stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בסטן X80
תמונות

"בסטן X80"
"בסטן X80"
"בסטן X80"
"בסטן X80"
"בסטן X80"
"בסטן X80" דגם "Deluxe", שנת 2015
"בסטן X80" דגם "Deluxe", שנת 2015
"בסטן X80"
ראו גם

קרוסאובר
בסטן T77
בסטן X40
בסטן B30
הערות שוליים

↑  "בסטן X80" autotalkz.com/cat-faw/faw-besturn-x80
↑  "בסטן X80" carnewschina.com/2011/04/20/shanghai-auto-show-faw-x-concept-suv
↑  "בסטן X80" carnewschina.com/2013/04/20/faw-besturn-x80-suv-debuts-at-the-shanghai-auto-show
↑  "בסטן X80" faw.com/fawen/ppycp7968/passenger_cars
↑  דגמי "בסטן X80" משווקים מ-16 במאי שנת 2013 carnewschina.com/2013/05/13/faw-besturn-x80-suv-will-be-launched-on-the-china-car-market-on-may-16
↑  "בסטן X80" carnewschina.com/2012/10/18/spy-shots-faw-besturn-x80-suv-is-naked-in-china
↑  "בסטן X80" (בסינית) car.autohome.com.cn/config/spec/16016
↑  "בסטן X80" דגם ספורט carnewschina.com/tag/besturn-x80
סוזוקי קיזאשי

| --- | --- |

Suzuki Kizashi, שנת 2013
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סוזוקי מוטור
 שנות ייצור:  2009 – 2016 (משנת המודל 2010)
 הרכבה:  יפן יפן
 מודל קודם:  Suzuki Verona
 מודל אחריו:  Suzuki Ciaz (אנ')
 אורך:  4,650 מ"מ
 רוחב:  1,825 מ"מ
 גובה:  1,470 מ"מ
 משקל:  1,490–1,560 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,700 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 16 שסתומים, 2,393 סמ"ק המפיק 185 כ"ס ב-6,500 סל"ד (משודך לתמסורת ידנית)  4 צילינדרים, בטור, 16 שסתומים, 2,393 סמ"ק המפיק 182 כ"ס ב-6,000 (משודך לתיבת הילוכים רציפה)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 6  מהירויות  תיבת הילוכים רציפה
 מהירות מרבית:  215 קמ"ש (מנוע 2.4 ליטר משודך לתיבת הילוכים ידנית)  205 קמ"ש (מנוע 2.4 ליטר משודך לתיבת הילוכים רציפה)
 צריכת דלק:  7.9 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 2.4 ליטר הנעה 4x2, משודך לתיבת הילוכים ידנית)  8.3 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 2.4 ליטר הנעה 4x4, משודך לתיבת הילוכים רציפה)
סוזוקי קיזאשי (ביפנית: スズキ・キザシ, באנגלית: Suzuki Kizashi) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב היפנית סוזוקי מוטור אשר יוצרה בין השנים 2009–2016 (משנת המודל 2010) ביפן.
"סוזוקי קיזאשי"

4 דלתות.
5 נוסעים.
מנוע קדמי תוצרת "סוזוקי" סדרה "J engine", דגם מנוע "J24B".
סוגי הנעה: הנעה קדמית 4x2, הנעה כפולה 4x4 (כוללת מצב פעולת FWD המופעלת על ידי הנהג לחיסכון בדלק).
קיבולת מכל דלק - 64 ליטר.
קיבולת תא מטען אחורי - 461 ליטר.
פליטה פחמן דו-חמצני - 183-191 גרם / ק"מ.
דגמי "סוזוקי קיזאשי" מגיעים כסטנדרט עם ABS, בקרת יציבות, מערכת בקרת משיכה, כריות אוויר קדמיות ואחוריות וכריות אוויר וילון צד. מערכת בקרת יציבות משופרת כלולה עם ההנעה הזמינה לכל הגלגלים.
מבחני בטיחות - 5 כוכבים (מתוך 5) ב-"Australasian New Car Assessment Program" (אנ') (ANCAP).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 7.8 שניות (מנוע 2.4 ליטר משודך לתיבת הילוכים ידנית).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 8.8 שניות (מנוע 2.4 ליטר משודך לתיבת הילוכים רציפה).
"סוזוקי קיזאשי" > שיווק ויצוא

ביפן שווקו דגמי "סוזוקי קיזאשי" מ-21 באוקטובר 2009.
דגמי "סוזוקי APV" יוצאו לארצות הבאות: מספר ארצות בצפון אמריקה (שיווק מ-1 בדצמבר 2009), ארצות הברית (שיווק מ-30 ביולי 2009), אוסטרליה, ניו זילנד (שיווק מ-11 במאי 2010), מספר ארצות באירופה (שיווק משנת 2012) כולל איטליה, הודו (שיווק מפברואר 2011), איראן.
תמונות

