stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
למרכוס אולדרידג'
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | פורטלנד | 6 | 6 | 39.5 | 0.490 | 0.250 | 0.700 | 7.5 | 1.3 | 0.5 | 1.7 | 19.5 |
| 2010 | פורטלנד | 6 | 6 | 38.2 | 0.430 | 0.500 | 0.750 | 6.0 | 2.2 | 1.2 | 1.8 | 19.0 |
| 2011 | פורטלנד | 6 | 6 | 43.0 | 0.461 | 0.000 | 0.792 | 7.5 | 1.3 | 1.3 | 1.7 | 20.8 |
| 2014 | פורטלנד | 11 | 11 | 40.1 | 0.452 | 0.667 | 0.800 | 10.6 | 1.5 | 0.6 | 1.6 | 26.2 |
| 2015 | פורטלנד | 5 | 5 | 41.6 | 0.330 | 0.273 | 0.889 | 11.2 | 1.8 | 0.4 | 2.4 | 21.8 |
| 2016 | סן אנטוניו | 10 | 10 | 33.7 | 0.521 | 1.000 | 0.891 | 8.3 | 1.0 | 0.4 | 1.4 | 21.9 |
| 2017 | סן אנטוניו | 16 | 16 | 33.6 | 0.458 | 0.143 | 0.764 | 7.4 | 1.5 | 0.6 | 1.0 | 16.5 |
| 2018 | סן אנטוניו | 5 | 5 | 35.4 | 0.463 | 0.600 | 0.976 | 9.2 | 2.4 | 0.6 | 0.4 | 23.6 |
| 2019 | סן אנטוניו | 7 | 7 | 34.9 | 0.455 | 0.273 | 0.818 | 9.6 | 2.7 | 0.7 | 1.0 | 20.0 |

| קריירה |  | 72 | 72 | 37.1 | 0.455 | 0.327 | 0.824 | 8.5 | 1.7 | 0.7 | 1.4 | 20.8 |
הערות שוליים

↑  אולדרידג' מסכם על חוזה בפורטלנד, באתר ESPN,‏ 22 באוקטובר 2009
↑  אולדרידג' מסכם על חוזה בסן אנטוניו, באתר ESPN,‏ 5 ביולי 2015
↑  סטטיסטיקות המשחק בין הספרס לת'אנדר, באתר basketball-reference.com
↑  עדכון הפציעה של אולדרידג', באתר הספרס, 8 ביוני 2020
↑  עוד כוכב לאוסף: למרכוס אולדרידג' מצטרף במפתיע לברוקלין, באתר וואלה, 28 במרץ 2021
↑  בשל בעיות בלבו: למרכוס אולדרידג' הודיע על פרישה, באתר וואלה, 15 באפריל 2021
↑  בפעם השנייה: למרכוס אולדרידג' הודיע על פרישה מכדורסל, באתר ישראל היום, 31 במרץ 2023
מאורעות תר"פ

חגיגות נבי מוסא בירושלים בתחילת חודש אפריל 1920, שבהן התרכז ההמון שיצא לאחר מכן לביצוע הפרעות.
הפוגרום בבית המדרש של ישיבת תורת חיים.
דו"ח על הנרצחים בפרעות בירושלים
רשימת הנפצעים הראשונים במאורעות תר"פ
דיווח של "הטיימס" הבריטי, 8 באפריל 1920
מכתב לבני ישמעאל, לגנות את הפרעות
הפגנה של ערבים בשער שכם בירושלים ב-8 במרץ 1920. המלל בכרזות תומך בסיפוחה של ארץ ישראל, באותה העת רובה תחת משטר צבאי בריטי וחלקה הצפוני בשליטה צבאית צרפתית, לממלכה הערבית של סוריה שזה עתה קמה בראשותו של המלך פייסל
מאורעות תר"פ היו גל התקפות של ערבים על היישוב היהודי בגליל (מאורעות תל חי), ועל שכונות יהודיות בירושלים, שאירעו בסתיו ובאביב של שנת תר"פ, 1919–1920.
ישנם המפרידים בין מאבקם של הלאומנים הערבים נגד חלוקת צפון ארץ ישראל בין צרפת לבריטניה, לבין פרעות תר"פ, כחודש לאחר מכן, בירושלים ובסביבתה, בהם נהרגו 7 יהודים. אולם, גם האירועים בירושלים נבעו בראש וראשונה מהרצון לצרף את ארץ ישראל – סוריה הדרומית בראייתם, אל הממלכה הערבית של סוריה של פייסל, ליצירתה של 'סוריה הגדולה', כך שמקובל יותר לראות באירועים בגליל ובירושלים רצף אחד ולכנותם בשם אחד – מאורעות תר"פ.
יש הרואים במאורעות תר"פ את ראשית המאבק היהודי-ערבי על ארץ ישראל, אף כי התקפות ערביות על מושבות יהודיות החלו כבר ב-1886, עת הותקפה פתח תקווה ולאחר מכן ב-1908 במאורעות יפו (פורים תרס"ח).
המאורעות באצבע הגליל

