stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עבד א-רחמן השלישי
היהודים תחת א-רחמן

א-רחמן נחשב לסובלני ביותר שבין שליטי בית אומייה בקורדובה. היהודים תחת שלטונו נהנו ממדיניותו, שגרמה להם לשגשוג גדול. המדינה המוסלמית לא התעצבה כמדינה חד-לאומית, דבר שהקל על קיומם של קהילות מיעוט אתני או דתי. כך קרה שיהודי אחד, בנו של סוחר עשיר הנודע באדיקותו לדת ואף ייסד בית כנסת בקורדובה, עלה לגדולה בחצרו של הח'ליף האומיי: חסדאי אבן שפרוט. 
אבן שפרוט הועמד בראש הקיבוץ היהודי, והיה חופשי לטפל בענייני הקהילות היהודיות של ספרד. הוא היה יכול להגן על יהודים שאיימו עליהם, ואף "חילק נדבות לנצרכים ביד נדיבה". הוא נהפך להיות בן בית בארמונו של הח'ליף, ואף זכה להיות בין מקורביו שקיבלו את הכינוי "אל-כ'אצה" (המיוחדים).
אזכורים מאוחרים

המשורר והמחזאי עבדולחק חמיד (1852-1937) (אנ') הושפע מגדולתה של אנדלוסיה המוסלמית, וחיבר בשנת 1897 מחזה הנקרא "תזר" (ובשם נוסף גם "מליכ עבדורחמאן-י ת'אלית"). המחזה, שנכתב בחרוזים, מתרחש בקורדובה תחת השלטון האומיי. הוא מספר על נערה ספרדייה בשם תזר, המנצלת את אהבתו של הח'ליף א-רחמן השלישי על מנת להפילו בידיו של ריקארדו, מאהבה הקודם. סופה של תזר שהיא מתאהבת באמת בח'ליף, ונהרגת בניסיון להצילו כאשר הוא מותקף.
הערות שוליים

↑  עלי אבן חזם האנדלוסי, "ענק היונה: על אהבה ואוהבים" תרגום: אלה אלמגור (ירושלים: מוסד ביאליק, 2002) עמ' 16.
↑  אלברט חוראני, "היסטוריה של העמים הערביים" מאנגלית: דן סגיר (ישראל: דביר הוצאה לאור, 1996) עמ' 78.
↑  Anwar G. Chejne, "Muslim Spain, Its History and Culture" (Minneapolis: University of Minnesota Press, 1974) p. 14.
↑  Chejne, p. 15.
1 2 3  אבן חזם האנדלוסי, עמ' 17.
1 2  אליהו אשתור, "קורות היהודים בספרד המוסלמית" (הוצאת קריית ספר, ירושלים 1966), עמ' 104.
1 2 3 4  The entry "Abd ar-rahman III", Encyclopedia Brittanica, Vol. 1, pp. 17-18, 1998 Edition.
↑  Chejne, p. 31.
↑  Chejne, p. 36.
↑  entry "Abd ar-rahman III", Encyclopedia Brittanica, Vol. 1, pp. 17-18, 1998 Edition.
↑  Chejne, p. 33.
↑  Chejne, p. 34.
↑  Chejne, p. 34-35
↑  Krysta L. Black, "Bible Illustrations in Tenth-Century Iberia: Reconsidering the Role of al-Andalus in the Leon Bible of 960" Ars Orientals, Vol.42 (2002), p. 170-171.
↑  אליהו אשתור, "קורות היהודים בספרד המוסלמית" (ירושלים: הוצאת קריית ספר, 1966), עמ' 109-110.
1 2  אבן חזם האנדלוסי, עמ' 18.
↑  אליהו אשתור, ״קורות היהודים בספרד המוסלמית״ (ירושלים: הוצאת קרית ספר, 1966), עמ׳ 115-114.
↑  אשתור, א. (1966): 117.
↑  אשתור, א. (1966): 119-118.
↑  אשתור, א. (1966): 120.
1 2  Chejne, p. 35.
1 2  D. F. Ruggles, "Arabic Poetry and Architectural Memory in al-Andalus", Ars Orientalis, Vol.23 (1993), p. 171.
↑  אליהו אשתור, "קורות היהודים בספרד המוסלמית" (ירושלים: הוצאת קריית ספר, 1966), עמ' 111.
↑  אליהו אשתור, "קורות היהודים בספרד המוסלמית" (ירושלים: הוצאת קריית ספר, 1966), עמ' 113.
↑  אליהו אשתור, "קורות היהודים בספרד המוסלמית" (ירושלים: הוצאת קריית ספר, 1966), עמ' 126.
↑  ברנרד לואיס, "האסלאם בהיסטוריה" מאנגלית: שלמה גונן (ישראל: זמורה-ביתן, 1984) עמ' 109.
| ח'ליפי ואמירי בית אומיה |
| --- | --- | --- |
| ח'ליפות דמשק | מועאויה הראשון • יזיד הראשון • מועאויה השני • מרואן הראשון  • עבד אל-מלכ • וליד הראשון • סולימאן אבן עבד אל-מלכ • עומר השני • יזיד השני • השאם אבן עבד אל-מלכ • אל-וליד השני • יזיד השלישי • איברהים • מרואן השני |  |
| אמירי בית אומיה בקורדובה | עבד א-רחמן הראשון • הישאם הראשון • אל-חכם הראשון • עבד א-רחמן השני • מוחמד הראשון • אל-מונד'ר • עבדאללה אבן מוחמד • עבד א-רחמן השלישי |  |
| ח'ליפות קורדובה | עבד א-רחמן השלישי • אל-חכם השני • הישאם השני • מוחמד השני • סולימאן השני • הישאם השני (בפעם השנייה) • סולימאן השני (בפעם השנייה) • עבד א-רחמן הרביעי • עבד א-רחמן החמישי • מוחמד השלישי • הישאם השלישי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297751405171  BIBSYS: 9030084  CANTIC: a11270809  GND: 118978098  ISNI: 0000 0001 1617 2008  LCCN: n82164386  LNB: 000235587  NKC: mzk2016915253  NTA: 07155257X  SELIBR: 260000  SUDOC: 067724612  TDVİA: abdurrahman-iii  VIAF: 33354654   WorldCat (עם VIAF): 33354654
פאל רלה

