stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהדות מוינשט
דמוגרפיה יהודית במוינשט

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| השנים | מספר היהודים במוינשט | אחוז מתוך האוכלוסייה |  |
| 1820 | 42 משלמי מיסים |  |  |
| 1831 | 193 |  |  |
| 1885 | 500 משפחות |  |  |
| 1899 | 2,398 | 50,6 |  |
| 1910 | 2,141 |  |  |
| 1930 | 1,761 | 26,6 |  |
| 1941 | 1,325 | 19,8 |  |
| 1942 | 1 |  |  |
| 1947 | 480 |  |  |
הערות שוליים

↑  ראשונים לחובבי ציון / יעקב גלר
↑  שו"ת הרב"ז (מהדורה חדשה), חלק אורח חיים, סימן מח
↑  בנוסף ליהודים משלמי מיסים היו גם יהודים סודיטים, שלא שילמו מיסים
↑  פנקס הקהילות רומניה, כרך א', עמוד 177, הוצאת יד ושם, ירושלים תש"ל
דוד שוב
יחסי טורקיה–עומאן

| יחסי טורקיה–עומאן |
| --- | --- |
טורקיה: עומאן


טורקיה: עומאן
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 309,500
אוכלוסייה
87,527,097: 5,334,472
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 108,192
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 20,282
משטר
משטר נשיאותי: מונרכיה אבסולוטית

יחסי טורקיה–עומאן הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הטורקית ובין סולטנות עוּמאן.
סקירה כללית

טורקיה הכירה באופן רשמי בעומאן בשנת 1970, שהכריזה על עצמאותה באותה שנה, ויחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1973.
יחסי סחר

בגלל הירידה במחירי הנפט העולמיים, נפח הסחר של טורקיה עם עומאן צנח בשנים 2015 ו-2016 (לעומת 2013 ו-2014), ואילו בשנת 2017 היקף הסחר הדו-צדדי התחיל להתגבר. בשנת 2018, היקף הסחר הדו-צדדי זכה לתנופה משמעותית והגיע עד לסוף 2018 ל-489 מיליון דולר, תוך שהוא מראה עלייה של 55% בהשוואה לנפח הסחר הדו-צדדי בשנת 2017 (316 מיליון דולר). פריטי הייצוא העיקריים של טורקיה לעומאן: ברזל ופלדה, ריהוט, שטיח ארוג, כלי רכב, מכונות, מוצרי מזון. פריטי הייבוא העיקריים של טורקיה מעומאן: מוצרי אלומיניום ואלומיניום, שמני נפט, מוצרי פלסטיק ופלסטיק, סיבים סינתטיים ומלאכותיים.
ביקורים רשמיים

בשנת 2010 ביקר נשיא טורקיה עבדוללה גול במאסקט, שם נפגש עם הסולטן קאבוס בן סעיד אל סעיד, ודן עמו על חיזוק היחסים והסחר בין המדינות.
יחסי איטליה–לטביה

| יחסי איטליה–לטביה |
| --- | --- |
איטליה: לטביה


איטליה: לטביה
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 64,589
אוכלוסייה
59,293,250: 1,867,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 43,627
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 23,364
משטר
רפובליקה

שגרירות איטליה בריגה
יחסי איטליה–לטביה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האיטלקית ללטביה.
היסטוריה

איטליה, יחד עם מדינות בעלות הברית האחרות, הכירו במדינת לטביה דה יורה ב-26 בינואר 1921, ומעולם לא הכירה רשמית בסיפוח המדינות הבלטיות על ידי ברית המועצות. איטליה, יחד עם חברות אחרות בקהילה האירופית, הכירו בהשבת עצמאותה של הרפובליקה של לטביה ב-27 באוגוסט 1991. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות חודשו ב-30 באוגוסט 1991. איטליה הייתה בין המדינות הראשונות שפתחו שגרירות בריגה בשנת 1991, בעוד ששגרירות לטביה באיטליה נפתחה בשנת 1995.
יחסי סחר

איטליה היא שותפת הסחר העשירית בגודלה של לטביה ביבוא וה-13 בגודלה ביצוא.
ב-4 בינואר 2001 נפתחה בריגה נציגות של מכון סחר חוץ איטלקי (IFTI), סוכנות ממשלתית ללא כוונת רווח. המטרות העיקריות של המשרד בריגה הן להקל ולעורר את המסחר הדו-צדדי, לתמוך בפעילותם של עסקים איטלקיים בלטביה ובעסקים לטביים המעוניינים לפעול בשוק האיטלקי וכן להקל על ההשקעה האיטלקית בלטביה.
נציגויות דיפלומטיות

איטליה מחזיקה בלטביה שגרירות בריגה.
לטביה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא.
יחסי טורקיה–סינגפור

| יחסי טורקיה–סינגפור |
| --- | --- |
טורקיה: סינגפור


טורקיה: סינגפור
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 719.20
אוכלוסייה
87,527,097: 5,842,033
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 501,428
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 85,831
משטר
משטר נשיאותי: רפובליקה

