stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
4 בפברואר
נפטרו

211 – ספטימיוס סוורוס, קיסר רומא (נולד ב-145)
708 – האפיפיור סיסיניוס (נולד ב-650)
856 – רבנוס מאורוס, נזיר בנדיקטיני פרנקי (נולד ב-780 בערך)
1590 – ג'וזפו צארלינו, תאורטיקן מוזיקה ומלחין איטלקי (נולד ב-1517)
1615 – ג'מבטיסטה דלה פורטה, מדען ומחזאי איטלקי (נולד ב-1535)
1635 – רבי אברהם כהן דה-הירירה, מלומד, מקובל, ופילוסוף יהודי ספרדי-הולנדי (נולד ב-1562 בקירוב)
1738 – יוזף זיסקינד אופנהיימר, "היהודי זיס", בנקאי יהודי (נולד ב-1698)
1894 – אדולף סאקס, ממציא הסקסופון (נולד ב-1814)
1905 – הנסיך הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ', בנו של הצאר אלכסנדר השני (נולד ב-1857)
1914 – פרדריק לורז, אתלט אמריקאי, אלוף מרתון בוסטון (נולד ב-1884)
1940 – ניקולאי יז'וב, ראש הנ.ק.ו.ד. (נולד ב-1895)
1956 – סבלי גריגורייביץ' טרטקובר, רב אמן בשחמט (נולד ב-1887)
1974 – סאטינדרה נאת בוז, פיזיקאי בנגלי (נולד ב-1894)
1983 – רפאל ספורטה, סופר ומשורר ישראלי (נולד ב-1913)
1983 – קארן קרפנטר, סולנית להקת "הקרפנטרס" (נולדה ב-1950)
1987 – ליברצ'ה, פסנתרן ובדרן אמריקאי (נולד ב-1919)
1995 – רות דורון, שחקנית וכותבת ישראלית (נולדה ב-1937)
2001 – יאניס קסנאקיס, מלחין ואדריכל יווני (נולד ב-1922)
2006 – בטי פרידן, פמיניסטית ופעילה חברתית אמריקאית (נולדה ב-1921)
2009 – מרדכי צאנין, בלשן וסופר יידיש (נולד ב-1906)
2010 – מאיר פיצ'חדזה, צייר ישראלי (נולד ב-1955)
2015 – מיכה שגריר, במאי קולנוע ומפיק ישראלי (נולד ב-1937)
2016 – יעקב בן-סירא, שחקן ובדרן ישראלי (נולד ב-1927)
2016 – אדגר מיטשל, אסטרונאוט אמריקאי, השישי לנחות על הירח במשימת אפולו 14 (נולד ב-1930)
2016 – טוביה דובלרו, שחקן ישראלי (נולד ב-1967)
2016 – בריאן נייטון, מתאבק אמריקאי (נולד ב-1971)
2019 – מתי ניקנן, קופץ סקי פיני (נולד ב-1963)
2020 – דניאל אראפ מוי, נשיאה השני של קניה (נולד ב-1924)
2021 – ארז לוסטיג, כדורסלן ישראלי (נולד ב-1933)
2021 – רחל פלדחי ברנר, חוקרת ספרות, פרופסור מן המניין במחלקה לשפה וספרות עברית באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון (נולדה ב-1946)
2024 – נסים קיוויתי, עיתונאי, קריין ומנחה טלוויזיה ישראלי (נולד ב-1926)
2024 – קורט האמרין, כדורגלן שוודי (נולד ב-1934)
2025 – יוסי שריד, מייסד ישיבת "קול מבשר" וממקימי קריית החינוך במבשרת ציון וכולל מר"ץ (נולד ב-1939)
חגים ואירועים החלים ביום זה

סרי לנקה – יום העצמאות
יום הסרטן הבינלאומי
יום רוזה פארקס בקליפורניה
3 בפברואר – 5 בפברואר
פברואר
לוח אירועים שנתי
פרדיננד מגלן
צ'ארלס לינדברג
ספטימיוס סוורוס
קארן קרפנטר
עדין אבן-ישראל (שטיינזלץ)

| --- | --- |

הרב שטיינזלץ עם פירושו לתלמוד
 לידה:  11 ביולי 1937 ג' באב ה'תרצ"ז ירושלים פלשתינה (א"י) פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  7 באוגוסט 2020 (בגיל 83) י"ז באב ה'תש"ף ירושלים, ישראל ישראל 
 מקום קבורה:  הר הזיתים, ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בישראל 
 תקופת הפעילות:  1951 – 7 באוגוסט 2020 (כ־69 שנים) 
 השתייכות:  חסידות חב"ד, חסידות חדשה.
 תחומי עיסוק:  פירוש התלמוד, חסידות
 רבותיו:  רבי מנחם מנדל שניאורסון, הרב דב בער אליעזרוב, הרב שלמה חיים קסלמן, הרב נחום שמריהו ששונקין, הרב שמואל אלעזר היילפרין.
 חיבוריו:  תלמוד שטיינזלץ, פירושים לתנ"ך ולמשנה תורה, שלושה עשר עלי השושנה ועוד
 
