stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ירדן–סין
חילופי תרבות

בשנת 1979 חתמו סין וירדן על הסכם לשיתוף פעולה תרבותי. בשנת 2009, אוניברסיטת ירדן פתחה כיתה לתואר ראשון בסינית. במאי 2013 הושקה רשמית תחנת השידור הבינלאומית של הרפובליקה העממית של סין בעמאן, ששידרה תוכניות ערביות 24 שעות ביממה.
יחסי הודו – ערב הסעודית

| יחסי הודו – ערב הסעודית |
| --- | --- |
הודו: ערב הסעודית


הודו: ערב הסעודית
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 2,149,690
אוכלוסייה
1,454,183,987: 34,113,889
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 1,067,583
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 31,295
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: מונרכיה אבסולוטית

יחסי הודו–ערב הסעודית (בערבית: العلاقات السعودية الهندية; בהינדי: भारत-सऊदी अरब संबंध) הם היחסים הדיפלומטיים, הכלכליים, המדיניים והצבאיים שבין הרפובליקה של הודו לממלכת ערב הסעודית. היחסים בין המדינות היו לאורך ההיסטוריה חמים וקרובים, במיוחד כתוצאה מאינטרסים מסחריים וכלכליים. שווי המסחר הכולל בין ערב הסעודית להודו בשנת 2017–2018 עמד על 27.48 מיליארד דולר, שיא חדש לעומת 25.1 מיליארד דולר בשנה שלפני כן. כלל הייצוא מערב הסעודית בשנה המדוברת עמד על 22.06 מיליארד דולר, ואילו הייצוא של הודו עמד על 5.41 מיליארד דולר.
היסטוריה > התקופה הקדומה

קשרים מסחריים ותרבותיים בין הודו העתיקה לחצי האי ערב נקשרו לראשונה כבר באלף השלישי לפני הספירה. משנת 1000 לספירה (לערך) החלו יחסי הסחר בין דרום הודו וערב לפרוח, והפכו לעמוד השדרה של הכלכלה הערבית. בעקבות שליטת חצי האי ערב על כל ייבוא של מוצרים מהודו דרך הים הערבי וים סוף לים התיכון ולאירופה, תושבי חצי האי נהנו ממונופול נרחב על כל ייבוא מהודו.
היסטוריה > הודו הבריטית

הודו, תחת שלטון בריטי, הייתה מהתומכות הראשונות של הקמת ממלכת סעודיה. במהלך שנות השלושים של המאה העשרים, מימנה הודו הבריטית התיישבות כוללת בכל אזור נג'ד כדי לפתח כלכלה והתיישבות בכל חלקי המדינה החדשה ובכך לקבוע את קיומה בשטח. יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הודו העכשווית לערב הסעודית נוצרו זמן קצר מאוד לאחר שהודו קיבלה את עצמאותה מהממלכה המאוחדת בשנת 1947.
היסטוריה > המחצית הראשונה של המאה ה-20

היחסים בין המדינות התחממו בצורה ניכרת עם תחילת הסחר בין המדינות. ערב הסעודית היא אחת מספקיות הנפט הגדולות ביותר של הודו, והודו היא אחת משבע השותפות הכלכליות הגדולות ביותר של ערב הסעודית. בנוסף, הודו היא המשקיעה החמישית בגודלה בסעודיה.
במהלך ההיסטוריה נערכו בסך הכול ארבעה ביקורים של ראש ממשלת הודו בערב הסעודית: ג'ווהרלל נהרו (1955), אינדירה גנדי (1982), מאנמוהאן סינג (2010) ונרנדרה מודי (2016). שתי המדינות משתפות פעולה כנגד פעולות טרור והקצנה דתית. בנוסף קיים קשר גאוגרפי חזק בין הודו לערב הסעודית, משום שהן מהוות את הים הערבי, ולכן ספינות שיוצאות מערב הסעודית לכיוון אסיה חייבות לעבור בהודו, וספינות שיוצאות מהודו לאירופה חייבות לעבור בערב הסעודית. קיים גם קשר דמוגרפי הדוק בין המדינות משום שהאסלאם (שמקורו בחצי האי ערב) היא הדת השנייה בגודלה בהודו, והאוכלוסייה המוסלמית בהודו היא השלישית בגודלה בעולם. יתר על כן, האוכלוסייה המוסלמית בהודו היא השנייה בגודלה בעולם. על כן, מדי שנה מקבלת ערב הסעודית מספר עצום של תיירים הודים שבאים למכה בחאג' על מנת לבקר בכעבה.
יחסי ירדן–מרוקו

| יחסי ירדן–מרוקו |
| --- | --- |
ירדן: מרוקו


ירדן: מרוקו
שטח (בקילומטר רבוע)
89,342: 446,550
אוכלוסייה
11,544,753: 38,168,990
תמ"ג (במיליוני דולרים)
50,814: 141,109
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,401: 3,697
משטר
מונרכיה חוקתית

