stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוללת מצב מוצק
יתרונות

מקובל לחשוב שטכנולוגיית סוללת מצב מוצק מספקת צפיפות אנרגיה גבוהה (2.5x), על ידי הפעלת אנודות מתכת ליתיום.
הן עשויות להימנע משימוש בחומרים מסוכנים או רעילים המצויים בסוללות מסחריות, כגון אלקטרוליטים אורגניים.
מכיוון שרוב האלקטרוליטים הנוזליים הם דליקים ואלקטרוליטים מוצקים אינם דליקים, סביר כי סוללות במצב מוצק הן בעלות סיכון נמוך יותר להתלקחות. יש צורך בפחות מערכות בטיחות, מה שמגדיל עוד יותר את צפיפות האנרגיה. מחקרים אחרונים מראים כי ייצור חום בפנים הוא רק ~ 20-30% מהסוללות הקונבנציונליות עם אלקטרוליט נוזלי תחת בריחה תרמית.
הצפי מבחינה מדעית הוא כי טכנולוגיית סוללה במצב מוצק יאפשר טעינה מהירה יותר. מתח גבוה יותר וחיי מחזור ארוכים יותר ייתכנו גם כן.
הערות שוליים

↑  Reisch, Marc S. (20 בנובמבר 2017). "Solid-state batteries inch their way toward commercialization". Chemical & Engineering News. 95 (46): 19–21. doi:10.1021/cen-09546-bus. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Vandervell, Andy (26 בספטמבר 2017). "What is a solid-state battery? The benefits explained". Wired UK. נבדק ב-7 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Weppner, Werner (בספטמבר 2003). "Engineering of solid state ionic devices". International Journal of Ionics. 9 (5–6): 444–464. doi:10.1007/BF02376599. Solid state ionic devices such as high performance batteries... {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Dudney, Nancy J; West, William C; Nanda, Jagjit, eds. (2015). Handbook of Solid State Batteries. Materials and Energy. Vol. 6 (2nd ed.). World Scientific Publishing Co. Pte. doi:10.1142/9487. hdl:10023/9281. ISBN 978-981-4651-89-9.
↑  Bullis, Kevin (19 באפריל 2011). "Solid-State Batteries - High-energy cells for cheaper electric cars". MIT Technology Review. נבדק ב-7 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Reisch, Marc S. (20 בנובמבר 2017). "Solid-state batteries inch their way toward commercialization". Chemical & Engineering News. 95 (46): 19–21. doi:10.1021/cen-09546-bus. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Bullis, Kevin (19 באפריל 2011). "Solid-State Batteries - High-energy cells for cheaper electric cars". MIT Technology Review. נבדק ב-7 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Inoue, Takao; Mukai, Kazuhiko (2017-01-18). "Are All-Solid-State Lithium-Ion Batteries Really Safe?–Verification by Differential Scanning Calorimetry with an All-Inclusive Microcell". ACS Applied Materials & Interfaces. 9 (2): 1507–1515. doi:10.1021/acsami.6b13224. ISSN 1944-8244. PMID 28001045.
↑  Eisenstein, Paul A. (1 בינואר 2018). "From cellphones to cars, these batteries could cut the cord forever". NBC News. נבדק ב-7 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Limer, Eric (25 ביולי 2017). "Toyota Working on Electric Cars That Charge in Minutes for 2022". Popular Mechanics. נבדק ב-7 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jones, Kevin S. "State of Solid-State Batteries" (PDF). נבדק ב-7 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
סוללת מידל היל

