stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איסור קללת אב ואם
פרטי דינים > מקלה אביו ואמו

איסור נוסף הוא מקלה אביו ואמו, והיינו שאינו אומר שהבורא יעשה להם דברים רעים, אלא שהוא מבזה אותם או מכנה אותם בשמות גנאי. כך כתב הרמב"ם: ”שכל המבזה אביו או אמו אפילו בדברים ואפילו ברמיזה הרי זה ארור מפי הגבורה, שנאמר: 'ארור מקלה אביו ואמו', והרי הוא אומר: 'עין תלעג לאב ותבוז ליקהת אם וגו' ', ויש לבית דין להכות על זה מכת מרדות ולענוש כפי מה שיראו.”
ראו גם

איסור קללה
איסור הכאת הורים
הערות שוליים

↑  ראו משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות ממרים, פרק ה', הלכה א'
1 2  במקלל אביו ואמו נאמר (ספר ויקרא, פרק כ', פסוק ט'): "כִּי אִישׁ אִישׁ אֲשֶׁר יְקַלֵּל אֶת אָבִיו וְאֶת אִמּוֹ מוֹת יוּמָת אָבִיו וְאִמּוֹ קִלֵּל דָּמָיו בּוֹ"
1 2  באיסור "אוב או ידעוני" נאמר (ספר ויקרא, פרק כ', פסוק כ"ז): "וְאִישׁ אוֹ אִשָּׁה כִּי יִהְיֶה בָהֶם אוֹב אוֹ יִדְּעֹנִי מוֹת יוּמָתוּ בָּאֶבֶן יִרְגְּמוּ אֹתָם דְּמֵיהֶם בָּם"
1 2  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ס"ו, עמוד א'
↑  ושם מבואר שהיא שיטתו של רבי מנחם ברבי יוסי
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות ממרים, פרק ה', הלכה ב'
↑  ועיין בר"ן במקום שמקשה מדוע צריך לימוד מיוחד, שהרי השווה הכתוב אשה לאיש לכל עונשים שבתורה
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות ממרים, פרק ה', הלכה ט"ו.
↑  ספר דברים, פרק כ"ז, פסוק ט"ז.
↑  ספר משלי, פרק ל', פסוק י"ז.
| דיני נפשות ביהדות |
| --- | --- | --- |
| מיתה שלא בידי בית דין | מיתה בידי שמיים • הבא במחתרת • הבא להורגך השכם להורגו • רודף • מוסר • קנאים פוגעים בו • מורידין ולא מעלין • גואל הדם |  |
| מרכיבי הדינים | סנהדרין בלשכת הגזית • סנהדרין קטנה וסנהדרין גדולה • עדות • התראה |  |
| איסורים ומצוות | רצח במשפט העברי • לא תרצח • ייהרג ואל יעבור • מסירות נפש • קידוש השם • לא תעמוד על דם רעך • עדים זוממים • פיקוח נפש • קדושת החיים • שמירת הנפש • מאבד עצמו לדעת |  |
| שונות | כרת • הכנסה לכיפה • קם ליה בדרבה מיניה • עיר מקלט • שינוי הדין • המתת חסד בהלכה • הפלה • שור הנסקל • דיני בני נח |  |
| ארבע מיתות בית דין | ארבע מיתות בית דין |  |
| חייבי סקילה | עבודה זרה • נערה המאורסה • חילול שבת • מסית • מדיח • ברכת השם • קללת אב ואם • משכב בהמה • משכב זכר • שוכב עם אמו • שוכב עם אשת אביו • שוכב עם כלתו • בן סורר ומורה • מכשף • בעל אוב • ידעוני |  |
| חייבי שרפה | בת כהן שזינתה • שוכב עם אישה ובתה או אשה ונכדתה • שוכב עם בתו או נכדתו |  |
| חייבי הרג | עיר הנידחת • רוצח |  |
| חייבי חנק | אשת איש • הכאת הורים • גונב איש • זקן ממרא • נביא שקר |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אליזבת קי

מוד אליזבת קי (באנגלית: Maude Elizabeth Kee; 7 ביוני 1895 –  15 בפברואר 1975) הייתה פוליטיקאית אמריקאית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת וירג'יניה המערבית בשנים 1951–1965. היא האישה הראשונה שנבחרה לקונגרס האמריקאי מטעם וירג'יניה המערבית.
ביוגרפיה

