stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס בונד (אורניתולוג)

| --- | --- |

ג'יימס בונד, 1974
 לידה:  4 בינואר 1900 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  14 בפברואר 1989 (בגיל 89) פילדלפיה, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  אורניתולוגיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  פילדלפיה 
 מקום לימודים:  בית הספר הארו  טריניטי קולג' 
 פרסים והוקרה:  מדליית ברוסטר (1954)  מדלית מוסגרייב (1953)  פרס ליידי (1975) 
 בן או בת זוג:  Mary Wickham Bond 
 הערות:  איאן פלמינג קרא לגיבור ספריו על שמו.
 תרומות עיקריות
 מחקרים בנושא עופות האיים הקריביים
 
הספר "עופות האיים הקריביים" (Birds of the West Indies) מאת ג'יימס בונד
ג'יימס בונד (באנגלית: James Bond‏; 4 בינואר 1900 – 14 בפברואר 1989) היה אורניתולוג אמריקאי שהתמחה בעופות מהאיים הקאריביים. הסופר איאן פלמינג קרא לגיבור סדרת ספריו המפורסמת, "ג'יימס בונד", על-פי שמו.
ביוגרפיה

בונד נולד בפילדלפיה. החל להתעניין בגיל 11 בהיסטוריה של הטבע, במהלך שליחות של אביו לאזור נהר האורינוקו בדרום אמריקה. התחנך בקונקורד (ניו המפשייר), ולאחר מות אמו עבר עם אביו לאנגליה, ב-1914. שם למד בבית הספר הארו, ולאחר מכן סיים תואר ראשון ב-1922 באוניברסיטת קיימברידג'.
בהמשך חזר לפילדלפיה ועבד שלוש שנים בחברת בנקאות, אך בשל התעניינותו בטבע התפטר והצטרף למשלחת לנהר האמזונאס מטעם האקדמיה למדעי הטבע של אוניברסיטת דרקסל בעירו. עם השנים הפך למומחה נודע בפילדלפיה בתחום העופות, במיוחד באזור האיים הקריביים. כתב ספר בשם "עופות האיים הקריביים" (Birds of the West Indies), שהופיע לראשונה בשנת 1936, ועדיין מודפס ונמכר עד היום.
בונד קיבל מדליות ועיטורים ממוסדות אקדמאיים שונים, כהוקרה על עבודתו. נפטר בפילדלפיה בגיל 89.
קריאת ספרי "ג'יימס בונד" על שמו

הסופר איאן פלמינג התגורר בג'מייקה לאחר מלחמת העולם השנייה, עסק גם בצפרות, וכך הכיר את ספרו של ג'יימס בונד. בשנת 1952 החל פלמינג לכתוב את הספר "קזינו רויאל" והחליט לקרוא לגיבור ספרו על פי שמו של ג'יימס בונד, כי חיפש שם "רגיל ככל האפשר". פלמינג כתב לאשתו של בונד מדוע בחר בשם זה: "שם זה - קצר, לא רומנטי, אנגלו-סקסי, ועם זאת גברי - הוא בדיוק השם שהיה נחוץ לי".
בתחילת הסרט ה-20 בסדרת ג'יימס בונד, "למות ביום אחר", נראה השחקן פירס ברוסנן, המגלם את דמותו של הסוכן ג'יימס בונד, מעיין בספר "עופות האיים הקריביים" שנכתב על ידי ג'יימס בונד האמיתי.
לקריאה נוספת

ג'יימס בונד, עופות האיים הקריביים - Bond, James (1936). Birds of the West Indies. Houghton Mifflin Company. ISBN 0-618-00210-3. (באנגלית)
קנת פרקס, לזכרו של ג'יימס בונד Kenneth C. Parkes, In Memoriam: James Bond (באנגלית)
גבי פארן

גבי פארן (נולד ב-1948) כיהן כראש עיריית רמת השרון הראשון (וגם ראש המועצה המקומית האחרון שלה) בשנים 1998–2003.
ביוגרפיה

פארן הוא בן לניצולי השואה. במרץ 1978 השתתף במבצע ליטני, ופיקד על גדוד 906 בדרגת סגן-אלוף.
בשנים 1983–1985 היה מפקד חטיבה 5. השתחרר בדרגת אלוף-משנה.
כיהן כמנכ"ל עיריות אשדוד ורמת גן, וכן כמנכ"ל בחברת בנייה ובחברות ציבוריות אחרות.
בבחירות 1998 נבחר לראש המועצה המקומית רמת השרון ובמהלך כהונתו (בשנת 2002) קיבלה רמת השרון מעמד של עיר ופארן היה לראש העירייה הראשון. ב-7 באוקטובר 2003 הורשע פארן במסגרת הסדר טיעון, בו הודה כי אנשי עסקים מימנו את ערעורו על תוצאות הבחירות ב-1998.
הערות שוליים

↑  נועם שרביט, ראש עיריית רמת השרון תובע את תושב העיר שהשווה אותו למנגלה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 5 באוגוסט 2003
↑  בחירות לראשות העיר רמת השרון, אפריל 2003
↑  צבי הראל, ראש העיר רמת השרון הורשע במרמה, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2003
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גבי פקר

