stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיים אהרן קפלן
יומן גטו ורשה

קפלן התחיל לכתוב יומן בשנת 1935. עד פרוץ מלחמת העולם משמש היומן את התחום האישי. הוא מספר על חוויותיו האישיות, על מאבקיו בבית הספר ועל תופעות שוטפות בחיי בציבור היהודי בפולין. עם פרוץ המלחמה נטש קפלן את המימד האישי והחל להוכיח ולהזהיר על העומד להתחולל מזווית ראייה כללית.
כבר ביום הראשון של המלחמה (1 בספטמבר 1939) הוא כותב:
הסכנה לנו היהודים גדולה שבעתיים. כל מקום שידרך כף רגלו של היטלר אין תקומה לגזע היהודי. היטלר ימ"ש איים באחד מנאומיו שאם תפרוץ המלחמה באירופא הגזע היהודי יכחד מאירופא
הגרוש הגדול לטרבלינקה החל בתשעה באב, 22 ביולי 1942 וקפלן מתחיל את הכתיבה באותו יום בפסוק מקינות תשעה באב:
בלילה זה יבכיון בני...עדה שלמה בת ארבע מאות אלף איש נדונה לגלות... כיוונו לפרסם את הגזירה בערב תשעה באב. ביום המוכן לפורענות, ביום שנגזר שיהיה בכייה לדורות. סיבת הגזירה היא השמדה גמורה לעם ישראל וזו היא ההתחלה לקהילתנו המסכנה
אין לו ספק שהמגורשים נדונו למיתה.
היום האחרון ביומן הוא ה-4 באוגוסט 1942. הגירוש בעיצומו ומתקרב למקום הימצאו. קפלן מסתכל מהחלון על המגרשים המתקרבים. הוא מסיים את כתיבת היומן במשפט
אם יבוא קצי - יומני מה יהא עליו!
הוא הצליח ברגע האחרון להעביר את מחברות היומן לידידו ותלמידו לשעבר מיטק רובינשטיין שהיה נכנס ויוצא לגטו במנהרות ובמעברי סתר והוא העביר את המחברות להטמנה אצל ידיד פולני. רובינשטיין נשאר בגטו ונהרג במרד גטו ורשה.
חשיבותו של היומן היא בכך שהוא מהיחידים שנכתב בעברית והוא מבוסס על מראה עיניים ומשמע אוזניים שחווה המחבר ורשם מיד ללא כל עיבוד ספרותי.
יומנו של קפלן ראה אור בתרגום לפולנית בשנת 2019.  תבנית:Kaplan, Chaim Aron, Dziennik 1939, Megila Zycia. Translation and edition: Blanka Gorecka. Warszawa, 2019
לקריאה נוספת

ח.א. קפלן - מגילת יסורין - יומן גטו ורשה; הוצאת עם עובד ויד ושם, 1966
ח. א. קפלן, פזורי: מחקרים, רשימות ופיליטונים (כל כתבי המחבר בתקופת השנים 1936-1900), ורשה 1937. ספר סרוק באתר הספרייה הלאומית.
הערות שוליים

↑  הכוונה לנאומו של היטלר ב-30 בינואר 1939
↑  הספר זמין במאגר פרויקט בן-יהודה, ברשות יד ושם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263404005171  PLWABN: 9810638378905606  BnF: cb15825643s (data)  GND: 119442531  ISNI: 0000 0001 0997 9321  LCCN: n50045940  NDL: 00469256  NKC: js2008400519  NLA: 35259388  NTA: 170119254  RERO: 02-A003441575  SUDOC: 082288003  Trove: 886148  VIAF: 91926535   WorldCat (עם VIAF): 91926535
חיים אגמון

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1948 
 פטירה:  20 באפריל 2014 (בגיל 66 בערך) 
 מקום קבורה:  רחובות 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 
חיים אגמון (1948 – 20 באפריל 2014) היה מנצח מקהלות, מעבד מוזיקלי ומלחין ישראלי בזמר העברי.
ביוגרפיה

אגמון נולד באיזמיר שבטורקיה, והיה בן בכור להוריו, שלמה ומטילדה (מזל) פסח. משפחתו עלתה לישראל כשהיה בגיל חודשיים והתגוררה תחילה במעברת עולים בפרדס חנה עד שהתיישבה בבית שאן. הוא למד בבית הספר הדתי "שאול המלך" ובתיכון למד במגמה מקצועית. את שירותו הצבאי עשה בלהקת הנח"ל כאקורדיוניסט.
קריירה

