stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלקטרה (מיתולוגיה)
דמותה

אלקטרה נעדרה ממיקנה כשאביה אגממנון חזר ממלחמת טרויה ונרצח על ידי אייגיסתוס, מאהבה של קליטמנסטרה, או על ידי קליטמנסטרה עצמה.
אייגיסתוס וקליטמנסטרה רצחו גם את קסנדרה, נביאה מטרויה שהייתה שלל מלחמה של אגממנון.
על פי האודיסאה, לאחר שמונה שנים הובאה אלקטרה מאתונה יחד עם אחיה אורסטס. על פי פינדארוס, אורסטס ניצל מהמרצחים על ידי אומנתו או על ידי אלקטרה ונמסר לחסותו של המלך סטרופיאוס. האורקל מדלפי הורתה לאורסטס בהגיעו לגיל 20 לחזור לביתו ולנקום את מות אביו.
על פי אייסכילוס, ב"נושאות הנסכים" וב"נוטות החסד": אורסטס פגש את אלקטרה למרגלות קבר אביהם, לשם הגיעו שניהם לשם פולחן למת. הם זיהו זה את זה ותכננו את הנקמה.
אורסטס ופילאדס (בנו של המלך סטרופיוס) הרגו את קליטמנסטרה ואייגיסתוס בעזרת אלקטרה. אורסטס, שהשתגע בעקבות כך, נרדף על ידי האריניות, אלות הזעם והנקמה שתפקידן לרדוף רוצחי קרובי משפחה. אורסטס נמלט למקדש אפולו בדלפי, אך למרות שפעל בהוראת אפולו, לא יכול היה אפולו להגן עליו מהשלכות מעשיו. לבסוף, אתנה העמידה אותו למשפט באקרופוליס באתונה. האריניות דרשו את קורבנן, אורסטס טען כי פעל בהוראת אפולו, השופטים נחלקו בדעותיהם ואתינה הכריעה כי אורסטס יזוכה.
גרסה שונה של הסיפור מופיעה במחזה "איפיגניה בטאוריס" של אוריפידס, לפיה אורסטס הובל על ידי האריניות לטאוריס שלחופי הים השחור, שם הוחזקה אחותו איפיגניה. אורסטס ופילאדס הובאו לאיפיגניאה כדי להקריבם לארטמיס. שלושתם ברחו מטאוריס, ובזכות האיחוד המשפחתי סופקו האריניות ופסקו מלרדוף את אורסטס.
אלקטרה ופילאדס התאהבו ונישאו. על פי אוריפידס אלקטרה אמנם הושאה בעבר על ידי אייגיסתוס וקליטמנסטרה לאיכר, כדי שילדיה העתידיים לא יהיו בני אצולה ולכן יקטן הסיכוי כי ינקמו את רצח סבם, אך האיכר סירב לממש את הנישואין מתוך כבוד לאלקטרה.
תסביך אלקטרה בפסיכולוגיה קרוי על שמה.
עיבודים של הסיפור המיתולוגי

"האורסטיאה" - טרילוגיית מחזות של אייסכילוס.
"אלקטרה" - מחזה מאת סופוקלס.
"אלקטרה" - מחזה מאת אוריפידס.
"אלקטרה" - מחזה מאת המחזאי הסרבי דנילו קיס.
"הזבובים" - מחזה מאת ז'אן-פול סארטר (1943), עיבוד מודרני לסיפור אלקטרה, בגישה אקזיסטנציאליסטית.
"אלקטרה" - מחזה מאת Hugo von Hofmannsthal, מבוסס על מחזהו של סופוקלס.
"האבלות יאה לאלקטרה", מחזה מאת יוג'ין או'ניל, מבוסס על מחזהו של אייסכילוס.
"אלקטרה" - סרטו של הבמאי Michael Cacoyannis, מבוסס על מחזהו של אוריפידס.
"אלקטרה" - אופרה של ריכרד שטראוס עם ליברית מאת הוגו פון הופמנסטל.
"אלי" - סרט (1984) בכיכובה של שלי וינטרס המבוסס על עלילת אלקטרה.
"אלקטרה אהובתי" סרטו של הבמאי Miklós Jancsó.
"מיתוס" - מחזה של אנסמבל עיתים בבימויה של רנה ירושלמי.
"אלקטרה"- מחזה המבוסס על הליברית שכתב הוגו פון הופמנסטל, בעיבודם של עירא אבנרי וליהיא ברזל-מלמד. הועלה על ידי החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב במאי 2008.
לקריאה נוספת

אוריפידס, "אלקטרה", בתרגום אהרן שבתאי, הוצאת שוקן - המפעל לתרגום ספרות מופת, תשס"ב 2001, תל אביב
סופוקלס, "אלקטרה", בתרגום אהרן שבתאי, הוצאת שוקן - המפעל לתרגום ספרי מופת, תשס"ב 2001, תל אביב
שמואל רכטמן

שמואל רכטמן (28 בפברואר 1924 – 23 ביולי 1988) היה ראש עיריית רחובות וחבר הכנסת מטעם הליכוד בכנסת התשיעית.
ביוגרפיה

