stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דמוגרפיה של העולם
ילודה, פריון, תמותה ותוחלת חיים > שיעורי פריון

שיעור הפריון (TFR) העולמי מאופיין בירידה החל משנות ה-70. בשנת 1950 היה שיעור הפריון העולמי כ-5, וכיום הממוצע נע סביב 2.4 (2022). שיעורי הפריון בעולם מתאפיינים בשונות רבה, ונעים בין לידה אחת בקירוב בקוריאה הדרומית לבין 6.8 לידות בניז'ר. שיעור הפריון הממוצע ביבשת אפריקה הוא 4.21 לידות לאישה, ובמרכז אפריקה 5.8. ללא אפריקה, שיעור הפריון הממוצע ביתר מדינות העולם נכון ל-2015 נאמד ב-2. שיעור הפריון של מדינות בעלות רמת הכנסה גבוהה נאמד, על פי נתוני האו"ם ל-2015, ב-1.7 בקירוב.
שיעור התחלופה הדמוגרפי העולמי, שמתחשב גם ביחס המינים בלידה ובתמותת תינוקות ותמותת ילדים אינו ידוע, אך הוא נאמד בטווח שבין 2.2 ל-2.3.
נכון ל-2014, כמעט מחצית מאוכלוסיית העולם חיה במדינות שבהן שיעור הפריון נמוך או שווה לשיעור התחלופה הדמוגרפי למדינות מפותחות – 2.1, ובכמחצית מאוכלוסיית העולם שיעור הפריון גבוה יותר. כ-8% מאוכלוסיית העולם חיה במדינות בהן שיעור הפריון שווה או גבוה מחמישה ילדים לאישה.
לשם השוואה, נכון ל-2022 שיעור הפריון בישראל עמד בסביבות 2.95 ילדים לאישה, יותר מכל מדינה אחרת בארגון ה-OECD.
ילודה, פריון, תמותה ותוחלת חיים > צניחת הפריון העולמי

החל משנות ה-70 של המאה ה-20 חלה ירידה גדולה בפיריון העולמי. הירידה התרחשה בעיקר במדינות המפותחות המבוססות באירופה, מזרח אסיה וצפון אמריקה. אך במאה ה-21 מסתמנת ירידה גם בפיריון בדרום אסיה, המזרח התיכון ואמריקה הלטינית המומחים משערים שהצניחה נובעת ממספר שינויים עיקריים:
עלייה בתוחלת החיים: עד להתקדמות ברפואה במהלך המאות ה-19 וה-20. רוב הילדים היו נפטרים בילדותם. התפתחות האנטיביוטיקה והחיסונים העלו את תוחלת החיים ברוב העולם והביאו לכך שרובם המוחלט של הילדים מגיעים לבגרות. כך שאין עוד צורך בהבאת ילדים רבים. בעבר על מנת להבטיח המשכיות נדרשו ילדים רבים (בין ארבעה לחמישה במשפחה במאה ה-17 באירופה, 2.1 ילדים כיום).
תהליך העיור: אם בעבר הילדים בכפרים נחשבו לכוח עבודה והיוו נכס כלכלי למשפחה, הילדים בערים נחשבים לנטל אשר דורש הוצאות גדולות אשר מכבידות על משקי הבית.
עלייה במעמד האישה ובהשכלה: כאשר יש עלייה חדה במעמד האישה ובהשכלה, כך האישה שולטת יותר על גופה, ולא נכנסת למספר רב של הריונות. בין היתר בשל מודעותן לאמצעי מניעה.
ילודה, פריון, תמותה ותוחלת חיים > שיעור הפריון העולמי

בחצאי עשורים, על פי אומדני האו"ם:
| שנים | פריון |
| --- | --- |
1950–1955: 4.96
1955–1960: 4.89
1960–1965: 5.03
1965–1970: 4.92
1970–1975: 4.46
1975–1980: 3.87
1980–1985: 3.6
1985–1990: 3.44
1990–1995: 3.02
1995–2000: 2.75
2000–2005: 2.63
2005–2010: 2.57
2010–2015: 2.52
2015–2020: 2.47
ילודה, פריון, תמותה ותוחלת חיים > עיור

החל מאמצע המאה ה-20 חלה מגמה מובהקת של עיור, כאשר אחוז התושבים העירוניים ב-1950 היה כ-29% ואילו ב-2006 הגיע לכ-50%. המטרופולין הגדולה ביותר בעולם היא טוקיו, עם כ-37 מיליון תושבים, אולם העיר הגדולה בעולם היא שאנגחאי עם כ-24 מיליון תושבים.
ילודה, פריון, תמותה ותוחלת חיים > אוריינות

אחוז נמוך במיוחד של יודעי קרוא וכתוב נמצא בשני ריכוזים עיקריים:
אזור הסאב-סהרה האפריקאי.
דרום ומערב אסיה. (בהודו שיעור האוריינות הממוצע הוא כ-74 אחוזים, נכון ל-2013).
ילודה, פריון, תמותה ותוחלת חיים > דתות

