הקרקע (כך לדוגמה, קהילות היושבות בפאתי היער, או תושבים הגרים בלב יערות). במדינות רבות בעולם קיימת חקיקה המגבילה ומסדירה את אופן השימוש ביערות ואף שיקולים אלה מתבטאים בתוכניות הייעור.
יערנות מסורתית התמקדה בעיקר בניצול משאבי היער כחומר גלם לתעשיית העץ, הנייר, הפקת עץ כדלק ותעשיות נוספות. בגישה זו איכות העץ וכמותו, וכן הרווח שניתן להפיק ממנו, שימשו כשיקולים מרכזיים בקבלת החלטות.
חלק מעבודת היערנות היא בנטיעת עצים, לאחר כריתת היער או הריסתו בידי כוחות הטבע (שריפות, מחלות, ועוד). על כן חלק בלתי נפרד מגוף הידע ביערנות כולל טיפול בעשבים, דישון וכן שיטות נטיעה שונות ודילול עצים. יערנים אף מודדים באופן קבוע את קצב גידול העצים ביער ועשויים ליטול חלק בתוכניות לשימור אוכלוסיית בעלי החיים ביער.
התמודדות עם סכנות טבעיות לבריאות היער, כגון מניעת שריפות, זיהוי מחלות יער והדברתן, אף הוא מהווה חלק ממקצוע היערנות. בשנים האחרונות קיימת נטייה גוברת והולכת במקצוע היערנות לתת לטבע לעשות את שלו ויש הגורסים כי אין להילחם בתופעות טבעיות המסכנות את היער וכי הן חלק ממעגל חייו של יער טבעי.
חינוך

בית הספר הראשון ליערנות נוסד על ידי ג'ורג' הרטיג בעיר דילנבורג בגרמניה בשנת 1787, אף שמקצוע היערנות נלמד כבר בתקופות קודמות במרכז אירופה. בית הספר הראשון ליערנות בצפון אמריקה נוסד על ידי ג'ורג' ו. ואנדרבילט השני (George Washington Vanderbilt II), בשטח אחוזת בילטמור, אותה הקים ואנדרבילט סמוך לעיר אשוויל בקרוליינה הצפונית, בשלהי המאה ה-19, זאת לאחר שחזה בהרס שנגרם ליערות האזור על ידי תעשיית העץ. שטחי אחוזת בילטמור, מכוסים כמעט לגמרי ביער שניטע וגודל על ידי יערנים, החל משנת 1895. בית ספר נוסף ליערנות נוסד בקולג' מדינת ניו יורק באוניברסיטת קורנל בשנת 1898, ובית ספר שלישי נפתח ב-1900 במסגרת אוניברסיטת ייל, בתרומת גיפורד פינצ'ו ואביו ג'יימס. גיפורד פינצ'ו שלמד יערנות בצרפת היה אחר כך למנהל הראשון של שירות היערות של ארצות הברית. היערנים הראשונים בארצות הברית, במאה ה-19, סיימו את הכשרתם המקצועית בבתי ספר בצרפת ובגרמניה.
תוכנית ההכשרה המקצועית ליערן בתחילת המאה ה-21 כוללת לימודים בביולוגיה, בוטניקה, גנטיקה, מדעי הקרקע, קלימטולוגיה, הידרולוגיה, כלכלה וניהול יערות. כמו כן תוכניות הלימוד ביערנות כוללות לעיתים אף לימודי במושגי יסוד בסוציולוגיה ובמדע המדינה.
בתחילת המאה ה-21 נפתחה לראשונה בישראל תוכנית בלימודי יערנות באוניברסיטה העברית.
יחיא הכהן

| --- | --- |
 לידה:  1787 ה'תקמ"ז צנעא, תימן
 פטירה:  14 במרץ 1867 (בגיל 80 בערך) ז' באדר ב' ה'תרכ"ז צנעא, תימן
 השכלה:  בית אלאוסטא 
 תקופת הפעילות:  ? – 14 במרץ 1867 
 
מארי יחיא בן מארי שלום הכהן (במקור: אַלְכֹּהֵן, ה'תקמ"ז בערך – ז' באדר ב' ה'תרכ"ז, 1787 בערך – 14 במרץ 1867) היה חכם מחכמי יהדות צנעא בתחילת המאה ה-19, ודיין בבית הדין הגדול בצנעא.
ביוגרפיה

