stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שכונת עזרא
היסטוריה

השכונה הוקמה על ידי יהודים יוצאי ארצות ערב לפני קום המדינה, כתוצאה מהתפשטות שכונת התקווה הסמוכה דרומה. סמוך לשכונה נמצא גשר קיבוץ גלויות ששימש את ההולכים בשביל עפר שהוביל מאבו כביר במערב לכפר סלמה ממזרח לה. במלחמת העצמאות הוצבו בשכונה כוחות מחטיבת גבעתי של ההגנה אשר גוננו עליה ועל שכונת התקווה מפני התקפות הערבים מאבו כביר ומסלמה.
השכונה גדלה בשנות ה-50 ובשנות ה-60 כתוצאה מהתיישבות של עולים שעברו אליה מהמעברות. מדי חורף, כשנחל איילון עלה על גדותיו, סבלה השכונה מהצפות. הנחל הגואה הציף תדיר שטחים וניתק אותה מתל אביב.
בלילה הראשון של מלחמת המפרץ, בסמוך לשעה 02:00 בלילה, נפל טיל הסקאד הראשון שפגע במדינת ישראל, בשכונת עזרא. הטיל גרם להרס מספר בתים ולמספר פצועים קל, אך לא היו נפגעים בנפש. בשכונה לא היו מקלטים, וחלק מהתושבים נפצעו בעת מנוסתם אל המקלט הציבורי. רבים מתושבי השכונה פונו באותו לילה למלונות בתל אביב וחלקם נשארו שם במשך חודשים ואף נדדו ממלון למלון במשך שנים, עד שנבנה ביתם מחדש.
אתרים בשכונה

גן יונה (גינת השוטרת) - במרכז השכונה שוכן גן יונה הקרוי של שם השוטרת יונה קוממי, תושבת השכונה שנהרגה ב-29 באוגוסט 1965 ברמת גן בעת מילוי תפקידה.
ספורטק דרום - בדרומה של השכונה שוכן ספורטק דרום, מתחם ובו מתקני ספורט בחלקו המערבי של פארק מנחם בגין.
גינת השוטרת בשכונת עזרא
שלווה מטרוולי

שלווה קליסטרטוביץ' מֵטרֵווֵלי (בגאורגית: სლავა კალისტრატეს ძე მეტრეველი, ברוסית: Слава Калистратович Метревели‏; 30 במאי 1936 - 7 בינואר 1998) היה כדורגלן גאורגי סובייטי בתקופת ברית המועצות; הוא שיחק כחלוץ בעמדות שונות בשלבי הקריירה: קיצוני ימני, שמאלי ומרכזי.
קריירה

