stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גונן שרון
פרסומים בולטים בספרות המדעית > גשר בנות יעקב (GBY)

Sharon, G. and N. Goren-Inbar. 1999. Soft Percussor use at the Gesher Benot Ya'aqov Acheulian Site? Mitekufat Haeven - Journal of the Israel Prehistoric Society 28:55-79.
Goren-Inbar, N. and G. Sharon. 2006. Invisible Handaxes and Visible Acheulian Biface Technology at Gesher Benot Ya´aqov, Israel. In: Axe Age: Acheulian Tool-making from Quarry to Discard, edited by N. Goren-Inbar and G. Sharon, pp. 111-135. Equinox, London.
Goren-Inbar, N., G. Sharon, Y. Melamed and M. Kislev. 2002. Nuts, Nut Cracking, and Pitted Stones at Gesher Benot Ya'aqov, Israel. Proceeding of the National Academy of Science 99(4):2455-2460.
Alperson-Afil, N., G. Sharon, M. Kislev, Y. Melamed, I. Zohar, S. Ashkenazi, R. Rabinovich, R. Biton, E. Werker, G. Hartman, C. Feibel and N. Goren-Inbar. 2009. Spatial Organization of Hominin Activities at Gesher Benot Ya'aqov, Israel. Science 326(5960):1677-1680.
Sharon, G., C. Feibel, N. Alperson-Afil, Y. Harlavan, G. Feraud, S. Ashkenazi and R. Rabinovich. 2010. New Evidence for the Northern Dead Sea Rift Acheulian. PaleoAnthropology 2010:79-99.
Goren-Inbar, N., L. Grosman and G. Sharon. 2011. The technology and significance of the Acheulian giant cores of Gesher Benot Ya‘aqov, Israel. Journal of Archaeological Science. 38, 1901–1917.
Sharon, G., N. Alperson-Afil and N. Goren-Inbar. 2011. Cultural conservatism versus variability in the Acheulian sequence of Gesher Benot Ya‘aqov. Journal of Human Evolution 60:387-397.
פרסומים בולטים בספרות המדעית > מוצא נחל מחניים (NMO)

Sharon, G., L. Grosman, H. Fluck, Y. Melamed, Y. Rak, R. Rabinovich and M. Oron. 2010. The First Two Excavation Seasons at NMO: A Mousterian Site at the Bank of the Jordan River. Eurasian Prehistory 7(1):135-157.
Sharon, G. and M. Oron. 2014. The Lithic Tool Arsenal of a Mousterian Hunter. Quaternary International 331:167-185.
Kalbe, J., G. Sharon, N. Porat, C. Zhang and S. Mischke. 2014. Geological Setting of the Middle Paleolithic Site of NMO (Upper Jordan Valley, Israel). Quaternary International 331:139-148.
Aharonovich, S., G. Sharon and M. Weinstein-Evron. 2014. Palynological Investigations at the Middle Paleolithic Site of Nahal Mahanayeem Outlet, Israel. Quaternary International 331:149-166.
Kalbe, J., S. Mischke, P. Dulski and G. Sharon, 2015. The Middle Palaeolithic Nahal Mahanayeem Outlet site, Israel: reconstructing the environment of Late Pleistocene wetlands in the eastern Mediterranean from ostracods. Journal of Archaeological Science 54:385-395.
Marder, O., R. Biton, E. Boaretto, C. S. Feibel, Y. Melamed, H. K. Mienis, R. Rabinovich, I. Zohar and G. Sharon. 2015. Jordan River Dureijat - A new Epipaleolithic site in the Upper Jordan Valley. Mitekufat Haeven - Journal of the Israel Prehistoric Society 45: 5-30.
פרסומים בולטים בספרות המדעית > מדרגות הירדן (JRD)

Sharon, G., O. Marder and E. Boaretto. 2002. A Note on14C Dates from the Epi-Paleolithic Site at Gesher Benot Ya'aqov. Mitekufat Haeven - Journal of the Israel Prehistoric Society 32:5-15.
פרסומים בולטים בספרות המדעית > שדה הדולמנים בשמיר

Sharon, G., Barash, A., Eisenberg-Degen, D., Grosman, L., Oron, M., Berger, U., 2017. Monumental Megalithic Burial and Rock Art Tell a New Story about the Levant Intermediate Bronze “Dark Ages”. PLoS ONE. 12, e0172969.
פרסומים בולטים בספרות המדעית > התרבות האשלית

