stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספורט ברוסיה
הרמת משקולות

הרמת משקולות היא ענף ספורט מצליח נוסף ברוסיה, לאחר פירוק ברית המועצות, בשיאה רוסיה דורגה במקום 16 בטבלת המדליות. בין מרימי המשקולות הפופולריים ביותר היה וסילי אלכסייב, שקבע מספר שיאי עולם חסרי תקדים והיה אלוף אולימפי פעמיים.
הרמת כוח, שהתפתח מהרמת משקולות, מהווה אף הוא ענף ידוע ברוסיה והיא פעילה בפדרציה הבינלאומית להרמת כוח ואחת המדינות המצליחות ביותר יחד עם ארצות הברית, פולין, נורווגיה, בריטניה, טייוואן, שוודיה, פינלנד, יפן ואוקראינה. מריאנה נאומובה היא אלופת העולם הצעירה ביותר ומחזיקה שיאים מרובים בטורנירי הרמת כוח מקצועית ובאליפויות עולם.
היאבקות

ברית המועצות הייתה המדינה המצליחה ביותר בתולדות ההיאבקות, רוסיה המשיכה במסורת וייצרה מספר אלופים אולימפיים ואלופי עולם. היאבקות היא ענף הספורט הנגיש ביותר ונערך בקרב נערים ומבוגרים צעירים ברוסיה, במיוחד ברפובליקות הקווקז (צ'צ'ניה, דגסטאן, קראצ'אי-צ'רקסיה, צפון-אוסטיה, קברדינו-בלקריה, אינגושטיה).
סייף

רוסיה שמרה על מסורת חזקה גם בענף הסייף, בה שלטה מאז תקופת האימפריה הרוסית, בה היה ספורט פופולרי בקרב בני האצולה והאליטות הרוסיות, בברית המועצות זה היה ספורט עבור חובבי הסייף הסובייטים והפך לספורט פופולרי בשנות השמונים. לאחר פירוק ברית המועצות, כמו הרפובליקה הסובייטית לשעבר של אוקראינה, רוסיה המשיכה בהצלחה בענף וייצרה אלופי עולם ואירופה רבים. סייפים רוסים מצליחים היו ויקטור סידיאק, גלינה גורוחובה, יאנה זברבה, סופיה וליקאיה, אלכסיי יקימנקו, סטניסלב פוזדניאקוב, ולנטינה רסטבורובה, יקטרינה דיאצ'נקו, קמיל איברגימוב, פאבל קולובקוב (שמונה לימים לשר הספורט), אדוארד וינקורוב, קרינה אזוואליר, ולדימיר נזלימוב, ניקולאי קובלב, אינה דריגלזובה, טטיאנה לוגונובה, ילנה נוביקובה-בלובה, בנימין רשטניקוב, סרגיי שאריקוב, אנה סיבקובה, מארק רקיטה, אלכסנדרה זאבלינה ואחרים.
שחמט

שחמט הוא בילוי מועדף וספורט שנשלט על ידי הרוסים בעידן שלאחר מלחמת העולם השנייה משנת 1945 ואילך. הזוכה באליפות העולם בשחמט בשנת 1948, מיכאיל בוטוויניק הרוסי, פתח עידן של שליטת ברית המועצות בעולם השחמט. עד התפרקות ברית המועצות היה רק אלוף לא-סובייטי אחד (בובי פישר).
לאחר תקופת דומיננטיות של אנטולי קרפוב, שנות התשעים נשלטו על ידי גארי קספרוב, שזכה ברוב הטורנירים בהם השתתף, והגיע למד כושר השיא של אז ב-2851 ב-יולי 1999.
כיום, 25 מתוך 100 השחמטאים המובילים בעולם הם רוסים.
ספורט מוטורי

ויטלי פטרוב הפך לנהג הפורמולה הראשון ברוסיה בשנת 2010. הוא נסע ב-F1 במשך שלוש עונות עם קבוצות F1 של רנו וקתרהאם והשיג את התוצאה הטובה בקריירה שלו כשסיים שלישי בגרנד פרי אוסטרליה 2011. דניאל קוויט ערך את הופעת הבכורה שלו ב-F1 בשנת 2014 וסיים את הפודיום הראשון שלו במקום שני בגרנד פרי ההונגרי ב-2015. הגרנד פרי הרוסי נוסף ללוח השנה של עונת הפורמולה 2014 ונערך באוטודרום בסוצ'י. סרגיי סירוטקין הצטרף לרשת בשנת 2018 אך לא המשיך לאחר אותה עונה.
טימור טימרזיאנוב נהנה מהצלחה בראלי קרוס, עם זכייה באליפות ראלי קרוס FIA האירופי בשנת 2012 וב-2013.
יצרנית הרכב הרוסית לאדה (המכונה AvtoVAZ) התמודדה באליפות העולם למכוניות תיור והכניסה לראשונה בשנת 2008 את הלאדה 110. לאדה סיפקה תמיכה בשנת 2009, כאשר הקבוצה ניהלה שלוש מכוניות ושדרגה את רכב הלאדה פריאורה במהלך העונה כרכב מרוצים. ההופעות הטובות ביותר של הקבוצה היו צמד המקומות השישי של ג'יימס תומפסון במירוץ איטליה. לאחר מכן לאדה פרשה מהאליפות, אך חזרה בשנת 2012, ונכנסה ל-WTCC עם לאדה גרנטה. בשנת 2015 לאדה פרשה מהתחרויות
פרשת סימום

