stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב הנילוס
רקע

הוריישו נלסון נולד ב-1758 וכבר בגיל 12 יצא אל הים. הוא נלחם גם ביבשה וגם בים ובנעוריו איבד בקרבות את עינו הימנית ואת ידו הימנית. ב-1797, בקרב כף סנט וינסנט, ניצחו הבריטים בעקבות מהלך מבריק של נלסון בו שבר את קו הקרב ויצר הקפה של ספינות אויב. את המקרה הזה מפקדו לא שכח, ובאביב 1798 נלסון הצטרף שוב אל הצי, בדרגה בכירה יותר.
ב־1798 היה נפוליאון בונפרטה גנרל, כוכב עולה בצרפת, עדיין לא האויב המסוכן ביותר של בריטניה הגדולה אך בדרכו להפוך לכזה.
בחודשים הראשונים של 1798 כבר היה ברור לכולם כי הצרפתים מתכננים מבצע מאוד גדול וסודי.
נפוליאון ביקר בחוף של צפון צרפת ופלנדריה ומשם דיווח לפריז כי בשנים הקרובות צרפת לא תזכה לעליונות צבאית ימית על אנגליה ופלישה אליה ללא עליונות היא מעשה פזיז וקשה שכמותו לא נעשה.
בסופו של דבר הוא הציע משלחת למזרח שתסכן את המסחר הבריטי עם הודו. כל עוד בריטניה לא תחזור אל הים התיכון לא יהיה דבר שימנע את קיומה של המשלחת.
המשלחת כללה, פרט לאנשי צבא, גם מדענים מתחומים שונים, אנשי חינוך ומומחים טכניים.
תוך מספר שבועות מיום קבלת ההחלטה, כל נמל גדול בריביירות הצרפתית והאיטלקית היה עסוק בהכנות לפרויקט שמטרתו לא הייתה ידועה כמעט לאף אחד.
הוריישו נלסון נשלח למשימה לגלות מה מתרחש בים התיכון ומהי תוכניתם של הצרפתים.
ב-8 במאי עבר נלסון דרך מיצרי גיברלטר עם ספינות קרב, פריגטות וספינה חד-תורְנית. היה זה יום אחד לפני שנפוליאון הגיע לטולון.
הקפטנים של נלסון היו מנוסים כולם ויחדיו הם הסכימו שמצרים היא הנקודה הסבירה ביותר להתקפה צרפתית. לשם מיהר נלסון.
בינתיים, המסע של הצרפתים יצא מצרפת למצרים. הכוח הצרפתי לא הפליג ישירות למצרים אלא כבש בדרכו את האי מלטה, ב-9 ביוני, ורק לאחר מכן הפליג למצרים. נלסון הגיע לאלכסנדריה ב-28 ביוני, מצא את הנמל ריק, והפליג משם למחרת; הצרפתים הגיעו לאלכסנדריה ביום שלאחר מכן.
נפוליאון נחת בהצלחה באלכסנדריה, במצרים, ב-1 ביולי. ב-21 ביולי התנגש הצבא הצרפתי עם כוחות הממלוכים, ליד קהיר, והביס אותם תבוסה מוחצת. דרכו של נפוליאון לכיבוש מצרים וארץ ישראל הייתה פתוחה (ראו עוד: מסע נפוליאון בארץ ישראל).
המשלחת של נפוליאון עגנה באלכסנדריה אבל הצי שלו, תחת פיקודו של בוריאס עגן במפרץ אבו קיר.
נלסון חזר שוב למצרים וב-1 באוגוסט אחר הצהריים מצא הצי הבריטי, שכלל 14 ספינות קרב, את הצי הצרפתי, שהיו בו 15 ספינות עוגנים במפרץ.
ההכנות לקרב

הציים נפגשו ב-1 באוגוסט, קרוב לשעת שקיעת השמש. הצרפתים עגנו במפרץ אבו קיר במים רדודים, באזור שרטון, שעומקם פחות מ-14 מ'.
השרטון שימש להגנה על החלק השמאלי של כלי השייט שהיה מופנה לכיוון דרום מערב של הנמל, בעוד צד ימין של כלי השייט היה מופנה לכיוון צפון מזרח ואל הים הפתוח.
נלסון כבר השיג תהילה מרובה וברויאס, האדמירל הצרפתי, למד את טקטיקת המלחמה של נלסון בקרב כף סנט וינסנט בו שבר את קו הקרב. על כן, יצר ברויאס טור מחובר בין ספינותיו וניסה למנוע מהבריטים להפריד את הטור ולהביס חלק ממנו בפעולה לילית.
ברויאס העריך שהקרב יתחיל בבוקר שלמחרת מכיוון שלא האמין שהבריטים יסתכנו בקרב לילי, במים רדודים שאינם מוכרים ולכן ההכנות לקרב החלו בנינוחות.
הקרב

