stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שנות ה-60 של המאה ה-21
הערות שוליים

↑  Полное солнечное затмение 30 апреля 2060 года.
↑  Полное солнечное затмение 20 апреля 2061 года.
↑  Total colar eclipse of 2063.08.14.(באנגלית)
↑  НАСА заявляет о возможном столкновении астероида с Землёй в 2068 году.
↑  The General Scholium
↑  News — Telegraph
↑  Rudhyar, Dane Astrological Timing: The Transition to the New Age New York: 1972 Harper & Row
| עשורים במאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
|  | << • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029 • 2030–2039 • 2040–2049 • 2050–2059 • 2060–2069 • 2070–2079 • 2080–2089 • 2090–2099 • >> |  |
אליאס ארל

אליאס ארל (באנגלית: Elias Earle‏; 19 ביוני 1762 – 19 במאי 1823) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית.
ביוגרפיה

ארל נולד ב-19 ביוני 1762 במחוז פרדריק שבמושבת וירג'יניה, למד בבית ספר פרטי ועבר למחוז גרינוויל, קרוליינה הדרומית, בספטמבר 1787. הוא היה אחד מיצרני הברזל הראשונים בדרום, ועסק בחיפושי ברזל ובניהול משא ומתן באזור הברזל של ג'ורג'יה.
ארל כיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית מ-1794 עד 1797 וכחבר הסנאט של קרוליינה הדרומית ב-1800. הוא נבחר כדמוקרטי-רפובליקני לקונגרס התשיעי, וכיהן מ-4 במרץ 1805 עד 3 במרץ 1807. הוא נבחר שוב לקונגרסים ה-12 וה-13, וכיהן מ-4 במרץ 1811 עד 3 במרץ 1815, ונבחר שוב לקונגרסים ה-15 וה-16, וכיהן מ-4 במרץ 1817 עד 3 במרץ 1821. הוא מת בסנטרוויל, קרוליינה הדרומית, ב-19 במאי 1823 ונקבר בבית הקברות אולד ארל, בונקום רואד, גרינוויל, דרום קרוליינה הדרומית.
משפחתו

אליאס ארל היה בנם של סמואל ארל השלישי, חבר בית הבורגס בווירג'יניה מ-1742 עד 1747, (1692 מחוז וסטמורלנד, וירג'יניה – 1771 מחוז וורן, וירג'יניה) ואליזבת הולדברוק. אליאס התחתן עם פרנסס וילטון רובינסון (26 במרץ 1762 – 12 בספטמבר 1823) ב-17 בספטמבר 1782 במחוז קינג ג'ורג', וירג'יניה. היא הייתה בתם של ג'רארד רובינסון (1725 - 1770) ואליזבת' מונטית'.
אחייניו של אליאס ארל, סמואל ארל וג'ון בייליס ארל, כמו גם הנינים ג'ון לורנס מאנינג אירבי וג'וזף היינסוורת' ארל, כיהנו גם כחברי הקונגרס של ארצות הברית.
ביתו, בית העיר ארל, התווסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים בשנת 1969. אחוזתו פותחה בין השנים 1915 ל-1930, ובשנת 1982 הוכרזה כ"רובע ההיסטורי קול. אליאס ארל".
הערות שוליים

↑  Journals of the House of Burgesses of Virginia, 1742-1747, 1748-1749. The Colonial Press, E. Waddey Co. 1909.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5274 4504  LCCN: nr94007548  US Congress: E000007  VIAF: 26944280   WorldCat (עם VIAF): 26944280
אולין ג'ונסטון

אולין דוויט טלמדג' ג'ונסטון (באנגלית: Olin DeWitt Talmadge Johnston‏; 9 בנובמבר 1896 – 18 באפריל 1965) היה פוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הדרומית. הוא כיהן כמושל קרוליינה הדרומית ה-98, מ-1935 עד 1939 ושוב מ-1943 עד 1945. הוא ייצג את המדינה כחבר הסנאט של ארצות הברית מ-1945 ועד מותו מדלקת ריאות בקולומביה, קרוליינה הדרומית ב-1965. הוא זכור לשמצה בשל סירוב להעניק חנינה לג'ורג' סטיני, נער אפרו-אמריקאי בן 14 שנידון למוות שלא כדין בשנת 1944 לאחר משפט שנמשך יום אחד, הרשעה שבוטלה 70 שנה לאחר מכן.
ביוגרפיה > ראשית חייו

