stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וינסטון צ'רצ'יל (משחתת)
סמל המשחתת > הסמליות

הסמל מציג התקנים רבים המסמלים את צ'רצ'יל והלקוחים מתוך שלט האצולה שלו, כצלב והפרח המופיעים בצ'יף. הצבע האדום מסמל אומץ, גבורה והקרבה, צלבו של ג'ורג' הקדוש מופיע לשם אזכורו כקדוש מגן מסדר הבירית משנת 1348. האריה הפוסע מסמל את מורשתה של בריטניה (האריה הוא אחד מסמליה) כמו כן מיצג האריה כוח, אומץ ונחישות. הספר מיצג את המוניטין אותו רכש צ'רצ'יל לא רק כאיש ממשל ומנהיג בזמן מלחמה, אלא גם כאיש ספר וחתן פרס נובל לספרות.
הקלשון מיצג את היכולות הימיות ומדגיש את יכולות השיגור האנכיות של המשחתת. שלוש השיניים מיצגים את שלושת המישורים בהם פועלת המשחתת: תת-ימית, לוחמת שטח ולוחמה אווירית. הקלשון מחולק בצורת שברון היוצר את האות V המסמלת ניצחון במלחמה (בעיקר את סימנו המפורסם של צ'רצ'יל המציג שתי אצבעות בצורה זו). עלה הדפנה מסמל כבוד והשגיות בעוד עלה האלון מסמל כוח ועוצמה.
ברקעו של המגן מופיעה בירית כחולה לציון חברותו של צ'רצ'יל במסדר האבירות הגבוה ביותר בממלכה המאוחדת, מסדר הבירית.
הערות שוליים

↑  Navy.mil Leadership Biographies
↑  Kennedy, Harold (באפריל 2001). "USS Churchill Shows Off High-Tech Gear". National Defense. NDIA. אורכב מ-המקור ב-2007-09-27. נבדק ב-2007-04-15. She also is the only U.S. Navy ship to have a British Royal Navy officer permanently assigned as a member of the ship’s company. Lieutenant Angus Essenhigh, RN, of Portsmouth, England, is serving as ship’s navigator during his two-year tour of duty. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ספינת הוד מעלתה מרלבורו היא המשחתת השישית בצי המלכותי הבריטי הקרויה על שם ג'ון צ'רצ'יל, הדוכס הראשון ממרלבורו.
1 2 3 4 5  תיאור סמלה של יו. אס. אס וינסטון צ'רצ'יל באתר המכון הצבאי האמריקני הרלדיקה (באנגלית)
סר וינסטון ספנסר צ'רצ'יל
סמל המשחתת וינטון צ'רצ'יל
דייוויד לאברינג

| --- | --- |

 לידה:  6 בדצמבר 1961 (בן 63) ברלינגטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  בוסטון, מסצ'וסטס לוס אנג'לס, קליפורניה לונדון, אנגליה
 תקופת הפעילות:  מ-1986
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי ונטוורת', תיכון ברלינגטון 
 עיסוק:  מתופף, קוסם, מהנדס חשמל
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, רוק כבד, פאנק רוק, רוק אינדי
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס, גיטרה, תופים,
 חברת תקליטים:  4AD
 שיתופי פעולה בולטים:  פיקסיז (1986-היום) טניה דונלי (1996-1997)
 מספר יצירות ידוע:  4 אלבום אולפן מאת "פיקסיז" אלבום אולפן אחד מאת טניה דונלי
 www.davidlovering.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד לאברינג (באנגלית: David Lovering; ‏נולד ב־6 בדצמבר 1961) הוא מוזיקאי ומתופף אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות חברותו בלהקת הפיקסיז, מהקמתה ועד היום, אך שיתף פעולה עם להקות ואמנים נוספים, בהם: להקת "The Every Body", האמנית טניה דונלי (Tania Donely), ולהקת "The Martinis". טכניקת התיפוף שלו נחשבה בעיני רבים כפורצת דרך בתחום, וצליל התופים שלו ייחודי לו. מלבד תיפוף הוא מתמחה גם בנגינה על גיטרה וגיטרה בס. כיום הוא מתגורר בבוסטון, מסצ'וסטס וממשיך להופיע בעולם עם הפיקסיז, כולל הופעות בישראל בקיץ 2010, 2017 ו-2020.
ביוגרפיה > תחילת חייו

