stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייבל אלוורז
ביוגרפיה

היא נולדה למשפחה ספרדית חשובה שגרה באי אואהו, הוואי. אביה, לואיס פ. אלוורז, רופא, היה מעורב במחקר הצרעת שהחל האב דמיאן. אחיה, ולטר אלוורז, היה רופא וסופר. אחיינה לואיס אלוורז (בנו של וולטר), היה חתן פרס נובל בפיזיקה. המשפחה עברה ללוס אנג'לס, קליפורניה כאשר אלוורז הייתה נערה.
אלוורז הפגינה כישרון אמנותי בגיל צעיר וב-1915 נרשמה לליגת הסטודנטים לאמנות של לוס אנג'לס, שם זכתה להצלחה מיידית. היא ציירה ציור קיר גדול לתערוכת פנמה-קליפורניה בסן דייגו, עליה זכתה במדליית זהב. אלוורז למדה בבית הספר לאיור וציור של ויליאם קייהיל בלוס אנג'לס[2] וציירה דיוקן פחם של אישה בפרופיל המשמש את בית הספר לכריכת הקטלוג שלו.
ציור הדיוקן הראשון שלה הוצג במוזיאון לוס אנג'לס ב-1917, מוזיאון איתו המשיכה בקשר קרוב עד מותה. כאישה צעירה, היא הושפעה מהכתבים הפילוסופיים של וויל לוינגטון קומפורט, שדגל בעקרונות התיאוסופיה והמיסטיקה המזרחית.
בתערוכה בשנת 1919 זכתה אלוורז בפרס השלישי על עיבודה של ראש ילד בשם "כרמן".  בשנת 1923 היא זכתה בפרס לציור הדמות הטוב ביותר עבור עבודתה "דיוקן עצמי" בתערוכת האביב בלוס אנג'לס.
בשנות ה-20 וה-30, יצירותיה הושפעו רבות מסטנטון מקדונלד-רייט וממורגן ראסל אמני הסגנון הסינכרומיסטית. שניהם נשארו המורים שלה במשך למעלה מ-20 שנה. ציורים מוקדמים אלה מבוססים על התעניינותה בסימבוליזם, ארט נובו ואימפרסיוניזם. בשנת 1922 היא הפכה לחברה בקבוצת השמונה, יחד עם קלרנס הינקל, אנרי דה קרויף, ג'ון האברד ריץ', דונה שוסטר, א. רוסקו שרדר, אדוארד ויסקל, ולובנה ביוקנן ויסקל. קבוצה של שמונה זו אורגנה בעיקר על ידי לובנה ביוקנן ויסקל ואדוארד ויסקל, ולקבוצה היה בסיס בתנועת האמנות המתקדמת בקליפורניה.
באוגוסט 1941 היא הציגה תערוכת יחיד במוזיאון המחוז של לוס אנג'לס - תצוגת ציורים בצבעים עזים שיצרה בזמן ששהתה בהונולולו. היו אלה יצירות מזמן שהותה בהוואי. רבים מציוריה הציגו היבטים שונים שאפשר למצוא בחיי האי, כמו הלבוש, האוכל והצמחים. באופן ספציפי, אחד המאפיינים של תערוכה זו היה טבע דומם גדול שתיאר פרי על שולחן.
בשנת 2001 עבודותיה הוצגו במיסיון סן חואן קפיסטרנו בקליפורניה, ארצות הברית.
הצבע העיקרי שאלוורז נהגה לבטא את עצמה היה ירוק שייצג בעיניה אהבה, תקווה, נעורים ושמחה. הצבעים הונחו על הבדים בצורות של אידיאלים וארכיטיפים אוניברסליים: הילד, העלמה התמימה, המפתה, האישה הנאמנה, המחפשת הרוחנית, הרוח הקשורה לאדמה, והרוח המשוחררת .
אלוורז ציירה בשנות השישים והשבעים לחייה. עבודותיה היו בסגנון אימפרסיוניזם, וגם ציירה דמויות, טבע דומם. יצירותיה המאוחרות מתמקדות בנושאים דתיים וסמליים.
את שנות חייה המאוחרות בילתה בבית אבות. היא נפטרה ב-13 במרץ 1985, בגיל תשעים ושלוש בלוס אנג'לס.
הערות שוליים

