נאנדור אויהאי
קורות חייו

נאנדור אויהאי נולד במשפחה יהודית ואת לימודיו השלים בעיר הולדתו. משנת 1909 פורסמו סיפוריו וביקורותיו בכתב העת "המאה העשרים" (Huszadik Század) וב"זמנים חדשים" (Új Idők). ב-1913 פורסם סיפורו הקצר ההומוריסטי בכתב העת "חיים" (Élet), ב-1914 פרסם כתב העת "העט" (A Toll) את מאמרו "אפוריזמים על פוליטיקאים הונגרים". (אפוריזם הוא אימרה או מימרה תמציתית המביעה אמת כללית, עקרון או הבחנה פקחית אשר נאמר או נכתב באופן לקוני וקליט). הוא פרסם גם בכתב העת "המשקיף ההונגרי" (Magyar Figyelő), למשל הרומן שלו Tabán פורסם שם בהמשכים ב-1914, וכתב העת פרסם גם סיפור נוסף שלו ב-1916.
בדצמבר 1917, הוא הפך לחבר קבוע ב"חוג הבית" (חוג סופרים ועיתונאים כותבי בית שהיה חוג חברתי).
המחזה הבימתי הראשון שלו היה הקומדיה "מגבעת הוד מלכותו", שהוצגה בבכורה ב-12 במאי 1917 בתיאטרון ההונגרי. המחזה זכה לביקורות נלהבות. מחזהו "החלפות" (Cserebere) הוצג גם כן בתיאטרון ההונגרי ב-1917. בשנת 1918 הציג ה"קברט אינטים" את הקומדיה שלו בת המערכה האחת "מעיל הפרווה" (A bunda). ב-18 בדצמבר 1919 הציג תיאטרון מאדץ' את הקומדיה שלו 1,000,000,000 עם בלנקה פצ'י בתפקיד הראשי. במאי 1921 הציג "קברט אפולו" את הקומדיה שלו "שושנת העמקים" (Gyöngyvirág), בדצמבר 1922, הפארסה שלו "מבדק מים" (Vízpróba) הוצג ב"תיאטרון שדרת אנדראשי" עם אילונה קקן ודיולה קאבושכתפקידים הראשיים ובאותו חודש הם הציגו גם את הפארסה הנוספת שלו "קריאה לגופה" (Tetemrehívás).
הוא השיג את הצלחתו הגדולה ביותר בשנות ה-20. לפי סקר ספריות משנת 1923 היה הסופר ה-30 הנקרא ביותר בממלכת הונגריה, השביעי הפופולרי ביותר בקרב הסופרים ההונגרים (אחרי מור יוקאי, פרידייש קארינתי, קלמן מיקסאט, אנדרה אדי, לאיוש בירו ולנקה בייזה).
בשל התוכן האירוטי של כתביו, הוא הסתבך עם החוק לראשונה בשנת 1918, כאשר ספרו "אהבותיו של גבר" הוחרם על ידי משטרת המדינה בגין "עבירה על הצניעות שבוצעה באמצעות הדפסה", וכל העותקים בהוצאה לאור ובבית הדפוס נתפסו והוחרמו. הוא נתבע בגלל הספר, אך ההחלטה להחרים את הספר בוטלה. לאחר מכן נתבע והורשע מספר פעמים בגלל ספריו האירוטיים. בשנת 1923 נידון לשישה חודשי מאסר בגין חילול הקודש (מילולית: קללות נגד אלוהים) והפרת המוסר והצניעות הפומבית ברומן שלו "אדון הנשים" (A nők ura). בנובמבר 1924, הוא נידון לשלושה חודשי מאסר נוספים בגין "הפרת הצניעות" בגלל הרומן שלו "עד שנערה הופכת לאישה" (Mire a leányból asszony lesz). בדצמבר 1924 נאסרה תחילה ההרצאתו "על מה מדברים ועל מה שותקים" באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, אך לאחר מכן הותרה. במרץ 1925, הוא נידון לעונש מאסר נוסף של שבועיים. הוא ברח לאוסטריה כדי להימנע מריצוי עונשיו, ולאחר מכן התגורר בברלין, בפריז ובלונדון. בשנת 1929 הוצא נגדו צו מעצר בשל כך. בצו נכתב תיאור שלו לזיהוי:
"... הוא שמן בצורה בולטת, פוזל בעין אחת ובעין השנייה משתמש במונוקל."
הסופר היהודי פרידייש קארינתי השווה אותו לכומר בכפר כשאפיין סופרים, אמנים ופוליטיקאים מפורסמים.
ב-1930 נעצר על ידי משטרת וינה על בסיס צו המעצר ההונגרי, לאחר מכן שוחרר בערבות וכעבור כמה חודשים סירבה אוסטריה להסגירו. בהונגריה התקיים דיון בערעור בעניינו, בו זוכה, בוטל צו המעצר וגם הרישום הפלילי שלו בוטל. מחזותיו של פרנץ קאמרלוהר שהופקו תחת השם הבדוי שלו זכו להצלחה רבה במערב אירופה, בעיקר בגרמניה, ולפי השמועה באותה תקופה, שלושה ממחזותיו הוצגו במקביל בברלין בשמות שונים. רבים ממחזותיו הוצגו גם בבודפשט.
ב-1933 עבר ללונדון, שם החלו לצלם את סרטו החדש. שם הוא מת באופן בלתי צפוי משטף דם בקיבה כתוצאה מסוכרת. הוא נקבר בבית הקברות "הנדון פארק" בלונדון. בהלווייתו השתתפו גם לאסלו בארדושי, אז יועץ שגרירות הונגריה בלונדון ולימים ראש ממשלת הונגריה, וכן מלכיאור לנדייל ולאיוש בירו. לאחר מותו, ב-1933, הוצג סרט גרמני המבוסס על מחזהו "מגבעת הוד מעלתו" בשם "חברי המיליונר".
במאי 1944, יצירותיו הוצאו מהמחזור והושמדו בהתבסס על צו מס' 10.800/1944 ME שכותרתו "הגנה על חיי האינטלקטואלים ההונגרים מיצירותיהם הספרותיות של סופרים יהודים".
בשנת 1952, גם תחת השלטון הקומוניסטי, כמעט כל יצירתו הוכנסה ל"רשימת הספרים המיושנים" (שם "מכובס" ליצירות אסורות). עד לחילופי המשטר בשנת 1989, רק בעלי אישור מיוחד יכלו לקרוא את יצירותיו בספרייה הלאומית על שם סצ'ני.