לאחר השירות הצבאי ליווה את רפי גינת באקורדיון, לאחר שפרש מלהקת "הברושים".
בשנים 1971–1974 עבד כמנהל המוזיקלי של להקת הגבעטרון, ובשיתוף עם המשורר יצחק קינן הלחין את השירים "ים השיבולים" ו"עמק שלי", את "שיר על רעי" ו"בנתיבי אבי" למילים של דני בירן ושירים נוספים.
בשנים שלאחר מכן ניצח על מקהלות זמר נוספות והיה מעבד ומנהל מוזיקלי. אגמון היה מנצחה ומנהלה המוזיקלי של "חבורת הזמר גבעתיים" בשנים 1986–1988.
אגמון הקים סטודיו לעריכת מוזיקה, בו ערך עיבודים לשירים רבים בהלחנתה של הזמרת שושיה בארי-דותן, שירים מאת אוריאל זוהר והמשוררת אביבה גולן. מתוך שירים אלה, "מגדלור בלבבי" ו"חסד" נרקדים כריקודי עם בישראל ובעולם.
הנצחה

במאי 2024 התקיים ערב לזכרו במושב בניה במלאת 10 שנים למותו, בחסות משרד החינוך והתרבות  ועמותת מיל"ה.
חיים אישיים

אגמון התגורר בתחילה בבית שאן, בהמשך בראשון לציון ולבסוף ברחובות. היה נשוי לפרח ואב לשלושה. הלך לעולמו בגיל 66, משחמת הכבד, ונטמן בבית הקברות ברחובות.
הערות שוליים

↑  נחמה גנוסר, בבית שאן יש נוער נפלא, על המשמר, 6 במאי 1974
↑  דידי יזרעאלי, בולדוזר, חדשות, 20 בנובמבר 1986
↑  שוש אביגל, הגבעטוון צריך לפרוש, חדשות, 18 באוגוסט 1989
↑  ניצן פינקו, מת יצחק קינן, ראש מועצת בית שאן לשעבר שכתב את "ים השיבולים" ו"עמק שלי", באתר הארץ, 15 באוקטובר 2021
↑  ראו למשל השיר בעיבודו של חיים אגמון, באתר יוטיוב
↑  ערב לזכרו של המלחין והמנצח חיים אגמון ז"ל | רביעי, 29.05.2024 | 20:00 | מושב בניה, באתר lp7.senzey.com
↑  בן שלו, המוזיקאי חיים אגמון הלך לעולמו בגיל 66, באתר הארץ, 21 באפריל 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007501078605171  MusicBrainz: a02a28de-f54c-492c-b17e-4343c262db84  VIAF: 308279033   WorldCat (עם VIAF): 308279033
חיים אהרן טורצ'ין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1917 אינדורה, בלארוס 
 פטירה:  5 ביוני 1971 (בגיל 54 בערך) ירושלים, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת שער התורה 
 תקופת הפעילות:  ? – 5 ביוני 1971 
 
הרב חיים אהרן טורצ'ין (ה'תרע"ז, 1917 - י"ב בסיוון ה'תשל"א, 5 ביוני 1971) היה ראש ישיבה ממוצא ליטאי, מגדולי תלמידיו ומקורביו של הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק "הרב מבריסק", וראש "הישיבה למצוינים" בירושלים.
ביוגרפיה

