stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריית אסטרואידים
תהליך כריית האסטרואיד > בחירת האסטרואיד

השלב הראשון של התוכנית הוא בחירת אסטרואיד. שלב זה חשוב ביותר, מפני שככל שהאסטרואיד שנבחר קרוב יותר לפלנטה שממנה מתבצעת המשימה, מכיל יותר משאבים יקרים, ונמצא במסלול שנוח יותר לשנות או להשתמש בו, כך הפרויקט יכול להיות יותר רווחי יותר ויש פחות סיכוי לכישלון המשימה.
בהתאם לכך, ההערכה היא שכדאי להתביית על אסטרואיד שנמצא בחגורת האסטרואידים, שהיא הקרובה ביותר לכדור הארץ. בנוסף צריך לבחור אסטרואיד עשיר במתכת, כך שהפרויקט יהיה רווחי כלכלית במקרה של הצלחה. ולבסוף צריך לבחור אסטרואיד שמסלולו מאפשר להביא אותו לכדור הארץ בצורה נוחה.
תהליך כריית האסטרואיד > ההגעה אל האסטרואיד

אחרי שהאסטרואיד שרוצים לכרות נבחר, ישנן שתי אופציות אפשריות להמשך:
האופיצה הראשונה היא להביא את האסטרואיד לכדור הארץ, ושם לכרות אותו. אופציה זו מורידה את עלות שילוח החומרים מן האסטרואיד אל כדור הארץ ומאפשרת לתקן תקלות בתהליך הכריה יותר בקלות.
האופציה שנייה היא להגיע אל האסטרואיד, ולכרות אותו מבלי להביא אותו לכדור הארץ. אופציה זו חוסכת את עלות הבאת האסטרואיד לכדור הארץ.
תת- השלב הראשון הוא שלב חובה בשתי האופציות המוצגות למעלה. בתת- שלב זה, צריך לשלוח חללית את האסטרואיד, שבתור התחלה כדי לצאת מכדור הארץ תשתמש במנועים המיועדים ליציאה מן האטמוספירה ואחרי זה החללית יכולה להמשיך ולהשתמש במנועים הרגילים, או לעבור למנועים חשמליים, שהם לא מספיק חזקים כדי לצאת מהאטמוספירה, אבל הרבה יותר חסכוניים בחשמל, מה שיקל על המסע בטווח שבין כדור הארץ לאסטרואיד.
תת- השלב השני הוא שלב חובה רק באופציה הראשונה מבין האופציות המוצגות למעלה. בתת- שלב זה, צריך בתור התחלה לחבר את החללית לאסטרואיד ולעצור את הסיבוב שלו, לחכות עד לרגע שבו האססטרואיד נמצא בנקודה המתאימה במסלול שלו, ואז להפעיל את מנועי החללית כך שמסלול האסטרואיד ישתנה במידה מספיקה כדי להביא אותו למרחק של מספר דקות אור מכדור הארץ, כדי שיהיה נוח ללכוד אותו כבידתית לכדור הארץ.
תת- השלב השלישי, כמו תת- השלב השני תקף רק לאופציה הראשונה המוצגת למעלה. בתת- שלב זה, צריך לכבול כבידתית את האסטרואיד לכדור הארץ, כדי שהאסטרואיד יישאר במסלול יציב מסביב לכדור הארץ, מה שיקל על הבאת החומרים שנכרו מהאסטרואיד לכדור הארץ. בשביל זה אפשר להשתמש בכבידת הירח, בנוסף למנוע של החללית, כדי לשנות את המסלול של האסטרואיד, כך שאחרי כמה הקפות סביב כדור הארץ והירח הוא יכנס למסלול יציב בערך בשכבת הגאוקורונה.
תהליך כריית האסטרואיד > כריית המשאבים מהאסטרואיד

השלב העיקרי השלישי של כריית אסטרואידים הוא בדרך כלל שלב כריית האסטרואיד. העיקרון בשלב זה הוא לכרות את המשאבים של האסטרואיד, ואז לשלוח אותם לכדור הארץ.
2 דוגמאות לדרכים אפשריות לכרות את האסטרואיד:
ייצור בחלל באמצעות כרייה ביולוגית
חימום של אזור מסוים על האסטרואיד באמצעות מראות וקידוח של האזור
תהליך כריית האסטרואיד > הבאת המשאבים לכדור הארץ

בדרך כלל השלב הרביעי והאחרון בתהליך של כריית אסטרואידים הוא הבאת המשאבים שנכרו מן האסטרואיד לכדור הארץ. שתי אופציות אפשריות להבאת המשאבים שנכרו מהאסטרואיד לכדור הארץ:
אחרי שהחומרים נכרו מן האסטרואיד, להפוך אותן למעין "קפסולות של חומר", ואם האסטרואיד נמצא במסלול מסביב לכדור הארץ, אפשר בעלות נמוכה יחסית לאופציות אחרות לשגר את הקפסולות האלו כך שהן ינחתו במקור מים גדול ונגיש, ומשם הן יאספו על ידי ספינות.
שימוש בחלליות שניתנות לשימוש חוזר כדי לטוס אל האסטרואיד, לאסוף את המשאבים שנכרו ממנו ולחזור לכדור הארץ.
יתרונות וחסרונות

