stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רב אוריינות
טכנולוגיה, תקשורת ושפה

ישנם שני נושאים עיקריים המביאים לידי ביטוי שימוש ברב אוריינות. בנושא הראשון מתבטא הצורך המהותי בתקשורת בין תרבויות ושפות שונות, בעולם גלובלי בו המדיה חוצה גבולות ויבשות. השימוש בשפה האנגלית גם הוא השתנה. אף על פי שנראה כי האנגלית היא שפה גלובלית, ישנם בפועל ניבים שונים שלה ותת תרבויות הדוברות דיאלקטים שונים. למשל, האנגלית המדוברת באוסטרליה, דרום אפריקה, או הודו, שונה משפת המקור במדינות בבריטניה, ערש השפה האנגלית.
הנושא השני בו באה לידי ביטוי רב אוריינות הוא הדרך בה טכנולוגיה ומולטימדיה משנות את האופן בו התקשורת הבין-אישית מתנהלת. מושג התקשורת התרחב וכולל בתוכו שימושים חדשים אשר הטכנולוגיה הביאה. טקסט ודיבור אינם אמצעי התקשורת היחידים בנמצא. ההגדרה של מדיה מתרחבת וכוללת בתוכה טקסט בשילוב עם צלילים, תמונות וסרטים, בשלטי חוצות, אתרי אינטרנט ובטלוויזיה. החידושים הללו דורשים את היכולת להבין מולטימדיה, כחלק מהבנת העולם סביבנו.
ניסוחה של "פדגוגיה של רב אוריינות" על ידי "קבוצת ניו לונדון" הרחיב את העיסוק הרווח בתחום האוריינות מקריאה וכתיבה בלבד, להבנה של שיח מרובה, צורות של ייצוג במרחב הציבורי ולתחומים המקצועיים השונים. הפדגוגיה האוריינית החדשה פותחה כדי לתת מענה על צורכי הלמידה המשתנים של התלמידים, כדי לאפשר להם לנווט בסביבות טכנולוגיות, תרבותיות, ולשוניות מגוונות. הרעיון של רב אוריינות הוחל במסגרת הקשרים שונים, כולל ז'אנרים של דיבור ושפה, אוריינות חזותית, אוריינות מידע, אוריינות רגשית, אוריינות מדעית וכמותית.
יישום של רב אוריינות בחיי היום יום

בשל שינויים בעולם, במיוחד גלובליזציה והגירה, החלו להתעורר ויכוחים בין אנשי חינוך לגבי תהליכי הלמידה וההוראה בבית הספר. נטען, כי כל נושאי הלימוד צריכים לשלב בתוכם אופנויות שונות של דרכי תקשורת. קבוצת ניו לונדון (1996) הציעה גישת הוראה כוללת, בה באים לידי ביטוי מגוון ייצוגים של יצירת משמעות, כגון ייצוגים לשוניים, חזותיים, שמיעתיים, מרחביים וגופניים (מחוות, ג'סטות). פדגוגיה של רב אוריינות כוללת בתוכה עיצוב כיתה מאוזן ומותאם, הוראה גלויה, חינוך לחשיבה ביקורתית. תלמידים צריכים להסתמך על ניסיון העבר האישי שלהם, ועל האוריינות הסמיוטית הקיימת שלהם כדי לייצג, להעביר ולתקשר משמעות.
השינויים המתרחשים דרך שדה החינוך משפיעים על תהליכי הלמידה, בעוד שיישום של תהליכי למידה משפיעים על השימוש ברב אוריינות (Selber, 2004). אלה כוללים את המיומנויות התפקודיות, הביקורתיות, והרטוריות, המיושמות בתחומים מגוונים ובדיספלינות שונות.
קבוצת ניו לונדון