 תפקידים נוספים:  נשיא הסנהדרין החדשה, נשיא ישיבת מקור חיים, ישיבת שפע מקור חיים, ישיבת תקוע; ראש ישיבת שפע
 
 steinsaltz-center.org/he
 פרסים והוקרה:    פרס ישראל (1988)   עיטור נשיא מדינת ישראל (2012)
 
הרב עדין אבן־ישראל (שטיינזלץ; ג' באב ה'תרצ"ז, 11 ביולי 1937 – י"ז באב ה'תש"פ, 7 באוגוסט 2020) היה רב מחנך הוגה דעות ופרשן תלמוד וחסידות ישראלי. נודע בעיקר בשל פירושו לתלמוד והיותו בעל ידע רחב בתחומי דעת שונים.
שימש כנשיא הסנהדרין החדשה (2004–2008), היה רב בית הכנסת צמח צדק בירושלים ונשיא הישיבות התיכוניות מקור חיים ושפע מקור חיים ונשיא ישיבת תקוע. השתייך לחסידות חב"ד.
חתן פרס ישראל למדעי היהדות לשנת תשמ"ח (1988), עיטור נשיא מדינת ישראל לשנת 2012 ויקיר ירושלים לשנת 2017.
קורות חיים

נולד בירושלים כבן יחיד למשפחה חילונית, לרבקה לאה לבית קרוקוביץ', צאצאית רבי יצחק מוורקא, ולאברהם משה שטיינזלץ, מצאצאי האדמו"ר הראשון מסלונים. היה גם מצאצאיו של בעל הלבושים.
אברהם שטיינזלץ הכיר את אשתו בתקופה שבה היה תלמידו של הלל צייטלין.
ב-1924 הזוג הצעיר עלה לארץ ישראל. אברהם היה לקומוניסט נלהב וב-1936 נסע לספרד והשתתף במלחמת האזרחים במסגרת הבריגדות הבין-לאומיות שבאו לעזרת הצבא הרפובליקני . אחרי שובו לארץ ישראל הוא הצטרף למחתרת הלח"י. .
בשנות העשרה שלו, חזר עדין בתשובה. את דרכו ליהדות ולחסידות, החל במפגש עם מורו ורבו הרב שמואל אלעזר היילפרין. הוא גם למד אצל הרבנים נחום שמריהו ששונקין ודב בער אליעזרוב בירושלים. בגיל שש עשרה וחצי החל ללמוד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים והיה אז לסטודנט הצעיר ביותר בה, ובמקביל למד בישיבת תומכי תמימים של חסידות חב"ד בלוד שם התחבר לרב שלמה חיים קסלמן. למד גם בישיבת תורת אמת ובישיבת מיר. מסיבות רפואיות לא שירת בצה"ל.
בקיץ 1951, תשעה באב ה'תשי"א הקים עם הרב משה שפירא את אחוות שלהבתי-ה, ובשנת ה'תשט"ז החלו השניים בהפצת ירחון בשם "רשפים" בעילום שם לאנשי רוח. שמואל הוגו ברגמן תיאר את כתב העת כ"תופעה רוחנית מרתקת", ובעקבות כך נוצר קשר בין שטיינזלץ לבין ברגמן.
לימד מתמטיקה בעזתה (לימים נתיבות). בגיל 24 מונה למנהל תיכון ממלכתי־דתי בבית הגדי. באותה שנה הוצעה לו משרת רב העיר חולון, אך הוא סירב להצעה. בפגישה עם יושב ראש הכנסת קדיש לוז וראש הממשלה לוי אשכול, השניים עודדו אותו לפתוח ביוזמת התלמוד המבואר.
בט"ו בסיוון ה'תשכ"ה נישא לחיה שרה, בתו של חיים הלל אזימוב, מחסידי חב"ד בצרפת.
בשנת ה'תשנ"א (1991) שינה את שם משפחתו ל"אבן־ישראל", בהמלצת הרבי מליובאוויטש לשנות את שם משפחתו ללשון הקודש.
היה עמית מחקר במכון לדתות באוניברסיטת ייל, עמית מחקר בכיר במרכז ללימודי המדעים והדתות באוניברסיטת קולומביה ומרצה אורח במוסדות אקדמיים נוספים.
יעץ יחד עם פרופ' אביגדור שנאן מהאוניברסיטה העברית את הדיוק המקראי של הסרט נסיך מצרים.
בה'תשס"ד (2004) ייסד יחד עם קבוצה של רבנים ואקדמאים את תנועת הסנהדרין החדשה ושימש כנשיאה.
בה'תשע"ז (2016) עבר אירוע מוחי קשה וחדל מלדבר. בי"ז באב ה'תש"ף נפטר, כשבועיים לאחר שחלה בדלקת ריאות, ונקבר בחלקת חב"ד בהר הזיתים בירושלים. אישי ציבור ופוליטיקאים מכל גוני הקשת הפוליטית ספדו לו.
חיבר ספרים רבים בעיקר בפרשנות התלמוד, המקרא והחסידות, על פי הערכות שונות ספריו נמכרו בכחמישה מיליון עותקים. כתב מאות מאמרים תורניים ומאמרי דעה בנושאים שונים.
הושפע מתורת אדמו"רי חב"ד והרבי מקוצק. היה תלמיד של הרבי מנחם מנדל שניאורסון, נפגש עמו ב'יחידות' גם בשנותיו האחרונות. היה בקשר קרוב גם עם אדמו"רי גור, רבי ישראל אלתר, ועם רבי שמחה בונים אלתר.
חיים אישיים

