stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנה פופלוול

| --- | --- |

אנה פופלוול, 2013
 לידה:  16 בדצמבר 1988 (בת 36) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 מקום לימודים:  מודלין קולג'  בית הספר נורת' לונדון 
 פרסים והוקרה:  פרס CAMIE 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנה פופלוול בבכורה של "סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן"
אנה קתרין פופלוול (באנגלית: Anna Katherine Popplewell; נולדה ב-16 בדצמבר 1988) היא שחקנית אנגלייה, אשר מוכרת בעיקר מדמותה כסוזן פבנסי מסדרת "סיפרי נרניה", ובשל גילומה של לולה בסדרה "ממלכה".
ביוגרפיה

פופלוול נולדה בלונדון, אנגליה, בתם הבכורה מתוך שלושה ילדים של אנדרו פופלוול, שופט בבית המשפט לערעורים ושל דברה לומאס, רופאת עור. שני אחיה הצעירים, לולו פופלוול ופרדי פופלוול גם הם עוסקים באמנויות הבמה. סבה מצד אביה, הוא השופט לשעבר אוליבר פופלוול ודודה הוא שחקן הקריקט נייג'ל פופלוול.
פופלוול החלה ללמוד משחק בגיל שש בבית הספר לדרמה Allstors. היא התקבלה לאוניברסיטת אוקספורד בשנת 2007, שם למדה אנגלית וספרות במכללת מודלין, אותם סיימה בשנת 2010.
קריירה

ב-1998, היא קיבלה את התפקיד הראשון והרציני שלה בסדרת הטלוויזיה "גבר צרפתי".
ב-1999, היא הופיעה לראשונה בקולנוע בסרט "מנספילד פארק". לאחר מכן היא הופיעה בתפקידי משנה בסרטים: "ערפד קטן", "אני בלעדיך" ו"נערה עם עגיל פנינה".
בשנת 2003, קיבלה פופלוול לראשונה תפקיד ראשי בסרט "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים". הסרט יצא לאקרנים ב-2005 וזכה להצלחה גדולה.
ב-2008 יצא הסרט השני בסדרה, "הנסיך כספיאן", שזכה להצלחה פחותה משל הסרט הראשון.
ב-2010 השתתפה פופלוול בתפקיד אורח בסרט השלישי בסדרה "סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר". בשנת 2012 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "היילו 4: עלייתו של שחר חדש", אשר מבוססת על סדרת המשחקים Halo.
מ-2013 ועד 2016 שיחקה בשלוש העונות הראשונות של בסדרת הטלוויזיה "ממלכה" בתפקיד לולה, חברתה של מרי, מלכת הסקוטים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | מנספילד פארק | בטסי |  |
| 2000 | הערפד הקטן | אנה סאקוויל-באג |  |
| 2001 | אני בלעדייך | מרינה הצעירה |  |
| 2002 | מכנסי הרעם | דניס סמאש |  |
| 2003 | נערה עם עגיל פנינה | מארטיה |  |
| 2005 | סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים | סוזן פבנסי |  |
| 2008 | סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן | סוזן פבנסי |  |
| 2010 | סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר | סוזן פבנסי |  |
| 2012 | Payback Season | איזי |  |
| 2015 | Freak of Nurture | בת'אני ליין |  |
| 2019 | You are here | טניה |  |
| TBA | Fairytale | פרנקי |  |
| TBA | The Gallery |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Frenchman's Creek | הנריאטה | סרט טלוויזיה |
| 2000 | Dirty Tricks | רבקה | סרט טלוויזיה |
| 2001 | Love in a Cold Climate | ויקטוריה | מיני-סדרה |
| 2002 | דניאל דרונדה | פאני דה-וילו | מיני-סדרה |
| 2012 | היילו 4: עלייתו של שחר חדש | צ'ילאר סילבה | תפקיד ראשי; 5 פרקים |
| 2016-2013 | ממלכה | ליידי לולה / | תפקיד ראשי (עונות 3-1); 62 פרקים |
| 2020 | The Left Right Game | לאורה | פודקאסט; פרק: "This Ain't Our World" |
רבקה סוני

רבקה סוני (באנגלית: Rebecca Soni; נולדה ב-18 במרץ 1987) היא שחיינית עבר מארצות הברית ממוצא יהודי, היא אלופה אולימפית פעמיים ברציפות (בייג'ינג 2008 ולונדון 2012) במשחה 200 מטר חזה, בעלת 6 מדליות אולימפיות, אלופת העולם ושיאנית עולם במשחים ל-100 מטר חזה ול-200 מטר חזה. היא השחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה 100 מטר חזה מתחת ל-1:05 דקות ו-200 מטר חזה מתחת ל-2:20 דקות.
ביוגרפיה

