stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריון באקייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 ביולי 1971 (בן 53) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 פרופיל ב-IMDb
 
אריון דבו באקייר (באנגלית: Ariyon Debo Bakare; נולד ב-1 ביולי 1971) הוא שחקן בריטי. הוא הופיע במיני-סדרה של ה-BBC "מסחר מכובד" (1995), באופרת הסבון "Family Affairs" בשנים 2000 עד 2001, בסדרות של אמזון פריים "בשורות טובות" ו"קרניבל רואו" (2019), ובסדרת הדרמה "רופאים" של ערוץ BBC One מ-2001 עד 2005. לפני כן השתתף באקייר כשחקן אורח בסדרות הדרמה "The Bill", "חדר מיון" ו"הולבי סיטי". בקולנוע שיחק באקייר בסרטים "After the Rain" ו-"הסוד".
ביוגרפיה

אחרי שעזב את הסדרה "רופאים", חזר באקייר לסדרה כדי לביים ולכתוב פרקים אחדים. הוא היה שותף לכתיבה וכיכב בדרמה "Stealing Lives". בנובמבר 2008 הופיע בתפקיד נבל בסדרת הדרמה "ספוקס" של ערוץ BBC1. באוקטובר 2009 שיחק בפרק "Love is a Sacrifice" בעונה ה-24 של הסדרה "חדר מיון" בתפקיד אחיו של אחד המטופלים.
ב-2011 גילם באקייר נהג מונית בשם קארל לוקאס בפרק האחרון של העונה השישית בסדרה "חוק וסדר: UK", ששודרה ב-2012. הוא הופיע בדרמה "Dancing on the Edge" בתפקיד מנהל הלהקה וסלי הולט. ב-2015 שיחק באקייר בפרק "The Woman Who Lived" בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" לצדה של מייזי ויליאמס. הוא שיחק בתפקיד האנטגוניסט לאנדרו, יצור דמוי אריה. בסרט "רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים" הופיע באקייר בתפקיד קמע. ב-2019 גילם באקייר את לורד בוריאל בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "חומריו האפלים".
בתיאטרון שיחק באקייר בהפקות של הלהקה השייקספירית המלכותית (RSC) ושל תיאטרון ליריק האמרסמית'. הוא היה מועמד לפרס איאן צ'ארלסון על תפקידו בדמות פלורינדו במחזה "משרתם של שני אדונים" בבימויו של טים סאפל שהוצג בתיאטרון יאנג ויק. באקייר כיכב לצדה של ג'נט סוזמן בהפקת הבכורה הבריטית של המחזה "Dream of the Dog". ההצגה זכתה לביקורות נלהבות.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 |  | After the Rain | Vusisizwe (ג'וזף) |  |
| 1999 |  | The Secret Laughter of Women | הכומר פולה |  |
| 1999 |  | Dead Bolt Dead | הבריון |  |
| 2006 |  | Shoot the Messenger | אלרוי |  |
| 2008 | האביר האפל | The Dark Knight | מפקד המשמר |  |
| 2009 |  | Happy Ever Afters | וילסון |  |
| 2012 |  | Full Firearms | לסלו |  |
| 2015 | עלייתה של ג'ופיטר | Jupiter Ascending | גריגהאן |  |
| 2015 | ג'ונתן סטריינג' ומר נורל | Jonathan Strange & Mr Norrell | סטיבן בלק | סדרת טלוויזיה (7 פרקים) |
| 2015 |  | Dusha shpiona | סאם |  |
| 2015 | דוקטור הו | Doctor Who | לאנדרו | בפרק "The Woman Who Lived" |
| 2016 | רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים | Rogue One: A Star Wars Story | בלו פור |  |
| 2016 | שלוש עשרה | Thirteen | צ'יף סאפט ברידג' | מיני-סדרה |
| 2017 | סימן חיים | Life | יו דרי |  |
| 2019 | קרניבל רואו | Carnival Row | דריוס | סדרת טלוויזיה |
| 2019 | החיים על פי פרנקי | Frankie | איאן |  |
| 2019 | בשורות טובות | Good Omens | ליגור | מיני-סדרה |
| 2019 | חומריו האפלים | His Dark Materials | לורד בוריאל | סדרת טלוויזיה |
| 2021 | קרוב מדי | Too Close | דוגי תומפסון | מיני-סדרה |
| 2022 |  | Crossfire | פול | מיני-סדרה |
| 2023 |  | The Salvation | מת'יו ת'ורן | פודקאסט; 7 פרקים |
הערות שוליים

