stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החברים של נאור
טענות על אלימות מצד נאור ציון

לקראת עליית העונה הרביעית של הסדרה שלח "ארגון השחקנים בישראל" מכתב לחברת "יואב גרוס הפקות" ולערוץ 10 המפיקים את התוכנית, ובו כתב הארגון בשם השחקנים טענות על אלימות מילולית ואף פיזית מצד נאור ציון. הטענות, שהגיעו מהשחקנים, אנשי הארט וההפקה של העונה הרביעית שעבדו עם נאור, מספרות על אווירה מאוד לא נעימה בסט הצילומים של הסדרה.
בין הדברים שנכתבו: ”מזה זמן מה, בארגון שח"ם התקבלו מספר תלונות וטענות בדבר הפקת 'החברים של נאור'. שחקנים רבים מתלוננים על אווירה לא נעימה בסט הצילומים. מעבר לבעיות ההפקתיות הרבות, השחקנים מלינים על אווירה מאוד לא נעימה בסט הצילומים של הסדרה, הכוללים צעקות, לחץ ויחס מזלזל ששיאו הגיע בזריקת כוס ופגיעה לעבר אחד מעובדי הסט.”
למרות זאת, צילומי העונה הסתיימו כמתוכנן והיא עלתה לשידור ב-23 בפברואר 2017.
שידור הסדרה

העונה הראשונה שודרה בנובמבר 2006 כרצועת פריים שנייה לאחר "שומר מסך" וזכתה לפרק בכורה שגרף 13.1% רייטינג וממוצע עונתי של 10.5%. העונה השנייה שודרה בערוץ 10 מפברואר 2009 לאחר "הישרדות" וזכתה לפרק פתיחה של 18% וממוצע עונתי של 13.1%. 

העונה השלישית שודרה בערוץ 10 החל מאפריל 2011 ופרק הבכורה של העונה קיבל 18%. הפרק הנצפה ביותר של הסדרה הוא הפרק "השנים הראשונות של הפרחה הסמויה" שקיבל 19.3% והגיע למקום השני בטבלת התוכניות הנצפות ביותר לאותו ערב (אחרי חדשות 2).
התאריכים בטבלה מתייחסים לשידור הסדרה בערוץ 10 והמדרוג לשידור הראשון של הפרקים.
| עונה | פרקים | תאריכי שידור | ממוצע רייטינג |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 13 | 14 בנובמבר 2006 - 7 בפברואר 2007 | 10.5% (13.1% בשיא) |
| 2 | 10 | 28 בפברואר 2009 - 5 במאי 2009 | 14.1% (18.1% בשיא) |
| 3 | 18 | 5 באפריל 2011 - 16 באוגוסט 2011 | 16.5% (19.3% בשיא) |
| 4 | 13 | 23 בפברואר 2017 - 22 ביוני 2017 | 14.5% (17.6% בשיא) |
הערות שוליים

↑  עכבר העיר, החברים של נאור, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2006
↑  רן בוקר, רשמית: "החברים של נאור" תהפוך לסרט, באתר ynet, 21 בפברואר 2023
↑  אבי כהן, "הסובל" הוא החשוד בעבירות מין בקטינה, באתר ישראל היום, ‏24 ביוני 2019
↑  תומר פרת, עכבר העיר אונליין, "החברים של נאור": מאווירת השכונה לאמירה עוקצנית ומוצלחת, באתר הארץ, 22 ביוני 2011
↑  דיאנה בחור-ניר, כשאת מודדת, באתר nana10‏, 2 באפריל 2009
↑  נאור ציון, הסיפור שמאחורי הפרחות הסמויות, באתר nana10‏, 27 באפריל 2011(הקישור אינו פעיל, 8.5.2020)
↑  חגית גינזבורג, עכבר העיר, עממיות: נפילתה ונפילתה של הפרחה הסמויה, באתר הארץ, 27 בינואר 2014
↑  טל אסבט‏, עובדים על נאור ציון: "בן אדם אלים, נרקיסיסט ומגלומן", באתר וואלה, 29 באוגוסט 2016
↑  תומר פרת, עכבר העיר, החברים של נאור 3: ניבולי פה, סטריאוטיפים עדתיים וגזענות, באתר הארץ, 6 באפריל 2011
עכבר העיר, רייטינג יומי: החברים של נאור מתחילים טוב, באתר הארץ, 6 באפריל 2011
↑  הדס ריבק‏, רייטינג יומי: כיבוש נאור, באתר וואלה, 27 באפריל 2011
דנה פרידר

| --- | --- |

 לידה:  19 בפברואר 1987  (בת 38) ישראל ראשון לציון, ישראל
 שם לידה:  דנה פרידר
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 עיסוק:  שחקנית, דוגמנית, זמרת, רקדנית, מנחת טלוויזיה
 בן זוג:  יהודה לוי
 פרסים והוקרה:  טקס נבחרי הילדים (2010, 2011)
 פרופיל ב-IMDb
 