דייוויד לאברינג נולד בברלינגטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית. הוא למד לתופף בשנות העשרה שלו והצטרף לתזמורת של בית הספר התיכון שבו למד, "Brlington High School". לדברי חברו ג'ון מרפי, לאברינג תמיד היה "מכוון לתופים" בטעמו המוזיקלי. עם תחילת שנת הלימודים העשירית שלו הצהיר לאברינג על שלוש השאיפות העיקריות שלו: להיות חבר בלהקת רוק, להיות מהנדס חשמל ולנגן עם להקת "רוש", הלהקה האהובה עליו אז. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, לאברינג למד הנדסת אלקטרוניקה במכון הטכנולוגי בוונטוורת' בבוסטון. הוא השיג עבודה בחנות 'רדיו שאק' בניהולו של מרפי, חברו מהילדות. לאחר שסיים את לימודיו בוונטוורת' עם תואר שני בשנת 1985, הוא החל לתופף בלהקות מקומיות כמו 'איז וויזאר' ו'ריף רף'. לאברינג העיד כי מספר ז'אנרים שונים של מוזיקה השפיעו עליו, כולל הלהקות "סטילי דן", "לד זפלין" ו"דיו".
ביוגרפיה > פיקסיז

ב-1985 לאברינג השתתף כנגן בחתונה של מרפי חברו משכבר הימים וקים דיל, חברתו ללהקה לעתיד. בינואר 1986 הוצע לדיל לנגן גיטרה בס בלהקת פיקסיז כשרק הוקמה, להקת רוק אלטרנטיבית שהוקמה על ידי צ'ארלס תומפסון (גיטרה ושירה) וג'ואי סנטיאגו (גיטרה). לאחר שגילה הסכמה, מרפי ששמע על כך הציע להביא לאודישן את לאברינג - מכיוון שעדיין חסר מתופף בלהקה החדשה. לאברינג מצידו כבר הפסיק לתופף בשלב זה ולא התרשם מהביצוע של השלישייה לשירי הלהקה. עם זאת, לאחר שניגנו יחד הוא הסכים להצטרף לזמן קצר, ולאחר מכן החליט להישאר באופן קבוע חבר בלהקה. לאברינג והלהקה כתבו והלחינו חומר לאורך 1985 ו-1986 והופיעו במקומות קטנים בבוסטון. הלהקה הקליטה 18 שירים להקלטת דמו בשנת 1987. לאברינג כתב את אחד משירי הקלטת, "Levitate Me" (השיר היחיד שכתב במלואו עבור הלהקה) והופיע על הכריכה הקדמית של הקסטה, כאשר הוא מצולם לבדו רץ עירום עם גבו למצלמה. "Levitate Me" הופיע לאחר מכן במיני אלבום הראשון של הלהקה 'Come on pilgrim', שכלל שבעה שירים נוספים שנלקחו מהקלטת הדמו. הפיקסיז הגיעו שוב לאולפן בשנת 1988 להקליט את אלבומם המלא הראשון Surfer Rosa. תרומתו של לאברינג לשירים כמו "Bone Machine" - המתחיל בסולו תופים בן 10 שניות - "Break My Body" ו-"River Eufrates" ביססה את סגנונו היציב והמדויק. Doolittle, אלבומם המלא השני של הלהקה אשר הפך למפורסם שבהם, התפרסם בשנת 1989. במהלך הקלטות האלבום, שכנע תומפסון את לאברינג לשיר את השיר "La La Love You", שנכתב כ"עצם הרעיון של שיר אהבה". מפיק האלבום, גיל נורטון, אמר בהמשך כי במהלך המפגשים לאברינג הוא "רצה לשיר את [השיר] 'I can't get him away from the microphone'. הוא כל כך 'פרפומר'". בנוסף לתופים וקולות, לאברינג ניגן גיטרה בס בשיר הלפני אחרון של האלבום, "Silver". לאחר יציאתו של האלבום, מערכת היחסים בין חברי הלהקה התמתחה בגלל כמות החזרות והלחץ להוציא לאור שלושה אלבומים בשנתיים. לאחר התאריך האחרון של סיבוב ההופעות "Fuck or Fight" של הלהקה בנובמבר 1989, הלהקה הייתה מותשת מכדי להשתתף במסיבת סוף סיבוב ההופעות שלהן בלילה שלאחר מכן, וזמן קצר לאחר מכן הודיעה על הפוגה. לאחר שהתכנסה הלהקה באמצע 1990, לאברינג עבר ללוס אנג'לס יחד עם שאר הלהקה (מלבד קים דיל, שנשארה בלונדון להקליט יחד עם להקתה "הברידרז" את אלבומם הראשון). הפיקסיז הוציאו שני אלבומים נוספים, Bossanova‏ (1990) ו-Trompe le Monde‏ (1991). לאברינג שר בתפקיד העיקרי בצד B של השירים "Velouria" ו-"Make Believe"; הפיקסיז המשיכו להופיע באופן זה לאורך 1991 ו-1992. בסופו של דבר הם התפרקו בשנת 1992, בעיקר בגלל מתחים בין תומפסון לדיל, על אף שאלה לא הוכרזו בפומבי עד 1993.
ביוגרפיה > פרויקטים נוספים