"סוזוקי קיזאשי"
"סוזוקי קיזאשי", שנת 2011
"סוזוקי קיזאשי", דגם "GTS" שנת 2010
"סוזוקי קיזאשי"
"סוזוקי קיזאשי"
"סוזוקי קיזאשי" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"סוזוקי קיזאשי"
ראו גם

סוזוקי מוטור
הערות שוליים

↑  מבחן ראשון: סוזוקי קיזאשי שנת 2010 motortrend.com/cars/suzuki/trail-boss/2010/2010-suzuki-kizashi-test
↑  "סוזוקי קיזאשי" archive.is/20130203175425/http://media.suzuki.com/auto/index
↑  "סוזוקי קיזאשי" caradvice.com.au/suzuki/kizashi
↑  מדגמי "סוזוקי קיזאשי" cars.com/research/suzuki-kizashi
↑  "סוזוקי קיזאשי" באיטליה alvolante.it/news/suzuki-kizashi
פאבולה וסוז'ט

פאבולה וסוז'ט (ברוסית: Сюжет и фабула, מילולית: הסיפור והעלילה) הם מונחים ספרותיים בנרטולוגיה לניתוח סטרוקטורליסטי של הפורמליזם רוסי.
הפאבולה, כלומר הסיפור, מציגה את סדר האירועים הכרונולוגי לפיו התרחשו אירועים מסוימים בנרטיב. עם זאת, מאחר שיצירה איננה חייבת להופיע בסדר הכרונולוגי של הסיפור אלא יכולה לתאר אירועים בסדר אחר באמצעות למשל היזכרות באירוע טראומטי, הונח המושג סוז'ט.
הסוז'ט, העלילה, מציג את הסדר בו בפועל מסודרים האירועים בנרטיב ולמעשה הוא תלוי מחבר. כלומר פאבולה אחת, רצף מסוים של אירועים, יכול להיות מתואר בידי מחבר בסוז'טים רבים. כך באמצעות הסוז'ט, יכול המחבר לתמרן את התרחשויות הנרטיב ולהדגיש אירוע אחד על חשבון אחר בהתאם להעדפותיו.
לקריאה נוספת

Фабула // Словарь литературоведческих терминов / Ред.-сост.: Л. И. Тимофеев и С. В. Тураев. — М.: «Просвещение», 1974. — С. 432. — 509 с. — 300 000 экз.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרוטון אינספירה

| --- | --- |

Proton Inspira
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  PROTON Holdings (אנ') (שם רשמי: PROTON Holdings Berhad)
 שנות ייצור:  2010 – 2015
 הרכבה:  מלזיה מלזיה
 מודל קודם:  פרוטון ווג'ה
 מודל אחריו:  Proton Prevé (אנ')
 פלטפורמה:  Mitsubishi GS platform (אנ')
 אורך:  4,570 מ"מ
 רוחב:  1,760 מ"מ
 גובה:  1,490 מ"מ
 משקל:  1,300–1,335 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,635 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,798 סמ"ק המפיק 138 כ"ס ב-6,000 סל"ד, יחס דחיסה 10.5:1 מנוע תוצרת מיצובישי מוטורס תזמון שסתומים משתנה "MIVEC" (אנ') סדרה "Mitsubishi 4B1 engine" (אנ'), סוג מנוע "4B10"  4 צילינדרים, 1,998 סמ"ק המפיק 148 כ"ס ב-6,000 סל"ד, מנוע תוצרת מיצובישי מוטורס תזמון שסתומים משתנה "MIVEC" (אנ') סדרה "Mitsubishi 4B1 engine" (אנ'), סוג מנוע "4B11"
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית (cvt) רציפה - 6 מהירויות, מתוצרת "מיצובישי מוטורס" בטכנולוגיה אלקטרונית מסוג "INVECS" (אנ') בתצורה "INVECS-III"
 מהירות מרבית:  200 קמ"ש (דגם מנוע 1.8 ליטר משודך לתמסורת ידנית)  191 קמ"ש (דגם מנוע 1.8 ליטר משודך לתמסורת אוטומטית)  198 קמ"ש (דגם מנוע 2.0 ליטר משודך לתמסורת אוטומטית)
פרוטון אינספירה (במלאית: Proton Inspira) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings (אנ') אשר יוצרה במלזיה בין השנים 2010–2015.
מאפיינים