דנה פרידר (נולדה ב-19 בפברואר 1987) היא רקדנית, שחקנית, דוגמנית, זמרת ומנחת טלוויזיה ישראלית. זוכת שני פרסי טקס נבחרי הילדים בקטגוריית "שחקנית השנה" ב-2010 וב-2011.
ביוגרפיה

פרידר נולדה וגדלה בראשון לציון, להורים צברים ממוצא פולני, חנן וחיה פרידר ולה שני אחים. פרידר למדה בתיכון הגימנסיה הריאלית שבעיר הולדתה. לאחר מכן שירתה בצה"ל בתפקיד כוריאוגרפית בחיל החינוך והנוער.
בשנת 2005 התפרסמה לראשונה כשהשתתפה בתוכנית המציאות "נולד לרקוד" בערוץ 2 של קשת.
בשנת 2007 לקחה חלק במופע "פסטיגל על הזמן", שם ביצעה את השיר "נערה חשמלית", שזכה במקום השני באותה שנה בתחרות.
בשנת 2007 שיחקה בסדרה "בובות". בשנת 2008 שיחקה בסדרה "האלופה".
בשנת 2008 השתתפה במופע ההמשך "תפוס ת'פסטיגל". עם השיר "בלי תחרות".
בשנים 2008–2015 שיחקה בקומדיית המצבים של ערוץ הילדים, "הפיג'מות".
בשנת 2009 השתתפה במופע "פסטיבל שירי ילדים" כמנחה. בשנת 2010 השתתפה בגרסת המחזמר הישראלית לסרט "שרק", בו שיחקה את פיונה.
בשנת 2010 שיחקה בסדרה "עספור" בתפקיד יולי.
בשנת 2011 הצטרפה לצוות מנחי ערוץ הילדים להנחיית התכנית "המקום האמיתי" והשתתפה בפעם השלישית בפסטיגל עם השיר "טאג מי בייבי", שדורג במקום השני בתחרות.
בשנת 2012 השתתפה בסדרת הילדים והנוער "גאליס" בערוץ הילדים, בתור מיקה, מדריכת המחנה. באותה שנה הופיעה במופע "SPY פסטיגל" עם השיר "מה טוב בשבילי". בשנת 2013 החלה להנחות את השעשועון "הבנים והבנות" בערוץ הילדים. הנחתה אותו במשך שלוש עונות.
בחנוכה 2014 לקחה חלק במופע "משחקי הפסטיגל" ושרה בו את השיר "כל אחד צריך להשתגע".
ב-2015 כיכבה פרידר בסדרת הילדים והנוער "שוברי גלים" בערוץ הילדים, בתור חושן הר ציון. באותה שנה הופיעה במחזמר "המכבים" לצד רינת גבאי, שם גילמה את נמסיס.
בשנת 2016 השתתפה בסדרה "גרעינים". בשנת 2017 החלה להשתתף בעונה השנייה של התכנית "הכל הולך" לצד דביר בנדק. באותה השנה השתתפה בסרטון של מד״א ללימודי החייאה לצד אסי ישראלוף וימית סול.
בשנת 2020 התארחה אצל האחיות כרקוקלי בפרויקט הרשת שלהן "שבת חברות". באותה שנה השתתפה בפעם השישית במופע הפסטיגל. במסגרת המופע, חידשה את השיר "נערה חשמלית" שביצעה במקור בפסטיגל 2007.
בשנת 2022 פרידר הצטרפה למחזמר "הסוף" בצוותא לשחק את התפקיד של לילי בסירוגין עם השחקנית ג'וי ריגר.
פרידר כיכבה במסעות פרסום בארץ, ובהם נקניקי "יחיעם" ביחד עם קבוצת המעודדות של מכבי תל אביב, מותג הנעליים "סקצ'רס" בישראל, חברת האופנה הישראלית TNT, קמפיין של "מועצת החלב", וכן מוצרי טיפוח מסדרת "כיף".
חיים אישיים