לאחר התפרקות הפיקסיז, לאברינג תופף עם כמה אמנים, והצטרף אז ללהקה של סנטיאגו, "The Martinis", והופיע בשיר שלהם "Free" בפסקול של חברת ההקלטות 'אמפייר רקורדס'. עם זאת, עד מהרה עזב את הלהקה כדי להפוך למתופף בשירים של להקת "Cracker". לאברינג עבר מלהקה ללהקה, כאשר תופף עם אמנים רבים, ביניהם טניה דונלי באלבום 'Lovesongs for Underdogs' משנת 1997 ועם להקת 'בוסטון אייני מיוזי'. לאחר שהתמודד עם קושי במציאת עבודה חדשה, לאברינג ויתר על התופים ועבר לבית שכור, שבעליו אסר על תיפוף. לקראת סוף שנות התשעים לקחה אותו חברתו של לאברינג, גרנט-לי פיליפס, לכנס קסמים. הוא התרשם מאוד מכמה מהאשליות, ובהמשך אמר "הייתי צריך לעבוד בזה". חבר נוסף של לאברינג, קרל גרסו, גם הוא מעולם הקסמים והאשליות, הזמין אותם להופעה בטירת הקסמים, מועדון לילה מכוון קסמים בלוס אנג'לס. שם פגש לאברינג את סולן להקת "פוסום דיקסון", רוב זברצקי, והזוג התיידד במהרה. זברצקי שכנע את לאברינג להגיש בקשה להצטרפות של שחקנים נוספים לטירת הקסמים. לאחר שזכה לחברותו, לאברינג מיתג את עצמו מחדש כ"הפנומן המדעי". הפעילות שלו שילבה את הידע שלו בהנדסת חשמל עם ניסיון בביצועי הבמה שלו. החלטתו להמשיך בקריירת הקסם הושפעה מהעובדה שכמוזיקאי הוא "לא יכול היה לעמוד בראש הפיקסיז". בתוך תעשיית הקסמים, לאברינג ביצע ניסויים מדעיים ופיזיקליים במעיל מעבדה בזמן שהוא על הבמה. הוא התנער מתעלולי קסמים מסורתיים, והעדיף "דברים יותר נפשיים, תוך שימוש בכוחות נפשיים". בהמשך הוא הסביר: "אלה כל מיני ניסויים בפיזיקה משופעים ומוזרים באמת שלעולם לא תראו. אני מעדיף שהם [הקהל] יבחרו להגיד האם זה [קסם] או לא? ולא 'הכל מדע' או 'הכל קסם'. אז אני עושה דברים מוזרים שקוסמים אחרים לא עושים ". לאברינג מצטט את אמן הזכוכית ריקי ג'יי, קורא המחשבה מקס מייבן ויוג'ין בורגר כהשפעות על הטכניקה שלו. הופעותיו כרוכות לעיתים קרובות במכונות בנויות עצמית מורכבות.
ביוגרפיה > התאחדות הפיקסיז

בקיץ 2003, לאברינג חש בדיכאון למשך זמן רב. בראיון בשנת 2004 הוא העיר: "אני זוכר שהייתי בדרך לבנק ופשוט הוצפתי רגשית וכלכלית. היה ממש בלגן בשבילי. הייתי מעורב במערכת יחסים שהייתה נוראה לחלוטין. ואני בדרך לבנק והטלפון הנייד שלי מצלצל. זה היה ג'ו [סנטיאגו]; הוא אומר, 'נחשו מה?' " סנטיאגו בדיוק קיבל טלפון מצ'ארלס תומפסון בו הצהיר את רצונו לאחד את הפיקסיז. לאברינג היה מרוצה מהחדשות. הוא הוסיף כי "הדבר העצוב ביותר הוא שכשישבתי להתאמן עם הפיקסיז, לא יכולתי להאמין שוויתרתי על משהו שאהבתי". בשנת 2004 הקליטו לאברינג והלהקה את סינגל האיחוד שלהם, "Bam Thwok". כתוצאה מהאיחוד, יצא סרט דוקומנטרי על פעילות הפיקסיז מאז 2002 ועד 2004. קצת לאחר מכן נפטר אביו באמצע סיבוב הופעות, ולאברינג החל לשתות בכבדות כתוצאה מכך. לדברי תומפסון, לאברינג "פישל כמה שירים" במהלך מספר הופעות חיות. "הכל נתפס בסרט", אמר תומפסון, "אבל הם ערכו את זה מחדש כדי להראות כאילו זה קרה באמצע סיבוב ההופעות שלנו וזה נראה כאילו כל הזמן הזה דייוויד היה שיכור. זה ממש לא היה ככה בכלל". לאברינג הוא הופיע עם הפיקסיז במהלך 2005 ו-2006, בזמן שהופיע בטירת הקסמים בערבי שישי עם אמני אשליות שונים. בהמשך אותה שנה הקים להקה חדשה בשם "המסדר ההרמטי של שחר הזהב", עם המוזיקאים לוס אנג'לס עמית איטלמן ואוסקר ריי.
דיסקוגרפיה > "Pixies"

(Come on Pilgrim (1987
(Surfer Rosa (1988
(Doolittle (1989
(Bossanova (1990
(Trompe le Monde (1991
(Indie Cindy (2014
(Head Carrier (2016
(Beneath the Eyrie (2019
דיסקוגרפיה > טניה דונלי