מוד אליזבת קי נולדה בשם מוד אליזבת סימפקינס ברדפורד שבווירג'יניה בשנת 1895. היא הייתה אחת מ-11 ילדיהם של ג'ון ג'סי וייד סימפקינס וקורה פרנץ' הול. שני הוריה החזיקו בעמדות שמרניות נוקשות, וכבר בגיל צעיר החלה לערער על האידאולוגיה הפוליטית עליה התחנכה. היא דחתה את אמונתם הבפטיסטית האדוקה של הוריה, והמירה את השתייכותה אל הכנסייה הקתולית. לאחר שעברה עם משפחתה לרואנוק שבווירג'יניה, החלה ללמוד שם במכללה הלאומית לעסקים שבעיר. בסביבות 1916 עבדה קי כמזכירה במשרד העסקים של רואנוק טיימס, ואחר כך כרשמת בית משפט עבור משרד עורכי דין מקומי.
לאחר נישואים ראשונים כושלים עם עובד הרכבת ג'יימס אלן פרייז'ר, נישאה לג'ון קי (אנ'), שהיה עורך דינו של פרייז'ר בגירושיו מאליזבת. היא, קי ושני ילדיה מנישואיה הקודמים עברו לבלופילד בווירג'יניה המערבית. ג'ון קי נבחר לראשונה אל בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של וירג'יניה המערבית ב-1932, ורעייתו הועסקה בלשכתו כמזכירה מנהלית עד למותו ב-1951. אליזבת קי נבחרה למלא את מקומו של בעלה המנוח בבחירות מיוחדות, ובבחירות 1952 נבחרה לתקופת כהונה מלאה. קי נבחרה מאז לשש תקופות כהונה נוספות וכהונתה נמשכה עד לראשית ינואר 1965.
לג'ון קי היה בקונגרס מוניטין של דמוקרט פרוגרסיבי-ליברלי, ואליזבת דבקה בדפוס הצבעה זה. לאורך 14 שנותיה בקונגרס הייתה קי חברה בוועדה לענייני חיילים משוחררים, ובשיא פעילותה שם ישבה בראש ועדת המשנה לענייני בתי חולים לחיילים משוחררים. היא הייתה תומכת נחרצת במדיניות החוץ של ארצות הברית בעניין המלחמה הקרה; קי סיירה בשבע ממדינות אמריקה הדרומית ב-1952. היא הצביעה בעד הרחבת תוכנית מרשל לשיקום אירופה, ותמכה בהצעות חוק שהקציבו 4.4 מיליארד דולר אמריקני לסיוע הומניטרי.
קי ייצגה את המחוז השני בגודל ייצור הפחם בארצות הברית, וכפועל יוצא הייתה לתומכת מרכזית בתעשיית הפחם האמריקאית. מכרות הפחם בווירג'יניה המערבית היוו כשליש מהתפוקה הלאומית עד 1957, אך התעשייה דעכה בעקבות תחרות בייבוא דלקים ממדינות זרות. קי התנגדה לייבוא גז טבעי מקנדה ומזוט מאמריקה הדרומית. קי מיאנה לתחום על המניפסט הדרומי (אנ') ב-1956 והצביעה בעד התיקון ה-24 לחוקת ארצות הברית, אך נמנעה בהצבעה על חוק זכויות האזרח של 1964.
בבחירות 1964 לא התמודדה קי לתקופת כהונה נוספת, וכהונתה תמה בראשית 1965. בנה ג'יימס נבחרה להחליפה בבית הנבחרים. היא פרשה לגמלאות בבלופילד שבווירג'יניה המערבית, שם נפטרה בפברואר 1975.
הערות שוליים

↑  אליזבת קי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
1 2 3  KEE, Maude Elizabeth, באתר history.house.gov (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6wb61m3  US Congress: K000040
אלכסנדר קרמרובסקי

אלכסנדר קרמרובסקי (ברוסית: Александр Крамаровский;‏ 1900 – 1 בינואר 1964) היה מורה למתמטיקה וחסיד אומות העולם.
ביוגרפיה

קרמרובסקי נולד בשנת 1900 באימפריה הרוסית הוא היה מורה למתמטיקה בבית יתומים בפרוורי מוסקבה. הוא התחבר במיוחד לאחת מתלמידותיו, ריבה רזניקובה, שהצטיינה בלימודיה, אך סבלה מהצקות וגינויים עקב היותה יהודיה. ריבה נולדה בשנת 1925 בהומל, בלארוס. היא התייתמה מאמה בגיל צעיר והועברה לחסותו של דודה במוסקבה. עקב קשיים כלכליים הועברה לבית יתומים והייתה היהודיה היחידה בו. אלכסנדר ריחם על ריבה שסבלה מאנטישמיות ורצה לאמץ אותה, אך אשתו סרבה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