נולד לשלום בעיר צנעא בירת תימן, בשנת ה'תקמ"ז בערך (1787). למד בישיבת בית אלאוסטא, שבראשה עמד מארי יוסף עראקי נכדו של מארי שלום עראקי.
בשנת ה'תקצ"ו (1836) נכנס כדיין בבית הדין בראשות מארי יוסף קארה, ולאחר פטירתו בראשות בנו מארי סלימאן קארה, ושימש שם כדיין כ-30 שנה. כנראה שימש כסופר בית הדין.
עמד בראש הישיבה שהתקיימה בבית הכנסת בית אלכסאר, ושימש גם כרב בית הכנסת. בנוסף עמד בראש ישיבה ללימוד חוכמת הנסתר. חתום על הגט שכתב משיח השקר שוכר כחיל לאשתו. היה בקי מאוד בחסרות ויתרות בתורה, והיה יודע לתקן ספרי תורה תוך כדי קריאה.
נפטר בז' באדר ב' ה'תרכ"ז (14 במרץ 1867).
תורתו

היה בקיא במשנה, בגמרא, בהלכה ובקבלה. בתפילותיו היה מדקדק בכוונות האר"י, ומתנהג במנהגי קדושה וחסידות על פי הקבלה.
תמך במנהג תימן הקדום והלך בדרך מהרי"ץ, אך התפלל בנוסח השאמי.
כתב עליו הרב עמרם קורח:
חסיד ועניו, אוהב ללמוד בחשק וברצון. למעלה משלושים שנה ישב במשרת הדיינות. נוסף על שלמותו במקרא במשנה ובתלמוד הייתה לו קביעות תלמוד עם יחידים וחסידים בחוכמת הנסתר. מדקדק בתפילותיו וברכותיו על פי כוונות האר"י ז"ל. תלמידיו יספרו עליו נוראות ופעולות מפליאות.
חזן ראשי בבית הכנסת אלכסאר, וכל הקהל ממנו ראו וכן נתנהגו בכבוד ומורא ואהבת ה'. קבע להם עתים ללמדם האסור והמותר ודקדוק לשון הקודש והמקרא, וכאב את בן ניהלם ונטע בליבם האהבה והאחווה. בקיאות שלמה הייתה לו במלא וחסר על פי סימני המסורה... ליקרת מעלת חוכמתו, כשהיה יוצא מבית הכנסת כל נכבדי קהילתו מלווים אותו עד פתח ביתו.
השד"ר ר' יעקב ספיר כתב עליו:
בהגיעי לצנעא נכנסתי אל בית מארי יחיא אלכהן. זקן הוא האיש ושבע תלאות, וחביב הוא על כולם. תורתו אומנותו, עוסק בתורת הקבלה ומתנהג בחסידות ומעשים טובים. מחבר חיבורים ובעל שם טוב.
חיבוריו

תשובות בנושא המחלוקת שהייתה בצנעא בנוגע לברכת המוציא (בפעם השנייה שפרצה בשנת ה'תק"ף).
חיי שלום – פירוש על התורה על דרך הקבלה (יצא לאור לראשונה כצילום כתב יד על ידי מארי חיים כסאר, ושנית בהדפסה בשנת ה'תשנ"ג).
סידור על פי הנוסח השאמי עם פירושים וחידושים.
חידושים על שלוש מגילות (שיר השירים, רות וקהלת)
כוונות על פי האר"י.
לקריאה נוספת

ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 257
הערות שוליים

1 2 3  ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 257
1 2 3 4 5  מארי יחיא הכהן, חיי שלום, מבוא, ה'תשנ"ג (1993)
↑  הרב עמרם קורח, סערת תימן, ירושלים, ה'תשי"ד (1954), עמוד ל"ה
| חכמי בית דין צנעא |
| --- | --- | --- |
| הרכב 1 | הראב"ד מארי שלמה בן סעדיה מנזלי • מארי יחיא בן אברהם אלשייך הלוי • מארי זכריה בן יוסף הכהן |  |
| הרכב 2 | הראב"ד מארי זכריה בן יוסף הכהן • מארי משה בן סעדיה קטיעי • מארי שלום בן חיים צבטאני |  |
| הרכב 3 | הראב"ד מארי שלום בן עמרם חמדי הלוי • מארי יוסף בן סעדיה בשארי • מארי סעדיה בן שלום עמר הלוי |  |
| הרכב 4 | הראב"ד מארי דוד בן יחיא חותר • מארי צאלח בן יחיא צאלח • מארי יוסף בן סעדיה בשארי |  |
| הרכב 5 | הראב"ד מארי סעדיה בן משה קטיעי • מארי פנחס בן שלמה עראקי • מארי שלום בן יוסף בשארי |  |
| הרכב 6 | הראב"ד מארי  יחיא בן יוסף צאלח (מהרי"ץ) • מארי שלמה בן ישועה אלג'מאל • מארי שלום בן סעדיה הכהן |  |
| הרכב 7 | הראב"ד מארי אברהם בן יחיא צאלח • מארי יחיא בן יהודה צעדי • מארי יחיא בן דוד משרקי |  |
| הרכב זמני | הראב"ד מארי יוסף בן סאלם נקאש • מארי יוסף בן שלום קארה • מארי אברהם בן אהרן מנזלי |  |
| הרכב 8 | הראב"ד מארי יוסף בן שלום קארה • מארי יחיא בן שלמה אביץ' • מארי דוד בן אברהם צאלח |  |
| הרכב 9 | הראב"ד מארי סלימאן בן יוסף קארה • מארי יחיא בן שלום הכהן • מארי יחיא בן יעקב צאלח |  |
| הרכב 10 | הראב"ד מארי סלימאן בן סאלם צאלח • מארי אברהם בן צאלח צאלח • מארי יוסף בן דוד מנזלי |  |
| הרכב 11 | הראב"ד מארי יחיא יצחק הלוי • מארי יחיא קאפח • מארי אהרן הכהן • מארי יחיא אביץ' |  |
| הרכב 12 | הראב"ד מארי יחיא אביץ' • מארי עמרם קורח |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008554208105171  VIAF: 16802069   WorldCat (עם VIAF): 16802069
חוק הגיוס הלאומי

חבורת נשים בונות מטוס יפני, 1944
חוק הגיוס הלאומי נחקק בהוראתו של ראש ממשלת יפן, פומימרו קונואה בפרלמנט היפני. החוק נועד לחזק את כלכלת האימפריה היפנית במהלך מלחמת סין–יפן השנייה.
לחוק הגיוס הלאומי היו חמישים סעיפים, שקבעו את השליטה הממשלתית בארגונים אזרחיים (כולל איגודי עובדים), הלאמת התעשייה האסטרטגית, פיקוח מחירים, קיצוב והלאמת כל כלי התקשורת ביפן. החוקים נתנו לממשלה את הסמכות להשתמש בתקציבים ללא הגבלה כדי לסבסד את המלחמה ולפצות את היצרנים על הפסדים שנגרמו כתוצאה מגיוס המפעלים והעובדים בזמן המלחמה. בשמונה עשר מתוך חמישים סעיפי החוק עונשים על המפרים אותו. חוז זה היה בסיס להקשחת צנזורה באימפריה היפנית.
היסטוריה

החוק נקבע כלא חוקתי שהוצג לדיון בינואר 1938, אך התקבל בסופו של יום לאחר לחצים כבדים מהצבא היפני הקיסרי והוא נכנס לתוקף כבר במאי 1938. החוק בוטל בדצמבר 1950 על המפקד העליון של כוחות הברית ששלט ביפן לאחר כניעת האימפריה היפנית.
פקודת השירות הלאומי הייתה חוק משלים שהוציא ראש הממשלה קונואה אישר, החוק הסמיך את הממשלה לגייס כל עובד (אזרח) כדי להבטיח אספקה מספקת של עובדים בתעשיית נשק אסטרטגית, למעט מקרים חריגים שמשוחררים בשל לקות פיזית או נפשית.
התוכנית יצא לפועל בניצוחו של משרד הרווחה היפני ובשיאה גויסו כ-1,600,000 גברים ונשים. הפקודה הוחלפה על ידי חוק הניוד של שירות העבודה הלאומי במרץ 1945, אך גם הוא בוטל בדצמבר 1945 על ידי המפקד העליון של כוחות הברית לאחר שהאימפריה היפנית נכנעה לבעלות הברית.
הערות שוליים

↑  Pauer, Japan's War Economy, pp.13
יחסי בנגלדש–הולנד

| יחסי בנגלדש–הולנד |
| --- | --- |
בנגלדש: הולנד


בנגלדש: הולנד
שטח (בקילומטר רבוע)
148,460: 41,543
אוכלוסייה
174,095,429: 18,258,432
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,415: 1,118,125
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,513: 61,239
משטר
רפובליקה עממית: מונרכיה חוקתית

ראש ממשלת בנגלדש שק הסינה ואזד (מימין) נפגשת עם שרת החוץ ההולנדית סיגריד קאך בדאקה, 2018
יחסי בנגלדש–הולנד הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הולנד.
היסטוריה > לפני 1971

