stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המכון הטכנולוגי של קליפורניה

| --- | --- |


 אוניברסיטה
 מוטו:  The truth shall make you free
 תקופת הפעילות:  1891–הווה (כ־133 שנים)
 בעלי תפקידים
 נשיא:  תומאס פ. רוזנבאום
 סגל:  1,331
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  2,238 (נכון ל־2017) 
 סטודנטים לתואר ראשון:  1,000
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  1,400
 מיקום
 מיקום:  פסדינה, קליפורניה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  34°08′15″N 118°07′30″W﻿ / ﻿34.1375°N 118.125°W﻿ / 34.1375; -118.125
 www.caltech.edu
  (למפת לוס אנג'לס מוגדלת) המכון הטכנולוגי של קליפורניה(למפת לוס אנג'לס רגילה) המכון הטכנולוגי של קליפורניה(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטהמכון הטכנולוגי של קליפורניה(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטהמכון הטכנולוגי של קליפורניה
 
המכון הטכנולוגי של קליפורניה (באנגלית: California Institute of Technology; ידוע גם בכינוי Caltech) הוא אוניברסיטה פרטית שבסיסה בעיר פסדינה, בקליפורניה שבארצות הברית. במכון, שנוסד בשנת 1891, לומדים כ-1,000 סטודנטים לתואר ראשון וכ-1,400 סטודנטים לתארים מתקדמים, והוא מדורג באופן קבוע בין האוניברסיטאות המובילות בעולם.
המכון מנהל את המעבדה להנעה סילונית (JPL) של נאס"א, את מצפה הכוכבים פאלומר (הכולל את טלסקופ הייל - טלסקופ מחזיר אור מהגדולים בעולם) ואת מצפה הכוכבים קק בהוואי, והוא משכנו הנוכחי של פרויקט המסמכים של איינשטיין (EPP). האוניברסיטה חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט (APRU), באיגוד האוניברסיטאות הטכנולוגיות העצמאיות (AITU), בברית העולמית של אוניברסיטאות טכנולוגיות, באיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA) ובפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי (GULF).
היסטוריה > השנים הראשונות

המכון נוסד בשנת-1891 מכספי תרומה של הפוליטיקאי וראש עיריית פסדינה דאז, איימוס ת'רופ (Amos Throop). בתחילת דרכו נקרא המוסד אוניברסיטת ת'רופ והמכון הפוליטכני ת'רופ, כשהוא משמש כבית ספר להכשרת עובדים מקצועיים בתחומים שונים. בשנה הראשונה למדו במכון 31 תלמידים והוא כלל שישה חברי סגל בלבד.
שינוי משמעותי אירע בשנת 1907 כשלחבר הנאמנים של המוסד הצטרף ג'ורג' הייל. הייל, מייסד מצפה הכוכבים בהר וילסון, החל לפעול במרץ על מנת לגייס כספים וחוקרים במטרה להפוך את המוסד למכון מחקר מוביל. ב-1920 קיבל המוסד את שמו הנוכחי, ולמכון הצטרפו ארתור נויס, כימאי נודע והנשיא לשעבר של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ורוברט מיליקן, פיזיקאי נודע מאוניברסיטת שיקגו. מיליקן קיבל ב-1921 את תפקיד יו"ר מועצת המנהלים של המכון, וכיהן בתפקיד במשך 24 שנים במהלכן הפך המכון למוסד מחקר מוביל במדעים מדויקים ובפיזיקה בפרט. תוך עשור התרחב המוסד מ-359 תלמידים לתואר ראשון, 9 תלמידי תארים מתקדמים ו-60 חברי סגל, ל-510 סטודנטים לתואר ראשון, 138 לתארים מתקדמים ו-180 חברי סגל. מיליקן עצמו זכה בפרס נובל לפיזיקה ב-1923.
המכון התרחב עם פתיחת מחלקות לגאולוגיה, מדעי הרוח ומדעי החברה. ב-1928 נפתחה המחלקה לביולוגיה במכון על ידי הביולוג תומאס מורגן, מחלקה שהניבה שבעה פרסי נובל בנוסף לזה שהוענק למורגן עצמו ב-1933.
בתקופת מלחמת העולם השנייה שימש המכון כחממה לפיתוחים עבור תעשיית הנשק האמריקאית, בפרט פותחו טכנולוגיות למרעומי קרבה, טילים, הנעה רקטית וניתוח יכולותיו של הטיל הבליסטי הגרמני V-2.
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה

ב-1946 מונה לי אלווין דוברידג' לנשיא המכון (הראשון שנשא בתואר זה). בהנהגתו של דוברידג' הוכפל מספר חברי הסגל, שטח הקמפוס גדל מ-30 ל-80 אקר, מספר הבניינים יותר משולש וענפים חדשים פרחו, בהם כימיה ביולוגית, גאוכימיה, פלאונטולוגיה ואסטרופיזיקה גרעינית. ב-1948 נחנך במצפה הכוכבים פאלומר טלסקופ מחזיר אור בקוטר 200 אינצ'ים (הגדול ביותר בעולם עד 1997).
רוברט בצ'ר, מבכירי החוקרים במעבדה הלאומית לוס אלמוס (LANL), הצטרף למכון ב-1949 כראש המחלקה לפיזיקה, מתמטיקה ואסטרונומיה ודחף לפיתוחו של ענף פיזיקת החלקיקים, מהלך שכלל בניית מאיץ חלקיקים חדש. בצ'ר גייס לסגל המכון מדענים מוכשרים רבים, בהם מארי גל-מאן וריצ'רד פיינמן, שנהיה לאחד מסמלי המכון באישיותו הססגונית והרצאותיו הנודעות.
היסטוריה > תגליות וציוני דרך מדעיים מפורסמים

במהלך שנות קיומו של המכון הטכנולוגי נעשו בו מחקרים רבים שהובילו להתפתחות הידע האנושי:
החל מאמצע שנות ה-20 עבד במכון לינוס פאולינג שפיתח את תורת הכימיה הקוונטית והקשרים הכימים.
ב-1932 גילה קארל דייוויד אנדרסון את הפוזיטרון בקרינה קוסמית מה שהוכיח את קיומו של אנטי-חומר.
משנת 1930 פיתחו מדענים במכון את ענף הביולוגיה המולקולרית, בהם ג'ורג' בידל שגילה את תפקידם של גנים בתא ומקס דלבריק, ביופיזיקאי שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה על מחקריו.
ב-1930 הצטרף למכון תיאודור פון קרמן מהחוקרים החשובים בתולדות ענף אווירודינמיקה שהוא ותלמידיו דחפו את תעשיית התעופה והניחו את היסודות להקמת המעבדה להנעה סילונית.
בשנות ה-20 וה-30 בוצעו מחקרים פורצי דרך בתחום הסייסמולוגיה, מדענים במכון פיתחו שיטות חיזוי, מדידה וזיהוי של רעידות אדמה וצ'ארלס ריכטר פיתח את הנוסחא למדידת רעידות שהפכה למקובלת בעולם תחת השם סולם ריכטר.
הגאוכימאי קלייר קמרון פטרסון פיתח שיטת תיארוך רדיומטרי על בסיס איזוטופ של עופרת ואמד ב-1953 את גיל כדור הארץ בכ-4.55 מיליארד שנים, מספר המקובל בקהילה המדעית עד היום.
משנת 1954 עבד במכון רוג'ר וולקוט ספרי שעסק במחקר על חצויי־מוח וזכה על כך בפרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה ב-1981.
בשנות ה-60 גילה הפליאואקולוג היינץ לוונסטאם כי בעלי חיים משתמשים במגנטיט שבגופם על מנת לחוש בשדה המגנטי של כדור הארץ ולהיעזר בו בניווט.
במכון פעלו מדענים מגדולי החוקרים בענף אסטרופיזיקה, ביניהם רוברט וילסון וויליאם אלפרד פוֹלֶר, שבעבודתו שהתפרסמה ב-1957 הראה שמקור כל היצורים באבק כוכבים מהמפץ הגדול, באמצעות תהליך הנוקליאוסינתזה.
בתחום האסטרונומיה בולט המוסד לאורך השנים, מרטין ריס נשיא החברה המלכותית ואסטרונום בריטי נודע, אמר כי "אמנם ליקום אין מרכז, אך לאסטרונומים המרכז הוא בפסדינה". ב-1948 מיפו לראשונה מדעני המכון את כל החלל הנצפה מחצי הכדור הצפוני. ב-1963 זיהה מרטן שמידט באמצעות הטלסקופ מחזיר אור בהר פאלומר את הקוואזר 3C 273 הוא מצא שההסחה לאדום היא 15.8% מה שהעיד על מרחקו העצום מכדור הארץ, תגליתו של שמידט הייתה פורצת דרך בזיהוי קוואזרים ואפשרה לאסטרונומים מבט לתהליכים שהתרחשו מיליארדי שנים לפני היווצרות השמש. המכון אחראי על הפעלת מצפה הכוכבים קק יחד עם אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז, מצפה הכוכבים פאלומר, ורדיו-טלסקופ במאונה קיאה בהוואי. בשטח המכון ממוקמת גם מעבדת התת-אדום של נאס"א (IPAC).
ארגון > יחידות אקדמיות