נולד באמדור, ליטא, לרב יצחק יונה טורצ'ין ולפייגל בת חיה מינדל וחיים אהרן ויטקינד, ונקרא על שם סבו זה. למד בישיבת שער התורה בגרודנה אצל הרב שמעון שקופ. אמו ניהלה את עסקיו של אביה והייתה אחראית לפרנסת המשפחה, בשנות ה-30 של המאה ה-20 עלתה המשפחה לארץ ישראל יחד עם חיה מינדל, סבתו של חיים אהרן. בשנת 1944 נפטרה הסבתא, אביו שנשא הספד בהלווייתה התמוטט ונפטר במהלך ההספד ושניהם נקברו יחד בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. אמו האלמנה שלחה אותו ללמוד אצל אחיה הרב הלל ויטקינד בישיבתו, ישיבת "בית יוסף - נובהרדוק" בתל אביב. בהמשך למד בישיבת חברון כנסת ישראל.
נישא לשרה לאה בתו של הרב ישראל שלום לוריא (רוטמן), ר"מ ומשגיח בישיבת תורת חיים ומו"צ בעדה החרדית. בין גיסיו: הרב אברהם יעקב זלזניק, ראש ישיבת עץ חיים; הרב אברהם יעקב ויינר (מחבר ספרי "שארית יעקב"), הרב יוסף ליס והרב חיים שאול גריינימן. לאחר נישואיו התגורר בשכונת מקור ברוך בירושלים שבה התרכזו תלמידי חכמים רבים באותה תקופה, המשיך ללמוד בכולל האברכים של ישיבת חברון, והיה למקורבו ותלמידו של "הרב מבריסק", הרב יצחק זאב סולובייצ'יק. כתביו של הרב טורצ'ין שימשו להפצת תורתו של הרב מבריסק, בהם חידושים רבים בענייני חנוכה ופורים שמסר בשמו ב"קונטרס בענייני חנוכה ומגילה" שהדפיס בסטנסיל בשנת ה'תש"ל וזכה לתפוצה גדולה בעולם הישיבות.
בעידודו של הרב מבריסק, הקים בשנת ה'תשי"ט (1959) יחד עם תלמיד נוסף, הרב יצחק חיים קרסניצקי את "הישיבה למצוינים" בירושלים ועמד בראשה. הישיבה התפרסמה בשל סגנון לימודה בשיטת בריסק.
ביום שבת, י"ב בסיוון ה'תשל"א, 5 ביוני 1971, נפטר בבית חולים הדסה עין כרם בירושלים לאחר אשפוז קצר. הוא נקבר לאחר השבת בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
לאחר פטירתו נדפסו משיעוריו ומכתביו, ספרי מעשי חייא על התלמוד ובעניינים שונים.
משפחתו

אחיו הם: הרב יהושע חנן טורצ'ין רבה של שכונת הרצליה בחיפה, הרב ניסן טורצ'ין, רבה של יהוד והרב אלעזר צדוק טורצ'ין, מחבר-משותף של "שונה הלכות" עם הרב חיים קניבסקי.
בנו הרב יהושע דוד טורצ'ין כיהן כממלא מקומו כראש ישיבת "ישיבה למצוינים" ובהמשך כיהן כראש ישיבת תולדות אהרן, כיום הוא נשיא קהילת "קהל פרושים".
בנו הרב יצחק טורצ'ין נשוי להניה בת ר' רפאל משה יעקב הנפלינג מתלמידיו של רבי אלחנן וסרמן.
בתו מינדל, נישאה לרב חזקיהו יוסף שרייבר.
כתביו

קונטרס חנוכה ומגילה, (מהדורה חדשה, ירושלים, תשנ"ב)
מעשי חייא - א, (ירושלים, תשמ"ה)
מעשי חייא - ב, (ירושלים, תש"ן)
לקריאה נוספת

דוד זריצקי, אדם כשר, נדפס בשנית בתוך ספרו: זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה, עמ' 308–313
הערות שוליים

↑  קונטרס בעניני חנוכה ומגילה, באתר tablet.otzar.org
חיזור סולפט מיקרוביאלי

חיזור סולפט מיקרוביאלי נפוץ בחיידקים ממין Desulfovibrio vulgaris, שנראה כאן מבעד למיקרוסקופ אלקטרונים חודר
חיזור סולפט מיקרוביאלי הוא שם כולל עבור התהליך בו חיידקים וארכאונים אל-אווירניים אובליגטוריים ופקולטטיביים משתמשים בסולפט עבור יצור אנרגיה. בתהליך זה סולפט (SO2−4) מתחזר לסולפיד עד ליצירת מולקולת מימן גופרתי (H2S) בהצמדה לחמצון חומר אורגני או מימן. בדומה לתהליך הזרחון החמצוני המוכר בו חמצן (O2) הוא קבל האלקטרונים, בחיזור סולפט בקטריאלי החיידקים משתמשים בסולפט במקום בחמצן. מאחר שבתהליך זה האנרגיה המופקת קטנה מזו המופקת בזרחון חמצוני, חיזור סולפט מיקרוביאלי נמצא בעיקר בסביבות דלות בחמצן דוגמת קרקעית האוקיינוסים, אגמים משוכבים וביצות. יצור האנרגיה בתהליך זה הוא כה קטן עד שהוא מוגבל רק למיקרואורגניזמים חד תאיים ואין באפשרותו לתמוך ביצורים רב-תאיים, ולכן באותם מיקרואורגניזמים אנאירוביים פקולטטיביים תהיה תמיד העדפה להפיק את האנרגיה בתהליך של זרחון חמצוני על פני חיזור הסולפט.
מרבית החיידקים והארכאונים שמחזרים סולפט מסוגלים לחזר גם צורוני ביניים דוגמת גופרית אלמנטרית, סולפיט (SO2−3) ותיוסולפט (S2O2−3) ואף מולקולות המכילות גופרית דוגמת דימתיל סולפוקסיד.
השלבים בחיזור סולפט מיקרוביאלי

