stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיילס אדמונד קוטמן
ביוגרפיה

קוטמן נולד ב-5 בפברואר 1810, בנם של האמן ג'ון סל קוטמן ואן מיילס. הוא למד מציוריו של אביו, והציג לראשונה באגודת הציירים של נוריץ' בגיל שלוש עשרה. עד לסגירת האגודה בשנת 1833 הוא הציג שישים עבודות, חלקן בצבעי המים, כנראה על בסיס הדפסים, או על פי רישומים של חבר אביו.
כשאביו עזב את תפקידו ועבר להוראה בקינגס קולג' בלונדון, מיילס קוטמן לקח על עצמו את עבודתו כמאסטר לציור בנוריץ'. לאחר שנמכר בית המשפחה בסנט מרטין בנוריץ', עבר ללונדון כדי לסייע לאביו, ואילו אחיו הצעיר, ג'ון ג'וזף, שליווה את אביו לעיר הבירה, חזר להמשיך את פרקטיקת ההוראה של המשפחה.
בתחילה לא היה למיילס קוטמן תפקיד רשמי בבית הספר, אך בדצמבר 1836 מונה לעוזר מאסטר לציור. לפעמים אביו והוא שיתפו פעולה בציורים. יצירה משותפת אחת מתארת את הרס הספינה הנושא את יצירות האמנות שמכר רוברט וולפול לקתרין הגדולה - אירוע דמיוני לחלוטין. הוא עמד לצד אביו במהלך מחלות והיעדרויות, והצליח למלא את תפקידו לאחר מותו בשנת 1842.
צבעי המים שלו הושפעו מסגנון עבודותיו הצבעוניות יותר של אביו בסוף שנות ה-20 של המאה ה-19 ובתחילת שנות ה-30. אביו, ג'ון סל קוטמן, חשב כי לבנו יש סגנון נוקשה מדי, אבל סגנונו השתחרר בהדרגה. הוא אהב במיוחד לצייר סצנות מסע, לפעמים על סמך רישומים שהוכנו על גבי סירה קטנה בבעלות משפחת קוטמן בטיולים לאורך חוף משפך התמזה ועד לנהר מדוויי.
מאמצע שנות ה-30 הציג לעיתים קרובות גם בלונדון וגם בנוריץ', ורבות מהיצירות היו בצבעי שמן. במשך רוב זמנו בלונדון הוא גר ליד כיכר ברונסוויק, אולם בשנת 1851 עבר להברסטוק היל, וזמן קצר לאחר מכן עזב את לונדון בגלל בריאות לקויה. הוא עבר לגור עם אחיו ג'ון ג'וזף בת'ורפ, ליד נוריץ', מאוחר יותר הם עברו לפלומסטד.
הוא נפטר בבית החולים נורפוק ונוריץ' ב־23 בינואר 1858.
גלריה

כנסית היילסהם
ליד לאנגלי
חווה ליד נוריץ'
הבית האדום ליד נוריץ'
הערות שוליים

↑  Norfolk Museums Collections, norfolkmuseumscollections.org
↑  C. F. Bell, Miles Edmund Cotman (1810-1858); with a catalogue of fifty drawings by him, selected from the Bulwer Collection, London, Walkers Galleries, [n.d.]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6703 8995  LCCN: nr97000135  NGV: 901  RKD: 18669  ULAN: 500010274  VIAF: 12209512   WorldCat (עם VIAF): 12209512
אלברט קרדוש

| --- | --- |

צילום מ-1927
 לידה:  26 בדצמבר 1861 רצ'ה-קריסטור (רצקרסטור), טרנסילבניה, ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרית 
 נרצח:  9 בינואר 1945 (בגיל 83) מחנה עבודות פרך בגסטלינג אן דר איבס, אוסטריה, הגאו דנובה התחתונה, הרייך הגרמני 
 שם לידה:  Katz Ábrahám 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 צאצאים:  Pál Kardos 
 
אלברט קרדוש, (במקור אברהם כ"ץ, בהונגרית: Kardos Albert, רצ'ה-קריסטור  26 בדצמבר 1861 – גסטלינג אן דר איבס (אנ'), אוסטריה, 9 בינואר 1945) היה היסטוריון ספרות יהודי-הונגרי אביו של היסטוריון הספרות פאל קרדוש. הוא גורש בשואה למחנה ריכוז קטן באוסטריה ונספה שם.
ביוגרפיה