סוללת מידל היל והמבנים הסמוכים. A - הסוללה; B - צריף האחיות (הקסרקטין); C - קבוצת מידל היל; D - עמדת תצפית; E - מבנים נטושים; F - המדריגות לנקודה הגבוהה במידל היל; G - הנקודה הגבוהה במידל היל
סוללת מידל היל (באנגלית: Middle Hill Battery) היא סוללת ארטילריה בגיברלטר. היא ממוקמת במידל היל, בקצה הצפון-מזרחי של שמורת הטבע של הצוק העליון, דרומית לסוללת גרינס לודג' וסוללת רוק גאן.
בשנת 1727 הוצב רובה בודד בסוללת מידל היל. מבנים נוספים בקרבת הסוללה היו חלק מהקומפלקס של סוללת מידל היל, בהם צריף האחיות (Nursery Hut; שימש כקסרקטין של החיילים) וכן קבוצת מידל היל - קבוצה של מבנים בקצה הצוק. במאה ה-18 היו מוצבים שומרים באופן שגרתי בסוללה, וזאת על מנת למנוע עריקה כיוון שבכמה מקרים ערקו משם חיילים ששילשלו עצמם במורד הצוק על ידי חבלים; אך דווח שהיה גם מקרה שהשומר עצמו ניסה לערוק משם. בינואר 1783 החלה שרפה בקופסאות תחמושת באחד מהמבנים שהרכיבו את הקומפלקס של סוללת מידל היל. הפיצוץ השמיד את בניין המפקדה וחלק מהחומה וכן פצע מספר שומרים, אך הנזק שנגרם תוקן במהירות. באמצע המאה ה-19, ב-1859, היה מוצב רק תותח אחד בסוללת מידל היל.
בשנת 1900 הוצבו בסוללה 6 תותחים נטעני-לוע בקוטר 10 אינץ' במערך דומה לזה שבסוללת ספייגלס. השינויים בהצבות הנשק בסוללה בתחילת המאה ה-20 מוצגים במפה (בצד שמאל) משנת 1908; ניתן לראות שהוצבו בסוללה שלוש שורות של תותחים; הטווח של התותחים היה 8,200 מטר והם כוונו למטרות בספרד.
מפה של סוללת מידל היל משנת 1908
המפה מוכיחה גם שהקסרקטין של החיילים במקום המכונה "צריף האחיות" היה קיים בשנת 1908.במלחמת העולם השנייה הוצב תותח בופורס 40 מ"מ בסוללה. לאחר המלחמה הפך המקום לחוות אנטנות של משרד ההגנה הבריטי ושופץ בשנת 1958 .
סוללת מידל היל הייתה שטח אסור לכניסה במשך עשור, וכניסה בלתי מורשית לסוללה נחשבה לעבירה פלילית. בהסכם שנחתם ב-20 באפריל 2004, רוב השטח של הסוללה הועבר ממשרד ההגנה הבריטי לידיה של ממשלת גיברלטר בשנת 2005. הסגל של משרד ההגנה עזב את הסוללה ולקח איתו את רוב הציוד, אף על פי שסוללת גאן רוק נותרה בשליטת משרד ההגנה הבריטי. וכיום המקום מנוהל על ידי החברה לאורניתולוגיה וידיעת הטבע של גיברלטר.
באתר המקורי של הסוללה עצמה נמצא כיום שנאי. מחסן התחמושת וחדרי האחסון עודם קיימים, אך אחד מהם הוסב למטרות שעשוע לסגל חיל האוויר הבריטי - "Aardvark Bar". צריף האחיות וקבוצת מידל היל גם הם נותרו, אם כי במצב גרוע. עמדת תצפית ממוקמת מדרום לסוללה, מדריגות מובילות לנקודה הגבוהה של הסוללה, עשויות מבטון מוצק.
גלריית תמונות

קבוצת מידל היל בקצה הצוק
סוללת מידל היל
צריף האחיות (הקסרקטין)
הערות שוליים

כל המקורות בשפה האנגלית.
1 2 3 4  "Middle Hill Battery" באתר "discovergibraltar.com
↑  Cornwell, B (1782). B (1782). A description of Gibraltar: with an account of the blockade, siege, the attempt by nine sail of fire ships, the sally made from the garrison, and every thing remarkable or worthy notice that has occurred in that place since the commencement of the Spanish war
↑  Drinkwater Bethune, John (1786). A history of the late siege of Gibraltar, עמ' 68
↑  Drinkwater Bethune, John (1786). A history of the late siege of Gibraltar, עמ' 338
↑  "Restricted Areas Notice". gibraltarlaws.gov.gi
↑  "Details of the Lands Transfer Agreement". gibraltar.gov.gi.
נקודת מומינו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 קואורדינטות:  64°18′46″S 62°10′56″W﻿ / ﻿64.31277778°S 62.18222222°W﻿ / -64.31277778; -62.18222222
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת מומינו(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת מומינו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת מומינו(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת מומינו
 
נקודת מומינו (באנגלית: Momino Point; בבולגרית: нос Момино) היא לשון יבשה המכוסה קרח, בחוף המזרחי של האי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
הנקודה מהווה את הקצה הדרומי של הכניסה למפרץ קיאק.
נקודת מומינו מצויה 3.35 קילומטרים דרומית - דרומית-מערבית לנקודת בוו; 5.15 קילומטרים דרומית מערבית מהאי לקוואנט; 2.15 קילומטרים צפונית מערבית מהאי פמפה; ו-5.7 קילומטרים צפונית מזרחית מנקודת פינל.
קרחון באלאנסטרה נשפך אל מעבר פמפה דרומית לנקודת מומינו, וצפונית לנקודת פינל.
היסטוריה > מיפוי הנקודה

לשון היבשה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980, ובשנית בשנת 2008.
היסטוריה > מקור השם

הנקודה נקראת על שם הכפרים מומינו, המצויים בצפון מזרח ובדרום בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גזת השמות האנטארקטיים של בולגריה
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי על קרחון באלאנסטרה
↑  שני כפרים באותו שם.
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.
סוסייטה ז'נרל

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית - בורסת יורונקסט
 בורסה:  בורסת פריז (GLE) 
 תקופת הפעילות:  1864–הווה (כ־160 שנה)
 חברות בנות:  Franfinance  Komerční banka  ALD Automotive  BRD - Société Générale 
 מיקום המטה:  פריז 
 משרד ראשי:  שדרות הוסמן 29, פריז, צרפת
 ענפי תעשייה:  שירותים פיננסיים, מלבד ביטוח ופנסיה, economics of banking, שירותים פיננסיים, מימון, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוצרים עיקריים:  בנקאות
 רווח:  5.22 מיליארד אירו (2006)
 יו"ר:  Lorenzo Bini Smaghi
 מנכ"ל:  Frédéric Oudéa
 עובדים:  120,000 (2007)
  
 www.socgen.com
 
סוסייטה ז'נרל (בצרפתית: Société Générale) היא חברה צרפתית לשירותים פיננסיים, לרבות בנקאות, מהגדולות ביותר בצרפת ובאירופה. מניות החברה נסחרות בבורסת Euronext, ונכללות במדד המניות הצרפתי CAC 40. הבנק נוסד ב-4 במאי 1864, ומשרדיו הראשיים בפריז.
ב-24 בינואר 2008 הבנק הודיע שחשף הונאה שביצע אחד מסוחריו בחוזים עתידיים, ג'רום קרווייה (Jerome Kerviel), שגרמה לבנק הפסד בסך 4.9 מיליארד אירו.
הערות שוליים

↑  הראלד טריביון, ההפסדים של הסוחר ז'רום קרוויאל בסוסייטה ז'נרל החלו כבר בקיץ - חצי שנה לפני פרסומי הבנק, באתר TheMarker‏, 20 בפברואר 2008
פייננשל טיימס, ‏סתם כי בא לי לעקוץ: ז'רום קרוויאל, החתום על ההונאה הגדולה בהיסטוריה ב-7.3 מיליארד ד', הונה את סוסייטה ז'נרל כאתגר ובידיעה שלא ירוויח סנט, באתר גלובס, 27 בינואר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007575169705171  GND: 7549215-5  LCCN: n80098862  NKC: osa2012735178  VIAF: 126113318   WorldCat (עם VIAF): 126113318 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בנקים ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נקודת מורו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  Théodule Moureaux 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  63°57′00″S 61°49′00″W﻿ / ﻿63.95°S 61.8167°W﻿ / -63.95; -61.8167
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת מורו(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת מורו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת מורו(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת מורו
 
נקודת מורו (באנגלית: Moureaux Point) היא לשון יבשה המהווה את הקצה הצפוני של חצי האי קראן באי לייז' בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הנקודה

לשון היבשה התגלתה ומופתה על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1903–1905) בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.
לשון היבשה מופתה על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1955–1956.
היסטוריה > מקור השם

שארקו נתן ללשון היבשה את שמה.
שארקו קרא ללשון היבשה על שמו של ט. מורו, שהיה מנהל מצפה הכוכבים פארק-סן-מור שליד פריז.
לקריאה נוספת

• NATIONAL GEOSPATIAL-INTELLIGENCE AGENCY, , P 145
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2  ההיסטוריה של חקר הנקודה ומתן שמה
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.
סוס גיגנטאוס

| סוס גיגנטאוס> תקופה |
| --- | --- |
פליסטוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מפריטי פרסה
תת־סדרה:: Hippomorpha
משפחה:: סוסיים
סוג:: סוס
מין:: סוס גיגנטאוס
שם מדעי
 Equus giganteus ‏גידלי, 1901

סוס גיגנטאוס (שם מדעי: Equus giganteus) הוא מין נכחד של סוס אשר חי במישורי העשב של מזרח אמריקה הצפונית בתקופת הפליסטוקן ונכחד לפני סביבות 12,000 שנה.
בצורתו סוס זה דמה לסוס המוכר, אך היה גדול יותר ובעל מבנה ראש עבה יותר. הוא הגיע לאורך 3 מטר, לגובה של 2 מטר בכתפיים ולמשקל של 1,250 ק"ג, גדול הרבה יותר מכל סוס מודרני. ככל הנראה הוא גם היה מהיר מהם בזכות מבנה רגליו הארוכות יותר.
בדומה לסוסים המודרניים הוא נע בעדרים ברחבי הערבות בחיפוש אחרי מזון ומים ובריחה מטורפים גדולים כמו זאבים, דובים גדולים ונמרים שן-חרבים.
סירת גומי

| --- | --- |

סירת גומי בחוף ים
 כללי
 סוג:  סירה קטנת-משקל
 גוף:  גליל גומי מלא גז, רצפת אלומיניום או עץ לבוד
 מטרות:  הצלה
 מקור:  אמריקה
 תכונות נפוצות
 הנעה:  מנוע
 חומרים:  משתנה: גומי, גז, אלומיניום, עץ לבוד.
 
סירת גומי (בראשי תיבות: ס"ג) היא סירה מעוטת משקל אשר צפה במים באמצעות חלל גומי ממולא באוויר. חלק מסירות הגומי הקטנות מצוידות בתחתית גמישה, אך בסירות גומי גדולות, או כאלה המיועדות לנשיאת מטען כבד, התחתית עשויה מחומר קשיח.
חלק מסירות הגומי עוצבו באופן המאפשר לפרק ולארוז אותן בקלות אל תוך מכל קטן. בזכות תכונה זו, וכן בזכות ניידות, סירות גומי מתאימות לשמש כסירות הצלה לכלי שיט גדולים יותר ולצוותי מטוסים. הן משמשות גם למטרות צבא ונופש.
חיילי גרמניה הנאצית חוצים את נהר מז במהלך מלחמת העולם השנייה.
סירת הגומי ששימשה בשייטת הטרפדות לקישור ולהורדת צוות השתלטות.
ראו גם

מורנה (כלי שיט)
סירת הלקיט
זודיאק (סירה)
נערות הכבלים

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה תקופתית
 כותבים:  Gema R. Neira 
 בימוי:  Ramón Campos 
 שחקנים:  איריה דל ריו  Nadia de Santiago  Ana Fernández García  אנה פרננדס  Yon González  מגי סיוונטוס  בלנקה סוארז 
 ארץ מקור:  ספרד ספרד
 שפות:  ספרדית 
 מספר עונות:  5 
 מספר פרקים:  42 
 הפקה
 חברת הפקה:  נטפליקס  Bambú Producciones
 הפצה:  נטפליקס 
 אורך פרק:  35 – 63 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס 
 תקופת שידור מקורית:  3 ביולי 2020 – 28 באפריל 2017
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
נערות הכבלים (בספרדית: Las chicas del cable) היא סדרת טלוויזיה ספרדית ששודרה מאפריל 2017 עד יולי 2020 בשרתי נטפליקס. עלילתה מתרחשת בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 ומככבים בה אנה פרננדז, נדיה דה סנטיאגו, בלנקה סוארז ומגי סיוונטוס. העונה הראשונה, המורכבת משמונה פרקים, עלתה לראשונה בנטפליקס ברחבי העולם ב-28 באפריל 2017. העונה השנייה שודרה ב-25 בדצמבר 2017, העונה השלישית יצאה ב-7 בספטמבר 2018. העונה הרביעית שוחררה ב-9 באוגוסט 2019. המחצית הראשונה של העונה החמישית והאחרונה, שוחררה בנטפליקס ב-14 בפברואר 2020. המחצית השנייה של העונה החמישית והאחרונה שוחררה בנטפליקס ב-3 ביולי 2020. הסדרה מגוללת את התלאות שעברו נשים עובדות בספרד בשנות ה-20 ובמיוחד את המגבלות הקשות על זכויותיהן של נשים ספרדיות בחברה הנשלטת על ידי גברים.
עלילה

בשנת 1928 חברת תקשורת מודרנית מתחילה לפעול במדריד. הסדרה מספרת כיצד חייהן של ארבע נשים צעירות משתנים לאחר שהן מתחילות לעבוד בחברה זו, שמציעה להן שכר הגון וקצת עצמאות. כל אחת מהארבעה נקשרת בדרכים שונות למשפחות, לבני זוגם או לזכרונותיהם, אך הן מפתחות חברויות קרובות בקרב הקבוצה בעבודתן כטלפניות.
שחקנים ודמויות

Blanca Suárez (בלנקה סוארז)— אלבה רומרו / לידיה אגילר
Yon Gonzalez luna (יון גונזאלס) — פרנסיסקו גומס
Anna fernandez (אנה פרננדז)— קרלוטה רודריגז דה סניוסה
Maggie Civantos (מגי סיוונטוס)— אנחלס וידאל
Nadia De Santiago (נדיה דה סנטיאגו)— מריה אימקולדה "מרגה" סוארס
Martiño Rivas (מרטינו ריבאס)— קרלוס סיפואנטס
Anna Polvorosa ( אנה פולבורוסה)— שרה מיאן
Sergio Mur (סרחיו מור) — מריו וידאל
Borja Luna (בורחה לונה) — מיגל פסקואל
Nico Romero (ניקו רומרו) — פבלו
Iria Del Rio ( איריה דל ריו) — קרולינה
Angela carmonta (אנחלה קרמונטה) — אליסה סיפואנטס
הערות שוליים

↑  Ryan, Sarah (11 במאי 2017). "Netflix announces 400 new jobs in Europe and two new European original series". Netflix Media Center. Amsterdam. נבדק ב-22 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zaba, Yenia (31 במרץ 2016). "From the Director and Producers of Velvet and Gran Hotel, Comes the First Netflix Original Series Shot and Produced in Spain". Netflix Media Center. Amsterdam. נבדק ב-22 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roxborough, Scott (1 במרץ 2017). "Netflix Previews European Series 'Dark,' 'Suburra' and 'Cable Girls' in Berlin". The Hollywood Reporter. נבדק ב-1 במרץ 2017. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Rolfe, Pamela (13 ביולי 2017). "Netflix Orders 'Elite,' Its Second Original From Spain". The Hollywood Reporter. נבדק ב-13 ביולי 2017. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "'Cable Girls' Season 5: Netflix Release & What We Know So Far". What's on Netflix. 24 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
נשיא זימבבואה

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  אמרסון מננגגואה
 תאריך כניסה לתפקיד:  24 בנובמבר 2017
 דרכי מינוי:  בחירה ישירה
 תחום שיפוט:  זימבבואה זימבבואה
 מושב המשרה:  זימבבואה הארארה
 ייסוד המשרה:  1987
 איוש ראשון:  רוברט מוגאבה
 http://www.opc.gov.zw/
 
נשיא זימבבואה הוא ראש המדינה, ומשמש גם כמפקד העליון של הכוחות המזוינים של זימבבואה.
תפקיד הנשיא נוצר בשנת 1980 עם קבלת העצמאות של זימבבואה מבריטניה. כנען בננה, שהיה שר מתודיסטי, מונה לנשיא הראשון עד שנת 1987, כשהתפקיד הפך לטקסי בעיקרו. עמדת הכוח האמיתית הייתה זו של ראש ממשלת זימבבואה, רוברט מוגאבה, שהפך לנשיא בשנת 1987 וכיהן כראש המדינה במשך 29 שנים.
הנשיא מכהן גם כראש ממשלה מאז 1987. בשנת 2009 התפקיד הוחזר, אך בוטל שוב בשנת 2013.
על פי חוק, הנשיא מכהן במשך חמש שנים וכהונתו מוגבלת לשתי קדנציות.
נשיאי זימבבואה

| תמונה | שם | כניסה לתפקיד | יציאה מתפקיד | מפלגה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | כנען בננה | 18 באפריל 1980 | 22 בדצמבר 1987 | ZANU |  |
|  | רוברט מוגאבה | 22 בדצמבר 1987 | 21 בנובמבר 2017 | ZANU-PF | הודח על ידי הצבא במהלך ההפיכה בזימבבואה (2017) |
|  | פלקזלה מפוקו | 21 בנובמבר 2017 | 24 בנובמבר 2017 | ZANU-PF | כיהן כממלא מקום |
|  | אמרסון מננגגואה | 24 בנובמבר 2017 | מכהן | ZANU-PF |  |
נווה ישראל

|  מידע |
| --- | --- |
 עיר:  הרצליה 
 שטח:  664 דונם 
 קואורדינטות:  32°09′35″N 34°50′22″E﻿ / ﻿32.159722222222°N 34.839444444444°E﻿ / 32.159722222222; 34.839444444444
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) נווה ישראל(למפת גוש דן רגילה) נווה ישראל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נווה ישראל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נווה ישראל  he נווה ישראלhe נווה ישראלמפת  __ הרצליה (in English: Herzliya)  __ כפר שמריהו (in English: Kfar Shmaryahu) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רשפון (in English: Rishpon) (מועצה אזורית חוף השרון (in English: Hof HaSharon Regional Council)) מצפון-מזרח: __ רעננה (in English: Ra'anana) ממזרח: __ גבעת ח"ן (in English: Givat Hen) (מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council)), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מדרום: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ גליל ים (in English: Glil Yam) (מועצה אזורית חוף השרון), __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שכונת נווה ישראל: גן ציבורי, מאחוריו המתנ"ס ולשמאלו רב קומות בבנייה
נווה ישראל היא שכונה בעיר הרצליה המאופיינת בבתים צמודי קרקע ובשיכוני בלוקים שבהם דירות קטנות. שטחה כ־664 דונם.
מיקום

שכונת נווה ישראל נמצאת בדרום העיר הרצליה, בסמיכות לרמת השרון. רחוב בר כוכבא, הרחוב המרכזי שבשכונה, משוך כחצי עיגול משדרות בן-גוריון לרחוב הרב קוק; שני הקצוות האלה מהווים את הגבול המזרחי והצפוני של השכונה. הפינה הצפונית מזרחית של השכונה היא צומת הרחובות בן-גוריון, ארלוזורוב והרב קוק. ממערב לשכונה שוכן קיבוץ גליל ים.
השכונה ממוקמת בקרבת מקום למרכז העיר הרצליה, לקניון שבעת הכוכבים ולשכונת נווה אמירים.
היסטוריה

שכונת נווה ישראל הייתה קרויה בתחילה גליל ים, בשל הקרבה לקיבוץ הסמוך ממערב. בהמשך הוסב שמה לשם הנוכחי.
בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20, עם העלייה ההמונית של יהודי התפוצות, השתכנו בשכונה עולים ממדינות שונות – לוב בעיקר, מצרים, מרוקו, עיראק, תימן, טורקיה ועוד. בשל ריבוי העדות של תושבי השכונה, קיימים בה עד היום בתי כנסת לעדות השונות והם מרוכזים ברחוב סעדיה גאון. כיום כ־36% מתושבי השכונה מוצאם בצפון אפריקה.
מרבית מבתי השכונה הם בתים פרטיים עם חצרות פרטיות, לרוב בעלי קומה אחת. כמו כן אפשר למצוא בה שיכונים של דירות קטנות שנבנו בשנות ה־50 וה־60. במרוצת השנים נבנו בתי מגורים משותפים, ובשנת 2023 הוקם פרויקט מגורים חדש, במסגרת פינוי ובינוי, במקום בניינים ישנים שנהרסו.
בסוף שנות ה־70, עם עלייתו של מנחם בגין לשלטון, התקיים בשכונה פרויקט "שיקום השכונות", בהובלת יו"ר ועד השכונה מוריס לחיאני. רמת החיים בשכונה עלתה, ובמסגרת המיזם נבנה המתנ"ס הראשון, בסיוע קהילת יהודי בוסטון שנרתמו להקמתו. בעשור השני של המאה ה־21 השכונה בתהליך התחדשות שיזמה עיריית הרצליה.
בימיה הראשונים של השכונה הייתה מרפאה בשכונה, ובאמצע שנות ה-60 היא הועברה לשיכון דרום הסמוך. בסוף שנות ה־50 שכן בשכונה בית ילדים רעוע, המפורסם כבית ויצו ע"ש גילברט.
הווי

בשל העובדה שאולפני הרצליה ממוקמים מצפון לשכונה, צולמו בה חלקים מסרטים ישראליים כמו "נורית", "השוטר אזולאי" ו"סאלח שבתי".
אופי השכונה בראשיתו היה מסורתי־חילוני, ורבים מבני הדור שנולד בארץ הפכו חילונים. כיום החיים בה נוטים לחילוניים לחלוטין.
במרכז השכונה יש מרכז מסחרי קטן. בשנות הקמת המדינה ולאחריהן שימש המקום מפגש לאוכלוסיית השכונה. היו בו בין היתר בתי קפה וחנויות ממכר לאוכל וכדומה. מאחורי המרכז המסחרי היו בעבר משחטה ומאפייה.
השכלה ופעילות קהילתית

23% מתושבי הששכונה הם בעלי השכלה אקדמית.[דרוש מקור]
בשכונה פועלים שני בתי ספר, שמונה גני ילדים, מרכז קהילתי־חברתי ועוד:
'בית הספר היסודי על־שם יצחק בן צבי' – בית הספר הוותיק בשכונה, שמספר התלמידים בו כ־440. בעבר היה בית הספר נתון בסכנת סגירה בשל מיעוט התלמידים. הודות ליוזמתו של יו"ר ועד השכונה לחיאני בוצעה אינטגרציה עם תלמידי שכונת נווה אמירים השכנה מדרום. שילובם הוכתר בהצלחה רבה ונמשך עד היום.
בית הספר היסודי 'נתיב', שמעניק עזרה לילדים בעלי מרץ עודף. בבית הספר כשמונים תלמידים בכיתות א'–ט'. התלמידים מגיעים מ־14 רשויות במחוז תל אביב על ידי ועדת השמה.
מתנ"ס נינא (נווה ישראל נווה אמירים) צמוד לבית הספר 'בן צבי' ומציע מגוון פעילויות לקשת גילים רחבה, ובכלל זה מועדון פעיל לקשישי השכונה. מתנהלים בו חוגי העשרה, אומנות, ספורט וכדומה. בשנת 2023 נשלמה בנייתו של משכן חדש למתנ"ס.
ספרייה שכונתית – במתנ"ס שוכנת ספרייה המסונפת לרשת הספריות בהרצליה. בשעות הבוקר הספרייה משרתת את תלמידי בית הספר ואת מוריו, ובשעות אחר הצהריים היא פתוחה לכל. הספרייה מקיימת גם פעילות קהילתית לילדי הגיל הרך, לצעירים ולמבוגרים.
'שבט מירון' של תנועת הצופים פעיל בשכונה, ובו כ־350 חניכים מנווה ישראל, מנווה אמירים ומשכונת ויצמן.
בשנת 1967 סופח לבית הספר 'בר־אילן', שבמרכז העיר, בית הספר הדתי 'בית בר־אילן' שפעל בשכונה.
הערות שוליים

