stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיאט גאצ'ינוביץ'
קריירת מועדונים > וויבודינה נובי סאד

גאצ'ינוביץ' החל את קריירת הבוגרים שלו בוויבודינה נובי סאד מליגת העל הסרבית בעונת 2012/13, לאחר ששיחק במועדון זה גם בקבוצות נוער. הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נערכה במרץ 2013, כשהחליף את מירוסלב ווליצ'ביץ' בניצחון 0–3 על דוניי סרם. במאי 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 2–3 על רדניצ'קי ניש. בעונת 2013/14 הפך גאצ'ינוביץ' לשחקן הרכב בקבוצה, וסיים עמה את העונה במקום הרביעי בליגה. גאצ'ינוביץ' היה שותף באותה עונה לזכייה בגביע הסרבי, בו ניצחה וויבודינה 0–2 בגמר את יגודינה. בסיום עונה זו נכלל גאצ'ינוביץ' בנבחרת המצטיינים של העונה. בעונת 2014/15 הבקיע גאצ'ינוביץ' 11 שערי ליגה, והיה המבקיע המוביל של הקבוצה בליגה, בעונה שאותה סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה. בליגה האירופית נחלו באותה עונה גאצ'ינוביץ' וקבוצתו כישלון, כשהודחו כבר במוקדמות על ידי א.ס. טרנצ'ין. בינואר 2015 מונה גאצ'ינוביץ' כקפטן הקבוצה. עם זאת, גאצ'ינוביץ' לא החזיק בתפקידו זמן רב, משום שבקיץ 2015 חתם באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה.
קריירת מועדונים > איינטרכט פרנקפורט

בעונת הבכורה שלו באיינטרכט פרנקפורט, 2015/16, ערך גאצ'ינוביץ' את הבכורה באוקטובר 2015, בהפסד 1–2 למיינץ 05. גאצ'ינוביץ' מיעט מאוד לשחק בעונה זו, אותה סיימה פרנקפורט במקום ה-16 בבונדסליגה ונאלצה להתמודד בצמד משחקי מבחן מול נירנברג. במשחק הראשון, שנערך בקומרצבנק ארנה בפרנקפורט, הבקיע גאצ'ינוביץ' את שער השוויון לפרנקפורט, במשחק שהסתיים בתיקו 1-1. בגומלין בפרנקנשטדיון שבנירנברג ניצחה פרנקפורט 0–1 ונשארה בבונדסליגה. בעונת 2016/17 הפך גאצ'ינוביץ' לשחקן הרכב קבוע בפרנקפורט, והבקיע שני שערי ליגה בעונה זו, אותה פרנקפורט סיימה במקום ה-11 בליגה. באותה עונה הגיע גאצ'ינוביץ' עם פרנקפורט לגמר הגביע הגרמני, בו הפסידה הקבוצה 1–2 לבורוסיה דורטמונד. גאצ'ינוביץ' שיחק 90 דקות במשחק זה. בעונת 2017/18 גאצ'ינוביץ' המשיך להיות שחקן הרכב קבוע, ושיתף פעולה בקישור הקבוצה עם אנטה רביץ', לוקה יוביץ', ג'ונתן דה גוזמן ועומר מסקרל. את העונה הזו סיימו גאצ'ינוביץ' ופרנקפורט במקום השמיני בליגה. בתום עונה זו, הגיעו גאצ'ינוביץ' ופרנקפורט בפעם השנייה ברציפות לגמר הגביע הגרמני, שם פגשו את באיירן מינכן, וניצחו באופן מפתיע בתוצאה 1–3. גאצ'ינוביץ' נכנס כמחליף במשחק זה במקום מריוס וולף, והבקיע את השער השלישי לפרנקפורט בתוספת הזמן.
ב-31 בינואר 2022 הושאל לפנאתינייקוס.
ב-28 ביוני 2022 חתם לארבע שנים בא.א.ק. אתונה.
קריירה בינלאומית

