stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ריימונד קרוז
פילמוגרפיה > קולנוע

גרמלינס 2 (1990)
רצח מן העבר (1991) Dead Again
מצור ימי (1992)
יצרים בדם (1993)
סכנה ברורה ומיידית (1994)
מורה מחליף (1996)
צמודים אישית (1996)
הפריצה לאלקטרז (1996)
הנוסע השמיני 4: התחייה (1997)
עומד אחרון בנהר סאבר (1997) - סרט טלוויזיה
מצאת החמה עד צאת הנשמה 2 (1999)
יום אימונים מסוכן (2001)
פגיעה היקפית (2002)
קוראים לי מודסטי (2004)
משחקי גנגסטה (2005)
חטיפות בקליבלנד (2015) סרט טלוויזיה של Lifetime
מקוללת (2019)
Wander ‏(2020)
הנס הכחול  (2021)
My Dead Dad  ‏(2022)
מדיין (אנ') (2023)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

24 (2003)
המפענחת (2005–2012)
קוראים לי ארל (2005–2008)
שחר האתמול (2007)
שובר שורות (2008–2009)
פשעים חמורים (2012–2018)
סמוך על סול (2016-2015)
תפוס את שורטי (2018)
כנופיית המאיה (2018)
Nova Vita‏ (2021)
רנו טראפיק

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Vauxhall Vivaro  Opel Vivaro (אנ')  Chevrolet Trafic  Nissan Primastar (אנ')  Fiat Talento (איט')  Mitsubishi Express (אנ')
 יצרן:  רנו  Renault España (אנ') (בספרד)  Renault Argentina (אנ') (בארגנטינה)  Renault Chile (בצ'ילה)  Dongfeng Renault (אנ') (שם מלא: Dongfeng Renault Automobile Company (DRAC)) (בסין), (חברה בשותפות ("Joint venture" (אנ')), עד 20 באוגוסט 2020, בין "רנו" ו-"Dongfeng Motor Group" (אנ'), שם רשמי: "Dongfeng Motor Group Co., Ltd")  ווקסהול מוטורס (בבריטניה)  אופל (בגרמניה)
 שנות ייצור:  1980–הווה
 הרכבה:  צרפת צרפת  ספרד ספרד  צ'ילה צ'ילה  ארגנטינה ארגנטינה  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  רנו אסטפט
 חברת אם:  רנו
 אורך:  4,182–5,038 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  1,904 מ"מ (דור שני)
 בסיס גלגלים:  3,098–3,493 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים,  1,397 סמ"ק, 1,647 סמ"ק, 1,721 סמ"ק, 2165 סמ"ק (מנועי בנזין, דור ראשון)  4 צילינדרים, 2,068 סמ"ק, 2,068 סמ"ק (טורבו-דיזל), 2,445 סמ"ק, 2,499 סמ"ק (מנועי דיזל, דור ראשון)  4 צילינדרים, 1,997 סמ"ק המפיק 120 כ"ס (מנוע בנזין, דור שני)  4 צילינדרים, 1,870 סמ"ק המפיק 80 כ"ס, 100 כ"ס, 1,995 סמ"ק המפיק 90 כ"ס, 115 כ"ס, 2,464 סמ"ק המפיק 150 כ"ס (מנועי דיזל, מגדש טורבו, דור שני)  4 צילינדרים, 1,598 סמ"ק המפיק 95 כ"ס, 125 כ"ס, 145 כ"ס, 1,997 סמ"ק המפיק 120 כ"ס, 140 כ"ס, 170 כ"ס (מנועי דיזל, מגדש טורבו, דור שלישי)
 הילוכים:  תמסורת  ידנית – 4 מהירויות (דור ראשון)  תמסורת  ידנית – 5 מהירויות (דור ראשון)  תמסורת  ידנית – 6 מהירויות (דור שני, דור שלישי)  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות (דור שני, דור שלישי)
רנו טראפיק (בצרפתית: Renault Trafic) היא מכונית מסחרית המיוצרת במספר תצורות מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו, אשר מיוצרת משנת 1980 בצרפת.
בספרד דגמי "רנו טראפיק" מיוצרים על ידי Renault España (אנ'), בארגנטינה על ידי Renault Argentina (אנ'), בצ'ילה על ידי Renault Chile ובסין על ידי Dongfeng Renault (אנ') חברה במיזם משותף בין "רנו" ו-"Dongfeng Motor Group" (אנ')).
בשנת 2002 נבחרה "רנו טראפיק" בגרסה מסחרית ל"מכונית המסחרית הבינלאומית של השנה" ("Light commercial vehicle" (אנ')) על ידי פאנל של 20 עיתונאים באירופה.
דגמים זהים ברישיון "רנו"

דגמי "רנו טראפיק" זהים לדגמי "Nissan Primastar" (אנ') אשר יוצרו על ידי ניסאן היפנית בין השנים 2001–2016.
דגמי "Opel Vivaro" (אנ') (2000-1997) מתוצרת אופל זהים לדגמי "רנו טראפיק". בארצות הברית הדגם היה קרוי "Chevrolet Trafic".
דגם "Fiat Talento (2016)" (אנ') מיוצר על בסיס "רנו טראפיק".
בבריטניה, דגם "Vauxhall Vivaro" מתוצרת ווקסהול מוטורס יוצר על בסיס "רנו טראפיק".
דגם "Mitsubishi Express" (אנ') מתוצרת מיצובישי מוטורס יוצר עד שנת 2018 על בסיס "רנו טראפיק".
משנת 2007 יצרנית הרכב ההודית טאטא מוטורס מייצרת את דגם "Tata Winger" (אנ') על בסיס דגמי "רנו טראפיק", דגמים שיוצרו בין השנים 1995–2001.
דורות "רנו טראפיק" > דור ראשון

יוצר בין השנים 1980–2001, בסין יוצר בין השנים 1995–2004.
ארצות ייצור: צרפת, ספרד, צ'ילה, ארגנטינה, הרפובליקה העממית של סין.
תצורות: 4–5 דלתות - מסחרי, 2 דלתות - טנדר, 5 דלתות - מיניבוס.
מנועים: מנועי בנזין, מנועי דיזל.
סוגי הנעה: הנעה קדמית, הנעה כפולה 4x4.
דורות "רנו טראפיק" > דור שני

יוצר בין השנים 2001–2014
ארצות ייצור: בריטניה, ספרד.
תצורות: 4 דלתות - מסחרית, 4 דלתות - מיניבוס, 2 דלתות - טנדר
מנועים: מנועי בנזין, מנועי דיזל.
סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2.
דורות "רנו טראפיק" > דור שלישי

מיוצר משנת 2014–הווה.
ארצות ייצור: צרפת, בריטניה.
תצורות: 4 דלתות - מסחרית, 4 דלתות - מיניבוס.
מנועי בנזין.
סוג הנעה: הנעה קדמית.
גלריה

"רנו טראפיק", הנעה 4x4, שנת 1995
"רנו טראפיק", דור ראשון
"רנו טראפיק", דור שני
"רנו טראפיק", דור שני
"רנו טראפיק", שנת 2017
"רנו טראפיק" - מיניבוס
"רנו טראפיק" - מיניבוס
"רנו טראפיק" - מיניבוס
"רנו טראפיק" ממערך הכבאות של שדה התעופה "Toulouse–Blagnac Airport" (אנ') בטולוז
"רנו טראפיק" - ניידת משטרה
"רנו טראפיק" - ניידת משטרה בצרפת
"רנו טראפיק" - אמבולנס
"רנו טראפיק" - אמבולנס
הערות שוליים

↑  ווקסהול ויווארו vauxhall.co.uk/vans/new-vivaro/model-overview
↑  רנו טראפיק בסין carnewschina.com/2016/12/01/spotted-in-china-sanjiang-renault-trafic-times-two
↑  רנו טראפיק web.archive.org/web/20080122201112
↑  רנו טראפיק - המכונית המסחרית הבינלאומית של השנה 2002 web.archive.org/web/20111230081839
↑  בשנת 2017 השותפות רנו-ניסאן-מיצובישי הייתה ליצרן המכוניות הפרטיות הגדול בעולם, כשהיא מדיחה את קבוצת פולקסווגן מראשות טבלת המכירות
↑  Renault-Nissan beats Volkswagen AG to become the world's top-selling automaker for 2017, Business Insider, 30 January 2018
↑  אופל - היסטוריה web.archive.org/web/20070227141155
↑  ווקסהול ויווארו just-auto.com/news/luton-immediate-future-secure-as-vauxhall-confirms-vivaro-build
רודולפו ארואברנה

רודולפו מרטין ארואברנה (בספרדית: Rodolfo Martín Arruabarrena; נולד ב-20 ביולי 1975) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת המגן השמאלי, וכיום מאמן קבוצת נבחרת איחוד האמירויות הערביות.
ארואברנה, המכונה "הבסקי" (בספרדית: El Vasco) על שם מוצאה של משפחתו, מזוהה יותר מכל עם קבוצת נעוריו בוקה ג'וניורס, ובנוסף שיחק תקופה ארוכה בליגה הספרדית, במדי קבוצת ויאריאל, והיה שותף להעפלתה ההיסטורית לחצי גמר ליגת האלופות בעונת 2005/2006. ארואברנה מחזיק בדרכון ספרדי.
קריירת משחק

