stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויקטור בריוחאנוב
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Higginbotham, A. (2019). Midnight in Chernobyl: The Untold Story of the World's Greatest Nuclear Disaster. London: Bantam Press.
1 2  "Бывший директор ЧАЭС Брюханов: в день взрыва в Припяти была моя беременная дочь". fakty.ua (ברוסית). נבדק ב-11 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Бывший директор ЧАЭС Брюханов: в день взрыва в Припяти была моя беременная дочь". fakty.ua (ברוסית). נבדק ב-11 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Higginbotham, A. (2019). Midnight in Chernobyl: The Untold Story of the World's Greatest Nuclear Disaster. London: Bantam Press.
↑  "Chernobyl; Chronology of a Disaster" (PDF).
↑  "Личная катастрофа директора Чернобыля". www.mk.ru (ברוסית). נבדק ב-11 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Бывший директор чернобыльской атомной электростанции виктор брюханов: «ночью, проезжая мимо..." fakty.ua (ברוסית). נבדק ב-11 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Бывший директор чернобыльской атомной электростанции виктор брюханов: «ночью, проезжая мимо..." fakty.ua (ברוסית). נבדק ב-11 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Reuters (30 ביולי 1987). "Chernobyl Officials Are Sentenced to Labor Camp". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-11 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Schmemann, Serge; Times, Special To the New York (16 ביוני 1986). "Chernobyl Chiefs Ousted for Erring During Accident". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-27 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Chernobyl Officials sentenced".
↑  "Text of the Politburo Statement About Chernobyl". The New York Times (באנגלית אמריקאית). Associated Press. 21 ביולי 1986. ISSN 0362-4331. נבדק ב-11 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Chernobyl boss says true cause of disaster hidden" (בNew Zealand English). 25 באפריל 2006. ISSN 1170-0777. נבדק ב-11 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Chernobyl boss says true cause of disaster hidden" (בNew Zealand English). 25 באפריל 2006. ISSN 1170-0777. נבדק ב-11 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Higginbotham, Adam (2019). Midnight in Chernobyl: The Untold Story of the World's Greatest Nuclear Disaster. New York: Simon & Schuster. p. 362. ISBN 978-1-5011-3461-6.
↑  Chernobyl, נבדק ב-11 בספטמבר 2019 {{citation}}:  (עזרה)
שובו של חייל

| --- | --- |
כרזת הסרט שובו של חייל
כרזת הסרט שובו של חייל
 מבוסס על:  הרומן שובו של חייל של רבקה וסט
 בימוי:  אלן ברידג'ס 
 הופק בידי:  סיימון רלף 
 תסריט:  יו ויטמור 
 עריכה:  לורנס מרי-קלרק
 שחקנים ראשיים:  אלן בייטס ג'ולי כריסטי גלנדה ג'קסון אן-מרגרט איאן הולם פרנק פינלי
 מוזיקה:  ריצ'רד רודני בנט 
 צילום:  סטפן גולדבלט 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1982 
 משך הקרנה:  99 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שובו של חייל (באנגלית: The Return of the Soldier) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1982 בבימויו של אלן ברידג'ס עם אלן בייטס, ג'ולי כריסטי, אן-מרגרט וגלנדה ג'קסון בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "שובו של חייל" (אנ') (1918), מאת הסופרת הבריטית רבקה וסט. וסט היא האישה היחידה שכתבה על מאורעות מלחמת העולם הראשונה באותה תקופה. זה היה רומן הבכורה שלה והראשון שעסק בהלם קרב שנקרא אז "הלם פגזים" (Shell Shock) ולאחר מכן שונה השם מספר פעמים והיום הוא מוכר כחלק מהפרעת דחק פוסט-טראומטית.
הסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 1982.
תקציר העלילה