בתחילת הקריירה מטרוולי שיחק בקבוצת הנוער "טרוּד" אדלֵר (אדלר הוא רובע בסוצ'י).
בשנים 1954-1953 מטרוולי שיחק בקבוצת הבוגרים ספרטק סוצ'י; בשנת 1955 הוא שיחק בקבוצת טורפדו גורקי (ניז'ני נובגורוד של ימינו) במשך עונה אחת; הוא הופיע במדיה ב-32 משחקים.
בשנים 1962-1956 מטרוולי שיחק בקבוצת טורפדו מוסקבה; בשנת 1960 הוא זכה איתה בשני תארים - גביע ברית המועצות ואליפות ברית המועצות. בסך הכול, מטרוולי הופיע במדי טורפדו מוסקבה ב-138 משחקים והבקיע 31 שערים לזכותה.
ב-28 בספטמבר של שנת 1958 מטרוולי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק שמינית הגמר הראשון מול הונגריה במסגרת מוקדמות אליפות אירופה הראשונה בכדורגל; באותו משחק מול הונגריה, מטרוולי הבקיע את שערו הראשון בנבחרת, כאשר העלה את התוצאה ל-0:2 לטובת הסובייטים; המשחק הסתיים בניצחונה של ברית המועצות בתוצאה 1:3.
בשנת 1960 מטרוולי השתתף בטורניר  בשלב הגמר של יורו 1960, והיה לו תפקיד חשוב בניצחון הסובייטי בגמר הטורניר; הוא השווה את התוצאה ל-1:1 בדקה ה-49 של המשחק; התיקו חייב הארכה, שהסתיימה בתוצאה 1:2 לטובת ברית המועצות.
בשנת 1961 מטרוולי השתתף בארבעה מששת המשחקים של הנבחרת הסובייטית במוקדמות מונדיאל 1962; הוא הבקיע שני שערים במשחקים אלה (שניהם מול נבחרת נורווגיה, אך בשני משחקים שונים).
בשנת 1965 מטרוולי השתתף בכל ששת משחקיה של הנבחרת הסובייטית במוקדמות מונדיאל 1966 והבקיע שלושה שערים לזכותה; בשנת 1966 הוא צורף לנבחרת גם בנסיעתה למונדיאל באנגליה. מטרוולי השתתף במשחק הניצחון (1:2) של ברית המועצות על צ'ילה בשלב הבתים ובמשחק ההפסד (2:1) לפורטוגל בהתמודדות על המקום השלישי;  בעקבות זכייתה של הנבחרת במקום הרביעי, הוא זכה (עם חבריו לנבחרת) בתואר אמן ספורט ברמה בינלאומית של ברית המועצות.
בשנים 1971-1963 מטרוולי שיחק בקבוצת דינמו טביליסי בגאורגיה הסובייטית; בשנת 1964 הוא זכה עם הקבוצה באליפות ברית המועצות (זכייתו השנייה בתואר). בסך הכול, מטרוולי שיחק במדי דינמו טביליסי ב-237 משחקים והבקיע 57 שערים לזכותה.
בשנת 1968 מטרוולי שיחק במדי נבחרת פיפ"א במשחק הראווה של נבחרת ברזיל נגד שחקני שאר העולם.
ב-6 במאי של שנת 1970 מטרוולי ערך את הופעתו האחרונה במדי נבחרת ברית המועצות במשחק התיקו (0:0) נגד נבחרת בולגריה; בסך הכול, הוא שיחק ב-48 משחקים במדי הנבחרת והבקיע 11 שערים לזכותה.
בשנים 1976- 1977 מטרוולי היה עוזר מאמן של קבוצת דינמו טביליסי, ואילו בשנים 1978-1979 אימן את דילה גורי; הוא זכה בתואר המאמן הנכבד של גאורגיה הסובייטית. בשנות ה-80 עזב את עולם הכדורגל ועבד כמנהל מסעדה בטביליסי.
מטרוולי זכה בשני תארים ממלכתיים נוספים: עיטור "אות הכבוד" של ברית המועצות (1966) ועיטור הכבוד של גאורגיה (1996).
שלווה מטרוולי מת בשנת 1998 בטביליסי; על שמו נקרא האצטדיון המרכזי בעיר הולדתו - סוצ'י; בדצמבר של שנת 2014 בעיר נחנך פסלו של מטרוולי - ביוזמתה של הקהילה הגאורגית המקומית.
נכון לשנת 2014, מטרוולי ניצב במקום ה-49 במועדון המבקיעים של גריגורי פדוטוב, עם 113 שערים (המועדון הלא-רשמי מהווה רשימת דירוג של כדורגלנים סובייטים ורוסים, שהבקיעו 100 שערים ויותר במשחקים רשמיים בכל המסגרות).
תארים

נבחרת ברית המועצות
אליפות אירופה: צרפת 1960; (במשחק הגמר נגד נבחרת יוגוסלביה, מטרוולי הבקיע את שער השוויון שהוביל להארכה, בה ניצחה ברית המועצות)
מקום רביעי באליפות העולם: מונדיאל 1966
טורפדו מוסקבה
אליפות ברית המועצות: 1960
גביע ברית המועצות: 1960
דינמו טביליסי
אליפות ברית המועצות: 1964
חמש מדליות ארד על מקום שלישי בליגת העל הסובייטית: 1959, 1962, 1967, 1969, 1971
אישיים
נכלל שמונה פעמים ברשימת 11 המצטיינים של עונת האליפות בברית המועצות, יחד עם  לב יאשין: 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1964, 1965, 1968
הערות שוליים

↑  מיקי שגיא, בחזרה לעבר: כל מה שרציתם לדעת על אליפויות אירופה בכדורגל - חלק א`, באתר nrg‏, 10 ביוני 2004
| נבחרת ברית המועצות – אלופת אירופה 1960 |
| --- | --- | --- |
|  1 יאשין •  2 מסלצ'נקו •  3 קיסארב •  4 צ'וחלי •  5 מסליונקין •  6 קרוטיקוב •  7 ווינוב •  8 נטו •  9 צאריוב •  10 מטרוולי •   11 איוואנוב •  12 פונדלניק • 13 בובוקין •  14 קובליוב • 15 מסחי • 16 אפוחטין • 17 קלואב • מאמן: קצ'לין |  1 יאשין •  2 מסלצ'נקו •  3 קיסארב •  4 צ'וחלי •  5 מסליונקין •  6 קרוטיקוב •  7 ווינוב •  8 נטו •  9 צאריוב •  10 מטרוולי •   11 איוואנוב •  12 פונדלניק • 13 בובוקין •  14 קובליוב • 15 מסחי • 16 אפוחטין • 17 קלואב • מאמן: קצ'לין | ברית המועצות |
| נבחרת ברית המועצות – מונדיאל 1962 |
| --- | --- | --- |
|  1 יאשין •  2 מסלצ'נקו •  3 קוטריקדזה •  4 דובינסקי •  5 צ'וחלי •  6 אוסטרובסקי •  7 מסליונקין •  8 שסטרניוב •  9 מנושין •  10 נטו •   11 סאבו •  12 וורונין • 13 גוסארוב •  14 איוואנוב • 15 קנבסקי • 16 ממיקין • 17 מסחי • 18 מטרוולי • 19 פונדלניק • 20 סברריניקוב • 21 חוסאינוב • 22 צ'יזלנקו • מאמן: קצ'לין |  1 יאשין •  2 מסלצ'נקו •  3 קוטריקדזה •  4 דובינסקי •  5 צ'וחלי •  6 אוסטרובסקי •  7 מסליונקין •  8 שסטרניוב •  9 מנושין •  10 נטו •   11 סאבו •  12 וורונין • 13 גוסארוב •  14 איוואנוב • 15 קנבסקי • 16 ממיקין • 17 מסחי • 18 מטרוולי • 19 פונדלניק • 20 סברריניקוב • 21 חוסאינוב • 22 צ'יזלנקו • מאמן: קצ'לין | ברית המועצות |
| נבחרת ברית המועצות – מונדיאל 1966 (מקום רביעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 יאשין •  2 סרבריאניקוב •  3 אוסטרובסקי •  4 פונומריוב •  5 אפונין •  6 שסטרניוב •  7 חורצילווה •  8 סאבו •  9 גטמנוב •  10 דנילוב •   11 צ'יזלנקו •  12 וורונין • 13 קורנייב •  14 סיצ'ינווה • 15 חוסאינוב • 16 מטרוולי • 17 פורקויאן • 18 בנישבסקי • 19 מלופייב • 20 מרקרוב • 21 קאוואזשווילי • 22 בניקוב • מאמן: מורוזוב |  1 יאשין •  2 סרבריאניקוב •  3 אוסטרובסקי •  4 פונומריוב •  5 אפונין •  6 שסטרניוב •  7 חורצילווה •  8 סאבו •  9 גטמנוב •  10 דנילוב •   11 צ'יזלנקו •  12 וורונין • 13 קורנייב •  14 סיצ'ינווה • 15 חוסאינוב • 16 מטרוולי • 17 פורקויאן • 18 בנישבסקי • 19 מלופייב • 20 מרקרוב • 21 קאוואזשווילי • 22 בניקוב • מאמן: מורוזוב | ברית המועצות |
| נבחרת ברית המועצות – מונדיאל 1970 |
| --- | --- | --- |
|  1 שמוץ •  2 קבזאשווילי •  3 אפונין •  4 דזודזואשווילי •  5 קפליצ'ני •  6 לובצ'ב •  7 לוגופט •  8 חורצילווה •  9 שסטרניוב •  10 זיקוב •   11 אסטיאני •  12 קיסליוב • 13 יאשין •  14 מונטיאן • 15 סברריניקוב • 16 בישובץ • 17 יבריוז'קין • 18 מטרוולי • 19 נודיה • 20 פוזאץ' • 21 חלמניצקי • 22 פורקויאן • מאמן: קצ'לין |  1 שמוץ •  2 קבזאשווילי •  3 אפונין •  4 דזודזואשווילי •  5 קפליצ'ני •  6 לובצ'ב •  7 לוגופט •  8 חורצילווה •  9 שסטרניוב •  10 זיקוב •   11 אסטיאני •  12 קיסליוב • 13 יאשין •  14 מונטיאן • 15 סברריניקוב • 16 בישובץ • 17 יבריוז'קין • 18 מטרוולי • 19 נודיה • 20 פוזאץ' • 21 חלמניצקי • 22 פורקויאן • מאמן: קצ'לין | ברית המועצות |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810560565305606  VIAF: 3328150325576710090001   WorldCat (עם VIAF): 3328150325576710090001
שכונת רביבים

| --- | --- |
גבעת הפגודה בשכונת רביבים
גבעת הפגודה בשכונת רביבים
 מידע
 עיר:  תל אביב
 שטח:  381 דונם
 אוכלוסייה:  4,250 (2012)
 קואורדינטות:  32°06′58″N 34°49′44″E﻿ / ﻿32.11611111°N 34.82888889°E﻿ / 32.11611111; 34.82888889
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) שכונת רביבים(למפת גוש דן רגילה) שכונת רביבים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שכונת רביבים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שכונת רביבים  he שכונת רביביםhe שכונת רביביםמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שכונת רביבים היא שכונה בצפון-מזרח תל אביב-יפו, מצפון לנחל הירקון. היא הוקמה בשנת 1956.
היסטוריה

