הקיץ בא
הדיון הציבורי לגבי לגיטימיות השיר

עם יציאתו הפך השיר ללהיט. הוא גרר ביקורת ציבורית בשל תוכני הפרובוקטיביים ואף נאסר לשידור בחלק מתחנות הרדיו בישראל; שדרן הרדיו שמוליק טיאר מרדיו ללא הפסקה סיפר על השתלשלות האירועים שגרמו להפסקת השמעת השיר בתחנה:
בהתחלה ניגנתי את השיר ונתתי לו במה. לאחר פרק זמן פתאום קלטתי שיש מספר ניואנסים שעלולים לדחוף אנשים למקומות מסוימים. חשבתי שאולי לא צריך לתת לזה גושפנקא, ושצריך לעדן את המסר. אולי הטקסט עלול להוביל למעשה מגונה בשירותים, ואנחנו כבר מכירים את הבעייתיות של הנושא הזה בארץ. אז החלטתי לשתף את המאזינים בהתלבטות שלי ולתת להם להחליט. הפידבק היה שלילי ורוב המאזינים אמרו שהם מעדיפים שהשיר הזה לא יושמע...
..היום יש לאנשים רמת רגישות גבוהה לנושא שתיית אלכוהול אצל קטינים ונהיגה תחת שכרות. יכול להיות שמכאן משתמע בשיר עידוד לנוער להשתכר כל הלילה, להתמסטל ולהשתולל, כמו בשורה: 'כל לילה שיכורה כי כל לילה מסיבה'. בשורה כמו: 'נו, בוא לשירותים ניתן אחד מהיר' משתמע שאחרי שהיא מסטולית, היא תבוא לשירותים כי היא כבר לא כל כך שולטת על עצמה, ולא כל כך יודעת מה קורה כי חם לה והיא תעשה לך ביד.
טיאר גם הציע לאמץ את הנוהג בארצות הברית, ולהתחיל לשים מדבקות אזהרה על דיסקים שעלול להיות בהם תוכן גס. לעומת זאת, בתחנת הרדיו רדיוס 100FM הוחלט לא להגביל את השמעת השיר. בגלגלצ נאסר לשדר את השיר במהלך היום עקב תלונות של הורים על התוכן הגס, וכך גם ברדיו קול הים האדום הוחלט לצמצם משמעותית את כמות ההשמעות של השיר במהלך השבוע ולהשמיעו רק בתוכנית הבילויים שביום חמישי עקב תלונות של מאזינים.
יאיר בריל מהארץ כתב כי לקרוא למילות הישר פרובוקטיביות יהיה אנדרסטייטמנט, והוסיף שמדהים לחשוב ששורה כמו "איתי אתה לא צריך יותר את יד ימין" עברה את ועדת הפלייליסט. בריאיון לאתר ynet, הגיבה רונית ראסטה לביקורת ולצנזור השיר:
האמת שזו פעם ראשונה שאני שומעת על תגובות כאלה, כי קיבלתי עד עכשיו תגובות מפרגנות מהקהל. אולי יש הורים שרוצים לשמור על אוזני ילדיהם. בגלל שבחורה שרה על הנושאים האלה, זה נשמע להם יותר פרובוקטיבי כי בנים תמיד שרים על זה, ובנות לא אומרות את זה באופן ישיר, שהן גם חרמניות. אני לא חושבת שאני צריכה לצנזר את עצמי. אני ממש לא יכולה להבין את החלטת עורכי תחנות הרדיו. זה לא השיר היחיד הפרובוקטיבי שמשדרים ברדיו...
..למנהלי התחנות אני יכולה לומר שיצאו מהסרט שהם נמצאים בו. העולם בחוץ הרבה יותר מסוכן מלהקשיב לשיר ברדיו. ללכת לבית הספר יכול להיות יותר מדרדר משיר ברדיו. דרך צנזור שירים ברדיו ההורים לא ישיגו את המטרה של חינוך ילדיהם. השיר הזה הגיע להרבה אנשים עוד לפני הרדיו דרך המייספייס ושם קיבלתי רק תגובות מפרגנות.
גם מפיק וכותב השיר, רונן סאבו, התייחס לביקורות שהושמעו:
לדעתי זה סתם מוסר כפול להחרים את השיר ולא להחרים שירים, תוכניות או פרסומות שמראות ילדות בנות 14 עם הציצי בחוץ. השיר נכתב עם חיוך וקריצה וזה מתאר בחורות מסוימות וסטייל מסוים שקורה בעיר.
אנחנו לא חושבים שדרדרנו מישהו בעקבות כך שתיארנו את המצב. אני חושב שהיו מעשים מגונים עוד לפני שהוציאו את השיר הזה. בשביל להראות שאנחנו בגישה הומוריסטית הוצאנו גם את הגרסה הכשרה של המsיח. אבל עכשיו אנחנו אולי צריכים לחשוש שמא יטענו שאנחנו מנסים לגרום לאנשים לחזור בתשובה, אולי גם זה דרדור.
חברת התקליטים הליקון הוציאו תגובה סרקסטית בתגובה לביקורת על השיר: "אנו שמחים לעדכן שהתועבה הזאת, יחד עם עוד 20 תועבות אחרות, יוצאת למכירה על גבי האוסף Now Hip Hop 3. ואם שמוליק טיאר מודאג לגבי מה שעלול לקרות בשירותים, יש בשבילו גם גרסה כשרה יותר, שהפיק הזמר המsיח".
בקיץ 2015 פרסמה עיריית נהריה רשימה פנימית של 14 שירים שנאסרו להשמעה לנוער במתחם פעילויות הקיץ שלה, בה נכלל גם השיר "הקיץ בא". השירים תוארו כאלה ה"מתארים פגיעה בכבוד האדם והאישה מעודדים את תרבות האונס, משפילים נשים, מלאים באמירות גזעניות, משפילות, סקסיסטיות והומופוביות".
העיתונאית חן ארצי סרור כתבה כי זה לא קשור לשמרנות או פוריטניות, אלא סתם עוד הכשר לתרבות האונס באמצעות מוצר פופ קליט.