Sharon, G. 2008. The impact of raw material on Acheulian large flake production. Journal of Archaeological Science 35(5):1329-1344.
Sharon, G. 2009. Acheulian Giant Core Technology - a World Wide Perspective. Current Anthropology 50(3):335-367.
Sharon, G. 2010. Large Flake Acheulian. Quaternary International 223-224: 226-233.
Sharon, G. 2011. Flakes Crossing the Straits? Entame Flakes and the Northern Africa-Iberia Contact during the Acheulian. African Archaeological Review 28:125-140.
Grosman, L., G. Sharon, T. Goldman-Neuman, O. Smikt and U. Smilansky. 2011. Studying Post Depositional Damage on Acheulian Bifaces Using 3D Scanning. Journal of Human Evolution 60(4):398-406.
Sharon, G., Barsky, D., 2016. The emergence of the Acheulian in Europe - A look from the east. Quaternary International. 411, 25–33.
Sharon, G. and P. Beaumont. 2006. Victoria West - A Highly Standardized Prepared Core Technology. In: Axe Age: Acheulian Tool-making from Quarry to Discard, edited by N. Goren-Inbar and G. Sharon, pp. 181-199. Equinox, London.
הערות שוליים

↑  חדשות המדע,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'גונן שרון, דוקטורנט, באתר ynet, 26 ביוני 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299393305171  BIBSYS: 11058418  BnF: cb15609570m (data)  GND: 1051766389  ISNI: 0000 0000 6661 2385  LCCN: n2006036037  NTA: 314461787  ORCID: 0000-0002-1226-2556  SUDOC: 117257974  VIAF: 24924719   WorldCat (עם VIAF): 24924719 
החפירה באתר הפרהיסטורי במוצא נחל מחניים בעונת 2008
אומגל

| --- | --- |

 סוג:  אתר אינטרנט 
 תקופת הפעילות:  25 במרץ 2009 – 8 בנובמבר 2023 (14 שנים) 
 מייסדים:  Leif K-Brooks 
 omegle.com
 
אומגל (באנגלית: Omegle) היה צ'אט אינטרנטי שאפשר לאנשים מרחבי העולם לנהל שיחה באופן אקראי. האתר נוצר במרץ 2009 על ידי ליף ק'ברוקס, סטודנט אמריקאי מורמונט, אז בן 18. לוגו האתר היה סמל של אומגה בהטייה אלכסונית.
מידע כללי

אומגל מקשר בין שני משתמשים באופן רנדומלי ומקוון לחלון צ'אט, ומאפשר להם להתכתב או לקיים שיחת וידאו. באתר קיים "מצב בלש", המאפשר למשתמש להעלות שאלה ולצפות בזמן ששני אנשים אחרים מדברים עליה, בעוד שאין ביכולתו להשתתף בשיחה עצמה.
בשנת 2012 האתר החל לפעול על מנת לצנזר ולחסום משתמשים ותוכן לא הולם ואף הוסיף אפשרות גלישה נוספת, "מושגחת", על מנת להגן על קטינים מתחת לגיל 18 מתכנים לא ראויים. האתר עושה שימוש בתוכנת ההגנה נגד ספאם reCAPTCHA, כדי לאתר בוטים. עם זאת, האפקטיביות של הסינונים אינה מלאה, בשנת 2021, נוספה התגית "אני לא רובוט" לאחר מעבר בין כל שיחה, על מנת לסנן בוטים גם כן.
באתר אומגל קיים תוכן מיני רב וגולשים רבים עושים שימוש בפלטפורמה תוך עינוג עצמי. אתר זה הוא אתר נפוץ מאוד לסקסטינג עם אנשים זרים ובראיון בבי-בי-סי סיפר מייסד האתר שהוא מודע לתוכן המיני הבעייתי שמופיע בו לעיתים קרובות, והביע צער על הדרך שעושים בו שימוש חלק מהאנשים.
ב-8 בנובמבר 2023, פרסם ק'ברוקס הודעה המתארת את האתגרים בהפעלת האתר, ואת ההחלטה הסופית לסגור את האתר. האתגרים המפורטים כללו ניצול מקוון של ילדים והתקפות על שירותי תקשורת. ק. ברוקס הגיע למסקנה שהחלטתו נסובה סביב שימוש לרעה באינטרנט וביקש מהמשתמשים לשקול תרומה לקרן החזית האלקטרונית לתמיכה בזכויות הדיגיטליות של משתמשי האינטרנט.
ראו גם

