stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריכרד שטמפל

| --- | --- |

ריכרד שטמפל  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  18 ביוני 1891 חמניץ, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 התאבד:  26 בינואר 1943 (בגיל 51) סטלינגרד, ברית המועצות ברית המועצות
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1910–1943 (כ־33 שנים)
 דרגה:   גנרל לויטננט (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-183   מפקד הדיוויזיה ה-371
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
גנרל ריכרד שטמפל (בגרמנית: Richard Stempel;‏ 18 ביוני 1891 – 26 בינואר 1943), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, והתאבד במהלך קרב סטלינגרד.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

שטמפל נולד ב-18 ביוני 1891 בחמניץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1910 התגייס שטמפל לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-104 (הסקסוני המלכותי ה-5 - נסיך הכתר), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף שטמפל לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בספטמבר 1925 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 באפריל 1937 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-10.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה שטמפל מפקד רגימנט הרגלים ה-10, אשר היה חלק מהדיוויזיה ה-4, ולחם עמו כחלק מהקורפוס הממונע ה-15 במסגרת הארמייה העשירית. ב-25 באוקטובר 1939 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-108, אשר היה חלק מהדיוויזיה ה-38, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת. ב-15 באוגוסט 1940 הוא מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-14, וב-1 באפריל 1941 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. במהלך מבצע ברברוסה לחם שטמפל עם חטיבתו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-14 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, וב-5 באוקטובר 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-183 עמה לחם במהלך הקרב על מוסקבה. ב-1 באפריל 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-371, וב-11 באפריל קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. הדיוויזיה לחמה במתקפת הקיץ הגרמנית, כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה ה-17, ולאחר מכן במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. בהמשך לחמה הדיוויזיה יחד עם הקורפוס ה-4 בקרב סטלינגרד במסגרת הארמייה השישית, וב-1 בדצמבר 1942 הועלה שטמפל לדרגת גנרל לויטננט. ב-26 בינואר 1943 נכנעו שרידי הדיוויזיה לכוחות הצבא האדום, וכעבור זמן קצר התאבד שטמפל.
ריכרד פון שוברט

| --- | --- |

גנרל ריכרד פון שוברט
 לידה:  19 באפריל 1850 פוזן, ממלכת פרוסיה פרוסיה
 פטירה:  13 במאי 1933 (בגיל 83) מרבורג, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית (1933–1935)
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1867–1917 (כ־50 שנה)
 דרגה:   גנרל-אוברסט
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-39   מפקד קורפוס המילואים ה-14   מפקד הארמייה השמינית   מפקד קורפוס המילואים ה-27   מפקד הארמייה השביעית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת פרוסיה צרפת   מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 פור לה מריט   הצלב הגדול של מסדר העיט האדום עם חרבות
 
אדולף לודוויג תיאודור ריכרד פון שוּבּרט (בגרמנית: Adolf Ludwig Theodor Richard von Schubert;‏ 19 באפריל 1850 – 13 במאי 1933), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוסים ועל ארמיות במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

פון שוברט נולד בפוזן לתאודור ועמליה פון שוברט שהיו בעלי אחוזה בשלזיה. אחיו הגדול קונרד היה אף הוא גנרל לוטננט בצבא הגרמני, ולאחר מכן היה פוליטיקאי. בשנת 1867 התגייס פון שוברט לצבא הפרוסי, ולחם במלחמת פרוסיה צרפת. פון שוברט מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1902 מונה למפקד הדיוויזיה ה-39, בשנת 1906 מונה למושל העיר אולם. ובשנת 1907 מונה למפקח על חיל התותחנים.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון שוברט למפקד קורפוס המילואים ה-14 שהיה חלק מהארמייה השביעית ולחם בחזית המערבית. הקורפוס בפיקודו נטל חלק בקרב מילוז ולאחר מכן בקרב לורן. ב-18 בספטמבר 1914 מונה למפקד הארמייה השמינית, אך הוא לא פיקד על הארמייה הרבה זמן, ב-9 באוקטובר 1914 הודח פון שוברט עקב החלטתו על נסיגה. ב-27 באוקטובר 1914 מונה פון שוברט למפקד קורפוס המילואים ה-27 שהיה חלק מהארמייה הרביעית, ולחם עימה בקרב איפר הראשון ובקרב איפר השני. לאחר מכן לחם עם הקורפוס שבפיקודו בקרב שמפאן השני ובקרב על הסום.
ב-28 באוגוסט 1916 מונה למפקד הארמייה השביעית, וכן קיבל את העיטור פור לה מריט. ב-11 במרץ 1917 פרש פון שוברט מהפיקוד על הארמייה.
לאחר פרישתו התגורר פון שוברט במרבורג, שם התגורר עד מותו ב-13 במאי 1933.
ראו גם

הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
רובי פיין סקוט

| --- | --- |

 לידה:  28 במאי 1912 גרפטון, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה 
 פטירה:  25 במאי 1981 (בגיל 68) Mortdale, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה 
 שם לידה:  Ruby Violet Payne-Scott 
 ענף מדעי:  רדיופיזיקה, רדיו-אסטרונומיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סידני  Sydney Girls High School 
 מוסדות:  ארגון המחקר המדעי והתעשייתי של חבר העמים (1951)  Danebank – An Anglican School For Girls 
 צאצאים:  Peter Gavin Hall, Fiona Margaret Hall 
 
רובי פיין סקוט (באנגלית: Ruby Payne-Scott; ‏1912–1981) הייתה פיזיקאית אוסטרלית ואחת מחלוצי הרדיו-אסטרונומיה.
חיים פרטיים

רובי פיין סקוט נולדה בשנת 1912 בעיר גראפטון שבאוסטרליה לאביה סיריל ואמה איימי. משם היא עברה לסידני כדי ללמוד בבית הספר היסודי של פנרית' (פרוור בסידני). את בית הספר התיכון היא סיימה עם תעודות הוקרה בבוטניקה ומתמטיקה. היא זכתה בשתי מלגות לאוניברסיטת סידני ושם היא השיגה את שני תאריה בפיזיקה ובחינוך.
בשנת 1944 רובי נשאה לוויליאם הול. היא שמרה על נישואיה בחשאי, מכיוון שבאותה תקופה באוסטרליה הושת חסם נישואים האוסר על נשים נשואות לשמור על משרות קבועות. נישואיהם התגלו במקום עבודתה רק בשנת 1950. בשנת 1951 התפטרה רובי מעבודתה כחודש לפני שילדה את בנה. לאחר שנתיים ילדה את בתה. רובי מעולם לא חזרה לעבוד.
בשנת 1981, כמה ימים לפני יום הולדת ה-69, נפטרה רובי פיין סקוט ממחלת אלצהיימר.
קריירה

ב-1936 ניהלה רובי פיין סקוט מחקר לצד ויליאם לוב במרכז לחקר הסרטן של אוניברסיטת סידני. במחקר התגלה כי לשדה המגנטי של כדור הארץ אין כמעט השפעה על תהליכי הגדילה וההתפתחות של יצורים חיים. בניסוי בדקו את ההתפתחות של אפרוחים שגדלו בשדה מגנטי חזק פי 5,000 מזה של כדור הארץ ושל אפרוחים שגדלו בתנאים רגילים וגילו שאין השפעה ניכרת על גדילת האפרוחים.
בזמן מלחמת העולם השנייה, המועצה למחקר מדעי ותעשייתי (CSIR) פנתה לרובי פיין סקוט ולג'ואן פרימן וביקשה מהן לנהל מחקר במחלקה לרדיו פיזיקה במטרה לפתח רדאר שבו ישתמשו האוסטרלים כדי לאתר צוללות וספינות. הרדאר שהצמד פיתח שימש את אוסטרליה בשנות מלחמת העולם השנייה. בגלל החוסר במשאבים וזמן, לאחר המלחמה טענה פיין סקוט שהרדאר שפותח היה "עשוי ממנקי מקטרות וסיכות ביטחון".
לאחר שסיימה את עבודתה בפיתוח הרדאר המתקדם, ב-1941, התחילה פיין סקוט לעבוד בענף הפיזיקה של המועצה למחקר מדעי ותעשייתי. בשנת 1944 לצד ג'וזף לייד פוסי היא חקרה גלי רדיו הנפלטים מעטרת השמש ועזרה לקדם ענף מדעי שהיה בחיתוליו ונקרא רדיו אסטרונומיה. בין 1945 ל-1947 היא ביצעה מספר מחקרים וניסויים שבהם נתגלו שלושה מתוך חמשת סוגי ההתפרצויות הסולאריות הידועים לאדם.
ב-1948 שהתה פיין סקוט שנה שלמה בתחנת הרדיו פיזיקה בהורנסבי (פרוור באוסטרליה), שם היא חקרה התפרצויות סולאריות מסוג 3 ו-1. ב-1948 היא הובילה את בנייתו של האינטרפרומטר שב-1949 אפשר ליצור 25 תמונות של השמש בשנייה וכך לצפות בהתפתחות של התפרצות סולארית מסוג 4.
פמיניזם

