stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוליטיזציה של המדע

פוליטיזציה של המדע, במובן הצר ביותר, מתרחשת כאשר גורמי ממשל מממנים מחקרים מדעיים, אולם השימוש הרווח במושג זה, נועד לתאר ביצוע של מניפולציה בנתונים מדעיים עבור רווח פוליטי. פוליטיזציה של המדע מתרחשת כאשר גורמים של הממשל, קבוצות אינטרס או עסקנים משתמשים באמצעים כלכליים או חוקיים על מנת להשפיע על ממצאי מחקר מדעי, או על האופן בו המחקר מוצג או מתפרש. פעולה זו עשויה להשפיע לרעה על החופש האקדמי, על החופש המדעי (אנ'), על מוסדות המדע ואף על הדמוקרטיה. פוליטיזציה של המדע אינה אפשרית ללא שיתוף פעולה של מדענים.
רקע

כאשר עולה הצורך לקבל הכרעה, המדע עשוי להציע מידה של ודאות באשר להחלטה או לפעולה שיש לקבל, אך פעמים רבות הוא לא יכול להציע ערבות מוחלטת. ארגונים וגורמים בעלי עניין, מנצלים עובדה זו על מנת למשוך יותר תשומת לב לגישות עליהן ערערו ראיות מדעיות, ובמקום להדגיש את המסקנות הסבירות ביותר מבחינה מדעית, הם טוענים כי אפילו המסקנות הסבירות ביותר אינן וודאיות. כלי התקשורת, המשרתים לעיתים את בעלי האינטרס, שואפים לאזן בין הגישה שנתמכת בראיות מדעיות לבין הגישה שאינה נתמכת בראיות מדעיות, ובכך יוצרים תודעה כוזבת. לדוגמה: הקמפיין התקשורתי 'למדו את המחלוקת' (אנ') של תנועת התכנון התבוני, המבקש לזרוע ספקות בהסברים אבולוציוניים וללמד גם את תיאורית התכנון התבוני. בנוסף, נעשה שימוש בטכניקה רטורית המנסה להעביר את נטל ההוכחה לצד השני. לוביסטים של תעשיית הסיגריות (אנ') נלחמים ברגולציות באמצעות הטענה שהראיות נגד עישון אינן חד משמעיות. הפיזיקאי, ויליאם הפר (אנ') טוען כי על הציבור להטיל ספק במדענים שאינם מוכנים לחשוף את המתודולוגיה או את הממצאים שלהם לביקורת.
דוגמאות > טבק וסרטן

בשנות החמישים של המאה העשרים, הקונצנזוס המדעי גרס כי עישון גורם לסרטן ריאות, אולם תעשיית הטבק נאבקה בממצאים אלו – גם בזירה הציבורית וגם בזירה המדעית. חברות הטבק מימנו צוותי חשיבה וקבוצות לחץ, פצחו בקמפיינים להרגעת הציבור, הפיצו פרסומות בכתבי עת רפואיים, והציעו הסברים אחרים לסרטן הריאות, כגון זיהום אוויר, אזבסט וציפורי מחמד. במטרה לדחות את הרגולציות, הן קראו לקיים מחקרים נוספים בטענה כי אין ודאות גמורה. לוביסטים ניסו לפגוע במהימנות המדענים המעורבים על ידי יצירת ספק והפעלת מניפולציות של הדיון בסוגיה. הם הכפישו את המדענים המעורבים, חלקו על הממצאים שלהם, ויצרו מחלוקת לכאורה על ידי קידום טענות שסתרו את המחקר מדעי. "ספק הוא המוצר שלנו", התגאה תזכיר תעשייה ידוע לשמצה בשנת 1969. ספק זה הגן על תעשיית הטבק מהתדיינות משפטית ורגולציה במשך עשרות שנים.
דוגמאות > ממשל בוש

ממשל בוש נחשב בקרב הקהילה המדעית לממשל מאוד לא ידידותי למדע. באפריל 2009, שלושה חודשים לאחר השבעתו לכהונת נשיאותו הראשונה, נאם ברק אובמה באקדמיה הלאומית למדעים ואמר: "ראינו איך היושרה המדעית התערערה, ואיך המחקר המדעי עבר פוליטיזציה במטרה לקדם אג'נדות אידאולוגיות". במהלך כהונתו של ג'ורג' בוש, ארגונים מדעיים רבים הביעו את חששם כי האידאולוגיה הפוליטית מאיימת על הסמכות המדעית. בשנת 2004, איגוד המדענים המודאגים (אנ') פרסם דו"ח בשם 'יושרה מדעית בקביעת מדיניות – חקירת השימוש לרעה במדע בממשל בוש'. בדו"ח נאמר כי ממשל בוש העלים או עיוות אנליזות מדעיות של סוכנויות פדרליות על מנת להתאים את הממצאים המדעיים למדיניות של הממשל. בנוסף, טען האיגוד, כי אי סדרים במינוי יועצים מדעיים, הפר את האיזון העדין בין הגופים השונים, ויצר ניגוד עניינים. מנכ"ל האיגוד טען כי ישנם דו"חות מדעיים ששוכתבו, דו"חות שלא פורסמו לציבור, דו"חות שהממצאים בהם שונו ודו"חות שהממשל התעלם מהם לחלוטין. עצומה, עליה חתמו 15,000 מדענים, מתוכם 52 חתני פרס נובל ו-63 זוכי המדליה הלאומית למדעים, הצהירה כי: "כאשר הידע המדעי מצוי בקונפליקט עם המטרות הפוליטיות, הממשל לעיתים קרובות מבצע מניפולציות בתהליך הקובע באיזה אופן ממצאים מדעיים ייקחו חלק בקבלת ההחלטות. דבר זה נעשה על ידי הצבת אנשי מקצוע שאינם כשירים או שהם נמצאים בניגוד אינטרסים מובהק. הממשל לעיתים מציג ממצאים מדעיים באופן מעוות שמטעה את הציבור לגבי השלכות המדיניות".
דוגמאות > התחממות גלובלית

אף על פי שיש קונצנזוס מדעי שבני האדם גורמים להתחממות הגלובלית, הפוליטיקה של ההתחממות הגלובלית בשילוב עם חלק מהדיון בתקשורת הפופולרית, גרמו להאטת המאמצים הגלובליים למניעת התחממות נוספת בעתיד. בשנת 1994, על פי מזכר שהודלף, האסטרטג הרפובליקני, פרנק לונץ, יעץ לחברי המפלגה הרפובליקנית, בכל הקשור לשינוי האקלים, כי " צריך להמשיך להדגיש את חוסר הודאות המדעית כנושא עיקרי" ו"לקרוא תיגר על המדע" על ידי "גיוס מומחים מהצד שלנו". מגוון גופים, ציבוריים ופרטיים כאחד, השקיעו מאמצים רבים להמעיט בחשיבות של תופעת שינוי האקלים בשיח הציבורי. הנשיא לשעבר של האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, ד"ר פרידריך זייץ, עמד בראש גופים כגון "פרויקט מדיניות המדע והסביבה" ומכון ג'ורג' סי מרשל, שעשו לכאורה מאמצים מכוונים כדי "לטשטש" את העדויות על התחממות כדור הארץ. זייץ אמר בשנת 1980 כי "התחממות כדור הארץ היא הרבה יותר עניין של פוליטיקה מאשר של אקלים". זייץ חיבר את "עצומת אורגון", מסמך שפורסם במשותף על ידי מכון מרשל והמכון למדע והרפואה של אורגון, שהביעה התנגדות לפרוטוקול קיוטו. ג'ורג' מונביו כתב ב"הגרדיאן" כי עצומה זו, אותה הוא מבקר כמטעה וקשורה למימון מהתעשייה, "צוטטה על ידי כמעט כל עיתונאי שטוען כי שינוי האקלים הוא מיתוס.
החברה המלכותית ערכה סקר שמצא כי חברת 'אקסון מוביל' נתנה 2.9 מיליון דולרים לקבוצות אמריקאיות עבור הפצת מידע מוטעה לציבור על שינוי האקלים, 39 מתוכן "סילפו את המדע של שינוי האקלים על ידי הכחשה מוחלטת של הראיות". בשנת 2006, החברה המלכותית פרסמה דרישה מחברת 'אקסון מוביל' להפסיק את מימון הכחשת שינוי אקלים. 'אקסון מוביל' הכחישה את ההאשמות כי היא מנסה להטעות את הציבור על התחממות כדור הארץ. בין השנים 1989–2002 קואליציית האקלים העולמית, קבוצה של עסקים בעיקר מארצות הברית, השתמשה בטקטיקות שתדלנות ויחסי ציבור אגרסיביות על מנת להתנגד לפעולות להפחתת פליטות גזי החממה ולהילחם בפרוטוקול קיוטו. הקואליציה מומנה על ידי תאגידים גדולים וקבוצות סחר מתעשיות הנפט, הפחם והמכוניות. בתחילת 2013, הגרדיאן חשף כי שתי קרנות, Donors Trust ו-Donors Capital Fund, מימנו 102 צוותי חשיבה וקבוצות פעילים בהיקף של 118 מיליון $ בין 2002–2010. התורמים השמרנים לקרנות אלה מייצגים קשת רחבה של דעות מהימין האמריקני שמצאו מכנה משותף בהתנגדות לקיצוץ בפליטת גזי חממה. הכסף זרם לגופים הקשורים למפלגה הרפובליקנית ושימש בין השאר למתקפה על אל גור, למלחמה ביוזמות הסביבתיות של ברק אובמה, ולהריסת כל סיכוי לפעולה בקונגרס כנגד שינוי האקלים. הכסף מימן רשת עצומה של גופי חשיבה וקבוצות פעולה שעבדו להגדיר מחדש את שינוי האקלים מעובדה מדעית נייטרלית לנושא במחלוקת. בשנת 2005, הניו יורק טיימס דיווח כי פיליפ קוני, לוביסט לשעבר של חברות נפט וגז, ראש צוות האקלים במכון הנפט האמריקאי וראש צוות המועצה לאיכות הסביבה של הנשיא ג'ורג' בוש, "ערך שוב ושוב דיווחי אקלים ממשלתיים באופן שהצניע את הקשר בין פליטות פחמן והתחממות כדור הארץ, על פי מסמכים פנימיים". שרון בגלי דווח בניוזוויק כי קוני "ערך דוח משנת 2002 על מדע האקלים על ידי פיזור ביטויים כגון 'חוסר ההבנה' ו'אי ודאות משמעותית.'" באחד הדוח"ות הוא מחק פרק שלם העוסק באקלים.
ראו גם

אגנוטולוגיה
סוחרי הספק
ספין תקשורתי
מסגור
תאוריית קשר
אינדוקטרינציה
צייטגייסט (סרט)
בליפ
תרופה פסיכיאטרית
רפואה אלטרנטיבית
לקריאה נוספת

Michael Gough, (2003). Politicizing Science: The Alchemy of Policymaking, George C. Marshall Institute
Mooney Chris, (2005). The Republican War on Science
Sam Kean, (2017). The Soviet Era’s Deadliest Scientist Is Regaining Popularity in Russia. https://www.theatlantic.com/science/archive/2017/12/trofim-lysenko-soviet-union-russia/548786/
הערות שוליים

↑  Roger Pielke Jr., When Scientists Politicize Science: Making Sense of Controversy over "The Skeptical Environmentalist", Environmental Science & Policy, 7, 2004
↑  The Politics of Science, The Center for Science and Technology Policy Research
↑  William R. Freudenburg, Scientific Certainty Argumentation Methods (SCAMs): Science and the Politics of Doubt, Sociological Inquiry
Vol. 78, No. 1, February 2008, 2–38
↑  John Horgan, Political Science, The New York Times, December 18, 2005
↑  William Happer, Harmful Politicization of Science, in Politicizing science : the alchemy of policymaking / edited by Michael Gough, Stanford, CA : Hoover Institution Press 2003
↑  Semyon Reznik, Victor Fet, The destructive role of Trofim Lysenko in Russian Science, European journal of human genetics: EJHG 27, 2019-09, עמ' 1324–1325 doi: 10.1038/s41431-019-0422-5
↑  גנטיקה / נ"נ גרישקו, ל"נ דלונה ; מרוסית - ישראל רוזצויג | גרישקו, ניקולי ניקוליויץ, 1901-1964 (דלונה, ל. | דלונה, ל. ;רוזנצווייג, ישראל, 1902-1969 | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  Tobacco companies obstructed science, history professor says,Phys.org, Feb 19, 2007
↑  Gordon Gauchat, Politicization of Science in the Public Sphere. A Study of Public Trust in the United States, 1974 to 2010. University of North Carolina, Chapel Hill. American Sociological Association 2012
↑  2004 Scientist Statement on Restoring Scientific Integrity to Federal Policy Making, The Union of Concerned Scientists
↑  Prominent Statement Signatories, The Union of Concerned Scientists
↑  James Glanz, Scientists Accuse White House of Distorting Facts, The New York Times, February 18, 2004
פורום פעולת נשים

| --- | --- |
 פעילות:  קידום זכויות נשים
 מדינה:  פקיסטן 
 מטה הארגון:  קראצ'י
 סניפים:  אסלאמאבאד לאהור פשאוור היידראבאד מחוז סינד
 מייסדים:  נג'מה סדיק הינה ג'ילאני פארידה שהיד
 תקופת הפעילות:  1981–הווה (כ־44 שנים) 
 
פורום פעולת נשים (באנגלית: (Women’s Action Forum (WAF) הוא ארגון הפועל לקידום זכויות נשים בפקיסטן. WAF הוא הארגון הפמיניסטי והלובי לזכויות נשים הראשון, הפועל גם כפורום מרכז עבור ארגוני נשים אחרים.
היסטוריה

