stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חליסקו

חַליסקוֹ (ספרדית: Jalisco; שמה הרשמי: המדינה החופשית והריבונית של חליסקו, ספרדית: Estado Libre y Soberano de Jalisco), היא אחת מ-31 מדינות, אשר יחד עם המחוז הפדרלי מקסיקו סיטי, מרכיבות את 32 הגופים הפדרליים של מקסיקו. עיר הבירה שלה והעיר הגדולה ביותר בה היא גוודלחרה.
חליסקו ממוקמת בחוף המערבי המרכזי, הגובל באוקיינוס השקט. היא מחולקת ל-125 מחוזות והיא אחת המדינות החשובות של מקסיקו בשל המשאבים הטבעיים שלה, כמו גם ההיסטוריה שלה. מאפיינים רבים מהתרבות המקסיקנית הידועים מחוץ למקסיקו מקורם בחליסקו, כגון: מריאצ'י, טקילה ועוד. מבחינה כלכלית, היא מדורגת במקום השלישי מבין המדינות של מקסיקו, עם מרכז תעשייתי גדול במטרופולין גואדלחרה, שהיא המטרופולין השנייה בגודלה במקסיקו.
חליסקו, היא ביתם של שתי קבוצות ילידים, ויצ'ולס ונגואס וכן אוכלוסיות מהגרים גדולות מארצות הברית וקנדה המתגוררים בסביבות אגם צ'פלה וחופי פוארטו ואיארטה.
גאוגרפיה

חליסקו היא המדינה השביעית בגודלה במקסיקו. היא שוכנת לחוף האוקיינוס השקט לאורך של 342 ק"מ. היא גובלת בצפון עם המדינות, נאיאריט, סקטקס ואגואסקליינטס, במערב עם מדינת גואנחואטו ובדרום עם המדינות מיצ'ואקאן וקולימה.
השטח במדינת חליסקו, מגוון וכולל יערות, חופים, מישורים ואגמים. הגובה במדינה, משתנה מ-0 ועד 4,300 מטר מעל פני הים, מהחוף ועד לראש הר הגעש נוואדו דה קולימה. אזור חליסקו כולל אזורים צחיחים, אזורים צחיחים למחצה, יערות טרופיים, טרופי נשירים, עשבים, שיחים ויערות עצי אלון, עצי אורן ועצי אשוח. 52% מסוגי הציפורים (525), 40% מהיונקים (173) ו-18% מהזוחלים, שחיים במקסיקו נימצאים במדינה.
45 ק"מ דרומית-מזרחית לגוודלחרה, בגבול עם מדינת מיצ'ואקן, נמצא אגם צ'פלה, אגם מים מתוקים הגדול והחשוב ביותר במקסיקו, שאורכו המרבי 80 ק"מ, רוחבו המרבי 18 ק"מ ועומקו מרבי של 10.5 מטר.
יוזף מרקס

| --- | --- |

 לידה:  11 במאי 1882 גראץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  3 בספטמבר 1964 (בגיל 82) גראץ, אוסטריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי בווינה 
 מוקד פעילות:  אוסטריה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גראץ 
 סוגה:  סימפוניה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  העיטור האוסטרי למדע ואמנות (1957)  פרס וינה למוזיקה (1952)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת וינה  טבעת הכבוד של העיר וינה 
 
יוזף מרקס
יוזף רופרט רודולף מרקס (בגרמנית: Joseph Rupert Rudolf Marx;‏ 11 במאי 1882 בגראץ – 3 בספטמבר 1964 בגראץ) היה מלחין, מורה ומבקר אוסטרי.
בראיון שנתן לאלייזה מאך ("פסנתרנים דגולים בני זמננו מדברים בשם עצמם"; "ספרי דובר על מוזיקה"), אמר חורחה בולט, כי "הקונצ'רטו הרומנטי לפסנתר" של יוזף מרקס היה האהוב עליו ביותר מבין הקונצ'רטי הווירטואוזיים הגדולים, הודות למפגן הכוח הכביר שהוא דורש מן הסולן.
בשנת 1914 הוא התחיל ללמד באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה. מספר שנם הוא היה רקטור של המוסד. ז'אק דה מנשה היה בין תלמידיו.
יצירות > יצירות ווקאליות

Ein Neujahrshymnus ("מזמור לשנה החדשה") (1914)
Berghymne ("מזמור הררי") (1910)
Herbstchor an Pan ("מקהלת סתיו לאל פן") למקהלה מעורבת, מקהלת נערים, עוגב ותזמורת (1911)
Morgengesang ("שירת בוקר") למקהלת גברים ותזמורת (1910)
Abendweise ("נעימת ערבית") (1912)
Gesang des Lebens ("שיר חיים") למקהלת גברים ועוגב (1914)
כ-150 לידר, שערים וארבעה מהם מצויים גם כשירים תזמורתיים
Verklartes Jahr ("שנת זוך") לקול בינוני ותזמורת (מחזור שירי תזמורת, 1932, קיים גם כשירים תזמורתיים)
יצירות > יצירות אינסטרומנטליות

