stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדיוויזיה ה-357 (ורמאכט)
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-11 בנובמבר 1943 בראדום, גנרלגוברנמן (פולין) מאנשי הדיוויזיה ה-327 ומגויסים חדשים ילידי 1926, במסגרת גל הגיוס ה-21.
לאחר הכשרתה, במרץ 1944, הדיוויזיה הועברה לחזית המזרחית. היא נלחמה ליד טרנופול ומוקצ'בו וסבלה אבדות כבדות.
היא אורגנה מחדש באוגוסט 1944 כחלק מגל הגיוס ה-31 מ-Schatten-Division Breslau. היחידה נפרסה שוב בחזית המזרחית נגד הצבא האדום ונלחמה בהונגריה, סלובקיה ולאחר מכן באזור דרום מורביה. ב-8 במאי 1945 נכנעה היחידה לצבא האדום באזור דויטש-ברוד בבוהמיה.
מפקדים

גנרל-לויטננט וולפגנג פון קלוגה (1 בדצמבר 1943 – 1 באפריל 1944)
גנרל-מיור קנוט אברדינג (1 באפריל 1944 – 10 במאי 1944)
גנרל-מיור נורברט הולם (10 במאי 1944 – 12 בספטמבר 1944)
גנרל-לויטננט יוזף רינטלן (12 בספטמבר 1944 – 8 במאי 1945)
דקוטה לותר

דקוטה לותר (באנגלית: Dakota Luther; נולדה ב-7 בנובמבר 1999) הוא שחיינית אמריקאית, אלופת העולם בבריכת 25 מטר (מלבורן 2022) במשחה ל-200 מטר פרפר.
ביוגרפיה

לותר נולדה וגדלה באוסטין, טקסס. אמה, ויטני הדג'פאת', הייתה שחיינית מצטיינת, סגנית אלופה אולימפית (אטלנטה 1996) במשחים ל-100 מטאר גב ול-200 מטר גב. היא מתאמנת באוניברסיטת ג'ורג'יה.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בסוף יולי 2017 סיימה במקום 15 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.55 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 2:08.86 דקות ועלתה לשלב חצי הגמר מהמקום העשירי.
ביוגרפיה > 2019

באוניברסיאדה שנערכה בנאפולי, איטליה ב-2019 היא זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר (2:07.92 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר (58.82 שניות).
ביוגרפיה > 2022 > אלופת עולם בבריכת 25 מטר

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה במלבורן, אוסטרליה ב-15 בדצמבר זכתה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:03.37 דקות, לפני האלי פליקינר מארצות הברית (2:03.78 דקות) ואליזבת דקר מאוסטרליה (2:03.94 דקות).
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

100 מטר פרפר: 58.48 שניות (2019)
200 מטר פרפר: 2:07.76 דקות (2019)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

200 מטר פרפר: 2:03.37 דקות (2022)
שיאים אישיים > בריכת 25 יארד

100 יארד פרפר: 51.99 שניות (2020)
200 יארד פרפר: 1:52.04 דקות (2021)
הדיוויזיה ה-35 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באוקטובר 1936 – 8 במאי 1945 (8 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-35 (בגרמנית: 35. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1936 בקרלסרוהה, והועמדה תחת פיקוד הוברט שאלר-קאלידה. במהלך המערכה בפולין הייתה הדיוויזיה חלק מהארמייה השביעית בחזית המערבית, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה השישית. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-5 במסרת במסגרת הארמייה התשיעית, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-5 במסרת ארמיית הפאנצר השלישית, ולאחר מכן במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בגזרה המרכזית, כחלק מהארמיות השונות, ואף השתתפה במבצע בגרטיון כחלק מקורפוס הפאנצר ה-41 במסגרת הארמייה התשיעית וספגה בו אבדות כבדות. לאחר מכן הועברה תחת פיקוד הארמייה השנייה, ולחמה עמה בקרבות הקשים שהתחוללו בפרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה.
מפקדים

