stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טים רייס
עבודותיו > תיאטרון מוזיקלי

1968 – יוסף וכתונת הפסים המשגעת עם מוזיקה מאת אנדרו לויד ובר
1970 – ישו כוכב עליון עם מוזיקה מאת אנדרו לויד ובר
1976 – אוויטה עם מוזיקה מאת אנדרו לויד ובר
1983 – Blondel עם מוזיקה מאת סטיבן אוליבר
1984 – Chess עם מוזיקה מאת בני אנדרסון וביורן אולבאוס
1986 – Cricket עם מוזיקה מאת אנדרו לויד ובר
1992 – Tycoon עם מוזיקה מאת מייקל ברגר (אדפטציה לשפה האנגלית של מחזמר משנת 1979 בשפה הצרפתית מאת לוק פלמונדון בשם Starmania)
1994 – היפה והחיה עם מוזיקה מאת אלן מנקן עבור 9 שירים חדשים; שאר השירים במחזמר נכתבו על ידי הווארד אשמן, עבור סרט הקולנוע "היפה והחיה" משנת 1991
1996 – Heathcliff עם מוזיקה מאת ג'ון פרר
1997 – מלך האריות עם מוזיקה מאת אלטון ג'ון
1997 – דוד המלך עם מוזיקה מאת אלן מנקן
2000 – אאידה עם מוזיקה מאת אלטון ג'ון
2005 – The Likes of Us עם מוזיקה מאת אנדרו לויד ובר (נכתב כבר בשנת 1965, אך הוצג לראשונה על במת התיאטרון רק ב-9 ביולי 2005)‏
2011 – הקוסם מארץ עוץ עם מוזיקה מאת אנדרו לויד ובר עבור 6 שירים חדשים והוספת מילים ל-4 שירים קיימים מאת יפ הרבורג עם מוזיקה מאת הרולד ארלן. שאר 13 השירים במחזמר נכתבו על ידי ארלן והרבורג בלבד
2013 – From Here to Eternity עם מוזיקה מאת סטיוארט ברייסון, מבוסס על רומן באותה השם מאת ג'יימס ג'ונס
עבודותיו > קולנוע וטלוויזיה

1983 - אוקטופוסי עם מוזיקה מאת ריטה קולידג'
1992 – אלאדין עם מוזיקה מאת אלן מנקן; המשך עבודתו של הווארד אשמן
1994 – מלך האריות עם לחן מאת אלטון ג'ון, מוזיקה מאת הנס צימר
2000 – הדרך לאל-דוראדו עם לחן מאת אלטון ג'ון, מוזיקה מאת הנס צימר וג'ון פאוול
2017 - היפה והחיה עם מוזיקה מאת אלן מנקן; עיבוד חדש לסרט ההנפשה המקורי, המשך עבודתו של הווארד אשמן.
עבודותיו > מילים לשירים

"It's Easy for You", הוקלט על ידי אלביס פרסלי עבור האלבום "Moody Blue"
"Legal Boys", הוקלט על ידי אלטון ג'ון עבור האלבום "!‏Jump Up"
"1984", אלבום קונספט אשר הולחן על ידי ריק וייקמן בהשראת הרומן "1984" מאת ג'ורג' אורוול (1981)
"The Second Time",‏ "The Last One to Leave",‏ "Hot As Sun" ו-"Falling Down to Earth", עבור אלבומה של איליין פייג' (1981)
"All Time High", שיר הנושא מהסרט אוקטופוסי מסדרת סרטי ג'יימס בונד, אשר נכתב ביחד עם ג'ון בארי ומבוצע על ידי ריטה קולידג' (1983)
"A Winter's Tale", נכתב ביחד עם מייק באט והוקלט על ידי דייוויד אסקס (1982)
"The Fallen Priest" ו-"The Golden Boy", הוקלט על ידי פרדי מרקיורי עבור האלבום "Barcelona" ‏(1988)
"Peterloo"
עבודותיו > עבודות נוספות

בשנים 1979–1982, רייס היה אחד המנחים בתוכנית האירוח Friday Night, Saturday Morning של ה-BBC.
בשנים 1986–1988, רייס היה אחד המפיקים (יחד עם בני אנדרסון וביורן אולבאוס) של המחזמר Chess בברודוויי.
בשנת 1989, רייס היה אחד המפיקים (יחד עם איליין פייג') של המחזמר Anything Goes בלונדון.
בשנת 1981, רייס היה אחד המפיקים (יחד עם אנדרו פאוול) של האלבומה של איליין פייג'.
מדי פעם, רייס משמש כחבר פאנל בתוכנית הרדיו Just a Minute של ה-BBC.‏
רייס מנחה את תוכנית הרדיו Tim Rice's American Pie של ה-BBC, הסוקרת את המוזיקה ואת המוזיקאים של כל מדינה ומדינה של ארצות הברית.
טוני וודקוק

