stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
להקת בנות
היסטוריה > המאה ה-21

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עם תחילתה של המאה ה-21, קמו שלל להקות בנות בכל סוגה מוזיקלית. ישנן להקות בנות לטיניות, להקות בנות העוסקות בסגנון ההיפ-הופ, הדאנס, הפופ וכולי. בשנת 1992, עם תחילתה של המאה ה-21, להקת הבנות שייקספיר סיסטר, הביאה את הלהיט "Stay", שזכה להצלחה בינלאומית. אחת מלהקות הבנות המצליחות ביותר בכל הזמנים היו ספייס גירלז, שהביאו את האלבום הנמכר ביותר ללהקת בנות ונקרא על שמן, Spice. שירן "Wannabe", הפך לשיר הנמכר ביותר ללהקת בנות, עם מכירות של כ-9 מיליון עותקים. בנוסף לכך, הוא הפך לאחד מתוך הקליפים הנצפים ביותר בכל הזמנים של להקות בנות.
להקת הבנות דסטיניז צ'יילד, מכרה כ-60 מיליון אלבומים וסינגלים במשך השנים, זכתה בפרס גראמי ונחשבת לאחת מהלהקות הבנות המצליחות בעולם, ולהן כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. ללהקה 4 שירים אשר כבשו את צמרת מצעד הבילבורד הוט 100, ושני אלבומים אשר כבשו את צמרת מצעד הבילבורד 200. בלהקה הייתה חברה הזמרת ביונסה, שהפכה לאחת מהזמרות המצליחות ביותר בכל הזמנים, ולמוזיקאית שיאנית מכירות. קלי רולנד, שהייתה חברה בלהקה גם כן, פצחה בקריירת סולו מצליחה, והביאה את הלהיט "When Love Takes Over", שזכה להצלחה בינלאומית. השלישית שהייתה חברה בלהקה, הייתה מישל ויליאמס, שאלבום בכורתה Heart to Yours, זכה להצלחה רבה.
מאוחר יותר קמה להקת הפוסיקט דולז, אשר הביאו שלל להיטים כגון "Don't Cha", שכבש עשרות צמרות מצעדים, והתמקם במקום השני במצעד הבילבורד הוט 100, "Buttons", שנמכר בסדר גודל של כ-2 מיליון עותקים בארצות הברית בלבד, וצבר תאוצה גם לאחר עשור והפך לאחד מהקליפים הנצפים ביותר ללהקת בנות. אלבום בכורתן PCD, הפך לאלבום השביעי הנמכר ביותר ללהקת בנות, עם מכירות של כ-9 מיליון עותקים.
בעשור השני של המאה ה-21 קמה להקת פיפת' הרמוני, שהביאה את הקליפ הנצפה ביותר ללהקת בנות "Work from Home", ואף את הקליפ השני הנצפה ביותר ללהקת בנות, "Worth It". אותם שני שירים זכו להצלחה בינלאומית, והתברגו במקומות גבוהים במצעד הבילבורד הוט 100, ומצעד הסינגלים הבריטי. אלבומן הראשון Reflection, והשני 7/27, זכו להצלחה רבה, ובשילוב הזרמות מדיה, מכירותיהם עומדות על קרוב ל-4 מיליון עותקים. להקה בולטת נוספת שזוכה להצלחה רבה כיום היא ליטל מיקס, שהפכה בפברואר 2018, ללהקת הבנות ה-9 הנמכרת ביותר בכל הזמנים..להקה בולטת נוספת שזוכה להצלחה רבה כיום היא W.I.S.H, שהפכה בתחילת מרץ 2024, ללהקת הבנות הראשונה בהודו, הנמכרת ביותר בכל הזמנים.
ראו גם

להקת בנים
לואי, דוכס אורליאן (1703–1752)

לואי, דוכס אורליאן (בצרפתית: Louis d'Orléans; ‏4 באוגוסט 1703 – 4 בפברואר 1752) היה דוכס אורליאן ואחד מהנסיכים הבכירים בבית המלוכה הצרפתי, וסבא רבא של לואי פיליפ, מלך הצרפתים.
ביוגרפיה

