stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סורת אל-חג'ר
הערות שוליים

↑  hebrew quran
↑  TheLastDialogue, Surah Al Hijr Summary, The Last Dialogue, ‏6 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  Sura al-Hijr, WikiShia (באנגלית)
↑  Tafsir Ibn Kathir, Surah Al Hijr, Arabic English, HTMl, PDF, Free Download, www.quran4u.com
↑  Preservation of the Quran
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אבראהים | הקוראן | הסורה הבאה: סורת א-נחל |
| הסורה הקודמת: סורת אבראהים | סורה 15 | הסורה הבאה: סורת א-נחל |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008877428505171  LCCN: n93067805  TDVİA: hicr-suresi  VIAF: 184768763   WorldCat (עם VIAF): 184768763
סוף שבוע בפריז

"סוף שבוע בפריז" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד. השיר יצא לאור ב-23 במרץ 2011, כסינגל החמישי מתוך אלבומה ה-20 שקרוי על שם מספרו, 20, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום הרביעי במצעד של רשת ג', והשני במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי דודי מלכה, והופק על ידי תמיר צור. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הים-תיכוני. בשיר כשמו, יש אזכור לעיר פריז שבצרפת, והוא מעין שיר אהבה.
עם השיר הופיעה שרית חדד בהיכל מנורה מבטחים. את ההופעה העלתה בהמשך לערוץ היוטיוב.
וידאו קליפ

טרם הוציאה את הוידאו קליפ המלא של השיר, העלתה שרית חדד לערוץ היוטיוב שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל. האודיו זכה לויראליות רבה, ונכון ל-25 באוגוסט 2018, מונה הצפיות שלו עומד על כ-2.6 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 3 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 4 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 22 |  |
סוף שבוע

ערך זה עוסק בימים בשבוע המהווים ימי מנוחה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סוֹף שָׁבוּעַ (נכתב גם סופשבוע, סופ"ש) הוא חלק בשבוע, אשר כמקובל בעולם – נמשך לפחות יום וכרגיל יומיים – מתוך ימי שישי שבת וראשון, ואשר בו מרבית האנשים אינם עובדים. ביום המנוחה השבועי – אשר לו גם משמעות דתית, מרבית האנשים אינם עובדים, ורבים אינם עובדים גם ביום שלפניו או ביום שאחריו – כך שמבחינתם – סוף השבוע נמשך יומיים (ושבוע העבודה נמשך חמישה ימים). בהתחשב בזמן הפנוי, עיתוני סוף השבוע גדולים במידה ניכרת מעיתוני ימות החול.
ימי סוף השבוע בעולם

ברוב המדינות החברות באו"ם (כולל אף בחלק ניכר ממדינות האסלאם), סוף השבוע הוא בימי שבת וראשון. בכמה ממדינות האסלאם, וכן בישראל, סוף השבוע הוא בימי שישי ושבת (למעשה ישראל היא החברה היחידה באו"ם אשר – אף כי רוב אזרחיה אינם מוסלמים – מכל מקום סוף השבוע שלה מכיל את יום שישי). ברוניי, היא החברה היחידה באו"ם שבה קיימים שני ימי מנוחה שבועיים בלתי רצופים: שישי וראשון. בשבע חברות בלבד של האו"ם, סוף השבוע הוא יום ראשון בלבד: אוגנדה, גינאה המשוונית, הודו, מקסיקו, קולומביה, קוסטה ריקה וקוריאה הצפונית. בשלוש חברות בלבד של האו"ם, סוף השבוע הוא יום שישי בלבד: איראן, ג'יבוטי וסומליה (למעשה כך היה גם באפגניסטן עד 2015). נפאל היא החברה היחידה באו"ם שבה סוף השבוע הוא יום שבת בלבד.
סוף שבוע בישראל

