stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גדליה אוריה
קורות חיים

נולד ב-1940 בכפר במחוז בגמדר שבאתיופיה (אז מחוז אמהרה שבאפריקה המזרחית האיטלקית). בילדותו למד בכפר אזזו אצל המורה גטה ירמיהו ובראשית 1955 נשלח לתוכנית הכשרת מורים בכפר בתיה שעם סיומה בנובמבר 1957 חזר לאתיופיה ושימש כמורה ברשת בתי הספר לביתא ישראל בתחילה בווזבה לאחר מכאן באמבובר ולבסוף בטדה.
באפריל 1977 הופקד על ידי חיים הלחמי מהיאס שהיה האחראי על עליית ביתא ישראל מטעם הסוכנות היהודית והרשויות האתיופיות לאיתור מועמדי עלייה במחוז גונדר במסגרת עסקת יהודים תמורת נשק. בעקבות פעילות זו הוא היה נתון להצקות מצד פקידי הממשל המקומי בגונדר ומצד מפקחי הממשל על פעילות אורט שהייתה אחראית על בתי הספר. בהמשך קיבלה אורט הוראה מישראל לעודד ולעזור ביציאתם של בני הקהילה לסודאן במסגרת מבצע אחים, פעולות אשר גרמו לסילוקה מהמדינה ב-1981 ולרדיפת עובדיה. בתקופה זו ניסה לברוח מהמדינה מספר פעמים עד אשר נתפס בניסיון לברוח, נכלא ועבר עינויים. לאחר מכאן היה נתון במעקב של הממשל האתיופי שבהם נכלא תכופות ועבר עינויים נוספים.
במרוצות שנות ה-80 נעשו מאמצים של האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה על מנת להוציאו יחד עם משפחתו מאתיופיה. מאמצים אלו צלחו ואוריה הצליח לעזוב את המדינה בתואנה של עבודה בקניה. כאשר הגיע לקניה ב-1984 טס משם ועלה לישראל.
עם עלייתו התיישב בפתח תקווה ופעל למען עליית ביתא ישראל בצורת הסברה שבה בין היתר ערך מסע בצפון אמריקה וכן היה מעורב בקליטת העולים ובהכנות למבצע שלמה בסוכנות היהודית.
נפטר ב-13 במאי 2021.
הערות שוליים

↑  עזריאל קמון (עורך), הגשר הראשון: עדותם של חניכים יהודים יוצאי אתיופיה מכפר בתיה 1955 - 1995, יד טבנקין, 1996, עמ' 19
↑  קמון, הגשר הראשון, עמ' 37-36
1 2  קמון, הגשר הראשון, עמ' 90-89
↑  Mitchell G. Bard, From Tragedy to Triumph: The Politics behind the Rescue of Ethiopian Jewry, Praeger, 2002, pp. 60-61
↑  Bard, From Tragedy to Triumph, pp. 78-79
↑  קמון, הגשר הראשון, עמ' 149-148
↑  קמון, הגשר הראשון, עמ' 166
גביע קנדה

| --- | --- |

 ענף:  הוקי קרח
 תאריך ייסוד:  1976
 תאריך פירוק:  1991
 ארגון מפעיל:  NHL, פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית
 הכי הרבה זכיות:  קנדה קנדה  (4)
 
גביע קנדה (באנגלית: Canada Cup; בצרפתית: Coupe Canada) הוא טורניר הוקי קרח אשר נערך בין השנים 1976 ו־1991, בארגון משותף של ליגת ה-NHL וההתאחדות הבינלאומית להוקי קרח IIHF. שיחקו בו נבחרות ההוקי קרח הטובות בעולם בהרכבים שכללו את כוכבי ה-NHL.
הטורניר נערך ב-1976, 1981, 1984, 1987 ו־1991. הטורניר נערך בין קנדה, צ'כוסלובקיה, פינלנד, ברית המועצות, שוודיה, ארצות הברית ומערב גרמניה (רק ב־1984). בכל הטורנירים זכתה קנדה, מלבד הטורניר של 1981, בו זכתה ברית המועצות.
ב־1996 הוחלף גביע קנדה בגביע העולם בהוקי קרח.
הזוכות

