stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודה פוליקר
ביוגרפיה > תחילת קריירת הסולו

באוגוסט 1985 הוציא פוליקר את אלבומו הראשון, "עיניים שלי". כל שירי האלבום היו שירים נודעים ביוונית שתורגמו לעברית בצורה מילולית על ידי טילדה איסאיאס ומרתה עזרא. אלה הותאמו למלל שירי על ידי יעקב גלעד. בנוסף, צורף קטע אינסטרומנטלי אחד בשם "שקיעה ים תיכונית" שהלחין פוליקר. סגנונו המוזיקלי של האלבום היה שונה למדי ממוזיקת הרוק של "בנזין", ואף על פי שכלל השפעות של רוק בחלקו, הכיל בעיקר מוזיקה יוונית עממית. בהכנת האלבום נעזר פוליקר רבות במוזיקאית ורדה קלג. האלבום זכה להצלחה גדולה, נמכר ביותר מ-70,000 עותקים, ותרם לחשיפתה של המוזיקה היוונית לציבור הישראלי הרחב. בין שירי האלבום בלטו השירים "עיניים שלי", "בוקר יום ראשון", "אָלֶקוֹ", "כפיים" ו"הקנאה". שיר הנושא של האלבום מזוהה עם פוליקר.
בעקבות הצלחת האלבום יצא פוליקר לסיבוב הופעות, שתועד על גבי האלבום "חולם בהקיץ", שיצא בספטמבר 1986. האלבום הוקלט כולו בהופעה חיה בקולנוע תל אביב, והכיל ברובו שירים מתורגמים מיוונית שלא נכללו באלבום "עיניים שלי". בהופעה זו התארחה הזמרת יהודית תמיר, ששרה לבדה את השיר "אילו הייתי איתך", שזכה להצלחה.
בשנת 1987 חבר פוליקר לגידי גוב, והלחין את רוב שירי אלבומו "דרך ארץ". פוליקר הלחין את "כמעט סתיו" ו"פרח" שכתבה צרויה להב, "יורם" ו"שיר אחד שמח" שכתב עלי מוהר, את "גבר בעיר", "לוליטה" ו"שלל שרב" שכתב מאיר אריאל. "שלל שרב" היה ללהיט גדול ולאחד משיריו המוכרים ביותר של גוב. באותה תקופה השתתף פוליקר בנגינה באלבומיו של אריק איינשטיין "אוהב להיות בבית" ו"על גבול האור".
בינואר 1988 הוציא פוליקר את אלבומו השלישי, "אפר ואבק", שעסק ברובו בבני הדור השני לשואה, אשר גדלו בישראל בצל הטראומה שחוו הוריהם. הרעיון להפקת האלבום החל בתוכנית "אחרי המלחמה" בגלי צה"ל, ששודרה ביום השואה ב-1986. פוליקר הלחין עבור התוכנית את "כמו פרחים ברוח" ו"התחנה הקטנה טרבלינקה", שתרגמה הלינה בירנבאום, אמו של יעקב גלעד, ממילותיו של המשורר היהודי-פולני ולדיסלב שלנגל שנספה במרד גטו ורשה. את שיר הנושא של האלבום כתב גלעד על מסעה של אמו חזרה לפולין. פרט ל"פרחים ברוח" ול"התחנה הקטנה טרבלינקה" כתב גלעד את כל שירי האלבום, בהם "חלון לים התיכון" המסופר כמכתב של ניצול שואה לקרוביו שנשארו או נספו באירופה, "כשתגדל" ו"שיר אחרי הגשם". חרף נושאו הכאוב, זכה האלבום להצלחה גדולה כאשר מכר יותר מ-70,000 עותקים, ונחשב עד היום על ידי רבים לאחד האלבומים המוערכים ביותר שנוצרו בישראל. מאוחר יותר, בשנת 2015, השירים "אפר ואבק" ו-"כשתגדל" הגיעו למקומות השלישי והתשיעי, בהתאמה, במצעד השבועי של מדיה פורסט.
לאחר הוצאת "אפר ואבק" השתתפו פוליקר, גלעד והוריהם בסרטה התיעודי של אורנה בן דור-ניב "בגלל המלחמה ההיא", שכמו האלבום עסק בשואה מנקודת מבטם של בני הדור השני לשואה. בסרט נכללו שירים מהאלבום שעסקו בשואה.
במאי 1988 יצא פוליקר לסיבוב הופעות מצליח. באותה שנה הלחין לריטה את שירה "הנסיכה והרוח", למילותיו של עלי מוהר.
ב-1989 הלחין את "דברים שרציתי לומר" לדני בסן, למילותיו של יעקב רוטבליט ואת "כמו שאני כמו שאתה" ו"בת יענה" לנורית גלרון, שכתבה את שניהם. באותה שנה גם יצא לסיבוב הופעות משותף עם גידי גוב שהתבסס על שירי "דרך ארץ" שהלחין פוליקר לצד השירים האישיים של כל אחד.
ביוגרפיה > העשור הראשון של המאה ה-21

