stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גינתר ליטיינס
ביוגרפיה > מבצע ברלין

ליטיינס פיקד על שייטת ובה שתי סיירות המערכה, שרנהורסט וגניזנאו. מטרת הכוח הייתה פשיטה על נתיבי הסחר הימי של בריטניה, במטרה לנתק אותה ממקורות האספקה והתגבורת שלה. בדצמבר 1940 החלו ההכנות ליציאתן לאוקיינוס האטלנטי, וב-28 בדצמבר נעשה ניסיון ראשון, אך סערה כבדה מנעה את יציאתן לים. ב-22 בינואר יצאו שוב שתי האוניות לים, למבצע "ברלין". לכוח הגרמני ניתנה הוראה להימנע ממגע עם אוניות מלחמה בריטיות, ולהתמקד בתקיפת אוניות סוחר. ב-5 בפברואר עברו האוניות הגרמניות דרך מצר דנמרק, בין איסלנד לגרינלנד, ונכנסו לאוקיינוס האטלנטי.
השיירה הראשונה שאותה ניסו האוניות הגרמניות לתקוף הייתה HX-108, שהפליגה מקנדה לבריטניה. ה"אחיות" זיהו את השיירה ב-8 בפברואר, במרחק של 28 ק"מ מהן. הכוח הגרמני ניגש לתקיפה, אך משהתקרבו אל השיירה הסתבר שבין אוניות המלחמה המלוות הייתה אוניית המערכה הבריטית אה"מ Ramilies. על פי הוראותיו, הורה ליטיינס לאוניות הגרמניות לנתק מגע. הוא חשש שהבריטים ידעו כעת ש"האחיות" נמצאות בים, אך בפועל הבריטים הבחינו רק באונייה אחת וטעו בזיהויה.
ב-22 בפברואר הוכיחו האוניות הגרמניות את כוחן, כאשר הצליחו ליירט שיירה שהייתה בדרכה חזרה מבריטניה לארצות הברית, והטביעו חמש אוניות סוחר (בהן שתי מכליות) בתפוסה של למעלה מ-25,000 טון.
ה"אחיות" המשיכו בדרכן, כשהן מתדלקות ממכליות גרמניות שהמתינו להן; באזור שבו פעלו לא היה כיסוי אווירי בריטי, ולפיכך לא התגלו. הן המשיכו כעת דרומה, מתוך כוונה ליירט את השיירות הדרומיות, שהפליגו מבריטניה לגיברלטר ולפריטאון שבסיירה לאון. ב-6 במרץ הבחינו האוניות בשיירה נוספת, אך לאחר זמן קצר הסתבר שהשיירה מלווה, גם הפעם, באוניית מערכה. הפעם המדובר היה באוניית המערכה אה"מ "מלאיה" (Malaya); למרות שהייתה זו אוניית מערכה שהושקה ב-1915, העדיפו האוניות הגרמניות שלא להיכנס עמה לקרב. ואולם, במקום זאת הן הודיעו לצוללות גרמניות שהפליגו בסביבה על מיקומה של השיירה. בלילה שבין 8 ל-9 במרץ תקפו הצוללות U-124 ו-U-105 את השיירה, הטביעו 6 אוניות סוחר ופגעו קשות ב"מלאיה".
ב-16 במרץ תקפו האוניות הגרמניות שש עשרה אוניות סוחר בריטיות ואחרות, בתפוסה כוללת של למעלה מ-80,000 טון; האוניות הוטבעו או נלכדו. לאחר הצלחה זו פנו האוניות הגרמניות לברסט, בצרפת; המטרה הייתה לאפשר לאוניות תיקונים דרושים, אך גם ליצור הסחה שתאפשר לסיירות הכבדות אדמירל היפר ואדמירל שר לעבור גם הן לאוקיינוס. בברסט היו האחיות אמורות להמתין לאוניית המערכה ביסמרק ולסיירת הכבדה פרינץ אויגן, שהיו אמורות לצאת בתוך כמה שבועות לגיחה לאוקיינוס האטלנטי. ליטיינס היה אמור לפקד על ארבע האוניות, במבצע ששמו ריינאינבונג (Rheinübung) . ב-22 במרץ נכנסו האוניות לברסט, לאחר שהשלימו מסע בן יותר מחודשיים ולמעלה מ-17,800 מיל ימי (קרוב ל-33,000 ק"מ), בו הטביעו ולכדו, יחד ולחוד, 22 אוניות בתפוסה של למעלה מ-113,000 טון. הייתה זו הצלחה ללא תקדים לאוניות שטח גרמניות.
אוניות על שם ליטיינס