רכטמן נולד ברחובות ב-1924. שימש כמנהל אדמיניסטרטיבי של בית הספר החקלאי כפר סילבר.
בשנת 1949 הצטרף לציונים הכלליים, והיה מראשי איגוד העובדים הליברליים. לאחר הקמת המפלגה הליברלית, שימש בה כיושב-ראש המועצה הארצית. הוא שימש כחבר מועצת העיר רחובות בשנים 1965–1969. בבחירות למועצת העיר בסוף 1969 הוביל את רשימת גח"ל שעלתה מ-3 ל-5 מנדטים. לאחר הבחירות גיבש קואליציה עם מפד"ל, אגודת ישראל ורשימת ל"ה המקומית וב-30 בנובמבר 1969 נתמנה לראש העיר. בכך הביא לסיום 23 שנות שלטון מפלגות הפועלים ברחובות. בסוף 1973 הוביל את גח"ל ברחובות להישג מרשים כאשר רשימתו זכתה ל-10 מתוך 15 מושבים במועצת העיר.
בשנת 1977 נבחר רכטמן לכנסת התשיעית מטעם הליכוד.
החל משנת 1970 הוביל רכטמן את רחובות לתנופת בנייה שכללה גם חריגות בנייה, ובעקבות זאת נשמעו טענות על כך שרכטמן קיבל שוחד מקבלני בניין. במשך זמן רב חקירת המשטרה לא העלתה דבר, אך לבסוף הקבלן אהרן גיבור הסכים להעיד נגד רכטמן ואף הקליט שיחה ביניהם. ביולי 1978 ביקש היועץ המשפטי לממשלה, להסיר את חסינותו, כדי להגיש נגדו כתב אישום על קבלת שוחד מהקבלן אהרן גיבור. בינואר 1979 הורשע בלקיחת שוחד ונידון למאסר בפועל, ובכך היה חבר הכנסת הראשון שהורשע בפלילים, ונידון למאסר בעת כהונתו. ביוני 1979 נדחה ערעורו על ידי בית המשפט העליון. בדצמבר 1980, הוא נידון לתשעה חודשי מאסר על קבלת כרטיס טיסה לאולימפיאדת מינכן כשוחד. רכטמן הסביר שלא ראה כל פסול בקבלת הכרטיס ושהדבר היה מקובל אז.
רכטמן היה חבר הכנסת הראשון שנכנס אי-פעם לכלא. הוא נכנס לכלא בפברואר 1979, בעוד ערעורו תלוי ועומד בפני בית המשפט העליון וקיבל הסעות מטעם המדינה מהכלא להצבעות בכנסת. לאחר שנדחה הערעור, דרשו ממנו חבריו בליכוד להתפטר מהכנסת והוא נענה לדרישתם והוחלף על ידי דוד שטרן. הנשיא יצחק נבון קצב את עונשו והוא שוחרר מהכלא ב-1982 בשל מצבו הבריאותי. גם לאחר שחרורו המשיך רכטמן לטעון לחפותו, וביקש לשוב לחיים הפוליטיים, אך חבריו בליברלים סירבו לקבלו חזרה.
בשנת 1987 לקה בסרטן הריאה אך המשיך להופיע באירועים וטקסים בעיר רחובות. למרות הרשעתו בפלילים ומאסרו, רבים מתושבי העיר המשיכו לרחוש לו הערכה.
רכטמן נפטר ב-23 ביולי 1988. לאחר מותו נקרא אזור התעשייה הקרוב לקריית משה, "קריית רכטמן", על שמו.
הערות שוליים

↑  ראשות המועצה ברחובות לנציג גח"ל, מעריב, 4 בנובמבר 1969
↑  רכטמן ראש עיריית רחובות, מעריב, 1 בדצמבר 1969
↑  רכטמן רוצה בקואליציה רחבה ברחובות, דבר, 7 בינואר 1974
↑  ראש עריית רחובות: הפרסומים נגדי עלילה, דבר, 12 באפריל 1976
↑  רכטמן: גיבור לא הציע ואני לא בקשתי לקנות ממנו דירה, דבר, 5 בספטמבר 1978
↑  דני צדקוני, היועץ המשפטי ביקש להסיר חסינותו של ח"כ רכטמן, דבר, 3 ביולי 1978
↑  ח"כ רכטמן הורשע בקבלת שוחד כראש עיריית רחובות, דבר, 3 בינואר 1979
↑  בית המשפט העליון דחה ערעורו של ח"כ רכטמן, דבר, 11 ביוני 1979; המשך
↑  איה אורנשטיין, רכטמן הורשע בקבלת כרטיס טיסה, מעריב, 8 בדצמבר 1980
עוד 9 חודשי מאסר (חופפים) לשמואל רכטמן, דבר, 12 בדצמבר 1980
↑  ח"כ רכטמן - לכלא רמלה, מעריב, 19 בפברואר 1979
↑  קורפו ושריר יוצאים היום למעשיהו, דבר, 13 ביוני 1979
↑  ראובן שפירא, ביום העצמאות פרצתי בבכי, דבר, 29 ביוני 1979
↑  טדי פרויס, שמואל איש צדק חוזר מן הכפור, דבר, 11 בפברואר 1982
↑  ארליך מודיע, דבר, 12 בפברואר 1982
↑  בן כספית, נפטר שמואל רכטמן, מעריב, 24 ביולי 1988.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414725105171  VIAF: 5218156223623405400007   WorldCat (עם VIAF): 5218156223623405400007
דודו דגמי