נלסון היה להוט לתקוף. הרוח הייתה לטובתו והיה לו בדיוק את הזמן הנחוץ להשלים את הטקטיקה המושלמת שלו שהייתה מאוד פשוטה וכללה שימוש בתחמושת תוך סיוע של כיוון הרוח.
כאשר מיקומם של הצרפתים היה ברור לצי הבריטי, תומאס פולי, מפקדה של הספינה המובילה "Goliath" הבחין ברווח שנוצר בין הספינה הראשונה ובין החוף והעריך שהעוגנים עמוקים מספיק על מנת שיוכל לעבור מעליהם ללא סיכון.
ה-"Goliath" נפרדה מהטור הבריטי וחמקה מסביב. ספינות נוספות שטו בעקבותיה והצרפתים הותקפו משני הצדדים.
ספינה בריטית אחת (Culloden) עלתה על השרטון מייד בתחילת הקרב, אך שאר הספינות הצליחו לעבור והחלו בהטבעת הספינות הצרפתיות בזו אחר זו. הרוח באה מצפון, ולפיכך הסתייעו בה הספינות הבריטיות בקלות, ואילו הספינות הצרפתיות שהיו בסוף הטור לא היו יכולות לסייע לחברותיהן המותקפות.
ספינת הדגל הצרפתית, L'Orient בת 120 תותחים הותקפה ראשונה, על ידי הספינה הבריטית Bellerophon ולאחר מכן על ידי הספינות Alexander ו-Swiftsure.
בשעה 21:00 ה-L'Orient כבר בערה לגמרי והקרב הופסק מכיוון שהספינות ניסו להרחיק את עצמן מהפיצוץ הצפוי. בסביבות השעה 22:00 כאשר האש הגיעה למחסן התחמושת, הספינה התפוצצה וחלקים בוערים ממנה כולל אנשי הצוות התעופפו למאות מטרים באוויר.
רק כ-100 מתוך 1,000 אנשי הצוות של L'Orient שרדו על ידי שחייה הרחק מהספינה הבוערת.
הקרב נמשך עד השעה 3:00 בבוקר 2 באוגוסט, ולאחר הפסקה של כשעתיים החל מחדש, ונמשך עד השעה 14:00. רק ארבע ספינות צרפתיות נמלטו מהקרב, בהן 2 פריגטות; כל השאר נשרפו או נלכדו על ידי הבריטים.
הקרב ביסס את העליונות הימית הבריטית לכל תקופת מלחמות המהפכה הצרפתית. נלסון הוכיח בקרב זה את יכולתו לא רק לנצח את האויב, אלא גם להשמיד אותו; הוא זכה בתואר ברון הנילוס בעקבות הקרב, שהיווה תרומה חשובה לתהילתו הגוברת.
לאחר הקרב

החדשות על הניצחון איחרו להגיע לבריטניה. פניו של נלסון היו מועדות לאיטליה ואילו "Leander", הספינה בה היה שליחו של נלסון לבריטניה עם בשורת הניצחון, נלכדה לאחר קרב עז עם הספינה "Le Genereux" שהייתה אחת מן הספינות הצרפתיות שהצליחו לברוח.
נפוליאון, שכבר חזר עם צבאותיו, סיים את כיבושה של מצרים ופנה לכבוש את סוריה אבל המצב הפוליטי בפריז השתנה. הוא נטש את היחידה שלו ונסע לצרפת כדי לקחת אחריות על מהפכת השלטון ולהבטיח את מקומו כקונסול.
ב-2 בדצמבר 1804 הכתיר נפוליאון את עצמו כקיסר.
ראו גם

קזביאנקה (שיר)
פרוטומה של ברויאס מאת ז'אן ז'אק פלאטרס בארמון ורסאי
תרשים הקרב על הנילוס. הספינות הבריטיות מסומנות באדום, והצרפתיות בכחול. עמדות זמניות מסומנות בכחול/אדום בהיר. על פי ספרו של ג'ון קיגן, Intelligence in war‏, 2003.
רשת הייצוג העצמי האוטיסטית