גבי פקר (נולד ב-3 במאי 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בתפקיד המגן שמאלי.
קריירת משחק

פקר, בנו של שחקן העבר אריה פקר (מכבי נתניה, בית"ר נתניה), גדל במחלקת הנוער של מכבי נתניה ועלה לקבוצה הבוגרת בשנת 1987. פקר היה מגן שמאלי שפורץ עם הרבה מהירות וכח ומסייע המון להתקפת קבוצתו. ערך הופעה ראשונה בבוגרים (בעקבות פציעתו של אלעד קורן) במשחק חוץ מול בית"ר ירושלים. פקר תפס מקום של קבע בהרכב הפותח ושיחק במכבי נתניה ברציפות עד שנת 1994.
בעונת 1994–1995 עזב פקר לראשונה את מכבי נתניה והצטרף למכבי פתח תקווה, במדיה רשם 21 הופעות בליגה וכבש שלושה שערים. כעבור שנה חזר למכבי נתניה.
בעונת 1996–1997 הצטרף למכבי עירוני אשדוד ששיחקה בליגה הארצית ובמחזור האחרון של העונה חגג איתה את חזרתה לליגה הבכירה. בעונת 1997–1998 הצטרף לצפרירים חולון וגם איתה חגג את חזרתה לליגה הבכירה.
בעונת 1998–1999 חזר למכבי נתניה ובסוף העונה חגג איתה את חזרתה לליגה בכירה.
הערות שוליים

↑  ליגה לאומית - משחק מרכזי, מעריב 10 בינואר 1988
ברוך שאמר

ערך זה עוסק בקטע תפילה. אם התכוונתם לספר הלכה בשם זה, ראו .
ברוך שאמר היא ברכה הפותחת את פסוקי דזמרא הנאמרים בתפילת שחרית. היא נקראת כך על שם המילים שבראשה.
הברכה פותחת בסדרת ברכות לאל ומסיימת בברכה ארוכה המציינת את שבחו של האל על ידי חסידיו. בסיום פסוקי דזמרא נאמרת ברכה נוספת המהווה חיתום לאמירתם, שנקראת ישתבח.
היסטוריה

ברכה זו אינה מופיעה בתלמוד בבלי ונזכרת לראשונה אצל רב משה גאון (שנת 825 בערך), רב עמרם גאון ובספרו של הרי"ף. חוקרי ליטורגיה (צונץ, אלבוגן) משערים שזמנה מתקופת הסבוראים. רבי חזקיה די סילוה נקט שזמנה מתקופת הגאונים, ואף העלה תמיהה על יכולתם לתקן ברכה זו אחרי חתימת התלמוד.
בספרו של רבי נתן בן יצחק הבבלי נזכר החלק הראשון של ברכת ברוך שאמר כפיוט שהושר בעת מינוי לתפקיד ראש הגולה, כשהחזן אומר והקהל עונה אחר כל קטע "ברוך הוא".
על פי מסורת קבלית שכתב הרב דוד בן יהודה החסיד בספרו "אור זרוע" ברוך שאמר היא ברכה שנוסחה התגלה באמצעות פתק שנפל מהשמים, בנוסח זה יש פ"ז תיבות המלמדות על סודות קבליים. דבריו התקבלו על פוסקי יהדות אירופה ובעקבות האר"י גם על הפוסקים מקרב עדות המזרח.
ברוך שאמר הוא שבח גדול מהודר ומעולה על כל התושבחות, כי אנשי כנסת הגדולה לא תקנוהו, אלא חכמי המחקר ובעלי תושייה קבלו כך ממסורת הברית כי פתקא נפלא מן שמיא והוה כתיב ביה ברוך שאמר
נוסחים

בנוסח ארץ ישראל לא נאמרה ברכת ברוך שאמר כלל, ולפני פסוקי דזמרא (שגם סדרם היה שונה) נאמרה ברכה אחרת, שנהגה גם בהזדמנויות נוספות לפני פרקי תהלים. בתקופה מאוחרת יותר חדרו מנהגים בבליים לנוסח ארץ ישראל, והחלו לומר, בנוסף לסדר הארץ-ישראל או במקומו, את פסוקי דזמרא הבבליים, עם ברוך שאמר לפניהם.
בסידורי הגאונים וכן בנוסח הרמב"ם ובתכלאל, ובעקבותיהם בנוסח הספרדים הקדום (וכך נהוג עד היום בקהילות הספרדיות של מערב אירופה) ובנוסח פרס נהוג נוסח ארוך יותר של 'ברוך שאמר' מובאים נוסחים ארוכים ל'ברוך שאמר'. בין השאר הוא כולל את התוספת ”ברוך מעביר אפילה ומביא אורה, ברוך אל חי לעד וקיים לנצח, ברוך שאין לפניו עולה ולא שכחה” [נוסח תימן והרמב"ם: ”לא כזב ולא מרמה] ולא משוא פנים ולא מקח שוחד, צדיק הוא בכל דרכיו, ברוך הוא וברוך שמו; ברוך זכרו לעולמי עד”. בכתב יד אחד של נוסח רומניא נמצא נוסח אחר, ארוך במיוחד, הבנוי לפי סדר כל האלפבית, ולאחר כל אות אומרים: 'ברוך הוא וברוך שמו'.[דרוש מקור]
לעומת זאת, בנוסח אשכנז, צרפת, איטליה, ומרבית הנוסחאות בנוסח רומניא נמצא נוסח קצר בהרבה. במהלך הדורות, בין היתר בהשפעת האר"י, עברו מרבית הספרדים לשימוש בנוסח הקצר, והוא הנוסח הרווח היום.
תוספות (שבת ויו"ט)

