stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אוסטרליה–לטביה
סקירה כללית

אוסטרליה הכירה בהחזרת העצמאות של לטביה ב-27 באוגוסט 1991. היחסים הדו-צדדיים בין אוסטרליה ולטביה עומדים בבסיסם של הסכמים דו-צדדיים המכסים שיתוף פעולה בין סחר וכלכלי (1993), הסגרה (2005) וביטוח לאומי (2013). לטביה הצטרפה לנאט"ו ב-29 במרץ 2004, האיחוד האירופי ב-1 במאי 2004 וגוש האירו ב-1 בינואר 2014. לטביה הצטרפה לארגון הסחר העולמי ב-10 בפברואר 1999 ולארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי ב-1 ביולי 2016.
יחסים כלכליים

סחר הסחורות של אוסטרליה עם לטביה בשנת 2018 עמד על 83.7 מיליון דולר, עלייה של 167.6% לעומת שנת 2017. יצוא הסחורות האוסטרליות ללטביה הסתכם ב-16.0 מיליון דולר (2018), וכלל בעיקר משקאות אלכוהוליים ומכשירי מדידה וניתוח. היבוא מלטביה הסתכם ב-67.7 מיליון דולר (2018), וכלל בעיקר נפט והעץ.
נציגויות דיפלומטיות

אוסטרליה מיוצגת בלטביה באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה.
לטביה מחזיקה באוסטרליה קונסוליות כבוד באדלייד, בריזבן, מלבורן, פרת' וסידני.
יחסי אוסטרליה–לוקסמבורג

| יחסי אוסטרליה–לוקסמבורג |
| --- | --- |
אוסטרליה: לוקסמבורג


אוסטרליה: לוקסמבורג
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 2,586
אוכלוסייה
26,778,707: 674,898
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 85,755
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,373: 127,064
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: מונרכיה חוקתית

יחסי אוסטרליה–לוקסמבורג הם יחסי החוץ בין אוסטרליה ללוקסמבורג. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה

לוקסמבורג כיהנה לצד אוסטרליה כחברה לא קבועה במועצת הביטחון של האו"ם לתקופה 2013–2014.
יחסים כלכליים

ההשקעה של לוקסמבורג באוסטרליה הוערכה ב-78.4 מיליארד דולר בשנת 2018. ההשקעה האוסטרלית בלוקסמבורג הוערכה ב-21.1 מיליארד דולר בשנת 2018.
נציגויות דיפלומטיות

אוסטרליה מיוצגת בלוקסמבורג באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.
לוקסמבורג מיוצגת באוסטרליה באמצעות שגרירות הולנד בקנברה, ובנוסף מחזיקה קונסוליות כבוד במזרח לינדפילד.
יחזקאל קצינאלפוגין

.
| --- | --- |
 לידה:  1668 ליטא 
 פטירה:  8 ביולי 1749 (בגיל 81 בערך) אלטונה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי באלטונה 
 מדינה:  האיחוד הפולני-ליטאי 
 תקופת הפעילות:  ? – 8 ביולי 1749 
 
רבי יחזקאל קצינאלפוגין (או: קצנלנבוגן; בריסק, כסלו ה'תכ"ח, 1667, אלטונה - כ"ג בתמוז ה'תק"ט, 1749) היה רבן של קהילות אה"ו, מחבר ספרים, פוסק, מנהיג ולוחם נגד כת השבתאות. נודע על שם ספרו ה"כנסת יחזקאל".
ביוגרפיה

נולד בשנת 1667 לדיין רבי אברהם קצינאלפוגין, בעיר בריסק בליטא. בניגוד לדעה רווחת, אינו קשור למשפחת מהר"ם מפדואה. למד והתחנך אצל האב"ד רבי מרדכי זיסקינד, וכבר בצעירותו התגלה כעילוי וחריף מוח. נשא את בתו של רבי שלמה זלמן סירקיש מבריסק, נכדו של הב"ח וחתנו של רבי יום-טוב ליפמן הלר. לאחר חתונתו כיהן ברבנות בליטא בערים ז'יטל, קיידאן, ובירז'. בשנת 1712 נבחר לכהן כאב"ד וראש הישיבה באיחוד קהילות אה"ו (הקהילה המאוחדת של אלטונה, המבורג וונדזבק) בגרמניה. מינוי זה, לפי תיאור היעב"ץ בספרו האוטוביוגרפי "מגילת ספר", בא לידיו בעקבות עסקת חליפין חשאית אותה ערך עם אחד מנגידי אלטונה, תמורתה שימש חתנו של הנגיד ברבנות קיידאן. ברבנות קהילות אה"ו שימש כ-30 שנה ועל שמה התפרסם.
גדולי הרבנים כגון: רבי דוד אופנהיים (אב"ד פראג), יעקב כ"ץ (פופרש) אב"ד פפד"מ ורבי יהודה מילר אב"ד קליווא, פנו אליו בשו"תים, ותשובותיו הודפסו בספרו "כנסת יחזקאל". היה מעורב בהטלת האיסור על רמח"ל לכתוב בשם מגיד. אגרותיו בנושא לרבני וונציה מצויות בקובץ האגרות 'רמח"ל ובני דורו'. בכ"ג בתמוז ה'תק"ט, 9 ביולי 1749 אחר חצות היום נפטר רבי יחזקאל ונקבר באותו ערב בבית הקברות באלטונה.
צניעותו