משנת 1615 ואילך, חברת הודו המזרחית ההולנדית סחרה עם הבנגלים באימפריה המוגולית. הם הקימו מסחר הודעות בדאקה ובערים נוספות. לאחר חיסול החברה, הפכה בנגל אז למושבה של ממלכת הולנד עד 1825, אז היא נמסרה לבריטים על פי האמנה האנגלו-הולנדית מ-1824.
היסטוריה > לאחר 1971

בנגלדש והולנד יצרו יחסים דיפלומטיים ב-1971 לאחר עצמאותה של בנגלדש. הולנד תמכה בבנגלדש ואף העניקה סיוע פיננסי וטכני לפרויקטים של משאבי מים וניהול חופים בבנגלדש. לבנגלדש יש שגרירות בהאג. להולנד יש שגרירות בדאקה.
יחסים כלכליים

היצוא הגדול ביותר של בנגלדש להולנד הוא טקסטיל עם נתח של 85% מסך היצוא. מצרך היצוא הבא בגודלו הוא מזון קפוא. בשנת 2016 ארגנה לשכת המסחר והתעשייה ההולנדית את תערוכת ה-Dutch-Bangla EXPO 2016 באמסטרדם. הולנד היא אחד המקורות הגדולים ביותר להשקעות זרות בבנגלדש. בבנגלדש פועלות 70 חברות הולנדיות.
ראו גם

יחסי החוץ של הולנד
יחסי בנגלדש–יוון

| יחסי בנגלדש–יוון |
| --- | --- |
בנגלדש: יוון


בנגלדש: יוון
שטח (בקילומטר רבוע)
148,460: 131,957
אוכלוסייה
174,095,429: 10,020,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,415: 238,206
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,513: 23,773
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: דמוקרטיה

שר החוץ היווני ניקוס דנדיאס (מימין) נפגש באתונה עם שר החוץ של בנגלדש אבול קלם עבדול מומן (אנ'), 2019
יחסי בנגלדש–יוון הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה ההלנית.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו במרץ 1972, כאשר יוון הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בבנגלדש.
יחסים כלכליים

בנגלדש ויוון הביעו עניין הדדי בהרחבת הסחר וההשקעה הדו-צדדית בין שתי המדינות. בנגלדש מייצאת ליוון בעיקר בגדים, תרופות, קרמיקה, מזון קפוא ומוצרי עור. יוון גם הביעה עניין ברכישת אוניות מבנגלדש. בנגלדש מאידך מעוניינת בשיתוף פעולה כלכלי עם יוון בתחומי חקלאות, ספנות, תיירות ואנרגיה מתחדשת.
גולים בנגלים ביוון

נכון לשנת 2009, כ-20,000 גולים בנגלים מתגוררים ביוון. רוב קהילת הגולים הבנגלים ביוון מתגוררת באתונה.
ביקורים בדרג גבוה

בשנת 2013 השר היווני ניקוס דנדיאס ערך ביקור רשמי בדאקה, בירת בנגלדש.
יחסים דיפלומטים

בנגלדש מחזיקה בשגרירות באתונה. מאידך, יוון מחזיקה בקונסוליה בבנגלדש.
ראו גם

יחסי בנגלדש-ספרד
יחסי טג'יקיסטן-יוון
יערתיים

| יערתיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: שלמונאים
משפחה:: יערתיים
שם מדעי
 Caprifoliaceae ‏ז'יסייה, 1789
יערתיים (שם מדעי: Caprifoliaceae) היא משפחה המקיפה בעיקר שיחים או מטפסים מעוצים, ולעיתים רחוקות עצים קטנים או צמחים עשבוניים מסדרת השלמנואים. המשפחה כוללת 33 סוגים וכ-1,348 מינים, ויש מהם נשירים ויש מהם ירוקי-עד. על פי שיטת המיון העדכנית (APG III), המשפחה כוללת גם את משפחות הוולרייניים (Valerianaceae) והשלמוניים (Dipsacaceae), שנחשבו בעבר כמשפחות נפרדות. הסוגים המורן והסמבוק, שהיו משויכים בעבר למשפחת היערתיים, משתייכים כיום למשפחת המורניים (Adoxaceae). הבוטנאים הישראלים חלוקים על איחוד המשפחות תחת משפחת היערתיים.
היערתיים נפוצים כמעט בכל רחבי העולם, בעיקר במזרח צפון אמריקה ובמזרח אסיה. הם פחות נפוצים באזור אפריקה הדרומית והטרופית. יערה כחולה, מצמחי המשפחה, עמידה לקור ויכולה לשרוד בטמפרטורה נמוכה במיוחד של 47 מעלות מתחת לאפס.
הפרחים הם ברובם דמויי צינור, משפך או פעמון, בדרך כלל בעלי חמישה עלי כותרת הפונים כלפי חוץ, לעיתים קרובות ריחניים. הפירות הם לרוב מסוג ענבה.
הסוגים והמינים הגדלים בישראל וסביבתה