שם הדגם "Inspira" נגזר מהמילה "Inspiration", בתרגום מאנגלית לעברית: "הַשׁרָאָה".
דגם "פרוטון אינספירה" נבנה בשיתוף פעולה עם התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס העוסק בייצור כלי רכב שמרכזו ומטה פעילותו נמצא בעיר טוקיו שביפן והתבסס על דגם מיצובישי לנסר. רוב מכלולי הדגם כולל המנוע נלקחו מה"מיצובישי לנסר".
4 דלתות.
5 נוסעים.
מנוע קדמי.
מנועי בנזין: 1.8 ליטר, 2.0 ליטר.
סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2.
קיבולת מכל דלק - 59 ליטר.
מאפיינים > תאוצות

תאוצה בין 0–100 היא 10.0 שניות (דגם מנוע 1.8 ליטר משודך לתמסורת ידנית).
תאוצה בין 0–100 היא 11.4 שניות (דגם מנוע 1.8 ליטר משודך לתמסורת אוטומטית).
תאוצה בין 0–100 היא 10.5 שניות (דגם מנוע 2.0 ליטר משודך לתמסורת אוטומטית).
גלריה

"פרוטון אינספירה", שנת 2011
"פרוטון אינספירה", שנת 2011
"פרוטון אינספירה", שנת 2012
"פרוטון אינספירה"
"פרוטון אינספירה"
"פרוטון אינספירה"
"פרוטון אינספירה" - מבט למנוע
- ניידות משטרה מסוג "פרוטון אינספירה" בקואלה לומפור בירת מלזיה
ראו גם

פרוטון ג'וארה
פרוטון ארנה
פרוטון פוטרה
פרוטון ווירה
פרוטון סאוי
פרוטון ווג'ה
הערות שוליים

↑  "פרוטון אינספירה" web.archive.org/web/20140703004459
↑  "פרוטון אינספירה" 2.0 ליטר, תיבת הילוכים cvt paultan.org/2012/06/06/proton-inspira-2-0-cvt-executive-variant-introduced
↑  "פרוטון אינספירה" המבוסס על דגם "מיצובישי לנסר" paultan.org/2010/10/13/proton-p3-90a-based-on-mitsubishi-lancer
דברצן

ערך זה עוסק בעיר. אם התכוונתם לקבוצת כדורגל, ראו .
דברצן (בהונגרית: Debrecen, ביידיש: דעברעצין) היא העיר השנייה באוכלוסייתה בהונגריה, אחרי בודפשט. דברצן היא המרכז האזורי של חבל המישור הגדול הצפוני ובירת מחוז היידו-ביהר.
מיקום ותשתיות תעבורה

דברצן נמצאת במישור ההונגרי הגדול, 220 קילומטרים מזרחית לבודפשט, על יד הפארק הלאומי הורטובאג' (Hortobágy), פארק לאומי שנודע בפוסטה ההונגרית בטבע הפראי שבו ובחקלאות המסורתית שלו.
העיר הייתה מבודדת במקצת בעקבות מחסור בדרכים נוחות ובכבישים שמחברים את העיר לבודפשט, מרכז התחבורה העיקרי של הונגריה, ובעקבות העובדה שמערכת הדרכים והכבישים של הונגריה מתמקדת במרכז המדינה. בידוד זה עיכב את התפתחות התיירות בעיר ואת מיצוי הפוטנציאל הכלכלי של האזור. למרות זאת, הכבישים החדשים של הונגריה הובילו לעלייה בטיולים ובנסיעות בין בודפשט לדברצן. ב-2006 הושלמה האוטוסטרדה (Motorway M35) המחברת את דברצן לבודפשט. כמו כן בוצעו שיפורים בכביש המהיר וחידוש למסילות הברזל בחלקים מסוימים של קווי הרכבת בין בודפשט לדברצן, כחלק מתוכניתו של האיחוד האירופי לפיתוח הונגריה בין השנים 2004 - 2006. נמל התעופה דברצן (השני בגודלו במדינה) החל לאחרונה בתהליך שדרוג כדי לקלוט ולהוציא טיסות בינלאומיות רבות יותר.
חינוך

לדברצן אוניברסיטה גדולה, אוניברסיטת דברצן, שמבניה העיקריים בנויים בסגנון אדריכלי נאה. לאוניברסיטה מספר פקולטות והיא מתפקדת גם כמתקן מחקר חשוב באירופה.
ב-2019 למדו באוניברסיטת דברצן כ-27,000 סטודנטים. כחמישית מהם סטודנטים זרים בהם כ-200 ישראלים הלומדים בעיקר את מקצועות הרפואה השונים - רפואה כללית, רפואת שיניים ורוקחות.
ספורט