עם כל גדלותו בתורה, נהג רבי יחזקאל בענווה. בצוואתו העיד על עצמו שמעולם לא לבש בגדי פאר, וביקש שימנעו מלרשום על מצבתו את המילה "גאון", וכן שלא ירבו בשבחים.
מסופר כי ה"כנסת יחזקאל" לא היה בעל חוש מוזיקלי, אך בכל זאת, היה נוהג להתפלל לפני התיבה וציבור המתפללים לא אהד את ניגוניו. בהמבורג היה עני שנהג לחקות את תנועותיו וניגוניו של רבי יחזקאל בפני יושבי בתי מרזח, ובמיוחד ניגונו על "מכלכל חיים", והם העניקו לו מטבע בתמורה. כשנודע הדבר לראשי הקהל, כעסו וגרשו את העני מן העיר. העני מיהר לביתו של רבי יחזקאל וסיפר לו כי עשה כן לשם פרנסתו ולא לשם לעג. רבי יחזקאל מחל על כבודו, ונתן ביד העני אישור ובו כתוב: "רשות נתונה ממני למוכ"ז, לכלכל עצמו ממכלכל החיים".
רבי חיים הכהן רפפורט בהספדו על רבי יחזקאל ציין את ענוותנותו הרבה.
יחסיו עם רבי יעקב עמדן

אף על פי שהיעב"ץ היה איש פולמוס ודמות שנויה במחלוקת, ועל אף השגות חריפות שכתב היעב"ץ על פסקים מסוימים של רבי יחזקאל, הרי שהוא כיבד וקרב את רבי יעקב. במקרים רבים שלח אליו בקשות לחוות דעתו בענייני איסור והיתר, ואף צירף אותו מפעם לפעם כדיין בבית דינו באלטונה. יחס זה לא מנע מהיעב"ץ לזלזל ברבי יחזקאל, ולכתוב עליו האשמות קשות ביותר בספריו "מגלת ספר", ו"שאילת יעבץ".
שם משפחתו

שם משפחתו של רבי יחזקאל בעל ה"כנסת יחזקאל" הוא "קצינאלפוגין", וכך גם חתם בהקדמה לספרו. שמו זה, גם חרוט על מצבתו אשר בבית הקברות באלטונה. רבים טועים לכתוב את שמו באות ב' ולקרוא לו "קצנלנבוגן", ואף לקשור אותו במשפחת קצנלנבוגן צאצאי מהר"ם מפדואה. מסופר כי צאצאיו של שאול וואהל (נכדו של מהר"ם) תבעו את אבותיו של בעל כנסת יחזקאל על שחותמים את שמם באות ב', ופסקו רבני ועד ארבע ארצות כי עליהם לחתום את שמם באות פ' כדי להבדיל בין המשפחות.
ספריו

כנסת יחזקאל, שו"ת, אלטונא, 1732 סדילקוב, 1834.
לחם יחזקאל, על הש"ס ורמב"ם. לא נמצא עותק מזה, וייתכן שלא נדפס לבסוף, ובסוף ספר שו"ת כנסת יחזקאל יש מעט מהספר לחם יחזקאל תחת השם פירורי לחם.
מים יחזקאל, דרשות על פרשיות השבוע, פאריצק, 1786, והוהדר מחדש, לייקווד, 2005.
הערות שוליים

↑  צוואת רבי יחזקאל
↑  אברהם סג"ל עטינגער שיחת חולין, פרק ג' עמוד ח'
↑  מכלכל חיים - קטע מתוך תפילת שמונה עשרה
↑  כפל משמעות - שהרשה לו להתפרנס מקטע התפילה "מכלכל חיים" ומהקב"ה שהוא מכלכל החיים
↑  זכר החיים: "ואיני צריך לפרסמו בתורה כי המפורסמות אין צריך ראיה. אך גודל ענוותנותו אפשר דלאו כולי עלמא ידעי (ייתכן שלא כולם יודעים) ומצווה להזכיר, שבמקום גדולתו שם תהא ענוותנותו, שאי אפשר לספר אפס קצהו דהאי גברא רבא (זה האיש הגדול)  עליו ראוי ממש לומר הי חסיד (זה חסיד) הי ענו (זה עניו) מתלמידיו של הלל (שהיה סמל לענווה)
↑  מגלת ספר, "והמה לא ראו ולא ידעו את האיש רי"ח, רק הכסף יענה את הקול...אמר להם איזה דבר תורה ולא הבינו דיבורו כלל.
↑  שאילת יעבץ סימן קנ"ו: הוגד לי וראיתי בספר חדש (כנסת יחזקאל) שרצה ליישב וכו' וגנאי להאריך לדחות דברים בטלים הללו שאינם אלא דברי הדיוטות, רק מפני שזה החכם בעיניו...
↑  ראו ספר חכמי אה"ו עמוד 12
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305073805171  GND: 1053284543  ISNI: 0000 0000 8005 9192  LCCN: nr91042162  NTA: 301755663  VIAF: 88359674   WorldCat (עם VIAF): 88359674 
מצבת הרה"ג וכו' מוהר"ר יחזקאל קצנאלפוגן זצ"ל בספרו של יחזקאל דוקקעס "אִוָה לְמוֹשָׁב", קרקוב 1903. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 50
יחסי ברבדוס–טורקיה