↑  "About The Artist"
1 2 3  "Finding Aid"
↑  American Art News". May 31, 1919
↑  Chicago Art Institute". The American Magazine of Art. 14 (7): 392–394. 1923
↑  ArtDaily.com, June 10, 2012
↑  Kirwin, Liza; Berman, Avis; Larsen, Susan C.; Karlstrom, Paul J. (1998). "Regional Reports". Archives of American Art Journal. 38 (3/4): 47–59.
↑  A., M. (August 10, 1941). "Art Parade Reviewed". Los Angeles Times.
↑  Chang, Richard (Dec 17, 2000). "For Public Or Profit? VISUAL ARTS: An Exhibition at MIssion San Juan Capistrano Raises Ethical Questions". Orange County Register.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 174358792  ISNI: 0000 0000 6704 4949  LCCN: nr93049621  NTA: 195541235  SNAC: w6pp03jb  ULAN: 500000477  VIAF: 19557806   WorldCat (עם VIAF): 19557806
מועדון החמש

כלי רכב בעל לוחות רישוי עם חמש ספרות
רכב במפגש מועדון החמש בנס ציונה, 2017
מועדון החמש, מועדון הרכב הקלאסי והאספנות בישראל, הוא מלכ"ר (עמותה רשומה) התנדבותי המאגד בתוכו את אספני וחובבי הרכב הקלאסי בישראל. המועדון הוקם בחודש מאי 1985 ונחשב למועדון הרכב המוביל והגדול בישראל.
מקור שמו הוא בחמש הספרות בלוחיות הרישוי של מכוניות בשנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. המועדון מייצג בישראל את FIVA, הארגון הבינלאומי של אספני מכוניות עתיקות וקלאסיות.
מטרות המועדון העיקריות הן טיפוח אספנות רכבים עתיקים וקלאסיים בישראל, הגברת המודעות להיסטוריה מוטורית, ייצוג קהילת האספנים וחובבי הרכב הקלאסי בפני רשויות המדינה, והדרכה לשימוש נכון ברכבים עתיקים.
המועדון מארגן פעמיים בשנה, לרוב בספטמבר ובאפריל, יריד למכירה, קנייה והחלפה בשם "שוקעתיק". פעמיים בשנה (בדרך כלל בחול המועד סוכות ובחול המועד פסח) מתקיים אירוע ראווה חצי שנתי המשולב ברונדו תצוגה של מכוניות נבחרות. כמו כן, לאחר הפסח עורך המועדון את תחרות הגביע על שם שאול גלאי לשיפוץ מכוניות עתיקות, ואת תחרות הגביע על שם ניר עוזדור לאופנועים עתיקים. שני האירועים מתקיימים לסירוגין פעם בשנתיים.
כאשר חבר מסיים את שיפוצו של רכב נהוג לערוך לרכב טקס השקה. ההשקות נערכות במפגשים השבועיים ומפורסמות באתר המועדון, בפורום, בדף הפייסבוק של המועדון ובקבוצת הפייסבוק שלו.
למועדון יש כ-1000 חברים המשלמים דמי חבר ומחזיקים בבעלותם כ-4,000 רכבי אספנות[דרוש מקור], כאשר הרכב העתיק הוא פורד מודל T רודסטר 1919 ואחריו פורד מודל T טורר 1921 ודודג' בראדר 1921 וכן פורד מודל T ספידסטר 1925.
משרד המועדון נמצא ברמת גן. במשרד קיימת ספרייה גדולה לספרות רכב קלאסי ומגזיני רכב ממדינות רבות.
פרסומי המועדון

"האבטומוביל", ביטאון מועדון החמש, יוצא לאור 3 - 4 פעמים בשנה.
"קלאסיקון", מידעון הכולל מידע שוטף על אירועים ולוח קונים/מוכרים.
הישגים בולטים לטובת קהילת חובבי הרכב העתיק

בין הישגיו הבולטים של המועדון ניתן למנות את קביעת המעמד של "רכב אספנות" בתקנות התעבורה, לרכב שמלאו 30 שנה משנת ייצורו, ושאינו משמש לעיסוקו של בעליו. התקנות הורידו בצורה משמעותית את אגרות הרישוי, מאפשרות לייבא רכבי אספנות ומונעות את הצורך להפקיד רישיונות של רכב הנמצא בתהליך שיפוץ או אחסנה. במקביל, בוצעה הוזלה ניכרת בשיעור של 75% בביטוח החובה לרכבי אספנות.  מועדון החמש גם הביא לכך שרכב אספנות יעבור מבחן רישוי רק פעם בשנה במקום פעמיים כפי שהיה נהוג עד השינוי, דבר שהקל מאוד על קהילת אספני הרכב. עוד פועל המועדון באופן מתמשך מול רשויות המכס ומשרד התחבורה להקלת ההליכים הביורוקרטיים שבייבוא עצמי של חלקי רכב ורכבים קלאסיים.
הישג נוסף הוא האפשרות לקבל מס' רישוי בן 5 ספרות לרכבים משנת ייצור עד 1960 שיובאו לארץ בשנים האחרונות.
יושבי ראש המועדון מיום הקמתו