לזוג אבן־ישראל נולדו בת ושני בנים, הרב מנחם יעקב צבי והרב אברהם משה חיים הלל. מנחם עומד בראש הוצאת ספריו. בעבר כיהן בנו הצעיר (אמחי"ה) כמשפיע בישיבת "אחי תמימים" בכפר חב"ד. כיום שניהם עורכים את ספריו. גיסו הרב שמואל אזימוב היה שליח חב"ד בצרפת.
תלמוד שטיינזלץ

בשנת ה'תשכ"ה (1965) הקים את "המכון הישראלי לפרסומים תלמודיים" לביאור התלמוד במטרה להנגישו לקורא הישראלי. "תלמוד שטיינזלץ" מנוקד, מפוסק ומחולק לפסקאות. בנוסף לפירושי רש"י ותוספות, נכללים בו תרגום של התלמוד מארמית לעברית, בתוספת מבואות, הסברים, סיכומים, ביוגרפיות של חכמי התלמוד, תרשימים, תמונות ועוד. הכרך הראשון יצא לאור בשנת 1967 והאחרון בה'תשע"א (2010).
ביאורו לתלמוד קיבל הסכמות ממנהיגים חרדיים בולטים: הרב משה פיינשטיין, הרבי מליובאויטש, הרב עובדיה יוסף, ועוד.
פירוש דומה יצא על מסכת פאה ומסכת שקלים מהתלמוד הירושלמי.
לאחר סיום הוצאת הביאור לתלמוד, הוציא לאור (2016) את הביאור לתנ"ך, למשנה תורה להרמב"ם (2017), והכין את הבסיס לביאור המשנה (שהושלם לאחר פטירתו על ידי מכון שטיינזלץ) וסידור התפילה (עם ביאורי החסידות (דא"ח) של אדמו"ר הזקן בעל התניא), בין השאר בסדרת שיעורים מוקלטים. שנים לפני כן הוציא לאור את ביאורו לספר התניא (הוצאת משכל), שנערך משיעור שבועי שמסר במשך עשרות שנים ("חוגי ח"ן למשנת חב"ד"), ובו השתתפו אנשי ציבור מפורסמים.
פעילות ציבורית וחינוכית > בארץ

כבר בשנות ה-60 החל להרצות בישראל ומחוץ לה בנושאי יהדות. הרצה בין היתר בקיבוצים.
בשנת ה'תשמ"ד (1984) הקים בירושלים את הישיבה הגבוהה "מקור חיים" בשיתוף הרב מנחם פרומן והרב שג"ר. הישיבה נסגרה לאחר ארבע שנים. במקביל נפתחה בשכונת מקור חיים בירושלים הישיבה התיכונית מקור חיים בנשיאותו, שעברה בהמשך לכפר עציון, יחד עם בית ספר יסודי וגן באותו השם.
היה חבר בוועד המנהל של גן החיות התנ"כי, של ארגון גשר, ושל הג'וינט, וממייסדי וחברי הוועד המנהל של מכון פרדס.
בשנת 1999 הוקמה הישיבה הגבוהה בתקוע ובשנת 2009 ישיבת שפע מקור חיים והוא עמד בנשיאות שתיהן.
בשנת ה'תשס"ה (2005) הקים ארגון בשם "הסנהדרין החדשה", עם הרבנים ישראל אריאל, יואל שוורץ ואחרים, ובמסגרתו מונה הרב אבן־ישראל ל"נשיא הסנהדרין". הוא ראה את הגוף החדש כגוף "עוברי", שאינו אלא בסיס לסנהדרין אמיתית בעתיד. במשך השנים התמעטה מעורבותו בגוף זה ובחודש סיוון ה'תשס"ח (2008) הודיע על פרישתו.
בשנת ה'תשס"ו (2006) פתח בשכונת נחלאות שבירושלים את מרכז שטיינזלץ לידע יהודי, שבו מתקיימים שיעורים וסדנאות.
ב-2016 כתב במשך כמה חודשים טור על פרשת השבוע במוסף "שבת" של העיתון מקור ראשון.
שכתובים מהתוועדויותיו התפרסמו בעלון "קרוב אליך". חלקם יצאו לאור בספר "התוועדות" (2 חלקים) בהוצאת תורת חב"ד לבני הישיבות וכן בספר "עד בלי", בהוצאת מגיד-קורן.
פעילות ציבורית וחינוכית > בברית המועצות

בשנת 1989, סמוך להתפרקות ברית המועצות, הקים במוסקבה את הישיבה הראשונה שחזרה לפעול לאחר עליית מסך הברזל, מכון בראשותו ללימודי יהדות ליהודים ברוסיה, ואת ארגון המורים היהודים בברית המועצות "למד". במהלך שהותו שם, קיבל אישור מגורבצ'וב לתעד את כתבי היד היהודיים בספריות במוסקבה ולנינגרד, וכן סייע בכינון הקשרים הממלכתיים הראשונים בין רוסיה למדינת ישראל.
בשנה לאחר מכן הוציא תרגום לרוסית של ספרו "שלושה עשר עלי השושנה" והחל תרגום של התלמוד המבואר על ידי האקדמיה הרוסית למדעים. בשנת 1995 הוענק לו תואר "דוחובני ראבין" - המנהיג הרוחני של יהדות רוסיה, על ידי רבה הראשי של רוסיה, הרב אדולף שייביץ' ובמשך תקופה העביר שבוע מדי חודש בשיעורים והרצאות ברוסיה.
פעילות ציבורית וחינוכית > שיעורי חסידות

