stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ים

ערך זה עוסק בים, מצבור גדול של מים מלוחים המחובר לאוקיינוס. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
גלים גבוהים במי הים הצפוני בסקוטלנד.
חוף הים הקריבי בגוואדלופ
יָם הוא מצבור מים של מים מלוחים המחובר לאוקיינוס. לפי מספר דעות גם האוקיינוס עצמו נחשב ל"ים", כשאין הבדל ברור בין השניים, למעט העומק והקרבה ליבשה. כך למשל ים סרגסו איננו מאופיין בגבול ברור בינו לשאר האוקיינוס האטלנטי, למעט מספר זרמי ים חזקים. כמו כן במונח ים מכוונים גם לחופי הים, אף שהם חלק מהיבשה.
בכל ים זרמים רבים המשפיעים על הביומסה שבו ועל מליחותו כשמספר ימים יכולים להכיל לפעמים מים מתוקים או מליחים, הנשפכים אליהם מנהרות או מקרחונים, אך לרוב יישארו מלוחים. ישנם זרמי עומק המושפעים מגודלו של הים, מהמסה שלו, ומכפיפותו לכוח קוריוליס. ישנם זרמים עליונים אשר מושפעים בעיקר מתנאי האקלים החיצוניים (רוחות, התאיידות) וישנם זרמים עולים ויורדים אשר מושפעים בעיקר מרוחות, כוח קוריוליס, המסוע הימי, והטופוגרפיה התת-ימית של קרקעית הים.
שקיעת השמש לחוף הים במלטה.
הימים כיום מהווים בית גידול אקולוגי לצמחי מים, לאצות ולחיות ימיות רבות, אך חלקם נפגעים עקב זיהום הים, דיג יתר והרס החוף לתיירות. השפעה ניכרת גם להתחממות הגלובלית, המשנה את חומם של המים, על מליחותם ועל גובה גליהם.
חופי הים מושכים אליהם אנשים רבים, בין אם לצורך פרנסה ובין אם לצורכי קיט. חלק מחופי הים מוצפים תדיר (למשל בגלל תופעת גאות חזקה) או נפגעים מהוריקנים קשים. בעבר הים נחשב לגבול טבעי לאנושות לפני שנוצרו ספינות חזקות דיין ואף כיום הוא נחשב לגבול מדיני (מים טריטוריאליים).
סוגי ימים

ים שולי – ים שאיננו מקושר לאוקיינוס אלא לים אחר גדול יותר ומשמש כ"זרוע" שלו, כמו הים האדריאטי. בים זה מוכתבים הזרמים על ידי רוחות.
ים בין-יבשתי – ים המוקף ביבשה מכל צדדיו, כמו הים התיכון. בים זה הזרמים בו מוכתבים בעיקר על ידי שינויים ברמות המליחות והטמפרטורה ולא על ידי הרוחות.
ים פנימי (אנ') – ים שלמעשה הוא "אגם" או "חצי אגם", אך מכיל בתוכו מים מלוחים, כמו הים הכספי. ים זה אינו עונה להגדה של ים אמיתי, אלא אם פתחו קרוב מספיק לאוקיינוס או לים אחר.
בהשאלה מספר אגמים או "ימות", שאינם מקושרים לים אלא סגורים ביבשה יכולים להיות מלוחים או אף מתוקים ועדיין קרויים בשפה הרווחת "ים" (כמו הים הכספי, ים המלח ואף ים הכנרת). הדבר נכון גם על חלקי אותם אגמים (למשל מפרצים, מיצרים או לגונות).
כמו כן מספר חוקרים מדברים על "ימים" הנמצאים על כמה ירחים מחוץ לכדור הארץ.
האדם והים > שיט

