stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שונד
תיאטרון שונד

בעקבות המהפכה הרוסית של 1905–1906 המגבלות הרוסיות על הצגות ביידיש שככו בהדרגה ותרבות ההמונים היהודית המודרנית שמוקדהּ היה בוורשה התהוותה כמעט בן לילה. לצד העיתונות היומית ביידיש פרחו להקות התיאטרון. ערים כוורשה, ווילנה, ביאליסטוק ולובלין החלו ליהנות מהתיאטרון באופן סדיר ועיירות קטנות יותר זכו לביקורי הלהקות.
האליטה האינטלקטואלית היהודית, שרבים מקרבה ביקשו עד כה להטמיע את היהודים בתרבות הפולנית או הרוסית, החלו יותר ויותר "לחזור אל העם". שוחר תנועה זו היה הפעיל, הסופר וגיבור התרבות י"ל פרץ. התרבות היהודית החדשה, הכריז פרץ, חייבת לייצג את השאיפות האסתטיות והמוסריות הגבוהות ביותר של העם היהודי. ואולם, כאשר פרץ ותלמידיו ביקרו בתיאטרון היידיש, הם היו מזועזעים: מה שנגלה לעיניהם לא דמה לאמנות התיאטרון האירופי שהכירו, ובנוסף לכך, נראה היה שתיאטראות רבים קיימו קשרים עם העולם התחתון היהודי; לא היה זה מחזה נדיר לראות סרסורים ונשותיהם בשורות הראשונות באולם.
פרץ הכריז מלחמה על תיאטרון זה, וקרא "איינגעזונקען זאָל עס ווערן!" ("שישקע לאנחות!"). הוא ואנשיו החילו על תיאטרון זה את המונח "שונד", שעד כה נעשה בו שימוש בתחום ספרות היידיש, והטיפו ליצירה תיאטרלית חדשה, "ספרותית, אמנותית ומעודנת". תיאטרון יידיש פופולרי זה, שעד ימינו ידוע לנו עליו רק מעט, משך קהל יהודי רועש והפגנתי בהמוניו. ההופעות הכילו תערובות של קומדיה, פארסה ומלודרמה, וכללו כמעט תמיד שירה וריקודים. מנהלי הבמה של ההצגות המקצועיות-למחצה הללו היו אנונימיים, וכמעט לא נעשה שימוש בתסריטים. ההתרחשות על הבמות הפרימיטיביות, שאובזרו בתפאורות פשוטות, סבבה בעיקר סביב השחקן או השחקנית הראשיים. ובכל זאת, המשורר איציק מאנגר תיאר את התיאטרון הזה כדלקמן: ”בלי לימודי תיאטרון, מבלי אולפני משחק, הם שיחקו... הם שיחקו 'עם הלב', וזה היה טוב, יותר מאשר טוב. זה היה משחק לשם משחק, תיאטרון לשם תיאטרון. הם התעלמו מה'טקסטים' לעגו ל'מחברים'... הם אילתרו בחופשיות על הבמה והאלתורים היו מלאים בחן”.
בארצות הברית חווה התיאטרון היידיש בלואר איסט סייד שבניו יורק את "תור הזהב" שלו בעשורים הראשונים של המאה ה-20, עם מחזותיו המלודרמטיים של יעקב גורדין. תור הזהב הראשון של תיאטרון הדרמה ביידיש באמריקה הסתיים עם הגעתם של כחצי מיליון מהגרים יהודים חדשים לניו יורק בשנים 1905–1908, שכמו המהגרים מ-1880, התעניינו ברובם בתיאטרון קליל. יעקב אדלר, דוד קסלר וקֶנִי לִיפְּצִין המשיכו להציג תיאטרון קלאסי, אבל בוריס ובסי טומשבסקי שבו לסגנונם הקודם, ועשו הון על מה שבני הזוג אדלר הגדירו בבוז תיאטרון "שוּנְד". המחזות "הלב היהודי" של יוסף לטיינר זכו אז להצלחה, בעוד שמחזותיו המאוחרים של גורדין כמו "אמריקנה דמנטיה" (1909) נחלו בתחילה כישלון מסחרי. לקראת שנת 1911 התהפכה המגמה, עם ההצלחה המסחרית של אדלר בהצגה של טולסטוי "הפגר החי". הן התיאטרון הרציני והן הפחות רציני המשיכו לפעול, כפי שכותב גורדין בזיכרונותיו: "אמנות ושונד כאחד מצאו את הקהל שלהם".
התייחסויות לשונד במחקר ובתרבות