הפורום נוסד בקראצ'י בספטמבר 1981. WAF הוקם לראשונה כדי להגיב ליישום פקודות חדוד בחוק העונשין בפקיסטן, שנחקקו על ידי הדיקטטור הצבאי מוחמד זיא אל-חאק ב-1977, כחלק מתוכנית האסלאמיזציה של פקיסטן, או הפיכתה למדינת שריעה. החוקים הוסיפו לחוק העונשין פשעים חדשים, כגון ניאוף וסוגי יחסי מין אסורים. העונשים החדשים כללו סקילה למוות, הצלפות וכריתת איברים. חוקים אלו הרעו את מעמדן של נשים בחברה השמרנית בה לנשים מלכתחילה לא היה מעמד שוויוני. מטרת WAF הייתה לחזק את מעמדן של נשים בחברה.
היו שתי השפעות עיקריות על הכיוון של הקבוצה בעת הקמתה: העובדה שלא היו התארגנויות פמיניסטיות קיימות שהקבוצה יכלה להתחבר ולפעול עמן, וקיום המשטר הצבאי, אשר הגביל את התנועה של נשים והגישה שלהן למוסדות ולתקשורת. בגלל זה, הארגון היה בעיקר ראקטיבי - פעל בתגובה לסוגיות שעלו. על פי אניס הארון, אחת ממקימות WAF, האווירה הציבורית הייתה של איתגור כל אספקט של חייהן של נשים, בלבד: האם נשים יכולות להחזיק במשרות ציבוריות, האם וכמה נשים צריכות להתכסות, מה הזכויות של נשים במסגרת נישואים, ועוד. המרחב הציבורי התמלא בהלקאות ותליות ציבוריות, ושררה תחושה של פחד והפחדה.
שנה אחרי הקמת הארגון נפתחו סניפים גם בלאהור ובאסלאמאבאד, ומאז נוספו מרכזים בפשאוור ובהיידרבאד, במחוז סינד.
מייסדות הארגון הגיעו בעיקר מן המעמד הגבוה, היו בעלות השכלה, והבינו שהשינויים הפוליטיים המתרחשים בפקיסטן ירעו את מצבן. ואולם, אחר ייסוד הפורום, פועלו היה למען נשים מכל המגזרים. הוחלט שמבנה הארגון יהיה קולקטיב, בלתי היררכי, בו החלטות ומדיניות מתקבלות על ידי קונצנזוס.
מטרות

WAF היא עצמאית, אינה מקושרת לאף מפלגה ואינה ממומנת. מטרת הקבוצה היא להגן על, ולקדם כל אספקט של זכויות נשים וסוגיות קשורות לנשים בפקיסטן, ללא הבדל בין מעמדות, דתות, התקשרויות פוליטיות, או מוצא אתני.
בין הסוגיות שחברות הפורום עוסקות בהן הן: אפליה בחוק ובמשפט, הדרה מהתקשורת, מספורט ומפעילות תרבותית, קודי לבוש לנשים, אלימות נגד נשים, ובידודן של נשים והרחקתן מן מהמרחב הציבורי. הקבוצה מחויבת לבניית חברה המבוססת על עקרונות של צדק ודמוקרטיה, ומשלבת את מאבקיה עם מאבקיהם של מיעוטים ואוכלוסיות מדוכאות אחרות.
הערות שוליים

↑  Women's Action Forum (WAF)
1 2  Women empowerment: The spring of hope, Moniza Inam, Dawn, February 14, 2016
↑  (Women’s Action Forum (WAF - Women's Activism and Politics in Pakistan, Leena Z. Khan, Institute of Current World Affairs, June 2001
↑  Saigol, Dr. Rubina (במרץ 2016). "Feminism and the Women's Movement in Pakistan Actors, Debates and Strategies" (PDF). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Status of Women and the Women's Movement
↑  Remembering the Womens Action Forum, Daily Times, APRIL 24, 2016
עיוותי חשיבה

עיוותי חשיבה הם הטיות חשיבתיות המאופיינים בנטייה אקראית וסובייקטיבית של בני אדם לתפוס את המציאות או את השלכותיה באופן שגוי. זאת להבדיל מהטיות קוגניטיביות, הנחשבות מאפיין הטיה נורמלי ושיטתי של החשיבה האנושית. עיוותי חשיבה פתולוגיים מאפיינים אנשים הסובלים מדיכאון, הפרעות חרדה והפרעות נפשיות נוספות. במהלך טיפול, במיוחד במסגרת טיפול קוגניטיבי, המטופלים לומדים לזהות עיוותים בחשיבתם, לערער עליהם ולשנותם, כמו גם להיחשף בהדרגתיות לאירועים מעוררי ההפרעה בהתאם למודל הטיפול ההתנהגותי.
היסטוריה ומחקר

