stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זעמנים (תת-משפחה)
סוגים

סוג ומין יחיד Aeluroglena cucullata
נחש שוטני (Ahaetulla)
סוג ומין יחיד Aprosdoketophis andreonei
סוג ומין יחיד Archelaphe bella
Argyrogena
סוג ומין יחיד Arizona elegans
סוג ומין יחיד Bamanophis dorri
Bogertophis
בויגה (Boiga)
סוג ומין יחיד Cemophora coccinea
סוג ומין יחיד Chapinophis xanthocheilus
נחש מעופף (Chilomeniscus)
Chionactis
Chironius
Chrysopelea
Coelognathus
זעמן (Coluber)
סוג ומין יחיד Colubroelaps nguyenvansangi
Conopsis
Coronella
Crotaphopeltis
Cyclophiops
נחש ביצים (Dasypeltis)
Dendrelaphis
Dendrophidion
Dipsadoboa
סוג ומין יחיד נחש העפאים (Dispholidus typus)
Dolichophis
נחש אינדיגו (Drymarchon)
Drymobius
Drymoluber
Dryocalamus
Dryophiops
שלוון (Eirenis)
סוג ומין יחיד אֵלָכִיסְטוֹדוֹן (Elachistodon westermanni)
כרכן (Elaphe)
Euprepiophis
Ficimia
סוג ומין יחיד Geagras redimitus
Gonyosoma - בו כרכן ירוק
Gyalopion
Hapsidophrys
סוג ומין יחיד Hemerophis socotrae
Hemorrhois - בו זעמן מזרחי וזעמן מטבעות
Hierophis
זעמן אלמוגי (Lampropeltis)
Leptodrymus pucherrimus
Leptophis
Lepturophis albofuscus
Liopeltis
Lycodon - בו ליקודון ספטנטריונליס
Lytorhynchus - בו נחש חולות
נחש כיפה (Macroprotodon) - בו נחש כיפה
Mastigodryas - בו זעמן השוט
Meizodon
Muhtarophis
Oligodon
סוג ומין יחיד Oocatochus rufodorsatus
Opheodrys - בו נחש עשב
סוג ומין יחיד Oreocryptophis porphyraceus
סוג ומין יחיד Orientocoluber spinalis
Orthriophis
Oxybelis
נחש חולדה (Pantherophis)
Philothamnus - בו נחש שיחים מנומר
Phyllorhynchus
Phrynonax
נחש גופר (Pituophis)
Platyceps - בו זעמן סיני וזעמן אוכפים
ארבע קו (Psammophis)
Psammophylax - בו נחש חולי מפוספס
סוג ומין יחיד Pseudelaphe flavirufa
סוג ומין יחיד Pseudoficimia frontalis
Ptyas
Rhamnophis
Rhamphiophis - בו זעמן אדום-מקור
Rhinobothryum
סוג ומין יחיד Rhinocheilus lecontei
Rhynchocalamus - בו שחור-ראש
Salvadora - בו זעמן טלוא-חרטום מערבי
Scaphiophis
Scolecophis atrocinctus
Senticolis triaspis
Simophis rhinostoma
Sonora - בו סונורה אוכיפיטאליס
Spalerosophis - בו מטבעון מדבר
Spilotes
Stegonotus
Stenorrhina
סוג ומין יחיד Stichophanes ningshaanensis
Symphimus
סוג ומין יחיד Sympholis lippiens
Tantilla
Tantillita
עין חתול (Telescopus)
נחש זרדים (Thelotornis)
Thrasops
Toxicodryas
Trimorphodon
סוג ומין יחיד Wallaceophis gujaratensis
Xenelaphis
סוג ומין יחיד Xyelodontophis uluguruensis
Zamenis - בו כרכן חלק
זיפזיף

קיר לבנים שהוכנו מזיפזיף, כנראה בעשור השלישי של המאה ה-20, בבניין ברחוב שלוש בנווה צדק
כריית זיפזיף על שפת הים בשבי ציון, 1939
זיפזיף, בעברית ישראלית, הוא שם גנרי לחול שפת הים, הכולל גרגירי חול, חלוקי אבנים ממקורות שונים, ושרידי יצורי הים, כגון צדפים, קונכיות, הנפלטים אל חוף הים בכוח תנועת הגלים.
עד מחצית המאה ה-20, היה מקובל בארץ ישראל לכרות זיפזיף בחוף הים ולשאת אותו על גבי בהמות הובלה, במיוחד גמלים או בעגלות, אל אתרי בנייה ואתרי יציקת לבנים. רבים מלבני הבתים שנבנו באותן שנים בתל אביב, עשויים מזיפזיף מעורב בחומרי הדבקה, כגון מלט. הובלת הזיפזיף נעשתה על ידי מובילים ערבים, שנקראו גמלים, ובשל חשיבותה אז לבנייה החדשה, הייתה אחת העבודות אשר החלוצים ניסו להשתלם ולהשתלב בהן, כחלק מהשאיפה לעבודה עברית, בעשור השלישי והרביעי של המאה ה-20. בשנת 1963 מינה שר הפיתוח והשיכון, יוסף אלמוגי, ועדה בראשות פרופ' בן-חור. על הוועדה (ועדת הזיפזיף) היה לבדוק האם כריית הזיפזיף בחוף הים משפיעה על "נסיגת" החוף. בדו"ח הוועדה שהוגשו לשר בפברואר 1964 הומלץ להפסיק כל כריית זיפזיף בשפת הים. לכן בשל המודעות לשמירה על משאבי הטבע, ובשל חסרונותיו של הזיפזיף, העשוי חומרים אורגניים, זנחו אותו האדריכלים והבנאים לטובת חומרי בנייה אחרים. כיום רוב השימוש בו הוא לדקורציה ונוי של מבנים וגנים.
ז'אן-כריסטוף, נסיך נפוליאון

