stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איסר בארי
תולדות חייו

נולד ב-1901 בעיר בֶּנְדִין שבזגלמביה, אז חלק מן האימפריה הרוסית. אביו היה מנחם בירנצווייג. הוא סיים לימודיו בבית ספר תיכון ריאלי בפולין, עלה לישראל ב-1921 והצטרף להגנה באותה שנה. הוא הצטרף לגדוד העבודה בירושלים והיה איש הקיבוץ הארצי ומקורב למפ"ם.
נמנה עם קבוצת "השישה מבנדין", שייסדו את המושבה מגדל. בשנת 1925 החל לעבוד כקבלן בניין בחיפה. לאחר שהסתבך בחובות לעובדיו עזב את הארץ לפולין ושב בשנת 1929. בשנת 1938 הפך לחבר במנגנון הקבע של "ההגנה" ולמפקד באזור כפר גלעדי.
לאחר פרישתו של חיים סלבין במרץ 1944 התמנה למנהל התע"ש ונשאר בתפקידו עד תחילת שנת 1945. לאחר מכן ניהל את מפעל "נעמן" עד תחילת 1947.
בפברואר 1947 גויס למטה "שירות הידיעות" ("ש"י") של ההגנה בחיפה ובפברואר 1948 מונה כראש הש"י. במטה הש"י כונה בארי "איסר הגדול", הן מפאת היותו גבה קומה והן כדי להבדיל בינו לבין "איסר הקטן" – איסר הראל, שהיה נמוך קומה. ב-30 ביוני 1948 פורק הש"י והפך למחלקת המודיעין בצה"ל, ובארי מונה לראש המחלקה, בדרגת סגן-אלוף (באותה עת הייתה דרגת אלוף הבאה מעליה). כראש מחלקת המודיעין, ארגן בארי את השירותים החשאיים ואת קהילת המודיעין הישראלית על פי חלוקת תחומים המקובלת עד היום: מודיעין צבאי (כיום אמ"ן), מודיעין בחו"ל ("המוסד") ושירות ביטחון פנים (ה"ש"ב"). בדצמבר 1948 ניסח בארי את המסמך "הסדרת היחסים בין העיתונות לצנזורה", ששימש כבסיס ל"הסכם הצנזורה" והגדיר את אופי הכיסוי הביטחוני המותר לעיתונות בישראל.
בתחילת 1949 נסתיימה חקירה של הפרקליט הצבאי הראשי בעניין האשמות של בארי נגד אבא חושי על שיתוף פעולה עם שלטונות המנדט הבריטי. ההערכה הייתה שבארי זייף מברקים נגד חושי, ועל כן הוצע לו לפרוש מהשירות הצבאי ללא הדרגה שהוענקה לו, ובארי נענה להצעה.
ביולי 1949 נעצר בארי כחשוד ברצח בהקשר להוצאתו להורג של מאיר טוביאנסקי ב-30 ביוני 1948. במקביל נפתחה נגדו חקירה בפרשת העינויים של אמסטר.
ב-11 באוגוסט 1949 התקיימה חקירה משפטית של בארי בנוגע לרצח טוביאנסקי. בחקירה ביקש בארי להישפט בפני בית דין צבאי וטען כי פעל על פי ההוראות שנתנו לו ומתוקף תפקידו. במהלך המשפט ביקשו, הסניגור והתובע גם יחד, שיוטל על בארי עונש סמלי בלבד. ב-22 בנובמבר 1949 הרשיע בית המשפט את בארי, אך קבע שלא היה "פגם מוסרי" במעשיו ולא הייתה לו כוונת זדון. בעקבות זאת נידון בארי למאסר של יום אחד וקנס של לירה ישראלית אחת. אולם כבר ב-18 בדצמבר חנן אותו נשיא מדינת ישראל חיים ויצמן "מתוך ידיעה והערכה של השירות הארוך והמסור אשר איסר בארי הקדיש להגנת הארץ".
לאחר מכן ניהל בארי את בתי החרושת "נעמן" ו"אבן". בארי נפטר בינואר 1958 מהתקף לב ונטמן בבית עלמין חוף הכרמל.
חיים אישיים

