stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התקפת טורה
הערות שוליים

↑  Loek van Wely vs Peter Leko (1996) Loek of the Draw, www.chessgames.com
↑  Carlos Torre Repetto vs Emanuel Lasker (1925) Seventh Seal, www.chessgames.com
↑  Richard Palliser, The Torre Attack: Move by Move
↑  Chess openings: Torre Attack (Tartakower Variation) (D03), www.chessgames.com
↑  Chess openings: Queen's Pawn Game (A46), www.chessgames.com
↑  Chess openings: King's Indian (A48), www.chessgames.com
| פתיחות שחמט |
| --- | --- | --- |
| פתיחות אב | משחק פתוח • משחק חצי פתוח • משחק סגור • משחק חצי סגור • פתיחת איגוף • פתיחה נדירה |  |
| פתיחות גמביט | גמביט אבנס • גמביט בודפשט • גמביט המלך • גמביט המלכה • גמביט המלכה הנדחה • גמביט המלכה הנרצה • פתיחה סקוטית • גמביט לטבי • הגנה אוסטרית • הגנת צ'יגורין • הגנה בלטית • הגנת מרשל |  |
| הגנה הודית | הגנת בנוני • גמביט בודפשט • פתיחה קטלאנית • הגנה נימצו-הודית • הגנת בנוני מודרנית • הגנה הודית של המלכה • הגנת גרינפלד • הגנה הודית של המלך • התקפת טורה • הגנה הודית מזרחית • התקפת טרומפווסקי • הגנה מקסיקנית |  |
| פתיחות הגנה | הגנה הודית של המלך • הגנה הודית של המלכה • הגנה הודית מזרחית • הגנה נימצו-הודית • הגנת נימצוביץ' • הגנה הולנדית • הגנה מודרנית • הגנת בנוני • הגנת פילידור • הגנת גרינפלד • הגנת אלכין • הגנת קארו-קאן • הגנת שני הפרשים • הגנה ברלינאית • הגנה צרפתית • הגנה סיציליאנית • פתיחת פירץ  • טנגו הפרשים השחורים • פתיחה רוסית |  |
| פתיחות התקפה | התקפת ריכטר-ורסוב • התקפת טרומפווסקי • התקפת טורה • התקפת הודג'סון • פתיחת לארסן |  |
| פתיחות שיטתיות | שיטת לונדון • שיטת קול |  |
| פתיחות ללא סיווג | פתיחה איטלקית • פתיחה אנגלית • פתיחת בירד • פתיחה ספרדית • פתיחה ספרדית, וריאצית ההחלפה • פתיחה וינאית (משחק וינה) •  פתיחת ארבעת הפרשים • פתיחת רץ המלך • פתיחה קטלאנית • פתיחת רטי  • פתיחת בארנס • פתיחת סארגוסה • פתיחה פולנית • פתיחת גרוב • פתיחת אנדרסן • פתיחת קלמנץ • פתיחת דורקין • פתיחת אמאר • פתיחת דאנסט • פתיחת וור • פתיחת דספרז • פתיחת מיזס • פתיחת ואנ'ט קרויג'ס |  |
| אחר | אנציקלופדיית פתיחות שחמט • מלכודות בפתיחה בשחמט |  |
ראו גם פורטל השחמט • קטגוריה:פתיחות שחמט • קטגוריה:שחמט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291701805171  LCCN: sh00007333
הר אדיר

| --- | --- |

הר אדיר - צילום משמורת מערת פער
 מידע כללי
 גובה:  1,008 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  מרכז הגליל העליון
 רכס הרים:  גוש מירון
 מסלול ההעפלה הקל:  כביש, צעידה
 קואורדינטות:  32°59′52″N 35°24′47″E﻿ / ﻿32.997866°N 35.413141°E﻿ / 32.997866; 35.413141
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) הר אדיר(למפת אצבע הגליל רגילה) הר אדיר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר אדיר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר אדיר
הר אדיר (בתעתוק מערבית: ג'בל עדתיר) הוא הר בגליל העליון אשר נמצא בשטח שמורת הר מירון, בסמוך ליישובים סאסא, מתת וחורפיש.
ההר מתנשא לגובה של 1,008 מטרים מעל פני הים ובשל כך, הוא אחד מן ההרים הגבוהים בישראל. הוא מכוסה בחורש ים תיכוני עבות של אלון, אלה, עוזרר וקטלב. שמו של ההר, המשקיף על לבנון ניתן לו בשל הפסוק מספר ישעיה "והלבנון באדיר יפול"
במקום שרידי מצודה מתקופת הברזל, אשר נבנתה ככל הנראה על ידי שושלת בית עמרי מממלכת ישראל..
פסגת ההר סגורה למבקרים ועליה בסיס צה"לי מרובה אנטנות, אשר נראות למרחוק.
מצפור הר אדיר

