stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארתור קיילי
ראו גם

משפט קיילי-המילטון
גרף קיילי
אלגברת קיילי
בניית קיילי-דיקסון
אלגברות קיילי-דיקסון
נוסחת קיילי
טבלת קיילי
ארתור קורן

| --- | --- |

 לידה:  4 ביוני 1891 ברסלאו, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  14 בנובמבר 1978 (בגיל 87) וינה, אוסטריה 
 תחום יצירה:  אדריכלות
 
ארתור קורן (באנגלית: Arthur Korn;‏ 4 ביוני 1891 – 14 בנובמבר 1978) היה אדריכל ומתכנן ערים יהודי-גרמני.
קורות חיים

קורן נולד בברסלאו שבגרמניה (כיום ורוצלב, בפולין). למד אדריכלות באקדמיה המלכותית לאמנות ולמלאכת יד בברלין (Königliche Kunst- und Kunstgewerbeschule) בין השנים 1909–1911.
אחרי מלחמת העולם הראשונה עבד, תקופה קצרה, עם אריך מנדלסון והצטרף לחבורת "Der Ring" מיסודו של האחרון, ששאפה לקדם את האדריכלות המודרנית. כאדריכל מודרני הושפע קורן מטכנולוגיות חדשות שנכנסו לתחום האדריכלות. אחד החידושים שהרשימו אותו במיוחד הייתה הזכוכית. ב-1929 פרסם ספר בשם "הזכוכית באדריכלות המודרנית", שהוגדר על ידי עמיתיו כ"ספר נבואי", ובו כלל עבודות וטכניקות הקשורות בחומר שהיה חדש כחומר בנייה.
אחרי עליית הנאצים לשלטון וחקיקת חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, נשללה ממנו, כמו מיתר האדריכלים היהודים, הרשות לעבוד במקצועו, והוא היגר ליוגוסלביה ואחר כך, ב-1938 ללונדון. באנגליה הצטרף לקבוצת MARS, שדגלה בהטמעת האדריכלות המודרנית באנגליה. בין שאר פעילותיה של הקבוצה היה קורן יו"ר והרוח החיה בוועדה ששאפה לתכנן את "לונדון אחר המלחמה"; תוכנית שפורסמה ב-1942.
בין 1941 ל-1945 לימד בבית ספר לארכיטקטורה באוקספורד ואז החל ללמד בבית הספר לאדריכלות של איגוד האדריכלים AA‏ (Architectural Association School of Architecture), מבתי הספר העצמאיים לאדריכלות הוותיקים ביותר בעולם.
ב-1966 היגר לאוסטריה, ושם גם נפטר.
מעבודותיו

1922–1924 – בית ג'נט גולדשטיין, לאחר מכן "הבית של הגימנסיה הגרמנית".
1923 – בית קרוגר מגורים.
1923 – תכנון מרכז מסחרי בחיפה (עם זיגפריד ויצמן).
1924 – בית מגורים בברלין.
1924 – הקמת מפעל נעליים בבורג ביי מגדבורג.
1924 – בית מגורים של ד"ר קרויאנקר (Krojanker) בבורג ביי מגדבורג.
1924 – בית גולדשטיין בברלין (עם זיגפריד ויצמן).
1924 – בית של פריץ וסרווגל בברלין.
1926 – שיקום בניין המשרדים של חברת אבטחה וניהול נכסים בברלין.
1927–1928 – בית מגורים של ד"ר מרטין אברהם, בברלין.
1928 – חנות של חברת קופ & יוסף בברלין.
1930–1931 – מפעל גומי של יוליוס פרום בברלין.
ארתור קיל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  40°35′08″N 74°12′26″W﻿ / ﻿40.5855°N 74.2073°W﻿ / 40.5855; -74.2073
  (למפת ניו ג'רזי מוגדלת) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיארתור קיל(למפת ניו ג'רזי רגילה) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיארתור קיל
 
ארתור קיל - מבט מסטטן איילנד. ברקע קרטרט שבניו ג'רזי.
ארתור קיל, בניו ג'רזי וסטטן איילנד.
ארתור קיל או מצר ארתור (באנגלית: Arthur Kill - מהולנדית "קיל" הוא תעלת מים או גוף מים) הוא מצר ים גאותי המפריד בין סטטן איילנד שבניו יורק למדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית. המצר נקרא גם "מצר סטטן איילנד" (Staten Island Sound).
גאוגרפיה

