stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2023/2024 בליגה הבלקנית בכדורסל
פיינל פור > משחק על מקום 3

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 באפריל 2024 | מונטנגרו לובצ'ן צטיניה | 82‏–93 | קוסובוקייבי פיה | מילפורד ארנה, לימסול |
| 18:30 | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: |  שופטים: ישראלדוד איזמירלי  ישראלדביר ריניש  מונטנגרוסאבה קאובקיץ' |
|  | אנדרה סטינאביץ' 29 נק'  מילוש לאטקובייץ' ומילוש לופקיק 5 אסיססטים   מילוש לאטקובייץ' 11 ריבאונדים |  | ג'סטין דיווס 34 נק'  משאהב מאלה ואלבין ביריהשה 5 אסיססטים   ג'סטין דיווס 10 ריבאונדים |  |
פיינל פור > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 באפריל 2024 | קפריסין א.א.ל. לימסול | 67‏–72 | קוסובו סיגל פרישטינה | מילפורד ארנה, לימסול |
| 20:30 | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: |  שופטים: מונטנגרו אגאחן גוקיץ' ישראלליאור בינייש מונטנגרושטאפן קובורוביץ' |
|  | ג'ראי גרנט וג'ורדן שפרד 17 נק'  פאנאגיטיוס מרקאו 4 אסיסטים  טייראן פלוראס 12 ריבאונדים |  | שהיד דייוויס 16 נק' דריק ווילסון 3 אסיסטים דימונס סטון 12 ריבאונדים |  |
הערות שוליים

↑  PAYABL EKA AEL Limassol joins Delasport Balkan League
פול שטראוס

פול שטראוס (בצרפתית: Paul Strauss;‏ 23 בספטמבר 1852 – 22 בפברואר 1942) היה פוליטיקאי ועיתונאי יהודי-צרפתי. כיהן כשר וסגן נשיא הסנאט. על שמו "חוק שטראוס", העוסק בדיור בעלות נמוכה.
קורות חיים

פול שטראוס היה בנם של איזידור שטראוס, סוחר בדים יהודי, וזלי שוואב. למד בקולג' דה לור. לאחר מכן היה עיתונאי בפריז. נשא את אחותו של הסופר והמחזאי היהודי טריסטאן ברנאר.
היה נשיא איגוד העיתונאים הרפובליקנים. כיהן כסגן נשיא המועצה העליונה לעזרה ציבורית.
בין השנים 1922 – 1924 כיהן כשר ההיגיינה, הסיוע החברתי והרווחה. בשנת 1924 היה סגן נשיא הסנאט בממשלתו של רמון פואנקרה.
שטראוס עסק רבות בסוגיות חברתיות: הגנה על קשישים וילדים, דיור חברתי, היגיינה ובריאות. בשנת 1906 נחקק חוק המכונה על שמו "חוק שטראוס", העוסק בדיור בעלות נמוכה.
נפטר בשנת 1942.
פוליקרטס

| --- | --- |

פסל פוליקרטס של מ. קוזלובסקי במוזיאון הרוסי
 לידה:  574 לפנה״ס יוון 
 הוצאה להורג:  522 לפנה״ס (בגיל 52 בערך) סרדיס, הממלכה האחמנית 
 
פוליקרטס (ביוונית: Πολυκράτης) היה טיראן הפוליס סאמוס בין השנים 538 ל-522 לפנה"ס, אשר היה ידוע בעושרו ובעוצמתו הרבה.
פוליקרטס השתלט על הפוליס במהלך פסטיבל לאלה הרה, יחד עם שני אחיו. זמן קצר לאחר מכן, הוא הרג אחד מהם והגלה את האחר, ובכך לקח את מושכות השלטון לידיו.
במהלך שלטונו פעל פוליקרטס רבות לפיתוח הפוליס, לרבות בניית נמל חדש, מערכת אספקת מים וכן מקדש מפואר לאלה הרה, ועל כן היה אהוד מאוד על העם. הוא פיתח קשרים הדוקים עם טיראנים ושליטים רבים אחרים, לרבות המלך המצרי יעחמס השני. תחת שלטונו הוא הצליח לבנות צי מרשים ואף כבש ערים רבות באסיה הקטנה ובאיי הים האגאי. מסופר כי במהלך מסעות אלו איגד סביבו חכמים רבים, אולם פיתגורס סירב להצטרף אליו.
מעשייה מפורסמת אודותיו היא "טבעת פוליקרטס".
פדריקו בורדיסו