לאורך השנים שומר המכון על מתכונת של אוניברסיטה עם מספר מצומצם של סטודנטים ששמה דגש על איכות המחקר בה, בהתאם לכך קיימים באופן יחסי מספר קטן של חוגי לימוד לעומת אוניברסיטאות מובילות אחרות. עם זאת קיימות תוכניות משותפות עם מוסדות השכלה גבוהה אחרים בקליפורניה, כגון אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).
המכון עצמו מחולק לשש חטיבות אקדמאיות על פי תחומי לימוד ומחקר:
ביולוגיה והנדסת ביוטכנולוגיה
גאולוגיה ומדעים פלנטריים
הנדסה ומדע שימושי
כימיה והנדסה כימית
מדעי הרוח ומדעי החברה
פיזיקה, מתמטיקה ואסטרונומיה
ארגון > סטודנטים, חברי סגל ועובדים

בשנת הלימודים של 23–2024 למדו במכון 1,023 סטודנטים לתואר ראשון ו-1,440 סטודנטים לתארים מתקדמים. למכון מעל 25,000 בוגרים בארצות הברית וברחבי העולם.
סגל המכון רחב מאוד ביחס לאוכלוסיית הסטודנטים (יחס 3:1 סגל–סטודנטים) וכולל 323 חברי סגל בכיר ו-558 סטודנטים לפוסט-דוקטורט.
מעבר לסגל ולסטודנטים עובדים במוסד 2,500 איש, ועוד 6,000 (ללא קבלני משנה) עובדים במעבדת JPL שבניהול המכון.
ארגון > לימודי תואר ראשון

לימודי התואר מורכבים מ-4 שנות לימוד בנות 3 סמסטרים. תוכנית לימודי החובה לכל ההתמחויות כוללת קורסים במתמטיקה, פיזיקה, כימיה, ביולוגיה מדעי הרוח והחברה, כן נדרשים הסטודנטים לעבודה מעשית במעבדה. במהלך שני הסמסטרים הראשונים הציונים הם על בסיס עובר או נכשל בלבד. לקראת סוף השנה הראשונה הסטודנטים מתבקשים לבחור התמחות (מכונה במוסד Option) אשר עיקר הקורסים המקצועיים בה נערכים בדרך כלל בשנתיים האחרונות של הלימודים.
במוסד נהוג "קוד כבוד", שהמוטו שלו הוא שאף חבר קהילת המכון (סטודנט או חבר סגל) לא ינצל יתרון לא הוגן על פני חבר אחר. קוד הכבוד מתבטא במתן גישה כמעט חופשית למעבדות, התבססות על מבחני בית ומבחנים בלתי מפוקחים.
ארגון > בתים

החל מ-1931 אימץ המכון את שיטת הבתים הנהוגה באוניברסיטת אוקספורד. במוסד שמונה בתים שבכל אחד מהם מגורים ל-65 עד 130 סטודנטים וכוללים חדר אוכל, מועדון וועד מנהל עצמאי. בנוסף קיימים מעונות בתוך ומחוץ לקמפוס.
דירוגים בין-לאומיים

המכון מדורג באופן מסורתי בין האוניברסיטאות הטובות בעולם.
דירוג שאנגחאי: מקום 8 (2024)
דירוג Times Higher Education: מקום 7 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 15 (2024)
דירוג U.S. News & World Report: מקום 23 (2024–2025)
על פי דו"ח שפורסם באלמנך השנתי להשכלה גבוהה, שיעור הקבלה של סטודנטים לקאלטק ב-2023 עמד על 2.7% בלבד, לעומת 3.2% בהרווארד. נתון זה מציב את קאלטק בתור האוניברסיטה שהכי קשה להתקבל אליה בארצות הברית, נכון ל-2023.
בוגרים בולטים

בין חברי הסגל, בוגרי המכון והפוסט-דוקטורנטים 46 חתני פרס נובל (47 פרסים), 19 זוכי פרס וולף, 10 פרסי פורצי הדרך, 12 פרס קוולי, 9 פרס קראפורד, 6 חתני פרס טיורינג וזוכה אחד במדליית פילדס. 66 מקבלי המדליה הלאומית למדעים, 14 מקבלי המדליה הלאומית לטכנולוגיה וחדשנות, ו-42 עמיתי מקארתור. 110 חברים באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (AAA&S) ו-120 חברים באקדמיות הלאומיות (NASEM): 75 באקדמיה הלאומית למדעים (NAS), 37 באקדמיה הלאומית להנדסה (NAE) ו-8 באקדמיה הלאומית לרפואה (IoM) (המספרים נכונים לאוגוסט 2024), בנוסף למדענים, חוקרים ומנהיגים בולטים אחרים.
בוגרים בולטים > זוכי פרס נובל