רובי פיין סקוט הייתה פמיניסטית, בתקופה בה התנועה באוסטרליה עדיין הייתה בחיתוליה. היא ובעלה שניהם היו בנוסף סביבתנים, אתאיסטים וקומוניסטים. בשנת 1941 קוד הלבוש הכתיב כי  על נשים לבוא למקום העבודה עם חצאית במקום מכנסיים קצרים, אך היא המשיכה להגיע עם מכנסיים קצרים בטענה שמכיוון שהיא מטפסת על סולמות כל יום, אין סיבה שתבוא בחצאית. בשנת 1949 כאשר CSIR הפסיקה לשתף פעולה עם הצבא האוסטרלי שונה שמה לארגון המחקר המדעי והתעשייתי של חבר העמים הבריטי (CSIRO) והוחלט להוריד את שכר הנשים, היא נאבקה בהחלטה זו ולבסוף הגיעה לפשרה שלהחלטה לא תהייה השפעה רטרואקטיבית.
המאבק שלה בא לידי ביטוי גם בצורה בה החביאה את נישואיה מפני מקום עבודתה והציגה את העובדה שהיא גרה עם גבר שהוא אינו בעלה כחיים בחטא, בתקופה שזה היה מאוד לא מקובל על הציבור.
פרס רובי פיין סקוט

פרס רובי פיין סקוט מוענק לאנשים שהגיעו להישגים גדולים מוקדם בקריירה שלהם ולקחו חופשה מוארכת כדי לטפל בילדם הראשון. מטרת הפרס היא למנוע ממדענים צעירים לחוות קריירה קצרה כמו זאת של רובי פיין סקוט. הפרס הוענק לראשונה בשנת 2008 על ידי ארגון המחקר המדעי והתעשייתי של חבר העמים הבריטי.
ראו גם

W.M Goss Making Waves: The Story of Ruby Payne-Scott: Australian Pioneer Radio Astronomer
ריצ'רד מקגי ,Under the Radar: The First Woman in Radio Astronomy: Ruby Payne-Scott
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  "Ruby Payne-Scott [1912-1981] - CSIROpedia". CSIROpedia (באנגלית אמריקאית). 2015-01-13. נבדק ב-2018-11-16.
↑  “Penrith Public School”. Nepan Times. Penrith, NSW: National Library of Australia October 1921., trove.nla.gov.au
↑  "CLEVELAND-STREET GIRLS' HIGH SCHOOL". The Sydney Morning Herald. National Library of Austrelia 15 December 1925, trove.nla.gov.au
1 2  The Ruby Payne-Scott Award at CSIRO Women in STEMM Australia, womeninscienceaust.org
↑  "A.L.P. PARLEY." The Examiner. Launceston, Tas.: National Library of Australia. 10 July 1936, trove.nla.gov.au
↑  The secret life of Miss Ruby Payne-Scott, www.naa.gov.au (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: payne-scott-ruby-violet-15036  AWR: AWE3750b  GND: 142613843  ISNI: 0000 0000 7168 157X  NKC: ntk2016931103  SUDOC: 138478821  Trove: 749075  VIAF: 101578466   WorldCat (עם VIAF): 101578466 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רובי פיין סקוט".
רוקבורן

| --- | --- |

 מיקום הטקס:  שוודיה שוודיה
 מדינה:  שוודיה 
 הגוף המעניק:  Aftonbladet
 תקופת הפרס:  1979–הווה (כ־45 שנים)
 האתר הרשמי (בשוודית)
 
רוקבורן (בעברית: דוב הסלע) הוא פרס מוזיקה בשוודיה, המחולק למספר קטגוריות, המוענק מדי שנה על ידי העיתון Aftonbladet. הפרס הוענק לראשונה ב-1979, ובמרכזו קטגוריות פופ ורוק. בשנת 2010, רוקבורן שופץ והתמקד יותר בהופעות חיות. יוזמה זו זכתה לשבחים על ידי אמנים ותעשיית המוזיקה.
בנוסף לכך, תקופת בחירת הזוכים של רוקבורן הוארכה מחודש לשלושה חודשים (כל הקיץ).
הערות שוליים