יחסי טורקיה–סינגפור (בטורקית: Singapur-Türkiye ilişkileri, באנגלית: Singapore–Turkey relations) הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הטורקית ובין רפובליקת סינגפור. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-12 בפברואר 1969. סינגפור מחזיקה שגרירות באנקרה, ואילו טורקיה מחזיקה שגרירות בסינגפור.
יחסים כלכליים

מוצרי היצוא העיקריים של טורקיה כוללים ברזל ופלדה; שמני דלק מינרליים; מצעי ריהוט, מנורות, אביזרים; דוודים וחלקים; פריטי לבוש ואביזרים סרוגים. היבוא הטורקי מורכב בעיקר מחבילות דואר ועסקאות מיוחדות; מכונות ומכשירים חשמליים; מוצרי אלומיניום ופלסטיק.
במהלך ביקורו של נשיא סינגפור, סלפן רמנתן, בטורקיה בשנת 2009, סוכם על איחוד הלשכות של מועצת טורקיה - יחסי חוץ כלכליים (TOBB-DEIK) והפדרציה העסקית בסינגפור (SBF) הסכם על הקמת מועצת הסחר טורקיה–סינגפור. המועצה שמה לה למטרה לקדם את הסחר הדו-צדדי בין המדינות, וכן לפתח שיתופי פעולה תעשייתיים וטכנולוגיים. טורקיה וסינגפור מתקשרות על הסכמי "הימנעות ממיסוי כפול ומניעת התחמקות פיסקלית ביחס למיסים על הכנסה" ו"קידום והגנה הדדית של השקעות ".
המסחר הדו-צדדי הגיע לשיא בשנת 2011 כאשר המסחר הכולל הגיע ל-2.2 מיליארד דולר בשנת 2011, עלייה של 79 אחוז לעומת השנה הקודמת.
הסכם סחר חופשי בין שתי המדינות נחתם בנובמבר 2015 ונכנס לתוקף באוקטובר 2017 במהלך פסגת ה-G20 באותה השנה.
ביקורים רשמיים

בשנת 2012 ביקר בסינגפור סגן ראש ממשלת טורקיה, עלי באבאקן, שם נפגש עם נשיא סינגפור, טוני טאן, סגן ראש הממשלה ת'רמן שנמוגראטנם, שר החוץ ק. שאנמוגאם ושר המסחר והתעשייה לימן נג קיאנג. שני המנהיגים הסכימו להעמיק את שיתוף הפעולה הדו-צדדי בין מגזרים שונים, כולל סחר, השקעות ומימון. במהלך הפגישות הכירו המנהיגים במצב המצוין של היחסים הדו-צדדיים בין סינגפור לטורקיה. באבקאן בירך בחום על כוונתה של סינגפור לפתוח שגרירות באנקרה בהמשך אותה שנה. הם גם החליפו דעות על ההתפתחויות האזוריות באסיה ובמזרח התיכון.
נשיא טורקיה ארדואן, שהיה אז כראש ממשלה, ביקר בסינגפור ב-8–9 בינואר 2014. ראש ממשלת הפיליפינים, לי הסיין לונג, ביקר בטורקיה ב-12–15 באוקטובר 2014. ראש הממשלה בינאלי ילדרים ערך ביקור רשמי בסינגפור בתאריכים 21–22 באוגוסט 2017.
הגירה

ישנם 500 אזרחים טורקיים בסינגפור ומעל 50 חברות טורקיות הרשומות בסינגפור.
יעקב זס

ד"ר זס למרגלות התבור, 1925. מתוך ארכיון קק"ל
יעקב זס (18 באוקטובר 1892 – 1 בינואר 1976) היה רופא, וסופר, רופא המושבות כפר תבור, וסג'רה בתקופת העלייה הרביעית, רופא בחברון, מנהלו הראשון של בית החולים על שם שוויצר.
ביוגרפיה

זס נולד ליד העיר טרנופול, בגליציה אשר הייתה בריבונות אוסטרו-הונגריה. את לימודי הרפואה סיים בווינה. בשנת 1922 עלה לארץ ישראל.
בין השנים 1923–1927 היה רופא בכפר תבור ובאילניה (סג'רה). בין השנים 1927–1929 עבד כרופא בחברון. כשהנהלת הדסה החליטה על מינויו למנהל בית החולים על שם שוויצר, הוחלט להכשירו בבית החולים הדסה בירושלים, וזס היה נוסע 3 פעמים בשבוע מחברון לירושלים.
בשנת 1929 התיישב בטבריה, והיה למנהלו הראשון של בית החולים על שם שוויצר. משנת 1949 היה רופא משרד הביטחון ולשכת גיוס.
נפטר ב-1 בינואר 1976.
הכינוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939

בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות ע"ש שטראוס ברחוב צ'נסלור, בירושלים כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: ד"ר זס (טבריה) "שגיאה באבחנת מחלות הלב וכלי הדם" (ישיבה ד', 1 ביוני)
מספריו

"היגיינה של הגוף ורוח" - ירושלים, מו"ל : היגיינה מודרנית, תרפ"ט
"מאורעות הנער דני - הוצאת דביר, 1942
"הצחוק מהו?" - הוצאת יבנה, תשכ"ב
לקריאה נוספת

"רופא חלוץ בארץ-ישראל" (קווים לאישיותו של ד"ר יעקב זס) - צילה זס, טבריה, תשל"ט, הוצאה לא ידועה
"פרקים" - נסים לוי, עמוד 377
הערות שוליים

↑  "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, עמוד 216
↑  תוכנית הכינוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בא"י לשנת ה'תרצ"ט 1939, 30 במאי – 1 ביוני בבית הבריאות ע"ש שטראוס
↑  תוכנית הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בא"י לשנת ה'תרצ"ט 1939, 30 במאי – 1 ביוני בבית הבריאות ע"ש שטראוס רחוב צ'נסלור, ירושלים. בין המשתתפים (לפי א'-ב'): מקס בוכמן, יחיאל קרל גוגנהיים, אדוארד גורדון יוסף (ג'וזף), בנו גרינפלדר, אברהם דרוקמן, פריץ דרייפוס, פנחס וייל, חיים ארנסט ורטהיימר, פליכס זולמן, יעקב זס, לודוויג פרדיננד מאייר, פליקס מנדל, דוד מרגלית, מכס מרכוס, אריה סדובסקי, רוברט פישר, יוסף פרגר, ברנרד צונדק, גאורג צונדק, הרמן צונדק, יוליוס קליברג, שמעון רוזנבאום, יהודה לייב רוקח, משה רחמילביץ'
↑  זס&vid=NLI&search_scope=Local&sortby=rank&tab=default_tab&docid=NNL_ALEPH001191368&lang=iw_IL&mode=simple&fromRedirectFilter=true "היגיינה של הגוף והרוח" - ד"ר יעקב זס אתר הספרייה הלאומית
↑  "מאורעות הנער דני" (זיכרונות ילדות מעיירה) - ד"ר יעקב זס הוצאת דביר, 1942
↑  "הצחוק מהו?" - יעקב זס , הוצאת יבנה, תשכ"ב, אתר סימניה
↑  רופא חלוץ בארץ-ישראל - צילה זס אתר סימניה
↑  אתר הספרייה הלאומית  "רופא חלוץ בארץ ישראל" - צילה זס, טבריה, תשל"ט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517363005171  ISNI: 0000 0000 5442 6788  LCCN: nr95038513  VIAF: 4823163   WorldCat (עם VIAF): 4823163
יחסי הולנד–פולין

| יחסי הולנד–פולין |
| --- | --- |
הולנד: פולין


הולנד: פולין
שטח (בקילומטר רבוע)
41,543: 312,685
אוכלוסייה
18,258,432: 38,438,419
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,118,125: 811,229
תמ"ג לנפש (בדולרים)
61,239: 21,105
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי הולנד–פולין הם יחסי החוץ בין ממלכת הולנד לרפובליקת פולין.
היסטוריה

שתי המדינות מנהלות מערכת יחסים ארוכת שנים מימי הביניים.  הקשר החזק שלהן החל במאה ה-16 כאשר המנוניטים ההולנדים החלו להתיישב בפולין כדי לברוח מרדיפות ברחבי אירופה. הם התיישבו בעיקר באזור הדלתא של הוויסלה, ומאוחר יותר גם במזוביה ובברדיצ'ב במחוז ווהלין. רבים מהטכניקה, התרבויות והתרומות של בני המנונית נותרו בפולין גם כיום, כדוגמה לסובלנות היסטורית של חבר העמים הפולני-ליטאי.
במהלך תור הזהב ההולנדי הועברו סחורות בין הולנד לפולין בחופשיות, כאשר סוחרים הולנדים קיבלו עמדות דומיננטיות בסחר עם הפולנים,  להרחבת האמנות והאדריכלות.  אולם כעבור שנים, היחסים בין שתי מדינות נותקו על ידי מחיצות פולין, ובמשך רוב 123 השנים הבאות לא היה קשר רשמי בין המדינות. עם זאת, מהגרים פולנים שנמלטו מרדיפות ברוסיה, אוסטריה ופרוסיה קיבלו תמיכה בהולנד ולעיתים התיישבו שם. בסוף המאה ה-18 התיישבו כמה מנוניסטים הולנדים בסמוך לערים לבוב והורודוק בחלק האוסטרי של פולין.
קשרים מודרניים