כאשר גרמניה הנאצית תקפה את ברית המועצות במבצע ברברוסה בשנת 1941, פונו התלמידים וצוות בית היתומים לאזור נהר הדון, ונשלחו לעבוד בשדות ולהחליף את הגברים שנלקחו לשרת בצבא האדום. בשנת 1942 גרמניה הנאצית כבשה את האזור. ריבה הייתה אז בת 16. התחילו שמועות שהגרמנים רוצחים יהודים, ואלכסנדר, שעזב את אשתו במוסקבה, החליט לפעול בעניין. הוא לקח את ריבה תחת חסותו כבתו.
השניים נעצרו בעיר נובוצ'רקסק ונשלחו לעבודת כפייה תחת שלטון גרמניה הנאצית עם אסירים רוסים נוספים בגבול גרמניה-אוסטריה. במחנה בו שהו היו שני תתי-מחנות, אחד לאסירים הרוסים והשני ליהודים, שהיו ידועים בתור "הבריגדה היהודית". על מנת להשאיר אותה במחנה הרוסי, המשיך אלכסנדר להציגה כבתו. ריבה ענדה צלב עץ סביב צווארה וקראה לעצמה מרגריטה. לא היו להם תעודות, אך כולם במחנה האמינו שהם נוצרים. בסוף כל יום עבודה אחראי מחנה היה מביא לריבה בגדים של משפחתו לתיקון, ובתמורה היה מעלים עין אם ריבה ואלכסנדר יצאו לשדות וליער בסביבה כדי לאסוף תפוחי אדמה, וללקט צמחים על מנת לשבור את רעבונם. ריבה ואלכסנדר עבדו על פסי הרכבת בקרבת המחנה עד סיום המלחמה.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הגיעו האסירים המשוחררים מהבריגדה היהודית למחנה הרוסי, כדי לחפש אחר ניצולים יהודים. ריבה, שבמהלך כל חייה הסתירה את הזהות היהודית שלה, חששה להזדהות כיהודיה ולהצטרף אליהם, אך אלכסנדר שכנע אותה שיהיה לה עתיד טוב יותר, אם לא תחזור לברית המועצות. אלכסנדר הסתייג מהחזרה לרוסיה לאחר המלחמה, מחשש ליחס הממשלה לאזרחיה שנלקחו למאסר על ידי הגרמנים. ריבה סיפרה את סיפורה לחיילים היהודים, אך סירבה להצטרף אליהם ללא אלכסנדר. ריבה ואלכסנדר הועברו למחנה פליטים באיטליה, שם פגשה את בעלה.
ריבה ואלכסנדר עלו יחד לארץ ישראל בשנת 1946. כאשר ריבה התחתנה, התגורר אלכסנדר איתה ועם משפחתה בקיבוץ גבעות, וריבה ילדה את בנה הראשון. הוא עבד חלקית כ"חצרן עוזר", החל לצייר תמונות נוף ולכתוב מאמרים ברוסית על חייו וחווייתו בישראל. לאחר פרוץ מלחמת העצמאות ב-1947 עברה המשפחה להרצליה, ובשנים לאחר מכן לבאר שבע ואז למושב אורות. ב-1961 הוצעה לאלכסנדר עבודה בעיתון אמריקאי לדוברי רוסית, ולכן עזב את ישראל.
עיתונאי בשם מר מרגולין היה ממכריו של אלכסנדר. הוא סיפר את סיפורו לראשי ההסתדרות ולאחר מכן הביאו לידיעת נשיא המדינה יצחק בן-צבי.
אלכסנדר נפטר בשנת 1964 מאוטם שריר הלב.
הכרה והנצחה

אלכסנדר קרמרובסקי הוכר כחסיד אומות העולם ב־2 באוגוסט 2011. על היותו חסיד דיווח ליד ושם בנה של ריבה, אורי רייס. שמו נחקק בקיר הכבוד לחסידי אומות העולם.
הערות שוליים

1 2 3 4  Aleksander Kramarovskiy, Yad Vashem, Teachers Who Rescued Jews During the Holocaust
1 2 3 4  Kramarovskiy FAMILY, Yad Vashem, The Righteous Among The Nations
↑  אין לבלבל עם הבריגדה היהודית בצבא הבריטי
1 2 3 4  תיק חסיד אומות העולם, ארכיון יד ושם
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלכסנדר קרמרובסקי".
אם היינו

אם היינו הוא אלבום הסולו התשיעי של הזמר הישראלי גידי גוב, שיצא בשנת 2015.
רקע

האלבום "אם היינו" יצא עשר שנים לאחר צאת אלבום הסולו האחרון של גוב, "בקצה ההר". בשנים אלו הוציא גוב אלבום אוסף בשם "שלל שיריו", הוציא מחדש את אלבום הבכורה שלו, "תקליט ראשון", הופיע בסיבוב האיחוד המצליח של להקת "כוורת" והקליט מספר שירים במסגרות שונות, אך נמנע מלהתחייב על צאת אלבום חדש.
גוב נימק את ההפסקה הארוכה בקושי למצוא שירים מתאימים ובעומס של עיסוקיו כזמר וכמנחה טלוויזיה. הקלטת האלבום נעשתה לבסוף בעידודם של ערן ויץ ויובל שפריר, חברי להקתו הקבועה של גוב שהפיקו את האלבום ועיבדו מוזיקלית את השירים שבו.
במאי 2015 יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום, "אם היינו", שהתקבל בתגובות אוהדות; לאחריו יצאו הסינגלים "ארץ תכלת לבנה" ו"יום אחד בשמש" ו"אני אומר מילה".
האלבום המלא יצא באוגוסט 2015, והתקבל בביקורות חיוביות על ידי המבקרים, ששיבחו את איכות השירים, ההפקה המוזיקלית ושירתו של גוב, אך לא הצליח מסחרית. רבות מהביקורות לאלבום ציינו את פטירת אשתו של גוב ענת, כשלוש שנים לפני צאת האלבום, וגוב עצמו ציין כי האובדן עמד ברקע הבחירה בשירים.
שירי האלבום

