stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסנדר אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה
הערות שוליים

↑  Igor Viktorovich Zimin. Doctors of the Court of His Imperial Majesty, or How the Royal Family Was Treated. – Moscow: Tsentrpoligraf, 2016. – S. 247–248. — 895 p. — מסת"ב 978-5-227-07530-7 .
↑  Zeepvat, Charlotte (2005). The Camera and the Tsars. Sutton Publishing. p. 178. ISBN 0-7509-4210-X.
↑  Memoirs of Count S. D. Sheremetyev. M.: Indrik, 2004. c.423–424
↑  R. E. Krupova, L. Ya. Lurie . Peter and Paul Cathedral – the imperial tomb // Historical cemeteries of St. Petersburg / Alexander Kobak, Yuri Pirotko . – Moscow: Tsentrpoligraf, 2011. – P. 286. – מסת"ב 978-5-227-02688-0 .
אקטיביות ופסיביות (מיניות)

הגבר מימין מתפקד כאקטיבי והגבר משמאל מתפקד כפסיבי
פסיבי ואקטיבי הם מונחים המשמשים לתיאור תפקיד במסגרת קיום יחסי מין. מונחים אלה משמשים לציון העדפה של תפקיד מסוים במסגרת קיום יחסי מין. הצד "הפסיבי" ייקח את תפקיד הנחדר. הצד ה"אקטיבי" הוא הצד שמבצע את החדירה. ורסטילי הוא כינוי לאדם ששני התפקידים תואמים את ההעדפות המיניות שלו. מעבר להגדרות אלו בהקשר ליחסי המין עצמם, המונחים יכולים לשמש במובן רחב יותר לתיאור זהות פסיכולוגית, חברתית או מינית.
המונח בשימוש בהקשרי קיום יחסי מין חד-מיניים בין גברים וגברים או נשים ונשים. בקרב גברים הומואים וביסקסואלים, משמשים המושגים אך ורק כדי לסמן את הגבר שנחדר ואת הגבר שחודר, במידה שיש חלוקת תפקידים ברורה, והם אינם מעידים על כוח, שליטה או גבריות. בהקשר זה משתמשים באנגלית במילים bottom ל"פסיבי" ו-top ל"אקטיבי".
מונחים קשורים ודומים

המונחים המקבילים באנגלית הם, כאמור, "bottom" ו-"top". מונחים אלה הם בעלי משמעות רחבה יותר, בעיקר בתחום הבדס"מ, ואינם מתמצים לעצם החדירה. לדוגמה, אישה שמגדירה את עצמה "top", יכולה להורות לפרטנר שלה, ה"bottom", לחדור אליה, מתוך עמדה של כוח. עם זאת, המונחים "passive" ו-"active" עדיין משמשים בשפות רבות, כגון ספרדית, צרפתית, גרמנית, אנגלית בריטית, פורטוגזית ואיטלקית כמקבילים ל-"bottom" ול-"top".
סייד (side באנגלית) – מונח המשמש לתאר גברים המעדיפים לקיים יחסי מין ללא חדירה.
מונחים קשורים ודומים > ורסטיליות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. .
מונח זה משמש בקרב הומואים וביסקסואלים לציון אנשים הנהנים הן מפרקטיקה "פסיבית" והן מפרקטיקה "אקטיבית", או לציון היעדר העדפה מוחלטת של תפקיד מסוים במסגרת קיום יחסי מין.
מעבר להגדרה הסטטית של "פסיבי" או "אקטיבי", נפוץ גם המונח "ורסטילי" (רב-גוני), המכונה לעיתים "סוויץ'" (חילוף), ומתאר מצב דינמי. הכוונה לצד הממלא את תפקיד הפסיבי או האקטיבי בהתאם לרצונו – נחדר או חודר, כנוע או דומיננטי.
ורסטיליות היא פרקטיקה נפוצה – הצדדים יכולים להחליף את תפקידם בהתאם למצב הרוח או הרצון, או כדי לאפשר לפרטנר או לפרטנרית שלהם ליהנות מתפקיד מסוים, בין באופן קבוע כדי להתאים לפרטנר "פסיבי" או "אקטיבי", או באופן ארעי עם פרטנר "ורסטילי" אחר.
קודי המטפחת

בשנות ה-70 התפתחה, בעיקר בקרב הקהילה ההומוסקסואלית, שיטה לתיוג עצמי. קודים אלו נועדו לסמן לפרטנרים פוטנציאליים את התפקיד המועדף על המתויג. כך, גבר אקטיבי נהג להניח מטפחת על פי קוד צבעים מסוים בכיס השמאלי של מכנסיו או לשים צרור מפתחות בצד השמאלי של חגורתו, בעוד גבר פסיבי נהג להניח אביזרים אלה בצד הימני.
תפקידי המין בתאוריות יחסי הכוח בסוציולוגיה

