stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיל הרפואה
מערך ההדרכה של החיל

מערך ההדרכה של חיל הרפואה מורכב משלושה גופים:
מערך ההדרכה של החיל > ענף תורה והדרכה

ענף זה במפקדת קצין הרפואה הראשית הוא גוף המטה המתווה את תורת ההדרכה והאימונים של חיל הרפואה.
בין היתר מכיל את מדריכי המח"צ (מצילי חיים צבאיים) האחראים להסמכת עזרה ראשונה מורחבת לתומכי הלחימה והלוחמים בצה"ל.
מדריכי המח"צ מתחלקים ל-2 סוגים:
1. חוליית המח"צ האחראים על הכשרות החיילים בשלב הטירונות.
2. מדריכי המח"צ בצאלים האחראים על אימון ורענון כשירות הלוחמים בתחום העזרה הראשונה, תרגול זירות ארן וסימולטורים.
בנוסף, ישנם חובשים אשר יוצאים לקורס מדריכי מח"צ ובמקביל לתפקידם כחובשים מאמנים ומכשירים את החיילים ביחידתם.
מערך ההדרכה של החיל > בה"ד 10

בה"ד 10 הוא בית הספר לרפואה צבאית הכפוף לחיל הרפואה ונמצא במחנה שרון (הנקרא בפי כל עיר הבה"דים). בבה"ד מתקיימים קורסים המכשירים את סגלי הרפואה של צה"ל בסדיר ובמילואים. מפקד הבה"ד הוא קצין בדרגת אל"ם ׁ(קצין ארגון רפואה שאינו רופא). ההכשרה בבה"ד מתבצעת במסגרת של מגמות המחולקות לפי נושאי ההכשרה בהן.
מערך ההדרכה של החיל > מס"ר (לשעבר נקרא חוליה ארצית)

"מס"ר" (מסגרות רפואה) היא יחידה תחת "מגמת מפקדים" המונה מספר מדריכים מצומצם, אשר אחראית על אימון כלל צוותי הרפואה בצה"ל והכשרתם לזמן מלחמה. האימונים הם אימוני צוות אשר מכינים את הצוותים לתפקוד בזמן חירום, הן כצוות תאג"ד והן כפלוגות רפואה שונות.
החוליה עובדת עם יחידות רפואה המתגייסות כחלק מאימון יחידת האם שלהן בכל רחבי המדינה. בנוסף לאימונים הרבים, ישנם שבועות בהם יוצאים המדריכים להשתלמויות בבתי חולים ולסיפוחים למד"א, במטרה להעלות את רמת מקצועיותם ולהשאירם מוכנים לפעולה.
מערך ההדרכה של החיל > חוליה פיקודית (חו"פ)

מדריכי החוליה הפיקודית מאמנים צוותים רפואיים בסדיר ובמילואים למתאר הבט"ש בכל רחבי ישראל.
כמו כן אחראים המדריכים לכל תחום ההדמיה הניידת בתחומי הפיקוד (צנת"ר) ומשתתפים באופן קבוע בבקרה על תרגילי יחידות הפיקוד.
החו"פ כפופים לבה"ד 10 בכל הקשור למקצועיות והדרכה ולפיקוד עצמו בכל שאר התחומים.
כוח האדם בחיל הרפואה > רופאים

קיימים שני מסלולי קידום של רופאים בחיל הרפואה, המסלול הקדמי והמסלול העורפי. המגמה בחיל הרפואה היא לתעדף באיוש את יחידות השדה והיחידות הקדמיות על מנת לתת מענה מיטבי ללוחמים, לבא"חים ולבט"רים.
כוח האדם בחיל הרפואה > רופאים > המסלול העורפי

המסלול העורפי דורש מקצין הרפואה לתפקד באופן דומה לרופא משפחה. לרוב התפקיד הראשון הוא רופא במרפאה עורפית או רופא מסתובב בגדודים וחטיבות, ותפקידי ההמשך הם תפקידי מטה.
כוח האדם בחיל הרפואה > רופאים > המסלול הקדמי

