stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפקד טייסת

| --- | --- |
הדרגה בחיל האוויר המלכותי כפי שהיא מוצגת על השרוול

דגל מפקד טייסת
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 צבא:  הכוחות המזוינים של בריטניה
 מערכת הדרגות:  דרגות הכוחות המזוינים הבריטיים
 היררכיה:  קצינים
 בתוקף:  אוגוסט 1919 – הווה (כ־105 שנים)
 מקבילת נאט"ו:  OF-3
 מקבילת צה"ל:  רב-סרן
 מקבילת הצבא:  מייג'ור
 מקבילת חיל הים:  לוטננט קומנדר
 מקבילת הנחתים:  מייג'ור
מפקד טייסת (באנגלית: Squadron Leader; בקיצור: Sqn Ldr או S/L; סימול נאט"ו: OF-3) היא דרגת קצונה בכירה בחיל האוויר המלכותי (RAF) ובחילות האוויר של מדינות רבות בעלות השפעה בריטית היסטורית: בחיל האוויר המלכותי האוסטרלי (RAAF) ובחיל האוויר המלכותי של ניו זילנד (RNZAF): SQNLDR).
הדרגה בכירה מדרגת לוטננט טיסה וזוטרה מדרגת מפקד כנף וזו הדרגה הנמוכה ביותר בסולם הדרגות של הקצונה הבכירה. לרוב היא מקבילה לדרגת לוטננט קומנדר בחיל הים ולדרגת מייג'ור בחילות אחרים.
הדרגה המקבילה בקוד הדרגות של נאט"ו היא OF-3.
הדרגה המקבילה בחיל העזר האווירי לנשים (WAAF), חיל האוויר המלכותי לנשים (WRAF) (עד 1968) ושירות הסיעוד של חיל האוויר המלכותי של הנסיכה מרי (PMRAFNS) (עד 1980) היה "קצין טייסת".
מפקד הטייסת שימש גם כמינוי לפיקוד על חיל פרשים (בריטניה) ודרגה (צרפת), לפחות מאז המאה התשע־עשרה. בארגנטינה הוא משמש כמינוי פיקודי הן על ידי חיל הפרשים של הצבא והן על ידי יחידות הטיסה של חיל האוויר הארגנטינאי (FAA). גם דרגת הפרשים של מפקד הטייסת בצרפת היא מקבילה למייג'ור, ומינוי הפרשים למפקד הטייסת בבריטניה תואם בדרך כלל גם לדרגה זו.
הדרגה במדינות שונות

חיל האוויר המלכותי האוסטרלי
חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד
חיל האוויר של ארצות הברית
חיל האוויר הפקיסטני
חיל האוויר של נמיביה
חיל האוויר הניגרי
המשמר האווירי של טרינידד וטובגו
חיל האוויר של גאנה
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: לוטננט טיסה | דרגות חיל האוויר המלכותי  OF-3   מפקד טייסת | הבא: מפקד כנף |
גנחה – פלישת הזומבים

| --- | --- |
 מבוסס על:  גן חיות
 בימוי:  ענת מנסור אודי גוטשלק אביעד בנטוב
 הופק בידי:  רותם קסטלר
 תסריט:  נמרוד אלדאה   אודי גוטשלק   אביעד בנטוב
 עריכה:  שלומי אליעזר
 שחקנים ראשיים:  אודי גוטשלק אביעד בנטוב גאיה שליטא כץ נמרוד אלדאה משה הלל ג'וש שגיא
 מוזיקה:  אוהד סטמתי
 צילום:  בעז יהונתן יעקב
 מדינה:  ישראל 
 חברת הפקה:  נאטז הפקות
 חברה מפיצה:  ערוץ ניקלודיאון ישראל
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  29 בדצמבר 2016
 משך הקרנה:  76 דקות
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  ילדים, נוער, קומדיה
 
גנחה - פלישת הזומבים הוא סרט טלוויזיה קומי לילדים ונוער ששודר בערוץ ניקלודיאון. הסרט מבוסס על סדרת הטלוויזיה הקומית "גן חיות", שאותה יצרו אביעד בנטוב ואודי גושטלק, אשר גם כיכבו וכתבו בה יחד עם נמרוד אלדאה. הסרט הוא הסרט הישראלי הרביעי באורך מלא המבוסס על סדרת טלוויזיה ישראלית, לאחר הסדרות גאליס (לה הופקו שני סרטים - גאליס: המסע לאסטרה וגאליס קונקט) ומועדון החנונים (מועדון החנונים: הסרט).
בשונה מהסדרה, הסרט שודר באיכות HD בספריית ה-VOD החינמית של ערוץ ניקלודיאון. פרמיירת הסרט התרחשה ב-23 בדצמבר 2016 והסרט שודר בערוץ ב-29 בדצמבר 2016.
עלילת הסרט