צבי רכניץ: 1985 - 1987
יוסי בראל: 1988 - 1990
שי אמיר: 1991
אבי כתריאל: 1991 - 1997
זמי לוין: 1998 - 2001
נחום קדמיאל: 2002 - 2007
אבי נוף: 2008
נחום קדמיאל: 2009 - 2013
דרור בריל : 2018-2014
נחום קדמיאל (יו"ר מכהן): 2018 -
פעילות למען הקהילה

מועדון החמש מקיים פעילות ענפה למען הקהילה. בין הארגונים והמוסדות בהם מתנדבים חברי המועדון נמנים - אלו"ט, גדולים מהחיים, לב"י, האגודה למען החייל, ידידי צה"ל בארצות הברית (FIDF), בית הספר רמת הדסה בקריית טבעון, בית החולים גהה, בית החולים איכילוב, בית הספר לקציני ים בעכו, ומתנ"ס שדה בוקר בגבעתיים.
מכסחי השדים

ערך זה עוסק בסרט פנטזיה קומי אמריקאי משנת 1984. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 בימוי:  איוון רייטמן 
 הופק בידי:  ברני ברילסטיין איוון רייטמן
 תסריט:  דן אקרויד, הרולד ראמיס 
 עריכה:  דיוויד בלוויט, שלדן קאן 
 שחקנים ראשיים:  ביל מארי (Peter Venkman) דייוויד מרגוליס Slavitza Jovan (Gozer the Gozerian) אליס דראמונד מייקל אנסיין לארי קינג (עצמו/עצמה) אנני פוטס (Janine Melnitz) ויליאם את'רתון הרולד ראמיס (Egon Spengler) ארני הדסון (Winston Zeddemore) ריק מוראניס (Louis Tully) סיגורני ויבר (Dana Barrett) דן אקרויד (Ray Stantz) רג'ינלד ולג'ונסון טימותי קארהרט Kymberly Herrin 
 מוזיקה:  אלמר ברנשטיין
 צילום:  לאסלו קובאץ' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 ביוני 1984 ארצות הברית
 משך הקרנה:  118 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט קומדיה, סרט מדע בדיוני, סרט חבר'ה, סרט הרפתקאות, סרטי מפלצות, סרט פעולה, קומדיית אימה, סרט רוחות רפאים 
 תקציב:  30,000,000 $
 הכנסות באתר מוג'ו:   ghostbusters
 סרט הבא:  מכסחי השדים 2
 www.ghostbusters.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מכסחי השדים (באנגלית: Ghostbusters) הוא סרט פנטזיה קומי משנת 1984 בבימויו של איוון רייטמן. שיר הנושא של הסרט, "Ghostbusters" בביצועו של ריי פארקר ג'וניור (אנ'), זכה לפופולריות רבה במהלך שנות ה-80 וה-90. כמו כן נוצרו שתי סדרות מצוירות מצליחות: "מכסחי השדים - האמיתיים" ו"מכסחי השדים אקסטרים". בשנת 1989 הופק סרט המשך לסרט בשם "מכסחי השדים 2". בשנת 2016 יצא הסרט "מכסחות השדים".
ביולי 2020, לרגל 35 שנים לסרט הראשון, צפוי היה לצאת סרט המשך לסדרת הסרטים המקורית, בשם "מכסחי השדים: החיים שאחרי", אך בעקבות מגפת הקורונה הפצת הסרט נדחתה לנובמבר 2021.
תקציר העלילה

ד"ר פיטר ונקמן (ביל מארי), ד"ר ריימונד "ריי" סטנץ (דן אקרויד) וד"ר אגון ספנגלר (הארולד ראמיס) הם שלושה מדענים אשר חוקרים תופעות פאראפסיכולוגיות באוניברסיטה בניו יורק. לאחר שהם מאבדים את עבודתם, השלושה מחליטים לפתוח חברה שמתמחה בגירוש שדים ורוחות רפאים באמצעות כלים טכנולוגים מדעיים כגון רובי יונים. בהמשך הם הופכים לתקווה היחידה של האנושות כאשר הם נאלצים להילחם בשד בן 8,000 שנים בשם גוזר, אשר מעוניין להשתלט על העולם בעזרת צבא שדים.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
ביל מארי: ד"ר פיטר ונקמן
דן אקרויד: ד"ר ריימונד "ריי" סטנץ
הארולד ראמיס: ד"ר אגון ספנגלר
סיגורני ויבר: דיינה בארט
ריק מוראניס: לואיס טולי
אנני פוטס: ג'נין מלניץ
ויליאם את'רתון: וולטר פק
ארני הדסון: וינסטון זדמור
דייוויד מרגוליס: ראש העיר לני
סלוויצה ג'ובאן: גוזאר
איוון רייטמן: זול / סליימר
משחק וידאו