בשנת ה'תשי"ח (1958) לאחר פטירתו של הרב אברהם חן המשיך הרב אבן־ישראל את שיעור החסידות השבועי שמסר הרב חן בביתו שברחביה (לבקשת הרב שלמה יוסף זוין שמסר את השיעור במשך שנה). בעשרות שנות קיומו עסק השיעור בלימוד ספרי היסוד של תורת חב"ד, בהם ספר התניא, תורה אור ולקוטי תורה, סידור אדמו"ר הזקן מאמרי אדמו"ר הזקן, דרך מצוותיך של הצמח צדק ועוד.
בין המשתתפים בשיעור היו זלמן שזר נשיאה השלישי של מדינת ישראל, שהשתתף בשיעור גם בעת כהונתו, פרופ' שמואל הוגו ברגמן וזלדה. ביוזמת שזר יצא לאור במסגרת השיעור "ספר הקן" בעריכת הרב אבן־ישראל שטיינזלץ, במלאת 150 שנה לפטירתו של רבי שניאור זלמן מלאדי.
בשנת ה'תש"ם (1980) החל הרב אבן־ישראל למסור שיעורים בספר התניא בתחנת הרדיו קול ישראל, ביוזמת אברהם זיגמן. מספר שנים לאחר מכן הוציא לאור את סדרת "ביאור התניא" שהתבססה על שיעורים אלו.
השקפה והגות

רבים מתלמידיו של הרב אבן־ישראל שייכים לזרם הציונות הדתית; רבים אחרים הם חסידי חב"ד; ובנוסף יש עוד תלמידים רבים מכל המגזרים.
לאחר מלחמת ששת הימים, הרב אבן־ישראל תמך בעמדה שיש להחזיר את 'השטחים הכבושים' ביהודה ושומרון, כלומר השטחים הלא מיושבים ולא את ההתנחלויות, בניגוד לעמדתו של הרבי מלובביץ השוללת החזרת שטחים גם תמורת שלום. הרבי הורה לכבדו, למרות עמדתו המנוגדת. כאשר כמה חסידים פגעו בכבודו, ביקש הרבי לקבל רשימה של הפוגעים והורה להם לבקש את סליחתו.[דרוש מקור]. עם זאת, הוא כינה את תוכנית ההתנתקות "איוולת מוסרית" ו"התעללות", והתנגד גם לפינוי מקומות קדושים כמו מערת המכפלה, קבר יוסף וקבר רחל. אף על פי כן, הרב שטיינזלץ ביטל את דעתו מפני דעת רבו הרבי מלובביץ' והתנגד למסירת שטחים כל שהם[דרוש מקור].
נושא אחר שבו הלך אחרי הרבי מלובביץ' היה תלמוד תורה לנשים; שטיינזלץ תמך בלימוד נשים:
בעבר אמרו חז"ל כי אין לנשים ללמוד תורה שבעל פה (כדוגמת תלמוד). הדבר נבע מכך שנשים לא למדו אז כלל, גם לא מדעים כלליים. בזמננו, כשנשים לומדות מדעים כלליים כמו גברים, גם לימוד תורה שבעל פה שייך אליהן, והדבר אף קשור לקִרבה שלנו אל זמן הגאולה.
הוא הגדיר את עצמו אנטי לאומי אך לא אנטי ציוני. על הלאומיות התבטא כך: "הדת הלאומית איננה מכובדת יותר מכל דת אחרת. יתר על כן, היא הרבה פעמים גרועה יותר מהקנאות הדתית, אפילו מזו של חומייני או של האחים המוסלמים במצרים [...] לקנאות דתית יש לפחות יתרון אחד על פני הקנאות הלאומית: היא קובעת לעצמה, בהגדרה, מגבלות מסוימות [...] הלאומיות מסוכנת כי היא אבסולוטית, ללא גדר." [דרוש מקור]
הרב אבן־ישראל נחשב לליברל יחסית לזרם החרדי. הוא תמך ברעיון הישיבות תיכוניות ובלימודי ליב"ה במגזר החרדי ועל ההסתגרות של המגזר החרדי משאר העולם אמר: "מי שינסה לעשות חומה בן שמיים וארץ, החומה שלו תיפול לארץ."
הרב אבן ישראל הסביר, כי דווקא בכתבי תורת חסידות חב"ד, יש הרבה פחות דגש על דמותו של הרבי, בשונה מהמקובל בחסידויות אחרות. עם זאת, הסביר לו הרבי מלובביץ' כי "אנשים רבים אינם מסוגלים להתחייב ולקשור עצמם למטרה המבוססת רק על חשיבה סיסטמטית ומסקנות הגיוניות. המגמה העכשווית הייתה, להתחבר לסמלים שאינם מופשטים, אלא מוחשיים ופונים אל הרגש". ובגלל שלדעת הרבי הסגידה ההולכת וגוברת לידוענים מאפיינת חלק גדול של החברה וחוצה מגזרים ומעמדות, הוא הרשה לעצמו להפוך לסמל.
מספריו

