stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שייטת הצוללות
הכשרת צוותי הצוללות > קורס צוללן

ההכשרה בקורס צוללן נמשכת שנה וכחודשיים. בכל מהלך הקורס נמצאים המועמדים בבקורת קפדנית וסינון. הקורס מתבצע בשני שלבים:
שלב בסיסי - אורכו של השלב 26 שבועות (לכאורה), מתמקדים בעיצובו של הלוחם הצוללן על כל המשתמע מכך. שלב זה כולל מאמץ פיזי לכל אורכו, משמעת ברזל ולימודי צוללת בסיסיים. השלב כולל גם סדרת ים מפרכת. היציאות הביתה הן מהקשות בצה"ל, שעות השינה מדודות, וגורם ההפתעה בא לידי ביטוי באופן בולט; לא יודעים מה יקרה בדקה הבאה, בדיוק כמו בצוללת. בשלב זה ממיינים באופן קפדני את הלוחמים, לומדים להכיר אותם לעומק, והחניכים בקורס מתגבשים לצוות לוחמים מובחר.
שלב ייעודי - אורכו של השלב 26 שבועות, בתחילתו מתבצעת חלוקה למגמות על-פי המחלקות שבצוללת. לאורך השלב יש דגש רב על לימודים ייעודיים לכל מגמה, ועל תחילת הפלגות עם הצוותים השונים. בשלב זה חניכי קורס צוללן עוברים לאזרחי.
במהלך השלב מצטרפים החניכים כמעט לכל הפלגה, על מנת שבסוף הקורס יהיו מוסמכים לאחת מעמדות המפתח בצוללת. הצוללן לומד להכיר את הצוות, את ההווי ואת החוקים הלא כתובים, ואילו הצוות לומד להכיר את הצוללן החדש, לסמוך עליו ולעזור לו להשתלב.
הכשרת צוותי הצוללות > הכשרות מיוחדות

הסמכה לתפקיד מפעיל סירות גומי מהירות.
קורס צלילה מים רדודים.
קורס חובשים השלמה לכ-6 לוחמים בהמשך לכל מחזור קורס צוללן.
קורסי התקפה וטקטיקה לקציני צוללות באחד מהציים האירופיים.
סדרת מילוט (קורס אשר מכשיר צוללנים להיחלץ ממקרי חירום) באחד מהציים האירופיים.
סמל השייטת

לאור התפתחויות של שינויים והתחדשות, ואימוץ התפיסה הרב-ממדית בזרוע הים, בשנת 2023 שונה סמלהּ של שייטת הצוללות. הסמל החדש עוצב על ידי אנשי השייטת ואושר על ידי ראש המטה הכללי הרצי הלוי. סביב שינוי סמל היחידה (שהתקבל בהפתעה על ידי ותיקי השייטת) ניתש ויכוח הן לגבי האם יש צורך לשנות סמל בכל התחדשות או שינוי תפיסה, הן לגבי העיצוב המכוון את צלב הפריסקופ לגוף הצוללת והן לגבי עניות העומק בעיצוב הפשטני (הסמל המקורי הוא סמל הרקום בדגל).
משמעויות העיטורים והצבעים בסמל:
העוגן המוזהב - סמל מסורתי בזרוע הים המייצג עליונות ימית.
הדולפים ודג-החרב - הדולפין חולק כבוד לסמל אשר ליווה את השייטת עד עתה ולצוללות מדגם 'דולפין' הנמצאות כיום בשימוש בשייטת. דג החרב הוא סמלה של אח"י דקר, ובכך חולק הסמל החדש כבוד לזכר אח"י דקר ו-69 אנשי צוותה. וכן בראייה עתידית לדגם הדקר המיועד.
הצבע הכחול - מסמל את מרחב הפעולה הימי.
הצבע האדום - מסמל את יכולתה של השייטת לפעול בעומק קווי אויב בחשאיות.
הפריסקופ - מייצג חדות ודיוק.
מפקדי שייטת הצוללות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| שם | תקופת כהונה | הערות | תמונה |  |  |
| יוסף דרור | אפריל 1959 עד אפריל 1963 | מקים השייטת ומפקדה הראשון |  |  |  |
| הדר קמחי | אפריל 1963 - מאי 1968 | נושא אות צוללן מספר 003 |  |  |  |
| אברהם דרור | 1968 - אוגוסט 1972 | בעל עיטור העוז על פעולת אלכסנדריה |  |  |  |
| גדעון רז | יוני 1972 - אוגוסט 1973 | לימים סגן מבקר מערכת הביטחון |  |  |  |
| ישראל לשם | 1973 - 1976 | לימים מנכ"ל מועצה מקומית קריית טבעון |  |  |  |
| גדעון רז | ינואר - אוקטובר 1977 | תקופת כהונה שנייה |  |  |  |
| דורון עמיר | אוקטובר 1977 - אפריל 1980 | לימים נספח צבאי בהולנד ובסקנדינביה |  |  |  |
| שאול חורב | מאי 1980 - יוני 1983 | לימים ראש קתדרת חייקין לגאואסטרטגיה באוניברסיטת חיפה |  |  |  |
| מיכאל קיסרי | יוני 1983 - יולי 1987 | ניהל את פרויקט בניית הצוללות מסדרת דולפין |  |  |  |
| חיים כפיר-קופרט | יולי 1987 - יולי 1990 |  |  |  |  |
| ניר מאור | 1990 - 1992 | לימים מנהל מוזיאון ההעפלה וחיל הים |  |  |  |
| דוד לוריא | יולי 1992 - מרץ 1996 | לימים ראש מספן הים במפקדת חיל הים |  |  |  |
| אורי דיסטניק | 1996 - 1998 | לימים מנכ"ל מדרשת שדה בוקר |  |  |  |
| יובל צור | 1998 - 2001 | לימים ראש מספן המטה במפקדת חיל הים |  |  |  |
| אייל בן-ציון | 2001 - 2004 |  |  |  |  |
| יהונתן ורט | 2004 - 2006 | לימים ראש מספן כוח האדם בחיל הים |  |  |  |
| עמית פרבר | 2006 - 2008 |  |  |  |  |
| עודד גור לביא | 2008 - 2011 | לימים ראש מספן הים |  |  |  |
| גיל אגינסקי-פרץ | 2011 - 2015 | בתקופת כהונתו הוכנסה לשירות הצוללת הראשונה מסדרת דולפין AIP |  |  |  |
| אל"ם דורון | 2015 - 2016 |  |  |  |  |
| אל"ם אסף | 2016 - 2019 |  |  |  |  |
| אל"ם גיא | יולי 2019 - יולי 2021 |  |  |  |  |
| אל"ם אורי | 25 ביולי 2021 -31 באוקטובר 2024 |  |  |  |  |
עמותת יוצאי שייטת הצוללות