נולד ב-1861 בשם אברהם כ"ץ ברֵצֶקֶרֶסְטוּר, ברומנית רֶצָ'ה-קְרִיסְטוּר, כיום במחוז קלוז' בטרנסילבניה, כיום ברומניה במשפחה יהודית. אביו, שאמואל כ"ץ היה איכר ואשתו הייתה יוהאנה לבית בנדיקט. אברהם כ"ץ סיים את הגימנסיה בהיידוסובוסלו ואת המכללה בדברצן. בשנים 1880–1884 למד באוניברסיטת בודפשט, והמשיך במשך שנה נוספת בהכשרת מורים, כהכנה לקריירת הוראה, בשנת 1885 השיג תעודה בהוראה ותואר דוקטור לפילוסופיה. בשנת 1887 מונה למורה קבוע בגימנסיה המחוזית של סנטש. בשנת 1891 מונה למורה קבוע בבית הספר הממלכתי הריאלי הראשי של דברצן, במקצועות הונגרית-גרמנית-לטינית ולאחר מכן הפך למנהל הגימנסיה בשנים 1913–1922. את שם משפחתו המקורי כ"ץ שינה לקרדוש בשנת 1884. בזמן שואת יהודי הונגריה ב-1944 למרות גילו (מעל 80), הוא נשלח על ידי הנאצים למחנה עבודות פרך באוסטריה, ביישוב גסטלינג אן דר איבס, שם נרצח.
ביוגרפיה > חייו האישיים

קרדוש היה נשוי פעמיים: בפעם הראשונה נשא את פאולינה לבית סובוטקה (1896-1871) שנפטרה כעבור זמן קצר, ובהמשך התחתן עם אחותה הקטנה של אשתו המנוחה, מלווינה לבית סובוטקה. (ילידת 1874)
Első felesége Szobotka Adolf és Glázer Mária lánya, Paulina (1871–1896) volt. 1897. augusztus 15-én Sövényházán nőül vette elhunyt felesége húgát, Malvinát (1874–?).
מנישואיו נולדו לו שלושה ילדים: מריה (מורה), רוז'ה (רופאה) ופאל (1900-1971, מורה, היסטוריון של הספרות).
כתביו

מאמרים בכתב העת "אומה" (1884)
הבתולה הברוכה היא אלת דת אבותינו (1885)
שנדור קישפלודי, 1772–1844; ב"סקירת של בודפשט" (1886).
פודורי קטיזה, פרסום בלדה עממית; במאות (1884).
באלינט בלשה ואנה לושונצי; במשמר השפה ההונגרית (1885–1886). שפה ישנה, שפה עממית, שפה ספרותית, הניב של גצ'ה, האקדמיה ההונגרית למדעים העניקה את פרס שמואל.
עבודותיו > יצירותיו העצמאיות

השירה הלירית בהונגרית של המאה ה-16. פרויקט עטור פרסים מהפקולטה לאמנויות באוניברסיטת בודפשט. בודפשט, 1883
האגדה של סילגי והיימשי בשירה ההונגרית. בודפשט, 1885
תולדות עם ישראל עד חורבנן בית שני. בודפשט, 1886 - תרגום ספרו של יוליוס ולהאוזן
בתי הספר העל יסודיים שלנו וההשפלה הגדולה ההונגרית. סנטס, 1890.
המישור ההונגרי הגדול ובתי הספר התיכוניים שלנו. בודפשט, 1891
הייעוד הלאומי של יהדות הונגריה. בודפשט, 1892.
חינוך בדברצן. בתי ספר תיכוניים בשנים 1891–1892. דברצן, 1892.
תולדות הספרות ההונגרית מהתקופה הקדומה ביותר ועד קארוי קישפלודי. בודפשט, 1892
הפגישה בת השלושים שנה שלנו. זיכרונות. דברצן, 1910
ביוגרפיות מההיסטוריה הספרותית ההונגרית. דברצן, 1913.
תולדות הספרות ההונגרית עד 1900. בודפשט, 1913
חברו של צ'וקונאי, גאבור נאג'י. דברצן, 1940.
חזון צ'וקונאי של הברית הישנה. דברצן, 1943.
עבודותיו > העריכות שלו עבור סופרים אחרים

שירת עולם הקורוצים. קטעים בעריכת אלברט קרדוש. 1910
הרוזן יוזף גוואדאני. הנוטריון של פלשקה. נערך על ידי אלברט קרדוש. 1910
כל השירים של שנדור פטפי. 1910
שנדור פטפי. שירי הלחימה היפים ביותר שלו. נערך על ידי אלברט קרדוש. דברצן, 1914.
לקריאה נוספת

