stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסדר הסורי בלבנון
סיום הסדר הסורי בלבנון

הנוכחות הצבאית בלבנון הסתיימה ב-26 באפריל בשנת 2005 על רקע מהפכת הארזים, שבאה בעקבות חיסולו של ראש הממשלה לשעבר רפיק אל-חרירי. באותו יום דיווחו סוכנויות ידיעות בינלאומיות והאו"ם כי אחרוני החיילים הסורים וסוכני המודיעין חצו את הגבול בנסיגתם מלבנון. ממשלת סוריה הודיעה רשמית לאו"ם כי היא הסיגה את כוחותיה מלבנון על פי החלטה 1559 של מועצת הביטחון של האו"ם, אשר התקבלה בספטמבר 2004. במכתב לאו"ם, כתב שר החוץ הסורי פארוק א-שרע כי מדינתו "מבקשת להודיעכם כי הכוחות הסורים המוצבים בלבנון, בעקבות בקשת לבנון ותחת הסכמה ערבית, נסוגו - כולל כל המנגנונים הצבאיים והביטחוניים שהוצבו במדינה".
ראו גם

מישל עאון
מהפכת הארזים
מלחמת לבנון הראשונה
מלחמת המפרץ
לקריאה נוספת

קייס פירו, לבנון – אתגר השונות (ספר 5 בסדרה המזרח התיכון בימינו), האוניברסיטה הפתוחה, תשע"ג–2013, עמ' 171–240.
הכיבוש הרוסי של תבריז

מגני העיר תבריז לפני נפילתה
הכיבוש הרוסי של תבריז נמשך מ-30 באפריל 1909 עד 28 בפברואר 1918, עם הפרעה קצרה בין 6 לבין 31 בינואר 1915. העיר תבריז הייתה העיר השנייה של איראן הקאג'ארית (אנ') באותה תקופה, בירת חבל הארץ אזרבייג'ן, ומעונו המסורתי של יורש עצר הקג'אר.
רקע

במהלך המהפכה החוקתית של פרס, פרץ מרד בטבריז ב-23 ביוני 1908. בתחילת פברואר 1909 כיתרו את העיר כוחות הממשלה תחת הנסיך עין-אל-דאולה. ב-20 באפריל, בתגובה למצור, הסכימו בריטניה, צרפת ורוסיה כי יש לשלוח כוח רוסי לכיבוש העיר על מנת "להקל על הכניסה לעיירה של הציוד הנדרש, להגן על הקונסוליות והנתינים הזרים ולעזור למי שמבקש לעזוב את העיר".
הכיבוש

הכוח הרוסי בפיקודו של גנרל סנרסקי כבש את תבריז ב-30 באפריל 1909. משא ומתן על נסיגתו החל כמעט מיד אך נמשך לתוך 1911. ב-29 בנובמבר 1911, ממשלת רוסיה הציבה בפני הממשלה הפרסית אולטימטום. היו כמה דרישות, אבל החשובה ביותר הייתה לפטר את עורך הדין האמריקאי הטרי מורגן שוסטר. שוסטר נשכר על ידי "המג'לס" (הפרלמנט הפרסי) לארגן את ענייני הכספים של המדינה. עם סירובו של הפרלמנט הפרסי לפטר את שוסטר, פיזר השאה את הפרלמנט והסכים לאולטימטום הרוסי.
האולטימטום יצר אי שקט בתבריז. ב-21 בדצמבר, קבוצות של לוחמי גרילה פרסיים תקפו את הכוחות הרוסיים, וגרמו לו אבדות קשות. בתגובה, נשלחה חטיבה של הצבא הרוסי הקיסרי לתבריז בפיקודו של גנרל וורופנוב. מטרתו הייתה לכבוש שלוש ערים מרכזיות: תבריז, אנאזלי (אנ') ורשת. הקרב הקשה ביותר של הפלישה הרוסית התרחש בתבריז, שם התנגדו המהפכנים. לאחר כשלושה ימים נפרצה ההגנה של תושבי העיר. הרוסים הפגיזו את תבריז בארטילריה ונכנסו לעיר ב-31 בדצמבר.
לאחר הכיבוש, הרוסים ערכו בתי משפט צבאיים כדי לשפוט את קבוצות הלוחמים. הרוסים הוציאו להורג את המהפכנים החוקתיים של תבריז וקרוביהם בהמוניהם ואזרחים רבים של תבריז. המספר הכולל של הוצאות להורג מוערך בכ-1,200. מנהיג הכת השיח'יה המקומית, היה ביניהם. הרוסים הרסו גם חלק מהארג של תבריז (אנ') על ידי הפגזתו. אש פרצה בארג בזמן שהוחזק על ידי חיילים רוסים.
בתקופת הכיבוש הרוסי התגורר יורש העצר מוחמד חסן מירזה בתבריז. החל משנת 1906 ובאמצעות זיכיון פרסי, בנתה חברה ממשלתית רוסית כביש מתחנת הרכבת הרוסית בג'ולפה לתבריז. לאחר מכן, הרוסים שדרגו את הכביש למסילת ברזל שנפתחה לתנועה במאי 1916 כמסילת הברזל הראשונה בפרס.
לאחר הכיבוש

