stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בגה
הערות שוליים

1 2  Michelin 2011, עמ' 255
↑  השיט על תעלת בגה התחיל אחרי 60 שנה, בויאנה באסיץ' בעיתון הסרבי "פוליטיקה" 01.09.2020
↑  "בגה תהיה שוב עבירה לשיט - מאמר ב"פוליטיקה" 7.8.2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599957405171  LCCN: sh2010013123  VIAF: 315531498   WorldCat (עם VIAF): 315531498 
תעלת בגה בעיר טימישוארה, בקרבת הקתדרלה האורתודוקסית הרומנית של העיר
תעלת בגה בעיר טימישוארה ברומניה, בימי קיץ, מראה מגשר טראיאן
גשר מעל תעלת בגה, על יד ז'יטשטה, סרביה
תעלת בגה (בגיי) בין ז'יטישטה לקלק, סרביה
בגה בעיר זרניאנין - מראה אווירי
שפך הבגה לתוך הנהר הטיסה על יד טיטל, סרביה
ברני פינק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1942 (בן 83 בערך) יוהנסבורג, דרום אפריקה
 לאום:  ישראל ישראל
 תחום יצירה:  פיסול
 יצירות ידועות:  האנדרטה לזיכרון גבורת החיילים והפרטיזנים היהודים שלחמו נגד גרמניה הנאצית נמצאת ביד ושם, בירושלים  יד לחללי אסון השייטת בשבי ציון
 
האנדרטה לזיכרון גבורת החיילים והפרטיזנים היהודים שלחמו נגד גרמניה הנאצית נמצאת ביד ושם
יד לחללי אסון השייטת בשבי ציון
ברני פינק (נולד בשנת 1942, ביוהנסבורג, דרום אפריקה) הוא אמן ישראלי העוסק בפיסול בחומרים שונים, תבליטי קיר ופיסול סביבתי. ב-1984 יצר את האנדרטה לזכר גבורת החיילים והפרטיזנים היהודים שלחמו נגד גרמניה הנאצית, הנמצאת ביד ושם, ירושלים, וב-1999 יצר את האנדרטה יד לחללי אסון השייטת, בשבי ציון.
ביוגרפיה

ברני פינק נולד בשנת 1942 ביוהנסבורג, דרום אפריקה, לאם תופרת ולאבא קצב. במסגרת תנועת "דרור", שאליה הצטרף בגיל צעיר, הוא שהה כשנתיים במחנה הכשרה מחוץ ליוהנסבורג, שם נחשף לאוכלוסייה השחורה והענייה שהתגוררה במקום. בעקבות חשיפה זו צייר רישומים שתיארו את אורחות חייהם של השחורים, אך מכיוון שלא ראה בהם חשיבות, רישומים אלו אבדו.
בשנת 1962 עלה פינק לארץ ישראל כחלק מגרעין "אלון", ונשלח לקיבוץ יזרעאל, אשר נמצא בעמק יזרעאל. פינק לא גויס, מכיוון שהוחלט שהגרעין שלו יישאר בקיבוץ כדי להגן עליו בשעת צרה. בקיבוץ ברני פינק עבד בגידולי שדה ומאוחר יותר ניהל את ענף הכותנה בקיבוצו.
מאז עלייתו, ברני פינק מתגורר, יוצר ומלמד בקיבוץ יזרעאל. החל משנות ה-70, השתתף פינק במספר תערוכות קבוצתיות ותערוכות יחיד בישראל ומחוצה לה וכן גם בסימפוזיונים של פיסול בישראל, קנדה, איטליה, סין וטורקיה. בשנים 1988–1989 שהה בפייטרה-סנטה שבקרארה, איטליה, ועבר השתלמות אצל הפסלים המקומיים.
ברני פינק נשוי לדורית פינק, אשת חינוך בעמק, ולהם שלושה בנים: עודד, ערן ועומרי. הבן עומרי שותף לפרויקטים של אביו, ופועל גם כפסל בזכות עצמו.
מתערוכותיו > תערוכות יחיד

גלריה כץ, תל אביב, 1971.
צ'נטרו ארטה מודרנה, פיזה, איטליה, 1977.
גן הפסלים, הסטודיו של ברני פינק, קיבוץ יזרעאל, 1981.
הקיבוץ, גלריה לאמנות ישראלית, תל אביב, 1991.
אודיסיאה בחלל, נתניה, 2003.
מסע בזמן, בית יגאל אלון, קיבוץ גינוסר, 2005.
זרעים קוסמיים, בית מאירוב מוזיאון לאומנות, חולון, 2008.
מתערוכותיו > תערוכות קבוצתיות

תערוכה בינלאומית לפיסול, פייטסנטה איטליה, 1978.
"בשטח פתוח", הגן הלאומי רמת גן, 1985.
"פיסול באבן", גלריית המגדל, תל אביב, 1989.
"כתם ירוק בעיר", מרכז הקונגרסים הבינלאומי, תל אביב, 1996.
"דור המדבר", הקיבוץ גלריה לאמנות ישראלית, תל אביב, 2007.
גלריה

האנדרטה לזיכרון גבורת החיילים והפרטיזנים היהודים שלחמו נגד גרמניה הנאצית נמצאת ביד ושם.
מסלולים בכיכר בוני העיר בגני תקווה
פעילות גאלאקטית, פסל גרניט, ברמת השרון
יצירה משנת 2009, מודיעין-מכבים-רעות
לקריאה נוספת

ברני פינק – קטלוג תערוכת זרעים קוסמיים, המוזיאון הפתוח, גן התעשייה עומר.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  סיון שדמון, ראיון עם ברני פינק, ‏19 בנובמבר 2009
1 2 3  פינק ברני (ציור/פיסול), באתר תנועת העבודה הישראלית
↑  יד ושם, בעקבות גיבורים: אנדרטאות הגבורה והלחימה היהודית באתר יד ושם, באתר יד ושם, ‏פורסם לראשונה במגזין יד ושם, ירושלים, #69, מרץ 2013
1 2  גן התעשייה עומר/ברני פינק, קטלוג תערוכת זרעים קוסמיים, המוזיאון הפתוח, גן התעשייה עומר, 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 276070  NLI: 987007521190205171  ULAN: 500481520  VIAF: 308268573   WorldCat (עם VIAF): 308268573
קורנל פרייזיך

| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1869 סולנוק, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1 בינואר 1955 (בגיל 85) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1894) 
 
קורנל פּרייזיך (בהונגרית: Preisich Kornél; סולנוק, 15 ביוני 1869 – בודפשט, 1 בינואר 1955) היה דוקטור לרפואה, רופא ילדים יהודי-הונגרי.
פּרייזיך למד באוניברסיטת בודפשט (שמה כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד). משנת 1894 הוא היה הרופא הראשי של בית החולים לילדים שטפניה ומשנת 1904 של בית החולים סנט לאסלו (Szent László Kórház), פרופסור שעסק במחקר מחלות זיהומיות חריפות אצל ילדים ובשחפת ילדים.
משפחתו

קורנל פּרייזיך נולד במשפחה יהודית נאולוגית, מתבוללת. אביו, אדולף פרייזיך היה סוחר משקאות חריפים, יין ותבואה. אמו הייתה יוזפין קוּפלר. הם נישאו ב-1864. אביו שכר את ארמון הציד ראקוצי ליד סולנוק ואת האחוזה שהייתה שייכת לארמון. קורנל נולד שם ב-1869. היו לו שני אחים גדולים יותר, וילמוש וז'יגמונד ואחריו נולדו להם שתי אחיות, פרידריקה וגיזלה. בגיל ארבע אובחן אצלו דלקת בחוליות ונלקח לריפוי אצל רופאים בבודפשט ובווינה. הוא הושכב במיטת גבס, אבל גם זה לא עזר. עד גיל 16 התפתחה לו גיבנת. ב-1879 עברה המשפחה לסולנוק, וזמן קצר לאחר מכן נפטר אביו. ב-1908, בגיל 39, הוא נשא לאישה את מרגיט וסל בבודפשט ושנה לאחר מכן נולד בנם, גאבור פרייזיך ובשנת 1915 בתם, אירן. בעת נישואיו בשנת 1908 ברישום הנישואים גם הוא וגם אשתו רשומים כיהודים. ישנה גרסה שהם התנצרו לדת הקלוויניסטית לאחר מכן, אך אין על כך תיעוד, גם הלקסיקון היהודי הונגרי לא מציינת דבר כזה.
ביוגרפיה