↑    Dominic Cavendish, ‏Dream of the Dog at the Finborough Theatre, review, The Telegraph, 4 May 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811721025005606  GND: 1016192630  ISNI: 0000 0003 8301 5306  LCCN: no2010095427  MusicBrainz: f293d037-ab30-4126-8dc9-543d74d77f6b  VIAF: 266870847   WorldCat (עם VIAF): 266870847
אנטארקטודון

| אנטארקטודון> תקופה |
| --- | --- |
תחילת אאוקן 48.6–37.2 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אסטרפותרים
משפחה:: אסטרפותריים
סוג:: אנטארקטודון
מינים
 Antarctodon sobrali
שם מדעי
 Antarctodon

אנטארקטודון (שם מדעי: Antarctodon; מילולית: "שן אנטארקטיקה") הוא סוג של יונק בן הסדרה הקדומה אסטרפותרים, אשר התגלה על האי סיימור שבארץ גרהאם, קרוב מאוד לאי סנואו היל. הממצאים התגלו בתצורות לה מסטה (אנ') ותוארו ב-2011 בידי מריאנו בונד, אלחנדרו קרמרז, רוס ד. ה. מאקפי ומרסלו רגוורו. הסוג כלל מין יחיד - Antarctodon sobrali, על שם החוקר הארגנטינאי חוסה מריה סובראל.
היצור חי דרומה יותר מקרוביו ששכנו באמריקה הדרומית ברובם וכנראה עבר דרך גשר יבשתי קדום לאנטארקטיקה במשך האאוקן הקדום. לצידו של האנטארקטודון התגלה עוד מין מאותה סדרה - הטריגונוסטילופס (Trigonostylops). באותו הזמן אנטארקטיקה הייתה חמימה מכפי שהיא כיום וצמחו בה יערות והיא שקקה חיים.
המאובנים שנמצאו כללו רק מאובני שיניים שטוחות וחזקות, המרמזות על תזונה מצמחים. היצור הגיע למשקל של 18 עד 38 ק"ג.
אמילי ווף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1967 (בת 57 בערך) ניוקאסל, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוקספורד 
 פרופיל ב-IMDb
 
אמילי ווף (באנגלית: Emily Woof; נולדה ב-1967) היא שחקנית וסופרת אנגלייה. היא ידועה בעיקר מתפקידיה בטלוויזיה בהם ננסי במיני-סדרה "אוליבר טוויסט" משנת 1999, ובסרטים "ללכת עד הסוף", "סוחרי העץ", "ולווט גולדמיין", "תמימות מופלאה", "Silent Cry" ו"ליגה של גברים - האפוקליפסה".
ביוגרפיה