יוצאי שייטת הצוללות מאוגדים בהתאם לרצונם בעמותת דולפין, העוסקת בעיקר בנושאי מורשת והנצחה.
לקריאה נוספת

יוסף דרור, אימוני צוות תנין בבריטניה 'מערכות ים' 48, מרץ 1990, עמ' 8.
רפיקי, חתונה בצוללת - יום שייטת הצוללות, בין גלים' ספטמבר 1974, עמ' 22.
מייק אלדר, דקר וסיפורה של שייטת הצוללות, הוצאת אריה ניר, 1997.
משה אימבר ושמחה בינות, רד וצלול - סיפורה של שייטת הצוללות, עיצוב והפקה אלתן תקשורת בע"מ. הוצאת עמותת דולפין - יוצאי שייטת הצוללות, 1994.
יוסף דרור, הקומנדו הימי, אליו וממנו, משרד הביטחון, ההוצאה לאור, מהדורה שנייה 1985.
אבי אובל, יחידה במינה - שייטת הצוללות, "בין גלים", אוקטובר 2002, ע' 56.
דייוויד. ד. ג'ורדן דממה במצולות, ייעוץ יורם בר-ים, הוצאת מטר, 2010.
יורם בר-ים, כלי שיט ישראליים בממד הרביעי, עמותת דולפין.
זאב אלמוג, הכוח הימי המודרני של ישראל, שפותח לאחר מלחמת יום הכיפורים, המכון לחקר מלחמות ישראל, 2018.
ביאורים

↑  הקצין המצדיע הוא סרן יורם בר-ים, קצין המכונה הראשי של אח"י לויתן (צ-75).
↑  מימין לשמאל: אברהם בן שושן, מיכאל ברקאי, שמואל טנקוס, אברהם דרור, גדעון רז וישראל לשם.
↑  מימין לשמאל: גדעון רז, זאב אלמוג (אברוצקי), אברהם דרור,  ויוסף דרור.
הערות שוליים

