stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1998/1999 בפיב"א יורוליג
מהלך התחרות > שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שמינית הגמר | שמינית הגמר | שמינית הגמר | שמינית הגמר | שמינית הגמר |   |   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |   |   | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |   |   | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |

|   |  ליטאז'לגיריס קובנה | 76 | 93 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  טורקיהאולקר | 62 | 82 |   |   |   |   |  ליטאז'לגיריס קובנה | 69 | 84 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  טורקיהאפס פלזן | 73 | 105 |   |   |   |   |  טורקיה אפס פלזן | 68 | 70 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  רוסיהצסק"א מוסקבה | 58 | 98 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  ליטאז'לגיריס קובנה | 87 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  יווןאולימפיאקוס | 78 | 83 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  יוון אולימפיאקוס | 71 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  איטליה וארזה רוסטרס | 66 | 77 |   |   |   |   |  יווןאולימפיאקוס | 70 | 81 |   |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  צרפתאסוול | 95 | 68 | 74 |   |   |   |  צרפת אסוול | 57 | 77 |   |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  סרביה ומונטנגרו ציבונה זגרב | 63 | 79 | 70 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  ליטאז'לגיריס קובנה | 82 |   |   |  |  |
|   |  איטליהקינדר בולוניה | 78 | 70 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  איטליה קינדר בולוניה | 74 |   |   |  |  |
|   |  ישראל מכבי תל אביב | 57 | 55 |   |   |   |   |  איטליהקינדר בולוניה | 59 | 93 | 70 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  צרפתפו אורטז | 63 | 74 | 64 |   |   |   |  צרפת פו אורטז | 67 | 75 | 54 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  סלובניה יוניון אולימפיה | 72 | 57 | 57 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  איטליהקינדר בולוניה | 62 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  איטליהטימסיסטם בולוניה | 63 | 88 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  איטליה טימסיסטם בולוניה | 57 |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  יוון פנאתינייקוס | 58 | 64 |   |   |   |   |  איטליהטימסיסטם בולוניה | 90 | 76 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  ספרדריאל מדריד | 89 | 85 |   |   |   |   |  ספרד ריאל מדריד | 63 | 65 |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  טורקיה פנרבחצ'ה | 81 | 74 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | יווןאולימפיאקוס |   | 74 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | איטליה טימסיסטם בולוניה |   | 63 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
מהלך התחרות > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 באפריל 1999 | ליטא ז'לגיריס קובנה | 74:82 | איטליה קינדר בולוניה | ההיכל האולימפי, מינכן צופים: 11,500 שיפוט: מיגל בטנקור (ספרד),  יצטוק רמס (סלובניה) |
| 22 באפריל 1999 |  |  |  | ההיכל האולימפי, מינכן צופים: 11,500 שיפוט: מיגל בטנקור (ספרד),  יצטוק רמס (סלובניה) |
ישראל בתחרות

מכבי תל אביב בשלב הראשון של המוקדמות שיחקה בבית א' וסיימה אותו במקום השלישי. בשלב השני של המוקדמות היא שיחקה בבית ו', סיימה אותו במקום השלישי ועברה לשמינית הגמר. בשמינית הגמר היא הפסידה לקינדר בולוניה וסיימה את עונה.
הסופרנוס

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה המשכית
 יוצרים:  דייוויד צ'ייס
 בימוי:  טים וון פטון 
 שחקנים:  ג'יימס גנדולפיני   לוריין בראקו   אידי פאלקו   מייקל אימפריולי   דומיניק קיינסה   סטיבן ואן זאנדט   טוני סיריקו   רוברט אילר   ג'יימי-לין סיגלר
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק, ניו ג'רזי 
 מספר עונות:  6
 מספר פרקים:  86
 הפקה
 מפיק:  Ilene Landress 
 חברת הפקה:  HBO Entertainment 
 הפצה:  הולו, HBO Max 
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 אורך פרק:  60-45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  HBO
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 3 (עונות 1-3)   ערוץ 2 (טלעד; עונות 4–5, רשת)   ערוץ 10 (עונות 1-5)   יס פלוס‏ (עונה 6)   yes Action   yes Oh
 תקופת שידור מקורית:  10 בינואר 1999 – 10 ביוני 2007
 קישורים חיצוניים
 www.hbo.com/the-sopranos
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הסופרנוס (באנגלית: The Sopranos) היא סדרת דרמה המשכית אמריקאית, שנוצרה על ידי דייוויד צ'ייס והופקה עבור רשת הכבלים HBO.
