stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסון החמצן

תיאור גרפי של הערכת חלק החמצן באטמוספירה (אדום- מקסימלית, ירוק-מינימלית) לאורך השנים. שלב 1: לפני 3.85-2.45 מיליארד שנים. שלב 2: לפני 2.45-1.85 מיליארד שנים. שלב 3: לפני 1.85-0.85 מיליארד שנים. שלב 4: לפני 0.85-0.54 מיליארד שנים . שלב 5: לפני 0.54 מיליארד שנים ועד ימינו. ציר ה-Y מבטא את הלחץ החלקי של החמצן ביחידות לחץ של אטמוספירה. למשל, אם כתוב 0.3 ז"א, שהיו באטמוספירה 30% חמצן. ראוי לציין שכיום אחוז החמצן הוא בערך 21%
אסון החמצן (מכונה גם שואת החמצן, משבר החמצן, מהפכת החמצן והחמצון הגדול) הוא כינוי לתקופת הכחדה המונית בהיסטוריה של כדור הארץ, לפני כ-2.4 מיליארדי שנים, שבה החלה עלייה משמעותית בריכוז החמצן האטמוספירי. ריכוז החמצן ההתחלתי באטמוספירה של כדור הארץ היה אפסי, ובאותה תקופה חיו בכדור הארץ רק חיידקים. בעקבות התפתחות חיידקים ימיים המכונים כחוליות המסוגלים לבצע פוטוסינתזה חלה עליה בריכוז החמצן וירידה בריכוז הפחמן הדו-חמצני- בליתוספירה, בהידרוספירה ובאטמוספירה. שינוי זה התרחש בחלקו בצורה הדרגתית, על פני מיליוני שנים בגלל שחלק גדול מהחמצן נקלט בריכוזיים גדולים של ברזל שהתחמצנו.
כתוצאה מהשינוי בהרכב האטמוספירה והאוקיינוסים נכחדו כמעט כל המינים של חיידקים אל-אווירניים על פני כדור הארץ, ואת מקומם תפסו חיידקים אווירניים. החיידקים שמצאו מקלט באזורים נטולי חמצן הצליחו לשרוד, והם אבותיהם הקדומים של החיידקים האל-אווירניים המוחלטים של ימינו. אירועים אלה, יצרו בהמשך את התנאים להופכת מינים של היצורים הרב-תאיים ואאוקריוטים. תאים איקריוטים מסתמכים על מיטוכונדריון המנצל את החמצן לשם יצירת אנרגיה לכלל התא.
אסון החמצן הוא דוגמה קיצונית למין מהנדס סביבה ולכך שבמהלך היסטוריה אבולוציונית של החיים מתקיימת לא רק הישרדות הכשירים ביותר, של מינים המתאימים לסביבה הטבעית אלא גם שלפעמים הרכב המינים בסביבה מסוימת עשוי לשנות את התנאים ה-ביוטים במערכת אקולוגית ובכך לשנות את הנישות האקולוגיות הזמינות לפני כלל המינים, במקרה זה של הביוספרה כולה.
רקע ותוצאות