בשנים 2007–2010 פרידר הייתה בזוגיות עם השחקן קובי פרג', שאותו גם הכירה בפסטיגל 2007.
בשנים 2012–2014 פרידר הייתה בזוגיות עם אלי פיניש, שאותו הכירה בפסטיגל.
בשנת 2017 פרידר נישאה לאיש העסקים דין שטרן, וב-2019 השניים התגרשו.
ביולי 2021 פרידר נישאה בשנית, למנהל ובעלים של חברת מימון חוץ-בנקאי אריאל פרדו. ב-29 בנובמבר 2022 הודיעה על גירושיה מפרדו.
ב-1 במאי 2023 פורסם כי פרידר בזוגיות עם השחקן יהודה לוי.
מתגוררת בתל אביב.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | חתולים על סירת פדלים | מילי | תפקיד ראשי |
| 2013 | היפה והגלדיאטור | דיאנה | תפקיד ראשי; דיבוב |
| 2016 | הלהקה האחרונה בלבנון | מירי רוטמן | תפקיד משני |
| 2019 | אול אין | רחלי שמעוני | תפקיד משני |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | נולד לרקוד | עצמה | מתמודדת; עונה 1 |
| 2006–2007 | בוגי | עצמה | תפקיד אורח; עונה 1 |
| 2007 | שיחה צפופה | עצמה | מנחה; עונה 1 |
| 2007 | האלופה | אלינור בן בסט | תפקיד ראשי; עונה 2 |
| 2007 | בובות | נופר קליין | תפקיד ראשי |
| 2007–2008 | הפיג'מות בקפה קר סול | דנה | תפקיד ראשי; עונה 2 |
| 2008–2015 | הפיג'מות | דנה | תפקיד ראשי; עונות 5–9 |
| 2009 | הפיג'מות במופע של דובל'ה | דנה | תפקיד ראשי |
| 2009 | שבוע סוף! | מספר דמויות | תפקיד אורח; עונה 1 פרק 1 |
| 2009 | תמיד אותו חלום | שולי | תפקיד ראשי |
| 2010–2011 | עספור | יולי ברקאי | תפקיד משני; עונות 1–2 |
| 2011–2012 | המקום האמיתי | עצמה / רינת, שרון | עונות 3–4 |
| 2012 | מסע קיץ | עצמה | מנחה; עונה 9 |
| 2012 | ממצחיק | עצמה | מנחה; עונה 1 |
| 2012 | הכי בסטייל | עצמה | מנחה |
| 2012–2014 | גאליס | מיקה | תפקיד משני; עונות 1, 4,5 (תפקיד אורח בעונה 3) |
| 2012–2014 | ששטוס | עצמה | מנחה; עונות 19–21 |
| 2012–2013 | סתאאאם! | עצמה | מנחה |
| 2013 | קליק | עצמה | מגישה |
| 2013 | פרופיל 64 | רב"ט שני גרין | תפקיד ראשי |
| 2013 | פרויקט הלהקה | עצמה | תפקיד אורח |
| 2013 | טקס נבחרי הילדים 2012 | עצמה | מנחה |
| 2013–2015 | הבנים והבנות | עצמה | מנחה; עונות 1–3 |
| 2014 | עצמה | עונה 5 / פרק 2 | תפקיד אורח |
| 2014 | משפחה שולטת |  | תפקיד אורח |
| 2014 | ניפגש בסיבוב – המעבדה | עצמה | מנחה; עונה 2 |
| 2014 | me אני | עצמה | עונה 1, פרק 1 |
| 2014 | מתחת לאף – עושים היסטוריה | עצמה | מנחה; עונה 1 |
| 2014 | קינגים | גליה | תפקיד אורח; עונה 1 |
| 2015 | שוברי גלים | חושן | תפקיד משני; עונה 1 |
| 2016 | גרעינים | רפאלה | תפקיד ראשי; עונות 1–2 |
| 2017 | שמחות | ימית | תפקיד ראשי |
| 2017 | הכל הולך | עצמה | הופיעה בחלק מהפרקים; עונה 2 |
| 2021 | ערוץ אפס | דמויות שונות | מופיעה במספר מערכונים |
| 2024–2023 | הטבח | מיה | עונה 2 |
| 2024 | ספין | עינב |  |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | שם | תפקיד | סוג המופע/ביצוע שיר |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | פסטיגל על הזמן | אנרג'י | שרה את "נערה חשמלית" (זכה במקום השני) |
| 2008 | תפוס ת'פסטיגל | ספייסי טונה | שרה את "בלי תחרות" |
| 2009 | פסטיבל שירי הילדים | עצמה | מנחה |
| 2010 | שרק | הנסיכה פיונה | מחזמר |
| 2011 | שרים אריק איינשטיין | עצמה | ספיישל שירי אריק איינשטיין |
| 2011 | i פסטיגל | לייק צוקנברג | שרה את "טאג מי בייבי" (זכה במקום השני) |
| 2011–2012 | המופע של דנה פרידר | עצמה | אירוע קיץ מוזיקלי |
| 2012 | הביטלס בערוץ הילדים | עצמה | ספיישל שירי הביטלס |
| 2012 | SPY פסטיגל | בטא בייב | שרה את "מה טוב בשבילי" |
| 2013 | גאליס - המופע | מיקה | מופע מוזיקלי |
| 2013 | ואני שר – שלומי שבת | עצמה | ספיישל שירי שלומי שבת |
| 2014 | משחקי הפסטיגל | דיינג'ר | שרה את "כל אחד צריך להשתגע" |
| 2015 | המכבים | נמסיס | מחזמר |
| 2016 | תיבת נח | בוסמת | מחזמר |
| 2016 | גדליה גיבור קרקזיה | מורן אברמוביץ' | מתוך "צו קריאה" בצוותא |
| 2016 | סירות בודפשט | רוז | מחזמר מתוך "חג המחזמר" |
| 2018 | שורת המקהלה | ואלרי קלארק | מחזמר של התיאטרון הקאמרי |
| 2019 | שיגעון המוזיקה | סטפאני מנאגנו | מחזמר של התיאטרון הקאמרי |
| 2020 | החיים הם קברט | מספר דמויות | מחזמר של התיאטרון הקאמרי |
| 2020 | My פסטיגל | עצמה | שרה את "נערה חשמלית" |
| 2022 | הסוף | לילי אן בראון | מחזמר בהפקת צוותא |
הערות שוליים