פדריקו בורדיסו (באיטלקית: Federico Burdisso; נולד ב-20 בספטמבר 2001, פביה) הוא שחיין איטלקי זכה בשתי מדליות ארד אולימפיות (טוקיו 2020) במשחה ל-200 מטר פרפר ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה

פדריקו בורדיסו נולד וגדל בפביה, איטליה.
ביוגרפיה > 2017

באליפות אירופה לנוער שנערכה במכון וינגייט נתניה הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מעורב ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר. באליפות העולם לנוער שנערכה באינדיאנפוליס באותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה > 2018

באליפות אירופה לנוער שנערכה בהלסינקי זכה ב-4 מדליות, 2 כסף ו-2 ארד. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר פרפר ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ומדליות ארד במשחה ל-200 מטר פרפר במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב. באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:55.97 דקות, אחרי כרישטוף מילאק (1:52.79 דקות) ותמאש קנדרשי  (1:54.36 דקות), שניהם מהונגריה.
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם לנוער שנערכה בבודפשט זכה ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר, אחרי אנדריי מינקוב מרוסיה ומדליות ארד במשחה ל-200 מטר פרפר, אחרי לוקה אורלנדו מארצות הברית. ובמשחה שליחים 4x100 חופשי.
ביוגרפיה > 2020

באולימפיאדת טוקיו 2020 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:54.45 דקות, אחרי כרישטוף מילאק שקבע שיא אולימפי חדש של 1:51.25 דקות וטומורו הונדה מיפן (1:53.73 דקות).
ביוגרפיה > 2021

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט זכה בורדיסו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:54.28 דקות, אחרי כרישטוף מילאק (1:51.10 דקות) ולפני תמאש קנדרשי (1:54.43 דקות) מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מעורב בתוצאה של 3:29.93 דקות, אחרי הממלכה המאוחדת (3:28.59 דקות) ורוסיה (3:29.50 דקות).
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
עין יהב

| --- | --- |
חקלאות בעין יהב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: הערבה התיכונה
גובה ממוצע: ‎-75 מטר
תאריך ייסוד: 1959
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 856 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎6.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת צפון הנגב מוגדלת) עין יהב(למפת צפון הנגב רגילה) עין יהב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין יהב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין יהב30°39′30″N 35°14′17″E﻿ / ﻿30.6583095894771°N 35.2381447915596°E﻿ / 30.6583095894771; 35.2381447915596  heמפת היישובים של מועצה אזורית הערבה התיכונה (in English: Central Arava Regional Council) באדום - עין יהב בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

עֵין יַהַב הוא הראשון והגדול במושבי הערבה, המשתייך למועצה אזורית הערבה התיכונה. נכון ל-2022, הוא מונה כ-856 תושבים.
חלק גדול חברי המושב עוסקים בחקלאות, בעיקר בגידול ענבים, מלונים, פלפלים, עגבניות ותמרים.
בתחילת שנת 2010 חל שינוי במגמת התעסוקה במקום ותושבים רבים עברו לעסוק בתיירות, צימרים, הסעדה ואטרקציות נוספות שהוקמו במושב.
במושב עין יהב פועלת תנועת הנוער 'התנועה החדשה', לאחר עשרות שנים שבהן פעל הנוער במסגרת בני המושבים.
בתחום המושב שרידי מצודה רומאית, שישבה על צומת דרכים קדום בערבה. כמו כן נמצא שם אתר ארכאולוגי של ישוב חקלאי מהתקופה האסלאמית הקדומה.
ממזרח למושב, בממלכת ירדן, בשיפולי הרי אדום, נמצאים מכרות הנחושת הגדולים של פונון המקראית.
הקמת המושב