צ'אט רולט
הערות שוליים

↑  האתר שחיבר את העולם בקורונה - נסגר לאחר 14 שנים, באתר ‏מאקו‏, 9 באוקטובר 2023
אנריקו מסיאס

| --- | --- |

 לידה:  11 בדצמבר 1938 (בן 86) קונסטנטין, אלג'יריה הצרפתית, צרפת 
 שם לידה:  Gaston Ghrenassia 
 שם במה:  Enrico Macias 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1962 
 מקום לימודים:  International lycée François-Ier 
 סוגה:  שאנסון, מוזיקת עולם, מוזיקה אנדלוסית קלאסית 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  עוד, גיטרה 
 חברת תקליטים:  Pathé, פיליפס רקורדס, EMI, Tréma 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד (1985)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (2006) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנריקו מסיאס (בצרפתית: Enrico Macias; נולד ב־11 בדצמבר 1938) הוא זמר צרפתי יהודי-אלג'יראי שזכה לפרסום עולמי.
קורות חיים

מסיאס נולד בעיר קונסטנטין באלג'יריה בשם גסטון גרנאסיה למשפחה יהודית-ספרדית. אביו היה כנר בתזמורת של שיח' רימונד, וגסטון הלך בעקבותיו והיה לגיטריסט. את הנגינה בגיטרה למד מחברים צוענים שהדביקו לו את הכינוי "אנריקו", שלימים הפך לחלק משם הבמה שלו. כשבגר עסק בפיקוח הוראה, ובמקביל ניגן בגיטרה כתחביב, בין היתר בתזמורת של שיח' רימונד בה ניגן גם אביו. כשהחלה מלחמת הגרילה של מחתרת ה-FLN האלג'יראית לעצמאות מהקולוניאליזם הצרפתי, חש שחייו בסכנה. הסכנה קיבלה עבורו משמעות מוחשית במיוחד ב-1961, עם הירצחו של שייח' רימונד בידי מוסלמים. ב-1961 הצטרף, יחד עם אשתו סוזי (בתו של רימונד), לרבבות צרפתים ויהודים שעזבו בשברון לב את אלג'יריה לחיים חדשים בצרפת. לימים כתב את השיר "Adieu mon pays" ("להתראות, מולדתי") שהפך לסמל עבור הצרפתים הגולים.
בפריז החל בקריירה מוזיקלית, ותוך התאמת הרפרטואר שלו לטעם הצרפתי יצר בתוכן אישי שהתבסס על ניסיונו וגעגועיו למולדתו. בשנת 1962 קיבל חשיפה טלוויזיונית ראשונה, שבישרה את תחילת תהילתו. בשם הבמה אנריקו מסיאס החל בסיבובי הופעות וזכה להצלחה אדירה, תחילה בצרפת ובהמשך ברחבי העולם. הופעותיו מילאו אולמות, מה"אולימפיה" בפריז, דרך אצטדיון "דינמו" במוסקבה, "קרנגי הול" בניו יורק ו"אלברט הול" בלונדון, ועד יפן, קנדה, ספרד, איטליה, ישראל וטורקיה.
בשנת 1978 הזמין אותו נשיא מצרים אנואר סאדאת לשיר בפני קהל של 20,000 איש לרגלי הפירמידות. הוא שר ונשא מסר של שלום, בתקופה בה התנהל המשא ומתן לשלום בין מצרים וישראל. בשנת 1981 הכתיר אותו מזכ"ל האו"ם קורט ולדהיים בתואר "זמר השלום", לאחר שתרם ליוניצ"ף את תמלוגי שירו "Malheur à celui qui blesse un enfant" ("גנאי לפוצע ילד"). באותה שנה חיבר את השיר "Un berger vient de tomber" ("רועה נפל") לזכרו של אנואר סאדאת שנרצח. ב-1985 העניק לו ראש ממשלת צרפת לורן פביוס את "אות לגיון הכבוד", וב-1997 היה מועמד לתואר "שגריר עולמי למען שלום והגנת ילדים" מטעם מזכ"ל האו"ם קופי אנאן. במקביל, המשיך לאורך כל התקופה בסיבובי הופעות ברחבי העולם והוציא עשרות אלבומים.
לצד תמיכתו בשלום ובשמאל, מסיאס הוא תומך מובהק של ישראל ושל צה"ל ובשנת 2006 אף קיבל משר הביטחון שאול מופז ומשמעון פרס עיטור מיוחד על תמיכתו בחיילי צה"ל.
בצד הצלחתו הבינלאומית כנושא מסר אוניברסלי של שלום ואחווה בין העמים, מסיאס מוכר בצרפת בעיקר כקולם ונציג תרבותם של ה"פייה-נואר" (pied-noir) – יוצאי הקולוניות הצרפתיות בצפון אפריקה. למרות שיצירתו של מסיאס רווייה באהבה ובגעגועים למולדתו אלג'יריה, הוא נחשב בה אורח בלתי רצוי בשל תמיכתו הבלתי-מסויגת בישראל, ובהזדמנויות אחדות נמנעו ביקורים שלו במדינה.
בשנת 2008 הפסיד סך 20 מיליון יורו, בעקבות הנפילה הפיננסית באיסלנד. הוילה שלו בסן טרופה הייתה משועבדת לבנק האיסלנדי (Landsbanki). בשנת 2014 נקנס בסך 30 מיליון יורו, והיה עליו להעביר את הוילה לבעלות הבנק. אך הוא התנגד לשיעבוד מתוקף החוק האירופאי.
בדצמבר 2008 נפטרה רעייתו סוזי.
בשנת 2014 אמר "ישראל אינה יכולה להרשות לעצמה להפסיד במלחמה משום שהיא נאבקת על קיומה". בהמשך דבריו אלה, הוסיף הזמר: "הפלסטינים מוחזקים כבני ערובה לא רק בידי צה"ל אלא גם בידי חמאס עצמו שמשתמש בבתי ספר ובתי חולים כמקומות מסתור, חמאס משתמש בילדים כבני ערובה. זה מגעיל".
בשנת 2019 שיחק מסיאס בתפקיד עצמו בקומדיה של נטפליקס "עסק משפחתי".
מסיאס והמוזיקה הישראלית