דורותי עושה את סיור הבוקר שלה בגן-החיות "גנחה", ומודיעה בבהלה למנהל גן-החיות מר ארתור פיקולו שכל החיות נעלמו מן הכלובים, ובהמשך גם כל העובדים ננעלים במתחמי גן החיות. מר פיקולו מייצא הודעה לחברי "גנחה" שלפי חשדותיו, גנחה מותקף על ידי זומבים. כל העובדים נכנסים להיסטריה, וכל זוג עובדים שנכלא מנסה לחשוב על איך לצאת מהמתחם שבו נכלאו.
התקשורת מלווה את העלילה בכל פרק חדש של הסרט, כאשר בונית (גאיה שליטא כץ), מגישת המהדורה, ואלדר (נמרוד אלדאה), כתב החוץ, מדווחים על הקורה בגן.
ציפית כיתן-אבנרי, עובדת הגן היחידה שלא הגיעה, מגיעה לגן על מנת להסב את תשומת הלב של התקשורת אך בטעות נכנסת לגן, ולכאורה "זומבי" חוטף אותה.
מר פיקולו חושב שזהו סופו של הגן, ומחליט לפוצץ את הגן בכפתור השמדה, ומתחרט, אך למרות זאת לוחץ בטעות בכפתור, וקול אוטומטי מתריע שגן החיות עתיד להתפוצץ בעוד 10 שעות.
מרקו ודמתי, העובדים החרוצים ביותר בגן-החיות, לבסוף מצליחים לצאת מהמחסן שבו נכלאו בעזרת תותח, ששיגורו גורם להם להיראות כמו זומבים. אנרי טוטו, השף של גן החיות והסו-שף שלו, פיליפ אשר גילו מוקדם יותר בסרט שהם אבא ובן, ניצלו מההסתגרות במטבח בעזרת הקשיש הזקן יחיא שנכלא באחד המקררים, שגילה להם תעלת חילוץ דרך המקפיא, ולאחר ששניהם יוצאים הם מתנהגים גם בהתנהגות של זומבים, בעקבות הקור ששרר עליהם. בנוסף, ציפית ניצלת בכך שמגלה שה"זומבי" שהסתובב בגן היה בכלל שדרן הרדיו של הגן, אלדד, ושניהם מתחילים מלחמת אוכל לאחר שרבים, דבר שגורם למראהם גם להיראות כזומבים. גם דורותי ומר פיקולו ניצלים לאחר שיוצרים חוט מבדים במשרד ויורדים מהחלון, אך החבל נקרע, ודורותי ופיקולו נוחתים על בריכה של צואת פילים שהניחה דורותי, ומראם מזכיר זומבים. כל העובדים המלוכלכים והפגועים של הגן מגיעים לכניסת גנחה.
כתב החוץ, אלדר, מחליט להיכנס לגן גם ולברר מה עם הזומבים. הוא נתקל בכל העובדים שהתלכלכו ונפגעו קשה, וחושב שהם זומבים, אך כל צמד בסוף מספר את הסיפור שלו ומתברר בסוף כי אין זומבים בגן. מתברר גם כי על בריחת החיות ונעילת המשרדים אחראים הילדים שמתנדבים בגן - יוגב וגירית, שעשו ככל הנראה ההפך ממה שביקשה מהם דורותי לעשות.
לבסוף, השעון של הפצצה מצפצף וכולם חושבים שהפצצה שהופעלה תשמיד את הגן, אך מתברר כי הגן לא מושמד, וכי לא היה חומר נפץ שיגרום להשמדה לעבוד מאחר שדורותי ביקשה מיוגב וגירית לארגן חומר נפץ. הסרט מסתיים שכל האנסמבל של הסרט רוקד לצלילי המוזיקה של הסרט.
לאחר שהשיר מסתיים,יוצאת מן האדמה יד ככל הנראה  של זומבי,והשאלה לכך שאם באמת היו זומבים בגנחה נשארת מעורפלת.
דמויות ושחקנים