הרכב האטמוספירה הקדומה ביותר של כדור הארץ אינו ידוע בוודאות. עם זאת, חלק הארי היה ככל הנראה חנקן, N2, ופחמן דו-חמצני, CO2, שהם גם הגזים הנושאים חנקן ופחמן העיקריים המיוצרים על ידי פעילות געשית וולקניות כיוםגזים אינרטיים יחסית, כלומר גזים אשר בתנאים רגילים אינו מקיימים תגובה כימית, אינם דליקים ואינו רעילים. באותו זמן חמצן היה קיים באטמוספירה רק בשיעור שהוא אלפית לעומת רמת הריכוז הנוכחי שלו. לפני 4 מיליארד שנה השמש זרחה בכ-70% מהבהירות הנוכחית שלה, אך ישנן עדויות חזקות לכך שהיו קיימים מים נוזליים בכדור הארץ באותה תקופה. כדור הארץ חם, למרות שמש חלשה, ידוע בתור פרדוקס השמש הצעירה והחלשה (אנ'). ההסבר הסביר הוא נוכחות של גזי חממה בכמות גבוה יותר דבר שיצר אפקט החממה חזק יותר יחסית לתקופה של מיליוני השנים האחרונות, מה שחימם את כדור הארץ. הסברים האפשריים לכך כוללים רמות גבוהות יותר של -CO2 ריכוזים גבוהים יותר של גזי חממה אחרים אחרים היו נוכחים. הגז הסביר ביותר הוא מתאן שהוא גז חממה רב עוצמה שהופק על ידי צורות חיים מוקדמות הידועות כמתנוגנים (אנ'). מדענים ממשיכים לחקור כיצד כדור הארץ התחמם לפני שהחיים התעוררו.
בתור הפרוטרוזואיקון התפתחו החיידקים הפוטוסינתטיים הכחוליים, הם וניצלו את אור השמש והמים ליצירת אנרגיה בתהליך של פוטוסינתזה. אחד מתוצרי הלוואי של פרוק מולקולת המים בפוטוסינתזה הוא מולקולות חמצן דו-אטומי שהחלו להצטבר באטמוספירה. מאגרי הברזל העצומים שהתקיימו בעבר מנעו את העלייה המהירה בריכוז החמצן, שגרם להם להתחמצן ולהפוך לתחמוצת הברזל (FeO), תהליך זה הסתיים לפני כמיליארד שנים וחצי. לאחר שהתחמצנה כמות מספיק גדולה של ברזל החל גידול בכמות החמצן האטמוספירי.
חמצן דו-אטומי (O2) הוא דו-רדיקל שממנו נגזרים מספר רעלים היכולים לגרום למוות תאי. למרות זאת, תאים אווירניים לא יכולים לשרוד ללא חמצן והם חייבים להחזיק מנגנונים לנטרול השפעותיו המזיקות. לחיידקים האל-אווירניים המוחלטים (אובליגטורים) אין מנגנוני הגנה נגד נגזרות החמצן הרעילות, ולפיכך הם לא מסוגלים להתקיים בנוכחות כמות כלשהי של חמצן.
ברוב התאים האווירניים ניתן למצוא מנגנוני נטרול של החמצן המהווים עדות להסתגלות לאסון החמצן - אלו הם אברונים אנדוסימביוטיים הנקראים פראוקסיזומים. הפרוקסיזומים מנטרלים את החמצן באמצעות אנזים מיוחד. מבחינה אבולוציונית האברונים הללו לא מפותחים, אך הם אלו שאפשרו את התפתחות התאים האיקריוטיים.
מספר חיידקים אווירניים עשו צעד נוסף בהתפתחות האבולוציונית של התא, והחלו לנצל את החמצן ליצירת אנרגיה בתהליך הנקרא "זרחון חמצוני". תהליך זה אפשר להגדיל את נצילות האנרגיה פי 18, והוא מאפשר את קיומם של צורות חיים מורכבות הדורשות אנרגיה רבה. בכל תא של יצור רב-תאי ניתן למצוא את המיטוכונדריון (שפועל בשיטה הנ"ל), שהוא שריד נוסף של החיידקים האווירניים הראשונים.
החמצן שהשתחרר הגיב עם המתאן באטמוספירה (אחד מגזי החממה) והחליש את אפקט החממה, כתוצאה כדור הארץ התקרר וייתכן ותהליך זה היה הגורם לאחת התקופות הארוכות ביותר של כדור השלג ארץ.
לקריאה נוספת

Christian de Duve, The Birth of Complex Cells, Scientific American, April 1996, pages 38-45
T. M. Lenton, H. J. Schellnhuber, E. Szathmáry, Climbing the co-evolution ladder, Nature, volume 431, page 913, 2004
C.Goldblatt, T.M. Lenton, A.J. Watson, The Great Oxidation at 2.4 Ga as a bistability in atmospheric oxygen due to UV shielding by ozone, Geophysical Research Abstracts, volume 8, page 770, 2006
אשר קלדרון

| --- | --- |

 לידה:  1929 סטארה זאגורה, ממלכת בולגריה 
 פטירה:  31 באוקטובר 2018 (בגיל 89 בערך) 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תחום יצירה:  עיצוב גרפי, איור 
 www.akalderon-arts.com
 
אשר קלדרון (1929 – 31 באוקטובר 2018) היה מעצב גרפי, מאייר, צייר ומורה לעיצוב הגרפי ישראלי, חתן פרס שר החינוך והתרבות לשנת 1998 כיוצר אמנות.
ביוגרפיה

קלדרון נולד בסטארה זאגורה שבבולגריה, גדל בעיר ימבול ושם למד עד סיום בית הספר התיכון. למד זמן קצר באקדמיה לאמנויות בסופיה אך הפסיק לימודיו עם עלייתו לישראל ב-1948.
בבולגריה היה חבר בתנועת השומר הצעיר ועלה במסגרת עליית הנוער, במסגרת עלית יהודי בולגריה בשנתה הראשונה של מדינת ישראל. עם עלייתו, התקבל יחד עם קבוצת חבריו לתנועה לקיבוץ בית אלפא.
לאחר כשנה עזב את הקיבוץ, ועבר לירושלים ולמד עיצוב בבצלאל. שם זכה במלגת לימודים, ולכניסה ישירות לשנת הלימודים השנייה בגלל ידיעותיו וכישוריו המוקדמים בעיצוב.
עם סיום לימודיו, שירת בצה"ל כמעצב בכיר ביחידה לעזרי אימון של פיקוד ההדרכה. עם שחרורו משרות סדיר, התחתן עם לאה. הועסק כאזרח עובד צה"ל כבוחן מקצועי למעצבים צבאיים.
בשנת 1960 פתח משרד בתל אביב.
שימש כמרצה בכיר במרבית מוסדות לימודי מקצוע העיצוב הגרפי כגון האקדמיה לאמנות בצלאל מכללת ויצו בחיפה, מכללת עמק יזרעאל ועוד.
קיבל מלגות להשתלמות בחו"ל, זכה בפרסי עיצוב רבים, פרסם ספרים ומאמרים בספרות המקצועית המקומית והבינלאומית. היה חבר במועדונים וארגונים מקצועיים בישראל ובחו"ל.
נפטר ב-31 באוקטובר 2018.
דרכו האמנותית