ג'ונסטון נולד ב-9 בנובמבר 1896 ליד הוני פת', קרוליינה הדרומית במחוז אנדרסון. משפחתו קיימה חווה ועבדה במפעל הטקסטיל של חברת צ'יקולה. נעוריו של ג'ונסטון התחלקו בין לימודים, עבודה בחווה ועבודה במפעל. הוא יכול היה ללמוד בבית הספר רק בזמן שהמשפחה הייתה בחווה, בדרך כלל בקיץ. ג'ונסטון בסופו של דבר נרשם למכון התעשייתי לטקסטיל, כיום ספרטנבורג מתודיסט קולג', בספרטנבורג שם קיבל תעודת בגרות תוך 13 חודשים, וסיים את לימודיו ב-1915. הוא נכנס לקולג' וופורד בסתיו 1915, שם מימן את לימודיו על ידי עיסוק במגוון עבודות, אך לימודיו נקטעו עקב שירות בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > שירות צבאי

ג'ונסטון התגייס למשמר הלאומי של הצבא ב-1917 ושירת ביחידת המהנדסים ה-117, שצורפה לדיוויזיה ה-42, "דיוויזיית הקשת בענן", בצרפת. הוא שירת שמונה עשר חודשים מעבר לים והגיע לדרגת סמל. לאחר שחרורו ביוני 1919, הוא חזר לוופורד שם קיבל את התואר הראשון שלו ב-1921. בסתיו 1921, ג'ונסטון נכנס לאוניברסיטת קרוליינה הדרומית, שם הוא קיבל תואר שני במדעי המדינה ב-1923 וגם תואר במשפטים בשנת 1924. באותה שנה הקים את משרד עורכי הדין פוסט וג'ונסטון בספרטנבורג, ובדצמבר התחתן עם גלדיס אטקינסון מספרטנבורג. היא תשמש לאורך הקריירה שלו כיועצת האמינה ביותר שלו.
ביוגרפיה > הוצאה להורג של ג'ורג' סטיני

ג'ונסטון סירב להעניק חנינה לג'ורג' סטיני, נער אפרו-אמריקאי בן 14 שנידון להוצאה להורג על ידי כיסא חשמלי ב-1944. סטיני הורשע שלא כדין ברצח של שתי ילדות בנות 7 ו-11 בעיר הולדתו אלקולו, קרוליינה הדרומית. ג'ונסטון כתב בתגובה לפנייה אחת לחנינה כי
אולי מעניין אותך לדעת שסטיני הרג את הילדה הקטנה יותר כדי לאנוס את הגדולה יותר. אחר כך הוא הרג את הילדה הגדולה יותר ואנס את גופתה. כעבור עשרים דקות הוא חזר וניסה לאנוס אותה שוב, אך גופה היה קר מדי. בכל זה הוא הודה בעצמו.
נמסר כי אמירות אלו היו בגדר שמועות בלבד, ונסתרו בזמנו על ידי דו"ח הבדיקה הרפואית על גופת הילדה. ב-2014, 70 שנה לאחר ההוצאה להורג, בוטלה הרשעתו של סטיני לאחר מותו. המקרה שלו זכור בימינו כהוצאה להורג שלא כדין ועיוות דין.
ביוגרפיה > מותו