עד גיל 17 ייצג גאצ'ינוביץ' דווקא את בוסניה והרצגובינה. מגיל 19 החל לשחק בנבחרות הצעירות של סרביה. בשנת 2013 נמנה גאצ'ינוביץ' על סגל הנבחרת הסרבית שזכתה באליפות אירופה עד גיל 19, כשבדרך לזכייה הבקיע שער שוויון בתיקו 2-2 מול הנבחרת המקבילה של פורטוגל, ובבעיטות ההכרעה הבקיע את הפנדל שלו. בגמר, בו ניצחה סרביה 0–1 את הנבחרת המקבילה של צרפת, לא שותף גאצ'ינוביץ'. בשנת 2015 שיחק גאצ'ינוביץ' עם נבחרת סרביה עד גיל 20 באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בניו זילנד, וזכה עמה בטורניר לאחר ניצחון 1–2 בגמר על הנבחרת המקבילה של ברזיל, במשחק בו גאצ'ינוביץ' נכנס כמחליף בדקה ה-76.
במרץ 2017 ערך גאצ'ינוביץ' את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת סרביה הבכירה, כשהחליף את פיליפ קוסטיץ' בדקה ה-81 של משחק מוקדמות מונדיאל 2018 - אירופה מול גאורגיה. במשחק זה, שהסתיים בתוצאה 1–3 לסרביה, הבקיע גאצ'ינוביץ' את השער השלישי. במאי 2018 נכלל גאצ'ינוביץ' בסגל הסרבי ההתחלתי למונדיאל 2018 עצמו, אך נופה לבסוף מהסגל הסופי על ידי המאמן מלאדן קרסטאיץ'.
נכלל בסגל נבחרת סרביה לטורניר יורו 2024.
תארים

עם וויבודינה נובי סאד:
הגביע הסרבי: 2013/14
עם איינטרכט פרנקפורט:
הגביע הגרמני: 2017/18
עם נבחרות סרביה:
אליפות אירופה עד גיל 19: 2013
אליפות העולם עד גיל 20: 2015
תארים אישיים:
נבחרת העונה של ליגת העל הסרבית: 2013/14
הערות שוליים

↑  HEAD-COACH DRAGAN STOJKOVIĆ SELECTED 26 PLAYERS FOR GERMANY באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הסרבית, 27 במאי 2024 (באנגלית)
| נבחרת סרביה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ראיקוביץ' •  2 פבלוביץ' •  3 סטואיץ' •  4 מילנקוביץ' •  5 מקסימוביץ' •  6 גודל •  7 ולאחוביץ' •  8 יוביץ' •  9 מיטרוביץ' •  10 טאדיץ' •   11 קוסטיץ' •  12 פטרוביץ' • 13 ולקוביץ' •  14 ז'יבקוביץ' • 15 באביץ' • 16 מיאילוביץ' • 17 איליץ' • 18 ראטקוב • 19 סמרג'יץ' • 20 ס. מילינקוביץ'-סאביץ' • 21 גאצ'ינוביץ' • 22 לוקיץ' • 23 ו. מילינקוביץ'-סאביץ' • 24 ספאייץ' • 25 מלאדובניץ' • 26 בירמנצ'ביץ' • מאמן: סטויקוביץ' |  1 ראיקוביץ' •  2 פבלוביץ' •  3 סטואיץ' •  4 מילנקוביץ' •  5 מקסימוביץ' •  6 גודל •  7 ולאחוביץ' •  8 יוביץ' •  9 מיטרוביץ' •  10 טאדיץ' •   11 קוסטיץ' •  12 פטרוביץ' • 13 ולקוביץ' •  14 ז'יבקוביץ' • 15 באביץ' • 16 מיאילוביץ' • 17 איליץ' • 18 ראטקוב • 19 סמרג'יץ' • 20 ס. מילינקוביץ'-סאביץ' • 21 גאצ'ינוביץ' • 22 לוקיץ' • 23 ו. מילינקוביץ'-סאביץ' • 24 ספאייץ' • 25 מלאדובניץ' • 26 בירמנצ'ביץ' • מאמן: סטויקוביץ' | סרביה |
מנואלה בלאזי

מנואלה בלאזי (באיטלקית: Manuele Blasi; נולד ב-17 באוגוסט 1980 בצ'יביטיוקייה שבמחוז רומא) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

