stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי מקסיקו–קטר
היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-30 ביוני 1975, כ-4 שנים לאחר שקטר קיבלה את עצמאותה מהבריטים. מאז כינונם, היחסים תוחזקו ונוהלו בעיקר על ידי ארגונים בינלאומיים דוגמת האו"ם. רק במהלך השנים האחרונות שיתוף הפעולה בין המדינות הלך וגדל. בשנת 2014 קטר פתחה שגרירות במקסיקו סיטי. המחווה הייתה הדדית ובשנת 2015 נפתחה שגרירות חדשה בדוחה.
בחודש נובמבר בשנת 2015 נסע אמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני לביקור במקסיקו, בו ביקר את נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו וחתם בין היתר על כמה הסכמים דוגמת הסכם שירותי אוויר משותפים לשתי המדינות והסכמים נוספים בתחומי האנרגיה, התרבות והאומנות. בחודש ינואר בשנת 2016 נסע נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו לקטר וביקר את אמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני, בין היתר חתמו גם על הסכמים.
יחסי סחר

ב-2014 הסתכם הסחר השנתי הכולל בין שתי המדינות בסך של 284 מיליון דולרים אמריקאים. הייצוא של מקסיקו לקטר יכלול לרוב כלי תחבורה, מקררים ומשאיות. הייצוא של קטר למקסיקו יכלול לרוב סגסוגות אלומיניום וגז טבעי. קטר היא המייבאת ה-61 בגודלה למקסיקו ומקסיקו היא המייבאת ה-28 בגודלה לקטר.
משלחות דיפלומטיות

קטר מחזיקה שגרירות במקסיקו סיטי.
מקסיקו מחזיקה שגרירות בדוחה.
זרועות ברקן

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מוטו:  חווית הצפייה המושלמת
 מייסדים:  ליאור ברקן
 תקופת הפעילות:  1988–הווה (כ־36 שנים)
 משרד ראשי:  אריאל
 ענפי תעשייה:  מוצרי צריכה
 מוצרים עיקריים:  זרועות, סטנדים ועגלות לנשיאת מכשירי אלקטרוניקה בידורית ביתית.
 עובדים:  33
  
 https://www.barkanmounts.com/he-home
 
זרועות ברקן בע"מ היא חברה פרטית ישראלית, המייצרת מתקני תלייה לטלוויזיה ולמכשירי אלקטרוניקה בידורית.
היסטוריית החברה

החברה הוקמה ב-1988 בשם ברקן הנדסה, על ידי ליאור ברקן, שעל שמו נקרא המותג. בהמשך שינתה החברה את שמה לזרועות ברקן.
בשנת 1993 המפעל עבר לאזור התעשייה ברקן. במהלך שנת 2011 כל הייצור עבר לסין, בעוד שצוות הפיתוח וההנהלה נשארו בישראל. בחברה עובדים כ-33 איש.
ב-2001, במטרה להגדיל את נתח השוק האמריקאי שלה שעמד על 25%, הקימה "זרועות ברקן" חברה בת בארצות הברית. ב-2005 הקימה חברה בת בגרמניה, כדי לשרת את השוק האירופאי.
ב-2005 זכתה החברה בקטגוריית "קולנוע ביתי" בתחרות העיצוב והחדשנות של תערוכת האלקטרוניקה CES בלאס וגאס.
בעשור הראשון של המאה ה-21 מוצרי החברה יוצאו למדינות רבות.
הערות שוליים

↑  גולן חזני, הייצור של מפעל זרועות ברקן עובר לסין, באתר כלכליסט, 13 בספטמבר 2013
↑  Digital, חברת ברקן המייצרת זרועות לטלוויזיות הקימה חברת בת בארה"ב, באתר TheMarker‏, 22 באוקטובר 2001
↑  ברקן גרמניה באתר רשם החברות הגרמני
↑  רמי היפש, זרועות ברקן זכתה בתחרות עיצוב וחדשנות בתערוכת האלקטרוניקה CES, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2005
↑  מעיין כהן, ‏זרועות ברקן תייצא לקנדה במיליון דולר, באתר גלובס, 25 בינואר 2009
זיו קריסטל, ‏זרועות ברקן חתמה הסכם ייצוא בכ-5 מיליון דולר, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2005
זרועות ברקן תייצא לתורכיה בהיקף של מיליון דולר לשנה, באתר גלובס, 10 בנובמבר 2005
זרועות ברקן תשווק בסקנדינביה, באנגליה ובאירלנד ב-7.5 מיליון דולר, באתר גלובס, 10 בינואר 2007
זרועות ברקן מרחיבה הפעילות באירופה, באתר גלובס, 9 בינואר 2007
ספיר פרץ, ‏זרועות ברקן ישווקו בערוץ הקניות של NBC, באתר גלובס, 29 ביוני 2006
גדי גולן, ‏הסכם לזרועות ברקן בהולנד בכמיליון דולר, באתר גלובס, 22 במרץ 2006
זיו קריסטל, ‏MENARDS תשווק את זרועות ברקן בחו"ל, באתר גלובס, 2 בינואר 2006
זרועות ברקן תייצא לגרמניה ב-5 מיליון דולר, באתר גלובס, 2 בדצמבר 2003
מעיין כהן, ‏זרועות ברקן תייצא לספרד ופורטוגל זרועות למסכים דקים, באתר גלובס, 16 במאי 2005
יחסי מקסיקו–קנדה