תיאורי הפסיביות לעומת האקטיביות ביחסי מין משמשים גם בתאוריות יחסי הכוח החברתיים בסוציולוגיה. בספרו של פייר בורדייה "השליטה הגברית", הוא מתאר את מושג החודר והנחדר כמשל ליחסי הכוח הנשיים וגבריים בחברה. לפי בורדייה, משקף היחס המיני את יחסי השליטה בחברה, ומבחין בין 'הנשי – הסביל' (פסיבי) לבין 'הגברי – הפעיל' (אקטיבי). לפי בורדייה, מסמל אקט החדירה במובהק את התשוקה הגברית לשליטה ולבעלות, ואת הציפייה כי התשוקה הנשית תהיה להישלט על ידי גבר. הוא מציין כי בתרבות יוון ורומא העתיקות, הייתה אמנם לגיטימציה ליחסים פדרסטיים בין גבר מבוגר לגבר צעיר, אך מצד שני, הגדרות השליטה והכוח היו ברורות וחד-משמעיות:
הבלבול עשוי להתקיים בתקופה המודרנית, בה מתקיימות בגלוי גם מערכות יחסים הומוסקסואליות, בהן ההגדרות בנוגע לנחדר ולמחדיר אינן חד-משמעיות, אינן בהכרח ברורות לאדם הצופה בהן מן הצד, ועשויה להתקיים אף הדדיות ביחסי השליטה. מצב זה, המתקיים בזוגיות הומוסקסואלית, אינו מתאים לחשיבה הסטרוקטורליסטית (מבנית) ומערער את הסדר הישן. הנחת היסוד של הסטרוקטורליזם בסוציולוגיה ובאנתרופולוגיה היא שבני האדם מתנהגים באופן מבני, המתבסס על דפוסים גלויים וסמויים ועל הנחות הנובעות מהם. דפוסים אלה אמורים להצביע על רבדים ומבנים, שחלקם אינם מודעים, בתרבותה של החברה. לפי גישה זו, ייתכן כי חוסר הבהירות לגבי הפסיביות והאקטיביות בזוגיות ההומוסקסואלית הוא אחד הגורמים הסמויים, בין רבים אחרים, לקושי החברתי בקבלת המבנה הזוגי ההומוסקסואלי כלגיטימי.
הערות שוליים

↑  Joe Kort, Ph D. Psychotherapist, Certified Sex, Relationship Therapist at Joe Kort, Associates, Guys On The 'Side': Looking Beyond Gay Tops And Bottoms, The Huffington Post, ‏2013-04-16
↑  Goodreau, SM; Peinado, J; Goicochea, P; Vergara, J; Ojeda, N; Casapia, M; Ortiz, A; Zamalloa, V;  et al. (2007). "Role versatility among men who have sex with men in urban Peru". Journal of Sex Research. 44 (3): 233–9. doi:10.1080/00224490701443676. PMID 17879166.
↑  "Männer, die sowohl passiven als auch aktiven Analsex praktizieren, nennt man versatile." Georg Pfau, Präventionsmedizin für den Mann, Linz 2009
↑  פייר בורדייה, השליטה הגברית, תרגום מצרפתית: אבנר להב, הוצאת רסלינג, 2007, עמ' 48–50
↑  שם, עמ' 49
↑  שם, עמ' 50
פסלו של פול בוניאן, המתאר את "קוד המטפחת": גבר עם מטפחת בכיסו השמאלי, כסימן להיותו אקטיבי.
אריק אקסל קרלפלט

| --- | --- |

 לידה:  20 ביולי 1864 Folkärna, שוודיה 
 פטירה:  8 באפריל 1931 (בגיל 66) Engelbrekt church parish, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה 
 מקום קבורה:  Folkärna Church 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אופסלה 
 שפות היצירה:  שוודית 
 בן או בת זוג:  גרדה קרלפלט   Aagot Vilhelmine Klaveness 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לספרות (1931)  הפרס הגדול של Samfundet De Nio (1916) 
 
אריק אקסל קרלפלט (בשוודית: Erik Axel Karlfeldt; ‏20 ביולי 1864 – 8 באפריל 1931) היה משורר שוודי, ששירתו המקומית והמסורתית בסגנונה הייתה פופולרית ביותר. הוא זכה בפרס נובל לספרות לאחר מותו, בשנת 1931, לאחר שב-1918 ויתר על הפרס.
קרלפלט נולד למשפחת איכרים בקארלבו שבחבל דלארנה. שמו המקורי היה אריק אקסל אריקסון אך הוא החליף אותו כדי להתרחק מאביו, שנאשם בפלילים. הוא למד באוניברסיטת אופסלה ולימד בבתי ספר שונים, כולל בית הספר בפרבר יורסהולם של סטוקהולם ובבית ספר למבוגרים. בתום לימודיו עבד בספרייה המלכותית של שוודיה במשך חמש שנים.
ב-1904 נבחר קרלפלט לאקדמיה השוודית, ובה החזיק בכיסא מספר 11. ב-1905 נבחר למכון נובל של האקדמיה, וב-1907 נבחר לוועדת נובל. ב-1912 הוא נבחר כמזכיר האקדמיה, תפקיד שבו החזיק עד מותו.
ב-1917 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאת אוניברסיטת אופסלה.
אלכסנדר אניקסט

| --- | --- |

תמונות של אלכסנדר אניקסט - בתלבושת של דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת ברמינגהם - ושל שייקספיר במסגרת הכנס הבינלאומי "עיונים בשייקספיר" בשנת 2008 במוסקבה
 לידה:  16 ביולי 1910 ציריך, שווייץ 
 פטירה:  24 בדצמבר 1988 (בגיל 78) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית העלמין וגנקובסקויה 
 השכלה:  האוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית של מוסקבה 
 מעסיק:  האקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות 
 פרסים והוקרה:  פעיל מצטיין באמנויות  של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית של רוסיה  עיטור הידידות בין העמים  דרגה שנייה במסדר המלחמה הפטריוטית  מדליית ההגנה על מוסקבה 
 
אלכסנדר אברמוביץ' אניקסט (ברוסית: Алекса́ндр Абра́мович А́никст, שמו בלידה: איסאק אברמוביץ' אניקסט,‏ 16 ביולי 1910 ציריך - 24 בדצמבר 1988) היה מבקר והיסטוריון של הספרות יהודי-רוסי-סובייטי, שהתמחה בעיקר בספרות האנגלית והמערב-אירופית, כתב בשפה הרוסית מאמרים וספרים בתחום תאוריית הספרות, התיאטרון והאסתטיקה, בין השאר, ספרים על שייקספיר ועל גתה.
ביוגרפיה

אלכסנדר אניקסט נולד בציריך, שווייץ כאיסאק (יצחק), כבן הבכור של המהפכן, הכלכלן והפעיל האנרכיסט ומאוחר יותר הקומוניסט היהודי אברם אניקסט (במקור - גיטרמן), יליד בסרביה ושל אשתו, המחנכת והמורה לשפות אולגה לבית ברוורמן, גם היא ילידת בסרביה.
אחריו נולדה לו אחות, עדה. בעת שהות המשפחה בשווייץ ובפריז אביו פרנס את המשפחה מעבודות כחשמלאי. בשנת 1917 המשפחה חזרה לרוסיה. ב-1927 נולד עוד אח, דמיטרי. האב אברם אניקסט שמילא בשנות ה-1920 גם תפקיד שר העבודה באוקראינה הסובייטית, הוצא להורג בשנת 1938 בימי הטרור הגדול הסטליניסטי. האם נשלחה למחנות לעבודות כפייה במורדוביה בין השנים 1945-1938.
אלכסנדר אניקסט סיים בשנת 1933 את המכון הממלכתי הפדגוגי במוסקבה. בשנת 1938 הציג את עבודת ה"קנדידט" במדעים בנושא יצירתו של ג'ון מילטון. בימי מלחמת העולם השנייה גויס אניקסט למשמר האזרחי במוסקבה ואחר כך שירת למשך 4 שנים בחזית. התקבל בשנת 1942 לשורות המפלגה הקומוניסטית הסובייטית. הוא סיים דוקטורט באמנויות בשנת 1963.
בשנים 1988-1975 הוא כיהן כראש ועדת "שייקספיר" שליד המועצה המדעית להיסטוריה של התרבות העולמית שליד נשיאות האקדמיה למדעים של ברית המועצות, ועדה שאת הקמתה יזם. הוא ערך והוציא לאור ברוסית מהדורות רבות-כרכים של כתבי שייקספיר (8 בכרכים, עם סמירנוב) וכתבי ג'ורג' ברנרד שו. כמן כן כתב ספר "תולדות הספרות האנגלית" (1956) הכתובות לצורך הוראה באוניברסיטה, ברוח הבקורת הספרותית הסטליניסטית מאותן השנים (עם התייחסות שלילית לסופרים המכונים "דקדקנטים" כדוגמת ג'יימס ג'ויס, דייוויד הרברט לורנס ו"ריאקציונרים" כגון ת"ס אליוט).
) ו"תולדות תורת התיאטרון" ב-5 כרכים.(1988-1967)
אלכסנדר אניקסט היה נשוי לראשונה מגיל 18 לאנה בלובה, בת של ראש העיר יקטרינבורג שנהרג במלחמת האזרחים ברוסיה. אשתו השנייה הייתה יבגניה, מתרגמת מצ'כית.
בנם של אלכסנדר ושל יבגניה, מיכאיל אניקסט, יליד 1938, נודע כמאייר ומעצב גרפי של ספרים והיגר בשנת 1990 לבריטניה
פרסים ואותות הוקרה

1974 - דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת ברמינגהם באנגליה
1987 - תואר האמן המצטיין של הפדרציה הרוסית
ספרים

Теория драмы от Аристотеля до Лессинга (1967) (תאוריית הדרמה מאריסטו ועד לסינג)
Теория драмы в России. От Пушкина до Чехова (1972) (תאוריית הדרמה ברוסיה. מפושקין ועד צ'כוב
Теория драмы от Гегеля до Маркса (1983) (תאוריית הדרמה מהגל ועד מרקס)
Теория драмы на Западе во второй половине XIX века «Наука», 1988 . ISBN 5-02-012698-5(תאוריית הדרמה במערב במחצית השנייה של המאה ה-19) בהוצאה לאור "נאוקה" (המדע)
Гёте и Фауст: От замысла к свершению 1983.(גתה ופאוסט:מהרעיונות עד להשלמה)
Творческий путь Гёте.— М.: Худож. лит., 1986, (הדרך האמנותית של גתה) בהוצאה לאמנות, מוסקבה
המהדורות הראשונות של שייקספיר. — М.: Книга, 1974.
ברשת - עם חומר ביוגרפי והיסטורי
Шекспир: Ремесло драматурга. — М.: Сов. писатель, 1974.
שייקספיר:מלאכת המחזאי - ברשת, בהוצאה לאור "פיסאטל" מוסדקבה ("ה סופר")
Трагедия Шекспира «Гамлет»: בהוצאה לאור "חינוך" -מוסקבה Просвещение, 1986. הטרגדיה "המלט". בהוצאה "פירושים ספרותיים" מוסקבה
Творчество Шекспира. — М.: Гослитиздат, 1963.
(יצירות שייקספיר) בהוצאה לאור הממלכתית לספרות, מוסקבה
Шекспир. — М.: Мол. гвардия, 1964. — (ЖЗЛ)
-("שייקספיר") בהוצאה "מולודאיה גווארדיה" (המשמר הצעיר), מוסקבה 1964
«Фауст» И.-В. Гёте: литературные комментарии. М., «Просвещение», 1979
הערות ספרותיות על "פאוסט" מאת גתה - בהוצאת "פרוסוושצ'ניה" (חינוך)
אניקסט כתב ספרי עיון גם על יצירות ג'ון מילטון, פרנסיס בומון, ג'ון פלצ'ר, ויליאם ויצ'רלי, אוסקר ויילד ואחרים.
הערות שוליים

↑  ניקולאיה מנולסקו "תולדות הספרות האנגלית מתורגמת מרוסית ברומנית
↑  Аникст А. — список книг
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300010905171  PLWABN: 9810643988305606  BIBSYS: 90149192  CiNii: DA00945666  GND: 123844436  ISNI: 0000 0001 1678 9307  LCCN: n80117294  LNB: 000065013  NDL: 00431560  NKC: jn20000600273  NTA: 269282408  SUDOC: 132069482  VIAF: 79487816   WorldCat (עם VIAF): 79487816
אלכסנדר אניוקוב

אלכסנדר גנאדייביץ' אניוקוב (ברוסית: Александр Геннадьевич Анюков; נולד ב-28 בספטמבר 1982 בסמרה) הוא כדורגלן עבר רוסי, חבר במטה האימון של זניט סנקט פטרבורג.
אניוקוב נחשב לאחד משחקני ההגנה הטובים ביותר בכדורגל הרוסי. היה שיאן ההופעות של זניט במפעלים האירופיים עם 106 הופעות.
קריירת משחק > קריירת מועדונים

אניוקוב החל לשחק במסגרת בית ספר לכדורגל בסמרה כבר בגיל 6. בשנת 2000 הוא הצטרף למועדון הרוסי קריליה סובטוב סמרה, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון במסגרת הליגה הרוסית השנייה. אניוקוב הפגין כישרון כאשר שיחק בקבוצת המשנה, וזוהה על ידי אלכסנדר טרחנוב, מאמן הקבוצה הבוגרת.
עוד באותה שנה צורף אניוקוב על ידי טרחנוב לקבוצה הבוגרת של סמרה, וערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרוסית באוקטובר אותה שנה, במשחק מול זניט סנקט פטרבורג. בשלוש עונותיו הראשונות בסמרה היה אניוקוב בעיקר שחקן ספסל וקיבל הופעות משחק מועטות, אך בעונת 2003 הוא הפך לשחקן חשוב בהגנת הקבוצה ופתח בקביעות בהרכב שלה. ב-2004 הוא הגיע עם סמרה להישגים הטובים ביותר עמה - מקום שלישי בליגה הרוסית והעפלה לגמר הגביע הרוסי.
ביולי 2005, באמצעה של העונה ברוסיה, עבר אניוקוב לזניט סנקט פטרבורג, וגם שם היה שחקן מפתח בהגנת הקבוצה. בעונת 2007 הוא פתח בהרכב כמעט בכל משחקיו, וסייע לזניט לזכות לראשונה בתולדותיה באליפות רוסיה. בעונת 2007/2008 הוא היה שותף מרכזי גם לזכיית זניט בגביע אופ"א, ובעונה שלאחר מכן השתתף עמה לראשונה בקריירה בליגת האלופות. אניוקוב נבחר שש פעמים רצופות לרשימת הכדורגלנים הטובים של העונה של התאחדות הכדורגל הרוסית, בין עונות 2005 ו-2010.
ב-2009 החל אניוקוב לכהן כקפטן של זניט סנקט פטרבורג, לאחר עזיבתו של אנטולי טימושיוק. הוא הוביל כקפטן את זניט לזכייה בדאבל של אליפות רוסיה והגביע הרוסי ב-2010. בינואר 2018 הועבר לקבוצת הבת זניט-2 סנקט פטרבורג, אך הוחזר להרכב הקבוצה העיקרית באוגוסט 2018 ומונה לקפטן הקבוצה יחד עם ברניסלב איבנוביץ'.
ביוני 2019 הודיע על פרישה ממשחק בזניט סנקט פטרבורג והוא צורף לצוות האימון של הקבוצה למשך זמן קצר. ביולי אותה שנה החליט לשחק עוד עונה אחת והושאל לקבוצת ילדותו קריליה סובייטוב סמרה, עמה חתם על חוזה לשנה. את הופעת הבכורה המחודשת במדי קריליה סובייטוב ערך במחזור הפתיחה של הליגה, במשחק נגד צסק"א מוסקבה, ב-14 ביולי 2019. במרץ 2020 מונה קפטן הקבוצה. במאי 2020 הודיע על פרישתו הסופית ממשחק פעיל וחזר לצוות האימון של זניט.
קריירת משחק > נבחרת לאומית

אניוקוב משחק בנבחרת הלאומית של רוסיה מאז שנת 2004, עוד כאשר היה שחקנה של קריליה סובטוב סמרה. הטורניר הגדול הראשון שבו נכלל בסגל הנבחרת היה יורו 2004, שבו הודחה רוסיה כבר בשלב הבתים. ב-8 ביוני 2005 הוא הבקיע את שערו הראשון במדי הנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת גרמניה. אניוקוב לא הצליח להעפיל עם הנבחרת למונדיאל 2006.
במהלך מוקדמות יורו 2008 היה אניוקוב המגן הימני הפותח הקבוע של רוסיה, תחת המאמן חוס הידינק. הוא סייע לנבחרתו להעפיל לאליפות אירופה על חשבונה של אנגליה. גם בטורניר היורו עצמו פתח אניוקוב בהרכב בכל משחקיה של נבחרת רוסיה, והיה שותף להישג השיא בתולדותיה - העפלה לחצי הגמר, שם הפסידה 0–3 לנבחרת ספרד. אניוקוב המשיך לפתוח במדי נבחרת רוסיה בקביעות גם במשחקי המוקדמות למונדיאל 2010, אך לא הצליח להעפיל עם הנבחרת לטורניר.
תארים > כשחקן

הגביע הרוסי: סגנות ב-2004
אליפות רוסיה: 2007, 2010, 2011/2012, 2014/2015, 2018/2019
הגביע הרוסי: 2010, 2016
גביע אופ"א: 2008
הסופר קאפ האירופי: 2008
רשימת הכדורגלנים הטובים של העונה של התאחדות הכדורגל הרוסית: 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010
הערות שוליים

↑  Александр Анюков установил клубный рекорд по числу матчей с капитанской повязкой
| נבחרת רוסיה – יורו 2004 |
| --- | --- | --- |
|  1 אובצ'יניקוב •  2 רדימוב •  3 סיצ'ב •  4 סמרטין •  5 קריאקה •  6 סמשוב •  7 איזמאילוב •  8 גוסב •  9 בולייקין •  10 מוסטובוי •   11 קרז'אקוב •  12 מלאפייב • 13 שרונוב •  14 אניוקוב • 15 אלניצ'ב • 16 אבסאב • 17 סניקוב • 18 קיריצ'נקו • 19 ביסטרוב • 20 לוסקוב • 21 בוגייב • 22 אקינפייב • מאמן: ירטסב |  1 אובצ'יניקוב •  2 רדימוב •  3 סיצ'ב •  4 סמרטין •  5 קריאקה •  6 סמשוב •  7 איזמאילוב •  8 גוסב •  9 בולייקין •  10 מוסטובוי •   11 קרז'אקוב •  12 מלאפייב • 13 שרונוב •  14 אניוקוב • 15 אלניצ'ב • 16 אבסאב • 17 סניקוב • 18 קיריצ'נקו • 19 ביסטרוב • 20 לוסקוב • 21 בוגייב • 22 אקינפייב • מאמן: ירטסב | רוסיה |
| נבחרת רוסיה – יורו 2008 |
| --- | --- | --- |
|  1 אקינפייב •  2 ו.ברזוצקי •  3 ינבייב •  4 איגנשביץ' •  5 א.ברזוצקי •  6 אדמוב •  7 טורבינסקי •  8 קולודין •  9 סאיינקו •  10 ארשאבין •   11 סמאק •  12 גבולוב • 13 איוונוב •  14 שירוקוב • 15 ביליאלטדינוב • 16 מלאפייב • 17 זיריאנוב • 18 ז'ירקוב • 19 פבליוצ'נקו • 20 סמשוב • 21 סיצ'ב • 22 אניוקוב • 23 ביסטרוב • מאמן: הידינק |  1 אקינפייב •  2 ו.ברזוצקי •  3 ינבייב •  4 איגנשביץ' •  5 א.ברזוצקי •  6 אדמוב •  7 טורבינסקי •  8 קולודין •  9 סאיינקו •  10 ארשאבין •   11 סמאק •  12 גבולוב • 13 איוונוב •  14 שירוקוב • 15 ביליאלטדינוב • 16 מלאפייב • 17 זיריאנוב • 18 ז'ירקוב • 19 פבליוצ'נקו • 20 סמשוב • 21 סיצ'ב • 22 אניוקוב • 23 ביסטרוב • מאמן: הידינק | רוסיה |
| נבחרת רוסיה – יורו 2012 |
| --- | --- | --- |
|  1 אקינפייב •  2 אניוקוב •  3 שרונוב •  4 איגנשביץ' •  5 ז'ירקוב •  6 שירוקוב •  7 דניסוב •  8 זיריאנוב •  9 איזמאילוב •  10 ארשאבין •   11 קרז'אקוב •  12 ברזוצקי • 13 שונין •  14 פבליוצ'נקו • 15 קומבארוב • 16 מלאפייב • 17 דזגוייב • 18 קוקורין • 19 גרנאט • 20 פוגרבניאק • 21 נבאבקין • 22 גלושאקוב • 23 סמשוב • מאמן: אדבוקאט |  1 אקינפייב •  2 אניוקוב •  3 שרונוב •  4 איגנשביץ' •  5 ז'ירקוב •  6 שירוקוב •  7 דניסוב •  8 זיריאנוב •  9 איזמאילוב •  10 ארשאבין •   11 קרז'אקוב •  12 ברזוצקי • 13 שונין •  14 פבליוצ'נקו • 15 קומבארוב • 16 מלאפייב • 17 דזגוייב • 18 קוקורין • 19 גרנאט • 20 פוגרבניאק • 21 נבאבקין • 22 גלושאקוב • 23 סמשוב • מאמן: אדבוקאט | רוסיה |
ארתור גילברט

סר ארתור גילברט (באנגלית: Arthur Gilbert;‏ 1913 – 2001) היה מיליונר ונדבן יהודי בריטי-אמריקאי. תרומת אוסף האמנות שלו נחשבת לתרומת האמנות הבודדת הגדולה ביותר בעולם.
קורות חיים

גילברט נולד בלונדון בשנת 1913 בשם ארתור ברנשטיין, להוריו בלה ואליעזר ברנשטיין. גדל בשכונת גולדרס גרין בצפון לונדון, שבה הייתה אוכלוסייה יהודית גדולה.
בשנת 1934 נישא לרוזלינד גילברט, מעצבת אופנה, ואימץ לעצמו את שם משפחתה. השניים הקימו עסק משגשג של שמלות ערב, ובתוך חמש-עשרה שנים צברו הון רב. בשנת 1949 עברה משפחת גילברט להתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה, בה נכנס גילברט לעסקי הנדל"ן והגדיל את ממונו.
נפטר בשנת 2001 בקליפורניה, ארצות הברית.
פעילות פילנתרופית

לאחר שעבר לארצות הברית פנה גילברט לעסוק באספנות ונדבנות, והחל להעניק כספים לגופים ציבוריים שונים בארצות-הברית ובישראל. בין השאר, הקים את מרכז המוזיקה בלוס אנג'לס; כיהן כיו"ר הקרן של הטכניון האמריקאי; ובנה יחד עם רעייתו מעונות לסטודנטים לזכר הספורטאים הישראלים שנרצחו באולימפיאדת מינכן בשנת 1972. בשנותיו המאוחרות היה גילברט מעורב בהקמת הבניין לתלמידי חו"ל באוניברסיטה העברית בירושלים.
גולת הכותרת של פעילותו הפילונטרופית הייתה הענקת אוסף חפצי הזהב והכסף שלו, שהוערך ביותר ממאתיים מיליון דולר, כמתנת המילניום לבריטניה. אוסף זה של אמנות דקורטיבית נקרא אוסף גילברט, הוא נחשב לגדול ביותר בעולם ומוצג בבית סומרסט בלונדון. על מעשהו זה קיבל גילברט מידי מלכת בריטניה את התואר "סר".
ראו גם

אוסף גילברט
אקהרט טולה

| --- | --- |

 לידה:  16 בפברואר 1948 (בן 76) לינן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה, קנדה 
 השכלה:  אוניברסיטת לונדון 
 eckharttolle.com
 
אקהרט טולה (Eckhart Tolle; נולד ב-16 בפברואר 1948) הוא מורה רוחני וסופר ממוצא גרמני החי ופועל בקנדה. "הניו יורק טיימס" הגדיר אותו כ"סופר הרוחני הפופולרי ביותר של האומה". טול חיבר מספר ספרים רבי-מכר: "כוחו של הרגע הזה", "דממה מדברת" ו"ארץ חדשה". הוא לא מזדהה עם אף אחת מהדתות, אך הוא משתמש בהרצאותיו בכלי הזן, הבודהיזם, הסופיות, הינדואיזם, הברית החדשה והתנ"ך.
קורות חיים

נולד בשם Ulrich Tolle בעיירה ליד דורטמונד, גרמניה. בגיל 13 עבר עם אביו לספרד.
טולה ציין כי הייתה לו  ילדות קשה בגרמניה ובספרד. לאחר תקופה ארוכה של דיכאון, חייו השתנו בגיל 29, כשהיה באנגליה והתרחש האירוע שהוא מכנה "השינוי הפנימי". לדבריו השינוי הביא עבורו תחושה עמוקה של שלווה. זמן רב חי כנווד, במצב של שמחה, להגדרתו, לפני שהיה למורה רוחני. לאחר מכן עבר לאמריקה הצפונית ובה החל לכתוב את ספרו הראשון. כיום הוא חי בוונקובר שבקנדה, עם רעייתו קים אנג'.
בשנת 1999 פרסם את ספרו "כוחו של הרגע הזה", המתאר אמונה בחיי ההווה, מבלי לחזור לעבר או לעסוק אובססיבית בעתיד. הספר הוזכר על ידי אופרה וינפרי בתוכניתה הפופולרית, כספר החביב עליה במיוחד, ותורגם ל-33 שפות. בשנת 2005 יצא ספרו "ארץ חדשה", וכעבור חודשיים נמכרו 3.5 מיליון עותקים של הספר.
בהקדמה לספרו "דממה מדברת" כתב שלמורה רוח אמיתי אין מה ללמד, במובן הקונבנציונלי של המילה; אין לו דבר לתת לכם או להוסיף לכם, לא מידע, לא אמונות, או חוקים. תפקיד המורה הוא לעזור להסיר את הדבר שמפריד את תלמידיו מן האמת.
שיטתו

התרגילים שטול מציע לקוראיו ולמאזיניו, מבוססים על היכולת לפתח את ערות התודעה העצמית ופיתוח יכולת הקשבה הדדית וגופנית. שיטה זו בוחנת את יכולתו של האדם להשקיט את זרם המחשבה הנמשך, כדי להשיג מודעות עצמית עמוקה יותר. בדרך זו מפחית האדם את העיסוק הרצוף בקונפליקטים ובאי-הנוחות שקיימים בחי האדם. השיטה מובילה לחירות האדם מהזדהותו עם האגו המותנה, על מנת להתחבר עם טבעו האמיתי. טול מדגיש את חשיבות הנוכחות בהווה, תוך ניסיון להמעיט במחשבות על העבר ועל העתיד.
בספרו "ארץ חדשה" מתבונן טול במצב הקודר הנוכחי של בני האדם ומסביר שהוא מבוסס על הזדהות מוחלטת ושגויה עם האגו. טול מתאר כיצד אנו פועלים במצבנו הנוכחי ומאיר את טבעו של המעבר אל מודעות חדשה היכולה לשמש כפתרון לבעיה. טול מלמד דרכים להשגת מודעות חדשה זו כדי לעורר בקוראיו מודעות והתמרה פסיכולוגית ורוחנית ועל מנת לקחת אותם למקום טוב יותר של שלווה ורווחה.
ספריו > בעברית

כוחו של הרגע הזה, הוצאת פראג, (2002). הספר תורגם ל-33 שפות (לפחות) והיה ברשימת רבי המכר של New York Times רצוף במשך שנים.
ארץ חדשה, הוצאת "אופוס", (2005).
דממה מדברת, הוצאת פראג, (2007).
ספריו > באנגלית

The Power of Now: A Guide to Spiritual Enlightenment, New World Library, October, 1999 ISBN 1-57731-152-3(HC) ISBN 1-57731-480-8(PB)
Practicing the Power of Now: Essential Teachings, Meditations, and Exercises from The Power of Now, New World Library, October 10, 2001 ISBN 1-57731-195-7(HC)
Stillness Speaks: Whispers of Now, New World Library, August 2003 ISBN 1-57731-400-X
A New Earth: Awakening to Your Life's Purpose, Dutton, October 11, 2005 ISBN 0-525-94802-3
Oneness With All Life: Inspirational Selections from A New Earth, Penguin Group, November 2008
Guardians of Being, New World Library, October 2009
ספריו > שמע