אין תמונה חופשית
דוד (דודו) דִגְמִי (כיום דוד לוי; נולד ב-1974) הוא עבריין ישראלי שהואשם והורשע במגוון עבירות. דגמי נחשב לסוחר הנשים הגדול ביותר שנתפס בישראל. מוערך כי הצליח להבריח לישראל מאות נשים ממדינות שונות ממזרח אירופה למטרת העסקתן בזנות.
ביוגרפיה

דגמי נולד וגדל בתל אביב. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 פתח מספר מכוני ליווי בתל אביב. בשנת 2002 החל לעסוק בייבוא נשים מרוסיה וקזחסטן דרך מצרים. היה גם שותף במועדון החשפנות "בייבידולס". במקביל עסק בזיוף כרטיסי אשראי, סחר ברכוש גנוב והחזקת קוקאין ואקסטזי.
ב-2004 נעצר בבלגיה כשברשותו דרכונים מזויפים הרשומים על שם נשים מחבר העמים, אותן היה אמור להעביר למדינה אחרת. הוא נשפט ונידון לשלוש שנות מאסר. לאחר פחות משנה ברח להולנד, ובעזרת דרכון מזויף שב לישראל.
בשנת 2007 נעצר באילת בחשד לניסיון אונס וסחר בנשים. הוא הפך לעד מדינה תמורת מחיקת 24 תיקים חמורים בגין סחר בנשים, ניסיון אונס, סרסרות, סחיטה באיומים והחזקת סמים. דגמי העביר הקלטות של שותפיו, ואלו הובילו להרשעתם של ארבעה שנדונו לעונשי מאסר של 3–18 שנים. במסגרת הסכם עד המדינה שנחתם עמו נאסר שמו לפרסום אולם מאוחר יותר הותר לפרסמו ובעקבות כך שינה את שמו לדוד לוי.
ב–2011 דגמי הורשע בסחיטה באיומים במסגרת עבודתו בנדל"ן. הוא נדון לשלושה חודשי עבודות שירות. לאחר שטען שקיים חשש לחייו, העונש הומר בקנס בסך 20,000 ש"ח.
דגמי החל לעסוק בנדל"ן כאשר רכש דירות לצורך מכוני הליווי. היקף נכסיו מוערך בעשרות נכסים והוא פועל במסגרת חברות רבות. בין היתר, הקים וניהל את חברת "ד.ד. מיזמים" (שמה שונה לחברת "אורבן נדל"ן י.ד.") אשר עוסקת במיזמי תמ"א 38. יאיר סגל רכש את חלקו של דגמי בחברה.
ביוני 2020 נדחתה תביעת הדיבה של דודו דגמי נגד עיתונאית הארץ לשעבר, שרון שפורר.
דגמי נשוי.
הערות שוליים

↑  יובל גורן, נחשפה הרשת הגדולה בישראל לסחר בנשים; החשד: הבריחו נשים והעסיקו אותן בזנות בכפייה, באתר הארץ, 8 במרץ 2009
↑  שרון שפורר, סוחר הנשים שהפך לאיל נדל"ן בחסות המדינה, באתר הארץ, 17 בפברואר 2013
↑  שרון שפורר, ביהמ"ש התיר לפרסם את זהות סוחר הנשים הגדול בארץ – דודו דגמי, באתר הארץ, 4 בפברואר 2013
↑  עצמאית בשטח: שרון שפורר מול סוחר הנשים (לשעבר) ומחליף הזהויות דוד דגמי, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 3 באוגוסט 2016
↑  אתר נבו
↑  רנית נחום-הלוי, 2 בניינים בצפון תל אביב יחוזקו - תמורת בנייה של 8 דופלקסים, באתר TheMarker‏, 13 בינואר 2011
↑  אלעזר לוין, בר-יעקב נכסים: בניין בתל אביב ב-12 מיליון שקל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 11 באוגוסט 2011
↑  טל שניידר, מה שמה של חברת הנדלן שהוקמה ע״י סוחר הנשים הגדול בישראל?, הפלוג, 3 באוגוסט 2016
↑  אורי חודי, ‏קבוצת רכישה מימשה אופציה למגרש בדרום ת"א ב-81 מ' ש', באתר גלובס, 20 במאי 2015
↑  אורי חודי, ‏קבוצת רכישה מימשה אופציה למגרש בדרום ת"א ב-81 מ' ש', באתר גלובס, 20 במאי 2015
↑  נדחתה תביעת הדיבה של דודו דגמי נגד כתבת המקום שרון שפורר, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 2 ביוני 2020
נטו אפס פליטות

