stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכופר
תקציר העלילה

מחמוד נאסר (אומיד ג'לילי) הוא בעל ואב מוסלמי בריטי, אשר מקשיב למוזיקת רוק, במיוחד לכוכב הפופ גארי פייג', ושותה לעיתים אלכוהול. מחמוד גר בשכנות ליהודי אמריקאי בשם לאונרד "לני" גולדברג (ריצ'רד שיף), אותו הוא שונא ומגלה כלפיו יחס אנטישמי. בנו של מחמוד, ראשיד (עמית שאה), רוצה להתחתן עם אוזמה (סוראיה רדפורד), אבל לשם כך הם זקוקים לברכתו של אביה החורג ארשאד אל-מסרי (יגאל נאור), מוסלמי אדוק. לשם כך, מחמוד מסכים להעמיד פנים שגם הוא מוסלמי אדוק. בעודו מפנה את ביתה של אמו המנוחה, מחמוד מוצא תעודת אימוץ ומגלה שאומץ על ידי הוריו המוסלמים כשהיה בן שבועיים; הוריו הביולוגיים הם יהודים, ושמו האמיתי הוא סולומון "סולי" שימשילביץ'. כאשר לני מגלה זאת, הוא מספר למחמוד שהוא מכיר אדם עם שם דומה - יצחק "איזי" שמשילביץ' - שייתכן והוא אביו הביולוגי של מחמוד. מחמוד מגיע לבית אבות יהודי, על מנת לבקר את איזי, אולם בכניסה לחדרו נמצא רב (מאט לוקאס), שמסרב לאפשר לו להיכנס. הרב מסביר שיהיה זה זעזוע עבור איזי, יהודי, לראות את בנו, מוסלמי, והוא מייעץ למחמוד ללמוד להתנהג יותר כמו יהודי, אם הוא רוצה לראות את אביו לפני מותו.
לני מסכים ללמד בסתר את מחמוד מה זה להיות יהודי. הוא מלמד אותו יידיש בסיסית ולרקוד כמו חיים טופול בסרט "כנר על הגג", אך הנסיעות התכופות של מחמוד לביתו של לני מעוררות חשד בקרב בני משפחתו של מחמוד, במיוחד כאשר הם מגלים כיפה על ראשו של מחמוד במהלך עצרת מוסלמית. מחמוד שורף בפומבי את הכיפה כסמל לשנאתו, כביכול, כלפי יהודים. בהמשך, מחמוד משתתף בבר מצווה עם לני ומספר לקהל בלי כוונה בדיחה גסה ביידיש משובשת. מחמוד ולני מנסים לראות את איזי, אך הרב עדיין מסרב להכניס את מחמוד פנימה. מחמוד ולני מתווכחים ורבים ביניהם, ומחמוד עוזב עם כוונה לחזור הביתה ולספר למשפחתו את כל האמת, אך כאשר הוא מגיע לביתו הוא מגלה שארשד, אוזמה וחבריהם כבר שם. ארשד, שהתרשם מהמסירות, כביכול, של מחמוד לאסלאם לאחר שראה אותו שורף את הכיפה בטלוויזיה, נותן את ברכתו לאיחוד בין ראשיד לבין אוזמה, אך אז המשטרה מגיעה למקום - יחד עם התקשורת והמון רב של אנשים, בהם יהודים זועמים ומוסלמים תומכים - לעצור את מחמוד על שריפת הכיפה. מחמוד מתוודה בפני כולם שהוא יהודי, ובכך נמנע מעצרו. עם זאת, ארשד עוזב בזעם עם אוזמה וחבריו.
משפחתו של מחמוד עוזבת אותו בגלל חוסר הכנות שלו, אחד מעמיתיו בעבודה מתפטר והוא מתחיל לשתות. הוא הופך להיות אובדני, אך לני מציל אותו, לאחר שראה בחדשות את הווידוי שלו. מחמוד הולך לבית האבות ודורש לפגוש את אביו, אך נודע לו שאביו כבר נפטר. מחמוד נכנס אל חדרו של איזי, שם הוא מוצא סרטון של הופעתו בטלוויזיה, ומבין שאביו צפה בו, על אף השנים הרבות של הנתק בין השניים, ומתנחם בכך. מחמוד מגיע לעצרת של ארשד, וחושף בפני הקהל את סודו של ארשד - ארשאד הוא למעשה כוכב הפופ גארי פייג', שזייף את מותו לאחר שהקריירה שלו כשלה בעקבות הערות גזעניות. אשרד בורח מהמקום. ראשיד ואוזמה, לבושים בבגדים הודים מסורתיים, נישאים זה לזה בחתונה בסגנון בוליווד, בה משתתפים מוסלמים ויהודים כאחד.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| אומיד ג'לילי | מחמוד נאסר / סולומון "סולי" שימשילביץ' | מוסלמי בריטי, המגלה כי הוא מאומץ וכי אביו הביולוגי הוא יהודי |
| יגאל נאור | ארשאד אל-מסרי | איש ציבור מוסלמי אדוק וקיצוני |
| מאט לוקאס | רבי | הרבי של אביו הביולוגי של מחמוד |
| עמית שאה | ראשיד | בנו הבכור של מחמוד |
| סוראיה רדפורד | אוזמה | בתו של ארשאד, ארוסתו של ראשיד |
| ארצ'י פנג'בי | סמיה נאסר |  |
| ריצ'רד שיף | לני גולדברג | שכנו של מחמוד |
| מירנדה הארט | גב' קיז |  |
| דייוויד שניידר | מונטי |  |
| טרייסי אן אוברמן | אשתו של מונטי |  |
| מינה אנוואר | מונה |  |
| כריסטיאן ליס | ילד בר מצווה |  |
| ג'יימס פלויד | גארי פייג' |  |
| שובו קאפור | קאשינה |  |
| סרטאג' גרוואל | ואסיף |  |
| ריקי סקון | חאזים |  |
הפקה