היה נשוי לגיטה, בנם היה רב החובל אתי בארי.
הפרשיות בהן היה מעורב

במהלך כהונתו בש"י ובמחלקת המודיעין, נקשרו בשמו של בארי ארבע פרשיות מעוררות מחלוקת:
פרשת הריגת ידידיה סגל – בינואר 1948 נחטף איש האצ"ל ידידיה סגל, בתגובה לחטיפתו של בכיר ההגנה גדליה קמינצקי. לאחר חקירתו, נמצאה גופתו ועליה סימני אלימות בסמוך לכפר הערבי טירה. לטענת ארגון האצ"ל ומשפחת סגל, ידידיה סגל מת או אף נרצח במהלך חקירתו על ידי חוקרי הש"י שכללה עינויים, חקירה שבה היה לבארי מעורבות ישירה. לטענת ההגנה סגל הצליח להימלט מחקירתו ונרצח על ידי תושבי הכפר טירה. בתחילת שנת 1950 הוזמן בארי על ידי העיתון "חרות" להעיד מטעמו בתביעת דיבה שהגיש נגד העיתון פ. קוליק, שהואשם על ידי העיתון בעינוי אנשי אצ"ל. בארי ענה לרבות מהשאלות שנשאל ב"איני יודע" והוכרז כעד עוין. לשאלה על מידת יעילותו כראש הש"י, לאור העובדה שיש דברים כה רבים שהוא אינו יודע, ענה שהוא היה ראש ש"י בלתי יעיל וכי קיבל את התפקיד בפקודה וזאת בניגוד לרצונו.
פרשת ג'ול אמסטר – ב-14 במאי 1948 נעצר ג'ול אמסטר והועבר למתקן של ש"י, שם נחקר תחת עינויים במשך 76 ימים. נטען אז כי המניעים למעצר היו פוליטיים, עקב קשריו של אמסטר עם אבא חושי, יריבו הפוליטי של בארי. בארי נחשד גם בזיוף מברקים שנועדו להפליל את אבא חושי בבגידה.
רצח עלי קאסם – ב-18 בנובמבר 1948 נרצח בעל קרקעות ערבי מיפו בשם עלי קאסם, ששימש כמודיע בשכר עבור הש"י. דוד בן-גוריון מינה ועדת חקירה בראשותו של יעקב שמשון שפירא, שגילתה כי בארי נתן הוראה לקצין המודיעין דוד קרון לחסל את קאסם והלה חוסל ביערות הכרמל עוד באותו יום. הוועדה המליצה להדיח את בארי מתפקידו ולשלול את דרגתו בצה"ל. בארי הועמד למשפט ב-18 בינואר 1949 בפני בית דין צבאי מיוחד בשני סעיפי אישום: חריגה מסמכות ושימוש לרעה בסמכות נגד אחד מפקודיו. בארי ויתר על סניגור וניהל את ההגנה שלו בעצמו. הוא טען להגנתו כי הורה על חיסולו של קאסם כי היה חשש רב שהלה יברח מישראל לאחת ממדינות ערב וימסור מידע ביטחוני לאויב עבור תשלום. בארי כראש הש"י היה מחויב למנוע זאת. כמו כן, לא היה חוק שאוסר הריגה מסוג זה, וכי עונשי מוות היו מקובלים בקהיליית המודיעין באותה תקופה. בית הדין בראשותו של יזהר הררי הרשיע את בארי רק בסעיף חריגה מסמכות ונגזרה עליו פרישה מתפקידו ללא הורדה בדרגה.
ההוצאה להורג של מאיר טוביאנסקי – ב-30 ביוני 1948 נעצר מאיר טוביאנסקי בחשד לבגידה. בית דין שדה שמינה בארי, שכלל עוד שלושה אנשים בלבד: בנימין גיבלי, דוד קרון ואברהם קדרון, גזר את דינו של טוביאנסקי למוות, וכיתת יורים בפיקודו של בארי ביצעה את גזר הדין. מאוחר יותר התברר שטוביאנסקי חף מפשע ושמו טוהר. ב-15 באוקטובר 1949 נשפט בארי על חלקו בהריגת טוביאנסקי; הוא נמצא אשם בהריגה ובחריגה מסמכות והורשע בדין, אך בית המשפט השתכנע בכנות כוונותיו וב-22 בנובמבר אותה שנה נגזר עליו עונש מאסר של יום אחד בפועל וקנס של לירה ישראלית אחת. בארי קיבל חנינה מנשיא המדינה חיים ויצמן. בארי יצא מהמשפט מדוכא מאוד וחי סגור בביתו.
לקריאה נוספת

יעקב סלומון, בדרכי שלי, פרק 11: משפטו של איסר בארי - "איסר הגדול", הוצאת עידנים, ירושלים, 1980, עמ' 187–217. סלומון היה סנגורו של איסר בארי במשפט
הערות שוליים