| --- | --- |

 לידה:  8 בספטמבר 1883 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  5 באפריל 1955 (בגיל 71) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מעסיק:  ניוגט 
 בן או בת זוג:  בלנקה פצ'י 
 
פאל רלה (במקור רייכמן, בהונגרית: Relle Pál; בודפשט, 8 בספטמבר 1883 – בודפשט, 5 באפריל 1955) היה סופר, עיתונאי, מבקר תיאטרון יהודי-הונגרי. כתביו נאסרו לפרסום בשואה על פי צו, סופרים אסורים (הונגריה 1944), ואף נגרסו.
ביוגרפיה

פאל רלה נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף רייכמן (1854–1911) ושל קטלין ריינר. הוא למד תחילה אדריכלות ולאחר מכן בימוי תיאטרון בברלין אצל אוטו ברהם (קודם: אברהמסון) ואצל מקס ריינהרדט. בסיום לימודיו, הפך למבקר אמנות ואחר כך עיתונאי. משנת 1904 עבד עבור כתב העת "הסכמה" (Egyetértés) והיומון "העיתון" (Az Újság). מ-1912 עד 1938 ביקורת הבמה שלו הופיעה ביומון "חדשות הונגריה" (Magyar Hirlap) וב"עולם" (Világ). בשנת 1929 הוא היה מנהל אמנותי של התיאטרון ההונגרי במשך זמן מה. בין 1946 לבין 1949 הופיעו מאמריו ב"עולם", ובין 1948 לבין 1952 היה העורך הראשי של כתב העת "תיאטרון וקולנוע" (Színház és Mozi). הוא גם תרגם כמה מחזות לגרמנית.
רלה התחתן שלוש פעמים. ב-22 ביוני 1912, בבודפשט נשא לאישה את לפרנציסקה קוק, ממנה התגרש בשנת 1921. הוא נישא בשנית ב-25 ביוני 1925. אשתו השנייה הייתה השחקנית בלנקה (גריינר) פצ'י, איתה היה נשוי עד 1934. בשנת 1938 נשא לאישה את ז'וז'נה שאנדור בבודפשט, איתה חי עד מותה בשנת 1948.
כתביו

העיר שלנו (יחד עם מיהאי פסטור)
זיכרונות נצחיים (סיפורים קצרים)
גרניום (מחזה, תיאטרון מרכז העיר)
דקה אחת (מחזה)
אדם מתכנן (מחזה, 1926, התיאטרון הקאמרי)
חיילינו במלחמה (1915)
לקריאה נוספת