| --- | --- |

 לידה:  11 ביולי 1986 (בן 38) סן-רפאל, ואר, צרפת צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  בית הספר הגבוה ללימודי תעשייה וניהול בפריז  בית הספר לעסקים של הרווארד  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת פריז XI: פארי-סוד  Institution Saint-Dominique 
 בן או בת זוג:  Princess Olympia, Princess Napoléon 
 
ז'אן-כריסטוף, נסיך נפוליאון (בשם מלא בצרפתית: Jean Christophe Louis Ferdinand Albéric Napoléon; נולד ב-11 ביולי 1986), הוא נסיך צרפתי הטוען לכתר צרפת, מתוקף בית בונפרטה.
ביוגרפיה > ילדותו

ז'אן-כריסטוף נולד ב-11 ביולי 1986 בסן-רפאל, ואר, לשארל, נסיך נפוליאון ולבאטריצ'ה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של פרדיננדו, דוכס קסטרו ושנטאל דה שברון-וילט. בשנת 1989 התגרשו הוריו, ובשנת 1996 התחתן אביו בשנית עם ז'ין-פרנסואה וליקיוני.
ביוגרפיה > פרשת הירושה

בשנת 1997 מת סבו לואי, נסיך נפוליאון, ובצוואתו שפורסמה ב-2 בדצמבר אותה שנה, נתגלה שכתב כי הירושה תפסח על אביו שארל ותעבור ישירות לז'אן-כריסטוף שהיה אז בן 11. בריאיון ללה פיגרו באותו יום, אמר ז'אן-מאר וארו, המשפטן שחתם על צוואת לואי ומי שמייצג את ז'אן-כריסטוף במאבק הירושה כנגד אביו, כי שארל נפוליאון הפקיע את המורשת הבונפרטית כשהביע בציבור "דעות רפובליקניות ודמוקרטיות... הוא שלל מעצמו את הזכות לירושה כשנישא מחדש ללא רשות אביו... מעשה הנוגד את חוקי המשפחה."
בצוואתו, ציין לואי נפוליאון שלושה סימוכין לסמכותו להורות על שלילת מעמדו של בנו כיורש העצר:
הסנאטוס קונסולטוס (Senatus Consultus), תיקון לחוקת הקיסרות השנייה מה-7 בנובמבר 1852, בו נאמר כי אם לנפוליאון השלישי לא יהיו ילדים, הוא יוכל לאמץ כל בן זכר מצאצאי נפוליאון הראשון. בנוסף, אומר התיקון כי יורש העצר אינו יכול להינשא ללא רשות הקיסר, ואם יעשה כן, יאבד את כל זכויותיו כיורש.
חוקת המשפחה האימפריאלית מ-21 ביוני 1853 שהשיבה את החוק שנקבע תחת נפוליאון הראשון ב-30 במרץ 1806, בו נאמר כי נישואי יורש המשפחה דורשים הסכמה מוקדמת וכתובה של הקיסר דה יורה אחרת הם יהיו בטלים. בנוסף, קובע החוק כי גירושין אסורים לבני המשפחה ושהקיסר מחזיק בזכות לפקח ולחנך את בני המשפחה, כולל מעצר, החרמה והגליה של בן משפחה, אשר "אינו מתנהג כיאות ושוכח את כבודו וחובותיו", למשך שנה לכל היותר.
המסורת המשפחתית על פיה אפשר לשנות את סדר הירושה. נפוליאון הראשון רב עם אחיו ושלל מהם את מעמדם בסדר הירושה. כשבנו היחיד של נפוליאון השלישי, נפוליאון אז'ן, מת ב-1879, הורתה צוואתו לשלול את ראשות המשפחה מבן דודו עקב הבדלים פוליטיים, ולתת אותה לבנו הבכור, נפוליאון ויקטור בונפרטה.
שארל נפוליאון הטיל ספק בכך שכוונתו האמיתית של אביו הייתה לשלול ממנו את הירושה. בכל מקרה, שארל דוחה את הטענה שלאביו הייתה הסמכות, על פי חוק או מסורת, להדיר אותו מסדר הירושה.
ביוגרפיה > חינוך וקריירה