| שחקן | דמות שמגלם | מידע על הדמות |
| --- | --- | --- |
| אביעד בנטוב | ארתור פיקולו | מנהל גן-החיות, ניצל מהמשרד שבו נכלא בעזרת חבל בדים. מאוהב בדורותי ונהיה בן זוגה. |
| אביעד בנטוב | יוגב | ילד שמתנדב בגן-החיות, לא הקשיב לדורותי ונעל בטעות את כל המשרדים בגן החיות. |
| אביעד בנטוב | אנרי טוטו | שף גן-החיות, מתגלה כאביו של פיליפ. ניצל מהכליאה בעזרת תעלה שהייתה במקפיא. |
| אביעד בנטוב | ציפית כיתן-אבנרי | עובדת טיפשה ולא אחראית בגן החיות, מוצאת את אלדד, מתחתנת איתו ומיד מתגרשת ממנו. |
| אביעד בנטוב | מרקו | עובד זר, חרוץ אך טיפש, ניצל בעזרת תותח. |
| אודי גוטשלק | דורותי קלדרון | מזכירתו ויד ימינו של ארתור פיקולו. ניצלה בעזרת רצועת בדים שהשליכה לחלון. מאוהבת במר פיקולו ונהפכת לבת זוגו. |
| אודי גוטשלק | גירית | ילדה שמתנדבת בגן החיות, לא הקשיבה לדורותי ופתחה בטעות את כל הכלובים. |
| אודי גוטשלק | פיליפ | הסו-שף של גן החיות, מתגלה כבנו של אנרי. ניצל בעזרת תעלת מילוט שנמצאת במקפיא. |
| אודי גוטשלק | DJ אלדד | הדי ג'יי של גן החיות, מנהל את תחנת הרדיו של הגן. מוצא את ציפית, מתחתן איתה ומיד מתגרש ממנה. |
| אודי גוטשלק | דמתי | עובד חרוץ, טיפש ויצירתי, ניצל מהכליאה במחסן בעזרת תותח. |
| גאיה שליטא-כץ | בונית לוי | מגישת מהדורת החדשות, מלווה את הסרט בדיווחים על הפלישה. פרודיה על יונית לוי. |
| נמרוד אלדאה | אלדר גרוסמן | כתב החוץ של מהדורת החדשות, מגלה בסוף הסרט לבונית כי אין זומבים לבסוף. |
| משה הלל | יחיא | קשיש זקן, נתקע באחד המקררים של המטבח. גילה לפיליפ ולאנרי שיש תעלת מילוט דרך המקפיא. |
| ג'וש שגיא | מפכ"ל המשטרה | מוזעק לגן כדי להזעיק את כל היחידות המיוחדות שלו לחיסול הזומבים. |
אברהם בנבנשתי

| --- | --- |
 מקום פעילות:  קסטיליה
 תחומי עיסוק:  תקנות ואיאדוליד
 תפקידים נוספים:  איש ציבור ורב החצר של חואן השני, מלך קסטיליה
 
דון אברהם בנבנשתי (Benveniste) היה איש ציבור ורב ראשי של קסטיליה במאה ה-15. מתקן תקנות ואיאדוליד (Valladolid).
היה איש ציבור ורב החצר של חואן השני, מלך קסטיליה (1406–1454). אחראי על המימון הציבורי וביחד עם אלווארו די לונה היה אחראי גם על המינהל בממלכה. היה בן למשפחה עשירה ובעל ידע יהודי וכללי רב. הגן על יהודי עיר ליד אסיחה (Ecija), ביחד עם יוסף נשיא ואברהם אבן שושן, כנגד האשמות של רצח פולחני בפסח. לפי בקשת הקהילות היהודיות של קסטיליה התמנה על ידי המלך בשנת 1432 לשופט ראשי של היהודים ורב החצר.
מיד אחרי מינויו לשופט קרא בנבנשתי לכנס מיוחד (סינוד) של רבנים, משכילים ומנהיגים מכל קהילות קסטיליה בעיר ואיאדוליד (Valladolid) בבית הכנסת ברובע היהודי של העיר. הכנס נועד לבחון את החוקים שנחקקו נגד היהודים, להגביר את לימוד התלמוד ולעצור את ירידת הערכים בקהילות. בנבנשתי היה יושב ראש הכנס שהסתיים בהכנה ואישור מסמך שנקרא "תקנה" (קרוי בפי החוקרים תקנות ואיאדוליד). המסמך מורכב מחמישה חלקים: הראשון הוראות בקשר ללימוד התורה, השני בחירת דיינים ובעלי תפקיד אחרים בקהילה, השלישי דיני מלשינות ומסירות לשלטונות, הרביעי דיני מיסוי ותשלומים לשלטונות והחמישי דיני לבוש מפואר.
נכדיו גורשו בגירוש ספרד והתפזרו בפורטוגל, אירופה, המזרח הקרוב וצפון אפריקה. נכדיו ביססו את לימוד התורה בסלוניקי על יד הקמת ספריות גדולות. חלק מנכדיו נדדו בגירוש לפורטוגל והתנצרו. הם היו סוחרים גדולים ובנקאים בפורטוגל ואנטוורפן. לאחר מכן הם נדדו לאיטליה יחד עם דונה גרציה וחזרו איתה ליהדות ולשם בנבנשתי.
מדליית רמפורד

| --- | --- |

 תיאור:  פרס לחוקרים אירופאים  בתחומי התרמודינמיקה והאופטיקה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הגוף המעניק:  החברה המלכותית 
 נקרא על שם:  בנג'מין תומפסון 
 אתר רשמי
 
