stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קונסטנצה (מחוז)
היסטוריה > מחוז קונסטנצה ההיסטורי

בעקבות הרפורמה המנהלית בשנת 1926 גבולות המחוז ההיסטוריה היו זהים לאלו של המחוז בימינו, כשהיוצא מן הכלל היו הכפרים אוסטרוב וליפניצה, שהשתייכו אז למחוז דורוסטור, בכפר באיה, טולצ'ה, המשתייך בימינו למחוז טולצ'ה, והכפרים טרסקונדו (סוורניאק), פראול קאפריי (פורוצ'יק קורג'בו), פונדן (רוסיצה, דובריץ'), פדורן (לוזנציה, דובריץ'), סאלדו אלדה (רוסן, דובריץ') ואניג'ה-חיידאר (קראישטה, דובריץ') השייכים כיום לבולגריה.
גבולות המחוז הישן היו:הים השחור ממזרח, המחוזות טולצ'ה ובראילה מצפון, המחוז יאלומיצה ממערב, המחוז דורוסטור בדרום-מערב, והמחוז קליאקרה מדרום.
המחוז כלל ארבע נפות (plasa = פלאסה, ברבים: plăși):
דונריה (Dunărea = דנובה)
מנגאליה
אובידיו
טראיאן
מאוחר יותר חולק המחוז לשבע נפות (פלאסה):
צ'רנבודה, עם בירתה: צ'רנובדה
דונריה, עם בירתה: חרשובה
פרדיננד, עם בירתה: קונסטנצה
מנגאליה, עם בירתה: מנגאליה
נגרו וודה, עם בירתה: נגרו וודה
טראיאן, עם בירתה: יון קורבין
מדג'ידיה, עם בירתה: מדג'ידיה
בשטח המחוז קונסטנצה היו שבע יישובים עירוניים: העיר קונסטנצה והעיירות (קומונות עירוניות) כרמן סילבה (כיום אפוריה סודאו אפוריה דרום), טקירגיול, מנגאליה, מדג'ידיה, צ'רנבודה וחרשובה.
היסטוריה > אחרי 1938

ברפורמה המנהלית והחוקתית בימי הדיקטטורה המלכותית של קרול השני בשנת 1938, התאחד המחוז קונסטנצה עם המחוזות יאלומיצה, דורוסטור וקליאקרה כדי ליצור את "חבל הים" (Tinutul Mării). המחוז הוקם מחדש אחרי הדחת המלך ב-1940. בימי המשטר הקומוניסטי בשנת 1950 שוב בוטל המחוז קונסטנצה ואוחד עם המחוז טולצ'ה כדי ליצור את "אזור דוברוג'ה". ב-1968 בימי שלטונו של ניקולאה צ'אושסקו הוקם המחוז מחדש.
גאוגרפיה > תבליטי נוף

במחוז קונסטנצה תבליט הנוף השולט הוא הרמה - רמת דוברוג'ה - בעלת גובה נמוך - מתחת ל-200 מ'. רק בצפון המחוז הגובה עולה לעיתים ל-250 מ'. רמת דוברוג'ה היא שארית מההרים העתיקים ביותר שהיו קיימים באזור.
בצפון המחוז משתרעת רמת קסימצ'ה, ובדרום רמת דרום דוברוג'ה, הדומה יותר למישור מוגבה והמראה שלה כורכרי.
חוף הים השחור מורכב בחלק הצפוני מרצועות חול המפרידות בין הים לאגמים, ובדרום בולט מצוק תלול מכורכר ולס, עם גבהים בין 15–30 מ'.
גאוגרפיה > הידרולוגיה

הים שחור- ים יבשתי, נמצא בגבול המזרחי של המחוז. שטחו הוא 411,540 קמ"ר ועומקו המרבי הוא מעל 2,211 מ'.
מסביב לחוף הרומני העומק הוא קטן יותר. מידת המלחיות היא 20%–22% בשטח המים ומגיעה ל-28% בקרקעית. בגלל האספקה במיים מתוקים המליחות יורדת עם הקרבה לחוף.
נהרות:
דנובה - זורמת במחוז לאורך 137 ק"מ
ואליה קאראסו
ואליה באצ'ו
קסימצ'ה.
אגמים טבעיים ולגונות:
אולטינה, איסטריה, סינואה, קורבו, טקירגיול, טאשאול, נונטאש, סיוטגיול, טטלג'אק, מנגליה
לימנים
תעלות:
תעלת דנובה–הים השחור - אורך 64,2 ק"מ
תעלת פוארטה אלבה-מידיה - אורך 27,5 ק"מ
תעלות השקיה בוואליה קאראסו
למים באגמים סינואה וטאשאול טעם תפל, באגמים כמו טקירגיול, סיוטגיול או מנגליה - הטעם הוא מלוח.
גאוגרפיה > אקלים