אנתוני סטיוארט "טוני" וודקוק (אנגלית: Anthony Stewart "Tony" Woodcock;‏ נולד ב-6 בדצמבר 1955) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
קריירה

וודקוק נולד בעיירה איסטווד שבאזור נוטינגהאמשייר, וב-1974 החל את הקריירה שלו כשחקן נוער בנוטינגהאם פורסט. בעונת 1976/1977 הוא הצליח להשתלב בהרכב הראשון של פורסט, לאחר תקופות השאלה קצרות בלינקולן סיטי ובדונקסטר רוברס, והיה חלק מהסגל שהוביל את המועדון להעפלה לליגה הראשונה. באותה עונה זכה עם המועדון בגביע האנגלו-סקוטי, לאחר ניצחון על לייטון אוריינט במשחק הגמר.
שחקני פורסט זכו באליפות הליגה ב-1978 (כאשר וודקוק זוכה בתואר הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית), במגן הצדקה. כמו כן, הוא הבקיע את שער הניצחון של פורסט על סאות'המפטון בגמר גביע הליגה. במקביל, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה במשחק מול נבחרת צפון אירלנד; הוא השתתף בסך הכל ב-42 משחקים במדי נבחרתו (16 שערים), ואף שיחק במונדיאל 1982. שנה אחת לאחר מכן זכה וודקוק ביחד עם מועדונו בגביע אירופה.
בקיץ 1979 הוא חתם בפ.צ. קלן מגרמניה המערבית (ובכך החמיץ את זכיית פורסט בפעם השנייה ברציפות בגביע אירופה), ושיחק שם במשך שלוש עונות שבמהלכן זכה המועדון בסגנות הבונדסליגה ב-1982. הוא הבקיע 28 שערים ב-81 משחקים במדי קלן.
הוא חזר לאנגליה לאחר מונדיאל 1982, והצטרף לארסנל תמורת 500,000 לירות שטרלינג. וודקוק היה מלך השערים של ארסנל במשך ארבע העונות הראשונות שלו, שהטובה מביניהן הייתה 1983/1984 עם 21 שערים; הוא הבקיע חמישה שערים באחד המשחקים נגד אסטון וילה, מספר הנחשב לשיא מועדון בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. כמו כן, הוא הבקיע את השער האחרון בתולדות אליפות הבית הבריטית. אולם, במרץ 1985 הוא ספג פציעה קשה שהגבילה אותו במידה רבה. לאחר הגעתו של ג'ורג' גרהאם ב-1986, ששאף לבנות מחדש את הסגל של ארסנל, נאמר לוודקוק כי הוא לא עונה יותר על הדרישות של המועדון. בסך הכל הוא הבקיע 68 שערים ב-169 משחקים עבור ארסנל.
וודקוק חזר לפ.צ. קלן בפעם השנייה, שבה הבקיע 11 שערים ב-49 משחקים. הוא סיים את הקריירה בפורטונה קלן ב-1990, ועד לפרישתו הספיק להבקיע חמישה שערים ב-37 משחקים. לאחר פרישתו הוא עבד בגרמניה בתפקידי אימון, ואימן בלוקומוטיב לייפציג. לאחר מכן הוא עבד כמנהל ספורטיבי באיינטרכט פרנקפורט, אך לבסוף חזר לממלכה המאוחדת והחל לנהל עסק בתחום תקשורת ספורט ביחד עם ויו אנדרסון ששיחק גם בנוטינגהאם פורסט ובנבחרת אנגליה.
לקריאה נוספת

טוני מת'יוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמודים 309–310), מיינסטרים, 2007 (ISBN 1-84596-232-X)
יום האסטרואיד

| --- | --- |

 סוג:  האומות המאוחדות
 סיבה:  מודעות לאיומי אסטרואידים
 חוגגים:  סוכנויות החלל, מדענים ידועים, אסטרונומים ומחנכים
 מועד
 תאריך:  30 ביוני
 