הואיל וסוף השבוע מנוצל בדרך כלל למנוחה – לפנאי – לבילוי ולמטרות דתיות, הרי שבישראל – נוצר מכך לעיתים – עימות בין דתיים לחילוניים: לחילוניים נוח לקיים אירועי ספורט ופנאי – בשבת – שהוא יום פנוי מעבודה, אך קיומם בשבת – הכרוך בחילול שבת – מונע משומרי שבת להשתתף בהם, וכאשר זהו ספורט מקצועני – אז קיומו בשבת מצריך היתר משר הכלכלה.
בישראל, חוק שעות עבודה ומנוחה אוסר על העבדת עובד ביום המנוחה השבועי שלו (ליהודי: שבת, למי שאינו יהודי: שישי או שבת או ראשון – לפי בחירתו), למעט בהיתר של שר הכלכלה. יום המנוחה הנוסף נקבע בצו הרחבה, שחל רק על חלק מענפי המשק, ובהסכמים קיבוציים. האיסור על העבדת יהודים בשבת – וכן האיסור על פתיחת בתי עסק בשבת, יוצר אף הוא עימותים – בין דתיים התומכים באיסור זה – לבין חילוניים שמתנגדים לו. פתיחה של רשתות שיווק בשבת מובילה גם לעימות כלכלי, בין רשתות אלה, לבין בעלי עסקים – שסגורים בשבת – ושטוענים כי באכיפה הסלקטיבית נפגעת פרנסתם.
היסטוריית סוף השבוע

השימוש הרשום הראשון במילה "סוף שבוע" התרחש בשנת 1879, במגזין אנגלי בשם "Notes and Queries" על ידי "Rybczynski". ההיסטוריה של עבודה הייתה במשך עידנים ללא שינוי, בסביבות 1800, שבוע העבודה היה בממוצע כמעט שבעים שעות, ועד 1900, שישים שעות היו הנורמה, אבל אז, בסביבות 1920, נוצרו 5 וחצי ימים העבודה ו-44 שעות העבודה בשבוע, נורמה אשר הפכה סטנדרטית, ומכאן זה רק התקצר. כמעט כל עבודה הייתה צמודה לחמישה ימים שמונה שעות כנורמה – אשר יצרה את המושג "חמשת ימי העבודה", שהוא ביטוי שימושי במקומות רבים בעולם.
ראו גם

שבת
יום גשר
הערות שוליים

↑  אביעד גליקמן, בג"ץ נגד תחרות בשבת: למצוא פתרון לסייף דתי, באתר ynet, 24 באוקטובר 2008
שמואל מוניץ, ‏הקלע עותר נגד אליפות בשבת: "פוגע בחופש הדת", באתר גלי צה"ל, 23 ביוני 2015
↑  שרון מנדל, ‏בית הדין לעבודה: אין היתר לשחק כדורגל בשבת, זה פלילי, באתר כיכר השבת, 20 באוגוסט 2015
אסי ממן, ‏שני מחזורי הפתיחה בלאומית לא ישוחקו בשבת, באתר ONE‏, 20 באוגוסט 2015
↑  אביאל מגנזי, העליון: עיריית ת"א תפעל לסגירת עסקים בשבת, באתר ynet, 25 ביוני 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553503305171  GND: 4133870-4  LCCN: sh85145929 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטורן IB

הסטורן IB (אחד B) היה משגר אמריקאי שהוזמן על ידי נאס"א לשימוש בתוכנית אפולו. הטיל היה משגר סטורן 1 שהשלב השני שלו הוחלף לשלב חדש וחזק יותר. המשגר שימש לבחינת החללית אפולו בזמן שהטיל שיועד לשאת את חלליות אפולו לירח, הסטורן 5, עדיין היה בפיתוח.
הטיל שימש לשיגור שתי משימות לא מאוישות של תאי הפיקוד והשירות של החללית אפולו למסלול סביב כדור הארץ, לשיגור משימה אחת של רכב הנחיתה על הירח במשימה לא מאוישת ולשיגור המשימה המאוישת הראשונה של תאי הפיקוד והשירות. לאחר סיום תוכנית אפולו, שימש הסטורן IB לשיגור שלוש משימות מאוישות אל תחנת החלל האמריקאית סקיילאב ולשיגור חללית אפולו למשימת אפולו־סויוז.
תכנון הסטורן IB החל בתחילת 1962 והוא יועד במקור להטסת חלקי חללית לנקודת מפגש בחלל ממנו תטוס החללית לירח. בסופו של דבר הועדפה התוכנית לטיסה ישירה לירח.
שיגורים

הסטורן IB המקוריים של תוכנית אפולו שוגרו מנמל החלל קייפ קנוורל מכני השיגור 34 ו־37.
השיגורים למשימות סקיילאב ואפולו־סויוז בוצעו מכן השיגור 39B ממרכז החלל קנדי. בשיגורים אלו השתמשו במגבה מיוחד שהגביה את המשגר לגובה שאיפשר לאסטרונאוטים להיכנס לחללית שבראש המשגר דרך ה"חדר הלבן" שבראש כן השיגור (כני השיגור במרכז קנדי נבנו עבור משגרי הסטורן 5 שהיו גבוהים יותר מהסטורן IB).
הערות שוליים