להלן רשימה חלקית של זוכי פרסי נובל:
קארל דייוויד אנדרסון מגלה הפוזיטרון, זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1936
ויליאם שוקלי ממציא הטרנזיסטור זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1956
דונלד גלייזר ממציא תא הבועות זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1960
צ'ארלס טאונס זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1964
ג'יימס ריינווטר זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1975
רוברט וילסון מגלה קרינת הרקע הקוסמית, זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1978
קנת וילסון זוכה פרס וולף לשנת 1980 ופרס נובל לפיזיקה לשנת 1982
ויליאם אלפרד פוֹלֶר, פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לשנת 1983 על מחקריו התאורטיים והניסויים של התגובות הגרעיניות הנוגעות ליצירת היסודות הכימיים ביקום
דאגלס אושרוף זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1996
אדווין מקמילן זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1951
לינוס פאולינג מראשוני הכימאים הקוונטיים זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1954, ופרס נובל לשלום לשנת 1962
ויליאם נון ליפסקומב זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1976
הווארד מרטין טמין גנטיקאי מגלה הרוורס טרנסקריפטאז, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה לשנת 1975
אדוארד לואיס גנטיקאי זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה לשנת 1995
לילנד הריסון הרטוול ביולוג זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה לשנת 2001
רוברט קרהרט מרטון זוכה פרס נובל לכלכלה לשנת 1998
ורנון סמית' זוכה פרס נובל לכלכלה לשנת 2002
מרטין קרפלוס זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2013
אריק בציג זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2014
קיפ תורן פיזיקאי חוקר חורים שחורים, חורי תולעת וגלי כבידה זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 2017
מייקל רוסבאש גנטיקאי, זוכה פרס נובל לרפואה לשנת 2017
אנדריאה גז אסטרונומית, כלת פרס נובל לפיזיקה לשנת 2020
בוגרים בולטים > זוכי פרס טיורינג

פרננדו קורבטו מדען מחשב זוכה פרס טיורינג לשנת 1990
יוריס הארטמאניס מדען מחשב זוכה פרס טיורינג לשנת 1993
דונלד קנות' מדען מחשב זוכה פרס טיורינג לשנת 1974
ג'ון מקארתי מדען מחשב זוכה פרס טיורינג לשנת 1971
רוברט טרג'אן מדען מחשב זוכה פרס טיורינג לשנת 1986
איוואן סאת'רלנד מדען מחשב, מחלוצי התכנון בעזרת מחשב, זוכה פרס טיורינג לשנת 1988
בוגרים בולטים > בוגרים אחרים

סטיבן וולפרם – מתמטיקאי ופיזיקאי
ג'יימס פלטשר – מנהל נאס"א
פרנק בורמן – מהנדס וטייס חלל
האריסון שמיט – גאולוג, טייס חלל וסנאטור
צ'ארלס ריכטר – גאולוג מפתח סולם ריכטר
צ'סטר קרלסון – ממציא תהליך הצילום החשמלי
גורדון מור – מייסד חברת אינטל ויוצר חוק מור
בנואה מנדלברוט – מתמטיקאי הוגה רעיון הפרקטלים
רוברט בארו – מהכלכלנים המצוטטים והמשפיעים ביותר בעולם
פרופ' משה ארנס – שר הביטחון ושר החוץ לשעבר של ישראל
ג'ון פוינדקסטר – היועץ לביטחון לאומי בתקופת הנשיא רונלד רייגן
פרנק קפרה – במאי קולנוע זוכה 4 פרסי אוסקר
רוברט ג'. לאנג – מדען, ממציא ואמן אוריגמי בולט
מיכאל אשבכר – מתמטיקאי זוכה פרס וולף ופרס רולף שוק
Speedtest.net

| --- | --- |


 מפתח:  Ookla 
 מחזור חיים:  2006–הווה (כ־18 שנים) 
 גרסת בטא:  לאנדרואיד: 4.5.37 (16 ביוני 2021) לiOS: 4.3.5 (10 ביוני 2021)
 Windows 10, Web site, Android, iOS, Apple TV, Mac, Chrome Web Store
 
