stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפרים כהן
משפחתו

היה נשוי למלכה, נולדו להם חמישה ילדים, שנים מהם נפטרו בילדותם:
בנו, הרב שלום כהן, ראש ישיבת פורת יוסף ונשיא מועצת חכמי התורה של תנועת ש"ס.
בנו, הרב רפאל כהן, סופר סת"ם,  נישא לבתו של הרב סלמאן מוצפי
בתו, שולמית.
מתלמידיו

הרב עובדיה יוסף
הרב יצחק כדורי
הרב מרדכי אליהו
בנו הרב שלום כהן
הרב שמואל דרזי
חכם גורג'י יאיר
הרב יחזקאל עזרא דורי
לקריאה נוספת

שמעון שר שלום, חכמי בבל - מסכת חייהם המופלאה של רבני בבל, ירושלים ה'תשס"ג (עמ' 212 - 219)
גדעון גילקרוב, האיר המזרח - לדמותם של רבותינו הספרדים בדורות האחרונים, חלק א', ירושלים ה'תשס"ב (עמ' 288 - 303)
הערות שוליים

↑  הספר "חכמי בבל", עמוד 217
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: הרב רפאל שלמה לניאדו (1925–1876) | ראש ישיבת פורת יוסף | הבא: הרב עזרא עטיה |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הרב אפרים הכהן בצעירותו
בית הכנסת אוהל רחל
ביקור במחנה עולי עיראק: הרב אפרים הכהן במרכז למעלה, ומשמאלו הרב בן ציון חזן והרב יהודה צדקה.
משה גושן-גוטשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בספטמבר 1925 י"ז באלול תרפ"ה ברלין, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  14 בספטמבר 1991 (בגיל 66) ו' בתשרי תשנ"ב ירושלים, ישראל 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  גרמניה, ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל למדעי היהדות לשנת 1988
 צאצאים:  אלון גושן גוטשטיין 
 תרומות עיקריות
 בלשנות שמית ופילולוגיה מקראית
 
משה חזקיהו הנרי גושן-גוטשטיין (6 בספטמבר 1925, י"ז באלול תרפ"ה – 14 בספטמבר 1991, ו' בתשרי תשנ"ב) היה בלשן וחוקר מקרא ישראלי. חתן פרס ישראל למדעי היהדות לשנת תשמ"ח (1988).
ביוגרפיה

גושן-גוטשטיין נולד בברלין שבגרמניה ועלה לארץ ישראל בשנת 1939. בשנת 1942 החל בלימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים ולמד ערבית, בלשנות שמית ומקרא. במהלך לימודיו הוא לימד בירושלים בבתי ספר תיכוניים ובבתי מדרש למורים ולאחר סיום הדוקטורט השתלם באנגליה באוניברסיטת אוקספורד.
בשנים 1950–1991 היה גושן-גוטשטיין חבר סגל האוניברסיטה העברית ומשנת 1970 הצטרף גם לסגל אוניברסיטת בר-אילן. מחקריו הוקדשו לבלשנות שמית ופילולוגיה מקראית, תחומים בהם הוא הוזמן להרצות באוניברסיטאות זרות ובהן אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת ניו יורק. בשנים 1965–1989 שימש כחבר הנהלה באיגוד העולמי למדעי היהדות.
עבודתו של גושן-גוטשטיין הקיפה יריעת תחומים רחבה: חקר מגילות מדבר יהודה, חקר השפה העברית בימי הביניים, פרסומים מילונאיים בערבית ובעברית ומחקרים בעלי שם בתחום המקרא. לצד אלו הוא עמד בראש מפעל המקרא של האוניברסיטה העברית (1955–1991) ובראש המכון למילונאות והמכון לתולדות חקר המקרא של אוניברסיטת בר-אילן (1972–1991). כן נכתבו על ידו ספרי לימוד בדקדוק עברית ובהוראת הלשון הערבית, מדור "טור הלשון" בעיתון "הארץ" ופינת "פרקי היום בתנ"ך" ברדיו.
גושן-גוטשטיין זכה בפרס ישראל למדעי היהדות לשנת תשמ"ח (1988).
בשנת 1991 הלך לעולמו, בן 66 היה במותו. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים. הותיר אחריו את אשתו, ד"ר אסתר גושן-גוטשיין, פסיכולוגית קלינית, ושני בנים: ד"ר אלון גושן-גוטשטיין, חוקר מדעי היהדות ופעיל בין דתי, ופרופ' יונתן גושן-גוטשטיין, חוקר ופסיכולוג באוניברסיטת תל אביב.
מספריו

הדקדוק העברי השימושי. שוקן: ירושלים, התש"ך, 1960
הלשון העברית והלשונות השמיות. דביר: תל אביב, התשכ"ה, 1965
מבוא למילונאות של העברית החדשה. שוקן: ירושלים ותל אביב, התשכ"ט, 1969
לקריאה נוספת