לדבריו של התסריטאי דויד בדיאל, הוא כתב את התסריט לסרט זה משום שהוא "תמיד היה חובב של קומדיות של החלפת זהויות ("ביג", "משנה מקום משנה מזל");" הוא חושב ש"אנשים פוחדים בגלל גזע ודת, במיוחד סביב סוגיות [הקשורות ב] מוסלמים ויהודים, וכשאנשים פוחדים, מה שהם צריכים לעשות זה לצחוק"; הוא "אוהב את אומיד ג'לילי ואת הפרצוף הגדול והמצחיק שלו. [הוא] מקווה שאנשים יבינו כי מעבר לקומדיה, המסר של הסרט הוא של סובלנות הדדית: אם לא, [הוא] מקווה למצוא [לעצמו] זהות חדשה".
בתחילה, סרטי BBC סייעו בפיתוח תסריט הסרט. לבסוף הם פרשו מהפרויקט, בשל חשש מתכניו שעלולים להיתפס כפוגעניים, בעקבות שערורייה תקשורתית סביב תוכנית הרדיו של ראסל בראנד, אשר שודרה ב-BBC, במסגרתה ביצע בראנד מתיחה טלפונית כאשר התקשר לאנדרו סאקס והשאיר במשיבון שלו הודעות פוגעניות.
הפצה

הסרט יצא לאקרנים ב-9 באפריל 2010 בממלכה המאוחדת. זכויות ההפצה לסרט נמכרו ל-62 מדינות שונות, לרבות מדינות ערביות ומוסלמיות רבות כמו איחוד האמירויות, בחריין, קטר, לבנון, עומאן, איראן וסעודיה. הסרט הוצג באיראן, אך עד כה לא זכה להפצה בישראל.
ביקורות

על פי אתר האינטרנט Rotten Tomatoes, מבין 25 הביקורות שנכתבו על סרט זה, 60% מתוכן היו חיוביות.
רימייק בוליוודי

בהודו, הופק לסרט זה רימייק בוליוודי, שיצא לאור בשנת 2015 בשם "Dharam Sankat Mein" (משבר אמונה). בסרט זה, גבר למשפחה הינדית מגלה שהוא מאומץ, וכי משפחתו הביולוגית היא מוסלמית.
הערות שוליים

↑  http://boxofficemojo.com/movies/intl/?page=&country=UK&id=_fTHEINFIDEL01
↑  Catrin Nye (2009-07-23). "Omid Djalili becomes an Infidel". BBC News. נבדק ב-2009-12-08.
↑  David Baddiel. "David Baddiel's profile on The Infidel website". Slingshot Productions. נבדק ב-2009-12-08.
↑  Taylor, Jerome (8 באפריל 2010). "OK in Iran, shunned in Israel: film about Muslim born a Jew". The Independent. London. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Infidel (2009)". Rotten Tomatoes. Flixster. נבדק ב-22 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   "Dharam Sankat Mein", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
ג'ון מגופולי

ג'ון מגופולי (באנגלית: John Magufuli;‏ 29 באוקטובר 1959 – 17 במרץ 2021) היה פוליטיקאי טנזני שכיהן כנשיא טנזניה מאז נובמבר 2015. כיהן גם כשר העבודה, התחבורה והתקשורת (2010–2015), וכן כחבר הפרלמנט (1995–2015).
ביוגרפיה