בספטמבר 2001 הוציא פוליקר את האלבום "איך קוראים לאהבה שלי", שכלל התייחסויות למצב הרוח הלאומי בתקופת האינתיפאדה השנייה. שיר הנושא של האלבום, שכתב פוליקר עם יעקב גלעד, זכה בפרס שיר השנה בטקס פרסי נוצת הזהב של אקו"ם בשנת 2002 והיה ללהיט גדול, וכמוהו גם "ג'ינג'י" ו"בתוך הפקק האינסופי". באותה שנה הלחין פוליקר את השיר "אחרי הכל" לאלבומה של דנה אינטרנשיונל "יותר ויותר".
ב-2003 יצא לפוליקר אלבום אוסף ראשון, "המיטב", בחברת NMC. לצד השירים המקוריים שלו ושל בנזין, נכללו באלבום גם מספר שירים שהוקלטו במיוחד עבורו, מתוכם הצליחו במיוחד השיר החדש "גג העולם" וגרסתו של פוליקר לשיר שהלחין ליהודית תמיר, "רומיאו". שני השירים זכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו. באותו השנה, זכה פוליקר בזמר השנה במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג'.
בשנת 2007 הוציא פוליקר את האלבום "חומוס סאפיינס", בשיתוף עם המשורר היווני מנוליס רסוליס. האלבום היווני יצא לראשונה ביוון, ולאחר מכן בישראל, בשיווק הליקון, אחרי שנים רבות בהן היה חתום פוליקר בחברת NMC.
בשנת 2008 הקליט פוליקר יחד עם ברי סחרוף גרסת כיסוי לשירו "רדיו רמאללה", במסגרת הפרויקט "עבודה עברית". בנוסף, כתב והלחין את השיר "רוחות קרות" לאלבומה של מאיה בוסקילה "שוברת שתיקה" שיצא באותה שנה.
בשנת 2009 יצא אלבומה של ירדנה ארזי "בושם על עורי", בהפקתו המוזיקלית של פוליקר. פוליקר הלחין ועיבד את כל שירי האלבום, וכתב מילים לכמחצית מהם. מבין השירים הצליחו במיוחד "בושם על עורי" שכתבה רחל שפירא ו"מה קורה אחי" שכתב פוליקר על פי מאמר של עוז אלמוג.
בשנת 2010 יצא פוליקר לסיבוב ההופעות תחת השם "שירים שהלחנתי לאחרים". במופע, שראשיתו הייתה באירוע חד פעמי ב"פסטיבל הפסנתר", שר פוליקר לראשונה שירים שהלחין עבור זמרים אחרים כגון יוסי בנאי, ריקי גל ואריק איינשטיין.
במרץ 2010 הוציא פוליקר את האלבום "אהבה על תנאי". הסינגל הראשון מתוכו, "שלושה ימים" שכתבו פוליקר ויעקב גלעד, יצא כבר בפברואר 2008, והגיע לראש מצעדי הפזמונים. בינואר 2010 יצא הסינגל "אל תלכי עכשיו" שכתב והלחין פוליקר על אמו, ואחריו "יום עצמאות", שכתב פוליקר יחד עם צרויה להב. שני השירים זכו גם הם להצלחה במצעדים. השיר היחיד באלבום שבו לא השתתף פוליקר בכתיבה הוא "מעבר לגדר" שכתב יהונתן גפן, ופרט לו, ל"שלושה ימים" ול"יום עצמאות" כתב והלחין פוליקר את כל השירים בעצמו. האלבום הגיע למעמד אלבום זהב תוך שלושה שבועות. אחרי צאת האלבום יצאו כסינגלים גם השירים "עפיפונים", "מעבר לגדר" ו"אהבה על תנאי". באותה השנה, זכה פוליקר בפרס אקו"ם להישג השנה למלחין.
במקביל לעבודתו על האלבום, חיבר פוליקר את הפסקול ונעימת הנושא לסרט התיעודי "חיים יקרים" של שלומי אלדר.
ביוגרפיה > עיסוק בציור

פוליקר עוסק גם בציור. הוא החל לצייר בסגנון מופשט, ובהמשך התמקד בציורי פנים מינימליסטיים. תערוכה מעבודותיו הוצגה ב-2007‏. אחד מציוריו של פוליקר הוא הציור המופיע על עטיפת אלבומו "אהבה על תנאי".
ביוגרפיה > העשור השני של המאה ה-21

