stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדוארדס פיירפונט
שנותיו האחרונות

ב-1883, כשהיה בן 66, יצאו פיירפונט ובנו אדווין למסע לאורך היבשת שהחל מניו יורק והגיע עד לאלסקה. ב-25 ביולי הם ביקרו בפורט ראנגל, ומשם הם הפליגו לראנגל הרבור. עם שובם הם פרסמו מאמר שכותרתו הייתה "מהשדרה החמישית לאלסקה". אדווין פיירפונט קיבל חברות בחברה הגאוגרפית המלכותית, אך המסע גרם להתדרדרות במצבו הבריאותי והוא נפטר ב-1885.
ב-28 באוגוסט 1886 ערכו פיירפונט ורעייתו ביקור באטלנטה. שנה קודם לכן הוא פרסם מאמר בעיתון "אטלנטה קונסטיטושן" בנושא הבימטליזם, שהיה נושא פופולרי לדיון באותו עשור. פיירפונט היה חסיד של הכלכלה הבימטליסטית בהאמינו מעבר לשיטת מטבע המבוסס על שתי המתכות תקל על העוני ותמנע מאנשי עסקים אמידים מהחזקת מונופול על מטבע המבוסס על תקן הזהב. בעת ביקורו באטלנטה, ציין פיירפונט שהיחסים בין הצפון והדרום בארצות הברית השתפרו ושלדרומיים כבר לא היו רגשות קשים כלפי הצפון. הוא האמין שאטלנטה הייתה עיר לדוגמה עבור התעשייה הדרומית. בני הזוג פיירפונט סיירו בדרום מתוך מטרה למצוא מקום מתאים לשיפור מצב בריאותה של מרגרטה. מרגרטה פיירפונט הייתה מוכת יגון לאחר מות בנם שנה קודם לכן.
בסוף 1889 סבל פיירפונט ממחלה נוירולוגית שמנעה ממנו את השימוש בידיו וברגליו. על אף נכותו, במשך השנתיים וחצי הבאות הוא המשיך לעסוק בעריכת דין ונסע באופן קבוע ממעונו בניו יורק למעונו בגריסון. ב-2 במרץ 1892 הוא לקה בשבץ מוחי קשה שגרם לשיתוק בפלג גופו הימני והוא איבד את יכולתו לדבר.
אדוארדס פיירפונט נפטר ארבעה ימים לאחר מכן, ב-6 במרץ 1889, בביתו שבניו יורק.
טקס האשכבה שלו התקיים בכנסיית הפרשים שבמנהטן. ארונו הועבר לגריסון שם הוא נטמן בבית הקברות סנט פיליפ המקומי.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Dumas Malone, ed. (1934). Dictionary of American Biography Pierrepont, Edwards. 14. New York: Charles Scribner's Sons. p. 587.
↑  KANDY HARRIS, FOR SALE: Historic Castle in Idyllic Garrison, NY for $5,000,000, upstater, FEBRUARY 12, 2019.
↑  Washington Government Printing Office (1867), Argument of Hon. Edwards Pierrepont to the jury: on the trial of John H. Surratt For the Murder of President Lincoln, pp. 4–5.
↑  Washington Government Printing Office (1867), Argument of Hon. Edwards Pierrepont to the jury: on the trial of John H. Surratt For the Murder of President Lincoln, pp. 7–8.
↑  Washington Government Printing Office (1867), Argument of Hon. Edwards Pierrepont to the jury: on the trial of John H. Surratt For the Murder of President Lincoln, pp. 10–11.
↑  JOHN SURRATT - Abraham Lincoln's assassination
↑  New York (State). Secretary's Office, Manual for Use of the Legislature of the State of New York, 1868, pp. 284-293.
↑  Felice Batlan, DOMESTIC DISORDERS: SUFFRAGE AND NEW YORK’S CONSTITUTIONAL CONVENTION OF 1867.
↑  Vanessa Michelle Ziegler, The Revolt of "the Ever-faithful Isle": The Ten Years' War in Cuba, 1868-1878, UNIVERSITY OF CALIFORNIA,Santa Barbara, 2007, pp. 182-183.
↑  Pierrepont (September 25, 1872), Speech of the Hon. Edwards Pierrepont, p. 1.
1 2  Pierrepont (September 25, 1872), Speech of the Hon. Edwards Pierrepont, pp. 21-22.
↑  Pierrepont (September 25, 1872), Speech of the Hon. Edwards Pierrepont, p. 23.
↑  Hon. Edwards Pierrepont on the Presidential and Gubernatorial Candidates Sound Arguments for the Support of the Republican Nominees". The New York Times. October 31, 1872. p. 3.
↑  "Judge Edwards Pierrepont". Smithsonian American Art Museum and the Renwick Gallery.
↑  McFeely, William S. (1981). Grant: A Biography. Norton, Grant, pp. 584-585.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007376311905171  ISNI: 0000 0000 2858 7182  LCCN: n85158397  NARA: 10570076  SNAC: w6s188hc  VIAF: 28509193   WorldCat (עם VIAF): 28509193
איב וי

