stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ועדת הפירושים
הערות שוליים

↑  דברי הכנסת כרך 2, עמ' 1283 (התש"ט)
↑  סעיף 141 ("קביעת תקדימים") לתקנון הכנסת
↑  סעיף 143(א) ("פירוש התקנון והתקדימים") לתקנון הכנסת
↑  רישת סעיף 143(ב) ("פירוש התקנון והתקדימים") לתקנון הכנסת
↑  סיפת סעיף 143(ד) ("פירוש התקנון והתקדימים") לתקנון הכנסת
↑  סיפת סעיף 143(ב) ("פירוש התקנון והתקדימים") לתקנון הכנסת
↑  סיפת סעיף 143(ג) ("פירוש התקנון והתקדימים") לתקנון הכנסת
| ועדות הכנסת |
| --- | --- | --- |
| קבועות | ועדת החוקה, חוק ומשפט • ועדת החוץ והביטחון • ועדת החינוך, התרבות והספורט • ועדת הכלכלה • ועדת הכנסת • ועדת הכספים • ועדת המדע והטכנולוגיה • ועדת העבודה והרווחה • ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות • הוועדה לביטחון לאומי • ועדת הבריאות • הוועדה לענייני ביקורת המדינה • ועדת הפנים והגנת הסביבה • הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי • הוועדה למיזמים ציבוריים |  |
| היסטוריות | ועדת השירותים הציבוריים • ועדת השקיפות • ועדת הרפורמות • ועדת הגיוס • הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי • הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן • הוועדה המיוחדת לדיון בהצעה לסדר היום בנושא קשיים ברפורמה בשירות המדינה • ועדת הקורונה • ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים |  |
| מיוחדות  (הפועלות כיום) | הוועדה המיוחדת לפניות הציבור • הוועדה לענייני התמכרויות, סמים ואתגרי הצעירים בישראל • הוועדה לזכויות הילד • הוועדה המיוחדת לעניין הקרן לאזרחי ישראל • הוועדה המיוחדת לענייני הצעירים |  |
| שונות | ועדת האתיקה • ועדת הפירושים • ועדת חקירה פרלמנטרית • הוועדה המסדרת |  |
הגר מזרחי

אין תמונה חופשית
הגר מזרחי (נולדה בשנת 1969) היא רופאה כירורגית ישראלית המשמשת ר' חטיבת הרפואה במשרד הבריאות. בעבר כיהנה כסגנית מנהל המרכז הרפואי בית החולים על שם ברוך פדה, פוריה (2018–2020), וכמנהלת בפועל של המרכז הרפואי (2020–2022).
ביוגרפיה

מזרחי, בוגרת לימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון, שימשה כרופאה בכירה מרכז רפואי העמק לאחר מכן, השתלמה במשך שנתיים במסגרת "השתלמות עמיתים" באנגליה, בתחום הכירורגיה הקולורקטאלית.
למרכז הרפואי "פדה–פוריה" הגיעה ד“ר מזרחי בשנת 2012, כרופאה בכירה במחלקה הכירורגית.
בשנת 2015, התקבלה למחזור הראשון של תוכנית "ענבר", של משרד הבריאות – תוכנית לימודים ייחודית בת שנתיים וחצי, לבניית עתודות ניהול למערכת הבריאות. במקביל, השלימה תואר שני נוסף, באוניברסיטת תל אביב והתמחות–על במנהל רפואי.
ד“ר מזרחי השתתפה בתוכנית לפיתוח מנהיגות במסגרת "ענבר".
בשנת 2018 מונתה לסגנית מנהל בית החולים פוריה, סגניתו של הד"ר ארז און.
ב-1 במרץ 2020 עם התמנותו של און כראש חטיבת המרכזים הרפואיים הממשלתיים במשרד הבריאות מונתה למנהלת בפועל של בית החולים פוריה.
ב-7 בדצמבר 2021 נבחרה מזרחי לתפקיד ר' חטיבת הרפואה של משרד הבריאות.
לאחר אירועי 7 באוקטובר מונתה מזרחי לעמוד בראש ועדה תקדימית להערכת מצבם הרפואי של החטופים והנעדרים. על פעילותה זו זכתה באות אבירת מרכז פרס לשלום ולחדשנות לשנת 2024.
מזרחי היא בוגרת תוכנית קרן וקסנר.
משפחה