↑  שייטת 7, באתר זרוע הים
↑  שייטת 7 | זרוע הים, באתר navy.idf.il
↑  יואב זיתון, כשלוחם נפגע בצוללת: לחלץ או להמשיך במשימה?, באתר ynet, 23 בספטמבר 2018
↑  רס"ן אברהם דרור מקבל את עיטור העוז.
↑  חדשות 2, ‏תחקיר: "צוללת הדולפין נושאת טילים גרעיניים", באתר ‏מאקו‏, 3 ביוני 2012
↑  הצוללת השישית שעתידה להיקלט - אח"י דרקון, באתר צה"ל, ‏9 בינואר 2019
↑  שייטת הצוללות – מצטיינת בית החטיבות לשנת תשע"ז, אתר חיל הים, 20 בדצמבר 2016
↑  נתניהו לערוץ 20: יש קמפיין של השמאל והתקשורת לסלק אותי, באתר גלובס, 14 ביולי 2017
↑   אלה היחידות שיקבלו "אות הערכה מבצעי" מהרמטכ"ל, באתר צה"ל, 9 בדצמבר 2020
↑  ניר דבורי, ‏"פועלים מתחת לרגליים של היריב": אל תוך הצוללות הפועלות במעמקי הים, באתר ‏מאקו‏, 19 באוגוסט 2021
↑  לוחם בשייטת הצוללות, באתר יחידת מיטב
↑  מקורן של מרבית התמונות בריכוז בקיר משרד מפקדת השייטת הצוללות.
↑  קובי פינקלר, אלוף-משנה גיא מונה למפקד שייטת הצוללות של זרוע הים, באתר ערוץ 7, 19 ביולי 2019
|  זרוע הים  |
| --- | --- | --- |
| מפקדת זרוע הים | מספן הים • מספן המטה • מספן המודיעין • מספן הציוד • מספן כוח האדם |   |
| בסיסים | בסיס חיפה • בסיס אשדוד • בסיס אילת • בסיס עתלית • מספנת זרוע הים • בסיס ציוד ותובלה • בה"ד זרוע הים |   |
| שייטות | שייטת ספינות הטילים (שייטת 3) • שייטת הצוללות (שייטת 7) • שייטת 13 |   |
| פלגות הבט"ש | פלגה 916 • פלגה 915 • פלגה 914 • יחידת סנפיר |   |
| יחידות נוספות | יחידת האיתור התת-מימית • יחידת השליטה הימית • המכון לרפואה ימית • יחידת מפת"ח • יחידה 663 • היחידה למשימות תת-מימיות • שייטת הנחתות • גף סיורי ים |   |
| בתי ספר לפיקוד | קורס חובלים • בית הספר לפיקוד ימי |   |
| יחידות שפורקו | שייטת המשחתות (שייטת 1) • פלגות הטרפדות • פלגה 788 (חוליית הכנרת) • יחידת הנצלה ימית • מרכז תקשו"ב |   |
| צוללות של חיל הים הישראלי |
| --- | --- | --- |
| הצוללות מסדרת S | אח"י תנין • אח"י רהב |  |
| הצוללות מסדרת T | אח"י לויתן • אח"י דקר • אח"י דולפין |  |
| הצוללות מסדרת גל | אח"י גל • אח"י רהב • אח"י תנין |  |
| הצוללות מסדרת דולפין | אח"י דולפין • אח"י לויתן • אח"י תקומה |  |
| הצוללות מסדרת דולפין AIP | אח"י תנין • אח"י רהב • אח"י דרקון |  |
הצוללות מסדרת דקר: 
אח"י תנין (צוללת מסדרת דולפין AIP) יוצאת מבסיס חיפה להפלגה
אח"י תנין (צ-71) יוצאת מבסיס חיפה להפלגה
שייטת 7 של זרוע היום
לוחמי שייטת הצוללות
משמעות סמל שייטת הצוללות
הסמל של השייטת עד 2023
מפקדי שייטת 7 במפגש יובל 60 לשייטת הצוללות מאי 2019
סמליל עמותת דולפין
על מלי ולמה

| --- | --- |
 שחקנים:  טל מוסרי
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  1997–1998
 
על מלי ולמה היא סדרת טלוויזיה לגיל הרך ששודרה בערוץ הילדים, בין השנים 1997–1998 בהנחייתו של טל מוסרי. יחד איתו הופיעו מלי הפרה הגדולה ולמה התנין הקטן המנהלים חנות שבה מבקרות כל חיות היער.
חיות היער היו הינשוף המבולבל, החפרפרת והקיפוד שחיים במנהרה, והצוות, גורו וגוגול, שלימדו בריאות. את כל הבובות הפעילו אופירה ארכוני ואילן סביר.
דמויות

מלי - פרה. מנהלת החנות, הדמות המבוגרת בסדרה, דואגת ללמה ומספרת לו כל מיני דברים.
למה - תנין. הדמות הילדותית בסדרה, סקרן ושובב שרוצה לדעת הכל. אוהב מאוד את הצבע הירוק ודברי-מתיקה.
טל - הדמות האנושית היחידה בסדרה. גולם על ידי טל מוסרי. יחד עם למה הם שילבו את ציור האדמה של טל ואת ציור השמיים של למה ויצרו את הציור של "טלמה". יש לו מילת-קסמים מיוחדת ("צ'נגה מנגה").
פרופסור ינשוף - ינשוף חכם ומבולבל אשר תוצאותיו מביאות לו בעיות. למשל פעם אחת היה עליו לגלות, בלי להביט בציורים שעליהן, באיזו קופסה יש אגרוף שקופץ ובאיזו יש עוגה כאשר בשתיהן היה אגרוף שקופץ.
קיפודי וחפרפרי - קיפוד וחפרפרת שחיים במאורה מתחת לחנות.
זיווה וריבה - תולעים. הן חיות בקופסת קרטון ומשחקות אחת עם השנייה. (מופיעות בעונה הראשונה בלבד)
גורו וגוגול - קנגורו ופיל. שני חברים טובים של מלי ולמה. בתוכנית הקודמת שלהם "המופע של גורו וגוגול" הם לימדו בריאות.
דמויות > דמויות שהופיעו בעונה השנייה