Eine Herbstsymphonie ("סימפוניית סתיו", 1921)
Eine symphonische Nachtmusik ("מוזיקת לילה סימפונית", 1922)
Idylle - Concertino über die pastorale Quart "אידיליה" קונצ'רטינו על הרביע הפסטורלי, 1925)
Eine Frühlingsmusik ("מוזיקת אביב,, 1925)
Nordland-Rhapsodie ("רפסודיה נורדית"), 1929)
Alt-Wiener Serenaden ("סרנדות מווינה הישנה", 1941)
"סימפוניה בסגנון קלאסי" לתזמורת מיתרים, (1944)
"פרטיטה בסגנון עתיק לתזמורת מיתרים" (1945)
Feste im Herbst ("חגיגות סתיו", 1946)
"קונצ'רטו רומנטי לפסנתר" במי מז'ור (1919-20)
"Castelli Romani" ("ארמונות רומאיים") לפסנתר ותזמורת במי במול מז'ור (1929-30)
יצירות > יצירות אחרות

שישה קטעים לפסנתר (1916)
רביעיית מיתרים בלה מז'ור (1936, עיבוד מ-1948 ל"קוורטטו כרומטיקו")
Quartetto in modo antico ("רביעייה בסגנון עתיק", (1938)
Quartetto in modo classico ("רביעייה בסגנון קלאסי", 1941)
שתי סונאטות לפסנתר
יצירות לצ'לו ופסנתר
"טריו-פנטזיה"
שלוש יצירות לרביעיית פסנתר
קטעים לעוגב
קטעים לפסנתר שלא יצאו לאור
יצירות לקול והרכב קאמרי
חיפושיות מאוהבות

| --- | --- |

 בימוי:  ברט גילט
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מוזיקה:  פרנק צ'רצ'יל
 אנימטור:  לס קלארק ג'ק קינג טום פלאמר דייוויד הנד נורם פרגוסון פרנסי דה טרמאודן ג'ו דלגאלו צ'ארלס הוטצ'ינסטון אד לאב פרנק טיפר הארדי גרמטצקי המילטון לוסק ביל רוברטס פרד מור אדי דונלי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 הקרנת בכורה:  1 באוקטובר 1932
 משך הקרנה:  7:04 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מצויר 
 סרט קודם:  המלך נפטון
 סרט הבא:  תינוקות ביער
 דף הסרט ב־IMDb
 
חיפושיות מאוהבות (באנגלית: Bugs in Love) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1932, מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות". זה היה הסרט האחרון בסדרה שהופק בשחור-לבן.
עלילה

קרנבל נעשה על ידי חרקים מתוך אשפה. הקרנבל כולל גלגל ענק העשוי מצמיגי אופניים ודוושות, מגלשה עשויה מצינור, ונגן תקליטים מסובב.
שני חרקים מאוהבים מחליקים על מראה שבורה כאשר נקבת החרק עוזבת לביתה כדי להתאוורר. החרק הזכר עוקב אחריה. בזמן שהשניים מחזרים, עורב עף מבחין בשני החרקים, ומלקק את שפתיו. הוא מתחיל לרדוף אחרי שני החיפושיות. העורב מפחיד את החרק הזכר לתוך בקבוק זכוכית ושם פקק על הבקבוק. נקבת החרק רצה לתוך ביתה. העורב עוקב אחריה, ורודף אחריה ברחבי החדר בזמן שהיא מנסה להתחבא. בינתיים, החרק הזכרי בורח מהבקבוק שבו היה לכוד ורץ להציל את אהובתו. החרק הזכר מתחיל להילחם בעורב כאשר חרק אחר רואה את הקרב. הוא מזהיר את כל החרקים האחרים בקרנבל מפני העורב. החרקים עוצרים את מה שהם עושים ויחד מביסים את העורב ומצילים את בני הזוג.
עיבודי קומיקס

רצועת הקומיקס של סימפוניות טיפשיות החלה ב-10 בינואר 1932 עם קו עלילה על באקי באג, דמות מקורית בהשראת חיפשיות מאוהבות.[דרושה הבהרה] בוקי כיכב ברצועת הסימפוניה האווילית עד 4 במרץ 1934.
בשנת 1943, ספר הקומיקס האנתולוגי "קומיקס וסיפורים של וולט דיסני" החל לפרסם סיפורי קומיקס מקוריים באורך מלא, והסיפור החדש הראשון בן 10 עמודים של באקי באג הופיע בגיליון מס' 39 (דצמבר 1943) - "תרופה לגאוט", מאת אל טליפרו. הסיפורים של באקי הופיעו מדי חודש במשך שש השנים הבאות, והסתיימו בגיליון מס' 120 (ספטמבר 1950). הסיפורים צוירו על ידי מספר אמנים, ביניהם קרל בואטנר, ויוי ריסטו, ראלף היימדאל וטוני סטרובל.
מדיה ביתית

