stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוקדמות מונדיאל 2006 - אסיה

198 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 2006, והתחרו על 32 מקומות בטורניר הגמר. גרמניה, המארחת, העפילה אוטומטית והותירה 31 מקומות לשאר הנבחרות. לראשונה בהיסטוריה של המונדיאלים נאלצה האלופה המכהנת, ברזיל, להתמודד בטורניר המוקדמות.
לאסיה (AFC)‏ הוקצו 4.5 מקומות, עליהם התחרו 39 נבחרות.
מהלך המוקדמות

44 נבחרות מאסיה היו אמורות להתחרות במוקדמות המונדיאל, אך קמבודיה, הפיליפינים, בהוטן וברוניי פרשו לפני תחילת המוקדמות, ומיאנמר הושעתה מהתחרות, כך שבפועל התחרו 39 נבחרות על 4.5 המקומות שהוקצו לאסיה לקראת מונדיאל 2006.
טורניר המוקדמות הורכב משלושה סבבים. 14 הנבחרות הנחותות מבחינת הדירוג העולמי של פיפ"א השתתפו בסיבוב מוקדם, בו חולקו לזוגות ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. 7 המנצחות העפילו ביחד עם 25 הנבחרות האחרות לסיבוב השני, בו חולקו הנבחרות ל-8 בתים בני 4 נבחרות כל אחד. הנבחרות בכל בית שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ, כשהנבחרת הראשונה בכל בית מעפילה לסיבוב השלישי.
בסיבוב השלישי חולקו 8 הנבחרות הנותרות לשני בתים בני 4 נבחרות כל אחד, ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. שתי הנבחרות הראשונות בכל בית העפילו למונדיאל. שתי הנבחרות שסיימו במקום השלישי שיחקו בפלייאוף אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת המנצחת בפלייאוף הזה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי נגד הנבחרת שסיימה במקום הרביעי בסיבוב הגמר של CONCACAF (צפון, מרכז אמריקה והקריביים).
מהלך המוקדמות > סיבוב מוקדמות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 בנובמבר 2003 |  טורקמניסטן | 11 - 0 |  אפגניסטן | אשגבאט, טורקמניסטן |
| 19 בנובמבר 2003 |  |  |  | אשגבאט, טורקמניסטן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 בנובמבר 2003 |  אפגניסטן | 0 - 2 |  טורקמניסטן | קאבול, אפגניסטן |
| 23 בנובמבר 2003 |  |  |  | קאבול, אפגניסטן |
טורקמניסטן העפילה לסיבוב השני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 בנובמבר 2003 |  הרפובליקה הסינית | 3 - 0 |  מקאו | טאיפיי, הרפובליקה הסינית |
| 23 בנובמבר 2003 |  |  |  | טאיפיי, הרפובליקה הסינית |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 בנובמבר 2003 |  מקאו | 1 - 3 |  הרפובליקה הסינית | מקאו |
| 29 בנובמבר 2003 |  |  |  | מקאו |
הרפובליקה הסינית העפילה לסיבוב השני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 בנובמבר 2003 |  בנגלדש | 0 - 2 |  טג'יקיסטן | דאקה, בנגלדש |
| 26 בנובמבר 2003 |  |  |  | דאקה, בנגלדש |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 בנובמבר 2003 |  טג'יקיסטן | 2 - 0 |  בנגלדש | דושנבה, טג'יקיסטן |
| 30 בנובמבר 2003 |  |  |  | דושנבה, טג'יקיסטן |
טג'יקיסטן העפילה לסיבוב השני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 בנובמבר 2003 |  לאוס | 0 - 0 |  סרי לנקה | ויינטיאן, לאוס |
| 29 בנובמבר 2003 |  |  |  | ויינטיאן, לאוס |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 בדצמבר 2003 |  סרי לנקה | 3 - 0 |  לאוס | קולומבו, סרי לנקה |
| 3 בדצמבר 2003 |  |  |  | קולומבו, סרי לנקה |
סרי לנקה העפילה לסיבוב השני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 בנובמבר 2003 |  פקיסטן | 0 - 2 |  קירגיזסטן | קראצ'י, פקיסטן |
| 29 בנובמבר 2003 |  |  |  | קראצ'י, פקיסטן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 בדצמבר 2003 |  קירגיזסטן | 4 - 0 |  פקיסטן | בישקק, קירגיזסטן |
| 3 בדצמבר 2003 |  |  |  | בישקק, קירגיזסטן |
קירגיזסטן העפילה לסיבוב השני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 בנובמבר 2003 |  מונגוליה | 0 - 1 |  המלדיביים | אולן בטור, מונגוליה |
| 29 בנובמבר 2003 |  |  |  | אולן בטור, מונגוליה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 בדצמבר 2003 |  המלדיביים | 12 - 0 |  מונגוליה | מאלה, המלדיביים |
| 3 בדצמבר 2003 |  |  |  | מאלה, המלדיביים |
המלדיביים העפילה לסיבוב השני.
גואם ונפאל היו אמורות לשחק זו נגד זו, אך בעקבות פרישת נפאל העפילה גואם, שבתורה פרשה גם כן. פיפ"א החליטה לבחור מבין המפסידות נבחרת שתעפיל לסיבוב השני, ובחרה בלאוס שהייתה בעלת המאזן הטוב ביותר.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 1