מגופולי סיים את לימודי ההוראה שלו בשנת 1988 בדאר א-סלאם. בשנים שלאחר מכן סיים גם תואר שני (1994) ושלישי (2009) בכימיה.
בשנת 1995 נבחר לפרלמנט הלאומי. בשנים 2006–2008 כיהן מגופולי כשר הקרקעות וההתיישבות. לאחר מכן כיהן כשנתיים בתור שר הדייג ובעלי החיים.
מגופולי זכה בבחירות לנשיאות המדינה באוקטובר 2015 לאחר שקיבל 58% מהקולות והושבע לתפקיד בשבועות שלאחר מכן. נשיאותו של מגופאלי התאפיינה בהתמקדות בהפחתת השחיתות וההוצאות הממשלתיות וגם בהשקעה בתעשיות טנזניה. בנוסף על כך, הוא הפחית את משכורתו שלו מ-15,000 דולר ל-4,000 דולר לחודש. באותה השנה השעה מגופולי את תקציבי חגיגות יום העצמאות על מנת להשקיע במאבק בכולרה. ב-10 בדצמבר 2015, יותר מחודש לאחר כניסתו לתפקיד, הודיע מגופאלי על הקבינט שלו אשר הצטמצם מ-30 משרדים ל-19. ב־12 באפריל 2016 ערך מגואפולי את ביקורו הזר הראשון ברואנדה, שם פגש את מקבילו הרואנדי פול קגאמה והשתתף בטקס הזיכרון לרצח העם ברואנדה. בשנת 2016 אסר על עישון נרגילה. אמנם מגופולי זכה לתשבחות לאור השקעתו בתשתיות הלאומיות, אך במקביל נתחה ביקורת רבה על התנהלותו בנושאי זכויות האדם והשתקת האופוזיציה במדינה. במקביל השלטונות הגבילו מאוד את זכויות הלהט"ב במדינה ועצרו אנשים שנחשדו כהומוסקסואלים.
עם פרוץ מגפת הקורונה בשנת 2020 קרא מגופולי לתפילות המוניות וטען כי בכך המדינה תינצל מהמגפה. הממשל המעיט בפרסום הנתונים אודות הנפגעים מן הקורונה.
מגופולי נפטר ב-17 במרץ 2021..
חיים אישיים

היה נשוי ולו שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑   אי-פי, במדינות באפריקה חוששים שהגבלות הקורונה יעוררו משבר אמונה, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2020
↑  טנזניה: הנשיא ג'ון מגופולי מת בגיל 61, באתר ynet, 17 במרץ 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811342375305606  GND: 1152964046  LCCN: n2019230464  VIAF: 5473151965376500470000   WorldCat (עם VIAF): 5473151965376500470000
בני גרב

| --- | --- |

בני גרב בארצות הברית, 2011
 לידה:  13 ביוני 1980 (בן 44) אאוגסבורג, גרמניה
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 זרם:  הגל החדש
 סוגה:  ג'אז רוק מתקדם ג'אז מודרני ג'אז מטאל
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  תופים קלידים גיטרה גיטרה בס
 שיתופי פעולה בולטים:  Moving Parts
 מספר יצירות ידוע:  השתתפות ב-23 אלבומי אולפן 6 אלבומי סולו 2 קלטות DVD
 www.bennygreb.de
 פרופיל ב-IMDb
 
בני גְּרֶב (בגרמנית: Benny Greb; נולד ב-13 ביוני 1980) הוא מתופף ומפיק מוזיקלי גרמני, יליד העיר אאוגסבורג.
ביוגרפיה מוזיקלית

הוריו של בני קנו לו את מערכת התופים הראשונה שלו כשהיה בן שש ועליהם הוא החל לנגן לבדו, בלי אף שיעורי מוזיקה.
בגיל 12 לקח לראשונה שיעורי תופים בקונסרבטוריון מקומי, שם היה למתופף ג'אז מצטיין. עד מהרה התגלה גרב ככשרוני במיוחד, ולמד עוד ועוד כלים כגון קלידים, גיטרה, וגיטרה בס, אך הכלי המרכזי באמת שלו היה התופים, אותם המשיך ללמוד עד שנת 1998.
משנות העשרים שלו (שנת 2000) החל גרב לשתף פעולה עם מספר אומנים ולהקות, כשהמשמעותית היא להקת Jerobeam המקומית, שאיתה בגיל 24 הוציא את אלבומו הראשון, "Confidential Breakfast" בשנת 2004. האלבום אמנם לא היה להצלחה כבירה, אך כן הפך את גרב למתופף 'מבוקש', ואמנים רבים נוספים מסצנת הג'אז והרוק המקומי גם יחד ביקשו את השתתפותו בלהקותיהם.
כך קרה ששנה לאחר מכן, 2005, תופף גרב בשני אלבומים שונים: האחד יחד עם להקת Strom und Wasser, שנקרא "Spielt Keine Rolle"; השני הוא אלבום הסולו הראשון שלו, מתוך שישה, שנקרא "Grebfruit".
במשך השנים 2005–2010 הוציא גרב 10 אלבומים עם מספר אמנים שונים, והפך לאחד המתופפים המוערכים בסצנת הג'אז המודרני בעולם כולו. בין האלבומים נכללו גם שני אלבומי סולו שלו בלבד, כולם או רובם מכילים אך ורק קטעים אינסטרומטלים.
בשנת 2010 הופיע בפסטיבל Modern Drummer (אנ') בבריטניה, ולאחר מכן בכמה סיבובי הופעות עולמיים, בהם ביקר בארצות הברית (בתמונה מימין), קנדה, יפן, צרפת ובריטניה.
אלבומו המפורסם ביותר נקרא Moving Parts, אלבום חדשני המשלב מטאל ורוק כבד יחד עם ג'אז. באלבום אינסטרומנטלי זה הוא שיתף פעולה עם שני אמנים נוספים, כריס מונטגיו וקיט דאוונס. בניגוד לרוב אלבומי המוזיקה, אשר התופים משמשים בהם לנתינת קצב אחיד בלבד, באלבום זה התופים של בני גרב הם הכלי המרכזי, והמקצבים בו משתנים ומתאחדים באופן בלתי צפוי, בדומה לסולו תופים ארוך.
יחד עם חברת "Meinl" פיתח גרב סדרה חדשה של מצילות וינטג' הידועות בצלילן החד והאיכותי, ביניהן מצילות מפורסמות בקרב מתופפים מקצועיים כגון "Sand Ride" ו-"Sand Hats".
מלבד הקריירה המוזיקלית שלו, גרב הוציא שתי קלטות DVD, "שפת התיפוף" ו-"האמנות והמדע של הגרוב", אשר מלמדות כיצד לנגן בתופים.
בסך הכל עד שנת 2019 השתתף גרב בכ-23 אלבומים והוציא שישה אלבומי סולו.
דיסקוגרפיה > Poetry Club