הסרט הופץ ב-19 בדצמבר 2006, באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'.
הערות שוליים

↑  "Disney's "Bugs in Love" (1932)".
↑  "Walt Disney's Comics and Stories #120". Inducks. נבדק ב-20 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bucky Bug - A Cure for Gout". Inducks. נבדק ב-20 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bucky Bug in Walt Disney's Comics and Stories". Inducks. נבדק ב-20 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
טבלן מערבי

| טבלן מערבי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: טבלנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טבלניים
סוג:: טבלן צפון-אמריקני
מין:: טבלן מערבי
שם מדעי
 Aechmophorus occidentalis ‏לורנס, 1858
תחום תפוצה
 בוורוד: אזורי רבייה באדום: אזורי יציבות בכחול: אזורי חריפה

טבלן מערבי (שם מדעי: Aechmophorus occidentalis) הוא מין של טבלן מהסוג טבלן צפון-אמריקני, הידוע בעיקר בשל ריקוד החיזור המרהיב שלו, שבמהלכו הזכר והנקבה רצים ביחד על המים. זהו הטבלן הגדול ביותר שחי בצפון אמריקה. תחום תפוצתו של הטבלן מתפרש מדרום קנדה עד לקליפורניה, והוא מעדיף לחיות באגמי מים מתוקים ובביצות שבהם ישנם צמחי מים שמגיעים אל מעל לפני המים. בחורף הטבלן נודד למפרצים חצי-מלוחים, אזורי מים מלוחים, שפכי נהרות או חופים מוגנים. הטבלן המערבי ניזון בעיקר מדגים שאותם הוא תופס על ידי צלילה, אך לעיתים גם מחרקים, רכיכות וסרטנים.
תיאור

פלג-גופו העליון וגבו של טבלן מערבי בוגר שחורים-אפורים, כשהצבע נעשה שחור לחלוטין באזור גב הצוואר. צדי גופו בצבע אפור בהיר יותר, ופלג גופו התחתון לבן. כיפתו בצבע שחור ועיניו אדומות. זנבו של הטבלן קצר מאוד. חלקו התחתון של הראש לבן, והמקור צהוב. הטבלן מאופיין בחד-צורתיות זוויגית, וצעירים דומים במראם לבוגרים.
אורכו של הטבלן הוא 55–75 ס"מ, והוא שוקל 795 גרם - 2 ק"ג, בעוד מוטת כנפיו היא כ-79–102 ס"מ. צווארו ארוך במיוחד.
תת-מינים

ישנם שני תת-מינים של הטבלן המערבי:
Aechmophorus occidentalis occidentalis  - נמצא בדרום-מערב ובדרום-מרכז קנדה ובצפון-מרכז ומערב ארצות הברית.
Aechmophorus occidentalis ephemeralis  - נמצא במערב-מרכז ובדרום-מרכז מקסיקו.
רבייה > טקסי החיזור

הטבלן המערבי ידוע בזכות טקס החיזור המרהיב שלו, המתרחש כולו במים. הטקס מתחיל בקריאות, ולאחר מכן הזכר והנקבה מתחילים לחקות זה את זה בסדרה של תנועות, המתחילה בנענוע-הראש והתזת מים. לאחר שהקשר בין הזכר לנקבה מבוסס, מתחיל "ריקוד העשבים", שבמהלכו הזכר והנקבה מרימים את חזם מהמים, בעוד עשבים תפוסים במקורם. אז הם משפשפים את מקוריהם, כשהעשבים משתלשלים מהם. לאחר מכן מגיע השלב המרהיב ביותר של ריקוד החיזור: הזכר והנקבה מביטים זה בזו, ופותחים יחד בריצה מהירה על פני המים, בשני מסלולים מקבילים, כשצוואריהם מתוחים קדימה.
רבייה > קינון וגידול הגוזלים

הטבלנים המערביים הם חברותיים, ובאגם אחד עשויים להיות מספרים גדולים של זוגות מקננים. הקן נבנה בדרך כלל מחומרים צמחיים בצורת תל, עם שקע במקום שבו מונחות הביצים, וממוקם על צמחייה צפה. לעיתים רחוקות הקן אף מוקם על היבשה. הזכר והנקבה בונים את הקן ביחד מצמחייה צפה, מחומרים צמחיים שנמצאו מתחת למים או מצמחים שגדלים בסביבות הקן. הנקבה מטילה 3–4 ביצים חומות-תכולות, שאורכן 3.5-4.2 ס"מ.
הערות שוליים