ב־2010 נטל פוליקר חלק במיזם גלי צה"ל "עוד מעט נהפוך לשיר" כשהלחין את השיר "אני אוהב אותך חזק", שכתב חלל מערכות ישראל נדב הררי. גידי גוב ביצע את השיר.
בשנת 2011 יצא אלבומו של פוליקר "כל דבר מזכיר לי". בדומה לאלבומו "עיניים שלי", גם אלבום זה מבוסס ברובו על שירים מתורגמים מיוונית. את השירים תרגם פוליקר, בעזרתה של צרויה להב, שקיבלה קרדיט באלבום עבור "עריכת טקסטים", ובחלק מהשירים אף קרדיט מלא לתרגום לצדו של פוליקר. את שיר הנושא של האלבום, "כל דבר מזכיר לי", שר פוליקר הן ביוונית בדואט עם חאריס אלקסיו והן בעברית. באלבום נכללו גם שני לחנים מקוריים של פוליקר: "אושר", שאת מילותיו כתבה להב, ו"קצר פה כל כך האביב", שכתב הסופר דויד גרוסמן על בנו, שנפל במלחמת לבנון השנייה. שני הסינגלים שקדמו לאלבום הם "גברים קשוחים" ו"פומה פומה", שזכה להצלחה במצעדי הפזמונים. שבועיים לאחר יציאתו הגיע האלבום למעמד אלבום זהב. אחרי יציאת האלבום יצאו גם הסינגלים "כל דבר מזכיר לי" ו"לא בראש שלי".
בשנת 2012 הלחין את השיר "כשהגברים רוקדים" עבור ירדנה ארזי ודנה אינטרנשיונל. כמו כן, באותה השנה העלה פוליקר מופע בשם "משמרת לילה" בו התמקד בשירים בסגנון רוק מתקופתו מלהקת בנזין ועוד. באותה השנה, זכה פוליקר בפרס מפעל חיים אקו"ם.
באביב 2014 הוציא פוליקר את "מוזיאון החלומות", אלבום המחבר בין הגיטרות, הבוזוקי וכל הסגנונות שמאפיינים אותו מתקופת בנזין ועד היום.
האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב תוך שבועיים מיציאתו ובעקבותיו יצא פוליקר בסבוב ההופעות "מוזיאון החלומות". בספטמבר 2014 הוענקה לו מדליית זהב של מסדר הפניקס היווני על העצמת תרבות יוון בישראל. את המדליה העניק שגריר יוון בישראל בשמו של נשיא יוון.
בקיץ 2015 יצאו יהודה פוליקר ושלומי שבת במופע משותף עם מיטב הלהיטים של השניים. הסיבוב המשותף זכה להצלחה גדולה ובעקבותיו אף יצא אלבום משותף בהופעה, "יחד על הבמה - אלבום כפול". בשנת 2017 הלחין וביצע את השיר מקום אחר - שיר הנושא מתוך סרטו של שלומי אלדר "ארץ זרה".
בשנת 2019 ראה אור ספרו הראשון "הצל שלי ואני" בהוצאת משכל (ידיעות ספרים). הספר מתאר תמונות ומצבים מימי ילדותו והתבגרותו של פוליקר בעיר פרברית, בשכונת עולים של ראשית ימי המדינה ובבית שמוֹראוֹת המלחמה ממשיכים לחיות בו ולהשפיע על חיי היומיום. הספר מציג את נקודות המבט של המחבר, הילדותי-ובוגר כאחד. באותה השנה, נבחר לשאת משואה ביום העצמאות ה-71 למדינת ישראל
בשנת 2021 חבר לגידי גוב לסיבוב הופעות בניהולו האמנותי של לואי להב. לכבוד המאורע הוציאו השניים את הסינגל "פנים אל מול פנים" בביצוע משותף.
בשנת 2022 הוענק לפוליקר אות הוקרה על שליחותו המוזיקלית-התרבותית ארוכת השנים, מכון סלטי לחקר הלאדינו אוניברסיטת בר-אילן.
בינואר 2023 עלה המופע חדש "סלוניקי • חיפה • תל אביב", בשירים יווניים בליווי 16 נגנים/מוזיקאים ובהשתתפות חיים רומנו. ב-21 בפברואר 2023 הוציא את הסינגל "מבולבל". ב-30 במאי 2023 הוציא את הסינגל "אנחנו", אותו כתב יהונתן גפן. ב-25 בדצמבר 2023 הוציא את הסינגל "נוצץ בחשכה" ביום הולדתו ה-73. את השיר כתבה אסתר שמיר, הלחין פוליקר, והפיקו מוזיקלית לואי להב ויאיר גורן.
ב-31 בינואר 2024, הוציא את הסינגל "קשה בלעדייך" לכבוד מופע הסיום של המופע היווני. השיר הוא גרסה עברית לאחד משירי האהבה הגדולים ביוון, ששמו במקור "FILA ME" ובביצועו של סטמטיס קראונקיס, מלחין וזמר יווני בעל שם. ב-17 בדצמבר, פוליקר הוציא סינגל בשם "המקום הזה" שנכתב על ידי היוצרת והמחזאית מיכל אהרוני.
מעורבות חברתית

ליצירתו של פוליקר נגיעה בנושאים חברתיים ישראליים, כזיכרון השואה, ניכור ואלימות עירוניים, שכול ועוד. עם זאת, יצירתו היא פעמים רבות אישית ומתייחסת לחוויותיו הוא. בשנים האחרונות ממעט פוליקר להתראיין לתקשורת וממעט לחשוף פרטים לגבי חייו האישיים, אך שומר על מעורבות חברתית דרך יצירתו, ואף תרם מספר פעמים הופעות לטובת ארגונים לשינוי חברתי כדוגמת האגודה לזכויות האזרח. כמו כן הופיע בעצרות זיכרון לזכרו של יצחק רבין. ב-27 במאי 2007 קיים פוליקר מופע התרמה בהיכל התרבות בתל אביב למען ארגון בית הגלגלים. ביולי 2010 הופיע בעצרת למען שחרורו של גלעד שליט. באוגוסט 2011 הופיע בהפגנה שנערכה במסגרת מחאת האוהלים.
חיים אישיים