יום האסטרואיד (הידוע גם כיום האסטרואיד הבינלאומי) הוא אירוע שנתי גלובלי שנועד לעורר מודעות אודות אסטרואידים ומה ניתן לעשות כדי להגן על כדור הארץ מפניהם. יום האסטרואיד מצוין בכל שנה ב-30 ביוני לציון האירוע הקשה ביותר הקשור לאסטרואידים בהיסטוריה המודרנית - אירוע טונגוסקה שהתרחש ביער הטייגה בסיביר ב-30 ביוני 1908. יום האסטרואיד הוכרז במסיבות עיתונאים סימולטניות בלונדון ובסן פרנסיסקו ב-3 בדצמבר 2014, הארגון יוסד על ידי האסטרופיזיקאי והמוזיקאי הידוע ד"ר בריאן מיי  מלהקת הרוק Queen, אסטרונאוט אפולו 9 ראסל שוויקארט, מפיק הסרטים גריגורי ריכטרס ונשיאת קרן B612 דניקה רמי, משימת הארגון היא ללמד את העולם על חשיבות האסטרואידים בהיווצרות היקום שלנו והתפקיד שהם משחקים במערכת השמש שלנו היום.
בתוך 5 שנים בלבד, ביום האסטרואיד משתתפות סוכנויות החלל המשמעותיות בעולם: סוכנות החלל האירופאית ESA, סוכנות החלל היפנית JAXA, סוכנות החלל הרוסית ROSCOSMOS, וסוכנות החלל האמריקאית נאס"א וכן מדענים ידועים, אסטרונומים, מחנכים ואנשי תקשורת ברחבי העולם.
לארגון קיימים סניפים ברוב מדינות העולם והסניף הישראלי מנוהל על ידי ויקטור בר.
בשנת 2016 ארגון האומות המאוחדות הכריז על יום האסטרואיד בתור יום הלימוד הרשמי במטרה להבין טוב יותר את תפקיד האסטרואידים, בהמשך לפגיעת המטאור בעיר צ'יליבינסק ברוסיה ב-15 בפברואר 2013 ואירועים שונים סביב יום זה נערכים ברוב מדינות העולם ובכללן ישראל.
"המטרה שלנו היא להקדיש יום אחד בכל שנה ללמוד על אסטרואידים, המקור שלהם ביקום שלנו ולתמוך בהקצאת המשאבים הנחוצים למצוא אסטרואידים" – מסביר המייסד השותף בריאן מיי.
שותפה מרכזית של יום האסטרואיד היא ממשלת לוקסמבורג באמצעות סוכנות החלל של לוקסמבורג, שמובילה את התמיכה במאמצי החלל המסחרי.
יוזף הירטרייטר

| --- | --- |

 לידה:  1 בפברואר 1909 ברוכזאל, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  27 בנובמבר 1978 (בגיל 69) פרנקפורט, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
יוזף הירטרייטר לאחר מעצרו ב-1946
יוזף הירטרייטר (בגרמנית: Josef Hirtreiter; ‏1 בפברואר 1909 – 27 בנובמבר 1978) היה מפקד אס אס ששירת במחנה ההשמדה טרבלינקה במהלך מבצע ריינהרד בתקופת השואה בפולין. ביולי 1946 נעצר על ידי רשויות הכיבוש הצבאי האמריקאי והודה בכך שעבד בטרבלינקה. ב-1951 הורשע בהריגת 10 אנשים, רובם ילדים בני שנה או שנתיים, ונידון למאסר עולם. הוא שוחרר מהכלא ב-1977 ומת מספר חודשים לאחר מכן בבית קשישים בפרנקפורט.
קריירה באס אס

הירטרייטר נולד בברוכסל (Bruchsal). לאחר לימודיו עבד כפועל בניין. הוא נכשל בבחינה מקצועית. ב-1 באוגוסט 1932 הפך לחבר במפלגה הנאצית ובאס אה. כשנה לאחר הפלישה לפולין, באוקטובר 1940, הוצב במרכז האותנסיה בהדמר, שם עבד במטבח. בקיץ 1942 התגייס לוורמאכט. ארבעה שבועות לאחר מכן נשלח חזרה להדמר, ולאחר מכן לברלין, משם העביר אותו כריסטיאן וירט ללובלין בפולין הכבושה. שם קיבל דרגת אס אס שארפיהרר (SS Sharführer) ונשלח למחנה ההשמדה טרבלינקה. מאוקטובר 1942 עד אוקטובר 1943 שירת באזור הקליטה (Auffanglager) של מחנה 2. הוא פיקח על נשים עירומות והכניס אותן לתאי הגז. מאוחר יותר שירת במחנה ההשמדה סוביבור.
לאחר סגירת טרבלינקה באוקטובר 1943, הועבר הירטרייטר לאיטליה, שם הצטרף ליחידה משטרתית לדיכוי פרטיזנים. המפקד שלו בטרבלינקה, פרנץ שטנגל, עבר לשם כדי להקים את מרכז ההרג ריזיירה די סן סאבה בטריאסטה.
משפט והרשעה