ז'אן-כריסטוף למד בבית לייקה סנט דומיניק בניי-סיר-סן בין השנים 2001–2004, והצטיין במדעים ובמתמטיקה. בין השנים 2004–2006 הוא למד כלכלה ומתמטיקה באוניברסיטת פריזאנה (AES). לאחר מכן הוא למד בבית הספר הגבוה ללימודי תעשייה וניהול בפריז, וסיים את לימודיו בשנת 2011 עם תואר שני בניהול.
ז'אן-כריסטוף חי ועבד בניו יורק כאנליסט בנקאות להשקעות עבור מורגן סטנלי, ולאחר מכן בלונדון בחברת ההון הפרטי Advent International, והוא שולט בצרפתית, אנגלית וספרדית. במאי 2017 הוא סיים תואר שני במנהל עסקים בבית הספר למינהל עסקים בהרווארד, ומאז הוא עובד כשותף פרטי בחברת ההון בלונדון של קבוצת Blackstone.
זיפים

זיפים
זיפים הם שיער פנים המהווה צמיחה קצרה של זקן.
ישנן מכונות תספורת המתוכננות במיוחד כדי לשמור על מראה של זיפים מעוצבים.
סגנון מראה זה נהיה פופולרי בשנות השמונים עקב הופעתו של השחקן דון ג'ונסון[דרוש מקור] והזמר ג'ורג' מייקל[דרוש מקור] ולאחר מכן בשל הופעתו של טום קרוז[דרוש מקור].
חיי קסם

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  דיאנה וין ג'ונס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 נושא:  יתמות 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת מקמילן 
 תאריך הוצאה:  1977
 מספר עמודים:  250
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כתר
 תאריך:  2003
 תרגום:  נטע ידיד
 סדרה
 סדרת ספרים:  העולמות של קרסטומנסי
 הספר הבא:  המכשפים של קפרונה (אנ')
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  000993052
 
חיי קסם (באנגלית: Charmed life) הוא ספר פנטזיה לילדים ונוער, שנכתב בידי הסופרת הבריטית דיאנה וין ג'ונס. ספר זה הוא הראשון בסדרת הספרים העולמות של קרסטומנסי, העוסקת בעולם הדומה למציאות אך בעל מאפיינים קסומים, שבו תמיד יש אדם הנושא בתואר "קרסטומנסי", אשר אחראי למנוע שימוש בכשפים לרעה בעולמו שלו ובעולמות המקבילים הרבים.
תקציר העלילה

אריק, המכונה "חתול", ואחותו גוונדלין צ'אנט, נשלחים להתגורר אצל קרובי משפחתם בטירת קרסטומנסי, לאחר שהוריהם מתו בתאונה. גוונדלין היא מכשפה חזקה, אך חתול הוא חסר כוחות קסם, למרות שהמבוגרים בטירה משוכנעים שהוא בעל כוחות. לגוונדלין יש שאיפות רבות, אך אף אחד מאנשי הטירה לא שם לב ליכולותיה, והיא מנסה למשוך את תשומת לבם באמצעות תעלולי קסם שונים, חלקם משעשעים וחלקם אף מרושעים. חתול מואשם בעזרה לאחותו, אף על פי שהוא אינו מסוגל לבצע קסמים. בסופו של דבר, לאחר תעלול מרושע במיוחד, נענשת גוונדלין וכוחות הקסם שלה נלקחים ממנה.
באחד הימים נעלמת גוונדלין, ובמקומה מופיעה ג'אנט, ילדה הנראית בדיוק כמוה, אך בעלת אופי שונה לחלוטין. ג'אנט וחתול מאחדים כוחות כדי לגלות מה קרה, וכדי להסתיר את נוכחותה של ג'אנט בטירה. דבר זה מתברר כמאתגר במיוחד, מאחר שבעולמה של ג'אנט אין קסמים, ואף על פי שהוא דומה מאוד לעולמו של חתול, ההיסטוריה שלו שונה לגמרי, כך שג'אנט מתקשה להעמיד פנים שהיא גוונדלין. במהלך הרפתקאותיהם יחד מגלה חתול כי אכן יש לו כוחות קסם, אך אחותו גנבה אותם ממנו כל השנים הללו, וכן שיש לו תשע נשמות, ועל כן הוא אחד מהקוסמים החזקים ביותר בעולם, ומיועד להיות הקרסטומנסי הבא. עם זאת, נשמות רבות כבר אבדו לו בשל תאונות או בגלל קסמיה המרושעים של אחותו.
גוונדלין וקבוצה של קוסמים מורדים מנסים לפתוח שער כדי לכבוש עולמות אחרים. הם לוכדים את קרסטומנסי, שמאבד את כוחות הקסם שלו במגע עם כסף, וחתול נאלץ להציל את המצב לבדו. לבסוף המורדים מנוצחים, וגוונדלין שבה אל היקום המקביל שאליו ברחה, וג'אנט נשארת יחד עם חתול.
זורו (סדרת טלוויזיה צרפתית, 2024)

