stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קחאמרקה
חינוך

קחאמרקה היא משכן לאחד מבתי הספר התיכוניים הוותיקים בפרו: Colegio Central de Artes y Ciencias de Cajamarca: San Ramon, שנוסד ב-1831. כמה מבתי הספר הגדולים והחשובים בעיר כוללים את בית הספר מרסלינו שמפניאט (Marcelino Champagnat), בית הספר כריסטו ריי (Cristo Rey), בית הספר סנטה טרסיטה (Santa Teresita) ובית הספר חואן ה-23.
קחאמרקה היא גם מרכז להשכלה גבוהה בצפון האנדים של פרו. העיר מארחת שתי אוניברסיטאות מקומיות: האוניברסיטה הלאומית של קחאמרקה (Universidad Nacional de Cajamarca) היא אוניברסיטה ציבורית, בעוד שאוניברזיטת אנטוניו גיירמו אורלו (Universidad Antonio Guillermo Urrelo) היא אוניברסיטה פרטית. לחמש אוניברסיטאות נוספות יש סניפים בקחאמרקה: האוניברסיטה הפרטית אנטנור אורגו (Universidad Privada Antenor Orrego), אוניברסיטת סן פדרו (Universidad San Pedro), אוניברסיטת אלס פרואנס (Universidad Alas Peruanas), האוניברסיטה הקתולית לוס אנחלס דה צ'ימבוטה (Universidad Católica Los Ángeles de Chimbote) והאוניברסיטה הפרטית של הצפון (Universidad Privada del Norte).
תרבות

בקחאמרקה מתקיימת החגיגה השנתית של הקרנבל, תקופה בה המקומיים חוגגים קרנבל לפני תחילת התענית. חגיגות הקרנבל כוללות תהלוכות, ריקודים מקומיים ופעילויות תרבותיות אחרות. מנהג קרנבל מקומי הוא לשפוך מים או קצת צבע בין חברים או עוברים ושבים. במהלך סוף ינואר ותחילת פברואר זה הופך למלחמת מים כוללת בין גברים ונשים (בעיקר בין הגילאים 6 עד 25) המשתמשים בדלי מים ובבלוני מים כדי להרטיב את בני המין השני. חנויות בכל מקום נושאות חבילות של בלוני מים בתקופה זו, ומקובל לראות נקודות רטובות על המדרכה וקבוצות של צעירים ברחובות שמחפשים "מטרות".
שיפוט אסתטי

שיפוט אסתטי הוא הקביעה כי למושא מסוים ערך אסתטי נתון.
לצורך השיפוט האסתטי דרושים טעם והבחנה המאפשרים את מציאת הערך האסתטי במושא. לדוגמה: נקודה אדומה בתחתית התמונה, מילה מדויקת בשיר ומרקם של דמויות במחזה, לדידו של בעל כושר השיפוט האסתטי, אינן מסתכמות בתכונה נייטרלית "לא אסתטית" ותו לא. אלא, בזכות ניסיונו, בשלותו והאינטליגנציה שלו, 
הוא מגלה דרכן את הערך ה"אסתטי" שביצירות - את "תכונותיהן האסתטיות"; את ה"מאוזן", ה"כבד" וה"מתפתח" שבהן.
בשל חמקמקותו של הערך האסתטי, קמו תאוריות רבות של שיפוט אסתטי והציעו דרכים שונות למציאתו; האוטונומיסטים יחפשו את הערך בתוך היצירה בלבד, בגבולות צורתה ומרכיביה הבסיסיים, לעומתם ההטרונומיסטים; בוחנים את השלכותיה מחוץ לגבולותיה; ההבעתיות של היצירה, מוסריותה, רמת המימזיס שלה וכדומה.
"השיפוט האסתטי" הוא סוג של "שיפוט תפיסתי", ומשותף להם, כי המקור הראשוני לשיפוט הוא ההתנסות האישית ולא שיקול דעת. השיפוט כרוך בחוויה תפיסתית ישירה וסובייקטיבית ולפיכך, אינה ניתנת להנמקה מבוססת לוגית. אך מכיוון ששיפוט על ערך אסתטי ניתן לבחינה והוכחה באמצעות חוויה דומה של הזולת והסכמתו על שיפוט הערך, הרי שהוא אובייקטיבי ורציונלי. 
גם ל"פסק הדין הכולל", המשקלל את הערכים האסתטיים של היצירה בכללותה, לכדי טענה גורפת על טיבה, דרושה הפעלת שיפוט אסתטי אישי, שאינה יכולה להיגזר דדוקטיבית או אינדוקטיבית מן המרכיבים הלא אסתטיים ביצירה.
ראו גם