רבקה סוני נולדה בפריהולד, ניו ג'רזי הוריה של רבקה פיטר וקינגה שונברג היגרו מקלוז'-נאפוקה שבטרנסילבניה (כיום ברומניה) לארצות הברית. סבא וסבתא רבתא של רבקה, בני הזוג שונברג, הם יהודים שניספו  בשואה.  בנם פולי (סבא של רבקה ואבא של פיטר) ניצול שואה ששרד את אושוויץ (נפטר בסוף יולי 2012). לרבקה סוני משפחה בישראל. היא דוברת גם הונגרית. החלה לשחות בגיל 10. היא בוגרת של אוניברסיטת דרום קליפורניה בתקשורת. התאמנה בהדרכתו של המאמן דייב סאלו. בשנת 2012 פרשה משחייה תחרותית ונכון לשנת 2017 היא מנטורית ספורטאים.
בשנת 2013, אימצה אורח חיים טבעוני. סוני לא הייתה מודעת לאורח חיים זה בתקופתה כספורטאית, ולדבריה העובדה שלא התחרתה כטבעונית היא אחת החרטות הגדולות שלה.
קריירה > 2005

באוניברסיאדה שנערכה באיזמיר, טורקיה בשנת 2005 זכתה סוני בשתי מדליות כסף. במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.77 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.84 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 32.71 שניות.
קריירה > 2006

באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר), שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2006 סיימה סוני במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:24.06 דקות.
קריירה > 2008 > אלופה אולימפית ושיאנית עולם

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה סוני ב-3 מדליות. סוני השתתפה במשחה ל-100 מטר חזה רק לאחר שג'סיקה הארדי הושעתה עקב שימוש באימרוץ (קלנבוטרול) וזכתה במדליית כסף בתוצאה של 1:06.73 דקות, אחרי שיאנית העולם לייזל ג'ונס מאוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש בתוצאה של 1:05.17 דקות ולפני מירנה יוקיץ' מאוסטריה (1:07.34 דקות). שלושה ימים לאחר מכן, במשחה ל-200 מטר חזה היא הפתיעה את ג'ונס שיאנית העולם כשזכתה במדליית זהב בשיא עולם חדש של 2:20.22 דקות, לפני ג'ונס (2:22.05 דקות) ושרה נורדנסטם מנורווגיה, שקבעה שיא אירופי חדש (2:23.02 דקות). היא זכתה במדליית כסף נוספת במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא אמריקאי חדש 3:53.30 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש (3:52.69 דקות) ולפני סין שקבעה שיא אסייתי חדש (3:56.11 דקות).
קריירה > 2009

במבחנים האמריקאים לאליפות העולם בשחייה, שנערכו באינדיאנפוליס ביולי 2009 קבעה סוני שיא אמריקאי חדש במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.34 דקות. בנוסף, היא ניצחה במשחה ל-200 מטר חזה ( 2:20.38 דקות).
קריירה > 2009 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכתה סוני בשתי מדליות. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.93 דקות, לפני יוליה יפימובה מרוסיה (1:05.41 דקות) וקייסי קרלסון בת ארצה (1:05.75 דקות). בשלב חצי הגמר במשחה זה, היא קבעה שיא עולם חדש של 1:04.84 שניות ובכך הייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-1:05 דקות. היא שיפרה את שיאה העולמי של לייזל ג'ונס מאוסטרליה שעמד על 1:05.09 דקות. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.11 שניות אחרי יפימובה שקבעה שיא עולם חדש (30.09 שניות) ולפני שרה קסוליס מאוסטרליה (30.16 שניות). במשחה ל-200 מטר חזה היא סיימה במקום רביעי בתוצאה של 2:22.15 דקות אחרי המנצחת נדיה היגל מסרביה (2:21.62 דקות). סוני פתחה בסערה את המשחה, בקצב מדהים של 1:05.73 דקות לאחר 100 מטר, כמעט 3 שניות לפני היגל. על סף הסיום כוחה לא עמד לה ושלוש השחייניות הזוכות הצליחות להשיגה.
בתחרות שחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה במנצ'סטר, אנגליה ב-18 בדצמבר אותה שנה היא קבעה במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:14.57 דקות (השיא נוכחי, 2021). למחרת היא קבעה במשחה ל-100 מטר שיא עולם חדש של 1:02.70 דקות, שיפור לשיא העולם בן החודש של לייזל ג'ונס (1:03.00 דקות). שיא זה החזיק מעמד 4 שנים ונישבר על ידי רותה מיילוטיטה מליטא (1:02.36 דקות).
קריירה > 2010