ארואברנה גדל במחלקת הנוער של בוקה ג'וניורס, וערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת ב-25 באפריל 1993, מול ניואלס אולד בויס. הוא כבש את שער הבכורה שלו במועדון ב-24 באוגוסט מול ארחנטינוס ג'וניורס. בשנותיו הראשונות בקבוצה לא היה ארואברנה שחקן הרכב קבוע, עד שהושאל ב-1996 לקבוצת רוסאריו סנטרל לתקופה של שישה חודשים. לאחר ששב מההשאלה, החל לתפוס מקום משמעותי יותר בהרכבה של בוקה, וזכה איתה בשתי אליפויות, ב-1998 (אפרטורה) ו-1999 (קלאוסורה). הישגה המשמעותי של בוקה בתקופתו של ארואברנה היה הזכייה בגביע ליברטדורס בשנת 2000. במשחק הגמר הכפול פגשה בוקה את פלמיירס הברזילאית, ובמפגש הראשון באצטדיון הבונבוניירה בבואנוס איירס, כבש ארואברנה צמד שערים לזכות קבוצתו, והמשחק הסתיים בשוויון 2-2. לאחר שוויון 0-0 במשחק הגומלין, זכתה בוקה בגביע לאחר דו-קרב פנדלים.
לקראת עונת 2000/2001, חתם ארואברנה בויאריאל הספרדית, שחזרה באותה עונה לליגה הבכירה. הוא היה לשחקן הרכב קבוע במדי הקבוצה, ובזכות התמדתו ונחישותו אף זכה לשמש כקפטן הקבוצה במספר משחקים. ארואברנה זכה עם הקבוצה בגביע האינטרטוטו ב-2003, ובזכות כך העפילה הקבוצה לליגה האירופית ונעצרה רק בשלב חצי הגמר. עונה אחר כך הקבוצה זכתה שוב בגביע האינטרטוטו והעפילה לליגה האירופית, שם הודחה בשלב רבע הגמר. בשנה זו הגיע לקבוצה המאמן מנואל פלגריני, והוביל את הקבוצה בעונת 2005/2006 לעונת השיא שלה בליגת האלופות, לאחר שהקבוצה נעצרה רק בחצי גמר המפעל על ידי ארסנל. לארואברנה היה חלק חשוב בהעפלת הקבוצה לשלב זה. בשמינית גמר המפעל פגה ויאריאל את גלאזגו ריינג'רס, וסיימה בשוויון 2-2 במשחק החוץ שלה. במשחק הגומלין באצטדיון אל מדריגל, עלתה ריינג'רס ליתרון, וארואברנה כבש את שער השוויון לזכות ויאריאל ארבע דקות בתוך המחצית השנייה וקבע את תוצאת המשחק, שהעלתה את קבוצתו לשלב הבא בזכות שערי חוץ. בשלב רבע הגמר, מול אינטר מילאנו, הפסידה ויאריאל בתוצאה 2-1 במשחק החוץ. במשחק הגומלין במדריגל, כבש ארואברנה את השער היחיד במשחק בדקה ה-58, והעלה את קבוצתו לשלב חצי הגמר.
לקראת עונת 2007/2008 חתם ארואברנה בא.א.ק. אתונה מהליגה היוונית. הוא הסביר את מעברו בכך שרצה לשתף פעולה עם המאמן לורנס סרה פרר ונשיא הקבוצה דמיס ניקולאידיס, שחקנה לשעבר של אתלטיקו מדריד. ארואברנה בישל שער לריבאלדו במשחק הבכורה של הברזילאי באתונה, ובחצי העונה הראשונה רשם 25 הופעות במדי הקבוצה במסגרות השונות. בחציה השני של העונה נפצע ולא נטל חלק כמעט כלל, ובסיום העונה הודיע מאמנה החדש של הקבוצה, גיורגוס דוניס, כי ארואברנה לא בתוכניות של הקבוצה לעונה הבאה והוא שוחרר מהקבוצה לאחר עונה אחת בלבד.
ארואברנה חזר לארגנטינה, שם חתם במדי טיגרה. הוא שיחק במועדון במשך שנתיים, ומשם עבר לעונת פרישה בקבוצת אוניברסידד קאתוליקה מליגת העל הצ'יליאנית, אותה אימן אז חואן אנטוניו פיצי. בסיום העונה זכתה הקבוצה באליפות צ'ילה, וארואברנה פרש ממשחק פעיל בגיל 35.
קריירת משחק > נבחרת ארגנטינה

ארואברנה החל את דרכו הבינלאומית במדי ארגנטינה בשנת 1994, אז ערך את הופעת הבכורה שלו מול צ'ילה. שנה אחר כך הוא צורף לנבחרת האולימפית תחת המאמן דניאל פסארלה, ובמדיה זכה בטורניר הכדורגל של המשחקים הפאן-אמריקניים בשנת 1995. באותה שנה הוא נכלל בסגל נבחרתו לגביע המלך פהד 1995, שהיה הגלגול הקודם של גביע הקונפדרציות, אך לא שותף במהלכו. הוא שב לשחק במדי הנבחרת רק ב-23 בפברואר 2000 במשחק ידידות מול אנגליה. אחרי הופעה זו הוא שוב נותר מחוץ לסגל הנבחרת מספר שנים, עד להופעתו האחרונה בשנת 2006. בסך הכל רשם ארואברנה שש הופעות במדי נבחרת ארגנטינה.
קריירה כמאמן