אורכו של המצר כ-16 ק"מ מצפון לדרום והוא מחבר בין מפרץ רריטאן שבדרומו למפרץ ניוארק שבצפונו. בצידו המערבי של המצר, בניו ג'רזי, מצויים בעיקר אזורי תעשייה. מעברו השני, בצד של סטטן איילנד, ישנן בעיקר ביצות מלח.
המצר משמש מעבר למכליות בדרכן לנמל ניוארק. הוא מועמק מעת לעת לעומק של 12 מטרים ולרוחב של כ-200 מטרים כדי לשמור על מעבר רחב ועמוק מספיק למכליות.
מעל המצר עוברים גשר גות'אלס ומעבר אאוטרברידג' וכן גשר המעלית האנכי ארתור קיל - הגדול מסוגו בעולם.
שני איים בלתי-מיושבים שוכנים במצר, האי פרולס והאי מדוז, שניהם חלק מרובע סטטן איילנד שבעיר ניו יורק.
גאולוגיה

ארתור קיל הוא תעלת נהר נטושה, שנחפרה על ידי נהר ההדסון בתקופה שבה, בשל קרח או סלעים, נסתמה יציאת נהר ההדסון אל האוקיינוס האטלנטי באזור מצרי וראזאנו. רוחבו הניכר של מצר ארתור מעיד על כך שהוא היה מעבר ניקוז המים העיקרי של האזור בתקופה מסוימת - אולם לא תקופה ארוכה, מאחר שהמים לא חפרו לעומק הנהר.
בילביס

| --- | --- |

מראה בעיר
 מדינה:  מצרים מצרים
 מחוז:  א-שרקיה
 שטח:  34.9 קמ"ר
 גובה:  12 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  198,167 (1 ביולי 2023)
  ‑ צפיפות:  5,685 נפש לקמ"ר (1 ביולי 2023)
 קואורדינטות:  30°25′00″N 31°34′00″E﻿ / ﻿30.416666666667°N 31.566666666667°E﻿ / 30.416666666667; 31.566666666667 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםבילביס(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםבילביס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בילביס (ערבית: بلبيس) היא עיר במחוז א-שרקיה שבצפון מצרים. בעבר שימשה העיר כשער הכניסה למצרים לבאים מחצי האי סיני ומכך נבעה חשיבותה האסטרטגית. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 התגוררו בעיר 198,167 בני אדם.
היסטוריה

בשנת 640 נערך קרב בין הפולשים המוסלמים בפיקודו של עמר אבן אל-עאץ לחיל המצב הביזנטי של בילביס ולאחר מצור של כחודש נכנעה העיר למוסלמים. העיר שימשה זירת קרבות מרים בין הצבא הצלבני של ממלכת ירושלים בפיקודו של אמלריך הראשון, מלך ירושלים לבין הצבא המצרי בפיקודו של הווזיר המצרי שאוור והצבא של נור א-דין בפיקודו של אסד א-דין שירכוה במהלכן עברה בילביס מיד ליד ובשנת 1168 נטבחו תושבי העיר על ידי הצבא הצלבני. במהלך הפלישה של נפוליאון למצרים שימשה העיר כבסיס צרפתי וביצורי העיר שוקמו. בשנת 1907 נמנו בעיר 13,485 תושבים.
העיר כיום

בסמוך לעיר נמצא שדה תעופה צבאי שבו פועלת האקדמיה של חיל האוויר המצרי, ובעיר הוקמו מונומנטים המפארים את חלקו של חיל האוויר המצרי במלחמת יום כיפור. בעיר נמצא מסגד סאדאת קורייש אשר לפי הנטען הוא אחד הראשונים שהוקמו במצרים.
בעיר שלושה מוסדות להשכלה גבוהה: המכון להנדסת חשמל, אקדמיית בילביס למדע וטכנולוגיה והאקדמיה לטכנולוגיית תחבורה.
בעיר וסביבותיה שני סוגי תעשייה מסורתית - חקלאות המבוססת בעיקר על גידול פירות הדר ומפעלי חציבה של חומרי בניין. בסמוך לעיר שני מרכזי תעשייה אחד בין בילביס לקהיר ובו מפעלים כימיים ומפעלים לעיבוד עץ. אזור תעשייה שני ובו מפעלי טקסטיל, מזון, תרופות ועיבוד מתכות.
הערות שוליים

↑  Egypt: Governorates, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de
↑  בילביס, באתר Online Encyclopedia (גרסה מקוונת של אנציקלופדיה בריטניקה, מהדורה מספר 11) (באנגלית)
↑  Egyptian Air Force, באתר Egypt Daily News
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007516700305171  VIAF: 148151430   WorldCat (עם VIAF): 148151430
באלאסט קי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מצר פלורידה 
 קואורדינטות:  24°31′28″N 81°57′50″W﻿ / ﻿24.5243159°N 81.9639847°W﻿ / 24.5243159; -81.9639847
 ארכיפלג:  איי הקיז
 סוג:  קי
 שטח:  105,218 מטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה באלאסט קי(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה באלאסט קי(למפת פלורידה רגילה) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי באלאסט קי(למפת פלורידה מוגדלת) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי באלאסט קי
 