התפלגות דתות העולם – 2012‏
נצרות (31.5%)
אסלאם (23.2%)
ללא שיוך דתי (16.3%)
הינדואיזם (15.0%)
בודהיזם (7.1%)
דתות עממיות (5.9%)
שאר הדתות (0.8%)
יהדות (0.2%)
ארבע הדתות הגדולות המקיפות כ-70% מאוכלוסיית העולם, הן הנצרות, שמאמיניה נאמדים בכ-2.2 מיליארד, האסלאם, לה 1.6 מיליארד מאמינים בעולם, ההינדואיזם, לה כמיליארד מאמינים והבודהיזם, לה כחצי מיליארד מאמינים.
התפלגות ההון העולמי

לפי נתוני ה-OECD ב-2012 – כ-42 מיליון איש (כ-0.6% מאוכלוסיית העולם) – החזיקו כל אחד בהון שערכו לפחות מיליון דולר. כ-12 מיליון מתוכם הם מיליונרים לפי נתוני דוח העושר העולמי על פי החזקת אחזקות ונכסים, מלבד מקום מגוריהם המרכזי שערכם עולה על מיליון דולר.
קיימים פערים משמעותיים בחלוקת ההון העולמי הנמדדים לפי מדד ג'יני עולמי של 0.893 לפי דוח ה-OECD לחלוקת הון, חלוקה הרבה פחות שוויונית מחלוקת ההכנסות העולמית שהוערכה ב-2009 בידי ה-CIA ב-0.38 בלבד בהשוואה[דרושה הבהרה]. דוגמה לאי השוויון בהון ניתן לראות בעובדה כי 85 העשירים בעולם מחזיקים נכון ל-2014 בהון ששוויו זהה לזה של החציון התחתון של העולם המהווה 3.5 מיליארד בני אדם.
ה-0.6% העליון, המהווה 42 מיליון איש, החזיק ב-2012 ב-39.3% מההון העולמי לעומת 32.3% ל-4.4% הבאים, המהווים 331 מיליון בני אדם, ולעומת 28.4% ל-95% הנותרים מהווים 6.734 מיליארד בני אדם.
מדוח ה-OECD עולה כי מרבית הפערים הם בין מדינות ואזורים גאוגרפיים המהווים ברובם את "העולם המערבי", לבין מדינות העולם השלישי והשני, כאשר עם צמיחת כלכלת סין ומזרח אירופה החל מסוף המאה ה-20, הפערים בין המדינות צפויים להצטמצם.
המטרופולינים הגדולים

חלק מהמטרופולינים הגדולים בעולם כוללים את הערים הגדולות בעולם.
| מיקום | עיר | אוכלוסייה (מיליונים) | מדינה | שטח (קמ"ר) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | טוקיו | 36.67 | יפן יפן | 13,500 |
| 2 | דלהי | 22.16 | הודו הודו | 33,578 |
| 3 | סאו פאולו | 21.2 | ברזיל ברזיל | 8,050 |
| 4 | מומבאי | 20.3 | הודו הודו | 1,097 |
| 5 | מקסיקו סיטי | 23.3 | מקסיקו מקסיקו | 7,815 |
| 6 | ניו יורק | 20.2 | ארצות הברית ארצות הברית | 8,683 |
| 7 | שאנגחאי | 24.1 | הרפובליקה העממית של סין סין | 3,920 |
| 8 | קולקטה | 15.4 | הודו הודו | 1,026 |
| 9 | דאקה | 14.65 | בנגלדש בנגלדש | 1,600 |
| 10 | קראצ'י | 15.7 | פקיסטן פקיסטן | 3,530 |
השתייכות דתית

| דתות   | מספר מאמינים | אזורי מגורים עיקריים |
| --- | --- | --- |
| נצרות | כ-2.5 מיליארד | אירופה, אמריקה, אפריקה שמדרום לסהרה, אוקיאניה, הפיליפינים |
| אסלאם | כ-2 מיליארד | המזרח התיכון, צפון אפריקה, מרכז אסיה, דרום אסיה, ודרום מזרח אסיה |
| חסרי דת | כ-1.2 מיליארד | מזרח אסיה, אירופה, צפון אמריקה |
| הינדואיזם | כ-1.2 מיליארד | רובם המוחלט בהודו ונפאל |
| בודהיזם | כחצי מיליארד | מזרח אסיה ודרום מזרח אסיה |
| דתות אחרות | כחצי מיליארד |  |
| סיקיזם | בין 25 ל-30 מיליון | צפון הודו |
בריאות

ממוצע מספר המיטות בבתי חולים ל-1,000 איש הוא 2.94. בשווייץ 1.1 ובמקסיקו 18.3.
ל-96% מהאוכלוסייה האורבנית יש גישה למים משופרים, לעומת 78% באזורי ספר. הממוצע הכולל הוא 87%.
ל-76% מהאוכלוסייה האורבנית גישה למתקנים סניטריים, לעומת 45% באזורי ספר. ממוצע כולל 61%.
נכון ל-2009 ישנם כ-33 מיליון אנשים החיים עם HIV/AIDS שהם 0.8% מאוכלוסיית העולם. 1.8 מיליון מקרי מוות יוחסו ל-HIV/AIDS.
נכון ל-2010, ישנם כ-925 מיליון אנשים החיים בתת-תזונה.
תוחלת חיים בלידה:
כלל האוכלוסייה: 67.07 שנים
גברים: 65.21 שנים
נשים: 69.05 שנים (הערכה של 2011)
תמותת תינוקות (מתוך 1,000 לידות של תינוקות חיים)
כולל: 41.61
בנים: 43.52
בנות: 39.55
שפות