| שם | כהונה |
| --- | --- |
הוברט שאלר-קאלידה: 1 באוקטובר 1936 - 24 בנובמבר 1938
הנס-וולפגנג ריינהרד: 24 בנובמבר 1938 - 25 בנובמבר 1940
ולטר פון וייקרסטהאל: 25 בנובמבר 1940 - 1 בדצמבר 1941
רודולף פון רומן: 1 בדצמבר 1941 - 10 בספטמבר 1942
לודוויג מרקר: 10 בספטמבר 1942 - אפריל 1943
אוטו דרשר: אפריל 1943 - 8 ביוני 1943
לודוויג מרקר: 8 ביוני 1943 - 5 בנובמבר 1943
יוהאן-גאורג ריכרט: 5 בנובמבר 1943 - 9 באפריל 1944
גוסטב גיהר: 9 באפריל 1944 - 11 במאי 1944
יוהאן-גאורג ריכרט: 11 במאי 1944 - 5 בינואר 1945
פאול באדה: 5 בינואר 1945 - 26 במרץ 1945
יוהאן-גאורג ריכרט: 26 במרץ 1945 - 8 במאי 1945
הדיוויזיה ה-78 (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  מאי 1942 – אוגוסט 1946 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
הדיוויזיה ה-78 של הצבא הבריטי היא דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה במאי 1942 בסקוטלנד לקראת מבצע לפיד, וכללה את חטיבות המשמר ה-1, ה-11 וה-36, אשר כללו לוחמים שהשתתפו במערכה על צרפת ופונו מדנקרק במבצע דינמו. הדיוויזיה השתתפה בפלישה לצפון אפריקה וכבשה את אלג'יריה, ולאחר מכן לחמה במהלך המערכה בתוניסיה כחלק מהקורפוס ה-5 במסגרת הארמייה הראשונה. עם סיום המערכה הועברה הארמייה לארמייה השמינית, במסגרתה השתתפה בפלישת בעלות הברית לסיציליה ובקרבות השונים בחזית האיטלקית, ובכלל זה הנחיתה בסלרנו, כיבוש נאפולי, קרב מונטה קאסינו, קרב אנציו ומתקפת האביב של בעלות הברית בצפון איטליה. הדיוויזיה סיימה את המלחמה באוסטריה, ובאוגוסט 1946 פורקה הדיוויזיה.
הדיוויזיה ה-78 נחשבה לאחת הדיוויזיות הטובות ביותר של הצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה, בשל המורל הגבוה והמנהיגות המצוינת שלה, והגנרל מונטגומרי האמין שהיא דיוויזיית הלוחמה ההררית הטובה ביותר בארמייה השמינית הבריטית. דעה זו הייתה שותפה למפקדים בכירים רבים, כמו לוטננט גנרל צ'ארלס אלפרי, מפקד הקורפוס ה-5, שטען שהדיוויזיה ה-78 היא "הדיוויזיה הלוחמת הטובה ביותר מכל מי שהייתה לי הפריבילגיה לקבל בקורפוס ה-5".
דינוקרטס

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־4 לפנה״ס רודוס, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  המאה ה־4 לפנה״ס כנראה 
 מדינה:  מוקדון 
 
תחריט מודרני של הצעתו של דינוקרטס להר אתוס .
דינוקרטס מרודוס (ידוע גם בשמות דיינוקרטס, דימוקרטס, צ'ירוקרטס וסטסיקרטס; ביוונית: Δεινοκράτης ὁ Ῥόδιος, חי ברבע האחרון של המאה ה-4 לפני הספירה) היה אדריכל יווני ששימש כיועץ הטכני של אלכסנדר מוקדון. דינוקרטס היה האדריכל שתכנן את העיר אלכסנדריה, וכן תכנן את אנדרטת הקבורה המונומנטלית להפאיסטיון ועסק בשיקום מקדש ארטמיס באפסוס.
תוכנית העיר של הר אתוס

במסכת האדריכלות היחידה ששרדה מהעת העתיקה שנכתבה על ידי ויטרוביוס, דינוקרטס מוזכר בשל תוכניתו לפסל בצלע הר אתוס פסל כביר של אלכסנדר מוקדון שמחזיק עיר קטנה ביד אחת, ובידו השנייה הוא מחזיק כד שנשפך ממנו נהר שזורם לים. אלכסנדר ביטל את ההצעה מכיוון שלפי הדיווחים דינוקרטס לא התחשב בתנאי החיים של התושבים כאשר תכנן שהתושבים לא יגדלו תבואה ליד העיר, ובמקום זאת ייבאו אותה דרך הים.
תכנון אלכסנדריה

בשנת 332 לפני הספירה, מינה אלכסנדר מוקדון את דינוקרטס למנהל של עבודות המדידה והתכנון העירוני של העיר אלכסנדריה שבמצרים. במקור תוכננה העיר במבנה סריגי שהיה נפוץ בתכנון ערים בתקופה ההלניסטית, על ידי האדריכל היפודמוס. בתכנון העיר נעזר דינוקרטס בקליומנס מנאוקרטיס, מהנדס אזרחי מוערך שבנה את מערכת אספקת המים ואת מערכת הביוב של העיר.
המדורה של הפאיסטיון