| שנה | זהב | כסף | ארד | MVP | מבקיע מצטיין (נקודות) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1976 | קנדה קנדה | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | ארצות הברית ארצות הברית | קנדהבובי אור | ברית המועצותויקטור ז'לוקטוב (9) |
| 1981 | ברית המועצות ברית המועצות | קנדה קנדה | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | ברית המועצותולדיסלב טרטיאק | קנדהויין גרצקי (12) |
| 1984 | קנדה קנדה | שוודיה שוודיה | ברית המועצות ברית המועצות | קנדהג'ון טונלי | קנדהויין גרצקי (12) |
| 1987 | קנדה קנדה | ברית המועצות ברית המועצות | שוודיה שוודיה | קנדהויין גרצקי | קנדהויין גרצקי (21) |
| 1991 | קנדה קנדה | ארצות הברית ארצות הברית | פינלנד פינלנד | קנדהביל רנפורד | קנדהויין גרצקי (12) |
גאבלה (צרפת)

גאבלה (בצרפתית: gabelle) היה מס לא פופולרי שהוטל על המלח בצרפת החל מאמצע המאה ה-14, וגבייתו נמשכה לאורך השנים, עם הפסקות ותוך שינויים, עד שנת 1946.
מקור שמו

שם המס הגיע לצרפתית מאיטלקית, gabella, ומקורו בערבית: قَبَلَ "קבל" – "קיבל".
היסטוריה

במאות ה-12–13 שאלה צרפת את רעיון הגאבלה ממדינת האפיפיור. היא הונהגה זמנית ב-1246 על ידי לואי התשיעי, חודשה ב-1286 על ידי פיליפ הרביעי בצרפת התחילה הגאבלה כמס עקיף שנגבה עבור מוצרים חקלאיים ותעשייתיים, כמו סדינים, חיטה, תבלינים ויין. עם זאת, החל מן המאה ה-14, באמצעות צו מ-20 במרץ 1343 הטיל פיליפ השישי את הגאבלה כמס קבוע לטובת המלך בכל הממלכה ואך ורק על המלח. כך הפך המלח למונופול של המדינה.
מכיוון שהגאבלה פגעה בכל אזרחי צרפת (שהשתמשו במלח בבישול, בשימור המזון, בייצור גבינות ובגידול בעלי החיים) והיה כרוך בפערי ענק במחיר המלח בין אזורים שונים, היא הייתה מס שנוא במיוחד. המס בוטל על ידי האספה הלאומית בעיצומה של המהפכה הצרפתית בשנת 1790. היא הונהגה מחדש בשנת 1806 על ידי נפוליאון. בוטלה והונהגה שוב גם בימי הרפובליקה הצרפתית השנייה ובסופו של דבר בוטלה סופית בשנת 1945 עם שחרור צרפת מן הכיבוש הנאצי.
לקריאה נוספת

François-André Isambert, Nicolas Decrusy, Alphonse Honoré Taillandier – Recueil général des anciennes lois françaises depuis l’an 420 jusqu’à la Révolution Paris, 1833
– Daniel Massiou Histoire politique, civile et religieuse de la Saintonge et de l’Aunis Paris & La Rochelle, 1836
Louis Guillaume De Vilevault Table générale et chronologique des neuf volumes du recueil des Ordonnances des rois de France de la troisième race Paris 1757
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb152268279 (data)  SUDOC: 028895371 
ערך זה הוא קצרמרבנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ק סובל

ג'ק סובל (באנגלית: Jack Soble;‏ 15 במאי 1903 – 1967) היה מרגל סובייטי יהודי אשר היגר מברית המועצות לארצות הברית ופעל בה יחד עם אחיו ד"ר רוברט סובלן לגילוי סודות האטום, עד שנחשף והורשע.
ראשית דרכו