פוליקר ידוע כאוהד קבוצת הכדורגל מכבי חיפה ואף הוציא את שיר האליפות כוכב חדש בעיר לעונת 2022/23 ביחד עם להקת חוות מזור, המזוהה עם ארגון האוהדים של הקבוצה.
חיים אישיים > יציאתו מהארון

בשנת 2010, לאחר שנים רבות בהן שמר על פרטיות חייו האישיים ומיעט להיחשף, הופיע פוליקר בסרט של טלי בן עובדיה אודותיו ששודר בערוץ 10. הסרט שודר סמוך ליציאת האלבום "אהבה על תנאי" של פוליקר, שעסק בזוגיות ובאהבה לגבר, לצד התמודדותו עם פטירת אמו. בסרט סיפר פוליקר על יציאתו מהארון בפני משפחתו בגיל 27, והביא ציטוטים מרמזים משיריו על נטייתו המינית כמו "אין בושה באהבה לגבר או לאישה". פוליקר ספג ביקורת על שלא אמר דברים מפורשים, אך על כך אמר בסרט: "אתה לא צריך לנקד לאנשים, הם צריכים לקחת את זה משם". בראיון שהתפרסם כשלושה חודשים מאוחר יותר, ב-16 ביולי במוסף "7 לילות" של ידיעות אחרונות, סיפר פוליקר על משיכתו לגברים, ואמר כי היו בחייו שתי אהבות, שתיהן לגברים. בראיון הוא טען כי הגורם ליציאתו המאוחרת מהארון הוא "החינוך השמרני והמטופש שנתנו לי הוריי".
דיסקוגרפיה

"עיניים שלי" (1985)
"חולם בהקיץ" (1986) - הופעה
"אפר ואבק" (1988)
"פחות אבל כואב" (1990)
"לעיניך הכחולות" (1992) - אלבום אינסטרומנטלי
"הילד שבך" (1995)
"הופעה חיה בקיסריה" (1997)
"מאוחר אולי מוקדם" (1998) - אלבום אינסטרומנטלי
"איך קוראים לאהבה שלי" (2001)
"המיטב" (2003)
"חומוס סאפיינס" (2007)
"אהבה על תנאי" (2010)
"כל דבר מזכיר לי" (2011)
"ג'קו ויהודה פוליקר" (2012)
"מוזיאון החלומות" (2014)
"יחד על הבמה (עם שלומי שבת) בקיסריה" (2015)
לקריאה נוספת

יהודה פוליקר, הצל שלי ואני, הוצאת ידיעות ספרים, 2019
הראל סקעת

ערך זה עוסק בזמר. אם התכוונתם לאלבום הבכורה הנושא את שמו, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 1981 (בן 43) כפר סבא, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 מקום לימודים:  בית צבי 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  ארומה מיוזיק, הד ארצי
 בן זוג:  עידן רול
 מספר צאצאים:  2
 www.harelskaat.com
 פרופיל ב-IMDb
 
הראל סקעת, 2010
הראל סְקָעת (נולד ב-8 באוגוסט 1981) הוא זמר ושחקן ישראלי, זמר השנה (2006 ו-2012) ונציג ישראל באירוויזיון 2010.
ביוגרפיה

סקעת נולד ב-8 באוגוסט 1981 בכפר סבא לאבנר ואהובה. הוריו ממוצא תימני ועיראקי. בשנת 1987, כשהיה בן 6, החל את דרכו האמנותית כשהשתתף וזכה בפסטיבל שירי הילדים בכפר סבא, "כוכבים לערב - כוכב נולד", בביצוע השיר "אמא הביני". בשנת 1989 השתתף בתפקיד אורח בתוכנית הילדים "פרפר נחמד". בעת לימודיו בתיכון "גלילי" השתתף בלהקת בית הספר. אחיו, דניאל סקעת, אף הוא זמר, והשתתף באירוויזיון 2013 כזמר ליווי של הזמרת מורן מזור.
שירות בצה"ל בלהקה הצבאית של חיל הקשר.
לאחר שחרורו, החל ללמוד בבית הספר הגבוה למשחק "בית צבי", אך לא השלים את לימודיו. במהלך הלימודים הוציא סינגל עצמאי בשם "אין עוד סיכוי", שלא זכה להצלחה רבה.
קריירה

בשנת 2002 זכה במקום השישי בתחרות שירה בשם "המלך הבא", ששודרה בערוץ "בריזה" שהפעילה חברת yes.
קריירה > כוכב נולד

בשנת 2004 הצטרף לעונה השנייה של תוכנית הבידור המוזיקלית של ערוץ 2, "כוכב נולד". בשלבים השונים ביצע את השירים "בתוך" (שכתבה יעל טבת והלחין יאיר רוזנבלום), "בדידות" (שביצע במקור יזהר כהן) ו"עודני ילד" (של להקת "הכל עובר חביבי"). כל ביצועיו זכו לפופולריות, וסקעת הגיע לשלב הגמר. ב-15 באוגוסט התמודד בגמר "כוכב נולד 2" בחוף ניצנים, לצד הראל מויאל ועדי כהן. בגמר ביצע סקעת את שירו של יהורם גאון "הנני כאן". סקעת הגיע למקום השני, כשהוא מפסיד להראל מויאל. לאחר הגמר הופצו שמועות כי התוצאות זויפו על ידי ההפקה או על ידי גולשי אינטרנט, ואף התקיימו מספר הפגנות של מעריציו, בדרישה לבירור התוצאות.[דרוש מקור]
קריירה > לאחר "כוכב נולד"