רלטיביזם אסתטי
שארלוט המתוקה

| --- | --- |

 מבוסס על:  הנובלה "What Ever Happened to Cousin Charlotte?" של הנרי פארל
 בימוי:  רוברט אולדריץ'
 הופק בידי:  רוברט אולדריץ'
 תסריט:  הנרי פארל   לוקאס הלר
 עריכה:  מייקל לואסיאנו
 שחקנים ראשיים:  בטי דייוויס   אוליביה דה הבילנד   ג'וזף קוטן   אגנס מורהד
 מוזיקה:  פרנק דה וול
 צילום:  ג'וזף ביירוק
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 בדצמבר 1964
 משך הקרנה:  133 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט בלשי, סרט אימה, סרט מתח, סרט דרמה 
 תקציב:  2.235 מיליון דולר
 הכנסות:  $7,000,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   hushhushsweetcharlotte
 פרסים:  פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע
 דף הסרט ב־IMDb
 
שארלוט המתוקה (באנגלית: Hush… Hush, Sweet Charlotte) הוא סרט מתח אמריקאי משנת 1964 בבימויו של רוברט אולדריץ'. בסרט משחקים בטי דייוויס, אוליביה דה הבילנד, ג'וזף קוטן ואגנס מורהד.
תסריט הסרט נכתב על ידי הנרי פארל ולוקאס הלר ומבוסס על סיפורו של פארל "What Ever Happened to Cousin Charlotte?". בנוסף הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר ובתוכם לשחקנית המשנה הטובה ביותר למורהד.
צוות שחקנים

בטי דייוויס - שארלוט הוליס
אוליביה דה הבילנד - מרים דירינג
ג'וזף קוטן - ד"ר דרו באיליס
אגנס מורהד - ולמה קורטר
ססיל קלוויי - הארי ויליס
ויקטור בונו - סאם הוליס
מרי אסטור - ג'ואל מת'יו
ברוס דרן - ג'ון מת'יו
ג'ורג' קנדי - מפקח
אלן קורבי - רכלנית
ויליאם קמפבל - עיתונאי
הפקה

לאחר ההצלחה הבלתי צפויה של הסרט "מה קרה לבייבי ג'יין?" (1962), במאי הסרט רוברט אולדריץ' רצה לאחד את בטי דייוויס וג'ואן קרופורד. אולם לאחר כמה ימי צילומים קרופורד פרשה מההפקה בטענה שהיא חולה.
דייוויס הציעה את אוליביה דה הבילנד כתחליף לקרופורד לאחר שקתרין הפבורן, ויוויאן לי, לורטה יאנג וברברה סטנוויק דחו את התפקיד. לי טענה שהיא דחתה את התפקיד עקב חוסר רצונה לעבוד עם דייוויס. למרות שהאיחוד של דייוויס וקרופורד לא שוחזר, ויקטור בונו שהשתתף ב"מה קרה לבייבי ג'יין?" לקח תפקיד קטן בסרט. בנוסף, מרי אסטור, עמיתה של דייוויס מאולפני האחים וורנר, השתתפה בסרט.
פרסים ומועמדויות

הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר; שחקנית המשנה הטובה ביותר, עיצוב התפאורה הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר, עיצוב התלבושות הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר, הפסקול המקורי הטוב ביותר והשיר המקורי הטוב ביותר. בזמנו זה היה סרט האימה עם מירב המועמדויות לאוסקר.
אגנס מורהד זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע. הנרי פארל ולוקאס הלר זכו בפרס אדגר לסרט הטוב ביותר. השיר "Hush… Hush, Sweet Charlotte" שנכתב על ידי פטי פייג' דורג במקום השמיני במצעד "בילבורד הוט 100".
רן מרגליות

רן מרגליות (נולד ב-18 ביולי 1988) הוא מנכ״ל עמותת ״ברטלי נוער בתנועה״.
מרגליות הוא יזם חברתי ו-רוכב אופניים ישראלי, שהתחרה בעבר באופני כביש תחת קבוצת הרכיבה המקצוענית הדנית Team Saxo-Bank לצד אלוף ה-טור דה פראנס אלברטו קונטדור. בשנת 2014 ייסד מרגליות את קבוצת הרכיבה המקצוענית הישראלית, Israel Cycling Academy ושימש כמנכ״ל הקבוצה מ-2014 ועד 2018. בשנת 2016 יזם את פרויקט הבאת מרוץ ה-ג׳ירו דה איטליה לישראל. בינואר 2019 הקים מרגליות את עמותת ״ברטלי נוער בתנועה״ שמפעילה ארגון נוער חינוכי בכפרי נוער, פנימיות ומרכזים קהילתיים ברחבי הארץ.
ב-2011 מרגליות היה לרוכב האופניים הישראלי הראשון שחתם בקבוצת UCI ProTour.
רקע משפחתי

מרגליות נולד בתל אביב, אביו בני מרגליות שימש כיועץ ארגוני בחיל האוויר הישראלי ואמו ד"ר אדוה מרגליות, שימשה כד"ר לחינוך ומרכזת תוכנית מצוינים במכללת אחוה. למרגליות אח ואחות הצעירים ממנו.
ילדות ונעורים

