stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיג-25
מאפיינים > בקרת טיסה וניווט

המטוס כולל משטחי ניהוג ראשיים קלאסיים: שתי מאזנות בכנפיים, שני הגאי כיוון על גבי מבנה מייצבי הכיוון, ושני הגאי גובה כמשטח אחיד בזנב המטוס. המשטחים מנוהגים על ידי מערכת משולבת של מוטות סחב-דחף וגלגלות המעבירות את פקודת הטייס למפעילים הידראוליים. הגאי הגובה זזים יחד לטובת שליטה בציר העלרוד ובצורה הפרשית (אחד נגד השני) בשביל לעזור למאזנות בגלגול. ההטייה של משטחי הגאי הגובה מוגבלת אוטומטית ובצורה משתנה בתלות בתנאי הטיסה על ידי מערכת תיאום מכנית.
פרט למערכות ספציפיות שבאות לענות על דרישות משימתיות שונות בין דגמי היירוט והביון, המטוס כלל חליפת מערכות ניווט אחידה, העיקרית בין המערכות הללו הייתה מערכת ניווט ובקרת טיסה מדגם Polyot 1I שעל ידי הסתמכות על משואות "Svod" (ברוסית:"свод" או "קימרון") ו-Doroga (ברוסית:"дорога" או "דרך") לקביעת מיקום גאוגרפי ומשואת כיוון מסלול וזווית הנמכה משולבת Katet (ברוסית: "катет" או "יתר") יכלה להכוון באופן אוטומטי את המטוס לאורך מסלול מוגדר – כולל ארבעה שדות תעופה (שדה אם, ושלושה שדות חלופיים), ולבצע גישה לנחיתה ללא התערבות הטייס עד 50 מטר מהקרע, ועל ידי כך להקטין את העומס עליו ולאפשר לו לתפעל את החימוש. המערכת מנהגת את ההגאים על ידי מפעילי סרוו בצורת מוטות סחב-דחף טלסקופיים. כמו כן בשל הדרישות המחמירות של משימות בגובה רב המטוס כלל מערכת מד גובה מכ"ם לגבהים רמים ומערכת נפרדת לגבהים נמוכים (כאשר ברוב כלי הטיס המתקדמים כלול רק מכ"ם גובה לגבהים נמוכים), כמו כן הותקן חיישן מדידת סחיפה ומהירות בשיטת הדופלר DISS-7 שבעזרתה מערכת ייחוס מצב אינרציאלי AHRS (מדגמים SKV-2N-1 לדגמי ביון ו-SKV-2N-2 לדגמי יירוט שבמהלך שדרוג הוחלפה במערכת SKV-2NL-2) יכלה לפצות על סחיפה האופיינית למערכות אלו.
בגרסת היירוט הייתה קיימת מערכת הכוונה וניהוג מרחוק מדגם Vozdookh שאיפשרה לבקר קרקעי לנהג במטוס מהתחנה שלו.
מאפיינים > הידראוליקה

המטוס כולל שתי מערכות לחץ הידראולי נפרדות – מערכת כללית ומערכת לחץ להיגוי. המערכת הכללית משמשת את אחת הכניסות למפעילים של מערכת בקרת הטיסה וכמו כן את מערכות כני נסע, בלמים בסדיר, מדפים, מעצורי אוויר, מערכת כונסי האוויר (כולל שפות הכונס), היגוי כן נסע אף ודלתות מנוע ה-JFS. מערכת לחץ להיגוי משמשת את המפעילים של מערכת בקרת הטיסה ומערכת בלמים בחירום. כל מערכת לחץ כוללת שתי משאבות לחץ המותקנות אחת על כל מנוע לטובת המשך פעולה סדירה של המערכת במקרה של כיבוי מנוע אחד.
מאפיינים > דיחוס, קירור ומיזוג

המטוס כולל שלוש מערכות פניאומטיות המופעלות על ידי שלושה בקבוקי אוויר דחוס - ראשית, חירום ודיחוס תאי אוויוניקה. המערכת הראשית משמשת לדיחוס תא הטייס, לדיחוס תאי הדלק, בקרה על בלמי המטוס, בקרה על קווי השלכת דלק, מערכת הפשרת קרח על גבי החופה, פתחי קירור של הגנרטורים, מערכת שחרור ופריסת מצנחי בלימה אוטומטית וידנית. כמו כן היא שולטת על מערכת הגלגלות המניפות את ציוד הביון (בדגמי הביון). מערכת החירום משמשת לפריסת כני נסע בחירום והתאמת הכונסים לנחיתה. מערכת דיחוס תאי האוויוניקה דוחסת את שני תאי האוויוניקה - העליון מאחורי תא הטייס, והתחתון מתחת לתא הטייס וכן את מכל נוזל הקירור של ציוד המכ"ם או הביון בהתאם לדגם המטוס.
מערכת המיזוג משמשת לבקרת טמפרטורה ושמירת הלחץ הרצוי בתא הטייס ובתאי האוויוניקה. המערכת משתמשת באוויר מתוך שלב המדחס של המנוע המגיע בטמפרטורה של 400 מעלות צלזיוס ובלחץ גבוה. האוויר עובר דרך מערכת החלפת חום והפרדת מים לפני שהאוויר מחולק לשתי תתי מערכות – אחת לתא הטייס ואחת לתאי האוויוניקה. בתתי המערכות האלה האוויר עובר קירור נוסף בהתאם לצרכים. מערכת המיזוג של תא הטייס מסוגלת לשמור על 20 מעלות צלזיוס בכל משטרי הטיסה.
כמו כן המטוס כוללת מערכת קירור נוזלי (לרוב אלכוהול) לציוד המכ"ם או הביון בהתאמה לדגם המטוס וכן לגנרטורים ולציוד התקשורת.
מאפיינים > מערכות נשק וביון > גרסת היירוט

