stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמות ספרי עיון
שם ספר הפונה לקהל יעד > קהל יעד לפי מאפייני גיל ומגדר

"אנציקלופדיה לפעוטות" (נעה ספרבר, מירי ברוך, הוצאת קוראים)
"ספר הבדיחה לילדים" (א' אבן שושן וג' אמתַי, הוצאת דביר 1934)
"המדריך הישראלי למתבגרים", בנים 13–15 (טלי רוזין ודר עמוס בר, הוצאת זמורה ביתן)
"אנציקלופדיה בריטניקה לנוער" (הוצאת אנציקלופדיות לנוער)
"כמה ולמה – צרכנות נבונה לבני הנעורים" (עדה לבנון, הוצאת אברהם נווה)
"היסטוריה של העולם לצעירים מכל הגילים" (ארנסט גומבריך, מגרמנית: דן תמיר, הוצאת ספרי עליית הגג)
"המדריך הישראלי לבנות 40+" (טלי רוזין, ד"ר גדעון קרופניק, ד"ר עמוס בר, הוצאת ידיעות אחרונות)
"סקס עכשיו – המדריך לתרבות המין למבוגר" (פול ג'ואנידס ודאריק גרוס, הוצאת בבל)
"המדריך לאזרח הוותיק – זכויות, הטבות ומידע עבור האזרחים הוותיקים בישראל" (הוצאת המשרד לאזרחים ותיקים)
שם המו"ל או שם המחבר

ביהדות מקובל בשם הקדמונים, שיש למחבר לרמוז את שמו בשם הספר.
כאשר למו"ל מוניטין רב בתחומו, יופיע שם המו"ל בשמו של הספר.
"Oxford Advanced Learner's Dictionary" הוא אחד מני ספרים רבים המתחילים בשם Oxford, המשלב את המוניטין של האוניברסיטה ושל בית ההוצאה גם יחד. באופן דומה משמש גם שמו של מחבר בעל מוניטין כאבן בניין ליצירת שם הספר:
'"לקסיקון אופק לספרות ילדים" (אוריאל אופק, הוצאת זמורה ביתן)
"בובי פישר מלמד שחמט" (בובי פישר, הוצאת מודן)
"חוק פרקינסון" (סיריל נורת'קוט פרקינסון, הוצאת הדר)
"מדריך נורטון למחשב האישי" (פיטר נורטון, הוצאת פוקוס)
"הָעִקָּרוֹן הַפִּיטֶרִי", (לורנס ג. פיטר וריימונד האל, הוצאת שקמונה)
"הפרסום על-פי אוגילבי" (דייוויד אוגילבי, הוצאת כתר), בעקבות שמו המקורי של הספר: "Ogilvy on Advertising".
"The Nuttall Dictionary of English Synonyms and Antonyms" (Published by Frederick Warne 1943) Named for Dr. Peter Austin Nuttall.
שם ענייני > שם ענייני קולע

שם יכול לחרוג מהשבלונה שתוארה לעיל, ועם זאת להישאר קצר וענייני, כלומר לתאר בפשטות את נושא הספר. פשטותו של שם כזה מאפשרת לזהות ולאתר בקלות את הספר, ועם זאת אין השם שגרתי עד שעמום. רבים מספרי העיון היוצאים לאור בישראל משתמשים בשיטה זו.
צמחי ישראל בתמונות (עזי פליטמן ואחרים, "מסדה")
מתמטיקה ומתמטיקאים (אליעזר שישא, "מסדה")
חשבון להורים (רון אהרוני, "שוקן")
שם ענייני > שם ענייני מתיש

שם ענייני, המנסה לתת תמונה מלאה על תוכן הספר, עשוי להתארך לעיתים בצורה שלא תאפשר את זכירתו.
"זכויות עובדים בחילופי מעבידים, בפירוק חברה ובכינוס נכסים" (חנה הרדוף, הוצאת מלוא)
"מלחמת לוחות השנה בתקופת בית שני ועריכת מזמורי תהילים על-פי לוח השנה" (מיכאל חיוטין, הוצאת מודן)
שם ענייני > שם ענייני + ספירת מלאי

שם ענייני המציג גם את כמות המידע. יש מספרים המוצגים בספרות ויש המוצגים במילים.
"38 דרכים לנצח בוויכוח" (ארתור שופנהאואר, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר). שם הספר במקור הוא ללא כל מספר: Die Kunst Recht zu behalten .
"500 משחקים בני חמש דקות" (ג'קי זילברג, הוצאת אח)
"100 שיעורים על החיים" (אלון גל, הוצאת כנרת זמורה ביתן)
"100 נקודות ח"ן" (אורי דביר, הוצאת מודן)
"52 הטיולים היפים ביותר" (עריכה קטיה בנוביץ', הוצאת מפה)
"אלף 1000 מִלִּים" (אהרון רוזן, הוצאת אחיאסף). כנראה לטובת לומדי עברית – המספר מופיע גם במילים וגם בספרות.
"The Million Word Crossword Dictionary" (Stanley Newman and Daniel Stark, Published by Collins Reference)
שם ייחודי