באלאסט קי (באנגלית: Ballast Key) הוא אי באיי הקיז במדינת פלורידה שבארצות הברית. האי הוא הדרומי ביותר באיי הקיז, ומשכך גם הדרומי ביותר בארצות הברית גופא (למעט מדינת הוואי). האי נמצא בתוך שטח שמורת הטבע הלאומית קי וסט אולם מדובר באי פרטי.
האי מרוחק כ-14.5 ק"מ מקי וסט ושטחו כ-105,218 מ"ר.
האי מוזכר בספר "רישיון להרוג" מאת ג'ון גארדנר מסדרת ספרי ג'יימס בונד, ואף צולמה בו סצנה מהסרט שנעשה על בסיס הספר.
הערות שוליים

↑  שטח האי באתר נדל"ני
| פלורידה קיז |
| --- | --- | --- |
| הפארק הלאומי ביסקיין | סולג'ר קי • ראגד קיז • בוקה צ'יטה קי • סנדס קי • אליוט קי • אדמס קי • אולד רודס קי • איילנדיה |  |
| הקיז העליונים | קי לארגו • פלנטיישן קי • וינדלי קי • קי מטקומבה העליון • אינדיאן קי • ליגנומוויטאה קי • קי מטקומבה התחתון • איילאמורדה |  |
| הקיז האמצעיים | קרייג קי • פייסטה קי • לונג קי • לייטון • קונק קי • דק קי • גראסי קי • קרול קי • לונג פוינט קי • פט דיר קי • קי וקה • מרתון (פלורידה) • חוף קי קולוני • בוט קי • נייטס קי • פיג'ן קי |  |
| הקיז התחתונים | ליטל דק קי • מיזורי קי • אוהיו קי • ביאה הונדה קי • ספאניש הארבור קי • וסט סמרלנד קי • נו ניים קי • ביג פיין קי • ליטל טורץ' קי • מידל טורץ' קי  • ביג טורץ' קי  • רמרוד קי  • סמרלנד קי • נוקמידאון קי •  שוגרלוף קי • פארק קי • שוגרלוף קי התחתון • סאדלבאנץ' קי • שארק קי • גייגר קי •  ביג קוקפיט קי • רוקלנד קי המזרחי • רוקלנד קי • בוקה צ'יקה קי • קי הייבן •  קי וסט • סיגסבי פארק • פלמינג קי • סנסט קי • ויטסריה |  |
| איים מרוחקים | מיו קיז • באלאסט קי • מרקיז קיז • טורטוגס היבשים |  |
| אזורים | מפרץ פלורידה •  הפארק הלאומי דריי טורטוגס • השמורה הימית הלאומית פלורידה קיז •  שמורת האיילים הלאומית קיז •  מפרץ ביסקיין •הפארק הלאומי ביסקיין • שמורת הטבע הלאומית קי וסט • שמורת הטבע הלאומית אגם קרוקודיל |  |
| נושאים אחרים | מחוז מונרו • רפובליקת קונק • הכביש המהיר מעל הים • הרכבת מעל הים • גשר קארד סאונד • גשר שבעת המילים • גשר בהיה הונדה • הוריקן וילמה • הוריקן יום העבודה של 1935 • איל הקיז • פאי קי ליים |  |
בוהמון הראשון, נסיך אנטיוכיה

| --- | --- |

בוהמון ודגובר, פטריארך ירושלים, שטים לפוליה
 לידה:  1054 San Marco Argentano, איטליה 
 פטירה:  3 במרץ 1111 (בגיל 57 בערך) Canosa di Puglia, איטליה 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  Canosa di Puglia 
 בן או בת זוג:  קונסטנס מצרפת (1105–?) 
 