בשנת 2009 יצא המשחק "GHOSTBUSTERS: The Video Game" ל-Xbox 360, לפלייסטיישן 3 ולמחשב האישי.
מייבל פרייד

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 1871 אדינבורו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  יולי 1918 (בגיל 47) אנגליה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 תחום יצירה:  ציור 
 הושפעה על ידי:  הוברט פון הרקומר 
 בן או בת זוג:  ויליאם ניקולסון (1893–?) 
 צאצאים:  ננסי ניקולסון, בן ניקולסון, כריסטופר ניקולסון 
 
מייבל סקוט לאודר פרייד (באנגלית: Mabel Scott Lauder Pryde;‏ 12 בפברואר 1871 – יולי 1918) הייתה אמנית, ואשתו של האמן ויליאם ניקולסון ואמם של האמנים בן ניקולסון וננסי ניקולסון והאדריכל כריסטופר ניקולסון.
ביוגרפיה

מייבל הייתה בתם של דייוויד פרייד, מנהל מכללת אדינבורו לנשים, באדינבורו 1870–1891, וברברה לאודר, שאביה ויליאם לאודר היה אחיהם של האמנים הסקוטיים המפורסמים רוברט סקוט לאודר וג'יימס אקפורד לאודר. למייבל היה אח אחד, האמן ג'יימס פרייד. בילדותם הם גרו בחלק הצפוני של אדינבורו.
מייבל פרייד הוכשרה כציירת בבית הספר לאמנות בבושיי בהדרכתו של הוברט פון הרקומר, שם היא פגשה את הסטודנט ויליאם ניקולסון, איתו נישאה בשנת 1893. היא הציגה את ניקולסון בפני אחיה ג'יימס פרייד ושלושתם עברו לגור בפאב ״שמונת הפעמונים״, דנהאם, בקינגהאמשייר.
למייבל פרייד וניקולסון נולדו ארבעה ילדים: בן (1894–1982); אנתוני (1897–1918), שנהרג בפעולה במלחמת העולם הראשונה; אנני מרי "ננסי" (1899–1978); וכריסטופר "קיט" (1904–1948). הם עברו לרוטינגדין בשנת 1909.
ביולי 1918 מתה מייבל פרייד ממגפת השפעת הספרדית.
גלריה

משפחה
ילד
מוקיון וכסא
מוקיון
בן ניקולסון
הערות שוליים

↑  Mabel Nicholson Online, www.artcyclopedia.com
1 2  Mabel Pryde (ארכיון)
↑  Nicholson, William Biography, web.archive.org, ‏11 בספטמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ULAN: 500108539  VIAF: 96493450   WorldCat (עם VIAF): 96493450
מועדון החברים של מיקי מאוס: הקוסם מארץ דיז

| --- | --- |

כרזת ה-DVD של הסרט
 מבוסס על:  "מועדון החברים של מיקי מאוס" "הקוסם מארץ עוץ" מאת ליימן פרנק באום
 בימוי:  דונובן קוק
 תסריט:  אשלי מנדוזה
 שחקנים ראשיים:  ג'ים קומינגס טוני אנסלמו קוריי בורטון 
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Disney Television Animation
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 11 ביוני 2013 ישראל 2013
 משך הקרנה:  כ-54 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  סרט הנפשה ממוחשבת, סרט ילדים, סרט פנטזיה, סרט מוזיקלי
 סרט קודם:  Mickey's Farm Fun Fair 
 סרט הבא:  Super Adventure! 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מועדון החברים של מיקי מאוס: הקוסם מארץ דיז (באנגלית: Minnie's the Wizard of Dizz) הוא סרט הנפשה ממוחשבת אמריקאי לילדים משנת 2013, מסוגת פנטזיה מוזיקלית, המבוסס על סדרת הטלוויזיה "מועדון החברים של מיקי מאוס" ועל הספר "הקוסם מארץ עוץ" מאת ליימן פרנק באום. הסרט בוים על ידי דונובן קוק, נכתב על ידי אשלי מנדוזה והופק על ידי Disney Television Animation שבבעלות חברת וולט דיסני, אשר הוציאה באותה שנה סרט נוסף שמבוסס על הספר בשם "ארץ אוז".
הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית ב-DVD ב-11 ביוני 2013, ושלושה חודשים לאחר מכן, ב-20 בספטמבר, שודר כפרק החמישי בעונה הרביעית של הסדרה עליה מבוסס, כאשר הפרק נקרא The Wizard of Dizz. בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בשנת 2013 בערוץ דיסני ג'וניור. אורך הסרט הוא כ-54 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.
בהשראת הסרט פותח משחק מחשב בשם "Minnie Explores The Land of Dizz", בו צריך לעזור למיני מאוס ולפלוטו למצוא את החפצים של חבריהם בארץ דיז בשביל שיוכלו לחזור הביתה.
תקציר העלילה

