stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שדרה C (מנהטן)
הערות שוליים

↑  תבנית:Google maps
↑  Morris, Gouverneur; De Witt, Simeon; and Rutherford, John [sic] (March 1811) "Remarks Of The Commissioners For Laying Out Streets And Roads In The City Of New York, Under The Act Of April 3, 1807", Cornell University Library. Accessed June 27, 2016. "These are one hundred feet wide, and such of them as can be extended as far north as the village of Harlem are numbered (beginning with the most eastern, which passes from the west of Bellevue Hospital to the east of Harlem Church) 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, and 12. This last runs from the wharf at Manhattanville nearly along the shore of the Hudson river, in which it is finally lost, as appears by the map. The avenues to the eastward of number one are marked A, B, C, and D."
↑  Roberts, Sam. "A History of New York in 50 Objects", The New York Times, September 2, 2012. Accessed July 7, 2016. "It was called the Lower East Side, the East Village, Alphabet City. But in Nuyorican, the local Latino vernacular, it is Loisaida. Popularized by the poet Bittman Rivas in 1974, the name became official when the city sanctioned Loisaida Avenue as another name for Avenue C in 1987."
↑  "Manhattan Bus Map" (PDF). Metropolitan Transportation Authority. July 2019. Retrieved December 1, 2020.
↑  "NYC DOT - Bicycle Maps" (PDF). nyc.gov. New York City Department of Transportation. 2019. Retrieved May 14, 2019.
| תחבורה בניו יורק |
| --- | --- | --- |
| שדרות אורכיות | השדרה הראשונה • השדרה השנייה • השדרה השלישית • שדרת לקסינגטון • השדרה הרביעית (שדרת פארק) • שדרת מדיסון • השדרה החמישית • השדרה השישית (שדרת האמריקות) • השדרה השביעית • השדרה השמינית / סנטרל פארק וסט • השדרה התשיעית • השדרה העשירית • השדרה ה-11 • השדרה ה-12 • שדרה A • שדרה B • שדרה C • שדרה D |  |
| רחובות רוחביים | וול סטריט • רחוב קאנאל • רחוב 34 • רחוב 42 • רחוב 52 • רחוב 57 • רחוב 59 • רחוב 110 • רחוב 125 • רחוב 155 |  |
| רחובות אחרים | ברודוויי • רחוב בליקר • רחוב האוסטון |  |
| כיכרות | כיכר טיימס • גראנד ארמי פלאזה • כיכר וושינגטון • כיכר יוניון • כיכר קולומבוס |  |
| גשרים | גשר רוברט פ. קנדי • גשר ברונקס וייטסטון • גשר וראזאנו נארוז • גשר ת'רוגס נק • גשר הנרי הדסון • גשר קווינסבורו • גשר ברוקלין • גשר מנהטן • גשר ויליאמסבורג • גשר ג'ורג' וושינגטון • גשר מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל • גשר קרוס ביי וטרנס ממוריאל |  |
| מנהרות | מנהרת ברוקלין בטרי • מנהרת קווינס מידטאון • מנהרת הולנד • מנהרת לינקולן |  |
| נמלי תעופה | נמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי • נמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי • נמל התעופה לה גוארדיה |  |
| כללי | תחנת גרנד סנטרל • הרכבת התחתית של ניו יורק • תוכנית חברי הוועדה (1811) |  |
יריד רחוב בקיץ 2008
שלום (כתב עת)

ערך זה עוסק בעיתון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 תדירות:  שבועון
 פורמט:  טבלואיד 
 מייסד:  אברהם ליאון 
 עורך ראשי:  יקופ ברוכאס
 תאריכי הופעה:  29 באוקטובר 1947 – הווה (76 שנים)
 שפה:  טורקית, לאדינו
 מערכת:  איסטנבול
 תפוצה:  5,000 עותקים
 מדינה:  טורקיה 
 www.salom.com.tr
 
שלום (Şalom, תעתיק בטורקית של המילה שלום) הוא שבועון יהודי מאיסטנבול. הוקם בשנת 29 באוקטובר 1947 על ידי העיתונאי אברהם ליאון שעבד בעיתון הטורקי "ג'ומהורייט". מנהל העיתון הוא איוו מולינס. עורך העיתון הוא העו"ד יקופ (יעקב) ברוכאס (Yakup Barokas). מאז שנת 1999 איזל רוזנטל יוצר באופן קבוע את הקריקטורה הראשית. מריו לוי החל את דרכו הספרותית בכתיבת מאמרים לעיתון.
העיתון כתוב בטורקית, למעט עמוד אחד שנכתב בלאדינו.
החל ממרץ 2005 צורף לו גם מוסף בלדינו, הקרוי "אל אלמנסר" ("השחר"). תפוצה: 5,000, רובה למנויים - כמה מאות מהם בחו"ל.
ראו גם

