stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפועל מגידו
מחלקת הנוער

למועדון מחלקת נוער וקבוצות בית ספר לכדורסל ברחבי המועצה. בית ספר לכדורסל מונה כ-240 ילדים, ונכון לעונת 2021/22 מונה מחלקת הנוער כ-125 נערים ושחקנים פעילים.
שחקנים בולטים

חנן קרן
הלל גלבוע
גיורא דורי
אור גורן
יגאל דר
דגן יבזורי
נייט מילר
נמרוד טישמן
אילן נניקשווילי
עידו קוז'יקרו
הערות שוליים

↑  מגידו א' זכתה ב"כרטיס הלאומי", למרחב, 10 במאי 1970
↑  זיו אמויאל, ‏היסטוריה בעמק: יקנעם/מגידו עלתה לליגת העל, באתר ONE‏, 10 במאי 2010
↑  יקנעם/מגידו לא תשחק בליגת העל, באתר וואלה, 7 ביולי 2010
↑  מכבי ת"א חתמה על שיתוף פעולה עם יקנעם/מגידו, באתר ONE‏, 25 באוגוסט 2010
↑  אסף שלו, ‏הפועל מגידו תתאחד עם עמק יזרעאל והפועל טבעון, באתר ONE‏, 16 ביולי 2012
↑  יעקב מאיר, דגן יבזורי חתם בהפועל מגידו, באתר ישראל היום, 4 ביוני 2019
↑  יוסי וקנין, הפועל מגידו העפילה לליגה הארצית: "הכוח שלנו היה הביחד", באתר mynet‏ העמק, 20 ביוני 2021
סמל הקבוצה בימי האיחוד עם יקנעם
סמליל קבוצת הבת "הפועל אריות מגידו"
ארנה ויידה (צלם)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בדצמבר 1889 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  25 בפברואר 1980 (בגיל 90) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Weisz Ernő 
 ענף מדעי:  פלוריסטיקה, צילום, בוטניקה, דין 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי של אובודה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 מוסדות:  האקדמיה ההונגרית למדעים 
 פרסים והוקרה:  אמן מצטיין של הונגריה (1980) 
 בן או בת זוג:  מריאן רייזמן (1961–?) 
 
ארנה ויידה (במקור וייס עד 1905, בהונגרית: Vajda Ernő;‏ בודפשט, 28 בדצמבר 1889 – בודפשט, 25 בפברואר 1980) היה עורך דין יהודי-הונגרי, בוטנאי, אמן צילום, זוכה פרס האמן המצטיין (1980), בעלה של מריאן רייזמן.
קורות חיים

ארנה וייס נולד במשפחה יהודית כבנם של אדולף וייס (1857–1939) פקיד ושל רגינה ויידה (1863–1944). כמנהג אותם הימים, וייס שינה את שם משפחתו לויידה ב-1905. את לימודיו האוניברסיטאיים סיים בין השנים 1908–1912 במקביל בשתי פקולטות באוניברסיטת בודפשט (היום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) בפקולטה למשפטים ובפקולטה למדעי הטבע, שם למד זואולוגיה ובוטניקה. בשנת 1910 הצטרף לחוג גלילאו. במלחמת העולם הראשונה לחם כסג"ם בחזיתות שונות. בשנת 1919 הוא ניגש לבחינת עורכי הדין. הוא עסק בעריכת דין עד 1978. בשנת 1926, מונה כחבר באגודה המלכותית ההונגרית למדעי הטבע. ויידה, כיהודי, נכלא ב-1944 והיה המפקד היהודי של "אי השדים ההונגרי", שם הציל את חייהם של 700 תושבי המחנה.
כעורך דין, הוא ייצג בהצלחה את האינטרסים של המשפחה ושל המדינה במהלך הליכי דיוני העיזבון של המלחין בלה בארטוק. בזכותו הפכו זכויות היוצרים של בלה בארטוק לנחלת המדינה ההונגרית.
1978: חבר מועצת המנהלים של מחלקת האמנויות היפות של האגודה הלאומית של אמנים הונגרים.
בנוסף לעיסוקו כעורך דין בין השנים 1918 לבין 1977, הוא עבד גם במכון המחקר הבוטני של האקדמיה ההונגרית למדעים, ופיתח תיעוד תמונות ממדעי הטבע לרמה אמנותית מוכרת בינלאומית. הוא העלה את צילום מדעי הטבע (צמחים, עצים) לדרגת אמנות.
ויידה נפטר בגיל 91 בבודפשט והובא למנוחות בבית הקברות היהודי של אובדה.
חיים אישיים