סטטוס יעדי נטו אפס פליטות נכון לאוקטובר 2023. הקריטריונים למדידה עשויים להשתנות ממדינה למדינה, למשל באמצעות הכללה או אי הכללה של פליטות טיסות בינלאומיות, או באמצעות קיזוז פחמן.
נטו אפס פליטות (או נייטרליות פליטת פחמן; באנגלית: Net Zero Emissions או בקיצור Net Zero) הוא מצב שבו הפרש הפליטות והקליטות של פחמן דו-חמצני (CO2) וגזי חממה אחרים באטמוספירה בנקודת זמן כלשהי מאוזן. השאיפה היא להגיע למצב כזה שבו הפרש הפליטות והקליטות שווה לאפס, על מנת למנוע שינויי אקלים ארוכי טווח. הפליטות מתייחסות לכמות גזי החממה הנפלטים כתוצאה מפעילות אנושית והקליטות מתייחסות לכמות הגזים המוצאים מהאטמוספירה. בהקשרים שונים, המונח יכול להתייחס ל־CO2 בלבד או לכלל גזי החממה.
השגת איזון בין הפליטות לקליטות מחייבת ביצוע פעולות אקטיביות להפחתת פליטות גזי חממה. מוסדות וארגונים נדרשים לעמוד בדרישות שמגבילות את ערכי הפליטות ועל כן ארגונים רבים נדרשים לבצע קיזוז פחמן (Carbon offset) או גזי חממה, על מנת לפצות על פליטות שאינם יכולים להפחית על ידי רכישת  אשראי פחמן (אנ') . זהו מצב בו חברה קונה מחברה אחרת המקבעת פחמן את הזכויות מקיבוע הפחמן על מנת שבסכום הכולל ייחשב שהיא פלטה פחות ממה שהיא פלטה בפועל. נטו אפס פליטות הפך למסגרת המרכזית לפעולה ממוסדת עבור המאבק כנגד שינויי האקלים, עם למעלה מ-140 מדינות ואלפי חברות שקובעות לעצמן יעדים לסכום פליטות אפס. מעבר לכך ישנה חקיקה מקומית בלמעלה מ-29 מדינות הכוללת מטרות נטו אפס פליטות עבורן.
לעיתים יש נטייה לשימוש במונחים "נטו אפס פליטות" ו-"נייטרליות אקלימית" כהיינו הך. עם זאת, במקרים מסוימים יש הבדלים בין מונחים אלו. למשל, תקנים מסוימים לאישור נייטרליות פחמן מאפשרים שימוש רב באשראי פחמן, אך תקני סכום אפס פליטות דורשים הפחתת פליטות בפועל בלמעלה מ-90% ולאחר מכן שימוש באשראי פחמן של עד 10%.
היסטוריה

הרעיון של נטו אפס פליטות נולד ממחקרים שהראו כי עצירת ההתחממות הגלובלית דורשת סכום פלטות אפס של פחמן דו-חמצני. הוא הפך לחלק ממטרות הסכם פריז שנחתם ב־2015, המציין את הצורך להשיג איזון בין פליטות ממקורות אנטרופוגניים לבין קיבוע של גזי חממה. בשנת 2016, מילוני אוקספורד בחרו במונח "נייטרליות פליטת פחמן" כ מילת השנה (אנ')  בארצות הברית.
בדצמבר 2020, חמש שנים לאחר הסכם פריז, הזהיר מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש כי מדינות אינן מכבדות את ההתחייבויותיהן לפי הסכם פריז, שאינן מספקות בכל מקרה. הוא קרא לכל שאר המדינות להכריז על מצב חירום אקלימי עד שתושג נייטרליות פליטת פחמן.
תקנים, הנחיות ומדידה

תקנים רבים נוצרו להגדרה ולמדידת התקדמות לעבר מאזן גזים (נטו אפס), אך חלקם נתונים לביקורת על היותם מוטים לגרינווש "Green Wash", מושג המתאר מצב שבו מוסד מצייר את עצמו כסביבתי ללא הצדקה.
גישה מקיפה למאזן נטו אפס פליטות כוללת את כל גזי החממה ואת המזהמים השניוניים שנפלטים מהפליטות הישירות. הפחתת פליטות ישירות, קיבוע פחמן ורכישת אשראי פחמן הן הדרכים העיקריות להשגת סכום פלטות אפס עבור גוף כלשהו. תקנים מחמירים בדרך כלל דורשים התמקדות בהפחתת הפליטות.
השימוש באשראי פחמן (קיזוז פחמן) נתון לביקורת על כך שהוא עשוי לאפשר לגופים הפולטים גזי חממה להתנהל למעשה ללא מגבלות על הפליטות שלהן בהווה ובכך לדחות פעולות להפחתת פליטות. מעבר לכך רגולציה רופפת וחישובים מורכבים עלולים להוביל לקבלת אשראי פחמן על מצב שבו בפועל סכום הפליטות גבוה ממה שסוכם.
תקנים חזקים ואמינים נדרשים כדי להבטיח שמטרות סכום פליטות אפס הן מדויקות ומשקפות הפחתה אמיתית בפליטות ולכן האו"ם, ISO וארגונים אחרים מנסים להקים מערכת תקנים אמינה ושקופה לאימות אשראי הפחמן.  עבור יעדי נטו אפס פליטות נדרשים יעדים קצובים בזמן ומטרות ביניים ברורות. קביעת מטרות לטווח קצר ובינוני מסייעת לשמור על תהליך שקוף ומדיד.
דרכים ליישום נטו אפס פליטות