הסרט מבוסס על הספר "הקוסם מארץ עוץ" מאת ליימן פרנק באום. במהלך מסיבה, סופת ציקלון שולחת את מיני מאוס ופלוטו לארץ דיז (פרודיה לארץ עוץ), ארץ מטופשת ומרהיבה, בה יש עצי קשת, קשתות פרפר וצ'יפמונצ'ינס ידידותיים. כשמיני מגיעה לשם, הדבר שהיא הכי רוצה הוא לחזור הביתה, וכדי שזה יקרה היא צריכה לבקש מהקוסם (לודוויג פון דרייק) שיחזיר אותה הביתה. בדרכם לקוסם, מיני ופלוטו פוגשים חברים חדשים אשר מצטרפים אליהם לקוסם, כדי שיגשים גם את משאלות ליבם - הדחליל (גופי), איש הפח (מיקי מאוס) והאריה הפחדן (דונלד דאק). לחבורה עורבת סכנה כשמכשף רשע (פיט), בעל מספר טריקים בשרוול, רוצה את הנעליים הקסומות והירוקות של מיני.
מדבבים

הדיבוב העברי של הסרט בוים על ידי אפרת קרצמן, והופק על ידי אסנת סדן וגלי נשר.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| מיני מאוס | ראסי טיילור | נועה גורן |
| מיקי מאוס | ברט איוואן | אוהד שחר |
פלוטו: ביל פארמר
| דונלד דאק | טוני אנסלמו | ניר נדיר |
| גופי | ביל פארמר | יורם יוספסברג |
| דייזי דאק | טרס מקנייל | הדר שחף-מעיין |
| צ'יפ | טרס מקנייל | הדר שחף-מעיין |
| קלרבל הפרה | אפריל וינצ'ל | הדר שחף-מעיין |
| לודוויג פון דרייק | קורי ברטון | שמחה ברבירו |
| דייל | קורי ברטון | שמחה ברבירו |
| פיט | ג'ים קאמינגס | מיכה אוזין סליאן |
טודלס: רוב פאולסן
הפצה

הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית ב-DVD ב-11 ביוני 2013, כאשר בנוסף לסרט היו ב-DVD בונוסים הכוללים שני פרקים מתוך הסדרה "מועדון החברים של מיקי מאוס" ועשרה פרקים מתוך הסדרה "הסרטים המצוירים של מיני". כמו כן, צורף ל-DVD קוד להורדה חינמית של האפליקציה "Minnie Bow Maker". שלושה חודשים לאחר הפצת ה-DVD, ב-20 בספטמבר 2013, שודר הפרק כפרק החמישי בעונה הרביעית של הסדרה "מועדון החברים של מיקי מאוס", כאשר הפרק נקרא "The Wizard of Dizz", לעומת הסרט שנקרא "Minnie's the Wizard of Dizz". בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ דיסני ג'וניור בשנת 2013.
הערות שוליים

↑  Mickey Mouse Clubhouse Full Game Episodes of Minnie Explores the Land of Dizz - Complete Walkthrough, באתר יוטיוב
1 2  נשאר הדיבוב המקורי בדיבוב העברי
מוסווטנט

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  0.45 קמ"ר
 עומק מרבי:  3.2 מטר
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  נורווגיה נורווגיה
 קואורדינטות:  58°57′25″N 5°42′43″E﻿ / ﻿58.957°N 5.712°E﻿ / 58.957; 5.712
  (למפת נורווגיה מוגדלת) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוסיהמוסווטנט(למפת נורווגיה רגילה) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוס.מוסווטנט he
 