הבסיס התאורטי לעיוותי החשיבה הוא הגישה הביהביוריסטית והמודל הקוגניטיבי-התנהגותי. עיוותי החשיבה תוארו לראשונה על ידי הפסיכיאטר אהרון בק במהלך עבודתו עם מטופלים הסובלים בעיקר מדיכאון. בק שם לב, שאצל מטופליו קיימת נטייה לפרשנות שלילית של המציאות, שבאה לידי ביטוי במחשבות אוטומטיות, שהתבססו על דפוסי חשיבה כלליים ומכלילים על העולם ועל עצמם. בק הסיק מכך שעיוותי חשיבה הן אלו שגורמים לרגשות השליליים. בהמשך פיתח בק את מודל עיוותי החשיבה לתחום הפרעות חרדה וכן להפרעות נפשיות נוספות.
חשיבה ועיוותי חשיבה > שורשי העיוות

כאמור כל זיכרון מחובר בהיררכיה לזיכרון אחר שאותו הוא אמור לחזות בעת הצורך, ואם כן הזיכרון שאותו הוא חוזה הוא למעשה המהות שלו כי ממנו נובע הצורך לשמור אותו בזיכרון. המהות עצמו עשוי גם הוא להתבסס על זיכרון נוסף שמשמש כמהות שלו, וכך הלאה, כשהמהות השורשית הוא זיכרון מולד הנמצא בתחתית ההיררכיה ומכיל אירועים מולדים בסיסיים המהותיים להישרדות, כמו זיכרון המייצג תחושת צריבה שמתויג אינסטינקטיבית באופן שלילי. כמו גם זיכרון המייצג סכנה כלשהי ומתויג באופן מולד עם רגש הפחד. תפקידו של המהות השורשית הוא לסייע בהישרדות והתפתחות של הפרט. ומעצם היותו כזה מרכיבי הזיהוי שלו קבועים ואינם גמישים ללמידה כבשאר הזיכרונות הנמצאים מעליו בהיררכיה. למעשה לכל זיכרון יכול להיות יותר ממהות אחת. וכמו כן כל זיכרון יכול לשמש כמהות ליותר מזיכרון אחד. מה שאומר שהשרשרת ההיררכית עשויה גם להתפצל לרשת של מהויות ומהויות שורשיים.
באופן זה גם הפרעה רגשית שנוצרת בעת חשיפה לאירוע מקורו בהיררכיה של אירועים גורמי הפרעה. כלומר בחשש שהוא יגרום לאירועים שנמצאים מתחתיו בהיררכיה שגורמים בעצמם להפרעה. כך שכל אחד מהאירועים בהיררכיה מהווה את המהות ואת מקור ההפרעה לאירוע שמעליו. והאירוע שנמצא בתחתית ההיררכיה מהווה את המהות השורשית של כל ההפרעות שמעליו. לדוגמה: תלמיד שנמנע מהטיול השנתי עקב חרדה. כשהמהות שלו, קרי האירוע שאותו הוא גורם ומהווה את מקור החרדה עשוי להיות פחד גבהים שהוא עשוי להיתקף בו במהלך הטיול. ומקור ההפרעה של פחד הגבהים יכול לנבוע מחשש מנפילה מגובה. ומקור ההפרעה מנפילה מחשש מפציעה וכאב כתוצאה מהנפילה. כשהאירוע האחרון בהיררכיה, קרי הכאב, מהווה את המהות השורשית של ההפרעה.
חשיבה ועיוותי חשיבה > עיוות דו וחד ערכי

הפרעות הם בדרך כלל דו ערכיים, כלומר מלבד ההפרעה בעקבות חשיפה לאירוע, הפרעה כלשהי מופיעה גם בעת ההימנעות מהאירוע. לדוגמה תלמיד שנמנע מטיול שנתי עקב הפרעה רגשית עדיין ירגיש תסכול רב עקב ההימנעות מהטיול, אם כי ההימנעות במקרה זה עשוי להוות את האזור הבטוח ביותר מבחינתו. אולם אם נתבונן בסיטואציה של פחד הגבהים, שמהווה את הסיבה להימנעות אז במקרה זה יש מצד אחד את החשש מטיפוס הרים, ומצד שני הפרעה שמתעוררת גם כתוצאה מההימנעות מהטיפוס, למשל בגלל חשיפה ללעג מצד חבריו. ומכיוון שכך במקרה זה ההימנעות מהטיפוס לא בהכרח קלה עבורו יותר מהחשיפה לטיפוס, ומכאן הצורך להימנע מהטיול בכלל אל האזור הבטוח יותר.
כשהרגש הוא חד ערכי הוא בדרך כלל לא ייחשב להפרעה נפשית אלא למגבלה נפשית המונעת חשיפה לאירוע. למשל אם הימנעות מהטיול לא גורם לתלמיד תסכול רב הדבר יכול להיחשב כמגבלה בלבד. אולם גם רגש חד ערכי יהווה הפרעה במקרים בהם קיים מחסום פיזי כלשהו המונע את ההימנעות מהאירוע. למשל הפחד מהנפילה עשוי להיות חד ערכי אבל המחשבה שלא ניתן להימנע מהנפילה עשוי להניע את ההפרעה אם נמצאים בתוך האירוע. בדומה לכך גם החשש מפציעה שהוא חד ערכי אך לא ניתן בהכרח להימנע ממנו בעת הנפילה. דוגמה רלוונטית יותר להפרעה חד ערכית מסוג זה הוא מקרה של חולה שחרד למצבו, כשבמקביל הוא סבור שאין באפשרותו למנוע או לשפר את מצבו.
למידה ועיוותי חשיבה

הלמידה של הזיכרון הסמנטי והאירועי, כוללת קידוד זיכרון חדש, ולמידה של מערכותיו לאורך זמן, לצורך שדרוג יכולת ההתרעה שלו. עיוות חשיבה הוא תוצר של למידה שגויה או חסרה.
קידוד זיכרון חדש: תא זיכרון חדש נדרש אם לא נמצא תא שמתריע בעקבות קלט, או כשיש התרעה אך יש משוב שדוחה את ההתרעה. התא החדש יתבסס על המרכיבים שפעלו בעת הקלט, וימשיך להתקיים לטווח ארוך בתנאי שהשלכותיו מהותיים, כלומר שהוא גורם לאירועים שמתויגים בתחושות או ברגשות מהותיים. לדוגמה, אם התקבל קלט שמשמעותו מגע בפלטה חמה, והמגע גרם לתחושה של כוויה, אז התא החדש ייצג את המגע בפלטה ויתחבר באמצעות שלוחת חיזוי לתא שמייצג תחושת כוויה. התיוג הרגשי של התא החדש יהיה מרכיב שלילי של פחד שיתעורר וירתיע מבעוד מועד מהמגע, וכך ימנע את תחושת הכויה. תא חדש יכול להמשיך להתקיים גם אם לא נקלטו בו השלכות מיוחדות בעקבות הקלט זאת אם מתקיים שינון של הקלט. עם זאת כדי להביא את תא הזיכרון לכך שמרכיביו יגרמו להתרעה אובייקטיבית לחלוטין יידרש פרק זמן של למידה, שיכלול הוספת מרכיבי זיכרון רלוונטיים, והסרה של מרכיבים לא רלוונטיים. וכן שמרכיבי הזיכרון השכיחים יותר יהיו בעלי משקל גבוה יותר, והפחות שכיחים יהיו בעלי משקל נמוך יותר באופן שיוסבר להלן.
למידת זיהוי וחיזוי: כאשר תא קיים מקבל התרעה הוא כאמור שולח התרעת חיזוי לזיכרונות שאמורים להיגרם בעקבותיו ומייצגים את השלכותיו. ההשלכות של האירוע הם המהות שלו ומהם נובע מלכתחילה הצורך לשמור את האירוע בזיכרון. ולכן רק אם ההשלכות התממשו בעקבות התרעת החיזוי שלו ניתן לקבוע שהוא אכן התרחש ושההתרעה בו הייתה אובייקטיבית. ואכן למידת הזיכרון לאחר ההתרעה מתבסס על משוב חוזר מההשלכות, המשוב מתקבל במסלול הולכה אחורנית, כלומר בכיוון ההפוך ממסלול ההתרעה, במטרה לעדכן את מרכיבי הזיכרון שלו באשר לתוצאה. כך שאם ההשלכות התממשו בעקבות האירוע מתקבל משוב המאשר את ההתרעה בו, כשבמצב זה יש חיזוק של מרכיבי החיזוי והזיהוי המעוררים שלו שפעלו וגרמו להתרעה, והחלשה של המרכיבים המעכבים שניסו לעכב את ההתרעה. ואם הקלט כלל גם מרכיבים חדשים הם יוספו כמרכיבים מעוררים. ואם ההשלכות לא התרחשו מתקבל משוב הדוחה את ההתרעה, ובעקבותיו חיזוק של המעכבים שפעלו ומנעו את ההתרעה, והחלשה של המעוררים שניסו לגרום להתרעה. ואם הקלט כלל גם מרכיבים חדשים הם יוספו כמרכיבים מעכבים.
למידת תיוג רגשי: בעת התרעת זיהוי\חיזוי בזיכרון יש כאמור גם התרעה של התיוג הרגשי המשויך לזיכרון. למידת התיוג הרגשי מתבסס על זיכרונות אחרים שקבלו התרעה לאחר קבלת ההתרעה בזיכרון הנוכחי, דבר שמעניק סיכוי סביר שהם השלכותיו. ולכן הסכימה של התיוגים הרגשיים של אותם זיכרונות משמש כמשוב אובייקטיבי ללמידת התיוג הרגשי של הזיכרון הנוכחי. כך שאם סכימת התיוגים החיוביים גבוה מסכימת השליליים, אז יתבצע חיזוק חיובי למרכיב המייצג את התיוג הרגשי החיובי והחלשה למרכיב שמייצג את התיוג השלילי, ואם סכימת השליליים גבוה מסכימת החיוביים אז יתבצע חיזוק למרכיב שמייצג את התיוג השלילי והחלשה למרכיב שמייצג את התיוג החיובי. כמו כן אם יש סכימה של סוג רגש חיובי\שלילי שלא קיים עדיין בתיוג של הזיכרון הוא יתווסף כתיוג רגשי נוסף לזיכרון.
למידה ועיוותי חשיבה > הכללה ועיוותי חשיבה

| --- | --- |
 :  ראו גם – הכללה נמהרת
אמנם מצד אחד הלמידה משפרת את תפיסת המציאות ואת תיוגו באמצעות התאמה של מרכיבי הזיכרון ומשקלם לזיכרון הלומד. מצד שני למידה אופטימלית דורשת כאמור חשיפה חוזרת ונשנית לאירוע הנלמד לאורך זמן, כשלבינתיים הלמידה מתבצעת על בסיס הכללה של מרכיבים מאובייקט שדומה לזיכרון החדש שעשויים במידה מסוימת להתאים גם לזיכרון החדש. תכונת ההכללה הכרחית אמנם לצורך הישרדות והתפתחות של הפרט. כי לולא ההכללה לא ניתן היה לדעת מה הן הסכנות הטמונות באירוע, או מה ניתן לעשות בו. אך אף על פי שבדרך כלל שני זיכרונות בעלי מכנה משותף עשויים להיות דומים זה לזה, הדבר נכון רק באופן חלקי. כשבמידה רבה למידה זו טומנת בחובה גם הכללת יתר שעשויה לגרום להתרעות שווא ובמקרים מסוימים עקב כך גם להפרעה נפשית כתוצאה מהרגש השלילי הנובע מהתיוג השלילי. התיוג השלילי עלול גם להקשות על החשיפה לאירוע ולגרום להימנעות מאירועים שעשויים לכלול את האירוע הבעייתי, מה שעשוי למנוע את הלמידה ההתנהגותית ולהנציח את עיוותי החשיבה שימשיכו להזין את ההפרעה.
עיוות לא מטופל שגורם להפרעה נפשית נקודתית, עשוי בהמשך להתרחב לסכמה של עיוותים כלפי מגוון זיכרונות חדשים דומים שיתבבסו על הכללה מהזיכרון המעוות, ועל ידי כך לגרום להפרעה נפשית מוכללת כלפי כלל הסכמה. הכללת יתר מהווה אם כן גורם מרכזי לעיוותי חשיבה. אם כי גם למידה קוגניטיבית מהוראה עשויה לגרום לעיוותי חשיבה, בעיקר כאשר הפרט נתון במסגרת של אנשים שבעצמם סובלים מעיוותי חשיבה ולומד מהם.
תיקון עיוותי חשיבה

תיקון חשיבה הוא תהליך למידה אובייקטיבי יזום, מודרך או עצמאי, של זיכרונות בהם קיים עיוות חשיבה לפחות באחד ממערכות ההתרעה. במהלכו מתבצע חיזוק או החלשה של מרכיבי זיכרון קיימים, או גם קידוד של מרכיבים חדשים. דבר המתאפשר הודות לתכונות הפלסטיות המאפיינות את תאי העצב. להוציא מערכות התרעה מולדות שאינן ניתנות ללמידה כמו האירוע השורשי בו מערכות הזיהוי והתיוג הם הישרדותיים ולכן אינם פלסטיים. בהם התיקון יבוצע בעיקר במערכת החיזוי המקשר את האירוע השורשי לאירוע שמעליו. תיקון השורש עשוי למנוע עיוותי חשיבה בכל האירועים שמעליו בהיררכיה שהוא מהווה המקור להם. אולם אין זה אומר שתיקון של האירוע השורשי בלבד יתקן את כל ההיררכיה לאחר שהעיוותים כבר נוצרו. במצב זה יידרש תיקון לכל אירוע בהיררכיה בנפרד. תיקון יסודי יותר יטפל בשני האירועים הדו ערכיים המעוותים בכל אירוע בהיררכיה, כשלעיתים דווקא ההימנעות מהאירוע עשוי להוות את ההפרעה הדומיננטית ולא החשיפה בהכרח. כמו כן באירוע חד ערכי הכולל מחסום פיזי, ניתן לתקן את האירוע, וכן ללמוד כיצד לפרוץ את המחסום המונע את ההימנעות במידת האפשר.
תיקון עיוותי חשיבה > CBT

קיימות שתי שיטות למידה, התנהגותית וקוגניטיבית. תרפיית CBT הוא שילוב של שתי השיטות. בטיפול ההתנהגותי מנחים את המטופל להיחשף באופן מדורג לאירוע גורם ההפרעה על מנת להביא אותו להסתגלות הדרגתית לאירוע, בעזרת שינויים אובייקטיביים שנוצרים בעקבות החשיפה ביחס בין המרכיבים המעוררים והמעכבים של מערכות הזיכרון. בטיפול קוגניטיבי לעומת זאת מעלים למודעות את האירוע המעוות ומערערים עליו, או מעלים אירוע חיובי כפרשנות אלטרנטיבית לעיוות החשיבה השלילי, זאת כדי לאפשר חשיבה מציאותית יותר כלפי האירוע, וכדי להעביר את הזיכרון לסכמה חיובית יותר.
הפרשנות האלטרנטיבית יכול להיות היפוך של החשיבה השלילית, או בנוסף אליו, זאת אם החשיבה השלילית אובייקטיבית ואין סיבה לשנותה. או כאשר ההיפוך יוצר התנגדות אצל המטופל, בעיה הקיימת למשל במקרה של "חשיבה רגשית" לפיו המטופל יוצר התנגדות הכרתית או תת-הכרתית לשינוי בדפוס חשיבה קיים. (חשיבה רגשית היא סוג של זיהוי מעוות, קרי, "אם אני מרגיש כך משמע שזה כך").
נהוג לשלב בין שיטת הטיפול ההתנהגותי והקוגניטיבי במקביל, כגון ביצוע תיקוני חשיבה לפני החשיפה על מנת להתמודד טוב יותר עם החשיפה ועל מנת לנצל ללמידה התנהגותית את פרק הזמן שבו הזיכרון גמיש יחסית ללמידה, כתוצאה מהפעלתו בעת התיקון הקוגניטיבי, ולהפך. אחת המטרות היא שהמטופל גם יהיה מסוגל לזהות את עיוותי החשיבה בעת הופעתן, ולתקן אותן במהלך האירוע. הטיפול מוגבל בזמן ועיקר העבודה היא בין המפגשים - במהלכם המטופל מתבקש לעשות "שיעורי בית" בעזרת "דפי מחשבות" ייעודיות המבוססות על מודל הטיפול הקוגניטיבי. וכן להיחשף בהדרגתיות לאירועים מעוררי ההפרעה בהתאם למודל הטיפול ההתנהגותי.
תיקון עיוותי חשיבה > טיפול עצמי ומודרך

הטיפול הקוגניטיבי יכול להתבצע עצמאית בעזרת הדמיון, קרי באמצעות הכללת מרכיבים מזיכרון דומה. הדמיון מתבצע במסלול הלמידה, הפוך ממסלול התרעת הזיהוי, כלומר בהולכה אחורנית מהזיכרון אל החושים. דבר היוצר את שליפת הזיכרון אל החושים והופך אותו למודע. הצגת הזיכרון בחושים גורם להתרעה בזיכרונות החולקים מרכיבים משותפים לזיכרון הנשלף בדומה להתרעה שנוצרת בעקבות קלט אמיתי, מה שמעלה למודע את הזיכרונות הדומים לזיכרון הנשלף וכתוצאה מרכיבים מהם עשויים להישמר ולהיכלל בו. בנוסף הטיפול העצמי כולל גם סוגסטיה למרכיבי זיכרון שכבר קיימים לצורך חיזוקם או החלשתם בהתאמה.
אולם כדי למנוע הכללת יתר הנובע מלמידה מהדמיון חשוב שהתיקון יתבסס גם על איסוף נתונים ממקורות מוסמכים, או באמצעות לוגיקה, כלומר בעזרת איסוף נתונים מעוררים ומעכבים המוכיחים את הפרשנות החדשה, או גם נתונים המפריכים את הפרשנות השלילית. הערעור על הפרשנות המעוותת מתבצע באמצעות איסוף נתונים מעכבים, כלומר איסוף של נתון אחד לפחות שמפחית את ההיתכנות שהפרשנות המעוותת נכונה. או ביצוע סוגסטיה (אזכור) לנתון כזה שכבר ידוע. פרשנות אלטרנטיבית מתבצע באמצעות הצגת הפרשנות האלטרנטיבית. שאותו ניתן לחזק על ידי איסוף נתונים מעוררים, קרי איסוף נתון אחד לפחות המחזק את ההיתכנות של הפרשנות החדשה. או ביצוע סוגסטיה לנתון כזה שכבר ידוע.