בשנת 1971 הופיע כאורח ב-פסטיבל הזמר המזרחי.
בשנת 1973, הקליט עם הזמרת אילנית את השיר "הישארי נאמנה לאהבה".
הלחן של השיר "מרלן" בביצועו של זוהר ארגוב (מילים של עוזי חיטמן), לקוח משירו של מסיאס "Le violon de mon père" (כינורו של אבי).
הלחן של השיר "הללויה" בביצועו של אבי פרץ (מילים של דני שושן) לקוח משירו של מסיאס "Alléluia".
להקת טיפקס מחשיבה את מסיאס כאחד ממקורות ההשראה שלה, וכמחווה הוא מוזכר בשיר "שיר התקווה של מסייה רונסיה".
השיר הקרואטי "זינגרלה", הידוע בגרסה הצרפתית של מסיאס, הושר לפני כן על ידי להקת הפסגות בתרגום שרית בר נס.
הערות שוליים

↑  מערכת וואלה‏, אנריקו מסיאס: "ישראל לא יכולה להרשות לעצמה להפסיד במלחמה", באתר וואלה, 11 באוגוסט 2014
↑  יעקב בר-און,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'‏בא לעשות שמח: לאן נעלם סולן להקת הפסגות ששר את "זינגרלה"?, באתר מעריב אונליין, 9 בספטמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312577405171  BIBSYS: 2092261  BNE: XX1628701  BnF: cb11913799m (data)  CiNii: DA08424780  GND: 124610870  ISNI: 0000 0001 0922 3030  LCCN: n80098480  LNB: 000322673  MusicBrainz: 4d2f9f61-5164-4038-8585-6e0c8aa2948c  NDL: 001171724  NLK: KAC2020O8043  NSK: 000592352  NTA: 070699011  RERO: 02-A003545414  SNAC: w6d79mhj  SUDOC: 027273512  VIAF: 87366220   WorldCat (עם VIAF): 87366220
פרוטו-הודו-אירופיים

הפרוטו-הודו-אירופאים הם קבוצה אתנו-לשונית פרהיסטורית משוערת של אירואסיה שדיברה פרוטו-הודו-אירופית (PIE), האב הקדמון המשותף המשוחזר של משפחת השפות ההודו-אירופיות.
הידע עליהם מגיע בעיקר מאותו שחזור לשוני, יחד עם עדויות מהותיות מארכאולוגיה וארכיאוגנטיקה. הפרוטו-הודו-אירופאים חיו ככל הנראה במהלך התקופה הנאוליתית המאוחרת (6,400-3,500 לפני הספירה). חוקרים מהזרם המרכזי ממקמים אותם בערבות הפונטי-הכספיות ברחבי אירואסיה (ערבה זו משתרעת מצפון מזרח בולגריה ודרום מזרח רומניה, דרך מולדובה, ודרום ומזרח אוקראינה, דרך צפון הקווקז של דרום רוסיה, ועד לאזור הוולגה התחתונה של מערב קזחסטן, סמוך לערבה הקזחית ממזרח, שתיהן מהווים חלק מהערבה האירו-אסייתית הגדולה יותר). כמה ארכאולוגים מאריכים את עומק הזמן של PIE לתקופה הנאוליתית התיכונה (5500 עד 4500 לפנה"ס) או אפילו לתקופה הנאוליתית הקדומה (7500 עד 5500 לפנה"ס) ומציעים השערות מקור חלופיות.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קנאביס

