stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גותה

ערך זה עוסק בעיר בגרמניה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל גותהסמל גותה

פוטומונטאז' של גוטה
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה פדרלית:  תורינגיה תורינגיה
 מחוז:  מחוז גותה
 ראש העיר:  קנות' קרויץ' (SPD)
 שטח:  69.52 קמ"ר
 גובה:  300 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  46,019 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  640 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  50°56′56″N 10°43′06″E﻿ / ﻿50.948888888889°N 10.718333333333°E﻿ / 50.948888888889; 10.718333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 www.gotha.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניגותה(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניגותה(למפת תורינגיה רגילה) ינה גרה ויימאר נורדהאוזן אייזנך זול אלטנבורג מילהאוזן סקסוניה אנהלט  סקסוניה בוואריה הסן סקסוניה התחתונה  צ'כיהגותה(למפת תורינגיה מוגדלת) ינה גרה ויימאר נורדהאוזן אייזנך זול אלטנבורג מילהאוזן סקסוניה אנהלט  סקסוניה בוואריה הסן סקסוניה התחתונה  צ'כיהגותה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
גותה (בגרמנית: Gotha) היא העיר החמישית בגודלה במדינת תורינגיה במרכז גרמניה ובירת מחוז גותה. העיר הוזכרה לראשונה בכתבי קרל הגדול תחת השם וילה גותהה (villa gothaha) כלומר מים נקיים. חשיבותה נובעת מהיותה במאה ה-19 בירת הדוכסות של סקסה-קובורג-גותה (אמה ובעלה של ויקטוריה מלכת בריטניה השתייכו לבית מלוכה זה).
גבעת המצודה
חשיבות נוספת של עיר זו נובעת מהעובדה שבעיר זו הוקמה המפלגה הסוציאליסטית בגרמניה (SPD) ב-1875 מאיחודן של שתי מפלגות פועלים (נקראה אז SAD).
במלחמת העולם השנייה הייתה גותה מרכז תעשיית נשק, ועבדו בה 7,000 אסירים במחנות כפייה.
בתקופת פריחתה של העיר ויימאר במאה התשע עשרה מילאה גותה תפקיד חשוב בחקר מדעי הטבע, וכיום שוכנים בעיר המוזיאון לתולדות הטבע ומצפה כוכבים.
בעיר שוכנת גם יצרנית כלי תעופה ורכבות חשמליות "גותר וואגונפאבריק".
אטרקציות נוספות:
טירת פרידנשטיין, אחת מטירות הרנסאנס-בארוק הגדולות בגרמניה, והמגדל המערבי שלה.
העיר העתיקה, סביב מתחם ה "האופטמארקט" (השוק הראשי).
העיר ה"חדשה" סביב ה נוימארקט (השוק החדש).
הערות שוליים

↑  myberlin.co.il, גותה - עיר ארמונות הדוכסים. (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557374405171  GND: 4021652-4  LCCN: n50058561  LNB: 000298484  MusicBrainz: 419144ec-f739-4e0b-8a0a-6dce9b4a9fb3  NKC: ge129198  SUDOC: 082337063  VIAF: 136010878   WorldCat (עם VIAF): 136010878 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גביע רדיבוי קוראץ'

| --- | --- |
 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  2002
 ארגון מפעיל:  פדרציית הכדורסל של סרביה
 מספר מתמודדים:  8
 מדינות משתתפות:  סרביה ומונטנגרו סרביה ומונטנגרו (2002–2006)   סרביה סרביה (2006–הווה)
 יבשת:  אירופה
 זוכה:  הכוכב האדום בלגרד (זכייה תשיעית)
 הכי הרבה זכיות:  הכוכב האדום בלגרד (9 זכיות)
 מפעל מקביל:  ליגת העל הסרבית בכדורסל
 מפעל נמוך יותר:  גביע סרביה בכדורסל
 kss.rs
 
גביע רדיבוי קוראץ' (בסרבית: Куп Радивоја Кораћа) הוא הגביע הסרבי בכדורסל, ששימש לפני כגביע של סרביה ומונטנגרו. הוא מנוהל על ידי פדרציית הכדורסל של סרביה ונקרא על שם הכדורסלן הסרבי האגדי וחבר היכל התהילה של פיב"א, רדיבוי קוראץ'.
היסטוריה

