stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טניס באולימפיאדת אטלנטה (1996)
טבלת המדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 2 | אוסטרליה אוסטרליה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | ספרד ספרד | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 4 | צ'כיה צ'כיה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | בריטניה בריטניה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | גרמניה גרמניה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | הודו הודו | 0 | 0 | 1 | 1 |
| בסך הכל | בסך הכל | 4 | 4 | 4 | 12 |
הזוכים במדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| גברים | אנדרה אגאסי   ארצות הברית ארצות הברית | סרז'י ברוגרה   ספרד ספרד | לאנדר פאיס   הודו הודו |
| זוגות גברים | טוד וודברידג' ומארק וודפורד   אוסטרליה אוסטרליה | נייל ברוד וטים הנמן   בריטניה בריטניה | דויד פרינוסיל ומארק-קווין גלנר   גרמניה גרמניה |
| נשים | לינדזי דבנפורט   ארצות הברית ארצות הברית | ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו   ספרד ספרד | יאנה נובוטנה   צ'כיה צ'כיה |
| זוגות נשים | ג'יג'י פרנאנדס ומרי ג'ו פרנאנדס   ארצות הברית ארצות הברית | יאנה נובוטנה והלנה סוקובה   צ'כיה צ'כיה | קונצ'יטה מרטינס וארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו   ספרד ספרד |
תוצאות התחרויות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 32 זוגות. 8 זוגות דורגו:
טוד וודברידג' ומארק וודפורד (אוסטרליה אוסטרליה), ניצחו בתחרות
גרנט קונלי ודניאל נסטור (קנדה קנדה), הודחו בסיבוב השני
יאקו אלטינג ופול הארהאוס (הולנד הולנד), הודחו בחצי הגמר
יונס ביורקמן וניקלס קולטי (שוודיה שוודיה), הודחו בסיבוב הראשון
אירז'י נובק ויאן ואצק (צ'כיה צ'כיה), הודחו ברבע הגמר
ויין פריירה ואליס פריירה (דרום אפריקה דרום אפריקה), הודחו ברבע הגמר
קסבייה פרנה ולואיס לובו (ארגנטינה ארגנטינה), הודחו בסיבוב הראשון
ביירון בלק וויין בלק (זימבבואה זימבבואה), הודחו בסיבוב השני
במשחק הגמר טוד וודברידג' ומארק וודפורד מאוסטרליה נפגשו עם נייל ברוד וטים הנמן מבריטניה שלא היו מדורגים וניצחו אותם ב-3 מערכות.
תוצאות התחרויות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 32 זוגות. 8 זוגות קיבלו דירוג:
ג'יג'י פרנאנדס ומרי ג'ו פרנאנדס (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות
יאנה נובוטנה  והלנה סוקובה (צ'כיה צ'כיה), זכו במדליית כסף
ברנדה שולץ-מקרתי ומנון בולגראף (הולנד הולנד), הודחו ברבע הגמר
קונצ'יטה מרטינס וארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו (ספרד ספרד), זכו במדליית ארד
ניקול ברדטקה ורנה סטאבס (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב הראשון
גבריאלה סבטיני ופטריסיה טרביני (ארגנטינה ארגנטינה), הודחו בסיבוב הראשון
אמנדה קוצר ומריאן דה סוורד (דרום אפריקה דרום אפריקה), הודחו סיבוב השני
קויקו נגצוקה ואי סוגיאמה (יפן יפן), הודחו בסיבוב הראשון
במשחק הגמר ג'יג'י פרנאנדס ומרי ג'ו פרנאנדס מארצות הברית נפגשו עם יאנה נובוטנה והלנה סוקובה מצ'כיה וניצחו אותן ב-3 מערכות. בכך הן זכו במדליית זהב שנייה ברציפות בתחרות זוגות נשים באולימפיאדה.
ישראל באולימפיאדה

טניסאים ישראלים לא הגיעו לתחרויות טניס.
אנדרה אגאסי, מנצח התחרות
לינדזי דבנפורט, מנצחת התחרות
מטבע מם

מטבע מם (באנגלית: Meme coin או Memecoin) הוא סוג של מטבעות קריפטוגרפיים שמקורם במם אינטרנט או שיש להם מאפיין הומוריסטי כלשהו. לעיתים המונח משמש כמילה נרדפת ל"שיטקוין", מונח המתייחס למטבע קריפטוגרפי בעל ערך מועט או ללא ערך, אותנטיות או תועלת. המונח עשוי לשמש במובן הרחב ביותר כביקורת על שוק המטבעות הקריפטוגרפיים בכללותו – אלו המבוססים על ממים ספציפיים כמו "מטבעות דוג'", ידוענים כמו Coinye, ותוכניות "פאמפ אנד דאמפ" כמו BitConnect – או שהוא עשוי לשמש כדי להפוך את הקריפטוגרפיה לנגישה יותר.
לעיתים קרובות משתמשים במונח בזלזול, ומשווים את הערך או הביצועים של מטבעות קריפטוגרפיים אלו לנכסים דיגיטליים מיינסטרים. תומכים, לעומת זאת, מציינים כי חלק ממטבעות המם רכשו "הון חברתי" ושווי שוק גבוה.
היסטוריה