לקסיקון התיאטרון ההונגרי
לקסיקון יהודי הונגרי . 1929. עורך פטר אויווארי. פאל רלה
ביוגרפיה של פאל רלה באתר Arcanum
כתב העת תיאטרון וקולנוע. עורך פאל רלה. עותק משנת 1950
חיילינו במלחמה. ספר מאת פאל רלה
פאל רלה: אלה שפגשתי
הערות שוליים

↑  MNL-OL 30803. mikrofilm 660. kép 3. karton Névváltoztatási kimutatások 1899. év 55. oldal 34. sor
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi állami halotti akv. 485/1955. folyószáma alatt".
↑  "Reichmann József halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi állami halotti akv. 242/1911. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése Cooke Franciskával a Budapest VI. kerületi állami házassági akv. 847/1912. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése Greiner Blankával a Budapest VIII. kerületi állami házassági akv. 656/1925. folyószáma alatt".
↑  "Relle Pálné halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi állami halotti akv. 179/1948. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4769 5891  LCCN: no2008175805  RERO: 02-A005697262  VIAF: 78608494   WorldCat (עם VIAF): 78608494
פארניים

| פארניים |
| --- | --- |
 Parapercis schauinslandii
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-אצטגנון
משפחה:: פארניים
שם מדעי
 Pinguipedidae ‏גינטר, 1860

פארניים (שם מדעי: Pinguipedidae) הם משפחת דגים מסדרת הדקראים המצויים על קרקעית הים בדרך כלל על חוליות או אדמות בוץ ימי. במשפחה זו כמה מיני דגי מאכל חשובים.
תפוצת הפארניים היא באוקיינוס האטלנטי לחופי אמריקה הדרומית, דרום אפריקה וסביב האזור האינדו-פסיפי (כולל ים סוף) עד ליפן במזרח. הם חיים במים רדודים באזורים טרופיים עד ממוזגים.
אורך בני המשפחה 60–90 סנטימטרים והם בעלי גוף מוארך וגלילי המזכיר מראה של שפתוניים או של קברנוניים בצורת סנפיריהם. הם בעלי עיניים גדולות המצויות בקצה הראש ובעלי לסתות גדולות עם שפתיים רחבות. הסנפירים יוצרים מפרש קוצי דק המשתרע עד לזנב. גופם מותאם לשכיבה על הקרקעית.
דגים אלה חיים בבדידות או בקבוצות קטנות וחלק מהנקבות משתנות במשך חייהם לזכרים, מה שגם מזכיר שפתניים. לבני שני הזוויגים יש בהרבה מקרים הבדלים גדולים במראם. למזונם הם חוטפים רכיכות ודגים אחרים החיים על הקרקעית.
מיון

משפחה פארניים (Pinguipedidae)
סוג ומין יחיד Kochichthys flavofasciatus
סוג Parapercis
סוג Pinguipes
סוג ומין יחיד Prolatilus jugularis
סוג Pseudopercis
סוג ומין יחיד Ryukyupercis gushikeni
סוג ומין יחיד Simipercis trispinosa
עאליה בנת עלי, מלכת עיראק

עאליה בנת עלי (בערבית - عالية بنت علي بن حسين; 1911 - 21 בדצמבר 1950) הייתה המלכה האם של עיראק.
חייה

עאליה הייתה בתו השנייה של עלי בן חוסיין מחיג'אז, בן השושלת ההאשמית שהיה מלך חג'אז לתקופה קצרה בשנת 1924 ובראשית 1925 ולאחר מכן בילה את ימיו כגולה בבגדאד אצל אחיו, פייסל הראשון, מלך עיראק.
לאחר מותו של פייסל, בספטמבר 1933 התארסה עאליה לבנו, בן דודה ראזי, מלך עיראק,, וזאת כפי הנראה מלחץ פוליטי. השניים נישאו לאחר תקופה קצרה ב-25 בינואר 1934. ב-2 במאי 1935 נולד לזוג בנם פייסל.
ב-1939 מת ראזי בתאונת דרכים ופייסל ירש את כסאו. מכיוון שפייסל הצעיר היה אך בן ארבע כאשר מת אביו, מונה אחיה של עאליה, עבד אל-אילה, כעוצר ועאליה שימשה כמלכה האם. ב-21 בדצמבר 1950 מתה לאחר מאבק במחלת סרטן הרחם ב-1958 נרצח פייסל במהפכה שהוביל עבד אל-כרים קאסם מבלי שהספיק להינשא, ומכיוון שכך הייתה עאליה מלכתה האחרונה של עיראק.
הערות שוליים