במאבק הגלובלי נגד שינוי האקלימי, יעדי מאזן נטו אפס של גזי חממה מהווים אבן פינה. עם זאת, ההצלחה בהשגת יעדים אלה דורשת מאמץ משותף של גורמים רבים שצריכים לקחת חלק פעיל. כלומר על מנת להגיע למאזן נטו אפס של גזי חממה יש לפעול בכמה מישורים: פיתוח טכנולוגיות חדשות בתחום האקלים, והתחומים הנושקים לדיסציפלינות הסביבתיות, חיונית להשגת יעדי סכום פלטות אפס. ניתן להגיע למצב של נייטרליות בפליטת פחמן בשתי דרכים: הפחתה או קיזוז, אך ככל הנראה יידרש שילוב בין שתיהן.
דרכים ליישום נטו אפס פליטות > הפחתת פליטות

הדרך להגעה למצב של אפס פליטות נטו היא על ידי מעבר לכלכלה נמוכה בפחמן. כלכלה כזו מתמקדת באנרגיה מתחדשת כמו אנרגיה הידרואלקטרית, אנרגיית רוח, אנרגיה גאותרמית, אנרגיה סולארית ואנרגיה גרעינית. ייצור אנרגיה מתחדשת אמנם גורם לפליטת פחמן, אך בכמות כמעט זניחה. כדי להפחית את פליטת הפחמן יש גם לבצע שינויים בתעשייה ובחקלאות. שינויים בתזונת הבקר, לדוגמה, יכולים להפחית את ייצור המתאן ב-40%.
אחת הדרכים לעודד יצירת מוצרים נייטרליים מפחמן היא על ידי הפיכת מוצרים אלה לזולים יותר מאשר מוצרים מקבילים המיוצרים בעזרת דלקים חיוביים בפליטת פחמן.
חינוך ציבורי והעלאת מודעות לחשיבות ההפחתה בפליטות הם קריטיים על מנת ליצור תמיכה רחבה והשתתפות אקטיבית של הציבור והעסקים במאמצי הגעת הכלכלה לנטו אפס פליטות. חינוך זה יכול להיעשות הן על ידי אקטיביזם, והן על ידי תכנים ברשתות החברתיות, ומתן במה לכך במוסדות החינוך הפורמליים והבלתי פורמליים. כשהציבור רתום לכך, ניתן לראות חברות וארגונים פרטיים שבוחרים להתחייב ליעדים, ובכך קבעו מדיניות פנימית להפחתת פליטות. מספר חברות התחייבו להפוך לנייטרליות או שליליות מבחינת פליטת פחמן עד לשנת 2050. לדוגמה: מיקרוסופט, שורש, דלתא איירליינס, BP, איקאה, ובלאקרוק. על ידי יצירת אהדה של הציבור לחברות שמתחייבות ומממשות נטו אפס פליטות, באופן טבעי יש יותר משיכה לחוקרים לפתח פיתוחים טכנולוגים בתחום ואף למשקיעים להרגיש ביטחון בהשקעה בחברות מהתחום.
חקיקה ממשלתית יכולה לקדם את השגת יעדי נטו אפס פליטות על ידי קביעת דרישות ברורות ותמריצים להפחתת פליטות, תמיכה בחדשנות טכנולוגית, והגברת השקעה בפרויקטים ירוקים. לעיתים דחופות חקיקה זאת מתבצעת לאחר הפעלת לחץ ציבורי על הממשל, כפי שקרה בבריטניה על ידי Extinction Rebellion, תנועת אקלים שפעלה גם בישראל.
דרכים ליישום נטו אפס פליטות > קיזוז פחמן

בתהליך של קיזוז פחמן מפחיתים או מונעים פליטה של גזי חממה או מסלקים פחמן דו-חמצני מהאטמוספירה כדי לפצות על הפליטות. אם סך גזי החממה הנפלטים שווה לסכום הכולל שנמנע או הוסר, אז שתי ההשפעות מבטלות זו את זו והפליטה נטו היא "נייטרלית".
דרכים ליישום נטו אפס פליטות > פעילות ציבורית

הגדלת השקעות בפרויקטים ירוקים, כולל אנרגיה מתחדשת, תשתיות בנות-קיימא, וטכנולוגיות קיבוע פחמן וגזי חממה, תסייע אף היא. גידול השקעות זה מתקיים עקב כך שהציבור נאמן יותר לחברות שלא פוגעות בסביבה ובקהילה, ובכך זה יוצר ביטחון אצל המשקיעים שהסיכוי של החברה הזו לפשוט רגל יהיה נמוך יותר.
מאמצי נטו אפס פליטות דורשים שיתוף פעולה גלובלי, כולל שיתוף מחקר וטכנולוגיות, מימון משותף לפרויקטים גדולים, וקביעת מטרות משותפות להפחתת פליטות ברמה עולמית. דבר זה מתבטא בין היתר בשימור ושיקום מערכות אקולוגיות, כגון יערות גשם או יערות מנגרוב, שמהווים בפני עצמן מקור קיבוע פחמן משמעותי וטבעי. מעבר המערב ומדינות מתקדמות נוקטות גישה של תמיכה במדינות מתפתחות במעבר שלהן לכלכלות נקיות מפלטות גזי חממה, דרך סיוע פיננסי, טכנולוגי וידע.
אחד מהצעדים ההכרחיים הנדרשים עבור הגעה לסכום פלטות אפס הוא המעבר לאנרגיות מחדשות מדלקים מאובנים. תחום זה בפיתוחים טכנולוגים משמעותיים החל משנות ה־2000 וזה דורש השקעות גדולות ותמיכה מדיניותית. המעבר למאזן נטו אפס פליטות אינו תלוי בגורם אחד בלבד. ממשלות, עסקים, קהילות, ואנשים יחידים – כולם נוטלים חלק בפלטות של גזי החממה, ועל מנת להגיע ליעדי נטו אפס פליטות, על כל אחד מהגורמים להירתם למאמץ.
אקטיביזם אקלימי

לעיתים תכופות המאבק בהתחממות הגלובלית והשאיפה להשגת יעד של נטו אפס פליטות התחילו בפעולה ציבורית ואקטיביזם. תנועות אקלים בולטות ברחבי העולם הוכיחו את כוחן להשפיע על מדיניות, חברות ודעת הקהל הציבורית דרך מגוון פעולות מחאה, קמפיינים חברתיים ולחצים מדיניים. פעלו מספר תנועות אקלים עולמיות בולטות.
המרד בהכחדה (Extinction Rebellion) או XR היא תנועה בינלאומית שנוסדה בבריטניה בשנת 2018 שמטרתה להעלות את מודעות הציבור ולהפעיל לחץ על ממשלות לפעול בנחישות נגד משבר האקלים. המרד בהכחדה מתבססת על עקרונות המחאה הבלתי אלימה כפי שמרטין לוטר קינג, מהאטמה גנדי, פיתחו. התנועה השתמשה משתמשת בטקטיקות של עצירת תנועה והפגנות מול משכנות של ממשלות וחסימת תנועה למפעלים לדלק מאובנים. התנועה דרשה מהן להכריז על מצב חירום אקלימי ולקבל את יעדי סכום פלטות אפס ואכן לאחר הקמפיין שלה נכון ל־2023 מעל ל־30 מדינות הכריזו על מצב חירום אקלימי וקיבלו את יעדי סכום פלטות אפס. תנועה זו פעלה גם בישראל החל משנת 2019 בשם ה"מרד בהכחדה". עם זאת בשנת 2023 התנועה נסגרה וממנה ומתנועות נוספות הוקמה תנועת אקלים ישראלית אחרת בשם "משנים כיוון". משנים כיוון תכננו להשיק את התנועה קצת לאחר 7 באוקטובר 2023 אך לאור מלחמת חרבות ברזל התנועה החליטה להתמקד בצעד הראשון בהקדמת הבחירות, ולאחר מכן באקלים.
גרינפיס (Greenpeace) היא אחת מהתנועות הסביבתיות הוותיקות והמוכרות בעולם שנוסדה ב-1971, גרינפיס פועלת דרך מחקר וקמפיינים ציבוריים לשינוי דעת הקהל ומדיניות בנושאים כמו הפחתת פליטות גזי חממה, שמירה על האוקיינוסים והיערות, מגוון המינים וקידום אנרגיה נקייה. בצד קמפיינים ציבוריים, פעלה גם ברמה המשפטית והגישה תביעות נגד חברות גדולות בגין פגיעה בסביבה, מה שלעיתים הוביל לשינויים בפוליטיקה ובפרקטיקה של אותן חברות.
שביתת בית הספר למען האקלים (Fridays for Future) היא תנועה שהתחילה ב־2018 על ידי שביתות סטודנטים מלימודים בימי שישי למחאה על משבר האקלים. היא התרחבה למחאות גלובליות שגרמו לדיונים ציבוריים עזים על הצורך בפעולה דחופה למען האקלים.
פיתוחים ומיזמים בתחום האקלים

להגעה למאזן נטו אפס פליטות נדרשים פיתוחים טכנולוגיים בתחומים רבים שאחראיים לפלטות גזי חממה או לסילוקם של גזי החממה. על החידושים הטכנולוגים להיות למשל בתחומים של הפחתת פליטות מתעשייה, קיבוע פחמן וגזי חממה ומזהמים שונים מהאטמוספירה, וכן שיפור יעילות אנרגטית, אגירת אנרגיה, מעבר לאנרגיות מתחדשות, חדשנות בתחום המזון שאינו מהחי, וחדשנות בשיטות החקלאיות.
בהקשר הזה בישראל קיימים מספר סטארט-אפים בכל אחד מהתחומים האלו. ישראל היא המדינה הראשונה שאישרה אכילה בשר מתורבת, פיתוח שפותח על ידי חברת "אלף פארמס" שבמקורה בטכניון. פיתוח זה עתיד להקטין רבות את פליטות גזי החממה שנובעים מתעשיית הבשר שאחראית על כ־60% מפליטת גזי החממה שנפלטים בייצור מזון.
אחת הדרכים הנחקרות ביותר להורדת ריכוז גזי החממה באטמוספירה היא על ידי קיבוע פחמן בדרכים שונות. קיבוע פחמן ככלל, מתאר תהליכים הנדסיים כימיים ופיזיקליים, אשר באמצעותם פחמן דו-חמצני למשל, עובר תהליך שבו הוא אינו יימצא באטמוספירה לאחריו, למשל החדרתו לעומק האוקיינוס, קיבועו בקרקע בתצורות כימיות שונות שבהם לא ישתחרר חזרה ועוד. ישנן דרכים טבעיות לקיבוע פחמן, כגון פוטוסינתזה של צמחים, והטמעת פחמן דו-חמצני של פיטופלנקטון במערכות ימיות.
מקורות הפליטה של גזי חממה