לאחר מות אביו המשפחה עברה לבודפשט, שם החל ללמוד רפואה. בשנת לימודיו השלישית התחיל להתמחות אצל אוטו פטריק, חוקר מקרה מוות ופרופסור נודע לפתולוגיה ולאחר מכן אצל פרופסור יאנוש בוקאי מומחה ברפואת ילדים בבית החולים לילדים שטפניה, אבל חברו האמיתי הקרוב שעזר לו רבות נשאר אוטו פטריק. בינואר 1900 הוא הגיש בקשה למלגה זרה ונסע לפריז כדי ללמוד אצל פרופסור איליה מצ'ניקוב היהודי-רוסי-צרפתי במכון פסטר. מ-1904 הוא הפך פרייזיך לרופא הראשי של בית החולים לאסלו הקדוש יחד עם ז'יגמונד גרלוצי. בשנת 1906 מונה לפרופסור באוניברסיטה. בינתיים, הפרקטיקה הפרטית שלו גדלה והוא הוזמן להתייעצויות רופאים בבודפשט ומחוצה לה. הוא התיידד עם רופאים צעירים רבים, כמו פאל היים, מיקלוש ברנד (רופא ילדים) (מקודם בלוייר), שומה בק (מקודם שמואל בק) ואדן קומפרכר ועבד איתם הרבה ביחד. הוא חיפש את הדרך הטובה ביותר לטפל בדיפתריה, בטיפוס הבהרות ובדיזנטריה. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית הפך למנהל בית החולים סנט לאסלו ולכן ב-1920 (לאחר נפילת הרפובליקה) נפתחה נגדו חקירה משמעתית. הוא הודח מחוגי הרפואה והושעה מתפקידו כרופא ראשי. הוא הואשם כנראה על ידי ז'יגמונד גרלוצי, אך בתום החקירה המשמעתית שנמשכה שלוש שנים, זוכה מכל האישומים, אך סווג בתוך "רשימת B" (אנשים לא מהמנים פוליטית שמועמדים לפיטורים), כך שלא יכול היה לפרסם את כתביו וכשהגיש מועמדות לתפקיד, בקשתו נדחתה כמעט אוטומטית. בינתיים, הפרקטיקה הפרטית שלו גדלה, הוא היה הרופא של: בנו הקטן של הצייר לאיוש גולאצ'י, של ילדי שאנדור ברודי, והיה רופא הילדים של כל משפחת הברון מנפרד וייס, האיש והיהודי העשיר בהונגריה אז.
הוא היה כבר בעבר מעורב ברעיון הקמת בית הבראה לילדים יחד עם מיקלוש ברנד (ברוייר), אבל ברנד נורה למוות במהלך הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, לכן פרייזיך קנה וילה בזוגליגט ביחד עם אחיינו. הוא ניהל את בית ההבראה במשך עשרות שנים. פרייזיך הסתתר במהלך מלחמת העולם השנייה בשל יהדותו ובזכות מזלו הוא ומשפחתו הצליחו להימלט מהרדיפות. אחרי המלחמה בית ההבראה של זוגליגט הולאם, מאז ועד 1958 היה בבעלות המשטרה החשאית ההונגרית (ÁVH) ושימש למטרות רפואיות.
פרייזיך נפטר כתוצאה מדלקת ריאות, אי ספיקת לב, וניוון של שריר הלב.
כתביו

אוסף מאמרים ברפואת ילדים (1899) (עם מיקלוש ברנד)
רככת (1908)
המטולוגיה כללית (1908) (עם פאל היים)
טיפול במחלות ילדות
שחפת בילדות
אפידמיולוגיה של טיפוס הבהרות בבודפשט
חיי המין של ילדים
לקריאה נוספת

"קורנל פרייזיך" (בהונגרית). לקסיקון יהודי הונגרי.
אלכסנדר אמד. "A magyar csecsemővédelem és gyermekgyógyászat nagy alakja Preisich Kornél (1869-1955) קורנל פרייזיך דמות גדולה של רפואת הילדים והגנת התינוקות" (בהונגרית). magyar-irodalom.elte.hu.
"קברו של קורנל פרייזיך" (בהונגרית). kosakaroly.hu.
הרומן האוטוביוגרפי של קורנל פרייזיך (הוצאה פרטית, 2012)
הערות שוליים

↑  Halálesete bejegyezve a Bp. XIII. ker. állami halotti akv. 4/1955. folyószáma alatt.
↑  Molnár Réka: Megveszed 500 millióért, aztán évekig hagyod pusztulni, mi az? Telex.hu, 2020. december 13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1055432671  ISNI: 0000 0000 7996 673X  VIAF: 54545291   WorldCat (עם VIAF): 54545291 
בית ההבראה לילדים פרייזיך על "הר הפיות" (Tündérhegy)
חיסון mRNA

שעתוק mRNA במבחנה, הפעלת חסינות מולדת ונרכשת.
חיסון mRNA הוא חיסון המשתמש בעותק של מולקולה הנקראת RNA שליח (mRNA) כדי לייצר תגובה חיסונית. החיסון מספק מולקולות של mRNA שמקודד לאנטיגן לתאי מערכת החיסון, המשתמשים ב-mRNA המעוצב כשרטוט לבניית חלבון זר שבדרך כלל מיוצר על ידי פתוגן (כגון נגיף) או על ידי תא סרטני. מולקולות חלבון אלו מעוררות תגובה חיסונית נרכשת המלמדת את הגוף לזהות ולהרוס את הפתוגן או התאים הסרטניים התואמים. ה-mRNA מוכנס על ידי נוסחה משותפת של RNA מוקף בננו-חלקיקים שומניים מוצקים המגנים על גדילי ה-RNA ומסייעים לספיגתם בתאים.
סרטון המראה כיצד פועל חיסון mRNA
ריאקטוגניות, הנטייה של חיסון לייצר תגובות שליליות, דומה לזו של חיסונים רגילים שאינם RNA. לאנשים הרגישים לתגובה אוטואימונית עשויה להיות תגובה שלילית לחיסוני RNA שליח. היתרונות של חיסוני mRNA על פני חיסונים מסורתיים הם קלות התכנון, מהירות ועלות הייצור הנמוכה יותר, השראת חסינות הומורלית וגם חסינות תאית וחוסר אינטראקציה עם ה־DNA הגנומי. לחלק מחיסוני RNA שליח, כמו חיסון Pfizer–BioNTech COVID-19, יש החיסרון של צורך באחסון אולטרה-קר לפני ההפצה, אך חיסוני mRNA אחרים, כגון חיסוני Moderna, CureVac ו-Walvax COVID-19, אינם דורשים זאת.
בטיפולי RNA, חיסוני RNA שליח משכו עניין רב כמו חיסוני COVID-19. בדצמבר 2020, פייזר-BioNTech ומודרנה קיבלו אישור לחיסוני COVID-19 מבוססי mRNA. ב-2 בדצמבר סוכנות הפיקוח על תרופות ומוצרי בריאות בבריטניה (MHRA) הפכה לרגולטור התרופות הראשון שאישר חיסון mRNA, ואישר את החיסון Pfizer-BioNTech לשימוש נרחב. ב-11 בדצמבר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) הוציא אישור לשימוש חירום לחיסון Pfizer-BioNTech ושבוע לאחר מכן אישר באופן דומה את חיסון Moderna. פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 2023 הוענק לקטלין קריקו ודרו וייסמן על פיתוח חיסוני mRNA יעילים נגד COVID-19.
היסטוריה > מחקר מוקדם

ההעברה המוצלחת הראשונה של mRNA מעוצב ארוז בתוך ננו-חלקיק ליפוזומלי לתוך תא פורסמה בשנת 1989. mRNA "עירום" (או לא מוגן) מתוצרת מעבדה הוזרק שנה לאחר מכן לשריר של עכברים. מחקרים אלו היו ההוכחה הראשונה לכך ש-mRNA שמשועתק במבחנה עם גן נבחר יכול לספק את המידע הגנטי לייצור חלבון רצוי בתוך רקמת תא חי והובילו להצעת הרעיון של חיסוני RNA שליח.
ב-1993 הוכח ש-mRNA מכוסה בליפוזום ומקודד לאנטיגן ויראלי ממריץ תאי T בעכברים. בשנה שלאחר מכן פותח mRNA מגביר עצמי על ידי הכללת אנטיגן ויראלי וגם גן המקודד רפליקאז. השיטה שימשה בעכברים כדי לעורר גם תגובה חיסונית תאית וגם תגובה חיסונית הומורלית נגד פתוגן ויראלי. בשנה שלאחר מכן הוכח כי mRNA המקודד לאנטיגן גידולי מעורר תגובה חיסונית דומה נגד תאי סרטן בעכברים.
היסטוריה > התפתחות

הניסוי הקליני הראשון בבני אדם באמצעות תאים דנדריטים מחוץ לגוף, ex vivo, שהועברו עם mRNA המקודדים אנטיגנים גידוליים (חיסון mRNA טיפולי לסרטן) החל בשנת 2001. ארבע שנים מאוחר יותר, דווח על שימוש מוצלח בנוקלאוזידים שעברו שינוי כשיטה להובלת mRNA בתוך תאים מבלי להפעיל את מערכת ההגנה של הגוף. תוצאות ניסויים קליניים של חיסון mRNA המוזרק ישירות לגוף נגד תאים סרטניים דווחו בשנת 2008.
BioNTech ב-2008, ומודרנה ב-2010, נוסדו כדי לפתח טכנולוגיות ביו-mRNA. סוכנות המחקר האמריקאית DARPA השיקה בשלב זה את תוכנית מחקר הביוטכנולוגיה ADEPT לפיתוח טכנולוגיות מתפתחות עבור צבא ארצות הברית. הסוכנות זיהתה את הפוטנציאל של טכנולוגיית חומצות גרעין להגנה מפני מגפות והחלה להשקיע בתחום. מענקי DARPA נתפסו כהצבעת אמון ועודדו סוכנויות ממשלתיות אחרות ומשקיעים פרטיים להשקיע בטכנולוגיית mRNA. DARPA העניק 25 מיליון דולר למודרנה.
הניסויים הקליניים הראשונים בבני אדם באמצעות חיסון mRNA נגד גורם זיהומי (כלבת) החלו בשנת 2013. במהלך השנים הבאות, החלו ניסויים קליניים של חיסוני mRNA למספר וירוסים אחרים. חיסוני mRNA לשימוש אנושי נחקרו עבור גורמים זיהומיים כגון שפעת, וירוס זיקה, ציטומגלווירוס, וירוס צ'יקונגוניה.
במרץ 2022 הודיעה מודרנה על פיתוח חיסוני mRNA ל-15 מחלות: וירוס צ'יקונגוניה, COVID-19, קדחת דימום קרים-קונגו, קדחת דנגי, אבולה, HIV, מלריה, מחלת וירוס מרבורג, קדחת לסה, וירוס קורונה הגורם לתסמונת נשימתית במזרח התיכון (MERS-CoV), מחלות ניפה ו-henipavirus, קדחת השבר הסורי-אפריקני, חום חמור עם תסמונת טרומבוציטופניה, שחפת וזיקה.
היסטוריה > תאוצה