ערך זה עוסק בצמח הקנאביס. אם התכוונתם לסם המופק מצמח הקנאביס, ראו .
| קנאביס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ורדנאים
משפחה:: קנאביים
סוג:: קנאביס
שם מדעי
 Cannabis ‏לינאוס, 1753
חלקי הצמח קנאביס סאטיבה
קנאביס (קָנַבִּיס, מריחואנה (מספרדית מקסיקנית: Marijuana), חשיש, גנג'ה (מהינדית: Ganja, गांजा); שם מדעי: Cannabis) הוא סוג של צמח ממשפחת הקנאביים.
קנאביס שימש משחר ההיסטוריה למגוון שימושים, בהם ייצור סיבים (המפ), שמן זרעים (שמן המפ), למטרות רפואיות, לטקסים דתיים וכחומר פסיכואקטיבי. לזרעי צמח הקנאביס אין השפעה פסיכואקטיבית והם מזינים ועשירים בחלבון ונצרכים כמזון.
בצמח הקנאביס זוהו שלוש משפחות כימיות עיקריות של חומרים: טרפנואידים, פלבנואידים וקנאבינואידים. כ-80 קנאבינואידים ידועים קיימים בצמח, שהעיקריים שבהם הם THC ו-CBD. הראשון בעל השפעות של חומר פסיכואקטיבי והשני בעל השפעות אנטי-פסיכואקטיביות. עשרות שנים עמלו חוקרים על זיהוי החומר הפעיל בצמח.
השימוש בקנאביס למטרת שעשוע שנוי במחלוקת ומאז 1937 (השנה שבה הוצא הקנאביס מחוץ לחוק על ידי הרשויות הפדרליות האמריקאיות), במרבית מדינות העולם בהן ישראל, ייצורו, החזקתו והשימוש בו אסורים ללא פיקוח; בחלק מהמדינות הוא אף נכלל בפקודת הסמים המסוכנים. הסיבה העיקרית להגבלות אלה היא שצריכה עקבית ובלתי מבוקרת של קנאביס נחשבת על ידי רבים מתחום הרפואה הקונבנציונליות ובריאות הנפש כממכרת (התמכרות פסיכולוגית) ולכן צריכתו מומלצת רק כתרופה ובפיקוח רוקחי כאשר זני הצמח ניתנים באופן מתחלף וכאשר מינונו מותאם למטופל במסגרת המעקב הרפואי.
מינים

ישנה מחלוקת בקרב החוקרים אם מדובר בשלושה מינים נפרדים. או במין אחד בעל שלושה תת-מינים. הכלאות בין שלושת המינים הללו יצרו מגוון רחב של זנים(אנ') היברידיים הנבדלים זה מזה בהשפעתם הפסיכואקטיבית. שלושת המינים הם:
קנאביס סאטיבה (Cannabis sativa): הוא הגבוה והצר יותר, מגיע בטבע עד ל-6 מטרים, ומתאפיין ב'אצבעות' עליו הדקות והארוכות. משמעות המילה סאטיבה היא "מתורבת". הסאטיבה מכיל כמות גבוהה יחסית של THC.
קנאביס אינדיקה (Cannabis indica): נמוך ורחב מהמין סאטיבה ונע בין חצי מטר ל-1.80 מטר. עליו רחבים וקטנים יותר. משמעות המילה אינדיקה היא על שם מוצאו (אינדיה = הודו) נמצא ותואר לראשונה בסביבות קוש, כנראה האדם ביית את המין הזה למטרות הפקה טובה יותר של שרף הצמח. האינדיקה מכיל כמות גבוהה יחסית של CBD
קנאביס רודראליס (Cannabis ruderalis): זן נדיר יחסית שמקורו ברוסיה. צומח יחסית בצורה עקבית ומושפע פחות מיחסי אור-חושך. מצמיח תפרחת רק בקצהו והוא בעל אחוזים מזעריים של החומר הפסיכואקטיבי THC, ממין זה הוכלאו תת-מינים של מיני סאטיבה ואינדיקה, שמכונים Autoflowering ("פורח אוטומטית"), הגדלים במהירות, מצמיחים פרחים בתוך כ-3 חודשים ופריחתם לא תלויה בזמני האור כגון 12-12 18-6 וכולי.
סאטיבה ואינדיקה הם המינים הבולטים, ומכילים בין 6% ל-30% THC. פותחו כמה זנים - המכילים כמות זניחה של THC (פחות מ-0.3%), ולכן אין לצריכתם כל אפקט פסיכואקטיבי. זנים אלה משמשים כגידול חקלאי ומותרים לגידול באיחוד האירופי, בקנדה, בסין ובארצות נוספות. זנים אלה נקראים בשם הכולל קנבוס או המפ.
מחזור חיים