על פי החלטה של שר ההגנה גרהרד שרדר קרא הבונדסמרינה, הצי של גרמניה המערבית, לסדרה של משחתות נושאות טילים מונחים על שם ליטיינס, למרות התנגדות המפקח הראשי של הצי להנצחת שמו של אחד מנאמניו הבולטים ביותר של היטלר שנמנע מלהציל את צוות הביסמרק על ידי כניעה.
האונייה הראשונה בסדרה, גינתר ליטיינס, הושקה ב-11 באוגוסט 1967, ויצאה משירות ב-18 בדצמבר 2003.
הערות שוליים

↑  בסרט sink the Bismarck מוזכר שסבתו של לוטיינס הייתה יהודיה, ואולם אין לכך מקור. יחד עם זאת, בריאן ריג בספרו "החיילים היהודים של היטלר" (הוצאת מטר, תל אביב), עמ' 124 - 125, מציין שאשתו של ליטיינס וגיסו היו יהודים למחצה, מישלינג.
↑  התאריך על פי אתר זה; בוויקיפדיה באנגלית התאריך הוא 3 בפברואר. ההבדל נובע כנראה מכך, שחציית המצר ארכה כיומיים (אורכו כ-480 ק"מ).
↑  Scharnhorst - The History - Operation "Berlin"
↑  א. דויטשקרון, 5 ביוני 1967 נקודת המפנה, מעריב, 11 בספטמבר 1967
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1116109085  VIAF: 2966654   WorldCat (עם VIAF): 2966654 
משחתת הבונדסמרינה גינתר ליטיינס
Revolution 909

"Revolution 909" הוא שיר אינסטרומנטלי מתוך אלבום הבכורה של צמד המוזיקה האלקטרונית הצרפתי דאפט פאנק, Homework מ-1997. השיר יצא לאור על ידי וירג'ין רקורדס כסינגל החמישי והאחרון מהאלבום בפברואר 1998. הקליפ לשיר בוים על ידי רומן קופולה.
רקע

הפתיח של "Revolution 909" אמור להיות השתקפות של ממשלת צרפת ועמדותה נגד מסיבות רייב. כשנשאל על המניעים של העמדה, אמר בנגלטר:
אני לא חושב שזו המוזיקה שהם מחפשים, זה המסיבות... אני לא יודע. הם מעמידים פנים שזה סמים, אבל אני לא חושב שזה הדבר היחיד. יש סמים בכל מקום, אבל כנראה שלא הייתה להם בעיה אם אותו דבר היה קורה בקונצרט רוק, כי זה מה שהם מבינים. הם לא מבינים את המוזיקה הזאת, שהיא באמת אלימה וחוזרת על עצמה, שהיא האוס. הם רואים בזה וטיפשות.
קליפ

הקליפ הנלווה לשיר מראה רייב המתרחש בסמטה. שוטרים מגיעים פתאום לפזר את המסיבה. בזמן שכמה אנשים נעצרים, צעירה שנראית לכודה מבחינה בכתם על חולצתו של שוטר. זה מעורר פלאשבק שמתחיל בזרע עגבנייה שנשתל, ואז נובט, ואז נקצר ואז נארז. החבילות מועברות בסופו של דבר למכולת, שם גברת בוחרת את העגבניות לקחת איתה הביתה. בזמן שהיא מכינה רוטב עגבניות, כתוביות מדריכות במדויק את הצופה על המתכון להכנת הרוטב לספגטי. הגברת מניחה את הארוחה המוכנה במכל טאפרוור. הקצין מתחילת הסרטון נראה עם הארוחה בניידת שלו. הוא מטפטף את רוטב העגבניות על חולצתו תוך כדי אכילתו ויוצר את הכתם. זה מביא את הפלאשבק לתחילת הסרטון. כאשר השוטר מביט בחולצתו המוכתמת ודעתו מוסחת, הצעירה זוכה בהזדמנות להימלט. מישהו מופיע על במה למעלה ומושך אותה למקום מבטחים.
הקליפ מופיע ב-D.A.F.T., אוסף קליפים מ-Homework. הוא זמין גם במהדורה מוגבלת של Musique Vol. 1 1993–2005. פרשנות האודיו של רומן קופולה ל-"Revolution 909" ב-D.A.F.T מזכירה חברים שלו שראו את הסרטון והבחינו באדם הדומה לתומא בנגלטר. הוא לא אישר אם זה בנגלטר או לא. קופולה מכנה את הסרטון גם "סרטון העגבניות". הוא הצהיר שהוא השתמש בהגדרת העגבניות כי תמיד רצה להפיק סרטון הדרכה.
מצעדים

|   ‏‏‏  מצעדים (1997)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים (1997)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים (1997)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 162 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 12 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 47 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 50 |
|  צרפת | SNEP | 50 |
הערות שוליים