הר אדיר קרוב לגבול עם לבנון וממנו יש תצפית מצוינת לעבר רוב הדרום הלבנוני. במלאת שנה למלחמת לבנון השנייה, הועלתה על ידי משפחות הנופלים בקשה להקים במקום מצפור לזכר חללי המלחמה. ביוזמתן של המשפחות השכולות הוקם המצפור על ידי רשות הטבע והגנים ובסיוע הקרן הקיימת לישראל. הוא נחנך בטקס ממלכתי ב-3 ביולי 2012 ומורכב ממרפסת עץ היכולה לשאת 180 מבקרים. על המעקה יש הסברים על מהלך המלחמה, לוחות מתכת עליהם חקוקים שמות 121 הלוחמים שנפלו בה, מפות התמצאות בשטח, וחקוק שירו של יהודה עמיחי "כי אדם אתה ואל אדם תשוב". כמו כן ישנו לוח עם הקדשה של המשפחות השכולות לזכר חללי המלחמה:
אנו הורים לחיילים שנפלו על הגנת המולדת במלחמת לבנון השנייה קשורים לארץ הזאת בכל נימי נפשנו תמיד ראינו בתרומה למדינה חלק מרכזי בהשקפת עולמנו. התגייסותנו וגיוס בנינו לשרות בצבא ההגנה לישראל מהווה המשך טבעי להכרה זו. לנו ולבנינו היה ברור כי השרות בצבא עשוי להעמידם במצב שבו יידרשו לסכן את חייהם ואולי אף למסור את נפשם. קיווינו תמיד שצורך זה לא יבוא לעולם בקיץ בשנת 2006 בתוך המלחמה ליווינו את בנינו למנוחת עולמים מצפור זה נבנה לזכר יקירנו בהערכה, באהבה ובגעגועים שאין להם סוף
.
מכיוון שהמצפור נמצא בשמורת הר מירון, נעשה מאמץ לא לפגוע בטבע. בשל כך, הכביש הסלול לפסגת ההר, אשר נסלל לפני שנים רבות כדי להגיע לבסיס הצבאי על ההר, אינו מגיע עד למצפור. ההגעה למצפור אפשרית רק ברגל, לאחר הליכה של כ-5 דקות בדרך עפר היוצאת מחניון הסמוך למחנה הצבאי.
הערות שוליים

↑  Hayah Katz, Settlement Processes in the Meron Ridges During the Iron Age I, Bulletin of the American Schools of Oriental Research 383, 2020-05-01, עמ' 1–18 doi: 10.1086/707395
↑  Finkelstein, Israel. The Forgotten Kingdom - The Archaeology and History of Northern Israel. Society of Biblical Literature, 2013. עמוד 107
↑  Hayah Katz, Mount Adir: An Iron I Polity in the Upper Galilee?, Tel Aviv 48, 2021-07-03, עמ' 171–198 doi: 10.1080/03344355.2021.1958618
↑  Yarden Pagelson, Hayah Katz, Yuval Goren, The geopolitics of the Upper Galilee at the dawn of the Iron Age: a petrographic study of Mt. Adir, Archaeological and Anthropological Sciences 14, 2021-12-04 doi: 10.1007/s12520-021-01462-6
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568541705171  VIAF: 89148035977887972275   WorldCat (עם VIAF): 89148035977887972275 
המצפור לחללי מלחמת לבנון השנייה
חופזי אמריקאי

| חופזי אמריקאי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חופמיים
סוג:: חופזי
מין:: חופזי אמריקאי
שם מדעי
 Pluvialis dominica ‏מולר, 1776
תחום תפוצה


חופזי אמריקאי המכונה גם חופזי זהוב אמריקאי (שם מדעי: Pluvialis dominica) הוא מין עוף ממשפחת החופמיים, החי ביבשת אמריקה בין קנדה לפטגוניה והוא נודד למרחקים ארוכים בחיפוש מזון. מין זה דומה למין חופזי זהוב.
תיאור