 
בוהמון הראשון, נסיך אנטיוכיה (Bohémond de Tarente, בוהמונד מטרנטו; 1054 - 3 במרץ 1111) היה ממנהיגי מסע הצלב הראשון.
ביוגרפיה

בוהמון נולד בדוכסות קלבריה שבדרום מערב איטליה בשנת 1054, כבנו הבכור של מנהיג הנורמנים רובר גיסקאר ושל אשתו הראשונה אלברדה (אנ'). בין 1081 ו-1085 השתתף במבצעים הצבאיים של אביו נגד האימפריה הביזנטית, ועם מות אביו (17 ביולי 1085) ירש את דוכסיות פוליה, קלבריה וסיציליה.
ב-1096, כאשר השתתף במצור על אמאלפי לצד דודו, רוג'רו הראשון, נודע לו כי מסע הצלב הראשון יצא לדרך. הייתה זו הזדמנות בעבורו לכבוש לעצמו ולאנשי הצבא הנורמנים, ובהם אחיינו טנקרד (מאוחר יותר טנקרד, נסיך הגליל), נחלה מן הטריטוריה של האימפריה הביזנטית במזרח התיכון.
בוהמון הקים צבא נורמני, צלח את הים האדריאטי, הגיע לקונסטנטינופול באפריל 1097 וניהל משא ומתן עם אלכסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. באוקטובר של אותה שנה הגיע לאנטיוכיה (כיום אנטקיה שבדרום טורקיה) שהייתה בידי הסלג'וקים והטיל עליה מצור.
ב-3 ביוני 1098 לכד את העיר ולקח אותה לעצמו כנחלתו הפרטית, למרות מחאותיו של המנהיג הצלבני רמון הרביעי, רוזן טולוז, שגם הוא השתתף במצור על העיר. בינתיים הסתבך מצבו של בוהמון, שהוכתר כנסיך אנטיוכיה, בהיותו נתון במאבק תמידי נגד אלכסיוס הראשון, שנתמך על ידי רמון הרביעי, ונגד הסלג'וקים שלטשו את עיניהם לצפון סוריה.
באוגוסט 1100 נפל בוהמון בשבי האמיר של סיוואס, שליט הטורקים הדנישמנדים, והשתחרר רק כעבור שלוש שנים לאחר ששולם בעבורו כופר נפש. בתקופה זו, אחיינו טנקרד מילא את מקומו כשליט אנטיוכיה.
לאחר שהסלג'וקים פלשו לרוזנות אדסה, יצא בוהמון הראשון לעזרתו של בלדווין השני ותקף את העיר חרן (כיום אתר ארכאולוגי בדרום מזרח טורקיה) ביחד עם אחיינו טנקרד. בקרב חרן (אנ') ביום (7 במאי 1104) נחלו הצלבנים מפלה ניצחת מידי הסלג'וקים. בוהמון חזר לאירופה כדי לגייס עזרה ושם נשא לאישה את קונסטאנס (אנ'), בתו של פיליפ הראשון, מלך צרפת. הוא לא שב עוד לאנטיוכיה.
ב-1105 ניסה לתקוף את האימפריה הביזנטית כשנחת עם צבאו באזור דלמאטיה (כיום בקרואטיה) כפי שעשה אביו רובר גיסקאר עשרים שנה לפני כן, ובסוף 1107 הטיל מצור על דורס - עיר הנמל הביזנטית בחוף הים האדריאטי. אך ב-1108 ניצחו הביזנטים את צבאו בעזרת ונציה והוא נאלץ לחתום על חוזה דבול עם אלכסיוס הראשון שלפיו תשוב אנטיוכיה לשליטת האימפריה הביזנטית אחרי מותו, והוא עצמו הפך לוואסל של הקיסר.
הסכם זה לא היה מקובל על טנקרד, שב-26 במרץ 1111, עשרים ושלושה ימים בלבד אחרי מותו של בוהמון הראשון, דאג להכריז על ביטולו, והמשיך לשמש כעוצר נסיכות אנטיוכיה בשם בנו של בוהמון, בוהמון השני (אנ').
במשך שלוש השנים האחרונות לחייו היה בוהמון הראשון מדוכדך. הוא נפטר ב-1111 בעיר בארי ונקבר בעיר קאנוסה די פוליה (אנ') בדרום מזרח איטליה.
ההיסטוריונית הביזנטית אנה קומננה, בתו של אלכסיוס הראשון, השאירה עדות ממקור ראשון על מאורעות אלה בחיבורה האלכסיאדה. לפי תיאוריה המפורטים היה בוהמון אדם משכיל ומרשים, גבוה וחסון, בעל שיער בלונדיני ופנים מגולחות.
המאוזוליאום של בוהמון הראשון בעיר קאנוסה (אנ') שבפוליה
ארמון המהפכה (הוואנה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין 
 מיקום:  הוואנה 
 מדינה:  קובה 
 בעלים:  קובה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1957
 תאריך פתיחה רשמי:  1957 
 אדריכל:  Pérez Benoita
 קואורדינטות:  23°07′14″N 82°23′14″W﻿ / ﻿23.12066667°N 82.38733333°W﻿ / 23.12066667; -82.38733333
 he
 