קיטי בולדרי (ג'ולי כריסטי) היא אשתו של קפטן כריס בולדרי (אלן בייטס) הלוחם בצרפת בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. היא גרה באחוזה מפוארת עם משרתים רבים, ביחד עם ג'ני בולדרי (אן-מרגרט), אחייניתו של כריס המשמשת לה כבת לוויה.
השנה היא 1916, כשג'ני מעירה לקיטי שזה שבועיים לא הגיע מכתב מכריס, היא אינה מודאגת ומפריעה לה יותר עליית מצרכי המזון.
לאחוזה מגיעה אישה שלפי בגדיה ניכר שהיא מרמה חברתית נמוכה יותר. היא מציגה את עצמה בתור מרגרט גריי (גלנדה ג'קסון).
מרגרט מודיעה שהיא קבלה מכתב מכריס שהוא מאושפז בבית חולים בלונדון. קיטי בתחילה לא מאמינה וחושבת שהיא באה לסחוט כסף אך מרגרט מציגה את המכתב ואומרת שהכירה את כריס לפני 20 שנה ואינה מבינה מדוע שלח את המכתב דווקא לה.
קיטי וג'ני מגיעות לבית החולים ופוגשות את כריס. הוא אינו פצוע אך אינו מכיר אותן ומבקש שיפגישו אותו עם מרגרט. קיטי הנעלבת עוזבת את בית החולים.
לבסוף משכנעת ג'ני את קיטי, כי למען החשת ריפויו של כריס, רצוי להחזירו הביתה. כריס מגיע ולא זוכר מאומה מהבית. מסתבר שנמחקו מזכרונו 20 שנה בגלל "הלם הפגזים". כל דרישתו היא להיפגש עם מרגרט. קיטי נענית לו בחוסר ברירה. בעלה של מרגרט, ויליאם, (פרנק פינלי) מבין את חומרת הבעיה ולא אוסר עליה להיפגש עם כריס.
היחסים בין כריס ומרגרט מתהדקים, הוא מתחיל להיות מאושר ומתנהג בצורה ילדותית. קיטי מזמינה לייעוץ את ד"ר אנדרסון (איאן הולם).
למרגרט נודע כי לכריס ולקיטי היה ילד שמת ממחלה והם לא מדברים על זה. כריס השאיר את חדר הילדים עם כל הצעצועים כפי שהיה. כאשר היא מספרת לרופא על הילד הוא מעדיף לא לספר זאת לכריס כי זה עלול להחזיר לו את הזיכרון ואתו את מוראות המלחמה.
לבסוף הן מחליטות לספר לכריס על הילד. קיטי וג'ני מביטות מהחלון על מרגרט שנפגשת בחוץ עם כריס. הם מתחבקים ומרגרט מדברת איתו מוסרת לו בובה מחדרו של הילד. הן רואות כי הוא נראה שמח. הוא מתמתח וחוזר לאחוזה בצעידת חייל, זכרונו חזר אליו.
תופעות לוואי (סרט, 2020)

| --- | --- |
 בימוי:  אלכסיי קזאקוב
 הופק בידי:  סופיה קאשילואווה אלכסיי קזאקוב סרגיי קורניחין יבגני אביזוב
 תסריט:  אלכסיי קזאקוב
 עריכה:  אלכסנדר סמירנוב
 שחקנים ראשיים:  סמיון סרזין אלכסנדרה רוונקו אנאטולי ז'וראבליוב מריה קארפובה סרגיי צ'רדאנצב נטליה דדייקו מריה אברמובה מרינה ואסילייבה סטפן דבונין
 מוזיקה:  Nadezhda Aleksandrovna Gritskevich 
 צילום:  יבגני קוזלוב
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 חברת הפקה:  Okko Studios
 חברה מפיצה:  TV3 Droog Drooga Films
 הקרנת בכורה:  2 בנובמבר 2020
 משך הקרנה:  93 דקות
 שפת הסרט:  רוסית
 סוגה:  מותחן אימה
 דף הסרט ב־IMDb
 
תופעות לוואי (ברוסית: Побочный эффект) הוא סרט דרמה ואימה רוסי משנת 2020 בבימויו של אלכסיי קזאקוב ובכיכובם של סמיון סרזין, אלכסנדרה רוונקו, אנאטולי ז'וראבליוב, מריה קארפובה, סרגיי צ'רדאנצב, נטליה דדייקו, מריה אברמובה, מרינה ואסילייבה וסטפן דבונין. הסרט הופק בתמיכת קרן הקולנוע הרוסי ומשרד התרבות של רוסיה.
תקציר עלילת הסרט

לאחר ששודדים פורצים לחייהם המאושרים של אנדריי, אדריכל אמיד ואשתו אוליה, החלום היחיד של אנדריי הוא למחוק את הלילה הנורא ההוא מזיכרונותיה של אוליה. חיפושים נואשים אחר פתרון מובילים אותו לדירה מוזרה בבית על הגדה, כאשר הדיירת המסתורית מבטיחה תרופה "מיוחדת" במינה...
צוות השחקנים

סמיון סרזין
אלכסנדרה רוונקו
אנאטולי ז'וראבליוב
מריה קארפובה
סרגיי צ'רדאנצב
נטליה דדייקו
מריה אברמובה
מרינה ואסילייבה
סטפן דבונין
הערות שוליים