בישיבות ארץ ישראל בתקופת הגאונים אמרו את הפתיח 'ברוך שאמר' רק בשבתות ובימים טובים, ובחול התחילו בברכה עצמה. וכן כתב בסידור רב סעדיה גאון. אך בסדר רב עמרם גאון כתב להוסיף בשבת: ”ברוך אשר נתן מנוחה לעמו ישראל”, ובחגים: ”ברוך אשר נתן מועדי שמחה וחגי נדבה לעמו ישראל”.
בנוסח הספרדים הקדום מוסיפים בשבת: ”ברוך המנחיל מנוחה לעמו ישראל ביום שבת קודש”, ובחגים: ”ברוך שנתן לעמו ישראל את יום חג פלוני הזה, את יום טוב מקרא קודש הזה”.
רבי יוסף בן אבִיתוּר חיבר פיוטי פתיח לימים מיוחדים, במקום ברוך שאמר. לדוגמה, בפסח: "ברוך אשר אל עליון נקרא, יושב על שבעה רקיעים וסובלם כו'", ליום הכיפורים: "ברוך אשר אִשש דוק וחוג בעשרה מאמרות וכיללם כו'", וממשיך פיוט ארוך בעניין עשרת המאמרות.
מנהגים שונים

בעל ספר היוחסין כותב, כי בשבת הראשונה של מנוי ראשי גלויות בבבל היה החזן משורר "ברוך שאמר והיה העולם", והבחורים היו עונים "ברוך הוא", והחזן אומר "ברוך עושה בראשית" והבחורים ענו "ברוך הוא", וכן על כל המאמרים המתחילים 'ברוך' היו עונים 'ברוך הוא'.
בספר שבט יהודה מביא את סדר אמירת 'ברוך שאמר' באופן אחר: החזן התחיל 'ברוך שאמר', וראשי הישיבות ענו 'ברוך אומר ועושה', וחוזר החזן ואומר 'ברוך גוזר ומקיים', והם עונים 'ברוך עושה בראשית' וכו'. וכל זה היה לרוממות ריש גלותא ולהדרת שמחתו. אבל בתפילה לא שרו אותו כפזמון אלא כברכה שלמה. ותיבות "ברוך הוא" הם מגוף הברכה.
בעת אמירת ברוך שאמר נהוג לעמוד.
יש הנוהגים לאחוז בשתי הציציות הקדמיות בשעת אמירת 'ברוך שאמר', ובתום הברכה לנשקן.
בקהילות אשכנז המערבי, נוהגים שהחזן אומר את כל תפלת ברוך שאמר בקול רם, לעומת שאר התפלה שאומר רק תחילה וסוף בקול.
האדרת והאמונה

בסדור הרוקח כתב: "בברוך שאמר יש פ"ז תבות, כי נתקן כנגד ראשו כתם 'פז', ואין להוסיף עליו, ונתקן כנגד האדרת והאמונה, שכך נמצא בספר רקמה שנכתב בכתיבת מלאכים, שהאדרת והאמונה שיר שלהם".
בפרי עץ חיים (שער הזמירות פ"ד) כתב שבכל שבת יש לומר את הפיוט 'האדרת והאמונה' כהכנה ל"ברוך שאמר', וכן המנהג בקהילות החסידים לאומרו מידי שבת וחג בפסוקי דזמרא, קודם ברכת ברוך שאמר.
ברוך הוא וברוך שמו

הביטויים "ברוך הוא" ו"ברוך שמו" מופיעים בהתחלת הברכה. לפי דעה אחת, קטעים אלה התחילו כמענה של מקהלת בית הכנסת לשבחים של החזן, ובראשונה מענים אלו נאמרו אחרי כל ברכה וברכה בתפילה, ונוהג זה נשמט מטקסט הסידור אך נשמר במנהג הקיים לומר ברוך הוא וברוך שמו אחרי הזכרת שם ה' בברכות.
לקריאה נוספת

נפתלי וידר התגבשות נוסח התפילה, יד יצחק בן-צבי תשנ"ח עמוד 469.
הרב ישראל דנדרוביץ, פתקים מן השמים, בתוך קובץ הפעמון, גיליון 4, עמודים 62–73.
הערות שוליים

