stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מת לחיות (סדרת סרטים)

| --- | --- |

 שחקנים ראשיים:  ברוס ויליס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מותחן 
 סרטים בסדרה:  מת לחיות, מת לחיות 2, מת לחיות 3, מת לחיות 4.0, מת לחיות ביום טוב
 
מת לחיות (אנגלית: Die Hard) היא סדרת סרטי פעולה המבוססת על רב-המכר Nothing lasts forever מאת רודריק ת'ורפ.
גיבור הסרטים הוא ג'ון מקליין (מגולם על ידי ברוס ויליס), שוטר אמריקאי בניו יורק ולוס אנג'לס שנאלץ להתמודד עם מצבים מסכני חיים כגון מתקפות טרור, כאשר הוא התקווה היחידה להצלת המצב.
סרטים > מת לחיות (1988)

הסרט נפתח בערב חג המולד, כאשר ג'ון מקליין מגיע ללוס אנג'לס כדי לפגוש את פרודתו הולי (בוני בדליה). במהלך מסיבה באותו המבנה, קבוצת טרוריסטים מזרח גרמניים בהנהגתו של האנס גרובר (אלן ריקמן) משתלטים על המבנה. מקליין נמלט, מתחבא בבניין ומגלה את מטרתם האמיתית של הטרוריסטים - שוד של 640 מיליון דולר. מקליין מחסל את הטרוריסטים ומציל את המשתתפים.
סרטים > מת לחיות 2 (1990)

הסרט מתרחש שנה לאחר אירועי הסרט הראשון, בערב חג המולד. ג'ון מקליין מחכה לאשתו בנמל תעופה בוושינגטון הבירה, כאשר שכירי חרב משתלטים על מגדל הפיקוח ומסכנים את חיי הנוסעים, ביניהם אשתו של מקליין. מקליין מחסל את שכירי החרב והטיסות נוחתות בשלום.
סרטים > מת לחיות 3 (1995)

בסרט השלישי, ג'ון מקליין חוזר לניו יורק סיטי, פרוד, מושעה מהמשטרה ומכור לשתייה. טרוריסט בשם "סיימון" (ג'רמי איירונס) מאיים לפוצץ מטעני חבלה ברחבי העיר, אלא אם כן מקליין ישחק איתו גרסה מעוותת של "הרצל אמר".
זאוס קארבר (סמואל ל. ג'קסון), בעל חנות מהארלם, מציל את מקליין לאחר האתגר הראשון, וממשיך לעזור לו. ה-FBI מגלה שסיימון הוא אחיו של האנס גרובר, הטרוריסט שנהרג על ידי ג'ון מקליין בסרט הראשון. מלבד נקמה במקליין, מסתבר שסיימון משתמש באיום על מטעני חבלה כהסחה (להעסיק את כל משטרת ניו יורק) בזמן שהוא שודד בתחכום את וול סטריט. מקליין עוקב אחרי סיימון, מסכל את מזימתו ומחסל אותו.
סרטים > מת לחיות 4.0 (2007)

הסרט הרביעי מתרחש ביום העצמאות האמריקני, עשור אחרי הסרט השלישי. ג'ון מקליין גרוש ומופרד מבתו לוסי (מרי אליזבת' וינסטד). ה-FBI שולח את מקליין ללכוד את מאתיו פרל (ג'סטין לונג), האקר מחשבים. טרוריסטים קיברנטיים פורצים למחשבי ה-FBI, ומתנקשים שנשכרו על ידי תומאס גבריאל (טימותי אילופנט) מנסים להתנקש במקליין ובפרל. מקליין חושף את הטרוריסטים ומחסל אותם.
סרטים > מת לחיות ביום טוב (2013)

הסרט החמישי מתרחש חמש שנים לאחר הרביעי, בערים שונות באוקראינה. ג'ון מקליין מגלה שבנו, ג'ון "ג'ק" מקליין נעצר במוסקבה ומואשם ברצח. מקליין מגלה שג'ק הוא סוכן CIA במסווה שמרגל אחרי ויקטור צ'אגרין, בכיר רוסי. יחד הם מחסלים את ויקטור ואת בתו, אירינה.
הכנסות

| סרט | תאריך יציאה | הכנסות | תקציב |
| --- | --- | --- | --- |
| מת לחיות | 15 ביולי 1988 | $140,767,956 | $28,000,000 |
| מת לחיות 2 | 4 ביולי 1990 | $240,031,094 | $70,000,000 |
| מת לחיות 3 | 19 במאי 1995 | $366,101,666 | $90,000,000 |
| מת לחיות 4.0 | 27 ביוני 2007 | $383,531,464 | $110,000,000 |
| מת לחיות ביום טוב | 14 בפברואר 2013 | $304,654,182 | $92,000,000 |
| סך הכל | - | $1,435,086,362 | $390,000,000 |
הערות שוליים