| יחסי מקסיקו–קנדה |
| --- | --- |
מקסיקו: קנדה


מקסיקו: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,964,375: 9,984,670
אוכלוסייה
131,133,866: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,788,887: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
13,642: 53,718
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה חוקתית פדרלית   ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי מקסיקו–קנדה הם היחסים הדו-צדדיים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין קנדה. אף על פי שהקשרים ההיסטוריים בין שתי המדינות היו רדומים, מסוף המאה ה-20 השתנו היחסים, רבות בזכות הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA). שתי המדינות חברות ב-APEC, הפורום לשיתוף פעולה כלכלי אסיה – האוקיינוס השקט, וכן ב-G-20, ארגון מדינות אמריקה וה-OECD.
היסטוריה

עוד לפני שקנדה קיבלה עצמאות, התקיימו קשרים בינה לבין מקסיקו במהלך המאה ה-19, ומוצרים מתוצרת קנדה נמכרו במקסיקו תחת סמליהן של חברות בריטיות. מאז שקיבלה קנדה עצמאות מבריטניה בשנת 1867 ועד 1944, לא ניהלה קנדה יחסים דיפלומטיים עם מקסיקו; ב-30 בינואר 1944 ייסדו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים, לאחר ששתיהן היו חלק מבעלות הברית. בשנת 1952 פתחה מקסיקו את הקונסוליה הכללית הראשונה שלה במונטריאול.
המפגש הראשון בין מנהיגי שתי המדינות התקיים במערב וירג'יניה בשנת 1956 בין ראש ממשלת קנדה לואי סן-לורן ונשיא מקסיקו אדולפו רואיס קורטינס, כשהשתתף בשיחה גם נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר. שלוש שנים מאוחר יותר ביקר נשיא מקסיקו, אדולפו לופס מטאוס לבקר בקנדה במסגרת הביקור הרשמי הראשון שלו מחוץ למקסיקו. בשנת 1960 ערך ראש ממשלת קנדה ג'ון דיפנבייקר לערוך ביקור גומלין במקסיקו. מאז, כמעט כל ראש ממשלה קנדי ביקר במקסיקו וכל נשיא מקסיקני ביקר בקנדה.
בשנת 1968 הוקמה ועדת שרים משותפת לשתי המדינות שמתכנסת מדי שנתיים כדי לדון ולנתח את האינטרסים ההדדיים של שתי המדינות לקידום ופיתוח היחסים ביניהן. בשנת 1974 נחתם הסכם בין שתי המדינות כדי לאפשר למהגרי עבודה זמניים ממקסיקו לעבוד בקנדה.
היסטוריה > מאז NAFTA

בשנת 1990 החלו מנהיגי ארצות הברית, קנדה ומקסיקו לנהל משא ומתן על הסכם סחר חופשי שייקרא הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA). זמן קצר קודם לכן, בשנת 1988 חתמה קנדה על הסכם סחר עם ארצות הברית, כאשר ארצות הברית, בתקופת שלטונו של ג'ורג' בוש האב החלה לנהל משא ומתן להסכם סחר דומה עם מקסיקו. ממשלת קנדה חששה כי היתרונות שזכתה להם במסגרת הסכם הסחר עם ארצות הברית יתערערו, וביקשה להפוך לצד בשיחות בין מקסיקו וארצות הברית. תוצאת הבקשה הייתה ש-NAFTA החליפה את הסכם הסחר הקודם בין קנדה וארצות הברית. הסכם הסחר החדש נכנס לתוקף ב-1 בינואר 1994. מאז כניסת ההסכם לתוקף, הפכו היחסים בין קנדה ומקסיקו לחשובים הרבה יותר, בעיקר כשהן מתמודדות מול דרישות אמריקאיות.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 היו היחסים בין שתי הממשלות חזקים במיוחד. באוקטובר 2006 ביקר הנשיא הנבחר של מקסיקו, פליפה קלדרון, באוטווה עוד טרם נכנס באופן רשמי לתפקיד, וראש ממשלת קנדה סטיבן הרפר השתתף בהשבעתו. שני המנהיגים היו בעלי ברית אידאולוגיים, שמרנים, קלדרון מטעם מפלגת הפעולה הלאומית והרפר מטעם המפלגה השמרנית של קנדה.
בנובמבר 2012 בחר נשיא מקסיקו הנבחר החדש, אנריקה פניה נייטו, לבקר גם כן בקנדה עוד לפני השבעתו. במאמר שכתב אפיין פניה נייטו את מערכת היחסים בין המדינות שלפני 1994 כ"טובה אך מוזנחת" ושיבח את הגידול בסחר ובנסיעות בין שתי המדינות מאז החתימה על ההסכם. הוא קרא להגדיל את השקעות החוץ הישירות של קנדה במקסיקו, במיוחד בנפט, אם כי אמר שחברת הנפט הלאומית, פמקס, תישאר הבעלים של המשאבים. כמו כן כינה את הביטחון האנרגטי של צפון אמריקה "מטרה משותפת" של שתי המדינות. הוא גם התחייב לפעול להפחתת האלימות הקשורה לסמים במדינה ולהגן על תיירים קנדים בעת ביקורם. הוא גם ביקש מקנדה לשקול מחדש את הדרישה משנת 2009 שקובעת שכל מקסיקני חייב באשרה טרם כניסתו לקנדה. ב-1 בדצמבר 2016 ביטלה קנדה את הדרישה לוויזה עבור תיירים מקסיקנים.
ב-30 בנובמבר 2018 חתמו נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו, נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ וראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו על הסכם סחר חדש במהלך פסגת ה-G-20 בבואנוס איירס, ארגנטינה.
סחר