| --- | --- |
 מבוסס על:  דמותו של זורו מאת ג'ונסטון מקולי
 סוגה:  פעולה הרפתקאות דרמה
 יוצרים:  Benjamin Charbit, Noé Debré 
 כותבים:  בנג'מין שרביט ונואה
 בימוי:  אמילי נובל ז'אן-בטיסט סאורל
 שחקנים:  ז'אן דוז'רדן (זורו)  Salvatore Ficarra (Bernardo)  אנדרה דוסלייה (Alejandro de la Vega)  Audrey Dana  אריק אלמוסנינו  Grégory Gadebois 
 ארץ מקור:  צרפת צרפת
 שפות:  צרפתית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 חברת הפקה:  France 2
 אורך פרק:  40 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Paramount+
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
זורו (באנגלית: Zorro) היא מיני-סדרת פעולה-הרפתקאות צרפתית בכיכובו של ז'אן דוז'רדן. פרק הבכורה ישודר ב-6 בספטמבר 2024 ברשת Paramount+ ובמחצית השנייה של 2024 בערוץ France 2.
הסדרה נוצרה בהשראת הגיבור האגדי רעול הפנים זורו שנוצר על ידי ג'ונסטון מק'קולי. הסדרה מהווה קו-פרודוקציה של France Télévisions, Panache Productions, Collectif 64 (חברת ההפקה בראשות מארק דוז'רדן, אחיו של השחקן ז'אן דוז'רדן), The Alliance, RTL TVI, Wallimage, Bien course Productions ו-Paramount+ האמריקאית.
תקציר עלילת הסדרה

שנת 1806. לוס אנג'לס בוערת. נדחק על ידי משרתו ברנרדו, דון דייגו ראש העיר, מחליט ללבוש את התחפושת של זורו כדי להחזיר את השקט לעיר שלו. בכוח החרב זוכה זורו בטובות כולם, בעודו מנווט גם ביחסיו עם רעייתו גבריאלה.
צוות השחקנים

ז'אן דוז'רדן – זורו / דייגו דה לה וגה
גרגורי גדבואה - סמל גרסיה
סלבטורה פיקארה - ברנרדו, משרתו האילם של זורו
אנדרה דוסולייה - דון אלחנדרו דה לה וגה, אביו של זורו
אודרי דנה - גבריאלה דה לה וגה, המאהבת של דון דייגו
אריק אלמוסנינו - דון עמנואל
רפאל ואלה - סוחר
הפקה > קדם הפקה

מאז שדמותו של זורו עברה לרשות הציבור בשנת 2013, הוכרזו על פרויקטים חדשים. כך, ב-14 באוקטובר 2022 הודיעה חברת France Télévisions על הפקת סדרה חדשה המבוססת על דמותו של זורו שיצר ג'ונסטון מק'קולי, עם השחקן זוכה האוסקר ז'אן דוז'רדן בתפקיד הגיבור רעול הפנים. בכיר בחברת ההפקות France Télévisions, מנואל אלדוי, אמר כי בכוונתם לפתח סדרת הרפתקאות משפחתית.
הסדרה נכתבה על ידי בנג'מין שרביט ונואה דברה, בהתבסס על הדמות הבדיונית שנוצרה בשנת 1919 על ידי ג'ונסטון מק'קולי (1883–1958) ואשר דמותו גולמה בקולנוע על ידי דאגלס פיירבנקס בשנת 1920. מארק דוז'רדן, אחיו של ז'אן ונשיא חברת ההפקות Le Collectif 64, הפיק את הסדרה וחשף כי זורו יהיה "קצת יותר מבוגר ונשוי", מה שלא בדיוק יהיה נאמן לדון דייגו דה לה וגה המקורי.
בנובמבר 2023, Allociné ו-Ouest-France הודיעו כי רשת הטלוויזיה France 2 הגיעה להסכם הפצה בינלאומי עם שירות Paramount+. את הסדרה ביימו אמילי נובל וז'אן-בטיסט סאורל.
הפקה > ליהוק

את תפקידו של דון דייגו דה לה וגה מגלם ז'אן דוז'רדן, שחוזר לטלוויזיה יותר מעשרים שנה לאחר שנחשף בסרט הקצר Un gars, une fille. בנובמבר 2023 פורסם כי פרנסואה דמיאן, אנדרה דוסולייה וגרגורי גדבואה יצטרפו לז'אן דוז'רדן.
הפקה > צילומים

