תקופת חרושצ'וב בברית המועצות
רפורמות ותום עידן חרושצ'וב

חרושצ'וב ניסה במהלך שנותיו כמנהיג ליישם רפורמות במספר רחב של תחומים. תחלואיה של החקלאות הסובייטית היה אחד מן התחומים שהעסיקו את חרושצ'וב, עוד מתקופת פעילותו בהנהגה הקולקטיבית, והוא הכניס לענף זה שינויים וחידושים אשר השפיעו על כלכלת ברית המועצות. המדינה עודדה חקלאים לגדל יותר על חלקות האדמה הפרטיות שבבעלותם, העלתה את מחירי התוצרת החקלאית לקולקטיבים, והשקיעה במידה רבה יותר בתשומות חקלאיות.
אף לאחר תקופת סטלין המשיך חרושצ'וב להאמין בתורותיו של הביולוג טרופים ליסנקו. ב"יוזמת האדמות הבתוליות" של חרושצ'וב, באמצע שנות ה-50, הוא איפשר עיבוד חקלאי של חלקות רבות בקזחסטן ובאזורים סמוכים של רוסיה. התברר כי אזורים חקלאיים חדשים אלה סובלים לעיתים מתקופות בצורת, אולם בשנים לא שחונות גדלו בהם יבולים מצוינים, אשר תרמו לכלכלת המדינה. רפורמות חקלאיות אחרות שיזם התבררו כמוצלחות פחות. תוכניותיו להגדיל את שטחי גידול התירס ואת משק גידול הבקר לבשר ולחלב נכשלו, וניסיונו לארגן את הקולקטיבים ליחידות משקיות גדולות יותר יצרו רק בלבול באזוריה החקלאיים של ברית המועצות.
בשנת 1957, בניסיון שהונע ממניעים פוליטיים, להפחית את הבירוקרטיה במדינה, חרושצ'וב פירק את משרדי הממשלה התעשייתיים במוסקבה, והחליפם במועצות תעשייתיות אזוריות (Совнархоз, Совет Народного Хозяйства). אף שלפי תוכניתו המועצות התעשייתיות אמורות היו להיות קשובות יותר לצורכי האזור בו פעלו, מדיניות הביזור הביאה להפרעה ולהפחתה ביעילות הייצור. בהמשך לתוכנית הביזור בניהול התעשייתי החליט חרושצ'וב בשנת 1962 לשרטט מחדש את קווי הארגון המפלגתי על פי אפיונים כלכליים ולא מינהליים. החלוקה מחדש של המנגנון המפלגתי על פי מגזרים חקלאיים ותעשייתיים ברמת האובלסט, ואף מתחתיו, תרמה לחוסר הארגון והרחיקה מפעילות פקידי מפלגה רבים בכל הרמות. אות לקשיים הכלכליים שאליהם נקלעה ברית המועצות בתקופת חרושצ'וב ניתן למצוא בהחלטה שהתקבלה בשנת 1963 לנטוש את התוכנית הכלכלית לשבע השנים (1959–1965), אותה הגה, שנתיים בטרם תומה.
בתחום מדיניות הביטחון חרושצ'וב נקט בצעדים לקיצוץ תקציב הביטחון, זאת לאחר שהגיע למסקנה כי די במאגר הנשק הגרעיני הקיים כדי להרתיע אויבים מן החוץ. תרמה להחלטה אף העובדה כי בשלהי שנות החמישים הייתה ירידה משמעותית במספר הגברים בגיל גיוס, זאת על רקע ירידה בילודה בברית המועצות בתחילת שנות ה-40 (בעת מלחמת העולם השנייה). אולם, צעדים אלה הרחיקו ממנו דמויות מפתח בצבא הסובייטי. תסכולה של המנהיגות הצבאית מחרושצ'וב גבר עוד יותר לאחר הכישלון הסובייטי במשבר קובה. למרות הקיצוץ בכוח הצבאי מאז 1956, בניית חומת ברלין ביוזמת שלטונות גרמניה המזרחית, הגבירה את המתיחות הצבאית עם המערב.
התרברבותו של חרושצ'וב באשר לטילי הבליסטיים הסובייטים, היו לנושא מרכזי במרוץ לנשיאות ארצות הברית בשנת 1960, בין ריצ'רד ניקסון לג'ון פ. קנדי וזכו לכינוי "פער הטילים". אולם ניסיונותיו של חרושצ'וב לבנות מערכת יחסים אישית עם קנדי לאחר בחירתו נכשלו והגיעו לשיא במשבר הטילים בקובה.
בשנת 1964 נפגעה כבר תדמיתו של חרושצ'וב בברית המועצות במספר תחומים. אף שהמשיך הגידול בתחומי הייצור התעשייתי, רמת החיים, ומוצרי הצריכה, המגזר החקלאי ידע משבר לאחר יבולים דלים בשנת 1963. ביחסי החוץ של ברית המועצות בלטו נזקי תהליך הפיצול הסיני-סובייטי, הקשיים המדיניים בעקבות בניית חומת ברלין ומשבר הטילים בקובה, על תדמיתו של חרושצ'וב. ניסיונותיו של חרושצ'וב לשפר את היחסים עם המערב יצרו דחייה מצד מנהיגי הצבא הסובייטי. לבסוף, ניסיונו לארגן מחדש את המפלגה הקומוניסטית בשנת 1962, מוטטו את ההיררכיה הברורה שהייתה במפלגה. לקראת סוף תקופת שלטונו החל חרושצ'וב להתנהג באופן אוטוקרטי יותר מבעבר. סביב דמותו החל אף פולחן מנהיגות, אשר בלט בחגיגות יום הולדתו ה-70, באפריל 1964. אף נסיעותיו התכופות אל מחוץ לברית המועצות איפשרו חופש רב יותר לאלה שחפצו לקשור נגדו.
באוקטובר 1964, בעוד חרושצ'וב נופש בחצי האי קרים, הצביעה נשיאות הפוליטביורו פה אחד להרחיקו מתפקידו וסירבה לבקשתו לקיים הצבעה בוועד המרכזי. את פרישתו מן התפקיד ליווה מאמר מערכת בעיתון פראבדה שגינה אותו על "תוכניות הזויות, מסקנות חצי-אפויות, החלטות פזיזות, ופעולות שאין קשר בינן לבין המציאות." אולם תקופתו תיזכר בזכות דחיית הסטליניזם, ליברליזציה משמעותית במדינה, וגמישות שלטונית רבה יותר במנהיגות הסובייטית.