עם נסיגת הצבא העות'מאני בסופה של המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה, ואף על פי שבאופן רשמי השטח היה נתון תחת מנהלת שטחי האויב הכבושים המשותפת לבריטים ולצרפתים שהוקמה באוקטובר 1918, נותרה אי בהירות לעתיד צפונה של ארץ ישראל בכלל ואזור הגליל העליון המזרחי בפרט והתהווה שטח ההפקר ללא כוח אכיפה בו נלחמו הלאומנים הערבים מצדדי תקומת סוריה הגדולה בצרפתים ובבריטים – התקפת הבדואים על צמח ב-24 באפריל 1920, שנועדה לרתק כוחות בריטיים למשימות הגנה ולמנוע מהם לסייע לכוחות הצרפתיים במאבקם בלאומנים בסוריה ולבנון.
המורדים הערבים התקיפו את מטולה, איילת השחר, דגניה ב' ומנחמיה. בא הקץ למושבה בני יהודה שממזרח לכנרת. מאורעות תל חי, ובכלל זה הקרב שבו נפלו יוסף טרומפלדור ושבעת חבריו, היו לחלק מהמורשת הציונית.
ערב המאורעות בירושלים

בחורף 1920 ארגנה המנהיגות הערבית הפגנות של אלפי אנשים בעד עצמאות ונגד הציונות והבריטים. לרוב הן עברו בשקט, אולם היו מקרים של קטטות עם עוברי אורח יהודים.
בעקבות לחץ ציוני, מייג'ור-ג'נרל לואי ג'ין בולס, שעמד בראש הממשל הצבאי, הכריז בראיון ליומון הערבי "מראת א-שרק" ב-27 בפברואר, כי בריטניה מתכוונת להוציא לפועל את הצהרת בלפור. הכרזה זו הושמעה במקביל להתכנסות הקונגרס הסורי השני, שבו קראו נציגים פלסטינים לחידוש המאבק נגד הגירה יהודית. בעקבות הכרזתו של בולס, אורגנו בארץ ישראל הפגנות, השבתת חנויות והגשת עצומות, והופצו כרוזי "הלאה הציונות!" ו"מוות ליהודים!". בראש ההפגנה בירושלים ב-27 בפברואר צעד ראש העיר מוסא כאט'ם אל-חוסייני, ומספר משתתפיה הוערך בין 600 ל-1,500. על דלתות החנויות הערביות המושבתות הודבקו הודעות בהן נכתב: "סגור במחאה על התוכנית לעשות את פלסטין מולדת לאומית ליהודים". העילה הישירה להפגנות הייתה ההודעה הרשמית של בריטניה על אישור תוקף הצהרת בלפור בידי מעצמות ההסכמה, אולם יותר מכך הן ביטאו התלהבות לקראת כינוס הוועידה הסורית בדמשק, שעתידה הייתה להכתיר את פייסל כמלך סוריה המאוחדת, כולל ארץ ישראל. ב-7 במרץ הכריזה הוועידה על פייסל כמלך סוריה ופלסטין, ולמחרת, ב-8 במרץ, פרץ ברוב ערי הארץ גל מחאה שני, שבמהלכו הותקפו יהודים אחדים. המפגינים שהיו נלהבים מהידיעות על פינוי אצבע הגליל, צעקו "פלסטין ארצנו והיהודים כלבינו" ו"איד'בח אל יהוד!" ("טבחו ביהודים"). ההפגנה בירושלים הייתה הפעם רבת משתתפים וסוערת יותר מקודמותיה. בעת שחלפו המפגינים על פני בית העירייה, נאם לפניהם ראש העיר אל-חוסייני. הוא דיבר נגד הצהרת בלפור ונגד החלת המנדט הבריטי על הארץ (בלשונו: "סוריה הדרומית"), ונאומו כלל התבטאויות אנטי-יהודיות.
לקראת מועד חגיגות נבי מוסא, הזהיר ועד הצירים את השלטונות הבריטיים, כפי שעשה גם לפני החגיגות של 1919 (שעברו ללא תקלות), שיש לצפות להתפרעויות, אולם הגנרל לואי ג'ין בולס, המושל הצבאי (קצין המנהלה הראשי על פי תיאור התפקיד הבריטי) של מנהלת שטחי האויב הכבושים – דרום, לימים פלשתינה-א"י, הבטיח שכוחותיו ערוכים. ועד העיר ירושלים פנה בעניין אל המושל רונלד סטורס וזה הבטיח שעשה הכל כדי למנוע התדרדרות למהומות. הוא הזהיר מספר ימים קודם לכן את ראשי הציבור הערבי. ערב המאורעות, כתב זאב ז'בוטינסקי לחיים ויצמן, שהיה בדרכו ממצרים, כי "הפוגרום עלול לפרוץ עכשיו בכל יום". כשהגיע ויצמן לירושלים, ביקר אצל הגנרל אלנבי במצודת אוגוסטה ויקטוריה על הר הזיתים, שם היו איתו גם הרברט סמואל, שהגיע לארץ כדי לבחון את המצב בה לקראת ההכרעה על עתידה, והגנרל בולס. ויצמן הזהיר אותם שיש מתיחות בעיר והוא מזהה אווירה של פוגרום, אולם בולס ואלנבי הבטיחו לו כי הצבא שולט במצב.
ועדת חקירה