צילומי הסדרה התקיימו בדרום ספרד ועבודת הפוסט-פרודקשן בבלגיה.
הפצה

הסדרה תעלה לשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" ב-6 בספטמבר 2024
ראו גם

זורו (סדרת טלוויזיה, 2024) - סדרה ספרדית
הערות שוליים

↑  Communiqué de presse du 20 mars 2024, France TV Pro
↑  Zorro, Allociné
↑  France Télévisions est ravi d'être associé au développement de la nouvelle série internationale Zorro, France TV Pro
↑  Jean Dujardin va incarner Zorro dans une série pour France Télévisions, France Info
↑  Jean Dujardin en Zorro : l'acteur signe pour une (vraie) série, Première
↑  Jean Dujardin va incarner Zorro dans une série, RTL
↑  Jean Dujardin va incarner Zorro dans une série prévue pour 2024, La Voix du Nord
↑  TOUT SAVOIR SUR - "Zorro" (France 2) : Jean Dujardin dévoile les coulisses de cette nouvelle série d'aventure française
זלמן רוטברג

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1913 תרע"ג 
 פטירה:  2002 (בגיל 89 בערך) ח' בסיוון תשס"ב 
 תקופת הפעילות:  ?–2002 
 השתייכות:  חרדים ליטאים, מועצת גדולי התורה 
 צאצאים:  צבי רוטברג 
 
הרב זלמן רוטברג (תרע"ג, 1913 - ח' בסיוון תשס"ב, 19 במאי 2002) היה ראש ישיבת בית מאיר בבני ברק וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה.
תולדותיו

נולד בעיירה ליפנישוק שבבלארוס לרב טוביה רוטברג, שכיהן כרב העיירה ולימים רבה של לונה, פלך הורדנה. בצעירותו למד בישיבת שער התורה, והיה מתלמידי ראש הישיבה הקטנה הרב משה מרדכי שקופ, בנו של הרב שמעון שקופ. בסוף שנות ה-20 עבר ללמוד בישיבת מיר. בשנת תרצ"ו (1936) עלה לארץ ישראל יחד עם חברו הקרוב, ולימים מחותנו, הרב שמואל רוזובסקי, והשניים נכנסו ללמוד בישיבת לומז'ה בראשות הרב ראובן כץ שאף השיג להם את אישור העלייה לארץ. בשנת תש"ב (1942) נישא לשרה, בתו של הרב מאיר קרליץ. את הצעת השידוך הציע אחיו של הרב מאיר קרליץ, החזון איש. אשתו, שרה רוטברג, הייתה מפקחת בכירה בחינוך העצמאי. לאחר נישואיו למד בבית מדרש לתורת ארץ ישראל.
עם כינונה מחדש של ישיבת מיר בירושלים (1946) נקרא בידי רבו משכבר הימים, הרב אליעזר יהודה פינקל לגבש סביבו חבורת בחורים שתהווה את הבסיס לישיבה המתחדשת עד בואה של קבוצת הבחורים הוותיקים עם אנשי הצוות ששהו בשאנגחאי. בתקופה זו העביר בישיבה שיעורים בשבתות לכל בני הישיבה. גם כשהגיעו אנשי הצוות הוותיקים בשנת 1949 המשיך בתפקידו לצד הר"מ הוותיק הרב חיים שמואלביץ עד אמצע שנות ה-50.
בחורף ה'תשי"ח (1957) יסד עם גיסו הרב שלמה שמשון קרליץ את ישיבת בית מאיר בשיכון חזון איש בבני ברק, על שם אבי המשפחה, הרב מאיר קרליץ. מוסדות הישיבה כוללים גם ישיבה קטנה וכולל אברכים.
לאחר הקמת דגל התורה, בשנת תשמ"ט (1988), הזמינו הרב שך להצטרף כחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה.
לאחר פטירתו התמנה בנו, הרב צבי רוטברג, לראשות הישיבה. חתניו משמשים כר"מים בישיבה.
ספריו

משנת טוביה, בני ברק: ישיבת בית מאיר, תשמ"ט - על מסכתות התלמוד
טוב דעת בני ברק: ישיבת בני מאיר, תשמ"ו-תשנ"ב - מאמרי מוסר
לקריאה נוספת

הרב יוסף שק, ולבקר בהיכלו: פרקים בדבירי ימיה של הישיבה, מייסדה ומחוללה. בתוך: בהיכלו: ספר היובל של ישיבת בית מאיר, בני ברק תשס"ח.
הערות שוליים