מאז 2018, רוסיה סופגת ביקורת על סימום שיטתי בספורט הרוסי, שהביא לכך ש-47 מדליות אולימפיות ועשרות אליפויות עולם נלקחו ממאזן הספורטאים הרוסים - יוצר מכל מדינה בעולם ויותר מ-30% מהסך העולמי. ברוסיה יש גם הכי הרבה ספורטאים שנתפסו עם סמים במשחקים האולימפיים, עם יותר מ-200 ספורטאים. הסמים הרוסיים נבדלים מסמים במדינות אחרות מכיוון שברוסיה סופקו על ידי המדינה סטרואידים ותרופות אחרות לספורטאים. בשל הפרות סימום נרחבות, כולל ניסיון לחבל בחקירות מתמשכות באמצעות מניפולציה של נתוני מחשבים, בשנת 2019 הסוכנות העולמית למלחמה בסמים בספורט אסרה על רוסיה מכל אירועי הספורט הגדולים במשך ארבע שנים, איסור זה צומצם מאוחר יותר לשנתיים בשנת 2020 על ידי בית המשפט לבוררות בספורט.
ראו גם

ספורט
ספורט בישראל
הוועד האולימפי ברוסיה
רוסיה במשחקים האולימפיים
רוסיה במשחקים האולימפיים לנוער
רוסיה במשחקים הפאראלימפיים
שלמה אגוזי

| --- | --- |

שלמה אגוזי, אוקטובר 1973
 לידה:  כפר מנחם
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   חיל האוויר הישראלי
 תקופת הפעילות:  1963–1994 (כ־31 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 טייס קרב   מפקד טייסת 119  ראש מחלקת בטיחות טיסה ובקרה  נספח צה"ל ונציג משרד הביטחון
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים    מלחמת לבנון הראשונה
 עיטורים
 צל"ש מפקד חיל האוויר (6 באוקטובר 1973)
 
שלמה אגוזי הוא טייס קרב בחיל האוויר הישראלי, אחד מאלופי ההפלות של תקופת מטוסי הסילון, לזכותו הפלת 8 מטוסי אויב. שימש בין היתר כראש מחלקת בטיחות טיסה ובקרה בחיל האוויר. סיים את שירותו בדרגת תת-אלוף.
ביוגרפיה

שלמה אגוזי נולד בקיבוץ כפר מנחם. התגייס לחיל האוויר בנובמבר 1963 וסיים קורס טיס במחזור ה-47, במגמת קרב, ביולי 1965. במלחמת ששת הימים היה טייס מיראז' 3 בטייסת 119 ("העטלף") והשתתף, בין השאר, בפתיחת מבצע "מוקד" בתקיפת שדה התעופה המצרי אינשאס. כחודש לאחר המלחמה השתתף בקרבות אוויר שנערכו ממערב לתעלת סואץ. במהלך הקרב הצליח לפגוע במטוס אויב, שניזוק ונחת נחיתת ריסוק. אגוזי עצמו נפגע מאש נ"מ ונאלץ לנטוש את מטוסו בסיני, ליד איסמעיליה. הוא חולץ על ידי מסוק סיקורסקי S-58 של טייסת 124 ("החרב המתהפכת").
לאחר המלחמה עבר הסבה למטוסי מקדונל דאגלס F-4 פנטום, "קורנס". הוא הוצב בטייסת 69 ("הפטישים") ובמסגרתה לחם במלחמת ההתשה. באוקטובר 1970 חזר לטייסת 119 שהוקמה כטייסת הקורנס השלישית.
ב- 1971 השתתף בקורס  TOP GUN של הצי (NAVY) האמריקאי בבסיס מיראמר, קליפורניה. אגוזי שימש כסגן מפקד טייסת (סמ"ט א') מטוסי דאגלס A-4 סקייהוק ("עיט") בטייסת 115 ושב למערך הקורנסים כסמ"ט א' לטייסת 107 ("אבירי הזנב הכתום"). הוא השתתף בקרב האוויר של 13 בספטמבר 1973, במהלכו הפיל מיג 21 סורי.
במלחמת יום הכיפורים היה סמ"ט א' בטייסת 107. ב-6 באוקטובר 1973 הפיל 5 מסוקים מצרים. ארבעה מן המסוקים הופלו באש מתותח המטוס, והחמישי הופל בזרם הפליטה מן המבער האחורי של המטוס, כאשר חלף סמוך מאד למסוק. על הישג זה עוטר בצל"ש מפקד חיל האוויר. בהמשך המלחמה הפיל עוד שני מטוסי אויב (ראו להלן).
אגוזי היה מפקד טייסת 119 בין יולי 1976 לאוגוסט 1978. באותה תקופה הפעילה הטייסת מטוסי "קורנס". בתקופת פיקודו היה מעורב בתאונה אווירית, במהלכה התנגש מטוס A-4 סקייהוק ("עיט") במטוס הקורנס אותו הטיס. טייס מטוס העיט, אוריאל בינה, נהרג בהתרסקות, ואילו אגוזי והנווט שעמו נטשו את המטוס בשלום.
ב-1978 מונה אגוזי כראש פרויקט לבחירת מטוס הקרב הבא של חיל האוויר. עם מינויו לתפקיד עבר לטוס על F-15 בטייסת 133 בה טס מ-1978 עד 1994. הצוות בראשותו בחן המטוסים YF-17, F/A-18 ,F-15, F-16 "גריפין" השוודי ו"שרטוטי שולחן" Layout 33 (חד מנועי) ו- Layout 34 (דו-מנועי) של תעשייה אווירית. הצוות המליץ על מטוס F/A-18L (שילוב של YF-17 + F/A-18). להפתעת חיל האוויר בחר שר הביטחון ב- Layout 33 שכונה בהמשך מטוס "לביא". בשנים 1982–1985 היה ראש מחלקת בטיחות טיסה ובקרה בדרגת אלוף-משנה. פרש מטיסה מבצעית ב-1993 בדרגת תת-אלוף.
אגוזי נשוי לשרה. הוא חבר בתנועת מפקדים למען ביטחון ישראל.
פירוט ההפלות