בלאזי גדל במחלקת הנוער של רומא. אחרי שהתקשה להשתלב בקבוצה הבוגרת של המועדון, הושאל בלאזי ב-1998 ללצ'ה בה שיחק עונה אחת. הוא חזר לרומא אך שיחק בה רק 5 משחקים במהלך עונת 1999/2000. בתום העונה הושאל בלאזי בשנית, הפעם לקבוצת פרוג'יה שרכשה את כרטיסו גם כן. בפרוג'יה שיחק שנתיים וערך עבור הקבוצה 46 הופעות.
כבר באותה עת רכש בלאזי תדמית של שחקן נמרץ ואגרסיבי המרבה לספוג כרטיסים צהובים וסומן כאחד הקשרים האחורים העולים בכדורגל האיטלקי. בשנת 2002 עבר לשחק ביובנטוס, אחת הקבוצות הבכירות של איטליה. אחרי שהתקשה להשתלב בקבוצה, הושאל בלאזי כבר במהלך 2002 לפרוג'יה ועונה לאחר מכן לפארמה. אחרי שנתיים בהן שיחק כמושאל, חזר בלאזי ב-2004 ליובנטוס. הוא שיחק במדי הקבוצה 40 משחקים במשך שניים לפני שהושאל שוב ב-2006 לפיורנטינה, באותה עונה הורדה יובנטוס לסרייה ב' אחרי שערוריית קניית משחקים. במקביל למשחקו ביובנטוס ערך בלאזי את הופעת הבכורה במדי איטליה ב-18 באוגוסט 2004 במשחק מול איסלנד.
בלאזי הצטיין במדי פיורנטינה שסיימה בצמרת, ובזכות כך נקרא לסגל נבחרת איטליה במספר משחקים. באותה עונה הבקיע בלאזי את שערו היחיד בקריירה. בתום העונה חזר בלאזי ליובנטוס אך זו העדיפה למכור את מחצית מכרטיסו לנאפולי,  שחזרה לסרייה א' יחד עם יובנטוס. עונתו הראשונה בקבוצה הנאפוליטנית הייתה מוצלחת. בלאזי השתלב בהרכב הקבוצה והיה אחד מהשחקנים החשובים של הקבוצה שהפתיעה לאחר שסיימה במקום השמיני. בתום העונה רכשה נאפולי את המחצית השנייה של כרטיסו. ב-27 בינואר 2012 חתם בלצ'ה. ב-7 באוגוסט 2012 נרכש על ידי פסקארה לעונה אחת. החל מ-2013 משחק בווארזה מהליגה השנייה.
מייטקיינה

| --- | --- |
רחוב הומה במייטקיינה, יוני 2015
רחוב הומה במייטקיינה, יוני 2015
 מדינה:  מיאנמר מיאנמר
 מדינה:  קצ'ין
 גובה:  144 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  210,949 (2014)
 קואורדינטות:  25°22′24″N 97°23′39″E﻿ / ﻿25.373244°N 97.394132°E﻿ / 25.373244; 97.394132
 אזור זמן:  UTC +6:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מיאנמר מוגדלת) נייפידאו יאנגון מנדליי מוולמיין באגו פאטיין מוניווה מיקיטלה סיטווה תאילנד לאוס סין הודו בנ. בהוטן ים אנדמן  מפרץ תאילנד  איי אנדמן מייטקיינה(למפת מיאנמר רגילה) נייפידאו יאנגון מנדליי מוולמיין באגו פאטיין מוניווה מיקיטלה סיטווה תאילנד לאוס סין הודו בנ. בהוטן ים אנדמן  מפרץ תאילנד  איי אנדמן מייטקיינה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מייטקיינה (בבורמזית: မြစ်ကြီးနားမြို့း) היא עיר בצפון מיאנמר המהווה את עיר הבירה של מדינת קצ'ין (אנ'). העיר שוכנת 1,480 ק"מ מיאנגון, ו-785 ק"מ ממנדליי. משמעו של השם בבורמזית "ליד הנהר הגדול", ומייטקיינה נמצאת על הגדה המערבית של נהר איירוואדי. לעיר נמל נהר ותחנת הרכבת שלה מהווה את מסוף הרכבת הצפוני ביותר במיאנמר. את העיר משרת נמל תעופה ופועלת בה אוניברסיטת מייטקיינה (אנ').
היסטוריה

מייטקיינה הייתה עיירת מסחר חשובה בין סין למיאנמר מאז ימי קדם.
המיסיונר הבפטיסטי האמריקאי ג'ורג' ג'יי גייס ואשתו הגיעו למייטקיינה בסוף שנות ה-90 ובשנת 1900 הם ביקשו רשות לבנות אחוזה בעיירה. המבנה קיבל את השם כנסיית הזיכרון של גייס (Geis Memorial Church) ומשמש כיום ככנסייה בפטיסטית.
כוחות יפניים כבשו את העיירה ואת בסיס הטיסה הסמוך במהלך מלחמת העולם השנייה בשנת 1942. במאי עד אוגוסט 1944 נערך על העיר מצור. באוגוסט 1944 נכבשה מייטקיינה מחדש על ידי כוחות בעלות הברית תחת גנרל ג'וזף סטילוול לאחר מצור ממושך וקרבות קשים בין דיוויזיות סיניות לאומניות, צ'ינדיטים ויחידת הפשיטה 5307 פיקוד אזור הלחימה הצפוני (אנ') והגורמים הנצורים של הארמייה ה-33 של הצבא היפני הקיסרי בפיקודו של גנרל מאסאקי הונדה (אנ'). העיר הייתה חשובה מבחינה אסטרטגית לא רק בגלל חיבורי הרכבת והמים שלה לשאר חלקי בורמה, אלא גם עקב היותה על התוואי המתוכנן של דרך לדו.
הערות שוליים

