stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קולנוע פלסטיני

תושבי חלחול בתור להקרנת סרט קולנוע בחוצות העיר, 1940.
הקולנוע הפלסטיני הוא קולנוע לאומי אשר מציג את סיפור העם הפלסטיני ונוצר על ידי יוצרים פלסטינים. קולנוע זה מספר את ההיסטוריה הפלסטינית כסיפור לאומי אך גם כסיפור אישי אשר מציג את חיי היומיום של הפלסטינים לצד המאורעות ההיסטוריים.
הקולנוע הפלסטיני הוא חלק מהקולנוע הערבי (אנ'), ומחולק ל-4 תקופות פעילות אשר קשורות קשר ישיר למאורעות ההיסטוריים והפוליטיים אשר התקיימו באותן השנים.
היסטוריה

ב-1935 צילם אבראהים חסן סירחאן סרט בן 20 דקות שתיעד את הביקור שערך המלך סעוד בירושלים וביפו. סרט זה נחשב לסרט הפלסטיני הראשון. מהסרטים שנוצרו בין השנים 1935–1948 לא נותר זכר וניתן לדעת על קיומם על פי עדויות בלבד. התקופה אשר נחשבת "התקופה השנייה" בין השנים 1948–1967 נקראת גם "תקופת הדממה" ובה לא נוצר כמעט קולנוע פלסטיני. התקופה השלישית בשנים 1968–1982 החלה לאחר הכיבוש הישראלי של הגדה המערבית ורצועת עזה. הקולנוע הפלסטיני נוצר בתקופה זו בגלות, בעיקר בלבנון, לשם עברו יוצרי הקולנוע עם עזיבת אנשי אש"ף את ירדן ב-1970. יוצרי הקולנוע בתקופה זו פעלו תחת חסות הממסד (אש"ף וארגונים שונים). תקופה זו הסתיימה ב-1982 כאשר עזבו אנשי אש"ף את ביירות בעקבות הפלישה של ישראל ללבנון. באותן שנים הגופים המפיקים היו לסירוגין: "המוסד לקולנוע", "יחידת סרטי פלסטין" ו"המחלקה לתרבות" של אש"ף. התקופה הרביעית אשר מתקיימת מ-1982 ועד היום מתאפיינת בקולנוע של יוזמות אינדיוידואליות. בשנים אלו המאבק הפלסטיני החריף ופרצו האינתיפאדה הראשונה והשנייה. הקולנוענים הפלסטינים (בישראל ומחוצה לה) נאלצו למצוא תמיכה ומקורות מימון, אך נהנו מחופש יצירתי ועצמאות יחסית בנוגע לתסריטים ולעלילה. כך נוצר קולנוע עצמאי, פורץ גבולות אשר זוכה להכרה ויוקרה בזירה הבינלאומית.
היסטוריה > התקופה הראשונה

כמו ברוב ארצות ערב, גם הפלסטינים התוודאו לקולנוע בשנות העשרים של המאה ה-20. בשנות ה-30 הוקמו בתי קולנוע בערים הפלסטיניות הגדולות וב-1929 חוקק חוק מנדטורי מיוחד "פקודת סרטי הראינוע" שהעניק לשלטונות המנדט סמכות להגביל את הקרנתם של סרטים מסוימים. לוח ההקרנות כוון בעיקר לקהל הערבי וכלל לרוב סרטים מצריים. אחד מהיוצרים היחידים של תקופה זו הוא אבראהים חסן סירחאן. אבראהים חסן סירחאן קנה בתל אביב תמורת 50 לירות את המצלמה הידנית שבעזרתה תיעד את ביקור המלך סעוד בארץ ב-1935. הוא קרא ספרים על צילומים ועדשות וכך ידע כיצד להשתמש במצלמה. הסרט היה אילם, ובמעמד הקרנתו (בחגיגות "נובי רובין") הוא השמיע תקליט ברקע כדי שאיש לא ירגיש שהסרט אילם. אל סירחאן הצטרף ג'מאל אלאספר שצילם את הסרט, ושניהם נחשבים למייסדי הקולנוע הפלסטיני שלפני 1948. לאחר מכן הם הפיקו סרט נוסף שנקרא "חלומות שהתגשמו" באורך 45 דקות. ב-1945 הקים סירחאן ביחד עם אחמד חלמי אלכילאני (שלמד קולנוע בקהיר) את חברת ההפקה "חברת הסרטים הערבית". במסגרת חברת ההפקה הם עבדו על סרטים בשם "ליל חג" ו"סערה בתוך הבית", ופרויקטים נוספים, אך לא ברור אם הגיעו לידי סיום.
היסטוריה > התקופה השנייה

התקופה השנייה מכונה "תקופת הדממה". לאחר 1948 חדלה הקהיל הערבית להתקיים כישות חברתית ופוליטית, יותר מ-350 כפרים ושכונות עירוניות נמחקו ומחצית מהאוכלוסייה הערבית הפלסטינית נעקרה מביתה והפכה לפליטים. פעילותו של הקולנוע שנזקק לתשתיות צוותים ומימון נעצרה לשני עשורים, כמעט באופן מוחלט.
היסטוריה > התקופה השלישית