ווף נולדה גדלה בניוקאסל. אביה, ד"ר רוברט ווף, היה מנהל קרן וורדסוורת' (אנ'). היא למדה באוניברסיטת אוקספורד. הופעותיה הראשונות על במת התיאטרון היו בטרילוגיית הצגות יחיד "סקס", "סקס 2" ו"סקס 3". חלקים מהצגות אלה מבוצעות על גבי טרפז. אחרי שסיימה את לימודי התואר היא למדה להופיע על טרפז בבריסטול.
הופעותיה של ווף בסרטים "ללכת עד הסוף" (1997), "מצלמים פיות" (1997), "ולווט גולדמיין" (1998) ו"סוחרי העץ" (1998) ביססו את שמה כאחת השחקניות הצעירות המובילות.
בטלוויזיה שיחקה ווף בסדרות דרמה תקופתיות כמו "מידלמארץ'" ו"אוליבר טוויסט", וגם בדרמות עכשוויות כמו "Killer Net" וקומדיות ("המופע של רוני אנקונה"). ב-2016 השתתפה באופרת הסבון "קורוניישן סטריט".
ווף כתבה את המחזות "סקס", "סקס 2", "סקס 3" ו-"Revolver". לרדיו כתבה את "Pianoman", כ "Baby Love" ו-"Home to The Black Sea". עוד כתבה וביימה שני סרטים קצרים "Between The Wars" ו-"Meeting Helen".
במאי 2010 יצא לאור הרומן הראשון של ווף "The Whole Wide Beauty"‏ (ISBN 9780571253999) בהוצאת פאבר ופאבר. הרומן השני שלה "The Lightning Tree" פורסם במרץ 2015.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ווף חיה בצפון לונדון ולה שני ילדים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | ללכת עד הסוף | The Full Monty | מנדי | פרס צוות השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע |
| 1997 | מצלמים פיות | Photographing Fairies | לינדה |  |
| 1997 | סוחרי העץ | The Woodlanders | גרייס מלבורי |  |
| 1998 | ולווט גולדמיין | Velvet Goldmine | שנון |  |
| 1999 |  | This Year's Love | אליס |  |
| 1999 | פאסט פוד | Fast Food | לטישה |  |
| 1999 |  | Passion | קארן הולטן |  |
| 2000 | מהומה | Pandaemonium | דורותי וורדסוורת' |  |
| 2000 |  | Going Going... | אנה | סרט קצר - משחק ובימוי |
| 2002 |  | Silent Cry | רייצ'ל סטיוארט |  |
| 2002 |  | Between the Wars |  | סרט קצר - בימוי |
| 2003 | תמימות מופלאה | Wondrous Oblivion | רות וייסמן |  |
| 2004 |  | School for Seduction | קלי |  |
| 2005 | ליגה של גברים: האפוקליפסה | The League of Gentlemen's Apocalypse | לינזי |  |
| 2007 |  | Meeting Helen | הלן | סרט קצר - משחק, כתיבה ובימוי |
| 2021 | יום האם | Mothering Sunday | מיס שרינגהאם |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | מידלמארץ' | Middlemarch | המשרתת של לידגייט |  |
| 1995 | חדר מיון | Casualty | דון מוריס | בפרק "Turning Point" |
| 1997 |  | New Voices | ג'יין | בפרק "Dance for a Stranger" |
| 1998 |  | Killer Net | סוזי | מיני-סדרה |
| 1999–2000 | אוליבר טוויסט | Oliver Twist | ננסי | מיני-סדרה |
| 1999–2000 |  | Daylight Robbery | פולה סאליבן |  |
| 2005 |  | Nova | ליסה מלטנר | בפרק "Einstein’s Big Idea" |
| 2005 |  | Ian Fleming: Bondmaker | אן פלמינג | דוקודרמה של ה-BBC |
| 2006 |  | The True Voice of Rape |  | סרט טלוויזיה קצר |
| 2006 |  | Born Equal | סנדרה | סרט טלוויזיה |
| 2006 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | ג'נט ביילי | בפרק "The Animal Within"1 |
| 2007 |  | Ronni Ancona & Co. | תפקידים שונים | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2009 | מיס מארפל | Agatha Christie's Marple | רוונה ואדי | בפרק "Nemesis" |
| 2012 | ורה | Vera | ג'ניס רונסון | בפרק "The Ghost Position" |
| 2013 | ג'ו | Jo | אוליביה רוקווין | בפרק "Place Vendפme" |
| 2014 |  | The Smoke | נינה | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2015 | המפקח ג'ורג' ג'נטלי | Inspector George Gently | טינה הול | בפרק "Gently with the Women" |
| 2021 | למצוא את אליס | Finding Alice | אמילי | סדרת טלוויזיה; 2 פרקים |
הערות שוליים

↑  Once upon a life: Emily Woof, The Guardian, Sunday 21 March 2010
1 2  The Guardian - Emily Woof
↑  "Emily Woof on her life as a trapeze artist". Daily Mail. London. 2010-05-01. נבדק ב-2010-09-08.
↑  "Faber & Faber : The Whole Wide Beauty [Emily Woof, 9780571253999]". נבדק ב-2010-09-08.
↑  "One Minute With: Emily Woof - Features, Books - The Independent". London. 2010-04-02. נבדק ב-2010-09-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810541927905606  BIBSYS: 12012766  GND: 173825257  ISNI: 0000 0000 5218 376X  LCCN: no2002044727  NTA: 182334988  VIAF: 4596764   WorldCat (עם VIAF): 4596764
אתלרד השני, מלך מרסיה

אתלרד (באנגלית: Æthelred; ‏ נפטר בשנת 911) היה מלך מרסיה. אתלרד נשא בפועל את התואר "לורד מרסיה" או "אלדורמן" (Ealdorman), אך בפועל מלך במרסיה, וזאת בשל היותו ואסאל של מלך ממלכת וסקס.
בשנת 886 העניק לו אלפרד הגדול, מלך וסקס את השליטה בעיר לונדון לאחר שאתלרד נשא לאישה את אתלפלדה, בתו של אלפרד הגדול.
במהלך שלטונו נלחם אתלרד קרבות רבים כנגד ויילס.
בשנות חייו האחרונות העביר סמכויות רבות לאשתו, ולאחר מותו של אתלרד בקרב טטנהול בשנת 911, ירשה אשתו את כס המלוכה ושלטה אחריו.
ארתור שרביוס

| --- | --- |

 לידה:  30 באוקטובר 1878 פרנקפורט, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  13 במאי 1929 (בגיל 50) ברלין, רפובליקת ויימאר 
 ענף מדעי:  קריפטוגרפיה, הנדסת חשמל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית של מינכן  אוניברסיטת הנובר 
 מנחה לדוקטורט:  Ludwig Troske, Carl Heim 
 בן או בת זוג:  Elisabeth Pungs 
 תרומות עיקריות
 האניגמה
 