↑  בצורת ברכות "ברוך... ברוך... ברוך...", ברוך הוא וברוך שמו
↑  על פי המנהג הקדום בפסוקי דזמרא נאמרו רק משירות דוד, ולכן בברכה זו מצוין דווקא שירתו של דוד, על פי מנהג מאוחר יותר הכניסו גם את שירת הים לתוך פסוקי דזמרא, אך הברכה לא זזה ממקומה לדוגמה, הרמב"ם מזכיר את המנהג לומר שירת הים, אך אחרי ברכת ישתבח, מפני שאינה משירות דוד. גם נשמת כל חי תוקן לסיום על שירות דוד. אך בברכת ישתבח אין אזכור לדוד.
↑  על ברכות אחרות (ברכת המקדש את שמו ברבים, ברוך ה' לעולם, ואשר צג אגוז), מצאנו התנגדות לעצם אמירת הברכה, בגלל שלא נזכרו בתלמוד. אך ברכה זו נהוגה בכל תפוצות ישראל ללא חולק, דוגמת ברכת הנותן ליעף כח. ייתכן שהיא תקנת חכמים למרות שאינה נזכרת בתלמוד.
↑  דבריו הובאו בספר הערוך, ערך תפל ג'. ראו גם בספר הגהות מימוניות על משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות תפילה וברכת כהנים, פרק ז', הלכה י"ב בשם "גאון".
↑  סדר רב עמרם גאון, פסוקי דזמרא.
↑  ספר פרי חדש סימן נא סעיף א.
↑  כתב עת זכור לאברהם (חולון), תשס"ד, טו-קג.
↑  להבדיל מספר הנודע אור זרוע לר' יצחק בן משה, ספר זה חובר על ידי דוד בן רבי יהודה החסיד, נכד הרמב"ן) הוצאת אורים עמוד 124. דבריו הובאו בספר הקבלה הנפוץ "תולעת יעקב" לרבי מאיר אבן גבאי.
↑  בספר ארבעה טורים ובספר מנורת המאור כתבו שמסורת זו הובאה בספר היכלות. ואינו לפנינו.
↑  אך מעל הברכה הוא כותב: "והא לך ברוך שאמר כמו שתקנוהו אנשי כנסת הגדולה על פי פתקא", ומשמע שמדובר על אותו פתק שנפל שכן תקנוהו אנכה"ג, וצ"ע.
↑  למשל לפני מזמורי השבת והחג, לפני ערבית בשבתות וי"ט. נוסח הברכה: ”בָּרוּךְ אַתָּה ה' אֱלֹהֵינוּ מֶלֶךְ הָעוֹלָם, אֲשֶׁר בָּחַר בְּדָוִיד עַבְדּוֹ, וְרָצָה בְשִׁירֵי קָדְשׁוֹ, לְפָאֲרוֹ לְהַלְּלוֹ לְרוֹמְמוֹ לְתָקְפּוֹ עַל כָּל גְּבוּרוֹתָיו.  בָּרוּךְ אַתָּה ה' אֱלֹהֵי דָוִד, מַצְמִיחַ יְשׁוּעָה שְׁלֵימָה וקְרוֹבָה לְעַמּוֹ יִשְׂרָאֵל, וּבוֹנֵה יְרוּשָׁלָיִם.”.
↑  שרה חבשוש, השפעת נוסח אשכנז על נוסח ספרד בברכת 'ברוך שאמר', עבודה לתואר שני, אוניברסיטת בר-אילן תשע"ג, עמ' 2–3, ועמ' 9–10, באתר ספריית אסיף.
↑  למשל סדר רב עמרם גאון, עמוד 2
↑  נמנים ביניהם חלק מקהילות מרוקו שהיו אומרים אותו בשבת. עיין בסידור "אבותנו" לרבי מאיר אלעזר עטיה.
1 2  חבשוש, השפעת נוסח אשכנז על נוסח ספרד בברכת 'ברוך שאמר', עמ' 3–5, ועמ' 10–19.
↑  חבשוש, השפעת נוסח אשכנז על נוסח ספרד בברכת 'ברוך שאמר', עמ' 68–69.
↑  ראו כאן באתר "מאגרים" - מפעל המילון ההיסטורי
↑  עבודת ישראל עמ' 58, ועיינו כל בו סי' ד'.
↑  משנה ברורה, סימן נ"א, סעיף קטן א'
↑  מדריך למנהג אשכנז המובהק, בני ברק תשע"ד, עמ' 23.
↑  עמ' מו
↑  בסדור ר' הירץ בתפלת יו"כ הביאו מספר המרכבה והוסיף "אכן איני יכול לכוון החשבון".
↑  דוד הכהן רפאפורט, "רעיון עודות נוסחת תפלת ברוך שאמר", ישורון 3 עמ' 72–73, פורסם 1857
ברית ערים חופשיות

ברית ערים חופשיות (באנגלית: Pact of Free Cities) היא ברית ערים שנוצרה במזרח אירופה בשנת 2019 כאמנת שיתוף פעולה בין ראשי הערים של ברטיסלאבה, בודפשט, פראג וורשה, ונחתמה ב-16 בדצמבר 2019 באוניברסיטת מרכז אירופה בבודפשט. מטרות הברית כוללות שיתוף מידע על שיטות עבודה מומלצות בפיתוח עירוני, הפחתת משבר הדיור וההתחממות הגלובלית. מאז 2019, התרחבה האמנה לעוד עשרות ערים, מרביתן באירופה, אך גם מחוצה לה – כדוגמת לוס אנג'לס שבארצות הברית.
רקע