בניגוד לאלבומיו הקודמים של גוב, אין באלבום זה נוכחות משמעותית לשיריו של מוזיקאי יחיד כלשהו. במקום זאת קובצו השירים ממספר רב של כותבים ומלחינים, בהם המשוררים נתן אלתרמן, חיים גורי, נתן זך ודורי מנור, המוזיקאית רונה קינן שמנגנת עם גוב בהופעותיו מאז 2009 ואחרים. כמו כן, גוב ביצע באלבום גרסת כיסוי לשירו של יוני רכטר למילותיו של מירון ח. איזקסון, "אדם מביא" (השיר יצא במקור בביצוע של רכטר באלבום "סימנים" משנת 2004, שהוקדש לשירי איזקסון).
שירי האלבום > רשימת הקטעים באלבום

| אם היינו> מס' | אם היינו> שם | אם היינו> מילים | אם היינו> לחן | אם היינו> משך | אם היינו>  | אם היינו>  | אם היינו>  | אם היינו>  | אם היינו>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ארץ תכלת לבנה  | איתי פרל | איתי פרל | 4:22 |  |  |  |  |  |
| 2. | אם היינו  | ברק פלדמן | אסף אמדורסקי | 3:53 |  |  |  |  |  |
| 3. | פרימה  | דורי מנור | עומר קליין | 5:10 |  |  |  |  |  |
| 4. | אני אומר מילה  | רונה קינן | ערן ויץ | 3:28 |  |  |  |  |  |
| 5. | יום אחד בשמש  | יהלי סובול | יהלי סובול | 3:58 |  |  |  |  |  |
| 6. | ערב סתיו  | נתן אלתרמן | חמי רודנר | 3:08 |  |  |  |  |  |
| 7. | מחר  | שילה פרבר | שילה פרבר | 4:00 |  |  |  |  |  |
| 8. | חיוכה המסוים  | חיים גורי | אשר ביטנסקי, ערן ויץ | 3:24 |  |  |  |  |  |
| 9. | אל תכעסי עלי  | עדית פאנק | ערן ויץ, יובל שפריר | 3:23 |  |  |  |  |  |
| 10. | אדם מביא  | מירון ח. איזקסון | יוני רכטר | 3:37 |  |  |  |  |  |
| 11. | אהבה מאוחרת  | חמי רודנר | חמי רודנר | 4:30 |  |  |  |  |  |
| 12. | סוף העולם  | נתן זך | שאנן סטריט, ערן ויץ, יובל שפריר | 5:45 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 48:23 |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑   בן שלו, גידי גוב חוזר עם שיר מינורי ומוצלח, באתר הארץ, 31 במאי 2015
↑  ערן איצקוביץ', אגדה מהלכת: גידי גוב לא מפסיק לרגש, באתר nrg‏, 10 בספטמבר 2015
↑  עמי פרידמן, "כל מה שקורה לך מעצב את הבחירה בשירים", באתר ynet, 16 באוגוסט 2015
| גידי גוב |
| --- | --- | --- |
| אלבומי סולו | תקליט ראשון (1978) • 40:06 (1983) • תנו לגדול בשקט (1985) • דרך ארץ (1987) • אין עוד יום (1991) • ריקוד ירח (2003) • בקצה ההר (2005) • אם היינו (2015) |  |
| הופעות ואוספים | דרך ארץ - ההופעה (1988) • גידי גוב מגיש: לאה גולדברג (1988) • שירים שהתפזרו (1993) • שירים מלילה גוב (1995) • שירים מלילה גוב 2 (1997) • שלל שיריו (2009) |  |
| אלבומים בהשתתפותו | משירי תנועות הנוער (1974) • משירי ארץ ישראל הישנה (1975) • מסע האלונקות (פסקול) (1977) • הלהקה (פסקול) (1978) • העיקר זה הרומנטיקה (1991) |  |
| הרכבים | להקת הנח"ל • כוורת • הכבש השישה עשר • גזוז • דודה • פרנסה טובה |  |
| שירים | יעלה ויבוא (1973) • זמר לספינה (1975) • שלל שרב (1987) • יורם (1987) • עניין של זמן (1992) • איזה אחלה עולם (עם מאור כהן) (1995) • חייך וחיי (עם ריטה) (1997) |  |
| סרטי קולנוע | מסע אלונקות (1977) • חרבת חיזעה (1978) • הלהקה (1978) • דיזנגוף 99 (1979)  • אל תשאלי אם אני אוהב (1979) • מגש הכסף (1983) • אירית עירית (1985) • דרך הנשר (1990) • אשה זרה (1993) |  |
| תוכניות טלוויזיה | דלת הקסמים • זהו זה! • כן מה?! • לילה גוב • הסודות של כנרת • גידי גוב הולך לאכול • יום חדש • פעם בחיים • הנרגנים • גם להם מגיע • המסע המופלא של אהרוני וגידי • השנים הכי יפות • כוכב נולד |  |
| הצגות | התשה (1981) • הג'יגולו מקונגו (1989) |  |
| שיתופי פעולה | שיתופי פעולה |  |
| מוזיקה | דני סנדרסון • יוני רכטר • עלי מוהר • יהודה פוליקר • מאיר אריאל • עמיר בניון • יהודית רביץ • רונה קינן |  |
| טלוויזיה | מוני מושונוב • שלמה בראבא • ענת גוב • אתי אנטה-שגב • ישראל אהרוני |  |
אכשף

