stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיליאן הייז
נעוריו

הייז נולד בעיר לייקלנד שבפלורידה, ארצות הברית, לאב אמריקאי ולאם צרפתיה, ובגיל שנה עברה משפחתו להתגורר בשולה שבצרפת. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצת הנוער של שולה באסקט, אשר השתתפה בליגה הצרפתית לנערים עד גיל 21; לאורך אותה עונה היה בן 15 – צעיר בפער משמעותי ממרבית שחקני הליגה. בעונת 2017/2018 הפך לשחקן המוביל של קבוצתו, הוליך אותה לזכייה באליפות ליגת הנוער, וזכה בתואר השחקן המצטיין של העונה לאחר שרשם ממוצעים של 16.6 נקודות ו-7.2 אסיסטים למשחק.
קריירה מקצועית

במקביל לליגת הנוער, שיחק הייז בעונת 2017/2018 גם עבור קבוצת שולה באסקט הבוגרת, מליגת העל הצרפתית. ב-21 באוקטובר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת הבוגרים, בגיל 16 בלבד. בעונת 2018/2019 שיחק באופן בלעדי בקבוצת הבוגרים, ותרם 7.1 נקודות ו-3.1 אסיסטים בממוצע למשחק.
באוגוסט 2019 עבר לשחק בקבוצת רטיופארם אולם מליגת העל הגרמנית והיורוקאפ. ב-18 בדצמבר 2019 קלע שיא קריירה של 25 נקודות, במשחק היורוקאפ מול מכבי ראשון לציון. לאחר השבתת הליגה הגרמנית בשל מגפת הקורונה, במרץ 2020, חזר הייז להתגורר עם משפחתו בפלורידה. ב-33 משחקיו באותה עונה ביורוקאפ, בליגה הגרמנית ובטורניר הגביע הגרמני, רשם ממוצעים כוללים של 11.6 נקודות, 5.4 אסיסטים, 2.8 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק.
בדראפט ה-NBA‏ 2020 נבחר הייז בבחירה השביעית, על ידי דטרויט פיסטונס.
סטטיסטיקות הקריירה > ביורוקאפ

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | אולם | 10 | 10 | 26.8 | 0.455 | 0.390 | 0.909 | 2.3 | 6.2 | 1.5 | 0.2 | 12.8 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | דטרויט | 26 | 18 | 25.8 | 0.353 | 0.278 | 0.824 | 2.7 | 5.3 | 1.0 | 0.4 | 6.8 |
| 2021/2022 | דטרויט | 66 | 40 | 25.0 | 0.383 | 0.263 | 0.770 | 3.2 | 4.2 | 1.2 | 0.5 | 6.9 |
| 2022/2023 | דטרויט | 76 | 56 | 28.3 | 0.377 | 0.280 | 0.821 | 2.9 | 6.2 | 1.4 | 0.4 | 10.3 |
| קריירה |  | 168 | 114 | 26.6 | 0.376 | 0.274 | 0.803 | 3.0 | 5.3 | 1.3 | 0.4 | 8.4 |
הערות שוליים

1 2  הייז מגיע לגבות את זכות הבכורה שלו, באתר bleacherreport.com,‏ 2 באוגוסט 2019
↑  שולה באסקט זוכה באליפות ליגת הנוער הצרפתית, באתר basketeurope.com,‏ 27 במאי 2018 (בצרפתית)
↑  הייז חתם על חוזה באולם, באתר היורוקאפ, 2 באוגוסט 2019
↑  סיכום המשחק בין רטיופארם אולם לראשון לציון, באתר היורוקאפ, 18 בדצמבר 2019
↑  הייז מעמיד את עצמו לבחירה בדראפט 2020, באתר ESPN,‏ 27 במרץ 2020
↑  סטטיסטיקות הקריירה של הייז, באתר realgm.com
קרחון אראגו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  פרנסואה ז'אן דומיניק אראגו 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  64°51′00″S 62°23′00″W﻿ / ﻿64.85°S 62.3833°W﻿ / -64.85; -62.3833
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון אראגו(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון אראגו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון אראגו(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון אראגו
 
קרחון אראגו (באנגלית: Arago Glacier) הוא קרחון באזור חוף דנקו, של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
הקרחון נשפך אל מפרץ אנדוורד, צפונית מזרחית לקרחון מוזר, בחוף המערבי של ארץ גרהאם.
שיא גובהו של הקרחון מצוי בגובה של 692 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הקרחון

הקרחון מופה לראשונה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בהתבסס על סקרים על הקרקע שנערכו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, אשר יצאו מהאי דנקו בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי חברת האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בין השנים 1956–1957.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הקרחון נקרא על שמו של פרנסואה ז'אן דומיניק אראגו (François Arago), גאודז צרפתי, אשר הוכיח לראשונה בשנת 1839 את היישום של צילום לצורכי מיפוי.
שם זה ניתן לקרחון, בדומה לשנות אתרים נוספים באזור הקרויים על שם חלוצים בתחום הפוטוגרמטריה (כגון קרחון רודולף, וקרחון מוזר).
קרלוס פאאס וילארו

| --- | --- |

 לידה:  1 בנובמבר 1923 מונטווידאו, אורוגוואי 
 פטירה:  24 בפברואר 2014 (בגיל 90) 
 תחום יצירה:  ציור, אדריכלות 
 צאצאים:  Agó Páez Vilaró ★, Carlos Páez Rodríguez 
 www.carlospaezvilaro.com
 
קרלוס פאאס וילארו (בספרדית: Carlos Páez Vilaró;‏ 1 בנובמבר 1923 – 24 בפברואר 2014) היה צייר, פסל, מוזיקאי ואדריכל אורוגוואי.
קורות חיים

וילארו נולד במונטווידאו, אורוגוואי. בהיותו בן 16 עבר להתגורר בבואנוס איירס, שם עבד בתעשיית הדפוס והכיר את טובי הקריקטוריסטים בארגנטינה באותה תקופה. בהשפעתם החל בנסיונותיו הראשונים בציור. עם שובו למולדתו התיישב במדיומונדו, שכונה במונטווידאו שרבים מתושביה שחורים, ופיתח עניין בתרבותם. הוא ייסד להקה מוזיקלית שניגנה בסגנון המוזיקה השחורה של האזור, כאשר את תופי הבונגו והקונגה של הלהקה הוא עיטר בציוריו.
בעקבות עניינו בתרבות האפרו-לטינית העתיק וילארו את מגוריו לברזיל, כאשר ציוריו משקפים את אהבתו לתרבות המקום. בברזיל התגלה וילארו על ידי מנהל המוזיאון לאמנות מודרנית של פריס, והוזמן להציג בו מיצירותיו ב-1956. בפריז רכש וילארו חברים רבים מתחומי האמנות השונים, ועם חבריו הקרובים נמנו פבלו פיקאסו ובריז'יט בארדו.
אהבתו של וילארו לתרבות השחורה הביאה אותו למסעות ברחבי אפריקה, שבאותה עת השתחררו בה מדינות רבות מעול הקולוניאליזם וזכו בעצמאות. בין השאר ביקר וצייר בסנגל, ליבריה, ניגריה וגאבון. באותה עת, כאשר פרסומו הולך וגובר, הזמין ממנו איחוד מדינות אמריקה ציור קיר ענק, עבור מנהרת מעבר לאגף חדש שנחנך במטהו בוושינגטון. הציור, "שורשי השלום", שאורכו 155 מטר וגובהו 2 מטר, נחנך ב-1960 וחודש על ידי וילארו ב-1975 בעקבות נזקי לחות. ציור הקיר הזה היווה מנוף לפרסומו ולהערכה האמנותית לה זכה מאז ועד היום.
ב-1958 רכש וילארו חלקת אדמה בפונטה באז'נה, צוק הגולש לשפך נהר ריאו דה לה פלאטה, כ-10 קילומטר ממערב לעיר הנופש פונטה דל אסטה. על הצוק, שהיה אז נידח, הקים את ביתו. הצריף אותו בנה התפתח עם הזמן בתכנונו למבנה ייחודי, לו קרא בשם "קאסאפואבלו" (Casapueblo – "בית שהוא כפר"). המבנה המיוחד, המזכיר ארכיטקטורה של בתים באיי יוון עם אלמנטים של גאודי, הפך לאחד מאתרי התיירות המבוקשים באורוגוואי, כאשר וילארו המשיך להרחיב אותו עם השנים. כיום קאסאפואבלו מכיל, בנוסף לאגף מגורי משפחתו של וילארו, גם מוזיאון ליצירותיו הפתוח לקהל ובית מלון קטן.
ב-1967 ייסד וילארו חברת סרטים שעסקה בעיקר בהפקת סרטים תיעודיים בנושאים הקשורים באפריקה. הוא המשיך ויצר מאות פסלים, ציורים וציורי קיר למוסדות ממשלתיים, מבני ציבור, בתי משרדים ובתים פרטיים ברחבי העולם. בנוסף, במקביל לקאסאפואבלו, הוא יצר עוד יצירות ארכיטקטוניות מרשימות, כגון כנסייה ייחודית בסן איסידרו, ארגנטינה, ובית בסגנון קאסאפואבלו בטיגרה, ארגנטינה, ששימש לו כבית שני.
וילארו מת ב-24 בפברואר 2014 בביתו, קאסאפואבלו, בגיל 90.
חייו האישיים

מנישואיו הראשונים והקצרים של וילארו נולדו לו שלושה ילדים; אחד מהם, קרליטוס, היה מניצולי טיסה 571 של חיל האוויר האורוגוואי. וילארו נטל חלק פעיל בחיפושים אחריו.
ב-1976 פגש וילארו בתיירת ארגנטינאית שילדה לו ילד נוסף, אף שעדיין הייתה נשואה לאחר. משהתגרשה נישאו השניים ב-1989, אך בעלה לשעבר תבע משמורת על הילד על אף שהוכח שווילארו הוא האב. המשפט הוכרע לטובתו של וילארו רק ב-1999.
וילארו היה אב לשישה בנים ובנות.
קאסאפואבלו
קרחון אקסל הייברג

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  Axel Heiberg 
 גובה עליון:  2,700 מטר
 גובה תחתון:  כמעט 0 מטר
 מיקום:  מרומי רמת הקוטב
 רכס הרים:  בין רכס הרברט להר דון פדרו כריסטופרסן בהרי המלכה מוד.
 אורך:  48 ק"מ
 סוג קרחון:  קרחון עמק
 קואורדינטות:  85°25′00″S 163°00′00″W﻿ / ﻿85.416666666667°S 163°W﻿ / -85.416666666667; -163
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון אקסל הייברג(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון אקסל הייברג
 
קרחון אקסל הייברג (בנורווגית: Axel Heiberg Glacier) באנטארקטיקה הוא קרחון עמק, היורד ממרומי רמת הקוטב אל תוך מדף הקרח רוס (כמעט בגובה פני הים) בין רכס הרברט להר דון פדרו כריסטופרסן בהרי המלכה מוד, באזור חוף אמונדסן של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 48 קילומטרים.
שלא כקרחוני המוצא הגדולים, כמו בירדמור, שקלטון וליב, אקסל הייברג הוא למעשה קרחון אלפיני, ששפת דיאוריט מפרידה בינו לבין הרמה והוא ניזון אך ורק ממפל השלגים, הכבד במידה שאינה אופיינית, שיורד באזור הניקוז של הקרחון עצמו. הקרחון נופל מגובה של למעלה מ-2,700 מ' בשטח של 32 ק"מ, רובו על פני כ-11 ק"מ בלבד.
היסטוריה > גילוי הקרחון

את הקרחון הענק גילה בנובמבר 1911 חוקר הקטבים הנורווגי רואלד אמונדסן. הקרחון שימש את אמונדסן כנתיב אל רמת הקוטב במשלחת הקוטב הדרומי בהנהגתו, שהצליחה לכבוש בפעם הראשונה את היעד.
היסטוריה > מקור השם

אמונדסן נתן לקרחון את שמו.
אמונדסן קרא לקרחון על שם איש העסקים הנורווגי אקסל הייברג, שפרש את חסותו על המדע ותרם למספר רב של משלחות נורווגיות אל הקטבים.
השם אושר רשמית ב-1 בינואר 1958.
קנאביס אינדיקה

| קנאביס אינדיקה |
| --- | --- |
 קנאביס אינדיקה מזן Purple Kush
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ורדנאים
משפחה:: קנאביים
סוג:: קנאביס
מין:: קנאביס סאטיבה
תת־מין:: קנאביס סאטיבה אינדיקה
שם מדעי
 Cannabis indica ‏לאמארק, 1785
קנאביס אינדיקה (שם מדעי: Cannabis indica) הוא מין של קנאביס או תת-מין של קנאביס סאטיבה (C. s. indica), צמח חד שנתי ממשפחת הקנאביים.
טקסונומיה

בשנת 1785, ז'אן-בטיסט דה לאמארק פרסם תיאור של מין שני של קנאביס, אותו כינה קנאביס אינדיקה. לאמארק ביסס את תיאור המין בעל השם החדש על דגימות צמחים שנאספו בהודו. ריצ'רד אוונס שולטס תיאר את צמח הקנאביס אינדיקה כקצר יחסית, חרוטי, מסועף וצפוף, לעומת קנאביס סאטיבה שתואר על ידו כגבוה ופחות מסועף. 
לוראן ק. אנדרסון תיאר את צמח הקנאביס אינדיקה כבעל עלים קצרים ורחבים, לעומת אלו של הקנאביס סאטיבה שאופיינו כארוכים וצרים יחסית.
ייתכן שמקורם של צמחי קנאביס אינדיקה התואמים את תיאורם של שולטס ואנדרסון הוא מרכס ההרים הינדו-כוש. בגלל האקלים הקשה באזור זה (חורף קר מאוד וקיץ חם), קנאביס אינדיקה מתאים מאוד לגידול באקלים ממוזג.
גידול

צמחי קנאביס אינדיקה רחבי עלים מגודלים באופן מסורתי בהודו, אפגניסטן, בנגלדש ופקיסטן לצורך ייצור חשיש. מבחינה פרמקולוגית קנאביס אינדיקה כצמח תרבות מסורתי מכיל יותר קנאבידיול (CBD) מאשר קנאביס סאטיבה.
אנשים שצרכו זני קנאביס אינדיקה דיווחו יותר על תחושת הרפיה גופנית ופחות על תחושת שיכרון מוחי יחסית לקנאביס סאטיבה. השפעת קנאביס אינדיקה מתוארת בדרך כלל כהרפיה גופנית, ובעלת תכונות מועילות כגון שיכוך כאב, בנוסף ליעילותו לטיפול בנדודי שינה ובחרדה, בשונה מקנאביס סאטיבה שהשפעתו מתוארת כמוחית-נפשית ופחות גופנית.
ראו גם

קנאביס סאטיבה
קנאביס רודראליס
אלמנה לבנה (קנאביס)
הערות שוליים

↑  Richard Evans Schultes, William M. Klein, Timothy Plowman & Tom E. Lockwood (1974). "Cannabis: an example of taxonomic neglect" (PDF). Harvard University Botanical Museum Leaflets 23: 337–367.
↑  Loran C. Anderson (1980). "Leaf variation among Cannabis species from a controlled garden". Harvard University Botanical Museum Leaflets 28 (1): 61–69.
↑  Karl W. Hillig & Paul G. Mahlberg (2004). "A chemotaxonomic analysis of cannabinoid variation in Cannabis (Cannabaceae)". American Journal of Botany 91 (6): 966–975
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4072773-7
קאוסטנטין, מלך הפיקטים

צלב דאפלין, כיום בכנסיית סרפס הקדוש שב, דאנינג, מזכיר את קאוסטנטין מקר פרגוסה: Custantin filius Fircus.
קאוסטנטין או קאוסטנטין מק פרגוסה (באנגלית: Caustantín; בגאלית סקוטית: Caustantín mac Fergusa - "קונסטנטין בנו של פרגוס"; 775 לערך - 820) היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו), משנת 789 ועד מותו.
עד התקופה הוויקטוריאנית כונה קונסטנטין בכינוי "קונסטנטין הראשון, מלך סקוטלנד" אולם כיום, בעקבות מחקרים היסטוריים, ניתן כינוי זה לקונסטנטין, בנו של קנת מק אלפין.
קונסטנטין ייסד את הכנסייה בדנקלד בה מוחזקים שרידיו של קולומבה הקדוש שהובאו מאיונה.
קורות חיים

ישנה סברה לפיה קאוסטנטין היה אחיו של אואנגוס, שמלך אחריו, וכי שניהם היו בניו של פרגוס מק אכדאך, מלך דאל ריאטה. כיום סבורים החוקרים כי שניהם היו נכדים או נינים של אואנגוס מק פרגוסה - מלך הפיקטים ולא של מלך דאל ריאטה.
ביחס לתקופת שלטונו של קאוסטנטין יש הערות מועטות בדברי הימים האירים - וככל הנראה ספרי דברי הימים שהוחזקו באיונה באותה עת לא שרדו עד ימינו. 
מסיבה זו, האזכורים של תקופת שלטונו מועטים. מהאזכורים המועטים ניתן ללמוד כי בתקופה זו פשטו הויקינגים על חופיה המערביים של סקוטלנד ושל אירלנד, וכי איונה הותקפה בשנת 789 וראש המנזר נוח מקינגראת' נהרג בהתקפה זו (כאמור ב"דברי ימי אלסטר"). מתקפות הוויקינגים אירוע בשנים 794–796, 798, 802 ו-806.
על פי דברי ימי אלסטר נערך בשנת 789 קרב בין קאוסטנטין לבין קונאל מק טאיג - קרב שהוביל ככל הנראה לתבוסתו של קונאל ולעלייתו לשלטון של קאוסטנטין בעקבות ניצחונו.
אזכורו השני של קאוסטנטין בדברי הימים הוא אזכור מותו בשנת 820.
ג'ון מפרדון מציין כי קאוסטנטן הקים את מנזר דאנקלד, ואנדרו מוייטאון מתארך את הקמת המנזר לשנת 815 אולם בהמשך מציין כי המנזר נוסד לאחר מותם של קרל הגדול והאפיפיור לאו השלישי.
קאוסטנטין היה אחד מתומכי המנזרים בנורת'מבריה וברשימות המנזר (שנכתבו בשנת 840 לערך) מצוין כי נאמרו לזכרו תפילות.
לאחר מותו של קאוסטנטין עלה לשלטון אחיו, אואנגוס, ולאחר מותו של אואנגוס עלה לשלטון דרסט, בנו של קאוסטנטין. ככל הנראה דומנל, בנו השני של קאוסטנטין, היה מלך דאל ריאטה בין השנים 811–835.
קורות חיים > צלב דאפלין

צלב דאפלין אשר בעבר סברו שבא להנציח את ניצחונו של קנת מק אלפין על הפיקטים והפיכתו למלך סקוטלנד (בדומה לאבן סואנו) הוא למעשה צלב המנציח את קאוסטנטין - ושמו מוזכר על הצלב. ככל הנראה צלב אבן זה הוזמן על ידו או הוזמן לזכרו. על הצלב מוזכר השם "קוסטנטין פיליוס פירקוס" בלטינית: Custantin filius Fircus - "קוסטנטין בנו של פירקוס".
ישנה סברה לפיה סרקופג אנדרו הקדוש הוכן אף הוא עבור קונסטנטין, אבל מרבית החוקרים אינם מקבלים סברה זו.
קאופהאוס דס וסטנס

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  חנות כלבו, אטרקציה תיירותית 
 מיקום:  טמפלהוף-שנברג 
 מדינה:  גרמניה 
 בעלים:  לה רינסנטה 
 מייסדים:  אדולף יאנדורף 
 מפעיל:  KaDeWe Group 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1907
 תאריך פתיחה רשמי:  27 במרץ 1907 
 אדריכל:  יוהאן אמיל שאודט 
 סגנון אדריכלי:  נאו-קלאסיציזם 
 מידות
 קומות:  8 
 קואורדינטות:  52°30′06″N 13°20′28″E﻿ / ﻿52.501666666667°N 13.341111111111°E﻿ / 52.501666666667; 13.341111111111
 www.kadewe.de
  (למפת ברלין מוגדלת) קאופהאוס דס וסטנס(למפת ברלין רגילה) קאופהאוס דס וסטנס
 
קה דה וה - נעליים
קה דה וה - המעדנייה בקומה השישית
קה דה וה - מדרגות נעות לקומה העליונה
הקאופהאוס דס וסטנס (בגרמנית: Kaufhaus des Westens - "חנות הכלבו של המערב") או בקיצור קה-דה-וה (בגרמנית: KaDeWe) היא חנות כלבו בטאואנצינשטראסה במערב ברלין, בירת גרמניה. החנות היא השנייה הגדולה ביותר באירופה אחרי הרודס הבריטית: שטחי המכירה של החנות עולים על 60,000 מ"ר, ונמכרים בה 380,000 מוצרים. בחנות מבקרים מדי יום בין ארבעים לחמישים אלף לקוחות.
היסטוריה

חנות הכלבו נוסדה בשנת 1905 על ידי הסוחר היהודי אדולף יאנדורף (Adolf Jandorf). מבנה החנות נבנה על ידי האדריכל אמיל שאודט. שאודט תכנן מבנה בן חמש קומות, בו היו 27 מחלקות ו-24,000 מ"ר של שטחי מכירות. החנות נפתחה לקהל במרץ 1907 תחת הלוגו "המערב החדש" (בגרמנית: Neuer Westen) המרמז על התפתחות אזור זה של ברלין עם הקמת תחנת אס באן צו הסמוכה לגן הזואולוגי. הקמת תחנת האו באן בכיכר ויטנברג השפיעה על בחירת מיקום החנות.
יאנדורף תכנן את חנות הכלבו בסגנון חנויות הכלבו שהיו באותה עת בארצות הברית, ולמעשה שילב חנויות מתמחות רבות תחת קורת גג אחת.
חזית המבנה תוכננה בסגנון מאוד שמרני וצנוע, אולם תוכן החנות תוכנן בפאר רב, תוך שימוש בטכנולוגיות חדשות. כך למשל קושרו כל עומדות הקופה בחנות במערכת שליחת הודעות פנאומטית לקופה מרכזית. המבנה הואר כולו בחשמל והיו בו 20 מעליות (שני חידושים טכנולוגיים נדירים בברלין של אותה עת).
בשל חידושים אלה, המבחר הרב, גודל החנות ואיכות הסחורה, הפכה החנות במהרה לאתר הקניות המועדף על תושבי ברלין.
החנות אף השפיעה על סביבתה, והרחוב בו נמצאת החנות - רחוב טאואֶנצין (Tauentzienstraße) הפך מרחוב מגורים לרחוב מסחרי.
בשנת 1927 עברה הבעלות בחנות לחברת הרטי בבעלות איש העסקים היהודי הרמן טיץ. בין השנים 1929–1930 הורחבה החנות על פי תכנון של האדריכלים שאודט ושטרֶמינג (Schaudt ו-H. Ströming). על גג המבנה נבנתה חצר מקורה זכוכית ובחצר זו הוצבו כיסאות נוח לרווחת הקונים.
החנות נפגעה בשפל הכלכלי הגדול ובנק דרזדן אף החל בהליכי פשיטת רגל נגד החנות, אולם לבסוף הוחלט על תוכנית שיקום של החנות והיא אף התחילה להרוויח. בשנת 1933 עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה הולאמה החנות ונרכשה מהמדינה על ידי גאורג קארג בעבור 50,000 רייכסמארק.
בניין החנות נהרס במהלך הפצצות חיל האוויר המלכותי בשנת 1943 במסגרת מלחמת העולם השנייה. המבנה שוקם לאחר המלחמה, וכבר בשנת 1950 נפתחו שתי הקומות הראשונות של החנות. ביום הפתיחה המחודשת ביקרו בחנות 180,000 קונים.
החנות הפכה לסמל הקפיטליזם במערב ברלין ול"חלון ראווה" למול חנויות מזרח ברלין. בין השנים 1967–1977 שופצה החנות ושטחי המסחר גדלו ל-44,000 מ"ר. בשנות ה-90 הורחבה החנות בשנית ונוספו לה 16,000 מ"ר של שטחי מסחר.
בשנת 1994 חברת קארשטאדטקוולה (KarstadtQuelle AG) רכשה את החנות.
תיאור החנות

בחנות 60,000 מ"ר של שטחי מסחר בהם נמכרים למעלה מ-380,000 מוצרים שונים. בחנות 64 גרמי מדרגות נעות ו-26 מעליות המשרתות את עשרות אלפי המבקרים בחנות מדי יום.
מחלקה פופולרית בקרב המבקרים בחנות היא מחלקת האוכל, הממוקמת בקומות השישית והשביעית של מבנה החנות (קומות שנוספו בראשית שנות ה-90). בקומות אלה נמכרים 34,000 מוצרי מזון שונים ו-110 טבחים ו-70 קונדיטורים עובדים במעדניות רבות המתמחות בסוגי מזון שונים. כמו כן בקומה השישית מסעדה פופולרית המכוסה גג זכוכית.
קרלוס סמבראנו

קרלוס אאוגוסטו סמבראנו אוצ'נדארטה (בספרדית: Carlos Augusto Zambrano Ochandarte, נולד ב-10 ביולי 1989 בקייאו שבפרו) הוא כדורגלן פרואני המשחק בעמדת הבלם בבוקה ג'וניורס ובנבחרת פרו.
קריירת מועדונים

סמבראנו החל לשחק בקבוצות הנוער של שאלקה 04 מיד לאחר אליפות העולם לנוער שנערכה בארצו פרו בשנת 2005. סמבראנו תפס מיד מקום בהרכב הקבוצה, קיבל מחמאות רבות על משחק ההגנה שלו, ואף הושווה לבלם הברזילאי לוסיו. בהמשך, סמבראנו שימש קפטן בקבוצה עד גיל 19. בנובמבר 2007 ערך סמבראנו את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה של שאלקה 04, אך רק בעונת 2009/10 סמבראנו החל לקבל דקות רבות יותר בקבוצה הבכירה, ובעונה זו רשם 16 הופעות. בקיץ 2010 חתם סמבראנו בפ.צ. סנט פאולי, העולה החדשה לבונדסליגה. סנט פאולי נשרה בחזרה אל הבונדסליגה השנייה לאחר עונה אחת בלבד מהמקום האחרון, כאשר זו הציגה את ההגנה החלשה ביותר בליגה, שספגה 68 שערים. סמבראנו נשאר בקבוצה גם בבונדסליגה השנייה, אך הקבוצה סיימה את עונת 2011/12 במקום הרביעי, ולא הצליחה לשוב לבונדסליגה.
בתחילת עונת 2012/13 חתם סמבראנו באיינטרכט פרנקפורט, והצטרף לחברו להגנת סנט פאולי בעונת הירידה, בסטיאן אוצ'יפקה. סמבראנו הפך במהרה לשחקן הרכב בקבוצה. בעונה הראשונה סיים סמבראנו עם פרנקפורט במקום השישי בבונדסליגה, שהקנה כרטיס למפעל הליגה האירופית בעונת 2013/14. פרנקפורט צלחה את שלב הבתים של הליגה האירופית, אך הודחה בשערי חוץ בשלב הנוק אאוט הראשון על ידי פורטו. את שתי העונות הבאות סיימו פרנקפורט וסמבראנו במרכז הטבלה, ולא הצליחו לשוב למפעלים האירופיים.
ב-3 ביולי 2016 עזב את גרמניה לאחר עשור, וחתם ברובין קאזאן הרוסית. ב-1 בספטמבר 2017 הושאל לפאוק סלוניקי. ב-30 בינואר 2018 חתם סמבראנו לארבע עונות בדינמו קייב. ב-18 באוגוסט 2018 הושאל לפ.צ. בזל. בעונת הבכורה שלו בבזל, 2018/19, סמבראנו ערך רק שבע הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד, וסיים עם בזל במקום השני. עם זאת, סמבראנו היה שותף מלא לזכייתה של בזל בגביע השווייצרי, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על פ.צ. תון, במשחק בו סמבראנו שיחק 90 דקות. ב-31 בינואר 2020 חתם לשנתיים וחצי בבוקה ג'וניורס.
קריירה בינלאומית

סמבראנו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פרו במרץ 2008 ואף כבש שער, במשחק ידידות מול נבחרת קוסטה ריקה, שהסתיים בניצחון פרואני בתוצאה 3:1. סמבראנו היה אמור להשתתף בקופה אמריקה 2011 אך נפצע במשחק ידידות מול נבחרת סנגל ונעדר מהטורניר. במוקדמות מונדיאל 2014 הבקיע סמבראנו שערים מול נבחרת ארגנטינה ונבחרת ונצואלה, אך פרו לא העפילה למונדיאל 2014. סמבראנו השתתף עם פרו בקופה אמריקה 2015, וסיים עם הנבחרת במקום השלישי.
סמבראנו לא זומן לסגל הפרואני למונדיאל 2018, אך כן זומן לסגל לקופה אמריקה 2019, לאחר תקופה ארוכה בה לא לבש את המדים הלאומיים. סמבראנו ופרו הפתיעו כשהגיעו בטורניר זה עד לגמר, בו הפסידו 3-1 לברזיל.
תארים

הגביע השווייצרי: 2018/19
אליפות ארגנטינה: 2019/20, 2022
הגביע הארגנטינאי: 2019/20
גביע הליגה הארגנטינאית: 2020, 2022
קאוסטיקה (אופטיקה)

קאוסטיקה הנוצרת על ידי כוס מים.
קאוסטיקת נפרואיד בתחתיתו של ספל תה.
קאוסטיקות הנוצרות בקרקעית מקווה מים כתוצאה משבירת האור במשטח המים הגלי.
באופטיקה, קאוסטיקה (באנגלית: Caustic) היא המעטפת הגאומטרית של אוסף קרני אור המוחזרות או נשברות על ידי משטח או עצם עקום. הקאוסטיקה היא העקומה או המשטח אשר כל אחת מקרני האור משיקה לו, ובכך מגדירה את השפה של מעטפת קרניים כעקומה של אור מרוכז; היות שכל נקודה על הקאוסטיקה מהווה קיצון מקומי של זוויות הפיזור של קרני האור, הקאוסטיקה מגדירה באופן טבעי אזור צר אליו מתרכזות קרני אור מתחום רחב של זוויות פגיעה במשטח המפזר. קאוסטיקות נוצרות בתרחישים נפוצים רבים, טבעיים ומלאכותיים כאחד: תופעת הקשת בענן היא הדוגמה הטבעית המוכרת ביותר לקאוסטיקה, כמו גם ריצודי האור על קרקעיתו של מקווה מים רדוד.
מבחינה היסטורית, אחד היישומים הראשונים של החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי שפותח במאה ה-17 היה לחישוב מפורש של צורתן של קאוסטיקות. טשירנהאוס, כריסטיאן הויגנס, גוטפריד וילהלם לייבניץ ואייזק ניוטון היו בין המדענים הראשונים שתרמו לחקר קאוסטיקות. כריסטיאן הויגנס מצא שהקאוסטיקה הנוצרת על ידי החזרה של קרני אור מקבילות מחצי מעגל (הציר האופטי של חצי המעגל מקביל לקרניים) היא עקום אפיציקלואידי הנקרא נפרואיד, ופרסם את חישובו בחלק האחרון של חיבורו מ-1690 "התאוריה הגלית של האור" (Traite de la lumiere). הוא הראה גם כיצד הקאוסטיקה של משפחת קרני אור (ישרות) - מושג שהוא תולדה של אופטיקה גאומטרית - ניתנת להבנה באמצעות ההמשגה שפיתח לאופטיקה פיזיקלית, ובכך גילה את העיקרון הפיזיקלי המונח ביסוד התפתחויות מודרניות יותר בתחום. ביותר פירוט, הויגנס הראה שבכל נקודת זמן, הקאוסטיקה היא האוולוט של חזית הגל המוחזרת. כיוון שהאוולוט של עקומה סגורה וחלקה מכיל תמיד לפחות נקודת חוד (cusp singularity) אחת, הטענה של הויגנס מסבירה מדוע קאוסטיקות נוטות להופיע עם נקודות חוד. ממצאיו של הויגנס ואחרים היוו מקור השראה ללייבניץ לפתח תהליך מתמטי כללי למציאת מעטפות של משפחות עקומים (התקף לעקומים כלליים ולא רק לקווים ישרים), אותו פרסם במספר מאמרים בשנים 1692–1694.
המחקר המודרני על קאוסטיקות מתמקד בסיווגן וקטלוגן של קאוסטיקות מרחביות, ומשתייך לענף מתמטי המכונה תורת הקטסטרופות. באופן כללי, קשה מאוד להבין את האופן שבו תצורת קאוסטיקה ספציפית נוצרת ולזהות אלו תכונות גאומטריות של המראה המחזירה מגדירות את הגאומטריה של הקאוסטיקה שלה, כך שההבנה האיכותית של קאוסטיקות עדיין לוקה בחסר.
דוגמאות

הקאוסטיקה המוכרת ביותר היא הקשת בענן. הקרנה של אור שמש על טיפות מים זעירות גורמת לאורכי גל שונים להתפזר על ידיהן בזוויות קאוסטיקות שונות, מה שמפיק אוסף של קשתות בצבעים וגבהים זוויתיים שונים.
כאשר קרני אור מקבילות (שמגיעות ממקור אור מרוחק) פוגעות במראה חצי מעגלית (באופן כזה שהציר האופטי מקביל לכיוון הקרניים), הן מוחזרות ממנה לפי חוק ההחזרה, והמעטפת של כל הקרניים הללו היא צורת הנפרואיד המוצגת באיור מימין.
הערות שוליים

↑  The Work of Tschirnhaus, La Hire and Leibniz on Catacaustics and the Birth of the Envelopes of Lines in the 17th Century
↑  אפיציקלואיד הוא העקום המישורי שמתווה נקודה על נתונה על ההיקף של מעגל בעת שהוא מתגלגל ללא החלקה על ההיקף של מעגל נוסף.
↑  נפרואיד הוא האפיציקלואיד המתקבל כאשר היחס בין רדיוס המעגל המתגלגל לרדיוס המעגל המקובע הוא 1:2.
↑  נקודת החוד של האוולוט תואמת לנקודת קיצון מקומית של רדיוס העקמומיות של העקומה המקורית. מכיוון שכשמשלימים הקפה מלאה של עקומה סגורה וחלקה ערך העקמומיות משתנה ברציפות, והערך הסופי שלה שווה לערכה ההתחלתי, על פי משפט רול קיימת נקודת קיצון של העקמומיות עבור איזושהי נקודת ביניים.
נפרואיד (העקומה הסגולה המודגשת) הוא הקאוסטיקה של חצי מעגל. ההדגשה היתרה של הנפרואיד מייצגת את עוצמת האור עליו, ונובעת מריכוזן של קרניים בסביבת הקאוסטיקה.
קנאגאווה (מחוז)

מחוז קנאגאווה (ביפנית: Kanagawa-ken 神奈川県) הוא מחוז באזור קאנטו שבאי הונשו, יפן. בירת המחוז היא העיר יוקוהמה.
מחוז קנאגאווה הוא חלק מאזור מטרופולין טוקיו, ורבות מערי המחוז נחשבות לפרברים של טוקיו.