2007: "Goldene Zeit"
דיסקוגרפיה > Stoppok

2008: "Sensationsstrom"
2009: "Auf Zeche"
דיסקוגרפיה > Jerobeam

2004: "Confidential Breakfast"
2009: "How One Becomes What One Is"
דיסקוגרפיה > קריירת סולו

2005: "Grebfruit"
2009: "Brass Band"
2013: "Two Day Trio"
2014: "Moving Parts"
2016: "(Moving Parts (live"
2017: "Grebfruit 2"
דיסקוגרפיה > 3erGezimmeR

2009: "3erGezimmeR"
דיסקוגרפיה > Strom und Wasser

2005: "Spielt Keine Rolle"
2006: "Gossenhauer"
2007: "Farbengeil"
2009: "Emotionsdesign"
2011: "Mondpunk"
דיסקוגרפיה > Thomas D

2011: "Lektionen in Demut 11.0"
דיסקוגרפיה > Blue Touch Paper

2011: "Stand Well Back"
2013: "Drawing Breath"
דיסקוגרפיה > Ron Spielman Trio

2008: "Absolutely Live"
2012: "Electric Tales"
דיסקוגרפיה > Nils Wülker

2012: "Just Here Just Now"
2015: "Up"
2017: "ON"
דיסקוגרפיה > DVD

2009: "The Language of Drumming"
2010: "Modern Drummer Festival"
2015: "The Art & Science Of Groove"
דיסקוגרפיה > Nick Johnston

2019: "Wide Eyes in The Dark"
הערות שוליים

1 2  Benny Greb - DRUMMERWORLD, www.drummerworld.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 139147217  ISNI: 0000 0000 7113 2415  LCCN: no2012059483  MusicBrainz: 0b400ad4-7711-4473-bc14-c129554b1595  NTA: 340511567  VIAF: 100449976   WorldCat (עם VIAF): 100449976 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "בני גרב".
בני גראב בהופעה חיה, 2012
בשאר רסן

בשאר רסן בוניאן (בערבית: بشار رسن بنيان, בתעתיק מדויק: בשאר רסן בניאן; נולד ב-22 בדצמבר 1996 בבגדאד שבעיראק) הוא כדורגלן עיראקי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת מועדון ספורט קטר מליגת העל הקטרית ובנבחרת עיראק.
קריירת מועדונים

רסן גדל במחלקות הנוער של בית ספר עמו באבא ואל-קווה אל-ג'וויה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של אל-קווה אל-ג'וויה במסגרת ליגת העל העיראקית.
ב-3 ביולי 2017 חתם רסן על חוזה לשנתיים בפרספוליס מליגת העל האיראנית. הוא ערך 66 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-1 בינואר 2022 חתם במועדון ספורט קטר מליגת העל הקטרית.
קריירה בינלאומית

ב-4 בספטמבר 2014 ערך רסן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת עיראק, בהפסד 2-0 לנבחרת פרו במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אסיה 2019, וערך ארבע הופעות בטורניר. ב-12 בינואר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-0 על נבחרת תימן במסגרת שלב הבתים של הטורניר.
נכלל בסגל עיראק לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

אליפות עיראק (1): 2016/2017
גביע ה-FA העיראקי (1): 2015/2016
גביע AFC (1): 2016
אליפות איראן (4): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021
גביע חאזפי (1): 2018/2019
הסופר קאפ האיראני (3): 2017, 2018, 2019
הערות שוליים

↑  لاعب الجوية والمنتخب العراقي بشار رسن يوقع عقدا لعامين مع برسبوليس באתר IRNA, ‏ 3 ביולי 2017 (בערבית)
↑  Bashar Resan Signs for Qatar SC באתר סוכנות הידיעות תסנים, 1 בינואר 2022 (באנגלית)
↑  شاهد: بطريقةٍ جديدةٍ.. مدربُ المنتخب الوطنيّ كاساس يعلنُ القائمةَ النهائية لكأسِ آسيا 2023 والمُؤلفة من 26 لاعباً בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל העיראקית, 27 בדצמבר 2023 (בערבית)
| נבחרת עיראק – גביע אסיה בכדורגל 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 חסן •  2 אבראהים •  3 פוטרוס •  4 נאטק •  5 פאיז •  6 עדנאן •  7 האדי •  8 רשיד •  9 יאסין •  10 מ. עלי •   11 טארק •  12 גאסד • 13 רסן •  14 עטוואן • 15 חסני • 16 ח. עלי • 17 מהאווי • 18 חוסיין • 19 דאוד • 20 חמיד • 21 עבאס • 22 סולאקא • 23 סלים • מאמן: קטאנץ |  1 חסן •  2 אבראהים •  3 פוטרוס •  4 נאטק •  5 פאיז •  6 עדנאן •  7 האדי •  8 רשיד •  9 יאסין •  10 מ. עלי •   11 טארק •  12 גאסד • 13 רסן •  14 עטוואן • 15 חסני • 16 ח. עלי • 17 מהאווי • 18 חוסיין • 19 דאוד • 20 חמיד • 21 עבאס • 22 סולאקא • 23 סלים • מאמן: קטאנץ | עיראק |
| נבחרת עיראק – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 טאלב •  2 סולאקה •  3 ח. עלי •  4 נאטק •  5 פוטרוס •  6 עדנאן •  7 אמין •  8 באיש •  9 אל-חמאדי •  10 מ. עלי •   11 איקבאל •  12 חסן • 13 רסן •  14 האשם • 15 מחי א-דין • 16 אל-עמארי • 17 ג'אסם • 18 חוסיין • 19 א-סעיד • 20 רשיד • 21 א. עלי • 22 באסל • 23 דוסקי • 24 תחסין • 25 יחיא • 26 מאג'ד • מאמן: קסאס |  1 טאלב •  2 סולאקה •  3 ח. עלי •  4 נאטק •  5 פוטרוס •  6 עדנאן •  7 אמין •  8 באיש •  9 אל-חמאדי •  10 מ. עלי •   11 איקבאל •  12 חסן • 13 רסן •  14 האשם • 15 מחי א-דין • 16 אל-עמארי • 17 ג'אסם • 18 חוסיין • 19 א-סעיד • 20 רשיד • 21 א. עלי • 22 באסל • 23 דוסקי • 24 תחסין • 25 יחיא • 26 מאג'ד • מאמן: קסאס | עיראק |
ג'ון דויטש

| --- | --- |

 לידה:  27 ביולי 1938 (בן 86) בריסל, בלגיה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1966)  קולג' אמהרסט  Sidwell Friends School 
 מעסיק:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, מחלקת ההגנה של ארצות הברית 
 תפקיד:  ראש ה-CIA (10 במאי 1995–15 בדצמבר 1996)  מזכיר ההגנה של ארצות הברית (11 במרץ 1994–10 במאי 1995) 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 
ג'ון מארק דויטש (באנגלית: John Mark Deutch; נולד ב-27 ביולי 1938) הוא כימאי פיזיקלי ומשרת ציבור יהודי אמריקאי, שכיהן כראש ה-CIA ה-17 בין מאי 1995 לדצמבר 1996 תחת הנשיא ביל קלינטון. לפני כן כיהן בממשל כתת-מזכיר ההגנה של ארצות הברית ממרץ 1994 ועד למינויו לסוכנות הביון המרכזית. הוא חבר המפלגה הדמוקרטית.
ביוגרפיה