כחודש לאחר פרישתו ממשחק, מונה ארואברנה לתפקיד המאמן בקבוצת טיגרה. משימתו הייתה להשאיר את הקבוצה בליגה, וסיכויו היו נמוכים מאוד בגלל שיטת הירידה בארגנטינה. למרות זאת, הוביל ארואברנה את קבוצתו להישארות, ואף למקום השני בטבלת הקלאוסורה של 2012. לאחר עונה זו עזבו מספר שחקני מפתח את הקבוצה, ובעקבות פתיחת עונה עגומה ורצף של 11 משחקים ללא ניצחון, התפטר ארואברנה מתפקידו באוקטובר 2012.
ב-26 במרץ 2013 מונה ארואברנה לתפקיד המאמן בקבוצת נסיונל מאורוגוואי, אך רשם קדנציה קצרה בלבד שהסתיימה בהתפטרותו ב-15 בדצמבר באותה שנה לאחר שלא הצליח לזכות באליפות.
ב-29 באוגוסט 2014, בעקבות רצף של תוצאות לא טובות, פוטר קרלוס ביאנצ'י מתפקידו כמאמן בוקה ג'וניורס והוחלף בארואברנה, שחזר לקבוצת הולדתו 14 שנים לאחר שעזב אותה כשחקן. יומיים אחר כך רשמה קבוצתו ניצחון בהופעת הבכורה שלו על הקווים, 3-1 על ולז סרספילד. ארואברנה הוביל את קבוצתו עד לחצי גמר גביע סודאמריקנה 2014, שם הפסידה ליריבתה הגדולה ריבר פלייט והודחה. לאחר עונת 2014 שלא הייתה טובה עבור חניכיו של ארואברנה, פתחה בוקה את עונת 2015 בתבוסה 4-1 לראסינג קלוב, אך מאז התאוששה הקבוצה משמעותית, העפילה לשלב הבתים של גביע ליברטדורס והוסיפה ניצחון מוחץ במשחק ידידות מול ריבר פלייט, בתוצאה 5-0. בהמשך הודחה שוב בוקה על ידי ריבר, בשמינית גמר גביע ליברטדורס. בסוף פברואר 2016 פוטר מתפקידו.
תארים > תארים כשחקן

אליפות ארגנטינה (2): 1998 (אפרטורה), 1999 (קלאוסורה)
גביע ליברטדורס: 2000
גביע האינטרטוטו (2): 2003, 2004
אליפות צ'ילה: 2010
המשחקים הפאן-אמריקניים: 1995
תארים > כמאמן

אליפות ארגנטינה: 2015
הערות שוליים

↑  עוזי דן, ויאריאל ומילאן עלו לחצי גמר ליגת האלופות, באתר הארץ, 5 באפריל 2006
↑  אילן הלפרין, לפני הסופר קלאסיקו: ריבר הפסידה, 0:0 לבוקה, באתר ynet, 22 באוקטובר 2012
↑  26 הפסדים בשנה וחצי: בוקה פיטרה את ביאנצ'י, באתר ערוץ הספורט, 29 באוגוסט 2014
ריקרדו רושה

ריקרדו סרז'יו רושה אזבדו (בפורטוגזית: Ricardo Sérgio Rocha Azeved; נולד ב-3 באוקטובר 1978) הוא כדורגלן עבר פורטוגלי, אשר נולד בעיר סנטו טירסו. נכון להיום, שיחק כמגנה של קבוצת הפרמייר ליג טוטנהאם הוטספר.
קריירת מועדונים

רושה שיחק בראשית הקריירה שלו בקבוצה הקטנה פאמלישאו, ממנה עבר לשחק בספורטינג בראגה. אחרי שהרשים רבים בעת הקמפיין של בראגה בטורניר גביע אופ"א, בנפיקה ליסבון רכשה אותו ב-2001, יחד עם חברו לסגל טיאגו. במהלך 4 וחצי העונות שבהן שיחק בבנפיקה, הוא שיחק סך הכל 162 משחקים וכבש 3 שערים.
ב-17 בינואר 2007, החלו להתפרסם מודעות בתקשורת האנגלית ובפורטוגל אודות מעברו של רושה לטוטנהאם. ביום שלמחרת, פורסם בתקשורת הפורטוגלית שהעסקה אושרה סופית, באמצעות סוכנו רוני רוזנטל, תמורת 3.2 מיליון פאונד ו-2 משחקי ידידות בין המועדונים שבהם בנפיקה תקבל את כל ההכנסות ממכירת כרטיסים.
משחקו הראשון של רושה בטוטנהאם היה ב-27 בינואר 2007, בניצחון 3-1 על סאות'נד יונייטד במסגרת הסיבוב הרביעי של גביע ה-FA, כאשר שיחק במקומו של הקפטן הפצוע של הקבוצה, לדלי קינג. ב-10 בפברואר 2007, רושה שיחק את משחקו הראשון בפרמייר ליג, במשחק נגד שפילד יונייטד. ב-14 במאי 2008, נפוצו שמועות על כך שרושה ביקש להיכנס לרשימת ההעברות של המועדון עקב העובדה שלא שותף במספיק משחקים.
ב-31 באוגוסט 2009 חתם לעונה אחת בקבוצה הבלגית סטנדרד ליאז'. לאחר חצי עונה חזר לאנגליה וחתם בפורטסמות' לשנתיים.
קריירה בינלאומית