ב-30 באוגוסט 1918, בבודפשט, נשא לאישה את הציירת קלרה בניוביץ' (1898–1960), בתם של אדולף לאו בניוביץ' ושל אירן דיק. אשתו השנייה הייתה הצלמת מריאן רייזמן.
עבודותיו וספרו

ויידה ביצע פעילות הוצאה לאור הן בתחומי הבוטניקה והן בתחומי הצילום. הוא היה חבר מייסד של איגוד הצלמים ההונגריים והיה נשיאו בין השנים 1963–1968.
הוא הוציא לאור בשנת 1960 את ספרו בבודפשט, בגרמנית, בשם Pflanzenfotografie כלומר צילום צמחים.
פרסים

פרס EPIAF של האיגוד הבינלאומי של אמני הצילום שהכירה בעבודתו (1958) (Federation Internationale de L'art Photographique)
פרס האמן המצטיין (1980)
תערוכות צילום

"פרחים, עצים, נופים" (בודפשט, 1964).
"עצים זקנים" (בודפשט, 1969).
"על סלעים, בין אבנים" (בודפשט, 1976).
"וריאציות על חמישה נושאים" (בודפשט, 1960).
עצים, חורשות, יערות (בודפשט, 1962)
Visionen eines Botanikers (דרזדן, 1971).
על סלעים, בין אבנים (בודפשט, 1977)
1977 • וריאציות על חמישה נושאים, הגלריה הלאומית של הונגריה, בודפשט.
1980 • ~ תערוכת זיכרון, גלריה Vigadó, בודפשט.
1990 • מאה שנים – מאה תמונות, ארמון בודאווארי, בודפשט.
לקריאה נוספת

לקסיקון של ביוגרפיה הונגרית
נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי
הערות שוליים

↑  Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 2638/1889. folyószáma alatt.
↑  Elhunyt dr. Vajda Ernő (1980. február 26.) Népszabadság, 38. évfolyam, 47. szám, 8. oldal
↑  "Weisz Adolf halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári halotti akv. 407/1939. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-11-08.
↑  "Weisz Adolfné Vajda Regina halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 444/1944. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-11-08.
↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 121007/1905. Forrás: MNL-OL 30808. mikrofilm 723. kép 2. karton. Névváltoztatási kimutatások 1905. év 43. oldal 8. sor
↑  ארנה ויידה קורות חיים, באתר artportal.hu
↑  "Benjovics Klára halotti bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári halotti akv. 121/1960. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-11-08.
↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. II. ker. állami házassági akv. 735/1918. folyószáma alatt.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279301205171  PLWABN: 9810636059605606  BnF: cb12777640p (data)  ICCU: PAVV039350  ISNI: 0000 0001 0869 659X  LCCN: n85805153  NKC: xx0079895  NTA: 255825560  RERO: 02-A012947857  SELIBR: 291278  SUDOC: 080735126  VIAF: 10373869   WorldCat (עם VIAF): 10373869
מעבורת החלל אנדוור

אנדוור על-גבי מטוס בואינג 747
צלליתה של מעבורת החלל אנדוור, במשימתה הלפני אחרונה, STS-130. ברקע, האופק הצבעוני של כדור הארץ. התמונה צולמה מתחנת החלל הבינלאומית, בטרם המפגש עם המעבורת, ב-9 בפברואר 2010. השכבה הכתומה היא הטרופוספירה, הלבנה היא הסטרטוספירה והכחולה המזוספירה.
מעבורת החלל אנדוור (באנגלית: Endeavour, כינוי מקצועי: OV-105, גם בכתיב: אֶנדֶבֶר), היא המעבורת החמישית והאחרונה אותה בנתה נאס"א לתוכנית מעבורות החלל. לפעמים מייחסים לה את הכינוי "התינוקת של צי המעבורות" ("the baby of the shuttle fleet"), מפני שהיא הצעירה ביותר מבין כל המעבורות.
היסטוריה