אנגלית משמשת כלינגואה פרנקה לכל הפחות מאז סוף מלחמת העולם השנייה. אנגלית מדוברת על ידי 1.8 מיליארד ברחבי העולם, 400 מיליון מהם – שפת אם.
היו ניסיונות ליצור שפות עזר בינלאומיות, והנודעת שבהן היא אספרנטו, אך ניסיונות אלו לא זכו לתפוצה רחבה בעולם (על פי ההערכות המקובלות, לאספרנטו יש כ-2 מיליון דוברים ברחבי העולם.).
| שפה | מספר דוברים כשפת אם (במיליונים) | אחוז דוברים מאוכלוסיית העולם |
| --- | --- | --- |
| מנדרינית תקנית | 939 | 11% |
| ספרדית | 485 | 6% |
| אנגלית | 380 | 5% |
| הינדי | 345 | 4% |
| פורטוגזית | 236 | 3% |
| בנגלית | 234 | 3% |
| רוסית | 147 | 2% |
| יפנית | 123 | 1.5% |
| קנטונזית תקנית | 86 | 1% |
| וייטנאמית | 85 | 1% |
רוב השפות מתחלקות לתשע משפחות עיקריות (באחוזים, אחוז הדוברים בעולם ממשפחה זאת)
שפות הודו-אירופיות 46% (אירופה, דרום-מערב אסיה עד דרום אסיה, צפון אסיה, צפון אמריקה, דרום אמריקה, אוקיאניה, איראן).
שפות סינו-טיבטיות 21% (מזרח אסיה).
שפות ניז'ריות-קונגולזיות (Niger–Congo languages) כ-6.4% (אזור הסאב-סהרה האפריקאי).
שפות אפרו-אסיאתיות 6.0% (צפון אפריקה עד קרן אפריקה, דרום-מערב אסיה)
שפות אוסטרונזיות 5.9% (אוקיאניה, מדגסקר, חופי דרום-מזרח אסיה)
שפות דראווידיות 3.7% (דרום אסיה)
שפות אלטאיות 2.3% (מרכז אסיה, צפון אסיה)
שפות אוסטרו-אסיאתיות (Austroasiatic languages) כ-1.7% (פנים היבשת דרום-מזרח אסיה)
שפות טאי-קדאי (Tai–Kadai languages) כ-1.3% (דרום-מזרח אסיה)
כמו כן קיימות מאות שפות סימנים (לא ורבליות (מדוברות)) שונות.

חלק ניכר משפות הסימנים מתבסס על שפת האם המקומית ומאפייניה הייחודיים, ולכן, השפות נבדלות זו מזו בצורה ניכרת.

אנשים שדוברים שפות ורבליות שונות, מתקשים להבין (או כלל לא מבינים) אחד את השני. כך גם דוברי שפות סימנים שונות, לעיתים רבות, עלולים לא להבין אחד את השני, חלקית או כלל.
ראו גם

הערים הגדולות בעולם
מדינות לפי אוכלוסייה, שטח, צפיפות, תמ"ג ופיתוח אנושי
התפוצצות אוכלוסין
טביעת רגל פחמנית
תאוריית אסון טובה
חטיבת דניאל

| --- | --- |
סמל חטיבת דניאל
סמל חטיבת דניאל
 שומר אחי - אנוכי
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  חטיבת חי"ר מילואים
 בסיס האם:  מחוז דרום - פיקוד העורף
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2020–הווה (כ־5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת חרבות ברזל
 פיקוד
 יחידת אם:   פיקוד העורף
 יחידות בת:  גדוד 419  גדוד 5032  גדוד 5704  גדוד 7109
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקד נוכחי:  שילה אדלר
חטיבת דניאל (המכונה גם "החטיבה הדרומית" ו"חטיבה 6050") היא חטיבת חיל רגלים במילואים הפועלת תחת אוגדת יערה של פיקוד העורף.
לחטיבה ארבעה גדודי חי"ר: גדוד 419, גדוד 5032, גדוד 5704, וגדוד 7109. חיילי החטיבה שירתו בשירות סדיר בחטיבות החי"ר השונות בצה"ל. החטיבה נקראת דניאל על שם הילד דניאל טרגרמן שנהרג במבצע צוק איתן מפגיעת פצמ"ר.
מבנה והיסטוריה

החטיבה מורכבת מארבעה גדודי חי"ר, שטרם הקמת החטיבה היו מפוזרים תחת יחידות שונות. הגדודים היו מבוססים בעיקר על בוגרי חטיבות הנח"ל, כפיר ועוקץ והתמחו בעיקר בלוחמה בשטח בנוי.
לאחר מבצע צוק איתן הגיעו בצה"ל למסקנה שאיום החדירה של מחבלי חמאס ממנהרות לתוך שטח ישראל מחייב מענה מבצעי, ועל כן הוחלט לייעד את הגדודים ללוחמה בשטח בנוי והגנה על אזרחי ישראל במקרה של חדירת מחבלים דרך המנהרות.
לאחר בניית המכשול התת-קרקעי סביב רצועת עזה בשנים 2019–2020, הנחת היסוד במערכת הביטחון הייתה שאיום החדירה דרך מנהרות הוסר, או צומצם משמעותית. אך בשנת 2021, לאחר מבצע שומר החומות, הגיע הרמטכ"ל אביב כוכבי למסקנה שאיום פנימי של לוחמה בתוך שטח ישראל עדיין נשקף ועל כן הוחלט לאחד את הגדודים תחת חטיבה אחת וכך למעשה הוכרז על הקמתה.
פעילות מבצעית > מלחמת חרבות ברזל