מערכת הנשק של גרסאות היירוט עוצבו סביב למכ"ם המטוס – דגמי Smerch A ו-Smerch A2 לדגמי P רגילים ולגרסאות ייצוא ומאוחר יותר Sapfeer-25 בדגמי PD,‏ PDS והלאה. בדגמי PD ו-PDS הותקנה מערכת הנחיה אינפרה אדומה IRST שכללה חיישן אינפרה אדום מדגם TP-63Sh מחשב אנלוגי מדגם AVM-25 ומערכת ניטור פעולות טייס מדגם PAU-473 (הקלטת וידאו לטובת תחקור). כל אלה אפשרו שימוש בטילי ביסנובאט R-40 בדגמי R בעלי הנחיית מכ"ם חצי אקטיבית ו-T בעלת הנחיה אינפרה אדומה (שניים מכל סוג על 4 מנשאים על גבי הכנפיים), ולאחר השדרוג המטוס לדגמי PD ו-PDS טילי משודרגים R-40 מדגמים RD,‏ RD-1 ו-RTD ואף טילי חום קצרי טווח מדגמי R-60 ו-R-60M.
מאפיינים > מערכות נשק וביון > גרסת ביון/תקיפה

מטוסי הביון-תקיפה השתמשו במערכת ניווט-הפצצה מדגם Peleng-S שכללה ממערכת ניווט אינרציאלית Anis-8, מחשב דיגיטלי מדגם TsVM-10-155 שהכווין את המצלמות על מטרות מסוימות על פי נקודות ציון ממערכות הניווט וביצע את חישובי ההפצצה בעזרת תוכנה לחישוב נקודת שחרור לטובת הפצצה (מה שמכנה מוד CCRP) בתוך מחשב הניווט בהתבססות על נתונים ממשואות Shoran, מערכת שחרור חימוש, נושאי פצצות עמידים בחום ומחשב חימוש תואם.
המטוס היה יכול לשאת 4,000 קילוגרם פצצות ומאוחר יותר עם שדרוג מנשאים 5,000 קילוגרם פצצות. המטוס היה יכול לשאת פצצות מיוחדות עם בידוד חום להפצצה במהירות גבוהה, וכן מטען גרעיני מוקטן.
גרסת הביון הסטנדרטית יכלה לשאת מצלמות יום מדגמים A-70,‏ A/E-10,‏ A-72 ו-S45/ARE; מצלמת לילה מדגם NA-75 ומערכת איסוף מודיעין אותות מדגמים שונים.
היסטוריה מבצעית

עם תחילת בחינות הקבלה בחיל ההגנה האווירית בשנת 1969 החלו התרסקויות קטלניות ומסתוריות של מטוסי המיג החדישים. נדמה שאלה היו מאבדים שליטה ללא גורם ברור במהירות של כ-1,000 קמ"ש. היצרן ניסה לנסות להתחקות אחר הגורמים לתופעה, אך זה חמק מהם עד שנת 1973, כאשר באחד הניסויים המטוס התהפך והתרסק. מחקירת האירוע נמצא שמפעילי הגאי הגובה לא היו חזקים דיים כדי לתפעל את המשטח כנדרש בכל משטרי הטיסה. כאשר המשטח היה מגיע להטיה מסוימת במהירות גבוהה, הסרוו היה בורח – כלומר נע ללא שליטה לסוף הטווח ונתקע. הפתרון שיושם על ידי היצרן היה הזזת ציר המשטח כ-140 מילימטר קדימה, מה שיצר זרוע ארוכה יותר לפעולה של הסרוו. הפתרון הזה יושם במהרה בכל הצי של מטוסי מיג-25.
היסטוריה מבצעית > עריקתו של ויקטור בלנקו