| יחסי ברבדוס–טורקיה |
| --- | --- |
ברבדוס: טורקיה


ברבדוס: טורקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
430: 783,562
אוכלוסייה
282,507: 87,527,097
תמ"ג (במיליוני דולרים)
6,394: 1,108,022
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,632: 12,659
משטר
מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה פרלמנטרית: דמוקרטיה נשיאותית

יחסי ברבדוס–טורקיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברבדוס לבין הרפובליקה הטורקית.
סקירה כללית

בין ברבדוס לבין הרפובליקה הטורקית מתקיימים יחסים דיפלומטיים.
באוקטובר 2009 ביקר ראש ממשלת ברבדוס דייוויד תומפסון (אנ') יחד עם שר המדינה של ברבדוס דרסי בויס באיסטנבול שבטורקיה על מנת להשתתף בכינוס הבנק העולמי השנתי. בנובמבר 2010 ביקר השגריר הטורקי בוונצואלה בברבדוס על מנת להשתתף בחגיגות יום העצמאות ה-44 של המדינה.
נציגויות דיפלומטיות

ברבדוס אינה מיוצגת בטורקיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
טורקיה אינה מיוצגת בברבדוס, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. טורקיה האמינה את שגרירותה שבקראקס, בירת ונצואלה, על ברבדוס.
ישכר שלמה ביסטריצקי

| --- | --- |

הרב ביסטריצקי, יב בשבט ה'תשפ"ב
 לידה:  4 ביולי 1977 (בן 47) י"ח בתמוז ה'תשל"ז ירושלים
 מדינה:  גרמניה 
 מקום פעילות:  המבורג, גרמניה
 השתייכות:  חב"ד
 תחומי עיסוק:  רב, שליח חב"ד, נותן כשרות
 רבותיו:  הרב שניאור זלמן גופין, הרב ישראל פרידמן
 
הרב ישכר שלמה ביסטריצקי (נולד בי"ח בתמוז ה'תשל"ז, 4 ביולי 1977) הוא רבה הראשי של המבורג שבגרמניה ושליח חב"ד בעיר.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לאסתר ולרב לוי ביסטריצקי, שהיה רבה של צפת. סבו מצד אביו, הרב יהודה ליב ביסטריצקי, נולד למשפחת סוחרים מהעיר המבורג שבגרמניה. נקרא על שם הרב ישכר שלמה טייכטל (מרבני הונגריה בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה) שהיה סבא רבא שלו.
בצעירותו למד במוסדות חב"ד בצפת, וכשבגר עבר ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד ובישיבת אהלי תורה בשכונת קראון הייטס שבברוקלין, ניו יורק. בשנת ה'תשנ"ז למד בישיבת תומכי תמימים המרכזית - 770. בתום לימודיו בניו-יורק עבר ביסטריצקי ללמוד בישיבת תומכי תמימים במנצ'סטר שבאנגליה, ולאחר מכן למד לסמיכה לרבנות בבית המדרש לרבנים בברלין שבגרמניה.
בי"ז באדר ה'תש"ס נישא לחנה, בתו של הרב יוסף יצחק הבלין, רב קהילת חב"ד בשכונת רמת שלמה בירושלים וראש מכון היכל מנחם בעיר.
בשנת ה'תשס"ג קיבל סמיכה לרבנות מהרב הראשי לישראל והראשון לציון הרב אליהו בקשי דורון, שהסמיך אותו לשמש כרב בתפוצות.
בתחילת שנת ה'תשס"ד עברו ביסטריצקי, אשתו ושתי בנותיו לעיר המבורג שבגרמניה, אליה הגיעו לשמש כשלוחי חב"ד בעיר.
בטבת ה'תשע"ב מונה ביסטריצקי לרבה הראשי של המבורג. בטקס ההכתרה שנערך בבית הכנסת של הקהילה היהודית בהמבורג, הוכתר הרב ביסטריצקי על-ידי הרב הראשי לישראל הרב יונה מצגר. עקב מינויו של ביסטריצקי הגיעו להמבורג משפחת גיסו הרב שמואל הבלין, שבאו לסייע בעבודת השליחות בעיר.
בחודש חשוון תשע"ה הקים הרב ביסטריצקי מכון הוראה ללימודי סמיכה לרבנות בהמבורג, בו נמסרים שיעורים מעת לעת על-ידי רבנים מכל רחבי העולם.
בכ' בסיוון תשע"ט, ביציאתם מפגישה עם ראש עיריית המבורג, הותקפו ביסטריצקי וחבר הקהילה היהודית בהמבורג אליעזר נואה על-ידי גבר מרוקאי כבן 45, שירק עליהם וקילל אותם מול משטרת העיר. התוקף נעצר על-ידי המשטרה כשהוא מתנגד למעצרו. ראש העיר המבורג ואישים פוליטיים בגרמניה גינו את המעשה, ובשיתוף עם עיריית המבורג פתח ביסטריצקי בקמפיין נגד אפליה.
בתחילת שנת תשפ"א, לאחר השתדלויות רבות מצד ביסטריצקי, הוחלט במועצת עיריית המבורג על בנייתו מחדש של בית הכנסת בורנפלאץ, שהיה הגדול ביותר בהמבורג ונשרף על-ידי הנאצים בליל הבדולח. ממשלת גרמניה הודיעה על הקצבתם של 180 מיליון דולר לשיפוץ המבנה.
בסביבות חודש ניסן תשפ"ב הביא ביסטריצקי את בתו מושקא ובעלה יואל בייטש לסייע לו כשלוחי חב"ד בהמבורג.
ביסטריצקי משמש כרב הראשי ושליח חב"ד בהמבורג, לצד תפעול מערך כשרות למוצרי חלב המופצים ברחבי אירופה, ניהול כולל להוראה ובית ספר לילדים בעיר.
ספריו

