חאריס אלקסיו
קריירה > שנות ה-70

תקופה של התנערות ממשטר הקולונלים וממגבלות הצנזורה, תקופה שהביאה איתה גל של שירים עם מסר פוליטי, ותקופה שה"רבטיקה" אשר נרדפה על ידי החוק, פרצה במלוא עוצמתה ואומצה על ידי סטודנטים ואינטלקטואלים. על רקע זה עשתה חאריס אלקסיו את צעדיה הראשונים בקריירה.
ההקלטות הראשונות של חאריס אלקסיו נעשו בשנת 1970 על תקליטי 45, עם השירים "כאשר אישה שותה" ("Otan pinei mia gynaika"), שיר של וואסיליאדי למילים של פית'אגורס ולאחריו השיר "הסיסמה הנגדית" ("To parasynthima") של אפוסטולוס קאלדארס. ב-1971, הקליטה חאריס אלקסיו שני שירים בהלחנת טוליס ווסקופולוס "Efyge i agapi" דואט שבו השתתף ווסקופולוס, והשיר "Pali monaho to paidi".
הקריירה שלה מקבלת תפנית משמעותית ב-1972 כאשר היא משתתפת בשלושה שירים באלבום של יורגוס דאלארס "אסיה הקטנה". המלחין אפוסטולוס קאלדארס שעבד על פרויקט הלחנת האלבום במלאת 50 שנה לטרגדיה של "אסיה הקטנה", פונה אל פית'אגורס לכתיבת המילים, ואל יורגוס דאלארס וחאריס אלקסיו להשתתף בו. האלבום הופך עד מהרה לפלטינום ולנמכר ביותר בשנות ה-70. אלבום היסטורי זה נכלל ברשימת MINOS-EMI כאחד האלבומים הטובים ביותר של המאה. לאחרונה יצא האלבום לאור במהדורה מחודשת, גם כדיסק וגם במהדורה מצומצמת. הביצוע המרגש של חאריס אלקסיו לשיר "מלך השיש" ("O Marmaromenos Vasilias") על קונסטנטינוס האחד עשר, משאיר חותמו על רבים עד עצם היום הזה. קאלדארס, אם כן, יכול היה לזקוף את הצלחתה של חאריס אלקסיו לזכותו.
באותה שנה 1972 מקליט יורגוס דאלארס את האלבום "לו היה לנו, מה לו היה לנו" ("Na' hame, ti na 'hame") בהלחנת מאנוס לואיזוס למילים של לפטריס פאפאדופולוס. חאריס אלקסיו אמנם נוטלת בו חלק קטן, היא מלווה בקול שני, אבל משמעותי ביותר. פגישה זו עם המלחין מאנוס לואיזוס תהיה תחילת דרכה של חברות אמיצה ופוריה שתלווה אותם לאורך כל חייו.
ב-1973 ממשיכה חאריס אלקסיו את שיתוף הפעולה עם יורגוס דאלארס והמלחין אפוסטולוס קאלדארס, הפעם עם המשורר לפטריס פאפאדופולוס. באלבום זה, "תְּפִלַּת עַרְבִית בִּיזַנְטִינִית" ("Vyzantinos Esperinos"), שרה חאריס אלקסיו ארבעה שירים. מסחרית, היה אלבום זה פחות מוצלח מקודמו.
ב-1974 מיקיס תאודוראקיס משתף אותה באלבומיו "אומה נבגדת" (Prodomenos Laos) בארבעה שירים, ובאלבום הנדיר של סטליוס קזנדזידיס "במזרח" ("Stin Anatoli"), שיצא לאור בנובמבר 1974 ונכתב עבור תנועות הסטודנטים, שם מלווה חאריס את סטליוס בקול שני. עבור חאריס זוהי שנת שיא במספר שיתופי-הפעולה שלה, כ-9 במספר, והללו רק הכשירו את הקרקע לקראת צאת אלבומה האישי הראשון בשנה שלאחריה.
באפריל 1974, יוצא לאור האלבום "בוקר טוב שמש" ("Kalimera Ilie"). זהו אלבום משותף בו משתתפים מספר אומנים, ביניהם חאריס אלקסיו, אותו הלחין מאנוס לואיזוס למילים של המשורר דימיטריס חריסטודולו. זהו אלבום עם מסר פוליטי מובהק שלא זוכה להצלחה מסחרית גדולה אבל העבודה המשותפת בין המלחין לזמרת רק מהדקת את החברות בין השניים.
באפריל 1975, חמש שנים לאחר ההקלטה הראשונה שלה, ולאחר עבודה אינטנסיבית עם אומנים מצליחים מהתקופה כגון דאלארס, דימיטרה גלני, יאניס פאריוס, ווסיליס פאפאקונסטנדינו, יוצא לאור אלבומה האישי הראשון של חאריס אלקסיו "12 שירי לאייקה" ("12 Laika Tragoudia"). האלבום מקבל מעמד זהב לאחר שנמכר ב-50,000 עותקים. האלבום מכיל בעיקר שירים עממיים ישנים, מלפני המלחמה שבזכות הקול והביצוע המיוחדים של חאריס, זכו להצלחה מחודשת, כגון "דימיטרולה" ("Dimitroula"). האלבום מכיל גם שירים מובחרים שחאריס הקליטה ב-1970 על תקליט 45 "כאשר אישה שותה" ו-"Pergamon". שני שירים נוספים ראויים לציון הם "כך, כפי שאתה מתנהל" ("Etsi pou to pas"), אחד השירים הראשונים בהלחנת יאניס וורדיס ושיר מצוין במקצב החספיקו של יורגוס זאמבטאס "בין ערביים" ("Souroupomata").
בדצמבר 1976 יוצא לאור האלבום "ימי ראשון של לאייקה" ("Laikes Kyriakes") בהלחנת סטאוורוס קויומטזיס. האלבום הופך להצלחה מסחרית גדולה ונמכר ביותר מ-50,000 עותקים. זהו אלבום שמכיל מצד אחד מספר שירי לאייקה טהורים כגון "אתה לועג לשחורים" ("Ta mavra koroideveis") "אותך הייתי בוחרת" ("Esenane tha dialega") "העיניים הכהות" ("Ta skoura matia"), ומצד שני מכיל גם בלדות בגוונים כגון "השנים עברו" ("Fygane ta hronia") ו"פינלופי" ("Pinelopi"). השיר "לבטח היה זה ה-12 במרץ" היה נבואי-טראגי משהו מאחר שבאותו תאריך בשנת 2005 הלך לעולמו המלחין סטאוורוס קויומטזיס. השירים "שנים כגשם" ("Hronia san vrohi") ו"עיניים שלי עיניים שלי" ("Matia Mou Matia Mou") נושאים את חותמו הייחודי של המלחין.
1979 הקריירה של חאריס אלקסיו נוסקת לגבהים חדשים עם צאת האלבום "השירים של חארולה" (Ta tragoudia tis Haroulas). המלחין מאנוס לואיזוס והמשוררים פיתאגורס ומנוליס רזוליס חוברים ליצירת אלבום שיכיל מספר שירי לאייקה שלימים יהפכו לקלאסיקה ברפרטואר שלה עד היום: "הכל מזכיר אותך" ("Ola se thymizoun"), "החייל" ("O Fandaros"), "טלי טלי טלי" ("Teli teli teli"), "דבר אינו הולך לאיבוד" ("Tipota den paei hameno"). אחיליאה תיאופילו, המפיק וחברו הטוב של מאנוס לואיזוס שעודד אותו להלחין את השירים הראשונים שלו בסגנון הלאייקה החדש, ביקש מהבוזוקאי כריסטוס ניקולופולוס להדגים ללואיזוס את האוסאק (ousak), ראסט (rast), חידג'אז (hitzaz), על מנת להגיע למקצב הנכון בשירים "החייל", ה"צועניה" ו"טלי טלי טלי". 24 שנים לאחר צאת האלבום, נזכר תיאופילו: "בשלבי השלמת האלבום הוציא מאנוס לואיזוס את המיץ מהנגנים להפיק את המיטב". לאחר עבודה משותפת של שנים, ביקשו מאנוס לואיזוס וחרולה להוציא אלבום שיהיה אישי ומיוחד. לא בכדי נקרא האלבום "השירים של חארולה" מאת מאנוס לואיזוס - את זה בדיוק ביקש להדגיש ולהעניק לה. על עטיפת האלבום ניראים השניים מחוייכים ומאושרים. בזכות החברות האמיצה הזאת בין השניים, העניקה חאריס אלקסיו לבנה את שמו של המלחין לאחר מותו ב-17 בספטמבר 1982.