↑  דנה פרידר וקובי פרג' נפרדו, באתר ‏מאקו‏, 13 באוקטובר 2010
↑  קרן נתנזון ויץ, דנה פרידר מספרת על הקשר עם אלי פיניש ועל אִמהוּת בגיל צעיר, באתר Xnet‏, 15 באפריל 2015
↑  יוני פרוים, מזל טוב: דנה פרידר ודין שטרן התחתנו, באתר ynet, 29 במאי 2017
בר זגה, נשבר לנו הלב: דנה פרידר ודין שטרן נפרדו, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 4 באוגוסט 2019
↑  מזל טוב: דנה פרידר התחתנה, באתר ynet, 27 ביולי 2021
↑  זה נגמר: דנה פרידר ובעלה מתגרשים, באתר וואלה, 29 בנובמבר 2022
↑  יפעת הללי אברהם, ‏בפעם השנייה: דנה פרידר מתגרשת, באתר ‏מאקו‏, 29 בנובמבר 2022
↑  יהודה לוי ודנה פרידר מאשרים את הזוגיות: "משהו חדש מתחיל", באתר אייס, 1 במאי 2023
| הפיג'מות |
| --- | --- | --- |
| להקת הפיג'מות | אילן • אלונה • דנה • ימית • נתן • עודד • קובי |  |
| דמויות נוספות | גרי מנדלבאום • רוני • גברת ברכה קירשנברג • מר לטין • שמעון צמחוני • בדש השטן • רובי דואניאס • שייקה פולי וגברי •  אלברט השיפוצניק |  |
| סדרות בת | הפיג'מות בקפה קר סול • הפיג'מות במופע של דובל'ה • מנדלבאום בלש פרטי |  |
| יוצרים ותסריטאים | יוני גרא • רובי דואניאס • אלי דראי • אורי הלוי • אריק זילברמן • דודו ירדני • טמירה ירדני • יובל סגל • עודד פז • קובי פרג' • יואב צפיר • אלעד קוריש • חן קלימן • איציק קריחלי • אילן רוזנפלד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457910905171  VIAF: 123148631575730412974   WorldCat (עם VIAF): 123148631575730412974
המודל הגאוצנטרי
מודלים גאוצנטריים מוקדמים

במיתולוגיות של העולם העתיק יש סיפורים רבים באשר למבנהו ומקומו של כדור הארץ ביחס לשמש ושאר גרמי השמים; מיתוס הינדי ידוע קובע שכדור הארץ ניצב על גבם של ארבעה פילים, העומדים על גבו של צב ענק. אלא שמיתוסים כגון זה אינם יכולים להיחשב למודלים קוסמולוגיים-מדעיים, משום שהם אינם עושים כל ניסיון להתאים במדויק לתצפיות על מקומם של הכוכבים השונים.
הקדמונים הבחינו בשבעה "כוכבי לכת": השמש, הירח, כוכב חמה, נוגה, מאדים, צדק ושבתאי (היום מכונים רק חמשת האחרונים כוכבי-לכת, ולהם נוספו אורנוס ונפטון, שהתגלו רק במאה ה-19). מודל מסודר של כיפת השמים אמור להסביר את תנועתם של שבעת הכוכבים הוותיקים ביחס לעינו של הצופה, וכן את תנועתם (או חוסר תנועתם) של כוכבי השבת.
במאה השישית לפני הספירה הציע אנכסימנדרוס ממילטוס תורה קוסמולוגית שלפיה הארץ היא מעין עמוד, המוחזק במרכז היקום, כשכוכבי הלכת (והשמש) הם למעשה חרכים בגלגלים בלתי נראים הסובבים את הארץ. מחוץ לגלגלים בוערת אש תמידית, הנראית לנו מבעד לחרכים. באותה תקופה לימדו הפיתגוראים שהארץ היא כדור, המקיף את "האש המרכזית", אותה איננו יכולים לראות. שתי ההשקפות אוחדו, ובמאה הרביעית לפני הספירה כללה התפיסה המקובלת ביוון ארץ כדורית, המוצבת במרכז.
אפלטון, בן המאה הרביעית לפני הספירה, מתאר בספרו "המדינה" את העולם ככישור, שאותו מסובבות בלי הרף שלוש אלות הגורל. לאפלטון מיוחסת הקביעה שגרמי השמים, בהיותם עליונים על עולם החומר הארצי, אינם משתנים כלל. יוחסה להם, אם כך, תנועה רק במושלם שבכל הצורות – המעגל.
על בסיס עיקרון זה סידר הרקלידס מפונטוס, בשנת 330 לפני הספירה, את שבעת הכוכבים, על פי מרחקם מכדור הארץ: הירח הוא הקרוב מכול, אחריו כוכב חמה ונוגה (ששניהם נראים, מפעם לפעם, עוברים על פני השמש), אחריהם השמש, ואז מאדים, צדק ושבתאי. הרקלידס האמין שהארץ, העומדת במרכז המערכת, סובבת סביב ציר אחת ל-24 שעות.
המודל של אריסטו