הירטרייטר נעצר על ידי צבא ארצות הברית ביולי 1946 בשל שירותו במתקן הרצח בהדמר. פקידים אמריקאים לא הצליחו להוכיח קשר של הירטרייטר להדמר, אבל הוא הודה שעבד במחנה מלקיניה. הוא נשלח למחנה מעצר בדרמשטאדט בספטמבר. חקירה חשפה את מלקיניה כמחנה ההשמדה טרבלינקה. משלא הצליח להצמיד מעשי זוועה ספציפיים להירטרייטר, בית משפט לדה-נאציפיקציה גזר עליו 10 שנים במחנה עבודה ב-1948. בשנת 1949 הואשם הירטרייטר ברצח לאחר שתובע ממערב גרמניה קרא על משפט הדה-נאציפיקציה שלו בכתבה בעיתון והחליט לנהל חקירה משלו. הירטרייטר נשפט על ידי בית משפט בפרנקפורט. הושמעה עדותו של אסיר טרבלינקה ישעיהו (סבק, שייע) ורשבסקי, שניצל בבור קבורה כשהוא פצוע, וחמק בחסות הלילה, ועדותו של עד שני, אברהם בומבה. במרץ 1951 נמצא הירטרייטר אשם ב-10 סעיפי רצח ונידון למאסר עולם עם עבודת פרך. בית המשפט קבע כי הרג לפחות 10 בני אדם, רובם ילדים בני שנה עד שנתיים, במהלך הורדת המשולחים מהקרונות, בעיקר על ידי אחיזת רגליהם וניפוץ ראשם בקירות קרונות.
"בית המשפט רואה כמוכח שהירטרייטר הרג מיוזמתו לפחות עשרה בני אדם, בהם ילדים קטנים. בנוסף, חבר המושבעים קבע את השתתפותו של הירטרייטר ברצח אנשים בגז במהלך שירותו בטרבלינקה. לא ניתן היה להוכיח שהוא היה מעורב ישירות בתהליך ההרג באזור המוות, אך מעשיו בקשר להתפשטות הקורבנות היו אחראים חלקית להריגתם. הירטרייטר גם רצה להרוג את היהודים בעצמו ולכן פעל כשותף ולא רק זאת. התנהגותו בטרבלינקה מאפשרת להגיע רק למסקנה שהוא הבין את האידאולוגיה שהובילה להקמת טרבלינקה, כלומר ההשקפה שיהודים הם אויבים נחותים של העם, שהשמדתם בלתי נמנעת. הוא הפך השקפה זו לשלו וחשב שהריגת היהודים היא נכונה. בכך ביצע הירטרייטר מאפייני רצח לפי סעיף החוק § 211 StGB הן בקשר להשתתפותו בהרג ההמוני והן במעשיו האישיים. ראשית, סבור בית המשפט שהרצח מאפיין 'מניעים בסיסיים אחרים', שכן השמדת אנשים אך ורק מתוך כדאיות אידאולוגית ומתוך ידיעת חפותם יש לסווג כבזוי במיוחד. בנוסף, פעל הירטרייטר באכזריות ובערמומיות, במיוחד כשהוא עצמו עזר להונות את הקורבנות בטרבלינקה בדבר גורלם על ידי פיקוח על ההתפשטות. בכך ביצע הירטריטר מאפייני רצח לפי סעיף החוק § 211 StGB הן בקשר להשתתפותו בהרג ההמוני והן במעשיו האישיים."
הירטרייטר שוחרר מהכלא ב-1977 עקב מחלה. הוא מת מספר חודשים לאחר מכן בבית קשישים בפרנקפורט.
לקריאה נוספת

Bartrop, P.R.; Grimm, E.E. (2019). Perpetrating the Holocaust: Leaders, Enablers, and Collaborators. ABC-CLIO. ISBN 978-1-4408-5897-0.
הערות שוליים

↑  Kopówka, Edward; Rytel-Andrianik, Paweł (2011), "Treblinka II – Obóz zagłady" (PDF), Dam im imię na wieki [I will give them an everlasting name. Isaiah 56:5] (בפולנית), Drohiczyńskie Towarzystwo Naukowe [The Drohiczyn Scientific Society], ISBN 978-83-7257-496-1, אורכב מ-המקור (PDF file, direct download 20.2 MB) ב-2014-10-10, with list of Catholic rescuers of Jews imprisoned at Treblinka, selected testimonies, bibliography, alphabetical indexes, photographs, English language summaries, and forewords by Holocaust scholars.
↑  Arad, Yitzhak (1987). Belzec, Sobibor, Treblinka. The Operation Reinhard Death Camps (Google Books preview). Bloomington, Indianapolis: Indiana University Press. ISBN 0253213053.
↑  Bartrop & Grimm 2019, pp. 144—145.
↑  ARC (23 בספטמבר 2006). "The Treblinka Perpetrators". An overview of the German and Austrian SS and Police Staff. Aktion Reinhard Camps ARC. נבדק ב-25 במאי 2015. Sources: Arad, Donat, Glazar, Klee, Sereny, Willenberg et al. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Dr. iur. Christian Hofmann (4 July 2006), "Die Treblinka-Prozesse." Strafsache gegen Josef Hirtreiter. Zukunft braucht Erinnerung. Retrieved 25 May 2015.
↑  Michael Bryant (15 במאי 2014). Eyewitness to Genocide: The Operation Reinhard Death Camp Trials, 1955-1966. Univ. of Tennessee Press. pp. 84–85. ISBN 978-1621900498. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Raim, Edith (2013-10-18). Justiz zwischen Diktatur und Demokratie: Wiederaufbau und Ahndung von NS-Verbrechen in Westdeutschland 1945-1949 (בגרמנית). Walter de Gruyter. ISBN 978-3-486-73565-9.
1 2 3  The Treblinka Death Camp Trials, S.J., H.E.A.R.T 2007.
↑  Sprawiedliwi z powiatu wołomińskiego (Righteous from Wolomin). (אורכב 29.10.2014 בארכיון Wayback Machine) Jeszajahu (Szyja) Warszawski rescued by Serafinowicz family. Fakty.wwl, 24 February 2012.
↑  Szyja Warszawski H.E.A.R.T 2007. Evidence to the United Nations War Crimes Commission presented by the Polish Main Commission for the Investigation of German Crimes in Poland (now IPN). Excerpts in English, Warsaw, 1946. Vol. I, p. 196.
↑  Aus der Urteilsbegründung des Frankfurter Schwurgerichts Zitiert bei: Christian Hofmann: Die ersten Verfahren und der erste Treblinka-Prozess (Strafsache gegen Josef Hirtreiter) auf www.zukunft-braucht-erinnerung.de
↑  ARC (23 בספטמבר 2006). "The Treblinka Perpetrators". An overview of the German and Austrian SS and Police Staff. Aktion Reinhard Camps ARC. נבדק ב-25 במאי 2015. Sources: Arad, Donat, Glazar, Klee, Sereny, Willenberg et al. {{cite web}}:  (עזרה)
טוני וייטרס