המסלול הקדמי מורכב יותר ודורש מיומנויות של קצין קרבי, ידע בבנית תוכנית רפואה למבצעים, ידע בפיקוד וניהול הרפואה בקרב, בפריסת ופיקוד על תחנת איסוף הנפגעים הגדודית תאג"ד ומיומנות רבה ברפואת חירום וברפואת שגרה.
קצין רפואה גדודי (קרפ"ג) – קצין הרפואה הגדודי הוא רופא בהכשרתו שעבר קורס קצינים וקורס קציני רפואה (קר"פ) ומשמש כקצין הרפואה והרופא המוצמד תדיר לגדוד שריון, חי"ר, תותחנים או הנדסה הן בשיגרה והן בחירום. זהו תפקיד ראשון. בשונה משאר מסיימי קורס הקצינים דרגתו של הקרפ"ג היא סגן מיד בסיומו של קורס רופאים (מהווה השלמה חילית).
קצין רפואה חטיבתי (קרפ"ח) – בחטיבה סדירה קצין הרפואה החטיבתי הוא רופא בהכשרתו בוגר קורס קציני רפואה מתקדם, ומשמש כרופא המוצמד לחטיבת שריון או חי"ר ואגד ארטילרי הן בשיגרה והן בחירום. בחלק מהחטיבות מרחביות, הקרפ"ח הוא רופא. דרגתם של הרופאים הללו ברוב המקרים היא סרן. במרבית החטיבות המרחביות הקרפ"ח הוא קצין ארגון רפואה.
רופא ביחידה מובחרת / מיוחדת / הדרכה / תפקידי מטה / מחקר / מפקד מרפאה – לרוב אלו תפקידים שניים או שלישיים במסגרת קבע ראשוני, כתלות בתפקיד. דרגתם של הרופאים הללו ברוב המקרים היא סרן או רב-סרן (אם נדרש לחתום על קבע נוסף, בעיקר ביחידות מיוחדות או מרפאות גדולות מאוד).
קצין רפואה פעילה (קרפ"פ) – קצין הרפואה הפעילה הוא רופא בהכשרתו הממונה בכל פיקוד או זרוע על אישורים וסמכויות שאינן שייכות לרופאים הגדודיים או החטיבתיים. לדוגמה – פטורים חריגים, ממושכים או קבועים. לרוב זהו תפקיד שלישי. דרגתו של קצין הרפואה הפעילה היא סרן.
מפקד פלוגת החייאה קדמית
מ"פ פלה"ק הוא רופא לרוב בזמן התמחות, אשר ממלא תפקיד משני. דרגתו היא רב-סרן.
קצין רפואה אוגדתי (קרפ"א) – קצין הרפואה האוגדתי הוא רופא בהכשרתו, לאחר התמחות, המוצמד לאוגדה ומפקד בה על הרפואה בשיגרה ובחירום. רופא יגיע לתפקיד זה לאחר שיסיים התמחות ויהיה עם רקע של תפקידי שדה (קרפ"ג, קרפ"ח ועוד) וכן תפקידי מטה שונים. דרגתו של קצין הרפואה האוגדתי היא סגן-אלוף.
מפקד רפואה פיקודי (מר"פ) / קצין רפואה חיילי (קרפ"ח) – מפקד הרפואה הפיקודי או קצין הרפואה החיילי (בחיל האוויר וחיל הים) הוא רופא בהכשרתו הממונה על ניהול ופיקוד על הרפואה בפיקוד. דרגתו של מפקד הרפואה הפיקודי היא אלוף-משנה.
כוח האדם בחיל הרפואה > רופאים > תפקידי מטה בכירים

ראשי מדורים (רמ"ד) / ענפים (רע"ן) במקרפ"ר – אלו תפקידי מטה לקצינים בכירים שברוב המקרים עברו במסלול הקדמי. דרגתם רב-סרן או סא"ל כתלות בתפקיד.
ראשי מחלקות במקרפ"ר – מאוישים על ידי רופאים. דרגתם היא אלוף-משנה.
קצין הרפואה הראשי (קרפ"ר) הוא תוארו של מפקד חיל הרפואה בצה"ל. הקרפ"ר הוא מפקדם של כל כוחות הרפואה בצה"ל, והמפקד המקצועי העליון של כל תחום הרפואה בצה"ל. הוא כפוף פיקודית לראש אט"ל בדרגת אלוף.
דרגתו של קצין הרפואה הראשי היא תת-אלוף.
הקרפ"ר הוא רופא וקצין שעבר את כל מסלול התפקידים – החל מתפקיד קצין רפואה גדודי (קרפ"ג), עבור בקצין רפואה חטיבתי (קרפ"ח), קצין רפואה בתפקיד רוחב כלשהו – לרוב במפקדת קצין הרפואה הראשי (מקרפ"ר) או קצין רפואה פעילה (קרפ"פ), וכלה בקצין רפואה אוגדתי (קרפ"א), קצין רפואה פיקודי (מר"פ) וסגן קרפ"ר.
בכל המקרים, קרפ"ר הוא רופא שעבר התמחות בתחום כלשהו ורכש ניסיון מעשי בבתי חולים בישראל ובעולם.
תפקידו של הקרפ"ר מתאפיין בעיקר בעבודה מינהלית ופיקודית; בעבודתו היומיומית אין כמעט מקום להכרעות מקצועיות – לשם כך מועסקים יועצים מומחים בכל תחום מתחומי הרפואה.
כוח האדם בחיל הרפואה > קצינים שאינם רופאים > קצין ארגון רפואה (קא"ר)

רוב הקא"רים מתחילים את דרכם כחובשים או בעלי מקצועות פארא-רפואיים. תפקידם אינו כולל טיפול בחולים ופצועים כי אם ניהול כח האדם והציוד הרפואי או קידום הידע המקצועי.
מפקד בה"ד 10 הוא קא"ר בדרגת אלוף-משנה וזו הדרגה הגבוה ביותר של קא"ר בצה"ל.
לנוכח המחסור ברופאים בצה"ל בתחילת המאה ה-21, החלה מגמה של איוש תפקידי קצונה רפואיים בכירים, שאינם דורשים טיפול בחולים, כדוגמת קצין רפואה חטיבתי (קרפ"ח) ומעלה, בקציני ארגון רפואה.
כוח האדם בחיל הרפואה > קצינים שאינם רופאים > אחים ואחיות

קצינים שלמדו תואר ראשון בסיעוד. הגיוס למערך מתבצע בעיקר דרך העתודה האקדמית במסלול פסגה. הלימודים במסלול נערכים בבית הספר למקצועות הבריאות של האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת חיפה, ובסיומם מוענקים לצוערים תואר ראשון בסיעוד (BA/BSc) ותעודת הסמכה (רישוי) מטעם משרד הבריאות לעסוק בסיעוד בישראל.
האחים והאחיות משרתים בתפקידים מגוונים ביניהם:
תפקידים קליניים בגדודים ויחידות קדמיות, בבסיסי הדרכה ואימון חטיבתיים ומרפאות ראשוניות.
תפקידים במרפאות רפואת מומחים ורפואה תעסוקתית.
תפקידים ניהוליים בבתי חולים במערך ר"מ 2.
תפקידי הדרכה ופיקוד בבית הספר לרפואה צבאית (בה"ד 10).
תפקידי מטה ניהוליים בחיל הרפואה, מרפאות ברחבי הארץ ופיקוד העורף.
תפקיד האחיות והאחים הוא לתת מענה רפואי איכותי וזמין יותר לחיילים, הן באמצעות טיפול קליני לפי סמכויות רגילות או מורחבות לאחר ביצוע קורס על-בסיסי (הכשרות בסיעוד בישראל) או הכשרות נוספות והן באמצעות ניהול מרפאות והשתלבות בתפקידי מטה.
כוח האדם בחיל הרפואה > קצינים שאינם רופאים > קצין בריאות נפש (קב"ן)

קצין שהכשרתו המקצועית היא פסיכולוג או עובד סוציאלי ולעיתים אף פסיכיאטר (שהוא רופא). קב"נים מטפלים בבעיות נפשיות של חיילים ומתגייסים. הטיפול יכול לכלול פגישות טיפוליות (בדומה לשיחה אצל פסיכולוג), טיפול תרופתי (במקרה ומדובר בפסיכיאטר) או בהמלצות למפקדים. פועל כחלק ממערך בריאות הנפש בצה"ל.
כוח האדם בחיל הרפואה > קצינים שאינם רופאים > וטרינרים

קצינים שלמדו רפואה וטרינרית. משרתים בענף בריאות הצבא במגוון תפקידים, כקציני בריאות הצבא באוגדות והפיקודים או ראשי מדורים בענף.
כוח האדם בחיל הרפואה > מקצועות חוגרים ונגדים > חובש

בקורס החובשים נלמדים יסודות מתן הטיפול הרפואי בשיגרה ובחירום. לאחר הקורס מוצבים החובשים במרפאות ובמתקנים השונים של החיל. לעיתים ישמשו החובשים לצד מטפלים בכירים (רופאים ופרמדיקים) ולעיתים יפעלו לבדם. לחובשים יש אפשרות להישאר במסלולי קבע שונים בעיקר כאחראי מרפאות.
לא כל החובשים נחשבים לחלק מחר"פ. חובשים רבים נמצאים ביחידות הלוחמות ואמנם כפופים מקצועית לחר"פ אך מוצבים בחיל אחר. חובשים קרביים, מוכשרים לרוב כחובשים בנוסף לתפקידם העיקרי כלוחמים.
כוח האדם בחיל הרפואה > מקצועות חוגרים ונגדים > נגדים

נגדים מבצעים את כלל התפקידים הניהולים בחיל ומקבילים למנהלי מרפאות באזרחות. מתעסקים בעיקר בניהול אדמינסרטיבי וחונכים את הרופאים אשר מתקשים בניהול ופיקוד. אחראיים על כלל הציוד הרפואי ומנהלים תקציבים במקומות מסוימים. בדר"כ מפקדים על חובשי המרפאה במרפאות קטנות ובינוניות. במרפאות הגדולות, הנגדים מנהלים את כלל המערכים המקצועיים (רוקחות, סיעוד, רפואת מומחים ועוד). בנוסף מתפקדים במערך הביקורות בתור מבקרי רפואה. מקצועם הבסיסי הוא חובש, אך גם פרמדיקים יכולים לבצע את תפקידם. במהלך השירות מבצעים תארים אקדמאיים בדרך כלל בניהול מערכות בריאות ותוארי ניהול שונים.
כוח האדם בחיל הרפואה > מקצועות חוגרים ונגדים > פרמדיק

איש מקצוע המתמחה ברפואת חירום המוכשר לבצע פעולות החייאה מתקדמות. סמכויות הפרמדיק כוללות את כל סמכויות החובש הקרבי ועוד סמכויות הדומות ליכולת הרופא בשדה הקרב: פרוצדורות מתקדמות להצלת חיים, מתן תרופות החייאה, ביצוע פעולות החייאה וייצוב עד לפינוי לבית חולים.
קורס פרמדיקים נמשך כ־58 שבועות (שנה וחודש) בשיתוף עם מד"א (בניגוד לקורס החובשים שבו אין הכרה הדדית של שני הארגונים). הקורס מתחיל בלימוד עיוני בבית הספר לרפואה צבאית, בהמשך גיוס וביצוע טירונות רובאי 03, הנמשכת 10 שבועות, תקופת השתלמות בבתי חולים הנמשכת כ־5 שבועות, השתלמות בניידות טיפול נמרץ במגן דוד אדום הנמשכת 19 שבועות ולבסוף השלמה צבאית לקראת שיבוץ ביחידות הנמשכת כ־6 שבועות.
כוח האדם בחיל הרפואה > מקצועות חוגרים ונגדים > סייעות ברפואת שיניים

תפקיד המאויש כמעט בלעדית על ידי נשים. סייעות השיניים מוצבות לצד רופאי שיניים. תפקידן כולל סיוע בטיפול עצמו לצד תחזוקה שוטפת של מרפאת השיניים.
תגי יחידות בחיל הרפואה

התג ההיסטורי של חיל הרפואה, בין השנים 1948–1951
תג החיל הכללי, בין השנים 1951–1979
תג מפקדת קצין הרפואה הראשי, החל משנת 1979
תג המרכז לשירותי רפואה (משר"פ) החל מנובמבר 2018
תג בה"ד 10
תג מרכז שיקום של חיל רפואה - גרסה ישנה
תג חיל רפואה פיקוד מרכז
תג חיל רפואה פיקוד דרום, החל מ-2019
תג חיל רפואה פיקוד צפון, החל מ-2020~. לאחר שקערת היגייה הוחלפה בנחש מפותל על חרב מאחרי ראש היחמור.
תג מרכז בריאות הנפש
תגי יחידות בחיל הרפואה > תגי יחידות היסטוריים

תג מצר"פ (מרכז ציוד רפואי) גרסה ישנה
תג חיל רפואה פיקוד צפון עד 2020~
תג המרכז לשרותי רפואה (משר"פ) עד 2011
תג המרכז לשירותי רפואה (משר"פ) גרסה עד נובמבר 2018
התג הישן של חיל רפואה בפיקוד הדרום
סיכות בחיל הרפואה

סיכת רופא צבאי בכיר
סיכת רופא צבאי
סיכת פרמדיק
סיכת אחים ואחיות בצה"ל, המייצגת את מערך הסיעוד.
סיכת חובש
הסיכה אותה עונד כל מטפל במחלקת בריאות הנפש של צה"ל (מערך ברה"ן), בין אם פסיכולוג קליני, עובד סוציאלי או פסיכיאטר.
עיצוב הסיכה מורכב מחרב, המשמשת לייצוג קצונה, נחש המייצג את הרפואה וכן, את האות היוונית פסי, המהווה קיצור מקובל למונח "נפש" בעולם הפסיכולוגיה. כך, נוצר ויזואלית המונח "קצין בריאות נפש".
סיכת הישנה של מערך רפואה צבאית בצה"ל
סיכת מערך רפואה צבאית בצה"ל
גלריה

נשיאת אלונקה בתרגיל קורס "צמרת"
תוכנית שומר אחי

כחלק מהפקת מסקנות ולקחים ממלחמת לבנון השנייה, השיק חיל הרפואה את תוכנית "שומר אחי", העוסקת במספר דיסציפלינות שונות שמטרתם "הצלת חיי הלוחם בשדה הקרב". במסגרת התוכנית הוחלט:
הקמת מערך "ניתוחי שדה" – בו יערכו אנשי צוות רפואי קרבי ניתוחים מצילי חיים בשטח שדה הקרב.
הכפלת כוח אדם מנתח – הכפלת מספר אנשי הצוות המנתח בשדה הקרב.
פק"ל רפואי אישי ללוחם – כל לוחם יקבל[דרושה הבהרה] ערכה שכוללת משקפי מגן למניעת פציעות רסיסים בעיניים, חוסם עורקים אישי מהמתקדמים בעולם לעצירת דימומים, אטמי אוזניים ואמצעים למניעת פליטות כדור מהנשק.
הרחבת אמצעי רפואה מתקדמים בשטח – לחובשים, לפרמדיקים ולרופאים בשטח, שכוללים תחבושת המוסטטית שמטרתה לעצור דימומים מסיביים; אמפולות לעצירת דימומים; פלזמה מיובשת, שהיא נוזל החייאה מתקדם שמטרתו לעצור דימומים בפציעות טראומה ושמיכה מיוחדת לחימום הפצוע.
הרחבת פלוגות טיפול במצב בינוני – מטפלות בחיילים בדרגות פציעה קל-בינוני, שמצבם מוגדר יציב.
הרחבת פלוגת טיפול נמרץ – מטרתן לייצב את מצב הפצועים, להנשימם ולבצע פעולות דחופות בשדה הקרב.
הפרויקט יושם במבצע צוק איתן. בדצמבר 2022, פורסם ב-ynet כי משיקולי תקציב הפסיקו בזרוע היבשה לחלק את ערכת "שומר אחי", למרות התנגדות חיל הרפואה.
לקריאה נוספת

ברוך הורוויץ, 'כל חייל חזית': השירות הרפואי הצבאי בארץ-ישראל ובמדינת ישראל בתקופת מלחמת העצמאות 1947–1949, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תל אביב, 2000, 630 עמ'
אלישיב שמשי, נוע כבר, לכל הרוחות!" על מהירות בשדה הקרב, הוצאת מערכות ומודן, 2011, עמ' 167–186 – הפרק מתאר את תפקוד מערך הרפואה של חטיבה 500 בקרב סואץ
ד' מיכאלי, ‏רפואה קרבית בצה"ל - מהי?, מערכות 269, יוני 1979
ניר מן (עורך), עלי זית וחרב: רפואה צבאית (עיונים בסוגיות רפואיות בתולדות כוח המגן וצה"ל), כרך י"ז, בן-שמן: מודן, משרד הביטחון והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2018
סא"ל ד"ר לאה שלף, "אלימות כלפי גורמי רפואה בצה"ל", הוצאת מערכות, גיליון 478
אל"ם ד"ר חגי פרנקל, סא"ל ד"ר רן ינוביץ', רס"ן איתי קטקו, "התאמה פיזיולוגית – שת"פ עם הדורש המבצעי", הוצאת מערכות, גיליון 483
אל"ם ד"ר שחר שפירא (קצין הרפואה החילי, זרוע האוויר), קידום המודעות לבריאותם של חיילי החובה בצה"ל, הוצאת מערכות 485 – 486, נובמבר 2019
לורנצו דה מדיצ'י

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1449 פירנצה, רפובליקת פירנצה 
 פטירה:  8 באפריל 1492 (בגיל 43) קרג'י, רפובליקת פירנצה 
 מדינה:  רפובליקת פירנצה 
 מקום קבורה:  קפלת מדיצ'י 
 בן או בת זוג:  קלאריצ'ה אורסיני (4 ביוני 1469, 20 בדצמבר 1469–30 ביולי 1487)  
 
 חתימה:   
 
לוֹרֶנצוֹ דִי פּיֶירוֹ דֶה מֶדִיצִ'י (באיטלקית: Lorenzo di Piero de' Medici; 1 בינואר 1449 –  8 באפריל 1492), שכונה לורנצו המפואר (Lorenzo il Magnifico), היה מנהיגה של פירנצה במחצית השנייה של המאה ה-15. נודע גם כמשורר, סופר, הומניסט, פטרון של האמנויות, וכאחד מחשובי הפוליטיקאים בתקופת הרנסאנס, כזה שגילם את האידיאל של הנסיך ההומניסטי, ואף הצליח להשכין שלום באיטליה המסוכסכת של המאה ה-15.
מדיצ'י נולד לאחת המשפחות החשובות בפירנצה. סבו, קוזימו די ג'ובני דה מדיצ'י, שילב את עסקיו עם הנהגת הממשלה והיותו פטרון האמנויות. אביו, פיירו די קוזימו דה מדיצ'י "חולה השיגרון", היה פעיל כפטרון וכאספן אמנות בפירנצה. אימו לוקרציה טורנבוני הייתה חובבת שירה וחברתם של מספר משוררים חשובים. לורנצו נחשב למוכשר מבין חמשת הילדים של פיירו ולוקרציה. הוא קיבל חינוך איכותי מהדיפלומט ג'נטילה בקי. אביו שלח אותו למספר משימות דיפלומטיות עוד בצעירותו, ובכלל זאת פגישה עם האפיפיור ברומא.
פוליטיקה ופעילות מדינית

בשנת 1469 מת אביו. לורנצו תפס את מקומו כאישיות דומיננטית בהנהגת העיר, ביחד עם אחיו ג'וליאנו. כמנהג בני מדיצ'י, לורנצו ואחיו מעולם לא ביקשו לעצמם מעמד רשמי של שליטים.
ב-1478 קשרו בני משפחת פאצי קשר לתפוס את מקומו של בית מדיצ'י בהנהגת העיר, בסיועם של הארכיבישוף של פיזה והאפיפיור סיקסטוס הרביעי. הם תקפו את לורנצו ואת ג'וליאנו בקתדרלה של פירנצה, והצליחו להרוג את ג'וליאנו לפני המזבח. לורנצו הצליח להתגונן בעזרת חרבו עד אשר חברו המשורר פוליציאנו חילץ אותו. תושבי העיר, שדעתם הייתה נוחה משלטון בית מדיצ'י, התנגדו למזימה ועשו בקושרים, ובכלל זה בארכיבישוף, לינץ' אכזרי.
בעקבות דיכויו של ניסיון ההפיכה הכריז האפיפיור על נידויו של לורנצו, החרים את נכסי המשפחה ואף הטיל חרם על העיר. כאשר צעדים אלה לא הועילו, כרת האפיפיור ברית עם פרדיננדו הראשון מלך נאפולי, שהכריז מלחמה על פירנצה. משראה שאין בכוחה של פירנצה לעמוד במלחמה, נסע לורנצו לנאפולי ב-1480 ויישב את הסכסוך בדרכי שלום. לורנצו ניצל את הפופולריות שזכה לה בעקבות מניעת המלחמה כדי לקדם שינויים בחוקת העיר שהעניקו לו סמכויות נוספות.
המשך תקופת שלטונו של לורנצו התאפיין בניסיון לשמור על השלום ועל מאזן הכוחות בין המדינות הקטנות של צפון איטליה, ובמקביל למנוע מהממלכות האחרות באירופה להשתלט על חלקים מאיטליה. כן דאג לקידום הקריירה של בניו.
לקראת תום תקופת שלטונו החל לפעול בעיר הכומר ג'ירולמו סבונרולה, שהוקיע את לורנצו על מנהגיו המנוגדים לנצרות. לפי האגדה, ביקש לורנצו על ערש דווי להתוודות בפני סבונרולה, אך זה סירב ודן אותו לגיהנום.
בתחום הכלכלי לא זכה להצלחה רבה; כמה מהבנקים שבבעלות משפחתו התמוטטו בעקבות הלוואות לא מוצלחות, ולקראת סוף שלטונו נקלע בעצמו לבעיות כלכליות שגרמו לו למעול בכספי העיר.
אשתו קְלָריצֶ'ה אורסיני (Clarice Orsini) ילדה לו שלושה בנים: פיירו, ג'וליאנו וג'ובאני.
פיירו דה מדיצ'י נישא לאלפונסינה אורסיני (Alfonsina Orsini) והוליד את לורנצו השני, דוכס אורבינו, אביה של קטרינה דה מדיצ'י. ללורנצו הקדיש מקיאוולי את ספרו הנודע הנסיך.
ג'ובאני התמנה מאוחר יותר לאפיפיור תחת השם ליאו העשירי. כמו כן אימץ לורנצו את ג'וליו, בנו הבלתי חוקי של אחיו ג'וליאנו; ג'וליו הפך מאוחר יותר לאפיפיור קלמנס השביעי.
כינויו "המפואר" נובע מתרגום לא נכון של תוארו "Il Magnifico"; תואר זה היה נפוץ מאוד בתקופתו, ונעשה בו שימוש לפנייה לכל הנכבדים שאי אפשר היה לכנותם "הוד מעלתו", שכן לא נשאו בתואר רשמי.
לורנצו והאמנויות

לורנצו היה איש רנסאנס מובהק. הוא כתב שירים בטוסקנית שזכו להערכה ספרותית רבה. כמו כן תמך בציירים לאונרדו דה וינצ'י, דונטלו, סנדרו בוטיצ'לי, דומניקו גירלנדיו, אנדראה דל ורוקיו ומיכלאנג'לו בואונרוטי, ועמד במרכזה של קבוצה הומניסטית, שניסתה לשלב את רעיונותיו של אפלטון עם הנצרות; בין חבריה היו הפילוסופים מרסיליו פיצ'ינו וג'ובאני פיקו דלה מירנדולה והמשורר אניולו פוליציאנו. גם מבין היהודים היה לורנצו מקרב אליו מלומדים נודעים בני איטליה, בהם רבי משולם מוולטרה.
בתרבות הפופולרית

לורנצו דה מדיצ'י הוא דמות מרכזית בסדרת הטלוויזיה הסודות של דה וינצ'י, ובעונה השנייה והשלישית של המיני-סדרה "מדיצ'י".
בנוסף הסרט "חניבעל (סרט)", המצולם ברובו בפירנצה, מכיל אזכורים רבים ללורנצו ולתקופת שליטת בית מדיצ'י בפירנצה. הסרט מתמקד בצאצא ישיר של רוצח אחיו, ג'וליאנו, המופיע בסרט כשוטר מושחת אשר מוצא להורג באכזריות רבה על ידי חניבעל לקטר.
במשחק הווידאו "Assassin's Creed II", המתרחש בהיסטוריה הבדיונית של סדרת משחקי Assassin's Creed, לורנצו דה מדיצ'י הוא פוליטיקאי ודיפלומט ששולט ברפובליקה של פירנצה, העיר בה גדל הפרוטגוניסט הראשי אציו אודיטורה דה פירנצה.
פסל של לורנצו מגלריית אופיצי בפירנצה
מיכלאנג'לו מציג ללורנצו פסל ראש של פאון בפרסקו של אוטביו ואניני במוזיאון הכסף
יוסף ידין

| --- | --- |

 לידה:  7 ביוני 1920 כ"א בסיוון ה'תר"ף המנדט הבריטי ירושלים, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  17 במאי 2001 (בגיל 80) כ"ד באייר ה'תשס"א ישראל תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1941–2001 (כ־60 שנה)
 פרופיל ב-IMDb
 
יוסף ידין, 1945
יוסף ידין ב"קזבלן", 1954
יוסף ידין (מתקלח) ומוני מושונוב (חופף), בסרטו של חורחה גורביץ', "המקלחת", 1997
יוסף (יוסי) ידין (סוּקֶניק) (7 ביוני 1920 – 17 במאי 2001) היה שחקן תיאטרון וקולנוע ומדבב ישראלי, מבכירי השחקנים של התיאטרון הקאמרי.
חתן פרס ישראל לתיאטרון (1991) וחתן פרס התיאטרון הישראלי על מפעל חיים (1996).
קורות חיים

ידין נולד בירושלים, בנם של הארכאולוג פרופ' אלעזר ליפא סוקניק והגננת ואשת הציבור חסיה סוקניק, ואחיהם של יגאל ידין, הרמטכ"ל השני של צה"ל, ארכאולוג וסגן ראש הממשלה, ומתתיהו סוקניק, טייס חיל האוויר שנהרג במלחמת העצמאות.
במלחמת העולם השנייה הופיע ידין בלהקה הצבאית "מעין זה" של הבריגדה, לצד חנה מרון, שהייתה אשתו הראשונה. שירם הידוע היה "כל הדרכים מובילות לרומא".
עבד כקריין בתחנת הרדיו "קול ירושלים". ב-7 ביוני 1967 הוא הקריא בקול ישראל את תהלים קכ"ב ("עומדות היו רגלינו בשעריך ירושלים") אחרי הודעת דובר צה"ל על פריצת לוחמי צה"ל לעיר העתיקה.
קורות חיים > בתיאטרון

ב-1946 הצטרף ידין לתיאטרון הקאמרי של תל אביב שזה אך נוסד. הוא שיחק בתיאטרון עד יום מותו, וגילם בו תפקידים רבים, במחזות קלאסיים, במחזות מתורגמים ובמחזות ישראלים כאחד. בין תפקידיו הגדולים היו: ג'ו קלר ב"כולם היו בני", קזבלן ב"קזבלן" (מחזהו של יגאל מוסנזון, הראשון שהעלה על הבמה את נושא האפליה העדתית והפך בשנות השישים למחזמר בכיכובו של יהורם גאון), וילי לומן ב"מותו של סוכן", טוביה ב"כנר על הגג", סולנס ב"אלוף הבונים", סורין ב"השחף", אגאון האב בקומדיה של טעויות מאת ויליאם שייקספיר, מקס ב"הביתה", הרב פוקס ב"פליישר", שמואל המבוגר ב"המורדים", הטוחן בהצגת הילדים "עוץ לי גוץ לי".
קורות חיים > בקולנוע

במאי התיאטרון היהודי הנודע לאופולד לינדטברג שפעל בשווייץ הכיר את יוסי ידין כאשר הגיע לישראל בחודש אוקטובר 1949 וביים בתיאטרון הקאמרי את המחזה "הצל", שהצגת הבכורה שלו הייתה ב-1 בנובמבר של אותה שנה. ידין מילא באותו מחזה תפקיד של פונדקאי.
בשנת 1950 הוטל על לינדברג לביים את הסרט השווייצרי "ארבעה בג'יפ", המתאר את וינה בירת אוסטריה הנתונה, לאחר סיום מלחמת העולם השנייה תחת כיבוש ארבע המעצמות, ארצות הברית, בריטניה, צרפת וברית המועצות, שהפעילו בה כוח שיטור רכוב על ג'יפים, שעל כל אחד מהם ארבעה שוטרים צבאיים - אחד מכל אחת מארבע המעצמות. כשהחלו ההכנות לצילום הסרט עלה בדעתו של לינדברג הרעיון כי שחקן שטרם נודע בעולם הרחב ימלא בסרט את תפקיד השוטר הצבאי הרוסי. הוא שלח את ההצעה לידין, וכאשר ידין שלח לו בתשובה את צילומיו, הקלטות מקולו וקטע בהשתתפותו שהוסרט במיוחד לצורך כך, הגיעה כעבור זמן קצר התשובה כי עליו להתייצב במקום ההסרטה. נסיעתו של ידין למדינה אחרת, על מנת להשתתף בסרט זר, הייתה בגדר אירוע תרבותי וחדשותי בישראל של ראשית שנות החמישים. מסעו לאירופה תועד בכתבות רבות מלוות בצילומים מן הסרט ומתהליך הצילום שהופיעו בעיתונות העברית.
הסרט הוקרן בישראל ובעולם בשנת 1951. בישראל של אותם הימים נתקבל הסרט בהתלהבות בשל השתתפותו של יוסי ידין כדמות מרכזית בו, בתקופה בה טרם הופיעו שחקנים ישראליים בהפקות קולנוע בינלאומיות.
לאחר הצלחתו בסרט זה הופיע ידין במהלך הקריירה בסרטי קולנוע נוספים, הידועים שבהם:
"אבן על כל מיל" (1954)
"גבעה 24 אינה עונה" (1955)
"עצרו רכבת ברלין 349" ("Verspatung in Marienborn"), קו-פרודוקציה גרמנית-צרפתית-איטלקית (1963). העלילה מתרחשת ברובה ברכבת צבאית אמריקנית הנוסעת מפרנקפורט לברלין יום יום דרך מזרח-גרמניה. צעיר ממזרח גרמניה מסתנן לרכבת, הדבר נודע לרוסים, הם עוצרים את הרכבת ודורשים את הסגרתו. ידין שיחק בתפקיד קצין רוסי.
"אלדורדו" (1963) בתפקיד קצין המשטרה בוגדנוב.
"מבצע קהיר" (1966) בתפקיד ג'באר.
"בלומפילד" (1971) בתפקיד ויינר.
"שקרים שסיפר לי אבי" (1975) בתפקיד הראשי, על פי מחזה של טד אלן הקנדי ובבימויו של טד קוטצ'ף.
"אל תשאלי אם אני אוהב" (1979) בתפקיד האב.
"אהבה ממבט שני" (1998) בתפקיד אולק.
כמו כן שיחק בהפקת הטלוויזיה של המחזה "עקידה" של עירא דביר, לצידו של גבי עמרני, ב"תרנגול כפרות", "המקלחת" וב"ארץ קטנה, איש גדול".
קורות חיים > בדיבוב

ידין עסק גם בדיבוב: בשנת 1988 דיבב את שירחן הנמר בסרט "ספר הג'ונגל" וב-1993 דיבב את שאדו הכלב בסרט "המסע המופלא הביתה". כמו כן השתתף בהקלטה העברית הראשונה שיצאה ל"פטר והזאב" של פרוקופייב בתפקיד המספר (המנצח בהקלטה זו היה גארי ברתיני), ובדיבוב הסרט "פייבל במערב הפרוע".
חיים אישיים

יוסף ידין נפטר ממחלת הסרטן בשנת 2001 ונטמן בבית העלמין במושב מכמורת.
אשתו הראשונה הייתה חנה מרון, ולאחר הגירושין ממנה הוא נישא להדי, אם שני ילדיו.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עץ משפחת רופין | עץ משפחת רופין | עץ משפחת רופין |   |   |   |   |   |  אלעזר ליפא סוקניק ארכאולוג  אלעזר ליפא סוקניק ארכאולוג     |  אלעזר ליפא סוקניק ארכאולוג  אלעזר ליפא סוקניק ארכאולוג     |  אלעזר ליפא סוקניק ארכאולוג  אלעזר ליפא סוקניק ארכאולוג     |     |  חסיה סוקניק גננת  חסיה סוקניק גננת     |  חסיה סוקניק גננת  חסיה סוקניק גננת     |  חסיה סוקניק גננת  חסיה סוקניק גננת     |   |   |   |   |
|  |   |  |   |   |   |   |   |   |     |   |     |   |   |   |   |   |   |   |
|  כרמלה  כרמלה     |  כרמלה  כרמלה     |  כרמלה  כרמלה     |     |  יגאל ידין הרמטכ"ל ה-2  יגאל ידין הרמטכ"ל ה-2     |  יגאל ידין הרמטכ"ל ה-2  יגאל ידין הרמטכ"ל ה-2     |  יגאל ידין הרמטכ"ל ה-2  יגאל ידין הרמטכ"ל ה-2     |   |  יוסי ידין שחקן  יוסי ידין שחקן     |  יוסי ידין שחקן  יוסי ידין שחקן     |  יוסי ידין שחקן  יוסי ידין שחקן     |   |  חנה מרון שחקנית  חנה מרון שחקנית     |  חנה מרון שחקנית  חנה מרון שחקנית     |  חנה מרון שחקנית  חנה מרון שחקנית     |  |  מתתיהו סוקניק  מתתיהו סוקניק     |  מתתיהו סוקניק  מתתיהו סוקניק     |  מתתיהו סוקניק  מתתיהו סוקניק     |
|   |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |  ליטל ידין אדריכלית  ליטל ידין אדריכלית     |  ליטל ידין אדריכלית  ליטל ידין אדריכלית     |  ליטל ידין אדריכלית  ליטל ידין אדריכלית     |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

1 2 3 4  נגה שנער-שויער,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'חייה השתנו בעקבות מות אמה: "החלטתי לקחת את גורלי בידיי", באתר Xnet‏, 14 במאי 2017
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000005-QINU`"'הקלטות נדירות מארכיון קול ישראל - 5-7.6.67 - דיווחים ראשונים על שחרור ירושלים (באנגלית), נבדק ב-2021-03-04
↑  הקבר של יוסף ידין במכמורת, באתר BillionGraves
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1995 - נסים אלוני | פרס התיאטרון הישראלי - פרס מפעל חיים 1996 - יוסי ידין, אורנה פורת, שמעון פינקל | הבאים: 1997 - יוסי בנאי, חנה מרון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297897305171  GND: 106233793X  ISNI: 0000 0000 7772 5502  LCCN: no2012005974  MusicBrainz: 840a82c1-30bd-4ae7-a31c-a254a356b355  VIAF: 120143461   WorldCat (עם VIAF): 120143461
זאב ענר

| --- | --- |

זאב ענר, 2007
 לידה:  13 באפריל 1933 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  7 בספטמבר 2018 (בגיל 85) 
 מקום קבורה:  בית הקברות כנרת 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  מכללת לוינסקי לחינוך  מכון אבשלום 
 
קבר זאב ענר בבית הקברות בכנרת
זאב עָנֵר (14 באפריל 1933 – 7 בספטמבר 2018) היה שדרן רדיו ומחבר ספרי עיון ישראלי, שכתב בעיקר על תולדות ארץ ישראל. חיבר גם ספרי ילדים.