יוז'ף סינאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי
מדענים - אלכסנדר אמד: סופר מדברצן
לקסיקון יהודי הונגרי
ספרי אלברט קרדוש
הערות שוליים

↑  "Kardos Albertné Szobotka Paulina halotti bejegyzése a szegedi polgári halotti akv. 175/1896. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-11-12.
↑  "Házasságkötési bejegyzése az ópusztaszeri polgári házassági akv. 22/1897. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-11-12.
כל שיריו של שנדור פטפי עם המבוא של אלברט קרדוש (פרסומת דאז)
שוק העבדים (גוסטב בולאנז'ה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  גוסטב בולאנז'ה 
 תאריך יצירה:  1882 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  99 ס״מ 
 גובה:  77.5 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  האומנות האקדמית, נאו-קלאסיציזם 
 
שוק העבדים הוא ציור שמן משנת 1882 מעשה ידי האמן הצרפתי מהמאה התשע עשרה, גוסטב בולאנז'ה, שסגנונו התאפיין בסצנות ז'אנר קלאסיות ומזרחיות. תמונה מתארת את העבדות ברומא העתיקה, כשהיא משלבת ציור נאו-קלסי עם אוריינטליזם, סגנונות שהיו פופולריים בתקופתו של בולאנז'ה.
היצירה

היצירה מתארת מכירה פומבית של עבדים ברומא העתיקה. בתמונה נראים עומדים למכירה שבעה צעירים, בגילאים בין ילדים לבוגרים צעירים, כעבדים. שני העבדים הגבריים, כמו גם שלוש מהשפחות, דומים במראה החיצוני, אולי הצייר מבקש לרמוז כי הם בני משפחה. כולם מסומנים בשלטים כדי לציין את היותם עבדים. הילד הקטן הוא עירום לחלוטין, ואילו הבחור שלידו לובש חתיכת בד. הצעירה שיושבת לצידם היא חשופת חזה ולבושה רק בחצאית, אבל היא מכסה את שדיה ברגליה בתנוחת מגן. האישה האפריקאית העומדת גם היא חשופת חזה, עוטה מגבת לבנה, והיא מכסה את שדיה בידיים. רגליה לבנות, צבועות בגיר כדי להראות שהיא יבוא זר, בניגוד לאחרים, ושולם עליה מס.
הבחורה הגבוהה עומדת לבושת בגד שקוף, המראה בבירור את שדיה ושיער הערווה שלה - היא מנסה לכסות את עיניה, אולי משום שקונים פוטנציאליים הכוללים מכרים, שכנראה רואים אותה עירומה בפעם הראשונה וחוזים במצבה. הילדה המתבגרת שלצידה גם היא חשופת חזה ויחפה. היא לובשת חצאית. האישה אדומת השיער המשתופפת לידם לובשת בגד רופף שמשאיר את שדיה וגם את איבר מינה חשופים. בקדמת הסצנה, כניגוד מוחלט לעבדים המוצעים למכירה יושב סוחר העבדים ואוכל את ארוחת הצהריים שלו בנינוחות.
בולנזה ביקר באיטליה, ביוון ובצפון אפריקה, והציור משקף את תשומת ליבו לפרטים, מבחינה תרבותית ולמיומנות שאותה רכש בעיצוב הנשיות בציוריו.
הערות שוליים

↑  Masler, 39
↑  Smith, William (1875). A Dictionary of Greek and Roman Antiquities. London: John Murray. p. 1040.
↑  Masler, Marilyn (2009). "Embracing the Academic Tradition".  In Masler, Marilyn; Pacini, Marina (eds.). Carl Gutherz: Poetic Vision and Academic Ideals. Jackson, Tennessee: University Press of Mississippi. pp. 38–39. ISBN 978-0-915525-11-9.
שייק מילטון

| --- | --- |

מילטון בשנת 2019
 לידה:  26 בספטמבר 1996 (בן 28) סוואנה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.96 מטרים
 מספר:  13
 מכללה:  אוניברסיטת סאות'רן מתודיסט
 דראפט:  בחירה מספר 54, 2018 דאלאס מאבריקס
 קבוצות כשחקן
 2018–2023 2018–2019   2023–2024 2024 2024 2024–:  פילדלפיה 76' ←דלאוור בלו קואוטס   מינסוטה טימברוולבס דטרויט פיסטונס ניו יורק ניקס ברוקלין נטס
מליק בנג'מין "שייק" מילטון (באנגלית: Malik Benjamin "Shake" Milton; נולד ב-26 בספטמבר 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
קריירת מכללות