אקי ירושלים
שו"ת חתם סופר

| --- | --- |

שער שו"ת חתם סופר דפוס ראשון
 מידע כללי
 מאת:  החתם סופר 
 סוגה:  שו"ת
 הוצאה
 מקום הוצאה:  פרשבורג
 תאריך הוצאה:  1855
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  שו"ת חתם סופר
 
שו"ת חתם סופר, הוא ספר שאלות ותשובות מפורסם שחובר על ידי רבי משה סופר.
הספר

רבי משה סופר לא הדפיס שום ספר בחייו, ככל הנראה מפני שסבר ש"דברים שבעל פה אי אתה רשאי לכותבן", הספר נדפס לאחר מותו על ידי בניו, על ארבעת חלקי השולחן ערוך עם הקדמה בשם פתוחי חותם, הרב שמעון סופר (ערלוי) הדפיס חלק שביעי, הוצאות שונות הדפיסו חלק שמיני מלוקט מכתבי עת ומספרי שו"ת.
הספר נקרא כשאר ספרי רבי משה סופר בשם "חתם סופר", שהוא ראשי תיבות, חידושי תורת משה - סופר.
במקומות רבים בספר חזר בו מתשובתו הראשונה, הרב עקיבה יוסף שלזינגר כתב על תופעה זו, ”וזה יהיה לך כלל גדול בכל תשובותיו ופסקיו, אחרון אחרון חביב”.
השפעתו של הספר הייתה עצומה, זאת ניתן לראות מעבודתו של הרב י' גולדשטיין אשר הדפיס סדרה של שישה ספרים בשם לקוטי הערות על שו"ת חתם סופר ובו ליקט הערות והארות מארבע מאות ספרים שפורסמו במאה שנים לאחר כתיבת הספר אשר דנו בדבריו והעלו אין ספור קושיות ותירוצים על כל תג ותג מדבריו, עבודה דומה עשו במהדורת מכון המאו"ר.
כמו כן הגהות לספר נדפסו מאת המהרש"ם מברז'אן, מאת הרב ירוחם פישל פרלא,, מאת הרב עקיבה יוסף שלזינגר, מאת הרב דוב בעריש וויידענפלד ומאת הרב שלמה זלמן אוירבך.
הרב בנימין פרידמן ממישקולץ חיבר בשנת תרפ"ה קיצור לספר ונדפס בברוקלין תש"ס.
בדרך כלל פסקיו הולכים אחרי הרמ"א, וכלשונו: "ודברי רמ"א אמיתיים ומשה אמת ותורתו אמת" "ומי שבא להוציא מרמ"א ומנהגיו עליו הראיה" "אני מתיירא לצאת חוץ לגדר המורא אפילו כחוט השערה... והיא תהלתי ותפארתי" אך לעיתים רחוקות חולק על דבריו.
תשובות מפורסמות

כמה מתשובותיו עוררו פולמוס. לדוגמה פסק שאסור לשנות מנוסח אשכנז לנוסח ספרד וביקר את החסידים ששינו, וכך כתב נגד ההשתתפות בהילולת רבי שמעון בר יוחאי בל"ג בעומר, ועוד.
ישנן תשובות שפורסמו מאוד דוגמת תשובתו על חשיבות הדפסת פירוש הרמב"ן לתורה ועל המנהג להדפיס ספר ללא הסכמה. על איסור הדפסת ספרים שלא לשם שמים, על מציאות הנבואה לאחר הפסקתה, שדין ספר הזוהר כשאר מדרשים , על איסור אמירת פיוט מכניסי רחמים ועוד.
בעקבות יוזמתו של ר' צבי הירש קלישר לחידוש עבודת הקורבנות ובמיוחד קרבן פסח, הוא כותב לחותנו ר' עקיבא איגר ש"הוא (הסולטן הטורקי) קפדן גדול כי ההוא אמר לבל יקרב שם מי שאינו מאמונת ישמעאל כי שם נבנה בית עבודה שלה" ולכן לא נוכל לקיים את הקרבת קרבן הפסח בהר הבית. אולם הבעיות הטכניות כביכול כגון טומאה וחוסר בכהנים מיוחסים ובשקלי הציבור - כל אלה אינם סיבה לעיכוב.
כמו כן כתב באריכות ובתקיפות נגד הרפורמים ובעיקר נגד אהרן חורין.
היו שדייקו מחתימות התאריך הלכות, למשל שמרבים בשמחה אפילו באדר א, ושלפני תשעה באב קוראים לחודש אב "אב" ולאחריו "מנחם אב", - לדיני גיטין.
לקריאה נוספת