האקלים האופייני של המחוז קונסטנצה הוא ממוזג-יבשתי עם השפעה ימית בחוף הים.
הגוון הימי ("אקלים פונטי") בא לידי ביטוי כשחום הקיץ מוקל על ידי הבריזה הנושבת מכיוון הים, והחורף יותר מתון ומתאפיין ברוחות עזות ולחות מכיוון הים.
הטמפרטורה הממוצעת השנתית עולה על C°‏ 11 והפערים בין קיץ לחורף יכולים לעלות על C°‏ 25.
כמות המשקעים השנתית היא בין 400–500 ליטר/מ"ר כשאזור החוף הוא הכי דל במשקעים - מתחת ל-400 ליטר/מ"ר.
צומח

במחוז קונסטנצה התפתחו מיני צמחים שהסתגלו לתנאי האקלים שהוא בעל לחות נמוכה, האופייניים לצומח של הערבות - פרחים מזרח-אירופיים וים תיכוניים ובלקניים ודגנים - וכן צמחיית חולות ברצועה צרה לאורך חוף הים השחור. בדרום-מערב יש חורשות של עצי אלון.
חי

באזור החוף חיים מינים רבים של זוחלים ושל שחפים. במחוז ניתן לפגוש ארנבים, בואשים, זאבים, שועלים וכו'.
בשנת 1992 התגלתה מערת מוביל ובה צורות חיים אנדמיים רבים.
דמוגרפיה > שינויים באוכלוסיית המחוז מאז שנת 1930

בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית המחוז 684,082 וצפיפות האוכלוסין הייתה 96/קמ"ר. מידת העיור גבוהה בהרבה (כ-75%) מהממוצע הרומני. בסוף שנת 2014, 291,600 (37.89%) בני אדם עבדו. בשנת 2015 המחוז מנה 769,666 תושבים וצפיפות האוכלוסין הייתה 108.8/קמ"ר. האוכלוסייה העירונית הגיעה לאחוזים גבוהים (כ-69.76%), מעל הממוצע הארצי ברומניה. מתוך כלל התושבים 385,511 היו ממין נקבה (51.39%) ו-374,155 ממין זכר (30.24%). מגמת האוכלוסייה בשנים האחרונות:
| שנה | אוכלוסיית המחוז |
| --- | --- |
1948: 311,062 
1956: 369,940 
1966: 465,752 
1977: 608,817 
1992: 748,044 
2002: 715,151 
2011: 684,082 
נתונים דמוגרפיים ב-1 ביולי 2017:
סך כל התושבים: 768,170
אוכלוסייה עירונית: 532,864
אוכלוסייה כפרית: 235,306
מין זכר: 373,011
מין נקבה: 395,159
צפיפות ממוצעת: 108.6 תושבים/קמ"ר [דרוש מקור]
פוליטיקה

מועצת מחוז קונסטנצה, שחודשה בבחירות המקומיות ב-2020, מורכבת מ-36 יועצים. ההרכב הפוליטי של מועצת המחוז הוא כלהלן:
|  | מפלגה | חברים | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | המפלגה הלאומית ליברלית (PNL) | 15 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (PSD) | 10 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | האיחוד "הצילו את רומניה"  (USR) | 5 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | PRO רומניה (PRO) | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | מפלגת תנועת העם (PMP) | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
חלוקה מנהלית

המחוז מחולק ל-3 רשויות עירוניות - מוני'ציפיו, 9 ערים ו-58 כפרים גדולים (קומונות) ו-189 כפרים
ראו גם האזור המטרופוליטני קונסטנצה
חלוקה מנהלית > רשויות עירוניות (מוני'יציפי)

(לפי מפקד האוכלוסין מ-18 במרץ 2002)
| מוניצ'יפיו | אוכלוסייה |
| --- | --- |
קונסטנצה: 306,332
מדג'ידיה: 44,491
מנגליה: 40,740
חלוקה מנהלית > ערים

| העיר | אוכלוסייה |
| --- | --- |
צ'רנובודה: 18,644
אפוריה: 9,555
חרשובה: 10,532
מורפטלר: 10,826
נבודאר: 34,337
נגרו וודה: 5,512
אובידיו: 13,490
טקירגיון: 7,034
חלוקה מנהלית > כפרים גדולים (קומונות או מועצות מקומיות)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  23 אוגוסט  אדמקליסי  אג'יג'ה  אלבשט  אלימן  אמזאצ'ה  בניאסה (הייתה עיר בשנים 2004–2019)  ברגאנו  קסטלו  צ'רקזו  קירנוג'ן  צ'ובאנו  צ'וקרליה |  קובאדין  קוג'לאק  קומאנה  קורבו  קוסטינשט  קרוצ'ה  קומפנה - הפכה לעיר  קוזה וודה  דלן  דוברומיר  דומברבן  פנטנלה |  גרליצ'ו  גינדרשט  גרדינה  הוריה  אינדפנדנצה  יון קורבין  איסטריה  לימאנו  ליפניצה  לומינה  מרן  מיכאי ויטיאזו |  מיכאיל קוגלניצ'אנו  מירצ'ה  בלצ'סקו  אולטינה  אוסטרוב  פנטלימון  פצ'יניאגה  פשטרה  פוארטה אלבה  ראסובה  סצ'לה  סאליני |  סאראיו  סיימן  סילישטיה  טרגושור  טופאלו  טופרייסר  טורטומן  טוזלה, קונסטנצה  ואלו לוי טראיאן - הפכה לעיר  וולטורו |
כלכלה