ג'ונסטון מת ב-18 באפריל 1965, בעקבות מאבק ארוך במחלת הסרטן. בהספידו את ג'ונסטון, ציין מקורבו הוותיק, הסנאטור ג'ורג' אייקן מוורמונט – "במהלך כל הקריירה שלו בסנאט, הוא עבד עבור אלו שהיו הכי זקוקים לעזרתו ושהיה קל להתעלם מהם ולהזניח אותם". בחנוכת חדר ג'ונסטון בספריית קרוליינה הדרומית, המושל רוברט מקנייר תיאר את ג'ונסטון כ"אדם עובד, ומי שאפשרו את חייו הציבוריים היו אנשים עובדים... הוא היה אדם עם עקרונות שהגיע בתקופה בה היו חייבים להיעשות החלטות קשות". ג'ונסטון נקבר בבית קברות בכנסייה הבפטיסטית בארקרס קריק, שם השתתף בטקסי יום ראשון במהלך שנות ילדותו, ליד הוני פת', קרוליינה הדרומית.
בתו של ג'ונסטון, אליזבת ג'ונסטון פטרסון, כיהנה בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של קרוליינה הדרומית בין השנים 1987 ל-1993. בבחירות הכלליות של 1986 היא ניצחה את ראש העיר ביל וורקמן מגרינוויל, בנו של האיש שאביה הביס במרוץ האחרון שלו לסנאט האמריקאי ב-1962. פטרסון הייתה המועמדת הדמוקרטית בשנת 1994 במרוץ לתפקיד סגן המושל.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37  "Olin DeWitt Talmadge Johnston" (PDF). 17 באוקטובר 2011. נבדק ב-2015-02-26. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "South Carolina SC - Olin Dewitt Talmadge Johnston - 1935-1939, 1943-1945". sciway.net. נבדק ב-2015-02-26.
1 2 3 4 5 6  "Olin D. Johnston Memorial Boulevard Marker". hmdb.org. נבדק ב-2015-02-26.
1 2 3 4 5  "The Pittsburgh Press - Google News Archive Search". נבדק ב-2015-02-26.
1 2 3 4  "Curtains for Cotton Ed". Time. 1944-08-07. אורכב מ-המקור ב-23 באוקטובר 2012. נבדק ב-2012-05-10. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Storrs, L.R.Y. (2000). Civilizing Capitalism: The National Consumers' League, Women's Activism, and Labor Standards in the New Deal Era. University of North Carolina Press. p. 158. ISBN 9780807848388. נבדק ב-2015-02-26.
↑  McVeigh, Karen (22 במרץ 2014). "George Stinney was executed at 14. Can his family now clear his name?". The Observer. ארכיון מ-19 במרץ 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Barkers Creek Baptist Church Marker". hmdb.org. נבדק ב-2015-02-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1183014724  ISNI: 0000 0000 2812 8672  LCCN: n88222254  NARA: 10570893  SNAC: w64m9ckv  US Congress: J000195  VIAF: 11408906   WorldCat (עם VIAF): 11408906 
ג'ונסטון כמושל
אלון בכר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באוגוסט 1970 (בן 54) ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 
אלון בכר (נולד ב-7 באוגוסט 1970) הוא עורך דין ישראלי שעמד בראש הרשות להגנת הפרטיות במשרד המשפטים.
ביוגרפיה

בכר נולד וגדל בירושלים. למד משפטים במסגרת העתודה האקמית, וסיים ב-1992 תואר ראשון באוניברסיטה העברית.
את שירותו הצבאי עשה בפרקליטות הצבאית, תחילה בתור תובע פלילי ולאחר מכן כסנגור. במהלך שירותו סיים גם תואר שני בהצטיינות במשפטים מהאוניברסיטה העברית.
בתפקידו האחרון בשירות סדיר היה סנגור צבאי בפיקוד דרום ובמפקדת חילות השדה. הוא משרת במילואים כסא"ל ושופט צבאי בתחום הפלילי.
קריירה מקצועית

ב-1998, לקראת סיום שירותו הצבאי, החליט להצטרף למשרד המשפטים, והיה שותף להקמת הסניגוריה הציבורית, ובה שימש כסגן וממלא מקום הסניגור הציבורי המחוזי בירושלים.
אחרי תשע שנים בתפקיד מונה לתפקיד החדש של ראש רשות התאגידים, לקדנציה של שש שנים. מתוקף תפקידו שימש גם כרשם העמותות ורשם המפלגות, והיה זה שאישר את רישומה של מפלגת "יש עתיד" ב-2012.
ביולי 2013, בתום הקדנציה שלו בתפקיד, מינתה אותו שרת המשפטים, ציפי לבני, לתפקיד ראש הרשות למשפט טכנולוגיה ומידע, בהתאם להמלצת ועדת איתור בראשות מנכ"ל המשרד ד"ר גיא רוטקופף. לבני בחרה בבכר על פני המועמד הנוסף שהציגה ועדת האיתור, עו"ד עמית אשכנזי, ראש האגף המשפטי ברשות. בכר שימש בתפקיד עד סוף שנת 2018.
כחודש לפני סיום תפקידו נבחר בכר על ידי ראשי המערכת הבנקאית למנכ"ל איגוד הבנקים במקומו של משה פרל, ושכרו היה צפוי להיות כ-100 אלף ש"ח בחודש. ועדת ההיתרים אישרה את קיצור תקופת הצינון שלו כך שתסתיים חודש בלבד לאחר פרישתו ממשרד המשפטים, לאחר שהצהיר כי בעת שהוצע לו להיות מועמד לתפקיד במאי 2018 החל ב"צינון פנימי" והחליט שלא יטפל בעניינים שנוגעים ישירות לבנקים ועדכן בכך את מנהלת המחלקה המשפטית ברשות להגנת הפרטיות. עם זאת, בעקבות טענות שהועלו לגבי תקופת הצינון שלו, החליט בפברואר 2019 להשעות את מועמדותו.
ב-2020 הצטרף למשרד עורכי הדין מיתר כשותף בתחום הרגולציה. בנוסף הוא משמש חבר בוועד המנהל של עמותת אנוש.
הערות שוליים