הרב דוד מצגר מבוא לשו"ת חתם סופר מהדורת מכון המאו"ר, ירושלים תשע"א.
מעוז כהנא, יציבות ושינוי בשו"ת החת"ם סופר, עבודת מוסמך, האוניברסיטה העברית, 2004.
הרב אברהם שישא הלוי, הערות ביבליוגרפיות לספרי חתם סופר ותשובותיו, כתב עת המעין תשכ"ט א עמ' 49, המשך שם ב עמ' 77, הערות והוספות למאמר מאת שלמה סופר שם ג 72, תיקונים למאמר שם ד 76.
משה אלכסנדר זושא קינסטליכער, אישים בתשובות חתם סופר, בני ברק תשנ"ג.
ביאורים

↑  ראה תשובה (או"ח רח) שכתב שכל ההתר של "עת לעשות לה' הפרו תורתך" הוא רק כשכותבים לשם שמים, היו שכתבו שלא הדפיס כי חשש שלא יוכל לתקן לאחר ההדפסה
↑  נדפסו כמה "חלק ח", לקוטי תשובות חתם סופר לונדון תשכ"ה, קובץ תשובות חתם סופר על ידי מכון חתם סופר ירושלים תשל"ג, שו"ת חתם סופר החדשות על ידי מכון דעת סופר ירושלים תשמ"ט, מהדורת מכון המאו"ר אספה מכל מהדורות אלו ועוד
הערות שוליים

↑  יו"ד – תר"א, או"ח - תרט"ו, אה"ע ח"א - תרי"ח, ח"ב - תר"כ, כולם בפרשבורג, חו"מ – וויען תרכ"ב, חלק ו – וויען תרכ"ד, חלק ז – מונקאטש תרע"ב, חלק ח – ירושלים תשע"א
↑  בית יוסף החדש ירושלים תרל"ה עמ' ק.
↑  הגהות הגאון מהרש"ם זצ"ל מברעז'אן : על שו"ת חתם סופר ניו יורק תשפ"א
↑  הרב ירוחם פישל פרלא, הגהות לשו"ת חתם סופר, ירושתנו, ספר חמישי, עמ' נט - עה.
↑  הערות לשו"ת חתם סופר, בתוך ספר היובל למרן החתם סופר ירושלים תש"ן, סימן ג, סימן ד, וסימן יז.
↑  רבי משה סופר שו"ת חתם סופר אה"ע ח"א א
↑  רבי משה סופר שו"ת חתם סופר חו"מ עז
↑  רבי משה סופר שו"ת חתם סופר אה"ע ח"א קנא
↑  רבי משה סופר, שו"ת חתם סופר, אורח חים, טז (ב). כמו כן הביא שם שהאריז"ל היה מבית ספרדי - הפוך מהמסורת המקובלת
↑  רבי משה סופר, שו"ת חתם סופר, יו"ד רל"ג
↑  רבי משה סופר, שו"ת חתם סופר, חושן משפט, מא
↑  רבי משה סופר, שו"ת חתם סופר, תשובה למהר"ץ חיות, או"ח רח' על תשובה זו ראה, מעוז כהנא, החת"ם סופר: הפוסק בעיני עצמו, תרביץ, עו, תשס"ז, ג-ד, 519 - 556.
↑  רבי משה סופר שו"ת חתם סופר או"ח לו
↑  רבי משה סופר, שו"ת חתם סופר או"ח קסו.
↑  רבי משה סופר, שו"ת חתם סופר יו"ד רלו.
↑  רבי משה סופר, שו"ת חתם סופר, חלק ו, תשובות עז – פז
↑  רבי משה סופר, שו"ת חתם סופר, חו"מ כ
↑  רבי משה סופר, שו"ת חתם סופר, או"ח לב לד
קרחון גריפית'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  86°11′00″S 149°24′00″W﻿ / ﻿86.1833°S 149.4°W﻿ / -86.1833; -149.4
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גריפית'(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גריפית'
 
קרחון גריפית' (באנגלית: Griffith Glacier) הוא קרחון יובלי, בהרי הייז, בהרי המלכה מוד, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
הקרחון זורם לכיוון מערב; ומנקז את כיפת ביקון, רמת קליפורניה ואת מתלול ווטסון.
הקרחון נשפך אל קרחון סקוט בין הר מקרצ'ר והר מיקס.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הקרחון