"הסופרנוס" מתארת את חייו של טוני סופרנו (אותו מגלם ג'יימס גנדולפיני), בוס מאפיה איטלקי אמריקאי מניו ג'רזי, את קורות משפחתו המצומצמת וכן את חיי "משפחתו" המורחבת - ארגון הפשע בראשו הוא עומד. הסדרה בוחנת את קשייו בניסיונו המתמיד ליצור איזון בין חייו האישיים והקשר שלו עם אשתו, כרמלה (אידי פאלקו) וילדיו, לבין תפקידו בארגון. קשיים אלו מנותחים ונידונים, בין היתר, במסגרת מפגשיו הקבועים של טוני עם הפסיכיאטרית שלו - ד"ר ג'ניפר מלפי (לוריין בראקו).
בתוך מסגרת עלילתית זו, שמתאפיינת בריבוי רבדים, סמלים ומשמעויות, דנה הסדרה במגוון רחב של נושאים, כגון: מוות, דיכאון, משפחה, חינוך ילדים, דת, אלימות, מעמד חברתי, מיניות, פשע, סטריאוטיפים אתניים (בעיקר של אמריקנים ממוצא איטלקי), גזענות ומאבק בין-דורי.
פרק הפיילוט של הסדרה שודר ברשת HBO ב-10 בינואר 1999. במהלך שש עונות הסדרה שודרו 86 פרקים, עד פרק הסיום ששודר ב-10 ביוני 2007. סצנת הסיום המפורסמת והמדוברת של הסדרה, שהותירה רבות לדמיונו של הצופה, זכתה לפרשנויות רבות.
הסדרה זכתה להצלחה מסחרית גדולה ולשבחי המבקרים, ואחוזי הצפייה שלה היו הגבוהים ביותר בתולדות רשת HBO. ב-2013 דורגה "הסופרנוס" על ידי גילדת התסריטאים האמריקנית (WGA) כסדרה בעלת התסריט הטוב ביותר בכל הזמנים, והגרדיאן הבריטי הגדיר אותה כסדרה הטובה ביותר בכל הזמנים. בנוסף, זכתה הסדרה בפרסים רבים, בהם 21 פרסי אמי ו-5 פרסי גלובוס הזהב. במקביל זכתה הסדרה לכמות נכבדה של ניתוחים, מאמרים, ביקורות ופרודיות.
סקירה ועלילת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 13 | 10 בינואר 1999 | 4 באפריל 1999 |
|  | 2 | 13 | 13 | 16 בינואר 2000 | 9 באפריל 2000 |
|  | 3 | 13 | 13 | 4 במרץ 2001 | 20 במאי 2001 |
|  | 4 | 13 | 13 | 15 בספטמבר 2002 | 8 בדצמבר 2002 |
|  | 5 | 13 | 13 | 7 במרץ 2004 | 6 ביוני 2004 |
|  | 6 | 21 | 12 | 12 במרץ 2006 | 4 ביוני 2006 |
|  | 6 | 21 | 9 | 8 באפריל 2007 | 10 ביוני 2007 |
סקירה ועלילת הסדרה > עונה ראשונה

לאחר התמוטטות שחווה טוני בשל התקף חרדה שעבר, הוא מתחיל בסדרת פגישות טיפוליות אצל הפסיכיאטרית ג'ניפר מלפי, שתימשך לאורך הסדרה כולה. במהלך הטיפול, נזכר טוני בפרטים רבים מימי ילדותו, הן מחוויותיו כילד שאביו הוא גנגסטר, והן מזיכרונות על אימו, ליביה, ויחסיה איתו ועם שאר בני המשפחה. אימו מצטיירת בעיניו כאישה נקמנית הנוטה לפסיכופתיה. יחסיו המורכבים של טוני עם אשתו כרמלה נחשפים גם הם, על רקע תחושותיה האמביוולנטיות ביחס ל"עבודתו" של טוני. בנוסף, נפרשת מערכת היחסים של טוני עם ילדיו - בתו מדו ובנו איי.ג'יי (אנטוני ג'וניור), אשר מגלים סקרנות רבה ומפתחים תובנות שונות בנוגע לעיסוקיו של אביהם.
בעקבות מותו של ראש הארגון, ג'קי אפריל מסרטן, הופך דודו של טוני ("ג'וניור" סופרנו), להלכה, לבוס החדש. חרף מינויו, חש ג'וניור מרמור בשל תחושותיו (המוצדקות בעיקרן) כי טוני מנהל בפועל את פעילות המשפחה, בעוד שהוא אינו מודע כלל לכל מעשיו. טוני עשה זאת בעצת המטפלת שלו, ד"ר ג'ניפר מלפי, שיעצה לו לשים את האגו שלו בצד ולא להיות הבוס הרשמי. עקב כך נוצרת מתיחות רבה בין טוני לבין דודו, שבשיאה נעשה ניסיון התנקשות בטוני, לפי הוראתו של ג'וניור ובהסכמה שבשתיקה של ליביה, אימו, שסלידתה מטוני גוברת בשל רצונו להעבירה לבית אבות. בסוף העונה נעצר ג'וניור, כאשר עצתה של ד"ר מלפי בעצם הצילה את טוני מלהיעצר במקום הדוד.