לכריית אסטרואידים יש מספר יתרונות על פני שיטות הכרייה שנוהגים להשתמש בהן כיום, אבל כריית אסטרואידים גם מגיעה עם מספר חסרונות שבקושי קיימים בשיטות הכרייה הרגילות שמשתמשים בהן כיום.
יתרונות וחסרונות > היתרונות שבכריית אסטרואידים על פני כרייה רגילה

למרות שכריית אסטרואידים זה תהליך מאוד יקר ומסובך לעומת תהליכי הכרייה ה"פשוטים" יחסית הנפוצים כיום, יש לשיטה הזו הרבה יתרונות על פני שיטות הכרייה הרגילות:
שיטות הכרייה הנפוצות כיום גורמות לזיהום אוויר וקרקע נרחבים, הורסות שטחי טבע רבים ואחראיות לפליטת חומרים מסוכנים רבים כגון: ציאניד, חומצה גופרתית וכלור, הפוגעים במגוון הטבעי שמסביב לאתר, בתושבי המקום ובעובדים.
ניתן לבחור אסטרואידים עם אחוז חומרים יקרים הרבה יותר גבוהה מאשר באתרי כרייה הקיימים כיום.
יתרונות וחסרונות > החסרונות שבכריית אסטרואידים על פני כרייה רגילה

לכריית אסטרואידים יש מספר חסרונות שאין בשיטות הכרייה השכיחות קיום:
כריית אסטרואידים זו שיטת כרייה שעדיין לא נוסתה, לכן יש סיכוי גדול יותר לכישלון של משימה כזו מאשר כישלון באתר כרייה רגיל, לכן פוטנציאל ההפסד הממוצע הרבה יותר גדול מאשר בשיטות כרייה נפוצות ומוקרות.
מחיר כריית אסטרואידים גדול משמעותית לעומת שיטות הכרייה השכיחות כיום, וברוב המקרים לכרות אסטרואיד זה תהליך לא רווחי.
ראו גם

כרייה
אסטרואיד
טכנולוגיית חלל
הערות שוליים

↑  כתבה על כריית אסטרואידים באתר של הארוורד
1 2  כריית אסטרואידים בויקיפדיה האנגלית
1 2 3  סרטון של קורצגזגט על כריית אסטרואידים, דקה 3:40
↑  מנוע חשמלי בויקיפדיה האנגלית
↑  סרטון של קורצגזגט על כריית אסטרואידים, דקה 4:40
↑  כתבה על זיהום הנגרם מכרייה
בית המשפט העליון (פינלנד)

| --- | --- |
בניין בית המשפט העליון של פינלנד
בניין בית המשפט העליון של פינלנד
 מאפיינים
 שטח שיפוט:  פינלנד פינלנד
 מדינה:  פינלנד 
 ערכאה מתחת:  בתי המשפט לערעורים
 שופטים
 נשיא:  טאטו לפאנן
 תחילת כהונה:  ספטמבר 2019
 מספר שופטים:  לפחות 15 ונשיא
 גאוגרפיה
 קואורדינטות:  60°10′N 24°58′E﻿ / ﻿60.17°N 24.96°E﻿ / 60.17; 24.96
 www.kko.fi
  (למפת הלסינקי מוגדלת) בית המשפט העליון(למפת הלסינקי רגילה) בית המשפט העליון
 
בית המשפט העליון של פינלנד (בפינית: korkein oikeus, בקיצור: KKO; בשוודית: högsta domstolen, בקיצור: HD), הממוקם בהלסינקי, הוא ערכאת הערעור העליונה לתיקים בתחום המשפט הפרטי של פינלנד (כלומר, תיקים אזרחיים ופליליים). המקבילה שלו היא בית המשפט העליון המנהלי העליון, המשמש כערכאת ערעור עליונה לתיקים בתחום משפט מנהלי.
בית המשפט העליון מורכב מנשיא ולפחות 15 שופטים נוספים, כאשר כיום מכהנים בו 18 שופטים, הדנים בדרך כלל בהרכבים של חמישה שופטים. תפקידו העיקרי של בית המשפט העליון הוא להכריע בסוגיות משפטיות חשובות בתיקים בעלי משמעות למערכת המשפט כולה, ובכך להנחות את עשיית הצדק בתיקים עתידיים. ניתן לערער על החלטות בתי המשפט לערעורים (בפינית: hovioikeudet, בשוודית: hovrätter), וכן על החלטות מסוימות של בית הדין לביטוח, בפני בית המשפט העליון, בכפוף לקבלת רשות ערעור. במקרים פליליים נדירים בהם בית המשפט לערעורים משמש כערכאה ראשונה, אין צורך ברשות ערעור.
בית המשפט העליון רשאי לבטל החלטות סופיות של בתי משפט על בסיס העילות המפורטות בפרק 31 לחוק סדר הדין. בית המשפט גם מטפל בתלונות הנוגעות לפגמים בהליך. במקרים מסוימים, בית המשפט רשאי להחזיר את זכות הערעור לאחר שחלפה תקופת הזמן המוגדרת.
בית המשפט העליון מייעץ לנשיא המדינה בנושאי חנינה, ולמשרד המשפטים בענייני הסגרה. הוא רשאי לתת חוות דעת משפטיות על הצעות חוק ממשלתיות בשלבים שונים של ההליך החקיקתי, והנשיא רשאי להתייעץ עמו בנוגע להצעות חוק שאושרו בפרלמנט טרם אישורן על ידי הנשיא. בית המשפט העליון רשאי גם לפנות לנשיא ביוזמתו, ולהציע חקיקת חוק פרלמנט חדש או תיקון לחוק קיים.
בית המשפט העליון מסתמך בעיקר על ראיות בכתב בהכרעותיו. עם זאת, בית המשפט רשאי לקיים דיונים בעל-פה בהם נשמעים הצדדים, העדים והמומחים באופן אישי. הדיונים בעל-פה פתוחים לציבור.
תקדימים

