stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1988/1989 בליגת המשנה ההולנדית
טבלת הליגה > פלייאוף הדירוג

הליגה חולקה ל-4 סבבי דירוג, סבב 1 בן 9 מש', סבב 2 בן 9 מש' סבב 3 בן 9 מש' וסבב 4 בן 9 משחקים כ-36 משחקים בסף הכל. בסיום כל סבב המדורגת ראשונה קיבלה כרטיס לפלייאוף הדירוג.
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ניימכן  | 6 | 4 | 2 | 0 | 9 | 3 | 6 | 10 | העפלה לליגת העל |
| 2. | הירנפיין  | 6 | 3 | 2 | 2 | 12 | 5 | 7 | 8 |  |
| 3. | גו אהד איגלס  | 6 | 2 | 1 | 3 | 7 | 13 | 6- | 5 |  |
| 4. | אקסלסיור רוטרדם  | 6 | 0 | 1 | 5 | 3 | 10 | 7- | 1 |  |
| עונות בליגת המשנה ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת המשנה ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 |  |
עיר הגנבים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  דייוויד בניוף
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן
 נושא:  מלחמת העולם השנייה 
 מקום התרחשות:  רוסיה 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת וייקניג 
 תאריך הוצאה:  2008
 מספר עמודים:  297
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת כתר
 תאריך:  2008
 תרגום:  עידית שורר
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002616340
 
עיר הגנבים (City Of Thieves), ספרו של דייוויד בניוף (David Benioff), הוא רומן המוצג כסיפור אמיתי שבו המחבר מתאר פרק בחייו לכאורה של סבו, לב בניוב, בנו של סופר יהודי-רוסי מפורסם, אברהם בניוב. הספר נכתב מנקודת מבטו של לב בשנת 1942 בעיר לנינגרד שבברית המועצות (בספר מכנים אותה "פיטיר"). הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2008, תורגם באותה שנה לעברית על ידי עידית שורר, ויצא לאור בהוצאת כתר.
בתחילת הספר דייוויד מספר מעט על סבו, "סבא שלי הרג שני גרמנים בסכין עוד לפני שמלאו לו שמונה עשרה", וכיצד הוא טס אליו לפלורידה, כדי לראיין אותו ולכתוב על חוויותיו ממלחמת העולם השנייה.
רוב הספר עוסק בחמשת הימים בהם קוליה (עריק שנתפס) ולב (שבזז גופת גרמני) מחפשים תריסר ביצים כדי שלבתו של הפולקובניק תהיה עוגה לחתונה. הפולקובניק יוציא אותם להורג אם הם לא יחזרו בזמן עם הביצים, לכן הם אף חוצים את קווי האויב על מנת למצוא תריסר ביצים.
פאבלו איימר

פאבלו ססאר איימר (נולד ב-3 בנובמבר 1979 בארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר, איימר הופיע 52 פעמים במדי נבחרת ארגנטינה.
קריירת מועדונים

איימר החל את הקריירה שלו בקבוצת ריבר פלייט, אליה הצטרף בעונת 1996/1997 אחרי שנדחה מבית ספר לרפואה.
איימר נחשב עד היום לאחד הכישרונות הגדולים ביותר שהמועדון גידל. הוא יצר יחד עם מרסלו סאלאס, חואן פאבלו אנחל ומרטין קרדטי רביעיית התקפה שהייתה מהמרשימות בכדורגל הדרום אמריקאי באותם הימים. איימר חיפה על מבנה גופו הצנום ביכולת אישית גבוהה, שליטה בכדור וראיית משחק. במהלך חמש השנים בהן שיחק בקבוצה כבש איימר 29 שערים ובישל 26 בישולים ב-112 משחקים. הוא זכה ב-5 אליפויות ובטורניר סופרקופה סודאמריקנה.
יכולתו אז במדי ריבר פלייט גרמה לדייגו ארמאנדו מראדונה לראות בו את "יורשו", כפי שצוטט באחד הראיונות.
ולנסיה החתימה את איימר ב־2001, תמורת 24 מיליון אירו, אז שיא מועדון. איימר עזר לקבוצה לזכות באליפות ספרד בעונת 2001/2002 ו-2003/2004, ולהגיע לגמר ליגת האלופות ב-2001, שבו נוצחו על ידי באיירן מינכן. איימר גם זכה בגביע אופ"א עם ולנסיה בשנת 2004, לאחר ניצחון במשחק הגמר על אולימפיק מרסיי.
הצלחתו בקבוצה שנויה במחלוקת, ללא ספק איימר מילא תפקיד חשוב בקבוצה וכישרונו ויכולתו לא הוטלו בספק, אך למרות זאת, פציעות רבות וסכסוך עם חלק ממאמניו (הבולט ביניהם היה קלאודיו ראניירי) פגעו בהתקדמותו ובמימוש הפוטנציאל שלו. איימר שיחק עבור הקבוצה ב-162 משחקי ליגה וכבש עבורה 28 שערים במהלך שש העונות בהן בילה בקבוצה.
הירידה במעמדו של איימר בולנסיה הביאה את סראגוסה לרכישתו. שם הצטרף לחבריו מארגנטינה כגון אנדרס ד'אלסנדרו, האחים גבריאל ודייגו מיליטו וללאונרדו פונסיו (עזב את הקבוצה במועד ההעברות של החורף). בעונת 2007/2008 איימר לא הצליח לעזור לקבוצתו, שירדה לליגת המשנה בספרד.
ביולי 2008 חתם איימר בבנפיקה ליסבון על חוזה לארבע שנים. איימר זכה עם המועדון באליפות הליגה הפרטוגלית בעונת 2009/2010 וב-4 גביעי ליגה.
ב-7 באוגוסט 2013 חתם איימר על חוזה לשנתיים בקבוצת ג'והור דארול טאקזים המלזית. בתום עונתו הראשונה במועדון שוחרר מחוזהו עקב פציעה.
ב-20 בדצמבר 2014 פורסם כי איימר יערוך את אימוני טרום העונה עם קבוצת נעוריו ריבר פלייט. לאחר אותם אימונים, בפברואר 2015, עבר איימר ניתוח בעקבו. ב-31 במאי 2015, 14 שנה לאחר שעבר לשחק באירופה, חזר איימר ללבוש את חולצתה של ריבר פלייט במשחק רשמי.
נבחרת ארגנטינה