צמח הקנאביס הוא צמח חד-שנתי. (מלבד הזנים האוטומטים) הקנאביס מתחיל את צמיחתו באביב והיא נמשכת בין 3 ל-5 חודשים. מחזור החיים של הצמח בטבע מתחיל בזרעים, אשר שכבו עמוק בקרקע כל החורף, המתחילים לנבוט בסביבות מאי. לאחר הנביטה, הצמח מתחיל בשלב של גדילה לגובה והצמחת ענפים לצדדים תוך פרישת עלים אשר מטרתה הגברת שטח החשיפה לשמש ועל ידי כך הגברת תהליך הפוטוסינתזה וצבירת אנרגיה. שלב זה נמשך בין חודשיים לשלושה, ולאחר מכן, עם תחילת התארכות הלילות בסוף יוני, מתחיל שלב הפריחה. בשלב הפריחה הצמח גדל עוד מעט לגובה, אך בעיקר מטפח מסת ענפים ועלים. כשבועיים לאחר תחילת שלב הפריחה יוצאים הפרחים באזורי ה'מפרקים' של הענפים והעלים. כעת ניתן להבדיל בין שני הזוויגים- הזכר מצמיח שקי האבקה על מנת להפרות את הנקבות, והנקבה מפיקה פרחים בשרניים ואלו הבאדים, המכוסים על שטח פניהם בבלוטות, המפרישות את החומר הפעיל THC, ולעיתים גם בשערות דקיקות. בשלב זה מתחילים הצמחים לשחרר גרגירי אבקה עד להבשלתם עם הזמן.
שימושים תעשייתיים ופרטיים

משתמשים בעץ הקנאביס למטרות שונות ומגוונות.
שימושים תעשייתיים ופרטיים > קנבוס

המושג 'קנבוס' ('Hemp') מתייחס לסיבים המיוצרים מתוך הגבעול של צמח הקנאביס. משתמשים בעיקר בתת-המין קנאביס סאטיבה לצורך ייצור הקנבוס מכיוון שגובהו של המין הוא עד 6 מטרים. לעיתים מתייחסים למושג hemp כתיאור של כל התעשייה והאוכל המיוצרים מן הצמח שאינם מיועדים לצריכה כסם. מדינות רבות ערכו רגולציה לגבולות ריכוז המרכיב הפסיכואקטיבי (THC) במוצרי hemp.
גידול למטרות תעשייתיות של קנאביס היה נפוץ בסוריה (אזור דמשק) בשנות ה־40 של המאה ה־20, ואף נערך ניסוי בן שנה אחת לגידול מסחרי-תעשייתי של קנאביס בקיבוץ דפנה בשנת 1942. למרות הצלחת הניסוי והתוכניות להרחבתו, גידול הקנאביס לא חודש כעבור עונה אחת, כנראה על רקע התנגדות השלטונות הבריטיים עקב חשש לשימוש בקנאביס כמקור ליצור חשיש.
שימושים תעשייתיים ופרטיים > שימושים רפואיים

הקאנביס שימש בתרבויות קדומות לטיפול בבעיות רפואיות רבות. במאה ה-19 שימוש בקנאביס כתרופה נכנס לאירופה הודות למחקריו של ויליאם או'שונסי ולמעשה עד שהוצא מחוץ לחוק בשנות ה-30 של המאה העשרים הוא היה מרכיב מרכזי בתרופות רבות.
מאז שהוצא מחוץ לחוק ועד המאה ה-21 נעלם הקאנביס ממדפי בתי המרקחת, אך מתחילת המאה ה-21 קיימת עלייה דרסטית, הן בכמות השימושים השונים והן במספר המשתמשים בקאנביס כתרופה, הידוע בתור "קאנביס רפואי".
את הקאנביס הרפואי צורכים בבליעה, עישון או אידוי, והוא משמש לטיפול בספקטרום רחב של מצבים. הוא משכך כאבים, מונע בחילות ומגביר תיאבון ולכן נפוץ בשימוש בקרב חולי סרטן העוברים טיפולים כימותרפיים. בשל השפעותיו המרגיעות יש לקאנביס שימושים בתחומי רפואת הנפש והפסיכולוגיה, למשל עם אנשים הסובלים מפוסט טראומה. הוא אפקטיבי נגד סוגים שונים של אפילפסיה. מחקרים שונים הוכיחו כי קנאביס גורם לפעילות אנטי-סרטנית בתאי סרטן במעבדה.
למרכיב הפעיל המרכזי בקאנביס (Δ9-tetrahydrocannabinol (THC)) יש חיקוי סינתטי בעל השפעה פסיכואקטיבית מופחתת אך גם תועלת מופחתת. הוא משמש לריפוי של ספקטרום רחב של מצבים רפואיים.
שימושים תעשייתיים ופרטיים > שימוש כסם