↑  פרשת אמסטר - סערה על המחאה של 30000 ל"י, דבר, 19 באוקטובר 1964
↑  החלה החקירה נגד שופטי טוביאנסקי, דבר, 12 ביולי 1949
↑  י. יעקובי, יום ראשון לחקירת איסר בארי, דבר, 12 באוגוסט 1949;המשך
↑  בארי נדון למאסר יום אחד, דבר, 23 בנובמבר 1949;המשך
↑  מתוך קריאה ראשונה של "חוק רישום עביריינות", אורי אבנרי מטעם מפלגת העולם הזה - כוח חדש, נובמבר 1970 - הישיבה ה-112 של הכנסת השביעית
1 2  מיכאל בר-זוהר, הממונה - איסר הראל ועלילות שירותי הביטחון, הוצאת וידנפלד וניקולסון, 1970, עמ' 43.
↑  איסר בארי באתר GRAVEZ.
↑  איסר בארי מעיד במשפט הפיצויים נגד "חרות", דבר, 2 בפברואר 1950
↑  צבי ענבר, משפטו של סא"ל איסר בארי, משפט וצבא, עמ' 708–711.
↑  נסתיימה חקירת איסר בארי, דבר, 15 באוגוסט 1949
↑  בארי נדון למאסר יום אחד, דבר, 23 בנובמבר 1949
↑  מתוך קריאה ראשונה של "חוק רישום עביריינות", אורי אבנרי מטעם מפלגת העולם הזה - כוח חדש, נובמבר 1970 - הישיבה ה-112 של הכנסת השביעית
↑  נגד הרעש סביב איסר בארי, דבר, 14 באוקטובר 1964
↑  איסר בארי, דבר, 17 בפברואר 1964
| ראשי אגף המודיעין (אמ"ן) |
| --- | --- | --- |
| מחלקת המודיעין | איסר בארי • חיים הרצוג |  |
| אגף המודיעין | בנימין גיבלי • יהושפט הרכבי • חיים הרצוג • מאיר עמית • אהרן יריב • אלי זעירא • שלמה גזית • יהושע שגיא • אהוד ברק • אמנון ליפקין-שחק • אורי שגיא • משה יעלון • עמוס מלכא • אהרן זאבי-פרקש • עמוס ידלין • אביב כוכבי • הרצי הלוי • תמיר הימן • אהרון חליוה • שלומי בינדר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299897105171  GND: 1202342299  ISNI: 0000 0003 7030 0802  VIAF: 236175444   WorldCat (עם VIAF): 236175444
טורפים

ערך זה עוסק בסדרת יונקים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| טורפים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
אינפרא־מחלקה:: שיליניים
על־סדרה:: לאורסיאתריה
קבוצה:: פריה
סדרה:: טורפים
שם מדעי
 Carnivora ‏בואודיץ', 1821

שונר
תן זהוב
טוֹרְפִים (שם מדעי: Carnivora) היא סדרה של בעלי חיים במחלקת היונקים. רוב בעלי החיים המשתייכות לסדרת הטורפים ניזונים בעיקר מבשר ציד, אך חלקם הם אוכלי-כל או אף אוכלי-צמחים (אף על פי ששיניהם ומערכת העיכול שלהם מותאמים לאכילת בשר). עם זאת רוב מובהק של היונקים הטורפים הגדולים (אריות, נמרים, זאבים וכו') כלולים בסדרה זו ומכאן שמה.
סדרת הטורפים אינה כוללת את כל היונקים הניזונים מטרף. בנוסף לסדרת הטורפים, קיימים גם יונקים אוכלי בשר אחרים, כדוגמת כמה מיני עטלפים, לווייתנים וגם טורפי הכיס.
סדרת הטורפים כוללת בתוכה כמה מבעלי החיים המוכרים ביותר לאדם: חתולים, כלבים, דובים וכלבי ים משתייכים כולם לסדרה זו. בעבר השתייכו הטורפים הימיים לסדרה עצמאית, אך כיום הם מחולקים ל-3 משפחות בתת-סדרת דמויי כלב.
הגדול בטורפים הוא פיל ים דרומי ששוקל כ-4,000 קילוגרם ודב לבן – היונק הטורף היבשתי הגדול ביותר ששוקל עד 900 קילוגרם אצל זכרים. הטורף הקטן ביותר הוא חמוס השלגים ששוקל לפעמים 40 גרם אצל זכרים.
מיון הטורפים

תת-סדרה דמויי כלב (Caniformia)
משפחה כלבי דב (Amphicyonidae) – נכחדה
משפחה המיקיוניים (Hemicyonidae) – נכחדה
משפחה כלביים (Canidae)
משפחה סמוריים (Mustelidae)
משפחה בואשיים (Mephitidae)
משפחה ראקוניים (Procyonidae)
משפחה פנדות אדומות (Ailuridae) – בה מין יחיד פנדה אדומה (Ailurus fulgens)
משפחה דוביים (Ursidae)
על-משפחה טורפים ימיים
משפחה אנליארקטיים (Enaliarctidae) – נכחדה
משפחה סמנטוריים (Semantoridae) – נכחדה
משפחה כלבי ים (Phocidae)
משפחה דסמנטופוקיים (Desmatophocidae) – נכחדה
משפחה ניבתניים (Odobenidae) – בה מין יחיד ניבתן (Odobenus rosmarus)
משפחה אוטריים (Otariidae)
תת-סדרה דמויי חתול (Feliformia)
משפחה נימרוידיים (Nimravidae) – נכחדה
משפחה זבדי דקלים אפריקנים (Nandiniidae)
משפחה חתוליים (Felidae)
משפחה לינסנגים אסייתיים (Prionodontidae)
משפחה ברבורופליים (Barbourofelidae) – נכחדה
משפחה גחניים (Viverridae)
משפחה לופוקייניים (Lophocyonidae) – נכחדה
משפחה צבועיים (Hyaenidae)
משפחה פרקרוקוטיים (Percrocutidae) – נכחדה
משפחה נמייתיים (Herpestidae)
משפחה טורפי מדגסקר (Eupleridae)
בעבר השתייכו לסדרה גם המיאקויים הנכחדים אך כיום רואים בהם חברים בקבוצה דמויי טורפים, מהם התפתחו הטורפים האמיתיים.
גלריה