מילטון נולד בעיר סוואנה שבג'ורג'יה, גדל באוואסו שבאוקלהומה, ובין השנים 2015–2018 למד באוניברסיטת סאות'רן מתודיסט אשר בדאלאס, טקסס. לאורך 3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה (SMU Mustangs) קלע 13.4 נקודות, אסף 3.9 ריבאונדים ומסר 3.9 אסיסטים בממוצע למשחק. בעונת 2017/2018 הספיק לשחק ב-22 משחקים בטרם סבל משבר בידו הימנית, אשר אילץ אותו להחמיץ את כל המשך העונה. בסיום אותה עונה, במהלכה קלע 18.0 נקודות למשחק, עזב את האוניברסיטה לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירת משחק מקצועית > פילדלפיה 76'

בדראפט ה-NBA‏ 2018 נבחר מילטון בבחירה ה-54 על ידי דאלאס מאבריקס, ומיד הועבר בטרייד לפילדלפיה 76'. לקראת עונת הרוקי שלו חתם על "חוזה כפול", במסגרתו שיחק לסירוגין עבור פילדלפיה ועבור קבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח של ה-NBA – דלאוור בלו קואוטס. ב-20 משחקיו עם הסיקסרס ב-NBA קלע 4.4 נקודות בממוצע למשחק, וב-27 משחקיו עם הבלו קואוטס בליגת הפיתוח רשם ממוצעים של 24.9 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-4.9 אסיסטים למשחק.
לקראת עונת 2019/2020 חתם מילטון בפילדלפיה על חוזה NBA סטנדרטי ל-4 עונות. במהלך חודש ינואר 2020 תפס את מקומו של אל הורפורד בחמישייה הפותחת של הקבוצה, וכבר במשחקו השלישי בחמישייה, מול אטלנטה הוקס, קבע שיאים אישיים של 27 נקודות ו-6 אסיסטים. ב-1 במרץ 2020 שבר את שיאו כשקלע 39 נקודות, כולל 7 שלשות, בהפסד קבוצתו מול לוס אנג'לס קליפרס. בפלייאוף 2020 הציג יכולת טובה, עם 14.5 נקודות בממוצע למשחק ב-40% קליעה לשלוש, אולם הסיקסרס הובסו בסיבוב הראשון על ידי בוסטון סלטיקס (0–4).
קריירת משחק מקצועית > מינסוטה טימברוולבס

ב-9 ביולי 2023 חתם מילטון במינסוטה טימברוולבס.
קריירת משחק מקצועית > דטרויט פיסטונס

ב-7 בפברואר 2024 הועבר מילטון בטרייד לצד טרוי בראון ובחירת סיבוב שני ב-2030 לדטרויט פיסטונס בתמורה למונטיי מוריס. ב-1 במרץ הסכים לביי אאוט עם הפיסטונס.
קריירת משחק מקצועית > ניו יורק ניקס

ב-5 במרץ 2024 חתם מילטון בניו יורק ניקס.
קריירת משחק מקצועית > ברוקלין נטס

ב-4 ביולי 2024 מילטון חתם וישר הועבר בטרייד לברוקלין נטס לצד בויאן בוגדנוביץ', מאמאדי דיאקיטה, ארבע בחירות סיבוב ראשון לא מוגנות, בחירת סיבוב ראשון עם הגנה על טופ 4,  הזכות להחליף את מקום הבחירה ובחירת סיבוב שני בתמורה עבור מיקל ברידג'ס, קייטה בייטס-דיופ ובחירת סיבוב שני.
קריירת משחק מקצועית > לוס אנג'לס לייקרס

