stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטר טוט
קורות חיים

בתור קצין תובע בבודפשט, הוא התחרה ב, מועדון האתלטיקה ההונגרי" (הו'). הוא התחרה גם בחרב וגם רומח. באולימפיאדת לונדון (1908) ובאולימפיאדת סטוקהולם (1912) הוא היה חבר גם בנבחרת החרב ההונגרית שזכתה באליפות האולימפית במשחקי הקיץ האולימפיים ב-2008. ב-1913 השתתף בהקמת איגוד הסיף הבין-לאומי כחבר מייסד. הוא היה ספורטאי פעיל במשך תקופה ארוכה, וזכה באליפות הונגריה הראשונה שלו ב-1907 ובאחרונה ב-1934. כסייף, השתתף ב-1928 גם באולימפיאדת אמסטרדם. לאחר מלחמת העולם השנייה עבד כפועל זוטר. מאוחר יותר פרסם מאמרי ספורט ביומון הספורט. הוא עסק בגם בתורת ובתולדות הספורט, ופרסם מאמרי מומחים רבים הקשורים לסייף. בחודשים האחרונים לחייו כתב יחד עם הצלם קלמן קלל עבודה על תולדות הסיף שנותרה בכתב יד. הוא מת בתאונת דרכים.
הישגיו

בחרב:
פעמיים אלוף אולימפי
1908, לונדון: קבוצתי (דז'ה פלדש, ינה פוקס, אוסקר גרדה, לאיוש ורקנר)
1912, סטוקהולם: קבוצתי
אולימפיאדה מקום 5:
1908, לונדון : אישי
אולימפיאדה מקום 6:
1912, סטוקהולם : אישי
אולימפיאדה בתחרות לא רשמית. מקום 3:
1906, אתונה : יחיד
אלוף הונגריה חמש פעמים
אישי: 1910, 1911
קבוצתי: 1912, 1922, 1926
ברומח:
אולימפיאדה מקום 5:
1928, אמסטרדם: קבוצתי
אליפות אירופה מקום שני:
1931, וינה : קבוצתי
אחת עשרה פעמים אלופת הונגריה
אישי: 1907, 1908, 1909, 1911, 1913, 1914, 1920, 1921
קבוצתי: 1925, 1928, 1934
לקריאה נוספת

Tóth Péter profilja a Nemzetközi Olimpiai Bizottság oldalán (באנגלית)
Tóth Péter profilja az Olympedia oldalán (באנגלית)
Magyar nagylexikon XVII.. Bárány Lászlóné. Budapest: Magyar Nagylexikon. 2003. ISBN 963-9257-17-6 (הלקסיקון ההונגרי הגדול)
Rózsaligeti László: Magyar olimpiai lexikon 1896–2002. Budapest: Helikon. 2004. ISBN 963-208-835-2 (הלקסיקון האולימפי ההונגרי)
Havas László: A magyar sport aranykönyve, Budapest, 1982, ISBN 963-2535-72-3
פלאוונו

| --- | --- |

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  לודז' (פרובינציה) לודז'
 מחוז:  ראדומסק
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,191 (2010)
 קואורדינטות:  50°58′N 19°27′E﻿ / ﻿50.967°N 19.450°E﻿ / 50.967; 19.450
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיפלאוונו(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיפלאוונו(למפת פרובינציית לודז' רגילה) לודז' פיוטרקוב טריבונלסקי  פביאניצה טומשוב מזובייצקי  אופולה שוויינטוקז'יסקיה פולין גדול קוי.-פומ. שלזיה מזוביהפלאוונו(למפת פרובינציית לודז' מוגדלת) לודז' פיוטרקוב טריבונלסקי  פביאניצה טומשוב מזובייצקי  אופולה שוויינטוקז'יסקיה פולין גדול קויאוויה-פומרניה שלזיה מזוביהפלאוונו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פלאוונו (בפולנית: Pławno) הוא כפר במחוז ראדומסק שבפרובינציית לודז' בפולין, בסמוך לנהר ורטה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב

פלאוונו נזכר לראשונה במאה ה-13, ובמאה ה-16 הוענקו ליישוב זכויות עיר. במשך מאות בשנים נערכו ביישוב ירידים שנתיים וימי שוק שבועיים, בהם סחרו בעיקר בבקר ובתצורת חקלאית.
בשנת 1870, בעקבות מרד ינואר, ביטלו הרוסים את מעמדו העירוני של היישוב. שרפה גדולה שפרצה ביישוב בשנת 1871 כילתה את רוב בתיו.
יהודי פלאוונו

קהילה יהודית ביישוב התקיימה מהמאה ה-18, והיהודים נטלו חלק פעיל במסחר שהתנהל בכפר. בסוף המאה ה-18 נבנה ביישוב בית כנסת. לקראת סוף המאה ה-19 נמנו ביישוב 752 יהודים, ופעלו בו רבנים בולטים. בין מלחמות העולם נותרו ביישוב כ-400 יהודים.
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים ביום השני למלחמת העולם השנייה, רצחו בו אלו 7 יהודים, ובהם רב הקהילה, יצחק מרדכי רבינוביץ'. בהמשך גויסו יהודי היישוב, יחד עם יהודים נוספים מיישובי הסביבה, לעבודות כפייה לאורך נהר ורטה, במסגרתן הוחזקו במחנה עבודה קטן. בסוף ספטמבר 1942 גורשו כ-460 יהודי היישוב לגטו ראדומסק, ומשם שולחו בין ה-10 ל-12 באוקטובר 1942 למחנה ההשמדה טרבלינקה, יחד עם יתר יושבי הגטו.
פלייבוי (סגנון חיים)

סגנון חיים של פלייבוי או נער שעשועים (באנגלית: Playboy lifestyle) הוא אורח החיים של גבר עשיר עם מספיק זמן לפנאי, שבאופן מופגן חי "חיים טובים" ושמעריך את הנאות העולם, במיוחד את חברתן של נשים. המונח "פלייבוי" היה פופולרי מתחילת עד אמצע המאה ה-20 ולעיתים נעשה בו שימוש כדי לתאר "רודפי שמלות" מופקרים.
הפלייבויים המקוריים הסתמכו על סערה מושלמת של נסיבות מענגות: העולם היה רגוע; מטוסים החלו בטיסות בינלאומיות; הוריהם היו חברים בחברת בתי הקפה של שנות העשרים וגידלו ילדים של העולם המתקדם; הם היו בעלי עושר שאין שני לו. לא היה אז אינטרנט - כתוצאה מכך, הם יישארו לנצח זן בלתי ניתן לחיקוי של מחפשי הנאה מקצועיים מובחרים, שכמותם לעולם לא יראה שוב.
התפתחות

בתחילה המונח שימש במאה השמונה עשרה עבור נערים שהופיעו בתיאטרון, ובהמשך הוא הופיע במילון אוקספורד משנת 1888 כדי לאפיין אדם בעל כסף שמעוניין ליהנות. עד סוף המאה התשע-עשרה היא גם רמזה את הקונוטציות של "מהמר" ו"מוזיקאי". עד 1907, בקומדיה של ג'ון מילינגטון סינג "נער השעשועים (פלייבוי) של העולם המערבי, 1907 המונח כלל את הרעיון של מופקרות. לדברי מבקר הקולנוע שון לוי, המונח הגיע למשמעותו המלאה בשנים שבין שתי המלחמות העולם ובשנים המוקדמות שלאחר מלחמת העולם השנייה. טיולים בין יבשתיים לאחר המלחמה אפשרו לפלייבויים להיפגש במועדוני לילה בינלאומיים וב"מגרשי משחקים" מפורסמים כמו הריביירה או פאלם ביץ', שם נגררו אחריהם פפראצי שסיפקו לצהובונים חומר שיוכל להזין לקהל נלהב. הכיבושים המיניים שלהם היו עשירים, יפים ומפורסמים. ב-1953 תפס יו הפנר את הגל והקים את מגזין פלייבוי.
נערי שעשועים מפורסמים

פורפיריו רובירוזה (אנ'), שמת בתאונת דרכים ב-1965, הוא דוגמה למי שגילם את אורח החיים של הפלייבוי. הדיפלומט טען שאין לו זמן לעבוד, היה עסוק בבילוי עם נשים, התחתן בבמהירות וברצף עם שתי הנשים העשירות בעולם, שתה והימר עם חבריו, שיחק פולו, השתתף במרוצי מכוניות והטיס מטוס משלו ממסיבה למסיבה. הוא נקשר לפלייבויים מפורסמים אחרים של אותה תקופה כמו עלי ח'אן (אנ') ועוד.
אנשים נוספים שאימצו את אורח החיים של הפלייבוי כללו את אלפונסו דה-פורטגו, בארי שין, יו הפנר, דן בילזריאן חוליו איגלסיאס, חוליו איגלסיאס, ג'ורג' בסט, עימראן ח'אן, ג'יימס האנט, הווארד יוז, אברל הארימן, ארול פלין, ג'אני אניילי, סילביו ברלוסקוני, ג'ון פיצג'רלד קנדי, דייוויד פרוסט, וילט צ'מברלין, ג'ורג' קלוני, מאוריציו זנפנטי, מריו קונדה, ופבריציו קורונה.
לקריאה נוספת