לעיר יש קבוצת כדורגל מפורסמת בהונגריה, דברצני VSC. היא אחת הקבוצות הנחשבות ביותר בהונגריה. האצטדיון של הקבוצה, שמכיל מעל ל-20,000 מקומות ישיבה, נמצא בפארק העירוני (נאג'ארדה, Nagyerdő). צבעי הקבוצה הם אדום - במשחקי בית, ולבן במשחקי חוץ. העיר אירחה מספר תחרויות ספורט בינלאומיות במהלך השנים האחרונות.
קהילה יהודית

ראשית ההתיישבות היהודית בדברצן הייתה בסוף המאה ה-18. התיישבות זו נתקלה בהתנגדות האזרחים והעירייה לכניסת היהודים לעיר, אך תמיכת הממשלה אפשרה התיישבות זו. יהודים הגיעו מכל רחבי המדינה, ובשנת 1848 מנה מספרם 100. בשנת 1842 הוקצה שטח של שמונה דונם לבית קברות יהודי, ובשנת 1843 הוקמו בה "חברה קדישא" ובית עלמין. בשנים 1849–1867 גדל פי עשרים מספר היהודים בעיר, נבנו בתי כנסת ובית ספר וב-1856 נבחר הרב אדוארד אהרליך כרב הראשון של הקהילה. בית הכנסת הראשון הוקם סמוך לכנסיית סנט אנה ב-1850 במימון העירייה, וכיום שוכן במקומו בית ספר יסודי קתולי. לאחר שהתאפשרו מגורי יהודים בתוך דברצן עצמה, נבנה בית הכנסת ברחוב נאג'אוי, ובשנת 1890 הוקמו באותו רחוב המקווה הראשון ומאפיית מצות. במאה ה-20 רכשה הקהילה היהודית מגרשים בסמוך לרחוב נאג'אוי עליהם הוקם המרכז הרוחני של הקהילה. חוקי האמנציפציה משנת 1867 אפשרו שגשוג כלכלי ליהודים בעיר, ובשנת 1869 גרו בעיר 1,920 יהודים ועשר שנים מאוחר יותר הגיע מספרם ל-4,000. עיסוקיהם העיקריים של היהודים היו מסחר, תעשייה, רפואה, עריכת דין, הנדסה ובנקאות. יהודי דברצן השתלבו תרבותית והזדהו עם הסביבה ההונגרית תוך שהם משתמשים בשפה ההונגרית ויוצרים קשרי חברה עם החברה ההונגרית המקומית, אך נמנעים מהתבוללות מלאה. לאחר הקרע ביהדות הונגריה ב-1871 התחלקה הקהילה לשתיים: עדה אחת הצטרפה לנאולוגים ואחת נותרה במעמד עצמאי של סטטוס קוו. השנייה הקימה בית כנסת ברחוב סנט אנה והראשונה ברחוב אטוואן. ב-1886 נסגרה הנאולוגית והתמזגה בקודמת, אך עוד באותה שנה פרשו השמרנים והקימו קהילה אורתודוקסית נפרדת. בשנת 1889 התרחבה פעילות היהודים לתחומי המקצועות החופשיים, כעריכת דין ורפואה. בתקופה שבין 1890 ל-1914 שגשגה הקהילה ומספר היהודים בה גדל ל-10,000 איש. בשנת 1894 נבנה בית הספר ברחוב שימונפי, ובשנת 1895 נבנה בית הכנסת ברחוב נאג'וורד (כיום רחוב פרנץ דיאק). מרכז התיישבות הקהילה ומוסדותיה היה סמוך למרכז העיר, אך עם צמיחת הקהילה היהודית התפשטו היהודים אל מחוץ לגבולות הרובע היהודי, ובעיקר לרבעים המערביים של העיר.
טרם מלחמת העולם הראשונה ניהלה הקהילה חיים תוססים שנקטעו עם פרוץ המלחמה. עם גבור האנטישמיות נאסר על היהודים להחזיק בבתי קולנוע ובמסבאות, והוטלו עליהם הגבלות נוספות. כרסום זכויות היהודים, שהחל ב-1919, הלך וגבר. עם זאת יהודי דברצן הפעילו חיי קהילה, בעיר פעלו מוסדות ובתי ספר יהודים. בין הפעילים הבולטים ניתן למנות את המורה לעברית משה אישביתי מנהיים. ב-1937 עלה גל אנטישמיות חדש בעיר ובהמשך קיבל קיפוחם של היהודים גיבוי חוקי מהשלטון. באפריל 1944, לאחר כניסת הצבא הנאצי להונגריה, פורסמה הוראה להקמת גטו והיהודים רוכזו בשני גושי בניינים בחלקה המערבי של העיר שכונו הגטו הגדול והגטו הקטן. יהודים חויבו לענוד טלאי צהוב והחלו להילקח לעבודות כפייה. מהגטו הובלו היהודים ורוכזו בבית החרושת ללבנים טרם שנשלחו לרכבות הגירוש. בחודש יוני 2015 נקבע בבית החרושת ללבנים שבעיר, שלט זיכרון ראשון אי פעם, המציין שממקום זה שולחו בחודש יוני 1944 אלפי יהודי העיר והסביבה אל מחנות ההשמדה והכפייה.
קהילה יהודית > יהדות אורתודוקסית ורבנות