↑  "תופעות לוואי" באתר kino-teatr.ru
ויאצ'סלב לבדב

ויאצ'סלב מיכאילוביץ' לבדב (Вячесла́в Миха́йлович Ле́бедев;‏ 14 באוגוסט 1943, מוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות – 23 בפברואר 2024, מוסקבה, רוסיה) היה שופט סובייטי-רוסי, עורך דין וחוקר משפט. כיהן כיושב ראש בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית מ-26 בדצמבר 1991 עד מותו. היה דוקטור ובהמשך פרופסור למשפטים.
כיהן גם כיושב ראש בית המשפט העליון של רוסיה הסובייטית (1989–1991).
ביוגרפיה

בשנת 1960 היה סטודנט בבית דפוס במוסקבה. בשנים 1960–1969 עבד כמנעולן במפעל לצינורות מחוזקים במוסקבה. בשנת 1968 סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת מוסקבה. בשנים 1969–1970 – היה מהנדס מחלקת כוח אדם, עבודה ושכיר של המינהל הראשי לבנייה תעשייתית באזורי הדרום (Glavyugpromstroy) של משרד הבינוי התעשייתי בברית המועצות.
ביוגרפיה > קריירה משפטית

מאז 1970 – שימש כשופט העם בבית הדין העממי של מחוז המשנה הלנינגרדי במוסקבה. מאז 1977 – יו"ר בית המשפט המחוזי בז'לז'נודורוז'ני במוסקבה. מאז מרץ 1984 – סגן יו"ר בית המשפט העירוני של מוסקבה. מאז ספטמבר 1986 – יו"ר בית המשפט העירוני של מוסקבה.
ב-26 ביולי 1989, על פי צו של נשיאות הסובייט העליון של רוסיה, הוא מונה ליו"ר בית המשפט העליון של רוסיה הסובייטית. יומיים לאחר מכן אושרה מועמדותו לישיבת הסובייט העליון. בשנת 1998 הוא הגן על התזה שלו "הכוח השיפוטי להגנה על זכותם החוקתית של אזרחים לחופש וליושר אישי בהליכים פליליים".
נשיא רוסיה בוריס ילצין נתן בו אמון, ומינה אותו לכהן כיושב ראש בית המשפט העליון של רוסיה בדצמבר 1991. מאז נבחר שוב גם בשנים 1999, 2007 ובשנת 2012 כשהיה מקבל גם את אמונו של ולדימיר פוטין.
היה דוקטור למשפטים (2000, עבודת גמר "בעיות התהוות ופיתוח הרשות השופטת בפדרציה הרוסית"), פרופסור (2001), מחברם של 50 יצירות מדעיות ופרסומים על בעיות ההתפתחות של מערכת המשפט בפדרציה הרוסית, כמו גם מספר פיתוחים מדעיים ומתודולוגיים בנושא. הוא עמד בראש ועדות ההסמכה באוניברסיטה הרוסית לצדק ובאוניברסיטה הממלכתית הרוסית למשפט.
ביוגרפיה > תקרית גאנה