רשת הייצוג העצמי האוטיסטית (Autistic Self Advocacy Network) היא ארגון זכויות אוטיסטי, המנוהל על ידי אנשי הספקטרום האוטיסטי. הארגון נוסד כדי לספק תמיכה ושירותים עבור אנשי הספקטרום האוטיסטי, תוך פעילות למען שיפור התדמית הציבורית של האוטיזם ונגד מידע מוטעה על האוטיזם.
הארגון נוסד בארצות הברית, בשנת 2007, על ידי האוטיסט ארי נאמן, המכהן מאז כנשיא הארגון.
סגן נשיא הארגון, האוטיסט סקוט מייקל רוברטסון, הצטרף אל הארגון זמן קצר לאחר היווסדו.
חברי הארגון מאמינים שספקטרום האוטיזם ואנשיו מהווים חלק חשוב וחיוני מהמגוון הרחב של הגנטיקה האנושית. הארגון מקדם את קבלת האוטיזם על ידי עדוד הצלחתם של אוטיסטים בכל רמות התפקוד. באמצעות נטישת אמונות ישנות ובלתי מדויקות ואימוץ גישה חדשה המתמקדת באתגרים הייחודיים הניצבים בפני האוטיסטים ובתחומי החוזק של האוטיסטים, מקווים אנשי הארגון לשפר את איכות חייהם של האוטיסטים ולקדם גישה חדשה של הכללה וכבוד.
תחומי הפעילות של הארגון כוללים פרסום דפי עמדה, חומרי לימוד למערכת החינוך, ייעוץ משפטי והדרכה על זכויות, הכשרה והעצמה של אוטיסטים.
הארגון פועל בשיתוף עם ארגוני זכויות אוטיסטים נוספים, כגון רשת האוטיסטים הבין-לאומית.
בישראל, פועל הארגון בשיתוף עם אס"י – קהילת אנשי הספקטרום האוטיסטי בישראל.
הערות שוליים

↑  About ASAN – Autistic Self Advocacy Network
↑  What We Do – Autistic Self Advocacy Network
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2013103569  VIAF: 305367634   WorldCat (עם VIAF): 305367634
קשחת חוליות

| --- | --- |

 תחום:  אורתופדיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1144952 
 MeSH:  D055009
 סיווגים
 ICD-10:  M47 
 
קשחת חוליות (בלעז: Spondylosis) היא מונח לא ספציפי המתאר בדרך כלל שינויים ניווניים בעמוד השדרה הגורמים לקשחת (ankylosis, נוקשות מפרקית) של מפרקי החוליות והדיסקים הבין-חולייתים.
צילום רנטגן של קשחת חוליות
קשחת חוליות יכולה להופיע בחוליות הצוואר, בחוליות החזיות או בחוליות המותניות. מבין האנשים שלהם ממצאים רנטגניים המצביעים על קשחת חוליות, רק לאחוז קטן תסמינים רלוונטיים, קרי רובם לא סובלים מבעיה כלשהי.
שינויים ניווניים אופייניים לקשחת חוליות מופיעים בדרך כלל בעקבות ניוון של דיסק בין-חולייתי, והם בדרך כלל שינויים הקשורים לגיל. הם מופיעים בגופי החוליות, במפרקים הסינוביאלים בין החוליות (במפרקים הפאצטלים), בנקבים הבין-חולייתים ובזיזים הקוציים של החוליות. משפתי גופי החוליות צומחים מבנים גרמיים המכונים אוסטיאופיטים. האוסטיאופיטים מגדילים את שטח הפנים של גוף החוליה ומפחיתים את העומס המופעל עליו, אך מגבילים את התנועה במפרק בין החוליות ואף עשויים להתקרב דיים לאוסטיאופיטים מגוף חוליה שכנה עד לקשחת מלאה של המפרק. אוסטיאופיטים אחוריים הנפוצים בקשחת חוליות של הצוואר עשויים ללחוץ על מבנים של מערכת העצבים ולגרום להופעת תסמינים. המפרקים הפאצטלים הנמצאים בצידי המפרק הבין-חולייתי נתונים למאמצים מוגברים וניתן לזהות בהם דלקת מפרקים ניוונית. גודלם של הנקבים הבין-חולייתים קטן בשל קריסת הדיסק ובשל האוסטיאופיטים במפרקים.
קשחת חוליות עלולה לגרום להופעת כאב, ככל הנראה עקב מעורבותם של המפרקים הפאצטלים ועקב השינויים הביומכניים בתנועת עמוד השדרה. פגיעה ברקמות עצב סמוכות יכולה לגרום לכאב ולתסמינים המלווים פגיעות עצביות, כגון כאב מוקרן לגפיים, נימול וחולשת שרירים.
קשחת חוליות צווארית