רימון כשר, "משה גושן-גוטשטיין: מקרא ותרגומיו בעולמו של חוקר ותאולוג", בתוך: דב שוורץ (עורך), אוניברסיטת בר-אילן - מרעיון למעש, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 31–39
הערות שוליים

↑  המצבה ומקום הקבר של חזקיהו משה גושן - גוטשטיין, באתר "פרויקט גלעד"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261804605171  BIBSYS: 96006113  BnF: cb12025840h (data)  CiNii: DA00928984  GND: 130464848  ISNI: 0000 0001 1032 2343  LCCN: n82231780  NKC: uk2006305281  NLA: 35188360  NTA: 068668686  RERO: 02-A003309982  SELIBR: 188478  SNAC: w6k437gs  SUDOC: 02841957X  Trove: 857497  VIAF: 108638223   WorldCat (עם VIAF): 108638223
נפט

ערך זה עוסק בנפט הטבעי המצוי בקליפת כדור-הארץ. אם התכוונתם לקרוסן, דלק המכונה בארץ גם "נפט", ראו .
אסדת קידוח נפט במימי מפרץ מקסיקו
משאבת נפט בטקסס שבארצות הברית
נפט הוא נוזל דליק, סמיך ונדיף, בצבע שחור-חום כהה או ירוק כהה וריח אופייני, המצוי באזורים מסוימים מתחת לפני הקרקע ברובד העליון של קליפת כדור הארץ. הוא מורכב מתערובת מסובכת של פחמימנים שונים, בעיקר אלקאנים, אך יכול להשתנות במראה שלו, בהרכבו ובתכונותיו. הנפט הגולמי הוא תערובת המכילה חומרי דלק שונים, את הנפט מזקקים במתקן הקרוי בית זיקוק על מנת להפריד אותו למרכיביו השונים, המשמשים למטרות מגוונות.
שריפת נפט ומרכיביו משחררת אנרגיית חום, ופולטת גזי חממה לאטמוספירה, מה שתורם לאפקט החממה. בנוסף על כך שריפתו מזהמת את האוויר בגזים רעילים.
היווצרות

מקור הנפט הוא בשרידי יצורים ימיים, כפלנקטון ואצות, שהצטברו בקרקעית האוקיינוסים במשך מאות מיליוני שנים, (בניגוד לפחם, שמקורו בצמחייה יבשתית). עם הזמן, בהיעדר חמצן שיחמצן את החומרים האורגניים לפחמן דו-חמצני, ללא יצורים שיאכלו ויפרקו את החומר הביולוגי, ותחת חום ולחץ רב, התרחשו שינויים כימיים שהפכו את שיירי היצורים לנפט.
בתחילה הופך החומר הביולוגי שנלכד בסלעים לחומר שעוותי – קרוגן. תחת השפעה של חום ולחץ, ממשיך הקרוגן ועובר תהליכי פירוק כימי, לפחמימנים נוזליים וגז. הנוזל, הוא הנפט, וגם הגז הטבעי, נוטים לחלחל דרך סלעים נקבוביים עד אשר נתקלים בקרקע בלתי חדירה, ושם מצטברים.
לאחר תהליך הקידוח ושאיבת הנפט מעומק האדמה, הוא עובר תהליך זיקוק. בין המוצרים המופקים מנפט: קרוסין, בנזין, פרפין ואספלט.
היווצרות > תאוריות חלופיות

מספר מדענים מעריכים שההבנה הנוכחית של הנפט ומקורותיו אינה שלמה. כמה מדענים רוסים, בראשם ניקולאי קודריאבצב, טוענים שמקור הנפט הוא בדומם ולא בחי. תאוריה זו מכונה התאוריה הא-ביוגנית (יצירה שלא מן החי). תאוריה זו גם טוענת שמקורות הנפט מחדשים את עצמם בקצב איטי, ושמאגרי הנפט הם גדולים בהרבה ממה שמעריכים. תאוריות אלה מקובלות פחות במערב. התאוריה הא-ביוגנית קיבלה אישוש מסוים כאשר נאס"א מצאה מצבורי מתאן, אף הוא סוג של דלק שמקורו נחשב בחי, על טיטאן (אחד מירחי שבתאי).
על פי תאוריה אחרת נוצר הנפט על ידי חיידקים, וזאת בעקבות הימצאם במאגרי נפט. על אף שהנפט הוא סביבה אל-אווירנית (כלומר, איננו מכיל חמצן) הוא יכול עדיין לשמש מצע לחיידקים, שישתמשו בו לייצור אנרגיה בתהליך מטבולי שאינו מחייב הימצאות חמצן.
מקרים שאירעו לאחרונה תומכים בתורות החלופיות, למשל שדה הנמר הלבן בווייטנאם, שם מופקים נפט וגז טבעי מאבן הגרניט. הפקת נפט משדות שבהם הנפט נמצא בגרניט היא בעייתית לתאוריות רגילות של הפקת נפט, כיוון שגרניט הוא סלע יסוד. כמה הסברים קונבנציונליים אומרים שהנפט חדר לשדות אלה מסלע רחוק. [דרוש מקור]
ההרכב