שיט ימי נחשב כאחת מדרכי התחבורה הקדומות ביותר. עדויות ראשונות לשיט מגיעות עוד מהתקופה הפרהיסטורית. שייטים ידועים בעולם העתיק היו הפיניקים שהיו מפליגים בסירות משוטים על פני הים התיכון. הוויקינגים בנו סירות מפרש וניצלו את אנרגיית הרוח לשם התקדמות, וכך הגיעו עד אמריקה הצפונית בחיפוש אחר מקומות חדשים להתיישבות ולמציאת משאבים. גם באזורים מרוחקים היה השייט חלק בלתי נפרד מאורח החיים, הפולינזים היו משייטים מאי לאי ברחבי הארכיפלגים של האוקיינוס השקט, האינואיטים היו נעים באמצעות קיאק שהכינו מעורות ועצמות של בעלי חיים והאינדיאנים היו בונים להם קאנו מגזעי עצים גדולים. באפריקה טוענים להמצאת כלי שיט כבר לפני 10,000 שנים כמו סירות עשויות גזעי עצים שמשמשות עד היום בחלק מהשבטים (למשל באתיופיה) וכמו כלי שיט עם מפרשים מעורות בעלי חיים או בדים ארוגים, והספינות של המצרים הקדמונים בסביבות 3,000 לפנה"ס שהשתמשו בקורות עץ ורצועות ארוגות.
עידן התגליות התרחש לאחר מסעות התגלית הימיים הגדולים שערכו ואסקו דה גאמה, ברתולומיאו דיאז, כריסטופר קולומבוס ופרדיננד מגלן בשם ספרד ופורטוגל. כשנודע על שטחי היבשה החדשים החל השייט להתפתח באופן מואץ והאדם החל לייצר מספינות נהר אניות שיוכלו להבקיע את דרכן בין גלי האוקיינוסים. כדי לחצות נהרות החלו בונים מעבורות במקום לבנות גשרים בכל מקום ומקום.
לא חלף זמן רב ועימותים בין מדינות החלו להתקיים גם על פני הים, בקרבות ימיים. אחרי כן החלה להתפתח משנה סדורה של לוחמה ימית. לאורך ההיסטוריה, עמים ומדינות הקימו להן צי במטרה לבסס את שליטתם באזורים מרוחקים. מדינות מקימות ציים של אניות כדי לסחור עם אומות אחרות. כל ארץ השוכנת לחופי ים מקימה לה חיל ים שיגן על חופיה מפני פלישת אויב העשוי להתקיף מדרך הים.
עם התפתחות תחום התעופה הצטמצמה בהדרגה חשיבותו של השייט כדרך תעבורה ותובלה, אך עדיין יש לו תפקיד מרכזי בתחומים אלה.
האדם והים > דיג

האדם למד כבר משחר ההיסטוריה לנצל את הדגה כמקור מזון. הדיג מספק כחמישית מצריכת החלבונים העולמית. התחדשות הדגה קטנה מהיקף הדיג, מה שגורם להכחדה של מינים מסוימים ואיבוד פרנסתם של הדייגים לאחר זמן מה. ניסו למנוע את דילול המינים על ידי קביעת מכסות לארצות וקביעת מכסות בין-לאומיות לים הפתוח.
בשנים האחרונות התפתחה החקלאות הימית המנצלת את הים לגידול מבוקר של דגים ופירות ים. שיטות הגידול מגוונות ובהן הזרמת מי ים לבריכות ביבשה, גידול בתוך כלובים בים, גידול בים פתוח ועוד. כיום החקלאות הימית מתרכזת באצות כי בנוסף לכך שהן מזון חשוב הן יכולות לשמש גם לדישון, לתעשיית התרופות, כמקור דלק, כאמצעי לניקוי זיהומים ועוד.
האדם והים > שימושים נוספים

במדינות בהן אין הרבה מים אך יש גישה לים משתמשים בהתפלה של מי ים לייצור מים לצריכת האדם. בשנת 2013 מים מותפלים היוו כמחצית מצריכת מי השתייה בישראל.
ים משמש בדרך כלל בתור אטרקציה תיירותית ולכן אפשר למצוא מלונות על יד הים. גם כאן ניתן למצוא בעיות: התיירים מלכלכים את הסביבה ופוגעים בבעלי החיים הימיים.
לים יש אנרגיות רבות מתנועת הגלים המתמדת, מזרמי הים ומההפרשים במפלס הים בין הגאות והשפל. מתחת לקרקעית הים יש, בין היתר, נפט וגז טבעי.
הים שימש בעבר כאמצעי תקשורת, זאת באמצעות השלכה של פתק בבקבוק אל מימיו וציפייה שיגיע לקו חוף כלשהו באמצעות הזרמים ויימצא על ידי בני אנוש.
האדם והים > השפעת הים על מצב הרוח

נוף הים נותר ללא שינוי במשך אלפים רבים של שנים. הידיעה שיודע האדם כי הים היה קיים בעבר, מתקיים בהווה וימשיך להתקיים בעתיד, יכולה לנסוך שלווה באדם המודרני המתמודד עם עולם של שינויים מתמידים. המבט אל הים הוא מבט הפונה החוצה, אל יבשות ואיים מרוחקים.
לפי ד"ר מת'יו וייט (Mathew White) מרצה בכיר באוניברסיטת אקסטר ופסיכולוג סביבתי, להימצאות אדם בסמוך לים יש אפקט פסיכולוגי מכריע בהרגעה ובהבאה לשלוות נפש. הוא מוסיף כי בילוי של שהות בקרבת ים מוביל להתפתחות של רגשות חיוביים בקרב האדם, ודיכוי של רגשות שליליים. הוא מסביר את התופעה בקיום חוויה רב-חושית המשלבת את ריח המים המלוחים, הרוח ובעיקר תנועת הגלים המדיטטיבית שחוזרת על עצמה וגורמת לאדם להתנתק ממחשבות טורדניות.
יצורי ים