חוזליטו - תוכי. כל הזמן מגיע לביתו של טל ומציק לו בלי הפסקה. הופיע במקור בסדרת הילדים "איץ ומיץ" בערוץ 2.
פייפר - טייס. הגיע לאי בטעות ולאחר שמטוסו התרסק הוא התחיל להתיידד עם למה, גורו ושאר חברי האי (וגם קצת להציק להם).
סבתא לולו - קופה. סבתא של למה (למרות שהם בעלי-חיים שונים לחלוטין), אשר דואגת לו.
ז'ינה - פינגווינית. חברה חדשה שהגיעה מהקוטב. בהתחלה למה חשב שהיא זרה, אך מהר מאוד למד להתיידד איתה.
ראו גם

המופע של גורו וגוגול
בדווטרס

| --- | --- |
 מקום הקמה:  פרנו, אסטוניה
 מוקד פעילות:  אסטוניה אסטוניה
 תקופת הפעילות:  2004 – 2013   2022
 סוגה:  פאנק רוק 
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה של MTV אירופה לאמן החדש הטוב ביותר (2007) 
 www.bedwetters.eu
 חברים
 יוספ יארבסאאר מייקל מוטוס קרל-כריסטיאן קינגי קספר קופל ראונו קוטי
 חברים לשעבר
 אוליבר רול אלו-מרטין מטיסין
 
בדווטרס (באנגלית: Bedwetters) היא להקת פופ-פאנק אסטונית שהוקמה בשנת 2004. התפרסמה באביב 2007 לאחר שזכתה בתחרות שירה גדולה עבור להקות חדשות במדינתה. בין מאי 2013 עד ליוני 2022 חדלה לפרסם מוזיקה חדשה.
קריירה מוזיקלית

באביב 2008 הופיעה בדווטרס לצד אבריל לאבין כאורחים בסיבוב ההופעות שלה. בקיץ אותה השנה יצאה לסיבוב הופעות משלה במדינות הבלטיות, וביצעה שירים משותפים עם ריימון, ג'ופיטר ופרנץ פרדיננד. במקביל חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים השוודית איי קאן היר מיוזיק (טי.אם.סי אנטרטיינמנט), והחלה לעבוד על אלבום הבכורה שלה. הקלטותיו החלו בדצמבר 2008 והסתיימו כחודש אחרי, בינואר 2009. האלבום, שכותרו Meet the Fucking Bedwetters, יצא לאור ב-20 באפריל, והופץ לשירותי הסטרימינג השונים.
הקליפ לסינגל "Long.Some.Distance" בוים על ידי הנריק הנסון, במאי קליפים שוודי. הסרטון גרף את פרס MTV פרש, והוקרן גם במדינות אחרות מהבלטיות, כמו פינלנד, דנמרק ונורווגיה.
בין השנים 2009–2010 סיירה בדווטרס במדינות הבלטיות, וניגנה בפסטיבלי מוזיקה כמו פוזיטיבוס, בי2גדר, פונופסט, בלטיק ביץ' פרטי, ריו רוק אנד רוק נייטס לצד שינייד או'קונור, פולרקרייס 18, ATB ועוד. ב-16 באוגוסט 2010 הושמע שירה החדש, "Hayley", בבכורה עולמית ברדיו 2 האסטוני, רדיו 101 הלטבי, אופוס3 הליטאי ורדיו אפרה הפולני. הקליפ לשיר צולם במשך שלושה ימים בעיר פרנו.
ב-31 במאי 2013 הופיעו חברי בדווטרס בפעם האחרונה בעיר הולדתם, ולאחר מכן החליטו להיפרד.
בשנת 2023 נחשף כי בדווטרס עתידה להשתתף בקדם האסטוני לאירוויזיון 2023, Eesti Laul, עם השיר "Monsters". היא סיימה את התחרות במקום השני, מאחורי אולי ואליקה מילובה בהתאמה.
דיסקוגרפיה