יגואר
נמייה צהובה
צבוע נקוד
גחן דקלים אסייתי
פוסה
לינסנג אסייתי מנומר
זבד דקלים אפריקני
קויוט
חמוס שחור-רגל
בואשים מפוספסים
חוטמן אדום
דוב שחור אמריקאי
פנדה אדומה
ניבתן
אריה ים קליפורני
לובודון הסרטנים
ראו גם

טורפי יבשה – קבוצה שאינה טקסונומית.
קראודונטים
סקירה של מחקרים על דפוסי טריפה של 31 מינים של יונקים טורפים גדולים ובינוניים
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Luke D. Emerson, A global assessment of large terrestrial carnivore kill rates, biological reviews, ‏11 בספטמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012440948605171  BNE: XX526081  BnF: cb11935538r (data)  GND: 4177019-5  LCCN: sh85020383  NDL: 00572213  NKC: ph116823
טור פרידה

| --- | --- |

 בימוי:  רוני ניניו 
 תסריט:  רוני ניניו, דרור קרן 
 עריכה:  איילה בנגד 
 שחקנים ראשיים:  דרור קרן כרמל בין יהושע סובול אילנית בן-יעקב ג'יטה מונטה 
 מוזיקה:  אבי בנימין 
 צילום:  עופר ינוב 
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  2023 
 משך הקרנה:  77 דק' 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  תל אביב-יפו 
 תקופת התרחשות:  2020 
 דף הסרט ב־IMDb
 
טור פרידה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2023 בבימויו של רוני ניניו ובכיכובו של דרור קרן.
הפקה

רוני ניניו פנה לדרור קרן ב-2021, ימי מגפת הקורונה וההפגנות בבלפור, בהצעה ליצור יחד סרט עלילתי. הצילומים נעשו באופן מקוטע, בהתנדבות, בתוך ההפגנות והמגבלות, כאשר חלק מהסצנות צולמו מבלי שנכתבו לפני כן. קו העלילה על הניתוק של הגיבור מבנו קיבל השראה מטור של רוגל אלפר. מודעת הקמפיין כנגד כרמי התבססה על מודעה שפורסמה כנגד רביב דרוקר, אמנון אברמוביץ, גיא פלג ובן כספית.
עלילה

עלילת הסרט עוסקת ביממה בחייו של כרמי, עיתונאי תל אביבי, המנסה לעמוד בדדליין לכתיבת טור במקביל להתפרקות נישואיו, משבר אצל הוריו, דאגה לבתו המפגינה בבלפור, והניתוק מבנו האוטיסט שבודד עקב חשש להידבקות בנגיף הקורונה. ברקע, ארגון קיצוני מנהל קמפיין נגדו כבוגד.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| דרור קרן | כרמי | עיתונאי תל אביבי |
| אילנית בן יעקב |  | אשתו של כרמי |
| כרמל בין |  | בתו של כרמי |
| יהושע סובול |  | אביו של כרמי |
| ג'יטה מונטה |  | אמו של כרמי |
פרסים

דרור קרן היה מועמד לפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר.
הערות שוליים

↑  https://www.facebook.com/watch/?v=1081342506425917
שוטרים מוספים

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  המנדט הבריטי
 שיוך:  הצבא הבריטי
 סוג:  כוח עזר משטרתי
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1938–1948 (כ־10 שנים)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  6,000–22,000
 
שוטרים מוספים (באנגלית: Jewish Supernumerary Police) היה כח עזר משטרתי שהוקם ב-1938 על ידי השלטונות הבריטיים במהלך תקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל בחלק ממאמציהם לשמור על הסדר הציבורי באזור ארץ ישראל. כח השוטרים המוספים הוקם בתגובה להסלמה במתיחות בין האוכלוסייה היהודית והערבית והתסיסה הגוברת באזור, ובמיוחד בעקבות המרד הערבי הגדול שבמסגרתו בוצעו מתקפות נרחבות ביישובים היהודיים. הארגון פעל בפיקוח השלטונות הבריטיים אשר גייסו, ציידו והכשירו מתנדבים יהודים לבצע תפקידי שיטור הממוקדים בהגנה על היישובים היהודיים בתחומי המנדט. הארגון מילא תפקיד מהותי בהגנה על היישובים היהודים במהלך המרד הערבי הגדול והמשיך לפעול להגנה על האוכלוסייה היהודית בארץ ישראל גם בשנים שלאחר מכן.
השלטונות הבריטיים הרחיבו בהדרגה את כמות המתנדבים בכח השוטרים המוספים מ-6,000 ל-14,000, ובשיא הארגון מנה בסביבות 22,000 אנשים. השוטרים המוספים אותם הבריטים אימנו יהפכו בהמשך לחברי ארגון ההגנה, אשר היה הארגון הצבאי הגדול והמרכזי של היישוב היהודי. לאחר הקמת מדינת ישראל ב-1948 הארגון פורק, וכל חברי הארגון השתלבו בכוחות צה"ל וכוחות המשטרה של מדינת ישראל המתהווה.
בנוסף לכח השוטרים המוספים בשנת 1938 השלטונות הבריטיים הקימו גם כוח הנוטרים הנוסף משטרת היישובים העבריים.
גלריית תמונות

שוטרים מוספים, 1938
שוטרים מוספים בכפר רופין, 1938
שוטרים מוספים, 1938
שוטרים מוספים וקצין צבא בריטי, 1938
ראו גם

נוטרות
הערות שוליים

↑  Tvizer, Inbar (2019-02-19). "Israel's oldest kindergartener". Ynetnews (באנגלית). נבדק ב-2025-01-06.
↑  The 1936 Revolt still rages today: an interview with Oren Kessler, Fathom
Bowyer Bell, John (1996). Terror Out of Zion. Transaction Publishers. ISBN 1-56000-870-9
Nasr, Kameel B. (1996). Arab and Israeli Terrorism: The Causes and Effects of Political Violence, 1936-1993. McFarland & Company. ISBN 0-7864-0280-6
עומר קורן

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1989 (בן 35) ראשון לציון, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  Muzik 
 עיסוק:  זמר, פזמונאי, מפיק מוזיקלי
 שפה מועדפת:  עברית 
 
עומר קורן  (נולד ב-24 בפברואר 1989) הוא זמר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי ישראלי.
רקע

נולד ב-24 בפברואר 1989 בראשון לציון ורוב חייו גדל ביבנה. בילדותו התגורר בקניה שבאפריקה.
בשנת 2012 למד בבית הספר Muzik.
הערות שוליים

↑  רז ישראלי, היפ הופ הוריי: אלבומי השנה תשע"ז, באתר nrg‏, 21 בספטמבר 2017
↑  מערכת פורטל יבנה שלי, עומר קורן פותח את פסטיבל אינדינגב 2017, באתר פורטל יבנה שלי, ‏NaN בundefined NaN
↑  תימורה לסינגר, ‏פמיניזם ערכי ולא מזויף בשירה גברית? תשאלו את עומר קורן, באתר גלובס, 18 בינואר 2019
↑  "00:01" נבחר לאחד מחמשת אלבומי השנה של ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
↑  ביקורת סינגל "בני קין", באתר יוסמיוסיק, ‏2018-01-14
↑  ביקורת סינגל בני קין בישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
↑  בני קין – שיר השנה של עיתון ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
↑  טל גלבוע בטור אישי נוקב בעקבות השיר לעצום עין, באתר מגזין את, ‏2019-03-31
↑  ביקורת סינגל – עם פקיחת עיניים, באתר יוסמיוסיק, ‏2020-02-01
↑  ביקורת סינגל – היסטוריה, באתר יוסמיוסיק, ‏2020-03-16
↑  יובל אראל‏, פסטיבל אינדי זומזום יוצא לדרך, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 26 באפריל 2020
↑  ביקורת סינגל - עומר קורן וטל גורדון כל תנועה במקום, באתר yosmusic.com, ‏2021-03-21
↑  יעקב בר-און, ‏עומר קורן מוכיח כי הגל המוזיקלי המוצלח של הקורונה לא חלף, באתר מעריב אונליין, 17 במרץ 2021
↑  ביקורת סינגל - עומר קורן משיבון, באתר yosmusic.com, ‏2021-09-05
↑  יוסי חרסונסקי, ביקורת סינגל "למטה"
↑  מתן שרון, החוף הסודי שכדאי לבקר בו כל עוד אפשר. העיר של עומר קורן, באתר החוף הסודי שכדאי לבקר בו כל עוד אפשר. העיר של עומר קורן | טיים אאוט, ‏2022-08-18
↑  עמית סלונים, נדב מנוחין‏, מגולדברג עד ויסוצקי, פסטיבל הפסנתר היה חגיגה לאוזניים, באתר וואלה, 7 בנובמבר 2022
↑  ביקורת סינגל - "כישוף" מאת יוסי חרסונסקי, באתר yosmusic.com, ‏2023-03-16
↑  "הזמן והאויבים לא ימחקו אותך": השיר המרגש לזכר החייל שנפל בעזה | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2023-11-25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007400662705171  VIAF: 376155103950176200670   WorldCat (עם VIAF): 376155103950176200670
מה קרה בארץ מי