אחרי שערך את הופעת הבכורה המלאה הראשונה שלו עבור פורטוגל נגד סקוטלנד, ב-2002, הוא זומן מחדש לסגל הנבחרת רק לאחר 3 שנים נוספות, לקראת משחקי שלבי המוקדמות של יורו 2008 נגד דנמרק ופינלנד.
תארים

בנפיקה ליסבון
הגביע הפורטוגלי: 2003/2004
ליגת העל הפורטוגלית: 2004/2005
הסופרקאפ הפורטוגלי: 2004/2005
רכס הת'ר

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  2,636 מ' 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  אלברטה, קנדהקנדה
 רכס הרים:  רכס סלייט
 קואורדינטות:  51°28′01″N 116°03′00″W﻿ / ﻿51.4669°N 116.05°W﻿ / 51.4669; -116.05
  (למפת אלברטה מוגדלת) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתרכס הת'ר(למפת אלברטה רגילה) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתרכס הת'ר
 
רכס הת'ר (באנגלית: Heather Ridge) ממוקם ברכס סלייט שבאלברטה. כמו הרים אחרים בפארק באנף, רכס הת'ר מורכב מסלע משקע שהונח בין תקופת הפרקמבריון לתקופת היורה. סלע משקע זה נוצר בים רדוד, נדחף מזרחה ומעל ראש סלע צעיר יותר במהלך האורוגנזה הלרמידית.
אקלים

בהתבסס על שיטת קפן למיון אזורי אקלים, רכס הת'ר ממוקם באזור אקלים תת-ארקטי עם חורפים קרים ומושלגים וקיץ מתון. הטמפרטורות יכולות לרדת מתחת ל־20 מעלות צלזיוס עם אפקט צינון רוח מתחת ל־30 מעלות צלזיוס בחורף.
הערות שוליים

↑  "Heather Ridge", PeakFinder.com.
↑  "Heather Ridge", Bivouac.com.
↑  ה.ר. בליאה, The story of the mountains in Banff National Park, 1960
↑  Gadd, Ben, Geology of the Rocky Mountains and Columbias, 2008
↑  פיל, מ.כ.; פיינלסון, ב.ל.; מקמהון, ט.א. (2007). "Updated world map of the Köppen−Geiger climate classification". Hydrol. Earth Syst. Sci. 11: 1633–1644. ISSN 1027-5606.
רכס הרי קולסרולה

| --- | --- |

רכס קולסרולה המתנשא מעל העיר ברצלונה.
 מידע כללי
 על שם:  Coll de l'Erola (Collserola) 
 גובה:  516.2 מ' 
 מדינה:  ספרד ספרד
 מיקום:  ברצלונה, קטלוניה
 רכס הרים:  רכס החוף הקטלאני 
 קואורדינטות:  41°24′44″N 2°04′26″E﻿ / ﻿41.412222°N 2.073889°E﻿ / 41.412222; 2.073889
  (למפת מחוז ברצלונה מוגדלת) רכס הרי קולסרולה(למפת מחוז ברצלונה רגילה) רכס הרי קולסרולה
 
רכס קולסרולה (בקטלאנית: Serra de Collserola, נהגה [ˈsɛrə ðə kɔʎsəˈɾɔlə]; סרה דה קולסרולה), או פשוט קולסרולה, הוא רכס הרים בין הנהרות בזוס וליוברגט. זהו חלק מרכס החוף הקטלוני.
רכס זה מפריד בין ברצלונה למישור ואלייס והפסגה הגבוהה ביותר שלו היא טיבידאבו, בגובה 512 מטרים. פסגות עיקריות נוספות הן: טורו דל פוי, פואג ד'אולורדה, טורו דה ואלדאורה, טורו דה לה מגארולה, פואג ד'אוסה ופואג מדרונה. העמקים של נהרות ליוברגט ובזוס, מישור ברצלונה, ואגן ואלייס, מסמנים את הגבולות הגאוגרפיים של מסיב קולסרולה.
פארק קולסרולה

כדי לשמר את האזור, הוקם בשנת 1987 פארק קולסרולה, ששטחו 84.65 קילומטרים רבועים. זהו אחד הפארקים המטרופולינים הגדולים בעולם - גדול פי 8 מבואה דה בולון בפריז, ופי 22 מסנטרל פארק בניו יורק.
בפארק קוטלגו למעלה מאלף צמחים מרכזיים וכשלושים משפחות צמחים; כולל יערות של אורן ירושלים וצנובר, אלונים ירוקי עד, סבך בגדות הנהר, מאקי ובתה, עשב סוואנה. גיוון זה מאפשר קיומה של אוכלוסיית חיות בר עשירה ומגוונת; כולל חזירי בר, גחנים, דלק הסלעים, גירית, ארנבות וסנאים; ירגזי כחול, סבכי קוצים, טפסי עצים, נקרים, שרקרקיים, יונים, נץ גדול, נץ מצוי ונשרים; סלמנדרות, טריטונים, אילניות, הצפרדע הדרומית הקטנה, קרפדות, הקרפדה המנוקדת הקטנה, צב הים תיכוני, צבי ענק, לטאה ספירית, נחשים וכו'.
על גבעת וילנה, בגובה 445 מטרים, ניצב מגדל קולסרולה (טורה דה קולסרולה), מגדל תקשורת שנבנה ב-1992 לשימוש המשחקים האולימפיים. גובהו 288.4 מטרים והוא תוכנן על ידי האדריכל הבריטי סר נורמן פוסטר.
פארק קולסרולה נמצא בשימוש נרחב על ידי תושבי ברצלונה ושאר העיירות הגובלות בו. הוא פופולרי להליכה, לרכיבה על אופניים ולצפייה בציפורים. ישנן מסעדות רבות שבהן משפחות מבלות במהלך סופי השבוע. שביל העוקב אחר רכס הסרה, המכונה "דרך המים" ("Carretera de les Aigües"), והוא עבר שיפור רב עבור רוכבי אופניים. תוכנית העיר ברצלונה מתכוונת לכלול אותו במסלול אופניים המקיף לחלוטין את העיר.
הערות שוליים