20 שנה לאחר NAFTA, הפכה מקסיקו ליצואנית והיבואנית הגדולה ביותר באמריקה הלטינית. היא מייצאת מוצרים יותר מכל שאר מדינות אמריקה הלטינית יחדיו. הייצוא העיקרי של מקסיקו לקנדה כולל: כלי רכב, טלוויזיות, טובין להרכבה או ייצור מטוסים בחלקים, חלקי מנועי בוכנה, טרקטורים, אלקטרוניקה לקבלת המרה והעברת משוב קולי ואבוקדו (בין היתר). לעומת זאת, הייצוא של קנדה למקסיקו כולל זרעים, סגסוגות אלומיניום, חיטה, חלקי רכב ואביזרים לרכב, סולר וטובין להרכבה.
בשנת 2017 השקיעו חברות קנדיות 2.7 מיליארד דולר במקסיקו, והפכו את קנדה למשקיעה הזרה השלישית בגודלה במקסיקו (אחרי ארצות הברית וספרד).
ראו גם

יחסי ארצות הברית–קנדה
יחסי מקסיקו–ארצות הברית
זרסאי (מחוז משנה)

זרסאי (בליטאית: Zarasų rajono savivaldybė) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, השוכן במזרח המדינה על גבול לטביה ובלארוס. בחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז אוטנה.
מחוז-משנה זרסאי משתרע על פני 1,334 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2011, למעלה מ-18,000 תושבים. העיר הגדולה ביותר במחוז המשנה היא העיר זרסאי, המשמשת כמרכז המנהלי שלו.
חוחוי (פרובינציה)

חוחוי (בספרדית: Jujuy) היא פרובינציה בצפון מערב ארגנטינה. גובלת במדינות בוליביה מצפון וצ'ילה ממערב, ובפרובינציית סלטה מדרום ומזרח. בירתה היא סן סלבדור דה חוחוי.
גאוגרפיה ואקלים

יש שלושה אזורים גאוגרפיים עיקריים בפרובינציית חוחוי: רמת האלטיפלאנו, שגובהה כ-3,500 מטרים, ובמקומות מסוימים מגיעה עד 5,000 מטרים. הנהר הגדול של חוחוי, העובר בתוך הקניון קבראדה דה אומוואקה, ומדרום הרכסים המגיעים עד אזור גראן צ'אקו.
ההבדלים הנרחבים בגובה ובאקלים יוצרים אזורים מדבריים כמו מכרות מלח וג'ונגלים סובטרופיים.
למרות מגוון האזורים, האקלים בחוחוי צחיח וחצי מדברי והמשקעים נדירים, למעט עמק אל ראמאל של נהר סן פרנסיסקו. משרע הטמפרטורות רחב יותר באזורים הגבוהים.
כלכלה

הכלכלה בפרובינציית חוחוי לא מפותחת, אך מאוד מגוונת. הכלכלה בשנת 2006 הוערכה בכ-3 מיליארד דולר, או כ-5000 דולר לנפש, בממוצע 40 אחוז מתחת לממוצע הלאומי. למרות הפרופיל הכפרי, חוחוי אינה פרובינציה חקלאית באופן מיוחד. חקלאות מהווה 10 אחוז מהתוצרת, בעיקר קני סוכר, שבפרובינציית חוחוי מגדלים 30 אחוז מייצורם במדינה כולה. כמו כן, שאר הגידולים העיקריים הם טבק, הדרים ועגבניות.
הייצור נחשב ליותר מרכזי בחוחוי מאשר בפרובינציות שכנות, ומהווה 15 אחוז מהכלכלה שלה. חוחוי היא הפרובינציה השנייה בארגנטינה בייצור ברזל, על ידי תנור רם. כמו כן, ישנן גם תעשיות נפט, עץ ומלח.
בקר ועזים לחלב ולצמר הם פעילות קטנה יותר בחוחוי, כמו גם מלמה, ויקוניה מצויה וגואנקו.
תיירות