Levy, Shawn Anthony (2005), The Last Playboy: The High Life of Porfirio Rubirosa, New York City, New York: Fourth Estate, ISBN 978-0-00-717059-3.
ראו גם

חברת בתי הקפה
ג'קומו קזנובה
הדוניזם
חוג הסילון
ליברטניזם
הערות שוליים

↑  Levy S., p. 117
1 2 3  Schultz, Ole (13 בפברואר 2003). "Riviera-Nichtstuer - Geschichte der Playboys" (בגרמנית). Deutschlandradio Kultur. אורכב מ-המקור ב-10 בפברואר 2013. נבדק ב-20 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Levy S., p.117
↑  Levy S., p. 118
↑  El Mundo: El hijo de Soledad Cabeza de Vaca, marquesa de Moratalla, denuncia su "secuestro" – 26 August 2017
↑  "Ten fascinating facts you didn't know about Barry Sheene". British GQ (באנגלית בריטית). 15 במאי 2017. נבדק ב-2021-01-18. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zichy on the 'Art & Popular Culture' website
↑  "When the playboy met the liar". The Guardian. 1 באוגוסט 2006. נבדק ב-2013-02-05. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "George Clooney: Retiring the playboy act is his best move in years". TheGuardian.com. 28 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Conde vende su casa desde la prisión por 3,7 millones". El Español. 14 באפריל 2016. נבדק ב-2020-01-04. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fabrizio Corona playboy
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4492161-5
פלסמלוגן

פלסמלוגן אופייני
פלסמלוגן הוא פוספוליפיד הקשור לאלקן בקשר אתרי בפחמן הראשון של הגליצרול (הוינילי). לפחמן השני קשורה חומצת שומן בקשר אסטרי. בדרך כלל, לפחמן השלישי קשור קבוצת ראש של פוספוליפיד כגון כולין או אתנולאמין.
ברוב הרקמות פלסמלוגן נמצא בכמות מינורית, כמו למשל בכבד בו הוא מהווה בין 0.7%-0.8% מהפוספוליפידים. אולם פלסמלוגן מהווה חלק משמעותי יותר מהפוספוליפידים ברשתית, במח (כ-10%), ובכליה ובמיוחד ברקמת הלב בו הוא יכול להוות יותר מ-25% מהפוספוליפידים ולמעלה מחצי מהפוסופוטידילכולין. גם ברקמות עצב, ואשך יש כמות משמעותית של פלסמלוגן. הפלסמלוגן יכול להגן על דפנות התאים מפני ההשפעות המזיקות של חמצן במצב מעורר (סינגלט).
פלסמלוגן קיים גם בחסרי חוליות ויצורים חד תאיים. בבקטריה, הוא נמצא כמעט רק באל-אווירניים אובליגטוריים, ולא נמצא כלל בבקטריה אווירניים, מיקרואירופילים ואל-אווירניים פקולטטיביים. פלסמלוגן נמצא בין בשאר ב Clostridia, Megasphaera ו- Veillonella.
בתסמונת זלווגר, ישנה בעיה ביצירת פראוקסיזומים הגוררת יצירה מופחתת של פלסמלוגן. התסמונת מאובחנת על ידי זיהוי רמות הפלסמלוגן לרוב בכדוריות דם אדומות.
הערות שוליים

1 2  Moyra Smith, Stuart M. Arfin, Ira T. Lott, Mental retardation and developmental delay, Oxford University Press US, 2006, page 170
↑  Takayuki Shibamoto, Lipid chromatographic analysis, CRC Press, 1994, page 318
↑  John Nigel Hawthorne, Gordon Brian Ansell, Phospholipids, Elsevier, 1982, page 58
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4174829-3 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרנק בלגי

20 פרנקים משנת 1871
5 פרנקים משנת 1869
הפרנק הבלגי היה ההילך החוקי ששימש את בלגיה מ-1832 עד 2002, עת יצא משימוש עם המעבר של בלגיה ורוב המדינות האחרות של האיחוד האירופי לאירו.
הבנק המרכזי האירופי קבע את שער ההמרה הקבוע שלו: 40.3399 פרנק לאירו אחד.
בשנת 1944 הצטרפה בלגיה למערכת המוניטרית הבינלאומית החדשה, שלגביה נקבעו הכללים בוועידת ברטון וודס, בהקמת קרן המטבע הבינלאומית. הפרנק הבלגי התבסס על תקן חילופי זהב, ושילב מערכת גלובלית של שערי חליפין קבועים באמצעות זוגיות עם זהב ודולר אמריקאי. לאחר הפיחות של 1982, שלווה במדיניות רפורמה, הפך הפרנק הבלגי בהדרגה לאחד המטבעות החזקים באיחוד האירופי. ב 1990 הוחלט  להצמיד את הפרנק הבלגי למארק הגרמני. בשנה שלאחר מכן קבעה אמנת מאסטריכט את התנאים להצטרפות לאיחוד המוניטרי.
הערות שוליים

↑  1945-2002: the rise and the disappearance of the Belgian franc, National Bank of BELGIUM.
| מטבעות שקדמו לאירו ומטבעות נוספים של מדינות האיחוד האירופי |
| --- | --- | --- |
| מטבעות לאומיים של מדינות האיחוד שהוחלפו | שילינג אוסטרי • לירה איטלקית • פונט אירי • פרנק בלגי • מארק גרמני • גילדן הולנדי • גילדן דרום גרמני • דרכמה יוונית • פרנק לוקסמבורגי • לטס לטבי • ליטאס ליטאי • לירה מלטזית • טולר סלובני • קורונה סלובקית • פזטה ספרדית • אשקודו פורטוגלי • מרק פיני • פרנק צרפתי • לירה קפריסאית • קונה קרואטית • קרון אסטוני |  |
| מטבעות אחרים שהוחלפו | יחידת מטבע אירופית (אקו) • פרנק מונוגסקי • לירה סן מרינזית • לירת הוותיקן |  |
| מטבעות ב-ERM II | כתר דני |  |
| מטבעות אחרים שלא הוחלפו | ליש"ט בריטית • קורונה צ'כית • פורינט הונגרי • זלוטי פולני • קרונה שוודית • לב בולגרי • לאו רומני |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פטר טורדאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בינואר 1948 (בן 76) נירג'האזה, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  Élelmiszeripari Főiskola (1975) 
 תפקיד:  נשיא (1993–2003) 
 
פטר טורדאי (בהונגרית: Tordai Péter; נולד ב-7 בינואר 1948 בנירג'האזה) הוא סוחר יהודי-הונגרי. בין השנים 1999–2003 היה נשיא התאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה.
ביוגרפיה

פטר טורדאי נולד במשפחה יהודית ניאולוגית. סבו השתייך לקהילה האורתודוקסית. הוא נולד כבן הבכור והילד הראשון במשפחה. שם משפחת אביו, שנולד הכפר נירבוגדאני כ-16 ק"מ מנירג'האזה, היה טישלר שאביו שינה לטורדאי בשנת 1947. כמה מקרובי משפחתו גורשו ואף נרצחו באושוויץ במהלך השואה. אביו יחד עם שני אחיו מגויס לשירות העבודה (עבודות כפייה ליהודים עבור הצבא ההונגרי) וכך ניצלו הוא ואחיו מהגירוש לאושוויץ, בעוד אח נוסף גורש ונרצח באושוויץ עם חמישה משבעת ילדיו. כמה מקרוביו עלו לישראל. אחד מדודיו, פטר, עלה בשנת 1938 לישראל ונלחם נפל במלחמת העצמאות. על שמו הוא נקרא פטר. לאחר לימודיו בבית הספר היסודי סיים בית ספר מקצועי בתחום המכונאות החשמלית ואחר כך המשיך את לימודיו במכללה לתעשיית המזון בבודפשט. הוא החל להתייחס ברצינות רבה יותר ליהדותו משנות השישים והתוודע גם לבית המדרש לרבנים בבודפשט בניהולו של הרב יוז'ף שייבר. בשנת 1973 נשא את אשתו לאישה בבית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהני. לאחר שסיים את לימודיו במכללה וזכה בתואר אקדמי הפך לעוזר הוראה, מרצה אך בסופו של דבר החליט לעזוב את האקדמיה, והחל לעסוק במסחר. כיום טורדאי מכהן בתפקיד נשיא בית הכנסת בדרך פרנקל לאו.
תפקידו בקהילה היהודית

בין השנים 1999–2003 היה נשיא MAZSIHISZ (התאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה).
טורדאי היה הנשיא האחרון של BZSH (הקהילה היהודית של בודפשט), אך ב-29 באוקטובר 2014, בשל הטענה לניהול בלתי תקין נגדו, האספה הכללית של BZSH הביע בו אי אמון וביטל את מינויו לתפקיד הנשיא.
משפחתו

להורי אשתו היה עסק לממכר ירקות. הם נהרגו בתאונת דרכים בטרם נשא את אשתו לאישה. הוא נכנס לעסק והפך ל"עצמאי" (MASZEK שפירושו בהונגרית בראשי תיבות: "סקטור פרטי") שהיה מעמד די נדיר בהונגריה הקומוניסטית. בשנת 1975 נולדה בתו הבכורה אסתר ובשנת 1979 בתו אגי.
לקריאה נוספת

המגזין "שבת" (Szombat) ריאיון עם פטר טורדאי
בחירות למוסדות היהודיים MAZSIHISZ (התאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה) ו-BZSH (הקהילה היהודית של בודפשט)
|  בודפשט  |
| --- | --- | --- |
| אתרים עיקריים | בניין הפרלמנט ההונגרי • בזיליקת אישטוון הקדוש • גבעת הטירה • ארמון בודה • ארמון שנדור • האי מרגיט • המוזיאון הלאומי של הונגריה • מוזיאון האמנויות היפות • מוזיאון הטכנולוגיה והתחבורה ההונגרי • ארמון גרשם • בית האופרה • כנסיית מתיאש • באסטיון הדייגים • פסל החירות • בית הקפה אבזיה • בית הקפה היפני • היכל האמנות (בודפשט) • טירת ויידהוניאד • אנדרטת המילניום • אוסף הטקסטיל של גולדברגר • תיאטרון האופרטה של בודפשט • תיאטרון ארקל • קפה ז'רבו • מסעדת גונדל • מרתף מתיאש • התיאטרון הלאומי (בודפשט) • גן החיות והבוטני (בודפשט) • אקווינקום |  |
| גשרי בודפשט | גשר מגיירי • גשר ארפאד • גשר מרגיט • גשר השלשלאות • גשר אליזבת • גשר החירות • גשר פטפי • גשר ראקוצי •  גשר הרכבת המחבר (הדרומי) • גשר הרכבת המחבר (הצפוני) |  |
| בתי כנסת ואתרים יהודיים | בית הכנסת הגדול של בודפשט • בית הכנסת ברחוב קזינצי • בית הכנסת רומבך • גטו בודפשט • בית הכנסת של ראקושפלוטה • בית הכנסת ברחוב פאווה • בית הכנסת בדרך פרנקל לאו • בית הכנסת בכיכר טלקי • בית הכנסת של אובודה • בית הכנסת של רחוב וישגראדי • בית הכנסת בדרך דוז'ה ג'רג' • בית הכנסת בבודהוואר • בית הכנסת באויפשט • בית הכנסת של פשטארז'בט • בית הכנסת של קבאניה • בית הכנסת של כיכר בתלן • המוזיאון והארכיון היהודי-הונגרי • המרכז לזיכרון ותיעוד השואה • בית הזכוכית (בודפשט) • בית המדרש לרבנים  בבודפשט • נעליים על הדנובה • בית כנסת בית שלום (בודפשט) • |  |
| בתי קברות יהודים | בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה • בית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני • בית הקברות היהודי ברקושקרסטור • בית הקברות היהודי פרקשרט • בית הקברות היהודי ברחוב גראנאטוש • בית הקברות היהודי ברחוב צ'רס • בית הקברות היהודי של אובודה • בית הקברות היהודי של בודה • בית הקברות היהודי של ראקושליגט |  |
| תחבורה | כביש הטבעת • קלטי פאייאודבר • ניוגטי פאייאודבר • דלי פאייאודבר • הרכבת התחתית של בודפשט • נמל התעופה הבין-לאומי בודפשט פרנץ ליסט • רכבת הילדים של בודפשט • רכבת גלגלי שיניים (בודפשט) • שדרת הטבעת הונגריה • השדרה הקטנה (בודפשט) • השדרה הגדולה (בודפשט) • הרכבת הפרברית של בודפשט |  |
| כיכרות | כיכר בלאהה לואיזה • אוקטוגון (בודפשט) • כיכר הגיבורים • כיכר ניוגטי • כיכר דיאק פרנץ • כיכר החירות בבודפשט • כיכר ורשמארטי |  |
| ספא (מרחצאות) | ספא סנט לוקאץ' • ספא גלרט • ספא דגאי • מרחצאות פלטינוס • ספא סצ'ני |  |
| אחר | בודה (עיר) • פשט (הונגריה) • אובודה • אויפשט • דנובה • הפארק העירוני • פארק ממנטו • נפליגט • אוניברסיטת אטווש לוראנד • שדרות אנדראשי • יהדות הונגריה • השוק המרכזי של בודפשט • רחוב ואצי • אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה • אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב • היכל האמנות (בודפשט) |  |
פלסמין

פלסמין הוא אנזים המצוי בדם שמפרק חלבונים שונים של פלסמת הדם בהם קרישי פיברין. תהליך פירוק הפיברין נקרא פיברינוליזה.
הפלסמין מקודד באדם על ידי הגן PLG. בדם מצוי הזימוגן פלסמינוגן שמשתחרר מהכבד. הפלסמינוגן הופך לאנזים הפעיל פלסמין לאחר ביקוע של הקשר הפפטידי בין Arg-560 ו-Val-561, שנעשה על ידי האנזימים אורוקינאז ומפעיל פלסמינוגן רקמתי (Tissue plasminogen activator; tPA). אנזימים נוספים הקשורים בהפיכתו של הפלסמינוגן לפלסמין הם תרומבין, פיברין ופקטור XII. הפלסמין עובר תהליך אינאקטיבציה על ידי הסרפין α2-אנטיפלסמין.
הפלסמין שייך למשפחת הסרין פרוטאזות, משפחת אנזימים מפרקים.
הערות שוליים

1 2 3  GRCh38: Ensembl גרסה 89: ENSG00000122194 - Ensembl, מאי 2017
1 2 3  GRCm38: Ensembl גרסה 89: ENSMUSG00000059481 - Ensembl, מאי 2017
↑  "Human PubMed Reference:".
↑  "Mouse PubMed Reference:".
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עקירה והנחה

עקירה והנחה הם מונחים הלכתיים המייצגים כללי יסוד בהלכות הוצאה מרשות לרשות בשבת. הוצאה מרשות לרשות אינה נחשבת לכזו אלא אם כן הייתה עקירה ממקום מסוים וחשוב ברשות שמשם הוצא החפץ, וכן הנחה אינה נחשבת לכזו אלא אם כן החפץ מונח בשטח חשוב ברשות השנייה. הלכות רבות עוסקות בשאלה מה היא הנחה ומה היא עקירה, מה נחשב למקום חשוב ומה לא.
מקום העקירה וההנחה > הדעה הרווחת

ההלכה הרווחת היא שכדי שהעקירה מהרשות שמשם הוצא החפץ תחשב לעקירה כחלק ממעשה ההוצאה מהרשות, צריך שיעקר ממקום חשוב, בשטח ארבעה טפחים.
בראשונים מובאים מספר טעמים להלכה זו: לפי רבינו תם הטעם הוא שמקום של חפץ הוא ארבעה טפחים, שכן אין רגילות להניח חפץ במקום הקטן משטח זה, ומכיוון שמן הסתם כך הייתה דרך ההנחה במשכן, יש ללמוד מכאן למלאכת הוצאה, שכמו כל שאר ל"ט מלאכות שבת נלמדות ממלאכת המשכן, שגם בה אין הוצאה נחשבת לכזו אם לא היה החפץ מונח על מקום של ארבעה טפחים, וכן בהנחה. פירוש אחר הוא של ר"י, שדין זה נלמד מהפסוק ”אל יצא איש ממקומו”, שמשמעותו הפשטנית היא שקיים איסור על האדם לצאת ממקומו, ומכיוון שמפסוק זה למדו חז"ל את מלאכת הוצאה כדרשה, שלפיה ניתן לקרוא את המילים "אל יַצַא" בניגוד "אל יֹצִא" שמשמעותו לא להוציא חפצים ממקומם, לפי זה משמעות המילה "ממקומו" היא מקום החפץ. וכשם ש"מקום" של אדם, הוא שטח של ארבע אמות שהוא המקום הנדרש לאדם (שלוש אמות גופו ועוד אמה להוציא את ידיו ורגליו ולפושטם ברווח), כך גם "מקום" במשמעות של החפץ הכוונה היא אל מקום החפץ, ואין מקום חשוב פחות מארבעה טפחים.
כ"מקום חשוב" נחשבת גם ידו של אדם, שלמרות שאין היא חשובה מחמת גודלה - שהרי אין בה ארבעה טפחים, חשובה היא מחמת שימושה, שידו של אדם חשובה לו כמקום ארבעה על ארבעה טפחים.
מקום העקירה וההנחה > התנאים החלוקים

על הלכה זו האומרת כי כדי שה"עקירה" תחשב עקירה צריך מקום בשטח ארבעה על ארבעה, וכן ב"הנחה". על הלכה זו קיימים מספר תנאים החולקים עליה באופן מסויג:
דעת רבי עקיבא היא שהזורק מרשות היחיד לרשות היחיד ורשות הרבים באמצע חייב. ששאר החכמים חלוקים על הלכה זו, ולפי פירושו של רבה המחלוקת היא האם כאשר חפץ נקלט באוויר רשות הרבים נחשב הדבר כאילו הונח בתוכו, גם אם לא הונח על גבי הקרקע, על גבי מקום חשוב. לפי דברי פרשני התלמוד, ייתכן שקיים חילוק בין עקירה להנחה, ולמרות שאמנם הנחה נחשבת לכזו גם אם לא הונחה על גבי מקום חשוב, אין הדין בעקירה כך, ולכן מחייב רבי עקיבא את הזורק באופן כזה מרשות היחיד לרשות היחיד ורשות הרבים באמצע, רק בחיוב אחד ולא בשניים, שכן על הנחת החפץ ברשות הרבים חייב הזורק, אבל לא על עקירתו מרשות הרבים והנחתו השנייה ברשות היחיד.
דעת רבי יהודה הנשיא היא שהזורק מרשות הרבים לרשות הרבים ורשות היחיד באמצע, הוא עבר בכך על מלאכת הוצאה, (שאר החכמים חלוקים עליו), ולפי המקובל בידי שמואל, מחייב היה רבי יהודה הנשיא שני חיובי שבת על כך, שכן נחשב החפץ כאילו נח ברשות היחיד, ושוב נעקר ממנו ונפל ברשות הרבים. אם כי, אין בכך סתירה גמורה לכלל שיש צורך שהחפץ ינוח על מקום של ארבעה טפחים, לפי פרשנותם של רב ושמואל שליה לא היה מחייב רבי יהודה הנשיא אלא ברשות היחיד מקורה, שאז נחשב הבית כאילו מלא היה בחפצים עד גגו, מכיוון שדבר סתום מכל צד נחשב כמלא חפצים עד גגו וכל הנזרק לתוכו נחשב כמונח.
הנחה

על ההנחה להתבצע במקום שאליו הייתה כוונת הזורק, ולכן אם זרק אדם חפץ לעבר מקום מסוים, וקיבלו אדם שם - יהיה חייב הזורק, אך אם האדן השני נעקר ממקומו ותפס את החפץ בעודו באוויר לפני שיגיע למקום ייעודו ולמקום שאליו הייתה מכוונת הזריקה, אין פעולת הזריקה מושלמת, ונחשב הדבר כאילו המקבל ביטל את פעולת העקירה ויעודה המקורי, כך שלא נעשתה כאן הנחה מכוח העקירה.
הנחה > מחשבתו משויא לה מקום

למרות שעל ההנחה להתבצע במקום חשוב, שהוא באופן רגיל ארבעה טפחים על ארבעה טפחים קיים אופן בו ההנחה נחשבת לכזו גם אם לא היה במקום של ארבעה טפחים. כדוגמה לכך מובא בתלמוד במסכת שבת ”זרק בפי הכלב ובפי הכבשן חייב”, ובמסכת עירובין: ”השתין ורק חייב חטאת”. בתלמוד הוסברו שתי הלכות אלו, בכך ש"מחשבתו משויא לה מקום", כלומר, מחשבתו של האדם וכוונתו שהחפץ יגיע לעבר מקום מסוים זה דווקא, מעניקה למקום זה חשיבות ודין "מקום חשוב".
בגדר הלכה זו נחלקו הראשונים: לפי חכמי התוספות, ההסבר לדין זה ש"מחשבתו משויא לה מקום" הוא בכך שמכיוון שמטרתו הוגשמה בכך שהחפץ יגיע למקום זה, ובשבת עיקר האיסור הוא ”מלאכת מחשבת”, חשיבותה ודינה של המלאכה נקבעים בעיקר אם באו להגשים את כוונתו ומחשבתו ותוכניותיו של האדם, ואלו התגשמו בכך שכיכר הלחם הגיע לפי הכלב ושבע או לפי הכבשן ונאפה, אך כאשר אדם קובע לו מקום באופן שלא התגשמה תוכניתו, ולמשל אדם שתפס בידו כיכר לחם, לא נחשב המקום למקום חשוב מדין "מחשבתו משויא לה מקום" (אלא מדין אחר ש"ידו של אדם חשובה לו כארבעה על ארבעה").
דעה אחרת גורסת כי גם בכך שהאדם לוקח חפץ בידו נחשב הדבר להנחה כ"מקום חשוב" כי נעשית מחשבתו (דין "ידו של אדם חשובה לו כארבע על ארבע" נצרך רק כאשר האדם נוטל את החפץ ממקומו, שבו נחשבת העקירה לעקירה ממקום חשוב רק מכיוון שנעשית מ"ידו של אדם", שהרי שם לא ניתן למקום ש"מחשבתו משויא לה מקום").
שיטת הרמב"ן היא שפירוש "מחשבתו משויא לה מקום" הוא במקרה שעל ידי ההנחה, נשלמת ונעשית פעולה מסוימת שרצה האדם לעשות, ומיגו שנחשבת המלאכה ל"מלאכה" כדי להשלים את רצונו של הדם היא נחשבת כ"מלאכה" גם לעניין דין מלאכת הוצאה, כנלמד מדין "מלאכת מחשבת", אך כאשר יש לאדם תוכנית לעשות דבר מסוים במקום מסוים, אך לא נשלמת בכך מלאכתו, כמו בהנחת או עקירת כיכר ממקומו, שעד שלא שבע ממנה לא הושלמה מלאכתו, שם לא ניתן לומר דין זה.
הנחה > משקים על משקים

מים המונחים על מים אחרים, נחשבים כמונחים - למרות שאין הם מונחים על הקרקע, שכן "מים על גבי מים אלו הם הנחתן". לעומת זאת, כל אובייקט אחר מוצק, המונח על מים אינו נחשב כמונח, שכן אינו מונח על מקום יציב, ונחשב כאילו עומד באוויר.
בנוגע למשקאות שונים המונחים על משקאות אחרים, ההלכות דומות: כל שני מיני נוזלים המונחים זה על זה נחשבים כמונחים על הקרקע, כמו דם למשל. לעומת זאת, קיימת מחלוקת בין רבי יוחנן בן נורי לשאר החכמים אודות שמן שצף על יין למשל, שמכיוון שהשמן צף ועולה למעלה ואינו מעורב עם היין העומד למטה, שרבי יוחנן בן נורי הוא היחיד שסובר שחיבור כזה נחשב לחיבור מכיוון שהשמן נחשב כמחובר עם היין, אך שאר החכמים סבורים שהשמן שאינו מתערב עם המים נחשב כנפרד מהם, ולפי מה שמסר רבא (שרבא אמר שטבול יום הנוגע בשמן שנמצא על יין מטמא רק את השמן ולא את היין בסברה שהשמן לא מחובר ליין ויוחנן בן נורי חושב דווקא שגם היין נטמא שהרי הם מחוברים) כלל זה, שנאמר בהלכות טומאה וטהרה (שאמרנו לעיל), קיים גם בהלכות הנחה בשבת, ולפי רבי יוחנן בן נורי נחשב השמן כמונח, מכיוון שהוא מחבור לנוזל אחר המונח על הקרקע, ושאר החכמים שחלוקים עליו שם, חלוקים עליו גם כאן בהלכות שבת.
הערות שוליים

↑  שני פירושים אלו, בתוספות ד"ה והא, תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ד', עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף י"ז, עמוד ב'.
↑  עירובין טז ב, כה א, עו א, סוכה י א, יד א.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ה', עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"ב, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף צ"ט, עמוד א'.
↑  שלושה דעות אלו הובאו ברמב"ן על שבת ה' א ד"ה ידו של אדם.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ה', עמוד ב'.
פורשה 959

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורשה
 שנות ייצור:  1989-1986
 מודל קודם:  1963-1989 Porsche 911 
 מודל אחריו:  פורשה 911 GT1 פורשה קאררה GT
 סיווג:  מכונית ספורט גראן טוריסמו
 מרכב:  קופה 2 דלתות
 פלטפורמה:  2 מושבים קופה
 אורך:  4,260 מ"מ
 רוחב:  1,840 מ"מ
 גובה:  1,280 מ"מ
 משקל:  1,450 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,272 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  2,847 סמ"ק, טווין טורבו,  6 צילינדרים בוקסר (שטוח). 444 כ"ס
 הילוכים:  ידנית 6 הילוכים
 מהירות מרבית:  320 קמ"ש
 
פורשה 959 היא מכונית על אשר יוצרה על ידי חברת פורשה בין השנים 1986-1989. נחשבה למכונית משמעותית מאוד בתעשיית הרכב של שנות השמונים, כאשר הציגה חידושי טכנולוגיה רבים. בשנות ייצורה נחשבה למכונית המתקדמת ביותר טכנולוגית והנדסית לתקופה, הייתה אחת ממכוניות הספורט הראשונות אשר השתמשו במערכת הנעה כפולה, היוותה בסיס טכנולוגי וקבעה סטנדרטים לכל מכוניות העל שיוצרו אחריה. במבחני השוואות הציגה עליונות על פני יריבתה העיקרית הפרארי F40. הייתה למכונית הפורשה הראשונה אשר הגיעה למהירות מרבית של 300 קמ"ש, וזכתה במרוץ הראלי פאריס-דאקר בשנת 1986. הפורשה 959 הוכרזה על-פי מגזין הרכב האמריקני 'ספורטס קאר אינטרנשיונל' כמכונית העשור של שנות השמונים.