↑  טבלן מערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544538905171 
זוג טבלנים שוחים
יוזף מסופוסט

יוזף מסופוסט (בצ'כית: Josef Masopust; ‏ 9 בפברואר 1931– 29 ביוני 2015) היה כדורגלן ומאמן צ'כוסלובקי.
ביוגרפיה

במשך רוב הקריירה שלו (1952–1968), שיחק מסופוסט במועדון דוקלה פראג, בעיקר בתפקיד קשר. בשנת 1962 זכה בכדור הזהב, ולאחר פרישתו נבחר ל"כדורגלן הזהב" של צ'כיה במסגרת פרסי היובל של אופ"א. הוא נודע בשל שליטתו הגבוהה בכדור, ויכולתו ליצור במרכז המגרש עבור שחקני קבוצתו הזדמנויות יעילות להתקפה לכיוון השער.
הוא ערך בין השנים 1954–1966 63 הופעות וכבש 10 שערים עבור נבחרת צ'כוסלובקיה, והיה בהרכב שלה במונדיאל 1958 ו-1962. במונדיאל 1958 כשלה צ'כוסלובקיה כשהודחה כבר בשלב הבתים. במונדיאל 1962 היה לבין השחקנים המצטיינים לאורך הטורניר והגיע איתה עד לגמר נגד ברזיל. בגמר מסופוסט כבש את השער הראשון במשחק אך ברזיל ניצחה בסוף המשחק 1-3. בסיום הטורניר הוא נבחר להיות בנבחרת המצטיינת וזכה בכדור הארד.
בשנת 1965 זומן מסופוסט לשחק במשחק הפרידה של סטנלי מתיוס האנגלי, כאשר זה היה בן 50. במוקדמות מונדיאל 1966 נכשלה צ'כוסלובקיה להעפיל לטורניר כאשר מסופוסט שיחק במשחק מוקדמות אחד, בהפסד 1-0 לרומניה במאי 1965. הופעתו האחרונה במדי הנבחרת הייתה במאי 1966 נגד ברית המועצות.
את שנותיו האחרונות ככדורגלן פעיל שיחק בקבוצת קרוסינג אילוייט (1968–1970). לאחר פרישתו הפך למאמן כדורגל, ואימן בשנות ה-70 עד שנות ה-90 קבוצות כגון דוקלה פראג ופ.צ ברנו. בשנים 1984–1987 אימן את נבחרת צ'כוסלובקיה. הוא גם אימן מחוץ לצ'כוסלובקיה: בשנים 1988–1991 כיהן כמאמן הנבחרת האולימפית של אינדונזיה.
במרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. ב-2011 הוצב פסלו של מסופוסט מחוץ לאצטדיון הביתי של דוקלה פראג, אצטדיון ג'וליסקה.
מסופוסט מת בביתו בפראג ב-2015, בגיל 84. על אף שלא ניתנה סיבת מותו הטלוויזיה הציבורית בצ'כיה הצהירה כי נאבק במחלה קשה ממושכת.
תארים

אליפות צ'כוסלובקיה (8): 1953, 1956, 1957/58, 1960/61, 1961/62, 1962/63, 1963/64, 1965/66
הגביע הצ'כוסלובקי (3): 1960/61, 1964/65, 1965/66
סגנית גביע העולם: 1962
מקום שלישי באליפות אירופה: 1960
כדור הזהב: 1962
כדור הכסף של המונדיאל: 1962
נבחרת הטורניר של המונדיאל: 1962
נבחרת השנה בעולם (2): 1962, 1964
השחקן הצ'כוסלובקי של השנה: 1966
פרס נשיא אופ"א
הערות שוליים

↑  Czech pride in marvellous Masopust. UEFA, 29 June 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810653476705606  GND: 1037883454  ISNI: 0000 0001 0954 8388  LCCN: n88201059  NKC: jk01080495  VIAF: 11406205   WorldCat (עם VIAF): 11406205 
מסופוסט לצד איבו ויקטור (ימין) וזדנק נהודה (שמאל)
זכויות להט"ב בארקנסו

| --- | --- |

ארקנסו, ארצות הברית
 מעמד בחוק:  הומוסקסואליות ולסביוּת חוקיות משנת 2002
 טרנסג'נדריות:  המדינה מתירה לטרנסג'נדרים לשנות את מגדרם, אך רק לאחר ניתוח לשינוי מין
 שירות צבאי:  להט"בים מורשים לשרת בכוחות המזוינים של ארצות הברית
 הגנה מפני אפליה:  קיימת הגנה מפני אפליה בערים בודדות בלבד
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  נישואים חד־מיניים חוקיים משנת 2015
 אימוץ:  זוגות חד־מיניים מורשים לאמץ ילדים משנת 2011
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד(כחלק מארצות הברית)
זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) במדינת ארקנסו שבארצות הברית התקדמו במאה ה־21. עם זאת, להט"בים בארקנסו עדיין חווים מספר קשיים שהטרוסקסואלים אינם חווים מבחינת החוק. זוגות חד־מיניים במדינה מורשים לאמץ ילדים משנת 2011 ולהינשא משנת 2015, אך חוקי המדינה אינם אוסרים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית, מה שמותיר להט"בים פגיעים בפני אפליה.
מעמדם של הומוסקסואלים ושל לסביות בחוק