בסוף 2013, Dogecoin שוחרר לאחר שנוצר כבדיחה על מם ה"Doge" על ידי מהנדסי תוכנה. הדבר עורר את יצירתם של מספר מטבעות מם לאחר מכן. באוקטובר 2021, היו כ-124 מטבעות מם במחזור בשוק. דוגמאות בולטות כוללות את Dogecoin ו-Shiba Inu.
בסוף 2021, פרסומות שקידמו את מטבע המם Floki Inu בלונדון הובילו לחקירות שלאחר מכן סביב קידום מטבע המם, שנחשב למוצר פיננסי לא מפוקח על ידי רשות הסטנדרטים לפרסום בבריטניה (ASA).
מדינות מסוימות נקטו צעדים כדי לווסת מטבעות מם. בתחילת 2021, רשות ניירות הערך של תאילנד אסרה על מטבעות מם כחלק ממלחמה נגד מוצרים דיגיטליים "ללא מטרה או תוכן ברורים".
פופולריות

מטבעות מם עלו בפופולריות מאז שאילון מאסק תמך בשימוש ב-Dogecoin, אחד ממטבעות המם הראשונים. הוא המשיך לפרסם ציוצים על Dogecoin בשנת 2022, כולל אחד בינואר בו הצהיר שהוא יאכל ארוחת Happy Meal ממקדונלד'ס בשידור חי אם הם יתחילו לקבל את Dogecoin כתשלום. למרות שהסיכון לאבד כסף משמעותי, נראה כי חלק מהפרויקטים מצליחים ובני קיימא לאורך זמן.
מטבעות מם ראו תחייה לאחר ניצחונו של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024. דוגמה אחת לכך היא Fartcoin, ששווי השוק שלה עלה על מיליארד דולר בדצמבר 2024. טראמפ עצמו השיק את מטבע המם $Trump שלושה ימים לפני השבעתו השנייה כנשיא ארצות הברית.
המשקיע האמריקאי דייוויד איינהורן הצהיר, "הגענו לשלב 'Fartcoin' של מחזור השוק... מלבד מסחר וספקולציות, הוא אינו משרת שום מטרה ברורה אחרת ואינו ממלא שום צורך שאינו מטופל במקומות אחרים".
מטבעות מם בולטים

רשימה זו כוללת מטבעות מם שקיבלו כמות משמעותית של סיקור תקשורתי:
$HAWK – שוחרר על ידי היילי וולש בדצמבר 2024, אישה אמריקאית שהפכה ויראלית ברשת בגלל מם "hawk tuah", והגיע לשיא של 490 מיליון דולר לפני שירד ל-25 מיליון דולר. היא קיבלה האשמות גדולות בקידום תרמית "פאמפ אנד דאמפ", ועסקה בהונאת "rug pull" ומסחר פנים.
$Fartcoin – נכון ל-25 בינואר 2025, שווי השוק של $Fartcoin הוא 1.28 מיליארד דולר והוא מטבע המם השביעי בגודלו לפי שווי שוק בבורסת Kraken.
$Trump – הוכרז בפומבי בחשבונות הטוויטר וה-Truth Social של הנשיא טראמפ שלושה ימים לפני השבעתו השנייה לנשיא. יום לאחר מכן, שווי השוק הגיע ל-27 מיליארד דולר, כאשר אחזקות החברות של טראמפ עמדו על 20 מיליארד דולר.
$Melania – ב-19 בינואר 2025, אשתו של טראמפ, מלניה, השיקה והודיעה על מטבע המם שלה, $Melania.
Dogecoin – מטבע קריפטוגרפי שהגיע לשיא שווי שוק של 85 מיליארד דולר וצויץ והתייחס אליו לעיתים קרובות על ידי אילון מאסק. הציוצים שלו כללו "Dogecoin הוא הקריפטו של העם", "בלי עליות, בלי ירידות, רק דוג'", ו"מילה אחת: דוג'", וקודמו על ידי עלייה בנפח המסחר ובערך המטבע. ב-14 בנובמבר 2024, טראמפ הודיע כי מאסק ויווייק רמסוואמי יובילו מחלקה חדשה ליעילות ממשלתית או DOGE בקיצור, שהוא ראשי תיבות שחולקים את שם המטבע.
יואן גורקוף

יואן מיגל גורקוף (בצרפתית: Yoann Miguel Gourcuff; נולד ב-11 ביולי 1986 בקומונת פלואמור שבברטאן) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירה

גורקוף נולד בפלואמור שבאזור ברטאן, והחל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של לוריאן, בה אימן אביו באותה תקופה. בשנת 2001 הוא עבר לקבוצת הנוער של סטאד רן, וכעבור שנתיים צורף לסגל הקבוצה הבוגרת.
בעונת 2003/2004 הוא השתתף ב-9 משחקים בלבד, בהם הבקיע שבעה שערים, אך בעונות שלאחר מכן זכה להצלחה רבה יותר. בעונת 2005/2006 הוא הבקיע 15 שערים, והוביל את ראן למקום השביעי בליגת העל הצרפתית ולהעפלה לגביע האינטרטוטו.
בקיץ 2006 עבר גורקוף למועדון הצמרת מילאן מהסרייה א', וחתם על חוזה שתוקפו עד סוף עונת 2010/2011. הוא הבקיע שער כבר במשחק הבכורה שלו, מול א.א.ק. אתונה במסגרת ליגת האלופות, אך התקשה להשתלב במילאן בהמשך, והנהלת הקבוצה החליטה להשאילו בקיץ 2008 למועדון הצרפתי בורדו על מנת שיצבור ניסיון.
הוא היה לשחקן הרכב קבוע בבורדו כבר בתחילת דרכו, וכבש שער בכורה בליגה בניצחון 2 - 1 על קאן. בתחילת העונה הוא הוביל את בורדו לזכייה השנייה בתולדותיה בסופר קאפ הצרפתי, לאחר ניצחון על אולימפיק ליון. הוא אף הבקיע שער בניצחון 4 - 0 על ואן בגמר גביע הליגה הצרפתי. הוא סיים את העונה עם 12 שערי ליגה, והוביל את קבוצתו לזכייה באליפות צרפת. הוא נבחר בסיום העונה לשחקן השנה בליגה הצרפתית.
בקיץ 2009 נרכש גורקוף ממילאן על ידי בורדו, תמורת כ-15 מיליון אירו.
ב-24 באוגוסט 2010 נרכש גורקוף מבורדו על ידי אולימפיק ליון, תמורת כ-22 מיליון אירו.
ב-16 בספטמבר 2015 חתם לעונה אחת בסטאד רן.
ב-22 ביולי 2018 חתם לעונה אחת בדיז'ון.
קריירה בינלאומית

גורקוף צבר הופעות רבות עבור נבחרות צרפת הצעירות, והיה חלק מסגל נבחרת צרפת עד גיל 19 שזכתה באליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2005. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת הבוגרת במשחק מול נבחרת שוודיה ב-20 באוגוסט 2008. ב-11 באוקטובר 2008 הוא הבקיע את שערו הראשון, במשחק מול נבחרת רומניה. במונדיאל 2010 הורחק בכרטיס אדום במהלך משחק שלב הבתים מול דרום אפריקה.
אוניברסיטת בר-אילן

תבנית:מוסד לימודי
אוניברסיטת בר־אילן היא אוניברסיטת מחקר ציבורית השלישית בגודלה בישראל. נכון ל-2024, לומדים בבר-אילן יותר מ-21,000 סטודנטים ופועלים בה כ-800 אנשי סגל אקדמי בכיר. היא נוסדה בשנת 1955 ונקראה על-שם הרב מאיר בר-אילן, ממנהיגי הציונות הדתית.
הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה שוכן ברמת גן, שטחו עומד על כ-582 דונם.. קמפוס נוסף של אוניברסיטת בר-אילן הוקם ב-2011 בצפת, ובו שוכנת הפקולטה לרפואה.
יותר מ-20 פרסי ישראל הוענקו במשך השנים לחוקרי האוניברסיטה בתחומי היהדות, החינוך, הספרות, החברה והמשפט. פרסים בין-לאומיים ומענקי מחקר רבים הוענקו לחוקרים בתחומי הרפואה, הכימיה, הפיזיקה, הסייבר ומדעי המחשב. הפקולטה למדעי היהדות של בר-אילן היא הגדולה מסוגה בעולם האקדמי. פרויקט השו"ת הוא מהישגיה הבולטים. בדירוג שנגחאי לשנת 2024 היא נמצאת במקום השישי בין האוניברסיטאות בישראל ובין המקומות ה-301 ל-400 בעולם.
פקולטות, בתי ספר ויחידות אחרות > מחלקות ובתי ספר

נכון לשנת 2019 פועלים באוניברסיטה 42 מחלקות ובתי ספר, כשהבולטים שבהם הם:
בית הספר לעבודה סוציאלית הגדול בישראל.
בית הספר לאופטומטריה ומדעי הראייה.
המחלקה למדעי המידע וטכנולוגיות אינטרנט, המדורגת בין 76 ל-100 המחלקות הטובות בתחומה בעולם, על פי דירוג שנגחאי.
פקולטות, בתי ספר ויחידות אחרות > מכונים

באוניברסיטת בר-אילן פועלים מכוני מחקר מדעיים בתחומים פיזיקה, כימיה רפואית, מתמטיקה, כלכלה, לימודי אסטרטגיה (מרכז בגין סאדאת למחקרים אסטרטגיים), פסיכולוגיה התפתחותית, מוזיקולוגיה, ארכאולוגיה, הלכה והגות יהודית.
באוניברסיטה פועלים גם מכון מחקר לננוטכנולוגיה וחומרים מתקדמים ומרכז רב תחומי לחקר המוח ומדעי המוח. כמו כן, פועלים המרכז הישראלי לקידום מדעי המתמטיקה והמרכז לתקשורת בינלאומית.
במסגרת הפקולטה למשפטים פועלים המרכז למשפט יהודי ודמוקרטי, המשמש מוקד אקדמי לעיסוק בשאלות התאורטיות, הנורמטיביות והמוכוונות-מדיניות הנובעות מהצימוד החוקתי בהגדרה המקובלת לזהותה של ישראל "כמדינה יהודית ודמוקרטית" ומרכז רקמן לקידום מעמד האשה, של  רות הלפרין-קדרי, העוסק בקידום צדק מגדרי בתחום דיני המשפחה בישראל.
פקולטות, בתי ספר ויחידות אחרות > מחקר בינתחומי

היחידה ללימודים בין תחומיים מכנסת תחתיה חמש תוכניות שבהן הידע נבנה על בסיס חדירה הדדית של תחומי ידע דיסציפלינריים:
התוכנית ללימודי מדע, טכנולוגיה וחברה – שדה הבוחן את השפעותיהם ההדדיות של פיתוחים מדעים וטכנולוגיים יחד עם גורמים חברתיים ופוליטיים. החוקרים בתחום מעלים שאלות לגבי ההשלכות של התפתחויות מדעיות וטכנולוגיות על החברה והתרבות, וכיצד תפיסות תרבותיות, חברתיות ופוליטיות משפיעות על התפתחות המדע והטכנולוגיה. בנוסף, המחקר בתחום פועל לקידום מעורבות אזרחית וחשיבה ביקורתית לגבי התפתחויות מדעיות וטכנולוגיות.
התוכנית לניהול ויישוב סכסוכים ומשא ומתן – במסגרת התוכנית פועל גם מרכז גישור המספק חוויה יישומית לסטודנטים שבחרו בתחום הגישור ולמדו תאוריות ביישוב סכסוכים ומשא ומתן.
התוכנית ללימודי מגדר – התוכנית, משנת 2000, מיסודה של פרופ' דפנה יזרעאלי, מושתתת על קורסי יסוד וקורסי בחירה מדיסציפלינות שונות (כולל המרכז ללימודי גבריות, היחיד מסוגו בישראל), במרכזם עומדים ההוויה, החוויה והזהות המגדרית של נשים וגברים, כפי שהן משתקפות בהבדלים התרבותיים והחברתיים הקיימים בין המינים.
התוכנית ללימודי פרשנות ותרבות – הוקמה בשנת 1999 והייתה למסגרת הראשונה בישראל שהציעה לימודי פרשנות ותרבות לתארים מתקדמים.
לימודי מוח במרכז הרב תחומי לחקר המוח ע"ש גונדה.
מוזיאון ננוטכנולוגיה ע"ש יוסף פטר–מוזיאון שמציג מחקרים פורצי דרך שנערכים במכון לננוטכנולוגיה באמצעות מיצגים המשלבים אמנות ומדע וייצרו חוויה מעוררת מחשבה עבור המבקרים.
פועלות גם תוכניות רב-תחומיות, שבהן:
החוג הרב-תחומי למדעי היהדות
ב.א. רב תחומי במדעי הרוח
בנוסף, מפעיל האוניברסיטה מרכזי אימפקט, מיזמים רב-תחומיים בסוגיות ליבה טכנולוגיות, חברתיות, בריאותיות כגון: סייבר, ערים חכמות, ביו-רפואה, סיבוכיות קוונטית ועוד.
פקולטות, בתי ספר ויחידות אחרות > מערך הספריות והמידע

רשת הספריות של האוניברסיטה מאגדת כ-20 ספריות ברחבי האוניברסיטה. הספריות אינן בנויות בהיקף אחיד. ישנן ספריות פקולטיות גדולות (כגון הספרייה למדעי היהדות והספרייה למדעי החברה), ספריות מחלקתיות (כגון הספרייה לכימיה ופיזיקה, הספרייה לפסיכולוגיה והספרייה לכלכלה ומנהל עסקים) ומספר ספריות מחקר קטנות.
מערך הספריות והמידע הוא חלק מקונסורטיום מלמ"ד המשותף לאוניברסיטאות, המכללות האקדמיות בישראל ומספר מכוני מחקר נוספים. באוסף מערך הספריות והמידע נמצאים כמיליון ספרים, אלפי כתבי עת, כתבי יד וחומרים נוספים.
פקולטות, בתי ספר ויחידות אחרות > תאגידים קשורים

לאוניברסיטת בר-אילן מספר חברות בת ותאגידים קשורים הממוקמים בתחומה. הבולטים שבהם:
ביראד חברה למחקר ופיתוח בע"מ – חברת מסחור ידע אקדמי של אוניברסיטת בר-אילן שהוקמה ב-1974. מטרת החברה לתרגם המצאות שהומצאו באוניברסיטת בר-אילן למוצרים שימושיים שניתן למסחר ביעילות.
הוצאת אוניברסיטת בר-אילן היא הוצאת ספרים של אוניברסיטת בר-אילן, המתמקדת בהוצאה לאור של ספרים וכתבי עת אקדמיים העוברים ביקורת עמיתים, בעיקר בתחומי מדעי הרוח ומדעי החברה, ובפרט במדעי היהדות.
תולדות האוניברסיטה > הקמת האוניברסיטה