לואי נולד ב-4 באוגוסט 1703 בארמון ורסאי, לפיליפ השני, דוכס אורליאן ולפרנסואז מארי דה בורבון, בתם של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת ומאדאם דה מונטספן, ועם לידתו קיבל את התואר דוכס שארטר. לואי התחנך על ידי אמו וסבתו אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ, בהנחייתו של ניקולה-איבר מונגו, בנו הבלתי חוקי של ז'אן-בפטיסט קולבר דה-פואנג, בן דודו של ז'אן-בפטיסט קולבר. לואי היה ביחסים קרובים עם אחותו לואיז אליזבת ד'אורליאן, אשתו של לואיס הראשון, מלך ספרד, אולם היה מסוכסך עם אחותו שארלוט אגלא ד'אורליאן, אשתו של פרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה.
בשנת 1715 מת סבו לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ואביו הפך לעוצר הממלכה, בשם לואי החמישה עשר, מלך צרפת. בשנת 1721 הוא מונה בהשפעת אביו לקולונל-גנרל של חיל הרגלים, והחזיק בתפקיד זה עד לשנת 1730. בשנת 1723 מת אביו פיליפ השני, דוכס אורליאן, ולואי ירש את התואר דוכס אורליאן, והפך לראשון בסדר הירושה לכתר הצרפתי, עד ללידת לואי פרדיננד, דופן צרפת בשנת 1729.
בשנת 1721 הציעו ללואי את אחת מבנותיו של פיוטר הראשון, קיסר רוסיה; אנה פטרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה או אחותה יליזבטה פטרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, אולם ההצעה לא יצאה אל הפועל. לאחר מכן הציעו לו את אליזבת אלכסנדרין דה בורבון, בתם של לואי השלישי, נסיך קונדה ולואי-פרנסואז דה בורבון, אולם אף הצעה זו לא יצאה אל הפועל. בשנת 1723 הציעו ללואי את הנסיכה הגרמנית אוגוסטה, מרקיזת באדן-באדן, בתם של לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן וזיבילה, דוכסית סקסוניה-לאוונבורג, ונדונייתה נקבעה על סך 80,000 ליברות, ואכן ב-18 ביוני 1724 התחתנו השניים ונולדו להם שני ילדים.
בשנת 1725 שימש לואי כשליחו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת, על מנת לבצע את הנישואין בינו למריה לשצ'ינסקה, נסיכת פולין. בשנת 1726 מתה אשתו אוגוסטה, ימים ספורים לאחר לידת בתם לואיז מארי ד'אורליאן, ולאחר מותה סירב לואי לשאת אשה אחרת, על אף שדודתו אליזבת שארלוט ד'אורליאן, נסיכת קומרסי הציעה לו את בנותיה אליזבת תרז, נסיכת לורן ואן שארלוט, נסיכת לורן.
בשנת 1730 הביא הקרדינל פלירי לפיטוריו מתפקיד הקולונל-גנרל של חיל הרגלים, ובעקבות כך הפך לואי ליותר דתי, והשקיע את רוב זמנו בענייני דת. בשנת 1740 התאהב בנו לואי פיליפ, דוכס שארטר בהנרייט, נסיכת צרפת, בתם של לואי החמישה עשר, מלך צרפת ומריה לשצ'ינסקה, נסיכת פולין, אולם אביה סירב לנישואין הללו, משום שהיו מביאים את לואי פיליפ מדי קרוב לכס המלוכה.
בשנת 1743 התחתן לואי פיליפ עם לואיז הנרייט דה בורבון, בתם של לואי ארמנד השני, נסיך קונטי ולואיז אליזבת דה בורבון, בנישואין שנועדו להביא לפיוס בין בית אורליאן לבית קונטי. בתחילה היו היחסים ביניהם מעולים, אולם עד מהרה החלה לואיז הנרייט לבגוד בו ולנהל חיים שערורייתיים, מה שגרם ללואי לסרב להכיר בילדיו כילדים חוקיים.
ב-4 בפברואר 1752 מת לואי במנזר סן-ז'נבייב, ובנו לואי פיליפ הראשון, דוכס אורליאן ירש את תאריו.
משפחתו

ב-18 ביוני 1724 התחתן לואי עם אוגוסטה, מרקיזת באדן-באדן, בתם של לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן וזיבילה, דוכסית סקסוניה-לאוונבורג, ממנה נולדו לו שני ילדים:
לואי פיליפ הראשון, דוכס אורליאן (1725–1785), התחתן עם לואיז הנרייט דה בורבון.
לואיז מארי ד'אורליאן (1726–1728).
פיאט 682

| --- | --- |

Fiat 682
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאט
 שנות ייצור:  1952–1988
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  Fiat 680 (איט')
 אורך:  7,010 מ"מ (דגם Fiat 682 N3)
 רוחב:  2,500 מ"מ (דגם Fiat 682 N3, דגם Fiat 682 N2)
 משקל:  14 טון (דגם Fiat 682 N2)  18 טון (דגם Fiat 682 N3)
 בסיס גלגלים:  3.8 מטר (דגם "Fiat 682 "122", דגם Fiat 682 N3, דגם Fiat 682 N2)  3.3 מטר (דגם "682 T2 S")
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 10,170 סמ"ק (מנוע דיזל)  6 צילינדרים, 10,676 סמ"ק, המפיק 140 כ"ס ב-1,900 סל"ד (משנת 1954) (מנוע דיזל)  6 צילינדרים, 10,676 סמ"ק, המפיק 152 כ"ס (בדגם "682 N2", משנת 1955) (מנוע דיזל)  6 צילינדרים, 11,548 סמ"ק, המפיק 178 כ"ס (בדגם "682 N3", משנת 1962) (מנוע דיזל)  6 צילינדרים, 11,548 סמ"ק, המפיק 178 כ"ס ב-900 סל"ד ( דגם "682 N4" משנת 1967) (מנוע דיזל)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 8 מהירויות + 2 מהירויות הילוך אחורי (דגם Fiat 682 N2)  תמסורת ידנית - 8 מהירויות + הילוך אחורי (דגם Fiat 682N3)
 מהירות מרבית:  70 קמ"ש (דגם Fiat 682 N3, דגם Fiat 682 N2)
פיאט 682 (באיטלקית: Fiat 682) היא סדרת  משאיות במגוון תצורות, מתוצרת קונצרן הרכב האיטלקי פיאט שיוצרה בין השנים 1952–1988 באיטליה.
דגמים