אוצר מנהגים יורה דעה - ליקוטי מנהגים והוראות מאדמו"רי חב"ד
מנהגי יארצייט - חב"ד - ריכוז מנהגי חב"ד ומנהגי הרבי במשך השנים, היכל מנחם, תשס"ד
משפחתו

לביסטריצקי תשעה ילדים. בתו מושקא נישאה ליואל בייטש, בנו של עו"ד מרדכי בייטש ממשרד עורכי הדין יגאל ארנון. בתו עלקא נישאה לשניאור זלמן ריבקין, בנו של בנימין ריבקין, בעלי אולמות האירועים בכפר חב"ד.
מאחיו
מרדכי, רב קהילת חב"ד בצפת וראש מערך הכשרות בעיר.
שמואל, שליח חב"ד בסביון ועורך סדרת 'יהדותון'.
ראו גם

יוסף יצחק הבלין
לוי ביסטריצקי
קהילת יהודי המבורג
הערות שוליים

↑  המרכז החב"די בקהילה היהודית בהמבורג, באתר הקהילה היהודית בגרמניה
↑  רב עם גישה, באתר welt.de
↑  רב צעיר עם המשימה האולטימטיבית, באתר העיתון המקומי בהמבורג
↑  חיים יהודיים בגרינדל: זו רמת הכשרות בהמבורג, באתר mopo.de
↑  הרב שלמה ביסטריצקי נבחר לרבה של המבורג, באתר חב"ד און ליין
↑  רב ראשי חדש להמבורג, באתר הקהילה היהודית בגרמניה
↑  שלמה ביסטריצקי מונה לרב הראשי של המבורג, באתר הבילד
↑  ביסטריצקי מונה לרבה של המבורג, באתר כנסיית המבורג
↑  בחודש תשרי ה'תשפ"ג עבר לשמש כשליח חב"ד בעיר ברמן
↑  כך יוצא שליח הרבי לעוד נקודה, באתר חב"ד און ליין
↑  כולל להוראה נפתח בהמבורג, באתר המרכז לענייני חינוך
↑  רבה של המבורג הותקף, באתר welt.de
↑  אנטישמי תקף את הרב ביסטריצקי, באתר דר שפיגל
↑  אירוע אנטישמי רביעי תוך שבוע: הרב ביסטריצקי הותקף מול בניין העירייה, באתר כאן 11
↑  המבורג: ראש העיר והרב השיקו קמפיין משותף נגד אפליה באתר חב"ד און ליין
↑  הממשלה מממנת את שיפוץ בית הכנסת, באתר עיריית המבורג
↑  שיקום יהודי מול קידוש העבר, באתר ישראל היום באנגלית
↑  פולמוס שיפוץ בית הכנסת בהמבורג, באתר ערוץ 7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303560605171  VIAF: 183238827   WorldCat (עם VIAF): 183238827
יחסי ברבדוס–יפן

| יחסי ברבדוס–יפן |
| --- | --- |
ברבדוס: יפן


ברבדוס: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
430: 377,915
אוכלוסייה
282,507: 123,588,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
6,394: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,632: 34,088
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית ומונרכיה חוקתית: מונרכיה חוקתית