כאשר המטוס הופיע בפומבי לראשונה במטס בסלון האווירי בשדה התעופה דומדדובו ב-9 ביולי 1967, בשילוב עם מספר תצלומים מלוויינים, המומחים המערביים החלו לנסות להעריך את ביצועיו וכינו אותו מיג-23 Foxbat, תוך השערה שמטוס זה היה הבא בתור בפיתוח של משרד התכנון מיג. הערכות שונות הביאו את מדינות המערב, ובראשם ארצות הברית, להבנה שאין בידיהן כלי טיס שיכולים להתמודד מול מטוס כזה. ולכן חיל האוויר האמריקאי הוציא בבהילות את מכרז ה-FX שלו שבעקבותיו פותח ה-F-15.
במשך זמן ממושך המידע שהיה זמין למדינות המערב היה מועט מאוד, שכן הסובייטים תמיד היו מאוד עמומים בהקשר של ציוד צבאי ומטוס זה הייתה בין הפלטפורמות הסודיות ביותר שלהם. כל זאת בשילוב עם דיווחים מישראל שהמיג-25 מסוגל להגיע למהירויות של מאך 3.2 גרמו ליצירת השערות ביצועים מופרזות.
כל השאלות נענו כאשר מיור ויקטור בלנקו נחת עם מטוס ה-MiG-25P שלו בהקודאטה שביפן לאחר שהוא ערק מיחידתו בצ'וגויבקה שבוולדיווסטוק ב-6 בספטמבר 1976, המטוס לא הצליח לעצור בסוף המסלול ובשל כך נגרם נזק לכני הנסע ובשל כך המטוס לא היה כשיר לטיסה. לטענת הרוסים בלנקו היה סוכן מערבי שהסתנן לחיל ההגנה האווירית במיוחד בשביל להבריח את המטוס הסודי ליפן ולידי המערב. אנשי ה-CIA הוזמנו על ידי היפנים ויחד הם בחנו את המטוס מקרוב. ברית המועצות הפעילה את קשריה הדיפלומטיים ודרשה את המטוס חזרה במהרה, ואף שלחה משלחת צבאית ליפן אך זאת נתקלה בסחבת בירוקרטית שיועדה במיוחד בשביל להעסיק את הרוסים. היפנים פירקו והכינו את המטוס למשלוח במכולות, ולאחר דחיות רבות, המשלחת הרוסית הורשתה לבחון את המכולות אך רק למשך מספר שעות בתקווה שהרוסים לא יצליחו לזהות את הסימנים לניסויים והחקירות שעשו במטוס. אך הרוסים הצליחו לזהות קדיחות במרכיבים מבניים שונים, וכן פיוזים מיצור אמריקאי שהותקנו במערכות שונות במטוס, ללא ספק אלה הותקנו עקב חוסר הידע בתפעול המערכות שגרם לנזק. מסקנת המשלחת הייתה שהמטוס ומערכותיו נחקרו לעומק על ידי האמריקאים והיפנים.
מידע זה הדאיג את צמרת הממשל בברית המועצות שכן תכונות מערכות הנשק של המטוס המתקדם נגלו לעולם ויעילותו המבצעית הפכה לנמוכה מאוד. לכן הוחלט על ביצוע תהליך שדרוג מקיף למערכות המטוס בניסיון לשמור על הרלוונטיות של מערכת הנשק החשובה והיקרה. על כן פותח דגם PD שכלל מכ"ם חדש, חיישן אינפרה אדום, מערכת זיהוי עמית-טורף חדשה והוספה למטוס יכולת של נשיאת טילי אוויר אוויר חדישים יותר, כל המטוסים שהיו כבר בשירות שודרגו לסטנדרט זה וכונו PDS.
כמו כן הוסר האמברגו הלא רשמי על מכירת המטוס למדינות ידידותיות.
היסטוריה מבצעית > בשירות חילות אוויר ערביים > סוריה

מגוון דגמים של המיג-25, בעיקר דגמי RB ו-PS (ראו פרק דגמים), נמכרו ללוב, סוריה, אלג'יר ועיראק. מטוסי PS סורים היו לראשונים שהופלו על ידי מטוסים מערביים ב-13 בפברואר 1981 במארב ישראלי. במקרה זה שני מטוסי F-4 פנטום היוו פיתיון למטוס מיג-25 סורי. כאשר המיג החל לרדוף אחר הפיתיון, מטוסי F-15 הגיחו מאחורי רכס הרים. כמו כן נוכחותם הוסוותה על ידי שימוש נרחב באמצעי לוחמה אלקטרונית. הטייס בנימין צינקר שיגר נגד המיג טיל AIM-7 ספארו והפילו.
זמן קצר מאוחר יותר, ב-29 ביולי הסורים ניסו לארוב למטוסי F-15. מטוסי מיג 21 היוו פיתיון, ושני מטוסי מיג-25 הגיחו וניסו להפיל את מטוסי ה-F-15. כאשר אחד המטוסים ניסה לבצע ירי לגזרה הקדמית של האויב, והמיג השני ניסה לאגף משמאל. בקרב זה מטוס המיג הראשון הופל לאחר שהוא לא הצליח לבצע נעילה עם המכ"ם שלו, והמיג השני שיגר טיל אוויר-אוויר שהחטיא לטענת הישראלים, ולטענת הסורים הפיל אחד ממטוסי ה-F-15 הישראליים.
בשנת 1982 הופל מטוס נוסף על ידי טיל הוק ישראלי ששוגר מתוך שטח לבנון לעבר מיג-25 סורי במשימת צילום. הטיל פגע במטוס הודות לשיפורים שבוצעו בו לשם הגדלת מעטפת הביצועים שלו. המטוס נפגע והחל לצלול מטה, ואז פגעו בו טילי אוויר-אוויר ששוגרו ממטוסי F-15. פגיעה זו היא ההפלה העולמית הראשונה של מיג-25 על ידי ירי נ"מ.
היסטוריה מבצעית > בשירות חילות אוויר ערביים > עיראק