"מה קרה בארץ מי" הוא אלבום אולפן משותף של הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין ואברהם מור. מדובר באלבומה ה-20 של אלברשטיין. את האלבום הוציאה ביוני 1979 לאור חברת התקליטים CBS ישראל.
זהו האלבום הרשמי של המחזמר "מה קרה בארץ מי" של לאה נאור. על יצירתו עבדו גם נחום היימן וקובי אשרת. מתוכו פורסם הסינגל "אף אחד בעצם לא מה שהוא נראה", שהגיע בשיאו למקום ה-14 במצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל.
העיצוב הגרפי של העטיפה נשען על לוח שחמט, כשצבעי הרקע הם שחור ולבן. בתמונה מופיעים פורטרטים של אלברשטיין ומור כשהם מחופשים למלכה ולמלך בהתאמה. הטקסט על העטיפה כתוב בגוונים שונים ובסגנון דינמי. שם האלבום, "מה קרה בארץ מי", מופיע באותיות אדומות בולטות.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | פתיחה  | 2:16 |
| 2. | מה יש למלך מתחת לכתר  | 1:42 |
| 3. | הסיפור בקיצור  | 3:13 |
| 4. | שלום ילדים נחמדים ונכבדים  | 1:32 |
| 5. | קרש  | 0:43 |
| 6. | טרילי  | 1:43 |
| 7. | איך מחליטים על עניינים חשובים  | 0:49 |
| 8. | זה לא בשבילי  | 3:16 |
| 9. | הבגדים  | 2:19 |
| 10. | העולם הוא ליצן עצוב  | 2:29 |
| 11. | המשך הסיפור בקיצור  | 3:06 |
| 12. | אף אחד בעצם לא מה שהוא נראה  | 3:17 |
| 13. | למי יש בעיה  | 1:50 |
| 14. | אני המלך  | 1:30 |
| 15. | איזה מזל שיש עולם בעולם  | 1:57 |
| 16. | אז למה לא נצחק ביחד  | 1:33 |
| 17. | תודה רבה  | 1:50 |
| משך כולל: | משך כולל: | 35:13 |
הערות שוליים

↑  מה קרה בארץ מי באתר סטריאו ומונו
↑  מה קרה בארץ מי, אפל מיוזיק
| חוה אלברשטיין |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | "האבן מיר א ניגונדל" • "שירי עם ביידיש" • "בשירים עבריים" • "צעצועיה של אסנת" • "מות הפרפר" • "שירי רחל" • "אנדנדינו" • "מארגאריטקעלעך" • "מירדף" • "משירי ארץ אהבתי" • "לאט, לאט, לאט..." • "חוה ועודד בארץ הקסמים" • "לו יהי" • "חוה אלברשטיין והפלטינה" • "כמו צמח בר" • "טיקיליטון" • "צוללת צברית" • "הלילה הוא שירים" • "התבהרות" • "מה קרה בארץ מי" • "אני הולכת אלי" • "חוה זינגט יידיש" • "שיר במתנה" • "קולות" • "שירו אחרי" • "נמל בית" • "מהגרים" • "עוד שירים ביידיש" • "הצורך במילה, הצורך בשתיקה" • "לונדון" • "האהבה מאלתרת" • The Man I Love • "מארגאריטקעלעך" • "דירה אחת" • "יונת האהבה" • The Well‏ • Foreign letters • "מוצאי חג" • "קוקוס" • "לעמעלע" • "שביל החלב – שירי ערש" • "טבע האדם" • "ברוך הבא" • "ילדת טבע" • "ואיך אצלך" • "סרנדה" • "בוא המורה" • "ערב אחר" |  |
| מיני-אלבומים | "חוה אלברשטיין בשירי נחום היימן" • "אין יידישע פאלקס-לידער" • "צעצועיה של אסנת" • "ירושלים של זהב" • "טוביה ושבע בנותיו" • "הבובה ימימה" |  |
| אלבומי אוסף | "להיטי זהב" • "משירי ארץ אהבתי – האוסף הראשון" • "החיטה צומחת שוב – האוסף השני" • "אדבר איתך" • Crazy Flower: A Collection‏ • Yiddish Songs • "תיכף אשוב" • "סיפור אינטימי" • "עץ הכוכבים" • "סיפור חיים – אנתולוגיית שירי משוררים" |  |
| אלבומי הופעה | "בתוכנית יחיד – חלק א'" • "בתוכנית יחיד – חלק ב'" • "חוה והגיטרה – הופעה חיה בצוותא" • "בהופעה חיה – מבחר שירים מתוך המופע "לונדון"" • "בהופעה" • "חוה שרה ושלומי מנגן – בהופעה (Live)" |  |
| מארזי תקליטורים | "האוסף" • "חוה אלברשטיין שרה לילדים" • "השנים הראשונות" |  |
| חוה אלברשטיין – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1960 | "בא אלי נער" • "מירדף" |  |
| שנות ה-1970 | "עץ הכוכבים" • "משירי ארץ אהבתי" • "שחמט" • "אליעזר בן-יהודה" • "שבע" • "לו יהי" • "שיר משמר" • "בלדה על סוס עם כתם על המצח" • "אדבר איתך" • "האומנם (את תלכי בשדה)" • "ימי בנימינה" • "כמו צמח בר" • "ציפור השיר" • "הלילה הוא שירים" • "סינדרלה מקומית" • "התבהרות חלקית" • "לפעמים זו אהבה" • "פרח משוגע" • "שדרות בגשם" • "אני הולכת אלי" |  |
שנות ה-1980: 
שנות ה-1990: 
שנות ה-2000: 
שנות ה-2010: 
שנות ה-2020: 
| סינגלים אחרים | "נחל התנינים" • "נשים רוקדות" • "ליידי גודייבה" • "הנביא" • "שיר לאוהבים הנבונים" • "לא ידע איש מי היא" • "נפט" • "אמא אל תהיי עצובה" • "לו ידעת" • "ספינתנו" • "תרגיל בהתעוררות" • "אין לך זכות חנינה בעולם" |  |
| שירים | "רבנו תם" • "מקהלה עליזה" • "פרח הלילך" • "כנרת" • "פנס בודד" • "פרחי זהב" • "מה שיש לי לומר לך" • "ירושלים של זהב" • "מות הפרפר" • "חיוכים" • "כפל" • "בשביל אל הבריכות" • "רק על עצמי" • "בגני נטעתיך" • "עקרה" • "אני" • "זמר נוגה" • "אל ארצי" • "מתי" • "ספר שירי" • "שי" • "הבובה ימימה" • "ילדי איננו ילד עוד" • "אישה באבטיח" • "הליכה לקיסריה" • "לכל איש יש שם" • "פגישה לאין קץ" • "חופים הם לפעמים" • "אחרי מותי" • "לדוד משה הייתה חווה" • "צוללת צברית" • "יוסי, ילד שלי מוצלח" • "החליל" • "במדינת הגמדים" • "שיעור מולדת" • "בובה זהבה" • "רוזלינדה" • "שיר ערש" • "אהבה בת עשרים" • "חלומות שמורים" • "מאיה" • "זמר אהבה לים" • "שיר תשרי" • "הכרתי פעם איש" • "החול יזכור" • "שיר אהבה ישן" • "זמר לבני" • "עוד חוזר הניגון" |  |
9 בינואר