ב-29 בדצמבר 2024, שייק מילטון הועבר בטרייד, לצד דוריאן פיני-סמית' ל-לוס אנג'לס לייקרס בתמורה ל 3 בחירות סיבוב שני, דיאנג'לו ראסל ו- מקס לואיס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018/2019 | פילדלפיה | 20 | 0 | 13.4 | 0.391 | 0.318 | 0.714 | 1.8 | 0.9 | 0.4 | 0.4 | 4.4 |
| 2019/2020 | פילדלפיה | 40 | 24 | 20.1 | 0.484 | 0.430 | 0.785 | 2.2 | 2.6 | 0.5 | 0.2 | 9.4 |
| 2020/2021 | פילדלפיה | 63 | 4 | 23.2 | 0.450 | 0.350 | 0.830 | 2.3 | 3.1 | 0.6 | 0.3 | 13.0 |
| 2021/2022 | פילדלפיה | 55 | 6 | 21.4 | 0.429 | 0.323 | 0.836 | 2.6 | 2.5 | 0.5 | 0.3 | 8.2 |
| 2022/2023 | פילדלפיה | 76 | 11 | 20.6 | 0.479 | 0.378 | 0.853 | 2.5 | 3.2 | 0.3 | 0.2 | 8.4 |
| 2023/2024 | מינסוטה | 38 | 0 | 12.9 | 0.400 | 0.264 | 0.818 | 1.3 | 1.3 | 0.4 | 0.1 | 4.7 |
| 2023/2024 | דטרויט | 4 | 0 | 15.8 | 0.423 | 0.333 | 0.667 | 4.5 | 1.5 | 0.5 | 0.3 | 6.8 |
| 2023/2024 | ניו יורק | 6 | 0 | 4.5 | 0.444 | 0.500 | 1.000 | 1.0 | 0.7 | 0.2 | 0.0 | 1.8 |
| קריירה |  | 302 | 45 | 19.4 | 0.451 | 0.358 | 0.827 | 2.2 | 2.5 | 0.5 | 0.2 | 8.6 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019/2020 | פילדלפיה | 4 | 4 | 31.5 | 0.477 | 0.400 | 0.857 | 3.3 | 2.8 | 0.5 | 0.0 | 14.5 |
| 2020/2021 | פילדלפיה | 12 | 0 | 10.1 | 0.319 | 0.421 | 0.933 | 0.8 | 0.8 | 0.3 | 0.1 | 4.3 |
| 2021/2022 | פילדלפיה | 12 | 0 | 13.2 | 0.474 | 0.533 | 0.800 | 1.6 | 0.9 | 0.5 | 0.3 | 5.0 |
| 2022/2023 | פילדלפיה | 6 | 0 | 3.5 | 0.600 | 0.000 | 1.000 | 0.5 | 0.3 | 0.3 | 0.0 | 1.3 |
| 2023/2024 | ניו יורק | 4 | 0 | 5.5 | 0.0 | 0.000 | 0.833 | 0.3 | 0.5 | 0.3 | 0.0 | 1.3 |
| קריירה |  | 38 | 4 | 11.8 | 0.407 | 0.419 | 0.860 | 1.2 | 0.9 | 0.4 | 0.1 | 4.8 |
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של מילטון בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  מילטון מעמיד את עצמו לבחירה בדראפט 2018, באתר dallasnews.com,‏ 26 במרץ 2018
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2018, באתר basketball-reference.com
↑  מילטון חותם על "חוזה כפול" בפילדלפיה, באתר הקבוצה, 26 ביולי 2018
↑  הסטטיסטיקות של מילטון בליגת ה-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של מילטון בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com
↑  מילטון חותם על חוזה ל-4 עונות בפילדלפיה, באתר inquirer.com,‏ 2 ביולי 2019
↑  סיכום המשחק בין פילדלפיה לאטלנטה, באתר ESPN,‏ 31 בינואר 2020
↑  סיכום המשחק בין פילדלפיה לקליפרס, באתר ESPN,‏ 2 במרץ 2020
ריצ'רד פארקס בונינגטון

| --- | --- |

 לידה:  25 באוקטובר 1802 ארנולד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  23 בספטמבר 1828 (בגיל 25) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  בית הקברות קנסאל גרין 
 מקום לימודים:  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות 
 זרם באמנות:  אוריינטליזם 
 הושפע על ידי:  François Louis Thomas Francia 
 
ריצ'רד פארקס בונינגטון (באנגלית: Richard Parkes Bonington‏; 25 באוקטובר 1802 – 23 בספטמבר 1828) היה צייר נוף רומנטי אנגלי, שהיגר לצרפת בגיל 14 ויכול להיחשב גם כאמן צרפתי. לאחר מותו המוקדם מאוד, נחשב לאחד האמנים הבריטיים המשפיעים ביותר בזמנו. נופיו היו בעיקר של סצנות חוף, עם אופק נמוך ושמיים גדולים, המראים טיפול מבריק באור ובאווירה.
ביוגרפיה ועבודתו