חיל האוויר העיראקי קיבלו לידם 30 מטוסי מיג-25 בשנת 1980, מתוכם 12 מטוסי יירוט (זהים לדגמי P מוקדמים), 12 מטוסי ביון ושישה מטוסי אימון. מיד עם הגעתם קצינים עיראקים סירבו לקבל אותם עד שישודרגו, וכן הם שודרגו לרמת דגם PDS אבל עם מכ"ם Smerch 1A במקום מכ"ם Sapfeer-25.
שמונה מטוסי RB השתתפו במלחמת איראן–עיראק ושימשו לתקיפה של שדות הנפט האירניים והעיר טהראן, מטוס אחד אבד לסוללת הוק איראנית ושניים נוספים התרסקו עקב תקלות טכניות. במלחמה זאת מטוסי PDS עיראקים טענו לזכותם 38 הפלות נגד חיל האוויר האיראני רובם על ידי טילי R-40.
ביום השני של מלחמת המפרץ מטוס מיג-25 עיראקי הפיל מטוס F-18 אמריקאי. מאוחר יותר שני מטוסי F-15 הפילו שני מטוסי מיג-25. בנוסף שני מטוסי F-16 שגרו לראשונה שני טילי AIM-120 נגד מיג-25 והפילו אותו.
מעטים ממטוסי מיג-25 ששרדו את מלחמת המפרץ הראשונה הוחבאו לקראת פרוץ מלחמת המפרץ השנייה וחלקם נמצאו טמונים בחול.
היסטוריה מבצעית > בשירות חילות אוויר ערביים > לוב

לוב היא המפעילה הגדולה של מטוסי מיג-25 פרט לברית המועצות וקיבלה לידיה כ-60 מטוסים מדגמי יירוט וביון.
היסטוריה מבצעית > בשירות חילות אוויר ערביים > אלג'יריה

קיבלה לידיה 48 מטוסי מיג-25 מעודפים אוקראינים מדגמי יירוט וביון.
היסטוריה מבצעית > חילות אוויר אחרים > הודו

בשנת 1981 הודו קיבלה לידיה 6 מטוסי מיג-25 מדגם RBK ושני מטוסי אימון. מטוסי הביון הללו היו המהירים ומגביהי הטוס בשירות חיל האוויר ההודי ולכן הם שמרו עליו בקנאות והמטוס כמעט ולא הופיע בפומבי. עיקר פעילותו הייתה בגבולות עם פקיסטן וסין כאמצעי ניטור עיקרי לתנועת כוחות בקרבת הגבול. המטוסים הללו יצאו משירות בשנת 2006 והוחלפו בלוויני ריגול.
היסטוריה מבצעית > חילות אוויר אחרים > מדינות הגוש המזרחי לשעבר

חלק ממדינות ברית המועצות לשעבר ירשו מספר מטוסי מיג-25: אוקראינה, אזרבייג'ן, טורקמניסטן, בלארוס, ארמניה וקזחסטן. בולגריה רכשה מטוסי 3 מיג-25 מדגם RBT אבל בשל השטח האווירי המוגבל שלה היא לא יכלה לנצל את תכונות המטוס. בשנת 1992 המטוס הוחזר ליצרן בשביל החלפתו במטוסי מיג-23 מדגם MLD.
הטסת המטוס > ביצועים ותכונות

המיג-25 היה המטוס הסדרתי המהיר שיוצר בברית המועצות. המטוס היה נוח, פשוט להטסה וסלחני לשגיאות טייס יחסית למטוסים בעלי ביצועים דומים, הרבה מזה הודות לרמת האוטומציה הגבוהה שהייתה למטוס. אבל גם המטוס היה מתכנון קונבנציונלי, אם כי מתקדם יחסית למטוסים סובייטים אחרים, והיה בעל יציבות סטטית גבוהה, מה שהקנה לו ביצועים לא מיטביים לשיוט במהירות גבוהה. למעשה, המטוס היה מוגבל מאוד בטווח המבצעי שלו, הן בגלל ביצועי השיוט, והן מכיוון שלמטוס לא הייתה יכולת תדלוק באוויר. אי לכך, למטוס הייתה יכולת מועטה להישאר באזור המטרה במהירות גבוהה. המטוס ניחן בעומס כנף גבוה שהגדיל את מהירויות ההמראה והנחיתה, הגדיל את קצב ההנמכה של המטוס בהנמכה והגביל את ביצועי הפנייה של המטוס בכל המהירויות.
ביצועי המטוס הוגבלו למהירות של מאך 2.83 בשל אי התאמת המנוע למהירויות גבוהות כל כך, אובדן משמעותי של יציבות ועיקום הכנפיים בתמרונים במהירויות גבוהות מהגבלה זאת. למעשה, המנוע היה מוגבל לחצי שעה של שימוש במבער, ולרוב מהירות השיוט החם (במהירות גבוהה) היה במאך 2.35.
הטסת המטוס > ביצועים ותכונות > המראה ונחיתה