↑  Population in World Population Review
↑  "Myitkyina, Myanmar". Encyclopædia Britannica Online. נבדק ב-2009-03-29.
↑  "Myitkyina University on-campus accommodation to reopen in 2013". Weekly Eleven. 21 באוקטובר 2012. אורכב מהמקור ב-23 באוקטובר 2012. נבדק ב-22 באוקטובר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: unfit URL (link)
↑  Jaques, Tony (2007) Dictionary of Battles and Sieges: F-O (p.700)
מייטקיינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4754275-5  NARA: 10037643
מימן גופרי

מימן גופרי הוא תרכובת כימית המורכבת משני אטומי מימן ואטום גופרית, סימונה הכימי הוא H2S . מזכירה את מבנה המים, אך האלקטרושליליות של הגופרית נמוכה מזו של החמצן ולכן הקוטביות פחותה יותר. התרכובת משמשת חיידקים ליצירת אנרגיה על ידי חמצון המימן הגופרי, על פי ההערכות מפעולה זו התפתחה יכולת הפוטוסינתזה.
המימן הגופרי הוא חומצה חלשה ובתמיסה מימית הוא נפרד לקטיון מימן +H ולאניון -HS:
כמויות קטנות של מימן גופרי מצויות בנפט גולמי, אולם גז טבעי עשוי להכיל עד 28% מימן גופרי. הרי געש ומעיינות חמים פולטים מימן גופרי שנוצר ככל הנראה מהידרוליזה של מינרליים גופריים, כלומר MS + H2O מגיבים ליצירת MO + H2S  (כאשר M = מתכת כלשהי).
הריכוז הממוצע הנורמלי של מימן גופרי באוויר נקי הוא בסביבות 0.0001-0.0002 ppm.
המימן הגופרי הוא גז בטמפרטורת החדר, חסר צבע, בעל ריח של ביצים סרוחות, דליק ורעיל מאוד. מאחר שהוא כבד מן האוויר הוא נוטה להצטבר בתחתיתם של חללים לא מאווררים (מקומות מוקפים). על אף שריח המימן הגופרי חריף מאוד בתחילה, תוך זמן קצר המימן הגופרי פוגע בחוש הריח ועל כן קורבנות פונטנציאליים עשויים שלא לחוש בנוכחותו.
מימן גופרי הוא אחד המרכיבים הנפוצים של גז הביצות, לצד מתאן.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533739305171  BnF: cb119674435 (data)  GND: 4180440-5  LCCN: sh85063433  LNB: 000295561  NDL: 00575761  NKC: ph241638 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לזלי למפורט

| --- | --- |

 לידה:  7 בפברואר 1941 (בן 83) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב, חישוב מבוזר 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  אוניברסיטת ברנדייס  תיכון ברונקס למדעים 
 מנחה לדוקטורט:  ריצ'רד פאליס 
 מוסדות:  תאגיד Mitre (1962–1965)  מכון המחקר סטנפורד הבינלאומי (1977–1985)  DEC (1985–2001)  מיקרוסופט מחקר (2001) 
 פרסים והוקרה:  פרס דייקסטרה (2000)  פרס דייקסטרה (2005)  עמית ACM (2014)  פרס דייקסטרה (2014)  דוקטור לשם כבוד (2007, 2006)  פרס עמנואל פיור מטעם IEEE (2004)  מדליית ג'ון פון נוימן של IEEE (2008)  פרס טיורינג (2013) 
 www.lamport.org
 
לזלי ב. למפורט (באנגלית: Leslie B. Lamport; נולד ב-7 בפברואר 1941) הוא מדען מחשבים אמריקאי-יהודי. ידוע בעיקר בזכות עבודתו המכוננת בתחום של חישוב מבוזר, וכמפתח הראשוני של שפת עיצוב המסמכים LaTeX ומחבר המדריך הראשון שלה.
למפורט הוא חתן פרס טיורינג לשנת 2013. הוא המציא אלגוריתמים חשובים ופיתח פרוטוקולי מידול ואימות פורמליים אשר משפרים את איכותן של מערכות מבוזרות מעשיות. תרומות אלה הביאו לשיפור התקינות, הביצועים והאמינות של מערכות מחשוב.
השכלה

למפורט הוא בוגר בית הספר התיכון למדעים בברונקס, קיבל תואר ראשון במתמטיקה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 1960, ותוארי מוסמך ודוקטור במתמטיקה מאוניברסיטת ברנדייס, בשנים 1963 ו-1972 בהתאמה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בסינגולריות במשוואות דיפרנציאליות חלקיות אנליטיות.
קריירה ומחקר

למפורט עבד כמדען מחשבים בחברת Massachusetts Computer Associates בין השנים 1970 עד 1977, במכון המחקר SRI International בין 1977 ל-1985, וב-Digital Equipment Corporation ולאחר מכן ב-Compaq בין השנים 1985–2001. בשנת 2001 הצטרף לחטיבת המחקר של מיקרוסופט.
קריירה ומחקר > מערכות מבוזרות