ספרי ביאורים:
תלמוד שטיינזלץ
ביאור על ספר התניא - תשעה כרכים, תשמ"ט - תשע"ג. הוצאה מתוקנת 2020.
התנ"ך המבואר, הוצאת קורן ומכון שטיינזלץ.
המשנה המבוארת, הוצאת קורן ומכון שטיינזלץ.
ביאור על משנה תורה לרמב"ם - ביאור, פסקי הלכה במקומות בהם לא נפסקה להלכה דעתו של הרמב"ם, ומאמרי הרחבה בנושאים אקטואליים. 16 כרכים (ספרי 'זמנים' ו'טהרה' בשני כרכים כל אחד), בהוצאת קורן.
הגדה של פסח , עם הוראות, הסברים ומנהגים, הוצאת כרטא, תשל"ט (1979)
הגדה של פסח, מהדורה מתוקנת ומורחבת, עם ביאור של הרב עדין אבן ישראל שטיינזלץ, בהוצאת מרכז שטיינזלץ-קורן, אדר ראשון תשפ"ד
שישה מספורי המעשיות של ר' נחמן מברסלב, בצירוף מבוא ופירושים. הוצאת דביר, תשמ"א-1981.
תהילים קורן - (2017) תהילים עם פירושו, בליווי איוריו של האומן החסידי ברוך נחשון ופנינים מתורת החסידות.
פרקי אבות - עם ביאורו, לצד עיונים והרחבות ביוגרפיות ולשוניות.
מסכת ספר תורה: מן שבע מסכתות קטנות ירושלמיות, מנוקד ומבואר על ידי הרב עדין שטיינזלץ, בהוצאת המכון הישראלי לפרסומים תלמודיים, תשמ"ד-1983.
חיבורים נוספים:
שלושה עשר עלי השושנה - נושאים בתורת הסוד.
נשמה - אופי הנשמה, מקורה ותפקידה, הוצאת מגיד
התלמוד לכל, הוצאת משכל.
מדריך לתלמוד - הקדמה כללית הכוללת רקע, תרגום מילים בסיסיות ותיאור המהלכים התלמודיים, הוצאת כתר, 1984.
הסידור והתפילה, מדריך למתפלל ולמעיין, הוצאת משכל, 1994.
הבן יקיר לי - שיחות ומאמרים על העם היהודי.
חיי שנה - אסופת שיחות ומאמרים על מועדי השנה, הוצאת ידיעות אחרונות.
חיי עולם - אסופת שיחות ומאמרים על פרשת השבוע, הוצאת קורן.
תשובה - ספר הדרכה לבעלי תשובה.
אישים בתלמוד, בסדרת אוניברסיטה משודרת.
נשים במקרא, בסדרת אוניברסיטה משודרת.
דמויות מן המקרא, בסדרת אוניברסיטה משודרת, תשמ"א 1980.
הסוציולוגיה של הבערות, עם עמוס פונקנשטיין, בסדרת אוניברסיטה משודרת.
הרבי שלי - ביוגרפיה של רבי מנחם מנדל שניאורסון המשולבת בחוויות האישיות של המחבר עמו, הוצאת מגיד, (באנגלית) ו(בעברית).
התוועדות - אסופת התוועדויות שנאמרו בישיבת תקוע, בהוצאת ספרים מעיינותיך, ה'תשע"ז.
עדין שטיינזלץ ויניב מזומן, נתיב לתלמוד, הוצאת ידיעות ספרים והוצאת מא"י, 2017.
סודות היהדות, סדרה בת 4 חלקים: התורה - על חמשת חומשי התרה, החכמה - על המשנה והגמרא, המחשבה - על הפילוסופיה היהודית, המוסר, הקבלה והחסידות, ההלכה - מדריך הלכתי, המקיף את מעגל החיים, לוח השנה וחיי היום-יום, 2018.
מהדורה מדעית של מדרש הגדול לספר ויקרא, יוצא לאור על פי כתבי יד עם מבוא, חילופי נוסחאות והערות. בהוצאת מוסד הרב קוק, תשל"ו-1975.
פירוש המקרא בספרות השאלות והתשובות, הוצאת כתר, 1978.
אשת חיל - אלבום, הוצאת מילתא.
אור פני מלך - אסופת מאמרים לימים נוראים, בהוצאת תלמידי ישיבת תקוע.
ביכורים - אסופת מאמרים לחג השבועות, בהוצאת תלמידי ישיבת מקור חיים.
יצא סוד - שיחות ומאמרים על חג הפורים, בהוצאת תלמידי ישיבת מקור חיים.
ספריו תורגמו לאנגלית, רוסית, צרפתית, פורטוגזית, איטלקית, סינית ושפות נוספות.
עד בלי די, 21 התוועדויות חסידיות של הרב עדין אבן־ישראל, הוצאת מגיד, יוני 2021
המשנה המבוארת, ששה סדרי משנה עם פירוש, בהוצאת מגיד ומרכז שטיינזלץ
שורש מצוות התפילה, פירוש על חיבורו של האדמו"ר הצמח צדק, ב' כרכים בהוצאת ספרים מעיינותיך ומרכז שטיינזלץ, כסלו תשפ"ג-חשוון תשפ"ד
מילים פשוטות, הגות פילוסופית על משמעויותיהן של המילים המרכזיות בשפה ("אהבה", "מוות", "טבע" ועוד) הוצאת מגיד, 2023
תורה אור המבואר, ביאור לספר ליקוטי תורה ותורה אור של אדמו"ר הזקן, הוצאת מעינותייך ומרכז שטיינזלץ, כסלו תשפ"ד.
הוקרה