כאמור, שלמה אגוזי צבר 8 הפלות של מטוסי ומסוקי אויב במהלך שירותו.
| מספר | תאריך הקרב | המטוס המפיל | המטוס שהופל | החימוש | פרטי ההפלה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 13 בספטמבר 1973 | F-4 פנטום (מספר זנב 175) | סוריה מיג 21 סורי | תותח | דרום מערבית לטרטוס, נווט: יוסי יבין |
| 2 | 6 באוקטובר 1973 | F-4 פנטום (מספר זנב 151) | מצרים מיל מי-8 מצרי | תותח | מעל ראס סודר, נווט: רועי מנוף |
| 3 | 6 באוקטובר 1973 | F-4 פנטום (מספר זנב 151) | מצרים מיל מי-8 מצרי | תותח | מעל ראס סודר, נווט: רועי מנוף |
| 4 | 6 באוקטובר 1973 | F-4 פנטום (מספר זנב 151) | מצרים מיל מי-8 מצרי | תותח | מעל ראס סודר, נווט: רועי מנוף |
| 5 | 6 באוקטובר 1973 | F-4 פנטום (מספר זנב 151) | מצרים מיל מי-8 מצרי | תותח | מעל ראס סודר, נווט: רועי מנוף |
| 6 | 6 באוקטובר 1973 | F-4 פנטום (מספר זנב 151) | מצרים מיל מי-8 מצרי | יעף תותח + מבער | מעל ראס סודר, נווט: רועי מנוף |
| 7 | 12 באוקטובר 1973 | F-4 פנטום (מספר זנב 205) | עיראק מיג 21 עיראקי | תותח | מעל בסיס סייקל, נווט: יוני אראל |
| 8 | 14 באוקטובר 1973 | F-4 פנטום (מספר זנב 230) | סוריה מיג 17 סורי | תותח | מעל שדה התעופה מאזה, נווט: יוסי יבין |
הערות שוליים

↑  צל"ש מח"א לשלמה אגוזי, 6 באוקטובר 1973 אתר הגבורה
1 2 3 4  אגוזי, בטאון חיל האוויר, עמ' 37.
↑  אבינעם מיסניקוב, ‏הפלת מיג 21 מצרי, 15.7.1967, באתר "מרקיע שחקים", 23 באפריל 2021
↑  אבינעם מיסניקוב, ‏הפלת שחק 20, באתר "מרקיע שחקים", 10 בינואר 2021
1 2  רונה תמיר, ‏13=1+12, באתר חיל האוויר הישראלי, בטאון חיל האוויר, גיליון 121 (222), יוני 1998
↑  מיכל יעקב יצחקי, "ללא אבדות בנפש" - סיפורה של טייסת הפנטומים שצלחה ללא אבדות בנפש את מלחמת יום הכיפורים, באתר ישראל היום, 22 בספטמבר 2015
↑  אהוד יונאי, עליונות אווירית - סיפורו של חיל האוויר הישראלי עריכה ותרגום: יפתח ספקטור, הוצאת כתר, עמוד 247.
↑  רס"ן שלמה אגוזי באתר המרכז למורשת מלחמת יום הכיפורים.
↑  יצחק שטייגמן, מוכרחים להמשיך לנגן - חיל האוויר הישראלי במלחמת יום הכיפורים, מודן הוצאה לאור, 2023
↑  טייסת 119, באתר "מרקיע שחקים", 20 בספטמבר, 2021
↑  אבינעם מיסניקוב, ‏התנגשות עיט 319 בקורנס 109, באתר "מרקיע שחקים", 8 באוקטובר 2021
↑  אגוזי, בטאון חיל האוויר, עמ' 38.
↑  חברי התנועה, באתר מפקדים למען ביטחון ישראל.
1 2  אבינעם מיסניקוב בסיוע יוסי יערי ורענן וייס, ‏לוח ההפלות של טייסת 107, באתר "מרקיע שחקים", 19 בספטמבר 2021
חגיגת ארבעה עשר