סובל נולד בליטא בשנת 1903 ונקרא בהולדתו יעקב – אברהם סובלביץ'. הוא היה צעיר בשלוש שנים מאחיו ראובן-לייב סובלביץ', לימים רוברט סובלן. אביהם שמואל אבא סובלביץ' היה אדם אמיד בעל מפעל התעשייה הראשון בליטא שהעסיק 30 עובדים והיה מקושר ללזר קגנוביץ', יהודי מבכירי השלטון הסובייטי ממקורבי שליט ברית המועצות יוסיף סטלין.
לאחר מלחמת העולם הראשונה היו שני האחים פעילים במפלגה הקומוניסטית של ליטא, זמן קצר לאחר הכרזת עצמאותה. במהלך שנות השלושים יצאו שני האחים ללימודים במערב אירופה. רוברט למד פסיכולוגיה בשווייץ וג'ק למד כלכלה ומשפטים בגרמניה וצרפת. במקביל האחים פעלו בעת לימודיהם כמרגלים סובייטים בקרב ארגונים טרוצקיסטיים. עם סיום לימודיו שב רוברט לליטא ואילו ג'ק יצא עם סיום לימודיו למוסקבה והיה פעיל בתנועת הקומינטרן, האיגוד הבינלאומי של המפלגות הקומוניסטיות.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה פלשו הסובייטים ביוני 1940 לליטא וסיפחו אותה לברית המועצות, ושני האחים מצאו עצמם תחת השלטון עמו הזדהו.
בראשית שנת 1941 הורשו שני האחים להגר מברית המועצות, יחד עם בני משפחתם, לארצות הברית. את הרשות להגירתם נתן לברנטי בריה, ראש הנ.ק.ו.ד., ארגון הביון הסובייטי. השניים הגיעו ליפן דרך המזרח הרחוק הרוסי וממנה לשאנגחאי שבסין. משאנגחאי המשיכו דרכם על סיפון אניה אמריקאית לסן פרנסיסקו, אליה הגיעו לקראת סוף שנת 1941.
בארצות הברית: ריגול, משפט ומאסר

בארצות הברית החליפו האחים את שם משפחתם, רוברט לסובלן וג'ק לסובל. רוברט עבד כרופא פסיכיאטר בבית חולים במדינת ניו יורק. ג'ק ואשתו מיירה, לה היה נשוי משנת 1927, עברו להתגורר במנהטן.
במרוצת השנים זכו שני האחים לקבל אזרחות אמריקאית, אך המשיכו לפעול כמרגלים סובייטים. ג'ק היה ממונה על רשת של מספר מרגלים סובייטיים נוספים והזדהה בשם הכיסוי אדולף סנין (Adolph Senin). פעילותם של האחים נחשפה רק כעבור כשני עשורים. הראשון שנחשף היה ג'ק. ב-26 בינואר 1957, לאחר מעקב ממושך של האף בי אי, ובעקבות מידע שסיפק סוכן סובייטי שערק בשם בוריס מורוס (Boris Morros), נעצרו ג'ק ומיירה אשתו כחשודים בריגול. יחד עימם נעצר יהודי יליד ליטא בשם ג'ייקוב אלבם (Jacob Albam), אשר נחשד כי פעל במשותף עם בני הזוג סובל. אלבם, אשר הגיע לארצות הברית בשנת 1947, ניהל חברה לתה ותבלינים בברוקלין.
שלושתם הועמדו לדין באשמת ריגול והודו באישומים. ב-9 באוקטובר 1957 נדון ג'ק לעונש של 7 שנות מאסר, מיירה נדונה לעונש של 5 וחצי שנות מאסר, שהופחת לאחר מכן ל-4 וחצי שנות מאסר ואלבם נדון ל-5 שנות מאסר. עונש מוות, אשר היה אז העונש המקסימלי הקבוע בחוק לעבירת ריגול, לא נגזר עליהם לאחר שהודו, הביעו חרטה על מעשיהם, ואף הביאו למעצרם של מרגלים נוספים.
בתקופת מאסרם רואיינו בני הזוג פעמים רבות על ידי כלי התקשורת. הם נשאלו על חלקם ברשת הריגול של יוליוס ואתל רוזנברג, מי כונו "מרגלי האטום" אשר הורשעו בריגול למען ברית המועצות ב-1951 והוצאו להורג ב-1953, אך הכחישו כל קשר עימם. לעומת זאת הם סיפרו בהרחבה על נסיעותיהם ברחבי אירופה במהלך שנות השלושים לשם חדירה לארגונים הטרוצקיסטיים.
האח רוברט סובלן לא הועמד לדין ביחד עם ג'ק ואשתו. מעצרו התמהמה והוא נעצר רק בסוף שנת 1960 והועמד לדין באשמת ריגול למען ברית המועצות. במשפטו עלה אחיו ג'ק על דוכן העדים כעד מטעם התביעה. ג'ק טען בעדותו כי האחים הסכימו לפעול כמרגלים בארצות הברית, לאחר שאולצו לכך על ידי הביון הסובייטי, כתנאי להיתר הגירה לארצות הברית בלווית בני משפחותיהם. לשאלה מדוע המשיך לקיים את הבטחתו לסובייטים לאחר שהאחים הגיעו בשלום לארצות הברית עם בני משפחותיהם, השיב: "תמיד הייתי שרוי בפחד מפני הרוסים. גם באמריקה וגם אחי כמוני. זוהי ארץ גדולה אבל אם הרוסים רוצים להרוג אדם הם יהרגוהו בכל מקום בעולם". כשנשאל ג'ק במהלך העדות מדוע הוא מעיד נגד אחיו השיב: "במשך שנים התחננתי לפניו שיגלה את הכל לשלטונות והוא סירב." עדותו של ג'ק, שנתמכה על ידי עדויותיהם של עדים נוספים, הביאה להרשעתו של רוברט והוא נדון למאסר עולם.
הקשר הישראלי