תל כיסון, מיקום אפשרי של אכשף
תל רגב בכניסה לכפר חסידים, אחד המיקומים האפשריים של אכשף
אַכְשָׁף הייתה עיר כנענית קדומה ששימשה כעיר מבצר ששכנה כנראה בעמק זבולון. העיר מוזכרת בתעודות ממצרים העתיקה ובתנ"ך כאחת מערי נחלת שבט אשר.
ישנן מספר סברות לזיהוי מיקומה של העיר ובהן: הזיהוי המקובל ביותר על הארכאולוגים הוא תל כיסון, כ-3 ק"מ דרום - מערבית לצומת אחיהוד,  זיהוי אפשרי אחר הוא תל רגב בכניסה לכפר חסידים, ותל בירה ליד קיבוץ יסעור. זיהוי אחר הוצע על ידי אדוארד רובינסון בח'רבת [א]כסאף שבגליל העליון, זיהוי זה הוצע בגלל הדמיון בשם. אשתורי הפרחי זיהה אותה עם העיר ארסוף הנמצאת כיום בגבולות הרצליה.
אזכור בתעודות מצריות

אכשף מוזכרת בכתבי המארות ממצרים העתיקה בקבוצת בריסל. כתבים אלה מיוחסים לתקופתו של סנוסרת השלישי מלך מהשושלת ה-12 מתקופת הממלכה התיכונה שמלך במאה ה-19 לפנה"ס.  בארץ ישראל התקופה היא תקופת הברונזה התיכונה.
בתקופת הברונזה המאוחרת הייתה כנען כפופה לשלטונה של מצרים. בערי כנען השונות שלטו מושלים מקומיים, שהיו כפופים למלך מצרים, והיו חייבים דין וחשבון למלך זה. אכשף הייתה אחת מהערים ואזכורה בתעודות השונות מעיד על חשיבותה בתקופה זו.
העיר מופיעה בפפירוס הרמיטג' 1116A מימי אמנחותפ השני מהמאה ה-15 לפנה"ס, העוסקת בתבואה ובירה שסופקו לשליחי מצרים בערים שונות בכנען. רשימה זו כוללת את שמותיהן של 11 ערים ביניהם נכללו שתי ערים בעמק זבולון אכשף ומשאל, מגידו בעמק יזרעאל ואחרות.
העיר ומושלה מוזכרים בשלושה מכתבים במכתבי אל-עמארנה. א"ע 366 ו-367. במכתב 366 שנשלח למלך מצרים מתלונן שורדת מושל גת (?) על כך שהוא נלחם בעפירו ובעבר קיבל סיוע ממושל עכו ומאִנתַרֻתַ מושל אכשף שסייעו לו וששלחו אליו ול בירידיה מושל ירושלים חמישים מרכבות, ועכשיו הם עוינים אותו. מכתב זה מעיד שמושל אכשף פעל מעבר לאינטרס האזורי שלו ועל שיתופי פעולה בין ערים השונות בכנען. מכתב 367 נשלח על ידי מלך מצרים לאנתרת, ומודיע אותו שהוא שולח אליו שליח לבדוק אותו ומזהיר אותו שלא ימצא בו עוון, ושידאג למזון ויין לצבא המלך. במכתב 223 מוזכר רק שמו של המושל, ללא ציון שם העיר, במכתב זה מודיע אנתרת שיעשה כל מה שמלך מצרים יצווה עליו.
העיר מוזכרת גם בפפירוס אנאסטאזי א המתוארך למאות ה-14 וה-13 לפנה"ס. הפפירוס כולל שמות ערים שונות בכנען לפי סדר המסע בדרכי כנען השונות. בפפירוס נשאלת השאלה: ”מאין תבוא הדרך לאכשף? באיזו עיר היא תעבור?”, מפפירוס זה אפשר להסיק שאכשף שכנה על אחד מסעיפי דרך הים.
אזכור בתנ"ך