"Fiat 682 "122".
"Fiat 682 "125".
"682 N2" - יוצר בין השנים 1959–1965.
"N2 S 682 " - יוצר משנת 1960.
"682 T2 S" - יוצר משנת 1966.
"682 N3" - יוצר משנת 1962.
"682 N4" - יוצר משנת 1967.
"Fiat 682 RN" - אוטובוס, יוצר בין השנים 1953–1957.
תצורות

משאיות מטען במספר תצורות
מכליות
כבאיות
גלריה

"פיאט 682"
"פיאט 682"
"פיאט 682" - כבאית
"פיאט 682" - כבאית
ראו גם

פיאט
פיאט 634
פיאט 666
לקריאה נוספת

דגמי "פיאט 682" - תמונות
הערות שוליים

↑  פיאט 682 - היסטוריה autoemotostoriche.it/giugno07_n10/autoemotogiugno030-38
↑  "פיאט 682" דגם "N2"  cnhindustrialvillage.com/EN/Pages/historical-vehicle-fiat-682n2
↑  פיאט 682 דגם "N3" cnhindustrialvillage.com/IT/Pages/veicolo-storico-fiat-682n3
↑  פיאט 682 דגם "N3" - מפרט טכני cnhindustrialvillage.com/EN/Pages/historical-vehicle-fiat-682n3
פיל לואיס

| --- | --- |

פיל לואיס
 לידה:  4 בספטמבר 1968  (בן 56) אוגנדה, אפריקה
 מדינה:  אוגנדה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1986 
 מקום לימודים:  מרכז אינטרלוכן לאמנויות 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיל לואיס (באנגלית: Phill Lewis; נולד ב-4 בספטמבר 1968) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. משחק לרוב בתפקידים קומיים. שיחק בתפקידים קטנים בעשרות סרטים. לואיס ידוע בעיקר בזכות תפקידו כמריון מוסבי בסדרה החיים היפים של זאק וקודי ובסדרת הספין אוף החיים היפים על הסיפון.
חיי המשפחה

לואיס נולד למנכ"ל הפוטומק (טלפון) ושגריר ארצות הברית לשעבר דלאנו לואיס. הוא נולד באוגנדה, במזרח אפריקה, במהלך תקופה שבה אביו עבד כמנהל שותף בחיל השלום שפעל בארצות ניגריה ואוגנדה.
קריירה

אחרי הופעות בתפקידי האורח בערוץ "טלוויזיה אפיזודי", שולב לואיס בתפקיד ראשי בקומדיית המצבים "Teech" בשנת 1991. התוכנית בוטלה אחרי ארבעה פרקים בלבד עקב דירוג נמוך. הוא הופיע מאז בתפקידי אורח בסדרות שונות, בהן "סמוך על צ'ארלס", "פסיפיק בלו", "באפי ציידת הערפדים", "אחות", "אחים ואחיות", "איך פגשתי את אמא", וכן כחלק מהצוות בסדרה "עולם אחר", "האחים Wayans", "ליזי מקגוויר", "יקרים", "חברים" ו"לגדל את הופ".
לואיס כיכב בשנים 2008-2005 בסדרה של ערוץ דיסני "החיים היפים של זאק וקודי" בדמותו של מריון מוסבי, ובשנים 2011-2008 כיכב בסדרת הספין-אוף "החיים היפים על הסיפון" שם הוא משחק את מנהל הספינה "S.S טיפטון". כמו כן הופיע בתפקידי אורח בערוץ דיסני בסדרה "כל כך רייבן" ובאחד הסרטים המקוריים של הערוץ, "אבא בצרה" (Dadnapped).
בנוסף לעבודתו בטלוויזיה, לואיס הופיע בתפקידי אורח ביותר מתריסר סרטים, כולל "העיר" (1999) "שחק אותה סטאר" (1999), "אני מרגל" (2002), "הגלגל השלישי" (2002), "לשרוד את חג המולד" (2004), "בועט" (2005), "אנשים יפים מכוערים" (2008) ו-"הלוואי והייתי כאן" (2014).
בשנת 2021, ביים פרק מתוך הסדרה "פאנקי השובבה" בשירות הסטרימינג Peacock; אשר מהווה ריבוט לסיטקום משנות השמונים. באותה שנה גם ביים שני פרקים מתוך הסדרה "איך עושים את זה?" שיצרה ונדה סייקס לשירות נטפליקס.
בשנת 2022 ביים את שני הפרקים האחרונים של הסיטקום "How We Roll" מבית CBS.
בשנים 2022–2023 ביים לואיס ארבעה פרקים מתוך הסיטקום "Lopez vs Lopez" שיצר ג'ורג' לופז עבור רשת NBC.
בשנת 2023 ביים פרק בודד של סדרת הטלוויזיה המחודשת "פרייז'ר" בשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+".
לואי-איג ונסן

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  31 באוגוסט 1872 סנט-אלבן-דה-וולסר, מחוז איזר, צרפת 
 פטירה:  30 בדצמבר 1960 (בגיל 88) ירושלים, אז בירדן 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  ירושלים
 מקום מגורים:  צרפת, ארץ ישראל המנדטורית, ירדן
 כינויים נוספים:  האב לואי איג ונסן
 פעילות בולטת:  ארכאולוגיה מקראית   הוראה
 ידוע בשל:  חפירות בארץ ישראל - במעין גיחון, תל אל-פארעה (תרצה), חקר הקרמיקה הארץ-ישראלית העתיקה וכו'
 השכלה:  בית הספר הצרפתי למקרא וארכאולוגיה בירושלים
 עיסוק:  ארכאולוג
 תפקיד:  מורה ב"אקול ביבליק" בירושלים   עורך "רווי ביבליק"
 השקפה דתית:  הכנסייה הרומית-קתולית 
 פרסים והוקרה:  חבר באקדמיה לכתובות ולספרות בפריז
 
האב לואי-אִיג ונסן (בצרפתית: Louis-Hugues Vincent‏; 31 באוגוסט 1872, סנט-אלבן-דה-וולסר, צרפת - 30 בדצמבר 1960, ירושלים, אז בירדן) היה כומר נוצרי צרפתי, מן המסדר הדומיניקני בירושלים, ארכאולוג, מורה בבית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה (EBAF), מחבר ספרים וחוקר ארץ ישראל במשך שנים רבות.
פרטים ביוגרפיים

לואי-איג ונסן נולד בשנת 1872 בצרפת, בעיירה סנט-אלבן-דה-וולסר (Saint Albin-de-Vaulserre) במחוז איזר, דרומית-מזרחית לעיר ליון. אחרי תקופת חניכות אצל הנזירים הדומיניקנים באזור ליון, נשלח בשנת 1891 למנזר סנט אטיין שבירושלים, שם גר עד למותו, במשך כמעט שבעים שנה, פרט לשהות ארוכה בצרפת בימי מלחמות העולם.
את לימודיו והסמכתו ככומר קתולי עשה בבית הספר הצרפתי למקרא וארכאולוגיה, שהוקם במתחם המנזר הדומיניקני שנה לפני הגעתו על ידי האב מארי-ז'וזף לגראנז'. במהרה הפך לאחד החוקרים הבקיאים ביותר בתחום הארכאולוגיה המקראית, כולל בתחום הקרמיקה ושרידים עתיקים אחרים. לפיכך התבקש בגיל צעיר ללמֵד ארכאולוגיה במסגרת בית הספר שבו למד.
במהלך חייו הגיע להכיר מקרוב את כל האתרים הארכאולוגיים הידועים בזמנו בארץ ישראל. בין השאר, חפר בתל פארעה (צפון) ביחד עם הכומר רולאן דה וו.
ונסן פרסם מאמרים רבים בכתב העת Revue Biblique (אנ'), ואף היה עורכו בין השנים 1931–1938.
בשנת 1953 ביקש לפרסם ביוגרפיה של האב לגראנז' אך הספר נאסר לפרסום על ידי הצנזורים של הכנסייה.
ונסן נפטר בירושלים (שהייתה אז תחת השלטון הירדני) בגיל 88. הוא נקבר בחצר המנזר הדומיניקני, במתחם קבורה עתיק, לצדם של רבים מעמיתיו למסדר הדומיניקני ולסגל בית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה. הסמטה המחברת את דרך שכם למלון אמריקן קולוני קרויה על שמו.
אותות כבוד והצטיינות

חברות כבוד במוסד הצרפתי Académie des Inscriptions et Belles-Lettres
חברות כבוד באקדמיה הבריטית
חברות (MBE) במסדר האימפריה הבריטית
עיטור הצלב של מסדר לאופולד
אות לגיון הכבוד הצרפתי
ספריו

Canaan d'après l'exploration récente Paris: J. Gabalda, 1907 (Internet Archive)‎
Underground Jerusalem: Discoveries on the Hill of Ophel (1901-11), London: Cox, 1911
Céramique de la Palestine, Paris: Champion, 1923
Mémorial Lagrange, Paris: J. Gabalda, 1940
Histoire de la Basilique du Saint Sépulcre, Ist. Italiano d'Arti Grafiche, 1949
עם האב פליקס-מארי אבל (Félix-Marie Abel):
Jérusalem, recherches de topographie, d’archéologie et d’histoire, Paris: Gabalda, 1912 (Internet Archive: Vol.1, Vol.2)‎
Bethléem, le sanctuaire de la nativité, Paris: J Gabalda, 1914 (Internet Archive)‎
Hébron, le Haram el-Khalîl, Paris: Ernest Leroux, 1923
Saint-Anne et les sanctuaires hors de la ville, histoire monumentale de la Jérusalem nouvelle Paris: J. Gabalda, 1926
Emmaüs, sa basilique et son histoire, Paris: Ernest Leroux, 1932
עם מארי-ז'וזף סטב (Marie-Joseph Steve):
Jérusalem de l'Ancien Testament, Paris: J.Gabalda, 1954
הערות שוליים

↑  C. J. T. Talar, Marie-Joseph Lagrange: Une biographie critique (review), Catholic Historical Review, Vol. 92 #1 January 2006
↑  ל' א' ונסאן, ירושלים של מטה : תגליות מעיר דוד 1909–1911, תורגם על ידי פרופ' רוני רייך בתוספת מבוא והערות, ירושלים:הוצאת מגלי"ם
| --- | --- |
פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב:  לפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301429005171  BnF: cb13005576d (data)  GND: 117429023  ICCU: RT1V018469  ISNI: 0000 0000 7971 2393  LCCN: n2004050638  NKC: uk20191029520  NTA: 074943421  SUDOC: 097547530  VcBA: 495/116550  VIAF: 17355629   WorldCat (עם VIAF): 17355629
כשל רגרסיה

כשל רגרסיה הוא כשל לוגי רטרודוקטיבי שבו תסוגה לממוצע אינה נתפשת כתנודה טבעית אלא כנגרמת מסיבה ספציפית. לעיתים קרובות מדובר בסוג מיוחד של כשל פוסט הוק (מתאם אקראי).
אחרי ביצועים גבוהים, צפויה ירידה בביצועים, משום שחלק מהגורמים לביצועים הגבוהים אינם נשמרים (מרכיבי מזל). באופן דומה צפויה עלייה בביצועים לאחר ביצועים נמוכים. תופעה זו ידועה בסטטיסטיקה בשם תסוגה לממוצע. עם זאת, אנשים נוטים לניבויים לא-רגרסיביים שמהם משתקפת ציפייה להמשך הביצועים שמעל לממוצע כאילו היו אלו הממוצע (ר' גם היוריסטיקת ייצוגיות). נוסף על כך, אנשים נוטים לבצע פעולה מתקנת לאחר מקרי קצה, ואז, אחרי שהתוצאות הופכות רגילות יותר, מגיעים למסקנה כי ההתנהגות המתקנת היא שגרמה לשינוי ולא הרגרסיה הטבעית לכיוון הממוצע.
המונח 'רגרסיה' נטבע על ידי פרנסיס גלטון במחקר משנת 1885 בשם "רגרסיה לבינוניות בגובה מורש". גאלטון הראה כי גובהם של ילדים להורים גבוהים מאוד או נמוכים מאוד יהיה קרוב יותר לממוצע מגובהם של ההורים.
הנטייה ל"כשל רגרסיה" מוצאת ביטויה לעיתים קרובות בהעדפה לענישה והגבלת החירות לעומת מתן פרסים וחירות. הסיבה לכך היא שענישה והגבלה הן לרוב עשיות מוגדרות וניתנות להבחנה (לדוגמה: כליאה או הכאה) ואילו פעולות של מתן חופש פעולה הן 'שקופות' וכוללות בדרך כלל הימנעות מעשייה (לדוגמה: אי הגבלה). כאשר ישנם ביצועים החורגים מן הממוצע ומופעל עונש, "כשל הרגרסיה" גורם לקישור בין העונש לשינוי בביצועים, למרות שבפועל השינוי נגרם בעקבות רגרסיה טבעית לעבר הממוצע.
דוגמאות:
"כאשר הכאבים שלו התגברו, הוא הלך ל'רנטגן' בנתיבות ואחר–כך הכאבים שלו נחלשו. ברור מכך שה'רנטגן' הוא שגרם לשינוי" (למעשה, כאב נוטה לשכוך אחרי שהחריף בגלל הרגרסיה לעבר הממוצע, לכן ההנחה שה'רנטגן' הוא הגורם כוזבת)
"במחצית הראשונה ראובן קלע נקודות רבות בלי הפסקה ובלי להחטיא, אבל במחצית השנייה היד שלו 'התקררה' והוא התחיל להחטיא בלי סוף" (למעשה, הייתה כאן תופעה טבעית של "התיישרות הסטטיסטיקה" לעבר ממוצע הקליעות הרגיל של ראובן).
כאשר קבוצות כדורגל מדרדרות בטבלה, עולה דרישה להחליף את המאמן. הרבה פעמים ההחלפה גוררת שיפור בהישגים, המיוחסת למאמן החדש או לעצם השינוי. לאחרונה הראו מספר מחקרים שהשיפור כולו מוסבר על ידי רגרסיה לממוצע.
כשלי מתאם