אף על פי שהמטוס ניחן בדחף גבוה היו הרבה הגבלות בשל ביצועי המנוע בגובה נמוך ובשביל להקטין את הלחץ על כני הנסע. למשל המטוס לא הורשה להמריא במבער מלא אם כמות הדלק במטוס היא יותר מחצי הקיבולת במטוס רגיל או 60 אחוז במטוס אימון. לכן המטוס היה ממריא לרוב עם מבער מינימלי. עומס הכנף של המטוס הקנה לו מהירויות המראה ונחיתה גבוהות יחסית. בהמראה מהירות הרמת אף (Vr) הייתה 270–300 קמ"ש בתלות במשקל המטוס, מהירות הניתוק הייתה בין 340–390 קמ"ש. גישה לנחיתה התבצעה ב-360 קמ"ש נחיתה התבצעה ב-285 קמ"ש, נחיתה ללא שימוש במצנח בלימה הורשתה רק עם תנאים חיוביים ביותר (רוח חזיתית חזקה ומסלול ארוך מ-2,500 מטר).
הטסת המטוס > ביצועים ותכונות > טיפוס והנמכה

ישנם שני פרופילים לטיפוס: טיפוס בקצב מרבי – זמן מזערי לגובה ומהירות מטרה; טיפוס למרחק מרבי – יעילות לטווח מרבי בגובה ומהירות שיוט מהיר.
טיפוס בקצב מרבי היה מתבצע במבער מלא לאורך כל הטיפוס כאשר המטוס מטפס ל-10,000 מטר ואז שומר על הגובה עד האצה למאך 1.5 בשלב זה המטוס עובר לטיפוס נוסף תוך כדי שמירה על מהירות מכשירית של 1,100 קמ"ש עד לגובה 16,000 מטר. בשלב זה המטוס יהיה במאך 2.35, ומכאן יתבצע טיפוס במהירות זאת עד לגובה 20,000 מטר. אם נדרש, המטוס ישמור על הגובה ויאיץ למאך 2.6 בשביל לבצע טיפוס נוסף עד לגובה 23,000 מטר. הגעה לגובה 19,000 מטר בקצב טיפוס מרבי ללא מנשאים לקח 3 דקות ו-48 שניות, עם מנשאים הזמן היה יכול להגיע ל-6 דקות. טיפוס להקניית טווח מקסימלי מתבצע בטיפוס עד האצה למהירות מאך 0.8 כאשר בשלב זה יתבצע טיפוס לגובה תוך כדי שמירה על מהירות זאת, בהגעה לגובה 10,000 מטר המטוס יאיץ ל-1,150 קמ"ש וישמור על מהירות זאת תוך כדי טיפוס מתון עד שהמטוס יגיע למהירות השיוט הרצויה.

פרופיל ההנמכה תוכנן להקנות למטוס טווח מקסימלי, תוך ניצול מירב התכונות האווירודינמיות של המטוס. ההנמכה תתחיל ב-20,000 ובמהירות 600 קמ"ש, כאשר המהירות תקטן בהדרגה עד ל-500 קמ"ש בגובה 15,000 מטר ומשם המהירות תישמר עד לשלב הנחיתה. היה עוד פרופיל להנמכה מקסימלית ששמר על מהירות מאך 2.2 לאורך כל התהליך בעזרת כוח רב מהמנוע.
הטסת המטוס > ביצועים ותכונות > שיוט איטי ומהיר

יכולות השיוט של המיג-25 יש מתחלקות לשני משטרים – שיוט איטי במאך 0.9 בגובה 10,000 מטר (כ-33,000 רגל) עם מצערת ביבש מלא (כוח מקסימלי ללא מבער), ושיוט מהיר במאך 2.35 בגובה של עד 22,300 מטר (כ-73,100 רגל) עם מצב מצערת בתלות בחימוש. כל זה בהנחה שמבצעים טיפוס רגיל ולא טיפוס מקסימלי. בשיוט איטי למטוס היה טווח של 1,860 קילומטר בתצורה נקייה - ללא חימוש או מנשאים. עם מכל נתיק בלבד למטוס היה טווח שיוט איטי מקסימלי (עם השלכת הבידון עם התרוקנותו) של 2,400 קילומטר. בשיוט מהיר בתצורה נקייה היה למטוס טווח של 1,630 קילומטר, עם מכל גחון הטווח גדל ל-2,130 קילומטר, כל זאת עם מצערת במבער מינימלי. כאשר מוסיפים למשוואה חימוש המצערת תהיה במבער מלא והטווח יורד משמעותית לכ-1,000 קילומטר עם מכל נתיק.
הטסת המטוס > אחזקה ובטיחות