דויטש נולד בבריסל, בלגיה, להורים יהודים ממוצא רוסי. הוא קיבל אזרחות אמריקאית ב-1945. הוא סיים תואר ראשון בהנדסה כימית באמרהסט קולג', וב-1966 סיים דוקטורט בכימיה באוניברסיטת MIT. בהמשך עבד עבור מחלקת האנרגיה של ארצות הברית ושירת בתפקיד בכיר במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
לאחר עזיבתו את ה-CIA התגלה כי שמר מסמכים מסווגים רבים במחשבו הנייד האישי והלא מוגן שהיה מחובר לאינטרנט. דויטש הסכים להודות באשמת עבירה בדרגת חומרה בינונית בגין אי-שמירת מידע מסווג ב-19 בינואר 2001, במסגרת עסקה משפטית לפיה הוא לא היה אמור להיכנס לכלא אך יקבל עונשים אדמיניסטרטיביים או קנס כספי, אך הנשיא קלינטון העניק לו חנינה נשיאותית ביומו האחרון בתפקיד, יומיים לפני שמחלקת המשפטים יכלה להגיש נגדו כתב אישום.
מ-1977 עד 1980, הוא שימש במספר תפקידים עבור מחלקת האנרגיה של ארצות הברית (DOE): כמנהל מחקר אנרגיה, ממלא מקום עוזר המזכיר לטכנולוגיית אנרגיה ותת-מזכיר המחלקה. בשנת 1978 פרסם דויטש שני מאמרים פיזיקליים-כימיים (ב, Combustion and Flame, 1978, כרך 231 עמ' 215–221 ו-223-229) על עיצוב המנגנון של תערובת הדלק/אוויר. הוא שימש כפרובוסט של MIT בין השנים 1985 - 1990. כדיקן MIT למדע וכפרובוסט, דויטש פיקח על פירוק המחלקה למדעי הביולוגיה השימושיים, כולל הפקולטה שלה לרעילות. כהונת מנהל CIA
הקהילה הבהאית הבין-לאומית

הקהילה הבהאית הבין-לאומית הוא ארגון לא-ממשלתי (NGO) בין לאומי המייצג את כלל המאמינים בדת הבהאית. הקהילה נוסדה במרץ 1948 יחד עם כינון ארגון האומות המאוחדות, ויש לה שלוחות ביותר מ-180 מדינות.
אחד התורמים המרכזיים לכינון הקהילה הבהאית הבין לאומית היה שוגי אפנדי, שעמד בראש הדת בין השנים 1921–1957.
דמות מפתח נוספת בהקמת הקהילה הבהאית הבין-לאומית הייתה הילדה יֵן:
גברת נכבדה זו מילאה תפקיד חשוב בפיתוח הדת הבהאית במישור הבין-לאומי; בזכות מאמציה התחילו הבהאים לעבוד עם האו"ם.
הקהילה הבהאית הבין-לאומית מבקשת "לקדם שלום עולמי באמצעות יצירת התנאים בהם תוכל להתפתח אחדות כמצב טבעי של הקיום האנושי", וזאת על ידי קידום ויישום של עקרונות המבוססים על האמונה הבהאית. הקהילה הבהאית הבין-לאומית שוקדת גם על שמירת זכויות האדם, קידום נשים, חינוך עולמי, קידום ופיתוח של מערכת כלכלית שוויונית והוגנת, הגנה על הסביבה ופיתוח תודעה אזרחית עולמית.
כדי להשיג את מטרותיה, הקהילה הבהאית הבין-לאומית משתפת פעולה עם ממשלות, עם האו"ם ועם ארגונים נוספים, לא-ממשלתיים ובין-לאומיים. במאי 1970, קיבלה הקהילה מעמד מייעץ במועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות. בשנת 1976 היא הצטרפה לקרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים. החל משנת 1989 הקהילה הבהאית הבין-לאומית עובדת בשיתוף פעולה עם ארגון הבריאות העולמי, כמו גם עם שלוחות ויוזמות אחרות  של האו"ם, ביניהן קרן הפיתוח של האו"ם לנשים (UNIFEM) והתוכנית הסביבתית של האו"ם. הקהילה הבהאית הבין-לאומית משתתפת ביוזמות נוספות של האו"ם, כדוגמת פסגת המילניום, שם הוזמן להשתתף נציג בהאי והיה הנואם הלא-ממשלתי היחיד.
לקהילה הבהאית הבין-לאומית יש משרדים במשרדי או"ם בניו יורק ובז'נבה, ושליחים מטעמה נמצאים במשרדי הארגון בערים שונות (אדיס אבבה, בנגקוק, וינה, ניירובי, רומא). בחיפה נמצא המשרד למידע ציבורי, העוסק בהפצת מידע אודות הדת הבהאית ומפרסם את הידיעון "מדינה אחת".
בשנת 2013 נבחר ד"ר ג'ושוע לינקולן לתפקיד המזכיר הכללי של הקהילה הבהאית הבין-לאומית. בשנת 2019 הוא הוחלף על ידי ד"ר דייוויד רוטשטיין.
פעילות

ב-4.3.2009 פרסמה הקהילה הבהאית הבין-לאומית מכתב פתוח לתובע הכללי של איראן איתוללה קורבאן-עלי דורי נג'פאבאדי, בו היא מתייחסת להצהרותיו בנוגע למצבם של הבהאים באיראן.
ב-26.5.2016 השתתפו נציגי הקהילה הבהאית הבין לאומית בפסגה ההומניטרית העולמית הראשונה באיסטנבול. הנציגים הציגו את עמדת הקהילה הבהאית בנושאים הומניטריים שונים, תוך שהם נסמכים על ניסיון הקהילה ועל האמונה באחדות האנושות.
הערות שוליים