 www.speedtest.net
 
Speedtest.net, המכונה גם Speedtest by Ookla, הוא שירות אינטרנט המספק ניתוח חינם של מדדי ביצועי גישה לאינטרנט, כגון קצב נתוני זמן השהיה. זהו מוצר הדגל של Ookla, חברת בדיקות אינטרנט ואבחון רשת שהוקמה בשנת 2006, וממוקמת בסיאטל, וושינגטון, ארצות הברית.
השירות מודד את רוחב הפס (מהירות הגלישה) וההשהיה (עיכוב החיבור) של חיבור לאינטרנט כנגד אחד מ-11,000 שרתים המפוזרים גאוגרפית (נכון לאוגוסט 2021). כל בדיקה מודדת את קצב הנתונים של קצב ההורדה, כלומר מהשרת למחשב המשתמש, ואת קצב נתוני ההעלאה, כלומר ממחשב המשתמש לשרת. הבדיקות מבוצעות בתוך דפדפן האינטרנט של המשתמש או בתוך אפליקציות. נכון לספטמבר 2018, נערכו מעל 21 מיליארד בדיקות מהירות.
בדיקות בוצעו בעבר באמצעות פרוטוקול העברת Hypertext (HTTP) בשכבה 7 של דגם OSI. כדי לשפר עוד יותר את הדיוק, Speedtest.net מבצעת בדיקות באמצעות שקעי פרוטוקול בקרת שידור ישיר (TCP) ומשתמשת בפרוטוקול מותאם אישית לתקשורת בין שרתים ובין לקוחות.
האתר מציע גם נתונים סטטיסטיים מפורטים המבוססים על תוצאות הבדיקה. נתונים אלה שימשו פרסומים רבים בניתוח קצבי נתוני גישה לאינטרנט ברחבי העולם.
היסטוריה

הבעלים והמפעיל של Speedtest.net, חברת Ookla, הוקמה בשנת 2006 על ידי השותפים מייק אפגר ודאג סאטלס. סאטלס הציע את השם Ookla מכיוון שהוא כבר היה הבעלים של שם הדומיין Ookla.com. את שם הדומיין הוא קרא על שם חתול המחמד שלו, שנקרא על שם דמות בסדרת הטלוויזיה Thundarr the Barbarian.
נכון לשנת 2011 טענה Ookla לנתח שוק של 80% והייתה אחד מאלף האתרים הפופולריים ביותר. בזמנו, Ookla הפיקה את הכנסותיה בעיקר מעמלות ששילמו חברות לרישיון בדיקות מהירות מותאמות ותוכנות בדיקה קנייניות. על פי הדיווחים, לקוחותיה כללו חברות מדיה כמו CNN ודיסני וספקי תקשורת כמו AT&T, Verizon ו-CenturyLink.
Ookla נרכשה על ידי זיף דייוויס בשנת 2014.
היסטוריה > רכישות

| תאריך הרכישה | חברה | מדינה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- |
| 19 ביוני 2018 | Mosaik Solutions | ארצות הברית |  |
| 9 באוגוסט 2018 | Downdetector | הולנד |  |
| 10 באוקטובר 2018 | Ekahau | פינלנד |  |
טכנולוגיה

הטכנולוגיה של Speedtest.net דומה לזו של Ookla NetGauge, המסופקת למגוון רחב של חברות וארגונים באופן מורשה. Speedtest.net Mini הייתה גרסת פלאש חינמית ומופשטת של טכנולוגיית בדיקת המהירות בה נעשה שימוש ב-Speedtest.net שמשתמשים יכולים להריץ בשרתי האינטרנט שלהם, אולם היא הוחלפה בשנת 2016 ב-Speedtest Custom, כלי מבוסס HTML5.
נתוני Speedtest.net > דו"חות שוק של Speedtest

בשנת 2016, Speedtest החלה לפרסם דו"חות שוק למדינות וערים שונות וסיפקה נתונים סטטיסטיים גולמיים בנוגע למהירויות הורדה והעלאה בשנה החולפת עבור ספקי שירותי אינטרנט וספקים ניידים. הוא כולל גם ניתוח של ספקי שירותי האינטרנט והניידים הנוכחיים של המדינה בהתאמה והתפלגות לפי אזור ועיר. ספקיות האינטרנט וספקיות הסלולר מדורגות לפי הביצועים הגאוגרפיים שלהן.
| שנה | מדינה | ממוצע הורדת פס רחב קבוע | העלאה ממוצעת של פס רחב קבוע | ממוצע הורדה לנייד | העלאה ממוצעת לנייד | ציון המהירות המהיר ביותר של ספק האינטרנט | ציון מהירות המוביל המהיר ביותר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | קנדה | 59.67 Mbit/s | 18.55 Mbit/s | 35.19 Mbit/s | 10.29 Mbit/s | רוג'רס (80.02) | טלוס (42.16) |
| 2017 | ארצות הברית | 64.17 Mbit/s | 22.79 Mbit/s | 22.69 Mbit/s | 8.51 Mbit/s | XFINITY (69.58) | T-Mobile (23.17) |
| 2018 | ערב הסעודית | 21.66 Mbit/s | 9.25 Mbit/s | 17.71 Mbit/s | 10.64 Mbit/s | בנייד (17.81) | STC (20.66) |
| 2021 | דרום אפריקה | 46.32 Mbit/s | 32.42 Mbit/s | 46.45 Mbit/s | 11.75 Mbit/s | רעיונות מגניבים (37.80) | MTN (54.38) |
ראו גם