התיירות בחוחוי חשובה מאוד ומתפתחת כל הזמן. 80 אחוז מהתיירים בחוחוי הם ארגנטינאים, 12 אחוז משאר מדינות אמריקה הדרומית ושבעה אחוזים מאירופה. רוב התיירים מתחילים את הטיול בבירת הפרובינציה סן סלבדור דה חוחוי. נמל התעופה הבינלאומי גוברנדור הוראסיו גוסמאן מקשר את העיר עם בואנוס איירס, קורדובה ומספר יעדים בבוליביה.
בנפרד מהצורות והצבעים של ההרים, התיירים נמשכים גם לאוכלוסייה הילידית ולתרבות שלה. תרבויות של קצ'ואה ואיימרה מתקיימות בפרובינציית חוחוי, ועתיקות של האינקה נשתמרו שם היטב.
תיירים המגיעים לפרובינציית חוחוי מבקרים בעיקר בקבראדה דה אומוואקה, שבה נמצאת גבעת שבעת הצבעים. כמו כן, מבקרים בעיירות טילקארה, אומוואקה ועיירות רבות נוספות כמו לה קיאקה.
יקובוס קפטיין

| --- | --- |
יקובוס קפטיין בציור של יאן ות
יקובוס קפטיין בציור של יאן ות
 לידה:  19 בינואר 1851 ברנוולד, הולנד 
 פטירה:  18 ביוני 1922 (בגיל 71) אמסטרדם, הולנד 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה
 מקום מגורים:  הולנד
 מקום קבורה:  וסטרפלד 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוטרכט 
 מנחה לדוקטורט:  Cornelius Hubertus Carolus Grinwis 
 מוסדות:  אוניברסיטת חרונינגן (1878–1921)  אוניברסיטת חרונינגן (1878–1921)  מצפה ליידן 
 תלמידי דוקטורט:  וילם דה סיטר, Pieter Johannes van Rhijn, Etine Imke Smid, Gerrit Hendrik ten Bruggencate, Herman Albert Weersma, W. J. A. Schouten, Jean Jacques Raimond, Jr., Samuël Cornelis Meijering, Lambertus Yntema 
 פרסים והוקרה:  מדליית ג'יימס קרייג ווטסון (1913)  חבר זר של החברה המלכותית (26 ביוני 1919)  מדליית ברוס (1913)  עמית החברה המלכותית של אדינבורו (11 ביולי 1910)  מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1902)  עמית כבוד של החברה המלכותית של אדינבורו  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה 
 הערות:  כוכב קפטיין, אסטרואיד קפטיין 818, מכתש קפטיין על הירח, מכון קפטיין לאסטרונומיה באוניברסיטת חרונינגן
 תרומות עיקריות
 חקר שביל החלב ומיפויו, גילוי ראיות לתנועת הכוכבים סביב הגלקסיה
 
יָקוֹבּוּס קוֹרְנֶלְיוּס קָפְּטֵיין (הולנדית: Jacobus Cornelius Kapteyn‏, 19 בינואר 1851 - 18 ביוני 1922) היה אסטרונום הולנדי שהתפרסם בעיקר בחקר תנועת הכוכבים בגלקסיית שביל החלב.
קורות חייו

יקובוס קורנליוס קפטיין נולד בשנת 1851 בעיירה בארנוולד שבמחוז חלדרלנד שבמזרח הולנד. בשנת 1869 הוא החל את לימודיו באוניברסיטת אוטרכט בתחום הפיזיקה ולמרות שלא התמקד בתחום האסטרונומיה, הוא החל בשנת 1875 לעבוד במצפה הכוכבים של ליידן. בשנת 1878 הוא מונה לפרופסור לאסטרונומיה ולמכניקה באוניברסיטת חרונינגן. מכיוון שלא היה מצפה כוכבים באוניברסיטה, הוא המשיך לערוך תצפיות ממצפה הכוכבים של ליידן, אך משום שלא היה יכול לצפות שם בקביעות אלא רק מידי מספר חודשים, השתמש בתצפיות ספורות אלה כדי למדוד את ההיסט של מספר כוכבים ולחשב באופן זה את מרחקם ממערכת השמש. מאוחר יותר, עם עליית השימוש בצילומים של שמי הלילה, המשיך קפטיין לעסוק באסטרונומיה מבלי שצפה בעצמו בכוכבים אלא בחן צילומים שנעשו במצפי כוכבים שונים ומדד את מיקומם, את ההיסט שלהם ואת תנועתם העצמית. בשנת 1902 הוא זכה במדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה וב-1913 הוא זכה במדליית ברוס ובמדליית ג'יימס קרייג ווטסון. כמו כן ב-1919 הוא התקבל כחבר לחברה המלכותית. בין השנים 1908 ו-1914 הוא נהג לערוך ביקור שנתי בארצות הברית ושם השתתף בתצפיות ובמחקרים במצפה הכוכבים בהר וילסון. בשנת 1921 הוא פרש מעבודתו באוניברסיטת חרונינגן ונפטר שנה לאחר מכן. לקפטיין היו בן ושתי בנות, אחת מהן, הנרייטה, התחתנה עם האסטרונום הדני איינר הרצשפרונג.
עבודתו המדעית