איימר היה שותף בזכיית נבחרת הנוער של ארגנטינה במונדיאל הנוער ב־1997, שם שיתף פעולה עם חואן רומן ריקלמה.
הופעת הבכורה של איימר במדים הלאומיים של ארגנטינה ביוני 1999 במשחק הידידות מול מקסיקו. הוא היה בסגל נבחרת ארגנטינה בכדורגל במונדיאל 2002 ובמונדיאל 2006.
תארים

אליפות ארגנטינה: אפרטורה 1996, אפרטורה 1997, קלאוסורה 1997, אפרטורה 1999, קלאוסורה 2000
סופרקופה סודאמריקנה: 1997
אליפות ספרד: 2002/2001, 2004/2003
גביע אופ"א: 2004/2003
הסופר קאפ האירופי: 2004
ליגת האלופות:
סגנות 2000/2001
אליפות פורטוגל: 2009/2010
גביע הליגה הפורטוגלי: 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012
אליפות מלזיה: 2014
גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 1997
פיאצלה מיכלאנג'לו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כיכר עירונית 
 על שם:  מיכלאנג'לו 
 מיקום:  פירנצה 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1869
 תאריך פתיחה רשמי:  1869 
 אדריכל:  Giuseppe Poggi 
 קואורדינטות:  43°45′47″N 11°15′55″E﻿ / ﻿43.76292°N 11.26516°E﻿ / 43.76292; 11.26516
  (למפת פירנצה מוגדלת) פיאצלה מיכלאנג'לו(למפת פירנצה רגילה) פיאצלה מיכלאנג'לו
 
מראה הכיכר והעתק הברונזה של פסל דוד במרכזה
פסל דוד
מבט מקדימה, בבסיס הפסל אלגוריות של לפנות בוקר (ימין) ובין הערביים (שמאל)
מבט מאחור, בבסיס הפסל אלגוריות של יום (ימין) ולילה (שמאל)
פיאצלה מיכלאנג'לו (באיטלקית: Piazzale Michelangelo; מילולית: כיכר מיכלאנג'לו הקטנה) היא כיכר בפירנצה, על גבעה בגדתו הדרומית של נהר הארנו, ממנה נשקף נוף המרכז ההיסטורי של פירנצה וכל אתריה המרכזיים. במרכז הכיכר, על בימה מוגבהת מוצב העתק של פסלו של מיכלאנג'לו, דוד. בקיץ נפרשים בכיכר שולחנות של בתי קפה והיא חביבה על תיירים ואמני-רחוב.
הכיכר נבנתה ב-1869 לפי תכנון של האדריכל ג'וזפה פוג'י (Giuseppe Poggi) על גבעה שהייתה אז מיוערת. באותה עת הייתה פירנצה, לזמן קצר, בירת ממלכת איטליה וידעה פרק זמן של פריחה ושגשוג מחודשים. בנוסף להעתק ברונזה של הפסל "דוד" מוצבים בבסיס הפסל העתקי ברונזה נוספים של פסלי שיש מאת מיכלאנג'לו, אשר מוצבים בין הפסלים בקפלת מדיצ'י בבזיליקת סן לורנצו.
פוג'י תכנן שבמרפסת הפונה לנוף יוקם מוזיאון שיציג מיצירות מיכלאנג'לו, אך המוזיאון לא קם מעולם ובמקום פועלת מסעדה.
לכיכר מוביל כביש אך רבים מעפילים אליה ברגל בדרך-מדרגות המטפסת מגדת הארנו.
נוף המרכז ההיסטורי של פירנצה הנשקף מהכיכר
אלגוריית לפנות בוקר
אלגוריית יום
אלגוריית בין הערביים
אלגוריית לילה
סדר הכוחות במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה

סדר הכוחות במהלך הקרב על צרפת מפרט את ההיררכיה של הכוחות הלוחמים הגדולים במהלך הקרב על צרפת במאי 1940.
השוואת דרגות

| צרפתי | בריטי | גרמני |
| --- | --- | --- |
| ז'נרל ד'ארמה | גנרל | גנרל-אוברסט |
| ז'נרל דה קורפס ד'ארמה | לוטננט גנרל | גנרל חיל הרגלים / הפרשים / התותחנים / ההנדסה (חיל ספציפי) |
| ז'נרל דה דיוויזיה | מייג'ור גנרל | גנרל-לויטננט |
| ז'נרל דה בריגדה | בריגדיר | גנרל-מיור |
| קולונל | קולונל | אוברסט |
בעלות הברית

עיקר הכוחות של בעלות הברית היו צרפתים, אם כי לבריטניה (חיל המשלוח הבריטי), הולנד ובלגיה היו כוחות משמעותיים בקרב מול גרמניה. הפיקוד העליון הוחזק על ידי המפקד העליון הצרפתי ז'נרל ד'ארמה מוריס גמלן, סגנו ז'נרל ד'ארמה ז'וזף ז'ורז' מונה למפקד החזית הצפונית-מערבית.
בעלות הברית > קבוצת הארמיות הראשונה הצרפתית > חיל המשלוח הבריטי

חיל המשלוח הבריטי - גנרל לורד גורט
פיקוד ישיר:
דיוויזיית הרגלים ה-5 - מייג'ור-גנרל הרולד פרנקלין
דיוויזיית הרגלים ה-12 - מייג'ור-גנרל רודריק לורן פטרי
דיוויזיית הרגלים ה-23 - מייג'ור-גנרל ויליאם נורמן הרברט
דיוויזיית הרגלים ה-46 - מייג'ור-גנרל הנרי קרטיס
הקורפוס הראשון - לוטננט-גנרל מייקל בארקר הוחלף על ידי מייג'ור-גנרל הרולד אלכסנדר
דיוויזיית הרגלים ה-1 - מייג'ור-גנרל הרולד אלכסנדר
דיוויזיית הרגלים ה-2 - מייג'ור-גנרל צ'ארלס לויד, הוחלף על ידי בריגדיר נואל אירווין
דיוויזיית הרגלים ה-48 - מייג'ור-גנרל אנדרו תורן
הקורפוס השני - לוטננט-גנרל אלן ברוק הוחלף על ידי מייג'ור-גנרל ברנרד מונטגומרי
דיוויזיית הרגלים ה-3 - מייג'ור-גנרל ברנרד מונטגומרי, הוחלף על ידי בריגדיר קנת' אנדרסון
דיוויזיית הרגלים ה-4 - מייג'ור-גנרל דאדלי ג'ונסון
דיוויזיית הרגלים ה-50 - מייג'ור-גנרל גיפרד לה קיין מרטל
הקורפוס השלישי - לוטננט-גנרל רונלד אדם
דיוויזיית הרגלים ה-42 - מייג'ור-גנרל ויליאם הולמס
דיוויזיית הרגלים ה-44 - מייג'ור-גנרל אדמונד אוסבורן
בעלות הברית > הצבא הבלגי