קשחת חוליות צווארית (בלעז: Cervical spondylosis) מתגלה באוכלוסייה בשיעורים גדלים ככל שעולה גיל הנבדקים ובגברים יותר מבנשים. שיעורי הימצאות של קשחת חוליות שאובחנה ברנטגן גדלים משלושה עשר אחוזים בגברים בעשור השלישי לחייהם ועד ל-100 אחוזים בגברים לאחר גיל 70, ומחמישה אחוזים בנשים בעשור הרביעי ועד ל-96 אחוזים בנשים לאחר גיל 70. בסך הכל בכשבעים אחוזים מהאוכלוסייה שעברה את גיל 40 קיימים שינויים ניווניים בעמוד השדרה, ושינויים אלו חמורים יותר בגברים.
רוב המקרים הקלינים של קשחת חוליות הם עקב קשחת חוליות צווארית. הבדל משמעותי בין חוליות הצוואר לחוליות המותניות הוא חוט השדרה העובר בתעלת השדרה של החוליות הצוואריות וקצהו התחתון באזור החוליה המותנית הראשונה או השנייה, כך שהוא נעדר מתעלת השדרה של רוב החוליות המותניות. אוסטיאופיטים בחלק אחורי של גוף חוליה צווארית עשויים לבלוט לתוך תעלת השדרה ולהפעיל עומסים מכניים על חוט השדרה באופן קבוע או בזמן תנועת צוואר ואף לפגוע באספקת הדם של חוט השדרה. קשחת חוליות צווארית עם פתולוגיה של חוט השדרה מכונה בלעז Cervical spondylosis with myelopathy.
קשחת חוליות צווארית > סימנים ותסמינים/אבחון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התסמין הנפוץ ביותר של קשחת חוליות צווארית הוא כאב בצוואר, שעשוי להתפשט אל הכתף והזרוע. כאשר האוסטאופיט לוחץ על שורש העצב, נראה חולשה בזרוע. במקרים נדירים, אוסטאופיטים שנוצרים בחזית עמוד השדרה הצווארית עלולים לגרום לקשיי בליעה (דיספגיה).
קשחת חוליות צווארית > טיפול

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
קשחת חוליות מותנית

קשחת חוליות מותנית (בלעז: Lumbar spondylosis) נפוצה יותר לאחר גיל 40 באנשים הסובלים ממשקל יתר וקשורה לתעסוקה המחמירה את ההפרעה.
קשחת חוליות מותנית > תסמינים

התסמינים כוללים בעיקר כאב גב תחתון ונוקשות. הכאב עשוי להופיע גם בעכוז ובמפשעה. התסמינים מחמירים לאורך היום אך לעיתים חמורים יותר לאחר שנת לילה ומוקלים תוך כדי פעילות. ישיבה ממושכת ופעולות של הרמה והתכופפות עלולות להחמיר את הכאבים ושאר התסמינים.
קשחת חוליות מותנית > טיפול

הטיפול המוצע לקשחת חוליות מותנית הוא הנעה פסיבית של עמוד השדרה ותרגילי חיזוק איזומטרים של שרירי הגב והבטן. בנוסף מוצעת דיאטת הרזיה לאנשים הסובלים מעודף משקל. במקרים הכוללים שינויים חמורים במפרקים הפאצטלים מוצע להשתמש בתרופות מדכאות דלקת. תהליך ניתוחי נחשב לבחירה גרועה בשל הסבירות הגבוהה למספר גדול של מפרקים מעורבים ובשל גילם המתקדם של החולים.
לקריאה נוספת

Corrigan B & Maitland GD, Practical Orthopaedic Medicine, Butterworth-Heinmann, 1983 ISBN 0750604948
הערות שוליים

↑  spondylosis, Stedman's Medical Dictionary, 26th Ed., Williams & Wilkins ISBN 0683079220
1 2  Baron, 2007
1 2 3 4  Corrigan & Maitland, 1983
1 2  The University of Toledo, Medical Center, Spondylosis
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ראוט 94

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 במאי 1993 (בן 31) ריצ'מונד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  רואן טיילר ג'ונס
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 סוגה:  דיפ האוס, טק האוס, דאבסטפ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  האווסלה 
 route94.co.uk
 פרופיל ב-IMDb
 
רואן טיילר ג'ונס (באנגלית: Rowan Tyler Jones; נולד ב-21 במאי 1993), הידוע בשם הבמה ראוט 94 (באנגלית: Route 94), ובשם הבמה הקודם שלו דרים (באנגלית: Dream), הוא מפיק מוזיקלי ורמיקסר אנגלי. הוא עבד עם מספר אמנים, כמו סקרים (אנ'), בנגה (אנ') וקייטי בי. הסינגל שהוציא, בשיתוף פעולה עם ג'ס גלין, "My Love" זכה להצלחה מסחרית, והגיע למקום הראשון בשלושה מצעדים.
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2011: Come On ‏(תחת שם הבמה דרים)
2011: Go Hard / Most High ‏(תחת שם הבמה דרים)
2011: I Am Dream ‏(תחת שם הבמה דרים)
2012: This Isn't House ‏(תחת שם הבמה דרים)
2013: Fly 4 Life
2014: Misunderstood
2016: A Brand New Day
2017: Mind, Body & Soul
2017: House & Pressure
הערות שוליים