בראשית חודש ספטמבר 1957, חודש ימים לפני מתן גזר הדין במשפטם של ג'ק ומיירה סובול בבית המשפט בארצות הברית, נודע בישראל כי ד"ר הנרי שפיץ (Henry Spitz), מי שהיה רופא בבית החולים של מלב"ן בבאר יעקב ורעייתו שהייתה רופאת ילדים, חשודים על ידי רשויות החוק האמריקאיות כחברים ברשת הריגול של ג'ק סובל. ד"ר שפיץ, יהודי שנולד באוסטריה, היגר עם רעייתו לארצות הברית בשנת 1959 ועבד כרופא פתולוג בבתי חולים בניו יורק. בשנת 1949 עבר ד"ר שפיץ לעבוד בבית חולים בעיר אלבקרקי במדינת ניו מקסיקו המרוחקת כ- 120 ק"מ מאתר פיתוח הנשק הגרעיני בלוס אלמוס. בוריס מורוס, הסוכן שהפליל את בני הזוג סובול, טען כי בתקופה זו נוצר קשר בין בני הזוג סובול לבין ד"ר שפיץ והם הפעילו אותו במסגרת רשת הריגול שלהם. ב-1950, לאחר שנה וחצי בה התגורר ד"ר שפיץ באלבוקרקי הוא בחר לעזוב את ארצות הברית והגיע עם משפחתו והגיע לווינה, משם עלו בני הזוג שפיץ ב-1951 למדינת ישראל. חמש שנים עבד ד"ר שפיץ כרופא פתולוג בבית החולים של מלב"ן בבאר יעקב. בשנת 1956 חזר עם משפחתו לווינה, לכאורה לצורך ביקור משפחתי ותוך כוונה לחזור לארץ. בראשית שנת 1957, כאשר נודע דבר מעצרם של בני הזוג סובל בארצות הברית, שלח ד"ר שפיץ מכתב להנהלת מלב"ן והודיע על התפטרותו ולא שב עוד לישראל. ד"ר שפיץ הכחיש את הטענות בדבר היותו מרגל וטען כי את ג'ק סובול פגש באקראי ואילו את בוריס מורוס איננו מכיר כלל, אך על מנת שלא לעמוד לחקירה ומשפט בארצות הברית ויתר בפברואר 1957 על אזרחותו האמריקאית.
גורלו של האח רוברט סובלן קשור גם למדינת ישראל. לאחר שהורשע בריגול באוגוסט 1961 ונגזר עליו מאסר עולם הוא הגיש ערעור על פסק הדין. זאת לאחר שאובחן כחולה בלוקמיה. הוא שוחרר בערבות עד שמיעת הערעור. לאחר שערעורו נדחה, חמק רוברט סובלן מארצות הברית והגיע לישראל ביוני 1962, אך גורש על ידי הרשויות לארצות הברית. בזמן הטיסה ניסה להתאבד אך הצליח רק לפצוע עצמו. המטוס נחת בלונדון ובמשך שבועות נאבק סובלן בבריטניה נגד הסגרתו לארצות הברית. משנכשל, בלע מנת יתר של תרופות וכעבור מספר ימים נפטר. פרשת סובלן עוררה סערה פוליטית וחברתית בישראל. אנשי מערכת המשפט ביקרו בצורה חריפה את הממשלה והאופוזיציה אף הגישה הצעת אי אמון בעניין שנדחתה.
סוף הדרך