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באירווין, ארצות הברית באוגוסט 2010 זכתה סוני ב-3 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר חזה (1:04.93 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה (2:20.69 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (3:55.23 דקות). תוצאות אלו שקבעה היו מהירות יותר מאלו שניקבעו באותם המשחים באליפות אירופה בשחייה שנערכה במקביל בבודפשט.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדובאי בדצמבר 2010 זכתה סוני ב-4 מדליות מהן 3 זהב ואחת כסף והייתה לשחיינית המצטיינת בתחרות. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.83 שניות, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא תחרות חדש של 1:03.98 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא תחרות חדש נוסף של 2:16.39 דקות. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:48.36 דקות.
קריירה > 2011

באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה סוני ב-4 מדליות, מהן 3 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.05 דקות, לפני לייזל ג'ונס (1:06.25 דקות) וליפינג ג'י מסין (1:06.52 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.47 דקות, לפני יפימובה (2:22.22 דקות) ומרתה מקייב מקנדה (2:24.81 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם נטלי קוגלין, דנה ולמר ומליסה פרנקלין (3:52.36 דקות), לפני סין (3:55.61 דקות) ואוסטרליה (3:57.13 דקות). היא קבעה תוצאה של 1:04.71 דקות ב"זינוק שליחות". מדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.58 שניות, אחרי הארדי (30.19 שניות) ויפימובה (30.49 שניות).
קריירה > 2012

באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה סוני ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש של 2:19.59 דקות, לפני סאטומי סוזוקי מיפן (2:20.72 דקות) ויוליה יפימובה (2:20.92 דקות) ובכך הייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-2:20 דקות, כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 2:20.00 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם מליסה פרנקלין, דנה ולמר ואליסון שמיט בשיא עולם חדש של 3:52.05 דקות. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.55 דקות, אחרי רותה מיילוטיטה (1:05.47 דקות) ולפני סאטומי סוזוקי (1:06.46 דקות).
השגים ותארים

בשנת 2009 זכתה סוני בתואר שחיינית השנה בארצות הברית ביחד עם אריאנה קוקורס.
בשנים 2010 ו-2011 זכתה סוני בתואר שחיינית השנה בעולם.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חזה: 30.11 שניות (2009)
100 מטר חזה: 1:04.84 דקות (2009), שיא עולם בעבר
200 מטר חזה: 2:19.59 דקות (2012), שיא עולם בעבר
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חזה: 29.83 שניות (2010)
100 מטר חזה: 1:02.70 דקות (2009), שיא עולם בעבר
200 מטר חזה: 2:14.57 דקות (2009), שיא עולם
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חזה
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה
הערות שוליים

↑  יוסי פרץ ארי, סוני סופרסטאר: הקשר הישראלי של רבקה סוני, באתר nrg‏, 5 באוגוסט 2012
↑  56 Rebecca Soni – Swimming World Champion, sportuccino.com, 15 March 2017
↑  The Plant-Powered Fitness Edge, alive.com, February 1, 2017
ליזי דייגנן

ארמיטסטד במרוץ בוולודרום רבולושן במנצ'סטר (2007)
ארמיטסטד (משמאל) רוכבת בקבוצת הבריחה במרוץ הכביש באולימפיאדת לונדון (2012)
אליזבת' מרי "ליזי" דייגנן (לשעבר, ליזי ארמיטסטד, באנגלית: Elizabeth Mary "Lizzie" Deignan; נולדה ב-18 בדצמבר 1988) היא רוכבת אופניים בריטית, המתמחה במרוץ אופני מסלול ובמרוץ אופני כביש. היא רוכבת בקבוצה האמריקאית לידל-טרק. היא צברה חמש מדליות באליפויות העולם במסלול בשנים 2009 ו-2010 בטרם עברה להתמקד במרוצי אופני כביש. זכתה במדליית הכסף במרוץ הכביש באולימפיאדת לונדון (2012) וניצחה באליפות העולם באופני כביש ב-2015.
ביוגרפיה