ב-16 בספטמבר 2013 לבדב נפצע קשה בתאונה בגאנה. על פי נתונים רשמיים שפורסמו לאחר המקרה, לבדב היה במדינה זו במערב אפריקה בביקור בן ארבעה ימים (כולל שישי, שבת וראשון) במסגרת משלחת של שופטים רוסים של ארבעה אנשים - כולל יושב ראש בית הדין המחוזי במוסקבה וסילי וולושין ובית הדין המחוזי בסראטוב וסילי טרסוב ומתורגמן.
מטרת הביקור, כפי שהתברר לאחר התאונה, הייתה מצגת בכנס "תפקידו של המקצוע המשפטי בפיתוח הסדרת השותפות הציבורית-פרטית." הכנס נערך בהשתתפות לשכת עורכי הדין בגאנה בעיירה הו בגבול עם טוגו. בנאומה ציינה נשיאת בית המשפט העליון בגאנה, ג'ורג'ינה ווד, בהזמנתה הגיעה המשלחת הרוסית כי היא שמחה להיות בכנס בחברתו של לבדב. תוכנית השהייה של המשלחת כללה חתימה על מזכר הבנות עם הנהגת הקהילה השיפוטית של גאנה (ביום האסון, זה השתבש), וכן ביקורים אצל נשיא גאנה ב-17 בספטמבר ויו"ר הפרלמנט של אותה מדינה ב-18 בספטמבר. כתוצאה מתאונת דרכים, בוטלו ביקורים אלה.
לאחר שנאם בכנס, ב-16 בספטמבר, אירעה תאונה בכביש המהיר בסמוך לכפר זיטו בדרך חזרה לבירת גאנה, אקרה. על פי סוכנויות הידיעות והרשויות המקומיות, משאית התרסקה בחזית המכונית של לבדב כשהיא מתרחקת לשפת המדרכה.
בערב אותו היום נלקח לבדב במסוק ליחידה לטיפול נמרץ בבית החולים הצבאי 37 באקרה. מצבו של לבדב בעת האשפוז הוערך כחמור, אך יציב: פריקת עצם הבריח, חבלות בעמוד השדרה הצווארי ובצלעותיו. בתחנת הרדיו הד מוסקבה נטען כי מלבד לבדב עצמו, איש לא נפצע בתאונה, לפי כמה מקורות, גם שומר ראשו מהמשטרה המקומית נפצע. מספר ימים לאחר מכן הועבר לבדב על ידי מועצת מטוס של משרד החירום הרוסי למוסקבה ואושפז בבית החולים הקליני המרכזי. נהג משאית עם מספר רישום GT 4911-J, שהתנגש במכוניתו של לבדב, נמלט מהמקום והמשטרה חיפשה אותו. למחרת, ריצ'רד קופי דגבור בן 47, שהיה אשם באירוע, מסר עצמו משטרה. לא דווח על העמדתו לדין במשך שנתיים לאחר התאונה.
במקביל, גרסאות אחרות למה שקרה בגאנה פורסמו בעיתונות, בקהילה המשפטית המקצועית ובבלוגוספרה. צוין כי פרטים רבים מעורפלים: לא הוכרז על ביקור של לבדב בגאנה בכל מקום בתקשורת, על עזיבתה של משלחת שופטים בכירים מרוסיה לגאנה לפני תאריך התאונה ואין ידיעות על האתר הרשמי של ועידת הנאום טרם הוועידה בנוגע לצפי הגעתו של לבדב. השאלה העיקרית שהדהימה עורכי דין היא "מדוע לבדב נסע לעורכי דין אפריקאים, למדינה עם מערכת משפט שונה לחלוטין מזו ברוסיה?". במערכת "אבטו-וזגליאד" ציינו כי המערכות המשפטיות של רוסיה וגאנה שונות לחלוטין, מערכת הצדק האפריקנית של גאנה בנויה על פי הפסיקה הבריטית, מה שיכול היה לאפיין את נאומו של לבדב בפני עורכי הדין באפריקה כ"דיאלוג מועיל בין עיוורים וחירשים".
יום לאחר התאונה, ב-17 בספטמבר 2013, סוכנות הידיעות הצרפתית ואחריה סוכנויות החדשות ברוסיה דיווחו לראשונה על תאונה עם לבדב בגאנה. דובר בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית, פאבל אודינצוב, סירב בתחילה להגיב בכלל על נוכחותו של לבדב במדינה האפריקאית. הוא התייחס לראשונה לביקורו של לבדב בגאנה ולתאונה רק ב-19 בספטמבר 2013, שלושה ימים לאחר האירוע וציין כי ביקורו של לבדב היה הדדי במסגרת שיתוף פעולה דו-צדדי עם גאנה, שהוסכם בעבר עם משרד החוץ הרוסי. על רקע בליל המידע, מספר אמצעי תקשורת מקוונים והבלוגוספרה העלו ספק כי לבדב טס לגאנה לצורך זה וכי הוא נסע להשתתף בציד ספארי ופילים.
ביוגרפיה > לאחר התקרית

ב-26 בנובמבר 2013, לראשונה לאחר התאוששותו, הופיע לבדב בפומבי ועמד בראש ישיבת מליאת בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית.
ב-21 במאי 2014, על פי הצעת נשיא הפדרציה הרוסית, הוא מונה על ידי מועצת הפדרציה כיו"ר בית המשפט העליון המאוחד של הפדרציה הרוסית, לאחר שבית המשפט העליון מוזג עם בית המשפט העליון לבוררות. שימש בתפקיד עד למותו בפברואר 2024.
השקפות משפטיות ותפקיד מקצועי