במלחמת חרבות ברזל, החטיבה הוקפצה לדרום הארץ והייתה חטיבת המילואים הראשונה בצה"ל שהוקפצה למלחמה. אתר הכינוס המקורי של החטיבה היה בחניון רעים, אך בשל העובדה שעדיין התנהלו בו קרבות עזים, ולאור העובדה שלחיילי מילואים המגיעים מהבית אין נשק, הוחלט לקרוא לחיילי החטיבה להתייצב בבסיס אורים, בו הייתה החטיבה הראשונה להצטייד ולהיפרס במקומות שיועדו לה. כח ראשוני של החטיבה הגיע לבסיס, טיפל בפצועים ובהרוגים, טיהר את המחנה ולאחר מכן ניהל את גיוס והצטיידות כלל החטיבה תוך מספר שעות מועט ביותר.
ביום השני למלחמה נהרג רס"ר תומר דולב חייל בחטיבה. בימים הראשונים של המלחמה ניהלו חיילי החטיבה יחד עם כוחות רבים נוספים של צה"ל מצוד אחר מחבלים שחדרו לשטח ישראל.  לוחמים מגדוד 419 הרגו שני מחבלים שהגיעו סמוך לרהט ומחבל שהסתתר באחד הבתים בכפר עזה. כמו כן השתתפו לוחמי גדוד 7109 בקרב זיקים.
עם תחילת הכניסה הקרקעית של כוחות צה"ל לרצועת עזה, הצטרפו כוחות החטיבה לסיוע בלחימה במשימות שונות ובשיתוף פעולה עם כוחות לוחמים אחרים.
לחטיבה הצטרפו שלושה גדודים נוספים שהוכפפו תחתיה למשימת ההגנה בעוטף עזה.
החטיבה ביצעה פעולות רבות במהלך הלחימה, ובהן משימות הגנה על יישובי העוטף, איסוף מודיעין ושלל טכני, זיכוי וסריקת יישובים, איסוף גופות, איתור אחר נעדרים ולחימה בגזרות ברצועת עזה.
לאחר מספר חודשים שובצו גדודי החטיבה לתעסוקה מבצעית בגזרת שכם, תחת חטיבת שומרון באוגדת יהודה ושומרון.
במסגרת מבצע חיצי הצפון, פעלו מספר צוותים מהחטיבה תחת האוגדות המתמרנות בדרום לבנון.
מפקדי החטיבה

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| שילה אדלר | 2020 - 2025 | מייסד החטיבה ומפקדה במלחמת חרבות ברזל |
|  | 2025 - מכהן |  |
ראו גם

חטיבת החי"ר הצפונית
הערות שוליים

↑  דניאל טרגרמן ז"ל - הנצחה, באתר משרד ראש הממשלה
↑  Facebook, www.facebook.com
↑  גדוד 419 פלוגה א 1–13 שיקגו לוחמת שטח בנוי, נבדק ב-2023-11-21
↑  Facebook, www.facebook.com
↑  #סגירת_מעגל (פרטים בסרטון) חודש במלחמה! לא נתפס, לפני כחודש ב-7:50 טלפון ומשם הכל התגלגל כל כך מהר דרומה. חודש עם 7 גדודים ואלפי חיילים מגנים על עוטף... | By שילה | Facebook, נבדק ב-2023-11-21
↑  ערוץ 7, "תבור תמורת אקדח": העסקה של מח"ט דניאל עם לוחם סיירת נח"ל ב-7.10, באתר ערוץ 7, ‏27.03.2024
↑  יואב זיתון, לראשונה בתמרון של צה"ל - לוחמות במעוז חמאס בעזה: "עד לניצחון", באתר ynet, 19 בנובמבר 2023
↑  שילה אדלר, פוסט בפייסבוק
יחזקאל

ערך זה עוסק בנביא מקראי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  ירושלים
 פטירה:  בבלית
 מדינה:  ממלכת יהודה 
 
יחזקאל בציור קיר מהמאה ה-3 שנמצא בבית הכנסת בדורה אירופוס
יְחֶזְקֵאל בן בּוּזִי הכהן (או יחזקאל הנביא) היה נביא בסוף תקופת בית ראשון ולאחר חורבן בית ראשון שהיה פעיל בבבל.
רקע

