מרטינה נברטילובה
ציוני דרך בקריירה

בשנת 1973, נברטילובה זכתה בתואר הראשון שלה בפלזן. נברטילובה נכנסה לארבע הראשונות בדירוג העולמי ב-1975 - ולא ירדה למיקום נמוך יותר ממס' 4 עד 1991 - 16 שנים ברצף. את תואר הגראנד סלאם הראשון שלה גרפה נברטילובה במפתיע בצרפת (1974), בטורניר הזוגות המעורבים לצד איוואן מולינה. את תואר הגראנד סלאם הראשון שלה ביחידים, השיגה נברטילובה באליפות וימבלדון. במגרש המרכזי ב-1978, נברטילובה ניצחה את אוורט 2–6 4-6 5-7.
נברטילובה ואוורט נאבקו על בכורת הדירוג ועל השליטה בענף במשך שנים - החל מ-1978 ועד 1981 השליטה החליפה ידיים כל מספר חודשים, ורק מספר טניסאיות מובחרות הצליחו להתחרות בנברטילובה ואוורט - טרייסי אוסטין, האנה מנדליקובה ואיבון גולגונג הצליחו לגנוב מספר תארים לשתי הגדולות. עונת 1983 הייתה העונה המוצלחת ביותר של טניסאית בעידן הפתוח כשהיא מנצחת בשמונים ושניים משחקים ומפסידה רק אחד - לקאת'י הורוואט האמריקנית ברולאן גארוס, אם נברטילובה הייתה מנצחת במשחק היא הייתה עשויה לזכות בכל ארבעת הטורנירים הגדולים בטניס באותה העונה (ה"גראנד סלאם"). שיא העונה מבחינת נברטילובה היה עשוי להיות באליפות ארצות הברית הפתוחה ובווימבלדון, שם היא הפסידה רק עשרים ועשרים וחמישה משחקונים (בהתאמה) במהלך כל הטורנירים. בשני משחקי הגמר.
1984 הייתה עונה מצוינת לנברטילובה, בה נראה היה כי סוף סוף אישה נוספת תזכה בגראנד סלאם, בפעם הראשונה מאז מרגרט קורט ב-1970. נברטילובה ניצחה את שלושת טורנירי הגראנד סלאם הראשונים של העונה - צרפת, ווימבלדון וארצות הברית. נברטילובה הגיעה לחצי הגמר של הטורניר האחרון בשנה, אליפות אוסטרליה, עם רקורד מדהים של שבעים וארבעה ניצחונות ורק הפסד אחד. הלנה סוקובה, ששימשה כבול-גירל (Ball Girl) בטורניר בו מרטינה שיחקה מספר שנים לפני המפגש, ניצחה את נברטילובה 1–6 6-3 7-5. אגב, הפסד זה קטע בין השאר רצף נדיר של שש זכיות רצופות בטורנירי גראנד סלאם יחידים - ב-1983 היא זכתה באליפות וימבלדון, ארצות הברית ואוסטרליה, וב-1984 בצרפת, וימבלדון וארצות הברית.
ב-1985 איבדה נברטילובה את המקום הראשון בעולם לאוורט, לאחר 156 שבועות ברציפות. עד סוף העונה השיגה נברטילובה את המקום הראשון בחזרה וסיימה עונה נוספת במקום הראשון בעולם. ב-1986 לא התקיים טורניר באוסטרליה, אבל נברטילובה זכתה בשניים מתוך שלושת הגראנד סלאמים שכן שוחקו. 1987 הייתה השנה שסימנה את סוף הקריירה - אף על פי שנברטילובה זכתה גם בווימבלדון וגם באליפות ארצות הברית, שטפי גראף עלתה למקום הראשון בעולם. נברטילובה, כפרס תנחומים, זכתה בכל שלוש התחרויות באליפות ארצות הברית - ביחידות, בזוגות עם פאם שרייבר ובזוגות מעורבים עם אמיליו סאנצ'ז.
ב-1988 ו-1989 התבססה שליטתה של שטפי גראף בעולם הטניס, ורק ב-1990 נברטילובה זכתה בתואר הגראנד סלאם הראשון שלה (ביחידות) מאז 1987, בווימבלדון. התואר בווימבלדון היה אבן הדרך אולי החשובה ביותר בקריירה של נברטילובה - היא זכתה עתה בתשעה תארים בווימבלדון (ביחידות) - אחד יותר מהלן וילס, מחזיקת השיא הקודם. זה היה הכתר האחרון שלה בגראנד סלאם, אבל היא התנחמה בעוד חמישה תארים בזוגות לאחר מכן - מאוחר יותר באותה העונה בארצות הברית (עם פרננדז), בעוד שניים בזוגות הנשים ווימבלדון (93, 95), ובעוד שניים ב"קריירה השנייה" שלה (פירוט בהמשך).
נברטילובה נפרדה מהסבב (באופן רשמי, באותו הזמן) ב-1994, כשהיא מפסידה בסיבוב הראשון של אליפות סבב ה-WTA לגבריאלה סבטיני 4-6 2-6. באותה העונה נברטילובה הגיעה לגמר ה-12 במספר שלה בווימבלדון, אך הפסידה לקונצ'יטה מרטינס.
נברטילובה פתחה ב"קריירה השנייה" שלה בתחילת המאה ה-21, וכששאלו אותה "מדוע?", היא ענתה "מדוע לא?". היא זכתה בטורניר הזוגות המעורבים באוסטרליה ב-2003 עם לאנדר פאס - מה שהשלים אוסף כמעט יחיד במינו (קורט ודוריס הארט עשו את זה לפניה) של זכיות - נברטילובה זכתה בכל 12 טורנירי הגראנד סלאם השונים בהם יכלה לזכות - טורנירי היחידות, זוגות הנשים והזוגות המעורבים בכל ארבעת טורנירי הגראנד סלאם. היא זכתה כמו כן בווימבלדון מספר 20 שלה, גם עם פאס בזוגות המעורבים, כשהיא משווה את ההישג של בילי ג'ין קינג. אגב, קינג זכתה בווימבלדון מספר 20 שלה יחד עם נברטילובה בזוגות הנשים ב-1980. נברטילובה גם לקחה כרטיסים חופשיים למספר טורנירים במהלך 2003 ו-2004 - מנצחת את טטיאנה פאנובה (שדורגה 25 בעולם באותו הזמן) באיסטבורן 2003, את סאנטנגלו באיסטבורן 2004 ואת קטלינה קאסטאנו בווימבלדון 2004 - הניצחון ה-312 בקריירה שלה על משטח הדשא.
ב-6 ביולי 2006, לאחר שהפסידה לאנדי רם וורה זבונרבה במהלך הסיבוב השלישי בטורניר הזוגות המעורבים בווימבלדון, פרשה נברטילובה ממשחק פעיל.