זביגנייב הרברט
ביוגרפיה

זביגנייב הרברט נולד בשנת 1924 בלבוב, בעבר חלק מפולין וכיום בשטח אוקראינה. סבו היה אנגלי שהגיע ללבוב כמורה לאנגלית. אביו, לגיונר פולני בזמן מלחמת העולם הראשונה, שתמך בהשבת עצמאותה של פולין, היה משפטן ועבד כמנהל בנק. אמו הייתה עקרת בית.
אבותיו הגיעו לגליציה מאנגליה דרך וינה ולפי המסורת המשפחתית נראה שישנו קשר משפחתי רחוק למשורר האנגלי ג'ורג' הרברט.
ילדותו של הרברט בשנות ה-20 הייתה בתקופה שבה פולין זכתה לעצמאות, והלך הרוח הפטריוטי נישא באוויר. באותם ימים בילה בחיק משפחתו, הזכורה לו כנווה פסטורלי ויציב. המלחמה וההרס שבאו על פולין באו במפתיע וסימנו עבורו את קץ החיים הקודמים ותחילתם של חיי הגולה הנצחיים. ב-1939, בפרוץ מלחמת העולם השנייה, כשהיה בן 15, חזה הרברט בהריסתה של לבוב כשפלש הצבא האדום לפולין, וב-1941 חזה בנפילתה לידי צבאה של גרמניה הנאצית, דבר שהותיר בו חותם עז.
באותה תקופה החל לכתוב את שיריו הראשונים, שהתפרסמו רק 15 שנה מאוחר יותר. בתקופת מלחמת העולם השנייה לקח חלק בפעילות המחתרתית ב"ארמייה קריובה"(צבא המולדת). בזמן המלחמה למד ספרות פולנית בקבוצות לימוד חשאיות של האוניברסיטה ע"ש יאן קזימיר.
ב-1944, עם כניסת הרוסים ללבוב עקר לפרושוביצה, לקח שיעורי אמנות וכלכלה באוניברסיטת קרקוב וקיבל תואר בכלכלה. ב-1949 למד באוניברסיטת "ניקולס קופרניקוס" שבטורון, וקבל תואר במשפטים ותואר בפילוסופיה כתלמידו של הפילוסוף הנריק אלזנברג, שהיה לו למנטור בהמשך דרכו. ב-1951 המשיך זמן מה בלימודי פילוסופיה באוניברסיטת ורשה.
בסוף שנות ה-40 החל לפרסם שירים ומאמרים מפעם לפעם בכתבי עת, בשמו ובשם עט, אך בשל מגבלות הצנזורה הנוקשה וזרם הריאליזם הסוציאליסטי במשטר הקומוניסטי, נאלץ לפרוש מן הכתיבה. בתקופה זו עבד בעבודות זוטרות וחי חיי דלות.
ב-1956, לאחר שפרצו מהומות אוקטובר הפולני נגד השלטון הסובייטי, ובעקבות מותו של סטלין, החלה הפשרה פוליטית שהביאה להקלות חלקיות ופריחה תרבותית, והרברט כעמיתיו מארק חלאסקו ויוליה הרטויג, היה בין היוצרים ששיריהם ראו אור. באותה שנה פורסם מחזור השירים הראשון שלו, "מיתר האור". הוא זכה להצלחה גדולה ומצבו הכלכלי השתפר מעט.
בסוף שנות ה-50 הצליח להשיג מלגה קטנה שאפשרה לו לצאת מפולין, והוא החל במסע נדודיו ברחבי אירופה שנמשך שנים ארוכות שבמהלכן שב מעת לעת למולדתו. הוא שהה בלונדון, באיטליה, בברלין ובפריז. הוא לימד תקופה קצרה באוניברסיטת קליפורניה בשנת 1971, שבמהלכה החל בכתיבת "מר קוגיטו".
ב-1968 תורגמה שירתו לראשונה לאנגלית בידי צ'סלב מילוש ופיטר דייל סקוט, ולשפות רבות לאחר מכן. לעברית תורגמו רבים מספריו על ידי דוד וינפלד, ומחזותיו הוצגו בפולין ובארצות אחרות.
הוא זכה להכרה ולפרסים בינלאומיים, בהם:
פרס אוסטריה לספרות אירופאית לשנת 1965
פרס ת"ס אליוט לשנת 1993
פרס ירושלים לספרות לשנת 1991
בעת שהותו בירושלים התיידד עם המשורר יהודה עמיחי ואף הקדיש לו שיר הנקרא 'ליהודה עמיחי' ופותח בשורה "כי אתה המלך ואני רק נסיך".
ב-1968 נשא לאשה את קטרז'ינה גֵ'דוּשיצְקָה, ובין השנים 1965-1968 שימש כעורך כתב העת לשירה "Poezja",אך פרש מהתפקיד במחאה על מדיניות אנטישמית.
ב-1981 חזר לפולין, עם הקמתה של התנועה "סולידריות" שהתנגדה לשלטון הקומוניסטי, והצטרף למערכת העיתון המחתרתי "Zapis".
כשהוצאה "סולידריות" מחוץ לחוק הוא תמך בה בגלוי והפך לסמל הרוחני במאבק לעצמאותה של פולין.
המשפט "הֱיֵה נֶאֱמָן לֵךְ" מתוך שירו "המסר של מר קוגיטו" היה לסיסמת המאבק. בראשית שנות ה-90, לאחר התמוטטות ברית המועצות וכשמפלגת "סולידריות" עלתה לשלטון, הוא מתח ביקורת על התנהלותם של הממשלה ושל אישים פולנים בולטים, כדוגמת צ'סלב מילוש ואדם מיכניק, שראה בהם אחראים למחדלים שנעשו בפולין אחרי נפילת הקומוניזם. דבריו עוררו ויכוח סוער וממושך בפולין.
ב-1992 שב לצמיתות לפולין והתגורר בוורשה, כשבריאותו רופפת והוא סובל מאסתמה חמורה, והיה מרותק למיטתו רוב הזמן. זמן קצר לפני מותו הספיק לפרסם את אוסף שיריו "אפילוג של סערה".
הרברט נפטר ב-1998 בוורשה.