בים ישנו מגוון גדול של בעלי חיים המותאמים לנצל את גומחות החיים השונות בו. הנפוצים ביותר הם מגוון גדול של חסרי חוליות ימיים וכמעט כל מיני הדגים. בים נפוצים גם חיות יבשה שפנו לעבר הים כמו לווייתנים, כלבי ים, פינגווינים, צבי ים ותניני ים.
חלק מיצורי הים הם כה קטנים שהם צפים במים כפלנקטון. אחרים המכונים נקטון (Nekton) יכולים לצוף. כמה יצורים כמו צדפת ענק ואלמוגים קבועים למקום מסוים כל חייהם.
צב ים ירוק בים סלבס, מלזיה
ברקודה ענקית בבונייר
כריש שורי בשונית המחסום הגדולה
לטריים ביערות קלפ בטסמניה
מדוזה בים ד'אורוויל באנטארקטיקה
הים בישראל

במדינת ישראל ישנם 2 גופי מים מלוחים הנחשבים לימים: הים התיכון (הים הלבנטיני) – בו 196 ק"מ של חוף, ים סוף (של מפרץ אילת) – בו חוף של 14 ק"מ, נוסף על 2 נוספים שנקראים ימים אף שהם ימות: ים הכנרת – בו חוף של 56 ק"מ וים המלח – בו חוף של 40 ק"מ (בגבולות הקו הירוק). מרבית שטחי החופים בישראל הם בבעלות ציבורית.
חופי ישראל מצטיינים ברבגוניות ביוטית ובמערכות טבעיות ייחודיות, בנופים תת-ימיים מרשימים בעלי ערכים אקולוגיים ואסתטיים. עם זאת, חופים אלה מאוימים תדיר מזיהום ימי או יבשתי.
חוף הים התיכון בהרצליה
חופי ים סוף באילת
נוף ים המלח בעין בוקק
חופי הכנרת בטבריה
הים בהלכה היהודית > טבילה בים

במשנה במסכת מקוואות פרק ה, משנה ד נאמר:
“ר’ יוסי אומר: כל הימים מטהרים בזוחלין, ופסולים לזבים ולקדש מהן מי חטאת”
וכך נקבע להלכה שכל סוגי הימים והאוקיינוסים, גם הגדולים וגם הקטנים, כשרים לטבילת אדם וטבילת כלים. ולמרות שמי הים זזים עם הרוח שיוצרת גלים, או זורמים בגלל נהרות שנכנסים לתוכם, הים לא נפסל.
הים בהלכה היהודית > ברכת הים הגדול

כשאדם רואה ים גדול במיוחד דוגמת הים התיכון או האוקיינוס עליו לברך ברכה שתביע את התפעלותו מגודל הים ותברך את ה' על יצירתו וברכה זו נקראת "ברכת הים הגדול".
ראו גם

מי ים
ימים ואוקיינוסים
חוף ים
ספינה
מצר ים
מפרץ
מלח ים
גלי ים
גובה פני הים
הערות שוליים

↑  Editorial Team, Africa’s inventions: the Earliest Sea-Faring Vessels, Think Africa, ‏2019
↑  קובי ישעיהו, ‏מוכנים לבצורת: מתקן ההתפלה בשורק החל לספק מים, באתר גלובס, 5 באוגוסט 2013
↑  Elle Hunt, Blue Spaces: Why Time Spent Near Water is the Secret of Happiness, The Guardian, ‏2019
↑  ים ונהר בהלכות מקוואות מתוך פניני הלכה לרב אליעזר מלמד
| גאוגרפיה פיזית |
| --- | --- | --- |
| תחומים | גאוגרפיה סביבתית • גאומורפולוגיה • הידרולוגיה והידרוגרפיה • חקר קרחונים • מדעי האטמוספירה • מטאורולוגיה • קלימטולוגיה • פלאוקלימטולוגיה • אוקיינוגרפיה • אוקיינוגרפיה פיזיקלית • אוקיינוגרפיה כימית • אוקיינוגרפיה ביולוגית • אוקיינוגרפיה מטאורולוגית |  |
| מונחים יבשתיים | קרקע • טקטוניקת הלוחות • יבשת • מצר יבשה • ארכיפלג • אי • חצי אי • אטול • מדבר • נווה מדבר • חולות נודדים • חולית • ערבה • סוואנה |  |
| מונחים ימיים | אוקיינוס • ים • זרם ים • אגם • מעיין • נהר • נחל • דלתה • מפרץ • מפרצון • מצר ים • יובל |  |
ראו גם גאוגרפיה פיזית – מונחים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540998605171  BnF: cb119328810 (data)  GND: 4038301-5  LCCN: sh85093871  MusicBrainz: 91bf53d0-9cec-4117-99f2-57833f8278c6  NKC: ph115369  TDVİA: bahriye 
סירות בקו פי פי שבים אנדמן.
תיירות לחופי הים השחור בסוצ'י, רוסיה.
דייגים באלכסנדריה, מצרים.
ספינה שטה במי הים הנורווגי שבנורווגיה.
אשורולוגיה