הקרחון מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1963.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של לוטננט קומנדר פיליפ. ג'י. גריפית' (Philip G. Griffith), שפיקד על טיסות צילום במהלך מבצע הקפאה עמוקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1966- 1967.
רובנס באריקלו

רובנס גונסאלבס באריקלו (בפורטוגזית: Rubens Gonçalves Barrichello, נולד ב-23 במאי 1973) הוא נהג מרוצים ברזילאי שהתחרה באליפות הפורמולה 1 בין השנים 1993–2011. לזכותו 11 ניצחונות ו-68 פודיומים.
באריקלו התחרה עבור קבוצת פרארי בין השנים 2000–2005 לצידו של מיכאל שומאכר. סיים את העונה פעמיים במקום השני (2002, 2004) ופעם אחת במקום השלישי (2001) והיה שותף לחמש זכיות של הקבוצה באליפות היצרנים. בשנת 2009 התחרה עבור קבוצת בראון GP וסיים שלישי באליפות הנהגים. ג'נסון באטן, חברו לקבוצה, זכה באליפות והקבוצה זכתה באליפות היצרנים. בשנת 2010 התמנה ליושב ראש איגוד נהגי הגרנד פרי.
לאחר שנתיים בקבוצת ויליאמס עבר להתחרות באליפות האינדיקאר. אחרי עונה אחת באליפות נותר ללא קבוצה ועבר להתחרות באליפות ברזיל למכוניות סטוק V8. בשנת 2014, עונתו השנייה באליפות, זכה בתואר.
קריירת מרוצים

באריקלו זכה בחמש אליפויות קארטינג בברזיל לפני שעבר בשנת 1990 להתחרות באירופה באליפות הפורמולה ווקסהול. בעונתו הראשונה זכה באליפות. שנה לאחר מכן ניצח את אליפות פורמולה 3 האירופאית לאחר קרב צמוד עם דייוויד קולטהרד. בשנת 1992 סיים שלישי באליפות הפורמולה 3000. בסיום העונה הצטרף לקבוצת ג'ורדן לקראת עונת 1993.
קריירת מרוצים > 1993–1996: ג'ורדן

בגרנד פרי אירופה, המרוץ השלישי בעונה זינק מהמקום ה-12 בתנאי מסלול רטובים. בסיום ההקפה הראשונה הגיע למקום הרביעי. הוא הצליח לעקוף את דיימון היל ואלן פרוסט, צמד נהגי ויאלימס, לפני שנתקל בבעיות במערכת הדלק. אמינות נמוכה של המכונית הובילה אותו לפרוש במרבית המרוצים בעונה. בגרנד פרי צרפת היה קרוב לצבור את הנקודות הראשונות, אך בהקפה האחרונה נעקף על ידי מייקל אנדרטי, שלקח את המקום השישי בסיום. הנקודות הראשונות, והיחידות בעונה, הושגו בגרנד פרי יפן בו סיים במקום החמישי.
את עונת 1994 פתח עם מקום רביעי בברזיל ומקום שלישי בגרנד פרי הפסיפי, הפודיום הראשון בקריירה. התוצאות הציבו את באריקלו במקום השני בטבלת הנהגים אחרי מיכאל שומאכר, שניצח את שני המרוצים. באימון המקדים ביום שישי לפני גרנד פרי סן מרינו, התהפך עם מכוניתו, איבד את ההכרה והיה בסכנת חיים לאחר שלשונו חסמה את דרכי הנשימה. חייו ניצלו בזכות פעולה מהירה של סיד וטקינס, רופא המסלול. בהמשך העונה השיג פול פוזישן בגרנד פרי בלגיה, והיה לנהג הצעיר ביותר שמשיג פול פוזישן עד אז. בסיום העונה דורג במקום השישי עם 19 נקודות.
ג'ורדן החליפה את ספק המנועים שלה בעונת 1995 ועוברה ממנועי מקלארן למנועי פיג'ו, מנועים שהתגלו כפחות אמינים ממנועי העונה הקודמת. בשלושה מרוצים איבד נקודות בהקפה האחרונה: התנגשות עם מרטין ברנדל בגרנד פרי בריטניה וכשלים מכניים בגרנד פרי ספרד והונגריה.
מותג הסיגריות "בנסון & הדג'ס" חתם על חוזה חסות עם הקבוצה לקראת עונת 1996 והביא עימו תקוות רבות. באריקלו היה בחבורה המובילה בברזיל, לפני שהסתחרר על המסלול בשל התחממות יתר של הבלמים. בהמשך העונה רכבי הקבוצה היו פחות תחרותיים. היחסים של באריקלו עם אדי ג'ורדן הלכו והתערערו ובסיום העונה הוחתם בקבוצה גרהרד ברגר במקומו. הוא חתם בקבוצת סטיוארט, שהצטרפה לאליפות.
קריירת מרוצים > 1997–1999: סטיוארט