↑  Decret de 19 d'octubre de 2010, de declaració del Parc Natural de la Serra de Collserola i de les reserves naturals parcials de la Font Groga i de la Rierada-Can Balasc
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 241864899   WorldCat (עם VIAF): 241864899 
הר Puig d'Ossa או Sant Pere Martir בסרה דה קולסרולה
רנו פואגו

| --- | --- |

רנו פואגו GTX, שנת 1983
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  רנו
 שנות ייצור:  1980–1992 (צרפת), 1982–1992 (דרום אמריקה)
 יחידות שיוצרו:  265,367 
 הרכבה:  צרפת צרפת  ספרד ספרד  ארגנטינה ארגנטינה  צ'ילה צ'ילה  ונצואלה ונצואלה
 מודל קודם:  רנו 15 
 חברת אם:  רנו
 סיווג:  מכונית קופה
 מרכב:  3 דלתות הצ'בק
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,358 מ"מ
 רוחב:  1,692 מ"מ
 גובה:  1,315 מ"מ
 משקל:  1,010–1,165 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,443 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,397 סמ"ק, המפיק 63 כ"ס, 1,565 סמ"ק מגדש טורבו, 1,647 סמ"ק המפיק 96 כ"ס, 1,995 סמ"ק המפיק 108 כ"ס (יוצר משנת 1981), מנוע טורבו דיזל 2,068 סמ"ק, המפיק 88 כ"ס, 2,165 סמ"ק המפיק 121 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית 4–5 מהירויות, תמסורת אוטומטית – 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  193 קמ"ש (דגם מגדש טורבו 1,565 סמ"ק)
 צריכת דלק:  10.2 ליטר ל-100 ק"מ (דגם מגדש טורבו 1,565 סמ"ק)
 קשר:  רנו 18
 מעצב:  Robert Opron
 
רנו פואגו דגם GTX, שנת 1987
רנו פואגו (בצרפתית: Renault Fuego) היא מכונית קופה קומפקטית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1980–1992, בצרפת.
בנוסף לייצור בצרפת, ה"רנו פואגו" יוצרה בספרד (1980–1986), ארגנטינה, צ'ילה וונצואלה.
דגם "רנו פואגו" מבוסס על דגם "רנו 18".
דגמים

רנו פואגו TL (מנוע 1,397 סמ"ק)
רנו פואגו GTL (מנוע 1,397 סמ"ק)
רנו פואגו TS (מנוע 1,647 סמ"ק)
רנו פואגו GTS (מנוע 1,647 סמ"ק)
רנו פואגו TX (מנוע 1,995 סמ"ק – משנת 1981)
רנו פואגו GTX (מנוע 1,995 סמ"ק – משנת 1981)
רנו פואגו GTA (מנוע 2,165 סמ"ק)
תמונות

רנו פואגו TS, שנת 1983
רנו פואגו
רנו פואגו
רנו פואגו מגדש טורבו
רנו פואגו GTA, שנת 1990
רנו פלואנס

| --- | --- |

גרסת 2011
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  רנו
 שנות ייצור:  2009–2016
 מודל קודם:  רנו מגאן סדאן II
 מודל אחריו:  רנו מגאן גרנד-קופה (IV)
 סיווג:  משפחתית
 מרכב:  4 דלתות סדאן
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,618 מ״מ
 רוחב:  1,809 מ״מ
 גובה:  1,478 מ״מ
 מפרט טכני
 מנוע:  1.6 ליטר בנזין, 2.0 ליטר בנזין 1.5 ליטר dCi טורבו-דיזל
 הילוכים:  5/6 הילוכים ידנית               6 הילוכים אוטומטית CVT
 קשר:  רנו מגאן
רנו פלואנס (צרפתית: Renault Fluence) היא מכונית משפחתית בתצורת סדאן, שיוצרה על ידי חברת רנו הצרפתית. רנו פלואנס יוצרה בטורקיה ושווקה בעיקר במדינות מתפתחות במזרח אירופה ובאסיה. המכונית לא שווקה במערב אירופה - שם מכרה רנו מכונית משפחתית בתצורות האצ'בק וסטיישן בשם רנו מגאן.
רנו פלואנס החליפה את גרסת הסדאן של רנו מגאן, ששווקה בצורותיה השונות בין השנים 1996 - 2009. הפלואנס פותחה בשיתוף עם קונצרן סמסונג הקוריאני, ובחלק ממדינות העולם המכונית נמכרת תחת השם "סמסונג SM3". בהיצע הדגמים של רנו, הייתה הפלואנס ממוצבת מעל רנו קליאו הקטנה ומתחת למכונית המנהלים רנו לאטיטיוד.
בנוסף לרנו פלואנס, מייעדת רנו דגמים נוספים לשווקים מתפתחים. רנו סימבול היא משפחתית קטנה אשר יוצרה בטורקיה על בסיס הרנו קליאו ונמכרה במדינות מתפתחות, וכך גם דגמי רנו אחרים המיוצרים במפעלי דאצ'יה שברומניה - משם הגיעה לישראל רנו לוגאן MCV, ולאחר מכן גם דגמי החברה הסדירים כאשר הושק בישראל מותג דאצ׳יה.
לישראל מיובאים דגמי רנו על ידי חברת "קרסו מוטורס", המייבאת בנוסף את דגמי ניסאן ואינפיניטי.
רקע

