stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס דוורו
ביוגרפיה > משפחתו

דוורו הוא נכדו של ג'וזף פ. סינוט, איש עסקים אירי בולט בפילדלפיה שעשה הון כבעלים משותף של ויסקי שיפון של גיבסון. אמו של דוורו, אנני סינוט דוורו, נפטרה ב-27 באוקטובר 1944, בזמן ששהה במחנה שבויים יפני. בזמן שהוצב בפייפינג, סין, פגש דוורו את מרי ברוש ולץ', בתו של קולונל ג'ון פ. ולץ', קצין בצבא ארצות הברית. הם נישאו ב-1932. היה להם בן אחד, ג'יימס פטריק, ובת אחת שמתה בלידה (1934). גברת דוורו מתה מסיבוכים מסוכרת ב-1942, זמן קצר לאחר לכידתו על ידי היפנים באי וייק. היא נקברה בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. ב-1946 הוא התחתן עם רייצ'ל קלארק קוק ונולדו להם שני בנים. אשתו השנייה מתה ב-1977. הוא התחתן בפעם השלישית, עם עדנה ברנסייד הווארד, ב-1978, וקיבל בן חורג ושלוש בנות חורגות. אחותו, מרגרט, נישאה לבריגדיר גנרל ריצ'רד ה. ג'שקה, חיל הנחתים.
ביוגרפיה > מוות וקבורה

בריגדיר גנרל דוורו מת בגיל 85 בהוספיס סטלה מאריס במושב המחוז של טוסון, מרילנד, ממש צפונית לבולטימור ב-5 באוגוסט 1988, מדלקת ריאות. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון בצפון וירג'יניה המשקיף על נהר הפוטומק.
הערות שוליים

↑  "Brigadier General James P. S. Devereux, USMC". Who's Who in Marine Corps History. History Division, United States Marine Corps. נבדק ב-2023-11-11.
↑  Wise, James E.; Scott Baron (2007). Navy Cross. Naval Institute Press. p. 164. ISBN 978-1-59114-945-3. נבדק ב-24 בנובמבר 2008. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6  Uhlig, Mark (8 באוגוסט 1988). "James Devereux is dead at 85; War hero and a Congressman". New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)Uhlig, Mark (August 8, 1988). "James Devereux is dead at 85; War hero and a Congressman". New York Times.
↑  "Historical Full Committee Membership: 1951–1960". House Armed Services Committee, U.S. House of Representatives. אורכב מ-המקור ב-25 בנובמבר 2008. נבדק ב-24 בנובמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "HR 6127. Civil Rights Act of 1957". GovTrack.us.
↑  Burial Details: Devereux, James P – ANC Explorer
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810599892205606  BnF: cb16229456n (data)  GND: 1198941693  ISNI: 0000 0001 1947 268X  LCCN: n90623868  NTA: 352871865  SELIBR: 344657  SNAC: w6tb2bd0  US Congress: D000278  VIAF: 18839284   WorldCat (עם VIAF): 18839284 
מייג'ור דוורו, כשבוי מלחמה בשאנגחאי, בערך 1942.
ג'יימס דווייט דיינה

| --- | --- |
דיינה ב-1865
דיינה ב-1865
 לידה:  12 בפברואר 1813 יוטיקה, ארצות הברית 
 פטירה:  14 באפריל 1895 (בגיל 82) ניו הייבן, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  גאולוגיה, מינרלוגיה וולקנולוגיה וזואולוגיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות גרוב סטריט 
 מקום לימודים:  קולג' ייל 
 מוסדות:  אוניברסיטת ייל 
 תלמידי דוקטורט:  Edmund Otis Hovey 
 פרסים והוקרה:  מדליית קופלי (1877)  מדליית קלארק (1882)  חבר זר של החברה המלכותית (18 בדצמבר 1884)  מדליית וולסטון (1872)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 צאצאים:  אדוארד סולסברי דיינה 
 הערות:  על שמו קרויים מאובן, מינרל, הר, רכס על הירח ומכתש על מאדים.
 תרומות עיקריות
 שיטת מיון מינרלים, מחקריו על תהליכי בניית הרים, על פעילות געשית ועל מקורם ומבנם של היבשות והאוקיינוסים.
 חתימה:   
 
ג'יימס דווייט דֵיינָה (באנגלית: James Dwight Dana‏; 12 בפברואר 1813 - 14 באפריל 1895) היה גאולוג, מינרלוג, וולקנולוג וזואולוג אמריקני. דיינה התפרסם בשל מחקריו החלוציים בנושאים מגוונים: תהליכי היווצרות הרים, פעילות געשית, בעלי חיים ימיים ומקורם ומבנם של היבשות והאוקיינוסים, וכן בשל שיטת מיון המינרלים שיזם הקרויה על שמו.
תרומותיו למדע > גאולוגיה

תרומתו הגדולה ביותר של דיינה הייתה למדע הגאולוגיה. בין הפרסומים הרבים שכתב בנושא היו ספרי הלימוד בגאולוגיה ובמינרלוגיה, ושלוש מהדורות של ספרו על שיטת סיווג המינרלים שהמציא עוד כשהיה בן 24 ושכלל במשך השנים, כשהוא מתבסס על תכונותיהם הכימיות, הפיזיקליות והמתמטיות. ערוץ חשוב נוסף לתרומותיו בגאולוגיה (כמו גם בענפים נוספים) היה בכתב העת American Journal of Science, שדיינה שימש כעורכו הראשי. לעיתים השפיעו החוויות שעבר על תוכן המאמרים. כך למשל כתב דיינה ב-1849 מאמר מפורט בכתב העת על אזור הר שסטה וקסטל קרייגס (Castle Crags - אזור הררי במערב ארצות הברית) על בסיס הסיור בשנת 1841 במסגרת משלחת וילקס. במאמר הוא תיאר את הסלעים, המינרלים והגאולוגיה של הר שסטה. הגורם, ככל הנראה, לפרסום המאמר, היה מעשי; באותה שנה התחוללה הבהלה לזהב בקליפורניה, ודיינה, כבכיר הגאולוגים של ארצות הברית באותה תקופה וכאחד החוקרים הבודדים שהכיר את אזור צפון קליפורניה מקרוב, הוצף בבקשות לתיאור האזור.
במאמרים שקיבל לפרסום או שפרסם בעצמו וכן בביקורות על מאמרים או על ספרים השפיע דיינה במידה רבה על הגישה לגאולוגיה בארצות הברית בתקופתו. ממחקריו וממחקרים של חוקרים אחרים גיבש דיינה תאוריה שניסתה להסביר את התהליכים שהביאו ליצירת היבשות וההרים, אגני האוקיינוסים והרי הגעש. דיינה ראה בכדור הארץ יחידה גאולוגית אחת שהייתה בתחילה חמה מאוד, וככל שהתקררה כך התכווצה. על פי התאוריה שגיבש, היבשות הם האזורים שהתקררו בצורה המהירה ביותר, והאזורים בין היבשות, כלומר האוקיינוסים של ימינו, נוצרו אחר כך, בשעה שהתכווצות כדור הארץ גרמה לשקיעת הקרקעית וליצירת אגני האוקיינוסים. הלחץ שנוצר בשולי האגנים על שולי היבשות גרם להיווצרות רכסי ההרים, כדוגמת הרי האנדים והרי הרוקי. היבשות התרחבו ועקב כך נעשה אקלימן קשה יותר, ומשום כך נעשו האורגניזמים שחיו על היבשה מורכבים יותר. דיינה, שהיה אדוק בדתו, ראה בכך הוכחה ל"כוח מעל הטבע" שהכין את כדור הארץ לבוא האדם, האורגניזם המסובך מכולם, ולדעתו זוהי מטרת כל התהליכים.
במאמר שכתב קרל ואגה (Karl Mensch Waage‏; 1915-1999), פרופסור לגאולוגיה באוניברסיטת ייל, על ג'יימס דיינה באנציקלופדיה בריטניקה, הוא סיכם את פועלו של דיינה במילים: ”במהלך חייו של דיינה, ובעיקר הודות למנהיגותו, צמחה הגאולוגיה האמריקנית מאיסוף וסיווג של עובדות שאינן קשורות זו בזו למדע בוגר”.
תרומותיו למדע > וולקנולוגיה