כעבור חודשים רבים, נכתב דוח ועדת החקירה הבריטית של פיילין.
חברי ועדת החקירה היו שני גנרלים, קולונל ויועץ משפטי, והופיעו בפניהם 152 עדים.
לוועדת החקירה נמסרו עדויות שונות לגבי מה שהצית את המהומות. רבים העידו על ערבים שתקפו יהודי זקן בכניסה למלון אמדורסקי. הם הכו אותו בראשו עם מקלות. מישהו ניסה לעזור לו ונדקר בסכין.
בדוח נכתב: "כל העדויות מלמדות, שהתקפות אלה נשאו אופי פחדני ובוגדני. רובן היו נגד זקנים, נשים וילדים – הרוב נפגעו בעורפם".
אחד העדים שהעידו לפני הוועדה היה קולונל ריצ'רד מיינרצהגן, שכיהן מאז ספטמבר 1919 כקצין המדיני הראשי של הממשל הצבאי. הוא טען כי במהלך הפרעות התייצבה הפקידות הבריטית לצד הערבים. הוא אף האשים את בולס וקצינים אחרים בגרימת הפרעות. ביומנו רשם: "אני מוצא את עצמי בודד פה, בין הלא-יהודים, בתמיכתי ביהודים". הוא הודח זמן-מה לאחר מכן.
הדוח תמך בטענות היהודיות לגבי אחריות הערבים למהומות ואף האשים בעצם את הבריטים בקנוניה עם הערבים.
הוועדה הגיעה למסקנה שהמושל סטורס נכשל בשל "ביטחון עצמי מופרז", שהמשטרה תוכל לשמור על הסדר בחגיגות נבי מוסא, כפי שעשתה בהפגנות שקדמו לחגיגות. הוועדה מצאה שכוחות הביטחון לא היו ערוכים כיאות ושהקורבנות העיקריים היו היהודים. לעומת זאת, הם קבעו כי כל הצרות החלו עם פרסום הצהרת בלפור, והעריכו שהתנועה הציונית יצאה משליטתו של חיים ויצמן המתון ועברה לשליטת גורמים קיצוניים. הם תיארו את הציונות כתנועה לאומנית ורודנית, שמתכוונת לגרש את הערבים מהארץ, ועל כן הגיעו למסקנה שיש סיבה לחששותיהם של הערבים. חברי הוועדה כתבו גם לא מעט דברים מופרכים: הם ערכו סקירה היסטורית, בה ציינו כי הריבונות היהודית בארץ ישראל הקדומה נמשכה 300 שנה בלבד; הם כתבו שבלבה של התנועה הציונית זורם הבולשביזם ושרבים מהיהודים העולים לארץ ישראל מביאים איתם השקפות בולשביקיות. אחד כזה הוא "לוטננט ז'בוטינסקי", שאומרים שייסד מועדון בולשביקי בשם "פועלי ציון"; הם ציינו שהעדים שהופיעו בפני הוועדה דיברו בשמונה לשונות, ביניהן "יידיש" ו"ז'רגון", מבלי לדעת שז'רגון הוא כינוי ליידיש. "דוח פלין" לא פורסם מעולם. הוא נחתם ביולי 1920, אבל אז כבר הוחלף הממשל הצבאי בממשל האזרחי.
מרגע פרוץ המהומות, עצר הממשל הבריטי את העלייה היהודית לארץ ישראל.
ב-1 ביולי החל הרברט סמואל בתפקידו כנציב העליון ומיד שחרר את כל הפעילים היהודים שנעצרו בימי המאורעות ופתח את שערי הארץ לעלייה יהודית. ב-8 ביולי הוכרזה חנינה כללית וכל הערבים שהורשעו בעקבות הפרעות – שוחררו. אמין אל-חוסייני ועארף אל-עארף, שנמלטו מהארץ, הורשו לחזור ועד מהרה כיהנו בתפקידים ציבוריים וקיבלו משכורות ממשלתיות.
דימויו של אל-חוסייני כגיבור המאורעות, הפך אותו בעיני הפלסטינים לסמל לאומי. הוא זכה לאהדה רבה, מאחר שהמהומות הללו נתפסו בתודעתם של ערביי ארץ ישראל כהתרסה נגד השלטון הבריטי.
בין היהודים שנהרגו בתקופה זו

12 בדצמבר 1919, תל חי – שניאור שפושניק.
6 בפברואר 1920, תל חי – אהרן שר.
י"א באדר (1 במרץ), תל חי – דבורה דרכלר, בנימין מונטר, זאב וולף שרף, שרה צ'יזיק, יעקב טוקר, יוסף טרומפלדור.
י"ז בניסן (5 באפריל), ירושלים – האגרונום אברהם שמואל הרמתי שוורץ, יועץ בוועד הצירים ושופט בית משפט השלום בירושלים.
י"ז בניסן (5 באפריל), ירושלים – מתתיהו מיכל גרוס, יליד ירושלים.
י"ח בניסן (6 באפריל), ירושלים – הרב שמואל אליעזר "שמולייזר" זילברמן הנגר, משירו הידוע של דן אלמגור.
י"ח בניסן (6 באפריל), ירושלים – מאיר גנין.
י"ח בניסן (6 באפריל), ירושלים – יוסף בן שלום חמדי, בן 13.
כ"א בניסן (19 באפריל), בדרך להגנת המושבה מצפה – יצחק קמין (תיאודור קאמינסקי).
ו' באייר (24 באפריל), בהגנת היישוב מלחמיה – אריה צבי כץ.
ו' באייר (24 באפריל), בהגנת היישוב מלחמיה – יעקב שולמין סטריזבסקי.
ז' באייר (25 באפריל), בני יהודה – פרומה ברנשטיין ובנה משה ברנשטיין.
בחודש אייר – (אפריל), ירושלים, זלמן דרוק, אברך חסידי שנדקר בפרעות בשער יפו ומת כשבועיים לאחר מכן מפצעיו.
י"ג באייר (1 במאי), גבעת עדה – בנימין קרופיק.
י"ז באייר (6 במאי), ירושלים – רבי מרדכי טברסקי, בן 70, האדמו"ר מרחמסטריווקא, נפטר מהפצעים שנפצע כחודש קודם לכן.
י"ג בסיוון (29 במאי), כפר תבור – משה קלימנטובסקי.
כ"ב בסיוון (8 ביוני), יסוד המעלה – שרגא פייבל אייזנברג.
ח' בתמוז (24 ביוני), יסוד המעלה – יהודה פרידלנדר, (היה גם בין מגיני תל חי).
א' באלול (14 באוגוסט), ח'רבת בית ג'ן – דב אופר.
ח' בתשרי תרפ"א (20 בספטמבר 1920), כפר תבור – ליפא יעקב סולוביצ'יק.
י"ח בכסלו תרפ"א (29 בנובמבר 1920), כרכור – משה פרוז'ינין.
לקריאה נוספת

אביבה חלמיש, ירושלים בתקופת המנדט הבריטי (יחידה 10 בקורס ירושלים לדורותיה), האוניברסיטה הפתוחה, תשפ"א–2020, פרק 10.6.2: מאורעות 1920, עמ' 91–96.
הערות שוליים

↑  נדב שרגאי, "כך הכל התחיל", "ישראל היום", 25 במרץ 2013
1 2  תום שגב, ימי הכלניות, עמ' 111-110.
1 2  בני מוריס, קורבנות, עמ' 96.
1 2  אביבה חלמיש, ירושלים בתקופת המנדט הבריטי, עמ' 91.
↑  אביבה חלמיש, מבית לאומי למדינה בדרך, כרך א, יחידה 2, עמ' 102.
↑  אביבה חלמיש, ירושלים בתקופת המנדט הבריטי, עמ' 76.
1 2 3 4 5 6  בני מוריס, קורבנות, עמ' 98-97.
1 2 3  תום שגב, ימי הכלניות, עמ' 109-108.
1 2  בני מוריס, קורבנות, עמ' 97.
↑  ח'ליל אל-סכאכיני, כזה אני רבותי!, עמ' 137; מצוטט אצל בני מוריס, קורבנות, עמ' 97, ואצל אביבה חלמיש, ירושלים בתקופת המנדט הבריטי, עמ' 93–94.
1 2 3  תום שגב, ימי הכלניות, עמ' 114.
↑  אביבה חלמיש, מבית לאומי למדינה בדרך, כרך א, יחידה 2, עמ' 106.
↑  יהודה לפידות, העשור הראשון של המנדט הבריטי בארץ-ישראל, באתר "דעת"
↑  תום שגב, ימי הכלניות, עמ' 117.
1 2 3 4 5  בני מוריס, קורבנות, עמ' 99.
1 2  תום שגב, ימי הכלניות, עמ' 119-118.
↑  בני מוריס, קורבנות, עמ' 100.
↑  צבי אל-פלג, המופתי הגדול, עמ' 13, 16.
↑  שבתי זכריה, ירושלים הבלתי נודעת, עמודים 45-46
↑  סיפורי ארץ-ישראל - מצבות מדברות 1950 – 1850
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560756805171  LCCN: sh85097174
מאטס מגנוסון

מאטס טובה מגנוסון (בשוודית: Mats Tuve Magnusson; נולד ב-10 ביולי 1963 בהלסינגבורג) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת החלוץ.
מגנוסון החל את הקריירה במאלמה, במדיה זכה באליפות ובשני גביעים. הוא זכה להצלחה גם בבנפיקה ליסבון, במדיה רשם שתי הופעות בגמר גביע אירופה לאלופות, זכה בשתי אליפויות, וכן הוסיף זכייה אחת בתואר מלך השערים.
מגנוסון רשם שלושים הופעות במדי נבחרת שוודיה, בהן כבש תשעה שערים. בין היתר, ייצג את נבחרתו בטורניר מונדיאל 1990 באיטליה.
קריירת משחק > נבחרת שוודיה

מגנוסון החל את דרכו במדי נבחרת שוודיה ב-22 באוגוסט 1984, בגיל 21, כשפתח בהרכב של לארס ארנסון במשחק ידידות מול מקסיקו, שהסתיים בשוויון 1-1. את שער הבכורה שלו כבש כשנה לאחר מכן, בהופעתו השלישית בנבחרת, במהלך הניצחון של שוודיה 3-0 על דנמרק במשחק ידידות.
לאחר שכשל להעפיל עם הנבחרת מטורנירי מוקדמות מונדיאל 1986 ומוקדמות יורו 1988, נטל מגנוסון חלק בקמפיין המוצלח של שוודיה במוקדמות מונדיאל 1990, בו סיימה ראשונה בבית, לפני נבחרות בכירות כמו אנגליה ופולין. מגנוסון שותף בארבעה מתוך ששת משחקיה של שוודיה במוקדמות, וכבש שער אחד. מגנוסון שותף על ידי אולה נורדין לסגל שוודיה לקראת מונדיאל 1990 באיטליה. מגנוסון פתח בהרכב נבחרתו במשחק הפתיחה מול ברזיל, אך הוחלף במחצית לאחר שספג פציעה קשה שהשביתה אותו מהמשך הטורניר, ומחלקים גדולים מהעונה שלאחר מכן. שוודיה סיימה את הטורניר במקום האחרון בבית, ללא נקודות.
ההופעה מול ברזיל הייתה לאחרונה בקריירה הבינלאומית של מגנוסון. בסך הכול כבש מגנוסון תשעה שערים בשלושים הופעות במדי הנבחרת.
תארים > תארים קבוצתיים

אליפות שוודיה: 1986
הגביע השוודי (2): 1983/1984, 1985/1986
אליפות פורטוגל: 1988/1989, 1990/1991
הסופר קאפ הפורטוגלי: 1989
גביע אירופה לאלופות (מקום שני): 1987/1988, 1988/1989
תארים > תארים אישיים

מלך השערים של ליגת העל הפורטוגלית: 1989/1990 (33 שערים)
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981 | מאלמה | שוודיה ליגת העל השוודית | 1 | 0 |
| 1982 | מאלמה | שוודיה ליגת העל השוודית | 4 | 0 |
| 1983 | מאלמה | שוודיה ליגת העל השוודית | 1 | 0 |
| 1984 | מאלמה | שוודיה ליגת העל השוודית | 20 | 13 |
| 1985 | מאלמה | שוודיה ליגת העל השוודית | 12 | 7 |
| 1985/1986 | סרבט ז'נבה | שווייץ ליגת העל השווייצרית | 22 | 14 |
| 1986 | מאלמה | שוודיה ליגת העל השוודית | 8 | 2 |
| 1987 | מאלמה | שוודיה ליגת העל השוודית | 17 | 12 |
| 1987/1988 | בנפיקה ליסבון | פורטוגל ליגת העל הפורטוגלית | 27 | 13 |
| 1988/1989 | בנפיקה ליסבון | פורטוגל ליגת העל הפורטוגלית | 27 | 6 |
| 1989/1990 | בנפיקה ליסבון | פורטוגל ליגת העל הפורטוגלית | 32 | 33 |
| 1990/1991 | בנפיקה ליסבון | פורטוגל ליגת העל הפורטוגלית | 14 | 3 |
| 1991/1992 | בנפיקה ליסבון | פורטוגל ליגת העל הפורטוגלית | 21 | 9 |
| 1992 | הלסינגבורג | שוודיה ליגת המשנה השוודית | 22 | 19 |
| 1993 | הלסינגבורג | שוודיה ליגת העל השוודית | 25 | 8 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 253 | 139 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת שוודיה> שנה | נבחרת שוודיה> הופעות | נבחרת שוודיה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1984 | 1 | 0 |
| 1985 | 4 | 2 |
| 1986 | 4 | 1 |
| 1987 | 6 | 3 |
1988: 1
| 1989 | 9 | 1 |
| 1990 | 5 | 1 |
| סה"כ | 30 | 9 |
לקסוס LF-Z קונספט

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  לקסוס
 שנות ייצור:  2021
 יחידות שיוצרו:  1
 חברת אם:  טויוטה
 סיווג:  מכוניות קונספט
 מרכב:  קרוסאובר
 אורך:  4,880 מ"מ
 רוחב:  1,960 מ"מ
 גובה:  1,600 מ"מ
 משקל:  2,100 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,950 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע חשמלי המספק כ-540 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ
 מהירות מרבית:  הגבלה אלקטרונית ל-200 קמ"ש
 תאוצה:  3.0 שניות
 סוללה:  סוללת ליתיום יון בקיבולת 90 קוט"ש
 טווח נסיעה:  600 ק"מ
לקסוס LF-Z קונספט (באנגלית: Lexus LF-Z Concep) היא מכונית קונספט חשמלית במרכב קרוסאובר, שהוצגה על ידי לקסוס במרץ 2021.
סקירה כללית

הקונספט LF-Z היא מציגה את העידן החשמלי של לקסוס, הקונספט מציג גם את מערכת הנהיגה האוטונומית של לקסוס שתשווק בדגמים החדשים של לקסוס, דגם הקונספט מציג גם את העיצוב והתכנון של לקסוס להצגת 20 דגמים חדשים או מחודשים מתוכם 10 חשמליים וה-10 הנותרים יהיו היברידים פלאג-אין. המכונית הראשונה של לקסוס שהתבססה עליה היא הלקסוס RZ.
מפרט טכני

דגם הקונספט כולל מנוע חשמלי המספק כ-540 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ, סוללת ליתיום יון בקיבולת 90 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 600 ק"מ. את הסוללה שבדגם ניתן לטעון באמצעות מטען מהיר DC עד להספק של 150 קילוואט, זה יאפשר טעינה של 10–80 אחוז מקיבולת הסוללה בזמן של כ-30 דקות. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 200 קמ"ש.
הערות שוליים

↑  לקסוס נכנסת לעידן החשמלי: לקסוס LF-Z קונספט, באתר קארטיוב, ‏30 במרץ 2021
↑  חזי גורן, הצצה לעתיד החשמלי של לקסוס, באתר פורטל הרכב גיר, ‏30 במרץ 2021
ליילה מילר

| --- | --- |

ליילה מילר, כפי שהופיעה בחוברת X-Factor Vol.3 #216 ממאי 2011, אמנות מאת עמנואלה לופצ'ינו.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  House of M #4 (אוגוסט 2005
 יוצרים:  בריאן מייקל בנדיס, אוליביה קויפה
 מידע
 שם אמיתי:  ליילה רוז מילר-מדרוקס
 כינויים:  הנערה שיודעת דברים, באטרפליי (פרפר), פסל, שוליה
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  הל'ס קיטצ'ן 
 מקצוע:  חוקר פרטי, פקיד, תלמיד
 כוחות:  ידע נרחב של מאורעות העבר והעתיד, החייאת המתים, ידע בסיסי בקסם ומיסטיקה.
 חברה לשעבר בקבוצה:  אקס פקטור חקירות תנועת המרד סאמרס בעלת ברית של ויקטור וון דום
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  ג'יימי מדרוקס (בעל)
 
ליילה מילר (באנגלית: Layla Miller) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת House of M #4 מאוגוסט 2005 ונוצרה על ידי הכותב בריאן מייקל בנדיס והמאייר אוליביה קויפה.
ליילה מילר הייתה ילדה מוטאנטית שגדלה בבית יתומים בשכונת הלז קיטשן, מנהטן, ואשר מתעוררת יום אחד ומגלה שכל העולם השתנה והיא בין הבודדים שמודעים לכך. היא משחקת תפקיד חשוב בעלילת "בית אם" כאשר היא משתמשת בכוחותיה המוטאנטים כדי להשיב את זיכרונותיהם של גיבורי-העל, אשר בסופו של דבר מרדו והחזירו את המציאות הרגילה שלהם על כנה. דוקטור סטריינג' הציע כי מכשפת השני, האחראית על האירועים, יצרה את ליילה מילר כמנגנון אל-כשל לעזור לגיבורים במקרה ומשהו ישתבש.
לאחר אירועי בית אם היא מצטרפת לקבוצת אקס פקטור חקירות כאשר היא מופיעה במשרדיהם ומתחילה לייעץ להם. בשלב זה היא מראה יכולת ניבוי של אירועים לפני שהם מתרחשים. מתברר שלפני אירועי בית אם היא הייתה מוטאנטית בעלת מראה לא אנושי ויכולת לירוק אש. לאחר אירועי בית אם היא איבדה את היכולות המוטאנטיות שלה כמו רוב אוכלוסיית המוטאנטים. רק מאוחר יותר מתברר שלמעשה עדיין יש לה כוח מוטאנטי אך הוא לא קשור ליכולת שלה לדעת מה עתיד להתרחש. היכולת שלה היא להחיות את המתים, אך ללא נשמה.
במהלך אירועי "תסביך משיח" ליילה מועברת לעתיד הרחוק שבו המוטאנטים נרדפים. היא חיה שם שנים רבות ומקועקעת מעל העין שלה האות M לציון עובדת היותה מוטאנטית. לבסוף היא חוזרת לעבר כמבוגרת לזמן קצר לפני שהצטרפה לאקס פקטור כילדה. היא משתמשת במכשיר כדי להעביר אל עצמה בתור ילדה את הידע שלה מהעתיד, וכך מתברר כיצד היא תמיד ידעה מה עומד להתרחש.
ליילה עוברת לחיות עם דוקטור דום לתקופה מסוימת כאשר היא מבצעת איתו עסקה, היא נותנת לו ידע מסוים על העתיד שהוא רוצה ובתמורה הוא מלמד אותה על כישוף ונותן לה מכשיר קסם חזק שצמוד לה ליד ונותן לה יכולות מסוימות כגון מגן אישי חזק.
לאחרונה היא החזירה לחיים את סטרונג גאי ובכך גרמה לשינויים גדולים בצורה בה היא זוכרת שהעתיד מתפתח. כתוצאה מכך היא התחילה להיות אימפולסיבית יותר. הדוגמה הבולטת ביותר לכך היא חתונת בזק בלאס וגאס עם מנהיג אקס פקטור ג'יימי מדרוקס.
הערות שוליים

↑  X-Factor Vol.3 #6, June 2006
↑  X-Factor Vol.3 #218, June 2011
↑  X-Factor Vol.3 #247, December 2012
| אקס-מן |
| --- | --- | --- |
| גיבורי-על | אומגה סנטינל • אורורה • אייסמן • אינק • איש אקס • אליקסיר • אם • אנג'ל • אנול • ארמור • באנשי • בולט • בום-בום • בישופ • בלינג! • בלינק • בטסי בראדוק • ג'ובילי • ג'ין גריי • גמביט • דאזלר • דאסט • דרווין • דומינו • האבוק • האסק • הליון • המשוכפל • וולפסביין • וורפאת' • חיה • חפציבה • לונגשוט • מאגמה • מארוול גירל • מג'יק • דניאל מונסטאר • ליילה מילר • מסווה ופגיון • מרקורי • נורת'סטאר • נייטקרולר • הופ סאמרס • סאן-ספוט • סאנפייר • סברה • סורג' • סטורם • סטרונג גאי • סייג' • סייפר • סייקלופס • סיירין • פולאריס • פורג' • פיקסי • פנטומאקס • פרודיג'י • פרופסור אקס • אמה פרוסט • קיטי פרייד • פרנזי • צ'יימבר • קאנונבול • קארמה • קוואנון • קולוסוס • קוקיות סטפורד • קייבל • רוג • רוקסלייד • ריקטור • שאטרסטאר • ת'אנדרבירד |  |
| נבלי-על | אוולאנש • אומגה • אונסלוט • אפוקליפס • אקסודוס • באסטיון • בלה דונה בודרו • בלוב • ג'אגרנוט • דארק ביסט • הוד התפתחותו • ויד'ר • וולקן • טואד • לגיון • מאסטרמיינד • מגנטו • מימיק • מיסטיק • מיסטר סיניסטר • מכשפת השני • מלך הצללים • סאורון • סטרייף • סלנה • עזאזל • פיירו • מדלין פריור • טום קאסידי השחור • קוויקסילבר • קיווי בלאק • מיקאיל רספוטין • סבסטיאן שו |  |
| קבוצות גיבורי-על | אקס-מן החדשים (2004) • אקס-מן החדשים (2012) • אקס פורס • אקס פקטור • אקסקליבר • ג'נריישן אקס • המוטאנטים החדשים • אקס-טרמינייטורז |  |
| קבוצות נבלי-על | אחוות המוטאנטים • אקס-מן האפלים • הבוזזים • המטהרים • המשוטטים • השוליות • מועדון הלפייר • זקיפי הסנטינל • פלנקס • פרשי אפוקליפס |  |
| סיפורים ביקום אקס-מן | סאגת הפניקס האפלה • ימי עבר עתידי • האל אוהב, האדם הורג • טבח המוטאנטים • נפילת המוטאנטים • אג'נדת ההכחדה • שירת התליין • משיכות קטלניות • אמנת הפלנקס • עלייתו של אפוקליפס • עידן אפוקליפס • מבצע אפס סובלנות • התריסר • ערב ההשמדה • בית אם • עשירית • זן בסכנת הכחדה • תסביך משיח • אנו עומדים מופרדים • הייעוד הגלוי • מלחמת המשיח •  אוטופיה • אומת אקס • הביאה השנייה • פילוג • בריאה מחדש • אוונג'רס נגד אקס-מן • קרב האטום • מותו של וולברין • אוונג'רס ואקס-מן: הציר • מותו של אקס • הבלתי אנושיים נגד אקס-מן • המצוד אחר וולברין • אקס-מן: השמדה • שובו של וולברין • עידן איש האקס • בית אקס וכוחות אקס • אקס של חרבות • גאלת הלפייר • החיים והמיתות של וולברין • יום הדין • החטאים של סיניסטר |  |
| שונות | אדמנטיום • אימפריית השי'אר • החוק לרישום המוטאנטים • וירוס הירושה • כוח הפניקס • מוטאנטים • מורלוקים • משפחת סאמרס • נשק אקס • סטארג'אמרס |  |
| וולברין | ג'ון ריית' • לוגאן הזקן • לורה קיני • מאווריק (•) אומגה רד • גורגון • דאקן • הסמוראי הכסוף • ויילד צ'יילד • ליידי דת'סטרייק • סייברטות' |  |
| דדפול | אאוטלו • אלתיאה העיוורת • בוב, סוכן הידרה • ילדת הסנאי • סוכן אקס • סמור • קופיקאט (•) אג'קס • ברבור שחור |  |
| סרטי אקס-מן | אקס-מן • אקס-מן 2 • אקס-מן 3: המפלט האחרון • אקס-מן המקור: וולברין • אקס-מן: ההתחלה • וולברין • אקס-מן: העתיד שהיה • דדפול • אקס-מן: אפוקליפסה • לוגאן - וולברין • דדפול 2 • אקס-מן: הפניקס האפלה • המוטנטים החדשים |  |
| סדרות טלוויזיה | אקס-מן: סדרת האנימציה • אקס-מן: הדור הבא • וולברין והאקס-מן • לגיון • בעלי היכולות • אקס-מן 97 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לקסוס CT