↑  Moojan Momen, "Shoghi Effendi," Encyclopædia Iranica, s.v.
↑  "לזכרה," חדשות בהאיות, יולי 1970.
↑  McMullen, Michael,  The Baha'i: The religious Construction of a Global Identity, New Brunswick, N.J.: Rutgers University Press, 2000, p. 39.
↑  "נציג בהאי פונה למנהיגי העולם בפסגת המילניום," שירות הידיעות הבהאי, 8.9.2000.
↑  מינוי מזכ"ל חדש לקהילה הבהאית הבין-לאומית.
↑  מינוי מזכ"ל חדש 2019.
↑  "מכתב פתוח לתובע הכללי של איראן," באתר הקהילה הבהאית הבין לאומית.
↑  "נציגים בהאים השתתפו בפסגה ההומניטרית העולמית באיסטנבול."
| הדת הבהאית הכוכב הבהאי |
| --- | --- | --- |
| דמויות מרכזיות | עלי מוחמד שיראזי, הבאב • בהאא אללה • עבד אל-בהאא • שוגי אפנדי |  |
| הכתבים הבהאיים | אל-כתאב אל-אקדס • כתאב-י איקאן • המילים הנסתרות • שבעת העמקים • ארבעת העמקים • האיגרת אל בן הזאב • באיאן • איגרות אל המלכים והשליטים • מפציעי השחר |  |
| מוסדות עיקריים | מנגנון המנהל הבהאי • המרכז הבהאי העולמי • בית הצדק העולמי • האסיפות הרוחניות |  |
| עקרונות כלליים | עקרונות הדת הבהאית • התגלות מתמשכת • מעמד האישה בדת הבהאית • אחדות בדת הבהאית • עבדות בדת הבהאית • להט"ב והדת הבהאית |  |
| היסטוריה ופילוגים | באביזם • היסטוריה של הדת הבהאית • סובח-י אזל • אבראהים ג'ורג' ח'יראללה • צ'ארלס מייסון רמי • רות וייט |  |
| אנשים | אותיות הח"י •  ידי האמונה • שליחי בהאא אללה • טאהרה • בהיה ח'אנום • מרתה רוט • לואה גטסינגר • פיבי הרסט • ת'ורנטון צ'ייס |  |
| לוח השנה הבהאי | חגים בהאיים • נורוז • רידוואן • הולדת בהאא אללה • יום הברית • איאם-י הא • צום תשעה עשר הימים |  |
| בית התפילה הבהאי | אשגבאט • שיקגו • קמפלה • סידני • פרנקפורט • פנמה סיטי • סמואה • דלהי • סנטיאגו דה צ'ילה |  |
| קהילות בהאיות | הקהילה הבהאית הבין-לאומית • אוזבקיסטן  • אוסטרליה • אינדונזיה • איראן  • אנגליה • ארצות הברית  • ברזיל  • גרמניה  • דרום אפריקה • הודו  • טורקיה  • טורקמניסטן • מצרים  • ניו זילנד • סין • ספרד • קנדה • רוסיה |  |
| מנהגים ופולחן | סמלים בהאיים • עלייה לרגל • תפילה • חקוק אללה • צום |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258137805171  ISNI: 0000 0001 1940 8063  LCCN: n83002521  NKC: ko2004214283  SUDOC: 028185951  VIAF: 141974307   WorldCat (עם VIAF): 141974307
ג'ון מאריי

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1841 אונטריו, קנדה 
 פטירה:  16 במרץ 1914 (בגיל 73) Kirkliston, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  אוקיינוגרפיה 
 מקום קבורה:  בית קברות דין 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אדינבורו (1872)  אוניברסיטת אדינבורו  Stirling High School 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית (1896)  מדליית אלכסנדר פון הומבולדט (1893)  מדליית קלארק (1900)  המדליה הגאוגרפית ע"ש קולום (1899)  פרס מקדוגול בריסביין (1884)  מדליית המייסדים (1895)  המדליה המלכותית (1895)  מדליית וגה (1912)  אביר מפקד במסדר האמבט (1898)  עמית החברה המלכותית של אדינבורו  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה  מדליית ליווינגסטון 
 צאצאים:  ג'ון צ'לנג'ר מארי 
 תרומות עיקריות
 חתימה:   
 
סר ג'ון מאריי (באנגלית: Sir John Murray;‏ 3 במרץ 1841 - 16 במרץ 1914) היה אוקיינוגרף, ביולוג ימי ולימונולוג סקוטי, חלוץ במחקרי. הוא נחשב לאבי האוקיינוגרפיה המודרנית. מאריי היה חבר בחברה המלכותית של לונדון ובחברה המלכותית של אדינבורו ונשא בתואר אביר מסדר המרחץ הבריטי.
קברו של סר ג'ון מאריי
ילדות, נעורים ולימודים