קפטיין השתמש במידע הרחב שהיה ברשותו על מיקום הכוכבים, עוצמת הארתם, ההיסט שלהם והתנועה העצמית שלהם וניסה לקבוע באמצעים סטטיסטיים את האופן שבו נעים הכוכבים, כיוון תנועתם וגודלה, כפונקציה של מיקומם. במשך 12 שנים מ-1885 ועד ל-1896 מיפה קפטיין כ-450,000 כוכבים של שמי הדרום באמצעות צילומים שנעשו במצפה כוכבים בכף התקווה הטובה ומדד את ההיסט והתנועה העצמית של אלפי כוכבים. בעקבות מדידות אלה גילה קפטיין בשנת 1904 שהכוכבים אינם נעים בכיוונים אקראיים אלא ניתן לחלקם לשתי קבוצות שנעות בכיוונים מנוגדים זו ביחס לזו. גילוי זה הוביל מאוחר יותר להבנה שהכוכבים בגלקסיה נעים במסלולים המקיפים את מרכזה.
קפטיין מדד את התנועה העצמית של למעלה מ-10,000 כוכבים ובשנת 1897 הוא גילה את כוכב קפטיין הנקרא על שמו, שעם תנועה עצמית בשיעור של 8.67 שניות קשת בשנה, היה הכוכב עם התנועה העצמית הגדולה ביותר עד לגילויו של כוכב ברנרד ב-1916 ומאז זהו הכוכב עם התנועה העצמית השנייה בגודלה.
הנצחה

על שמו של קפטיין נקראים כוכב קפטיין, אחד הכוכבים הקרובים למערכת השמש והכוכב עם התנועה העצמית השנייה בגודלה, האסטרואיד קפטיין 818 ומכתש קפטיין על הירח. כמו כן נקראים על שמו מצפה הכוכבים של אוניברסיטת חרונינגן וכן טלסקופ אופטי בקוטר של מטר במצפה הכוכבים רוקה דה לוס מוצ'צ'וס שבאי לה פאלמה שבאיים הקנריים.
הערות שוליים

↑  J. Jeans: Obituary Notices: Associates: Kapteyn, Jacobus Cornelius, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 83, p.250
↑  Obituary: Jacobus Cornelius Kapteyn, The Observatory, Vol. 45, p. 261 (1922)
1 2  J. Jeans: Obituary Notices: Associates: Kapteyn, Jacobus Cornelius, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 83, p.250
1 2  Obituary: Jacobus Cornelius Kapteyn, The Observatory, Vol. 45, p. 261 (1922)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007350481005171  BIBSYS: 9060798  BnF: cb14487021q (data)  BPN: 35298286  CiNii: DA14210624  GND: 116053976  ISNI: 0000 0000 8109 9786  LCCN: n86866134  MGP: 112114  NLA: 36001973  NTA: 103913696  RERO: 02-A008708997  SNAC: w6668kwg  SUDOC: 085882615  Trove: 1180144  VIAF: 30277370   WorldCat (עם VIAF): 30277370
יריחו (אקדח)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אקדח
 מדינה מייצרת:  ישראל ישראל
 יצרן:  התעשייה הצבאית IMI, תעשיות נשק לישראל IWI
 מידע טכני
 קליבר:  9x19 מ"מ פרבלום 
 