בישראל וסביבתה 9 סוגים ו-37 מינים, כולם צמחים עשבוניים למעט נוציץ המדבר ונוציץ קדוש. היות שהבוטנאים הישראלים אינם מסכמים לגבי השינויים שנעשו במשפחה הם משייכים את הסוג ולריינה והסוג ולריינית המופעים ראשונים ברשימה במשפחת הוולריינים (Valerianaceae) ואת השאר מלבד הסוג יערה במשפחת השלמוניים. ובמשפחת היעריתיים הם מותרים את סמבוק שחור, סמבוק אמיתי ומורן החורש.
ולריינה (Valeriana) - סוג זה כולל את 3 מינים: ולריינה איטלקית (שם מדעי: Valeriana italica, שם נרדף: Valeriana dioscoridis), חד-אבקן ארוך-פרחים (שם מדעי: Valeriana erotica, שם נרדף: Centranthus longiflorus) וגם המין הפולש חד-אבקן אדום (שם מדעי: Valeriana rubra, שם נרדף: Centranthus ruber).
ולריינית (Valerianella) - סוג זה כולל 16 מינים. כל המינים מלבד ולריינית מזרחית הועבר לסוג ולריינה. ייתכן וגם המין הפולש חד-אבקן אדום (שם מדעי: Valeriana rubra, שם נרדף: Centranthus ruber) שהסוג ולריינית יהיה בעתיד שם נרדף לסוג ולריינה. אלה 16 המינים: ולריינית דוקרניתו (Valeriana echinata), ולריינית הדיסקוס (Valeriana discoidea), ולריינית הקרינים (Valeriana carinata), ולריינית זעירה (Valeriana pumila), ולריינית מאוצבעת (Valeriana dactylophylla), ולריינית מגובששת (Valeriana tuberculata), ולריינית מזרחית (Valerianella orientalis), ולריינית מכונפת (Valeriana orientalis), ולריינית מצויצת (Valeriana obtusiloba), ולריינית משולחפת (Valeriana vesicaria), ולריינית עטורה (Valeriana coronata), ולריינית ערבתית (Valeriana szovitsiana), ולריינית קוטשי (Valeriana kotschyi), ולריינית קטועה (Valeriana sclerocarpa), ולריינית קשת-פרי (Valeriana sclerocarpa), ולריינית שתי-שיניים (Valeriana oxyrhyncha). oxyrrhyncha
חוגית (Knautia) - כולל מין אחד בלבד והיא חוגית תמימה (Knautia integrifolia).
יערה (Lonicera) - סוג זה כולל 2 מינים: יערה איטלקית (Lonicera etrusca), יערת המטבעות (Lonicera nummulariifolia) שבחרמון.
נוציץ (Pterocephalus) - סוג זה כולל 4 מינים: נוציץ המדבר, נוציץ מנוצה, נוציץ עטוף ונוציץ קדוש.
נזרית (Scabiosa) - סוג זה כולל 2 מינים: נזרית חופית ונזרית מדברית. סוג שויך זה בעבר למשפחת השלמוניים.
קרד (Dipsacus) - סוג זה כולל מין אחד אפיזודי - קרד שסוע (Dipsacus laciniatus). הסוג שויך בעבר למשפחת השלמוניים.
שלמון (Cephalaria) - סוג זה כולל 5 מינים: שלמון דק, שלמון זיפני, שלמון יפואי, שלמון כוכבני ושלמון סור. שלמון יפואי הוא המין הנפוץ בישראל
תגית (Lomelosia) - סוג זה כולל 5 מינים: תגית ארגמנית, תגית ארץ-ישראלית, תגית מצויה, תגית סינית ותגית קיצית.
הערות שוליים

↑  Caprifoliaceae Juss, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏3-9-2024
↑  Caprifoliaceae Juss, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏6-2024
חד-אבקן במטולה
יחסי בנגלדש – קוריאה הדרומית

| יחסי בנגלדש – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
בנגלדש: קוריאה הדרומית


בנגלדש: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
148,460: 99,720
אוכלוסייה
174,095,429: 51,704,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
437,415: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,513: 33,126