קבוצת ניו לונדון מנתה עשרה אנשי אקדמיה אשר נפגשו בניו לונדון, ניו המפשייר, בארצות הברית בחודש ספטמבר 1994, כדי לפתח מתודת אוריינות פדגוגית חדשה, שתשרת אנשי חינוך ותוכל לענות על צורכי הלמידה המשתנים של תלמידים. הם שאפו להרחיב את המושג, מאוריינות חד־ממדית וחד אופנית ותרבותית סטנדרטית, אשר התמקדה אך ורק בכתיבה וקריאה, בפדגוגיה העושה שימוש רב אופני ביצירה והפקה של משמעות. הם הדגישו את השימוש באופנויות שונות של תקשורת, שפות, ושימושים שונים ומגוונים של השפה האנגלית, כדי לשקף את ההשפעה של טכנולוגיות חדשות על המגוון הלשוני והתרבותי, במקום לפתח מיומנויות סטנדרטיות של שפה תקנית וסוג אחד ואחיד של אנגלית. חברי הקבוצה, המגיעים מתחומי דעת והקשרים לאומיים שונים הביאו לדיון כל אחד את מומחיותו, חוויותיו וניסיונו האישי: קורטני קאזדן (ארצות הברית) מומחה בתחומים של שיח רב-לשוני והוראה-למידה רב שפתית; ביל קואפ (אוסטרליה) אוריינות פדגוגית ומגוון לשוני, טכנולוגיות חדשות של ייצוג ותקשורת; מרי קלנציס (אוסטרליה) חינוך חברתי ניסויי, ולימודי אזרחות; נורמן פיירקלו(אנגליה) ניתוח שיח ביקורתי, פרקטיקות חברתיות ושיח. יחסי הגומלין בין שינוי של שיח לשינוי ברמה החברתית - תרבותית; גונתר קרס (אנגליה) סמיוטיקה חברתית, אוריינות חזותית, ניתוח שיח, אוריינות רב אופנית; ג 'יימס ג'י (ארצות הברית) פסיכולוגיה לשונית, בלשנות חברתית, שפה ואוריינות; אלן לוק (אוסטרליה) אוריינות ביקורתית ויישומים לשוניים; כרמן לוק (אוסטרליה) על פמיניזם ועל פדגוגיה ביקורתית; שרה מייקלס (ארצות הברית) שיח בכיתה; מרטין נטקה (אוסטרליה) חינוך ילידים, ותוכניות לימודים של השכלה גבוהה.
המאמר "פדגוגיה של רב אוריינות: עיצוב העתיד החברתי", שפורסם ב-1996, מסמן את "מניפסט" האוריינות הפדגוגית של קבוצת ניו לונדון עליו המליצו לשימוש במוסדות חינוך, בקהילה, ובתוך ארגונים.
פדגוגיה של רב אוריינות

הגישה הפדגוגית הרב אוריינית כוללת ארבעה היבטים מרכזיים: למידה מבוססת מצב, פיתוח חשיבה ביקורתית, הוראה גלויה, ומתודה מותאמת סביבה.
- למידה מבוססת מצב: שיטת לימוד העושה שימוש בניסיון החיים וחוויותיהם האישיות של התלמידים.
- פיתוח חשיבה ביקורתית: עידוד התלמידים לשאול שאלות גם לגבי נושאי שיח עליהם קיים קונצנזוס רחב.
- הדרכה גלויה: הוראה ישירה של "מטא - שפה" על מנת לעזור ללומדים להבין את המרכיבים של צורות הבעה ודקדוק.
- תרגול מותמר: התמרה של תרגול הפקת משמעויות וישום של משמעויות מותמרות בהקשרים נוספים. מצב בו התלמידים מתנסים בצורות אוריינות חדשות באמצעות למידה מבוססת מצב.
מאפיינים: פדגוגיה של רב אוריינות > למידה מבוססת מצב

- השלכה של חוויות אישיות על סביבת הלמידה.
- תוכנית לימודים מבוססת התנסויות התלמידים, גם במעגלים החברתיים החוץ בית ספריים.
- התנסויות במוכר והתנסויות בחדש על בסיס המוכר. פעילויות כגון שיחה, צפייה, טיול המתכתבות עם חוויותיהם האישיות, תחומי העניין ופרספקטיבת החיים של התלמידים.
- למידת אוריינות מוכוונת לומד. פיתוח של הבנה פנימית של השפה, במקום למידה של חוקי שפה פורמליים, מה שנותן מקום לביטוי והבעה עצמית.
- החיסרון בהיבט לימודי זה, עליו הצביעו חברי קבוצת ניו לונדון, טמון בעובדה שעל אף ש"למידה מבוססת מצב" מביאה תלמידים להעמקה והפנמה של תחומי דעת, קיים קושי בפיתוח עמדה ביקורתית כלפי תחומים אלו. כמו כן, לעיתים יקשה על התלמידים להביא את ידיעותיהם לידי מימוש וביצוע. על כן ארבעת ההיבטים יחדיו משלימים אחד את השני.
מאפיינים: פדגוגיה של רב אוריינות > פיתוח חשיבה ביקורתית

- פיתוח חשיבה ביקורתית דורשת אקספלורציה של מטרות הלימוד ועיצוב הפקת משמעות בהקשר חברתי - תרבותי.
- שיח העוסק בעולם ההולך ונעשה גלובלי ורב תרבותי, כאשר כוחות של הגירה, רב תרבותיות ואינטגרציה כלכלית מאיצים תהליך השינוי.
- כך גם תהליך הפקת המשמעות נהייה מגוון יותר, ככל שהממשקים הדיגיטליים תופסים חלק משמעותי בחיינו.
- מילס (2009) דן בשאלה כיצד רב אוריינות יכולה לעזור לנו ללכת אל מעבר לטקסטים המודפסים המסורתיים אשר משמרים ערכים תרבותיים דומיננטיים על ידי יצירת צוהר לחשיבה על שיטות טקסטואליות מעצבות תרבות.
מימד נוסף של פיתוח החשיבה הביקורתית הוא הרחבת מגוון סוגי המטרות של אוריינות בחברה בת-זמננו. בתוכנית הלימודים המסורתית קיימות קונבנציות באשר לשימוש בסוגי טקסט רווחים. הן פועלות ע"פ כללים שונים של הכללה והדרה בהיררכיה של סוגי טקסט שונים ולעיתים קרובות מבטלות טקסטים כגון ספרי תמונות או ספרות פופולרית. באופן דומה, פריטים כמו בלוגים, מיילים, אתרי אינטרנט, תופעות שונות של אוריינות חזותית, עשויים לעיתים קרובות להחשב כסוגי אוריינות "נחותים".
מאפיינים: פדגוגיה של רב אוריינות > הדרכה גלויה