תקופה זו החלה בעקבות המפלה הערבית במלחמת ששת הימים ("הנכסה"). ב-1969 בעקבות תוכנית השלום של מזכיר המדינה האמריקני רוג'רס, יצאו הפלסטינים להפגין ברחובות, לאות התנגדות לתוכנית שלדבריהם התעלמה מאש"ף ומהעם הפלסטיני. תיעוד הפגנות אלו, היווה את החומר לסרט הראשון של התקופה שלישית שנקרא "לא לפתרון בדרכי שלום" (1968). הסרט באורך 20 דקות, נוצר בעבודת צוות משותפת של מוסטפא אבו עלי, האני ג'והריה וסלאח אבו הנוד. קבוצה זו עברה ללבנון, וב-1971 הפיקו סרט תיעודי שני בשם "ברוח ובדם" (1971) שתיאר את מאורעות "ספטמבר השחור" וצולם במהלך הקרבות. במהלך התקופה השלישית נוצרו יותר משישים סרטים פלסטיניים תיעודים. הסרט העלילתי היחיד שנוצר התקופה זו הוא "השיבה לחיפה" (1982) של הבמאי קאסם חוול. הסרט הופק על ידי קבוצה שהייתה קשורה לחזית העממית לשחרור פלסטין. בתקופה זו כל אחד מהארגונים הפלסטיניים הקים גוף הפקה משלו. בנוסף לגוף המרכזי – "מדור הקולנוע" של אש"ף – הקימה החזית הדמוקרטית את "הוועדה לאומנות", והחזית העממית את "הוועדה האומנותית". בתקופה זו פרח הקולנוע הפלסטיני והיו לו מטרות חשובות: תיעוד המאבק, הסברה של עמדות הפלסטינים, תיעוד החיים של העם הפלסטיני והפצת דימוי הפלסטיני החדש (לוחם במקום פליט). הקולנוע הפלסטיני כונה "הקולנוע של המהפכה הפלסטינית" והיוצרים ראו את עצמם כחלק אינטגרלי מהמהפכה שהתנהלה במתכונת של מלחמת עם. בתקופה זו הארגונים ראו את הפוטנציאל ההסברתי של המדיה, אך פעלו בנפרד (כולל הארגונים השוליים ביותר) ושמו לרוב את הערך ההסברתי בראש סדר העדיפויות, ולא את הערך התרבותי שגלום בו. עד 1982 נוצרו כ-60 סרטים ופרט לאחד מהם כולם היו דוקומנטריים, והגיעו להקרנות בפסטיבלים שונים (פסטיבל לייפציג לסרטים תיעודיים בגרמניה, פסטיבל בגדאד לסרטי פלסטין, ופסטיבל הסרטים קרתגו).
היסטוריה > התקופה הרביעית

שנות ה-80 וה-90 היו שנים סוערות במיוחד בהיסטוריה של העם הפלסטיני: תקופה של הישגים וכשלונות פוליטיים, ושנות שיא במאבק לעצמאות. בתקופה זו הקולנוע נדחק לשולי סדר היום במאבק הפלסטיני, ונעדרו מנגנונים לעידוד הקולנוע והטלוויזיה ברשות הפלסטינית. את מקומם מילאו גופים חיצוניים כמו חברות הפקה מאירופה, ארצות הברית וישראל. על אף הקשיים, נוצרו סרטים פלסטינים בתקופה זו שאף זכו להקרה בינלאומית. הסרט הראשון בתקופה הרביעית היה סרטו של מישל ח׳לייפי "זיכרון פורה". הקולנוע שנוצר בתקופה זה זכה לשמות "הקולנוע העצמאי", "הקולנוע הפלסטיני מהאדמה הכבושה", "הקולנוע הפוסט מהפכני" או "הקולנוע האינדיבידואלי". כל השמות מתייחסים לאופיו של הקולנוע שהתפתח והצליח ללא תמיכה ממוסדות ציבוריים או ממוסדות הפקה פלסטיניים. מאפיין נוסף של תקופה זו הוא שהבמאים הבולטים הוכשרו במוסדות שונים ברחבי העולם. העבודה על סרט באותן שנים נפרשה על זמן רב מאחר שהם פעלו בחברה שבה חסרים תנאים בסיסיים לקיומו של קולנוע: היעדר מוסדות לאומיים לקידום הקולנוע, גופי הפקה, חברות ציוד, מעבדות צילום, צוותים מוכשרים ומוסדות למידה. קולנוען פלסטיני שרוצה להפיק סרט יצטרך להיעזר בצוותים זרים. עם זאת הכניסה של מצלמות איכותיות קטנות והטכנולוגיה החדשה מאפשרת להפיק סרטים איכותיים בתקציבים נמוכים. רוב התקציבים מגיעים ממימון בינלאומי, כשרק סרט פלסטיני אחד – "חתונתה של רנא" משנת 2002 – זכה למימון כמעט מלא.
הקרנת סרטים