עבודתו של למפורט הניחה את היסודות לתיאוריה של מערכות מבוזרות. בין המאמרים הבולטים שלו נמנים:
"Time, Clocks, and the Ordering of Events in a Distributed System", אשר זכה בפרס דייקסטרה בשנת 2000
"How to Make a Multiprocessor Computer That Correctly Executes Multiprocess Programs", בו הגדיר את הרעיון של עקיבות סדרתית
"The Byzantine Generals' Problem"
"Distributed Snapshots: Determining Global States of a Distributed System"
"The Part-Time Parliament"
מאמרים אלה מתייחסים למושגים כמו שעון לוגי (ממנו נגזר היחס "קרה מוקדם יותר") וכשל ביזנטי (אי-התאמה במידע בין מערכות מקביליות שחלקן עשויות להיות בלתי-אמינות). הם מהמאמרים המצוטטים ביותר בתחום מדעי המחשב, ומתארים אלגוריתמים לפתרון בעיות בסיסיות רבות במערכות מבוזרות, ביניהם:
אלגוריתם פקסוס לבניית קונצנזוס בין מכונות חישוב שונות
אלגוריתם המאפייה למניעה הדדית בין תהליכים במערכת מחשב הדורשים את אותם משאבים בו זמנית
אלגוריתם Chandy-Lamport (אנ') להגדרת מצב גלובלי עקבי (תמונת מצב) במערכת מבוזרת
חתימת למפורט, אחד מאבות הטיפוס של החתימה הדיגיטלית
קריירה ומחקר > LaTeX

למפורט הוא יוצרה של שפת עיצוב המסמכים LaTeX. לאחר שדונלד קנות' פרסם את המהדורות המוקדמות של TeX (שפה ותוכנה לסדר דפוס בעזרת מחשב) בתחילת שנות השמונים, למפורט החל לעבוד לצרכיו האישיים על מערכת פקודות מאקרו שמבוססת על TeX, בתקווה שהיא תהפוך מאוחר יותר לחבילת המאקרו הסטנדרטית. מערכת זו התפרסמה מאוחר יותר בשם LaTeX (שילוב של Lamport ו-TeX).
בשנת 1983 פנה פיטר גורדון, עורך בהוצאת הספרים Addison-Wesley, אל למפורט ושכנע אותו להפוך את מדריך המשתמש של LaTeX לספר, אף שלמפורט היה בספק אם אנשים ישלמו כסף על ספר כזה
. בספטמבר 1984 פרסם למפורט את גרסת 2.06a של LaTeX, ובאוגוסט 1985 את LaTeX 2.09 - הגרסה האחרונה של LaTeX אותה כתב בעצמו. בינתיים, Addison-Wesley פרסמה בשנת 1986 את מדריך המשתמש הראשון של למפורט, LaTeX: A Document Preparation System, שנמכר במאות אלפי עותקים.
ב־21 באוגוסט 1989, בפגישה של קבוצת המשתמשים של TeX באוניברסיטת סטנפורד, העביר למפורט את התחזוקה והפיתוח של LaTeX לפרנק מיטלבך. מיטלבך הקים את צוות LaTeX3 יחד עם כריס רולי וריינר שפף, והם פרסמו את LaTeX 2e, הגרסה הנוכחית של LaTeX, בשנת 1994.
קריירה ומחקר > לוגיקה עיתית

למפורט ידוע גם בעבודתו על לוגיקה עיתית (לוגיקת זמן), בה הציג את הלוגיקה העיתית של פעולות (TLA).
בין תרומותיו ניתן למנות את TLA+‎, שפה להגדרה ובחינה של מערכות מגיבות ובו-זמניות, אותה תיאר בספרו Specifying Systems: The TLA+ Language and Tools for Hardware and Software Engineers  והגדיר כ"ניסיון דון קישוטי להתגבר על סלידתם של מהנדסים ממתמטיקה".
קריירה ומחקר > פרסים ותוארי כבוד