↑  "Response from ARIA re: chart inquiry, received 2015-06-05"
↑  "Daft Punk Chart History (Dance Club Songs)"
↑  "Official Singles Chart Top 100"
↑  "Daft Punk – Revolution 909"
↑  "Daft Punk – Revolution 909'"
| דאפט פאנק |
| --- | --- | --- |
תומא בנגלטר • גי-מנואל דה הומם-קריסטו
| אלבומי אולפן | Homework‏ • Discovery‏ • Human After All‏ • Random Access Memories‏ |  |
| אלבומי הופעה | ‏Alive 1997‏ • Alive 2007‏ |  |
| פסקול | Tron: Legacy‏ |  |
| אלבומי רמיקס | Daft Club‏ • Human After All: Remixes‏ • Tron: Legacy Reconfigured‏ • Homework (Remixes)‏ |  |
| אלבומי אוסף | Musique Vol. 1 1993–2005‏ • Random Access Memories (10th Anniversary Edition)‏ |  |
| סינגלים | Da Funk‏ • Around the World‏ • Burnin'‏ • Revolution 909‏ • One More Time‏ • Aerodynamic‏ • Digital Love‏ • Harder, Better, Faster, Stronger‏ • Face to Face‏ • Something About Us‏ • Robot Rock‏ • Technologic‏ • Human After All‏ • The Prime Time of Your Life‏ •  Derezzed‏ • Get Lucky‏ • Lose Yourself to Dance‏ • Doin' It Right‏ • Instant Crush‏ • Give Life Back to Music‏ • Infinity Repeating (2013 Demo)‏ |  |
| שירים בהשתתפות | Starboy‏ • I Feel It Coming‏ |  |
| שירים נוספים | Giorgio by Moroder‏ • Touch‏ • Fragments of Time‏ • Contact‏ |  |
| סיבובי הופעות | Daftendirektour‏ • Alive 2007‏ |  |
| סרטים | D.A.F.T.: A Story About Dogs, Androids, Firemen and Tomatoes‏ • אינטרסטלה 5555‏ • אלקטרומה של דאפט פאנק‏ |  |
| ערכים קשורים | דארלין'‏ • פיניקס‏ • Roulé‏ • Crydamoure‏ • Music Sounds Better with You‏ |  |
דיסקוגרפיה של דאפט פאנק • שירים שהוקלטו על ידי דאפט פאנק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 4a25766d-f1ab-30de-9599-e0e0920df0a4  MusicBrainz work: fc5df73d-ed7b-3426-ad42-5aa42e35cbb7
מאחז

ערך זה עוסק ביישוב ישראלי בלתי מאושר ביהודה ושומרון. אם התכוונתם למשלט במלחמת העצמאות, ראו .
מאחז חוות גלעד שבלב השומרון
חוות סקאלי
מאחז הוא התנחלות בלתי מאושרת, שהוקמה ללא החלטת ממשלה, בלא תוכנית בניין עיר, והבנייה בה אינה חוקית. לעיתים קרובות מכונים המאחזים "ההתיישבות הצעירה" בפי תומכיהם.
מבחינת המשפט הבין-לאומי מעמדם של המאחזים זהה למעמדן של שאר ההתנחלויות, דהיינו הם אינם חוקיים, וזוהי גם עמדתם של רוב המדינות והגופים הבין-לאומיים. מבחינת החוק הישראלי, בעוד להתנחלויות יש מעמד חוקי, מאחזים נחשבים ללא חוקיים. יש התומכים בהסדרת המאחזים בחוק, בטענה שהם הוקמו בסיוע של זרועות המדינה ולכן לא ניתן להגדירם כבלתי חוקיים, אך נכון ל-2025 חוקיותם של המאחזים לא הוסדרה.
מאחזים וגבעות

בעבר כונו המאחזים גם "גבעות". בעשור השני של המאה ה-21 נהוג להבחין בין "מאחז", מקום ממוסד שיש בו בדרך כלל מזכירות, אספת חברים ומיסים, לבין "גבעה", שהיא מקום התיישבות של יחידים, בדרך כלל בני נוער, ללא מוסדות ומערכת מיישבת. צעירים אלה מכונים "נוער הגבעות". החוקרת אתי בורשטיין ציינה כי בשנים 2002–2003 חיו בכל "גבעה" כארבעה או חמישה בני נוער ואדם בוגר או זוג, אשר נעזרים בראשי הרשויות הסמוכות לצורך חיבור לחשמל ולמים.
היסטוריה