↑  "My Love - Route 94 - Custom Backing Track - Karaoke Version". 12 במאי 2014. אורכב מ-המקור ב-12 במאי 2014. נבדק ב-27 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "INTRODUCING: DREAM". Mixmag. 30 בינואר 2012. ארכיון מ-2014-10-06. נבדק ב-2021-06-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Official Scottish Singles Sales Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית)
↑  Official Dance Singles Chart Top 40 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית)
↑  Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e2d1f228-3aff-4e6d-8932-032f4036131b 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ראג' קומיקס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־38 שנים) 
 מיקום המטה:  ניו דלהי 
 ענפי תעשייה:  תעשיית ההוצאה לאור, תעשיית הקומיקס 
  
 www.rajcomics.net
 
ראג' קומיקס (באנגלית:Raj Comics) היא חברה שפועלת בהודו ומתמחה בהוצאת ספרי קומיקס.
היסטוריה

החברה הוקמה על ידי ראג'קומר גופטה בשנת 1984 והיא הייתה הוצאה לאור שהתמחה בספרות זולה. החברה זכתה להצלחה ומכרה כמיליון העתקים בשנה.
בניו של מייסד הוצאה לאור היו חובבי קומיקס. בשנת 1986 המשפחה החליטה לעבור לתחום של קומיקס תוך יצירת דמויות מבוססות על התרבות ההודית. החברה מתמחה בתחום פנטזיה ימי הביניים, אימה, מסתורין וגיבורי-על. רוב היצירות מתפרסמות בהינדי ורק הוצאות בודדות באנגלית. עד היום פורסמו כ-35 אלף חוברות קומיקס שנמכרו בהודו ובמדינות נוספות. בנוסף לכך כל יום מתווסף דף חדש לסדרת רשת Raj Rojana.
בשנת 2021 מספר דמויות של החברה היו בין הפופולריות ביותר בהודו.
למרות שיחות שהתקיימו עם אנשי בוליווד טרם צולם סרט קולנוע על בסיס דמויות של ראג' קומיקס.
דמויות מרכזיות

נגראז' ( Nagraj) הדמות נוצרה בשנת 1986 על ידי ראג'קומר גופטה. הדמות מבוססת על הדמות ממיתולוגיה הודית. עד לשנת 2022 פורסמו כ-170 חוברות של הסדרה הראשי וכמה עשרות חוברות של סדרות משניות. בנוסף לכך צולמו מספר סרטי הנפשה
סופרקומנו דרובה (Super Commando Dhruva) הדמות נוצרה בשנת 1987 על ידי אנופם סינהא. הדמות פעולת בעיר דמיונית Rajnagar בה הוקם כוח מיוחד למלחמה באויבים. מאז שנת 1987 נוצרו כ-150 חוברות. בגלל שכל החוברות הם בהינדי, הדמות כמעט ולא מוכרת מחוץ להודו.
בוקאל (Bhokal) הדמות נוצרה על ידי מנוג' ודאנג'אי גופטה לקומיקסים של פנטזיה אפלה.
בנקלל (Bankelal) הדמות נוצרה בשנת 1987. היא דמות קומית שפועלת בתקופת ימי הביניים.
שאקטי (Shakti) הדמות נוצרה על ידי אנופם סינהא על בסיס מיתולוגיה הודית. לפני קבלת יכולות-על היא הייתה עקרת בית.
הערות שוליים

↑  Swati Maskara, #SaturdaySpecial: 10 iconic Indian comic book characters that are unforgettable even in 2021, AnimationXpress, ‏2021-10-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Raj Comics' Manoj Gupta on video avatars of Indian superheroes, afaqs!
ריקרדו פרננדש

ריקרדו ריביירו פרננדש (בפורטוגזית: Ricardo Ribeiro Fernandes; נולד ב-21 באפריל 1978) הוא כדורגלן עבר פורטוגזי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

פרננדש התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של אווש אליה הצטרף בגיל 9. בגיל 18 הצטרף לקבוצת הנוער של מוריירנסה ואף רשם שתי הופעות בקבוצה הבוגרת. בקיץ 1997, פרננדש חתם בפרימונדה במדיה שיחק שלוש שנים ורשם שתי עליות רצופות מהליגה הרביעית לליגה השנייה.
בקיץ 2000, פרננדש חתם בספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגזית, וכעבור זמן קצר הושאל לסנטה קלרה מהליגה השנייה. עונה לאחר מכן, הושאל לז'יל ויסנטה. לקראת עונת 2002/2003, פרננדש חזר לספורטינג, אך לא זכה בה לדקות משחק רבות ורשם 9 הופעות בקבוצת המילואים של המועדון. בקיץ 2003, פרננדש חתם בפורטו, בה שיחק עונה אחת, העונה בה זכתה פורטו לראשונה בתולדותיה בליגת האלופות. בקיץ 2004, פרננדש חתם באקדמיקה דה קויימברה.
בקיץ 2005, פרננדש חתם באפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית, במדיה שיחק שלוש עונות. בקיץ 2008, חתם במטאלורג דונצק מליגת העל האוקראינית, אך כעבור חצי שנה חזר לקפריסין וחתם באנורתוסיס פמגוסטה, ממנה עבר לא.א.ל. לימסול.
ב-4 ביוני 2010, פרננדש חתם בהפועל באר שבע מליגת העל, בה התאחד עם מאמנו בלימסול ניר קלינגר, בה שיחק חצי עונה וחזר למטאלורג דונצק.
בהמשך הקריירה שלו, פרננדש שיחק בפאנטוליקוס, דוקסה קאטוקופיה, אומוניה ניקוסיה, טרופנסה ופלגיירס 1932, עד לפרישתו בקיץ 2018.
תארים