נולדה בשם אליזבת' ארמיטסטד, באוטלי שמערב יורקשייר, והחלה להתאמן ולהתחרות באופניים ב-2004, לאחר שצוות חיפוש כישרונות לאומי באופניים ערך ביקור בבית הספר שלה. היא בוגרת "התוכנית הבריטית לפודיום אולימפי" של איגוד האופניים הבריטי.
דייגנן היא צמחונית מאז היותה בת 10.
קריירה באופני מסלול

ארמיטסטד הייתה אלופת אירופה במרוץ לקו הסיום (Scratch Race) לנערות (עד גיל 18) ב-2005 ואלופת אירופה במרוץ זה עד גיל 23 בשנים 2007 ו-2008. היא הייתה סגנית אלופת אירופה עד גיל 23 במרוץ הנקודות (Points Race) ב-2007. היא נמנתה על הנבחרת הבריטית שזכתה בניצחון ברדיפה קבוצתית (Team Pursuit) באליפות העולם ב-2009. במרוץ לקו הסיום (Scratch Race) היא סיימה שנייה לאחר שבמהלך המרוץ היא נפלה אך הצליחה לקום על רגליה ולהצטרף מחדש למרוץ. באותה אליפות זכתה במדליית ארד במרוץ הנקודות לאחר שרכבה פצועה וחבושה כתוצאה מנפילתה במרוץ הקודם.
לאחר שעברה להתמקד במרוצי הכביש, המשיכה גם להתחרות במסלול וב-2011 ניצחה באליפות בריטניה במרוץ הנקודות ובמרוץ לקו הסיום.
קריירה באופני כביש

ב-2009 עברה להתמקד באופני כביש והצטרפה לקבוצה הבלגית "לוטו-בליסול". באותה שנה ניצחה באליפות בריטניה במרוץ הכביש עד גיל 23. ב-2010 הצטרפה לקבוצה "סרוולו טסט טים" שהפכה ב-2011 לקבוצת "גרמין-סרוולו". ב-2010 ניצחה שנית באליפות בריטניה במרוץ הכביש עד גיל 23 וזכתה במדליית כסף במרוץ הכביש במשחקי חבר העמים שנערכו בדלהי (המנצחת: רושל גילמור מאוסטרליה). ב-2011 ניצחה במרוץ הכביש באליפות בריטניה וסיימה שביעית במרוץ הכביש באליפות העולם באופני כביש. ב-2012 הצטרפה לקבוצה ההולנדית "AA Drink-Leontien.nl" וניצחה במהדורה הראשונה לנשים של המרוץ הקלאסי הוותיק לגברים, גנט - וולגם, לאחר שביצעה בריחת יחיד 40 קילומטרים לסיום.
במרוץ הכביש באולימפיאדת לונדון הייתה ארמיטסטד חלק מקבוצת בריחה בת שלוש רוכבות שהצליחה להגיע לסיום לפני הדבוקה. במרוץ אל קו הסיום היא נוצחה על ידי ההולנדית מריאנה ווס וזכתה במדליית הכסף - המדליה הראשונה בה זכתה בריטניה במשחקים אלו.
ב-2013 עברה ארמיטסטד לקבוצה ההולנדית Boels Dolmans Cycling Team. הישגיה הבולטים ב-2013 היו ניצחון במרוץ הכביש באליפות בריטניה ומקום שלישי בדרוג הכללי בטור הנשים של הולנד. במרוץ זה ניצחה גם בקטגוריית המאוצים ובקטגוריה המשולבת.
ב-2014 ניצחה ארמיטסטד בסבב הגביע העולמי באופני כביש לנשים. היא ניצחה במרוץ הראשון בסבב, רונדה ון דרנט (במרץ 2014) וסיימה שנייה בשלושת המרוצים העוקבים בסבב. היא המשיכה והחזיקה במקום הראשון בסבב עד סיומו בסוף אוגוסט 2014 וקטעה בכך רצף של שנתיים בהן ניצחה מריאנה ווס בסבב. ביולי 2014 ניצחה במרוץ אופני הכביש במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בגלאזגו, סקוטלנד.
ב-2015 שבה ארמיטסטד וניצחה בסבב הגביע העולמי באופני כביש לנשים, תוך שניצחה בשלושה מתוך עשרת מרוצי הסבב, כולל בטרופאו אלפרדו בינדה ובגרנד פרי דה פלואה ברטאן.