נפט מורכב ברובו מפחמימנים פרפיניים, אלה המורכבים רק ממימן ופחמן.
ארבעת הפחמימנים הקלים ביותר הם C2H6 (אתאן), CH4 (מתאן), C3H8 (פרופאן) ו-C4H10 (בוטאן – גז בישול), וטמפרטורות הרתיחה שלהם הן: 162°-, 88.6°-, 42.1°- ו-0.5° מעלות צלזיוס בהתאמה. בטמפרטורות ובלחץ על פני כדור הארץ, כולם במצב גזי.
השרשראות בטווח C5-7 הן כולן מולקולות נקיות וקלות לאידוי של נפט. משתמשים בהן כממסים, נוזלים לניקוי יבש, ומוצרים אחרים לניקוי יבש. השרשראות מ-C6H14 עד C12H26 מעורבות ביחד ומשתמשים בהן לבנזין.
קרוסין עשוי משרשראות בטווח C10 עד C15 ואחריו סולר ודלק חימום (טווח C10 עד C20) וכן דלקים כבדים יותר, כמו אלה הנמצאים בשימוש במנועי ספינות. רכיבי נפט אלה הם נוזלים בטמפרטורת החדר.
שמני סיכה ושומנים חצי-מוצקים (כולל וזלין) נמצאים בטווח C16 עד C20.
שרשראות מעל C20 יוצרות מוצקים, החל משעוות פרפין, אחר כך זפת ואספלט.
טווחי רתיחה של נפט בלחץ אטמוספירי בזמן זיקוק במעלות צלזיוס:
אתר דליק: 40°–70° (ניתך)
דלק קל: 60°–100° (דלק למכונית)
דלק כבד: 100°–150° (דלק למכונית)
קרוסין קל: 120°–150° (ממס ביתי ודלק)
קרוסין : 150°–300° (דלק למנוע סילון)
סולר: 250°–350° (דלק לרכב כבד ולחימום)
שמן סיכה: מעל 300° (שמן מנוע)
שאריות: זפת, אספלט, דלק משקעי
ההרכב > סיווג

חבית נפט מכילה 42 גלונים אמריקאיים או כ-159 ליטרים של נפט. טונה אחת מכילה 7.33 חביות. נהוג לסווג את הנפט בתעשייה על פי שלושה מרכיבים עיקריים: מקורו, משקלו הסגולי וכמות הגופרית בו. המשקל הסגולי נקבע לפי סולם ערכים (API) שקבע מכון הנפט האמריקני (כבידת ה-API) ומשקף את רמת המזוט.
"נפט קל" – API גבוה מ-31.1, המבוקש ביותר.
"נפט בינוני" – בין 22.3 ל-31.1 API.
"נפט כבד" – API נמוך מ-22.3
"ביטומן" – נפט כבד במיוחד בעל API נמוך מ-10. מופק בעיקר מחולות הזפת של אלברטה שבקנדה, ומרצועת אורינוקו שבוונצואלה. כשנפט כזה משודרג ל-API מעל 31 הוא נקרא "נפט סינתטי".
"נפט מעובה" או "תזקיק" – API גבוה מ-50, לא נחשב נפט "אמיתי".
סיווג נוסף נעשה על פי רמת הגופרית, המשפיעה על אופי הזיקוק. כמות גופרית של יותר מ-1% גורמת לנפט להיות "חמוץ", ורמות נמוכות מ-0.42% יהפכו נפט ל"מתוק". ככל שכמות הגופרית גדולה יותר כך יהיה תהליך הניקוי והזיקוק ארוך יותר. בנזין וקרוסין מיוצרים מנפט מתוק וקל לעומת מזוט המזוקק מנפט חמוץ וכבד.
בעולם למעלה מ-100 סוגי נפט. הבולטים ביניהם הם:
"סל אופ"ק" (OPEC Reference Basket) – מחיר ייחוס מקובל המורכב מנפט מדינות הקרטל (איחוד האמירויות הערביות, איראן, אלג'יריה, אנגולה, אקוודור, ונצואלה, כווית, לוב, ניגריה, עיראק, ערב הסעודית וקטר).
"ברנט" – מהים הצפוני, קל (API 38.06 ומשקל סגולי של 0.835) ומתוק (0.37% גופרית). מחירו לחבית כדולר יותר מסל אופ"ק. הנפט הגולמי מאירופה, אפריקה והמזרח התיכון מתומחר על פיו. קל יותר מסל אופ"ק.
"טקסני קל מתוק" (WTI: West Texas Intermediate או Texas Sweet Light) – נחשב לאיכותי במיוחד, קל (API 39.6 ומשקל סגולי של 0.827) ומתוק (0.24% גופרית). מופק בדרום ארצות הברית ובמפרץ מקסיקו. מחירו הוא זה שבדרך כלל מצוטט כמחיר חבית נפט ברחבי העולם, גבוה בכ-2 דולר מסל אופ"ק.
מחירי ייחוס עיקריים נוספים הם Dubai Crude (המשמש לרוב לתמחור עסקאות ייצוא בין המפרץ הפרסי לאסיה) ו-Urals.
צפיפות הנפט משתנה לפי הרכבו המדויק, והיא כ-800–900 ק"ג למטר מעוקב.
אקולוגיה ובטיחות

