כנסיית הבשורה
מבנה הכנסייה > הקריפטה

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הכניסה הראשית אל הקריפטה היא דרך הדלתות הקבועות בחזית המערבית של הכנסייה. דלת כניסה נוספת נמצאת בחזית הדרומית של המבנה, והיא מובילה אל מרכזה. המפלס התחתון של כנסיית הבשורה איננו קריפטה רגילה. אף שהוא שוכן מתחת לכנסייה העליונה, בדומה לקריפטות אחרות, הוא אינו משמש לקבורה, מראהו הנוכחי הוא תוצר של בנייה ועיצוב מודרניים, והוא חופף בשטחו לכל שטחה של הכנסייה שמעליו. לכן ניתן לתאר את המפלס התחתון גם ככנסייה נפרדת. רוב שטח הקריפטה שוכן במפלס הכנסייה הצלבנית מהמאה ה-12, והיא מעוצבת בפשטות, תוך שימת דגש על הממצאים הארכאולוגיים שנמצאים בשטחה.
הבא בשער הכניסה הראשי נכנס אל חלקה המערבי של הקריפטה המשתרע על פני כמחצית משטחה. סמוך לכניסה קבועים בקיר לוחות שיש המעלים על נס את תרומתם של העושים במלאכת הקמת המבנה והחפירות הארכאולגיות. לוח שיש נוסף בלטינית ובערבית מאזכר את שמו של האמיר הדרוזי פח'ר א-דין השני, שליט הגליל אשר התיר לפרנציסקנים להקים מחדש את כנסיית הבשורה בשנת 1620. בצידו הצפוני של האולם, לאורך קיר המבנה החיצוני, ניצבים שרידי הקיר הצפוני של הכנסייה הצלבנית, והוא בולט אל מחוץ לחזית המערבית של הכנסייה. בקיר הדרומי של האולם קבועים מספר חלונות זכוכית צבעונית, מתנת אוסטריה, אשר יחד עם שני חלונות משני צדדיה של דלת הכניסה המערבית, מחדירים אליו אור קלוש. למרות גודלו, שטח זה ריק כמעט לחלוטין, ולמעשה רק עמודי הבטון המזוין המסיביים, התומכים בתקרת צלעות בטון מודרנית בגובה של שבעה מטרים, ניצבים בחלל הריק. האור המועט, יחד עם הריקנות, משרים תחושה של מסתורין. רצפת הקריפטה עשויה מתשליב של אבנים שחורות ולבנות, המונחות באלכסון ויוצרות אשליה של ירידה במדרגות לכיוון מערת הבשורה בהמשך החלל.
במחצית האולם לערך, משתנה לחלוטין האווירה שהוא משרה. במקום זה מפנה התקרה הנמוכה את מקומה לפתח המתומן דרכו ניתן לצפות אל הכנסייה העליונה ואל הכיפה. דרך פתח זה קורן אל החלל אור מלמעלה, כדימוי לרוח הקודש אשר ירדה ונחה על הבתולה. גרמי מדרגות מובילים לשקע גדול ברצפה, היורד בשני מטרים נוספים אל רחבה במפלסן של מערת הבשורה והכנסייה הביזנטית. כאן, גובה התקרה סביב הפתח הקבוע בה הוא תשעה מטרים, והגובה הכולל עד קצה הכיפה הוא 49 מטרים. תחושת המרחב מתעצמת לאור העובדה שאין בשטח הרחבה עמודים התומכים בתקרה, והיא נחה על עמודי ענק הניצבים מסביבה.
הרחבה היא בית תפילה מוקף קירות נמוכים, שגובהם עולה במספר שלבים עד למפלסם של חלקי הקריפטה האחרים. קירות אלה מחופים באבן, ובחלקם הם חופפים לתוואי קירות הכנסייה הביזנטית הקדומה. כך לדוגמה, צידה המערבי של הרחבה בנוי בצורת חצי מעגל, שכן הוא חופף לאפסיס הביזנטי. רצפת הרחבה עשויה שיש ובמרכזה מזבח הניצב על במה קטנה. במקומות שונים ברחבה וסביב לה, משולבים בה משטחי פסיפס ושרידים קדומים נוספים. מוקד הרחבה נמצא במערת הבשורה שמצפון לה, ולכן בית התפילה שבה פונה צפונה, ולא מזרחה כמקובל. מערת הבשורה נמצאת בתוך קומפלקס של מבנים וכוכים מתקופות שונות, הנמצא מאחורי סורג ברזל מסוגנן. בחזיתה ארבעה עמודי גרניט ביזנטיים הנושאים מנורות, ומעליה תלויה חופת עץ גדולה שעליה תבליטים מוזהבים. במערה עצמה ניצב מזבח נוסף שעליו כיתוב בצבע זהב לאמור:
"VERBUM CARO HIC FACTUM EST"
"כאן נהיה הדבר לבשר"
התוספת "כאן" (HIC) היא ייחודית, ואיננה מופיעה בשום מקום אחר בעולם, אפילו לא בחזית המערבית של כנסיית הבשורה עצמה. בקצה המזרחי של הקריפטה, שוב במפלס הכנסייה הצלבנית, שוכנים שלושה אפסיסים, שבכל אחד מהם מזבח עשוי משרידים ארכאולוגים שנמצאו באתר. האפסיס הצפוני (השמאלי) משמר את המבנה הצלבני בצורה הטובה ביותר, וקבוע בו חלון צלבני אופייני. מעל האפסיס האמצעי תלויה חופה גדולה מכוסה בנחושת, וממנה תולה קרוסיפיקס. כאן גם הותקן עוגב הכנסייה התחתונה. באפסיס הימני (הדרומי) מזבח הנח על עמוד העשוי מכותרות צלבניות.
דלת בפינה הצפון-מזרחית של הקריפטה מובילה אל חדר המלבושים, השוכן בבניין המנזר הפרנציסקני.
הרחבה השקועה במפלס הכנסייה הביזנטית. מאחורי המזבח נמצאת מערת הבשורה. ברקע עמודי הבטון התומכים בתקרה
פסיפסים בחזית מערת הבשורה
מערת הבשורה
האפסיס השמאלי והחלון הצלבני
חדר המלבושים
המקום שבו היה הדבר לבשר