מוסווטנט (בנורווגית: Mosvatnet) הוא אגם ליד העיר סטוונגר שבמחוז רוגלנד בנורווגיה. האגם שוכן מערבית למרכז העיר סטוונגר ברובע "אייגנס או וולנד". שטחו של האגם הוא 0.45 קמ"ר והוא האגם השלישי בגודלו באזור סטוונגר. עומקו המרבי של האגם הוא 3.2 מטרים וגובה פני האגם הוא 37 מטרים מעל פני הים.
מהאגם יוצא נחל קטן שעובר דרך צמתים תת-קרקעיים ונשפך לאגם ברייאווטנט שנשפך לפיורד ביפיורן הסמוך.
היסטוריה

מוסווטנט היה מקור המים של העיר סטוונגר בשנים 1863–1931. לאחר שרפה גדולה שהתרחשה בסטוונגר בשנת 1860 הובן שמוסווטנט הוא לא מאגר מים גדול מספיק ובעקבות זאת, בשנת 1863, יזמה העיר בנייה של מפעל מים חדש במוסווטנט שיעניק לתושבי העיר מי שתייה הולמים וגישה טובה יותר למים לצוותי הכיבוי.
הוקם בית משאבות והונחו צינורות מים לאורך כביש מדלביין. מפלס המים של הבריכה הוגדל משמעותית, וכמה איים וסלעים קטנים נעלמו. העיר השתלטה על מספר נכסים לאורך האגם כדי למנוע זיהום במקורות מי השתייה והיא הפכה את האזורים שמסביב לשטחי פארק. לאחר זמן קצר התברר כי למוסווטנט אין מספיק יכולת לספק לעיר הגדולה מי שתייה לטווח הארוך. בשנת 1903 קנתה העיר סטוונגר זכויות על המים באגם סטורה סטוקווטן ובשנת 1930 הפך האגם למאגר המים החדש של העיר.
הערות שוליים

1 2  Mosvatnet, web.archive.org, ‏2016-03-04
מודרנה (חברה)

| --- | --- |
סמליל מודרנה

 נתונים כלליים
 בורסה:  נאסד"ק (2018–MRNA) 
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־14 שנים) 
 מיקום המטה:  קיימברידג' 
 ענפי תעשייה:  ביוטכנולוגיה, תעשיית ביוטכנולוגיה 
 מוצרים עיקריים:  תרופה 
 שווי שוק:  21.85 מיליארד דולר (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  19,263,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 רווח תפעולי:  9,420,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 רווח:  8,362,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 הון עצמי:  1,174,810,000 דולר אמריקאי (נכון ל־31 בדצמבר 2019) 
 מנכ"ל:  Stéphane Bancel 
 עובדים:  1,300 (נכון ל־2021) 
  
 www.modernatx.com
 
מודרנה או מודרנא (באנגלית: Moderna) היא חברת תרופות וביוטכנולוגיה אמריקאית הנמצאת בקיימברידג', מסצ'וסטס. החברה מתמקדת בפיתוח תרופות באמצעות RNA. זוהי טכנולוגיה חדשה שננטשה בעבר על ידי רוב חברות התרופות. מודרנה פיתחה את החיסון נגד קורונה, MRNA-1273, שקיבל בדצמבר 2020 אישור חירום של ה-FDA.
מניות חברת מודרנה נסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
הקמת החברה

נוסדה בשם ModeRNA Therapeutics בשנת 2010 בארצות הברית. בשנת 2014 עברה החברה להתמקד בפיתוח חיסונים.
עד 2016, החברה פעלה בחשאיות, ולא בדרך המקובלת של פרסום מאמרים וביקורת עמיתים. נמתחה על כך ביקורת. עם זאת, ככל שהניסויים הקליניים התקדמו לדרך בשנת 2017, החברה הפכה פתוחה יותר וטענה כי לא פרסמה יותר נתונים קודם לכן "מסיבות תחרותיות".
ב
בנובמבר 2018 הונפקה מודרנה בבורסה לניירות ערך של ניו יורק, וגייסה 600 מיליון דולר ל-8% ממניותיה, מה שהעמיד את השווי הכולל שלה על 7.5 מיליארד דולר. במאי 2020 הוערך שווי החברה ב-30 מיליארד דולר, באוגוסט 2021 הגיע לשווי של 185 מיליארד דולר.
מנכ"ל החברה הוא סטפן בנקל, איש עסקים צרפתי. המנהל הרפואי של החברה הוא טל זקס, רופא ישראלי ופרופ' לרפואה מאוניברסיטת פנסילבניה אשר בפברואר 2021 הודיע על פרישה מהחברה.
ראו גם

נגיף הקורונה
RNA
פיתוח תרופות וחיסונים למחלת COVID-19
מייבל דיארמר

| --- | --- |

 לידה:  22 במרץ 1872 
 פטירה:  11 ביולי 1915 (בגיל 43) סרביה 
 שם לידה:  Jessie Mabel Pritchard White 
 בן או בת זוג:  Percy Dearmer 
 צאצאים:  Geoffrey Dearmer 
 