תעשיית הנפט כרוכה בנזקים סביבתיים רבים, ובבעיות בטיחות. התעשייה מסיבה נזקים לסביבה הן בפעילויותיה השגרתיות, כמו חקירה סייסמית (של תזוזת האדמה), קידוחים ויצירה של פסולת מזהמת והן בתאונות המתרחשות לפרקים. לדוגמה, הקידוח בקרקעית הים מערבל אותה והורג את צמחיית הים הדרושה להישרדות יצורי הים. נפט גולמי ומזוקק, אשר נשפך לים כתוצאה מתאונות של ספינות, כבר פגע בעבר במערכות אקולוגיות עדינות באלסקה, באיי גלאפגוס, בספרד ובמקומות רבים אחרים. תקלות באסדות קידוח והפקה ימיות הפכו, בשנים האחרונות, למאיימות אף יותר.
בשנת 2010 אירע במפרץ מקסיקו אסון הנפט הגדול בהיסטוריה. תקלה באסדת קידוח במים עמוקים של תאגיד הנפט הבריטי BP גרמה לפיצוץ עז, ממנו נהרגו מפעילי האסדה וכמויות עצומות של נפט גולמי נשפכו לים. רק כעבור כשלושה חודשים הצליחו, במאמץ רב, לאטום את פי הבאר ולהביא להפסקת זרימת הנפט. נזק רב נגרם גם לחופים של ארצות הברית, מרחק רב ממקום האסדה. האסון העלה לשיח הציבורי את הצורך במציאת חלופות של מקורות אנרגיה מתחדשים, את המחלוקת בדבר יכולתם של אלו להחליף את הנפט, ואת הנזק הסביבתי שהם עלולים לגרום.
אחת ההשפעות הסביבתיות והבריאותיות המרכזיות של נפט נובעת משימוש בו לצורכי תחבורה ואנרגיה. הנפט הוא חומר גלם עיקרי לבנזין שנשרף במנועי בעירה פנימית של כלי רכב. דבר זה יוצר זיהום אוויר. שריפת נפט פולטת בשנה מיליארדי טונות של פחמן דו-חמצני שהוא גז חממה עיקרי באטמוספירה הגורר התחממות עולמית.
השפעות ביטחוניות של תעשיית הנפט

כיום מקובל לחשוב כי נפט הוא מהגורמים הראשיים בעולם להיווצרות מלחמות. מפאת שווים הכספי הגבוה של הנפט ותוצריו, מדינות מוכנות לצאת למלחמות על מנת לשלוט באספקתו וייצורו. מלחמות כגון מלחמת המפרץ, סיפוח חצי האי קרים, מלחמת איראן-עיראק וכן הפיכות רבות בהיסטוריה כמו המהפכה האיסלאמית. הנפט נחשב גם למקור הכנסות עיקרי עבור ארגוני טרור. אוסאמה בן לאדן ומשפחתו הרוויחו את רוב הונם מתעשיית הנפט, וכן הרוב המוחלט של ההכנסות של ארגון דאעש הם מנפט [דרוש מקור].
מסחר בנפט

