stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבראהים האשם
ביוגרפיה

אבראהים האשם נולד בשכם בשנת 1888. למד משפטים באיסטנבול ולאחר מכן לימד בדמשק. בימי שלטונו של פייסל בסוריה היה נשיא בית המשפט הגבוה בדמשק. עם ראשיתו של המנדט הצרפתי בשנת 1920 עבר לירדן. הוא היה שר הכספים של ירדן וכן היה שר המשפטים בממשלת ירדן מספר פעמים, בשנות ה-20. במחצית השנייה של שנת 1932 עלה שמו כמועמד לראשות הממשלה.
האשם היה חבר בוועידת השייכים שהייתה ידועה כמפלגת העם הירדני. התמנה לראשות ממשלת עבר הירדן המנדטורית בידי האמיר עבדאללה באוקטובר 1933, וסיים את כהונתו הראשונה באוקטובר 1938. נמנה עם האליטה המשכילה ממוצא פלסטיני ששלטה בפוליטיקה הירדנית בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20. כהונתו השנייה של האשם החלה עם תום מלחמת העולם השנייה, ב-19 במאי 1945. במהלך כהונה זו קיבלה ירדן את עצמאותה מידי בריטניה, ובכך נעשה האשם לראש הממשלה הראשון של ממלכת ירדן ההאשמית. את כהונתו השנייה סיים בפברואר 1947.
בשנת 1951 היה האשם יושב ראש הסנאט הירדני ולאחר רצח המלך עבדאללה ביולי 1951, האשם היה מהחברים בוועדה שמינתה את נאיף (בנו השני של עבדאללה) לעוצר. האשם אף תמך במינויו של נאיף למלך, אך לבסוף גבר הפלג שתמך בטלאל, והוא התמנה למלך בספטמבר 1951. האשם התמנה בנובמבר 1951 למועצת העוצרים שכיהנה בעת העדרו של טלאל לרגל נסיעותיו אל מחוץ לירדן.
האשם התמנה בפעם השלישית לראש ממשלה בזמן מלכותו של חוסיין בעקבות משבר ברית בגדאד בשנת 1955. ראש הממשלה היזאע אל-מג'אלי רצה לצרף את ירדן לברית שיזמה בריטניה, אך הדבר גרר מהומות מצד האופוזיציה הסוציאליסטית בממלכה. בעקבות זאת התפטר אל-מג'אלי והאשם מונה במקומו ב-21 בדצמבר 1955, אולם מינויו לא הרגיע את הרוחות והוא נאלץ להתפטר בראשית ינואר 1956. החליפו סמיר א-ריפאעי, שהכריז סופית על אי-הצטרפותה של ירדן לברית בגדאד. בממשלתו, כיהן האשם כסגן ראש הממשלה. בפברואר 1956 הוא מונה ליושב ראש הסנאט ועזב את הממשלה.
בהמשך אותה שנה התמנה האשם בפעם הרביעית לתפקיד ראש הממשלה, הפעם כראש ממשלת מעבר לאחר נפילת ממשלתו עולת-הימים של סעיד אל-מופתי. הוא כיהן בתפקיד מיולי עד אוקטובר של 1956. ב-29 באוקטובר נערכו בחירות בהן זכה ראש המפלגה הלאומית הסוציאליסטית סולימאן א-נאבולסי. ממשלתו של נאבולסי נקלעה למשבר ביחסיה עם המלך חוסיין, ששיאו בקשר צבאי להפילו באפריל 1957 ("קשר זרקא"). לאחר כישלון הקשר, חוסיין קטע את מדיניותו הליברלית, פיטר את נאבולסי, והוציא את כל המפלגות אל מחוץ לחוק. ב-24 באפריל מינה את האשם לעמוד בראש ממשלה שהייתה פרו-האשמית באופן מובהק.
בעקבות הקמת קע"ם האנטי-מלוכנית, כאיחוד של מצרים וסוריה, בפברואר 1958, הגיעו עיראק וירדן להסכם על איחוד פדראטיבי ביניהן, במאי 1958. האשם התפטר מתפקיד ראש ממשלת ירדן ומונה לסגן ראש ממשלת האיחוד. ב-14 ביולי 1958, בזמן שהותו בבגדאד בתפקיד זה, פרצה בעיראק המהפכה של עבד אל כרים קאסם, שבמהלכה נרצח מלך עיראק פייסל השני. באותו יום האשם נתפס בשדה התעופה של בגדאד יחד עם שר ההגנה הירדני, ושניהם נרצחו בידי בלינץ' של תומכי המהפכנים, יחד עם שר שלישי, כלוצי אל כיירי.
לקריאה נוספת

יוסף נבו, ירדן: החיפוש אחר זהות, עמודים 13–90.
הערות שוליים

1 2  המועצה המחוקקת בעבר הירדן, דבר, 30 בדצמבר 1929
↑  ממשלת עבר הירדן מתפטרת ושוב נמנית, דואר היום, 11 באוקטובר 1929
↑  שנויים בממשלת עבר הירדן, דבר, 11 באוגוסט 1932
לקראת חילופי גברא בוזרת עבה"י, דואר היום, 19 בספטמבר 1932
↑  השבוע תורכב הממשלה החדשה בעבה"י, דואר היום, 13 בנובמבר 1933
↑  לשינויים בממשלת עבה"י, דואר היום, 23 באוקטובר 1933
הורכבה ממשלה חדשה בעבר הירדן, דואר היום, 20 בנובמבר 1933
↑  נבו, עמ' 15, 25
↑  אבי שליים, המלך חוסיין: ביוגרפיה פוליטית, עמ' 60
↑  מתמנו עוצרים לזמן העדרו, שערים, 8 בנובמבר 1951
↑  האשם הקים ממשלת־מעבר בירדן, הַבֹּקֶר, 22 בדצמבר 1955
↑  נבו, עמ' 70–71
↑  סגן ראש ממשלת ירדן מונה יו"ר הסנט הירדני, למרחב, 27 בפברואר 1956
↑  נבו, עמ' 76
↑  נבו, עמ' 84
↑  ירדן ועיראק התאחדו רשמית, דבר, 14 במאי 1958
הורכבה ממשלת הפדראציה ההאשמית, דבר, 19 במאי 1958
↑  יקימו ממשלה עיראקית בגולה, הַבֹּקֶר, 18 ביולי 1958
↑  האשם וטוקאן נרצחו, למרחב, 23 ביולי 1958
↑  כך נרצחו השרים הירדנים, למרחב, 27 ביולי 1958
↑  נבו, עמ' 85
↑  שר ירדני שלישי נרצח בעיראק, למרחב, 24 ביולי 1958
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1197530924  ISNI: 0000 0003 5644 2572  LCCN: n2011069337  VIAF: 510157470191322640003   WorldCat (עם VIAF): 510157470191322640003
יוסיף סאבה

| --- | --- |

 לידה:  15 בפברואר 1933 יאשי, ממלכת רומניה 
 פטירה:  18 באוגוסט 1998 (בגיל 65) בוקרשט, רומניה 
 שם לידה:  Iosif Segal 
 מקום קבורה:  בית העלמין פילנתרופיה 
 מוקד פעילות:  רומניה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוקרשט 
 שפה מועדפת:  רומנית 
 כלי נגינה:  צ'מבלו, פסנתר 
 
יוסיף סאבה (Iosif Sava‏; 15 בפברואר 1933 – 18 באוגוסט 1998) היה מוזיקולוג, פסנתרן וצ'מבליסט, מפיק תוכניות מוזיקה ברדיו ובטלוויזיה, יהודי רומני.
קורות חיים

יוסיף סאבה נולד ביאשי למשפחה בה דורות רבים עסקו במוזיקה. הוא למד בקונסרבטוריום של יאשי בשנים 1945-1944 באקדמיה למוזיקה על שם אנסקו בין השנים 1947-1945, במכון לאמנות בין השנים 1949-1947ובתיכון לאמנות בין השנים 1951-1949. את לימודי ההמשך עשה בבוקרשט בקונסרבטוריון
"צ'יפריאן פורומבסקו" בבוקרשט אצל מורים כמו ג'ורג'ה פסקו, אקים סטויה וקונסטנטין קונסטנטינסקו, ובין השנים 1951-1955סיים לימודי פילוסופיה באוניברסיטת בוקרשט.
בין השנים 1974-1987 היה סאבה פסנתרן וצ'מבליסט במספר הרכבים מוזיקליים ושימש גם כמלווה של מוזיקאים גדולים. סאבה כתב לפחות 44 ספרים, מתוכם 35 על מוזיקה, ויותר מ-6000 מאמרים. בין השנים 1990-1993 היה עורך ראשי של מחלקת המוזיקה של הטלוויזיה הרומנית ובין 1993-1998 העורך הראשי של המערכת התרבותית של הטלוויזיה.
הנצחה

בבוקרשט קראו על שמו כיכר בקרבת הקונסרבטוריון.
מספריו

Harpiştii regelui David "נבלני המלך דוד"
Variaţiuni pe o temă de Chagall "וריאציות על נושא של שאגאל"
1979 Dicţionar de muzică "מילון מוזיקלי" יחד עם Luminiţa Vartolomei לומיניצה וארטולומיי.
1980 Teritorii muzicale româneşti "טריטוריות של מוזיקה רומנית".
1983 Amintirile muzicienilor români "זכרונות המוזיקאים הרומנים" יחד עם Petre Rusu פטרה רוסו.
1985 Mică enciclopedie muzicală "אנציקלופדיה מוזיקלית קטנה" יחד עם Luminiţa Vartolomei לומיניצה וארטולומיי.
1985 Bucuriile muzicii "שמחות המוזיקה" יחד עם Luminiţa Vartolomei לומיניצה וארטולומיי.
1989 Cu Ludovic Spiess prin teatrele lirice ale lumii "עם לודוביק שפיס דרך התיאטראות הליריים של העולם".
1995 Muzicanţii pe acoperiş. Muzicieni evrei de la noi şi din lume "מוזיקאים על הגג. מוזיקאים יהודים מכאן ומהעולם."
2005 Jurnalul muzical german "היומן המוזיקאי הגרמני".
זכויות להט"ב בסמואה

| --- | --- |

סמואה
 מעמד בחוק:  פלילי בקרב גברים, עונש: עד 5–7 שנות מאסר ואפשרות לענישה גופנית (לא נאכף בפועל), חוקי בקרב נשים מאז ומעולם
 טרנסג'נדריות:  אין נתונים
 שירות צבאי:  מדינה ללא צבא
 הגנה מפני אפליה:  ישנו איסור על אפליה על רקע נטייה מינית בתעסוקה וזהות מגדרית מפשעי שנאה
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד-מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד-מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד
זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בסמואה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית. פעילות הומוסקסואלית בקרב גברים מוגדרת כעבירה פלילית בסמואה ועלולה לשאת עונש של עד 5–7 שנות מאסר ואפשרות לענישה גופנית דה יורה למורשעים, אף על פי שהחוק דווח לאורך השנים כלא נאכף בפועל. הומוסקסואלית נשית מוגדרת כחוקית מאז ומעולם.
החברה הסמואית נוטה להיות בעלת קבלה חברתית רחבה כלפי טרנסג'נדרים ואנשים שמגדרים את עצמם במגדר שלישי לאור נוכחתה של קהילה טרנסג'נדרית מסורתית-תרבותית בשטחה, אך לא כלפי הומוסקסואליות, בשל השפעתה הרבה של הנצרות בקרב האוכלוסייה. במדינה קיימת קהילה שאנשיה ידועים במונח פאפאפין ומגדירים את עצמם תחת מגדר שלישי, הם נולדו כזכרים ונוהגים להתלבש כנשים. קבוצות למען זכויות להט"ב שפועלות למען ייצוג טוב יותר של אוכלוסיית הפאפאפין והכשרתה של פעילות הומוסקסואלית גברית בהסכמה בחוק הסמואי כוללות בין היתר את עמותת הפאפאפין של סמואה (אנ') שהצהירה לאורך השנים כי החוקים האנטי-הומוסקסואלים שנותרו במקומם מאז השליטה הקולוניאלית של האימפריה הבריטית על שטח המדינה "מעכבים את שילובם המלא של הפאפאפין ואזרחי להט"ב בחברה".
בשנת 2011 חתמה סמואה על "ההצהרה המשותפת על הפסקת מעשי אלימות והפרות זכויות אדם הקשורות בהתבססות על נטייה מינית וזהות מגדרית" באו"ם, אשר גינתה אלימות ואפליה נגד להט"ב לראשונה בעצרת הכללית של האו"ם, על אף הפללתה בחוק של פעילות הומוסקסואלית גברית בשטחה דה יורה. בחתימתה על ההצהרה, סמואה התחייבה לקהילה הבינלאומית שהיא מכירה באתגרים העומדים בפני אזרחי להט"ב, בעוד שהמדינה תשתדל לשים קץ לאלימות, סנקציות פליליות והפרות זכויות אדם קשורות המבוססות על נטייה מינית וזהות מגדרית.
היסטוריה

דעות קדומות נגד הומוסקסואליות אינן מתועדות בשטחי סמואה לפני הגעתם של המיסיונרים הנוצרים בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 מרחבי האימפריה הבריטית. החברה הסמואית הקדם-קולוניאלית, בדומה לחברות פולינזיות אחרות בהן: טונגה, איי קוק, ניואה, טוקלאו, טובאלו וניו זילנד, הייתה מוגדרת כבעלת תרבות "חופשי מיני" רחב בעוד נישואים חד-מיניים התקיימו בקרב זוגות מאותו המין באוכלוסייה הסמואית. אנשי הפאפאפין (באנגלית: Faʻafafine), קהילה מסורתית-תרבותית עתיקה שאנשיה מגדירים את עצמם במגדר שלישי, היו יכולים להתחתן באופן מסורתי עם גברים או עם נשים, ואפילו להוליד ילדים. לאחר השפעת הקולוניזציה האירופאית שיצרה אווירה הטרונורמטיבית הדוקה על רקע המוסר הנוצרי בקרב האוכלוסייה הסמואית ואנטיפתיה כלפי מגדרים שאינם בינארים, אנשי הפאפאפין החלו לשמור על זהותם בסוד בעוד מעט מאוד דיווחים חשפו כי פאפאפינים בחרו להינשא במהלך חייהם מאז תחילת המאה ה-20.
מעמד בחוק

סעיפים 67, 68 ו-71 של תיקון חוק העונשין 2013 הסמואי מפלילים קיום פעילות הומוסקסואלית גברית בין מבוגרים בהסכמה. התיקון נכנס לתוקף ב-1 במאי 2013. החוק אוסר בנוסף על קיום מין אנאלי ואוראלי בין זוגות הטרוסקסואלים מהמין השני שלא למטרות רבייה. עם זאת, דווח לעיתים קרובות כלא נאכף בפועל לאורך השנים. בעבר, הסעיפים 58ד, 58ו, 58ז, 58י לחוק העונשין 1961 הפלילו קיום פעילות הומוסקסואלית בין גברים. עם זאת, פעילות הומוסקסואלית נשית מוגדרת כחוקית דה יורה מאז ומעולם.
סעיף 67. מעשה סדום.
אדם שעושה מעשה סדום, אחראי:
בכל מקרה אחר, למאסר לתקופה שלא תעלה על חמש (5) שנים.
מעשה סדום שבוצע עם חדירה.
אין זו הגנה לאישום על פי סעיף זה אם הצד השני הסכים לביצוע המעשה.
סעיף 68. ניסיונות לביצוע מעשה סדום דינן מאסר לתקופה שלא תעלה על חמש (5) שנים אשר כוללים:
ניסיונות לבצע מעשה סדום; אוֹ
תקיפת כל אדם בכוונה לבצע בו מעשי סדום.
סעיף 71. שמירה על מקום נופש עבור קיום מעשים הומוסקסואלים.
דינו - מאסר לתקופה שלא תעלה על שבע (7) שנים אשר:
כל מי שמחזיק או מנהל, או פועל או מסייע ביודעין בניהול, כל מקום המשמש כמקום נופש לביצוע מעשים מגונים בין גברים; אוֹ
בהיותו שוכר, משכיר או מחזיק בחצרות כלשהן, מתיר ביודעין להשתמש בחצרות אלה או כל חלק מהן כמקום נופש לביצוע מעשים מגונים בין גברים; אוֹ
בהיותו המשכיר או בעל הבית של מקום כלשהו, או הסוכן של המשכיר או המשכיר עצמו, מעניק את המקום או כל חלק מהמקום בידיעה שהמקום אמור לשמש מקום נופש לביצוע מעשים מגונים בין גברים, או שחלק מהמקום אמור לשמש ככזה, או שהוא בכוונה צד להמשך השימוש בחצרות או כל חלק מהן כמקום נופש לביצוע המעשים המגונים.
"מעשה סדום" הוגדר בתיק "המשטרה נגד פוי" משנת 2007 כפרשנות של "חדירת איבר מינו של העבריין לפי הטבעת של הקורבן או הנקבה".
ביוני 2010 המליצה הוועדה לרפורמה בחוק הסמואי בדו"ח שהגישה לראש הממשלה "לבטל את כל העונשים הפליליים הנלווים לאיסור קיום מעשה סדום ומעשים נלווים שנעשו בפרטיות בין זוגות גברים מבוגרים בהסכמה". הוועדה ציינה בנוסף כי הכשרתה של פעילות הומוסקסואלית במדינה בקרב זוגות גברים קיבלה תמיכה במהלך הדיונים הציבורים על הגשת הדו"ח. בשנת 2011 דווח כי סמואה תעביר אי-הפללה של פעילות הומוסקסואלית בין זוגות גברים מבוגרים בהסכמה על פי חוק פלילי חדש שהומלץ על ידי הוועדה לרפורמה בחוק הסמואי. עם זאת, הממשלה דחתה את החוק הפלילי המומלץ לאחר מכן.
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות

סמואה אינה מכירה בנישואים חד-מיניים, וגם לא בכל צורה מוגבלת יותר של זוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור).
באוגוסט 2012 ראש ממשלת סמואה (אנ') טוילאפה איונו סייללה מליאלגאוי דווח כמי ש-"לגלג על התוכנית" שהצהירה שסמואה "תלך בעקבות ניו זילנד בהכשרה של נישואים חד-מיניים בשטחה". כשנשאל אם יתמוך בהכשרת נישואים מסוג זה הגיב באומרו "אתם חולמים". סייללה מליאלגאוי חזר על התנגדותו להכשרת נישואים חד-מינים בסמואה במרץ 2013 באומרו,
"ההשקפה שלי כמנהיגה של סמואה בסוגיית נישואים חד-מיניים היא פשוטה: אין שום סיכוי, בכלל, שהנושא הזה ייחשב אי פעם בסמואה. הפרלמנט הסמואי (אנ') לעולם לא ישקול הצעת חוק כזו, לפחות לא בזמני. זוהי ההשקפה החזקה והמשולבת של ממשלת סמואה ושל העדות הדתיות במדינה. אנו עומדים מאוחדים נגד זה כי סמואה מושתתת על אמונות נוצריות. ואמונות נוצריות מתנגדות לסוג זה של התנהגות שהמקרא קובע שהייתה הסיבה לקללה שהביאה חורבן על סדום ועמורה. ברור מאוד שקודש הנישואים הוא בין גבר לאישה. נישואים חד-מיניים הם חטא. ולא משנה איך אנשים מציגים את הנושא הזה, לא משנה איך הם יעטפו את זה, יש רק אמת אחת, והיא, סוג כזה של התנהגות הוא חטא".
באוקטובר 2013 סייללה מליאלגאוי מתח ביקורת שלילית על נישואיו של הומוסקסואל סמואי עם בן זוגו בניו זילנד.
בספטמבר 2017 סייללה מליאלגאוי שלל את סיכוי הכשרתם של נישואים חד-מיניים בסמואה כל עוד "הוא ומפלגת הגנת זכויות האדם שלו בשלטון" והצהיר שהם לא יאפשרו "נוהגים הויתניים" בסמואה אשר "לעולם יתקבלו על ידי הממשלה כי הם מערערים את המסורת שלנו ואת התרבות שלנו". בנובמבר 2017, שר שותף בממשלת אישר שהמדינה "לעולם לא תכשיר נישואים חד-מיניים". בדצמבר 2017 סייללה מליאלגאוי תיאר נישואים חד-מיניים כ"תועבה" ו"נוהג סדום ועמורה" והוסיף כי "אין מדינה נוצרית אמיתית בעולם שתאפשר זאת, זה לא יתאפשר בסמואה כל עוד היא מדינה נוצרית". עמותת הפאפאפין של סמואה הצהירה לאחר מכן כי הכשרתם של נישואים חד-מיניים "אינה בראש סדר העדיפויות של העמותה" בכל הנוגע ל-"קידום זכויות אדם והפחתת אפליה ואלימות על רקע זהות מגדרית". בשנת 2018 העמותה הצהירה בתגובה לסוגיה כי "נישואים הם הדאגה הקטנה ביותר שלנו. כשאין לך עבודה, זה לא בראש סדר העדיפויות שלך".
הגנה מפני אפליה

סעיף 20(2) לחוק העבודה ויחסי עבודה 2013 אוסר על אפליה ישירה או עקיפה על בסיס נטייה מינית בסמואה כלפי עובד או מחפש עבודה. סעיף 20 לחוק קובע כדלקמן:
"אסור לאדם להפלות, במישרין או בעקיפין, עובד או מחפש עבודה בכל מדיניות תעסוקה, נהלים או נוהלי עבודה על רקע שרירותי אחד או יותר, לרבות מוצא אתני, גזע, צבע, מין, מגדר, דת, דעה פוליטית, השתייכות לאומית, נטייה מינית, מוצא חברתי, מצב משפחתי, הריון, אחריות משפחתית, נכות או מצב של מעמד חיוב ל-HIV אמיתי או נתפס".
פשעי שנאה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית מופללים מאז 2016 על ידי סעיף 7(1)(ח) של חוק העונשין.
זהות מגדרית

סמואה ידועה כבעלת קהילה טרנסג'נדרית גדולה שמגדירה את עצמה ב-"מגדר שלישי" בשטחה שאנשיה נקראים במונח "פאפאפין" שהיוותה חלק מוכר מהמנהגים המסורתיים של סמואה לאורך השנים, שאפשרו לטרנסג'נדרים, במיוחד לנשים טרנסג'נדריות, להתקבל בקרב החברה. ב-1 במאי 2013, סמואה ביטלה הוראות פליליות בחוק העונשין 2013 שאסרו על גברים "להתחזות" לנשים במקומות ציבוריים שנשארו במקומן מחוק העונשין הקולוניאלי מאז 1961, ששימשו דה פקטו להפללת קרוס-דרסינג ועילות לאפליית טרנסג'נדרים.
זהות מגדרית > פאפאפין ופאפאטאמה

אוכלוסיית הפאפאפין הם אנשים המגדרים את עצמם במגדר שלישי בסמואה, סמואה האמריקנית ובמדינות פולינזיות נוספות ברחבי אוקיאניה. הפאפאפינים מוגדרים כזכרים בלידתם, אך מתנהגים בחיי היום יום החל מהתנהגות נשית באופן אקסטרווגנטי ועד גברית קונבנציונלית ובכך, מגלמים את 2 המגדרים המסורתיים, זכר ונקבה יחד. דו"ח מצב זכויות האדם הלאומי הראשון של נציב תלונות הציבור הסמואי שפורסם באוגוסט 2015, התייחס לפאפאפין כ-"אוכלוסיית מגדר שלישי שתמיד הייתה קיימת בסמואה" וציין את "עבודתם הקשה ומסירותם למשפחה במילוי התפקידים והאחריות לגברים ולנשים". כמו כן, "פאפאטאמה" בניגוד לפאפאפין, הם אנשים שהוגדרו כנקבות בלידתם, אך גם כן מגלמים את 2 המגדרים במקביל בחיי היום יום שלהם.
עמותת הפאפאפין של סמואה (S.F.A) היא ארגון שנועד להעצים שיתוף פעולה בין אזרחי סמואה לאוכלוסיית הפאפאפין ובאזור המדינות של האסיה-פסיפיק (אנ'). "S.F.A" מתאר את עצמו כ-"ארגון המוקדש לאיזון בין הערכים הסמואים לבין ערכים מערביים" אשר מטרתו "לקדם תדמית חיובית של קהילת הפאפאפין הסמואית".
טיפול המרה

חוק בריאות הנפש 2007 של סמואה קובע כי "אין לראות באנשים חולי נפש אם הם מסרבים או אינם מצליחים להביע נטייה מינית מסוימת" שאוסר על כל ביצוע של הטכניקות הפסאודו-מדעיות תחת הכינוי "טיפול המרה" על ידי אנשי מקצוע בתחום בריאות הנפש במדינה. החוק פורסם ב-2 בפברואר 2007.
תנאי מחיה

בשנת 2009, מועצת הצנזורה של סמואה אסרה על הקרנת הסרט הביוגרפי מילק (2008) על חייו ומותו של פעיל זכויות הלהט"ב והפוליטיקאי היהודי-אמריקאי הארווי מילק, שהיה להומוסקסואל הגלוי הראשון שנבחר לכהונה ציבורית בכירה בקליפורניה, כחבר במועצת העיר סן פרנסיסקו. עם זאת, באותו שבוע המועצה אפשרה את הקרנת הסרט האימה-קומדיה "רוצחי הערפדיות הלסביות" (אנ'). הצנזור הראשי סירב לבקשת התקשורת העולמית לנמק את הסיבה להחלטה. בשנת 2019 המועצה אסרה על הקרנת הסרט רוקטמן המבוסס על חייו של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שידוע כהומוסקסואל גלוי. המעשים של המועצה הובילו לביקורות שליליות רבות מפעילי זכויות אדם ועמותת הפאפאפין של סמואה שכינו אותם כ-"צבועים", "בורים" ובעלי "מוסר סלקטיבי".
תנאי מחיה > המוסד הלאומי לזכויות אדם

המוסד הלאומי לזכויות האדם (NHRI) של סמואה הושק רשמית ביום זכויות האדם הבינלאומי ב-10 בספטמבר 2013, לאחר שהפרלמנט הסמואי העביר את חוק נציב הציבור 2013. המוסד פועל מתוך לשכת נציב תלונות הציבור ומסייע לפקח, לייעץ ולדווח על סוגיות של זכויות אדם במדינה, וכן מעלה את המודעות לזכויות ולחובות הפרט בקרב האוכלוסייה כדי "לקדם ממשל תקין ולמנוע הפרות של זכויות אדם בסמואה".
הקמתו של "NHRI" הובילה לתגובות משבחות בין היתר ממזכירות פורום איי האוקיינוס השקט (אנ') שבירכה את ממשלת סמואה על "קידום המודעות הציבורית לזכויות האדם והמאמצים להילחם בכל צורות האפליה". האו"ם שיבח את הקמת המוסד כ-"אבן דרך לא רק עבור המדינה, אלא עבור האזור כולו".
סקירת זכויות האדם הראשונה של המוסד במדינה תחת הכותרת "For Samoa by Samoa" לא התייחסה לסוגיות של נטייה מינית וזהות מגדרית, כולל מעמד אוכלוסיית הפאפאפין, אף על פי שישנם נציגים המוגדרים כלהט"ב במועצה המייעצת של המוסד. לאחרונה, הוגשו למוסד מספר הצעות על ידי ארגונים לא ממשלתיים שהתרכזו בהכשרה של פעילות הומוסקסואלית גברית בהסכמה בחוק הסמואי, סוגיות של בריונות והטרדות נגד נוער להט"ב, הגנה מפני אפליה והכרה במערכות יחסים חד-מיניות בסמואה, כאשר הפעילים הנוכחיים קראו להתמקדות ב-"הגברת ההבנה הממסדית והציבורית של איך תיראה אי-אפליה על בסיס נטייה מינית וביטוי מגדרי בסמואה".
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית: / (עונש: עד 5–7 שנות מאסר בקרב גברים, לא נאכף בפועל, חוקי בקרב נשים מאז ומעולם)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: /
חוקים נגד אפליה בתעסוקה:  (מאז 2013)
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
חוק נגד פשעי שנאה הכולל נטייה מינית וזהות מגדרית:  (מאז 2016)
נישואים חד-מיניים: 
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור): 
אימוץ משותף על ידי זוגות חד-מיניים: 
אימוץ ילד חורג בקרב זוגות חד-מיניים: 
גישה להפריה חוץ-גופית בקרב זוגות לסביות: 
הכרה משפטית בשינוי מגדר:  אין נתונים
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא: מדינה ללא צבא
איסור על ביצוע טיפול המרה בחוק:  (מאז 2007)
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:  אין נתונים
ראו גם