עבודתו של אשר קלדרון התפרסה בשטחי עיצוב ואמנות שונים.
העיצוב בישראל לאחר קום המדינה היה המשך טבעי לסגנון הבאוהאוס בעיצוב הארץ ישראלי של שנות ה-30 וה-40, והוא היה בין ראשוני המעצבים שהביאו את רוח העיצוב הבינלאומי של שנות השישים.
עבודותיו של אשר קלדרון משלבות שפה גרפית חזותית נקייה וברורה המשתמשת במערכות צורה וצבע ובטיפוגרפיה בת זמננו.
הוא ייצג את דור המעצבים אשר הגדירו את עצמם בתחילת דרכם כ"צייר גרפיקאי" ושהתמחו בכל אחד מנושאי העיצוב.
עבודותיו עבור משרדי ממשלה ומוסדות ציבור כגון כרזות, עלונים ומודעות, בולי דואר, סמלים ועוד, שימשו צינור תקשורת אל האוכלוסייה בנושאים חברתיים ותרבותיים כגון גיוס כספים בעת מלחמה, עידוד חיילי צה"ל ליעילות וחסכון, עידוד האוכלוסייה לחסכון, לזהירות בדרכים, איסוף בולים ועוד.
הזיקה היהודית, התנ"ך והיודאיקה שימשו מקור השראה לרבים מעיצוביו.
זאת בעיקר לבולי דואר, בהם באו לידי ביטוי דמויות מהתנ"ך ומועדי ישראל, ושטיחי קיר, הגדה של פסח ועוד.
סגנונו האישי זוהה כייחודי וכקשה לחיקוי.
השפעתו על העיצוב הישראלי נטויה בתלמידיו הרבים - מעצבים פעילים בשדה העיצוב הישראלי.
הוא עיצב אותיות עבריות בסגנונו המיוחד. מערכות א"ב רבות שעיצב שימשו אותו ומעצבים אחרים כגופנים.
בשנת 2013 עיצב זוג חלונות זכוכית גדולים (ויטראז') לבית הכנסת בשיכון דן, אותו היה פוקד, בנושא בריאת העולם ושבת.
תערוכות

תערוכות יחיד בישראל מוזיאון הרצליה 1981, מוזיאון רמת גן 1980, יודאיקה ירושלים 1990, יריד הספרים בירושלים 2011.
תערוכות יחיד בישראל בחו"ל: דרום אמריקה 1977 ארצות הברית 1978 2005, גרמניה 1985 1987 1988 1999.
תערוכות קבוצתיות בישראל, ארצות הברית, דרום אמריקה, גרמניה, צרפת, פינלנד, פולין, סין, טאיוואן, הונג קונג.
תערוכת יחיד שלו בפרנקפורט אומצה על ידי שגרירות ישראל כחלק מאירועי תרבות לציון שנת ה-40 של ישראל, בעריה הגדולים של גרמניה. התערוכה סבבה כשנה בגרמניה.
עבודות איור

עיצב "הגדה אמנותית לפסח" (2010)
שטרות:
שטר של 10,000 שקל (ישן) משנת 1984, שהוחלף בשטר של 10 שקלים חדשים בעיצוב זהה בשנת 1985. על השטר מופיע דיוקנה של גולדה מאיר, וקבלת הפנים שערכו לה יהודי רוסיה כשהגיעה לברית המועצות כשגרירת ישראל הראשונה, עם הכתובת "שַלּח את עמי" (שמות ט' א').
מטבעות:
"אהבת יעקב ורחל" שני שקלים חדשים (2003), "מטבע אמנויות הבמה" (2007),
מסדרות הבולים:
סדרות רבות של "בולי מועדים לשמחה": תשכ"א- "מלכי ישראל", תשכ"ב -"גיבורי ישראל", תשכ"ו- "בריאת העולם", תשל"ו -"סוכות", תשל"ז -"אמת-דין-שלום", תשל"ח – "האמהות", תשל"ט –"האבות", תשמ"ה –"נשים בתנ"ך".
סדרות בול יום הזיכרון: תשכ"ד (1964), - "ישראל בשטחי המדע", תשכ"ט- "דגל ישראל מורד לחצי התורן"
סדרות שונות: "הקץ לרעב" (1963), "שנת התיירות הבינלאומית" (1967), "חגי ישראל - "שבועות" (1971), חגי ישראל "ט"ו בשבט" (1975), "הרכבת בארץ ישראל" (1977), "נאות מרפא בישראל" (1979),"כפיר-מרכבה-רשף" (1983), "מאה שנה לתעשייה העברית" (1988), "קרמיקה בצלאל" (2001),
בולים שונים: " תבאי" ידידות אפריקה-ישראל (1964), "יובל ההסתדרות הכללית של העובדים בא"י" (1970), תחנת הקרקע לתקשורת לוויינים (1972), "יובל האוניברסיטה העברית" (1975), "יובל מועצת הפועלות" (1975), מאה שנה ל"ימקא" (1978), "מאה שנה ליק"א - חברה להתיישבות יהודים" (1991), "יובל לקבלת ישראל לאו"ם" (1999), "יובל להכרזה על ירושלים כבירת מדינת ישראל" (1999),
סמלילים שעיצב:
סמלילים כמו של "המוסד לבטיחות ולגיהות" (1994), לוטו (1968),
ספרים שאייר:
"סיפורי עם בלקניים", תרגם ועיבד מרדכי אבישי, תל אביב, 1995.
"איתן בארץ התעלומות", אבנר כרמלי, בהוצאת מ' מזרחי.
"האמיצים במסתרי אי המרגלים", אבנר כרמלי, בהוצאת מ' מזרחי.
"האמיצים במסתרי עמק אילון", אבנר כרמלי, בהוצאת מ' מזרחי.
דיוקנה של גולדה מאיר על שטר של 10,000 שקלים
דמותו של דוד על בול "מועדים לשמחה ה'תשכ"א" משנת 1960 בעיצובו
ארטם קראבץ

