הלמוט קוהל
הערות שוליים

↑  Obituary: Helmut Kohl - Helmut Kohl earned his place in history by securing the successful reunification of Germany after the collapse of communism., BBC, ‏16 ביוני 2017
↑  Hans Peter Schwarz, Helmut Kohl. Eine politische Biographie (in German), Munich, Germany: Deutsche Verlags-Anstalt, 2012, עמ' pp. 42–43
↑  Dan van der Vat, Helmut Kohl obituary - Dour and imperturbable German chancellor for 16 years who was the main architect of the country’s reunification, The Guardian, ‏16 ביוני 2017
↑  שמה המלא של עבודת הדוקטורט של קוהל: "ההתפתחות הפוליטית בפפאלץ ותחיית המפלגות מאז 1945." (Die politische Entwicklung in der Pfalz und das Wiedererstehen der Parteien nach 1945)
↑  Horst Möller, Helmut Kohl - Historian, Minister President, Federal Chancellor Dr. phil., Dr. h.c. mult. April 3, 1930 Ludwigshafen June 16, 2017 Ludwigshafen, Konrad-Adenauer-Stiftung
↑  40 Jahre Universität Trier Festvortrag von Ministerpräsident a.D. Professor Dr. Bernhard Vogel Ehrenvorsitzender der Konrad-Adenauer-Stiftung (40 שנה להרצאה החגיגית של ראש הממשלה לשעבר פרופסור דר. ברנהרד פוגל יו"ר כבוד של קרן קונראד אדנאואר באוניברסיטת טריר) (עמ' 10)
↑  ROSEMARY RIGHTER, Helmut Kohl, provincial warhorse - A great European who was as German as it gets., POLITICO, ‏16 ביוני 2017
↑  Time magazine September 13, 1976
↑  טוני ג'אדט, אחרי המלחמה: תולדות אירופה מאז 1945, האוניברסיטה הפתוחה, 2005, עמ' 700
↑  James M. Markham, BONN PARLIAMENT VOTES OUT SCHMIDT AND ELECTS KOHL (הפרלמנט בבון מצביע להדיח את שמידט ובוחר בקוהל), באתר The New York Times, ‏2 באוקטובר 1982
↑  טוני ג'אדט, אחרי המלחמה, 2005, עמ' 594
↑  Election to the 10th German Bundestag on 6 March 1983 (בחירות לבונדסטאג הגרמני העשירי ב-6 במרץ 1983), באתר bundeswahlleiter (הקצין השב הפדרלי)
↑  The Euromissile crisis of 1977 to 1982 (משבר הטילים האירופי מ-1977 ועד ל-1982), באתר CVCE. European Union
1 2  William Drozdiak, Kohl Defends Missiles (קוהל מגן על הסדר הטילים), באתר וושינגטון פוסט (The Washington Post), ‏22 בנובמבר 1983
↑  עיתון דבר, קוהל מהמר, באתר הספרייה הלאומית של ישראל, ‏28 באוגוסט 1983
↑  Bernard Weinraub, REAGAN JOINS KOHL IN BRIEF MEMORIAL AT BITBURG GRAVES (רייגן מצטרף לקוהל באזכרה קצרה בקברי ביטבורג), באתר New York Times, ‏6 במאי 1985
↑  Ronald Reagan Administration: The Bitburg Controversy - 1985 (ממשל רונלד רייגן: מחלוקת ביטבורג - 1985), באתר Jewish Virtual Library (הספרייה היהודית המקוונת) (באנגלית)
↑  עיתון חדשות, קוהל: הסיר מכשול, באתר הספרייה הלאומית של ישראל, ‏27 באוגוסט 1987
↑  טוני ג'אדט, אחרי המלחמה, 2005, עמ' 750
↑  François Mitterrand, Of Germany and France, ‏CVCE (Centre Virtuel de la Connaissance sur l'Europe) - EU
↑  Election to the 12th German Bundestag, Bundestag, ‏on 2 December 1990
↑  טוני ג'אדט, אחרי המלחמה, 2005, עמ' 753