1 2 3  Rockbjörnen, www.aftonbladet.se (בשוודית)
רוח קטבטית

כיוון נשיבת הרוח הקטבטית, בעמק ישנו ערפל
רוח קָטָבַּטִית (מיוונית: κατὰ - "מטה" βαίνω - "ללכת") היא רוח הנושבת כלפי מטה במורדות הרים כתוצאה מהפרש לחצים הנוצר מתנאים טופוגרפיים.
היווצרות

הטמפרטורה באטמוספירה במצב רגיל יורדת ככל שעולים בגובה, עקב הירידה בלחץ עם הגובה והריחוק מהקרקע, שמתחממת משמעותית יותר מאשר האטמוספירה. השכבה הנמוכה של האטמוספירה, הטרופוספירה מתערבלת ונוצרים בה מפלי טמפרטורה שונים, כלומר ירידה בטמפרטורה עם הגובה. שינוי טופוגרפי מקומי משפיע על מאזן הלחצים, וכפועל יוצא - הרוחות. ביום, ההר מתחמם מקרינת השמש, וכתוצאה מכך גם האוויר הצמוד אליו. עם זאת, באותו הגובה, בריחוק קל מההר האוויר קר יותר, על פי מפל הטמפרטורה, ללא האילוץ הטופוגרפי. האוויר החמים שלמורדות ההר דליל יותר מהאוויר הקריר - ולכן נוצר גרדיאנט לחץ, אשר קובע את עוצמת הרוח (היחסית לרוח הממוצעת באזור). עוצמת הרוח קשורה גם לזווית המדרון. האוויר הדליל והחמים עולה מעלה לכיוון הפסגה - זוהי הרוח האנאבטית, והיא חמימה.
הרוחות הקטבטיות הן המצב ההפוך, שמתרחש בשעות הלילה. הקרקע מתקררת מהר יותר ביחס לאוויר, וכך גם האוויר שמעליה. כאשר יש אילוץ טופוגרפי כגון הר, האוויר שעליו קר ודחוס יותר מהאוויר שלצידו, ולכן ישנן רוחות קרירות במורד. כשהרוח נושבת בנקיקים היא מתחזקת, בשל עקרון ברנולי, כשם שנהר המגיע לחלק צר יותר זורם מהר יותר ובעוצמה רבה יותר (תופעה הנקראת "תיעול"). לרוב, הרוח הקטבטית אינה חזקה, ומגיעה עד ל-18 קמ"ש בלבד. אף על פי כן, בתנאים מסוימים, הרוח הקטבטית עשויה להגיע לעוצמה הרסנית מאוד של אף יותר מ-185 קמ"ש. רוח כזו עשויה לגרום לעקירת עצים, לנזק ולאובדן בנפש.
יש לציין כי שמיים בהירים מאפשרים את חימום הקרקע המדובר, ובכך גם את הרוח הקטבטית. עננים מרובים בשמים מפחיתים בצורה ניכרת את התחממות הקרקע הישירה, ולכן במצב זה הרוח הקטבטית תיחלש ואף לא תנשב. יתרה מזו, הרוח הקטבטית היא תופעה מקומית. אם יש גורם אחר לרוח, כמו בריזה או מערכת סינופטית, וגורם זה משמעותי יותר, מבנה הסירקולוציה שתואר יכול להתערבל, ולמנוע או להפחית את הרוח.
דוגמאות

לרוחות הקטבטיות יש שמות שונים בעולם. הרוח ידועה כ"בורה" בסלובניה ובקרואטיה. ברוסיה, אזור של לחץ אוויר גבוה יוצר רוחות קטבטיות אשר מגיעות עד הים האדריאטי, רוחות אלה עשויות להגיע עד למהירות של 220 קמ"ש.
כמו כן, הרוחות הקטבטיות נפוצות גם בצרפת. שם, הרוחות יורדות מן רצועות ההרים אל מקומות נמוכים יותר ומביאות איתן גל קור. גם בתקופות בהן הטמפרטורה נוחה יחסית, באביב ובסתיו, הרוחות שמגיעות מההרים הקפואים כל ימות השנה גורמות לקרה אשר מהוות איום על יבול חקלאי. בקיץ, הרוחות גורמות להתפשטות מהירה של שריפות הקשות לכיבוי.
התופעה מוכרת גם בישראל, במיוחד רוחות צפוניות הנושבות בבקעת הירדן ובאילת המגיעות ל-80 קמ"ש. כמו כן, רוחות אלו נושבות גם במפרץ חיפה - תופעת התיעול. הרוחות מגיעות כתוצאה מתיעול מכיוון עמק יזרעאל, הגליל התחתון והכרמל. רוחות אלו עשויות להגיע ל-90 קמ"ש.
הערות שוליים