לאחר מלחמת העולם הראשונה והקמתה מחדש של פולין, שתי המדינות ביססו שוב יחסים. עם זאת, לא היו קשרים רשמיים עד למלחמת העולם השנייה, כאשר גרמניה הנאצית כבשה את שתי המדינות.  בהיותם קורבנות של אכזריות נאצית, פולנים והולנדים חלקו גבולות משותפים שנלחמו נגד הנאצים. דיוויזיית השריון הפולנית הראשונה הצטרפה כחלק מבעלות הברית שהונהגה על ידי הממלכה המאוחדת השתתפה במלחמת השחרור ההולנדית נגד הנאצים וזכתה לשבחים על מאמציה הגבורה במאבקה לשחרור פולין והולנד כאחד.
עם זאת, לאחר מלחמת העולם השנייה, הולנד ופולין נותקו לחלוטין בפעם השנייה, כאשר פולין נפלה בידי הקומוניסטים שבשליטת ברית המועצות בגוש המזרחי; ואילו הולנד הייתה חלק מהגוש המערבי של המלחמה הקרה. עם זאת, הולנדים תמכו בתנועת סולידריות להפיל את הקומוניסטים בפולין, שזכתה להצלחה מוחלטת והפילה את השלטון הקומוניסטי במזרח אירופה.
סחר, אנשים ושיתוף פעולה

הולנד היא כיום המשקיעה מספר 1 בפולין בקרב מדינות האיחוד האירופי, בסך הכל 30,3 מיליארד אירו בשנת 2015. בשוק הפולני פועלות כ-2,500 חברות עם אחזקות מניות הולנדיות המעסיקות מעל 120,000 עובדים בפולין.
פזורה פולנית קיימת גם בהולנד, והיא מתקבלת היטב על ידי המקומיים ההולנדים.  מהגרים פולנים מהווים את קבוצת ההגירה השישית בגודלה להולנד.
שתי המדינות שומרות על קשר הדוק בקשרים אחרים, כאשר שתיהן חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
נציגויות דיפלומטיות

הולנד יש שגרירות בוורשה.
לפולין יש שגרירות בהאג.
יואב לויטס הלוי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בדצמבר 1939 בית זרע, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  15 באוקטובר 2019 (בגיל 79) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת ז'נבה 
 שפות היצירה:  עברית, ספרדית, אנגלית, צרפתית 
 
יואב לויטס הלוי (31 בדצמבר 1939 - 15 באוקטובר 2019) היה סופר ומתרגם ישראלי.
ביוגרפיה

יואב לויטס הלוי נולד בקיבוץ בית זרע להוריו חנה ובנימין הלוי, ממייסדי הקיבוץ. אביו היה סופר ומשורר. לויטס הלוי למד ספרות עברית ואנגלית באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן נסע לשווייץ ללמוד תרגום. הוא סיים שלוש שנים בבית הספר לתרגום של אוניברסיטת ז'נבה, קיבל תואר מתרגם מקצועי, ובזכות מלגה שקיבל למד עוד חצי שנה במכון סרוואנטס בספרד. לאחר מכן חזר לקיבוצו, בית זרע, בו חי עד יום מותו. פרסם שישה ספרים פרי עטו. עסק בתרגום מאנגלית, ספרדית וצרפתית. תרגם לעברית בחייו כ-70 ספרים, רובם מהשפה האנגלית.
הובא למנוחות בקיבוצו בית זרע.
ספריו

אחר צהרים בהיר. סיפורים. 1972. הוצאת אגודת הסופרים העברים בישראל.
פיטקרן. תשל"ז. הוצאת שוקן.
מכתבים מבית הכלא. 1980. הוצאת ספרית פועלים.
הסיפור של להבה. 1991. הוצאת הקיבוץ המאוחד.
כופר נפש. 1995. הוצאת ספרית מעריב.
החתול שלי מופיע בפעם השמינית: אוטוביוגרפיה חלקית. 2011. הוצאת ספרית פועלים.
מתרגומיו

על המין - מה תספר לילדיך? מאת אדי סוויסדורף. תשכ"ז. הוצאת ספרית פועלים.
הסיפור העצוב שלא ייאמן על ארנדירה התמה וסבתה האכזרית. מאת גבריאל גארסיה מארקס. 1980. הוצאת שוקן.
הג'ונגל. מאת אפטון סינקלר. 1987. זמורה ביתן.
מותו של ארטמיו קרוס. מאת קרלוס פואנטס, 1988, הוצאת הקיבוץ המאוחד ב-1988
מעשים של אמונה. מאת אריך סגל. 1992. ספרית מעריב.
הצדיקים בסתר: ספר חסידי אומות העולם. מאת אריק סילבר. 1992. הוצאת עידנים.
נוף מצויר בתה. מאת מילוראד פאביץ'. 1993. ספרית מעריב.
פרסים. מאת אריך סגל. 1995. ספרית מעריב.
המרדף אחר סזאן. מאת פיטר מייל. 1997. הוצאת א. ניר.
אקס ליבריס - וידויים של קוראת מצויה. מאת אן פדימן. 2006. בשיתוף רוני אמיר. הוצאת אחוזת בית.
לקריאה נוספת

כפרי, יהודית. מותחן רב קולי, עיתון 77, גל' 185, יוני 1995. (על "כופר נפש").
אבינור, גיטה. בצל הזכרונות, חיפה: מפעל סופרי חיפה, 1975. (על הסיפור "לא לה").
הערות שוליים

↑  לקסיקון הספרות העברית החדשה
↑  בתיה גור, ספרים - חיים מוחמצים 'מותו של ארטמיו קרוס", קארלוס פואנטס, מספרדית: יואב הלוי; הקיבוץ־המאיחד, סימן־קריאה, כל העיר, 15 ביולי 1988
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311671505171  ISNI: 0000 0000 7985 5714  LCCN: n92055029  VIAF: 242522385   WorldCat (עם VIAF): 242522385
כורש הראשון

כורש הראשון (בפרסית עתיקה: Kuruš; בפרסית: کوروش; ביוונית: Κῦρος) היה מלך אנשאן בין השנים 600-580 לפני הספירה (חלק מהחוקרים טוענים כי מלך בין 652-600 לפני הספירה). נכדו המפורסם היה כורש הגדול, הידוע גם ככורש השני.
כורש היה בן השושלת האחמנית. ככל הנראה היה נכדו של האחמניש ובנו של צ'ישפיש. לפי אחת הסברות, בניו של צ'ישפיש חילקו את הממלכה ביניהם לאחר מותו. כורש מלך על אנשאן, ואחיו ארירמנס מלך על פרס.
תיארוך תקופת המלוכה אינו ודאי. יש חוקרים המציעים לזהותו עם מלך בשם "Kuras of Parsumas", המוזכר לראשונה בסביבות שנת 652 לפני הספירה. באותה שנה שמש-שום-אוכין, מלך בבל (668-648 לפנה"ס) התמרד נגד אחיו הגדול אשורבניפל, מלך אשור (668-627 לפנה"ס). Kuras מוזכר כשותף לברית צבאית עם הבבלי. המלחמה בין שני האחים הסתיימה ב-648 לפנה"ס בתבוסה והתאבדות של שמש-שום-אוכין.
Kuras מוזכר שוב בשנת 639. באותה שנה אשורבניפל הצליח להביס את עילם והפך לאדונם של בעלי בריתו לשעבר. Kuras היה כנראה ביניהם. בנו הבכור ארוקו (Arukku) נשלח לאשור כדי לחלוק כבוד למלכו. Kuras נעלם מהתיעוד היסטורי, אך הצעת הזיהוי שלו עם כורש מסיית לחבר את השושלת האחמנית לאירועים החשובים של המאה ה-7 לפנה"ס.
אשורבניפל מת ב-627 לפנה"ס. כורש כנראה המשיך לחלוק כבוד לבניו ויורשיו אשור-אתיל-אילני (מלך בין 627-623 לפנה"ס) וסין-שר-אישכון (מלך בין 623 ל-612 לפנה"ס). שניהם התנגדו לברית בראשות Cyaxares מלך מדי (633-584 לפנה"ס) ונבופלאסר מלך בבל (626-605 לפנה"ס). בשנת 612 לפני הספירה, הצליחו בעלי הברית ללכוד את הבירה האשורית נינוה, ולמעשה סימנו את סוף האימפריה האשורית. שרידי הצבא האשורי תחת אשור-אובליט השני (מלך בין 612-609 לפנה"ס) המשיכו להתנגד מחרן.
מדי ובבל חילקו ביניהן את אדמות האימפריה אשורית, ונראה שאנשאן נפלה בידי הבבלים. כורש סיים את חייו, כנראה, תחת שלטונו של Cyaxares או של Astyages בנו (584-550 לפנה"ס). כורש הוחלף על ידי בנו כנבוזי הראשון, ונכדו היה כורש הגדול, מייסד האימפריה הפרסית.
לפיכך, תיארוך חייו ושלטונו ממקמים את כורש הראשון יותר ממאה שנה לפני נכדו. ייתכן שהוליד את כנבוזי בגיל מבוגר ושמת בגיל מתקדם. יש הטוענים שכורש ו-Kuras היו דמויות נפרדות ושאין קשר ברור ביניהם. נראה שכורש שלט בתחילת המאה ה-6 לפנה"ס ושלטונו היה חסר אירועים. בשל מחסור בתיעוד מספק לתקופה היסטורית זו, אין לדעת איזו תאוריה נכונה יותר.
יעקב זנדבנק