2009: Meet the Fucking Bedwetters
הערות שוליים

1 2  "Ansambel Bedwetters lõpetab tegevuse!". Kroonika (באסטונית). 23 במאי 2013. נבדק ב-26 במרץ 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Eesti Laul 2023 semi-final 1: Ollie and Andreas among qualifiers". Wiwibloggs. 2023-01-12. נבדק ב-2023-01-12.
↑  "Alika oli võidukas kõikides Eesti Laulu hääletusvoorudes". menu.err.ee (באסטונית). menu.err.ee. 2023-02-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: ef77511e-1ef2-4fae-9b7a-bb2b288468f3
צוגה

| צוגה |
| --- | --- |
 צוגה סינית בטאיוואן
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: מחטנאים
מחלקה:: מחטניים
סדרה:: מחטיים
משפחה:: אורניים
סוג:: צוגה
שם מדעי
 Tsuga ‏.Carr

עלווה ואצטרובלים של צוגה הררית
צוגה (שם מדעי: Tsuga; מיפנית: 栂, השם שבו מכנים היפנים צוגה יפנית דרומית, Tsuga sieboldii) הוא סוג של עצים מחטניים ירוקי-עד השייך לתת-המשפחה Abietoideae במשפחת האורניים.
בסוג נכללים שמונה עד עשרה מינים (כתלות במקורות המוסמכים): באמריקה הצפונית יש ארבעה מינים, ובמזרח אסיה יש ארבעה עד שישה מינים.
תיאור

המינים בסוג צוגה הם עצים ירוקי-עד גדולים עד בינוניים, שגובהם נע בין 10 ל-60 מטרים, כשהנוף שלהם חרוטי עד בלתי סדיר, כשהאחרון מופיע בעיקר בחלק מהמינים האסייתיים. העץ הגבוה ביותר הוא פרט של צוגה מערבית בגובה 55 מטרים, קוטר בגובה חזה של 259 סנטימטרים וקוטר נוף של 20 מטרים בקולומביה הבריטית. הנצרים המובילים בדרך כלל משתופפים. קליפת העץ מכוסה קשקשים וחרוצה בתלמים עמוקים, כשצבעה נע מאפור לחום. הענפים מסתעפים אופקית מהגזע ומסודרים בדרך כלל בתפרוסת שטוחה הנוטה כלפי מטה בקצוות. נצרים קצרים, הנוכחים במינים של רבים של חשופי זרע, כמעט שאינם קיימים. הזרדים הצעירים, כמו גם, החלקים המרוחקים ביותר של הגזע, גמישים ולעיתים קרובות נוטים כלפי מטה. הענפים מחוספסים משום שהפולבינוס נוטה להישמר גם לאחר שהעלים נושרים. הניצנים של עונת החורף הם ביצתיים או כדוריים, בדרך כלל מעוגלים בקדקוד ואינם מכילים שרף. העלים שטוחים עד זוויתיים במקצת וגודלם נע מ-5 ועד 35 מילימטרים ורוחבם בין מילימטר ל-3 מילימטרים. הם צומחים יחידים ומסודרים בצורה סלילית על הענף. בסיסי העלים מפותלים כך שהעלים צומחים בצורה שטוחה משני צדי הענף או, במקרים נדירים, כשהם מפוזרים בצורה אחידה. כלפי בסיסם העלים הופכים בחדות לצרים לפטוטרת הצומחת על פולבינוס. הפטוטרת מפותלת בבסיסה כך שהיא כמעט מקבילה לענף. קדקוד העלה הוא מחורץ, מעוגל או חד. בחלק התחתון של העלים יש שתי רצועות לבנות של פיוניות (בצוגה הררית הם אינם בולטים) המופרדים על ידי עורק מרכזי בולט. במשטח העליון של העלים אין פיוניות למעט בצוגה הררית. בעלים יש תעלת שרף אחת. אורך החיים של העלים הוא כמה שנים.
אצטרובלי האבקה צומחים יחידים מניצנים אופקיים. אורכם בין 3–5 (עד 10) מילימטרים, ביצתיים, כדוריים או אליפסואידיים וגונם לבן-צהבהב עד ארגמן חיוור, וצומחים על עוקץ תפרחת קצר. לגרגירי האבקה יש מבנה דמוי שק ובקצה יש מבנה דמוי טבעת. לעיתים רחוקות יש מבנה פחות או יותר של שק כפול. אצטרובלי הזרע צומחים על ענפים בני שנה והם ביצתיים-כדוריים קטנים או גליליים-מוארכים שאורכם 15–40 מילימטרים, למעט בצוגה הררית, שבה הם גליליים באורך 35–80 מילימטרים. הם צומחים יחידים בקצה הענף או לעיתים רחוקות אופקיים, תלויים ונעדרי עוקץ או על עוקץ קצר באורך 4 מילימטרים. ההבשלה מתרחשת תוך 5–8 חודשים, והזרעים משתחררים זמן קצר אחר כך. האצטרובלים נושרים מיד לאחר שחרור הזרעים או עד שנה או שנתיים אחר כך. קשקשי הזרעים דקים, דמויי עור, ונשארים לאחר שהזרע משתחרר. צורתם מגוונת והם נטולי אפופיזה. החפות כלולות והן קטנות. הזרעים קטנים מ-2 עד 4 מילימטרים וצמודה אליהם כנף באורך 8 עד 12 מילימטרים. הם גם מכילים בועיות שרף קטנות. הנביטה של הזרעים היא מעל לקרקע. לנבטים יש ארבעה עד שישה פסיגים.
המין מאריך החיים ביותר הוא צוגה הררית. קיימות טענות על עצים בני 1400 שנים, כשיש הוכחה לפרט בן 800 שנים בקולומביה הבריטית.
טקסונומיה ושם עממי