הצבא הבלגי הציב כ-600,000 איש ב-22 דיוויזיות, בגיבוי של 1,338 כלי ארטילריה, 10 טנקים ו-240 כלי רכב קרביים אחרים. לאופולד השלישי, מלך הבלגים קיבל על עצמו את הפיקוד האישי על הצבא עם הגיוס. היועץ הצבאי העיקרי שלו היה לוטננט-גנרל ראול ואן אוברסטראטן, ואילו הגנרל-מיור אוסקר מיכילס היה ראש המטה הכללי.
הקורפוס ה-1 - לוטננט-גנרל אלכסיס ואן דר וקן
דיוויזיית הרגלים ה-4
דיוויזיית המילואים ה-7
הקורפוס ה-2 - לוטננט-גנרל ויקטור מיכם
דיוויזיית הרגלים ה-6
דיוויזיית המילואים ה-14
הקורפוס ה-3 - לוטננט-גנרל יוזף דה קראה
דיוויזיית הרגלים ה-2
דיוויזיית הרגלים ה-3
הקורפוס ה-4 - לוטננט-גנרל אנדרה בוגארטס
דיוויזיית המילואים ה-12
דיוויזיית המילואים ה-15
דיוויזיית המילואים ה-18
הקורפוס ה-5 - לוטננט-גנרל אדוארד ואן דן ברגן
דיוויזיית המילואים ה-13
דיוויזיית המילואים ה-17
הקורפוס ה-6 - לוטננט-גנרל פרננד ורסטראטה
דיוויזיית הרגלים ה-5
דיוויזיית המילואים ה-10
הקורפוס ה-7 - לוטננט-גנרל ז'ורז' דפונטיין
דיוויזיית המילואים ה-8
דיוויזיית רובאי הארדנים ה-2
קורפוס הפרשים - לוטננט-גנרל מקסימיליאן דה נווה דה רודן
דיוויזיית הרגלים ה-1
דיוויזיית המילואים ה-14
דיוויזיית הפרשים ה-2
קבוצת נינט
קבוצה K - לוטננט-גנרל מוריס קייארטס
דיוויזיית הפרשים ה-1
דיוויזיית רובאי הארדנים ה-1
עתודה כללית
דיוויזיית המילואים ה-11
דיוויזיית המילואים ה-16
בעלות הברית > צבא לוקסמבורג

צבא לוקסמבורג (Corps des Gendarmes et Voluntaries) הורכב משתי פלוגות. הפלוגה הראשונה, חיל המתנדבים, הייתה הצבא הראשי של לוקסמבורג במהלך הפלישות. הפלוגה השנייה הייתה כוח הז'נדרמריה של לוקסמבורג, Corps des Gendarmes.
Corps des Gendarmes et Voluntaries - אמיל ספלר
חיל המתנדבים - קפטן אלואיס יקובי
יחידת עזר
Corps des Gendarmes - קפטן מוריס שטיין
בעלות הברית > קבוצת הארמיות השנייה הצרפתית

קבוצת הארמיות הצרפתית השנייה הייתה אחראית לאייש את עיקר קו מאז'ינו ממונטמי לדרום שטרסבורג, ושלטה בשלוש ארמיות. ז'נרל ד'ארמה אנדרה-גאסטון פרטלה היה המפקד העליון של קבוצת הארמיות לאורך כל קיומה.
פיקוד ישיר של קבוצת הארמיות:
דיוויזיית הרגלים האפריקאית ה-87
דיוויזיית הרגלים הקולוניאלית ה-4
הארמייה השלישית - ז'נרל שארל-מארי קונדה
פיקוד ישיר:
דיוויזיית הפרשים הקלה ה-3 - ז'נרל פטייה
דיוויזיית הרגלים ה-6 - ז'נרל לוסיין
דיוויזיית הרגלים הצפון אפריקאית ה-6 - ז'נרל דה ורדילאק
דיוויזיית הרגלים הקולוניאלית ה-6 - ז'נרל קארלה
דיוויזיית הרגלים ה-7
דיוויזיית הרגלים ה-8
הקורפוס הקולוניאלי הצרפתי
דיוויזיית הרגלים ה-2 - ז'נרל קלופסנסטיין
דיוויזיית הרגלים הבריטית ה-51 (היילנד) - מייג'ור-גנרל ויקטור פורצ'ן
דיוויזיית הרגלים ה-56
הקורפוס ה-6
דיוויזיית הרגלים ה-26
דיוויזיית הרגלים ה-42
הקורפוס ה-24 - ז'נרל פוגר
דיוויזיית הרגלים ה-51 - ז'נרל בל
הקורפוס ה-42 - ז'נרל סיבו
דיוויזיית הרגלים ה-20 - ז'נרל קורב
דיוויזיית הרגלים ה-58 - ז'נרל פרו
הארמייה הרביעית - ז'נרל אדואר רקין
פיקוד ישיר:
דיוויזיית הרגלים הפולנית ה-1 - גנרל ברוניסלב דוך
דיוויזיית הרגלים ה-45 - ז'נרל רו
הקורפוס ה-9 - ז'נרל לור
דיוויזיית הרגלים ה-11 - ז'נרל ארלבוס
דיוויזיית הרגלים ה-47 - ז'נרל מנדרא
הקורפוס ה-20 - ז'נרל איבר
דיוויזיית הרגלים ה-52
דיוויזיית הרגלים האפריקאית ה-82
הארמייה החמישית - ז'נרל ויקטור בורה
פיקוד ישיר:
דיוויזיית הרגלים ה-44
הקורפוס ה-8
דיוויזיית הרגלים ה-24
דיוויזיית הרגלים ה-31
הקורפוס ה-12
דיוויזיית הרגלים ה-16
דיוויזיית הרגלים ה-35
דיוויזיית הרגלים ה-70
הקורפוס ה-17
דיוויזיית הרגלים ה-62
דיוויזיית הרגלים ה-103
הקורפוס ה-43
דיוויזיית הרגלים ה-30
בעלות הברית > קבוצת הארמיות השלישית הצרפתית