בשנת 2003, הגביע קיבל את שמו על פי הצעה של המופארם ורשאץ, עקב ביטול התחרות האירופית שנקראה על שמו ושינוי השם של הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה לסרביה ומונטנגרו. לאחר הפרידה של סרביה ומונטנגרו ב-2006, הגביע הפך לגביע הלאומי בסרביה.
על פי ההסכם מ-2011 בין פדרציית הכדורסל של סרביה (KSS) לפיב"א, KSS תמכה בהענקת העתק מקורי של גביע קוראץ' עצמו לזוכה בגביע. גביע הזה (ששמו Žućkova levica, יד שמאל של ז'וצ'קו) הוענק לראשונה לזוכה בגביע בשנת 2013.
מחזיקות הגביע

סרביה ומונטנגרו:
03–2002 ז'לזניק בלגרד
04–2003 הכוכב האדום
05–2004 ז'לזניק בלגרד
06–2005 הכוכב האדום
סרביה:
07–2006 ז'לזניק בלגרד
08–2007 פרטיזן בלגרד
09–2008 פרטיזן בלגרד
10–2009 פרטיזן בלגרד
11–2010 פרטיזן בלגרד
12–2011 פרטיזן בלגרד
13–2012 הכוכב האדום
14–2013 הכוכב האדום
15–2014 הכוכב האדום
16–2015 מגה לקס
17–2016 הכוכב האדום
18–2017 פרטיזן בלגרד
19–2018 פרטיזן בלגרד
20–2019 פרטיזן בלגרד
21–2020 הכוכב האדום
22–2021 הכוכב האדום
23–2022 הכוכב האדום
24–2023 הכוכב האדום
מחזיקות הגביע > הופעות לפי מועדון

| מקום | מועדון | זכיות | סגנויות | שנים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הכוכב האדום בלגרד | 10 | 5 | 04–2003, 06–2005, 13–2012, 14–2013, 15–2014, 17–2016, 21–2020, 22–2021, 23–2022, 24–2023 |
| 2 | פרטיזן בלגרד | 8 | 7 | 08–2007, 09–2008, 10–2009, 11–2010, 12–2011, 18–2017, 19–2018, 20–2019 |
| 3 | ז'לזניק בלגרד | 3 | 3 | 03–2002, 05–2004, 07–2006 |
| 4 | מגה לקס | 1 | 4 | 16–2015 |
| 5 | המופרם ורשאץ | 0 | 3 | — |
מחזיקות הגביע > משתתפות ממונטנגרו (2003–2006)

| קבוצה | 2002/03 | 2003/04 | 2005/05 | 2005/06 | סה"כ עונות | הישג שיא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בודוצ'נוסט פודגוריצה | רבע גמר | חצי גמר | חצי גמר | 05 !QF | 4 | חצי גמר |
| לובצ'ן צטיניה | רבע גמר | רבע גמר | 50 !– | 50 !– | 2 | רבע גמר |
| רודאר | רבע גמר | 50 !– | 50 !– | 50 !– | 1 | רבע גמר |
ראו גם

גביע סרביה בכדורסל
ליגת העל הסרבית בכדורסל
הערות שוליים

↑  ""Žućkova levica" ponovo u Srbiji". b92.net. נבדק ב-1 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "„Žućkova levica" čeka osvajača". politika.rs. נבדק ב-1 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
גן החיות של דואה

| --- | --- |

 סוג:  גן חיות
 מיקום:  דואה-לה-פונטיין, צרפתצרפת
 תקופת הפעילות:  1961–הווה (כ־63 שנים)
 שטח:  140 דונם
 מספר מינים:  100
 מספר פרטים:  1,000
 מבקרים בשנה:  240,000 (נכון ל־2017) 
 קואורדינטות:  47°11′N 0°18′W﻿ / ﻿47.19°N 0.3°W﻿ / 47.19; -0.3
 האתר הרשמי של גן החיות
  (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי גן החיות של דואה(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי גן החיות של דואה
 