עונת הבכורה של קבוצת סטיוארט לוותה בחוסר אמינות של המכוניות. באריקלו הצליח לסיים רק שלושה מרוצים במהלך העונה, ורק מרוץ אחד בנקודות: מקום שני בגרנד פרי מונקו. יאן מגנוסן, שותפו לקבוצה, סיים את העונה ללא נקודות. העונה הבאה נראתה דומה לקודמתה והקבוצה המשיכה לסבול מפרישות רבות. למרות בעיות האמניות באריקלו ניצח את מגנוסן בכל המרוצים, עד שהוחלף אחרי שבעה מרצים ביוס ורסטאפן, שהפסיד גם הוא לבאריקלו בכל המרוצים עד לסיום העונה.
בעונת 1999 חלה התקדמות בקבוצה. בברזיל דורג שלישי, כשהוא מקדים את מיכאל שומאכר. הוא הוביל במספר הקפות עד שנאלץ לפרוש בשל בעיות במנוע. הוא זינק מהפול פוזישן בצרפת וסיים על הפודיום שלוש פעמים. הישגיו במהלך העונה משכו את תשומת ליבו של ז'אן טוד, מנהל קבוצת פרארי שהחתים אותו על חוזה לעונת 2000.
קריירת מרוצים > 2000–2005: פרארי

הניצחון הראשון בקריירה הושג בגרנד פרי גרמניה בעונתו הראשונה בפרארי. הוא זינק למרוץ מהמקום ה-18, אך בחר להישאר עם צמיגים יבשים בזמן ששאר הנהגים החליפו לצמיגי גשם במהלך המרוץ. את מרבית המרוצים בעונה סיים על הפודיום, אך דורג רק במקום הרביעי אחרי שומאכר, וצמד נהגי מקלארן: מיקה הקינן ודייוויד קולטהרד. שומאכר זכה באליפות הנהגים ויחד עם באריקלו זכתה הקבוצה באליפות היצרנים.
בעונת 2001 הגיע 10 פעמים לפודיום, אך סיים את העונה ללא ניצחון והיה שותף לזכייה שנייה של הקבוצה באליפות היצרנים. 2002 הייתה העונה המוצלחת בקבוצה עם ארבעה ניצחונות ומקום שני בדירוג הכולל. בראיונות מאוחרים טען באריקלו כי מתוך שבע האליפויות של שומאכר לפחות אליפות אחת הגיעה לברזילאי. בדבריו התייחס לגרנד פרי אוסטריה בו התבקש על ידי הקבוצה לפנות את הדרך ולאפשר לשומאכר לנצח את המרוץ. בטקס הפודיום החליף פינה שומאכר את המקום הראשון לבאריקלו ואף העניק לו את גביע המרוץ. הנהגים נענשו על הפרת פרוטוקול הטקס ובעקבות המרוץ הוחלט על איסור מתן הוראות קבוצתיות החל מהעונה הבאה.
בשתי העונות הבאות היה שותף לשתי זכיות נוספות באליפות היצרנים. בעונת 2005 החליפה פרארי את ספק הצמיגים ועברה להשתמש בצמיגי ברידג'סטון, שהיו נחותים בהשוואה לצמיגי מישלן, בהן השתמשו מרבית הקבוצות. ההישג הטוב בעונה היה המקום השני, אליו הגיע בשני מרוצים שונים: גרנד פרי אוסטרליה וגרנד פרי ארצות הברית, אותו החרימו כל הקבוצות שעשו שימוש בצמיגי מישלן, כך שרק שישה כלי רכב זינקו אל המרוץ. בסיום העונה דורג במקום השמיני, ההישג הנמוך ביותר אליו הגיע עם הקבוצה.
קריירת מרוצים > 2006–2008: הונדה