| --- | --- |

 לידה:  10 באפריל 1981 (בן 43) אנטוורפן, בלגיה 
 מוקד פעילות:  בלגיה 
 סוגה:  האוס פרוגרסיבי 
 חברת תקליטים:  ספינין' רקורדס, Smash the House 
 www.yves-v.com
 
איב ואן חרטסום (בגרמנית: Yves Van Geertsom; נולד ב-10 באפריל 1981), הידוע בשם הבמה איב וי (Yves V) או איפי (Eefee), הוא די ג'יי, רמיקסר ומפיק מוזיקלי בלגי. ב-2019, הוא מוקם במקום ה-56 ברשימת 100 תקליטני השנה של DJ Mag.‏
קריירה

ב-5 בדצמבר 2011, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם באסטו (אנ'), את הסינגל "CloudBreaker". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-22 בפלנדריה, למקום ה-27 בוולוניה ולמקום ה-24 בהולנד.
ב-2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם פאול איידן, את הסינגל "Sonica (Running On a Highway)". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-15 בוולנויה ולמקום ה-30 בפלנדריה.
ב-18 בדצמבר 2014, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם רגי פנקסטן (אנ') ומיטץ' קראון, את הסינגל "Wait Till Tomorrow". השיר הגיע, בשיאו, למקום השני בפלנדריה.
ב-9 בפברואר 2015, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם מייקל ג'יימס דאון (אנ'), את הסינגל "The Right Time". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-21 בפלנדריה.
ב-9 בדצמבר 2016, הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, Money Money / Show Me.
ב-19 באוקטובר 2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אלוק וגאווין ג'יימס (אנ'), את הסינגל "Innocent".
ב-11 באפריל 2019, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם סם פלדט ורוזס (אנ'), את הסינגל "One Day".
ב-14 ביוני 2019, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אפרוג'ק ואיקונה פופ, את הסינגל "We Got That Cool". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-12 בפלנדריה, למקום ה-40 בוולוניה, למקום התשיעי במצעד הדאנס הבריטי ולמקום הרביעי במצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI.
ב-9 באוגוסט 2020, הוא הוציא גרסת רמיקס לגרסת המחודשת של השיר "Alane" של רובין שולץ והמוזיקאי וס.
ב-2021, הוא הוציא גרסת רמיקס לשיר "The Feels" של טווייס.
ב-2022, הוא הוציא גרסת רמיקס לשיר "Bop Bop!" של Viviz (אנ').
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2016: Money Money / Show Me
הערות שוליים

↑  "Top 100 DJs". DJMag.com. ארכיון מ-2019-05-07. נבדק ב-2020-06-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6170 639X  MusicBrainz: c441b5cf-876e-4d41-b90c-04300e72691d  VIAF: 3221167445413488860005   WorldCat (עם VIAF): 3221167445413488860005
איפה הייתם ומה עשיתם

.
איפה הייתם ומה עשיתם (או: שלום אדוני המלך) הוא משחק ילדים שרווח בישראל.
אופן המשחק

בקרב קבוצת ילדים, נבחר אחד או אחת שהם "המלך". קבוצת הילדים מכריזה בקול: "שלום אדוני המלך". 'המלך' משיב: "שלום בניי היקרים". ומוסיף ושואל: "איפה הייתם ומה עשיתם?"
אז משיבים הילדים (או אחד מהם): "היינו ב... ועשינו כך...". למשל, היינו בים ועשינו כך (תנועות ידיים של שחייה).
כעת נדרש ה'מלך' לנחש לפי תנועות הפנטומימה את התשובה.
פרפרזה לשם המשחק

שירו של לוין קיפניס, "עגבנייה אדמוניה", פותח במילים: "איפה היית, עגבנייה, ומה עשית אדמוניה?".
השיר "איפה היית?" אומר: "איפה היית, איפה היית, הגידי לי בתי היקרה. בקייטנה הייתי, חיים טובים עשיתי".
שם הספר "איפה היינו ומה עשינו" של אמנון דנקנר ודוד טרטקובר, המכיל ביטויים עבריים שכיחים במדינת ישראל בשנות ה-50 ושנות ה-60, הוא פרפרזה של משחק הילדים שרווח באותה תקופה.
גם הביטוי "שלום אדוני המלך" חדר לשפת הדיבור. נעשה בו שימוש, לרוב בנימה סרקסטית, למשל של הורה כלפי ילדו, כביקורת על התנהגות שנחשבה אגואיסטית ומפונקת.
השיר ״שלום אדוני המלך״ של להקת אבטיפוס מצטט את משחק הילדים, לצד משחקי ילדים נוספים.
איה דינשטיין

איה דינשטיין (19 באוגוסט 1926 - 18 בפברואר 2009) הייתה יושבת ראש ויצו העולמית בשנים 1970–1977.
ביוגרפיה

נולדה בירושלים בשם איה רופין כבתם השלישית של חנה וארתור רופין.
אביה כיהן כיו"ר המשרד הארץ ישראלי בפלשתינה והיה מייסד הקיבוץ הראשון דגניה.
אמה, חנה לבית שפרה בתיה ומרדכי בן הלל הכהן, הייתה אף היא בת למשפחה ציונית מוכרת שעלתה ארצה בראשית המאה ה-20 ואף הייתה אחת מ-66 המשפחות שהקימו את תל אביב. קדמו לה במשפחה האח הבכור רפאל רופין, לימים ממייסדי מכמורת ואחותה כרמלה לימים כרמלה ידין, אשתו של הארכאולוג הנודע יגאל ידין.
אביה ארתור היה נשוי לשולמית סלמה רופין, ממנה נולדה בתו הבכורה רות. שולמית הייתה מורה לזימרה ומחלוצות המוזיקה בארץ ישראל. לאחר מותה של שולמית נישא ארתור בשנית לחנה הכהן (אליה היה נשוי תקופה קצרה לפני נישואיו לשולמית), ממנה נולדו לו שלושה ילדים נוספים, שראו ברות אחות לכל דבר.
איה סיפרה כי זיכרון הילדות הכי בולט שלה הוא שאביה שאל אותה מדי לילה בטרם הלכה לישון: "איוס, מה עשית היום למען העם היהודי?" - מוטו שליווה אותה כל חייה ולטענתה ניתב את פעילותה הציבורית.
את שמה בחר לה השכן בבית ליד בשכונת רחביה, ש"י עגנון, שבחר לה את השם איה כיוון שהיה ראשי תיבות של ארץ ישראל העובדת וגם שם אמו של המשורר הלאומי הגרמני גתה.
איה למדה בגימנסיה רחביה ואחר כך שירתה בהגנה.
ב-1948 נסעה לניו יורק ללמוד חינוך לתואר ראשון, צעד שלא היה שכיח באותה תקופה בקרב נשים רבות ושנה מאוחר יותר הכירה את מי שעתיד להיות בעלה, ד"ר צבי דינשטיין, לימים סגן שר הביטחון בתקופתו של ראש הממשלה לוי אשכול וסגן שר האוצר בתקופתו של השר פנחס ספיר. צבי דינשטיין כיהן כחבר הכנסת בתקופת הכנסת השישית וה-7.
איה שהייתה פמיניסטית בדעותיה הצטרפה לארגון הנשים הציוני ויצו ובין השנים 1970 - 1977 כיהנה כיו"ר ויצו העולמית.
ב-1977 כשבעלה מונה כשגריר כלכלי לארצות הברית וקנדה התפטרה איה מויצו וכשהשניים שבו ארצה היא התנדבה לפעילות ציבורית למען גופים שונים בהם: קרן תל אביב לפיתוח, בית התפוצות, ארגון המועצה לישראל יפה וארגון שמע הפועל למען ילדים לקויי שמיעה.
היא נפטרה ב-18 בפברואר 2009 לאחר מחלה קשה והותירה אחריה בעל - צבי דינשטיין, 3 בנות - אירית מלכסון, ענת אהרון וגילי דינשטיין, נכדים ונינים.
איב יובולדיו

איב קיטוטטה יובולדיו (בצרפתית: Yves Kitutele Yuvuladio; נולד ב-5 במרץ 1978) הוא כדורגלן עבר מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ששיחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

יובולדיו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של שקרספור מליגת העל הטורקית, במדיה שיחק עונה אחת.
בקיץ 1998, יובולדיו חזר לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו כאשר חתם במוטמה פאמבה, עמה זכה בשתי אליפויות.
בינואר 2001, יובולדיו חתם בארזורומספור עד לסיום העונה, ולאחר מכן חזר למוטמה פאמבה.
בקיץ 2003, יובולדיו חתם באספראנסה דה תוניס מליגת העל התוניסאית, במדיה זכה באליפות תוניסיה בעונתו הראשונה במועדון.
ב-13 בינואר 2005, יובולדיו חתם בהפועל חיפה מליגת העל. ב-31 בינואר, יובולדיו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-1 למ.ס. אשדוד. יובולדיו, שיחק בכל משחקי הקבוצה עד לסיום העונה, אך לא הצליח לעזור לקבוצה במאבק ההישרדות בליגה הראשונה.
בקיץ 2006, יובולדיו חתם בעירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית וכעבור שנה חתם בהפועל פתח תקווה. בשתי הקבוצות שיחק שנה, ועם שניהן רשם עליה לליגת העל.
בקיץ 2008, יובולדיו שוחרר מפתח תקווה ובינואר 2009, חתם בהפועל בני לוד, במדיה שיחק עד לסיום העונה ולאחר מכן פרש מכדורגל.
קריירה בינלאומית

ב-9 באפריל 1995, יובולדיו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, בניצחון 0-1 נגד מלאווי במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 1996. ב-29 בינואר 2002, יובולדיו הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד חוף השנהב במסגרת גביע אפריקה לאומות 2002.
יובולדיו שיחק בנבחרת 7 שנים, בהן יובולדיו ערך 15 הופעות וכבש שער אחד.
תארים

ליגת העל של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: 1998, 1999
ליגת העל התוניסאית: 2003/2004
ליגה לאומית: 2006/2007
הערות שוליים

↑  תומר גנור, הפועל חיפה: איב יובלדיו קיטוטלי עבר בבקרה, באתר ynet, 13 בינואר 2005
↑  דורון בן דור, ‏איבוס יובלדיו חתם בהפועל פתח-תקוה, באתר ONE‏, 1 ביוני 2007
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איב יובולדיו".
אזרחים! בעת הפגזות צד זה של הרחוב הוא המסוכן ביותר

לנינגרד, 1944. אזרחים חוגגים את סיום המצור עם הסרת האזהרה 'אזרחים! בעת הפגזות צד זה של הרחוב הוא המסוכן ביותר'
אזרחים! בעת הפגזות צד זה של הרחוב הוא המסוכן ביותר (ברוסית: Граждане! При артобстреле эта сторона улицы наиболее опасна) הייתה הודעת אזהרה ציבורית שהופיעה ברחובות לנינגרד במהלך המצור על העיר במלחמת העולם השנייה.
האזהרות הוטבעו בצידי רחובות בהם העוברים ושבים היו פגיעים יותר מפגזי ארטילריה שנורו מעמדות גרמניות בדרום העיר. הגרמנים ירו עשרות אלפי פגזים לעיר במהלך המצור והרגו ופצעו רבים מתושביה. עם הסרת המצור סופית בשנת 1944 ונסיגת הגרמנים חלפה הסכנה מהפצצה ארטילרית וסימני האזהרה הוסרו מהקירות. עם זאת הם הפכו לזיכרון עוצמתי וסמל לסכנות עימן התמודדו תושבי העיר במהלך המלחמה. המשורר מיכאיל דודין התייחס אליהם בשיריו והוביל את היוזמה לשחזר את השלט בבניין בנבסקי פרוספקט. השחזור לווה בתליית לוח זיכרון שהוקיר כבוד לאומץ לבם של תושבי העיר במהלך המצור. במהלך העשור שלאחר מכן שוחזרה הכתובת מספר פעמים, עם לוחות נלווים, שהפכו לאנדרטאות מלחמה ותוארו לעיתים בתור "האנדרטאות המפורסמות ביותר מתקופת המצור". למרות זאת הם הושחתו או נגנבו מדי פעם. הנוסח השתנה גם לשימוש כהצהרה פוליטית.
הפגזה ארטילרית על העיר

הכוחות הגרמנים השלימו ברובם את כיתור לנינגרד עד 8 בספטמבר 1941. הכוחות הפינים הגיעו לנהר סוויר, כ-160 קילומטרים צפונית-מזרחית לעיר, אך התנגדו ללחצים מצד הגרמנים להתקדם הלאה ועשו מעט יותר מאשר לשמור על קוויהם במהלך שנות המצור. הפגזת ארטילריה על העיר החלה ב-4 בספטמבר 1941 ונמשכה עד 22 בינואר 1944. לעיתים ספגה העיר מעל 18 שעות ביום של הפגזה, כשהיום הארוך ביותר היה 17 בספטמבר 1941, אז ההפגזה נמשכה 18 שעות ו-33 דקות. בין 4 בספטמבר ל-31 בדצמבר 1941 נורו לעיר כ-13,000 פגזים, כש-21,000 נוספים בשנה שלאחר מכן. בין ספטמבר 1941 לדצמבר 1943 נהרגו בהפגזה 5,723 אזרחים ונפצעו 20,507.
אזהרת מלחמה

הכתובות המוטבעות הופיעו בצד הצפוני והצפון-מזרחי של הרחובות, שכן העיר הופגזה על ידי ארטילריה גרמנית ארוכת טווח מרמות פולקובו לדרום, ואזור סטרלנה מדרום-מערב. האזורים שמצפון לעיר נכבשו על ידי חיילים פינים, שהתנגדו ללחץ גרמני להפגיז את העיר. האזהרה הופיעה גם בקרונשטאדט, הפעם בצד הדרום-מערבי של הרחובות, שם הגיעה הסכנה מפגזים גרמנים שנורו מפטרהוף. הכתובות בצד הצפוני של נבסקי פרוספקט נעשו על ידי שלושה מחברי הארגון המקומי להגנה נגד מטוסים (Местная противовоздушная оборона) טטיאנה קוטובה, אנסטסיה פאשקינה וליובוב גרסימובה. בראיון בשנת 2003 נזכרה גרסימובה "המפקד נתן לי דלי צבע מלא בחציו, מברשת וכתובת. אבל אתה לא יכול לבצע את המשימה הזו לבד - הכתובת גדולה, קשה, צריך להילחץ בחוזקה אל הקיר כדי שהצבע לא יימרח, והערתי את טניה והלכנו. הצבע היה חום-אדום, ובכן, כך נצבעו הרצפות." האזהרות הפכו לסמל לסכנות העומדות בפני אזרחי לנינגרד במהלך המצור. שירו של מיכאיל דודין "הבלדה על הר העורב" כלל את השורות: "נבסקי הייתה מלא בכתובות, כל קיר צרח, 'שימו לב! כשמפגיזים צד זה הוא מסוכן!"
אנדרטאות לאחר המלחמה

הכתובות נעלמו בהדרגה מקירות לנינגרד לאחר המלחמה. בשנת 1962 שוחזרה הכתובת בבניין בית הספר מספר 210 בנבסקי, ביוזמת המשורר מיכאיל דודין. ונוסף לו לוח זיכרון של האדריכל ו.ד. פופוב. במהלך השנים הבאות נוצרו מספר מקרים אחרים של כתובת במקומות אחרים ברחבי העיר. הכתובת נמצאת גם באי קרונשטאדט, בו הכתובת שוחזרה בשנת 1973 ברחוב פוסדסקאיה וברחוב אמרמן 25. בשני המקרים הכתובות של ימינו הן כיתוב לבן משובץ על רקע כחול. הדוגמאות של קרונשטאדט נבדלות מעט מאלו בפטרבורג, כאשר הכתובת ברוסית אומרת Граждане! Во время артобстрела эта сторона улицы наиболее опасна בניגוד ל-Граждане! При артобстреле эта сторона улицы наиболее опасна, אם כי המשמעות והתרגום לעברית זהים.
כל כתובת משוחזרת מלווה בלוח זיכרון ובו הטקסט "לזכר גבורתם ואומץ לבם של הלנינגרדים במהלך המצור בן 900 יום על העיר, הכתובת הזו נשמרת" (רוסית: В память о героизме и мужестве ленинградцев в дни 900-дневной блокады города сохранена эта надпись). הנוסח על גבי לוחות הזיכרון בקרונשטאשט נבדל מעט: "לזכר גבורתם ואומץ לבם של בני קרונשטאדט בימי המצור בן 900 הימים, הכיתוב הזה נשמר" (רוסית: В память о героизме и мужестве кронштадтцев в дни 900-дневной блокады сохранена эта надпись). סוכנות הידיעות אינטרפקס כינתה אותם "המונומנטים המפורסמים ביותר מתקופת המצור". לעיתים קרובות הם מהווים אתר זיכרון לקורבנות המצור ובינואר 2019 הניח מושל סנקט פטרבורג אלכסנדר בגלוב פרחים בכתובת שבנבסקי פרוספקט.
הכתובות היו לעיתים מטרות להשחתה. בספטמבר 2018 נגנב לוח הזיכרון המלווה את הכתובת בקו 22, מספר 7, במהלך עבודות שיפוץ. בנובמבר 2018 הוטבעה הכתובת בנבסקי פרוספקט בצבע לבן. האזהרה הותאמה גם לשימוש כמחאה פוליטית. בשנת 2010 הסיסמה "אזרחים! תחת ו.א. מטוויינקו שני צדי הרחוב מסוכנים לחיים!" (ברוסית: Граждане! При В.И. Матвиенко любая сторона улицы опасна для жизни!) הופיעה שמתחה ביקורת על מושלת סנט פטרבורג, ולנטינה מטוויינקו, על כך שהרשויות בהנהלתה לא הצליחו לפנות את רחובות העיר משלג ומקרחונים תלויים.
אנדרטאות לאחר המלחמה > כתובות קיימות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| נבסקי פרוספקט, מספר 14 | פרוספקט לסנוי, מספר 61 | רחוב ליניה 22, מספר 7 |
ראו גם

ורדי סרייבו
הערות שוליים

↑  Glantz, David (2001). The Siege of Leningrad 1941-1944: 900 Days of Terror. Zenith Press. p. 166. ISBN 0-7603-0941-8.
↑  "Артиллерийские обстрелы 1941-44" (ברוסית). encspb.ru. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Glantz, David (2001). The Siege of Leningrad 1941-1944: 900 Days of Terror. Zenith Press. p. 79. ISBN 0-7603-0941-8.
↑  Jan Pleysier, Albert (2008). Frozen Tears: The Blockade and Battle of Leningrad. University Press of America. p. 149. ISBN 9780761841258.
↑  "Памятные места блокадного Ленинграда" (ברוסית). peterburg2.ru. 11 בינואר 2019. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "За порчу блокадной надписи на Невском проспекте задержан бездомный" (ברוסית). Interfax. 23 בנובמבר 2018. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "На Невском проспекте дважды за неделю закрасили надпись времен блокады" (ברוסית). Interfax. 19 בנובמבר 2018. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Эта сторона улицы уже не опасна" (ברוסית). Argumenty i fakty. 15 בינואר 2003. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ПЕСНЯ ВОРОНЬЕЙ ГОРЕ" (ברוסית). МИНУТА МОЛЧАНИЯ. 20 בנובמבר 2014. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Bratskiy, Yan (19 בנובמבר 2018). "В Петербурге вандалы закрасили историческую надпись "При артобстреле эта сторона улицы наиболее опасна"" (ברוסית). Zvezda. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Soboleva, Inna Arkadevna (2011). Утраченный Петербург (ברוסית). Издательский дом "Питер". p. 132. ISBN 9785459003901.
1 2  "Невский пр., 14, мемориальная доска" (ברוסית). encspb.ru. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Стерли память: в Петербурге уничтожена легендарная надпись времен блокады" (ברוסית). Novye Izvestia. 18 בספטמבר 2018. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Лесной пр., 61, мемориальная доска" (ברוסית). encspb.ru. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "В.О., 22-я линия, 7, мемориальная доска" (ברוסית). encspb.ru. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Мемориальные доски, посвященные труду и жизни осажденного города" (ברוסית). blokada.otrok.ru. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Кронштадтский район - 29003 г. Кронштадт, ул. Аммермана, д. 25, мемориальная надпись "Граждане! При артобстреле эта сторона улицы наиболее опасна"" (ברוסית). Книга Памяти Великой Войны. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Александр Беглов возложил цветы к памятной надписи на Невском проспекте" (ברוסית). 5-Родной. 26 בינואר 2019. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "За порчу блокадной надписи на Невском проспекте задержан бездомный" (ברוסית). Interfax. 23 בנובמבר 2018. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "На городских улицах появились предупреждающие плакаты: "Граждане! При В.И. Матвиенко любая сторона улицы опасна для жизни!"" (ברוסית). Gazeta.ru. 19 בדצמבר 2010. נבדק ב-1 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
תותחים נגד מטוסים בפעולה במהלך הגנת העיר
רחוב אמרמן, מספר 25
אישור (כרטיס חיוב)

אישור או (באנגלית: Authorization) או אישור ותפיסת מסגרת (Authorization hold) הוא שלב מקובל בפעולת קניה בכרטיס חיוב המונפקים על ידי חברות אשראי ובנקים, המתקיים הן בכרטיסי חיוב מיידי (Debit card) והן בכרטיסי אשראי (Credit Cards) רבים בעולם.
תהליך האישור קורה לרוב לאחר אימות זהות מחזיק הכרטיס. (Authentication) התהליך כולל פניה וקבלת אישור ממנפיק הכרטיס כי בעל הכרטיס רשאי לבצע את העסקה מחד, והבטחה מצד המנפיק שיכבד את החיוב של בית העסק מאידך. (למשל, ניתן לבחון האם מסגרת האשראי של הלקוח או הכרטיס מגבילות קניה זו והגבלות אחרות אשר ימנעו את התשלום אשר ימנעו את העסקה) לעיתים מבוצעת פעולה זו יחד עם פעולת הלכידה אשר מבצעת את חיוב כרטיס האשראי בפועל (בכרטיס חיוב מיידי זה יקרה באותה העת, ובכרטיס אשראי ירד ממסגרת הכרטיס ויחויב רק במועד החיוב הקרוב), אך לעיתים הפרדה בין שתי הפעולות רצויה. (ובעל העסק ירצה להחזיק את הכסף עד שבמועד מאוחר יותר ייקבע האם העסקה תושלם או לא, ובמידת הצורך לשחרר אותו)
אורך תקופת ההחזקה עשוי להשתנות בין חברת אשראי אחת לאחרת, ובין בנק מנפיק אחד למשנהו. בדרך כלל נהוג כי כרטיס חיוב מיידי יקבל תקופת החזקה של עד 5 ימים, ואילו כרטיס אשראי עד 30 יום[דרוש מקור].
במקרים מסוימים, בהם בעל עסק רוצה לוודא כי בעל הכרטיס מאושר לבצע רכישה בסכום מסוים, נהוג לבצע את פעולת האישור עוד בטרם סכום החיוב כולו ידוע. למשל בבתי מלון ניתן לאשר את כרטיס האשראי בטרם סכום החיוב ידוע (היות שהחיוב עלול לכלול הוצאות לא ידועות מראש כדוגמת שירותי מיני-בר או VOD) וכך לצמצם את הסיכון שהאורח שאינו יכול לשלם על עלות החדר. בעת סיכום החשבון בפועל, ההחזקה על החיוב המקורי מבוטלת, הכרטיס מאושר בשנית והסכום המדויק נלכד על ידי המלון.
אין איסור חל על איסור

בהלכה היהודית, הכלל אין איסור חל על איסור קובע כי לא יכולים לחול שני איסורים שונים על אותו דבר, שכן סברא היא שאין התורה באה לאסור דבר שאסור כבר, והתורה באה לאסור רק דברים המותרים. כך לדוגמה, אדם שיאכל בשר חזיר עם חלב, לא יעבור על איסור אכילת בשר וחלב, שכן על הבשר חל כבר איסור אכילת בשר חזיר, ולכן לא חל עליו איסור נוסף.
איסור מוסיף

כאשר האיסור השני הוא "איסור מוסיף", כלומר שהאיסור השני, מוסיף וחל בנוסף על אנשים נוספים, או שהוא אוסר דברים נוספים על האדם, הוא חל אף שכבר היה דבר זה אסור קודם.
לדוגמה לחייב כהן גדול שבא על אשה שהיא אלמנה גרושה וחללה. כאשר הייתה אלמנה הייתה אסורה על כהן גדול ומותרת לכהן הדיוט, נישאה שוב ונתגרשה היא נהייתה אסורה לכהן גדול משום אלמנה גרושה זהו איסור מוסיף, וכן חללה שקודם נתגרשה ואחר כך נתחללה, שקודם החילול הייתה מותרת באכילת תרומה ואילו חללה אסורה ולכן גם הוא איסור מוסיף, ולכן יהיה הכהן גדול חייב על כל אחת ואחת אלמנה גרושה וחללה. והכהן הדיוט יהיה חייב שנים אחד גרושה ואחד חללה.
וכן איסור אחות אשה ואשת אח, כאשר אדם נשא את אחות אשת אחיו, נמצא שאשתו כבר הייתה אסורה על אחיו לפני שהוא נשאה אותה - מדין "אחות אשה", אלא שבנישואיו הוא מוסיף איסור "אשת אח" על שאר האחים, ולכן חל איסור זה גם על האח שכבר הייתה אסורה לו.
איסור כולל

איסור כולל הוא, כאשר חל איסור על חפצים או אנשים נוספים מלבד האובייקט שנאסר כבר, הוא חל גם על האובייקט שנאסר כבר, אגב חלותו על מה שעדיין לא נאסר.
איסור חמור