מחיר הנפט מושפע מגורמים רבים וביניהן משברים פוליטיים, האטה או האצה בפיתוח הכלכלי העולמי, מזג אוויר וכו'. שינויים אלה גורמים לכך ששוק הנפט הוא אחד השווקים התנודתיים ביותר בעולם ומחירו נע בממוצע על פני השנה בשעור של למעלה מ-40% (לשם השוואה, התנודתיות במחירי המטבעות קטנה כמעט פי 4).
מסחר בנפט נעשה גם באמצעות חוזים עתידיים, הנסחרים במספר בורסות ברחבי העולם: בין השאר, בורסת לונדון בה נסחר נפט ברנט מהים הצפוני ו-NYMEX – בורסת הסחורות של ניו יורק בה נסחר נפט מסוג טקסס מתוק (WTI). כל חוזה עתידי נסחר לפי 1,000 חביות ובדולרים אמריקניים, כך ששינוי של דולר אחד במחיר לחבית נפט יגרור שינוי של $1,000 דולר בגודל החוזה. חוזים עתידיים משמשים הן גופים המעוניינים לגדר את עסקיהם הריאליים משינוי במחיר הנפט (כגון בתי זיקוק או אלו השואבים את הנפט כמשאב טבע) והן גופים המעוניינים לסחור בנפט כספקולציה להפקת רווחים (כגון קרנות גידור ואנשים פרטיים).
נתוני עתודה, תפוקה וצריכה עולמיים

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נתוני עתודה, תפוקה וצריכה עולמיים > עתודה ותפוקה

על פי הנתונים של משרד האנרגיה של ממשלת ארצות הברית, בראש עתודות הנפט בעולם עומדות ונצואלה, ערב הסעודית, קנדה ואיראן. בראש המדינות המפיקות נפט עומדות ערב הסעודית, רוסיה וארצות הברית. מעיון בטבלה ניתן לראות שיכולת ההפקה של קנדה, עיראק וכווית נמוך באופן משמעותי מהפוטנציאל העולמי הגלום בהן. ואילו מדינות כמו רוסיה, ארצות הברית, מקסיקו וסין מפיקות אחוז גבוה מהפוטנציאל העולמי הגלום בהן. ארצות הברית היא הדוגמה הבולטת ביותר לניצול עתודות נפט, בעוד שיש לה 1.7% מעתודות הנפט העולמית היא מפיקה 10.5% מכמות הנפט העולמית. ואילו קנדה היא הדוגמה הבולטת ביותר לאי ניצול עתודות נפט. בעוד שיש לה 13.8% מעתודות הנפט, היא מפיקה רק 3.8% מכמות הנפט העולמית.
| עתודות נפט בעולם, מיליארד חביות, (2006)> סדר | עתודות נפט בעולם, מיליארד חביות, (2006)> מדינה | עתודות נפט בעולם, מיליארד חביות, (2006)> כמות | עתודות נפט בעולם, מיליארד חביות, (2006)> אחוז | עתודות נפט בעולם, מיליארד חביות, (2006)> אחוז מצטבר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ערב הסעודית | 264.3 | 20.4% | 20.4% |
| 2 | קנדה | 178.8 | 13.8% | 34.2% |
| 3 | איראן | 132.5 | 10.3% | 44.5% |
| 4 | עיראק | 115.0 | 8.9% | 53.4% |
| 5 | כווית | 101.5 | 7.9% | 61.3% |
| 6 | איחוד האמירויות הערביות | 97.8 | 7.6% | 68.9% |
| 7 | ונצואלה | 79.7 | 6.2% | 75.1% |
| 8 | רוסיה | 60.0 | 4.6% | 79.7% |
| 9 | לוב | 39.1 | 3% | 82.7% |
| 10 | ניגריה | 35.9 | 2.8% | 85.5% |
| 11 | ארצות הברית | 21.4 | 1.7% | 87.2% |
| 12 | סין | 18.3 | 1.4% | 88.6% |
| 13 | קטר | 15.2 | 1.2% | 89.8% |
| 14 | שאר העולם | 133.1 | 10.3% | 100% |
|  | סך הכול | 1292.6 | 100% |  |
| תפוקת נפט בעולם, מיליון חביות ליום (2004)> סדר | תפוקת נפט בעולם, מיליון חביות ליום (2004)> מדינה | תפוקת נפט בעולם, מיליון חביות ליום (2004)> כמות | תפוקת נפט בעולם, מיליון חביות ליום (2004)> אחוז | תפוקת נפט בעולם, מיליון חביות ליום (2004)> אחוז מצטבר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ערב הסעודית | 10.37 | 12.5% | 12.5% |
| 2 | רוסיה | 9.27 | 11.1% | 23.6% |
| 3 | ארצות הברית | 8.69 | 10.5% | 34.1% |
| 4 | איראן | 4.09 | 4.9% | 39% |
| 5 | מקסיקו | 3.83 | 4.6% | 43.6% |
| 6 | סין | 3.62 | 4.4% | 48% |
| 7 | נורווגיה | 3.18 | 3.8% | 51.8% |
| 8 | קנדה | 3.14 | 3.8% | 55.6% |
| 9 | ונצואלה | 2.86 | 3.4% | 59% |
| 10 | איחוד האמירויות הערביות | 2.76 | 3.3% | 62.3% |
| 11 | כווית | 2.51 | 3% | 65.3% |
| 12 | ניגריה | 2.51 | 3% | 68.3% |
| 13 | הממלכה המאוחדת | 2.08 | 2.5% | 70.8% |
| 14 | עיראק | 2.03 | 2.4% | 73.2% |
| 15 | שאר העולם | 22.06 | 26.6% | 100% |
|  | סך הכול | 83.00 | 100% |  |
נתוני עתודה, תפוקה וצריכה עולמיים > צריכת נפט

ארצות הברית היא שיאנית צריכת הנפט העולמית, וצורכת כרבע מצריכת הנפט העולמית. מדינות נוספות שהן שיאניות בצריכת נפט הן (בסדר יורד): סין, יפן, גרמניה ורוסיה, הצורכות ביחד עם ארצות הברית 45.7 אחוז מכלל הצריכה העולמית. רוסיה היא המדינה היחידה מחמש שיאניות צריכת הנפט, המספקת לעצמה את מלוא הצריכה שלה, ועדיין יש לה רזרבות נכבדות לייצוא.
| צריכת נפט בעולם, מיליון חביות ליום, (2004)> סדר | צריכת נפט בעולם, מיליון חביות ליום, (2004)> מדינה | צריכת נפט בעולם, מיליון חביות ליום, (2004)> כמות | צריכת נפט בעולם, מיליון חביות ליום, (2004)> אחוז | צריכת נפט בעולם, מיליון חביות ליום, (2004)> אחוז מצטבר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארצות הברית | 20.5 | 24.8% | 24.8% |
| 2 | סין | 6.5 | 7.9% | 32.7% |
| 3 | יפן | 5.4 | 6.6% | 39.3% |
| 4 | גרמניה | 2.6 | 3.2% | 42.5% |
| 5 | רוסיה | 2.6 | 3.2% | 45.7% |
| 6 | הודו | 2.3 | 2.8% | 48.5% |
| 7 | קנדה | 2.3 | 2.8% | 50.8% |
| 8 | ברזיל | 2.2 | 2.7% | 53.5% |
| 9 | קוריאה הדרומית | 2.1 | 2.5% | 56% |
| 10 | צרפת | 2.0 | 2.4% | 58.4% |
| 11 | מקסיקו | 2.0 | 2.4% | 60.8% |
| 12 | שאר העולם | 32.0 | 38.8% | 100% |
|  | סך הכול | 82.5 | 100% |  |
חברות נפט

| תפוקה של חברות הנפט הגדולות בעולם (1998)> מיליוני חביות לשנה.סדר | תפוקה של חברות הנפט הגדולות בעולם (1998)> מיליוני חביות לשנה.החברה | תפוקה של חברות הנפט הגדולות בעולם (1998)> מיליוני חביות לשנה.כמות | תפוקה של חברות הנפט הגדולות בעולם (1998)> מיליוני חביות לשנה.שם החברה | תפוקה של חברות הנפט הגדולות בעולם (1998)> מיליוני חביות לשנה.הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | חברת הנפט של ערב הסעודית | 3,028 | Saudi Arabian Oil Co | בעלות ממשלתית |
| 2 | חברת הנפט של מקסיקו | 1,278 | Petroleos Mexicanos | בעלות ממשלתית |
| 3 | חברת הנפט של ונצואלה | 1,258 | Petroleos de Venezuela | בעלות ממשלתית |
| 4 | חברת הנפט הלאומית של סין | 1,168 | China National Petroleum | בעלות ממשלתית |
| 5 | בי.פי. אמוקו+ארקו | 963 | BP Amoco + Arco |  |
| 6 | אקסון מוביל | 894 | ExxonMobil |  |
| 7 | של/חברת הנפט המלכותית של הולנד | 859 | Royal Dutch/Shell |  |
| 8 | חברת הנפט הלאומית של ניגריה | 772 | Nigerian National Oil Co. | בעלות ממשלתית |
| 9 | חברת הנפט הלאומית של עיראק | 770 | Iraq National Oil Co. | בעלות ממשלתית |
| 10 | חברת הנפט של כווית | 757 | Kuwait Petroleum | בעלות ממשלתית |
| 11 | שברון+טקסקו | 756 | Chevron + Texaco |  |
חלופות לנפט

החלופות המרכזיות להפקת אנרגיה במקום שימוש בנפט וגז טבעי הן אנרגיה גרעינית, אנרגיה הידרואלקטרית, אנרגיה סולארית, אנרגיית רוח, אנרגיית גלים ואנרגיה גאותרמית. קיימת מגמה עולמית של הגברת שימוש בחלופות אלה, וכן במחקרים ויוזמות להגברת היעילות והשימושיות שלהן.
ראו גם

גז טבעי
מחיר הנפט
שיא תפוקת הנפט
אנרגיה מתחדשת, במיוחד ביוכוהל וביו דיזל
הפקת נפט בישראל
לקריאה נוספת