פטנט האניגמה של שרביוס אושר בשנת 1928
ארתור שרביוס (גרמנית: Arthur Scherbius; ‏20 באוקטובר 1878 - 13 במאי 1929) היה מהנדס חשמל גרמני אשר לזכותו נזקפת המצאת מכונת ההצפנה המכנית אניגמה.
חייו

שרביוס נולד בעיר פרנקפורט. אביו היה איש עסקים. הוא למד הנדסת חשמל ב"טכניקל קולג'" שבמינכן והמשיך את לימודיו בהנובר שם סיים במרץ 1903. בשנה שלאחר מכן הוא סיים עבודת מחקר שנושאה היה "שיטה לבניית בקר עקיף לטורבינת מים", ולאחר סיומה קיבל תואר דוקטור בהנדסה.
שרביוס החל לעבוד במספר חברות הנדסה בגרמניה ובשווייץ. בשנת 1918 הוא הקים חברה בשם שרביוס וריטר. הוא המציא מספר פטנטים ובהם מנוע אסינכרוני, כרית חשמלית, וחלקי חימום קרמיים. תרומות המחקר שלו הובילו לקישור שמו עם עקרון שרביוס למנועים אסינכרוניים.
בשנת 1918 ביקש שרביוס לרשום פטנט על מכונת הצפנה מבוססת גלגלי שיניים מחווטים ומסתובבים. החברה של שרביוס קנתה את הזכויות על פטנט נוסף של הוגו קוך משנת 1919. העסקים לא נחלו הצלחה רבה, ובשנות ה-20 של אותה מאה אורגנה החברה לפחות פעמיים.
מכונת ההצפנה של החברה, ששווקה תחת הכינוי "אניגמה", נחלה הצלחה בקרב הצי הגרמני בשנת 1926. הצבא הגרמני קיבל גרסה של האניגמה מספר שנים לאחר מכן.
שרביוס לא זכה להיות עד לשימוש הרב שנעשה במכונה, שכן הוא נהרג בתאונת כרכרה בשנת 1929.
ארמין צימרמן

| --- | --- |

ארמין צימרמן
 לידה:  23 בדצמבר 1917 בלומנהאו, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  30 בנובמבר 1976 (בגיל 58) בון, גרמניה המערבית גרמניה
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  קריגסמרינה קריגסמרינה  דויטשה מרינה
 תקופת הפעילות:  1937 1945 – 1955 1976 (כ־18 שנים)
 דרגה:   אדמירל
 תפקידים בשירות
 מפקד הצי הצפוני מפקד הדויטשה מרינה המפקח הכללי של הבונדסוור
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 הצלב הגרמני בזהב 
 
ארמין צימרמן (בגרמנית: Armin Zimmermann;‏ 23 בדצמבר 1917 – 30 בנובמבר 1976) היה אדמירל גרמני אשר שירת בקריגסמרינה במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה התגייס לבונדסוור ושימש כמפקח הכללי שלו (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1972–1976.
ביוגרפיה

צימרמן נולד בלומנהאו ב-23 בדצמבר 1917. ב-1937 הוא התגייס לקריגסמרינה ובמהלך מלחמת העולם השנייה שימש כמפקד שייטת שולות המוקשים ה-46 בתעלת למאנש. לקראת סוף המלחמה הוא הוביל את הפשיטה על גרנוויל - אחת ההצלחות האחרונות של הקריגסמרינה במלחמה. במהלך המלחמה הוא נפצע קשה וקיבל את הצלב הגרמני בזהב. לקראת סוף המלחמה נפל בשבי הבריטי, ולאחר מכן עסק בפינוי מוקשים מחופי גרמניה.
ב-1956 הוא התגייס לדויטשה מרינה בדרגת קורבטנקפיטן. הוא שימש כנספח הצי הגרמני בלונדון וכמפקד שייטת שולות המוקשים של הצי. בין 1968–1970 שימש כמפקד הצי הצפוני של הבונדווסר. בין 1970–1972 הוא שימש כמפקד הדויטשה מרינה. ב-31 במרץ 1972 הוא מונה למפקח הכללי של הבונדסוור. הוא היה איש הצי הראשון שהפך למפכ"ל הבונדסוור. ביוני 1976 הוא החל לסבול מהשפעות מאוחרות של פציעתו מימי המלחמה. הוא נפטר ב-30 בנובמבר של אותה שנה.
ארמיית האוויר החמישית

