stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם בז'ה
עבודתו המדעית > האינפורמציה הגלומה במחירים

בשנות השבעים הוצעו מספר מודלים תאורטיים (הבולט ביניהם של סנפורד גרוסמן (אנ')) שבהם המחיר בשיווי משקל משקף את טיב הנכס בצורה מושלמת, או לפחות בצורה כמעט מושלמת, המייתרת כל שימוש נוסף במידע האישי של מי מן המשקיעים ("סטטיסטי מספיק"). מודל כזה הוא פרדוקסאלי, כי אם למידע של המשקיעים אין שימוש אזי אין לשום משקיע סיבה לאסוף את המידע, ואם המשקיעים לא יאספו מידע איך יוכל המחיר לשקף את טיב הנכס? בז'ה הראה כי הפרדוקס נובע מכך שהמודלים האלה מתעלמים מן התהליך של קביעת המחיר, והוכיח כי בכל תהליך שבו המחיר נקבע רק כתוצאה מן הביקושים של משקיעים הפועלים באופן חפשי לפי האינטרסים שלהם אין המחיר יכול להיות "סטטיסטי מספיק" למידע של המשקיעים. בעקבות זאת הציע רדנר שינוי של הגדרת "מחיר שיווי משקל", וקרא למודלים שבהם המחיר מותנה רק באיזון של הביקוש וההיצע "שיווי משקל במובן הרחב".
עבודתו המדעית > עקרונות החשבונאות

(1) עקרון "השמרנות" מכתיב רישום נכסים במאזן לפי הנמוך מבין העלות ההיסטורית או ערך השוק הנוכחי, וזה גורם להטיה שיטתית כלפי מטה. בז'ה הראה כי בתנאים מסוימים הטיה מוגבלת זו דווקא משפרת את האינפורמטיביות של הדיווח.
(2) כדי להעריך אם כל הפעילויות של הפירמה הן רווחיות, זוקפים בחשבונאות ניהולית לחובת כל פעילות גם חלק מן העלויות המשותפות, אבל ידוע שבדרך כלל אין שום אפשרות לקבוע איזה חלק מן העלויות המשותפות נגרם על ידי פעולה זו או אחרת (הדבר הומשל לניסיון לקבוע איזה חלק מן הצליל של מחיאות כפיים נגרם על ידי כל אחת מן הכפיים). בז'ה הראה מתי הקצאת העלויות המשותפות בין הפעילויות היא דרך "יעילה" לוודא שכל הפעילויות הן אמנם רווחיות, במובן זה שאין שום פרוצדורה אפקטיבית יותר במשפחה רחבה של תהליכי בקרה ארגוניים.
(3) לפי העיקרון הבסיסי של החשבונאות, הרישומים בדו"חות הכספיים מבוססים על הערכים שבהם בוצעו העסקאות בעבר. בתנאי אינפלציה גורם הדבר לעיוותים בגלל ההבדלים בין המועדים שבהם נעשו עסקות שונות. בז'ה הציג הערכה תאורטית איך משתנים העיוותים בחלקים שונים של הדו"חות הכספיים (של פירמה "סכמאטית") עם השתנות קצב האינפלציה.
עבודתו המדעית > חקר ביצועים של מערכות שרות, ייצור ותחזוקה

(1) תורים: המתנה בתור כרוכה בעלויות. בז'ה הראה למי ראוי להעניק "עדיפות" בתור לשירות, על בסיס עלויות ההמתנה שלו וזמן השירות שהוא נזקק לו. כן הראה כיצד ראוי לשנות את קצב השירות (כאשר הדבר ניתן) על בסיס מספר הלקוחות הממתינים בתור ברגע נתון.
(2) ייצור לפי הזמנה: כאשר חייבים לספק כמות נדרשת של פריטים תקינים, והייצור נעשה ב"סדרות" אשר גודלן נקבע מראש, יש להתחשב בזמן קביעת גודל הסדרה באפשרות שחלק מן הפריטים יהיו פסולים. בז'ה ניתח איך הגודל האופטימלי של סדרת הייצור תלוי ביתרת הביקוש שיש לספק, וזאת בתהליכי ייצור שבהם ההסתברויות לפגם בפריטים עוקבים הן בלתי תלויות, ובכאלה שבהם כשל הגורם לפגם בפריט כלשהו גורר פגמים בכל הפריטים העוקבים (התוצאות שונות באופן קטבי).
(3) תחזוקה: במערכות שבהן יש אפשרות של "כשל" בהסתברות המשתנה אקראית עם הזמן, רצוי להחליף את המערכת בחדשה מבעוד מועד, אבל לא רצוי לעשות זאת מוקדם מדי. בז'ה הציג מדיניות החלפה אופטימאלית למערכות "מרקוביות" שבהן ההסתברות לכשל אינה בהכרח עולה מונוטונית עם הזמן, והראה מתי (ואיך) הגבלת ההסתברות לכשל שקולה בעצם להערכה של עלות הכשל יחסית לעלות ההחלפה.
עבודתו המדעית > וריאציות לשיווי משקל נאש