ג'ואל בורן, מפרץ הנפט, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 149, אוקטובר 2010
יורם נמרוד, נפט - הגלוי והנסתר, תל אביב, על המשמר 1982
הערות שוליים

↑  שרון קדמי, מדריך הנפט המקוצר, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2006
↑  עמי גינזבורג, Sour Crude Oil, באתר הארץ, 18 במאי 2008
↑  Mass, Weight, Density or Specific Gravity of Liquids, www.simetric.co.uk
↑  אריה חשביה, הזהב השחור, דבר, 13 בדצמבר 1968
↑   BP leak the world's worst accidental oil spill, The Telegraph, 2 August 2010
↑  שני אשכנזי, נפט מעל לכל: קודם פלט הבטחות ירוקות, כעת יפלוט פחמן, באתר כלכליסט, 15 במרץ 2023
↑  Hannah Ritchie, Max Roser, Pablo Rosado, CO₂ and Greenhouse Gas Emissions, Our World in Data, 2020-05-11
↑  Methane Tracker 2020 – Analysis, IEA (באנגלית בריטית)
↑  מינהל המידע לאנרגיה (EIA)
↑  הנתונים עלולים להיות לא מדויקים עקב שינויים גאופוליטיים וכלכליים מאז 1998
↑  מקור הנתונים
| מוצרי דלק |
| --- | --- | --- |
| דלק מאובנים | בנזין • ביטומן • חולות זפת • כבול • מזוט • פרפינים • נפט • נפטא • סולר • פחם אבן • פחם עץ • פצלי שמן • קרוסין/דלק סילוני • RP-1 • גז טבעי |  |
| דלקים שאינם מחצביים | גז פחמימני מעובה • ביו דיזל • דלק גרעיני • עצי הסקה • אתנול • אנרגיה הידרואלקטרית • אנרגיה גאותרמית • אנרגיה סולארית • אנרגיית רוח • הפקת אנרגיה מפסולת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538724805171  BNE: XX524464  BnF: cb11975899m (data)  GND: 4015179-7  HDS: 014049  LCCN: sh85100361  NDL: 00570596  NKC: ph116059 
בקבוק נפט גולמי
שדה נפט בקליפורניה, 1938
מפת ייצור נפט בעולם
מפת יצוא הנפט בעולם
מפת יבוא הנפט בעולם
הרדופיים

| הרדופיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: גנציינאים
משפחה:: הרדופיים
שם מדעי
 Apocynaceae ‏ז'יסייה, 1789
הַרְדּוּפִיִּים (שם מדעי: Apocynaceae) היא משפחה מסדרת הגנציינאים, וכוללת כ-376 סוגים, 6381 מינים ו-399 תת-מינים שברובם נפוצים באזורים הטרופיים ומיעוטם באזורים הממוזגים מהם 19 מינים ב-17 סוגים שונים בישראל וסביבתה. המשפחה מקיפה עצים, שיחים, מטפסים, ולעיתים רחוקות בני שיח או עשבים רב-שנתיים, אחדים גדלים באזורים יבשים יותר ואף במדבר. מיני המשפחה בעלי צמג (נוזל צמיג), שכמעט תמיד קיים, או לעיתים רחוקות מוהל מימי. הצמג לרוב לבן, לפעמים שקוף, לעיתים צהבהב או אדמדם. במינים אחדים בישראל המוהל רעיל ביותר, כמו בהרדוף הנחלים וארויה משיינית ובצמחי התרבות: אדניום נפוח, וינקה ורודה ותבטיה הרדופית.
19 מינים ממשפחת ההרדופיים גדלים בר בארץ ישראל, חלקם גדל במדבר והאחרים בחבלי ים-תיכוניים כולל בחרמון.
על פי המיון העדכני ביותר של מכוסי הזרע (APG IV), משפחת ההרדופיים במתכונתה המסורתית היא קבוצה פאראפילטית. התיאור העדכני של המשפחה לפי שיטת מיון זו כולל את ההרדופיים ואת משפחת האסקלפיים.
סימני משפחת ההרדופיים