לאחר מספר שנות מאסר שוחררו בני הזוג סובל ממאסרם. מיירה שוחררה על תנאי בשנת 1960 וג'ק זכה לשחרור מוקדם, בגין "התנהגות טובה", לאחר 5 שנות מאסר, שנתיים לפני תום תקופת המאסר שנגזרה עליו, באותו היום שבו התאבד אחיו. ג'ק סובל נפטר בשנת 1967 ומיירה סובל נפטרה בשנת 1992.
הערות שוליים

↑  פיליפ בן, אחיו של סובלן שוחרר מהכלא, מעריב, 12 בספטמבר 1962
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1274479886  VIAF: 3011167025443453390001   WorldCat (עם VIAF): 3011167025443453390001
ג'נסן FF

| --- | --- |

Jensen FF
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Jensen Motors, Ltd
 שנות ייצור:  1966–1971
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  Jensen Interceptor
 מרכב:  Front-engine, four-wheel-drive layout
 אורך:  4,851 מ"מ
 רוחב:  1,753 מ"מ
 גובה:  1,377 מ"מ
 משקל:  1,727 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,769 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 6276 סמ"ק
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (סוג "TorqueFlite A727" מתוצרת קרייזלר)
ג'נסן FF (באנגלית: Jensen FF) היא מכונית קופה, 2.5 דלתות, בעלת הנעה כפולה 4x4, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית Jensen Motors, Ltd אשר יוצרה בין השנים 1966–1971.
סך הכול יוצרו 320 יחידות.
סדרות

סדרה ראשונה - יוצרה בין השנים 1966–1969, יוצרו 195 יחידות
סדרה שנייה - יוצרה בין השנים 1969–1971, יוצרו 110 יחידות
סדרה שלישית - יוצרה בשנת 1971, יוצרו 15 יחידות
מאפיינים

2.5 דלתות (חלון אחורי נפתח)
הנעה כפולה 4x4
המכונית הבריטית הראשונה שהורכבה בה מערכת ABS (שם מלא: Anti-lock Braking System)
מכירות לפי מדינות

בריטניה - 298 יחידות
אירלנד - 8 יחידות
איי התעלה - 7 יחידות
שווייץ - 3 יחידות
גרמניה - 2 יחידות
אוסטרליה - 1 יחידה
ארצות הברית - 1 יחידה
תמונות

"ג'נסן FF", שנת 1969
"ג'נסן FF"
"ג'נסן FF"
"ג'נסן FF"
"ג'נסן FF"
"ג'נסן FF"
"ג'נסן FF", שנת 1967
"ג'נסן FF"
"ג'נסן FF"
ראו גם