מזרחי נשואה והיא אם ל-2 ילדים, מתגוררת בעין העמק.
הערות שוליים

↑  אתר חטיבת הרפואה
↑  "ד"ר הגר מזרחי - מנהלת פדה פוריה בפועל" שישי בגולן ובגליל, 11 במרץ 2020
↑  ד"ר הגר מזרחי, סגנית מנהל בית החולים פוריה אתר poria.health.gov.il
↑  כתבה מאתר משרד הבריאות
↑  אבירות מרכז פרס לשלום ולחדשנות 2024, באתר www.peres-center.org
↑  eagleray, הבוגרים שלנו, באתר קרן וקסנר ישראל (באנגלית אמריקאית)
↑  "לראשונה: אישה תעמוד בראש המרכז הרפואי פדה פוריה" קול רגע, אביב עומר, 23 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012370464505171
רעיה מורג

פרופ' רעיה מורג
רעיה מורג (נולדה ב-15 בדצמבר 1954) היא פרופסורית מן המניין, מרצה וחוקרת קולנוע ותרבות ויזואלית במחלקה לתקשורת ועיתונאות באוניברסיטה העברית בירושלים. הייתה ראש מכון סמארט לתקשורת באוניברסיטה העברית בירושלים (2013–2019). מורג כתבה עשרות מאמרים בכתבי עת מובילים בתחומם בעולם ופרסמה מספר ספרים.
מחקריה עוסקים ביחסים בין קולנוע לבין טראומה ואתיקה בהקשרים של מלחמה, טרור וטבח-עם. היא מייסדת פרדיגמת טראומת הכובש וממכונני השיח המחקרי החדש בלימודי טראומה הממצב במרכז את דמות הכובש/המרצח.
קורות חיים

מורג נולדה וגדלה בירושלים. היא בוגרת האוניברסיטה העברית לתואר ראשון (בהצטיינות), לתואר שני (בהצטיינות יתרה) ולתואר שלישי. את עבודת הדוקטור שלה בנושא "הגבר המובס. דגמים של זהות בקולנוע הפוסט-טראומטי: פרספקטיבה פמיניסטית" סיימה בשנת 2001. לימדה גם בבית הספר "סם שפיגל" בירושלים.
היא זוכת מענקי המחקר של הקרן הישראלית למדע לשנים 2013–2017 ו-2018-2022; וזוכת פרס הרקטור באוניברסיטה העברית לשנת 2014 על מצוינות במחקר ובהוראה ותרומה לחיים האקדמיים.
בשנים 2006–2014 מורג שימשה כחברה בוועדה האמנותית בקרן רבינוביץ' לאמנויות, "פרויקט קולנוע." במסגרת תפקידה, הייתה אחראית על בחירת הסרטים שיזכו במימון הקרן, ועל ליווי הבמאים משלב פיתוח התסריט ועד יציאת הסרט לאקרנים.
משנת 2008, מורג כותבת טור קולנוע במוסף "תרבות וספרות" של "הארץ".
בשנת 2023 זכתה מורג בפרס המיזם לקולנוע ולטלוויזיה ירושלים, על מחקריה הייחודיים העוסקים בקולנוע ישראלי ובקולנוע בינלאומי ועל היותה קול מרכזי, חלוצי ועיקש, באקדמיה ובתרבות, בכינון השיח הקולנועי העכשווי.
ספרים ומאמרים > ספרים

מורג רעיה (2024) קמרה רוז', קולנוע קמבודי מתעד רצח - עם, רסלינג, תל אביב.
מורג רעיה  (2022) סרטים עולמיים: מחשבות על קולנוע בלתי נראה, רסלינג, תל אביב.
מורג, רעיה (2011) הגבר המובס: קולנוע, טראומה, מלחמה. מכון קבנר, ירושלים ורסלינג, תל אביב.
מורג, רעיה (2017) טראומת הכובש, הקולנוע, האינתיפאדה. תרגום: מריאנה בר. רסלינג, תל אביב.
Morag, Raya (2009) Defeated Masculinity: Post-Traumatic Cinema in the Aftermath of War (Brussels, Peter Lang).
Morag, Raya (2013) Waltzing with Bashir: Perpetrator Trauma and Cinema (London & New York: I.B. Tauris).
Morag, Raya (2020) Perpetrator Cinema: Confronting Genocide in Cambodian Documentary (New York: Columbia University Press).
Morag is a Guest Editor for Studies in Documentary Film’s special issue on Israeli Documentary Cinema (Volume 6, Issue 3, April 2012).
ספרים ומאמרים > מאמרים