מפת מסופוטמיה בעת העתיקה
לוח בכתב שומרי מהמאה ה-26 לפנה"ס
מפה של אתרים בהם נמצאים כתובות בכתב יתדות. שימו לב לקיום ממצאים לא רק בשטח של עיראק וסוריה, כי אם גם בשטחן של פרס, בטורקיה וכן במצרים (בתל-עמארנה)
אשורולוגיה היא תחום מחקר, שבמקור עסק בהיסטוריה, בארכאולוגיה ובלשונות מסופוטמיה ובשכנותיה ובתרבויות הקרובות להן, אשר אף הן השתמשו בכתב יתדות. כיום עוסקת האשורולוגיה בתרבויות, שהתקיימו בין האלף הרביעי לפני הספירה לאלף הראשון לספירה, באזורים של מסופוטמיה, סוריה, לבנון, ארץ ישראל, אירן ואנטוליה וכן באזורים שהושפעו מהן, בין אם תרבויות אלו השתמשו בכתב היתדות ובין אם לאו.
האשורולוגיה היא מקצוע המצריך מן האשורולוג מומחיות במספר שפות, כגון אכדית ושומרית, בנוסף לחתית, פרסית, עברית מקראית, עילמית, ארמית, אוגריתית ועוד - וזאת כי ההשוואה בין שפות מועילה לפענוח שפות עתיקות. היא גם דורשת יכולת לקלוט את מורכבותן של שיטות כתיב שונות, לרוב בעלות מאות ואף אלפי סימנים ואותיות.
מקור השם

המונח 'אשורולוגיה' הוא מושג מטעה. המונח הוטבע לראשונה במאה ה-19 בידי חוקרים צרפתים. אלו היו הראשונים שהקימו קתדרה ללימודים אשורולוגיים בקולז' דה פרנס, וערכו את כתב העת revue d'assyriologie et d'archeologie orientale. רנן, חוקר המזרח הקדום התבסס על הדגם שנלקח ליצירת המונח 'אגיפטולוגיה', המציין את חקר תרבות מצרים העתיקה. שם ענף המחקר נלקח מהשם אשור, משום שבחפירות הארכאולוגיות הראשונות, שבוצעו במסופוטמיה התגלו לוחות בכתב יתדות מהממלכה האשורית (כנינוה, כלח ודור שרוכין). ואולם, התחום עצמו התרחב ביותר, ומזה כמאה שנים אינו מוגבל רק לתרבות האשורית, אלא גם לתרבויות נוספות, שקדמו לה או התקימו במקביל לאשור ואף הן כתבו בכתב היתדות כגון: שומר, אכד, ובבל. בנוסף לכך, תחום האשורולוגיה עוסק בעמים שלא חיו במסופוטמיה והשתמשו בכתב היתדות כגון חור, פרס, אוררטו, הממלכה החיתית, אוגרית; וכן בתרבויות שלא השתמשו בכתב היתדות, כגון ארם וארץ ישראל.
מגמות במחקר האשורולוגי במאה ה-21

המחקר האשורולוגי, בעשורים האחרונים מושפע מחוסר היציבות הפוליטית בעיראק ובסוריה, שהביאה לחפירות מחתרתיות ולשוק שחור של עתיקות בקנה מידה עצום[דרוש מקור]. אלו פוגעים במיוחד באתרים של אור שלוש ובבל, העשירים במיוחד בממצאים. כוחות נאט"ו פגעו בשוגג באתרים חשובים. ארגון המדינה האסלאמית לעומת זאת הרס אתרים ממניעים דתיים, בגלל קשרם של האתרים לעבודת אלילים. מחבלים מהמדינה האסלאמית פגעו בעיקר בכלח, בתדמור ובחטרא ובעוד מקומות רבים. כך לדוגמה הושחת פסל נאו-אשורי בתל אג'ג'ה. המדינה האסלאמית מגלה אתרים חדשים טרום איסלמיים - בנינוה למשל, שטרם נחקרו ומשחית אותם. אבלה, תדמור ומרי וכן המוזיאונים שבאזורי הסכסוכים נפגעו קשות. בגלל מטענם האלילי, פסלים הם מטרה קבועה לפגיעה. המחקר האשורולוגי נפגע גם משום שמסיבות אתיות, כיום הנטייה היא להחזיר מוצגים למדינות המוצא או לפחות להשאיר במקומו את הנמצא. עם שוך מלחמות המפרץ, התחדשו החפירות בעיראק, בעיקר בכורדיסטן ובדרום המדינה - גירסו (תל-טלו), אורוק, לרסה, אור.
החל מ-1998 ועם התפתחות האינטרנט, האשורולוגים עושים שימוש גובר בבסיסי נתונים דיגיטליים. בידי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ובידי מכון מקס פנק מברלין הוקם המיזם Cuneiform Digital Library Initiative (CDLI). מיזם זה מכיל שעתוקים, תרגומים ופרטים רבים נוספים - חלק ממידע עצום זה זמין לקהל הרחב גם באמצעות ויקיפדיה. מיזם נוסף הוא Open Richly Annotated Cuneiform Corpus (Oracc), אשר מאגד מידע על אתרים, ארכיונים אשוריים (State Archives of Assyria Online) וכן כתובות מלכותיות מסופוטמיות. מיזם זה מסודר באופן תמטי, לפי תקופות, נושאים, ארכיונים – ומכיל שעתוקים ותרגומים של לוחות, שכבר היו עניין לדיון בכתב. בסיס מידע נוסף הוא Database of Neo-Sumerian Texts (BDTNS), אשר מכיל מידע רב על תקופת אור שלוש וכן ארכיונים בבליים מהמאה ה-20 עד המאה ה-17 לפני הספירה (ARCHIBAB). מיזמים נוספים הם המילון השומרי של אוניברסיטת פנסילבניה, שיצא לאור בגרסת און-ליין; וכן Chicago Assyrian Dictionary, שזמין ב-JSTOR ובאתרים של הוצאות לאור כגון De Gruyter. רבים הם המוסדות, האוניברסיטאות אשר מעמידים לרשות הרבים את כתביהם המדעיים או תמונות של מוצגיהם.
מלבד עובדות אלו, במאמר שכתב ב-2013 Marc van de Mieroop מצוינים החידושים הבאים במחקר האשורולוגי במאה ה-21: קיימת התייחסות גוברת לסוגיות של מגדר ושל רגש. קיימת התייחסות מועטה לסוגיות של סביבה. כמו כן, המחקר העכשווי עוסק במדע, בחיים האינטלקטואליים המסופוטמיים, ובניסיון לטשטש את הנתק שבין ציויליזציות המזרח ליוון ורומא. בנוסף לכך, קיים עניין גובר בחיים המסופוטמיים באלף הראשון לפני הספירה ובכלל זה בתקופה ההלניסטית. כמו כן, קיים עניין גובר בחי, בצומח ובדומם.
ראו גם