בתנ"ך נזכרת אכשף מספר פעמים. העיר הייתה חלק מנחלת שבט אשר. בפעם הראשונה נזכרת העיר כאחת מארבע הערים שמלכיהן הקימו קואליציה נגד יהושע בן נון בניסיון לבלום את התקדמותם של בני ישראל צפונה לעבר אזור עמק יזרעאל והגליל. ברית זו ידועה בשם "ברית מלכי הצפון", כפי שכתוב: ”וַיְהִי כִּשְׁמׁע יָבִין מֶלֶךְ חָצוֹר וַיִּשְׁלַח אֶל יוֹבָב מֶלֶךְ מָדוֹן וְאֶל מֶלֶךְ שִׁמְרוֹן וְאֶל מֶלֶךְ אַכְשָׁף וְאֶל הַמְּלָכִים אֲשֶׁר מִצְּפוֹן...וַיָּבֹאוּ וַיַחֲנוּ יַחְדָּו אֶל מֵי מֵרוֹם לְהִלָּחֵם עִם יִשְׂרָאֵל.” (ספר יהושע, פרק י"א, פסוקים א'–ה').
פרט לאזכור הנ"ל, אין בידי החוקרים מידע נוסף כלשהו על מלכה של אכשף מלבד העובדה שברית מלכי הצפון נחלה תבוסה מידי צבא יהושע, מה שהוביל לחורבן כל הממלכות והערים שנלחמו בו, כולל אכשף.
אזכור נוסף מובא בהמשך ספר יהושע מתוך רשימת 31 הערים הכנעניות אשר מלכיהן נלחמו ביהושע: ”...מֶלֶךְ אַכְשָׁף אֶחָד” (פרק י"ב, פסוק כ').
בתקופת התנחלות השבטים נכללה אכשף בתחום נחלת שבט אשר, ככתוב: ”וַיֵּצֵא הֵגּוֹרָל הַחֲמִישִׁי לְמַטֵּה בְנֵי אָשֵׁר לְמִשְׁפְּחוֹתָם. וְיְהִי גְּבוּלָם חֶלְקַת וַחֲלִי וָבֶטֶן וְאַכְשָׁף.” (ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים כ"ד–כ"ה).
לקריאה נוספת

איתן אבניאון, המילון האנציקלופדי של המקרא, הוצאת איתאב-בית הוצאה לאור, 2003.
הערות שוליים

↑  הצעת זיהוי אחרת לתל זה היא רחוב
↑  אשתורי הפרחי, ספר כפתור ופרח, ברלין: הירש עדלמאן, 1852
↑  כתבי המארות, בתוך: מבוא לארכאולוגיה של ארץ ישראל בתקופת המקרא, יחידה 6 עמוד 12, גוגל ספרים
↑  יוחנן אהרוני, ארץ ישראל בתקופת המקרא: גאוגרפיה היסטורית, הוצאת יד בן-צבי, 1987, עמ' 135
↑  Claire Epstein, A New Appraisal of Some Lines from a Long-Known Papyrus, The Journal of Egyptian Archaeology 49, 1963, עמ' 49–56 doi: 10.2307/3855699
↑  יוחנן אהרוני, ארץ ישראל בתקופת המקרא: גאוגרפיה היסטורית, הוצאת יד בן-צבי, 1987, עמ' 40
↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק כ"ה
אם דנמרק

ציורה של אליזבת באומן - "אם דנמרק", 1851.
אם דנמרק (בדנית: "Mor Danmark") היא הסמל וההאנשה המדינית והלאומית של דנמרק והאומה הדנית.
היסטוריה

ייצוגים אלגנטיים של דנמרק כאישה עם בגדים עתיקים וסמל נראו לראשונה במאה ה-18. במאה ה-19, עם פרוץ אביב העמים, מחזות כאלו נהיו נפוצים יותר. סופרים כמו ניקולאי גרונטוויג, ברנרד סברין אינגרמן ושטין שטינסן בליכר השתמשו כולם באם דנמרק כסמל לאומי של דנמרק וכביטוי לרגשות לאומיים.
בשנת 1851, בהשפעת הניצחון הדני בקרב איסטד, יצרה אליזבת יריחו באומן ציור של אם דנמרק בדמות אישה צעירה, עם הדנברוו (דגל דנמרק) ותכשיטים ויקינגים, אוחזת בחרב עתיקה, עומדת בשדה ומביטה אל מעבר לציור. הציור הפך למודל לתיאורים רבים מאוחר יותר של האם דנמרק.
במחצית השנייה של המאה ה-20, אם דנמרק יצאה מהאופנה. מאז היא משמשת בעיקר בציור קריקטורות.
פסלים ומונומנטים