שם ייחודי חורג מהפשטות שמאפיינת את השמות שנידונו עד כה. חיבורו אינו טכני, אלא מחייב יצירתיות מסוימת. שם זה אינו משקף את נושא הספר באופן חד משמעי כשמות הפשוטים, אך מושך תשומת לב לספר.
פילוסופים כבני אדם (בן-עמי שרפשטיין, "זמורה ביתן")
הבעיה של ילדי היא הבעיה שלי (שמעון זקס, "רמות")
הגל השלישי (אלבין טופלר, "עם עובד")
חיים ששווים פחות (סילביה אן הולט, "עם עובד")
אופס – הכול על תקלות מחשב (מייק מילר, "פוקוס")
Algorithms + Data Structures = Programs
שם מתוחכם > שם מתוחכם לספר שגרתי

כדי להציג את הספר בצורה מפתה יותר, שתגרום לקורא להיחפז ולקחת את הספר לידיו, אין מסתפקים בשם ייחודי, אלא יוצרים שם מתוחכם, שהבנתו מצריכה היכרות מה עם נושא הספר. פיתוי הקורא אינו מטרה יחידה של שם הספר. אופי השם אמור לשקף במידת מה את אופי הספר, ולכן במתן שם מתוחכם לספר שגרתי יש סכנה של הטעיית הקורא הפוטנציאלי.
אני צודק אתה טועה (אדוארד דה-בונו, "משרד החינוך ומכון ברנקו וייס")
מדריך לעסקי צבים (אורי לירון ואחרים, "באג") – מדריך לשפת התכנות לוגו, שמרכיב עיקרי בה קרוי "צב".
אמא שלי הייתה אומרת ששום דבר לא יצא ממני אז החלטתי להיות פרסומאי (דוד פוגל, "פוגל לוין")
היזהר מהיחפן המציע לך נעליו (הארווי מאקיי, "מטר")
שם מתוחכם > שם מתוחכם לנושא בלתי שגרתי

שם מתוחכם לספר העוסק בנושא שגרתי נועד להוות פיתיון שילכוד את עיני הקורא. כאשר הספר כולו עוסק בנושא בלתי שגרתי, או שהספר עוסק בנושא מוכר מנקודת מבט מיוחדת, הרי שם המשקף בצורה עניינית את תוכן הספר הוא שם בלתי שגרתי.
הפסיכולוגיה של השלומיאליות בצבא (נורמן דיקסון, "מערכות"). שם זה משקף בדיוק את תוכן הספר, אך המשמעות המקובלת של המילה "שלומיאליות" המופיעה בו שונה במקצת מהמשמעות שמייחס מתרגם הספר למילה זו. לפיכך טרחה מערכת הספר לתת עמוד בפתיחת הספר, ובו השיקולים שהנחו אותה בבחירת מילה זו, והמשמעות המיוחסת לה.
שם מתוחכם הוא מועמד טבעי לקבלת תואר "שם הספר המוזר ביותר", אותו מעניק כתב העת הבריטי Bookseller, אך הזוכה לשנת 1993 מעיד שגם לשמות מקטגוריות פשוטות יותר יש סיכוי בתחרות. בשנה זו ניתן התואר לספר פרוטוקול הסדנה הבינלאומית השנייה לעכברים עירומים, שהוא למעשה שם ענייני המתאר את תוכנו הלא שגרתי של הספר.
שם מתוחכם > שם מתחום אחר

יש ספרים ששמם רחוק מלהעיד על תוכנם. ייתכן שיש כאן אלמנט של הטעיה מדעת כדי לעורר עניין, וייתכן כי יש בכך תחכום יתר.
"Beyond Reasonable Doubt" (Louis Jacobs, The Littman Library of Jewish Civilization)
שם מתוחכם > שם עם מילה לא-מילונית

יש שממציאים מילה חדשה וייחודית כדי לשלב אותה בשם הספר, ובזכותה למשוך תשומת לב.
"בְּדִיחַמִּין לְשַׁבָּת" (דידי מנוסי, הוצאת כנרת זמורה ביתן. ניקוד השם במקור). בדיחמין = הֶלְחֵם המלים בדיחה+חמין.
"נְאוּמוֹלוֹגְיָה" (יורם שובל, הוצאת קונטנטו דה סמריק). נאומולוגיה – הֶלְחֵם מאולץ בשתי שפות: 'נאום' בעברית עם 'לוגיה' שפירושה ביוונית ידע או מדע. תוצאת ההלחם: תורת הנאום.
"The Ultimate Dinopedia, The Most Complete Dinosaur Reference Ever" (Don Lessem, Published by National Geographic). Dinopedia = Portmanteau of Dinosaur+Encyclopedia.
שם מתוחכם > שם עם חרוז