הבניית ידע והבנה בצורה סיסטמטית, אנליטית ומודעת. תמיכת המורים ומומחים בעלי מקצוע שונים בתלמידים, דרך בניית "פיגומים" של ידע ומיקוד התלמידים במאפיינים בעלי המשמעות שבחוויותיהם ובפעילותיהם במסגרת קהילת הלמידה בה הם חברים. המורים ומומחים נוספים אשר באים במגע עם התלמידים מאפשרים ללומדים לצבור מידע מפורש בהדרגה, בהסתמך על מה שהלומד כבר יודע שהשיג. ע"פ קואפ וקלנציס, אחד המאפיינים המרכזיים של הדרכה גלויה הוא שימוש ב "מטא - שפה". כך הם: "הדרכה גלויה מציגה אלמנט שלרוב זוכה להתעלמות. חיבור חשיבות החוויה הלימודית מתוך הקשר, עם הבנה מודעת של אלמנטים של עיצוב ומשמעות השפה." (פדגוגיה של רב אוריינות: עיצוב העתיד החברת, עמ' 106)
מאפיינים: פדגוגיה של רב אוריינות > מתודה מותאמת סביבה

המונח מתודה מותאמת סביבה נוסח על ידי קבוצת ניו לונדון, כחלק מארבעת מרכיבי הפדגוגיה הרב אוריינית והיא קשורה קשר הדוק ללמידה אותנטית. מתודה מותאמת סביבה היא תהליך של תרגול הפקת משמעות, העושה שימוש בלמידה יישומית, משמעויות ה"עולם האמיתי", תקשורת הלכה למעשה, ועושה סינתזה בין למידה מבוססת מצב, פיתוח חשיבה ביקורתית והדרכה גלויה, לכדי הקשרים חדשים. כאשר הלומדים נהיים מודעים לאופן ההשפעה של הקשרים שונים על תהליך הלמידה שלהם, נוצר תהליך שהוגדר על ידי "קבוצת ניו לונדון" תרגול רפלקטיבי. (עמ' 87)
ראו גם

אוריינות דיגיטלית
אוריינות מדיה
אוריינות
אוריינות AI
לקריאה נוספת

The New London Group. (1996). A pedagogy of multiliteracies: Designing social futures. Harvard educational review, 66 (1), 60-93.
Cope, B. & Kalantzis, M. (Eds.) (2000) Multiliteracies: Literacy Learning and the Design of Social Futures. Routlege: London.
Cope, B., & Kalantzis, M. (2009). “Multiliteracies”: New literacies, new learning. Pedagogies: An international journal, 4(3), 164-195.
Cope, B., & Kalantzis, M. (2015). The things you do to know: An introduction to the pedagogy of multiliteracies. In B. Cope & M. Kalantzis (Eds.), A pedagogy of multiliteracies: Learning by design (pp. 1–36). London: Palgrave
"Putting Multiliteracy to the Test" Accessed 2-26-14
Kalantzis, M., and Cope, B. (2012). Literacies. Cambridge: Cambridge University Press. Chapter 4.
Selber, S. (2009). "Multiliteracies for a Digital Age". Southeastern Illinois University Press: USA
הערות שוליים

↑  The New London School, Information Habitat wiki, Michigan State University Archived July 8, 2009, at the Wayback Machine.
1 2  Cope, Bill; Kalantzis, Mary. ""Multiliteracies": New Literacies, New Learning". Pedagogies: An International Journal. 4 (3): 164–195. doi:10.1080/15544800903076044.
1 2  Mills, Kathy A. (2009). "Multiliteracies: interrogating competing discourses". Language and Education, 23:2, 103-116.
1 2  The New London Group; Group, The New London. "A Pedagogy of Multiliteracies: Designing Social Futures". Harvard Educational Review. 66 (1): 60–93. doi:10.17763/haer.66.1.17370n67v22j160u.
פדגוגיה בית ספרית מסורתית. אוריינות קריאה וכתיבה
מעגל שיח מחוץ לכותלי בית הספר. תרבות הדיון ככלי לפיתוח חשיבה ביקורתית
כיתת לימוד במאה ה-19
כיתת לימוד במאה ה-21. נגישות לשפה גלובלית באמצעות מדיות חדשות
שאנגחאי