מורג רעיה (2008) קול, דימוי וזיכרון הטרור: הקולנוע הישראלי העלילתי בתקופת האינתיפאדה השנייה ישראל 14: 71-88.
מורג, רעיה (2011) "המיניות והכיבוש: הקולנוע הפוסט טראומטי הפלסטיני והישראלי בתקופת האינתיפאדה השנייה", תיאוריה וביקורת 38-39: 211-234.
Morag, Raya. 2012. “Editorial: Radical Contextuality: Major Trends in Israeli Documentary Second Intifada Cinema.” Studies in Documentary Film 6 (3 April): 253 - 272.
Morag, Raya. 2012. “Perpetrator Trauma and Current Israeli Documentary Cinema.” Camera Obscura 80 (27.2): 93 - 133.
מורג, רעיה (2013) "בְּזוּת ואתיקה של אחרוּת: הקולנוע התיעודי הישראלי והקולנוע הפלסטיני בתקופת האינתיפאדה השנייה" מכאן י"ג: 5-30.
Morag, Raya. 2013. “'Roadblock' Films, 'Children's Resistance' Films and 'Blood Relations' Films: Israeli and Palestinian Documentary Post-Intifada II.” In The Documentary Film Book, London: BFI, p. 237-246.
Morag, Raya. 2013. “Queering Terror: Trauma, Race, and Nationalism in Palestinian and Israeli Gay Cinema during the Second Intifada.” In Deeper Than Oblivion: Trauma and Memory in Israeli Cinema, Bloomsbury Academic p. 167 - 198.
Morag, Raya. 2014. “The Trauma of the Female Perpetrator and New War Cinema”. In: The Horrors of Trauma in Film: Violence, Void, Visualization, ed. Michael Elm, Kobi Kabalek, and Julia B. Köhne. Cambridge: Scholars Publishing, p. 293-313.
Morag, Raya. 2015. “The New Religious Wave in Israeli Documentary Cinema: Negotiating Jewish Fundamentalism during the Second Intifada”. In A Companion to Contemporary Documentary Film, ed. Alexandra Juhasz and Alisa Lebow. New York: Wiley Blackwell: p. 366-383.
Morag, Raya. 2016. “Israeli Film”. In Oxford Bibliographies in Jewish Studies, ed. Naomi Seidman. New York: Oxford University Press.
מורג רעיה (2018) "טראומת הכובש, המלחמה 'החדשה' והקולנוע הישראלי" בתוך: מגדר בבסיס נשים וגברים בשירות הצבאי בעריכת עדנה לומסקי-פדר ואורנה ששון-לוי, מכון ון-ליר ירושלים והקיבוץ המאוחד: 319-345.
Morag, Raya. 2018. “Blood Relations and Nonconsensual Ethics: Israeli Intifada Documentaries.” Post Script 36.2-3: 75-85.
לקריאה נוספת

ויניצקי-סרוסי, ורד (2018). על טראומת הכובש, הקולנוע, האינתיפאדה. מגמות נ"ג 2: 300-303.
אנה בן מרדכי

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 דרגה:    תת ניצב
 תפקידים בשירות
 מפקדת תחנת הראל  ראש ענף מודיעין במחוז ירושלים  ראש תחום אג״מ במשרד לביטחון הפנים  המזכירה הביטחונית של השר לביטחון הפנים  ראש חטיבת השיטור  סגן ראש אגף התנועה
 
תת ניצב אנה בן מרדכי
אנה בן מרדכי-רזיאל היא קצינת משטרה ישראלית בדרגת תת ניצב, שמשרתת בתפקיד סגן ראש אגף התנועה. בתפקידיה הקודמים ראש חטיבת שיטור, קהילה ומתנדבים באגף המבצעים, מזכירה הביטחונית של השר לביטחון הפנים.
ביוגרפיה

בן מרדכי-רזיאל ילידת ירושלים, שירתה כקצינה בצה"ל, שימשה כקצינת מבצעים בצאלים וסגן מפקד פלוגה בקורס קצינות אג"ם והשתחררה בדרגת סגן.
ב-1994 התגייסה למשטרת ישראל. היא החלה את שירותה ביחידה המרכזית של מחוז ירושלים והייתה האישה הראשונה בתפקיד ראש צוות סמויה בימ"ר. שימשה כקצינת האזנות סתר ארצית וראש חוליית תשתיות סיגינטיות במחלקת איסוף וטכנולוגיה במטה הארצי. בשנים 2013–2016 שירתה כמפקדת תחנת הראל במחוז ירושלים, קודם לתפקיד זה שימשה ראש ענף מודיעין במחוז ירושלים. שירתה כראש תחום אג״מ וסגן מזכיר ביטחוני במשרד לביטחון הפנים וב-2020 קודמה לדרגת תת-ניצב ומונתה למזכיר ביטחוני לשר לביטחון הפנים. בשנת 2021 מונתה לתפקיד ראש חטיבת שיטור קהילה ומתנדבים באגף המבצעים. נכון לשנת 2024 משרתת בתפקיד סגן ראש אגף התנועה.
בן מרדכי בעלת תואר ראשון בהיסטוריה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני במשפטים מהקריה האקדמית אונו ותואר שני בקרימינולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בוגרת תוכנית קרן וקסנר. היא מתגוררת בירושלים ואם לשלושה.
הערות שוליים