חנא שמרוק, מגדולי חוקרי ספרות ולשון היידיש, היה הראשון שראה בספרות השונד סוגה לגיטימית למחקר.
הרומן "היברו פבלישינג קומפני", מאת חוקר הספרות והסופר מתן חרמוני (הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, 2011) מתאר את עולמם הניו-יורקי של סופרי השונד, באווירת הגטו של הלואר איסט סייד, אשר בתחילת המאה ה-20 היה המאוכלס בצפיפות במיליון וחצי מהגרים יהודים ממזרח אירופה.
הסרט "שונד" (2010) מאת יעל ליבוביץ-זנד ועידו זנד הוא סרט מוקומנטרי אודות שחקן תיאטרון יידי בדוי. העלילה מבוססת על תקופת הזוהר של התיאטרון היידי במדינת ישראל בשנות ה-50 אשר פרח למרות הגינוי ואף האיסור הרשמי על פעילות תיאטרון ישראלי ביידיש. אופיו של התיאטרון היידי בישראל היה "שונד" - בידורי ועממי, ונחשב כנחות ובלתי איכותי.
ראו גם

ספרות זולה (סוגה)
הערות שוליים

↑  שמרס משפט : אדער דער סוד פריסיאזשניק אויף אללע ראמאנען פון שמ"ר. ברדיטשוב, תרמ"ח
↑  סופי גרייס-פולק, שמ"ר לאור שמר"ס משפּט לשלום-עליכם, חוליות
↑  שונד, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית).
↑  יידישער טעאטער אין אייראפע צווישן ביידע וועלט מלחמות: מאטעריאלן צו דער געשיכטע פון יידישן טעאטער ["תיאטרון יידיש באירופה בין שתינ מלחמות העולם"], כרך א': פוילן / רעדאקציע קאלעגיע: איציק מאנגער, יאנאס טורקאוו, משה פערענסאן, ניו יורק: אלוועלטלעכער יידישער קולטור קאנגרעס, תשכ"ט-1968, עמ' 13. (ביידיש)
↑  Jacob P. Adler, A Life on the Stage: A Memoir. tr. by Lulla Rosenfeld, New York: Alfred A. Knopf, 1999, p. 367. (באנגלית)
↑  שחר פינסקר, אילו יצחק קומר היה מגיע לניו יורק, באתר הארץ, 18 בפברואר 2011
↑  דרור בורשטיין, "היברו פבלשינג קומפני" מאת מתן חרמוני/כוכב בשמי מנהטן, באתר הארץ, 9 במרץ 2011
↑  נירית אנדרמן, עכבר העיר אונליין, דוקאביב: היעלמותו המסתורית של מיכאל קצפ, באתר הארץ, 13 במאי 2010
↑  תמר ירון, עכבר העיר אונליין, שונד: אכן, א גרויסע מציאה, באתר הארץ, 31 ביולי 2010
שמ"ר
בסי טומשבסקי
שבועת יוסף ליעקב

שבועת יוסף ליעקב הוא אירוע מקראי המופיע בפרשת ויחי בספר בראשית, המתאר את השבועה שיוסף נשבע ליעקב שיקבור אותו בארץ ישראל.
תיאור

כ-17 שנה לאחר שיעקב ירד למצרים, בגיל 147, יעקב מרגיש שהוא מתקרב לסוף חייו ועומד למות. הוא קורא לבנו יוסף ומבקש ממנו להישבע לו שלאחר מותו יוסף יקבור אותו במערת המכפלה ולא במצרים. יוסף אומר שהוא יעשה כדבריו, יעקב מפציר בו להישבע ויוסף נשבע.
פרשנות

וַיִּקְרְבוּ יְמֵי יִשְׂרָאֵל לָמוּת וַיִּקְרָא לִבְנוֹ לְיוֹסֵף וַיֹּאמֶר לוֹ אִם נָא מָצָאתִי חֵן בְּעֵינֶיךָ שִׂים נָא יָדְךָ תַּחַת יְרֵכִי וְעָשִׂיתָ עִמָּדִי חֶסֶד וֶאֱמֶת אַל נָא תִקְבְּרֵנִי בְּמִצְרָיִם.
פרשנות > ויקרא לבנו ליוסף

הבראשית רבה מסביר שיעקב פנה דווקא ליוסף כי היה המשנה למלך והייתה בידו היכולת.
פרשנות > חסד ואמת

חסד שעושים עם המת (קבורה) הוא חסד אמיתי כיוון שאינו מצפה לתמורה.
פרשנות > אל נא תקברני במצרים

יעקב ראה ברוח הקודש שעפרה של מצרים עתיד להפוך לכינים במכת כינים, והוא לא רצה שירחשו תחת גופו.
מתי חוץ לארץ קמים בתחיית המתים בארץ ישראל ולפני זה הם צריכים לעבור גלגול מחילות (כלומר הם מתגלגלים בקברים עד ארץ ישראל).
כדי שמצרים לא יהפכו אותו לעבודה זרה (יעקב גרם לרעב במצרים להפסיק, וכששהה במצרים היה בה שפע).
הערות שוליים