בשנת 2004 קיבל את פרס IEEE על שם עמנואל ר. פיורה המוענק על תרומות בתחום עיבוד נתונים ממוחשב. בשנת 2005 קיבל מאמרו "Reaching Agreement in the Presence of Faults"  את פרס דייקסטרה . בשנת 2008 קיבל את מדליית IEEE על שם ג'ון פון נוימן.
בשנת 2011 נבחר כחבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
למפורט הוא זוכה פרס טיורינג לשנת 2013 על "תרומות יסודיות לתיאוריה ולפרקטיקה של מערכות מבוזרות ובו-זמניות, בעיקר המצאת מושגים כמו סיבתיות ושעונים לוגיים, בטיחות וחיות, מכונות מצב משוכפלות, ועקיבות סדרתית".
בשנת 2014 נבחר לעמית של ה-ACM על תרומות יסודיות לתיאוריה ולפרקטיקה של מערכות מבוזרות ובו-זמניות.
ללמפורט הוענקו חמישה תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות אירופיות: מ-Université de Rennes-I ומאוניברסיטת כריסטיאן אלברכט בקייל בשנת 2003, מבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן בשנת 2004, מ-Università della Svizzera italiana בשנת 2006 ומאוניברסיטת נאנסי בשנת 2007.
לכבוד יום הולדתו השישים של למפורט, אורגנה סדרת הרצאות בסימפוזיון ה-20 על עקרונות המחשוב המבוזר (PODC 2001).
מייטריפלה סיריסנה

פלוואט גמרללג מייטריפלה יאפה סיריסנה (בסינהלית: මෛත්‍රීපාල සිරිසේන, בטמילית: மைத்திரிபால சிறிசேன, נולד ב-3 בספטמבר 1951) הוא פוליטיקאי סרי לנקי שכיהן  כנשיא המדינה השביעי מ-7 בינואר 2015 עד 18 בנובמבר 2019. הוא הנשיא הראשון המגיע מצפון המדינה. סיריסנה הוא חקלאי במקצועו ולא הגיע מן האליטות הפוליטיות במדינה.
ביוגרפיה

סיריסנה נולד ב-3 בספטמבר 1951 במערב סרי לנקה. בצעירותו התעניין בקומוניזם ואף הצטרף למפלגה הקומוניסטית. כשהיה בן 17, השתתף סיריסנה במחאות אנטי-ממשלתיות ואף נעצר בידי המשטרה. במשך כשנתיים הוא ניהל את אגף הנוער של המפלגה ונאסר למשך כ-15 חודשים בגין מעורבות במהומות. לאחר מכן עזב את המפלגה הקומוניסטית לטובת מפלגת החירות ובה התקדם אט אט בשורותיה. הוא החזיק בכמספר תפקידים ובהם ניהול אגף הנהר וגזברות המפלגה. בשנת 1973 סיים את לימודי החקלאות ובשנת 1980 סיים לימודי מדע המדינה במוסקבה שבברית המועצות.
סיריסנה הצטרף לפוליטיקה בשנת 1989 כחבר פרלמנט. בשנת 1997 הוא נבחר לתפקיד מזכיר המפלגה, אך התפטר לאחר מכן. באוגוסט 2000 ניסה להיבחר שוב לתפקיד, אך נכשל. הוא חזר לבסוף לכהן כמזכיר המפלגה באוקטובר 2001. בשנים שלאחר מכן כיהן סיריסנה כשר הממונה על מספר משרדים ממשלתיים ובהם משרד הבריאות ומשרד הפיתוח והסביבה. בשנים 2004–2005 כיהן כראש הפרלמנט. באותה השנה מונה סיריסנה לתפקיד שר החקלאות ובמסגרת תפקיד זה ניסה להיאבק ברעב במדינה. הוא אף כיהן כמספר פעמים כשר ההגנה בפועל ובכך הייתה לו עמדת השפעה במלחמת האזרחים.
לאחר כמספר ימים של ספקולציות בתקשורת הארצית, ב-21 בנובמבר 2014 הודיע סיריסנה על מועמדותו לנשיאות המדינה. הוא הכריז כי הוא מתנגד לתהליכים שלכאורה קורים בסרי לנקה- נפוטיזם, שחיתות ופגיעה בשלטון החוק. ב-19 בדצמבר הוא חשף את המצע שלו שכלל שינוי באופי הבחירות והחלפתן למערכת בחירות בשיטה הרובנית ויחסית. בנוסף על כך, סיריסנה הכריז על כוונה לבטל את המינויים הפוליטיים, ביטול חובות לחקלאים, פיקוח עצמאי על מערכת המשפט והגדלת ההוצאות הממשלתיות בכלל ועל החינוך הציבורי בפרט. סיריסנה הודיע כי הוא מתנגד לכל ועדת חקירה בינלאומית לחקר פשעי מלחמה שבוצעו לכאורה במלחמת האזרחים, וכי הוא יקים ועדה פנימית לחקר הנושא.
בבחירות שהתקיימו ב-8 בינואר 2015, סיריסנה זכה עם כ-51.28% מהקולות, ועם ניצחון בכ-12 מתוך 22 המחוזות במדינה. למרות זאת, מפלגתו של סיריסנה הייתה השנייה בגודלה בפרלמנט. התוצאות היו מפתיעות מכיוון שלכאורה סיכוייו של סיריסנה לנצח היו קלושים בתחילת מערכת הבחירות[דרוש מקור]. הוא הושבע לתפקיד בבוקרו של 9 בינואר 2015 בפני שופט בית המשפט העליון. לפי המנהג הנשיא נשבע בפני נשיא בית המשפט העליון, אך סיריסנה סירב להישבע בפני הנשיא שהחליף את קודמו שהודח.
מיד עם בחירתו מינה ראש ממשלה חדש למדינה, והציע תיקונים לחוקה, שהעבירו סמכויות מהנשיא לפרלמנט. אלה היו צעדים מפתיעים, כיוון שעד אז ניסו הנשיאים להגדיל את סמכויותיהם, אבל סיריסנה סבר שזו הדרך להיאבק בשחיתות. הוא פיזר את הפרלמנט והכריז על בחירות אחריהן הצליח להקים ממשלה בעלת רוב בפרלמנט. בנוסף הודיע שיכהן בתפקיד הנשיא קדנציה אחת בלבד. בנובמבר 2018 הפתיע שוב את המערכת הפוליטית כאשר מינה את הנשיא הקודם, אותו ניצח בבחירות 2015, מהינדה ראג'פקסה כראש הממשלה. בעקבות מתקפת טרור באפריל 2019, בה נהרגו יותר מ-250 בני אדם, ביקש סיריסנה לדחות את הבחירות לנשיאות שנועדו לאותה שנה. בית המשפט העליון לא אישר את הבקשה וראג'פקסה שב ונבחר כנשיא.
לאחר תקריות רצח ואונס רבות במדינה, סיריסנה הכריז כי הוא רוצה לבחון עם הפרלמנט החלת עונש מוות במדינה. בנוסף על כך, הוא חיזק את יחסי סרי לנקה עם הרפובליקה העממית של סין ועם הודו. בפברואר 2015 סיריסנה נפגש עם ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי ושניהם חתמו על הסכמי שיתוף פעולה צבאי בין שתי המדינות.
חיים אישיים