↑  גאזי ארס את בת דודו עלי, דבר, 20 בספטמבר 1933
↑  מלך עירק לחופה, דבר, 28 בינואר 1934
↑  שמחה בבגדאד, דואר היום, 3 במאי 1935
↑  מתה אמו של מלך עיראק, חרות, 22 בדצמבר 1950
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1018479422  VIAF: 223456909   WorldCat (עם VIAF): 223456909
סלט שופסקה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  סלט
 מטבח:  המטבח הבולגרי
 מוצא:  בולגריה בולגריה
 מרכיבים עיקריים:  עגבנייה, מלפפון
 
סלט שופסקה כפי שהוא מוגש בבולגריה
סלט שופסקה (בבולגרית: Шопска салата) או בשמו הנוסף סלט בולגרי הוא סלט קר המשתייך למטבח הבולגרי ונפוץ במדינות הבלקן ומרכז אירופה. לסלט תפוצה ושמות דומים במטבח הסרבי, המקדוני, הרומני, הצ'כי, ההונגרי, הפולני, האלבני ועוד. סלט זה מורכב מעגבניות, מלפפונים, בצל/בצל ירוק, פלפלים קלויים או טריים, גבינה בולגרית ופטרוזיליה.
הירקות לרוב נקצצים ומתובלים במלח, מוסיפים להם שמן חמניות או שמן זית ולעיתים גם חומץ. הוספת החומץ תורמת לחמיצות שמקנות העגבניות לסלט. 
ובנוסף, ניתן להוסיף לסלט רוטב ויניגרט שום ואלף האיים במסעדות, התוספות מוגשות לחוד לבחירת הסועדים. מעל הירקות והרטבים תימצא גבינה בולגרית מגורדת או חתוכה. הסלט מהווה לרוב מתאבן ולצידו שותים ראקיה (משקה אלכוהולי בלקני).
אם כי הסלט נקרא על שם אזור הקרוי שופלוק, הוא למעשה הומצא בשנת 1960 כדי לעודד תיירות. שפים של חברת תיירות בשם "בלקנטוריסט" המציאו מתכונים לסלטים נוספים להם קראו סלט דוברוג'ה, סלט מקדוני, סלט תראקי וסלטים נוספים שיתאימו למחוזות ולהרכבי אוכלוסייה שונים של בולגריה. מתברר שרק המתכון לסלט הבולגרי הצליח. הסלט נקלט בתור סמל קולינרי לאומי בשנות השבעים והשמונים. מהמטבח הבולגרי הסלט התפשט למטבחי המדינות השכנות. מכיוון שהאזור שופלוק מתחלק בין בולגריה, מקדוניה וסרביה, שפים במקדוניה וסרביה החלו לטעון שמקור הסלט הוא מדינתם. בשנת 2014 סלט השופסקה הוכתר בתור המאכל המזוהה ביותר מהמטבח הבולגרי ברחבי אירופה.
ראו גם

סלט יווני
עאמר ח'אמש

| --- | --- |

 לידה:  14 בנובמבר 1924 סלט, אמירות עבר הירדן ירדן
 פטירה:  14 בפברואר 2010 (בגיל 85) עמאן, ממלכת ירדן ירדן
 השכלה:  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית 
 השתייכות:   הצבא המלכותי הירדני
 דרגה:  לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי של ירדן
 פעולות ומבצעים
 מלחמת ההתשה מלחמת ששת הימים
 עיטורים
 לגיון הכבוד 
 
עאמר פאשה באסים ח'אמש (בערבית: الفريق الركن عامر باشا بسيم خماش;‏ 14 בנובמבר 1924 - 14 בפברואר 2010) היה גנרל ירדני בכיר ששימש כיועץ לחוסיין, מלך ירדן, וכרמטכ"ל הכוחות המזוינים של ירדן בתקופת מלחמת ההתשה.
ביוגרפיה

עאמר ח'אמש נולד בעיר סלט שבאמירות עבר הירדן הצעירה, בשנת 1924. אביו היה שופט. הוא התגייס לצבא, ועבר הכשרה בבריטניה. הוא הפך לטייס הקרב הירדני הראשון, ולמד בבית הספר למנהיגות של הצבא האמריקני, בפורט לוונוורת' בשנת 1958. הוא חזר לירדן ולחם במלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה מונה בידי המלך לרמטכ"ל, הוא כיהן בתפקידו זה במהלך מלחמת ההתשה ופעולת כראמה. בשנת 1988, מונה כשר בפרלמנט הירדני, הוא פרש מחיים פוליטיים בשנת 2000. לאחר מכן חי בעמאן עד מותו בשנת 2010 בגיל 85. נערכה לו הלוויה מפוארת, ששודרה בכל רחבי המזרח התיכון.
הערות שוליים