| --- | --- |

עם כיוון השעון מלמעלה: קו הרקיע של פודונג, גן יו (אנ'), ציר אקספו (אנ') וביתן סין באקספו 2010 (אנ'), דרך נאנג'ינג (אנ') בלילה, הבונד בלילה
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  שאנגחאי
 ראש העיר:  יִינְג יוֹנְג (Ying Yong)
 רשות מחוקקת:  Shanghai People's Congress 
 נפות במחוז העירוני:  16
 בירת המחוז העירוני:  רובע חואנגפו 
 תאריך ייסוד:  751
 שטח:  6,341 קמ"ר
 גובה:  4 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  ששאן (אנ') (118 מטרים)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז העירוני:  24,870,895 (2020)
  ‑ צפיפות:  3,923 נפש לקמ"ר
 קואורדינטות:  31°12′N 121°30′E﻿ / ﻿31.2°N 121.5°E﻿ / 31.2; 121.5
 אזור זמן:  UTC +8
 https://www.shanghai.gov.cn/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןשאנגחאי(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןשאנגחאי(למפת שאנגחאי רגילה) שאנגחאי(למפת שאנגחאי מוגדלת) שאנגחאי     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שאנגחאי (בכתב סיני: 上海; בפין-יין: Shànghǎi ‏- IPA: ‏[ʂɑ̂ŋxài]קובץ:Zh-Shanghai.ogg‏Ⓘ‏; בשאנגחאית: Zånhae‏ – IPA‏: [z̥ɑ̃̀hé]) היא מחוז עירוני, עיר נמל והעיר המאוכלסת ביותר ברפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, אוכלוסיית המחוז העירוני מנתה כ-24.87 מיליון תושבים. העיר משמשת מרכז מסחרי, תעשייתי ותרבותי ויש בה 36 אוניברסיטאות.
גאוגרפיה

שאנגחאי משתרעת על פני 6,341 קילומטרים רבועים במזרח סין, שוכנת על החוף המערבי של ים סין המזרחי ושולטת על הכניסה לאגן של נהר היאנגצה, אזור גדול, מאוכלס ופורה מבחינה כלכלית במרכז סין. מנהלית היא מוגדרת כאחת מארבע הערים שאינן שייכות למחוז כלשהו (יחד עם בייג'ינג, טיינג'ין וצ'ונגצ'ינג). השטח שבניהולה גובל עם מחוזות ג'יאנגסו מצפון וג'ג'יאנג מדרום ומכסה גם כמות נכבדת של פרברים ושטחים חקלאיים. חלק קטן מתושביה של העיר מתגוררים בספינות העוגנות לאורך המזחים הרבים בעיר.
היסטוריה

בתקופת שושלת סונג (960–1279 לספירה) שאנגחאי התפתחה מכפר לעיירת נמל ומסחר, וזאת בעקבות הגעתם של פליטים מצפון סין. בשנת 1172 נבנתה בעיר חומת ים כדי לייצב את קו החוף, זאת בנוסף לשובר גלים אשר נבנה מוקדם יותר. החל מתקופת שושלת יואן בשנת 1292 ועד לשנת 1297 כאשר שאנגחאי הוכרזה רשמית כעיר, היה האזור במעמד מחוז מינהלי.
שני אירועים סייעו לפיתוחה של העיר בתקופת שושלת מינג: בשנת 1554 הוקפה העיר בחומה כדי להגן עליה מפני שודדי ים יפנים. בשנת 1602 קיבלו תושבי העיר חיזוק רוחני לאחר הקמת "מקדש אל העיר", אשר היה למוקד לתמיכה רוחנית בתושבים. בתקופת שושלת צ'ינג שאנגחאי הפכה לאחת מערי הנמל החשובות ביותר בדלתה של נהר יאנגצה. שני שינויים משמעותיים במדיניות הממשלה סייעו לעליה בחשיבות העיר. ראשית, בשנת 1684 ביטל הקיסר קאנגשי (1662–1723) את האיסור אשר הוטל בתקופת שושלת מינג על יציאת אוניות לים מנמל שאנגחאי, איסור אשר היה בתוקף החל משנת 1525. שנית, בשנת 1732 העתיק הקיסר יונג-ג'נג (1678–1735) את מקום בית המכס המחוזי מעיר המחוז סונגג'יאנג לשאנגחאי ובכך העניק לעיר את השליטה על מסחר החוץ של המחוז כולו. לדעת ההיסטוריונית לינדה קוק ג'ונסון, כתוצאה משתי החלטות שלטוניות אלה, בשנת 1735 הייתה כבר שאנגחאי לנמל הסחר העיקרי של אגן היאנגצה התחתון, אף שמעמדה כעיר היה עדיין בתחתית ההיררכיה השלטונית.
חשיבותה של העיר עלתה באופן משמעותי במאה ה-19 כאשר מיקומה בשפך היאנגצה הפך אותה לנמל הסחר המתאים ביותר עם מדינות המערב. בתקופת מלחמת האופיום הראשונה (1839–1842) השתלטו כוחות בריטים באופן זמני על העיר. המלחמה הסתיימה בשנת 1842 בחוזה נאנקינג אשר קבע פתיחת נמלי סחר, בהם שאנגחאי, לסחר בינלאומי. מהלך זה הוביל להתפתחות מהירה מאוד של העיר. הבריטים, הצרפתים, האמריקאים והיפנים קיבלו רבעים בעיר להתיישבות ולמסחר בהם הייתה להם זכות לניהול עצמי ולאוטונומיה שיפוטית. הזרים פיתחו את המסחר ואת הבנקאות.
היסטוריה > המאה ה-20 וה-21