בשנת 1838 מדינת ארקנסו חוקקה חוק שאסר פעילות מינית הומוסקסואלית. החוק קבע מאסר של שנה עד 21 שנים עבור מי שהואשם במעשה סדום או בקיום משכב זכר. בשנת 1977 החוק שונה כך שיאסור רק פעילות מינית הומוסקסואלית או יחסי מין בין בני אדם לבעלי חיים, מה שהפך את שאר מעשי הסדום לחוקיים במדינה.
בשנת 2002 בית המשפט העליון של ארקנסו קבע שהאיסור על פעילות מינית בין בני אותו המין אינו חוקתי משום שהוא מפר את הזכות לפרטיות ואת הזכות לשוויון. כתוצאה מכך, בוטל האיסור על הומוסקסואליות במדינה.
ב־4 באפריל 2005 בית הנבחרים של מדינת ארקנסו אישר פה אחד הצעת חוק שנועדה לבטל את האיסור על פעילות מינית בין בני אותו המין. להצעת החוק לא הייתה השפעה בפועל משום שבית המשפט העליון של ארקנסו ביטל את האיסור עוד בשנת 2002, אך האיסור נותר על כנו בספר החוקים של המדינה והצעת החוק נועדה להסירו. ב־7 באפריל 2005 הסנאט של ארקנסו אישר גם הוא את הצעת החוק פה אחד, ולאחר מכן המושל מייק האקבי חתם עליה. החוק נכנס לתוקף ב־12 באפריל 2005.
נישואים חד־מיניים

ב־2 בנובמבר 2004 אזרחי ארקנסו אישרו במשאל עם תיקון לחוקת המדינה, לפיו נישואים מוגדרים כאיחוד בין גבר ואישה בלבד. משאל העם עבר ברוב של 75%, מה שגרם להחלת איסור חוקתי על נישואים חד־מיניים בארקנסו.
ב־9 במאי 2014 השופט כריס פיאצה קבע בפסק דין תקדימי שהאיסור על נישואים חד־מיניים במדינת ארקנסו אינו חוקתי, וב־15 במאי הוא הוציא פסק דין סופי שהורה למדינה להפסיק לאכוף את האיסור על נישואים כאלה. מאות זוגות חד־מיניים החלו לקבלרישיונות נישואים בארקנסו, אך ב־16 במאי בית המשפט העליון של המדינה עיכב את הביצוע של פסק הדין כדי לאפשר למדינה לערער עליו.
ב־25 בנובמבר 2014 קבעה גם קריסטין בייקר, שופטת פדרלית, שהאיסור על נישואים חד־מיניים בארקנסו אינו חוקתי. עם זאת, השופטת עיכבה את הביצוע של פסק הדין כדי לאפשר למדינה לערער עליו, ועל כן נישואים חד־מיניים נותרו בלתי חוקיים בארקנסו.
ב־26 ביוני 2015 בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע בפסק דין אוברגפל נגד הודג'ס שנישואים הם זכות חוקתית תחת התיקון ה־14 לחוקת ארצות הברית, ושזכות זו חייבת להינתן גם לזוגות חד־מיניים. כתוצאה מכך, בוטל האיסור על נישואים חד־מיניים בארקנסו וביתר המדינות בארצות הברית שבהן היה איסור כזה.
אימוץ והורות

ב־4 בנובמבר 2008 אזרחי ארקנסו אישרו במשאל עם חוק שאסר על זוגות שאינם נשואים לאמץ ילדים. החוק נועד בעיקר למנוע אימוץ על ידי זוגות חד־מיניים, מאחר שזוגות אלה לא הורשו להינשא בארקנסו באותה התקופה. ב־7 באפריל 2011 בית המשפט העליון של ארקנסו קבע שחוק האימוץ שעבר במשאל העם אינו חוקתי משום שהוא מחייב זוגות המעוניינים לאמץ ילדים להינשא, ובכך עשוי לפגוע בזכות לפרטיות של זוגות אלה. כתוצאה מכך, מדינת ארקנסו החלה להכיר באימוץ של זוגות חד־מיניים.
אימוץ והורות > תעודות לידה