↑  כתבה על הדמות ג'ון מקליין בעיתון הניו יורק טיימס
↑  "מת לחיות" באתר Mojo
↑  "מת לחיות 2" באתר Mojo
↑  "מת לחיות 3" באתר Mojo
↑  "מת לחיות 4.0" באתר Mojo
↑  "מת לחיות ביום טוב" באתר Mojo
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 2156251607907990716   WorldCat (עם VIAF): 2156251607907990716
נשיא אריתריאה

נשיא אריתריאה (באנגלית: President of the State of Eritrea) הוא ראש המדינה וראש האספה הלאומית הנבחר של אריתריאה. הנשיא עומד בראש האספה הלאומית, והוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של אריתריאה. באפריל 1993 יזמו האומות המאוחדות משאל עם בדבר עצמאות אריתריאה, בעקבותיו הכריזה אריתריאה על עצמאות. הנשיא הראשון, איסאייס אפוורקי נכנס לתפקידו מאז שאריתריאה קבלה את עצמאותה בשנת 1993, לפני מינויו לנשיא עמד בראש ארגון החזית העממית לשחרור אריתריאה. איסאייס שינה את שם הארגון ל"חזית העממית לדמוקרטיה וצדק" (PFDJ) וקבע אותו כמפלגה החוקית היחידה באריתריאה ואת עצמו מינה כנשיא.
סמכויות הנשיא

המשטר באריתריאה הוא רפובליקה נשיאותית. הנשיא מינה עצמו, באספה הלאומית הראשונה, בשנת 1993. איסאייס אפוורקי המכהן כנשיא, הוא ראש המדינה, ראש הממשלה והמפקד העליון של הצבא.
המפלגה היחידה במדינה היא "החזית העממית לדמוקרטיה וצדק" (PFDJ). חל איסור על התאגדות פוליטית שאינה מטעם המפלגה. כלומר, כל אופוזיציה היא לא חוקית. מאז זכתה אריתריאה בעצמאות ב-1993, לא התקיימו בה בחירות כלליות. מועד לבחירות נקבעו כל 5 שנים אך הבחירות בוטלו בטרם נערכו.
הממשלה, הרשות המבצעת על משרדיה השונים, ממונה על ידי הנשיא ומאושררת במושב האספה הלאומית. הקבינט מורכב מראשי המשרדים הממשלתיים ומהנשיא, אשר יושב בראשו. שמונה עשר משרדים יש בממשלה.
רשימת נשיאי אריתריאה

| מס> .מס. | דיוקן | שם (תקופת חיים) | מפלגה | מפלגה | תקופת כהונה> התחלה | תקופת כהונה> סיום | מערכות בחירות | אירועים מרכזיים בתקופת הכהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | איסאייס אפוורקי Isaias Afwerki (1993) |  | PFDJ |  24 במאי 1993 | מכהן | מינה עצמו לנשיא המדינה, ראש המדינה והמפקד העליון של הצבא. |  ב-1998 פרצה מלחמת גבול עם אתיופיה  ב-2008 נפתח סכסוך גבול בין אריתריאה לג'יבוטי.  ביוני 2010 נחתם הסכם כוונות לסיום הסכסוך עם ג'יבוטי.  ביולי 2018 חתמו ממשלות אתיופיה ואריתריאה על הסכם שלום |
ראו גם

אריתריאה
הסתננות מאפריקה לישראל
יחסי אריתריאה–ישראל
הערות שוליים

↑  Isaias Afwerki | Biography & Facts | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  Biography of Isaias Afwerki, באתר Madote
↑  ניו יורק טיימס, ג'פרי גטלמן, קרב הננסיות של קרן אפריקה: עימות בין ג'יבוטי לאריתריאה, באתר הארץ, 28 במאי 2008
משפטי התכנסות מרטינגלים

בתורת ההסתברות, משפטי התכנסות מרטינגלים של ג'וזף דוּבּ הם אוסף תוצאות אודות התנהגות אסימפטוטית של סופר-מרטינגלים, ובפרט מרטינגלים.
נוסח פורמלי

יהי  \left(\Omega ,{\mathcal {F}},\mathbb {P} \right) מרחב הסתברות, ותהי  \left\{F_{t}\right\}_{t\geq 0} פילטרציה של המרחב, כלומר סדרה עולה של תת-סיגמא-אלגבראות של  {\mathcal {F}}.
יהי  \left\{N_{t}\right\}_{t\geq 0}, כאשר
 N_{t}:\Omega \to \mathbb {R} , סופר-מרטינגל ימני רציף ביחס לפילטרציה הנתונה. כלומר, לכל  0\leq s\leq t<\infty  מתקיים  N_{s}\geq \mathbf {E} \left[N_{t}\mid F_{s}\right].
נוסח פורמלי > משפט התכנסות סופר-מרטינגלים הראשון