מהחלקים העשירים בטריכומים (שערות המכילות את בלוטות השרף) בצמח מפיקים את הסם הפסיכואקטיבי קנאביס. תוצריו הבולטים ביותר הם מריחואנה וחשיש, שצריכתם נעשית לרוב על ידי עישון, אידוי (בעזרת מכשיר אידוי) או אכילה.
צריכה של קנאביס כסם פסיכואקטיבי כרוכה בסיכונים רבים, בהם התמכרות פסיכולוגית ותלות בסם, השפעות התנהגותיות ועלות כלכלית גבוהה.
דו"ח מקיף של האקדמיה הישראלית הלאומית למדעים העלה כי "קיים קונצנזוס רחב בקרב חוקרים באשר להשפעות השליליות של השימוש בקנאביס בגיל הנעורים, ולהשלכותיו על בריאות הציבור לטווח הרחוק"; לצד זאת, מחקרים העוסקים בשאלה האם אי-הפללה או לגליזציה של הקנאביס מעלים את זמינותו לבני הנוער ואת צריכתו מעלים מסקנות סותרות. הדו"ח מציין שטווח הזמן הקצר שעבר מאז החלו תהליכי הלגליזציה במדינות שונות מקשה על הסקת מסקנות נחרצות בשלב זה.
איסור על גידולו בחוק הישראלי

על פי סעיף 1 לפקודת הסמים המסוכנים [נוסח חדש], התשל"ג - 1973, "סם מסוכן" הוא כל חומר מן המפורטים בתוספת הראשונה. התוספת הראשונה מפרטת כי הקנאביס (Cannabis) וכן השרף של הקנבוס הידוע גם בשם: חשיש (Cannabis Resina Syn: Hashish) נכללים בהגדרה זו. החוק מטיל עונשים כבדים על ייצור, החזקה ושימוש, מסחר ומעבר והדחת קטינים לשימוש בסם מסוכן. העונש המרבי על ייצור, החזקה, שימוש העברה או סחר הוא 20 שנות מאסר, והעונש המרבי על הדחת קטין לשימוש בסם הוא 25 שנות מאסר.
סעיפים מסוימים של החוק מקלים על העוברים על החוק למטרת "צריכה עצמית", כך, למשל, החזקה או שימוש בסם נושאים עונש מרבי של 20 שנה, בעוד שהחזקה או שימוש למטרת "צריכה עצמית", נושאים עונש מרבי של שלוש שנות מאסר. החוק קובע כי מי שהחזיק סם בכמות העולה על זו המוגדרת בתוספת השנייה, מוחזק כמי שהחזיקו שלא למטרת צריכה עצמית. התוספת השנייה לפקודת הסמים מגדירה כי לעניין קנבוס ושרף של קנבוס הכמות האמורה היא 15 גרם, כאשר הכוונה למשקל נטו של הסם מתוך כלל התרכובת או התערובת. עם זאת, צריכה עצמית של סם בין כותלי בית ספר, על ידי מי שמלאו לו 16 שנה ואינו תלמיד בית הספר נושאת מאסר של 5 שנים.
עם זאת בישראל ישנן שמונה חוות לגידול קנאביס רפואי ברישיון. שר הבריאות לשעבר יעקב ליצמן אף יזם רפורמה להכנסת עוד כ-20–50 מגדלים לשוק במטרה לענות על הדרישה הענפה לקנאביס רפואי. החקלאים בענף זה מגדלים תחת רגולציה מחמירה במיוחד. על מנת לגדל, על החקלאי להתקשר עם לקוח אשר יזמין מראש את המוצר.
החל מתאריך ה-1 באפריל 2022 החלה תקנת אי-הפללה על צריכת קנאביס בישראל, המשמעות היא ששימוש בקנאביס עלול להוביל לקנס עד 1000 ש"ח ללא פתיחת הליך פלילי.
לגבי קטינים, מתאריך ה-15 בפברואר 2023, בהחלטת שר המשפטים יריב לוין, גם קטינים שיתפסו משתמשים בקנאביס יקבלו קנסות ולא יועברו להליך פלילי.
הערות שוליים