בשנות העשרים של המאה ה-20, לאחר הכיבוש היפני וההרס שהותיר מאחוריו[דרושה הבהרה], החלה העיר להתעורר לחיים. היא הפכה למרכז תרבותי, אומנותי ומרכזי בסין. האופנה בשאנגחאי בלטה בייחודיותה והמודרניות שררה בעיר. העיר אופיינה על ידי חיי לילה מלהיבים. הספרות בשאנגחאי הייתה ייחודית לה, החלו להיכתב שירים, סיפורים קצרים ורומנים. העיר הייתה מושפעת מעברה הקולוניאלי מצד אחד ומהקומוניזם הסיני המתפתח מצד שני ונוצר בה דבר אשר לא היה קיים באף עיר אחרת בסין. היא הייתה מאופיינת על ידי ערב רב של אנשים, סינים, מערביים ותרבויות המשתלבות ביחד לכדי תרבות מיוחדת במינה. עם עלייתו של מאו דזה-דונג והמפלגה הקומוניסטית, החלו אנשי הרוח של שאנגחאי לרדת למחבוא, משום שנחשבו ראקציונרים וקפיטליסטים. הרבה נרדפו כל תקופת מהפכת התרבות והוכרו בתור אנשי תרבות חשובים רק לאחר תקופת שלטונו של מאו בתחילת שנות השמונים.
אקלים

האקלים בשאנגחאי הוא אקלים סובטרופי גשום. יש בו ארבע עונות שנה מובחנות, וריבוי משקעים. הקיצים חמים וגשומים מאוד, והחורפים יבשים וקרירים. הטמפרטורה היומית הממוצעת נעה בין 25 ל-32 מעלות צלזיוס, כשיולי הוא בדרך-כלל החודש החם בשנה. בחודש ינואר, החודש הקר ביותר, הטמפרטורות נעות בין 1 ל-8 מעלות צלזיוס. ממוצע המשקעים השנתי בשאנגחאי עומד על 1,100 מילימטר. יולי הוא החודש הגשום ביותר ודצמבר הוא היבש ביותר. בקיץ ובסתיו ישנן לעיתים סופות טייפון.
אתרים מרכזיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בין האתרים המרכזיים בעיר ניתן למנות את:
הבונד ורחוב נאנג'ינג.
הרובע הצרפתי.
הרובע הסיני וגן יו.
מוזיאון שאנגחאי
מוזיאון תכנון העיר של שאנגחאי
המרכז הפיננסי העולמי בשאנגחאי
מגדל פנינת המזרח
ערים תאומות