ירדן ומרוקו חולקות יחסים קרובים. גם ירדן וגם מרוקו חולקות יחסים מלכותיים משותפים, ירדן מנוהלת על ידי ההאשמים ומרוקו מובלת על ידי העלאווים - שתי שושלות הטוענות המייחסות את מוצאן למשפחת הנביא מוחמד; ונתפסות בין הממלכות המתונות ביותר בעולם הערבי.
היסטוריה ויחסים מודרניים

מערכת יחסים מודרנית בין ירדן למרוקו כוננה במאה ה-20, כאשר ירדן ומרוקו קיבלו עצמאות מבריטניה וצרפת. במשך מרבית המאה ה-20, ירדן ומרוקו התמודדו יחד עם סערות שונות, בעיקר תנועות פאן-ערביות, ניסיונות התנקשות להפיל את הממשלות בשתי המדינות ואת קשריהן החשאיים עם ישראל. עם זאת, למרות הקשיים הללו, חוסיין, מלך ירדן וחסן השני, מלך מרוקו התגברו גם על המהומות הללו בבית. שני המלכים נודעו בכך שחלקו יחסים אישיים קרובים וחזקים, והגבירו את הברית בין שתי משפחות מלכותיות. שני המלכים מתו באותה שנה בשנת 1999. בניהם, עבדאללה השני, מלך ירדן ומוחמד השישי, מלך מרוקו גם הם זוכים לשבחים רבים בשתי המדינות.
בשנת 2017 ביקר עבדאללה השני במרוקו, והתקבל בקבלת פנים חמה על ידי מוחמד השישי.
היסטוריה ויחסים מודרניים > שיתופי פעולה

שתי המדינות, חולקות שיתוף פעולה הדוק מאוד בעניינים פוליטיים, כלכליים וביטחוניים. שתי המדינות הוזמנו גם להצטרף למועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ בראשות ערב הסעודית. שתי המדינות מנהלות גם קשר זהיר עם איראן, וירדן אף הביעה תמיכה במרוקו כאשר רבאט ניתקה את הקשר עם טהראן בעקבות האשמות בתמיכת איראן בחזית פוליסריו במאבק על סהרה המערבית.
נציגויות דיפלומטיות

ירדן מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט.
מרוקו מחזיקה בירדן שגרירות בעמאן.
ישיבת כנסת יצחק (חדרה)

.
| --- | --- |

 ישיבה
 השתייכות:  ישיבה ליטאית
 מייסדים:  הרב יהושע גרשון ארנברג
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה:  הרב יהושע ארנברג
 מיקום
 מיקום:  חדרה
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°25′52″N 34°54′50″E﻿ / ﻿32.431111111111°N 34.913888888889°E﻿ / 32.431111111111; 34.913888888889
  (למפת נתניה מוגדלת) ישיבת כנסת יצחק(למפת נתניה רגילה) ישיבת כנסת יצחק(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת כנסת יצחק(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת כנסת יצחק
 
ישיבת כנסת יצחק (מוכרת בכינויה ישיבת חדרה) היא ישיבה גדולה חרדית-ליטאית השוכנת בחדרה. ראש הישיבה הוא הרב יהושע גרשון ארנברג. הישיבה מונה כמה מאות בחורים וכ-50 אברכים. הישיבה מזוהה עם מפלגת בני תורה.
תולדות הישיבה

הישיבה נוסדה בבני ברק באייר ה'תשמ"ו (1986) על ידי הרב יהושע גרשון ארנברג, בעידודו של רבו, הרב שך. גרעין המייסדים מנה 12 בחורים מישיבות פוניבז' וקול תורה ושלושה אברכים. כמשגיח שימש הרב עזרא נוביק. כר"מים שימשו הרב משה גפן והרב אליקים גצל פשקס (כיום ראש ישיבת גבעת שאול). כראש קיבוץ שימש הרב צבי אליהו שטיינברג (חתנו של הרב עמרם זקס, ומחבר ספר צבא הלוי). ביומה הראשון של הישיבה מסר הרב שך שיעור פתיחה.
באלול תשמ"ט (1989), בעצת הרב שך, עברה הישיבה לחדרה. הרב שך בירך את ראש הישיבה ש"עוד יעמדו תחת החלונות לשמוע את השיעור כללי". הישיבה השתכנה בקמפוס של ישיבת נובהרדוק שהוקם בשנות החמישים ולאחר מכן שימש סניף של ישיבת איתרי. באותה תקופה הצטרף הרב דוד מינצר לצוות רבני הישיבה, והרב טוביה נוביק מונה למשגיח הישיבה במקום אביו.
ראש הישיבה ורוב הרבנים הם בוגרי ישיבת פוניבז' וכולל פוניבז'. כל ה'משיבים' הם בוגרי הישיבה.
התפלגות הישיבה