החופזי מגיע לאורך 24 עד 48 ס"מ, בעל מוטת כנפיים של 65 עד 67 ס"מ ושוקל 122 עד 194 גרם, כשבעת הנדידה החופזים צנומים יותר. נוצות הכנפיים, הגב ואחורי הראש אפורות מסורטטות בשחור-לבן, אחורי הפנים לבנים וקדמת הפנים לצד המקור, החזה, הבטן והרגליים שחורים. הנקבות דומות לזכרים אך צבעם השחור בולט פחות.
החופזי הוא עוף שוכן גדות וחופים הניזון בעיקר מחרקים וסרטנים שהוא מחפש הן במים והן על הקרקע או בין העשבים. הוא חי בלהקות גדולות המקננות על הקרקע בקיני עשבים וחזזית, לרוב בטונדרה או באזורים פתוחים. בקן הנקבה מטילה 4 ביצים הבוקעות כעבור 26 עד 27 ימים. האפרוחים יכולים לנוע ולאכול בכוחות עצמם מהבקיעה ולומדים לרוץ ולעוף בימים הקרובים.
החופזים נודדים לאורך כל אמריקה בין קנדה ואלסקה לפטגוניה כשהם עוצרים במספר "תחנות תדלוק" כמו בים הקריבי או לחופי האוקיינוס האטלנטי שבאילינוי. החופזי נודד מעל 40,000 ק"מ במסלול אחד.
הערות שוליים

↑  חופזי אמריקאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007579238905171
זנון מוורונה

| --- | --- |

פסל המתאר את דמותו של זנון מוורונה
 לידה:  300 בערך מאוריטניה 
 פטירה:  12 באפריל בין 371 ו-380 ורונה, איטליה 
 קדוש עבור:  נצרות הקתולית והאורקתודוסית
 מקום פולחן עיקרי:  בזיליקת זנון הקדוש, ורונה
 חג:  12 באפריל (קתולים); 12 במאי
 פטרון של:  דייגים, תינוקות בני יומם, העיר ורונה
 
זנון מוורונה (באיטלקית: Zenone da Verona; נולד בשנת 300 לערך - מת ב-12 באפריל בין 371 ל-380) הוא קדוש נוצרי בנצרות הקתולית והאורקתודוסית. עובדת קיומו ההיסטורי והפרטים עליו לוטים בערפל. לא ברור למשל אם היה אכן בישוף ורונה, או שהיה מרטיר.
זנון נולד בפרובינקיה הרומית מאוריטניה בצפון אפריקה. מקור שמו באל היווני זאוס. למרות שמידע זה כנראה נכון, לא ברור עם זאת כיצד הגיע בתקופה זו אדם ממוצא צפון אפריקאי לוורונה - גרסאות מסוימות טוענות כי היה בנו של פקיד של האימפריה הרומית שהגיע לאזור ממאוריטניה; אחרות טוענות כי הגיע לעיר יחד עם הפטריארך של אלכסנדריה, אנסטסיוס, שהגיע לוורונה בשנת 340. ביסוס לסברה זו מעניקה העובדה כי זנון ביקר בארץ ישראל טרם מינויו לבישוף. ב-8 בדצמבר 362 מונה זנון ליורשו של קריקינוס כבישוף ורונה. כ-90 דרשות מיוחסות לזנון ובהן פרשנות חיצונית מקיפה לברית הישנה. מיוחס לו מאבק בפאגאניות שצצה מחדש תחת שלטונו של יוליאנוס הכופר כמו גם רדיפתם של חסידי האריאניות. בנוסף, על פי הדרשות פעל להמרת דתם של יהודים ודרשותיו גדושות אנטישמיות דתית ושנאת יהודים. הוא היה בנוסף אחד הראשונים שהפיץ את הגישה, לפיה מרים, אם ישו הייתה בתולה.
על פי חלק מן ההגיוגרפיה, הוא היה דייג באדיג'ה, עד שהקיסר גליאנוס זימן אותו אליו, על מנת שירפא את בתו (הדבר אינו ייתכן מבחינת תקופות החיים של השניים). מיוחסת לו הקמת הכנסייה המרכזית של ורונה.
הערות שוליים

↑  כך למשל על פי פרשנותו של אלבאן באטלר, ב-"חיי הקדושים", עמ' 85
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270122005171  PLWABN: 9810604721605606  BIBSYS: 96001367  BnF: cb12176431w (data)  CANTIC: a10195737  GND: 100964338  ICCU: CFIV024738  ISNI: 0000 0000 7979 910X  LCCN: n81025952  NKC: kup19980000114278  NLA: 35871579  NTA: 071504559  RERO: 02-A000180950  SELIBR: 103589  SNAC: w68b6v45  SUDOC: 030325676  Trove: 1124747  ULAN: 500354888  VcBA: 495/86743  VIAF: 93640414   WorldCat (עם VIAF): 93640414
הר אדם (איי פוקלנד)