השם העממי של הסוג באנגלית הוא hemlock בשל הדמיון לכאורה בריח של העלווה הכתושה שלו לצמח הרעיל "poison hemlock" (רוש עקוד Conium maculatum) שאינו קשור אליו כלל. בניגוד לרוש העקוד מיני הצוגה אינם רעילים כלל.
המין צוגה הררית (T. mertensiana) יוצא דופן בכמה מובנים. העלים שטוחים פחות ומסודרים סביב כל הענף, ויש עליהם פיוניות גם בחלק העליון בנוסף לשורות הפיוניות בחלק התחתון, מה שנותן לעלה גוון ירוק-כחלחל. האצטרובלים הם הארוכים ביותר בסוג, באורך 35–80 מילימטרים, וגליליים לעומת האצטרובלים הביצתיים של המינים האחרים. כמה בוטנאים מתייחס למין זה כאל סוג נפרד (.Hesperopeuce mertensiana (Bong, אם כי הוא נחשב נבדל רק ברמת תת-סוג.
מין נוסף שהוגדר תחילה כ-Tsuga longibracteata (באנגלית bristlecone hemlock, צוגה של האצטרובל הזיפני) מסווג כיום בסוג נפרד Nothotsuga. הוא שונה מהסוג צוגה בכך שהאצטרובלים שלו זקופים (במקום להיות תלויים) עם חפות בולטות, והאצטרובלים הזכריים מקובצים בסוככים. תכונות אלו מאפיינות יותר את הסוג קטליריה.
אקולוגיה

כל המינים מותאמים היטב, ועם זאת גם מוגבלים, לאזורים ממוזגים קרירים, לחים יחסית עם כמות גשמים גדולה, קיצים קרירים, בלא מצוקת מים. הם גם מותאמים להתמודד עם כמות שלג רבה עד רבה מאוד ומגלים עמידות לסופות קרח. מיני הצוגה  גם עמידים יותר לצל מאשר מחטניים אחרים. מצד שני הם פגיעים יותר לבצורת.
איומים

שני מיני צוגה ממזרח ארצות הברית, צוגה קנדית (Tsuga canadensis) וצוגה קרולינית (Tsuga caroliniana) נמצאים בסיכון גבוה מפעילות מין הכנימה הצמרית מוצצת הלשד Adelges tsugae (באנגלית Hemlock woolly adelgid). כינה צמרית זו, קרובת משפחה של כנימות עלה הובאה בטעות ממזרח אסיה, שם היא מזיק שולי. תמותת עצים נרחבת התרחשה, בייחוד מזרחית להרי האפלצ'ים. מיני הצוגה האסייתיים חסינים למזיק זה, ושני מיני הצוגה המערביים של ארצות הברית חסינים יחסית. באמריקה הצפונית מיני הצוגה מותקפים גם על ידי הזחלים של מין העש Lambdina fiscellaria (באנגלית hemlock looper). לעצי צוגה גדולים יש מערכת שורשים נרחבת רדודה יחסית. עצים נגועים עלולים להפיל עצים אחרים כשהם נופלים. העלווה של עצים צעירים נאכלת על ידי איילים, והזרעים נאכלים על ידי פרושים ומכרסמים קטנים.
עצים עתיקים מותקפים על ידי מחלות שמקורן בפטריות שונות הגורמות לריקבון, בייחוד Heterobasidion annosum (המחלה שהיא מחוללת קרויה באנגלית Annosus root rot) ומינים של ארמילאריה, הגורמים לריקבון של עצת הגלעין וגורמות לעצים להיות פגיע לרוח עזה ו-Rhizina undulata, העשויה לתקוף קבוצות של עצים לאחר שריפת עשבים קלה הגורמת להפעלה של הגידול של הנבגים של מין זה.
שימושים

העץ המופק מעצי צוגה חשוב בתעשיית העץ, בייחוד בשימוש כעיסה לנייר. מינים רבים משמשים בהורטיקולטורה, וזנים רבים נבחרו לשתילה בגנים. הקליפה של הצוגה משמשת גם בבורסקאות. במחטים של עצי הצוגה משתמשים לעיתים להכנת תה ובשמים.
מינים