9 בינואר הוא היום התשיעי בשנה בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה נשארו עוד 356 ימים (357 בשנה מעוברת).
אירועים היסטוריים ביום זה

1349 – הריגת יהודי בזל, עקב מגפת המוות השחור
1788 – קונטיקט היא המדינה החמישית המאשרת את החוקה של ארצות הברית
1792 – רוסיה וטורקיה חותמות על הסכם שלום ששם קץ למלחמה ביניהן
1839 – לואי ז'אק מנדה דאגר מציג בפני האקדמיה למדעים ואמנויות בפריז את הדאגרוטיפ, טכניקת הצילום המסחרי הראשונה
1857 – רעידת האדמה בפורט טג'ון (1857) רעידת אדמה במגניטודה 7.9 בקליפורניה גורמת להרוג אחד
1863 – נחנך הקו הראשון של הרכבת התחתית של לונדון
1872 – הסכם שלום בין ברזיל לפרגוואי
1878 – אומברטו הראשון מוכתר למלך איטליה
1900 – ברומא נוסדת קבוצת הכדורגל אס אס לאציו
1912 – ארצות הברית פולשת להונדורס
1917 – כוחות מטעם הממלכה המאוחדת, אוסטרליה וניו זילנד מנצחים את הטורקים בקרב רפיח ומשלימים את כיבוש סיני
1951 – חנוכת בית האו"ם בניו יורק
1952 – הכנסת מאשרת את הסכם השילומים עם גרמניה המערבית
1960 – תחילת הקמתו של סכר אסואן במצרים
1968 – הצוללת אח"י דקר יוצאת מנמל פורטסמות' שבאנגליה לנמל חיפה, הפלגה שבמהלכה אבדה הצוללת
1970 – להקת הרוק לד זפלין מופיעה ברויאל אלברט הול
1990 – שיגור משימת מעבורת החלל קולומביה STS-32, לטיסה של 10 ימים
1991 – הצבא האדום נכנס לליטא בניסיון למנוע ממנה להכריז על עצמאותה
1992 – וולשן ופרייל (Wolszczan and Frail) מפרסמים על התגלית הראשונה של כוכבי לכת חוץ־שמשיים המקיפים את הפולסאר B1257+12. כוכבי לכת אלו, היו הראשונים שזכו לאישור הקהילייה המדעית
1994 – רצח דרק רוט – 2 נערים בני 14 רוצחים נהג מונית בהרצליה
2001 – שיגור החללית שנג'ואו 2 הסינית, החללית הלא המאוישת השנייה במסגרת תוכנית שנג'ואו של תוכנית החלל הסינית. בתוך קפסולת הכניסה מחדש, הוכנסו יחדיו קוף, כלב וארנב כדי לבדוק את המערכות לקיום חיים של החללית
2005 – תושבי הרשות הפלסטינית מצביעים בבחירות לנשיאות הרשות, לראשונה לאחר מותו של יאסר ערפאת
2011 – נערך משאל עם בדרום סודאן על התנתקות מצפון סודאן והכרזת עצמאות מהמדינה סודאן. במשאל נקבע ברוב של כמעט 99% על היפרדותו של החבל מסודאן והפיכתו למדינה עצמאית
2011 – טיסה 277 של איראן אייר התרסקה בעת שניסתה לנחות נחיתת חירום סמוך לעיר אורמיה שבמחוז מערב אזרבייג'ן, מתוך 106 הנוסעים ואנשי הצוות שהיו על סיפון המטוס נהרגו 77 אנשים
2014 – החללית סיגנוס גורדון פולרטון מבצעת בהצלחה משימת אספקה ראשונה לתחנת החלל הבינלאומית, במסגרת תוכנית COTS של נאס"א
2021 – התרסקות טיסה 182 של סריוויג'איה אייר
נולדו

1554 – האפיפיור גרגוריוס החמישה עשר (נפטר ב-1623)
1757 – ג'ון אדייר, חבר בית הנבחרים, סנאטור ומושל קנטקי (נפטר ב-1840)
1873 – חיים נחמן ביאליק, משורר עברי (נפטר ב-1934)
1876 – רוברט מיכלס, סוציולוג פוליטי גרמני (נפטר ב-1936)
1890 – קארל צ'אפק, סופר צ'כי (נפטר ב-1938)
1890 – קורט טוכולסקי, עיתונאי, סאטיריקן וסופר יהודי-גרמני (נפטר ב-1935)
1903 – יעקב שריד, מחנך ישראלי, מנכ"ל משרד החינוך והתרבות בין השנים 1967–1970 (נפטר ב-1976)
1908 – סימון דה בובואר, פילוסופית, סופרת ופמיניסטית צרפתייה (נפטרה ב-1986)
1913 – ריצ'רד ניקסון, נשיא ארצות הברית (נפטר ב-1994)
1921 – אגנס קלטי, מתעמלת הונגרייה-ישראלית שזכתה ב-10 מדליות אולימפיות (נפטרה ב-2025)
1926 – ג'יימס בגס, המנהל השישי של סוכנות החלל הלאומית לאווירונאוטיקה וחלל של ארצות הברית (נפטר ב-2020)
1927 – יצחק גנוז, חוקר פולקלור, סופר ומשורר
1939 – שבתאי טל, עיתונאי וצלם עיתונות ישראלי
1940 – רות דרייפוס, נשיאת שווייץ
1941 – ג'ואן באאז, זמרת אמריקאית
1944 – הנרי סובל, רב רפורמי ברזילאי-אמריקאי (נפטר ב-2019)
1944 – ג'ימי פייג', גיטריסט רוק, ממייסדי להקת לד זפלין
1944 – מוצי ליאון, כדורגלן ישראלי
1946 – שמעון זנדהאוז, מעצב גרפי ישראלי
1951 – שלום אביטן, כדורגלן ישראלי (נפטר ב-2024)
1951 – ניקי קלי, פוליטיקאי אירי
1951 − קריסטל גייל, זמרת-יוצרת אמריקאית
1954 – גיורא קנת, זמר, מלחין, גיטריסט, מדבב אמריקאי-ישראלי
1955 – ג'יי קיי סימונס, שחקן אמריקאי
1956 – ישראל בונדק, אמרגן, פזמונאי ומלחין ישראלי
1959 – ריגוברטה מנצ'ו, פעילת זכויות אינדיאנים בגואטמלה וכלת פרס נובל לשלום
1965 – מאגסי בוגס, כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי
1967 – קלאודיו קאניג'ה, כדורגלן ארגנטינאי
1968 – דוד אופק, במאי ותסריטאי ישראלי
1974 – דוד זיני, קצין צה"ל
1975 – אורן זריף, מיסטיקן ישראלי
1976 – שחר מגן, תסריטאי, במאי וסופר ישראלי
1976 – נורית קנטי, אשת תקשורת ישראלית
1977 – עינת יקיר, סופרת, מתרגמת, עורכת ומבקרת ספרות ישראלית
1978 – ג'נארו גאטוזו, כדורגלן איטלקי
1982 – קתרין, נסיכת ויילס
1983 – רונה-לי שמעון, רקדנית ושחקנית ישראלית
1986 – שחף וולמן, יוצרת מוזיקלית, כותבת ומלחינה ישראלית
1987 – ישראל אטיאס, דוגמן ושחקן טלוויזיה ותיאטרון ישראלי
1987 – דנה זקס, שחקנית ישראלית
1989 – נינה דוברב, שחקנית קנדית-בולגרית
1991 – אמל טוקה, אתלט בוסני
1994 – מקסימיליאן שכמן, רוכב אופני כביש גרמני
1998 – ברנט ריברה, שחקן ויוטיובר אמריקאי