↑  טיל סטורן להטסת אדם לירח, דבר, 23 בינואר 1962
| משגרי לוויינים וחלליות |
| --- | --- | --- |
| בשימוש | ארצות הברית אטלס 5 • טאורוס • מינוטואר • אלקטרון • אנטארס • פאלקון 9 • פאלקון כבד • פגאסוס • SLS‏  • וולקן קנטאור • פיירפליי אלפה •   רוסיה סויוז 2 • אנגרה • פרוטון (פרוטון M) •   הרפובליקה העממית של סין צ'אנגג'נג (2C‏ • 2D‏ • 2F‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 4B‏  • 4C‏ • 5 • 6 • 7 • 8 • 11) • קואיג'ואו • קינטיקה 1 • קרס 1 • Zhuque • Jielong ‏• גרביטי • היפרבולה • הודו GSLV‏ • PSLV‏ •  SSLV • LVM-3‏ •  יפן H-II‏ (H-IIA)‏ • H-3‏ • אפסילון •   איראן סימורג • Qaem •  האיחוד האירופי וגה צרפת אריאן 6 קוריאה הדרומית נורי קוריאה הצפונית אונחה ישראל שביט |  |
| יצאו משימוש | ארצות הברית אטלס (1 • 2 • 3 • אג'ינה • אייבל • קנטאור • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E/F‏ • G‏ • H‏ • LV-3B‏ • SLV-3) •  אתנה • ג'ונו 2 • דלתא (0100 • 2 • 3 • 4 • 1000 • 2000 • 3000 • 4000 • 5000 • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E‏ • G‏ • J‏ • L‏ • M‏ • N)‏ • ואנגארד • טיטן (טיטן 2 23G‏ • טיטן 2 GLV‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 3D‏ • 3E‏ • טיטן 3 מסחרי • 4‏ • 34D) • ליטל ג'ו • סטורן (1 • 5 • IB‏ • INT-21) • פאלקון 1 • רדסטון • תור (אג'ינה • אייבל • אייבלסטאר • בורנר • דלתא • תוראד-אג'ינה • DSV-2 • DSV-2U)‏ • Launcher One • סקאוט  ברית המועצות ספוטניק • לונה • ווסטוק (ווסטוק K • ווסטוק 2 • ווסטוק 2M) • קוסמוס (קוסמוס 2 • קוסמוס 3M) • מולניה • ווסחוד • סויוז (סויוז • סויוז FG • סויוז U) • פרוטון (פרוטון • פרוטון K) • רוקוט • זניט (זניט 2 • זניט-3SL) • דנייפר • ציקלון (ציקלון 2 • ציקלון 3) הרפובליקה העממית של סין פנג באו 1 • צ'אנגג'נג (1 • 2 • 3) •  יפן N-1‏ • N-II‏ • H-I‏ • H-IIB‏ • Mu‏ •  הודו GSLV‏ (Mk I)‏ • צרפת דיאמנט • אריאן (1 • 2 • 3 • 4 • 5) • איראן סאפיר • קוריאה הדרומית נרו 1 |  |
| בפיתוח | ניו גלן • אירטיש • סויוז SPG • סטארשיפ • צ'אנגג'נג 9 • צ'אנגג'נג 12 • טיאנלונג-3 |  |
| פיתוחם בוטל | ארס 1 • ארס 5 • K-1‏ • Sea Dragon‏ • STAR 460 • Stratolaunch |  |
תשעת השיגורים של הסטורן IB
סורת אל-ג'ומועה

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת יום השישי
 מספר הסורה:  62
 מספר פסוקים:  11
 מיקום:  אל מדינה
 ויקיטקסט:  סורת אל-ג'ומועה (תרגום רקנדורף)
 → סורת א-צףסורת אל-מֻנאפִקוּן ←
סורת אל-ג'ומועה (בערבית: سورة الْجُمُعَةِ, "יום השישי" או "הקהל") היא הסורה ה-62 בקוראן, והיא מונה 11 פסוקים. שמה של הסורה נגזר מפסוק 9.
סורה זו משתייכת לקבוצת סורות הנקראות "אל-מוסביחאת".
כמו כן, סורה זו מדגישה את חשיבותו של יום שישי למוסלמים.
תוכן הסורה

פסוקים 1–4 מבהירים שהדת היא מתנה וחסד מאללה לבני האדם, ושאין זה משפיע עליו בשום צורה אם הם שומרים על מצוותיו או לא. פסוקים 5–8 עוסקים באלו אשר לומדים ומשננים את כתבי הקודש אך לא מיישמים אותם, דבר אשר מוצג באור שלילי בפסוקים אלו. פסוקים 9–11 ממליצים למוסלמים לסגור את עסקיהם ולחדול מעבודתם בזמן תפילת יום השישי על מנת שיוכלו ללכת להתפלל את התפילה הזאת ביחד.
הערות שוליים

↑  Hebrew quran
↑  הקוראן / אלמוני/ת / צבי חיים הרמן רקנדורף - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
↑  TheLastDialogue, Surah Al Jumuah Summary, The Last Dialogue, ‏7 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  סורת אל ג'ומעה, באתר איסלאמיבלוג
1 2  Sura al-Jumu'a, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת א-צף | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-מונאפיקון |
| הסורה הקודמת: סורת א-צף | סורה 62 | הסורה הבאה: סורת אל-מונאפיקון |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 241156777  TDVİA: cuma-suresi  VIAF: 80157581576533780011   WorldCat (עם VIAF): 80157581576533780011
סטיב פוסט

| --- | --- |

 לידה:  22 באפריל 1944 ג'קסון, ארצות הברית 
 נהרג:  3 בספטמבר 2007 (בגיל 63) לימה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  האוניברסיטה הלאומית סן מרקוס  Garden Grove High School  אוניברסיטת סטנפורד  Olin Business School 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי של התעופה (2007)  עמית החברה הגאוגרפית המלכותית  מדליית זהב של FAI  פרס צופה הנשר הנכבד 
 www.stevefossett.com
 
סטיב פוסט (באנגלית: Steve Fossett; ‏נולד ב-22 באפריל 1944, נעלם ב-3 בספטמבר 2007 והוכרז כמת על פי החוק ב-15 בפברואר 2008) היה טייס, ימאי והרפתקן מארצות הברית. פוסט התעשר בזכות עבודתו בשירותים פיננסיים אך עיקר פרסומו נבע משיאי עולם רבים אותם קבע, בהם חמש הפעמים שהקיף את כדור הארץ ללא עצירה: בכדור פורח (הוא היה הראשון שעשה זאת לבדו), בשיט ובמטוס קטן. פוסט השיג 116 שיאים עולמיים בענפים שונים, מהם 60 עדיין קיימים נכון ל-2008.
ביוגרפיה

פוסט נולד בג'קסון טנסי, וגדל בגרדן גרוב, קליפורניה. כבר מנעוריו נודע כהרפתקן והתנסה בטיפוס הרים ושחייה למרחקים ארוכים בים הפתוח.
ביוגרפיה > קריירה בעסקים

פוסט למד כלכלה באוניברסיטת סטנפורד וב-1968, קיבל תואר MBA מבית ספר אולין לעסקים באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. הוא עבד בחברת IBM ולאחר מכן כיועץ בחברות דלויט טוש טומטצו ומרשל פילדס.
ב-1973 ביצע פוסט הסבה לתחום הפיננסים, תחילה עבד בחברת מריל לינץ' וב-1976 החל לעבוד בדרקסל בורנהם, שם הוא נהיה לחבר בבורסת האופציות של שיקגו (CBOE). ב-1980 התחיל להשכיר מקומות בבורסה לסוחרים אחרים, ויצר שתי חברות משלו, "מרת'ון סקיוריטיז" ו"לקוטה טריידינג".
ביוגרפיה > משפחתו

סטיב פוסט נשא את פגי ויהלנד לאשה ב-1968 ונשאר נשוי עד מותו. למשפחה היו בתים בביבר קריק, קולורדו ושיקגו, ובית לחופש בכרמל, קליפורניה.
ביוגרפיה > שיאים

סטיב פוסט מוכר בשל הרפתקאותיו שבהם שבר שיאים עולמיים בכדורים פורחים, מפרשיות, דאונים ומטוסים. היה לו ניסיון רב בטיסה באמצעים שונים, ולאחר שישה ניסיונות הפך ב-2002 לאדם הראשון שהקיף את כדור הארץ לבדו בכדור פורח ללא עצירה. פוסט ושותפו לטיסה, טרי דלור, שברו 10 מ-21 השיאים בדאונים במרחב הפתוח. במטוסי סילון מתוצרת ססנה הוא שבר שיאים לטיסות חוצות יבשות (אמריקה ואוסטרליה) וסביב העולם בכיוון המערבי בטיסה מתחת למהירות הקול. ב-2005 הקיף פוסט לבדו את כדור הארץ במטוס חד מנועי, ללא תדלוק באמצע, בתוך כ-67 שעות.
פוסט נודע כשייט מוכשר במיוחד, במהלך חייו שבר 23 שיאי עולם רשמיים ותשעה שיאי מרחק. בתחילת 2004 שבר את שיא העולם להקפה המהירה ביותר של כדור הארץ במפרשית, עם צוות של 13 איש.
ביוגרפיה > מותו

פוסט הוכרז כנעדר לאחר שלא שב מטיסה מעל המדבר הגדול במדינת נבדה שערך ב-3 בספטמבר 2007. לאחר יותר מחודש של חיפושים, פוסט ומטוסו לא נמצאו. החיפושים על ידי פטרול האוויר האזרחי (CAP) הופסקו ב-2 באוקטובר 2007. ב-26 בנובמבר ביקשה אשתו של פוסט להכריז עליו כמת, וכך נעשה ב-15 בפברואר 2008. ב-1 באוקטובר 2008 אותרו שרידי מטוסו של פוסט בסיירה נבדה. גופתו לא נמצאה, רק ארבעה שברי עצמות שבבדיקת סמני DNA הוכח כי הן שייכות לסטיב פוסט.
לקריאה נוספת

Chasing the Wind: The Autobiography of Steve Fossett, 2006
סבאס

| --- | --- |

דמותו של סבאס, מעיטור מימי הביניים
 לידה:  439 האימפריה הביזנטית קפדוקיה, האימפריה הביזנטית
 פטירה:  5 בדצמבר 532 (בגיל 93 בערך) האימפריה הביזנטית נחל קדרון, האימפריה הביזנטית
 מקום פולחן עיקרי:  מנזר מר סבא
 חג:  5 בדצמבר
סבאס, או בכינויו מר סבא, היה אחת הדמויות החשובות בתנועת הנזירות שבמדבר יהודה, בתקופה הביזנטית. סבאס היה תלמידו של אותימיוס. הוא הקים מנזרים רבים (לאורות וקוינוביונים) ושימש כנציג הכנסייה בארץ ישראל בחצר המלוכה הביזנטית. מנזרו הגדול והמפורסם ביותר מנזר מר סבא, הוא אחד המנזרים העתיקים בעולם. קובץ החוקים שהנהיג במנזריו הפך ברבות הימים לטיפיקון, המשמש עד ימינו.
תולדות חייו

מידע מפורט אודות חייו של סבאס מצוי הודות להגיוגרפיה שכתב תלמידו קירילוס מסקיתופוליס (סקיתופוליס היה שמה של בית שאן).
תולדות חייו > ביוגרפיה מול הגיוגרפיה

מטבעה, הגיוגרפיה, בניגוד לביוגרפיה, נוטה לפאר את מושא כתיבתה אך בכתביו של קירילוס ניתן למצוא חריגות מכך: תיאור מרד נזירים שאירע במנזרו של סבאס, ציון העובדה שהיה פוזל, ופעמים בהן סבאס תואר כזללן. תאורים אלו, שאינם מציגים את סבאס באור חיובי דווקא, מאפשרים לבדוק את אמינותם של פרטים אחרים המצוינים בהגיוגרפיה. את ההגיוגרפיה כתב קירילוס שנים מועטות לאחר מותו של סבאס, ועדויות רבות קיבל ממקור ראשון (בצעירותו אף הכיר את סבאס עצמו).
תולדות חייו > ילדותו

סבאס נולד בשנת 439 בקפדוקיה שבאסיה הקטנה, והיה בן למשפחה נוצרית מיוחסת. אביו יוהנס היה איש צבא ביזנטי וכאשר היה סבאס בן חמש, יצאו אביו ואימו סופיה עם יחידתו של אביו לאלכסנדריה, וסבאס הופקד בבית דודו מצד אימו. סבאס ברח מדודו לדוד אחר (מצד אביו) והתגורר אצלו. כשהגיע לגיל שמונה, פרץ סכסוך בין דודיו לגבי ירושתו של סבאס (אין הכוונה לרכוש הוריו, אלא לכסף שהוריו השאירו על מנת לטפל בו בהיעדרם) והוא עבר למנזר, קוינוביוני באופיו ממסורת הנזירים של בזיליוס, מנזר שעסק גם בחינוך ילדים. במנזר למד את אורח חיי הנזירים, הראה שקדנות רבה ותוך זמן קצר הכיר את כל פרקי תהילים בעל פה. הוא התמיד והאריך בצומות ובתענית, מיעט בשינה והיה הראשון להתייצב לתפילות ואחרון לעוזבן.
בגיל 18 פנה אל ראש המנזר בבקשה לעזוב את המקום כדי לעלות לירושלים. ראש המנזר הסכים רק לאחר שפקד אותו בחלום חזון ובו הצטווה להעתר לבקשתו של סבאס.
תולדות חייו > שנותיו הראשונות בירושלים

בשנת 456 הגיע סבאס לירושלים ונקלט באחד מהחשובים והמכובדים שבמנזריה. בקיאותו בחיי המנזר והכרת פסוקי התהילים אפשרו לו לבחור בחיים נוחים עם ביטחון כלכלי באחד ממנזרי ירושלים כקריין או בעבודה אחרת, אך סבאס דחה הצעות אלו, וביקש להצטרף למנזרו של אותימיוס. למרות היכרותו עם כתבי הקודש והניסיון שצבר מילדותו, הוא נדחה, בעיקר בשל העובדה כי לא היה לו זקן. חתימת זקן כתנאי להצטרפות ללאורה לא נבעה מטעמים קוסמטיים: חייו של נזיר בלאורה קשים ודורשים בגרות וניסיון חיים רב, וקיום הזקן מעיד על גילו של הנזיר ומשמש מעין מדד לניסיון חייו. אותימיוס הפנה את סבאס למנזר של תלמידו תיאוקטיסטוס.
תולדות חייו > תקופת שהייתו במנזר תיאוקטיסטוס

תחילה חי סבאס במנזר תיאוקטיסטוס וניהל בו אורח חיים קוינוביוני. מאוחר יותר פרש לתא משלו וחי למעשה בבדידות. הוא הכין את עצמו לחיי פרישות, ובין הכנות אלה, חי בבדידות מוחלטת וערך צומות למשך חמישה ימים בשבוע. רק בסופי השבוע היה נפגש עם שאר יושבי המנזר. בהמשך הצטרף לאותימיוס עצמו למסעות תענית במדבר, ובאחד מהם אף התיבש ואיבד את הכרתו, ואותימיוס החיה את נפשו.
תולדות חייו > יציאתו למדבר

לאחר מות אותימיוס יצא סבאס כשהוא בן 44 למדבר וחי בבדידות מוחלטת, למעט ביקורים בודדים של נזירים נוספים. לתקופה זו חשיבות במספר מובנים:
הסתגלות והכרה לאורח החיים במדבר: מיומנויות כמו השגת מים, מזון, התגוננות מפני חיות טורפות או ארסיות.
היטמעות והיכרות עם יתר האוכלוסייה באזור - שבטים נודדים, חלקם שודדים או עוינים.
התמודדות עם קשיים נפשיים וגופניים כתוצאה מאורח חיי נזיר במדבר (בדידות, צומות ארוכים, תפילות ארוכות).
בהגיוגרפיה של סבאס מתוארים לאורך תקופה זו ניסים שונים שסייעו לו בהתמודדות, והבליטו בכך את היותו קדוש ואת החסד האלוהי ששרה עליו. לאחר ארבע שנים, בעודו עומד על הר מונטר, נחזה אליו מלאך ששלח אותו להתיישב בנחל קדרון, וסבאס התיישב במערה שמצא במצוקי הנחל. חשיבות נוספת לתקופת ההתבודדות היא יצירת מוניטין לנזיר המתבודד. במהלך תקופה זו הצטרפו לסבאס, לפרקים, נזירים אחרים למשך תקופות קצרות. מאוחר יותר הצטרפו אליו נזירים משוטטים נוספים, וכך נוצר הגרעין הראשון ל"לאורה הגדולה" של סבאס. סבאס הוכתר לארכימנדריט, האחראי על כל נזירי הלאורות והמתבודדים. הוא בנה ארבע לאורות וחמישה קוינוביה במדבר יהודה. שני מנזרים בנה סבאס מחוץ למדבר יהודה, האחד ליד נהר הירמוך והאחר ליד ניקופוליס (אמאוס), וכן הקים אכסניות לנזיריו ביריחו ובירושלים.
סבאס כקדוש וכמחולל ניסים

אזכור ראשון לנס בו היה מעורב סבאס היה בילדותו, במנזר בטורקיה: בגדיו של אופה הלחם נשכחו בתוך התנור, וכשגילה האופה היכן בגדיו היה התנור חם מאוד. סבאס נכנס אל התנור והוציא את הבגדים, וכל זאת מבלי להפגע. בתקופת ישיבתו במדבר מיוחסים לו ניסים שונים כמו מציאת מעיין או יצירתו, הורדת גשם, ריפוי חולים, יכולת נבואית, הפיכת חומץ ליין, ועוד. שבטים נודדים ויישובים בסביבת מנזרו של סבאס היו תורמים דרך קבע למנזר, חלקם כתמורה על ניסים שביצע עבורם, כמו ריפוי חולים, תפילות להצלחתם, או יחסו לפרישת חסותו עליהם יכולות מגנות. לדוגמה, ידוע כי תושבי מידבא היו שולחים לו תרומות של קטניות וחיטה, בשל כך שריפא את אחד מראשי המשפחות בעיר.
דעותיו של סבאס בנושאים דתיים

בחירת אותימיוס כמורהו הרוחני, מעבר לבחירת אורח חיים של נזיר במדבר, הייתה גם לקיחת צד בוויכוח עמוק שקרע את הכנסייה, והגיע לשיאו בועידת כלקדון. אותימיוס, בדעת מיעוט, התנגד למונופיזיטיזם ולאוריגנס ובחר בצד הכלקדוני, וסבאס על ידי הצטרפות אליו בחר בצד זה גם הוא. סבאס נטה לאופי אורתודוקסי, וראה את אורח החיים הסגפני כדרך עבודת האל ללא התעסקות בדקויות פילוסופיות.
ראו גם

נזורה במדבר יהודה
לקריאה נוספת

יוסף פטריך, "נזירות מדבר יהודה בתקופה הביזנטית", הוצאת יד בן צבי.
יזהר הירשפלד, "המדבר של העיר הקדושה", הוצאת יד בן צבי.
לאה ד' סגני קירילוס מסקיתופוליס - חיי נזירים במדבר יהודה, יד בן צבי – ירושלים, 2005
קברו של סבאס בתוך המנזר
פנים הקבר
סורת אל-חאקה

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת שעת האמת
 מספר הסורה:  69
 מספר פסוקים:  52
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  אל-חאקה (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-קלםסורת אל-מעארג' ←
סורת אל-חאקה (בערבית: سورة الحاقة) היא הסורה ה-69 בקוראן, המורכבת מ-52 פסוקים.
الحاقة
תוכן הסורה

פסוקים 1–3 עוסקים ביום הדין.
פסוקים 4–8 עוסקים באומות קדומות, ובעיקר בשבטים עאד ות'מוד.
פסוקים 9–12 מדברים על פרעה.
פסוקים 13–18 עוסקים במאורעות שיתרחשו לכאורה ביום הדין.
פסוקים 19–37 עוסקים בתורת הגמול.
במסורת האסלאמית

השיעים מאמינים כי קריאת סורת אל-חאקה שומרת על אמונתו של המאמין, ושקריאתה של סורה זו על ידי אישה בהיריון יכול לשמור ולהגן על העובר שברחמה.
הערות שוליים

↑  Surah al-Haqqa, Chapter 69, Al-Islam.org, ‏24 בינואר 2014 (באנגלית)
↑  Sura al-Haqqa, WikiShia (באנגלית)
↑  Ṣadūq, Thawāb al-aʿmāl, עמ' 119
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-קלם | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-מעארג' |
| הסורה הקודמת: סורת אל-קלם | סורה 69 | הסורה הבאה: סורת אל-מעארג' |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010327359905171  SUDOC: 241157455  TDVİA: hakka-suresi  VIAF: 4957159477919527990002   WorldCat (עם VIAF): 4957159477919527990002
סטורנין אלאגבה

סטורנין אלאגבה (בצרפתית: Saturnin Allagbé; נולד ב-22 בנובמבר 1993) הוא כדורגלן בניני המשחק בעמדת השוער בבוטב וראטסה.
קריירה

אלאגבה, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל קוטונו וכאשר הגיע לגיל 17, אלאגבה הצטרף לקבוצה הבוגרת.
בקיץ 2014, אלאגבה הצטרף לשאמור ניור. רק ב-15 באפריל 2016, אלאגבה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד רד סטאר. עם השנים, הפך אלאגבה לשוער הראשון של המועדון. בנובמבר 2019, אלאגבה נפצע בקרסול ונעדר כחודשיים מהמועדון.
ב-2 באוקטובר 2020, אלאגבה חתם בדיז'ון מליגת העל הצרפתית, במדיה רשם 5 הופעות בליגה.
ב-22 ביולי 2021, אלאגבה הושאל לוואלנסיין עד לסיום העונה, אך חזר לדיז'ון ב-10 בינואר.
בקיץ 2024 חתם בבוטב וראטסה מליגת העל הבולגרית.
קריירה בינלאומית

ב-9 בפברואר 2011, אלאגבה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בנין, בהפסד 3-2 ללוב.
סורת אל-ואקעה

| --- | --- |
שם ומספר הסורה בערבית
שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  "הממהר לבוא" או "המאורע הבלתי נמנע"
 מספר הסורה:  56
 מספר פסוקים:  96
 → סורת א-רחמןסורת אל-חדיד ←
סורת אל-ואקעה (בערבית: سورة الواقعة, "הממהר לבוא" או "המאורע הבלתי נמנע") היא הסורה ה-56 בקוראן.
הסורה מונה 96 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק הראשון
תוכן הסורה

פסוקים 1–10 מתארים את האנושות מתחלקת לשלוש קבוצות ביום הדין.
פסוקים 11–56 מתארים את מה שיעלה בגורלם של כל אחת מהקבוצות שהוזכרה בעשרת הפסוקים הראשונים.
פסוקים 57–94 מתמקדים בטיעונים המאששים לכאורה את התרחשותה העתידית של תחיית המתים.
פסוקים 95–96 אומרים שהתרחשותו העתידית של יום הדין היא דבר וודאי.
במסורת האסלאמית

על פי ג'עפר א-צאדק, אדם שקורא את הסורה הזאת בכל יום שישי בערב, אללה יאהב אותו ויגרום לאנשים לאהוב אותו.
הערות שוליים

↑  56. Surah Al-Waqiah - The Event (سورة الواقعة), Door to Deen (באנגלית)
↑  הקוראן / אלמוני/ת / צבי חיים הרמן רקנדורף - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
↑  Hebrew_Quran
↑  Surah Al-Waqi'ah [56], Surah Al-Waqi'ah [56] (באנגלית)
↑  Talal Itani, Quran in English - Clear and Easy to Read.. (באנגלית)
↑  TheLastDialogue, Surah Al Waqiah Summary, The Last Dialogue, ‏7 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  Sura al-Waqi'a, WikiShia (באנגלית)
↑  Surah al-Waqi‘a, Chapter 56, Verses 1 - 40, Al-Islam.org, ‏24 בינואר 2014 (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת א-רחמן | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-חדיד |
| הסורה הקודמת: סורת א-רחמן | סורה 56 | הסורה הבאה: סורת אל-חדיד |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010327356805171  GND: 1083039032  LCCN: n85235882  SUDOC: 241155428  TDVİA: vakia-suresi  VIAF: 181882537   WorldCat (עם VIAF): 181882537
סנוסים

| --- | --- |
הדגל המסורתי של הסנוסים, שימש כבסיס לדגל לוב
 מדינה:  אמירות קירנאיקה, טריפוליטניה, ממלכת לוב 
 מייסדים:  סעיד מחמד אל סנוסי 
 תקופת הפעילות:  1837 – 1 בספטמבר 1969 (כ־132 שנים) 
 
המסדר הסנוסי (ערבית: السنوسية) הוא תנועה שהוקמה בשנת 1837 במכה על ידי מחמד אל סנוסי (1791–1859) (אנ'). אל סנוסי, שהיה אלג'יראי שהגיע למכה, הטיף לחזרה לאסלאם "הטהור", כפי שהיה בימי האבות (הסלף). תומכיו היו מאזור לוב.
בין השנים 1902–1913 נלחמו הסנוסים בצרפתים אשר פלשו לסהרה. בשנת 1911 חברו בני המסדר לעות'מאנים ומעצמות המרכז נגד הפלישה האיטלקית ללוב, ובמרוצת מלחמת העולם הראשונה, התמרדו נגד הכוחות הבריטיים במצרים, מרד שהחל בנובמבר 1915, ודוכא במהלך 1916 על ידי הבריטים.
הסנוסים הנהיגו את ההתנגדות לכיבוש של בניטו מוסוליני שתחילתו ב-1922 וכך עד 1943. במלחמת העולם השנייה תמכו בבריטניה וסייעו לבעלות הברית מול איטליה וגרמניה. במערכות אלה סבלו אבדות קשות. אידריס הראשון היה ראש הסנוסים שנשא בתואר מלך המדינה.
צאצאיהם של בני המסדר שלטו בלוב עד שנת 1969, עת הופל משטרם על ידי מועמר קדאפי.