כרונולוגיה של המזרח הקרוב העתיק
אשור
אכד
שומר
בבל
אגיפטולוגיה
ממלכת פרס
החיתים
החורים
פניקיה
ארץ ישראל
מסופוטמיה
אשורולוגיה (צר') (ASSYRIOLOGIE)
קו 6 של הרכבת התחתית של ניו יורק

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 עיר:  ניו יורק ניו יורק
 שם המערכת:  הרכבת התחתית של ניו יורק
 מפעיל:  רשות התחבורה העירונית בניו יורק 
 מידע על ההקמה
 פתיחת הקו:  17 ביולי 1918 
 מידע על הקו
 רוחב המסילה:  1435 מ"מ 
 צבע על המפה:  ירוק
 אתר רשמי
 תרשים הקו
 
 
קו 6, או בשמו המלא קו מאסף שדרת לקסינגטון מאסף/מהיר פלהם (באנגלית: Lexington Avenue Local and <6> Pelham Bay Park Express) הוא קו רכבת תחתית באגף A במערכת הרכבת התחתית של ניו יורק. צבע המסלול של הקו הוא ירוק, והוא עוצר ב-38 תחנות בסך הכל. הקו מתחלק לשתיים, קו 6 וקו <6> (בצורת יהלום). אף על פי שמסלול הקווים אחיד, החלוקה בשמותם היא רק מפני שקו 6 הוא קו מאסף לכל אורכו, וקו <6> הוא אומנם מאסף בשדרת לקסינגטון, אך הוא הופך למהיר בשדרות פלהם שבברונקס. הקו חוצה את ברונקס ואת מנהטן ומגיע עד לגשר ברוקלין שבמנהטן התחתית.
מסלול הקו

הקו חוצה את ניו יורק מצפון לדרום. הוא מתחיל מצפון הברונקס ומגיע עד לפאתי מנהטן תחתית. בהברונקס הקו הופך למהיר ומדלג על תחנות רבות.
קו J/Z של הרכבת התחתית של ניו יורק

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 עיר:  ניו יורק ניו יורק
 שם המערכת:  הרכבת התחתית של ניו יורק
 מפעיל:  רשות התחבורה העירונית בניו יורק 
 מידע על הקו
 צבע על המפה:  חום
 מספר התחנות:  30
 תרשים הקו
 
 
קו J/Z או בשמו המלא קו מאסף/מהיר רחוב נאסו (באנגלית: J Nassau Street Local and Z Nassau Street Express) הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע חום ופועלות בו 30 תחנות. הקו מתחלק לשני חלקים: קו J: הקו הרגיל הנוסע ממרכז מנהטן עד לג'מייקה שבמזרח קווינס, הקו הוא מאסף ועוצר בכל התחנות. וקו Z הנוסע באותו המסלול בדיוק אך משמש כגיבוי לקו בשעות העומס ומדלג על תחנות רבות במסלולו.
מסלול הקו