↑  האירוע מתואר בספר בראשית, פרק מ"ז, פסוקים כ"ח–ל"א
1 2 3 4 5  בראשית רבה צו ה
| ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| פרשת בראשית | בריאת העולם • תוהו ובוהו • רקיע • המים העליונים • בריאת אדם וחוה • אדם וחוה • פרייה ורבייה • גן עדן • נחש הקדמוני • חטא עץ הדעת • קללת האדם והאשה • עץ החיים • קין והבל • שירת למך • מעשה בני האלוהים |  |
| פרשת נח | תיבת נח • המבול • ברית הקשת • שבע מצוות בני נח • שכרות נח • תולדות בני נח • מגדל בבל |  |
| פרשת לך לך | מסע אברהם לארץ כנען • ירידת אברהם למצרים • פרידת אברהם ולוט • מלחמת ארבעת המלכים את החמישה • מלכי-צדק • ברית בין הבתרים • בריחת הגר ולידת ישמעאל • ברית המילה |  |
| פרשת וירא | ביקור המלאכים באוהל אברהם • מהפכת סדום ועמורה • לוט ובנותיו • ירידת אברהם לגרר • גירוש הגר וישמעאל • ברית אברהם ואבימלך • עקדת יצחק |  |
| פרשת חיי שרה | רכישת מערת המכפלה • מציאת אישה ליצחק • נישואי אברהם וקטורה • תולדות ישמעאל |  |
| פרשת תולדות | לידת יעקב ועשו • מכירת הבכורה • ירידת יצחק לגרר • הריב על הבארות • ברית יצחק ואבימלך • גנבת הברכות • בריחת יעקב מעשו |  |
| פרשת ויצא | חלום יעקב • נישואי יעקב עם רחל ולאה • לידת בני יעקב • מעשה הדודאים • בריחת יעקב מלבן • ברית יעקב ולבן |  |
| פרשת וישלח | מפגש יעקב ועשו • מאבק יעקב והמלאך • מעשה שכם ודינה • מעשה שמעון ולוי • קיום הנדר בבית אל • מות רחל וקבורתה • מעשה ראובן ובלהה • פרשת שמונת מלכי אדום |  |
| פרשת וישב | מכירת יוסף • מעשה יהודה ותמר • לידת פרץ וזרח • יוסף ואשת פוטיפר • חלומות שר המשקים ושר האופים |  |
| פרשת מקץ | חלומות פרעה • ירידת אחי יוסף למצרים |  |
| פרשת ויגש | התוודעות יוסף לאחיו • ירידת יעקב למצרים • מכירת ארץ מצרים לפרעה |  |
| פרשת ויחי | שבועת יוסף ליעקב • ברכת אפרים ומנשה • ברכת יעקב לבניו • מות יעקב וקבורתו |  |
| דמויות מרכזיות | אדם וחוה • קין והבל • נח • אברהם ושרה • לוט • הגר וישמעאל • יצחק ורבקה • עשו • יעקב רחל ולאה • בלהה וזלפה • ראובן • שמעון • לוי • יהודה • תמר • יששכר • זבולון • דן • נפתלי • גד • אשר • יוסף • בנימין |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שועל-מעופף אדום קטן

| שועל-מעופף אדום קטן |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
משפחה:: עטלפי פרי
סוג:: שועל-מעופף
מין:: שועל-מעופף אדום קטן
שם מדעי
 Pteropus scapulatus ‏1862
תחום תפוצה


שועל-מעופף אדום קטן (שם מדעי: Pteropus scapulatus) הוא מין של עטלף ממשפחת עטלפי הפירות החי בטבע באזורים טרופיים בצפון-מזרח אוסטרליה.
מאפיינים

השועל-המעופף הוא מהגדולים שבעטלפים והוא קרובו של המין שועל-מעופף אפור-ראש. הוא מגיע לאורך 125-200 מ"מ, מוטת כנפיים של 120-150 ס"מ ומשקל ממוצע של 300-600 גרם. עטלף זה בעל פרווה קצרה אדומה-חומה עם ראש אפור והוא בעל כנפיים ארוכות עשויות קרום עור והוא חסר זנב. הוא בעל ראש גדול ועיניים זהובות וגדולות ואוזניים ורודות ארוכות ומחודדות.
העטלף מעופף עם כנפיו הארוכות בקבוצות גדולות לאורך יערות ומחפש פרחים ופירות עצים כמו אקליפטוס, עצי Melaleuca ו-Corymbia אותם הוא מאביק בתמורה לצוף. כאשר התנאים טובים מתאספים להקות רבות של עטלפים, לעיתים מעל 100 אלף לאותו אזור. להקת העטלפים הגדולה מושכת בתורה טורפים שונים: עיטמים לבני חזה, פיתוני שטיחים ותניני מים מתוקים האורבים מתחת למים וחוטפים עטלפים צמאים.
תקופת הרבייה אצלו מאוחרת יותר ממרבית עטלפי הפרי - עד 6 חודשים יותר מאוחר באזור אפריל ומאי. הסיבה לכך הוא כדי למנוע את הגורים (כל עטלף יולד צאצא אחד) לטמפרטורות הקיץ הגבוהות. עטלפים בקיץ האוסטרלי מתקבצים יחדיו מתחת לענפים וחוסכים באנרגיה כדי להימנע ממכת חום, לעיתים בכמויות עצומות על אותו העץ. באזורים בהם אנשים הפריעו לעטלפים במנוחה מאות מהם מתו עקב התחממות יתר.
הערות שוליים