ערך זה עוסק בהר באיי פוקלנד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  700 מ' 
 מדינה:  איי פוקלנד, הממלכה המאוחדת 
 מיקום:  איי פוקלנד, איי פוקלנדאיי פוקלנד
 קואורדינטות:  51°34′00″S 60°04′00″W﻿ / ﻿51.566666666667°S 60.066666666667°W﻿ / -51.566666666667; -60.066666666667
  (למפת איי פוקלנד מוגדלת) סטנלי גוז גרין פורט הווארד אי פוקלנד המזרחי אי פוקלנד המערבי האוקיינוס האטלנטיהר אדם(למפת איי פוקלנד רגילה) סטנלי גוז גרין פורט הווארד אי פוקלנד המזרחי אי פוקלנד המערבי האוקיינוס האטלנטיהר אדם
 
הר אדם (באנגלית: Mount Adam) או הר אינדפנסיה או הר בופור (בספרדית : Monte Independencia או Monte Beaufort) הוא הר באי פוקלנד המערבי שבאיי פוקלנד.
ההר הוא חלק מרכס הרי היל קוב.
גובהו של הר אדם 700 מטרים מעל פני הים.
ההר הוא ההר הגבוה ביותר באי פוקלנד המערבי, והשני בגובהו באיים; ההר הגבוה באיי פולקנד הוא הר אוסבורן, שגובהו 705 מטרים מעל פני הים.
בפסגת ההר מצויים שרידי קרקסים קרחוניים - שרידים לקרחונים אשר כיסו בעבר את ההרים.
לקריאה נוספת

• Will Wagstaff, , P 129
הערות שוליים

1 2  מידע גאוגרפי
1 2 3 4 5  מידע המופיע ספר "Falkland Islands" מאת "Will Wagstaff", המפורט בפסקת "לקריאה נוספת"
ויפלאש (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  דמיאן שאזל 
 הופק בידי:  ג'ייסון בלאם הלן אסטברוק מישל ליטבק דייוויד לנקסטר
 תסריט:  דמיאן שאזל 
 עריכה:  טום קרוֹס 
 שחקנים ראשיים:  מיילס טלר ג'יי קיי סימונס פול רייזר מליסה בנויסט
 מוזיקה:  ג'סטין הורוויץ 
 צילום:  שרון מאיר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  בלאמהאוס הפקות 
 חברה מפיצה:  InterCom, Sony Pictures Classics, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  פסטיבל סאנדנס: 16 בינואר 2014 ארצות הברית: 10 באוקטובר 2014
 משך הקרנה:  106 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט דרמה 
 תקציב:  3.3 מיליון דולר
 הכנסות:  49 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   whiplash
 פרסים:  גרנד פרי  פרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר (קרייג מן, בן וילקינס, תומאס קורלי)  פרס חבר המושבעים של פסטיבל סאנדנס לדרמה אמריקאית  פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר (טום קרוֹס)  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (ג'יי קיי סימונס)  Sundance Audience Award: U.S. Dramatic 
 sonyclassics.com/whiplash/
 דף הסרט ב־IMDb
 
הבמאי דמיאן שאזל בפסטיבל סאנדנס 2014
ויפלאש (באנגלית: Whiplash) הוא סרט דרמה אמריקאי שנכתב ובוים על ידי דמיאן שאזל, המבוסס על חוויותיו בתזמורת בית הספר התיכון "פרינסטון". בסרט מככב מיילס טלר כסטודנט לתיפוף ג'אז המבקש את הערכתו של מורה מבעית, תפקיד שגילם ג'יי קיי סימונס. בנוסף משתתפים גם השחקנים פול רייזר ומליסה בנויסט.
הסרט הוצג לראשונה ב-16 בינואר 2014 בפסטיבל סאנדנס 2014 כסרט הפתיחה של הפסטיבל. חברת Sony Pictures Worldwide רכשה את זכויות ההפצה הבינלאומית. הסרט היה מועמד בחמש קטגוריות שונות בטקס פרסי אוסקר ה-87 וזכה בשלוש, כולל שחקן המשנה הטוב ביותר בו זכה ג'יי קיי סימונס, העריכה הטובה ביותר והסאונד הטוב ביותר.
עלילה