נשיא קוריאה הדרומית לי מיונג-באק נפגש עם ראש ממשלת בנגלדש שק הסינה ואזד, 2010
יחסי בנגלדש–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש ובין הרפובליקה של קוריאה. לבנגלדש קיימים יחסים דיפלומטיים עם שני הצדדים של קוריאה. כאשר היחסים עם קוריאה הצפונית כוננו בשנת 1973, ושנה לאחר מכן פתחה קוריאה הדרומית שגרירות בבנגלדש. השגרירות של קוריאה הצפונית בבנגלדש נפתחה כמה שנים מאוחר יותר, ב-1987.
היסטוריה

בשנת 2008, משרד המשפטים בדרום קוריאה הפסיק את פטור הוויזה שהיה לתושבי בנגלדש, וניתן מעמד של 'תושב ארעי' ל-13,000 אזרחים מבנגלדש שחיו במדינה. מאז ה-15 ביולי 2008, תושבי שתי המדינות נדרשים לקבל ויזה כדי לעבור בין המדינות.
מכיוון שבקוריאה הדרומית חיים פועלים רבים מבנגלדש, התפתחו במדינה דעות קדומות כלפי תושבי בנגלדש. בשנת 2009 יצא סרט דרום קוריאני שעסק בנושא.
יחסים כלכליים

דרום קוריאה היא המשקיעה הגדולה ביותר בענף הבגדים של בנגלדש.
ביקורים מיוחדים

14 ביולי 2017 - ביקור נשיא קוריאה הדרומית, לי נאק-יון, בדאקה בירת בנגלדש.
נציגויות דיפלומטיות

קוריאה הדרומית מיוצגת בבנגלדש על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בדאקה, בירת בנגלדש.
בנגלדש מיוצגת בקוריאה הדרומית על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בסיאול, בירת קוריאה הדרומית.
יחסי מלאווי–צ'ילה

| יחסי מלאווי–צ'ילה |
| --- | --- |
מלאווי: צ'ילה


מלאווי: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
118,484: 756,102
אוכלוסייה
21,795,298: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
14,084: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
646: 16,956
משטר
רפובליקה רב מפלגתית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי מלאווי–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה ומלאווי.
היסטוריה

בשנת 2014 מינתה צ'ילה את בנדטו קלוואני לקונסול כבוד בלילונגווה.
נציגויות דיפלומטיות

מלאווי מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בברזיליה, ברזיל.
צ'ילה מיוצגת במלאווי באמצעות שגרירותה בניירובי, קניה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בלילונגווה.
יחיא אלשיך

ערך זה עוסק ברב תימני בן המאה ה-20. אם התכוונתם לרב תימני בן המאה ה-17, ראש משפחת אלשיך, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1915 י"ג בתמוז תרע"ה
 פטירה:  3 בנובמבר 1996 (בגיל 81) כ"א בחשון תשנ"ז
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  צנעא בתימן, ירושלים
 תקופת הפעילות:  ? – 3 בנובמבר 1996 
 תחומי עיסוק:  רב, דרשן
 רבותיו:  הרב סעיד עוזרי, הרב חיים כסאר
 
הרב יחיא אלשיך הלוי (י"ג בתמוז תרע"ה, 25 ביוני 1915 - כ"א בחשוון תשנ"ז, 3 בנובמבר 1996) היה רב תימני שהתפרסם בבקיאותו הרבה וזכה בחידון התנ"ך העולמי.
קורות חייו

נולד בצנעא, בירת תימן, בחודש תמוז שנת תרע"ה. משפחת אלשיך הייתה ידועה כמשפחת רבנים, בהם הרב נתנאל, אביו של הרב יחיא. בגיל 6 התייתם יחיא מאביו וגדל אצל סבו, רבי יחיא עוזרי.
בגיל צעיר הוכר כבעל זיכרון נדיר וידע בעל פה את פרשיות השבוע עם תרגום אונקלוס. רבו המובהק היה רבי סעיד עוזרי, ראש ישיבת בית אלאוסטא. למד בלילות במשך שנים אצל הרב חיים כסאר, שהיה אז ראש ישיבת בית אלשיך, ולמד שם תורה גם מהרב ישראל עוזרי והרב חיים חובארה. הוא למד בנערותו את התלמוד, את המדרשים ואת כתבי הרמב"ם.
הרב אלשיך היה מראשי ישיבת בית אלשיך בצנעא. כשעלה לישראל בשנת תש"ט (1949) נלקחו ממנו מאות ספרים וכתבי יד עתיקים, שקיבל כירושה מאבותיו. דבר זה ציער אותו ואף השפיע על מצבו הבריאותי. לאחר שעלה לירושלים למד בישיבת מרכז הרב.
הרב אלשיך נהג לנאום במחנות העולים של יהודי תימן כדי לחזק בקרבם את שמירת המסורת. הוא בלט בקריאה ליהודי תימן להצביע לרשימת הפועל המזרחי ובעקבות כך הוכה לעיתים בידי אנשי מפא"י.
הרב אלשיך ביקש להתגורר בירושלים ועל כן סירב לקבל משרות רבניות בנגב ובהרצליה והתפרנס בדוחק רב. למרות בקיאותו הגדולה סירב אלשיך לקבל משרת רבנות רשמית ועבד לפרנסתו כמגיה ספרי תורה במשרד הדתות.
רבים היו מגיעים אליו כדי שיברך אותם וכדי להתייעץ איתו. הוא גם היה בקיא ברפואה עממית ועזר לחולים להירפא בעזרת צמחי מרפא ומרקחות שהיה מכין בביתו. בסוף ימיו הקים הרב אלשיך בירושלים את ישיבת בית אלשיך מחדש. הרב אלשיך נפטר בגיל 82 בכ"א בחשוון תשנ"ז, ונקבר בהר המנוחות.
היה נשוי עד לפטירתו ליונה (חממה), בתו של הרב סלימאן קארה. אלמנתו נפטרה בו' בתמוז ה'תשפ"ג.
חידון התנ"ך