היוזמה הועלתה לראשונה על ידי ראש עיריית בודפשט, גרגיי קראצ'ון, לאחר שניצח בבחירות 2019, בעקבות חששות מפני צמצום האוטונומיה של השלטון המקומי. הקריאה הראשונה לכינון האמנה הייתה בנובמבר 2019. ראשי ארבע הערים המייסדות שלטו בנתח ניכר מכלכלות מדינותיהם: 25, 26, 17 ו-27 אחוזים מהתמ"ג בהתאמה, לערים פראג, ברטיסלבה, ורשה ובודפשט. ראשי ארבע הערים היו בני אותו דור; המבוגר ביותר היה בן 47 והצעיר ביותר – בן 38. כולם השתייכו למפלגות פרו-אירופאיות שנמנות עם האופוזיציה ברמה הלאומית. ההסכם שאב השראה אידאולוגית מהספר "If Mayors Ruled the World: Dysfunctional Nations, Rising Cities" משנת 2013 של הסוציולוג האמריקאי בנג'מין ברבר.
ראשי הערים פרסמו מאמר באתר האינטרנט של המועצה האירופית ליחסי חוץ המסביר את החלטתם, וקבעו כי הם מאמינים ב"חברה פתוחה המבוססת על ערכי הליבה המשותפים שלנו: חופש, כבוד האדם, דמוקרטיה, קיימות, שוויון, שלטון החוק, צדק חברתי, סובלנות ומגוון תרבותי". ההסכם תואר גם כ"אנטי-פופוליסטי"; בטקס החתימה אמר ראש עיריית פראג כי הפופוליזם מספק "תשובה פשוטה ושגויה לבעיות העומדות בפני ערים ומדינות". קראצ׳ון הנגיד בין מה שהוא כינה הדמוקרטיה העממית הנהוגה על ידי ערים, ובין הגישה הפופוליסטית: "הפופוליסטים הלאומיים דוגלים בריכוזיות, ומתייחסים לבוחרים כאל נתינים". למרות שהערים הן ערי הבירה של ארבע מדינות קבוצת וישגראד: הונגריה, פולין, צ'כיה וסלובקיה, האמנה אינה מזכירה את קבוצת וישגראד כלל. ראש עירית פראג, זדנייק הרז'יב הצהיר כי הברית היא "ברית פרו-אירופית, חיובית, הפתוחה גם לערים נוספות".
המקום בו נחתמה האמנה, אוניברסיטת מרכז אירופה, תואר כסמלי, לאור ההתקפות של ממשלת ויקטור אורבן על האוניברסיטה, אשר אילצו אותה להעביר את רוב תוכניות החינוך שלה לווינה.
מטרות

המטרות של החותמים כוללות שיתוף מידע על שיטות עבודה מומלצות בפיתוח עירוני, משבר דיור והתחממות כדור הארץ. חברי הברית פועלים גם למען מימוש מדיניות האיחוד האירופי בערים, כולל היכולת לגשת ישירות למימון אירופי, ולא דרך הממשלות הלאומיות שהואשמו בפוליטיזציה של חלוקת הכספים. קראצ'ון רואה בגישה ישירה כזו אלטרנטיבה טובה להחזר מימון גורף של מדינות האיחוד האירופי תחת תנאי שלטון החוק.
בשנת 2020 מתחו ראשי הערים ביקורת על ממשלת פולין בשל עמדתה בעניין שינויי האקלים (היא הייתה המדינה היחידה באיחוד האירופי שלא הסכימה להפוך לנייטרלית-פחמן עד 2050). רפאל צ'אסקובסקי, ראש עירית ורשה, שאף לקבל גישה ישירה לכספי העסקה הירוקה האירופית כדי ליישם מדיניות ידידותית לסביבה בעירו. באוגוסט 2020 הכריזו ראשי הערים על תמיכה בהפגנות בלארוס, וקבעו כי "העתיד של בלארוס צריך להיות בידיים של בלארוסים, ולא של הדיקטטור האחרון באירופה, אלכסנדר לוקשנקו ועוזריו". בשנת 2021, הצהיר הרז'יב כי ההסכם שידר "מסר ברור שישנם שחקנים חזקים בווישגראד המחויבים לערכים ליברליים ומתקדמים של האיחוד האירופי".
התקבלות

ממשלות קבוצת וישגראד, הכוללת את הונגריה, פולין, צ'כיה וסלובקיה, הביעו התנגדות לאמנה. עם זאת, ראש עיריית ברלין, מיכאל מולר, ומפלגת הירוקים האירופית, התומכים בשקיפות, הצהירו על תמיכתם.
חברות