הקו מתחיל את מסלולו בדרום מנהטן תחתית. הקו נוסע מעט לכיוון צפונה אך באזור לואר איסט סייד הוא פונה מזרחה ונכנס לברוקלין דרך גשר ויליאמסבורג. לאחר הגשר נוסע הקו במסלול אלכסוני לכיוון דרום מזרח על קו התפר שבין ברוקלין וקווינס. סמוך לאזור פלטבוש פונה הקו לכיוון צפון מזרח ונוסע במסלול אלכסוני עד לג'מייקה שבצפון מזרח קווינס שם תחנתו הסופית.
| קווי הרכבת התחתית של ניו יורק |
| --- | --- | --- |
| IRT | קו מאסף ברודוויי–השדרה השביעית (1) • קו מהיר ברודוויי–השדרה השביעית (2) • קו מהיר ברודוויי–השדרה השביעית (3) • קו מהיר שדרת לקסינגטון (4) • קו מהיר שדרת לקסינגטון (5) • קו מאסף שדרת לקסינגטון (6) • קו מאסף/מהיר פלאשינג (7) |  |
| IND | קו מהיר השדרה השמינית (A) • קו מהיר השדרה השישית (B) • קו מאסף השדרה השמינית (C) • קו מהיר השדרה השישית (D) • קו מאסף השדרה השמינית (E) • קו מאסף השדרה השישית (F) • קו מאסף חוצה-עיר (G) |  |
| BMT | קו מאסף/מהיר רחוב נאסו (J/Z) • קו מאסף קאנארסי (L) • קו מאסף השדרה השישית (M) • קו מהיר ברודוויי (N) • קו מהיר ברודוויי (Q) • קו מאסף ברודוויי (R) • קו השדרה השנייה (T) • קו מאסף ברודוויי (W) |  |
| Shuttle | קו רחוב 42 (S) • קו שדרת פרנקלין (S) • קו פארק רוקאווי (S) |  |
נענע

ערך זה עוסק בסוג של צמח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
| נענע |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: שפתניים
סוג:: נענע
שם מדעי
 Mentha ‏לינאוס, 1753
נַעְנַע (שם מדעי: Mentha; שם לועזי נפוץ: מִנְתָּה או מנטה; בעברית נקרא גם יועזר) הוא סוג צמחים ריחניים ממשפחת השפתניים, המונה 43–44 מינים ו-10 תת-מינים של עשבים חד-שנתיים ורב-שנתיים ארומטיים הנפוצים כמעט בכל העולם ובמיוחד באזורים הממוזגים-הצפוניים ובאזור הים-תיכון. 3 מינים גדלים בר בישראל, והבולט ביניהם הוא נענע משובלת. ישנם מינים עם עלים חלקים ואחרים שעליהם מכוסים שערות. הצמח מתרבה גם באמצעות רבייה וגטטיבית, על ידי שלוחות על-קרקעיות ותת-קרקעיות.
נענע בדוכן בשוק
תה עם נענע
נהוג לחלוט עלי נענע טריים במים רותחים ולשתות את משקה החליטה, לשלב אותם בשייקים, או להשתמש בהם כתבלין או כקישוט למנות שונות.
מאפיינים

צמחים עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים זקופים או שרועים, ארומטיים ולרוב בעלי קנה שורש או שלוחות נושאות עלים.
העלים נגדיים או ערוכים בדורים (שושנת) ופשוטים, והם יושבים או בעלי פטוטרת קצרה. טרפי העלה מוארכים או אזמלים ואורכם גדול פי 2 עד 7 מרוחבם, או העלים עגולים או סגלגליים ואורכם גדול לכל היותר פי 1.5 מרוחבם. עלי התפרחת דומים לעלי הגבעול או מעט קטנים יותר. החפיות אזמלים עד ליניאריים, והם פחות או יותר ברורים.
הפרחים ערוכים בדורים כדוריים או כדוריים למחצה בחיק העלים או בשיבולים רצופות או מופסקות שאורכן גדול פי 5 עד 10 מרוחבן או בקרקפות בקצה הגבעול.
הפרחים דו-מיניים או נקביים, בעלי עטיף כפול, מאוחה עלים, והם זעירים ובגוונים של ארגמן או סגול אור לילך אור ורוד.
הגביע דמוי פעמון עד דמוי צינור, בעל 10 עד 13 עורקים בעל 5 שיניים שוות פחות או יותר או ערוכות בשתי שפות. לוע הגביע קירח או שעיר (חסום בטבעת שערות).
הכותרת כמעט נכונה או דו-שפתנית, דמוית משפך, בעלת צינור קצר, שאינו בולט מתוך הגביע, ו-4 אונות שוות פחות או יותר, לפעמים האונה העליונה גדולה מהאחרות או גם מפורצת.
האבקנים שמספרם 4 שווים באורכם. הזירים קירחים. לשכות המאבקים מקבילות זו לזו.
הפרי עשוי פרודות דמויי ביצה וחלקות.
שם הסוג