הענפים הכלכליים העיקריים של המחוז הם:
תיירות - המחוז כולל יעדי תיירות מקומית ובינלאומית חשובים.
תעשייה - התעשייה במחוז קונסטנצה מיצרת 2.1% מהתוצר התעשייתי הגולמי של רומניה.
התעשייה הכימית והפטרוכימית (7% מתעשיית המחוז)
תעשיית המזון והמשקאות (32% מתעשיית המחוז)
תעשיית הטקסטיל (14% מתעשיית המחוז)
תעשיית העץ - (5% מתעשיית המחוז)
הספנות
תעשיית חומרי הבנייה (13% מתעשיית המחוז)
תעשיית המכונות
תעשיית הנייר
תעשיית האנרגיה:
חקלאות:
המחוז קונסטנצה הוא המחוז עם מערך ההשקיה הגדול ביותר ברומניה. המחוז תרם 5.3% מהתפוקה החקלאית הגולמית של רומניה. לפני שנת 1989 הוא תפס מעל 4,300 קמ"ר. מאז הוא פחת. המחוז מייצר בעיקר דגנים - חיטה, תירס, - ויינות ידועים - כמו אלו מאזור מורפטלר.
כמו כן מגדלים חמניות, פשתן, כמו כן ירקוץ. חשוב הוא גם ענף הדיג הימי.
בשנת 1971 גידלו במחוז 131,000 ראשי בקר, 216,000 חזירים, 913,000 כבשים.
תחבורה > דרכי יבשה > כבישים מהירים

כביש A4 לבוקרשט - שם - המשך לכביש A2 - הכביש האירופי E 81 עד למוקצ'בו באוקראינה.
תחבורה > דרכי יבשה > כבישים לאומיים

DN2A: פודול ג'ורג'ן–ואדו אוי - חרשובה - קונסטנצה - 94 ק"מ
DN3: אוסטרוב - קונסטנצה - 133 ק"מ
DN3C: חגורת קונסטנצה מערב - אובידיו - 15,5 ק"מ
DN22: מיכאי ויטיאזו - אובידיו - 48 ק"מ
DN22A: חרשובה - גבול מחוז טולצ'ה - 21 ק"מ
DN22C: צ'רנוודה - מדג'ידיה - מורפטלר - 54 ק"מ
DN38: טקירגיול - נגרו וודה - גבול בין רומניה לבולגריה - 54 ק"מ
DN39: צומת קומפנה - מנגליה - ואמה וקה - 63 ק"מ
תחבורה > דרכי יבשה > דרכים מחוזיות

DJ 222 גבול המחוז טולצ'ה - רמניקו דה ז'וס גרדינה-קייה-טרגושור-מיכאיל קוגלניצ'אנו - מיכאי וודה - מדג'ידיה - פשטרה-פייטרן
DJ 222 DN 22A גרליצ'ו - הגבול עם המחוז טולצ'ה
DJ 223 סאראיו-קלושקה-הוריה-טיקילשט-טופאלו-קאפידאווה - דנובה-סיימן-צ'רנוודה-קוקירלן -ראשובה- ולאכי - אלימן - פלוריאילה - יון קורבין
DJ 223A וולטורו-גבול המחוז טולצ'ה
DJ 223B פשטרה -איוורינזו מארה - איוורינזו מיק - ראשובה
DJ 223C צ'רנוודה-DN 22C
DJ 224 DN 22C טורטומאנו-סילישטיה - בלטג'שט - קרוצ'ה-וולטורו
DJ 225 DN 22C טורטומאנו-דורובנצו-ניקולאיה בלצ'סקו - טרגושור - מריאסה - פנטלימון-רונקו - וולווטן - דולגרו-סטז'ארו - סאראיו
DJ 226 DN 22 לומינה - נבודאר  -קאפול מידיה (כף מידיה) - קורבו -סצ'לה (קונסטנצה) - איסטריה - סינואה - מיעאי ויטיאזו Sinoe -Mihai Viteazu
DJ 226A צ'טאטיה היסטריה - נונטאש - טאריורדה - קוג'אלאק - רמניקו דה ז'וס
DJ 226B DN 2A פנטלימון-פנטלימון דה ז'וס-גרדינה - קוג'אלאק
DJ 228 DN 22C נזרצ'ה-DN 2A
DJ 307 דלן-שיפוטה
DJ 388 צ'וקרליה דה סוס - לאנורילה מרן i
DJ 381 DN 38 פוטרניקיה- ברגאנו - צ'וקרליה דה סוס ואליה דאצ'ילור מדג'ידיה
DJ 391 DN 39 אלבשט-קוטו ואי-נגרו וורדה - צ'רקזו - וירואגה - נגרשט - קובדין - צ'ובניצה - אוסמנצ'ה - מרן-טופרייסר - בירואינצה-טוזלה
DJ 391A אולטינה-רזוארה - בניאסה - ולן - שיפוטלה - טופאן - פורניקה - אולטן - וירואגה
DJ 392 מנגליה- פצ'יניאגה - אמזאצ'ה  -ג'נרל סקרישוריאנו - פלופן - מובילה ורדה - אינדפנדנצה - דומברוון
DJ 393 טקירגיול - מושנן - פצ'יניאגה - אלבשט - הגבול הבולגרי
DJ 394 23 august דולצ'שט - פצ'יניאגה
תחבורה > דרכי מים

נמל קונסטנצה הוא הנמל הגדול של רומניה, והכי חשוב בים השחור ודורג כרביעי באירופה. הוא מחובר לנהר הדנובה באמצעות תעלת דנובה-הים השחור - התעלה העבירה ברחבה והעמוקה באירופה, אם כי אינה משומשת במלוא הפוטנציאל שלה.
אתרים חשובים ואטרקציות תיירותיות > אתרי נופש

אתרי הנופש שעל חוף הים השחור מרכיבים את ה"ריביירה הרומנית" והיא היעד המועדף על הנופשים הרומנים בימי הקיץ.
מצפון לדרום:
נבודאר
ממאיה
אפוריה (צפונית ודרומית)
קוסטינשט
אולימפ
נפטון
ז'ופיטר
כף אורורה
ונוס, קונסטנצה
סטורן
מנגאליה
2 במאי (דוי מאי)
ואמה וקה
אתרים חשובים ואטרקציות תיירותיות > יעדים אחרים

העיר קונסטנצה
אזור פורטיצה
אתרים ארכאולוגיים :
העיר העתיקה היסטריה - על יד הכפר איסטריה, על גדת אגם סינואה. היישוב היווני העתיק ביותר בחוף הרומני של הים השחור, הוקם בערך ב-657 לפנה"ס על ידי מתיישבים יוונים "יוניים" ממילטוס מאסיה הקטנה.
נכבשה על ידי הרומאים יחד עם כל האזור, ונהרסה על ידי הגותים במאה השלישית ונבנתה מחדש על ידי הרומאים. ככל הנראה חומותיה הנוכחיות הן משלהי המאה הרביעית. ב-1914 חפר כאן הארכאולוג הרומני וסילה פרוואן וגילה חלק גדול מהמתחם עם חומות, לפעמים עד גובה של שבעה מטר, עם מגדלי שמירה. בפנים נחשפו בנייני ציבור כמו מרחצאות, בזיליקות.
קאלאטיס (מנגאליה) - נבנתה בעת העתיקה על ידי מתיישבים יוונים, בסביבות 504 לפנה"ס ונבנתה מחדש על ידי הרומאים. השרידים ניזוקו מאוד מכיוון שהעיר מנגאליה הוקמה מעליה.
טומיס - קונסטנצה העתיקה - הייתה פחות חשובה בימי היוונים, ועלתה בחשיבותה בזמן הרומאים. כאן הוגלה בימי הקיסר אוגוסטוס המשורר הרומי פובליוס אובידיוס נאזו. מהעיר העתיקה נשארו כמה שרידים, ביניהם מגדל מחומת העיר, בשדרות קרול.
העיר טרופאום טראיאני על יד הכפר אדמקליסי, נבנתה על ידי הקיסר טראיאנוס.
המאוזלאום טראופאום טראיאני, ששוחזר על ידי השלטון הרומני, הוקם לזכר ניצחון הרומאים ולזכר הנופלים.
התבליטים שבו הועברו בזמנו לפארק קרול בבוקרשט.
אולמטום - על יד הכפר פנטלימונול דה סוס - נחפר על ידי וסילה פרוואן.
קפידאבה - מצפון לצ'רנבודה, על גדת הדנובה, נבנתה על ידי הרומאים. נראות מרחוק חומותיה ומגדליה בעלי גובה של כ-7 מטר.
אקסיופוליס (צ'רנבודה) - מקום לידתו של דאסיוס.
קארסיום (יש סבורים שמשם מקור שם העיר חרשובה)
התחנה הפרהיסטורית של צ'רנבודה, נחפרה בשנת 1917- עם גילויים מההתקופה הכלכוליתית. (2000 לפנה"ס)
שמורות טבע
המסיב קייה
שמורת פנטניצה-מורפטלר
הוקמה בשנת 1932, נמצאת במרחק קילומטר מהיקב מורפטלר, בצד השמאלי של הכביש קונסטנצה-אוסטרוב. שטחה - 1,970 דונם והיא כלולה ביער מורפטלר ששטחו הוא 6,410 דונם. החל משנת 1962 השמורה מוגנת בחוק. יש בתחומה גידולי מיני צמחים נדירים, כולל שום, הפשתן הדוברוג'י, המלעניאל, היקינתון וצמחים שאינם גדלים באזורים אחרים של רומניה, כדוגמת הזעתר, שרך עצמים, שקדייה גמדה, אדמונית הערבה, הקיקיון וכו'.
באזור זה, בכמה נקודות בלבד בערבת דוברוג'ה חי הצב הדוברוג'י.
השוניות בחוף אג'יג'ה
שמורה בכפר אג'י'ה, במרחק 50 מ' מחוף הים השחור, שטחה - 250 דונם. בשמורה גדלים 120 מיני צמחים, ביניהם כרוב החוף, לענת החולות, סוף החולות, אלפלפה ומלפפון החול, כמו כן צמחים נדירים כמו החבלבל החול (Convolvulus), ציפורן החול וכו'.
יער חאג'יאן (Hagieni)
ברמת דוברוג'ה הדרומית, לא רחוק מאגם מנגאליה, בין הכפרים חאג'יאן ואבלשט. שטחו - 5,840 דונם, בעוד שהשמורה עצמה תופסת 2,074 דונם.
ראו גם

דוברוג'ה
יהדות קונסטנצה
הערות שוליים

↑  אתר מועצת המחוז, גישה ב-27.10.2021
↑  באתר ממוריה
1 2  האתר "ממוריה"
↑  ככל הנראה יחד עם טורקית-טטרית
↑  Robert Stănciugel and Liliana Monica Bălaşa, Dobrogea în Secolele VII—XIX. Evoluţie istorică, Bucharest, 2005; pg. 202
↑  "תוצאות המפקד של אוכלוסיית רומניה ב-2002" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2009-08-16.
↑  אתר מועצת המחוז קונסטנצה
↑  Recensământul din 2011 - נתונים ברמה ארצית (etnie, limbaקבוצה אתנית, שפת אם, דת) - Accesat la data de 20.04.2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb131914108 (data)  MusicBrainz: 7ac5975b-f555-448e-9fc7-104b165795fc 
"החוג הצבאי קונסטנצה" - בניין הפרפקטורה הישנה (1949-1906)
סמל המחוז קונסטנצה בשנים 1921–1930
קונסטנצה, בירת המחוז
שיכוני המשפחות בבסיסי חיל האוויר

טקס בכניסה לבסיס רמת דוד
שיכוני המשפחות בבסיסי חיל האוויר הם שיכוני מגורים אזרחיים, הממוקמים בתחומי שמונת בסיסי הטיסה של חיל האוויר הישראלי. מתגוררים בהם אנשי קבע המשרתים בבסיסים אלו ובני משפחותיהם. המגורים בשיכונים מאפשרים למשרתים לגור עם משפחותיהם ובמקביל להיות מסוגלים להתייצב לתפקידיהם בתוך דקות ספורות. שמונת הבסיסים הם היחידים בצה"ל שבהם מתגוררים גם אזרחים.
השיכונים

ראשית הקמתם של שיכוני המשפחות בבסיסי חיל האוויר הייתה בשנות החמישים. באותו זמן התגוררו בבסיס רמת דוד עם משפחותיהם עזר ויצמן ומרדכי הוד, לימים מפקדי החיל, וכך בא לעולם הרעיון של קיום שיכוני המשפחות.
בשיכונים מתגוררים עם משפחותיהם קצינים ונגדים בכירים, גברים ונשים, אנשי צוות אוויר ואנשי קבע אחרים, המשרתים בתפקידי אחזקה ומנהלה.
לשיכונים יש שמות נפרדים והם מסונפים לרשויות המקומיות שבשטחן שוכנים הבסיסים.
השיכונים הם:
מחנה יפה, בסיס חיל האוויר חצרים – מסונף למועצה אזורית מרחבים
בסיס חיל האוויר תל נוף – מועצה אזורית ברנר
מחנה יהודית, בסיס חיל האוויר רמת דוד – מועצה אזורית עמק יזרעאל
מחנה טלי, בסיס חיל האוויר רמון – מועצה אזורית רמת הנגב
מחנה מרים, בסיס חיל האוויר חצור – מועצה אזורית באר טוביה
מחנה הילה, בסיס חיל האוויר פלמחים – מועצה אזורית גן רווה
מחנה יוכבד, בסיס חיל האוויר עובדה – מועצה אזורית חבל אילות
מחנה עדי, בסיס חיל האוויר נבטים – דימונה
בנייני המגורים בשיכונים ממוקמים במתכונת שכונתית ובה רחובות. הבתים חד קומתיים ולצד כל אחד חצר קטנה.
משפחה מתגוררת בשיכון מסוים בממוצע במשך שנתיים עד שלוש שנים. לאחר מכן, בהתאם להחלטות חיל האוויר לגבי שיבוץ משרתי הקבע לתפקידים ולבסיסים, היא עוברת לשיכון אחר או למגורים ביישוב אזרחי. המעברים מהשיכונים ואליהם נעשים מדי קיץ וכרבע מאוכלוסיית שיכון עשויה להתחלף בבת אחת.
התושבים בשיכונים

בשנת 2018 התגוררו בשיכוני בבסיסי חיל האוויר כ-700 משפחות. רוב אנשי הקבע המתגוררים בשיכונים הם בני למטה מ-40.
בכל שיכון מתגוררות בין 70 ל-120 משפחות (נכון לשנת 2020) ובהן ילדים רבים: בשנת 2006 התגוררו בשיכונים כ-1,150 ילדים, קרוב למחציתם בבסיסי חצרים, תל נוף ורמת דוד. כ-54% מילדים אלו היו בני עד שש שנים, דבר המשקף את הרכב האוכלוסייה המתגוררת בשיכונים.
על פי מסמך שחובר על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת בשנת 2007 ניכרה ירידה בנכונות אנשי הקבע להתגורר בשיכונים (אך לעיתים הדבר נדרש מהם כתנאי להצבה בתפקיד מסוים) וחלק מהדירות בשיכונים היו ריקות.
תחזוקת בתי המגורים בשיכונים נעשית על ידי צוותי עבודה צבאיים מטייסות הבינוי של הבסיסים.
תושבי שיכוני המשפחות משלמים לחיל האוויר תשלומי שכר דירה, מיסי שיכון, גני-ילדים, חשמל, מים וטלפון. תשלומים אלו מסובסדים חלקית על ידי החיל, דבר המאפשר לתושבים חיסכון כלכלי.
תשלומי הארנונה שמשלם צה"ל על שטחי בסיסיו ובסיסי חיל האוויר בכלל זה עומדים על 30% מהתעריף המלא.
שירותים לתושבים

תושבי שמונת השיכונים, המסונפים למועצות האזוריות שבסיס הטיסה כולו נמצא בשטח השיפוט שלהן, זכאים לקבל שירותים ממלכתיים מידי הרשות המקומית.
גני ילדים פועלים בתוך השיכונים והחיל משתתף במימון פעילות הגנים לילדים הצעירים. הילדים המבוגרים יותר לומדים בבתי ספר בתחומי הרשות המקומית ונעזרים בשירותי ההסעות שלה.
בנוסף לשירותי הרשות המקומית מקבלות המשפחות המתגוררות בשיכונים הטבות שונות שמספק חיל האוויר. כך, הן רשאיות להשתמש בבריכה ובקולנוע שבבסיס, מקבלות בו שירותי דואר ובנקאות והסעות לערים סמוכות וכן סיוע באחזקה שוטפת. תושבי השיכונים זכאים לרכוש מוצרים בשקם משפחות, שהוא מעין סופרמרקט.
תושבי השיכונים מאוגדים בוועדי שיכון. הוועדים עוסקים בארגון שירותי תרבות, חינוך ופנאי לתושבים. בראש כל ועד עומד יושב ראש, המתמנה על ידי מפקד הבסיס. יושב הראש מייצג את השיכון במועצה האזורית.
נכון לשנת 2007 לא היה שיכון המשפחות בבסיס נבטים כלול בשטח השיפוט של רשות מקומית כלשהי. תושביו קיבלו שירותי חינוך מרשויות מקומיות סמוכות ושירותי רווחה על בסיס אד הוק. בנוסף חיל האוויר הקצה תקציבים למתן שירותים לתושבי השיכון שהיו ניתנים ברגיל על ידי רשות מקומית. הילדים למדו בערד, בבאר שבע ובעומר. החל משנת 2017 שיכון המשפחות בבסיס נבטים שייך מוניציפלית לדימונה. תושבי השיכון מקבלים שירותי חינוך, הסעות, תברואה וכו' מעיריית דימונה.
בשנת 2018 הוקמה עמותת שיכוני חיל האוויר, שתפקידה "לאגד ולספק את כלל הצרכים התפעוליים הנדרשים לצורך ניהול שגרת החיים האזרחיים בשיכוני חיל האוויר, לרבות הפעלת מערך החינוך".
החיים בשיכונים

בני משפחותיהם המתגוררים בשיכונים מעידים שהחיים בהם מזכירים חיים בסביבה קיבוצית, שיש עזרה הדדית רבה בין המשפחות, יש חיי קהילה עשירים ונערכים אירועים משותפים רבים. עם זאת לפי עדותם יש למגורים בשיכונים חסרונות שונים, ובהם:
אנשי הקבע הגרים בשיכונים נמצאים לכאורה בקרבת משפחותיהם, אך הם שקועים בתפקידיהם באופן שמלוא נטל הטיפול בצרכי המשפחה היומיומיים מוטל על בני זוגם האזרחים
לשגרה הצבאית ולכלליה יש השפעה רבה מאוד על חיי האזרחים בשיכונים ועל עצמאותם
מורגשת בבסיסים העדפה לצרכיהם של אנשי צוות אוויר ובני משפחותיהם המתגוררים בשיכונים על פני אלו של יתר תושבי השיכונים
בעת מתיחות וחירום נדרשים בני משפחות אנשי הקבע לעזוב את השיכונים ולעבור למקומות שהייה חיצוניים. הדבר נדרש משום שהשיכונים אינם ממוגנים מפגיעה על ידי אש אויב וכדי לאפשר לאנשי הקבע לתפקד ללא דאגה לביטחון בני משפחותיהם
המעברים התכופים בין השיכונים לפי צורכי התפקידים של אנשי הקבע מקשים על בני המשפחות ובמיוחד הילדים, הנדרשים להסתגל לסביבה חדשה בכל פעם מחדש.
הערות שוליים

