stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיימון באז
הערות שוליים

↑  Green Lantern Vol.5 #0
↑  Green Lantern Vol.5 #13
↑  Green Lantern Vol.5 #14
↑  Green Lantern Vol.5 #15
↑  Green Lantern Vol.5 #16
↑  Green Lantern Corps Vol.3 #16
↑  Green Lantern Corps Vol.3 Annual #1
↑  Green Lantern Vol.5 #17
↑  Green Lantern Vol.5 #18
↑  Green Lantern Vol.5 #19
↑  Green Lantern: New Guardians #19
↑  Green Lantern Vol.5 #20
↑  Justice League of America Vol.3 #1-5
↑  Justice League Vol.2 #23
↑  Justice League of America Vol.3 #14
↑  Red Lanterns #24-25
↑  Green Lantern Vol.5 #29
↑  Green Lanterns: Rebirth #1
ז'אטם איי לאב יו טרמינל

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  דני מנקין 
 הופק בידי:  דני מנקין, אילן הייטנר, מוטי אדיב
 תסריט:  דני מנקין, חגי לפיד, אלון בנארי
 עריכה:  גלעד אריאל, יואב זומר
 שחקנים ראשיים:  דני ניב (מוקי) נרונה קפלן דה מאסדו
 מוזיקה:  קרן אן, אסף אבידן, איסר שולמן.
 צילום:  עידו ברלד, חגי עמיאל
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2010
 משך הקרנה:  80 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט רומנטי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ז'אטם איי לאב יו טרמינל הוא סרט רומנטי ישראלי משנת 2010 בבימויו של דני מנקין, עם דני ניב (מוקי) ונרונה קפלן דה מאסדו בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על רומן רומנטי קצר בין בחור ישראלי ותיירת אנגליה הנפגשים במקרה בפראג ומבלים ביחד 24 שעות. שם הסרט לקוח מהשיר "טרמינל לומינלט" של מאיר אריאל והוא מאפיין את הרומן הקצר שהתחיל בטרמינל (שדה תעופה) בנתב"ג והסתיים בטרמינל בפראג.
לילי מנקין המגלמת בקולה את אמו של מוקי, היא במציאות אמו של דני מנקין.
מוקי שר את שיר הנושא "אם לא עכשיו אז מתי" שחיבר ללחנו של פילוני.
תקציר העלילה

תל אביב 2009 בן (מוקי) הוא זמר צעיר המנהל שיחה עם חברתו הילרי הגרה בניו יורק. הילרי רוצה למסד את הקשר שלהם ודורשת מבן להחליט. הוא מתקשה להחליט והשיחה ניתקת אולם לאחר מחשבה נוספת הוא מתקשר אליה ומודיע כי החליט להתחתן אתה והוא יטוס מיד לניו יורק.
בנתב"ג הוא עומד בתור שמתארך בגלל ויכוח בן איש ביטחון לתיירת בריטית. הוא ניגש לראש התור, מדבר עם איש הביטחון שמשחרר את שניהם (סצנה זאת הוצאה בעריכה).
במטוס הם יושבים ביחד, הוא מציג את עצמו בתור בן מתל אביב הטס לניו יורק והיא מציגה את עצמה בתור אמה (נרונה קפלן דה מאסדו), תושבת בריטניה הטסה לסן פרנסיסקו שם היא לומדת באוניברסיטת ברקלי. לשניהם יש טיסת ביניים (קונקשן) בפראג.
בנמל התעופה בפראג מסתבר להם שאיחרו את טיסתם לארצות הברית. אמה מקבלת פיצוי של מלון ל-24 שעות ובן מצטרף אליה ומזמין חדר נפרד.
לאחר שהסתדרו במלון הם יוצאים לטייל בפראג. מטיילים לאורך הנהר ולטבה ומבלים בפארק שעשועים. אמו של בן מתקשרת אליו ודורשת ממנו לבקר את אחותה, הדודה הלנה (הלנה רהקובה - אישה צ'כית ,לא שחקנית). היא מכינה להם ארוחת צהרים ושואלת על היחסים ביניהם. בן לא אוכל ובצאתם מתקשרת אליו שוב אמו ושואלת אם הוא לובש סוודר ומי הבחורה שאתו ודורשת ממנו לחזור לאחותה ולהתנצל. אמה מכריחה את בן לקנות טבעת להילרי.
הם ממשיכים בטיול בפראג ומבלים במועדון לילה. יחסיהם מתהדקים והם חושבים אם כדאי להם להישאר בפראג. בשעה מאוחרת בלילה הם חוזרים למלון ואמה מזמינה אותו לחדרה לרגל יום ההולדת שלה. הם שוכבים על המיטה, בן מנגן ושר את "אם לא עכשיו, מתי" ומפנטז על קשר מיני (סצנה שהוצאה בעריכה) אך הם נרדמים מעייפות ללא מגע מיני.
למחרת בבוקר הם נוסעים לנמל התעופה, מתחבקים ונפרדים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דוד ניב (מוקי) | בן | זמר |
| נרונה קפלן דה מאסדו | אמה | סטודנטית |
| לילי מנקין | אמא של בן | קול בלבד |
| חן קסטן | הילרי | קול בלבד |
| הלנה רהקובה | דודה הלנה |  |
הסיפור של יוסי