קורבן חגיגת ארבעה עשר הוא קורבן שלמים מסוג שלמי חגיגה שהוקרב בערב פסח יחד עם קורבן הפסח.
מקור המצוה

מצות הקרבת חגיגת ארבעה עשר לא נכתבה במפורש במקרא והיא נדרשה על ידי חכמים:
רבי יאשיה אומר: "תִּקָּחוּ", למה נאמר? לפי שנאמר: "וְזָבַחְתָּ פֶּסַח לַיהוָה אֱלֹהֶיךָ צֹאן וּבָקָר" – צאן לַפסח ובקר לַחגיגה.
הלכות קרבן החגיגה

חגיגת ארבעה עשר אינה חובה לרוב הדעות, והיא חלק מהקרבת קרבן הפסח. החגיגה אינה מוקרבת במקרים הבאים:
בשבת – בערב פסח שחל בשבת.
בטומאה – אם קרבן פסח הוקרב בטומאה, כגון שרוב הציבור היו טמאים.
במרובה – כגון שחבורת הפסח היו חבורה קטנה ומספיק להם אכילת קרבן פסח לבדו.
קרבן החגיגה היה מוקרב אחרי חצות ולפני קרבן התמיד של בין ערביים.
בשר הקרבן היה נאכל לפני אכילת קרבן הפסח כדי שהפסח יהא נאכל על השובע.
חגיגת ארבעה עשר, ככל קרבן שלמים, נאכלת לשני ימים ולילה אחד, היינו ארבעה עשר וחמשה עשר בניסן והלילה שביניהם, בניגוד לקרבן הפסח שאינו נאכל אלא בליל ראשון של פסח עד חצות. ומכל מקום בשר חגיגה שעלה עם הפסח על השולחן – מתבער עמו אחר חצות כדין נותר, גזירה שמא יתערבבו.
חיוב ביעור הנותר מקרבן החגיגה נלמד הפסוק – ”וְלֹא יָלִין מִן הַבָּשָׂר אֲשֶׁר תִּזְבַּח בָּעֶרֶב בַּיּוֹם הָרִאשׁוֹן לַבֹּקֶר”, והיא מצוות לא תעשה מהתורה.
זכר לקרבן בליל הסדר

זכר לחגיגת ארבעה עשר שמים בקערת ליל הסדר ביצה, בנוסף על הזרוע שהייתה זכר לקרבן הפסח. הביצה המבושלת מסמלת את בשר החגיגה שיכול להיות מבושל בניגוד לקרבן הפסח שחייב להיות צלי.
בברכת "גאל ישראל" מזכירים "ונאכל שם מן הזבחים ומן הפסחים" – כאשר מילת "הזבחים" מציינת את קרבן החגיגה.
יש אחרונים הסוברים שאכילת האפיקומן צריכה להיות בשיעור של שני זיתים – אחד זכר לקרבן הפסח, ואחד זכר לקרבן החגיגה.
הערות שוליים

↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ה'
↑  ספר דברים, פרק ט"ז, פסוק ב'
↑  ספר דברים, פרק ט"ז, פסוק ד'
↑  ספר המצוות, לאו קיח
↑  ספר חמדת ימים, דפוס ונציה עמ' כז, חיי אדם כלל קל סעיף יד
מוני ביטן

| --- | --- |

סגן נציבת שירות בתי הסוהר וראש אגף מבצעים, אוגוסט 2019
 לידה:  11 בנובמבר 1966 (בן 58) שכונת המעברה, פרדס חנה 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   שירות בתי הסוהר
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 דרגה:    גונדר
 תפקידים בשירות
 מפקד בית המעצר הדרים, מפקד בית הסוהר צלמון, מפקד בית הסוהר דמון, מפקד בית הסוהר מגידו, סגן מפקד המחוז הצפוני, ראש אגף ביטחון ומבצעים של שב"ס
 
מוני מימון ביטן (נולד ב-11 בנובמבר 1966) הוא קצין בדימוס בשרות בתי הסוהר בדרגת גונדר, כיהן בתפקיד סגן הנציב וראש אגף ביטחון ומבצעים. לאורך שנות שירותו בשב"ס, מילא מגוון תפקידי ביטחון ומודיעין, בציר הפיקודי ובציר המטה. בחודש יולי 2024 הודיע גונדר ביטן על פרישתו מהארגון.
ביוגרפיה