נכון לאפריל 2020, הערים, המחזות והנפות התאומות של שאנגחאי הן:
יפן יוקוהמה, יפן (מ־1973)
יפן אוסקה, יפן (מ־1974)
איטליה מילאנו, איטליה (מ־1979)
הולנד רוטרדם, הולנד (מ־1979)
ארצות הברית סן פרנסיסקו, ארצות הברית (מ־1979)
קרואטיה זאגרב, קרואטיה (מ־1980)
מחוז יפן אוסקה, יפן (מ־1980)
קוריאה הצפונית המהונג, קוריאה הצפונית (מ־1982)
פקיסטן קראצ'י, פקיסטן (מ־1984)
בלגיה אנטוורפן, בלגיה (מ־1984)
קנדה מונטריאול, קנדה (מ־1985)
יוון פיראוס, יוון (מ־1985)
פרובינציית פולין פומרניה, פולין (מ־1985)
ארצות הברית שיקגו, ארצות הברית (מ־1985)
גרמניה המבורג, גרמניה (מ־1986)
מרוקו קזבלנקה, מרוקו (מ־1986)
צרפת מרסיי, צרפת (מ־1987)
ברזיל סאו פאולו, ברזיל (מ־1988)
רוסיה סנקט פטרבורג, רוסיה (מ־1988)
אוסטרליה קווינסלנד, אוסטרליה (מ־1989)
טורקיה איסטנבול, טורקיה (מ־1989)
מצרים אלכסנדריה, מצרים (מ־1992)
ישראל חיפה, ישראל (מ־1993)
קוריאה הדרומית פוסאן, קוריאה הדרומית (מ־1993)
וייטנאם הו צ'י מין סיטי, וייטנאם (מ־1994)
ונואטו פורט וילה, ונואטו (מ־1994)
ניו זילנד דנידין, ניו זילנד (מ־1994)
אוזבקיסטן טשקנט, אוזבקיסטן (מ־1994)
פורטוגל פורטו, פורטוגל (מ־1995)
צ'כיה פראג, צ'כיה
תימן עדן, תימן (מ־1995)
נמיביה וינדהוק, נמיביה (מ־1995)
קובה סנטיאגו דה קובה, קובה (מ־1996)
ארגנטינה רוסאריו, ארגנטינה (מ־1997)
פינלנד אספו, פינלנד (מ־1998)
מקסיקו חליסקו, מקסיקו (מ־1998)
אנגליה ליברפול, אנגליה (מ־1999)
מוזמביק מפוטו, מוזמביק (מ־1999)
תאילנד צ'יאנג מאי, תאילנד (מ־2000)
איחוד האמירויות הערביות דובאי, איחוד האמירויות הערביות (מ־2000)
דרום אפריקה קוואזולו-נטאל, דרום אפריקה (מ־2001)
אקוודור גואיאקיל, אקוודור (מ־2001)
צ'ילה ולפראיסו, צ'ילה (מ־2001)
ספרד ברצלונה, ספרד (מ־2001)
נורווגיה אוסלו, נורווגיה (מ־2001)
רומניה קונסטנצה, רומניה (מ־2002)
סרי לנקה קולומבו, סרי לנקה (מ־2003)
סלובקיה ברטיסלאבה, סלובקיה (מ־2003)
אירלנד קורק, אירלנד (מ־2005)
אינדונזיה מזרח ג'אווה, אינדונזיה (מ־2006)
שווייץ בזל-שטאדט, שווייץ (מ־2007)
קמבודיה פנום פן, קמבודיה (מ־2008)
צרפת אוברן-רון-אלפ, צרפת (מ־2008)
אנגליה לונדון רבתי, אנגליה (מ־2009)
אוסטריה זלצבורג, אוסטריה (מ־2009)
קנדה קוויבק, קנדה (מ־2011)
הונגריה בודפשט, הונגריה (מ־2013)
הודו מומבאי, הודו (מ־2014)
ארצות הברית יוסטון, ארצות הברית (מ־2015)
תאילנד בנגקוק, תאילנד (מ־2016)
בולגריה סופיה, בולגריה (מ־2016)
סרביה בלגרד, סרביה (מ־2018)
פרו לימה, פרו (מ־2018)
בלארוס מינסק, בלארוס (מ־2019)
מקסיקו ספופן, מקסיקו (מ־2019)
ארצות הברית וינסטון סיילם, ארצות הברית
ראו גם

אזור בונד
גשר דונגהאי
לקריאה נוספת

ברוק לארמר, חלומות שנגחאי, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 142, מארס 2010
ניב חורש, עיר עם הפסקה? שנגחאי לפני מלחמת העולם השנייה ואחריה, זמנים, גיליון 113, חורף 2011
הערות שוליים

↑  China: Shànghăi (Districts) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  קהילת יהודי שנגחאי, מאגרי המידע הפתוחים של מוזיאון העם היהודי בבית התפוצות. 17-4-2019
↑  דני רכט, שיכון עולי סין (שיכון שנגחאי, שיכון המזרח הרחוק), באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
↑  市级友好城市 (בסינית)
| מחוזות הרפובליקה העממית של סין |
| --- | --- | --- |
| מחוזות | אַנְחְװֵי • גַאנְסוּ • גֶ'גְ'יַאנְג • גְװַאנְגְדונְג • גווֵיְג'וֹאוּ • גְ'יַאנְגְסוּ • גְ'יַאנְגְשִׂי • גִ'ילִין • הַאיְנַאן • חֶבּיי • חֶנַאן • חוּבּײ • חוּנַאן • חֵייְלוֹנְגְגְ'יַאנְג • יוּנַּאן • לְיַאונִינְג • סצ'ואן • פֿוּגְ'ייֵן • צִ'ינְגְהַאי • שַאַנשִׂי • שַאנְדונְג • שַאנְשׂי |  |
| מחוזות אוטונומיים | גְװַאנְגְשִׂי • טיבט • מונגוליה הפנימית • נינְגְשְׂיַה • שׂינגְ'יַאנְג |  |
| מחוזות עירוניים | בּייְגִ'ינְג • צ'וּנְגְצִ'ינְג • שאנגחאי • טייֵנְגִ'ין |  |
| אזורים מנהליים מיוחדים | הונג קונג • מקאו |  |
| ראו גם | מעמדה הבין-לאומי של טאיוואן |  |
| הערים הגדולות בעולם: ערים המונות לפחות חמישה מיליון תושבים |
| --- | --- | --- |
| 20,000,000+ | שאנגחאי • בייג'ינג • סאו פאולו • דלהי |  |
| 10,000,000+ | קראצ'י • לאגוס • איסטנבול • טוקיו • מומבאי • מוסקבה • גואנגג'ואו • פריז • שנג'ן • צ'נגדו • קינשאסה • קהיר • ג'קרטה • לאהור • סוג'ואו |  |
| 5,000,000+ | סיאול • מקסיקו סיטי • לונדון • לימה • דאקה • ניו יורק • בנגלור • בנגקוק • דונגגוואן • צ'ונגצ'ינג • נאנג'ינג • טהראן • שניאנג • בוגוטה • הו צ'י מין סיטי • הונג קונג • בגדאד • צ'נאי • צ'אנגשה • ווהאן • טיינג'ין • היידראבאד • האנוי • ריו דה ז'ניירו • פושאן • סנטיאגו דה צ'ילה • ריאד • אחמדאבאד • שאנטואו • סנקט פטרבורג • ח'רטום  • אנקרה • ג'ינאן • האנגג'ואו • סינגפור • יאנגון • לואנדה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564353305171  BIBSYS: 6047263  BNE: XX458435  BnF: cb12395234w (data)  GND: 4052066-3  ISNI: 0000 0001 2353 7626  LCCN: n79063254  MusicBrainz: dec4979e-c0a3-469c-a052-cee5f1e71de9  NARA: 10046658  NDL: 00637341  NKC: ge134625  NLA: 36596996  SUDOC: 033046212  VIAF: 159059201   WorldCat (עם VIAF): 159059201 
תצלום לווין של שאנגחאי
סידור ספרדי של בית הכנסת "אהל רחל" בשאנגחאי, 1933
תנווין