יחזקאל נקרא "בן-בוזי הכהן". הפירוש המקובל הוא שהיה בנו של כהן בשם בוזי, אשר יש מקורות מדרשיים המייחסים אותו לירמיהו. דעה אחרת אומרת שיחזקאל היה צאצא למשפחת אלעזר בנו השלישי של אהרון הכהן, לעומת ירמיהו שהיה צאצא ממשפחת איתמר הכהן בנו הרביעי של אהרון.
יחזקאל גלה בגלות יהויכין שנקראת גם גלות החרש והמסגר על ידי בבל. הוא התגורר ליד נהר כבר שבבבל, שם ניבא ליושבי גלות בבל. לדבריו הוא החל להתנבא חמש שנים לאחר גלות יהויכין, דהיינו בשנת 593 לפנה"ס. הנבואה המאוחרת ביותר שלו מתוארכת לשנת 571 לפנה"ס, כ-15 שנה לאחר חורבן בית ראשון. מהאמור עולה שיחזקאל ניבא כנראה במשך כ-25 שנה.
אשת יחזקאל מוזכרת בנבואתו (להלן) אך לא מצוין שמה.
על פי המסורת קבור יחזקאל בכפר אל-כפל שבעיראק.
אופי נבואתו

נבואתו של הנביא יחזקאל מאופיינת במראות מרשימים וגדולים. המפורסם והראשון שבהם הוא "מעשה מרכבה" שמתאר על דרך הסוד את התגלות ה' בעולם ודרך הנהגתו. חזון ידוע אחר הוא חזון העצמות היבשות, המתאר את גאולת עם ישראל על דרך תחיית המתים. נבואה מרכזית נוספת בדברי יחזקאל היא הנבואה בפרקים שבסוף ספרו שמדברת על בניית בית המקדש (שעל פי חז"ל היא מוסבת על בית המקדש השלישי) שבה מתוארים מידות המקדש, קורבנות מיוחדים שיוקרבו בו והשראת השכינה שבו. בנוסף, מיד לאחר מכן - מתוארת חלוקה מחודשת של הארץ לשבטים לעתיד לבוא, שלא כמו החלוקה שהייתה בימי יהושע, כאשר בנוסף על החלוקה לשבטים יש גם שטח מוקצה ל"נשיא" שכולל את ירושלים.
אזכור נוסף למראות הנבואה של יחזקאל ניתן למצוא על דרך השלילה, כאשר המדרש מתאר את קריעת ים סוף: "ראתה שפחה על הים מה שלא ראו ישעיה ויחזקאל".
יש הבדל בתוכן נבואותיו לפני חורבן בית המקדש ולאחריו. עד לחורבן - יחזקאל הטיף לפני יהודי הגולה על חטאיהם. הוא טען שחטאיהם הביאו לגלות ולשעבוד, והזהיר מפני חורבן שלם ושיעבוד קשה יותר אם לא יחזרו בתשובה. כמו ירמיהו, שניבא באותה תקופה בארץ־ישראל, טען יחזקאל שמקדש ה' לא יספק להם הגנה אוטומטית, ושנביאי השקר מעוררים תקוות שווא ומטעים אותם, ושאין לתכנן תחבולות מדיניות כנגד בבל.
לאחר החורבן - חדל יחזקאל מנבואות התוכחה והפורענות, ונבואותיו הן נבואות נחמה. הוא מנבא על נקמת ה' בגויים אשר הרעו לישראל. לאחר סדרת נבואות זעם על הגויים הוא עובר לנבא נבואות נחמה לישראל על שיבת הגולים לארץ ישראל, על בניין הארץ ובניין המקדש, ועל עתידו המזהיר של העם המתחדש בארצו. נבואתו של יחזקאל גדושה בחזיונות ובמראות, והוא מדגיש הרבה שמה מפעיל אותו הם "יד ה'" ו"רוח ה'".
יחזקאל, שהיה גם כהן, כולל בנבואותיו גם מסורות כוהניות מפורטות ומדוקדקות, ובהן תיאורים ארוכים של בית המקדש העתיד להבנות. ניתן לראות קשר לשוני-סגנוני ואף קשר תוכני בין יחזקאל לספר ויקרא, ושאלת הקשר בין שניהם נדונה במחקר.
בהרבה מנבואותיו, יחזקאל פותח בקריאה של ה' אליו בכינוי "בן אדם". הפרשנים מתחבטים במשמעות של התואר הזה. רש"י בפירושו השני מביא, שזה היה "בשביל שלא תהא דעתו רחבה עליו מתוך שהיה גס לבו במראה המרכבה ובמלאכת עליונים", וכך גם מביא הרד"ק בפירושו הראשון, אך בפירושו השני הוא מביא שהכינוי הזה הוא על דרך החיוב: "לפי שראה פני אדם במרכבה - הודיעו כי ישר וטוב הוא בעיניו והוא בן אדם, לא בן אריה ולא בן שור ולא בן נשר". האברבנאל מביא את הפירוש של הרד"ק ומבארו על דרך משל. אדם מסמל השכלה, אריה מסמל גבורה, שור מסמל ממון ונשר מסמל כבוד, ובכך ה' רצה לרמוז ליחזקאל שבח שלא היה מתהלל בגבורה או עושר או כבוד אלא בידיעת האלוהים וכמו שאמר ירמיהו: "אל יתהלל חכם בחכמתו ואל יתהלל הגיבור בגבורתו אל יתהלל עשיר בעשרו, כי אם בזאת יתהלל המתהלל השכל וידע אותי כי אני ה'".
נבואות יחזקאל

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נבואות יחזקאל > שינוי תפיסת הגמול