↑  פרויקט פינוי בינוי בנווה ישראל שבהרצליה יוצא לדרך, באתר ישראל היום, 17 בינואר 2021
↑  מרכז נינא נווה ישראל ואמירים, באתר "מרכזים קהילתיים הרצליה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012781276705171 
הבניין הראשי של בית הספר "בן צבי"
מתנ"ס נינא
נשיא טנזניה

נשיא טנזניה (בסוואהילי: Rais wa Jamhuri ya Muungano wa Tanzania) הוא ראש המדינה וראש הרשות המבצעת של טנזניה. הוא גם המפקד העליון של הכוחות המזוינים של המדינה.
הנשיא נבחר בבחירה ישירה על ידי הציבור לכהונה בת חמש שנים. לצידו נבחר גם סגן נשיא. הנשיא רשאי להיבחר לתקופת כהונה נוספת אחת בלבד.
על פי חוקת המדינה ממנה הנשיא את ראש הממשלה – בכפוף לאישור הפרלמנט – ואת חברי הקבינט.
מקום מושבו של הנשיא הוא במעון האיקולו שבעיר הבירה לשעבר דאר א-סלאם.
נשיאי טנזניה

ג'וליוס נייררה – 1964–1985
עלי חסן מוויני (אנ') – ‏1985–1995
בנג'מין מקפה (אנ') – ‏1995–2005
ג'קאיה קיקווטה (אנ') – ‏2005–2015
ג'ון מגופולי – 2015–2021
סמיה סולוהו – 2021–הווה
ניראצ'אד

| --- | --- |
סמל ניראצ'אדסמל ניראצ'אד
נחל הטור ליד שונקאד
נחל הטור ליד שונקאד
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  סבולץ'-סטמאר-ברג סבולץ'-סטמאר-ברג
 נפה:  נפת ניראדוני
 שטח:  74.92 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,611 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°36′00″N 21°59′00″E﻿ / ﻿47.6°N 21.983333333333°E﻿ / 47.6; 21.983333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.nyiracsad.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ניראצ'אד(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ניראצ'אד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ניראצ'אד (בהונגרית: Nyíracsád) הוא כפר במחוז היידו -ביהר, בנפת ניראדוני אשר בהונגריה.
מיקום

ניתן להגיע ליישוב בכביש: בכביש הראשי 4 לדברצן, משם לכיוון מזרח בכביש 48 לוומושפרץ' (Vámospércs), הכפר נמצא 10 ק"מ משם.
היסטוריה

ממצאים ארכאולוגיים מוכיחים כי האווארים (עם קדום) וגם המדיארים הכובשים התיישבו באזור הזה. הבעלים המוקדם ביותר של היישוב היה שבט גוטקלד, ואדמות האזור הוחזקו בידיהם גם במאה ה-15. במאה ה-17 האזור היה בבעלות אחוזת וצ'אי, לימים הוחזק ו האדמות על ידי הרוזן בתלן ומשפחות נמש, ומיד לפני שחרור הצמיתים בשנת 1853 אלה הוחזקו על ידי כמה משפחות של אצולה נמוכה. במאות ה -17 וה -18 התיישבה בכפר אוכלוסייה של נצרות אורתודוקסית משמעותית, מחוז ביהאר ומחוז סאבולץ' הסכימו בשנת 1827 להחליף את הכפר לשעבר אצ'אסד וארמייהיפלווה, שהיה שייך לראשון.