בשנת תשמ"ח (1988) נבחר לקבל פרס ישראל בתחום מדעי היהדות. בעת טקס קבלת הפרס שהה הרב אבן־ישראל בארצות הברית וספג ביקורת על כך, מועדת הפרס ואחרים, ובתו נכחה בטקס במקומו.[דרושה הבהרה] לימים פורסם כי שהה אז בארצות הברית לצורך פגישה של האקדמיה למדעים של ברית המועצות, בנושא הקמת מרכז לימודי יהדות במוסקבה..
בשנת 1994 היה בין הנואמים במעמד הענקת אות מדליית הזהב של הקונגרס לרבי מנחם מנדל שניאורסון.
בשנת תשס"ב 2002 הוענק למרכז שטיינזלץ פרס זלמן שזר לחקר תולדות ישראל. בשנת תשע"ב (2012) זכה בעיטור נשיא מדינת ישראל. באותה שנה זכה גם בפרס הלאומי לספרים יהודיים.
בשנת ה'תשע"ז (2017) הוענק לו התואר "יקיר העיר ירושלים".
בשנת ה'תש"ף (2020) זכה עם משפחתו לאות הוקרה מהקונגרס האמריקאי עם הכנסת תלמוד שטיינזלץ לספריית הקונגרס.
זכה בתואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות בר-אילן, בן-גוריון, ברנדייס, פלורידה, ישיבה יוניברסיטי ומכון ויצמן למדע.
ביקורת

בשנת 1989 יצאו רבנים חרדים בולטים, בעיקר ליטאים, בקול קורא האוסר על עיון בספריו של הרב אבן־ישראל. הרב אלעזר מנחם מן שך כתב כי על ידי הלימוד של התלמוד המבואר של הרב אבן־ישראל "סר כל זיק של קדושה ואמונה" והדבר יביא לשכחת התלמוד. עוד תקף את חיבוריו האחרים וטען "שיש בהם דברי מינות ואפיקורסות וחילול כבוד התורה" וכי הרב אבן־ישראל "מעז לדבר בזלזול נורא על האבות הקדושים, התנאים והאמוראים, אשר אין לנו כלל תפיסה בגודל מדרגתם והשגתם" ו"ספריו צריכים גניזה, ואסור ללמוד ולעיין בהם ולהכניסם לבית המדרש, והירא דבר ה' ישמור נפשו מלהחזיקם בביתו". אל קריאתו של הרב שך הצטרפו רבנים בולטים ובהם הרב יוסף שלום אלישיב והרב אהרן לייב שטיינמן. הרב שמואל הלוי ואזנר פרסם עם בית דינו פסק הלכה לפיו חל איסור גמור לעיין ולהפיץ את ספריו, בנימוק כי בספרו "תלמוד לכל" ובפירושיו לתלמוד יש "לשונות של זלזול" בחכמי הגמרא. גם הרב ניסים קרליץ פרסם עם בית דינו פסק הלכה האוסר את ספרי הרב אבן־ישראל[דרוש מקור]. כתוצאה מכך הוחרם התלמוד המבואר אצל רבים בציבור החרדי[דרוש מקור], בעיקר בזרם הליטאי.
בתגובה לפסיקת בד"ץ העדה החרדית, שגינה חלק מספריו (התלמוד לכל, דמויות מן המקרא ונשים במקרא), פרסם המכון הישראלי לפרסומים תלמודיים, המוציא לאור את ספרי הרב אבן־ישראל, מודעת שבה נאמר כי בשלושת הספרים: ”שלטו בהם ידי סופרים זרים ונשתרבבו בהם דברים שאין רוח חכמים נוחה מהם ואסור לפרסמם, וכל הדברים הם רחוקים ממהלך מחשבות מרן שליט"א (=הרב שטיינזלץ)”. כעבור זמן פרסם הרב אבן-ישראל עצמו מודעת הבהרה ובה כתב: ”בעקבות תוכחת הגאונים הבד"ץ של העדה החרדית שליט"א תודתי נתונה להם על שהעמידוני על האמת שרבים מהדברים בספרים אחדים שפורסמו על שמי נכתבו שלא כדת. והנני מפרסם בזה שאתקן כל הראוי תיקון בס"ד בהתאם להוראות גדולי הדור שליט"א. ואני חוזר ומבקש מכל אשר הספרים הללו נמצאים ברשותם להחזירם אלי ואחזיר לתמורתם, ובינתיים שלא ישתמשו בהם כלל”.[דרושה הבהרה]
בשנת 2011 התבטא בעניין הביקורת על ספריו:
חלק מזה נבע ממקורות לא טהורים. היו לכך כל מיני סיבות ששייכות אל 'מתחת לחגורה', ואינן שייכות לעניינים שבקדושה. היו גם סיבות שאני יכול להבין. תראה, כאשר מישהו גדל והתחנך בתוך העולם החרדי אז מכירים אותו ומתייחסים אליו אחרת. אבל כשבא מישהו, שהוא, לגבי רבים, זר, חושדים בו. זה היה גם חלק מסוים מהמערכה נגד חב"ד.
לקריאה נוספת

יואל שפיץ, סיפור טוב מתחיל מהאמצע רגעי חיים עם הרב עדין אבן ישראל (שטיינזלץ), ירושלים, בהוצאת ידיעות ספרים, 2022
הרב דב זינגר, הרב עדין היה בשמים ובארץ בו-זמנית, באתר מקור ראשון
בילבורד הוט 100 (2025)

זוהי רשימה של השירים שדורגו במקום הראשון בארצות הברית במהלך שנת 2025. השירים המובילים ביותר בארצות הברית מדורגים במצעד בילבורד הוט 100, שמפורסם על ידי מגזין בילבורד. הנתונים נאספים על ידי מספר פרמטרים: עותקים פיזיים ודיגיטליים של סינגלים, השמעות בתחנות הרדיו שבארצות הברית, השמעות בשירותי הזרמת מוזיקה מקוונים. בנוסף לכך, מתפרסם המצעד באופן קבוע כבר ביום שלישי של כל שבוע, באתר בילבורד הרשמי.
עד כה 6 אמנים ו-5 שירים שונים הגיעו למקום הראשון בשנת 2025.
היסטוריית המצעד

| מספר | תאריך | שיר | אמן | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מחדש | 4 בינואר | "All I Want for Christmas Is You" | מריה קארי |  |
| 1177 | 11 בינואר | "Die with a Smile" | ליידי גאגא וברונו מארס |  |
| 1177 | 18 בינואר | "Die with a Smile" | ליידי גאגא וברונו מארס |  |
| 1177 | 25 בינואר | "Die with a Smile" | ליידי גאגא וברונו מארס |  |
| 1177 | 1 בפברואר | "Die with a Smile" | ליידי גאגא וברונו מארס |  |
| 1178 | 8 בפברואר | "4x4" | טרוויס סקוט | [דרוש] |
| מחדש | 15 בפברואר | "Die with a Smile" | ליידי גאגא וברונו מארס | [דרוש] |
| מחדש | 22 בפברואר | "Not Like Us" | קנדריק לאמאר | [דרוש] |
| 1179 | 1 במרץ | "Luther" | קנדריק לאמאר וסיזה | [דרוש] |
| 1179 | 8 במרץ | "Luther" | קנדריק לאמאר וסיזה | [דרוש] |
| 1179 | 15 במרץ | "Luther" | קנדריק לאמאר וסיזה | [דרוש] |
| 1179 | 22 במרץ | "Luther" | קנדריק לאמאר וסיזה | [דרוש] |
סטטיסטיקות

| אָמָן | מספר השבועות במקום הראשון |
| --- | --- |
ליידי גאגא: 5
ברונו מארס: 5
קנדריק לאמאר: 5
סיזה: 4
מריה קארי: 1
טרוויס סקוט: 1
ראו גם

בילבורד הוט 100 (2020 ואילך)
הערות שוליים

↑  "January 4, 2025". Billboard Hot 100.
↑  "January 11, 2025". Billboard Hot 100.
↑  "January 18, 2025". Billboard Hot 100.
↑  "January 25, 2025". Billboard Hot 100.
↑  "February 1, 2025". Billboard Hot 100.
סטים

ערך זה עוסק בתכנה. אם התכוונתם ללהקה, ראו .
| --- | --- |


תמונת מסך מהספרייה כפי שרואים משתמשי התכנה
 מפתח:  Valve Corporation
 מחזור חיים:  12 בספטמבר 2003 – הווה (21 שנים)
 גרסה אחרונה:  1.0.0.81 (15 באוגוסט 2024) 
 גרסת בטא:  6.33.83.70  ב־29 בינואר 2021
 מערכת הפעלה:  Microsoft Windows OS X לינוקס (כולל SteamOS) PlayStation 3 iOS אנדרואיד Windows Phone
 נכתבה בשפות:  ++C Objective-C ‏(OS X) Java ‏(אנדרואיד)
 סוג רישיון:  רישיון קנייני; קוד סגור
 קטגוריה:  חנות דיגיטלית רשת חברתית מקוונת ניהול זכויות דיגיטלי (DRM)
 store.steampowered.com
 