נכון ליוני 2023, בברית יש 35 ערים חברות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ערים מייסדות סלובקיה ברטיסלאבה, סלובקיה  הונגריה בודפשט, הונגריה  צ'כיה פראג, צ'כיה  פולין ורשה, פולין |  הצטרפו בשנת 2021 אוסטריה וינה, אוסטריה  פולין גדנסק, פולין  הממלכה המאוחדת לונדון, הממלכה המאוחדת  גרמניה פרנקפורט, גרמניה  גרמניה מנהיים, גרמניה  גרמניה נוי-אולם, גרמניה  גרמניה אולם, גרמניה  גרמניה שטוטגרט, גרמניה  קרואטיה רייקה, קרואטיה  קרואטיה זאגרב, קרואטיה  איטליה פירנצה, איטליה  הולנד אמסטרדם, הולנד  יוון אתונה, יוון  ספרד ברצלונה, ספרד  סלובניה ליובליאנה, סלובניה  ארצות הברית לוס אנג'לס, ארצות הברית  צרפת פריז, צרפת  מונטנגרו פודגוריצה, מונטנגרו  טאיוואן טאיפיי, טאיוואן  טאיוואן טאי-יואן, טאיוואן  אלבניה טירנה, אלבניה |  הצטרפו בשנת 2022 גרמניה ברלין, גרמניה  גרמניה המבורג, גרמניה  בלגיה בריסל, בלגיה  אוקראינה קייב, אוקראינה  איטליה מילאנו, איטליה  איטליה רומא איטליה  לטביה ריגה, לטביה  ליטא וילנה, ליטא |  |  |  |  |  |
ראו גם

ברית ערים
ברטה קאסרס

| --- | --- |

 לידה:  4 במרץ 1971 לה אספרנסה, הונדורס 
 נרצחה:  2 במרץ 2016 (בגיל 44) לה אספרנסה, הונדורס 
 מדינה:  הונדורס 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 תפקיד:  דירקטורית 
 פרסים והוקרה:  פרס גולדמן לפעילות סביבתית (2015) 
 berta.copinh.org
 
ברטה איזבל קאסרס פלורס (בספרדית: Berta Isabel Cáceres Flores;‏ 4 במרץ 1971  - ‏2 במרץ 2016) הייתה פעילה סביבתית בהונדורס, מנהיגה ילידית,  ומייסדת ורכזת משותפת של מועצת הארגונים הפופולריים והילידים של הונדורס (COPINH).    היא זכתה בפרס גולדמן לפעילות סביבתית בשנת 2015, בזכות "קמפיין עממי מוצלח שהביא לנסיגתה של חברת בוני הסכר הגדולה בעולם מכוונתה לבנות את סכר "אגואה זארקה" בנהר ג'ואלקרק.
היא נרצחה בביתה על ידי פולשים חמושים, לאחר שנים של איומים על חייה.  חייל לשעבר של יחידת הכוחות המיוחדים של צבא הונדורס שהוכשרו על ידי ארצות הברית, טען כי שמה של קאסרס נמצא ברשימת החיסול שלהם חודשים לפני הרצח. נכון לפברואר 2017, שלושה מתוך שמונה העצורים במקרה, נקשרו לכוחות יחידת העילית הצבאית הזו, מהם שניים שהוכשרו בפורט בנינג, ג'ורג'יה, במכון לשעבר של חצי הכדור המערבי לשיתוף פעולה ביטחוני של ארצות הברית (SOA), ששמו שונה ל- WHINSEC, ששמם של רבים מבוגריו באמריקה הלטינית נקשר לאלפי רציחות והפרות של זכויות אדם. בנובמבר 2017, פרסם צוות מומחים משפטיים בינלאומיים דו"ח שמצא "רשלנות מכוונת מצד מוסדות פיננסיים" ובהם הבנק המרכז אמריקאי לשילוב כלכלי (CABEI), המוסד ההולנדי לפיתוח פיננסי (FMO), הפינפנד- (Finnfund) הקרן הפיננסית המעניקה מימון וייעוץ לחברות פרטיות הפועלות בשווקים מתפתחים, והחברה לפיתוח אנרגיה של הונדורס (DESA), "כדי לשלוט, לנטרל ולחסל כל התנגדות".
תריסר פעילים סביבתיים נהרגו בהונדורס בשנת 2014, על פי מחקר של ארגון העד הגלובלי, מה שהפך אותה למדינה המסוכנת ביותר בעולם, יחסית לגודלה, עבור פעילי סביבה המגנים על יערות ונהרות. אחרי הרצח של קאסרס, נרצחו שני פעילים נוספים עוד באותו החודש.
מהלך חיים

קאסרס נולדה לבני לנקה, בבירת המחוז לה אספרנסה, בהונדורס הקבוצה הילידית המסו-אמריקאית השלטת בדרום מערב הונדורס. קאסרס גדלה בשנות השבעים בתקופה של אי שקט ואלימות אזרחיים במרכז אמריקה. אמה אוסטרה ברטה פלורס לופז הייתה מודל לחיקוי של הומניטריות: היא הייתה מיילדת ופעילה חברתית שדאגה לפליטים מאל סלבדור .   אוסטרה פלורס נבחרה וכיהנה במשך שתי קדנציות כראש עיריית לה אספרנסה, ובהמשך כחברת קונגרס וכמושלת מחוז אינטיבוקה.
לאחר לימודיה בבתי ספר מקומיים, קאסרס למדה חינוך באוניברסיטה וסיימה עם תואר בהוראה. היא מצאה בכומר הישועי איסמאל מורנו, מנהל רדיו פרוגראסו ומרכז המחקר והתקשורת- ERIC-SJ, חבר קרוב ושותף לדרך.
אקטיביזם (פעילנות)