שם הסוג נקבע על פי המצוי בתלמוד ירושלמי:
ההן דגזז כוסבר כרתי כרפס גרגר טריקסימין כשומין נענע חייב משום קוצר ומשום זורע
על פי גיזרונו של השם, על פי הרווח בציבור וכפי שנקבע בעבר במונחי ועד הלשון; מינה הדקדוקי נקבה.
השם "נַעְנָע" ניתן לסוג Mentha sativa במילון "ילקוט הצמחים" (עמוד 27, הערה 452) משנת 1930 על סמך התלמוד הירושלמי (מעשר') ואושרר בשם "נַעֲנָע" במילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946 בסעיף 576 בעמ' 31.
לעיתים ניתן למצוא את השם "נענה" (עם האות ה' בסוף מילה) כשם נרדף לנענע, כך גם בהטיה "נענת הכדורים".
מנתול וחומרים אחרים בשמן האתרי

על העלים נמצאות בלוטות המכילות שמן ריחני, המכיל את החומר מנתול, המשמש ברפואה (בעיקר ברפואת השיניים), בארומתרפיה וכתבלין למזון - בעיקר בתעשיית התה והמשקאות, אם כי במטבח הבריטי משמשת המנטה (גם מִנְתָּה) גם לתיבול תבשילי בשר כבש וכקרם מילוי לשוקולד (כגון מוצרי אפטר אייט). השמן אתרי המופק מהנענע משמש בתעשיות הממתקים, משחות השיניים, הסבונים, הקוסמטיקה ואף ליקרים.
מולקולת המנתול פועלת על קצות תאים רגישים לטמפרטורה, ומגבירה את רגישותם לקור. זוהי מולקולה קטנה מסיסה בשומן (הידרופובית) כך שהיא יכולה לחדור דרך שכבת האפיתל של הלוע ולהגיע אל העצבים האחראים לתחושת החום והקור. אכילת מנתה או נענע בפה סגור לא תגרום תחושת "רעננות" אבל הקירור הקל שגורמת שאיפת אוויר לאחר שהמנתול יפעל על קצות העצבים יגרום תחושת קור עזה.
השמן האתרי אינו מכיל רק מנטול אלא עוד חומרים, ביניהם מתיל אצטט, מנטון, צינאול, לימונן, שצרופם מיניב את הארומה המיוחדת.
מנטה במיתולוגיה היוונית

לצמח המנטה שורשים גם במיתולוגיה היוונית. לפי הסיפורים, האדס אל השאול היה מצוי בקשר רומנטי עם נימפה בשם מינטה. אשתו של האדס, פרספונה, ידעה על הקשר ולא הייתה מרוצה ממנו, ולכן כישפה את הנימפה והפכה אותה לצמח תבלין מתקתק, המנטה. עוד מסופר כי היוונים הקדמונים היו מכסים את מתיהם בעלי מנטה, הן כדי למנוע ריחות רעים מהגופות הנרקבות והן לזכר הנימפה שהייתה מינטה ומה שאירע לה.
נענע כצמח מרפא

ברפואה העממית מקובל שימוש בחליטה של עלי נענע לטיפול בבחילות, קלקול קיבה, גזים ולמערכת העיכול בכלל, התקררות, חום וכאבי ראש.
מיני נענע בארץ ישראל

בישראל גדלים בר 3 המינים הבאים, בבתי גידול לחים:
נַעְנַע הַכַּדּוּרִים (Mentha pulegium) - צמח נדיר, הפרחים, שצבעם לילך, ערוכים בדורים בחיק העלים לאורך הגבעול. העלים בעלי פטוטרות. לוע הגביע חסום בטבעת שערות. השפה העליונה של הכותרת משונצת.
נַעְנַע הַמַּיִם (.Mentha aquatica L) - צמח עשבוני רב-שנתי, נדיר ובסכנת הכחדה בישראל. הפרחים, שצבעם ורודה-ארגמנית, ערוכים בתפרחות כדוריות או כדוריות למחצה בקצות הגבעולים. העלים בעלי פטוטרות. לוע הגביע אינו חסום בטבעת שערות.
נַעְנַע מְשֻׁבֶּלֶת (Mentha longifolia) - צמח עשבוני רב-שנתי נפוץ בארץ.
נענע המים בתפרחותיה הכדוריות בקצות הגבעול נבדלת מנענע משובלת שהיא בעלת תפרחות מוארכות ומנענע הכדורים שתפרחותיה הכדוריות והקטנות ערוכות לאורך הגבעול.
שני מינים מסופקים:
נַעְנַע קֵרַחַת (Mentha spicata) - יש בלבול גדול בשמות הנענע המשובלת. בספרות הישנה ניתן למצוא את נענע קירחת שמוגדרת כמין בר בארץ. למשל במגדיר של מיכאל זהרי ישנה הבחנה בין נענע משובלת לנענע קירחת כמו גם באנציקלופדיה העברית. למרות הכל, המין spicata אינה גדלה בר בארץ ושמה הנכון בישראל הוא longifolia.
נַעְנַע רֵיחָנִית (.Mentha suaveolens Ehrh) - צמח עשבוני רב-שנתי, כנראה אקראי, נדיר מאוד שנמצא בחרמון. מין זה תואר במגדיר חדש לצמחי ישראל של מיכאל זהרי. הוא אותר בחרמון על ידי הבוטנאי אבינעם דנין בשנת 2003, אך הוא אינו נמנה עם צמחי הבר של ארץ ישראל.
תמונות