סקירה ועלילת הסדרה > עונה שנייה

בתחילת העונה, משתחרר מהכלא ריצ'י, אחיו של ג'קי אפריל, ראש הארגון שמת מסרטן. ריצ'י מנסה לחזור לעמדת השפעה בארגון, למורת רוחו של טוני שסולד מאופיו ומהתנהגותו הבלתי נשלטת. במקביל מתחיל ריצ'י לנהל מערכת יחסים רומנטית עם אחותו של טוני (ג'ניס) שחזרה לניו ג'רזי אחרי שהות ארוכה בסיאטל. חברו הקרוב של טוני ואיש הארגון, "ביג פוסי" בונפנסיירו, חוזר גם הוא לניו ג'רזי, לאחר היעדרות מסתורית ובלתי מוסברת. במהלך העונה, מתארס כריסטופר עם חברתו אדריאנה, אחרי שניצל מניסיון חיסול על ידי שון ג'יסמונטה ומתיו בבלנקה (חיילים זוטרים ומתוסכלים במשפחת הפשע) שמנסים בדרך זו להתבלט ולעשות שם לעצמם. במהלך הניסיון הכושל הורג כריסטופר את שון אך מתיו מצליח להימלט. טוני ו"ביג פוסי" מאתרים את מתיו ומחסלים אותו, ואולם עד לאירוע מזהה את טוני ומדווח על כך ל-FBI.
לאחר שנעצר בסוף העונה הקודמת, ומעמדו נחלש משמעותית עקב ניסיון החיסול של טוני, שוהה ג'וניור במעצר בית, כשהוא ממתין לתחילת משפטו. ריצ'י אפריל, שמאוכזב מיחסו המתנשא של טוני כלפיו, מנסה לשכנע את ג'וניור לחסל את טוני, שמעמיד פנים תחילה כי הוא מתעניין ברעיון אך בהמשך מודיע על כך לטוני. טוני שוקל את צעדיו באשר לדרך התגובה המתאימה. האיום מצד ריצ'י נעלם עם רציחתו על ידי ג'ניס, אחרי שזה סטר לה. ג'ניס חוזרת בעקבות האירוע לסיאטל. בסוף העונה, טוני מבין כי "ביג פוסי" חצה את הקווים והפך למודיע של ה-FBI, לאחר שנתפס על סחר בהרואין. ביחד עם סילביו ופולי, הם מעלים אותו על סירה, הורגים אותו ביריות אקדח ומשליכים אותו למים.
סקירה ועלילת הסדרה > עונה שלישית

ברקע "היעלמותו" של ריצ'י אפריל, חוזר לעיר ראלף סיפורטו, לאחר שהות ממושכת במיאמי. סיפורטו מתחיל לנהל מערכת יחסים עם אלמנתו של ג'קי אפריל רוזלי. לאור השמועה (השקרית) לפיה ריצ'י בגד במשפחה והצטרף לתוכנית להגנת עדים, לוקח סיפורטו פיקוד על צוותו של ריצ'י והופך לאחד מאנשי הארגון המרווחים והמצליחים ביותר. עם זאת, בשל מערכת יחסים עכורה עם טוני לאור אופיו המרדני של סיפורטו, ממנה טוני את ג'יג'י ססטונה (ג'ון פיורה) (אנ') לתפקיד מחליפו של ריצ'י, למורת רוחו של סיפורטו. בהמשך, מתה אמו של טוני ליביה משבץ.