↑  Telecom News - מינוי עו"ד אלון בכר לתפקיד ראש הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע, באתר www.telecomnews.co.il
↑   רותם שטרקמן ואמיתי זיו, לחיצת כפתור אחת - ונציגי המכירות לא יטרידו אתכם יותר לעולם, באתר TheMarker‏, 3 ביוני 2016
↑  אריק בנדר, בין מייסדי מפלגתו של לפיד: משורר וג'ודוקא, באתר nrg‏, 3 במאי 2012
↑  צוות דן חי ברשת, ראש רמו"ט חדש: עו"ד אלון בכר, באתר דן חי ברשת, ‏2013-07-30
↑  אלון בכר נבחר למנכ"ל איגוד הבנקים, חובת הצינון עדיין בבדיקה, באתר גלובס, 15 בנובמבר 2018
↑  רחלי בינדמן, אלון בכר נבחר למנכ"ל איגוד הבנקים, יהנה משכר של 100 אלף שקל בחודש, באתר כלכליסט, 15 בנובמבר 2018
↑   אפרת נוימן, אלון בכר השעה עצמו מתפקיד מנכ"ל איגוד הבנקים – בעקבות השאלות על קיצור הצינון שקיבל, באתר TheMarker‏, 19 בפברואר 2019
↑  מתן ברניר, ‏בא לחזק: עו"ד אלון בכר, לשעבר ראש רשות התאגידים, מצטרף למיתר, באתר גלובס, 6 באפריל 2020
↑  רגולציה ומשפט מנהלי, באתר Meitar
↑  מדד הסטיגמה שלנו בבית הנשיא!, באתר אנוש, ‏2023-02-28
איבט לוי

| --- | --- |

 לידה:  21 ביוני 1926 (בת 98) הרובע האחד-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Yvette Henriette Dreyfus 
 מדינה:  צרפת 
 פרסים והוקרה:  קצינה בלגיון הכבוד (13 באפריל 2011)  מפקדת במסדר ההצטיינות הלאומי (15 בנובמבר 2018)  מפקדת בלגיון הכבוד (31 בדצמבר 2021)  צלב לוחם המחתרת המתנדב  צלב הלוחם  Médaille de reconnaissance de la Nation 
 
איבט הנרייט לוי (נולדה: דרייפוס; נולדה ב-21 ביוני 1926) היא מחנכת צרפתייה וניצולת השואה. ביולי 1944 היא נעצרה על ידי הגסטפו ונשלחה למחנה אושוויץ. היא שרדה וכעת מחנכת צעירים על חוויותיה. לוי היא מפקדת מסדר ההצטיינות הלאומי וקצינת לגיון הכבוד.
ביוגרפיה > ראשית חייה

איבט אנרייט דרייפוס נולדה ב-21 ביוני 1926 ברובע האחד-עשר של פריז להורים יהודים. היא גדלה עם שני אחיה בעיר נואזי-לה-סק (אנ'). בילדותה הייתה חברה בתנועת הצופים היהודים של צרפת (Eclaireuses et Eclaireurs israélites de France – EIF). לאחר הפצצה גרמנית על נואזי-לה-סק עברה משפחתה בחזרה לפריז, שם שהתה בבית יתומים. בגיל 16 החלה לעבוד ב-Union générale des israélites de France (UGIF), ארגון יהודי שטיפל בילדים שהורים גורשו בעקבות הפלישה הגרמנית לצרפת, הידועה בשם "מצוד ולודרום החורף" (Vel' d'Hiv Roundup).
ביוגרפיה > מעצר