גזי חממה הם חלק מהאטמוספירה של כדור הארץ ומשחקים תפקיד מרכזי באיזון הטמפרטורה בכדור הארץ ובכך מתאפשר חיים על פני הכדור. גזים אלו הם עוטפים את כדור הארץ ופועלים כשכבת בידוד, שומרים על הטמפרטורות על גבי האטמוספירה כתוצאה מקרינת השמש, ומאפשרים טמפרטורות מתאימות לחיים, ובהיעדרם כדור הארץ היה קפוא. במשך שנים רבות היה איזון בריכוז גזי החממה ששמר על טמפרטורה די אחידה, אך בעקבות פעילות אנושית שגורמת להגברת ריכוזים של גזים אלו, הופר האיזון הזה, מה שמוביל לשינויי אקלים. בפשטות תהליך זה מתבצע משום שחומרים שונים מסוגלים לבלוע אור באורכי גל שונים ובכך גזי החממה מסוגלים לבלוע אור אינפרה אדום, בניגוד לחמצן או לחנקן, הגזים הדומיננטיים באטמוספירה. ההתחממות קורית משום שקרינה שמגיעה מהשמש פוגעת בקרום כדור הארץ, וממנו נפלט אור אינפרה-אדום לחלל, בתהליך שנקרא פליטת קרינת גוף שחור. בדרך לחלל אותה קרינה עלולה להבלע על ידי גז חממה, המסוגלים לבלוע את האורכי הגל שנפלטים בתהליך זה. לאחר שהאור התת-אדום נבלע בגז, הגז מתחמם ואף הוא פולט קרינת גוף שחור, רק שבמקרה זה היא מכוונת לכל הכיוונים וחלקה חוזר לקרום כדור הארץ, דבר שמונע מהאנרגיה להיפלט לחלל.
גזי החממה דומיננטיים ביותר הם פחמן דו-חמצני (CO2), מתאן (CH4), חנקן חמצני (N2O) וגזים פלואורים (HFCs, PFCs, SF). לגזים אלו זמן מחצית החיים שונה, ואפקטיביות לבליעת קרינה אינפרה-אדומה שונה ובכך פליטה שלהם מחממת את כדור הארץ במידה שונה מהאחרים. פחמן דו-חמצני הוא הגורם העיקרי לשינוי האקלים שמהווה כ־80% מסך גזי החממה, בעיקר בשל שריפת דלקים מאובנים, אך קיימות סיבות נוספות כמו יצירת בטון.
צמצום פליטות בישראל

בסדרת החלטות ממשלה והודעות רשמיות בשנים 2008–2010, ולקראת ועידת ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים (2009), הצהירה ישראל לראשונה על כוונתה לצמצם בפליטות גזי חממה בשיעור של 20% עד לשנת 2020. נקבעו שני יעדי התייעלות אנרגטיים ל-2020 - צמצום של 20% בצריכת החשמל (ביחס לתרחיש "עסקים כרגיל") ומעבר לייצור חשמל באנרגיות מתחדשות בשיעור של כ-10%. בנוסף, הוקמה ועדה שתפקידה לגבש תוכנית לאומית להפחתת גזי חממה. על פי דו"ח מבקר המדינה משנת 2021, ישראל לא הצליחה להשיג את היעדים הללו. נכון לשנת 2020, צריכת החשמל צומצמה רק בכ-7.5%, ואנרגיות מתחדשות סיפקו רק כ-6% מצריכת החשמל הכוללת.
בשנת 2015, ולקראת ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים (2015), החליטה הממשלה על יעד נוסף של צמצום פליטות גזי חממה עד לשנים 2025 ו-2030 על ידי צמצום צריכת חשמל, מעבר לאנרגיות מתחדשות וצמצום הנסועה. על פי דו"ח מבקר המדינה, גם יעדים אלו רחוקים מהישג, שכן "ההתקדמות בהשגתם נעה בטווח שבין ב"פיגור" לאפס".
בשנת 2021, ולקראת ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים (2021), הכירה ממשלת ישראל בחשיבות ההגעה ליעד של נייטרליות פליטת פחמן, והחליטה על עדכון היעד לשנת 2030, וקביעת יעד לאומי של הפחתה של 85% בפליטות גזי חממה עד 2050 (ביחס לנמדד ב-2015).
פרט לממשלת ישראל, מספר גופים פרטיים בישראל הצהירו אף הם על כוונתם להגיע לנייטרליות פליטת פחמן, וביניהם: אסם השקעות, בזק ו-דיזנגוף סנטר.
ה'רפ"ו