ארטם אנטוליוביץ' קראבץ (באוקראינית: Артем Анатолійович Кравець; נולד ב-3 ביוני 1989) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

קראבץ התחיל את הקריירה שלו במחלקות נוער מקומיות עד שבגיל 15 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של דינמו קייב. בעונת 2006/2007 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון בה זיהה מאמנו את הפוטנציאל הטמון בקראבץ ובאותה עונה גם ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בליגת העל האוקראינית ועונה לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. למרות שמיעט לשחק בליגה קראבץ רשם 10 הופעות במסגרת גביע אופ"א בעונת 2008/2009 וכבש שני שערים בתיקו 2-2 נגד ולנסיה שעזרו לקבוצתו להעפיל לשמינית גמר המפעל. בעונת 2010/2011 החל קראבץ לסבול מסדרת פציעות אשר מנעו ממנו להשתלב בהרכב הקבוצה. בקיץ 2013 הושאל לארסנל קייב על מנת לצבור דקות משחק וכבר בתחילת העונה כבש 3 שערים ב-10 משחקים, אך הוא סיים את העונה מוקדם בגלל פציעה. בעונת 2014/2015 חזר קראבץ לדינמו קייב כאשר בעונה זו הוא הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה והיה מלך השערים של קבוצתו עם 15 שערים ב-24 משחקים ובסיום העונה אף זכה עם קבוצתו בדאבל. ב-4 בינואר 2016 הושאל לשטוטגרט מהבונדסליגה עד לסיום העונה. ב-30 באוגוסט 2016 הצטרף לגרנדה בהשאלה עד לסיום העונה. בינואר 2018 חתם על חוזה לשלוש וחצי שנים עם הקבוצה הטורקית קייסריספור.
ב-26 במרץ 2008 זומן לראשונה לסגל נבחרת אוקראינה לקראת משחק ידידות נגד  סרביה, אך הוא שוחרר מהסגל עקב פציעה. ב-8 בפברואר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד רומניה. ב-9 ביוני 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד גאורגיה.
תארים

ליגת העל האוקראינית: 2008/2009, 2014/2015
הגביע האוקראיני: 2014/2015
אנרי לה שטלייה

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1850 פריז, צרפת 
 פטירה:  17 בספטמבר 1936 (בגיל 85) Miribel-les-Échelles, צרפת 
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום לימודים:  אקול פוליטקניק (ספטמבר 1870)  בית הספר הלאומי הגבוה למכרות (1873)  סורבון  קולז' רולן  קולז' סטניסלס בפריז 
 מוסדות:  קולז' דה פראנס (1898–1907)  סורבון 
 תלמידי דוקטורט:  Nathalie Demassieux, Paul Frédéric Laffitte 
 פרסים והוקרה:  קצין גבוה בלגיון הכבוד (1927)  קצין בלגיון הכבוד (1908)  אביר בלגיון הכבוד (1887)  מפקד בלגיון הכבוד (1919)  חבר זר של החברה המלכותית (26 ביוני 1913)  מדליית דייווי (1916)  Bessemer Gold Medal 
 צאצאים:  François Le Chatelier 
 מספר צאצאים:  7 
 תרומות עיקריות
 ניסוח עקרון לה שטלייה
 
אנרי לואי לה שטלייה (בצרפתית: Henri Louis Le Châtelier‏; 8 באוקטובר 1850 – 17 בספטמבר 1936) היה כימאי צרפתי רב השפעה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. הוא נודע בעיקר בשל עקרון לה שטלייה שניסח, המשמש את הכימאים כדי לחזות את התוצאה שתחול בשיווי משקל כימי במקרה של שינוי בתנאים (ריכוז, טמפרטורה או לחץ).
ביוגרפיה > בצעירותו