במהלך חיזור הסולפט המיקרוביאלי מתקיים מעבר של 8 אלקטרונים בין החומר המחזר לחומר המחמצן. השלבים העיקריים בחיזור סולפט מיקרוביאלי הם:
מולקולת סולפט נכנסת אל תוך המיקרואורגניזם.
הסולפט בתוך התא משופעל עם מולקולת ATP ליצירת מולקולת APS ‏(adenosine 5'-phosphosulfate).
מולקולת ה-APS מקבלת 2 אלקטרונים ומתחזרת לסולפיט (SO2−3). בתהליך נוצרת גם מולקולה של AMP ‏(Adenosine monophosphate).
הסולפיט מתחזר לסולפיד עד ליצירת מולקולת מימן גופרתי (H2S) ובמקביל מולקולת ה-AMP הופכת למולקולת ADP ‏(Adenosine diphosphate) תוך כדי השקעת מולקולת ATP נוספת.
ישנן עדויות לכך שהשלב הרביעי (חיזור של סולפיט לסולפיד) אינו מתרחש ישירות, אלא בתהליך שכולל יצירת צורוני ביניים המוזכרות לעיל.
חשיבות התהליך בטבע

עיקר חשיבות חיזור הסולפט המיקרוביאלי בטבע בא לידי ביטוי בסביבות ימיות, זאת מאחר שסולפט הוא האניון השני בשכיחותו באוקיינוסים (28 מילימולר) שם הוא נפוץ עד פי-100 יותר מחמצן מומס. על כן, חיזור סולפט מיקרוביאלי הוא התהליך העיקרי שמשמש לחמצון החומר האורגני שמגיע לקרקעית האוקיינוס מעמודת המים (אחראי לכ-50–70 אחוז מכלל פירוק החומר האורגני).
בנוסף לכך, חיזור הסולפט המיקרוביאלי מצומד לחמצון המתאן וצורך את מרבית המתאן שנוצר במשקע. בכך מונע התהליך מהאוקיינוס מלהפוך למקור חשוב למתאן באטמוספירה (האוקיינוס מהווה רק 6% מכלל המקורות של המתאן באטמוספירה) ועל כן לתהליך זה משקל גדול בקביעת כמות הפחמן האורגני שנקבר בקרקעית האוקיינוס (דבר שמהווה מבלע חשוב לפחמן דו-חמצני אטמוספירי לאחר קיבועו בתהליך הפוטוסינתזה על ידי פיטופלנקטון ואצות) ואפשרות לוויסות ריכוזי הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה על פני יחידות זמן גאולוגיות.
השפעות סביבתיות

תוצר הלוואי של חיזור הסולפט היא מולקולת מימן גופרתי. מולקולה זאת היא רעילה ובעלת ריח אופייני המזכיר ביצים רקובות שפעמים רבות מעיד על נוכחות חיידקים מחזרי סולפט בסביבה. מרבית המימן הגופרתי יגיב עם יונים שונים של מתכות בסביבה המימית ליצירת סולפידים מתכתיים, דוגמת ברזל גופרתי (FeS) שמקנה לבוצה את צבעה החום או השחור.
חיידקים מחזרי סולפט מעודדים את יצירת הקורוזיה כאשר מתכות באות במגע עם מים עשירים בסולפט; המגע בין המים למתכות יוצר שכבה של יוני מימן על גבי המתכות. יוני המימן מחומצנים על ידי החיידקים ליצירת מימן גופרתי, שבתורו מעודד את היווצרות הקורוזיה.
חיידקים מחזרי סולפט היוו, ככל הנראה, גורם משפיע נוסף בהכחדת פרם-טריאס, שכן האירוע האנוקסי (Anoxic event) שהתרחש במהלך ההכחדה, בו התמעט ריכוז החמצן באזורים שלמים באוקיינוסים, נגרם כתוצאה משגשוג-יתר של חיידקים אלה תוך כדי יצירת כמויות גבוהות מן הרגיל של מימן גופרתי.
עדויות לתהליך בתיעוד הגיאולגי