כבר במסעו הראשון חזה דיינה בהתפרצות הר הגעש וזוב, שעל אודותיה כתב את מאמרו הראשון. משלחת וילקס, שבה היה דיינה המומחה לגאולוגיה, שהתה באיי הוואי במשך כמה חודשים בשנים 1840–1841. דיינה שמר על קשר מכתבים עם המיסיונר טיטוס קואן (Titus Coan‏; 1881-1801) שחי בהוואי, שסיפק לו תיאורים של התפרצויות הרי הגעש בהוואי, וב-1852 פרסם דיינה מאמר קצר על התפרצות הר הגעש מאונה לואה. תהליך היווצרותם של איי הוואי הוסיף לגרות את סקרנותו של דיינה והוא ביצע מחקר מעמיק יותר בשנים 1880 ו-1881. באמצעות תצפיות על ההבדלים שבין דרגת הסחיפה בין האיים השונים הוא הצליח לוודא שגילם של האיים הולך וגדל ככל שגדל המרחק מהאי הדרומי ביותר. הוא גם ציין ששרשרות איים רבות אחרות באוקיינוס השקט מציגות תופעה דומה של גידול בגילם בכיוון מדרום-מזרח לצפון-מערב. דיינה הסיק ששרשרת איי הוואי מורכבת משני פתילים געשיים, השוכנים לאורך נתיבים מקומרים, מקבילים ונבדלים. הוא טבע את המונחים "לואה" ו"קיאה" לשני נתיבים אלו. נתיב קיאה כלל את הרי הגעש קילוואה, מאונה קיאה, קוהאלה (Kohala), הלאקלה (Haleakalā) ומערב מאוי (West Maui). נתיב לואה כלל את הר הגעש התת-מימי לואהי (Lōʻihi), מאונה לואה, הולאלאלי (Hualālai), קאהולאווה (Kahoʻolawe), לאנאי ומערב מולוקאי.
דיינה שיער כי האופן בו מסודרים איי הוואי משקף פעילות געשית מקומית לאורך אזור בקע גדול. תאוריית "הבקע הגדול" ("great fissure") של דיינה שימשה כהנחת עבודה של כל המחקרים שנעשו אחר כך עד למחצית המאה ה-20. המסקנות אליהם הגיע התבססו על העובדה שלמרבית הרי הגעש של הוואי יש שתי רצועות בקעים, אבל רק אחת מהן פעילה בדרך כלל.
ב-1884 הגיעה להוואי משלחת בראשות הגאולוג קלרנס דטון (Clarence Edward Dutton‏; 1912-1841) והוא הרחיב ופיתח את הרעיונות של דיינה. בין השאר הוא גילה כי על האי הוואי יש חמישה הרי געש, ולא שלושה כפי שספר דיינה, והסיבה לכך היא שדיינה התייחס לקילוואה כאל לוע באגפו של ההר מאונה לואה ואל קוהאלה כחלק ממואנה קיאה. לדטון מיוחסת גם ההבחנה בין סוגי הלבה, בין לבת טרשים (אָאָ) לבין לבת מקלעות (פָּהוֹיהוֹי), אף שדיינה תיאר סוגים אלו קודם לכן. תוצאות המחקר של משלחת דטון דרבנו את דיינה לחזור להוואי ב-1887, והוא פרסם מאמרים רבים על תוצאות משלחת זו ב-American Journal of Science. ב-1891 סיכם דיינה את מחקריו בספר מפורט על מאפייני הרי הגעש, עם דגש על הרי הגעש של הוואי. הספר היה המקור העיקרי על הגעשיות באיי הוואי במשך שנים רבות אחר כך.
תרומותיו למדע > זואולוגיה ימית

כאמור שימש דיינה גם כזואולוג של משלחת וילקס, וסיכומיו מן המשלחת יצאו בשני ספרים. הראשון, "זואופיטים" (Zoophytes)‏, שדן באלמוגים ובשושנות ים וכלל תיאורים של 261 מינים של שושנות ים (שמתוכם 203 לא היו מוכרים אז למדע) ו-483 מיני אלמוגים (229 מתוכם בלתי מוכרים). השני, "סרטנאים" (Crustacea), דן בתת-מערכת הסרטנאים, ספר בן 1,600 עמודים. בשניהם עשה דיינה ניסיון לסווג את המינים השונים, וכמו דרווין במקביל אליו, שם לב להתפתחות שחלה במינים, אם כי כנוצרי מאמין הוא ייחס אותם לידו של הבורא. ב-1872 חזר דיינה לנושא האלמוגים, כשהוציא לאור את הספר "אלמוגים ואיי אלמוגים" (Corals and Coral Islands), ספר שיצא בשלוש מהדורות. בספרו מתאר דיינה את הפיזיולוגיה של הפוליפ היוצר את מושבת האלמוגים ואת האקולוגיה של המושבה. הספר דן באריכות בתהליך ההיווצרות של שוניות האלמוגים השונות (אטול, שונית מחסום ושונית שוליים). כשהוא קושר בין ידיעותיו בתחום הוולקנולוגיה, הוא הרחיב את התאוריה המקורית של צ'ארלס דרווין על היווצרות אטולים כתוצאה משקיעת האי הגעשי שסביבו צמחו האלמוגים.
כתביו

ברשימה של כתביו מופיעים 214 ספרים, מאמרים ומסות, החל מהמאמר בשנת 1835 על מצבו של הווזוב. כתביו כוללים מחקרים, ספרים עיוניים וספרי לימוד בנושאי גאולוגיה, וולקנולוגיה, מינרלוגיה וזואולוגיה. חלק מכתבים אלו הוא סיכום של מסעותיו, כך למשל הופיעו החל מ-1846 דוחות על אלמוגים, על הגאולוגיה של האוקיינוס השקט ועל סרטנאים, שסיכמו את עבודתו במסגרת משלחת וילקס (1842-1838). השנים הפוריות ביותר שלו בתחום זה היו בין 1844 ל-1854, שעה שיצאו לאור כ-7,000 דפים מודפסים במסגרת כתביו וכן כמה מאות איורים ושרטוטים פרי עטו.
להלן הידועים שבין ספריו:
System of Mineralogy - "מערכת המינרלוגיה", 1837. ספר זה עבר עריכה מחדש כמה פעמים. המהדורה השישית שיצאה ב-1892 נערכה על ידי אדוארד סולברי דיינה, בנו של ג'יימס דיינה. המהדורה השביעית יצאה לאור ב-1944 והמהדורה השמינית והאחרונה יצאה לאור ב-1997 בשם "Dana's New Mineralogy" (המינרלוגיה החדשה של דיינה), בעריכת ריצ'רד ו. גיינס (Richard V. Gaines).
Manual of Mineralogy - "מדריך למינרלוגיה". ספר זה, שיצא לראשונה ב-1848, הפך לספר הלימוד האוניברסיטאי התקני בתחום, ועבר מאז הוצאתו הראשונה לאור תיקונים ושינויים מתמשכים במשך השנים. תחילה על ידי דיינה עצמו, שב-1878 שינה את שם הספר ל"מדריך למינרלוגיה ולליתולוגיה" (Manual of Mineralogy and Lithology), וב-1887 ל"מדריך למינרלוגיה ולפטרוגרפיה" (Manual of Mineralogy and Petrography), ואחר כך על ידי עורכים אחרים, כולל ו. א. פורד (W. E. Ford, מהדורות 13–14, 1929-1912), קורנליוס הרליבט (Cornelius S. Hurlbut, מהדורות 15–21, 1999-1941) וקורנליס קליין (Cornelis Klein), שבעריכתו שונה שם הספר ל"מדריך למדעי המינרלים" (Manual of Mineral Science, מהדורה 22). המהדורה העדכנית ביותר היא מהדורה 23, שיצאה לאור בשנת 2008 וכוללת CD-ROM נלווה.
Manual of Geology - "מדריך לגאולוגיה", 1863
Corals and coral islands - "אלמוגים ואיי אלמוגים", 1872, מהדורה מתוקנת ב-1890.
Characteristics of volcanoes : with contributions of facts and principles from the Hawaiian Islands,‏ 1891 - סיכום של מחקריו באיי הוואי
בין כתביו יוצא דופן מאמר ארוך שנכתב בין 1856 ל-1857 במטרה ליישב סתירות בין הממצאים המדעיים לבין התנ"ך, הקרוי Science and the Bible (המדע והתנ"ך).
פרסים והנצחות

מדליית קופלי - הוענקה לדיינה מטעם החברה המלכותית ב-1877.
מדליית וולאסטון הוענקה לדיינה מטעם החברה הגאולוגית של לונדון ב-1874.
מדליית קלארק הוענקה לדיינה מטעם החברה המלכותית של ניו סאות' ויילס ב-1882.
הר דיינה (Mount Dana) וכרי הדשא על שם דיינה (Dana Meadows) שלידו - הרי סיירה נבדה בקליפורניה שבארצות הברית
דורסה דיינה (Dorsa Dana) - רכס על הירח
מעבר דיינה (Dana Passage) במפרץ פיוג'יט בארצות הברית
מכתש דיינה - מכתש פגיעה על מאדים
דיינאליט - מינרל
Euproops danae - מאובן של מין של סרטן הפרסה (משפחת זנבי חרב)
מדליית דיינה - פרס על שם ג'יימס דווייט דיינה ובנו, אדוארד סולסברי דיינה, המוענק מטעם החברה המינרלוגית של אמריקה למדען באמצע הקריירה המדעית שלו, עבור תרומות מדעיות בולטות באמצעות מחקר במדעי המינרלוגיה.
לקריאה נוספת

Michael Prendergast, James Dwight Dana: the life and thought of an American scientist, University Microfilms International, 1979
Daniel Coit Gilman, The life of James Dwight Dana: scientific explorer, mineralogist, geologist, zoologist, professor in Yale University, Harper & Brothers, 1899
ביאורים

↑  כתב עת זה עדיין יוצא לאור
↑  חלק מהמקורות טוענים 1856
↑  שם מיושן לתיאור חיות הדומות לצמחים דוגמת שושנת ים
↑  הקישור בתחילת הפסקה למשל מוביל למהדורה משנת 1868
הערות שוליים

↑  AAAS Presidents
↑  סטיבן ג'יי גולד במאמר On a Toothed Bird’s Place in Nature‏
↑  אוניברסיטת ייל: The Origins and Early History of Earth Sciences at Yale
↑  הפרופסור לגאולוגיה Edward Hoffmeister (אוניברסיטת רוצ'סטר): James Dwight Dana's studies of volcanoes. and of coral islands
↑  James D. Dana,  Note on the eruption of Mauna Loa American Journal of Science עמ' 257-254
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277757505171  PLWABN: 9810644526805606  ADB: dana-james-dwight-1953  BnF: cb122841716 (data)  Botanist: Dana  CANTIC: a1122566x  CiNii: DA00027211  DSI: 5917  GND: 116020849  ICCU: UFIV072846  ISNI: 0000 0001 1933 050X  LCCN: n50055685  NDL: 00465248  NKC: jn20011018540  NLG: 252109  NTA: 072008938  SELIBR: 183337  SNAC: w6m61hsc  SUDOC: 031670725  TePapa: 29918  Trove: 1181881  ULAN: 500117085  VIAF: 27128721   WorldCat (עם VIAF): 27128721 
פורטרט של ג'יימס דווייט דיינה משנת 1858 מאת דניאל הנטיגנטון
התפרצות הווזוב, איור מעשה ידיו של דיינה במאמרו מ-1834
איור של סרטן מהמין Etisus dentatus מתוך ספרו של דיינה Crustacea (סרטנאים) משנת 1855
גל פרציגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 ביוני 1982 (בן 42) קיבוץ נירים, נגב, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב 
 פרופיל ב-IMDb
 
גל פרציגר (נולד ב-20 ביוני 1982) הוא שחקן טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה

פרציגר נולד בקיבוץ נירים בנגב וכשהגיע לגיל 8 עברה משפחתו להתגורר בכרכור. פרציגר עשה שנת שירות בשומר הצעיר ולאחר מכן התגייס לצה"ל ושירת כחייל קרבי בעורב נח"ל. הוא בוגר סטודיו למשחק ניסן נתיב ובמהלך לימודיו שיחק במחזות: "שבת ראשון שני", "אידיוט" (על פי הספר המפורסם), "עד בלי ירח", "הלוויה חורפית", ו"שרופים".
הוא שיחק במספר סרטי גמר, כגון: "מילה" ו"איך להפסיק לנשום ולהישאר בחיים" (בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה), "שיח" (קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות), "משקפיים צהובים" (מעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות) ו"נוגע לא נוגע" (מכללת אריאל).
פרציגר שיחק בכמה מחזות. בתיאטרון חני –העמותה לקידום תיאטרון מובחר, שיחק ב"תתחילי לחייך". הוא שיחק במחזה "ליפול ברשת" של תיאטרון אורתו-דה ותיאטרון ארצי לנוער. בתיאטרון הקאמרי שיחק במחזה "לילה לא שקט". בתיאטרון תמונע שיחק במחזות "זריחה" ו"גן ריקי". בתיאטרון הבימה שיחק במחזה "של מי החיים האלה בעצם?".
בטלוויזיה שיחק בשנת 2008 בסדרת הנעורים "הנפילים". בשנת 2010 לוהק לגלם את דמותו של אסף בסדרת הדרמה "סרוגים". בשנת 2012 שיחק בתפקיד אורח, את דמותו של עידו בסדרת הדרמה "חטופים". בדצמבר 2014 החל לגלם את דמותו של עידן ורשבסקי בסדרת הנעורים של ניקלודיאון בהוט "שכונה".
הערות שוליים

↑  איריס אברמוביץ', התנועה הקיבוצית, באתר ynet, 3 במרץ 2010
ג'יימס וורד (צייר)

| --- | --- |

 לידה:  23 באוקטובר 1769 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  17 בנובמבר 1859 (בגיל 90) צ'סהאנט, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות קנסאל גרין 
 תחום יצירה:  ציור 
 הושפע על ידי:  ג'ון רפאל סמית' 
 צאצאים:  ג'יימס רפאל וורד 
 
ג'יימס וורד (באנגלית: James Ward‏; 23 באוקטובר 1769 – 17 בנובמבר 1859) היה צייר בריטי, בעיקר של בעלי חיים.
ביוגרפיה

נולד בלונדון, אחיו הצעיר של החרט ויליאם וורד. ג'יימס וורד הושפע מאנשים רבים, אך הקריירה שלו מחולקת באופן ברור לשתי תקופות: עד 1803, השפעתו הגדולה ביותר הייתה לגיסו ג'ורג' מורלנד. מאותו הזמן הוא הושפע מרובנס. משנת 1810 בערך, החל וורד לצייר סוסים בתוך הנוף. מעט מאוחר יותר הוא פנה לנופים גדולים מאוד, מהם ״נוף ביורקשייר״ (טייט, לונדון), שהושלם בשנת 1814 או 1815 ומשמש כדוגמה לנוף נשגב, ונחשב ליצירת המופת שלו ויצירת מופת באנגליה של הציור הרומנטי.
וורד הקדיש חלק ניכר מהתקופה 21–1815 לציור של יצירה ענקית בשם "האלגוריה של ווטרלו". הציור לא זכה להערכה גדולה ולא הביא את ההכנסה שקיווה לה. ייתכן שהחוויה מילאה אותו, ובמקביל מות אשתו הראשונה ובתו היו טרגדיות מרכזיות בחייו. כמו אמנים רבים באותה תקופה, וורד חיפש עבודות מאנשים עשירים, וצייר את ילידיהם, את הסוסים האהובים עליהם, וכן את כלבי הצייד.
משפחה כזו שג'יימס וורד צייר שוב ושוב, הייתה משפחת לבט מסטאפורדשייר. אחד הדיוקנאות הידועים ביותר של וורד היה "תיאופילוס לבט צד בסטפורדשייר" משנת 1817. ציור נוסף היה משנת 1811 שכותרתו "הכומר תומאס לבט וכלביו בעת צייד". וורד צייר גם דיוקן קבוצתי של שלושה ילדי לבט - ג'ון, תיאופילוס ופרנסס לבט.
משפחה

ג'יימס היה בנם של ג'יימס וריישל וורד. הוא נישא לראשונה למרי אן וורד בשנת 1794 ואחרי מותה לשארלוט פריצ'ה בשנת 1827. לג'יימס ומרי אן וורד נולדו כמה ילדים כולל: מתילדה לואיזה וורד, שנישאה לצייר ג'ון ג'קסון. וג'ורג' רפאל וורד, שהיה גם צייר.
ג'יימס וורד היה סבא של הציירת הנרייטה וורד וסבא רבא של הצייר לסלי וורד, הקריקטוריסט של המגזין "וניטי פייר".
בשנת 1830 עבר ג'יימס וורד להרטפורדשייר עם אשתו השנייה, והמשיך לעבוד, בעיקר בנושאים דתיים. אירוע מוחי בשנת 1855 סיים את עבודתו, והוא מת בעוני.
הוא קבור בבית העלמין קנסל גרין.
סגנון

ג'יימס וורד היה אחד האמנים המצטיינים באותה תקופה, סגנונו הייחודי ומיומנותו הרבה הציבו אותו מעל רוב בני דורו, והשפיעו באופן ניכר על התפתחות האמנות הבריטית. הוא נחשב לאחד מציירי החיות הגדולים בתקופתו. הוא ייצר ציורים היסטוריים, דיוקנאות, נופים וז'אנר. הוא התחיל בתור חרט, שהוכשר על ידי אחיו ויליאם וורד, שאחר כך חרט הרבה מעבודתו של ג'יימס. השותפות של ויליאם וג'יימס וורד הניבה את התוצאות הטובות ביותר שיש לאמנות האנגלית להציע, כשהמיומנות הטכנית הגדולה שלהם והאמנות הובילו לתמונות המשקפות את החן והקסם של התקופה. הוא הועמד לחברות באקדמיה המלכותית בשנת 1811.
אחד מציוריו הידועים ביותר של וורד, "גנב הצבאים", הוזמן בשנת 1823 בסכום של 500 גינאה על ידי פטרונו של וורד תיאופילוס לבט. לאחר סיום העבודות, לבט היה מרוצה מאוד מהתוצאות, וכתוצאה מכך העלה את התגמול ל -600 גינאה. הציור תלוי כעת בטייט בלונדון.
גלריה

מרנגו
ג'ון לבט בזמן צייד
ג'ון לבט וכלבו
ילדי לבט
דיאנה מתרחצת
ונוס מתעוררת
גנב הצבאים
רוונג'רס
הערות שוליים

↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Ward, James (painter)" . Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.
↑  Sporting Magazine: Or, Monthly Calendar of the Transactions of the Turf, the Chase and Every Other Diversion Interesting to the Man of Pleasure, Enterprize, and Spirit, Rogerson & Tuxford, 1827. (באנגלית)
↑  Glueck, Grace (2004-07-30). "ART REVIEW; Dashing World of Animals As Regal as Their Owners". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-08-08.
↑  James Ward, R.A. (1769-1859) , Group Portrait of John, Theophilus and Frances Levett, full-length, the younger two seated on a donkey, in a wooded landscape, www.christies.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426825505171  PLWABN: 9810579774205606  AAG: 355  BNE: XX5577809  BnF: cb11985403v (data)  GND: 118806181  ISNI: 0000 0000 6631 5639  LCCN: n84092821  NGV: 1310  NLA: 35205420  NTA: 128685271  RKD: 82846  SNAC: w6gm8b10  SUDOC: 02791397X  TePapa: 2395  Trove: 864367  ULAN: 500115753  VcBA: 495/199323  VIAF: 66475711   WorldCat (עם VIAF): 66475711
ג'ננסיה

| ג'ננסיה |
| --- | --- |

תקופה
יורה עליון, 145–155 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
סוג:: ג'ננסיה
מין:: ג'ננסיה רובסטה
שם מדעי
 Janenschia

ג'ננסיה (שם מדעי: Janenschia) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד אשר חי באפריקה ביורה העליון לפני 155-145 מיליון שנה. הדינוזאור התגלה בממצאים מתצורת טנדגורו (אנ') שבטנזניה, אותם גילו החל מ-1907. קודם לכן הוא תואר כמין אורניתופסיס ושויך לסוג אחר - גיגנטוזאורוס. חלק מהחוקרים סברו שמדובר במין של ברוזאורוס. ב-1991 הוא הופרד לסוג חדש בידי הפלאונטולוג רופרט ווילד. הסוג הכיל מין אחד - Janenschia robusta. הדינוזאור קרוי על שם החוקר הגרמני וורנר גננס (Werner Janensch).
דינוזאור זה היה בעל עצם ירך באורך 1.38 מטר, גוף באורך 17 מטר ומשקלו הגיע ל-15 עד 20 טון בממוצע. הוא נראה דומה לברכיוזאורוס וכמותו השתייך לקבוצת המקרונריה. חלק מהחוקרים משייכים אותו לקבוצת הטיטנוזאורים, אך אחרים סוברים שהוא השתייך לקבוצה נפרדת.
ראו גם

פוקיונגוזאורוס - דינוזאור שהיה קרוב רחוק אך כנראה בוטל
גוסטבו קואיאר

גוסטבו לאונרדו קואיאר גאייגו (בספרדית: Gustavo Leonardo Cuéllar Gallego) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בתפקיד הקשר האחורי בקבוצת אל-הילאל.
קריירת מועדונים > דפורטיבו קאלי

קואיאר החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דפורטיבו קאלי ובשנת 2009 הועלה לקבוצה הבוגרת וערך את הבכורה. את שערו הראשון בבוגרים כבש בטורניר האפרטורה של 2013 במשחק מול אונסה קלדס. קואיאר כבש בדקה ה-85 ונתן לקבוצתו ניצחון 1–2 במחזור הראשון. למרות מספר הצעות שקיבל, כולל ממקסיקו ומאיטליה, העדיף קואיאר להישאר בדפורטיבו קאלי. תחת המאמן לאונל אלברס שהגיע, תפס קואיאר את מקומו בהרכב הראשון והיה מהמצטיינים בקבוצה שסיימה כסגנית ב-2013.
קריירת מועדונים > ג'וניור ברנקייה

באמצע שנת 2014 עבר בהשאלה לאתלטיקו ג'וניור, אך ההתאקלמות שלו בקבוצה לא הייתה טובה. בדומה לחבריו לקבוצה, קואיאר לא הצליח על רמת משחק גבוהה וג'וניור נכשלה בכל הטורנירים ששיחקה. עם הגעתו של המאמן אלכסיס מנדוסה בשנת 2015, הפך קואיאר לאחד השחקנים החשובים בקבוצה והיה לשחקן הרכב קבוע. בזכות היכולת הטובה שגילה, מאמן הנבחרת, חוסה נסטור פקרמן, החליט לזמנו לקרת משחק הידידות מול פרו ובנוסף החלו שמועות על מעבר צפוי שלו אל מחוץ למדינה.
קריירת מועדונים > פלמנגו

ב-20 בינואר 2016 עבר לקבוצת פלמנגו הברזילאית וערך את הבכורה ב-17 בפברואר מול אתלטיקו מיניירו. את שער הבכורה כבש ב-28 ביוני 2017 במשחק גביע מול סנטוס בניצחון 0–2. הפך לשחקן הרכב ואחד הבולטים בקבוצה שהגיעה ב-2017 לגמר הקופה סודאמריקנה.
נבחרת לאומית

קואיאר עבר את כל נבחרות הנוער של קולומביה, החל מהנבחרת עד גיל 15, עד גיל 17 ועד גיל 20. השתתף ב-2009 במונדיאליטו עד גיל 17, כבש שני שערים ועזר לנבחרת לסיים במקום הרביעי.
לנבחרת הבוגרת הוא זומן לראשונה על ידי המאמן, חוסה נסטור פקרמן, ב-28 באוגוסט 2015 כהכנה למשחק מוקדמות מונדיאל 2018 מול פרו. הבכורה הרשמית נערכה ב-29 במרץ 2016 גם כן באותה מסגרת, כאשר קולומביה גברה 1–3 על אקוודור בברנקייה. קואיאר נכנס בדקה ה-84 במקומו של סבסטיאן פרס. ב-14 במאי 2018 היה חלק מ-35 השחקנים שזומנו לקראת המונדיאל, אבל בסופו של דבר נופה לקראת בחירת הסגל הסופי. ב-30 במאי 2019 נכלל על ידי המאמן קרלוס קיירוש בסגל הסופי לקופה אמריקה 2019.
תארים והישגים

פלמנגו
אליפות הקריוקה (2017), (2019)
גביע גואנברה (2018)
גביע ריו דה ז'ניירו (2019)
דפורטיבו קאלי
קופה קולומביה (2010)
סופרליגה (2014)
ג'וניור ברנקייה
קופה קולומביה (2015)
גארי ניל

| --- | --- |

גארי ניל במדי שארלוט
 לידה:  3 באוקטובר 1984 (בן 39) בולטימור שבמרילנד
 עמדה:  קלע, רכז
 גובה:  1.93
 מספר:  14
 מכללה:  אוניברסיטת לה סאל אוניברסיטת טאוסון
 דראפט:  לא נבחר, 2007
 קבוצות כשחקן
 2007 - 2008 2008 2008 - 2010 2010 2010 - 2013 2013 - 2014 2014 - 2015 2015 2015 - 2016:  פינאר קרשיאקה ברצלונה בנטון טרוויזו אוניקאחה מאלגה סן אנטוניו ספרס מילווקי באקס שארלוט בובקאטס מינסוטה טימברוולבס וושינגטון ויזארדס
 הישגים כשחקן
 חבר בחמישיית הרוקיז של העונה (2011)
גארי ניל (באנגלית: Gary Neal; נולד ב-3 באוקטובר 1984) הוא שחקן כדורסל אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בוושינגטון ויזארדס מליגת ה-NBA. הוא למד ושיחק באוניברסיטת טאוסון, ומשם נרשם לדראפט ב-2007, אבל שום קבוצה לא בחרה אותו. לאחר ששיחק מספר שנים באירופה, הוא חתם על חוזה עם הסן אנטוניו ספרס.
קריירת התיכונים

ניל שיחק בתיכון אברדין וגם בשנתו הרביעית שיחק בתיכון קלברט הול. בכיתה י"א הוביל ניל את קבוצתו אברדין למאזן של 4–21 וזכייה באליפות התיכונים הארצית. במהלך שנת האליפות הגיע ניל לממוצעים של טריפל דאבל. שנה לאחר מכן שיחק ניל בקלברט הול והוביל אותם למאזן 9–22.
קריירת המכללות

בשנתו הראשונה בקולג' ניל נבחר לרוקי השנה. הוא הוביל את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת לה סאל כאשר הוא קולע בממוצע 18.6 נקודות למשך שתי עונות. בעונת 05–2004 עבר לאוניברסיטת טאוסון. בעונת 07–2006 הוא חזר לשחק טוב כמו פעם והעמיד ממוצעים של 25.3 נקודות למשחק, 3.5 אסיסטים למשחק ו-4.2 ריבאונדים למשחק. הוא הנהיג את קבוצתו לסיבוב השני של טורניר NCAA ב-2007.
הוא הפך לשחקן הרביעי בהיסטוריית ה-NCAA שקולע יותר מאלף נקודות בשני מכללות שונות.
קריירה מקצוענית > הקריירה באירופה

ניל נרשם ל-דראפט ה-NBA של שנת 2007, אך שום קבוצה לא בחרה אותו. בשל כך, שיחק ניל באירופה במשך כמה שנים.
בשנתו הראשונה בפינאר קרשיאקה העמיד ממוצע של 23.6 נקודות למשחק, והוביל את קלעי הליגה הטורקית. ברצלונה קנו את ניל מפינאר. ניל התגלה כאכזבה כאשר בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצע של 2.3 נקודות למשחק ביורוליג, ו-3.3 נקודות בליגה הספרדית.
לאחר מכן חתם ניל בבנטון טרוויזו מהליגה הבכירה האיטלקית. ביורוקאפ נבחר לחמישייה השנייה של הטורניר.
ניל הועבר לאוניקאחה מאלגה. הוא סיים את עונת 10–2009 עם ממוצע של 12.6 נקודות בממוצע בליגה הספרדית.