בשנת 1952 הגיעו עשרות גדנ"עים לעין יהב, שהיה עד אז נקודת מצפה חקלאית של השח"ל, (שירות חלוצי לישראל). הגדנ"עים הקימו בה את החווה השנייה של הגדנ"ע בערבה, שלאחר כשנה פורקה. בשנת 1958 הגו שי בן אליהו וחגי פורת את רעיון הקמת יישוב בעין יהב. כנהוג באותם ימים פנו לצבא להקמת היאחזות נח"ל במקום. לאחר שסורבו על ידי כל מי שפנו אליו, פנו ישירות לבן-גוריון וב-7 באוגוסט 1959 נתן בן-גוריון את האישור להקמת ההיאחזות. בקיץ 1959 עלו פורת, בן-אליהו, ומספר חברים מכפר יהושע על הקרקע בעין יהב על מנת להכין את השטחים החקלאיים לבני הגרעין הראשון אשר היו בטירונות באותה עת וכדי לא לאבד את עונת הגידול של אותה שנה. ב-23 בנובמבר 1959 עלה הגרעין הראשון לקרקע כהיאחזות נח"ל, שאוזרחה בשנת 1962 והפכה ל"מושבוץ" (שילוב של מושב וקיבוץ)[דרושה הבהרה]. בהמשך הפך למושב שיתופי וכיום הוא מושב עובדים. בשנת 1967 עבר המושב מסמוך למעיין "עין יהב" (כיום, מחנה צבאי) למיקום הנוכחי.
בשנות ה-60 ירו על היישוב מג'בל חופרה. בהמשך גבעה זו נתפסה על ידי צה"ל.
בספטמבר 2017 הוקמה בעין יהב שלוחה של המכינה הקדם-צבאית ערבה.
שם המושב

שם המושב סמלי ופירושו "מעיין תקווה". מקורו בשמו של המעיין "עין יהב", אשר שמו הערבי הוא "עין וייבה", ודרך הגישה אליו נמצאת בסמוך לפארק ספיר. במקום שרידי תחנת דרכים באתר הארכאולוגי.
פעילות חקלאית

בשנת 1995 חקלאי עין יהב חברו כאגודת "יופי של ירקות" במטרה להקל ולהגדיל את שיווק התוצרת החקלאית מהמושב. נכון לשנת 2013 האגודה הפכה למשווקת הירקות הטריים הגדולה בישראל, לאחר שהגדילה את היקף המכירות ל-120 מיליון שקל בעונת 2012 ועל פי התחזית תגדיל את השיווק לשיא של 180 מיליון שקל. הצמיחה היא תוצאה מהצטרפות קיבוצים וחקלאים גדולים לשיווק באמצעות האגודה מכל קצוות הארץ. כך התרחב סל מוצרי האגודה הכולל כיום פרי הדר, חצילים, בצל, סברס, ענבים ופירות קיץ בנוסף לענפי העוגן של חקלאי עין יהב – פלפלים, מלונים, ענבים ואבטיחים.
תחום התיירות הפך לענף כלכלי משמעותי. בשני העשורים האחרונים התפתחה במושב פעילות תיירותית ענפה, וכיום ישנן מעל 100 יחידות אירוח ברמות אירוח שונות. לצד הצימרים מגוון פעילויות אטרקציה, סדנאות, אומנות, מסעדות ושירותי קייטרינג.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑   משה גלעד, דרך השלום בערבה: משהו מפתיע ליד הגבול עם ירדן, באתר הארץ, 7 ביוני 2023
↑  עורך: מנחם מרקוס, מדריך ישראל החדש - כרך 15: הר הנגב והערבה, תל אביב: משרד הבטחון, 2001, עמ' 195
↑  מדריך ישראל החדש, כרך 15: הר הנגב והערבה (2001), עמ' 195
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465861505171  BnF: cb15289984c (data)  VIAF: 316601439   WorldCat (עם VIAF): 316601439 
עין יהב, 1969
מאגר המים בעין יהב
סלעניים

| סלעניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
על־מחלקה:: Multicrustacea
מחלקה:: סרטנים עילאיים
סדרה:: מעשירי רגל
תת־סדרה:: Reptantia
משפחה:: סלעניים
שם מדעי
 Xanthidae