↑  שועל-מעופף אדום קטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
שיחת הגאולה

| --- | --- |

 סוג:  עלון שבת
 תדירות:  שבועי
 מו"ל:  האגודה למען הגאולה האמיתית והשלימה
 מייסד:  הרב זמרוני ציק
 תאריכי הופעה:  כ"ט בתמוז ה'תשנ"ד – הווה
 שפה:  עברית, רוסית, צרפתית, ספרדית ואנגלית
 https://www.sichathageula.com/ https://hageula.com/
 
דוכן תפילין של הפלג המשיחיסטי בחב״ד בו ניתן לראות את גיליון שיחת הגאולה ועיתון הגאולה
שיחת הגאולה הוא עלון שבועי בהוצאת "האגודה למען הגאולה האמיתית והשלימה" המזוהה עם הזרם המשיחיסטי הקיצוני בחב"ד. העלון יוצא לאור בכל שבוע, מאז כ"ט בתמוז ה'תשנ"ד. עורך העלון היה הרב זמרוני ציק. לאחר פטירתו עורכים את העלון בנו הרב חיים ציק ובן ציון פרישמן.
העלון שואף לחזק את האמונה שהרבי מלובביץ' לא נפטר ושהוא המשיח. לשמו של הרבי מוצמדים התארים "שליט"א" ו"מלך המשיח". בכותרת הגיליון מופיעה הסיסמה: "הגיליון השבועי של ימות המשיח".
היסטוריה

העלון מזכיר במתכונתו, בצורתו ובשמו, את העלון הוותיק יותר שיחת השבוע, שבהוצאת צעירי חב"ד, המזוהה עם הזרם המתון בחסידות. העלון החל לצאת לראשונה לאחר פטירת הרבי, כאשר כלי הביטוי של הזרם המתון הכירו למעשה בפטירתו והפסיקו להתייחס אליו בגלוי כמשיח. קדם לעלון זה עיתון בשם "הגאולה האמיתית והשלימה" שהופץ החל משנת תשנ"א (1991) במתכונת חודשית על ידי הרב ציק וזכה בשעתו לעידודו של הרבי. העלון מופץ מדי שבוע בקרב דוברי עברית בישראל, ניו יורק ולוס אנג'לס. עלון דומה יוצא לאור גם ברוסית, צרפתית, ספרדית וכן בעבר יצא באנגלית.
בשנת 2000 הוערכה תפוצת העלון בכ-30,000 עותקים.
לקראת ראש השנה, וכן לקראת י"א בניסן, יום הולדתו של הרבי מלובביץ', מופיעה לכל אורך דף השער תמונה של הרבי, במקום מאמר ראשי. מלבד העמדה המשיחיסטית בעניין הרבי מלובביץ', מביע העלון עמדות תקיפות בנושאי אי-הפשרה למול הערבים והתנגדות לוויתורים על חלקי ארץ ישראל. בתקופות של בחירות קורא העיתון לא להצביע לאף מפלגה שאינה תומכת בגישה זו.
הרב יצחק יהודא ירוסלבסקי, מזכיר בית דין רבני חב"ד ורבו של כפר חב"ד הרב מרדכי שמואל אשכנזי אסרו את חלוקת העלון בבתי הכנסת בקהילתם.
בקונגרס משיח בארץ הקודש בשנת ה'תש"ע אמר פרופסור יורם בילו שבעלון זה מתפרסם מידע רב בנושא משיח וגאולה יותר מכל מקום אחר ביהדות. הוא אף כתב כתבה בעלון לכבוד גיליון ה-1,000.
החל מגיליון 1300 בחודש תמוז ה'תש"פ לאחרי כעשור, שונה עיצוב העלון, הוחלפו חלק מעורכיו ונוספו כותבים חדשים.
בין הכותבים, הרבנים בן ציון פרישמן, שלום דובער ישראלי, מנחם מנדל אקסלרוד, מנחם מנדל ליפש ואריה קירשנזפט.
החל מגיליון 1424 ט"ו כסלו - 9 בדצמבר 2022 נוסף מדור חדש 'חיים גאולה' - סיכום כל ענייני הגאולה ומלך המשיח, נכתב על ידי הרב מנחם כהן - רב קהילת חב"ד באר שבע.
מבנה העלון ועיצובו

הגיליון מכיל בדרך כלל ארבעה עמודים הכוללים:
מאמר ראשי - בעמוד הראשון יש מאמר אקטואליה שנכתב על ידי העורך. לעיתים עוסק המאמר באירועים משמעותיים בחסידות חב"ד (כמו חג הגאולה).
חדשות טובות - טור לצד המאמר הראשי, שבו מתפרסמות חדשות, במיוחד בתחום משיח וגאולה.
תמונה ראשית - במרכז העמוד הראשי, המתארת בדרך כלל פעילות בעניין משיח וגאולה, או במאבק על שלמות הארץ.
רעיון שבועי - מתורתו של משיח - עיבוד משיחות הרבי מלובביץ' בקשר לפרשת השבוע.
ניצוצות של גאולה - לקט רעיונות מתוך דברי חז"ל או ספרי חסידות, העוסקים בפירושים לפסוקים מתוך פרשת השבוע בהקשר לגאולה. במועדים מיוחדים מובאים אמרות בקשר לתאריך החסידי.
דבר מלך - אמרה של הרבי מלובביץ' שנאמרה באותו שבוע בשנים עברו, הכוללת הוראה למעשה.
נפלאות עכשיו - סיפור מופת, המתאר נס שאירע בתקופה האחרונה. מופיעה לפעמים גם תמונתם של גיבורי הסיפור. בדרך כלל קשור הסיפור לבקשת ברכה באמצעות ספר האגרות קודש. לפעמים מספר מישהו כיצד חלם על הרבי או ראה את הרבי בהקיץ.
טור מתחלף - לצד הסיפור מופיעים מאמרי אקטואליה, הנכתבים על ידי כותבים מתחלפים, בהם דמויות בחסידות חב"ד.
אור החיים - סיפור חייו של אדם, בדרך כלל חסיד חב"ד או פעילות על ארגון מסוים.
עצה והדרכה - קטעים מאגרותיו של הרבי מלובביץ' בנושא מסוים.
ספרים המבוססים על תכנים שהתפרסמו בעלון

שיחת הגאולה - 150 עלונים הראשונים הודפסו כספר על ידי האגודה למען הגאולה האמיתית והשלמה
נפלאות עכשיו - סדרה בת שלושה ספרים של סיפורי נפלאות שאירעו באמצעות "אגרות קודש"
כפשוטו ממש - סדרה ובה מאמרי המערכת של הרב זמרוני ציק שהתפרסמו בגיליון שיחת הגאולה במשך השנים
רעיון שבועי מתורתו של משיח - סט, שני כרכים ובו חמישה רעיונות לכל אחד מפרשות השבוע מעובדות על-פי שיחותיו של הרבי מליובאוויטש, מתוך מדור "רעיון שבועי מתורתו של משיח", המתפרסם מדי שבוע בגיליון.
הערות שוליים

↑  Viene Mashíaj (בספרדית)
↑   לחקור משיח עכשיו: שאלות מתודולוגיות ואפיסטמולוגיות - יורם בילו, סרטון בערוץ "Ben-Gurion University | אוניברסיטת בן-גוריון בנגב", באתר יוטיוב (אורך: 1:11:27)
↑  מכתבו של הרב ירוסלבסקי
↑  כתבה על מכתבו של הרב אשכנזי, המכתב עצמו
↑  האגודה למען הגאולה, עמודים 16-19
↑  גיליון ה-1,000
↑  גיליון 1300
↑  אחרי 26 שנה: שיפורים ושדרוגים בשיחת הגאולה, באתר חב"ד אינפו
↑  בלעדי למשתתפי משיח בכיכר: ספרו החדש של הרב זמרוני ציק, באתר חב"ד אינפו, ‏2018-06-25
↑  חדש על מדף הספרים: רעיון שבועי מתורתו של משיח דיווח באתר 'הגאולה', 27-12-2022
מספר עלוני שיחת הגאולה
שועל-מעופף וולאסי

| שועל-מעופף וולאסי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
משפחה:: עטלפי פרי
סוג:: שועל-מעופף מפוספס-פנים
מין:: שועל-מעופף וולאסי
שם מדעי
 Styloctenium wallacei ‏גריי, 1866
תחום תפוצה


שועל-מעופף וולאסי (שם מדעי: Styloctenium wallacei) הוא מין של עטלף פירות גדול המצוי בטבע ביערות גשם לאורך האי סולאווסי שבאינדונזיה ומצוי גם באיי טוגיאם (אנ'). עטלף זה קיבל את שמו מהחוקר המפורסם אלפרד ראסל וולאס, אשר חקר את החיים ברחבי אינדונזיה.השועל המעופף מאכלס יערות בגבהים של עד כ-1,100 מ'. כאשר הוא נראה מדי פעם באזורים פתוחים יותר, הוא כנראה נע בין חלקי יער שונים.
מאפיינים

עטלף זה מגיע לאורך 142–154 מ"מ ולמשקל של 200 גרם. העטלף בעל פרווה אפרפרה, כנפיים חומות-כהות וכן זנב ורגליים בצבע דומה וחזה ובטן אדמוניות. הוא בעל ראש מוארך עם כתמים לבנים לאורך הפנים ובעיקר מעל הגבות ולצידי הלסתות. העטלף בעל אוזניים ארוכות ערומות משיער ולסת בעלת שיניים חדות וניבים גדולים, אף שתזונתו מורכבת בעיקר מפירות. העיניים גדולות וחומות והחוטם מוארך וורוד.
עטלף זה מצוי ביערות לחים לאורך סולאווסי והוא פעיל בלילות אז הוא יוצא לחפש מיני פירות טרופיים. ביום הוא ישן הפוך על הענפים. העטלף מצוי בסיכון עקב הפגיעה ביערות שנכרתים להקמת גידולי קקאו או קפה.
במערות בצפון אוסטרליה נמצאו ציורים המזכירים עטלף זה אך אין הוכחות לכך שחי אי-פעם באוסטרליה.
הערות שוליים

↑  שועל-מעופף וולאסי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Plants and animals named after Wallace | The Alfred Russel Wallace Website, wallacefund.info (באנגלית)
שוגר אהובתי

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיה דרמטית
 שחקנים:  אוליביה האלינן לנורה קריצ'לו שרה סטיוארט ריצ'רד לומסדן שרה ג'יין פוטס
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  20
 הפקה
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Channel 4
 רשת שידור בישראל:  הוט 3
 תקופת שידור מקורית:  7 ביוני 2005 – 17 באוגוסט 2006 
 קישורים חיצוניים
 http://www.channel4.com/sugar
 דף התוכנית ב-IMDb
שוגר אהובתי (באנגלית: Sugar Rush) היא סדרת טלוויזיה בריטית בת שתי עונות אשר מספרת את סיפור חייה של קים דניאלס, נערה לסבית בת 15 מברייטון, אנגליה. הסדרה זכתה לפופולריות בבריטניה והייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ הוט 3.
דמויות > דמויות ראשיות

קים דניאלס (אוליביה האלינאן)
ילדה בת 15 אשר בתחילת העונה עוברת עם משפחתה מלונדון לברייטון.
קים היא לסבית אשר בתחילת העונה הראשונה מאוהבת בשוגר אך התאהבות זו הולכת ונחלשת בעונה השנייה.
מריה "שוגר" סוייט (לנורה קריצ'לו)
שוגר, גם היא בת 15, חברתה הטובה ביותר של קים.
שוגר אוהבת אלכוהול, חיי לילה ובמיוחד בנים.
שבות

ערך זה עוסק במושג הלכתי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
"שבות" היא החובה ההלכתית להימנע ממעשים הפוגעים בשביתת השבת, אף שאינם חלק מל"ט מלאכות שבת או מתולדות ל"ט המלאכות. דין "שבות" כולל ארבעה סוגי מעשים:
פעולות שיש בהן הפרה מובהקת של שמירת כבוד השבת.
פעולות הדומות למלאכות.
פעולות לגביהן קיים חשש שמא העושה אותן יבוא לעשות מלאכה אסורה.
פעולות שיש בהן 'מראית העין' שהרואים יחשבו שהעושה אותן עבר על איסור תורה.
איסורי שבות הוגדרו על ידי חז"ל, ומעט מהם מוזכרים כאיסורים כבר בתנ"ך.
איסורי שבות הם רבים מאד, ונוגעים לתחומים שונים של הלכות שבת.
מבואר בדברי הרמב"ן והגר"א שלא כל איסורי שבת שתוקפם מדרבנן מוגדרים כאיסורי שבות, אלא ישנן גזירות מסוימות שאינן כלולות בהגדרה זו, כאשר באופן כללי תחולתם של איסורי שבות רחבה יותר מתחולת איסורים שאינם משום שבות.
חובת השבות חלה בשבתות, בימים טובים וביום הכיפורים.
מקור דין שבות ותוקפו

החובה להימנע ממעשי שבות ביום השבת נלמדה מהפסוק ”וּבַיּוֹם הַשְּׁבִיעִי תִּשְׁבֹּת” (שמות, כ"ג, י"ב) או מהפסוק ”אַךְ אֶת שַׁבְּתֹתַי תִּשְׁמֹרוּ” (שמות, ל"א, י"ג). פסוקים נוספים נזכרו במדרשי ההלכה כדי ללמד דיני שבות ביום טוב וביום הכיפורים.
דין "שבות" מכיל בסיס מורכב ודו-ערכי; מחד, מקורו נובע לכאורה מהפסוקים שבמקרא, ומאידך, פרטי הדינים וההגדרות המסוימות שלו תוקנו על ידי חז"ל.
בעקבות דו-ערכיות זו, העלו הראשונים כיוונים שונים בביאור תוקפם של הלכות שבות: על פי כיוון אחד, האיסור מהתורה הוא חובה כללית ומי שמקפיד להימנע ממלאכה בלבד ולא נמנע ממעשי שבות כלל מפר את ציווי התורה, שכן השבת נעשית אצלו כמו יום חול כמעט. לעומת זאת מי ששומר על דיני שבות באופן כללי אך מפר פרט אחד מהם עובר על איסור חכמים בלבד. על פי כיוון אחר, חובת השבות היא כולה מדרבנן, והפסוקים משמשים כאסמכתא.
מורכבות זו בולטת בדברי הרמב"ם בפתיחה לאיסורי שבת מדרבנן: ”נאמר בתורה "תשבות"; אפילו מדברים שאינן מלאכה חייב לשבות מהן. ודברים הרבה הן שאסרו חכמים משום "שבות". מהן דברים אסורים מפני שהן דומים למלאכות, ומהן דברים אסורים גזרה שמא יבוא מהן איסור סקילה.”
דוגמאות

דוגמה לפעולה שנאסרה מדין "שבות" מכיוון שהיא הפרה מובהקת של כבוד  השבת והבדלתה מימות החול, היא הכנה משבת לחול, כגון "קניבת ירק", בה הפעולה היא ניתוק העלים מהקלחים כדי להכינם לקראת חיתוך אחרי השבת, שיש בה טורח שלא לצורך השבת עצמה.
דוגמה לפעולה שנאסרה בגלל דמיונה למלאכה אסורה היא איסור סחיטת פירות הדר משום שמלאכה זו דומה לסחיטת ענבים וזיתים, האסורים מחמת מלאכת דש. וכן רדיית דבש מכוורת, מכיוון שזו פעולה הדומה לתלישה האסורה בגין מלאכת קוצר, שהיא אחת מל"ט מלאכות שבת.
דוגמאות לפעולות שנאסרו מחשש שמא יבואו לעבור על אחת מל"ט מלאכות שבת, מובאות במשנה: טיפוס על עץ מחשש לתלישת עלים או ענפים, רכיבה על בהמה מחשש לחיתוך זמורה לשוט, שחיה בשל חשש ליצירת סירה, ומחיאת כף וריקוד בשל חשש לתיקון כלי מוזיקה שהתקלקל. דוגמה נוספת היא איסור להריח פרי אכיל בעודו על עץ, מחשש שיבוא לתלוש אותו ויעבור על מלאכת קוצר. דוגמה נוספת היא רדיית הפת שנאסרה מחשש שמא יבוא לעבור על מלאכת אופה שהיא אחת מל"ט מלאכות שבת.
דוגמאות לפעולות האסורות מחמת 'מראית העין'  איסור תליית בגד לח - רטוב  מחמת שלא יאמרו הרואים, פלוני כיבס בגד בשבת.
מעשה שבות יכול להיות אסור גם מכמה טעמים כאחת, דוגמה לכך היא מסחר בשבת, שמצד אחד יש בו הפרה בוטה של כבוד השבת והבדלתה מימות החול, ומצד שני יש בה חשש של גרירה למלאכת כותב, ברישום המלאי או ברישום שטר מקח.
אין שבות במקדש

מעשים רבים שנאסרו בדרך כלל משום שבות, הותרו בבית המקדש על פי הכלל "אין שבות במקדש", וטעם הדבר הוא "לפי שכהנים זריזים הם ויודעים להיזהר שלא יבואו לידי איסור תורה" ואף מעשה שאינו מוטל על הכוהנים, אלא שהוא מעשה מומחה, הותר במקדש, לפיכך תקיעת שופר בשבת, שאסורה בכל מקום משום שבות, הותרה במקדש.
שבות בקיום מצוות

התלמוד פוסק כי מותר לומר לגוי להביא מים חמים לצורך קיום מצוות ברית מילה בשבת, על אף שהגוי מעביר את המים דרך חצר שאין בה עירוב ובכך מבצע מלאכת הוצאה מרשות לרשות, אף על פי שהוראה לגוי לעשות מלאכה בשבת אסורה בדרך כלל משום שבות מחבר ספר "העיטור" סבור שפסק זה מתייחס למקום שמהווה רשות הרבים, והסיבה שהפעולה מותרת על אף שמדובר בהוראה לגוי לבצע מלאכה מדאורייתא - הוצאה מרשות לרשות - היא שכל דיני "שבות" שגזרו חכמים הותרו לצורך מצווה. פרשנות זו אינה מוסכמת על שאר הראשונים, הסבורים שרק "שבות דשבות" הותרה לצורך מצווה.
"שבות דשבות"

מונח זה אינו מופיע בתלמוד, אך בספרות הפוסקים הוא משמש כדי לתאר פעולה שכדי לאסור אותה יש לקבל שני איסורים מדרבנן. כך לדוגמה, עשיית מלאכה שלא לצורך מטרתה המקורית, הנקראת מלאכה שאינה צריכה לגופה אסורה מדין "שבות". עשיית אותה מלאכה בשינוי, שזו דרך פעולה שאסורה רק מדרבנן, מוגדרת כ"שבות דשבות". דוגמה נפוצה ל"שבות דשבות" היא אמירה לנוכרי לבצע פעולה שאסורה משום "שבות", ובכך האיסור מורכב משני "שבותים": הראשון הוא האמירה לנוכרי, שנאסרה בעצמה משום שבות, והשני הוא הפעולה שהנוכרי עושה, שנאסרה משום "שבות".
כאמור, במקרה בו נפסק בתלמוד שמותר להגיד לנוכרי לבצע איסור בשבת לצורך קיום מצוות ברית מילה, רוב הראשונים סבורים שהדבר מותר רק מכיוון שזה מצב של "שבות דשבות" ולא "שבות" רגיל. הרמב"ם מפרש את פסק התלמוד כנסוב על מצב בו החצר מהווה כרמלית, בה איסור ההוצאה מרשות לרשות הוא רק מדרבנן, ולכן מדובר ב"שבות דשבות" שהותרה במקום מצווה. בתוספות מובאת דעה המחמירה אף יותר מהרמב"ם, לפיה ההיתר לומר לגוי לבצע איסור תקף רק כשמדובר במצוות ברית מילה שהיא מצווה חשובה, אולם בשאר המצוות אפילו "שבות דשבות" אסורה. בתוספות מוסיפים כי לצורך מצוות יישוב ארץ ישראל החשובה, מותר לעבור אפילו על "שבות" רגיל.
נפסק בשולחן ערוך כדעת הרמב"ם, שמותר לעבור על "שבות דשבות" לצורך קיום מצווה, במצב של מחלה או "לצורך גדול", וכן כדי למנוע הפסד כספי משמעותי.
שועל-מעופף הודי