מוני מימון נולד וגדל בפרדס חנה, כבן רביעי לפורטונה וסעדיה ביטן (ביטון), עולים ממרוקו – משפחה מרובת ילדים. למד והתחנך בבית הספר הממלכתי דתי "ישורון" ובישיבת בני עקיבא בנתניה. התגייס לצה"ל בשנת 1985 ועבר מסלול הכשרה כלוחם גדוד 13 בגולני.
בשנת 1991, התגייס לשירות בתי הסוהר, לתפקיד סוהר ביטחון בכלא שכם. בהמשך, עבר קורס קצינים ושירת, כקצין זוטר בתפקידים מבצעיים במספר בתי סוהר בשב"ס – מפקד משמרת, קצין ביטחון, מנהל אגף, קצין מודיעין ועוד.
בשנים 2002–2007 כקצין בדרגת רב כלאי וסגן גונדר, שימש כראש תחום וראש ענף מבצעים בחטיבת הביטחון, אמון על הטמעת תפיסת ההפעלה לטיפול במאוימים (בעקבות רצח השר רחבעם זאבי), ומיסוד נוהלי הביטחון, לרבות תפיסת הפיקוח והבקרה המבצעית בשב"ס.
בין השנים 2007–2011 שימש כסגן מפקד במספר מתקנים- דמון, גלבוע ומגידו.
בין השנים 2011–2019, כקצין בדרגת גונדר משנה, שירת כמפקד בתי סוהר במגוון יחידות פליליות / וביטחוניות. מפקד בית המעצר הדרים, מפקד בית הסוהר צלמון ומפקד בית הסוהר דמון. בשנת 2016 קודם לדרגת תת-גונדר, ושירת בתפקיד מפקד בית הסוהר מגידו ובהמשך סגן מפקד המחוז הצפוני. בשנת 2019, הועלה לדרגת גונדר, ונכנס לתפקיד ראש אגף ביטחון ומבצעים בשב"ס.
בפברואר 2021, נכנס לתפקידו כסגן נציבת שירות בתי הסוהר (רב – גונדר קטי פרי) וראש אגף ביטחון ומבצעים, הממונה על חטיבות המבצעים, סוכנות המודיעין, חטיבת הטכנולוגיות, יחידות נחשון, דרור, מצדה, היחידה למאסרים קצרים, מחלקת ביקורת, בית הדין למשמעת, וענף בטיחות, המשיך בתפקידו כסגן נציב שב"ס עם כניסתו לתפקיד של רב-גונדר קובי יעקובי.
במהלך שירותו, עבד במגוון יחידות – פליליות וביטחוניות – וחווה התמודדת, מבצעית ותָקוֹנִית (corrections), מול מרבית סוגי אוכלוסיות האסירים והעצורים המוחזקים במשמורת שב"ס, ובכלל זאת גם מול אוכלוסיות מיוחדות (נוער, שב"ח, נשים, טעוני הגנה, הפרדות, אגפים מיוחדים וכו'). מיסד תורות ההפעלה להחזקת שב"חים, תפיסת ההפעלה של מספר בתי סוהר, טיפול באירועי קיצון – כגון שביתת הרעב של הביטחוניים, אירועי הפרות סדר המוני, אובדנות והמענה הארגוני בהתמודדות שב"ס עם משבר הקורונה.
הבריחה מבית הסוהר גלבוע

בשנת 2021 בעת שכיהן כסגן נציבת שירות בתי הסוהר (רב-גונדר קטי פרי) וראש אגף ביטחון ומבצעים אירעה הבריחה מבית הסוהר גלבוע והוקמה ועדת פינקלשטיין. הוועדה שיגרה לו ולבכירים נוספים בשירות בתי הסוהר מכתבי אזהרה. עם סיום עבודתה ב-17 במאי 2022, החליטה שלא ינקטו נגדו צעדים פיקודיים. עם זאת ציינה הוועדה כי אם בעתיד תישקל האפשרות למנותו לתפקיד נציב בתי הסוהר, יינתן משקל גם למסקנות הוועדה בעניינו.
ביולי 2024 פרש ביטן מהארגון לאחר 33 שנות שירות, וסיים את תפקידו האחרון כסגן נציב בתי הסוהר, בדרגת גונדר.
חיים אישיים

נשוי ואב לשלושה, מתגורר בפרדס חנה.
ביטון בוגר תואר ראשון (B.A) במנהל עסקים, תואר שני בהצטיינות יתרה במדעי הרוח והחברה (M.A) מהקריה האקדמית אונו, ותואר שני נוסף (M.A) בהצטיינות בביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה. ביטן בוגר לימודי תעודה במגוון תחומים- גישור למנהלים בכירים (גומא גבים), דירקטורים ופיתוח כישורי ניהול (האוניברסיטה הפתוחה), ניהול משאבי אנוש (המכללה למינהל) ועוד.
הערות שוליים