↑  King Hussein's advisor, Royal Court Chief Amer Khammash dies, באתר סוכנות הידיעות הירדנית, 14 בפברואר 2010
פאל קצ'קמטי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 באוקטובר 1901 מאקו, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  30 באוקטובר 1980 (בגיל 78) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
פאל קצ'קמטי, מחוץ להונגריה גם: Paul Kecskeméti, Peter Schmiedt (בהונגרית: Kecskeméti Pál; מאקו, 31 באוקטובר, 1901 – וושינגטון די. סי., ארצות הברית, 30 באוקטובר 1980) היה מדען פוליטי, היסטוריון, סוציולוג, סופר, עיתונאי יהודי-אמריקאי ממוצא הונגרי, בנו של הרב הראשי של העיר מאקו ארמין קצ'קמטי, אחיו התאום של העיתונאי ג'רג' קצ'קמטי שניספה באושוויץ (1901-1944).
ביוגרפיה

אמו הייתה אירמה מדיאר. בין השנים 1911 – 1919 היה תלמיד בית הספר התיכון "יוז'ף אטילה" בעיר מאקו. בשנות ה-20 של המאה ה-20 הצטרף לחוג כתבי המגזין "המאה שלנו" (Századunk). הוא נסע לגרמניה משנת 1927, בילה עשור בברלין, תחילה כתב את הדו"חות הפוליטיים שלו בשמו ואחר כך בשם הבדוי "פטר שמידט". דו"חות על המצב ברייך השלישי, שהפכה במהרה לגרמניה הנאצית של היטלר. הוא עזב לצרפת בשנת 1937 ולארצות הברית בשנת 1940, שם עבד כמומחה פוליטי ולאחר מכן כפרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה. הוא פרסם גם את עבודותיו של גיסו, קרל מנהיים.
עבודותיו העיקריות

באנגלית:
Meaning, communication, and value (Chicago, 1952); Strategic surrender.
The politics of victory and defeat (Stanford, 1958);
The unexpected revolution. Social forces in the Hungarian uprising (Stanford, 1961).
בתרגום לעברית:
משמעות, תקשורת וערך (שיקגו, 1952); כניעה אסטרטגית.
הפוליטיקה של ניצחון ותבוסה (סטנפורד, 1958);
המהפכה הבלתי צפויה. כוחות חברתיים במרד ההונגרי (סטנפורד, 1961).
לקריאה נוספת

Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002., a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000.
Borbándi Gyula: Nyugati magyar irodalmi lexikon és bibliográfia. Bp., Hitel, 1992.
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
Amerikai magyarok arcképcsarnoka. Főszerk. Tanka László. Szerk. Balás Róbert. Bp., Médiamix Kiadó. 2003.
Bölöny József: Magyarország kormányai. Az 1987-1992 közötti időszakot feldolg. és sajtó alá rend. Hubai László.
Szemle (Brüsszel) ; 1962/1. (-i-y)
Irodalmi Újság (London, Párizs) ; 1961/23. (Kemény Gy.)
Népszava (London) ; 1962/4. (S. Tamás J.)
Élet és Irodalom ; 1980/43. (Litván Gy.)
מיקלוש, פטר. "לזכרו של ארמין קצ'קמטי". סגד היום.
"פאל קצ'קמטי". המוזיאון הספרותי פטפי.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורך ראשי. אגנש קניירש, 1994.
הערות שוליים

↑  Születési anyakönyvi kivonata
↑  Kecskeméti Ármin magántanári habilitációjáról
↑  Gera Tibor: A makói gimnázium 100 éve, 1895-1995. Makó, 1995.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294169905171  PLWABN: 9810698710805606  BNE: XX1353977  BnF: cb125177302 (data)  GND: 1177825546  ISNI: 0000 0000 8086 6728  LCCN: no93039229  NTA: 072116544  SUDOC: 034419861  VIAF: 7496734   WorldCat (עם VIAF): 7496734
עונת 1994/1995 בליגה האירופית של פיב"א

