דון קישוט
תרגומים > תרגומים לעברית

הספר זכה לפופולריות רבה בקהל דוברי העברית ובולט מספר התרגומים והעיבודים שנעשו עבור הקוראים הצעירים.
כפל השמות בעברית ליצירה הספרדית ולשמו של גיבורה ("קיחוטה" ו"קישוט") נובעים משינוי היסטורי באופן הגיית השפה הספרדית. במאה ה-16, עת חובר הספר, נהגתה האות "x" כ-"ש", ועל כן נהגה השם "דון קישוטה", הגייה שנשתמרה בתרגומים לשפות אחרות וממנה שאב ביאליק את השם "דון קישוט". אולם, ברבות הימים בהמשך אותה המאה התחלפה ההגייה של האות לצליל "ח", ומכאן "דון קיחוטה" בספרדית מודרנית. תרגומו של ביאליק שימר את הצליל העתיק מתוך התרגום הרוסי, שביסוסו בתרגום הצרפתי ובהתאם להגייתה של שפה זו, בעוד תרגומים מאוחרים יותר מביאים את ההגייה הספרדית המעודכנת. כמו כן, חזר ביאליק על ההגייה הרוסית של השם (שינוי דומה ניתן למצוא, למשל, בשם העיר והמדינה "מקסיקו").
הספר תורגם לראשונה לעברית בשנת 1871 בידי נחמן פרנקל תחת השם אבינועם הגלילי או משיח האוויל. כנהוג בתרגומים שנעשו בתקופה זאת לעברית, עיברת פרנקל את שמות הדמויות והעביר את התרחשות העלילה לארץ ישראל שלאחר מרד בר כוכבא.
בשנת 1894, הופיעה מהדורה נוספת, בשם: דון קישוט מן למנשה, בעיבודו של דוד יודילביץ.
התרגום הבא של הספר, נחשב כתרגום הפופולרי ביותר וזכה להדפסות רבות, נעשה בידי חיים נחמן ביאליק ויצא לאור לראשונה בשנת 1912, בשם: דון קישוט. תרגומו של ביאליק נתבצע על־פי התרגום הרוסי לספר, והוא גרסה ערוכה ומקוצרת של הסיפור המקורי.
בשנת 1920 הופיע בוורשה תרגום אנונימי לספר, בשם: חייו וקורותיו של האציל הנפלא דון קיחוט איש מנחה.
בשנת 1940 הופיע בתל אביב עיבוד חדש לילדים עם ציורים, בתרגום של א. ל. יעקובוביץ (הוא אברהם אריה עקביא), בשם: עלילות דון קישוט.
בשנת 1954 הופיעה מהדורה מקוצרת לילדים, בשם: מעשה גבורתו של דון קישוט (קיצר ועיבד יצחק אבנון).
בשנת 1955 נעשה ניסיון לפרסם תרגום מלא לספר, מתוך המקור הספרדי, על ידי יוסף רביקוב, תחת השם: האברך המחונן דון קיחוט די לה מאנשה, אולם נדפס ממנו רק הכרך הראשון, בהוצאת תבל. בכרך מופיע גם מבוא מאת היינריך היינה וכן האיורים של גוסטאב דורה.
שנה אחר כך, בשנת 1956, הופיע בתל אביב, עיבוד נוסף של שלמה סקולסקי וציורים של איזה, עם השם: עלילותיו של דון קישוט.
בשנת 1956 הופיע גם דון קישוט מספר לילדים, בתרגום של א. א. עקביא וציורים של בינה גבירץ.
בשנת 1956, תשי"ז, יצא תרגום מקוצר של חיים נחמן ביאליק, תחת הכותרת "דון קישוט איש למנשא", ב-הוצאת דביר, תל אביב, (נדפס בדפוס י. זילברבג, תל אביב).
בשנת 1958 יצא לאור תרגומו המלא של נתן ביסטריצקי, תחת השם: ההידלגו החריף דון קיחוטה מן למנצ'ה, בשני כרכים, בספרית פועלים בעריכת אברהם שלונסקי ועם ציורים מאת מרסל ינקו.
בשנת 1960, יצא הספר בתרגום מאת יהושע טן פי, בעיבוד של אריך קסטנר ועם ציורים מאת ה' למקה, בשם: עלילות דון קישוט.
בשנת 1960 הופיעה מהדורה נוספת בשם: עלילות דון קיכוטה, עם האיורים של מרסל ינקו.
בשנים 1970 ו-1975 יצא דון קישוט, הוצאת "יזרעאל", תל אביב, בתרגום של א. א. עקביא וציורים של בינה גבירץ.
בשנת 1980 יצאה מהדורה לילדים בסדרת "ספרית זהב", תחת השם: עלילות דון קישוט, עם ציורים של איזה.
בשנת 1984 הופיעה מהדורה מנוקדת, בתרגום חדש של שולמית הרן ובעיבוד של ג'יימס ריבס: עלילות הגבורה של דון קישוט. בכרך מופיעה הקדמה מאת ג'יימס ריבס וכן האיורים של גוסטאב דורה (יצא לאור שוב על ידי הוצאת מחברות לספרות, בשנת 1991).
בשנת 1984 הופיעה גם מהדורה לילדים מאת איתמר פרת ובעבוד של שולמית רונאל, בשם: עלילות דון קישוט.
מהדורה מקוצרת ובחרוזים בשם: עד טחנות הרוח: קצור עלילות דון קישוט, יצאה לאור בירושלים, בשנת 1993 (חיבר וקיצר מ' צבי, ציירה ליז פיינברג).
תרגום מלא לספר, על ידי ביאטריס סקרויסקי-לנדאו ולואיס לנדאו, קרוי דון קיחוטה, וראה אור בשני כרכים, בסדרת הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספרי סימן קריאה, בשנת 1994.
בינה אופק ערכה, בשנת 1996, את דון קישוט איש למנשה, עם תחריטי נחושת מאת גוסטב דורה.
בשנת 1997 יצא לאור דון קיחוֹטֶה דה לה מַנצ'ה, בהוצאת "לדורי", תל אביב, בעיבוד של מיקלוש רדנוטי (בתרגום לעברית של הגר אנוש) ועם איורים של יאנוש קש.
בשנת 2006 ראתה אור גרסה מקוצרת חדשה לבני הנעורים, הרפתקאות דון קיחוטה, בעיבודה של טל ניצן ואיורים של אבנר כץ, בהוצאת הקיבוץ המאוחד.