שיטת חכמים שיש איסור חל על איסור באופן שהאיסור השני הוא "איסור חמור" (עיין תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ע"ז, עמוד ב'). למשל, כאשר האיסור הראשון אסר את האובייקט רק באכילה ואילו האיסור השני אוסר אותו גם בהנאה, הוא חל על איסור אחר. למשל רבי יוסי הגלילי שסבור שגם איסור כולל אינו חל על איסור אחר, סבור שכאשר הוא איסור חמור, הוא חל על איסור אחר
דוגמאות > ייבום וחליצה

במסכת יבמות הגמרא דנה בדין זה בקשר להלכות ייבום. התורה מצווה, כי כאשר אדם מת ואין לו בנים, על אחיו של המת לייבם את אשתו - להנשא לה, ולמרות שאשת אח היא אחת מהעריות, התירה התורה איסור זה לצורך מצוות יבום, בתנאי שלא תהא אסורה באיסור נוסף - כמו אחות אשה. הגמרא דנה בקשר לאשה שהיא אסורה בשני איסורים; היא אשת אחיו של אדם מסוים, וגם אחות אשתו. אם איסור אשת אח חל קודם, מכיוון שאשה זו נישאה לאחיו, ורק אחר כך הוא נישא לאחותה של אשה זו - דבר שגרם לאשה להיות אסורה לו באיסור אחות אשה, במקרה כזה נמצא שרק איסור אשת אח הוא זה שחל עליה. לפי זה, לכאורה היה עליה להתייבם, שהרי היא אשת אח ולא אחות אשה. עם זאת, אין חל עליה מצוות יבום, שכן אם יותר איסור אשת אח לצורך מצוות יבום, מיד יחול עליה האיסור השני התלוי ועומד - של אחות אשה, ואיסור זה אינו נדחה מפני מצוות יבום, ולכן אין איסור אשת אח נפקע.
בית שמאי ובית הלל נחלקו האם מותר לייבם את צרתה, כלומר אשתו השנייה של המת. במקרה רגיל, קיים כלל האומר כי אם אחת מנשי האח המת אסורה לייבם, אסור לו לייבם גם את אחת הנשים האחרות. השאלה היא, האם איסור כזה, בו בעצם חל על האשה רק איסור אשת אח, שעל פי הכלל הרגיל היה צריך להיות מותר מפני איסור ייבום, אלא שמפני סיבה צדדית לא הותר - האם איסור כזה אוסר את הצרה להתייבם, שכן ייתכן שרק האיסורים האחרים, פוטרים את הצרה להתייבם ולא איסור אשת אח.
לפי דעת בית שמאי, מותרת הצרה להתייבם, מפני הטעמים האמורים. בדעת שיטת בית הלל אסורה הצרה להתייבם, אלא שבטעם הדבר נחלקו שנים מתלמידיהם: לפי דעתו של רבי שמעון בר יוחאי, למרות שאין איסור חל על איסור, אסורה האשה להתייבם, מכיוון שאיסור אשת אח אינו נפקע במקרה זה, הוא אוסר את הצרה, שכן הכלל אומר שכל שאחת מהנשים אסורה באיסור ערווה אסורה גם צרתה, אלא שבאופן רגיל הותר אשת אח, ומכיוון שכאן לא הותר איסור אשת אח - הוא אוסר את הצרה רבי יוסי חלוק על הכלל "אין איסור חל על איסור", במקרה שמדובר ב"איסור מוסיף", ולכן הוא סובר שהאשה אסורה הן באיסור אשת אח והן באיסור אחות אשה ולכן היא אסורה להתייבם וכל הדיון אינו רלוונטי לשיטתו.
במקרה הפוך, שהאשה הייתה אסורה קודם כול באיסור אחות אשה, שכן האח החי נשא את אשתו - אחותה - לפני שהמת נשא את אשתו ובכך אסר אותה באיסור אשת אח, נחלקו בית שמאי ובית הלל. לפי בית שמאי יש להתיר את הצרה להתייבם, שכן מכיוון שאין איסור חל על איסור, נמצא שאין אשה זו אסורה באיסור אשת אח כלל אלא רק אחות אשה, ולכן אינה אוסרת את צרתה. לפי הסבר הגרי"ז מבריסק, כדי שאיסור של אשה יאסור את צרתה, צריך שאיסור זה יהא איסור האוסר ומונע מייבום; אשה כזו, שאינה נחשבת לאסורה באשת אח, אינה מוטלת כלל לייבום, שהרי דין ייבום חל מכוח היותה אשת אחיו, ולכן אין להחשיב את איסור אחות אשה כאילו מונע ייבום, ואין הוא יכול לאסור את צרתה.