זמן מה אחרי הרקלידס, במאה ה-4 לפנה"ס, אימץ אריסטו את הסדר שזה קבע והכריז שכוכבי הלכת טבועים בגלגלים עגולים לגמרי, שמרכזם המשותף הוא כדור הארץ. לפי אריסטו, מקיפים הגלגלים את כדור הארץ, כשהם נעים בקצב קבוע ובלתי משתנה, ונושאים איתם את שבעת הכוכבים. מחוץ להם ניצב גלגל נוסף, כיפת השמיים, שבה טבועים כוכבי השבת. מעבר לכל אלה מצוי הגלגל החיצוני מכולם, ה-Primum mobile ("המניע הראשוני"), הנע ללא הפסקה ומניע את כל שאר הגלגלים. לפי מודל זה, כוכבי הלכת מאירים מעצמם, ורק הירח, שגלגלו סמוך לארץ, אינו טהור כגרמי השמים האחרים, ולכן הוא מציג כתמים כהים ועובר תקופות של אפלה חלקית או מלאה.
היקום האריסטוטלי היה סופי בגודלו וקבוע במצבו. בעוד שעל כדור הארץ שרר שינוי מתמיד ומהומה - רעב, מלחמות, מגפות, מוות - כל אלה הגיעו עד למעגל הפנימי ביותר של הירח. לפי אריסטו מעל הירח שרר סדר הרמוני קבוע. מודל זה שלט בכיפה במספר מובנים עד לתקופת המהפכה הקופראינית. תיקונים מאוחרים יותר כמו זה של תלמי או זה של קופרניקוס עצמו - ניסו לשמור על הנחה יסודית לפיה לא יעלה על הדעת לערער על דברי אריסטו, - מודל גאוצטנרי עם גלגלים הנעים בקביעות - אצל תלמי ומודל הליוצטרי עם גלגלים הנעים בקצב קבוע אצל קופרניקוס.
המודל ההליוצנטרי המתחרה

בסביבות שנת 260 לפני הספירה הציע אריסטרכוס מסאמוס שמערכת השמש היא הליוצנטרית, כלומר, השמש במרכז, ושאר הכוכבים סובבים אותה. היתרון המרכזי של המודל שהציע היה יכולתו להסביר את השינוי בעוצמת ההארה של מספר כוכבי לכת, שלא הוסברה על ידי המודל הגאוצנטרי, אך הוא עמד בפני מספר בעיות בולטות:
כל אדם יכול לחוש שהארץ אינה נעה.
לו הייתה הארץ משנה את מקומה, צריכים היינו לראות שינוי זווית של כוכבי השבת הנובע מפרלקסה.
האפשרות למקם את הארץ בכל מקום שאינו מרכז היקום עמדה בניגוד להשקפה הגאוצנטרית הפילוסופית של אותו זמן, שמיקמה גם את בני האדם במרכז היקום והבריאה.
היום ידוע שהמכשול הראשון מוסבר בקיומו של כוח הכובד ועקרון ההתמדה, בעוד שהשני נובע ממרחקם העצום של כוכבי השבת הסמוכים ביותר, הגורם לכך שרק בטלסקופ מתקדם דיו שלא היה קיים לפני המאה ה-18, ניתן לצפות בשינויי המקום הנובעים מתנועת כדור הארץ סביב השמש. באותו זמן היו אלה התנגדויות מכריעות, והמודל ההליוצנטרי נדחה מפני המודל של אריסטו. ספרו של אריסטרכוס לא שרד, והמודל שלו נשכח מלב.
בעיות במודל והוספת אפיציקלים