לאחר הכניסה העות'מאנית למלחמת העולם הראשונה בנובמבר 1914, התקדמו כוחות עות'מאנים לקווקז על מנת להילחם נגד רוסיה, צעד שאיים לנתק את הכוחות באזרבייג'ן. הרוסים הורו על פינוי. בין 17 בדצמבר 1914 ל-6 בינואר 1915, כל החיילים הרוסים עזבו את תבריז. נוצרים מקומיים רבים – אשורים, כלדים ואורתודוקסים – עזבו איתם. הכורדים העות'מאנים בפיקודו של חמד מוכתאר ביי שמחל כבשו את העיר ב-8 בינואר.
הכיבוש העות'מאני-כורדי לא נמשך זמן רב. העות'מאנים הובסו באופן מכריע בקרב סריקמיש והרוסים הצליחו לכבוש את העיר מחדש ב-31 בינואר 1915. העיר נשארה בשליטה רוסית עד שהמהפכה הרוסית של נובמבר 1917 יצרה אי סדר ובלבול בקרב החיילים. הפינוי החל בתחילת 1918 וב-28 בפברואר עזבו אחרוני החיילים הרוסים את תבריז. ב-18 ביוני החלו שוב העות'מאנים לכבוש את העיר.
הערות שוליים

↑  Valérie Gonzalez, Bosworth Edmund C. (ed.), Historic Cities of the Islamic World, Leiden-Boston, Brill, 2007, 583 p., 32 pages of maps and illustrations, Revue des mondes musulmans et de la Méditerranée, 2010-12-15 doi: 10.4000/remmm.6563
↑  Los Angeles Herald 26 December 1911 — California Digital Newspaper Collection, cdnc.ucr.edu
↑  Letters from Tabriz: the Russian suppression of the Iranian constitutional movement, Washington, DC: Mage Publishers, 2008, ISBN 978-1-933823-25-6
דגל רוסי בארג של תבריז
אש שפרצה בארג
הפואמה הפדגוגית

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אנטון סמיונוביץ' מקרנקו
 שפת המקור:  רוסית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  Khudozhestvennaya Literatura 
 תאריך הוצאה:  1935
 מספר עמודים:  562
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ספרית פועלים
 תאריך:  1943
 תרגום:  אברהם שלונסקי
 סדרה
 הספר הבא:  Flags on the Battlements 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001930306, 002009724, 002023345, 002686737
 
הפואמה הפדגוגית הוא ספר מאת הסופר והמחנך הרוסי אנטון סמיונוביץ' מקרנקו שראה אור בשנת 1935. הספר זכה להצלחה רבה בברית המועצות והיה לאחד מהטקסטים המרכזיים בחינוך הסובייטי.
הספר עוסק בזיכרונותיו מתהליך ההקמה של "מושבת גורקי" באוקראינה, כפר נוער לילדי רחוב בברית המועצות. מקרנקו מסביר בו על הקשיים שבהם נתקל ביישום התאוריות החינוכיות שלו במהלך ההקמה של הכפר בין השנים 1920 ל-1923. בספר הוא מתווה דרך שבה ניתן לחנך נערים שנראים "אבודים", כך שיהפכו להיות אזרחים תורמים בחברה.
בשנת 1955 יצא בברית המועצות סרט על בסיס הספר. הספר תורגם לעברית על ידי אברהם שלונסקי והיה פופולרי בישראל.
הביטוי "הפואמה הפדגוגית" קיבל את המשמעות של "מפעל חינוכי". לדוגמה לשימוש בביטוי בכותרת הספר "הפואמה הפדגוגית של לובה אליאב" מאת יהודה בר שלום על מפעלו החינוכי של אליאב.
המישורים הגדולים

מפת המישורים הגדולים
המישורים הגדולים בנברסקה בעת גשמים
תחנת דלק עזובה בנברסקה
המישורים הגדולים (באנגלית: Great Plains) היא ערבה נרחבת המצויה מזרחית להרי הרוקי בארצות הברית ובקנדה.
מישורים אלה משתרעים בשטחי המדינות: ניו מקסיקו, טקסס, אוקלהומה, קולורדו, קנזס, נברסקה, ויומינג, מונטנה, דקוטה הדרומית ודקוטה הצפונית, וכן בפרובינציות הקנדיות: אלברטה, מניטובה וססקצ'ואן. האזור שנמצא בשטח קנדה מכונה ערבות קנדה.
הערבות הגבוהות