(Lovesongs for Underdogs (1997
דיסקוגרפיה > "The Martinis"

(The Smitten Sessions (2004
דיסקוגרפיה > "The Everybody"

(Avatar (2009
דייוויד לאברינג יחד עם הפיקסיז, 2010
הפועל אשקלון

ערך זה עוסק בקבוצת כדורגל ישראלית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
הפועל עירוני אשקלון היה מועדון כדורגל ישראלי מהעיר אשקלון.
תארים והישגים

גביע המדינה:
סגנות (1): 2006/2007
גביע הטוטו לליגת המשנה (2):
1984/1985, 2015/2016
גביע הטוטו לליגה הארצית (3):
2001/2002, 2002/2003, 2004/2005
סגנות (1): 2008/2009
שיאים בליגה הבכירה

עונות בליגה הבכירה: 4
הניצחון הגבוה ביותר: 0–4 על הפועל רמת גן (2010/2011)
ההפסד הגבוה ביותר: 5–0 מול מכבי חיפה (2016/2017)
שיא ניצחונות לעונה: 9 (2010/2011)
שיא הפסדים לעונה: 21 (2010/2011)
שיא נקודות לעונה: 32 (2016/2017)
שיא שערים לעונה: 33 (2010/2011)
שיא ספיגות לעונה: 66 (2010/2011)
הערות שוליים

↑  טובי פולק, בגביע הטוטו הכל יכול לקרות, חדשות, 8 במאי 1985
↑  מאור לוי, העירייה הודיעה על פירוקה של הפועל אשקלון, באתר ynet, 21 בינואר 2019
↑  יונתן גינזבורג, ‏בושה: הפועל אשקלון הפסידה 9:0 וירדה לליגה ג', באתר ONE‏, 21 במרץ 2023
סיליקון חד-גבישי

מוט או מטיל סיליקון
סיליקון (צורן) חד-גבישי, הוא חומר הבסיס לרכיבים בדידים מבוססי סיליקון ומעגלים משולבים, המשמשים כמעט בכל הציוד האלקטרוני המודרני. סיליקון חד-גבישי משמש גם כחומר פוטו-וולטאי, בולע אור בייצור פאנלים סולאריים.
סיליקון חד-גבישי מורכב מסיליקון שבו סריג הגביש של המוצק כולו הוא רציף וללא כל גבולות גרעין. ניתן להכין סיליקון חד-גבישי כמוליך למחצה פנימי המורכב רק מסיליקון טהור במיוחד, או שהוא יכול להיות מסומם על ידי תוספת של אלמנטים אחרים כמו בורון או זרחן כדי ליצור מוליך למחצה מאולח מסוג p או n. בשל תכונותיו המוליכות למחצה, סיליקון חד-גבישי הוא אולי החומר הטכנולוגי החשוב ביותר בעשורים האחרונים והוא הקנה לעידן הטכנולוגי הנוכחי את השם "עידן הסיליקון". זאת, מכיוון שזמינותו בעלות כלכלית הייתה חיונית לפיתוח המכשירים האלקטרוניים שעליהם מבוססת מהפכת האלקטרוניקה וטכנולוגית המידע של ימינו.
סיליקון חד-גבישי שונה מאלטרופים אחרים של סיליקון, כגון סיליקון אמורפי שבו משתמשים בתאים סולאריים בשכבה דקה, וסיליקון רב-גבישי, אשר מורכב מגבישים קטנים של סיליקון.
ייצור

סיליקון חד- גבישי נוצר בדרך כלל על ידי שיטה הכוללת התכת סיליקון טהור מאוד (מאולח בחלקים בודדים למיליון) ושימוש בזרע ליזום היווצרות גביש יחיד רציף. תהליך זה מבוצע בדרך כלל באווירה אינרטית, כגון ארגון, ובכור היתוך אינרטי, כגון קוורץ, כדי למנוע זיהומים שישפיעו על אחידות הגביש.
טכניקת הייצור הנפוצה ביותר היא שיטת צ׳וחרלסקי אשר בה טובלים זרע גבישי המעוצב כמוט בתוך הסיליקון המותך. לאחר מכן המוט נמשך לאט כלפי מעלה ומסובב בו זמנית, דבר המאפשר לחומר הנמשך להתמצק למוט גלילי חד-גבישי באורך של עד 2 מטר ובמשקל של כמה מאות קילוגרמים. ניתן להפעיל שדות מגנטיים לשליטה ולדיכוי של זרימה טורבולנטית, דבר המשפר את אחידות ההתגבשות.
שיטה נוספת היא התכה אזורית, שבה מעבירים מוט סיליקון רב-גבישי דרך סליל חימום בתדר רדיו אשר יוצר אזור מותך מקומי, הצומח סביב זרע של מוט גבישי. בשיטת ברידגמן-סטוקברגר, מעבירים את כור ההיתוך דרך שיפוע טמפרטורה כדי לקרר אותו החל מתחתית כור ההיתוך שבה נמצא הזרע.
מוט הסיליקון החד-גבישי שנוצר בשיטות הללו נפרס לפרוסות סיליקון, העוברות ליטוש המכשיר אותן לשימוש בייצור רכיבים אלקטרוניים שונים.
בהשוואה ליצירת מטילים רב-גבישיים, ייצור הסיליקון החד-גבישי הוא איטי ויקר. עם זאת, הביקוש לסיליקון חד-גבישי ממשיך לעלות כיון שהיעדר גבולות גרגרים מאפשר זרימת מטען טובה יותר ומונע התאחות חורים-אלקטרונים, וכך מתאפשרים ביצועים משופרים של מעגלים משולבים ושל פאנלים סולאריים פוטו-וולטאיים.
באלקטרוניקה