לכל  0\leq t<\infty , נגדיר  N_{t}^{-}:=\max \left(-N_{t},0\right).
אם מתקיים כי  \sup _{t\geq 0}\mathbf {E} \left[N_{t}^{-}\right]<\infty , אז בהסתברות 1 קיים הגבול  \lim _{t\to \infty }N_{t} במובן של התכנסות נקודתית.
נוסח פורמלי > משפט התכנסות סופר-מרטינגלים השני

הדברים הבאים שקולים:
\left\{N_{t}\right\}_{t>0} אינטגרבילית במידה שווה.
קיים משתנה מקרי  N בעל אינטגרל סופי, כך שמתקיים  N_{t}{\underset {\scriptstyle t\to \infty }{\longrightarrow }}N גם במובן של התכנסות נקודתית וגם במובן של התכנסות בממוצע.
נוסח פורמלי > מסקנה: משפט התכנסות מרטינגלים רציפים

יהי  \left\{M_{t}\right\}_{t\geq 0}, כאשר  M_{t}:\Omega \to \mathbb {R} , מרטינגל רציף ביחס לפילטרציה הנתונה. כלומר, לכל  0\leq s\leq t<\infty  מתקיים  M_{s}=\mathbf {E} \left[M_{t}\mid F_{s}\right].
אם קיים  1<p<\infty  שעבורו  \sup _{t>0}\mathbf {E} \left[\left|M_{t}\right|^{p}\right]<\infty , אזי קיים משתנה מקרי  M עם  \int _{\Omega }\left|M\right|^{p}d\mu <\infty , כך שמתקיים  M_{t}{\underset {\scriptstyle t\to \infty }{\longrightarrow }}M גם במובן של התכנסות נקודתית וגם במובן של התכנסות בממוצע.
הערה: אותה התוצאה נכונה גם עבור מרטינגל בזמן בדיד.
נוסח פורמלי > משפט התכנסות התוחלת המותנית: חוק האפס-אחד של לוי

יהי  \left(\Omega ,{\mathcal {F}},\mathbb {P} \right) מרחב הסתברות, ויהי  X משתנה מקרי בעל תוחלת סופית.
תהי  \left\{F_{n}\right\}_{n=1}^{\infty } פילטרציה של המרחב, כלומר סדרה עולה של תת-סיגמא-אלגבראות של  {\mathcal {F}}. נגדיר  F_{\infty }=\sigma \left(F_{1},F_{2},...\right).
אזי מתקיים  \mathbf {E} \left[X\mid F_{n}\right]{\underset {\scriptstyle n\to \infty }{\longrightarrow }}\mathbf {E} \left[X\mid F_{\infty }\right] גם במובן של התכנסות נקודתית וגם במובן של התכנסות בממוצע.
הסיבה לכך שתוצאה זו קרויה "חוק אפס-אחד", היא כי אם  E\in F_{\infty } מאורע כלשהו, אז מהמשפט נובע כי בהסתברות 1,  \mathbb {P} \left(E\mid F_{n}\right)=\mathbf {E} \left[1_{E}\mid F_{n}\right]{\underset {\scriptstyle n\to \infty }{\longrightarrow }}\mathbf {E} \left[1_{E}\mid F_{\infty }\right]=1_{E}.
תוצאה זו קובעת במילים פשוטות את העובדה הבאה: אם אנחנו אוגרים מידע אודות מאורע כלשהו שלב אחר שלב, ועוברים על כל השלבים שכולם יחד קובעים את המאורע באופן דטרמיניסטי, אזי בהסתברות 1 ניתן לדעת האם המאורע התרחש או לא.
למרות שתוצאה זו נדמית אינטואיטיבית למדי, יש לה תוצאות חשובות ולא טריוויאליות. כך למשל מתוצאה זו ניתן להסיק את חוק האפס-אחד של קולמוגורוב, שכן נובע ממנה שעבור מאורע זנב מתקיים  \mathbb {P} \left(E\right)=1_{E} בהסתברות 1, ובמילים אחרות  \mathbb {P} \left(E\right)\in \left\{0,1\right\}.
נשיא ארמניה

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  והאגן חאצ'טוריאן
 תאריך כניסה לתפקיד:  13 במרץ 2022
 דרכי מינוי:  בחירה חשאית על ידי הפרלמנט
 תחום שיפוט:  ארמניה ארמניה
 מעון:  President's Residence, Yerevan 
 מושב המשרה:  ארמון הנשיאות, ירוואן
 משך כהונה קצוב:  7 שנים
 ייסוד המשרה:  11 בנובמבר 1991
 איוש ראשון:  לבון טר-פטרוסיאן
 www.president.am
 