תַנְוִּין (בערבית: تَنوِين) הוא אחד מסימני התשכיל. הוא מסומן על ידי הכפלה של אחד הסימנים (פתחה, כסרה או דמה) ומסמן שצריך להוסיף נון לאחר התנועה. הוא מסומן רק בסופי מילים.
בערבית > ספרותית

כאשר כותבים בערבית ספרותית עם תשכיל, ישנן שלוש וריאציות לתנווין: פַתְחַתַא֫ן (פתחה כפולה) ـً, כַּסְרַתַא֫ן (כסרה כפולה) ـٍ ודַ֗מַּתַא֫ן (דַ֗מַּה כפולה) ـٌ, המבוטאות כ-/an/‏ ,/in/ ו-/un/, בהתאמה. התנווין מופיע רק בסופי מילים.
הסימן פתחתאן מופיע לרוב בתצורת اً (על גבי אליף), ةً (על גבי תא מרבוטה) או ءً (על גבי המזה). כאשר מסמנים מילה בפתחתאן, לרוב מוסיפים לה אליף בסופה, אלא אם כן המילה מסתיימת בתא מרבוטה, באליף או באליף מקסורה. אם המילה מסתיימת בהמזה (ء), מוסיפים אחריה אליף רק בחלק מהמקרים. האליף שמתווספת למילה מופיעה גם בכתיב חסר ניקוד/תשכיל.
מילים מיודעות – שבתחילתן מופיעה אַל הידיעה – אינן מקבלות תנווין. במובן זה, התנווין ממלא תפקיד דומה לתווית בלתי מיידעת.
| דוגמאות בערבית |
| --- | --- | --- | --- |
| סימן | -ٌ | -ٍ | -ً |
| הגייה | /un-/ | /in-/ | /an-/ |
| דוגמה על המילה بيت (בית) | بَيْتٌ | بَيْتٍ | بَيْتًا או بَيْتاً |
| תעתיק | בַּיְתֻן | בַּיְתִן | בַּיְתַן |
בערבית > מדוברת

בערבית מדוברת, התנווין קיים רק במילים וביטויים השאולים מהערבית הספרותית (בעיקר הפתחתאן).
כתב ערבי סיני

כתב ערבי סיני הוא כתב פרסו-ערבי שאומץ לכתיבה של שפות סיניות כמו מנדרינית (במיוחד הניבים באזור לנין, זונגיואן ומנצ'וריה) או בדונגאן. מערכת כתיבה זו ייחודית (בהשוואה למערכות כתיבה אחרות המבוססות על ערבית) בכך שכל התנועות, ארוכות וקצרות, מסומנות במפורש בכל עת בסימני תשכיל (לא אבג'ד). בכתב זה, נעשה שימוש נרחב בשְלוש וריאציות התנווין לייצוג צליל /-n/, ולפעמים גם לייצוג צליל /ng-/.
| דוגמאות בכתב ערבי סיני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סימן | ـًا | ـٌ | ـٍ | ْـٍ |
| תנועה | /-an/ | /-un/ | /-en/ | /-eng/ |
| דוגמה בכתב ערבי סיני | بًا | جٌ | مٍ | مٍْ |
| בכתב סיני | 半 | 准 | 们 | 半 |
| בפין-יין | bàn | zhǔn | mén | méng |
באכדית

תנווין היה בשימוש באכדית לסימון זוגיות (עד שהיא נכחדה בתקופה הבבלית העתיקה).
פתחתאן
כסרתאן
דמתאן
יום הרצל