בנג'מין תומפסון, הוא הרוזן רמפורד על שמו נקראת המדליה
מדליית רמפורד (באנגלית: Rumford Medal) היא מדליה שמעניקה החברה המלכותית לחוקרים אירופיים בתחומי התרמודינמיקה והאופטיקה. המדליה נקראת על שמו של בנג'מין תומפסון, הידוע בשם הרוזן רמפורד, שב-1796 תרם לחברה המלכותית 5,000 לירה שטרלינג על מנת שתעניק את הפרס פעם בשנתיים. המדליה מצופה כסף, ובנוסף לה, מקבלים הזוכים גם אלף ליש"ט.
רשימת הזוכים במדליה > המאה ה-18

1800: בנג'מין תומפסון
רשימת הזוכים במדליה > המאה ה-19

1804 : ג'ון לזלי
1806 : ויליאם מרדוך
1810 : אתיין לואי מלוס
1814 : ויליאם צ'ארלס ולס
1816 : האמפרי דייווי
1818 : דייוויד ברוסטר
1824 : אוגוסטן ז'אן פרנל
1832 : ג'ון פרדריק דניאל
1834 : מסדוניו מלוני
1838 : ג'יימס דייוויד פורבס
1840 : ז'אן-בטיסט ביו
1842 : ויליאם הנרי פוקס טלבוט
1846 : מייקל פאראדיי
1848 : אנרי ויקטור רניו
1850 : פרנסואה ז'אן דומיניק אראגו
1852 : ג'ורג' גבריאל סטוקס
1854 : ניל ארנוט
1856 : לואי פסטר
1858 : ז'ול ז'מין
1860 : ג'יימס קלרק מקסוול
1862 : גוסטב קירכהוף
1864 : ג'ון תינדל
1866 : איפוליט פיזו
1868 : בלפור סטיוארט
1870 : אלפרד אוליבייה דה קלוזינייה
1872 : אנדרס יונאס אונגסטרם
1874 : גוז'ף נורמן לוקייר
1876 : פייר יאנסן
1878 : אלפרד קורנו
1880 : ויליאם הוגינס
1882 : ויליאם אבניי
1884 : טוביאס טהלן
1886 : סמואל לנגלי
1888 : פייטרו טצ'יני
1890 : היינריך רודולף הרץ
1892 : נילס דונר
1894 : ג'יימס דיוואר
1896 : וילהלם רנטגן ופיליפ לנארד
1898 : אוליבר לודג'
1900 : אנרי בקרל
רשימת הזוכים במדליה > המאה ה-20

1902 : צ'ארלס אלגרנון פרסנוס
1904 : ארנסט רתרפורד
1906 : יו לונגבורן קלנדר
1908 : הנדריק לורנץ
1910 : היינריך רובנס
1912 : האיקה קמרלינג אונס
1914 : ג'ון ויליאם סטראט ריילי
1916 : ויליאם הנרי בראג
1918 : צ'ארלס פברי ואלפרד פירוט
1920 : ג'ון ויליאם סטראט ריילי
1922 : פיטר זימן
1924 : צ'ארלס ורנון בויז
1926 : ארתור שוסטר
1928 : פרידריך פשן
1930 : פטר דביי
1932 : פריץ הבר
1934 : וונדר יוהנס דה האס
1936 : ארנסט ג'ון קוקר
1938 : רוברט ויליאמס ווד
1940 : מאנה סיגבאן
1942 : גורדון דובסון
1944 : הארי ראלף ריקרדו
1946 : אלפרד אגרטון
1948 : פרנץ יוג'ין סימון
1950 : פרנק ויטל
1952 : פריץ זרניק
1954 : ססיל רג'ינלד בורג
1956 : פרנק פיליפ בוודן
1958 : תומאס מרטון
1960 : אלפרד גורדון גיידון
1962 : דודלי מוריס ניוויט
1964 : הנדריק ואן דה הולסט
1966 : ויליאם פניי
1968 : דניס גאבור
1970 : כריסטופר הינטון
1972 : בזיל ג'ון מייסון
1974 : אלן קוטרל
1976 : איליה פריגוז'ין
1978 : ג'ורג' פורטר
1980 : ויליאם פרנק וין
1982 : צ'ארליס גורי ויין
1984 : הרולד הופקינס
1986 : דניס רוק
1988 : פליקס וינברג
1990 : וולטר אריק ספיר
1992 : הרולד נוויל טמפרלי
1994 : א. קלר
1996 : ג. טרנר
1998 : ריצ'רד פרינד
2000 : וילסון סיבט
רשימת הזוכים במדליה > המאה ה-21