בין בנו של ג'קי אפריל, ג'קי ג'וניור (ג'ייסון קרבונה) (אנ') ומדו, בתו של טוני, מתפתחת מערכת יחסים רומנטית אשר נהפכת עם הזמן לזוגיות בעייתית, המערבת סמים, אלכוהול ובגידות חוזרות ונשנות מצד ג'קי ג'וניור. בתחילת הקשר, טוני פורס את חסותו על ג'קי הצעיר, אך בהמשך העונה, סבלנותו של טוני פוקעת לאור התנהלותו הבעייתית. בהשראת סיפור שמספר סיפורטו לג'קי ג'וניור אודות הדרך שבה נהפכו טוני, סילביו דנטה וג'קי אפריל לחברים רשמיים בארגון, מחליט ג'קי ג'וניור יחד עם שניים מחבריו לחקות את המעשה, על ידי ביצוע מעשה שוד בזמן משחק קלפים אותו מנהל חבר הארגון יוג'ין פונטקורבו וזאת על מנת לזכות בכבוד מטעם אנשי הארגון ובכך להפוך לחברים רשמיים בו. ניסיון השוד נכשל, וג'קי ג'וניור מצליח להימלט מהמקום (לאחר ששני חבריו מתו במהלך השוד). טוני מאפשר לסיפורטו להחליט בנוגע לעונשו של ג'קי ג'וניור. על אף העובדה כי סיפורטו משמש בפועל כאביו החורג, הוא מחליט כי יש להרוג את ג'קי ג'וניור.
בעקבות התקף זעם, הורג סיפורטו במכות אגרוף את חברתו ההרה טרייסי (אריאל קיילי) מחוץ למועדון ה"באדה בינג". בתגובה, מכה טוני נמרצות את סיפורטו, על אף העובדה כי הדבר מנוגד לחוקי המאפיה, לפיהם אין להכות חבר ארגון בנוכחות שאר החברים. היחסים בין השניים מתדרדרים, אך לאחר מותו הפתאומי של מפקד צוותו של סיפורטו ג'יג'י כתוצאה ממפרצת, נאלץ טוני למנות את סיפורטו לקאפו (אנ') החדש.
במהלך המתנה לפגישתו עם דוקטור מלפי, פוגש טוני את גלוריה טרילו (אנאבלה סקיורה) (אנ'), אשת מכירות של מרצדס ומתחיל לנהל עימה רומן סוער. דוקטור מלפי, נאנסת באכזריות במהלך העונה בחדר המדרגות בבנין בו היא עובדת, ג'וניור מאובחן בסרטן, אך מצבו משתפר לאחר טיפולי כימותרפיה. כמו כן, בנו של טוני איי.ג'י, ממשיך להסתבך בבית הספר, הן בשל ציוניו הנמוכים והן בשל מעשי קונדס וונדליזם בהם הוא מעורב. מנגד, פעילותו במסגרת נבחרת הפוטבול מגינה עליו מפני סילוק מבית הספר.
סקירה ועלילת הסדרה > עונה רביעית

כריסטופר הורג את הבלש שהרג את אביו, לאחר שטוני מאתר את כתובת מגוריו. המתיחות בין המשפחות גוברת, לאחר שג'וני סאק מגלה כי ראלף סיפורטו צחק על משקלה העודף של אשתו ג'יני (דניס בורינו-קווין) (אנ'). ג'וני מבקש רשות מראש המשפחה קרמיין לחסל את סיפורטו, אך זה מסרב. על אף זאת, מורה ג'וני להוציא את החיסול לדרך. לאחר שקרמיין מגלה זאת, הוא מורה לטוני לתכנן את חיסולו של ג'וני כעונש על סירוב הפקודה. לבסוף, מבטל ג'וני את תוכניתו והעניינים חוזרים לשגרה.
טוני וסיפורטו משקיעים יחדיו בסוס מרוץ בשם "Pie-O-My", אשר זוכה במרוצים רבים ומכניס לכיסם כסף רב מהימורים. עם זאת, לאחר שבנו של סיפורטו ג'סטין (דיין קרלי) נפצע קשה במהלך משחק עם אחיו בחצר ביתם, מתחיל טוני לחשוד כי סיפורטו יזם שרפה באורווה שהרגה את סוס המירוץ שלהם על מנת שיוכל להשתמש בכספי הביטוח לכיסוי הטיפול הרפואי בבנו. טוני מתעמת עם סיפורטו בנוגע לכך, אך הוא מכחיש כל מעורבות בשרפה. בין השניים מתפתח עימות אלים שבסופו חונק טוני את סיפורטו למוות.
לאחר דיון בבית המשפט בעניינו, מועד ג'וניור במדרגות ונחבל בראשו. בעצתו של טוני, מנצל ג'וניור את המצב ומעמיד פנים כי נגרם לו נזק מוחי בעקבות הנפילה ולכן אינו יכול להמשיך במשפט. בהמשך, יוג'ין פונטקורבו מאתר את אחד מהעדים במשפט ומאיים עליו כי לא יצביע להרשעתו של ג'וניור. העד המאוים פועל בדרך זאת ומביא לזיכויו של ג'וניור.