לאחר "כוכב נולד 2", זכה סקעת לפופולריות גדולה בקרב הקהל הצעיר, לקבוצות מעריצים רבות ולאהדת מבקרי העיתונות. באותה שנה השתתף בפסטיגל, שם ביצע את השיר "לעוף" שכתבו לירון לב ודורון מדלי והלחין אוהד חיטמן. גם בפסטיגל הגיע סקעת למקום השני אחרי הראל מויאל.
במרץ 2005 שר סקעת את "התקווה" במשחק נבחרת ישראל בכדורגל מול נבחרת צרפת. במאי באותה שנה הוחתם לחוזה הקלטות על ידי חברת התקליטים "הד ארצי", והחל ליצור את אלבום הבכורה שלו. באותה שנה שר, יחד עם מויאל ועדי כהן, את השיר "חלומות מתגשמים", ששימש כשיר האודישנים של עונתה השלישית של "כוכב נולד". באוגוסט 2005 שיחק סקעת במחזמר "מי שחלם" לצידם של עודד תאומי, גילה אלמגור וחני נחמיאס. במחזמר גילם שתי דמויות, את אורי עילם, חברו הטוב של יצחק רבין מהפלמ"ח, ואת בנו של עילם. בדצמבר של אותה שנה השתתף בפעם השנייה בפסטיגל כאומן אורח, שם שר מחרוזת של קווין, שתורגמה במיוחד עבורו.
השתתף במופעי הפסטיגל בשנים 2004, 2005, 2007, 2020, ו- 2024
קריירה > אלבום ראשון - הראל סקעת

במרץ 2006 יצא הסינגל הראשון של אלבום הבכורה, "ואת". את השיר כתבה והלחינה קרן פלס והפיק יזהר אשדות, שגם עיבד אותו עם אודי הרפז. השיר זכה להצלחה גדולה, וטיפס במהירות למקום הראשון של מצעדי הפזמונים של גלגלצ ושל רשת ג'. באותה תקופה עלתה סדרה דוקומנטרית על תהליך ההקלטות של סקעת בחברת "סלקום". לאחר שני סינגלים נוספים, "כמה עוד אפשר" ו"משהו ממני", יצא ביולי 2006 אלבומו הראשון, "הראל סקעת", שהגיע בתוך חודש למעמד אלבום זהב. לאחר צאת האלבום יצאו הסינגלים "כל הציפורים" ו"אם הוא ילך". באלבום הלחין סקעת שיר אחד, "אפילו ששריפות", אותו כתבה יעל טבת. שיר נוסף שבלט מהאלבום הוא "הרוח תשנה את כיוונה", אותו כתבה אסתר שמיר. הדיסק יצא גם במהדורה מיוחדת הכוללת בונוס - גרסאות כיסוי לשירים אותם ביצע ב"כוכב נולד", כולל דואט עם נורית גלרון לשיר "נפרדנו כך", אותו שר באודישנים.
באותה שנה זכה סקעת בתואר "איש השנה במוזיקה" בטקס "אנשי השנה" של "שידורי קשת", ובתואר "זמר השנה" במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ ושל רשת ג'. שירו "ואת" נבחר ל"שיר השנה" בשתי התחנות, ובמצעד של אתר האינטרנט ynet. כמו כן, זכה בפרס זמר השנה ובפרס שיר השנה ("ואת"), בטקס פרסי עמ"י של ערוץ 24.
ב-28 בספטמבר 2006 החל סקעת סיבוב ההופעות של האלבום, כשהופעת הבכורה התקיימה בתיאטרון נגה ביפו, ומשם המשיך סקעת להופיע בכל חלקי הארץ. הופעת ה-100 התקיימה באמפי וואהל ב-29 ביולי 2007, בהשתתפות סימפונט רעננה.
קריירה > לאחר האלבום הראשון

בדצמבר 2007 השתתף בפעם השלישית בפסטיגל כאמן אורח, שם שר מחרוזת של שיריו.
במאי 2008 הגישה חברת התקליטים הד ארצי תביעה משפטית נגד סקעת. החברה דרשה את הזכויות על כל החומרים שנאספו והוקלטו בתקופת החוזה בין הצדדים, לתקופה של חצי שנה מיום צאת האלבום. "הד ארצי" טענו שסקעת הקליט אלבום שלם או את רובו בסתר מאחורי גבם ובניגוד להסכם. הוצא נגדו צו מניעה שאסר עליו להפיץ או להפיק כל פעולה או הקלטה הקשורה לאלבומו הבא. כתוצאה מכך סקעת דחה את תוכניתו להשקת סיבוב חדש בהופעה בתיאטרון קיסריה, וויתר על האפשרות להיות נציג ישראל לתחרות אירוויזיון 2009 במוסקבה. הסכסוך הסתיים במאי 2009 בפשרה.
קריירה > אלבום שני ותחרות האירוויזיון