בדומה לתכונות ההטסה שלו, המטוס הצטיין בנוחות ופשטות אחזקה. המטוס היה גם אמין יחסית למטוסים עם ביצועים גבוהים. סטטיסטית המטוס טס 66 שעות בין תקלה לתקלה בממוצע (מה שמכונה MTBF), כאשר הדרישה המקורית הייתה ל-8 שעות. שיעור השמישות של המטוס לאורך השירות שלו בברית המועצות עמד על מעל ל-90 אחוז ופרט לתקופה המוקדמת בה הודגשו הכשלים של המטוס ורכיביו, למטוס היה רקורד בטיחותי מרשים עם מיעוט תאונות חמורות.
השפעת המטוס > התרומה הטכנולוגית

פיתוח המטוס היה הגורם שזירז את התפתחות הטכנולוגיה הסובייטית בשנות ה-1970, שיטות חדשות בייצור ובהנדסת חומרים, מערכות סיפרתיות, חיישנים ומערכות בקרה שונות שפותחו על ידי מכונים שונים השפיעו על עיצובם של מערכות נשק למשך עשורים לאחר מכן. המגמות הברורות ביותר ניתן לראות במטוסי קרב סובייטיים מהדור הרביעי דוגמת מיג-29 וסוחוי סו-27, ההעדפה של שני מנועים המותקנים בצידי המטוס, הכונסים בצידי המטוס וכן שני הגאי כיוון, התקנת כתף של הכנפיים. מערכות חימוש שפותחו למיג-25 שימשו גם את מרבית מטוסי הקרב שירשו אותו, דוגמת חיישן ההנחיה הטרמי. הרבה מומחים סבורים שהעיצוב של המיג-25 השפיע גם על הטכנולוגיה המערבית, עם הרבה פתרונות הנדסיים שהוטמעו בהשראתו.
כמו כן המטוס היווה את הבסיס לפיתוח של המיג-31 שהוא מטוס ההגנה האווירית העיקרי של רוסיה נכון להיום.
השפעת המטוס > התרומה האסטרטגית

המטוס בעל הביצועים המתקדמים הקנה לברית המועצות יכולות ביון והגנה אווירית שלא היו להם לפני כן, ולמרות הגבלותיו הוא היה יעיל מאוד ביצירת הרתעה. מקרי השגות הגבול, שהיו מאוד נפוצים לפני, פחתו בצורה דרסטית בכל גזרה שרגימנט הגנה אווירית שהפעיל מטוסי מיג-25 הוצב בה. מטוסי הביון היו מסוגלים לפרוס במהרה ולהיות מוזנקים למשימות ביון לאורך הגבולות וכן מטוסיהם היו לרוב לא ניתנים ליירוט בשל המהירות וגובה הטיסה שלהם. פשטותו של המטוס ומחירו הנמוך יחסית של מטוס מתקדם כזה אפשרו ייצורו במספרים משמעותיים, כ-1,180 יחידות בין השנים 1969–1985 ולכן תרם לזמינות ונוכחות המטוס בגבולות המדינה הגדולה.
במערב מטוסי הקרב מהדור השני והשלישי זנחו יכולות המתאימות לעליונות אווירית וקרבות אוויר צמודים לטובת יכולות של יירוט של מעבר לטווח הראייה ורב משימתיות, הרבה מזה עקב תפיסת לחימה דוגמטית אבל גם עקב זלזולם של המומחים במערב ביכולת הטכנולוגית של ברית המועצות לייצור מטוס מתקדם. הופעתו ויכולותיו המסתוריות של המיג-25 טלטלו את חילות האוויר של המערב ובראשם ארצות הברית מה שזירז את תוכניות הפיתוח למטוסי קרב מתקדמים שהולידו הלכה למעשה את הדור הרביעי של מטוסי הקרב המערביים.
המטוס בתרבות

בנובלה "Firefox" שנכתבה בהשראת עריקתו של ויקטור בלנקו, והטענות הסובייטיות שהוא היה סוכן מערבי, מתואר מקרה של סוכן אמריקאי ממוצא רוסי שמסתנן לתוך חיל האוויר הסובייטי ומבריח מטוס קרב מתקדם המכונה MiG-31 Firefox, בכריכת הספר הופיע המיג-25. בסרט באותו השם בבימוי של קלינט איסטווד שגם שיחק בתפקיד הראשי, נבנה דגם של מטוס דמיוני שגרם להשראה לספר ההמשך "Firefox Down" בו המטוס המדובר זהה לזה שבסרט. בספר זה נכנסים שני מטוסי פוקסבט-F לקרב ומצליחים להפיל את מיטשל גאנט מעל פינלנד.
מפעילים