יעקב זנדבנק (א' בטבת תרנ"ח 26 בדצמבר 1897, גליציה - כ' בסיוון תרצ"ט 7 ביוני 1939, תל אביב) היה פעיל תרבות מרכזי ומנהל המרכז לתרבות בהסתדרות הכללית של העובדים בישראל, לצד עבודתו בפעילות התרבות של התאחדות עולי גרמניה. פרסם עשרות מאמרים בענייני תרבות והשכלה, וקבע את מדיניות התרבות של ההסתדרות בשנות השלושים בהשפעת מגמות עולמיות של חינוך מבוגרים.
קורות חיים

זנדבנק נולד בכפר פיסקורוביצה במזרח גליציה, לאביו יוסף ולאימו חנה דבורה לבית רפפורט, וקיבל חינוך מסורתי בחדר ובישיבה. לאחר מלחמת העולם הראשונה עבר לגרמניה והצטרף לתנועת הפועל הצעיר ולתנועת החלוץ. הוא למד בבתי-ספר טכניים בצוויקאו ובארנשטאדט ועבד כמורה לעברית בבית משפחה יהודית במדינת תורינגיה. בשנת 1922 מינה אותו שלמה זלמן שוקן כמזכיר, מורה וספרן בביתו, תפקיד שבו עבד עד 1926. באותן שנים עסק גם בפעילות ציונית בגרמניה.
בינואר שנת 1926 עלה לארץ ישראל, יחד עם אשתו חנה, ועבד במשך שנה במקווה ישראל. לאחר מכן החל לעבוד כמזכיר ועדת התרבות של הסתדרות העובדים, ומ-1930 עמד בראש המרכז לתרבות של ההסתדרות. בשנת 1932 הצטרף לפעילות התרבותית של התאחדות עולי גרמניה, ויחד עם נחום לוין הוביל אותה בכל רחבי הארץ.
זנדבנק ביסס את חינוך המבוגרים בארץ ישראל מעשית ורעיונית, והביא אל העשייה המקומית את הרקע התאורטי העולמי בתחום חינוך המבוגרים. בשנת 1931 הוא אף נסע לגרמניה כדי להשתלם ולהרחיב את ידיעותיו בתחום. בשנות השלושים רתם זנדבנק את האוניברסיטה העברית לפעילות התרבות של ההסתדרות, וניסה לקדם גם שיתוף פעולה עם מרטין בובר, מתוך ההיכרות שלו עם העשייה בתחום באירופה ואולי גם בהשפעת דוח הרטוג, דוח ביקורת על פעילות האוניברסיטה העברית שנכתב בשנת 1933.
זנדבנק נפטר במפתיע בגיל ארבעים ושלוש בלבד, בסיוון תרצ"ט, 1939. רבים השתתפו בלוויה הגדולה שנערכה לו, שיצאה מבית הוועד הפועל של ההסתדרות.
משנתו של זנדבנק הוצגה בקובץ 'נתיבי תרבות', שראה אור לאחר מותו הפתאומי בשנת 1939. לזכרו הוקדש הקובץ "אורות: קובץ לשאלות התרבות" בעריכת אברהם לוינסון.
זנדבנק היה אביהם של שמעון זנדבנק, חוקר ספרות ומתרגם ישראלי, ושל אורי זנדבנק שהיה פרופסור לרפואה והתמחה בנוירופתולוגיה.
ספרים שכתב

יעקב זנדבנק (עורך), גוסטב לנדאואר: במלאת עשרים שנה להרצחו, תל אביב: המרכז לתרבות של הסתדרות העובדים העברים הכללית בארץ ישראל, תרצ"ט.
יעקב זנדבנק, בנתיבי תרבות: מאמרים ומסות, תל אביב: הוצאת המרכז לתרבות, ת"ש.
לקריאה נוספת

חנה זנדבנק, "מחייו" בתוך בנתיבי תרבות: מאמרים ומסות (תל אביב: הוצאת המרכז לתרבות, ת"ש), עמודים 3–7.
Michael Volkmann, Neuorientierung in Palästina: Erwachsenenbildung deutschsprachiger jüdischer Einwanderer 1933–1948 (Tübingen: Böhlau, 1992), pp. 257–292
הערות שוליים

1 2  Michael Volkmann, Neuorientierung in Palästina: Erwachsenenbildung deutschsprachiger jüdischer Einwanderer 1933–1948, Tübingen: Böhlau, 1992, עמ' 262-263
↑  יואב גלבר, מולדת חדשה: עליית יהודי מרכז אירופה וקליטתם 1933-1948, ירושלים: יד יצחק בן צבי, 1990, עמ' 296-302
↑  רקפת כהן-ענזי, "שעורים אקדמיים להמוני העם"? חינוך מבוגרים באוניברסיטה העברית וביישוב העברי בארץ ישראל בשנות השלושים, דור לדור נז, 2023, עמ' 7-32
↑  לוית יעקב זנדבנק, עיתון דבר, באתר עיתונות יהודית היסטורית, ‏8.6.1939
↑  אברהם לוינסון (עורך), אורות: קובץ לשאלות התרבות: מוקדש לזכרו של יעקב זנדבנק, תל אביב: המרכז לתרבות, תש"י.
↑  דליה קרפל, הארת המתרגם, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2004
יחסי טורקיה–סלובקיה

| יחסי טורקיה–סלובקיה |
| --- | --- |
טורקיה: סלובקיה


טורקיה: סלובקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 49,035
אוכלוסייה
87,527,097: 5,498,707
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 132,794
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 24,150
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי טורקיה–סלובקיה הם יחסי החוץ בין טורקיה לסלובקיה.
סקירה כללית

