בני יהודה תל אביב
היסטוריה > לאחר קום המדינה

בעונה הראשונה לאחר הקמת המדינה, עונת 1949/1950 בליגה המיוחדת בכדורגל שובצה בני יהודה בבית תל אביב, בליגה המיוחדת שהייתה הליגה השנייה אז, וסיימה במקום הראשון בליגה המיוחדת במחוז תל אביב, אך הליגה פורקה שוב בסוף העונה והקבוצה נאלצה לשחק בליגה ב' דרום לאחר מכן. בשנת 1951 נדדה הקבוצה פעם נוספת לשטח שהיה שדה תירס ובעלותו הייתה מפוקפקת, ובן לילה נהפך בעזרת מאות מתנדבים תושבי השכונה למגרשה הביתי הראשון של בני יהודה, מגרש "שכונת התקווה" שקיים עד היום באותו השטח.
בעונת 1951/1952 השיגה בני יהודה את ניצחונה הראשון במסגרת גביע המדינה, 2–3 נגד בית"ר ירושלים. בשנים אלו הייתה בני יהודה קבוצת אמצע טבלה בליגה ב' מחוז דרום, אשר מנסה ללא הצלחה לעלות לליגה הראשונה.
ב-1954 הוחלט על ידי ההתאחדות להפוך את ליגה א' לליגה הלאומית ולבנות ליגה א' חדשה מהקבוצות שסיימו בששת המקומות הראשונים בליגה א' מחוז צפון ודרום. בסיום העונה סיימה בני יהודה רק במקום השמיני ומצאה את עצמה בליגה השלישית (ליגה ב') ממנה עלתה רק בעונת 1956/1957. בעונת 1958/1959 עלתה בני יהודה לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה (אז: הליגה הלאומית) בישראל לאחר שסיימה במקום הראשון בליגה א', כאשר בסגל הקבוצה כיכבו מרקו עבוד, שלום אזולאי, דוד טסה, מאיר שירזי, יעקב גרונדמן, דני לוי, יעקב עובדיה, יוסף מהלל, שלום סינוואני, יצחק ("זכי") מזרחי ודוד יפת.
בשנה זו, תוך הכנת המועדון לליגה הראשונה, חודש המגרש בשכונת התקווה, הוכשר וניטע מחדש וכל זאת על ידי תושבי השכונה ומתנדבים. ב-19 בספטמבר 1959 ערכה בני יהודה את משחקה הראשון בליגה הראשונה אי פעם, נגד מכבי פתח תקווה, והפסידה 1–2.
בשנות ה-60 נאבקה הקבוצה על הישרדותה בליגה הראשונה והצליחה לשרוד בליגה בתנאים קשים ובתקציב נמוך מאוד. הקבוצה הצליחה לזכות בגביע הראשון שלה בעונת 1967/1968, כשניצחה בגמר 0–1 את הפועל פתח תקווה.
בשנות ה-70 המשיכה הקבוצה להיות קבוצת אמצע טבלה ומטה שבעיקר מנסה לשרוד בליגה העליונה, וכשלה פעמיים בעונות 1971/1972 ו־1975/1976, בסופן ירדה לליגה השנייה. מצב הקבוצה השתפר בשנים בעונת 1977/1978, אז חזרה הקבוצה לליגה הראשונה.
את שנות ה-80 התחילה בני יהודה טוב כאשר בעונת 1980/1981 הייתה שנייה רק להפועל תל אביב במספר הנקודות וסיימה כסגניתה. בנוסף בעונה זו, שנחשבת אחת הגדולות במועדון, היא זכתה בגביע המדינה לאחר ניצחון על הפועל תל אביב בגמר. עונה לאחר מכן סיימה במקום השלישי. בשתי העונות שלאחר מכן התדרדרה הקבוצה עד שלבסוף ירדה לליגה הארצית בסוף עונת 1983/1984, אך לאחר עונה אחת בלבד שבה לליגה העליונה וסיימה במקום החמישי. בעונת 1986/1987 סיימה כסגניתה של בית"ר ירושלים שלקחה אליפות ראשונה בתולדותיה, אך לאחר מכן התדרדרה שוב למקום העשירי. בעונת 1988/1989 נקלעה למקום האחרון בטבלה, אך לאחר הגעתו של המאמן גיורא שפיגל הצליחה להינצל מירידה לליגת המשנה.
שיא המועדון הגיע בתחילת שנות ה-90, ובעונת 1989/1990 זכתה בני יהודה, תחת הדרכתו של שפיגל, באליפות המדינה לראשונה בתולדותיה.
בעונת זו כיכבו בשורותיה יעקב אסייג, רוני מאיר, ניר מנחם, חררדו גונזלס, חזי שירזי, רואי חדד ומשה סיני שהגיע בהשאלה מהפועל תל אביב ונבחר לכדורגלן העונה בישראל לאחר שכבש 14 שערים והוסיף שישה בישולים.
בעונה שאחרי האליפות התדרדרה הקבוצה לפלייאוף התחתון, וסיימה את העונה במקום השמיני בטבלה. לאחר מכן חזרה לצמרת כאשר בקבוצה כיכבו חיים רביבו, אלון מזרחי וניקולאי קודריצקי. בעונת 1991/1992 סיימה הקבוצה כסגנית האלופה מכבי תל אביב, ובעונה שלאחר מכן סיימה במקום השלישי בטבלה, אך בהמשך שנות ה-90 הפכה לקבוצת תחתית, ובעונת 1997/1998 נשארה בליגה במחזור האחרון, לאחר שסיימה את העונה עם נקודה אחת יותר מהפועל באר שבע שירדה לליגת המשנה.