האזור שנמצא מערבית לקו האורך 100 (מערב) מכונה הערבות הגבוהות (High Plains) (אנ'). בערבות אלה כמות המשקעים הממוצעת עומדת על כ-500 מ"מ גשם מדי שנה, והאזור צחיח מדי לשמש לחקלאות. בצורות פוקדות את הערבות מדי מספר שנים, ומביאות לסופות חול באזור. אזור הערבות הגבוהות מצוי בשטחי המדינות אוקלהומה, דרום מזרח קולורדו, דרום מערב קנזס וטקסס.
היסטוריה

הערבות הגדולות היוו בית גידול לביזון האמריקאי ועל כן הפכו מקום מגוריהם של השבטים האינדיאנים שמחייתם התבססה על ציד הביזון: השבטים בלקפוט, קרואו, סו, שאיין, אראפהו והקואנצ'ה.
ציד הביזון, כמעט עד להכחדתו המוחלטת, וסילוק האינדיאנים וריכוזם בשמורות אינדיאנים אפשרו לחוואים לבנים להקים חוות ולגדל בקר בערבות. גידול הבקר החל במדינת טקסס והתפשט צפונה בהדרגה.
חוק הנחלה ("Homestead Act") משנת 1862 איפשר למתיישבים לתפוס שטח אדמה של 650 דונם ולהקים לעצמם חווה. מאות אלפי אמריקאים התיישבו באזור ובנו חוות בערבות, אולם בשל היעדר ידע חקלאי מתאים לתנאי האזור, רובם נכשלו בהקמת חוות. בקנדה, חוק אדמות הדומיניון משנת 1871 אפשר התיישבות דומה ותפיסת אדמות.
בשנות ה-20 של המאה ה-20, בצורת קשה והשפל הכלכלי הגדול הביאו לפשיטות רגל של רוב החוואים. צפיפות האוכלוסין בערבות ירדה לפחות משש נפשות לקילומטר רבוע, ובמחוזות מסוימים - לפחות משתי נפשות לקמ"ר. במדינת קנזס לבדה נעזבו כ-6,000 ערים והפכו לערי רפאים.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 כונה האזור בשם אגן האבק בגלל בצורת קשה, גידול מאסיבי ורעיית יתר אשר גרמו לסחיפת קרקע חמורה באזור המישורים הגדולים. האדמה היבשה התפוררה והפכה לאבק אשר עף בצורה של עננים שחורים גדולים שכיסו את כל השמים עד שיקגו.
בשל גידולי חיטה הנרחבים המבוססים על חקלאות בעל הפכו המישורים הגדולים לאבטיפוס של אזורים חקלאיים המספקים חיטה למטרופולינים, ובשלהי המאה ה-20 קיבלו את הכינוי "סלסלת הלחם של צפון אמריקה".
לקריאה נוספת

Chokecherry Places, Essays from the High Plains, Merrill Gilfillan, Johnson Press, Boulder, Colorado, trade paperback, ISBN 1-55566-227-7.
Colorado Without Mountains, A High Plains Memoir, Harold Hamil, The Lowell Press, Kansas City, Missouri, 1976, Hardback, 284 pages, ISBN 0-913504-33-5.
Down and Out on the Family Farm: Rural Rehabilitation in the Great Plains, 1929-1945, Michael Johnston Grant, University of Nebraska Press, 2002, ISBN 0-8032-7105-0
The Dust Bowl: Men, Dirt, and Depression, Paul Bonnifield, University of New Mexico Press, Alquequerque, New Mexico, 1978, hardcover, ISBN 0-8263-0485-0.
Encyclopedia of the Great Plains, David J. Wishart, University of Nebraska Press, 2004, ISBN 0803247877.
Woody Landscape Plants for the High Plains, D. H. Fairchild and J. E. Klete, Colorado State University, 1993, Technical Bulletin LTB93-1 (Contact CSU to buy this).
Wolf Willow, A history, a story, and a memory of the last plains frontier, Wallace Stegner, Viking Compass Book, New York, 1966, trade paperback, ISBN 0-670-00197-X
Encyclopedia of The Great Plains, David J. Wishart (Editor)
הערות שוליים

↑  David J. Wishart (Editor), Breabasket of North America, Encyclopedia of The Great Plains, ‏Retrieved 13.8.2016
| אזורים בארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| האזורים הרשמיים לפי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית | מערב ארצות הברית • המערב התיכון • צפון-מזרח ארצות הברית • דרום ארצות הברית |  |
| אזורים לא רשמיים | דרום-מערב ארצות הברית • אזור הפסיפיק נורת' וסט • המישורים הגדולים • מדינות הרי הרוקי • ניו אינגלנד • אזור המיד-אטלנטיק • חגורת החלודה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540907105171  GND: 4072020-2  LCCN: sh85056998  NARA: 10038209  NKC: ge453115  SELIBR: 305213  VIAF: 235918044   WorldCat (עם VIAF): 235918044
העיקרון ההולוגרפי