רנו פלואנס הושקה בעולם ברבעון השלישי של שנת 2009. ההשקה העולמית נערכה בטורקיה. הפלואנס זכתה למחמאות בעיתונות הרכב בכל מה שנוגע למרווח הפנימי, תא המטען ונוחות הנסיעה - אך מנגד נשמעו ביקורות על איכות הרכבת החומרים בתא הנוסעים, על ביצועי המנוע בדגמי הבנזין ועל הנדסת האנוש. רנו פלואנס לא הועמדה למבחני הריסוק האירופאיים של איגוד הבטיחות יורו NCAP, אך הגרסה החשמלית של הפלואנס נבחנה וזכתה לציון של 4 כוכבים - נמוך מהסטנדרט המקובל במכוניות משפחתיות בתקופה זו. רנו פלואנס משווקת בעולם עם שלושה מנועים שונים. המנוע הבסיסי הוא מנוע בנזין בנפח 1,600 סמ"ק. בעת השקתו סיפק המנוע 105 כוחות סוס ובהמשך שודרג הספקו ל-115 כוחות סוס. מנוע בנזין נוסף הוא מנוע בנפח 2,000 סמ"ק (143 כוחות סוס). בהיצע קיים גם מנוע דיזל בנפח 1,500 סמ"ק (110 כוחות סוס). תיבות ההילוכים של הפלואנס הן תיבת הילוכים ידנית עם 5 או 6 יחסי העברה ותיבה אוטומטית רציפה שהחליפה תיבה מיושנת בעלת 4 הילוכים. בחלק מהדגמים מוצעת תיבת הילוכים רובוטית כפולת מצמדים.
רנו פלואנס הגיעה לישראל בחודש נובמבר 2009. בתקופה הראשונה נמכרה הפלואנס בגרסה אחת בלבד, עם מנוע בנזין בנפח 1,600 סמ"ק בהספק של 105 כוחות סוס. גרסה זו נמכרה בכמויות גדולות לציי רכב. בחודש אוגוסט 2010 נוספה להיצע בישראל גרסה חדשה עם מנוע בנזין בנפח 2,000 סמ"ק ותיבת הילוכים רציפה - אותו שילוב שקיים גם בניסאן קשקאי. המנוע החדש שיפר את ההספק ל-143 כוחות סוס.
בחודש יוני 2011 הושקה רנו פלואנס בגרסת טורבו-דיזל, עם מנוע בנפח 1,500 סמ"ק המשודך לתיבת הילוכים רובוטית כפולת מצמדים או לתיבת הילוכים ידנית. על אף שגרסה זו מציעה הספק דומה לזה של גרסת ה-1,600 סמ"ק בנזין, העלייה במומנט שיפרה את הביצועים. מלבד הביצועים, גרסת הדיזל של רנו פלואנס הציגה שיפור משמעותי גם בצריכת הדלק: על פי נתוני היצרן, גרסה זו משיגה צריכה של 22.7 ק"מ לליטר - נתון עדיף לעומת דגמים משפחתיים מתחרים.
בחלק מהזמן גרסת הדיזל הייתה לגרסה הנמכרת ביותר של רנו פלואנס בישראל, וגם בשוק היד השנייה שומרת גרסה זו על ערכה טוב יותר מגרסאות הבנזין. בחודש אוגוסט 2013 הציגה ממשלת ישראל את שיטת המיסוי הירוק החדשה, שפגעה בדירוג של רכבי הדיזל. רנו פלואנס בגרסת הדיזל עלתה מקבוצת הזיהום הרביעית לקבוצה ה-14, מה שהביא לעליה במחירה (על אף שהיבואנית ספגה חלק ניכר מעליית המס).
בחודש יולי 2011 החלה להימכר בישראל רנו פלואנס החשמלית (נקראת גם רנו פלואנס Z.E) על ידי חברת "בטר פלייס". במרבית מדינות העולם נמכרת הפלואנס החשמלית כמכונית חשמלית נטענת. בישראל ובדנמרק שווקה הפלואנס החשמלית על ידי חברת "בטר פלייס" עם סוללה מתחלפת. בחודש מאי 2013 הוגשה לבית המשפט בישראל בקשה לפירוק חברת "בטר פלייס" והשיווק נעצר.
מתיחת הפנים