התוכנה כפי שנראתה בעיצובה המקורי, 3 באוקטובר 2007
סטִים (באנגלית: Steam) היא חנות דיגיטלית ורשת חברתית מקוונת אשר פותחה על ידי Valve Corporation. התכנה הושקה ב-12 בספטמבר 2003, ומטרתה המרכזית היא לאפשר לשחקנים לרכוש ולהוריד משחקים באופן דיגיטלי. זאת ועוד, התכנה מציעה לרוכשים, בין היתר, עדכונים אוטומטיים ואפשרות לשמירת התקדמות בענן.
על אף שהתכנה פותחה במקור עבור Microsoft Windows, בהמשך הושקו גרסאות עבור מערכת ההפעלה OS X ומערכות הפעלה מבוססות לינוקס (ביניהן ההפצה של Valve, ‏SteamOS). בנוסף, הושקו גרסאות עבור טלפונים חכמים אשר מערכת הפעלתן היא אנדרואיד, ‏iOS או Windows Phone. אולם, הגרסאות עבור הטלפונים החכמים אינן מאפשרות לשחק במשחקים, ומטרתן העיקרית היא לאפשר לשוחח עם חברים ולרכוש משחקים.
נכון לשנת 2019, נפתחו בשירות מעל מיליארד חשבונות ומוצעים למכירה יותר מ-30,000 משחקים. ההצלחה של Steam הובילה לפיתוח של SteamOS, מערכת הפעלה מבוססת לינוקס אשר בנויה סביב השירות, ו-Steam Machine, מחשבים בנויים-מראש עבור משחקים.
בנובמבר 2017, הוסיפה החברה את מטבע השקל החדש, ומאז – בישראל ניתן לקנות ולשלם אך ורק בשקלים חדשים.
היסטוריה

לפני שהחל פיתוח התכנה המפתחים, Valve Corporation, נתקלו בקשיים כאשר ניסו לעדכן את משחקיהם. שחרור עדכונים יצר מצב בו מרבית קהילת השחקנים במשחק Counter-Strike, לדוגמה, נשארה מנותקת למשך ימים. העדכונים בוצעו דרך מערכת ה-WON של Sierra Entertainment שהיוותה פלטפורמה חברתית ומערכת שרתי משחק. החברה החליטה כי עליה ליצור תכנה אשר תעדכן באופן אוטומטי את משחקיה ותכלול, בין היתר, אמצעי הגנה חזקים יותר נגד פיראטיות רמאויות ואתגרים אחרים. תחילה פנתה Valve למספר חברות, ביניהן Microsoft Corporation ו-Yahoo!, על מנת לפתח את התכנה אך נדחתה על ידי כולן. כתוצאה מכך, החלה Valve לפתח את התכנה בכוחות עצמה בשנת 2002.
התכנה נחשפה לראשונה במהלך כנס Game Developers Conference ב-22 במרץ 2002, ובמהלך ינואר 2003, התכנה הפכה זמינה בפני הציבור לראשונה כחלק מבדיקות בטא שנעשו לגרסה 1.6 של המשחק Counter-Strike. ‏Half-Life 2 הוא, למעשה, המשחק הראשון אשר חייב את התקנת התכנה, אפילו בעותקים פיזיים, כאשר שוחרר ב-16 בנובמבר 2004. בתחילת הדרך לעיתים נתקלו שחקנים בקשיים כאשר ניסו לשחק במשחקים באמצעות התכנה.
תחילה שיווקו Valve רק את משחקיהם באמצעות התכנה. במהלך אוקטובר 2005 החל להימכר המשחק הראשון אשר שייך לחברת פיתוח אחרת, Rag Doll Kung Fu. חברות פיתוח גדולות יותר, כגון id Software, ‏Eidos Interactive וקאפקום, החלו למכור את משחקיהם באמצעות התכנה במהלך שנת 2007. עד מאי 2007, נפתחו בשירות יותר מ-13 מיליון חשבונות והוצעו למכירה יותר מ-150 משחקים.
לשמירת קובצי ארכיון של התוכנה פותחה שפת תכנון Game Cache File.
נתח שוק והשפעה

סטים גדלה באופן משמעותי מאז ההשקה בשנת 2003. בעוד שבשנת 2004 הוצעו למכירה באמצעות התכנה שבעה משחקים בלבד, נכון לסוף 2018 מוצעים למכירה כ-30,000 משחקים, מתוכם 9,300 נוספו במהלך שנת 2018.
החברה אינה משחררת נתוני מכירות לציבור; הצפייה בנתונים מתאפשרת רק לחברות אשר משתמשות בשירות למכירות משחקיהן, והן אינן יכולות לחשוף אותו לציבור ללא רשות בעקבות הסכם אשר נחתם ביניהם לבין Valve. עם זאת, חברת Stardock פרסמה בשנת 2009 הערכה לפיה סטים מחזיקה בנתח שוק של כ-70%. בתחילת 2011, עיתון פורבס פרסם הערכה לפיה סטים מחזיקה בנתח שוק של בין 50% ל-70%.
לאורך השנים מספר חברות פרסמו את נתוני המכירות שלהם. CD Projekt, לדוגמה, פרסמה זמן קצר לאחר שחרור המשחק The Witcher 2: Assassins of Kings כי 200,000 (80%) מתוך 250,000 המכירות הדיגיטליות של המשחק בוצעו דרך השירות.
היות שהתקנת התכנה והשימוש בה נדרשים במרבית משחקי המחשב, לאורך השנים נשמעו ביקורות רבות על שירות הלקוחות של החברה. הטענות העיקריות נוגעות לזמני המתנה ממושכים וחוסר במענה, אשר הובילו את Better Business Bureau להעניק לחברה את הציון "F" (נכשל) במרץ 2015. אריק ג'ונסון, ראש חטיבת הפיתוח העסקי בחברת Valve, פרסם בעקבות הציון הצהרה שהחברה מכירה בבעיה ומבטיחה לטפל בה.