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ברית המועצות ברית המועצות
 שיוך:  הצבא האדום הצבא האדום
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1942–1949 (כ־7 שנים)
 מקים היחידה:  משרד ההגנה של ברית המועצות
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
ארמיית האוויר החמישית (ברוסית: воздушная армия ‏я‏-5) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

היחידה הוקמה ב-6 ביוני 1942 בהתאם לפקודת שר ההגנה של ברית המועצות. היחידה הוקמה על בסיס יחידות חיל האוויר שהיו מוצבות בגזרת חזית צפון הקווקזו חזית קרים. מאז הקמתה היא השתתפה בקרב על קווקז. בהמשך היא הועברה תחת פיקוד של חזית הערבה (החזית האוקראינית השנייה החל מ-20 באוקטובר 1943). במסגרת זו מטוסי הארמייה השתתפו בקרב דנייפר, קרב קורסון-צ'רקאסי, מבצע יאשי-קישינב, מצור על בודפשט, מתקפת וינה וקרב על פראג.
במהלך ימי המלחמה טייסי הארמייה ביצעו 180 אלף טיסות.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, היא הוצבה בשטח רומניה. משנת 1949 היא נקראה "ארמיית האוויר ה-48" והוצבה במרחב אודסה. לאחר התפרקות ברית המועצות היא שולבה בכוחות המזוינים של אוקראינה.
ראו גם

בסיס קאנט
אתמול

אתמול היא היממה שלפני היממה הנוכחית.
המושגים "אתמול", "היום" ו"מחר" הם בין מושגי הזמן היחסיים הראשונים שנרכשים על ידי תינוקות. ברוב השפות קיים שם עצם או שם תואר מיוחד עבור "אתמול", אם כי לא בכולן. בשפות עם אי בהירות באוצר המילים ישנן גם דרכים אחרות להבחין בין העבר המיידי והעתיד המיידי. "אתמול" הוא גם מונח ומושג יחסי בדקדוק ובתחביר.
אתמול הוא מושג מופשט במובן זה שאירועים שהתרחשו בעבר אינם קיימים במציאות הנוכחית, אף על פי שהשלכותיהם נמשכות.
היממה שהתרחשה לפני היממה של אתמול נקראת גם "שלשום".
אתלריק, מלך ברניקיה

אתלריק או את'לריק (באנגלית: Aethelric; נפטר בשנת 572) היה מלך ממלכת ברניקיה בין השנים 568 ועד פטירתו.
אתלריק היה בנו של אידה ואחיהם של גלאפה ואדה אשר מלכו לפניו.
פרטים מועטים ידועים אודות שלטונו של אתלריק. ידוע כי היה אביו של אתלפירת' אשר לימים מלך בממלכה, ואיחד אותה עם ממלכת דיירה לממלכת אחת בשם ממלכת נורת'מבריה.
לאחר מותו עלה לשלטון תאודוריק, אחיו.
אני יורקת על קברך

| --- | --- |
כרזת הסרט באנגלית
כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  מאיר זרחי 
 הופק בידי:  מאיר זרחי   יוסף זבידה
 תסריט:  מאיר זרחי 
 עריכה:  מאיר זרחי   ספירו קאראס
 שחקנים ראשיים:  קמיל קיטון   ארון טבור   ריצ'רד פייס
 מוזיקה:  ג'אקומו פוצ'יני 
 צילום:  נורי חביב
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  Cinemagic
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 בנובמבר 1978
 משך הקרנה:  101 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, סרט מתח, סרט דרמה, סרט פשע, סרט אונס ונקמה, סרט ניצול, splatter film 
 תקציב:  650,000$
 פרסים:  Sitges Film Festival Best Actress award 
 סרט הבא:  אני יורקת על קברך 2
 דף הסרט ב־IMDb
 
אני יורקת על קברך הוא סרט אימה אמריקני משנת 1978 שבוים על ידי מאיר זרחי. הסרט מתאר את נקמתה של אישה צעירה שנאנסה על ידי ארבעה גברים.
תקציר העלילה