צוגה קנדית (Tsuga canadensis) – באנגלית Eastern hemlock, מזרח קנדה ומזרח ארצות הברית
צוגה קרולינית (Tsuga caroliniana) – באנגלית Carolina hemlock, דרום הרי האפלצ'ים
צוגה סינית (Tsuga chinensis) – רוב שטחה של סין, כולל טיבט וטאיוואן
צוגה יפנית צפונית (Tsuga diversifolia) – הונשו וקיושו
צוגה הימלאית (Tsuga dumosa) – הימלאיה, טיבט, יונאן וסצ'ואן
צוגה פורסטי (Tsuga forrestii) – סצ'ואן, יונאן וגוויג'ואו
צוגה מערבית (Tsuga heterophylla) – באנגלית Western hemlock, מערב קנדה, צפון-מערב ארצות הברית
Tsuga × jeffreyi – קולומביה הבריטית ומדינת וושינגטון
צוגה הררית (Tsuga mertensiana) – באנגלית Mountain hemlock, אלסקה, קולומביה הבריטית, מערב ארצות הברית
צוגה יפנית דרומית (Tsuga sieboldii) – יפן
צוגה אולונגדו (Tsuga ulleungensis), האי אולונגדו בקוריאה.
לקריאה נוספת

Farjon, A. (1990). Pinaceae. Drawings and Descriptions of the Genera. Koeltz Scientific Books. ISBN 3-87429-298-3.
Farjon, A. (2010). A handbook of the world's Conifers. Vol. 2. Brill Publishers. pp. 533–1111.
Page, C. N. (1990). "Pinaceae".  In Kubitzki, K. (ed.). The Families and Genera of Vascular Plants. Berlin: Springer-Verlag. pp. 319–331.
Rushforth, K. (1987). Conifers. Helm. ISBN 0-7470-2801-X..
ביאורים

↑  pulvinus, אבר מוטורי (גליל קטן) שבסיס העלה
↑  umbel, תפרחת על ציר ראשי קצר המסתיים במפרק יחיד ממנו יוצאים עוקצים הנושאים את האצטרובלים
↑  הצעת האקדמיה ל-heartwood, הליבה של הגזע
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  The Gymnosperm Database
1 2 3  Flora of North America
1 2 3  Flora of China
↑  "Implementation and Status of Biological Control of the Hemlock Woody Adelgid" (PDF). US Forest Service. בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hemlock woolly adelgid and the disintegration of eastern hemlock ecosystems
↑  Pest Alert Hemlock Looper NA-PR-05-92
↑  Popkin, Gabe (30 בינואר 2018). "First New Species of Temperate Conifer Tree Discovered in More Than a Decade". National Geographic News. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553522705171  GND: 4469632-2  LCCN: sh85138338 
אצטרובלים של צוגה קנדית
שמן אתר מצוגה קנדית
בית הדין הבין-לאומי הצבאי למזרח הרחוק

| --- | --- |

 מאפיינים
 מדינה:  יפן בתקופת הכיבוש האמריקאי 
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  ? – 12 בנובמבר 1948
 
בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק התכנס בבית המשפט איצ'יגאואה, בטוקיו, אשר שימש כמטה הצבא היפני הקיסרי.
בית הדין הבין-לאומי הצבאי למזרח הרחוק (באנגלית: The International Military Tribunal for the Far East; בראשי תיבות: IMTFE), ידוע גם בשם "בית הדין לפשעי מלחמה בטוקיו" (באנגלית: Tokyo War Crimes Tribunal) התכנס בטוקיו עם תום מלחמת העולם השנייה לצורך העמדתם לדין של מנהיגי האימפריה היפנית על שלושה סוגי פשעים שבוצעו בעת המלחמה: פשעים מדרגה A (פשעים כנגד השלום), פשעים מדרגה B (פשעי מלחמה) ופשעים מדרגה C (פשעים כנגד האנושות). הפשעים מדרגה A מתייחסים לקשר שקשרו ראשי המשטר היפני לפתיחת המלחמה ולניהולה. שני סוגי הפשעים האחרים מתייחסים לפשעים שבוצעו תוך כדי הלחימה, כולל טבח ננקינג. אישומים בפשעי מלחמה כנגד אנשי צבא זוטרים יותר התבררו בהליכים נפרדים, בערים אחרות במזרח אסיה.
בית הדין החל דיוניו ב-3 במאי 1946 וסיים מלאכתו ב-12 בנובמבר 1948.
25 מנהיגים משורות הצבא והשלטון היפני עמדו לדין על פשעים מדרגה A. יותר מ-5,700 יפנים עמדו לדין על ביצוע פשעים מדרגה B ו-C, רובם באשמת התעללות בשבויים. הפשעים אשר בוצעו על ידי כוחות יפן ושליחיה בעת כיבוש קוריאה וסין, במיוחד בחבל מנצ'וריה, לא היו חלק מן האישומים שנידונו בטוקיו. סין הקימה 13 בתי דין משלה לדיון בפשעים אלה, בהם הורשעו 504 אנשים, 149 מהם הוצאו להורג.
הירוהיטו, קיסר יפן, וכל בני המשפחה הקיסרית, לא הועמדו לדין על מעורבותם בפשעים שנידונו בבית הדין בטוקיו. כנגד כ-50 חשודים, בהם נובוסוקה קישי, לימים ראש ממשלת יפן, הוגשו כתבי אישום, אולם הם לא הועמדו לדין.
הקמת בית הדין