כיהן בה כרב ואב"ד בקהילה היהודית האורטודקסית רבי משה שטרן בעל הבאר משה בנו של הרב אברהם שטרן (רב) בעל מחבר הספרים כתבי א"ש ומליצי א"ש (על היארצייטים). לאחר מכן כיהן במשך 30 שנה כרב הראשי הרב בנימין זאב קראוס (1891–1921) בן רבי אליעזר צבי קראוס סבו של בני גנץ. נולד בסולאד בשנת 1853 ולמד בין היתר בישיבה של הרב אברהם סופר בעל הכתב סופר. וכן רבי יעקב שפרן המכונה הצדיק מקומרנא אך גורש מן העיר מפני שלא היה בעל אזרחות הונגרית.
בין מלחמות העולם כיהן כרב הקהילה האורתודוקסית בדברצן הרב שלמה צבי שטראסר.
בשנת 1937 קיבל את משרת הרבנות בקהילת הסטטוס-קוו בעיר דברצן הרב פרופסור מאיר וייס, משרה בה החזיק עד שנת 1944. בעת כהונתו ברבנות בעיר זו התמנה לחבר הקורטריון של הסמינר הרבני של בודפשט, בו שימש בין השנים 1942–1944, לאחר מכן עלה לישראל.
רב העיר נכון ל-2019 הוא הרב אשר אהרנפלד מחבר הספר, דברי אשר.
במשך שנים רבות לא כיהן בדברצן רב רשמי מטעם מדינת הונגריה עד 9 בספטמבר 2022 אז התמנה לרב ראשי בדברצן ולרב הקהילה הרב שמואל פייגין המשמש כשליח חב״ד בעיר יחד עם אשתו הרבנית ריקי פייגין.
ילידי המקום

מיהאי ויטז צ'וקונאי (1773 – 1805) היה אחד המשוררים המשמעותיים ביותר בספרות עידן הנאורות ההונגרית.
משה רוביני במקור רובין (1881 – 1965) היה היסטוריון ספרות, בלשן יהודי-הונגרי חבר האקדמיה ההונגרית למדעים.
ג'רג' קונרד (1933 – 2019) היה סופר וסוציולוג הונגרי-יהודי זוכה פרס קושוט. הוא היה מהדמויות הידועות ביותר של הפרוזה ההונגרית ברחבי העולם.
אימרה (אברום) לקטוש (1922 – 1974) היה פילוסוף הונגרי-יהודי. תחומי העיסוק שלו היו פילוסופיה של המתמטיקה ופילוסופיה של המדע.
ג'ורג' קרפטי או ג'רג' קרפטי (1934 – 2009) היה נוירולוג יהודי-הונגרי-קנדי, ביולוג מולקולרי, חבר חיצוני של האקדמיה ההונגרית למדעים.
שאנדור אדוריאן במקור וייס (1858 – אחרי מרץ 1944) היה סופר, עיתונאי ומתרגם יהודי-הונגרי.
לאסלו קרדוש (1898 – 1987) היה היסטוריון ספרות הונגרי-יהודי זוכה פרס אטילה יוז'ף ופרס קושוט, חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים.
שאנדור פרופר (1877 – 1956) היה פוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי יהודי-הונגרי, עורך, חבר האספה הלאומית של הונגריה.
קלרה טידש (1895 – 1980) הייתה מעצבת תלבושות ותחפושות, אתנוגרפית, סופרת מסות זיכרון וחסידת אומות העולם הונגרייה.
פאל קובאץ' (1912 – 1995) היה אלוף אולימפי שש פעמים בסיף, מנהל ספורט, קצין צבא, הוא אביהם של אלופי העולם אטילה קובאץ' וטמאש קובאץ'.
ינה סיגטי במקור שוורץ (1890 – 1949) היה שחקן תיאטרון ושחקן קולנוע יהודי-הונגרי.
פרופסור דוד שמואל לוינגר (1904 – 1980) היה חוקר רב-תחומי שעסק בנוסח המקרא ובספרות הרבנית, עורך וביבליוגרף. שימש כמרצה למקרא ותלמוד.
אווה פאהידי (1925) עדת ראייה יהודייה-הונגרייה, סופרת, שחקנית, ניצולת שואת יהודי הונגריה.
ד"ר נעמי כשר (1942) מרצה לפילוסופיה, עובדת סוציאלית, סופרת, ניצולת שואת יהודי הונגריה.
יוז'ה לדאני (במקור לוסטיג, 1898 – 1985) היה רופא (MD) יהודי-הונגרי, כירורג, פרופסור באוניברסיטה.
פאל פאנדי (שינה את שמו מקרדוש שהיה במקור כהן, 1926 – 1987) היסטוריון ספרות יהודי-הונגרי, מבקר, עורך, פרופסור באוניברסיטה זוכה פרס קושוט.
לאסלו גאבור (במקור גולשטיין, 1910 – 1981) היה אדריכל יהודי-הונגרי זיכה פרס המדינה.
אנדרה וארקוני (במקור וייסמן, 1926 – 2020) היה עיתונאי ועורך יהודי-הונגרי עטור פרסים. הוא אביו של השחקן אנדראש וארקוני.
ינה וארנאי (במקור יעקב ויינשטיין, 1872 – 1961) היה שחקן תיאטרון וקולנוע יהודי-הונגרי.
ינה אילש (במקור רוזנברג, 1877 – 1951) היה במאי קולנוע, צלם קולנוע, סופר יהודי-הונגרי.
וילמוש מזפי (1870 – 1947) עיתונאי, פוליטיקאי, חבר באספה הלאומית ההונגרית (חבר פרלמנט).
ג'רג' יאנוש (במקור [Schőn], 1914 – 1978) היה רופא יהודי-הונגר כירורג, טראומטולוג, גנרל בצבא, פרופסור באוניברסיטת זמלווייס.
אתרים בעלי חשיבות