כשלי מתאם היא קבוצת כשלים לוגיים שבהם יש כשל בצירוף מתאמי. צירוף מתאמי הוא יחס בין שתי הצהרות, שביניהן אחת חייבת להיות כוזבת והאחרת נכונה. בלוגיקה פורמלית יחסים אלו ידועים כאו אקסקלוסיבי. דוגמאות למתאמים:
ישנם מספר כשלים המבוססים על מתאמים:
דילמה כוזבת, היא כשל שבו משהו שאינו נמצא במתאם מטופל כאילו הוא נמצא במתאם, תוך התעלמות מאפשרות תקפה אחרת.
הכחשת המתאם, בה נעשה ניסיון להציג אפשרות נוספת לא תקפה אל תוך מתאם אמת.
מתאם מודחק, בו הגדרות המתאם עוברות שינוי כך שאחת האפשרויות כוללת את האחרת והופכת אחת מהן לבלתי אפשרית.
ברירה כוזבת, שבה אפשרויות מוצגות כבלעדיות, כאשר המצב שונה.
כשלי הפצה

כשלי הפצה היא קבוצת כשלים לוגיים של ערפול, המתרחשים כאשר מונח בטיעון כי אין הבדל בין מונח "מופץ" (המתייחס לחבר כלשהו בכיתה) ול"מכלול" (המתייחס לכיתה עצמה כמכלול). טיעונים כאלו, אף שהם כוזבים, עשויים להיות משכנעים למדי בגלל השימוש שהם עושים בהיוריסטיקת ייצוגיות. הכשל, על שני סוגיו, תואר לראשונה ב"הפרכות סופיסטיות" של אריסטו.
טיעונים ביחס לכיתות של עצמים ניתן להעלות בשתי דרכים עיקריות: תוך התייחסות לחברים בכיתה בנפרד, כפרטים; או להתייחס אל הכיתה כמכלול. לדוגמה:
פרות אוכלות עשב.
הפרות חשובות לכלכלת עמק יזרעאל.
ההצהרה הראשונה "מופצת" לכל חברי הכיתה. כל פרה, כפרט, אוכלת עשב. במקרה השני, המשמעות אינה מופצת. הפרות, כקבוצה, חשובות לכלכלת עמק יזרעאל, אך מותה של פרה מסוימת לא ישנה את התמונה הזו מעיקרה. כלומר, למשפט יש ערך קולקטיבי.
ניתן כמובן לשלב את שני המובנים ביחד, אך התוצאה תהיה כוזבת:
הפרות חשובות לכלכלת עמק יזרעאל.
עדנה היא פרה.
לכן, עדנה חשובה לכלכלת עמק יזרעאל.
למרות שגם ההנחה הראשית וגם המשנית אינן כוזבות, המסקנה כוזבת משום שביצענו מעבר ממשמעות קולקטיבית (בהנחה הראשית) למשמעות מופצת (בהנחה המשנית). ניתן כמובן לבצע מעבר כוזב בכיוון ההפוך:
אני אוהב לאכול קרם אגוזים.
שמן השיזוף "קרמרזון" מורכב מקרם אגוזים.
לכן, אני אוהב לאכול את שמן השיזוף "קרמרזון".
שוב, שתי ההנחות נכונות, אך כאן עוברים ממשמעות מופצת בהנחה הראשית למשמעות קולקטיבית במשנית, והמסקנה כוזבת.
הסיבה לכשל היא שאין שום וודאות שהתכונות הנוכחות בחלקים ונובעות מהם יהיו נוכחות גם בשלם, או שהתכונות של השלם ונובעות מהיותו שלם יהיו נוכחות גם בחלקים.
ישנם שני סוגים של כשלי הפצה:
כשל הרכבה - המניח שמה שנכון ביחס לחברים נכון ביחס לכיתה.
כשל חלוקה - המניח שמה שנכון לכיתה נכון גם לחבריה.
כשלי רטרודוקציה

כשלי רטרודוקציה היא קבוצה של כשלים לוגיים בהם יש שגיאה בטיעון רטרודוקטיבי. כשל זה מבוסס לרוב על סיבה שגויה או על דיווח שגוי.
ישנם שני סוגים של כשלי רטרודוקציה:
שגיאות סיבתיות - בכשלי רטרודוקציה אלו, ההנחה הראשית (כלומר, הכלל, ההצהרה על סדירות סיבתית ידועה או משוערת) כוזבת ולכן הסדירות אינה קיימת בפועל. לכן, אם ההנחה הראשית אינה נכונה, הטיעון משתמש במנגנון סיבתי שאינו פועל במציאות (או לפחות לא סביר שיפעל).
שגיאות דיווחיות - בכשלי רטרודוקציה אלו ההנחה המשנית (כלומר התוצאה, ההכרזה על עובדה נצפית כלשהי) כוזבת, אם בגלל תצפית לא מדויקת ואם בגלל פירוש שגוי שלה. אם ההנחה המשנית כוזבת, אנו נדרשים להסביר דבר שלא התרחש מעולם.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיאט 850

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאט 
 יחידות שיוצרו:  2,203,380 
 מודל קודם:  פיאט 600, פיאט 8V 
 מודל אחריו:  פיאט 127, Fiat 133 
 אורך:  3,575 מ"מ 
 רוחב:  1,488 מ"מ 
 גובה:  1,660 מ"מ 
 בסיס גלגלים:  2,030 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 מעצב:  ג'ורג'טו ג'וג'ארו 
 