לאחר מות אשתו של בובי באקיליירי קארן בתאונת דרכים (כריסטין פדי), מתפתחת מערכת יחסים רומנטית בינו לבין ג'ניס. לאור התמכרותו של כריסטופר להרואין וחוסר תפקודו, מארגנת משפחתו וחבריו התערבות, שלאחריה נכנס כריסטופר למוסד גמילה. אשתו של כריסטופר אדריאנה מתחברת עם סוכנת FBI סמויה (לולה גלאודיני) אשר גויסה על מנת לדלות מידע על טוני וחברי הארגון דרכה. לאחר זמן מה, חושפת הסוכנת את זהותה ומכריחה את אדריאנה לשתף פעולה, שכן אם לא תואשם במספר עבירות פליליות ותרצה זמן ממושך בכלא.
יחסיהם של טוני וכרמלה עולים על שרטון, הן בשל חששותיה לגבי עתידה הכלכלי והן בשל בגידותיו החוזרות ונשנות של טוני. בעקבות כך, מתפתחת מערכת יחסים חמה (אך אפלטונית) בינה לבין שומר ראשו של טוני פיוריו. על אף משיכתו לכרמלה, פיוריו אינו מסוגל לבגוד באמונו של טוני ומחליט לחזור לאיטליה. בהמשך, טוני מסולק מהבית על ידי כרמלה, לאחר שפילגשו של טוני מתקשרת לביתו ומשוחחת עם כרמלה. בסוף העונה, מציע ג'וני סאק לטוני לפעול לחיסולו של קרמיין, אך טוני מסרב לכך.
סקירה ועלילת הסדרה > עונה שישית

בתחילת העונה, ולאחר שמצבו הבריאותי והנפשי מתדרדר, יורה ג'וניור המבולבל בטוני, אשר מובהל לבית החולים ונכנס לתרדמת. לאחר צאתו מבית החולים, משפחת סופרנו משתתפת בחתונתה של בתו של ג'וני סאק, במהלכה מתמוטט טוני. ג'וני מקבל אישור מה-FBI לשהות בחתונת ביתו למשך שש שעות בלבד. בטרם בתו עוזבת את האולם בשלהי החתונה, תם זמן שהייתו של ג'וני באירוע והוא מובל באזיקים מהמקום על ידי סוכני ה-FBI, כשהוא ממרר בבכי מול כל האורחים ובכך מאבד מהכבוד שרכשו לו טוני וחברי הארגון שלו.
נטייתו המינית של ויטו מתגלה לאחר שנצפה במועדון גייז בניו יורק. לאחר שהשמועות מתפשטות ומגיעות לאוזניה של מדו, היא מחליטה לספר לטוני וכרמלה על האקט המיני של ויטו באתר הבנייה בהתאם לעדותו של פין, אשר נדרש לאמת את הסיפור מול טוני וצוותו. ויטו בורח לעיירה בניו המפשיר, שם הוא חי תחת זהות בדויה כסופר. במהלך שהותו, מתפתח רומן בינו לבין טבח בדיינר המקומי. בהמשך, חוזר ויטו לניו ג'רזי ויוצר קשר עם טוני, תוך שהוא מכחיש את נטייתו המינית ומעוניין לחזור ולהשתלב בעסקי הארגון באטלניק סיטי. טוני מסכים לכך אך ויטו מחוסל בסופו של דבר על ידי פיל ליאוטרדו, אשר הפך לראש המשפחה הניו יורקית לאחר מעצרו של ג'וני סאק. כתגובה, ולאחר שאחד מחברי הארגון הניו יורקי נפגש עם חברי צוותו של טוני בניו ג'רזי ומלגלג על ויטו ועל נטייתו המיני הוא מחוסל, ובכך נפתח מעגל דמים חדש בין המשפחות.
בעלילה משנית, כריסטופר וכרמיין הבן טסים ללוס אנג'לס בניסיון להחתים את השחקן בן קינגסלי (בדמות עצמו) לסרט בהפקתם בשם "Cleaver", אך הוא מסרב. בזמן שהייתו בעיר חוזר כריסטופר לצרוך סמים. במהלך נסיעתם המשותפת, מעורבים כריסטופר וטוני בתאונת דרכים קשה. טוני, שמגלה כי כריסטופר, שנפצע קשה, נהג תחת השפעת סמים ולאור ההידרדרות בהתנהגותו לאורך העונה, חונק אותו למוות. גם מצבו הנפשי של איי.ג'י מתדרדר במהלך העונה, לאחר שארוסתו עוזבת אותו והוא שוקע בדיכאון שבשיאו ניסיון התאבדות בטביעה בבריכה שבביתם. ד"ר מלפי משתכנעת כי על אף הטיפול הממושך בו, טוני לא הראה כל התקדמות ואף חוששת כי הוא נמצא בטיפול ממניעים פסיכופתים ולכן מחליטה להפסיק את הטיפול בו.