מגפת COVID-19 וריצוף של הנגיף המחולל SARS-CoV-2 בתחילת 2020, הובילו לפיתוח מהיר של חיסוני ה-mRNA הראשונים שאושרו. BioNTech ומודרנה קיבלו בדצמבר אותה שנה אישור לשימוש חירום (Emergency Use Authorization) לחיסוני COVID-19 מבוססי mRNA. ב-2 בדצמבר, שבעה ימים לאחר הניסוי האחרון שנמשך שמונה שבועות, הפכה סוכנות הפיקוח לתרופות ומוצרי בריאות בבריטניה (MHRA) לרגולטור התרופות העולמי הראשון שאישר חיסון mRNA, והעניק אישור חירום ל-BNT162b2 COVID-19 של פייזר-BioNTech. חיסון לשימוש נרחב. ב-11 בדצמבר ה-FDA נתן אישור לשימוש חירום לחיסון Pfizer-BioNTech COVID-19 ושבוע לאחר מכן אישור דומה לחיסון Moderna COVID-19. נמשך פיתוח של חיסוני mRNA אחרים.
מנגנון

המטרה של חיסון היא לעורר את מערכת החיסון המסתגלת ליצור נוגדנים המכוונים בדיוק לאותו פתוגן מסוים. הסמנים על הפתוגן שהנוגדנים מכוונים אליהם נקראים אנטיגנים.
חיסונים מסורתיים מעוררים תגובת נוגדנים על ידי הזרקה לגוף של אנטיגנים, וירוס מוחלש, וירוס מומת, או וקטור ויראלי המקודד לאנטיגן רקומביננטי (וירוס נשא לא מזיק עם טרנסגן אנטיגן). אנטיגנים ווירוסים אלה מוכנים וגדלים מחוץ לגוף.
לעומת זאת, בחיסוני mRNA מכניסים לאדם המתחסן קטע קצר מועד שנוצר באופן סינתטי של רצף ה-RNA של נגיף כלשהו. שברי mRNA אלה נקלטים על ידי תאים דנדריטים באמצעות פגוציטוסיס. התאים הדנדריטים משתמשים בריבוזומים כדי לקרוא את ה-mRNA ולייצר את האנטיגנים הנגיפיים שה-mRNA מקודד. הגוף מפרק את שברי ה-mRNA תוך מספר ימים מההחדרה. תאים לא חיסוניים יכולים לספוג mRNA של חיסון, לייצר אנטיגנים ולהציג את האנטיגנים על פני השטח שלהם, אך תאים דנדריטים סופגים את כדוריות ה-mRNA הרבה יותר בקלות. שברי ה-mRNA עוברים שעתוק בציטופלזמה ואינם משפיעים על ה-DNA הגנומי של הגוף, הממוקם בנפרד בגרעין התא.
ברגע שהאנטיגנים הנגיפיים מיוצרים על ידי התא המארח, קורים תהליכי מערכת החיסון הנרכשת. אנטיגנים מתפרקים על ידי פרוטאזומים. לאחר מכן מולקולות MHC Class I ו-Class II נצמדות לאנטיגן ומעבירות אותו אל הממברנה התאית, וכך "מופעל" התא הדנדריטי. לאחר ההפעלה, תאים דנדריטים נודדים לקשרי לימפה, שם הם מציגים את האנטיגן לתאי T ותאי B. תהליך זה מפעיל ייצור נוגדנים המכוונים ספציפית לאנטיגן, וכתוצאה מכך לחסינות.
mRNA

המרכיב המרכזי של חיסון mRNA הוא מבנה ה-mRNA שלו. ה-mRNA המשועתק במבחנה נוצר מ-DNA פלסמיד מהונדס, בעל מקדם RNA פולימראז ורצף התואם למבנה ה-mRNA. על ידי שילוב T7 phage RNA פולימראז ו-DNA פלסמיד, ניתן לשעתק את ה-mRNA במעבדה. יעילות החיסון תלויה ביציבות ובמבנה של ה-mRNA המתוכנן.
ל-mRNA המתועתק במבחנה יש אותם מרכיבים מבניים כמו ל-mRNA טבעי בתאים איקריוטיים. יש לו Cap '5, אזור 5' – לא משועתק (UTR) ו-3'-UTR, מסגרת קריאה פתוחה (ORF), המקודדת את האנטיגן הרלוונטי, וזנב 3'-poly(A). על ידי שינוי מרכיבים אלה של ה-mRNA הסינתטי, ניתן לשפר את היציבות ויכולת התרגום של ה-mRNA, וכך לשפר את יעילות החיסון.
ניתן לשפר את ה-mRNA על ידי שימוש באנלוגים סינתטיים של 5'-cap אשר משפרים את היציבות ומגבירים את תרגום החלבון. באופן דומה, ניתן לשנות אלמנטים רגולטוריים באזור ה-5'-לא-מתורגם ובאזור ה-3'-לא-מתורגם, ולבצע אופטימיזציה של אורך זנב ה-poly(A), כדי לייצב את ה-mRNA ולהגביר את ייצור החלבון. ניתן לשנות את נוקלאוטידי ה-mRNA כדי להפחית את ההפעלה של מערכת החיסון המולדת וגם להגדיל את זמן מחצית החיים של ה-mRNA בתא המארח. רצף חומצות הגרעין והשימוש בקודונים משפיעים על תרגום החלבון. העשרת הרצף בתכולת גואנין-ציטוזין משפרת את יציבות ה-mRNA ואת זמן מחצית החיים, וכך את ייצור החלבון. החלפת קודונים נדירים בקודונים נרדפים המשמשים לעיתים קרובות את התא המארח משפרת גם היא את ייצור החלבון.
העברה