↑  החלטות האקדמיה בישיבתה האחרונה (אייר תשפ"ב, מאי 2022), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏9 ביוני 2022
↑  History of cannabis, The University of Sydney
↑  https://www.researchgate.net/publication/226862901_Genetic_Evidence_for_Speciation_in_Cannabis_Cannabaceae
↑  גדלים תחת כל תנאי בכל עונה בשנה[דרוש מקור]
↑  Ashutosh Shrivastava, Paula M. Kuzontkoski, Jerome E. Groopman, Anil Prasad,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'Cannabidiol Induces Programmed Cell Death in Breast Cancer Cells by Coordinating the Cross-talk between Apoptosis and Autophagy, Molecular Cancer Therapeutics'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'10, 2011-07-01, עמ' 1161-1172'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'doi: '"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'
↑  Cannabis and Cannabinoids - National Cancer Institute, ‏2015-10-17
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'עידו אפרתי,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'מדענים ישראלים בוחנים אם קנאביס יכול לעכב גידולים סרטניים, באתר הארץ, 9 באפריל 2015
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000D-QINU`"'Costa B (באוגוסט  2007). "On the pharmacological properties of Delta9-tetrahydrocannabinol (THC)". Chemistry & Biodiversity. 4 (8): 1664–77. doi:10.1002/cbdv.200790146. PMID 17712813. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  הילה שוורץ, דו"ח מת"ת - לגליזציה של קנאביס, ‏ספטמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15009693h (data)  GND: 4072298-3  NKC: ph114970 
שלושת המינים העיקריים של הקנאביס
לא הרוח

השיר "לא הרוח" הוא גרסה עברית מאת בצלאל פלדמן לשיר רוסי בשם "אל תיגעו בנו" (מרוסית:" Нас не трогай") שכתב ואסילי איוונוביץ' לבדב-קומאץ' והלחין יורי סרגייביץ' מיליוטין בשנת 1937.
תולדות השיר

השיר שפלדמן תרגם בשנת 1943, עוסק ברוח קרב ולחימה ונכתב במקור עבור הסרט "מיטקה ליליוק" (מרוסית:"Митька Лелюк") מאת מייצ'יסלאבה מאייבסקאיה ואלכסיי מאסליוקוב, שעסק בהשתתפותם של ילדים בקרבות במהלך מלחמת האזרחים של רוסיה, שהתחוללה בין השנים 1917–1923, ושפרצה בעקבות "מהפכת אוקטובר", בה הפילו הבולשביקים את הממשלה הדמוקרטית של רוסיה והשתלטו על המדינה. בגרסה המתורגמת נכלל גם בית שלא היה מוכר בגרסה המקורית, ועל כן השיר נחשב לתרגום לא מהימן במשך שנים. עם זאת, התברר כי השיר המלא, כפי שתורגם, לא נכלל בסרט הסובייטי שדרכו התפרסם, ולאחר שאותר השיר המקורי המלא ברוסית, נמצא שגם הבית השלישי שהכליל פלדמן בתרגומו, תורגם נאמנה.
ביצועים

הביצועים הידועים של השיר הם של ליאור ייני, ושל להקת הזמר הגבעטרון.
הערות שוליים

↑  לא הרוח, באתר הספרייה הלאומית
סינבד: אגדת שבעת הימים

| --- | --- |

 בימוי:  טים ג'ונסון 
 הופק בידי:  ג'פרי קצנברג, מיירלי סוריה 
 תסריט:  ג'ון לוגן 
 מדבבים:  בראד פיט (סינבד) ג'וזף פיינס (Proteus) מישל פייפר (אריס) קתרין זיטה-ג'ונס (Marina) טימותי וסט אדריאנו גיאניני דניס הייסברט ג'ים קומינגס קונרד ורנון 
 מוזיקה:  הארי גרגסון ויליאמס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  דרימוורקס הנפשה, דרימוורקס 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, נטפליקס, דרימוורקס 
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 ביולי 2003 
 משך הקרנה:  85 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, איטלקית, סינית קנטונזית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט שודדי ים, סרט קומדיה, סרט ילדים, סרט הרפתקאות 
 הכנסות באתר מוג'ו:   sinbad
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
סינבד: אגדת שבעת הימים (באנגלית: Sinbad: Legend of the Seven Seas) הוא סרט הנפשה שהופק על ידי אולפני ההנפשה של דרימוורקס בשנת 2003. הסרט מבוסס על הדמות הספרותית "סינבד", אשר הופיעה ב"סיפורי אלף לילה ולילה".