stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוחנן טברסקי (ירושלים)
משפחתו

נישא לאסתר רבקה, בתו של גבאי הצדקה רבי נחמן יוסף וילהלם, שחמיו היה בן למשפחת אזולאי, המתייחסת לחיד"א. ילדיהם:
בנו הגדול, רבי ישראל מרדכי, מילא את מקומו בישראל.
רבי חי יצחק, ממלא מקומו בבורו פארק. חתנו של רבי יעקב יוסף טברסקי מסקווירא.
הרב חיים משה.
הרב זאב ראש ישיבת מאור עיניים. חתן רבי לוי יצחק קלוגהויפט מסטרעליסק לונדון.
בנו הרב דוד טברסקי, רב קהילת רחמסטריווקה בירושלים.
חתנו רבי מאיר יצחק אייזיק רוזנבוים, האדמו"ר מנדבורנה בירושלים.
הרב מנחם נחום מנהל ישיבת מאור עיניים. חתנו של הרב שמחה בונים דוד סופר מחבר הספר "עיטור סופרים".
חתנו רבי יעקב דן שטרן האדמו"ר מסטריקוב ירושלים
חתנו רבי יחיאל מיכל טברסקי האדמו"ר מסקווירא בורו פארק
הרב יהושע העשיל (-ד' בתמוז תשס"ו). חתן הרב יהודה אריה דייטש.
בנו הרב מתתיהו טברסקי, רב קהילת רחמסטריווקה בביתר עילית.
הרב אברהם דב, חתנו של רבי מרדכי הגר מויז'ניץ מונסי
בתו חוה, אשת רבי יצחק מאיר פלינטנשטיין מקופיטשניץ, נפטרה בצעירותה בשנת ה'תשכ"ב.
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות - אישים, בערכו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309132705171  ISNI: 0000 0004 0242 4763  VIAF: 298055265   WorldCat (עם VIAF): 298055265
פליקס זגהר

אין תמונה חופשית
פליקס זגהר (1908, כ"ב בסיוון ה'תרס"ח – 1981, י"ג בטבת ה'תשמ"ב) היה רופא עור, פרופסור לדרמטולוגיה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, מנהל מחלקה עור ומחלות מין בבית החולים הדסה ירושלים (1956–1978). התמחה במחלת הנסן.
קורות חיים

זגהר נולד ליהודית ויוסף, באינסברוק שבאוסטריה. בין השנים 1926–1932 למד רפואה באוניברסיטה הגרמנית בפראג. עם סיום לימודיו התמחה עד לשנת 1938 ברפואת עור ומין בבית החולים האוניברסיטאי בפראג.
עלה לארץ ישראל בשנת 1939 והחל לעבוד כרופא עור בבית החולים הדסה הר הצופים בירושלים. בין השנים 1947–1948 השתלם במאיו קליניק בעיר רוצ'סטר במינסוטה, ובבית חולים לצרעת בארצות הברית. בשנת 1949 ניהל זגהר את בית החולים הממשלתי ע"ש הנסן והתמנה לפרופסור חבר בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1953.
עמד בראש מחלקת עור ומין בבית החולים הדסה בירושלים כ-22 שנים (בין השנים 1956–1978) ובתוך כך בשנת 1958 התמנה לפרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה, האוניברסיטה העברית בירושלים. משנת 1967 היה מזכיר כללי וגזבר של האיגוד הבינלאומי למחלות עור. כיהן גם כיועץ לענייני צרעת בארגון הבריאות העולמי. פרופ' חיים כהן היה מתלמידיו.
זגהר נפטר בשנת 1981 ונטמן בהר המנוחות
מחקר

זגהר פרסם כ-160 עבודות מחקר.
פרסם יחד עם פרופ' צבי אבן פז את הספר "Mastocytosis and Mast Cell", בהוצאת הספרים המדעית-רפואית "Karger" (אנ'), בשנת 1967 (427 עמודים). זגהר היה מחלוצי המחקר הרפואי בנושא "השפעת הטיפול האקלימי בים המלח על פסוריאזיס" ביחד עם הפרופ' אריה דוסטרובסקי.
משפחה

זגהר נישא לרות דוסטרובסקי, בתו של מורו הפרופ' אריה דוסטרובסקי, ולזוג נולדו 2 ילדים.
הערות שוליים