אנדרו ניימן מנגן בתופים מגיל צעיר מאוד. הוא שואף להיות מתופף מעולה כמו באדי ריץ'. בתחילת הסרט הוא מתקבל לבית ספר יוקרתי למוזיקה בניו יורק. המנצח טרנס פלטשר מקבל את אנדרו ללהקת הסטודיו שלו כמחליף לקרל, המתופף. בהתחלה נראה פלטשר כאדם נחמד עד שמתגלה פרצופו האמיתי: פסיכופת קשה ואכזר הפוגע בתלמידיו, לועג ומעליב אותם כל הזמן. כשהלהקה עורכת חזרות ליצירה "ויפלאש" של האנק לוי, פלטשר המתוסכל מכך שאנדרו לא עומד בקצב משליך כיסא לעברו, ומעליב אותו בפני כל הנוכחים.
נחוש בדעתו להרשים את פלטשר, אנדרו מתאמן עד שכפות ידיו מדממות. הוא אף נפרד מחברתו ניקול מתוך אמונה שהיא מסיחה את דעתו מהמוזיקה. בתחרות ג'אז מקומית אנדרו מאבד את דפי התווים של קרל. מאחר שאנדרו מסוגל לבצע את "ויפלאש" בעל פה, פלטשר מקדם אותו לתפקיד המתופף העיקרי. עם זאת, פלטשר מחליף את אנדרו ברייאן, המתופף מהכיתה הקודמת של אנדרו.
למחרת חושף פלטשר בדמעות שתלמיד מוכשר שלו מהעבר, שון קייסי, מת בתאונת דרכים. התזמורת מבצעת חזרות ליצירה "קרוואן", אך רייאן מתקשה לעמוד בקצב. פלטשר עושה אודישנים לאנדרו, רייאן וקרל במשך שעות ארוכות בזמן ששאר חברי התזמורת מחכים בחוץ. השלושה נאבקים לעמוד בקצב, ובסופו של דבר פלטשר נותן לאנדרו את תפקיד המתופף.
בדרך לתחרות ג'אז האוטובוס של אנדרו מושבת בשל תקלה. נחוש בדעתו להופיע הוא שוכר מכונית, אך למרות זאת הוא מגיע באיחור לחזרות ללא מקלות התיפוף שלו. הוא נוהג בחזרה למשרדי חברת ההשכרה ומוצא את המקלות, אך בנסיעתו המהירה חזרה לאולם מכוניתו נמחצת על ידי משאית. הוא זוחל מהריסות המכונית ומגיע לבמה חבול ופצוע. כשאנדרו לא מסוגל לתופף, פלטשר אומר לו שהוא "גמור". אנדרו כועס מאוד ותוקף את פלטשר בנוכחות הקהל עד שהוא נגרר משם מושפל.
למחרת אנדרו מגורש מבית הספר "שייפר". בהמשך הוא נפגש עם עורכת דין המייצגת את הוריו של שון קייסי. מתברר לאנדרו ששון התאבד על רקע חרדה ודיכאון שחווה אחרי שהצטרף לכיתה של פלטשר. הוריו של שון מעוניינים למנוע מפלטשר להמשיך בהוראה. אנדרו מסכים להעיד נגד פלטשר והלה מפוטר.
כעבור מספר חודשים אנדרו מגלה את פלטשר מופיע במועדון ג'אז. הם שותים יחד ופלטשר מסביר לאנדרו שהוא דוחף את תלמידיו מעבר לציפיות הסבירות כדי שיוכלו להגיע ליכולות מרהיבות. הוא מזמין את אנדרו להופיע בקונצרט עם הלהקה שלו. אנדרו מסכים ומזמין את ניקול להופעה, אך היא כבר נמצאת במערכת יחסים חדשה.
על הבמה פלטשר מגלה לאנדרו שהוא יודע על עדותו, וכנקמה הוא מוביל את הלהקה לנגינת יצירה שאנדרו לא התכונן אליה. אנדרו עוזב את הבמה מושפל, אך חוזר ומתחיל לנגן את "קרוואן" כשהוא מפריע לפלטשר ומושך את תשומת לב הקהל. שאר הלהקה מצטרפת אליו ופלטשר הכועס נאלץ גם הוא להצטרף כמנצח. בסיום ההופעה אנדרו מנגן סולו תופים ראוותני אשר גורם לפלטשר התלהבות ולשתף פעולה עם אנדרו לקתרזיס של ניגון היצירה.
שחקנים