על המתחם שלימים נודע כמתחם 'תע"ש רביבים', הוקם בשנת 1942 בית חרושת "כותנה" שפעל עד ראשית שנות ה-60 של המאה ה-20.
חמשת בתי המגורים הראשונים של רביבים נבנו בשנת 1956 ברחוב רביבים ומכאן שם השכונה. כעשרים שנה היו אותם בתים מנותקים פיזית משאר השכונות סביבם. תנופת הבנייה והפיתוח החלה בסוף שנות ה-70. בשנות ה-90 התחדשה תנופת הבנייה באזור מתחם תע"ש ולשכונה נוספו מאות יחידות דיור.
גבולות השכונה הם רחוב דבורה הנביאה מצפון, רחוב פתחיה מדרום, רחוב פנחס רוזן ממערב ורחוב משמר הירדן ממזרח. השכונה שוכנת בסמוך לשכונות שיכון דן, רמת החייל, צהלה ולשכונת נאות אפקה, ושטחה קטן יחסית, 375 דונם בלבד.
ברחוב רביבים ישנו פארק עם תצפית על תל אביב שכונה בעבר "הגבעה", לימים הפארק שופץ ובמרכזו נבנתה פאגודה ומאז שמה "גבעת הפאגודה" או "פארק רביבים".
הערות שוליים

↑  בבית חרושת "כותנה": תנאים טובים ופריון גבוה, דבר, 3 בספטמבר 1953
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 149141953   WorldCat (עם VIAF): 149141953 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תל אביב-יפו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המרכז המסחרי "טופ דן" בשכונת רביבים
בתים בשכונה
שומוג'

שומוג' (בהונגרית: Somogy) הוא מחוז בדרום טרנסדנוביה שבהונגריה. גבולו הצפוני הוא חופו הדרומי של אגם בלטון, בדרומו זורם נהר הדראווה על הגבול הבינלאומי עם קרואטיה. המחוזות השכנים הם זאלה, וספרם, פייר, טולנה ובאראניה. בירת המחוז היא קאפושוואר.
מבחינה היסטורית, המחוז הוא מבין הראשונים שנוסדו בהונגריה, בתקופת ממלכת הונגריה, וגבולותיו נשארו כמעט ללא שינוי עד ימינו.
עם צפיפות אוכלוסין של כ-54 נפש לקמ"ר מחוז שומוג' הוא הדליל ביותר בהונגריה. במחוז 16 ערים ובסך הכל 245 יישובים.
חלק חשוב בכלכלת המחוז מהווים שני מוקדי תיירות עיקריים:
אתרי הנופש הרבים הפזורים על גדתו הדרומית של אגם בלטון ובראשם העיר שיופוק.
אזור  היין המפורסם עוד מהתקופה הרומית על הגבעות המשתרעים דרומית לאגם הבלטון. כ-4000 משקים ב-16 יישובים שבאזור מגדלים ענבים לייצור יין.
שאול שפי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1945 (בן 79 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1963–1987 (כ־24 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 טייס מסוקים  (סיקורסקי CH-53 סי סטליון, בל 212 )   מפקד טייסת דורסי הלילה  מפקד היחידה לתובלת סער ומשולבים (התלס"ם) מפקד בסיס פלמחים
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון  מבצע דין וחשבון  מבצע ענבי זעם
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל החברה לפיתוח נתניה, מנכ"ל כים ניר
 
שאול שפי (נולד ב-1945) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כטייס מסוקים בחיל האוויר הישראלי, פיקד על בסיס פלמחים.
חייו