בשנת 1993, כפעילת סטודנטים, הקימה קאסרס את מועצת הארגונים הפופולריים והילידים של הונדורס (COPINH), ארגון התומך בזכויות העמים הילידים בהונדורס.  היא הובילה קמפיינים במגוון רחב של סוגיות, כולל מחאה כנגד כריתת עצים בלתי חוקית, בעלי מטעים ונוכחות בסיסים צבאיים של ארצות הברית על אדמות לנקה.  היא תמכה בפמיניזם, בזכויות להט"בים ובנושאים חברתיים ילידים רחבים נוספים.
בשנת 2006 ביקשה קבוצת תושבי לנקה הילידים מריו בלנקו מקאסרס לחקור את הגעתו לאחרונה של ציוד בנייה לשטחם. קאסרס חקרה את הנושא בשקדנות והודיעה לקהילה כי החברה הסינית סינוהידרו (Sinohydro), יחד עם התאגיד הפיננסי הבינלאומי (IFC) של הבנק העולמי, החברה לפיתוח אנרגיה של הונדורס, (הידוע גם בשם DESA), מתכננים להקים מיזם משותף הכולל ארבעה סכרים הידרואלקטריים בנהר הגואלקרק .
היזמים הפרו את החוק הבינלאומי בכך שלא התייעצו כלל עם התושבים המקומיים בנוגע לפרויקט. בני לנקה חששו כי הקמת הסכרים תפגע בגישתם למים, למזון ולחומרים רפואיים, ותאיים על אורח חייהם המסורתי.  קאסרס פעלה יחד עם הקהילה לבניית קמפיין מחאה. היא ארגנה פעילות משפטית ומפגשים קהילתיים נגד הפרויקט, והציגה את התיק בפני הוועדה הבין-אמריקאית לזכויות אדם .
משנת 2013 הובילה קאסרס את מועצת הארגונים הפופולריים והילידים של הונדורס והקהילה המקומית למחאה בת שנה באתר הבנייה כדי למנוע מהחברות גישה לקרקע. קציני ביטחון הרחיקו מפגינים מהאתר באופן קבוע. ב -15 ביולי 2013 פתח צבא הונדורס באש על המפגינים, הרג את אחד מחברי מועצת הארגונים הפופולריים והילידים, ופצע שלושה נוספים.  הקהילה דיווחה על איומים והטרדות קבועים מצד עובדי החברה, אנשי האבטחה והצבא. במאי 2014 הותקפו חברי מועצת הארגונים בשני אירועים נפרדים שהביאו למותם של שני חברים נוספים ושלושה פצועים קשה.
בסוף 2013, על רקע מחאתם המתמשכת של חברי מועצת הארגונים נסוגו חברת סינוהידרו והחברה לפיתוח אנרגיה של הונדורס (DESA) מהפרויקט. עם זאת הם העבירו את אתר הבנייה למקום אחר כדי להימנע מחסימות, ובתמיכתם של מנהיגים עסקיים מקומיים אחרים. גורמים רשמיים הגישו תביעה פלילית כנגד קאסרס ושני מנהיגים ילידים נוספים בגין "גזל, כפייה ונזק מתמשך" שגרמו לחברה לפיתוח אנרגיה של הונדורס, בגין תפקידם במחאה, כשעל פי הטענה הסיתו אחרים לגרום לחברה נזקים.  בתגובה להאשמות הצהיר אמנסטי אינטרנשיונל כי אם הפעילים יכלאו, יכיר בהם הארגון כאסירי מצפון. עשרות ארגונים אזוריים ובינלאומיים קראו לממשלת הונדורס להפסיק להפליל את ההגנה על זכויות האדם ולחקור איומים נגד מגיני זכויות האדם.
ב־20 בפברואר 2016, עוכבו יותר ממאה מפגינים על ידי כוחות הביטחון תוך כדי הפגנה, והאיומים על חברי מועצת הארגונים הפופולריים והילידים החלו להתגבר.
קאסרס הבליטה לחיוב את עמדתה של הילרי קלינטון בגלל מעורבותה במתן לגיטימציה להפיכה בהונדורס של שנת 2009 :
"חזרתו של הנשיא, מל זלאיה, הפכה לסוגיה משנית. עמדו להיות בחירות בהונדורס. והנה, היא, קלינטון, הכירה בכך שהם אינם מאפשרים את חזרתו של מל זלאיה לנשיאות. עמדו להיות בחירות. אך הקהילה הבינלאומית - גורמים רשמיים, הממשלה, הרוב הגדול - קיבלו זאת, אף על פי שהזהרנו שהדבר יהיה מסוכן מאוד ויאפשר התנהגות ברברית, לא רק בהונדורס אלא גם בשאר היבשת. והיינו עדים לכך. "
קלינטון טענה כי שיטת הטיפול של קאסרס במצב, הייתה טובה יותר עבור תושבי הונדורס.
איומים ודאגה לזכויות אדם