ברקע הקמת המאחזים עומדת הקמת ההתנחלויות הראשונות, שהוקמו על ידי עלייה לשטח והפעלת לחץ על הממשלה עד שאישרה אותן. כך, ההתנחלות הראשונה, כפר עציון, שוקמה ב-27 בספטמבר 1967 בלחץ יוצאי הכפר. קריית ארבע הוקמה ב-1970 בעקבות התיישבות הרב משה לוינגר במלון פארק בפסח תשכ"ח (1968) ולאחר מכן בבית הממשל הצבאי. היישובים אלון מורה וקדומים מוקמים לאחר עלייה המונית לתחנת הרכבת מסעודיה. בתקופה הראשונה לאחר מלחמת ששת הימים לא הקימה הממשלה מרצונה היא התנחלויות אלא בבקעת הירדן ובגוש עציון, בהתאם לתוכנית אלון, אבל לחץ המתיישבים גרם להקמת מספר יישובים באזורים אחרים. לאחר ה"המהפך" הפוליטי ב-1977 ועליית הימין הישראלי לשלטון השתנה הגישה, והוקמו עשרות יישובים באזורי השומרון. לאחר הקמת ממשלת האחדות הלאומית ב-1984, שכללה בקרבה גם את השמאל הישראלי, הואט קצב הקמת היישובים ורק יישובים בודדים הוקמו, ועם הקמת ממשלת רבין השנייה ב-1992 פסק התהליך כולו, יחד עם החלטת ממשלה שאסרה על הקמת התנחלויות חדשות או הרחבת התנחלויות ישנות בלא החלטת ממשלה. בתגובה לכך, החלו גופים שהקימו את היישובים בעבר להקים יישובים נוספים, ללא התחשבות בעמדת המדינה, מתוך הנחה שהממשלה תיכנע ותתן את ברכתה למהלך לאחר מעשה, או שהממשלות הבאות אחריה ישובו ויאשרו את המאחזים.
בהסכמי אוסלו, הסכם חברון והסכם ואי, נקבע שיישובים ישראליים יישארו בשליטה ישראלית. לאור זאת אנשי ימין ניסו להרחיב את ההתיישבות הישראלית על ידי הקמת מאחזים. חלקם הוקמו בצמוד ליישובים קיימים, ואחרים, כמו גבעת אסף וחוות גלעד, הוקמו על צירים מרכזיים בעקבות פיגועים. בשני המקרים טענו המקימים שהקמת המאחזים תסייע למאמץ הביטחוני. צעירים מתנחלים הקימו מאחזים חקלאיים, ושר החוץ אריאל שרון עודד את המהלך ב-1999. אולם מאוחר יותר אמר שישראל תפנה את המאחזים שנבנו ממארס 2001, כפי שהתחייבה במפת הדרכים.
במלחמת חרבות ברזל הוקמו מאחזים נוספים ונסללו דרכים חדשות.
הקמת המאחזים השתלבה עם נטייה של חלק מהדור הצעיר של המתנחלים לחזור אל הטבע. צעירים אלו חיפשו אפשרות להקים יישובים בעלי אופי חקלאי או טבעי ומצאו את מבוקשם בהקמת מאחזים. במאחזים אלו, למשל אלו שבסביבות איתמר, עוסקים התושבים ברעיית צאן, גידול עצי פרי, גידול עופות וגידול דבורים. מבחינה חוקית קל יותר להקים מאחזים סביב חווה חקלאית, מכיוון שהחוק ביהודה ושומרון אינו מחייב קבלת רישיון כדי להקים מבנים חקלאיים.
מאחזים