שפי גדל במושב מולדת., אביו ששירת בבריגדה היהודית נפטר כששפי היה בן שלושה חודשים. באוגוסט 1963 התגייס לקורס טיס (מס' 46) אותו סיים במרץ 1965. בתום הקורס עבר למערך המסוקים של חיל האוויר, ושירת כטייס סיקורסקי S-58 בטייסת החרב המתהפכת, לאחר שנה עבר להטיס מטוסי סופר פרלון בטייסת מובילי הלילה. במלחמת ששת הימים ביצע עשרות גיחות מבצעיות, בהם לפינוי נפגעים, להנחתת כוחות צנחנים בשארם א-שייח', כוחות צנחנים ברמת הגולן ובחרמון. לאחר המלחמה עבר קורס מדריכי טיסה וחזר כקצין הדרכה לטייסת.
במהלך מלחמת ההתשה השתתף במבצעים מיוחדים בהם הונחתו כוחות צה"ל בעומק מצרים, בהם מבצע הלם 35 באוקטובר 1968 בו הונחת כוח של ארבעה עשר לוחמים מסיירת צנחנים בפיקודו של מתן וילנאי ופגע בתחנת שנאים בנגע חמאדי, מבצע בוסתן 25א ביולי 1969 בו הונחת כוח צנחנים מגדוד 202 ופגע בעמדות מצריות לאורך כביש ראס זעפרנה, מבצע בוסתן 39 בו הונחת כוח גולני וצנחנים בפיקודו של יצחק מרדכי ופגע בירי מרגמות בבסיס מצרי, מבצע רביב בו פינה את הכוחות הפושטים, מבצע תרנגול 5 ב של סיירת מטכ"ל והפשיטה על האי שדואן. לאחר המלחמה שירת כסגן מפקד הטייסת. וב-1971 מונה לסגן מפקד טייסת דורסי הלילה, טייס מסוקי יסעור. ב-1972 מונה למפקד טייסת מסוקים בבית הספר לטיסה ולאחר מכן יצא ללימודים אקדמאיים.
במלחמת יום הכיפורים שירת כטייס בטייסת דורסי הלילה, הוא השתתף בגיחות רבות בהן מבצע פונטיאק, בו הונחתו כוחות מחיל התותחנים וסיירת מטכ"ל בג'בל עתקה, מבצע זנבר, אותו הוביל, בו הונחתו לוחמי סיירת מטכ"ל בסמוך לג'בל טרייפה ופגעו בשדה התעופה כותמיה, הטסת חיילי גדוד 890 לקרב החווה הסינית ופינוי הפצועים מהקרב, והמבצעים לכיבוש החרמון בסיום המלחמה. בנובמבר 1973 הטיס מסוק יסעור לחילוץ לוחמי צה"ל מפסגת החרמון.
לאחר המלחמה שירת כראש מדור במטה חיל האוויר וב-1974 מונה למפקד טייסת דורסי הלילה, תפקיד בו שירת עד 1977. הוא יצא ללימודים בארצות הברית ובשובו מונה למפקד היחידה לתובלת סער ומשולבים (תלס"ם) תפקיד בו שירת בתקופת מלחמת לבנון הראשונה. לאחר שנת לימודים מונה בספטמבר 1983 למפקד בסיס פלמחים, שירת בתפקיד עד 1987. לאחר שחרורו משירות הקבע המשיך לשרת כטייס במילואים, המשיך לטוס במסוקי קוברה AH-1 והשתתף במבצע דין וחשבון ובמבצע ענבי זעם. ב-2001 הועלה לדרגת תת-אלוף ושימש כמדריך במגמת מסוקים של בית הספר לטיסה עד 2007.
כיהן מנכ"ל החברה לפיתוח נתניה, מנכ"ל חברת גן הצפון, וכמנכ"ל כים ניר בשנים 2000–2001. עוסק בגישור ומטיס מצנחי רחיפה.
השכלה וחיים אישיים

שפי בוגר המכללה לביטחון לאומי של חיל האוויר האמריקאי, בעל תואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטה הפתוחה, ובוגר תוכנית לקידום מנהלים של אוניברסיטת תל אביב.
נשוי ואב לשלושה בנים, שניים מהם שירתו כטייסים בחיל האוויר.
הערות שוליים

↑  אביתר אורן, ‏עוז וגבורה מעבר לקווים: המבצעים המיוחדים הראשונים בתולדות צה"ל, באתר ‏מאקו‏, 15 באפריל 2013
↑  זאב שרון, מבצע "בוסתן 39" - סיפור רגמי גדוד 13 של "גולני" במבצע", 2015
↑  פרק מורשת 6: חטיבת גולני בין השנים: 1967 – 1973 (לא כולל המלחמות), אתר עמותת גולני
↑  שי טל, ‏בוסתן מצרי, באתר חיל האוויר הישראלי, 24 באוגוסט 2008
↑  יוסף ארגמן, "זה היה סודי ביותר", משרד הביטחון, אפריל 1998, עמוד 299.
↑  דני שלום, רוח רפאים מעל קהיר חלק א' - חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה (1967–1970), באוויר פרסומי תעופה וחלל, עמ' 312
↑  ליאור אסטליין, ‏היום מלחמה, באתר חיל האוויר הישראלי;
אבי דיכטר, יומן מבצע: עמוק בעורף המצרי, באתר ישראל היום, 18 בספטמבר 2015;
מירב הלפרין, אהרון לפידות, חליפת לחץ - דפים בספר הטיסות של חיל האוויר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000, הפרק "הלילה הארוך ביותר", עמ' 181–188
↑  מירב הלפרין, אהרון לפידות, חליפת לחץ - דפים בספר הטיסות של חיל האוויר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000, הפרק "חילוץ מפסגת החרמון", עמ' 241–246
↑  נדב ברגר, ‏המראות בשעת ספיגה: בסיס פלמחים מתרגל, באתר חיל האוויר הישראלי
שירות הביטחון הלאומי (ארמניה)

| --- | --- |
לוגו השירות

סמל משמרות הגבול הארמניים הכפופים לשירות הביטחון הלאומי
 מידע כללי
 מדינה:  ארמניה 
 תחום שיפוט:  ארמניה 
 משרד אחראי:  נשיא ארמניה
 סוכנות בת:  מינהל הביון הראשי  משמר הגבול הארמני
 תאריך הקמה:  17 בדצמבר 2002
 סוכנות קודמת:  המשרד לביטחון לאומי וענייני פנים
 ראש:  ארתור ונציאן
 מטה מרכזי:  רחוב נלבאנדיאן 104   ירוואן, ארמניה
 sns.am
 קואורדינטות:  40°10′57″N 44°31′21″E﻿ / ﻿40.1825°N 44.5225°E﻿ / 40.1825; 44.5225
 he
 