| שחקן | דמות |
| --- | --- |
מיילס טלר: אנדרו ניימן, סטודנט ג'אז צעיר ושאפתן הלומד בבית הספר בקונסרבטוריון שייפר, מנגן בתופים
ג'יי קיי סימונס: טרנס פלטשר, מדריך הג'אז הפוגעני בבית הספר "שייפר" שמעליב את תלמידיו בכל הזדמנות
פול רייזר: ג'ים ניימן, אביו של אנדרו שהוא סופר
מליסה בנויסט: ניקול, חברתו של אנדרו עד שהוא עוזב אותה כדי להתמקד במוזיקה
אוסטין סטוול: רייאן קונולי, חבר של אנדרו שמאוחר יותר מצטרף לכיתה של פלטשר
נייט לאנג: קרל טאנר, חבר של אנדרו שהיה המתופף המקורי בכיתה של פלטשר
כריס מולקי: דוד פרנק, דודו של אנדרו
ג'ייסון בלייר: טראוויס
קוויטה פאטיל: סופי
מיכאל כהן: דונלן, פועל במה
קופי סיריבו: גרג
סואן ספוק: דודה אמה
אפריל גרייס: רייצ'ל ברנהורט
הפקה

בשנות התיכון שלו, היה הבמאי והתסריטאי דמיאן שאזל בלהקת ג'אז תחרותית מאוד, ובעבודתו על ויפלאש הסתמך על חוויותיו האימתניות משנים אלו. הוא ביסס את דמותו של המנצח, טרנס פלטשר, על דמותו של מדריך הלהקה שלו לשעבר, אך דחף את הדמות צעד אחד קדימה כשהוא מוסיף מאפיינים של באדי ריץ' ועוד מנהיגי להקות אחרים ידועים לשמצה.
בצורתו המקורית, תסריט באורך 85 עמודים, ויפלאש הגיע לגדולה לאחר שהופיע ברשימה השחורה של שנת 2012. הרשימה כוללת את תסריטי הקולנוע הטובים ביותר שטרם הופקו. חברות ההפקה "Right of Way Films" ו"בלאמהאוס הפקות" הפיקו את הסרט, וכדי להבטיח את המימון סייעו לשאזל להפוך 15 עמודים מתוך התסריט המקורי שלו לסרט קצר בכיכובם של ג'וני סימונס המגלם את תפקיד המתופף וג'יי קיי סימונס בתפקיד המורה. הסרט הקצר בן 18 הדקות המשיך לזכות בשבחים רבים לאחר שהוקרן בפסטיבל סאנדנס 2013, ובכך משך משקיעים להשקיע בסרט ולהפיק את הגרסה המלאה של התסריט. הסרט באורך המלא מומן בתקציב של 3.3 מיליון דולר על ידי חברת Bold Films.
באוגוסט 2013 חתם מיילס טלר על חוזה לגילום התפקיד שבמקור גילם ג'וני סימונס. ג'יי קיי סימונס נשאר בתפקידו המקורי. הצילום העיקרי החל בחודש הבא כשהצילומים מתרחשים בכל רחבי לוס אנג'לס כולל מלון ברקלי, תיאטרון פאלאס ותיאטרון אורפיאום.
בשלב מוקדם נתן שאזל לסימונס את ההוראה: "אני רוצה שתיקח את זה מעבר למה שנראה לך קצה גבול הנורמה. אני לא רוצה יותר לראות בן אדם על המסך, אני רוצה לראות מפלצת, חיה". רבים מחברי הלהקה בסרט היו מוזיקאים אמיתיים או סטודנטים למוזיקה, ושאזל ניסה ללכוד מהם רגעי אימה אמיתיים. עם זאת, שאזל ציין שבין הצילומים סימונס היה מתוק ביותר, מה שמנע מהצילומים להפוך לסיוט.
הערות שוליים