הגבעולים עגולים, בדרך כלל השיפה המובילה מוצרי הטמעה היא חיצונית לעצה בגבעול. למיני הרדופיים מצוי גם שיפה נוספת פנימית לעצה כלפי מרכז הגבעול המכונה שיפה פנימית (intraxylary phloem).
העלים פשוטים, תמימים, נגדיים, או לעיתים רחוקות ערוכים בדורים או מסורגים. עלי הלוואי נעדרים או נדירים מאוד. הטרף עם עורקים משניים מנוצים (יוצאים מצדי העורק הראשי).
התפרחות מסוג תִּפְרַחַת מְסֻיֶּמֶת, צומחות מחיק העלה או מקצה הענף עם חפיות.
הפרחים דו-מיניים, על פי רוב נכונים, העטיף כפול בעל 5 או לעיתים רחוקות 4 אונות.
הגביע בעל 5 או לעיתים רחוקות 4 אונות, חופפות, סידור 5 העלים הוא חָמֶשְׁבֶּשׁ (quincuncial), כלומר: העלים מסודרים כך ששני עלים חופפים שני עלים אחרים לגמרי והחמישי חופף בשפה אחת עלה אחר ונחפף בעצמו בצד השני. הגביע חופשי או מאוחד בבסיסו. בדרך כלל ישנן שְׂעָרוֹת בָּלוּטִיוֹת בבסיס שהן שערות הפרשה רב-תאיות.
הכותרת מאוחת עלים, בעלת 5 או לעיתים רחוקות 4 אונות, דמוית מגש, משפך, כד, או לעיתים רחוקות גלגלית, האונות מעוקלות ובעלי צורה לא רגילה, האונות חופפות האחת את השנייה ימינה או שמאלה, לעיתים נדירות מאוד העלים סמוכים או צמודים. לפעמים עלי הכותרת שזורים בפקעיות ולפעמים הכותרת עם עטרה.
האבקנים 5 או לעיתים רחוקות 4; הזירים לרוב קצרים, מאוחים בצינור הכותרת, מופרדים ולעיתים רחוקות מאוחדים; המאבקים עם שתי לשכות על פי רוב דמויי ראש חץ (צורת משולש), מופרדים, לעיתים רחוקות מאוגדים לחרוט סביב הצלקת או מעליה, ולעיתים נדירות נצמדים לצלקת. שתי הלשכות מקבילות ונבדלות לכל אורכן על ידי חריץ, החיבורית (הקונקטיב) מצויה לעיתים קרובות בקרבת הקדקוד. בעת הבשלה הן נפתחות לאורכן ולרוב חלקן עקרות. למאבקים יש תוספת בקדקודיהם, בסיסם מעוגל, לבוב, דמוי חץ או מאורך לידי דורבן ריק; בשקי האבקה גרגירי אבקה;
המצעית נמצאת בדרך כלל והיא דמוית טבעת, כדור או בצורת ספל, עם 2 עד 5 אונות, או ללא אונות.
השחלה עילית, לעיתים נדירות תחתית למחצה, עלי השחלה מאוחים או מופרדים, בעלת מגורה אחת או שתיים, וביציות 2 או רבות בכל מגורה, לעיתים רחוקות אחת. כאשר בשחלה יש מגורה אחת, אז היא בעלת 2 שליות דופניות (ערוכות לאורך הדופן של השחלה), כאשר יש שתי מגורות, אז יש שליות זוויתיות (חיקיות בין שתי מחיצות) בכל מגורה וקשורות למחיצות, כאשר ישנם 2 שחלילים בין מפורדים או בין מאוחים רק בבסיסם, אז בכל אחד מהם יש שליה אדקסיאלית (adaxial).
עמוד השחלה אחד שלם או מפוצל בבסיסו. הוא לרוב מפוצל כאשר עלי השחלה מופרדים פחות או יותר; לעמוד השחלה ראש תפוח בצורת חרוט או אהיל, כשבחלקו התחתון צלקת פורייה ומעליה צלקת שסועה ועקרה.
הפרי עשוי 2 מפוחיות נפרדות, לפעמים דומה לענבה או לבית גלעין. הפרי מתפתח משני עלי שחלה או לעיתים רחוקות יותר משניים, שנפתחים או מחוברים רק במקצת (הלקט).
הזרעים עם מנגנון תרדמה או בלעדיו. האנדוספרם דחוס ולרוב קשה, דליל ולפעמים נעדר; עובר ישר או כמעט ישר, הפסיגים לרוב גדולים, השורשון גלילי או מתחדד בקצוות מעט, וללא תלמים או רכסים משמעותיים. הזרעים מצוידים לרוב בכנפיים או ציצית שערות. זרעים בפירות יבשים לרוב בעלי כנפיים או עם מנגנון תרדמת, לרוב עובר עם גדול ואנדוספרם.
מינים ממשפחת ההרדופיים הגדלים בישראל

בישראל וסביבתה 19 מינים ב-17 סוגים הגדלים או גדלו בר ממשפחת ההרדופיים וכולם רעילים. 16 מינים שויכו בעבר למשפחת האסקלפיים וצורפו לשלושת המינים ממשפחת ההרדופיים. 13 מתוך 19 הם צמחי מדבר או צמחים הגדלים במקומות לחים במדבר. חוץ מהעץ פתילת המדבר הגדולה כולם עשבים רב-שנתיים או שיחים. אבוע מגובשש מצוי רק בדרם ירדן, וחרגל המדבר נכחד בישראל וייתכן והוא מצוי בסיני.