בדצמבר 2015 שופט מחוזי קבע שחוק תעודות הלידה במדינת ארקנסו אינו חוקתי משום שהוא מפלה זוגות חד־מיניים באופן בלתי הוגן. החוק אפשר לאבות הטרוסקסואלים שאינם ביולוגיים לרשום את שמותיהם בתעודות הלידה של ילדיהם, אך לא אפשר לאימהות לסביות שאינן ביולוגיות לעשות זאת. המדינה ערערה על ההחלטה לבית המשפט העליון של ארקנסו. בדצמבר 2016 בית המשפט העליון של המדינה ביטל את החלטת השופט המחוזי, וקבע שחוק תעודות הלידה חוקתי. השופט ג'ו הארט כתב: ”הכרה באמיתות ביולוגיות בסיסיות אינה מפרה את הזכות לשוויון”.
ב־26 ביוני 2017 בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע שהחלטת בית המשפט העליון של ארקנסו מהווה הפרה מובהקת של פסק דין אוברגפל נגד הודג'ס שהתקבל שנתיים לפני כן. לפי החלטת בית המשפט העליון של ארצות הברית, חוק תעודות הלידה של מדינת ארקנסו לא היה חוקתי. באוקטובר 2017 בית המשפט העליון של ארקנסו הכיר בכך שחוק תעודות הלידה לא היה חוקתי, וקבע שזוגות חד־מיניים זכאים לאותן הזכויות שלהן זכאים זוגות הטרוסקסואלים בהנפקת תעודות הלידה של ילדיהם.
הגנה מפני אפליה

חוקי מדינת ארקנסו אינם אוסרים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית. עם זאת, מספר ערים במדינה חוקקו תקנות מקומיות האוסרות אפליה כזו.
בערים הוט ספרינגס, ליטל רוק, ליטל רוק הצפונית וקונוויי החוק אוסר אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית במקומות עבודה ציבוריים. גם במחוז פולסקי החוק אוסר אפליה כזו. כמו כן, בערים מארוול וספרינגדייל ישנו חוק דומה, אך הוא אוסר אפליה על רקע נטייה מינית בלבד (ללא זהות מגדרית).
בנוסף, בערים יוריקה ספרינגס ופאייטוויל ישנן תקנות מקומיות האוסרות אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בכל מקומות העבודה וכן בדיור ובשירותים ציבוריים.
הגנה מפני אפליה > הגבלת תקנות מקומיות

ב־9 בפברואר 2015 הסנאט של ארקנסו אישר הצעת חוק שאוסרת על מחוזות, על עיריות ועל רשויות מקומיות במדינה להרחיב את חוקי איסור האפליה שלהן. משמעות הדבר היא שרשויות מקומיות לא יורשו לחוקק תקנות מקומיות האוסרות אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית, מאחר שלהט"בים אינם נכללים ברשימת הקבוצות המוגנות בחוקי איסור האפליה של המדינה. בית הנבחרים של ארקנסו אישר את החוק ב־13 בפברואר 2015.
בפברואר 2017 בית המשפט העליון של ארקנסו קבע שתקנות איסור האפליה בעיר פאייטוויל מפרות את חוקי המדינה, משום שהן מרחיבות את רשימת הקבוצות המוגנות מפני אפליה ובכך סותרות את החוק שהתקבל בשנת 2015. בעקבות החלטת בית המשפט הודיע קיט ויליאמס, פרקליט העיר, שיבדוק האם החוק האוסר על רשויות מקומיות להרחיב את חוקי איסור האפליה חוקתי.
פשעי שנאה

בארקנסו לא קיים חוק פשעי שנאה. עם זאת, ישנו חוק המאפשר לקורבנות של פשעים הכוללים איומים, הטרדות, אלימות או נזקים לרכוש לבקש פיצויים או סעד אם הפשע נעשה על רקע הגזע, הדת או הקבוצה האתנית של הקורבן. החוק אינו כולל נטייה מינית או זהות מגדרית.
אף על פי שבמדינת ארקנסו לא קיים חוק המגן על להט"בים מפני פשעי שנאה, חוק פשעי השנאה הפדרלי של ארצות הברית כולל פשעים שנעשו על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית החל משנת 2009.
טרנסג'נדריות ושינוי מגדר

מדינת ארקנסו מאפשרת לטרנסג'נדרים לתקן את מגדרם בתעודת הלידה לאחר קבלת צו של בית משפט, המצהיר כי מבקש שינוי המגדר עבר ניתוח לשינוי מין ושינה את שמו הפרטי.
יתר על כן, תושבי ארקנסו שאינם מגדירים עצמם כגבר או כאישה מורשים לשנות את סעיף המין בתעודת הזהות שלהם ל־"X". מחלקת המנהל והאוצר של המדינה הנפיקה תעודות זהות כאלו החל מדצמבר 2010.
דעת קהל