במהלך עבודתו בבית המשפט בעיר מוסקבה העביר לבדב שוב ושוב הרשעות בתיקים פליליים בביצוע פעילויות "אנטי-סובייטיות" (בפרט נגד פליקס סבטוב). ואלנה סניקובה הוא טען בעיתונות ובטלוויזיה כי להרשעת תיקי שוחד, החלפת מאסר בקנס אינה יעילה. הוא דגל בדחיית הפלילים של פשעים בכובד ראש קל והסמכתם מחדש כעבירות מינהליות, להפחתת סכום הערבות של נאשמים מובטלים ל-50 אלף רובל. לבדב סבור כי על השופט להימנע מתקשורת חוץ פרוצדורלית ולסרב לדיון פרטי או טלפוני בתיקים ספציפיים עם סגנים, פקידים ואזרחים. שוב ושוב אמר כי החלטות מליאת בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית הן מחייבות לבתי משפט בעלי סמכות כללית.
עבודות עיקריות

הכוח השיפוטי ברוסיה המודרנית: בעיות התהוות והתפתחות. SPb., 2001;
הגנה שיפוטית על חירות ועל פגיעות אישית של אזרחים בחקירה המקדמית. 2001;
הכוח השיפוטי ברוסיה: היסטוריה, מסמכים, 2003. T. 1-6 (משותף. עם א. קוטאפין וג. סמיגין)
משפחה ותחביבים

נשוי ואב לשלושה ילדים בוגרים. לבדב חובב ג'אז, הוא מנגן בסקסופון. במשך שנים רבות היה חברו של הזמר מוסלמים מגומאייב. בצעירותו עסק באגרוף. כל חייו - אוהד קבוצת הכדורגל טורפדו.
הערות שוליים

↑  Диссертация в каталоге Российская государственная библиотека
↑  Анастасия Корня (27 ביוני 2012). "20 лет — не срок". Ведомости. נבדק ב-2013-09-19. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Диссертация в каталоге РГБ
1 2  Pravo.ru Вячеслав Лебедев попал в автокатастрофу за рубежом
1 2  Ганская авария верховного судьи
1 2  ВС РФ не комментирует сообщение о ДТП с участием Лебедева в Гане(הקישור אינו פעיל)
↑  "Текст выступления Георгины Вуд на конференции на сайте коллегии адвокатов Ганы" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-11-26. נבדק ב-2015-11-26.
1 2  "Russian CJ's Car Crash…Police Hunt For Hit-And-Run Driver. Peace FM. Сообщение от 18-Sep-2013". אורכב מ-המקור ב-2015-11-27. נבדק ב-2015-11-26.
↑  Сообщение агентства Reuters
↑  сюжет в архиве Associated Press
↑  Председатель Верховного суда Вячеслав Лебедев, который пострадал в ДТП в Гане, сегодня будет доставлен спецбортом МЧС в Москву
1 2  Сообщение агентства France Press о происшествии. На сайте Business Recoder
↑  Пострадавший в ДТП в Гане глава ВС Лебедев идет на поправку — Российская газета
↑  Председатель Верховного суда РФ попал в ДТП с грузовиком В Гане
↑  "Driver who caused accident involving Russian CJ reports to the police". אורכב מ-המקור ב-2015-12-08. נבדק ב-2015-11-26.
↑  Какие последствия будут у африканского ДТП Вячеслава Лебедева?
1 2  Что делал главный судья России в Африке: слетал на выходные на слонов поохотиться?
↑  Вести. 19 сентября 2013. Председателя Верховного суда РФ госпитализировали в ЦКБ
↑  КАК ПРЕДСЕДАТЕЛЬ ВЕРХОВНОГО СУДА РФ ЛЕБЕДЕВ В. М. НА ОХОТЕ В АФРИКЕ В АВАРИЮ ПОПАЛ
↑  «Неволя», № 44 — 2015. Александр Пирогов. «Дневник обвиняемого». с. 100 Марш-бросок в Верховный Суд
1 2 3  "Председатель Верховного суда Вячеслав Лебедев считает, что взяточников наказывают слишком мягко — Новости общества и общественной жизни — МК".
↑  "Вячеслав Лебедев назначен главой объединенного Верховного суда". אורכב מ-המקור ב-2014-05-21. נבדק ב-2014-05-21.
↑  Зоя Светова (27 באוגוסט 2012). "Тени из прошлого". The New Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Вера Васильева (31 באוקטובר 2008). "30 октября на Триумфальной площади Москвы состоялся митинг "В защиту жертв политических преследований". Права человека в России. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Вести.Ru: Вячеслав Лебедев: в РФ 22 процента осуждается за получение взятки".
1 2  "Правосудие требует постоянного совершенствования".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 129410136  ISNI: 0000 0000 4564 6914  LCCN: no2003109893  LNB: 000109393  NTA: 134489322  SUDOC: 187378533  VIAF: 16922547   WorldCat (עם VIAF): 16922547 
מפגש עם משתתפי הוועידה העולמית השנייה לצדק. פוטין עם יו"ר בית המשפט העליון ויאצ'סלב לבדב ויו"ר בית המשפט החוקתי מאראט בגלאי (משמאל).
לבדב ופוטין
שרון אפק