↑  אנה בן מרדכי-רזיאל, פייסבוק משטרת ישראל
↑  סבב מינויים לפיקוד הבכיר במשטרת ישראל בדרגת תת-ניצב, אתר משטרת ישראל
↑  eagleray, הבוגרים שלנו, באתר קרן וקסנר ישראל (באנגלית אמריקאית)
ועדת האנרגיה והמסחר של בית הנבחרים של ארצות הברית

| --- | --- |

 גוף פרלמנטרי:  בית הנבחרים של ארצות הברית
 ייסוד הוועדה:  14 בדצמבר 1795
 יו"ר:  קתי מקמוריס רוג'רס (המפלגה הרפובליקנית) כהונה מ-23 בינואר 2023
 חבר בכיר:  פרנק פלון (המפלגה הדמוקרטית
 תחומי שיפוט:  בריאות הציבור, בטיחות מזון ותרופות, הגנת הצרכן, אספקת אנרגיה, איכות הסביבה, סחר חוץ
 חברים
      דמוקרטים (26)      רפובליקנים (32)
  אתר האינטרנט הרשמי של ועדת האנרגיה והמסחר של בית הנבחרים של ארצות הברית
ועדת האנרגיה והמסחר של בית הנבחרים של ארצות הברית (באנגלית: Committee on Energy and Commerce) היא ועדה בבית הנבחרים האמריקאי, הוועדה הוקמה ב-1795 ולפיכך היא אחת מהוועדות הוותיקות ביותר בבית הנבחרים שעדיין פעילות, במהלך 200 שנות פעילותה, הוועדה הייתה אחת מהפורומים המרכזיים של בית הנבחרים בתחומי המסחר והבריאות ובשנים האחרונות אפילו בתחום האנרגיה.
סמכויות הוועדה

תחת חסות הוועדה נמצאות שלל רשויות, סוכנויות ומחלקות שעוסקות בעיקר בתחום בריאות הציבור, בטיחות מזון ותרופות, הגנת הצרכן, אספקת אנרגיה, איכות הסביבה, סחר חוץ ועוד.
כדי לנהל את המגוון הרחב של הנושאים בהם היא מטפלת הוועדה מפוצלת ל-6 ועדות משנה. במהלך הקונגרס ה-111 אוחדו ועדת המשנה לאנרגיה וועדת המשנה סביבה. אך בקונגרס ה-112 פוצלו הוועדות וכל אחת מהן חזרה להיות עצמאית.
היסטוריה

הוועדה הוקמה במקור כ"ועדה למסחר ותעשייה" בדצמבר 1795, לפני כן חוקים שנגעו לתחום המסחר נוסחו בוועדות אד-הוק מיוחדות שמונו למטרות ספציפיות יותר, עם התגברות הצורך בוועדה מיוחדת הוחלט כי תקום ועדה קבועה וכללית שתעסוק בכל נושאי המסחר והתעשייה.
כבר ב-1819 שונה שמה של הוועדה, ל"ועדת המסחר" על מנת לשקף את הרצון להקים ועדה ייעודית לתעשייה אך גם שם זה לא נשאר קבוע, ב-1891 הוחלט לשנות את שמה של הוועדה ל"ועדת הסחר החוץ", שם זה נשמר עד 1981, אז נכנס לתפקיד יו"ר הוועדה, ג'ון דינגל, דינגל החליט גם הוא לשנות את שמה של הוועדה והחליט לשנות את שמה ל"ועדת האנרגיה והמסחר" וזאת על מנת להדגיש את מסירות וחשיבות הוועדה לפעילות הפרלמנטרית גם במדיניות האנרגיה וגם במדיניות המסחר, דינגל ניהל את הוועדה עד סוף 2008, כאשר באותה שנה הנרי וקסמן תפס את מקומו ומונה ליו"ר הוועדה.
הערות שוליים

↑  "About E&C". Democrats, Energy and Commerce Committee. 19 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "House Energy and Commerce Committee announces Subcommittee Chairs and Membership". Energy and Commerce Committee Press Release. 8 בינואר 2009. נבדק ב-8 בינואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n81050896  NLA: 36259615  VIAF: 151278541   WorldCat (עם VIAF): 151278541
2016 בארצות הברית

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2015   2014  2013 |  דגל ארצות הברית | 2016  בארצות הברית |  »»»  2017   2018   2019 |
כל ערכי השנים בארצות הברית • אירועים בולטים בעולם ב-2016 פורטל ארצות הברית • לוח שנה של שנת 2016
2016 בארצות הברית היא השנה בה חגגה ארצות הברית 240 שנה מיום היווסדה.
הנהגה