כילד גדל בבסיסים שונים של חיל האוויר הישראלי, משפחתו עברה דירות מדי כמה שנים בהתאם לשיבוצי תפקידו של אביו. כשהיה בן 12, עבר לעיר מודיעין והיה חלק מהמחזור הראשון של בית הספר הדמוקרטי בעיר. בגיל 14, עבר ללמוד בבית הספר עירוני ב' על שם יצחק רבין, שם סיים תיכון במגמת תקשורת.
מרגליות התגייס במרץ 2007, במעמד של ספורטאי מצטיין.
במסגרת שירותו התחיל כמורה חייל לקליטת עלייה בחיל החינוך, לאחר מכן עבר לשרת ביחידת גלי צה"ל.
קריירה > רוכב אופניים

בשנת 2004 מרגליות ניצח לראשונה את אליפות ישראל לנערים.
בשנת 2005 הצטרף לקבוצת הנוער הבלגית Performance Cycling Team בה רכב גם ב-2006.
ב-2007 הצטרף לקבוצת ה-U23 (עד גיל 23) הבלגית United Cycling team.
ב-2008 חתם בקבוצת ה-U23 הספרדית Saunier Duval. בהמשך, בשנת 2009 חתם בקבוצת ה-U23 הספרדית Fuji-Trasmiera.
בתחילת 2010 רכב בנבחרת הפיתוח הבינלאומית של האיגוד הבינלאומי לאופניים- UCI. בחצי השני של אותה שנה–רכב כסטאג'ר (Stagaire) בקבוצת ה-Footon Servetto (קבוצה מדרג ה-UCI ProTour, הליגה הבכירה בעולם).
כמו כן, ב-2010 הקים מרגליות, יחד עם ניב ליבנר, את מועדון הרכיבה הישראלי: Israel Go Pro הידוע בשמו: IGP, שמאז התפתח להיות אחד המועדונים הגדולים בישראל.
בשנת 2010, ניצח יחד עם ניב ליבנר במרוץ קטעים לזוגות "טור דה ישראל" שכלל ארבעה קטעים מכפר גלעדי ועד אילת. ליבנר ומרגליות ניצחו גם בכל ארבעת הקטעים היומיים.
ב-2011 עבר מבחנים ורכב כסטאג'ר בקבוצת Saxo Bank Sungard (קבוצה מדרג ה-UCI ProTour, הליגה הבכירה בעולם), שנוהלה על ידי ביארן ריס ורכב בה באותה עת, בין היתר, אלברטו קונטדור.
ב-2012 רכב כמקצוען בקבוצת Saxo Bank, ששינתה את שמה במהלך העונה לקבוצת: Tinkoff-Saxo. בעצם חתימתו על חוזה בקבוצת Saxo Bank, היה לרוכב הישראלי הראשון שחתם על חוזה בקבוצת World Tour.
במהלך 2012 עבר מרגליות תאונת דרכים באיטליה במהלך אימון שגרתי.[דרוש מקור] זמן השיקום היה ארוך, ולכן בסוף שנת 2012, החליט לפרוש מרכיבה מקצוענית ולעבור תחום האימון והניהול המקצועי באופני כביש.
קריירה > מנהל קבוצה

ב-2013 סיים בהצלחה קורס Sports Directors של האיגוד הבינלאומי לאופניים- UCI.
לאחרי שפרש מרכיבה מקצוענית, הקים יחד עם איש העסקים הישראלי רון בר און את קבוצת הרכיבה הישראלית המקצוענית.
ב-2014 החל לנהל את הקבוצה הישראלית המקצוענית הראשונה, Israel Cycling Academy, (ב-2015 ו-2016 מדרג Continental ומ-2017 בדרג Continental Pro) והמשיך בתפקיד זה עד דצמבר 2018.
ב-2016 גייס את איש העסקים הקנדי סילבן אדמס להשקיע בקבוצה ושכנע אותו לקחת חסות על הבאת מרוץ הג׳ירו דה איטליה לישראל.
ב-2019 ייסד את עמותת ״ברטלי נוער בתנועה״ המפעילה תנועת נוער חינוכית ראשונה מסוגה בישראל, המשתמשת במסעות רכיבת אופני שטח ככלי להעצמה ולצמצום פערים בקרב בני נוער מרחבי החברה הישראלית. העמותה מפעילה 9 מרכזי רכיבה חינוכיים, הממוקמים בכפרי נוער, בפנימיות רווחה וברשויות מקומיות ברחבי הארץ. בני הנוער שלוקחים חלק בתוכנית החינוכית השנתית של ברטלי, עוברים הכשרות מקצועיות בתחום ההדרכה ומכונאות האופניים וזוכים להתנסות בתפקידי הובלה, מנהיגות ואחריות.
קריירה > עיתונות