האוניברסיטה הוקמה כדי לקדם את לימודי מדעי היהדות והמדעים הכלליים, בגישת "תורה עם דרך ארץ" וברוח היהדות האורתודוקסית.
הוגה אוניברסיטת בר-אילן ומייסדה היה הפרופסור להיסטוריה וספרות יהודית בארצות הברית, פנחס חורגין. בין יוזמיה היו גם אנשי אקדמיה ומנהיגים דתיים אמריקאים, ואנשי תנועת המזרחי בארצות הברית. שאיפתם הייתה לשלב מסורת ולימודי יהדות עם מחקר מדעי מודרני. לקידומה הפוליטי של היוזמה הייתה אחראית תנועת המזרחי בישראל ולכן, לא במקרה נקראה האוניברסיטה על שם אחד מראשי התנועה – הרב מאיר בר-אילן. בהתאם לכך, לפחות בשנותיה הראשונות, בעלי התפקידים הראשיים שבה מונו על ידי תנועת המזרחי, ועל ידי ממשיכת התנועה – המפד"ל.
רעיון הקמת אוניברסיטה בעלת אוריינטציה דתית והקשורה קשר אמיץ עם מפלגה דתית, נתקל בהתנגדות קשה, בעיקר מצד אנשי האוניברסיטה העברית בירושלים. למרות זאת, ראש הממשלה דוד בן-גוריון שוכנע לבסוף להסכים להקצות קרקעות למוסד האקדמי החדש, אך לא התחייב להכרה ממלכתית מלאה. בן-ציון דינור, שר החינוך, היה מראשי המתנגדים. ההסתייגות באה לידי ביטוי בהיעדרות ראשי המדינה מטקס הנחת אבן הפינה לאוניברסיטה. גם לאחר ייסוד האוניברסיטה סירבה המועצה להשכלה גבוהה להכיר בתארים שהוענקו על ידה ואיימה להגיש תביעה פלילית נגדה אם יעניקו אותם לבוגריהם. באותן שנים העניקה בר-אילן תארים של אוניברסיטת ניו יורק, ורק בנובמבר 1969, 11 שנה לאחר הקמתה, זכתה להכרה מלאה מהמועצה להשכלה גבוהה ולהסמכה להענקת תואר ישראלי.
בשנת 1953 נערך טקס הנחת אבן הפינה והאוניברסיטה פתחה את שעריה בשנת 1955.
תכנון הקמפוס נמסר לאדריכלים ארטור ובלהה שרגנהיים שהתמחו בתכנון מבני ציבור ותכננו את הקמפוס כשבמרכזו מבנה אודיטוריום עם בית כנסת הבולט בנוף הודות לכיפה המכסה את מרכזו וכן מגדל מים ותצפית שהוקם לצידו. הבניינים שתכננו השתלבו במדשאות ובגינות שנשתלו בקמפוס, באמצעות מרפסות רחבות ומעברים מקורים שנמתחו בין הבניינים.
מייסדי בר-אילן שמו דגש על שלושה מוקדי חינוך: למורשת היהודית, לתחיית עם ישראל בארצו ולידע האקדמי המדעי. בתחילת דרכה של האוניברסיטה באו רוב הסטודנטים מארצות הברית.
תולדות האוניברסיטה > המשך פיתוח האוניברסיטה

בשנת 1999 הוקם בית ספר להנדסה, שהפך ב-2011 לפקולטה עצמאית. בין מקימי לימודי הנדסה והדיקאן הראשון של הפקולטה החדשה היה ג'ורג' מושיץ. בשנת הלימודים 2002 נפתח באוניברסיטה בית ספר להנדסת חשמל ומחשבים, ובשנת 2022 נפתח החוג להנדסת תעשייה ומערכות מידע.
בשנת 2008 הוקם בצפון הקמפוס קומפלקס של ארבעה בניינים המכיל את בית הספר להנדסה והאוניברסיטה המשיכה להתרחב משמעותית ולהקים במתחם הצפוני קומפלקס של מבנים חדשים לפקולטה למדעי הרוח ומרכז לחקר המוח, שפעילותו עוררה מחאות של ארגונים למען זכויות בעלי חיים, עקב ניסויים בבעלי חיים המבוצעים בו.
בשנת לימודים 2009–2010 למדו בה 22,800 סטודנטים (כולל תלמידי מכינות) לעומת 20,500 בשנת 2008. האוניברסיטה רשמה בשנה זו את הגידול המשמעותי ביותר במספר הסטודנטים יחסית למוסדות אקדמיים אחרים בישראל, והייתה לראשונה למוסד האקדמי עם מספר הסטודנטים הגדול ביותר בישראל.
בשנת 2011 הקימה אוניברסיטת בר-אילן, ביוזמת הממשלה, את הפקולטה לרפואה בצפת.
במזרח האוניברסיטה מוקמים מעונות סטודנטים, המעונות יתחלקו לשני מבני מגורים בצורת עיגול טבעתי וביניהם פארק. המעונות צפויים להכיל מיטות ל-1,162 סטודנטים. גדר האוניברסיטה תועבר פנימה יותר על מנת שהחזית המסחרית והחנויות שיהיו בה יוכלו להיפתח לציבור הרחב. כ-270 מיליון ש"ח הושקעו בשני המבנים. בגלל צביונה הדתי של האוניברסיטה הוחלט שהבניין הראשון יאכלס סטודנטיות וסטודנטים (בקומות נפרדות על מנת לשמור על הפרדה מגדרית) והמבנה השני יהיה חד-מגדרי, והמין הנבחר ייקבע לפי המין שנרשם הכי הרבה למעונות. וכך, שבבניין השני (שיציע בקומת הכניסה כיתות, אולם אירועים ובית כנסת, מכבסה ואף חדר כושר) נבנתה רמפה ברוחב 1.30 מטר שמחברת בספירלה בין הקומות. כך יוכלו הסטודנטים לעלות ממפלס הכניסה היישר לגג, הן בעזרת קורקינט והן בעזרת אופניים.
בשנת 2024 האוניברסיטה קיבלה תרומה של 260 מיליון דולר, אחת התרומות הגדולות לאוניברסיטה בישראל.
תולדות האוניברסיטה > חסות אקדמית בעבר

אוניברסיטת בר-אילן פרסה בעבר חסות אקדמית על חמש מכללות אזוריות, אשר היוו למעשה סניפים של האוניברסיטה ברחבי ישראל. במהלך הזמן הפכו המכללות למוסדות אקדמיים עצמאיים, ומאז אין לאוניברסיטת בר-אילן חסות אקדמית על מכללות כלל.
בין המכללות, היו: המכללה האקדמית גליל מערבי, המכללה האקדמית צפת, המכללה האקדמית כנרת בעמק הירדן, המכללה האקדמית אשקלון, ומכללת יהודה ושומרון (שהפכה בשלהי 2012 לאוניברסיטת אריאל בשומרון).
תולדות האוניברסיטה > צביונה של האוניברסיטה

בתחילה הייתה התוכנית להאריך את משך לימודי התואר הראשון משלוש שנים לארבע, כדי לפנות זמן למספר רב של קורסים ביהדות ומורשת. בסופו של דבר הלימודים לתואר ראשון נמשכים שלוש שנים, אך על כולם חלה החובה ללמוד חמישה קורסים (10 נקודות זכות בסך הכול) ביהדות (החל משנת הלימודים תשע״ז, בעבר שבעה קורסים). יוצאי הדופן הם לא-יהודים המחויבים ללמוד קורסים כלליים (למשל בהיסטוריה) במקום לימודי יהדות, וכן גברים ונשים בעלי רקע תורני, היכולים ללמוד בכולל ובמדרשה. סטודנטים בפקולטה למשפטים מחויבים רק בשני קורסים בלימודי יהדות, וזאת בשל חובת לימודי משפט עברי בפקולטה. בתוכניות לתארים מתקדמים ישנה חובה ללימודי יסוד ביהדות גם כן. אם הלימודים הקודמים היו במוסד אחר, ישנה חובה לשני קורסים ביהדות (4 נקודות זכות) כאשר אפשר לעשות קורסים מקוונים, או קורסים אחרים בצורה לא פרונטלית.
הפתח שנתנה בר-אילן לסטודנטים חילונים להתקבל אליה, הביא לכך שרוב הסטודנטים הם חילונים, אף שבתנאי הקבלה נקבע כי לבר-אילן זכות להעדיף מועמדים בעלי רקע ישיבתי. בשל כך נזנח התקנון הדורש מהתלמידים הגברים לחבוש כיפה ורק מרצים מהסגל עדיין חויבו בו. לאחר מכן, גם לגבי המרצים סעיף זה בתקנון הפך ללא-מחייב. כמו כן נזנחה גם הכוונה המקורית לחייב את כל הסטודנטים להשתתף בתפילות. בלימודי היהדות באוניברסיטה, שהם חובה לכל סטודנט, מיעוט של מרצים דרש מהסטודנטים לחבוש כיפה, אך עם זאת לא הייתה שום הגבלה מעשית על לבוש הבנות, גם בלימודי היהדות, והוא היה מקביל לזה שבשאר האוניברסיטאות. סעיפי התקנון הנוגעים ללבוש בוטלו רשמית ב-2019.
כנגד האוניברסיטה עלו טענות, כי קיימת העדפה לשומרי תורה ומצוות בבחירת הסגל האקדמי הבכיר, עד כי יש אנשי סגל המעמידים פנים לגבי אורחות חייהם, בתקווה לקבל קביעות. מקצת מעניין זה דלף לעיתונות בשערורייה שהתחוללה בסוף שנות התשעים סביב נוהלי המינוי האקדמיים במחלקה למוזיקולוגיה. עם זאת, אחוז נכבד מסגל ההוראה הוא חילוני במוצהר.
בפולמוס הגדול שליווה את התהליכים המדיניים בתקופת ממשלת רבין השנייה הייתה פעילות ימנית ענפה בקמפוס. רצח יצחק רבין שבוצע בנובמבר 1995 על ידי יגאל עמיר, סטודנט למשפטים בבר-אילן ותלמיד במכון הגבוה לתורה, חולל זעזוע באוניברסיטה, שציינה אותו בשני ימי שבתון. כתוצאה מכך יזמו באוניברסיטה סדנת הידברות בין דתיים לחילונים, אשר מקנה נקודות זכות אקדמיות. האוניברסיטה אף הפסיקה את הרצאותיו של אורי מילשטיין, חוקר היסטוריה צבאית שנהג לבקר את רבין בהרצאותיו.
במהלך מבצע צוק איתן, אישרה האוניברסיטה לשלושים סטודנטים לתואר שני במנהל עסקים להחליף קורס, בשל טענתם כי המרצה, ד"ר אורי וייס, הוא איש שמאל קיצוני וביססו את טענתם על רקע שיר שפרסם ודברים שכתב בפייסבוק. בשנת 2016 ביטלה האוניברסיטה מבחן בקורס של אותו מרצה, לאחר שבעקבות רצח נערה ליד קריית ארבע כתב בפייסבוק כי מתנחלים המטילים "סיכון גדול על ילדיהם" נגועים ב"פסיכוזה קולקטיבית". לאחר ביקורת ציבורית, האוניברסיטה חזרה בה.
במהלך מבצע צוק איתן שלח פרופ' חנוך שיינמן מכתב לסטודנטים שבו הביע דאגה לנפגעים בשני הצדדים. בעקבות זאת הביע דיקן הפקולטה למשפטים, פרופ' שחר ליפשיץ, הסתייגות מהדברים, התנצל בפני הסטודנטים והבטיח כי "המקרה יטופל בחומרה". לאחר מכן, פרופ' ליפשיץ חזר בו מהניסוח.
בשנת 2012, בעקבות פרסום כי יאיר לפיד לומד באוניברסיטה לדוקטורט בתוכנית לפרשנות ולתרבות, אף שאין לו תואר שני ואף לא תואר ראשון, הורתה המועצה להשכלה גבוהה לאוניברסיטה להפסיק את לימודיהם של תלמידים הלומדים לתואר דוקטור או לתואר שני מבלי שהשלימו תואר ראשון, והטילה סנקציות על האוניברסיטה.
תולדות האוניברסיטה > המכון הגבוה לתורה

תבנית:הפניה לערך מורחב
כדי לאפשר לסטודנטים באוניברסיטה הלומדים במגמות שונות, להמשיך בלימוד תורה כפי שהורגלו בישיבות הגבוהות בטרם בואם לכותלי האוניברסיטה, הוקם בשנות ה-70 המכון הגבוה לתורה (מג"ל),תבנית:הערה שבו מתקיימת הפרדה בין גברים לנשים: הוא מחולק לבית מדרש (המכונה "הכולל"), בראשות הרב שבתי רפפורט, ומדרשה תורנית לנשים, אחת משתי המדרשות הראשונות בישראל, בראשות ד"ר טובה גנזל. נשיא המכון הוא הרב פרופ' דניאל שפרבר. הלימוד בכולל הוא ישיבתי מסורתי, ומתמקד בלימודי תלמוד בבלי והלכה, ואילו במדרשה הלימוד מתמקד במחשבת ישראל ובתנ"ך, הלכה ותלמוד. תלמידות המדרשה מחויבות במספר יותר מכפול של קורסים ביהדות (14 במקום 5) ותלמידי הכולל מחויבים במספר שעות לימוד בשבוע בבית המדרש, אך רבים מהם נהנים ממלגה, וחלקם אף מפטור מלא משכר לימוד.תבנית:הערה אופי הלימוד בכולל ובמדרשה הוא דתי-מסורתי, והמרצים בו ברובם אינם אנשי אקדמיה, אך הלימוד בפקולטה למדעי יהדות הוא מחקרי מובהק, ואף נעשה בו שימוש (אומנם מצומצם) בביקורת המקרא.
מבנה ניהולי