במודל האריסטוטלי היו שתי בעיות חמורות: ראשית, היה ידוע שכוכבי הלכת משנים את בהירותם (התופעה בולטת במיוחד בכוכב הלכת נוגה); שנית, ידוע היה שכוכבי הלכת הפנימיים (כוכב חמה ונוגה) מציגים מפעם לפעם תנועה אחורית, שבמהלכה כיוון תנועתם על כיפת השמים מתהפך. שתי התופעות אינן מוסברות על ידי המודל שגיבש אריסטו.
כמאתיים שנה אחרי אריסטו, בסוף המאה ה-3 לפנה"ס, הציע הגאומטרן והאסטרונום אפולוניוס מפרגה שני שינויים במודל של אריסטו, השומרים על עקרונות הבסיס של אפלטון (התנועה השמימית מעגלית באופן מושלם), אך מסבירים טוב יותר את התצפיות האסטרונומיות. כדי לעשות כן, נדרש אפולוניוס לסבך את המודל של אריסטו. הוא הציע שני רעיונות, השקולים מבחינה מתמטית, ולכן מציגים אותן תחזיות אסטרונומיות:
הוספת "אפיציקלים": אצל אריסטו, כוכב הלכת קבוע בגלגל משלו, וגלגל זה מקיף את כדור הארץ. אפולוניוס הציע להוסיף גלגל משנה, הקרוי "אפיציקלוס": כדור הארץ הוא מרכזו של הגלגל הראשי של כל כוכב לכת, הנע ביחס אליו במהירות זוויתית קבועה. גלגל זה נושא איתו את המרכז של הגלגל המשני, שבו קבוע כוכב הלכת עצמו. גלגלי משנה אלה היו דרושים לכל כוכבי הלכת, למעט השמש.
הסטת המרכז: כתחליף לאפיצקלים, הראה אפולוניוס שאפשר גם להניח שכל כוכב לכת זקוק רק לגלגל אחד, אלא שאז מרכזו של גלגל זה מוזז קמעה, ואינו חופף את כדור הארץ.
רעיונות אלה פותרים את שתי הבעיות: שינוי הבהירות מוסבר בכך שכוכבי הלכת מתרחקים ומתקרבים לכדור הארץ, על פי תנועתם בגלגל המשני. התנועה לאחור נובעת מכך שלעיתים נע הכוכב לאחור עם הגלגל המשני, ותנועה זו מתגברת על תנועתו הקבועה של מרכז המעגל המשני, הנישא על ידי המעגל הראשי.
אפולוניוס לא המשיך לפתח רעיונות אלה. גם היפרכוס, מגדולי האסטרונומים של אותה תקופה, שחי במאה השנייה לפני הספירה, שהיה מודע לבעיות במודל של אריסטו ואף הוסיף עליהן נתונים משלו, לא הראה כיצד לפתור את הבעיות באופן מלא.
המודל של תלמי

הבסיס לכל תורתו של תלמי (אסטרונום מהולל ממוצא יווני בן המאה ה-2 לספירה ממצרים העתיקה) בנושא זה התבססה על כך שכוכבים חייבים להסתובב סביב כוכבים אחרים במעגלים מושלמים. נוסף על כך, הוסיף תלמי לפי חכמי יוון העתיקה שהארץ היא מרכז היקום. ההנחה באותה התקופה הייתה שאלגנטיות בשרטוטים ובדרכי הוכחה מתמטיות היא זאת המובילה אל האמת (מה שלא תמיד נכון, למשל במקרה הזה). באותה התקופה היו ידועים רק 5 כוכבי לכת והם: חמה, נוגה, מאדים, שבתאי וצדק לצד השמש, הירח והכוכבים שבשמיים), שבאותה התקופה נחשבו כ"פשוט" מקיפים את כדור הארץ במעגלים עגולים ולא תו יותר. שיטה זאת הייתה מאוד בעייתית, מפני שלא תאמה כלל את החישובים שנערכו. תלמי כאסטרונום בכיר באותה התקופה היה צריך להציע פתרון לבעיה.
ההצעה של תלמי כוללת כמה תיקונים:
תיקון ראשון לתפיסה המקובלת (עד אז התבססה על מקורות עתיקי יומין כבר בתקופת תלמי) – כוכבי הלכת עצמם חגו סביב נקודה אחרת (שנקרא לה Om, ראו שרטוט) שחגה בעצמה במעגל מושלם סביב כדור הארץ (ראו שרטוט – נקודה בשם 'ארץ'). בנוסף תלמי הוסיף מעגל חדש (מעין מעגל בתוך גלגל, ראו נקודה O) שמקיפה גם היא את הארץ – נקרא בשם אפיציקל (Epicycle).
תיקון נוסף שכנראה תלמי בעצמו פיתח עד מאוד היה שספרות הבדולח הגדולות (כאן, בדולח = "בלתי נראה"), שהם המעגלים שמהווים את מקור האנרגיה שמסובבת את כל שאר המעגלים המושלמים, לא חגים סביב כדור הארץ עצמו אלא סביב 2 נקודות הקרובות יחסית לכדור הארץ בשם "נקודות אקוונט" (equant = נקודת מִשְׁוֵה). המעגל הסובב סביב נקודות האקוונט נקרא בשם דפרנט (deferent).
בנוסף אמר תלמי שהמהירות הזוויתית תישאר גם היא קבועה ביחס לנקודת האקוונט. תוספת זו שיפרה באופן משמעותי את ההתאמה של המודל אל הנתונים.
כדי להסביר את תופעת הליקוי של כוכבי הלכת, הוא הניח שהגלגל הראשי של כל כוכב לכת סובב באופן שהמעגל הגדול שהוא מתאר שוכן במישור, המצוי בזווית קטנה מסוימת למישור המילקה (שבו נעה השמש). הגלגל המשני, לעומת זאת, נע במישור הנטוי בזווית הפוכה, כך שמישור התנועה שלו מקביל למישור המילקה.
תלמי עיצב את המודל הגאוצנטרי לפרטיו, והעניק לו בסיס מתמטי. את עבודתו סיכם תלמי בספרו "אלמגסט" ("הגדול ביותר"). זוהי עבודה רבת היקף המחולקת לשלושה עשר כרכים. בכרך הראשון של "אלמגסט" תיאר תלמי את המודל, והציג כמה נימוקים לזכות העובדה שהארץ, כמרכז היקום, אינה יכולה לנוע. למשל, "ידוע" שכל הגופים נופלים אל מרכז היקום. אילו הייתה הארץ מרוחקת מן המרכז, היו הגופים נופלים הצידה במקום הישר אל מרכז הארץ – ומכאן שהארץ שוכנת לבטח במרכז. תלמי גם הראה שהארץ אינה יכולה להסתובב על צירה אחת ל-24 שעות: אם זו הייתה האמת, גופים שהושלכו אל-על היו נופלים במרחק רב, כאשר הארץ הייתה ממהרת במרוצתה ומתרחקת מהם. שאר הכרכים עסקו, כל אחד, בהיבט אסטרונומי אחר של מערכת השמש.
אף על פי שהמודל שלו היה מסובך עד מאוד, ההתאמה המצוינת בין תחזיות המודל למציאות העניקה לו כוח ניבוי ושכנעה את קוראיו של תלמי שתנועת הגלגלים תואמת את העקרונות האפלטוניים של תנועה בלתי משתנה. בגלל אופייה האנציקלופדי של העבודה, השפעתה הייתה מהירה ומכרעת. המודל של תלמי התקבל על דעת כל המלומדים בני דורו, והפך לתיאור המדעי של מערכת השמש עבור המאות הבאות. נדרשו מכשירי מדידה מדויקים הרבה יותר על מנת לחשוף את הפגמים במודל של תלמי, מכשירי מדידה שייבנו רק אחרי למעלה מאלף שנה.
הפיכת המודל הגאוצנטרי לדוקטרינה דתית