עונת 1994/1995 בליגה האירופית של פיב"א הייתה העונה ה-38 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה התחרות הרביעית במתכונת של ליגה.
המשחק הראשון התקיים ב-8 בספטמבר 1994 ותחרות הסתיימה ב-13 באפריל 1995. בתחרות השתתפו 41 קבוצות.
העונה הסתיימה בניצחון של ריאל מדריד, בפעם השביעית בתולדות המועדון.
ארווידאס סאבוניס (ליטא) מריאל מדריד נבחר לכדורסלן המצטיין של הפיינל.
פרדראג דנילוביץ' (סרביה) מבקלד בולוניה זכה בפרס אלפונסו פורד.
מתכונת התחרות

בתחילת התחרות התקיימו סיבובים מוקדמים בהם נקבעו 14 עולות לשלבים הבאים. ל-14 קבוצות אלו הצטרפו אולימפיאקוס וריאל מדריד.
מנצחות רבע הגמר נפגשו בפביליון פרינסיפה פיליפה סרגוסה למשחקי פיינל פור.
מהלך התחרות

בשלבים המוקדמים נקבעו 12 עולות לבית הגמר.
מהלך התחרות > בית הגמר א'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | יוון פנאתינייקוס | 14 | 10 | 4 | 1059 | 982 | 77 |
| 2. | ספרד ריאל מדריד | 14 | 9 | 5 | 1052 | 989 | 63 |
| 3. | רוסיה צסק"א מוסקבה | 14 | 9 | 5 | 1203 | 1162 | 41 |
| 4. | איטליה סקאבוליני פזארו | 14 | 9 | 5 | 1148 | 1108 | 40 |
| 5. | ישראל מכבי תל אביב | 14 | 8 | 6 | 1113 | 1104 | 9 |
| 6. | יוון פאוק בראבו | 14 | 6 | 8 | 1037 | 1046 | 9- |
| 7. | סלובניה סמלט אולימפיה | 14 | 3 | 11 | 1026 | 1102 | 76- |
| 8. | פורטוגל בנפיקה | 14 | 2 | 12 | 970 | 1115 | 45- |
מהלך התחרות > בית הגמר ב'

|  | קבוצה | משחקים | נקודות | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | צרפת לימוז' | 14 | 24 | 10 | 4 | 983 | 911 |
| 2. | יוון אולימפיאקוס | 14 | 23 | 9 | 5 | 1086 | 958 |
| 3. | קרואטיה ציבונה זגרב | 14 | 22 | 8 | 6 | 1049 | 1060 |
| 4. | איטליה בקלד בולוניה | 14 | 22 | 8 | 6 | 1072 | 1023 |
| 5. | ספרד ברצלונה | 14 | 22 | 8 | 6 | 1095 | 1079 |
| 6. | טורקיה אפס פילזן | 14 | 22 | 8 | 6 | 900 | 912 |
| 7. | גרמניה באייר לברקוזן | 14 | 18 | 4 | 10 | 1009 | 1100 |
| 8. | ספרד 7-אף בדלונה | 14 | 15 | 1 | 13 | 923 | 1074 |
מהלך התחרות > שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   |   ספרדריאל מדריד |   ספרדריאל מדריד | 82 | 82 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   קרואטיה ציבונה זגרב |   קרואטיה ציבונה זגרב | 78 | 70 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   קרואטיה ציבונה זגרב |   קרואטיה ציבונה זגרב | 78 | 70 |  |   |   |   ספרדריאל מדריד |   ספרדריאל מדריד | 62 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   ספרדריאל מדריד |   ספרדריאל מדריד | 62 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   צרפת לימוז' |   צרפת לימוז' | 49 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   צרפת לימוז' |   צרפת לימוז' | 55 | 79 | 82 |   |   |   צרפת לימוז' |   צרפת לימוז' | 49 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   צרפת לימוז' |   צרפת לימוז' | 55 | 79 | 82 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |   איטליה סקאבוליני פזארו |   איטליה סקאבוליני פזארו | 68 | 66 | 62 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   ספרדריאל מדריד |   ספרדריאל מדריד | 73 |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   יוון אולימפיאקוס |   יוון אולימפיאקוס | 61 |  |  |
|   |   יווןאולימפיאקוס |   יווןאולימפיאקוס | 65 | 86 | 79 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   רוסיה צסק"א מוסקבה |   רוסיה צסק"א מוסקבה | 95 | 77 | 54 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   רוסיה צסק"א מוסקבה |   רוסיה צסק"א מוסקבה | 95 | 77 | 54 |   |   |   יווןאולימפיאקוס |   יווןאולימפיאקוס | 58 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   יווןאולימפיאקוס |   יווןאולימפיאקוס | 58 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   יוון פנאתינייקוס |   יוון פנאתינייקוס | 52 |  |  |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |  |  |
|  |   יווןפנאתינייקוס |   יווןפנאתינייקוס | 65 | 63 | 99 |   |   |   יוון פנאתינייקוס |   יוון פנאתינייקוס | 52 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   יווןפנאתינייקוס |   יווןפנאתינייקוס | 65 | 63 | 99 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   איטליה בקלד בולוניה |   איטליה בקלד בולוניה | 78 | 55 | 56 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  יווןפנאתינייקוס | 62 |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  צרפת לימוז' | 77 |  |  |
מהלך התחרות > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 באפריל 1995 | ספרד ריאל מדריד | 61:73 | יוון אולימפיאקוס | פביליון פרינסיפה פליפה סרגוסה צופים: 8,000 שיפוט: קארל יונגברנד (פינלנד),  ויאצ'סלב ז'יך (פולין) |
| 13 באפריל 1995 |  |  |  | פביליון פרינסיפה פליפה סרגוסה צופים: 8,000 שיפוט: קארל יונגברנד (פינלנד),  ויאצ'סלב ז'יך (פולין) |
ישראל בתחרות > הפועל תל אביב