באוגוסט 2005 חתם על חוזה בקבוצה הונדה, החל מעונת 2006. בתחילת העונה היה איטי יותר מג'נסון באטן, חברו לקבוצה, וטען שהמכונית לא מותאמת לסגנון הנהיגה שלו. אחרי התאמות שנעשו עבורו הצליח להיות יותר תחרותי. בגרנד פרי מונקו היה קרוב לפודיום הראשון שלו בקבוצה, אך נענש בנסיעה דרך אזור הטיפולים ולבסוף סיים רביעי. את העונה סיים במקום השביעי עם 30 נקודות, 26 נקודות פחות מבאטן.
את עונת 2007 סיים ללא נקודות. אף על פי שהצליח לסיים את מרבית המרוצים בעונה (נאלץ לפרוש רק פעמיים), רק פעם אחת סיים בעשירייה הראשונה. העונה השלישית נפתחה עם פסילה בסיום המרוץ לאחר שלא ציית לרמזור האדום ביציאה מאזור הטיפולים. גרנד פרי טורקיה היה המרוץ ה-257 בקריירה של באריקלו, בכך שבר את שיאו של ריקארדו פטרזה כנהג שהשתתף בהכי הרבה מרוצים. בגרנד פרי מונקו סיים שישי וצבר נקודות ראשונות לאחר שנתיים. בגרנד פרי בריטניה זינק מהמקום ה-16. במרוץ שהתנהל תחת גשם כבד הצליח לסיים במקום השלישי. הפודיום היחיד שהשיג עבור הקבוצה. בדצמבר 2008 הודיעה הונדה כי היא פורשת מהאליפות מסיבות כלכליות. ההודעה עוררה חוסר בהירות לגבי עתידה של הקבוצה, שחיפשה קונה, ועתידו של באריקלו.
קריירת מרוצים > 2009: בראון

שבועות לפני פתיחת העונה הודיע מנהל הקבוצה, רוס בראון, על רכישת הקבוצה ועל שינוי שמה לבראון GP. במרוץ פתיחת העונה באוסטרליה באריקלו הוביל בשני החלקים הראשונים של מקצה הדירוג, אך לבסוף דורג שני אחרי בן זוגו לקבוצה, באטן. למרות בעיה במנוע בזינוק, שגרמה לו לאבד מספר מקומות מיד לאחר הזינוק, הצליח לסיים את המרוץ במקום השני. בגרנד פרי סין זינק לפני באטן, אבל בעיה בבלמים הובילה אותו לאיבוד המקום לבאן. לבסוף סיים את המרוץ רביעי, תוך שהוא קובע את זמן ההקפה המהירה במרוץ. בגרנד פרי אירופה, שנערך בולנסיה, השיג את הניחון העשירי בקריירה והראשון מאז עונת 2005. הניצחון העלה אותו למקום השני בטבלה. בגרנד פרי איטליה השיג את הניצחון השני בעונה, ניצחון שהתברר כאחרון בקריירת הפורמולה 1. במרוץ בברזיל, מרוץ אחד לפני סיום העונה, זינק מהפול פוזישן בעוד באטן וסבסטיאן פטל, שני היריבים בקרב על תואר האליפות זינקו ממקומות 14 ו-16, בהתאמה. תקר בגלגל גרם לאיבוד מקומות במהלך המרוץ. הוא סיים שמיני ואיבד את הסיכוי התאורטי לזכות באליפות בגרנד פרי אבו דאבי, מרוץ סיום העונה. פטל ניצח את המרוץ האחרון בעונה וסיים שני בדירוג הכולל. באריקלו דורג שלישי, ויחד עם באטן שזכה בתואר, זכו השניים באליפות היצרנים.
קריירת מרוצים > 2010–2011: ויליאמס

קבוצת מקלארן הציעה לבאריקלו חוזה לקראת עונת 2010, אך הוא סירב לאחר שסיכם עקרונית עם קבוצת ויליאמס. בגרנד פרי בלגיה ציין את המרוץ ה-300 בקריירה, אך נאלץ לפרוש כבר בהקפה הראשונה לאחר התנגשות עם פרננדו אלונסו. לפני המרוץ נבחר לשמש כיושב ראש איגוד נהגי הגרנד פרי במקומו של ניק היידפלד. במרבית המרוצים בעונה צבר נקודות, אך לא הצליח להגיע לפודיום.
חוזהו הוארך בקבוצה לעונה נוספת. במהלך העונה התקשה לצבור נקודות ובסיומה דורג במקום ה-17. לקראת עונת 2012 הוחלף על ידי ברונו סנה ונותר ללא קבוצה.
קריירת מרוצים > אינדיקאר

במרץ 2012 הצטרף לקבוצת KV Racing Technology באליפות האינדיקאר. הוא הוביל בשתי הקפות במהלך מרוץ האינדי 500, ולבסוף סיים במקום ה-11 בדירוג הכולל. בסיום העונה דורג במקום ה-12.
קריירת מרוצים > אליפות ברזיל למכוניות סטוק

בשנת 2012 הצטרף כנהג אורח לשלושת המרוצים האחרונים של אליפות ברזיל למכוניות סטוק V8.בשנת 2013 החל להתחרות באליפות בצורה מלאה עם קבוצת Full Time Sports. את עונת הבכורה סיים במקום השמיני. בעונתו השנייה ניצח שני מרוצים, סיים ארבע פעמים נוספות בפודיום וזכה באליפות. בעונת 2016 סיים את האליפות במקום השני.
חיים אישיים