עם שקיעתה של התרבות הרומית, בסוף המאה השלישית, הפך המודל הגאוצנטרי לדוקטרינה של הכנסייה הנוצרית, שלא ניתן היה עוד לבחון באופן מדעי. השקפה זו, שהייתה בתוקף כאלף שנים, זכתה לחיזוק נמרץ מצדו של הפילוסוף והתאולוג תומאס אקווינס, איש המאה השלוש עשרה. אקווינס היה תומך נלהב של שיטת תלמי, וסייע למזג אותה עם התאולוגיה הכנסייתית. אקווינס אימץ פרשנות חדשה של העקרונות שקבע אפלטון: השמים הם נצחיים, בעוד שהחטא והשינוי מוגבלים לארץ. "המניע הראשוני", הגלגל המניע את כל הגלגלים, הוא מעתה האל הנוצרי; ומחוץ לגלגל זה ממוקם גן העדן.
המודל של תלמי היה נחשב קשה להבנה ומסובך, אבל מכיוון שהוא נתמך באופן מוחלט על ידי המוסדות הכנסייתיים, איש לא העלה בדעתו לערער עליו.
השימוש במודל הגאוצנטרי ביהדות

חכמי ישראל עסקו באסטרונומיה או אסטרולוגיה באופן שיטתי עצמאי, בעיקר לצורך חישוב לוח השנה וזמני היום, קידוש חודשים ועיבור שנים כמצווה בתורה.
החל מימי הביניים ניתן למצוא התייחסות מפורשת למודלים אסטרונומים בקרב חכמי ישראל, וניתן לראות שימוש במודל הגאוצנטרי לצורך חישובים אלו.
כך למשל כותב ספר הזוהר (על בראשית דף ט"ו:)
"דעלמא גלגל הוא ככדורא דא וכד נפיק ממזרח אזיל בסגלגלותא עד דמטי לתחת וכדין איתעבד רמשא ובההוא שעתה אזיל ונחית בגלגלין דמדריגן ידיען ונחית וסבב כל ארעא וישובא וכד נחית ואתכסיא מינן רמש לן ונהיר לאילן דדרין תחות לן לפום ישובא וסגלגלותא דארעא"
תרגום: שהעולם גלגל הוא, ככדור זה, וכשיוצא ממזרח הולך בסגלגלות עד שמגיע למטה, ואז נעשה ערב. ובאותה שעה הולך ויורד במדרגות ידועות וסובב כל הארץ והישוב. וכשיורד למטה ומתכסה מאתנו, אז אצלנו ערב ולאלו שדרים למטה אצלם אז אור, לפי היישוב וכדוריות הארץ.
הרמב"ם (בהלכות יסודי התורה) הביא תיאור מלא של המודל הגאוצנטרי לצורך החישובים, כולל התיקונים האפיציקלים, ושם ציין את מקורה היווני של התאוריה:
כל הגלגלים האלו המקיפין את העולם הן עגולין ככדור והארץ תלויה באמצע ויש למקצת מן הכוכבים גלגלים קטנים שהן קבועים בהן ואין אותם הגלגלים מקיפין את הארץ אלא גלגל קטן שאינו מקיף קבוע בגלגל הגדול המקיף. מספר כל הגלגלים המקיפין את כל העולם שמונה עשר ומספר הגלגלים הקטנים שאינן מקיפין שמונה וממהלך הכוכבים וידיעת שיעור סביבתן בכל יום ובכל שעהו ומנטייתן מרוח דרום לרוח צפון ומרוח צפון לרוח דרום ומגבהן מעל הארץ וקריבתן יודע מספר כל אלו הגלגלים וצורת הליכתן ודרך הקפתן וזו היא חכמת חשבון תקופות ומזלות וספרים רבים חיברו בהן חכמי יון.
הרמב"ם מדגיש בכתביו כי השימוש במודל זה אינו מבטא את המציאות אלא נועד לחישובים בלבד:
אסטרונומיה... המתאימה למה שאנו משיגים בעינינו [מה שנראה בעין]... בין אם הדבר כך ובין אם אינו כך.
בעקבות גילויה של תורת היחסות הפרטית, טוען הרבי מליובאוויטש מלך המשיח כי שוב ניתן לחזור להבנת המקראות ודברי חז"ל כפשוטן, מאחר שנמצא שאין אפשרות להכריע מבחינה מדעית באחד מהמודלים.
חזרתו המהוססת של המודל ההליוצנטרי