ג'ניפר היל, סופרת סיפורים קצרים ממנהטן, שוכרת בקתה מבודדת באזור עיירות ליד קונטיקט כדי לכתוב את ספרה הראשון. ג'ניפר מתיידדת עם תושב מקומי בשם מת'יו - חנווני צעיר הלוקה בשכלו. למת'יו יש שלושה חברים: סטנלי, אנדי וג'וני, להם הוא מספר כי חזה בשדיה של ג'ניפר.
הארבעה אורבים לג'ניפר בנהר ומתכננים לחטוף אותה כדי שמת'יו יוכל לאבד את בתוליו. ג'ניפר נמלטת ליער הסמוך, אך הארבעה דולקים אחריה ומשיגים אותה. מת'יו מסרב לשכב איתה ולכן שלושת חבריו אונסים אותה בזה אחר זה. לאחר ששחררו אותה, הם מחליטים לתפוס אותה בשנית ולוכדים אותה בבקתה. לבסוף מת'יו נכנע ללחץ חבריו ואונס אותה אף הוא. הארבעה ממשיכים בעינויים מיניים, קורעים את כתב היד שלה וג'ניפר מתעלפת. הגברים עוזבים את הבקתה וג'וני מבין כי עליהם להשתיק אותה כדי שלא תעיד על פשעיהם. הוא מורה למת'יו לדקור אותה, אך הלה לא מסוגל לכך ורק טובל את הסכין בדם שניגר מלחיה כראיה לכך שרצח אותה.
לאחר כמה ימים, ג'ניפר חוזרת לעשתונותיה, מדביקה את כתב היד שלה בחזרה והולכת לכנסייה כדי לבקש מחילה על חטאיה העתידיים. ג'ניפר מפתה את מת'יו לשכב עימה. בלהט המשגל מת'יו עוצם את עיניו ואינו שם לב כי ג'ניפר השחילה לולאת חנק על צווארו והיא תולה אותו.
לאחר מכן, ג'ניפר מצליחה לפתות את ג'וני להיכנס למכוניתה ומכריחה אותו להתפשט באיומי אקדח. ג'וני טוען כי האונס היה באשמתה. הוא אומר כי היא דרבנה את הגברים למעשה בכך שלבשה בגדים חושפניים ואף התערטלה על שפת האגם. ג'ניפר משכנעת אותו כי היא מאמינה לו ולוקחת אותו אל הבקתה כדי לחלוק אמבטיה. היא מאוננת לג'וני וזה מזכיר כלאחר יד שמת'יו נעדר. היא שולפת סכין וכורתת את איבר מינו לפני שהוא מגיע לאורגזמה. ג'וני פצוע פצעי מוות, וג'ניפר נועלת את האמבטיה ומקשיבה למוזיקה קלאסית בעוד ג'וני גוסס וצורח עד שמת מאובדן דם. ג'ניפר זורקת את גופתו למרתף ושורפת את בגדיו.
אנדי וסטנלי למדים כי מת'יו וג'וני נעדרים והם שטים אל הבקתה של ג'ניפר. אנדי לוקח איתו גרזן. ג'ניפר מטפסת אל הסיפון ודוחפת את סטנלי למים ומצליחה להימלט עם הגרזן. אנדי קופץ להציל את סטנלי אך ג'ניפר נועצת את הגרזן בגבו. סטנלי מנסה לטפס אל הסירה הדוממת דרך המנוע שלה ומתחנן לג'ניפר שלא תהרוג אותו, אך ג'ניפר מפעילה את המנוע שפותח את מעיו.
תפוצת הסרט

בתחילה נקרא הסרט "יומה של האשה". זרחי לא הצליח למצוא אולפן שיפיץ את סרטו וגם החברות הקטנות לא היו מוכנות להקרין, להפיץ ולהדפיס על קלטות וידאו סרט הכולל אונס, התעללות מינית, רציחות וכריתת איברים. לבסוף מכר זרחי את הזכויות על הסרט לג’רי גרוס, ששינה את שמו והקרין אותו בשיקגו.
רימייק

זרחי רכש שוב את הזכויות לסרט וב-2010 צולם רימייק לסרט בשם "אני יורקת על קברך", ב-2013 יצא סרט ההמשך "אני יורקת על קברך 2" וב-2015 הסרט "אני יורקת על קברך 3".
ביקורת

הסרט קיבל ביקורות מעורבות. המבקר רוג'ר איברט כינה את הסרט "הסרט הגרוע ביותר בכל הזמנים" וגרם לכך שמכירות הווידאו של הסרט הרקיעו שחקים.
ארתור שלוסמן

| --- | --- |

 לידה:  16 בדצמבר 1867 ברסלאו, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  5 ביוני 1932 (בגיל 64) דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 ענף מדעי:  רפואה
 מקום מגורים:  האימפריה הגרמנית, רפובליקת ויימר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מינכן  קרויצשולה 
 צאצאים:  Erna Eckstein 
 
