stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גורל ידוע מראש
הפקה, הפצה ומימון

במאי 2012 האחים ספיריג הוכרזו כבמאי הסרט לאחר שהשלימו את עבודתם על התסריט לסרט.
פיטר ספיריג הסביר באוגוסט 2014 שהם נצמדו למקור ולסיפורו הקצר של רוברט היינליין ולא ניסו להפריד את ההגיון של הסיפור בן 50 השנים.
"...אז עבדנו על ההגיון כך שאם הייתה דרך להפריד את ההגיון במשך התקופה שעברה מאז, זה כבר היה נעשה. [אנחנו] סוג של אמרנו לעצמנו 'בואו נבטח בסיפור הקצר ונסמוך על ההגיון', אז נשארנו מאוד קרובים לזה."
אית'ן הוק נבחר לגלם את התפקיד הראשי כאשר בנובמבר 2014 הוא הודה שהוא חובב סגנון מדע בדיוני אך מעדיף יותר כזה שכולל אלמנטים אנושיים לעומת סרטים עמוסים באפקטים וויזואלים.
"[זה] לא משנה עם זה של רוברט היינליין, קורט וונגאט, פיליפ ק. דיק, ה.ג. וולס או מי שזה לא יהיה... סוג כזה של משחק מוחות מדע בדיוני איפה שאתה יכול ממש לתקוף נושאים בדרך חדשה. וכשאני קראתי את 'אתם המתים החיים' זה היה כאילו: 'מה לעזאזל קראתי הרגע?'."
חברת Arclight Films רכשה את הזכויות הבינלאומיות לסרט ב-18 במאי 2012 כאשר חברת Tiberius Film רכשה את זכויות ההסרטה בגרמניה. ב-23 במאי 2012 סרטי סוני רכשו את זכויות ההסרטה בארצות הברית וכמה מהזכויות הבינלאומיות על הסרט.
חברת Screen Australia האחראית לתמיכת הקולנוע האוסטרלי הכריזה בספטמבר 2012 כי היא תממן חלק מעלויות ההפקה, סכום כולל של 5.5 מיליון דולר אוסטרלי.
ב-28 בפברואר 2013 השחקנית האוסטרלית שרה סנוק חתמה על חוזה לגילום תפקיד ראשי בסרט, לאחריה הוחתם השחקן נוח טיילור, ב-13 במאי 2013. באותה שנה Pinnacle Films רכשו את זכויות ההפצה של הסרט באוסטרליה ובניו זילנד. קדם ההפקה יצא לדרך ב-25 בפברואר 2013 כאשר הצילומים עצמם החלו ב-8 באפריל 2013 במלבורן, אוסטרליה ונמשכו שישה שבועות. הצילומים נערכו באולפני דוקלנדס שבמלבורן, במרחק קילומטר וחצי ממחוז העסקים הראשי של מלבורן. חלק מהסצנות בסרט התרחשו באבוטספורד שבפרברי מלבורן ובבנייני מכון מלבורן המלכותי לטכנולוגיה.
שיווק, ביקורות ופרסים

תמונות ראשונות מהסרט פורסמו כבר ב-5 בפברואר 2014 וביולי אותה שנה הופץ הקדימון האוסטרלי. בספטמבר 2014 הופץ הטריילר הרשמי.
אירוע הבכורה העולמית של הסרט נערך ב-8 במרץ 2014 בפסטיבל הסרטים SXSW שבאוסטין, טקסס. הסרט נבחר לסרט הפתיחה בליל הגאלה של פסטיבל הסרטים הבינלאומי במלבורן שנערך ב-31 ביולי 2014. חומרי קידום לסרט פורסמו במהלך הפסטיבל ותוארו כקטעי מופת לסרט מדע בדיוני, נואר ופשע. אירוע הבכורה בסידני, אוסטרליה כלל גם אירוע שו"ת עם במאי הסרט ב-6 באוגוסט 2014 בארמון ורונה סינמה.
הסרט יצא לאקרנים בבריטניה ב-13 בפברואר 2014, לאחר פרסום 2 טריילרים וסרטון בן 7 דקות מתוך הסרט, זאת לקראת צאת הסרט לאקרנים ב-9 בינואר 2015 בארצות הברית.
שיווק, ביקורות ופרסים > ביקורות