הוועדה הבין-אמריקאית לזכויות אדם (IACH) כללה את "ברטה קאסרס" ברשימת האנשים הנמצאים תחת איום, ברשימתה מ-28 ביוני 2009, ותוך מהלך ההפיכה בהונדורס של שנת 2009 . למחרת פרסמה הוועדה "אמצעי זהירות (MC 196-09)" להגנתה ולהגנת פעילים אחרים, תוך אישור הדיווחים כי כוחות צבא הקיפו את ביתה.
בשנת 2013 אמרה קאסרס בראיון לאל ג'זירה :
לצבא יש רשימת התנקשויות של 18 לוחמי זכויות אדם מבוקשים ושמי בראשם. אני רוצה לחיות, יש דברים רבים שאני עדיין רוצה לעשות בעולם הזה אבל מעולם לא שקלתי לוותר על לחימה למען הטריטוריה שלנו, על חיים עם כבוד, מכיוון שהמאבק שלנו לגיטימי. זה דורש המון, אבל בסופו של דבר, במדינה הזו שיש בה פטור מענישה בגיו פשע, אני פגיעה. . . כשהם ירצו להרוג אותי, הם יעשו זאת.
במהלך המערכה נגד הקמת הסכר, קאסרס ומארגנים אחרים אוימו לעיתים קרובות על ידי הצבא; באחת הפעמים הם נעצרו ונעשה חיפוש ברכבם בעת שנסעו לריו בלנקו. קאסרס טענה כי במהלך חיפוש זה הוטמן ברכב אקדח; ובהמשך לכך נעצרו המארגנים באשמת אחזקת אמצעי לחימה והוחזקו למשך הלילה בכלא.  בית המשפט העמיד את קאסרס תחת שרות מבחן, מה שאילץ אותה להתייצב בבית המשפט מדי שבוע ומנע ממנה לעזוב את הארץ. הצעדים היו בתוקף עד לדחיית התיק בפברואר 2014.
רישומי בית המשפט משנת 2014 שפורסמו במאי 2016 הראו כי "הממשלה והחברה לפיתוח אנרגיה (DESA) ביקשו שוב ושוב להבאיש את שמם של קאסרס ועמיתיה כאנרכיסטים אלימים המטילים אימה על האוכלוסייה באמצעות הפגנות, [...] גזל, כפייה ונזק מתמשך ואף ניסיון לערער את הסדר הדמוקרטי."
אחד הביטויים החביבים על ברטה קאסרס היה "הם מפחדים מאיתנו כי אנחנו לא מפחדים מהם", לפי גוסטבו קסטרו סוטו .
הוקרה

בשנת 2012 הוענק לקאסרס פרס השלום מטעם החברה לצדק ושלום באוניברסיטה הקתולית אייכסטאד-אינגולשטאט בבאווריה, גרמניה.
היא הייתה בין המועמדים הסופיים לפרס מגיני קו החזית של אירלנד, לשנת 2014.
בשנת 2015 הוענק לה פרס גולדמן לפעילות סביבתית .
באפריל 2015, הארגון הבינלאומי לזכויות אדם "עד גלובלי" Global Witness הדגיש את המקרה של קאסרס כמסמל את הסיכונים הקשים העומדים בפני פעילי הסביבה בהונדורס, שמספר ההרוגים מקרבם היה הגבוה ביותר לנפש בעולם.
באפריל 2019 הציבה קבוצת מרד ההכחדה סירה ורודה בשם ברטה קאסרס במרכז הצומת העמוס של לונדון בין רחוב אוקספורד ורחוב ריג'נט (כיכר אוקספורד) וחסמה את התנועה; לאחר חמישה ימים הוסרה הסירה ממקומה על ידי המשטרה.
מוות

קאסרס נורתה למוות בביתה על ידי פולשים חמושים בליל 2 במרץ 2016. פעיל הסביבה המקסיקני גוסטבו קסטרו סוטו נפצע אף הוא, משתי יריות, בלחי וביד. גוסטבו הגיע ללה אספרנסה יום קודם לפגישה עם 80 פעילים "כדי לדון בחלופות לפרויקט ההידרואלקטרי". ברטה הזמינה אותו להישאר ללון בביתה בלילה, "כי למקום שלה היה חיבור אינטרנט טוב יותר מאשר במקום הלינה שלו".
הוא אמר:
עבדתי על מצגת כששמעתי מפץ חזק. חשבתי שמשהו נפל, אבל כשברטה צעקה 'מי שם?', ידעתי שזה רע, שזה הסוף. [. . . ] כשהגיע הרוצח כיסיתי את פני. הוא היה במרחק של שלושה מטרים. זזתי כשהוא ירה, והכדור חלף על יד אוזני. הוא חשב שהוא הרג אותי. זה נס ששרדתי.
תחת מה שנקרא "אמצעי זהירות" שהומלצו על ידי הוועדה הבין-אמריקאית לזכויות אדם, נדרשה ממשלת הונדורס להגן על קאסרס, אך ביום מותה היא לא הייתה תחת שום הגנה. שרת הביטחון של הונדורס אמרה כי היא לא הייתה במקום אותו זיהתה כבית שלה. וכי לאחרונה עברה לבית חדש בלה אספרנסה.
קאסרס הותירה אחריה את ארבעת ילדיה מבעלה לשעבר והמנהיג המשותף, סלבדור זוניגה.