במרוץ הכביש באליפות העולם, שנערכה בריצ'מונד שבארצות הברית, ניצחה ארמיטסטד לאחר שגברה במאוץ אל קו הסיום של קבוצה של תשע רוכבות והקדימה את יריבתה הגדולה בשנת 2015, ההולנדית, אנה ואן דר ברחן.
עונת 2016 שאותה ייעדה להכנות לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, הייתה עתירת הישגים עבורה. היא ניצחה ב-9 מרוצים, בהם המרוצים החד-יומיים הבולטים ביותר דוגמת: סטראדה ביאנקה לנשים, טרופאו אלפרדו בינדה, רונדה ון פלנדרן לנשים ואומלופ הט ניוסבלד לנשים. כמו כן היא ניצחה במרוץ הקטעים החשוב "טור הנשים" שנערך זו השנה השלישית בבריטניה. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו היא נחשבה כאחת המועמדות המובילות לניצחון אך הצליחה לסיים במקום החמישי, המאכזב מבחינתה. במרוץ הכביש באליפות העולם שנערכה בדוחא היא סיימה במקום הרביעי.
היעדרות מבדיקות סמים

זמן קצר לפני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) נודע כי ארמיטסטד עמדה בפני עונש השעיה בשל היעדרותה משלוש בדיקות לגילוי סמים במשך 12 חודשים (מאוגוסט 2015 ועד יוני 2016). בערעורה לפני בית הדין לבוררות בספורט טענה ארמיטסטד כי היעדרותה מהבדיקה הראשונה הייתה באשמת מערכת הבדיקה. טענתה התקבלה ועונשה בוטל. הפרשה נודעה לעיתונות רק לאחר ביטול ההשעיה ונמתחה ביקורת על המוסדות ועל ארמיטסטד, כולל על ידי רוכבים אחרים. להגנתה יצא אלוף העולם בסקוואש, ג'יימס וילסטרופ, שטען כי הציבור אינו מודע למורכבות הליכי הבדיקות, היכולים בקלות להכשיל את הספורטאים. הוא אף ציין כי לארמיטסטד נערכו ב-2016 16 בדיקות לגילוי סמים בהן התוצאות היו שליליות.
חיים אישיים

בספטמבר 2016 נישאה ארמיטסטד לרוכב האופניים האירי, פיליפ דייגנן (Philip Deignan) והיא מתחרה תחת שמה החדש אליזבת' דייגנן. בתם הבכורה נולדה בספטמבר 2018.
מועצת הביטחון של האומות המאוחדות

.
| --- | --- |


 מדינה:  האומות המאוחדות האומות המאוחדות
 מטה הארגון:  בניין האומות המאוחדות, מנהטן, ניו יורק
 חברים:  חברות קבועות:  ארצות הברית ארצות הברית  רוסיה רוסיה   הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין  בריטניה בריטניה  צרפת צרפת חברות תורניות (אוק' 2023): אלבניה אלבניה  ברזיל ברזיל  אקוודור אקוודור  גבון גבון  גאנה גאנה  יפן יפן  מלטה מלטה  מוזמביק מוזמביק  שווייץ שווייץ  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
 תקופת הפעילות:  24 באוקטובר 1945 – הווה (79 שנים)
 נוצר מתוך:  האומות המאוחדות האומות המאוחדות
 www.un.org/securitycouncil
 
אולם מועצת הביטחון של האו"ם בניו-יורק
מועצת הביטחון של האומות המאוחדות (באנגלית: United Nations Security Council) היא אחד מששת הגופים העיקריים שכוננה מגילת האומות המאוחדות. תפקידה העיקרי הוא לקיים את השלום ואת הביטחון בעולם.
הרכב המועצה

במועצת הביטחון יש חמש חברות קבועות ועשר חברות מתחלפות. החברות הקבועות הן חמש המייסדות: ארצות הברית, רוסיה, בריטניה, צרפת וסין (עד 1971 הרפובליקה הסינית ומ-1971 הרפובליקה העממית של סין). לחברות הקבועות זכות וטו על פי סעיף 27 של מגילת האו"ם, והצבעתה של אחת מחמש המדינות נגד הצעת החלטה של המועצה מונעת את קבלתה. מדינות אלו הן גם היחידות המורשות להחזיק נשק גרעיני על פי האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני (NPT).
הרכב המועצה > החברות הקבועות