לה שטלייה נולד בפריז, בנו של המהנדס לואי (רוברט) לה שטלייה ואשתו לואיז דוראנד. אביו היה דמות בעלת השפעה בתעשייה הצרפתית, שהיה לו חלק חשוב בלידת תעשיית האלומיניום הצרפתית, הצגת שיטת מרטין-סימנס לתעשיית הפלדה והברזל, והקמת רשת הרכבות. לאביו של לה שטלייה הייתה השפעה גדולה על הקריירה של בנו.
ללה שטלייה היו אחות אחת (מארי) וארבעה אחים (לואי, אלפרד, ז'ורז' ואנדרה). אמו גידלה את הילדים לפי חוקים נוקשים וקפדניים שתוארו על ידי אנרי: "הורגלתי למשמעת קפדנית מאוד; היה זה הכרחי להתעורר בזמן, להתכונן לחובותיך ולשיעורים, לאכול את כל שהונח על צלחתך וכו'. כל חיי היה בי כבוד לחוק ולסדר. סדר הוא אחת מהצורות המושלמות של הציוויליזציה".
כאדם צעיר למד לה שטלייה בקולז' רולן בפריז. בגיל 19, לאחר שנה אחת בלבד של לימודי מתמטיקה מוגברים, הוא הלך בעקבות אביו ונרשם ללימודים באקול פוליטקניק הצרפתי, ב-25 באוקטובר 1869. כמו כל הסטודנטים של הפוליטכניון, גויס לה שטלייה בספטמבר 1870 בדרגת סגן משנה ולקח חלק במצור על פריז. לאחר שהשיג תוצאות מעולות בלימודיו הטכניים הוא החל ללמוד הנדסה באקול דה מינה ב-1871.
לה שטלייה נשא לאישה את ז'ניבר ניקולה, חברת המשפחה ואחות של ארבעה חבריו ללימודים באקול פוליטקניק. לזוג נולדו שבעה ילדים, ארבע בנות ושלושה בנים.
ביוגרפיה > קריירה

למרות הכשרתו כמהנדס, ולמרות שהתעניין בבעיות תעשייתיות, בחר לה שטלייה ללמד כימיה במקום לעסוק בתעשייה. בשנת 1887, הוא מונה למרצה ראשי לכימיה במסלול המכינה באקול דה מינה. הוא ניסה להתקבל כמרצה לכימיה בפוליטכניון ב-1884, ושוב ב-1897, אך ללא הצלחה.
בקולז' דה פראנס ירש לה שטלייה את מקומו של שוצנברגר כראש המחלקה לכימיה אנאורגנית. לאחר מכן הוא לימד בסורבון, שם הוא ירש את אנרי מואסאן.
הנושאים שאותם לימד לה שטלייה בקולז' דה פראנס היו:
תופעת הבעירה (1898)
מדידת טמפרטורות גבוהות, תופעת ניתוק קשרים, שיווי משקל כימי (1898-1899)
תכונות של סגסוגות מתכת (1899 - 1900)
סגסוגות ברזל (1900 - 1901)
שיטות כלליות של כימיה אנליטית (1901 - 1902)
חוקים כלליים של כימיה אנליטית (1901 - 1902)
חוקים כלליים של מכניקה כימית (1903)
דו תחמוצת הצורן ותרכובותיה (1905 - 1906)
יישומים מעשיים של עקרונות כימיה בסיסית (1906 - 1907)
תכונות של מתכות ומספר סגסוגות (1907)
לאחר ארבעה ניסיונות כושלים (בשנים 1884, 1897, 1898 ו-1900), נבחר לה שטלייה לאקדמיה למדעים ב-1907.
עבודתו המדעית

בענף הכימיה ידוע אנרי לה שטלייה בעבודתו על עקרון שיווי המשקל הכימי (עקרון לה שטלייה) ועל ההשתנות של מסיסות מלחים בתמיסה אידיאלית. לה שטלייה פרסם כשלושים מאמרים בנושאים אלו בין השנים 1884 ו-1914. תוצאות מחקריו בתחום שיווי משקל כימי הוצגו בשנת 1885 באקדמיה למדעים בפריז.
לה שטלייה גם ערך מחקר מקיף במטלורגיה והיה אחד ממייסדי כתב העת "La revue de métallurgie" (סקירת המטלורגיה).
חלק מעבודתו של שטלייה הוקדש לתעשייה. לדוגמה, הוא היה מהנדס-יועץ עבור חברת מלט. תזת הדוקטורט שלו הוקדשה לצמנט: "ניסויים בהרכב של צמנט הידראולי". כמו כן פיתח כלי מדידה ואבטחת איכות לתעשיית הצמנט, כגון בקבוק לשטליה ומחט לשטליה.
משנתו הפוליטית