ג'נסן GT
ג'נסן C-V8
ג'נסן S-type
ג'נסן PW
ג'נסן 541
ג'נסן 541S
לקריאה נוספת

"ג'נסן FF" - תמונות
ג'נסן FF - תמונות (jensenmuseum.org)
הערות שוליים

↑  הסבר הפעלת הנעה כפולה 4x4 ג'נסן jensenmuseum.org/ferguson-four-wheel-drive-system
↑  היסטורית דגמי מכוניות יצרנית הרכב ג'נסן historywebsite.co.uk/Museum/Transport/Cars/Jensen
↑  "ג'נסן FF"  jensenmuseum.org
↑  "ג'נסן FF" - מפרט טכני  british-steel.org/brochure
↑  "ג'נסן FF" richardcalver.com/article_ff
↑  "ג'נסן FF" jensenmuseum.org/jensen-ff
↑  "ג'נסן FF" allpar.com/cars/adopted/Jensen-FF
ג'יימס פולי

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1973 רוצ'סטר, ניו המפשייר, ארצות הברית 
 נרצח:  19 באוגוסט 2014 (בגיל 40) המדבר הסורי 
 שם לידה:  James Wright Foley 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת מרקט  בית הספר מדיל לעיתונות  אוניברסיטת נורת'ווסטרן  אוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט  Kingswood Regional High School 
 עיסוק:  עיתונאי
 מעסיק:  GlobalPost, סוכנות הידיעות הצרפתית, כוכבים ופסים 
 פרסים והוקרה:  פרס למצפון מדיה 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  jfoleyjourno
 
ג'יימס רייט פולי (באנגלית: James Wright Foley;‏ 18 באוקטובר 1973 – 19 באוגוסט 2014) היה צלם עיתונות אמריקאי פרילנסר. פולי עסק בסיקור מלחמת האזרחים בסוריה עבור סוכנויות הידיעות AFP ו-Global Post. פולי נחטף ב-22 בנובמבר 2012 בצפון-מערב סוריה, וב-19 באוגוסט 2014 נערף ראשו על ידי פעיל בארגון הטרור "המדינה האסלאמית", וסרטון המתעד זאת הופץ על ידי הארגון לכלל העולם.
ביוגרפיה

פולי גדל בניו המפשייר. סיים תואר ראשון בהיסטוריה ובספרדית באוניבריסטת מרקט בוויסקונסין, ולאחר מכן תואר שני במדעים באוניבריסטת מסצ'וסטס ותואר שני נוסף בעיתונות באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
בתחילת דרכו המקצועית היה פולי מורה באריזונה שבמסצ'וסטס, ובשיקגו שבאילינוי. במהלך אמצע העשור הראשון של המאה ה-21 עזב את עבודתו כמורה והחל לעבוד כעיתונאי.
ב-2011 טס פולי יחד עם עיתונאים נוספים ללוב על מנת לסקר את מלחמת האזרחים שהתחוללה אז עבור Global Post, ובאפריל 2011 נעצר פולי יחד עם שלושה עיתונאים על ידי כוחותיו של מועמר קדאפי בקרבת העיר בורייקה, צלם העיתונות אנטון האמרל גילה התנגדות כלפי כוחותיו של קדאפי במהלך העצירה ועל כן נרצח במקום. כעבור 44 ימים, שוחרר פולי והועבר לעיר מילווקי שבארצות הברית. בריאיון שנערך עם פולי לאחר חזרתו לארצות הברית, אמר זה על השבי כי:
עוברים בך רגשות שונים כשאתה בשבי... רעיונות מוזרים וקיצוניים שנובעים מהלכידה. אתה לא רוצה שיגדירו אותך כבחור שנלכד ב-2011. אני מאמין שהעבודה של העיתונאים בחזית הוא חשובה שכן בהיעדרה אנו לא מסוגלים לספר לעולם עד כמה המצב רע
כעבור זמן מה, חזר פולי ללוב, וזה היה עד ללכידתו ורציחתו של מועמר קדאפי. כעבור זמן מה עבר פולי לסוריה כדי לסקר את מלחמת האזרחים ששם, ובמהלך 2012 נחטף בצפון-מערב סוריה.
הוא קיבל הכשרה בהוראה מארגון Teach For All של וונדי קופ.
ביוגרפיה > החטיפה והרצח

ב-22 בנובמבר 2012 נחטף פולי בצפון-מערב סוריה בעת שהיה זה בדרכו לגבול טורקיה יחד עם המתרגם שלו, המתרגם של פולי שוחרר כעבור זמן מה אם כי פולי עצמו נשאר בשבי.
במהלך 2013 ניהל ארגון המדינה האסלאמית משא ומתן לשחרורו של פולי, כאשר הוצע שחרורו בתמורה ל-100 מיליון יורו. בהמשך, הוסיף הארגון לדרישותיו לשחרור פולי גם את שחרורה של עפיה סידיקי, מדענית פקיסטנית העצורה בטקסס. במהלך שהותו של פולי בשבי הוא הועבר פעמים רבות ממקום למקום.
ביולי 2014 נשיא ארצות הברית ברק אובמה אישר פעולת חילוץ "משמעותית ומורכבת" לאחר שמספר סוכנויות מודיעין אמריקניות קבעו שמידע מודעיני רב שברשותם מצביע על כך שהחטופים מוחזקים במיקום מסוים בסוריה. עם זאת, המשימה נכשלה לבסוף משום שהחוטפים הספיקו בינתיים להעביר את בני הערובה למיקום אחר.
ב-12 באוגוסט 2014 הוריו של פולי קיבלו דואר אלקטרוני משוביו אשר התלוננו בפניהם על כך שהממשל האמריקני סירב לשלם את הכופר, ושלא בדומה לממשלות האחרות, סירב לנהל עימם משא ומתן כדי לחתור לעסקת שבויים. בדואר האלקטרוני צוין גם שהארגון לא התעמת עד כה עם ארצות הברית מאז "התבוסה המבישה בעיראק" אך כי הם ינקמו כעת בארצות הברית על התקיפות האוויריות, בתחילה על ידי רציחתו של פולי.
ב-19 אוגוסט 2014 פורסם באתר יוטיוב סרטון וידאו באורך 5 דקות שכותרתו הייתה "A Message to America" (מסר לאמריקה). למרות שהסרטון נמחק במהירות מהאתר, הוא המשיך להיות מופץ באופן נרחב באתרים אחרים והופץ במידה ניכרת במיוחד ברשתות המדיה החברתית. הסרטון צולם לכאורה במספר שוטים נפרדים. בסרטון עצמו לא מוצגת עריפת הראש עצמה. לאחר שמוצגת גופתו של פולי, הרוצח לבוש המסכה מגלה כי הארגון מחזיק בשבי גם את העיתונאי האמריקני של טיים מגזין סטיבן סוטלוף, ומציין כי סוטלוף יוצא להורג גם כן אלא אם כן נשיא ארצות הברית ברק אובמה יורה להפסיק את התקיפות האוויריות אותן מבצעת ארצות הברית נגד דאעש. הסרטון צולם במיקום לא ידוע במדבר. רוצחו של פולי רעול הפנים, אשר כונה בתחילה "ג'ון הג'יהאדיסט" באמצעי התקשורת בעולם, זוהה בהמשך על ידי סוכנות הביון והמודיעין הבריטית, כבריטי בן 27 בשם מוחמד אמוואזי. ב-20 באוגוסט 2014, אישרה המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית כי הסרטון אותנטי.
בסרט "דניאל" (אנ') (2019) מגלם את דמותו של פולי השחקן טובי קבל.
ראו גם

המתקפה בצפון עיראק (2014)
מערביים אחרים שהוצאו להורג בקונפליקט:
דניאל פרל
סטיבן סוטלוף
ניק ברג
הערות שוליים