דינוקרטס עיצב את אנדרטת הקבורה לגנרל הפאיסטון (מת בשנת 324 לפנה"ס) בבבל, שתוארה על ידי ההיסטוריונים דיודורוס סיקולוס, אריאנוס, סטארבון, פלוטרכוס ואחרים. האנדרטה נבנתה מאבן לא מקומית, והייתה בצורה של מקדש בבלי מוזהב בגובה שש קומות.
המקדש השני של ארטמיס

דינוקרטס היה מעורב בשחזור מקדש ארטמיס באפסוס - אחד משבעת פלאי תבל של העולם העתיק. השחזור נדרש לאחר שהמקדש המקורי נהרס על ידי הרוסטרטוס בפעולת הצתה שהתבצעה ב-21 ביולי 356 לפנה"ס, בלילה שבו נולד אלכסנדר מוקדון.
עבודות אחרות

דינוקרטס עבד גם על מצבת הלוויה לאביו של אלכסנדר מוקדון, פיליפוס השני, אך זו לא הושלמה. עבודות אחרות כוללות מספר תוכניות לערים ומקדשים בדלפי, בדלוס ובערים יווניות אחרות. על פי ממצאים של ארכאולוגים, ייתכן שהוא היה האדריכל של קבר קסטה (אנ') שהתגלה באמפיפוליס ב-2012.
הערות שוליים

↑  Andrew Chugg, Alexander's Lovers (Second Edition), Lulu.com, 2012-03-01, עמ' 116, ISBN 978-0-9556790-4-9. (באנגלית)
↑  israelea_admin, מונומנטים ומבני ציבור בעיר ההלניסטית, בדרך למונומנטליזציה של המרכז העירוני, באתר שדרות מדיה - חדשות ועדכוני שטח חמים, ‏2021-04-21
↑  הקהילה היהודית באלכסנדריה - מצרים, באתר מסע אחר
↑  M. J. Mann, Hephaestion’s Funeral, The Second Achilles, ‏2014-08-26 (באנגלית)
↑  LacusCurtius • Vitruvius on Architecture, penelope.uchicago.edu
↑  The Unbuilt Monument of Mount Athos, Grand Strategy: The View from Oregon, ‏2020-06-28 (באנגלית)
↑  Dinocrates and his colossal project for Mount Athos, ALEXANDREION, ‏2018-09-17 (בספרדית)
↑  The story of cities, part 1: how Alexandria laid foundations for the modern world, the Guardian, ‏2016-03-14 (באנגלית)
↑  Myriam B. Mahiques, THOUGHTS ON ARCHITECTURE AND URBANISM: Dinocrates and the creation of Alexandria, THOUGHTS ON ARCHITECTURE AND URBANISM, ‏2012-12-28
↑  "Greek tomb was 'for Alexander the Great's friend Hephaestion'". BBC News (באנגלית בריטית). 2015-10-01. נבדק ב-2022-11-01.
↑  Sarah Cascone, Alexander the Great Hephaestion Tomb, Artnet News, ‏2015-10-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  Temple of Artemis at Ephesus | Turkish Archaeological News, turkisharchaeonews.net
↑  "Greek tomb at Amphipolis is 'important discovery'". BBC News (באנגלית בריטית). 2014-08-12. נבדק ב-2022-11-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119412012  ULAN: 500080841  VIAF: 20490228   WorldCat (עם VIAF): 20490228
הוד התפתחותו

| --- | --- |

הוד התפתחותו, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Avengers #673 מנובמבר 2017, אמנות מאת אלכס רוס.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Thor #134 נובמבר 1966
 יוצרים:  סטן לי ג'ק קירבי
 גילום הדמות:  צ'יקוודי יוג'י, "שומרי הגלקסיה: חלק 3"
 מידע
 שם אמיתי:  הרברט אדגר וינדהאם
 כינויים:  דוקטור וינדהאם, לורד הוד התפתחותו, הוא
 סטטוס:  פעיל
 תאריך לידה:  המאה ה־20 
 מקום לידה:  מנצ'סטר 
 מקצוע:  גנטיקאי, ממציא
 כוחות:  אינטליגנציה על-אנושית, טלפתיה, טלקינזיס, יכולת חיזוי ומודעות קוסמית, יכולות מניפולציה על חומר ואנרגיה, עוטה שריון בעל בינה שמאפשר החייאה מחודשת.
 חבר בקבוצה:  האנשים החדשים (יוצר) אבירי ונדגור בני האלמוות חדשים חבילת האלים בעל ברית של אנשי החיה
 אזרחות:  הממלכה המאוחדת 
 דמויות קשורות
 אויבים:  הלוחמים החדשים 
 
הוד התפתחותו (באנגלית: High Evolutionary) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Thor #134 מנובמבר 1966 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
הוד התפתחותו הוא האלטר אגו של הרברט אדגר וינדהאם, סטודנט ממנצ'סטר, אנגליה אשר למד באוניברסיטת אוקספורד בשנות ה-30 של המאה ה-20 והתעניין בממצאיו של הביולוג הגנטי נתניאל אסקס. הוא החל להתנסות במניפולציה גנטית ובנה מכונה לה קרא "מאיץ גנטי". בעזרת מכונה זו הוא ניסה לגרום להתפתחותן האבולוציונית של חולדות. בהמשך, הוא השתמש בכוחותיו כדי ליצור מוטציות או צורות חיים לא מוגדרות בעלי אופי והתנהגות אנושית המצייתים לפקודותיו. בדרך כלל הוא משתמש בסוגי בעלי חיים מסוכנים כדי שמשרתיו יהיו חזקים ומסוכנים ויוכלו לבצע את מזימותיו הזדוניות, שמטרתן בדרך כלל היא השתלטות על העולם או על אזור מסוים ביקום מארוול.
בעלילת קומיקס שנקראה "מלחמת ההתפתחות", הוד התפתחותו חזר לכדור הארץ לאחר הרפתקאות בעולם חלופי, ונכנס לעימות עם מספר גיבורי-על, ביניהם האוונג'רס ואדם וורלוק, משום שניסה לכפות התפתחות מוטנטית על אוכלוסיית כדור הארץ בעזרת "פצצת ההתפתחות" שלו.
אזכור במדיות אחרות

ב"אקס-מן: סדרת האנימציה" משנות ה-90, הוד התפתחותו הופיע בתור אדון ארמון ונדגור שבו ערך ניסויים ב-DNA של יצורים חיים כדי ליצור גזע חדש ועליון שישלוט בבני האדם, הוא כינה את הגזע הזה בתור "האנשים החדשים". הוא הופיע בפרק שבו ניסה להציב מלכודת למגנטו בכך שחטף את ילדיו קוויקסילבר ומכשפת השני, מבלי לדעת שהם ילדיו. כמו כן, הוא גרם לוולברין להפוך למוטציית זאב מפלצתי ענק שכמעט חיסל את פרופסור צ'ארלס אקסבייר, לאחר מספר ניסויים שערך עליו, וכן הופיע בפרק שבו הוא נלחם במוטנט גארוק בארץ הפראית הידועה לשמצה.
בסדרת הטלוויזיה "ספיידרמן ללא גבולות" מתחילת שנות ה-2000, הוד התפתחותו הופיע בתור שליט הארץ הנגדית שאליה הגיע מכדור הארץ בתור אסטרונאוט שמאס באנושות וברשע שלה והחליט ליצור גזע של בעלי חיים עם תכונות אנושיות שנקראים "אנשי חיה" כדי שישלטו בבני האדם שלדעתו הם מקור הרשע בעולם. בהמשך הסדרה הוא מתגלה גם בתור הסבא של אחת מבכירות המורדים בכוכב שנקראת קרן א'ומיילי שמנסה להרוס את שלטונו העריץ מבלי לדעת את הקשר המשפחתי ביניהם. הדמות דובבה בישראל על ידי יורם יוספסברג.
דמותו של הוד התפתחותו ערכה את הופעת הבכורה שלה ביקום הקולנועי של מארוול "שומרי הגלקסיה: חלק 3", בגילומו של צ'יקוודי יוג'י.
הגביע השוודי

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1941
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל השוודית
 מספר תחרות:  65 
 מספר מתמודדים:  96
 מספר משחקים:  65 
 מדינות משתתפות:  שוודיה שוודיה
 זוכה:  מאלמה (2024)
 הכי הרבה זכיות:  מאלמה (16)
 מפעל מקביל:  הליגה השוודית
 Svenska Cupen
 
הגביע השוודי (בשוודית: Svenska Cupen) הוא מפעל כדורגל שוודי בשיטת גביע שנוסד בשנת 1941 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל השוודית.
הזוכה בגביע מעפילה אוטומטית לשלב המוקדמות של הליגה האירופית. כמו כן, היא זוכה להשתתף במשחק הסופר קאפ השוודי בעונה שלאחר מכן.
מחזיקת הגביע הנוכחי (2024) היא מאלמה, אשר גברה בגמר על יורגודן בפנדלים בתוצאה 1-4 וזכתה בתואר בפעם ה-16 בתולדותיה. שיאנית הזכיות היא מאלמה, שזכתה בתואר 16 פעמים, האחרונה שבהן בשנת 2024.
היסטוריה

הגביע השוודי נוסד ב-1941 על ידי התאחדות הכדורגל השוודית, ופעל 12 פעמים ברציפות (למעט בשנת 1952) עד שהופסק בשנת 1953. מאלמה זכתה בחמישה מהגביעים בתקופה זו. טורניר הגביע שב לפעילות בשנת 1967. הוא פועל ברציפות עד היום, למעט שלוש עונות בהן לא שוחק הטורניר, האחרונה שבהן ב-2012.
בניגוד למפעלי גביע אחרים ברחבי אירופה, התואר לא זוכה לחשיבות גדולה בכדורגל השוודי, ולעיתים האצטדיון אינו מלא במשחקי הגמר. ההתאחדות ניסתה בעבר מספר פעמים לשנות את השיטה על מנת להגביר את האטרקטיביות של המפעל בעיני הקהל.
שיאנית הזכיות וההופעות בגמר היא מאלמה. היא זכתה ב-14 גביעים, והופיעה בשלושה גמרים נוספים בהם נוצחה. מאלמה מחזיקה גם בשיא הזכיות הרצופות, כשזכתה בגביע שלוש פעמים ברציפות, החל מ-1973.
במהלך ההיסטוריה, רק 13 קבוצות שלא הגיעו מליגת העל השוודית שיחקו בגמר הגביע. מעולם לא הפסידה קבוצה מהליגה הבכירה את התואר לקבוצה מליגה נמוכה יותר, ובשני המקרים בהן זכתה קבוצה מליגה נמוכה יותר בתואר, היא לא פגשה בגמר קבוצה מליגת העל.
שלבי המפעל

המפעל, בדומה למפעלי גביע אחרים, משוחק ברובו בשיטת ה"נוקאאוט" (המפסיד יוצא) בו כל סיבוב משוחק במשחק אחד. השלב החריג מבחינה זו הוא שלב שמינית הגמר.
הטורניר מתחיל בסיבוב מוקדמות, ולאחריו מתקיים סיבוב ראשון. בשני סיבובים אלו נוטלות חלק קבוצות הליגה השלישית ומטה, ובסיומו נותרות 32 קבוצות שמעפילות לסיבוב השני. בסיבוב זה מצטרפות 32 קבוצות הליגה הבכירה וליגת המשנה, והסיבוב המוכרע בשיטת "נוקאאוט". 32 הקבוצות הנותרות מעפילות לשלב שמינית הגמר, המשוחק במתכונת של שלב בתים.
בשלב זה הקבוצות מחולקות לשמונה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד, והן נפגשות אחת עם השנייה פעם אחת. לאחר שלושת מחזורי שלב הבתים, מעפילות לרבע הגמר שמונה הקבוצות שסיימו בראש הבית. הקבוצות שהעפילו מחולקות לפי המאזן שלהן לארבע קבוצות מדורגות בעלות המאזן הטוב יותר, וארבע שאינן מדורגות. בהגרלת רבע הגמר מחולקות הקבוצות לזוגות, מדורגת ולא מדורגת.
שלבי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר מוכרעים במשחק אחד, ובסיומם מוכתרת הזוכה בגביע.
זכיות > זכיות לפי קבוצה

| קבוצה | זכיות | סגנות | עונות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| מאלמה | 16 | 6 | 1944, 1946, 1947, 1951, 1953, 1967, 1972/1973, 1973/1974, 1974/1975, 1977/1978, 1979/1980, 1983/1984, 1985/1986, 1988/1989, 2021/2022, 2023/2024 |
| א.י.ק סולנה | 8 | 8 | 1949, 1950, 1975/1976, 1984/1985, 1995/1996, 1996/1997, 1998/1999, 2009 |
| גטבורג | 8 | 5 | 1978/1979, 1981/1982, 1982/1983, 1991, 2008, 2012/2013, 2014/2015, 2019/2020 |
| נורשפין | 6 | 5 | 1943, 1945, 1968/1969, 1987/1988, 1990/1991, 1993/1994 |
| יורגודן | 5 | 5 | 1989/1990, 2002, 2004, 2005, 2017/2018 |
| הלסינגבורג | 5 | 3 | 1941, 1997/1998, 2006, 2010, 2011 |
| קלמאר | 3 | 3 | 1980/1981, 1986/1987, 2007 |
| אלפסבורג | 3 | 3 | 2000/2001, 2003, 2013/2014 |
| האקן | 3 | 2 | 2015/2016, 2018/2019, 2022/2023 |
| אוטבידברג | 2 | 4 | 1969/1970, 1970/1971 |
| לנדסקרונה | 1 | 4 | 1971/1972 |
| אסטר | 1 | 4 | 1976/1977 |
| המארבי | 1 | 4 | 2020/2021 |
| גאיס | 1 | 1 | 1942 |
| ארגריטה | 1 | 1 | 1999/2000 |
| ראה | 1 | – | 1948 |
| דגרפורס | 1 | – | 1992/1993 |
| האלמסטד | 1 | – | 1994/1995 |
| אסטרסונד | 1 | – | 2016/2017 |
| ארברו | – | 2 | – |
| סלייפנר | – | 1 | – |
| קנטי | – | 1 | – |
| סנדוויקנס | – | 1 | – |
| ברוגה | – | 1 | – |
| אסיריסקה | – | 1 | – |
| יבלה | – | 1 | – |
| אסקילטונה | – | 1 | – |
| מג'רבי | – | 1 | – |
הדיוויזיה ה-362 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  11 בנובמבר 1943 – 2 במאי 1945 (שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
 
הדיוויזיה ה-362 (בגרמנית: 362. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה, שפעלה בין השנים 1943 עד 1945. הדיוויזיה הוקמה באיטליה, והשתתפה במערכה האיטלקית במשך כל תקופת שירותה. היא הייתה מעורבת בטבח של 97 אזרחים במה שמכונה טבח בנדיקטה, שהתרחש בפיימונטה באפריל 1944.
היסטוריה

דיוויזיית הרגלים ה-362 הוקמה באיטליה, באזור סביב רימיני, בתקופה שבין אוקטובר לנובמבר 1943. היא הוקמה רשמית ב-15 בנובמבר בפיקודו של גנרל-לויטננט היינץ גריינר. הדיוויזיה התרכזה באופן נומינלי באחריותו של המחוז הצבאי VII, והתרכזה בפיסן. זו הייתה דיוויזיה מטיפוס 44, שהיו לה שישה גדודי חי"ר בניגוד לתשעה בדיוויזיה קונבנציונלית, וגם היו לה פחות כוחות ממונעים.
הליבה שלה, כולל גריינר ומטה הדיוויזיה שלו, היו שרידי דיוויזיית הרגלים ה-268, ששירתה בעבר בחזית המזרחית ולאחרונה פורקה בעקבות אבדות משמעותיות שנגרמו בקרב קורסק ובנסיגה שלאחר מכן. מספר כוחות הרגלים הוגבר עם גדודים מהדיוויזיות 44, 52, 76 ו-305.
הקרב הראשון שלה היה בקרב אנציו בינואר 1944 וכאשר בעלות הברית הצליחו לפרוץ את ההגנות הגרמניות ארבעה חודשים לאחר מכן, הדיוויזיה נדרסה. לפני כן, הדיוויזיה הייתה מעורבת בטבח בנדיקטה, שהתרחש בפיימונטה בין 6 ל-7 באפריל 1944, שם הוצאו להורג 97 אזרחים.
במהלך הנסיגה לרומא, ספגה הדיוויזיה אבדות כבדות במהלך התקדמות בעלות הברית והיה צורך לבנותה מחדש. שניים מגדודי הרגלים המקוריים שלה פורקו והוחלפו ברגימנטים הרגלים 1059 ו-1060, שהועברו מדיוויזיית הרגלים ה-92 שנוסדה לאחרונה. כשחזרה לחזית בקו הגותי, היא איישה את קווי החזית ליד פירנצה ומאוחר יותר בבולוניה. במהלך מבצע גריפשוט, המתקפה הגדולה האחרונה שהשיקו כוחות בעלות הברית בחזית האיטלקית, כותרה הדיוויזיה ליד נהר הפו על ידי הכוחות האמריקאים. היא נכנעה ב-23 באפריל 1945. חלק ממרכיבי הדיוויזיה הוכרעו על ידי כוחות ניו זילנדים שהתקדמו לטריאסטה .
מפקדים

היינץ גריינר (15 בנובמבר 1943 – 31 בדצמבר 1944)
מקס ריינוואלד (1 בינואר 1945 – פברואר 1945)
אלואיס ובר (פברואר 1945 – 16 באפריל 1945)
מקס ריינוואלד (17 באפריל 1945 – 23 באפריל 1945)
דמר

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  95 קילומטרים
 אגן ניקוז:  2,200 קמ"ר 
 מוצא:  Ketsingen (he) 
 יובלים:  Gete, Zwarte Beek, Dieperbeek, Winterbeek, Munsterbeek, Mangelbeek, Winge, Slangbeek, Herk, Velp 
 שפך:  דיילה (he) 
 מדינות באגן הניקוז:  בלגיה בלגיה
 
 
דמר (בפלמית: Demer) הוא נהר באורך של 85 קילומטר במזרח בלגיה, יובל השפך לנהר הדיילה (אנ') הנהר זורם דרך המחוזות הבלגים לימבורג (אנ') ו-ולאמס בראבנט (אנ'). מקור הנהר הוא ליד העיר טונגרן (אנ').
הערים המרכזיות ביותר שיושבות על גדות הנהר (החל ממקורו) הן בילזן (אנ'), האסלט (אנ') וארסכוט (אנ'). היובלים הנשפכים לדמר הם הנהרות הרק, חטה ו-ולפ, שלושתם במחוז הלן (אנ').
משמעות השם "דמר" בשפות קלטיות במילים "tam" (צבע כהה) ו"ara" (מים), המקנות את המשמעות "נהר הצבע הכהה".
דייוויד ג'ייסון

| --- | --- |

 לידה:  2 בפברואר 1940 (בן 84) אדמונטון, הממלכה המאוחדת 
 שם במה:  David Jason 
 שם לידה:  David John White 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1962 
 בן או בת זוג:  מייפאני טאלוג (1977–1995) 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית  Knight Bachelor 
 פרופיל ב-IMDb
 
סר דייוויד ג'ון וייט OBE (באנגלית: David John White; נולד ב-2 בפברואר 1940) המוכר בשם הבמה דייוויד ג'ייסון (באנגלית: David Jason) הוא שחקן וקומיקאי אנגלי. הוא שיחק בתפקיד דרק "דל בוי" טרוטר בסדרה הקומית המצליחה "על שוטים ואנשים", וגילם את מפקח בילוש ג'ק פרוסט בסדרת הפשע "A Touch of Frost" של רשת ITV. תפקידים בולטים נוספים שלו בטלוויזיה היו גראנוויל בסיטקום "Open All Hours", ופא לארקין בדרמה הקומית "The Darling Buds of May". בנוסף דיבב ג'ייסון את "מר קרפד" בסדרה על פי "הרוח בערבי הנחל" את דיינג'ר מאוס בסדרת האנימציה באותו שם ואת הרוזן דאקולה. ב-2003 הופיע בפעם האחרונה בתפקיד דל בוי וב-2010 פרש מתפקידו כבלש פרוסט.
ב-1993 הוענק לג'ייסון תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE), וב-2005 הוענק לו תואר אבירות, שני התארים הוענקו לו על תרומתו לתחום הדרמה. ג'ייסון זכה ארבע פעמים בפרס באפט"א לטלוויזיה (1988, 1991, 1997, 2003), ארבע פעמים בפרס הקומדיה הבריטית (אנ') (1990, 1992, 1997, 2001) ושש פעמים זכה בפרס "הטלוויזיה הלאומית" (1997, 2001, 2002 פעמיים, 2003, 2011). ב-2006 נבחר ג'ייסון במקום הראשון בסקר 50 הכוכבים הגדולים ביותר בטלוויזיה (אנ') שערכה רשת ITV כחלק מחגיגות היובל של החברה.
ביוגרפיה

ג'ייסון נולד באדמונטון שבלונדון. אביו, ארתור רוברט וייט, היה סבל בשוק הדגים של בילינגסגייט, ואמו, אולוון ג'ונס, שהייתה ילידת ויילס עבדה כמנקה. בפברואר 1940 ילדה אמו תאומים, אבל אחיו התאום של ג'ייסון מת בלידה. בראיון בטלוויזיה סיפר שהוא בחר את השם ג'ייסון כי אהב את הסרט "Jason and the Argonauts", ומפני שהשם דייוויד וייט היה תפוס.
אחיו הבכור של ג'ייסון, השחקן ארתור וייט, נולד ב-1933. השניים שיחקו יחד בסדרת הפשע "A Touch of Frost" כשארתור הופיע בתפקיד ארני טריג ארכיונאי במשטרה, וגם ב-2008 בפנטסיה הקומית "צבע הכשף", בה ארתור גילם דמות בשם "Rerpf". ארתור וייט השתתף גם בפרק בסדרה "The Darling Buds of May". ג'ייסון רצה ללכת בעקבות אחיו ולהיות שחקן, אבל אביו התעקש שילמד מקצוע. וכך במשך שש שנים למד חשמלאות, אחר כך התחיל לעבוד כשחקן.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

תחילת הקריירה של ג'ייסון בטלוויזיה הייתה ב-1964 בתפקיד ברט ברדשו באופרת הסבון "Crossroads". ב-1967 גילם את קפטן פנטסטיק ותפקידים נוספים בסדרה קומית לילדים "Do Not Adjust Your Set" לצדם של אריק איידל, טרי ג'ונס, דניס קופי ומייקל פיילין. עם סיום הסדרה ב-1969 הדמות הופיעה בתוכנית לילדים "Magpie" של תיימז טלוויז'ן.
ג'ייסון לוהק לתפקיד לאנס-קורפורל ג'ק ג'ונס בסדרה הקומית "הצבא של אבא" של ג'ימי פרי ודייוויד קרופט. קרופט התרשם מג'ייסון וידע שיוכל לגלם אדם מבוגר ממנו מהרבה. אולם המפיק ביל קוטון התנגד לליהוק ובחר בקלייב דאן לגלם את הדמות.
ג'ייסון הופיע בסדרה הקומית של ה-BBC "יו ואני" בכיכובם של יו לויד וטרי סקוט. בשנות השבעים של המאה העשרים שיחק גם בקומדיות ברדיו כמו בתוכנית השבועית "Week Ending" (בה הופיע בקביעות בתפקיד שר החוץ הבריטי ד"ר דייוויד אוון), ובתסכיתי הרדיו של "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה". כמו כן הופיע ג'ייסון בתוכנית הקומית "The Next Programme Follows Almost Immediately" והשתתף בשעשועונים כמו "The Impressionists" ו-"The Jason Explanation".
ג'ייסון הופיע במופעים כמו זה של הקומיקאי דיק אמרי, וצד את עינו של השחקן רוני בארקר. ב-1969 הוא לוהק לסדרה "Hark at Barker" של רשת LWT בכיכובו של בארקר כלורד ראסטלס. ג'ייסון שיחק בתפקיד דית'רס גנן בן מאה. הוא השתתף גם בסדרת ההמשך "His Lordship Entertains". באותה שנה הופיע ג'ייסון בפרק "That's How Murder Snowballs" בסדרה "רנדל והופקירק" בתפקיד אייבל. ב-1973 שיחק ג'ייסון בתפקיד גרנוויל בתוכנית "Open All Hours", הראשונה מתוך האנתולוגיה "Seven of One", בה כיכב בארקר בתפקיד בעל חנות קמצן. בין השנים 1976 ל-1985 הופקו ארבע עונות של הסדרה. בסדרה "פורידג'" של ה-BBC שיחק ג'ייסון בשלושה פרקים בתפקיד בלנקו. עוד הופיע ג'ייסון לצדו של בארקר בתחפושות שונות בסדרה "Two Ronnies". בסיטקום "A Sharp Intake of Breath" של ATV שיחק ג'ייסון בתפקיד הראשי. ב-1974 שיחק בתפקיד מרגל כושל בשם אדגר בריגס בסדרה "The Top Secret Life of Edgar Briggs". ב-1979 הופיע בתפקיד בוטונס במחזה "סינדרלה" בתיאטרון רויאל בניוקאסל, בכיכובם של ליאה בל ובובי תומפסון ובבימויו של ג'ון בלקמור.
ב-1976 כיכב ג'ייסון בסדרה הקומית "Lucky Feller" שכתב טרנס פריזבי והפיק המפרי ברקליי. הסדרה, שעסקה בשני אחים החיים בדרום מזרח לונדון, הייתה במובנים רבים מבשרת של הסיטקום "על שוטים ואנשים". ג'ייסון גילם כאן דמות של מטומטם הדומה ל'רודרס' ואילו פיטר ארמיטג' גילם את האח הפיקח שביניהם. האחים נסעו במכונית קומית המזכירה את הוואן של האחים טרוטר.
ביוגרפיה > תוכניות טלוויזיה לילדים

בשנות השמונים של המאה העשרים עבד ג'ייסון עם חברת ההפקה "קוסגרוב הול", והיה האמן שהופיע במספר הפקות שלהם של תוכניות טלוויזיה לילדים. בין התוכניות בהן השתתף היו "דיינג'ר מאוס" עם טרי סקוט, סרט האנימציה "The BFG", "הרוזן דאקולה", הוגו בסדרה "ויקטור והוגו" ומר קרפד בסדרה על פי "הרוח בערבי הנחל". כל התוכניות הופקו עבור תיימז טלוויז'ן / ITV על ידי קוסגרוב הול. עוד דיבב ג'ייסון את סנטה קלאוס ב-"Father Christmas and the Missing Reindeer", את רולה פולר בסדרה "The Adventures of Dawdle the Donkey", ובסרטים "Wombling Free" וב"ילדי המים".