עם סיום הסכסוך עם הד ארצי, התאפשרה הוצאתו של אלבומו השני של סקעת, "דמויות", בחברת ארומה מיוזיק. ב-20 במאי 2009 יצא לתחנות הרדיו סינגל הבכורה מהאלבום, "מובן לי עכשיו", שכתב והלחין עפר בשן. ב-8 ביולי יצא לתחנות הרדיו סינגל שני, "בואי היום" שכתב והלחין יהלי סובול וב-1 בספטמבר 2009 יצא האלבום המלא. במקביל לצאת האלבום יצא סינגל נוסף, "סוף", שכתב סקעת עצמו והלחין עילי בוטנר. לאחר מכן יצא סינגל נוסף "עוד יאיר עלי" בנובמבר 2009.
באלבום זה גדל חלקו של סקעת בכתיבת השירים. פרט ל"סוף", הוא כתב גם את מילות השיר "דמויות", והשתתף בכתיבת השירים "ציפור" (עם מאיר גולדברג) ו"עוד יאיר עלי" (עם עפר בשן ובני בשן). סקעת גם עיבד את השיר "תמימותי" (מילים ולחן של כפיר אפשטיין), הפותח את האלבום. ההפקה המוזיקלית של שאר השירים התחלקה בין פיטר רוט, יזהר אשדות וזיו קוז'וקרו.
במקביל לסיבוב ההופעות החדש שהחל בנובמבר 2009, העלה סקעת ערב שנסונים עם תזמורת סימפונט רעננה בניהולו המוזיקלי ובניצוחו של זיו קוז'וקרו (אשר חלק את מלאכת כתיבת העיבודים עם מיכאל וולפה). קונצרט זה עלה בהפקת פסטיבל "צלילים במדבר" בדצמבר 2009.
בסוף 2009 בחרה רשות השידור בסקעת לייצג את ישראל באירוויזיון 2010. ב-15 במרץ 2010 נערך קדם האירוויזיון בערוץ 2 (רשת) שבו ביצע סקעת ארבעה שירים המועמדים לתחרות. מתוכם נבחר השיר "מילים", שכתב נועם חורב והלחין תומר הדדי. סקעת היה מועמד רציני לזכייה ובתחרות עצמה עלה לשלב הגמר, אבל הוא הגיע למקום ה-14 (מתוך 25). למרות זאת הגיע השיר להישג חסר תקדים כשזכה בכל שלושת הפרסים על-שם מרסל בזנסון: "פרס התקשורת", הניתן על ידי העיתונות ואמצעי התקשורת הרשמיים המסקרים את האירוע, "הפרס האמנותי", הניתן למבצע הטוב ביותר שנבחר על ידי השופטים, ו"פרס המלחין", הניתן עבור הלחן המקורי ביותר והטוב ביותר שנבחר על ידי המלחינים המשתתפים.
קריירה > האלבום השלישי

בשנת 2011 החל סקעת בשיתוף פעולה עם המוזיקאי רן שם טוב, סולן להקת איזבו, שהפיק את אלבומו השלישי. ביוני 2011 יצא סינגל ראשון לקראת האלבום, "תהיה לי אהבה", שכתבו סקעת ונועם חורב והלחינו יהל דורון וגיא מנטש. בספטמבר של אותה שנה יצא הסינגל השני מהאלבום, "המאה ה-21", שכתב דורון מדלי והלחין לורן בנג'מין. שני השירים זכו להצלחה, והגיעו לראש מצעדי הפזמונים השבועיים. בדצמבר הוציא סינגל שלישי, "כמה עוד דרכים" (חורב/בנג'מין), ובינואר 2012 סינגל נוסף, "שוב מאושר" (חורב/דורון ומנטש). האלבום המלא, "שוב מאושר", יצא ב-29 בינואר 2012, גם הוא בארומה מיוזיק. בעקבות האלבום זכה סקעת בתואר "זמר השנה" במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' לשנת תשע"ב.
ב-28 באוקטובר 2013 הראל סקעת הוציא את השיר "עכשיו" יחד עם המלחינים Jason Reeves ו-Rune Westberg.
באותה תקופה הקליט סקעת מספר שירים במסגרות שונות: עבור האלבום " שני צדדים למטבע", שיצא בשנת 2011, הקליט גרסה מחודשת לשירה של שרית חדד "הכאב הזה"; עבור הפרויקט "עוד מעט נהפוך לשיר" בשנת 2012 הקליט את השיר "אני" למילותיו של הרן פרנס, שנהרג באסון המסוקים.
החל ממרץ 2012 השתתף באופרת הרוק "כמעט נורמלי" בבימויו של חנן שניר, בתיאטרון הבימה, לצידה של איילת רובינסון. כמו כן, בחנוכה אותה שנה גילם את דמותו של פיטר פן במחזמר "פיטר פן" לצידן של רוני דלומי ורוני דואני.
בשנת 2013 גילם את אלאדין במחזמר "אלאדין" לצד שירי מימון ואלי יצפאן.
בשנת 2014 הראל הוציא קליפ שנקרא "שיבואו עלינו" יחד עם נתן גושן שיצר את השיר והלחין.
ב-5 באפריל 2015 הוציא את הסינגל "צמרמורת", שהגיע למקום השישי במצעד השבועי של מדיה פורסט.
סקעת שימש כשופט בתוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון" – מהעונה השנייה ועד העונה השישית של התחרות, ששודרו בשנים 2014–2019.
ב-2016 פרסם, בין היתר, דואט מיוחד עם נסרין קדרי בשיר "מילים שקטות", שנכלל באלבומה השני, "בנאדיק". באותה שנה גם ביצע את שיר הנושא של הסרט "גאליס קונקט", "את לי הכל". מלבד זה, ב-2016 החל סקעת להופיע במחזמר "עלובי החיים" בהפקת "הבימה" (בתפקיד מריוס פונמרסי), לצד אמיר דדון ושחקנים כמו רוני דלומי, אבי קושניר, מיקי קם וחנה לסלאו.
קריירה > האלבום הרביעי ואחריו