לאחר חורבן בית המקדש הראשון וגלות יהודה לבבל חשו הגולים עצב רב. תחושה זו לא נבעה רק מהגלות ועזיבת מולדתם, אלא מהתחושה שה' מאס בהם בגלל חטאי אבותיהם. בשל כעס ה' אין הם יכולים לחזור למולדתם ביהודה. כך, נוצר בעם היושב בבבל משבר ערכים: מדוע שינסו לחזור בתשובה אם ה' זוכר את חטאי אבותיהם ובגללם הם אלו שנענשים? יחזקאל מציע תפיסת גמול חדשה והיא גמול אישי - כל אדם יישפט על פי מעשיו ולא על פי מעשי אבותיו, לטוב ולרע. השינוי בתפיסה זו מוצג בספר יחזקאל לאורך כל פרק י"ח, לדוגמה:
וַיְהִי דְבַר ה' אֵלַי לֵאמֹר. מַה לָּכֶם אַתֶּם מֹשְׁלִים אֶת הַמָּשָׁל הַזֶּה עַל אַדְמַת יִשְׂרָאֵל לֵאמֹר אָבוֹת יֹאכְלוּ בֹסֶר וְשִׁנֵּי הַבָּנִים תִּקְהֶינָה. חַי אָנִי נְאֻם אֲדֹנָי ה' אִם יִהְיֶה לָכֶם עוֹד מְשֹׁל הַמָּשָׁל הַזֶּה בְּיִשְׂרָאֵל. הֵן כָּל הַנְּפָשׁוֹת לִי הֵנָּה כְּנֶפֶשׁ הָאָב וּכְנֶפֶשׁ הַבֵּן לִי הֵנָּה הַנֶּפֶשׁ הַחֹטֵאת הִיא תָמוּת
אומנם דברים דומים מופיעים גם אצל ירמיהו שקדם ליחזקאל באומרו:
בַּיָּמִ֣ים הָהֵ֔ם לֹא־יֹאמְר֣וּ ע֔וֹד אָב֖וֹת אָ֣כְלוּ בֹ֑סֶר וְשִׁנֵּ֥י בָנִ֖ים תִּקְהֶֽינָה:
כִּ֛י אִם־אִ֥ישׁ בַּעֲוֹנ֖וֹ יָמ֑וּת כָּל־הָֽאָדָ֛ם הָאֹכֵ֥ל הַבֹּ֖סֶר תִּקְהֶ֥ינָה שִׁנָּֽיו:
נבואות יחזקאל > מקדש יחזקאל

הנביא יחזקאל הוא הנביא היחיד המקדיש פרקים רבים על בניית בית המקדש לעתיד לבוא. מבנה מקדש יחזקאל איננו שונה בהרבה מבית המקדש השני שנבנה על ידי העולים מבבל ומפרס באישור כורש ואשר שופץ על ידי הורדוס כמאה שנה לפני חורבנו, אולם ההבדל העיקרי בין תיאור המקדש על פי יחזקאל לבין תיאור המקדש במסכת מידות הוא העזרות וכן הסימטריה הריבועית שלו. על פי נבואת יחזקאל עתידה עזרת ישראל (היא עזרת כוהנים ובה נבנה המזבח) העתידית להיות ריבועית ובגודל של 100 על 100 אמות. עזרת הנשים (או העזרה השנייה), לשם יוכלו כל הטהורים להיכנס, תהיה בגודל של 500 על 500 אמות (על פי הסבר הגאון מווילנה), ואילו הר הבית של יחזקאל יגדל לגודל של 3,000 אמה על 3,000 אמה, כלומר ישתרע משער יפו של היום במערב ועד לראש הר הזיתים במזרח. בדרום יתחיל הר הבית המקודש מתחתית עיר דוד של היום ועד למוזיאון רוקפלר של היום. כמו כן בנבואת יחזקאל ישנו פירוט רב של שערי המקדש והמבנה האדריכלי שלהם, פירוט שאיננו כתוב בספר מלכים ולא במסכת מידות.
נבואות יחזקאל > ארץ ישראל

מיד אחרי פרקי המקדש בנבואת יחזקאל, פונה יחזקאל לתאר את ארץ ישראל המקדשית. ארץ ישראל של יחזקאל מתחילה בצפון הרחוק, מן הור ההר שליד מפרץ אלכסנדרטה של היום, מערבה, דרך חתלון, לבוא צדדה, כולל את הערים חמת, ברותה, סבריים עד חצר עינן שבפינה הצפון מערבית של הארץ המובטחת. במזרח כולל יחזקאל בגבולות הארץ את מחוזות חורן, דמשק וגלעד, עד הגבול הדרומי שם מוזכרים המקומות תמר ומי מריבת קדש.
מתוך שישה עשר מקומות או נקודות גבול, אפשר לזהות בוודאות רק שני מקומות הידועים היום: דמשק וחמת. על פי החוקרים[דרוש מקור] י.מ. גרינץ, חיים בר-דרומא, פרופסור הרב דניאל מיכלסון ופרופסור יהודה גרינפלד, גבולות יחזקאל חופפים את ארץ כנען המקראית מאנטיוכיה בצפון ואת כל סוריה, עד הפרת ועד דלתת הנילוס והם תיאור נוסף של גבולות פרשת מסעי המובאים בספר במדבר.
ארץ ישראל העתידית של נבואת יחזקאל תחולק לשלוש עשרה רצועות לרוחב הארץ כאשר רוחב כל רצועה מצפון לדרום תהיה עשרים וחמשה אלף קנים שהם כ-75 ק"מ. הרצועה הכוללת את ירושלים והמקדש תהיה נחלת הנשיא בשיתוף כוהני המקדש. אורכה של ארץ ישראל מצפון לדרום על פי יחזקאל יהיה כ-975 ק"מ.
מות אשת יחזקאל