תקדימים משפטיים נוצרים בדרך כלל במקרים שבהם חוקי הפרלמנט וצווים החלים אינם מספקים פתרון ברור לשאלה משפטית, או במקרים שבהם יש מקום לפרשנות. מדי שנה נקבעים כ-150 תקדימים כאלה.
במערכת המשפט הפינית, תקדים משפטי אינו מחייב. בתי המשפט לערעורים ואפילו בתי משפט מחוזיים רשאים לסטות מהחלטות קודמות של בית המשפט העליון, למשל כאשר הנסיבות החברתיות השתנו באופן משמעותי. עם זאת, בפועל, תקדימי בית המשפט העליון מיושמים במקרים שעולים לאחר יצירת התקדים ושמעלים נקודה משפטית דומה. בית המשפט העליון רשאי גם בעצמו לסטות מתקדימיו הקודמים, בתנאי שהמקרה נידון בפני הרכב מורחב (11 חברים) או במליאה (כלל השופטים).
תקדימי בית המשפט העליון מתפרסמים מדי שישה חודשים. בנוסף, הם זמינים במאגר המידע פינלקס (Finlex). הרכב השופטים שמכריע בתקדימים מקבל גם את ההחלטות הנוגעות לפרסומם.
כותרת פסק הדין מציגה בקצרה את הנקודה המשפטית שאליה התייחס התקדים ואשר מהווה את הסיבה לפרסומו. במקרים הכוללים תקדימים, בית המשפט העליון נדרש גם לנקוט עמדה בשאלות נוספות מעבר לאלו המתוארות בכותרת. עם זאת, עמדות אלה הן ככל פסקי הדין האחרים של בית המשפט, שאינם יוצרים תקדימים. תקדים תורם להתפתחות המשפט הלאומי על ידי יצירת עקביות בפסיקה. המטרה היא שבתי משפט בכל רחבי המדינה יפרשו את החוק באופן אחיד ויישמו עקרונות משפטיים באמצעות הערכה ושיקול דעת עקביים. תקדימים משמשים גם במחקר, לצורך ניתוח תוכנם של החוקים הקיימים.
הליכים

בתיקים בבית המשפט העליון שבהם נדרשת תחילה רשות ערעור בטרם יותר ערעור על החלטת ערכאה נמוכה יותר, ההליכים בפני בית המשפט מתנהלים בשני שלבים: החלטה על קבילות והחלטה לגופו של עניין. ההחלטה בדבר קבילות התיק, כלומר מתן רשות הערעור, חייבת להתקבל על ידי שני חברי בית המשפט לאחר הצגת העניין על ידי רפרנט משפטי. משמעות הדבר היא ששני החברים מקבלים את ההחלטה על בסיס עבודת ההכנה וחוות הדעת של הרפרנט. בנסיבות מסוימות, ההחלטה על קבילות עשויה להתקבל על ידי שלושה חברי בית המשפט במקום שניים. במקרה שבקשת רשות הערעור נדחית, התיק ייסגר ופסק הדין של בית המשפט לערעורים יישאר סופי.
אם ניתנת רשות ערעור, מהות התיק, כלומר הטענות המוצגות בכתב הערעור, נדונה על ידי חמישה חברי בית המשפט. גם ההחלטה לגופו של עניין מתקבלת לאחר הצגה על ידי רפרנט, כלומר הרפרנט מכין את התיק ונושא באחריות חלקית לתוצאת התיק. מלבד ראיות תיעודיות וחקיקה רלוונטית, מקורות המשפט שעליהם יכולה להתבסס החלטת בית המשפט העליון כוללים פסיקה, היסטוריה חקיקתית של חוקי הפרלמנט, ספרות משפטית ואמנות בינלאומיות.
אם שאלה משפטית שיש להכריע בה כרוכה בעקרונות משמעותיים או אם בית המשפט העליון מעוניין לסטות מתקדים קודם, התיק יידון בפני הרכב מורחב (11 חברים) או במליאה (כל החברים). עניינים מנהליים, כולל מינוי שופטים, יידונו במליאה.
רפרנטים של בית המשפט העליון מכינים תיקים עבור בית המשפט ומציגים אותם בדיון. הרפרנטים אחראים גם בעיקר ליצירת קשר עם הצדדים לתיק ולעבודה המנהלית הקשורה לדיונים, וכן למשלוח מסמכי בית המשפט לצדדים. הרפרנטים מתמחים במידה מסוימת בתחומי משפט שונים.
בית המשפט העליון מסתמך בעיקר על ראיות בכתב בעת קבלת החלטה בתיק. עם זאת, בית המשפט רשאי לקיים דיונים בעל פה שבהם נשמעים הצדדים, עדים ומומחים באופן אישי. הדיונים בעל פה פתוחים לציבור. בית המשפט העליון רשאי גם להחליט לערוך ביקור במקום, למשל, באתר שהוא נושא ההליך המשפטי.
הערות שוליים