ברבעון הרביעי של שנת 2012 הוצגה מתיחת הפנים של רנו פלואנס בתערוכת הרכב של איסטנבול, ובחודש פברואר 2013 הגיעו הדגמים המחודשים לישראל. במסגרת השינויים קיבלה רנו פלואנס עיצוב מחודש לחזית המכונית שבמרכזו סמל מוגדל של רנו. גרסת הבנזין 1,600 סמ"ק עברה שיפור וההספק עלה מ-110 ל-115 כ"ס, ובנוסף הוחלפה תיבת ההילוכים האוטומטית לתיבת הילוכים רציפה - מה שהביא לשיפור בתצרוכת הדלק.
ראו גם

רנו פלואנס Z.E
פלואנס לאחר מתיחת הפנים
פלואנס כניידת משטרה בפרנה, ברזיל
ריילי 12/4

| --- | --- |

Riley 12/4 דגם "falcon"
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Riley Motor (אנ')
 שנות ייצור:  1935 – 1938
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  ריילי 12/6
 רוחב:  1,473-1,549 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,692-2,895 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,496 סמ"ק
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות  תמסורת ידנית מסוג "Preselector gearbox" (אנ')
 מעצב:  Hugh Rose
ריילי 12/4 (באנגלית: Riley 12/4) היא מכונית סלון אשר יוצרה במספר תצורות נוספות, מתוצרת יצרנית הרכב Riley Motor (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1935–1938 בבריטניה.
"ריילי 12/4"

מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
מאייד מתוצרת "Zenith" / בחלק מהדגמים מאייד כפול.
"ריילי 12/4" > תצורות

4 דלתות - סלון.
2 דלתות - קופה.
2 דלתות - קבריולה.
מכונית מרוץ.
"ריילי 12/4" > דגמים

"Riley 12/4 Falcon" - בתצורת 4 דלתות - יוצר בין השנים 1934–1935.
"Riley 1½ Falcon" - בתצורת 4 דלתות - יוצר בין השנים 1935–1936.
"Riley 1½ Falcon" - בתצורת 4 דלתות - יוצר בין השנים 1936–1937.
"Riley 12 4 Kestrel" - בתצורת 4 דלתות - יוצר בין השנים 1934–1935.
"Riley 1½ Kestrel" - בתצורת 4 דלתות פסטבק סלון - יוצר בין השנים 1935–1938.
"Riley 1½ Kestrel-Sprite" - בתצורת 4 דלתות פסטבק סלון - יוצר בין השנים 1936–1938.
"Riley 12-4 Adelphi" - בתצורת 4 דלתות.
"Riley 1½ Adelphi" - בתצורת 4 דלתות - יוצר בין השנים 1936–1938.
"Riley 1½ Adelphi-Sprite" - בתצורת 4 דלתות - יוצר בשנת 1937.
"Riley 1½ Merlin" - בתצורת 4 דלתות - יוצר בין השנים 1935–1936.
"Riley 1½ Continental" - בתצורת 4 דלתות - יוצר בשנת 1937.
"Riley 1½ Victor" - בתצורת 4 דלתות - יוצר בשנת 1938.
"Riley-12-4 lynx" - בתצורת 2 דלתות קופה.
"Riley-12-4 lynx" - בתצורת 2 דלתות קבריולה - יוצר בין השנים 1934–1935.
"Riley 1½ Lynx " - בתצורת 2 דלתות קבריולה - יוצר בין השנים 1935–1938.
"Riley 1½ Lynx-Sprite"  - בתצורת 4 דלתות קבריולה - יוצר בין השנים 1936–1938.
"Riley 1½ Touring Saloon" - בתצורת 2 דלתות קבריולה - יוצר בשנת 1938.
"RILEY 12 4 SPECIAL" - בתצורת 1 מושב  - - רודסטר קבריולה שהופעלה גם כמכונית מרוץ.
"Riley TT Sprite" - רודסטר קבריולה שהופעלה גם כמכונית מרוץ.
"Riley 1½ Sprite Sports" - בתצורת 2 מושבים - יוצר בין השנים 1936–1938.
תמונות

"ריילי 12/4" דגם "lynx", בתצורת 2 דלתות -קופה
"ריילי 12/4" דגם "Falcon", שנת 1934
"ריילי 12/4" דגם "Falcon", שנת 1934 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"ריילי 12/4" דגם "Kestrel", שנת 1935
"ריילי 12/4" דגם "Kestrel"
"ריילי 12/4" דגם "Kestrel"
"ריילי 12/4" דגם "Adelphi", שנת 1936
"ריילי 12/4" דגם "TT Sprite", שנת 1935
"ריילי 12/4" דגם "TT Sprite"
"ריילי 12/4" דגם "SPECIAL", שנת 1938
ראו גם

ריילי 12/6
ריילי MPH
ריילי 1.5