| מדינה | גוש | ישות נוכחית | מאז | ישות קודמת |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הרפובליקה העממית של סין סין | מזרח אסיה | הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | 1971 | הרפובליקה הסינית הרפובליקה הסינית (1945–1949) הרפובליקה הסינית הרפובליקה הסינית (1949–1971) |
| צרפת צרפת | מערב אירופה | צרפת הרפובליקה הצרפתית החמישית | 1958 | צרפת הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית (1945–1946) צרפת הרפובליקה הצרפתית הרביעית (1946–1958) |
| רוסיה רוסיה | מזרח אירופה | רוסיה הפדרציה הרוסית | 1992 | ברית המועצות ברית המועצות (1945–1991) |
| הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | מערב אירופה | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד | 1945 | — |
| ארצות הברית ארצות הברית | צפון אמריקה | ארצות הברית ארצות הברית של אמריקה | 1945 | — |
החברות המתחלפות נבחרות לתקופת כהונה של שנתיים החל מ-1 בינואר. בראשית כל שנה מתחלפות חמש חברות בחמש חברות חדשות. החברות המתחלפות נבחרות על ידי העצרת הכללית לפי אזורים. החלוקה לגושים היא בלתי-רשמית, ולכן נתונה לשינויים. הגוש האפריקני בוחר שלוש נציגות, הגוש של אסיה, הגוש של אמריקה הלטינית והגוש של "מערב אירופה ושאר המדינות" בוחרים, כל אחד, שתי נציגות; והגוש של מזרח אירופה בוחר נציגה אחת. כמו כן, נהוג שאחת הנציגות תהא מדינה ערבית, וזו נבחרת לסירוגין מבין הנציגות של אסיה ואפריקה.
הרכב המועצה > החברות המתחלפות

על פי פרק 7 של מגילת האו"ם, מועצת הביטחון של האו"ם היא הגוף היחיד של האו"ם המוסמך, במקרה של "איום לשלום, הפרות שלום או פעולות של תוקפנות", להטיל סנקציות (ובכלל זאת אמברגו) על מדינה מסוימת ואף להתיר שימוש בכוח נגדה "למען שמירת או השבת השלום והביטחון הבינלאומי". דוגמה לכך היא החלטה 665 (אוגוסט 1990) שאישרה שימוש בכח כדי לאכוף את הסנקציות שהוטלו על עיראק בהחלטות 660 ו-661 עקב פלישתה לכווית. ההחלטה הובילה לפרוץ מלחמת המפרץ. החלטת מועצת הביטחון 1973 (17 במרץ 2011) התירה למדינות החברות לנקוט "בכל אמצעי דרוש" כדי להבטיח את שלום האזרחים בלוב. ההחלטה המריצה התערבות בינלאומית בסכסוך והביאה לנפילת משטרו של הרודן מועמר קדאפי. מקרה אחר של אכיפה כזו היה בעניין דרום אפריקה בשנות ה-80, שעליה הטילה המועצה סנקציות רבות שהחלישו אותה וסייעו בהפלת משטר האפרטהייד בה[דרוש מקור].
מועצת הביטחון התכנסה לראשונה בלונדון ב-17 בינואר 1946, וקיבלה את החלטתה הראשונה ב-23 בינואר. מיום היווסדה ועד 23 בפברואר 2017 קיבלה המועצה 2,343 החלטות.
הרכב המועצה > הגדלת מספר חברי הקבע במועצה

בביקורו כנשיא ארצות הברית בניו דלהי בנובמבר 2010, הכריז אובמה כי יתמוך בצירופה של הודו כחברה קבועה במועצת הביטחון וכעבור שבוע הכריז ביוקוהמה כי יתמוך במושב קבע ליפן. ובכך אישר הבטחות קודמות בנושא.
הרכב המועצה > נשיא המועצה

תפקיד נשיא המועצה עובר ברוטציה מדי חודש בין חברות המועצה על פי סדר שמות המדינות באנגלית. תקופת הכהונה הוסדר בהחלטה 14 של מועצת הביטחון של האו"ם.
ישראל במועצת הביטחון