↑  WILLIAM TUOHY, Kohl Retreats, Says He Accepts Polish Borders : Europe: Warsaw cautiously welcomes the news. West Germany will propose a formal treaty Thursday., Los Angeles Times, ‏MARCH 7, 1990
↑  טוני ג'אדט, אחרי המלחמה, 2005, עמ' 755
↑  Election to the 13th German Bundestag, Bundestag, ‏on 16 October 1994
↑  Jörg Bibow, The Economic Consequences of German Unification: The Impact of Misguided Macroeconomic Policies, Public Policy Brief Highlights, ‏2001
↑  טוני ג'אדט, אחרי המלחמה, 2005, עמ' 756
↑  עיתון חדשות, הקנצלר קוהל התקבל בפרחים ובמטח ביצים, באתר הספרייה הלאומית של ישראל, ‏8 באפריל 1991
↑  Ian Johnson, Bespattered Kohl tries to strike back at egg-flinging protesters (קוהל המבולבל מנסה להכות בחזרה במפגינים שמטילים עליו ביצים), באתר The Baltimore Sun (בולטימור סאן), ‏11 במאי 1991
↑  Harvey Clark Greisman, Kohl’s roll of the dice in 1991 helped further destabilise the Balkans (תפקידו של קוהל בערבוב ב-1991 תרם להתערערות יוגוסלביה), באתר Financial Times, ‏21 ביוני 2017
1 2  Spencer Kimball, The Balkan Dilemma: Germany returns to military action (הדילמה הבלקנית: גרמניה שבה לפעילות צבאית), באתר Deutsche Welle (DW), ‏28 בדצמבר 2010
↑  Von Gerd Langguth, The Scandal that Helped Merkel Become Chancellor (השערורייה שעזרה למרקל להגיע למשרת הקנצלר), באתר Der Spiegel, ‏8 ביולי 2009
↑  Kyle James, The scandal that rocked the government of Helmut Kohl (השערורייה שהרעידה את ממשלתו של הלמוט קוהל), באתר Deutsche Welle (DW), ‏18 בינואר 2010
↑  JOHN C. KORNBLUM, Helmut Kohl: The German Chancellor Who Wished for Too Much (הלמוט קוהל: הקנצלר הגרמני שייחל ליותר מדי), באתר Politico, ‏28 בדצמבר 2017
↑  יצחק שמיר (אוטוביוגרפיה), סיכומו של דבר, תל אביב, ישראל: ידיעות ספרים, 1994, עמ' 145
↑  אלדד בק, הקנצלרית: מרקל, ישראל והיהודים, עמ' 162.
↑  תום שגב, המיליון השביעי: הישראלים והשואה, הוצאת כתר, 1991, עמ' 376–377
↑  עיתון חדשות, קוהל: אנו אחראים לביטחון ישראל, באתר הספרייה הלאומית של ישראל, ‏8 באפריל 1987
↑  ברק רביד,'"`UNIQ--nowiki-00000027-QINU`"'הנה באה הצוללת, באתר הארץ, 23 במרץ 2012
↑  אלדד בק, 5 ("לא חשבתי ללכת לפוליטיקה"), הקנצלרית: מרקל, ישראל והיהודים, ראשון לציון, ישראל: הוצאת ידיעות ספרים, 2017, עמ' 133 - 134
↑  יצחק שמיר, סיכומו של דבר, 1994, עמ' 283
↑  עיתון חדשות, הקנצלר קוהל לקונגרס היהודי: אל תתערבו בפוליטיקה שלנו, באתר הספרייה הלאומית של ישראל, ‏12 באוקטובר 1993
↑  World Leaders in Attendance at the Funeral of the Late Prime Minister Yitzhak Rabin., Israel Ministry of Foriegn Affairs, ‏November 6, 1995
↑  עזר ויצמן (אוטוביוגרפיה), רות, סוף, תל אביב, ישראל: הוצאת ידיעות אחרונות, 2002, עמ' 143
↑  The secret pain that only death could silence (הכאב הסודי שרק המוות יכול להשקיט), באתר The Guardian, ‏15 ביולי 2001
↑  Craig R. Whitney and Alan Cowell, Helmut Kohl, Chancellor Who Reunited Germany, Dies at 87, The New York Times, ‏16 ביוני 2017
↑  Constanze Stelzenmüller, Opinion: Helmut Kohl: A great and flawed statesman (חוות דעת: הלמוט קוהל: מדינאי גדול ובעל פגמים), באתר The Washington Post, ‏17 ביוני 2017