What is Meditation?
Practicing the Power of Now
Companion to the Power of Now: A Guide to Spiritual Enlightenment, June 2001
Living the Liberated Life and Dealing With the Pain Body, October 2001
The Realization of Being: A Guide to Experiencing Your True Identity, October 2001
Know That "I Am", January 1, 2002
Even the Sun Will Die: An Interview With Eckhart Tolle, September 2001
The Eckhart Tolle Audio Collection, September 2002
The Essence of Now, 2002
Choose to Awaken Now, 2002
In the Presence of a Great Mystery, 2002
Realizing the Power of Now: An In-Depth Retreat With Eckhart Tolle, June 2003
Entering the Now, August 2003
Gateways to Now, September 1, 2003
Whispers, January 1, 2004
The Flowering of Human Consciousness, May 2004
Living a Life of Inner Peace, October 10, 2004
Practicing Presence: A Guide for the Spiritual Teacher and Health Practitioner, November 1, 2004
Eckhart Tolle's Findhorn Retreat: Stillness Amidst the World, October 10, 2005
Through the Open Door: Journey to the Vastness of Your True Being, January 30, 2006
ספריו > DVD

The Flowering of Human Consciousness: Everyone's Life Purpose, Namaste Publishing, Inc., 2001 ISBN 1-59179-154-5
Eckhart Tolle's Findhorn Retreat - Stillness Amidst The World, New World Library, ISBN 1-57731-509-x
הערות שוליים

↑  McKinley, Jesse (2008-03-23). "The Wisdom of the Ages, for Now Anyway"‎
↑  הביבליוגרפיה של אקהרט טולה בניו-יורק טיימס (2008-03-05).
↑  סימניה, אתר ספרים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296491305171  PLWABN: 9810634564905606  BIBSYS: 1032319  BNC: 000705606  BNE: XX1269038  BnF: cb13762310n (data)  CANTIC: a10413054  CiNii: DA18744416  GND: 124905250  ICCU: VEAV054798  ISNI: 0000 0001 1030 5172  LCCN: n99054690  LNB: 000043005  MusicBrainz: 365b0988-a99f-49c3-a6c1-dfb442ac19e5  NDL: 00884698  NKC: jn20020726057  NLA: 53690603  NLG: 189936  NLK: KAC200107554  NSK: 000329200  NTA: 213734044  RERO: 02-A009384677  SELIBR: 321852  SUDOC: 121789667  VIAF: 87035036   WorldCat (עם VIAF): 87035036
ארון מבולגריה

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־10 
 פטירה:  14 ביוני 987 רזמטאניצה, בולגריה 
 
ארון מבולגריה או ארון קומטופול (בבולגרית:Арон Кометопул , ביוונית ביזנטית: ο Ααρών Κομητόπουλος אארון קומטופולוס, מת ב-14 ביוני 987) היה אציל בולגרי, אחי הקיסר הבולגרי סמואיל הראשון והבן השלישי של הקומס ("רוזן") ניקולה.
ארון היה אחד ממנהיגי המרד נגד השליטה הביזנטית במקדוניה ובבולגריה.
הערות שוליים

↑  Nicholas Adontz. Samuel l'Armenien, Roi des Bulgares. Bruxelles, Palais des academies, 1938 עמ'
↑  גם ב- Etudes Armeno-Byzantines. Livraria Bertrand, Lisbonne1965,  עמ' 347–407
ארון מקי

| --- | --- |

מקי בשנת 2012
 לידה:  2 באוקטובר 1972 (בן 51) פילדלפיה שבפנסילבניה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.96 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת טמפל
 דראפט:  בחירה מספר 17, 1994 פורטלנד טרייל בלייזרס
 קבוצות כשחקן
 1994–1997   1997   1997–2005   2005–2007:  פורטלנד טרייל בלייזרס   דטרויט פיסטונס   פילדלפיה 76'   לוס אנג'לס לייקרס
 הישגים כשחקן
 פרס השחקן השישי של העונה ב-NBA‏ (2001)
 קבוצות כמאמן
 2008–2013   2014–2019   2019–:  פילדלפיה 76' (עוזר)   אוניברסיטת טמפל (עוזר)   אוניברסיטת טמפל
ארון פיצג'רלד מקי (באנגלית: Aaron Fitzgerald McKie; נולד ב-2 באוקטובר 1972) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1994–2007. ממוצעיו הכוללים לאורך קריירת ה-NBA הם 7.4 נקודות, 3.3 ריבאונדים, 2.7 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק.
מאז שנת 2019 משמש כמאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת טמפל, במדיה שיחק בעבר כסטודנט.