↑  ברוך זיו ויואב יאיר, מבוא למטאורולוגיה יחידות 1–4, האוניברסיטה הפתוחה, 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539601705171  BnF: cb135074487 (data)  GND: 4520887-6  LCCN: sh99004718
רוטרו

רוטרו או רוטרוד (בצרפתית: Rotrou de Warwick; חי בשנים 1109 - 26 בנובמבר 1183) היה הבישוף של אוורה והארכיבישוף ה-25 של רואן שבצרפת משנת 1165 (שנה לאחר מותו של הארכיבישוף איג השלישי (אנ')) ועד מותו שלו. מחליפו היה גוטייה דה קוטנס (אנ').
חיים אישיים

רוטרו היה בנו הרביעי של הנרי דה בומונט הראשון, רוזן ווריק, ומרגרט, בתו של ז'ופרואה השני, רוזן פרש (Geoffroy II du Perche). הוא שימש גם כמעין מנהיג (Justiciar) של נורמנדי.
קמילה סקולימובסקה

קמילה סקולימובסקה (בפולנית: Kamila Skolimowska; ‏4 בנובמבר 1982 – 18 בפברואר 2009) הייתה אתלטית פולנייה, אלופה אולימפית (סידני 2000) וסגנית אלופת אירופה (מינכן 2002) ביידוי פטיש.
ביוגרפיה

סקולימובסקה נולדה בוורשה שבפולין. אביה הוא מרים המשקולות רוברט סקולימובסקי (אנ') שהתחרה באולימפיאדת מוסקבה בשנת 1980 וזכה באליפות העולם בהרמת משקולות בשנת 1986.
ביוגרפיה > 1997 > אלופת אירופה עד גיל 20

באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה ביולי בליובליאנה שבסלובניה זכתה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 59.72 מטר.
ביוגרפיה > 1998

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום שביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 62.68 מטר.
ביוגרפיה > 1999 > אלופת עולם עד גיל 18

באליפות העולם עד גיל 18 שנערכה ביולי בבידגושץ' שבפולין זכתה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 63.94 מטר.
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בסביליה שבספרד סיימה במקום 21 ביידוי פטיש בתוצאה של 50.38 מטר.
ביוגרפיה > 2000 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת סידני שנערכה בספטמבר זכתה במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא אולימפי חדש (זו הייתה הפעם הראשונה בה נשים מתחרות ביידוי פטיש במשחקים האולימפיים) של 71.16 מטר, לפני אולגה קוזנקובה מרוסיה (69.77 מטר) וקירסטן קלוזה מגרמניה (69.28 מטר). היא עשתה זאת בגיל 17 ו-331 ימים, והייתה לאלופה האולימפית הצעירה ביותר ביידוי פטיש.
ביוגרפיה > 2001

באליפות העולם שנערכה באוגוסט באדמונטון שבאלברטה, קנדה, סיימה במקום רביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 68.05 מטר.
ביוגרפיה > 2002 > סגנית אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שבגרמניה זכתה במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 72.46 מטר, אחרי אולגה קוזנקובה (72.94 מטר) ולפני מנואלה מונטברון מצרפת (72.04 מטר).
ביוגרפיה > 2003 > אלופת אירופה עד גיל 23

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ביולי בבידגושץ' זכתה במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא אליפות חדש של 71.38 מטר.
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בפריז שבצרפת סיימה במקום שמיני ביידוי פטיש בתוצאה של 68.39 מטר.
ביוגרפיה > 2004

באולימפיאדת אתונה שנערכה באוגוסט סיימה במקום חמישי ביידוי פטיש בתוצאה של 72.57 מטר.
ביוגרפיה > 2005

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בהלסינקי שבפינלנד סיימה במקום שישי ביידוי פטיש בתוצאה של 68.96 מטר.
ביוגרפיה > 2005 > אלופת האוניברסיאדה

באוניברסיאדת איזמיר שנערכה באוגוסט זכתה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 72.75 מטר.
ביוגרפיה > 2006 > מדליית ארד באליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בגטבורג שבשוודיה זכתה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 72.58 מטר, אחרי טטיאנה ליסנקו (76.67 מטר) וגולפיה חאנאפייבה (74.50 מטר), שתיהן מרוסיה.
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם שנערכה באוגוסט באוסקה שביפן סיימה במקום רביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 73.75 מטר.
ביוגרפיה > 2008