ריצ'רד פארקס בונינגטון נולד בעיירה ארנולד, ליד נוטינגהאם. אביו, הידוע גם בשם ריצ'רד, היה צייר ויוצר תחרה, ואמו הייתה מורה. בונינגטון למד ציור בצבעי מים מאביו והציג ציורים באקדמיה של ליברפול בגיל אחת עשרה.
בשנת 1817 עברה משפחתו לקאלה שבצרפת, שם הקים אביו מפעל תחרה. באותה תקופה החל בונינגטון לקחת שיעורים מהצייר פרנסואה לואיס תומאס פרנסיה, שחזר מאנגליה, שם הושפע עמוקות מעבודתו של תומאס גירטין. הוא לימד אותו את טכניקת צבעי המים האנגלית.
בשנת 1818 עברה משפחת בונינגטון לפריז כדי לפתוח חנות תחרה. שם הוא נפגש והתיידד עם אז'ן דלקרואה. הוא עבד זמן מה בהפקת עותקים של נופים הולנדיים ופלמיים במוזיאון הלובר. בשנת 1820 החל להשתתף באקול דה ביו-ארטס בפריז, שם למד אצל אנטואן-ז'אן, הברון גרוס.
בערך בתקופה זו בונינגטון התחיל לצאת לסיורי שרטוט בפרברי פריז ובסביבה הכפרית. ציוריו הראשונים הוצגו בסלון פריז בשנת 1822. הוא החל לעבוד גם בצבעי שמן ובליטוגרפיה. בשנת 1824 הוא זכה במדליית זהב בסלון פריז יחד עם ג'ון קונסטבל ואנתוני וונדייק קופלי פילדינג, ובילה את רוב השנה בציור נופי החוף בדנקרק.
בשנת 1825 פגש את דלקרואה בביקור אצל אלכסנדר-מארי קולין בלונדון. הם ציירו שם יחד, וחלקו סטודיו במשך כמה חודשים לאחר שובם לפריז.
דלקרואה השפיע עליו לעבור לציור היסטורי. הוא גם פיתח טכניקה לערבב צבעי מים עם גואש ודבק, כדי להשיג אפקט קרוב לציור שמן.
בשנת 1826 ביקר בצפון איטליה ושהה בוונציה במשך חודש.
בסוף 1828 החמירה מחלת השחפת שלו והוריו שלחו אותו חזרה ללונדון לטיפול. הוא נפטר משחפת ב-23 בספטמבר אותה שנה בלונדון, בן 25. הוא נקבר בבית הקברות של קפלת סנט ג'יימס פנטונוויל.
בשנת 1837 הועברו שרידיו לבית העלמין של קנסל גרין כדי להיקבר מחדש עם הוריו.
מוניטין

אז'ן דלקרואה כתב על בונינגטון בשנת 1861:
מעבר לצבעי המים שלו, בונינגטון היה ידוע ברישומיו בעפרון גרפיט, במיוחד בנופי העיר המורכבים שלו.
לבונינגטון היו מספר אמנים קרובים, כמו ג'יימס הולנד, ויליאם קאלו וג'ון סקרלט דייוויס באנגליה. בנוסף, היו הרבה עותקים וזיופים של יצירתו בתקופה שלאחר מותו.
פסל לכבודו הוקם מחוץ לבית הספר לאמנות בנוטינגהאם על ידי ווטסון פוטרגיל. תיאטרון ובית ספר יסודי בעיר הולדתו נקראים על שמו.
באוסף וואלאס ישנה קבוצה גדולה במיוחד של 35 מיצירותיו המייצגות את נופיו וציורי ההיסטוריה שלו.
גלריה

רואן
נורמנדי
לגונה בוונציה
התעלה הגדולה בוונציה
נהר בפיקרדי
ההורדה מהצלב
שפל בבולון
טירה וסירות דיג
הערות שוליים

↑  "Arnold" in Chambers's Encyclopædia. London: George Newnes, 1961, Vol. 1, p. 633.
↑  Binyon, Laurence (1933). English Watercolours. London: A&C Black. pp 166-167
↑  Ingamells, John, The Wallace Collection, Catalogue of Pictures, Vol I, British, German, Italian, Spanish, Wallace Collection, 1985 pp 19-20
↑  Noon, Patrick: Richard Parkes Bonington "On the Pleasure of Painting", page 12. Yale University Press, 1991.
↑  Works by Bonington in the Wallace Collection
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274798405171  AAG: 2355  BIBSYS: 90061580  BNE: XX1128526  BnF: cb120037332 (data)  GND: 119339706  ISNI: 0000 0000 8370 9322  KulturNav: 5d958854-943e-46be-b102-fdc4f5399a97  LCCN: n80089922  NGV: 852  NKC: ola2003188637  NLA: 36161702  NTA: 068571011  RKD: 10370  SNAC: w65q4xjg  SUDOC: 028144503  TePapa: 25227  Trove: 1222204  ULAN: 500024171  VcBA: 495/62135  VIAF: 34466889   WorldCat (עם VIAF): 34466889
ויליאם מולרידי