טורקיה הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו ברפובליקה הסלובקית העצמאית, בעקבות התפרקותה של צ'כוסלובקיה בשנת 1993. היחסים הבילטראליים בין טורקיה לרפובליקה הסלובקית נקיים ממחלוקות פוליטיות ומקיימים מסלול ידידותי. נאט"ו והאיחוד האירופי, שסלובקיה חברה בו מאז 2004, הם שני הארגונים העיקריים שבהם טורקיה והרפובליקה הסלובקית משתפות פעולה הדוק. ביקורים הדדיים רמי דרג גם נותנים תנופה ליחסים הדו-צדדיים. כ-560 אזרחים טורקים מתגוררים בסלובקיה.
שר החוץ של סלובקיה, מירוסלב לייצ'אק, ביקר פעמיים בטורקיה בשנת 2018, באוגוסט ובנובמבר, ואילו שר החוץ הטורקי מבלוט צ'בושולו ביקר בסלובקיה כדי להשתתף בוועידה הרביעית של שרי החוץ של קבוצת וישגראד בברטיסלבה ב-30 באפריל 2019.
יחסי סחר

היקף הסחר הדו-צדדי בין טורקיה לסלובקיה עמד על 1.29 מיליארד דולר בשנת 2018 (יצוא טורקי: 532 מיליון דולר; יבוא: 767 מיליון דולר). פריטי הייצוא העיקריים של טורקיה לסלובקיה הם מכוניות, מוצרי טקסטיל, לוחות נחושת ואלומיניום, ואילו פריטי הייבוא העיקריים שלה מסלובקיה הם מכוניות, צמיגים פנאומטיים חדשים, חלקים ואביזרים לרכב מנועי ומשאבות אוויר או ואקום. המושב האחרון של הוועדה הכלכלית המשותפת בין המדינות התקיים באנקרה בנובמבר 2012.
תיירות

בשנת 2018, יותר מ-157 אלף תיירים סלובקים ביקרו בטורקיה, עם עלייה של 62% לעומת השנה הקודמת.
נציגויות דיפלומטיות

טורקיה מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלבה ו-2 קונסוליות בבאנסקה ביסטריצה וקושיצה.
סלובקיה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה ו-7 קונסוליות באנטליה, בורסה, אדירנה, איסטנבול, איזמיר, מרסין וטרבזון.
יחסי הולנד–ספרד

| יחסי הולנד–ספרד |
| --- | --- |
הולנד: ספרד


הולנד: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
41,543: 505,370
אוכלוסייה
18,258,432: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,118,125: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
61,239: 32,996
משטר
מונרכיה חוקתית

שגרירות ספרד בהאג
יחסי הולנד–ספרד הם היחסים הבילטרליים בין הולנד לספרד. היחסים בין שתי המדינות מוגדרים בעיקר על ידי חברותן באיחוד האירופי ועל ידי היותן בעלות ברית בנאט"ו, וכן על ידי השתייכותן לארגונים בינלאומיים רבים.
היסטוריה