| --- | --- |

שרון אפק, אוגוסט 2021
 לידה:  10 באוגוסט 1970 (בן 54) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת חיפה 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 סגן ראש מחלקת הדין הבינלאומי  פרקליט חיל האוויר  היועץ המשפטי לאזור יהודה והשומרון  סגן הפרקליט הצבאי הראשי  מפקד מגמת אפק בפו"ם  הפרקליט הצבאי הראשי
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע גשמי קיץ   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן   מבצע צוק איתן
 
שרון אפק בכנס הבין-לאומי בדיני לחימה, אפריל 2017
שרון אפק בכנס הבין-לאומי בדיני לחימה, אפריל 2017
שרון אפק (נולד ב-10 באוגוסט 1970) הוא משפטן, מכהן כמשנה ליועצת המשפטית לממשלה לניהול ותפקידים מיוחדים, שהוא מנהל מערך הייעוץ והחקיקה במשרד המשפטים.
אפק הוא אלוף בדימוס, שכיהן כפרקליט הצבאי הראשי. היה הקצין ההומוסקסואל הגלוי הבכיר ביותר בצה"ל.
ביוגרפיה

אפק גדל בנתניה, בנם של דליה ואורי אפק, אנשי ספורט וחינוך. אביו שימש כמנכ"ל הוועד האולימפי בישראל.
למד משפטים באוניברסיטת תל אביב כעתודאי. בשירותו הצבאי שימש במגוון תפקידי פיקוד ומטה בפרקליטות הצבאית, ובהם ראש ענף ביטחון וקשרי חוץ, סגן ראש מחלקת הדין הבינלאומי (2002–2004), עוזר הפרקליט הצבאי הראשי ופרקליט חיל האוויר (2004–2007).
בשנים 2007–2009 היה היועץ המשפטי לאזור יהודה והשומרון, ובהמשך כיהן כסגן הפרקליט הצבאי הראשי (2009–2012) וכמפקד מגמת אפק במכללה הבין-זרועית לפיקוד ומטה של צה"ל.
ביוגרפיה > כפרקליט הצבאי הראשי