משנת 2012 משמש כפרשן הטור דה פראנס בערוץ הספורט, ספורט 5.
חיים פרטיים

בשנת 2014 נישא מרגליות לשני טנזר.
הערות שוליים

↑  קבוצת האופניים Israel Go Pro יוצאת לדרך, באתר Shvoong.co.il‏, 16 בפברואר 2010
↑  טור דה ישראל: ניב ליבנר ורן מרגליות ניצחו, באתר ynet, 11 במרץ 2010
↑  יהודה גרשוני רכב בקבוצה מקצוענית מהדרג הגבוה ביותר ב-1984, אך באותה עת לא היה קיים ה-World Tour
מרגליות במהלך רכיבת כביש
רוקמדור

| --- | --- |
סמל רוקמדורסמל רוקמדור

 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  אוקסיטניה (חבל מנהלי) אוקסיטניה
 מחוז:  לוט
 שפה רשמית:  צרפתית
 שטח:  48.42 קמ"ר
 גובה:  110-364 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  611 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  12 נפש לקמ"ר (2017)
 קואורדינטות:  44°48′01″N 1°37′07″E﻿ / ﻿44.80028°N 1.61861°E﻿ / 44.80028; 1.61861
 אזור זמן:  UTC +1
 https://mairierocamadour.fr/fr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי רוקמדור(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי רוקמדור(למפת אוקסיטניה (חבל מנהלי) רגילה) מונפלייה נים קרקסון פרפיניאן מנד בזייה טולוז אלבי טארב קאור אוש רודז פואה אוברן-רון-אלפ פ.א. קד.  אקיטן החדשה הים התיכון א. ספרדרוקמדור(למפת אוקסיטניה (חבל מנהלי) מוגדלת) מונפלייה נים קרקסון פרפיניאן מנד בזייה טולוז אלבי טארב קאור אוש רודז פואה אוברן-רון-אלפ פרובאנס-אלפ קוט ד'אזור  אקיטן החדשה הים התיכון א. ספרדרוקמדור  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רוֹקָמָדוּר (בצרפתית: Rocamadour; באוקסיטנית: Rocamador) הוא כפר וקומונה בדרום-מערב צרפת במחוז לוט. במרחק 41 ק"מ צפונית לקאור בירת המחוז ו-173 ק"מ מזרחים לבורדו. רוקמדור משכה ומושכת תיירים ועולי רגל בזכות ההיסטוריה שלה, מיקומה על צוק גבוה ומרשים, 152 מטר במרום הקניון של נהר Alzou (אנ'), ובמיוחד בזכות המתחם המקודש ופסל המדונה השחורה (אנ') הנמצא שם.
השם

המקום נקרא על שם אמאטור, (או אמאדור) הקדוש (אנ') שלו מיוחסת קדושת המקום. לפי גרסה אחרת מקור השם הוא אוקסיטני: roc amator שפירושו "הוא שאוהב את הסלע". שברבות הימים הפך ל-Rocamadour.
היסטוריה > התקופה העתיקה

רוקמדור והמערות הרבות שבסביבתה היו מיושבים כבר בתקופה הפלאוליתית. במהלך המאה ה-8 לפנה"ס יושב האזור על ידי הקדורקים (Cadurques)(צר').
היסטוריה > ימי הביניים

המקום נזכר בכתובים לראשונה במסמך משנת 968 שבו האזור הועבר לרשות המנזר הבנדיקטיני של טיל. במסמך מ-1105 מוזכרת הקמת קפלה קטנה במסתור שבמצוק במקום הנקרא ""רופיס אמטוריס"" (Rupis Amatoris). ב-1112 התיישב ברוקמדור אבל מטורן (Turenne)(אנ'), אב המנזר של טיל. ב-1119. התקבלה תרומה ראשונה מיודס (Eudus) דוכס לה מרש (comte de la Marche)(צר'). דיווח כתוב ראשון על ניסים שאירעו במקום נכתב במאה ה-12 על ידי נזיר בנדיקטיני מטיל. עיקר הבנייה במתחם הקדוש הייתה במחצית השנייה של המאה ה-12.
בשנת 1166 נמצאה גופה, במצב שימור מושלם (corps intact), בקבר עתיק במקום בו נמצאת כיום כנסיית נוטרדאם. הגופה יוחסה לאמאטור הקדוש, הבישוף של אוסר שחי במאה הרביעית. "עכשין היה לרוקמדור הקדוש שלה". חשוב לציין שרוקמדור הייתה כבר אתר עלייה לרגל עוד לפני הגילוי. הנרי השני, מלך אנגליה הגיע למקום כבר בשנת 1159.
בחורף 1211 ארנו אמורי, השגריר האפיפיורי למסע הצלב האלביגנזי, שהה ברוקמדור.
ב-1291 האפיפיור ניקולאוס הרביעי הוציא שלושה שטרי אינדולגנציה לעולים לרגל לרוקמדור.
במאה ה-14 ירדה הפופולריות של רוקמדור כיעד לעולי רגל והנזירים הבנדיקטיניים עזבו את המקום.
אמנם ב-1417 הוחלט על שיפוץ נרחב, אולם לא נמצאו המשאבים הנדרשים. כנסיית נוטראדם (שנהרסה במפולת סלעים), שופצה רק ב-1479.
היסטוריה > העת החדשה