ארתור שלוסמן (16 בדצמבר 1867, ברסלאו – 5 ביוני 1932, דיסלדורף) היה רופא ומומחה לבריאות הציבור גרמני ממוצא יהודי.
ארתור שלוסמן נולד בברסלאו אך משפחתו עברה לדרזדן ושם הוא סיים את לימודי בית הספר. אחרי לימודי רפואה במספר מקומות הוא קיבל תואר דוקטור באוניברסיטת מינכן בשנת 1891. כרופא צעיר הוא התחיל לעבוד בבית חולים לילדים של אדולף בגינסקי. בשנת 1897 ארתור שלוסמן חזר לדרזדן והקים בית חולים פרטי לילדים. בשנת 1906 הוא עבר לדיסלדורף וכיהן כמנהל בית חולים עירוני לילדים.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 ביחד עם אדולף גוטשטיין הוא פרסם ספר ב-6 כרכים בנושא של בריאות הציבור - Handbuch der sozialen Hygiene und Gesundheitsfürsorge.
ב-1926 הוא התקבל לאקדמיה לאופולדינה.
משפחתו

ארתור שלוסמן התחתן עם קלרה בונדי, בת למשפחת עורכי דין יהודים מדרזדן. היא הייתה פעילה חברתית. לזוג נולדו בת בשם אֶמָה (1895–1998) שהייתה רופאת ילדים, ונישאה לאלברט אקשטיין(גר') ‏(1891–1950) אשר כיהן מנהל בית חולים לילדים בדיסלדורף. לאחר עליית הנאצים לשלטון, הם נאלצו לעזוב את גרמניה.
ארמין פה

ארמין פה (בגרמנית: Armin Veh, נולד ב-1 בפברואר 1961 באאוגסבורג שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ומאמן כדורגל בהווה. ככדורגלן שיחק פה בעיקר בבורוסיה מנשנגלדבך, ופרש ממשחק פעיל בגיל 29 בלבד. כמאמן קצר פה הצלחה בעיקר בשטוטגרט, עמה זכה באליפות הבונדסליגה בשנת 2007, ונבחר כמאמן השנה בגרמניה.
קריירה כשחקן

ארמין פה גדל במועדון הכדורגל של אאוגסבורג, שם עלה לבוגרים בשנת 1979. כבר באותה שנה עבר לבורוסיה מנשנגלדבך, שהייתה אז קבוצה בשיא הצלחתה. בעונת 1979/80 הגיע עם בורוסיה מנשנגלדבך לגמר גביע אופ"א, שם הפסידה הקבוצה לאיינטרכט פרנקפורט במפגש כפול, בו פה לא שותף. פה המשיך לשחק בבורוסיה מנשנגלדבך עד לשנת 1983, ובשנה זו עבר לסנט גאלן השווייצרית, אך לאחר ששבר את רגלו בשנת 1984, פרש ממשחק פעיל בגיל 23 בלבד. עם זאת, חזר פה לשחק באאוגסבורג בשנת 1985, ובמועדון שוואבן אאוגסבורג בשנת 1987. לאחר מכן שיחק במועדון ביירוית' ששיחק אז בבונדסליגה השנייה, אך עקב ריבוי פציעות פרש פה בשנית בשנת 1990.
אשור-ניררי החמישי

אשור-ניררי החמישי היה מלך אשור בתקופת האימפריה האשורית החדשה הוא מלך בין השנים 745-755 לפנה"ס.
אשור-ניררי היה בנו של המלך אדד-ניררי השלישי, הוא מלך לאחר אחיו אשור-דן השלישי. מעט מאוד ידוע על תקופת מלכותו. שלטונו הוגבל על ידי השפעתם החזקה של נכבדים חשובים ובמיוחד מפקד הצבא האשורי שמשי-אילו. שלטונה של אשור נחלש מאז מותו של אבי סבו שלמנאסר השלישי ותקופת שלטונו המשיכה מגמה זו.
על פי הקאנון האפונימי של אשור, המלך אולץ במשך ארבע שנים להישאר בתחומה של אשור למרות שהנוהג האשורי היה שהמלך מוביל אחת לשנה מסע מלחמה. הישארותו בתחומה של המדינה מהווה אינדיקציה לחולשתו כמלך. בשנת שלטונו הרביעית או החמישית הוא יצא למסע מלחמה לנאמרי. בשנת 746 לפנה"ס פרץ כנגדו מרד, ובשנה שלאחר מכן הוא הודח על ידי תגלת-פלאסר השלישי. אין מידע לגבי מקורו של תגלת פלאסר למרות שבכתובת מתקופתו הוא הציג את עצמו כבנו של אדד-ניררי השלישי.
לקריאה נוספת

A. Kirk Grayson, Assyrian Rulers of the Early First Millennium BC II (858-754 BC), University of Toronto press, 1996
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אשור-דן השלישי (773 עד 755 לפנה"ס) | מלכי אשור  שנים 755 עד 745 לפנה"ס | הבא: תגלת-פלאסר השלישי (745 עד 727 לפנה"ס) |
אנטארקטוזאוריים

| אנטארקטוזאוריים |
| --- | --- |
 איור של פרטי איסיזאורוס
תקופה
קרטיקון עליון, 99–80 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: דמויי זאורופודים
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
על־משפחה:: טיטאנוזאוריה
משפחה:: אנטרקטוזאוריים
שם מדעי
 Antarctosauridae

אנטרקטוזאוריים (שם מדעי: Antarctosauridae שפירושו "לטאות דרומיות") היא משפחה של דינוזאורים זאורופודים מהענף טיטאנוזאוריה שחיו בתור הקרטיקון.
האנטרקטוזאוריים הייתה משפחה של דינוזאורים גדולים, מגוונים ונפוצים. הם חיו בקרטיקון עליון. מאובנים שלהם נמצאו באמריקה הדרומית, אמריקה הצפונית, סין, מונגוליה והודו. רוב בני המשפחה היו דינוזאורים גדולים מאוד בעלי צווארים ארוכים. הם היו צמחוניים והלכו על כל 4 רגליהם.
מיון

המשפחה כוללת את הסוגים הבאים שעל שיוכם של חלקם אליה יש מחלוקת מדעית:
אלמוזאורוס (Alamosaurus)
אנטרקטוזאורוס (Antractosaurus)
ארגנטינוזאורוס (Argentinosaurus; בעבר סווג במשפחה טיטנוזאוריים שבוטלה)
בוניטזאורה (Bonitasaura)
בוריאלוזאורוס (Borealosaurus)
דיאמנטינזאורוס (Diamantinasaurus)
איסיזאורוס (Isisaurus)
הואביזאורוס (Huabeisaurus)
אופיסטוקוליקאודיה (Opisthocoelicaudia)
פלגריניזאורוס (Pellegrinisaurus)
סונידוזאורוס (Sonidosaurus)
הערות שוליים

↑  תומאס ר. הולץ הבן, Dinosaurs: The Most Complete, Up-to-Date Encyclopedia for Dinosaur Lovers of All Ages, הוצאת רנדום האוס, נספח 2012.
ערך זה הוא קצרמרבנושא דינוזאורים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארזון

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  דרום לבנון
 נפה:  צור
 קואורדינטות:  33°16′58″N 35°22′38″E﻿ / ﻿33.282777777778°N 35.377222222222°E﻿ / 33.282777777778; 35.377222222222 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןארזון(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןארזון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אָרזוּן (בערבית: أرزون) הוא כפר שיעי לבנוני קטן, בנפת צור שבמחוז דרום לבנון. בתי הכפר נושקים לכפרים סמוכים: ממערב – הכפר דרדע'יא, וממזרח – הכפר סריפא. הכפר שוכן כ-25 ק"מ ממזרח לעיר צור, בגובה כ-350 מ' מעל פני הים.
אטימולוגיה

החוקר אניס פריחה העלה שתי סברות למקור השם. בסורית, זו מלה שמרמזת על עץ הארז שידוע, גם בשפה העברית, כביטוי לחוזק ואיתנות והסיומת "ון" מלמדת על הקטנה, דהיינו, ארז קטן. בארמית המשמעות שונה ובדומה לערבית, השורש (أرض; תעתיק: ארד) רומז לאדמה.
אוכלוסייה

ככל הידוע, התושבים הראשונים היו מחמולת בני זהרה (بني زهرة), מהעיר חלב בסוריה, אך אין לכך ביסוס מחקרי.
בשנת 2014 היו רשומים 471 בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני, שכתובתם הייתה בכפר.
המשפחות העיקריות בכפר: תורמוס (ترمس), חאנוויה (حانويه), אל-חוסייני (الحسيني).
אדמה וחקלאות

שטח האדמה של הכפר הוא 104 דונם והגידולים העיקריים הם טבק וחיטה.
מי השתייה מגיעים ממעיין מקומי.
הערות שוליים

↑  أسماء العائلات في بلدة ارزون، قضاء صور، محافظة الجنوب في لبنان, إعْرَفْ لبنان (באנגלית)
1 2 3 4  طوني مفرّج, موسوعة قرى ومدن لبنان, دار نوبليس, עמ' 54
1 2  الشيخ سليمان ظاهر, معجم قرى جبل عامل, עמ' 41
↑  معلومات عن بلدة ارزون - Arzoun، قضاء صور في محافظة الجنوب، حسب لوائح الناخبين الرسمية الصادرة عن وزارة الداخلية اللبنانية لسنة ٢٠١٤, إعْرَفْ لبنان (באנגלית)