סקר שנערך בשנת 2017 על ידי המכון הציבורי לחקר דת (PRRI) מצא ש־52% מתושבי ארקנסו תומכים בנישואים חד־מיניים, בעוד ש־38% מתנגדים ו־10% לא בטוחים או מחזיקים בעמדה נייטרלית.
אותו הסקר מצא ש־64% מתושבי ארקנסו תומכים בחוקים האוסרים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית, בעוד ש־27% מתנגדים לחוקים כאלה. זאת ועוד, הסקר מצא ש־53% מהתושבים סבורים שאין לאפשר לעסקים לסרב להעניק שירותים להומוסקסואלים וללסביות מטעם אמונה דתית, בעוד ש־41% סבורים שיש לאפשר לעסקים לעשות זאת.
טבלת סיכום

| --- | --- |
הומוסקסואליות ולסביוּת חוקיות:  (משנת 2002)
חוקים נגד אפליה בהעסקת עובדים: / (בערים ומחוזות בודדים בלבד)
חוקים נגד אפליה באספקת מוצרים ושירותים: / (בערים בודדות בלבד)
נישואים חד־מיניים:  (משנת 2015)
התרת אימוץ לזוגות חד־מיניים:  (משנת 2011)
זכות לשינוי המגדר החוקי: / (רק לאחר ניתוח לשינוי מין)
אפשרות למגדר שלישי:  (משנת 2010)
טיפולי המרה אסורים עבור קטינים:
זכויות להט"ב באריזונה

| --- | --- |

אריזונה, ארצות הברית
 מעמד בחוק:  הומוסקסואליות ולסביוּת חוקיות משנת 2001
 טרנסג'נדריות:  המדינה מתירה לטרנסג'נדרים לשנות את מגדרם, אך רק לאחר ניתוח לשינוי מין
 שירות צבאי:  להט"בים מורשים לשרת בכוחות המזוינים של ארצות הברית
 הגנה מפני אפליה:  אסורה אפליה על רקע נטייה מינית בעבודות ציבוריות של המדינה בלבד. בערים מסוימות ישנם חוקים נוספים נגד אפליה.
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  נישואים חד־מיניים חוקיים משנת 2014
 אימוץ:  זוגות חד־מיניים מורשים לאמץ ילדים משנת 2014
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד(כחלק מארצות הברית)
זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) במדינת אריזונה שבארצות הברית התקדמו במאה ה־21. עם זאת, להט"בים באריזונה עדיין עשויים לחוות מספר קשיים שהטרוסקסואלים אינם חווים מבחינת החוק. זוגות חד־מיניים באריזונה מורשים להינשא ולאמץ ילדים החל משנת 2014. חוקי המדינה אוסרים אפליה על רקע נטייה מינית בעבודות ציבוריות ממשלתיות בלבד, אם כי מספר ערים חוקקו תקנות מקומיות המגנות על להט"בים מפני אפליה בכל מקומות העבודה.
בפיניקס, העיר הגדולה ביותר באריזונה, ישנם אירועים רבים של קהילת הלהט"ב. מצעד הגאווה הראשון בעיר התקיים בשנת 1981, וכיום משתתפים בו אלפי אנשים בכל שנה.
מעמדם של הומוסקסואלים ושל לסביות בחוק

מדינת אריזונה ביטלה את האיסור על מעשי סדום (שכלל, בין היתר, איסור על פעילות מינית בין בני אותו המין) בשנת 2001.
הכרה בזוגיות חד־מינית > נישואים חד־מיניים

בנובמבר 2006 אזרחי אריזונה דחו במשאל עם הצעה שנועדה לשנות את חוקת המדינה, כך שתאסור להכיר בנישואים חד־מיניים ובכל סוג אחר של זוגיות חד־מינית (כגון איחוד אזרחי או שותפות מקומית). משאל העם נדחה ברוב של 51.8%–48.2%.
עם זאת, בנובמבר 2008 אזרחי אריזונה אישרו במשאל עם הצעה מתונה יותר, שאסרה להכיר בנישואים חד־מיניים אך לא אסרה להכיר בסוגים אחרים של זוגיות חד־מינית. משאל העם עבר ברוב של 56.2%–43.8%, מה שגרם להחלת איסור חוקתי על נישואים חד־מיניים באריזונה.
ב־17 באוקטובר 2014 קבע ג'ון סדוויק, שופט מחוזי, שהאיסור על נישואים חד־מיניים באריזונה אינו חוקתי. פסק הדין הורה למדינת אריזונה להפסיק לאכוף את האיסור על נישואים כאלה. טום הורן, היועץ המשפטי לממשלה של אריזונה, הודיע שהמדינה לא תערער על החלטת בית המשפט והורה לפקידים במחוזות המדינה להעניק רישיונות נישואים לזוגות חד־מיניים. בעקבות ההחלטה, נישואים חד־מיניים הפכו לחוקיים באריזונה.
הכרה בזוגיות חד־מינית > איחוד אזרחי ושותפות מקומית