המוסד העליון של אוניברסיטת בר-אילן הוא חבר הנאמנים, שאחראי בין היתר להתוות את המדיניות של האוניברסיטה ואת יעדיה, לקיים את האוניברסיטה כמוסד להשכלה גבוהה, על מנת לטפח ולקדם את הלימוד ואת המחקר בכל ענפי התורה והמדע, ברוח תורת ישראל ומסורת ישראל. בין יתר תפקידיו, לאשר את תקציב האוניברסיטה, לפקח על ניהולה, השגת יעדיה וקידומה. חבר הנאמנים מהווה את החוליה המקשרת את האוניברסיטה עם יהדות התפוצות, ומעודד את פעולת ידידיה בישראל ובשאר העולם. חבר הנאמנים ממנה את הנשיא, המנכ"ל, המבקר, היועץ המשפטי ורואה החשבון של האוניברסיטה ונושא בסמכות השיורית בכל ענייני האוניברסיטה שלא הוקנתה בתקנון לרשות או מוסד אחר.תבנית:הערה מתוך חבר הנאמנים מתמנה הוועד המנהל המורכב מחברי חבר הנאמנים שהם תושבי ישראל ומחברים מכוח תפקידם. בתקופות שבין אספה לאספה של חבר הנאמנים, משמש הוועד המנהל כמורשה של חבר הנאמנים למלא את כל הסמכויות והכוחות המסורים לחבר הנאמנים, פרט לסמכויות שאינן ניתנות להעברה, על פי החוק. הוועד המנהל, מלבד התכנסויותיו התקופתיות, פועל באמצעות ועדות משנה מטעמו הממלאות הלכה למעשה את תפקידי הפיקוח הציבורי על פעולות האוניברסיטה.
הסנאט הוא הסמכות האקדמית העליונה באוניברסיטה, והוא אחראי על ההוראה והמחקר המתבצעים בה. יחד עם חבר הנאמנים, הוא מופקד על שמירת היסודות הרוחניים של האוניברסיטה. הסנאט מורכב מחברים נבחרים, מחברים בתוקף תפקידם וממשתתפים בתוקף תפקידם. הוא כולל 70 חברים, מהם 60 חברים נבחרים, 10 ממלאי תפקיד ועוד משתתפים בתוקף תפקידם. תפקידי הסנאט כוללים, בין היתר, פיתוח וקידום המחקר המדעי, הענקת תארים אקדמיים, מינוי דיקני הפקולטות וחברי הוועדה המרכזת, המלצה על מינוי חברי סגל לדרגת פרופסור מן המניין וקידומם, הענקת קביעות לחברי סגל, ועוד. הסנאט מתכנס לפחות 6 פעמים במהלך כל שנה אקדמית, והוא פועל באמצעות ועדות קבועות, כגון הוועדה המרכזת, שתפקידה לרכז את עבודת הסנאט, להכין את החומר לקראת דיוניו ולקבל החלטות בעניינים הנתונים לסמכותה. הסנאט ממנה ועדות נוספות, האחראיות למינוי חברי סגל וקידומם, קבלת תלמידים, משמעת תלמידים ועוד.תבנית:הערה
המועצה האקדמית העליונה היא הגוף הייצוגי העליון של האקדמיה באוניברסיטת בר-אילן. חברים בה כל חברי הסגל באוניברסיטה בדרגת פרופסור מן המניין במשרה מלאה, בעלי קביעות ובמינוי במסלול הרגיל, נגיד האוניברסיטה, נשיא האוניברסיטה, רקטור האוניברסיטה (יושב ראש), דיקני פקולטות ונציגי דרגות אקדמיות אחרות. סמכויות המועצה כוללות בין היתר: בחירת הרקטור, אישור מינוי סגן הרקטור ובחירת חברי הסנט, חברי ועדות המינויים והערעורים וממלאי מקומם. הרקטור הוא הראש האקדמי של האוניברסיטה ויושב ראש המועצה האקדמית העליונה, ולצדו סגן הרקטור. המזכירות האקדמית מסייעת לרקטור להוציא אל הפועל את המדיניות האקדמית.תבנית:הערה
נשיאי האוניברסיטה

| תמונה | שם | שנות כהונה |
| --- | --- | --- |
|  | פנחס חורגין | 1955–1957 |
|  | יוסף חיים לוקשטיין | 1957–1966 |
|  | משה ימרתבנית:הערה | 1966–1977 |
|  | עמנואל רקמן | 1977–1986 |
|  | מיכאל אלבק | 1986–1989 |
|  | ארנסט קראוס | נשיא בפועל |
|  | צבי ארדתבנית:הערה | 1989–1992 |
|  | שלמה אקשטיין | 1992–1996 |
|  | משה קוה | 1996–2013 |
|  | דניאל הרשקוביץ | 2013–2017 |
|  | אריה צבן | 2017–מכהן |
אגודת הסטודנטים

תבנית:הפניה לערך מורחב
אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בר-אילן היא עמותה רשומה ומלכ"ר, המאגדת את הסטודנטים הלומדים באוניברסיטת בר-אילן, מייצגת אותם ופועלת למען רווחתם. תפקידה של האגודה הוא להשמיע את קולם של הסטודנטים ולתווך בינם לבין האוניברסיטה.תבנית:הערה
האגודה נוסדה בשנת 1960 והיא אחת מאגודות הסטודנטים הוותיקות והגדולות בישראל. אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בר-אילן היא חברה מלאה בהתאחדות הסטודנטים בישראל.
ראו גם

אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בר-אילן
אוניברסיטאות בישראל
אוניברסיטה ציבורית#ישראל