העיקרון ההולוגרפי הוא רעיון מרכזי בתחום הפיזיקה התאורטית, במיוחד בהקשר של תורת המיתרים ותורת הכבידה הקוונטית. העיקרון מציע שתיאור של נפח מסוים במרחב יכול להיות מקודד על גבול דו-ממדי של התחום. רעיון זה הוצע לראשונה על ידי הפיזיקאי ההולנדי חרארד 'ט הופט וקיבל פירוש מדויק יותר בהקשר של תורת המיתרים על ידי לאונרד סוסקינד בשנות ה-90.
העיקרון ההולוגרפי נוצר בהשראת התרמודינמיקה של החורים השחורים, שמציעה כי האנטרופיה המקסימלית בכל אזור היא ביחס ישר לשטח הפנים של האזור ולא לנפחו. השערה זו, הידועה כגבול בקנשטיין, גורסת כי האנטרופיה המקסימלית של חור שחור פרופורציונלית לשטח הפנים של אופק האירועים שלו. התובנה המרכזית היא שתוכן המידע של כל האובייקטים שנפלו לתוך החור השחור עשוי להיות מקודד כולו בתנודות פני השטח של אופק האירועים שלו. רעיון זה פותר את פרדוקס המידע של החורים השחורים במסגרת תורת המיתרים.
התפתחות הרעיון

הרעיון של עקרון ההולוגרפי נולד מתוך חקר חורים שחורים. בשנות ה-70, הפיזיקאים סטיבן הוקינג ויעקב בקנשטיין גילו תובנות חדשות לגבי התרמודינמיקה של חורים שחורים, מה שהוביל את 'ט הופט וסוסקינד לשקול כמה מידע ניתן לדחוס באזור מסוים של המרחב לפני שנוצר חור שחור. הם גילו שהגבול העליון לכמות המידע שניתן לדחוס באזור כזה נמדד על פי שטח הפנים של הגבול של האזור ולא על פי נפחו, כפי שהאינטואיציה שלנו הייתה מציעה.
הקשר לתורת המיתרים

העיקרון ההולוגרפי היה חיוני לפיתוח תורת המיתרים. בשנת 1997, הפיזיקאי חואן מלדסנה הציע את ההתאמה בין אנטי-דה-סיטר לתורת השדות הקונפורמית (AdS/CFT), שנחשב לדוגמה הראשונה של יקום הולוגרפי. לפי התאמה זו, כל הפיזיקה שמתרחשת בתוך יקום ה-AdS ניתנת לתיאור מלא על ידי תורת שדות קונפורמית המוגדרת על הגבול שלו.
משמעויות פילוסופיות ופיזיקליות

העיקרון ההולוגרפי מעלה שאלות פילוסופיות עמוקות לגבי טבעו של המרחב והזמן. למשל, אם המידע שמקודד בנפח מסוים במרחב מוגבל על ידי שטח פניו, ייתכן שהממד השלישי הוא למעשה אשליה, וכי ניתן לתאר את כל הפיזיקה במונחים דו-ממדיים בלבד. רעיון זה מציע שאולי כל המרחב התלת-ממדי הוא למעשה הולוגרמה דו-ממדית.
יישומים ותחומים קשורים

עקרון ההולוגרפי השפיע על תחומים רבים בפיזיקה תאורטית. הוא חשוב במיוחד בתורת המיתרים, אך גם בקוסמולוגיה ובתורת השדות הקוונטית. מלבד הפיזיקה, הרעיון של קידוד מידע על גבול דו-ממדי השפיע גם על תיאוריות מידע וקוונטיות.
הערות שוליים

↑  Overbye, Dennis (10 באוקטובר 2022). "Black Holes May Hide a Mind-Bending Secret About Our Universe - Take gravity, add quantum mechanics, stir. What do you get? Just maybe, a holographic cosmos". The New York Times. נבדק ב-10 באוקטובר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Susskind, Leonard (1995). "The World as a Hologram". Journal of Mathematical Physics. 36 (11): 6377–6396. arXiv:hep-th/9409089. Bibcode:1995JMP....36.6377S. doi:10.1063/1.531249. S2CID 17316840.
↑  Susskind, L. (2008). The Black Hole War – My Battle with Stephen Hawking to Make the World Safe for Quantum Mechanics. Little, Brown and Company. p. 410. ISBN 9780316016407.
1 2 3  The holographic principle | plus.maths.org, plus.maths.org, ‏2023-12-07 (באנגלית)
1 2  Lawrence Goodman-Brandeis, Why the holographic principle is so exciting, Futurity, ‏2018-03-13 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1133095283
הכיבוש הצרפתי של תוניסיה

הכיבוש הצרפתי של תוניסיה התרחש בשני שלבים בשנת 1881: הראשון (28 באפריל – 12 במאי) כלל את הפלישה ואבטחתה של המדינה לפני חתימת הסכם הגנה, והשני (10 ביוני – 28 באוקטובר) כלל דיכוי מרד. מדינת החסות הצרפתית של תוניסיה שהוקמה התקיימה עד לעצמאותה של תוניסיה ב-20 במרץ 1956.
הקשר > מגעים מוקדמים

תוניסיה הייתה מחוז של האימפריה העות'מאנית מאז כיבוש תוניס (1574), אם כי עם אוטונומיה רבה תחת סמכותו של ביי. בשנת 1770 הפגיז בריגדיר רפליס דה ברובס את הערים ביזרטה, פורטו פארינה ומונסטיר כנקמה על מעשי פיראטיות. במאה ה-19 המגעים המסחריים של תוניסיה עם אירופה היו רבים, והייתה אוכלוסייה של גולים צרפתים, איטלקים ובריטים במדינה, שיוצגה על ידי קונסוליות. צרפת גם העניקה הלוואה גדולה לתוניסיה באמצע המאה ה-19. ממשלת תוניסיה הייתה חלשה, עם מערכת מס לא יעילה שהביאה לה רק חמישית מהמס שנגבה. הכלכלה הייתה חלשה עם סדרה של בצורות וחיסול קורסיירים על ידי ציים מערביים. לבסוף, לתוניסאים הייתה שליטה מועטה על סחר החוץ, שכן הסכמים ישנים מהמאה ה-16 עם מעצמות אירופה הגבילו את המיסים הנגבים ל-3%. כתוצאה מכך, התעשייה הקטנה שלה נהרסה על ידי יבוא, במיוחד בתחום הטקסטיל.
הקשר > תחרות קולוניאלית

בעקבות מלחמת צרפת–פרוסיה בשנים 1870–1871, היוקרה הבינלאומית של צרפת נפגעה קשות, וגם איטליה וגם בריטניה ניסו לחזק את השפעתן בתוניסיה. הנציג האיטלקי נכשל בגלל סרבול, אבל הנציג הבריטי סר ריצ'רד ווד הצליח יותר. על מנת להגביל את ההשפעה הצרפתית, השיג ווד את השבתה של תוניסיה כמחוז של האימפריה העות'מאנית ב-1871, אם כי גם האוטונומיה של האזור הובטחה. בריטניה המשיכה לנסות להשפיע באמצעות מיזמים מסחריים, אך אלה לא הצליחו. היו גם סכסוכים שונים על השליטה בתוניסיה בין צרפת, בריטניה ואיטליה.
הצרפתים רצו להשתלט על תוניסיה, ששכנה על יד המושבה הקיימת שלהם, אלג'יריה, ולדכא את ההשפעה האיטלקית והבריטית שם. בקונגרס ברלין ב-1878, נקבע הסדר דיפלומטי לצרפת להשתלט על תוניסיה בעוד שבריטניה השיגה את השליטה בקפריסין מידי העות'מאנים. לאחר מכן, השימוש בשטח תוניסיה כמקלט על ידי יחידות חרומייר המורדות נתן עילה להתערבות הצבאית.
הכיבוש

לכידת ספקס על ידי הכוחות הצרפתיים (למעלה), וקרב ג'בל חדדה (למטה), 1881
ב-28 באפריל 1881, 28,000 חיילים תחת הגנרל פורז'מול דה בוסטקנאר נכנסו לתוניסיה. ב-1 במאי, העיר ביזרטה נכנעה ל-8,000 חיילי ז'יל איים בראר (צר'), שהמשיך לאחר מכן לתוניס.
בראר נכנס לתוניס בין ה-3 במאי ל-6 במאי 1881. היה ברשותו את אמנת בארדו להקמת מדינת חסות על תוניסיה, שזה עתה הועברה אליו על ידי ממשלת צרפת. ב-11 במאי, ברארט, הקונסול הכללי תאודור רוסטן והגנרל פייר לאון מאורו, מלווים במלווה חמוש, הציגו את ההסכם למוחמד השלישי אס-סאדיק (סאדוק ביי), ביי של תוניס בין השנים 1859 ו-1881, שהתגורר בקסאר סעיד. מופתע, ביקש סאדוק ביי מספר שעות הרהור, ומיד אסף את הקבינט שלו. כמה מחבריו התעקשו שהביי יימלט לכיוון קירואן כדי לארגן התנגדות, אך סאדוק ביי החליט לקבל את מדינת החסות. הסכם בארדו נחתם על ידי שני הצדדים ב-12 במאי 1881.
במהרה פרץ מרד בדרום ב-10 ביוני 1881, ולאחר מכן בספקס. שש אוניות מחופות שריון נשלחו מטולון ("קולבר", "פרידלנד", "מרנגו", "טריידנט", "רוואנש", "סורוויילנטה") כדי להצטרף לספינות הצי הצרפתי במימי תוניסיה. בספקס, כבר נכחו שלוש אוניות מחופות שריון ממחלקת הלבנט (אלמה, רן בלאנש, לה גאליסונייר), יחד עם ארבע סירות תותחים. ספקס הופצצה, וב-16 ביולי העיר נכבשה לאחר לחימה קשה, עם 7 הרוגים ו-32 פצועים עבור הצרפתים. בקירואן הונחתו 32,000 איש, 6,000 סוסים ו-20,000 טון של אספקה וציוד. קירואן נלכדה ללא קרב ב-28 באוקטובר 1881.
השלכות

בריטניה וגרמניה אישרו בשקט את הפלישה למדינה, בעוד שאיטליה מחתה לשווא.
תוניסיה הפכה בכך למדינת חסות צרפתית, עם סמכויות גדולות עבור הצרפתים, והנציב הצרפתי היה בו-זמנית ראש ממשלה, מפקח על הכספים של המדינה ומפקד הכוחות המזוינים שלה. בשנת 1882, פול קמבון ניצל במרץ את מעמדו כנציב, והותיר את הביי חסר אונים למעשה, ולמעשה ניהל את תוניסיה כעוד מושבה צרפתית. הצרפתים הקימו בסיס ימי חשוב בביזרטה בשנת 1898.
איטליה הגיבה במלחמה האיטלקית-עות'מאנית בשנים 1911–1912 שהובילה לכיבוש האיטלקי של לוב.
הערות שוליים

↑  Houtsma, M Th (1993), First Encyclopaedia of Islam, 1913–1936, E.J. Brill, p. 735, ISBN 9004097961, אורכב מ-המקור ב-2014-05-02.
1 2  Fage, JD (1975), The Cambridge history of Africa, Cambridge University Press, p. 179, ISBN 9780521228039, אורכב מ-המקור ב-2014-01-11.
שאסרים ד'אפריקה צרפתים במאחז בתוניס, 1881
היי! סיי! ג'אמפ

| --- | --- |
 מקום הקמה:  טוקיו 
 מוקד פעילות:  טוקיו, יפן
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 סוגה:  פופ
 חברת תקליטים:  J Storm
 אתר רשמי
 חברים
 קוֹטַה יַאבּוּ (1990)  יוּיַה טַקַאקִי (1990)  קֶיי אינוֹ (1990)  היקַארוּ יָאוֹטוֹמֶה (1990)  דַאיקִי אַריאוֹקַה (1991)  רְיוּסְקֶה יַאמַאדַה (1993)  יוּטוֹ נַקַאג'ימַה (1993) יוּרִי צִ'ינֵן (1993)
 חברים לשעבר
 רְיוּטַארוֹ מוֹרימוֹטוֹ (1995)  קֶייטוֹ אוֹקַאמוֹטוֹ (1993)
 
Hey! Say! JUMP היא להקת בנים יפנית בעלת תשעה חברים תחת סוכנות הטאלנטים Johnny & Associates. השם Hey! Say! מתייחס לעובדה שכל החברים נולדו בתקופת הייסיי, והמילה JUMP היא ראשי תיבות של Johnny's Ultra Music Power. כמו בוגרי סוכנות אחרים למשל Hikaru Genji ו-V6, הלהקה מחולקת לשתי תת-קבוצות: (Hey! Say! BEST (Boys Excellent Select Team ו-Hey! Say! 7 (אין קשר ללהקה הזמנית עם אותו השם), החמישייה הבוגרת והרביעייה הצעירה בהתאמה. עד שנת 2011 מנתה הלהקה עשרה חברים - החבר העשירי, רְיוּטַארוֹ מוֹרימוֹטוֹ - הצעיר מבין כולם (בן 16 באותה התקופה), הושעה מהלהקה לאחר שתמונות שלו מעשן סיגריות מתחת לגיל המותר בחוק הודלפו אל הרשת.
היסטוריה > 2007 המוקדמת: הקבוצה הזמנית Hey! Say! 7, תחילת הדרך

| --- | --- |
 מקום הקמה:  טוקיו 
 מוקד פעילות:  טוקיו, יפן
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 סוגה:  פופ
 חברת תקליטים:  Johnny's Entertainment
 www.j-storm.co.jp/hsj
 חברים לשעבר
 יוּיַה טַקַאקִי   דַאיקִי אַריאוֹקַה  רְיוּסְקֶה יַאמַאדַה יוּטוֹ נַקַאג'ימַה  יוּרִי צִ'ינֵן
 
במהלך הופעת האביב של KAT-TUN ב-3 באפריל 2007, הג'וניורים של ג'וני (כלומר, טירוני הסוכנות הצעירים) יוּיַה טַקַאקִי, דַאיקִי אַריאוֹקַה, רְיוּסְקֶה יאמַאדַה, יוּטוֹ נַקַאג'ימַה ויוּרִי צִ'ינֵן נקראו להיות חלק בקבוצה חדשה בשם Hey! Say! 7. בתחילה, הסטאטוס הזמני של הקבוצה לא היה ברור, דבר שהדאיג את מעריצי קבוצות הג'וני ג'וניורז J.J Express, משום שהדבר עלול היה להתפרש כפיצול הקבוצה והעברתם של טַקַאקִי ואַריאוֹקַה לקבוצה החדשה לצמיתות.
ב-16 ביוני 2007, הוכרז ש- Hey! Say! 7 יצא לאור סינגל בשם "Hey! Say!" ב-1 באוגוסט 2007. בצד A של הסינגל, שנקרא Hey! Say!, השתמשו בתור הפתיח השני לסדרת האנימה Lovely Complex, ובצד B שנקרא "BONBON" השתמשו בתור הסגיר השני של אותה הסדרה. הסינגל מכר 120,520 עותקים בשבוע הראשון שלו, דבר שהפך את הקבוצה לקבוצת הבנים הצעירה ביותר שטיפסה לראש מצעד הסינגלים של אוריקון.
היסטוריה > 2007 המאוחרת: הפריצה של Hey! Say! JUMP

ב-24 בספטמבר 2007, הכריזה סוכנות Johnny & Associates על הקמתה של להקת הבנים Hey! Say! JUMP, להקת הג'וניז הגדולה ביותר בהיסטוריית הסוכנות. חמשת החברים בHey! Say! 7 הצטרפה לחמישה טירוני סוכנות נוספים - קוֹטַה יַאבּוּ, קֶיי אינוֹ, היקַארוּ יָאוֹטוֹמֶה, קֶייטו אוֹקַאמוֹטוֹ ורְיוּטַארוֹ מוֹרימוֹטוֹ - והקבוצה הגדולה שמנתה עשרה חברים התפצלה לשתי קבוצות, חמישה בוגרים וחמישה צעירים. כמו כן הוכרז שהם יוציאו לאור את תקליט הפריצה שלהם ב-14 בנובמבר 2007, עם השיר Ultra Music Power שבו השתמשו כשיר הנושא של יפן בגביע העולם בכדור-יד 2007.
היסטוריה > 2008: פריצה בתחום המשחק

ב-30 באפריל, שחררו את DVD ההופעה הראשון שלהם אי פעם, "Hey! Say! JUMP Debut & First Concert Ikinari! in Tokyo Dome". הלהקה שחררה את הסינגל השני שלה, Dreams Come True, ב-21 במאי, שטיפס לראש טבלת מצעד האוריקון.
ביולי 2008 הוכרז שבסינגל השלישי של הלהקה, Your Seed, ישתמשו בגרסה היפנית לסרט האנימציה "קונג-פו פנדה". באוקטובר 2008, הלהקה הוציאה לאור את הסינגל הרביעי שלה Mayonaka no Shadow Boy (ילד הצללים של חצות), שהיה לשיר הנושא של הדרמה היפנית "Scrap Teacher", בה כיכבו ארבעת החברים יאמאדה, נקאג'ימה, אריאוקה וצ'ינן.
היסטוריה > 2009: JUMP No. 1

היי! סיי! ג'אמפ הוציאו לאור את DVD ההופעה השני שלהם "Hey! Say! Jump-ing Tour '08-'09" ב-29 באפריל 2009.
ב-24 בפברואר 2010, אחרי הפסקה ארוכה, הוציאה לאור הלהקה את הסינגל החמישי שלה Hitomi no Screen ("המסך שעל העיניים"), שטיפס לראש מצעד הסינגלים השבועי של אוריקון עם 202,000 עותקים. Hey! Say! JUMP הוציאו לאור את האלבום הראשון שלהם, שנקרא Jump No. 1, ב-7 ביולי 2010.
ב-15 בדצמבר 2010, הלהקה הוציאה לאור סינגל נוסף בשם "Arigato (Sekai no Doko ni ite mo) ("תודה - לא משנה מהיכן בעולם"). הוא הגיע למקום הראשון במצעד האוריקון ומכר כ-64,206 עותקים כבר ביומו הראשון.
היסטוריה > 2011: יאן יאן ג'אמפ, השעייתו של מורימוטו ו"הדרדסים"

היי! סיי! ג'אמפ וטירוני ג'וני נוספים מככבים בתוכנית אירוח בשם "יָאן יָאן ג'אמפ". התוכנית עלתה ב-16 באפריל 2011. השם והרעיון שמאחורי התוכנית מבוססים על תוכנית בשם "Yan Yan Utau Studio" שעלתה בערך 20 שנה קודם לכן, ובה כיכבו חברי הסוכנות הבוגרים.
ב-16 באפריל של אותה השנה הקיפו את הלהקה מחלוקות רבות, לאחר שהודלפו לרשת תמונות של החבר הצעיר מורימוטו מעשן מתחת לגיל המותר בחוק. ביום שלמחרת, כתגובה לסקנדל, הביעה הסוכנות את התנצלותה כלפי הציבור ותכננה להשעות את מורימוטו טוטאלית מכל הפעילויות שתוכננו לו. לאחר מכן הוסר הפרופיל של מורימוטו מהאתר הרשמי של הסוכנות. ג'וֹני קִיטָאגָאוַוה, נשיא החברה, נשא הצהרה רשמית בנוגע לעניין. הוא טען שמורימוטו שואף להתמקד בלימודיו ודחה כל אפשרות שיחזור לסוכנות.
ב-29 ביוני 2011, שוחרר סינגל חדש בשם "Over", שאף הוא זינק אל המקום הראשון במצעד הסינגלים של אוריקון כבר ביום הראשון עם 113,554 עותקים, דבר שהפך את הסינגל לסינגל הנמכר ביותר של היי! סיי! ג'אמפ מאז "Ultra Music Power", שיר הפריצה שלהם משנת 2007.
ב-21 בספטמבר 2011, הם הוציאו לאור את הסינגל השמיני שלהם, "Magic Power", הסינגל הראשון שלהם בלעדי מורימוטו. "Magic Power" שימש כשיר הנושא בגרסת הדיבוב היפנית לסרט התלת-מימד של "הדרדסים", שבה דובבו שניים מחברי הלהקה - ריוסקה יאמאדה ויורי צ'ינן, את דמויותיהם של ביש-גדא ובר-מוח.
היסטוריה > 2012: פעילויות בינלאומיות: סיבוב ההופעות באסיה ו"ג'אמפ וורלד"