בליל 21 ביולי 1944 נעצרה לוי על ידי הגסטפו בשל פעילותה ב-UGIF. יחד עם 33 נערות נוספות נשלחה למחנה הריכוז דראנסי. עשרה ימים לאחר מכן נשלחה עם 1,321 אסירים נוספים ברכבת לאושוויץ-בירקנאו במסגרת טרנספורט מספר 77.
מאושוויץ הועברה לעבוד במפעל התחמושת Kratzau, שנמצא כיום בעיר חרסטבה שבצ'כיה.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר שחרורה במאי 1945 חזרה לוי להוריה ושני אחיה בנואזי-לה-סק, זאת אף על פי שהגסטפו אמר לה במפורש שהם נהרגו בהפצצה. בהמשך נישאה לרובר לוי, מו"ל יהודי, ולזוג נולדה בת בשם מרטין.
בשנת 2009 חתמה לוי על עצומה שתמכה בבמאי הקולנוע רומן פולנסקי, בדרישה לשחררו לאחר שנעצר בשווייץ בשל האישומים נגדו משנת 1977, על כך שסימם ואנס נערה בת 13.
ללוי מקדישה את זמנה להרצאות בבתי ספר ואירועים ציבוריים, במטרה לחנך צעירים על זוועות השואה. מאז שחרורה חזרה למחנה אושוויץ למעלה מ-200 פעמים בליווי תלמידים, כדי לחלוק עמם את חוויותיה. היא נשאה דברים בטקס הזיכרון לציון 70 שנה לגירוש היהודים.
היא חברה בפדרציה הלאומית של גולי המחנות ואסירי ההתנגדות (Fédération nationale des déportés et internés résistants et patriotes – FNDIRP).
פרסים והוקרה

ב-10 במאי 1995 הוענקה ללוי דרגת אביר במסדר ההצטיינות הלאומי של צרפת. ב-14 בנובמבר 2005 הועלתה לדרגת קצינה, וב-15 בנובמבר 2018 הוענקה לה דרגת מפקדת. את אות הכבוד קיבלה בטקס שנערך ב-30 באפריל 2019 מידי שר החינוך ז'אן-מישל בלנקה.
אלברט בורלא

| --- | --- |
צילום מ-2021
צילום מ-2021
 לידה:  21 באוקטובר 1961 (בן 63) סלוניקי, יוון יוון
 מדינה:  יוון 
 מקום מגורים:  סלוניקי, ניו יורק, יוון 
 כינויים נוספים:  אקיס
 השכלה:  אוניברסיטת אריסטוטלס של סלוניקי 
 מעסיק:  פייזר 
 תפקיד:  מנהל כללי (1 בינואר 2019) 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
ד"ר אלברט בורלא (ביוונית: Άλμπερτ Μπουρλά, באנגלית: Albert Bourla; נולד ב-21 באוקטובר 1961) הוא רופא וטרינר ומנהל עסקי יהודי יווני-אמריקאי, המכהן כמנכ"ל וכיו"ר תאגיד התרופות האמריקאי "פייזר", והוביל בתאגיד את פיתוח חיסוני הקורונה למגפה שהתפרצה ב-2020. על כך זכה בפרס בראשית לשנת 2022.
קורות חיים

בורלא נולד וגדל בסלוניקי שביוון למשפחה יהודית-ספרדית ותיקה שהגיעה ליוון לאחר גירוש ספרד, ובניה היו תכשיטנים ויהלומנים. הוריו היו ניצולי השואה, משרידיה האחרונים של קהילת היהודים שהושמדה ברובה. את הדוקטורט שלו בביוטכנולוגיה של הרבייה קיבל מבית הספר הווטרינרי של אוניברסיטת אריסטו בסלוניקי.
בגיל 34 עזב את יוון, ומאז הוא מחלק את זמנו בין שבע ערים בארבע מדינות.
קריירה מקצועית

בורלא הצטרף ל"פייזר" בשנת 1993 כדוקטור לרפואה וטרינרית וכמנהל טכני בחטיבת בריאות בעלי החיים של החברה ביוון. מילא תפקידים בכירים רבים ב-Zoetis (שנקראה בזמנו "Animal Health") ובאגפים נוספים של פייזר.
בין השנים 2005–2009 שימש כנשיא אזורי של Animal Health בחטיבות אירופה, אפריקה והמזרח התיכון, ולאחר מכן בין 2009 ל-2010 בחטיבות אירופה, אפריקה, אסיה והאוקיינוס השקט. במסגרת תפקידו האחרון, ניהל את המיזוג העסקי באזורים אלו של חטיבת Fort Dodge Animal Health של חברת Wyeth (אנ') עם פייזר.
בשנים 2010–2013 שימש בורלא כנשיא וכמנהל כללי של חטיבת Established Products Business של פייזר. בהמשך כיהן כנשיא הקבוצה Vaccines, Oncology and Consumer Healthcare של החברה, שם הוביל בין היתר את פעילותה של החברה בתחום מחלת הסרטן ותרופות למחלות לב, וסייע בהשקת התרופות Eliquis ו-Ibrance (אנ').
מאז, מילא בורלא את תפקיד "ראש החיסונים העולמי" (Global vaccine chief) בפייזר, עד שקודם לכהן כנשיא קבוצת בריאות חדשנית (Innovative Health) של החברה בינואר 2016. במהלך השנה הראשונה לכהונתו בתפקיד זה, גדלו הכנסות הקבוצה ב-11 אחוזים.
בינואר 2018 מונה בורלא לכהן כמנהל התפעול הראשי (COO) של פייזר - תפקיד שבמסגרתו פיקח בין היתר על פיתוח, ייצור ומכירת תרופות. בתפקיד זה שיפר בורלא תהליכים בחברה, ושיפר את יכולותיה. באוקטובר 2018 נבחר למנכ"ל החברה, ובינואר 2019 החל לשמש בתפקיד בפועל, במקום איאן ריד.
בינואר 2020 החל בורלא לשמש גם כיושב ראש חברת פייזר, לאחר פרישתו של קודמו, איאן ריד.
קריירה מקצועית > עשייתו במהלך מגפת הקורונה

בשנת 2020, לנוכח ההתפרצות העולמית של נגיף קורונה, בורלא הורה לצוותים של פייזר לפעול בלוח זמנים מואץ במאמץ לפתח חיסון לנגיף, ובנובמבר 2020 הכריזה החברה על יעילות החיסון ב-90 אחוזים מהמקרים. זהו החיסון המערבי הראשון נגד מחלת נגיף קורונה 2019 שקיבל היתר חירום רגולטורי מחמיר, שהושלם בהמשך לאישור מלא.
ב-29 באוקטובר העניק ה-FDA אישור חירום המתיר לחסן ילדים בני 11-5. ב-25 בנובמבר 2021, התירה גם הסוכנות האירופית לתרופות חיסון לגילאי 11-5.
בראיון שהעניק ל-BBC בחודש דצמבר 2021, אמר בורלא כי אין לו ספק כי התועלת בחיסון ילדים בני 5–11 נגד קורונה עולה על הנזק וכי המגפה משתוללת בבתי הספר והוסיף: "הקורונה משבשת את עבודת מערכת החינוך ויש ילדים שיסבלו מסיפטומים קשים (אם לא יחוסנו)". בעקבות דבריו, קבעה רשות האתיקה הרפואית הבריטית כי פייזר הפרה את הקוד האתי והטעתה את הציבור, כאשר טענה טענות בלתי מבוססות ולא חשפה בפני הציבור אינפורמציה מאוזנת, הנסמכת על עובדות.
פרסים והוקרה

באפריל 2019 קיבל את הפרס "המנהיג היווני הבולט" של תעשיית התרופות העולמית מאת שגריר ארצות הברית ביוון ג'פרי ר. פיאט בטקס Prix Galien Greece Awards.
בשנת 2021 העניק הטכניון לבורלא תואר דוקטור לשם כבוד על "הובלת המאמץ המורכב לפיתוח חיסון לנגיף הקורונה בזמן שיא". בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות תשפ"א נכללה ברכה מצולמת של בורלא.
פרס תאודור הרצל של הקונגרס היהודי העולמי
בחודש ינואר 2022 זכה בורלא בפרס בראשית מטעם מדינת ישראל והסוכנות היהודית, שהוענק לו ביוני 2022. במעמד קבלת הפרס הודיע כי בכוונתו לייסד מכספי הזכייה מוזיאון בסלוניקי לזכר שואת יהודי יוון.
תפקידים ציבוריים

מלבד פייזר, בורלא מכהן כחבר בדירקטריונים של: קטליסט, שהיא עמותה עולמית לקידום נשים, בשותפות לעיר ניו-יורק, ב-PhRMA (אנ') - איגוד סחר המייצג חברות בתעשיית התרופות בארצות הברית,, במועצת העסקים - ארגון של מנהיגים עסקיים שבסיסו בוושינגטון הבירה ובשולחן העגול של העסקים - קבוצת מנכ"לי תאגידים אמריקאים גדולים שהוקמה כדי לקדם מדיניות ציבורית פרו-עסקית. בורלא גם תורם לאנשי מפלגות דמוקרטיים ורפובליקניים המתנגדים לפיקוח על מחירי תרופות מרשם בארצות הברית.
חיים אישיים

בורלא נשוי למרים, בת לבית אלחנאטי, שאותה הכיר ביוון ולזוג שני ילדים. הוא חוזר למולדתו בכל קיץ, ובתקופה זו הוא מתגורר בביתו הפרטי שבכלקידיקי.
לקריאה נוספת

אלברט בורלא: המרוץ לחיסון, הוצאת ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2022
הערות שוליים

1 2  איתמר אייכנר, "פרס הנובל היהודי" הוענק למנכ"ל פייזר בורלא: "עשה 'תיקון עולם' והציל מיליוני נפשות", באתר ynet, 29 ביוני 2022
↑  "UK medicines regulator gives approval for first UK COVID-19 vaccine". Medicines and Healthcare products Regulatory Agency (MHRA). 2 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sarah Boseley; Josh Halliday (2 בדצמבר 2020). "UK approves Pfizer/BioNTech Covid vaccine for rollout next week". The Guardian. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ynet והסוכנויות, כבר לא "אישור חירום": ה-FDA העניק אישור מלא לחיסון של פייזר, באתר ynet, 23 באוגוסט 2021
↑  ה-FDA העניק אישור חירום לחסן ילדים בני 11-5 בחיסון נגד קורונה של פייזר, באתר וואלה, 29 באוקטובר 2021
↑  Welle (www.dw.com), Deutsche, EU regulator approves BioNTech-Pfizer vaccine for 5-11 age group | DW | 25.11.2021 (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-12-16
↑    Camilla Turner, ‏Pfizer’s CEO rapped by regulator for making ‘misleading’ statements about children’s vaccines, The Telegraph, 26 November 2022
↑  תמר טרבלסי חדד, מנכ"ל פייזר יקבל תואר כבוד מהטכניון: "סגירת מעגל עבורי", באתר ynet, 15 בינואר 2021
↑  שירה יום טוב, צפו: מה אמר מנכ"ל פייזר בטקס הדלקת המשואות?, באתר אייס, 14 באפריל 2021
↑  אתר הקונגרס היהודי העולמי
↑  איתמר אייכנר, מנכ"ל פייזר אלברט בורלא הוא חתן פרס בראשית לשנת 2022, באתר ynet, 19 בינואר 2022
↑  Six Global Business Leaders Join Catalyst’s Board of Directors (Media Release), Catalyst (באנגלית אמריקאית)
↑  Board of Directors, Partnership for New York City (באנגלית אמריקאית)
↑  About, phrma.org (באנגלית)
↑  Admin, Member List, The Business Council (באנגלית אמריקאית)
↑  Chairman and Chief Executive Officer, www.businessroundtable.org (באנגלית)
↑  Pharma Donations Flow to GOP Lawmakers Fighting Curbs on Prices, news.bloomberglaw.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011045738105171  PLWABN: 9812651932105606  GND: 1257119788  ISNI: 0000 0005 0820 4443  LCCN: n2022010832  NDL: 032268277  NKC: xx0273088  NLK: KAC202204104  SUDOC: 262821486  S2AuthorId: 1435844366  VIAF: 16164658673303132681   WorldCat (עם VIAF): 16164658673303132681
תומר פישמן

| --- | --- |

 לידה:  5 ביוני 1983 (בן 41)
 שם במה:  תומר פישמן
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 פרופיל ב-IMDb
 
תומר פישמן (נולד ב-5 ביוני 1983) הוא קומיקאי, תסריטאי ויוצר תוכן ישראלי. השתתף בפלטפורמות מוכרות כמו ערוץ הילדים, וערוץ 2, לצד מיזמי-שוליים כמו סדרות רשת קומיות בהפקה פרטית.
ביוגרפיה

בילדותו גדל מספר שנים בניוטון (אנ') שבמסצ'וסטס, בעקבות שליחות מעבודתו של אביו. את שירותו הצבאי עשה לצד טל טירנגל כמדריכי כלואים בכלא 4.
בשנת 2008 השתתף ב"פרויקט ביפ" כחלק מההרכב הקומי חמלל"ו יחד עם אסי גל ועידו פרנקל, וההרכב נהיה לאחד מארבעת ההרכבים הזוכים בתחרות. בהמשך השתתף בתוכנית "אין מה לראות", אותה הגישו זוכי הפרויקט, בערוץ ביפ.
החל משנת 2011 החל ליצור ולהשתתף בסדרות רשת קומיות שונות, ביניהן "כוח סודוקו", "דירה 17", "אז אתה עומד למות בכל רגע" ועוד.
בשנת 2012 השתתף בתוכנית המערכונים "מצב כפית", מבית היוצר של "דומינו גרוס".
בשנת 2014 כתב לתוכנית "לילה תירס" בערוץ 2, והשתתף בתוכנית "חלם בהלם" שבערוץ החינוכית.
היה חבר בקולקטיב הקומי "כל מה שמצחיק בעולם" יחד עם ניב מג'ר, גלית חוגי, ירמי שיק בלום, ליאור אמסטרדמסקי, אסף קפלנסקי, ואריאל ויסמן בו יצר מערכוני רשת והשתתף בערבי סטנד-אפ של חברי הקולקטיב.
בשנת 2015 יצרו פישמן, מג'ר, בלום ואמסטרדמסקי את התכנית "נדחפים" בערוץ הילדים. בנוסף, השתתף פישמן בתפקידי אורח ב"ארץ נהדרת", "אלישע" ו"גאליס".
בשנת 2017 החל לכתוב למספר תוכניות, בהן "היום בלילה" עם גורי אלפי, "טלוויזיה מהעתיד" ו"הכל הולך".
בשנת 2018 המשיך פישמן לכתוב לתוכניות הטלוויזיה בהן הוא פעיל, והחל להופיע בהופעות סטנד-אפ יחד עם ירמי שיק בלום. בנוסף לכך הוא השתתף בקמפיין הפרסומות של מילקי יחד עם רועי כפרי.
בשנת 2025 שיחק בסרט "ילד זין.
חיים אישיים

פישמן בזוגיות ואב לבת.
הערות שוליים

↑  אופיר שמיר, ‏הסטנדאפיסט שהתחיל בכלא 4 והפך לדבר הכי משוגע בטלוויזיה: "לא יכול להפסיק ליצור", באתר מעריב אונליין, 31 בדצמבר 2018
אספת הרפובליקה (פורטוגל)

| --- | --- |

 מדינה:  פורטוגל
 סוג:  בית מחוקקים חד-ביתי
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  1976–הווה (כ־49 שנים) 
 הרכב
 מספר מושבים:  230
 
   המפלגה הסוציאליסטית - 120 מושבים   המפלגה הסוציאל-דמוקרטית - 77 מושבים   מפלגת CHEGA (ימין) - 12 מושבים   היוזמה הליברלית (IL) - 8 מושבים   המפלגה הקומוניסטית - 6 מושבים   הבלוק השמאלי - 5 מושבים   אדם-חיות-טבע (מפלגת סביבה וזכויות בעלי חיים) - מושב 1   LIVRE (ירוקים) - מושב 1
 בחירות
 בחירות קודמות:  ינואר, 2022
 בחירות הבאות:  אוקטובר 2026
 מנהיגים
 יושב ראש:  Augusto Santos Silva 
 משכן
  
 ליסבון
 קואורדינטות:  38°42′46″N 9°09′14″W﻿ / ﻿38.71269519°N 9.15387796°W﻿ / 38.71269519; -9.15387796
 אתר אינטרנט
 www.parlamento.pt
 
האספה הכללית של הרפובליקה (בפורטוגזית : Assembleia da República) היא הפרלמנט והרשות המחוקקת בפורטוגל, המורכבת מ-230 נציגים נבחרים. האספה מתכנסת בבירת פורטוגל - ליסבון.
עד הרפורמות החוקתיות של 1989, כלל הפרלמנט כ-250 חברים, אך הרפורמות הקטינו את מספר הנציגים, כך שינוע בין 180 ל-250. לפי החוקה, חברי האספה מחויבים לייצג את המדינה כולה, ולא את הציבור שממנו הם נבחרים.
סמכויות

פיטורי הממשלה באמצעות הצבעת אי אמון
סמכויות חקיקה נרחבות
תיקון ושינוי החוקה (דורש רוב של שני שלישים).
שליטה ניכרת על התקציב
הזכות לאשר לממשלה להעלות מיסים ולהעניק הלוואות
הכוח לאשרר אמנות וסוגים אחרים של הסכמים בינלאומיים,
אישור או דחייה של הצעות מהנשיא על הכרזת מלחמה או עשיית שלום.
מינויים רבים של אישים ציבוריים.