פיאט 850 שנת 1968
פיאט 850 שנת 1965
פיאט 850
פיאט 850 קופה
פיאט 850 ספיידר
פיאט 850 ספיידר, מבט מבפנים
פיאט 850 (Fiat 850) היא מכונית סופרמיני  שיוצרה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית פיאט משנת 1964–1973. יוצרו כ-2,300,000 יחידות.
יצרנית המכוניות הספרדית סיאט בנתה את דגם ה-סיאט 850 בין השנים 1966-1974, אשר התבסס על ה"פיאט 850".
מנועי ה"פיאט 850" הועברו לדגם המסחרי פיאט 850T.
גרסאות

פיאט 850 סדאן, 2 דלתות, מנוע אחורי
פיאט 850 קופה, 2 דלתות, מנוע אחורי
פיאט 850 ספיידר - דו מושבי
מפרט טכני ומידות > פיאט 850 סדאן

גרסת מנוע 843 סמ"ק, 4 צילינדרים בהספק של 34 כ"ס ו-37 כ"ס
גרסת מנוע 903 סמ"ק
גרסת מנוע 817 סמ"ק - יוצא רק לארצות הברית
אורך הרכב 3,575 מ"מ
רוחב - 1,425 מ"מ
גובה - 1,385 מ"מ
בסיס גלגלים - 2,027 מ"מ
משקל: 670 ק"ג
מהירות מרבית: 125 קמ"ש
תמסורת ידנית 4 הילוכים
קיבולת מכל דלק: 30 ליטר
מפרט טכני ומידות > פיאט 850 ספיידר

מנוע 843 סמ"ק, הספק של 49 כ"ס
מהירות מרבית: 145 קמ"ש
מנוע 903 סמ"ק, הספק של 52 כ"ס - החל משנת 1968
פיאט 850 בישראל

בישראל שווקה הפיאט 850 החל משנת 1964 בגרסת הסדאן, ויותר מאוחר גם בגרסת הקופה. גרסת הסדאן התחרתה במכירות עם הקונטסה 900.
ראו גם

פיאט
לקריאה נוספת

פיאט 850  (7:57 דקות), יו-טיוב
פיאט 850  (7:56 דקות), יו-טיוב
פיאט 850 קופה  (7:49 דקות), יו-טיוב
פיאט 850 שנת 1964 - מפרט טכני
כשלי היסק

כשלי היסק (דדוקציה) היא קבוצה של כשלים לוגיים בהם יש שגיאה בטיעון היסקי. שגיאה זו יכולה לנבוע מכך שישנה שגיאה במבנה הטיעון, או במילים הסינקטגורמטיות (למשל "או", "כל", "אם ורק אם") המשמשות בו.
ישנם שני סוגים של כשלי היסק:
כשלי אי-רלוונטיות
כשלי ייצוג שגוי
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיל לבן

ערך זה עוסק בכינוי לנכס רב ערך לכאורה, אשר הופך לעול ולמעמסה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פיל לבן ביאנגון
פסל של פיל לבן, במקדש Wat Phrathat Doi Suthep, צ'אנג מאי, תאילנד
דגל תאילנד בשנים 1855–1916
"פִּיל לָבָן" הוא כינוי לנכס רב ערך לכאורה, אשר הופך לעול ולמעמסה. פיל לבן יכול להיות נכס שעלות אחזקתו גבוהה מהתועלת שבו ואינו משמש את הציבור.
מקור הביטוי

מקור הביטוי בפילים לבקניים נדירים שמצויים בדרום-מזרח אסיה. מדובר בחיה הנחשבת קדושה, כזו שאסור לפגוע בה ויש לדאוג למחסורה. זאת למרות העובדה שאינה מביאה תועלת ועלות אחזקתה גבוהה.
נדירותו והעובדה שהוא מוחזק בעיקר על ידי מלכים ובעלי שררה, היא שהביאה אותו למעמדו המיוחד. בשל קדושתו, המחזיק בפיל אינו יכול לנצלו לעבודה, ומכאן נגזרת עלות החזקתו הגבוהה.
הפיל הלבן אינו ממש לבן, אלא בעל עור בהיר יותר. צבעו הלבן הוא תולדה של מפגש גנים רצסיבים נדירים ללבקנות מצד שני הוריו. מאחר שהפיל נחשב לקדוש על פי תרבויות האזור, למשל: בתרבות הבורמזית, אין לנטוש או להזניח אותו.
גם בתרבות התאית הפיל מקודש, ותמונתו הופיעה בשנים 1855–1916 על דגל תאילנד, בשנת 1916 שונה הדגל לעיצובו הנוכחי. לפי האגדה, במהלך שיטפון ראה ראמה השישי, מלך תאילנד את הדגל תלוי הפוך, ואת רגליו של הפיל הקדוש מופנות כלפי מעלה, וכדי למנוע את הישנות המקרה הוא הסיר את תמונת הפיל מהדגל. אחיינו, המלך ראמה התשיעי, החזיק מספר פילים לבנים.
פיל לבן ככינוי לנכסים או פרויקטים