חזון מדעי של התעשייה היה אופייני למדענים ולמהנדסים של אותה התקופה. בגיליון הראשון בעיתון של שטלייה פורסם מאמר המתאר את דעותיו בנושא ("תפקיד המדע בתעשייה"), מאמר שדן בתאוריית הניהול המדעי של פ.וו טיילור. בשנת 1928 הוא פרסם את ספרו על טיילוריזם.
לה שטלייה היה שמרן מבחינה פוליטית. בשנת 1934 הוא פרסם את דעתו על חוק שבוע העבודה הצרפתי בן 40 השעות. בכל זאת, למרות אמונותיו האנטי-פרלמנטריות, הוא התרחק מהתנועות הפוליטיות של הימין הקיצוני.
פרסים

לה שטלייה זכה לתואר אביר לגיון הכבוד ב-1887, ב-1908 היה ל"קצין" במסדר, ב-1919 "אביר מפקד", ולבסוף הוענק לו התואר "קצין-אביר דגול" במאי 1927.
ארה

ערך זה עוסק בסוג של עופות  חזקים ממשפחת התוכיים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| ארה |
| --- | --- |
 המינים ארה ארגמנית, ארה כחולה-צהובה וארה צבאית על גדר בניו ג'רזי.
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תוכאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: תוכיים
תת־משפחה:: אריים
סוג:: ארה
שם מדעי
 Ara ‏לספד, 1799
תחום תפוצה


ארה (שם מדעי: Ara) הוא סוג במשפחת התוכיים בסדרת התוכאים. לכל פרט יש נוצות בגוונים בוהקים ייחודיים לו. הסוג נפוץ באזור הטרופי של אמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית.
מיון

הסוג ארה הוכר לראשונה על ידי חוקר הטבע הצרפתי פרדריק דה לפרשנייה בשנת 1799. במשך שנים רבות הסוג הכיל מינים נוספים, אך הוא התחלק לשלושה סוגים נוספים: מקאו אדום כנפיים, הסוג Anodorhynchus, הסוג Primolius והמינים היחידים: מקאו ספיקס ומקאו כחול בטן (Orthopsittaca manilatus)
המינים הקיימים הם:
ארה כחולה-צהובה או אָרָה צְהֻבַּת חָזֶה (Ara ararauna)
ארה ירוקת-כנף (Ara chloroptera)
אָרָה אַרְגְּוָנִית או ארה ארגמנית (Ara macao)
ארה כחולת-גרון (Ara glaucogularis)
אָרָה צבאית / אָרָה אֲדֻמַּת מֵצַח (Ara miltaris)
אָרָה אֲדֻמַּת מֵצַח (Ara rubrogenys)
ארה ירוקה גדולה (Ara ambiguus)
אָרָה גּוּצָה (Ara severus)
מיון > מינים נכחדים

ארה קובנית אדומה או אַפְרוּר תְּלַת גּוֹנִי (Ara tricolor)
ארה סנט קרואה (Ara autocthones)
ארת האנטילים הקטנים (Ara guadeloupensis)
מינים נכחדים שייתכן והם שייכים לסוג:
ארה מרטיניק (Ara martinicus)
ארה ירוקה-צהובה ג'מייקנית או ארה אדומת ראש (Ara erythrocephala)
ארה אדומה ג'מייקנית (Ara gossei)
ארה ירוקה-צהובה דומייקנית (Ara atwoodi)
גלריה

ארה כחולה-צהובה
ארה ארגמנית
זוג ארות ירוקות כנף
ארה צבאית
ארה ירוקה גדולה
ארה כחולה-צהובה בתעופה
ארה קובנית אדומה - נכחדה
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541162405171  BnF: cb165345375 (data)  LCCN: sh85079258  NKC: ph138049 
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אסמאעיל קויבאשי

אמסאעיל קויבאשי (בטורקית: İsmail Köybaşı; נולד ב-10 ביולי 1989) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת המגן השמאלי בגזטפה.
קריירת מועדונים

קויבאשי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של איסכנדרונספור ובגיל 17 הצטרף לקבוצת הנוער של גזיאנטפספור. ב-6 במאי 2008 חתם על חוזה בקבוצה הבוגרת במדיה שיחק שנה אחת.
בקיץ 2009 חתם לחמש שנים בבשיקטש תמורת 6.5 מיליון אירו. ב-2 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-0 לפנרבחצ'ה במסגרת הסופר קאפ הטורקי. בנובמבר 2009 בישל לרודריגו טלו בניצחון 0-1 נגד מנצ'סטר יונייטד שהיה ההפסד הראשון של יונייטד באצטדיון בזירה האירופית מאז 2005. בדצמבר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון נגד אנקרגוצ'ו. בספטמבר 2011 בישל פעמיים לקראת דקות הסיום בניצחון 1-2 נגד בורסאספור.
בעונתו השלישית בבשיקטש, החל לשחק ברציפות לאחר שקפטן הקבוצה איברהים אוזולמז פרש מהקבוצה. באותה שנה, הוא נבחר בין 11 שחקני הכדורגל המבטיחים של 2011 על ידי עיתון הספורט המפורסם של ספרד "MARCA".
ב-14 ביולי 2016 חתם לשלוש שנים בפנרבחצ'ה.
ב-29 באוגוסט 2019 חתם לעונה בגרנדה מליגת העל הספרדית.
קריירה בינלאומית

בצעירותו שיחק בנבחרות הצעירות של טורקיה.
ב-12 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-3 נגד אוקראינה.
נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2016.
תארים

ליגת העל הטורקית: 2015/2016
הגביע הטורקי: 2010/2011
ליגת העל הטורקית: 2021/2022
משחק בשיקטאש - דיארבאקירספור (2009)
בוגאטי ויירון סופר-ספורט

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  בוגאטי 
 מודל אחריו:  בוגאטי שירון
 
בוגאטי ויירון סופר-ספורט
בוגאטי ויירון סופר-ספורט
בוגאטי ויירון סופר-ספורט היא מכונית-על, גרסה משופרת של הבוגאטי ויירון שהייתה בעבר המכונית המהירה ביותר בייצור סדרתי. ב-2016 היא הוחלפה בדגם חדש, עוצמתי ומהיר יותר: בוגאטי שירון.
מפרט

לבוגאטי ויירון סופר ספורט יש 1,200 כ"ס (890 קילוואט) והגוף שלה עשוי כולו מסיבי פחמן להקטנת משקלה. בנוסף, הוסרו חפצים רבים מפנים המכונית כדי להפחית את המשקל. המכונית החזיקה בזמנה בשיא ההקפה המהירה בטופ גיר, 1:16.8 דקות, וכן החזיקה שיא המהירות בנסיעה בישורת: 428.8 קמ"ש (266.4 מייל לשעה).
| --- | --- |
שנת ייצור: 2011
מהירות מקסימלית: 441 קמ"ש
זמן מ-0 ל-100 קמ"ש: 2.45 שניות
משקל: 1888 ק"ג
מחיר: 2.6 מיליון דולר
מנוע: 16W
חומר: סיבי פחמן
אראנוקה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  0°11′31″N 173°38′02″E﻿ / ﻿0.19191666666667°N 173.63376666667°E﻿ / 0.19191666666667; 173.63376666667
 שטח:  13.3 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  קיריבטי 
 אוכלוסייה:  1,223 (2020)
 אזור זמן:  UTC+12
  (למפת קיריבטי מוגדלת) דרום טאראווה קיריטימטי קנטון האוקיינוס השקטאראנוקה(למפת קיריבטי רגילה) דרום טאראווה קיריטימטי קנטון האוקיינוס השקטאראנוקה
 
אראנוקה (באנגלית: Aranuka) הוא אטול אלמוגים המצוי במרכז האוקיינוס השקט. האטול הוא אחד האיים בשרשרת איי גילברט שבקיריבטי. האי ממוקם צפונים לקו המשווה. שטחו של האי 13.3 קמ"ר ומתגוררים בו כ-1000 תושבים.
האטול משולש בצורתו, והוא גדול בשטחו מאטול אופייני. האטול מורכב למעשה משני איים - הדרומי, בואריקי היוצר את בסיס המשולש, והצפוני טאקאנג היוצר את קודקוד המשולש. האיים מקושרים זה לזה ברצועת חול. במרכז, בין שני האיים, מצויה הלגונה.
בחלקו הצפוני של האי בואריקי מצוי משטח נחיתה.
אראפיראקה

אראפיראקה (בפורטוגזית: Arapiraca) היא עיר במרכז מדינת אלגואס שבברזיל. העיר שוכנת במרחק של 135 ק"מ ממערב לבירת המדינה מסייאו והיא העיר השנייה בגודלה במדינה. היא נוסדה בשנת 1924. העיר ידועה בעיקר בשל תעשיית הטבק שלה, ולפיכך נחשבת ל"בירת הטבק של ברזיל".
אריה אלבו

אלבו (מניף את הגביע) הפועל תל אביב מניפה את גביע המדינה, 24 ביוני 1969
אריה אלבו (נולד ב-17 בדצמבר 1949) הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 1.96 מטרים, ששיחק בין היתר בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל.
קריירה