ארמון המהפכה (בספרדית: Palacio de la Revolución) הוא ארמון בהוואנה שבקובה בכיכר המהפכה המשמש כבית ממשלת קובה ומעונו של ראש המדינה.
היסטוריה

הצו לבנות את הארמון ניתן על ידי הנשיא קרלוס פריו סוקאראס בשנת 1943. זה היה אמור להיות מקום מושבם של בית המשפט העליון והתובע הכללי. הוא תוכנן על ידי האדריכל פרז בנוטה בשנת 1943, כאשר הבנייה הסתיימה כעבור עשור בשנת 1957. בשנים 1964–1965 בוצעו שינויים בבניין כדי להתאים אותו לארמון המהפכה הנוכחי.
בשנת 1965 הורתה הממשלה המהפכנית בראשות פידל קסטרו להעביר את מושב השלטון לארמון זה.
שימושים

הבניין מחולק לשלושה אזורים, כאשר הראשון הוא משרד מועצת השרים. השני הוא מטה מועצת המדינה ומשרדי הנשיא וסגן הנשיא. האחרון הוא משרדי הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית בקובה.
שימושים > אולמות

היכל השרך - נקרא על שם מספר רב של צמחי שרך המקיפים אותו. כאן מקבל נשיא קובה מנהיגים בינלאומיים שמבקרים במדינה.
משרד הנשיאות - לשכת הנשיא
אולם התיאטרון
בית חולים ממשלתי
הערות שוליים

↑  "Palacio de la Revolución, Vedado, La Habana, Cuba". atlasobscura. 20 בנובמבר 2017. נבדק ב-12 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Palacio de la Revolución, Vedado, La Habana, Cuba". 20 בנובמבר 2017. אורכב מ-המקור ב-2 באפריל 2019. נבדק ב-17 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cena de gala en el Palacio de la Revolución de La Habana".
קבלת פנים לנשיא ברזיל לשעבר לואיז אינסיו דה סילבה בחדר השרך, שנמצא בארמון המהפכה.
ולדימיר פוטין בוחן את משמר הכבוד של הצבא בארמון המהפכה בהוואנה.
ביסקוויט פסחא

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מזון 
 מוצא:  אנגליה 
 מרכיבים עיקריים:  קמח 
 
ביסקוויט פסחא (באנגלית: Easter biscuits) הם מאכל מסורתי במטבח האנגלי. מאכל זה ניתן לרוב כמתנה ומוגש לאורחים ביום ראשון של חג הפסחא.
מקורו של הביסקוויט, כמו גם של המנהג לאכלו בפסחא, באזור "הארץ המערבית" של אנגליה.
הביסקוויט עשוי קמח, חמאה, ביצה, אבקת אפיה וסוכר. מתכונים מסורתיים כוללים גם שמן קינמון. צורתו של הביסקוויט עגולה, והוא גדול מהביסווקיטים הנמכרים בחנויות בדרך כלל (קוטרו של הביסקוויט 10 ס"מ).
ראו גם

קולוראקיה
ביסקוויט

ערך זה עוסק בעוגייה שטוחה מתוקה. אם התכוונתם לביסקוויט בסגנון אמריקאי, "ביסקט", ראו .
| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  עוגייה, חטיף 
 מוצא:  Great Britain 
 תאריך יצירה:  1784 
 מרכיבים עיקריים:  קמח חיטה, חלב, מלח שולחן, מים, סוכר, אבקת אפייה 
 