הבסיס המשפטי להקמת בית הדין נמצא באמנת בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק (אנגלית: Charter of the International Military Tribunal for the Far East) אשר נכרתה ב-19 בינואר 1946. האמנה קבעה את המסגרת לכללי בית הדין וסדרי הדין לניהול דיוניו ואף את סוגי הפשעים שידונו בו. סדרי הדין לבית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק נחקקו ביום 25 באפריל 1946, מכוח פיסקה 7 לאמנת בית הדין.
מושב של 11 שופטים ישב בדיוני בית הדין, נציג לכל אומה בבעלות הברית: ארצות הברית, הרפובליקה הסינית, ברית המועצות, בריטניה, הולנד, ממשלת הרפובליקה הצרפתית בגולה, אוסטרליה, ניו זילנד, קנדה, הודו הבריטית והפיליפינים.
גזרי הדין

מבין המנהיגים שעמדו לדין ואשר הואשמו בפשעים משלוש הדרגות, שבעה נידונו למוות, הם הוצאו להורג בכלא סוגמו ב-23 בדצמבר 1948:
גנרל קנג'י דויהארה, מפקד חיל האוויר
בארון קוקי הירוטה, שר החוץ
גנרל סיישירו איטקי, שר המלחמה
גנרל הייטרו קימורה, מפקד חיל המשלוח לבורמה
גנרל איוונה מטסוי, מפקד חיל המשלוח למרכז סין
גנרל אקירה מוטו, מפקד חיל המשלוח לפיליפינים
גנרל הידקי טוג'ו, ראש הממשלה (1941–1944)
16 נאשמים אחרים נידונו למאסר עולם. שלושה מהם נפטרו בעודם בכלא ויתרתם קיבלו חנינה בשנת 1955.
נאשמים נוספים

על פי נתונים שנאספו בידי חוקרים יפנים, כ-5,700 איש הועמדו לדין על פשעים מדרגה B ו-C. מתוכם, 984 איש נידונו למוות; 475 נידונו למאסר עולם; 2,944 נידונו לתקופות מאסר קצובות; 1,018 זוכו ו-279 איש לא הובאו לדין או שלא נגזר עונשם.
בנוסף לנאשמים בבית הדין הבינלאומי בטוקיו, הקימו סין וברית המועצות בתי דין צבאיים משלהן, אשר אף בהם הועמדו לדין פושעי מלחמה יפנים. בבית הדין לפושעי מלחמה בחברובסק עמדו לדין אנשי יחידה 731 של הצבא היפני הקיסרי, על פשעים שביצעו במהלך ניסויים בבני אדם לפיתוח נשק ביולוגי. אולם אנשים אלה היו בידי צבא ארצות הברית ולא הוסגרו לידי הסובייטים בהוראת דאגלס מקארתור, לאחר שהתחייבו למסור לידי האמריקאים את תוצאות מחקריהם.
ביקורת

על בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק נמתחה ביקורת דומה לזו שלה זכו משפטי נירנברג. המבקרים נחלקו בדעותיהם לשניים: חלקם מתחו ביקורת על השיפוט הרטרואקטיבי הנמצא בבסיס המשפטים, דהיינו שהחוק אשר שימש להרשעת הנאשמים נחקק על ידי המנצחים במלחמה, לאחר שמעשי המנוצחים כבר בוצעו. חלק אחר של המבקרים טוענים כי כל מטרת ההליך הייתה להכשיר את המשפחה הקיסרית ולטהרה מאחריותה לפשעי המלחמה.
ראו גם

משפט טוקיו (סדרת טלוויזיה)
הערות שוליים

↑  Charter of the International Military Tribunal for the Far East
↑  Rules of Procedure of the International Military Tribunal for the Far East
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538925005171  BnF: cb12365794h (data)  ISNI: 0000 0001 2248 5000  LCCN: sh85135870  NDL: 00566397  NKC: kn20050422009  NLK: KSH1998022696  SUDOC: 116046678  VIAF: 130782712   WorldCat (עם VIAF): 130782712 
שופטי בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק