stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גורל: סאגת ווינX
השפעה > הפקות עם נטפליקס

סטראפי סיפר שנטפליקס הייתה החברה הראשונה שהאמינה ברעיון שלו לעשות עיבוד לייב אקשן לסדרת ההנפשה, ושבזכות סדרה זו הם במערכת יחסים טובה, אף על פי שהם עשו בה בחירות לגבי כמה דברים שהוא לא העדיף. בנוסף הוא טען ששיתוף הפעולה עם החברה חשוב ומסמן "פריצת דרך גדולה" עבור סדרת ההנפשה, וכמו כן הוא הזדמנות נהדרת לפנות לקהל חדש. בעקבות עובדות אילו סטראפי שיתף שהוא מתכנן להפיק הפקות נוספות עם נטפליקס. בין ההפקות שהופקו עם נטפליקס והופצו על ידי השירות נכללים "סיפור אימה קלאסי", "קוראים לי ונדטה", "לחגוג בכל מחיר", "קסם בת הים" ו"יוצר הדמעות". הפקה נוספת שהופצה על ידי נטפליקס היא "מועדון ווינX", אשר משמשת כאתחול לסדרת ההנפשה עליה מבוססת סדרה זו.
השפעה > סרט לייב אקשן

בפברואר 2016 הוכרז על הפקת סרט קולנוע בגרסת לייב אקשן עבור סדרת ההנפשה, כאשר בסופו של דבר הוא לא הופק מסיבות לא ידועות. ביוני 2021 סטראפי סיפר שהוא מעוניין פעם נוספת להפיק סרט לייב אקשן לסדרת ההנפשה, כאשר בפברואר 2022 אמר שאם העונה השנייה של סדרה זו תצליח כמו העונה הראשונה הרעיון להפיק את הסרט יצא לפועל. באוגוסט 2022 סיפר סטראפי שתוקדש תשומת לב רבה לפיתוח הסרט, אם כי קודם כל צריך לחכות שסדרה זו תסתיים. בנובמבר 2022, כשהתייחס לביטול סדרה זו, סטראפי ציין את הפקת הסרט, כאשר באותו חודש הוא אמר על עלילתו "בסדרה [גורל: סאגת ווינX] התמקדנו ביחסים הבין אישיים של הגיבורים ובחיי בית הספר במכללת אלפיה. בסרט נשמור על האלמנטים האלה, אבל כמו בהארי פוטר או בספיידרמן ניתן הרבה מקום גם לחלק הפנטזיה והמרהיב". עוד באותו חודש הוא ציין שיופיעו בסרט בנות טריקס, לאחר שעיבוד שלהן היה אמור להופיע בעונה השלישית של סדרה זו שבוטלה.
ביטול והמשך גרפי

ב-1 בנובמבר 2022 יאנג פרסם פוסט בעמוד האינסטגרם שלו, בו הכריז שהסדרה בוטלה ולא תחודש לעונה שלישית, כאשר הוא לא ציין את הסיבה לכך. הביטול גרם לסדרה להישאר בקליף האנגר. לאחר ההכרזה שחקנים רבים מהסדרה פרסמו פוסטים בהם הם נפרדים מהסדרה ומהדמויות שלהם. בתגובה לביטול לורן שנאור, מעריצה של הסדרה, יצרה עצומה באתר "Change.org" שמטרתה לחדש את הסדרה לעונה שלישית, כמו כן המעריצים השתמשו בהאשטאג "SaveFateTheWinxSaga#" ברשתות החברתיות.
ב-3 בנובמבר 2022 סטראפי פרסם פוסט בעמוד האינסטגרם שלו שמתייחס לביטול הסדרה, בו כתב ש"זאת מסיבה גדולה יותר" ולא ציין אותה. עוד הוא ציין "הבשורה שלא תהיה עונה שלישית לא הייתה צריכה להימסר בצורה כל כך פתאומית, בלי להתחשב במעורבות שלנו וברגשות שלך, על ידי משהו [יאנג] שהיה רק חלק מהמסע של מועדון ווינX במשך כמה שנים לאחר שמונה על ידי נטפליקס". בנוסף הוא שיתף שהוא עובד על הפקת סדרת אתחול לסדרת ההנפשה, שנקראת "מועדון ווינX", ועל סרט לייב אקשן. בהמשך החודש סטראפי ציין שהוא הופתע מביטול הסדרה, ושנמסר לו שהביטול נובע עקב שיקולים כלכליים והעובדה שמספר הצופים של העונה השנייה היה יותר נמוך מהעונה הראשונה. עוד הוא סיפר שהעונה הראשונה הופקה עם המטה המרכזי של נטפליקס בארצות הברית, לעומת השנייה שהופקה עם נטפליקס בריטניה, ולכן הייתה לנטפליקס "פחות תחושת בעלות" לסדרה. כשנשאל בדצמבר 2022 אם תהיה עונה נוספת, סטראפי ענה שזה תלוי רק בנטפליקס שאינה מעוניינת בכך.
פיטר פרידלנדר, מנהל התסריטים של נטפליקס ארצות הברית וקנדה, נשאל בדצמבר 2022 כיצד סדרה זו בוטלה לצד סדרות נוספות למרות שהיא הייתה ברשימת Top 10 של שירות הסטרימינג, דבר שמעיד שצופים רבים צפו בה. הוא הסביר ש"הביטולים הם החלק הקשה ביותר בעבודה", וציין שה-Top 10 מעיד על פופולריות באותו רגע ולא לטווח האורך. בינואר 2023 טד סרנדוס, מנכ"ל משותף של נטפליקס, ציין שאף פעם נטפליקס לא ביטלה הפקה מצליחה. עוד הוא ציין שההפקות שבוטלו "היו עם כוונות טובות אבל דיברו לקהל קטן מאוד בתקציב גדול מאוד". מעריצים שקראו את האמירה של סרנדוס התלהמו והיו מבולבלים, מפני שלפי דעתם נטפליקס ביטלה הרבה הפקות מצליחות. מחקר שנעשה על ידי OnlineCasinos בדק את הטענות וגילה שהסדרות שבוטלו, בין היתר סדרה זו, לא הצליחו לטווח הארוך בהשוואה להפקות אחרות שחודשו, בין היתר "ונסדיי" ו"דברים מוזרים". באפריל 2023 נרשם באתר "Android Authority" שהסדרה בוטלה מפני שהיא "מעולם לא מצאה קהל רחב יותר" מלבד מעריצי סדרת ההנפשה.
בכנס "Napoli Comicon" שהתרחש במאי 2023, סטראפי שיתף "אנו מנסים לנהל משא ומתן עם נטפליקס לגבי האפשרות להמשיך את הסדרה. היו עליות וירידות עד כה, ויש לנו קושי לאסוף את צוות השחקנים שקיבלו בינתיים חוזים חדשים". ביוני 2023 הוכרז שלאחר שנטפליקס ביטלה את הסדרה "נזירה לוחמת" בדצמבר 2022, היא תקבל טרילוגית המשך בעקבות קמפיין מעריצים שדומה למה שעשו מעריצי סדרה זו. עקב הידיעה מעריצי הסדרה המשיכו לדרוש את חידושה, כשלקמפיין לחידוש סדרה זו יש יותר תאוצה משל הפרויקט שחודש. ביולי 2023, במהלך Giffoni Film Festival, נודע שסטראפי מרגיש אובד עצות לגבי חידוש הסדרה, כאשר המשא ומתן עם נטפליקס, שבמהלכו הוצע להפיק עונה שלישית שתכלול שלושה פרקים או סרט סיום, נכשל.
ביטול והמשך גרפי > המשך גרפי

ב-22 בפברואר 2023 הוכרז שחברות הבת של Mad Cave Studios, אשר נקראות Papercutz ו-Maverick, יוציאו לאור בהתאמה בשנת 2024 רומנים גרפיים שיתבססו על סדרה זו ועל סדרת ההנפשה. ב-16 ביולי 2023 נודע שהרומנים הגרפיים שמבוססים על סדרה זו ישמשו כהמשכון שלה ויהוו את העונה השלישית שבוטלה. סדרת הרומנים הגרפיים נכתבה על ידי אוליביה קוארטרו-בריגס, תסריטאית וכותבת קומיקס זוכת פרסים. הסדרה כוללת שני רומנים גרפיים שמסווגים כ"פנטזיה עכשווית למתבגרים".
קוארטרו-בריגס ספרה שהיא הכירה את סדרת ההנפשה ואת סדרה זו, כאשר היא צפתה בה רק לאחר שהוצע לה לכתוב את הרומנים הגרפיים. עוד היא שיתפה שעלילת הרומנים הגרפיים נכתבה ללא התייחסות וידיעה לנושאים שהיו אמורים להופיע בעונה השלישית שבוטלה, כמו כן שנשמרו הגוונים האפלים שהופיעו בסדרה. עלילת הרומנים הגרפיים אינה קאנון לסדרת הטלוויזיה, והרבה דמויות ועלילות שהתפתחו בה לא הופיעו בהם עקב מספר מוגבל של עמודים. קוארטרו-בריגס רצתה להוסיף לרומנים הגרפיים דמויות מסדרת ההנפשה שלא הופיעו בסדרה זו, אך נאסר עליה לעשות זאת. אחת הדמויות היא טקנה, שהיה רצון שהיא תהיה בסדרת הרומנים הגרפיים פיה מרושעת.
במהלך New York Comic Con שהתרחש באוקטובר 2023, הוכרז שמו של הרומן הגרפי הראשון בסדרה, "Fate: The Winx Saga Vol. 1: Dark Destiny" (בתרגום לעברית: "גורל: סאגת ווינX כרך. 1: גורל אפל"), פורסמו כריכתו ועלילתו שתתפרס על 102 עמודים ונודע שיציאתו לאור תהיה ב-2 ביולי 2024. עוד באותו כנס אושר שיהיה רומן גרפי שני לסדרה. באפריל 2024 הוכרז שהרומן הגרפי ייצא לאור ב-31 ביולי 2024, כמו כן החלו להתפרסם קטעים מתוכו. ביולי 2024 תאריך היציאה לאור נדחה פעם נוספת ל-13 באוגוסט, כאשר בקומיק-קון, סן דייגו שהתרחש באותו חודש נמכרו עותקים ראשונים שלו. ההוצאה נדחתה מספר פעמים מפני שהיה ביקוש גבוה לרומן הגרפי והיה צריך להדפיס עותקים נוספים שלו. עלילת הרומן הגרפי מתרחשת חצי שנה לאחר העונה השנייה של הסדרה, כשהיא עוקבת אחר קבוצות הפיות שמתמודדות עם האובדן של חברתן בלום ועם אויב חדש שמאיים להרוס את כל מה שהן אוהבות. הרומן הגרפי נכתב תוך שישה שבועות, והוא אויר על ידי אמנית הקומיקס כריסטיאן גילנרדו-גודרו. קוארטרו-בריגס שיתפה שהיא קיבלה על הרומן הגרפי תגובות מעורבות, אך למרות זאת היא גאה בתוצר הסופי.
באוגוסט 2024 נודע שהכרך השני בסדרה בשלבי איור ושהוא ייצא לאור בשנת 2025. ב-19 בפברואר 2025 הוכרז באופן רשמי על הוצאת הכרך השני, שנודע שהוא ייקרא "Fate: The Winx Saga Vol. 2: The Shadow War" (בתרגום לעברית: "גורל: סאגת ווינX כרך. 2: מלחמת הצללים") והוא יכלול 112 עמודים. הרומן הגרפי השני צפוי לצאת לאור ב-22 ביולי 2025, שהוא ממשיך את עלילת הכרך הראשון. הוא אויר על ידי ולריה פרי.
הוזמנו מחברת ההוצאה לאור שני רומנים גרפיים לסדרה, ונודע שיוכלו לצאת נוספים בהתאם לאהבת הקהל. קוארטרו-בריגס שיתפה שהיא תשמח לרשום כרכים נוספים לסדרת הרומנים הגרפיים, כאשר יוכללו בהם דמויות מסדרת ההנפשה שאינן הופיעו בסדרה זו, יופיעו עלילות משנה מסדרת הטלוויזיה שלא הוזכרו ותהיה יותר העמקה בדמויות. באוגוסט 2024 ספרה קוארטרו-בריגס שישנה סבירות גבוהה שייצא כרך שלישי לסדרה.
חופש העיתונות

אינדקס חופש העיתונות 2024:  מצב טוב: 85–100 נקודות  מצב משביע רצון: 70–85 נקודות  מצב בעייתי: 55–70 נקודות  מצב קשה: 40–55 נקודות  מצב חמור מאוד: >40 נקודות  לא מסווג / אין נתונים
חופש העיתונות או חופש התקשורת הוא ערך יסוד בדמוקרטיה לפיו פרסום מידע באמצעי תקשורת שונים היא זכות שניתן לממש באופן חופשי, תוך שמירה על חופש הביטוי וללא התערבות מצד הממשל. חופש העיתונות נשמר באמצעות חוקה או באמצעות עקרונות משפטיים, והוא עומד בניגוד ל"עיתונות מטעם" - בה העבודה העיתונאית מפוקחת ונשלטת על ידי גורמים חיצוניים.
בהכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם של האומות המאוחדות משנת 1948 נקבע כי ”כל אדם זכאי לחירות הדעה והביטוי, לרבות החירות להחזיק בדעות ללא כל הפרעה, ולבקש ידיעות ודעות, ולקבלן ולמסרן בכל הדרכים וללא סייגי גבולות.”
גישה זו מלווה בדרך כלל בחקיקה המבטיחה דרגות שונות של חופש של מדעי ומחקרי - חופש אקדמי, וחופש בנוגע להוצאה לאור ועיתונות. ישנן מדינות בהן עקרונות אלו כלולים בחוקה. המושג חופש הביטוי נוגע לעיתים קרובות לאותם חוקים הנוגעים לחופש העיתונות, ובכך מעניק יחס שווה לביטוי מדובר ולכזה שמפורסם.
עקרונות יסוד

חופש העיתונות נועד למנוע הפצה של הסברה, מידע מוטה, פייק ניוז או תעמולה בידי רשויות השלטון ומוקדי הכוח בכלכלה.
עיתונות עצמאית נדרשת לספק מידע על המתרחש במדינה ובעולם, לחשוף מידע מביך, מקרי צנזורה, שחיתות וכן לְהָזֵם אי-דיוקים או תעמולה מטעם השלטון ובכך היא ממלאת פונקציה של פיקוח על השלטון. בנוסף, עיתונות עצמאית מספקת במה להעלאת דעות, רעיונות והצעות חלופיות לשלטון ולמדיניות, ולחשוף מידע על מחאות נגד השלטון, ובכך היא ממלאת פונקציה של ביקורת. חופש התקשורת הוא אמצעי חשוב כדי להבטיח את חופש הביטוי. כדי שהעיתונות תוכל למלא את תפקידיה ביותר יש להבטיח את עצמאותה.
חופש עיתונות בא לידי ביטוי בשני אופנים עיקריים: היכולת לכתוב ביקורת על השלטון ללא חשש מצנזורה או מפני התנכלות לעיתונאי או למערכת העיתון, והחיסיון העיתונאי - אפשרות שמירה על זהותו של מקור מידע חסויה.
חופש העיתונות מנוגד לעיתונות בתשלום, שבה קהילות, ארגוני משטרה וממשלות מקבלים תשלום עבור זכויות היוצרים שלהם.
שמירה על חופש העיתונות נעשית על ידי הגנה עליו בחוקה או הגנה חוקית אחרת וכן יש מנהג חוקתי ונורמות נגד פגיעה בחופש העיתונות. פגיעה בעצמאות ובחופש העיתונות של גופי תקשורת או עיתונאים היא אחד מסימני ההיכר הבולטים של דיקטטורה ואחד השלבים הבולטים בתהליכים כמו שחיקה דמוקרטית והפיכה עצמית.
היסטוריה

חופש העיתונות נוסד רשמית בבריטניה הגדולה עם ביטול חוק הרישוי ב-1695. שוודיה הייתה המדינה הראשונה בעולם שאימצה את חופש העיתונות לחוקה שלה עם חוק חופש העיתונות משנת 1766.
ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם של האומות המאוחדות משנת 1948 קבעה כי: "לכל אדם הזכות לחופש דעה וביטוי; זכות זו כוללת חופש להחזיק בדעות ללא הפרעה, ולחפש, לקבל ולהעביר מידע ורעיונות בכל אמצעי תקשורת ללא קשר לקיומם של גבולות".
בשנת 1993 קבע האו"ם את 3 במאי כיום חופש העיתונות.
פגיעה בחופש העיתונות > גורמים הפוגעים בחופש העיתונות

הגורם העיקרי שיכול לפגוע בחופש העיתונות הוא השלטון. בדיקטטורה ובמדינות טוטליטריות, הפגיעה בחופש העיתונות נעשית בשליחות הרודן השולט במדינה, שכן כל מערכות השלטון כפופות לרודן. גם במדינות דמוקרטיות הפגיעה בחופש העיתונות נעשית בדרך כלל על ידי ממשלות. היו גם מספר טענות על פגיעה בחופש העיתונות על ידי בתי המשפט. במדינות דמוקרטיות קיימת מגמת ירידה בחופש העיתונות ופגיעה בה על ידי ממשלות במספר דרכים: שיטות כלכליות, הטרדה מקוונת, חקיקה מגבילה, הטרדה משפטית, מעקב אחר עיתונאים, השמצת התקשורת ויצירת אווירה עוינת כלפי עיתונאים, ריכוזיות תקשורתית, השפעת פלטפורמות דיגיטליות, איומים משפטיים וממסדיים, וקיטוב פוליטי. אלה מגבילים את עצמאות העיתונות, מצמצמים את מרחב הביקורת ויוצרים סביבה תקשורתית של צנזורה עקיפה ודה-לגיטימציה של עבודה עיתונאית ביקורתית.
פגיעה בחופש העיתונות עלולה להגרם גם על ידי ארגוני פשיעה הפוגעים בעיתונאים המדווחים נגדם ועל ידי תאגידי ענק וטייקונים באמצעות איום על עיתונאים, תביעות השתקה או קניית כלי התקשורת על מנת להשפיע על הדיווחים בהם.
פגיעה בחופש העיתונות עלולה להגרם גם על ידי ארגוני טרור. לדוגמה חמאס מגביל את חופש העיתונאים ברצועת עזה ומונע מהם לדווח באופן חופשי, משתמש באלימות כלפיהם ומגביל סיקור וגישה למידע.
פגיעה בחופש העיתונות > דרכי פגיעה בחופש העיתונות > אלימות

אחת הדרכים החמורות ביותר לפגיעה בחופש העיתונות היא הפעלת אלימות נגד עיתונאים, החל מאיומים מרומזים, דרך מכות וכלה במאסר ו/או העמדה לדין. הדרך החמורה ביותר היא ירי על עיתונאים או על בני משפחתם וכן מקרים של רצח עיתונאים - בין אם על ידי חיילים, אנשי משטרה, משטרה חשאית, רוצחים שכירים בשירות ממשלה, ארגון מאפיה או בידי גורמים פרטיים אחרים. דרכי פעולה כאלה מאפיינים בעיקר דיקטטורות גלויות, משטרים צבאיים או שלטון פאשיסטי. דוגמה לרצח עיתונאים בשנים האחרונות הוא רצח שבעה עיתונאים של העיתון נובאיה גאזטה שביקר את שלטונו של ולדימיר פוטין. מקרה מפורסם אחר הוא חטיפתו ורציחתו של דניאל פרל בפקיסטן על ידי קיצונים איסמליים. ארגוני טרור וממשלות יכולים לפעמים לאיים או לפגוע בעיתונאים שחיים במדינה אחרת דוגמאות לכך הן רצח ג'מאל ח'אשוקג'י בקונסוליה סעודית בטורקיה והפיגוע במשרדי שרלי הבדו על ידי טרורסיטים איסלמיים בעקבות פרסום קריקטורות של הנביא מוחמד.
פגיעה בחופש העיתונות > דרכי פגיעה בחופש העיתונות > השתלטות על ערוצי מדיה מרכזיים

בעשורים האחרונים יש עליה בכמות המדינות שיש בהן משטר דכאני או דיקטטורי המנסה להדמות למשטר דמוקרטי. הדבר נועד לאפשר שליטה קלה יותר באוכלוסייה וכן כדי לעודד תיירות, מסחר והשקעות למדינה. תיאור של מדינות אלה בוצע בין היתר בספר ספין-דיקטטורים. במדינות דכאניות המנסות להתחזות למשטר דמוקרטי, השלטון לא מפעיל אלימות גלויה וברורה נגד עיתונאים או צעדים דכאניים ברורים כמו אלימות, איומים במאסרים או צנזורה נוקשה. תחת זאת המשטר מאפשר תקשורת אופוזיציונית בהיקפים מוגבלים כל עוד יש להם ביקוש נמוך, אבל משתלט בעקיפין על ערוצי המדיה המרכזיים. במשטרים דמוקרטים נעשית השתלטות הממשלה על גופי התקשורת במספר דרכים: טובות הנאה לאילי התקשורת, חקיקה שמקדמת ערוצים שנאמנים למשטר על פני ערוצים אופוזיציוניים, מימון בוטים ופעילות מקוונת, ומינוי בעלי ברית של הממשלה לתפקידי מפתח ברגולטורים או בגופי שידור ציבוריים. המיקוד הוא בדעת הקהל הרחב, והמיעוט שמבין את ההונאה מותקף על ידי המשטר ומוצג כבעלי אינטרסים צרים, לא פטריוטים ואליטיסטים, באופן שמעודד פילוג וטינה חברתית.
פגיעה בחופש העיתונות > דרכי פגיעה בחופש העיתונות > שליטה או צמצום שידור ציבורי

צימצום במימון השידור הציבורי עלול לפגוע באיכות הדמוקרטיה ובכלל זה בחופש העיתונות. מחקר אמפירי שהקיף 180 ארצות הראה כי במדינות עם מימון גבוה יותר לשירות ציבורי, חופש עיתונות גדול יותר. מסקנות המחקר - צמצום במימון השידור הציבורי עלול להפוך אותו לפגיע יותר ללחצים מצד פוליטיקאים, ולפגוע ביכולתו לפעול באופן עצמאי ואובייקטיבי. שירות ציבורי חלש כלכלית עלול להתקשות לשמור על סטנדרטים עיתונאיים גבוהים, דבר שעלול להשפיע לרעה על כלל שוק התקשורת. פגיעה במימון עלולה להוביל לצמצום בתכנים המוצעים על ידי השירות הציבורי, ולפגוע ביכולתו להציג מגוון דעות. שידור ציבורי עצמאי ומנותק משליטה פוליטית מגביר את חשיפת הציבור לנקודות מבט שונות ומעלה את רמת הידע הפוליטי שלו.
תלות כלכלית בממשלה מערערת את תפקיד התקשורת כ"כלב השמירה של הדמוקרטיה" ומאיימת על עצמאות התקשורת. כלי תקשורת עלולים להדגיש נושאים המועדפים על הממשלה ולהתעלם מסוגיות ביקורתיות,ועיתונאים עלולים להגביל את הדיווח שלהם מחשש לאבד מימון ממשלתי. תמיכה לא מאוזנת עלולה גם להוביל להיעלמות של קולות מגוונים בתקשורת.
סגירת שידור ציבורי עלולה להוביל לפגיעה משמעותית בחופש העיתונות שכן היא מובילה לאובדן מקורות מידע מהימנים ובלתי תלויים. הדבר מגביר את ההשפעה של רשתות מוטות פוליטית ושל מקורות מידע לא אמינים. ללא שידור ציבורי חזק ובלתי תלוי, נפגעת היכולת לפקח על השלטון ולדווח לציבור באופן אובייקטיבי. קיומו של שידור ציבורי חופשי ועצמאי חיוני להבטחת חופש העיתונות וזרימה חופשית של מידע. הוא מאפשר גישה למידע ונקודות מבט מגוונות, ובכך מעודד שיח ציבורי פתוח וחופשי ותורם להעלאת רמת הידע הפוליטי.
שליטה ממשלתית במדידת נתוני דירוג עלולה לפגוע משמעותית בחופש העיתונות בכמה אופנים: כאשר ממשלות שולטות במידע על צפייה ודירוגי תקשורת, הן יכולות להשתמש בכוח זה כדי להשפיע על תוכן ולדכא ביקורת.השליטה בנתוני הדירוג עלולה לפגוע בשקיפות, דבר שמקשה על הציבור לקבל החלטות מושכלות. היא עלולה להגביל את זרימת המידע החופשי ובכך לפגוע בזכות הציבור לדעת.השליטה במדידת נתוני הרייטינג עלולה גם להוביל לכך שעיתונאים יחושו מאוימים ויבצעו צנזורה עצמית מחשש לתגובות הממשלה וכך תפגע עצמאות התקשורת.
שקיפות ועצמאות במדידת נתוני הרייטינג חיוניות לשמירה על חברה חופשית ודמוקרטית.
פגיעה בחופש העיתונות > דרכי פגיעה בחופש העיתונות > צנזורה ישירה

גם היכולת של ממשלות לחסום אתרי אינטרנט משפיעה באופן משמעותי על חופש העיתונות. זהו כלי רב עוצמה לצנזורה פוליטית, המאיימת על עקרונות יסוד של חופש הביטוי והעיתונות החופשיתחסימת אתרים מונעת מאזרחים גישה למידע ודעות מגוונות, מה שפוגע ביכולתם לגבש דעות עצמאיות.חסימת אתרים משמשת לעיתים קרובות ככלי להשתקת ביקורת פוליטית וקולות המתנגדים לשלטון. חסימת אתרים מאפשרת לממשלות לצנזר מידע ביקורתי ולהגביל את זרימת המידע החופשי.חסימת אתרי אינטרנט מונעת מעיתונאים להפיץ דיווחים עצמאיים, מגבילה את יכולתם של אזרחים לגשת למקורות מידע מגוונים ועלולה להוביל לכך שעיתונאים יבצעו צנזורה עצמית מחשש לחסימה.
דרך נוספת לפגוע בחופש העיתונות היא לאסור הוצאה לאור של עיתון או כלי תקשורת. לעיתים מדינה דורשת קבלת רישיון מכל המעוניין להפעיל כלי תקשורת, ומתנה תנאים לקבלת הרישיון.
פגיעה נוספת בחופש העיתונות היא דרישה שהתוכן המופץ על ידי כלי התקשורת יעבור בדיקה לפני הפרסום על ידי צנזורה, המונעת פרסומים שהשלטון אינו מעוניין שיפורסמו. לחלופין, המדינה יכולה להעמיד לדין עיתונאים על פרסומים שלהם לאחר שהם כבר פורסמו, או לקבוע חוקים המאפשרים לגורמים פרטיים לתבוע עיתונאים על פרסומים שפרסמו.
פגיעה בחופש העיתונות > דרכי פגיעה בחופש העיתונות > הליכים משפטיים

דרך נוספת לפגוע בחופש העיתונות היא על ידי תביעת השתקה - איום או הגשת תביעה משפטית מצד גוף גדול וחזק נגד עיתונים או גופי תקשורת אשר מותחים ביקורת או עומדים על זכות לגיטימית לחופש הביטוי.
פגיעה בחופש העיתונות יכולה להיעשות גם דרך אספקת מידע בלעדי לגורמים המשרתים את הגורם המספק את המידע ומניעת מידע כזה מכלי תקשורת ביקורתיים. לגורמים שלטוניים יש לעיתים נגישות למידע בעל ערך רב שעיתונאים מאוד מעוניינים בו ועל כן עיתונאים יסכימו לשרת את הגורמים השלטוניים שיסכימו לספק להם מידע זה. איום דומה יכול לבוא מצד תאגידים גדולים או סוכנויות העוסקות ביחסי ציבור.
פגיעה בחופש העיתונות > דרכי פגיעה בחופש העיתונות > לחץ כלכלי וחרם מפרסמים

פגיעה אפשרית נוספת על חופש הביטוי היא על ידי לחץ כלכלי על גוף התקשורת או על עיתונאים - איום או ביצוע של הפליה בפרסום, סבסוד מפלה של גופי תקשורת מתחרים, איום בפיטורין של עיתונאים ועוד. דוגמה לכך היא האיומים של עסקים גדולים על העיתון של נלי בליי לאחר שזו פרסמה מספר כתבות תחקיר על תנאי העבודה במפעלים, הם איימו על העיתון בו עבדה בהפסקת הפרסום בו אם ימשיך לפרסם את כתבותיה. לאחר כמה כתבות תחקיר "הוגלתה" בליי לטורים בנושאי אופנה. הפגיעה בחופש הביטוי יכולה להיות הפוכה - הבטחות לטובות הנאה או משרות עתידיות בדוברות של עיתונאים שיעניקו כיסוי אוהד. כלים כלכליים אלה, וכן תביעות השתקה או איומים על עיתונאים יכולים לגרום לצנזורה פנימית - שבה עורך או עיתונאי גונז ידיעות או רעיונות שאינם מוצאים חן בעיני הגורם המפעיל לחץ עליו. הטבות כלכליות לכלי תקשורת התומכים בממשלה עלולות לפגוע משמעותית בחופש העיתונות כיוון שתמיכה סלקטיבית יוצרת יתרון לא הוגן לכלי תקשורת פרו-ממשלתיים על פני אלה הביקורתיים יותר.
פגיעה בחופש העיתונות > התנגשויות של חופש העיתונות בחירויות אחרות

לרוב, במיוחד במדינות דמוקרטיות, פגיעה של השלטון בחופש העיתונות נעשית בשם ערך אחר אשר לטענת השלטון מחייב פגיעה בחופש העיתונות ובאופן דומה פגיעה בחופש הביטוי וחופש ההפגנה. המדינות משתמשות בכלים של איסור פרסום וכלים נוספים הפוגעות בחופש העיתונות, בשם ערכים שונים:
ביטחון המדינה ושלום הציבור - מדינות רבות מפעילות צנזורה מטעמי ביטחון לאומי, ומעמידות לדין אנשים המדליפים לעיתונאים מידע שנטען שפרסומו יכול לפגוע בביטחון הלאומי, וזאת בשם הזכות לחיים. לדוגמה פרסומים החופשים סודות ביטחוניים, פרסומים המהווים תמיכה בארגוני טרור. בישראל תקנה 87 לתקנות ההגנה (שעת חרום), 1945 קובעת שהצנזור רשאי לאסור פרסום, אם לדעתו הדבר יפגע בביטחון המדינה, בשלום הציבור או בסדר הציבורי.
חוקים נגד גזענות, פשעי שנאה ונגד הסתה לאלימות, שוב בגלל הזכות לחיים ותפיסה של זכויות אדם אוניברסליות. במדינות מערביות רבות יש חוקים נגד פרסומים התומכים בגזענות (ביזוי או רדיפה על רקע השתייכות לגזע או למוצא לאומי־אתני), אנטישמיות, וצורות אחרות של הסתה שעלולות להוביל לפשעי שנאה (אנ'). כדוגמה נגדית היסטורית ניתן לציין עיתונים דוגמת דר שטירמר שהיה חלק מהתעמולה הנאצית. בישראל סעיף 144ב לחוק העונשין קובע כי "המפרסם דבר מתוך מטרה להסית לגזענות, דינו – מאסר חמש שנים". באופן דומה יש חוקים נגד הסתה לאלימות. בנוסף בישראל, אוסטריה, צ'כיה, צרפת, גרמניה, ספרד ובלגיה חוקקו חוקים האוסרים על הכחשת השואה. בחלק מהמדינות יש חוקים נגד תמיכה בפאשיזם או נאציזם או פגיעה בדמוקטריה. זאת כחלק מתפיסה של דמוקרטיה מתגוננת.
הזכות לפרטיות, לדוגמה מידע על פרטי חשבון אשראי של אדם, פרסום מידע שמאפשר לזהות אדם כמי שנפגע מעבירת מין (ללא הסכמתו) או פרסום שמו של חשוד שטרם הוגש נגדו כתב אישום והפרסום עלול להזיק לשמו הטוב.
חשש לפגיעה בהליך משפטי הוגן. לדוגמה פרסום מידע על עד באופן שיאפשר להטריד או לאיים עליו או פרסום מידע על חקירה או חקירת מוות באופן שיאפשר לאנשים לשבש את החקירה.
הגנה מפני לשון הרע.
הזכות להליך הוגן - מדינות רבות קובעות איסורים על פרסומים לגבי הליכים משפטיים תלויים ועומדים, דוגמת איסור סוביודיצה.
פיקוח על כלי תקשורת לשם הגנה על בריאות הציבור או הגנת הצרכן. בישראל, למשל, קיימת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו המפקחת על גופי שידור במגוון כללים החלים עליהם, כמו איסור על פרסום סמוי או צורות שונות של איסור על פרסום טבק.
צורך לחלק משאבי תקשורת מוגבלים - לעיתים המדינה מחלקת רישיונות לערוצי רדיו ו/או טלוויזיה בטענה שמספר הערוצים מוגבלים.
תחרות הוגנת - בשנות העשרה של המאה ה-20 עלתה הצעת חוק שנועדה להגביל חלוקת עיתונים חינמיים בטענה שחלוקה כזאת פוגעת בתחרות.
חופש העיתונות וצורת השלטון > חופש העיתונות במדינות דמוקרטיות

עיתונות חופשית ועצמאית היא מנגנון מפתח של דמוקרטיה מתפקדת ובריאה. זאת ביחד עם צורות חופש אחרות הנוגעות למידע כמו חופש הביטוי וחופש ההפגנה. בהיעדר צנזורה, העיתונות מתפקדת ככלב שמירה על פעולות פרטיות וממשלתיות, ומספקת מידע השומר על כך שהאזרחים הבוחרים יהיו בעלי ידע. בפרספקטיבה זו, "מאמצי הממשלה להשפיע על תוכן חדשותי שמתפרסם או משודר, בין אם באמצעות שליטה בתקשורת או על ידי גרימת צנזורה עצמית, מהווים איום על הגישה של מידע חשוב והכרחי לציבור ומשפיעים על איכות הדמוקרטיה". עיתונות עצמאית משמשת להגברת הידע הפוליטי, ההשתתפות ואחוזי ההצבעה, ופועלת כמניע חיוני להשתתפות אזרחית.
חופש העיתונות וצורת השלטון > חופש העיתונות במדינות לא דמוקרטיות

חופש העיתונות מהווה בעיה גדולה עבור מערכות ממשל לא דמוקרטיות שכן, בעידן המודרני, שליטה קפדנית על גישה למידע היא קריטית לקיומן של רוב הממשלות הלא דמוקרטיות ומערכות הבקרה והביטחון הקשורות בהן. לשם כך, רוב החברות הלא דמוקרטיות מעסיקות ארגוני חדשות בניהול המדינה. כך הן מנהלות את התעמולה החיונית לשמירה על בסיס כוח פוליטי קיים, ומדכאות (לעיתים קרובות באכזריות רבה, באמצעות שימוש במשטרה, צבא או סוכנויות ביון) כל ניסיונות משמעותיים של התקשורת או של עיתונאים בודדים לערער על "הקו הממשלתי" המאושר. במדינות כאלה, עיתונאים הפועלים בשוליים של מה שהממשלה מגדירה כמקובל, ימצאו את עצמם לעיתים קרובות מאוד מושא להפחדה ניכרת מצד סוכני המדינה. זה יכול לנוע מאיומים פשוטים, פגיעה בקריירה המקצועית שלהם, ועד איומי מוות, חטיפה, עינויים והתנקשות.
בחלק מהמדינות הלא דמוקרטיות המשטר מנסה להסתיר את אופיו הלא דמוקרטי מפני התושבים או ביחס לעולם כדי למשוך השקעות ומסחר. במדינות אלה הממשל מאפשר תקשורת אופוזיציונית בהיקפים מוגבלים כל עוד יש להם ביקוש נמוך, אבל משתלט בעקיפין על ערוצי המדיה המרכזיים באמצעות טובות הנאה לאילי התקשורת, וחקיקה שמקדמת ערוצים שנאמנים למשטר על פני ערוצים אופוזיציוניים. המיקוד הוא בדעת הקהל הרחב, והמיעוט שמבין את ההונאה מותקף על ידי המשטר ומוצג כבעלי אינטרסים צרים, לא פטריוטים ואליטיסטים, באופן שמעודד קיטוב פוליטי וטינה חברתית. הצנזורה מוצנעת, וזאת כדי לשמר תדמית של חופש העיתונות וכדי לשמר את האמינות של ערוצי התקשורת שנאמנים למשטר. בהתאם, המשטר מעודד צנזורה עצמית של ערוצי תקשורת נאמנים ומעדיף אותה על פני צנזורה בהנחיה מלמעלה. כאשר המשטר מטיל צנזורה, הוא מצנזר לעיתים גם את עצם הטלת הצנזורה.
מדידת חופש העיתונות

מעבר להגדרות החוקיות, מספר ארגונים לא ממשלתיים משתמשים בקריטריונים אחרים כדי לשפוט את רמת חופש העיתונות ברחבי העולם. חלקם יוצרים רשימות סובייקטיביות, בעוד שאחרים מבוססים על נתונים כמותיים:
כתבים ללא גבולות מתייחסים למספר העיתונאים שנרצחו, גורשו או הוטרדו, לקיומו של מונופול של הממשל על הטלוויזיה והרדיו, לקיומם של צנזורה וצנזורה עצמית בתקשורת, לעצמאות הכוללת של התקשורת ולקשיים שעומדים בפני כתבים זרים בבואם לדרג מדינות על פי רמת חופש העיתונות בהן.
הוועדה להגנה על עיתונאים (CPJ) עוקבת באופן שיטתי אחר מספר העיתונאים שנהרגו ונכלאו כנקמה על עבודתם. הוועדה עוקבת אחר נושאים הקשורים בחופש העיתונות באמצעות מחקר עצמאי, משלחות לאיתור העובדות ורשת של כתבים זרים, כולל עיתונאי עובדים מקומיים ממדינות ברחבי העולם. CPJ משתפת במידע על מקרים בהם יש פגיעה בחופש העיתונות, עם ארגוני חופש עיתונות אחרים ברחבי העולם, באמצעות הבורסה הבינלאומית לחופש הביטוי, רשת עולמית של יותר מ-119 ארגוני ביטוי חופשי. CPJ עוקבת גם אחר פטור מעונש במקרים של רצח עיתונאים. צוות CPJ מיישם קריטריונים מחמירים לכל מקרה. חוקרים עורכים מחקרים ומאמתים באופן עצמאי את הנסיבות מאחורי כל מוות או מאסר.
Freedom House בוחן את הסביבה הפוליטית והכלכלית הכללית יותר של כל מדינה על מנת לקבוע האם קיימים יחסי תלות המגבילים בפועל את רמת חופש העיתונות. פאנלים של מומחים מעריכים את ציון חופש העיתונות בכל מדינה, לפי שיטת ניקוד משוקלל המנתחת את המצב הפוליטי, הכלכלי, המשפטי והבטיחותי של עיתונאים על סמך סולם של 100 נקודות. לאחר מכן מסווגות המדינות כבעלות עיתונות חופשית, חופשית בחלקה או לא חופשית.