באריקלו מתגורר בסאו פאולו. בפברואר 2018 פונה לבית חולים בשל כאב ראש. בבדיקות התגלה גידול שפיר, שהוסר. בשנת 2019 התגרש מאשתו.
בנו, אדוארדו באריקלו, הוא נהג מרוצים המתחרה באליפות ה-F2000 האמריקאית.
הערות שוליים

↑  Barrichello replaces Heidfeld as GPDA president, Motorsport.com, 29 August 2010
↑  Rubens Barrichello commits to full IndyCar season with KV Racing, Autosport, 1 March 2012
1 2  Barrichello wins first title in 23 years, ESPN, 30 November 2014
↑  F1 medic Sid Watkins dies at 84, ESPN, 13 September 2012
↑  Rubens Barrichello on being pranked by Senna and almost signing for McLaren, Formula 1.com, 27 November 2019
↑  German GP Barrichello storms to first career victory, Motorsport.com, 1 August 2000
↑  Rubens Barrichello: Michael Schumacher benefited from team orders to win Formula One titles, Autoweek, 20 March 2015
↑  The 2002 Austrian Grand Prix, FIA.com
↑  F1 summons Schumacher, Barrichello, CNN, 13 May 2002
↑    Kevin Garside, ‏Ferrari and BAR leave their dismal 2005 in rear mirror, The Telegraph, 18 October 2005
↑  BAR Confirm Barrichello for 2006, Autosport, 16 August 2005
↑  Barrichello aims for 300 F1 starts after record 257, Reuters, 13 May 2008
↑  Global crisis ends Honda F1 era, BBC, 5 December 2008
↑  Ross Brawn buys Honda Racing F1 Team, Ausmovite.com, 6 March 2009
↑  Jenson Button claims pole as Lewis Hamilton suffers day to forget, The Guardian, 28 March 2009
↑  Button seals dream Australia win, BBC, 29 March 2009
↑  Barrichello snatches Valencia win, BBC, 23 August 2009
↑  Button back as Barrichello wins, BBC, 13 September 2009
↑  Barrichello wins pole as Button blows it in rain-lashed Brazil, CNN, 17 October 2009
↑  Barrichello Elected, Eurosport, 28 August 2010
↑  Williams retains Barrichello for 2011, Autosport, 15 November 2010
↑  F1: Senna to Race for Williams in 2012, RacingNews.co, 17 January 2012
↑  Rubens Barrichello commits to full IndyCar season with KV Racing, Autosport, 11 March 2012
↑  Rubens Barrichello leaves IndyCar for Brazil's Stock Car V8 series, Autosport, 27 December 2012
↑  Ex-F1 racer Rubens Barrichello feels lucky to be alive after tumour, Autosport, 17 April 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX992631  LCCN: nb2005010848  VIAF: 88017385   WorldCat (עם VIAF): 88017385 
באריקלו בגרנד פרי ארצות הברית (2005)
באריקלו בגרנד פרי קנדה (2006)
שדרה D (מנהטן)

| --- | --- |
בתי ג'ייקוב רייס, הממוקמים בשדרה D
בתי ג'ייקוב רייס, הממוקמים בשדרה D
 מידע כללי
 אורך:  0.9 מיל 
 מיקום
 עיר:  מנהטן 
 שכונה:  איסט וילג'
 קואורדינטות:  40°43′23″N 73°58′35″W﻿ / ﻿40.723013888889°N 73.976502777778°W﻿ / 40.723013888889; -73.976502777778
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שדרה D (באנגלית: Avenue D), היא שדרה מדרום לצפון באזור אלפאבית סיטי (אנ') בשכונת איסט וילג' במנהטן, ניו יורק, מזרחית לשדרה C ומערבית ל-FDR Drive (אנ'). היא מתחילה מרחוב האוסטון, עוברת דרך סטויוויסנט טאון-פיטר קופר וילג' (אנ') ומסתיימת ברחוב 13.
השדרה ממשיכה את רחוב קולומביה (בין רחוב האוסטון לרחוב דלנסי) ואת רחוב אברהם א. קאזאן (בין רחוב דלנסי לרחוב גרנד).
היסטוריה

השדרה נוצרה על ידי תוכנית חברי הוועדה משנת 1811, כאחת מ-16 השדרות העוברות בכיוון צפון–דרום שצוינו ברוחב של 30 מטרים; הן כוללות 12 שדרות ממוספרות, וארבע (הממוקמות מזרחית לשדרה הראשונה) המסומנות באותיות.
תחבורה