איראן העפילה לסיבוב הגמר.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 2

אוזבקיסטן העפילה לסיבוב הגמר.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 3

יפן העפילה לסיבוב הגמר.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 4

כווית העפילה לסיבוב הגמר.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 5

קוריאה הצפונית העפילה לסיבוב הגמר.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 6

בחריין העפילה לסיבוב הגמר.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 7

קוריאה הדרומית העפילה לסיבוב הגמר.
מהלך המוקדמות > סיבוב שני > בית 8

ערב הסעודית העפילה לסיבוב הגמר.
מהלך המוקדמות > סיבוב הגמר > בית 1

ערב הסעודית וקוריאה הדרומית העפילו ישירות למונדיאל. אוזבקיסטן העפילה לפלייאוף היבשתי.
מהלך המוקדמות > סיבוב הגמר > בית 2

יפן ואיראן העפילו ישירות למונדיאל. בחריין העפילה לפלייאוף היבשתי.
מהלך המוקדמות > פלייאוף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 באוקטובר 2005 |  אוזבקיסטן | 1 - 1 |  בחריין | טשקנט, אוזבקיסטן |
| 8 באוקטובר 2005 |  |  |  | טשקנט, אוזבקיסטן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 באוקטובר 2005 |  בחריין | 0 - 0 |  אוזבקיסטן | מנאמה, בחריין |
| 12 באוקטובר 2005 |  |  |  | מנאמה, בחריין |
בחריין העפילה לפלייאוף הבין יבשתי מול נציגת צפון, מרכז אמריקה והקריביים.
מסכת כריתות

אין תמונה חופשית
מַסֶּכֶת כָּרֵיתוֹת היא המסכת השביעית בסדר קדשים, במשנה ובתלמוד הבבלי. הנושא המרכזי במסכת הוא קרבנות החובה של היחיד: חטאת ואשם. שם המסכת הוא ריבוי של כרת, עונש בידי שמיים שקבעה התורה על העושה במזיד עבירות חמורות במיוחד. העושה את העבירות הללו בשוגג חייב להביא למקדש קרבן חטאת, והמשנה מגדירה את כללי חיובו של החוטא בשגגה.
בתלמוד הבבלי יש במסכת זו 27 דפים. בדף ו', אגב הדיון על האיסור להכין קטורת לשימוש עצמי, מופיע "סדר פיטום הקטורת" הנאמר כל יום בתפילה.
מיקומה של המסכת בסדר קדשים

לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, הטעם שמסכת זו הובאה בסדר קודשים הוא שבה מפורטות כל העבירות שחייבים על זדונם (עשייתם בזדון) כרת ושגגתם (עשייתם בשוגג) חטאת וכל העניינים הנלווים להם. וקורבן חטאת הוא מענייני המקדש.
פרקי המסכת

שְׁלֹשִׁים וָשֵׁשׁ (שבע משניות) – פירוט ל"ו העבירות שהעושה אותן במזיד חייב כרת, ובשוגג חייב חטאת. דיני קרבן היולדת.
אַרְבָּעָה מְחֻסְרֵי כִפּוּרִים (שש משניות) – הטמאים המביאים קרבן להשלמת טהרתם. דיני אשם שפחה חרופה.
אָמְרוּ לוֹ (עשר משניות) – מספר הקרבנות בהן מתחייב העושה סדרת חטאים.
סָפֵק אָכַל חֵלֶב (שלוש משניות) – דיני אשם תלוי ומי שספק בידו אם עשה עבירה.
דַּם שְׁחִיטָה (שמונה משניות) – הלכות איסור אכילת דם והלכות אשם מעילות.
הַמֵּבִיא אָשָׁם (תשע משניות) – המביא קרבן ואחר כך התברר שלא חטא, האם כפרת יום הכיפורים פוטרת מהבאת קרבן, ועוד.
בסך הכל יש במסכת 43 משניות.
הערות שוליים