ב-1562, במהלך מלחמות הדת בצרפת, הפרוטסטנטים השתלטו על רוקמדור הרסו מבנים, הרסו וטמאו אביזרי קדושה ובזזו את אוצר הכנסייה. המקום נבזז שנית במהלך המהפיכה.
במאה ה-19 החלה בצרפת פעילות של שיקום מונומנטים היסטוריים, שבמסגרתה שוקמה גם רוקמדור שבתחילת המאה הייתה במצב של הזנחה קשה: רק 3 כנסיות נשארו פעילות השאר היו מוזנחות או חרבות. עבודות השיפוץ הסתיימו רק ב-1872.
רוקמדור כאתר עלייה לרגל

העלייה לרגל לרוקמדור הייתה מקובלת מאוד בימי הביניים. היא מהווה מרכז משיכה לעולי רגל כבר מראשית המאה ה-12, אז הוקמה במקום קפלה קטנה.
חלק מעולי הרגל הגיעו כעונש שהוטל עליהם בבית דין של הכנסייה, ובהמשך גם במסגרת הדין החילוני. עולה הרגל שהגיע במסגרת זו הולבש בבגד מבד גס ושרשראות נכרכו סביב צווארו וזרועותיו. היה עליו לזחול על ארבע במעלה 216 המדרגות המובילות למתחם המקודש. שם ביקש מחילה בכרעו לפני המזבח בכנסיית נוטרדאם. לאחר מכן ניתנה לו תעודת מחילה ותג של עולה רגל.
בשנת 2013 נחוג יובל ה-1000 לעלייה לרגל לרוקמדור.
באוגוסט 2016 חגגו את שנת ה-850 לגילוי גופתו של אמאטור הקדוש.
כיום עולי הרגל מהווים רק אחוזים בודדים מכמיליון המבקרים מדי שנה ברוקמדור.
רוקמדור כאתר עלייה לרגל > עולי רגל מפורסמים

הקדוש ברנאר מקלרבו - ראשית המאה ה-12.
אלינור דוכסית אקוויטניה - המאה ה-12.
הנרי השני, מלך אנגליה - המאה ה-12.
סימון דה מונפור - סוף המאה ה-12.
דומיניקוס הקדוש - סוף המאה ה-12
בלנקה, נסיכת קסטיליה אשתו של לואי השני - המאה ה-13.
לואי הקדוש מלך צרפת - המאה ה-13.
שארל הרביעי, מלך צרפת - המאה ה-14.
לואי האחד עשר, מלך צרפת - המאה ה-15.
פרנסיס פולנק, מלחין ופסנתרן צרפתי - המאה ה-20.
אתרים בכפר

רוקמדור בנויה על המדרון בשלושה מפלסים:
אתרים בכפר > המפלס התחתון- מפלס העיירה

במפלס התחתון נמצאת העיירה על סמטאותיה העקלקלות ובתיה הימי ביניימים.
לעיירה 4 שערים מבוצרים: שער סלמון (porte Salmon), שער קבליר (porte Cabilière), שער בית החולים (porte de l'Hôpital), שער עץ התאנה (porte du Figuier).
מהמפלס תחתון מוביל "גרם המדרגות הגדול" אל המתחם המקודש.
אתרים בכפר > מפלס הביניים- המתחם המקודש

במתחם המקודש, שניתן להגיע אליו במעלית מהמפלס התחתון, נמצאות 7 כנסיות.
כנסיית נוטרדאם היא החשובה ביותר. היא בנויה מעל הקריפטה של אמאטור הקדוש. המבנה הנוכחי של הכנסייה נבנה ב-1479. בכנסייה נוטרדאם נמצא פסל המדונה השחורה (אנ'), שלפי המסורת פוסל על ידי אמאטור הקדוש עצמו. אולם על פי הסגנון הוא מיוחס למאה ה-12.
בזיליקת סנט-סביאור (Saint-Sauveur) שבשנת 1988 הוכרזה כחלק מאתר המורשת העולמית של דרך סנטיאגו.
כנסיית סנט אמאטור התת-קרקעית, הנמצאת מתחת לבזיליקת סנט-סביאור.
כנסיית Saint-Michel, מהמאה ה-12.
הכנסיות הקטנות יותר: כנסיית בלזיוס הקדוש (St. Blaise); כנסיית יוחנן המטביל (St. Jean-Baptiste); כנסיית אנה הקדושה (St. Anne).
עוד נמצאים במתחם המקודש:
מוזיאון לאמנות כנסייתית.
מרכז למוזיקה כנסייתית.
אתרים בכפר > המפלס העליון

זהו מפלס המצודה שנבנתה במאה ה-14 להגנה על המתחם המקודש. למצודה 3 צריחים והיא מוקפת בחפיר.
ליד המצודה הוקם, בשנת היובל 2013, מחנה לאכסון בני נוער שנקרא על שם האפיפיור יוחנן פאולוס השני.
למפלס העליון ניתן להגיע בקרוניות ממפלס הביניים.
אתרים בסביבה

יער הקופים (La Forêt des Singes), בו קופי מקוק מסתובבים חופשי.
פארק הציפורים Rocher des aigles, שנערכות בו תצוגות של בַּזְיָירוּת
ל'אופיטאלה L'Hospitalet, כפר סמוך שממרפסת התצפית שלו נשקף נוף מרהיב של רוקמדור.
כלכלה

כלכלת הכפר התבססה בעבר על עולי הרגל וכיום על תיירות: כמיליון מבקרים מגיעים למקום מדי שנה. הכפר גם ידוע בזכות גבינת רוקמדור, גבינת עזים הנקראת על שמו, שקיבלה סיווג אפלאסיון בשנת 1996.
תחבורה

הגישה לרוקמדור היא בכביש המהיר A20 (אנ').
בקרבתה נמצאת תחנת הרכבת רוקמדור פדריאק (Gare de Rocamadour-Padirac) (אנ').
נמלי התעופה הקרובים נמצאים בטולוז (145 ק"מ) ובבורדו (170 ק"מ)
הערות שוליים

↑  Michelin: Dordogne, Berry, Limousin. page 214
↑  הדוח פורסם בשנת 1907 על ידי כומר מקאור
↑  זה הניסוח בוויקיפדיה הצרפתית
↑  לא ניתן הסבר לבחירה המשונה של 2013 לשנת האלף
↑  מדריך פספורט לדרום צרפת, עמוד 210
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15260981r (data)  MusicBrainz: 780818e7-3cb9-4210-8307-1dc2a67cc3d8  VIAF: 247221675   WorldCat (עם VIAF): 247221675
שיפוד

ערך זה עוסק באמצעי לצלייה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שיפודי במבוק
שיפודי מתכת על מנגל
שיפוד הוא מקל דק העשוי מעץ או מתכת המשמש לאחיזת חתיכות קטנות של אוכל ביחד. שיפודים משמשים לצליית בשר וליישומים קולינריים נוספים.
שיפודי מתכת בדרך כלל עשויים מפלדת אל-חלד, והם בעלי קצה מחודד בצידם האחד ומקום לאחיזה בצידם השני. הם ניתנים לשימוש רב פעמי, בניגוד לשיפודי עץ, הניתנים לשימוש חד פעמי. הבדל נוסף הוא ששיפודי מתכת הם, במקרים רבים, שטוחים. כלומר בעלי חתך מלבני. שיפודי העץ הם בעלי חתך עגול.
לפני צליית המזון באמצעות שיפודי עץ, יש להספיג את השיפוד במים לפני הרכבת המזון עליהם, על מנת להימנע משריפתם. שיפודי עץ עשויים בדרך כלל מבמבוק, אך הם יכולים להיות עשויים גם מסוגי עץ נוספים.
לאורך השנים גרסו מילונים עבריים כי ניקוד המילה הוא "שַׁפּוּד" ולא "שִׁפּוּד" כנהוג בפי הדוברים. הצורה "שַׁפּוּד" בפתח נקבעה בהקבלה לשפות שמיות אחרות (כגון ארמית וערבית), אולם לשתי ההגיות גם יחד אין תיעוד במסורות ההגייה הקדומות של המילה המשנאית – והאקדמיה ללשון העברית התירה את הצורה החרוקה. המילונאי ראובן אלקלעי ציין במילונו כי הפעלים גזורי השם שִׁפֵּד, שֻׁפַּד וכן הִשְׁתַּפֵּד (במובנים "תקע, שם את נתחי הבשר על השפוד כדי לצלותם", "דקר במוט חד" או "חידד את החוטר") הם חידושיו שלו.
גלריה

צליה עם שיפוד מסתובב, ציור מתוך דקאמרון, 1432
ירקות על שיפודי במבוק
באר שבעי מכין בשר על שיפודים, למכירה ברחוב, באמצע המאה העשרים.
מנגל שיפודים בעיר בירות, 1950.
הערות שוליים

↑  ד"ר דורון יעקב, "אקדם" גיליון 40 (עמ' עמ' 2-3), באתר בעריכת עמנואל מסטיי, ‏ינואר 2010 (ארכיון)
↑  ראובן אלקלעי, מלון עברי שלם, כרך 3, הוצאת גליל, 1994
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רעידת האדמה באוקיינוס ההודי (2012)

| --- | --- |

אנשים מפנים בתי מגורים גבוהים בקולקטה שבהודו
 תאריך התרחשות:  11 באפריל 2012 
 שעה:  15:38:37 (זמן אינדונזיה)
 משך האסון:  3 - 5 דקות
 מגניטודה:  8.6 בסולם MMS
 במדינות או באזורים:  בנגלדש בנגלדש הודו הודו אינדונזיה אינדונזיה מלזיה מלזיה האיים המלדיביים האיים המלדיביים סינגפור סינגפור סרי לנקה סרי לנקה תאילנד תאילנד
 מוקד:  מערבית לסומטרה
 הרוגים:  10
 פצועים:  12
 קואורדינטות:  2°18′40″N 93°03′47″E﻿ / ﻿2.311°N 93.063°E﻿ / 2.311; 93.063
  (למפת האוקיינוס ההודי מוגדלת) מוקד הרעש(למפת האוקיינוס ההודי רגילה) מוקד הרעש 
 
רעידת האדמה באוקיינוס ההודי (2012) הייתה רעידת אדמה בדרגה 8.6 בסולם מגניטודה לפי מומנט (הרעידה ה־11 בחוזקה מאז שנת 1900) שמוקדה היה בקרקעית האוקיינוס ההודי, במרחק של 430 קילומטרים מערבית לחופי האי האינדונזי סומטרה. הרעידה אירעה ביום רביעי ה-11 באפריל 2012 בשעה 15:38 (זמן אינדונזיה). הקרבה בין מוקד הרעידה וגודלה למוקד וגודל רעידת האדמה ב־2004 – שגרמה למאות אלפי נפגעים מגלי צונאמי גבוהים, הובילה לחששות מגלי צונאמי חמורים במדינות שונות לחופי האוקיינוס ההודי, אך אלו התבדו לבסוף בשל אופייה של הרעידה.
למרות עוצמתה, הרעידה כמעט ולא גרמה לנזקים במקומות יישוב, עקב מרחקה ממקומות יישוב והעדרם של גלי צונאמי.
רעידת האדמה

רעידת האדמה אירעה בעומק של כ־30 ק"מ בגבול בין הלוח ההודי והלוח האוסטרלי ובעוצמה של 8.6 בסולם מגניטודה לפי מומנט. הרעידה הורגשה במלזיה, האיים המלדיביים ובהודו. הרעידה אירעה בעקבות החלקה אופקית של הלוחות זה מול זה.
רעידת האדמה > רעידות אדמה נוספות

כשעתיים לאחר רעידת האדמה הראשונה התרחשה רעידה עוקבת במגניטודה 8.2 ובעומק של כ־16.4 ק"מ בסמוך לאי סומטרה. בשעות שלאחר רעידת האדמה הראשונה נרשמה מספר רעידות עוקבות במגניטודה שבין 5.0 עד 6.0 בחוף הצפוני-מערבי של סומטרה. מאז רעידת האדמה הראשונה נרשמו 94 רעידות אדמה נוספות בעוצמה של 4.3, כולל רעידת אדמה במגניטודה 6.2 ב-15 באפריל.
אזהרות הצונאמי

בעקבות מיקומה של מוקד רעידת האדמה מתחת לים פורסמה התראת צונאמי למדינות סביב האוקיינוס ההודי. הקרבה בין מוקד הרעידה וגודלה למוקד וגודל רעידת האדמה ב־2004 – שאירעה באזור הפחתה בו נוחת הלוח ההודי מתחת ללוח בורמה וגרמה למאות אלפי נפגעים מגלי צונאמי גבוהים, הובילה לחששות כבדים בעקבות התראת הצונאמי הנרחבת. בפועל אירעה בין הלוחות תנועת החלקה אופקית ולא הרמה אנכית, ועל כן לא נדחק נפח מים גדול, בניגוד לרעידה ב־2004. גלי הצונאמי שנוצרו הגיעו לגובה מרבי של 80 ס"מ, ולא גרמו נזק משמעותי.
נזק ונפגעים

על אף גודלם של רעידת האדמה ורעשי המשנה שהתרחשו בעקבותיה, מרחקם הגדול ממקומות יישוב והעדרם של גלי צונאמי גבוהים תרמו למספר הנפגעים הקטן ולנזק המזערי. דיווחים רשמיים באינדונזיה מונים עשרה הרוגים שנפגעו מהרעידה באופן עקיף: שלושה מהתקפי לב ושניים הלם, ושנים עשר פצועים.
ראו גם

רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי (2004)
לוח טקטוני
הערות שוליים

↑  Magnitude 8.2 - OFF THE WEST COAST OF NORTHERN SUMATRA
↑  M8.2 - off the west coast of northern Sumatra 2012-04-11 10:43:09 UTC
↑  Latest Earthquakes M5.0+ in the World - Past 7 days
↑  10-degree Map Centered at 0°N,90°E
↑  Magnitude 6.2 - OFF THE WEST COAST OF NORTHERN SUMATRA
↑  AFP (11 באפריל 2012). "Indonesia earthquake: India issues tsunami warning for Andaman and Nicobars". The Times of India. ארכיון מ-2012-07-15. נבדק ב-11 באפריל 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
רשומות (מאסף)

רשומות (שם מלא: רשומות - מאסף לדברי זכרונות, לאתנוגרפיה ולפולקלור בישראל) הוא כתב עת עברי שיצא לאור בשנים 1918-1953, אשר שם לו למטרה לבטא את ההוויה והמסורת של כל תפוצות ישראל. המאסף מכיל אוסף גדול ונדיר של זכרונות מהמסורת היהודית, והוא משמש עד ימינו חוקרי פולקלור והיסטוריה של עם ישראל.
ששת הכרכים הראשונים של כתב העת נערכו על ידי אלתר דרויאנוב, חיים נחמן ביאליק ורבניצקי.  הכרך הראשון ראה אור בשנת 1918 בעיר אודסה, באמצע שנות מלחמת העולם הראשונה. גם הכרך השני הוכן לדפוס באודסה, אך החומרים הועברו על ידי דרויאנוב לארץ ישראל לאחר שכבר לא ניתן היה להדפיסו בברית המועצות דאז, והוא נדפס בהוצאת מוריה בתל אביב בשנת תרפ"ב. אחריו ראו אור בתל אביב עוד ארבעה כרכים.
לאחר הפסקה קצרה, חודשה הופעת המאסף בשנת תש"ו (1945), הפעם בעריכתם של יום-טוב לוינסקי ודב שטוק, והודפסו בסדרה זו חמישה כרכים, האחרון שבהם בשנת תשי"ג (1953).
הערות שוליים

↑  דוד אסף‏, הספרים שמצחיקים אותי במיוחד: 'ספר הבדיחה והחדוד' של אלתר דרויאנוב, בבלוג "עונג שבת", 19 ביוני 2011
רצח העם הבנגלי

תמונה היסטורית מהרצח בריירבאזר (Rayerbazar) בבנגל, 1971. חלק מרציחת אינטלקטואלים במהלך רצח העם הבנגלי.
רצח העם הבנגלי היה רצח עם שבוצע נגד בנגלים, ובעיקר בנגלים הינדים, במזרח פקיסטן (כיום בנגלדש), במהלך מלחמת העצמאות של בנגלדש ב-1971. הרצח בוצע בידי הכוחות המזוינים של פקיסטן וכוחות הראזארקאר (אנ'), שנשלחו למזרח פקיסטן על ידי ממשלת מערב פקיסטן, במטרה להכניע את האוכלוסייה הבנגלית של מזרח פקיסטן ולדכא את שאיפות העצמאות שלה. על פי גרסתה הרשמית של הודו, שהייתה צד לסכסוך ופלשה לשטח פקיסטן המזרחית כדי להגן על אוכלוסייתה, מספר הקורבנות ברצח העם עומד על 3 מיליון נפש. עם זאת, פקידים הודים שהיו מעורבים בסכסוך, נקבו ב-1991 במספר של 300–500 אלף קורבנות. קיימת גם טענה כי חלק גדול מהקורבנות נרצחו על ידי הכוחות והמיליציות שנלחמו לשחרור בנגלדש; אם בשל התנגדותם לפרישה מפקיסטן ואם בשל השתייכותם למיעוטים אתניים שונים.
רקע

בשנת 1947 יצאה בריטניה מתת-היבשת ההודית, והשאירה את השטח מחולק בין מדינת הודו והמדינה המוסלמית פקיסטן. שטחה של פקיסטן כלל את מערב פקיסטן, צפונית-מערבית להודו (פקיסטן של ימינו), ואת מזרח פקיסטן או מזרח בנגל (כיום בנגלדש). רוב האוכלוסייה התגוררה בחלק המזרחי, כ-42 מיליון במזרח וכ-34 מיליון במערב. את השלטון על המדינה הצעירה נטלו האליטות הצבאיות המוסלמיות של מערב פקיסטן (רובם בני האוכלוסיות האתניות של הפנג'אבים והפתאנים) שכוננו דיקטטורה, מנעו את עריכת הבחירות ב-1951 ואף פיזרו את הפרלמנט ב-1971. המשטר הצבאי המערב-פקיסטני ראה במוסלמים הבנגליים ממזרח המדינה מושפעים מתרבות ההינדו (הינדים היוו כ-13% מאוכלוסיית בנגל, כ-10 מיליון איש) ו"פחות מוסלמים". המשטר הצבאי השליט עצמו גם על מזרח המדינה במטרה לטהר את האוכלוסייה המזרח-בנגלית מהשפעות הינדיות, ואסר על שימוש בשפה ההינדית. יצוין כי בראשית שנות ה-70 התגוררו במזרח פקיסטן (בנגלדש של ימינו) כ-75 מיליון איש, ואילו במערב פקיסטן (פקיסטן של ימינו) כ-55 מיליון איש.
בשנת 1969 הופל שלטונו הצבאי של איוב ח'אן במערב פקיסטן, ובבחירות דמוקרטיות נבחרה מפלגת "הליגה האוומית" שתמכה בהתנתקות של מערב פקיסטן ממזרחה. ראש הצבא הגנרל יחיא ח'אן (Yahya Khan) ביצע הפיכה נוספת ועל מנת למנוע הישנות עליית הכוחות הקוראים להפרדת המדינות החליט לבצע טיהור נרחב במזרח.