יחסי ברבדוס–יפן הם היחסים הדו-צדדיים בין ברבדוס לבין יפן. שתי המדינות ייסדו יחסים דיפלומטיים בספטמבר 1967. ברבדוס מיוצגת ביפן על ידי שגריר שאינו תושב בברידג'טאון, ואילו יפן מיוצגת בברבדוס על ידי שגרירותה בברידג'טאון, ברבדוס, ובאמצעות קונסוליה בברידג'טאון שבברבדוס. עד פברואר 2016 יוצגה יפן בברבדוס על ידי שגרירותה בטרינידד וטובגו.
היסטוריה

בשנת 1999 נפתחו שיחות רשמיות בין שתי המדינות בעניין תחבורת משאבים גרעיניים בים הקריבי.
יחסי המסחר בין שתי המדינות צמחו ביציבות, תוך שמירה על גירעון במאזן המסחרי לטובת יפן. בשנת 2005 דורגה יפן כתורמת הכספים הרביעית בגודלה. בשנת 2009 יפן שיתפה פעולה וסייעה לסוכנות לניהול אסונות הקריבית.
ביולי 2008 סגן השר הבכיר ביפן, היטושי קימורה ביקר בברבדוס לשיחות בדרג גבוה. במהלך השיחות, שני הצדדים דנו באמנה למניעת כפל מס שביקשה ברבדוס על מנת להגדיל את ההשקעות והסחר בין שני הצדדים. בנוסף, התחייבה ממשלת ברבדוס לתמוך במועמדותה של יפן לחברות במועצת הביטחון של האו"ם לשנים 2009–2010. כמו כן, נידונה דרך לשיתוף פעולה על מנת להילחם בשינויי האקלים באמצעות ארגון מדינות איים קטנות מתפתחות (SIDS).
במרץ 2015 ממשלת יפן הכריזה שתקים נציגות דיפלומטית חדשה בברבדוס, שתוקם עד ינואר 2016.
יחסי אוסטרליה–ליטא

| יחסי אוסטרליה–ליטא |
| --- | --- |
אוסטרליה: ליטא


אוסטרליה: ליטא
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 65,300
אוכלוסייה
26,778,707: 2,851,781
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 77,836
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,373: 27,294
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: רפובליקה

הקונסוליה האוסטרלית בווילנה
יחסי אוסטרליה–ליטא הם יחסי החוץ בין אוסטרליה לליטא.
סקירה כללית

אוסטרליה הכירה בהחזרת העצמאות של ליטא ב-27 באוגוסט 1991. בשנת 2021 פתחה ליטא שגרירות בקנברה.
יחסים כלכליים

בין השנים 2015 ל-2019 סחר סחורות ושירותים כולל בין אוסטרליה לליטא חווה צמיחה ניכרת של 17.5 אחוזים לשנה.
בשנת 2019 הוערך סחר המוצרים והשירותים הדו-צדדי באוסטרליה עם ליטא ב-145 מיליון דולר. סך יבוא הסחורה מליטא הוערך ב-103 מיליון דולר, בהשוואה לייצוא הסחורה האוסטרלי לליטא בסך 7 מיליון דולר. בשנת 2019, יבוא הסחורות מליטא כלל בעיקר רהיטים, מזרנים וכריות; עץ; ודשנים. יצוא הסחורות של אוסטרליה כלל בעיקר מזון לבעלי חיים; חלקי רכב ואביזרים; וציוד וחלקים לטיפול מכני.
נציגויות דיפלומטיות

אוסטרליה מיוצגת בליטא באמצעות שגרירותה בוורשה, פולין, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליית כבוד בווילנה.
ליטא מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה וקונסוליות כבוד באדלייד, מלבורן וסידני.
ישראל הילמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 ביולי 1915 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  2 ביוני 1973 (בגיל 57) באר שבע, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין הישן בבאר שבע 
 
ישראל הילמן (30 ביולי 1915 – 2 ביוני 1973) היה תעשיין ומנהל ישראלי.
ביוגרפיה

הילמן נולד בסנקט פטרבורג שברוסיה, בנם של גיטה לבית בנימינוביץ' והמהנדס הלל הילמן, שניהם ילידי לטביה.
למד בבית ספר תיכון רפורמי בנירנברג שבגרמניה. בעל תואר בוגר בכלכלה מלונדון.
בשנת 1932 עלתה משפחתו לארץ ישראל. ב-1933 ייסד אביו ברמת גן את מפעל "פַּלאָלוּם" (Palalum) לייצור כלי מטבח ובית מאלומיניום והיה מנהלו ומהשותפים בבעלות עליו.
בשנת 1937 הצטרף להנהלת "פלאלום" לצד אביו.
בשנים 1940–1943 כיהן כמנהל מפעל השימורים "פְּרימן". אחר-כך כיהן כמנהל "פלאלום" עד סגירתו ב-1957, ובשנים 1957–1958 כמנהל "חירם".
אחר כך כיהן כמזכ"ל חברת מפעלי ים המלח.
בחודש ספטמבר 1940 נשא את רות לבית פרידמן-לבוב (1917–2010), פסנתרנית ומורה למוזיקה (בתו של אריה פרידמן-לבוב, זמר, מורה לזמרה ומנצח מקהלות, ואחייניתו של דוד בן-גוריון). המשפחה השתקעה ברמת גן, ובני הזוג היו הורים לבן ובת, איתן הילמן ועירית פיין (נולדה ב-1945).
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 עברה המשפחה לבאר שבע, שם ייסדה אשתו רות הילמן את הקונסרבטוריון העירוני וניהלה אותו במשך שנים.
הילמן כיהן כחבר הנהלת איגוד תעשיות מתכת בהתאחדות התעשיינים.
בבאר שבע היה חבר לשכת התעשייה והמסחר בעיר.
נקבר בבית הקברות הישן בבאר שבע.
לקריאה נוספת

'Hillman, Israel,' in: Who's Who Israel, vol. 6, 1956, p. 219.
'Hillman, Israel,' in: Who's Who in Israel, 1961, p. 317.
הערות שוליים

↑  רות פרידמן-לבוב – ישראל הילמן: באים בברית הנשואין, דבר, 3 בספטמבר 1940.
↑  הקבר של ישראל הילמן בבית הקברות ראשון בבאר שבע, באתר BillionGraves.
יחזקאל קמחי

| --- | --- |

 לידה:  17 בדצמבר 1918 סטולין, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  18 במאי 1994 (בגיל 75) יקום, ישראל 
 שם לידה:  יחזקאל מוצ'ניק 
 תחום יצירה:  ציור, פיסול 
 פרסים והוקרה:  פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול (1964) 
 
יחזקאל קמחי (17 בדצמבר 1918 – 9 במאי 1994) היה צייר ישראלי, חתן פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול לשנת 1964. חבר קיבוץ יקום משנת 1949.
ביוגרפיה

קמחי נולד בשם יחזקאל מוצ'ניק בסטולין שבפולין בשנת 1918. למד בסמינר למורים בוורשה ובמכון הגבוה ללימודי אמנות וציור בעיר בשנים 1935–1939, והציג לראשונה בתערוכת ציירים יהודים צעירים ב-1937. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ופלישת גרמניה הנאצית לפולין, חזר לעיירת מולדתו, ובמשך שנתיים (1939–1941) היה מורה בבית הספר של רשת רשת "תרבות". קמחי נמלט אל השטח הסובייטי, וב-1941 גויס לצבא האדום, ובמקביל עבד כצייר בבית חולים צבאי. בתום המלחמה חזר לפולין, והצטרף לקבוצת הכשרה של תנועת "השומר הצעיר" בלודז' במטרה להגיע לארץ ישראל. ב-1946 ארגן בלודז', יחד עם אחיו התאום צבי, תערוכה בנושא "השואה והתקומה", והשתתף בתערוכת אמנים יהודים.
ב-1947 עלה לארץ במסגרת עלייה ב', באונייה "עליה", שפרצה את ההסגר הבריטי, והצטרף לקיבוץ מסילות בעמק בית שאן. ב-1949 עבר לקיבוץ יקום, ובו היה חבר עד יום מותו. בשנים 1949–1950 השתלם בקורסים אצל מרסל ינקו, יוחנן סימון ויוסף זריצקי.
בשנת 1950 התחיל לעבוד כצייר בהוצאת "ספריית פועלים". במסגרת עבודתו ב"ספריית פועלים" אייר ספרים רבים, בהם "אני וטלי בארץ הלמה" לאברהם שלונסקי, "ניסים ונפלאות" ללאה גולדברג, "כולם ביחד" למשה שמיר, וכן ציורים לאלבום "אילת", איורים וכתב היד "למגילת רות", כתב היד ל"מגילת אסתר", ספרי שירה של נתן יונתן, עלי אלון, משה דור, ספרות מתורגמת ואחרים. 
יחזקאל קמחי עיצב את הלוגו של  מועדון התרבות צוותא.
השתתף בתערוכות קבוצתיות ותערוכות יחיד החל משנת 1950. בשנת 1964 זכה בפרס דיזנגוף לציור ופיסול על ציור השמן שלו "דממה וקול".
נפטר בקיבוץ יקום ב-9 במאי 1994  לאחר מחלה קשה. מאז מותו נמצאות עבודותיו במשכן לאמנות בעין חרוד, בארכיון הקיבוץ, ובארכיון יד יערי בגבעת חביבה
תערוכות יחיד

גלריה צ'מרינסקי, תל אביב (1962)
מוזיאון אילת (1965)
מוזיאון פתח תקווה (1966)
גלריה הקיבוץ – לים (1968)
גלריה של קרן התרבות אמריקה–ישראל, ניו יורק (1971)
גלריה אלון, ירושלים (1986)
עבודות בולטות