בעונת 1965/1966, בגיל 16, רשם אלבו את הופעתו הראשונה בליגה, במדי בית"ר תל אביב, תחת המאמן אהרון קפלן ושיתף פעולה עם השחקנים יצחק אלוני וגדעון רוס. הקבוצה סיימה את הליגה במקום האחרון עם 8 ניצחונות ו-18 הפסדים ונשרה לליגה השנייה. אלבו השתתף ב-15 משחקים וקלע בממוצע של 3.8 נקודות למשחק. בעונה הבאה, עונת 1966/1967, היה אלבו בהסגר, וכן שיחק במדי נבחרת ישראל הצעירה.
בעונת 1967/1968 עבר אלבו להפועל תל אביב, תחת המאמן שמעון שלח. היה חלק מקבוצה משלושה שחקנים צעירים: אריה מליניאק ואריה מנס שיחד כונו בתקשורת "שלושה האריות הצעירים". הצעירים יחד עם הוותיקים דוד קמינסקי, רמי גוט וגרשון דקל - הובילו את הקבוצה למקום השני, אחרי מכבי תל אביב, עם 22 ניצחונות ו-4 הפסדים. אלבו השתתף ב-15 משחקים וקלע בממוצע של 6.9 נקודות למשחק. בשנת 1968 זומן אלבו לסגל נבחרת ישראל הבוגרת בטורניר הקדם אולימפי הפאן-אירופאי שנערך בסופיה, בולגריה לקראת אולימפיאדת מקסיקו. ישראל סיימה בטורניר במקום העשירי ואלבו לא שותף.
לקראת עונת 1968/1969 הצטרפו להפועל תל אביב קבוצה של יהודים מארצות הברית: מרק טורנשיין, אייבן לישינסקי, לארי זולוט, אלן צוקרמן ובארי ליבוביץ', אשר היוו את חמישיית הפותחת, ואילו אלבו שיחק כשחקן ספסל. באותה עונה זכתה הפועל תל אביב בדאבל - אליפות עם יתרון של שלוש נקודות בטבלה על מכבי תל אביב, וגביע המדינה, לאחר שניצחה בגמר הגביע את מכבי תל אביב 70:88. תארים אלו הם שני היחידים בקריירה של אלבו. בשנת 1969 זומן אלבו יחד עם עוד כדורסלנים מצטיינים לכנס כוכבי כדורסל.
בעונות הבאות - 1969/1970 ו-1970/1971 - לא זכתה הפועל תל אביב בתארים, ואלבו סיים אותן עם ממוצעים של 5.9 ו-7.6 בהתאמה. בשנת 1971 ייצג אלבו את פיקוד מרכז באליפות צה"ל והוביל אותה עד לגמר, שם הפסידה לנבחרת חיל האוויר. בעונת 1972/1973 שיחק אלבו משחק אחד בלבד, ובעונת 1973/1974 לא השתתף עת שהה בחו"ל ולאחר מכן היה בהסגר.
בעונת 1974/1975 עבר להפועל גבעת ברנר ושיתף פעולה עם כוכב הקבוצה אביגדור מוסקוביץ'. הקבוצה סיימה במקום ה-9 עם 11 ניצחונות ו-15 הפסדים, כאשר אלבו השתתף ב-23 משחקים וקלע בממוצע של 12.4 נקודות למשחק.
לאחר עונה אחת, עזב אלבו את גבעת ברנר ועבר לשחק בעונת 1975/1976 במכבי פתח תקווה מהליגה השנייה. בסיום העונה ולאחר שפתח תקווה לא הצליחה להעפיל לליגה הבכירה, עזב אותה אלבו. בעונה הבאה, עונת 1976/1977, חזר אלבו לליגה הבכירה, לעונתו האחרונה, כשהצטרף לאליצור תל אביב, ושיחק שם עם תנחום כהן מינץ ויונתן זקס הצעיר. הקבוצה סיימה במקום החמישי עם 11 ניצחונות, ואלבו קלע בממוצע של 5.7 נקודות למשחק. בסיום העונה עזב אלבו את הקבוצה ולא חזר לשחק בליגה הראשונה.
סך הכל שיחק אלבו 9 עונות בליגה הראשונה, בהן רשם 110 משחקים וקלע 809 נקודות. בנבחרת ישראל שיחק 16 משחקים והשתתף בטורניר הקדם אולימפי 1968.
בשנת 1989 השתתף במשחק ותיקים, ובאותה עת התגורר בעמק יזרעאל.
הערות שוליים

↑  בית"ר תל אביב, עונת 1965-66, אתר מנהלת הליגה
1 2 3 4 5 6 7  אריה אלבו, כרטיס שחקן באתר מנהלת הליגה
↑  סגל הצעירה בכדורסל יתמודד בשבת עם הפועל תל אביב, מעריב, 29 בדצמבר 1966
↑  הפינה האולימפית, מקסיקו-סיטי 1968, חלק ג', אתר הוועד האולימפי
↑  כדורסלן אמריקני רביעי בהפועל תל אביב, על המשמר, 16.7.1968
↑  אוהד גרינוולד‏, האליפות האחרונה של הפועל תל אביב, באתר וואלה, 2 בדצמבר 2012
↑  הערב - כנס כוכבי כדורסל, על המשמר, 19 בינואר 1969
↑  מתי ברוש, חיל האוויר - מרכז 86:90, דבר, 22 באוקטובר 1971
↑  משה לרר, זה דברי זה? מעריב, 11 באפריל 1973
↑  משה לרר, הרשמן לא הופיע לאימון הפועל תל אביב, מעריב, 13 במאי 1974
↑  מרדכי רוזנבלום, האמריקנים לא הרשימו, מעריב, 10 באוקטובר 1974
↑  אלכס פרלסמן, שטרקמן ירד לליגה ב'; יגאל דר-לליגה הארצית, מעריב, 10 ביולי 1975
↑  הסגל הלאומי לעונת 1976/1977, מעריב, 6 באוקטובר 1976
↑  מרדכי רוזנבלום, דרבי זה דרבי זה דרבי, מעריב, 2 באוגוסט 1989