המטוס פועל או פעל בעבר במדינות הבאות:
רוסיה רוסיה
אוקראינה אוקראינה
בלארוס בלארוס
אזרבייג'ן אזרבייג'ן
אלג'יריה אלג'יריה
ארמניה ארמניה
בולגריה בולגריה (עד לשנת 1992, שבו הוא הוחלף במטוס מדגם MiG-23MLD)
הודו הודו (עד ל-1 במאי 2006)
טורקמניסטן טורקמניסטן
לוב לוב
סוריה סוריה
עיראק עיראק
קזחסטן קזחסטן
ראו גם

מיג-31
לוקהיד SR-71
לוקהיד YF-12
XB-70 ולקירי
לקריאה נוספת

MiG-25 'Foxbat', MiG-31 'Foxhound', Russia's Defensive Front Line, by Yefim Gordon.
MiG-25 'Foxbat', Guardian of the Soviet Borders, by Yefim Gordon.
Практическая Аэродинамика Самолета МиГ-25РБ, by Военнoе Издательство Министерства Обороны СССР ‏-‏Mig-25RB ספר טייס על התכונות האווירודינמיות והביצועים של מטוס.
המסע המופלא - הביתה

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית, 1993
 מבוסס על:  המסע המופלא
 בימוי:  דוויין דנהאם
 הופק בידי:  ג'פרי צ'רנוב פרנקלין ר' לוי
 תסריט:  קרולינה תומפסון לינדה וולברטון ג'ונתן רוברטס
 עריכה:  ג'ונתן פ' שו
 שחקנים ראשיים:  ג'ין סמארט (Kate) קים גריסט ויליאם פיפס דון אמיצ'י וודי הני Ted D'Arms דון אלדר אד ברנרד פרנק ולקר רוברט הייז סאלי פילד ורוניקה לאורן מייקל ג'יי פוקס Benj Thall מרק אל טיילור קווין צ׳באלייה 
 מדבבים:  דון אמיצ'י סאלי פילד מייקל ג'יי פוקס
 מדבבים בעברית:  יוסי ידין שרון כהן גילת אנקורי אוהד שחר שרית סרי מיכאל הנגבי רונה דניאלי יובל סגל שרית וינו-אלעד שמעון כהן דב רייזר דינה לימון יהויכין פרידלנדר חן חגי גיל זמק שירלי טפר שפרירה זכאי
 מוזיקה:  ברוס ברוטון
 צילום:  ריד סמוט 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני
 חברה מפיצה:  בואנה ויסטה
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  3 בפברואר 1993 ישראל9 ביולי 1993
 משך הקרנה:  84 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  אורגון, קליפורניה, סן פרנסיסקו 
 הכנסות:  $41,833,324
 הכנסות באתר מוג'ו:   homewardbound
 סרט הבא:  אבודים בסן פרנסיסקו (המסע המופלא הביתה 2)
 תרגום לעברית:  ישראל אובל
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
המסע המופלא - הביתה (באנגלית: Homeward Bound: The Incredible Journey, הופץ בקלטות הווידאו בכתיב מעט שונה, תחת השם המסע המופלא הביתה) הוא סרט משנת 1993 של חברת וולט דיסני שהוא למעשה רימייק לסרט משנת 1963 שמבוסס על ספר בעל אותו שם. הסרט הופץ בשנת 1993 והרוויח $41,833,324 בכל העולם. לסרט יצא סרט המשך בשם "אבודים בסן פרנסיסקו (המסע המופלא הביתה 2)" בשנת 1996. היה זה הסרט האחרון שבו השתתף השחקן דון אמיצ'י. את הגרסה העברית ביימה שפרירה זכאי והשתתפו בה יוסי ידין, גילת אנקורי ושרון כהן.
הסרט יצא בדיבוב עברי לקולנוע בשנת 1993 והופץ בארץ אך ורק על קלטות וידאו מדובבות. הדיבוב מעולם לא יצא על DVD או בלו ריי.
החל מ-2 ביוני 2016 הסרט זמין בגרסה מדובבת ומתורגמת בהפרדה גבוהה בחינם ללקוחות ה-VOD של חברת yes.
הסרט הופץ בכל העולם רק על קלטות וידאו ו-DVD.
דמויות ומדבבים