2002 : דייוויד קינג
2004 : ריצ'רד דיקסון
2006 : ז'אן פייר הנסן
2008 : אדוארד הינדס
2010 : גילברט ג'ורג' לונזריץ'
2012 : ג'יימס רוי טיילור
2014 : ג'רמי ג'ון באומברג
2016 : אורטווין הס
2018 : יאן וולמסלי
2019 : מיילס ג'ון פג'ט
2020 : פטריק גיל
2021 : קרלוס פרנק
2022 : ריימונד פיירהומברט
2023 : פולינה בייבל
2024 : טוני בל
מפקד כנף

| --- | --- |
הדרגה בחיל האוויר המלכותי כפי שהיא מוצגת על השרוול

דגל מפקד כנף
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 צבא:  הכוחות המזוינים של בריטניה
 מערכת הדרגות:  דרגות הכוחות המזוינים הבריטיים
 היררכיה:  קצינים
 בתוקף:  אוגוסט 1919 – הווה (כ־105 שנים)
 דרגה זוטרה:  מפקד טייסת
 דרגה בכירה:  מפקד להק
 מקבילת נאט"ו:  OF-4
 מקבילת צה"ל:  סגן-אלוף
 מקבילת הצבא:  לוטננט קולונל (בריטניה)
 מקבילת חיל הים:  קומנדר (הצי המלכותי הבריטי)
 מקבילת הנחתים:  לוטננט קולונל (בריטניה)
מפקד כנף (באנגלית: Wing commander; בקיצור: Wg Cdr או  W/C; סימול נאט"ו: OF-4) היא דרגת קצונה בכירה בחיל האוויר המלכותי (RAF). מפקד כנף מקבילה לדרגת לוטננט קולונל בצבא הבריטי ובחיל הנחתים המלכותי (RM) או לדרגת קומנדר בצי המלכותי הבריטי (RN).
מפקד כנף היא דרגה בכירה מדרגת מפקד טייסת וזוטרה לדרגת מפקד להק. הדרגה משמשת גם את חילות האוויר של מדינות רבות בעלות השפעה בריטית היסטורית.
הדרגה המקבילה בחיל העזר האווירי לנשים (WAAF), חיל האוויר המלכותי לנשים (WRAF) (עד 1968) ובשירות הסיעוד של חיל האוויר המלכותי של הנסיכה מרי (PMRAFNS) (עד 1980) הייתה "קצין כנף".
הדרגה במדינות שונות

חיל האוויר המלכותי האוסטרלי
חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד
חיל האוויר של ארצות הברית
חיל האוויר הפקיסטני
חיל האוויר של נמיביה
חיל האוויר הניגרי
המשמר האווירי של טרינידד וטובגו
חיל האוויר של גאנה
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מפקד טייסת | דרגות חיל האוויר המלכותי  OF-4   מפקד כנף  | הבא: מפקד להק |
קים סילברד

| --- | --- |

קים סילברד (מימין) כמיס ארצות הברית, עם נשיא ארצות הברית רונלד רייגן ומיס יוניברס שון ות'רלי, 1981
 לידה:  1961 (בת 63 בערך) Germantown, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת ניו יורק 
 מספר צאצאים:  2
 www.kimseelbrede.com
 
קימברלי קים קאי סילברד (באנגלית: Kimberly "Kim" Kaye Seelbrede; נולדה ב-1961) היא פסיכולוגית אמריקאית, שבצעירותה נבחרה למיס ארצות הברית לשנת 1981.
ביוגרפיה

סילברד נולדה באוהיו. בצעירותה הופיעה מספר פעמים בפרסומות לטלוויזיה ובאופרות סבון ושימשה כדוגמנית הבית של חברת אופנה.
היא נבחרה למיס אוהיו בתחרות היופי שהתקיימה בסוף 1980, ובהמשך נבחרה למיס ארצות הברית; בכך הייתה מיס אוהיו השנייה הזוכה בתואר זה. בתחרות מיס תבל עלתה סילברד לשלב חצי הגמר, אך לא עלתה לגמר, זאת בניגוד לדירוגים הגבוהים שקיבלה בדירוגים המקדימים של התחרות; מנחה התחרות בוב ברקר ספג ביקורת על כך שהתנהג אליה שלא בנימוס בשלב הראיון בתחרות.
ב-1982 הוצע לה לדגמן למגזין פלייבוי והיא סירבה.
סילברד למדה פסיכולוגיה באוניברסיטת ניו יורק, והיא מוסמכת לטיפול קוגניטיבי-התנהגותי ועוסקת גם ב-EMDR, יוגה, טיפול זוגי ואימון אישי.
היא מתגוררת בניו יורק, עובדת כפסיכולוגית לבני נוער ומבוגרים, ונוהגת להשתתף בכנסים בנושא מדעי המוח וברפואה משלימה.
הערות שוליים