↑  פרופ' אריה אינגבר, תולדות רפואת עור ומין בישראל - פרופ' פליקס זגהר, עמודים 15-16(slideserve.com/sancha)
↑  נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ-ישראל, 1799–1948, מהדורה ב', זכרון יעקב: איתי בחור, 2012, ערך: זגהר, פליקס פרופ', עמוד 208
↑  פרופ' פליקס זגהר - הר המנוחות ירושלים billiongraves.com/grave
↑  ספר "mastacytosis and mast cell" נכתב על ידי הפרופסורים פליקס זגהר  וצבי אבן-פז, 1967 הוצאת הספרים המדעית רפואית "Karger"
↑  ברכות לבביות, דבר, 5 במרץ 1942
פומלית

| פומלית |
| --- | --- |
 פומלית שלמה ופומלית חצויה
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: סבוננאים
משפחה:: פיגמיים
סוג:: הדרים
מין:: פומלית
שם מדעי
 Citrus paradisi x Citrus maxima
הפומלית (שם מדעי: Citrus paradisi x Citrus maxima; באנגלית: Oroblanco) היא פרי מפירות ההדר, הכלאה בין פומלה ואשכולית. ההכלאה נרשמה כפטנט של אוניברסיטת קליפורניה בשנת 1981. בישראל מגדלים פומלית החל משנת 1984.
הפומלית דומה לאשכולית, אך קליפתה ירקרקה וטעמה מתוק יותר משום שיש בה רמת חומציות נמוכה.
הפומלית מכילה כמות גבוהה של נוגדי חמצון, דבר שנמצא כמסייע להורדת רמות ה-LDL בגוף. השפעת הפומלית עשויה לפגום בכושר הפעולה של תרופות לעיכוב ייצור הכולסטרול ממשפחת הסטטינים, ולכן מומלץ להתייעץ ברופא לפני הוספתה לתפריט תזונתי קבוע.
יצוא מישראל

בשנת 2019 היוו הפומליות והאשכוליות כ-33% מסך כמות פרי ההדר שיוצאה מישראל. למדינות האיחוד האירופאי ובריטניה יוצאו בשנה הזו כ-24 טון של אשכוליות ופומליות. שוק משמעותי אחר הוא המזרח הרחוק (בעיקר סין, יפן ודרום קוריאה) שאליו יוצאו 19 טון של פרי הדר שרובם אשכוליות ופומליות.
הערות שוליים

↑  עופר מאיר, רוצים להוריד את רמת הכולסטרול בדם? תאכלו פומלית, באתר ynet, 30 בנובמבר 2004
↑  ד"ר זיו בר נחום, לנה כץ, ענף החקלאות בישראל - תמונת מצב כלכלית לשנת 2019, משרד החקלאות ופיתוח הכפר - החטיבה למחקר, כלכלה ואסטרטגיה, נובמבר 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פומלית על עץ
עורב

ערך זה עוסק בסוג של ציפור. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| עורב |
| --- | --- |
 עורב מזרע
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
אינפרא־סדרה:: עורבאים
משפחה:: עורביים
סוג:: עורב
שם מדעי
 Corvus ‏לינאוס, 1758

עורב קטן
זוג עורבי טוראס
עורב שחור
עורב הג'ונגל
עורב עב־מקור - הגדול בציפורי השיר
עורב הוואי - מין שנכחד בטבע.
עורב אמריקני
עורב היספניולי
עורב יערות
עוֹרֵב (שם מדעי: corvus) הוא סוג של ציפורים ממשפחת העורביים. המינים בסוג זה הם מהגדולים ביותר בסדרה ציפורי שיר. הגדול מכולם הוא עורב עב־מקור מאפריקה, שמשקלו 1.5 ק"ג, ודומה לו בגודלו המין עורב שחור.
בני הסוג קאק (Coloeus) נכללו בעבר בסוג זה.
מאפיינים

העורבים שחורים לרוב, בעלי רגליים קצרות וחזקות ומקורים מסיביים. הם אוכלי כול, אך הם מעדיפים בשר, ובמיוחד נבלות.
העורבים לא חברותיים במיוחד, ולעיתים נאספים לקבוצות גדולות, אך אינם יוצרים מושבות. כל זוג עורבים מקים לעצמו קן, הנקבה דוגרת על הביצים ושני בני הזוג מאכילים את הגוזלים שלהם.
בסוג זה כ־40 מינים, הנפוצים בכל היבשות פרט לאמריקה הדרומית, ובאיים רבים. בישראל נמצאים המינים: עורב אפור, עורב מזרע, עורב שחור, עורב חום־עורף, עורב הודי, עורב קצר־זנב.
מאפיינים > אינטליגנציה

סוג זה מראה סימנים של אינטליגנציה במיוחד, ואחד המינים (עורב קלדוניה החדשה) נחקר רבות, מכיוון שנראה שהוא עושה שימוש אינטנסיבי בכלים. מינים שונים של עורבים אף הראו סימנים ראשוניים של כישורים לשוניים ויכולת תקשורת לטווחים ארוכים. ניתן לאלף אותם, ואף ללמד אותם לחקות קול אדם, בדומה לתוכי.
לפי מחקר שפורסם ב-2020, העורבים מודעים ליכולות הקוגניטיביות שלהם, יכולת שיוחסה עד כה לבני אנוש ומספר מצומצם של בעלי חיים אינטליגנטיים במיוחד. מחקר זה יחד עם מחקר נוסף שנערך על יונים, תנשמות, תוכים ועורבים, מצא את הסיבה הביולוגית לאינטליגנציה הייחודית, וכי התודעה והאינטליגנציה מבוססות על פעילות אינטנסיבית של נוירונים במוח הציפור, בחלק הנקרא – 'פאליום' (אנ').
מיני העורב לפי תפוצה

מינים אוסטרליים ומלנזיים
עורב אוסטרלי (C. coronoides)
עורב יערות (C. tasmanicus)
עורב קטן (C. bennetti)
עורב אוסטרלי קטן (C. mellori)
עורב טוראס (C. orru)
עורב קלדוניה החדשה (C. moneduloides)
עורב ארוך־מקור (C. validus)
עורב לבן־מקור (C. woodfordi)
עורב בוגנוייל (C. meeki)
עורב חום־ראש (C. fuscicapillus)
עורב אפרורי (C. tristis)
מינים ניו זילנדיים
עורב איי צ'טהאם (C. moriorum) - נכחד
עורב ניו זילנדי (C. antipodum) - נכחד
מינים פסיפיים (מאיי האוקיינוס השקט)
עורב המריאנה (C. kubaryi)
עורב הוואי (C. hawaiiensis) - נכחד בטבע
עורב גס־גוף (C. viriosus) - נכחד
עורב גבה־מקור (C. impluviatus) - נכחד
מינים טרופי־אסייתיים (מדרום־מזרח אסיה)
עורב דק־מקור (C. enca)
עורב־חנקני מאורציוס (C. typicus), לעיתים בסוג Coracina
עורב בנגאיי (C. unicolor) - ייתכן שנכחד
עורב פלורס (C. florensis)
עורב לבן־סינר (C. torquatus)
עורב הודי (C. splendens) - מין פולש לישראל, יציב נדיר באילת ובדרום הערבה.
עורב ארוך־מקור (C. macrorhynchos)
עורב הג'ונגל (C. levaillantii)
מינים אירואסייתים וצפון אפריקאים
עורב חום־עורף (C. ruficollis), בישראל יציב בכל אזורי המדבר.
עורב קצר־זנב (C. rhipidurus), בישראל יציב נדיר, אך מצוי סביב ים המלח.
עורב מזרע (C. frugilegus), בישראל חורף מצוי למדי במישור החוף ובשפלה
עורב אפור (C. cornix), בישראל יציב ונפוץ גם במקומות יישוב
עורב שחור (C. corax)
עורב נבלות (C. corone)
מינים מצפון וממרכז אמריקה
עורב אמריקאי (C. brachyrhynchos)
עורב צ'יוואווה (C. cryptoleucus)
עורב הדגים (C. ossifragus)
עורב אלסקה (C. caurinus)
עורב טמאוליפס (C. imparatus)
עורב סינלואה (C. sinaloae)
עורב ג'מייקה (C. jamaicensis)
עורב היספניולי (C. leucognaphalus)
עורב הדקלים (C. palmarum)
עורב קובני (C. nasicus)
מינים דרום ומרכז אפריקאים
עורב הכף (C. capensis)
עורב צבוע (C. albus)
עורב סומלי (C. edithae)
עורב עב־מקור (C. crassirostris)
עורב לבן־עורף (C. albicollis)
העורב בתרבות > במיתולוגיה

בשל צבעו השחור, קולו המקרקר והיותו אוכל נבלות, קישרו בתרבויות רבות בין עורבים לבין מוות וכוחות אפלים. האינטליגנציה של העורב, הנחשבת לגבוהה יחסית, הפכה אותו לסמל של חכמה בקרב תרבויות שונות.
העורב בתרבות > במיתולוגיה > המזרח התיכון

בעלילות גילגמש, אותנפישתים שולח יונה, סנונית ולבסוף עורב לבדוק האם ניתן לשוב ולחיות בארץ. העורב מוצא גופות צפות על פני המים, ולא חוזר.
בספר בראשית,נוח שלח עורב מהתיבה לראות אם הארץ יבשה מהמבול "וַיְשַׁלַּח אֶת הָעֹרֵב וַיֵּצֵא יָצוֹא וָשׁוֹב עַד יְבֹשֶׁת הַמַּיִם מֵעַל הָאָרֶץ: וַיְשַׁלַּח אֶת הַיּוֹנָה מֵאִתּוֹ לִרְאוֹת הֲקַלּוּ הַמַּיִם מֵעַל פְּנֵי הָאֲדָמָה". העורב לא התרחק מהתיבה, לכן הוא שלח לאחר מכן יונה.
בספר מלכים עורבים מספקים מזון לאליהו הנביא.
העורב בתרבות > במיתולוגיה > סקנדינביה

במיתולוגיה הנורדית למשל, מלוויו של אל החוכמה והמלחמה אודין היו זוג עורבים, הוּגין ומוּנין ("חשיבה" ו"זיכרון" בהתאמה). אודין עצמו קושר רבות למוות.
דגל העורב היה בשימוש אצל ויקינגים.
העורב בתרבות > במיתולוגיה > יוון

קבוצת הכוכבים העורב זוהתה במיתולוגיה היוונית עם העורב שסיפר לאל אפולו על בגידתה של קורוניס - אחת מאהובותיו. אפולו שלא האמין לעורב הפך את צבעו מלבן לשחור, אך לאחר שנוכח באמיתות דבריו הפך אותו לעוף קדוש ונתן לעורבים את המשימה להכריז על מוות. על פי אגדה אחרת, אפולו שלח עורב עם גביע להביא לו מים מהנהר, אך העורב התמהמה בדרכו, וכשהבין שהוא מאחר שעתיד להיענש, הביא לאפולו נחש מים שכביכול מנע ממנו את הגישה לנהר. כעונש על השקר והאיחור קבע אפולו את העורב יחד עם הגביע ונחש המים בשמיים כקבוצות כוכבים סמוכות.
העורב בתרבות > במיתולוגיה > האירים

במיתולוגיה האירית, עורבים קושרו ל"מוריגן", אלת הקרב, הלחימה והעצמאות.
העורב בתרבות > בספרות ובאמנות

סופרים ואמנים מודרניים יותר, המשיכו את הרעיון של עורבים כסמל לכוחות השחור ומבשרי מוות. לדוגמה בספרות גותית עורבים היו מוטיב מקובל, שלעיתים קרובות סימלו את המוות.
ביצירותיו של ויליאם שייקספיר, כדוגמת אותלו ומקבת' עורבים מוזכרים יותר מאשר כל עוף אחר.
בלדה עממית סקוטית "שלושה בני עורב" מספרת על שיחתם של שלושה עורבים הדנים בדבר ארוחתם הבאה, שהיא גופתו של אביר שנפל לא מכבר. אך העורבים מגלים שעל הגופה שומרים כלב ציד, נץ ועלמה נאמנים.
הפואמה הגותית של אדגר אלן פו "העורב" ידועה באווירת האימים והכישוף שלה. במרכז הפואמה מפגש בין אדם שאיבד את אהובתו ובין עורב מדבר. האיש מדבר עם העורב, וזה בתגובה עונה לו רק מילה אחת בכל פעם: Nevermore (מילולית: "לא עוד"). הצייר אדואר מאנה יצר ליתוגרפיה כאילוסטרציה לפואמה זו. הצייר הפוסט־אימפרסיוניסט פול גוגן צייר את היצירה "Nevermore" שמכילה איור של עורב ומספר מוטבים המקשרים בין הפואמה לציור. זאת ועוד, סרטי הקולנוע המבוססים על הרומן הגרפי "העורב" מתייחסים לפואמה זו ומציגים את מוטיב העורב כחוט המקשר בין המתים לחיים.
מספר להקות מטאל כתבו שירים על בסיס הפואמה של פו: גרייב דיגר הגרמנית Raven, נבדק ב-2022-08-19, אלוביטי השווייצרית Quoth the Raven, נבדק ב-2022-08-19 ורוטינג כרייסט היוונית Rotting Christ - The Raven (by Edgar Allan Poe), נבדק ב-2022-08-19.
"שדה חיטה עם עורבים" הייתה אחת היצירות האחרונות שהשלים הצייר האקספרסיוניסט וינסנט ואן גוך לפני התאבדותו. אופייה הקודר של היצירה, הדרך הנקטעת באמצעה והעורבים המעופפים על רקע השמים המעוננים עוררו פירושים המקשרים בין השמים המעוננים והעורבים המעופפים לדיכאונו ולמותו הקרב של ואן גוך, אך פירושים אלו לא מקובלים היום.
עץ העורבים ("The Tree of Crows"), אחת היצירות המפורסמות של הצייר הרומנטי קספר דויד פרידריך, נושאת אופי אפל וקודר.
בספר הילדים מסע הפלאים של נילס הולגרסון היה עורב זקן ושמו בתקי אשר עזר לנילס במשימות שנתקל בהן ללא מוצא.
הספר הרביעי בסדרת הספרים שיר של אש ושל קרח מאת ג'ורג' ר.ר. מרטין נקרא "משתה לעורבים". השם עורב מופיע בסדרת הספרים הן ככינוי לאחים במשמר הלילה (מכיוון שהם לובשים גלימות שחורות) והן לעורבים המשמשים כמעין יוני דואר. באנגלית ישנה הפרדה בין השמות: האחים במשמר הלילה נקראים "Crow" כשם הסוג עצמו (Corvus) והעורבים נקראים "Raven" שהיא מילה נרדפת.
העורב גם מרבה להופיע במשלים, כגון במשל "העורב והשועל", או "העורב הססגוני".
בשירו של ע. הלל העורב מתאמת עם קוראי השיר לגבי תדמיתו כבעל חיים.
העורב בתרבות > העורב בספרות חז"ל

על הפסוק במלכים (מלכים א יז ד) וְהָיָ֖ה מֵהַנַּ֣חַל תִּשְׁתֶּ֑ה וְאֶת־הָעֹרְבִ֣ים צִוִּ֔יתִי לְכַלְכֶּלְךָ֖ שָֽׁם, פירש רד"ק: "ואת העורבים צויתי – עורבים ממש והם העופות השחורים, וטעם צויתי ששמתי בלבם להביא לחם ובשר שתי פעמים ביום, ואין לשאול מאין היו מביאין לו? כי באמת ממקום כשר היו מביאין לו אחר שברצון האל היו מביאין לו [...] ובדברי רז"ל יש אומרים שהיו מביאין לו משלחנו של אחאב ויש אומרים משלחנו של יהושפט, וכוחם של העורבים הם בנתינת צדקה ובמתן פרנסה למרות היותם אכזריים בטבעם". העורב נקרא כך, אולי בשל צבעו השחור, לשון עֶרֶב, שמשמעו חושך.
בתלמוד מוזכר הניב: עורבא פרח, ביטוי שהמקבילה שלו בלשון העממית של ימינו היא "ראה, ציפור!". הביטוי, שמקורו בארמית ותרגומו המילולי "העורב התעופף" נזכר בבבלי במסכת ביצה, שם מסופר על רב אויא סבא ששאל את רב הונא שאלה הלכתית קשה, והלה השיבו: "עורבא פרח".
לפי הסברו של רש"י, רב הונא העביר נושא במתכוון, על ידי האמירה: עורבא פרח, כלומר ראה את העורב הפורח מעלינו.. לפי פירושו של רבינו חננאל, דבריו "עורבא פרח" מכוונים כלפי דבריו של אותו אמורא, שדעתו היא דעתם של ילדים המשחקים בציפורים ועורבים. כלומר הבלים שאין בהם כל ממש. רבה, בנו של רב הונא, שאל אותו לפשר הדבר, שהרי רב הונא היה מכבד את רב אויא סבא באופן מיוחד בהצביעו על גדלותו המיוחדת בתורה. רב הונא הבהיר לו כי אי ההגיון אינו בשאלה עצמה, אלא בתזמון שבו היא נשאלה, שכן השאלה הייתה קשה מאוד לעיון, והיא נשאלה בזמן שרב הונא היה עייף וחלש ולא יכול היה להשיב עליה כראוי.
הבבלי במסכת עירובין מתאר את העורב כאכזרי: "שְׁחֹרוֹת כָּעוֹרֵב (שיר השירים ה, יא), במי אתה מוצאן? רבא אמר במי שמשים עצמו אכזרי על בניו ועל בני ביתו כעורב". במסכת בבא בתרא מסופר על רבי יונתן בן עמרם המבקש מרבי שיפרנסו בשנת בצורת "ככלב וכעורב". רש"י על אתר מפרש שעורב הוא אכזרי על בניו ואינו מאכיל אותם כראוי, ולכן הם מזינים את עצמם מיתושים שמתהווים מתוך צואתם. במסכת גיטין מכונה העורב "שקרן".
ראו גם

העורבים של מצודת לונדון
השועל והעורב
לא לחינם הלך זרזיר אצל עורב
הערות שוליים

↑  סיינטיפיק אמריקן ישראל, ‏עד כמה בעצם חכמים העורבים? / ברנד היינריך ותומס בוגניאר, באתר "הידען", 24 ביוני 2014
↑  Brainiacs, not birdbrains: Crows possess higher intelligence long thought a primarily human attribute
↑  בראשית ח' ז'
↑  אתר הניווט בתנ"ך
↑  תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף כ"א, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף קכ"ד, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף כ"ב, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ח', עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף מ"ה, עמוד א'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567886705171  BNE: XX542214  BnF: cb12326625t (data)  LCCN: sh85033110  NKC: ph1002001 
עורב שחור במעופו
להקת עורבים ברמת השרון, 18 במאי 2013, 07:00
חבל הסאר

חבל הסאר (זארלנד; בגרמנית: Saarland) הגובל בצרפת מדרום וממערב, בלוקסמבורג ממערב ובריינלנד-פפאלץ מצפון, הוא אחד מ-16 המדינות המהוות את גרמניה. חוץ משלוש ערי-המדינה הגרמניות (ברמן, המבורג וברלין) זוהי המדינה הקטנה ביותר בשטחה. רק ברמן קטנה ממנה גם באוכלוסייה.
בחבל הסאר חיו בשנת 2005 1.06 מיליון תושבים על פני שטח של 2,569 קמ"ר. שיעור הנוצרים הקתולים בחבל הסאר הוא הגבוה בגרמניה: 74%. שיעור הפרוטסטנטים הוא 21% בלבד.
בירת המדינה והעיר הגדולה בה היא זארבריקן, בת 185,000 תושבים. נהר הסאר, יובלו של נהר המוֹזֵל (שהוא בעצמו יובל של הריין), חוצה את המדינה ומעניק לה את שמה.
זארשלייפה (Saarschleife), עיקול בנהר הסאר.
היסטוריה

חבל הסאר, השוכן בקצה המערבי של גרמניה, חוצץ בין גרמניה וצרפת. מיקומו הפך אותו במשך שנים ארוכות לזירת מאבק בין שתי המדינות. רוב הזמן היה החבל בשליטת גרמניה, אך השפעה צרפתית הייתה תמיד ניכרת. החבל היה תחת שליטה צרפתית פעמיים, אחרי כל אחת ממלחמות העולם. לאחר מלחמת העולם הראשונה היה האזור תחת משטר כיבוש צרפתי כטריטוריה עצמאית. בינואר 1935 נערך משאל עם על עתידו של החבל, בהתאם לחוזה ורסאי; לפני ההצבעה ביצעו תומכי הנאצים פעולות אלימות וטרור כנגד המתנגדים להחזרת החבל לגרמניה, ובהשפעת האלימות הושג רוב בעד העברת השליטה בחבל לגרמניה הנאצית. אוצרות הטבע באזור שימשו את היטלר בתיעושה ובחימושה של גרמניה. לאחר מלחמת העולם השנייה נשאר החבל (כאוטונומיה) תחת שלטון צרפתי במשך 12 שנים, עד ל-1957, אז שוב הוחזר החבל לגרמניה לאחר משאל עם.
ההשפעה הצרפתית ניכרת בשמה של העיר השלישית בגודלה במדינה: זארלואי (Saarlouis), שנקראה כך כמחווה למלך צרפת. בזמן שלטון הנאצים שונה שמה לזארלאוטרן (Saarlautern); שמה הישן הוחזר לה עם תום מלחמת העולם השנייה.
פוליטיקה

החל מ-25 באפריל 2022 ראש ממשלת חבל הסאר היא אנקה רלינגר מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית. קודמה בתפקיד היה טוביאס הנס מהמפלגה הנוצרית-דמוקרטית.
ראש הממשלה לשנים 1999–2011, פטר מילר, קיבל ב־2003 בברלין את פרס "ראש הממשלה של השנה", לאחר שחבל הסאר הוכרז לפי סקרים ומחקרים כמדינה הדינמית ביותר מבחינה כלכלית בגרמניה של תחילת המילניום השלישי. שיעור האבטלה בחבל הסאר (11%) נמוך מעט מהממוצע הגרמני.
בחבל הסאר פועלת תנועה בדלנית מעוטת השפעה הקוראת לעצמאות החבל.
ראו גם

דגל חבל הסאר
סמל חבל הסאר
מתקפת הסאר
הפרוטקטורט של הסאר
טריטורית אגן הסאר
חבל הסאר במשחקים האולימפיים
אזורי הכיבוש בגרמניה
נבחרת סארלנד בכדורגל
מדינות גרמניה
הערות שוליים

↑  "מסעות בזמן- משלום למלחמה ולשואה" ד"ר קציאה טביביאן עמוד 139. הוצאת מט"ח 2009
| מדינות הרפובליקה הפדרלית של גרמניהגרמניה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | באדן-וירטמברג באדן-וירטמברג • בוואריה בוואריה • ברנדנבורג ברנדנבורג • הסן הסן • מקלנבורג-מערב פומרניה מקלנבורג-מערב פומרניה • סקסוניה התחתונה סקסוניה התחתונה • נורדריין-וסטפאליה נורדריין-וסטפאליה • ריינלנד-פפאלץ ריינלנד-פפאלץ • חבל הסאר חבל הסאר • סקסוניה סקסוניה • סקסוניה-אנהלט סקסוניה-אנהלט • שלזוויג-הולשטיין שלזוויג-הולשטיין • תורינגיה תורינגיה |  |
| ערי מדינה | ברלין ברלין •  ברמן • המבורג המבורג |  |
| מדינות לשעבר | דרום באדן דרום באדן • וירטמברג-באדן וירטמברג-באדן • וירטמברג-הוהנצולרן וירטמברג-הוהנצולרן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548083705171  BIBSYS: 98078799  BNE: XX457168  BnF: cb11942551f (data)  GND: 4076919-7  ISNI: 0000 0004 0630 614X  LCCN: n79082135  MusicBrainz: f7160358-2b0c-4869-9a66-65a7fe3e4588  NARA: 10044798  NDL: 00628566  NKC: ge131096  NSK: 000149566  RERO: 02-A003776054  SELIBR: 164511  SUDOC: 027368734  VIAF: 126085634   WorldCat (עם VIAF): 126085634
מרים טל

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  29 ביוני 1910 סמולנסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  14 בפברואר 1981 (בגיל 70) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 בן זוג:  דוד מלכין (1940–1950)
 
מרים טל (כ"ב בסיוון ה'תר"ע, 29 ביוני 1910 – י' באדר א' ה'תשמ"א, 14 בפברואר 1981) הייתה מבקרת אמנות ישראלית.
ביוגרפיה

מרים טל נולדה בשנת 1910 בסמולנסק, האימפריה הרוסית (כיום רוסיה), בתם של חנה (בת נחמן קרפילוב) וד"ר אברהם רוזנטל. בשנת 1920, אחרי לימודים במוסקבה, החלה ללמוד בגימנסיה בברלין ואחר כך בגימנסיה בבריסל. באותה תקופה הייתה פעילה בתנועת נוער ציונית. בין השנים 1930-1927 בקירוב למדה באוניברסיטה בברלין. הוריה עלו לארץ ישראל כבר בשנת 1924, אולם טל עלתה רק בשנת 1930, כנראה בשל לימודיה.
לאחר עלייתה התגוררה בירושלים ולמדה ספרות עברית באוניברסיטה העברית. לפרנסתה עבדה בתור פקידה ומתרגמת. בשנת 1937 פרסמה רומן בשם "מזייפי החיים" בהוצאת יהושע צ'צ'יק. בשנת 1943 שירתה ב'חיל העזר לנשים' של הצבא הבריטי ובמלחמת העצמאות שירתה חלקית ב'ש"י'. בין השנים 1940–1950 הייתה נשואה לפסל דוד מלכין. בין השנים 1953–1955 שימשה מזכירה בשגרירות ישראל בבריסל. באותה עת למדה תולדות האמנות. בשנת 1964 פרסמה ספר שירים פרי עטה בשם "קו לקו". שימשה מבקרת אמנות בעיתונים כגון "הבוקר", "על המשמר" ו-"ידיעות אחרונות", וכן בכתבי עת כגון "אריאל" ו"גזית". בנוסף אצרה כמה תערוכות ובהן תערוכת היחיד הראשונה של פנחס בורשטיין- מריאן (צייר) בשנת 1950 ותערוכה למרדכי מורה בגלריה ספראי (1970).
בשנת 1977 הייתה חברה בוועדת פרס ישראל לאמנות. בפברואר 1982 הוצגה בבית האמנים בירושלים בירושלים תערוכת זיכרון לכבודה.
למרים הייתה בת בשם רמה מלכין. נפטרה בשנות ה-20 לחייה.
מרים טל נפטרה בירושלים בי' באדר א' תשמ"א, 14 בפברואר 1981 ונטמנה בהר המנוחות בירושלים.
לקריאה נוספת > פעילות ספרותית

מרים טל, מזיפי החיים: רומן, מצפה, תל אביב, תרצ"ז
מרים טל, קו לקו: שירים, מעוטרים במגזרות נייר מאת משה רייפר, עקד, תשכ"ד
מרים טל, שני שירים, חרות, 15 בינואר 1965
יצחק רון, ממדף הספרים: "אבק" ו"שירים", חרות, 19 במרץ 1965
הערות שוליים

↑  ראו: דני קרוון, יונה פישר ואלישבע כהן - חתני פרס ישראל תשל"ז, דבר, 31 במרץ 1977
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268860105171  PLWABN: 9810636906205606  BnF: cb126865975 (data)  GND: 1064865267  ISNI: 0000 0000 7903 9450  LCCN: n86039516  NTA: 298139294  SUDOC: 098444018  VIAF: 98250998   WorldCat (עם VIAF): 98250998
תאוריית האותות והרעשים

תאוריית האותות והרעשים היא תאוריה שהוצגה על ידי רוברטה וולסטטר בספרה "פרל הארבור: התרעה והחלטה". וולסטטר הציגה אותה כהסבר לכישלון מערך ההתרעה במתקפה על פרל הארבור.‏
פירוט

בשנת 1962 במסגרת ספרה של רוברטה וולסטטר, "פרל הארבור: התרעה והחלטה", הוצגה תאוריה הנקראת 'תאוריית האותות והרעשים' המנסה להסביר מדוע נכשל המודיעין בחיזוי המתקפה היפנית בפרל הארבור ב-7 בדצמבר 1942. לטענת וולסטטר, הבעיה לא הייתה בחוסר מידע אלא להפך במידע רב. היא השתמשה בשני מושגים מתחום החשמל והאלקטרוניקה "אותות" ו"רעשים". 'אותות' הם פיסות מידע אשר מכילות אנפורמציה חשובה לאירוע אותו מנסים לצפות. בהקשר של פרל הארבור, האותות כללו הודעות דיפלומטיות יפניות שיורטו, דוחות מעקב ופקודות ימיות מפוענחות. האותות הללו, למרות שלעיתים קרובות לא שלמים או מעורפלים, סיפקו רמזים חשובים לגבי התוכניות של יפן למתקפה בפרל הארבור. 'רעשים' לעומת זאת, כוללים מידע שאינו רלוונטי או מטעה. רעשים יכולים לכלול דיווחים לא רלוונטיים והתרעות שווא. במקרה של פרל הארבור, הרעשים כללו מידע מזירה האירופית המתריע על סכנות שונות, כוונות והכנות יפניות לתקיפת ברית המועצות והאמונה שיפן לא תתקוף את יבשת ארצות הברית. לטענת וולסטטר, האותות שהיו יכולים לחזות את המתקפה בפרל הארבור היו חבויים בהרבה רעש ולכן המודיעין באמריקאי לא הצליח להבחין ביעילות בין אותות משמעותיים לרעשים. כאשר יש ריבוי מידע, הנטייה האנושית היא להתייחס להתייחס רק לאלו שתומכים בהנחות המוקדמות ופחות להתייחס למידע המצביע על מטרות שהנן בלתי סבירות. לכישלון חיזוי המתקפה בפרל הארבור תרמו רעשים מוגברים אשר נבעו מתוכנית הונאה יפנית אשר כללה השתקת חלק מהאותות על ידי חשאיות המתקפה יחד עם יצירת רעשים שכללו שליחת תוכניות מלחמה כוזבות נגד מטרות בסין.
המסקנה של וולסטטר הנה שלא ניתן לסמוך על כך שתהיה תמיד התרעה אסטרטגית מאחר שבעיית האותות והרעשים הנה בעיה מובנית וצריך לדעת לקבל את אי הוודאות כעובדה.
חשיבות

תאוריית האותות והרעשים היא תאוריה חשובה לכל מי שעוסק במודיעין. התאוריה מסייעת להבין את המורכבות של תהליך המודיעין, ואת הקשיים הכרוכים בזיהוי אותות מבשרי רעה. התאוריה שינתה את התפיסה הרווחת בדבר הכישלון האמריקאי בחיזוי המתקפה בפרל הארבור. עד אז היה מקובל לחשוב כי הבעיה הייתה בחוסר מידע, או בכישלון של אנשי המודיעין להבין את המידע שהיה להם. וולסטטר הוכיחה כי המידע היה זמין, אך הוא היה מבלבל ומסובך מדי. התאוריה תורמת להבנת טובה יותר של תופעת ההפתעה האסטרטגית על ידי כך שמראה כיצד ייתכן שמדינה תקבל מידע רב על כוונותיה של מדינה אחרת, אך עדיין תיכשל לזהות את הסכנה המתקרבת. תאוריה זאת השפיעה גם על הדוח הסופי של הוועדה שחקרה את אירועי ה-11 בספטמבר 2001.
עבודתה של וולסטטר נחשבה לפורצת דרך בזכות תאוריה זאת ובמיוחד בגלל התייחסותה לכך שלא ניתן יהיה למנוע הפתעות מסוג זה בגלל הטבע האנושי. בשנת 1985 היא קיבלה מדליה נשיאותית מרונאלד רייגן.
ביקורת

גישתה של וולסטטר, שהייתה פורצת דרך בחקר ההתרעה ופערי התפיסה האנושיים, זכתה ברבות השנים גם לביקורת לא מועטה. ביקורת מרכזית של שיטתה נמצאת בעבודתו של צבי לניר על הפתעת מלחמת יום הכיפורים. לטענתו, במקרים של הפתעה בסיסית הבעיה איננה בסינון הרעשים, אלא ביצירת מסגרת פרשנית כוללת רלוונטית, אשר בהיעדרה אין תוחלת לניסיון לברור את האותות מן הרעשים.
ראו גם

פרל הארבור: התרעה והחלטה
רוברטה וולסטטר
מתקפת פתע
הערות שוליים

1 2  מחקרו של צבי לניר – המקהל - מודיעין מערכתי, באתר mikhal.doalogue.co.il
↑  Smith, Gaddis (1981-11-29). "REMEMBERING PEARL HARBOR". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-11-24.
1 2 3  Roberta Wohlstetter, Pearl Harbor: warning and decision, Stanford, California: Stanford University Press, 1962, ISBN 978-0-8047-0598-1
↑  Elaine Woo Elaine Woo is a Los Angeles native who has written for her hometown paper since 1983 She covered public education, Filled a Variety of Editing Assignments Before Joining “the Dead Beat”-News Obituaries – Where She Has Produced Artful Pieces on Celebrated Local, national, International Figures, including Norman Mailer, Julia Child, Rosa Parks She left The Times in 2015, Roberta Wohlstetter, 94; wrote Pearl Harbor study, Los Angeles Times, ‏2007-01-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Pearl Harbor: Warning And Decision Summary, SuperSummary (באנגלית)