הפועל תל אביב בשלב הראשון של המקודמות ניצחה את מולנדורף טרנסקירכן האוסטרית 86:75, 92:58. בשלב השני היא הפסידה לפאוק בראבו 82:70 ו-66:82
ישראל בתחרות > מכבי תל אביב

מכבי תל אביב העפילה ישירות לשלב השני של המוקדמות. בשלב זה היא נפגשה עם פידנזינאנץ בלינזונה השווייצרית וניצחה אותה 55:49 ו-62–89. את בית הגמר היא סיימה במקום החמישי ולא עלתה לפיינל פור.
סלטארטינטור

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  880 מ' 
 מדינה:  איי פארו 
 מיקום:  Runavík Municipality, איי פארואיי פארו
 קואורדינטות:  62°17′48″N 7°00′48″W﻿ / ﻿62.2967169°N 7.0132°W﻿ / 62.2967169; -7.0132
  (למפת איי פארו מוגדלת) טורסהאבן קלאקסוויק סאנדורסלטארטינטור(למפת איי פארו רגילה) טורסהאבן קלאקסוויק סאנדורסלטארטינטור
 
סלטארטינטור (בפארואזית: Slættaratindur; פסגה שטוחה) הוא ההר הגבוה ביותר באיי פארו, המתנשא לרום של 880 מטר. הוא ממוקם בחלק הצפוני של האי אסטורוי, בין הכפרים איי, צ'קוו ופונינקור. הכפר פונינקור שוכן למרגלות ההר, אולם הפסגה אינה נראית מהכפר.
פירוש שמו הוא "פסגה שטוחה". ניתן לעלות עליו תוך כארבע שעות, ואף על פי שהמסלולים תלולים, אין צורך בכישורי טיפוס טכניים כדי להגיע לפסגה. במזג אוויר בהיר, הפסגה נותנת תצפיות על כל הארכיפלג. סלטארטינטור הוא אחד מעשרת ההרים באיי פארו המתנשאים לגובה של למעלה מ-800 מ' מעל פני הים. קרופטלי, הפסגה השנייה בגובהה בגובה 856 מ', שוכנת ממש מצפון-מזרח לסלטארטינטור.
הערות שוליים