Chlorodiella cytherea.
Zosimus aeneus, מהמינים הרעילים ביותר במשפחה, בשונית בראוניון.
סלעניים המכונים גם סרטני גורילה, סרטני חלוקים או סרטני הריסות (שם מדעי: Xanthidae) היא משפחה של סרטנים קצרי בטן השוכנים לאורך חופים שונים בכל היבשות. זוהי אחת מהגדולות שבמשפחות הסרטנים, כשהיא מכילה 14 תת-משפחות, 133 סוגים ו-572 מינים.
הסלעניים קרויים כך עקב מנהגם לחיות קרוב לסלעים שונים, ביניהם הם חיים והם בעלי מבנה קשיח דומה לסלעים. הם חיים הן במים עמוקים והן ברדודים, לרוב בתוך הים ונוטים לשכון סביב חופים סלעיים או בשוניות אלמוגים. חלק מהמינים ניזונים משיריים או מאצות ואחדים מהם טורפים בעלי צבתות חזקות מאוד.
מינים אלו הם מהרעילים ביותר שבסרטנים, כשהם מכילים בגופם טטרודוטוקסינים חזקים, המזכירים את רעלי הנפוחיתיים ונוצרים בידי חיידקי Vibrio החיים בסימביוזה איתם. רעלים אלה חסרי נוגדנים והם אינם נהרסים בבישול, מה שהופך אותם לחלק מהחזקים שברעלים.
לא כל הסלעניים רעילים באופן שווה, כשהרעילים ביותר מצויים בסוגים: Zosimus‏, Lophozozymus‏, Atergatis‏, Platypodia  ו-Demania.
תת-משפחות

Actaeinae
Antrocarcininae
Chlorodiellinae
Cymoinae - בה הסוג Cymo
Etisinae
Euxanthinae
Glyptoxanthinae - בה הסוג Glyptoxanthus
Kraussiinae
Liomerinae
Polydectinae
Speocarcininae - בה הסוג Speocarcinus
Xanthinae
Zalasiinae
Zosiminae
הערות שוליים

↑  Sammy De Grave; N. Dean Pentcheff; Shane T. Ahyong; et al. (2009). "A classification of living and fossil genera of decapod crustaceans" (PDF). Raffles Bulletin of Zoology. Suppl. 21: 1–109
↑  Ria Tan (2008). "Xanthid crabs: Family Xanthidae". Wild Singapore. Retrieved January 11, 2010.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529625505171
סלמנקה

ערך זה עוסק בעיר בספרד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סלמנקה (בספרדית: Salamanca) היא עיר במערב ספרד, בחבל קסטיליה ולאון, בקרבת הגבול עם פורטוגל. בעיר כ-180,000 תושבים,[דרושה הבהרה] שרובם דוברים ספרדית-קסטיליאנית. סלמנקה היא אחת מבין "ערי חומה בקסטיליה הישנה", והיא נקראת גם בשם "עיר הזהב".
בית הקונכיות בסלמנקה
הקתדרלה החדשה של סלמנקה, אפריל 2007
בשנת 1988 הוכרזה העיר העתיקה של סלמנקה כאתר מורשת עולמית. האתר כולל בין היתר את אוניברסיטת סלמנקה, את הקתדרלה החדשה של סלמנקה ואת הקתדרלה הישנה של סלמנקה.
היסטוריה

אוניברסיטת סלמנקה השוכנת בתוך הרובע האוניברסיטאי שבעיר, נוסדה בשנת 1215, ובכך הייתה לאוניברסיטה הראשונה בספרד ומבין העתיקות בעולם כולו. באוניברסיטה נמצא תיאטרון חואן אנזינה בו מוצגות מספר ההצגות הרב ביותר בשנה בעיר.
במלחמת הקהילות של קסטיליה (1521-1520), הוקמה "החונטה של אווילה", שאיגדה גם את הערים טולדו, סגוביה, סלמנקה וטורו.
הרובע העתיק של העיר בנוי סביב הכיכר המרכזית אשר נבנה כבר במאה ה-18.
בשנת 2002 נבחרה סלמנקה לעיר היפה ביותר באירופה, וכמו כן גם בתואר "בירת התרבות האירופאית", יחד עם העיר ברוז' שבבלגיה.
הקהילה היהודית בסלמנקה