ב-22 באוקטובר 2015 נכנס לתפקידו כפרקליט הצבאי הראשי.
בתפקידו זה הורה על העמדתו של החייל אלאור אזריה לדין פלילי בעבירה של הריגה. משפטו של אזריה התנהל במהלך כהונתו של אפק, ובסופו הורשע החייל בעבירות המיוחסות לו ונגזר עליו עונש מאסר. בריאיון שנתן בשנת 2017 לביטאון לשכת עורכי הדין בישראל, "עורך הדין", התייחס אפק למשפט אזריה כ"ציון דרך משפטי וערכי בתולדות המשפט הצבאי". בתקופת כהונתו התנהל גם משפטו של תת-אלוף אופק בוכריס, שבסופו הורשע בוכריס על פי הודאתו בהסדר טיעון בבעילה אסורה בהסכמה ובהתנהגות שאינה הולמת והורד בדרגה.
ב-12 ביולי 2018 קודם אפק לדרגת אלוף.
בתקופת כהונתו אימצה הפרקליטות הצבאית מדיניות חדשה בנוגע לאכיפת החוק כלפי חיילים שנכשלו לראשונה בעבירות מסוימות, כגון עבירת השימוש בסמים בנסיבות אזרחיות. מטרתה של מדיניות זו להעניק לחיילים אלה הזדמנות שנייה, לעודדם להשלים שירות צבאי תקין, ולאפשר את שיקומם. מדיניות דומה הוחלה על חיילים הנעדרים משירות, לגביהם הופעלו "הסדרי שילוב" המאפשרים להם לשוב לשירות תקין בליווי ותמיכה להם הם זקוקים, מתוך מטרה לאפשר להם לסיים את שירותם באופן תקין. מיזם זה, תחת הכותרת "הליכי השילוב בבית הדין המשלב" פותח כמהלך משותף לפרקליטות הצבאית, לבתי הדין הצבאיים ולאגף כוח האדם בצה"ל ונועד לאפשר, לחיילים שנמצאו מתאימים לכך, על אף שנעדרו מהשירות הצבאי שלא ברשות, הזדמנות שנייה להשלים שירות צבאי מלא ולאחר מכן להשתלב בחברה האזרחית ללא רישום פלילי. המיזם זכה בפרס הרמטכ"ל הראשון לחדשנות לשנת התשפ"א-2020, בקטגוריית "האנשים".
כמו-כן, בתקופה זו קוצר בצה"ל משך המעצר עד להבאתו של חייל עצור בפני שופט מ-48 שעות ל-24 שעות והוחל הסדר חדש שמאפשר עריכת תסקירי מבחן לגבי עונשם של חיילים, טרם מתן גזר הדין בעניינם.
שינוי מהותי נוסף בא לידי ביטוי בהחלתו הרשמית של חוק זכויות נפגעי עבירה על צה"ל, במטרה לחזק את ההגנה על נפגעי עבירה בצה"ל. עוד הוקם, בשיתוף פעולה של הפרקליטות הצבאית ויועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר, מערך ליווי משפטי לחיילים ולחיילות שחוו פגיעה בשירותם על רקע מיני.
באוקטובר 2018 הורה למשטרה הצבאית החוקרת לפתוח בחקירה פלילית בנוגע למותה של רזאן א-נג'אר שנהרגה במהלך ההפגנות בגבול רצועת עזה ביוני 2018.
ביולי 2019 החילה התביעה הצבאית מדיניות של הסדרים מובנים בעבירות תעבורה, המאפשרת למשרתי קבע להודות בעבירות תעבורה קלות כשהענישה היא הרשעה וקנס, חלף משפט פלילי העלול להסתיים גם בפסילה בפועל. למשרתי חובה ניתנה גם האפשרות לתשלום קנס מופחת, אך לצידו פסילת רישיון נהיגה על תנאי. מטרת המדיניות לאפשר אכיפה יעילה ומרתיעה יותר.
בספטמבר 2021 סיים אפק את תפקידו, ובמקומו מונתה יפעת תומר ירושלמי.
ביוגרפיה > לאחר השירות בצה"ל

ב-30 בספטמבר 2021 פורסם כי אפק נמנה עם רשימת 24 המועמדים הסופיים לתפקיד שופט בבית המשפט העליון. ביוני 2022 אושר מינויו של אפק למשנה ליועצת המשפטית לממשלה, מנהל מערך ייעוץ וחקיקה, והוא נכנס לתפקידו ב-1 ביולי.
ב-16 בדצמבר 2021 הודיעה העמותה למשפט ציבורי בישראל כי אפק הוא הזוכה בפרס גורני למשפטן בשירות הציבורי לשנת 2021.
השכלה וחיים אישיים

לאפק תואר ראשון במשפטים בהצטיינות מטעם אוניברסיטת תל אביב ותואר שני במשפטים בהצטיינות יתרה מטעם אוניברסיטת תל אביב. הוא בעל תואר שני בביטחון לאומי בהצטיינות מטעם אוניברסיטת חיפה במסגרת המכללה לביטחון לאומי, ובוגר התוכנית לבכירים בשירות הציבורי מטעם קרן וקסנר באוניברסיטת הרווארד. הוא בוגר קורס פיקוד ומטה "אפק".
אפק הוא הקצין הבכיר ביותר בתולדות צה"ל הנמנה עם הקהילה הגאה. אף שלא הסתיר זאת קודם לכן, בריאיון שנתן בשנת 2017 ציין זאת לראשונה בתקשורת. באותו ריאיון ציין כי חשוב מבחינתו לשמש מודל לחיקוי לצעירים ולצעירות מקהילת הלהט"ב המתגייסים לצה"ל ולשדר להם מסר שצה"ל כצבא העם ידע להעריך אותם לפי יכולותיהם וכישוריהם.
אפק הוא רץ חובב, שנטל חלק במספר ריצות מרתון, ושיאו האישי, שאותו השיג במרתון פריז, עומד על 2:45:53 שעות.
בת-דודתו מצד אביו היא מיכל הרצוג, רעיית נשיא המדינה יצחק הרצוג. גיסו הוא כדורגלן העבר עודד מכנס.
ספר בעריכתו