מטה שירות הביטחון הלאומי. רחוב נלבאנדיאן 104, ירוואן.
שירות הביטחון הלאומי של ארמניה (בארמנית: Հայաստանի Հանրապետության Ազգային Անվտավգության ծառայություն) הוא ארגון המודיעין והביטחון העיקרי של הרפובליקה הארמנית.
הוקם ב-2002 כיורש לארגון קודם שהתקיים מ-1991. מטה הארגון שוכן ברחוב נלבאנדיאן 104, ירוואן.
היסטוריה

הארגון הארמני העצמאי הראשון שעסק בביטחון המדינה היה המינהל הממלכתי לביטחון לאומי של ארמניה שנוסד ב-4 בדצמבר 1991 כיורש האגף הארמני של הקג"ב. ב-1995 הארגון שינה את שמו והפך למשרד לביטחון לאומי. ב-8 בנובמבר 1996 המשרד אוגד אל תוך משרד הפנים ונקרא המשרד לביטחון לאומי וענייני פנים.
ב-17 בדצמבר 2002 הארגון נקרא שירות הביטחון הלאומי של ממשלת ארמניה.
שומון

| --- | --- |
סמל שומוןסמל שומון

 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  גראנד אסט
 ראש העיר:  Christine Guillemy
 שטח:  55.26 קמ"ר
 גובה:  314 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  21,699 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  48°06′39″N 5°08′19″E﻿ / ﻿48.110833333333°N 5.1386111111111°E﻿ / 48.110833333333; 5.1386111111111 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.ville-chaumont.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי שומון(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי שומון(למפת גראנד אסט רגילה) שטרסבורג מילוז מץ נאנסי אפינאל ורדן שאלון-אן שמפאן  ריימס שרלוויל מזייר  טרואה בורגון-פראנש-קונטה א. דה פ.  או-דה פראנס  בלגיה לוקס. גרמניה שווייץשומון(למפת גראנד אסט מוגדלת) שטרסבורג מילוז מץ נאנסי אפינאל ורדן שאלון-אן שמפאן  ריימס שרלוויל מזייר  טרואה בורגון-פראנש-קונטה איל דה פראנס  או-דה פראנס  בלגיה לוקסמבורג גרמניה שווייץשומון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שומון (צרפתית: Chaumont) היא קומונה ובירתו של מחוז אוט מארן שבחבל גראנד אסט. העיר שוכנת על גדות נהר מארן ועוברת בה מסילת רכבת המקשרת בין פריז לבזל.
העיר הייתה מושבם של הרוזנים של בסיני ומאוחר יותר לשל שמפיין. במהלך מלחמת העולם השנייה הופצצה העיר בשנים 1940 ו-1944. בין השנים 1951 ל-1967 הפעיל חיל האוויר האמריקאי תחת נאט"ו את בסיס האוויר שומון-סמוטייר בפאתי העיר.
שנג'ן איירליינס

איירבוס A330 של שנג'ן איירליינס
בואינג 737-800 של שנג'ן איירליינס
איירבוס A319 של החברה
שנג'ן איירליינס (בסינית: 深圳航空公司, באנגלית: Shenzhen Airlines) היא חברת תעופה סינית, בסיסה נמל התעופה הבינלאומי שנג'ן באון, והיא מפעילה טיסות מקומיות ובינלאומיות ליותר מ-70 יעדים.
החברה מדורגת במקום הרביעי מבין חברות התעופה הגדולות בסין (אחרי צ'יינה סאות'רן איירליינס, צ'יינה איסטרן איירליינס, ואייר צ'יינה), בשנת 2010 טסו עם החברה כ-16,500,000 נוסעים.
בסוף שנת 2012 החברה התקבלה לברית חברות התעופה סטאר אלייאנס. צירופה של שנג'ן איירליינס התאפשר לאחר שחברת התעופה הסינית שנגחאי איירליינס התמזגה עם צ'יינה איסטרן איירליינס, ועברה לברית סקאיי טים בה חברה חברת האם שלה.
בשנת 2010 פורסם כי החברה העסיקה טייסים רבים שזייפו את רישיון הטייס שלהם, מינהל התעופה האזרחית של סין (CAAC) פתחה בחקירה לאחר התרסקות מטוס של חברת הבת הנאן איירליינס בה נהרגו 42 נוסעים.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> J | נוסעים> Y+ | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A319-100 | 8 | — | 8 | — | 120 | 128 |  |
| איירבוס A320-200 | 80 | — | 8 | — | 150 | 158 |  |
| איירבוס A320neo | 3 | 24 | 8 | — | 150 | 158 |  |
| איירבוס A330-300 | 5 | 1 | 18 | 24 | 267 | 309 |  |
| בואינג 737-800 | 80 | — | 8 | — | 160 | 168 |  |
| בואינג 737-900 | 5 | — | 8 | — | 159 | 167 |  |
| בואינג 737 MAX 8 | 5 | 25 | 8 | — | 154 | 162 |  |
| סה"כ | 186 | 50 |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  ‏Chinese pilots lied about flying records באתר ה־BBC‏, 6 בספטמבר 2010‏
↑  פרטי צי המטוסים של שנג'ן איירליינס, באתר airfleets.net (באנגלית)
↑  Perrett, Bradley (2016-09-26). "Air China Avoiding Direct Conflict With China Eastern". Aviation Week Network.
↑  https://www.ch-aviation.com/portal/news/69416-chinas-shenzhen-airlines-adds-maiden-b737-max-8
שי הראל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באוקטובר 2004 (בת 19) קדימה-צורן, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 עיסוק:  שחקנית
 