אינטרנט
רוחב פס
הורדה
העלאה
הערות שוליים

↑  "Speedtest by Ookla APKs". APKMirror.
↑  "Speedtest by Ookla". App Store (באנגלית אמריקאית).
↑  Hintze, Lynnette (2011-03-22). "Mike Apgar, co-founder of Ookla, global leader in broadband speed testing". Daily Inter Lake / fosters.com (באנגלית). נבדק ב-2020-10-06.
↑  "About Ookla". www.ookla.com (באנגלית). נבדק ב-2020-10-06.
↑  "Speedtest Frequently Asked Questions". www.speedtest.net. נבדק ב-2021-08-01.
↑  See tests completed on page.
↑  "Broadband speeds around the world". BBC News. 2 בדצמבר 2007. נבדק ב-13 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Greenop, Matt (27 ביולי 2007). "The truth about Kiwi broadband". The New Zealand Herald. נבדק ב-13 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lane, Terry (24 ביוני 2007). "Hey Telstra, forget about broadband". The Age. נבדק ב-13 בנובמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Hintze, Lynnette (2011-03-22). "Mike Apgar, co-founder of Ookla, global leader in broadband speed testing". Daily Inter Lake / fosters.com (באנגלית). נבדק ב-2020-10-06.
↑  "Ziff Davis Acquires Ookla... (NASDAQ:JCOM)". אורכב מ-המקור ב-2014-12-27. נבדק ב-28 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mosaik is joining Ookla". נבדק ב-15 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Downdetector is now part of Ookla". נבדק ב-15 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Ekahau is now part of Ookla". נבדק ב-15 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "NetMetrics from Ookla - Internet performance database". ookla.com.
↑  "2017 Canada Speedtest Market Snapshot". נבדק ב-7 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "2017 United States Speedtest Market Report". נבדק ב-7 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "2018 Saudi Arabia Speedtest Market Report". נבדק ב-8 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "South Africa's Mobile and Broadband Internet Speeds". Speedtest Global Index (באנגלית). נבדק ב-2021-07-03.
מאבריק (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  מדונה   פרדריק דהמן   ורוניקה "רוני" דשב
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 מיקום המטה:  ברבנק
 ענפי תעשייה:  תעשיית המוזיקה
 מוצרים עיקריים:  מוזיקה   בידור   סרטים   טלוויזיה   מוזיקת וידאו
  
 maverick.com
 
מאבריק היא חברת בידור אמריקאית, שנוסדה בשנת 1992 על ידי מדונה, פרדריק דהמן וגם ורוניקה "רוני" דשב והייתה בעבר מופעלת על ידי וורנר מיוזיק גרופ. בתוכה נכללת חברת התקליטים (מאבריק רקורדס), חברת הפקת סרטים (סרטי מאבריק), הוצאת ספרים, הוצאת מוזיקה, חברת תקליטים לטינית (מאבריק מיוזיקה) וחברת הפקת טלוויזיה.
בראשיתה, יצאו דרכיה הספר המצליח "סקס" והאלבום השנוי במחלוקת, Erotica. דהמן קנה את החברה תמורת 20 מיליון דולר, על פי דיווחים בשנת 1998. גיא עוזרי הגדיל את חלקו בחברה והפך ליו"ר ולמנכ"ל שלה. מדונה ודשב עזבו אותה בשנת 2004, לאחר תביעה בין מאבריק לוורנר מיוזיק גרופ.
היסטוריה

מאבריק רקורדס הושקה באפריל 1992, כיחידה של חברת הבידור מאבריק. הדבר היה מיזם משותף בין מדונה, פרדריק דהמן, ורוניקה "רוני" דשאב וטיים וורנר, ושמה אוחד משמותיהם של שלושה מהמייסדים; מדונה, ורוניקה ופרדריק. החברה הייתה אחראית על הוצאת מוזיקה, טלוויזיה, קולנוע, סחורה שונה והוצאת ספרים. המיזם היה חלק מעסקת הקלטות ועסקים בסך 60 מיליון דולר בין מדונה לוורנר מדיה. במסגרת המיזם, קיבלה מדונה 20 אחוזים מתמלוגי המוזיקה; אחד מהשיעורים הגבוהים ביותר בענף, שהושווה באותה התקופה לתמלוגים של מייקל ג'קסון.
בזמן השקתה החברה הייתה דו-חופית, כלומר משרדיה היו בכמה מקומות.
בשנת 2019 החברה ניהלה את סיבוב הופעות, "Madame X Tour".
הצלחה