הקונגרס האמריקאי אישר את בנייתה בשנת 1987 כדי שתמלא את מקומה של הצ'לנג'ר, שהתפוצצה באסון בשנת 1986.
לבנייתה השתמשו בחלקי החילוף של מעבורת החלל דיסקברי ומעבורת החלל אטלנטיס.
בניית האנדוור הייתה עדיפה כלכלית מאשר להתאים מחדש את מעבורת החלל אנטרפרייז למשימות.
המעבורת נקראת על שמה של אה"מ "אנדוור", ספינתו המפורסמת של מגלה הארצות הבריטי ג'יימס קוק (ומסיבה זו מאוית שמה באיות הבריטי המקורי, ולא באיות המקובל בארצות הברית - Endeavor), ושמה של המעבורת התקבל בתחרות ארצית שבה השתתפו גם תלמידים מבתי ספר יסודיים וחטיבות הביניים.
האנדוור נבנתה על ידי Rockwell International במאי 1991, וביצעה את משימתה הראשונה שנה לאחר מכן, 7 במאי 1992.
Rockwell International טענה שלא הרוויחה מבניית המעבורת, למרות מחיר המעבורת - 2.2 מיליארד דולר אמריקאי.
במשימתה הראשונה, נתפס לוויין התקשורת INTELSAT VI, תוקן והוחזר למסלול בפעם השנייה. בשנת 1993 היא ביצעה את התיקון הראשון בטלסקופ החלל האבל.
בשנת 1997 הושבתה זמנית לשם שיפור החומרה שכללה התקנת מנעל אוויר חדש. בדצמבר 1998 נשאה את החלק הראשון של תחנת החלל הבינלאומית.
בשנת 2003 הושבתה בשנית להתאמה ושדרוג חלקים למשימות בעתיד, השבתה זו הסתיימה בסוף שנת 2006.
האנדוור ביצעה את משימתה האחרונה בטיסתה ה-25 במשימת STS-134, במסגרתה הובילה אספקה וחלקי חילוף לתחנת החלל הבינלאומית. בטיסה נערכו שני ניסויים של מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל מישראל. הניסוי הראשון בדק את תפקודם של חיידקים פרו-ביוטיים בחלל, במטרה לפתח שיטות להתמודד עם פגיעה בתפקוד מערכת החיסון של אסטרונאוטים בתנאי חלל. הניסוי השני כלל תרבית תאי עצם במטרה ללמוד על מנגנון איבוד עצם בתנאים של חוסר משקל בחלל, בניסיון למצוא טיפולים לסובלים ממחלת האוסטיאופורוזיס. הניסויים היו  המשך לניסויים שנשלחו ב-2003 למעבורת החלל קולומביה עם אל"ם אילן רמון. כיום המעבורת נמצאת במוזיאון המדע והחלל שבעיר לוס אנג'לס, שם היא מוצגת לעיני כל.
טיסות

מעבורת החלל אנדוור ביצעה 25 טיסות, הייתה 296.35 ימים בחלל, השלימה 4,671 הקפות וגמאה לא פחות מ-197,761,262 ק"מ.
| # | תאריך | כינוי | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 7 במאי 1992 | STS-49 | תפיסת לוויין Intelsat ופריסה מחדש. הליכת החלל הארוכה ביותר מאז אפולו 17 |
| 2 | 12 בספטמבר 1992 | STS-47 | משימת "מעבדת חלל" (Spacelab). כללה ניסוי ישראלי של בניית קן צרעות מזרחיות בתנאי חוסר כבידה. |
| 3 | 13 בינואר 1993 | STS-54 | פריסת לוויין הריגול TDRS-F |
| 4 | 21 ביוני 1993 | STS-57 | ניסויים ב"מעבדת החלל" |
| 5 | 2 בדצמבר 1993 | STS-61 | המשימה הראשונה של תיקון ותחזוק טלסקופ החלל האבל |
| 6 | 9 באפריל 1994 | STS-59 | ניסויי Space Radar Laboratory |
| 7 | 30 בספטמבר 1994 | STS-68 | ניסויי Space Radar Laboratory |
| 8 | 30 במרץ 1995 | STS-67 | ניסויים ב"מעבדת החלל" |
| 9 | 7 בספטמבר 1995 | STS-69 | ניסוי מגיני החום של המעבורת |
| 10 | 11 בינואר 1996 | STS-72 | החזרת יחידת החלל היפנית |
| 11 | 19 במאי 1996 | STS-77 | ניסויים ב"מעבדת החלל" |
| 12 | 22 בינואר 1998 | STS-89 | עגינה במיר |
| 13 | 4 בדצמבר 1998 | STS-88 | משימת הרכבת תחנת החלל הבינלאומית |
| 14 | 11 בפברואר 2000 | STS-99 | מיפוי טופוגרפי של רוב כדור הארץ |
| 15 | 30 בנובמבר 2000 | STS-97 | משימת הרכבת תחנת החלל הבינלאומית |
| 16 | 19 באפריל 2001 | STS-100 | משימת הרכבת תחנת החלל הבינלאומית |
| 17 | 5 בדצמבר 2001 | STS-108 | עגינה בתחנת החלל הבינלאומית והחלפת צוותים |
| 18 | 5 בינואר 2002 | STS-111 | עגינה בתחנת החלל הבינלאומית והחלפת צוותים |
| 19 | 23 בנובמבר 2002 | STS-113 | משימת הרכבת תחנת החלל הבינלאומית והחלפת צוותים |
| 20 | 8 באוגוסט 2007 | STS-118 | משימת הרכבת תחנת החלל הבינלאומית והחלפת צוותים |
| 21 | 11 במרץ 2008 | STS-123 | משימת הרכבת תחנת החלל הבינלאומית והחלפת צוותים |
| 22 | 14 בנובמבר 2008 | STS-126 | משימת הרכבת תחנת החלל הבינלאומית והחלפת צוותים |
| 23 | 15 ביולי 2009 | STS-127 | משימת הרכבת תחנת החלל הבינלאומית והחלפת צוותים |
| 24 | 4 בפברואר 2010 | STS-130 | משימת הרכבת תחנת החלל הבינלאומית |
| 25 | 16 במאי 2011 | STS-134 | משימת הרכבת תחנת החלל הבינלאומית |
אזכורים של האנדוור

בסרט The Core שיצא בשנת 2003, רואים לזמן קצר את המעבורת.
אנדוור מופיעה בפרק הראשון של העונה השנייה בסדרת "סטארגייט SG-1", כשהיא מצילה את SG-1 משתי חלליות חייזרים.
האנדוור מוזכרת בסרט Contact עם ג'ודי פוסטר.
בסרט "הספירה לאחור" שיצא ב-2022 מוציאים את המעבורת מהמוזיאון כדי להגיע איתה לירח במשימה להציל את כדור הארץ.
ראו גם

משימות מעבורות החלל
הערות שוליים

↑  אסף שטול-טראורינג, נטשה מוזגוביה, מעבורת החלל אנדוור ממריאה היום אל משימתה האחרונה, באתר הארץ, 29 באפריל 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601865505171  GND: 4531440-8  LCCN: no93005807  SNAC: w6wq5kzm   WorldCat (עם LCCN): no93-005807
מקסימיליאן גומפלוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בפברואר 1894 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1942 (בגיל 47 בערך) 
 מידע כללי
 מדינה:  פולין פולין
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 תת-ענף:  ריצת 100 מטר   ריצת 200 מטר
 מועדון:  מכבי קרקוב
 
מקסימיליאן גומפלוביץ' (בפולנית: Maksymilian Gumplowicz; ‏1 בפברואר 1894–1942), היה אתלט יהודי-פולני. זוכה מדליית ארד באליפות פולין (1926) בריצות ל-100 ול-200 מטר. נוסף לכך, היה שחקן ושופט כדורגל. ניספה בשואה.
קורות חיים

גומפלוביץ' נולד בווינה, אוסטריה. שיחק כדורגל ביוטצ'נקה קרקוב בשנים 1925–1927. מ-1930 עד 1935 ניהל משחקי ליגה כשופט כדורגל. במקצועו היה טכנאי שיניים.
קורות חיים > 1926 > מדליות ארד באליפות פולין

באליפות פולין שנערכה בוורשה באוגוסט 1926 זכה בשתי מדליות ארד, בריצת 100 מטר, אחרי ולדיסלב דוברובולסקי (11.0 שניות)(אנ') וסטניסלב רוטרט ובריצת 200 מטר בתוצאה של 23.6 שניות, אחרי ולדיסלב דוברובולסקי (23.0 שניות) וסטניסלב רוטרט (23.0 שניות).
הוא נרצח בהוצאה להורג המונית של יהודים במחנה פלאשוב ב-1942.
שיאים אישיים

ריצת 100 מטר: 11.1 שניות ( 4 בספטמבר 1926, קרקוב)
ריצת 200 מטר: 23.6 שניות (14בואוגטס 1926, ורשה)
הערות שוליים

↑  כל המנצחים באליפות פולין באתלטיקה 1926 מוויקיפדיה (בפולנית)
מת'יו הדסון-סמית'

מת'יו הדסון-סמית' (באנגלית: Matthew Hudson-Smith; נולד ב-26 באוקטובר 1994) הוא אתלט בריטי, סגן אלוף אולימפי פריז (2024), סגן אלוף העולם (בודפשט 2023), זוכה מדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022), פעמיים ברציפות אלוף אירופה (ברלין 2018 ומינכן 2022), שיאן אירופה ו-5 פעמים אלוף בריטניה (2016–2019 ו-2022) בריצת 400 מטר.
ביוגרפיה > 2014 > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט 2014 זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 2:58.79 דקות, לפני פולין (2:59.85 דקות) וצרפת (2:59.89 דקות) ומדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.75 שניות, אחרי חברו לנבחרת מרטין רוני (44.71 שניות) ולפני דונלד סנפורד מישראל שקבע שיא ישראלי חדש של 45.27 שניות.
ביוגרפיה > 2016

באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, שווייץ בתחילת יולי 2016 זכה במדליית ארד בריצת שליחים 4x400 בתוצאה של 3:01.44 דקות, אחרי בלגיה (3:01.10 דקות) ופולין (3:01.18 דקות).
חודש לאחר מכן, באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיים במקום שמיני בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.61 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 44.48 שניות. בריצת שליחים 4x400 מטר הרביעייה הבריטית פסלה בשלב המוקדמות.
ביוגרפיה > 2017 > מדליית ארד באליפות העולם

באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת באוגוסט 2017 זכה במדליית ארד בריצת שליחם 4x400 מטר בתוצאה של 2:59.00 דקות, אחרי טרינידד וטובגו (2:58.12 דקות) וארצות הברית (2:58.65 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.74 שניות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה באוגוסט 2016 זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.78 שניות, לפני האחים מבלגיה קווין בורלה (45.13 שניות) וז'ונתן בורלה (45.19 שניות). מדליית כסף בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:00.36 דקות, אחרי בלגיה (2:59.47 דקות) ולפני ספרד (3:00.78 דקות).
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.66 שניות, אחרי מייקל נורמן מארצות הברית (44.29 שניות) וקיראני ג'יימס מגרנדה (44.48 שניות). בשלב חצי הגמר הוא סיים שני במקצה הראשון, אחרי נורמן, בתוצאה של 44.38 שניות ועלה שני לשלב הגמר.
חודש לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה במינכן, גרמניה הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.53 שניות, לפני ריקי פטרוצ'אני משווייץ (45.03 שניות) וחברו לנבחרת אלכס היידוק-וילסון (45.17 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 2:59.35 דקות, לפני בלגיה (2:59.49 דקות) וצרפת (2:59.64 דקות)..
ביוגרפיה > 2023 > סגן אלוף העולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.31 שניות, אחרי אנטוניו ווטסון מג'מייקה (44.22 שניות) ולפני קווינסי הול מארצות הברית (44.37 שניות). בשלב חצי הגמר הוא ניצח את המקצה השני בשיא אירופה חדש של 44.26 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן 36 השנים של תומאס שונליבה ממזרח גרמניה 44.33 שניות שנקבע באליפות העולם ברומא (44.33 שניות).
ביוגרפיה > 2024 > שיאן אירופה

במסגרת ליגת היהלום שנערכה בלונדון ב-20 ביולי 2024 קבע בריצת 400 מטר שיא אירופה חדש של 43.74 שניות, לפני ורנון נורווד מארצות הברית שקבע שיא אישי חדש של 44.10 שניות וג'רים ריצ'רדס מטרינידד וטובגו שאף הוא קבע שיא אישי חדש של 44.18 שניות.
ביוגרפיה > 2024 > סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת פריז זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בריצת 400 מטר בשיא אירופה חדש של 43.44 שניות, אחרי קווינסי הול מארצות הברית (43.40 שניות) ולפני מוזאלה סאמוקונגה מזמביה זמביהזמביה (43.74 שניות). מדליית ארד בריצת שליחים 4x400 מטר בשיא אירופה חדש של 2:55.83 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש של 2:54.43 דקות ובוטסואנה (2:54.53 דקות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 400 מטר: 43.44 שניות (2024), שיא אירופה
סבליאבה

סבליאבה (באוקראינית, רוסינית ורוסית: Свалява; בגרמנית: Schwalbach או Schwallbach, "שוואלבאך"; בהונגרית: Szolyva, "סויבה"; בסלובקית: Svaľava; ברומנית: Svaliava; ביידיש: סוואליאווע) היא המרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז משנה סבליאבה במחוז זקרפטיה באוקראינה. סבליאבה נמצאת על גדות נהר לאטוריצה.
היסטוריה

האזכור הראשון של סבליאבה הוא במאה ה-8 לספירה, בו היא מתוארת ככפר בשטחו של אציל הונגרי. במקורות הונגריים מהמאה ה-13 קיים תיאור על סבליאבה שהיא "מצדו השני של הגבול", מכאן אפשר להסיק שהיא הייתה בנסיכות גאליץ'-וולין. במאות השנים שלאחר מכן האזור עבר בין ממלכת הונגריה, ממלכת פולין והאימפריה האוסטרית, שהפכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית.
בסוף המאה ה-18 סבליאבה הפכה למרכז מסחרי. ב-1881 קו הרכבת לבוב-וינה הגיע לעיר, מה שאפשר ייצוא של מינרלים שנכרו באזור.
לאחר מלחמת העולם הראשונה והתפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית, סבליאבה, כמו מרבית זקרפטיה, החליפה ידיים רבות עד שהייתה חלק מצ'כוסלובקיה. ב-1939 העיר ושאר זקרפטיה סופחו להונגריה. ב-1944, במהלך מלחמת העולם השנייה העיר שוחררה על ידי כוחות ברית המועצות וכעבור שנה הפכה, עם שאר האזור, לחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.
ב-1991, עם התפרקות ברית המועצות, העיר הפכה להיות חלק מאוקראינה.
גלריה

בית הכנסת בסבליאבה, 1922
מאפיה הנמצאת כיום במבנה בית הכנסת
בית כנסת נוסף
בית הקברות היהודי בסבליאבה
לקריאה נוספת

סוליוא, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 302. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
ליגת העל ההולנדית

| --- | --- |
 עונת 2024/2025 בליגת העל ההולנדית

 שם מלא:  ליגת העל ההולנדית
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל ההולנדית המלכותית 
 מדינות:  הולנד הולנד
 קונפדרציה:  אופ"א
 קבוצות:  18
 תקופת הפעילות:  1956–הווה (כ־68 שנים)
 אלופה נוכחית:  פ.ס.וו. איינדהובן (2023/2024)
 מירב הזכיות:  אייאקס אמסטרדם (36)
 מפעל מקביל:  הגביע ההולנדי
 מפעל נמוך:  ליגת המשנה
 www.eredivisie.nl
 
ליגת העל ההולנדית (בהולנדית: Eredivisie) היא ליגת הכדורגל הבכירה בהולנד, ובמסגרתה משחקים המועדונים המובילים המתחרים על תואר האליפות.
הליגה מדורגת במקום ה-6 בדירוג אופ"א לשנת 2024.
מאז הקמת הליגה בעונת 1956/1957 שלטו בה באופן כמעט בלעדי 3 קבוצות, אייאקס עם 28 זכיות, פ.ס.וו. איינדהובן עם 21 זכיות ופיינורד עם 11 זכיות, שזכו בכל אליפויות הליגה למעט זכיות בודדות של קבוצות אחרות.
א.ז. אלקמאר (2) 1980/81, 2008/09.
אוטרכט (1) 1957/58.
ספרטה רוטרדם (1) 1958/59.
DWS אמסטרדם (1) 1963/64.
טוונטה אנסחדה (1) 2009/10.
קבוצות הליגה לעונת 2024/2025

בעונת 2024/2025 התחרו בליגה הקבוצות הבאות:
| קבוצה | עיר | אצטדיון | תכולה | מקום בעונה הקודמת | עונה ראשונה בליגת העל | מספר עונות בליגת העל סה"כ | עונת תחילת רצף נוכחי | רצף עונות נוכחי | אליפויות ליגת העל | אליפות הולנד קודם לליגת העל | זכייה אחרונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אוטרכט | אוטרכט | אצטדיון חאלחנווארט | 23,750 | 7 | 1970/1971 | 55 | 1970/1971 | 55 | 0 | 0 | -  |
| אייאקס | אמסטרדם | יוהאן קרויף ארנה | 54,990 | 5 | 1956/1957 | 69 | 1956/1957 | 69 | 27 | 9 | 2022 |
| א.ז. אלקמאר | אלקמאר | AFAS Stadion | 17,023 | 4 | 1968/1969 | 47 | 1998/1999 | 27 | 2 | 0 | 2009 |
| גו אהד איגלס | דבנטר | אצטדיון אדלאארשורסט | 6,700 | 9 | 1963/1964 | 35 | 2021/2022 | 4 | 0 | 4 | 1933 |
| ניימכן | ניימכן | גופרט | 12,500 | 6 | 1967/1968 | 44 | 2021/2022 | 4 | 0 | 0 | - |
| הירנפיין | הירנפיין | אצטדיון אבה לנסטרה | 27,224 | 11 | 1990/1991 | 33 | 1993/1994 | 32 | 0 | 0 | - |
| חרונינגן | חרונינגן | אצטדיון אורובורג | 22,550 | עולה מהליגה השנייה | 1971/1972 | 45 | 2024/2025 | 1 | 0 | 0 |  |

| וואלבייק | וואלבייק | מנדמייקרס | 7,500 | 15 | 1988/1989 | 29 | 2019/2020 | 6 | 0 | 0 | - |
| וילם II | טילבורך | אצטדיון המלך וילם השני | 14,673 | עולה מהליגה השנייה | 1956/1957 | 47 | 2024/2025 | 1 | 0 | 3 | 1955 |
| נאק ברדה | ברדה | רט ורלה | 19,000 | עולה מהליגה השנייה | 1956/1957 | 50 | 2024/2025 | 1 | 0 | 1 | 1921 |
| זוולה | זוולה | מגדריפארק | 13,250 | 12 | 1978/1979 | 21 | 2023/2024 | 2 | 0 | 0 | - |
| הראקלס אלמלו | אלמלו | ארווה אסיטו | 12,080 | 14 | 1962/1963 | 24 | 2023/2024 | 2 | 0 | 0 | - |
| טוונטה | אנסחדה | דה חרוס פסטה | 30,205 | 3 | 1956/1957 | 66 | 2019/2020 | 6 | 1 | 0 | 2010 |
| ספרטה רוטרדם | רוטרדם | אצטדיון הטירה | 11,000 | 8 | 1956/1957 | 59 | 2019/2020 | 6 | 1 | 5 | 1959 |
| פורטונה סיטרד | סיטרד-חליין | אצטדיון סיטרד | 10,300 | 10 | 1968/1969 | 26 | 2018/2019 | 7 | 0 | 0 | - |
| פיינורד | רוטרדם | אצטדיון פיינורד | 52,000 | 2 | 1956/1957 | 69 | 1956/1957 | 69 | 10 | 5 | 2023 |
| אלמיירה סיטי | אלמיירה | אצטדיון יאנמאר | 4,501 | 13 | 2023/2024 | 2 | 2023/2024 | 2 | 0 | 0 | - |
| פ.ס.וו. איינדהובן | איינדהובן | אצטדיון פיליפס | 36,500 | 1 | 1956/1957 | 69 | 1956/1957 | 69 | 23 | 3 | 2024 |
1 2  אוטרכרט נוצרה מאיחוד בין מספר קבוצות בהן DOS אוטרכט ואלינקוויק שנמנו עם מקימות ליגת העל בעונת 1956/1957
1 2  אוטרכרט נוצרה מאיחוד בין מספר קבוצות בהן DOS אוטרכט שזכתה באליפות בעונת 1957/58
1 2 3 4  נמנית עם מיסדות ליגת העל ההולנדית
↑  נמנית עם מיסדות ליגת העל ההולנדית כמועדון ספורט אנסחדה לפני איחודה עם אנסחדסה בויס
↑  זכתה באליפות הולנד כמועדון ספורט אנסחדה
מבנה הליגה והמשתתפות במפעלים האירופיים

הליגה מורכבת מ-18 מועדונים המשחקים ביניהם במהלך החודשים אוגוסט - מאי כאשר, כמו רוב הליגות באירופה, הליגה עוצרת לכחודש בתקופת חג המולד. בתום כל עונה הקבוצות שסיימו במקומות 17 ו-18 בטבלה יורדות לליגה ההולנדית השנייה ואילו שתי הקבוצות במקומות 1 ו-2 בליגה השנייה עולות לליגה הראשונה. כמו כן, הקבוצה שמסיימת במקום 16 בליגה הראשונה משחקת במשחקי גומלין נגד שלוש הקבוצות הטובות ביותר שהעפילו מפלייאוף הליגה השנייה, למעט הראשונה והשנייה שעולות אוטומטית, כאשר בסוף המשחקים הטובה עולה/נשארת בליגה הראשונה ושאר הקבוצות יורדות/נשארות בליגה השנייה.
בתום כל עונה, אלופת הליגה מעפילה לשלב הבתים בליגת האלופות והקבוצה במקום השני משתתפות במוקדמות ליגת האלופות. הקבוצה במוקם ה-3 משתתפת במוקדמות הקונפרנס ליג ומחזיקת הגביע משתתפת בפלייאוף הליגה האירופית. התאחדות הכדורגל ההולנדית המלכותית הציגה בעונת 2005/2006 שיטה חדשה לשילוב הקבוצות השונות בליגה בליגות האירופיות השונות. בסוף שורת משחקי גומלין מסודרים לפי מקומות, מקבלת הקבוצה הטובה ביותר במשחקים אלו כרטיס לשלב המוקדמות השני בקונפרנס ליג.
אלופות הליגה לפי עונות

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע ההולנדי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
קבוצה המסומנת בכתב מודגש נטוי זכתה בנוסף בסופר קאפ ההולנדי (מגן יוהאן קרויף) באותה העונה והשלימה טרבל מקומי.
↑  בעקבות השפעת התפרצות נגיף הקורונה הוחלט ב-24 באפריל 2020 לבטל את העונה כך שאין אלופה ואין יורדות.
אליפויות לפי קבוצה

| קבוצה | זכיות | סגנויות | עונות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| אייאקס אמסטרדם | 36 | 23 | 1917/1918, 1918/1919, 1930/1931, 1931/1932, 1933/1934, 1936/1937, 1938/1939, 1946/1947, 1956/1957, 1959/1960, 1965/1966, 1966/1967, 1967/1968, 1969/1970, 1971/1972, 1972/1973, 1976/1977, 1978/1979, 1979/1980, 1981/1982, 1982/1983, 1984/1985, 1989/1990, 1993/1994, 1994/1995, 1995/1996, 1997/1998, 2001/2002, 2003/2004, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2018/2019, 2020/2021, 2021/2022 |
| פ.ס.וו. איינדהובן | 25 | 15 | 1928/1929, 1934/1935, 1950/1951, 1962/1963, 1974/1975, 1975/1976, 1977/1978, 1985/1986, 1986/1987, 1987/1988, 1988/1989, 1990/1991, 1991/1992, 1996/1997, 1999/2000, 2000/2001, 2002/2003, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2014/2015, 2015/2016, 2017/2018, 2023/2024 |
| פיינורד | 16 | 22 | 1923/1924, 1927/1928, 1935/1936, 1937/1938, 1939/1940, 1960/1961, 1961/1962, 1964/1965, 1968/1969, 1970/1971, 1973/1974, 1983/1984, 1992/1993, 1998/1999, 2016/2017, 2022/2023 |
| HVV האג | 10 | 1 | 1890/1891, 1895/1896, 1899/1900, 1900/1901, 1901/1902, 1902/1903, 1904/1905, 1906/1907, 1909/1910, 1913/1914 |
| ספרטה רוטרדם | 6 | - | 1908/1909, 1910/1911, 1911/1912, 1912/1913, 1914/1915, 1958/1959 |
| RAP אמסטרדם | 5 | 3 | 1891/1892, 1893/1894, 1896/1897, 1897/1898, 1898/1899 |
| גו אהד איגלס | 4 | 5 | 1916/1917, 1921/1922, 1929/1930, 1932/1933 |
| HFC קונינקליקה | 3 | 3 | 1889/1990, 1892/1893, 1894/1895 |
| וילם II‏ | 3 | 1 | 1915/1916, 1951/1952, 1954/1955 |
| HBS דן האג | 3 | - | 1903/1904, 1905/1906, 1924/1925 |
| א.ז. אלקמאר | 2 | 2 | 1980/1981, 2008/2009 |
| הראקלס אלמלו | 2 | 1 | 1926/1927, 1940/1941 |
| דן האג | 2 | - | 1941/1942, 1942/1943 |
| הימשטאד | 2 | - | 1922/1923, 1952/1953 |
| נאק ברדה | 1 | 4 | 1920/1921 |
| טוונטה | 1 | 3 | 2009/2010 |
| DWS אמסטרדם | 1 | 3 | 1963/1964 |
| רודה | 1 | 2 | 1955/1956 |
| קוויק חרונינגן | 1 | 2 | 1919/1920 |
| איינדהובן | 1 | 2 | 1953/1954 |
| מועדון ספורט אנסחדה | 1 | 1 | 1925/1926 |
| אוטרכט (VV DOS) | 1 | 1 | 1957/1958 |
| דן בוס | 1 | 1 | 1947/1948 |
| וולוויקרס | 1 | - | 1943/1944 |
| הארלם | 1 | - | 1945/1946 |
| לימבורגיה | 1 | - | 1949/1950 |
| סחידאם (SV SVV) | 1 | - | 1948/1949 |
| קוויק דן האג | 1 | - | 1907/1908 |
| VV קונקורדיה | 1 | - | 1888/1889 |
ספונסרים של הליגה לאורך השנים

בין השנים 1990 ו-1998 היה שם הליגה "PTT טלקומפטיטי" על שם הספונסר הראשי של הליגה, PTT טלקום ושונה בשנת 1999 ל-"KPN טלקומפטיטי" ול-"KPN ארדביזיה" בשנת 2000. בין השנים 2002 ו-2005 שונה שם הליגה ל"הולנד קזינו ארדביזיה". מעונת 2005/2006 ואילך ממומנת הליגה על ידי "ספונסורלוטרי", חברת הלוטו בהולנד אך מסיבות חוקיות בהולנד אין אפשרות לשנות את שם הליגה לשם זה.