סיריסנה נשוי ויש להם שתי בנות ובן.
הערות שוליים

↑  Maithripala’s finest hour, The Sunday Times, ‏3/5/2015
↑  Sri Lanka crisis: House of Cards in the Indian Ocean, BBC, ‏4/11/2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1197925309  LCCN: n2015251141  VIAF: 317284222   WorldCat (עם VIAF): 317284222
מנואל רוזנטל

| --- | --- |

 לידה:  18 ביוני 1904 פריז, צרפת 
 פטירה:  5 ביוני 2003 (בגיל 98) פריז, צרפת 
 מקום קבורה:  קרמטוריון-קולומבריום דו פר-לאשז 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז 
 זרם:  מוזיקה קלאסית 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 פרסים והוקרה:  מפקד בלגיון הכבוד  פרי בלומנטל (1928)  אביר בלגיון הכבוד 
 פרופיל ב-IMDb
 
מנואל רוזנטל (בצרפתית: Manuel Rosenthal‏; 18 ביוני 1904 – 5 ביוני 2003) היה מלחין ומנצח יהודי-צרפתי, אחד מתלמידיו המעטים של מוריס ראוול והאחרון בהם.
קורות חייו

רוזנטל נולד מחוץ לנישואים בפריז לאנה דבורסוסקי, יהודייה רוסייה, ולאב צרפתי, שאותו מעולם לא פגש. שם משפחתו הוא של אביו החורג, ברנרד רוזנטל. התחיל ללמוד נגינה בכינור בגיל תשע, ונכנס לקונסרבטואר של פריז בשנת 1918, בגיל 14. בין מוריו היה ז'יל בושרי.
קריירת הניצוח שלו החלה בשנת 1934, כשהתקבל כנגן כלי הקשה ומנצח עמית של התזמורת הלאומית של צרפת. הקריירה המוזיקלית שלו נקטעה במלחמת העולם השנייה, כאשר בשנת 1940 נפל בשבי בעת ששירת כטוראי בגדוד חיל רגלים באלזס. במהלך שהותו בשבי ארגן הופעות ואף יצר אופרטה המבוססת על מחזה מאת ז'ורז' קורטלין.
עם שחרורו בשנת 1944 חזר לתזמורת הלאומית הצרפתית והתמנה למנצחה הראשי, משרה בה החזיק עד 1947. משרותיו הבאות היו מנהל מוזיקלי של תזמורת סיאטל משנת 1948 עד 1951 ומנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של ליאז' משנת 1964 עד 1967. כמו כן כיהן רוזנטל כפרופסור לניצוח בקונסרבטואר של פריז משנת 1962 עד 1974.
יצירתו הנודעת ביותר של רוזנטל כמלחין הייתה הבלט Gaîté Parisienne משנת 1938, שהתבסס על מוזיקה של ז'אק אופנבך.
בשנת 1999 פרסם ספר קטן בשם "קרשנדו לאלוהים", בו הוא בוחן ומציג את אמונותיו הדתיות.
רוזנטל נפטר בפריז, בגיל 98.
מייטנריום