תבליטי בטון בבניינים ציבוריים בקיבוץ יקום (1964-1982)
תבליטי בטון בנמל התעופה בן-גוריון
תבליטי בטון בבית הקיבוץ הארצי בתל אביב (1968)
תבליטי בטון במועצה האזורית חוף השרון ובמוסד החינוכי בקיבוץ שפיים (1968)
תבליט בטון בחזית אולם הספורט בקיבוץ רמת הכובש
תבליט עץ במלון פלאז'ה בירושלים (1974)
תבליט בטון בחזית בית הכנסת של יהודי סלוניקי, בתל אביב (1979)https://youtu.be/7xsueSNQfkw
3 קירות – רישומים  על בד - האלגוריה שלו על נצחיותו של העם היהודי ותקומת מדינת ישראל בחדר הישראלי במרכז קנדי בוושינגטון, ארצות הברית (1971)
תבליט בטון, בית הקיבוץ הארצי, תל אביב-יפו
קטע מתבליט בטון בחזית אולם ספורט בקיבוץ רמת הכובש
קיר הבטון בחזית אולם הספורט ברמת הכובש
ספרים שכתב

חגים / ציורים מאת יחזקאל קמחי, מרחביה: ספרית פועלים, תשי"ט.
נוף הנגב / רישומים מאת יחזקאל קמחי, מרחביה: ספרית פועלים, תשי"ט.
לקריאה נוספת

צבי זהר, יחזקאל קמחי: דרכו באמנות ומבחר יצירותיו, מרחביה: ספרית פועלים, תשכ"ו–1966.
הערות שוליים

↑  מתוך אתר קיבוץ יקום
↑  יובל סער, העיצוב אין לו סוף: נועם רז: יחזקאל קמחי - תערוכה אלטרנטיבית, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 276938  NLI: 987007298094305171  PLWABN: 9810627811505606  GND: 1114844349  ISNI: 0000 0001 1927 4851  LCCN: n88282308  NTA: 189759429  ULAN: 500483040  VIAF: 170502737   WorldCat (עם VIAF): 170502737
יחסי החוץ של האיחוד האירופי

בין המדינות החברות באיחוד האירופי יש מידה רבה של אינטגרציה. יחד עם זאת, הריבונות בנושאים שונים, לדוגמה יחסי החוץ, עודנה נתונה במידה בידי הממשלות החברות באיחוד. מאחר שהאיחוד האירופי יכול להגביר את השפעתו הכוללת כגוש מאוחד, לעיתים מנסים לפעול כך, בעיקר בנושאי סחר ואנרגיה.
מכיוון שהאיחוד האירופי אינו מדינה (לאור אמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים של שנת 1961), אין לאיחוד את הזכות לקיים יחסים דיפלומטיים מלאים או לשלוח משלחות דיפלומטיות למדינות שאינן חברות באיחוד האירופי. למרות זאת, שירות פעילות החוץ האירופי (ה-EEAS (אנ')) מעמיד מספר גדול מאוד של משלחות במדינות שונות בעולם, תחת האפשרות שניתנת לו לפי המשפט הבינלאומי לפעול במסגרת אמנות החתומות ומאושרות על ידי המדינה הריבונית בה מבקש האיחוד האירופי לפעול. סטייה מהתחומים המוגדרים באמנה שאותן אישרה המדינה הריבונית, נחשבת לפגיעה בריבונות המדינה בה המשלחות פועלות וכפגיעה במשפט הבינלאומי, ומהווה עילה לתביעת האיחוד האירופי בבית הדין הבינלאומי לצדק.
מדיניות דיפלומטית

יחסי החוץ של האיחוד האירופי נידונים דרך מדיניות החוץ והביטחון המשותפת (ה-CFSP (אנ')) והחלטות המועצה האירופית, כאשר החלטות בנוגע לסחר הכלכלי מתקבלות על ידי הנציבות האירופית. על הגופים הנ"ל ממונה הנציג העליון של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון. ניתן היתר למדינות לשתף פעולה במצבים ביטחוניים אך באופן מוגבל ובתחומי המדיניות המשותפת לביטחון והגנה (ה-CSDP (אנ')).
היסטוריה