↑  מקור: אתר מרקיע שחקים.
1 2  מקור: מסמך באתר קהילה-נט.
↑  מקור: אתר Flickr.
↑   אבי בר-אלי, שיכרון כוח, אונס ומוניות מעופפות: הבסיס שהוא מדינה | דעה, באתר TheMarker‏, 19 בפברואר 2021
שיר לשירה

| --- | --- |

 סינגל בביצוע יעל לוי
 מתוך האלבום יעל לוי
 יצא לאור:  1981
 שפה:  עברית 
 חברת תקליטים:  הד ארצי 
 כתיבה:  יהונתן גפן 
 לחן:  משה לוי
 
"שיר לשירה" הוא פזמון שכתב יהונתן גפן, והלחינה קורין אלאל.
רקע

השיר נכתב על ידי יהונתן גפן עבור בתו שירה, והוא נכלל בספר "הכבש השישה עשר". קורין אלאל הקליטה את הגרסה המקורית של השיר ב-1981, בעיבודו של עדי ישעיה. השיר בגרסה המקורית היה מועמד למצעד השבועי של גלי צה"ל באפריל באותה שנה, ולא הצליח להיכנס אליו. ב-1982 הקליטה הזמרת יעל לוי את השיר בלחן אחר, של משה לוי, עבור אלבומה הראשון, יעל לוי. הגרסה המוכרת ביותר של השיר היא זו של אלאל, שהקליטה את השיר מחדש ב-1989 לאלבומה השלישי, אנטארקטיקה. את השיר בגרסה זו עיבדה יהודית רביץ.
ב־1998 ביצע אסף אמדורסקי את השיר באלבום ההופעה, חברים שרים קורין, שהוקדש לשירי קורין אלאל (מאוחר יותר, ב-2024 חזר ושר את השיר בעיבוד וביצוע דומים בהופעה שהתקיימה בהיכל התרבות). בשנת 2005 הקליטה מירי מסיקה את גרסתה לשיר עבור מצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ. השיר צורף למהדורה מחודשת של אלבום הבכורה שלה, מירי מסיקה, שיצא באותה שנה. אורי זך ושמוליק נויפלד עיבדו את הגרסה. במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת תשס"ו (2006) דורג השיר בגרסה זו במקום ה־30. באוגוסט 2015 הקליטה אלאל גרסה מיוחדת של השיר לזכרה של שירה בנקי שנרצחה במהלך מצעד הגאווה באותה שנה.
השיר בספרי תווים

קורין אלאל, זן נדיר: שירים מכל התקופות מילים ותווים, עמ' 84, הוצאת מודן, 2002. (הספר בקטלוג ULI)
גרסאות כיסוי

בשנת 2013 ביצעה הזמרת גאיה ממן את השיר במסגרת פרק האודישנים של התכנית "בית ספר למוסיקה"
בשנת 2020 חבורת "זהו זה!" ביצעו מחדש את השיר במסגרת החידוש של התכנית בזמן מגפת הקורונה.
בשנת 2024 עשו השחקניות ירדן אריש, דנה בן סימון, עדי רכבי, ליאן בן ישי ומור עזריה גרסת כיסוי במסגרת הפרק השני של הסדרה מה הבעיה?
הערות שוליים