על פי דוברת מועצה אזורית מטה בנימין, בשנת 2020 היו ביהודה ושומרון 70 מאחזים, בעוד שעל פי ארגון שלום עכשיו היו 124 מאחזים. משנת 1996 עד 2005 הוקמו כ-100 מאחזים, משנת 2012 עד 2019 הוקמו 31 מאחזים נוספים, חלקם מסונפים ליישובים מוכרים סמוכים וחלקם עצמאיים. הקמת רצף התיישבות יהודית הייתה בין המטרות להקמת המאחזים. כך חוברו התנחלויות מבודדות אל גושי התנחלויות באמצעות עורקי תנועה. רצף כזה הוקם באזורים הבאים:
גוש איתמר (רכס גדעונים) – גוש מאחזים וגבעות הנמשך מאיתמר לאורך שישה מאחזים עד גיתית שבבקעת הירדן. המאחזים המפורסמים בגוש: גבעות עולם וגבעת ארנון
גוש אלון מורה – גוש מאחזים וגבעות מאלון מורה לבקעת הירדן. המאחז המפורסם בגוש: חוות סקאלי.
גוש שילה – רצף התיישבות ממעלה לבונה וכביש 60 עבור בעלי ושילה ועד כביש אלון. המאחזים המפורסמים בגוש: נוף הרים, פלגי מים, הקרון, גבעת הראל וגבעת הרואה (כולם שכונות בעלי), אחיה, עדי עד, אש קודש.
גוש עציון מזרח – קבוצה של יישובים ומאחזים היושבים על כביש 356, מנוקדים ותקוע ועד מיצד ומעלה עמוס. המאחזים המפורסמים בגוש: פני קדם, איבי הנחל ומעלה רחבעם.
מאחזי כוכב השחר – בסביבת כוכב השחר קיים גוש של מאחזים. המפורסמים שבהם: מצפה כרמים, מעלה שלמה ומאחז הבלאדים.
סוג נוסף של מאחזים הוא מאחזי קשר, המקשרים בין יישובים קיימים. כך לדוגמה:
בשומרון – חוות גלעד, היושבת על כביש 60 בין קדומים ויצהר. אלוני שילה, שהיא שכונה מדרום מזרח לקרני שומרון, המחברת בינה לבין עמנואל. מעוז צבי בין מבוא דותן וחרמש.
בבנימין – מגרון הוקמה ממזרח לצומת תחנת הדלק כוכב יעקב. גבעת אסף חולשת על הצומת המוליכה לבית אל. נווה אח"י מקשרת בין נווה צוף ועטרת.
בגוש עציון – שדה בועז, מצפון לנווה דניאל בכיוון צומת אל-ח'דר. נתיב האבות, שכונה מאחזית של היישוב אלעזר, במטרה לקשר בינו לבין נווה דניאל. גבעת החי"ש, המסונפת לאלון שבות מקשרת בינו לאלעזר.
בדרום הר חברון – עשהאל על כביש 317 המקשר בין אזור מעון לשמעה ומיתרים. המאחז שדה כלב הוקם בדרך מקריית ארבע דרומה. היה ניסיון להקים בצומת זיף מאחז בשם גבעת האנטנות, על מנת לקשר בין פני חבר ובית חגי ואזור מעון.
מאחזים > הסדרת מאחזים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש לכתוב על תהליכי ההסדרה של המאחזים לאורך השנים.
| --- | --- |
 :  ראו גם – מאחזים#יישובים שהוקמו כמאחזים והוסדרו
מאחזים > פינוי מאחזים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש לכתוב על ההיסטוריה הכללית של פינוי המאחזים לאורך השנים.
| --- | --- |
 :  ראו גם – מאחזים#מאחזים שפונו
מאחזים > מאחזים בגבולות הקו הירוק

במספר מקרים הקימו פעילי ימין יישובים לא-חוקיים במתכונת של מאחז בתוך גבולות הקו הירוק, לקידום מטרות פוליטיות.
בין המאחזים שהוקמו בגבולות הקו הירוק נמנים:
שיבולת, מאחז שהוקם בגליל התחתון באוגוסט 2011.
רמת ארבל, מאחז שהוקם בגליל התחתון ביולי 2022.
אלי עזה, מאחז שהוקם בעוטף עזה ביוני 2024.
החיים במאחז

מאחזים מוקמים לרוב על ידי גרעין מייסד המורכב ממשפחות או צעירים רווקים, לרוב בסיוע של יישוב סמוך והרשות המקומית. תהליך ההקמה כולל איתור אדמות מדינה[דרוש מקור: דרוש מקור לטענה מקימי מאחזים מעדיפים אדמת מדינה על קרקע פרטית ומנהלים תהליך איתור לשם כך], הבאת מבנים לדיור, והקמה ללא הכנה מוקדמת של השטח. לאחר העלייה לקרקע מתבצעות עבודות תשתית כמו יישור הקרקע, בניית מבנים, סלילת דרך, והצבת גנרטור ומכלי מים. אחד המבנים הראשונים מיועד לשמש כבית כנסת, ובהמשך גם מעון וגן ילדים. רשויות המדינה מספקות שירותים למאחזים דרך יישובים סמוכים, וצה"ל אחראי על אבטחתם. חלק מהמאחזים מחוברים לרשתות חשמל, מים וטלפון, אך ישנם כאלה שלא.
הארגון במאחזים הוא לרוב בצורת אגודה שיתופית חקלאית, ויש גם מאחזים בבעלות פרטית. ב"חוות" יש תושבים העוסקים בחקלאות, במיוחד באזורי גב ההר, שילה ודרום הר חברון. במאחזים גדולים, כמו מגרון, הוקמו מבני קבע, ובחלקם, כדוגמת גבעת גל יוסף, בתי המגורים ממוקמים במשאיות כדי לאפשר עמידה בחוק. בגלל מגבלות צה"ל על הובלת קרוואנים ביהודה ושומרון, המאחזים מאופיינים בשימוש בקרוואנים, אשקוביות וצריפים למגורים.
החיים במאחז > ערכים ואידאולוגיה