בחנוכה ה'תשע"ד חל פילוג בישיבה על רקע המחלוקת בציבור הליטאי בין נאמני הרב שטיינמן לנאמני הרב שמואל אוירבך ובעקבות הזדהותם של רבניה הבכירים של הישיבה עם מפלגת בני תורה. בעקבות כך פרשו בהוראת הרב שטינמן חלק מהבחורים וכן הרבנים רוטשילד, אפשטיין, סוקולובסקי וגפן והקימו ישיבה חדשה בשם "ישיבת תורה בתפארתה".
בערב ראש השנה תשע"ט הודיע ראש הישיבה הרב ארנברג כי הוא מתכוון להפסיק לקבל תקציבים ממשרדי הממשלה למוסדותיו.
צוות הישיבה

הרב ארנברג מכהן גם כר"מ לשיעור ג'.
כר"מ לשיעור א' שימש הרב משה גפן, עד למותו בשנת ה'תשע"ב (2011), אז מונה תחתיו בנו הרב רפאל גפן. בשנת תשנ"ט מונה בנוסף הרב אלעזר דוד אפשטיין (חתנו של הרב חיים קניבסקי). בשנת תשע"ב מונה הרב אליעזר גוטסגנדה (חתנו של הרב ארנברג). לאחר פרישתם של הרבנים אפשטיין וגפן, מונה הרב דוד דויטש לר"מ. בשנת תשפ"א מונה הרב מרדכי לפקוביץ לר"מ.
כר"מ לשיעור ב' כיהן החל משנת ה'תשמ"ט הרב דוד מינצר. בהמשך הצטרפו אליו הרב יעקב קרפ כיום ראש ישיבת קריית מלך והרב אפרים רוטשילד (עד לפרישתו בשנת תשע"ד). בתשע"ה החל ללמד הרב שמואל פנחס קריגר.
ראשי הקיבוץ היו הרב שלמה גוטסגנדה והרב אברהם ישעיהו סוקולובסקי (גיסו של הרב נוביק). לאחר פרישתו של הרב סוקולובסקי, מונה הרב אהרן כהן לראש קיבוץ.
הרב יעקב דוד אילן מכהן כראש בקיאות, ולצידו מספר משיבים.
סדרי הישיבה ושיטת הלימוד

רוב סדרי הישיבה הם כסדרי שאר הישיבות הליטאיות. שיעור כללי נמסר על ידי ראש הישיבה במועדים לא קבועים. באופן ייחודי נמסר השיעור הכללי בדרך כלל רק לתלמידי שיעור ג' ומעלה. לעיתים, בעיקר בחודש אלול, מוסר ראש הישיבה שיעור כללי לכלל בני הישיבה בשעות הערב.
הלימוד בישיבה מושתת בעיקר על לימוד עיוני ומעמיק (בניגוד ללימוד בקיאות), ואף בסדר ב' שמיועד ללימוד יותר מהיר, בני הישיבה מעמיקים בהבנת הסוגיות יותר מן המקובל בלימוד בקיאות. גם בסדר ג' לומדים רוב בני הישיבה את הסוגיה הנלמדת בסדר א'. שיטת הלימוד בישיבה מכונה בעגה הישיבתית "שיטת ההבנה", והיא מתמקדת בהבנת הפשט, הוצאת גדרים מעצם דברי הגמרא והראשונים, והבנת הסוגיה וגדריה (זאת בניגוד לדרך ה"לומדות", המקובלת יותר בעולם הישיבות). הרב ארנברג הנהיג שיטה זו באופן המבוסס על דרך לימודו של הרב שך.
כשבועיים אחרי פתיחת שנת הלימודים, מצמידים לכל בחור משיעור א' חברותא בחור מבני הקיבוץ כדי להכניסו להווי הישיבה ובדרך כלל הם לומדים יחד אחרי סדר ג', בישיבה (ובישיבות נוספות) קוראים לזה "אילן". האגדה מספרת, שזה נקרא כך על שמו של הרב יעקב דוד אילן מרבני הישיבה, שהתחיל יוזמה זו בהיותו בחור בישיבת פוניבז'.
מלבד מסירת שיחות, מוסר המשגיח גם ועדים לכלל בני הישיבה ולקבוצות קטנות יותר וכן ועדים בביתו המכונים "ועדים פרטיים".
מאפיינים ותקנות

הישיבה נחשבת בציבור הליטאי כשמרנית. הבחורים המגיעים אליה משתייכים בדרך כלל לזרם ה"בני ברקי" של הפלג הירושלמי.
על פי תקנות הישיבה, נאסר על התלמידים להחזיק בטלפון סלולרי, נגנים, מקלטי רדיו ועיתונים מכל סוג. עוד נאסר עליהם ללכת לחוף הים.
מוסדות נוספים הקשורים לישיבה

לצד הישיבה קיים כולל אברכים, בראשות הרב מינצר והרב גוטסגנדה, מו"צ הקהילה התורנית חדרה. הקהילה החרדית בחדרה מונה כמה עשרות מבוגרי הישיבה.
באלול תשע"ח (2018) פתח הרב ארנברג, ישיבה לצעירים בעיר מודיעין עילית, בראשה העמיד את הרב אהרן כהן (המשמש כראש קיבוץ בישיבה הגדולה) ואת המשגיח הרב כהנא וכר"מ שיעור א' את הרב יעקב גוטסגנדה.
באלול ה'תשס"ז (2007) פתח הרב ארנברג, ישיבה קטנה בעיר, באותו שם. בראשה העמיד את הרב בצלאל קסלר (חתנו של הרב נוביק משגיח הישיבה הגדולה) כמשגיח מונה הרב נתן כהנא. רוב רבני הישיבה הקטנה מתגוררים בעיר (בשונה מחלק מרבני הישיבה הגדולה) ורובם בוגרי הישיבה הגדולה.
כמו כן יש בעיר תיכון לבנות "בית יפה" גם הוא מסונף למוסדות הישיבה וכן תלמוד תורה שנקרא גם הוא "כנסת יצחק"
בשנת תשס"ב פתח הרב ארנברג ישיבת בת במודיעין עילית, אף היא בשם ישיבת כנסת יצחק. במהלך השנים הישיבה התנתקה מישיבת האם, וכיום היא ישיבה עצמאית, עד תשע"ז כיהן בראשות הישיבה, הרב יעקב קרפ, שהיה בעבר ר"מ בישיבה בחדרה.
הערות שוליים

↑  ר. פלס, ישיבת חדרה חונכת היום ביתה, מעריב, 5 בספטמבר 1961
↑  הרב ארנברג למד גם בישיבת קול תורה ובישיבת בריסק של הרב יושע בער סולובייצ'יק
↑  ישראל כהן, ראש הישיבה: "אנשי דמים רודפים אותנו, רוצים להזיק", כ"ה בכסלו תשע"ד, באתר כיכר השבת
↑  הקונטרס המלא: "חדרה הישנה וחדרה החדשה", באתר בחדרי חרדים
↑  משה ויסברג, בצעד דרמטי • ראש הישיבה הכריז: מתנתקים מתקציבי המדינה, באתר בחדרי חרדים, 6 בספטמבר 2018
↑  באופן השונה מעט מדרכו של הרב שמואל רוזובסקי. ראו גם כאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520723905171  LCCN: n97093807  VIAF: 128016698   WorldCat (עם VIAF): 128016698
יחסי סמואה–צ'ילה

| יחסי סמואה–צ'ילה |
| --- | --- |
סמואה: צ'ילה


סמואה: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,831: 756,102
אוכלוסייה
218,343: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
934: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,278: 16,956
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי סמואה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינה העצמאית של סמואה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינה העצמאית של סמואה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין סמואה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-24 באוגוסט 1978.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בסמואה אינם זקוקים לאשרה מראש על מנת לעשות כן (אם כי יצטרכו להנפיק אחת בשדה התעופה) והם יכולים לעשות זאת באופן חופשי למשך חודש שישים ימים. לעומת זאת, אזרחי סמואה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה אינה מיוצגת בסמואה בדרג השגרירות. צ'ילה מיוצגת בסמואה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה באפיה, בירת המדינה. צ'ילה האמינה את שגרירותה שבולינגטון, בירת ניו זילנד הסמוכה, על סמואה.
סמואה אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי סלובקיה–רוסיה

| יחסי סלובקיה–רוסיה |
| --- | --- |
סלובקיה: רוסיה


סלובקיה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
49,035: 17,098,242
אוכלוסייה
5,498,707: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
132,794: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
24,150: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי סלובקיה–רוסיה הם יחסי החוץ בין סלובקיה לרוסיה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו עם קבלת עצמאותה של סלובקיה ב-1 בינואר 1993. רוסיה פתחה את שגרירותה בברטיסלאבה בשנת 1993. לסלובקיה יש גם שגרירות במוסקבה. שתי המדינות מתנגדות בתוקף לעצמאותה של קוסובו בשנת 2008, וסירבו להכיר ולקיים יחסים דיפלומטיים עם קוסובו.
שלא כמו צ'כיה, שיש לה השקפה שלילית על רוסיה עקב משקעי העבר, נראה כי סלובקיה מקיימת יחסים טובים יותר עם רוסיה. במרץ 2018 טענה דוברת משרד החוץ הרוסי מריה זכארובה כי סלובקיה הייתה אחת מארבע מדינות שסביר להניח שייצרה את סוכן נוביצ'וק ששימש להרעלת סרגיי סקריפל ובתו.
יחסים דיפלומטיים

סלובקיה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה, ו-7 קונסוליות באסטראחאן, חנטי-מנסיסק, קרסנויארסק, אומסק, סנקט פטרבורג, ולדיווסטוק ויקטרינבורג. מאידך, רוסיה מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלבה, וקונסוליה כללית בקושיצה.
יחסי סמואה–קנדה

| יחסי סמואה–קנדה |
| --- | --- |
סמואה: קנדה


סמואה: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,831: 9,984,670
אוכלוסייה
218,343: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
934: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,278: 53,718
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית פדרטיבית למחצה   דמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

יחסי סמואה–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת סמואה העצמאית לבין קנדה.
ייצוג

קנדה אינה מיוצגת בסמואה בדרג השגרירות, אלא באמצעות הנציבות הגבוהה שהיא מחזיקה בוולינגטון, ניו זילנד.
סמואה אינה מיוצגת בקנדה בדרג השגרירות, אלא באמצעות הנציבות הגבוהה שקנדה מחזיקה בניו יורק, ארצות הברית.
סקירה כללית

על פי משרד החוץ הקנדי, "קנדה נהנית מקשרים בילטרליים לבביים עם סמואה". שותפות של קנדה וסמואה בארגונים בינלאומיים מולטילטרליים ומגוון שיתופי פעולה עקב כך, הופכות את היחסים לידידותיים אף יותר. קנדה וסמואה חולקות אינטרסים ביחס לנושא הדיג, והן צדדים לאמנת הדיג של האו"ם. קנדה היא גם שותפה ברב שיח של איי האוקיינוס השקט, מועדון אליו סמואה שייכת. משלחת קנדית לוועידת SIDS של האו"ם בספטמבר 2014 הובלה על ידי מזכיר הפרלמנט דוד אנדרסון.
קנדה גם מסייעת לפיתוח סמואה, היא תומכת בפרויקטים באמצעות הקהילה הקנדית הקטנה התושבת בסמואה וקרן קנדה ליוזמות מקומיות באיי האוקיינוס השקט (CFLI), המנוהלת בנציבות העליונה של קנדה בוולינגטון, ניו זילנד. הפרויקטים האחרונים של CFLI בסמואה כוללים הפקת סרט חינוכי בנושא אלימות במשפחה ויצירת מחלקה לטיפול בילדים עם בעיות דיבור, תקשורת, ושפה.
קשרי המסחר של קנדה עם סמואה מנוהלים על ידי השירות הממונה על הסחר בניו זילנד. החקלאות והתיירות הם הפעילות הכלכלית העיקרית.
יחסי ירדן–מקסיקו

| יחסי ירדן–מקסיקו |
| --- | --- |
ירדן: מקסיקו


ירדן: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
89,342: 1,964,375
אוכלוסייה
11,544,753: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
50,814: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,401: 13,642
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה פדרלית

נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו (מימין) לצד עבדאללה השני, מלך ירדן, בעת ביקור האחרון במקסיקו, 2014
יחסי ירדן–מקסיקו הם היחסים הדו-צדדיים בין הממלכה הירדנית ההאשמית לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות.
היסטוריה

היחסים בין ירדן למקסיקו כוננו ב-9 ביולי 1975. חודש לאחר מכן, בין ה-10 באוגוסט ל-13 באוגוסט 1975, ערך נשיא מקסיקו לואיס אצ'ווריה אלברס ביקור בירדן. במהלך ביקורו בירדן, שוחח הנשיא לואיס אצ'ווריה אלברס עם חוסיין, מלך ירדן על העמקת היחסים הכלכליים והמסחריים בין שתי המדינות ועל הנושאים המשפיעים במזרח התיכון באותה העת.
במרץ 2002, ביקר מלך ירדן, המלך עבדאללה בעיר מונטריי במקסיקו כדי להשתתף בוועידת האו"ם למימון ופיתוח. בפברואר 2014, המלך עבדאללה ערך ביקור שני במקסיקו. במהלך ביקור זה של המלך עבדאללה, נחתמו מזכרים להגברת שיתוף הפעולה בחינוך ובתחבורה ולהידוק היחסים הדו-צדדיים.
ביולי 2014, ביקר בירדן שר החוץ המקסיקני, חוסה אנטוניו מיד קוריברניה והחל במשא ומתן על הסכם סחר חופשי בין מקסיקו לירדן. במהלך ביקורו הודיע השר כי מקסיקו תפתח שגרירות בעמאן וגם ביקר במחנה הפליטים הסורי זעתרי, כדי לבחון את המשבר ההמוניטרי העומד בפני הפליטים. בשנת 2015, פתחה ירדן שגרירות במקסיקו ומקסיקו פתחה שגרירות בירדן. באותה השנה, חגגו שתי המדינות 40 שנה של יחסים דיפלומטים.
סחר

בשנת 2015, הסחר בין ירדן למקסיקו הסתכם בכ-20.3 מיליון דולר. הייצוא העיקרי שלה ירדן למקסיקו כולל: חלקים אלקטרוניים, פוספטים ומינרלים אחרים. הייצוא העיקרי של מקסיקו לירדן כולל: אנטיביוטיקה, משאיות וכלי רכב אחרים.
יחסים דיפלומטים

ירדן מחזיקה בשגרירות במקסיקו סיטי. מאידך, מקסיקו מחזיקה בשגרירות בעמאן.
יצחק מן

ערך זה עוסק בזמר אופרה וחזן. אם התכוונתם לסופר ומתרגם, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 במאי 1889 דז'יאלושיצה, פלך קיילצה, פולין הקונגרסאית 
 פטירה:  20 בינואר 1963 (בגיל 73) אחוזת בית, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 
יצחק מָן (3 במאי 1889 – 20 בינואר 1963) היה זמר אופרה וחזן פולני-ישראלי. טנור ראשי באופרה של לבוב בשנים 1912–1927 וחזן בית הכנסת הגדול בחיפה בשנים 1944–1955.
קורות חיים

יצחק מן נולד בעיירה דז'יאלושיצה שבפלך קְיֶילְצֶה של פולין הקונגרסאית שבשליטת רוסיה, בנם של רחל ואבשלום מן (אביו היה ממשפחת הרבי מקומרנו).
בצעירותו שר במקהלות של חזנים נודעים כזיידל רובנר, שבתאי ספיבק ולייזר גולדבר. למד בקונסרבטוריון של קרקוב (Konserwatorium Towarzystwa Muzycznego w Krakowie) ואצל פרופ' קורזלי באיטליה.
בשנת 1912 הופיע באופרה של לבוב (Opera Lwowska), ומאז במשך 15 שנה היה לטנור הראשי של האופרה בלבוב. ב-42 אופרות הופיע בתפקיד ראשי, בהן "אאידה", "היהודייה", "כרמן", "טוסקה", "אבירות כפרית", "ההוגנוטים" ו"הנביא". במקביל הופיע כאורח באופרה הממלכתית של וינה, באופרה העממית בוורשה, בנאפולי, בפראג ובברנו. בצ'כיה הוא נודע כ"אנריקו קארוזו היהודי".
בשנת 1927 הוזמן לכהן כחזן הראשי בקהילת ברנו.
בשנת 1939 עלה לארץ ישראל, הופיע במקומות שונים, והשמיע פרקי חזנות ברדיו. החל משנת 1944 היה לחזן הראשי בבית הכנסת הגדול בחיפה.
היה נשוי להינדה (הלה) לבית לפקוביץ, אב לחמישה: משה מן (סוחר), גוטסי בן ארצי, אבשלום מן (סוחר), מרדכי (נספה בשואת יהודי צרפת) ועזריאל (נרצח בצ'כיה),.
אשתו נפטרה לאחר מחלה קצרה ב-1956.
מן נפטר בתל אביב ב-20 בינואר 1963, לאחר מחלה ממושכת. נקבר לצד אשתו בבית העלמין קריית שאול.
היה אח ב"לשכת הכוכב מס' 13" של מסדר הבונים החופשיים בחסות הלשכה הגדולה למדינת ישראל.
הערות שוליים

↑  שמעו ברדיו, דבר, 10 באפריל 1942
↑  חיפה - בביהכנ"ס המרכזי, דבר, 26 בספטמבר 1944.
↑  המונים האזינו לתפילת החזן, חרות, 13 בספטמבר 1953
↑  הינדה (הלה) מן, דבר, מודעת אבל, 3 ביוני 1956; הינדה מן באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  דוד תדהר (עורך), "יצחק מן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יג (1963), עמ' 4358; החזן יצחק מן, מעריב, 21 בינואר 1963; 
ר' יצחק מן ז"ל, מעריב, 21 בינואר 1963.
↑  יצחק מן באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007519082505171  VIAF: 308263604   WorldCat (עם VIAF): 308263604
יצחק מנינוה

| --- | --- |

איקונין מהמאה ה-14.
 לידה:  ? אזור חצי האי קטר, האימפריה הסאסאנית
 פטירה:  700? מנזר רבאן שאבור, הח'ליפות האומיית
 קאנוניזציה:  לא ידוע (קדום)
 חג:  28 בינואר
יצחק איש נינוה, או יצחק הסורי (סורית: ܡܪܝ ܐܝܣܚܩ ܕܢܝܢܘܐ – מרי איסחק דנינוא, "מר יצחק מנינוה", יוונית: Ἰσαὰκ Σύρος – אִיסַאַק סִירוֹס, "יצחק הסורי";‏ ? – ~700?) היה נזיר, מיסטיקן והוגה נוצרי בן המאה השביעית. מוכר כקדוש בכנסייה האשורית, בכנסיות האוריינטליות ובכנסייה האורתודוקסית.
חייו

מעט ידוע בוודאות על חיי יצחק. לפי הרשומות, נולד בקטר של ימינו, אזור שהשתייך לכנסייה המזרחית (הנסטוריאנית). נכנס כצעיר למנזר מר מתי, מצפון למוסול. סביב 670 נמשח על ידי הקתוליקוס גיווארגיס לבישוף נינוה. הוא החזיק במשרה רק חמישה חודשים ואז פרש; שמועות בלתי-מאומתות גרסו שהתגלע חיכוך עקב התקרבותו היתרה לתפישה האורתודוקסית אודות טבע ישו. הוא נפנה לתקופת התבודדות על הר מאטוט בח'וזסתאן דהיום ולאחריה הסתגר במנזר ראבן שאבור שליד נינוה, שם מת.
הוא התפרסם עקב חיבוריו אודות המיסטיקה, האסקטיקה, חיי הנזירות ודעת האל. הנושא העיקרי בכתיבתו, כפי שציין חוקר עבודותיו הבישוף הילריון אלפייב, הוא אהבתו האינסופית והגמורה של אלוהים. יצחק מנינוה הרבה להדגיש כי היא אינה יודעת מגבלות, שעצם הבריאה נבע מאהבה זו ושלא רק החוטאים אלא אפילו שדי הגיהנום, המלאכים שנפלו, עודם נאהבים על ידי יוצרם. מאחר שהרעיון של גיהנום נצחי לא התיישב עם דעה זו, קבע יצחק כי אף ברייה לא תידון להיענש לעד. כולם יעברו ייסורים מזככים בפורגטוריום לפי דרגתם, יכירו ברשעם ויתקבלו שוב על ידי האל, כולל השטן, העירין ויתר המלאכים הפושעים. כדי לשוב ולהתחבר לצלם אלוהים הטבוע בו על האדם לחוש חמלה ואהבה אינסופיות באותה מידה כלפי כל יצור חי, בני-אנוש וחיות כאחד.
כמו כן, הרבה יצחק לטעון רק התנתקות סגפנית מחיי העולם הזה יכולה להביא את האדם לצלילות ולבהירות הנדרשות כדי למצוא את הקשר האמיתי לאל. עבורו פרישה כזו לא הייתה במהותה נטישת העולם הזה, אלא דווקא מעשה של התחברות וחיפוש אחר אחדות עם הבורא. כתביו עסקו רבות במאבקיו של הנזיר ובתחושות הייאוש והבדידות שחש וכיצד התגבר עליהן חליפות. כמו כן הדגיש את חשיבות התפילה הנלהבת דווקא במחוות חיצוניות בולטות כמו השתחוות לפני הצלב, גם מתוך פולמוס עם כת המסליאנים שרוממו את התפילה לבדה וכפרו בסמכות הכנסייה.
למרות שהשתייך לכנסייה המזרחית הקרובה לנסטוריוס, השפעתו חרגה בהרבה מעבר לה והגיעה גם לכנסיות האורתודוקסיות השונות. סביב שנת 800 תורגמו כתביו מסורית ליוונית על ידי נזירים ממנזר מר סבא, ומשפה זו לסלאבונית במאה ה-14 וללטינית במאה ה-15. לספריו הייתה השפעה אדירה על הוגים נזיריים בולטים, במיוחד במזרח, מניל סורסקי ועד תאופנס הפרוש, והם עודם בין הנקראים ביותר בהר אתוס. היוקרה שזכה לה הייתה כה גדולה עד שעל אף רקעו הנסטוריאני, הוכרז כקדוש בכנסייה האורתודוקסית הרוסית. פיודור דוסטויבסקי השתמש בהם כמקור השראה לדמותו של האב זוסימה ב"אחים קרמזוב". אפילו תחיית הנזורה הקופטית בשנות ה-60 שאבה רבות מרעיונותיו.
לקריאה נוספת