| --- | --- |

ויליאם מולרידי, 1858
 לידה:  1 באפריל 1786 אניס, אירלנד 
 פטירה:  7 ביולי 1863 (בגיל 77) בייזווטר, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות קנסאל גרין 
 תחום יצירה:  ציור 
 בן או בת זוג:  אליזבת רובינסון וארלי 
 צאצאים:  ויליאם מולרידי הבן 
 
ויליאם מולרידי (באנגלית: William Mulready‏; 1 באפריל 1786 – 7 ביולי 1863) היה צייר ז'אנר אירי שהתגורר בלונדון. הוא ידוע בעיקר בזכות תיאורי הרומנטיזציה של סצנות כפריות, וביצירת ניירות מכתבים שהונפקו במקביל לחותמת הדואר ״הפני השחור״.
ביוגרפיה ומשפחה

ויליאם מולרידי נולד באניס, מחוז קלייר. בשלב מוקדם בחייו, בשנת 1792, עברה המשפחה ללונדון, שם הצליח להשיג השכלה ולמדו אותו ציור מספיק טוב כך שהתקבל לבית הספר המלכותי באקדמיה בגיל ארבע עשרה.
בשנת 1802 הוא התחתן עם אליזבת וארלי (1784–1864), ציירת נוף. היא באה ממשפחה של אמנים מבוססת; בין אחיה היו ג'ון וארלי, חברו של ויליאם בלייק, קורנליוס וארלי וויליאם פליטווד וארלי.
שלושת ילדיהם, פול אוגוסטוס (1805–1864), ויליאם (1805–1878) ומיכאל (1807–1889), הפכו גם הם לאמנים. יחסיו עם אשתו הידרדרו בהדרגה עם השנים, כפי שמפורט במסמכים שנשמרו בספרייה של מוזיאון ויקטוריה ואלברט.
אמונתו הקתולית החזקה מנעה כל סיכוי לגירושים אך הם נפרדו. הוא האשים אותה ב"התנהלות רעה" אך נרתע ממסירת פרטים. במכתב אליו בשנת 1827 היא האשימה אותו בקריסת נישואיהם ומרמזת על אכזריות וניאוף. אשתו כתבה שאחת מתלמידיו, הרייט גולדסמית, אמרה לה "שהוא העדיף את האצבע הקטנה שלה" על פני אשתו וילדיו והאשימה אותו למעשה גם בפדופיליה.
בנו, ויליאם מולרידי הבן (1805–1878), התגורר בלונדון והייתה לו קריירה של צייר פורטרטים ומשחזר תמונות. נולדו לו חמישה ילדים (אלן, מרי, אוגוסטוס אדווין, הנרי ויליאם וג'ון). הם גם הוכשרו כאמנים, אך לא כולם המשיכו בקריירה האמנותית: הנרי וויליאם וג'ון תיארו את עצמם 'ציירי בית'. אוגוסטוס אדווין מולרידי (1844–1904) היה המצליח שבהם ונודע כחבר במושבת האמנים קרנברוק.
קריירה אמנותית

רבות מתמונותיו המוקדמות מראות נופים, לפני שהחל לצבור מוניטין של צייר ז'אנר משנת 1808 ואילך, וצייר בעיקר סצנות יומיומיות מהחיים הכפריים. הוא גם אייר ספרי ילדים כולל המהדורה הראשונה של סיפורי צ'ארלס ומארי לם מתוך שייקספיר בשנת 1807; חלק מאיוריו נועדו לספריית הנוער של ויליאם גודווין ומרי ג'יין קליירמונט. גודווין בתורו כתב תחת שם בדוי תיאור על חייו של מולרידי, כספר המתאים לילדים. ככל הנראה ויליאם בולאו גולד היה בין תלמידיו.
בשנת 1815 הוא הפך לעמית באקדמיה המלכותית לאמנויות (A.R.A.) וחבר מלא באקדמיה בשנת 1816. באותה שנה הוענק לו גם אות לגיון הכבוד הצרפתי.
התמונות החשובות ביותר של מולרידי נמצאות במוזיאון ויקטוריה ואלברט ובגלריית טייט. במוזיאון ישנם 33 ציורים, ביניהם ״המפסטד הית' "(1806); "אהבה ראשונה" (1839); "הסונטה" (1839); "בחירת שמלת הכלה" (1846) ועוד. בגלריית טייט ישנה התמונה "סצנת שלג". בגלריה הלאומית, דבלין, נמצאים "האח הצעיר" ו"מוכר הצעצועים". ציורים נוספים נמצאים באוסף בית המלוכה.
בשנת 1840 תכנן מולרידי את האיורים למכתבי הדואר, המכונים ״נייר מכתבים מולרידי״. אלה הוצגו על ידי הדואר המלכותי במקביל לבול "הפני השחור" במאי 1840. הם הונפקו בשתי צורות; גרסה אחת הוצבה בצורת יהלום או קיפול וקופלה ליצירת מעטפה שניתן הייתה לאיטום בקצה הדש העליון; וגיליונות מכתבים שנחתכו במלבנים, קופלו ונאטמו. ניירות מכתבים אלה לא זכו להצלחה מסחרית ולאחר חודשיים הפסיקו את הנפקתם.
מותו