העיר ובפרט האוניברסיטה שבה שימשה מוקד פעילות לפילוסופיה, אסטרולוגיה, תאולוגיה ופולמוסים דתיים.
במאה ה-15, בעידן שלפני הגירוש בספרד, פעלו בעיר במספר דמויות נודעות בתקופתן. בהן יעקב בן חביב, מקובל ופוסק, מחבר הספר "עין יעקב" אודות אגדות התלמוד, שלאחר מכן היה מנהיג קהילת המגורשים בסלוניקי. אברהם זכות, אסטרונום והיסטוריון יהודי יליד העיר שהיה מועסק על ידי הגמון סלמנקה, ועל ידי בית המלוכה הפורטוגזי. הלוחות האסטרונומיים שחיבר שימשו את כריסטופר קולומבוס במסעותיו.
בסוף המאה, בשנת 1490 שרף אינקוויזיטור הראשי של האינקוויזיציה הספרדית, תומאס דה טורקמדה, 6,000 כרכים של כתבי יד יהודיים בסלמנקה.
במאות ה-16 וה-17 נודעה העיר בפעילות היהודים האנוסים שבה, רובם ככולם במסגרת אוניברסיטת סלמנקה. בהם גרסיה דה אורטה, רופא יהודי פורטוגזי, חלוץ הרפואה הטרופית, וחוקר טבע בן המאה ה-16. הפילוסוף והרופא היהודי יצחק אורוביו די קסטרו. אברהם מיכאל קרדוזו, רופא ומקובל יהודי, מהוגי הדעות הגדולים והמרכזיים של התנועה השבתאית, שפעל בעיקר בצפון אפריקה ובטורקיה שלמד בצעירותו לימודי סכולסטיקה ותאולוגיה נוצרית.
מוצא המשפחה היהודית דנינו הוא ככל הנראה בשכונה היהודית דנינו הסמוכה לסלמנקה.
אקלים

בקיץ הטמפרטורה הממוצעת עומדת על כ-22 מעלות צלזיוס, בחורף הטמפרטורה מגיעה עד לכ-6 מעלות.
אתרים > מוזיאונים

המוזיאון של סלמנקה (Museo de Salamanca).
מוזיאון ההיסטוריה של העיר (Museo de la Historia de la Ciudad).
מוזיאון בית אונאמונו (שהיה משורר, פילוסוף וסופר ספרדי) (Casa-Museo de Unamuno).
מוזיאון האמנות החדשה של אר דקו (Museo Art Nouveauy Art Decó).
מוזיאון המנזר של אורסולס (Convento y Museo de las Úrsulas).
מוזיאון המנזר של סנטה קלארה (Museo del Convento de Santa Clara).
מוזיאון המנזר של אסטבן (Museo del Convento de San Esteban).
מוזיאון קרבות השוורים (Museo Taurino).
מוזיאון הקתדרלה (Museo Catedralicio).
אתרים > אתרים תיירותיים מרכזיים נוספים

גלריה מרכזית לאמנות.
מרכז הקונגרסים והתצוגות של חבל קסטיליה.
הקתדרלה החדשה של סלמנקה (בסגנון גותי ספרדי עם שילוב בארוק).
תיאטרון חואן אנסינה (Teatro Juan Del Enzina).
הכיכר הראשית.
מנזרים רבים (בעיקר באזור הקתדרלה).
בית הקונכיות (Casa de las Conchas).
פסטיבלים ואירועים מיוחדים

פסטיבל הג'אז הבינלאומי - בין חודש פברואר למרץ.
פסטיבל היום השני של חג הפסחא (Lunes de Aguas), חל ביום השני של חג הפסחא.
חגיגת חג הלחם והיין הקדושים (קורפוס כריסטי) - חג קתולי
יריד הספרים העירוני - החל בתחילת מאי.
פסטיבל "ג'אז ברחובות" - חל בין החודשים יוני-אוגוסט.
איסוף תרומות לכבוד הבתולה מריה (Ofertorio)- חל ב-15 באוגוסט.
קבוצת הכדורגל של סלמנקה

קבוצת הכדורגל של סלמנקה שיחקה במשך 12 עונות בליגה הראשונה בספרד. הקבוצה נסגרה בסוף עונת 2012/2013, אז הייתה בליגה השלישית. הישג השיא של הקבוצה הוא המקום השביעי בליגה הראשונה בעונת 1974/1975.
ערים תאומות

גרמניה וירצבורג, בוואריה, גרמניה
ספא (עיר)

ספא (בצרפתית: Spa) היא עיר באזור ולוניה שבבלגיה. היא נמצאת במחוז לייז'. העיר ממוקמת בעמק, בין גבעות שיוצרות חלק מחבל הארדנים, כ-35 ק"מ דרום-מזרחית מהעיר לייז'.
העיר נודעה במעיינות החמים שלה וכבר במאה ה-14 התפרסמה כאתר של מעיינות מרפא. על-אף שמעיינות מרפא היו נפוצים גם במקומות אחרים בעולם, שמה של העיר הפך לשם נרדף לכל מקום בעולם שיש בו מקורות של מים טבעיים הנחשבים לבעלי סגולות רפואיות מיוחדות, והם קרויים בשם "ספא", על שם העיר.
ב-2021 ספא הוכרזה כחלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם ערי הספא הגדולות של אירופה ביחד עם עוד עשר ערים במדינות נוספות.
הערות שוליים