| שועל-מעופף הודי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: עטלפים גדולים
משפחה:: עטלפי פרי
סוג:: שועל-מעופף
מין:: שועל-מעופף הודי
שם מדעי
 Pteropus giganteus ‏בריניך, 1782
תחום תפוצה


שועל-מעופף הודי (שם מדעי: Pteropus giganteus) הוא מין של עטלף ממשפחת עטלפי הפירות החי בהודו וסביבותיה והוא אחד מהגדולים שבעטלפים, דבר הרמוז בשמו המדעי.
עטלף זה יכול להגיע למשקל של 1.6 ק"ג ובכך הוא אחד מהכבדים שבעטלפים, קרוב למינים עטלף פרי זהוב-כיפה ושועל-מעופף ענק. מוטת כנפיו מגיעה ל-120 ס"מ. צבעו שחור עם ראש מגודל המזכיר פני שועל ובעל אוזניים ארוכות אך דקות. החזה זהוב והרגליים מסתיימות בטפרים ארוכים.
הוא חי ביערות הטרופיים של סביבות הודו, סרי לנקה, בנגלדש, פקיסטן, נפאל, דרום סין וגם במלדיביים. העטלף חי בלהקות בעומדו הפוך על העץ והוא פעיל יום המחפש פירות גדולים כמו בננה ומנגו וכן פירות פיקוס למאכל.
תת-מינים

Pteropus giganteus ariel
Pteropus giganteus giganteus
Pteropus giganteus leucocephalus
הערות שוליים

↑  שועל-מעופף הודי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עטלף פרי הודי ניזון מצמח מהסוג Ceiba בעיר קולקטה.
רשימת מדינות על-פי תפוקת הנפט הגולמי

להלן טבלה של דירוג מדינות בעולם על פי תפוקת הנפט הגולמי, המבוססת על נתוני מנהל מידע האנרגיה של משרד האנרגיה האמריקאי, נכון לשנת 2023.
או גם

רשימת מדינות על-פי עתודות הנפט המוכחות
לקריאה נוספת

“Statistics: Worldwide Crude Oil and Gas Production”, Oil & Gas Journal, 13 May 2013, p. 34
U.S. Energy Information Administration (EIA), Production of Crude Oil including Lease Condensate (Thousand Barrels Per Day), [downloaded on 15 June, 2013]
(מינהל מידע האנרגיה מעדכן את נתוניו מדי פעם)
הערות שוליים

↑  International - U.S. Energy Information Administration (EIA), www.eia.gov
↑  נפט גולמי שכולל גם את הקונדנסט (lease condensate), קרי נוזלי גז טבעי שמופקים מן הגז הטבעי במתקני הפרדה בין נוזל לגז או במתקני שדות גז. זוהי תערובת שבעיקרה מורכבת מפחמימנים כבדים יותר מפנטאן. קטגוריה זו של הקונדנסט לא כוללת את ה-NGPL ‏ (natural gas plant liquids) כגון פרופאן ובוטאן, שמופקים במתקני ה"דאונסטרים" (downstream) לעיבוד גז טבעי. חלק מנתוני התפוקה המוצגים מעוגלים.
שבת ראשון שני

שבת ראשון שני (באיטלקית: Sabato, domenica e lunedì) הוא מחזה קומי בן שלוש  מערכות פרי עטו של אדוארדו דה פיליפו משנת 1959.
אודות ההצגה ועיבודי המחזה למסך

הצגת הבכורה התקיימה בתיאטרו קווירינו, רומא, ב-6 בנובמבר 1959. סרט טלוויזיה בבימויו של דה פיליפו הוקרן לראשונה ב-19 בפברואר 1962.
עיבוד לטלוויזיה בבימויו ובכיכובו של טוני סרווילו בבימויו, בעריכתו של פאולו סורנטינו הועלה לראשונה ב-24 בדצמבר 2004. סרט טלוויזיה בבימויו ובכיכובו של מאסימו ראניירי הוקרן לראשונה ב-1 במאי 2012.