חריזת כותר נהוגה בספרי ילדים, אך אפשר למצוא אותה גם בספרי עיון.
"אירוח עם רוח" (ורדה הורביץ, הוצאת ידיעות ספרים), ספר התיירות הרוחנית בישראל.
"אבק ומאבק" (שמעון אביזמר שאער, הוצאת אעלה בתמר), ביוגרפיה.
ריבוי שמות

שמות מיוחדים אכן מושכים את העין, אך פעמים רבות כלל לא ניתן ללמוד מהם על נושא הספר, ולכן קיימת סכנה שהקורא הפוטנציאלי ימנע מלקחת ספר זה. הבעיה מצטמצמת כאשר מביאים בחשבון כי הן בחנויות הספרים והן בספריות מסודרים הספרים לפי נושאים, כך שהמיקום בו נמצא הספר רומז על תוכנו.
ריבוי שמות > שם ראשי + שם משני

פתרון לבעיה זו נמצא בגישה הנפוצה, של מתן שם כפול לספר: שם ראשי המושך את העין, ובצמוד לו שם משני – שם שבלוני או ענייני המסַפר על תוכן הספר, ובכך יוצק משמעות בשם הראשי.
לשחות עם הכרישים ולהישאר בחיים – 100 מירשמים להצלחה בעסקים (הארווי מאקיי, הוצאת מטר)
מקרני רנטגן ועד קוורקים – פיזיקאים מודרניים ותגליותיהם (אמיליו סגרה, הוצאת כתר)
לחיות בעולם אחר – אלכוהול, סמים והתנהגות אנושית (מאיר טייכמן, הוצאת רמות)
אימפריה משל עצמם – כיצד המציאו היהודים את הוליווד (ניל גבלר, הוצאת עם עובד)
חלום בהקיץ – ירושלים הלא בנויה (דוד קרויאנקר, הוצאת מגדל דוד)
בכל הדוגמאות דלעיל ניתן למעשה להסתפק בשם המשנה לבדו כדי לאפיין את הספר, אך בכך אובד הקסם שבשם הראשי.
במקרים פחות נפוצים אין לאף אחד משני השמות קיום עצמאי, ורק שילובם יוצר שם בעל משמעות:
"Mathematics – The Loss of Certainty" (Morris Kline, Published by Oxford University Press)
"Mathematics – Its Content, Methods and Meaning" (A. D. Aleksandrov et al., Published by Dover)
מצב חריג, שבו השם הראשי הוא שם ענייני ואילו שם המשנה הוא המיוחד, ניתן בשם הספר The Four-Color Problem – Assaults and Conquest. במקרה זה די בשם הראשי, שהוא שמה של בעיה מפורסמת במתמטיקה (בעיית ארבעת הצבעים), כדי לפתות את הקורא הפוטנציאלי לגלות עניין בספר; שם המשנה מוסיף פרטים על הדרך שבה מטפל ספר זה בהצגת הבעיה.
גם כאשר לספר שם קצר ושגרתי יש מקום לכותרת משנה, המרחיבה את המידע שמספק שם הספר. שם הספר מציין את התחום הכללי בו עוסק הספר, וכותרת המשנה מצמצמת תחום זה, ובכך מבהירה את נושא הספר.
דיני-עבודה – חוק, תקנות, תקדימים ודברי הסבר (מנחם גולדברג, "סדן")
המשפט הפלילי – מדריך שימושי לדיני העונשין (ששי גז ומשה רונן, "בורסי")
ריבוי שמות > שם ראשי 'או' שם משני

אחת הדרכים לשלב שני שמות לשם אחד היא חיבורם ברצף באמצעות המילה "או":
"פרנסיס בייקון או דיוקנו של האדם המרוקן מאנושיותו" (דידייה אנזיה ומישל מנוז`וז, הוצאת הקבוץ המאוחד)
"אפולוגיה על ההיסטוריה או מקצועו של ההיסטוריון" (מארק בלוך, הוצאת מוסד ביאליק)
"Why Things Go Wrong, Or The Peter Principle Revisited" (Laurence J. Peter, Published by Allen & Unwin)
ריבוי שמות > שם בשלוש רמות

יש היוצרים שם של ספר המורכב אף משלושה קטעים. במקרה כזה מעצבים כל קטע באותיות שונות.
בספר "העלוקות" (משה בדש, הוצאת עם אובד) יש שלוש כותרות. הכותרת הבולטת היא "עלוקות", וברור כי רוצים שהספר יוכר בציבור בשם קצר זה. כותרת משנה אחת מכריזה: "הכל על פרשת ניסיון חיסול תשלובת מפעלי פיקנטי". כותרת משנה נוספת מסבירה מי המחסלים: "מנגנון המס נגד איש אחד".
הכל על פרשת ניסיון חיסול תשלובת מפעלי פיקנטי
העלוקות
מנגנון המס נגד איש אחד
דרך מיוחדת מיושמת בעטיפת הספר "סודות המנהיגות של אטילה מלך ההונים" (וֶוס רוברטס, הוצאת מטר). שם הספר רשום על העטיפה באותיות גדולות, אך לפניו ואחריו מופיעות שורות נוספות באותיות קטנות (חצי גובה), המשלימות את השם ומבהירות שלא מדובר בספר היסטוריה.
איך ליישם בעסקים ובכל התחומים את
סודות המנהיגות של
אטילה מלך ההוּנים
מהמנהיגים האדירים שידע העולם
שם הספר כשם אחד מפרקיו