ב-1514 הציע ניקולאוס קופרניקוס חזרה למודל ההליוצנטרי, שבו השמש עומדת במרכז המערכת, וסביבה (בסדר זה) כוכב חמה, נוגה, כדור הארץ, מאדים, צדק ושבתאי, כאשר הירח מקיף את כדור הארץ. קופרניקוס פרסם זאת בחוברת קומנטריולוס שפורסמה בכתב יד למספר מצומצם של אנשים.  הנימוקים שלו להעדפת המודל החדש לא היו מדעיים באופן טהור; בין השאר, הוא הסביר כי "אין מקום טוב יותר מן המרכז עבור המנורה המאירה את היקום כולו". קופרניקוס הניח, כפי שהניחו לפניו, שלכוכבים מסלולים מעגליים, וכדי להסביר את הנתונים האסטרונומיים הוא נאלץ להסיט את המרכז קמעה מן השמש, ברוח הצעתו השנייה של אפולוניוס. למעשה, לא רק שהיו במודל שלו עוד יותר אפיציקלים מאשר אצל תלמי, הוא גם היה מדויק פחות ממודל תלמי. ב-1543 סמוך למותו, ועשרות שנים לאחר הפרסום הראשון הוא העז לפרסם בדפוס את עבודתו המפורסמת על הקפות כיפות השמיים.
ספרו של קופרניקוס, היה מעורפל וכתוב לטינית, וכך לא משך אליו הספר את תשומת לבם של חוקרי הכנסייה. על ההתעלמות מהספר הקלה גם העובדה שלא הוצגו בו נתונים התומכים במודל שלו. את ההקדמה לספרו כתב הכומר הלותרני אנדריאס אוסיאנדר (אם כי זהות המחבר נותרה עלומה במשך שנים), ובה ציין כי המודל של קופרניקוס הוא רק מכשיר מתמטי נוח לחיזויים, ואינו מתאר את הסיבות האמתיות הפועלות בטבע, שהן מחוץ לטווח ידיעתו של האסטרונום. זהו אחד הניסוחים הראשונים של העמדה הפילוסופית הקרויה אינסטרומנטליזם.
ברבע האחרון של המאה השש עשרה שקד האסטרונום הדני טיכו ברהה על איסוף נתונים אסטרונומיים, בדייקנות והיקף שלא היו כמותם לפניו. טיכו סבר כי המערכת הקופרניקאית עדיפה על זו של קודמיו, אולם הוא לא יכול היה להתעלם מן הנימוקים כבדי המשקל שהראו כי הארץ אינה נעה: פסוקי התנ"ך הרי קבעו כך במפורש, כמו שמש בגבעון דום ופסוקים נוספים.
בנוסף, עמדו לצדו הנימוקים שהועלו עוד בזמנו של אריסטרכוס מסמוס, ובראשם התצפית האסטרונומית, שלפיה כוכבי השבת אינם זזים במשך השנה, ומוכיחים בכך שהארץ אינה יוצרת פרלקסה; מכאן שהיא עומדת על מכונה. כפי שקרה לפניו, טיכו ברהה לא יכול היה להעלות בדעתו את המרחק האמיתי מכדור הארץ אפילו אל הכוכבים הקרובים ביותר, (כמה שנות אור לפחות) שבגינו נעשית השפעת הפרלקסה עדינה וקשה כל כך לזיהוי. לפיכך, קיבל טיכו ברהה את עיקרי הרעיונות של קופרניקוס, והוסיף עליהם רק שינוי אחד: במקום שהשמש תהיה במרכז וכוכבי הלכת ינועו סביבה, תעמוד הארץ במרכז, סביבה תנוע השמש, ותשא עמה את כל כוכבי הלכת. מודל זה נקרא, על שמו, המודל הטיכוניאני.