היישום העיקרי של סיליקון חד-גבישי הוא בייצור רכיבים בדידים ומעגלים משולבים. מטילים המיוצרים בשיטת צ׳וחרלסקי נפרסים לפרוסות סיליקון בעובי של כ־0.75 מ"מ המלוטשות לקבלת מצע סטנדרטי שטוח, שעליו בונים התקני מיקרו-אלקטרוניקה באמצעות תהליכי מיקרו-ייצור שונים, כגון אילוח, השתלת יונים, איכול, השקעת חומרים שונים, ופוטוליתוגרפיה.
גביש רציף יחיד הוא קריטי לאלקטרוניקה, מכיוון שגבולות גרגרים, זיהומים ופגמים קריסטלוגרפיים יכולים להשפיע באופן משמעותי על המאפיינים האלקטרוניים המקומיים של החומר, אשר בתורם משפיעים על התפקוד, הביצועים והאמינות של התקני מוליכים למחצה על ידי הפרעה לפעולה התקינה שלהם. לדוגמה, ללא שלמות גבישית, יהיה כמעט בלתי אפשרי לבנות התקנים בשילוב גדול מאוד (VLSI), המכילים מיליארדי מעגלים מבוססי טרנזיסטור, שכולם חייבים לתפקד בצורה אמינה, והם משולבים לשבב יחיד כדי ליצור מעבד. לכן, תעשיית האלקטרוניקה השקיעה רבות במתקנים לייצור גבישים יחידים גדולים של סיליקון.
בתאים סולאריים

בסיליקון חד-גבישי משתמשים גם להתקנים פוטו -וולטאיים (PV) בעלי ביצועים גבוהים. מכיוון שיש דרישות פחות מחמירות לגבי פגמים מבניים בהשוואה ליישומי מיקרו-אלקטרוניקה, סיליקון ברמה סולארית באיכות נמוכה יותר (Sog-Si) משמש לעיתים קרובות לתאים סולאריים. למרות זאת, התעשייה הפוטו-וולטאית המבוססת על סיליקון חד-גבישי נהנתה רבות מפיתוחן של שיטות ייצור מהירות יותר לתעשיית המיקרו-אלקטרוניקה.
בתאים סולאריים > נתח שוק

הסיליקון החד-גבישי מדורג אחר הסיליקון הרב-גבישי בתחום הטכנולוגיה הפוטו-וולטאית. עליית קצב הייצור והפחתת עלויות היצור של סיליקון רב-גבישי הביאו לירידת נתח השוק של סיליקון חד-גבישי. בשנת 2013 היה לתאי השמש עם סיליקון חד-גבישי נתח שוק של 36%, שהתבטא בייצור של קיבולת פוטו-וולטאית בהיקף של 12.6 גיגה וואט שיא, אך נתח השוק ירד מתחת ל-25% עד 2016. למרות נתח השוק המופחת, הקיבולת הפוטו-וולטאית של סיליקון חד-גבישי שיוצר בשנת 2016 הייתה 20.2 גיגה-וואט שיא, קיבולת המבטאת עלייה משמעותית של הייצור הכולל של הסיליקון החד-גבישי.
בתאים סולאריים > יְעִילוּת

עם יעילות בצומת יחיד של 26.7%, הסיליקון החד-גבישי הוא בעל יעילות ההמרה הגבוהה ביותר מכל הטכנולוגיות הפוטו-וולטאיות המסחריות, מעל סיליקון רב-גבישי (22.3%) ומעל לתאים סולאריים של שכבה דקה המבוססות על תאי CIGS (21.7%), תאי CdTe (21.0%) ותאי (a-Si (10.2%. יעילות המודולים הסולאריים עבור סיליקון חד-גבישי חצתה את רף ה-20% בשנת 2012 והגיעה ל-24.4% בשנת 2016. היעילות הגבוהה נובעת בעיקר מהיעדר אתרי התאחות בגביש היחיד וקליטה טובה יותר של פוטונים בשל צבעו השחור, בהשוואה לגוון הכחול האופייני של סיליקון רב גבישי. מכיוון שתאי סיליקון חד-גבישי יקרים יותר מעמיתיהם הרב-גבישיים, תאי סיליקון חד-גבישי שימושיים ליישומים שבהם השיקולים העיקריים הם מגבלות על המשקל או על השטח הזמין, כגון בחלליות או בלוויינים המופעלים על ידי אנרגיה סולארית. ביישומים אילו ניתן לשפר עוד יותר את היעילות באמצעות שילוב עם טכנולוגיות אחרות, כגון תאים סולאריים רב שכבתיים.
בתאים סולאריים > ייצור