מייבל דיארמר, באנגלית: Mabel Dearmer ( 22 במרץ 1872 – 15 ביולי 1915) הייתה סופרת, מחזאית ומחברת/מאיירת ספרי ילדים. היא הייתה פציפיסטית מחויבת שמתה בזמן שטיפלה בפצועי המלחמה בסרביה.
ביוגרפיה

נולדה כג'סי מייבל פריצ'רד ווייט, בתם של המנתח הראשי ויליאם ווייט וסלינה טיילור פריצ'רד, היא התחנכה בלונדון. היא נכנסה לבית הספר לאמנות של הוברט פון הרקומר ב-1891, אך עזבה בשנה שלאחר מכן כדי להינשא לכומר הליטורג הסוציאליסט פרסי דיארמר.
ביוגרפיה > קריירת כתיבה

ב-1896 החלה לתרום איורים ל״ספר הצהוב״, ל"סאבוי" ול"סטודיו". היא יצרה את הכריכה לגיליון מספר תשע של "הספר הצהוב". זמן קצר לאחר מכן פנתה לאיור ספרי ילדים. דיארמר יצרה יצירות אמנות עבור Wymps, וסיפורי אגדות אחרים, כגון "כל הדרך אל ארץ האגדות" מאת אוולין שארפ וסיפורם של "שבעת הגוזלים הצעירים" מאת לורנס האוסמן (1899). היא איירה גם ספרי ילדים שכתבה בעצמה.
משנת 1902 החלה דיארמר לכתוב למבוגרים - מ"השנים הרועשות" וספר ההמשך שלו מ-1906 בראונג'ון. האוטוביוגרפיה שלה "הדרך הקשה" יצאה לאור ב-1905, וכותרות אחרות כוללות רומן היסטורי "התפוז: קומדיה של דמעות" (1904), "האחיות החייזרות" (1908) ועוד.
אף שהייתה פציפיסטית רשמית, דיארמר ליוותה את בעלה כשהתנדב ככומר לצלב האדום הבריטי. היא הצטרפה ליחידת הסיוע הסרבית השלישית כמטפלת סיעודית היא יצאה לסרביה באפריל 1915, אך חלתה בטיפוס ביוני ומתה מדלקת ריאות ב-15 ביולי.
מכתביה פורסמו לאחר מותה כמכתבים מבית חולים שדה. עם ספר זיכרונות מאת סטיבן גווין.
שלושה חודשים לאחר מותה, בנה הצעיר כריסטופר מת בקרב בגליפולי. אחיו הבכור ג'פרי דיארמר שרד עד גיל 103.
הערות שוליים

↑  Bailey, Alison. "Dearmer, (Jessie) Mabel Prichard (1872–1915)". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press
↑  Mitchell, David J. (1965). Monstrous Regiment: The Story of the Women of the First World War. New York: Macmillan.
↑  Maltz, Diana (2012). Denisoff, Dennis; Janzen Kooistra, Lorraine (eds.). "Mabel Dearmer (1872-1915)". The Yellow Nineties Online. Ryerson University
↑  Dearmer, Mabel (1915). Letters from a field hospital. London: Macmillan.
↑  Bailey, Alison (19 August 2014). "Mabel Dearmer in Serbia - "
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260236605171  GND: 129191973  ISNI: 0000 0000 6679 8626  KulturNav: 510f4e41-e928-4ea1-b090-5cb6c4b81adc  LCCN: no93033969  NTA: 067937713  VIAF: 3545734   WorldCat (עם VIAF): 3545734
מייבל פיינס

| --- | --- |
 תוכנית טלוויזיה:  גרוויטי פולס
 הופעה ראשונה:  תיירים לכודים
 הופעה אחרונה:  מוזרמגדון: חלק 3: תחזירו את גרוויטי פולס
 מספר הופעות:  כל הפרקים
 יוצרים:  אלכס הירש
 דיבוב:  קריסטן שאל
 דיבוב בשפה העברית:  שרון שחל
 מידע
 גיל:  12 (13 בסוף הסדרה)
 תאריך לידה:  31 באוגוסט 1999
 מקום לידה:  פידמונט 
 מין:  נקבה
 דת:  נצרות
 אזרחות:  אמריקאית
 דמויות קשורות
 משפחה:  דיפר פיינס (אח תאום) סטאנלי פיינס (דוד רבא) סטאנפורד פיינס (דוד רבא) שרמי פיינס (סבא) מר וגברת פיינס (הורים)
 חברים:  וונדי קורדרוי קנדי צ'ו גרנדה חסוס (סוס) )ראמירז רטט מק'גאקט הזקן, פאסיפיקה צפון מערב, גדעון גליפול "פיצקי"
 אויבים:  ביל צופן   פאסיפיקה צפון מערב (לשעבר)   גדעון גליפול "פיצקי" (לשעבר)
 
מייבל פיינס (באנגלית: Mabel Pines; נולדה ב-31 באוגוסט 1999) היא דמות בדיונית מסדרת הטלוויזיה המצוירת "גרוויטי פולס", ונוצרה על ידי אלכס הירש. הדמות היא דמות ראשית שהופיעה בכל פרקי הסדרה. הדמות דובבה במקור על ידי קריסטן שאל, ודובבה לעברית על ידי שרון שחל.
השחקנית שדיבבה את מייבל במקור, קריסטן צ'אל, זכתה בפרס אנני בשנת 2014 על דיבובה.
ביוגרפיה בדיונית > היסטוריה ואישיותה

מייבל נולדה ב-31 באוגוסט 1999 בפידמונט, קליפורניה, לצד אחיה התאום דיפר פיינס. נולדה להורים ששמותיהם לא מוזכרים בסדרה (אך בפרק אחד סטאנלי אמר שהיא נכדתו של שרמי), ועד היום גרה בפידמונט, קליפורניה. מייבל מאופיינת כילדה ילדותית יחסית לגילה, צבעונית, החובבת ללבוש סוודרים, אוהבת מדבקות ואין לה דבר להסתיר. מייבל מבוססת על דמות אחותו התאומה של יוצר הסדרה.
ביוגרפיה בדיונית > גרוויטי פולס > עונה ראשונה

מייבל נשלחת לבלות חופשת קיץ ביחד עם אחיה דיפר ב"גרוויטי פולס", עיירה קטנה באורגון, בה שוכן דודה סטאנפורד פיינס, המנהל חנות מזכרות בשם "בקתת המסתורין". בפרק התשיעי מייבל מקבלת ביריד חזיר מחמד, הנותנת לו את השם רטט (Waddles), והיא דואגת לו מאוד. בפרק השביעי הופכת להיות אויבה מושבעת של פאסיפיקה, וגם הופכת להיות חברה טובה של קנדי וגרנדה. בפרק ה-5 מתמכרת לממתק "חיוכונים", ומפתחת שיגעון מזה. בפרק 15 מתאהבת במרמנדו. בפרק 16 מחליפה גוף עם דיפר. בפרק 17 באה למופע של להקת הבנים האהובה עליה. בפרק 18 כועסת על סטאן שלא שמר טוב על רטט. בשני הפרקים האחרונים לעונה גדעון זימן את ביל, שייכנס לראשו של סטאן וייקח ממנו את הסיסמה לכספת של שטר הבעלות, והיא, דיפר וסוס מנסים לעצור את ביל וללא הצלחה, לבסוף בפרק האחרון סטאן מגלה לכולם שבסיכות של גדעון מושתלת מצלמה, ובכך גדעון יודע מה קורה לכל אחד, וגדעון מובל למעצר.
ביוגרפיה בדיונית > גרוויטי פולס > עונה שנייה

בפרק השלישי לעונה נלחמת נגד פאסיפיקה לתחרות במיני-גולף. בפרק הרביעי מתאהבת גייב בנסון שעושה אופרת גרביים, והיא גם רוצה לעשות, את מקווה שהוא יתאהב בה כאשרה תעשה גם אופרת גרביים, אך הורסת הכול לטובת דיפר. בפרק 5 עוזרת לסוס להשיג דייט. בפרק 9 משדכת בין רובי לטמברי, בעזרת שיקוי של אל האהבה. בפרק 11 פותחת את השער לפורטל. בפרק 15 מנסה להשיג שער חד-קרן. בפרק 17 מארגנת את יום הולדתה שלה ושל דיפר, אך נשברת כאשר שומעת בווקי-טוקי שדיפר יישאר בגרוויטי פולס, אז בורחת ליער, ובטעות לוקחת את התיק של דיפר, נותנת לבלנדין את הקרע, וגורמת לסוף העולם כאשר מגלה שזה ביל. בפרק 19 ביל לוכד אותה בבועת קיץ נצחית שלבסוף דיפר והחברים מחלצים אותה משם. בפרק 20 נלחמת נגד ביל ומנצחת אותו, חוגגת את יום הולדתה וחוזרת לקליפורניה.