↑  ערי הספא הגדולות של אירופה, באתר אונסק"ו (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559618305171  BnF: cb13328836n (data)  GND: 4139786-1  LCCN: n80131898  MusicBrainz: 1d34786a-22e5-4b81-a12c-c3a89c901e05  NARA: 10045142  SUDOC: 035676574  VIAF: 131351390   WorldCat (עם VIAF): 131351390 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלגיה ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עצם הקודקוד

| --- | --- |

 
 תמונה תלת־ממדית של עצם הקודקוד. אפשר להקיש על התמונה ולסובב עם מקש שמאלי בעכבר לכל הכיוונים, כדי לראות את המבנה המדויק
 שיוך:  גולגולת, קופסית המוח, calvaria, desmocranium 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (133) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  os parietale 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A02.1.02.001 
 TA2 (2019):  504 
 FMA:  9613 
 קוד MeSH:  A02.835.232.781.651 
 מזהה MeSH:  D010294 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0030558 
 
עצם הקודקוד (TA: Os parietale) היא אחת מעצמות הגולגולת. קיימות שתי עצמות קודקוד - עצם הקודקוד הימנית ועצם הקודקוד השמאלית. עצמות הקודקוד מופרקות זו לזו בשיא הגולגולת.
שתי עצמות הקודקוד יחד מהוות את צידי ותקרת קופסת הגולגולת. מקור השם הלטיני הוא מהמילה pariet שפירושה קיר, או כותל.
תיאור

עצמות הקודקוד הן עצמות שטוחות. צורתן הכללית כצורת מרובע, עם שני משטחים - פנימי וחיצוני, ארבעה גבולות - קדמי, עליון, אחורי ותחתון, וארבע זוויות.
שני המשטחים, הפנימי והחיצוני חלקים יחסית. המשטח החיצוני קמור, וניתן לזהות עליו כמה סימני היכר: בחלקו העליון מופיעה הבליטה הקודקודית, שריד מתהליך התקשות העצם. מתחתה שני רכסים רדודים בצורה קשתית - הרכס הקודקודי העליון והתחתון (בתמונה משמאל מופיע קו אדום דק בין הרכסים). הרכס העליון משמש לעגינת החיתולית הגולגולתית, והתחתון מסמן את גבול העגינה של שריר הצדע.
המשטח הפנימי קמור, ומכיל ערוצים או חריצים המשמשים למעבר עורקים המזינים את קרומי המוח וגיתות (Sinus durae matris) לניקוז ורידי של המוח וקרומיו.
מפרקים

כל המפרקים של עצמות הקודקוד הם מפרקים פיברוטיים מסוג מפרקי תפר. בגבולן העליון, עצמות הקודקוד מופרקות זו לזו בתפר החץ (Sutura sagittalis), בגבול האחורי הן מופרקות לעצם העורף בתפר הלמדא (Sutura lambdoidea), בגבול הקדמי הן מופרקות לעצם המצח במפרק שנקרא תפר הכתר (Sutura coronalis), ובגבול התחתון הן מופרקות לעצם היתד ולעצמות הרקה.
התפתחות

בזמן הלידה, הסיבים שמחברים את עצמות הקודקוד זו לזו ולעצמות האחרות ארוכים בהרבה, והעצמות עצמן עדיין גמישות. עובדות אלו מאפשרות לגולגולת עצמה לשנות את צורתה, דבר שנחוץ כדי לאפשר את מעבר הראש בתעלת הלידה, וכן כדי לאפשר את הגידול המהיר של הראש בשנות החיים הראשונות. בשנות חייו הראשונות של התינוק העצמות מתקשות והסיבים מתקצרים בהדרגה, עד שאצל אדם מבוגר עצמות הגולגולת קרובות זו לזו עד כדי נגיעה, והתפרים שחיברו ביניהן מתקצרים עד כדי "הדבקת" העצמות זו לזו.
עצמות הגולגולת והתפרים ביניהן
גולגולת תינוק, מבט מלמעלה - המצח בחלקה העליון של התמונה והעורף בחלקה התחתון. עצמות הקודקוד הן שתי העצמות הגדולות מצד ימין ושמאל, כאשר עצם המצח שנמצאת לפניהן (מעליהן בתמונה) מפורצת, ונראית מזווית זו כשתי עצמות שונות. המפרקים הפיברוטיים עדיין לא התקצרו, והמרחק בין עצמות הקודקוד והעצמות השכנות ילך ויקטן עם הזמן, עד כמעט התאחות
עצמות הגולגולת. לקריאה על כל אחת מהעצמות, ניתן להקיש עליהן באיור.
פאפט וודואה

| --- | --- |
 מבט מקרוב על המנה
 
 מאכלים
 סוג:  מנה על בסיס תפוח אדמה 
 על שם:  וו 
 מרכיבים עיקריים:  תפוח אדמה, כרישה 
 