| --- | --- |

לקסוס CT מודל 2011
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  lexus ct200h
 יצרן:  לקסוס
 שנות ייצור:  2011 – הווה
 הרכבה:  יפן יפן
 חברת אם:  טויוטה
 סיווג:  מכונית היברידית מפוארת
 פלטפורמה:  Toyota New MC platform
 אורך:  4,350 מ"מ
 רוחב:  1,765 מ"מ
 גובה:  1,455 מ"מ
 משקל:  1,445–1,540 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,600 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,798 סמ"ק המפיק 99 כ"ס ב-5,200 סל"ד, יחס דחיסה 13.0:1, מנוע מתוצרת "טויוטה" סדרה "מנוע טויטה ZR" (אנ'), דגם מנוע "2ZR-FXE"  מנוע חשמלי מסוג "ZWA10" המפיק 82 כ"ס
 הילוכים:  תיבת הילוכים רציפה מסוג "ECVT"
 מהירות מרבית:  180 קמ"ש
 צריכת דלק:  4.1 ליטר ל-100 ק"מ
 מעצב:  Takeshi Tanabe
לקסוס CT (ביפנית: レクサス・CT, באנגלית: Lexus CT, קרויה גם: לקסוס CT200h) היא מכונית משפחתית סוב-קומפקטית והיברידית מסוג "כלי רכב חשמלי היברידי" (אנ') מתוצרת חטיבת רכבי היוקרה לקסוס, בבעלות יצרנית הרכב היפנית טויוטה אשר מיוצרת משנת 2011 ביפן.
דגמי "לקסוס CT" מיוצרים ברמות גימור מהודרות.
ב-2013 עבר הדגם מתיחת פנים ראשונה (לדגמי 2014) ובשנת 2017 מתיחת פנים שנייה.
"לקסוס CT"

דגמי "לקסוס CT" משווקים ביפן מינואר 2011, ובארצות הברית שווקו ממרץ 2011 – מאי 2017.
5 דלתות - האצ'בק.
5 נוסעים.
מנוע קדמי הכולל מנוע בנזין ומנוע חשמלי.
סוג הנעה: הנעה קדמית.
סוללה: סוללת ניקל מתכת-הידריד.
קיבולת מכל דלק - 45 ליטר.
נפח תא מטען אחורי: 373 / 975 ליטר.
מבחני בטיחות - 5 כוכבים (מתוך 5) (שנת 2011) בארגון להערכת בטיחות של כלי רכב יורו NCAP  (באנגלית: "European New Car Assessment Programme").
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 10.3 שניות.
"לקסוס CT" > דגמים ביפן

"CT 200h".
"version L".
"F Sport".
"version C".
הערות שוליים

↑  "לקסוס CT" toyota.co.jp/en/news
↑  "לקסוס CT200" mook.u-car.com.tw/mook
↑  לקסוס CT200h – מבחן דרכים (מתיחת פנים) אוטו (מגזין) בן חסון, 30 במאי 2018
↑  "לקסוס CT200h" הצ'בק lexusenthusiast.com/2017/06/14/lexus-announces-updated-2018-ct-200h-hatchback
↑  "לקסוס CT200h" הצ'בק newsroom.lexus.eu/the-refreshed-ct-200h
↑  מבחני בטיחות לדגם "לקסוס CT", שנת 2011 euroncap.com/it/results/lexus/ct200h
ליילה מרקשי

| --- | --- |

 לידה:  10 בדצמבר 1975 (בת 48) קזבלנקה, מרוקו 
 מדינה:  מרוקו, צרפת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סורבון נוול  סורבון  Lycée Lyautey 
 בן או בת זוג:  אלכסנדר אז'ה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ליילה מרקשי (בערבית: ليلى مراكشي; בצרפתית: Laïla Marrakchi; נולדה בשנת 1975) היא יוצרת סרטים מרוקאית הידועה בשל סרטה מעורר המחלוקת Marock. הסרט הוקרן במדור Un Certain Regard בפסטיבל הסרטים בקאן 2005. מרקשי נולדה למשפחה מן המעמד העליון בקזבלנקה, המתוארת בסרטה המפורסם.
פילמוגרפיה > במאית

Marock ‏(2005)
Momo mambo ‏(2003)
Deux cents dirhams ‏(2002)
Horizon perdu, L' ‏(2000)
Rock the Casbah ‏(2013)