גן החיות של דואה (בצרפתית: Zoo de Doué), לשעבר הפארק הזואולוגי של דואה-לה-פונטיין, משתרע על שטח של 140 דונם וממוקם בדואה-לה-פונטיין, מן ולואר, צרפת.
גן החיות הוא ביתם של כ-1,000 בעלי חיים המייצגים 100 מינים, והוא חבר באיגוד האירופאי של גני החיות והאקווריומים (EAZA) והאיגוד העולמי של גני חיות ואקווריומים (WAZA).
ג'ון ליימן

| --- | --- |

 לידה:  2 באוגוסט 1969 (בן 55)
 שם לידה:  ג'ון סטילס ליימן
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 שפות היצירה:  אנגלית
 תחום כתיבה:  קומיקס
 סוגה:  מדע בדיוני פנטזיה קומדיה גיבורי על
 יצירות בולטות:  צ'ו
 פרסים והוקרה:  פרס אייזנר פרס הארווי פרס איגל
  אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון ליימן
 
ג'ון ליימן (באנגלית: John Layman) הוא אמן קומיקס אמריקאי, זוכה שני פרסי אייזנר, הידוע בעיקר בשל ספרו "צ'ו" שזכה בפרסי אייזנר והארווי.
ביוגרפיה

ליימן נולד ב-2 באוגוסט 1969 בארצות הברית בשם ג'ון סטילס ליימן.
בצעירותו הוא עבד בחברת "DC קומיקס" ואייר וכתב חוברות קומיקס רבות עבור גיבורים כמו סופרמן, באטמן, וונדר וומן ועוד.
בעשור הראשון של המאה ה-21 עזב את חברת DC קומיקס ועבר למתחרה, מארוול קומיקס, שם כתב ואייר חוברות קומיקס של האקס-מן והאוונג'רס. הוא אף כתב חוברות קרוסאובר, כשהבולטת בהן היא Marvel Zombies vs. The Army of Darkness (אנ').
משנת 2007 עד 2010 עבד ככותב ומפתח משחקי וידאו באולפני "Cryptic", בקליפורניה.
בעשור השני של המאה ה-21 עבד בחברת "אימג' קומיקס", שם כתב ואייר רומנים גרפיים עם יד חופשית רבה בהרבה מבחברות הקומיקס הגדולות, כמו הרומן הגרפי "Puffed". יחד עם האמן רוב גלורי כתב את סדרת הספרים "צ'ו". הסדרה זכתה להצלחה מרובה וזכתה בשני פרסי הארווי, שני פרסי איגל ושני פרסי אייזנר.
בשנת 2017 הגיע כדי לחתום על ספרו בחנות "קומיקאזה" בישראל ולאחר מכן השתתף גם בפסטיבל "אנימיקס" בתור אמן אורח.
הערות שוליים

↑  John Layman Talks Marvel Zombies vs. Army of Darkness on the CNI Podcast: News Bulletins - Comics Bulletin, comicsbulletin.com
↑  Cryptic Studios, crypticstudios.com
↑  John Layman Bites Back in "Chew", CBR, ‏2009-04-23 (באנגלית)
↑  FULL SCRIPT: Chew #1 by John Layman, CBR, ‏2009-06-03 (באנגלית)
↑  רעות ברנע, קומיקס עם בשר: כוח העל שהמציא האמן שכותב לבאטמן, באתר כלכליסט, 8 באוגוסט 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810660016605606  BNE: XX1780193  BnF: cb150907448 (data)  CANTIC: a11776183  GND: 14319920X  ISNI: 0000 0001 1682 5320  LCCN: n2002038006  NKC: xx0190620  SUDOC: 14917599X  VIAF: 87564968   WorldCat (עם VIAF): 87564968 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גדעון אלרום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 ביולי 1922 ירושלים, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  17 בפברואר 2005 (בגיל 82)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  חיל האוויר המלכותי חיל האוויר המלכותי  ההגנה  צבא הגנה לישראל
 דרגה:  וורנט אופיסר (חיל האוויר המלכותי)  אלוף-משנה (צה"ל)
 תפקידים בשירות
  מפקד טייסת א'  ראש ענף מודיעין   מפקד בסיס תל נוף  ראש להק ההדרכה  מפקד בית הספר לפיקוד ומטה של חיל האוויר   מפקד בסיס רמת דוד  ראש מחלקת אוויר  עוזר ראש אג"ם
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני
 תפקידים אזרחיים
 סגן מנהל חברת התעופה אל על
 
גדעון אלרום (20 ביולי 1922 – 17 בפברואר 2005) היה ממקימי שירות האוויר בארגון ההגנה, מבכירי הטייסים והמפקדים בחיל האוויר, השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.
ביוגרפיה

אלרום בנם של פנינה ומתתיהו גורדון, נולד בירושלים וגדל ברחובות, את לימודי התיכון עשה בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה. באוקטובר 1940 התגייס לצבא הבריטי והוצב כאיש מנהלה בכנף 257 של חיל האוויר המלכותי, שפעלה משדה תעופה בסמוך לתעלת סואץ. עם פתיחת קורס הטיס של חיל האוויר המלכותי לאנשי היישוב, נשלח לבית הספר לטיסה ברודזיה והוכשר כטייס. התנדב לקורס מטיסי דאונים והוצב בארמייה ה-14 בהודו. בהמשך שובץ בטייסת מטוסי הובלה DC-3 דקוטה ברנגון. השתחרר מהצבא הבריטי בנובמבר 1946 בדרגת וורנט אופיסר.
החל לימודים בקורס להכשרת דיפלומטים של המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית אך הפסיקו בשל מלחמת העצמאות. הצטרף למנגנון הקבע של ארגון ההגנה והיה ממקימי שירות האוויר. במלחמת העצמאות שירת בטייסת תל אביב וברמת דוד, השתתף כטייס וקצין קישור לשירות האוויר בחטיבת גבעתי ובחטיבת הראל, ליווה שיירות לירושלים ונטל חלק במהלך מבצע נחשון ובמבצע הראל. היה אחרון הטייסים שפעלו בקרב על גוש עציון.
במאי 1948 מונה למפקד טייסת א', טייסת שאיחדה לתוכה את טייסת תל אביב, טייסת הנגב וטייסת הגליל ופעלה משדה דב. היה קצין מנהלה ראשי של בסיס רמת דוד, ראש ענף מודיעין בחיל, מפקד כנף מבצעית בעקרון וביוני 1950 מונה למפקד בסיס תל נוף, תפקיד בו שירת עד מרץ 1951. מונה למפקד להק ההדרכה, ב-1952 נשלח לקורס פיקוד ומטה של חיל האוויר האמריקאי ועם שובו מונה למפקד בית הספר לפיקוד ומטה של חיל האוויר.
ב-1956 מונה למפקד כנף מטוסי קרב רמת דוד, ולקח חלק במבצע סיני. ב-1958 מונה לראש מחלקת אוויר וממלא מקום מפקד חיל האוויר. ב-1961 יצא יחד עם חיים בר-לב ללימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק. לאחר שובו מונה לעוזר ראש אג"ם.
במאי 1964 הושאל מצה"ל ומונה לסגן מנהל חברת התעופה אל על, בהמשך השתלב בה באופן קבוע וב-1969 למנהל חברת הבת תש"ת (תיירות שירותי תעופה). ב-1982 מונה לסגן מנהל מכון ויצמן למדע.
נפטר ב-17 בפברואר 2005.
חיים אישיים

היה נשוי לאראלה ולהם שתי בנות.
הערות שוליים

↑  אתר "נשמה"
גביע אפריקה לאומות 1963

| --- | --- |
 מארחת:  גאנה גאנה
 תקופת התחרות:  14 בנובמבר 1963 – 1 בדצמבר 1963 (18 ימים)
 מספר משתתפות:  6  (מתוך 8 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:   גאנה
 מספר משחקים:  8
 מספר שערים:  33 (4.13 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  הרפובליקה הערבית המאוחדת חסאן אל שאזלי   (6 שערים)
 השחקן המצטיין:  הרפובליקה הערבית המאוחדת חסאן אל שאזלי
 → 19621965 ←
 
גביע אפריקה לאומות 1963 היה הטורניר הרביעי של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך בגאנה בחסות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. בטורניר השתתפו שש נבחרות לאומיות. הטורניר נערך בשיטת בתים כשהמנצחת בכל בית מעפילה לגמר והקבוצה שמסיימת במקום השני בכל בית עולה למשחק על המקום השלישי.
בטורניר זכתה גאנה, הנבחרת המארחת, לאחר שגברה על סודאן בתוצאה 0–3 במשחק הגמר. חסאן אל שאזלי מנבחרת הרפובליקה הערבית המאוחדת זכה בתואר מלך השערים של הטורניר עם שישה כיבושים.
המשחקים נערכו בשני אצטדיונים באקרה, בירת גאנה: אצטדיון אקרה ואצטדיון קוסמי אשר מונים שניהם כ-40,000 מקומות ישיבה. באצטדיון אקרה נערכו משחקי בית א' ושלבי ההכרעה. באצטדיון קוסמי התקיימו משחקי בית ב'.
הנבחרות

| נבחרת | סיבת העפלה | מספר הופעות בטורניר | הופעה אחרונה בטורניר | הישג שיא (עד תחילת הטורניר) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  גאנה | מארחת הטורניר | 0 |  |  |
| אתיופיה (1897–1975) אתיופיה | מנצחת גביע אפריקה לאומות 1962 | 3 | 1962 | אלופת אפריקה (1962) |
|  תוניסיה | מנצחת בית א' במוקדמות | 1 | 1962 | מקום שלישי (1962) |
|  הרפובליקה הערבית המאוחדת | מנצחת בית ב' במוקדמות | 3 | 1962 | אלופת אפריקה (1957, 1959) |
| סודאן 1956 סודאן | מנצחת בית ג' במוקדמות | 2 | 1959 | סגנית (1959) |
|  ניגריה | מנצחת בית ד' במוקדמות | 0 |  |  |
אצטדיונים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| אקרה |     קומאסיאקרה | קומאסי |
| אצטדיון ספורט אקרה |     קומאסיאקרה | אצטדיון ספורט קומאסי |
| תכולה: 40,000 |     קומאסיאקרה | תכולה: 40,500 |
|  |     קומאסיאקרה |  |
המשחקים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  גאנה | 3 | 2 | 1 | 1 | 0 | 3 | 1 | 2 |
|  אתיופיה | 2 | 2 | 1 | 0 | 1 | 4 | 4 | 0 |
|  תוניסיה | 1 | 2 | 0 | 1 | 1 | 3 | 5 | -2 |
גאנה העפילה לגמר הטורניר ואתיופיה עלתה למשחק על המקום השלישי.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 בנובמבר 1963 |  גאנה | 1–1 |  תוניסיה | אצטדיון אקרה, אקרה |
| 24 בנובמבר 1963 | ווילברפורס מפום  9' |  | מוחמד סאלח ג'דידי  36' | אצטדיון אקרה, אקרה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 בנובמבר 1963 |  גאנה | 2–0 | אתיופיה (1897–1975) אתיופיה | אצטדיון אקרה, אקרה |
| 26 בנובמבר 1963 | אדוורד אקווה     |  |  | אצטדיון אקרה, אקרה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 בנובמבר 1963 | אתיופיה (1897–1975) אתיופיה | 4–2 |  תוניסיה | אצטדיון אקרה, אקרה |
| 28 בנובמבר 1963 | מנגיסטו וורקו  78'  83'   גירמה טקלה  8'   גירמה טספייה  27' |  | עבדלמג'יד צ'טאלי  15'   מוחמד סאלח ג'דידי  67' | אצטדיון אקרה, אקרה |
המשחקים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סודאן | 3 | 2 | 1 | 1 | 0 | 6 | 2 | 4 |
|  הרפובליקה הערבית המאוחדת | 3 | 2 | 1 | 1 | 0 | 8 | 5 | 3 |
|  ניגריה | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 3 | 10 | -7 |
סודאן העפילה למשחק הגמר נגד גאנה והרפובליקה הערבית המאוחדת עלתה למשחק על המקום השלישי נגד אתיופיה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 בנובמבר 1963 |  הרפובליקה הערבית המאוחדת | 6–3 |  ניגריה | אצטדיון קומאסי, קומאסי |
| 24 בנובמבר 1963 | מוחמד מורסי חוסיין  30', 32'   חסאן אל שאזלי  42', 44', 81', 87' |  | אוקפה  78'   באסיי  82'   אוניה  89' | אצטדיון קומאסי, קומאסי |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 בנובמבר 1963 |  הרפובליקה הערבית המאוחדת | 2–2 | סודאן 1956 סודאן | אצטדיון קומאסי, קומאסי |
| 26 בנובמבר 1963 | חסאן אל שאזלי  5'   מוחמד מורסי חוסיין  7' |  | נאסר אל דין אבאס  60', 75' | אצטדיון קומאסי, קומאסי |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 בנובמבר 1963 | סודאן 1956 סודאן | 4–0 |  ניגריה | אצטדיון קומאסי, קומאסי |
| 28 בנובמבר 1963 | מוחמד מורסי חוסיין       איברהים יהייה אל קוורטי     אדל עזיז איברהים   |  |  | אצטדיון קומאסי, קומאסי |
שלבי ההכרעה > משחק על המקום השלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 בנובמבר 1963 |  הרפובליקה הערבית המאוחדת | 3 - 0 | אתיופיה (1897–1975) אתיופיה | אצטדיון אקרה, אקרה |
| 30 בנובמבר 1963 | מוחמד מורסי חוסיין     טהא איסמאיל     חסאן אל שאזלי   |  |  | אצטדיון אקרה, אקרה |
שלבי ההכרעה > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 בדצמבר 1963 |  גאנה | 3 - 0 | סודאן 1956 סודאן | אצטדיון אקרה, אקרה שיפוט: תוניסיה חדי בן עבדלקדר |
| 1 בדצמבר 1963 | אדוורד אגריי פין  62'   אדוורד אקווה  72', 82' |  |  | אצטדיון אקרה, אקרה שיפוט: תוניסיה חדי בן עבדלקדר |
מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שערים |
| --- | --- | --- |
| 1 | הרפובליקה הערבית המאוחדת חסאן אל שאזלי | 6 |
| 2-4 | גאנה אדוורד אקווה   סודאן 1956 סודאן נאסר אל דין אבאס   הרפובליקה הערבית המאוחדת אדוורד אקווה | 4 |
| 5 | אתיופיה (1897–1975) מוחמד סאלח ג'דידי | 2 |
| 6-17 | אתיופיה (1897–1975) גירמה טקלה   אתיופיה (1897–1975) גירמה טספייה   אתיופיה (1897–1975) מנגיסטו וורקו   גאנה אדוורד אגריי פין   גאנה ווילברפורס מפום   ניגריה באסיי   ניגריה אוקפה   ניגריה אוניה   סודאן 1956 איברהים יהייה אל קוורטי   סודאן 1956 עבדל עזיז איברהים   תוניסיה עבדלמג'יד צ'טאלי   הרפובליקה הערבית המאוחדת טהא איסמאיל | 1 |
גביע רוס

| --- | --- |
 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1985
 תאריך פירוק:  1989
 מדינות משתתפות:  אנגליה אנגליה   סקוטלנד סקוטלנד   ברזיל ברזיל   קולומביה קולומביה   צ'ילה צ'ילה
 הכי הרבה זכיות:  אנגליה אנגליה (3)
 
גביע רוס (באנגלית: Rous Cup) היה תחרות כדורגל שנערכה במשך מספר שנים בסוף שנות ה-80 בין אנגליה, סקוטלנד ובשנים המאוחרות שלה נבחרת אורחת מדרום אמריקה.
סקירה והיסטוריה

מפעל גביע רוס קם במקומה של אליפות הבית הבריטית שהופסקה בשנת 1984 ונקרא על שמו של סר סטנלי רוס, לשעבר מזכיר התאחדות הכדורגל הבריטית ונשיא פיפ"א. ייעודו המקורי של הגביע היה לערוך את המשחק השנתי בין אנגליה וסקוטלנד שבוטל עם הפסקתה של אליפות הבית הבריטית. בשל כך נערכה התחרות במתכונת של משחק בודד, כאשר יתרון הביתיות הוחלף מדי שנה, והמנצחת במשחק הייתה מוכתרת כזוכה בגביע. המשחק היה נערך בתחילת הקיץ, בדרך כלל מיד בתום עונות הכדורגל של הליגות המקומיות.
לאחר שנתיים במתכונת המקורית, הוחלט להזמין מדי שנה נבחרת דרום אמריקאית אחרת כדי להוסיף עניין לתחרות וכן למלא את רצונן של אנגליה וסקוטלנד להתחרות בנבחרות חזקות יותר, שהיה אחת הסיבות לביטול אליפות הבית הבריטית. מכיוון שכעת כללה התחרות שלוש נבחרות, הוחלט להחליף את שיטת הניקוד לשיטת ליגה. כל נבחרת שיחקה מול שתי הנבחרות האחרות - כאשר על ניצחון ניתנות 2 נקודות, על תיקו נקודה אחת לכל אחת מהנבחרות והפסד לא מזכה את הנבחרת בנקודות. כמו כן שימש מאזן השערים להכרעה במקרים של שוויון נקודות בטבלת הליגה. במתכונת זו המשיכו אנגליה וסקוטלנד להחליף ביניהן את הביתיות, כאשר הנבחרת האורחת שיחקה את שני משחקיה בחוץ.
לאחר חמש שנים בלבד, בוטל המפעל ב-1989. המשחק השנתי בין אנגליה וסקוטלנד - היריבות הוותיקה ביותר בכדורגל הבינלאומי - לא התקיים מאז באופן רשמי, אלא רק במקרים בהם הוגרלו שתי הנבחרות לשחק זו מול זו: ביורו 1996 ובפלייאוף במסגרת מוקדמות יורו 2000.
תוצאות וזוכות > 1985

סקוטלנד 1 - 0 אנגליה
הזוכה: סקוטלנד
תוצאות וזוכות > 1986

אנגליה 2 - 1 סקוטלנד
הזוכה: אנגליה
תוצאות וזוכות > 1987

אנגליה 1 - 1 ברזיל
סקוטלנד 0 - 0 אנגליה
סקוטלנד 0 - 2 ברזיל
| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | מאזן שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברזיל | 2 | 1 | 1 | 0 | 3 | 1 | 2+ | 3 |
| אנגליה | 2 | 0 | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 |
| סקוטלנד | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | 2- | 1 |
הזוכה: ברזיל
תוצאות וזוכות > 1988

סקוטלנד 0 - 0 קולומביה
אנגליה 1 - 0 סקוטלנד
אנגליה 1 - 1 קולומביה
| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | מאזן שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנגליה | 2 | 1 | 1 | 0 | 2 | 1 | 1+ | 3 |
| קולומביה | 2 | 0 | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 |
| סקוטלנד | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1- | 1 |
הזוכה: אנגליה
תוצאות וזוכות > 1989

אנגליה 0 - 0 צ'ילה
סקוטלנד 0 - 2 אנגליה
סקוטלנד 2 - 0 צ'ילה
| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | מאזן שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אנגליה | 2 | 1 | 1 | 0 | 2 | 0 | 2+ | 3 |
| סקוטלנד | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 2 | 0 | 2 |
| צ'ילה | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | 2- | 1 |
הזוכה: אנגליה
גדעון אריאל

גדעון אריאל (נולד ב-27 באפריל 1939) הוא אתלט עבר ישראלי. אריאל ייצג את ישראל באולימפיאדת רומא (1960) ובאולימפיאדת טוקיו (1964) במקצועות הדיפת כדור ברזל (ברומא) וזריקת דיסקוס (בטוקיו). לאחר לימודיו ופרישתו מתחרויות, התמחה בביומכניקה ממוחשבת ונחשב כמפתח יישום תחום זה בספורט התחרותי וכמומחה בעל שם עולמי. הוא חי ופועל בארצות הברית מאז שנות ה-60.
קריירה ספורטיבית בישראל

אריאל נולד בתל אביב, ולדבריו עבר ילדות רצופת התעללויות. בגיל 9 התגרשו הוריו ובגיל 11 נשלח לכפר הילדים והנוער ויצו קנדה הדסים. הוא שאף להצטיין בספורט אך מבנה גופו הכבד והגמלוני היה לו לרועץ. בעצת מורהו לחינוך גופני, דני דסה, הוא החל להתאמן בזריקת דיסקוס. בעקבות רצינותו והתמדתו החלו להגיע גם הישגים. בשנת 1957 זכה במקום הראשון בהדיפת כדור ברזל בתחרויות מכבי לנוער, עם מרחק של 12.97 מטר. באותה שנה, בתחרות לנוער במכביה החמישית, סיים במקום השני בזריקת דיסקוס ובמקום השלישי בהדיפת כדור ברזל. ב-1960 שבר אריאל את השיא הישראלי בזריקת דיסקוס במבחנים לקראת אולימפיאדת רומא, כשזרק את המכשיר למרחק 48.16 מטר ושבר את שיאו של אוריון גלין גלר, 48.03 מטר.
בסוף שנות ה-50, עוד בטרם התגייס לצה"ל, התקבל אריאל ללימודי המחזור הראשון במכון וינגייט. ב-1960 התגייס לצה"ל ושרת כמדריך ספורט. ב-1964, בעת שהיה כבר סטודנט בארצות הברית, ייצג אריאל את ישראל באולימפיאדת טוקיו והשתתף בזריקת דיסקוס. בשני המשחקים האולימפיים בהם נטל חלק היה אריאל נושא הדגל של המשלחת הישראלית בטקס הפתיחה.
קריירה ספורטיבית בישראל > שיאים אישיים

הדיפת כדור ברזל: 16.27 מטר (1966), שיא ישראל בעבר
זריקת דיסקוס: 55.22 מטר (1964), שיא ישראל בעבר אשר החזיק מעמד במשך עשרות שנים
קריירה אקדמית בארצות הברית

ב-1963 נסע אריאל לארצות הברית והשלים תואר ראשון בחינוך גופני באוניברסיטת ויומינג. הוא המשיך בלימודיו והשלים תואר שני ותואר דוקטור (ב-1972) בביומכניקה, באוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט. ב-1975 השלים תואר דוקטור נוסף במדעי המחשב.
עוד בהיותו ספורטאי פעיל בישראל העסיקו את אריאל שאלות שנגעו לאופטימיזציה של תנועה וכוח בזמן הביצוע הספורטיבי. לאחר שהתמחה בארצות הברית בביומכניקה, החל אריאל לנסות לפתור שאלות אלו באמצעות שימוש במחשב. ב-1968 היה אריאל הראשון שיישם חקר ביצועים בספורט באמצעות מחשב, כשניתח את קפיצת השיא של בוב בימון בתחרות בקפיצה למרחק באולימפיאדת מקסיקו (1968). הוא הקרין כל פריים של סרט הצילום של הקפיצה על מסך זכוכית ומדד בצורה ידנית מרחקים וזוויות. את המידע הזין למחשב מרכזי על ידי כרטיסים מנוקבים וביצע ניתוח ממוחשב של הנתונים.
בהמשך, עם התפתחות תחומי המחשוב והצילום, השתכללו ניתוחיו של אריאל ורבים מהספורטאים המובילים של ארצות הברית נעזרו בו. ב-1976, זורק הדיסקוס האמריקאי, מק וילקינס, שינה במקצת את סגנון הזריקה שלו לאחר ניתוח ממוחשב של תנועותיו על ידי אריאל ובזריקתו השנייה בסגנון המשופר שבר את השיא העולמי. וילקינס המשיך וזכה במדליית זהב אולימפית באותה שנה. על הספורטאים שנעזרו בניתוחיו של אריאל נמנים בין היתר: הטניסאי ג'ימי קונורס, האתלטים אל ארטר ואדווין מוזס וספורטאים בולטים בתחומי הבייסבול, כדורסל, גולף, סקי ואפילו פולו ופריסבי. בסיועו של אריאל שיפרה נבחרת הנשים לכדורעף של ארצות הברית את הישגיה באופן משמעותי. אריאל ניתח את תנועותיהן ועמדותיהן של שחקניות הנבחרות המובילות בעולם בתחילת שנות ה-80 ויחד עם מאמני נבחרת הנשים האמריקאית יישמו את הניתוח על השחקניות האמריקאיות. לפני טורניר הכדורעף במשחקי לוס אנג'לס ב-1984
דורגו האמריקאיות במקום ה-45 בעולם ובטורניר האולימפי הן נוצחו בגמר על ידי סין.