בתורת ההחלטות האינטראקטיביות ("תורת המשחקים"), שיווי משקל נאש הוא מושג יסוד בהערכת תוצאות שאינן בסתירה עצמית. עם זאת, שיווי משקל נאש מקבל בהרבה מקרים (גם) תוצאות לא אינטואיטיביות בעליל, ובמקרים אחרים לא מקבל תוצאות המתבקשות אינטואיטיבית. ריינהרד זלטן הראה כי תוצאות בלתי אינטואיטיביות רבות של שיווי משקל נאש ניתנות לאלימינציה אם מביאים בחשבון שהמחליטים עלולים "לטעות" בבצוע הפעולה הרצויה, אפילו שההסתברות לטעות כזאת שואפת לאפס ("היד הרועדת"). בז'ה בחן מה עשוי לקרות אם ההסתברות לטעות, קטנה ככל שתהיה, איננה שואפת לאפס אלא תלויה בעלות הנזק מן השגיאה. הוא הראה שבמודל כזה הרבה תוצאות בלתי- אינטואיטיביות נמנעות, ובמקרים אחרים מתאפשרות תוצאות אינטואיטיביות מתבקשות (שנמנעו קודם לכן). בפרט, בפרדיגמה האוניברסלית הקלאסית של "דילמת האסיר", כאשר נזק מאי-שיתוף-פעולה הוא מספיק גדול המודל של בז'ה מקבל שיתוף פעולה כשיווי משקל יחיד, למרות שלכל אחד מן הצדדים כדאי לכאורה "לבגוד".
ברכה

ערך זה עוסק בברכה לאל ביהדות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ברכת התורה מוצגת על שלט בבית-כנסת.
בְּרָכָה היא תפילה קצרה שנאמרת לפני קיום מצווה, וכן בזמן מועד או חוויה יוצאת-דופן בחייו של אדם. כמו כן ישנה חובה הלכתית, לברך קודם האכילה ולאחריה.
הברכה כוללת את המילים "ברוך אתה ה'", ומכילה דברי שבח, הודאה או בקשה לה'.
המקור ההלכתי > ברכות מדאורייתא

מדאורייתא, ישנה חובה לברך רק שתי ברכות:
ברכת המזון: מדאורייתא חובה לברך לאחר האכילה כפי שמופיעה בתורה: "ואכלת ושבעת וברכת את ה' אלוהיך על הארץ הטובה אשר נתן לך". אמנם החובה מן התורה היא רק כאשר האדם אוכל כמות משביעה, אולם האוכל כמות שאינה משביעה – אינו חייב לברך ברכת המזון אלא מדרבנן.
ברכות התורה: לדעת פוסקים רבים, ישנה חובה מן התורה לברך ברכת המצוות קודם לימוד תורה.
השורש 'ברך' נמצא בתנ"ך פעם ראשונה בבראשית, א', כ"ח.
המקור ההלכתי > ברכות מדרבנן

שאר הברכות הן מדברי חכמים, והן תוקנו על ידי עזרא הסופר ובית דינו, הלוא הם אנשי כנסת הגדולה. גם הברכות שמקורן מהתורה – נוסחן נקבע על ידי אנשי כנסת הגדולה. ברכות הנהנין מבוססות על הסברא ש'אסור לו לאדם להנות מהעולם הזה בלא ברכה'.
המקור ההלכתי > מאה ברכות

לפי תקנה המיוחסת לדוד המלך חובה לברך בכל יום מאה ברכות. ביום חול, אין צורך במאמץ מיוחד כדי לקיים תקנה זו, שכן מניין הברכות שבסדר התפילה הוא קרוב לתשעים, ובתוספת ברכות הנהנין – קל להגיע למאה ברכות. אולם בשבת וימים טובים, שבתפילת העמידה שלהם ישנם רק שבע ברכות בלבד, על מנת להגיע למאה ברכות יש להוסיף ברכות שונות כגון על מאכלים ועל בשמים.
סוגי הברכות

לפי הרמב"ם, הברכות נחלקות לשלוש קבוצות:
ברכות הנהנין – ברכות שבח והודאה לבורא על הנאות חושיות – על המזון (לפני האכילה ולאחריה) ועל ריחות בשמים.
ברכות המצוות – ברכות הנאמרות טרם עשיית מצווה, על מנת להודות לה' על התורה והמצוות שנתן.
ברכות שבח, הודאה ובקשה – ברכות שבהם משבחים את ה' ומודים לו על האופן שבו הוא מנהיג את העולם ואת עם ישראל. לפי הרמב"ם, ברכות אלה נתקנו כדי "לזכור את הבורא תמיד וליראה ממנו".
ברכות השבח וההודאה כוללות את הברכות הבאות:
ברכות הראייה – ברכות על ראיית תופעות טבע, כגון ברקים ורעמים, ים והרים; על ראיית מקומות מיוחדים, כגון מקום שנעשו בו נסים לעם ישראל; על ראיית חבר לאחר זמן ממושך; ועוד.
ברכות השחר שנאמרות לאחר ההשכמה בבוקר.
ברכות התפילה – הברכות המרכיבות את תפילת שמונה עשרה, ברכות קריאת שמע, ועוד.
ברכת שהחיינו – ברכה המבטאת התחדשות מזמן לזמן. נאמרת בחגים או על דבר חדש, כגון בגד או פרי חדש.
ברכת הטוב והמטיב – נאמרת על אירוע משמח הנעשה לכמה אנשים.
ברכת הגומל – נאמרת לאחר הצלה מסכנה.
ברכת "ברוך דיין האמת" – נאמרת על בשורה רעה.
משמעות הברכה

מספר פירושים למשמעות המילה ברכה, ולתפקידו של המברך:
לפי ספר החינוך, הברכה היא שבח מאת הנברא המודה שה' הוא 'ברוך', כלומר: מבורך ו"כל הברכות כלולות בו והוא מלך עליהם לשלחם (לחלק אותן) על כל אשר יחפוץ". וכן לפי הרד"ק בספר השורשים, מלשון שבח ותהילה.
דעת הרשב"א בתשובותיו, ברכה מלשון "בריכות מים". הברכה היא תפילה לריבוי שפע מאת האל לעולם. גם רבי חיים מוולוז'ין בספר נפש החיים, ביאר בצורה דומה, מלשון תוספת וריבוי.
רבינו בחיי הביא פירוש נוסף בשם ספר הבהיר, לפיו ברכה היא מלשון ברך. לפי זה הברכה היא שבח לה' על כך ש"כל ברך כורע לו".
מבואר בחסידות כי ברכה היא מלשון "המבריך את הגפן בארץ". כלומר, ברכה היא הברכה והמשכה של שפע א-לקי מלמעלה למטה, כשם שהמבריך את הגפן מבריך וממשיך ענף מהגפן ארצה.
נוסח הברכה > פותח בברוך וחותם בברוך

הברייתא במסכת ברכות קובעת כי ”כל הברכות פותח בהן בברוך וחותם בהן בברוך”. לכלל זה יש ארבעה יוצאים מן הכלל: ברכת הפירות וברכת המצוות, ברכה הסמוכה לחברתה (רצף של שתי ברכות או יותר), ברכה אחרונה של קריאת שמע וברכת הטוב והמטיב. הראשונים סיפקו הסברים שונים למקרים החריגים. על סמך דברי המשנה והתוספתא במסכת ברכות פסק הרמב"ם: "מקום שהתקינו לחתום בברוך אינו רשאי שלא לחתום, ומקום שהתקינו שלא לחתום אינו רשאי לחתום, מקום שהתקינו שלא לפתוח בברוך אינו רשאי לפתוח, מקום שהתקינו לפתוח אינו רשאי שלא לפתוח".
נוסח הברכה > ברכה בשם ומלכות

מלבד התוכן המיוחד לברכות רבות קיימת פתיחה כללית: "ברוך אתה אדוני אלוהינו מלך העולם" – פתיחה המכונה "שם ומלכות". בשולחן ערוך נפסק על סמך דברי רב ורבי יוחנן במסכת ברכות: "כל ברכה שאין בה הזכרת שם ומלכות אינה ברכה". כלומר, אין מקיימים את חובת הברכה אם הנוסח אינו כולל את אמירת שם ה' והזכרת מלכותו – "מלך העולם".
לכלל זה קיימים כמה חריגים, כגון ברכות תפילת שמונה עשרה, ברכת אלוהי נשמה וברכה מעין שבע שבהן לכאורה אין ציון למלכות ה' בעולם. בתוספות ובבית יוסף הובאו הסברים להשמטה בברכות אלו. על סמך דבריהם כתב המגן אברהם שגם במקרים אחרים בהם נמצא נוסח של ברכה ללא שם ומלכות, אין להניח שמדובר בטעות, אלא יש למצוא את הסיבה לכך. נוסחים נוספים שבהם התקיים דיון בפוסקים לגבי חוסר אזכור שם ומלכות הם: תפילת הדרך, נוסח ההבדלה "ברוך המבדיל בין קודש לחול" שנאמר במוצאי שבת וברכת הזימון. לעיתים, כאשר קיים ספק האם יש חובה לברך ברכה כלשהי או לא, העדיפו הפוסקים להכריע שלא לברך על מנת להימנע מחשש של ברכה לבטלה, ובמקום זאת הציעו לומר את נוסח הברכה ללא הזכרת שם ומלכות.
נוסח הברכה > המשנה ממטבע שטבעו חכמים

במסכת ברכות נחלקו התנאים רבי מאיר ורבי יוסי לגבי מי ששינה ואמר נוסח אחר מכפי שתיקנו חכמים: "ראה פת ואמר כמה נאה פת זו ברוך המקום שבראה יצא, ראה תאנה ואמר כמה נאה תאנה זו ברוך המקום שבראה יצא, דברי ר' מאיר. ר' יוסי אומר, כל המשנה ממטבע שטבעו חכמים בברכות לא יצא ידי חובתו". בהלכות ברכות סיכם הרמב"ם: ”נוסח כל הברכות עזרא ובית דינו תקנום, ואין ראוי לשנותם ולא להוסיף על אחת מהם ולא לגרוע ממנה, וכל המשנה ממטבע שטבעו חכמים בברכות אינו אלא טועה, וכל ברכה שאין בה הזכרת השם ומלכות אינה ברכה אלא אם כן הייתה סמוכה לחבירתה. וכל הברכות כולן נאמרין בכל לשון והוא שיאמר כעין שתקנו חכמים, ואם שינה את המטבע הואיל והזכיר אזכרה ומלכות ועניין הברכה אפילו בלשון חול, יצא” (משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות ברכות, פרק א', הלכות ה'–ו'.) כלומר, לכתחילה אין לשנות כלל מהנוסח המקובל שאותו תיקנו חכמים, אך בדיעבד מי שבירך בנוסח שונה, ואפילו בלשון חול, אם הזכיר שם ומלכות ואמר את עיקר העניין עליו נסובה הברכה, יצא ידי חובתו ואינו צריך לחזור ולברך.
ההשלכות של סוגיה זאת נוגעות הן לאמירת הברכה בנוסח שונה או בלשון שאינה לשון הקודש, והן להחסרת או הוספת מילים בתוך נוסח הברכה (דבר שהיה מצוי בקהילות שנהגו לומר פיוטים בברכות קריאת שמע). רבי יוסף קארו פסק בשולחן ערוך שאם במקום "ברכת הזן", הברכה הראשונה בברכת המזון, אמר בארמית: "בריך רחמנא מלכא מריה דהאי פיתא" – יצא ידי חובתו, כיוון שהזכיר שם ומלכות ואמר את עיקר עניין הברכה. לדעה זו גם דברי המשנה "מקום שאמרו...לחתום – אינו רשאי שלא לחתום" נאמרו רק לכתחילה, אמנם לדעה הנוספת שהובאה בשולחן ערוך צריך גם לחתום ב"בריך רחמנא דזן כולא".
לגבי אמירת פיוטים באמצע ברכות קריאת שמע פסק השולחן ערוך שעדיף להימנע מלאומרם, ואילו הרמ"א כתב שאין איסור בדבר וציין שכך המנהג המקובל. המשנה ברורה הסביר את דברי הרמ"א על פי הרשב"א שסבר כי האיסור לשנות ממטבע שטבעו חכמים מתייחס רק לפתיחה ולחתימה בברוך או לנושאים עקרוניים שיש להזכיר בברכה, אך אין איסור להאריך או לקצר בברכה ולשנות מנוסחה, ואפילו לכתחילה.
נוסח הברכה > לשון נוכח ולשון נסתר

נוסח הברכה פותח בלשון נוכח, "ברוך אתה ה'", וממשיך בלשון נסתר, "אשר קדשנו", "שהכל נהיה בדברו" וכדומה. הראשונים הסבירו זאת בכך שהקב"ה נגלה ונסתר, נגלה מצד מעשיו ונסתר מצד אמיתת מציאותו, ולכן פותחים בלשון נוכח, כדיבור ישיר עם מי שנוכחותו ברורה ומוחשית, וממשיכים בלשון נסתר לקבוע בליבנו שלמרות שמציאותו ברורה, מהותו נסתרת ונעלמת.
לאחר כל ברכה, נוהגים השומעים לענות אמן. משמעות הדבר היא הסכמה לברכה – כעין "אמת" – כתרגומה של המילה מארמית, או "הלוואי" – כתפילה להתקיימות הברכה.
לעניית אמן מיוחסת חשיבות רבה, עד כדי אמירתו של רבי יוסי: "גדול העונה אמן יותר מן המברך".
ברכה לבטלה

אסור לברך ברכה כאשר אין חובה הלכתית לברך ברכה זו. איסור זה נובע מכך שבברכה האדם מזכיר את שם ה', ואסור לעשות זאת ללא צורך. יש הסוברים שאיסור זה הוא מן התורה (רמב"ם, שולחן ערוך), ויש הסוברים שהוא מדרבנן (תוספות, רא"ש).
הפסק בין ברכה למעשה

רוב הברכות נאמרות "עובר לעשייתן" – כלומר לפני המעשה. משום כך ישנן הלכות לגבי הפסק האסור, עד שהמעשה יסתיים, או לכל הפחות יתחיל. הדבר מפורסם בברכת נטילת ידיים, אך מוכר גם בברכות נוספות, כמו הנחת תפילין, או תקיעת שופר (אשר מרגע הברכות ועד גמר מאה התקיעות נוהגים שלא לדבר).
ראו גם

מסכת ברכות
מקדש כום אומבו

| --- | --- |

המקדש הכפול של כום אומבו, מבט מכיוון הנילוס
 מידע כללי
 סוג:  מקדש מצרי, מקדש, אתר ארכאולוגי, חורבות 
 מיקום:  אסואן (מחוז) 
 מדינה:  מצרים מצרים
 מידות
 גובה מעל פני הים:  95 מ' 
 
 קואורדינטות:  24°27′07″N 32°55′41″E﻿ / ﻿24.451944444444°N 32.928055555556°E﻿ / 24.451944444444; 32.928055555556
  (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםמקדש כום אומבו(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםמקדש כום אומבו
 
מקדש כוֹם אוֹמְבּוֹ (בערבית: معبد كوم امبو) הוא מקדש כפול שנבנה בתקופה התלמיית באזור העיר המודרנית כום אומבו השוכנת במצרים העליונה. המקדש שהוקדש לאלים סבכ והורוס שוכן על הגדה המזרחית של הנילוס כ-40 ק"מ צפונית לאסואן כ-3.5 ק"מ דרומית לעיר כום אומבו. בתקופה הרומית הורחב המקדש ונבנו לו תוספות. בשנת 2003 הגישה מצרים בקשה להכיר במקדש כאתר מורשת עולמית, יחד עם שלושה מקדשים נוספים – דנדרה, איסנא, ואדפו – והארבעה נכללים ברשימה הראשונית (tentative list) של האתרים בעלי הערך התרבותי והטבעי במדינה.
היסטוריה

המקדש נבנה בתחילת ימי שלטונו של המלך תלמי השישי שמלך בין השנים 145-186 לפנה"ס. המקדש נבנה על שרידי מקדש קדום קטן הרבה יותר. הכתובת העתיקה ביותר המכירה את המקדש מתוארכת לתקופת הביניים הראשונה המאות ה-22 וה-21 לפנה"ס, תקופת שושלות 7–11. באתר נמצאו גם שברים אדריכליים עם כרטושים שנשאו את שמו של אמנחותפ הראשון שמלך בין השנים 1546–1526 לפנה"ס, ושל תחותמס השלישי 1426-1490 לפנה"ס (תיארוכים על פי כרונולוגיה תיכונה), שניהם מכלי השושלת ה-18. השם הראשון של מלך הלניסטי המוזכר באתר הוא שמו של תלמי השישי והאחרון הוא של תלמי השלושה עשר (51–47 לפנה"ס). למקדש הוספו תוספות על ידי מלכים תלמיים נוספים בעיקר המלך תלמי השלושה עשר שבנה את חלקו הפנימי והחיצוני של ההיפוסטיל. בתקופה התלמיית היה האזור של כום אומבו מרכזו של הנום טה-סתי (Ta-seti). הבנייה במקדש נמשכה גם בתקופה הרומית, חלק מהשיקול של הרומאים להמשיך ולבנות את המקדש היה גם השיקול האסטרטגי, המקדש שלט על דרך המסחר שהובילה לנוביה.
חורבותיו של המקדש נקברו במשך השנים מתחת לחול, הם נחשפו ושוחזרו בשנת 1893 על ידי ז'אק דה מורגן (Jacques de Morgan) ארכאולוג וגאולוג צרפתי. כל המבנים בחלקו הדרומי נוקו מפסולת שהצטברה במהלך השנים.
חלק גדול ממבני המקדש נהרס על ידי הנילוס ורעידות אדמה. בשלב מאוחר שימשו אבני המקדש בשימוש משני למבנים אחרים. חלק מתבליטי המקדש הושחתו על ידי הקופטים שהשתמשו במקדש ככנסייה.
אתר המקדש הוא אתר תיירות ידוע במצרים המודרנית. ביקור במקדש הוא חלק בלתי נפרד מהפלגות התיירות על הנילוס. מזח ספינות השייט שוכן כ-70 מטר ממערב למקדש.
באזור שבו שכן המקדש התגלו 300 מומיות של תניני היאור, כמה מהם מוצגים במוזיאון תניני היאור.
בשנת 2003 הוכרז המבנה כאתר מורשת עולמית כאחד מסדרה של מקדשים שהוגדרו המקדשים הפרעוניים במצרים העלינה מהתקופה התלמיית והרומית. המקדשים האחרים הם מקדש דנדרה, מקדש אדפו ומקדש איסנא.
מבנה המקדש

ייחודו של המבנה הוא בעיצובו הכפול זאת בניגוד לרוב מבני הדת מצריים עתיקים אחרים המקדש שימש לסגידה לשני אלים נפרדים. במקדש נבנו שתי חצרות, שני אולמות, שני מקדשים וחדרים כפולים לשתי סדרות של אלים. חלקו הדרומי של המקדש הוקדש לאל התנין סבכ אל הפריון ויוצר העולם יחד עם חתחור וח'ונסו. חלקו הצפוני של המקדש הוקדש לאל הבז הורהורוס (Haroeris) שהוא האל הורוס המבוגר, יחד עם האלה האחות Tasenetnofret שהיא התגלמות מיוחדת של האלה חתחור, וכן ל-Panebtawy (אדון שתי הארצות). המקדש אינו מקדש טיפוסי, הוא סימטרי לחלוטין לאורך הציר הראשי.
בקיר האחורי של המקדש בצידו הפנימי חקוקות סצנות המתארות כלי ניתוח. תיאורים אלה נחשבים כתיאורים הראשונים של מכשירים כלי ניתוח רפואיים, לרבות אזמלים, מגרדים, מלקחיים, מרחיב, מספריים, מרשמים ובקבוקים המכילים תרופות המתוארכים לתקופה הרומית במצרים. בנוסף מוצגות בסצנות שתי אלות היושבות על כיסאות לידה.
את שני המקדשים תוחם מסביב קיר שצלעו האחד באורך 96 מטר והצלע השנייה 50.9 מטר. הקיר תוחם מסביב את המקדש ואת חצר העמודים. הכניסה למתחם נעשית לתוך חצר קדמית דרך שער כפול. חזיתו של המקדש הוא לכיוון הנילוס. בהמשך לחצר נמצא פורטיקו הכולל שלוש שורות של עמודים הכוללים חמישה עמודים בגובה 12 מטר בכל שורה. לאחריו שלושה אולמות פנימיים, הראשון אולם עמודים הכולל שתי שורות של עמודים ובכל שורה חמישה עמודים. לאחריו עוד שני אולמות. בהמשך בחלקו הצפון מזרחי של המקדש נמצאות שתי קפלות האחת לאל והשנייה להורוס. בצדי האולמות הפנימיים נמצאים שבעה חדרים. שלושה בחלק המזרחי של המקדש וארבעה בחלק המערבי. בנוסף כולל המקדש חדרי מבוא וחדרים קטנים ששימשו למטרות שונות.
הקפלה המוקדשת לאל סבכ בנויה בסגנון רומי מהמאה ה-3 לספירה. הדיוקן של הקיסר קרקלה מופיע על גבי שני העמודים השולטים על הכניסה לקפלה. בתוך הקפלה מופיעים תיאורים רבים של האח סבכ שהיה נערץ על ידי מצרים רבים בתקופות התלמים והרומיות.
באתר נמצאת גם קפלה של האלה חתחור הבנויה בצורת מלבן. הקפלה בנויה מעל הקרקע והגישה אליה היא דרך מספר מדרגות. גודל של הקפלה הוא חמישה מטרים ורוחבה שלושה מטר. בתוך הקפלה שלוש גלריות זכוכית המציגות שלוש מומיות של תנינים המייצגים את האל סבכ. בחזית הקפלה מול הכניסה נמצא דיוקן של חתחור.
נילומטר

בחלקו הצפוני-מערבי של מתחם המקדש נמצא מבנה מעוגל עם באר גלילית עמוקה, ששימש כנילומטר. מבנה זה ששימש במצרים העתיקה למדידת ניקיון הנילוס וגובה פני המים בתקופת ההצפות השנתית. הנילומטר נבנה בתקופה הרומית והיה מחובר לבאר מים קטנה יותר.
גלריית תמונות

הקיר התוחם של המקדש
הערות שוליים

1 2  Pharaonic temples in Upper Egypt from the Ptolemaic and Roman periods באתר של אונסק"ו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 316594829   WorldCat (עם VIAF): 316594829 
ציור של המקדש שצויר על ידי דייוויד רוברטס כפי שנראה בין השנים 1845–1849
הכלים הרפואיים חרותים על קיר המקדש ושתי אלות כורעות בתנוחת לידה
כלורופיל

מבנה כלורופיל מסוגים b ,a ו-d
מבנה כלורופיל מסוג c
ספקטרום בליעה של כלורופיל a ו-b.
כְלוֹרוֹפִיל (מיוונית: Χλωροφύλλη - כלורוס - "ירוק", פילון - "עלה") הוא צבען (פיגמנט) ירוק הנמצא ברוב הצמחים והאצות ובכמה סוגים של חיידקים. לשם אין קשר ליסוד כלור, שאינו מופיע במולקולת הכלורופיל.
הוא משמש גם כצבע מאכל וסימונו E140.
חשיבותו של הכלורופיל אינה מסתכמת בהקניית הצבע הירוק; הכלורופיל הוא התורם העיקרי לתהליך הפוטוסינתזה, שבאמצעותו מפיקים הצמחים והאצות גלוקוז ממים ומפחמן דו-חמצני, בהשתמשם באנרגיית האור. הכלורופיל אגור בתילקואידים שנמצאים בכלורופלסטים, המצויים בתאי הצמח. במרכזו של האתר הפעיל של מולקולת הכלורופיל נמצא אטום מגנזיום; אכילת צמחים היא מקור המגנזיום העיקרי של בעלי החיים.
אטום המגנזיום שוכן במבנה בעל חמש טבעות הנקרא פורפירין (אנ') והדומה לאתר הפעיל שבהמוגלובין. ישנם חמישה סוגים של כלורופיל, הנבדלים ביניהם בקבוצות הפונקציונליות הקשורות למבנה הפורפירין שלהם. הסוגים השונים מסומנים באות לטינית קטנה (כלורופיל a, למשל). כל סוג של כלורופיל קולט אור באורך גל שונה. כלורופיל a מאופיין שני שיאי בליעה עיקריים ב-420 ננומטר ו-660 ננומטר. רוב היצורים הפוטוסינתטיים המפותחים (בעיקר צמחים) מכילים יותר מסוג אחד של כלורופיל, דבר המשפר את קליטת האור שלהם. הכלורופיל המצוי בחיידקים קרוי בקטריוכלורופיל (Bacteriochlorophyll), וההבדל בינו ובין כלורופיל הוא מזערי. כלורופיל מיוצר בתא מחומצה גלוטמית.
הראשון שקבע את מבנהו הכימי של הכלורופיל היה הכימאי היהודי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה, ריכרד וילשטאטר.
האצה כלורלה היא האורגניזם בעל קצב הפוטוסינתזה המהיר ביותר מכל הצמחים המוכרים לאדם.
ראו גם

פִיטוֹל
הערות שוליים

↑  פרקים בפיזיולוגיה של הצמח, יחידות 1-3, Open University of Israel
| מטבוליזם |
| --- | --- | --- |
| נשימה תאית | גליקוליזה • מעגל קרבס • זרחון חמצוני |  |
| מסלולים נוספים | גלוקונאוגנזה • גליקוגנזה • גליקוגנוליזה • מסלול הפנטוז פוספט • מעגל קורי • מעגל האוריאה • חמצון בטא • תסיסה   מעגל קלווין • מעגל הגליוקסילט • פוטוסינתזה • ניטריפיקציה |  |
| תרכובות עיקריות | גלוקוז • פירובט • NAD • כלורופיל |  |
| מגוון מטבולי | אורגניזם אווירני • אורגניזם אל-אווירני • הטרוטרוף • אוטוטרוף |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285766705171  BnF: cb120073259 (data)  GND: 4147817-4  LCCN: sh85024579  NDL: 00574346  NKC: ph640631 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האם להיות בך מאוהב

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אביב גפן
 מתוך האלבום אביב גפן III
 יצא לאור:  1994
 פורמט:  אלבום מוזיקה 
 שפה:  עברית
 אורך:  2:34
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  אביב גפן
 לחן:  אביב גפן
 הפקה:  אביב גפן, ליאור טבת
 
"הַאִם לִהְיוֹת בָּךְ מְאֹהָב" הוא פזמון שנכתב, הולחן ובוצע על ידי אביב גפן, שלווה בביצוע המקורי של השיר בלהקתו "התעויוט". השיר יצא לאור בשנת 1994 ונכלל באלבומו השלישי "אביב גפן III" ובהמשך באלבום האוסף "ירח מלא - האוסף". השיר צבר פופולריות רבה, והוכתר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי תשנ"ד של רשת ג'.
רקע

השיר נכתב על חברתו דאז, אילנה ברקוביץ', בטרם הם נישאו.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1994)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1994)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1994)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1994)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1994)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1994)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1994)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1994)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
גרסאות כיסוי

ב-1996 ביצע גפן את השיר בדואט עם גידי גוב בתוכניתו לילה גוב. הביצוע נכלל בדיסק האוסף משירי התוכנית. בשנת 2018 ביצע אייל גולן גרסת כיסוי לשיר, כחלק מתוכנית המציאות אביב או אייל בעיבודו של יעקב למאי, השיר דורג במקום ה־21 במצעד השנתי תשע"ח (2018) של כאן גימל. בהמשך נכלל באלבום של גולן "הפוך מהיקום".
בשנת 2020 יצאה לשיר גרסה באנגלית בשם "It's So Hard", שהקליט גפן במסגרת ההרכב בלקפילד, אשר נכללה באלבומו השישי של ההרכב, For the Music. בשנת 2024, ביצעו מורן אהרוני ורד בנד את "It's So Hard" במהלך ההתמודדות שלהם בתוכנית הכישרונות הכוכב הבא לאירוויזיון. מאוחר יותר הגרסה שלהם יצאה כסינגל לתחנות הרדיו הישראליות.
השיר בספרי תווים

אביב גפן - השירים האסורים, עמ' 88, הוצאת כנרת, 1996. (הספר בקטלוג ULI)
סבסטיאן אסטבנס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בנובמבר 1970 (בן 54) Mattaldi, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 פרופיל ב-IMDb
 
סבסטיאן אסטבנס (בספרדית: Sebastián Estevanez; נולד ב-4 בנובמבר 1970) הוא שחקן ארגנטינאי, בנו של המפיק אנריקה אסטבנס ואחיה של השחקנית סול אסטבנס.
ביוגרפיה

סבסטיאן אסטבנז הוא בנו של המפיק אנריקה אסטבנז ואחיה של השחקנית סול אסטבנז. בשנת 2004 התחתן עם הדוגמנית איוונה סאקוני. בשנת 2007 נולדה בתו הבכורה פרצ'סקה ובשנת 2011 נולד בנו השני בנסיו בשנת 2015 נולד בנו השלישי ולנטין.
ביוגרפיה > תחילת קריירה

את הקריירה שלו החל בשנת 1996 כאשר שיחק בסדרה Gino בתפקיד רולו.
בשנת 1998 שיחק בטלנובלה La nocturna ("לילה") בתפקיד כריסטיאן.
בשנת 1999 שיחק בטלנובלה Como vos y yo ("את ואני") בתפקיד וילי.
בשנים 2000–2001 שיחק בטלנובלה Los Buscas De Siempre ("מחפשים תמיד") בתפקיד בטו סנטנה.
בשנת 2001 שיחק בסדרה PH propiedad horizontal ("דירות") בתפקיד חוליאן.
ב-2002 שיחק בטלנובלה Franco Buenaventura, el profe ("החופש של המורה בואנוונטורה") בתפקיד נצ'ו.
ב-2003 שיחק בטלנובלה Infieles ("הבוגד").
בשנת 2004 שיחק בסדרה Los pensionados ("הגמלאים") בתפקיד לוצ'ו.
בשנת 2005 שיחק בטלנובלה Amor en custodia (אהבה במעצר) בתפקיד ניקולס פצ'סקו.
בשנת 2006 שיחק בטלנובלה המקסיקנית Amor en custodia "(אהבה במעצר") בגרסה המקסיקנית בתפקיד מאורו מנדוסה.
בשנים 2006–2007 שיחק בטלנובלה La ley del amor ("חוק האהבה") בתפקיד לוקאס.
בשנת 2008 השתתף בקומדיה "כולם מוצאים את חואן" בתפקיד מיסמו.
בשנים 2009–2010 שיחק בטלנובלה Herencia de amor ("מורשת של האהבה") בתפקיד פרדו סוסה.
בשנת 2011 שיחק בטלנובלה Cuando Que vos me sonrisa ("שאת מחייכת אליי) בתפקיד מריטו.
בשנת 2012 שיחק בטלנובלה La dueña ("הבעלים") בתפקיד מרקוס גררו.
בשנים 2012–2013 כיכב בסדרה Dulce Amor ("אהבה מתוקה") לצד קרינה סמפיני, חואן דרטס, וסול אסטבנס בתפקיד מרקוס גררו.
בשנת 2014 כיכב בטלנובלה Camino el amor ("דרך לאהבה") לצד קרינה סמפיני.
בשנת 2015 שיחק בסדרה Fronteras ("גבולות) בתפקיד מרקוס גררו.
בשנת 2016 השתתף בתוכנית האירוח של סוסנה חימנס בתפקיד ג'יני המנורה/ג'ק והאפונים.
בשנת 2018 שיחק בסדרה Golpe al corazón (דופק הלב) בתפקיד רפאל טורו לצד אלאונורה וקסלר.
פילמוגרפיה > בטלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996–1997 | Gino\ג'ינו | רינו | אורח |
| 1998 | La nocturna\הליילה | כריסטיאן | תפקיד אורח |
| 1999 | Como vos y yo \את ואני | וילי | תפקיד אורח |
| 2000–2001 | אהבה אסורה | בטו סנטנה | תפקיד אורח |
| 2001 | PH propiedad horizontal\דירות | חוליאן | תפקיד ראשי |
| 2002 | Franco Buenaventura, el profe\החופש של המורה בואנוונטורה | נאצ'ו בואנוונטורה | תפקיד ראשי |
| 2003 | Infieles \הבוגד |  | תפקיד אורח |
| 2004 | Los pensionados\גמלאים | לוצ'ו | תפקיד אורח |
| 2005 | Amor en custodia \אהבה במעצר | לוקאס | תפקיד ראשי |
| 2006 | Amor en custodia\ אהבה במעצר (מקסיקו) | מאורו | אורח |
| 2006–2007 | La ley del amor\חוק האהבה | לוקאס | תפקיד ראשי |
| 2008 | כולם מוצאים את חואן | מיסמו | אורח |
| 2009–2010 | Herencia de amor \המחרוזת | פדרו סוסה | תפקיד ראשי |
| 2011 | Cuando me sonreís | מוריטו | 45 פרקים |
| 2012 | La dueña | מרקוס גררו | אורח |
| 2012–2013 | אהבה מתוקה | מרקוס גררו | תפקיד ראשי |
| 2014 | דרך לאהבה | רוקו קולוצ'י | תפקיד ראשי |
| 2015 | Fronteras \גבולות | מרקוס גררו | תפקיד אורח |
| 2016 | סוסנה חימנס | ג'יני המנורה/ג'ק והאפונים. | משתתף |
| 2018 | אגרוף בלב | רפאל טורו | תפקיד ראשי |
| 2020 | מופרדים | מיגל | תפקיד ראשי |