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  סרט המשך ל"יוסי וג'אגר"
 בימוי:  איתן פוקס
 הופק בידי:  משה אדרי אמיר הראל
 תסריט:  איתי סגל
 עריכה:  יוסף גרינפלד 
 שחקנים ראשיים:  אוהד קנולר עוז זהבי ליאור אשכנזי אורלי זילברשץ
 מוזיקה:  קרן אן 
 צילום:  גיא רז
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  סרטי יונייטד קינג
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 17 באפריל 2012 ישראל 2012
 משך הקרנה:  84 דק' 
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה, סרט להט"בי 
 תקציב:  2,100,000
 הכנסות:  684,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   yossi
 סרט קודם:  יוסי וג'אגר
 www.yossi-lefilm.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
הסיפור של יוסי הוא סרט דרמה להט"בי ישראלי משנת 2012, בבימויו של איתן פוקס ובכיכובם של אוהד קנולר, עוז זהבי, ליאור אשכנזי ואורלי זילברשץ.
זהו סרט המשך לסרט הקולנוע הישראלי משנת 2002 "יוסי וג'אגר", והוא סרטו העלילתי החמישי באורך מלא של הבמאי איתן פוקס, שכבר ביים בעבר את אשכנזי ("ללכת על המים"), קנולר ("הבועה") ואף את זילברשץ ("שירת הסירנה").
עלילת הסרט מתרחשת עשור לאחר ההתרחשויות בסרט "יוסי וג'אגר", ובה יוסי (אוהד קנולר), כיום רופא מצליח, עודו בארון ומנסה להתגבר על האובדן של אהובו ג'אגר.
הסרט זכה לפתוח את התחרות המרכזית בפסטיבל הסרטים הניו יורקי "טרייבקה".
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אוהד קנולר | יוסי גוטמן |  |
| עוז זהבי | תום |  |
| ליאור אשכנזי | מוטי הופמן |  |
| אורלי זילברשץ | ורדה עמיחי | אימו של ג'אגר |
הערות שוליים

1 2  סרט ההמשך של "יוסי וג'אגר" יתחרה בפסטיבל טרייבקה, באתר הארץ, 7 במרץ 2012.
↑  מתן שירם, ‏דרוש קהל: אכזבה מהכנסות הסרטים הישראליים ב-2012, באתר גלובס, 8 בפברואר 2013
| סרטי איתן פוקס |
| --- | --- | --- |
| סרטים באורך מלא | שירת הסירנה (1994) • יוסי וג'אגר (2002) • ללכת על המים (2004) • הבועה (2006) • הסיפור של יוסי (2012) • בננות (2013) • סאבלט (2020) |  |
| סרטים קצרים | אפטר (1990) • בעל בעל לב (1998) |  |
| טלוויזיה | טלוויזיה |  |
| סדרות ומיני-סדרות | פלורנטין (1997) • תמיד אותו חלום (2009) • משפחה טובה (2014) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012412047105171
וונדר גירל

| --- | --- |

שלוש הדמויות שחלקו בזהות וונדר גירל: וונדר וומן, דונה טרוי וקאסי סנדמארק. עטיפת החוברת Wonder Woman Vol.2 #186 מדצמבר 2002, אמנות מאת אדם היוז.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  הנסיכה דיאנה: Wonder Woman #23 (מאי 1947) דונה טרוי: The Brave and the Bold #60 (יוני 1965) קאסי סנדמארק: Wonder Woman Vol.2 #105 (ינואר 1996)
 יוצרים:  רוברט קניגר (דיאנה) בוב הייני, ברונו פרימיאני (דונה) ג'ון ביירן (קאסי)
 מידע
 שם אמיתי:  הנסיכה דיאנה דונה טרוי קסנדרה "קאסי" אליזבת' סנדמארק
 כינויים:  דרוסילה, וונדר וומן
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אל למחצה
 מין:  נקבה
 כוחות:  כוחות, מהירות וסיבולת על-אנושיים, תעופה, מחזיקה בלאסו מיסטי.
 חברה בקבוצה:  הטיטאנים (טרוי)
 חברה לשעבר בקבוצה:  הטיטאנים הצעירים, צדק צעיר
 דמויות קשורות
 משפחה:  זאוס והלנה סאנדמרק (הורים) הרה, דמטר, הסטיה (דודות) האדס, פוסידון (דודים) הרקולס, אפולו, ארס, הפייסטוס, דיוניסוס, הרמס (אחים למחצה) אפרודיטה, ארטמיס, פרספונה, אתנה (אחיות למחצה) הרמוניה, אריס, ליטה (אחייניות) ארוס, פובוס, דיימוס, ליקוס (אחיינים) כרונוס וריאה (סבים)
וונדר גירל (באנגלית: Wonder Girl, "ילדת הפלא") היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC של DC קומיקס. הדמות המקורית הייתה גרסה צעירה יותר של וונדר וומן, והיא הופיעה לראשונה בחוברת Wonder Woman #23 ממאי 1947 ונוצרה על ידי הכותב רוברט קניגר. שתי הדמויות שבאו בעקבותיה היו ממשיכות דרכה של וונדר וומן, והיו חברות בגלגוליה השונים של קבוצת הטיטאנים הצעירים.
וונדר גירל היא האלטר אגו אותו חלקו שלוש דמויות - הנסיכה דיאנה, דונה טרוי וקאסי סנדמארק. דמותה של דונה טרוי מדורגת במקום ה-93 ברשימת גיבורי-העל הגדולים, לפי אתר IGN.
היסטוריה פרסומית > וונדר גירל של תור הזהב

אף על פי שבתחילה לא נודעה בזהות וונדר גירל, וונדר וומן הופיעה בגרסה צעירה כחלק מסיפור המקור שלה בהופעתה הראשונה בתור הזהב של הקומיקס. הנסיכה דיאנה בגיל העשרה הופיעה בסיפור צדדי של החוברת Wonder Woman #23 ממאי 1947. הכינוי 'וונדר גירל' הופיע בשכתוב מחודש שנעשה לדמות בתור הכסף בכתיבתו של רוברט קניגר. נקבע כי היא נולדה עוד לפני שהאמזונות התיישבו באי פרדייז.
היסטוריה פרסומית > וונדר גירל של תור הכסף

בעקבות הסערה שעורר פרסום ספרו של פרדריק ורתהם "פיתוי התמימים", אשר קרא להטלת צנזורה על שוק הקומיקס, חברת DC קומיקס ביקשה לשרטט את דמותה של וונדר וומן בדרך שלא תרמז על לסביות. אחותה הצעירה של וונדר וומן, דונה טרוי, הוצגה לראשונה כוונדר גירל בחוברת The Brave and the Bold #60 מיולי 1965, כחברה בקבוצת גיבורי-העל הצעירים "הטיטאנים הצעירים". חבריה כללו את רובין (דיק גרייסון), קיד פלאש ואקוולאד, שותפיהם הצעירים של באטמן, פלאש ואקוומן, בהתאמה. הכותב מארב וולפמן והמאייר גיל קיין יצרו לדמותה סיפור מקור, שבו נקבע כי היא יתומה שאינה ילידת האמזונות, שניצלה בידי וונדר וומן מבניין דירות שעלה באש. וונדר וומן לא מצאה את הוריה או את משפחתה, ולכן לקחה אותה איתה לאי פרדייז, שם ניתנו לצעירה כוחות-על. היתומה הצעירה עטתה על עצמה תלבושת גוף בצבעי אדום, פיזרה את שיערה ונטלה את הזהות וונדר גירל, כשזהותה הסודית היא דונה טרוי. טרוי נשארה עם חברי הטיטאנים הצעירים עד לביטולו של הכותר בחוברת מספר 43 (פברואר 1973). הסדרה הורצה מחדש החל מחוברת מספר 44 בנובמבר 1976, עד שבוטלה בשנית בחוברת מספר 53 (פברואר 1978). דונה טרוי והאחרים - שכבר לא היו צעירים - הלכו איש איש לדרכם.
בעקבות אירועי המשבר בעולמות האינסופיים, סיפור מקורה של הדמות שוכתב מחדש פעם נוספת. היא הוצגה מחדש בתחילתו של הכרך השני לסדרת וונדר וומן כתושבת תמיסקירה (אי פרדייז לשעבר). מתברר כי היא ניצלה מאש בידי ריאה, חברת טיטני המיתולוגיה, וכי היא חלק מתריסר יתומים שגודלו בידי הטיטאנים כמושיעיהם לעתיד. לאותם "זרעי הטיטנים" ניתנו כוחות-על ונקראו על שם ערים יווניות קדומות. טרוי נקראה לעזור לריאה במלחמתם נגד ספרטה, אחת מהתריסר אשר נדחפה לכדי שיגעון ורצחה את שאר היתומים כדי לאסוף את כוחם ולהשמיד את טיטני המיתולוגיה. לאחר מכן, טרוי משנה את זהותה לטרויה, משנה את תלבושתה, ומקבלת מתנות מיסטיות מטיטני המיתולוגיה.
לאחר האתחול המחודש של יקום DC, דונה טרוי נראית כבתה של מנהיגת מרד האמזונות נגד מלכתם, דיאנה פרינס/וונדר וומן. היא נראתה בתלבושת דומה לזו של וונדר וומן, מוכתרת כמלכת תמיסקירה. במהלך אירועי שכתוב הכותרים "לידה מחדש", היא הצטרפה לקבוצת הטיטאנים של וולי וסט כדי למצוא את מקור שינוי המולטי-יקום.
היסטוריה פרסומית > וונדר גירל של העידן המודרני

וונדר גירל השלישית, קאסי סנדמארק, היא בתם של הארכאולוגית הלנה סנדמארק ושל אבי האלים זאוס. בעקבות קרב בין וונדר וומן לבין כפילו של דומסדיי, קאסי הגיעה לעזרתה לאחר שיצרה לעצמה תלבושת והשתמשה בממצאי קסם כדי להעניק לה כוחות-על (ביניהם הסנדלים של הרמס וכפפת השריון של אטלס). בהמשך, קאסי ביקשה מזאוס להעניק לה כוחות-על אמיתיים. היא הצטרפה לקבוצות העל "צדק צעיר" והטיטאנים הצעירים.
לאחר אירועי המשבר האינסופי, האלים האולימפיים עזבו את יקום DC, וזאוס הפשיט את קאסי מכוחותיה. אולם, היא קיבלה בחזרה את כוחותיה על ידי ארס, לאחר שהבטיחה לו את שירותיה. קאסי סנדמארק מופיעה לאחר האתחול המחודש של יקום DC בחוברות הטיטאנים הצעירים.
אזכורים נוספים במדיה

בשנת 2020 פורסם כי אולפני האחים וורנר מפתחים עבור רשת The CW סדרת דרמה המבוססת על הדמות ותתמקד ביארה פלור, נערה לטינית מברזיל שמגלה שהיא וונדר גירל. זוהי תהיה סדרת גיבורי העל הראשונה בה מככבת גיבורה לטינית ביקום DC.
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Heroes: #93 - Donna Troy
↑  All-Star Comics #8, December 1941
↑  Wonder Woman #105, April 1958
↑  Teen Titans #22, July 1969
↑  Wonder Woman Vol.2 #1, February 1987
↑  Wonder Woman Vol.2 #105, January 1996
↑  ‘Wonder Girl’ TV Series With Latina Lead From Dailyn Rodriguez & Berlanti Productions In Works At the CW, Deadline, ‏16 בנובמבר 2020
אריסיה ראב

| --- | --- |

אריסיה, כפי שהיא מופיעה בחוברת Green Lantern Vol.4 #13, אמנות מאת אייבן רייז.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  Tales of the Green Lantern Corps #1 (מאי 1981)
 יוצרים:  מייק ו. באר, לן ויין, ג'ו סטאטון
 מידע
 שם אמיתי:  אריסיה ראב
 כינויים:  סינדי סימפסון
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  קצין
 כוחות:  טבעת הכוח הירוקה
 חברה בקבוצה:  חיל הפקחים הירוקים
אריסיה ראב (באנגלית: Arisia Rrab) היא דמות בדיונית של גיבורת-על חייזרית החברה בחיל הפקחים הירוקים ומופיעה בחוברות הקומיקס גרין לנטרן של חברת DC קומיקס. היא הופיעה לראשונה בחוברת Tales of the Green Lantern Corps #1 ממאי 1981 ונוצרה בידי צמד הכותבים מייק ו. באר ולן ויין והמאייר ג'ו סטאטון.
מקור ההשראה לדמות הוא גזע בני אריסיה, פרי יצירתו של סופר המדע בדיוני אדוארד אלמר סמית' בספרו "העדשאי", אם כי יוצרי הדמות הכחישו כל קשר לכך.
ביוגרפיה בדיונית > חיל הפקחים הירוקים

אריסיה מגיעה מכוכב הלכת גראקסוס 4. אביה, פנטארה, שירת כגרין לנטרן של סקטור 2815. אריסיה היא החמישית בשושלת משפחתה אשר נוטלת את תפקיד הגרין לנטרן, כאשר אלה שקדמו לה הקריבו את חייהם למען החיל. במקור, אריסיה נבחרה כחברת החיל בגיל צעיר. גילה שוכתב מחדש בחוברת Green Lantern Vol.4 #13, בה התברר שמשום הקרבה הממושכת לשתי השמשות של גראקסוס 4, גיל 16 בכוכב החייזרי שווה לגיל 240 בכדור הארץ.
אריסיה הופיעה לראשונה כחלק מקבוצה גדולה של פקחים ירוקים שנשלחו לעצור את קרונה, שומר יקום לשעבר, ואדון המוות נקרון. היא, קאטמה טוי, סאלאאק, צ'יפ וקילווג הוצבו מחדש בכדור הארץ לאחר המשבר בעולמות האינסופיים. שם היא נטלה את הזהות הסודית סינדי סימפסון ועיצבה מחדש את מדי הקבוצה כדי שיתאימו יותר לאישיותם האינדיבידואלית. היא מתאהבת בהאל ג'ורדן, הגרין לנטרן של סקטור הארץ. לאחר שהיא מוצבת בכדור הארץ יחד עם ג'ורדן, היא משתמשת בטבעת הכוח לבגר את עצמה דיו כדי שהיא וג'ורדן יוכלו להיות ביחד. למרות שבתחילה ג'ורדן השיב בשלילה לחיזוריה, הוא לומד להכירה כבוגרת. מאוחר יותר, אריסיה היא מבין אלה אשר מאבדים את כוחותיהם עקב הפרעה בסוללת הכוח הראשית באואה, מקום מושבם של שומרי היקום והמקור לטעינתן של טבעות הכוח. היא בוחרת להישאר בכדור הארץ יחד עם ג'ורדן ולפתח קריירה בדוגמנות. מערכת היחסים ביניהם נעשית מתוחה כאשר הם מתרגלים לשינויים הנערכים בחיל, עד אשר בסופו של דבר הם נפרדים.
ביוגרפיה בדיונית > ללא כוחות

לאחר פרידתה מהאל ג'ורדן, אריסיה מפתחת קשרי ידידות עם קילווג. במהלך ביקור אחד, מכה פתאומית בראשה גורמת לה לסבול מאובדן זיכרון ולשוב למנטליות של ילדה בת 13. היא מחפשת אחר היחיד שלדעתה יוכל לעזור - ג'ורדן. היא חוזרת ל"פאריס תעופה", מקום עבודתו של ג'ורדן כטייס, ומוצאת אותו. לאחר זמן קצר, זיכרונותיה שבים אליה אט אט, אם כי היא עדיין לא מוכנה לקבל את האחריות להיות גרין לנטרן. היא מציעה לשמש ככוח גיבוי לג'ורדן - בדומה לגאי גרדנר ולג'ון סטוארט, אך הצעתה נדחית.
עם הזמן, זיכרונותיה שבים אליה במלואם, והיא מבקשת את עזרתו של גרדנר בחיפוש אחר קילווג. היא מציעה להצטרף לאואה עם גרדנר וכוח התקיפה של ליגת הצדק (Justice League Task Force), כיוון שהידע שלה אודות אואה יהיה נכס חשוב לקבוצה. גרדנר מסרב לצרפה משום שהמחסור בכוחותיה יהווה למעצור יותר מאשר לעזרה. לאחר שקיבלה סירוב, אריסיה חוזרת אליהם כשהיא חמושה מכף רגל ועד ראש ודורשת להצטרף אליהם. באואה, הם נתקלים בשרידי העצמות של קילווג ומותקפים בידי ג'ורדן, שהשתלטה עליו ישות הפחד הטפילה פאראלקס (באירועי דמדומי הברקת). היא שורדת את המתקפה, ולאחר שהם חוזרים לכדור הארץ, היא מתחילה לעבוד בבר החדש של גרדנר, "ווריורז". בערב הפתיחה של הבר, היא לומדת על מותו לכאורה של ג'ורדן מידיו של קייל ריינר, אם כי ג'ורדן עצמו מופיע מאוחר יותר ומוכיח כי השמועות אודות מותו היו מוגזמות. הוא מחזיר את מדיה לקדמותם ומציע להם לשוב למקום בו הפסיקו. אריסיה אומרת שדברים השתנו ושהוא לא אותו אדם כשהיה, ומבקשת ממנו לעזוב.
בזמן שעבדה ב"ווריורז", אריסיה מתחברת למספר גיבורי-על והם משמשים כשומרי סף הנלחמים בנבלי-על שונים שמתקיפים את הבר. בתקופה זו, אריסיה מדגימה יכולות ריפוי מתקדמות.
ביוגרפיה בדיונית > נרצחת

אישה מסתורית אשר יש לה קשרים עם ארגון מסתורי לא פחות בשם "קואורום" (Quorum) מנסה להטיל כישוף על גאי גרדנר ולשלוט על מעשיו, אולם הוא נמלט מאחיזתה. מייג'ור פורס חוזר לחיים, מתקיף את הבר באופן פתאומי, וחונק את אריסיה למוות חרף ניסיונות להגן על עצמה. לאחר הבסתה, מייג'ור פורס מתעמר בגרדנר בכך שמראה לו תמונה שלה. לאחר הקרב ביניהם, גרדנר הורג אותו. בהלווייתה, האל ג'ורדן מופיע לצד גרדנר ונושא מילות פרידה לאישה אשר אהב. לפני לכתו, הוא יוצר הולוגרמה בדמותה על קברה.
ביוגרפיה בדיונית > שיבה לחיים ומעבר

לאחר שהאל ג'ורדן שב לתפקידו כגרין לנטרן (באירועי גרין לנטרן: לידה מחדש), הוא מגיע יחד עם גאי גרדנר לכוכב ביוט, עולם ביתם של ציידי האדם. הם מגלים כתריסר פקחים ירוקים שנשארו מאחור (כולל אלה שג'ורדן השאיר למות בדמדומי הברקת) והוחזקו בהקפאה קריוגנית כסוללות על-מנת לתדלק את כוחו של סייבורג סופרמן ושל ציידי האדם הרובוטיים. ג'ורדן מעיר כמה מהפקחים, אך אלה תוקפים אותו, בהאמינם כי הוא עדיין אויבם. הוא מוצא את אריסיה חסרת הכרה ובתוך פקעת ומשחרר אותה. סייבורג סופרמן מגלה כי לאחר שמייג'ור פורס הרג אותה והיא נקברה, כוחות הריפוי הטבעיים של הגזע שלה החזירו אותה לחיים מתחת לאדמה. בעקבות כך, הנשאו (סייבורג סופרמן) שלח את ציידי האדם להביאה לביוט. כעת בהכרה מלאה, אריסיה נלחמת לצד ג'ורדן ועוזרת לו להשמיד את הכוכב. למרות שמערכת היחסים ביניהם אינה כשהייתה, הם חולקים נשיקה.
אריסיה נלחמה נגד חיל סינסטרו על כוכב אואה יחד עם קילווג ושאר חניכי החיל החדשים. שומרי היקום הציבו אותה כמפקחת על סודאם יאט, הגרין לנטרן מכוכב דאקסאם, היות שתפקידו חיוני להישרדות החיל. לאריסיה יש קושי במילוי התפקיד, כיוון שלסודאם יאט יש הרגל להתעלם מפקודות. היא משתתפת לאחר מכן במלחמת חיל סינסטרו, אשר כוללת מספר קרבות בעולם ביתה הקודם, כדור הארץ.
בעקבות אירועי מלחמת חיל סינסטרו, אריסיה ממשיכה לעבוד במשותף לסודאם יאט, שכעת הפך למארחו החדש של איון, על-מנת לשחרר את דאקסאם ממונגול וסיעה שלו מחיל סינסטרו. הם מצליחים רק כאשר סודאם יאט מקריב את חייו בכך שנכנס לשמש והופך אותה לצהובה. עם חזרתה, אריסיה מגלה שכוכבה מוצף בפקחים שחורים, כאשר ביניהם נמנים חברי משפחתה המתים. לאחר משבר הלילה האפל ביותר, אריסיה מתעמתת מול שומרי היקום וזועמת על מותו של סודאם יאט. שומרי היקום מתוודים כי שומרת היקום לשעבר סקאר היא זו שאחראית למותו. אריסיה חושדת כי סודאם יאט עדיין חי.
הכתרת אליזבת השנייה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  הכתרת מלכי בריטניה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מיקום:  מנזר וסטמינסטר 
 משתתפים:  אליזבת השנייה 
 תאריך:  2 ביוני 1953 
 
אליזבת חולפת על פני כיסא ההכתרה
טקס ההכתרה של אליזבת השנייה התקיים ב-2 ביוני 1953 במנזר וסטמינסטר בלונדון. אליזבת השנייה עלתה לכס המלכות בגיל 26 עם מות אביה, ג'ורג' השישי, ב-6 בפברואר 1952, כשהוכרזה כמלכה על ידי המועצות החסויות והמנהלות שלה זמן קצר לאחר מכן. ההכתרה נערכה יותר משנה לאחר מכן בגלל המסורת לאפשר פרק זמן הולם לאבל לאחר מותו של מלך לפני קיום חגיגות כאלו. ההמתנה גם נתנה לוועדות התכנון זמן מספיק כדי לבצע את ההכנות לטקס. במהלך הטקס, אליזבת נשבעה אמונים למשרתה, נמשחה בשמן קדוש, הולבשה בגלימות ובתכשיטים, והוכתרה למלכת בריטניה, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה, פקיסטן וציילון (כיום סרי לנקה).
חגיגות התקיימו ברחבי ממלכות חבר העמים הבריטי והונפקה מדליית הנצחה (אנ'). זו הייתה ההכתרה הבריטית הראשונה ששודרה במלואה בטלוויזיה; מצלמות טלוויזיה לא הורשו להיכנס למנזר במהלך הכתרתם של הוריה (אנ') ב-1937. ההכתרה של אליזבת הייתה ההכתרה הבריטית הרביעית והאחרונה של המאה ה-20. עלותה הוערכה ב-1.57 מיליון לירות שטרלינג (ששוויים כ-43,427,400 ליש"ט ב-2019).
הכנות

הטקס, שאורכו היה יום אחד, דרש 14 חודשי הכנה: הישיבה הראשונה של ועדת ההכתרה הייתה באפריל 1952, בראשות בעלה של המלכה, פיליפ, דוכס אדינבורו. כמו כן הוקמו ועדות אחרות, כגון הוועדה המשותפת להכתרה והוועד הפועל להכתרה, שניהם בראשות הדוכס מנורפוק, אשר, בגלל תפקידו כרוזן המרשל, היה האחראי הראשי לאירוע. ההכנות הפיזיות והקישוטים לאורך המסלול היו באחריות דייוויד אקלס, שר העבודה.
הוועדות כללו נציבים עליונים ממלכות אחרות של חבר העמים הבריטי, מה ששיקף את האופי הבין-לאומי של ההכתרה; עם זאת, פקידים ממדינות אחרות של חבר העמים סירבו להזמנות להשתתף באירוע מכיוון שממשלות מדינות אלה ראו בו טקס דתי ייחודי לבריטניה. כפי שאמר אז ראש ממשלת קנדה לואי סן-לורן: "לדעתי ההכתרה היא ההכתרה הרשמית של הריבון כריבון בריטניה. אנו שמחים להשתתף ולחזות בהכתרת הריבון של בריטניה, אך איננו משתתפים ישירים בתפקיד זה." ועדת ההכתרה הודיעה ביוני 1952 כי ההכתרה תתקיים ב-2 ביוני 1953.
נורמן הארטנל הוזמן על ידי המלכה לעצב את התלבושות עבור כל בני משפחת המלוכה, כולל שמלת ההכתרה של אליזבת. עיצובו לשמלה התפתח לתשע הצעות, והגרסה הסופית נבעה ממחקר פרטי שלו ומפגישות רבות עם המלכה: שמלת משי לבנה רקומה בסמלים פרחוניים של מדינות חבר העמים באותה תקופה: שושנת טיודור אנגלית, גדילן סקוטי, כרישה ולשית, תלתן (אנ') צפון אירי, שיטה אוסטרלית, עלה עץ אדר קנדי, שרך כסוף (אנ') ניו זילנדי, פרוטיאה דרום אפריקאית, שני פרחי לוטוס (אנ') המייצגים את הודו וציילון, וחיטה, כותנה ויוטה המייצגים את פקיסטן.
אליזבת התאמנה לרגל המאורע עם עוזרות הכבוד שלה. סדין שימש במקום רכבת הקטיפה, ומבנה של כיסאות שימש בתפקיד הכרכרה. היא גם חבשה את כתר האימפריה הממלכתי בזמן שעסקה בעסקיה היומיומיים – ליד שולחנה, בשעת התה ותוך כדי קריאת עיתון – כדי שתוכל להתרגל לתחושתו ולמשקלו. אליזבת השתתפה בשתי חזרות מלאות במנזר וסטמינסטר, ב-22 וב-29 במאי, אם כי כמה מקורות טוענים שהיא השתתפה בחזרה אחת או ב"כמה". הדוכסית מנורפוק "שיחקה" בדרך כלל את תפקיד המלכה בחזרות.
סבתה של אליזבת, המלכה מרי, נפטרה ב-24 במרץ 1953, לאחר שהצהירה בצוואתה שמותה לא אמור להשפיע על תכנון ההכתרה, והאירוע התנהל כמתוכנן. עלותו הוערכה ב-1.57 מיליון ליש"ט (כ-41,710,000 ליש"ט בשנת 2019.), שכלל יציעים לאורך מסלול התהלוכה שיכלו להכיל 96,000 איש, שירותים, קישוטי רחוב, תלבושות והשכרות כלי רכב.
האירוע

טקס ההכתרה של אליזבת השנייה פעל לפי דפוס דומה להכתרות המלכים והמלכות שלפניה, שנערכו גם הם במנזר וסטמינסטר, והיו מעורבים בהם אנשי האצולה של הממלכה ואנשי הדת של הכנסייה האנגליקנית. עם זאת, עבור המלכה החדשה, כמה חלקים של הטקס היו שונים באופן ניכר.
האירוע > שידור

מיליונים ברחבי בריטניה צפו בהכתרה בשידור חי בשירות הטלוויזיה של ה-BBC, ורבים רכשו או שכרו מכשירי טלוויזיה במיוחד לאירוע. ההכתרה הייתה הראשונה ששודרה במלואה בטלוויזיה, כשמצלמות ה-BBC לא הורשו להיכנס למנזר וסטמינסטר בזמן הכתרתם של הוריה ב-1937, ושידרו רק את התהלוכה שבחוץ. דיון לא קטן נערך בנושא בקבינט הבריטי, כשראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל התנגד לרעיון, אך אליזבת התעקשה שהאירוע יתקיים בפני מצלמות הטלוויזיה, כמו גם אלו המצלמות בטכנולוגיית תלת מימד ניסיונית. האירוע גם צולם בצבע, בנפרד משידור הטלוויזיה בשחור-לבן של ה-BBC, וצפו בו בממוצע 17 אנשים בכל טלוויזיה קטנה.
ההכתרה של אליזבת הייתה גם האירוע העולמי הגדול הראשון ששודר באופן בין-לאומי בטלוויזיה. כדי לוודא שהקנדים יוכלו לצפות בטקס באותו יום, הטיס האינגליש אלקטריק קנברה הקלטות של הטקס שצולמו על ידי ה-BBC מעבר לאוקיינוס האטלנטי כדי שיובאו לשידור על ידי תאגיד השידור הקנדי (CBC), הטיסות הראשונות ללא עצירות בין הממלכה המאוחדת וקנדה היבשתית. בגוס ביי, לברדור, קבוצת הסרטים הראשונה הועברה למטוס קרב CF-100 של חיל האוויר המלכותי הקנדי להמשך הטיסה למונטריאול. בסך הכל, שלוש טיסות כאלה בוצעו תוך כדי ההכתרה. למחרת, הסרט הוטס מערבה לוונקובר. הסרט לווה על ידי המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה למעבר גבול קשת השלום, שם הוא לווה לאחר מכן על ידי סיירת מדינת וושינגטון לבלינגהאם, שם הוצג כשידור הפתיחה של KVOS-TV, תחנה חדשה שהאות שלה הגיע ליבשת התחתית של קולומביה הבריטית, מה שאיפשר גם לצופים שם לראות גם את ההכתרה, אם כי באיחור של יום אחד.
רשתות הטלוויזיה בארצות הברית, NBC ו-CBS, ביצעו סידורים דומים להטסת סרטים לארצות הברית שיובאו לשידור באותו יום, אך השתמשו במטוסים איטיים יותר. רשת ABC, שהתקשתה אז כלכלית מול מתחרותיה, שידרה את שידורי ה-CBC, כששידרה את האות באוויר מתחנת טורונטו של ה-CBC והזינה את הרשת מהסניף שלה בבאפלו, ניו יורק, וכתוצאה מכך, הקדימה את שתי הרשתות האחרות ביותר מ-90 דקות ובעלות נמוכה משמעותית.
אף על פי שעדיין לא היה לה שירות טלוויזיה מלא, הסרט גם נשלח לאוסטרליה על סיפון מטוס נוסעים של קוואנטס, שהגיע לסידני בזמן שיא של 53 שעות ו-28 דקות. מספר הצופים העולמי בהכתרה בטלוויזיה נאמד בכ-277 מיליון בני אדם.
בישראל, הטקס שודר ברדיו, בידי מספר שדרים ישראלים, ששהו בלונדון.
האירוע > התהלוכה

לאורך מסלול שלאורכו מלחים, חיילים ואנשי אוויר מרחבי האימפריה הבריטית וחבר העמים, עברו אורחים ופקידים בתהלוכה לפני כ-3 מיליון צופים שנאספו ברחובות לונדון, שחלקם לנו במקום הצפייה שלהם כדי להבטיח את מקומם באירוע, ואחרים ישבו בטריבונות שנבנו במיוחד לאורך המסלול. יותר מ-200 מיקרופונים הוצבו לאורך מסלול התהלוכה ובמנזר וסטמינסטר, והם אוישו על ידי כ-750 שדרנים ששידרו ב-39 שפות.
התהלוכה כללה מונרכים זרים וראשי מדינות שנסעו למנזר וסטמינסטר בכרכרות שונות. הכרכרה המלכותית הראשונה עזבה את ארמון בקינגהאם ועברה במורד המאל, שהיה מלא בדגלים מתנופפים וקהל מעודד. אחריו הגיעה כרכרת המדינה האירית שנשאה את המלכה האם אליזבת, שענדה את כתרה הנושא את היהלום קוהינור. המלכה אליזבת השנייה המשיכה דרך לונדון מארמון בקינגהאם, דרך כיכר טרפלגר, ולכיוון המנזר בכרכרת המדינה המוזהבת. מחוברת לכתפיות שמלתה, המלכה לבשה את גלימת המדינה, כחמישה וחצי מטרים של גלימת קטיפה ארוכה ארוגה ביד מרופדת בפרוות הרמין קנדי, שדרשה את עזרתן של השושבינות שלה לנשיאה.
תהלוכת החזרה עברה במסלול שארך כ-8 קילומטרים, דרך וייטהול, כיכר טרפלגר, פאל מאל, פינת הייד פארק, מארבל ארץ', כיכר אוקספורד, ולבסוף במורד המאל לארמון בקינגהאם. 29,000 אנשי שירות מבריטניה וממדינות חבר העמים צעדו בתהלוכה שארכה כ-3 קילומטרים ו-45 דקות לעבור כל נקודה נתונה. 15,800 נוספים עמדו לאורך המסלול. את המצעד הובילו קולונל בורוז מצוות משרד המלחמה וארבע להקות גדוד. אחר כך הגיעו הכוחות הקולוניאליים, אחר כך חיילים ממלכות חבר העמים, ואחריהם חיל האוויר המלכותי, הצבא הבריטי, הצי המלכותי, ולבסוף חטיבת משק הבית. מאחורי הכוחות הצועדים הייתה תהלוכת כרכרות בראשות שליטי מדינות החסות הבריטיות, כולל המלכה סאלוטה טופו השלישית מטונגה, ראשי ממשלות חבר העמים, הנסיכים והנסיכות של משפחת המלוכה ואליזבת המלכה האם. כשלפניו ראשי הכוחות המזוינים של בריטניה רכובים על סוסים, כרכרת המדינה המוזהבת לוותה על ידי צבא המשמר וחיל הפרשים, ואחריו הגיעו עוזרי המלכה. לתהלוכה נדרשו כל כך הרבה כרכרות עד שנאלצו להשאיל כמה מאולפני אלסטרי.
לאחר סיום התהלוכה, משפחת המלוכה הופיעה על המרפסת של ארמון בקינגהאם כדי לצפות במטס. המטס עבר שינוי ביום בגלל מזג האוויר, אך חוץ מזה התקיים כמתוכנן. 168 מטוסי קרב טסו מעליהם בשלוש דיוויזיות בהפרש של שלושים שניות, בגובה של 1,500 רגל (כ-457 מטרים).