1 2  John Horn‏, סאנדנס 2014: סוני רוכשת זכויות הפצה בינלאומיות עבור וויפלאש, באתר Los Angeles Times,‏ 16 בינואר 2014
1 2 3  A.A. Dowd, ‏המאסטרו של ויפלאש, דמיאן שאזל, משוחח על תיפוף, בימוי וג'יי קיי סימונס, באתר The A.V Club‏, 15 באוקטובר 2014
↑  Nikki Finke, ‏הרשימה השחורה 2012: המנצחים, באתר Deadline.com, ‏17 בדצמבר 2012
↑  Lindsey Bahr, ‏‏Whiplash': Sundance-winning short to become full-length feature -- BREAKING', באתר Entertainment Weekly, ‏14 במאי 2013 (באנגלית)
↑  Mike Fleming Jr, ‏'Cannes: Bold, Blumhouse, Right Of Way Strike Up Band For Feature Version Of Sundance Short 'Whiplash, באתר Deadline.com, ‏14 במאי 2013
↑  Mike Fleming Jr, ‏'The Spectacular Now's Miles Teller Gets 'Whiplash', באתר Deadline.com, ‏ 5 באוגוסט 2013
↑  Dave McNary, ‏Jake Gyllenhaal's 'Nightcrawler' Gets California Incentive (EXCLUSIVE), באתר Variety, ‏9 בספטמבר 2013
↑  ‏ Tuesday, Sept. 24 Filming Locations for The Heirs, Undrafted, Dumb & Dumber To, Focus, Shelter, & more, ‏24 בספטמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015090457  MusicBrainz release group: e0b56cbe-df98-4ab7-a5d6-d2f62b35eb34   WorldCat (עם LCCN): no2015-090457
הר אדר (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  קלמנט אדר 
 גובה:  952 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  64°10′00″S 60°29′00″W﻿ / ﻿64.166666666667°S 60.483333333333°W﻿ / -64.166666666667; -60.483333333333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמההר אדר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמההר אדר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אדר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר אדר
 
הר אדר (באנגלית: Mount Ader) הוא הר בצפון ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
ההר המשתרע לאורך צידו הצפוני של קרחון ברגה  ונמצא דרום-מזרחית להר קורנו.
גובהו של ההר 952 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מיפוי ההר

ההר מופיע לראשונה על גבי מפה של ממשלת ארגנטינה משנת 1957.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
ההר נקרא על שמו של קלמנט אדר, חלוץ בתחום האווירונאוטיקה - שהמציא דאון בעל מנוע קיטור - שהיה ככל הנראה האדם הראשון לעזוב את הקרקע במכונה הכבדה מהאוויר המתרוממת באמצעות מנוע.
שם זה ניתן להר, בדומה לאתרים אחרים בסמוך, שנקראו על שמם של חלוצים בתחום התעופה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
השומרים המלכותיים

השומרים המלכותיים בטקס חילופי המשמרות בארמון מלך תאילנד בבנגקוק
השומרים המלכותיים (בתאית: ทหารรักษาพระองค์) היא דיוויזיית המשמר של הכוחות המזוינים של תאילנד שתפקידה לשמור על משפחת המלוכה של תאילנד.
היסטוריה

המשמר המלכותי הוקם על ידי המלך צ'וֹלְאַלוֹנְגקוֹרֶן בשנת 1859, עוד בהיותו נסיך הכתר. בראשיתם היו השומרים המלכותיים משרתים שבין שאר תפקידיהם היה עליהם לגרש עורבים, מה שגרם להמוני העם לכנות אותם בשם "גיס מגרשי העורבים".
כאשר ירש צ'ולאלונגקורן את כתרו של אביו ב-1868 בחר מתוך המשמר 24 חיילים חזקים בתור שומרי ראש. המשמר המלכותי אימץ את השם "משמר המלך" שנתיים אחרי כן ותפקידים של השומרים כלל ליווי המלך בנסיעותיו ברחבי הממלכה.
זכי אל-ארסוזי

| --- | --- |

 לידה:  יוני 1899 איסכנדרון, טורקיה 
 פטירה:  2 ביולי 1968 (בגיל 69) דמשק, סוריה 
 מדינה:  סוריה 
 מקום קבורה:  The cemetery of Dahdah 
 השכלה:  סורבון 
 מפלגה:  מפלגת הבעת' הסורית 
 השקפה דתית:  עלווים 
 
זכי אל-ארסוזי (בערבית: زكي الأرسوزي; יוני 1899 - 2 ביולי 1968) היה פעיל פוליטי סורי, כותב ואחד ממייסדי מפלגת הבעת'. כתביו השפיעו על לאומנים ערבים ברחבי המזרח התיכון.
תחילת דרכו