מלבד קצב הייצור הנמוך, ייצור סיליקון חד-גבישי כרוך גם בבזבוז חומר. יצירת פאנלים סולאריים חסכוניים בחלל מחייבת חיתוך הפרוסות העגולות (תוצר של המוטות הגליליים שנוצרו בתהליך צ׳וחרלסקי) לתאים מתומנים שניתן לארוז בצמוד זה לזה. החומר שנשאר אינו משמש ליצירת תאי פוטו-וולטאיים והוא מושלך או ממוחזר להתכה וייצור מוטות. יתר על כן, אף על פי שתאי סיליקון חד-גבישי יכולים לקלוט את רוב הפוטונים בתוך 20 מיקרומטר ממשטח האירוע, המגבלות על תהליך ניסור המטילים מביאות לעובי פרוסת סיליקון סביב 200 מיקרומטר. עם זאת, ההתקדמות הטכנולוגית צפויה להפחית את עובי פרוסת הסיליקון ל-140 מיקרומטר עד 2026.
נחקרות שיטות ייצור אחרות, כגון גידול אפיטקסיאלי של פרוסה שטוחה, הכרוך בגידול שכבות גזיות על מצעי סיליקון רב-פעמיים. תהליכים חדשים יותר עשויים לאפשר צמיחה של גבישים מרובעים אשר לאחר מכן ניתן לעבד לשכבות דקיקות יותר מבלי לפגוע באיכות או ביעילות, ובכך לחסל את הפסולת משיטות ניסור וחיתוך מוטות מסורתיות.
מראה חיצוני

מבנה הגביש של הסיליקון הוא מבנה קובי כמו ביהלום
מכשירי VLSI המיוצרים על ידי אינטל על פיסת סיליקון חד-גבישי
פאנל סולארי עשוי תאי סיליקון חד-גבישיים מתומנים
השוואה בין תאים סולאריים : סיליקון רב-גבישי (משמאל) וסיליקון חד-גבישי (מימין)
הערות שוליים

↑  Monkowski, J. R.; Bloem, J.; Giling, L. J.; Graef, M. W. M. (1979). "Comparison of dopant incorporation into polycrystalline and monocrystalline silicon". Appl. Phys. Lett. 35 (5): 410–412. doi:10.1063/1.91143.
↑  W.Heywang, K.H.Zaininger, Silicon: the semiconductor material, in Silicon: evolution and future of a technology, P.Siffert, E.F.Krimmel eds., Springer Verlag, 2004.
↑  Wang, C.; Zhang, H.; Wang, T. H.; Ciszek, T. F. (2003). "A continuous Czochralski silicon crystal growth system". Journal of Crystal Growth. 250 (1–2): 209–214. doi:10.1016/s0022-0248(02)02241-8.
↑  Capper, Peter; Rudolph, Peter (2010). Crystal growth technology: semiconductors and dielectrics. Weinheim: Wiley-VCH. ISBN 9783527325931. OCLC 663434790.
↑  Wenham, S. R.; Green, M. A.; Watt, M. E.; Corkish R. (2007). Applied photovoltaics (2nd ed.). London: Earthscan. ISBN 9781844074013. OCLC 122927906.
↑  Peter Clarke, Intel enters billion-transistor processor era, EE Times, 14 October 2005.
↑  Photovoltaics Report, Fraunhofer ISE, July 28, 2014.
↑  Photovoltaics Report, Fraunhofer ISE, February 26, 2018.
↑  Green, Martin A.; Hishikawa, Yoshihiro; Dunlop, Ewan D.; Levi, Dean H.; Hohl-Ebinger, Jochen; Ho-Baillie, Anita W. Y. (2018-01-01). "Solar cell efficiency tables (version 51)". Progress in Photovoltaics: Research and Applications (באנגלית). 26 (1): 3–12. doi:10.1002/pip.2978. ISSN 1099-159Xfree{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: postscript (link)
↑  Solar Industry Technology Report 2015–2016, Canadian Solar, October 2016.
↑  Scanlon, Bill (27 באוגוסט 2014). "Crystal Solar and NREL Team Up to Cut Costs". NREL (באנגלית). נבדק ב-2018-03-01. {{cite web}}:  (עזרה)
נתח שוק עולמי במונחי ייצור שנתי של טכנולוגיות פוטו-וולטאיות מאז 1990
קית' קאראדין