הדיבוב העברי לסרט הופק, תורגם ובוים על ידי שפרירה זכאי בשנת 1993.
| דמות | תיאור הדמות | גרסה אנגלית | מדבבים בגרסה העברית |
| --- | --- | --- | --- |
| שאדו | כלב זקן, נאמן ומסור. חיית המחמד של פיטר ברנפורד. | דון אמיצ'י | יוסי ידין |
| צ'אנס | כלב צעיר ושובב. מפקפק בבני אדם. חיית המחמד של ג'יימי סיבר. | מייקל ג'יי פוקס | שרון כהן |
| סאסי | חתולה הימלאית מפונקת. חיית המחמד של הופ ברנפורד. | סאלי פילד | גילת אנקורי |
| בוב | אביהם החורג של פיטר והופ שזה עתה נישא לאימם. אביו הביולוגי של ג'יימי. | רוברט הייז | אוהד שחר |
| לורה | אימם של הילדים, נשואה לבוב. | קים גרייסט | שרית סרי |
| פיטר | בעליו של שאדו. הבן הבכור של לורה. מסור לכלבו. | בנג'מין ת'אל | מיכאל הנגבי |
| הופ | בעלותה של סאסי. מפנקת את חתולתה. בתה השנייה של לורה. | ורוניקה לורן | רונה דניאלי |
| ג'יימי | בעליו של צ'אנס. אחיהם החורג של פיטר והופ. בנו של בוב. | קווין צ'באלייה | יובל סגל |
| קייט | חברת משפחה. הייתה אמורה להשגיח על שאדו, צ'אנס וסאסי. | ג'ין סמארט | שרית וינו-אלעד |
| פרנק | חבר של קייטי. אמור היה להשגיח על שאדו, צ'אנס וסאסי בהיעדר קייטי | גרי טיילור | יהויכין פרידלנדר |
| קוונטין | זקן שמציל את סאסי לאחר שטבעה בנהר | ויליאם פיפס | דב רייזר |
| קירקווד |  | מארק ל. טיילור | יהויכין פרידלנדר |
| עוזרת מחקר |  | אן כריסטיאנסון | שירלי טפר |
| סמל בקבלה |  | אד ברנרד | שמעון כהן |
| וטרינר |  | טד דארמס | יוסף ידין |
| שומר היער מארק |  | וודי אני | שמעון כהן |
| שומר יער |  | ריץ׳ הוקינס | - |
| שומרת יער |  | קיט מקדונו | דינה לימון |
| אוסר |  | דייוויד מקנטייר | דב רייזר |
| מולי |  | מריה מילנר | רונה דניאלי |
| אבא של מולי |  | דון אדלר | חן חגי |
| אמא של מולי |  | ג׳יין ג׳ונס | שירלי טפר |
| טבח קייטרינג |  | נורמי הוסה | שמעון כהן |
| האל |  | ניק מסטרנדראה | שמעון כהן |
| המורה של ג׳יימי |  | פגי ווסט | דינה לימון |
| המורה של פיטר |  | דורותי רוברטס | שפרירה זכאי |
| כומר |  | גלן מאזן | דב רייזר |
| גרייס |  | וירג׳יניה ספריי | דינה לימון |
| אמא של בוב |  | ג׳נט פנר | שפרירה זכאי |
| אמא של לורה |  | מרי מארש | דינה לימון |
| אבא של לורה |  | פרנק רוברטס | - |
ביקורת

הסרט זכה לביקורות חיוביות רבות בשנת יציאתו ונחשב לסרטיה המצליחים של דיסני לשנת 1993. באתר "עגבניות רקובות" זוכה הסרט ל-87% של ביקורות חיוביות.
בעקבות הצלחתו יצא סרט המשך בשם "אבודים בסן פרנסיסקו (המסע המופלא הביתה 2)".
קטעים שנגנזו

במהלך שידורי הטלוויזיה של הסרט נוספו קטעים שנגנזו מן הסרט הסופי בגרסתו הקולנועית.
פיטר מנקה את צ'אנס לאחר שצ'אנס אכל את עוגת החתונה של בוב ולורה.
קייט לוקחת את החיות לסיבוב ברכב.
בוב מוזמן לארוחה על-האש, אך הילדים מזכירים לו שהוא הבטיח שהוא ייקח אותם לראות את חיות המחמד שלהם באותו היום.
קייט מוצאת את המכתב שאבד שכתבה לפרנק.
סאסי מאזינה לחוקר הטבע כאשר הוא מנגן על סקסופון.
חוקר הטבע מכניס את העז שלו לביתו כשהוא הולך.
טריוויה

זהו אחד ממעטים מסרטי החיות בהן הפה של החיות לא זז ביחד עם דיבובן.
גרסת ה-"מסך הרחב" שהוקרנה בקולנוע איננה זמינה על DVD. את גרסת המסך רחב ניתן היום להשיג בחנות ה-iTunes או בלייזרדיסק.
הערות שוליים

↑  "Homeward Bound: The Incredible Journey". Box Office Mojo. נבדק ב-2 במרץ 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thomas, Kevin (3 בפברואר 1993). "Movie Review : Disney's 'Homeward Bound' Remake Better Than Original". The Los Angeles Times. נבדק ב-2010-10-26. {{cite news}}:  (עזרה)
עטיפת הווידאו של הסרט משנת 1994