בשנת 1958 השתתף בחידון התנ"ך המחוזי בירושלים וביחד עם עמוס חכם ייצג את מחוז ירושלים בחידון הארצי. בחידון עצמו הגיע למקום השלישי, לאחר חכם ויצחק שלו. בשנת 1961 התמודד הרב אלשיך שוב, זכה בחידון הארצי והעפיל לחידון העולמי. בתום החידון הגיעו הרב אלשיך ויריבתו העיקרית, המתמודדת מברזיל, הפרוטסטנטית יולנדה דה סילבה, למספר המקסימלי של הנקודות. לאחר התייעצות של השופטים הוחלט לשאול את שני המתמודדים שאלה נוספת, שעליה קיבל הרב אלשיך מספר נקודות רב יותר וזכה בחידון. הוא ענה על השאלות תוך שליטה מוחלטת בתנ"ך וציטוט קטעים שלמים בעל פה. ביומנו הוא תיאר את שמחת הקהל שנכח באולם:
בשאלה האחרונה שערכו ביני ובין האשה שמבראזיל, נזכרתי שיש לענות גם מספר יהושע פרק כ"ד על גלות מצרים ועל ביאת ישראל לארץ, אך לא הספקתי עוד לענות כי הציבור כבר ידעו שעניתי מספיק וכבר מוחאים כף בשמחה רבה (ומאלה שהיו קרובים למבט עיני ראיתי ג' או ד' אנשים שהיו נושאים רגליהם לאוויר מרוב שמחה יותר ממה שנושאים רגליהם כשאומרים קדוש, ויותר ממה שמרקדים לפני הלבנה כשאומרים ברוך יוצריך וכו'). וגם זכור אני שאמר לי או רמז לי א' מן השופטים שכבר מספיק אז הפסקתי."
דמותו היוותה השראה למערכון על חידון התנ"ך, בה גילם אותו אריק איינשטיין.
בניו וחתניו

בנו, הרב נתנאל אלשיך, הוא רב בבאר שבע, ועורך סירורי תפילה ומחזורים תכלאל "תורת אבות".
חתנו, הרב ציון חובארה, הוא רב בקהילה התימנית בשכונת בית וגן בירושלים.
חתנו, הרב יחיאל מדמון, הוא רב בית הכנסת בדיחי בשכונת גאולה בירושלים.
חתנו, הרב דוד אלנדאף, הוא ראש ישיבת בית אלשיך ונכדו של מארי אברהם אלנדאף.
חתנו, הרב יורם עוזרי, הוא מחנך.
לקריאה נוספת