ּפַּאפֶּט ווֹדוּאָה (בצרפתית: Papet Vaudois או פשוט Papet) הוא מאכל שמקורו בקנטון וו השווייצרי. הוא מורכב בעיקרו מכרישה ותפוחי אדמה ומלווה בנקניקיות. לעיתים קרובות נחשב למאכל הלאומי של וו. לתפוחי האדמה והכרישה יש במקרה אותם צבעים כמו הדגל הקנטוני: לבן וירוק.
מאפיינים

פאפט וודואה מכינים על ידי הרתחת תפוחי אדמה וכרישה יחד, לעיתים קרובות עם שמנת ויין לבן. על אף שבדרך כלל מבושלים היטב עד שהמרכיבים משיגים סמיכות נמסה בפה, הכרישה ותפוחי האדמה שומרים על צורותיהם ואינם מעוכים ביחד. גם הנקניקיות מבושלות יחד עם תפוחי האדמה והכרישה. נקניקיית כרוב (צר') שמכילה גם כרוב מבושל או נקניקיות חזיר מעושנות אחרות מהקנטון משמשות בדרך כלל למנה. אלו נקניקיות לבישול ואינן מיועדות לאכילה במצב נא.
היסטוריה

המונח הצרפתי פאפט (papet) נגזר מפאפטה (papette), שפירושו "דייסה" או "נזיד". לא ידוע מתי הוכנה המנה בפעם הראשונה. היא מוגשת לעיתים קרובות ביום העצמאות (שהתרחש לראשונה ב-24 בינואר 1798), אבל המנה כנראה מאוחרת יותר. בשר חזיר היה יקר יחסית עד המאה ה-19, לכן נקניקיית כרוב לא הייתה נפוצה במיוחד. כרישה גם לא נצרכה באופן נרחב, והייתה בעלת מוניטין רע.
פאפט וודואה נכלל ברשימת הרכוש התרבותי של הקנטון כנכס תרבותי בלתי מוחשי. מאז 2009, אגודת הקצבים וו מארגנת את "יום הפאפט וודואה" (Journée du Papet vaudois) ביום השישי הראשון של אוקטובר.
לקריאה נוספת

המטבח השווייצרי
רשימת מנות נקניקיות
הערות שוליים

↑  "Papet (cuisine suisse)" (בצרפתית). Gastronomiac.
↑  Michel Beuret (24 בינואר 2013). "Les origines mystérieuses du papet vaudois" [The mysterious origins of Papet Vaudois] (בצרפתית). University of Lausanne. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Papet vaudois" (בצרפתית). Canton of Vaud. נבדק ב-19 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Le papet vaudois et les saucissons vaudois". Betty Bossi. Ce plat convivial et chaleureux fait partie des 70 traditions vaudoises vivantes qui constituent le patrimoine immatériel du canton de Vaud. Le terme papet est un vieux mot du dialecte romand qui désigne une bouillie ou une soupe épaisse.
↑  Collet, Cécile (18 בינואר 2023). "Dites papet!". 24 heures. Une assiette du fameux plat vert et blanc sera offerte aux passants, en collaboration avec l’Association charcuterie vaudoise IGP et la Fédération vaudoise des producteurs de légumes. {{cite news}}:  (עזרה)
ספאא אל-האשם

| --- | --- |

 לידה:  5 בספטמבר 1964  (בת 60) כווית
 מדינה:  כווית
 מקום מגורים:  כווית 
 השכלה:  אוניברסיטת כווית 
 מקצוע:  פוליטקאית
 תפקיד:  חברת הפרלמנט בכווית
 תקופת כהונה:  2012-היום
 האתר של אלהאשם (בערבית)
 
ספאא עבד א-רחמן אל-האשם (בערבית: صفاء عبد الرحمن الهاشم; בתעתיק מדויק: צפאא עבד אלרחמן אלהאשם; נולדה ב-5 בספטמבר 1964) היא פוליטיקאית כוויתית, חברת הפרלמנט בכווית.
ביוגרפיה

ספאא אל-האשם נולדה ב-5 בספטמבר 1964 בכווית. היא בעלת תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת כווית, תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת פנסילבניה, ותעודה לתארים מתקדמים מבית הספר לעסקים של אוניברסיטת הרווארד. בשנת 2011 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה האמריקאית לטכנולוגיה.
לפני התמודדותה לפרלמנט עבדה אל-האשם במשרד להשכלה גבוהה בכווית ובחברות פרטיות שונות. בשנת 2012 התמודדה לראשונה, ונבחרה, בבחירות לפרלמנט.
סמואל בלאצ'פורד

סמואל בלאצ'פורד (באנגלית: Samuel Blatchford;‏ 9 במרץ 1820 –  7 ביולי 1893) היה עורך דין ושופט אמריקאי, שכיהן כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית מ-1882 ועד מותו.
קורות חייו

סמואל בלאצ'פורד נולד באוברן שבמדינת ניו יורק כבכור מבין חמשת ילדיהם של ג'וליה אן (לבית ממפורד) בלאצ'פורד ושל ריצ'רד מילפורד בלאצ'פורד (אנ'), עורך דין ידוע וידיד של דניאל ובסטר, שכיהן כחבר האספה המדינתית של מדינת ניו יורק ב-1855, כשגריר ארצות הברית למדינת האפיפיור בשנים 1862–1863 וכנציב הפארקים של ניו יורק ב-1872. לאחר מות אמו ב-1857, נישא אביו של בלאצ'פורד בשנית לאנג'ליקה המילטון, בתו של ג'יימס אלכסנדר המילטון, ונכדתו של אלכסנדר המילטון, מזכיר האוצר הראשון של ארצות הברית. אנג'ליקה נפטרה ב-1868 ובלאצ'פורד האב נישא בפעם השלישית לקתרין הון. סבו של בלאצ'פורד (אנ'), שנקרא גם הוא באותו שם, נולד באנגליה והיה הנשיא הראשון של המכון הפוליטכני ע"ש רנסלר.
בלאצ'פורד הצעיר למד בקולומביה קולג', שם הוא הצטרף לחברה הפילולקסיאנית (Philolexian Society), וסיים את לימודיו כאשר היה בן 17. ב-1840 הוא שימש כמזכירו האישי של מושל ניו יורק ויליאם סיוארד.
קריירה משפטית

בלאצ'פורד למד משפטים בהדרכתו של סיוארד ולאחר מכן החל לעבוד בעריכת דין עם אביו ודודו. ב-1854 הוא עבר לניו יורק ופתח משרד עורכי דין בשם "בלאצ'פורד, סיוארד וגריזוולד", שכיום ידוע כ"קראוות', סוויין ומור" (Cravath, Swaine & Moore). הוא בלט בהכנת תקצירים לתיקים שנדונו בבתי המשפט הפדרליים המחוזיים, שימש לזמן מה כרשם בבית המשפט הפדרלי המחוזי של ניו יורק, ופיתח עיסוק מכניס בתחום המשפט הימי.
על סמך מידע שבלאצ'פורד סבר שהוא מידע פנימי, הוא מכר את תיק המניות שלו ערב קרב פורט סאמטר ונפילת מחירי המניות שהתרחשה ערב מלחמת האזרחים, וכך הוא הציל את הונו האישי.
שופט בבתי המשפט הפדרליים

ב-3 במאי 1867 מונה בלאצ'פורד על ידי הנשיא אנדרו ג'ונסון במינוי פגרה כשופט בבית המשפט הפדרלי של המחוז הדרומי של ניו יורק, שהתפנה בעקבות התפטרותו של סמואל בטס. ב-13 ביולי הוגש המינוי באופן רשמי ושלושה ימים לאחר מכן אושר רשמית על ידי הסנאט של ארצות הברית.
ב-15 בפברואר 1878 מונה בלאצ'פורד על ידי הנשיא רתרפורד הייז כשופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים בסבב השני, בית משפט בערכאה גבוהה יותר מבין בתי המשפט הפדרליים, שסמכות השיפוט שלו משתרעת על מדינות ניו יורק, ורמונט וקונטיקט, במקומו של השופט אלכסנדר ג'ונסון שנפטר. ב-4 במרץ אושר המינוי על ידי הסנאט.