↑  The Dish On The Universe: The 80's - Part One
הלכות סוכה

סוכה בירושלים, בעלת דפנות עץ להגנה מפני הקור ולהגברת יציבות הסוכה, לשם הידור המצווה.
הלכות סוכה, הן כינוי להלכות העוסקות בכשרות מבנה הסוכה כפי הנדרש על פי ההלכה, על מנת שיהיה כשר לשבת בו בחג הסוכות, כפי הציווי המופיע בתורה בכמה מקומות בספר ויקרא (כ"ג, מ'–מ"ג) ובספר דברים (ט"ז, י"ג–ט"ו).
דיני הסוכה אינם נזכרים בתורה שבכתב, וכמעט כולם מופעים רק בתורה שבעל-פה: במשנה ובתלמוד: הפרק הראשון במסכת סוכה עוסק בפסולי סוכה, חלקם פסולים שבמבנה הסוכה עצמו, כגון גבוהה ורוחבה, וחלקם פסולים בסכך, כגון סכך פסול, או שיעור סכך בכמות שאינה מספיקה.
במשנה ובתלמוד נחלקו תנאים ואמוראים, האם מבנה הסוכה צריך להיות מבנה ארעי או מבנה קבע. להלכה נספק שהסוכה צריכה להיות 'דירת ארעי', מכורח זה יוצאים דינים שונים, שפוסלים את הסוכה מאחר שנחשבת על ידם כ'דירת קבע'.
הגדרת הסוכה

בהלכה נאמרו דינים שונים לגבי צורת הסוכה, ובכללם: גובה הסוכה, גודל הסוכה, מספר הדפנות, חומרי הבנייה, דין הסכך ועוד.
כאמור כלל חשוב ומרכזי בסוכה שהיא אמורה להוות דירת ארעי: "סוכה דירת עראי בעינן". מכלל זה נגזרות הרבה הלכות הקשורות לצורת בנייתה של הסוכה, כמו שאפשר לבנותה על גמל או שאיננה חייבת לעמוד בפני רוח שאיננה מצויה.
החלק העיקרי בסוכה, שרוב ההלכות דנות בו, הוא הקירוי המכונה סכך, מלשון סיכוך והסתרה מן השמש. חלק מהלכות הסוכה נגזרות מכך ובכלל זה הצורך לבנותה תחת כיפת השמים ולא תחת עצם כלשהו, הצורך לבנותה כדי שתהיה עמידה בפני רוח מצויה, והצורך לבנותה באופן ש"צילתה מרובה מחמתה", כלומר שלמעלה מ-50% משטח הרצפה מוצל, כאשר השמש בנקודה הגבוהה.
הגדרת הסוכה > רוחב הסוכה

גודלה המינימלי של הסוכה על מנת שתהיה כשרה, היא לפחות שבעה טפחים על שבעה טפחים. בתלמוד נאמר שיש צורך לכל הפחות בשיעור זה, על מאחר שהאדם יכול לשבת ("ישיבה מזרחית") באמה על אמה (=שישה טפחים על שישה טפחים), ועוד טפח לשולחן קטן לצורך אכילה.
רוחב הסוכה לפי שיעורי זמנינו, תלוי במחלוקת האחרונים בשיעור ה'טפח', לדעת רבי חיים נאה שיעור המינימום הוא כ-56*56 ס"מ, ולשיטת החזון איש המידות הם כ-69*69 ס"מ.
הגדרת הסוכה > גובה הסוכה

שיעור המינימום של הסוכה הוא עשרה טפחים, פחות מכך נחשבת הסוכה כדירה סרוחה, ואין אדם דר בדירה סרוחה, ולכך סוכה זו פסולה. שיעור עשרה טפחים על פי שיעורי זמנינו: לדעת רבי חיים נאה: 80 ס"מ, ולשיטת החזון איש שיעורה כמטר אחד גובה.
הגובה המְרַבִּי הוא 20 אמות (כ-10 מטרים לשיטת רבי חיים נאה, לשיטת החזון איש כ-12 מטרים) (שכן מבנה מעל גובה זה איננו מוגדר עוד מבנה ארעי וגם שאין העין שולטת בגובה זה). לאורכה ולרוחבה המקסימליים אין הגבלה, אך במקרה של סוכה גדולה במיוחד עלולות להופיע בעיות טכניות, למשל בהעמדת הסכך באופן כשר.
דפנות הסוכה