יצחק דדון, אתחלתא דגאולה, כרך ב, ירושלים תשס"ח, עמ' רסג-רסה
אביאל חיים חורי, ועקבותיו לא נודעו - קווים לדמותו מפי חתנו, הרב ציון חוברה, מגזין תור הזהב של עיתון הדרך, גיליון פרשת חיי שרה, עמ' ו'–י"ב
רבינו יחיא אלשיך: שלושה ספרים נפתחים: פירורים משולחן גבוה: חידושי תורה בהלכה, באגדה ומוסר מכתבי יד קדשו ומרשימותיו של רבינו יחיא אלשיך, דיברות תורה: דברי תורה ושיחות מוסר מפי... כמוהר"ר יחיא אלשיך וכמוהר"ר חיים כסאר, מעשיהם של צדיקים: קורות חייו ופעליו של רבינו יחיא אלשיך ועוד מגדולי וחכמי תימן.., בני ברק: מכון מאוצרות אבותינו, תשע"ג (הספר בקטלוג ULI)
צפורה בן-אהרן (אלשיך), בית אלשיך לדורותיו, תל אביב, תשמ"ח, עמ' 193–213 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  יצחק דדון, "אתחלתא היא", כרך א, ירושלים תשס"ח, עמוד רסג
1 2  סופרי דבר, ויבינו במקרא, דבר, 1 באוגוסט 1958
↑  אבל כבד בעדת תימן: הלכה לעולמה אשת מרן רבינו יחיא אלשיך זצוק"ל – הרבנית יונה אלשיך ע"ה, באתר "המאורות"
↑  הממשלה תעניק 2500 ל"י ליודעי התנ"ך נוסף לפרס שנקבע על ידי ועדת העשור, דבר, 6 באוגוסט 1958
↑  התמודדות נוספת דרמתית הכריעה את האליפות בחידון התנ"ך הבינלאומי, דבר, 5 באוקטובר 1961
↑  חתן התנ"ך העולמי למען קידוש השם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511670405171  ISNI: 0000 0000 4008 4369  LCCN: n2005008217  VIAF: 14172237   WorldCat (עם VIAF): 14172237 
הרב יחיא אלשיך על בימת חידון התנ"ך העולמי השני בשנת 1961. מימינו, ג'ון מפלינק מהולנד ומשמאלו פרופ' גרהרדט וולף מאוסטריה
זוקן ראייה

| --- | --- |
 תחום:  רפואת עיניים 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D011305
 סיווגים
 ICD-10:  H52.4 
 ICD-11:  9D00.3 
 
זוקן ראייה (ביוונית: Presbyopia‏; presbys "זקן", opia "ראייה") הוא ליקוי בריאות המתבטא בירידה ביכולת העין להתמקד בעצמים הנמצאים בקרבתה. המנגנונים המדויקים הגורמים לזוקן ראייה עדיין לא ידועים בוודאות ומחקרים שנעשו עד כה מצביעים במידת הסבירות הגבוהה יותר על איבוד גמישותה של עדשת העין כגורם עיקרי, אף שקיימים מחקרים שהצביעו על שינויים בקוער העדשה כתוצאה מגדילתה ואובדן כוח השרירים הריסניים כגורמים נוספים.
בדומה להופעת שיער שיבה וקמטים בעור, זוקן הראייה היא תסמין הנגרם במהלך הטבעי של הזדקנות. בני אדם מפגינים בדרך כלל סימנים ראשונים לזוקן ראייה בגילאי 40–50. היכולת להתמקד בעצמים קרובים פוחתת עם עליית הגיל, החל מיכולת התמקדות של כ-20 דיופטר בגיל הילדות (היכולת להתמקד בעצם המונח במרחק 5 ס"מ מן העין), כ-10 דיופטר בגיל 25 (10 ס"מ), והתהליך מסתיים ברמה של 0.5 עד 1 דיופטר בגיל 60 (היכולת להתמקד בעצם שמרחקו אינו פוחת ממטר אחד עד שני מטר). ברוב מקרי זוקן הראייה, חדות הראייה לרחוק לא נפגעת.
תסמינים

התסמינים הראשונים בהם מבחינים רוב בני האדם הם קשיים בקריאת אותיות קטנות, במיוחד בתנאי תאורה גרועים, עייפות בעיניים לאחר קריאה ממושכת, טשטוש בראייה או טשטוש רגעי בראייה בעת מעבר ממבט בעצם מרוחק למבט בעצם קרוב. רבים מאלה הסובלים מזוקן ראייה קיצוני מתלוננים על תחושה שזרועות ידיהם נעשו "קצרות מדי" מכדי לאחוז בחומר קריאה במרחק נוח.
זוקן ראייה, בדומה להפרעות אחרות במיקוד הראייה, מגביל פחות בתנאי תאורה טובים, זאת כיוון שקשתית העין מתכווצת ומקטינה את האישון. כבכל עדשה, הגדלת יחס המיקוד ("מספר f") מגדיל את עומק השדה על ידי הפחתת הטשטוש של עצמים מחוץ למוקד.
בין בעלי מקצועות מסוימים נמצא איחור בפנייה לתיקון ראייה עם התפתחות זוקן ראייה, במיוחד עקרות בית וחקלאים, בעוד שעובדים במגזר השירותים נוטים לפנות לעזרה בתיקון הראייה מוקדם יותר. אף הסובלים ממיוזיס מאחרים בפנייה לתיקון ראייה עם התפתחות זוקן ראייה.