מושל קנטקי
סדר הירושה

על פי החוקה הראשונה של קנטקי (1792), יושב ראש הסנאט של קנטקי יהיה המושל בפועל עם מותו, התפטרותו או הדחתו של המושל המכהן, עד לבחירות חדשות. חוקת 1799 יצרה את תפקידו של סגן המושל, ששימש כיושב ראש הסנאט. סגן המושל היה אמור להתמנות למושל במקרה שהמושל הלך לעולמו, התפטר או הודח, וכן למלא את תפקידי המושל כשזה נמצא מחוץ לגבולות קנטקי. בכל פעם שסגן המושל יהיה המושל בפועל, על הסנאט לבחור את אחד מחבריו לפעול כיושב ראש. חוקת 1850 הוסיפה, כי אם תקופת כהונתו של המושל תסתיים שנתיים לפני שהספיק לכהן, יערכו בחירות חדשות בשעה שסגן המושל יכהן בפועל בינתיים.
בחוקת 1891 הורחב סדר הירושה. היא קבעה כי אם הסנאט בפגרה ועקב כך לא יהיה לו יושב ראש נבחר, מזכיר המדינה יכהן כמושל בפועל. אם אין ביכולתו של מזכיר המדינה למלא את תפקידי המושל, התובע הכללי של קנטקי יחליף את מזכיר המדינה ויכהן כמושל בפועל. מזכיר המדינה או התובע הכללי יידרשו לאחר מכן לכנס את הסנאט בישיבה כדי לבחור יושב ראש, שיתמנה לאחר מכן למושל. תיקון משנת 1992 לחוקה ביטל את הפיכתו של סגן המושל למושל בפועל כאשר זה נמצא מחוץ לגבולות קנטקי. תיקון זה אף שחרר את סגן מושל מתפקידיו בסנאט ויצר את משרת "נשיא הסנאט של קנטקי", שנבחר מבין חברי הסנאט, ומנהל את הסנאט. התיקון גם שינה את סדר הירושה שוב – וכיום הוא כדלקמן:
המושל
סגן המושל
נשיא הסנאט (אם הסנאט אינו בפגרה)
התובע הכללי (אם הסנאט בפגרה)
מבקר המדינה (אם הסנאט אינו בפגרה והתובע הכללי אינו יכול למלא את תפקידי המושל)
אם העברת משרת המושל מגיעה אל התובע הכללי או אל מבקר המדינה, אותו אדם נדרש לכנס את הסנאט על מנת לבחור נשיא, אשר יהפוך בהמשך למושל.
המקרה הראשון של ירושת המושל בהיסטוריה של קנטקי התרחש עם מותו של המושל ג'ורג' מדיסון בשנת 1816. מדיסון היה גיבור מלחמה פופולרי מאוד שנפצע פעמיים. הוא מת משחפת רק שלושה שבועות לאחר תחילת כהונתו. סגנו, גבריאל סלוטר, התמנה למושל ומיד הורה על שני מינויים לא פופולריים. מהלכים אלה יצרו איבה רבה כלפי סלוטר, ובבית הנבחרים עלתה דרישה לקיום בחירות חדשות למושלות המדינה. מנהיגי התנועה, בהם ג'ון ברקינרידג' הצעיר, טענו כי סלוטר היה רק "מושל בפועל" עד שמושל חדש יבחר. הקריאה לבחירות חדשות נכשלה בבית הנבחרים ב-1815, אך אושרה ב-1817. סלוטר מילא את המשך כהונתו של מדיסון, ובכך נקבע התקדים כי סגן המושל יהיה יורשו הקבוע של המושל לאחר מותו, התפטרותו או הדחתו.
מלבד מדיסון, ארבעה מושלים אחרים מתו במהלך כהונתם – ג'ון בריטהיט, ג'יימס קלארק, ג'ון הלם וויליאם גובל. כולם מתו מסיבות טבעיות מלבד גובל, שהוא המושל היחיד של מדינה אמריקאית שנרצח. גובל הפסיד בבחירות למושלות המדינה ב-1899 לוויליאם טיילור, אבל ערער על התוצאות. בעוד האספה הכללית דנה בערעור, נורה גובל. כעבור ימים אחדים החליטה העצרת הכללית לטובת גובל, הדיחה את טיילור מכהונתו ובכך הפכה את גובל למושל. גובל הושבע על ערש דווי ומת כעבור יומיים. סגנו, ג'ון בקהאם, החליפו בתפקיד.
שבעה מושלים התפטרו מתפקידם לפני תום תקופת כהונתם – ג'ון קריטנדן, בריה מגופין, ג'ון סטיבנסון, אוגוסטוס אוסלי סטנלי, האפי צ'נדלר, ארל קלמנטס, וונדל פורד. שישה התפטרו כדי לקבל על עצמם משרה גבוהה יותר: קריטנדן התמנה לתובע הכללי של ארצות הברית וחמשת האחרים נבחרו לסנאט של ארצות הברית. רק בריה מגופין התפטר תחת לחץ. כוחו של מגופין, שהיה אוהד קונפדרציית המדינות של אמריקה במלחמת האזרחים האמריקנית, רוסן לחלוטין על ידי מחוקק עוין, שתמך באיחוד.
כל הנבחרים בקנטקי, כולל המושל, כפופים להדחה בגין "כל עבירה קלה בתפקיד". סעיפי ההדחה חייבים להתפרסם על ידי בית הנבחרים, והמשפט מתנהל על ידי הסנאט. אם יורשע, המושל כפוף להדחתו מכהונתו, וייתכן שייאסר עליו למלא תפקיד נבחר במדינה לאחר מכן. מושלים מודחים עשויים גם לעמוד לדין בבית משפט פלילי במערכת המשפט האזרחי. אף אחד ממושלי קנטקי לא הודח.