הלהקה ערכה את סיבוב ההופעות היבשתי הראשון שלה ממרץ עד יוני, עם סדרת הופעות בטאיוואן, קוריאה הדרומית ויפן. כמו כן הוכרז על שחרור הסינגל הראשון שלהם לאותה השנה, תשיעי במספרו, ב-22 בפברואר - בשם "Super Delicate". בנוסף, דווח כי מורימוטו לא ייטול חלק בשום פעילות עתידית של הלהקה שכן הוא רוצה להתמקד בלימודיו.
ב-15 במרץ, הוכרז כי סיבוב ההופעות בהונג-קונג יידחה לחודש מאי, ושסיבוב ההופעות בבנגקוק יבוטל מסיבות שאינן ידועות.
ב-22 באותו החודש הוכרז על מיוזיקל חדש בשם "ג'וניז וורלד", שיופק ויבויים על ידי ג'וֹני קִיטָאגָאוַוה - ויעלה לראשונה בתיאטרון הגן הקיסרותי במהלך חודשי נובמבר ודצמבר. היי! סיי! ג'אמפ יהיו המציגים הראשיים, בנוסף ל-100 נוספים שיופיעו במהלך המופע וביניהם הלהקות Kis-My-Ft2, Sexy Zone, A.B.C-Z וטירוני ג'וני אחרים, כמו גם הטאלנטים הבוגרים -קָאזוּיַה קָאמֵנַאשִי, הִידֵאַקִי טָאקִיזָאוַוה וקוֹאִיצִ'י דוֹמוֹטוֹ - שיתנו הופעת אורח.
ב-25 באפריל, כמעט שנתיים אחרי יציאת אלבומם הראשון, הלהקה הכריזה על שחרורו של אלבומם השני ב-6 ביוני. האלבום נקרא "Jump World". סיבוב ההופעות האסיאתי הראשון שלהם החל בבימת יוֹקוֹהַאמַה אָרֵנַה ב-3 במאי.
בסוף שנת 2012, הוכרז כי ריוסקה יאמאדה יפרוץ בקריירת סולו עם הסינגל "Mystery Virgin" ב-9 בינואר 2013. תחילה השיר הושמע ברדיו המיינסטרים ב-30 בנובמבר 2012, ולאחר מכן הותר להורדה דיגיטלית ב-26 בדצמבר 2012.
היסטוריה > 2013: ההופעה הראשונה בתאילנד, "פסטיבל חג ההודיה" ושחרור הסינגל "Come On A My House"

ב-3 במרץ, ג'אמפ ערכה את מפגש המעריצים הראשון שלה בתאילנד.
חברי הלהקה

Hey! Say! BEST

קוֹטַה יַאבּוּ 

יוּיַה טַקַאקִי 

קֶיי אינוֹ 

היקַארוּ יָאוֹטוֹמֶה 

דַאיקִי אַריאוֹקַה
Hey! Say! 7 

קֶייטוֹ אוֹקַאמוֹטוֹ 

רְיוּסְקֶה יאמדה 

יוּטוֹ נַקַאג'ימַה 

יוּרִי צִ'ינֵן 

רְיוּטַארוֹ מוֹרימוֹטוֹ (חבר לשעבר)
דיסקוגרפיה > סינגלים

2007: Ultra Music Power
2008: Dreams Come True
2008: Your Seed
2008: Mayonaka no Shadow Boy
2010: Hitomi no Screen
2010: (Arigato (Sekai no Doko ni Ite mo
2011: Over
2011: Magic Power
2012: Super Delicate
2013: Come On A My House
דיסקוגרפיה > אלבומים

2010: Jump No. 1
2012: Jump World
פעילויות הקבוצה

הלהקה השתתפה בתוכניות אירוח רבות, כמו כן שידרו תוכניות רדיו ואף השתתפו במספר רב של פרסומות טלוויזיה.