כאשר הספר הוא אוסף של פרקים בעלי תלות נמוכה זה בזה (קושר אותם מכנה משותף רחב, כגון מדור בכתב-עת בו פורסמו), ניתן לקרוא לספר בשם אחד הפרקים.
לעיתים שמות הפרקים הם מיוחדים ומקוריים; אין בכך כל בעיה כאשר שמות אלה תואמים את אופי הספר, ומשמעותם מתבררת לקורא במהלך קריאת הספר. בחירת שם פרק כזה כשם לספר מעניקה לספר שם מתוחכם ומוזר. גם במקרה זה פתרון מקובל הוא מתן כותרת כפולה לספר.
Timid Virgins Make a Dull Company עוסק בשעשועים מתמטיים ובשעשועי לשון. הפרק שזה שמו עוסק בעזרי זיכרון, וראשי התיבות של השם מציינים סדר פעולות בניווט.
The Unexpected Hanging עוסק אף הוא בשעשועים מתמטיים, והפרק על שמו נקרא הספר עוסק בפרדוקס שזה שמו.
שם המהווה משחק מילים > שילוב נרמז של שם המחבר

בקרב רבנים, המחברים ספרי קודש לסוגותיהם השונות, נפוץ המנהג לקרוא לספר בשם המהווה משחק מילים על שמו של המחבר, ולאחר מכן מוכר המחבר יותר בשם ספרו מאשר בשמו האמיתי. הרב אברהם ישעיהו קרליץ, למשל, קרא לספרו חזון איש (אי"ש = אברהם ישעיהו), ומאז נודע בציבור בשם זה.
ספרו של הרב קוק "מִדְבַּר שׁוּר" הוא על שם מקום בנדודי בני ישראל ממצרים לארץ המובטחת: ”וַיַּסַּע מֹשֶׁה אֶת יִשְׂרָאֵל מִיַּם סוּף, וַיֵּצְאוּ אֶל מִדְבַּר שׁוּר” ספר שמות, פרק ט"ו, פסוק כ"ב. מעבר לכך, שם הספר רומז על שמו של המחבר: שׁוּר פירושו הַבֵּט, וזה גם פירוש המילה קוּק ביידיש.
וריאציה חילונית של גישה זו באה לידי ביטוי בשם הספר מלה בסלע (אורי סלע, "כתר"). הספר עוסק במקורם של ביטויים ומילים, ולכן שמו יאה לו. בנוסף לכך רומז שם הספר לשם המחבר.
שם המהווה משחק מילים > לשון נופל על לשון

משחק מילים מסוג "לשון נופל על לשון" מופיע בשמות הספרים הבאים:
אור על עור (רוני וולף, "ידיעות אחרונות").
מחשבות על מחשבות (ג'ונתן מילר, "עם עובד").
"גומות ח"ן, פועלו של ביאליק בספרות הילדים" (אוריאל אופק, הוצאת דביר). ח"ן – ראשי תיבות של חיים נחמן, שמו הפרטי של ביאליק.
לצונו של אדם – כבודו" (אבשלום קור, הוצאת ספרית מעריב), וכדברי המחבר במבוא לספר: בתקווה שתהיו שבעי לצון.
"חוקי המשחק, זכותי לדעת את חובתי" (עורכת רוני אלוני-סדובניק, הוצאת ש. זק). ספר חוקים מוסבר לילדים.
The Missing Peace (מילולית: "השלום החסר" במקום missing piece – הפיסה החסרה) – דניס רוס על מאמצי הממשל האמריקני לתווך במשא ומתן לשלום בין ישראל לבין הפלסטינים והסורים.
בריאיון לזיסי סתוי עוסק דן מירון בשם ספרו נוגע בדבר ("זמורה ביתן"), שהוא קובץ מסות בענייני ספרות:
שם המהווה משחק מילים > אמפיבוליה

אמפיבוליה היא כשל לוגי מילולי הנובע מערפול או משיבוש במבנה הדקדוקי של משפט, הגורם לכך שלמשפט יש כפל משמעות.
"Eats, Shoots & Leaves – The Zero Tolerance Approach to Punctuation" (Lynne Truss, Publisher: Gottham Books)
להלן קטע מעטיפת הספר המסביר את כפל המשמעות:
"Girl's Like Spaghetti – Why You Can't Manage Without Apostrophes!" (Lynne truss, Publisher: G. P. Putnam's Sons)
שם עם שאלה

יש שמות ספרים שמציגים שאלה. לעיתים הספר מספק תשובה לשאלה, לעיתים תוכן הספר סותר את ההנחה שבשאלה, ולעיתים זו שאלת תמיהה.
שם עם שאלה > שאלה לקראת תשובה