הסרט משנת 1935 המתעד את הביקור שערך המלך סעוד בירושלים וביפו, הנחשב לסרט הפלסטיני הראשון, הוקרן בפסטיבל שנערך בנבי רובין.
בתחילת המאה ה-20 הוקמו מספר בתי קולנוע בערים פלסטיניות, בהם קולנוע אלהמברה ביפו וסינמה ג'נין בג'נין, והוקרנו בהם גם סרטים פלסטיניים.
בערים רבות בעולם נערך מדי שנה פסטיבל סרטים פלסטיניים, בין השאר בטורונטו, בוסטון, בואנוס איירס, שיקגו, וושינגטון, לונדון, מדריד, סנטיאגו דה צ'ילה וברצלונה.
כמו כן, מספר פעמים נערך ברמאללה פסטיבל סרטים בינלאומי, בו הוצגו מטבע הדברים גם סרטים פלסטיניים.
באוקטובר 2021 הוסיפה רשת נטפליקס קטגוריית צפייה חדשה בשם ״סיפורים פלסטיניים״, ובה סרטים תיעודיים, סרטים קצרים וסרטים באורך מלא.
במאים בולטים > אליה סולימאן

נולד בנצרת ב-1960. אחד הבמאים המוערכים והמשפיעים ביותר בקולנוע הפלסטיני. זוכה פרס חבר השופטים בפסטיבל קאן. ידוע בשל הטטרלוגיה שביים בה הוא מגלם את בן דמותו השתקן "ES": "כרוניקה של היעלמות" (1996) "התערבות אלוהית"(2002), "הזמן שנותר" (2009), "זה בטח גן עדן" (2019).
במאים בולטים > תאופיק אבו ואיל

נולד בשנת 1976 באום אל-פחם ולמד בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב. זוכה פרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2021.
במאים בולטים > סובחי א-זוביידי

נולד בירושלים ב-1961 למשפחת פליטים. עשה תואר ראשון באוניברסיטת ביר זית. ונסע ב-1985 לארצות הברית ללמוד תואר שני באוניברסיטת ניו יורק. עם שובו ב-1994 החל ליצור סרטים. סרטו הראשון "המפה הפרטית שלי" מ-1998 בוחן את עולמו של בן דור שני לפליטים. בסרטו "עלי וחבריו" מ-1999 א-זוביידי חוזר למחנה והפעם הוא חוקר את עולמם של בני הדור השלישי שגדלו בו.
במאים בולטים > נזאר חסן

במאי דוקומנטרי. נולד ב-1960 בכפר משהד הסמוך לנצרת. חסן יצר את סרטו החשוב הראשון "אסתקלאל" (1994) שבו בדק כיצד חוגגים הפלסטינים בישראל את יום העצמאות. סרטו השני "יסמין" (1996) עוסק במעמדה של האישה במשפחה ובחברה הפלסטינית. בסרטו "אוסטורה" (1998) עקב נזאר חסן אחר גורלם של בני משפחה מן הכפר ספוריה שליד נצרת, איפה שהיום הוקם היישוב היהודי ציפורי.
במאים בולטים > מאי מסרי

נולדה ברבת עמון ב-1959. בת למשפחה ענפה ועתיקת יומין שמוצאה משכם. למדה צילום במחלקת הקולנוע של סן פרנסיסקו, ולאחר הלימודים עברה ללבנון ונשאה לז׳אן שמעון, קולנוען לבנוני שפעל בביירות. מסרי ושמעון ביימו והפיקו מספר סרטים ביניהם "מתחת להריסות" (1983), "הדור של המלחמה" (1986), ו"חלומות מושעים" (1992). סרטה האישי הראשון "ילדי הר האש" (1990) עוסק בבעיות הנפשיות והחברתיות של ילדי שכם בתקופת האינתיפאדה הראשונה. לאחר מכן הפיקה את "חנאן עשראווי: אישה בעידן עימות" (1995), "ילדי שאתילא" (1999), ואת "גבולות של חלומות ופחדים" (2001).
במאים בולטים > עזה אל-חסן

נולדה ב-1971 ברבת עמון. אביה היה אחד ממנהיגיה ההיסטוריים של תנועת הפת"ח. היא גדלה בביירות ולמדה בסקוטלנד. לאחר הסכמי אוסלו השתקעה ברמאללה. הפיקה סרטים בתקציבים דלים במיוחד ואף צילמה את חלקם בעצמה ללא צוות נוסף. סרטאה "קושאן מוסא" (1998) עוסק בהתנחלויות ואילו הסרטים "נשים מדברות" (1996) ו"היא הסינבד" (1999) עוסקים בנשים בכפרים הפלסטיניים. הסרט "זמן חדשות" (2001) עוסק באינתיפאדה השנייה. סרטה "תמונות נשכחות" (2004) הוא סרט מסע בעקבות ארכיון הסרטים הפלסטיני שנעלם בביירות לאחר עזיבת אש"ף ב-1982.
לקריאות נוספות

נורית גרץ וג'ורג' ח'לייפי, נוף בערפל: המרחב והזיכרון ההיסטורי בקולנוע הפלסטיני, תל אביב: עם עובד, 2006
הערות שוליים

1 2  נורית גרץ וג'ורג' ח'לייפי, נוף בערפל: המרחב והזיכרון ההיסטורי בקולנוע הפלסטיני, תל אביב: עם עובד, 2006
↑  סיפורים פלסטיניים, באתר נטפליקס.
↑  נטלי אלז וזינה אבו-זרקא, 5 המלצות לסרטים בקטגוריה הפלסטינית החדשה בנטפליקס, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2021.
קולנוע אלהמברה בשנת 1937.
סמליל פסטיבל הסרטים הפלסטיניים בוושינגטון די. סי.
מתן נאור

| --- | --- |
נאור במדי הפועל תל אביב
נאור במדי הפועל תל אביב
 לידה:  3 בנובמבר 1980 (בן 44) רחובות שבישראל
 עמדה:  פורוורד
 גובה:  1.94
 מספר:  12
 קבוצות כשחקן
 1997–1999 1999–2002 2002–2004 2004–2007 2007–2009 2009–2017 2017–2018 2018–2019  2019 - 2020:  מכבי רחובות עירוני רמת גן הפועל תל אביב הפועל ירושלים עירוני נהריה הפועל תל אביב אליצור עירוני נתניה הפועל חבל מודיעין  מכבי חדרה
 הישגים כשחקן
 גביע המדינה בכדורסל (2007)
נאור במדי נבחרת ישראל
מתן נאור (נולד ב-3 בנובמבר 1980) הוא כדורסלן עבר ישראלי וכיום תזונאי קליני המלווה מחלקות נוער בכדורסל.
קריירה

נאור גדל במחלקת הנוער של מכבי רחובות. הוא התחיל לשחק בליגת העל בוגרים בעירוני רמת גן בשנת 2000.
שנת 2001 הייתה עונת הפריצה של נאור, בה הוא שותף ב-28 משחקים תחת אימונו של אריק שיבק, והציג יכולת טובה ומגוונת.
בעונת 2002, תחת שרביטו של ארז אדלשטיין, היה נאור שותף לעונת שיא של רמת גן. הקבוצה עלתה לגמר הפלייאוף, אך הפסידה למכבי תל אביב 3-0 בסדרה. בגביע המדינה בכדורסל הגיעה מכבי רמת-גן עד שלב חצי הגמר, שם הודחה על ידי הפועל ירושלים.
בסוף העונה חתם נאור בקבוצת הפועל תל אביב. בעונה הזו שיחק נאור לראשונה בנבחרת ישראל, ואף פתח בחמישייה במשחק אחד, במסגרת קדם אליפות אירופה בכדורסל שהתקיימה בשוודיה.
נאור המשיך בעונה שלאחר מכן בהפועל תל אביב, ושיחק במספר משחקים בליגת העל ובאירופה. עם זאת, נאור הפגין חוסר יציבות, דבר שגרם לירידתו לספסל ובהמשך גם לניפויו מסגל הנבחרת לקראת קדם אליפות אירופה.
בעונת 2004/5 חתם נאור בהפועל ירושלים.
בעונת 2005/2006 המשיך נאור בירושלים והיה חלק מסגל הקבוצה שהגיע לגמר גביע המדינה בכדורסל וגמר הפיינל פור בליגת העל בכדורסל.
בעונת 2006/2007 הושבת נאור ממשחק לתקופה ארוכה, ובמהלכה החמיץ גם את שלבי ההכרעה בגביע המדינה, תואר בו זכתה הקבוצה באותה שנה. לקראת סיום העונה החלים נאור מן הפציעה הקשה, אך לא הצליח לחזור לכושר משחק ולא יכול היה לסייע לקבוצה בפיינל פור בו הפסידה למכבי תל אביב.

ביוני 2007 עזב את ירושלים וחתם בעירוני נהריה לעונה אחת.
לאחר קמפיין המוקדמות של נבחרת ישראל (קיץ 2008) לקראת אליפות אירופה בכדורסל, החליט נאור לקחת פסק זמן מכדורסל, ונסע לטייל בעולם. לאחר שובו, בראשית 2009, חזר לקבוצת עירוני נהריה.
לאחר עונה אחת בעירוני נהריה החליט נאור להצטרף לקבוצת הפועל אוסישקין מליגה הארצית, העפיל עמה לליגה הלאומית, ושתי עונות לאחר מכן גם לליגת העל. נאור נחשב לסמל קבוצת האוהדים, ושימש כקפטן הקבוצה מאז הצטרפותו.
בקיץ 2017 שוחרר נאור מהפועל תל אביב וחתם באליצור עירוני נתניה. סה"כ קלע 2065 נק' ליגה סדירה ב-15 עונות.
בקיץ 2018 חתם בהפועל חבל מודיעין מהליגה הארצית ועמה זכה באליפות הליגה והעפיל עמה לליגה הלאומית.
בקיץ 2019 חתם במכבי חדרה מהליגה הארצית.
סטטיסטיקות בליגת העל

נכון ל-23 ביולי 2016‏
סטטיסטיקות בליגת העל > עונה סדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | נקודות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | חטיפות | אסיסטים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999/00 | עירוני רמת גן | 3 |  | 5.3 | 2.3 | 50% | 100% | 100% | 0.0 | 1.0 | 0.3 |
| 2000/01 | עירוני רמת גן | 28 |  | 35.0 | 5.4 | 62% | 33% | 86% | 2.1 | 1.8 | 0.8 |
| 2001/02 | עירוני רמת גן | 27 | 27 | 35.0 | 10.6 | 47% | 39% | 86% | 3.7 | 2.7 | 1.4 |
| 2002/03 | הפועל תל אביב | 23 | 14 | 27.4 | 10.8 | 53% | 44% | 77% | 2.5 | 1.8 | 2.5 |
| 2003/04 | הפועל תל אביב | 22 | 12 | 24.4 | 5.8 | 48% | 38% | 72% | 2.1 | 1.4 | 1.7 |
| 2004/05 | הפועל ירושלים | 20 | 5 | 17.8 | 3.9 | 39% | 35% | 93% | 1.5 | 1.3 | 0.9 |
| 2005/06 | הפועל ירושלים | 30 | 24 | 20.3 | 4.3 | 58% | 35% | 82% | 1.9 | 1.4 | 1.2 |
| 2006/07 | הפועל ירושלים | 10 | 4 | 13.2 | 6.6 | 56% | 62% | 80% | 1.1 | 1.1 | 0.6 |
| 2007/08 | עירוני נהריה | 27 | 26 | 26.3 | 7.0 | 49% | 37% | 62% | 2.4 | 1.6 | 1.6 |
| 2008/09 | עירוני נהריה | 5 | 0 | 26.8 | 3.6 | 0% | 29% | 0% | 2.0 | 1.4 | 1.2 |
| 2012/13 | הפועל תל אביב | 25 | 25 | 33.2 | 9.6 | 45% | 28% | 82% | 3.7 | 2.2 | 2.3 |
| 2013/14 | הפועל תל אביב | 18 | 18 | 30.8 | 8.4 | 40% | 36% | 75% | 3.8 | 1.8 | 2.6 |
| 2014/15 | הפועל תל אביב | 31 | 25 | 19.4 | 3.6 | 34.2% | 29.9% | 77.3% | 2.2 | 1.5 | 1.3 |
| 2015/16 | הפועל תל אביב | 32 | 12 | 21.3 | 4.5 | 59.9% | 36.4% | 63.2% | 2.7 | 1.6 | 1.5 |
סטטיסטיקות בליגת העל > פלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | נקודות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | חטיפות | אסיסטים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999/00 | עירוני רמת גן | 1 | 0 | 1.0 | 0.0 | 0% | 0% | 0% | 1.0 | 0.0 | 0.5 |
| 2001/02 | עירוני רמת גן | 7 | 7 | 32.5 | 11.8 | 48% | 67% | 100% | 3.8 | 2.0 | 1.5 |
| 2003/04 | הפועל תל אביב | 12 | 6 | 23.6 | 7.3 | 48% | 46% | 70% | 1.5 | 2.2 | 1.2 |
| 2005/06 | הפועל ירושלים | 2 | 1 | 15.5 | 5.5 | 50% | 60% | 0% | 1.0 | 2.5 | 1.0 |
| 2006/07 | הפועל ירושלים | 1 | 0 | 1.0 | 0.0 | 0% | 0% | 0% | 0 | 0 | 0 |
| 2007/08 | עירוני נהריה | 2 | 2 | 23.5 | 4.5 | 33% | 50% | 100% | 2.0 | 2.5 | 1.5 |
| 2008/09 | עירוני נהריה | 3 | 2 | 28.7 | 6.7 | 33% | 50% | 100% | 3.7 | 1.3 | 0.3 |
| 2012/13 | הפועל תל אביב | 3 | 3 | 36.0 | 9.0 | 0% | 38% | 90% | 2.3 | 2.0 | 2.0 |
| 2013/14 | הפועל תל אביב | 4 | 4 | 35.3 | 10.5 | 36% | 50% | 80% | 4.3 | 2.5 | 3.3 |
| 2014/15 | הפועל תל אביב | 3 | 2 | 21.3 | 2.7 | 33.3% | 100% | 50% | 3.0 | 1.0 | 0.7 |
| 2015/16 | הפועל תל אביב | 5 | 5 | 31.4 | 4.0 | 33.0% | 37.5% | 50% | 3.4 | 3.2 | 2.0 |
חייו האישיים

במהלך הקריירה השלים נאור תואר ראשון בתזונה קלינית בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים ולאחר שפרש מהליגות הבכירות החל לעבוד במקצוע. כמו כן היה פעיל נאור בארגון השחקנים והיה בין הקולות הבולטים אשר קראו להשבית את הליגה לאורך השנים על מנת להגדיל את מספר הדקות של שחקנים ילידי ישראל.
אחיו הוא המתמטיקאי הישראלי אסף נאור.
הערות שוליים

↑  ארז מיכאלי‏, מתן נאור חתם בעירוני נהריה, באתר וואלה, 28 ביוני 2007
↑  מתן נאור חתם בנתניה, העברות הקיץ בליגה הארצית
↑  מתן נאור חתם במכבי חדרה
↑  basket.co.il
↑  הדקות, הריבאונדים, האסיסטים, החטיפות, החסימות והנקודות הם בממוצע למשחק.
↑  כפיר חודירה, ‏מתן נאור עוזב את אליצור נתניה, פלדה ממשיך, באתר ONE‏, 10 ביולי 2018
↑  אור שקדי‏, אם ארגון השחקנים ישבית את הליגה, המנהלת צפויה להכריז על סיום העונה, באתר וואלה, 17 במאי 2018
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 2007 (מקום 11-12) |
| --- | --- | --- |
|  1 חג'ג' •  2 רוט •  3 הלפרין •  4 אליהו •  5 מרקוביץ' •  6 רוברטס •  7 פניני •  ‏8‏ ‏טפירו‏‏  •‏ 9 נאור • 10 קוז'יקרו • 11 גרין • 12 תמיר • מאמן: שרף  |  1 חג'ג' •  2 רוט •  3 הלפרין •  4 אליהו •  5 מרקוביץ' •  6 רוברטס •  7 פניני •  ‏8‏ ‏טפירו‏‏  •‏ 9 נאור • 10 קוז'יקרו • 11 גרין • 12 תמיר • מאמן: שרף  | ישראל |
פירוש העולמות המרובים

פיצול פונקציית הגל של העולם למספר יקומים בעקבות מדידת ספין של חלקיק קוונטי
פירוש העולמות המרובים (באנגלית: Many Worlds Theory או Many Worlds Interpretation), אותו הציע לראשונה יו אוורט (אנ') ב-1957, הוא פרשנות לתופעות אקראיות של מכניקת הקוונטים שקשים להבנה במסגרת המכניקה הקלאסית. לפי פירוש זה, כאשר מתבצעת מדידה של מערכת קוונטים, היקום מתפצל קוונטית למספר יקומים כאשר בכל יקום מתרחשת אחת מהתוצאות האפשריות. על פי פירוש זה פונקציית הגל היא פונקציה "עולמית" הכוללת את המערכת הפיזיקלית, הצופה, התקני המדידה וכך הלאה. עם ביצוע המדידה עוברת פונקציית הגל המוכללת טרנספורמציה רציפה ואינה קורסת ומשמעות הדבר שמרחב המצבים מכיל כעת כמה עולמות אשר בכל אחד מהם יש מידע שונה על אותה מדידה עצמה. כך, במקום "קו עולם" יחיד או היסטוריה בודדת יש לנו עץ אפשרויות שבו כל ענף מהווה היסטוריה שהתרחשה באחד היקומים. ההסבר מדוע תודעתנו קולטת רק יקום אחד ולא "רואה" את שאר היקומים הוא שהמצב הקוונטי של תודעת המודד נשזר בתוצאה, כך שבעקבות הפיצול הקוונטי של הניסוי גם התודעה מתפצלת.
מבוא

קריסת פונקציית הגל היא אחת הבעיות הבולטות של מכניקת הקוונטים מאחר שמדובר בתופעה הנצפית במעבדה אך אין לה זכר בפורמליזם של התאוריה. משוואת שרדינגר אינה חוזה קריסה של פונקציית גל והביטוי "קריסת פונקציית הגל" פשוט בא לתאר את חוסר ההבנה האנושי לתופעה שבה לאחר מדידת מצב קוונטי שהיה פעם בסופרפוזיציה קוונטית ומקבלים שהמצב הוא A, אזי כל מדידה נוספת תחזיר שהמצב A. על כך אומרים ש"פונקציית הגל קרסה למצב A".
קריסת פונקציית הגל, בהיותה תופעה לא מובנת, מעידה למעשה על אי-שלמות של מכניקת הקוונטים. מרבית הפיזיקאים, דוגמת נילס בוהר, קיבלו את עובדת הקריסה כתופעה פיזיקלית המתרחשת לפי הסתברויות המוכתבות על ידי פונקציית הגל. למרות זאת, לא מעט פיזיקאים חשו "שלא בנוח" עם קבלת קריסת פונקציית הגל, מאחר שמדובר בפתרון "לא אלגנטי" שגרר לא מעט פרדוקסים מחשבתיים.
ב-1957 הציע הפיזיקאי יו אוורט את "פירוש העולמות המרובים" למכניקת הקוונטים. לפי פירוש זה, כאשר מתבצעת מדידה - פונקציית הגל לא קורסת למצב אחד - אלא היקום כולו מתפצל, כאשר בכל יקום נמדדת אחת מהתופעות האפשריות בניסוי. כלומר: היקום הפיזיקלי הוא סופרפוזיציה של כל פונקציית הגל הרלוונטיות
כלומר, בפירוש זה פונקציית הגל המתארת את כל היקום לא עוברת שום קריסה. פתרון זה ניתן לגבות גם באמצעות ניסוח מתמטי עקבי ואין בו שום שגיאה פיזיקלית. ברם, הרעיון של הוספת אינספור יקומים מקבילים הנוצרים בכל מדידה קוונטית הוא רדיקלי מאוד, ומאחר שאיננו עדים לאף אחד מאותם יקומים מקבילים - קשה מאוד לקבלו. למרות זאת, הרעיון התקבל בקרב מספר לא מבוטל של פיזיקאים. הללו הרחיבו את עבודתו של אוורט והצליחו להסביר קושיות שונות העולות בתאוריה (כמו- מדוע איננו רואים את היקומים המקבילים ותופשים רק יקום אחד?). הפיזיקאים הישראלים פרופ' יקיר אהרונוב ופרופ' לב ויידמן אף הרחיבו את התורה ופיתחו למשרעות של פונקציות הגל פירוש "כמו-הסתברותי" והגדירו לכל יקום "מידת קיום". הם אף נתנו פירוש הסתברותי מחודש לשאלה "מה ההסתברות שבמדידת מצב קוונטי מסוים  \ |\psi \rangle =\alpha |0\rangle +\beta |1\rangle  נקבל את המצב 1" (שכן בעולמות מרובים תמיד קיים עולם שבו נקבל 1).
דוגמה - החתול של שרדינגר

אחת הסיבות שהביאו לאימוץ תאוריה בידי מספר לא מבוטל של פיזיקאים היא פרדוקס החתול של שרדינגר בו המצב הקוונטי של החתול נמצא בסופרפוזיציה קוונטית של "חי" ו"מת" בו זמנית, כל עוד לא נמדד מצבו.
במקרה שלנו, לפני המדידה מצב החתול הוא
ולכן מצב המערכת המורכבת מהחתול ומהמודד בוהר הוא
ואילו אחרי המדידה (שמתבצעת על ידי, נניח, המדען בוהר) המצב הוא
כלומר, בכל עולם נשזרת תוצאת המדידה בתודעת הצופה כך שהוא תופש בחושיו כאילו התרחשה קריסה של פונקציית הגל והוא איננו מודע לעולמות האחרים (בהם התקבלו תוצאות שונות).
זהו פתרון אפשרי לפרדוקס החתול של שרדינגר אם כי גם הוא לוקה בבעיה שהוא אינו מגדיר היטב מתי מתרחש "פיצול קוונטי" (במקום "קריסה" בפרשנות קופנהגן). פתרון זה שנוי במחלוקת ופיזיקאים ברחבי העולם עדיין מתווכחים עליו במרץ.
תחליף להסתברות

פירוש זה מבטל את הפירוש ההסתברותי של מכניקת הקוונטים (פרשנות קופנהגן), שכן אין עוד הסתברות שתוצאה מסוימת תתרחש אלא כל התוצאות מתרחשות (כל אחת ביקום אחר). בפירוש העולמות המרובים משרעת פונקציית הגל איננה מייצגת עוד הסתברות (שכן כל האפשריות קורות), אלא גודל אחר שנקרא "מידת קיום" שמייצג את מספר העולמות בהם מתרחשת תוצאה קוונטית מסוימת. את ההסתברות מחליף המושג של "הסתברות בדיעבד". הסתברות זו היא לא ההסתברות שתוצאה מסוימת תתרחש אלא ההסתברות שהתודעה נמצאת בעולם בו קרתה תוצאה מסוימת. הסתברות זו נתונה על ידי מידת הקיום, שהיא ריבוע המשרעת של פונקציית הגל.
יתרונות וחסרונות

יתרונות:
פירוש העולמות המרובים מנוסח בצורה אקסיומטית ומדויקת מתמטית.
לפי פירוש העולמות המרובים מכניקת הקוונטים היא דטרמיניסטית, ריאליסטית ומקומית - דבר המקרב אותה לפיזיקה הקלאסית ואפילו היחסותית. זאת לעומת פרשנות קופנהגן שמציגה חוסר דטרמיניזם ואי-לוקליות.
לפי פירוש זה אין צורך בקריסת פונקציית הגל, שלא מופיעה בניסוח הפורמלי של מכניקת הקוונטים ומהווה יסוד בעייתי ומסתורי בפרשנות קופנהגן.
בניסוחים מאוחרים יותר המשתמשים בדה-קוהרנטיות קוונטית נקבע מתי יתרחשו "פיצולים קוונטיים" ומתי מערכת תתנהג כמו מערכת קלאסית.
פירוש העולמות המרובים פותר גם את בעיית העיקרון האנתרופי ובעיית הכוונון הדק של היקום: היקום לא התכוונן במיוחד כדי שיוכלו להתקיים בו בני אדם אלא הוא אחד מאינספור אפשרויות, שבאחת מהם היקום מתאים לקיום חיי אדם.
החיסרון הבולט של התאוריה הזאת הוא הצורך להניח אינספור יקומים מקבילים מבלי שניתן לראות אותם או לחוש בהם בתודעה.
נכון ל-2013 אין ניסוי מתקבל על הדעת שיבדיל בינה לבין פרשנות קופנהגן ויקבע מי מביניהן נכונה. במידה של הומור מקאברי הוצע שמדען החושק בהוכחה יבצע שוב ושוב רולטה רוסית. אם פירוש העולמות המרובים נכון, הכרחי שבאחד העולמות ימצא עצמו המדען בחיים אחרי מספר עצום של ניסיונות, תוצאה שהסתברותה שואפת לאפס. אז ידע המדען שפירוש העולמות המרובים נכון בסבירות גבוהה מאוד. בכל אחד מהעולמות האחרים תימצא רק גופתו.
ראו גם

מכניקת הקוונטים
פרשנות קופנהגן
החתול של שרדינגר
דה-קוהרנטיות קוונטית
יקום מקביל
אובר-תותו

אובר-תותו (או אוברה תותו) היה מלך מיתולוגי של שומר. שלט מעיר שורופק. לפי רשימת המלכים השומרית היה המלך האחרון לפני המבול. הוא שלט במשך 18,600 שנים.
ב"עלילות גילגמש" "אובר-תותו" מצוין כאביו של "אותנפישתים" מקבילו של נח התנ"כי ובכך אובר-תותו הוא מקבילו של למך בן מתושלח אבי נח.
ראו גם

רשימת המלכים השומרית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
מלכי שומר
| הקודם: אנ-מן-דור-אנה | שליט שורופק  | הבא: נגושור |

ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טל בנין

טל בנין (נולד ב־7 במרץ 1971 בקריית חיים) הוא כדורגלן עבר ישראלי וקפטן נבחרת ישראל לשעבר, וכיום מאמן כדורגל, ונכלל בהיכל התהילה של הכדורגל הישראלי.
קריירת משחק

נולד ב-1971 בקריית חיים למנחם בנין, יליד הארץ ממוצא תימני, ולאסתר לבית דורה, ילידת מצרים. דודו הוא המאמן רוני דורה, ובני דודיו הם שלומי דורה ויוסי דורה. בנין החל את דרכו בגיל 7 במחלקת הנוער של הפועל חיפה. הוא שיחק בקבוצה הבוגרת בין השנים 1987–1989 בליגה השנייה. בעונת 1989/1990 עבר לקבוצת מכבי חיפה לאחר מאבק משפטי ממושך עם הנהלת הפועל חיפה. בעונתו השנייה כיכב יחד עם ראובן עטר ואייל ברקוביץ' והצליח לזכות בשני תארים ראשונים בקריירה שלו: אליפות וגביע המדינה. הצלחתו במכבי חיפה עודדה את הנהלת הקבוצה לנסות ולרכוש את כרטיס השחקן שלו, אולם ללא הצלחה עקב התנגדותה של משפחתו של השחקן.
בתחילת עונת 1992/1993 חזר לשחק בקבוצת נעוריו לשנה אחת עד שעבר לקבוצת קאן מהליגה הצרפתית, שאותה אימן לואיס פרננדז ובה שיחק שנה אחת. לאחר עונה אחת בצרפת, חזר להפועל חיפה ושיחק בה שלוש שנים עד שעבר לקבוצת ברשה האיטלקית, והיה לכדורגלן הישראלי הראשון שמשחק בסרייה א'. בעונתו הראשונה ירדה ברשיה לליגת המשנה. בעונתו השנייה היה פצוע ולא הרבה לשחק, והקבוצה סיימה במרכז הליגה השנייה. בעונתו השלישית והאחרונה ברשיה סיימה במקום השלישי והבטיחה את מקומה בליגה הראשונה.
בעונת 2000/2001 חזר בנין לישראל וחתם במכבי תל אביב. את שער הבכורה שלו בקבוצה כבש בנין במחזור הפתיחה של העונה מול בני יהודה תל אביב, ובמחזור החמישי כבש שלושער בניצחון הביתי 2:6 על צפרירים חולון. בסך הכל סיים בנין את העונה עם שבעה שערי ליגה, והוסיף שלושה שערים במשחקי הגביע, אותו זכה להניף בצוותא עם הקפטן, אבי נמני. עונה אחר כך השלימה מכבי זכייה שנייה ברציפות בגביע. בנין כבש שערים בשלבי רבע הגמר (מול עירוני קריית שמונה) וחצי הגמר (מול הפועל פתח תקווה), ושוב זכה לחלוק עם נמני את מעמד ההנפה. בעונתו השלישית בקבוצה הודחו הצהובים בשלב חצי גמר הגביע, אך השלימו זכייה באליפות המדינה, זכייה אישית שנייה לבנין. לקראת עונת 2003/2004, כשבוע לאחר הדחת מכבי תל אביב ממוקדמות ליגת האלופות, סולק בנין מהקבוצה יחד עם נמני על ידי המאמן ניר קלינגר, בטענה שהשניים גרמו למחנאות בקבוצה.
מספר חודשים לאחר פתיחת עונת 2003/2004 חתם בנין בבני יהודה תל אביב, אותה אימן אז ניצן שירזי בעונתו הראשונה כמאמן. בנין רשם 21 הופעות ליגה במדי הקבוצה, בהן לא כבש אף שער. בסיום העונה, עם תום חוזהו, שוחרר בנין מבני יהודה, ובמהלך העונה שאחריה הצטרף לבית"ר ירושלים, שם חזר לשתף פעולה עם אבי נמני, שעבר בעצמו לבית"ר לאחר שחרורו ממכבי תל אביב. בנין עזב לאחר חצי עונה בלבד, ולקראת עונת 2005/2006 חתם בשורות קבוצת מכבי נתניה.