היסטוריה של אקס-מן
שנות השבעים/תחילת שנות השמונים > הסאגות האפלות

קלרמונט וביירן הציבו את האקס-מן במצבים קשים שונים שבחנו את האופי שלהם, הבולט שביניהם הוא "סאגת הפניקס האפלה". בסיפור זה, מועדון הלפייר האריסטוקרטי מפתה את הפניקס באמצעות יכולתו של המוטאנט מאסטרמיינד ליצור אשליות מורכבות. משחק זה עם מוחה של ג'ין גריי שחרר את צידה האפל של הפניקס וגרם לה להשמיד מערכת כוכבים מאוכלסת בלמעלה מחמישה מיליארד תושבים. אף על פי שהאקס-מן ניסו לשלוט בה וחשבו שהצליחו, קיסרית אימפריית השי'אר לילנדרה שבתה את ג'ין גריי בתקווה לסיים את איום הפניקס. פרופסור אקסבייר קרא אותה לדו-קרב של כבוד על הזכות לא לוותר על ג'ין. לילנדרה נענתה להזמנה, לאחר שחשבה שתבוסתם של גיבורי-העל מובטחת. התוצאה הייתה קרב על ירחו של כדור הארץ בין המשמר האימפריאלי של השי'אר לבין האקס-מן, בעוד גורלה של ג'ין גריי תלוי על כף המאזניים. בסופו של דבר האקס-מן הוכרעו, אך המתח הנפשי שגרם הקרב, שבמהלכו נפצע סייקלופס, גבר על הרסן המנטלי שהחזיקה ג'ין על צדה האפל של הפניקס, והיא שבה. בשלב זה, לילנדרה ציוותה על השמדת מערכת השמש כולה בתקווה שגם הפניקס תהרג בתהליך, ופרופסור אקסבייר ציווה בצער על האקס-מן להרוג את חברתם לקבוצה על מנת למנוע את ההשמדה. בעקבות אנושיותה וכח הרצון של ג'ין גריי, הפניקס התאבדה כדי למנוע אובדן נוסף של חיים. אירוע זה היה נקודת שיא בהיסטוריה של הקומיקס. דמויות ראשיות כמעט מעולם לא נהרגו עד לאותה נקודה, והקרבה עצמית כלל לא התקבלה על הדעת לפני כן. "סאגת הפניקס האפלה" הציגה לראשונה מספר דמויות חדשות, ביניהן קיטי פרייד, שהייתה מסוגלת להלך דרך קירות, המלכה הלבנה הטלפתית ודאזלר.
שירת הברבור של קלרמונט וביירן הייתה עלילת "ימי עבר עתידי", שהציגה עתיד חלופי ודיסטופי בו אמריקה היא שממה הנשלטת בידי זקיפי הסנטינל. בקו הזמן הזה, רוב האקס-מן מתים ומוטאנטים חיים במחנות ריכוז. בעלילה הקלאסית, נשמתה של קיטי פרייד נשלחת בחזרה בזמן לגופה הצעיר, והיא משכנעת את האקס-מן לעזור לה לסכל התנקשות בסנטור רוברט קלי בידי מוטאנטית משנת צורה בשם מיסטיק, שמנהיגה אחוות מוטאנטים חדשה אשר חבריה כוללים את אוולאנש, פיירו, בלוב ודסטיני. חזון אפל זה של עתיד הנשלט על ידי פחד, שנאה ואי-סובלנות עורר השראה על סיפורי אקס-מן רבים בשנים שחלפו מאז.
בשנת 1982 יצאה לאור הנובלה הגרפית "האל אוהב, האדם הורג" מאת הכותב כריס קלרמונט והמאייר ברנט אנדרסון. בקשת הסיפור, כומר בשם ויליאם סטרייקר מתחיל מסע צלב דתי נגד המוטאנטים, במהלכו הוא שובה את פרופסור אקס על מנת לנצל לרעה את כוחותיו לתקיפת והשמדת מוחות מוטאנטיים. האקס-מן מתאחדים עם מגנטו למלחמה בסטרייקר ובקבוצת "המטהרים" שלו, דבר המוביל לדוגמה הברורה ביותר למטפורה המקשרת בין המוטאנטים לגזענות ויחסים בין-גזעיים בסדרה. לאחר 20 שנה ויותר לאחר מכן, הסיפור נתן השראה לעלילת סרט הקולנוע השני.
באותו זמן, סדרת אקס-מן המופלאים המשיכה עם קלרמונט ומאיירים שונים, המפורסמים מביניהם כוללים את פול סמית' וג'ון רומיטה הבן. העלילות והאירועים המפורסמים שהופיעו בסדרה בתחילת שנות ה-80 כוללים את הופעתם הראשונה של חבורת המוטאנטים התת-קרקעיים ה"מורלוקים", ציידי מוטאנטים עתידיים בשם "זקיפי הנמרוד", סיפור אהבתו של וולברין לאריסטוקרטית היפנית מאריקו ישידה, עלילה בה מתואר כיצד סטורם מסתגלת לאובדן זמני של כוחותיה ויוצרת מערכת יחסים עם קבלן כלי הנשק המוטאנטיים של הממשלה, פורג', וכמו כן הוצגה מערכת יחסיו של סייקלופס עם מדלין פריור, מעין שיבוט של ג'ין גריי. עלילה זו הובילה בסופו של דבר לחתונה בין סייקלופס לפריור, ולפרישתו זמנית מהאקס-מן.
באמצע שנות ה-80 נתווספו לצוות האקס-מן מספר חברים חדשים, ביניהם:
קיטי פרייד/ספרייט, נערה יהודיה-אמריקנית שיכולה לעבור דרך גופים מוצקים, להלך על האוויר, להשתמש בכוחותיה כדי לחבל באמצעים אלקטרוניים ולהעביר את יכולת מצב צבירת גופה לכל דבר בו היא נוגעת. בשלב מאוחר יותר של הסדרה היא מקבלת את הכינוי "שאדוקאט" ("חתולת צללים") בעקבות הרפתקה עם וולברין ביפן.
רוג, בחורה מדרום ארצות הברית שבאופן לא רצוני שואבת את כח החיים, זכרונות, ובמקרה של מוטאנטים גם כוחות, של כל אחד בו היא נוגעת, ומותירה אותם במצב חלוש/תרדמתי. רוג הופיעה לראשונה כחברה באחוות המוטאנטים של מיסטיק. כחברה באחווה, היא שאבה לצמיתות כח על-אנושי ואת היכולת לעוף מהגיבורה גברת מארוול, ולאחר מכן פנתה לאקס-מן לכפרה.
רייצ'ל סאמרס, הפניקס השנייה ובתם הבוגרת של סייקלופס וג'ין גריי מקו הזמן של "ימי עבר עתידי", אשר ירשה את יכולות הטלקינזיס והטלפתיה מאמה, כמו גם יכולת מסע אסטראלי. הייתה מארחת בעבר לכוח הפניקס, מה שהגביר את כוחותיה ואיפשר לה להעביר את עצמה ואת אחרים דרך מרחב הזמן.