ב-2017 יצא לאור אלבומו הרביעי, שנקרא "אהבה מסובבת הכל", כשם השיר האחרון שהוציא לקראת סדרת מופעים בשם "מופע עשור". כמו כן פרסם ארבעה שירים באנגלית. באותה שנה, גם הופיע בתפקיד "פיליאס פוג" במחזמר המבוסס על הסיפור "מסביב לעולם בשמונים יום". באותה שנה, הוציא עוד שני סינגלים: "אהבה זו אהבה" ו"בין השמיכות" שזכו להצלחה רבה.
הראל נבחר להיות מופע החימום של להקת "טייק ד'את", כשהופיעו בישראל.
בשנים 2004–2010 זכה הראל בתואר זמר השנה בטקס נבחרי ערוץ הילדים.
לאחר 5 עונות כשופט בתוכנית הכוכב הבא לאירוויזיון החליט סקעת לעזוב ולעבור לתוכנית בית ספר למוסיקה. אף חזר להיות שופט אורח חד פעמי בעונה 7.
ב-2020 הוציא את אלבום ההופעה "ההופעה - היכל התרבות תל אביב", הכולל הקלטות של שירים שביצע בהופעתו בהיכל התרבות. האלבום כולל גרסאות כיסוי לשירים "עטוף ברחמים" ו"אני חיה לי מיום ליום" של ריטה בשיתופה, וגרסת כיסוי לשיר "הללויה" בשיתוף להקת שלוה.
ב-25 ביוני 2020 זכה בפרס במסגרת טקס פרסי הנוער הגאה "איגי LOVE", בו גם הופיע עם השיר "כולם אותו דבר".
בשנת 2020 סקעת הצטרף כמורה לעונה הרביעית של בית ספר למוסיקה. באותה שנה חזר להפקת הפסטיגל במסגרת מופע לציון 40 שנה לקיומו של הפסטיגל, סקעת חידש במופע את להיטו "לעוף" וביצע את השיר "לנצח נשאר" של הזמר והשחקן אמיר פרישר גוטמן להנצחת משתתפי הפסטיגל לשעבר שהלכו לעולם, ביניהם עפרה חזה, ספי ריבלין, עוזי חיטמן, יגאל בשן, מאיר בנאי, ענת אלימלך ופיי גוטמן עצמו. בשנה זו הוציא את הסינגל "כל היום" בשיתוף עם אניה בוקשטיין, וב-2021 הוציא את הסינגל "חזק על הרצפה". באוקטובר של אותה השנה, הוציא הראל את השיר "בא לי".
ב-2022 הוציא הראל את השירים "עד שהשקט יעזוב", "סלחי לי", "החיים רצים קדימה", "להרגיש בבית", ואת הדואט "בלאגן" עם נורוז.
ב-20 באוגוסט הוציא את הסינגל "מי יגיד לי".
בשנת 2024 השתתף כיועץ בתוכנית הטלוויזיה "מוקד 11" ששודרה בכאן 11. באותה השנה הופיע בפעם החמישית בפסטיגל.
ב-24 בנובמבר 2024 יצא אלבומו הרביעי "חלק ב".
חיים אישיים

סקעת מתגורר בתל אביב. בן-זוגו הוא חבר הכנסת מטעם יש עתיד, עידן רול. השניים הורים לבן ולבת, שנולדו בהליכי פונדקאות בארצות הברית.
סקעת יצא מהארון בסרט תעודה בשם "הראל סקעת שובר שתיקה" (בהפקה של טלי אשכולי), ששודר בערוץ 2 ב-25 באוקטובר 2010, ואמר "כשיהיה לי בן זוג, לא אסתיר אותו בבית". בסרט אישר סקעת כי מורת הרוח שהופגנה בעקבות הופעתו בעצרת שציינה שנה לפיגוע בברנוער הקהילה הגאה בתל אביב, בלי לחשוף את נטיותיו המיניות, מילאה תפקיד בהחלטתו לצאת מהארון, אך הוא ביקש לבחור לו את המועד המתאים. על הסרט הועברה ביקורת כי סקעת התחמק מחשיפה ישירה של זהותו המינית והסתפק באמירה ברורה פחות.
סקעת פעיל בארגוני צדקה המעניקים תמיכה לילדים עם מוגבלויות.
בשנת 2017 קרא סקעת לנוער מהקהילה הגאה לא להתגייס לצה"ל ולא לשלם מיסים בעקבות סירוב משרד הרווחה לאפשר אימוץ ילדים לזוגות חד-מיניים. בהמשך התנצל על הציוץ.
דיסקוגרפיה