↑  מספר המשניות בכל פרק הוא לפי הספירה במשניות קהתי. בדפוסים אחרים תיתכן חלוקה שונה.
| מסכתות ששה סדרי משנה |
| --- | --- | --- |
| זרעים | ברכות (ב י) • פאה (י) • דמאי (י) • כלאיים (י) • שביעית (י) • תרומות (י) • מעשרות (י) • מעשר שני (י) • חלה (י) • ערלה (י) • ביכורים (י) |  |
| מועד | שבת (ב י) • עירובין (ב י) • פסחים (ב י) • שקלים (י) • יומא (ב י) • סוכה (ב י) • ביצה (ב י) • ראש השנה (ב י) • תענית (ב י) • מגילה (ב י) • מועד קטן (ב י) • חגיגה (ב י) |  |
| נשים | יבמות (ב י) • כתובות (ב י) • נדרים (ב י) • נזיר (ב י) • סוטה (ב י) • גיטין (ב י) • קידושין (ב י) |  |
| נזיקין | מסכת נזיקין: בבא קמא (ב י) • בבא מציעא (ב י) • בבא בתרא (ב י) • סנהדרין (ב י) • מכות (ב י) • שבועות (ב י) • עדיות • עבודה זרה (ב י) • אבות • הוריות (ב י) |  |
| קדשים | זבחים (ב) • מנחות (ב) • חולין (ב) • בכורות (ב) • ערכין (ב) • תמורה (ב) • כריתות (ב) • מעילה (ב) • תמיד (ב) • מידות • קינים |  |
| טהרות | כלים • אהלות • נגעים • פרה • טהרות • מקואות • נידה (ב י) • מכשירין • זבים • טבול יום • ידיים • עוקצים |  |
ב – מסכת שיש עליה תלמוד בבלי     י – מסכת שיש עליה תלמוד ירושלמי
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עונת 2024/2025 בליגה הצפון אירופית

| --- | --- |
 מספר משתתפות:  16
 
 → 2023/20242025/2026 ←
 
עונת 2024/2025 בליגה הצפון אירופית היא העונה ה-4 של תחרות אירופית זו לקבוצות כדורסל.
שיטת המשחקים

18 קבוצות המחלוקות ל-2 בתים, בכל בית 9 קבוצות המשחקות 16 משחקים, 2 כנגד כל יריבה בבית, לאחר שני סבבים 4 הראשונות מכל בית מעפילות לשלב הפלייאוף, רבע גמר בשיטת הטוב מ-2 בו הקבוצה ה-1 מבית א' פוגשת את ה-4 מבית ב' וכן הלאה. ולאחר מכן טורניר פיינל פור.
שיטת המשחקים > בית א

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אנגליהניוקאסל איגלס | 8 | 7 | 1 | 643 | 572 | 71+ | 15 | מעפילה לרבע הגמר |
| 2. | רומניהCSO וולנטרי | 8 | 6 | 2 | 778 | 625 | 153+ | 14 | מעפילה לרבע הגמר |
| 3. | פוליןדז'יקי ורשה | 8 | 6 | 2 | 695 | 614 | 81+ | 14 | מעפילה לרבע הגמר |
| 4. | לטביהולמיירה | 8 | 6 | 2 | 719 | 668 | 51+ | 14 | מעפילה לרבע הגמר |
| 5. | צ'כיהאופבה | 8 | 5 | 3 | 650 | 674 | 24- | 13 |  |
| 6. | אסטוניהטרטו | 8 | 2 | 6 | 611 | 694 | 83- | 10 |  |
| 7. | הולנדדונר חרונינגן | 8 | 2 | 6 | 634 | 661 | 27- | 10 |  |
| 8. | בולגריהספרטק פלבן | 8 | 1 | 7 | 633 | 738 | 105- | 9 |  |
| 9. | סלובניהספיסקי ריטירי | 8 | 1 | 7 | 639 | 756 | 117- | 9 |  |
שיטת המשחקים > בית ב

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | זכות | חובה | הפרש | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | סלובקיהאינטר ברטיסלאבה | 8 | 8 | 0 | 731 | 690 | 41+ | 16 | מעפילה לרבע הגמר |
| 2. | גרמניהברוזה במברג | 8 | 7 | 1 | 677 | 577 | 100+ | 15 | מעפילה לרבע הגמר |
| 3. | פוליןלגיה ורשה | 8 | 6 | 2 | 687 | 637 | 50+ | 14 | מעפילה לרבע הגמר |
| 4. | דנמרקבאקן ברס | 8 | 4 | 4 | 665 | 609 | 56+ | 12 | מעפילה לרבע הגמר |
| 5. | אנגליהבריסטול פליירס | 8 | 4 | 4 | 637 | 632 | 5+ | 12 |  |
| 6. | צ'כיהברנו | 8 | 3 | 5 | 664 | 690 | 26- | 11 |  |
| 7. | רומניהדינמו בוקרשט | 8 | 2 | 6 | 649 | 693 | 44- | 10 |  |
| 8. | אסטוניהקאיילה בסקט | 8 | 1 | 7 | 602 | 681 | 79- | 9 |  |
| 9. | נורווגיהפילינאין ברגן | 8 | 1 | 7 | 600 | 703 | 103- | 9 |  |
רבע הגמר

| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | משחק 1 | משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אנגליהניוקאסל איגלס | 0-0 | דנמרקבאקן ברס | 87-84 | 0-0 |
| רומניהCSO וולנטרי | 0-0 | פוליןלגיה ורשה | 81-95 | 0-0 |
| פוליןדז'יקי ורשה | 0-0 | גרמניהברוזה במברג | 74-95 | 0-0 |
| לטביהולמיירה | 0-0 | סלובקיהאינטר ברטיסלאבה | 105-83 | 0-0 |
פיינל פור

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |


|  |  מנצחת משחק 1 |  |   |  |  |  |
|  |  מנצחת משחק 2 |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |   |  |
|  |  |  |   |   |   |  |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  |  מנצחת משחק 3 |  |   |   |  |  |
|  |  מנצחת משחק 4 |  |   |   |  |  |
תומאס קול

| --- | --- |

תומאס קול, 1846
 לידה:  1 בפברואר 1801 בולטון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  11 בפברואר 1848 (בגיל 47) ניו יורק, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אסכולת נהר הדסון 
 יצירות ידועות:  מסלולה של אימפריה, שקיעת מי המבול, The Voyage of Life, The Oxbow 
 
תומאס קול (באנגלית: Thomas Cole;‏ 1801–1848) היה צייר אמריקאי יליד אנגליה, הידוע בזכות ציורי הנוף וההיסטוריה (אנ') שלו. הוא נחשב כמייסד אסכולת נהר הדסון, תנועת אמנות אמריקאית שפרחה באמצע המאה ה-19.
ביוגרפיה

נולד סמוך לבולטון לה מורס (אנ'), לנקשייר, ב-1 בפברואר שנת 1801, והיגר עם משפחתו לארצות הברית בשנת 1818, והתיישב בסטובנוויל (אנ'), אוהיו. בגיל 22 עבר תומאס קול לפילדלפיה ובהמשך, בשנת 1825, להרי קטסקיל, ניו יורק, שם התגורר עם רעייתו וילדיו עד מותו.
קול מצא עבודה מוקדמת כחרט. הוא לימד את עצמו לצייר, והסתמך על ספרים ולימוד עבודותיהם של אמנים אחרים. בשנת 1822 החל קול לעבוד כצייר דיוקנאות ובהמשך העביר את התמחותו בהדרגה לציורי נוף.
גלריה

מבט על פורט פוטנם (אנ'), 1825
מפלי קאטרסקיל (אנ'), 1826
אחרון המוהיקנים: מותה של קורה (אנ'), 1827
גירוש מגן עדן, 1828
"גן עדן", 1828
אמת המים ליד רומא (אנ'), 1832
גביע הטיטאן (אנ'), 1833
חלומו של הארכיטקט (אנ'), 1840
קשת נירון (אנ'), 1846
לקריאה נוספת

William H. Truettner, Alan Wallach, Thomas Cole: Landscape into History, Yale University Press, 1st Edition, 1994. מסת"ב 978-0300058505
Annette Blaugrund, Franklin Kelly and Barbara Novak, Thomas Cole: The Artist as Architect, The Monacelli Press; Illustrated edition, 2016. מסת"ב 978-1580934626
Elizabeth Mankin Kornhauser, & 4 more, Thomas Cole's Journey: Atlantic Crossings, Metropolitan Museum of Art; 1st Edition, 2018. מסת"ב 978-1588396402
הערות שוליים

↑  Hanc, John (2017-10-23). "'Scenes of Solitude' From Hudson River School Artists". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-05-13.
↑  "The Hudson River School", www.metmuseum.org
↑  Chisholm, Hugh, ed., Cole, Thomas, 1911 Encyclopædia Britannica Volume 6
↑  American Scenery--Thomas Cole vs NASA
↑  Cole, Thomas (January 1836). "American Scenery". The American Monthly Magazine. 1 (1): 1–12.
↑  "A Guide to the Thomas Cole Collection", web.archive.org, ‏2008-11-20
↑  "The Art of Emily Cole"
↑  CEDAR GROVE | The Thomas Cole National Historic Site, web.archive.org, ‏2007-10-18
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603857305171  PLWABN: 9810674167805606  BIBSYS: 1512647520689  BNE: XX1708606  BnF: cb11952623p (data)  CiNii: DA06255886  GND: 119181274  ICCU: LO1V251642  ISNI: 0000 0000 8129 7459  LCCN: n50026811  MusicBrainz: 87a3b0c8-8894-47ff-b113-3561440de8b4  NKC: ola2003188639  NTA: 074483471  RKD: 17625  SNAC: w6251m91  SUDOC: 02750008X  ULAN: 500028323  VIAF: 51697901   WorldCat (עם VIAF): 51697901 
תומאס קול, סדרת הציורים מסלולה של אימפריה, 1833–1836
תומאס קול, מבט רחוק על מפלי הניאגרה, 1830
תומאס קול, הר האטנה מטאורימינה, 1843
עמוס

ערך זה עוסק בנביא תנ"כי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

תחריט של גוסטב דורה המתאר את הנביא עמוס, 1865
 לידה:  תקוע
 עיסוק:  רועה, חקלאי, נביא 
 
עָמוֹס הוא דמות מקראית, נביא אשר חי בתקופת ירבעם השני מלך ישראל ועוזיהו מלך יהודה (חי במחצית הראשונה של המאה ה־8 לפני הספירה). הוא הראשון מבחינה כרונולוגית בין נביאי הספר. עם זאת, ספרו מופיע שלישי בתרי עשר. עמוס פעל בעיקר בממלכת ישראל, שהגיעה בתקופתו לפריחה כלכלית ומדינית שיצרה הבדלי מעמדות בממלכה: מעמד מצומצם של עשירים, שחיו חיי מותרות ותפנוקים, לעומת המוני איכרים שחיו בעוני ובמצוקה. העניים נאלצו ללוות בריבית גבוהה מהעשירים, וכאשר לא יכלו לפרוע את חובותיהם, גזלו מהם העשירים את שארית רכושם ואף מכרו אותם לעבדות. בנבואותיו יוצא עמוס בחריפות נגד מצב של חוסר צדק חברתי ונגד העיוותים המוסריים שנוצרו בעקבותיו, ולכן היו שכינו אותו "הנביא הסוציאליסט". חז"ל גרסו כי שמו נקרא עמוס משום שהיה מגמגם, כלומר "עמוס בלשונו".
מקומו ומשלח ידו של עמוס

בפסוק הראשון בספר נאמר כי עמוס ”הָיָה בַנֹּקְדִים מִתְּקוֹעַ”. נקודים הם זן של כבשים (ראו: בראשית, ל"א, י'), וייתכן כי המתמחה בגידולם נקרא גם נוקד (השוו מלכים ב', ג', ד'). יש הרואים בנוקדים כינוי לאנשי מקצוע שהתמחו בהכלאת זנים של כבשים במטרה לייצר צמר משובח במיוחד (השוו: מלכים ב', ג', ד'). בשפה האכדית המילה nāqỉdu פירושה, אדם אשר עוסק בגידול צאן. בשפה הסורית המילה נקדא פירושה רועה צאן.
בפרק ז' מעיד עמוס על עצמו ”כִּי בוֹקֵר אָנֹכִי וּבוֹלֵס שִׁקְמִים” (ז', י"ד). בוקר הוא אדם המתמחה בגידול בקר, כגון פרות. המילה בולס יחידאית במקרא ופירושה קשה. בין הפירושים שהוצעו: 'בולש אחר שיקמים' – שריטת הפירות או פציעתם לזירוז ההבשלה, חיפוש בשקמים או רביצה בצל השקמים במרעה.
תקוע המקראית מזוהה עם תל תקוע – גבעה סמוכה ליישוב הבדואי־ערבי תוקוע, סמוך להתנחלות תקוע, כ־10 ק"מ דרומית־מזרחית לבית לחם.
נביא הכתב הראשון

בפתיחת ספר עמוס נכתב כי עמוס ניבא בימיו של עוזיהו מלך יהודה. בימי מלך זה ניבא אף הושע, שניבא גם בימי יותם מלך יהודה ואחז מלך יהודה. עמוס קדם להושע לפי חישובים כרונולוגיים, ולכן יש הרואים בעמוס נביא הכתב הראשון. ייתכן כי קדמו לו כתבי נביאים כמו ספר "מדרש הנביא עידו" המוזכר בספר דברי הימים ב', פרק י"ג, פסוק כ"ב או כתבי יהוא בן חנני המוזכרים בספר דברי הימים ב', פרק כ', פסוק ל"ד, אך ספרים אלו אבדו ולא נכנס לקאנון המקראי. בניגוד לנביאים אחרים פרטים ביוגרפיים על הנביא כמעט שאינם בנמצא אלא יותר נבואות, ויש הרואים בכך שינוי – מעבר מפרטים אישיים המלווים בסיפורי אגדה על נביאים (כמו אליהו ואלישע בספר מלכים) ונבואות המיועדות ליחידים, לספר המכיל בעיקר דברי נבואה לכלל העם ואף לגויים, כמו אצל עמוס. חוקרי מקרא רואים שינוי זה כאחד מהסימנים לכך שיכולות כתיבה וקריאה החלו להתפשט בישראל וביהודה רק במהלך המאה ה-8 לפנה"ס. חז"ל בתלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף י"ד, עמוד א', משקפים גישה זו ”נבואה שהוצרכה לדורות נכתבה, ושלא הוצרכה – לא נכתבה”.
לפי חז"ל הושע הוא הראשון שהתנבא לארבעת הנביאים שנתנבאו באותו פרק (הושע, ישעיה, עמוס ומיכה), ולכן קדם לעמוס.
נבואתו של עמוס > זמן הנבואה

הפסוק הראשון בספר עמוס הוא:
דִּבְרֵי עָמוֹס אֲשֶׁר הָיָה בַנֹּקְדִים מִתְּקוֹעַ, אֲשֶׁר חָזָה עַל יִשְׂרָאֵל בִּימֵי עֻזִּיָּה מֶלֶךְ יְהוּדָה וּבִימֵי יָרָבְעָם בֶּן יוֹאָשׁ מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל שְׁנָתַיִם לִפְנֵי הָרָעַשׁ.
פסוק זה מעיד על רעידת האדמה, שהתרחשה בישראל לפני כ־2,800 שנים ומופיעה גם בספר זכריה. בעבר, נחשפו עדויות לכך במספר מוקדים ברחבי ישראל, אך ב־2021, סברו החוקרים לראשונה שהצליחו לזהות שרידי חורבן, המעידים על כך שרעידת האדמה פגעה גם בירושלים – בירת ממלכת יהודה באותם ימים.
נבואת כלוב הקיץ של עמוס

עמוס הנביא חווה ארבעה מראות שונים – אנך, ארבה, אש וכלוב הקיץ. כל אחד מהמראות מלמד על גורלו של עם ישראל ועל חטאיו הרבים. כמו כן, ניתן לראות כיצד כל מראה תואם את אחת מעונות השנה – אנך (חורף), ארבה (אביב), אש (קיץ) וסל הפירות (סתיו). תחילה נשאל הנביא על ידי ה' על המראה שנגלה לפניו – ”וַיֹּאמֶר: מָה אַתָּה רֹאֶה עָמוֹס?”
בתגובה עונה עמוס כי הוא רואה כלוב קיץ – סל פרות עמוס וגדוש בפרות העונה. האל משיב לנביא, ואומר לו – ”בָּא הַקֵּץ אֶל עַמִּי יִשְׂרָאֵל, לֹא אוֹסִיף עוֹד עֲבוֹר לוֹ”. זהו משחק מילים – קיץ־קץ. הפרשנים אף חיזקו נבואה זו באומרם כי בישראל נהגו להגות המילה קיץ בדומה למילה קץ – סוף.
פירושו של המראה הוא סופה של ממלכת ישראל וחורבנה של שומרון, כתוצאה מחרון אף ה'. משהובן מסר הנבואה, פונה האל לתאר את החורבן הקרב – ”וְהֵילִילוּ שִׁירוֹת הֵיכָל בַּיּוֹם הַהוּא, נְאֻם אֲדֹנָי ה', רַב הַפֶּגֶר, בְּכָל מָקוֹם הִשְׁלִיךְ הָס”. ה' מבטיח כי שירות ההיכל יהפכו לקינות אבל. מעבר לכך מוצגת תמונה קשה של מוות, הרס והשמדה ממלכת ישראל. במילים אלו נחתם מראה כלוב הקיץ. בהמשך הנביא מנבא מספר נבואות קצרות כקטע מגשר בין המראה הרביעי לחמישי.
קבר עמוס

לפי המסורות היהודיות והנוצריות קבר הנמצא ליד תקוע מיוחס לעמוס הנביא, מיקום הקבר בתקוע מוזכר בכתבי נוסעים, במאה ה־4 לספירה ועד לימי הביניים. ליד הקבר הוקמה כנסייה נוצרית קדומה שנחרבה.
ישנה מסורת נוספת, המראה את קברו בכניסה המערבית לתוקוע, במערה עתיקה אשר כיום סתומה בפסולת. ישנם הרואים במערה זו גם את קברו של הנביא ישעיהו.
קבר עמוס וישעיהו הם הקברים היחידים ביהודה המיוחסים לדמויות מקראיות מימי בית ראשון.
לקריאה נוספת

מרדכי כוגן, שלום מ' פאול, יואל עמוס, סדרת "מקרא לישראל", הוצאת מאגנס ועם עובד, 1995.
מאיר וייס, ספר עמוס: פירוש , ירושלים, מאגנס, תשנ"ב.
רפאל מ. לוין, עמוס – הנביא מתקוע, הוצאת ראובן מס, 2015.
הערות שוליים

↑  דב חנין, עמוס – הסוציאליסט בנביאים
↑  ויקרא רבה, פרשה א', פסקה ב'
↑  מאיר וייס, ספר עמוס: פירוש , ירושלים, מאגנס, תשנ"ב, עמוד 3
↑  שלום מ' פאול, יואל, תל אביב: עם עובד, 1994, מקרא לישראל, עמ' 124
↑  נחום רוזל, זאב ויסמן (ע), תרי עשר א', תל אביב: דברי הימים, 2002, עולם התנ"ך, עמ' 178
↑  רש"י, ר"י קרא, רד"ק ומלבי"ם על הפסוק
↑  ר' אליעזר מבלגנצי על הפסוק
↑  ספר הושע, פרק א', פסוק א'
1 2  נחום רוזל, עולם התנ"ך: תרי עשר א', תל אביב, הוצאת דברי הימים, 2002, עמוד 113
↑  גורלו של בנימין, פרשת השבוע ויגש עם ישראל קנוהל החל מתזמון 5:27 דקות
↑  נחום רוזל, עולם התנ"ך: תרי עשר א', תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמוד 113
↑  ספר זכריה, פרק י"ד, פסוק ה'
↑  נמצאו עדויות בירושלים לרעידת אדמה מלפני 2,800 שנה, המוזכרת בתנ"ך, באתר ynet, 4 באוגוסט 2021
1 2  ספר עמוס, פרק ח', פסוק ב'
↑  ספר עמוס, פרק ח', פסוק ג'
↑  "כותר" – הספרייה המקוונת של ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463245605171  GND: 118502638  ISNI: 0000 0004 5304 2300  LCCN: n50021898  NKC: osa2014848552  NLA: 53004657  NLG: 75114  SUDOC: 122629647  Trove: 1532738  VcBA: 495/308606  VIAF: 32787308   WorldCat (עם VIAF): 32787308 
המערה הסתומה ליד תוקוע
אנטואן דה בורבון

אנטואן דה בורבון, דוכס ונדום (בצרפתית: Antoine de Bourbon;‏ 22 באפריל 1518 - 17 בנובמבר 1562), היה ראש בית בורבון (1537–1562) ומלך נווארה (1555–1562).
ביוגרפיה

אנטואן נולד ב-22 באפריל 1518 בחבל פיקרדיה שבצרפת, כבנם של שארל דה בורבון, דוכס ונדום ושל פרנסואז ד'אלנסון. כיוון שהיה צאצא ישיר של לואי התשיעי, אנטואן היה יורש העצר לכתר הצרפתי, למקרה שבית ולואה לא יעמיד בן זכר שיוכל לרשת אותו. ב-1548 נישא לז'אן ד'אלברה שהייתה בתו של אנרי השני, מלך נווארה. עקב נישואים אלה, החלו ממלכות צרפת ונווארה להיות תחת שליט אחד מאז בנם אנרי. לזוג נולדו חמישה ילדים שמהם שרדו שניים בלבד: אנרי (לימים אנרי הרביעי, מלך צרפת) וקתרין דה בורבון (1559–1604).
בשנת 1555 מת אביה של ז'אן ד'אלברה, אנרי השני, מלך נווארה ואנטואן ואשתו הפכו לשליטי ממלכת נווארה.
המאבק בין הקתולים לפרוטסטנטים התפשט ברחבי צרפת והפך למלחמות הדת בצרפת שהחלו ב-1562. אנטואן דה בורבון, שלחם נגד הקתולים, נפצע במצור על העיר רואן ומת ב-13 בנובמבר 1562. כתוצאה, בנו אנרי נעשה ליורש העצר הצרפתי.
משפחתו

ב-20 באוקטובר 1548 התחתן אנטואן עם ז'אן ד'אלברה, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
אנרי, דוכס ביומונט (1551–1553)
אנרי הרביעי, מלך צרפת (1553–1610)
לואי, רוזן מרל (1555–1557)
מדלן דה בורבון (1556)
קתרין דה בורבון (1559–1604), התחתנה עם אנרי השני, דוכס לורן
מערכת ויקסבורג

מערכת ויקסבורג (באנגלית: Vicksburg Campaign) הייתה סדרה של תמרונים וקרבות, שנערכו במסגרת הזירה המערבית של מלחמת האזרחים האמריקנית, באזור ויקסבורג (Vicksburg) שבמיסיסיפי. ויקסבורג הייתה עיר מבוצרת בשליטת הקונפדרציה, אשר חלשה על המקטע האחרון של נהר המיסיסיפי שהוחזק על ידי הקונפדרציה. ארמיית טנסי של האיחוד, בפיקוד מייג'ור ג'נרל יוליסס גרנט, כבשה לבסוף את העיר ואילצה את כוחותיו של לוטננט ג'נרל ג'ון ק' פמברטון להיכנע, ובכך השלימה את השתלטות כוחות הצפון על הנהר מיסיסיפי לכל אורכו, והנחיתה מהלומה קשה על הקונפדרציה.
המערכה כללה מספר רב של מבצעים ימיים, תמרונים יבשתיים, יוזמות כושלות, ואחד עשר קרבות החל מ-26 בדצמבר 1862, ועד 4 ביולי 1863. היסטוריונים צבאיים מחלקים את המערכה לשני שלבים עיקריים:
מבצעים נגד ויקסבורג — מערכת ויקסבורג הראשונה (דצמבר 1862 – ינואר 1863),
מבצעי גרנט נגד ויקסבורג והמצור על העיר — מערכת ויקסבורג השנייה (מרץ 1863 – יולי 1863).
גרנט תכנן בתחילה מתקפה בת שתי זרועות שבה מחצית צבאו, בפיקוד מייג'ור ג'נרל ויליאם שרמן, תפליג במורד המיסיסיפי, תתקדם אל עבר הנהר יאזו (Yazoo River) ותנסה לתקוף את ויקסבורג מצפון מזרח, בעוד שהוא עצמו יוביל את המחצית השנייה במסע יבשתי במורד מסילת הברזל של מרכז מיסיסיפי. יוזמה זו נכשלה כיוון שכוחות הקונפדרציה השמידו את קווי האספקה של גרנט ואילצו אותו לסגת. ללא סיוע מכוחותיו של גרנט, ניגפו כוחותיו של שרמן אל מול ההגנה האיתנה של ויקסבורג.
במהלך ינואר – מרץ 1863 יזם גרנט מספר ניסיונות או "משלחות" — מבצעי הנהרות של גרנט — על מנת למצוא גישה ימית אל קטע הנהר מדרום לוויקסבורג תוך התחמקות מסוללות התותחים ששלטו עליו. כל חמש היוזמות הללו נכשלו גם כן.
לבסוף, עם בוא האביב, חלפו ספינות תותחים וספינות תובלה של האיחוד על פני סוללות התותחים של ויקסבורג, בעוד שחייליו של גרנט נעו רגלית ממערב לנהר בשטח לואיזיאנה, ונפגשו מדרום לוויקסבורג. ב-29–30 באפריל 1863, צלחו כוחותיו של גרנט את הנהר באמצעות ספינות התובלה, ונחתו בברואינסבורג, מיסיסיפי. סדרה של פעולות הטעיה והסחה, אפשרו לצבאו של גרנט לבצע את צליחת המיסיסיפי ללא התנגדות מצד כוחות הקונפדרציה. במהלך שבעה עשר הימים הבאים, ערך צבאו של גרנט סדרת תמרונים מדרום-מזרח לוויקסבורג, ניצח בחמישה קרבות, כבש את ג'קסון, בירת מיסיסיפי, ניתק את ארמיית המיסיסיפי של הקונפדרציה מעורפה ודחק אותה אל תוך ביצורי ויקסבורג.
לאחר מצור ממושך נכנע חיל המצב בוויקסבורג, בפיקודו של פמברטון, ב-4 ביולי (יום אחרי תבוסת הקונפדרציה בקרב גטיסברג). ב-9 ביולי נכנע גם חיל המצב בפורט האדסון, מוצב הקונפדרציה האחרון על המיסיסיפי, לכוחות האיחוד בפיקוד מייג'ור ג'נרל נת'ניאל באנקס (Nathaniel P. Banks). בכך עברה השליטה על המיסיסיפי לכל אורכו לידי האיחוד, והנהר חזר להיות נתיב מסחר ואספקה חשוב עבור האיחוד. שטח הקונפדרציה בותר לשניים — טקסס, ארקנסו ולואיזיאנה נותקו למעשה מן הקונפדרציה, ונותרו כך עד תום המלחמה. מערכת ויקסבורג מוכרת על ידי היסטוריונים כמופת של פעולה צבאית, וכנקודת מפנה במלחמה.
מבצעים כנגד ויקסבורג (דצמבר 1862 – ינואר 1863)

שלב זה במערכה לכיבוש ויקסבורג כלל את המבצעים הבאים: