גזע (אדם)
ביקורת, היסטוריזציה והבניה חברתית של מושג ה"גזע" > היסטוריזציה והבניה חברתית

עם עליית האידאולוגיה הנאצית החל ממחצית שנות ה-30 התפרסם מספר לא מבוטל של עבודות בידי מדענים שביקרו את השימוש ב"גזע" להצדקת פוליטיקה של "עליונים" ו"נחותים." אחד החשובים שבפרסומים אלו היה ספרם של ג'וליאן האקסלי (Huxley) ואלפרד האדון (Haddon) משנת 1935 שנקרא "אנו האירופאים: סקר אודות בעיות 'גזעיות'" (We Europeans: A Survey of "Racial" Problems). בספרם זה טענו האקסלי והאדון כי גנטיקה של אוכלוסיות מאפשרת הגדרה מוגבלת ביותר של גזעים, במקרה הטוב. ספר פופולרי נוסף היה "גזעי המין האנושי" (The Races of Mankind) מאת רות בנדיקט (Benedict) וג'נה ולטפיש (Weltfish) בו טענו המחברות כי על אף קיומם של הבדלים גזעיים מסוימים, אלו היו שטחיים בלבד, אשר לא הצדיקו פעולה פוליטית כל שהיא.
אחרי מלחמת העולם השנייה, בה נחשפו לעיני כל התוצאות הנוראות של יישומה של תורת הגזע הנאצית ושואת היהודים, גברה הביקורת על תורות הגזע השונות בפרט ועל הגזענות המדעית בכלל. לאחר המלחמה החל תהליך עולמי של דה-קולוניזציה שתרם גם הוא לערעור על העליונות האירופית ולבחינה מחדש של יסודות הקולוניאליזם. בשנת 1952 פרסם קלוד לוי-שטראוס, אנתרופולוג צרפתי, את ספרו "גזע והיסטוריה" (Race and History). מעל דפי הספר העביר לוי-שטראוס ביקורת על התפיסה הביולוגית של הגזע וקרא לקידום יחסיות תרבותית, גישה המבקשת לבחון וללמוד קבוצות אנושיות ללא שיפוט ערכי.
לפי הגישה התרבותית לגזע, לו ניתן היה לבודד את מרכיב הגזע לחלוטין, כלומר ליצור סביבה בה כל התנאים זהים להוציא את הגזע, הרי שבני כל הגזעים היו גדלים ומתפתחים בה בצורה דומה למדי. למשל, לו תינוק אירופאי, בן ל"גזע הקווקזי" היה מוחלף מיד עם לידתו וגדל בקרב צאצאיהם של עבדים אפריקנים בברזיל, הרי שהוא היה מגלה את אותם כישורי מקצב ותנועה כמוהם. ילדים להורים נבערים ואנלפבתים יכולים באמצעות השכלה להגיע להישגים מופלאים, ללא כל קשר לגזעם.
בארצות הברית הביא מאבקם של האמריקאים-אפריקאים כנגד ההפרדה הגזעית ולמען זכויות האזרח לשינוי עמוק בסוציולוגיה של האקדמיה שבא לידי ביטוי בכניסת נשים ובני מיעוטים אתניים שונים למוסדות אלו. בו בזמן הובילו אירועי שנות ה-60 הסוערות למגמות חדשות באקדמיה בכלל, ועם התבגרות אותו הדור והתבססותו באקדמיה התפתחו תאוריות ביקורתיות כגון פוסט מודרניזם, פוסט סטרוקטורליזם ודקונסטרוקציה. מכלול שינויים אלו פתחו פתח לביקורת חדשה וחריפה יותר על מושג הגזע, אשר לא התמקדה, כבעבר, בערכם או בתכונותיהם של גזעים שונים, אלא כפרה בעצם קיומם של גזעים בכלל. ביקורת זו מתמקדת בכשלים עקרוניים בהגדרת גזע מחד, ובהיסטוריזציה והצבעה על ההבניה החברתית של מושג הגזע מאידך.
בסוף שנות ה-70 היה זה מישל פוקו אשר טען כי גזע במובנו הביולוגי אינו ממשות אותה מגלים המדענים, אלא תוצר של השיח המדעי. בספרו "יש להגן על החברה" (Society Must be Defended) איתר פוקו את שורשי השיח ההיסטורי והפוליטי אודות "מאבק גזעי" למהפכה המהוללת של שנת 1688 באנגליה ובצרפת. לטענתו, במהלך עימות זה ערכים פוליטיים יוחסו לקבוצות מוצא שונות, כגון סקסונים, נורמנים, פרנקים ואחרים. כך נוצרה "היסטוריה עממית" המבוססת על זהות אתנית, בניגוד לשיח החוקי והפילוסופי הקלאסי אודות ריבונות. באנגליה נעשה שימוש בתפיסה זו לתבוע זכויות טבעיות ולהתנגד למלוכה. גם בצרפת נעשו שימושים שונים באותו השיח. במהלך המאה ה-19, טוען פוקו, התפתח השיח הקיים בשני כיוונים שונים. מחד השתמשו מרקסיסטים בשיח ההיסטורי והפוליטי והחליפו את המושג המהותני "גזע" במושג ההיסטורי והחברתי של מאבק מעמדי. מאידך, אומץ מושג הגזע בסוף המאה ה-19 בידי ביולוגים ואאוגניקאים גזעניים, שנתנו לו את המשמעות המודרנית של "גזע ביולוגי", שבתורו השתלב ב"גזענות מדינתית." העתקה זו של השיח מהווה את אחת מאבני היסוד בהגותו של פוקו: השיח אינו תוצאה של הנושא שנידון, נהפוך הוא, ה"נושא" מובנה בידי השיח.
בשנת 1990 לקחה ברברה פילדס את הביקורת אודות השימוש במושג הגזע צעד נוסף קדימה. לטענתה, לא רק שלגזע אין קיום ביולוגי ממשי, והוא אינו אלא תוצאה של הבניה חברתית, אין לו גם קיום עצמאי משלו כמושג בעל היסטוריה. לשיטתה של פילדס החשיבה בקטגוריות של גזע אינה אלא אמצעי להסביר ולהצדיק מציאות של ניצול ושיעבוד. לדידה לא רק שהקטגוריזציה לגזעים, ולמעשה ייחוס תכונה זו לאפריקנים בלבד, שימשה להצדקת העבדות במציאות היסטורית בה בני אדם שועבדו לחלוטין לשם הפקת רווח מכוח עבודתם, אלא שגם בהווה חשיבה בקטגוריות שכאלו אינה אלא אמצעי להשלטת סדר במציאות חברתית מורכבת. למונח גזע אין קיום משל עצמו, והוא ממשיך להיות רלוונטי משום שמשתמשים בו, גם אם מתוך כוונות נאצלות. כך גם הבורים, הגזענים ואנשי האקדמיה חוקרי הניצול והאפליה הגזעית כולם כאחד חוטאים בהסתמכותם על אותן הנחות מוקדמות בדבר קיומם של גזעים.