באולימפיאדת בייג'ינג שנערכה באוגוסט סיימה במקום אחרון בגמר יידוי פטיש, לאחר שלא הצליחה לקבוע תוצאה.
מותה

ב-18 בפברואר 2009, בגיל 26, מתה סקולימובסקה באופן מפתיע במהלך מחנה אימונים בפורטוגל. נתיחה שלאחר המוות קבעה שסיבת המוות שלה היא תסחיף ריאתי.
הערות שוליים

↑  Pulmonary embolism cause of death of Kamila Skolimowska באתר AIPS, ‏ 21 בפברואר 2009 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810555345705606  GND: 1287085172  World Athletics: 14294418  LCCN: no2021140816  VIAF: 6821151778231118130006   WorldCat (עם VIAF): 6821151778231118130006
רוברט הות

רוברט הוּת' (בגרמנית: Robert Huth, נולד ב-18 באוגוסט 1984) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם.
הות ערך 19 הופעות במדי נבחרת גרמניה, והעביר את מרבית קריירת הבוגרים שלו בפרמייר ליג, כשקבוצתו האחרונה הייתה לסטר סיטי, עמה זכה באליפות בעונת 2015/2016.
קריירת מועדונים > צ'לסי

הות חתם בצ'לסי בשנת 2001, כאשר היה בן 17, והתגלה על ידי המאמן קלאודיו ראניירי. את הבכורה ערך בשלהי עונת 2001/2002, בהפסד הביתי לאסטון וילה בתוצאה 1–3, כאשר החליף את ייספר גרונקיאר. בעונת 2003/2004 שותף הות במשחקים רבים יותר בקבוצה וביסס את מעמדו, אך בעונת 2004/2005 נפצע ומיעט לשחק. בעונת 2005/2006 פחת מעמדו של הות עוד יותר, כאשר המאמן ז'וזה מוריניו העדיף עליו שחקנים כמו ג'ון טרי, ויליאם גאלאס וריקרדו קרבאליו, זאת על אף שמוריניו דחה הצעה על השחקן מבאיירן מינכן. הות לא היה שבע רצון ממעמדו החדש, וביקש לעזוב. לאחר מונדיאל 2006, אליו זומן על ידי מאמן נבחרת גרמניה יורגן קלינסמן על אף שמיעט לשחק ולמרות פציעה ממנה סבל, עבר הות למידלסברו, לאחר שצבר 42 הופעות במדי צ'לסי.
קריירת מועדונים > מידלסברו

באוגוסט 2006 חתם הות במידלסברו מהפרמייר ליג תמורת 6 מיליון לירה שטרלינג על חוזה לחמש שנים. תחילה הוצב על ידי מאמנו גארת' סאות'גייט בקבוצת המילואים על מנת שיצבור כושר משחק שהיה חסר לו, ואת הופעת הבכורה בקבוצה בפרמייר ליג ערך באוקטובר 2006 בניצחון 1–2 על אברטון. את שערו הראשון בקבוצה כבש בהפסד 1–2 לטוטנהאם בדצמבר 2006. בהמשך העונה הראשונה של הות במידלסברו הוא סבל מפציעות רבות ומיעט לשחק. רק בדצמבר 2007 חזר הות לשחק באופן קבוע, ותפס מקום קבוע בהרכב לאחר עזיבתו של ג'ונתן וודגייט. עם זאת, נפצע שוב לקראת סיום עונת 2007/2008, והחמיץ את החודשיים האחרונים של העונה. בתחילת עונת 2008/2009 הות חזר להרכב, אך נפצע שוב ומיעט לשחק, ומידלסברו נשרה בתום העונה אל הצ'מפיונשיפ. הות פתח את עונת 2009/2010 בקבוצה ושיחק בחמשת המשחקים הראשונים בצ'מפיונשיפ, אך קיבל הזדמנות לשוב לפרמייר ליג וחתם בסטוק סיטי לפני תום חלון ההעברות של הקיץ.
קריירת מועדונים > סטוק סיטי