אנתוני קית' וייטרס (באנגלית: Anthony Keith Waiters;‏ 1 בפברואר 1937 – 5 בנובמבר 2020), היה שוער כדורגל ומאמן אנגלי. ווייטרס היה המאמן של נבחרת קנדה כאשר העפילה לראשונה למונדיאל 1986.
קריירה

טוני וייטרס החל את הקריירה שלו בשנת 1958 במועדון הכדורגל החובבני בישוף אוקלנד מהליגות הנמוכות באנגליה. לאחר מכן עבר למקלספילד טאון ובמקביל שיחק בנבחרת החובבים של אנגליה במאי 1959. לאחר שזוהה על ידי מאמן בלקפול, רון סוארט, הוא הפך לשחקן כדורגל מקצועי. הוא רשם במדי המועדון למעלה מ-250 הופעות במועדון. במהלך השנים הוא אף שיחק במדי נבחרת אנגליה ובנוסף נבחר לסגל הראשוני (הרחב) של אלף רמזי למונדיאל 1966, אך בסופו של דבר לא נכנס לסגל הסופי. וייטרס פרש ב-1967, אך חזר מפרישה ב-1970, לאחר שנפצע שוערה של ברנלי, פיטר מלור. הוא פרש סופית ב-1972.
ב-1973, וייטרס החל את קריירת האימון שלו בנבחרת הנוער של אנגליה אותה הוביל לאליפות אירופה שנערכה באיטליה. לאחר מכן הוא אימן בפלימות' ארגייל אותה הוביל לעלייה ב-1975. ב-1977 הפך וייטרס למאמנה הראשי של קבוצת ונקובר וייטקאפס הקנדית ששיחקה בליגת ה-NASL, ובשנת 1979 הוביל אותה לאליפות. ב-1981, הוכרז וייטרס כמאמנה של נבחרת קנדה. וייטרס אף עזר לנבחרת האולימפית של קנדה להעפיל עד לרבע גמר אולימפיאדת 1984, וב-1985 זכה עם הנבחרת הלאומית בגביע הזהב של CONCACAF ואף העפיל עמה למונדיאל 1986.
שמו של טוני וייטרס הוכנס להיכל התהילה של הכדורגל הקנדי בשנת 2001 ולהיכל התהילה של קולומביה הבריטית בשנת 2019.
תארים והישגים > כמאמן

NASL (1): 1979
גביע הזהב (1): 1984
הערות שוליים

↑  Alex Yannis, SOCCER; CANADIANS AND M.I.S.L. AT ODDS FOR CUP, ‏April 5, 1986
↑  IN MEMORY OF TONY WAITERS, HALL OF FAME HONOURED MEMBER, ‏November 10, 2020
| נבחרת קנדה – מונדיאל 1986 |
| --- | --- | --- |
|  1 לטיירי •  2 לנרדוצי •  3 וילסון •  4 ראגן •  5 מור •  6 ברידג' •  7 ולנטיין •  8 גריי •  9 סגוטה •  10 וראבליץ' •   11 סוויני •  12 סמואל • 13 פאקוס •  14 מיטשל • 15 ג'יימס • 16 יון • 17 נורמן • 18 לוורי • 19 די לוקה • 20 מילר • 21 הברמן • 22 דולן • מאמן: וייטרס |  1 לטיירי •  2 לנרדוצי •  3 וילסון •  4 ראגן •  5 מור •  6 ברידג' •  7 ולנטיין •  8 גריי •  9 סגוטה •  10 וראבליץ' •   11 סוויני •  12 סמואל • 13 פאקוס •  14 מיטשל • 15 ג'יימס • 16 יון • 17 נורמן • 18 לוורי • 19 די לוקה • 20 מילר • 21 הברמן • 22 דולן • מאמן: וייטרס | קנדה |
טראבנט 601