במאה ה-16 עבר כל שטח ארצות השפלה, באמצעות כיבושים וירושה, לשליטת בית הבסבורג תחת קרל החמישי, שאיחד את הישויות הפוליטיות השונות למדינה אחת. מזרח הולנד היה כבוש במשך כמה עשרות שנים בלבד לפני תחילת המאבק ההולנדי לעצמאות. על כל פנים, ב-1548, שמונה שנים לפני שוויתר על כיסאו, העניק הקיסר קרל החמישי לשבע עשרה הפרובינציות מעמד של ישות נבדלת גם מהקיסרות וגם מצרפת. צו קיסרי זה (הידוע בשם "הסנקציה הפרגמטית") לא הקנה לפרובינציות עצמאות מלאה, אך הוא העניק להן אוטונומיה רבה.
אחרי קרל עלה לשלטון בנו, פליפה השני. שלא כאביו, שגדל בגנט שבפלנדריה, פליפה גדל בספרד ולא חש כל קשר אישי לארצות השפלה, בהן התגורר ארבע שנים בלבד. כיוון שכך, הוא נתפס כמנותק בקרב האצולה המקומית. פליפה, שהיה קתולי אדוק, נחרד מהצלחתה של הרפורמציה בארצות השפלה ומכך שמספר גדל והולך של אנשים המירו את דתם לקלוויניזם. נסיונותיו לרדוף את הפרוטסטנטים ולהביא לשלטון, משפט וכלכלה ריכוזיים פגעו עוד יותר בפופולריות שלו וגרמו למרד נגדו. ההולנדים לחמו לעצמאות משלטון ספרד, ובכך פתחו את מלחמת שמונים השנה (1568–1648). מספר פרובינציות מורדות חתמו על איחוד אוטרכט ב-1579 ויצרו את איחוד שבעת המחוזות.
וילם הראשון מבית אורנז' (24 באפריל 1533 - 10 ביולי 1584), מייסד בית המלוכה ההולנדי, הנהיג את ההולנדים בחלק הראשון של המלחמה. בשנים הראשונות הייתה ידם של הספרדים על העליונה. אבל בשנים הבאות נתקלו המצור וההתקפות על ההולנדים בהתנגדות מוצקה. מלך ספרד איבד שליטה על הולנד אחרי ביזת אנטוורפן בידי חיילים ספרדיים שהתמרדו, שבה נהרגו כ-10,000 תושבי העיר. הקתולים השמרנים בדרום ובמערב תמכו בספרדים, שכבשו מחדש את אנטוורפן וערים הולנדיות ופלמיות אחרות. בסופו של דבר הצליחו המחוזות הצפוניים לשמור על עצמאות דה פקטו, ואילו המחוזות הדרומיים (פלנדריה, בראבנט, לוקסמבורג, פלנדריה הצרפתית, פלנדריה הוולונית - אזור ליל - ואחרים) נותרו בשלטון ספרדי, שהכביד עליהם את ידו. מספר רב של דרומיים נמלטו לצפון: מחצית מאוכלוסיית אנטוורפן, שלושת-רבעי אוכלוסיית ברוז' וגנט וכל תושבי דנקרק וערים קטנות אחרות. המלחמה נמשכה עוד 60 שנה נוספות אחרי שעיקר הלחימה הסתיים. שלום וסטפאליה, שנחתם ב-30 בינואר 1648, אישר את עצמאותם של המחוזות המאוחדים מספרד ומגרמניה, והשאיר את ארצות השפלה הדרומיות בשלטון ספרד - מאותה עת התפצלו דרכי שני החבלים, והדרום הקתולי עתיד להפוך חלק מבלגיה, ואילו הולנד העצמאית תישאר פרוטסטנטית ברובה. מבין "שבעת המחוזות" החשוב ביותר היה מחוז הולנד, ולכן במקומות רבים קראו בשם "הולנד" למדינה כולה. המלחמה הפכה את המדינה החדשה לכוח חשוב במערב אירופה.
יחסים דיפלומטיים

היחסים הדיפלומטיים בין ספרד להולנד טובים. לאחר חתימת מזכר ההבנות ב-13 ביולי 2004 בהאג, גברו היחסים והביקורים הבילטרליים. בשנת 2008 חתם ראש הממשלה יאן פיטר בלקנאנדה על הצהרה משותפת במדריד לפיתוח מזכר ההבנות. היא חזתה את התעצמות שיתוף הפעולה בהגירה, מו"פ, אנרגיה, שינויי אקלים, טרור, זכויות אדם ודיאלוג בין-תרבותי, ושיתוף פעולה רב-צדדי (נאט"ו ושיתוף פעולה בפיתוח).
יחסי סחר

הולנד היא אחת משותפות הסחר העיקריות של ספרד, ותופסת את המיקום השביעי בדירוג המדינות המייבאות ייצוא ספרדי ומגיעה לנתון יצוא של 6.807 מיליארד אירו, 2.9% מסך היצוא של ספרד בשנת 2013. על פי ההערכות שמסר מאגר אסטקום, היצוא הספרדי להולנד גדל ב-2.15% בשנת 2013. מבחינת היבוא, הולנד היא הספקית השישית בגודלה של ספרד. שווי הסחורות והשירותים המיובאים מהארץ לספרד בשנת 2013 הסתכם ב-9.853 מיליארד אירו. יבוא המוצרים ההולנדים לספרד ירד בשנת 2013, ובאותה תקופה שיעור הכיסוי היה 69%.
יחסי תרבות

בהולנד יש עניין רב לשפה ותרבות הספרדית וזה בא לידי ביטוי בביטויים הרבים של התרבות הספרדית במדינה זו. בשגרירות ספרד פועלת מחלקת תרבות שמבצעת מדי שנה תוכנית תרבות שאושרה בעבר על ידי משרד החוץ. בתחום החינוך בולטת העלייה בביקוש לספרדית כשפה זרה בכל מדורי החינוך, במיוחד באוניברסיטאות ובהשכלה הגבוהה. בנוסף, מכון סרוואנטס, הממוקם באוטרכט, מארגן פעילויות רבות לקידום והפצת תרבות בספרדית.