אקדח יריחו 941F בקוטר 9 מ"מ, עם ניצרה על צד שמאל של הגוף
יריחו 941 הוא אקדח שפותח במהלך שנות השמונים של המאה ה-20 על ידי התעשייה הצבאית הישראלית. הפיתוח הסתייע בחברת "טנפוליו" האיטלקית, ועיצובו הסופי של האקדח דומה מאוד לזה של אקדחי טנפוליו, שהם עצמם העתק של האקדח הצ'כי המפורסם CZ-75.
הספרות '941' באינדקס של הדגם המקורי באות לציין את שני סוגי התחמושת שהיו זמינים בהתחלה לאקדח: כדור ה-9 מ"מ פרבלום (לוגר) (9x19) הפופולרי, וכדור ה-41AE. (עשרה מ"מ), אשר פותח ב-1986 על ידי החברה האמריקנית Action Arms. כדור זה, שבעצם זהה ל-40S&W. ה"מודרני" יותר, תוכנן כדי לשמש אקדחי 9 מ"מ, עם התאמות מינימליות (קנה וקפיץ חדשים, ואפשרית גם מחסנית חדשה).
אקדחי יריחו הראשונים סופקו לעיתים קרובות עם שני סטים של קנים וקפיצים הניתנים להחלפה: האחד מתאים ל-9 מ"מ, והשני ל-41AE. אף על פי ש-41AE היה כדור טוב, ולא נחות בשום מאפיין לעומת כדור ה-40S&W. המתחרה, הוא לא זכה לתמיכה שיווקית חזקה, ולא הצליח "לתפוס" בשוק. עקב הכישלון למכור את הקליבר הזה לציבור, הוא הושמט לבסוף מפס היצור של היריחו והוחלף על ידי ה-40S&W. בהמשך הצטרפו למשפחת יריחו גם אקדחים בקוטר 0.45 אינץ' - 45ACP. בדומה לאקדחים של חברת קולט.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 נכנס היריחו לשימוש במשטרת ישראל, ביחידות מובחרות של צה"ל ובכמה גופי ביטחון אזרחיים, והחליף למעשה את אקדח ה-FN HP בתור אקדח השירות הסטנדרטי של היחידות האזרחיות. בשנת 1996 המעמד של היריחו בישראל ספג מהלומה כאשר האקדח האוסטרי גלוק 19C זכה במכרז של השב"כ להיות הנשק החדש עבור הסוכנים שלו ויחידת אבטחת האישים. זמן קצר לאחר מכן, גם הימ"מ החליפה את היריחו, לטובת אקדחי גלוק 17 ו-19.
היריחו מיוצא מישראל באופן נרחב, (בעיקר ארצות הברית) תחת מגוון שמות, השונים מהשם המקורי של האקדח. היבואנית העיקרית של היריחו לארצות הברית, .Magnum Research Inc, ייבאה את האקדחים תחת שמות מסחריים כמו “Baby Eagle”, “Baby Desert Eagle” ו-"Desert Eagle", בניסיון לנצל את ההצלחה המסחרית של אקדח "נשר המדבר" הגדול הרבה יותר, ושונה לגמרי מהיריחו, אשר יוצר גם הוא על ידי תע"ש, ושווק על ידי Magnum Research. בניגוד לנשר המדבר, שפותח למטרות ספורט, יריחו הוא נשק להגנה עצמית.
נתונים טכניים

יריחו 941 הוא אקדח חצי אוטומטי הפועל בשיטת רתע קצר (Short Recoil) על ידי נעילת בראונינג. ההדק פועל במנגנון פעולה כפולה (Double Action) – סחיטת ההדק דורכת את הפטיש לאחור ולאחר מכן גורמת לשחרורו אל פני הנוקר. הפטיש חיצוני. ליריחו שני דגמים עיקריים: דגם F ודגם R. דגם R הוא בעל ניצרה דו-צדדית על הצינה (מחליק). הניצרה בדגם זה מהווה גם ממעד (Decocker), המשמיט את הפטיש בביטחה. דגם זה נמכר בעיקר בארצות הברית בשם Baby Eagle. דגם F הוא בעל ניצרה על צד שמאל של הגוף, שיכולה לנעול את הפטיש דרוך או לא. לשני הדגמים, F ו-R, שלושה גדלים עיקריים: סטנדרטי (גודל מלא), חצי קומפקטי (גוף רגיל, צינה וקנה קצרים), וקומפקטי (צינה וקנה קצרים, בית מחסנית קצר) – Full, Short, Baby. האקדח זמין בדגמים בעלי גוף מתכתי (כל הדגמים), או גוף פולימרי (רק דגמים קומפקטיים וחצי-קומפקטיים). מסילות הצינה נמצאות בתוך הגוף, כמו בכל האקדחים שעוצבו בדוגמת אקדח ה-CZ-75. הקנה מגיע עם חירוץ סלילים פוליגוניים. הכוונות ניתנות לצידוד (אחורית וקדמית). המחסניות דו-טוריות, והקיבולת שלהן משתנה בהתאם לסוג הכדור וגודל האקדח (10 עד 16 כדורים למחסנית).
משטרת ישראל איננה מאפשרת שימוש באקדחי שירות מסוג פעולה כפולה, לכן הוסבו אקדחי היריחו שנרכשו עבור משטרת ישראל מפעולה כפולה לפעולה יחידה (Single Action), זאת על ידי תוספת בורג קטנטן בחלקו העליון של ההדק, אשר קיצר את מהלך שחרור ההדק ובכך מנע את האפשרות לשמוט את הפטיש, המתאפשר רק בשחרור מלא של ההדק. נוסף גם רכיב אשר חסם והקטין את שמורת ההדק למרווח הקטן יותר של תנועת ההדק.
בתחילת המאה ה-21 מחלקת הנק"ל של תע"ש הופרטה, ומאז אקדחי יריחו מיוצרים על ידי חברת IWI – Israel Weapon Industries Ltd.‏ חברת IWI חידשה את היריחו, בהציגה דגמים פולימריים בעלי מפצה סטייה (דומה לזה שבאקדחי גלוק 17C/19C), תוספת של מסילות אמצעים (Picatinny Rail), ומגוון דגמי אימונים.
מדינות משתמשות