ה'רפ"ו (5,286) ובקיצור רפ"ו – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-18 בספטמבר 1525 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 7 בספטמבר 1526.
המולד של תשרי חל ביום ראשון, 13 שעות ו-555 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשה. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה ראשונה לשמיטה, ושנת 4 במחזור העיבור ה-279. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 22 (סימנה כבלבז) במחזור השמש ה-189.
שנה זו היא שנת 1,457 לחורבן הבית, ושנת 1,837 לשטרות.
אירועים

פרוץ פולמוס הנפיחה: מחלוקת הלכתית בדיני טרפות בין קהילת "התושבים" לקהילת "המגורשים" בפאס שבמרוקו, על האפשרות להתיר בהמה שיש לה סירכא בריאה באמצעות נפיחה.
סיום הדפסת המהדורה הראשית של מקראות גדולות, בההדרת יעקב בן חיים אבן אדוניהו. מהדורה זו הייתה הבסיס למרבית מהדורות המקראות הגדולות במאות השנים הבאות.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ים ברינג

| --- | --- |

תצלום לוויין של ים ברינג
 מידע כללי
 על שם:  ויטוס ברינג 
 מיקום:  צפון האוקיינוס השקט, גובל באלסקה במזרח, סיביר וחצי האי קמצ'טקה במערב
 סוג:  ים שולי
 ים של:  האוקיינוס השקט
 מידות
 שטח:  2,000,000 קמ"ר
 אורך:  2,400 קילומטר
 רוחב ממוצע:  1,600 ק"מ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נהר קואצקואלקוס, Ossora, Opuka, Ozyornaya, Nunyamovaam, Malyuveem, Linlinvayam, Nachiki, Machevna, Makarovka, Kustovka, Rubikon, Severnaya, Vatyna, Valovayam, Vonaemitvayam, Vytvirvayam, Vtoraya River, Rusakova, Ukelayat, Tretya Rechka, Srednyaya River, Tymlat, Storozh, Tamanvayam, Yagolvayam, Kinmavayam, Khatyrka, Altyn, Alovnavayam, Anivayam, Bolshoy Tigil, Bolshoy Kinmavayam, Bystraya River, Al'katvaam, Nome River, יוקון, Unalakleet River, Kuzitrin River, Kvichak River, Khaylyulya, Dranka, Getygiryvayam, Kaychimmovayam, Kararvayam, Kaygytgynvayam, Kayum, Emivayam, Karaga, Istyk, Gyrmekuul', Kanchalan, Gytkatkinvayam, Il'piveyem, Yavynvivayam, בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית, רוסיה 
 איים:  האלאוטיים
 קואורדינטות:  58°N 178°W﻿ / ﻿58°N 178°W﻿ / 58; -178
 מיקומו של ים ברינג בצפון האוקיינוס השקט
 
ים ברינג הוא ים שולי בצפון האוקיינוס השקט, גובל באלסקה במזרח, בסיביר וחצי האי קמצ'טקה שברוסיה במערב, האיים האלאוטיים בדרום, איי קומנדור בדרום-מערב, ומצר ברינג, המפריד בין ים ברינג לבין ים צ'וקצ'י של אוקיינוס הקרח הצפוני בצפון.
שטחו של ים ברינג שני מיליון קמ"ר. מדרום לו מצויים האיים האלאוטיים. מצר ברינג מחבר את הים עם אוקיינוס הקרח הצפוני ומפריד בין אלסקה לסיביר, רוחבו כ-80 ק"מ. הים נקרא על שמו של יורד הים הדני ויטוס ברינג, שהגיע אליו בשנת 1728 וחקר את האזור ביסודיות.
החי בים

אוכלוסיית הדגה בים שגשגה ומשכה דייגים רבים מאמריקה, קנדה, רוסיה, סין ויפן. ואמנם, מאורעות העשור האחרון ממחישים את הנזק העצום שעלול להסב דייג לא מבוקר. ב-1989 העלו הדייגים ברשתותיהם כ-1.5 מיליון טון דגים. בתוך שלוש שנים צלל השלל לכדי 11 אלף טון בלבד – ירידה של 99%[דרוש מקור]. שיטות מתקדמות לאיתור להקות דגים ואיסופם לאוניות הקירור העצומות, ושווקים רעבים לכמות דגים גדולה, הביאו לדילול קיצוני של הדגה. יש בים יותר מ-80 מיני לווייתנים ודולפינים, שגם הם יונקים ימיים מאותה משפחה, ונחשבים בטעות, כמו הלווייתנים, לדגים. אבל בנתיב זה, הסמוך לחוף הצפון-מערבי של אלסקה, במצר ברינג המפריד בין אלסקה לסיביר, שטים רק שני סוגי לווייתנים: הבלוגה ולווייתן הקשת.