הסרט זכה לביקורות מהללות וחיוביות לרוב, כאשר שרה סנוק זכתה להכרה בינלאומית על תפקידה והופעתה בסרט. הסרט זכה לציון 84% באתר Rotten Tomatoes בהתבסס על 98 ביקורות עם ציון ממוצע של 6.8 מתוך 10. הקונצנזוס הביקורתי אתר ציין כי הסרט הוא ז'אנר מהנה עם חכמה לא רגילה והסרט מהווה לאחד מסרטי המדע בדיוני הטובים מסוגו. הסרט זכה לציונים גבוהים גם באתר Metacritic, כאשר הסרט קיבל ציון 69 מתוך 100 בהסתמך על 28 ביקורות שציינו שהביקורות היו חיוביות בכללן.
בביקורת של מגזין Variety לסרט, הסרט הוצג כסאגת מסע בזמן שובת-לב ומוזרה אשר מצליחה להתגרות במוח ולגעת בלב גם כאשר נפתוליה הולכים ומתרבים גם מעבר לנקודה קיימת של נרטיב. לקראת הקרנת ערב הפתיחה של פסטיבל הסרטים במלבורן, בעיתון הסידני מורנינג הראלד פורסם ביקורתו של מבקר הסרטים קארל קווין שהתייחס לביצועיה של סנוק ותיאר את תפקידה כתפקיד שמייצר קריירה ענפה. בהתייחס לעלילה, קווין טען שהיא "מעניינת", אף שניתן היה לפענח את העלילה במשיכת חוט קלה של היגיון רופף. הדמות הראשית תוארה כטרנסג'נדר או אינטרסקס בכמה כלי תקשורת שונים והשחקן אית'ן הוק אף אמר בריאיון לעיתון הגארדיאן, לפני צאת הסרט שנושאי הלהט"ב הם לא הנושא העיקרי בסרט אלא נרטיב שהוא רלוונטי לכל האנשים.
שיווק, ביקורות ופרסים > פרסים

הסרט זכה בשלל קטגוריות בטקס פרסי האוסקר האוסטרלי (AACTA Awards; פרסי האקדמיה האוסטרלית לאמנות הטלוויזיה והקולנוע), הסרט זכה בקטגוריות השחקנית הטובה ביותר לשרה סנוק, הצילום הטוב ביותר לצלם בן נוט, העריכה הטובה ביותר למאט וילה ועיצוב ההפקה הטוב ביותר למת'יו פטלאנד. בנוסף הצלם בן נוט זכה בפרס ההצטיינות של חברת הצלמים האוסטרלית (Australian Cinematographers Society)
בנוסף, מאט וילה זכה בפרס העריכה הטובה ביותר, מת'יו פטלאנד זכה בפרס עיצוב ההפקה הטוב ביותר ושרה סנוק זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בטקס פרסי מבקרי הסרטים של אוסטרליה (Film Critics Circle of Australia).
בפסטיבל הסרטים לאחר האפלה שבטורונטו, קנדה (Toronto After Dark Film Festival), הסרט זכה בשלל פרסים לרבות הפרס המיוחד לסרט המדע בדיוני הטוב ביותר ופרס מיוחד לאחים ספיריג על התסריט הטוב ביותר.
לקריאה נוספת

"אתם המתים החיים" מאת רוברט היינליין, 1959. הסיפור מתחיל בעמוד 84.
הערות שוליים

↑  "Spierig brothers tackle time travel in their new movie 'Predestination'", Michael Bodey (20 August 2014). The Australian
↑  Ethan Hawke: 'Mining your life is the only way to stumble on anything real', Alex Godfrey (29 November 2014). The Guardian
דאהי ואדה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 מוצא:  הודו 
 מרכיבים עיקריים:  ואדה 
 
דאהי ואדה (בהינדי: दही वडे) הוא סוג של צ'אט (מאכל) שמקורו בתת-היבשת ההודית. מכינים אותו על ידי השריית ואדה (כדורי עדשים מטוגנים) ודאהי (יוגורט) סמיך.
היסטוריה

מתכון לדאהי ואדה (בשם קשיראוואטה) מוזכר ב-Manasollasa, אנציקלופדיה בסנסקריט מהמאה ה-12 שחובר על ידי המלך סומשווארה השלישי (1127 – 1138), ששלט בקרנאטקה של ימינו. היום מכינים את הדאהי ואדה בפסטיבל כמו הולי.
הכנה

עדשים שטופות מסוג אורד מושרות למשך הלילה וטחונות לבלילה עבור הוואדה. אז מעוצבות לכדורים ומבושלות בשמן חם. את הוואדות החמות המטוגנות בשמן עמוק מכניסים תחילה למים ולאחר מכן מעבירים ליוגורט מוקצף סמיך. את הוואדות משרים לפרק זמן לפני ההגשה. תוספות לבלילה עשויות לכלול צימוקים זהובים. ניתן לצרף לוואדות עלי כוסברה או נענע, אבקת צ'ילי, פלפל שחור גרוס, צ'אט מסאלה, כמון, קוקוס מגורר, צ'ילי ירוק, בונדי, ג'ינג'ר טרי פרוס דק או רימון. בכמה מקומות בהודו יש עדיפות למנה מתוקה יותר, במיוחד במהאראשטרה ובגוג'ראט, אם כי הקישוט נשאר זהה. שילוב של צ'אטני כוסברה ותמרהינדי משמש לעיתים קרובות כקישוט. אפשר להכין את הבלילה גם מקמח חומוס. "
מיקומים

דאהי ואדה הוא אוכל רחוב צ'אט פופולרי ונמצא בערים שונות ברחבי הודו, כולל צ'נאי, בנגלור, דלהי, מומבאי, ג'איפור, קולקטה, קאטאק ואינדור. דאהי בארי נמצא גם בפקיסטן, במיוחד בקראצ'י.
הערות שוליים

↑  "Soft, crisp vadas!". The Hindu. 20 בפברואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Madhulika, Nisha (11 במרץ 2015). "Express Recipes: How to make the perfect Dahi Vada". The Indian Express. נבדק ב-3 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  K.T. Achaya (2003). The Story of Our Food. Universities Press. p. 85. ISBN 978-81-7371-293-7.
1 2  Vishal, Anoothi. "Chaat Masala: Gourmet Indian street food". The Economic Times. נבדק ב-2020-09-04.
↑  "Mutton Khichda to Dahi Vadas: Home-made, but street style". The New Indian Express. נבדק ב-2020-09-04.
1 2 3  "Street Food: Make Authentic Dahi Vada At Home With Veranda Restaurant's Exclusive Recipe". NDTV Food. נבדק ב-2020-09-04.
↑  "Dahi Vada Recipe: How to Make Dahi Vada". recipes.timesofindia.com (באנגלית). נבדק ב-2020-04-27.
↑  "The story of Dahi Bhalla and how to make it at home". The Times of India (באנגלית). 2020-03-09. נבדק ב-2020-04-27.
↑  "Make delicious dahi vada at home (recipe inside)". The Indian Express (באנגלית). 2020-08-21. נבדק ב-2020-09-04.
↑  "Street Food Of India: Craving Vada? Here Are 5 Quick And Easy Vada Recipes To Try At Home". NDTV Food. נבדק ב-2020-09-04.
↑  "Popular Foods of Ayodhya: 7 Traditional dishes Ayodhya is famous for". The Times of India (באנגלית). 2020-08-05. נבדק ב-2020-09-04.
↑  "Coronavirus Lockdown Nutrition: Dahi Vada, cooling and tangy treat". The Free Press Journal (באנגלית). נבדק ב-2020-09-04.
דאהי ואדה צ'אט (מאכל)
צלחת מלאה בדאהי ואדות במערב בנגל
דוד גוטליב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בנובמבר 1944 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  6 בדצמבר 2008 (בגיל 64)
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ישראל, ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מנחה לדוקטורט:  שלום אברבנאל 
 מוסדות:  אוניברסיטת בראון 
 תלמידי דוקטורט:  Jae-Hun Jung, Mi-sun Min, Chun-Hao Teng, Dalia Fishelov, Andrew D. Jones, Qian-Yong Chen, Radislav Sendersky, Alex Kanevsky, Hillel Tal Ezer, Nira Grobeger, Jessica M. Libertini, Walter Eastburn Greene, Jr., Robert Bruce Bauer, Wai-Sun Don, Ernest Eric Rothman, Anne Gelb, Lucia Dettori, Wei Cai, Alex Leonard Solomonoff, Kelly Joseph Black, Eric Jon Voth, Leland McKnight Jameson, Baolin Yang 
 תרומות עיקריות
 שיטות ספקטרליות לפתרון נומרי של משוואות דיפרנציאליות חלקיות
 
דוד גוטליב (14 בנובמבר 1944 - 6 בדצמבר 2008) היה מתמטיקאי ישראלי-אמריקני.
ביוגרפיה

בשנת 1965 החל גוטליב ללמוד לתואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1970 קיבל תואר שני בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת תל אביב במתמטיקה שימושית וב-1972 היה הסטודנט הראשון שקיבל תואר דוקטור במתמטיקה שימושית מאוניברסיטת תל אביב.
גוטליב היה מרצה וחוקר במחלקה למתמטיקה שימושית של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנים 1975-1972), ועבד כמדען מחקר בנאס"א (1976-1975). כיהן כ-Associate Member בנאס"א בשנים 1998-1974.
בין השנים 1978 ל-1985 שימש כפרופסור במחלקה למתמטיקה שימושית באוניברסיטת תל אביב, כולל כהונה כראש המחלקה.
משנת 1985 כיהן כפרופסור במחלקה למתמטיקה שימושית באוניברסיטת בראון, שבפרובידנס, רוד איילנד. הוא היה יושב ראש המחלקה בין השנים 1999-1996.
גוטליב עסק בפיתוח של שיטות מסדר גבוה ושיטות ספקטרליות לפתרון נומרי של משוואות דיפרנציאליות חלקיות, עם עניין מיוחד בנושאים הקשורים לבעיות תלויות-זמן ויציבות.
לגוטליב הוענקו שני תוארי דוקטור לשם כבוד, מטעם אוניברסיטת אופסלה ואוניברסיטת פריז 6. הוא זכה להיות חבר הן באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית (מ-2007) והן באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. בשנת 2008 נשא את הרצאת SIAM Von Neumann לשנה זו.
לאורך השנים כתב מאמרים רבים, וכן היה שותף לכתיבתם של שני ספרים:
Numerical Analysis of Spectral Methods—Theory and Applications, with S. Orszag
Spectral Methods for Time Dependent Problems, with J. Hesthaven and S. Gottlieb
הערות שוליים

↑  רשימת מקבלי תארים ותעודות, מעריב, 29 ביוני 1970
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007401541305171  BnF: cb12207860j (data)  CiNii: DA06206552  dblp: 81/5340  GND: 140996397  ISNI: 0000 0001 1745 3223  LCCN: n78030858  MGP: 13662  NTA: 071793054  RERO: 02-A012965880  SUDOC: 079171729  VIAF: 14819262   WorldCat (עם VIAF): 14819262
דיק ורטליב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באוקטובר 1930 וואטס, ארצות הברית 
 פטירה:  5 בדצמבר 2008 (בגיל 78) לאס וגאס, ארצות הברית 
 
ריצ'רד הארווי ורטליב (באנגלית: Richard Harvey Vertlieb; ‏7 באוקטובר 1930 – 5 בדצמבר 2008) היה ג'נרל מנג'ר אמריקאי.
ביוגרפיה

ורטליב נולד בלוס אנג'לס. הוא למד באוניברסיטת דרום קליפורניה ושירת בצבא ארצות הברית. הוא סייע לייסד את סיאטל סופרסוניקס והפך לג'נרל מנג'ר שלה. הוא סייע גם בהקמת פורטלנד טרייל בלייזרס.
לאחר מכן עבר לגולדן סטייט ווריורס, זכה עימה באליפות בעונת 1974/1975 ואף זכה בתואר מנהל השנה ב-NBA.
בשנת 1977 חזר ורטליב לסיאטל ומונה לג'נרל מנג'ר הראשון של סיאטל מארינרס, קבוצת הבייסבול שזה עתה נוסדה בליגת ה-MLB.
לקראת עונת 1980/1981 מונה לג'נרל מנג'ר של אינדיאנה פייסרס.
בשנת 1995 שימש כיועץ עבור ונקובר גריזליס, במהלך ההתרחבות שלה לליגת ה-NBA.
בתפקידו האחרון היה מעורב בהקמת אמסטרדם אדמירלס מליגת ה-NFL Europe.
הערות שוליים

↑  DAN RALEY, End game for Seattle sports guru, seattlepi.com, ‏2004-08-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  DAN RALEY, Dick Vertlieb, 1930-2008: Local sports 'giant' brought pro teams, seattlepi.com, ‏2008-12-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  Local News | Richard "Dick" Vertlieb helped found SuperSonics | Seattle Times Newspaper, web.archive.org, ‏2008-12-18
דאהי פורי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 מוצא:  הודו 
 מרכיבים עיקריים:  דבאייל 
 
דאהי פורי (בהינדי: दही पूरी) הוא חטיף, אוכל רחוב, הודי הפופולרי במיוחד במדינת מהאראשטרה. המנה היא סוג של צ'אט ומקורה מהעיר מומבאי. המאכל מוגש בקונכיות מיני פורי (פאני פורי), המשמשות גם למנת הפאני פורי עצמה. דאהי פורי ופאני פורי נמכרים לרוב על ידי אותו רוכל רחוב.
שמות חלופיים

דאהי פורי נקרא גם "דאהי בטטה פורי" או "דאהי סוו פורי". דאהי פירושו יוגורט בהינדי בעוד ש-sev (דבאייל) הוא כמו ורמיצ'לי איטלקי, אך מקמח גראם (קמח חומוס) מטוגן. בטטה היא מילה מראטהית לתפוח אדמה.
הכנה

שוברים מלמעלה קונכית פורי עגולה, ממלאים אותה במחית תפוחי אדמה או בחימצה מתובלת, הכל מכוסה ביוגורט מוקצף, ומעוטר בזיזים של דבאייל כתוש, מש דאל, רימון ועלי כוסברה קצוצים דק.
גלריה

דאהי פורי תוצרת בית
מנה טיפוסית של דאהי פורי
סגנון הגשה נוסף של המנה
ראו גם

פאני פורי
רגדה פאטיס
הערות שוליים

↑  Forum. "Dahi Puri Recipe". נבדק ב-2 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Article on snacks of India
↑  Amit, Dassana (2021-09-08). "Dahi Puri Recipe". Dassana's Veg Recipes (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-12-29.
דיק וג'יין עושים את זה (סרט, 2005)

| --- | --- |

 מבוסס על:  Fun with Dick and Jane 
 בימוי:  דין פריסוט 
 הופק בידי:  בריאן גרייזר, ג'ים קארי 
 תסריט:  ג'אד אפאטו, ניקולס סטולר 
 עריכה:  דון זימרמן 
 שחקנים ראשיים:  ג'ים קארי  טיאה ליאוני  אלק בולדווין  ריצ'רד ג'נקינס
 מוזיקה:  תיאודור שפירו 
 צילום:  ג'רזי זיילינסקי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Imagine Entertainment 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בדצמבר 2005
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט שוד, סרט קומדיה 
 תקציב:  100 מיליון דולר
 הכנסות:  202 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   funwithdickandjane
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
דיק וג'יין עושים את זה (באנגלית: Fun with Dick and Jane) הוא סרט קומי משנת 2005 והוא תחדיש לסרט הקולנוע בעל אותו שם מ-1977. בסרט מככבים ג'ים קארי וטיאה ליאוני בתור דיק וג'יין הרפר, זוג נשוי מהמעמד הבינוני-גבוה אשר מאבדים את מקור ההכנסה שלהם אחרי פיטוריו של דיק ובעקבות כך מדרדרים למעשי שוד כדי להמשיך לממן את אורח חייהם הקודם.
עלילת הסרט

דיק הרפר (ג'ים קארי) מקודם לתפקיד בכיר בחברת מדיה גדולה גלובודיין. ביום למחרת הוא מתראיין לתוכנית כלכלית בטלוויזיה שבמהלכה נחשף בפעם הראשונה לעובדה שמניית החברה צונחת בפתאומיות. בעקבות כך, העובדים מאבדים את עבודתם ואת הפנסיות שלהם. דיק מגיע הבייתה ומגלה שאשתו ג'יין (טיאה ליאוני) עזבה את עבודתה כסוכנת נסיעות אחרי הקידום שלו בשביל לבלות יותר זמן עם בנם בילי.
למרות מאמציו, דיק מתקשה למצוא עבודה חדשה. ג'יין מבשרת לו שהם עומדים לאבד את נכסיהם כיוון שהונם התבסס בעיקר על מניית החברה.
אחרי השלמה עם היותם עניים, דיק וג'יין פונים למשרות בעלות שכר-נמוך. דיק שפוטר גם מעבודות אלה מקבל צו פינוי מביתם ומחליט לפנות לפשע. הוא מנסה לשדוד חנות נוחות אבל מאבד את האומץ. אחרי מספר ניסיונות כושלים, הם מצליחים לשדוד חנות קטנה. הם מתחילים לאמץ את המנהג ורוכשים מיומנות. הם צוברים מספיק כסף כדי לכסות את החובות שלהם. בפשעם האחרון, דיק וג'יין שודדים בנק מקומי אבל כמעט נתפסים כאשר קבוצת שודדים אחרת, גם היא ממפוטרי גלובודיין, מנסה לשדוד את הבנק גם היא באותו הזמן.
לאחר מכן דיק נתקל בפרנק (ריצ'רד ג'נקינס) בפאב מקומי, מנהל הכספים הראשי לשעבר בגלובודיין כאשר הוא שתוי. בלחץ דיק, פרנק מספר שמנכ"ל החברה, ג'ק מקליסטר (אלק בולדווין), מכר את כל נכסיה של גלובודיין ואז נטש את המניה, בורח עם הון של 400 מיליון דולר. פרנק קיבל 10 מיליון דולר ממקליסטר בתמורה לכך שישתוק.
אחרי שגילו את מזימתו השלושה מתכננים לנקום במקליסטר. פרנק מספר להם שמקלסיטר מתכנן להעביר את הונו לחשבון אחר כדי להתחמק ממיסים. כדי להעביר את הכסף לחשבון מזויף שפרנק יצר, הם צריכים להחליף אחד מהטפסים במהלך הפרוצדורה הבנקאית. אחרי פעולה נועזת שבה הצליחו להחליף את הטופס, מקליסטר מגלה שמספר החשבון שגוי ומבקש לבצע את הפעולה מחדש. דיק חושף את עצמו למקליסטר בתוך הבנק ודורש ממנו לחתום על המחאה. מקליסטר נענה לו וחותם לו על סכום של 100 דולר ועוזב את המקום. דיק מספר לג'יין שזו הייתה תוכנית המגירה שלו וכעת הם יכולים לזייף את חתימתו של מקליסטר.
ביום למחרת, מקליסטר מגלה שהמון עיתונאים ועובדי גלובודיין לשעבר התקבצו מסביב לביתו, משבחים אותו על נדיבותו. בלחץ השידור החי, דיק נותן למקליסטר פתק בה הוא מקריא כי העביר 400 מיליון דולר לקרנות הפנסיה של החברה כדי לתמוך בעובדיו לשעבר.
צוות השחקנים

דיק הרפר: ג'ים קארי
ג'יין הרפר: טיאה ליאוני
ג'ק מקליסטר: אלק בולדווין
פרנק בסקומב: ריצ'רד ג'נקינס
ורוניקה קלימן: אנג'י הארמון
דנש פרידמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 במאי 1903 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 נרצח:  1944 (בגיל 40 בערך) גרמניה הנאצית אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  הונגריה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
דנש פרידמן, (בהונגרית: Friedmann Dénes; בודפשט, 25 במאי 1903 – אושוויץ, יולי 1944) היה הרב של העיר אויפשט, חוקר יודאיקה, עורך העיתון שנספה בשואה.
ביוגרפיה

דנש פרידמן קיבל דוקטורט למדעי הרוח באוניברסיטת בודפשט בשנת 1925 (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) וקיבל סמיכה לרבנות בבית המדרש לרבנים בבודפשט בשנת 1927. מאותה השנה ועד מותו היה רבה הראשי של העיר אויפשט (אז יישוב עצמאי היום רובע 4 של בודפשט) ומשנת 1939 היה מרצה לתאולוגיה בבית המדרש לרבנים. פרידמן ערך את כתב העת סקירה יהודית-הונגרית ואת נספחיו, לרבות ספר הזיכרון ליובל הקמת בית המדרש לרבנים (בודפשט 1927), את הספר לזכרו של הרב שמעון הבשי, רבה הראשי של פשט (בודפשט 1934) ואת ספר הזיכרון של הרב שמואל קוהן (בודפשט 1941), היה כתב של הלקסיקון היהודי (Jüdisches Lexikon), הלקסיקון יהודי הונגרי והלקסיקון הגדול של רוואי.
יהודי אויפשט, לרבות הרב דנש פרידמן, חבר מועצת היהודים (יודנרט) המקומית, הועברו לגטו בודפשט ולבנייני הטלאי הצהוב בשבוע האחרון של מאי 1944. בשבוע הראשון של יולי גורשו לאושוויץ ברכבות שיצאו מבודהקלאס.
עבודותיו

היצירה הספרותית של לאיוש בלאו 1886-1926 (בודפשט, 1926)
Alphabetum Siracidis (עבודת דוקטורט בודפשט 1926)
מגמות עיקריות בספרות היהודית (1928)
הנחיות להיסטוריוגרפיה יהודית (שנתון האגודה הספרותית יהודית-הונגרית, 1930)
ההיסטוריה של האגודה לתרבות ציבורית יהודית לאיוש ונטיאנר באויפשט (בודפשט 1937)
דרכים חדשות להיסטוריוגרפיה יהודית (בודפשט 1943)
המראה קטנה של ההיסטוריה והספרות היהודית (בודפשט 1943)
לקריאה נוספת

ינה וסרמן: יצירתו הספרותית של ד"ר דינש פרידמן. בודפשט, 1943
פאל גויאש: חייהנם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. 1944-1939
מיהו מי? לקסיקון אנשים בני זמננו. 1937
לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967
פטר דון: סיפורי יהדות הונגריה. לקסיקון האנקדוטות. בודפשט, מכבי, 1997
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. דנש פרידמן
ספר זיכרון לרגל יובל 50 לבית המדרש לרבנים בבודפשט 1877–1927. הוצא על ידי לאיוש בלאו, שמעון הבשי, דנש פרידמן. בודפשט, 1927.
הלקסיקון החדש של רוואי. סקסארד. ISBN 963-901-594-6
לקסיקון ביוגרפי של אויפשט. האגודה להגנת העיר אויפשט, 1998
לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי לאסלו מרקו. 2007-2001 ISBN 963-547-414-8
הערות שוליים

↑  Randolph L. Braham (1997). A népirtás politikája: a holocaust Magyarországon. ford. Zala Tamás és mások. Budapest: Belvárosi Kvk. p. I. kötet, 739.(הקישור אינו פעיל, 2018-11) (Nagy Péter Tibor-Troján Anna: Randolph Braham Holocaust monográfiájához készült adatbázis.)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261458605171  PLWABN: 9810674072305606  BnF: cb11007699j (data)  GND: 126328722  ISNI: 0000 0001 0971 1827  LCCN: no2002116168  NKC: zmp20191043907  NTA: 073486388  SUDOC: 05848311X  VcBA: 495/112543  VIAF: 51368213   WorldCat (עם VIAF): 51368213
דיספרוסיום

דיספרוסיום (באנגלית: Dysprosium) הוא יסוד כימי מסדרת הלנתנידים שסמלו הכימי Dy ומספרו האטומי 66. הוא נמנה עם משפחת היסודות הנדירים, אם כי למעשה הוא אינו נדיר, אלא מפוזר בדלילות ולכן יקר להפקה.
תכונות

דיספרוסיום הוא מתכת כסופה, בעלת ברק מתכתי היציבה באוויר בטמפרטורת החדר. ניתן להמיס דיספרוסיום בחומצות. דיספרוסיום רך מאוד, ניתן לחתוך אותו עם סכין מטבח. תכונותיו מושפעות במידה ניכרת מזיהומים (לדוגמה מתכות אחרות), אפילו בריכוזים נמוכים.
שימושים

שימושי הדיספרוסיום:
יחד עם מתכות אחרות (כמו ונדיום למשל), לדיספרוסיום יישומים בייצור לייזרים.
בזכות יכולתו לבלוע נייטרונים, לדיספרוסיום (תחמוצת דיספרוסיום עם ניקל) יישומים בכורים גרעיניים. בנוסף לכך, לדיספרוסיום יישומים בקירור כורים גרעיניים.
לתרכובות של דיספרוסיום וקדמיום עם יסודות מהטור ה-16 בטבלה המחזורית תפקיד בתור מקור לאור תת אדום.
בזכות תכונותיו המגנטיות, לדיספרוסיום חשיבות בייצור דיסקים קשיחים.
היסטוריה

הדיספרוסיום (מקור השם במילה היוונית "dysprositos" שמשמעותה "קשה להשגה") זוהה לראשונה בשנת 1886 בפריז על ידי הכימאי הצרפתי פול אמיל לקוק (Paul Émile Lecoq). דיספרוסיום מתכתי בודד לראשונה רק בשנות ה-50.
צורה בטבע

דיספרוסיום לא מופיע בטבע לעולם בצורתו החופשית, אך הוא נמצא בכמה מינרלים כמו קסנוטים, פרגוסוניט, אוקסניט, פוליכרס, גדוליניט, בלומסטרנדין, מונזיט ובסטנסיט. בטבע דיספרוסיום מופיע לעיתים קרובות יחד עם ארביום והולמיום.
ניתן לבודד דיספרוסיום מDyF3 באמצעות תגובה עם סידן, כך:
2DyF3 + 3Ca → 2Dy + 3CaF2
אמצעי זהירות

כמו לנתנידים אחרים, לדיספרוסיום רעילות נמוכה. מנגנוני רעילותו לא הובנו במלואם. 