1 2 3  "Functions of the Supreme Court". korkeinoikeus.fi. נבדק ב-8 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "History of the Supreme Court". korkeinoikeus.fi. נבדק ב-8 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Premises". korkeinoikeus.fi. נבדק ב-8 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מקרים של ריגול, בגידה ותיקים פליליים הנוגעים לפקידי ציבור בכירים או קצינים בדרגת רב-סרן ומעלה נכללים בקטגוריה זו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 14828-3  VIAF: 154761862   WorldCat (עם VIAF): 154761862 
אולם ישיבות המליאה של בית המשפט
פאולה מלקומסון

| --- | --- |

 לידה:  1 ביוני 1970 (בת 54) בלפסט, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 בן זוג:  גר
 פרופיל ב-IMDb
 
פאולה מלקומסון (באנגלית: Paula Malcomson; ‏נולדה ב-1 ביוני 1970) היא שחקנית צפון אירית. ידועה בעיקר בשל השתתפותה בסדרות הטלוויזיה "דדווד" ו"ריי דונובן" ובסרטי הקולנוע "משחקי הרעב" ובהמשכו "משחקי הרעב: התלקחות".
ביוגרפיה

מלקומסון נולדה בבלפסט, צפון אירלנד.
שיחקה לראשונה כשחקנית מקצוענית בשנת 1993 במערבון "טומבסטון עיר ללא חוק" בתפקיד איילי אשתו של המארשל וירג'יל ארפ (סם אליוט).
בשנת 2000 הופיעה בעיבוד המודרני לדרמה השייקספירית "המלט" בתפקיד מרסלה.
זכתה להכרה לראשונה בזכות תפקידה בסדרת הדרמה "דדווד" בתור הפרוצה טריקסי. בהמשך דרכה הופיעה בסדרת הדרמה "ER" בתפקיד מג ריילי ובסדרה המדע בדיונית "קאפריקה" בתור אמנדה אשתו של דניל גרייסטון (אריק סטולץ).
ב-2010 הופיעה בעונה השלישית של הסדרה המצליחה "ילדי האנרכיה" בתפקיד מורין אשבי. בשנת 2012 השתתפה מלקומסון בסרט המצליח "משחקי הרעב" בתפקיד אמה של קטניס אוורדין (ג'ניפר לורנס), תפקיד עליו חזרה גם בסרטי ההמשך "התלקחות", ו"עורבני חקיין (חלקים א', וב')"
משנת 2013 משחקת מלקומסון בסדרת הפשע "ריי דונובן" בתפקיד אבי אשתו של ריי דונובן (לייב שרייבר).
בשנת 2018 שיחקה בסרט "תמיד גרנו בטירה" לצד טאיסה פרמיגה וסבסטיאן סטן, הסרט אשר מבוסס על ספר באותו שם משנת 1962 שנכתב על ידי שירלי ג'קסון.
במרץ 2024 עלתה לאוויר סדרת הטלוויזיה "פאריש" המבוססת על דרמה בריטית בשם "The Driver". העלילה עוסקת בפאריש שאחרי רצח בנו והתמוטטות העסק שלו, נאלץ לחזור להרגלים ישנים ונקלע לעימות מסוכן עם ארגון פשע אלים. מלקומסון שיחקה בסדרה את אשתו של פאריש. באוקטובר 2024, AMC ביטלה את "פאריש" לאחר עונה אחת בלבד.
פילמוגרפיה

טומבסטון עיר ללא חוק (1993)
גרין מייל (1999)
המלט (2000)
משחקי הרעב (2012)
התלקחות (2013)
הרץ במבוך (2014)
הרץ במבוך: מבחני הכוייה (2015)
The Cured‏ (2017)
החצי השני (2017)
Battlecreek‏ (2017)
All Summers End‏ (2017)
Axis‏ (2017) - דיבוב
תמיד גרנו בטירה (2018)
דדווד: הסרט (2019) - סרט מקורי של HBO
פילמוגרפיה > טלוויזיה

דדווד (2004–2006)
ג'ון מסינסינטי (2007)
חוק וסדר: מדור מיוחד (2008, 2019)
קפריקה (אנ') (2009–2010)
ילדי האנרכיה (2010)
שקר לי (2011)
מרפאה פרטית (2011)
פרינג' (2011)
חוק וסדר: לוס אנג'לס (2011)
החשוד העיקרי (2011)
ארצ'ר (2012) - דיבוב
ריי דונובן (2017-2013)
קריפטון (2018)
Lawmen: Bass Reeves‏ (2023)
פאריש (2024)
הערות שוליים

↑  Peter White, ‘Parish’ Canceled After One Season At AMC, Deadline Hollywood, ‏October 17, 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16198351p (data)  GND: 1063957648  ISNI: 0000 0000 7799 3128  LCCN: no2008057794  NTA: 383937884  SUDOC: 19435976X  VIAF: 120198584   WorldCat (עם VIAF): 120198584
קולנוע אלהמברה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית קולנוע 
 מיקום:   תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1936
 תאריך פתיחה רשמי:  1936 
 סגנון אדריכלי:  אר דקו 
 
 קואורדינטות:  32°03′07″N 34°45′34″E﻿ / ﻿32.051868°N 34.759406°E﻿ / 32.051868; 34.759406
  מפת מיקום  מפה דינמית #invoke:תבנית חוזרת tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קולנוע אלהמברה בשדרות המלך ג'ורג (1937; היום, שדרות ירושלים)
קולנוע אלהמברה בשנת 1937
מקהלה גדולה על במת הקולנוע בשנת 1944
קולנוע אלהמברה כמרכז סיינטולוגיה (נובמבר 2011)
קולנוע אלהמברה (בערבית: "אלהמברה" מקורו ב־الحمراء, "אל-חמרא", "האדום") הוא מבנה בסגנון אר דקו בשדרות ירושלים ביפו. הוא היה אחד מבתי הקולנוע החשובים והמרכזיים ביפו בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20. המבנה קרוי על שם ארמון "אלהמברה" בספרד.
במשך השנים שימש המבנה במגוון רחב של שימושים שונים, וכיום פועל בו מרכז הסיינטולוגיה בישראל.
היסטוריה

ההתקדמות ביצירת סרטי קולנוע בשנות ה-30 סחפה מדי ערב המונים לבתי הקולנוע, שהפכו למקום בילוי מרכזי. הביקוש הוביל לבניית אולמות בקנה מידה חדש ובסגנון מודרני, בדומה למבנים דומים שנבנו באותה תקופה ברחבי העולם.
בשנת 1934 החלה החברה הערבית לקולנוע בהכנת תוכניות להקמת קולנוע ביפו והקולנוע, שנקרא אלהמברה, נפתח רשמית ב-16 במאי 1937 על ידי פאיק שוקרי כנא'אן (فائق شكري كنعان). הקולנוע שכן בשדרות קינג ג'ורג' ביפו (בית מספר 39), לימים שדרות ירושלים, ותוכנן על ידי האדריכל הלבנוני איליאס אל מור. המבנה הוחכר בשנת 1937 לממדוח חאפז נאבלוסי, יושב ראש חברת הקולנוע "סינמה פלסטין" (שניהלה את קולנוע אלהמברה ובצמוד אליו את "קולנוע פארוק" שהוקם בשנת 1940 ונהרס בחלקו לאחר קום המדינה). בשנת 1938 נסגר הקולנוע באופן זמני בגלל המרד הערבי הגדול. הקולנוע התחרה גם על לב הצופה היהודי ובעלי בתי הקולנוע התלוננו על מסי השעשועים בתל אביב המבריחים את הצופים לקולנוע ביפו. ביוני 1942 איימו אמנים יהודיים שאם לא יאפשרו להם להופיע בליל שבת בתל אביב הם יופיעו באולם של אלהמברה.
הקולנוע היה אחד המפוארים והגדולים בארץ ישראל, ומוקד משיכה לתושבי פלשתינה הערבים, וכן היה בעל שם בינלאומי כהיכל לאירוח המופעים הגדולים ביותר של אותן שנים[דרוש מקור].
הקולנוע שימש גם כאולם תיאטרון ואירח את מיטב המופעים בעולם[דרוש מקור].
אמנים אורחים מהתקופה:
אום כולתום
פריד אל-אטרש
לילה מוראד
כן התקיימו בבניין כינוסים שונים. בינואר 1941 התקיים בו כנס פרדסנים יהודי-ערבי. באוגוסט 1941 התקיימה באולם אזכרה לראש העיר עבד אל ראוף אל-ביטאר: ובמאי 1943 התקיים באולם כנס של בעלי רכוש ערבים נגד הטלת מיסים חדשים. באוקטובר 1945 התקיים באולם כינוס של המפלגות הערביות.
היסטוריה > לאחר מלחמת העצמאות

פרוץ מלחמת העצמאות בסוף 1947 הביא לסגירת בתי הקולנוע ביפו ולירידת מניות חברת אלהמברה ובסוף מרץ 1948 אירע פיצוץ סמוך למבנה ודווח שהוא נפגע.
עם החלת הממשל הצבאי על יפו נמסר המבנה לידי צבי בראונשטיין ורפאל ויינשטוק שפתחו בו בנובמבר 1948 את "קולנוע יפאור". על אף שינוי שם המבנה, המשיך להתנוסס על חזיתו שלט הניאון "ALHAMBRA".
בשנות החמישים והששים היה קולנוע יפאור מרכז חיי החברה ביפו היהודית. בתקופה שבה עוד לא הייתה טלוויזיה, הקולנוע היה אבן שואבת לקהל שצרך תרבות ויותר מכך, שימש הקולנוע נקודת מפגש לחבורות נוער, לזוגות ולקהל רחב.
בקולנוע יפאור הוקרנו המיטב של הוליווד, למשל, רשימה חלקית: שנות החמישים:
1950: שמשון ודלילה, כרמל התימני, גשר על הנהר קוואי
1951: אוליבר טוויסט, בן-חור, שיר אשיר בגשם
1952: סינדרלה, שובי, שובי, סוזנה, ימים של תהילה
1953: חופשה ברומא, יהלום ירוק, קאן-קאן
1954: שבע כלות לשבעה אחים, על המים, חלון אחורי
1955: לא רק בלונדינית, מר וגברת סמית', מרד הספינה קיין
1956: ענק, סביב העולם בשמונים יום, גשר על הנהר קוואי
1957: 12 המושבעים, עד תום כל הנשימה, היפהפייה הנרדמת
1958: מה קרה לבייבי ג'יין?, סיפור הפרברים, אני שר
בשנת 1963 החכיר גיורא גודיק את המבנה של הקולנוע, שיפץ אותו לאולם תיאטרון של 1200 מושבים ופתח בו את תיאטרון ג"ג (ראשי תיבות של שמו)
תבנית:הערה
. התיאטרון נחנך ב-24 באוקטובר 1964 בהופעה של המחזמר "גבירתי הנאווה"
תבנית:הערה
. המבנה זכה לתקופת זוהר חדשה בה הועלו בו מחזות הזמר המצליחים של התקופה שמשכו קהל רב והביאו לפריחה כלכלית בכל האזור
תבנית:הערה
. סדרה של הפקות כושלות הביאה להפסדים לגודיק. התיאטרון נסגר זמנית, נפתח מחדש בתחילת 1971
תבנית:הערה
ובהמשך נסגר סופית בשנת 1973.
הפקות גיורא גודיק בתיאטרון:
קזבלן
איי לייק מייק
המלך ואני
כנר על הגג
גבירתי הנאווה (הוצג ב"הבימה" בתל אביב)
הלו, דולי!
אל תקרא לי שחור
לחיי הסוסים שיוציאו את עם ישראל מהבוץ
יחפים בפארק
בסוף שנות ה-70 רכש את המבנה דוד זהביאן בעל חברת הנדל"ן מרכז השדרה במטרה להפכו לפסאז' מסחרי ומרכז אירועים. המיזם נקטע והותיר את המבנה נטוש וחרב בחלקו.
ב-1982 עבר המבנה לידי חברת "נדבך לנדל"ן" שהשכירה ב-1984 את חלקו המערבי לסניף של בנק דיסקונט
תבנית:הערה
. ב-1995 עבר המבנה לידי חברת "אלמוג יפו" וחלקו המזרחי ניתן (ללא תשלום) לתיאטראות "נוצר" ו"קליפה" שהעלו בו מופעים באולם מאולתר עבור 180 צופים בקומה העליונה.
היסטוריה > מרכז לסיינטולוגיה

בראשית 2008 רכש ארגון הסיינטולוגיה את המבנה, ובאפריל 2010 החל פרויקט שיפוץ ושימור מקיף של המבנה, במסגרתו סויד ונצבע חלקו החיצוני של המבנה, שוחזר השלט בשפה האנגלית, ופנים המבנה הוסב לייעוד מחודש עבור מרכז לתנועת הסיינטולוגיה. במהלך השיפוץ הוציאה עיריית תל אביב צו הפסקת עבודה וכן צו הריסה בעקבות תוספת בנייה בלתי חוקית של כ־1,000 מ"ר במבנה.
במהלך העבודות סבל המבנה מניסיונות חבלה. במקרה אחד נעשה ניסיון לפוצץ את המבנה באמצעות ריכוז גבוה של גז בישול, ובמקרה שני הוצת המבנה, ככל הנראה בזדון
תבנית:הערה
. בניסיונות אלו נגרם למבנה נזק בהיקף של כמיליון דולר. בקיץ 2011 נעצר עו"ד גור פינקלשטיין בחשד למערבות בפעילות פלילית הקשורה לעסקה.
אדריכלות

המבנה תוכנן על ידי האדריכל הלבנוני איליאס אל מור (Ilyas Al-Murr) שתכנן גם את קולנוע רוקסי הידוע בביירות. מור, בוגר MIT בארצות הברית, בחר בקווי העיטור המופשטים של האר דקו המשתלבים בקנה המידה המונומנטלי של הבניין כסגנון הבנייה המתאים ביותר לבית קולנוע חדש ביפו, עיר שצברה ופיתחה סגנונות ומסורות אדריכליות לאורך ההיסטוריה. התוצאה היא מבנה חריג וייחודי בהשוואה לסביבתו הקרובה בשדרה.
החזיתות המערבית (הפונה לשדרה) והצפונית חופו בשיש לבן ושחור שיובא מאיטליה (לימים פורקו אריחי השיש ונמכרו). החזית העשירה מזוהה עם סגנון האר דקו הנבחן באמצעות מסות פשוטות, דירוגים, שלט ניאון בולט, מגדל גבוה, סימטריה ופרטים כגון חלונות עץ ודלתות מתכת המעוצבים בצורות השאובות מהעולם הצורני של הסגנון.
אותיות הניאון הגדולות הרכיבו את המילה "ALHAMBRA" באנגלית ופנו צפונה. השלט המקורי הוחלף עד שנות ה-70 בשני שלטים צנועים יותר שנתלו על מגדל החזית המערבית. אחד פונה דרומה בשפה האנגלית, ואחר צפונה בשפה העברית. במסגרת עבודות שיפוץ המבנה פורק השלט בשפה העברית והשלט בשפה האנגלית חודש.
האולם הגדול הכיל 1,095 מושבים, מהם 337 ביציע עליון. המושבים רופדו בבד קטיפה אדום, וכך גם הווילונות שסבבו את קירות האולם והיציע. שליטת הצבע האדום שזורה בשמו של המבנה ("אלהמברה" מקורו בערבית: "האדום"). את הבימה מסגר קרניז מפוסל שטיפס מעלה אל התקרה והמשיך על קירות המבנה עד אחורי היציע. לתקרת האולם צורה אליפטית מדורגת ומעוטרת.
בשנות ה-70, בשלב הפיכת המבנה לפסאז', נהרס האולם המקורי לגמרי ובמקומו נוצקו קומות בטון שחילקו אותו באופן גס לשלושה מפלסים. כל שנותר מהאולם הם התקרה המקורית וחלק מהקרניז שעל התקרה וסביב הבימה.
הערות שוליים

תבנית:הערות שוליים
↑  בחברה הערבית לקולנוע, דבר, 10 בדצמבר 1934
↑  ערבי הארץ בשנת תרצ"ז - מפעלים כלכליים, דבר, 5 בספטמבר 1937
↑  פתיחת ראינוע ביפו, דבר, 18 במאי 1937
↑  אין מבקרים בקולנוע ביפו, הַבֹּקֶר, 6 בספטמבר 1938
↑  בישוב הערבי, דבר, 10 בינואר 1940
↑  בעלי בתי הקולנוע קובלים, המשקיף, 10 ביוני 1940
↑  נשפי אמנים עבריים ביפו?, המשקיף, 14 ביוני 1942
↑  טוביה החולב יורד ליפו, מעריב, 16 בנובמבר 1948
↑  פרדסני האר? מתכנסים בפעם השלשית ותובעים את זכות קיומם, הַבֹּקֶר, 16 בינואר 1941
↑  אזכרה לעבדול ראיף אל ביטאר, הַבֹּקֶר, 13 באוגוסט 1941
↑  דרישה ערבית לדחית מס־הירושה, הארץ, 12 במרץ 1943
↑  הועד הערבי העליון יחודש לפי הרכבו מ־1936, המשקיף, 28 באוקטובר 1945
↑  ירדו מניותיהם, דבר, 5 בינואר 1948
↑  התפוצצות במרכז יפו נפגע בית קולנוע, דבר, 31 במרץ 1948
↑  אהל פותח את התיאטרון יפאור ביפו, חרות, 14 בנובמבר 1948
↑  אבני מורשת (אורה ראובן), קולנוע יפאור, באתר youtube, ‏2024 יוני
↑
ג'ון בורגוין

| --- | --- |
דיוקן משנת 1766; צויר בידי ג'ושוע ריינולדס.
דיוקן משנת 1766; צויר בידי ג'ושוע ריינולדס.
 לידה:  24 בפברואר 1722 בדפורדשייר, ממלכת בריטניה הגדולה ממלכת בריטניה הגדולה
 פטירה:  4 באוגוסט 1792 (בגיל 70) מייפייר, ממלכת בריטניה הגדולה ממלכת בריטניה הגדולה
 מקום קבורה:  מנזר וסטמינסטר
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה 
 השכלה:  בית הספר וסטמינסטר 
 בן או בת זוג:  Charlotte Stanley (1749–?) Susan Caulfield 
 צאצאים:  John Fox Burgoyne, Maria Sophia Burgoyne, Charlotte Elizabeth Burgoyne 
 השתייכות:  ממלכת בריטניה הגדולה ממלכת בריטניה הגדולה
 תקופת הפעילות:  1743–1784 (כ־41 שנים)
 דרגה:  גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי; ממלכת אירלנד
 פעולות ומבצעים
 מלחמת שבע השנים המלחמה הפנטסטית  מלחמת העצמאות של ארצות הברית קרב סרטוגה
 תפקידים אזרחיים
 חבר בית הנבחרים הבריטי
 
ג'ון בורגוין (באנגלית: John Burgoyne;‏ 24 בפברואר 1722 – 4 באוגוסט 1792) היה גנרל, מחזאי ופוליטיקאי בריטי, חבר בית הנבחרים הבריטי מ-1761 ועד לפטירתו. בורגוין היה מעורב במלחמת שבע השנים ומלחמת העצמאות של ארצות הברית. במהלך מלחמת שבע השנים היה מעורב בורגוין בהגנה הבריטית הרגלית על ממלכת פורטוגל מפני פלישת ספרד הבורבונית. בורגוין מונה למפקד צבאי בקנדה ופיקד על הכוחות הבריטים במהלך ההפסד החריף בקרב סרטוגה. בורגוין היה חבר המועצה המלכותית תחת ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת.
ביוגרפיה

ג'ון בורגוין נולד בבדפורדשייר בשנת 1722. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר בוסטמינסטר, הוא הצטרף לצבא הבריטי כפרש ברגימנט ההוסרים ה-13 בשנת 1740. בורגוין היה בן זוגה של בתו של הרוזן מדרבי והתכוון להציע לה נישואים. הרוזן לא היה מרוצה מהנישואין והעניק לבורגוין סכום כסף קטן כדי למנוע את נישואיהם של הזוג הצעיר. בורגוין התעלם מדרישותיו של הרוזן והשתמש בכסף למען צרכים אישיים.
לאחר ששירת בהצטיינות במלחמת שבע השנים (1756–1763), נבחר בורגוין לבית הנבחרים הבריטי בשנת 1761 ושוב בשנת 1768. בשנת 1776 הוקצה לפקד על הכוחות המוצבים בקנדה הבריטית בדרגת גנרל, והחל לקדם אסטרטגיה התקפית של הכוחות הבריטים. מצפון (כוחותיו של בורגוין), מדרום (כוחותיו של ויליאם האו בניו יורק) וממערב (כוחותיו של קולונל בארי סנט לג'ר בטריטוריות המערביות) תכננו לקדם מתקפות מתואמות ולהיפגש באולבני, ניו יורק, ובכך התכוונו הבריטים לבודד את ניו אינגלנד משאר המושבות האמריקאיות הסוררות.
צבא הרגלים של בורגוין כבש את פורט טיקונדרוגה, צפון ניו יורק, ב-6 ביולי 1777. לאחר שהגיע לנהר ההדסון נלחם אל מול צבא גדול בהרבה בפיקודו של הגנרל פיליפ סקיילר והגנרל הורשיו גייטס, אשר נתמכו בידי הבריגדיר גנרל בנדיקט ארנולד. כשמיצה את המזון והתחמושת שלו ולא קיבל שום סיוע מהאו (שנטש את האסטרטגיה המקורית כדי לכבוש את פילדלפיה, פנסילבניה) או מסנט לג'ר (שהובס באוריסקני, ניו יורק, ונסוג חזרה מערבה), נאלץ בורגוין להיכנע לכוחות האמריקאים בשערים מצפון לסרטוגה ספרינגס ב-17 באוקטובר 1777, ובכך סיים את קרב סרטוגה. בורגוין שוחרר יחד עם חייליו, חזר לבריטניה, שם התמודד עם ביקורת קשה על כישלונו הצבאי.
לתקופה קצרה (1782–1783) שירת בורגוין בתפקיד ראש המטה הכללי בממלכת אירלנד, אך הוא פרש מאוחר יותר לחייו הפרטיים. בורגוין היה אישיות ציבורית רבת השפעה בחברה הלונדונית. הוא גם כתב מספר מחזות, שהמצליחה ביותר מביניהן הייתה היורשת (1786). תחילה תמך בורגוין בממשלת פרדריק נורת' הטורית אך לאחר כישלון המלחמה נטה יותר לתמיכת המפלגה הוויגית. בורגוין נפטר בפרישתו בשנת 1792, בגיל 70.
השנה של אפריקה

זמבים עתידיים קוראים תיגר על המפלגה השמרנית של הפוליטיקאי איאן מקלאוד ברודזיה הצפונית.
1960 מכונה השנה של אפריקה בגלל סדרה של אירועים שהתרחשו במהלך שנה זו – בעיקר עצמאותן של 16 מדינות אפריקה – שהדגישו את הרגשות הפאן-אפריקניים הגוברים ביבשת. השנה הביאה לשיאן של תנועות העצמאות האפריקניות ולהופעתה של אפריקה ככוח מרכזי באו"ם. התפתחויות פוליטיות מהירות אלו הובילו לספקולציות ותקווה לגבי עתידה של אפריקה כולה; ובכל זאת, היבשת החלה להתמודד גם עם המציאות של אלימות בעידן הפוסט-קולוניאלי. בשנה זו גם החלה התנגדות מזוינת לממשלת האפרטהייד הדרום אפריקאית, שהיו לה השלכות פוליטיות ברחבי העולם ככלל, וברחבי אפריקה בפרט. במהלך השנה קיבלו כל המושבות של אפריקה המערבית הצרפתית ואפריקה המשוונית הצרפתית עצמאות.