↑  נדב מנוחין‏, הילד בן 70: עשרים השירים הגדולים של יהונתן גפן, באתר וואלה, 22 בפברואר 2017
↑  יואב קוטנר, ביוגרפיה של קורין אלאל, אתר "סטריאו ומונו".
↑  "משלנו", מצעד הפזמונים העבריים של גלי צה"ל ליום ה' 23.4.81, דבר, 24 באפריל 1981, עמ' 24.
↑  מיוחד: קורין אלאל מבצעת את "שיר לשירה" לזכרה של שירה בנקי, באתר וואלה, 3 באוגוסט 2015
↑  ביצוע השיר על ידי "זהו זה!", באתר יוטיוב, ‏23 באפריל 2020
| קורין אלאל |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | "קורין אלאל" • "פירות אסורים" • "אנטארקטיקה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" • "הכחול של השמיים" • "פשוט כל כך" • "ארנבות משוקולד" • "קהלת" • "כאחד האדם" |  |
| אלבומי אוסף | "האוסף" • "המיטב" |  |
| אלבומי הופעה | "לתמונה נוספו המון צבעים" • "אקווריום: הופעות במפעל הפיס" |  |
| אלבומי משותפים | "ארץ טרופית יפה" • "לו באת – נשים שרות שם טוב לוי" |  |
| אלבומי מחווה | "חברים שרים קורין" |  |
| מארזי תקליטורים | "קורין אלאל / פירות אסורים" • "האלבומים המקוריים" |  |
| סינגלים | "הכול בינינו רגיל" • "סמבה אבן גבירול" • "תן לי קצת ממך" • "שיר בכיף" • "כבשים" • "פירות אסורים" • "שישי בלילה" • "הטבעת נפלה" • "ארץ קטנה עם שפם" • "אנטארקטיקה" • "שיר לשירה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "תאונה" • "יוצאת אל החיים" • "ימי הפרח והאהבה" • "מעיין" • "הוא כאן" • "לחיות" • "פירמידות" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" |  |
| שירים אחרים | "רוצים שלום" • "אמסטרדם" • "אין לי ארץ אחרת" • "התעשייה האבירית" • "שלושת הפעמונים" • "המנון לאהבה" • "ספק גדול" • "החיים בוורוד" • "אהבה בת עשרים" |  |
| מירי מסיקה |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | מירי מסיקה • שלום לאמונות • חדשות טובות • מלך • סימנים על החול • אלוהי הדברים הקטנים • אוקיינוס ‏•‏‏ שלך, אסי |  |
| אלבומי הופעה | הופעה אקוסטית בזאפה • הופעות במפעל הפיס • מירי מסיקה והפילהרמונית הישראלית Live |  |
| חברות תקליטים | הד ארצי • הליקון • התו השמיני • עננה |  |
| מירי מסיקה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מירי מסיקה | "טיפה טיפה" • "נובמבר" • "לשם" • "אף אחת" • "באה אליכם" • "שיר לשירה" • "תן לי סימן" |  |
| שלום לאמונות | "שלום לאמונות" • "ממי" • "עכשיו אתה חוזר בחזרה" • "אם זאת האהבה שלך" • "שירה" • "הוא" |  |
| חדשות טובות | "חדשות טובות" • "פנינים בנהרות" • "יום ראשון" • "מה עשית" • "אהובי" |  |
| מלך | "מלך" • "ואולי" • "אני לא שם" • "יריות באוויר" • "אישה חרסינה" |  |
| סימנים על החול | "עזור לי" • "דמעות" • "שתדע" • "סוף טוב" • "סימנים על החול" |  |
| אלוהי הדברים הקטנים | "תשים תשים" • "אלוהי הדברים הקטנים" • "חייאתי" • "זהרה" • "לב מול לב" |  |
| אוקיינוס | "בכרם תימן" • "מפחד עלייך" • "אוקיינוס" •  "כמה כמה" • "חוה" • "משה" • "יש לך אותך" • "אמא" • "מרק צח" |  |
| שלך, אסי | "אחת בלילה" • "אבל אהבה" • "שלא ניפול למעלה" |  |
| סינגלים נוספים | "כלוב של זהב" • "האביב שלי יגיע" • "ברכת המלך" • "ככה זה (לאהוב אותך)" • "ערב חג" • "האור יזרח גם בנפרד" • "קולות הלב" • "למה למה ככה" • "תודה לחיים" • "בודדה" • "זוכרת את הים" • "קרקע יציבה" • "תן בי אור" • "שורפים ת'יום" • "ממרחק נשימה" • "מרחק הזמן" • "נשארנו ביחד" • "מפל" • "שתי גדות" • "הו ארצי מולדתי" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: a24b6d9d-121c-4b71-88e1-240c39cf0c00
הומלופסיים

| הומלופסיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: הומלופסיים
שם מדעי
 Homalopsidae ‏גינטר, 1864

Enhydris plumbea
הומלופסיים או נחשי הגדות (שם מדעי: Homalopsidae) היא משפחה של נחשים מסדרת הקשקשאים החיים בדרום-מזרח אסיה ובצפון אוסטרליה במים מלוחים או מליחים וכן על החופים וביצות המנגרובים שלהם. הם קרוביהם הרחוקים של הזעמניים ובעבר נכללו כתת-משפחה שלהם. משפחה זו כוללת 59 מינים.
מאפיינים

כל המינים הם טורפים שלחלקם חיישנים מיוחדים על "קרניים" מעל הראש, דרכו הם חשים את טרפם הכולל דגים, חסילונים, סרטנים וכדומה.
אורכם הממוצע 1–1.5 מ' והם בעלי ראש ועיניים קטנות, נחיריים הפונים כלפי מעלה, זנב רחב העוזר בשחייה וגוף מוסווה במים.
מינים אלה אינם ארסיים וקוטלים את הטרף על ידי נשיכתו בחוזקה ובליעתו. הם בעלי נשיכה מאוד לא נעימה שעלולה להזדהם.