| --- | --- |

קאראדין, 2006
 לידה:  8 באוגוסט 1949 (בן 75) סן מטאו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Keith Ian Carradine 
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1971 
 מקום לימודים:  בית הספר התיכון הוליווד 
 בן או בת זוג:  Hayley DuMond (18 בנובמבר 2006–?)  Shelley Plimpton (1969–1970)  Cristina Raines (1971–1979) 
 צאצאים:  מרתה פלימפטון, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר (1976)  פרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר (1976)  מדליית הכבוד של האליס איילנד  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
קית' איאן קאראדין (באנגלית: Keith Ian Carradine; נולד ב-8 באוגוסט 1949) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה, זמר וכותב שירים אמריקאי שזכה להצלחה על הבמה, הקולנוע והטלוויזיה.
ביוגרפיה

קאראדין נולד בסן מטאו, קליפורניה. הוא בנם של השחקנית והאמנית סוניה סורל (לבית הניוס) והשחקן ג'ון קאראדין. אחיו הם כריסטופר ורוברט קאראדין, כולם שחקנים. אחיו למחצה מצד אביו הם ברוס ודייוויד קאראדין. אחיו למחצה מצד אמו הוא מייקל בוון. סבא רבא מצד אמו היה הביוכימאי מקס הניוס, וסבתא רבתא מצד אמו הייתה אחותו של ההיסטוריון יוהאן לודוויג הייברג.
קאראדין הצהיר שאביו היה שותה לשוכרה ואמו "הייתה קטטונית סכיזופרנית דיכאונית - היה לה הכל." הוריו התגרשו בשנת 1957, כשהיה בן שמונה. מאבק משמורת מר הביא לכך שאביו קיבל משמורת עליו ועל אחיו, כריסטופר ורוברט, לאחר שהילדים בילו שלושה חודשים בבית לילדים במחלקות בית המשפט. קית' אמר על החוויה, "זה היה כמו להיות בכלא. היו סורגים על החלונות, והותר לנו לראות רק את הורינו דרך דלתות זכוכית. זה היה מאוד עצוב. היינו עומדים שם משני צידי דלת הזכוכית ובוכים." הוא גדל בסן מטאו בעיקר על ידי סבתו מצד האם, ולעיתים נדירות הוא ראה את אחד מהוריו. אמו לא הורשתה לראותו במשך שמונה שנים לאחר הסדר המשמורת.
קאראדין למד בבית הספר "אוג'אי ואלי", שם היה פעיל במגמת התיאטרון של בית הספר, והופיע בהפקות בית ספריות. לאחר התיכון חשב קאראדין את המחשבה להפוך לשומר יער, ונרשם לאוניברסיטת המדינה של קולורדו בפורט קולינס. הוא שינה את המגמה לדרמה לאחר ההרשמה, אך נשר לאחר סמסטר אחד וחזר לקליפורניה, ועבר לגור עם אחיו הבכור, דייוויד, שעודד אותו להמשיך בקריירת משחק, שילם עבור שיעורי המשחק שלו. ועזר לו להשיג סוכן.
קריירה > תיאטרון

כנער, לקאראדין היו הזדמנויות להופיע עם אביו על הבמה בהפקותיו של האחרון של שייקספיר. לפיכך, היה לו רקע כלשהו בתיאטרון כאשר לוהק למחזמר "שיער" המקורי בברודוויי (1969). באותה הפקה הוא התחיל כזמר במקהלה והתקדם עד שקיבל תפקיד ראשי. הוא גילם את ווף וקלוד. לדבריו, על מעורבותו ב"שיער", "באמת לא תכננתי לערוך אודישנים. פשוט הלכתי יחד עם אחי, דייוויד, וחברתו באותה תקופה, ברברה הרשי, ושניים מחבריהם. פשוט התכוונתי לנגן עבורם בפסנתר בזמן שהם שרו, אבל אני זה שהצוות התעניין בו."
הוא היה מועמד על הופעתו פרס טוני עבור השחקן הטוב ביותר (מחזמר) על משחקו במחזמר זוכה פרס טוני, "The Will Rogers Follies" בשנת 1991. הוא זכה בפרס המבקרים על משחקו במחזה "פוקספייר", שם שיחק לצד יום קרונין וג'סיקה טנדי, והופיע כלורנס בהצגה "נבלות מלוכלכות" בתיאטרון אימפריאל. בשנת 2008 הופיע בתפקיד ד"ר פרקהאר באוף ברודוויי ב-"Mindgame", מותחן מאת אנטוני הורוביץ, בבימויו של קן ראסל. במרץ ובאפריל 2013 הוא שיחק בהפקת "ברנדווי" של Hands on a Hardbody. הוא היה מועמד לפרס טוני ולפרס הדראמה דסק על משחקו.
קריירה > קולנוע וטלוויזיה

בשנת 1972 הופיע קאראדין לזמן קצר בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "קונג פו" ,בה כיכב אחיו דייוויד. קית' שיחק גרסה צעירה יותר של דמותו של דייוויד, קוואי צ'אנג קיין.
בשנת 1983 הופיע במיני-סדרה בטלוויזיה "Chiefs", המבוסס על ספרו של סטיוארט וודס. הופעתו בסדרה זו זיכתה אותו במועמדות לפרס פרס אמי בקטגוריית "שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה". קרדין גם כיכב בסיטקום "Complete Savages", והוא שיחק את ביל היקוק הפראי בסדרת הטלוויזיה דדווד.
הוא שיחק בכמה סרטים יוצאי דופן של בן טיפוחיו של אלטמן, אלן רודולף, בסרט "בחר אותי" (1984), ב"צרות בראש" (1985), ואמן ובסרט "המודרניים" (1988).
בשנת 1987 הוא כיכב במיני סדרה "Murder" הופעות טלוויזיה אחרות כוללות "את אבי בני" (1988), סרט טלוויזיה. ב
הוא הופיע עם האחים דייוויד ורוברט כאחים הצעירים בסרטו של וולטר היל משנת The Long Riders" 1980". בשנת 1994 היה לו תפקיד קמע כוויל רוג'רס בסרטו של רודולף על דורותי פארקר, "גברת פארקר והמעגל המרושע". הוא כיכב יחד עם דריל האנה בתפקיד הסוציופת הרצחני ג'ון נתרווד במותחן משנת The Tie That Binds" 1995". ב-1997 שיחק בסרט "רסיסים של חיבה" לצדה של ג'סיקה לאנג.
בין השנים 2004-2003 קאראדין קריין את הסדרה התיעודית "Wild West Tech" בערוץ ההיסטוריה, לפני שהעביר את התפקיד לאחיו דייוויד.
בשנת 2011 שיחק בסרט "הפלישה למערב", סרט מדע בדיוני אמריקאי שביים ג'ון פאברו, בו כיכבו גם דניאל קרייג, האריסון פורד ואוליביה ויילד.
בשנת 2013 הוא כיכב בסרט "Ain't Them Bodies Saints", שזכה בפרס פסטיבל סאנדנס 2013 על צילום קולנוע. בשנת 2016 גילם את אדוארד דיקינסון, אביה של אמילי דיקנסון, בסרט "A Quiet Passion", סרט ביוגרפי שביים וכתב טרנס דייוויס על חיי המשוררת האמריקנית.
בשנת 2016 חזר קאראדין לככב בסרטו הרביעי של אלן רודולף "ריי פוגש את הלן" לצד השחקנית סונדרה לוק.
אחיו, דייוויד, אמר בראיון כי קית יכול לנגן על כל כלי שירצה, כולל חמת חלילים וקרן יער. כמו דייוויד, קית שילב את כישרונותיו המוזיקליים עם הופעות המשחק שלו. בשנת 1975 ביצע שיר שנכתב, "I'm Easy", בסרט "נאשוויל". זה היה להיט פופולרי, קאראדין זכה בגלובוס הזהב וכן באוסקר עבור פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. זכייה זו הובילה לקריירת שירה קצרה. הוא חתם על חוזה עם Asylum Records והוציא שני אלבומים - "I'm Easy" בשנת 1976 ו-"Lost & Found" בשנת 1978. בשנת 1984 הופיע בקליפ לסינגל "Girl Girl של מדונה. בראשית שנות התשעים שיחק בתפקיד הראשי במחזמר זוכה פרס טוני "וויל רוג'רס".
הוא הופיע במיני סדרה משנת 2005, "למערב", בהפקת סטיבן ספילברג ודרימוורקס. הוא גילם קרדין את ריצ'רד הנרי פראט. במהלך העונה השנייה והרביעית של סדרת הטלוויזיה דקסטר, הופיע פעמים רבות כסוכן המיוחד של ה-FBI, פרנק לונדי. קאראדין הופיע בתפקיד אורח פעמיים בדרמת המתח מחשבות פליליות, בתור הרוצח הסדרתי הפסיכופתי פרנק ברייטקופף. סדרות נוספות בהן הופיע כוללות את  המפץ הגדול (בתפקיד אביה של פני) ובמסע בין כוכבים: אנטרפרייז בפרק "הטיסה הראשונה". קאראדין גם הופיע בתפקיד אורח בNCIS בשנת 2014. כמו כן בשנת 2014, היה לו תפקיד חוזר בתור לו סולברסון בסדרה "פארגו", ותפקיד חוזר כנשיא "קונרד דלטון" בסדרה "מזכירת המזכירה".
בשנת 2012 נתן קאראדין את קולו למשחק הווידאו "Hitman: Absolution", תפקיד קול של האנטגוניסט הראשי בלייק דקסטר.
בשנת 2021 שיחק בסרטה של ג'יין קמפיון "כוחו של הכלב", ששודר בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס".
בשנת 2024 שיחק בסרט האימה "AFRAID" של כריס וייץ.