מֵיטְנֶרְיוּם (Meitnerium) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר, שסמלו הכימי Mt ומספרו האטומי 109. זהו היסוד השישי בסדרת היסודות העל כבדים וה-17 בסדרת היסודות הטרנס אורניים.
היסטוריה

מייטנריום נוצר לראשונה ב-29 באוגוסט 1982 כאשר המדענים פטר ארמברוסטר וגוטפריד מינצנברג וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים שבדרמשטאדט, גרמניה, הפציצו אטומי 209Bi ביוני 58Fe ב"מאיץ קוי". ההפצצה גרמה להיתוך גרעיני וליצירת איזוטופ 266Mt ונייטרון חופשי.
ב-1986 קיבל היסוד את שמו הנוכחי, מייטנריום. הוא קרוי על שם הפיזיקאית היהודיה ילידת אוסטריה, ליזה מייטנר.
איזוטופים של מייטנריום

עד כה נוצרו 5 איזוטופים של מייטנריום:
266 - זמן מחצית חיים של 3.8 אלפיות השנייה
268 - זמן מחצית חיים של 42 אלפיות השנייה
270 - זמן מחצית חיים של 7.16 אלפיות השנייה
275 - זמן מחצית חיים של 14 אלפיות השנייה
276 - זמן מחצית חיים של 0.249 עד 1.834 שניות (היציב ביותר)
מוריץ שליק

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1882 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 נרצח:  22 ביוני 1936 (בגיל 54) וינה, אוסטריה הפדרלית 
 שם לידה:  Friedrich Albert Moritz Schlick 
 מקום קבורה:  Pötzleinsdorfer Friedhof 
 השקפה דתית:  יהדות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לוזאן, אוניברסיטת היידלברג, אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מנחה לדוקטורט:  מקס פלאנק 
 מוסדות:  אוניברסיטת וינה  אוניברסיטת קיל  אוניברסיטת רוסטוק 
 מונחה לדוקטורט:  קרל פופר, יוסף שכטר 
 זרם:  פוזיטיביזם לוגי
 תחומי עניין:  לוגיקה, פילוסופיה, תורת ההכרה, אסתטיקה, פילוסופיה של הלשון, פילוסופיה של המדע, פיזיקה
 עיסוק:  פיזיקאי, מרצה באוניברסיטה, פילוסוף, פילוסוף של המדע 
 הושפע מ:  לודוויג ויטגנשטיין, אלברט איינשטיין, ארנסט מאך
 השפיע על:  רודולף קרנפ, קורט גדל, הרברט פייגל
 מדינה:  גרמניה 
 
מוריץ שליק (בגרמנית: Moritz Schlick ‏האזנהקובץ:De-Moritz Schlick.oga‏Ⓘ‏; 14 באפריל 1882 – 22 ביוני 1936), היה פילוסוף גרמני, האב המייסד של הפוזיטיביזם הלוגי והחוג הווינאי.
ביוגרפיה > נעוריו ותחילת דרכו

שליק נולד בברלין למשפחה אמידה. למד פיזיקה באוניברסיטת היידלברג ולאחר מכן באוניברסיטת ברלין בהדרכתו של מקס פלאנק.
ביוגרפיה > פרסומים ראשונים בפילוסופיה

ב-1904 השלים את מאמרו "על השתקפות האור במדיום לא-הומוגני" (Über die Reflexion des Lichts in einer inhomogenen Schicht). ב-1908 פרסם את "חכמת החיים" (Lebensweisheit), קונטרס הנוגע לאודימוניזם (תאוריה שעל פיה המוסר הוא תנאי הכרחי ולעיתים אף מספיק לאושר).
מאמרו "טבע האמת על פי הלוגיקה המודרנית" (Das Wesen der Wahrheit nach der modernen Logik) פורסם ב-1910. כתב מספר מאמרים בנוגע לאסתטיקה, כאשר הפנה את תשומת לבו אל בעיות בתורת ההכרה, הפילוסופיה של המדע ושאלות כלליות יותר בנוגע למדע. בנושא אחרון זה, שליק ייחד את עצמו על ידי פרסום מסמך ב-1915 על תורת היחסות הפרטית של איינשטיין, רק עשר שנים לאחר פרסומה. הוא גם פרסם את "חלל וזמן בפיזיקה המודרנית" (Raum und Zeit in der gegenwärtigen Physik), ייחוס שיטתי יותר לפיזיקה הפוסט-ניוטונית.