| --- | --- |

TRABANT 601
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  HQM Sachsenring GmbH
 שנות ייצור:  1963–1991
 הרכבה:  מזרח גרמניה מזרח גרמניה
 מודל קודם:  Trabant P60
 מודל אחריו:  Trabant 1.1
 אורך:  3,555 מ"מ
 רוחב:  1,505 מ"מ
 גובה:  1,440 מ"מ
 משקל:  615-650 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,020 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  2 צילינדרים, 594.5 סמ"ק המפיק 23 כ"ס ב-3,800 סל"ד (יוצר בין השנים 1964-1969)  2 צילינדרים, 594.5 סמ"ק המפיק 26 כ"ס ב-4,200 סל"ד, יחס דחיסה 7.6:1 (יוצר בין השנים 1969-1975)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  100 קמ"ש
 צריכת דלק:  7-9 ליטר ל-100 ק"מ
טראבנט 601 (בגרמנית: TRABANT 601) היא מכונית סופרמיני מסדרת מכוניות טראבנט מתוצרת יצרנית הרכב המזרח גרמנית HQM Sachsenring GmbH אשר יוצרה בין השנים 1963–1991.
סך הכל יוצרו 2,841,590 יחידות, מתוכם 565.704 יחידות דגם סטיישן (Universal).
גרסאות

2 דלתות - סדאן (Limousine)
2 דלתות - קבריולה
3 דלתות - סטיישן (Universal),
גרסת פסאודו ג'יפ - דגם פתוח ללא דלתות (קרוי "Kübelwagen")
דגמים

"Trabant 601 Standard"
"Trabant 601 S"
"Trabant 601 DeLuxe"
"Trabant 601 Kübel", יוצר משנת 1966, גרסת ג'יפ ללא דלתות
"Trabant 601 TRAMP"
"Trabant 601 Hycomat", יוצר בין השנים 1965-1990
"Trabant 800 RS", יוצר בין השנים 1986-1988, גרסת ראלי, מנוע 771 סמ"ק, תמסורת ידנית - 5 מהירויות
ארצות יצוא

צ'כיה
פולין
הונגריה
רומניה
בולגריה
יוגוסלביה
בלגיה
דנמרק
פינלנד
גרמניה
יוון
איסלנד
הולנד
נורווגיה
שווייץ
תמונות

"טראבנט 601"
"טראבנט 601"
"טראבנט 601", דגם "דה-לוקס", שנת 1973
"טראבנט 601", שנת 1974
"טראבנט 601" דגם "S"
"טראבנט 601", דגם "דה-לוקס" - מבט לתא הנהג
"טראבנט 601"  דגם "Kübel"
"טראבנט 601"  דגם "Kübel"
"טראבנט 601"  דגם "Kübel"
"טראבנט 601"  דגם "TRAMP"
"טראבנט 601"  דגם סטיישן
"טראבנט 601"  דגם סטיישן
"טראבנט 601"  דגם סטיישן (דגם S Universal)
"טראבנט 601"  דגם סטיישן, שנת 1982
"טראבנט 601"  דגם סטיישן
"טראבנט 601"  דגם סטיישן, שנת 1970
"טראבנט 601" - מבט למנוע
"טראבנט 601"  - קבריולט
"טראבנט 601"  - קבריולט
הערות שוליים

↑  "טראבנט 601" shocauto.com/Trabant/index
↑  "טראבנט 601" ldm-tuning.de/en/trabant_601
↑  "טראבנט 601" - מפרט trabantclub.ch/PDF/Trabant_P601_Bedienungsanleitung
↑  "טראבנט 601" The Trabant was, from the point of view of the East German leadership and its bureaucracy, part of a larger, overarching "system of movement"". Retrieved 2011-05-02.
↑  "טראבנט 601"  motor1.com/news/62901/soviet-cars-were-weird-trabant-601
↑  דגם "טראבנט 601" - סטיישן cargurus.com/Cars/1965-Trabant-601-Pictures
↑  "טראבנט 601" דה-לוקס trabant-original.de/toupl/uploads/kft_1978_03_601sdeluxe
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4198776-7  NKC: ph912506
יום האסיר הפלסטיני