מאריי נולד בקובורג שבאונטריו, מערב קנדה, בנם השני של אליזבת מקפארלן ורוברט מאריי, רואה חשבון. הוריו היגרו מסקוטלנד לאונטריו בסביבות 1834. הוא למד בלונדון (אונטריו) ואחר בקובורג. בשנת 1858, בן שבע-עשרה, חזר לסקוטלנד לחיות בבית סבו, ג'ון מקפארלן, ולהמשיך בלימודים בסטירלינג. בשנת 1864 נרשם ללימודי רפואה באוניברסיטת אדינבורו, אך לא השלים את לימודיו שם ולא קיבל תואר.
בשנת 1868 עלה על ספינה של ציידי לווייתנים, "יאן מאיין", כרופא הספינה. בהפלגה זו ביקר בשפיצברגן ובאי יאן מאיין. במהלך המסע בן שבעת החודשים אסף דגימות בעלי חיים ימיים ותיעד זרמים, תנועות קרח ושינויי מזג אוויר באוקיינוס.
בשובו לאדינבורו נרשם מחדש לאוניברסיטה להשלים את לימודיו (1872-1868) בגאולוגיה בהנחיית סר ארצ'יבלד גייקי; כמו כן עבד עם הפיזיקאי פיטר גאתרי טייט במחקר ופיתוח של מכשירים ימיים.
בשנת 1872 סייע מאריי בהתקנת מכשיר מדעי למשלחת צ'אלנג'ר בהנחיית המדען הראשי של המשלחת, צ'ארלס ויוויל תומסון. כשהתפנתה משרה במשלחת, הצטרף מאריי לסגל כחוקר טבע. במהלך ארבע שנות המסע, סייע מאריי בחקר האוקיינוסים כולל איסוף דגימות ימיות, עריכת תצפיות ורישומן ושיכלול מכשירים ימיים. אחרי המשלחת מונה מאריי לעוזר ראשי במשרדי צ'אלנג'ר באדינבורו, שם עסק בטיפול וארגון האוסף. אחרי מות תומפסון בשנת 1882 התמנה למנהל המשרד ובשנת 1896 פרסם את ה"דין וחשבון על התוצאות המדעיות של מסע אוניית הוד מלכותה צ'אלנג'ר", עבודה שהקיפה יותר מ-50 כרכים של דו"חות.
מאריי שינה את שם ביתו, בדרך בוזוול בצפון אדינבורו, ל"מעון צ'אלנג'ר" כהוקרה למשלחת. כיום שוכן בבית הוספיס סט. קולומבה.
מעבדה ימית, גרנטון

בשנת 1884הקים מאריי את המעבדה הימית בגרנטון, אדינבורו, הראשונה בסוגה בממלכה המאוחדת. בשנת 1894 הועברה המעבדה למילפורט, באי קומברה בשפך נהר קלייד, והייתה לתחנה האוניברסיטאית לביולוגיה ימית במילפורט, מבשרת החברה הסקוטית למדע ימי בארגייל וביוט.
הנצחה

כף מאריי והאי מארי בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה נקראים על שמו.
הערות שוליים

↑  http://www.oxforddnb.com/view/article מילון אוקספורד לביוגרפיה לאומית
↑  מדריך הדואר של אדינבורו וליית 1906-1905
↑  http://www.scottish-places.info/features/featurefirst10042.html Overview of Dunstaffnage ik Marine Laboratory
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007390259805171  BIBSYS: 8077147  BNE: XX5040375  BnF: cb12278623g (data)  Botanist: J.Murray  CiNii: DA07650875  GND: 118735330  ICCU: SBLV225815  ISNI: 0000 0003 6542 2987  LCCN: n83828802  NKC: mub2017972566  NLA: 35714891  NTA: 181086514  RERO: 02-A000117064  SNAC: w6qf9wj5  SUDOC: 084356812  Trove: 1054527  VIAF: 229178654   WorldCat (עם VIAF): 229178654
בולגריה באירוויזיון לרוקדים צעירים

| --- | --- |
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 רשת שידור:  BNT
 השתתפות ראשונה:  פינלנד הלסינקי, 1991
 זכיות:  0
 השתתפויות:  1 (1 גמר)
 היעדרויות:  11
 אירוח האירוויזיון:  לא אירחה
 השתתפות אחרונה:  פינלנד הלסינקי, 1991
 
בולגריה השתתפה בתחרות האירוויזיון לרוקדים צעירים פעם אחת בלבד, ב-1991.
הרקדנים והריקודים שייצגו את בולגריה באירוויזיון לרוקדים צעירים

| שנה | אמן | ריקוד | כוריאגרף | חצי גמר | גמר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | דיליאנה ניקירפובה | "The Sleeping Beauty" | מ. פטיפה | - | - |