כדי שחיסון יצליח, מספיק mRNA חייב להיכנס לציטופלזמה של התא המארח כדי לעורר ייצור של האנטיגנים הספציפיים. אולם כניסה של מולקולות mRNA מתמודדת עם מספר קשיים. לא רק מולקולות mRNA גדולות מכדי לחצות את קרום התא על ידי דיפוזיה פשוטה, הן גם טעונות שלילי כמו קרום התא, מה שגורם לדחייה אלקטרוסטטית הדדית. בנוסף mRNA מתכלה בקלות על ידי RNase בעור ובדם.
פותחו שיטות שונות כדי להתגבר על מכשולים אלו. ניתן לסווג את שיטת מתן החיסון לפי העברת mRNA לתאים – האם היא מתרחשת בתוך (in vivo) האורגניזם או מחוץ לו (ex vivo).
העברה > Ex vivo

תאים דנדריטים מציגים אנטיגנים על פני השטח שלהם, מה שמוביל לאינטראקציות עם תאי T כדי ליזום תגובה חיסונית. ניתן לאסוף תאים דנדריטים ממטופלים ולתכנת אותם עם ה-mRNA הרצוי, ואז לתת בחזרה לחולים כדי ליצור תגובה חיסונית.
הדרך הפשוטה ביותר שבה תאים דנדריטים ex vivo קולטים מולקולות mRNA היא באמצעות אנדוציטוזה, מסלול די לא יעיל במעבדה שניתן לשפר משמעותית באמצעות אלקטרופורציה.
העברה > In vivo

מאז הגילוי כי מתן ישיר של mRNA משועתק במבחנה מוביל לביטוי של אנטיגנים בגוף, נחקרו גישות in vivo. הן מציעות כמה יתרונות על פני שיטות ex vivo, במיוחד על ידי הימנעות מהעלות של קציר והתאמת תאים דנדריטים מחולים ועל ידי חיקוי זיהום רגיל.
מסלולי הזרקה שונים, כגון לתוך העור, הדם או השרירים, מביאים לרמות שונות של ספיגת mRNA, מה שהופך את בחירת הנתיב להיבט קריטי של הכנסת mRNA בפורמט של in vivo. מחקר אחד הראה, בהשוואת מסלולים שונים, שהזרקה לקשרי לימפה מובילה לתגובה הגדולה ביותר של תאי T.
העברה > In vivo > הזרקת mRNA עירום

הזרקת mRNA עירום פירושה שמתן החיסון נעשה רק בתמיסת חיץ. אופן קליטת mRNA זה ידוע מאז שנות ה-90. המחקרים הקליניים הראשונים השתמשו בהזרקות תוך עוריות של mRNA עירום לשם חיסון. נעשה שימוש במגוון שיטות למתן mRNA עירום, כגון זריקות תת-עוריות, תוך ורידיות ותוך גידוליות. העברת mRNA עירומה גורמת לתגובה חיסונית, אך ההשפעה חלשה יחסית, ולאחר הזרקה ה-mRNA לרוב מתכלה במהירות.
העברה > In vivo > וקטורים של פולימרים ופפטידים

ניתן לערבב פולימרים קטיוניים (ביון חיובי, קַטְיוֹן, יש יותר פרוטונים מאלקטרונים) עם mRNA כדי ליצור ציפויים מגנים הנקראים פוליפלקסים. אלה מגנים על ה-mRNA הרקומביננטי מפני האנזימים שהם ריבונוקלאזות ומסייעים לחדירתו לתאים. פרוטמין הוא פפטיד קטיוני טבעי והוא שימש לעטוף mRNA לחיסון.
העברה > In vivo > וקטור ננו-חלקיקי ליפידי