כאמור, פיל לבן הוא כינוי לנכס, אשר הופך לעול ולמעמסה. "פילים לבנים" רבים נוצרים לעיתים קרובות כאשר מיזם עתיר השקעה מגיע לשלב מתקדם, בו נוכחים מתכנניו כי בדיעבד המיזם אינו מצדיק את ההשקעה, וכי עלות אחזקתו יקרה לאין ערוך מהמקורות הכספיים העומדים לשם כך.
לעיתים, אירוח אולימפיאדה, או טורניר גביע העולם בכדורגל, יוצר במדינה המארחת "פילים לבנים" בדמות מבנים שנבנו לצורך אירוע הספורט, אולם לא נמצא להם שימוש עם סיומו.
פיל לבן ככינוי לנכסים או פרויקטים > דוגמאות

התחנה המרכזית החדשה של תל אביב
כיכר אתרים
נמל התעופה הבינלאומי מונטריאול מירבל
מלון ריוגיונג
מרכזית בת גלים
הקונקורד
התחנה המרכזית החדשה בתל אביב
מבנה הקולוסאום בכיכר אתרים
פאלאצו פובליקו (סן מרינו)

ערך זה עוסק בבית הפרלמנט של סן מרינו. אם התכוונתם לבית העירייה של סיינה, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה פרלמנט, ארמון, בניין ממשל מקומי, מוזיאון 
 כתובת:  Piazza della Libertà - 47890 Città di San Marino 
 מיקום:  סן מרינו 
 מדינה:  סן מרינו 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1894
 תאריך פתיחה רשמי:  1894 
 סגנון אדריכלי:  נאו-רנסאנס 
 קואורדינטות:  43°56′12″N 12°26′47″E﻿ / ﻿43.936786111111°N 12.446436111111°E﻿ / 43.936786111111; 12.446436111111
  (למפת סן מרינו מוגדלת) סן מרינו אקואוויווה בורגו מג'ורה  קייזאנואובה דומניאנו פאטאנו פיורנטינו מונטג'ארדינו סראוואלה איטליהפאלאצו פובליקו(למפת סן מרינו רגילה) סן מרינו אקואוויווה בורגו מג'ורה  קייזאנואובה דומניאנו פאטאנו פיורנטינו מונטג'ארדינו סראוואלה איטליהפאלאצו פובליקו
 
פאלאצו פובליקו (איטלקית Palazzo pubblico) או פלאצו דל גוברנו (Palazzo del Governo – "ארמון הממשל") הוא המרכז השלטוני של הרפובליקה של סן מרינו, והוא שוכן בכיכר החירות (Piazza della Libertà) בעיר סן מרינו.
הארמון משמש כמשכנם של ה"קפיטאני רג'נטי" (Capitani Reggenti), או הקפטנים-מושלים, המשמשים כראשי המדינה, ראשי הרשות המבצעת, ויושבי-ראש הרשות המחוקקת, "קונסיליו גראנדה אה ג'נראלה" (Consiglio Grande e Generale – "האספה הגדולה והכללית") המשמשת כרשות המחוקקת של סן מרינו, "קונגרסו די סטאטו" (Congresso di Stato – "אספת המדינה") או הממשלה, ו"קונסיליו דיי דודיצ'י" (Consiglio dei XII – "אספת השנים עשר") (איט') שהיא הערכאה העליונה של הרשות השופטת במדינה.
היסטוריה

הארמון הוקם החל בשנת 1884, במקום בו שכן מבנה קודם בשם "דומוס מאגנה קומוניס" (Domus Magna Comunis – "בית הקהילה הגדול"). מבנה זה הוקם בין השנים 1380–1392, ושימש את מוסדות השלטון של המדינה עד שנהרס במאה ה-19 כדי לפנות מקום לארמון החדש. ב-1894 הסתיימה הקמתו של המבנה החדש שנבנה בסגנון ערי המדינה של איטליה במאה ה-13 וה-14. המבנה שופץ שוב מאה שנים לאחר הקמתו, ונחנך מחדש ב-30 בספטמבר 1996.
חזית המבנה

חזית המבנה מתאפיינת בשלושה פתחים בקומה הראשונה ובשלושה חלונות בקומה השלישית, שמעליה ניצב מגדל השעון. החזית עשויה אבן חול, וקבועים בה סמליהן של מספר משפחות אצולה איטלקיות, כשבין הפתחים תבליטים של סמלי ארבע הערים המקוריות של סן מרינו. במרכז הקומה השנייה תלויה מרפסת שבה נערך טקס מינוים של המושלים אחת לשישה חודשים. בפינתה הימנית של החזית ניצב פסל ארד של מרינוס הקדוש, אבי הרפובליקה, ועל מגדל השעון טריפטיכון עשוי פסיפס, המתאר את שלושת הקדושים האחרים של המדינה: לאו הקדוש, אגאתה הקדושה וקווירינוס הקדוש מסיסק.