הות חתם באוגוסט 2009 על חוזה לארבע שנים בסטוק סיטי, תמורת חמישה מיליון לירה שטרלינג. הופעת הבכורה שלו הייתה בהמשך החודש, בניצחון 0–1 על סנדרלנד, כשנכנס כמחליף. את הופעת המאה שלו בפרמייר ליג ערך באוקטובר 2009 מול אברטון, ואף הבקיע את שערו הראשון בקבוצה באותו משחק. באותו חודש הכה הות את מתיו אפסון במשחק ליגה מול ווסטהאם יונייטד ללא תגובת השופט. הוא הודה באשמה והתנצל בפני אפסון, אך הושעה על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית לשלושה משחקים.
עונת 2010/2011 הייתה מהטובות בקריירה של הות, כאשר הוא הבקיע מספר שערים חשובים, ואף הוביל את קבוצתו לגמר גביע ה-FA, אך הקבוצה הפסידה בגמר 0–1 למנצ'סטר סיטי. העובדה כי הות היה לשחקן ההגנה הראשון בתולדות סטוק סיטי שמבקיע תשעה שערים בעונה, שחלקם היו שערי ניצחון ושערים מכריעים אחרים, זיכתה אותו בתואר שחקן השנה של סטוק סיטי. בעונת 2011/2012 עבר הות לעמדה צדדית יותר עקב הגעת בלמים חדשים לקבוצה, אך תצוגות נפל הגנתיות גרמו למאמנו טוני פוליס להחזירו למרכז ההגנה. בתום עונה זו, האריך הות את חוזהו בקבוצה עד סוף עונת 2016. בעונת 2012/2013 המשיך הות להיות שחקן קבוע בהרכב, וצבר 39 הופעות, אך גם הושעה שוב לשלושה משחקים בגין עימות ללא כדור עם פיליפ סנדרוס מפולהאם. בתום עונה זו הוחלף המאמן פוליס במארק יוז, שהמשיך לשחק עם הות בעמדת הבלם, אך הות נפצע בשלב מוקדם יחסית של עונת 2013/2014, עבר ניתוח והחמיץ את המשך העונה. הות החל בסטוק את עונת 2014/2015, אך שוב נפצע בשלב מוקדם, וחזר לשחק רק בדצמבר. בחלון ההעברות של החורף הושאל ללסטר סיטי עד לתום העונה, ובתום העונה נרכש על ידי לסטר. הות צבר בסך הכול 188 הופעות בפרמייר ליג במדי סטוק סיטי, והבקיע 18 שערים.
קריירת מועדונים > לסטר סיטי

הות החל לשחק בלסטר סיטי בפברואר 2015 כמושאל מסטוק. הקבוצה התמודדה בתחתית, והצליחה להישאר בליגה. את שערו הראשון בקבוצה הבקיע הות באפריל אותה שנה מול וסט ברומיץ' אלביון, בניצחון 2–3. הות סייע לקבוצה להשיג שבעה ניצחונות מתוך תשעת המשחקים האחרונים בליגה, ומאמנו נייג'ל פירסון הביע את רצונו להחתים את הות על חוזה קבוע. ביוני 2015 נרכש הות מסטוק סיטי באופן סופי, ככל הנראה תמורת שלושה מיליון לירה שטרלינג. בינואר 2016 הבקיע הות את שערו הראשון בקבוצה, מול טוטנהאם. בפברואר 2016 הבקיע הות צמד מול מנצ'סטר סיטי בניצחון 1–3 של לסטר סיטי במשחק העונה. בתום עונת 2015/2016 זכה הות עם לסטר סיטי באליפות מפתיעה, שכן הקבוצה לא נחשבה כלל כמועמדת להתחרות בצמרת הפרמייר ליג, לאחר שהציג משחק הגנה מצוין לאורך כל שלבי העונה. בעונת 2016/2017 לא הצליחו הות ולסטר לשחזר את ההצלחה בליגה ואף היו מתחת לקו האדום בחלקים של העונה, עד שהתאוששו לקראת סופה וצברו מספיק נקודות כדי לסיים במרכז הטבלה. בליגת האלופות נהנו הות ולסטר מעונה מכובדת, אותה סיימו בהדחה על ידי אתלטיקו מדריד ברבע הגמר. את עונת 2017/2018 החמיץ הות במלואה בגין פציעה. לאחר שחזר מהפציעה, שוחרר הות מלסטר סיטי בתום העונה והפך לשחקן חופשי. בינואר 2019 התפרסמו ידיעות כי הות בדרך לחתום בווסט ברומיץ' אלביון. הות הכחיש ידיעות אלה, ואמר שכבר פרש מכדורגל אך פשוט לא הודיע זאת לאף אחד.
קריירה בין-לאומית