נשיא הרפובליקה של ארמניה (בארמנית: Հայաստանի Հանրապետության Նախագահ) הוא ראש מדינת ארמניה.
הכוח של הרשות המבצעת נתון בידי ראש ממשלת ארמניה, כאשר הנשיא נושא בתפקיד ייצוגי בלבד. על-פי התיקונים לחוקת ארמניה, שהתקבלו ב-2015, הנשיא נבחר בבחירות חשאיות על ידי הפרלמנט לתקופת כהונה של שבע שנים. משרת הנשיא מוגבלת לשתי קדנציות רצופות לכל היותר.
דרישות התפקיד

על פי החוקה הארמנית, מתמודד לנשיאות חייב להיות אזרח המדינה, בן 35 לפחות, אשר גר בארמניה בקביעות ב-10 שנים שלפני קיום הבחירות לנשיאות.
כוח וסמכות

החוקה הארמנית מעניקה לנשיא סמכויות עצומות, אף על פי שהיא גם מרסנת את כוחו. על פי החוקה, הנשיא:
מתווה את קווי מדיניות הפנים והחוץ, ומושל במדיניות החוץ. כלומר הנשיא מתערב באופן אישי וישיר יותר במדיניות החוץ, ביטחון והגנה בעוד שיישום מדיניות בנושאים כמו תרבות, בריאות וחינוך מעסיקים יותר את ראש הממשלה.
הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של ארמניה.
חותם על כל חוק שהתקבל בפרלמנט על מנת שייכנס לתוקפו. מגבלה זו מאפשרת לעקוף אם יש רוב בפרלמנט של למעלה משני שלישים.
מוציא צווים נשיאותיים, שלהם תוקף של חוק לכל דבר. על הצווים אסור להיות מנוגדים לחוקים, חוקים חוקתיים או סעיפים של החוקה, ובסמכות בית המשפט החוקתי לבטל צווים אלה אם הם נוגדים את החוקה.
ממנה את ראש הממשלה שצריך לזכות באישור הפרלמנט .
מעורב במינוי השרים בהיוועצות עם ראש הממשלה.
הוא ראש הזרוע המבצעת של הממשלה.
הוא גם בעל זכות הענקת חנינה על עבירות שונות.
מחויב למסור בפני הפרלמנט דיווח על מצב האומה
יכול לפזר את הפרלמנט.
יכול להכריז על בחירות חדשות, ועל קיום משאל עם.
מפזר את האספה הלאומית (הפרלמנט הארמני) ולהכריז על בחירות כלליות בכל עת.
יכול למנות או לפטר את ראש הממשלה.
מכנס את המועצה לביטחון לאומי.
יכול למנות ולפטר את נציגיה הדיפלומטיים של ארמניה; השגרירים והקונסולים של ארמניה בחו"ל.
מציג בפני האספה הלאומית מועמד אפשרי לתפקיד התובע הכללי של ארמניה, יו"ר הבנק המרכזי, ויו"ר משרד מבקר המדינה הארמני.
יכול למנות ארבעה שופטים מהרכב בית הדין לחוקה.
מכריז על מצב חירום וגיוס כללי לצבא.
השתייכות פוליטית

אף על פי שטכנית הנשיא יכול להיות חבר במפלגה פוליטית, באופן מסורתי נמנעו נשיאי ארמניה מלהיות חברים במפלגה. באופן מסורתי הנשיא תומך במפלגה כלשהי או יותר במהלך הבחירות לפרלמנט ולאחר מכן, אך זה על מנת לשרת את האינטרסים שלו ולסייע לו בקידום המדיניות ולשמש לו כבסיס כוח בפרלמנט. הנשיא נוטה להיות מעל לספקטרום הפוליטי, ולשמש כמדינאי המגשר ומאזן בין הקבוצות הפוליטיות השונות בזמן שהוא לא משתייך לאף אחת מהן באופן ממשי.
נשיאי ארמניה

|  | שם | דיוקן | נבחר | כניסה לתפקיד | סיום כהונה | שיוך פוליטי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | לבון טר-פטרוסיאן |  | 1991 1996 | 11 בנובמבר 1991 | 3 בפברואר 1998 | התנועה הלאומית הפאן-ארמנית |
|  | רוברט קוצ'ריאן |  | 1998 2003 | 4 בפברואר 1998 | 9 באפריל 2008 | מועמד עצמאי |
|  | סרז' סרקיסיאן |  | 2008 2013 | 9 באפריל 2008 | 9 באפריל 2018 | המפלגה הרפובליקנית |
|  | ארמן סרקיזיאן |  | 2018 | 9 באפריל 2018 | 1 בפברואר 2022 | המפלגה הרפובליקנית |
|  | והאגן חאצ'טוריאן |  | 2022 | 13 במרץ 2022 | הווה | מועמד עצמאי |
הכניסה לארמון הנשיאות בירוואן
מעתק הגאים