הכנסייה הקלוויניסטית הגדולה (Nagytemplom).
הפארק העירוני (Nagyerdő) וספא.
מוזיאון דרי (שמכיל פרטי אמנות של מיהאי מונקאצ'י ופרטי אמנות ממצרים העתיקה).
פסטיבל הפרחים של דברצן הנערך בכל שנה ב-20 באוגוסט.
ערים תאומות

ארצות הברית ניו בראנסוויק, ניו ג'רזי, ארצות הברית
איטליה קתוליקה, איטליה
בולגריה שומן, בולגריה
גרמניה פאדרבורן, גרמניה
טאיוואן טאיטונג סיטי, טאיוואן
ישראל ראשון לציון, ישראל
יוון פטרס, יוון
ליטא קלייפדה, ליטא
פולין לובלין, פולין
פורטוגל סטובל, פורטוגל
פינלנד יובסקילה, פינלנד
רומניה אוראדיה, רומניה
רוסיה סנקט פטרבורג, רוסיה
רוסיה סיקטיבקר, רוסיה
לקריאה נוספת

דאבראצאן בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 245–251
דאבראצאן (דעברעצין), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 104–107. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
רנדולף ל. ברהם, דברצן, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 334–335), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

↑  בגרמנית: Debreczin, בפולנית: Debreczyn, ברומנית: Debreţin, בסלובקית: Debrecín
↑  אתר האוניברסיטה - עובדות ונתונים (באנגלית)
↑  Debrecen באנציקלופדיה יוו"א.
↑  הקהילה היהודית בדברצן, מרכז זלמן שזר
↑  כמובא בשערי ספריו באר משה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552519305171  BnF: cb119629780 (data)  GND: 4090940-2  LCCN: n79124566  MusicBrainz: 9492f71b-41c0-4e53-9731-72ca988cdfd4  NKC: ge134128  SUDOC: 027629880  VIAF: 150087804   WorldCat (עם VIAF): 150087804 
אוניברסיטת דברצן
בית הכנסת המרכזי במרכז דברצן
מיכל סלע

ערך זה עוסק בפעילה החברתית מיכל סלע. אם התכוונתם לפרשת רצח מיכל סלה, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  1963 (בת 61 בערך) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 פעילות בולטת:  פעילה חברתית לקידום שוויון חברתי
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 
מיכל סלע (נולדה ב-1963 בירושלים) היא פמיניסטית ופעילה חברתית הפועלת למען קידום שוויון זכויות נשים ולמען קידום ערכי סביבה מקיימת ושמירת הטבע. מייסדת ויו"ר NOGAFem, משנות בריאות נשים, ויו"ר ועדת התעשייה במועצה לקידום נשים במדע וטכנולוגיה של משרד המדע והטכנולוגיה. בעלת תואר בוגר במדעי הרפואה, B.Med.Sc, תואר דוקטור לרפואת שיניים D.M.D, תואר MA בניהול מלכ"רים ומנהל ציבורי. היא בוגרת מכון מנדל למנהיגות מחזור ט"ו.
סלע כיהנה כמנהלת קו החירום של מרכז הסיוע לנפגעות תקיפה מינית בירושלים, כדיקנית הסטודנטים בבצלאל, כראשת מנהל הסטודנטים ב-HIT מכון טכנולוגי חולון וכמנכ"לית עמותת שדולת הנשים בישראל.
ביוגרפיה

בשנת 1983 החלה ללמוד לתואר בוגר במדעי הרפואה, B.Med.Sc באוניברסיטה העברית בירושלים, אותו סיימה בהצטיינות. לאחר מכן המשיכה ללימודי רפואת שיניים ובשנת 1989 סיימה תואר דוקטור לרפואת שיניים D.M.D.
במהלך עבודתה כרופאת שיניים במרפאה פרטית וקליניקות ציבוריות בירושלים, הרצתה בקורסי הכשרת סייעות ובקורס הכנה לבחינות רישוי של משרד הבריאות במכללה למדעי הבריאות וההתנהגות ברמת-גן. במהלך עבודתה כרופאת שיניים, ד"ר סלע התנדבה במרכז סיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית. בעקבות התנדבות זו, חלה נקודת מפנה בחייה ובשנת 1996 מיכל החליטה לסגור את הקליניקה הפרטית לרפואת שיניים ולפנות לתחום חינוך וחברה.
סלע פנתה ללימודי תואר MA בניהול מלכ"רים ומנהל ציבורי, בבית הספר לעבודה סוציאלית ע"ש פאול ברוואלד באוניברסיטה העברית בירושלים, אותם סיימה בהצטיינות יתרה בשנת 1999.
בשנה זו מיכל החלה לנהל את מחלקת הסיוע במרכז הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית בירושלים.
במסגרת תפקידה קידמה תהליכים של העלאת מודעות בקרב אוכלוסיית אנשי המקצוע הבאים במגע עם נפגעות תקיפה מינית ועסקה באתיקה של תפקיד המתנדבת. בתקופת כהונתה בתפקיד זה גדל משמעותית מספר הפניות לקו הסיוע, נוצרו קבוצות תמיכה והועמקה העבודה בשיתוף משטרת ישראל והפרקליטות.
בשנים 2001–2006 כיהנה כדיקנית הסטודנטים בבצלאל. במסגרת תפקידה, ניהלה ויזמה את פרויקט "פרחי בצלאל" - תוכנית המהווה גשר להשכלה גבוהה בשיתוף אגף שח"ר ופר"ח. במסגרת תוכנית זו מגיעים תלמידי כיתות י'-י"ב לקמפוס בצלאל ושם נפגשים, בתיווכם ובהנחייתם של הסטודנטים, עם שפע ההיצע של מחלקות האקדמיה. תוכנית תלת שנתית זו מפגישה בני נוער בעלי מוטיבציה גבוהה עם המחלקות השונות. הלימודים בסביבה סטודנטיאלית ואקדמית מהווים, עבור בני הנוער המשתתפים, גשר להשכלה גבוהה ומעשירים את עולמם הפנימי.
סלע היא בוגרת מחזור ט"ו, של בית הספר למנהיגות חינוכית של מכון מנדל בירושלים. במסגרת תוכנית לימודים זו, עסקה בפיתוח דגם לאחריות החברתית והסביבתית של מוסדות להשכלה גבוהה. במסגרת זו התמחתה בוועדה לתכנון ולתקצוב וכתבה דו"ח אודות "תמונת מצב על ההשכלה הגבוהה של האוכלוסייה הערבית בצפון".
בשנת 2009 כיהנה סלע כסגנית ראש מנהל הסטודנטים, במכון הטכנולוגי בחולון ובשנת 2011 מונתה לראשת מינהל הסטודנטים.
במהלך שנים הקימה סלע מרכז נגישות לסטודנטים בעלי מוגבלויות ועסקה בהקמת Science shop (אנג') למחקר משותף אקדמיה-קהילה. החזון שעומד מאחורי מודל ה-Science shop הוא הפעלת גוף המספק ידע נגיש לחברה האזרחית ומתופעל על ידי האקדמיה. את פרויקט זה, ד"ר סלע הציגה בכנס בינלאומי בקופנהגן 6th Living Knowledge.
במהלך השנים 2015-2016, לאחר שהחליפה את ד"ר גלית דשא בתפקידה, כיהנה ד"ר מיכל סלע כמנכ"לית שדולת הנשים בישראל (ע"ר).
סלע מחויבת לקידום נשים בטכנולוגיה והיא מכהנת בוועד המנהל של FIRST ישראל, ארגון בינלאומי ללא מטרות רווח שייעודו עידוד בני נוער לעסוק במדע וטכנולוגיה. בנוסף, היא חברה בוועד המנהל של עמותת "תושבים משפיעים במודיעין" אותה ייסדה עם קבוצת פעילים מקומית להגנה ושמירה על אתרי הטבע בעיר והפיכת מודיעין-מכבים-רעות לעיר בת-קיימא.
כיום, סלע היא יועצת ארגונית העובדת ברחבי העולם. היא עוסקת בפיתוח מנהיגות, קידום נשים בתפקידי ניהול וייעוץ לפרויקטים חברתיים במדינות מתפתחות ועם אוכלוסיות מוחלשות ומקדמת שוויון בבריאות נשים.
חיים אישיים

ד"ר סלע מתגוררת ברעות עם בן זוגה ושתי בנותיה.
הערות שוליים

1 2  ד"ר מיכל סלע, באתר כנס בוגרי מנדל לחינוך ולחברה 2011 (ארכיון)
↑  פרחי בצלאל גשר להשכלה גבוהה, באתר בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים
↑  מיכל סלע, באתר graduates.mandelfoundation.org.il
↑  מנכ"לית חדשה לשדולת הנשים, באתר שדולת הנשים בישראל (ארכיון)
↑  נושאות תפקידים בעבר, באתר שדולת הנשים בישראל
↑  ועד מנהל וצוות | FIRST ישראל, באתר FIRST ישראל
↑  תושבים משפיעים במודיעין – צוות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012508974405171  VIAF: 833169929735369380000   WorldCat (עם VIAF): 833169929735369380000
דייהו טקומה

| --- | --- |

Daewoo Tacuma
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  דייהו רזו  שברולט טקומה  שברולט רזו  שברולט ויאונט
 יצרן:  דייהו מוטורס
 שנות ייצור:  2000-2011
 הרכבה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית  פולין פולין  רומניה רומניה  וייטנאם וייטנאם  אוזבקיסטן אוזבקיסטן
 מודל אחריו:  שברולט אורלנדו
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 אורך:  4,350 מ"מ
 רוחב:  1,760 מ"מ
 גובה:  1,580 מ"מ
 משקל:  1,272-1,358 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,500 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,598 סמ"ק המפיק 104 כ"ס ב-6,000 סל"ד (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1,761 סמ"ק המפיק 98 כ"ס ב-5,200 סל"ד (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1,998 סמ"ק המפיק 121 כ"ס ב-5,600 סל"ד (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1,998 סמ"ק, מנוע גז פחמימני מעובה (LPG)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות מתוצרת "ZF Friedrichshafen" (אנ') סוג "HP16"
 מהירות מרבית:  167 קמ"ש (מנוע בנזין 1,598 סמ"ק המפיק 104 כ"ס)  170 קמ"ש (מנוע בנזין 1,761 סמ"ק המפיק 98 כ"ס)  180 קמ"ש (מנוע בנזין 1,998 סמ"ק המפיק 121 כ"ס)
 מעצב:  פינינפארינה
דייהו טקומה (באנגלית: Daewoo Tacuma) הוא מיניוואן קומפקטי מתוצרת דייהו מוטורס (אנ') חברת בת של ג'נרל מוטורס, אשר יוצר בדרום קוריאה בין השנים 2000–2008, אוזבקיסטן (2008-2009), וייטנאם (2008-2011), פולין (2000-2001) ורומניה (2002–2008)
"דייהו טקומה"

5 נוסעים
5 דלתות
מנוע קדמי
סוג הנעה: הנעה קדמית
סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנוע גז פחמימני מעובה (LPG)
נפח תא מטען אחורי: 325 / 1,320 ליטר
בפולין יוצר הדגם על ידי "Fabryka Samochodów Osobowych" (אנ')
ברומניה יוצר הדגם על ידי "Automobile Craiova" (אנ')
באוזבקיסטן יוצר הדגם על ידי "GM Uzbekistan" (אנ')
בווייטנאם יוצר הדגם על ידי "GM Vietnam" (אנ')
"דייהו טקומה" > תאוצות

תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 12.2 שניות (מנוע בנזין 1,598 סמ"ק המפיק 104 כ"ס)
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 12.0 שניות (מנוע בנזין 1,761 סמ"ק המפיק 98 כ"ס)
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 10.5 שניות (מנוע בנזין 1,998 סמ"ק המפיק 121 כ"ס)
דגמים

"SE"
"SX"
"CDX"
תמונות

דייהו טקומה
דייהו טקומה
דייהו טקומה
דייהו טקומה
דייהו טקומה
דייהו טקומה
ראו גם

דייהו
הערות שוליים

↑  דייהו באוזבקיסטן uzdaily.uz/en/post/1821
↑  דייהו טקומה ברומניה web.archive.org/web/20120328093740
↑  דייהו טקומה autoevolution.com/cars/daewoo-tacumarezzo-2000
↑  "דייהו טקומה" שנת 2002 - מפרט carfolio.com/specifications/models