בשדרה D עובר קו האוטובוס M14D מרחוב 10 מזרח לרחוב האוסטון (לכיוון דרום) ומרחוב דלנסי (לכיוון צפון) דרך רחוב קולומביה.
ראו גם

שדרה A (מנהטן)
שדרה B (מנהטן)
שדרה C (מנהטן)
הערות שוליים

↑  תבנית:Google maps
↑  Morris, Gouverneur; De Witt, Simeon; and Rutherford, John [sic] (March 1811) "Remarks of the Commissioners for Laying Out Streets and Roads in the City of New York, Under the Act of April 3, 1807", Cornell University Library. Accessed June 27, 2016. "These are one hundred feet wide, and such of them as can be extended as far north as the village of Harlem are numbered (beginning with the most eastern, which passes from the west of Bellevue Hospital to the east of Harlem Church) 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, and 12. This last runs from the wharf at Manhattanville nearly along the shore of the Hudson river, in which it is finally lost, as appears by the map. The avenues to the eastward of number one are marked A, B, C, and D."
| תחבורה בניו יורק |
| --- | --- | --- |
| שדרות אורכיות | השדרה הראשונה • השדרה השנייה • השדרה השלישית • שדרת לקסינגטון • השדרה הרביעית (שדרת פארק) • שדרת מדיסון • השדרה החמישית • השדרה השישית (שדרת האמריקות) • השדרה השביעית • השדרה השמינית / סנטרל פארק וסט • השדרה התשיעית • השדרה העשירית • השדרה ה-11 • השדרה ה-12 • שדרה A • שדרה B • שדרה C • שדרה D |  |
| רחובות רוחביים | וול סטריט • רחוב קאנאל • רחוב 34 • רחוב 42 • רחוב 52 • רחוב 57 • רחוב 59 • רחוב 110 • רחוב 125 • רחוב 155 |  |
| רחובות אחרים | ברודוויי • רחוב בליקר • רחוב האוסטון |  |
| כיכרות | כיכר טיימס • גראנד ארמי פלאזה • כיכר וושינגטון • כיכר יוניון • כיכר קולומבוס |  |
| גשרים | גשר רוברט פ. קנדי • גשר ברונקס וייטסטון • גשר וראזאנו נארוז • גשר ת'רוגס נק • גשר הנרי הדסון • גשר קווינסבורו • גשר ברוקלין • גשר מנהטן • גשר ויליאמסבורג • גשר ג'ורג' וושינגטון • גשר מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל • גשר קרוס ביי וטרנס ממוריאל |  |
| מנהרות | מנהרת ברוקלין בטרי • מנהרת קווינס מידטאון • מנהרת הולנד • מנהרת לינקולן |  |
| נמלי תעופה | נמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי • נמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי • נמל התעופה לה גוארדיה |  |
| כללי | תחנת גרנד סנטרל • הרכבת התחתית של ניו יורק • תוכנית חברי הוועדה (1811) |  |
שיר השבע

שיר השבע (בסינית מפושטת: 七子之歌; בפין-יין: Qī zǐ zhī gē) הוא שיר שנכתב במרץ 1925 בארצות הברית על ידי המשורר הסיני וון יי-דוו, השיר מספר על שבע הטריטריות שנלקחו מסין על ידי מעצמות זרות: מקאו, הונג קונג, טאיוואן, מפרץ גואנגג'ואו, פורט ארתור, קאולון ו-ווי-האי.
בשנת 1999 כשמקאו עברה חזרה לסין מפורטוגל השתמשו השלטונות הסינים בשיר כשיר הנושא לחזרת מקאו.
ציטוט מתוך השיר: שיר השבע - אוו-מן
בבקשה תקראו לי בשם המקורי שלי: תקראו לי בטון ראשון - אוו-מן

אמא, אמא, אני רוצה לחזור, אמא אימא
叫我一声“澳门”！
קרחון גרסיט

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  ג'דסון לינסלי גרסיט 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  71°30′S 161°15′E﻿ / ﻿71.5°S 161.25°E﻿ / -71.5; 161.25
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גרסיט(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גרסיט
 
קרחון גרסיט (באנגלית: Gressitt Glacier) הוא קרחון רחב, בחוף פנל בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 80 קילומטרים.
הקרחון מנקז את האזור שבין רכס דניאלס ופסגות אמלן, שבהרי USARP.
הקרחון זורם לכיוון צפון מזרח, ונשפך אל קרחון רניק, צפונית לרכס מורוזומי.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הקרחון

הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1963.