Hilarion Alfeyev, Isaac the Syrian, בתוך: William M. Johnston, Encyclopedia of Monasticism, Taylor & Francis, 2000. עמ' 665–667.
כוכב הארד

| --- | --- |

 
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוג:  עיטור צבאי
 למען:  ”גבורה או שירות ראוי לשבח”
 זכאות:  חברי הכוחות המזוינים של ארצות הברית
 סטטוס:  מוענק
 נוסד:  4 בפברואר 1944
 הענקות
 הוענק לראשונה:  4 בפברואר 1944
 היררכיה
 עיטור גבוה יותר:  צבא: מדליית החייל הצי: מדליית הצי וחיל הנחתים  חיל האוויר: מדליית חייל חיל האוויר משמר החופים: מדליית משמר החופים
 עיטור נמוך יותר:  לב הארגמן
כוכב הארד (באנגלית: Bronze Star) הוא עיטור צבאי המוענק לחברי הכוחות המזוינים של ארצות הברית בגין גילויי אומץ, גבורה או שירות ראוי לשבח. זהו העיטור הרביעי בחשיבותו מקרב העיטורים המוענקים בגין אומץ לב (כשהוא מוענק עם סימן V לסימון אומץ לב) והתשיעי בחשיבותו בסדר הקדימויות של עיטורי הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
מדליית הארד נוסדה ב-4 בפברואר 1944 על מנת לעטר את חברי הכוחות המזוינים של ארצות הברית אשר ”שירותו בכל תפקיד או משרה בצבא ארצות הברית לאחר ה-6 בדצמבר 1941 והצטיינו במעשי גבורה או הישגים אחרים הראויים לציון, אשר אינם כוללים השתתפות במתקפות אוויריות, בעת פעילות צבאית כנגד אויב מזוין; או במהלך מתקפות אוויריות בטרם הקמתו של חיל האוויר כזרוע נפרדת מהצבא; או במהלך סכסוך מזוין כנגד כוח צבאי כאשר ארצות הברית לא נטלה צד בעימות. כל עוד מעשי הגבורה אינם מדרגה אשר מזכה הענקת כוכב הכסף לחייל.”
יחסי סמואה – קוריאה הדרומית

| יחסי סמואה – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
סמואה: קוריאה הדרומית


סמואה: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
2,831: 99,720
אוכלוסייה
218,343: 51,704,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
934: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,278: 33,126
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי סמואה–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינה העצמאית של סמואה לבין הרפובליקה של קוריאה.
סקירה כללית

בין המדינה העצמאית של סמואה לבין הרפובליקה של קוריאה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינה העצמאית של סמואה לבין הרפובליקה של קוריאה כוננו ב-15 בספטמבר 1972. בין שתי המדינות מתקיימים שיתופי פעולה כלכליים מועטים והתקיימו ביניהן ביקורים רמי דרג שהגבירו את הדיאלוג הפוליטי ביניהן.
ביקורים רמי דרג > מסמואה לקוריאה הדרומית

אוגוסט 2014 - טופוגה אפי, או לה אאו או לה מאלו של סמואה
דצמבר 2017 - טואילאפה איונו סאיללה מליילגאוי, ראש ממשלת סמואה
ביקורים רמי דרג > מקוריאה הדרומית לסמואה

ספטמבר 2017 - סגן השר לעניינים פוליטיים הדרום-קוריאני
נציגויות דיפלומטיות

סמואה אינה מיוצגת בקוריאה הדרומית, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
קוריאה הדרומית אינה מיוצגת בסמואה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.