stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איסגורס
לקריאה נוספת

הרודוטוס, היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. תל אביב, פפירוס - בית ההוצאה של אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ד-1998.
כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה-1945. העתק דיגיטלי באתר "דעת".
משה עמית, תולדות יוון הקלאסית. ירושלים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשמ"ד-1984. (הספר בקטלוג ULI)
אריסטו, מדינת האתונאים. תרגם מיוונית, הקדים מבוא והוסיף הערות דוד אשרי. תרגם את קטעי הפיוט אביב מלצר. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ז.
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 66.
↑  כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה-1945. עמ' 34, הערה 7.
1 2 3  עמית, עמ' 192.
↑  אריסטו, "מדינות האתונאים", ספר שבעה עשר, 5.
↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 70.
↑  הרודוטוס, ספר חמישי, 72.
אלבין גוטמן

| --- | --- |

אלבין גוטמן
 לידה:  17 בדצמבר 1947 (בן 76) נובו מסטו, יוגוסלביה יוגוסלביה
 מדינה:  הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, סלובניה 
 השכלה:  אוניברסיטת ליובליאנה 
 השתייכות:   הצבא העממי היוגוסלבי  צבא סלובניה
 תקופת הפעילות:  1975–2010 (כ־35 שנים)
 דרגה:   גנרל פולקובניק
 תפקידים בשירות
 מפקד הפיקוד ה-2 ראש המטה הכללי הסלובני
 פעולות ומבצעים
 מלחמת עשרת הימים 
 עיטורים
 מסדר החירות  Order of General Maister  אות הזיכרון "התנועה - 1991"  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
אלבין גוטמן (בסלובנית: Albin Gutman;‏ נולד ב-17 בדצמבר 1947) הוא גנרל סלובני בדימוס, אשר כיהן בשתי קדנציות כראש המטה הכללי הסלובני, בין 1993–1998, ושוב בין 2006–2009.
ביוגרפיה

גוטמן נולד בנובו מסטו ב-17 בדצמבר 1947. הוא למד בבית הספר לקציני חיל רגלים של הצבא העממי היוגוסלבי, וב-1975 סיים את לימודיו והחל לשרת בצבא. בשנה שלאחר מכן החל לשרת בכוחות ההגנה הטריטוריאלית שהורכבו מסלובנים בלבד. ב-1983 הוא מונה למפקד הבריגדה ה-52 של ההגנה הטריטוריאלית. ב-1986 הוא מונה למזכיר ההגנה של עיריית נובו מסטו, ובמקביל היה חבר במועצה המבצעת העירונית. הוא מילא את שני התפקידים הללו עד ל-4 באוקטובר 1990, אז הועלה לדרגת פודפולקובניק ומונה למפקד פיקוד ההגנה הטריטוריאלית של אזור דולנסקה. הוא כיהן בתפקיד זה במהלך מלחמת עשרת הימים, שלאחריה זכתה סלובניה לעצמאות. לאחר המלחמה, הפך הכוח שתחת פיקודו לפיקוד ה-2 של הצבא הסלובני.
באפריל 1992 הוא מונה לסגן שר ההגנה. ב-26 בינואר 1993 הוא מונה למזכיר המדינה במשרד ההגנה. הוא ב-15 במאי של אותה שנה הוא מונה לראש המטה הכללי הסלובני. הוא כיהן בתפקיד עד 9 באפריל 1998. בשנה שלאחר מכן הוא הפך למפקח הראשי לביטחון. בשנת 2003 הוא מונה ליועץ צבאי לשר ההגנה. ב-1 ביוני 2006 הוא נבחר מחדש לתפקיד ראש המטה הכללי וכיהן בתפקיד עד 1 במאי 2009. הוא היחיד בתולדות סלובניה, שכיהן בתפקיד הרמטכ"ל יותר מקדנציה אחת. הוא פרש מהצבא בסוף שנת 2010.
ב-15 בדצמבר 2009 הוגש כתב אישום נגד גוטמן ונגד שר ההגנה לשעבר קרל ארג'אבק בגין חוסר יושרה, לכאורה, ברכישת כלי רכב משוריינים מחברת פטריה הפינית (פרשת פטריה). ב-4 באפריל 2011 בית המשפט המחוזי בלובליאנה זיכה את שניהם מאשמה.
הערות שוליים

↑  Dnevnik.si - Sodnik: Tožilstvu ni uspelo dokazati, da sta Erjavec in Gutman povzročila škodo
אלבין סטנרוס

אוסקר אלבינוס "אלבין" סטנרוס (בפינית: Oskar Albinus "Albin" Stenroos;‏ 25 בפברואר 1889 – 30 באפריל 1971) היה רץ פיני, אלוף אולימפי בריצת מרתון (פריז 1924) ושיאן עולם בריצות ל-20 ק"מ ול-30 ק"מ. בזירה הבינלאומית, סטנרוס וחבריו הפינים, שבלטו בעולם האתלטיקה של אותה תקופה, כונו "הפינים המעופפים".
ביוגרפיה

באליפות פינלנד שנערכה בשנת 1909 רץ סטנרוס את המרתון הראשון שלו וזכה במדליית ארד. באליפות פינלנד שנערכה בשנת 1910 הוא זכה במדליית זהב בריצת 10000 מטר.
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה סטנרוס בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית ארד בריצת 10000 מטר בתוצאה של 32:21.8 דקות, אחרי בן ארצו הנס קולמיינן שקבע שיא אולימפי חדש של 31:20.8 דקות ולואיס טואונימה מארצות הברית (32:06.6 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בריצת שדה האישית בתוצאה של 47:23.4 דקות. בריצת השדה שלושת האתלטים הראשונים מכל מדינה מעניקם לה נקודות לפני המיקום שלהם וכך נקבע הדרוג הסופי של התחרות הקבוצתית שבה הוא זכה במדליית כסף בריצת שדה הקבוצתית עם 11 נקודות, אחרי שוודיה עם 10 נקודות ולפני בריטניה עם 49 נקודות.
בשנים 1912–1916 הוא זכה באליפות פינלנד בריצות ל-5000 מטר ול-10000 מטר ובשנים 1915 - 1917 הוא זכה באליפות פינלנד בריצות שדה.
בשנת 1915 קבע סטנרוסבריצת 30 ק"מ שיא עולם חדש של 1:48:06.2 שעות שאותו האו שיר בשנת 1924 (1:46:11.6 שעות). בשנת 1923 הוא קבע בריצת 20 ק"מ שיא עולם חדש של 1:07:11.2 שעות.
באולימפיאדת פריז (1924) זכה סטנרוס במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:41:22.6 שעות, לפני רומיאו ברטיני מאיטליה (2:47:19.6 שעות) וקלרנס דמאר מארצות הברית (2:48:14.0 שעות).
במרתון בוסטון שנערך בשנת 1926 הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 2:29:40 שעות אחרי ג'וני מיילס(אנ') מקנדה (2:25:40 שעות) ולפני קלרנס דמאר (2:32:15 שעות)
בשנת 1927 פרש מתחרויות בגיל 38 לאחר שלא הצליח לסיים את המרתון בבוסטון.
הערות שוליים

↑  Boston Marathon History: 1926-1930, (באנגלית)
↑  (גר') תוצאות של מרתון בוסטון 1926 בגרמנית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17069947p (data)  ISNI: 0000 0004 5971 1261  VIAF: 576147605337357760008   WorldCat (עם VIAF): 576147605337357760008
אלבין אקדל

אלבין אקדל (בשוודית: Albin Ekdal; נולד ב-28 ביולי 1989 בסטוקהולם שבשוודיה) הוא כדורגלן שוודי המשחק בספציה ובנבחרת שוודיה בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים

אקדל שיחק כנער במועדון השוודי ברומאפויקארנה, ובשנת 2007 החל לשחק בקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בליגת העל השוודית. כבר אז הוא נודע ביכולתו לשחק במגוון עמדות בקישור, בעיקר במרכז ובצד ימין. בעונת 2007 אקדל ירד ליגה עם בורמאפויקארנה, אך השאיר רושם טוב מאוד ועורר עניין בקרב מועדונים גדולים. במאי 2008 חתם אקדל ביובנטוס מהסרייה א' על חוזה לארבע עונות, ודחה הצעות מאינטר מילאנו ומצ'לסי. את הבכורה שלו בסרייה א' ערך אקדל בהפסד 1–2 לנאפולי באוקטובר 2008, כשהחליף את כריסטיאן פאולסן בדקה ה-75. אקדל לא הצליח להתאקלם ביובנטוס, ועד לתום עונת 2008/09 ערך שלוש הופעות ליגה בלבד. בקיץ 2009 הושאל אקדל לעונה אחת לסיינה, אף היא מהסרייה א'. בעונתו היחידה בסיינה, 2009/10, אקדל הרשים מאוד וערך 27 הופעות בהן כבש שער אחד, אך לא הצליח למנוע את נשירת המועדון לסרייה ב'. בעקבות העובדה שהרשים בסיינה, נקרא אקדל בתום ההשאלה בחזרה ליובנטוס והצטרף אליה למחנה האימונים של קדם העונה בארצות הברית בקיץ 2010. ביוני 2010 מכרה יובנטוס מחצית מכרטיס השחקן של אקדל לבולוניה מהסרייה א', תוך הצבת תנאי ששני המועדונים יהיו מעורבים בהחלטה היכן אקדל ישחק לפני כל עונה. בעונת 2010/11 שיחק אקדל בבולוניה, וסיים עם המועדון במקום ה-14, כשהוא מציג יכולת טובה.
בקיץ 2011, בהחלטה משותפת של יובנטוס ובולוניה, נמכר כרטיס השחקן של אקדל לקליארי. בשלוש העונות הראשונות, אקדל וקליארי סיימו את העונות בחלק התחתון של הטבלה אך רחוק מאבקי התחתית. בספטמבר 2014, בעונתו הרביעית והאחרונה של אקדל בקליארי, הוא הבקיע שלושער בניצחון 1–4 על אינטר מילאנו. עם זאת, אקדל וקליארי נשרו בתום העונה לסרייה ב'. לאחר ירידת הליגה, עזב אקדל את קליארי, לאחר שערך במדיה 114 הופעות ליגה, בהן הבקיע שמונה שערים, וחתם בהמבורג מהבונדסליגה.
המבורג שילמה לקליארי בעבור כרטיס השחקן של אקדל 4.5 מיליון אירו, והבטיחה לאקדל שכר של 600 אלף אירו לעונה. את הופעת הבכורה שלו בהמבורג ערך אקדל באוגוסט 2015, בתבוסה 0–5 לבאיירן מינכן במחזור הפתיחה של הבונדסליגה. בעונת הבכורה של אקדל בהמבורג, 2015/16, הוא סיים עם הקבוצה במקום העשירי בבונדסליגה, כשהוא עורך 14 הופעות ליגה בלבד בגין פציעות שונות שגרמו לו להחמיץ חלקים גדולים מהעונה. בעונת 2016/17 ערך אקדל 21 הופעות ליגה. המבורג ואקדל סיימו עונה זו במקום ה-14, מרחק נקודה אחת מהמקום המוביל למבחני ההישרדות בבונדסליגה. באותה עונה, במרץ 2017, הבקיע אקדל את שער הבכורה שלו בהמבורג, בניצחון הליגה 0–1 על הרטה ברלין. בעונת 2017/18 אקדל ערך 19 הופעות ליגה, והיה שותף לירידת הליגה ההיסטורית של המבורג, לראשונה בתולדות המועדון.
בקיץ 2018, לאחר שירד ליגה עם המבורג, חתם אקדל בסמפדוריה מהסרייה א' האיטלקית.
ב-13 ביולי 2022 חתם בספציה מהסרייה א'.
קריירה בינלאומית

אקדל שיחק בכל נבחרות שוודיה הצעירות, וערך 12 הופעות במדי נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 21, בהן הבקיע שני שערים. באוגוסט 2011 ערך אקדל את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שוודיה הבוגרת, במשחק ידידות מול אוקראינה. בהמשך, ביסס אקדל את מעמדו כשחקן הרכב בנבחרת שוודיה, אך לא זומן לסגל השוודי ליורו 2012, וכשל להעפיל עמה למונדיאל 2014.
בשנת 2016 זומן אקדל לסגל השוודי ליורו 2016. בטורניר זה, אקדל נכנס כמחליף במקום אוסקר לויצקי בדקה ה-86 בתיקו 1-1 מול אירלנד במחזור הראשון של שלב הבתים. במחזור השני, מול נבחרת איטליה, פתח אקדל בהרכב והוחלף בדקה ה-79. איטליה ניצחה במשחק זה 0–1 משער של אדר בדקה ה-88. במחזור השלישי, בו הפסידה שוודיה 0–1 לנבחרת בלגיה, אקדל שיחק 90 דקות. בתום שלב הבתים הודחו שוודיה ואקדל לאחר שצברו נקודה אחת.
שוודיה ואקדל צלחו את מוקדמות מונדיאל 2018, כשהם סיימו בבית המוקדמות לפני הולנד והשאירו אותה מחוץ למונדיאל, והדיחו גם את נבחרת איטליה מהשתתפות במונדיאל, לאחר שניצחו אותה בפלייאוף העלייה. במאי 2018, אקדל זומן לסגל הסופי של שוודיה למונדיאל 2018. אקדל שיחק בכל משחקיה של שוודיה, שסיימה את המונדיאל עם הישג נאה של הגעה לרבע הגמר, בו הפסידה 0–2 לאנגליה והודחה מהטורניר.
אלרה

| --- | --- |

אלרה, הזוהר הנראה בתחתית התמונה הוא אורו של צדק
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  צדק
 תאריך גילוי:  2 בינואר 1905
 מגלה:  צ'ארלס דילון פרין
 על שם:  Elara 
 מקום גילוי:  מצפה הכוכבים ליק 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  11,740,000 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.22
 זמן הקפה:  259.64 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  3.27 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  30.66°
 מאפיינים פיזיים
 רדיוס קו משווה:  43 קילומטר
 ממדים:  86 ק"מ
 שטח פנים:  23,200 קמ"ר
 נפח:  333,000 קמ"ק
 מסה:  ‎8.7×1017‎ ק"ג
 צפיפות ממוצעת:  2.6 גרם/סמ"ק
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  0.031 מטר/שנייה2
 זמן סיבוב עצמי:  0.5 ימים
 אלבדו:  0.04 (משוער)
 בהירות נראית:  16.3
 מהירות מילוט:  0.052 ק"מ/שנייה
 טמפרטורה ממוצעת:  124~ K
 
אלרה (באנגלית: Elara; ביוונית: Ελάρα) הוא אחד הירחים של צדק. אלרה הוא חלק מקבוצת הימליה של ירחי צדק; שבעה ירחים המקיפים את כוכב הלכת במרחק של 11 עד 13 מיליון קילומטר ובנטייה של 27.5°.
הוא התגלה על ידי צ'ארלס דילון פרין במצפה הכוכבים ליק ב-1905 ונקרא על שמה של אלרה מהמיתולוגיה היוונית, אימו של טיטיוס שנולד מזאוס. שם זה ניתן לו רק ב-1975, עד אז נקרא בפשטות "Jupiter VII" - הירח השביעי של צדק. בין 1955 עד שניתן לו שמו הרשמי, נקרא לעיתים "הרה" (Hera).
בפברואר ומרץ 2007 חלפה הגשושית ניו הוריזונס במרחק של 8 מיליון ק"מ מאלרה, בדרכה לכוכב הלכת הננסי פלוטו וצילמה מספר צילומים.
הערות שוליים

↑  המסמך ששלח פרין על גילוי הירח
| 95 ירחי צדק |
| --- | --- | --- |
| הירחים הפנימיים | מטיס • אדרסטאה • אמלתאה • תבה |  |
| הירחים הגליליאניים | איו • אירופה • גנימד • קליסטו |  |
| קבוצת תמיסטו | תמיסטו |  |
| קבוצת הימליה | לדה • הימליה • ארסה  • פאנדיה  • ליסיתאה • אלרה • דיה • S/2018 J 2 • S/2011 J 3 |  |
| קבוצת קארפו | קארפו • S/2018 J 4 |  |
| ולטודו | ולטודו |  |
| קבוצת אננקה (עיקריים) | יואנתה • יוקסטה • פרקסידייק • הרפלייקה • תיאונה • אננקה |  |
| קבוצת אננקה (שוליים) | יופורי • יופמה‏ • Jupiter LII • Jupiter LV • תלקסינואי • הליקה • אורתוסאי • S/2003 J 16 • נימה • הרמיפה •  Jupiter LIV‏ • Jupiter LXVIII‏ • Jupiter LXIV • Jupiter LXX • S/2021 J 3 • S/2021 J 2 • S/2022 J 3 S/2021 J 3 • |  |
| קבוצת קארמה | הרס • אייטנה • קאלה  • טייגטה • Jupiter LXI • קלדינה • S/2003 J 10 • ארינומה • קליקורה • קליקה • קארמה • פסיתאי • יוקלדה  • ארקה • איסונואי • ‏S/2003 J 9‏ • אירנה •‏ Jupiter LXVI • Jupiter LXIX •‏ Jupiter LXIII • ‏Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • Jupiter LI‏ • Jupiter LXXII‏ • S/2003 J 24‏ • S/2016 J 3 • S/2018 J 3 • S/2021 J 4 • S/2021 J 5 • S/2021 J 6 • S/2022 J 1 • S/2022 J 2 |  |
| קבוצת פסיפאה | S/2003 J 23 • אאוידה • קלירואי • יורידמה • Jupiter LVI‏ • קורה • סילנה • S/2003 J 4 • ‏Jupiter LIX • פסיפאה • הגמונה • סינופה • ספונדה • אוטונואה • מגאקליטה ‏• Jupiter LXVII • פילופרוסינה • ‏Jupiter LIX • S/2016 J 4 |  |
| מסלול חיצוני | S/2003 J 2 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אליפות אירופה בכדוריד 1994

| --- | --- |

 מארחת:  פורטוגל פורטוגל
 תקופת התחרות:  3 ביוני 1994 – 12 ביוני 1994 (10 ימים)
 מספר משתתפות:  12
 הזוכה:   שוודיה
 מספר משחקים:  38
 מספר שערים:  1746 (45.95 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  50- וסילי קודינוב  רוסיה
 השחקן המצטיין:  מגנוס אנדרסון שוודיה
 ספרד 1996 ←
אליפות אירופה בכדוריד 1994 היא אליפות אירופה הראשונה והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים בפורטוגל בין ה-3 ביוני ל-12 ביוני 1994. המשחקים נערכו בפורטו ב-Pavilhão Rosa Mota שמכיל כ-5,400 מקומות.
שוודיה זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות

המדינה המערכת (פורטוגל) העפילה ישירות, יתר 11 נבחרות העפילו דרך המוקדמות.
הקבוצות חולקו ל-2 בתים. שתי נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני שנערך בשיטת פלייאוף.
מהלך התחרות > בית א'

המשחקים נערכו באלמדה באולם ספורט עירוני שמכיל 4,000 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  רוסיה | 5 | 5 | 0 | 0 | 122 | 94 | 28 | 10 |
|  קרואטיה | 5 | 3 | 0 | 2 | 120 | 114 | 6 | 6 |
|  צרפת | 5 | 2 | 1 | 2 | 123 | 120 | 3 | 5 |
|  בלארוס | 5 | 2 | 0 | 3 | 130 | 139 | 9- | 4 |
|  גרמניה | 5 | 1 | 1 | 3 | 107 | 113 | 6- | 3 |
|  רומניה | 5 | 1 | 0 | 4 | 113 | 135 | 22- | 2 |
מהלך התחרות > בית ב'

המשחקים נערכו בפורטו ב-Pavilhão Rosa Mota שמכיל כ-5,400 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  שוודיה | 5 | 5 | 0 | 0 | 114 | 91 | 23 | 10 |
|  דנמרק | 5 | 3 | 1 | 1 | 107 | 99 | 8 | 7 |
|  ספרד | 5 | 3 | 0 | 2 | 114 | 101 | 13 | 6 |
|  הונגריה | 5 | 2 | 0 | 3 | 100 | 107 | 7- | 4 |
|  סלובניה | 5 | 1 | 1 | 3 | 94 | 111 | 17- | 3 |
|  פורטוגל | 5 | 0 | 0 | 5 | 96 | 116 | 20- | 0 |
שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 10 ביוני, פורטו | 10 ביוני, פורטו |  |  |  |  |  |
|  |   רוסיה |  29 |   |  |  |  |  |
|  |   דנמרק |  20 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 11 ביוני, פורטו | 11 ביוני, פורטו |  |
|  |   |   |   |   |   רוסיה |  21 |  |
|  |   |   |   |   |   שוודיה |  34 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 10 ביוני, פורטו | 10 ביוני, פורטו |   |  | 11 ביוני, פורטו | 11 ביוני, פורטו |  |
|  |   שוודיה |  24 |   |  |   דנמרק |  23 |  |
|  |   קרואטיה |  21 |   |  |   קרואטיה |  24 |  |
ישראל באליפות

נבחרת ישראל בכדוריד החלה את דרכה בתחרויות בבית ה' של המוקדמות. היא השיגה ניצחון בודד וסיימה את הבית במקום הרביעי (מחמישה).
הדירוג הסופי

| מיקום | קבוצה |
| --- | --- |

1:  שוודיה
2:  רוסיה

3:  קרואטיה
4:  דנמרק
5:  ספרד
6:  צרפת
7:  הונגריה
8:  בלארוס
9:  גרמניה
10:  סלובניה
11:  רומניה
12:  פורטוגל
אלפס

ערך זה עוסק בכלי קדום. אם התכוונתם לחיבור הלכתי של הרי"ף, ראו .
אלפס
אִלְפָּס הוא כלי בישול המיועד לאידוי, כמו מחבת עמוקה בעלת מכסה. זהו כלי רחב ונמוך, להכנת תבשילים מאודים, להרתחה ולבישול ירקות, בשר ודגים.
הבישול באלפס, היה כשלב שני לאחר שלב ראשון של בישול בקדרה, עניים היו מסתפקים רק בבישול בקדרה.
בימי קדם יוצר האלפס מחרס, ולו מכסה תואם ומהודק. בארץ ישראל נודעו כפר שיחין וכפר חנניה הקדום כמקומות ייצורם של כלי חרס, בהם אלפסים, באיכות גבוהה. האלפסים היו מעוצבים כך שניתן היה להשתמש בהם גם כשהיו האחד מעל השני. את מכסה האלפס, שיש לו ידית ונקב, ניצלו גם לסינון ירקות בתוך אידויים.
רבי שמעון בר יוחאי ממשיל את בריאת העולם ליצירת האלפס: "תמיה אני כיצד נחלקו אבות העולם על בריאת העולם, שאני אומר: שמיים וארץ לא נבראו אלא כאלפס הזה וככיסוי" (הסבר: כמו שהאלפס והכיסוי שלו הם שני דברים שמייצרים ביחד כך גם השמיים והארץ נבראו יחד ואין מקום למחלוקות בנוגע למה נברא קודם).
כיום השם "אלפס" מצוי בשימוש נדיר בלבד, ובדרך כלל אין מבחינים בינו לבין שאר סירים.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף נ"א, עמוד א'
↑  מדרש תנחומא (ורשא) פרשת אחרי מות, יא "אם יהיה לאדם מישראל עשרה לטרין כסף יהא אוכל ירק בקדרה ואם יהיה לו עשרים יהא אוכל באלפס".
↑  עץ יוסף, בראשית רבה, א, טו.
איבון מיקלוש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באוגוסט 1958 (בת 66) רומניה 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 תקופת הפעילות:  מ-1979
 
איבון מיקלוש (נולדה ב-28 באוגוסט 1958) היא צלמת קולנוע ישראלית, ומורה לצילום.
ביוגרפיה

מיקלוש נולדה בהונגריה להורים ציונים חניכי בית"ר, בשנת 1964 עלתה המשפחה לישראל והשתקעה ברמת גן. בתיכון למדה בבית הספר אהל שם. שם החלה להיות פעילה פוליטית בתנועת העולם הזה - כוח חדש של אורי אבנרי ואחר כך במפלגות שי"ח ומוקד. בצבא שירתה בנח"ל,  בגרעין שהלך לקיבוץ כרם שלום.
בסוף 1978, לאחר שנודע שענת עצמון לא תמשיך לסרט המשך לסדרת אסקימו לימון, נעשו חיפושים ל"נערת אסקימו לימון החדשה". מכר של מיקלוש הציע אותה לתפקיד, היא נבחרה ותחילה סירבה, אך המפיקים מנחם גולן ויורם גלובוס והבמאי בועז דוידזון שכנעו אותה להשתתף, והיא הופיעה בסרט בשם המעוברת "איבון מיכאלי". צילומי הסרט נערכו בתחילת 1979. לאחר שהסתיימה עריכת הסרט, גילתה שבניגוד לחוזה עליו חתמה, בו הסכימה שיצלמוה בעירום מצד הגב ובפרופיל בלבד, הסרט כלל צילומי עירום שלה ללא כל הגבלה, ובכלל זה מלפנים בניגוד להסכם. היא פנתה לבית המשפט וקיבלה צו מניעה נגד הפצת הסרט במאי 1979. המפיקים ערערו על ההחלטה לבית המשפט המחוזי, והשופט שלמה לובנברג קיבל את טענתם שיגרם להם נזק כספי גדול יותר מאי הנעימות של מיקלוש. בערעור לבית המשפט העליון קיבל השופט מנחם אלון את תביעתה והסרט נערך מחדש ללא צילומי עירום שלה. אחרי צילומי הסרט היא השתתפה ביחד עם כוכב הסרט יפתח קצור בפרסומת של חברת "נעלי גלי".
מיקלוש למדה לימודי קולנוע בבית צבי והתמחתה בצילום. לאחר הלימודים עבדה כעוזרת הפקה בסרט של יהודה ג'אד נאמן, אחר כך בטלוויזיה הלימודית, וכעוזרת צלם שנייה של צלמי הקולנוע ניסן מופקדי ואילן רוזנברג. בין הסרטים בהם עבדה בתקופה זו היו: כפפות, זעם ותהילה, מאחורי הסורגים, עובדים על העולם, קוני למל בקהיר ובחינת בגרות.
ב-1985 קיבלה את ההזדמנות הראשונה לצלם סרט באופן פעיל, כעוזרת צלם ראשון בסרט גשר צר מאד, תחת הדרכתו של הצלם הראשי אמנון סלומון. הסרט הראשון בה שימשה כצלמת ראשית היה "הטוב, הרע והלא נורא", משנת 1986, בבימויו ובכיכובו של אסי דיין. שנה אחר כך צילמה סרט נוסף של אסי דיין פוטו רומן.
ב-1989 צילמה את הסרט "בשכנות טובה" בבימוי צביקה זלינגר. באותה שנה גם יצרה וידאו קליפ לשיר של להקת טאטו "מריה הקדושה". וצילמה את הסרט הקצר "חבצלת" בבימוי לבנה חכים.
ב-1992 צלמה והשתתפה בסרט התיעודי של מיכל אביעד "הנשים ממול". הסרט המתאר את מסען של אביעד, מיקלוש ובוסיינה חורי, עוזרת הבמאית תושבת הכפר טייבה  שליד רמאללה, ואת מפגשיהן עם נשים ישראליות ופלסטיניות. הסרט הוקרן בתחנות טלוויזיה בארצות הברית ובאירופה.
בשנות ה-2000 החלה מיקלוש ללמד צילום בקמרה אובסקורה, בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש ובמדרשה לאמנות של מכללת בית ברל.
במרץ 2007 השתתפה בתערוכה הצילום הקבוצתית H20  בגלריית מכון המים בגבעתיים.
ב-2008 יצרה סרט תיעודי על המשוררת הפינית סירקה טורקה יחד עם הרקדנית תמר בורר.
בקיץ 2015 הייתה בין שופטי תחרות הקולנוע במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה.
פילמוגרפיה > משחק

יוצאים קבוע (1979)
פילמוגרפיה > בימוי

וידאו קליפ לשיר "פרדי על הבוקר" של החברים של נטאשה (1994)
פילמוגרפיה > צילום

רדיו גן (1997)
זרעים של מסטיק (1995)
הטוב, הרע והלא נורא (1987)
אחד באפריל (1987)
פוטו רומן (1986)
כוח משיכה (1989)
הערות שוליים

1 2 3  שרית ישי לוי, צלמת. בלי בושה, חדשות, 17 באוקטובר 1988
1 2  שרית ישי, הכוכבת האדומה, "העולם הזה", גיליון 2158 מ-10 בינואר 1979, עמוד 30
↑  נאסרה הקרנת "יוצאים קבוע" בצילומי עירום של א. מיקלוש, מעריב, 16 במאי 1979
־חזה בפרופיל"; ישבן - באן פאס", דבר, 22 במאי 1979
↑  יעקב הכהן, החוזה אמנם הופר - אך תצלומי ה'גב' יישארו בסרט, מעריב, 7 ביוני 1979
↑  יעקב הכהן, הסרט "יוצאים קבוע־ מוסיף להופיע בערכאות, מעריב, 24 ביוני 1979
↑  מאיר שניצר, סרט - בגובה פני התחת, חדשות, 22 באוקטובר 1986
↑  עירית שמגר, אסי דיין: סרט חדש, מעריב, 15 באוקטובר 1986
↑  בועז כהן, היוס שאחרי האינתיפדה, חדשות, 3 באוגוסט 1989
↑  גיורא פרבר, תחרות הווידיאו־קליפים המסורתית תתקיים השנה בחיפה, חדשות, 12 באוקטובר 1989
↑   מאיר שניצר, סרט - דאו הנקי, וקסמן המזיעה, חדשות, 21 באוגוסט 1989
↑  אביחי בקר, עסקיע נשים, חדשות, 10 ביולי 1992
↑  שרה ליבוביץ דר, הכיבוש להיט, באתר הארץ, 5 ביוני 2002
↑  דנה גילרמן, בוקה ומבולקה בבית האמנים, קורי עכביש בגלריה נגא, באתר הארץ, 6 במרץ 2007
↑  רוני דורי. תצלום: דניאל צ'צ'יק, הסרט הזה הוא ריקוד בוטו, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2008
↑  נירית אנדרמן, אורח הכבוד של פסטיבל הסרטים בחיפה: קלוד לנצמן, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310706805171  BnF: cb142066067 (data)  ISNI: 0000 0004 0257 3670  VIAF: 298030683   WorldCat (עם VIAF): 298030683
אליפות אירופה בכדוריד 1998

| --- | --- |

 מארחת:  איטליה איטליה
 תקופת התחרות:  29 במאי 1998 – 7 ביוני 1998 (10 ימים)
 מספר משתתפות:  12
 הזוכה:   שוודיה
 מספר משחקים:  38
 מספר שערים:  1879 (49.45 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  48- יאן פיליף איטליה
 השחקן המצטיין:  דניאל סטפן גרמניה
 → ספרד 1996קרואטיה 2000 ←
אליפות אירופה בכדוריד 1998 היא אליפות אירופה השלישית והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים באיטליה בין ה-29 במאי ל-7 ביוני 1998. המשחקי הגמר נערכו בבולצנו ב-Palaonda שמכיל כ-7,200 מקומות.
שוודיה זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות

המדינה המערכת (איטליה) והאלופה המכהנת (רוסיה) העפילה ישירות, יתר 10 נבחרות העפילו דרך המוקדמות.
הקבוצות חולקו ל-2 בתים. שתי נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני שנערך בשיטת פלייאוף.
מהלך התחרות > בית א'

המשחקים נערכו בבולצנו ב-Palaonda שמכיל כ-7,200 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  שוודיה | 5 | 4 | 0 | 1 | 130 | 111 | 19 | 8 |
|  גרמניה | 5 | 4 | 0 | 1 | 125 | 102 | 23 | 8 |
|  סרביה ומונטנגרו | 5 | 3 | 0 | 2 | 125 | 121 | 4 | 6 |
|  צרפת | 5 | 1 | 1 | 3 | 110 | 125 | 15- | 3 |
|  ליטא | 5 | 1 | 1 | 3 | 100 | 115 | 15- | 3 |
|  איטליה | 5 | 1 | 0 | 4 | 106 | 122 | 16- | 2 |
מהלך התחרות > בית ב'

המשחקים נערכו במראנו ב-Meranarena שמכיל כ-4,000 מקומות..
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ספרד | 5 | 4 | 1 | 0 | 135 | 103 | 32 | 9 |
|  רוסיה | 5 | 3 | 1 | 1 | 127 | 110 | 17 | 7 |
|  הונגריה | 5 | 3 | 0 | 2 | 121 | 122 | 1- | 6 |
|  קרואטיה | 5 | 2 | 1 | 2 | 117 | 120 | 3- | 5 |
|  צ'כיה | 5 | 1 | 0 | 4 | 130 | 132 | 2- | 2 |
|  מקדוניה | 5 | 0 | 1 | 4 | 104 | 147 | 43- | 1 |
שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 31 במאי, מראנו | 31 במאי, מראנו |  |  |  |  |  |
|  |   ספרד |  29 |   |  |  |  |  |
|  |   גרמניה |  22 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 2 ביוני, בולצנו | 2 ביוני, בולצנו |  |
|  |   |   |   |   |   ספרד |  23 |  |
|  |   |   |   |   |   שוודיה |  25 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 31 במאי, בולצנו | 31 במאי, בולצנו |   |  | 2 ביוני, בולצנו | 2 ביוני, בולצנו |  |
|  |   שוודיה |  27 |   |  |   רוסיה |  28 |  |
|  |   רוסיה |  24 |   |  |   גרמניה |  30 |  |
ישראל באליפות

נבחרת ישראל בכדוריד החלה את השתתפותה בבית ד' של המוקדמות. היא סיימה את הבית במקום הרביעי ולא העפילה להמשך התחרות.
הדירוג הסופי

| מיקום | קבוצה |
| --- | --- |

1:  שוודיה
2:  ספרד

3:  גרמניה
4:  רוסיה
5:  סרביה ומונטנגרו
6:  הונגריה
7:  צרפת
8:  קרואטיה
9:  ליטא
10:  צ'כיה
11:  איטליה
12:  מקדוניה
אליפות אירופה בכדוריד 1996

| --- | --- |

 מארחת:  ספרד ספרד
 תקופת התחרות:  24 במאי 1996 – 2 ביוני 1996 (10 ימים)
 מספר משתתפות:  12
 הזוכה:   רוסיה
 מספר משחקים:  38
 מספר שערים:  1815 (47.76 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  41- תומאס קנור גרמניה
 השחקן המצטיין:  טלאנט דושבייב ספרד
 → פורטוגל 1994איטליה 1998 ←
אליפות אירופה בכדוריד 1996 היא אליפות אירופה השנייה והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים בספרד בין ה-24 במאי ל-2 ביוני 1996. המשחקי הגמר נערכו בסביליה בהיכל סן פבלו שמכיל כ-10,200 מקומות.
רוסיה זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות

המדינה המערכת (ספרד) והאלופה המכהנת (שוודיה) העפילה ישירות, יתר 10 נבחרות העפילו דרך המוקדמות.
הקבוצות חולקו ל-2 בתים. שתי נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני שנערך בשיטת פלייאוף.
מהלך התחרות > בית א'

המשחקים נערכו בסיודאד ריאל אולם הספורט "סנטה מריה" שמכיל 2,000 מקומות.
| מדינה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  רוסיה | 5 | 4 | 1 | 0 | 125 | 98 | 27 | 9 |
|  סרביה ומונטנגרו | 5 | 4 | 1 | 0 | 117 | 110 | 7 | 9 |
|  קרואטיה | 5 | 3 | 0 | 2 | 127 | 125 | 2 | 6 |
|  גרמניה | 5 | 1 | 1 | 3 | 110 | 111 | 1- | 3 |
|  הונגריה | 5 | 1 | 1 | 3 | 117 | 130 | 13- | 3 |
|  סלובניה | 5 | 0 | 0 | 5 | 93 | 115 | 22- | 0 |