יום האסיר הפלסטיני (בערבית: يوم الأسير الفلسطيني) הוא יום לאומי פלסטיני הנערך כל שנה ב-17 באפריל החל משנת 1974, ובו מביעים הפלסטינים הזדהות עם אסירים פלסטינים הכלואים בישראל ובני משפחותיהם.
התאריך 17 באפריל נבחר מפני שבו שוחרר לראשונה אסיר פלסטיני, מחמוד בכר חג'אזי, תמורת שמואל רוזנווסר, בשנת 1971. במהלך היום נערכות בערי יהודה ושומרון ובעזה תהלוכות, טקסים, הפגנות מחאה, תערוכות ועצרות להזדהות עם אסירים פלסטינים הנמצאים בישראל בהשתתפות פוליטיקאים אנשי ציבור פלסטינים וכן קונסולים ושגרירים של מדינות ערב. בנוסף מתקיימות פעילויות לזכר אסירים פלסטינים שנהרגו על ידי ישראל ומשמרות מחאה מול בתי סוהר ישראליים. בנוסף מפרסם משרד האסירים ברשות הפלסטינית כל שנה ביום זה, דו"ח שנתי אודות האסירים הפלסטיניים הכלואים בישראל. פעילויות מתקיימות גם בתוך ישראל, לדוגמה בתהלוכת לפידים בכפר עראבה בשנת 2010. בשנים האחרונות, נוהגים האסירים הפלסטינים לשבות שביתת רעב ביום זה.
מדי שנה מתקיים ביום זה טקס הדלקת "לפיד החופש" בביתו של אסיר פלסטיני. בשנת 2010 נערך הטקס בביתו של האסיר נאיל ברגותי בכפר כובאר, בהשתתפות שר האסירים הפלסטיני, ובשנת 2011  התקיים הטקס בהשתתפות ראש הממשלה הפלסטיני סלאם פיאד בביתו של אכרם מנסור,  אסיר שמשפחתו מתגוררת בקלקיליה.
הערות שוליים

↑  ידיעה על שביתת רעב ביום האסיר באתר סוכנות הידיעות של כווית, 17 באפריל 2011
↑  יום האסיר, דבר, 16 באפריל 1980
↑  סקירת תקשורת פלסטינית  20-26.4.1998
↑  ניר יהב‏, יום האסיר: 10,000 פלסטינים בכלא הישראלי, באתר וואלה, 17 באפריל 2008
↑  `הוועד למען האסירים הפלסטיניים` מזמין אתכם למשמרת מחאה לציון יום האסיר הפלסטיני
↑  ניר יהב‏, חג החירות? 6,000 פלסטינים כלואים בישראל - וואלה חדשות, באתר וואלה, 17 באפריל 2011
↑  סוכנויות הידיעות, ג'קי חורי, החמאס מאיים: נחטוף חיילים נוספים למען שחרור אסירים פלסטיניים, באתר הארץ, 17 באפריל 2010
↑  מה נעשה בשטחים הכבושים - סכום שבועי: השבוע צוין בשטחים `יום האסיר הפלסטיני`. האסירים הביטחוניים בבתי הכלא בישראל הכריזו על שביתת רעב של יום אחד לציון האירוע.
אלפי אסירים פלסטיניים בבתי הכלא בישראל ישבתו היום שביתת רעב, המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, 11 באפריל 2007
↑  אירועים לציון יום האסיר הפלסטיני בשבת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012753067005171
יוסף גרודזינסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1953 (בן 71 בערך) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת ברנדייס 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1 ביולי 2013)  אוניברסיטת מקגיל  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 
יוסף גרודזינסקי (נולד ב-1953) הוא מתרגם, פסיכולוג, פובליציסט, בלשן וחוקר מח ישראלי. פרופסור מן המניין במרכז אדמונד ולילי ספרא לחקר המוח, האוניברסיטה העברית בירושלים, ופרופסור אורח במכון לרפואה ומדעי עצב, מרכז המחקר יוליך, גרמניה. מחקריו עוסקים בקשרים בין מבנה המוח ליכולות השפה האנושית.
אודות

סיים תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית בשנת 1981, וסיים דוקטורט באוניברסיטת ברנדייס בשנת 1985. נושא עבודתו היה "Language deficits and linguistic theory". משם עבר להשתלמות פוסט-דוקטורט במרכז למדעי הקוגניציה של המכון הטכנולוגי של מסצ׳וסטס. אחרי כן שימש בפרופסור מן המניין במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב ופרופסור מן המניין וראש הקתדרה לנוירו-בלשנות במחלקה לבלשנות ובמחלקה לנוירולוגיה/נוירוכירורגיה של אוניברסיטת מקגיל. בנוסף, הוא לימד במחלקה לנוירולוגיה (נוירופסיכולוגיה) בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת בוסטון.
מחקריו עוסקים בפסיכו-לינגוויסטיקה וחקר הבסיס הביולוגי של השפה והוא נחשב למומחה בעל שם עולמי בתחום. הוא ערך מחקרים העוסקים באפאזיה, מחלה נוירולוגית הגורמת לאובדן או פגיעה של יכולת השימוש בשפה. ערך מחקרים המנסים לשפר את הטיפול הניתן לאנשים הסובלים מבעיות מוחיות על ידי בדיקת הבסיס הנוירולוגי של הפגיעות. כיום הוא חוקר את הקשר המוחי בין יכולת לשונית ויכולת לוגית.
היה בין יוזמי "מכתב המאה", יוזמת הסירוב הקולקטיבית הראשונה בתולדות מדינת ישראל שנמסר ללשכת ראש הממשלה ב-21 באוגוסט 1978 במחאה על הוצאת שאלת עתיד ההתנחלויות מההסכם השלום עם מצרים על ידי ממשלת בגין.
בשנת 1998 יצא ספרו "חומר אנושי טוב: יהודים מול ציונים". ספר הבוחן את יחסה של התנועה הציונית ליהודי אירופה בשנים שבין תום מלחמת העולם השנייה להקמת המדינה.
מספריו