זכי אל-ארסוזי נולד למשפחה עלווית בלטקיה. בנעוריו עברה משפחתו למחוז אסכנדרון (הנמצאת כיום בדרום טורקיה). הוא למד בבית ספר דתי ובבית ספר יסודי באנטיוכיה, לאחר מכן למד בקוניה. לאחר שסיים את לימודיו הוא התמנה למורה בבית ספר היסודי באנטיוכיה, ומאוחר יותר הפך למנהל מערכת החינוך בעיר החוף ארסוז שבדרום מחוז איסכנדרון (סנג'ק אלכסנדרטה).
ב-1927 נסע אל-ארסוזי לפריז כדי ללמוד בחוג לפילוסופיה בסורבון. במהלך התקופה ההיא הוא נחשף להשפעות הוגי דעות צרפתים דוגמת אנרי ברגסון ואידיאליסטים גרמנים. גם לפילוסופים מוסלמים, ביניהם אבן ח'לדון ואבן ערבי, נודעה השפעה עליו.
פעילות לאומנית

אל-ארסוזי שב לסוריה (בגבולות בני ימינו) ב-1930 והתפרנס כמורה בחלב ובדיר א-זור. בתקופה זו הוא החל להיות פעיל מבחינה פוליטית. בעקבות פעילות זו הוא סולק ממשרתו ב-1934 על ידי שלטון המנדט הצרפתי ולכן שב למחוז איסכנדרון. באותה העת המיעוט הטורקי המשמעותי במחוז פעל להעברת המחוז מהשלטון הצרפתי לטורקיה. אל-ארסוזי הקים את הארגון הפוליטי הראשון בקריירה שלו - חזית הפעולה הלאומית - כדי להתנגד למגמות הבדלנות של הסורים. הוא היה פעיל מאוד בתחום זה בין השנים 1936 עד 1938, שבמהלכן החליטה צרפת להעביר את המחוז לטורקיה. החזית פורקה באותה השנה, ואל-ארסוזי הקים את "מועדון הערביות" ופתח חנות ספרים בשם "אל-בעת' אל-ערבי" (البعث العربي, "התחייה הערבית"). נראה כי זהו השימוש הראשון במונח זה בחוגים הלאומניים הערביים.
הקמת תנועת הבעת'

ב-1940 נסע אל-ארסוזי לבגדאד שם התחיל בעבודה חדשה, אולם הוא פוטר לפני סוף השנה וחזר לדמשק. בנקודה זו נחלקים הדיווחים אודות אל-ארסוזי: לטענת ההיסטוריונית חנא בֻטאטו, בנובמבר של 1940 החליט אל-ארסוזי להקים את תנועת "התחייה הערבית". לטענת דיווחים עליהם מסתמכת בטאטו, ב-1944 תומכיו של אל-ארסוזי בהנהגת והיב אל-ע'אנם עזבו את תנועתו, והצטרפו ביוני 1945 לקבוצה בשם "התחייה הערבית" בהנהגת מישל עפלק וצלאח א-דין ביטאר. אולם, יש כותבים הטוענים כי אל-ארסוזי היה מעורב בהקמת הארגון עצמו, ותרומתו לא הייתה רק תאורטית לתומכיו שעזבוהו.
הקמת תנועת הבעת' > תרומתו לאידאולוגיה הלאומנית הערבית

משנתו של ארסוזי עסקה רבות בתרבות ובמורשת הערבית. התנאי היחיד לקבלה לארגונו היה "לכתוב או לתרגם ספר התורם לתחיית (בעת') המורשת הערבית". ב-1942 הוא פרסם את עבודתו המפורסמת "הגאוניות שבשפה הערבית" (عبقرية العربية في لسانها, עַבְקַריַת אלערבִּיה פי לִסאנִהא). גם כתביו האחרים התמקדו בפילולוגיה של השפה הערבית, אך גם בסוגיות מודרניות כגון ריכוז הכוח הפוליטי במבנה המדינתי.
סוף דרכו

לאחר שובו מבגדאד ב-1940 החל אל-ארסוזי לעבוד כמרצה לפילוסופיה, אולם פוטר מעבודתו זמן קצר לאחר מינויו. בין השנים 1945-1952 הוא עבד כמורה בבתי ספר בחמאת ובחאלב. מ-1952 ועד פרישתו ב-1959 הוא עבד כמורה בבית ספר להדרכת מורים. ב-1963 ביקש חאפז אל-אסד את עזרתו של אל-ארסוזי בהקמת המערך האידאולוגי בצבא סוריה. לאחר מכן הוא זכה לפנסיה מהמשטר. הוא נפטר בדמשק ב-1968.