דפנות הסוכה צריכות להיות מחיצות, אך יכולות להיות עשויות מכל חומר, ואפילו מבעל חיים קשור, או מאדם. פוסקי זמננו דנו בשאלה האם מחיצות שקופות כשרות אף הן. הדפנות יכולות אף להיות פרוצות במספר רב של פתחים וחלונות, כל עוד "פרוץ אינו מרובה על העומד", ובלבד שהפרצה לא תהיה רחבה יותר מעשר אמות. ויש המכשירים אף בפרוץ מרובה על העומד. יתר על כן, הדפנות אינן חייבות להגיע עד לסכך - די בכך שהם מגיעות לגובה עשרה טפחים, ובכך יחשבו כאילו מגיעות עד לסכך מדין "גוד אסיק מחיצתא".
על מנת שהסוכה תהיה כשרה, נצרך שיהיה לה לפחות שלוש דפנות, ואין צורך בדופן הרביעית. עם זאת, הדופן השלישית אינה צריכה להיות על פני כל הסוכה, ודי שתהיה על פני רובה של הסוכה, ולפיכך בסוכה של שבעה טפחים, די בדופן שלישית של ארבעה טפחים. יתרה מכך, מדין לבוד, די להניח מחיצה ברוחב טפח וקצת, סמוך לדופן שבראש הסוכה, ומדין לבוד רואים כאילו ישנה מחיצה של ארבעה טפחים והסוכה כשרה.
סוכה עשויה להיות כשרה גם במצבים הרחוקים ממבנה משמעותי, למשל מצב של שתי דפנות שלמות מחוברות בניצב ודופן שלישית סמלית, הגדולה במעט יותר מטפח והעומדת במרחק קטן מעט מ־3 טפחים מן הדופן הסמוכה, כך שרואים את צד זה כאילו יש בו דופן רציפה באורך ד' טפחים, ומן הצד השני יש לבנות צורת הפתח עד תום שבעה טפחים. לעומת זאת סוכה אשר דפנותיה עשויות מבד המתנופף ברוח רגילה (סוכות מסוג זה נפוצות מאוד במאה ה-21) אינה כשרה לעיתים, ועל מנת להכשירה יש להקיף אותה משלושה כיוונים בדופן יציבה ברוח עד לגובה 80 ס"מ, שיעור הגובה המינימלי של דפנות הסוכה.
סוכה עגולה כשרה כאשר גודלה המינימלי חוסם ריבוע של סוכה כשרה.
על מנת שדופן תהיה כשרה צריך שתחשב ל'מחיצה'. מחמת דין זה ישנם פסולים שונים, מאחר שאינם נחשבים כמחיצה:
דופן שזזה ברוח: הגבלה נוספת היא שעל הדפנות להיות חזקות מספיק כדי "שלא תהא הרוח מצויה מנידה אותם תמיד". הלכה זו נחשבת לבעייתית ביותר, לנוכח המנהג הנפוץ, בו דפנות הסוכה עשויות מיריעות, המורכבות על שלד עץ או מתכת. לכאורה, ניתן היה לפתור בעיה זו על ידי מתיחה וקשירה הדוקה של היריעה, אך פוסקי ההלכה כתבו שאין לעשות כן, מחשש שהקשר ינתק בלא שבעל הסוכה ישים לב[דרוש מקור]. פתרון לבעיה זו מוצע בשולחן ערוך, והוא לארוג בתוך היריעה קנים במרווח הפחות משלושה טפחים, וכך, אף עם היריעה תנוע באמצע, הדופן תחשב כאחידה מדין לבוד. בעשור השני של המאה ה-21 נפוצות "רצועות לבוד" או מוטות מתכת המתבססים על עיקרון זה - סביב הסוכה נמתחות רצועות או מונחים מוטות ברזל, אשר המרווח ביניהם הוא פחות משלושה טפחים. הם מגיעים עד גובה עשרה טפחים, ובכך מכשירים את הדופן. יש החולקים על פסיקה זאת ומתירים לעשות דפנות מיריעות כל עוד הן קשורות מכל צדדיהן (או לפחות משני צדדים מקבילים), כיוון שכל מה שאסרו הראשונים הוא, שלא לעשות דפנות מיריעות שאינן קשורות בתחתיתן, וכשהרוח נושבת בהן, הן עולות מעל 3 טפחים מהקרקע ונפסלות מלשמש כדופן.
דפנות הסוכה > סוכה ניידת

הסוכה איננה חייבת להיות מחוברת לקרקע ואפשר לבנות אותה על גבי עגלה, ספינה או גמל. כיום נפוץ מימוש הלכה זו אצל חסידי חב"ד בהתקנת סוכות ניידות על גבי מכוניות, למתן אפשרות לציבור לקיים את מצוות הישיבה בסוכה.
דיני הסכך

סכך הסוכה חייב להיות מדבר שגידולו מן הקרקע, תלוש ושאינו מקבל טומאה. (באופן כללי, כלי עץ אינם מקבלים טומאה כל עוד אין להם "בית קיבול", או שהם מיוחדים לישיבה או שכיבה).
דיני הסכך > פסולי סכך מדרבנן