דמותה של אשת יחזקאל מופיעה בנבואת הנביא מסמלת את מצבו של עם ישראל לאחר החורבן. דבריו אמורים לגרום לטלטלה ולזעזוע.
ה' מודיע לנביא על מותה הקרב של אשתו ואכן אשת יחזקאל מתה בערב. למחרת בבוקר נהג יחזקאל כאשר צווה על ידי ה' ולא נהג מנהגי אבלות. ההודעה על מותה של אשת יחזקאל משמשת כרמז מטרים להתנהגותו מעוררת הפליאה של הנביא לאחר מות אשתו, כאשר אינו נוהג מנהגי אבלות:
וַיְהִי דְבַר ה' אֵלַי לֵאמֹר. בֶּן אָדָם הִנְנִי לֹקֵחַ מִמְּךָ אֶת מַחְמַד עֵינֶיךָ בְּמַגֵּפָה וְלֹא תִסְפֹּד וְלֹא תִבְכֶּה וְלוֹא תָבוֹא דִּמְעָתֶךָ. הֵאָנֵק דֹּם מֵתִים אֵבֶל לֹא תַעֲשֶׂה פְּאֵרְךָ חֲבוֹשׁ עָלֶיךָ וּנְעָלֶיךָ תָּשִׂים בְּרַגְלֶיךָ וְלֹא תַעְטֶה עַל שָׂפָם וְלֶחֶם אֲנָשִׁים לֹא תֹאכֵל. וָאֲדַבֵּר אֶל הָעָם בַּבֹּקֶר וַתָּמָת אִשְׁתִּי בָּעָרֶב וָאַעַשׂ בַּבֹּקֶר כַּאֲשֶׁר צֻוֵּיתִי.
התנהגות זו רומזת על מצבו של עם ישראל לאחר החורבן. שליחותו הנבואית של יחזקאל, דורשת ממנו לוותר על תשוקותיו האישיות. השליחות תובעת ממנו התנהגות מנוגדת לרגשותיו האישיים, הושע לדוגמה, צווה לשאת את גומר בת דבליים, אשת זנונים ולהוליד ממנה ילדים. מעשה זה של כיבוש היצר, הוא סימבולי ומביע את אמונתו המוחלטת בה'. מעשים סימבוליים אלו מועברים אל הקהל.
חז"ל מזהים את ה'פאר' מהציווי 'פארך חבוש אליך' עם התפילין ולומדים מכאן שדווקא יחזקאל היה צריך להיות עם תפילין באבלותו, אבל לאבל רגיל לפני קבורת המת אסור לחבוש תפילין.
פסוק י"ז פותח בקריאה ליחזקאל להימנע מביטויי אבל על מות אשתו. הנאמר לאחר מכן מבהיר את מנהגי האבל שנהגו בתקופה הזו בישראל:
וַעֲשִׂיתֶם, כַּאֲשֶׁר עָשִׂיתִי: עַל-שָׂפָם לֹא תַעְטוּ, וְלֶחֶם אֲנָשִׁים לֹא תֹאכֵלוּ. וּפְאֵרֵכֶם עַל-רָאשֵׁיכֶם, וְנַעֲלֵיכֶם בְּרַגְלֵיכֶם-לֹא תִסְפְּדוּ, וְלֹא תִבְכּוּ; וּנְמַקֹּתֶם, בַּעֲו‍ֹנֹתֵיכֶם, וּנְהַמְתֶּם, אִישׁ אֶל-אָחִיו. וְהָיָה יְחֶזְקֵאל לָכֶם לְמוֹפֵת, כְּכֹל אֲשֶׁר-עָשָׂה תַּעֲשׂוּ: בְּבוֹאָהּ-וִידַעְתֶּם, כִּי אֲנִי אֲדֹנָי יהוה.
הכתוב מציין כי אין להתנהג כמתאבל על המת, לא לכסות את הראש, לא לכסות שפם ואיסור לאכול מלחמם של האחרים. מאיסורים אלו עולה כי אלו היו מנהגי האבלות באותה תקופה.
ראו גם

יחזקאל (שיר)
הכוהנים בני צדוק
גבולי יחזקאל
בית המקדש השלישי
נבואת הלבנה
אהלה ואהליבה
פלטיהו בן בניהו
לקריאה נוספת

רימון כשר, יחזקאל, סדרת "מקרא לישראל", הוצאת מאגנס ועם עובד, 2004.
לאה מזור, "מסע נחל הפלאים מן המקדש אל הים (יחזקאל מז, א-יב) : סילוק התוהו ובריאה חדשה", בתוך: רחל אליאור (עורכת), גן בעדן מקדם, ירושלים תש"ע (2010), עמ' 81–104.
אמנון בזק, יחזקאל: הנביא שהיה בן אדם, הוצאת מגיד-קורן, ירושלים תשפ"א
אריאל קופילוביץ, צופה אל הבאות - תאולוגיית הגלות של יחזקאל והשפעתה על תוכנית התקומה שלו, הוצאת מאגנס
הערות שוליים