קבוצת הארמיות השלישית הייתה אחראית לאיוש הקצה הדרומי של קו מאז'ינו, לאורך נהר הריין ושלטה על ארמייה אחת. המפקד העליון של קבוצת הצבא היה הגנרל ד'ארמי אנטואן-מארי-בנואה בסון.
הארמייה השמינית - גנרל מרסל גרשרי
הקורפוס ה-7
דיוויזיית הרגלים ה-13
דיוויזיית הרגלים ה-27
הקורפוס ה-13
דיוויזיית הרגלים ה-19
דיוויזיית הרגלים ה-54
דיוויזיית המבצרים ה-104
דיוויזיית המבצרים ה-105
הקורפוס ה-44
דיוויזיית הרגלים ה-67
הקורפוס ה-45
דיוויזיית הרגלים ה-57
דיוויזיית הרגלים ה-63
דיוויזיית הרגלים הפולנית ה-2 - בריגדיר-גנרל ברוניסלב פרוגר-קטלינג
בעלות הברית > הצבא ההולנדי המלכותי

להולנד היו ארבעה קורפוסים, דיוויזיה ממונעת אחת ודיוויזיית הגנה שנפרסו כדי להתחיל את הקרב. הכוח הכולל מנה 240,000 איש, מצוידים ב-676 כלי ארטילריה ו-32 משוריינים. הגנרל אנרי וינקלמן היה המפקד העליון של הצבא והצי המלכותי של הולנד.
פיקוד צבא השדה - לוטננט-גנרל גודפריד ואן וורסט טוט וורסט
הקורפוס השני - גנרל-מיור ג'ייקוב הארברטס
הדיוויזיה ה-2
הדיוויזיה ה-4
הקורפוס השלישי - גנרל-מיור אדריאנוס ואן ניז'נטן
הדיוויזיה ה-5
הדיוויזיה ה-6
הדיוויזיה הקלה (מצורף)
דיוויזיית פיל (מצורף)
הקורפוס הרביעי - גנרל-מיור אדריאנוס ואן דן בנט
הדיוויזיה ה-7
הדיוויזיה ה-8
חטיבות A‏, B‏, G
הקורפוס הראשון - גנרל-מיור ניקולאס קרסטנס
הדיוויזיה ה-1
הדיוויזיה ה-3
בעלות הברית > צבא צרפת מול איטליה

ארמיית האלפים בפיקודו של ז'נרל ד'ארמה רנה אולרי
3 דיוויזיות חי"ר מדרג ב'
הקורפוס ה-14
הקורפוס ה-15
גזרות ביצורים: דופין, סבואה, האלפים הימיים
גזרות הגנה: רון, ניס
במקור הארמייה השישית הצרפתית, ארמיית האלפים הייתה אחראית על איוש הגבול הדרום מזרחי עם איטליה. בסך הכל, מנו הכוחות הצרפתיים באזור כ-35,000 חיילים.
בעלות הברית > עתודה צרפתית

הצרפתים החלו בקרב עם שלושה קורפוסי מילואים שהתמקמו מאחורי קבוצות הארמיות. הקורפוסים ה-7 וה-23 הוצבו מאחורי קבוצות הארמיות השנייה והשלישית.
גם הדיוויזיות הבאות נשמרו בעתודה:
דיוויזיית הרגלים ה-10
דיוויזיית הרגלים ה-14
דיוויזיית הרגלים ה-23
דיוויזיית הרגלים ה-28
דיוויזיית הרגלים ה-29
דיוויזיית הרגלים ה-36
דיוויזיית הרגלים ה-43
דיוויזיית הרגלים הצפון אפריקאית ה-1
דיוויזיית הרגלים הצפון אפריקאית ה-7
דיוויזיית הרגלים הקולוניאלית ה-5
דיוויזיית הרגלים הקולוניאלית ה-7
מדינות הציר

המפקד העליון של ה-Oberkommando des Heeres (OKH) היה גנרל-אוברסט ולטר פון בראוכיטש. בתחילה כללו כוחות הציר מכוחות הצבא הגרמני. הם הצטרפו לסכסוך על ידי הצבא האיטלקי ב-10 ביוני.
מדינות הציר > עתודת ה-OKH

הארמייה השנייה - גנרל חיל הפרשים מקסימיליאן פון וייכס
פיקוד ישיר:
דיוויזיית הרגלים ה-267
דיוויזיית הרגלים ה-294
הקורפוס התשיעי - גנרל הרמן גייר
דיוויזיית הרגלים ה-15
דיוויזיית הרגלים ה-205
הקורפוס ה-26 - גנרל חיל התותחנים אלברט וודריג
דיוויזיית הרגלים ה-34
דיוויזיית הרגלים ה-45
דיוויזיית הרגלים ה-295
הקורפוס השישי - גנרל חיל ההנדסה אוטו-וילהלם פרסטר
דיוויזיית הרגלים ה-5
דיוויזיית הרגלים ה-293
הארמייה התשיעית - גנרל-אוברסט יוהנס בלסקוביץ
פיקוד ישיר:
דיוויזיית הרגלים ה-211
הקורפוס ה-42 - גנרל חיל ההנדסה ולטר קונצה
דיוויזיית הרגלים ה-50
דיוויזיית הרגלים ה-291
הקורפוס ה-43 - גנרל-לויטננט הרמן ריטר פון שפק , מ-31 במאי גנרל-לויטננט פרנץ במה
דיוויזיית הרגלים ה-88
דיוויזיית הרגלים ה-96
דיוויזיית הרגלים ה-292
הקורפוס ה-18 - גנרל חיל הרגלים אויגן בייר , מ-5 ביוני גנרל-לויטננט הרמן ריטר פון שפק
דיוויזיית הרגלים ה-25
דיוויזיית הרגלים ה-81
דיוויזיית הרגלים ה-290
מדינות הציר > קבוצת ארמיות B

בפיקודו של גנרל-אוברסט פדור פון בוק (ראש המטה: גנרל-לויטננט הנס פון זלמות)
הארמייה השישית - גנרל-אוברסט ולטר פון רייכנאו (ראש המטה: גנרל-מיור פרידריך פאולוס)
הקורפוס הממונע ה-16 - גנרל חיל הפרשים אריך הפנר
דיוויזיית הרגלים ה-4 - גנרל-לויטננט אריק-אוסקר הנזן
דיוויזיית הרגלים ה-33 - גנרל-מיור רודולף זינצניך
דיוויזיית הפאנצר ה-3 - גנרל-מיור הורסט שטומפף
דיוויזיית הפאנצר ה-4 - גנרל-מיור לודוויג פון רדלמייר -> 8.6.1940 גנרל-מיור יוהאן יואכים שטפר
הקורפוס הרביעי - גנרל חיל הרגלים ויקטור פון שבדלר
דיוויזיית הרגלים ה-15 - גנרל-מיור פרידריך-וילהלם פון שאפי
דיוויזיית הרגלים ה-205 - גנרל-לויטננט ארנסט ריכטר
הקורפוס ה-11 - גנרל-לויטננט יואכים פון קורצפלייש
דיוויזיית הרגלים ה-7 - גנרל-מיור אקארד פון גבלנץ
דיוויזיית הרגלים ה-211 - גנרל-מיור קורט רנר
דיוויזיית הרגלים ה-31 - גנרל-לויטננט רודולף קמפה
הקורפוס התשיעי - גנרל חיל הרגלים הרמן גייר
הקורפוס ה-27 - גנרל חיל הרגלים אלפרד וגר
דיוויזיית הרגלים ה-253 - גנרל-לויטננט פריץ קיהנה
דיוויזיית הרגלים ה-269 - גנרל-מיור ארנסט-אברהרד הל
הארמייה ה-18 - גנרל חיל התותחנים גאורג פון קיכלר
פיקוד ישיר
דיוויזיית הפרשים ה-1 - גנרל-מיור קורט פלדט
הקורפוס העשירי - גנרל כריסטיאן הנזן
רגימנט אס אס "אדולף היטלר" - סף דיטריך
דיוויזיית הרגלים ה-227
דיוויזיית הרגלים ה-207
רגימנט אס אס "דר פיהרר" (נותק מ דיוויזיית האס אס "כוח הכוננות")
הקורפוס ה-26 - גנרל אלברט וודריג
דיוויזיית הרגלים ה-256
דיוויזיית הרגלים ה-254
דיוויזיית האס אס "כוח הכוננות" (למעט רגימנט אס אס "דר פיהרר") - גרופנפיהרר פאול האוסר
דיוויזיית הפאנצר ה-9 - גנרל-מיור אלפרד פון הוביקי
הקורפוס ה-39 (הופעל ב-13 במאי 1940) – גנרל-לויטננט רודולף שמידט
עתודות
הדיוויזיה ה-208
הדיוויזיה ה-225
הדיוויזיה ה-526
קורפוס הכוחות המוטסים (תחת פיקוד הלופטוואפה)
דיוויזיית האוויר ה-7
הדיוויזיה המוטסת ה-22
מדינות הציר > קבוצת ארמיות C