הליגה הפורטוגזית הרביעית: 1997/1998
הליגה הפורטוגזית השלישית: 1998/1999
הליגה הפורטוגזית השנייה: 2000/2001
הסופר קאפ הפורטוגזי: 2002
ליגת העל הפורטוגזית: 2003/2004
הסופר קאפ הפורטוגזי: 2003
ליגת האלופות: 2003/2004
הגביע הקפריסאי: 2005/2006
ליגת העל הקפריסאית: 2006/2007
הערות שוליים

↑  איציק יצחקי‏, ריקרדו פרננדש חתם בהפועל באר שבע, באתר וואלה, 4 ביוני 2010
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ריקרדו פרננדש".
רשת החשמליות של גאלאץ

רשת קווי החשמליות של גאלאץ ב-1935
רשת קווי החשמליות של גאלאץ ב-1975
רשת קווי החשמליות של גאלאץ ב-2016
בעיר גאלאץ, ברומניה, התחבורה הציבורית הפנימית מבוססת במידה רבה על רשת של חשמליות, שהתחילו לפעול כבר ב-14 באוגוסט 1900.
ב-1895 נוסח בצרפתית המסמך "Acte constitutif et statuts de la societé anonyme d’explotation des tramways de Galatz et de Roumanie" (מסמך חוקתי וסטטוטורי של החברה האנונימית לניצול חשמליות בגאלאץ וברומניה) וב-22 בספטמבר, באותה שנה, חתמו עליו 14 בעלי המניות. ב-1900 נוסדה החברה בהתבסס על הון בלגי והקימה בגאלאץ חמישה קווי חשמליות ברוחב מטר אחד, שפעלו על פני מסילה באורך 26,5 קילומטרים.
בתקופת ינואר 1917 עד יוני 1919, בגלל מלחמת העולם הראשונה, הושבתה תנועת החשמליות והיא התחדשה אחרי המלחמה. בשנות השלושים של המאה העשרים התווספו 19 חשמליות תוצרת מספנות גאלאץ. במלחמת העולם השנייה סבלה גאלאץ מהפצצות קשות משני הצדדים ובגלל הנזקים נפסקה תנועת החשמליות ב-1944. ב-1948 התחדשה הפעלת החשמליות עם 7 חשמליות משופצות ומתוקנות.
ב-1962 הוקמה חברה לתחבורה ציבורית עירונית בגאלאץ והיא שילבה 55 חשמליות עם אוטובוסים, מוניות ומשאיות. מרכז החשמליות נקבע בהנגר המטוסים המושבת לאחר סגירת שדה התעופה המקומי. בנובמבר 1970 הוקמה חברה מחוזית ומספר קרונות החשמלית עלה ל-170 ונסללו 32,8 קילומטרים של מסילות ברוחב 1,435 מטר. לאחר 1980 נוספו עוד 33,8 קילומטרים של מסילות רחבות ונוצרי מסלולים חדשים לחשמליות. החשמליות הפכו לאמצעי התחבורה הציבורי העיקרי בגאלאץ והעלות הזולה של הפעלתן הובילה לשימוש בחשמליות גם עבור הובלת סחורה, חשמליות הותאמו במיוחד להובלת פירות וירקות.
אחרי המהפכה הרומנית (1989), כמו תחומים רבים אחרים, גם תחום החשמליות סבל מהזנחה, צמצום ואפילו היו מחשבות על הפסקת השימוש בחשמליות. בשנים 1990 עד 2011 בוטלו 21 מסלולי חשמליות בגאלאץ והוחמצה ההזדמנות לאחד את רשת החשמליות של גאלאץ עם רשת החשמליות של בראילה. לאחר 2011 החלו לחדש את הרשת ונכון ל-2016 החשמליות של גאלאץ פועלות ב-17 מסלולים.
הערות שוליים

↑  בין הקווים שבוטלו נמנה גם קו 57 שבקצה שלו הגיע לבית העלמין היהודי.
רוברט שטולץ