↑  לפי ספר יחזקאל, פרק א', פסוק ג'
↑  כך מביא רד"ק במקום על פי תרגום ירושלמי
↑  לפי ספר יחזקאל, פרק א', פסוקים א'–ג'
↑  לפי ספר יחזקאל, פרק כ"ט, פסוק י"ז
↑  מכילתא דרבי ישמעאל פרשת בשלח, מסכתא דשירה פרשה ג.
↑  רימון כשר, מקרא לישראל: יחזקאל, כרך א', תל אביב, עם עובד, 2004, עמ' 56-67.
↑  ירמיהו ט, כב-כג
↑  צבי וינברג, נקודות מפנה במקרא, באתר mikranet.cet.ac.il
↑  בנימין אופנהיימר, הנבואה הקלאסית, ירושלים, מאגנס, תשס"א, עמ' 18–19.
↑  אלכסנדר רופא, מבוא לספרות המקרא, ירושלים כרמל, 2007, עמ' 278.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף ט"ו, עמוד א'
↑  המנהג בימהם היה לכסות את השפם לאות אבלות, כמו "עַל-שָׂפָם, יַעְטֶה" (ספר ויקרא, פרק י"ג, פסוק מ"ה), לפי החזקוני (שם) הם עשו את זה להפסיק ריח רע היוצא מפיו שלא להזיק את הבריות, מפני שלאבל אסור לנקות עצמו.
| ספרי התנ"ך |
| --- | --- | --- |
| תורה | בראשית • שמות • ויקרא • במדבר • דברים |  |
| נביאים | יהושע • שופטים • שמואל (א' וב') • מלכים (א' וב') • ישעיהו • ירמיהו • יחזקאל • תרי עשר (הושע ⁃ יואל ⁃ עמוס ⁃ עובדיה ⁃ יונה ⁃ מיכה ⁃ נחום ⁃ חבקוק ⁃ צפניה ⁃ חגי ⁃ זכריה ⁃ מלאכי) |  |
| כתובים | תהילים • משלי • איוב • שיר השירים • רות • איכה • קהלת • אסתר • דניאל • עזרא ונחמיה • דברי הימים (א' וב') |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290882305171  GND: 118531611  ISNI: 0000 0001 0069 6376  LCCN: n86051235  NKC: js2010615731  NLG: 45809  SUDOC: 027561992  VIAF: 149799338   WorldCat (עם VIAF): 149799338 
איקונין של הנביא יחזקאל
הנביאים יחזקאל וחבקוק, איקונין שצויר בסדנתו של אנדרי רובליוב בערך ב-1420. מוצג בלאוורת השילוש-סרגייב.
סטארה אושיציה

| --- | --- |
סמל סטארה אושיציהסמל סטארה אושיציה

 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  חמלניצקי (מחוז) חמלניצקי
 שטח:  5.07 קמ"ר
 גובה:  255 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,927 (2025)
 קואורדינטות:  48°35′53″N 27°04′39″E﻿ / ﻿48.598138888889°N 27.077527777778°E﻿ / 48.598138888889; 27.077527777778 
 אזור זמן:  UTC+2
 http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=08.02.2013&rf7571=36052
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקיב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםסטארה אושיציה (למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקיב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםסטארה אושיציה (למפת מחוז חמלניצקי רגילה) חמלניצקי קמניץ-פודולסקי שפטיבקה נטישין סלאוויטא סטרוקונסטנטינוב פולונה וולוצ'יסק רובנו ז'יטומיר ויניצה צ'רנוביץ מולדובה טר.סטארה אושיציה (למפת מחוז חמלניצקי מוגדלת) חמלניצקי קמניץ-פודולסקי שפטיבקה נטישין סלאוויטא סטרוקונסטנטינוב פולונה וולוצ'יסק רובנו ז'יטומיר ויניצה צ'רנוביץ מולדובה טר.סטארה אושיציה   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סטארה אושיציה (באוקראינית: Стара Ушиця; ברוסית: Старая Ушица, סטאראיה אושיצה; בפולנית: Stara Uszyca, סטארה אושיצה; ביידיש: אישיצע או אלט-אישיצע) היא עיירה במחוז חמלניצקי באוקראינה. העיירה שוכנת בחבל פודוליה, במקום בו נהר אושיציה (אוק') נשפך אל נהר דניסטר. בעיירה מתגוררים 1,927 תושבים (נכון ל-2025).
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
האזכור הראשון של היישוב הוא מ-1144, אז תחת השם אושיציה, כעיירה ואתר של מאבקי שליטה בין מנהיגי נסיכות האליץ' (אנ') ורוס של קייב.
במאה ה-19 השם שונה ל"סטארה אושיציה" ("אושיציה הישנה") לאחר שנובה אושיציה ("אושיציה החדשה") הקרובה קיבלה את שמה.
ב-7 ביולי 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, העיירה נכבשה מברית המועצות על ידי גרמניה הנאצית במסגרת מבצע ברברוסה. היא שוחררה על ידי הצבא האדום ב-29 במרץ 1944.