↑  Granskingarstuðul til frama fyri kortlegging av havhestastovninum.
עאמו

שיירת עאמו
שיירה של עאמו שבראשה אבישע החיקסוס, מתוך ציור בקבר בני חסן, 1900 לפנה"ס בערך
עאמו (במצרית: 𓂝𓄿𓅓𓅱 ꜥꜣmw) היה שם מצרי ששימש לציון זרים מהלבנט בעת העתיקה. זה מתורגם בדרך כלל כ"מערב אסיה", אך הועלו הצעות זיהוי עם הכנענים או האמורים.
ציור מצרי עתיק בקברו של פקיד גבוה בשושלת ה-12, ח'נומחותפ השני (אנ'), ששרת תחת סנוסרת השלישי, בקבר בני חסן (בערך 1900 לפנה"ס), מציג קבוצה של זרים כנענים המזוהים כעאמו (ꜥꜣmw). המנהיג ומוביל השיירה עם יעל נובי נקרא "אבישע החיקסוס" ( 𓋾𓈎𓈉 ḥḳꜣ-ḫꜣswt, חֶקַה-חַ'סֻת). העאמו מהציור הזה באו מאזור "שוּ", אשר ניתן לזהות (בלי וודאות גמורה) עם שטח מואב, או בכלל דרום הלבנט, מזרחית לירדן ולים סוף.
מנהיג שיירת העאמו "אבישע החיקסוס" ( 𓋾𓈎𓈉 ḥḳꜣ-ḫꜣswt, חֶקַה-חַ'סֻת) בקברו של ח'נומחותפ השני (אנ').
ההיסטוריון והבלשן עדיה חורון זיהה את העאמו עם עילם המקראי. לדבריו, הזיהוי של הדמות המקראית עם ממלכת עילם פגום מכמה סיבות. שם ההמלכה המקורי היה "אילם", שכן בשפתם לא היו אותיות גרוניות; עילם המקראי מזוהה כאחד מבני שם, בעוד העילמים ההיסטוריים דיברו בעילמית שאינה שמית. חורון סבר ש"עילם" היה טוטם שבטי של איִל לחלק מהשמיים, שהועתק למצרית עתיקה (בה אין עיצור נפרד ל-ל') כ"עאם", ולאכדית כ-Aḫlame, שהיו שבטי מדבר לאורך הפרת.
גלריה

המילה "עאמו" (מימין לשמאל) בשני כתבים מצריים, בשיירה של העאמו, 1900 לפנה"ס בקירוב
אנשי עאמו (הכיתוב 𓂝𓄿𓅓𓅱 (עאמו) מופיע בנפרד לצד כל דמות) בספר השערים
העתקה מודרנית של השם המצרי המקורי "עאמ.ו", עם תעתיק ושכתוב באנגלית
הערות שוליים

1 2 3  Mieroop, Marc Van De (2010). A History of Ancient Egypt. John Wiley & Sons. p. 131. ISBN 978-1-4051-6070-4.
1 2  Bard, Kathryn A. (2015).
↑  Curry, Andrew (2018).
↑  Kamrin, Janice (2009).
↑  Kamrin, Janice (2009). "The Aamu of Shu in the Tomb of Khnumhotep II at Beni Hassan" (PDF). Journal of Ancient Egyptian Interconnections. 1:3: 25.
↑  ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 154-155, 366
סולגי

זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

סוּלגי, ינואר 2020
 לידה:  10 בפברואר 1994 (בת 30) אנסאן, קוריאה הדרומית 
 שם לידה:  Kang Seulgi • 강슬기
 שם במה:  Seulgi • 슬기
 מוקד פעילות:  קוריאה הדרומית
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 מקום לימודים:  School of Performing Arts Seoul, Ansan Howon Elementary School, Byulmang Middle School 
 סוגה:  קיי-פופ
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  קוריאנית 
 חברת תקליטים:  SM Entertainment
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
קאנג סוּלגי (בקוריאנית: 강 슬기, באנגלית: Kang Seulgi; נולדה ב-10 בפברואר 1994) הידועה בפשטות כסוּלגי, היא זמרת, רקדנית ודוגמנית דרום קוריאנית, שזכתה להצלחה בדרום קוריאה כחברה בלהקת הבנות רד ולווט ולהקת הבת של רד ולווט, Red Velvet – Irene & Seulgi.
ביוגרפיה > קדם-בכורה

קאנג סולגי נולדה ב-10 בפברואר 1994, באנסאן שבקוריאה הדרומית, ולה אח גדול. סולגי למדה בבית ספר התיכון המקומי באנסאן ומאוחר יותר למדה בתיכון לאומנויות בסיאול.
כחלק מתוכניות הלימוד, סולגי למדה קוריאנית כשפת אם ויפנית כשפה שוטפת.
סולגי הוחתמה תחת החברה SM Entertainment בשנת 2007, בגיל 13. ב-2 בדצמבר 2013, סולגי הייתה בין שלושת המתאמנים הנבחרים של החברה אשר נחשפו לחברה תחת הפרויקט "SM Rookies" לצד NCT ג'נו וזמרת הסולו Taeyeong.
ביולי 2014, סולגי לקחה חלק בשיר "Butterfly" של הנרי לאו אשר היווה חלק מהמיני-אלבום השני שלו בשם "Fantastic", וכן השתתפה בקליפ של השיר.
ב-1 באוגוסט 2014, סולגי נחשפה לציבור כחברה בלהקת הבנות "Red Velvet" בהופעת הבכורה הרשמית של הלהקה.