על הבמה בתפקיד קוזט הקטנה במחזמר "עלובי החיים" בתיאטרון הבימה יחד עם אמיר דדון, מיקי קם ואורי הוכמן.
שי הראל (נולדה ב-26 באוקטובר 2004) היא שחקנית, זמרת ויוטיוברית ישראלית.
ביוגרפיה

הראל נולדה בקדימה לליאת, מעצבת פנים, ולדורון, סמנכ"ל בחברת "כלנית".
קריירה > טלוויזיה

בשנת 2015 הופיעה לראשונה בפרסומת הילדים של קסטרו בתפקידי שירה ומשחק, וכן בשתי הפרסומות הנוספות שיצאו לאחר מכן, בין היתר עם הזמר רמי פורטיס.
הופיעה בתוכנית "שירים מבית סבא" של טוביה צפיר מבית הופ ילדות ישראלית בתפקידי שירה וריקוד.
באוגוסט 2016 הופיעה בתוכנית "חיות במה" בהנחיית שאנן סטריט בטלוויזיה החינוכית שם שרה יחד עם נורית גלרון.
בשנת 2017 התמודדה בתוכנית "ליפסטאר" בערוץ YesKidz, שם זכתה במקום ראשון.
בשנת 2019 השתתפה בסדרה "מורובוט" המשודרת בהוט, בערוץ "KIDZ".
בשנת 2023 השתתפה בסדרה "לבד בבית" המשודרת בערוץ "כאן חינוכית", ובנטפליקס, בתפקיד 'מילי זיידל'.
קריירה > תיאטרון

ביולי 2016 החלה לגלם את קוזט הקטנה במחזמר "עלובי החיים" בתיאטרון הלאומי "הבימה". המחזמר הוצג במשך כשנתיים, עד יולי 2018, ב-380 הצגות.
במאי 2018, נבחרה לגלם את התפקיד הראשי במחזמר "אנני" בהפקתו של מאור מימון, בימויו של צדי צרפתי, לצד אבי קושניר, חני נחמיאס וטלי אורן.
קריירה > שירה

במאי 2016 הקליטה מספר שירים לדיסק באנגלית של "יובל המבולבל". ביוני 2021 השתתפה בתוכנית "הכוכב הבא" אך לא העפילה לנבחרת.
בתפקיד הראשי במחזמר "אנני" במשכן האופרה יחד עם אבי קושניר, חני נחמיאס ושחקנים נוספים.
שנג'ואו 9

שנג'ואו 9 (בסינית מפושטת: 神舟; בפין-יין: shénzhōu) היא חללית סינית ששוגרה לחלל על מנת להתחבר לטיאנגונג 1, המדגים הטכנולוגי של תחנת החלל הסינית. משימת שנג'ואו 9 נמשכה 13 יום, והשיגור התקיים ב-16 ביוני 2012. העגינה לטיאנגונג, שהתבצעה באופן אוטומטי, התקיימה ב-18 ביוני 2012.
זו המשימה המאוישת הראשונה שנשאה צוות אל טיאנגונג-1, לאחר המשימה הבלתי מאוישת - שנג'ואו 8.
השיגור בוצע ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן בעזרת משגר מדגם "לונג מארץ' 2F". נחיתה בוצע כמתוכנן באזור מונגוליה הפנימית.
צוות המשימה