אוקראינה אוקראינה -מייצור מקומי כ Fort-21.
אלבניה אלבניה - היחידה ללוחמה בטרור האלבני: RENEA
גאורגיה גאורגיה
ישראל ישראל - משטרת ישראל וכוחות הביטחון השונים, מוחלף באקדחי גלוק.
סרביה סרביה
צ'ילה צ'ילה - יחידת החקירות במשטרה של צ'ילה
קולומביה קולומביה - המשטרה הלאומית של קולומביה
מקסיקו מקסיקו - המשטרה הלאומית של מקסיקו
קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
רומניה רומניה- ייצור מקומי חברת נובה מודל, Strada Mihai Viteazul 98A, Cugir  (שם אקדח:פנדור )
אקדח יריחו 941F, עם מחסנית מונחת לצידו
אקדח יריחו 941FB במארז מקורי בו שווק על ידי תע"ש עם חוברת הוראות הפעלה ושתי מחסניות נוספות
חוזת אלנפר

חַוְזַת אַלְנַפַר (בעברית: מְצוֹר הָחוֹפֶן) הוא כינוי לרעב שפקד את העיר צנעא וסביבתה בשנים ה'תרס"ד–ה'תרס"ה (1904–1905), עקב מלחמות הטורקים עם הערבים המקומיים תושבי תימן בראשות האימאם יחיא חמיד אלדין. הרעב כילה כ-50% מאוכלוסיית העיר, יהודים וערבים, וגרם למעבר של רבים מיושבי צנעא לכפרים הסמוכים. לאחר ניצחון האימאם יחיא חזרו שארית היהודים לצנעא ושיקמו מחדש את הרובע היהודי.
רקע היסטורי

בשנת ה'תרל״ב (1872) כבשו הטורקים את צנעא בירת תימן, ופרשו את שלטונם גם על מקומות אחרים במרכז תימן. השנים ה'תרס"ד–ה'תרס"ה (1904–1905) היו שנות בצורת בתימן, והרעב הכביד מאוד על האוכלוסייה היהודית, במיוחד בצנעא הבירה. האימאם יחיא חמיד אלדין, שמשל בתימן במקומות שבהם לא הייתה לשלטון הטורקי אחיזה, קרא לשבטים למרוד בטורקים ולעלות עמו על צנעא, לצור עליה ולגרש את הטורקים ששלטו בה. מצור זה ידוע בשם חוזת אלנפר, ובמהלכו מתו מוסלמים רבים, והרבה מתושביה היהודים של צנעא. במצור זה עלה בידי האימאם יחיא לערער את שלטון הטורקים, ובאפריל 1905 הוא כבש את העיר. גם במקומות נוספים בתימן שהטורקים שלטו בהם הצליח האימאם לערער את שלטונם.
חותם תרבותי

חוזת אלנפר הוא אירוע טרגי בהיסטוריה של יהודי תימן. ניתן לראות בו את אחד המאורעות הקשים ביותר שפקדו את יהודי תימן בגלותם, והיותר קשה שפקד אותם במאה העשרים, כפי שעולה מריבוי הרשימות, השירים והאזכורים של המאורע. לקהילה היהודית לא הייתה שום יד בהתרחשויות אבל התוצאות מבחינתה היו קשות ביותר, וסבלם של היהודים עלה בהרבה על זה של שאר התושבים. על קורות היהודים בצנעא בפרט ובתימן בכלל נכתבו רשימות אחדות ואף קינות. אחת מהן הפכה לקינת עם, ויש שנהגו לשיר אותה אפילו בחתונות כדי לזכור את תקופת הרעב ולהכניע את הלבבות לאביהם שבשמים.
הכרוניקה החשובה ביותר על מאורעות התקופה, ׳אַשְׁכְּלוֹת מְרוֹרוֹת׳, נכתבה בידי ר׳ סלימאן בן יחיא חבשוש, והיא מתארת את המצור והרעב בעיקר במקום מגוריו צנעא. רשימה נוספת על מאורעות התקופה כתב ר׳ סעיד ערוסי. גם הוא כקודמו התגורר בצנעא ותיאר בעיקר את הרעב והמצור בעיר. בנוסף, שליח כי״ח לתימן, יום טוב צמח, כתב דו״ח מפורט בצרפתית.
לקריאה נוספת

יהודה רצהבי, במצור ומצוק (לפרשת הרעב האחרון בשנים תרס״ג-תרס״ה, בתוך: יהודה רצהבי (ע), בואי תימן: מחקרים ותעודות בתרבות יהודי תימן, תל אביב, תשכ״ו, עמ' 67-102.
אהרן גימאני, 'דופי הזמן' לר' סעיד בן מוסא על מאורעות שנת תרס‘ה, ציון, עח ב, 2013, עמ' 237–254‏, JSTOR 23568800
שלמה דב גויטיין, מנחם בן ששון (ע), ׳ספר אשכלות מרורות׳, התימנים: היסטוריה, סדרי חברה, חיי הרוח, ירושלים, תשמ״ג, עמ' 171-196
אברהם אלמליח, י' ישעיהו וא' צדוק) (ע), מסע יום-טוב צמח לתימן, שבות תימן - קובץ, תל אביב, תשה, עמ' 259–317
הערות שוליים

↑  "חַוזֵה" מובנה "מצור"; "נֲפַר" היא מידת יובש, ושיעורה כמלוא חופן. משמעות הביטוי היא מצור שבו נאסר להכניס לצנעא אף מידה קטנה של תבואה, שהיא כמלוא החופן, וגם שבעקבות מצור זה עלה מחירו של חופן תבואה לריאל, שהוא המטבע בעל הערך הגבוה ביותר בתימן.
↑  ד"ר אורי מלמד, ׳קינות על מאורעות חוזת אלנפר׳, דברים בעקבות הספר, כלכלה וחינוך מודרני בתימן בעת החדשה (ערב עיון במכון בן צבי בשנת תשס״ה), בעריכת יוסף צוריאלי, ירושלים תשס״ה.
↑  קינה זו פותחת במילים ׳אסאלך יא ברק אל ימאני׳, וחיבר אותה בשנת תרס״ה (1905) ר׳ יחיא בן סעיד בשירי מהיישוב ביר אלדרב שבמחוז רחבה.
↑  שלמה דב גויטיין, ׳ספר אשכלות מרורות׳, התימנים: היסטוריה, סדרי חברה, חיי הרוח, בעריכת מנחם בן ששון, ירושלים תשמ״ג, עמ׳ 171-196.
↑  יהודה לוי נחום, ׳קטעים מספר דופי הזמן׳,ספר התעודה מחשיפת גנזי תימן, חולון תשנ״ו, עמ׳ שמב-שנז.
↑  Yomtob Semach, Une mission de l'Alliance au Yemen, Paris 1910 [?].
יירן מלר

| --- | --- |

 לידה:  4 בנובמבר 1873 Otterup, דנמרק 
 פטירה:  20 בנובמבר 1944 (בגיל 71) קופנהגן, דנמרק 
 מקצוע נוסף:  פרובלמאי 
 מדינה:  דנמרק
 
יירן מלר (בדנית: Jørgen Møller‏; 4 בנובמבר 1873 – 20 בנובמבר 1944) היה שחמטאי דני.
קריירה

מלר זכה פעמיים באליפות השחמט של ארצות הצפון, בתחרות קופנהגן 1899, האליפות השנייה של ארצות הצפון ובגטבורג 1901, (האליפות השלישית של ארצות הצפון.
בתחילת הקריירה השחמטאית חלק מלר מקום 4–5 בתחרות קופנהגן 1895 (ניצח: אנדראס רוזנדל), הגיע למקום השני לאחר סוון אוטו סוונסון, בתחרות סטוקהולם 1897 (האליפות הראשונה של ארצות הצפון) והגיע רביעי בתחרות קופנהגן 1907, (האליפות השישית של ארצות הצפון, ניצח: פאול לאונהרדט ).
בשנת 1920 חלק מלר מקום 13–14 בתחרות גטבורג (ניצח: ריכרד רטי). בשנת 1923 הגיע למקום השישי בתחרות קופנהגן (ניצח: אהרון נימצוביץ' ).
שמו של מלר קשור להתקפת מלר בפתיחה האיטלקית (1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ג3 פו6 5. ד4 ה:ד4 6. ג:ד4 רב4+ 7. פג3 פ:ה4 8. 0-0 ר:ג3 9. ד5) ולהגנת מולר בפתיחה הספרדית (1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רב5 א6 4. רא4 פו6 5. 0-0 רג5)
Litmanowicz, Władysław & Giżycki, Jerzy (1986, 1987). Szachy od A do Z. Wydawnictwo Sport i Turystyka Warszawa. ISBN 83-217-2481-7 (1. A-M), ISBN 83-217-2745-x (2. N-Z).
הערות שוליים

↑  Nordic Champions 1897-1997, באתר The Danish Chess Federation
↑  Pohjoismaiden mestaruus, באתר ShakkiNet
↑  Chessmetrics Player Profile: Jørgen Møller, באתר Chessmetrics
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים ובנושא דנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יירן די מיליוס

| --- | --- |

 לידה:  5 במרץ 1946 (בן 78) פרדריקסברג, דנמרק 
 מדינה:  דנמרק דנמרק
 פרסים והוקרה:  אבירות במסדר דנבורג (24 באפריל 2013)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 קישורים חיצוניים
 www.demylius.dk
 
יירן די מיליוס (בדנית: Jørgen de Mylius; נולד ב-5 במרץ 1946) הוא מנחה טלוויזיה דני.