לאחר מותו של ג'וני סאק מסרטן, משתלט פיל לאוטרדו על תפקיד ראש המשפחה באופן רשמי, תוך שהוא מחסל מתנגדים פוטנציאלים לתפקיד. לאחר שטוני תוקף חבר מארגונו של פיל לאחר שזה הטריד את בתו מדו במהלך דייט ובעקבות סכסוך עסקי בין המשפחות, מחליט פיל לצאת למסע נקם כנגד בכירים בארגונו של טוני. הוא מורה על חיסולו של בובי באקיליירי שנורה למוות, סילביו נורה ונכנס לתרדמת. טוני, שבורח מהעיר לזמן מה מגלה בהמשך כי צווי מעצר הוצאו כנגד רבים בארגונו ובארגון הניו יורקי. טוני מצליח לאתר את מיקומו של פיל ומורה על התנקשותו.
סקירה ועלילת הסדרה > עונה שישית > סצנת הסיום של הסדרה

טוני, כרמלה ואיי.ג'י נפגשים בדיינר מקומי, כשברקע מתנגן השיר "Don't Stop Believin" של להקת "Journey" והמצלמה נעה ברחבי המסעדה. במקביל, מדו, שהתקשתה בהתחלה במציאת מקום חנייה, נראית מתקרבת לפתח המסעדה. המצלמה מתמקדת באדם שנראה קודם יושב בבר המסעדה, לבוש בג'קט עם הכיתוב: Members Only (שמו של הפרק הראשון של העונה השישית), מביט בטוני, ונכנס לחדר השירותים. מדו מתקרבת לדלת הכניסה וטוני מביט לעבר הדלת לאחר שרעש פעמון הכניסה נשמע. מייד לאחר מכן, מוחשך המסך וכעבור מספר שניות עולות כתוביות הסיום.
החלטתו של יוצר התוכנית צ'ייס לסיים את הפרק והסדרה בהחשכת המסך וביצירת חוסר ודאות לגבי גורלו של טוני עוררה הדים והעלתה ספקולציות וסימני שאלה רבים כמו גם גילויי אכזבה מצד מעריצי הסדרה, אשר שאלת גורלו של טוני המשיכה להעסיק רבים מהם זמן רב לאחר ירידתה מהמסך. כשנשאל לגבי סצנת הסיום, סיפר צ'ייס כי:
השאלה אם טוני סופרנו חי או מת אינה חשובה. אין טעם להמשיך ולחפש אחר תשובה לשאלה הזו. סצינת הסיום של 'הסופרנוס' מעלה שאלה רוחנית וככזו אין לה תשובה נכונה או לא נכונה.
בראיונות מאוחרים יותר ציין דייוויד צ'ייס כי תכנן להרוג את טוני והתחרט, לכן הסוף נשאר פתוח.
הפקה > הרעיון ליצירת הסדרה

במקור תוכנן כי סיפור העלילה של הסופרנוס יוצג במסגרת סרט קולנוע, אשר יעסוק "באיש מאפיה והטיפול הפסיכולוגי אותו הוא עובר בשל בעיות עם אמו". לאחר התייעצות עם מנהלו לויד בראון, החליט יוצר הסדרה, דייוויד צ'ייס, להתאים את סיפור המסגרת לסדרת טלוויזיה. בשנת 1995, חתם צ'ייס על חוזה לפיתוח הסדרה עם חברת ההפקות "Brillstein-Grey" (אנ') והחל בכתיבת פרק פיילוט לסדרה. צ'ייס אמר מאוחר ביותר, בראיון לפיטר בוגדנוביץ', שהאבסורד עליו נשענת עלילת הסדרה הוא שהחברה האמריקנית נעשתה כה אנוכית ומושחתת, עד שפושע אלים זקוק לטיפול נפשי כדי להתגבר על חווית החיים בה.
בתסריט הסדרה, שילב צ'ייס פרטים מחייו האישיים ושאב השראה מחוויות הילדות שלו בניו ג'רזי. צ'ייס ציין כי ניסה "להתייחס לדינמיקה של משפחתו ולהתאימה למאפיינים של משפחה מאפיונרית". לפי צ'ייס, מערכת היחסים המורכבת והבעייתית בין גיבור הסדרה, טוני סופרנו לאמו, ליוויה, מבוססת, באופן חלקי, על הקשר שלו עם אמו נורמה, אשר אותה תיאר צ'ייס כאישה לחוצה, שהשתלטה על כל סיטואציה בה הייתה מעורבת, בה הדגישה את המסכנות שלה ונטייתה לפרצי היסטריה. עוד ציין, כי טיפול פסיכיאטרי שעבר במהלך הכתיבה, סייע לו בעיצוב דמותה של ד"ר ג'ניפר מלפי והדינמיקה הטיפולית שבינה לבין טוני לאורך הסדרה.
בהקשר לטיפול הפסיכיאטרי בו נוטל חלק טוני, הסדרה עוסקת רבות בסוגיות בריאותיות שונות, החל מדיכאון ומחלות שונות, בהן סרטן, התלות בתרופות והעיסוק האינטנסיבי במוות. כבר בפרק הפתיחה של הסדרה ניתן לראות את ביקורו של טוני אצל דוקטור מלפי לאחר שחווה התמוטטות עצבים. צייס ציין כי אמו הייתה היפוכונדרית במידת מה והתעסקה רבות במחלת הסרטן ובחשש ממנה.
צ'ייס ציין פעמים רבות כי כבר מגיל צעיר היה מוקסם מסיפורים אודות המאפיה, לאחר שגדל על סרטי פשע קלאסיים כמו "אויב העם" (1931) וסדרת הפשע "הבלתי משוחדים" (1959-1963). סיפור המסגרת של הסדרה מושפע בצורה מסוימת מקורות משפחות הפשע בויארדו (Boiardo) ודה-קבלקנטה (DeCavalcante), אשר היו ממשפחות הפשע החזקות בניו ג'רזי, בתקופת ילדותו של צ'ייס.
הפקה > צוות הסדרה

יוצר ומפיק הסופרנוס דייוויד צ'ייס, שימש גם כתסריטאי הראשי לאורך כל שש עונות הסדרה. מעורבותו בהליך ההפקה הכולל הייתה רבה. צ'ייס היה ידוע בדרישותיו המחמירות ובירידה הדקדקנית לפרטים הקטנים. בנוסף לכתיבת 2–7 פרקים בעונה, צ'ייס פיקח על הליך עריכת הפרקים כולו וייעץ לבמאי הסדרה באופן שוטף. בראד גריי שימש כמפיק האחראי של הסדרה, אך בניגוד לצ'ייס, אשר חלק עמו את התפקיד, לא הייתה לו כל מעורבות באספקטים היצירתיים של הסדרה. רבים בצוות ההפקה של הסדרה נבחרו לתפקיד באופן אישי על ידי צ'ייס בעצמו, רבים הם קולגות למקצוע של צייס. אחרים נבחרו לאחר הליך ראיונות עם מפיקי הסדרה.
רבים מתסריטאי הסופרנוס, היו בעלי ניסיון קודם בכתיבה לסדרות טלוויזיה בטרם הצטרפו לצוות הסדרה. לדוגמה רובין גרין ובעלה מיטשל בורגס, אשר עבדו בצוות ככותבים ומפיקים החל מהעונה הראשונה ועד החמישית, שיתפו פעולה עם צייס קודם לכן בסדרה "חשיפה לצפון". טרנס וינטר, אשר הצטרף לצוות הכותבים החל מהעונה השנייה ושימש כמפיק בפועל של הסדרה החל מהעונה החמישית, עסק במשך כשנתיים כעורך דין, בטרם החליט לשנות מקצוע ולהשתלב כתסריטאי בתעשיית הטלוויזיה. לאחר סיום הסדרה, יצר וינטר את סדרת הפשע "אימפריית הפשע", אשר שודרה בין השנים 2010–2014 והיה מעורב בפרויקטים שונים בטלוויזיה ובקולנוע, דוגמת "הזאב מוול סטריט".
תסריטאי נוסף של הסדרה, מתיו ויינר, אשר שימש כאחד ממפיקי הסדרה בעונה הרביעית והחמישית, כתב בשנת 2000 טיוטת תסריט לפרק הפיילוט של הסדרה מד מן. התסריט הועבר לצ'ייס שהתרשם מאוד מיכולות הכתיבה של ויינר והציע לו להצטרף לצוות התוכנית. על עבודתו בתוכנית זכה ויינר לשני פרסי אמי (בשנים 2004 ו-2007). חוץ מתסריטאי הסדרה, חלק מצוות השחקנים היה מעורב בהליך הכתיבה. מייקל אימפריולי, אשר גילם את דמותו של כריסטופר מולטיסנטי, היה מעורב בכתיבת חמישה פרקים בין העונה השנייה לחמישית, בעוד טוני קלם, אשר גילמה את דמותה של אנג'י בונפנסיירו כתבה את אחד מן הפרקים בעונה החמישית.
ככלל, 22 תסריטאים שונים לקחו חלק בתהליך הכתיבה של הסדרה, כאשר מתוכם שמונה קיבלו קרדיט על כתיבת פרק שלם בעצמם. מספר הרב ביותר של הפרקים נכתב על ידי צייס בעצמו (30 פרקים), כשאחריו נמצאים טרנס וינטר (25 פרקים), רובין גרין ומיטשל בורגס (22 פרקים), מתיו ויינר (12 פרקים) ופרנק רנזולי (9 פרקים).
בדומה לתסריטאי הסדרה, אף הבמאים השונים שנבחרו לצוות הסופרנוס, דוגמת טים ואן פאטן (20 פרקים), ג'ון פטרסון (13 פרקים), הגיעו לאחר ניסיון קודם בתחום. בנוסף, נטלו חלק בבימוי הפרקים מספר משחקני הסדרה, דוגמת סטיב בושמי (שהופיע במספר פרקים) ופיטר בוגדנוביץ', אשר גילם את דמותו של אליוט קופפרברג, הפסיכיאטר של ג'ניפר מלפי. צ'ייס ביים בעצמו שני פרקים - את פרק הפיילוט ואת פרק סיום הסדרה.
את מלאכת הצילום של הסדרה חלקו בעיקר שניים - הבמאי והצלם הרוסי אליק סחרוב (אשר צילם 38 מפרקי הסדרה), וצלם הקולנוע והבמאי פיל אברהם. הסדרה זכתה לתשבחות, בין היתר בזכות סגנון הצילום, אשר מאפיין בדרך כלל סרטי קולנוע. השימוש בסגנון זה התאפשר בזכות שיתוף הפעולה של צ'ייס עם הצלמים, אשר לשניהם (בעיקר לאברהם) ניסיון רב בצילום סרטים.
הפקה > מוזיקה

הסדרה זכתה לביקורות משבחות על שימוש אפקטיבי במגוון מוזיקלי רחב, ועל כך שהפכה שירים נידחים ומוכרים פחות ללהיטים. צ'ייס, בשילוב עם המפיק מרטין ברוסטל והעורכת המוזיקלית קתרין דאייק, היה מעורב בבחירת כל אחד מן השירים בסדרה. לפני עליית הסדרה לאוויר, רצה צ'ייס שכל פרק יתחיל עם שיר אחר. בקשה זו נדחתה על ידי HBO, שכתגובה אמרה שזה יכול לבלבל את הצופים, אך אישרה לו לסיים כל תוכנית עם שיר שונה. בחלק מבחירת השירים היה מעורב גם סטיבן ואן זנדט. לרוב, בחירת השירים לתוכנית נעשה רק לאחר סיום ההפקה והעריכה, אך היו מקרים בהם סצנות שונות בוימו על מנת שיתאימו לסגנון המוזיקלי ולשיר שנבחר מבעוד מועד.
שיר הפתיחה של הסדרה, "Woke Up This Morning" (אנ'), נכתב ובוצע על ידי להקת הרוק הבריטית "Alabama 3". השיר נכתב בהשראת מקרה רצח אמיתי שהתרחש בארצות הברית בשנת 1996, בו אישה דקרה למוות את בעלה שהתעלל בה לאורך 20 שנה. בניגוד לשיר הפתיחה, שהיה קבוע לאורך כל עונות הסדרה, שיר הסיום של הפרקים היה מגוון, והשתנה בכל פרק. שירים רבים חזרו מספר פעמים לאורך פרק מסוים, דוגמת השיר "Living on a Thin Line" של להקת הקינקס, בפרק "אוניברסיטה" (University) בעונה השלישית והשיר "Glad Tidings" של ואן מוריסון, שחזר מספר פעמים בפרק הסיום של העונה החמישית "All Due Respect". חלק מן השירים, חזרו מספר פעמים לאורך העונות, דוגמת שירו של אנדראה בוצ'לי "Con te partirò". על אף העובדה, כי במהלך הסדרה נעשה שימוש מגוון בשירים קיימים, כמעט ולא נעשה כל שימוש במוזיקת ליווי מקורית, בהשוואה לנעשה בסדרות טלוויזיה אחרות.
בסך הכל הופקו 2 אלבומי פסקול, אשר כללו שירים שהופיעו במהלך הסדרה. הראשון, "The Sopranos: Music from the HBO Original Series", יצא בשנת 1999, אשר כלל שירים מ-2 העונות הראשונות, בעוד השני, "The Sopranos - Peppers and Eggs: Music From The HBO Series", אשר יצא בשנת 2001 כלל שירים משלוש העונות הראשונות (אלבום כפול).