פרופ' שלמה קניאל הבחין בין שתי קבוצות של תושבי המאחזים: "נוער הגבעות" (ברובם צעירים בגיל ההתבגרות) ו"מתיישבי הגבעות" (משפחות צעירות ומעט רווקים, שגילם נע בין 18 לשנות ה-30). במחקר שערך קניאל בשנים 2001–2002 וכלל ראיונות עם מתיישבי הגבעות, נמצא כי כ-63% מהמרואיינים ציינו את מצוות יישוב ארץ ישראל כסיבה העיקרית לעלייתם לגבעה. כ-53% מגדירים עצמם כדתיים מאוד וכחרדים לאומיים, ואינם צורכים טלוויזיה או עיתונים. הדברים החשובים ביותר בעיני 49% מהם היו אהבת ה', עבודת ה', קיום מצוות, מלכות ה' ומוסר יהודי. כ-74% אמרו כי הפתרון לבעיה היהודית-ערבית הוא "גירוש, מלחמה ונקמה", ומיעוטם צידד בסיפוח לפי ההלכה והפיכת הערבים לגרים-תושבים. לפי קניאל, 40% מהתושבים תמכו בהתנגדות אקטיבית במקרה של פינוי, וכ-20% הביעו התנגדות לשירות בצה"ל בנימוק שהוא אינו פועל לפי דרכי ה'. קניאל כתב כי לרוב מתיישבי הגבעות לא הייתה משנה דתית סדורה, אלא תפיסה אינטואיטיבית המורכבת ממספר אידאות, אך ציין כי חלקם, חסידי הרב יצחק גינזבורג, טוענים כי "המדינה מתה" וכי יש לזנוח את תפיסת הקדושה של מדינת ישראל כאתחלתא דגאולה, ולהחליף את הממסד שמנהיג את המדינה "במנהיגות אשר ערכיה הבסיסיים נשאבים מהיהדות". הדמוקרטיה נתפסת כדת, ותופעות כמו חילון, גלובליזציה ופוסטמודרניזם נפסלות כ"חוכמת הגויים" שיש בה אלמנטים של התייוונות.
ארגונים

בהקמתם של חלק מהמאחזים היו מעורבות רשויות מקומיות, במקרים מסוימים באמצעות ארגון אמנה. גם מועצת יש"ע הייתה מעורבת בחלקם.
שני הארגונים הפעילים בהקמת מאחזים הם "נחלה", שהוקמה ב-2005 על ידי הרב משה לוינגר ודניאלה וייס, במטרה ליישב את ארץ ישראל השלמה על ידי הסברה, הקמת מאחזים, עצרות עם ועבודה ציבורית, ורואה את עצמה כתנועת ההמשך של גוש אמונים. בתחילת דרכה התנועה הייתה מורכבת משני חלקים – "נאמני ארץ ישראל" ו"נוער למען ארץ ישראל". ארגון נוסף ורדיקלי יותר הוא אר"י ישאג, המזוהה עם נוער הגבעות, שהוקם ב-2015 על ידי פורשי "נחלה".
מעמד משפטי וניסיונות הסדרה > דו"ח ששון ודו"ח לוי

שני דו"חות רשמיים הוגשו על הנושא. הראשון הוא דו"ח ששון שפורסם ב-2004, והשני דו"ח אדמונד לוי ב-2012.
דו"ח ששון (חוות דעת (ביניים) בנושא מאחזים בלתי מורשים) – ביולי 2004 הורה ראש הממשלה אריאל שרון לעורכת הדין טליה ששון להגיש לו חוות-דעת בנושא "המאחזים הבלתי מורשים באזורי יהודה שומרון ועזה", בעקבות הסכמתה של הממשלה לתוכנית מפת הדרכים, בה נאמר כי ממשלת ישראל תפנה כל בנייה שנעשתה לאחר מרץ 2001. הדו"ח כלל בדיקה של הנושאים הבאים: מיקום המאחזים, גודלם ומועד הקמתם; דרך הקמתם; והרשויות השונות – ציבוריות ואחרות – המעורבות בהקמתם. בדו"ח נכללה חוות דעת לגבי הצעדים המשפטיים הנדרשים להפסקת תופעת המאחזים.
הדו"ח קבע שהקמת מאחזים בלתי מורשים כרוכה בביצוע עבירות פליליות, ועל כן יש צורך בטיפול משפטי ממשלתי הן בדרך של פתיחת תיקים פליליים והן באמצעות נקיטת הליכים מנהליים נגד תושבי המאחזים עצמם. עוד ממליץ הדו"ח על שורה של תיקוני חקיקה נדרשים, ועל הפסקת העלמת העין הממשלתית מהתופעה. הדו"ח הוגש לממשלה, אשר הקימה ועדת שרים מיוחדת ליישומו.
דו"ח לוי (הוועדה לבחינת מצב הבנייה ביהודה ושומרון) – הוגש על ידי ועדה בראשות השופט אדמונד לוי בשנת 2012, בעקבות התחייבות ממשלתית בפני בג"ץ להסיר כל בנייה על אדמות בבעלות פלסטינית פרטית ביהודה ושומרון. הוועדה לא עסקה במאחזים בלבד, אך גם בהם. הדו"ח בוחן לאורכו את גישת דו"ח ששון ומציג לצידה את עמדת המשיבים לדו"ח (ראש חטיבת ההתיישבות הסוכנות היהודית, הממונה על הרכוש הממשלתי והנטוש, ראש המנהל לבנייה כפרית במשרד הבינוי והשיכון, ואחרים). השאלות שהדו"ח מברר הן: בנייה והרחבה של יישובים לפני החלטת ממשלה, שלגביה נטען כי מדובר בנוהל רגיל ומקובל בכל מקום; האם הרחבת יישובים מצריכה הסכמה מפורשת מן הממשלה או שהרשויות יכולות להניח את הסכמתם מכת[דרושה הבהרה] הקמת היישוב; והנחת המתיישבים שפעילות הרשויות נעשית כדין.
מעמד משפטי וניסיונות הסדרה > ועדת השרים לטיפול במאחזים הבלתי-חוקיים בשטחים

ועדת השרים לטיפול במאחזים הבלתי-חוקיים בשטחים הוקמה על ידי ממשלת אולמרט ביולי 2007, בראשותו של סגן ראש הממשלה חיים רמון. בדיון בספטמבר 2007 קבע חיים רמון כי: "עיקר עבודת הוועדה היא קביעת הנהלים לגבי הבנייה ביהודה ושומרון, להמשך. זאת לאחר 40 שנה שאין נהלים שכאלה. אין בין כך לבין המאחזים הבלתי חוקיים כפי שנקבע כבר בעבר, דבר". ראש המינהל האזרחי ביהודה ושומרון, תת-אלוף יואב מרדכי, אמר לשרים שיש הרחבה של המאחזים, אולם אין בנייה של מאחזים חדשים. לטענת מרדכי, המינהל האזרחי מקיים פעילות אכיפה מוגברת נגד המאחזים הכוללת החרמת כלים, הריסות מבנים ומעצר של הבנייה בשלבים ראשונים, תוך הוצאת צווים משפטיים.
בנובמבר 2008, במסגרת דיון בממשלה שהוקדש לנושא אכיפת החוק בשטחים, החליטה ממשלת ישראל להפסיק באופן מיידי תמיכה ישירה או עקיפה במאחזים ובתשתיות שלהם, וכן הוטל על שר הביטחון, אהוד ברק, ליזום תיקוני חקיקה בכל מקרה בו ימצא כי החקיקה הקיימת אינה יעילה באופן מספק למאבק במאחזים. מועצת יש"ע ביקרה בחריפות את ההחלטה, וטענה שמדובר בהחלטה שערורייתית ודמגוגית שיש בה משום ענישה קולקטיבית.
מעמד משפטי וניסיונות הסדרה > הצעות נוספות

במשך השנים העלו חברי כנסת שונים הצעות חוק לטיפול במאחזים. חלקן קראו לפינויים, כמו הצעות שהגישו רן כהן, איתן כבל, מוסי רז ודני יתום ואופיר פינס בכנסת השש עשרה ובכנסת השבע עשרה. מנגד, הוגשו הצעות להסדרת המאחזים או למניעת פינוי, כמו אלה של מירי רגב, אורית סטרוק, שמחה רוטמן, אוהד טל ומשה סולומון ואחרים.
מעמד משפטי וניסיונות הסדרה > ממשלת ישראל השלושים ושבע

באפריל 2024 החלה ממשלת ישראל השלושים ושבע בהכשרת 68 מאחזים, ביוזמת שר האוצר בצלאל סמוטריץ' ובהתאם להסכם הקואליציוני עם סיעת הציונות הדתית. סמוטריץ' הורה למשרדי הממשלה להקצות למאחזים תקציבים כמו לכל יישוב רגיל, ובכך להשוות את מעמדם לזה של כל יישוב אחר בישראל. במאחזים ייסללו כבישים, יוקמו מוסדות חינוך, קופות חולים, טיפות חלב ומוסדות נוספים. צעד זה נועד גם למנוע פינוי עתידי.
חמ"ל מאחזים

בינואר 2012 הוגשו כתבי אישום נגד חמישה בני אדם, אשר הפעילו חמ"ל שמטרתו לעקוב אחר תנועות הצבא, במטרה לסכל פינוי מאחזים. בכתבי האישום נזכר חבר הכנסת זאב אלקין כאחד מהמקורות של הקבוצה.
ראו גם

בנייה בלתי חוקית בישראל
הבנייה הפלסטינית הבלתי חוקית בשטחי C
מעמד הקרקעות ביהודה ושומרון
תפיסת קרקעות ביהודה ושומרון
רשימת מאחזים
הבלוודרה על פפינגסטברג

הצד המערבי של הבלוודרה
הפרויקט המלא. ציור בצבעי מים משנת 1856.
הבלוודרה על פפינגסטברג (בגרמנית: Belvedere auf dem Pfingstberg) היא ארמון מצפון לגן החדש בצפון פוטסדאם, בירת מדינת ברנדנבורג בגרמניה. המבנה שייך למכלול התרבותי "הארמונות והגנים בפוטסדאם-ברלין" שהוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1990, והורחב בשנים 1992 ו-1999. הטירה ממוקמת על פפינגסטברג, הנקודה הגבוהה ביותר (76 מטרים) בחלק של פוטסדאם ממערב לנהר האפל. היא נבנתה תחת פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה בגלל הנוף היפה הנשקף ממנה, והיא רק חלק מפרויקט בנייה מקיף בהרבה. מכלול המגדלים התאומים, המבוסס על דגמי הרנסאנס האיטלקי, התבצע בשני שלבי בנייה, הראשון בין השנים 1847 עד 1852 והשני אחריו לאחר הפסקה ארוכה בשנים 1860–1863. בהתבסס על סקיצות של המלך הכין האדריכל לודוויג פרזיוס רישומים, וחוזה הבנייה הוענק לפרידריך אוגוסט שטילר ולודוויג פרדיננד הסה (Ludwig Ferdinand Hesse). אדריכל הנוף פטר יוזף לנה לקח על עצמו את תכנון מתקני החוץ.
הבלוודרה אחרי 1945

נזקי הרטיבות, שנראו כבר לאחר השלמת המבנה, דרשו תחזוקה מבנית מתמדת, שכבר לא בוצעה בתקופת מלחמת העולם השנייה. ההידרדרות הסופית של הבניין החלה כאשר אנשי צבא סובייטים עברו להתגורר ברובע הווילות בין פפינגסטברג לגן החדש בשנות החמישים של המאה ה-20. כשנבנתה חומת ברלין בשנת 1961 נחסמה הגישה לצפייה מהבלוודרה מכיוון שניתן היה לראות ממנה את מתקני הגבול ואת מערב ברלין.
בשנת 1987 התכנסה קבוצה של צעירים מפוטסדאם ושמה לעצמה למטרה לשחרר את הבניין ההרוס ושגדלה עליה צמחיית פרא מ"תרדמתו", ולהשיב את הנוף שמסביב לפפינגסטברג. תחת מטריית איגוד התרבות של גרמניה המזרחית (גר') הם הקימו את "Arbeitsgemeinschaft Pfingstberg" (קבוצת העבודה של פפינגסטברג) בשנת 1988.
באמצעות הקצאת כספים ותרומות נדיבות מצד נותני חסות וקרנות פרטיות, בפרט באמצעות תרומות של מיליונים מקרן הרמן רמסטמה (Hermann Reemtsma Stiftung) ומהבעלים של חברת הזמנות בדואר, ד"ר ורנר אוטו, ניתן היה לשקם את הבלוודרה. מכלול המבנים של פפינגסטברג מנוהל על ידי קרן הארמונות והגנים הפרוסיים ברלין-ברנדנבורג (גר'), ונוסף לרשימת אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 1999. תערוכת קבע על ההיסטוריה של הבלוודרה שוכנת בקומת הקרקע מתחת לאולם הצפוני.
לקריאה נוספת

Amtlicher Führer der Stiftung Preußische Schlösser und Gärten Berlin-Brandenburg: Der Pfingstberg in Potsdam. 1. Auflage 1995
Gert Streidt, Klaus Frahm: Potsdam. Die Schlösser und Gärten der Hohenzollern. Könemann Verlagsgesellschaft mbH, Köln 1996. ISBN 3-89508-238-4
Astrid Fritsche: Der Pfingstberg in Potsdam. Stiftung Preußische Schlösser und Gärten Berlin-Brandenburg. Wissenschaftliche Reihe, Heft 2. 1995.
Der Potsdamer Pfingstberg und seine Anlagen. Entstehung – Verfall – Wiederaufbau. Herausgegeben vom Förderverein Pfingstberg in Potsdam e.V. 2., aktualisierte Aufl. 2003.
ציוד נייד ברכבת ישראל

קטר קיטור 70513 ביום חנוכת הקו חיפה-חדרה, 4 בינואר 1949
קטר עיתוק, דגם  DB Class V 60, מתוצרת אסלינגן, 15 נובמבר 1959
רכבת משא עם קרונות משפכיים וקרונות מכל עושה דרכה ממישור רותם לתחנת דימונה
רכבת ישראל מפעילה סוגים שונים ומגוונים של ציוד מסילתי נייד כחלק מתפעול הרכבות. הציוד שבשימוש הוא מתוצרת חברות שונות ונכנס לשימוש בתקופות שונות מאז הקמת רכבת ישראל ועד היום.
ניתן לסווג את הציוד הנייד לקטרים, קרונות נוסעים, קרונות משא וציוד מכני הנדסי.