הוא נפטר בגיל 77 בבייסווטר, לונדון, ונקבר בבית העלמין הסמוך של קנסל גרין, שם הוקמה אנדרטה לזכרו. האנדרטה שוכנת בצד הצפוני של השביל הראשי, באמצע הדרך בין הכניסה לקפלה הראשית, ניתן להבחין בה בקלות בשל צורתה הייחודית.
גלריה

הסונטה
אותלו
דורות
הזאב והכבש
אימון ילדה
אחים צעירים
איור בספר
הדוגמנית הקטנה
איור בספר
הערות שוליים

↑  William Cosmo Monkhouse, Mulready William (1786-1863), Dictionary of National Biography, 1885-1900 Volume 39
↑  Leonard Robinson, William Etty: The Life and Art, McFarland, 2007, ISBN 978-0-7864-2531-0. (באנגלית)
↑  Charles Lamb, Mary Lamb, Tales from Shakespeare: Designed for the Use of Young Persons, Thomas Hodgkins at the Juvenile Library, 1807. (באנגלית)
↑  Fred. J. Melville, The first perforated postage stamps, Notes and Queries s11-III, 1911-03-11, עמ' 183–183 doi: 10.1093/nq/s11-iii.63.183a
↑  Alphabetilately: M is for Mulready Envelope, alphabetilately.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265625905171  PLWABN: 9810671576205606  AAG: 776  BNE: XX1042887  BnF: cb14432298m (data)  GND: 11902408X  ISNI: 0000 0001 0880 268X  LCCN: n79106102  NGV: 4298  NKC: xx0132108  NLA: 35368115  NTA: 068512058  RKD: 58425  SNAC: w6rj5dfv  SUDOC: 124925251  TePapa: 1637  Trove: 927788  ULAN: 500015705  VIAF: 24819360   WorldCat (עם VIAF): 24819360 
וילאם מולרידי, בחירת שמלת הכלה, 1845
דיסקוגרפיה של ביונסה

| דיסקוגרפיה של ביונסה |
| --- | --- |
  ביונסה מופיעה במהלך Renaissance World Tour, שנת 2023
 אלבומי אולפן ↙:  8
 אלבומי הופעה ↙:  5
 אלבומי אוסף ↙:  3
 מיני-אלבומים ↙:  5
 סינגלים ↙:  83
 פסקולים ↙:  1
 אלבומים משותפים ↙:  1
 סינגלים שיווקיים ↙:  11
 סינגלי צדקה ↙:  6
הזמרת והיוצרת האמריקאית ביונסה הוציאה שמונה אלבומי אולפן, חמישה אלבומי הופעה, שלושה אלבומי אוסף, חמישה מיני-אלבומים, אלבום פסקול אחד, מיקסטייפ אחד, ו-83 סינגלים (כולל כ-15 כאמנית משתתפת, 11 סינגלים שיווקיים ושישה סינגלים למטרות צדקה). היא מכרה 75 מיליון אלבומים ולמעלה מ-118 מיליון תקליטים כאמנית סולו, ועוד 60 מיליון עם דסטיניז צ'יילד, מה שהופך אותה לאחת מיוצרות המוזיקה הנמכרות ביותר בכל הזמנים. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי הכיר בה כאמנית המובילה של עשור שנות האלפיים. נכון ליוני 2016, בארצות הברית, ביונסה מכרה 17.2 מיליון אלבומים כאמנית סולו, ועוד 17 מיליון אלבומים כחלק מהדסטניז צ'יילד.