בנימין זאב הרצל
קבר הרצל
יום הרצל הוא יום ציון ממלכתי החל ב-י' באייר, יום הולדתו של בנימין  זאב הרצל; יום זה נקבע על ידי הכנסת ב"חוק בנימין זאב הרצל (ציון זכרו ופועלו), ה'תשס"ד-2004"; מטרת החוק "להנחיל לדורות את חזונו, מורשתו ופועלו של בנימין זאב הרצל, לציין את זכרו ולהביא לחינוך הדורות הבאים ולעיצוב מדינת ישראל, מוסדותיה, יעדיה ודמותה בהתאם לחזונו הציוני"; על פי החוק:
"(א) אחת לשנה, בי' באייר, יום הולדתו של בנימין זאב הרצל, יקוים יום הרצל; ביום זה -
במחנות צה"ל ובבתי הספר יוקדש זמן ללימוד פועלו וחזונו הציוני של בנימין זאב הרצל;
יתקיים בירושלים כנס לזכרו של בנימין זאב הרצל; הכנס יאורגן על ידי המועצה הציבורית; בכנס יידונו נושאים מעולם הציונות ברוח חזונו של בנימין זאב הרצל.
(ב) הכנסת תקיים דיון מיוחד לציון יום הרצל במועדו או במועד סמוך".
וכן ביום כ' בתמוז יתקיים טקס זיכרון ממלכתי בהר הרצל בירושלים.
ביום הרצל הכניסה חופשית למוזיאון הרצל שבהר הרצל.
מספר (בלשנות)

מספר דקדוקי הוא תכונה דקדוקית המציינת הבחנה כמותית (בעיקר של שמות עצם), ומשפיעה על נטייה של מילים במסגרת התאם (בדומה למין דקדוקי ולגוף דקדוקי)
ההבחנה הכמותית הבסיסית ביותר הקיימת ברוב שפות העולם היא בין יחיד ובין רבים. לדוגמה: ספר לעומת ספרים. בדרך כלל צורות היחיד היא הצורה הבסיסית ואילו צורת הרבים היא הצורה המסומנת מורפולוגית.
בשפות שונות ישנן הבחנות כמותיות נוספות, כגון:
זוגי – הבחנה דקדוקית מיוחדת לציון המספר 2 (ערבית, סלובנית, וכן בשמות עצם רבים בעברית; למשל: "יומיים" לעומת "ימים").
הבחנה דקדוקית לציון המספר 3 או 4 (טולומאקית (אנ')).
הבחנה דקדוקית לציון קבוצה קטנה, הגדולה מ-2 וקטנה מ-10 (ואלבירית (אנ')).
הבחנה דקדוקית (מסומננת מאד) לציון הכמות 0, כלומר היעדר (לטבית).
המספר בעברית

לפי הנחיות האקדמיה ללשון העברית, שם עצם אחרי מספר יופיע בצורת רבים במספרים 2 עד 10 (לדוגמה, "שלושה שקלים"), ומהמספר 11 ואילך הוא יכול להופיע בין בצורת יחיד ובין בצורת רבים (לדוגמה, "חמישים ושלושה שקל" או "חמישים ושלושה שקלים"). עם זאת, גם מהמספר 11 ואילך, השימוש בצורת יחיד נפוץ בעיקר בשמות המצויים בספירה (כמו יום, שנה, נפש, איש, ראש, אחוז, שמות מטבעות וכדומה). בשמות אחרים (כמו מחשב או מזגן) פחות מקובל השימוש בצורת יחיד. חריג נוסף קיים שמות לועזיים לציון מידות ומשקלות, (מטר, קילוגרם, דונם, דולר, וכדומה) בהם מקובלת צורת היחיד גם במספרים עד עשר.

לדברי רוביק רוזנטל "בעברית החדשה יש ערבוב כמעט מלא בין שתי החלופות, בעיקר מ-11 ואילך". כמו כן, גם במקורות ניתן למצוא הרבה יוצאים מן הכלל ל"כלל הגדול" – שימוש בצורת הרבים למספרים גדולים מעשר. השימוש בכלל הגדול גם יוצר צירופים שלא נשמעים נכונים לדוברי העברית. לדוגמה: "... בניצנים יבנו '30 בית' ויעברו לשם '30 משפחה', הכוללות '30 גבר' ו-'60 ילד' ...". לכן, רוזנטל מציע להשתמש גם בצורת היחיד וגם בצורת הרבים עבור מספרים גדולים מעשר.
ראו גם

לוואי כמות
דקדוק עברי - מונחים
ריבוי שבור
הערות שוליים

↑  בלטבית, גם ייחוס הכמות-אפס לשם-העצם – נעשה על ידי הטיה של שם-העצם, כמו שציון הרבים נעשה – הן בלטבית והן ברוב שפות העולם – על ידי הטיה של שם-העצם. מאידך, באנגלית למשל, ייחוס הכמות-אפס לשם העצם, אינו נעשה על ידי הטיה של שם-העצם, אלא על ידי הקדמת המילה no, וכיוצא בזה בעברית מודרנית – על ידי הקדמת המילה "שום/אף" (במשפטים חסרי נשוא).
↑  עשרים שקל או עשרים שקלים?, באתר האקדמיה ללשון העברית.
↑  רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית: נחשב בעיני מי?, אתר Nrg‏, 10 ביוני 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4172173-1  NKC: ph123479 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.