אנדרטאות ופסלים רבים המנציחות את איחוד סונדריוטלנד בשנת 1920 עם דנמרק משלבים בהם את דמות אם דנמרק, מלווה בדרך כלל בבת המייצגת את סונדרילילנד. דוגמה לכך היא אנדרטת האיחוד בכניסה הראשית לפולדפארקן בקופנהגן.
פסל של אם דנמרק נראה גם באנדרטת המהגרים הדנית בקופנהגן.
הפסל ארנה באנג יצר גם את פסל אם דנמרק. יציקת ברונזה בצורתה הממוקמת בפנסמרק.
ראו גם

הולגר הדני
סמל דנמרק
דגל דנמרק
הערות שוליים

1 2  https://denstoredanske.lex.dk/Mor_Danmark
↑  https://www.berlingske.dk/kronikker/danmark-mit-moderland
↑  איחוד דרום יוטלנד לאחר הפסד הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
↑  http://ddb.byhistorie.dk/monumenter/by.aspx?koebstadID=1&monumentID=64
↑  http://www.nomos-dk.dk/skraep/1920_1939/lorentzen.html
ערך זה הוא קצרמרבנושא דנמרק ובנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אם הייתי צריכה

אם הייתי צריכה הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הישראלית אודיה, שיצא לאור ב-25 בנובמבר 2021. אודיה כתבה והלחינה את השיר, והוא הופק על ידי משה בן אברהם ואופק יקותיאל.
הצלחה מסחרית

במצעד הרשמי של גלגלצ, הגיע השיר למקום השביעי ובהעשירייה הגיע למקום השלישי. בשירות הסטרימינג ספוטיפיי, זכה השיר להצלחה מתונה בצאתו והגיע בבכורה למקום ה-171 במצעד השבועי בישראל, עם 30,890 השמעות שצבר באותו השבוע. בסופו של דבר, הגיע השיר בשיאו למקום השביעי במצעד במרץ 2022, ובסיכום השנתי של הפלטפורמה לשנת 2022 הגיע למקום ה-11. בסיכום השנתי של אפל מיוזיק, הגיע השיר למקום החמישי.
בגלגלצ, הצליח השיר להגיע למקום ה-35 במצעד השנתי שערכה התחנה. השיר נכנס גם למצעד העשירייה השנתי של כאן גימל במקום ה-17.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר יצא לצד הסינגל עצמו ב-25 בנובמבר 2021. נכון לדצמבר 2022, לקליפ למעלה מ-14.4 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 3 |  |
|  ישראל | העשירייה | 7 |  |
|  ישראל | היטליסט | 68 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 35 |  |
|  ישראל | העשירייה | 17 |  |
הערות שוליים

↑  Spotify Charts, ישראל, השבוע של 2 בדצמבר 2021
↑  שני נחשוני, עדן חסון וטונה הם האמנים המושמעים ביותר בספוטיפיי ב-2022, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 30 בנובמבר 2022
↑  Top Songs of 2022: Israel, באתר אפל מיוזיק
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏אתם בחרתם: "סתלבט בקיבוץ" שיר השנה של תשפ"ב במצעד הישראלי של mako וגלגלצ, באתר ‏מאקו‏, 22 בספטמבר 2022
↑  דורית אסרף מזרחי, שיר השנה של תשפ"ב - "דובשניה", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 25 בספטמבר 2022
↑   אודיה - אם הייתי צריכה (Prod by. Moshe&Ofek), סרטון בערוץ "אודיה - הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 03:25)
| אודיה |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אור • האמת • ילדה של אמונה |  |
| מיני-אלבומים | חרבות ברזל |  |
| סינגלים | "האהבה שלנו" • "רק שיישאר" • "אור" • "מה אשיב לך" • "כפיים" • "הביתה לחזור" • "נצנצים" • "על מה בנים חושבים בלילה" • "מה איתך אבא" • "אם הייתי צריכה" • "תשבור לי ת'לב" • "שיאהבו אותי ככה" • "אוהבת אותך בטעות" • "הרב שלי אומר" • "בימים ההם" • "אינטלקטוערס" • "האמת" • "החיים שלי אחריך" • "מאמי" • "בלילות" • "אני פה" • "רק אותך אהבתי" • "חוזר על עצמו" • "פסיכולוגית" • "אינטלקטוערסית" / "הזוג המלכותי" • "סטאי / אתה שלי (חלק 1)" • "תהמר עליי" • "המועבט האחרון (חלק 2)" • "חורף 23" • "הדם שלי" • "אם אתה שלי" • "פוליטיקה" • "צמוד צמוד" • "בגלגול הבא" • "בן אדם" • "לילה טוב" • "עובד בכפר" • "הטוב הרע ועודיה" • "התרגעות" |  |
אמיר רוסתום

אמיר רוסתום (באדיגית: Амир Рустум; נולד ב-18 באוקטובר 1998) הוא כדורגלן ישראלי-צ'רקסי, המשחק בעמדת המגן שמאלי.
קריירה