בתור גזירה, אסרו חז"ל לסכך בכל כלי שפעם היה מקבל טומאה, אף אם כבר איבד תכונה זו, וכן אסרו להשתמש בסכך שמשיר את עליו לתוך הסוכה, או סכך שיש לו ריח רע.
בנוסף, אסרו חכמים לסכך בנסרים (קרשי עץ) רחבים, משום שהם דומים מדי לתקרה רגילה של בית. איסור זה מכונה גזרת תקרה.
דיני הסכך > צילתה מרובה מחמתה

כמות הסכך הנדרשת היא מעל מחצית שטח התקרה, כדי שתהיה "צלתה מרובה מחמתה". אין גבול עליון לכמות הסכך המותרת, וכלשון המשנה: "אף על פי שאין הכוכבים הנראים מתוכה - כשרה". עם זאת, רבנו תם הבין מתוך דברי הגמרא, שסכך שעבה כל כך שהגשם אינו יכול לחדור דרכו - פסול. הבנתו זו לא הייתה מוסכמת על כל הראשונים, ובעוד האשכנזים נוהגים להקפיד על דרישה זו, מרבית הפוסקים הספרדים לא ראו בה חובה.
דיני הסכך > דופן עקומה

סכך פסול במרכז הסכך, פוסל את הסוכה אם רוחבו 4 טפחים או יותר. שטח ריק ללא כל סיכוך פוסל את הסוכה ב-3 טפחים. אפשר לסכך בסכך פסול מצד הסוכה, (ליד הדפנות) אם רוחבו קטן מ-4 אמות, כיוון שרואים את הדופן כאילו היא עקומה ומגיעה עד תחילת מקום הסכך הכשר, ובלבד שלא יאכל ויישן מתחת לסכך הפסול (ה'דופן עקומה').
הסכך אינו חייב לעמוד על הדפנות עצמם, אלא הוא כשר גם כאשר הוא מונח בגובה מעל הדפנות. במקרה כזה מחשיבים את הדפנות כאילו הן ממשיכות ועולות למעלה (גוד אסיק). אמנם במקרה שיש סכך פסול בצד הסוכה, צריכה הדופן לעמוד צמוד לסכך, שכן אין להסתמך באותה דופן גם על דופן עקומה וגם על גוד אסיק.
דיני הסכך > תעשה ולא מן העשוי

על פי הכלל 'תעשה ולא מהעשוי, למדו חז"ל כי יש להניח את הסכך בפועל על גבי הסוכה, ולכך אדם שחפר בערימת גדיש, ועל ידי כך נעשה חלל, כיוון שהסכך נעשה מאליו, הסוכה פסולה.
לאור כלל זה כתבו חלק מהפסוקים שיש להניח את הסכך רק לאחר שיש דפנות, על מנת שלא יחשב "תעשה ולא מן העשוי". אולם יש החולקים על כלל זה ומתירים אפילו לכתחילה לסכך תחילה וישנם עוד פסוקים נוספים שכתבו שאף שלכתחילה יש להימנע מכך, אך בדיעבד הסוכה כשרה.
דיני הסכך > מעמיד ומעמיד דמעמיד

יש מהראשונים שכתבו בעקבות מחלוקת אמוראים המובאת בתלמוד, כי יש להקפיד להניח את הסכך על גבי דבר שאינו מקבל טומאה, אחרת הסוכה פסולה. בקרב פוסקי ההלכה יש שהצריכו להקפיד על כך לכתחילה.
אמנם מוסכם להלכה שבדיעבד, כאשר העמידו את הסכך על גבי דבר המקבל טומאה או שגידולו אינו מן הארץ, הסוכה כשרה, ומותר אף לברך בה את ברכת "לישב בסוכה".
לדעת החזון איש יש להקפיד גם על 'מעמיד דמעמיד', כך שכל החומרים שמעמידים את הסכך עליהם להיות מדבר שאינו מקבל טומאה, כך לדגומה אף סכך שעומד על גבי מעמיד מ'עץ' יש להקפיד שהוא לא יתמך על ידי ברזל. אמנם לאחר שהסוכה עומדת ברוח מצויה, יכול להוסיף לה גם מעמידים מברזל, על מנת לחזקה. אמנם אף החזון איש כתב להקפיד על כך רק לכתחילה, אך לא פסל בדיעבד.
פסולי סוכה נוספים

בתלמוד ובראשונים נזכרו עוד פסולים שונים לסוכה:
סוכה כשרה רק כאשר היא נמצאת תחת כיפת השמים, סוכה שבנויה תחת אילן או תחת תקרת בית וכדומה פסולה.
לדעת הרמ"א סוכה כשרה רק אם ניתן לאכול ולישון בה, אך סוכה ששאי אפשר לישן בה, כגון שמפחד מגנבים וכדומה, אינה כשרה גם לאכילה.
ראו גם

הלכות ארבעת המינים
אכילה בסוכה
שינה בסוכה
ברכת לישב בסוכה
תשבו כעין תדורו