ההסברה הישראלית במלחמת חרבות ברזל
אתגרים

ההסברה הישראלית ניצבת בפני מספר קשיים. עוד לפני המלחמה היו תופעות של אנטי-ציונות ואנטישמיות בארצות הברית ובאירופה. האנטישמיות החדשה הכתה שורש בארגוני ופעילי שמאל רדיקלי ופרוגרסיבים. במסגרת המגמה של איחוד מאבקים, המאבק הפלסטיני נקשר למאבקים אחרים כמו זה של הקהילה הגאה, והאפרו-אמריקאים בארצות הברית. חיבור זה העניק לגיטימיות לפלסטינים ומיתג אותם כעוד קבוצה מדוכאת שיש לתמוך בה. כך התחזקו הגופים הפרו-פלסטינים והאנטי-ישראלים באוניברסיטאות בארצות הברית, כגון תנועת ה-BDS, סטודנטים למען צדק בפלסטין (SJP) וקול יהודי לשלום (JVP). באוניברסיטאות עילית, כמו אוניברסיטת הרווארד, התפיסה המקובלת הייתה שאנשים לבנים (והיהודים בתוכם) הם המדכאים, הקולוניאליסטים, ואילו הפלסטינים הם המדוכאים. בניגוד לסכסוכים אלימים אחרים בעולם, הסכסוך הישראלי-פלסטיני הוא מקרה נדיר של סכסוך בין 'לבנים' לבין 'לא לבנים', ולכן ההזדהות עם הפלסטינים היא גבוהה.
טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל שבאו בעקבותיה הציבו אתגרים חדשים להסברה הישראלית:
הבאת מקרי הטבח והחטיפה במתקפת הפתע, שנעשו בידי מחבלי חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, לידיעת הציבור בעולם.
הצדקת הנזק הנרחב שנגרם ברצועת עזה במהלך המלחמה, שבנוסף לפגיעה במחבלים כלל הרג אלפי או עשרות אלפי אזרחים, הרס נרחב של בתים ותשתיות, הפיכת מאות אלפי פלסטינים לפליטים, ויצירה של רעב המוני. התמונות של הנזק הנרחב בעזה הגבירו את האהדה כלפי הפלסטינים.
הבאה לידיעת הציבור את גורלם של החטופים מישראל לרצועת עזה, אלה ששוחררו ואלה שנותרו בידי המחבלים.
התמודדות עם סרטונים שהעלו לוחמי צה"ל בהם ביצעו אקטים שנויים במחלוקת, לעגו להיקף ההרס ברצועה או הקניטו את העזתים. בחלק מהסרטונים החיילים תיעדו את עצמם הורסים פריטים אישיים בבתים פרטיים ובחנויות, מחטטים בלבני נשים, קוראים להקמת התנחלויות בעזה, וכן מציתים בתים ומזון.
התמודדות עם התבטאויות של פוליטיקאים ישראלים שפורשו כקריאה לרצח עם ולפגיעה נרחבת באזרחים ברצועת עזה. בהתבטאויות אלה:
ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, שתיאר את המלחמה כ"מלחמת בני אור ובני חושך" ואמר כי יש "למחות את זכר עמלק";
הנשיא יצחק הרצוג, שטען כי "זו אומה שלמה שם שאחראית. השיח על אזרחים לא מודעים ולא מעורבים הוא לא נכון";
שר הביטחון יואב גלנט, שאמר כי "עזה לא תחזור למה שהייתה. נחסל הכל […] שחררתי את כל המעצורים";
השר לביטחון לאומי איתמר בן גביר, שאמר: "כשאנחנו אומרים שאנחנו רוצים להשמיד את חמאס, אנחנו מתכוונים גם לאלו שחגגו, תמכו וחילקו ממתקים – הם כולם טרוריסטים וגם אותם צריך להשמיד";
שר החקלאות אבי דיכטר, שהכריז "זו נכבת עזה 2023";
שר המורשת עמיחי אליהו, בדבריו לגבי הטלת פצצת אטום על עזה;
סגן יו"ר הכנסת ניסים ואטורי שקרא "לשרוף את עזה" ולהוציא להורג את כל הגברים ברצועה,
האמירה שהושמעה על ידי כמה פוליטיקאים לפיה בעזה "אין בלתי מעורבים".
גופי תקשורת זרים כמו ה־BBC הואשמו בהטיה פרו־פלסטינית.
בעקבות המלחמה החריפו התגובות האנטישמיות באוניברסיטאות בארצות הברית. ב-6 בדצמבר ערך הקונגרס של ארצות הברית שימוע פומבי לאוניברסיטאות הרווארד, MIT ואוניברסיטת פנסילבניה בעקבות העלייה באנטישמיות בקמפוסים שלהן ושתיקת הנשיאות וההנהלה. הנשיאות נשאלו "האם קריאה לרצח העם היהודי לא מהווה הטרדה, בריונות או עבירה על הקוד האתי?" וענו "זה תלוי בהקשר" ו"אם המילים הופכות למעשים". תגובתן ספגה גינויים חריפים ודרישה מהן להתפטר. תיעוד של השימוע והתגובות אליו פורסמו באינטרנט וזכו למיליוני צפיות ותגובות רבות המגנות או לועגות לאוניברסיטאות בשל כך.[דרושה הבהרה] בעקבות דבריה של אליזבת מגיל בשימוע, תורם מרכזי ביטל תרומה של 100 מיליון דולר לאוניברסיטת פנסילבניה.