ההצלחה של מאבריק רקורדס הייתה מסחררת כאשר יצא האלבום Jagged Little Pill של אלאניס מוריסט, על ידה. האלבום, שצעד 12 שבועות בראש מכירת האלבומים בארצות הברית, זכה להצלחה אדירה. הוא אחד משלושת האלבומים היחידים בהיסטוריה ששהו למעלה משנה שלמה במצעד עשרת האלבומים הנמכרים בארצות הברית יחד עם Thriller של מייקל ג'קסון ו-Falling into You של סלין דיון. בסך הכל האלבום היה במשך 69 שבועות ברציפות במצעד עשרת האלבומים הנמכרים, ו-118 שבועות סך הכול ב-200 האלבומים הנמכרים בארצות הברית.
ב-2003 האלבום צעד במקום ה-327 במצעד "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" של מגזין הרולינג סטון. מכירות האלבום, כ-30 מיליון עותקים, הפכו אותו לאלבום העשירי הנמכר ביותר אי פעם וחולק את כמות מכירותיו עם Let's Talk About Love ו-Falling into You של סלין דיון. אלבומה של שאניה טוויין, Come On Over, הוא האלבום הנשי היחידי שמכר יותר ממנו. בנוסף לכך, הפך לאלבום הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 1996.
בהמשך, יצאו אלבומים נוספים מצליחים על ידי חברת התקליטים, ביניהם Ray of Light של מדונה עצמה, שבסך-הכול, נמכר ברחבי העולם בלמעלה מ-20 מיליון. ב-1999, האלבום קיבל שלוש מועמדויות לפרס גראמי בקטגוריות "אלבום הפופ הטוב ביותר", "אלבום הדאנס הטוב ביותר" ואת הפרס הראשי באותה שנה.
טור פורייה

המחשת טור פורייה
הרכבה של פונקציה מפונקציה מחזורית והרמוניות
טוּר פוּרְיֶה הוא טור (סופי או אינסופי) של פונקציות מחזוריות, שמטרתו לקרב פונקציה נתונה. באופן עקרוני, טור פורייה הוא דרך לתאר כל סוג של פונקציה מחזורית ואת ההרמוניות שלה (שהן אותה פונקציה בסיסית עם תדר הולך וגדל) בעזרת חיבור של פונקציות טריגונומטריות בסיסיות (סינוס וקוסינוס). שיטה זו פותחה על-ידי המתמטיקאי הצרפתי ז'אן-בטיסט ז'וזף פורייה, והיא קרויה על שמו.
ניתן להוכיח שאפשר להציג כל פונקציה חלקה מספיק כסכום (ליתר דיוק, טור) של הרמוניות. המרה כזו של פונקציה נקראת פירוק פורייה, והסכום שנוצר נקרא טור פורייה. המרה זו היא שימושית ביותר בתחומים רבים כגון פיזיקה והנדסת אלקטרוניקה, והיא הכלי העיקרי לעיבוד תמונות ועיבוד אודיו.
במתמטיקה, לעיתים קרובות נוח להציג פונקציה מסוימת בתור סכום או טור של פונקציות פשוטות יותר. בצורה זו ניתן להעמיק את ההבנה של התנהגות הפונקציה על ידי הבנת התנהגות אברי הסכום (הטור). טור פורייה הוא סוג של טור שכזה, שבו מוצגת פונקציה כסכום (טור) של פונקציות מחזוריות.
בפיזיקה ובהנדסה, בעיקר בתחומים הנוגעים לגלים, נוח להציג את המידע בצורת סכום (טור) של הרמוניות. גם יישומי מחשב העוסקים בעיבוד תמונה וקול משתמשים רבות בטורי פורייה לצורך ניתוח ודחיסה של המידע.
בניסוח פורמלי יותר, טור פורייה הוא הצגה של פונקציה שריבועה הוא אינטגרבילי-לבג בקטע סופי כטור אינסופי של פונקציות הרמוניות וטריגונומטריות. זוהי בעצם גרסה בדידה להתמרת פורייה (או טרנספורם פורייה).
מבוא ורקע כללי

טור פורייה הוא תוצאה פרטית של התורה העוסקת בבסיסים אורתונורמליים על מרחב הילברט.
מבחינה אלגברית, מדובר בהצגת איבר במרחב וקטורי על ידי צירוף ליניארי של איברי בסיס אורתונורמלי של המרחב. כלומר, עבור בסיס אורתונורמלי
 \left\{{\hat {e}}\right\}
האיבר  {\vec {x}} מוצג על ידי:
מכיוון שהבסיס הוא אורתונורמלי, את המקדמים אפשר לחשב באמצעות הטלה:
ומובטח שהמקדמים יתאפסו עבור כל איברי הבסיס פרט לקבוצה בת-מנייה. לכן ניתן לכתוב את ההצגה של כל איבר במרחב זה בצורה זו:
טור פורייה הוא מקרה פרטי של בנייה זו. מאחר שמדובר בטור אינסופי, יש לטפל בבעיות התכנסות ולהראות שהטור אכן מתכנס אל האיבר שאותו מציגים. בסעיפים הבאים נעסוק בנושאים הקשורים ישירות לטור פורייה הטריגונומטרי. זהו טור פורייה הנפוץ ביותר ולעיתים קרובות כאשר אומרים "טור פורייה" סתם, מתכוונים אליו.
הגדרה פורמלית