הנשיא: ברק אובמה (המפלגה הדמוקרטית)
סגן נשיא: ג'ו ביידן (המפלגה הדמוקרטית)
יושב ראש בית הנבחרים: פול ראיין (המפלגה הרפובליקנית)
מנהיג הרוב בסנאט: מיץ' מקונל (המפלגה הרפובליקנית)
הקונגרס: הקונגרס ה-114.
אירועים בולטים

16 בינואר – ארצות הברית הסירה מספר סנקציות כלכליות נגד איראן בהתאם להסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית שנחתם ביולי 2015.
16 בינואר – הנשיא אובמה הכריז על מצב חירום בעיר פלינט שבמישיגן בעקבות הרעלת מי השתייה המתמשכת בעיר.
21 בינואר – סופת השלגים הכבדה "ג'ונאס" הכתה במזרח ארצות הברית. כ-55 בני אדם נהרגו.
1 בפברואר – נערכו אסיפות הבחירה באיווה בתחילת הבחירות המקדימות לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016.
13 בפברואר – שופט בית המשפט העליון אנטונין סקאליה נפטר בשנתו.
16 במרץ – הנשיא ברק אובמה ממנה את השופט הפדרלי מריק גרלנד כמועמד להחליף את סקאליה בבית המשפט העליון, בכפוף לאישור הסנאט.
21 במרץ – נשיא ארצות הברית ברק אובמה נוחת בקובה לביקור בן יומיים עם הנשיא ראול קסטרו. אובמה הוא הנשיא האמריקני הראשון המבקר בקובה מאז קלווין קולידג' ב-1928.
12 ביוני – פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו: 49 בני אדם נרצחו בפיגוע הירי במועדון להט"ב באורלנדו, פלורידה. הפיגוע בוצע על ידי עומר סדיק מאטין, מוסלמי ממוצא אפגני יליד ניו יורק, אשר עבד כמאבטח ונשא נשק ברישיון. הפיגוע הוא אירוע הירי ההמוני בעל מספר שיא של הרוגים בהיסטוריה של ארצות הברית, התקרית הקטלנית ביותר נגד הקהילה הלהט"בית בהיסטוריה האמריקאית, ופיגוע הירי הקטלני ביותר הידוע, על אדמת ארצות הברית.
4 ביולי – הגשושית ג'ונו ששוגרה על ידי נאס"א נכנסה בהצלחה למסלול סביב כוכב הלכת צדק.
7 ביולי – במהלך הפגנה בדאלאס חמישה שוטרים נורו למוות בידי צלף לשעבר בצבא ארצות הברית. הרוצח נהרג באמצעות רובוט משטרתי.
8 בספטמבר – נאס"א שיגרה את הגשושית אוסיריס-רקס לחקר האסטרואיד קרוב הארץ 101955 בֶּנוּ.
2 בנובמבר – קבוצת הבייסבול שיקגו קאבס ניצחה 4–3 את הקליבלנד אינדיאנס בוורלד סיריז וזכתה באליפות ה-MLB לראשונה מזה 108 שנים
8 בנובמבר – בחירות לנשיאות ובחירות לקונגרס ולתפקידי מושל: דונלד טראמפ מהמפלגה הרפובליקנית נבחר לנשיא לאחר שגבר על הילרי קלינטון מהמפלגה הדמוקרטית
נפטרו

(קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016)
6 בינואר - פאט הרינגטון ג'וניור, שחקן אמריקאי (נולד ב-1929)
18 בינואר - גלן פריי, מוזיקאי ושחקן אמריקאי, ממייסדי להקת האיגלס (נולד ב-1948)
24 בינואר - מרווין מינסקי, מדען אמריקאי-יהודי שנחשב לאחד מאבות תחום הבינה המלאכותית (נולד ב-1927)
28 בינואר - פול קנטנר, זמר, נגן ופזמונאי אמריקאי, ממייסדי להקת ג'פרסון איירפליין (נולד ב-1941)
3 בפברואר - מוריס וייט, זמר, נגן, פזמונאי ומפיק מוזיקלי אמריקאי, ממייסדי להקת Earth, Wind & Fire וסולנה (נולד ב-1941)
4 בפברואר - אדגר מיטשל, אסטרונאוט אמריקאי, השישי לנחות על הירח במשימת אפולו 14 (נולד ב-1930)
4 בפברואר - דייב מירה, רוכב BMX (נולד ב-1974)
13 בפברואר - אנטונין סקאליה, שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית (נולד ב-1936)
19 בפברואר - נל הרפר לי, סופרת אמריקאית (נולדה ב-1926)
28 בפברואר - ג'ורג' קנדי, שחקן אמריקאי (נולד ב-1925)
5 במרץ - ריי טומלינסון, מתכנת מחשבים אמריקאי אשר מוכר ברחבי העולם כממציא הדואר האלקטרוני (נולד ב-1941)
6 במרץ - ננסי רייגן, רעייתו של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן והגברת הראשונה של ארצות הברית (נולדה ב-1922)
24 במרץ - גארי שנדלינג, קומיקאי יהודי-אמריקאי (נולד ב-1949)
29 במרץ - פטי דיוק, שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית (נולדה ב-1946)
17 באפריל - דוריס רוברטס, שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית (נולדה ב-1925)
19 באפריל – וולטר קוהן, פיזיקאי וכימאי יהודי אמריקאי (נולד ב-1923)
21 באפריל – פרינס, מוזיקאי אמריקאי (נולד ב-1958)
1 במאי – סולומון גולומב, מתמטיקאי ומהנדס יהודי-אמריקאי (נולד ב-1932)
4 ביוני – מוחמד עלי, מתאגרף אמריקאי (נולד ב-1942)
5 ביוני – ג'רום ברונר, פסיכולוג קוגניטיבי אמריקאי (נולד ב-1915)
10 ביוני – כריסטינה גרימי, זמרת, נורתה ונהרגה לאחר הופעתה באורלנדו (נולדה ב-1994)
14 ביוני – פט סאמיט, מאמנת כדורסל מכללות לנשים אמריקאית (נולדה ב-1952)
19 ביוני – אנטון ילצ'ין, שחקן קולנוע אמריקאי-יהודי (נולד ב-1989)
27 ביוני – אלווין טופלר, סוציולוג, סופר ועתידן יהודי-אמריקאי (נולד ב-1928)
2 ביולי – אלי ויזל, חתן פרס נובל לשלום, ניצול שואה וסופר (נולד ב-1928)
2 ביולי – מייקל צ'ימינו, במאי קולנוע אמריקאי (נולד ב-1939)
16 ביולי – נייט ת'ורמונד, כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA (נולד ב-1941)
24 ביולי – מארני ניקסון, זמרת סופרן אמריקאית (נולדה ב-1930)
25 באוגוסט - רודי ון גלדר, טכנאי קול אמריקאי (נולד ב-1924)
29 באוגוסט - ג'ין ויילדר, שחקן קולנוע, במאי קולנוע ותסריטאי יהודי אמריקאי (נולד ב-1933)
1 בספטמבר - ג'ון פוליטו, שחקן קולנוע אמריקאי (נולד ב-1950)
11 בספטמבר – אלקסיס ארקט, שחקנית טלוויזיה וקולנוע אמריקאי (נולדה ב-1969)
16 בספטמבר – אדוארד אלבי, מחזאי אמריקני (נולד ב-1928)
25 בספטמבר – ארנולד פאלמר, שחקן גולף אמריקאי (נולד ב-1929)
26 בספטמבר – הרשל גורדון לואיס, במאי אמריקאי (נולד ב-1929)
11 בנובמבר – רוברט ווהן, שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי (נולד ב-1932)
8 בדצמבר – ג'ון גלן, האסטרונאוט והסנאטור שב-1962 היה האמריקני הראשון שהקיף את כדור הארץ במשימת מרקורי-אטלס 6 (נולד ב-1921)
25 בדצמבר – ורה רובין, אסטרונומית אמריקאית יהודייה (נולדה ב-1928)
27 בדצמבר – קארי פישר, שחקנית, תסריטאית וסופרת אמריקנית, ממוצא יהודי (נולדה ב-1956)
ראו גם

התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016
הערות שוליים

| שנים בארצות הברית ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-18 | 1776 • 1777 • 1778 • 1779 • 1780 • 1781 • 1782 • 1783 • 1784 • 1785 • 1786 • 1787 • 1788 • 1789 • 1790 • 1791 • 1792 • 1793 • 1794 • 1795 • 1796 • 1797 • 1798 • 1799 • 1800 |  |
| המאה ה-19 | 1801 • 1802 • 1803 • 1804 • 1805 • 1806 • 1807 • 1808 • 1809 • 1810 • 1811 • 1812 • 1813 • 1814 • 1815 • 1816 • 1817 • 1818 • 1819 • 1820 • 1821 • 1822 • 1823 • 1824 • 1825 • 1826 • 1827 • 1828 • 1829 • 1830 • 1831 • 1832 • 1833 • 1834 • 1835 • 1836 • 1837 • 1838 • 1839 • 1840 • 1841 • 1842 • 1843 • 1844 • 1845 • 1846 • 1847 • 1848 • 1849 • 1850 • 1851 • 1852 • 1853 • 1854 • 1855 • 1856 • 1857 • 1858 • 1859 • 1860 • 1861 • 1862 • 1863 • 1864 • 1865 • 1866 • 1867 • 1868 • 1869 • 1870 • 1871 • 1872 • 1873 • 1874 • 1875 • 1876 • 1877 • 1878 • 1879 • 1880 • 1881 • 1882 • 1883 • 1884 • 1885 • 1886 • 1887 • 1888 • 1889 • 1890 • 1891 • 1892 • 1893 • 1894 • 1895 • 1896 • 1897 • 1898 • 1899 • 1900 |  |
| המאה ה-20 | 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 • 1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • 1915 • 1916 • 1917 • 1918 • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
שיקגו קאבס ניצחה 4–3 את הקליבלנד אינדיאנס בוורלד סיריז וזכתה באליפות ה-MLB לראשונה מזה 108 שנים
דונלד טראמפ מנצח במערכת הבחירות הנשיאותיות ה-58 של ארצות הברית
פרינס
מוחמד עלי
אלי ויזל
ג'ון גלן
אנטון ילצ'ין
קארי פישר
פסטיבל סופוט

אינה בהופעה בפסטיבל סופוט 2009
פסטיבל סופוט (בפולנית: Sopot Festival) הוא פסטיבל מוזיקה בינלאומי הנערך בסופוט, שבפולין.
היסטוריה

פסטיבל סופוט נערך לראשונה ב-1961, שלושת הפסטיבלים הראשונים נערכו במספנה של גדנסק ולאחר מכן הועבר הפסטיבל ל-"Opera Leśna", אמפיתיאטרון בסופוט.
בין 1977–1980 הוחלף הפסטיבל בתחרות ה-"Intervision Song Contest", הגרסה של האירוויזיון של המדינות הסובייטיות.
בין 1994–2004 הפסטיבל שודר ואורגן על ידי הטלוויזיה הפולנית, לאחר מכן החל להיות משודר בתחנת הטלוויזיה המסחרית "TVN", זאת בעקבות ירידה בפופולריות של הפסטיבל שהחלה בשנות השמונים.
ב-2010 ו-2011 לא נערך הפסטיבל עקב שיפוצים שהתקיימו באמפיתיאטרון בעיר.
מלבד מדינות אירופה השתתפו בפסטיבל נציגים ממדינות נוספות, כמו ארצות הברית, לבנון, תוניס, קובה, קנדה ומונגוליה.
ישראל השתתפה בו בין השנים 1962 (שנה מאז היווסדו) - 1965 ובין 1989–1991.
הוא מהווה כאחד מפסטיבלי המוזיקה הגדולים באירופה.
זוכים ידועים בפסטיבל

הרייס
אריק סעדה
נציגי ישראל בפסטיבל

אסתר רייכשטט (1962) - מקום שני
אילנה רובינא (1963) - מקום שני
יפה ירקוני (1964) - מקום שמונה עשרה
לוסי ארנון (1965) - מקום תשיעי
דורון מזר (1989) - מקום חמישי
דפנה דקל (1990) - מקום רביעי
שלומית אהרון (1991) - מקום רביעי
מארק מדוז

מארק מדוז (באנגלית: Mark Meadows; נולד ב-28 ביולי 1959) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, ראש סגל הבית הלבן לשעבר, קודם לכן כיהן כנציג המחוז ה-11 של קרוליינה הצפונית בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא שימש יושב ראש "שדולת החופש" (Freedom Caucus) בקונגרס (אנ').
ביוגרפיה

מדוז נולד בבית חולים של צבא ארצות הברית בוורדן שבצרפת, היכן שאביו הוצב בעת שירותו הצבאי. הוא גדל בפלורידה. מדוז בעל תואר ראשון ביחסי ציבור מאוניברסיטת דרום פלורידה.
בנובמבר 2012 נבחר לנציג המחוז ה-11 של קרוליינה הצפונית בבית הנבחרים של ארצות הברית. מאז נבחר עוד שלוש פעמים לתפקיד. הוא מכהן כחבר בוועדת החוץ וכחבר בוועדת התחבורה והתשתיות וכחבר ועדת הביקורת. בנובמבר 2016 נבחר ליושב ראש שדולת החופש בבית הנבחרים, המייצגת קבוצת חברי קונגרס שמרניים וליברטיאניים מהמפלגה הרפובליקנית.
במרץ 2020 מונה לראש סגל הבית הלבן במקומו של מיק מולבני.
נשוי לדבי ואב לשניים.
רחל פיסם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1967 (בת 58 בערך) דימונה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 כינוי:  רחלי
 השכלה:  תואר שני במדיניות ציבורית
 בן זוג:  עמרם פיסם
 השתייכות:  
 דרגה:   טפסר
 