הראל סקעת (2006) – מעמד אלבום פלטינה (מעל 48,000 עותקים)
דמויות (2009), ארומה מיוזיק – במעמד אלבום זהב
שוב מאושר (2012), ארומה מיוזיק
אהבה מסובבת הכל (2017), NMC
ההופעה - היכל התרבות תל אביב (2020), NMC
חלק ב (2024), NMC
אסף אמדורסקי

| --- | --- |

אסף אמדורסקי ב-2023
 לידה:  30 בינואר 1971 (בן 54) תל אביב-יפו, ישראל ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 סוגה:  רוק • אלקטרונית
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה, גיטרה בס, פסנתר, תופים, סינתיסייזר, מפוחית, חצוצרה, סמפלר
 חברת תקליטים:  א.א. מוזיקה
 בת זוג:  מיכל אמדורסקי (1999–2008)  הדר ג'וזפין ג'יבוטרו (2014–2024)
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  פרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר 
 www.amdursky.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אסף אמדורסקי (נולד ב-30 בינואר 1971) הוא זמר, מוזיקאי, פזמונאי, מלחין, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי. זוכה "פרס אופיר" בקטגוריית "המוזיקה המקורית הטובה ביותר לסרט" (2008).
ביוגרפיה > תחילת דרכו

אמדורסקי נולד וגדל בתל אביב. הוא בנם של מרים (מיקי) והזמר בני אמדורסקי. בכיתה י"א נשר מבית הספר ולא השלים בגרות. לאחר מכן, החל להתמקד במוזיקה ולא התגייס לצה"ל.
אמדורסקי החל את הקריירה המוזיקלית שלו בסוף שנות ה-80 בלהקת "תערובת אסקוט" שבה היה הסולן והגיטריסט לצד הבסיסט עמיר "ג'נגו" רוסיאנו והמתופף ירמי קפלן. הלהקה הוציאה בשנת 1991 אלבום אחד שנשא את שמה וזכה לביקורות טובות ולהשמעות רבות ברדיו. אמדורסקי כתב והלחין את רוב שירי האלבום יחד עם ג'נגו. אמדורסקי נחשב לחבר המוביל בלהקה, בין היתר בזכות היותו הסולן בלהיטים "ואולי תבוא איזו נחמה" ו"החדר האינטימי שלי". לאחר הוצאת אלבומה היחיד התפרקה הלהקה וחבריה פנו לקריירות סולו מצליחות, אם כי שונות בסגנונן.
ביוגרפיה > קריירת סולו ומפיק מוזיקלי > שנות ה-90

ב־1994 הוציא אמדורסקי את אלבום הסולו הראשון שלו, שנשא את שמו. לאלבום היה צליל רוקיסטי עם נגיעות של ג'אז ומוזיקה אלקטרונית. בשירה, בנגינה ובכתיבה באלבום השתתפו מוזיקאים ישראליים צעירים בולטים: קרני פוסטל, זוהר פרסקו, אמיר צורף, ורד קלפטר, עמיר רוסיאנו, חברי להקת רעש: חיים לרוז, רע מוכיח וג'וני שועלי וכן השחקן שולי רנד. אמדורסקי עצמו ניגן בשלל כלים: גיטרות, קלידים, כלי הקשה, מפוחית, תופים, חצוצרה וסימפולים (כולל הנשיפות בשיר). בין השירים הבולטים באלבום: "יקירתי", "אהבה חדשה" (שתמונה מתוך הקליפ שלו מופיעה על עטיפת האלבום), "חרש, ביבבה", "העיר הגדולה" ו"רבים הימים".
ב־1995 התארח אמדורסקי באלבום הבכורה של הצמד ביקיני – חיים לרוז וקרני פוסטל – שם תרם קולות, קלידים וחצוצרה לשיר "דם זורם". באותה שנה הקליט אמדורסקי את אלבום הסולו השני, שאופיין בצליל אחיד ורגוע וזכה לביקורות ולמכירות טובות. שיריו הבולטים היו "השמים הכחולים", "אל תדאגי", "מעיין" ו"הוא האמין לה".
ב־1999 הוציא אמדורסקי את אלבום הסולו השלישי – "מנועים שקטים" אשר ראה אור בלייבל סאנשיין רקורדס בבעלותו של חיים שמש. האלבום היה אלקטרוני יותר מקודמיו וזכה לביקורות משבחות וכן להצלחה במכירות. הלהיטים הבולטים מתוכו היו "15 דקות", "רוך וקושי", "במערבולת", "חלום כהה" הכולל הקלטת קולה של ענבל פרלמוטר, ועוד. באלבום התארחו בין השאר יהלי סובול, אביתר בנאי, אפרת בן צור והחצוצרן אבישי כהן. באותה שנה הקליטה להקת קרח תשע את שירה האחרון בשם "אסף אמדורסקי", אותו נהג לשלב בסיבוב ההופעות של האלבום.