תהי  f פונקציה,  f\in L^{2}[-\pi ,\pi ], כאשר  L^{2}[-\pi ,\pi ] הוא אוסף הפונקציות המדידות שריבוען אינטגרבילי-לבג בקטע. אזי אפשר להציג את  f כפיתוח לטור אינסופי באופן הבא:
כאשר מקדמי פורייה,  F_{n}, נתונים על ידי:
(נוסחה זאת נובעת משיקולי אורתוגונליות. ראו להלן). כל איבר בטור זה נקרא אופן תנודה, Fourier mode או הרמוניה.
על ידי שימוש בנוסחת אוילר  e^{inx}=\cos(nx)+i\sin(nx)\,\! אפשר להציג את טור פורייה כצירוף ליניארי של סינוסים וקוסינוסים באופן הבא:
כאשר המקדמים נתונים על ידי:
את הקשר בין מקדמים אלה למקדמים  F_{n} ניתן לחלץ בקלות והוא  F_{n}=(a_{n}-ib_{n})/2\,\! כאשר  F_{n}=F_{-n}^{*}. באמצעות החלפת משתנים ניתן להכליל את הפיתוח הזה לכל קטע סופי שהוא.
דוגמה

תהי  f הפונקציה הליניארית  f(x)={\frac {x}{\pi }} בקטע  [-\pi ,\pi ]. כדי שטור פורייה שלה יהיה תקף גם מחוץ לקטע זה, נצטרך להרחיב אותה באופן מחזורי. הפונקציה המורחבת נקראת גם "גל שן מסור". הרחבה זו איננה פונקציה רציפה, אך הפיתוח לטור פורייה עדיין קיים.
ניתן לחשב את מקדמי פוריה שלה בהצגה הטריגונומטרית (נוח להשתמש בהצגה זו עבור פונקציות זוגיות או אי-זוגיות כפי שנראה להלן).
מאחר ש־ f(x) היא פונקציה אי-זוגית, ו־ \cos(nx) הן פונקציות זוגיות לכל  n, המכפלות הן פונקציות אי זוגיות. כתוצאה מכך כל המקדמים של הקוסינוסים מתאפסים:
כעת, ניתן לחשב את מקדמי הסינוסים:
בסך הכל, טור פורייה של  f(x)={\frac {x}{\pi }} בקטע הוא:
חישוב סכומים חלקיים של איברי הטור ייתן קירוב של הפונקציה, שיהיה טוב יותר ככל שניקח יותר איברים, כמודגם בתמונה.
בטור זה אפשר להשתמש כדי לחשב את הערך של פונקציית זטא של רימן עבור  s=2 בעזרת שוויון פרסבל המאפשר להמיר את בעיית חישוב הטור לבעיה של חישוב אינטגרלים (אותה אפשר לחשב מפורשות).
תאוריה > המרחב L2

המרחב  L^{2}[-\pi ,\pi ] כולל את הפונקציות שריבוען אינטגרבילי-לבג בקטע, כלומר, עבור  f\in L^{2}[-\pi ,\pi ], ‏  f פונקציה מדידה ומתקיים  \int _{-\pi }^{\pi }{|f(t)|^{2}dt}<\infty . מרחב זה הוא מרחב הילברט עם המכפלה הפנימית
 \langle f,g\rangle =\int _{-\pi }^{\pi }{f(t){\bar {g}}(t)dt},
כאשר  {\bar {g}}(t) הוא הצמוד המרוכב של  g(t).
במרחב הילברט זה – על אף שהוא מממד אינסופי – קיימת מערכת אורתונורמלית שלמה, הפורשת קבוצה צפופה במרחב. ניתן לראות בכך הכללה של מושג הבסיס (ובפרט בסיס אורתונורמלי) של מרחב וקטורי מממד סופי (לעיתים קוראים גם למערכת אורתונורמלית שלמה אינסופית בשם "בסיס"). המתמטיקאי ז'וזף פורייה וממשיכיו הוכיחו שהפונקציות ההרמוניות יוצרות מערכת אורתונורמלית שלמה.
טור פורייה הוא למעשה דרך להציג איבר במרחב  L^{2} כצירוף ליניארי (בדרך כלל אינסופי) של איברי הבסיס הזה, כאשר המקדמים של הצירוף הליניארי נקראים מקדמי פורייה. ניתן לעשות זאת גם עם בסיסים אורתונורמליים אחרים, אבל ביישומים רבים מתגלה השימוש בטורי פורייה כיעיל במיוחד.