רוסתום גדל בכפר הצ'רקסי ריחאניה שבגליל העליון, למשפחה צ'רקסית-מוסלמית. הוא קרוב משפחתו של הכדורגלן הישראלי-צ'רקסי ביברס נאתכו.
החל לשחק כדורגל במחלקת הילדים של עירוני קריית שמונה ושיחק בקבוצת הילדים טרום א'. לאחר מכן עבר לשחק בקבוצת ילדים ג' וילדים ב' של מכבי חיפה. בשנה השלישית בחיפה הוא נכנס לפנימייה של מחלקת הנוער בכפר גלים אך לבסוף חזר לריחאניה והצטרף שוב לעירוני קריית שמונה.
בעונתו הראשונה בקבוצת הבוגרים של עירוני קריית שמונה נפצע בברכו במחנה האימונים של הקבוצה באוסטריה וקרע את הרצועה הצולבת, פציעה שהשביתה אותו מפעילות ספורטיבית לתקופה ארוכה. בתום העונה שוחרר רוסתום מהקבוצה. בשנת 2018 הצטרף לקבוצת עירוני נשר מליגה א' ורשם את הופעתו הראשונה ב-28 בספטמבר 2018 נגד הפועל אום אל-פחם. את העונה הראשונה סיים עם שלושה שערים.
בשנת 2019 זומן רוסתום למבחני התרשמות בקבוצת בני יהודה תל אביב שנמשך שלושה שבועות. רוסתום הגר ביישוב המרוחק על גבול הצפון שכר דירה בתל אביב והגיע מדי יום לאימונים באוטובוס. בתאריך 18 ביולי 2019 חתם בקבוצת בני יהודה ובכך הפך לשחקו הצ'רקסי הרביעי שחותם בליגת העל בכדורגל הישראלית ולשחקן הצ'רקסי השני בסגל של בני יהודה. יומיים לאחר החתימה ערך רוסתום את הופעת הבכורה שלו במשחק אלוף האלופים נגד מכבי תל אביב בו קבוצתו הפסידה 0–1. בעונתו הראשונה בקבוצה לבש את החולצה מספר 6 בדומה לזו של קפטן נבחרת ישראל ביברס נאתכו שהוא קרוב משפחתו של רוסתום. בעונתו השנייה בקבוצה עבר לשחק בחולצה מספר 12.
ב-8 במרץ 2021 כבש שער בכורה בליגת העל בניצחון 0–1 על הפועל תל אביב. בסיום אותה העונה, עונת 2020/2021, נשר יחד עם בני יהודה תל אביב לליגה הלאומית.ב-4 באוקטובר 2022 חתם במכבי אחי נצרת. ב-18 ביוני 2023 חתם במכבי הרצליה.
הערות שוליים

↑  אופיר סער‏, סינדרלה על קורקינט, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2019
↑  אופיר סער‏, סינדרלה על קורקינט, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2019
1 2 3  אופיר סער‏, סינדרלה על קורקינט, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2019
↑  אופיר סער‏, בני יהודה החתימה את אמיר רוסתום ואריאל לזמי, באתר וואלה, 18 ביולי 2019
אמיל קואה

אמיל קואה
אמיל קוּאֶה דה לה שטניירה (בצרפתית: Émile Coué de la Châtaigneraie, נהגה: [emil kue də la ʃɑtɛɲʁɛ]; ‏26 בפברואר 1857 - 2 ביולי 1926) היה רוקח צרפתי שנודע בטיפוליו במחלות נפש.
בעבודתו בטרואה בין השנים 1882—1910 חקר את התופעה הידועה כיום כאפקט פלצבו.
במרפאה שפתח בננסי טיפל במטופליו באמצעות אוטוסוגסטיה והיפנוזה. לפסיכותרפיה שלו נודעה השפעה באירופה למשך זמן קצר בשנות ה-20 של המאה ה-20.
איתות עשן

ילידים אמריקאים מאותתים באמצעות עשן
איתות עשן היא אחת מצורות התקשורת לטווח ארוך העתיקות ביותר. זוהי צורה של תקשורת חזותית המשמשת להעברת מסרים למרחקים גדולים.
בסין העתיקה חיילים שהוצבו לאורך החומה הגדולה נהגו להתריע אחד לשני על כוחות אויב המתקרבים לאזור על ידי הבערת אש במגדלים.
בדרך זו, הם יכלו להעביר את ההודעה למרחק של עד 750 ק"מ.
היסטוריון יווני בשם פוליביוס המציא שיטה מורכבת להעברת אותות עשן אלפביתיים  סביב 150 לפנה"ס, לפי שיטה זו, האותיות האלפביתיות הומרו למספרים ובעזרת אותם מספרים אותתו את המסר המבוקש (השתמשו בקבוצות של זוגות לפידים לצורך הצגת הקידוד).
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.