ביסקוויטים עגולים
ביסקוויט מלבני מעוטר
צילום תקריב של ביסקוויט
ביסקוויט (מצרפתית: Biscuit, על פי האקדמיה ללשון העברית: מַרְקוֹעַ) הוא עוגייה פריכה, בעלת מתיקות מתונה, שטוחה, לרוב מלבנית או עגולה, לעיתים מצופה למחצה או לגמרי בשוקולד. ביסקוויטים נאכלים פעמים רבות לצד קפה, תה ומשקאות חמים אחרים. יש הנוהגים לטבול את הביסקוויט במשקה החם לפני אכילתו, ואחרים מורחים על הביסקוויט חמאה, ריבה או שוקולד למריחה.
בישראל מגוון גדול של סוגי ביסקוויטים שונים מיצור תעשייתי, חלקם בסיסיים ואחרים בטעמי חמאה, קפה, קינמון ועוד. המונח "ביסקוויט" משמש כמעט תמיד לציון המוצר התעשייתי.
לצד אכילתם כשלעצמם, משמשים ביסקוויטים לעיתים תכופות בעוגות קרות (ללא אפייה). פירורי ביסקוויטים משמשים חומר גלם להכנת כדורי שוקולד או כקלתית (בסיס) לעוגות. ביסקוויט ניתן למצוא גם בתחתית הקרמבו ומשני צידיה של גלידת "סנדוויץ'" ("קסטה"). ביסקוויטים מיוחדים מיוצרים על ידי חברות מזון לתינוקות. ביסקוויטים אלו נועדו לתינוקות בראשית שלבי הסתגלותם למזון מוצק, גם בטרם צמחו שיניהם.
ביסקוויטים מסוג אחר מייצרות חברות מזון לכלבים. אלו משמשים מעדן לכלבים וגם כעזר באילוף בהיותם מעדן נכסף, הניתן לכלב רק לאחר שביצע מטלה כנדרש.
הגדרת ביסקוויט בישראל צרה בהשוואה להגדרתו במדינות אחרות, וביסקוויטים מעוטרים בשבבי שקדים או המכילים אגוזים, פתיתי שוקולד, וכדומה יוגדרו בישראל בדרך כלל עוגיות.
ביסקוויטים הולנדים.
חבילות ביסקוויטים תעשייתיים יוונים
גלידת "סנדוויץ'" או "קסטה" - גלידת וניל בין שני ביסקוויטים
טים טאם הוא דוגמה לחטיף המכיל ביסקוויטים מצופים שוקולד. לעיתים הוא נחשב כביסקוויט, ולעיתים כעוגייה.
טבילת ביסקוויט במשקה חם
ביסקוויט לייבניץ-מותג גרמני מפורסם מאז שנת 1891
קיכל
ביסקוויט מתובל מתוצרת מאפיות לוטוס
ראו גם

ביסקוטי
בישקוט
קרקר
באלדב סינג

באלדב סינג (בפנג'אבי: ਬਲਦੇਵ ਸਿੰਘ; בהינדי: बलदेव सिंह;‏ 11 ביולי 1902 – 29 ביולי 1961) היה פוליטיקאי הודי ששימש כשר ההגנה הראשון של הודו.
ביוגרפיה

באלדב סינג נולד ב-11 ביולי 1902 למשפחה סיקית בפנג'אב. אביו, אינדר סינג, שהחל את חייו כפקיד ממשלתי באוטר פרדש, הקים חברה לפלדה בג'אמשדפור, ביהר (היום בג'הרקנד), אליה הצטרף סינג לאחר שהשלים את לימודיו באמריטסר.
בשנות השלושים שב סינג לפנג'אב, ובבחירות הראשונות לאספה המחוקקת של פנג'אב שנערכו ב-1937, נבחר מטעם שירומאני אקאלי דאל, בו זכה בזכות הפעילות הפילנתרופית של משפחתו. ביולי 1942 הצטרפה שירומאני אקאלי דאל לקואליציה בראשות מפלגת האיחוד וסיקנדר האית ח'אן (אנ'), וסינג מונה לשר הפיתוח. הוא כיהן במשרה עד ספטמבר 1946.
ב-1946, כשוועדה ממשלת הודו באה להודו על מנת לשמוע את דעות ההודים לגבי עתיד הודו הבריטית, סינג היה חבר במשלחת הסיקית. הוא העדיף את אחדות הודו עם ביטחונות למיעוטים, אך אם תחולק הודו ביקש שהחלקים המוסלמים של פנג'אב יעברו למדינה המוסלמית כדי להבטיח רוב סיקי במדינה. הוועדה הציעה תוכנית להודו מאוחדת בה ניתנת אוטונומיה למוסלמים, תוכנית שנדחתה על ידי הסיקים שלא הוזכרו בה.
ב-2 בספטמבר 1946 הוקמה ממשלה הזמנית ההודית (אנ') בראשות ג'ווהרלל נהרו, וסינג הצטרף אליה כשר ההגנה ולאחראי על צבא הודו הבריטית. עם עצמאות הודו ב-15 באוגוסט 1947 הפכה הממשלה לממשלת הודו וסינג מונה לשר ההגנה האחראי על צבא הודו.
סינג נבחר על ידי האספה המחוקקת של פנג'אב לחבר באספה החוקתית של הודו, שמונתה על כתיבת חוקת הודו.
סינג היה שר ההגנה במהלך חלוקת הודו וההגירה הכפויה שנלוותה אליה, והיה ממונה על צבא הודו במהלך מלחמת הודו–פקיסטן הראשונה שהתחוללה בעיקרה בחבל קשמיר, וכן על מבצע פולו, בו סופחה מדינת היידראבאד שביקשה להכריז על עצמאות להודו.
סינג נבחר לחבר בלוק סבהה בבחירות הראשונות שהתקיימו בהודו העצמאית ב-1952, ונבחר בשנית ב-1957.
סינג נפטר לאחר מחלה בדלהי ב-1961, וגופתו נשרפה בעיירת הולדתו בפנג'אב.
הערות שוליים