לדיספרוסיום אין תפקיד ביולוגי.
דאה שחורת-כתף

| דאה שחורת-כתף |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
תת־משפחה:: דאות
סוג:: דאה
מין:: דאה שחורת-כתף
שם מדעי
 Elanus caeruleus ‏דפונטיין, 1789
תחום תפוצה


זוג דאות שחורות כתף בחיזור עם מכרסם צולם בישראל ב-2015
דאה שחורת-כתף (שם מדעי: Elanus caeruleus) היא מין עוף דורס יום מסוג דאה, המשתייך למשפחת הנציים. דאות שחורות-כתף מצויות בעיקר במרחבים הפתוחים של אפריקה ואסיה. באירופה ניתן לראותן בעיקר בספרד ופורטוגל.
מין זה אינו נחשב למין נודד, ובישראל הדאה שחורת-הכתף הייתה ידועה בעבר כמזדמנת נדירה באזור אילת והערבה. בשנים האחרונות נצפו בארץ מספר פעמים, ובשנת 2011 זוג דאות קינן לראשונה באגמון חולה וגידל ארבעה גוזלים. מאז יש תצפיות נוספות, בכל הארץ, של קינון הדאה שחורת-כתף.
תיאור

דורס קטן יחסית, מידות גופו 35–38 ס"מ, מוטת כנפיים 80–95 ס"מ, משקל 290–300 גרם. צבע גופו בעיקר אפור או לבן עם כתמים שחורים בכתפיו, בקצות כנפיו ובעיניו פסים שחורים. הכנפיים ארוכות בדומה לבזים, והן נמשכות אל מעבר לקצה הזנב כאשר הדאה נחה. במעוף, ניתן להבחין בזנב הקצר והמרובע שאינו ממוזלג בדומה לסוג דיה. כאשר נח, בעיקר על כבלי חשמל לצד כבישים, הוא לעיתים קרובות יסדיר את כנפיו על גופו ויטלטל זנבו מעלה ומטה כאילו ניסה לשמור על שיווי משקל. הזוויגים זהים במראה החיצוני. עיניהם גדולות וצבען אדום, מופנות לחזית הראש ונוצותיהן הקטיפתיות מאפיינות את הינשופיים ואת שאר הדאות.
תפוצה ואזורי מחיה > בעולם

הדאה שחורת-כתף היא מין שחי בעיקר בשטחים פתוחים סוואנות ומדבריים למחצה, באפריקה שמדרום לסהרה ובאסיה הטרופית, אולם יש למין דריסת רגל גם באירופה- בספרד ובפורטוגל. נראה כי אזור תפוצתו של המין מתרחב בדרום אירופה וייתכן שגם במערב אסיה. כמה אוכלוסיות גאוגרפיות סווגו כתת-מינים כולל התת-מין שנמצא בספרד, אפריקה ובחצי האי ערב.
תת-המין vociferus נמצא ממזרח לאזורים אלו על פני דרום אסיה עד לדרום-מזרח אסיה. תת-המין hypoleucus (שלעיתים מתייחסים אליו כאל מין עצמאי) נמצא בסומטרה, ג'אווה, בורנאו והפיליפינים, ותת-המין wahgiensis מוגבל לאזור גינאה החדשה. תת-המין caeruleus נמצא בחצי האי האיברי, אפריקה ובחצי האי ערב. הדאה לבנת כנף (Elanus leucurus) והדאה שחורת כנף (Elanus axillaris) שויכו לפני זמן רב למין דאה שחורת-כתף, אולם מאז שויכו למין נפרד.
אף על פי שהדאה שחורת-כתף נמצאת לרוב באזורי מישור הן נצפו גם באזורים גבוהים יותר, בנאגאלנד (2,020 מטר), בהרי נילג'ירי (2,670 מטר) ובסיקים (3,650 מטר). נטען כי הן מבקרות חורף בכמה חלקים של אזור תפוצתם כגון בהרי גהט המערביים.
תפוצה ואזורי מחיה > בישראל

בעבר, הדאה שחורת-כתף נצפתה לעיתים נדירות ביותר באזור אילת ובנגב המערבי. אז נרשמה תצפית חריגה של הדאה בעמק בית שאן, מאז מספר התצפיות באזור זה הלכו והתרבו, ובאוגוסט 2011 נרשמה תצפית ראשונה של קינון באגמון חולה. מאז נרשמו תצפיות נוספות של קינון באזורים שונים בעיקר בצפון ובשפלה. פרטים בודדים נצפו בכל חלקי הארץ כולל באזור יהודה, והסברה היא שאלו פרטים צעירים מקומיים. תת-מין של הדאה שחורת-הכתף הנמצא בישראל הוא vociferus, המשתייכת לאוכלוסייה האסייתית. מין הדורסים האחרון שהתגלה מקנן לראשונה בישראל היה בשנות ה-80', הוא הנץ המצוי, ומאז הפך למקנן נפוץ בישראל.