לראשונה בתוכנית החלל המאוישת של סין, טס לחלל טיקונאוט שזו לו הטיסה השנייה לחלל - ג'ינג האיפנג, שטס לחלל במשימת שנג'ואו 7, אליו צוותו ליו וואנג וליו יאנג - טייסת החלל הראשונה של סין.
חידושים ביחס למשימות חלל קודמות

גולת הכותרת של משימת שנג'ואו 9 הייתה מפגש עם תחנת החלל הקטנה טיאנגונג 1. בנוסף, משך המשימה הוא הארוך ביותר עד כה בתוכנית החלל המאוישת של סין, 13 יום. ביחידה המסלולית של החללית שנג'ואו הותקן פתח עגינה המאפשר היצמדות אל טיאנגונג 1 ומעבר של צוות בין מכלולי החללית ותחנת החלל. פתח מסוג זה טרם הותקן בחללית שנג'ואו שנשאה צוות לחלל. במהלך המשימה התבצעה עגינה אוטומטית לטיאנגונג 1 שאחריה עברו שני אנשי צוות לטיאנגונג 1 בעוד שהשלישי יישאר בחללית שתהווה גם דרך מילוט במקרה של תקלה. ב-24 ביוני 2012 התבצעה עגינה ידנית על ידי צוות החללית.
רשת פרפרים

רשת פרפרים הוא אלבום הבכורה של להקת רוקפור אשר יצא בשנת 1991 בהפקת דני רכט. חברי הלהקה באלבום זה, קראו לעצמם באנגלית "4 ROCK".
רקע וכתיבה

שם האלבום נלקח ממילות השיר "שיר ערש" שכתבה יונה וולך ומופיע באלבום, שם הופיעה השורה "שיר ערש שהוא רשת פרפרים".
על רקע גל להקות הרוק הישראליות של אותה שנה, שהושפעו מהרוק האמריקאי והבריטי של התקופה, אלבום זה היה מיוחד בכך שנשען באופן מובהק על הצליל של להקות אמצע שנות השישים כגון הבירדס, ההוליס והביטלס בתקופתם האמצעית וכן של אבות הרוק העברי בראשית הקריירה שלהם, כאריק איינשטיין והחלונות הגבוהים. ההישענות הסגנונית על תקופת שנות השישים לוותה גם בסגנון העיצובי, הן של עטיפת האלבום והן של הבגדים הצבעונים והפרחוניים שלבשו חברי הלהקה בהופעותיהם.
עטיפת האלבום עוצבה על ידי נורית וינד קידרון, אשר עבדה בראשית שנות התשעים כמעצבת הבית של NMC. היא בדיוק סיימה את לימודיה ב"ויטל" (לימים שנקר) והעטיפה הזו היא הראשונה שעיצבה. ההשראה לעטיפה בסגנון הסיקסטיז הייתה הלבוש והאווירה של להקת רוקפור. עטיפת האלבום היא קולאז', אשר נעשה בגודל 1:1 למידות של תקליט, כאשר מרבית האובייקטים נגזרו במספרי ציפורניים והודבקו זה לצד זה. בין היתר, כולל הקולאז' חתיכות אמיתיות של בדים, תמונות של בדים שצולמו בזירוקס צבעוני, שושנים מלינולאום, ציור של ארבעת חברי הלהקה, צילומי פירות וירקות מחוברת של מועצת הפירות וורד שצייר אלי לולאי, הסולן.
באלבום ניתן למצוא את "הכעס" שאת מילותיו כתבה טל גורדון, תרגום לשיר "Bus Stop" של ההוליס. במהלך ההקלטות לאלבום הוקלטו שני שירים נוספים שבסופו של דבר לא נכללו בו. גרסת כיסוי לשיר ״אינך יכולה״ של החלונות הגבוהים, וגרסת כיסוי מעוברתת ל-"See Emily Play" של פינק פלויד, שנקראה בקיצור ״אמילי״.
השפעה ומורשת

השיר "שוב לא שקט" דורג במקום ה-23 במצעד הפזמונים העברי השנתי תשנ"א.
בפרויקט עבודה עברית במסגרת חגיגות ה־60 למדינת ישראל, ביצע רמי קלינשטיין גרסת כיסוי לשיר "הכעס". השיר דורג במקום 155 במצעד "500 השירים הגדולים של המוזיקה הישראלית" של ידיעות אחרונות.
רשימת שירים

"שוב לא שקט" - 4:03
"רחובות העיר" - 3:28
"שיר ערש" - 4:03
"חום" - 3:43
"הכעס" - 4:13
"תגידי אולי" - 3:28
"סינדרלה - Bus Stop" - 3:28
"שם יש" - 2:32
"שלכת" - 5:58
נגני האלבום

אלי לולאי – שירה, קולות, גיטרה
ברוך בן יצחק – בס, שירה
אמיר צורף – גיטרות
איסר טננבאום – תופים, כלי הקשה
דני רכט - הפקה מוזיקלית