השאלה הפשוטה שבכותרת, מקבלת תשובה בספר.
"יהודי גרמניה – מהגרים או פליטים?" (דורון נידרלנד, הוצאת מאגנס) – עיון בדפוסי ההגירה בין שתי מלחמות העולם.
"האם אלוהים הוא מתמטיקאי?" (מריו ליביו, הוצאת אריה ניר) – דיון בשאלה בהקשרים מדעיים, היסטוריים ופילוסופיים.
"מהם החיים?" (אוסקר ברניפייה, הוצאת אנונימה / דניאלה די-נור) – חומר למחשבה למי שתוהה ושואל שאלות על החיים, על העולם ועל עצמו.
"מי הזיז את הגבינה שלי?" (ספנסר ג'ונסון, הוצאת פקר) – מדריך להסתגלות לשינויים בחיים.
שם עם שאלה > שאלה לקראת הפרכה

השאלה שבכותרת היא בבחינת 'האמנם?' מעין רמז לקורא כי בספר יוטל ספק באמירה, או אף ינותץ מיתוס.
"אור לגויים?" (עורכת דפנה שרפמן, הוצאת הקבוץ המאוחד) – מדיניות החוץ של ישראל וזכויות האדם.
"מעטים מול רבים?" (עורכים אלון קדיש ו-ב"ז קדר, הוצאת מאגנס) עיונים ביחסי הכוחות הכמותיים בקרבות יהודה המקבי ובמלחמת העצמאות. האמנם לפנינו מלחמת מעטים נגד רבים, כפי שמקובל לחשוב?
"One People?" (Jonathan Sacks, Published by The Littman Library of Jewish Civilization)
שם עם שאלה > שאלה שמעוררת סקרנות

יש שמות ספרים עם שאלות שמיועדות לעורר את סקרנותו של הקורא בשאלה ישירה, למשל:
"Can You Believe Your Eyes?" (J. Richard Block and Harold Yuker, Published by Brunner-Routledge) – Book on illusions and visual oddities.
"למה ומדוע?" (אנגלד, הלנברנד, קרח וונדיה, הוצאת מסדה) – תשובות ברורות לשאלות של ילדים סקרנים.
אפשר גם לעורר סקרנות על ידי שאלה של תמיהה:
"אני? מרגלת?" (רות צוקר, הוצאת מערכות) – זכרונותיה של עולה שגויסה לשירות הביטחון בתק' ראשית המדינה. על העטיפה לא כתוב שזו אוטוביוגרפיה.
שם עם שאלה > שאלות שעולות

שאלה של תמיהה:
"אני? מרגלת?" (רות צוקר, הוצאת מערכות) – זכרונותיה של עולה שגויסה לשירות הביטחון בתק' ראשית המדינה. על העטיפה לא כתוב שזו אוטוביוגרפיה.
שאלה ללא סימן שאלה:
"האם שימפנזים חושבים על פרישה" (יעקב בורק, הוצאת כנרת זמורה ביתן). שאלה ללא סימן שאלה.
כותר עם המילה 'שאלה':
"שאלת ארץ-ישראל בשנים 1914–1918" (ישעיהו פרידמן, הוצאת מאגנס). מערכת היחסים שבין בריטניה, הציונות והערבים.
שאלה בהשאלה:
"Who Knows One?" (Harold Fisch, Published by Bar Ilan University) – An essay in autobiography.
רק שאלות:
"מי יודע?" (שמואל רוזן, הוצאת צבר, תשי"ח) – ספר שהוא כולו חידות ושאלות.
שם עם סימן קריאה

כפי שקיימים שמות ספרים עם סימן שאלה, יש גם שמות ספרים עם סימן קריאה. שמות אלה פונים לקורא בלשון ציווי – עַשֶׂה...!, היזהר! – וגם בקריאת עידוד או בזעקת צער. השמות הם לעיתים עם סימן קריאה או בלעדיו.
שם עם סימן קריאה > ציווי

"תשיגו לי את מינה צמח! – על סקרים, מתמכרים ומבקרים" (קמיל פוקס, הוצאת דביר), על ההבדל בין חיזוי הלך רוחו של הבוחר למציאות בקלפי.
שם עם סימן קריאה > קח עצה

פְּעַל על פי עצתנו – ותצליח!
"תן לתדמית לעבוד בשבילך!" (דיאנה מאתר, הוצאת פוקוס), עצות לשיפור התדמית.
"קום התהלך בארץ" (עמנואל הראובני, הוצאת זמורה ביתן), מדריך טיולים בשמורות הטבע. שם הספר נגזר מהפסוק ”קוּם הִתְהַלֵּךְ בָּאָרֶץ, לְאָרְכָּהּ וּלְרָחְבָּהּ” ספר בראשית, פרק י"ג, פסוק י"ז.
שם עם סימן קריאה > היזהר!

היזהר מאנשים, הישמר ממעשים!
"זהירות ערבוּת" (אהוד שטרן, הוצאת בורסי), מדריך לחותמי ערבות.
"עובדים עליכם בעיניים! – כל הסודות שאנשי השיווק לא היו רוצים שתדעו" (רם הרשטין, הוצאת מטר).
"היזהר מהיחפן המציע לך נעליו" (הארווי מאקיי, הוצאת מטר).
שם עם סימן קריאה > איוּם

איום בסגנון של שוד מזוין, שמאחוריו מסתתר צרור עצות כלכליות:
"החיים או הכסף! – 9 השלבים לשינוי היחס לכסף, השגת עצמאות כלכלית והגשמה עצמית" (ג'ו דומינגז וויקי רובין, הוצאת כתר).
שם עם סימן קריאה > קריאת עידוד

"קום התנערה! – אליהו גוז'נסקי, כתביו ועליו" (תמר גוז'נסקי, הוצאת פרדס). קריאת העידוד שבכותרת הראשית אינה אלא פרפרזה ישירה למילות האינטרנציונל בתרגומו של אברהם שלונסקי:
"זעקי ארץ מושחתת" (אריה אבנרי, הוצאת טפר). זו פרפרזה על שם הספר "זעקי ארץ אהובה" (אלן פטון, הוצאת עם עובד).
"כן!" (רוג'ר פישר ואחרים, הוצאת מטר). פרויקט המשא ומתן של אוניברסיטת הרווארד. ספר עם השם הקצר ביותר, היה לרב-מכר.
שם עם סימן קריאה > הצהרת מחויבות

הכרזה כלפי עם ועולם על מחויבות:
"לא נחדל!" (אמנון רשף, הוצאת דביר), חטיבה 14 במלחמת יום הכיפורים.
שם רומז > שם הרומז כי הספר יגלה סודות ונסתרות

"סודות של כותב נאומים" (יעקב מאור, הוצאת ידיעות ספרים, ספרי חמד)
"רזי המשפט" (יורם סגי-זקס, הוצאת המחבר)
"מסתרי הצמיחה הכלכלית" (אלחנן הלפמן, הוצאת עמיחי)
"לגלות נסתרות, פרשנות והלכה במגילות קומראן" (כנה ורמן ואהרן שמש, הוצאת מוסד ביאליק)
"צפונות נגב" (בנו רותנברג, הוצאת מסדה)
"בעקבות נעלמים – לפרשת ארלוזורוב" (אריה בכר, הוצאת ליפשה חסון)
"תעלומת הכתר: המצוד אחר כתב היד החשוב ביותר של התנ"ך" (מתי פרידמן, הוצאת כנרת, זמורה ביתן)
"חידת התורשה" (נירה גולד, נורית קינן, הוצאת המרכז לטכנולוגיה חינוכית)
"אור הגנוז" (מרטין בובר, הוצאת שוקן)
"משא ומתן – הממד החבוי" (אמירה גלין, הוצאת רמות)
"אורות בערפל" (אורי שגיא, הוצאת ידיעות ספרים)
"התהליך: מאחורי הקלעים של הכרעה היסטורית" (אורי סביר, הוצאת משכל)
"הפסוקים הסמויים מן העין" ( ידידיה יצחקי, הוצאת אונ' בר-אילן)
"ערוץ חשאי – אוסלו הסיפור המלא" (רון פונדק, הוצאת ספרי עליית הגג)
"מבט אל פרשיות מן העבר – תשע שיחות" (א. תרשיש, הוצאת הקיבוץ המאוחד)
"Behind Closed Doors – Domestic Violence in India" (Edited by Rinki Bhattacharya, Published by Sage)
שם רומז > שם הרומז כיצד יגיע הקורא אל היעד

"אשנב למסך הברזל" (אבא גפן, הוצאת ספרית מעריב)
"צוהר לספרות הגאונים" (ירחמיאל ברודי, הוצאת הקיבוץ המאוחד)
"חלון למציאות – מחוות ישראליות לרנסנס האיטלקי" (אליק מישורי, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה)
"דלתות מוזיקליות – להאזין ולא רק לשמוע" (נתן שחר, עדי סולקין וקלאודיה גלושנקוף, הוצאת מכון מופ"ת)
"שער לסינית – ספר לימוד למתחילים" (לב רובשוב, הוצאת אקדמון)
"בשבילי התחייה, מחקרים בציונות הדתית" (אברהם רובנסתין, הוצאת אונ' בר-אילן)
רפא"ל – בנתיבי המחקר והפיתוח לביטחון ישראל (מוניה מרדור, הוצאת משרד הביטחון)
"מסילת ישרים" (רמח"ל – משה חיים לוצאטו, נדפס לראשונה על ידי המחבר בשנת 1740)
"דרכים בהבעה" (זינה רגב, הוצאת אקדמון)
"דרך סלולה לאנגלית" (מנחם בלוך, הוצאת מישל"ב, מכון ישראלי להשכלה בכתב)
"אופיס בצעד בטוח – הדרך הקלה והמהירה ללימוד" (טרודי רייסנר, הוצאת הוד-עמי)
שם רומז > שם הרומז על פשטות ועל הנאה מהספר

"דקדוק עם חיוך" (עדנה לאודן, הוצאת דיונון)
"עברית עליזה" (חנניה רייכמן, הוצאת יוסף שרברק). מטרת הספר היא סיוע להנחלת הלשון באמצעות שעשועי לשון בחרוזים.
"ערבית מדוברת בהנאה" (משה שרון, הוצאת ש. זק)
"כיף לקרוא ולכתוב, הקניית מיומנויות הקריאה והכתיבה" (צפורה הן, הוצאת כנרת זמורה ביתן דביר)
"פשוט להיות שף" (גיא פרץ, הוצאת קוראים)
"כותבים בקלות" (תמר מטלון, הוצאת שמואל זימזון)
"מבשלת בקלות: אוכל טוב בלי מאמץ" (איילת הירשמן, הוצאת מודן). כאן יש רמז בבחינת הבטחה משולשת: גם בקלות, גם בלי מאמץ וגם אוכל טוב, בדומה לספרים אחרים של המחברת: "פשוט טעים", "שנה של אוכל טוב", "קיץ שמח במטבח" ועוד.
שם רומז > שם הרומז על מידע מלא, מועיל ובאיכות מעולה

'"ספר הסיגרים המלא" (אנוור באטי, הוצאת כנרת, זמורה, ביתן)
"מילון הסלנג המקיף" (רוביק רוזנטל, הוצאת כתר)
"המילון השלם לחרוזי לשון" (אריה אוריאל, הוצאת גוונים – ליאור)
"ספר התשנינים הגדול של ראובן וימר" (הוצאת דורון ספרים)
"ספר השמות הענק" (קרן כהן, הוצאת אסטרולוג)
"המבוך המדהים של חידות ואתגרי חשיבה" (שלמה אבס, הוצאת מודן)
"אמאל'ה! מדריך ההישרדות האולטימטיבי ליולדת" (סיגל קפלן, הוצאת אוריון)
"המדריך המעשי לעורך הדין" (ליאון פיין, הוצאת צרפתי מעצבים)
"המדריך המושלם לקניה ולמכירה של עסקים" (ארנולד גולדשטיין, הוצאת בר אור)
"המדריך הידידותי למעבד התמלילים" (אורית כהן ורחל צ'רניחוב, הוצאת אורט)
"פוליטיקה שימושית" (אליהו שפייזר, הוצאת דביר)
"The Golden Primer" (J. M. D. Meiklejohn, Published by William Blackwood & Sons, 1884). A Victorian guide to help children to learn reading.
"A Comprehensive Russian Grammar" (Terence Wade, Published by Blackwell).
שם רומז > שם הרומז על דבר עבירה

יש ספרים אשר שמם רומז על דבר עבירה. אלה ספרים שאין להם זיקה לפלילים, אך השם מושך את העין ומעורר עניין. למשל ספרים שמסבירים כיצד ליצור מצג שוא באמצעות מניפולציה בנתונים סטטיסטיים ובגרפיקה – עיוות, הבלטה, הסתרה, צביעה ועוד. יש גם ספרים על מניפולציה של זריזות ידיים.
שמות ספרים כגון: "איך לרמות בעזרת...", או "המדריך להונאה...".
"How to Lie with Maps" (Mark Monmonier, Published by University of Chicago Press).
"How to Lie with Statistics" (Darrell Huff, Published by W. W. Norton & Company).
"The Official C.I.A. Manual of Trickery and Deception" (H. Keith Melton and Robert Wallace, Published by Harper).
שם רומז > שם הרומז על שותפוּת

יש ספרים ששמם כולל כינויי גוף כגון אנחנו, או מילות שיתוף כמו שלנו ושלך.
שם כזה עשוי להתפרש בעיני הקורא כשותפות, ולעודד אותו כשותף לספר.
"דקדוקנו" (צבי בצר ומרדכי רוזן, הוצאת עם עובד) – הדקדוק שלנו
"המדריך שלך להיריון וללידה" (לורה ריילי, הוצאת מטר)
"Our Origins – Discovering Physical Anthropology" (Clark Spencer Larsen, Published by W. W. Norton & Company) – המוצא שלנו
ביוגרפיות

ספרי ביוגרפיה ואוטוביוגרפיה מהווים שדה נרחב ליצירתיות שמות הספרים. כי הרי כיצד יבחינו בין אינסוף הכותרים, כאשר כולם מספרים את תולדותיו של פלוני.
ביוגרפיות > ביוגרפיה עם שם סתמי

מחברים רבים בוחרים בדרך הפשוטה, הסתמית: "ביוגרפיה של פלוני". זה שם ברור, שם שאינו דורש יצירתיות, שם שאינו מחייב כותרת משנה. חסרונו של השם הסתמי הוא בכך שאינו ייחודי, שאינו מושך את העין.
"שפינוזה – ביוגרפיה" (סטיבן נדלר, הוצאת רסלינג)
"צ'ארלס דרווין – אוטוביוגרפיה" (הוצאת רסלינג)
ביוגרפיות > ביוגרפיה עם שם שבלוני

השם השבלוני הוא בבחינת וריאציה משופרת של השם הסתמי, כאשר מחליפים את המילה ביוגרפיה במילים נרדפות.
"צ'ארלי צ'פלין – סיפור חיים" (סטיבן וייסמן, הוצאת מודן)
"אורד וינגייט – חייו ופועלו" (אברהם עקביה, הוצאת משרד הביטחון)
"The Life and Death of Chopin" (Kazimierz Wierzyński, Published by Simon and Schuster)
ביוגרפיות > ביוגרפיה עם שם מורחב

שם מורחב מורכב מכותרת ומכותרת משנה, כאשר באחת הכותרות כותבים 'ביוגרפיה', או תחליף נאה למילה ביוגרפיה.
"ניסיון חיי – ניסיון חיי: זכרונותיו של אביר מוסלמי בימי מסעי הצלב" (אוסאמה אבן מונקיד', הוצאת עם עובד)
"בנתיב שהלכתי – פרקי חיים ומוקדי פעילות" (יוכבד בת-רחל, הוצאת מכון טבנקין לחקר ולימוד הקיבוץ)
"חייו של ג'ון לנון – כולנו רוצים לשנות את העולם" (ג'ון וייז ג'קסון, הוצאת רסלינג)
ביוגרפיות > ביוגרפיה עם אופי

דרך נפוצה היא מתן שם לספר הכולל את תיאור האופי של הביוגרפיה. יש בכך מעין סיכום, במילה או בשתיים, של הדמות או של קורותיה.
"ילד לא רצוי – יצחק בן אהרון, ביוגרפיה אינטימית" (יעל גבירץ, הוצאת ידיעות אחרונות)
"מאי זיאדה – ביוגרפיה חברתית תרבותית" (מירה צורף, עבודת דוקטורט אונ' ת"א)
"פנחס ספיר – ביוגרפיה כלכלית פוליטית" (יצחק גרינברג, הוצאת רסלינג)
"גולדה – ביוגרפיה פוליטית" (מירון מדזיני, הוצאת ידיעות אחרונות)
"משה דיין, האיש והאגדה – ביוגרפיה פסיכואנאליטית" (אבנר פלק, הוצאת כנה)
"דוד מלך ישראל – ביוגרפיה פסיכואנליטית של דוד בן-גוריון" (אבנר פלך, הוצאת תמוז-בר) אותו מחבר כתב שתי ביוגרפיות פסיכואנליטיות.
"בובר וההיסטוריה – ביוגרפיה רוחנית מול מציאות היסטורית" (דוד ברזילי, עבודת תזה האונ' העברית)
"עיניך רואות – ארבעים שנות ביוגרפיה תורנית תשכ"ז–תשס"ז" (מאיר וונדר, המכון להנצחת יהדות גליציה)
Mies Van Der Rohe – A Critical Biography (Franz Schulze, Published by University of Chicago Press)
ביוגרפיות > ביוגרפיה מאוירת

ספרי ביוגרפיה לילדים מאופיינים על ידי ריבוי תמונות, למשל ספר עם שפע תצלומים ואיורים – 600 תמונות על פני 300 עמודים:
"Mark Twain Himself – A Pictorial Biography" (Mark Twain, Published by University of Missouri).
ביוגרפיה בעיצוב של קומיקס – איורים עם טקסטים בבועות, פורמט המיועד לתלמידי הכיתות הנמוכות:
"Marie Curie – Graphic Biography" (Published by Saddleback).
ביוגרפיה שעיקרה תצלומים המלווים במידע ובאנקדוטות:
"איש עם חזון, דוד בן-גוריון, סיפור חייו ב-100 תמונות", בעריכת שלמה סוריאנו, הוצאת אופיר ביכורים, 2015
ביוגרפיות > ביוגרפיה סמויה

יש ספרים אשר שמם כלל לא מעיד עליהם שזו ביוגרפיה. הספרים להלן, למשל, הם ביוגרפיות, אך למילה ביוגרפיה, או לתחליפיה, אין זכר על העטיפה.
"נץ בשחקים" (רן רונן פקר, הוצאת ידיעות אחרונות).
"לפני שירד הלילה" (רינלדו ארנס, הוצאת מגנס).
ביוגרפיות > ביוגרפיה בהשאלה

ספר ביוגרפיה מספר על מהלך חיים של פלוני, אך יש השואלים את המונח ביוגרפיה כדי לתאר תהליכים היסטוריים לא של בני אדם.
"המשולש הירושלמי – ביוגרפיה אורבנית" (דוד קרויאנקר, הוצאת כתר). הספר דן בתולדותיו של אזור מרכז העיר ירושלים.
"מתחם טרה-סנטה, ירושלים – ביוגרפיה של מקום, דיוקנה של תקופה 1926–1999" (דוד קרויאנקר, הוצאת מגנס). בשני הספרים, אותו המחבר כותב ביוגרפיה של עיר.
"Rome – The Biography of a City" (Christopher Hibbert, Published by Penguin Books).