↑  The 'ordinary but ambitious' girl from the east who is set to be Germany's next leader (הילדה ה"רגילה אם כי שאפתנית" מהמזרח המכוונת להיות למנהיגת גרמניה הבאה), באתר The Guardian
↑  אלדד בק, הקנצלרית, 2017, עמ' 172
| הקנצלרים של גרמניה |
| --- | --- | --- |
| הקיסרות הגרמנית | הנסיך אוטו פון ביסמרק • הרוזן לאו פון קפריבי • כלודוויג, נסיך הוהנלוהה-שילינגספירסט • הנסיך ברנהרד פון בילוב • תאובלד פון בתמן-הולווג • גאורג מיכאליס • הרוזן גאורג פון הרטלינג • הנסיך מקסימיליאן מבאדן • פרידריך אברט |  |
| רפובליקת ויימאר | פרידריך אברט • פיליפ שיידמן • גוסטב באואר • הרמן מילר • קונסטנטין פרנבאך • יוזף וירט • וילהלם קונו • גוסטב שטרזמן • וילהלם מרקס • הנס לותר • וילהלם מרקס • הרמן מילר • היינריך ברינינג • פרנץ פון פאפן • קורט פון שלייכר |  |
| גרמניה הנאצית | אדולף היטלר • יוזף גבלס • לוץ שוורין פון קרוזיק (ראש השרים) |  |
| הרפובליקה הפדרלית של גרמניה | קונראד אדנאואר • לודוויג ארהארד • קורט גאורג קיזינגר • וילי ברנדט • הלמוט שמידט • הלמוט קוהל • גרהרד שרדר • אנגלה מרקל • אולף שולץ |  |
פורטל גרמניה
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: הלמוט שמידט | קנצלר גרמניה  1982–1998 | הבא: גרהרד שרדר |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263834005171  PLWABN: 9810555230505606  BIBSYS: 90658765  BNE: XX830098  BnF: cb12144018g (data)  CANTIC: a20414717  CiNii: DA05345859  GND: 118564595  ICCU: TO0V006652  ISNI: 0000 0001 2145 5475  LCCN: n50042957  LNB: 000046812  MusicBrainz: 6fcb3bdc-58fd-4110-878e-648e599ac9a2  NARA: 10581292  NDL: 00620947  NKC: jn20000700928  NLK: KAC2019F2487  NSK: 000040716  NTA: 067761895  RERO: 02-A003465005  SELIBR: 236445  SNAC: w6md0xms  SUDOC: 029931355  VIAF: 100951272   WorldCat (עם VIAF): 100951272 
הלמוט קוהל, 1969.
קוהל ב-1975, השר-הנשיא של המדינה הפדרלית ריינלנד-פפאלץ מטעם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית (CDU).
הקנצלר קוהל נואם בוועידת המפלגה הפדרלית ה-34 של ה-CDU בריינגולדהאל, מיינץ, בין 6 ל-8 באוקטובר 1986.
פסגת ראשי מדינות G-7 בבריטניה, משמאל לימין: קוהל (גרמניה), קרקסי (איטליה), נקסונה (יפן), רייגן (ארצות הברית), תאצ'ר (בריטניה), מיטראן (צרפת), טרודו (קנדה) ות׳ורן (הנציבות האירופית). 8 ביוני 1984.
נשיא צרפת פרנסואה מיטראן, במקור התנגד לאיחוד גרמניה ובהמשך קשר את כלכלת ארצו יד ביד עם האחרונה.
קוהל ביחד עם הנס-דיטריך גנשר (שר החוץ וסגן הקנצלר) מייצגים את ציר גרמניה המערבית בישיבת המועצה האירופית, 1987.
קוהל נואם בפתיחת שער ברנדנבורג עם איחוד גרמניה מחדש, 22 בדצמבר 1989.
הקנצלר קוהל עם נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, 1998
הלמוט קוהל, 2012.
אנגלה מרקל, היורשת הפוליטית של קוהל שכונתה "הילדה שלו" והייתה המרוויחה הפוליטית העיקרית משערוריית התרומות.
קוהל ביחד עם אשתו השנייה, מייקה ריכטר-קוהל, ב-30 בספטמבר 2009.
הנלורה קוהל-רנר, אשתו הראשונה של הלמוט (1987).
פגישה ממלכתית בבית הלבן, מימין לשמאל: הלמוט קוהל, הנלורה קוהל, ננסי רייגן ורונלד רייגן.