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ישראל היא המדינה הראשונה שגונתה על ידי מועצת הביטחון ב-13 בנובמבר 1966 בעקבות פעולת התגמול בכפר סמוע, אז בממלכת ירדן. הגינוי היה ברוב של 14 קולות ונמנעת אחת, ניו זילנד. ישראל מעולם לא נבחרה לכהן במועצת הביטחון. משנת 2000 עד שנת 2004, ישראל לא הייתה חברה באחד הגושים הבלתי-פורמליים שמהם נבחרות המדינות המועמדות לחברות במועצה, אלא לישראל היה מעמד של חברה זמנית בקבוצת מערב אירופה ומדינות אחרות. ב-30 באפריל 2004 העביר בית הנבחרים של ארצות הברית החלטה הקוראת לשלב את ישראל באופן מלא בקבוצת מערב אירופה ומדינות אחרות, והדבר הושג במאי 2004, אז קיבלה ישראל מעמד קבוע בהליכים בקבוצת מערב אירופה ומדינות אחרות.
הסכסוך בין ישראל למדינות ערב הסמוכות לה והסכסוך הישראלי-פלסטיני הם נושאים מרכזיים בדיוניה של מועצת הביטחון. מדיניותה של ישראל, שלעיתים אינה מקובלת על הקהילה הבינלאומית, מביאה לכך שפעמים עולות להצבעה החלטות המגנות את המדיניות הזו. החלטות אלה לעיתים זוכות לתמיכה של כמעט כל חברות המועצה ורק וטו של ארצות הברית, או איום בווטו כזה, מונע קבלת החלטות אלה. בין השנים 1989–2008 הטילה ארצות הברית וטו 13 פעמים, 11 פעמים מתוכן בהחלטות העוסקות בסכסוך הישראלי-פלסטיני. באוגוסט 2011 הועלתה במועצת הביטחון הצעה לניסוח הצהרה נשיאותית לגינוי מתקפת הטרור בדרום ישראל. ההצעה זכתה לתמיכת רוב חברות המועצה, אך לא אושרה עקב דרישת לבנון להוסיף להצהרה גינוי לפעולת התגובה של ישראל בעזה.
עם החלטות המועצה העוסקות בישראל נמנות:
החלטה 69: התקבלה ב-4 במרץ 1949, קבעה כי ישראל היא מדינה שוחרת שלום והמליצה לעצרת הכללית של האומות המאוחדות לקבלה כחברה באו"ם. החלטה זו הובילה לקבלתה של ישראל לאו"ם ב-11 במאי 1949, בעקבות החלטה 273 של העצרת הכללית של האו"ם.
החלטה 242: התקבלה ב-22 בנובמבר 1967, וקראה לישראל לסגת מ"שטחים כבושים" שכבשה במלחמת ששת הימים. בנוסף קראה ההחלטה לסיום מצב הלוחמה וכיבוד הריבונות, השלמות הטריטוריאלית והעצמאות המדינית של כל מדינות המזרח התיכון. בנוסף הכירה המועצה בזכותה של מדינת ישראל להגן על עצמה, ולשמר לעצמה גבולות בני הגנה.
החלטה 338: התקבלה ב-22 באוקטובר 1973, וקראה להפסקת אש במלחמת יום הכיפורים.
החלטה 339: התקבלה ב-23 באוקטובר 1973, והורתה על הפסקת אש מיידית במלחמת יום הכיפורים, הצבת משקיפי או"ם בקווים, וחזרה לעמדות שהחזיקו הצדדים בעת הפסקת האש הקודמת.
החלטה 340: התקבלה ב-25 באוקטובר 1973, ודרשה הפסקת אש מיידית במלחמת יום הכיפורים וחזרה לעמדות שהחזיקו הצדדים ב-22 באוקטובר 1973.
החלטה 425: התקבלה ב-19 במרץ 1979, דרשה את נסיגת ישראל מלבנון והקימה את יוניפי"ל בעקבות מבצע ליטני.
החלטה 1701: התקבלה ב-12 באוגוסט 2006, וקראה להפסקת אש לסיום מלחמת לבנון השנייה ולפריסת כוחות יוניפי"ל חמושים נוספים בדרום לבנון.
החלטה 1860: התקבלה ב-9 בינואר 2009, וקראה להפסקתו של מבצע עופרת יצוקה, נסיגת כוחות צה"ל משטח רצועת עזה וכינון הפסקת אש מיידית.
החלטה 2334: התקבלה ב-23 בדצמבר 2016, קבעה שההתנחלויות הישראליות בכל השטחים שנכבשו בשנת 1967 אינן חוקיות.
ראו גם

החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם
הערות שוליים

↑  BBC News - Libya UN Resolution 1973: Text analysed
↑  הצהרה לעיתונות על החלטה מספר 2343 של מועצת הביטחון
↑  סוכנויות הידיעות, אובמה: תומך במושב קבוע להודו במועה"ב, באתר nrg‏, 8 בנובמבר 2010
↑  אובמה: יפן היא "מודל ראוי" למועצת הביטחון, באתר ynet, 13 בנובמבר 2010
↑  דר' ישראל צבי כנר, אנציקלופדית השיאים, הוצאת מלוא בע"ם עמוד 28
↑  יצחק בן-חורין, לבנון סיכלה גינוי במועצת הביטחון למתקפת הטרור, באתר ynet, 20 באוגוסט 2011
| האומות המאוחדות |
| --- | --- | --- |
| חברים | מדינות החברות באומות המאוחדות | האומות המאוחדות |
| ארגוני האו"ם | העצרת הכללית • מועצת הביטחון • המועצה הכלכלית-חברתית • מועצת הנאמנות • המזכירות • בית הדין הבין-לאומי לצדק | האומות המאוחדות |
| החלטות האו"ם | החלטות העצרת הכללית • החלטות מועצת הביטחון | האומות המאוחדות |
| ערכים נוספים | מגילת האומות המאוחדות • קריאות לשינויים במועצת הביטחון של האו"ם • זכות הווטו במועצת הביטחון של האו"ם | האומות המאוחדות |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269131205171  PLWABN: 9810680016105606  BIBSYS: 90186219  BnF: cb12078331x (data)  CiNii: DA03206090  GND: 1001797-5  ISNI: 0000 0001 2172 0195  LCCN: n80076467  LNB: 000085369  NDL: 00634552  NKC: kn20010711346  NLA: 35562076  NLG: 56882  NLK: KAB201906446  NSK: 000041840  RERO: 02-A000120553  SELIBR: 229294  SNAC: w6vq7t63  SUDOC: 029083699  VcBA: 494/38713  VIAF: 141892099   WorldCat (עם VIAF): 141892099
טמלה קארי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 ביולי 1988 (בת 36) קובנטרי, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  טמלה קארי קאמינס
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 מקום לימודים:  דרמה סנטר לונדון  The Westwood Academy 
 פרופיל ב-IMDb
 
טמלה קארי קאמינס (באנגלית: Tamla Kari Cummins; נולדה ב-27 ביולי 1988) הידועה בשם טמלה קארי, היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד קונסטנס בונסיו בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "המוסקטרים" ובתפקיד לוסי בסרטי הקולנוע "קרועים" ו"קרועים 2".
ביוגרפיה

קארי נולדה וגדלה בעיר קובנטרי שבווסט מידלנדס. היא למדה בבית הספר היסודי וייקן קרופט ובבית הספר ארלסדון, בהמשך למדה בבית הספר וסטווד וב-Community College. בגיל 4 החלה לקחת שיעורי מחול בסטפס, מחול מודרני והתעמלות. עוד למדה בלט, תיאטרון מוזיקלי, וריקודי רחוב, והמשיכה באימונים עד גיל 20. אחר כך התקבלה לבית הספר למשחק "דרמה סנטר לונדון". בקובנטרי השתתפה בלהקת תיאטרון מקומית בשם "St Finbarr's Youth Arts" שהתמחתה בביצוע מחזות איריים.
בעקבות ניסיונה בתיאטרון לוהקה קארי בהפקה של תיאטרון בלגרייד של המחזה "The Wedding". היא נהנתה מהמשחק, אבל המחול היה אצלה בעדיפות ראשונה. אחרי שסיימה את בחינות ה A-levels בצרפתית, בביולוגיה, ובלימודי תיאטרון ודרמה החליטה שהיא רוצה לפנות לקריירת משחק. אחרי סיום הלימודים עברה לגור בלונדון ולקחה קורסים בבית ספר למשחק. ב-2011 סיימה תואר BA בהצטיינות במשחק.
בשנה האחרונה של הלימודים ב"דרמה סנטר לונדון" לוהקה קארי לתפקיד לוסי בסרט "קרועים". היא שיחקה במגוון תפקידים במחזות שונים. עוד הופיעה בעונה הרביעית של סדרת העל-טבעי "כמעט אנושיים" של ערוץ BBC Three, ובפרק בעונה השנייה של הסדרה "הגלימה". בסיטקום "Cuckoo" שיחקה קארי בפרק ששודר ב-25 בספטמבר 2012. בין 2014 עד 2016 גילמה את קונסטנס בונסיה בסדרת הטלוויזיה "המוסקטרים". ב-2013 שיחקה בתפקיד דניאל בסדרה הקומית "החבר'ה מהלשכה" של רשת ITV. ב-2014 גילמה שוב את לוסי בסרט ההמשך "קרועים 2".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | קרועים הסרט | The Inbetweeners Movie | לוסי | מבוסס על הסדרה קרועים |
| 2014 | קרועים 2 | The Inbetweeners 2 | לוסי | סרט ההמשך של "קרועים הסרט" |