ריצ'רד תומאס
קריירה

הקריירה הטלוויזיונית של תומאס החלה ב-1959 בהפקה של "בית הבובות" מאת הנריק איבסן בכיכובם של ג'ולי האריס, כריסטופר פלאמר ויום קרונין. הוא התחיל להופיע בטלוויזיה בשעות היום באופרות סבון כגון "The Edge of Night" בתפקיד בן שולץ ב-1961, ובסדרה "As the World Turns" בדמות טום יוז בשנים 1966 ו-1967, ששודרה מעיר הולדתו מנהטן.
התפקידים החשובים הראשונים של תומאס בקולנוע היו ב-1969 בסרט "ניצחון" בכיכובו של פול ניומן על אודות מרוצי מכוניות, ובסרט "קיץ אחרון" גם מ-1969, יחד עם ברוס דוויסון וברברה הרשי. ב-1971 כיכב תומאס בסרט "Red Sky at Morning" שנכשל מבחינה מסחרית.
תומאס זכה להכרה ברחבי המדינה כשגילם את ג'ון-בוי וולטון בסדרת הדרמה משנות השבעים של המאה העשרים "משפחת וולטון", שהייתה מבוססת על חייו של כותב הסדרה ארל האמר ג'וניור. תומאס השתתף ב-1971 בפרק הפיילוט "The Homecoming", ואחר כך שיחק ברציפות ב-122 פרקים עד 17 במרץ 1977. תומאס עזב את הסדרה והשחקן רוברט וייטמן החליף אותו בדמות ג'ון, אבל הוא חזר וגילם את הדמות בשלושה סרטי טלוויזיה על משפחת וולטון בשנים 1993 עד 1997. ב-1973 זכה תומאס בפרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה על תפקיד זה. באותה שנה נרשם תומאס לקולומביה קולג' אבל עזב אחרי שנה אחת.
ב-1972 שיחק תומאס בתפקיד המנוגד לתדמית שלו בדמות רוצח ואנס בשם קנת' קינסולבינג במותחן האימה "You'll Like My Mother" לצדה של פטי דיוק. ב-1974 הופיע בסרט הטלוויזיה "The Red Badge of Courage" בתפקיד הטוראי הנרי פלמינג, וב-1979 שיחק בתפקיד פול באומר בסרט הטלוויזיה "במערב אין כל חדש". עוד שיחק בסרטי טלוויזיה בדמות ג'ים בנו הצעיר של קולונל וורנר בסרט "שורשים: הדור הבא" (המשך לסדרה זוכת האמי "שורשים"; בתפקיד הראשי בסרט הביוגרפי "Living Proof: The Hank Williams, Jr., Story" (מ-1983); בדמות ויל מוסופ ב"בחירתו של הובסון" (1983), הנרי דורי ב-"The Master of Ballantrae" (מ-1984); מרטין קמפבל ב-"Final Jeopardy"; ובתפקיד ביל דנברו המבוגר במיני-סדרה "Stephen King’s It" (מ-1990).
ב-1980 חזר תומאס להופיע בברודוויי אחרי 12 שנים כשחקן מחליף במחזה "Fifth of July" מאת לנפורד וילסון. ב-1987 הופיע על הבמות בפילדלפיה ובוושינגטון בהצגת יחיד "Citizen Tom Paine". ב-1993 שיחק בתפקיד הראשי בהפקה בימתית של המחזה "ריצ'רד השני".
ב-1981 יצא לאור ספר שירים שכתב תומאס בשם "Glass". הספר יצא לאור במהדורה מוגבלת בהוצאת "Kenward Elmslie's Z Press".
ב-1990 שיחק תומאס בעיבוד הטלוויזיוני של הספר "זה" מאת סטיבן קינג בדמות ביל המבוגר.
ב-1995 כיכב תומאס יחד עם מורין או'הרה ואנט אוטול בסרט "The Christmas Box" של ערוץ הולמרק. אוטול ותומאס הופיעו יחד בסרט "זה" חמש שנים לפני כן בתפקידי בוורלי מארש וביל דנברו.
ב-1997 וב-1998 הופיע תומאס בסדרת הדרמה "מגע של מלאכים".
בתחילת שנות האלפיים הופיע תומאס במחזה "אמנות" מאת יסמינה רזה יחד עם ג'אד הירש (2001); בהפקה של תיאטרון פאבליק בניו יורק של המחזה "כטוב בעיניכם" (2005); במחזה "Democracy on Broadway" מאת מייקל פריין (2004); ובמחזה "The Stendhal Syndrome" מאת טרנס מקנלי (2004).
ב-2006 החל תומאס לשחק בסיבוב הופעות לאומי במחזה "שנים עשר המושבעים" בעיבודו של רג'ינלד רוז, יחד עם ג'ורג' ונדט בתיאטרון שוברט בניו הייבן קונטיקט, בתפקיד מושבע מספר שמונה.
תומאס סיפק את קולו בפרסומות עבור חברות מרצדס-בנץ, BB&T, ו-Aleve. בקיץ 2008 השתתף תומאס בפרסומות עבור רשת המסעדות Zaxby's.
בשנים 2009 ו-2010 שיחק תומאס בברודוויי במחזה "Race" מאת דייוויד מאמט. את ההצגה ביים מאמט ובין המשתתפים היו ג'יימס ספיידר, דייוויד אלן גריר וקרי וושינגטון. בפברואר ובמרץ 2011 כיכב תומאס במחזה "טימון איש אתונה" בתיאטרון ניו יורק פאבליק.
תומאס משחק בתפקיד משנה בסדרת הדרמה "האמריקאים" של רשת FX שעלתה לשידור בינואר 2013. הוא מגלם את דמותו של פרנק גאד מה-FBI החוקר את הסוכנים הרדומים של ה-KGB בתחילת שנות השמונים בארצות הברית.