רחל (רחלי) פיסם (נולדה בשנת 1967) היא ראש אגף משאבי אנוש בשירותי הכבאות וההצלה בדרגת טפסר, החל מאוקטובר 2022.
ביוגרפיה

פיסם נולדה בדימונה, למשפחה חילונית ולה אח המשרת כיום כקצין משטרה. בגיל 9 עברה עם משפחתה לבת ים. שירתה בחיל האוויר והשתחררה בדרגת סרן, כשהיא אם ל-7 ילדים.
קריירה

פיסם החלה את עבודתה ביחידת סמך של משרד השיכון – במרכז למיפוי ישראל, ותוך 3 שנים מונתה סמנכ"לית תכנון שרות ומדיניות ומנהלית משאבי אנוש במרכז.
במקביל לעבודתה ובהיותה אם ל-8 ילדים יצאה ללימודים אקדמיים. עם סיום לימודיה והיא בוגרת תואר ראשון במדעי הרוח והחברה ותואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית בירושלים, הייתה אם ל-11 ילדים, עבדה בתפקידים בכירים כולל סמנכ"לית הון אנושי ומנהל במשרד לביטחון פנים עד אוקטובר 2022.
השתתפה ב-2022 בתוכנית מנהלים באוניברסיטת הרווארד במשך חמישה שבועות, דרך תוכנית קרן וקסנר.
באוקטובר 2022 מונתה לטפסר בשירותי הכבאות וההצלה, כראש אגף משאבי אנוש, והיא האישה הראשונה בתפקיד ובדרגה זו במערך.
חיים אישיים

פיסם היא חרדית ליטאית אם ל-11 ילדים. בעלה עמרם אחראי ציוד רפואי בחדרי ניתוח בבית חולים שיבא. בצעירותם חזרו פיסם ובעלה בתשובה, נישאו, ומתגוררים בבני ברק.
הערות שוליים

↑  רחל פיסם בני ברק, באתר www.tv2000.co.il
↑  Linkedin, רחל פיסם כשר סמנכלית תכנון שרות ומדיניות at המרכז למיפוי ישראל, באתר Linkedin
1 2  טלי פרקש, אטילה שומפלבי, אלכסנדרה לוקש, האישה החרדית שמונתה לטפסר: "לפני 15 שנה זה לא היה עובר. בכלל", באתר ynet, 20 באוקטובר 2022
↑  Linkedin, רחל פיסם Director of Human Resources, באתר Linkedin
↑  eagleray, הבוגרים שלנו, באתר קרן וקסנר ישראל (באנגלית אמריקאית)
↑  מאת דליה בן ארי, 11 ילדים, 18 נכדים והאישה הראשונה בדרגת טפסר. רחל פיסם עושה היסטוריה, באתר מגזין את, ‏20 באוקטובר 2022
רון א. קליין

רונלד אלן קליין (באנגלית: Ronald Alan Klain; נולד ב-8 באוגוסט 1961) הוא יועץ פוליטי ועורך דין אמריקאי, ששימש כראש סגל הבית הלבן מתחילת כהונתו של ג'ו ביידן כנשיא ארצות הברית עד פברואר 2023.
קליין הוא חבר המפלגה הדמוקרטית. הוא שימש כראש סגל לשני סגני נשיא ארצות הברית: אל גור (1995–1999) וג'ו ביידן (2009–2011). לאחר שדווחו מקרי נגיף האבולה בארצות הברית, הוא מונה על ידי ברק אובמה לכהן כמתאם התגובה לאבולה בבית הלבן בסוף 2014 וכיהן בתפקיד מתחילת 2015.
קליין שימש כיועץ בכיר לקמפיין הנשיאות של ביידן בשנת 2000, והוא מייעץ לביידן גם בקמפיין לקראת הבחירות ב-2024.
חיים מוקדמים וחינוך

קליין נולד באינדיאנפוליס, אינדיאנה, לסטנלי קליין, קבלן בניין, ולסראן וורנר (לבית הורביץ), סוכנת נסיעות. משפחתו יהודית. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון צפון סנטרל בשנת 1979 והיה בקבוצת משחקי המוח של בית הספר שסיימה כסגנית אלופת העונה. הוא קיבל תואר ראשון באמנויות בהצטיינות מאוניברסיטת ג'ורג'טאון בשנת 1983. בשנת 1987 קיבל את תואר דוקטור למשפטים (JD) בהצטיינות מבית הספר למשפטים בהרווארד.