↑  שלום כלפון, טלטלה בשב”ס: סגן הנציב מוני ביטן הודיע על פרישתו מהארגון, באתר עכשיו 14, 8 ביולי 2024
↑  משה שטיינמץ, הבריחה מכלא גלבוע: ועדת הבדיקה במכתבי אזהרה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 31 במרץ 2022
↑  מאיר תורג'מן, דוח הבריחה מבית הסוהר גלבוע: היה ראוי שמפקד הכלא לא ימלא עוד תפקיד פיקודי, באתר ynet, 17 במאי 2023
מערכה (טקסונומיה)

דרגות המיון המקובלות של עולם הטבע. לחץ על הדרגות השונות על מנת להגיע לערכים המורחבים עליהם.
מַעֲרָכָה (בלטינית: Phylum; ביוונית: Φῦλον) היא טקסון המשמש במיון מדעי של צורות החיים.
לפי המיון המדעי של עולם הטבע, רמות הדירוג (טקסונים) העיקריות של עולם הטבע הן: על ממלכה, ממלכה, מערכה, מחלקה, סדרה, משפחה, סוג ומין. מכאן ניתן לראות ש"מערכה" הוא טקסון גבוה ורחב למדי: מערכה מייצגת את ההקבצה המוסכמת הגדולה ביותר של יצורים חיים בעלי מאפיינים אבולוציוניים מסוימים. עם זאת, גם המערכות מקובצות לעיתים לקבוצות, המכונות "על-מערכות" (Superphyla). באופן בלתי רשמי, ניתן להסתכל על מערכה כקבוצה שלחבריה יש מתווה גוף כללי דומה, למשל קיומן של עצמות. מיון זה מתבסס על הבדלים מורפולוגיים (צורניים), אולם מערכות נבדלות זו מזו לעיתים על סמך המבנה הפנימי שלהן. כך לדוגמה, העכבישים והסרטנים נראים אחרת, אולם שניהם משתייכים למערכת פרוקי הרגליים. לעומתם, תולעי האדמה והשרשורים, שדומים בצורתם, נמצאים במערכות שונות (תולעים טבעתיות ותולעים שטוחות בהתאמה). באנגלית קיים הבדל בין מינוח המערכות בעולם החי לבין מינוחן בעולם הצומח; בזה האחרון מקובל להשתמש במושג Divison במקום המילה Phylum, אף על פי שגם המונח האחרון נחשב לתקין לפי הנומנקלטורה הבוטנית.
היסטוריה

מערכות בעלי החיים המוכרות ביותר הן רכיכות (Mollusca), ספוגיים (Porifera), צורבים (Cnidaria), תולעים שטוחות (Platyhelminthes), תולעים נימיות (Nematoda), תולעים טבעתיות (Annelida), פרוקי-רגליים (Arthropoda), קווצי עור (Echinodermata) ומיתרניים (Chordata), שהיא המערכה שבה נמצא האדם. בממלכת החי קיימות 35 מערכות לערך, ולמרות זאת מרבית המינים נמצאים בתשע המערכות שהוזכרו. מערכות רבות כוללות רק מינים שחיים באופן בלעדי במים; מערכות אחרות מכילות הן מינים שחיים במים והן מינים שחיים ביבשה; רק מערכה אחת מכילה רק מינים שנעדרים מהמים באופן מוחלט – מערכת נושאי ציפורניים (Onychophora). המערכה האחרונה שהתגלתה היא מערכת ה-Cycliophora, שנצפתה לראשונה ב-1993; רק שלוש מערכות נתגלו במאה ה-20.
המפץ הקמבריוני (Cambrian explosion), שהתרחש לפני 542 עד 530 מיליוני שנים לערך, הביא לשגשוגן של צורות החיים על פני כדור הארץ; במהלך תקופה זו נוסדו כל המערכות המודרניות, וכן מערכות שמיניהן נכחדו מאז. עם זאת, במהלך השנים המערכות החליפו תפקידים בין אחת לאחרת. לדוגמה, במהלך תור הקמבריום השתייכו בעלי החיים הגדולים והדומיננטיים למערכת פרוקי-הרגליים, בעוד כיום בעלי החיים הדומיננטיים הם בעלי חוליות ומשתייכים דווקא למערכת המיתרניים.
מערכות בעלי חיים

| מערכה (השם המדעי) | השם העברי | משמעות | מאפיינים מבחינים | מספר מינים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Acanthocephala | תולעים קוצניות ראש | ראש קוצני | חדק קוצני והפיך | בערך 1,150 |
| Acoelomorpha | אקואלומורפה | חסר מעיים | חסרי פה או צינור עיכול | בערך 400 |
| Annelida | תולעים טבעתיות | כמו בעברית | חלוקה של הגוף לפרקים זהים | בערך 15,000 מודרניים |
| Arthropoda | פרוקי-רגליים | כמו בעברית | שלד חיצוני עשוי כיטין | מעל 1,134,000 |
| Brachiopoda | זרוע רגליים | כמו בעברית | לופופור ורגלית | בין 300 ו-500 חיים |
| Bryozoa | חיטחבים | כמו בעברית | לופופור, חסרי רגלית, משושים וקיפולים ריסניים | בערך 5,000 מינים חיים |
| Chaetognatha | תולעי חץ | שעירת לסת | קוצים מכיטין בכל אחד מצידי הראש, סנפירים | בערך 100 מינים מודרניים |
| Chordata | מיתרניים | כמו בעברית | מיתר גב חלול | מעל 63,000 |
| Cnidaria | צורבים | כמו בעברית | תאים צורבים | בערך 10,000 |
| Ctenophora | מסרקניות | נושאת מסרק | שמונה "שורות מסרק" של ריסים ממזוגים | בערך 100 מינים מודרניים |
| Cycliophora | סיקליופורה | נושאת גלגל | פה מעגלי המוקף בריסונים קטנים | לפחות שלושה |
| Echinodermata | קווצי עור | כמו בעברית | סימטריה מעגלית, קוצים מזורדמים | בערך 7,000 מינים חיים ו-13,000 מינים נכחדים |
| Echiura | אכיורה | זנב קוץ | מערכת של קרסים בקצה האחורי | בערך 140 |
| Entoprocta | אנטופרוקטה | בתוך פי הטבעת | פי הטבעת נמצא בתוך טבעת של ריסונים | בערך 150 |
| Gastrotricha | גסטרוטריכה | שעירת בטן | - | בערך 450 |
| Gnathostomulida | גנתוסטומולידה | מבוי לסת | - | - |
| Hemichordata | מיתרני פה | מיתרני למחצה | - | בערך 100 מינים חיים |
| Kinorhyncha | קינורהינכה | חוטם נע | 11 סגמנטים, כל אחד בעל לוחית גבית | בערך 150 |
| Loricifera | לוריסיפרה | נושאת מחוך | קשקשים דמויי מטריה בקצוות | בערך 21 |
| Micrognathozoa | מיקרוגנאטוזואה | חיה קטנת לסת | בית החזה מתרחב בדומה לאקורדיון | 1 |
| Mollusca | רכיכות | כמו בעברית | רגליים שריריות ומעטה גוף עגול בשם גלימה | בערך 70,000 |
| Myxozoa | מיקסוזואה | חיה רירית | - | לפחות 12,000 |
| Nematoda | תולעים נימיות | כמו בעברית | חתוך רוחב עגול, קוטיקולה (קרומית) עשוית־קרטין | 80,000 - מיליון |
| Nematomorpha | תולעי שיער-סוס | בצורת נים | - | מעל ל-350 |
| Nemertea | תולעי חוטם | נימפת ים | - | בערך 1200 |
| Onychophora | נושאי ציפורניים | כמו בעברית | רגליים בעלות קוצים עשויים כיטין | בערך 110 מינים מודרניים |
| Orthonectida | אורתונקטידה | שוחה ישר | - | בערך 20 |
| Phoronida | פורונידה | האלה איזיס | מעיים בצורת U | 20 |
| Placozoa | פלקוזואה | חיה מישורית | - | 1 |
| Platyhelminthes | תולעים שטוחות | כמו בעברית | - | בערך 25,000 |
| Porifera | ספוגיים | נושאת נקב | דופן פנימי מנוקב | מעל 5,000 מינים מודרניים |
| Priapulida | פריאפולידה | פריאפוס קטן | - | 17 |
| Rhombozoa | רומבוזואה | חית מעוין | תא אחד (תא הציר) המוקף בתאים ריסוניים, מספר קבוע של תאים אצל פרט בוגר | 75 |
| Rotifera | גלגיליות | כמו בעברית | - | בערך 2,000 |
| Sipuncula | תולעים סיפוניות | צינורית | פה המוקף במשושים הפיכים | 144-320 |
| Tardigrada | דובוני מים | איטית צעד | גוף המורכב מארבעה סגמנטים ומראש | בערך 750 |
| Xenoturbellida | קסנוטורבלה | תולעת מוזרה | דאוטרוסטום ריסוני | 2 |
| סך הכול | - | - | - | 2,400,000+ |
מערכות בעלי חיים > קבוצות שהוכרו בעבר כמערכות

| שם המערכה לשעבר | קונצנזוס נוכחי |
| --- | --- |
בעלי גולגולת (Craniata): תת-מערכה של מיתרניים
מיתרני ראש (Cephalochordata): תת-מערכה של מיתרניים
Cephalorhyncha: על-מערכה Scalidophora
Enterepneusta: מחלקה בתת-מערכה מיתרני פה (Hemichordata)
Pentastomida: תת-מחלקה במחלקת רגלסתיים שבמערכת פרוקי-רגליים
Pogonophora: חלק ממשפחת Siboglinidae שבמערכת תולעים טבעתיות
Pterobranchia: מחלקה במערכת מיתרני פה
Symplasma: מחלקת זכוכנים שבמערכת הספוגיים.
מיתרני זנב (Urochordata): תת-מערכה במערכת המיתרניים
Vestimentifera: חלק ממשפחת Siboglinidae שבמערכת תולעים טבעתיות
מערכות צמחים

| מערכה (השם המדעי) | השם העברי | על שם | מאפיינים מבחינים |
| --- | --- | --- | --- |
| Magnoliophyta | בעלי פרחים | מגנוליה | מצמיחים פרחים ומניבים פירות |
| Bryophyta | טחבים | Bryum | צמחים לא וסקולריים בעלי נבגים דיפלואידים |
| Pteridophyta | שרכניים | אברה | צמחים וסקולריים בעלי נבגים דיפלואידים |
| Pinophyta | מחטנאים | אורן | אצטרובלים המכילים זרעים |
| Cycadophyta | ציקסאים | Cycas | חשופי זרע, עלים מורכבים |
| Ginkgophyta | גינקגואיים | גינקו | חשופי זרע, הזרעים אינם מוגנים על ידי פירות (מין יחיד) |
| Gnetophyta | גנטאים | Gnetum | וסקולריים, חשופי זרע, עציים |
מערכות פטריות

| מערכה (השם המדעי) | השם העברי | משמעות השם | מאפיינים מבחינים |
| --- | --- | --- | --- |
| Chytridiomycota | פטריות חוט | פטריות פך | תאית בדופן התאים, תאי-מין שוטניים |
| Deuteromycota | פטריות לא מושלמות | פטריות משנה | מתרבים בצורה א-מינית |
| Zygomycota | זוגניות | פטריות צמד (עול) | שני תאי גמטנגיה מתאחדים ליצירת zygosporangium |
| Glomeromycota | - | פטריות כדור | יוצרים סימביוזה עם שורשי צמחים |
| Ascomycota | פטריות שק | כמו בעברית | מייצרים את נבגיהם בשק |
| Basidiomycota | פטריות בסיסה | כמו בעברית | מייצרים נבגים מ'תאי בסיסה' |
הערות שוליים

↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4182865-3
קנגורו אילני הואון

| קנגורו אילני הואון |
| --- | --- |
 קנגורו אילני הואון
מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קנגורו
משפחה:: קנגוריים
סוג:: קנגורו אילני
מין:: קנגורו אילני הואון
שם מדעי
 Dendrolagus matschiei ‏רוטשילד ופורסטר, 1907
תחום תפוצה


קנגורו אילני הואון (שם מדעי: Dendrolagus matschiei ; מוכר גם בשם קנגורו אילני מטשי), הוא מין כיסאי בינוני בסוג קנגורו אילני שאנדמי ליערות הגשם בחצי האי הואון שבפפואה. הוא תואר מדעית בשנת 1908 על ידי אולדפילד תומאס, וקרוי על שמו של הביולוג הגרמני פאול מטשי (גר'). לתקופה מסוימת, קנגורו אילני גודפלו נחשב לתת-מין שלו. כרבים מקנגוריי העצים, מין זה נתון גם הוא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות וציד.
אנטומיה > מאפיינים פיזיים

קנגורו אילני הואון קטן אמנם בהרבה מהקנגורים הקרקעיים באוסטרליה, אך נחשב ליונק גדול למדי במונחים של גינאה החדשה; אורך ראשו וגופו: 81-55 סנטימטרים ומשקלו הממוצע: 9 קילוגרם. יש לו מבנה גוף גוצי ועגלגל, ראש קצר ורחב, ואף גדול. טפריו הארוכים והמעוקלים גדולים וחזקים לעומת הקנגוריים היבשתיים, ובכפות ידיו ורגליו ישנן כריות מחוספסות המקנות לו אחיזה טובה על הענפים. חלוקת האצבעות ברגליו זהה לכיסאים אחרים מסדרת הקנגוראים: הבוהן נעדרת, השנייה והשלישית מאוחדות (סינדקטיליה) ונראות כאצבע רחבה בעלת שני טפרים בינוניים, ואילו הרביעית והחמישית ארוכות במיוחד. לאצבעות יש גם תנועה עצמאית המשפרת את האחיזה בגזע.
קנגורו אילני הואון הוא הטפסן האנכי הטוב ביותר מבין קנגוריי העצים, הודות לשריריו החזקים; מעבר ליכולת הטיפוס שלו, הוא גם מסוגל ללכת על רגליו בלבד למרחקים קצרים. זנבו הגלילי והארוך מסייע לו לאזן את שיווי המשקל תוך כדי תנועה מהירה בין העצים. רגליו קצרות יותר משל שאר מיני הקנגורו האילני, ואוזניו גדולות יחסית למינים בסוגו. עיניו גדולות ושחורות, וחוטמו קצר, רחב וקרח משיער. הדו-צורתיות הזוויגית מועטת מאוד במין זה, וההבדל בין הזכרים לנקבות בא לידי ביטוי בעיקר במשקל.