נענע משובלת
נענת המים
נענע קרחת (Mentha spicata)
שני מיני נענע
נענע ריחנית
נענע חריפה
הערות שוליים

↑  ילקוט צמחים, פ. אוירבך ומ. אזרחי, תר"ץ 1930
↑  צמחי ארץ ישראל (תש"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏1946
↑  אריה לצטר, 9 דברים שלא ידעתם על סוכריות, באתר שטראוס
1 2  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, שנייה, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 383
↑  מדברי ד"ר אורי פרגמן-ספיר. לא ברור מתי החלטה זאת התקבלה
↑  .Mentha suaveolens Ehrh, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
| עשבי תיבול ותבלינים עיקריים |
| --- | --- | --- |
| עשבי תיבול | ריחן מצוי (בזיליקום) • כוסברה • פטרוזיליה • קורנית (תימין) • רוזמרין • נענע (מנטה) • אורגנו • מרווה (סייג') • שמיר • לענה (טרגון) • עלי דפנה (אנ') • תמכה (צ'רוויל) • שום העירית (צ'ייבס) • עלי קארי • אזוביון (לבנדר) • עשב לימון (למון גראס) • לואיזה לימונית • לאושטיאן • אזוב תרבותי (מָיוֹרָם) • צתרה (סייבורי) • חומעה (סורל) |  |
| תבלינים | פלפל שחור • קינמון • כמון • כורכום • הל (אנ') • ציפורן • מוסקט • פפריקה • פלפל חריף (אבקת צ'ילי (אנ') • פלפל קאיין • צ'יפוטלה • פלפל אדום כתוש (אנ') • חלפניו • טבסקו) • זנגביל (ג'ינג'ר) • אבקת שום (אנ') • אבקת בצל (אנ') • זעפרן • שומשום • אניס • ואסאבי • זרעי פרג • חזרת הגינה • שוש קירח (ליקוריץ) • פלפל אנגלי • פלפל ברזילאי • כרוויה (קימל) • שומר • גרגרנית יוונית • גלנגל • לימון פרסי • מסטיקא • מחלב • קצח תרבותי (ניג'לה) • פלפל פרואני • פלפל סצ'ואן • כוכב אניס • אוג (סומאק) • תמרהינדי • טונקה • יוזו • גרידת פרי הדר |  |
| תערובות | גאראם מסאלה • אבקת קארי • צ'אט מסאלה • טנדורי מסאלה • ראס אל חנות • זעתר • תערובת חמשת התבלינים • ארב דה פרובאנס • פאמפקין ספייס • מלח שום (אנ') •  בוקה גרני • חמלי סונלי • פלפל לימון • Mixed Spice • שארנה סול • טאביל • ברבר • בהרט • דקה • אריסה • חוויאג' |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565557205171  LCCN: sh85083723  NDL: 00562840  NKC: ph991562
כביש 46

| --- | --- |

נמל התעופה בן-גוריון וברקע ממזרח לו - כביש 46
נמל התעופה בן-גוריון וברקע ממזרח לו - כביש 46
 מידע כללי
 סיווג:  כביש ארצי
 ציר:  כביש אורך
 אורך:  4 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  נמל התעופה בן-גוריון, קריית שדה התעופה, טירת יהודה  (למפת גוש דן מוגדלת) כביש 46(למפת גוש דן רגילה) כביש 46(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 46(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כביש 46
 נקודת התחלה:  צומת אל-על
 נקודת סיום:  צומת ברקת
 
 קואורדינטות:  32°00′34″N 34°55′01″E﻿ / ﻿32.00944444°N 34.91694444°E﻿ / 32.00944444; 34.91694444
 he
 
כביש 46 הוא כביש אורך קצר במרכזה של ישראל. הכביש שאורכו 4 ק"מ בלבד, נסלל במטרה לחבר את כביש 1 ממחלף לוד עם כביש 444.
כביש זה משרת בין היתר את הנוסעים אל איירפורט סיטי, מכיוון שבנסיעה לכיוון צפון בלבד מסתעף כביש כניסה למקום. כמו כן, בסמוך לכביש עתידה להיבנות תחנת הרכבת שוהם במסגרת התוכניות לחידוש המסילה המזרחית.
צמתים לאורך תוואי הכביש

| קילומטרים | שם | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 46 מדרום לצפון
| 0 | צומת אל על |  | נמל התעופה בן-גוריון |   כביש 40   כביש 453   כביש 4503 () |
| 4 | צומת ברקת |  | טירת יהודה |   כביש 4613 |