הרשות העליונה (אנ') של קהילת הפחם והפלדה האירופית שקדמה לאיחוד האירופי פתחה את מפגשה הראשון בשנת 1955 בלונדון והחלה לצבור כח ותמיכה בקרב המדינות האירופאיות כמו מארצות הברית, עד שהתגבשה לתצורתה היום כאיחוד האירופי. הרעיון שעמד מאחורי יצירת האיחוד היה ליצור מקור כח שישמש את כלל מדינות האיחוד, אם כי כח שולי למול ארצות הברית. האיחוד הוקם ב-25 במאי 1957 וחוקיו נקבעו לפי אמנות. כשכל מדינה שביקשה להצטרף לאיחוד חתמה עליו בתורה באופן עצמאי וקיבלה על עצמה את ריבונות האיחוד האירופי. האמנות עצמן, בהתייחס לזכויות אדם, מאוד כלליות ולא קובעות כללים מדויקים פרט להכרח בביטול השימוש בעונש מוות, וזאת על מנת לאפשר את הצטרפותן של כמה שיותר מדינות לאיחוד. המטרה העיקרית של האיחוד היא לאזן בין כלכלות המדינות החברות בה, כשהאיחוד הוא בעיקרו רעיון תרבותי וכלכלי, אך עם פוטנציאל ליותר מזה, שכן האיחוד טרם גיבש את כלל הקווים בקשר ליכולותיו ופעולותיו. על מנת להגיע להכרעה בנושא מסוים יש צורך בהסכמה של כמעט 70% מכל חברי קונגרס האיחוד האירופי. היוצא מהכלל הוא בתחום מדיניות החוץ ושליחת הצבא והחיילים. מקרה בו יש צורך בהסכמה כוללת של כלל חברי האיחוד- קונצנזוס (או אי-התנגדות), דבר המקשה על קיום ההצבעות ועל ההגעה להכרעות והסכמות. זאת בנוסף לכפילות העניינים הצבאיים עם נאט"ו, המחייבת השקעה שנתית של 2% מה-GDP של כל מדינה על הצבא. בנוסף לפי חוקי האיחוד האירופי אסור לאיחוד האירופי או למדינות החברות בה, להתערב או לפגוע בריבונות של מדינה אחרת, בין אם חברה באיחוד או לא. כמו כן אסור על האיחוד לפעול במדינה מסוימת ולהכניס אליה צבא ללא הסכמה והזמנה מטעם הגורם הריבון של השטח.
ב-1 בינואר 2010 כחלק מהתהליך הקמת שירות פעילות החוץ האירופי (אנ') וחזון אמנת ליסבון, משלחות הנציבות האירופיות לשעבר שינו את שמן למשלחות האיחוד האירופי, ועד סוף החודש 54 המשלחות (שסומנו ב- † - ברשימת השגרירויות של האיחוד) והומרו לשגרירויות. משלחות משודרגות אלו לקחו על עצמן את תפקיד התיאום בין השגרירויות הלאומיות וייצוגן הכולל. דבר שגרם לחלק מהמדינות הקטנות יותר להחליט על סגירת שגרירותיהן בחלק מהמדינות, ולפעול בלעדית דרך נציגויות האיחוד האירופי במקום. לשגרירויות המדינות החברות באיחוד האירופי משימות משלהן, בנוסף למשימות הליבה של שגרירויות האיחוד עצמו.
היסטוריה > אמנת 1992

אמנת האיחוד האירופי לשנת 1992 מגדירה את העקרונות המנחים של מדיניות החוץ של האיחוד האירופי ופעולותיו. תחת עקרונות אליו מטרות האיחוד האירופי הן:
להגן על הערכים, האינטרסים הבסיסיים, הביטחון, העצמאות ועל שלמות האיחוד האירופי.
לאחד ולתמוך בדמוקרטיה, בשלטון החוק, זכויות אדם ועקרונות המשפט הבינלאומי.
לשמור על שלום, למנוע סכסוכים ולחזק את הביטחון הבינלאומי, בהתאם למטרות ועקרונות מגילת האומות המאוחדות. יחד עם עקרונות הסכמי הלסינקי ומטרות מגילת פריז, כולל אלו הנוגעים לגבולות החיצוניים.
קידום הפיתוח הכלכלי, החברתי והסביבתי של המדינות המתפתחות, כשהמטרה העיקרית היא מיגור העוני.
עידוד לשילוב כלל המדינות בכלכלה העולמית, לרבות באמצעות ביטול הדרגתי של ההגבלות על הסחר הבינלאומי.
לעזור לפתח אמצעים בינלאומיים לשימור ושיפור איכות הסביבה והניהול בר הקיימא של משאבי הטבע העולמיים, על מנת להבטיח פיתוח בר קיימא.
לסייע לאוכלוסיות, מדינות ואזורי עימות בהן התרחשו אסונות מעשה אדם או טבע.
לקדם מערכת בינלאומית חזקה המבוססת על שיתוף פעולה רב-צדדי וממשל גלובלי טוב.
השפעה גלובלית ויעדים > השפעה תרבותית

האיחוד האירופי פועל ודוחף במדינות העולם השונות לקידום ואימוץ נורמות ורגולציות שפותחו מטעם האיחוד, תוך שימוש בעוצמה רכה. האיחוד פועל להגברת השפעתו ביתר מדינות העולם ובמיוחד מדינות העולם השלישי, באמצעות הענקת מענקים כספיים. כל מדינה המשתייכת לאיחוד חייבת להעביר לאיחוד 0.7% מה-GDP שלה לצורך קידום מטרות האיחוד ומימונו. בין היעדים המרכזים של האיחוד נמנים; קידום האיחוד, ערכיה ואינטרסיה ביחסיה עם שאר העולם: קידום שלום, ביטחון, קידום פיתוח בר קיימא של כדור הארץ, סולידריות וכבוד הדדי בין העמים, סחר חופשי והוגן, מיגור עוני ורעב, הגנה על זכויות אדם (בפרט זכויות הילד), פיתוח המשפט הבינלאומי (תוך כיבוד עקרונות מגילת האומות המאוחדות), החוקה כוללת כמטרת הגנה חדשה של זכויות ילדים בזירה הבינלאומית.