stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרגות הוורמאכט
דרגות חוגרים על פי תפקידם

כינויי דרגות החוגרים הנמוכות ביותר בצבא היבשה, "סולדט" ו-"אובר סולדט", היו כינויים גנריים; למעשה בכל חיל היה נהוג להעניק שמות שונים לדרגות החוגרים האלו, בהתאם לתפקידם הצבאי.
| ענף | ענף | כינוי לדרגת הטוראי | כינוי לדרגת הטר"ש |
| --- | --- | --- | --- |
| חיל רגלים חיל רגלים ממוכן (עד יולי 1943) | חיל רגלים חיל רגלים ממוכן (עד יולי 1943) | שוצה (Schütze) (עד 1942) גרנדיר (Grenadier) (מאז אוקטובר 1942) פוזילר (Füsilier) מוסקטיר (Musketier) | אובר-שוצה (Oberschütze) אובר-גרנדיר (Obergrenadier) אובר-פוזילר (Oberfüsilier) אובר-מוסקטיר (Obermusketier) |
| חיל רגלים משוריין (עד יולי 1943) | חיל רגלים משוריין (עד יולי 1943) | פאנצרשוצה (Panzerschütze) | אובר-פאנצרשוצה (Oberpanzerschütze) |
| חיל רגלים ממוכן ומשוריין (החל מיולי 1943) | חיל רגלים ממוכן ומשוריין (החל מיולי 1943) | פאנצרגרנדיר (Panzergrenadier) | פאנצראוברגרנדיר (Panzerobergrenadier) |
| חיל רגלים קל, חיל רגלים הררי | חיל רגלים קל, חיל רגלים הררי | יגר (Jäger) | אובר-שוצה (Oberschütze) |
| חיל פרשים | חיל פרשים | רייטר (Reiter) | אובר-רייטר (Oberreiter) |
| חיל תותחנים | חיל תותחנים | קאנוניר (Kanonier) פאנצרקאנוניר (Panzerkanonier) | אובר-קאנוניר (Oberkanonier) פאנצראוברקאנוניר (Panzeroberkanonier) |
| חיל הנדסה | חיל הנדסה | פיונייר (Pionier) באופיונייר (Baupionier) | אובר-פיונייר (Oberpionier) באואוברפיונייר (Bauoberpionier) |
| חיל בנאים | חיל בנאים | באוסולדט (Bausoldat) | אובר-באו-סולדט (Oberbausoldat) |
| חיל קשר | חיל קשר | פונקר (Funker) פרנשפרייכר (Fernsprecher) | אובר-פונקר (Oberfunker) אובר-פרנשפרייכר (Oberfernsprecher) |
| חיל שריון | לוחם שריון | פאנצרשוצה (Panzerschütze) | אובר-פאנצרשוצה (Oberpanzerschütze) |
| חיל שריון | מהנדס שריון | פאנצרפיונייר (Panzerpionier) | אובר-פאנצרפיונייר (Oberpanzerpionier) |
| חיל שריון | קשר שריון | פאנצרפונקר (Panzerfunker) | אובר-פאנצרפונקר (Oberpanzerfunker) |
| חיל נ"ט | חיל נ"ט | פאנצריגר (Panzerjäger) | אובר-פאנצריגר (Oberpanzerjäger) |
| חיל אופנוענים | חיל אופנוענים | קראדשוצה (Kradschütze) | קראדאוברשוצה (Kradoberschütze) |
| משטרה צבאית | משטרה צבאית | פלדז'נדרם (Feldgendarm) | פלדאוברז'נדרם (Feldobergendarm) |
| חיל תובלה ולוגיסטיקה | חיל תובלה ולוגיסטיקה | פרהר (Fahrer) קראפטפהרר (Kraftfahrer) | אוברפהרר (Oberfahrer) אוברקראפטפהרר (Oberkraftfahrer) |
| חיל רפואה | חיל רפואה | סניטטססולדט (Sanitätssoldat) | סניטטסאוברסולדט (Sanitätsobersoldat) |
| חיל וטרינריה | חיל וטרינריה | וטריירסולדט (Veteriärsoldat) | וטרייראוברסולדט (Veteriärobersoldat) |
| תזמורת צבאית | תזמורת צבאית | מוזיקר (Musiker) (עד 1936) מוזיקשוצה (Musikschütze) (מ-1936) טרומפטר-רייטר (Trompeterreiter) | מוזיקאוברשוצה (Musikoberschütze) טרומפטר-אובר-רייטר (Trompeteroberreiter) |
האצטדיון האולימפי (אנטוורפן)

האצטדיון האולימפי באנטוורפן בבלגיה שמכונה גם Kielstadion (קילסטדיון) נפתח ב-1920 לרגל אולימפיאדת אנטוורפן שהתקיימה בעיר באותה שנה. באותה אולימפיאדה אירח האצטדיון את טקס הפתיחה ואת תחרויות האתלטיקה, הוקי שדה, קרב שש, רכיבה, כדורגל, התעמלות, קרב חמש מודרני, רוגבי, משיכת חבל והרמת משקולות.
מאז הקמתו מהווה האצטדיון אטרקציה תיירותית מרכזית באנטוורפן.
קיימת סברה כי ארצ'יבלד ליטך, אדריכל סקוטי אשר מפורסם בעיקר בזכות עבודתו בתכנון אצטדיוני כדורגל לאורכה ולרוחבה של בריטניה וכן ברפובליקה של אירלנד, היה מעורב בתכנון האצטדיון. זאת מפני שהוא ביצע מספר ביקורים באצטדיון טרם המשחקים האולימפיים.
בעת האולימפיאדה הכיל האצטדיון 35,000 מקומות. היום האצטדיון מכיל 12,771 מקומות ישיבה לאחר שנבנו בו היציעים מחדש ללא שימור מסלולי האתלטיקה, ומשמש את קבוצת הכדורגל בירסחוט שמשחקת בליגה הבלגית. הקהל הגדול ביותר שבא למשחק ביתי של הקבוצה היה ב-11 בנובמבר ב-2007, אז נכחו במשחק בין בירסחוט לאנדרלכט 13,769 צופים.
הערות שוליים

↑  1920 Antwerpen Summer Games
האגודה הצמחונית האמריקאית

| --- | --- |
שער כתב העת האמריקאי לצמחונות ולבריאות של האגודה הצמחונית האמריקאית - אפריל 1853
שער כתב העת האמריקאי לצמחונות ולבריאות של האגודה הצמחונית האמריקאית - אפריל 1853
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מייסדים:  ויליאם אלקוט, סילבסטר גרהם, ויליאם מטקאלף
 נשיא:  ויליאם אלקוט
 תקופת הפעילות:  1850–1862 (כ־12 שנים)
 
ויליאם אלקוט - מייסד ונשיאה הראשון של האגודה הצמחונית האמריקאית
האגודה הצמחונית האמריקאית (באנגלית: American Vegetarian Society, בראשי תיבות AVS) הייתה האגודה האמריקאית הראשונה לקידום צמחונות שפעלה בין השנים 1850–1862.
ייסוד

האגודה הצמחונית האמריקאית נוסדה כאגודה לאומית ב-15 במאי 1850 על ידי הרופא הטבעוני, ויליאם אלקוט, התזונאי סילבסטר גרהם (אנ') והכומר ויליאם מטקאלף (William Metcalfe) בכנס הלאומי הראשון לצמחונות שנערך בהיכל קלינטון בניו יורק סיטי. בכנס השתתפו נשים וגברים בולטים בתנועה לשינוי חברתי (אנ') שחלקו את הרצון לקדם אורח חיים צמחוני, וקיבלו השראה מהצלחת האגודה הצמחונית (אנ') שנוסדה בבריטניה בשנת 1847. בכנס הראשון, חברי האגודה האמריקאית לצמחונות החליטו לקדם צמחונות באמצעות הדגשת היתרונות הבריאותיים של מזון צמחוני וכן באמצעות הדגשת הקשר בין התנועה הצמחונית לתנועות חברתיות אחרות כגון התנועה הסופרג'יסטית, התנועה לביטול העבדות, התנועה הפציפיסטית, התנועה לשוויין כלכלי והתנועה לרפורמה בבריאות. כמו כן, חברי האגודה החליטו לקדם את ערכי האגודה באמצעות נאומים והרצאות, פרסומי דפוס ופעילויות בארגונים מקומיים. מטרתם הייתה להקים אגודה לאומית שתאגד תחתיה את הארגונים המקומיים לקידום צמחונות. ויליאם אלקוט, שנבחר להיות נשיאה הראשון, מילא את תפקידו עד למותו בשנת 1859.
המושג 'צמחונות'

עם היווסדה של האגודה, החליטו חבריה לאמץ את שם האגודה הבריטית שנקראה 'האגודה הצמחונית' ולקרוא לאגודה האמריקאית בשם 'האגודה הצמחונית' אולם החלטה זו נתקלה בהתנגדות של אחד החברים. פילו פנפילד סטיוארט (Philo Penfield Stewart) התנגד לשימוש במושג 'צמחונות' בטענה כי הוא מטעה משום שחברי אגודה רבים אוכלים מזונות שאינם מן הצומח כגון ביצים ומוצרי חלב. התנגדות זו נשענה על הגדרת המושג 'צמחונות' בבריטניה שמשמעותה המקורית הייתה אכילת מזון מן הצומח בלבד (המושג 'טבעונות' נטבע באנגלית רק בשנת 1944, והמושג 'צמחונות' שימש במקור כתיאור של תזונה טבעונית). בנוסף טען סטיוארט כי השם 'צמחונות' מטעה גם משום שהוא מבליט רק את ההיבט התזונתי ולא מבטא את החזון של האגודה להוות בית לשינוי חברתי כולל שאינו מסתכם בהרגלי תזונה בלבד. למרות התנגדותו, הוועדה אימצה את המושג 'צמחונות'. בכנס הראשון של האגודה, שנערך בספטמבר 1850 במוזיאון הסיני בפילדלפיה, אחד המשתתפים הסביר כי הצמחונות היא האמנות והמדע שמלמדים את האדם לאכול מזון מהצומח בלבד ששומר בצורה הטובה ביותר על שכל בריא וגוף בריא. הגדרה זו, שכללה את המדע, אפשרה גמישות ואכילת ביצים ומוצרי חלב אם המדע הראה שהם טובים לגוף ולנפש ושהם אינם כרוכים בהרג בעלי חיים. בשר נתפס כמזון אכזרי כלפי בעלי חיים וכן כמזון מסכן בריאות שנרקב במערכת העיכול, אולם ביצים ומוצרי חלב לא נתפסו כמזונות מזיקים לבריאות ולא כמזונות שגורמים סבל לבעלי חיים, ולכן צמחונים אמריקאים צרכו אותם. המושג 'צמחונות' התפשט במהרה בארצות הברית, ובמיוחד בספרות הרפואית. רובלי דנגילסון (אנ'), רופאו האישי של תומאס ג'פרסון, הגדיר את המושג צמחונות בשנת 1851 במילון לרפואה כ"מושג מודרני לפיו על האדם להתקיים ממזון מן הצומח ולהימנע לחלוטין מאכילת בשר ודם". הגדרה זו, שהדגישה את ההימנעות מאכילת בשר אולם לא הדגישה את ההימנעות ממוצרי חלב וביצים, התאימה לחברי התנועה הצמחונית באמריקה משום שאפשרה אכילה מוגבלת של ביצים ומוצרי חלב.
השקפת עולם

באגודה הצמחונית האמריקאית, צמחונות נתפסה כאידאולוגיה חובקת שכוללת בתוכה דאגה לבעלי החיים, והרמוניה עם התנועה לזכויות האישה, התנועה לביטול העבדות, התנועה הפציפיסטית, התנועה לריסון צריכת אלכוהול (אנ') ותנועות חברתיות נוספות. אלקוט חיבר בין התנועה הצמחונית לתנועה לביטול העבדות כשאמר: "אין עבדות בעולם כמו העבדות של האדם לתיאבון שלו. כאשר האדם ישתחרר מהעבדות שלו לתיאבון שלו, העבדות בין בני האדם לא תוכל עוד להתקיים". חברי האגודה הצמחונית האמריקאית ראו באכילת בשר מקור לחולי מוסרי ופיזי. הם סברו כי תזונה צמחונית היא התזונה הטבעית עבור האדם וכי אלוהים התיר לבני האדם לאכול בשר רק משום ירידת הדורות. אכילת בשר נתפסה כפרקטיקה אכזרית שמגבירה את הכישלון המוסרי של האנושות. לפי האגודה, רפורמה חברתית שלמה אפשרית רק באמצעות אימוץ תזונה צמחונית.
האגודה הצמחונית האמריקאית יצרה קשר גם בין הצמחונות לזכויות הנשים, וטענה כי צמחונות תשחרר את האישה משעבוד לגברים. אן דנטון (Anne Denton), פעילה סופרג'יסטית ופעילה באגודה הצמחונית האמריקאית, טענה כי אכילת בשר מעכבת התפתחות חברתית מאחר שאכילת בשר כרוכה בצריכת דם שלא מאפשר לנשמה להתרחב. דנטון, שפרסמה טורי דעה בירחון של האגודה, טענה כי על הנשים מוטלת האחריות לקחת שליטה על חייהן ועל גופן, ולחיות לפי כללי התזונה הצמחונית שהיא לתפיסתה - התזונה הטבעית. דנטון טענה כי בישול בשר מפר את חוקי הטבע וכי על הנשים לחיות חיים אתיים ולהפסיק להיות בובות אופנה או מכונות בישול. ירחון האגודה פרסם הודעות בדבר כנסים העוסקים בזכויות נשים, ובפרסומיו על כינוסים עתידיים של האגודה הצמחונית האמריקאית, ציין כי צפויות להשתתף ולנאום בהם גם נשים. למרות העובדה שחברי ההנהלה של האגודה היו רק גברים, נשים היוו תפקיד מרכזי באגודה. הסופרת והפעילה הפמיניסטית מרי גוב ניקולס (אנ') נאמה בכנסי נשים על הצמחונות כדרך עבור הנשים לקבל שליטה על בריאותן, וטענה כי גוף בריא הוא הכרחי לנשים עבור מאבק לזכויות.
פעילות

הכינוס הראשון של האגודה הצמחונית האמריקאית נערך בפילדלפיה בספטמבר 1850. בינואר 1851, האגודה פרסמה את הגיליון הראשון של הירחון שהוציאה לאור 'The American Vegetarian and Health Journal'. הירחון עסק בקידום צמחונות וכן בקשר בין צמחונות לזכויות נשים, לתנועה לביטול העבדות ולתנועה המתהווה להגנת בעלי חיים. האגודה הצמחונית האמריקאית זכתה לסיקור ברוב העיתונים הפופולריים באותה התקופה. מגזין הבריאות הפופולרי 'Water-Cure Journal' סיקר את פעילויות האגודה בקביעות. בנוסף לפרסומים בתקשורת, האגודה הפיקה כנס שנתי ופסטיבל אוכל להעלאת מודעות לתזונה הצמחונית. אירועים אלו, שכללו חלוקת מנות צמחוניות, נאומים לקידום צמחונות והופעות מוזיקה, משכו אליהם דמויות בולטות מהתקשורת ומהתנועות החברתיות דוגמת עורך הניו יורק טריביון, הוראס גרילי והפעילה הסופרג'יסטית, סוזן ב. אנתוני. האגודה הצמחונית האמריקאית התרחבה וכללה תחתיה אגודות צמחוניות מקומיות רבות, לרבות האגודה הצמחונית של ניו יורק (New York Vegetarian Society) שנוסדה בשנת 1852.
למרות מאמציה, בשנת 1854, הפופולריות של האגודה החלה לדעוך. האגודה המשיכה להפיק פסטיבלים וכנסים שנתיים אולם חדלה לפרסם את הירחון שלה (גיליון אחרון יצא לאור באוקטובר 1854). בכנס השנתי שנערך בשנת 1854, חברי האגודה דנו בהמשך דרכה של האגודה והחליטו להמשיך בפעילות. בשנת 1857 החלה האגודה הצמחונית האמריקאית בתהליכי מיזוג עם האגודה הצמחונית הבריטית, והירחון של האגודה הצמחונית הבריטית (The Vegetarian Messenger) החל בהדרגה לסקר את פעילויות האגודה הצמחונית האמריקאית ולהוות תחליף לירחון שלה. במרץ 1859, אלקוט, נשיא האגודה, אחד משלושת מייסדה ומפעיליה הבולטים, נפטר, ומטקאלף החליף אותו בתפקידו. הכינוסים השנתיים לא התקיימו עוד בבניינים ציבוריים אלא בכנסייה הצמחונית בפילדלפיה (Bible Christian Church). משום שהאגודה נקלעה לקשיים כלכליים, היא לא אפשרה יותר חברות ללא תשלום, וחברי אגודה רבים העדיפו לחדש את חברותם באגודה הצמחונית הבריטית שלא גבתה מהם תשלום, ושלחה אליהם את הירחון ללא עלות. מספר חברי האגודה צנח משמעותית, מה שהוביל לסגירתה בכנס ה-12 שנערך בשנת 1862. רק אחרי 24 שנה, נוסדה אגודה לאומית אמריקאית חדשה לקידום צמחונות בשם 'האגודה הצמחונית של אמריקה' (The Vegetarian Society of America), אותה ייסד פעיל לשעבר של האגודה הצמחונית האמריקאית, הנרי קלאב (Henry S. Clubb).
ראו גם

היסטוריה של הצמחונות
הערות שוליים

1 2 3 4  AMERICAN VEGETARIAN SOCIETY (1850–1862),  Puskar-Pasewicz, Margaret. Cultural Encyclopedia of vegetarianism. ABC-CLIO, 2010. Page 25-26
1 2 3 4  Chapter three,  The American Vegetarian Society, Shprintzen, Adam D. The vegetarian crusade: the rise of an American reform movement, 1817-1921. UNC Press Books, 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 155470278   WorldCat (עם VIAF): 155470278
דקנטר

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ערך זה עוסק בכלי לחידרור יין. אם התכוונתם לכתב עת, ראו .
דקנטר - כלי לחדרור יין
דקנטר בדולח עם פקק
דֵּקַנְטֶר (בעברית: מַשְׁפֶּה או מחדרר) הוא כלי לחדרור יין, לרוב יינות אדומים מתיישנים. ליינות מתיישנים רצוי לתת "לנשום" לפני שתייתם, פעולה זו של חשיפת היין לאוויר מחמצנת אותו ובכך "מרככת" טאנינים קשים ועפיצות יתר ובכך הופכת את היין למוכן יותר לשתייה. לדקנטר יש שטח פנים רחב ומספיק נפח כדי להכיל שלושת רבעי ליטר של נוזל לעומת השטח הצר של בבקבוק היין, וכך שטח הפנים שנחשף לחמצן גדול יותר. ניתן למצוא דקנטרים במגוון עיצובים, וההבדל העיקרי בין הדקנטר לקראף, הוא בכך שלדקנטר יש פקק. לרוב מייצרים את הדקנטר מחומרים כגון זכוכית או בדולח.
שימוש

זמן קצר לפני הגשת היין, יש למזוג את כמות היין הרצויה או את כל תכולתו אל הדקנטר ולהשאיר אותו לנוח כמה דקות, עד אשר היין "ינשום". בזמן מזיגתו ושהייתו בדקנטר, שטח הפנים של היין (החשוף לאוויר) גדל יחסית, מה שמאפשר ליין להתחמצן מהר יותר ובנוסף המשקעים יוותרו בבקבוק המקורי. ניתן לערסל (לסובב) את הדקנטר בכדי לזרז את התהליך. לאחר שהיין התחמצן מעט, תחושת העפיצות של היין תרד והיין יהיה רך ונעים יותר לשתייה.
יתרונות

מלבד היתרון הברור של החדרור המהיר של היין, צורתו של הדקנטר עוזרת למנוע מזיגת משקעים הקיימים ביינות שהתיישנו זמן רב אל כוס היין.
הערות שוליים

↑  מילון אבניאון - מה זה חדרור יין – פירוש המילה חדרור יין, באתר www.milononline.net
↑  Robinson, Jancis (2006). The Oxford Companion to Wine (Third ed.). Oxford University Press. pp. 223-225. ISBN 0-19-860990-6.
ערך זה הוא קצרמרבנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האזור ההולארקטי

האזור ההולארקטי
הטייגה בקנדה. יערות הטייגה הם יערות ייחודיים לאזור ההולארקטי הן באירואסיה והן באמריקה הצפונית.
הגרגרן הוא סמור ענקי החי רק באזור ההולארקטי.
האזור ההולארקטי (באנגלית: Holarctic realm) הוא אזור אקולוגי, הכולל את רוב בתי הגידול בחצי הכדור הצפוני. אזור זה אינו חלק ממשמונת האזורים הביוגאוגרפיים של כדור הארץ והוא מכיל 2 אזורים ביוגאוגרפים: האזור הפלארקטי הכולל את צפון אפריקה, מרבית אירואסיה שמצפון ההימלאיה ומצפון לחצי האי ערב והאזור הנארקטי הכולל את אמריקה הצפונית עד לדרומה של מקסיקו.
שני האזורים ההולארקטים התפתחו בנפרד באמריקה ובאירואפרסיה, אף שבעבר אוחדו ליבשת הצפונית לאוראסיה לפני היווצרות האוקיינוס האטלנטי. גם לאחר שהאזורים הופרדו נוצר ביניהם גשר יבשתי במיצר ברינג שבין סיביר לאלסקה, מתוכו עברו בעלי חיים וצמחים, לרוב לכיוון אמריקה.
פלורה ופאונה

ישנה זיקה גבוהה בין המינים הפלארקטים למינים הנארקטים לרבות מספר מינים הקיימים רק בשני האזורים. זהו האזור היחיד בו נמצאים יערות הטייגה המחטניים המקיפים את האזורים הצפוניים באקלים ארקטי או אקלים תת-ארקטי. ישנם גם טונדרות, ערבות עשב ויערות נשירים בעלי מינים דומים לאלה של שני האזורים. בדרום האזורים ישנם גם ביצות, נהרות רחבים ומדבריות גדולים.
גם למיני בעלי חיים הקיימים בהם ישנה זיקה או שהם חיים בשני האזורים. כך נכון לגבי אייל הקורא, אייל הצפון, אייל אציל וקנדי, דוב חום, שונר, זאב אפור ומספר שועלים, הגרגרן, לוטרת הים וכמה עופות כמו עיט זהוב ועורב שחור החיים רק בהם וכך גם כמה פרוקי-רגליים.
ישנם גם מספר משפחות האנדמיות לאזורים אלה כמו אלקיים, צוללנאים, שכווים, ציצניתיים, סתריים, עכברים אוגריים, פיקתיים ופנדות אדומות.
גלריה

טייגה
איילי צפון בטונדרה בשפיצברגן
אגם בסיביר
מפלי הניאגרה
הרי האלפים
רכס וינד ריוור
מדבר סונורה
ביזון אמריקני בפרריה של מונטנה
הר סונג בחנאן, סין
יער נשיר בדנמרק
האצטדיון האולימפי (טוקיו)

| --- | --- |

 מיקום:  טוקיו, יפן
 קואורדינטות:  35°40′41″N 139°42′53″E﻿ / ﻿35.67806°N 139.71472°E﻿ / 35.67806; 139.71472
 תקופת הפעילות:  1958 – 31 במאי 2014 (כ־56 שנים) 
 נהרס:  2014
 בעלים:  מועצת  הספורט של יפן 
 משטח:  דשא
 אדריכל:  מיטוסו קטיאמה
 מושבים:  48,000
 ממדי משטח:  107 × 71 מטר
 http://www.jpnsport.go.jp/kokuritu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת יפן מוגדלת) אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט האצטדיון האולימפי(למפת יפן רגילה) אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט האצטדיון האולימפי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
האצטדיון הלאומי האולימפי (ביפנית: 国立霞ヶ丘陸上競技場 – "קוקוריטסו קאסומיגאוקה ריקוג'ו קיוגיג'ו") היה אצטדיון אשר מוקם בקאסומיגאוקה, באזור שינג'וקו שבטוקיו. המספר הרשמי של מושבים באצטדיון היה 57,363 מושבים, אך בפועל היו בו כ-48,000 מושבים.
האצטדיון הוקם בשנת 1958 על מנת לשמש כאצטדיון הלאומי של יפן. האירוע המרכזי הראשון שנערך בו היו משחקי אסיה בשנת 1958. האצטדיון שימש כאצטדיון העיקרי של אולימפיאדת טוקיו בשנת 1964. מאז אירח האצטדיון את אליפות העולם באתלטיקה בשנת 1991, את משחקי מיראז' בול בין השנים 1976–1993, ואת גביע טויוטה (הגביע הביניבשתי) בין השנים 1980–2001.
בסוף שנת 2014 נהרס האצטדיון, ועל חורבותיו נבנה אצטדיון חדש שיארח את טקסי הפתיחה והסיום ואת תחרויות האתלטיקה במסגרת אולימפיאדת טוקיו בשנת 2020. את תוכנית הבנייה המקורית שנחשפה ב-2013 יצרה האדריכלית זהה חדיד. האצטדיון שעיצבה נועד להכיל כ-80,000 מקומות ישיבה עם קירוי מלא לאצטדיון בגג נפתח ואף מיזוגו. ביולי 2015 הוחלט כי בשל העלות המנופחת של מימוש התוכנית, ועיצובו השנוי במחלוקת הבולט למרחקים בשל תצורת הגג, נגנזה התוכנית לבנייתו. ביטול התוכנית גם הוציאה את האצטדיון מרשימת האצטדיונים ביפן שיארחו את גביע העולם ברוגבי ב-2019, במסגרתו יועד לארח את משחק הגמר של הטורניר. הגמר הועבר לאצטדיון ביוקוהמה שאירח גם את גמר מונדיאל 2002. במקום זאת יצא מכרז מזורז לתוכנית חדשה וצנועה יותר בעלויותיה וצורתה. בדצמבר 2015 נבחרה תוכנית חלופית וזולה יותר לאצטדיון של האדריכל היפני קנגו קומה. ההצעה החדשה היא של אצטדיון מקורה חלקית בהשראת האדריכלות היפנית המסורתית שנועד להכיל 68,000 צופים במשחקים האולימפיים ואפשרות להקמת יציעים זמניים על מסלולי האתלטיקה שיגדילו את תכולת האצטדיון ל-80,000 מקומות ישיבה במידת הצורך לאירוח אירועי ענק. גם סביבת האצטדיון נועדה להיות ירוקה וחזיתו החיצונית מתוכננת להתכסות בצמחים מטפסים שיצרו "גן תלוי".
הערות שוליים

↑  יעל חסיד‏, זה סופו של פיל לבן, באתר וואלה, 24 ביולי 2015
| אתרי אולימפיאדת טוקיו (2020) |
| --- | --- | --- |
| אתרים מרכזיים בטוקיו | האצטדיון האולימפי • הגימנסיון של מטרופולין טוקיו • הפורום הבינלאומי • טוקיו דום • אולם הספורט הלאומי יויוגי • ניפון בודוקאן • ריוגוקו קוקוגיקן |  |
| מטרופולין טוקיו | אצטדיון טוקיו • מועדון קנטרי • אצטדיון יוקוהמה • קוליסאום ארייאקה • ארייאקה ארנה • מרכז ההתעמלות האולימפי • מרכז הספורט מים טוקיו • פולו מים ארנה טוקיו |  |
| אצטדיוני כדורגל | אצטדיון טוקיו • האצטדיון הבין-לאומי יוקוהמה • סאפורו דום • האצטדיון האולימפי • סאיטימה 2002 • אצטדיון מאייגי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA09728113  NDL: 00634631  VIAF: 2277163026472689570000   WorldCat (עם VIAF): 2277163026472689570000
דיזלגייט

פרשת דיזלגייט היא שמה בתקשורת של פרשת זיוף תוצאות בדיקות זיהום האוויר והפרת תקן זיהום אוויר במכוניות של קבוצת פולקסווגן שהתגלתה בחודש ספטמבר 2015. זיוף יוחס בתחילה ל-500 אלף מכוניות מבוססות דיזל של פולקסווגן ואאודי שנמכרו בין 2009 ו-2015, ואחר כך הודתה החברה שהוא קיים ב-11 מיליון מכוניות מתוצרת הקבוצה, כולל מותגי סקודה וסיאט. בהמשך התגלה כי התרמית רחבה אף יותר וכוללת גם את מכוניות הבנזין והגז הטבעי המיוצרות בתאגיד.
מקור שם הפרשה במנועי הדיזל של התאגיד, בהם התגלו התרמיות במקור, אך עם התקדמות החקירה התברר שהזיוף כולל גם את מכוניות הבנזין והגז.
עם התקדמות הפרשה, התברר כי יצרניות רכב נוספות כדוגמת החברות BMW, מיצובישי וסוזוקי זייפו נתוני זיהום וצריכת דלק ברכבים אותם ייצרו.
היסטוריה

בספטמבר 2015 התגלה שקבוצת פולקסווגן הפעילה תוכנה שנועדה לעבור את מבחני פליטת המזהמים האמריקאים בכ-500,000 מכוניות בעלות מנוע דיזל במותגי פולקסווגן ואאודי בין השנים 2009 ו-2015. התוכנה, אשר להודאת החברה נמצאת בשימוש ב-11 מיליון מכוניות ברחבי העולם, זיהתה שהמכוניות תחת בדיקות זיהום והפעילה מנגנוני מניעת זיהום הכבויים בשגרה. כתוצאה מכך, דגמי מכוניות עברו את מבחני הזיהום האמריקאים על אף שגרמו בפועל לזיהום תחמוצות חנקן (NOx) הגבוה פי 35 מהמותר בחוק. הסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית (EPA) שלחה לקבוצת פולקסווגן התראה לפיה תוכנה זו פועלת כ-"Defeat device", לפי הגדרתו ב-Clean Air Act האמריקאי, האסור בשימוש. החברה התנצלה על השימוש בתוכנה וצפויה לעמוד בפני הליכים משפטיים, חקירות נוספות מצד הרגולטורים, ולתביעות ייצוגיות מצד לקוחותיה במספר מדינות
הגוף העצמאי המועצה הבינלאומית לאוויר נקי (ICCT) הזמינה ב-2014 בדיקה של 15 סוגי כלי רכב. בין החוקרים הייתה קבוצה בת 5 מדענים מאוניברסיטת מערב וירג'יניה אשר זיהתה רמת פליטות גבוהה במהלך מבחני נהיגה מעשיים בשלושה כלי רכב מבוססי מנוע דיזל ה-ICCT הזמינה מידע משני מקורות נוספים. המועצה מסרה את תוצאות מחקריהם ל-EPA ולמועצת המשאבים האוויריים של קליפורניה, אשר מצאה את התוכנה האמורה.
התגליות העלו חשד לזיהום ביצרני רכב נוספים, וזמן קצר לאחר מכן התברר כי גם כלי רכב של חברת BMW אינם עומדים בדרישות הזיהום.
ב-28 בספטמבר 2015 הודיעה אאודי כי 2.1 מיליון מכוניות דיזל מתוצרתה הושפעו מהמערכת.
עם המשך החקירה הודתה פולקסווגן כי זיוף נתוני זיהום האוויר לא הוגבל למכוניות דיזל, וכלל גם כ-800,000 מכוניות בנזין וגז מתוצרתה. כמו כן התברר כי נתוני זיהום האוויר החריגים כללו גם פליטת גזי חממה כגון פחמן דו-חמצני, נוסף ל-NoXים שהתגלו במקור.
רקע

בשנת 2009 החלה פולקסווגן בהסבה של מערכות הזרקת הדלק במכוניות הנוסעים בעלות מנועי הדיזל מתוצרתה מטכנולוגיית TDI ‏(Turbocharged direct injection) לטכנולוגיית הזרקת דלק במסילה משותפת. מערכת הזרקה זו אפשרה אספקת דלק יעילה יותר, הן בשל השימוש בבקרה אלקטרונית מדויקת יותר על תהליך הזרקת הדלק, והן בשל העלאת לחץ ההזרקה המאפשרים תאורטית פיזור יעיל יותר של הדלק באוויר ושיפור היחס בין כמות האוויר לכמות הדלק במנוע, ולכן גם לצמצום הזיהום הנפלט מהמנוע.
עם הוספת מסנן חלקיקים לצמצום פליטת הפיח, ובחלק מהדגמים ממיר קטליטי סלקטיבי (מערכת הזרקת אוראה), טענה פולקסווגן לעמידת מנועיה בתקני פליטות המזהמים האמריקאיים, תוך שמירה על ביצועי הרכב.
רמות הזיהום הנמוכות זיכו את רכבי פולקסווגן בסובסידיות ליצרני מכוניות נקיות, והטבות מס בארצות הברית.
רקע > תקני הפליטה

מכוניות פולקסווגן ואאודי אשר זוהו כמפירות את תקני הזיהום עמדו בתקן US EPA Tier 2 / Bin 5 לפליטות מזהמים, ובתקן LEV-II ULEV של מדינת קליפורניה. שני התקנים דורשים שפליטות תחמוצות החנקן לא יעלו על 0.043 גרם לק"מ בסוף חיי הרכב. (בין 190 ל-240 אלף ק"מ, כתלות בסוג הרכב ובתקן הרלוונטי)
תקן אמריקאי זה הוא מהמחמירים בעולם. להשוואה, התקן האירופאי המקביל, הנושא בשם Euro 5 (לדגמי 2010–2014) ו-Euro 6 (לדגמי 2015) מגבילים את פליטות תחמוצות החנקן ל-0.18 גרם לק"מ ו-0.08 גרם לק"מ בהתאמה.
רקע > קריאה לתיקון של 480,000 רכבים בארצות הברית

ב-18 בספטמבר 2015, מסרו הסוכנות להגנת הסביבה האמריקאית וה-CARB הודעה לקבוצת פולקסווגן הקובעת כי כ-480,000 מכוניות מתוצרת פולקסווגן ואאודי הכוללים מנועי דיזל בנפח 2 ליטרים ונמכרי בארצות הברית בין השנים 2009 ו-2015 כללו "defeat device" לפי הגדרתו בתקנות זיהום האוויר.
מנגנון זה, קושחה ייעודית למחשב בקרת המנוע (ECU - Engine control unit), מזהה צירוף מסוים של פרמטרים כגון אי-סיבוב של ההגה בשילוב האצת המנוע, הפרש גבוה בין מספר הסיבובים לדקה של הגלגלים האחוריים לעומת הקדמיים (הנתונים במתקן הבדיקה) כתנאי בחינת זיהום אוויר ויגרום לרכב לעמוד בדרישות הפליטה באמצעות הפעלת מנגנוני מניעת הזיהום בשיעור מקסימלי. עם זאת, בפעולה רגילה, מנגנונים אלה יוותרו כבויים, יאפשרו למנוע לייצר מומנט כוח רב יותר וכתוצאה מכך יעילות צריכת דלק גבוהה יותר, כנגד עלייה בפליטת תחמוצות החנקן בשיעור של עד פי 40 מהמותר בחוק.
ה-EPA נקטה כנגד פולקסוואגן בפעולה המכונה Notice of Violation, פעולת אכיפה אזרחית של סוכנויות הממשל האמריקאיות. פעולת אכיפה זו אינה דורשת פנייה לערכאה שיפוטית, ומבוצעת לצד פניית מחלקת המשפטים לערכאות שיפוטיות, אזרחיות ופליליות כאחד, בשם ה-EPA.
ההבדל בין שני סוגי הפעולות הוא כי באכיפה שיפוטית, האשמה לא נקבעת עד להשלמת ההליכים המשפטיים הנדרשים, בעוד שבאכיפה אזרחית קביעת האשמה בסמכותה הבלעדית של ה-EPA, ומביאה לסנקציות מצד ה-EPA, או להסכם עם מפר התקנות לטיפול בנזק שנגרם על ידו. במקרה האמור, דרשה ה-EPA מקבוצת פולקסווגן להזמין לתיקון את 480 אלף הרכבים הנגועים.
ההתראה שנמסרה לקבוצת פולקסווגן קבעה הפרה של מספר חוקים אמריקאיים, בהם ‏42 U.S.C § 7401-7671, 42 U.S.C. § 7522(a)(3)(B)‏, וסעיף 203(a)(1) לחוק האוויר הנקי. הוראת ה-EPA להזמנת הרכבים לתיקון ניתנת לאכיפה ללא פנייה לערכאות שיפוטיות חיצוניות ל-EPA. נוסף על ההתראה, חקירת מחלקת המשפטים של ארצות הברית מתנהלת ויכולה להביא להגשת תביעות אזרחיות ופליליות כנגד החברה.
השלכות > השלכות חוקיות ופיננסיות

קרוב ל-482 אלף רכבי דיזל מתוצרת פולקסווגן נמכרו בארצות הברית מאז שנת 2009 ומפיצים מזהמים "הקשורים למגוון בעיות בריאות, בהן אסתמה, בעיות נשימתיות נוספות ומוות בטרם עת" הדגמים המזהמים כוללים את הפולקסווגן ג'טה, חיפושית, גולף, פסאט ואת Audi A3.