ה-FDA אישר את השימוש בננו-חלקיקים שומניים מוצקים כמערכת למתן תרופות ב-2018, כאשר הסוכנות אישרה את תרופת ה־SiRNA הראשונה, Onpattro. כינוס מולקולת ה-mRNA בננו-חלקיקים שומניים מוצקים היו פריצת דרך קריטית לייצור חיסוני mRNA בר-קיימא, ופתרו מספר מחסומים טכניים מרכזיים בהעברת מולקולת ה-mRNA לתא המארח. מחקר בשימוש בשומנים להעברת siRNA לתאים הפך לבסיס למחקר דומה בשימוש בשומנים להעברת mRNA. עם זאת, היה צורך להמציא שומנים חדשים כדי ליצור כמוסות של גדילי mRNA, שהם הרבה יותר ארוכים מגדילי siRNA.
הליפיד מספק שכבת הגנה מפני התפוררות, המאפשר פלט שעתוק חזק יותר. בנוסף, ההתאמה האישית של השכבה החיצונית של הליפיד מאפשרת מיקוד של סוגי תאים רצויים באמצעות אינטראקציות ליגנד. עם זאת, מחקרים רבים הדגישו גם את הקושי לחקור סוג זה של העברה, והוכיחו כי קיים חוסר עקביות בין יישומים in vivo ו-in vitro של ננו-חלקיקים בהכנסה לתא. ניתן להכניס את הננו-חלקיקים לגוף ולהעביר אותם בדרכים מרובות, כגון בעירוי תוך ורידי או דרך מערכת הלימפה.
בעיה אחת עם ננו-חלקיקי שומנים היא שכמה מפריצות הדרך המובילות לשימוש מעשי בטכנולוגיה זו כרוכות בשימוש במיקרו-נוזלים. קשה להגדיל תאי תגובה מיקרו-נוזליים, מכיוון שכל המטרה של מיקרופלואידיקה היא לנצל את ההתנהגויות בקנה מידה קטן של נוזלים. הדרך היחידה לעקוף את המכשול הזה היא להפעיל מספר רב של תאי תגובה מיקרופלואידיים במקביל, משימה חדשה הדורשת ציוד בנוי בהתאמה אישית. עבור חיסוני mRNA COVID-19, זה היה צוואר הבקבוק העיקרי בייצור. פייזר השתמשה בגישה מקבילה כזו כדי לפתור את בעיית קנה המידה. לאחר שמצאה כי לא ניתן להגדיל את ההזרקה באופן ישיר, פייזר ייצרה כ-100 מהמזרקים הקטנים (כל אחד בערך בגודל של מטבע של חצי דולר אמריקאי), חיברה אותם במשאבות ומסננים ב"מבוך של צנרת," והקימה מערכת מחשב לוויסות זרימה ולחץ דרכם.
בעיה נוספת בשימוש בקנה מידה גדול בשיטת הכנסה זו, היא הזמינות של השומנים החדשים המשמשים ליצירת ננו-חלקיקים שומניים, במיוחד שומנים קטיוניים הניתנים למינון. לפני 2020, שומנים כאלה יוצרו בכמויות קטנות שנמדדו בגרמים או קילוגרמים, ושימשו למחקר רפואי ולקומץ תרופות למצבים נדירים. כאשר הבטיחות והיעילות של חיסוני mRNA התבררו בשנת 2020, החברות הבודדות שהצליחו לייצר את השומנים הנדרשים התמודדו עם האתגר של הגדלת הייצור כדי להגיב להזמנות של כמה טונות של שומנים.
העברה > In vivo > וקטור ויראלי

בנוסף לשיטות מסירה לא-ויראליות, נגיפי RNA הונדסו כדי להשיג תגובות אימונולוגיות דומות. נגיפי RNA טיפוסיים המשמשים כווקטורים כוללים רטרו-וירוסים, לנטי-וירוסים, אלפא-וירוסים ורבדו-וירוסים (rhabdoviruses), שכל אחד מהם יכול להיות שונה במבנה ובתפקוד. מחקרים קליניים השתמשו בווירוסים כאלה על מגוון מחלות בחיות מודל כגון עכברים, עוף ופרימטים.
יתרונות > חיסונים מסורתיים

חיסוני mRNA מציעים יתרונות על פני חיסונים מסורתיים. הם לא בנויים מפתוגן פעיל או מומת ולכן אינם מדבקים. חיסונים מסורתיים דורשים ייצור פתוגנים, שאם נעשה בכמויות גבוהות, עלול להגביר את הסיכון להתפרצויות מקומיות של הנגיף במתקן הייצור. יתרון ביולוגי נוסף של חיסוני mRNA הוא שמכיוון שהאנטיגנים מיוצרים בתוך התא, הם מעוררים חסינות תאית, כמו גם חסינות הומורלית.
לחיסוני mRNA יש יתרון בייצור: ניתן לעצב אותם במהירות. Moderna עיצבה את חיסון ה-mRNA-1273 ל-COVID-19 תוך יומיים. ניתן לייצר אותם מהר יותר, זול יותר ובאופן סטנדרטי יותר (עם פחות שיעורי שגיאות בייצור), מה שיכול לשפר את ההיענות להתפרצויות חמורות.
לחיסון ה-Pfizer–BioNTech נדרשו במקור 110 ימים לייצור המוני (לפני שפייזר החלה לייעל את תהליך הייצור וקיצרה אותו ל-60 יום בלבד). ייצור זה היה מהיר יותר באופן משמעותי מייצור חיסוני שפעת ופוליו מסורתיים. בתוך מסגרת זמן גדולה יותר, זמן הייצור בפועל הוא כ-22 ימים: שבועיים לשיבוט מולקולרי של פלסמידים של DNA וטיהור של DNA, ארבעה ימים לשעתוק DNA-ל-RNA וטיהור של mRNA, וארבעה ימים להכנסת mRNA לננו-חלקיקי ליפידים ואז מילוי וגימור. רוב הימים הדרושים לייצור מוקצים לבקרת איכות קפדנית בכל שלב.
יתרונות > חיסוני DNA