שרון אפק, עופר גרוסקופף, שחר ליפשיץ ואלעד שפיגלמן (עורכים), ספר מנחם פינקלשטיין - משפט, ביטחון וספר, הוצאת נבו, 2020.
הערות שוליים

↑  טובה צימוקי, הפצ"ר לשעבר שרון אפק נבחר לתפקיד המשנה ליועמ"ש, באתר ynet, 15 ביוני 2022
1 2  איתי בלומנטל, היסטוריה: האלוף הגאה המוצהר הראשון בצה"ל, באתר ynet, 3 במאי 2018
חדשות 2, ‏שרון אפק: אלוף גאה ראשון בצה"ל, באתר ‏מאקו‏, 3 במאי 2018.
1 2 3 4 5 6 7 8  נעמה כהן פרידמן ועו"ד שמעון לפיד, הפרקליט הצבאי הראשי, תא"ל עו"ד שרון אפק – ריאיון בלעדי, עורך הדין, 35 (מאי 2017), עמ' 16–23.
↑  לילך שובל, אל"מ שרון אפק ימונה לתפקיד הפצ"ר, באתר ישראל היום, 17 באוגוסט 2015.
↑  בג"ץ 9594/03 - עתירה למתן צו על תנאי
↑  ידידיה בן אור, אל"ם שרון אפק מונה לפרקליט הצבאי הראשי, באתר ערוץ 7, 17 באוגוסט 2015.
↑  הודעה על מינויו החל מ-15 באפריל 2007, מנשרים, צווים ומנויים, היועץ המשפטי לאזור יהודה ושומרון, אפריל 2007
↑  לתפקיד הפרקליט הצבאי הראשי ימונה אל"ם שרון אפק שיועלה לדרגת תא"ל, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט).
↑  עדו בן פורת, הפרקליט החדש: צה"ל ינצח בלי לוותר על החוק, באתר ערוץ 7, 22 באוקטובר 2015.
↑  יואב זיתוני, הערעור נדחה: אלאור אזריה נשלח לשנה וחצי בכלא בגין הריגה, באתר ynet, 30 ביולי 2017.
↑  לילך שובל, "שלם לחלוטין עם הדרך שבה נהגנו באזריה", באתר ישראל היום, 10 במאי 2017.
↑   הפרקליט הצבאי הראשי הועלה לדרגת אלוף, באתר צה"ל, 12 ביולי 2018
אמיר אורן‏, קידום הפצ"ר לאלוף נתן הכרה לפועלו - והבטיח את כהונתו תחת הרמטכ"ל הבא, באתר וואלה, 6 במאי 2018
↑  יואב זיתון, סיפוק בצה"ל מרפורמת העבירות הקלות: "הצילו לי את החיים", באתר ynet, 9 בפברואר 2018
↑   פרס הרמטכל לחדשנות לשנת תשפ"א, באתר צה"ל, 19 בינואר 2021
↑  אשר הלפרין‏, דוח הסנגוריה הצבאית: רפורמה בעבירות הסמים וקיצור תקופות המעצר, באתר וואלה, 27 באוגוסט 2017
↑   עומדים לצד נפגעי העבירה, באתר צה"ל, 17 ביולי 2018
↑   "זה אירוע שימשיך ללוות אותי כל החיים", באתר צה"ל, 8 ביוני 2017
↑  ניו יורק טיימס, ניו יורק טיימס ניתח סרטונים, צילומים ועדויות וקבע: הירי בפרמדיקית בעזה היה פזיז, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2018
↑   הפרקליטה הצבאית הראשית החדשה נכנסה לתפקידה והועלתה לדרגת אלוף, באתר צה"ל, 1 בספטמבר 2021
↑  יובל אראל, ‏המרוץ לעליון: נסגרה רשימת המועמדים הסופית, באתר ‏מאקו‏, 30 בספטמבר 2021
↑  אריה יואלי, ‏פה אחד: הפצ"ר לשעבר אפק מונה למשנה ליועמ"ש, באתר "סרוגים", 19 ביוני 2022
↑  העמותה למשפט ציבורי בישראל, הודעה על זוכי/ות פרס גורני, באתר פייסבוק, ‏16 בדצמבר 2021
↑   יוסי יהושוע, בן הזוג לא השתתף אף פעם בהענקת הדרגות, באתר "ידיעות אחרונות", 10 במאי 2017.
↑  תוצאות הריצות עבור שרון אפק, באתר מבט למרוץ.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007525263505171  VIAF: 308278374   WorldCat (עם VIAF): 308278374