בבלשנות היסטורית, מעתק הגאים הוא שינוי שיטתי בהגייה של עיצורים, תנועות או הגאים אחרים, בשפה טבעית במשך זמן התפתחותה. אפשר להבחין במעתקי הגאים בהשוואת רבדים היסטוריים שונים של שפה כלשהי, או בהשוואת שתי שפות שהתפצלו בעבר משפה אחת. חקר התופעה של מעתק הגאים היה אחד השלבים הראשונים והמרכזיים בהתפתחות ענף הבלשנות ההיסטורית.
שחזור מעתקי הגאים

בחינת מעתקי הגאים היא אחת השיטות המרכזיות לגילוי קרבה גנטית בין שפות, כלומר קרבה שנובעת ממקור משותף ולא מהשפעה הדדית עקב קרבה גאוגרפית. קל יחסית להבחין בין שינויי הגייה הנובעים מתהליך היסטורי של מעתק הגאים לבין שינויי הגייה הנובעים מהשפעות הדדיות בין שפות המדוברות בסמיכות גאוגרפית. הבלשן המשווה מתבונן בקבוצות של מילים מקבילות במספר שפות שהוא מניח שקיימת ביניהן קרבת מוצא, ומנסה למצוא ביניהן התאמות פונטיות סדירות. לפי התאמות אלה הוא משחזר את מעתקי ההגאים שחלו בשפות אלה, ומנסה להסביר חריגות ממעתקים אלה כתוצאה של תהליכי שינוי פנימיים - אנלוגיה היא העיקרית שבהם - או של השפעה חיצונית, כגון שאילה או עירוב דיאלקטים.
בחינת מעתקי הגאים היא כלי שימושי גם לתארוך כניסה של מילים לשפה - מילה שמעתק ההגאים לא חל עליה נכנסה לשפה אחרי שהתהליך הסתיים. האבחנות האלה שימושיות לא רק בתחום הבלשנות אלא גם בתחום ההיסטוריה והאנתרופולוגיה - שחזור נדידה של עמים, או תארוך כניסה של חידושים טכנולוגיים לתרבות מסוימת (לפי תארוך כניסת המילה המתארת את החידוש לשפה המשמשת את התרבות הזו).
כללים של מעתקי הגאים

הכללים שלפיהם פועלים מעתקי הגאים נוסחו בצורה מדעית שיטתית בעיקר בעקבות עבודתם של "המדקדקים הצעירים" (או "המדקדקים החדשים" - Neogrammarian או בגרמנית: Junggrammatiker) שפעלו בגרמניה (בפרט באוניברסיטת לייפציג) בשלהי המאה ה-19. הכללים הם כדלקמן:
מעתק הגאים הוא תהליך שפועל בשפה בפרק זמן מסוים, ומביא את המערכת הפונולוגית שלה ממצב נתון אחד למצב נתון אחר.
התהליך פועל על כל המילים בשפה בלא הבחנה ובלא יוצאים מן הכלל (מכאן אפשר להסיק שמילה שהתהליך לא חל עליה, נכנסה לשפה אחרי שהוא הסתיים).
התהליך עשוי להיות מותנה בסביבה פונולוגית, כלומר השינוי בהגה יחול רק אם הוא סמוך להגה מסוים אחר, או אם הוא מושפע מתכונה פרוזודית מסוימת (למשל, יש מעתקי הגאים החלים רק בהברה מוטעמת או רק בהברה בלתי-מוטעמת), וכיוצא באלה.
מעתק הגאים עשוי להיות מותנה בסביבה מורפולוגית, כלומר הוא עשוי להיחסם בגבול שבין מורפמות, אבל הוא אינו מותנה בסביבה תחבירית - לחוקי התחביר אין השפעה על מעתקי הגאים.
מעתק הגאים אחד יכול להזין מעתק הגאים אחר. אם חל שינוי מסוים במילה, ואגב כך נוצרה סביבה פונולוגית מתאימה למעתק הגאים שמתרחש במקביל או מאוחר יותר, המעתק החדש יחול על המילה, אף על-פי שצורתה המקורית לא התאימה מלכתחילה למעתק ההגאים החדש (באותה מידה, מעתק הגאים אחד יכול לחסום מעתק הגאים אחר, אם הוא מבטל סביבה פונולוגית שמתאימה למעתק מקביל או מאוחר יותר).
כללים של מעתקי הגאים > הנחת סדירות המעתקים

הנחת סדירותם המוחלטת של מעתקי הגאים הוכיחה את עצמה ככלי מתודולוגי רב עצמה במחקר הבלשני. כהפשטה תאורטית ערכה המדעי אינו מוטל בספק, שכן היא עומדת בדרך כלל במבחן הביקורת, ומספקת אמצעי לאישוש ולהפרכה של הנחות בנוגע לשלבי התפתחות קודמים בשפה. הרציונל שמאחוריה הוא שמעתק הוא שינוי שמתרחש במערכת הפונולוגית של שפה ולא במילים בודדות, ולכן לא ייתכנו לו חריגים. עם זאת, קיימת מחלוקת לגבי מידת תוקפה של הנחת הסדירות במציאות הלשונית המורכבת. אחת הגישות מסבירה את המעתק כתהליך הדרגתי שמתחיל במילים בודדות ומהן מתפשט לשאר הלקסיקון.
דוגמאות למעתקי הגאים

בשפה העברית, חולם מלא שאיננו תוצאה של כיווץ דיפתונג מקביל לעיתים קרובות לתנועת a ארוכה בשפות שמיות אחרות. כך המילה שָׁלוֹם מקבילה לשְׁלָם בארמית, سَلام (סַלַאם) בערבית. התאמה זו היא תוצאה של מעתק a ארוכה ל-o ארוכה בעברית ובניבים הכנעניים הקרובים לה (המעתק הכנעני). יש הסבורים שמעתק זה חל רק בהברה מוטעמת.
בשפה האנגלית, במאות ה־15 וה־16, חל שינוי בגובה התנועות הארוכות. היות שהמעתק חל אחרי התגבשות הכתיב, קיימת חוסר התאמה בין הייצוג הגרפי של הגאים בשפה זו, לבין שאר השפות הנכתבות באלפבית לטיני.
חוק גרים הוא הניתוח המלא הראשון של מעתק הגאים, שהסביר התפתחות השפות הגרמאניות (בין היתר אנגלית) מתוך שאר השפות הודו-אירופיות.
ראו גם

הגה
עיצור
תנועה
פונולוגיה
פונטיקה
חוק פיליפי
Synizesis
היחלשות עיצורים
נטיה ברונקהורסט

| --- | --- |

נטייה ברונקהורסט, 2009
 לידה:  26 בספטמבר 1966 (בת 58) ברלין, גרמניה
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1981
 מקום לימודים:  בית ספר למשחק של בוכום 
 בן או בת זוג:  דומיניק ראקה 
 מספר צאצאים:  1 
 http://www.natjabrunckhorst.de/
 פרופיל ב-IMDb
 
נטיה ברונקהורסט (בגרמנית: Natja Brunckhorst; נולדה ב-26 בספטמבר 1966) היא שחקנית, במאית, תסריטאית ומפיקה גרמנית, שהתפרסמה בזכות משחקה בתפקיד הראשי בסרט הביוגרפי "אני, כריסטיאנה פ." (1981).
קריירה

כשהייתה בת 13 בלבד, נבחרה ברונקהורסט באקראי על ידי הבמאי אולי אדל לגלם את הדמות הראשית, כריסטיאנה, בסרט "אני, כריסטיאנה פ.", שנעשה על תקופת נעוריה והתמכרותה להרואין של הידוענית הגרמנית כריסטיאנה פלשרינו. הסרט הצליח מאוד והפך לסרט פולחן, גם בזכות הפסקול שכלל שירים של דייוויד בואי (בואי עצמו תרם לסרט הופעת קמע). בשל הצלחתו הגדולה של הסרט, ובשל גילה הצעיר, היא עזבה את גרמניה ועברה ללמוד בבית ספר באנגליה. לאחר מכן עברה לפריז, ולאחר זמן חזרה לגרמניה כדי ללמוד בבית הספר לאומנויות "Schauspielschule Bochum".
בשנת 1982 שיחקה בסרט "Querelle" של הבמאי ריינר ורנר פאסבינדר.
בשנת 1998, לאחר שהחלימה ממחלת הסרטן, החלה ברונקהורסט לעבוד כתסריטאית, מפיקה ובמאית. בשנת 2001 זכתה ב"פרס לולה" הגרמני (אנ') לתסריט הטוב ביותר על סרטה הביוגרפי "Wie Feuer und Flamme".
בשנת 2000 שיחקה בסרט הגרמני "הנסיכה והלוחם". היא שיחקה גם בסדרת הטלוויזיה " Dr. Sommerfeld - Neues vom Bülowbogen".
חיים אישיים

בין השנים 1988–1993 ניהלה נטיה ברונקהורסט מערכת יחסים זוגית עם השחקן הגרמני דומיניק ראקה. ב-1991 נולדה לשניים בת. היא מתגוררת במינכן.
בשנים 1994–1998 לערך הייתה חולה במחלת הסרטן, שעצרה את התפתחות קריירת המשחק שלה, אך החלימה.
הערות שוליים

↑  Natja Brunckhorst - Official, www.facebook.com
↑  "Natja Brunckhorst". Prisma. Prisma-Verlag GmbH & Co. KG. נבדק ב-20 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Max Daly, 'I Will Die Soon; I Know That': Meeting the Real Christiane F, Vice, ‏10.12.2013
↑  "Das macht „Christiane F."-Darstellerin Natja Brunckhorst heute". BUNTE (בגרמנית). BUNTE Entertainment Verlag GmbH. 8 באוקטובר 2017. נבדק ב-20 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Festival kürt ‚Amelie rennt' zum besten Kinderfilm" (בגרמנית). DPA-Artikel auf stern.de. 2017-06-17. אורכב מ-המקור ב-2017-06-17. נבדק ב-2018-04-28.
↑  Schweiger, Furtwängler & Co. - So lieben die 'Tatort'-Stars privat | OK! Magazin, www.ok-magazin.de, ‏2014-11-20 (בגרמנית) OK Magazin
↑  "Christiane F."- Darstellerin: Was macht eigentlich Natja Brunckhorst? | STERN.de, mobil.stern.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007401705705171  BnF: cb138919325 (data)  CANTIC: a11666766  GND: 141071826  ISNI: 0000 0001 1954 3775  LCCN: no2010139619  NKC: xx0172166  NTA: 138535337  SUDOC: 078670101  VIAF: 120320491   WorldCat (עם VIAF): 120320491
מלכי שוודיה

סמל המלוכה השוודית
המונרך השוודי הוא על פי חוק ראש המדינה של ממלכת שוודיה. בעוד שבעבר המלך השוודי החזיק בכח אבסולוטי על הממלכה, כיום מדובר בתפקיד שברובו סמלי. מאז שנת 1810 המלך השוודי משתייך לשושלת ברנדוט, כאשר המלך המכהן כיום הוא קרל השישה עשר גוסטב, המולך בממלכה מאז שנת 1973.
היסטוריה

התיעוד המוקדם ביותר למלך שוודי מופיע בחיבור "גרמניה" של ההיסטוריון הרומאי טקיטוס משנת 100 לספירה, שמזכיר אדם בשם "מלך הסווינס" (Suiones), שהיו שבט חזק באותה התקופה שישב בדרום שוודיה של היום. אולם לאור מחסור במקורות היסטוריים אמינים לפני המאה ה-11 נהוג להתחיל את רשימת מלכי שוודיה בסוף המאה ה-10 עם המלך אריק המנצח ובנו אולוף סקטקונונג, שהיו המלכים השוודים הראשונים שהוטבלו לנצרות. לפניו הוזכרו מלכים רבים במספר כתבים, בעיקר בסאגות, אולם מהימנותם כמקורות היסטוריים מוטלת בספק.
לאורך כל השנים היו למלך שוודיה סמכויות שלטוניות מעטות. לרוב הוא שימש כשר המלחמה, שופט עליון וכראש הכניסה במקדש באופסלה. בעוד שעד 1250 היה מלך שוודיה ראש לאוסף של שבטים ונחלות פיאודליות בעלות מגנאטים חזקים, הרי שלאחר הצלחת תנועת הפולקונג (Folkung) בהנהגתו של בירגר יארל ובתמיכת האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי, חל שינוי לכיוון איחוד האומה תחת הכתר וחוק הכנסייה הקתולית. בנו של בירגר, מגנוס השלישי, מלך שוודיה, היה למלך השוודי הראשון שאיחד תחתיו את האומה.
המספור המבולבל משהו של המלכים השוודים נובע מאותה הסיבה: במאה ה-16 המלכים אריק הארבעה עשר וקרל התשיעי אימצו את המספור שלהם לפי ההיסטוריה הדמיונית של השוודים והגותים שנכתבה בשנת 1554 על ידי הארכיבישוף יוהנס מגנוס. למרות העדר הבסיס ההיסטורי למספור זה (לפי הרישומים ההיסטוריים המקובלים היו רק חמישה מלכים שוודים בשם אריק לפני אריק הארבעה-עשר ורק שני מלכים בשם קרל לפני קרל התשיעי) הוא נותר כמספור המקובל במונרכיה עד ימינו.
בנוסף לרשימת המלכים המוצגת כאן, בין השנים 1599 ל-1660 טענו מלכי האיחוד הפולני-ליטאי את הכתר השוודי למרות הדחתו של המלך זיגמונט השלישי.
מרבית המלכים השוודים היו גברים אולם במהלך ההיסטוריה שוודיה נשלטה על ידי שלוש נשים שמלכו בממלכה: מרגרטה (1389-1412), כריסטינה (1632-1654), ואולריקה אלאונורה (1718-1720). נשים אלו מלכו יחד עם בעליהן או כתוצאה מכך שלא היה שום יורש זכר לממלכה. עם זאת בשנת 1980 הוחלט לשנות את חוקי ירושת הכתר השוודי כך שיורש העצר יהיה הילד הבכור של המונרך המכהן, בין אם זכר או נקבה. החוק שונה על מנת לאפשר לוויקטוריה, בתו הבכורה של קרל השישה עשר, לרשת את כס המלוכה עם מותו של אביה.
רשימת מלכי שוודיה > שושלת מונסו

שושלת מונסו, הנקראת גם שושלת אינגלינג (אנ'), שושלת אופסלה או השושלת הישנה, הייתה שושלת המלכים הראשונה של שוודיה שלה סימוכים היסטוריים. ניתן למצוא מידע מקיף על שושלת זו בסאגות אולם המלכים המוזכרים בהן לפני המאה ה-10 נחשבים לאגדתיים לגמרי או לפחות אגדתיים בחלקם.
| שם | תמונה | משנת | עד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אריק סגרסל ("אריק המנצח") |  | 970 | 995 | מלך יחד עם בנו אולוף |
| אולוף סקטקונונג |  | 995 | 1022 | מלך יחד עם אביו, "אריק המנצח" |
| אנונד יקוב |  | 1022 | 1050 |  |
| אמונד הזקן |  | 1050 | 1060 |  |
רשימת מלכי שוודיה > שושלת סטנקיל ובני זמנה

שושלת סטנקיל מוצאה באזור וסטרה ייטלנד ונקראת על שם המלך הראשון מהשושלת.
| שם | תמונה | משנת | עד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סטנקיל |  | 1060 | 1066 | ירש את המלך הקודם, אמונד, מתוקף נישואיו לבתו |
| אריק סטנקילסון |  | 1066 | 1067 | בנו של המלך סטנקיל |
| אלסטן סטנקילסון |  | 1067 | 1070 | אחיו של אריק סטנקילסון |
| אנונד גרדסקה |  | 1070 | 1070 | הגיע ככל הנראה מרוס הקייבית ומלך על סביאלנד (מרכז שוודיה של היום) |
| האקאן הראשון ("האקאן האדום") |  | 1070 | 1079 | עד לשנת 1075 מלך רק על אזור יטאלנד ולאחר מכן על כל שוודיה |
| אינגה הזקן |  | 1079 | 1084 | בנו של המלך סטנקיל |
| סוון המקריב |  | 1084 | 1087 | גיסו של אינגה הזקן, החליף אותו כמלך לאחר שאינגה הנוצרי סירב לבצע את הקורבנות הפגנים המסורתיים במקדש אופסלה |
| אינגה הזקן |  | 1087 | 1105 | חזר לשלטון לאחר שדאג לרציחתו של המלך סוון המקריב |
| פיליפ אלסטנסון |  | 1105 | 1118 | בנו של המלך הלסטן, מלך יחד עם אחיו אינגה הצעיר |
| אינגה הצעיר |  | 1105 | 1125 | בנו של המלך הלסטן, מלך יחד עם אחיו פיליפ |
| ראגנוולד |  | 1125 | 1126 | נבחר כמלך במזרח שוודיה אך כשניסה לכבוש את מערב שוודיה נרצח על ידי התושבים המקומיים שבחרו במקומו כמלך את הנסיך הדני מגנוס. |
| מגנוס הראשון |  | 1125 | 1130 | בנו של נילס, מלך דנמרק ורעייתו מרגרטה, שהייתה בתו של המלך אינגה הזקן |
רשימת מלכי שוודיה > שושלת סוורקר ושושלת אריק

לאחר היכחדותה של שושלת סטנקיל בשנת 1130 פרצה בממלכה מלחמת אזרחים בין שושלת סוורקר מהמזרח ושושלת אריק מהמערב, שהחליפו ביניהן את כס המלוכה מספר פעמים במהלך המאות ה-12 וה-13.
| שם | תמונה | משנת | עד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סוורקר הזקן |  | 1130 | 1156 | בעל אדמות חשוב במערב שוודיה ומייסד שושלת סוורקר |
| אריק התשיעי ("אריק הקדוש") |  | 1156 | 1160 | מייסד שושלת אריק |
| מגנוס השני |  | 1160 | 1161 | צאצא דני רחוק של שושלת סטנקיל, רצח את אריק הקדוש באופסלה ב-18 במאי 1160 |
| קרל השביעי |  | 1161 | 1167 | בנו של המלך סוורקר הזקן |
| קנוט הראשון |  | 1167 | 1196 | בנו של אריק הקדוש |
| סוורקר השני ("סוורקר הצעיר") |  | 1196 | 1208 | בנו של המלך קרל השביעי |
| אריק העשירי ("אריק השורד") |  | 1208 | 1216 | בנו של המלך קנוט הראשון |
| יוהאן הראשון |  | 1216 | 1222 | בנו של המלך סוורקר השני |
| אריק האחד עשר ("אריק הצולע") |  | 1222 | 1229 | בנו של המלך אריק העשירי |
| קנוט השני ("קנוט הגבוה") |  | 1229 | 1234 | ככל הנראה נינו של אריק הקדוש |
| אריק האחד עשר |  | 1234 | 1250 | חזר למלוך לאחר מותו של קנוט השני |