בנוסף ליתרונות של חיסוני DNA תאורטיים על פני חיסונים מסורתיים מבוססים, לחיסוני mRNA יש יתרונות נוספים על פני חיסוני DNA. ה-mRNA מתורגם בציטוזול, כך שאין צורך שה-RNA ייכנס לגרעין התא, והסיכון להשתלב בגנום המארח נמנע. ניתן לשלב נוקלאוזידים שעברו שינוי (לדוגמה pseudouridines, 2'-O-methylated nucleosides) ב-mRNA כדי לדכא גירוי תגובה חיסונית כדי למנוע דיכוי מערכת החיסון ולייצר אפקט מתמשך יותר באמצעות יכולת שעתוק משופרת. ניתן לייעל את מסגרת הקריאה הפתוחה (ORF) ואת האזורים הלא מתורגמים (UTR) של mRNA למטרות שונות (הנדסת רצף של mRNA), למשל באמצעות העשרת תוכן הגואנין-ציטוזין או בחירת UTRs ספציפיים הידועים כמגבירים את התרגום. ניתן להוסיף קידוד ORF נוסף למנגנון שכפול כדי להגביר את תרגום האנטיגן ולפיכך את התגובה החיסונית, תוך הפחתת כמות חומר המוצא הדרושה.
חסרונות > אחסון

mRNA הוא שביר, כך שיש לשמור על חיסונים מסוימים בטמפרטורות נמוכות כדי להימנע מפירוק ובכך לתת חסינות יעילה מעט לנמען. חיסון mRNA BNT162b2 של פייזר-BioNTech חייב להישמר בין 80 ל-60 מעלות מתחת לאפס. לפי Moderna ניתן לאחסן את חיסון ה-mRNA-1273 שלהם בטמפרטורה שבין 25 ל-15 מעלות מתחת לאפס, כמו במקפיא ביתי, ושהוא נשאר יציב בין 2 ל-8 מעלות עד 30 ימים. בנובמבר 2020, כתב העת המדעי נייצ'ר דיווח ש"הבדלים בניסוחי LNP או מבנים משניים של mRNA יכולים להסביר את ההבדלים ביציבות התרמוסטטית [בין Moderna ל-BioNtech]. מומחים רבים סבורים ששני מוצרי החיסון יתבררו בסופו של דבר כבעלי דרישות אחסון וחיי מדף דומים בתנאי טמפרטורה מגוונים." נחקרות מספר פלטפורמות שעשויות לאפשר אחסון בטמפרטורות גבוהות יותר.
לפני 2020, אף פלטפורמה טכנולוגית של mRNA (תרופה או חיסון) לא אושרה לשימוש בבני אדם, כך שהיה סיכון להשפעות לא ידועות. מגפת ה-COVID-19 של 2020 דרשה יכולת ייצור מהירה יותר של חיסוני mRNA, הפכה אותם לאטרקטיביים עבור ארגוני בריאות לאומיים, והובילה לוויכוח על סוג האישור הראשוני שחיסוני mRNA צריכים לקבל (כולל אישור שימוש חירום או טפול חמלה) לאחר שמונה שבועות של ניסויים אחרונים בבני אדם.
חסרונות > תופעות לוואי

הריאקטוגניות דומה לזו של חיסונים רגילים שאינם RNA. עם זאת, לאלו הרגישים לתגובה אוטואימונית עשויה להיות תגובה שלילית לחיסוני mRNA. גדילי ה-mRNA בחיסון עלולים לעורר תגובה חיסונית לא מכוונת. כדי למזער זאת, רצפי mRNA בחיסוני mRNA מתוכננים לחקות את אלה המיוצרים על ידי תאי המארח.
השפעות ריאקטוגניות חזקות אך חולפות דווחו בניסויים של חיסוני mRNA COVID-19 חדשים; רוב האנשים לא יחוו תופעות לוואי חמורות הכוללות חום ועייפות. תופעות לוואי קשות מוגדרות ככאלה המונעות פעילות יום-יומית.
יעילות

לחיסוני COVID-19 mRNA של Moderna ו-Pfizer-BioNTech יש שיעורי יעילות של 90 עד 95 אחוזים. חיסוני mRNA קודמים, ניסויי תרופות על פתוגנים אחרים מלבד COVID-19 לא היו יעילים והיה צריך לנטוש אותם בשלבים הראשונים של הניסויים.
הרופאה-מדענית מרגרט ליו הצהירה כי היעילות של חיסוני ה-mRNA החדשים ל-COVID-19 עשויה לנבוע מ"תגובה דלקתית לא ספציפית ל-mRNA שיכולה להיות להגביר את התגובה החיסונית הספציפית שלו, בהתחשב בכך שטכניקת הנוקלאוזידים המותאמת הפחיתה את הדלקת אך לא ביטלה אותה לחלוטין", וכי "זה עשוי גם להסביר את התגובות האינטנסיביות כמו כאבים וחום שדווחו אצל חלק מהמקבלים של ה-mRNA SARS-CoV-2 חיסונים". תגובות אלו, אף שהיו חמורות, היו חולפות ודעה נוספת היא שהאמינו שהן הן תגובה למולקולות הליפידים שהעבירו את התרופה. אין אישור מחקרי לטענות אלה.