1 2 3 4  Baldev Sing - a man of steel will, Sikh Achievers, ‏2008 (באנגלית)
↑  Members-Designat Of Interim Govt. Meet In Delhi (עמ' 1), The Indian Express, ‏2 בספטמבר 1946 (באנגלית)
אסלי אנבר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 במאי 1984 (בת 40) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין, טורקיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 מקום לימודים:  Haliç University  Müjdat Gezen Arts Center 
 בן זוג:  בירקן סוקולו (נישאו ב-2012 התגרשו ב-2015) ברקין גוקבודק =2022 (התחתנו ב-12 בנובמבר 2022)
 פרופיל ב-IMDb
 
אסלי אנבר (בטורקית Aslı Enver; נולדה ב-10 במאי 1984) היא שחקנית טורקית ילידת-בריטניה. היא ידועה בעיקר בשל תפקידיה במספר סדרות טלוויזיה טורקיות ובכללן בגילום מינה סבן ב"Kavak Yelleri", אהו קומרל ב"משחק השתיקה"(אנ')  וסורייה ב"הכלה מאיסטנבול".
היא ידועה גם בתפקידיה בסדרות "קוראים לי איקראן", "אחי שלי", "סודות אפלים" ו-"הבחירה".
ביוגרפיה

אסלי אנבר נולדה ב־10 במאי 1984 בלונדון, אנגליה, והתגוררה בה עד גיל 12. אביה הוא קפריסאי טורקי שגדל בלונדון שם פגש את אמה של אנבר והתחתן עימה, בזמן ששהתה בחו"ל ללימודיה. כנערה, אסלי זכתה בתחרות שירים בלונדון. היא החלה לימודי תיאטרון במרכז לאמנות מוג'דת ג'זן באיסטנבול. למדה בתיכון לאמנויות באנגליה "Pera Fine Arts School" וסיימה לימודי תיאטרון באוניברסיטת האליץ ' .  תפקידה הראשון היה תפקיד אורח באוזן סיטקומו. מאוחר יותר, היה לה תפקיד בסדרת הטלוויזיה Hayat Bilgisi ולאחר מכן שיחקה אסלי את הדמות הראשית "מינה- Mine" בסדרת הנוער הפופולרית Kavak Yelleri (גרסה מחודשת של דוסון קריק ) במשך חמש עונות. בנוסף, שיחקה אסלי בסרטים Tamam mıyız? ו- Kardeşim Benim וכיכבה בסדרות הטלוויזיה Suskunlar, Kayıp, Bana Artık Hicran De, Mutlu Ol Yeter ו- Kış Güneşi .
בישראל התפרסמה אנבר עקב כיכובה בסדרה "הכלה מאיסטנבול" בה שיחקה כדמות הראשית "סורייה בוראן" והגיעה לישראל במסגרת הופעה של שותפה לסדרה אוזג'אן דניז.
חיים אישיים

ב־13 ביולי 2012 התחתנה אנבר עם השחקן והדוגמן הטורקי בירקן סוקולו . ב־27 באוגוסט 2015 הם הצהירו באמצעות עורכי דינם על גירושיהם.
בשנת 2015 היא התקרבה לשותפה בסרט "אחי שלי", מוראט בוז, עמו התחילה מערכת יחסים ב -2016. הזוג נפרד במאי 2017.  לאחר כמה חודשים של פיוס, הם בסופו של דבר סיימו את מערכת היחסים שלהם באפריל 2018. בנובמבר 2018 הודיעו על פיוסם לאחר 8 חודשי פרידה.  עם זאת, הם נפרדו שוב באוקטובר 2019.
השחקניות דולוניי סויסרט  וניליי סורגובן  נמנות עם חבריה הקרובים.
ב-12 בנובמבר 2022 התחתנה בסתר עם ברקין גוקבודק, בן זוגה בחצי השנה הקודמת. לחתונה הוזמנו רק משפחתה וחבריה הקרובים.
ב- 4.7.23 נולדה בתה elay.
פילמוגרפיה