הות שיחק בנבחרות גרמניה השונות מגיל צעיר, ובשנת 2004 זומן לראשונה לנבחרת גרמניה כאשר היה בן 20, למשחק ידידות מול נבחרת אוסטריה כאשר החליף את אנדראס הינקל. הות ייצג את גרמניה בגביע הקונפדרציות בשנת 2005, והיווה עוגן הגנתי בצוותא עם פר מרטסאקר. הות הבקיע את שערו הראשון בנבחרת במשחק על המקום השלישי בגביע הקונפדרציות, בניצחון 3–4 על נבחרת מקסיקו. את שערו השני במדים הלאומיים הבקיע בהפסד לנבחרת איטליה במשחק ידידות בפברואר 2006. הות זומן למונדיאל 2006 שנערך על אדמת גרמניה, אף על פי שרק החלים מפציעה ועל אף עונה פושרת בצ'לסי, אך איבד את מקומו בהרכב הנבחרת לכריסטוף מצלדר עקב מספר טעויות שביצע במשחקי ההכנה. הות קיבל הזדמנות במשחק בשלב הבתים מול נבחרת אקוודור, בו ניצחה גרמניה 0–3, אך לא שיחק יותר באותו מונדיאל, בו גרמניה סיימה במקום השלישי. הפעם הבאה בה הות שיחק בנבחרת הייתה בפברואר 2008, במשחק ידידות מול נבחרת שווייץ, אליו זומן עקב כושרו הטוב באותה תקופה. הופעתו האחרונה של הות בנבחרת התקיימה ביוני 2009, בניצחון של נבחרת גרמניה בתוצאה 2–7 על נבחרת איחוד האמירויות.
תארים

אליפות אנגליה (2): 2004/2005, 2005/2006
אליפות אנגליה (1): 2015/2016
רוברט קאהן (מלחין)

| --- | --- |

 לידה:  21 ביולי 1865 מנהיים, הדוכסות הגדולה של באדן 
 פטירה:  29 במאי 1951 (בגיל 85) Biddenden, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
רוברט קאהן (גרמנית: Robert Kahn;‏ 21 ביולי 1865, מנהיים – 29 במאי 1951, בידנדן, קנט, אנגליה) היה מלחין ופסנתרן יהודי-גרמני ומורה למוזיקה.
ביוגרפיה

קאהן היה אחד משבעה ילדים, שנולדו לאחת המשפחות העשירות והנכבדות ביותר של בנקאים וסוחרים בגרמניה של אותם ימים. בשנת 1882 נכנס קאהן לבית הספר המלכותי הגבוה למוזיקה בברלין, שם למד בשלוש השנים הבאות. בשנת הלימודים 1885–1886 המשיך בהכשרתו המוזיקלית בהדרכת יוזף ריינברגר במינכן. בביקור בווינה בשנה שלאחריה, פגש קאהן את המלחין יוהנס ברהמס והתיידד עמו. על פי השמועה, הציע ברהמס לקבל את קאהן כתלמידו. קאהן היה ביישן מכדי לקבל את ההצעה, אך המוזיקה של ברהמס תטביע את חותמה על סגנון הלחנתו לכל אורך הקריירה שלו.
אחרי שהשתחרר משירותו הצבאי, עבד קאהן כמלחין עצמאי בברלין עד 1890. בשלוש השנים הבאות עבד כפסנתרן חזרות בתיאטרון העירוני בלייפציג. כמי שהתמנה למרצה לקומפוזיציה באלמה מאטר שלו בשנת 1894 
היה קאהן אחראי להכשרת כמה מן המאורות הגדולים של המוזיקה הקלאסית במאה ה-20. בין תלמידיו המפורסמים הפסנתרן וילהלם קמפף, המנצח פרדיננד לייטנר, המלחין גינתר רפאל והכנר קרל קלינגר.
בשנת 1916 נבחר קאהן לאקדמיה הפרוסית לאמנויות, חברות שבה החזיק עד 1934, כאשר המשטר הנאצי פקד עליו להתפטר בשל יהדותו. הממשלה גם אסרה להוציא לאור ולבצע את המוזיקה שלו. הגבלות אלה הניעו אותו לעזוב בשנת 1936 את גרמניה ולפנות לאנגליה, שם עשה את חמש-עשרה השנים האחרונות לחייו באלמוניות יחסית. קאהן והמוזיקה שלו נשכחו כמעט לגמרי מאז מלחמת העולם השנייה, אך הם מתחילים להתגלות אט אט מחדש למוזיקאים ולקהל, כמו שקרה למלחינים רבים אחרים של "מוזיקה מנוונת", נרדפי המשטר הנאצי וקורבנותיו.