↑  אודות הספר: מהותה של התורה ומהות הישיבה ובן התורה, באתר שטייגן - פורטל עולם התורה, 19 במאי 2012
| מועצת גדולי התורה של דגל התורה |
| --- | --- | --- |
מנהיג: 
| מנהיגים בעבר | הרב אלעזר מנחם מן שך • הרב יוסף שלום אלישיב (דה פקטו) • הרב אהרן יהודה ליב שטינמן • הרב חיים קניבסקי (דה פקטו) • הרב גרשון אדלשטיין |  |
| חברים בעבר | הרב ישכר דב רוקח • הרב נסים קרליץ • הרב אברהם יעקב זלזניק • הרב מיכל יהודה ליפקוביץ • הרב מרדכי מן • הרב צבי מרקוביץ • הרב חיים פינחס שיינברג • הרב זלמן רוטברג • הרב בנימין ביינוש פינקל • הרב אברהם פרבשטין • הרב נתן צבי פינקל • הרב נסים טולדנו • הרב ברוך רוזנברג • הרב יצחק שיינר • הרב דב יפה • הרב אריה פינקל • הרב ברוך מרדכי אזרחי • הרב ברוך ויסבקר |  |
| חברים בהווה | הרב מאיר צבי ברגמן • הרב ברוך דב פוברסקי • הרב יצחק זילברשטיין • הרב משה יהודה שלזינגר •  הרב משה הלל הירש • הרב דוד כהן • הרב אברהם יצחק קוק • הרב אביעזר פילץ • הרב צבי דרבקין • הרב יצחק הקר • הרב אריה לוי • הרב שרגא שטינמן • הרב אליעזר יהודה פינקל |  |
| חברים שפרשו מהמועצה | הרב שמואל אוירבך • הרב יהודה עדס • הרב משה שמואל שפירא |  |
| מזכירים | אפרים צמל • אברהם רובינשטיין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308966105171  ISNI: 0000 0000 4950 995X  LCCN: nr91042469  VIAF: 56470204   WorldCat (עם VIAF): 56470204
זיהוי

זיהוי היא פעולה קוגניטיבית, בה נוצרת מודעות לכך שגירוי מסוים, הנקלט מהסביבה, נושא מידע, שאינו חדש.
פעולת הזיהוי מאפשרת לאפיין את הגירוי על פי מידע שמקודד בזיכרון לטווח ארוך. לדוגמה, אדם שראה כבר כלבים ורואה כלב, מזהה שהוא רואה כלב ולא מין של חיה, שלא ראה מימיו.
כלומר, הסביבה שלנו אינה זרה לנו, משום שתהליכי הזיהוי וההיכר שלנו מעניקים משמעות למה שאנחנו תופסים על בסיס ניסיון העבר.
הזיהוי התפיסתי תלוי הן בציפיותינו והן בתכונות הפיזיקליות של העצמים שאנו רואים. לכן הוא עלול להשתנות על פי המקום שבו אנחנו נמצאים ועל פי דברים נוספים שאנחנו רואים סביבנו.
שימושים

הזיהוי מעורב בין היתר בתהליכי למידה. למשל, "למידה תפיסתית" Perceptual learning, היא היכולת לזהות שגירוי מסוים נתפס בעבר.
היא מאפשרת לאדם לדעת כיצד עליו להתנהג על סמך ניסיון העבר.
יכולת הקריאה מצריכה זיהוי של סימני הכתב לצורך המרה פונמית-גרפמית והפקת משמעות.
אחד השימושים ליכולת הזיהוי היא במבחן רב-ברירתי, שבו יש צורך לזהות את התשובה הנכונה מתוך מספר אפשרויות.
מסדר זיהוי הוא נוהל חקירתי-משטרתי מיוחד שבמהלכו עד, שראה חשוד בנסיבות מפלילות, מנסה לזהות אותו בתוך קבוצה של אנשים שאינם שונים בהרבה ממנו.
מנגנונים קוגניטיביים

כדי לזהות אובייקט שאנו קולטים בסביבה, אנו משתמשים בשני תהליכים שונים של עיבוד מידע, המכונים Top-down and bottom-up. עיבוד מלמטה למעלה קולט את המידע החושי ומשגרו לעיבוד במוח. במקביל, עיבוד מלמעלה למטה משפיע על הדרך שאנחנו מבינים עצמים ומאורעות על בסיס ניסיונות העבר שלנו, הידע, המוטיבציות והרקע התרבותי המונח בתפיסת עולמינו.
פן נוסף של העיבוד מלמעלה למטה הוא שהקשרים וציפיות יכולים להשפיע על תהליכי הזיהוי של אובייקטים בסביבה. לדוגמה, נסו להבין מה אתם רואים באיור הבא:
איור א'
ללא הקשר, איור א' יכול להראות כאוסף כתמים חסר משמעות. למעשה ניתן לראות בו פרה, שהראש שלה נמצא בצד השמאלי של האיור. נסו להביט בו שוב כאשר אתם כבר מודעים להקשר - האם הציפייה המקדימה עזרה לכם לאתר את הדמות בתמונה?
פגיעה ביכולת הזיהוי

נזק לאזורים המוחיים המעורבים בתפיסה חזותית יכול לפגוע ביכולת הזיהוי של גירויים חזותיים.
הפרעת התנהגות מקושרת לפגיעה ביכולת לזהות את רגשותיו של הזולת מתוך הבעת הפנים שלו.
ראו גם

שליפה (זיכרון)
עכבה סמויה
הבניה מנטלית
הערות שוליים

1 2 3 4  גריג ר. ג. וזימברדו פ.ג. (2010). מבוא לפסיכולוגיה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
1 2 3  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
↑  Airdrie, J. N., Langley, K., Thapar, A., & van Goozen, S. H. (2018). Facial Emotion Recognition and Eye Gaze in ADHD With and Without Comorbid Conduct Disorder. Journal of the American Academy of Child & Adolescent Psychiatry.
| פסיכולוגיה |
| --- | --- | --- |
פסיכולוג • פסיכותרפיה • פילוסופיה של הפסיכולוגיה
| ענפי מחקר | פסיכוביולוגיה • קוגניטיבית • התפתחותית • חברתית • אישיותית • השוואתית • פסיכופתולוגיה • פסיכופיזיקה • פסיכובלשנות • פסיכולוגיה אבולוציונית • נוירופסיכולוגיה  • פסיכולוגיה תרבותית • פסיכולוגיה בין תרבותית • ראו גם: פסיכיאטריה |  |
| תחומי עיסוק | קלינית • חינוכית • ארגונית/תעסוקתית • שיקומית • רפואית • משפטית • צבאית • ספורט |  |
| אסכולות | סטרוקטורליזם • פונקציונליזם • פנומנולוגיה • פסיכואנליזה • אינדיבידואלית • הומניסטית • ביהביוריזם • אקזיסטנציאליזם • גשטלט • פסיכולוגיה חיובית • פסיכודינמיקה |  |
| מושגים כלליים | תודעה • תפיסה • לא-מודע • זיכרון • למידה • רווחה נפשית • הפרעה נפשית •  טראומה נפשית • מבחני אישיות • אינטליגנציה • מיינד • רגש |  |
הקטגוריה "פסיכולוגיה" במיזמים אחרים של קרן ויקימדיה: ויקימילון • ויקיספר • ויקיציטוט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565871905171  BnF: cb12421639g (data)  GND: 4133600-8  LCCN: sh85111840 
פעולת הזיהוי מאפשרת לאפיין את הגירוי על פי מידע שמקודד בזיכרון לטווח ארוך. בדרך זו הילדה יכולה לדעת שהחיה שבה היא מביטה היא ציפור.
חיי עיר

ביצוע של היצירה "חיי עיר" בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד, 2006
חיי עיר (באנגלית: City Life, "סיטי לייף") היא יצירה מוזיקלית מינימליסטית בת 24 דקות שנכתבה על ידי סטיב רייך. היצירה נכתבה עבור שני חלילים, שני אבובים, שני קלרינטים, שני ויברפונים, שני דוגמי צלילים ("סאמפלרים"), שני פסנתרים, רביעיית מיתרים, קונטרבס ומערכת כלי הקשה שאינם מכוונים לטונים מוגדרים. על פי הוראות הנגינה של היצירה, על כל כלי הנגינה פרט לכלי ההקשה להיות מוגברים. היצירה, אשר הוזמנה על ידי ההרכבים המוזיקליים Ensamble Modern, The London Sinfonietta ו-Ensamble Intercontemporain, הועלתה לראשונה בחודש מרץ 1995 והוקלטה בשנת 1996.
תפקידם של דוגמי הצלילים הדיגיטליים ביצירה להשמיע מגוון של דגימות צלילים וקטעי דיבור, אשר מרביתם הוקלטו על ידי רייך עצמו בעיר ניו יורק ובסביבתה. צלילים אלה כוללים צפירות של כלי רכב, רעש בלמים, אזעקות של מכוניות, טריקות דלת, שקשוק הרכבת התחתית וצלילים נוספים המשויכים מבחינה רעיונית לעיר. בפרק האחרון של היצירה אף נעשה שימוש במקטעים מתקשורת הרדיו של מכבי האש של העיר ניו יורק במהלך הפיגוע במגדלי התאומים בשנת 1993.
השימוש שנעשה בדוגמי צלילים מביע את רעיון השימוש בצלילים ואף ברעשים יומיומיים כחלק מרכזי ביצירה מוזיקלית. דוגמאות מוקדמות יותר לשימוש ברעיון זה הן צפירת המונית ביצירה "אמריקאי בפריז" של ג'ורג' גרשווין (1928), צלילי האזעקה בהם השתמש אדגר וארז ביצירתו ורעש מדחף המטוס בו השתמש מלחין האוונגרד ג'ורג' אנתייל. דוגמאות מאוחרות יותר לשימוש בצלילים מחיי היום-יום ניתן למצוא במוזיקת הרוקנרול וכן במוזיקת הראפ המודרנית.
אחד הרעיונות המרכזיים ביצירה הוא שימוש בקטעי דיבור אשר מאופיינים במוטיב מלודי מסוים, וחיקויים בצורה מוזיקלית על ידי כלי הנגינה. ביצירה נתן רייך דגש רב לאינטונציה של קטעי הדיבור, ו"תרגם" תבניות של אינטונציה לתווים מוזיקליים - בדומה לשימוש בטעמי המקרא. בפרק הראשון, לדוגמה, נעשה שימוש בקריאה "Check it out" (בתרגום חופשי: "תסתכלו!"), אותה הקליט רייך מפיו של מוכר בגדים היספני. רייך ניתח את האינטונציה המדויקת של דגימת הדיבור, והפך אותה למוטיב מלודי מוזיקלי המלווה את כל הפרק ומנוגן על ידי כלי הנגינה השונים.
מבנה היצירה

היצירה מחולקת לחמישה פרקים, אשר בדומה ליצירות נוספות של רייך מסודרים בתבנית הסימטרית A-B-C-B-A (תבנית דמוית קשת). הפרקים הם:
Check it out
Pile driver/alarms
It's been a honeymoon -- can't take no mo
Heartbeats/boats and buoys
Heavy smoke
כל פרק נקרא על שם דגימת הצליל המשמשת בו מוטיב מרכזי. הפרקים הראשון, השלישי והחמישי מבוססים על דגימות דיבור, אשר מלוות בכלי נגינה המנגנים את מלודיית הדיבור, והפרקים השני והחמישי משתמשים בדגימות הצלילים כמוטיבים קצביים.
זהרא נעמתי

זהרא נמאטי (בפרסית: زهرا نعمتی ; נולדה ב-30 באפריל 1985) היא קשתית איראנית פאראלימפית ואולימפית. בתחילת דרכה התחרתה בטקוואנדו, אך בעקבות פציעתה בתאונת דרכים נאלצה לפרוש מתחום זה. במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) זכתה בשתי מדליות, במדליית זהב אישית ובמדליית ארד קבוצתית. היא הוסמכה להתחרות באולימפיאדת הקיץ של 2016 וגם באולימפיאדת הנכים של 2016.
חייה האישיים

נמאטי נולדה בכרמאן, איראן. בשנת 2003 נפצעה בתאונת דרכים אשר הותירה אותה עם פגיעות בעמוד השדרה ושיתוק של שתי הרגליים.
קריירת הספורט

לפני פציעתה הייתה נמאטי בדרגת חגורה שחורה בטאקוונדו. היא "תפסה חץ וקשת" בשנת 2006 ובתוך שישה חודשים סיימה במקום השלישי באליפות לאומית, נגד ספורטאים שאינם נכים, באירועי para-archery כאשר היא מתחרה בסיווג W2.
קריירת הספורט > לונדון 2012

נמאטי נבחרה לייצג את איראן במשחקים הפאראלימפיים בקיץ 2012, שנערכו בלונדון, בריטניה, שם זכתה בשתי מדליות והפכה לאישה האיראנית הראשונה שזכתה במדליית זהב במשחקים האולימפיים או במשחקים הפאראלימפיים. במקצה הקשתות על כיסא הגלגלים (אנ') ליחידים (W1 / W2) היא הציבה ניקוד של 613 בסיבוב והשיגה עלייה אוטומטית לסיבוב 16 שבו היא ניצחה את מריאנגלה פרנה מאיטליה 0–6. ברבע הגמר היא הביסה את גיזם גיריסמן מטורקיה, שוב בתוצאה 0–6 והתקדמה למשחק על מדליית הזהב בעקבות זכייתה בחצי הגמר נגד האיטלקייה ורוניקה פלורנו בתוצאה 0–6. נמאטי התמודדה מול אליסבטה מיז'אנו מאיטליה בגמר והשיגה את מדליית הזהב עם ניצחון 3–7.
היא הקדישה את מדליית הזהב שלה ל"כל האנשים שהתפללו עבורי כדי להשיג הצלחה זו".
במקצה הנשים לקבוצות (אנ'), נמאטי הייתה חלק מהקבוצה האיראנית לצד ראזיה שיר מחאמי וזאהרה ג'אוואנמרד. הם ניצבו במקום השני עם 1646 נקודות וניצחו את צ'כיה ברבע הגמר. בחצי הגמר הקבוצה האיראנית הפסידה לדרום קוריאה בתוצאה 186–192, אך המשיכה להביס את איטליה 184–188 בקרב על מדליית הארד וכך נמאטי השיגה את המדליה השנייה שלה במשחקים.
קריירת הספורט > אליפות העולם בקשתות-נכים (בנגקוק 2013)

באליפות העולם לקשתות-נכים (אנ') לשנת 2013, שהתקיימה בבנגקוק, תאילנד, היא זכתה במדליית הזהב במקצה הנשים ליחידות W2, ובמדליית ארד במקצה הנשים לנבחרות W1.