חוף מבטחים
מליסה
| סרטים  | סרטים  | סרטים  | סרטים  | שנה  | כותרת  | תפקיד  | הערה  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013  | Tamam mıyız?  | Beste  |   |  |  |  |  |
| 2016  | אחי שלי- Kardeşim Benim  | זיינפ אויסל  |   |  |  |  |  |
| 2017  | הצד האחר- Öteki Taraf  | אג'ה  |   |  |  |  |  |
 2022| חוף מבטחים| מליסה| : 
| סרטים קצרים  | סרטים קצרים  | סרטים קצרים  | סרטים קצרים  |  |  |  |  |
| שנה  | כותרת  | תפקיד  | הערה  |  |  |  |  |
| 2002  | איינה  |   |   |  |  |  |  |
| סדרת טלוויזיה  | סדרת טלוויזיה  | סדרת טלוויזיה  | סדרת טלוויזיה  |  |  |  |  |
| שנה  | כותרת  | תפקיד  | הערה  |  |  |  |  |
| 2002  | Uzay Sitcomu  |   | אורח  |  |  |  |  |
| 2005  | מדעי החיים  | חזאל  | תפקיד תומך (פרקים 88–115)  |  |  |  |  |
| 2007–2011  | קוואק ילרי  | מינה ארגון  | תפקיד ראשי  |  |  |  |  |
| 2012  | משחק השתיקה  | אהו קומראל  | תפקיד ראשי  |  |  |  |  |
| 2013–2014  | סודות אפלים  | אוזלם אוזברק  | תפקיד ראשי  |  |  |  |  |
| 2014  | קוראים לי איקראן  | איקראן אייופוגלו  | תפקיד ראשי  |  |  |  |  |
| 2015  | מוטלו אול יתר  | זיינפ גוטלטפה  | תפקיד ראשי  |  |  |  |  |
| 2016  | שמש חורפית  | ניסן סוייר  | תפקיד ראשי  |  |  |  |  |
| 2017–2019  | הכלה מאיסטנבול  | סורייה בוראן  | תפקיד ראשי  |  |  |  |  |
| 2020–  | הבחירה  | איישה קראאלי./ נילאיי  | תפקיד ראשי  |  |  |  |  |
| תיאטרון  | תיאטרון  | תיאטרון  | תיאטרון  |  |  |  |  |
| שנה  | כותרת  | תפקיד  | מקום  |  |  |  |  |
| 2015  | אישיות  | אמה  | תיאטרון מלאכה  |  |  |  |  |
| סרטוני מוזיקה  | סרטוני מוזיקה  | סרטוני מוזיקה  | סרטוני מוזיקה  |  |  |  |  |
| שנה  | כותרת  | אמן / להקות  | הערות  |  |  |  |  |
|   | "Ne Güzel Güldün"  | פנחני  | הפסקול של קווק ילרי  |  |  |  |  |
|   | "Sevmekten Usanmam"  | פנחני  | הפסקול של קווק ילרי  |  |  |  |  |
| 2016  | "Be Kaynana"  | מוראט בוז  | פסקול Kardeşim Benim  |  |  |  |  |
| 2016  | "Güneye Giderken"  | Murat Boz, Aslı Enver, Burak Özçivit  | פסקול Kardeşim Benim; מושר על ידי בוז, שירה על ידי אנבר ואז'יביט  |  |  |  |  |
| 2018  | "Nasıl Anlatsam"  | Aslı Enver  | פסקול ג'לטין של איסטנבוללו; מושר על ידי אנבר  |  |  |  |  |
הערות שוליים

1 2  "Birkan hayalperest ben sıkıcıyım". Hürriyet (בטורקית). 5 בספטמבר 2012. אורכב מ-המקור ב-2015-07-22. נבדק ב-15 בספטמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Başımızda Kavak Yelleri esiyor". Hürriyet (בטורקית). נבדק ב-2012-06-22.
↑  "Suskunlar dizisinin Ahu'sundan özel çalışma" (בטורקית). televizyongazetesi.com. אורכב מ-המקור ב-2012-04-28. נבדק ב-2012-06-22.
↑  "Aslı Enver, Murat Boz'u Terk Etti" (בטורקית). 6 במאי 2017. אורכב מ-המקור ב-2017-05-06. נבדק ב-6 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Aslı Enver ve Murat Boz barıştı" (בטורקית). 22 בנובמבר 2018. נבדק ב-21 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Aslı Enver ve Murat Boz ayrıldı mı?". 28 באוקטובר 2019. נבדק ב-6 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sıkı dostların alışveriş keyfi". אורכב מ-המקור ב-2018-08-31. נבדק ב-2018-08-30.
↑  "Sete alışveriş molası" [Sete shopping break]. Vatan (בטורקית). 27 ביולי 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "`Yılın Yıldızları` ödülleri sahiplerini buldu". Sözcü. 7 בינואר 2016. נבדק ב-8 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)