בפיקודו של גנרל-אוברסט וילהלם ריטר פון לב
הארמייה הראשונה - גנרל-אוברסט ארווין פון ויצלבן
פיקוד ישיר:
דיוויזיית הרגלים ה-197
הפיקוד העליון ה-82 - גנרל-לויטננט אלפרד בהם-טטלבאך
דיוויזיית הרגלים ה-246
דיוויזיית הרגלים ה-215
דיוויזיית הרגלים ה-262
דיוויזיית הרגלים ה-257
הקורפוס ה-24 - גנרל חיל השריון לאו גייר פון שוופנבורג
דיוויזיית הרגלים ה-60
דיוויזיית הרגלים ה-252
דיוויזיית הרגלים ה-168
הקורפוס ה-12 - גנרל חיל הרגלים גוטהרד היינריצי
דיוויזיית הרגלים ה-75
דיוויזיית הרגלים ה-268
דיוויזיית הרגלים ה-198
הקורפוס ה-30 - גנרל חיל התותחנים אוטו הרטמן
דיוויזיית הרגלים ה-258
דיוויזיית הרגלים ה-93
דיוויזיית הרגלים ה-79
הפיקוד העליון ה-45 - גנרל חיל הרגלים קורט פון גרייף
דיוויזיית הרגלים ה-95
דיוויזיית הרגלים ה-167
הארמייה השביעית - גנרל חיל התותחנים פרידריך דולמן
הפיקוד העליון ה-33 - גנרל חיל הפרשים גאורג בראנדט
דיוויזיית הרגלים ה-213
דיוויזיית הרגלים ה-554
דיוויזיית הרגלים ה-556
דיוויזיית הרגלים ה-239
הקורפוס ה-25 - גנרל חיל הרגלים קרל פון פראגר
דיוויזיית הרגלים ה-557
דיוויזיית הרגלים ה-555
הדיוויזיה ההררית ה-6
פיקוד ישיר:
דיוויזיית הרגלים ה-218
דיוויזיית הרגלים ה-221
מדינות הציר > קבוצת הארמיות האיטלקית "מערב"

בפיקודו של הנסיך גנרל אומברטו די סבויה
הארמייה הראשונה - גנרל פייטרו פינטור
הקורפוס השני - גנרל פרנצ'סקו ברטיני
הקורפוס השלישי - גנרל מריו אריסיו
הקורפוס ה-15 - גנרל גאסטון גמברה
הארמייה הרביעית - גנרל אלפרדו גוצוני
הקורפוס הראשון - גנרל קרלו וקיארלי
הקורפוס הרביעי - גנרל קמילו מרקלי
הקורפוס האלפיני - גנרל לואיג'י נגרי צ'סי
בסך הכל, הכוחות האיטלקיים מנו כ-312,000 חיילים. עם זאת היו להם ארטילריה ותחבורה לקויים ורובם לא היו מצוידים לסביבה האלפינית הקרה.
הערות שוליים

↑  "Biography of Lieutenant-General Jean-Léon-Albert Langlois (1883 – 1973), France".
↑  מוריס-קולומב-לואי קייארטס באתר generals
↑  מארי-ז'אק-אנרי שאנואן באתר generals
↑  פייר-פול-ז'אק גראנסאר באתר generals
↑  אנרי-ז'אן לאפונטן באתר generals
↑  ז'וזף-אנטואן-ז'אק-לואי באתר generals
↑  שארל-אז'ן סאנסלם באתר generals
↑  ז'אן-גבריאל בופה באתר generals
↑  פול-לואי-ארתור בארב באתר generals
↑  ז'אן-נואל-לואי בושה באתר generals
↑  קאמיל-לאון דופה באתר generals
↑  ז'וזף-לואי-פרנסואה האסלר באתר generals
↑  אמנואל-אירבן ליבו באתר generals
↑  פרנסואה-ארתור פורטזר באתר generals
↑  מארי-ז'רמן כריסטיאן ברונו באתר generals
↑  אלבר-שארל-אמיל ברושה באתר generals
↑  ז'ורז'-לואי ברוקאר באתר generals
↑  פול-ז'אן-לאון ברטין-בוסו באתר generals
↑  ארווין רומל באתר generals
↑  היינץ גודריאן באתר generals
1 2  "Welcome [War over Holland - May 1940: the Dutch struggle]". www.waroverholland.nl. נבדק ב-2021-05-21.
↑  Waffen Ss Divisions 1939-45. Chris Bishop. Gardners Books. 2007. ISBN 978-1-86227-432-7. OCLC 212835583.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: others (link)
עצב הלוואי

| --- | --- |

מהלכם של עצבי גולגולת 9-11: 9 - עצב הלשון והלוע 10 - העצב התועה 11 - עצב הלוואי, אשר מתפצל לשניים:  • סעיף פנימי (Int. branch) המתאחד לתוך העצב התועה  • סעיף חיצוני (Ext. branch) הממשיך כעצב עצמאי
 שיוך:  neural tree organ, עצבי הגולגולת, ישות אנטומית מסוימת 
 עצבוב:  שריר הטרפז
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (913) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  nervus accessorius 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.2.01.184 
 TA2 (2019):  6352 
 FMA:  6720 
 קוד MeSH:  A08.800.800.120.060 
 מזהה MeSH:  D000055 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0000905 
 
עצב הלוואי (בלטינית: Nervus accessorius, באנגלית: Accessory nerve; נהוג לסמנו: CN XI) הוא זוג עצבי הגולגולת האחד עשר. עצב תנועה, האחראי על כמה משרירי הצוואר והכתפיים. מקובל לראות בו שני עצבים - עצב הלוואי הגולגולתי ועצב הלוואי השדרתי.
עצב הלוואי השדרתי מתחיל בחוט השדרה הצווארי, חודר לגולגולת דרך נקב העורף הגדול, מתאחד עם עצב הלוואי הגולגולתי שיוצא ישירות מהמוח המוארך. העצב המאוחד חודר את בסיס הגולגולות דרך הנקב הצווארי (jugular foramen) יחד עם עצבי הגולגולת התשיעי והעשירי.
לאחר מכן מתפצל העצב לשניים:
סעיף פנימי (Internal branch), שמקורו עצב הלוואי הגולגולתי (זה שיוצא ישירות מהמוח המוארך) - מתאחד לתוך העצב התועה.
סעיף חיצוני (External branch), שמקורו בעצב הלוואי השדרתי (זה שיוצא מחוט השדרה הצווארי) - ממשיך כעצב עצמאי, חודר את שריר עצם החזה, הבריח והזיז הפיטמתי (Sternocleidomastoid muscle) ושולח אליו סעיפים מוטוריים, ולאחר מכן שולח סעיפים מוטוריים אל שריר הטרפז.
שרירים המעוצבבים על ידי עצב הלוואי CN XI
ראו גם

הפרעה בעצב הלוואי
על ספירלות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ארכימדס 
 שפת המקור:  יוונית עתיקה 
 סוגה:  מסה 
 נושא:  ספירלת ארכימדס, שילוש זווית, תרבוע העיגול 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  המאה ה־3 לפנה״ס 
 
על ספירלות (ביוונית: Περὶ ἑλίκων) הוא חיבור שנכתב על ידי ארכימדס בשנת 225 לפנה"ס. החיבור מכיל 28 טענות על ספירלות, ונכתב כמכתב לחברו דוסיתאוס. אף על פי שארכימדס לא גילה את הספירלה הארכימדית, הוא נעזר בה בספרו כדי לרבע את העיגול ולחלק זווית לשלושה חלקים שווים. על ספירלות מכיל גם את החישוב המוקדם ביותר של שטח החסום בספירלה; בעיה שבמינוח מודרני היא בעיית אינטגרציה בקואורדינטות קוטביות – ארכימדס הוכיח שהשטח התחום על ידי זרוע הספירלה לאחר שהשלימה סיבוב אחד שווה לשליש משטח המעגל החוסם את הספירלה.
תכנים > הקדמה

ארכימדס פותח את על ספירלות במסר לחברו דוסיתאוס מפלוסיום וכותב כי מותו של קונון מסאמוס הוא אבידה למתמטיקה. אז הוא מתחיל לסכם את התוצאות של ספריו הקודמים על הכדור והגליל (Περὶ σφαίρας καὶ κυλίνδρου) ועל קונואידים וספרואידים (Περὶ κωνοειδέων καὶ σφαιροειδέων). לאחר מכן הוא מתחיל לכתוב את תוצאותיו על ספירלות.
תכנים > הספירלה הארכימדית

הספירלה הארכימדית נחקרה לראשונה על ידי קונון ומאוחר יותר על ידי ארכימדס בעל הספירלות. ארכימדס היה מסוגל למצוא מגוון משיקים לספירלה. הוא מגדיר את הספירלה כך:
אם קו ישר אשר נקודת קצה אחת שלו נותרת מקובעת במקומה מסובב בקצב אחיד במישור עד שהוא חוזר לתנוחה ממנו הוא התחיל להסתובב, ואם, באותו הזמן שהקו הישר מסתובב, נקודה נעה בקצב אחיד לאורך הקו הישר, ומתחילה מנקודת הקצה הקבועה, הנקודה תתאר ספירלה במישור.
תכנים > חלוקת זווית לשלושה חלקים שווים

הבנייה שבה ארכימדס שילש את הזווית היא כדלקמן:
נניח שאנו רוצים לחלק את הזווית ABC לשלושה חלקים שווים. נחלק את הקטע BC לשלושה קטעים שווים כך ש-BD יהיה שליש מ-BC. כעת נצייר מעגל עם מרכז B ורדיוס BD. נניח שהמעגל עם המרכז B חותך את הספירלה בנקודה E. הזווית ABE היא שליש מזווית ABC.