Theoretical perspectives on language deficits, MIT Press, 1990, 2010
Broca's region, Oxford University Press US, 2006, Editor with Katrin Amunts
In the shadow of the Holocaust: the struggle between Jews and Zionists in the aftermath of World War II, Common Courage Press, 2004
פסיכולוגיה ושפה - הקשרים, הוצאת הקיבוץ המאוחד
חומר אנושי טוב: יהודים מול ציונים, 1945-1951, הוצאת מעריב, 1998
הערות שוליים

↑  אורן פרסיקו, ‏למה?, באתר גלובס, 25 באוקטובר 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305845205171  BIBSYS: 90396430  BnF: cb129798104 (data)  CiNii: DA04171264  GND: 172106559  ISNI: 0000 0000 8082 2573  LCCN: n88219960  NSK: 000559053  NTA: 072774819  ORCID: 0000-0002-9912-7196  RERO: 02-A003321617  SUDOC: 057073112  VIAF: 2604111   WorldCat (עם VIAF): 2604111
יוזף מאנס

| --- | --- |

 לידה:  12 במאי 1820 פראג 
 פטירה:  9 בדצמבר 1871 (בגיל 51) פראג 
 מקום קבורה:  בית הקברות אולסני 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות יפות בפראג 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית, ציור 
 חתימה:   
 
יוזף מאנס (באנגלית: Josef Mánes;‏ 12 במאי 1820 – 9 בדצמבר 1871) היה צייר צ'כי.
ביוגרפיה

הוא בא ממשפחה של ציירים, שכללה את אביו אנטונין מאנס, דודו ומנהל האקדמיה לאמנות בפראג ואצלב מאנס, אחיו קווידו מאנס ואחותו אמלי מאנסובה.
שיעורי הציור הראשונים שלו קיבל באופן טבעי מאביו. מ-1835 עד 1844 למד באקדמיה לאמנויות יפות, פראג, אצל הפרופסורים פרנטישק טקדליק וכריסטיאן רובן. הוא המשיך את לימודיו במינכן במשך שנתיים.
עם שובו, היה לו רומן עם העוזרת של המשפחה שגרם לשערורייה, והביא להרחקתו מבני משפחתו, מצב שהכניס אותו לדיכאון קשה. הוא מצא מקלט בחסותו של הרוזן בדריץ' סילבה-טארוקה, הוא חי ועבד בטירתו בפרוחוניצה במשך עשרים שנה. משם ערך נסיעות רבות ברחבי מורביה, סלובקיה ופולין.
הוא לקח חלק פעיל בחברות אמנותיות, ספרותיות ופטריוטיות רבות. כמו כן השתתף ב"סוקול", ארגון אתלטי לצעירים, ועיצב מדים וחומרים נוספים עבורם. ב-1857 הוא ביקר באיטליה ושלוש שנים לאחר מכן יצא לרוסיה, ממנה חזר מעורער בנפשו.
משנת 1866, מצבו הנפשי החמיר במהירות, והוא התנהג בצורה מוזרה ובאובססיות.
מסע החלמה לאיטליה לא הצליח לשפר את בריאותו והוא מת ב-1871, לאחר סבל רב.
נראה שמוחו הושפע מעגבת או מדלקת קרום המוח.
ביוגרפיה > עבודה והצטיינות

הוא הפיק ציורים רבים בכל ז'אנר, מנופים ודיוקנאות ועד לציורים אתנוגרפיים ובוטניים. הוא אפילו עשה ציורים של שנים עשר החודשים (לוח שנה) מול השעון האסטרונומי של פראג. אף שעבודתו לא הובנה או הוערכה מעט בימי חייו, הוא נחשב לאחד מגדולי הציירים הצ'כים.
בשנת 1887 נוצר לזכרו "איגוד מאנס לאמנויות יפות". אחד הגשרים המרכזיים מעל נהר הוולטאבה נושא את שמו וכולל פסל של הצייר בקצה העיר העתיקה. דמותו הופיעה בכמה בולי דואר צ'כוסלובקיים וצ'כיים.
גלריה

אוהבים
משפחה בסלובקיה
לאורה
כנסיית הכפר
אחיות
השעון האסטורנומי בפראג