לפני שנישואים חד־מיניים הפכו לחוקיים בכל המדינה, שש ערים באריזונה העניקו לזוגות חד־מיניים הטבות במסגרת איחוד אזרחי, שכלל את רוב זכויות הנישואים. ערים אלו הן ביסבי, ג'רום, טוסון, סדונה, קוטונווד וקלארקדייל.
בנוסף, ארבע ערים אפשרו לזוגות חד־מיניים להירשם במסגרת שותפות מקומית, שהעניקה חלק מזכויות הנישואים. ערים אלו הן טמפי, סקוטסדייל, פיניקס ופלגסטף. גם מחוז פימה (המחוז השני בגודלו באריזונה) העניק זכויות אלו לזוגות חד־מיניים.
אימוץ והורות

מדינת אריזונה מתירה ללהט"בים יחידים לאמץ ילדים. החוק אינו אוסר על זוגות חד־מיניים לאמץ ילדים, ואינו אוסר לאמץ ילד של בן או בת הזוג. עם זאת, חוקי המדינה דורשים מסוכנויות אימוץ להעניק עדיפות ראשונה לגבר ואישה נשואים המעוניינים לאמץ ילדים.
אימוץ והורות > תעודות לידה

בספטמבר 2017 בית המשפט העליון של אריזונה קבע פה אחד שזוגות חד־מיניים זכאים לאותן זכויות ההורות שזוגות הטרוסקסואליים זכאים להן. לפי קביעת בית המשפט, זוגות חד־מיניים רשאים לרשום את שמותיהם בתעודות הלידה של ילדיהם.
פשעי שנאה

חוק פשעי השנאה של אריזונה כולל פשעים שנעשו על רקע נטייה מינית. החוק אינו כולל פשעים שנעשו על רקע זהות מגדרית, אך חוק פשעי השנאה הפדרלי של ארצות הברית כולל פשעים כאלה החל משנת 2009.
טרנסג'נדריות ושינוי מגדר

טרנסג'נדרים באריזונה מורשים לקבל תעודת לידה חדשה לאחר שעברו ניתוח לשינוי מין. כמו כן, יש צורך בצו של בית משפט ובתשלום העמלות המתאימות כדי לשנות את השם הפרטי.
הגנה מפני אפליה

בשנת 2003 מושלת אריזונה, ג'נט נפוליטנו, הוציאה צו מנהלי האוסר אפליה על רקע נטייה מינית בעבודות ציבוריות של המדינה.
מספר ערים באריזונה חוקקו תקנות האוסרות אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בכל מקומות העבודה וכן באספקת שירותים ציבוריים. ערים אלו הן טוסון, טמפי, סדונה, פיניקס ופלגסטף.
כמו כן, בערים גילברט, גלנדייל, מסה, סקוטסדייל וצ'נדלר החוק אוסר אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בעבודות ציבוריות של הרשות המקומית.
בפברואר 2014 המושלת הרפובליקנית של אריזונה, ג'ן ברואר, הטילה וטו על הצעת חוק שנועדה לאפשר לתושבי המדינה להימנע מציות לכל חוק הפוגע בחופש הדת שלהם. רבים טענו שהצעת החוק נועדה לאפשר אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית.
בשנת 2016 הוגשה תביעה משפטית נגד חוקי איסור האפליה בעיר פיניקס, בטענה שהם פוגעים בחופש הדת. ביוני 2018 בית המשפט לערעורים של אריזונה פסק לטובת חוקי איסור האפליה. השופט לורנס וינת'רופ כתב בפסיקתו:
חוקים שאוסרים על מקומות המספקים שירותים ציבוריים להפלות לקוחות לא נחקקו רק כדי להבטיח גישה שוויונית לשירותים אלה, אלא גם כדי למנוע היווצרות של "אזרחים סוג ב'" ולהפחית את מקרי ההשפלה ואת הסטיגמות החברתיות. הדרך הכי פחות מגבילה למנוע אפליה במקומות המספקים שירותים ציבוריים היא לאסור אפליה כזו במפורש ... לאור המקרים הללו ובהתאם להחלטות של בית המשפט העליון של ארצות הברית, הגענו למסקנה שחוק שיאפשר לתובעים לסרב להעניק שירותים ללקוחות בשל נטייתם המינית יגרום לנזק חמור ומתמשך.
טיפולי המרה

החל משנת 2017, חוקי מחוז פימה (המחוז השני בגודלו באריזונה) אוסרים לבצע טיפולי המרה. החוק קובע קנס של 2,500 דולרים עבור מי שמבצע טיפולים כאלה.