העדות הראשונה לתהליך חיזור סולפט מיקרוביאלי מתוארכת לכלפני 3.7 מיליארד שנה. הדרך העיקרית בה תהליך זה מזוהה בסלעים היא באמצעות מדידת נפיצות האיזוטופים היציבים של גופרית במינרלים שמכילים סולפט (גבס או בריט) ובמינרלים שמכילים גופרית מחוזרת (פיריט או גופרית אלמנטרית) זאת מאחר שהפרקציונציה האיזוטופית בתהליך זה עבור גופרית היא מהגבוהות בטבע (עד כ-70‰). חיזור סולפט מיקרוביאלי בשלב כה קדום בהיסטוריה של כדור הארץ מעיד על התרומה המשמעותית של חיידקים אלה למחזור הגופרית בטבע.
ראו גם

מחזור הגופרית
הערות שוליים

1 2  Muyzer, G. and Stams, A. J., (2008). The ecology and biotechnology of sulphate-reducing bacteria. Nature Reviews Microbiology, 6, pp. 441–454.
1 2  Barton, Larry L. & Fauque, Guy D., (2009). Biochemistry, Physiology and Biotechnology of Sulfate-Reducing Bacteria. Advances in Applied Microbiology, 68, pp.41–98.
↑  Jørgensen, B.B., (1982). Mineralization of organic matter in the sea bed-the role of sulphate reduction. Nature, 296, pp.643-645.
↑  Boetius, A., Ravenschlag, K., Schubert, C.J., Rickert, D., Widdel, F., Gieseke, A., Amann, R., Jørgensen, B.B., Witte, U. and Pfannkuche, O., (2000). A marine microbial consortium apparently mediating anaerobic oxidation of methane. Nature, 407(6804), pp.623-626.
↑  Reeburgh, W.S., (2007). Oceanic methane biogeochemistry. Chemical Reviews, 107(2), pp.486-513.
↑  Ernst-Detlef Schulze, Harold A. Mooney., (1993), Biodiversity and ecosystem function, Springer-Verlag, pp.88–90.
↑  Peter D. Ward., (2006), Impact from the Deep, Scientific American.
↑  Shen, Y., Buick, R. and Canfield, D.E., (2001). Isotopic evidence for microbial sulphate reduction in the early Archaean era. Nature, 410(6824), pp.77-81.
↑  Sim, M.S., Bosak, T. and Ono, S., (2011). Large sulfur isotope fractionation does not require disproportionation. Science, 333(6038), pp.74-77.
| בקטריולוגיה |
| --- | --- | --- |
| מונחי יסוד | פרוקריוטים • ארכאונים (חיידקים קדומים) • חיידקים אמיתיים • אנדוטוקסין |  |
| חלקי התא החיידקי ואברוניו | נוקלאואיד • פלסמיד • ציטופלזמה • ריבוזום • קרום התא • דופן התא: פפטידוגליקן (חומצה טיכואית) • פריפלזמה • קרום חיצוני: ליפופוליסכריד • קפסולה ו-Slime layer • שוטון • פילי • פימבריה • ביופילם |  |
| מורפולוגיה | נקד • מתג • סלילון |  |
| פיזיולוגיה | פליגה • קוניוגציה • טרנספורמציה • עמידות לאנטיביוטיקה |  |
| מטבוליזם | חיידקים אירוביים (אווירניים אובליגטוריים, אווירניים פקולטטיביים, מיקרואירופילים) • חיידקים אנאירוביים (אל-אווירניים אובליגטוריים, אל-אווירניים פקולטטיביים, אל-אווירני סובל אוויר) • תסיסה • חיזור סולפט מיקרוביאלי • חיידקים סגולים |  |
| שיטות בקטריולוגיות | צביעת גראם (חיידקים גראם-חיוביים, חיידקים גראם-שליליים) • צביעה יציבת חומצה • מבחן קטלאז • מבחן אוקסידאז • מבחן קואגולאז • סיווג לנספילד • מבחן CAMP |  |
| מיגור חיידקים | חיטוי • פסטור • עיקור • אנטיביוטיקה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542808805171  LCCN: sh2009002883  NKC: ph989446 
בוצה שחורה בקרקעית האגם נוצרת בעקבות פעילות חיזור סולפט מיקרוביאלי
חוף אייטס

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  James Eights 
 סוג:  קו חוף 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  73°30′S 96°00′W﻿ / ﻿73.5°S 96°W﻿ / -73.5; -96
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף אייטס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף אייטס
 
חוף אייטס (באנגלית: Eights Coast) הוא אזור חוף בארץ אלזוורת', במערב אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה.
החוף ממוקם בין חוף וולגרין (שממערב לו) לחוף בריאן (שממזרח לו), בין קווי האורך '103°24 W ו- '89°35 W.
החוף נמצא בין כף וייט וכף פרוגנר.
בחוף גובל מדף הקרח אבוט, שמעברו ים בלינגסהאוזן, וכן למול החוף נמצא האי ת'רסטון, שמעברו ים אמונדסן.
רובו של חוף אייטס הוא טרה נוליוס - אף מדינה אינה טוענת לריבונות בו; במזרח החוף מצוי אזור לו טענת צ'ילה לריבונות, ו- 450 קילומטרים צפונית לחוף מצוי האי פטר הראשון שטח חסות של נורווגיה.
היסטוריה > גילוי החוף

החוף התגלה על ידי אנשי השירות האנטארקטי של ארצות הברית, בטיסות שיצאו מאוניית צי ארצות הברית "בר" (USS Bear), בפברואר 1940.
החוף מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, באמצעות סקרים על הקרקע ובאמצעות תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1966.
היסטוריה > מקור השם

שמו של החוף ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הוועדה קראה לחוף על שמו של ג'יימס אייטס (James Eights), הגאולוג שחקר את איי שטלנד הדרומיים בשנת 1830, בהפלגה על הספינה "אנאוון" (Annawanׂ) אייטס היה המדען האמריקאי הראשון שחקר את אנטארקטיקה, וגילה את המאובנים הראשונים שהתגלו ביבשת (עץ מאובן).
לקריאה נוספת

• Charles Swithinbank, Richard S. Williams, Jr., Jane G. Ferrigno, Kevin M. Foley, Christine E. Rosanova, and Lina M. Dailide, , U.S. GEOLOGICAL SURVEY
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
| אנטארקטיקה |
| --- | --- | --- |
| היסטוריה | העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה • המשלחת האנטארקטית הבלגית • המשלחת השוודית לאנטארקטיקה • משלחת הקוטב הדרומי • משלחת טרה נובה • אמנת אנטארקטיקה |  |
| תביעות טריטוריאליות |  ארץ אדלי •  אנטארקטיקה הארגנטינאית • אוסטרליה הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית •  הטריטוריה האנטארקטית הבריטית • צ'ילה אנטארקטיקה צ'ילנה • ניו זילנד שטח חסות רוס • ברזיל "אזור האינטרסים" של ברזיל באנטארקטיקה • נורווגיה ארץ המלכה מוד ואי פטר הראשון •  שוואביה החדשה (1939–1945) • ארץ מרי בירד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7540464-3  NARA: 10037578
חץ האהבה

"חץ האהבה" הוא אלבום האוסף השני של הזמר הישראלי קובי פרץ. את האלבום הוציאה בשנת 1999 לאור חברת התקליטים הליקון. האלבום מכיל בעיקר מחרוזות מהופעות חיות וגרסה מחודשת לשיר "אהבת נעורים" מאלבומו הראשון, טעות של החיים.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | כואב לי חבר (בהשתתפות מושיק עפיה)   | 4:25 |
| 2. | חץ האהבה  | 3:49 |
| 3. | מחרוזת - ילדונת + בחיים יש הפתעות  | 8:23 |
| 4. | מחרוזת ערבית  | 6:01 |
| 5. | את כמו אש - גרסת דאנס  | 4:18 |
| 6. | מנואל  | 3:41 |
| 7. | מחרוזת - הכרתי נערות + ווי ווי  | 7:58 |
| 8. | אהבת נעורים  | 5:07 |
| משך כולל: | משך כולל: | 43:46 |
הערות שוליים

↑  חץ האהבה - קובי פרץ
| קובי פרץ |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: טעות של החיים • את כמו אש • בורא עולם • חי איך שבא לי • בלבלי אותו • משוגע עלייך • כל מה שיש בי • כמה אהבה • כתוב בשמיים • סה לה וי
אלבומי אוסף: חץ האהבה • המיטב
אלבומי הופעה: כמה אהבה בקיסריה • היכל נוקיה Live!
סינגלים: "בלבלי אותו" • "כמה אהבה" • "האחת של חיי" • "יחד" • "אולי" • "Je t'aime, I Love You Baby"
חמוטל בת ירמיהו

| --- | --- |
 לידה:  בין 677 לפנה"ס ל-644 לפנה"ס לבנה
 פטירה:  אחרי 596 לפנה"ס
 אב:  ירמיהו
 בן זוג:  יאשיהו
 צאצאים:  יהואחז, צדקיהו 
 תקופה:  639 לפנה"ס או 632 לפנה"ס עד אחרי 596 לפנה"ס
 בתנ"ך:  אם יהואחז וצדקיהו מלכי יהודה ואשת מלך יהודה.  חברה מרכזית ב"עם הארץ"- גוף שייצג את גדולי המלכות.
 
חֲמוּטַל בַּת־יִרְמְיָהוּ הייתה דמות מקראית, אשת יאשיהו ואמם של יהואחז וצדקיהו, מלכי יהודה בסוף המאה ה-7 ותחילת המאה ה-6 לפנה"ס.
חייה

חמוטל נולדה בלבנה. היא ילדה ליאשיהו את יהואחז וצדקיהו. דעת מקרא מזהה את חמוטל עם הלביאה שבנבואת יחזקאל, ועפ"י זיהוי זה, חמוטל הייתה מעורבת במינויים של בניה למלכים, כי הייתה חברה מרכזית ב"עם הארץ" (גוף שייצג את גדולי המלכות).
מסיפור גלות יהויכין בספר מלכים, ניתן ללמוד כי היה קיים הרמון נשים בזמנו[דרוש מקור][דרושה הבהרה]. חמוטל בת ירמיהו, הנזכרת בו לצד זבודה בת פדיה, אם יהויקים, מרמזת כי ליאשיהו היו כמה נשים.
חמוטל קשרה קשרים עם גוף הנקרא "עם הארץ", כדי להמליך את בנה יהואחז. נראה כי ניצלה את מוצאה של זבודה בת פדיה, אשר לא הגיעה משבט יהודה אלא הייתה מזוהה עם שבטי הצפון. יש הסוברים כי שיקוליה היו אישיים וזאת כדי לזכות בתואר "גבירה", באמצעות המלכת בנה. אך לאחר זמן מה יהואחז הודח והוגלה למצרים בידי פרעה-נכה ואת מקומה תפסו זבודה, אשר בנה הומלך תחתיו, ונחשתא בת אלנתן. הכתוב בספר יחזקאל מרמז כי חמוטל הייתה מעורבת בהמלכתו של צדקיהו, בנה הצעיר, במקום יהויכין. ייתכן שלאחר המלכתו של צדקיהו, שבה חמוטל למעמדה הגבוה עם הגלייתה של נחושתא. לאחר 11 שנים הוגלתה גם חמוטל לבבל.
ייתכן כי בניו של יאשיהו משתי נשותיו אלו מייצגים שתי תפישות מדיניות: הפרו-בבלית, אותה מייצג יהואחז בנה של חמוטל בת ירמיה, שהודח על ידי פרעה נכה. ותפישה פרו-מצרית, אותה מייצג יהויקים בן זבודה שהומלך על ידו. ייתכן כי זאת הסיבה לבחירתו של נבוכדנצר בצדקיהו.
זיהוי דמותה במשל הלביאה בספר יחזקאל

במשל הלביאה וגורי הכפירים המופיע בספר יחזקאל, נמשלה הלביאה לחמוטל בת ירמיהו אם שני המלכים, וכך גם רש"י בפירושו: "מה אמך לביא - כמה הייתה חשובה אמך אתה צדקיהו שנמשלה ללביאה". אמנם מחמוטל יצאו שני מלכים, אך יש הסוברים כי אין לראות בה את זו שמשחה אותם למלכות. יהואחז הומלך על ידי גוף שנקרא "עם הארץ" וצדקיהו הומלך על ידי מלך בבל לאחר שיהויכין הוגלה. מנגד, יש הטוענים שהלביאה במשל מייצגת את בית המלוכה ואין לייחס לה דמות מסוימת. זאת ועוד, ליאשיהו היו מספר נשים והן ילדו לו מספר ילדים. לדעת גרשון ברין, ספר יחזקאל השתמש ביצירה עתיקה יותר כאשר הוא עורך בה כמה שינויים למטרתו.
הערות שוליים

↑  81 שנה לפני המלכת צדקיהו:הוא מלך בגיל 21 והיא הייתה לכל היותר בגיל 60 (אבות ה כא)
↑  35 שנה לפני המלכת יהואחז:הוא מלך בגיל 23 והיא הייתה לכל הפחות בגיל 12 (יבמות יב ב)
1 2 3  ספר מלכים ב', פרק כ"ג, פסוק ל"א.
1 2  שנת המלכת צדקיהו, על פי דעת מקרא מלכים ב כד יח (שאומר שחמוטל הייתה מעורבת במינוי זה)
↑  שנת המלכת יאשיהו, שאז כבר יכולה להיות אשת המלך
↑  שנת הולדת יהואחז, שאז כבר הייתה אשת המלך
1 2  דעת מקרא מלכים ב עמ' תתי"א
↑  ספר יחזקאל, פרק י"ח, פסוק ב'
↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ד, פסוק ט"ו.
↑  חיה כץ, ארץ דגן ותירוש ... ארץ זית יצהר ודבש: הכלכלה בממלכת יהודה בימי בית ראשון, ירושלים, יד יצחק בן צבי, 2008, עמ' 143
↑  ספר יחזקאל, פרק י"ט, פסוקים ה'–ח'.
↑  גרשון גליל, עולם התנ"ך: יחזקאל, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 89.
↑  בוסתנאי עודד, עולם התנ"ך: מלכים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 211.
↑  ספר יחזקאל, פרק י"ט, פסוקים ב'–ט'.
↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ג, פסוק ל'.
↑  גרשון ברין, מחקרים בספרות הנבואה הקלאסית, ירושלים, מוסד ביאליק, 2006, עמ' 347-334
חוף באד

| --- | --- |

מיקום חוף באד (אדום) בארץ וילקס (צהוב) בטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית (כתום)
 נתונים גאוגרפיים
 קואורדינטות:  66°30′S 112°00′E﻿ / ﻿66.5°S 112°E﻿ / -66.5; 112
 נתונים מדיניים
 על שם:  Thomas A. Budd 
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף באד(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחוף באד
 
תמונת לוויין שצולמה על ידי נאס"א של אזור חוף נוקס, חוף באד, וחוף סברינה
חוף באד (באנגלית: Budd Coast) הוא אזור בארץ וילקס שבאנטארקטיקה.
חוף באד מוגדר כאזור החוף של אנטארקטיקה, הממוקם בין איי האץ' לבין כף וולדרון.
היסטוריה > גילוי החוף

החוף התגלה בפברואר 1840 על ידי משלחת החקר של ארצות הברית (שנערכה בין השנים 1838–1842), בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס.
וילקס טעה ברישום מיקום החוף (וציין כי הוא צפונית למיקומו בפועל).
החוף מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה שנערך בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947; במסגרת המיפוי התגלה מיקומו של החוף.
היסטוריה > מקור השם

שמו של האזור ניתן לו על ידי צ'ארלס וילקס.
וילקס קרא לאזור על שמו של תומאס א. באד (Thomas A. Budd), שהיה רב-חובלים (master) בפועל של הסלופ פיקוק (USS Peacock), שהייתה אחת הספינות ששימשו את מסע החקר האנטארקטי של המשלחת.
גם מפרצון באד הנשפך אל מפרץ פיוג'יט במדינת וושינגטון שבארצות הברית, נקרא על שמו של תומאס באד.
לקריאה נוספת

• Lewis Smith, R.I., , Vegetatio 76, 155–166 (1988). https://doi.org/10.1007/BF00045476
• Goodwin, I. (1996), , Antarctic Science, 8(4), pp. 395-406. https://doi:10.1017/s0954102096000570
• Cameron, R. L., Goldich, S. S., & Hoffman, J. H. (1960), , Stockholm contributions in geology, ISSN 0585-3532; 6:1
• Cameron, R.L. (1971), , In Antarctic Snow and Ice Studies, M. Mellor (Ed.). https://doi.org/10.1029/AR002p0001
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
חצאית טוטו

חצאית טוטו רומנטית
חצאית טוּטוּ (Tutu) היא אחד מפריטי הלבוש המרכזיים בתלבושת של בלרינות בהופעות בלט קלאסי. לעיתים קרובות מחוברת חצאית הטוטו אל בגד גוף, אך היא יכולה גם לעמוד בפני עצמה. כאשר חצאית הטוטו אינה מחוברת אל בגד הגוף היא מורכבת מחגורה רחבה שאליה מחוברת החצאית עצמה.
חצאית הטוטו הנפוצה והמוכרת ביותר כיום היא חצאית הטוטו הקלאסית. ישנם שני סוגים של חצאיות טוטו קלאסיות והם "טוטו הפנקייק" ו"טוטו הפעמון". שתיהן קצרות, נוקשות ועשויות שכבות שכבות של בד רשת. בדרך כלל הן מחוברות אל בגד הגוף של הרקדנית והן מתרחבות ישר כלפי חוץ. ההבדל בין "טוטו הפנקייק" ל"טוטו הפעמון" הוא בצורה בה עומד הטוטו, בקצה "טוטו הפנקייק" נמצא חישוק מתכת שגורם לחצאית לעמוד ישר. לעומת זאת, ל"טוטו הפעמון" אין חישוק מתכת בקצה ולכן בד החצאית נוטה מעט כלפי מטה, ויוצר צורה של פעמון.