רוברט שטולץ ב-1915
רוברט שטולץ ב-1970
רוברט אליזבת שטולץ (בגרמנית: Robert Elisabeth Stolz ‏ 25 באוגוסט 1880 - 27 ביוני 1975) היה  
פזמונאי ומנצח אוסטרי, כמו גם מלחין אופרטות ומוזיקה לסרטים.
חייו

שטולץ נולד להורים מוזיקליים בגראץ. אביו היה מנצח ומלחין, אמו הייתה פסנתרנית קונצרטים, והוא היה קרוב משפחה של זמרת הסופרן טרזה שטולץ. בגיל שבע, סייר באירופה כפסנתרן וניגן מיצירות מוצרט. הוא למד באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה אצל רוברט פוקס ואנגלברט הומפרדינק. משנץ 1899 כיהן משרות ניצוח במריבור (שנקראה אז מרבורג), זלצבורג וברנו, לפני שתפס את מקומו של ארטור בודנצקי בתיאטר אן דר וין בשנת 1907. הוא ניצח שם, בין השאר, על ביצוע הבכורה של "חייל השוקולד" מאת אוסקר שטראוס בשנת 1908. בשנת 1910 פרש ממשרתו כדי להיות מלחין ומנצח עצמאי. בינתיים החל להלחין אופרטות ושירים נפרדים וקצר כמה וכמה הצלחות בתחומים אלה.
אחרי ששירת בצבא אוסטריה במלחמת העולם הראשונה, הקדיש שטולץ את זמנו בעיקר לקברט, ובשנת 1925 עבר לברלין. בסביבות 1930, החל לחבר מוזיקה לסרטי קולנוע, בהם הסרט המדבר הגרמני הראשון "שני לבבות בקצב הוואלס", שוואלס הנושא שלו היה עד מהרה לחביב הקהל. כמה יצירות קודמות של שטולץ, כגון "Adieu, mein kleiner Gardeoffizier"  מתוך האופרטה שלו "נשות וינה העליזות", התפרסם בקהל הרחב באמצעות מדיום הקולנוע, לאחר ששולב ב"פונדק הסוס הלבן".
עקב עליית המשטר הנאצי בגרמניה חזר שטולץ לווינה, שם היה שיר הנושא שלו לסרט Ungeküsst soll man nicht schlafen gehn ללהיט. הוא המשיך בפעילותו גם בברלין. בנסיעותיו הלוך ושוב מעיר לעיר הבריח יהודים ופליטים פוליטיים מגרמניה לאוסטריה בתא המטען של הלימוזינה שלו. הוא חזר על כך 21 פעמים. אז הגיע האנשלוס ושטולץ עקר שוב את מושבו, תחילה לציריך ואחר לפריז, שם נכלא בשנת 1939 כגורם עוין. הוא שוחרר בעזרת ידידים וב-1940 יצא לניו יורק.
בארצות הברית נחל שטולץ תהילה הודות לקונצרטים של מוזיקה וינאית שערך, החל ב"לילה בווינה" בקרנגי הול. כתוצאה מכך, קיבל הזמנות רבות להלחין מוזיקה להצגות ולסרטים, והיה מועמד לשני פרסי אוסקר: "ואלס בעננים" ל"מצעד האביב" היה מועמד ל"שיר המקורי הטוב ביותר" ב-1941, והמוזיקה שלו לסרט "זה קרה מחר" הייתה מועמדת לפסקול הסרט לדרמה או קומדיה הטובה ביותר ב-1945.
ב-1946 חזר שטולץ לווינה, שם חי את שארית חייו. בשנות ה-60' וה-70' הרבה להקליט אופרטות של מלחינים כיוהאן שטראוס הבן, פרנץ להאר, אמריך קלמן ולאו פאל, שהכיר קודם לכן.
בשנת 1952 החל שטולץ להלחין ל"רביו הקרח של וינה". הוא הקדיש את הראשונה ב-19 אופרטות הקרח שלו ("אוה הנצחית") לאלופת אירופה אוה פאווליק. ב-1970, לציון יום הולדתו ה-90, הוענק לו תואר "אזרח כבוד של וינה", המוזיקאי השני שזכה לכבוד זה אחרי ריכרד שטראוס. דמותו מונצחת גם על בול דואר בסדרת זיכרון של הדואר הווינאי.
בשנותיו המאוחרות השתמש בשרביט ניצוח שירש מפרנץ להאר; השרביט היה שייך במקור ליוהאן שטראוס וראשי התיבות של שטראוס היו חרותים בו בכסף.
לאחר מותו בברלין בשנת 1975 נקבר סמוך ליוהנס ברהמס ויוהאן שטראוס הבן בבית הקברות המרכזי בווינה, ופסל שלו הוצב בגן העיר של וינה. רחוב נקרא על שמו - סמוך לבית האופרה.
נישואים

רוברט שטולץ נישא חמש פעמים. נשותיו הראשונה והשנייה (גרטה הולם ופרנצי רסל) היו זמרות. אשתו השלישית הייתה יוזפינה צרניץ והרביעית נקראה לילי. אשתו החמישית הייתה איבון לואיז אולריך, שכונתה "איינצי" (2004-1912) או "די איינציגה", על שום תפקידה כמסייעת לאמנים גרמנים ואוסטרים גולים בפריז במלחמת העולם השנייה, הייתה מנהלת עסקיו עד מותו. הייתה לה בת אחת, קלאריסה,  מנישואיה הראשונים, ורוברט שטולץ אימץ אותה.
מבחר אופרטות

Das Glücksmädel (1910)
Der Tanz ins Glück (The Dance into Happiness) (1921)
Im weißen Rößl (The White Horse Inn) (1930), jointly with Ralph Benatzky
Wenn die kleinen Veilchen blühen (When the Little Violets Bloom or Wild Violets) (1932)
Der verlorene Walzer, a stage version of the film Zwei Herzen im Dreivierteltakt (1933)
מבחר שירים

"Servus Du" (1912) words by Benno Vign
"Wien wird erst schön bei Nacht" words by Wilhelm Sterk (גר')
"Im Prater blühn wieder die Bäume" words by Kurt Robitschek
"Das ist der Frühling in Wien" words by Arthur Rebner
"Du, du, du sollst der Kaiser meiner Seele sein." (1916)
"Hallo, du süsse Klingelfee" (1919) words by Arthur Rebner
"Salome, schönste Blume des Morgenlands" (1920) words by Arthur Rebner
"Ich will deine Kameradin sein" words by Walter Reisch
"Die ganze Welt ist himmelblau" words by Robert Gilbert
"Zwei Herzen im Dreivierteltakt" (Two Hearts in 3/4 Time) words by Walter Reisch
"Das Lied ist aus" (Frag nicht warum) (1930) with words by Walter Reisch from the 1930 film The Song Is Ended directed by Géza von Bolváry
"Wiener-Café" (Waltz)
"Adieu mein kleiner Gardeoffizier" words by Bruno Balz
מבחר סרטים

Two Hearts in Waltz Time" (1930)
Hocuspocus (1930 film)|Hocuspocus (1930)
The Song Is Ended (1930)
The Merry Wives of Vienna (1931)
The Theft of the Mona Lisa (1931)
Madame Pompadour (1931 film)|Madame Pompadour (1931)
The Prince of Arcadia (1932)
A Man with Heart[[A Man with Heart (1932)
I Do Not Want to Know Who You Are (1932)
What Women Dream (1933)
My Heart Calls You (1934)
(1934 film)|Two Hearts in Waltz Time]] (1934)
My Heart Is Calling You (1934)
Spring Parade (1934 film)|Spring Parade (1934)
Adventure on the Southern Express (1934)
The Gentleman Without a Residence (1934 film)|The Gentleman Without a Residence (1934)
Circus Saran (1935)
Heaven on Earth (1935 film)|Heaven on Earth (1935)
The Charm of La Boheme (1937)
Who's Your Lady Friend? (1937)
The White Horse Inn (1952 film)|The White Horse Inn (1952)
Come Back (film)|Come Back' (1953)
A Breath of Scandal (1960)
Comprehensive list on IMDb Robert Stolz
פרסים ואותות הוקרה

1934: מדליה גדולה למיוזיקל הטוב ביותר ל"מצעד האביב" פסטיבל הסרטים של ונציה
1941: מועמדות לפרס האוסקר (השיר המקורי הטוב ביותר) לשיר "ואלס בעננים" מתולך "מצעד האביב"
1945: מועמדות לאוסקר למיוזיקל הטוב ביותר ל"זה קרה מחר"
1946: תואר פרופסור לשם כבוד מממשלת אוסטריה
1947: אזרחות כבוד של וינה
1962: צלב מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
1964: חבר כבוד ראשון של האופרה של וינה
1965: טבעת כבוד של עיריית גראץ
1968: טבעת כבוד של סטירייה
1969: פרס הסרט על שנים רבות של מצוינות בעבודה בסרטים גרמניים
1969: ובעת כבוד בפסטיבל ברגנץ
1970: אזרחות כבוד של עיריית וינה
1970: עיטור כבוד אוסטרי למדע ואמנות
1970: איגרת כבוד תרבותית של פאסאו
1970: מדליית כבוד של עיריית ירושלים דבר, רוברט שטולץ מקבל את מדליית ירושלים מזאב שק, 20 בדצמבר 1970,
1970: אזרחות כבוד של עיריית גראץ
מדליית כבוד של עיריית רוטרדם
1970: טבעת כבוד של Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte
1971: מדליית ירושלים (על עזרה המילוט אזרחים יהודים)