זכויות להט"ב
זכויות להט"ב באוקיאניה
פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה

פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה (Federaţia Comunităţilor Evreieşti din România) הוא הגוף המאגד את יהדות רומניה על פלגיה ומייצג אותה כלפי השלטון ברומניה וביחסי יהדות רומנים עם גופים אחרים. לפי מפקד האוכלוסין מ-2011 מספר היהודים ברומניה הוא 3671.
היסטוריה

ביום 16 בפברואר 1936 התכנסו נציגי איחוד הקהילות היהודיות של הממלכה הישנה (Uniunea Comunităţilor Evreiești din Vechiul Regat – UCEVR), איחוד הקהילות היהודיות של טרנסילבניה ובאנאט (Uniunea Comunităţilor Evreiești din Ardeal și Banat – UCEAB), איחוד הקהילות היהודיות של בוקובינה (Uniunea Comunităţilor Evreiești din  Bucovina – UCEB) ואיחוד הקהילות היהודיות של בסרביה (Uniunea Comunităţilor Evreiești din  Basarabia – UCEB) והחליטו להתאחד בפדרציית איחודי הקהילות היהודיות של רומניה Federatia Uniunilor Comunităţilor Evreieşti din România. במהלך כנס היסוד נבחר הנשיא הראשון של הפדרציה, הנדבן והתעשיין זיגמונד בירמן Sigmund Birman, מי שהיה עד אז נשיא איחוד הקהילות היהודיות של הממלכה הישנה.
בשנים 1940–1941; 1945–1947 הנהיג את הפדרציה וילהלם פילדרמן (בשנים 1941-1945 הפדרציה פורקה בצו שלטוני והוחלפה במרכז היהודים), בשנים 1947-1948 הרופא המקורב לחוגים קומוניסטים, דר סנדו ליבליך (הודח ונעצר באשמת השתתפות ב"קנוניה אימפריאליסטית"), בשנים 1951-1948 הפרופ' מקסימיליאן פופר Maximilian Popper.
בשנת 1949 שינתה פדרציית איחודי הקהילות היהודיות של רומניה את שמה לשם הנוכחי, פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה.
ביום 11 באוגוסט 1949, בצו ממשלתי, אוחדו כל ארגוני הקהילות האוטונומיים שהיו קיימים עד אז (של הממלכה הישנה, של היהודים הספרדים ואלו של האשכנזים, כולל הנאולוגים, ה"אורתודוקסים" מטרנסילבניה ושאר החרדים, לתוך מסגרת אחת בהנהלתו של ועד יחיד המורכב מהיושב ראש לאון שטרן  וסגני היושב ראש פיליפ סטופלר, י. קמפוס I. Campus, וס. אלנבוגן. 
בתוך הפדרציה המשיכה לפעול מחלקה אורתודוקסית ומחלקה ספרדית בבוקרשט.
במתכונת החדשה הפדרציה הונהגה בשנים 1951–1961 על ידי עורך הדין ישראל באקאל, ואחר כך במשך שנות דור, 1964–1994, שימש כיושב ראש שלה הרב הכולל דוד משה רוזן .לאחריו כיהנו כיושבי ראש פרופ' ניקולאיה קאז'אל- בשנים 1994–2004, לתקופת ביניים יוליאן סורין  ומשנים 2021-2005 דר' אאורל ויינר. החל משנת 2021 מכהן כיושב ראש המהנדס סילביו וקסלר.
בשנת 2005 הפדרציה הקימה מועצת  הנהלה שנבחרה לראשונה על ידי קונגרס. הקונגרס אמור להתכנס כל ארבע שנים.
יושבי ראש הפדרציה

זיגמונד בירמן  (1940-1936)
וילהלם פילדרמן (1940–1941; 1945–1947)
מקסימיליאן פופר (1948–1951)
ישראל בקלו (1951–1961)
הרב הכולל משה רוזן (1964–1994)
ניקולאיה קאז'אל  (1994–2004)
יוליאן סורין (ביניים, 2005-2004)
אאורל ויינר (2005–2020)
סילביו וקסלר (החל מ-2021)
יושבי ראש הפדרציה > שינויים והשלמות בתקנון בשנת 2010

בשנת 2010 ממשלת רומניה בראשות אמיל בוק הנהיגה שינויים והשלמות בתקנון פדרציית הקהילות היהודיות ברומניה - דת משה. בהתאם להחלטה זו מצוין כי המיעוט הלאומי היהודי מוגדר על ידי צירוף שני קריטריונים:אתני ודתי. פדרציית הקהילות היהודיות חברה במועצת המיעוטים הלאומיים ברומניה ומייצגת את המיעוט היהודי בפרלמנט הרומני (בסעיף 3). הפדרציה מוכרת כממשיכה לפי החוק של פדרציית איחוד הקהילות היהודיות ברומניה, שנוסדה בשנת 1936 ועברה ארגון מחדש ב-1949, ושל כל הארגונים היהודים, שפעלו בעבר ברומניה בתחום הדת, החיוך, הרווחה, הבריאות, התרבות, הספורט, ו"שנשאו שמות שונים כמו: קהילות ישראל בעלות מנהג מזרחי, ספרדי, אורתודוקסי, נאולוגי, ומנהלות (אפיטרופיות) יהודיות וכו'". מובטחת פעילות ללא הפרעה של הפדרציה בתחום דת משה, החינוך היהודי, רווחה וסיוע רפואי. נקבע מעמדם של מוסדות הפדרציה: האספה הכללית - הכוללת את מועצת ההנהלה ואת ראשי הקהילות שאינם חברי מועצת ההנהלה, ומשתתפים בה גם אורחים, כמו יושב ראש ועדת האתיקה והבוררות וכו'.
מועצת ההנהלה נבחרת פעם ב-4 שנים על ידי קונגרס ויש בה 31 חברים, מתוכם 27 בעלי זכות הצבעה. 4 מהחברים הם יושב הראש, סגן יושב הראש, המזכיר הכללי והרב הראשי של דת משה ברומניה או ממלא מקומו. חברים בה גם 16 ראשי קהילות, מתוכם 14 חברים מן המניין. מתוך מועצת ההנהלה נבחר כל 4 שנים ועד מנהל בן 7 חברים. מצוין כי בבתי העלמין היהודים מובאים לקבורה רק בני דת משה. בבתי הקברות שיש בהם חלקות מיוחדות לבני זוגות מעורבים ניתן לקבור גם את בני הזוג הלא יהודים, תוך שמירת תקנון בתי העלמין היהודים (סעיף 42). לפי הסעיף 55 יכולים להיות חברים הקהילות היהודיות יהודים (בני אם יהודייה), צאצאים  של לפחות סב יהודי אחד, גרי-צדק, שגיורם מוכר על ידי הקנצלריה הרבנית של הפדרציה, ובני /בנות זוג לא יהודים של חברי הקהילה.
לא מתקבלים כחברים בקהילה היהודית יהודים שהמירו את דתם לדת אחרת ולא מתאפשרת השתייכות לשתי קהילות דתיות בו זמנית. הוקמה ועדת אתיקה ובוררות (בסעיף 78), הנבחרת על ידי קונגרס הפדרציה והכוללת גם את הרב הראשי.
הערות שוליים

↑  Lucian Nastasă, Studiu introductiv, ע' 32
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453061005171  GND: 3012412-8  ISNI: 0000 0001 0728 9183  LCCN: n85369441  NKC: kn20010710126  VIAF: 155305919   WorldCat (עם VIAF): 155305919
בל 206

בל 206 (באנגלית: Bell 206) הוא השם הכולל למשפחת מסוקים קלים בעלי רוטור דו להבי ומנוע אחד או שניים מתוצרת חברת "בל הליקופטר" מארצות הברית. חברת בל תכננה את המסוק לכתחילה כדגם בל YOH-4 עבור מכרז של צבא ארצות הברית למסוק תצפית קל. המסוק לא נבחר במכרז, וחברת בל תכננה מחדש את גוף המסוק ושיווקה את הדגם המחודש שנקרא 206A ג'ט ריינג'ר כדגם אזרחי בעל חמישה מושבים שנמכר בהצלחה רבה. הדגם המחודש נבחר לבסוף על ידי צבא ארצות הברית וסומל OH-58 קיואה (Kiowa). בל פיתחה דגם מוגדל, בעל שבעה מקומות שנקרא לונג ריינג'ר, ומדגם זה פותח בהמשך דגם דו-מנועי שנקרא טווין ריינג'ר. חברת טרידאייר (Tridair) הציעה שדרוג דומה של הלונג ריינג'ר, לדגם שנקרא ג'מיני ST. המסוק יוצר במפעל לכלי טיס אזרחיים של "בל" במיראבל (קוויבק, קנדה).