↑  Profile: James Foley, US journalist beheaded by Islamic State, באתר BBC, ‏20 באוגוסט 2014
↑   Global Post journalist James Foley talks about being captured in Libya, ריאיון  באתר יוטיוב
↑  Lizzy Tomei, ‏Foley beheading video followed prior threat, באתר Global Post, ‏19 באוגוסט 2014
↑  Foley beheading video shocks the world, Obama says, באתר BBC, ‏20 באוגוסט 2014
↑  American journalist likely being held by Syrian government, באתר SALON, ‏3 במאי 2013
↑  נעדרים - ג'יימס רייט פולי, באתר ה-FBI, ‏22 בנובמבר 2012
↑  Callimachi, Rukmini (2014-08-21). "Before Killing James Foley, ISIS Demanded Ransom From U.S." The New York Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-09-25.
↑  ISIS Demanded $132 Million for Release of Journalist James Foley - NBC News
1 2  Report: ISIS Demanded $132 Million Ransom For James Foley’s Release « CBS DC
↑
↑  GlobalPost CEO Shares Details Of Fight To Save James Foley : NPR
↑  Foley family received e-mail last week from Islamic State, GlobalPost CEO says - Metro - The Boston Globe
↑  Officials: U.S. rescue mission in Syria failed - Yahoo News
↑  Islamic State Militants Appear to Behead American Photojournalist in Graphic Video | TheBlaze.com
↑  Callimachi, Rukmini (2014-08-19). "Militant Group Says It Killed American Journalist in Syria". The New York Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-09-25.
↑  Cookies must be enabled. | The Australian
↑  ISIS beheading U.S. journalist James Foley, posts video - CNN.com
↑  Rise of the Western jihadist - Chicago Tribune
↑  Video of U.S. journalists is authentic: NSC - Yahoo News
↑  טובי קבל בתפקיד ג'יימס פולי, בסרט "דניאל", באתר IMDb.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810581584805606  BnF: cb17153426v (data)  LCCN: no2015148395  PIC: 375965  VIAF: 475144783107187530087   WorldCat (עם VIAF): 475144783107187530087
ג'וזפה ולרגה

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1813 לואנו (אנ'), הקיסרות הראשונה 
 פטירה:  2 בדצמבר 1872 (בגיל 59) ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 מדינה:  ממלכת איטליה 
 מקום קבורה:  הפטריארכיה הלטינית 
 השכלה:  ספיינצה – אוניברסיטת רומא 
 תפקיד:  הפטריארך הלטיני של ירושלים (4 באוקטובר 1847–2 בדצמבר 1872) 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 
ג'וזפה וַלֶרְגָה (באיטלקית: Giuseppe Valerga; ‏9 באפריל 1813–1872) היה הפטריארך הלטיני הראשון של ירושלים בתקופה המודרנית.
ולרגה נולד בעיר קטנה ליד ג'נובה שבצפון איטליה ב-9 באפריל 1813. משפחתו הייתה ענייה ולימודיו מומנו על ידי נדבנית. לאחר לימודיו התיכוניים הוא נסע ללמוד ברומא וקיבל תואר דוקטור בתאולוגיה ובחוק הכנסייתי. כמו כן הוא השתלם במספר רב של שפות ובהן לטינית, יוונית, צרפתית, עברית וערבית. עובדה זאת הייתה לו לעזר רב במסעותיו בשליחות הכנסייה למזרח התיכון.
ב-17 בינואר 1836 הוסמך ולרגה לכמורה. תחילה שימש בתפקיד מנהלתי ובו נוצלה ידיעתו בשפות שונות ובמיוחד לטינית, יוונית וערבית. לאחר מכן מונה כעוזר לשליח הוותיקן בסוריה. במסגרת זאת יצא לשליחות בקרב הנוצרים בכנסייה הכלדאית בעיראק. ב-1847, כשהחליט האפיפיור פיוס התשיעי למנות פטריארך לטיני בירושלים ובכך להקים למעשה מחדש את הפטריארכיה הלטינית של ירושלים הוא בחר בוולרגה לתפקיד זה. ולרגה נבחר לתפקידו ב-17 במאי 1847 והוסמך כבישוף ב-10 באוקטובר באותה שנה.
בתפקידו זה הניח את היסודות הראשונים להקמת הפטריארכיה הלטינית בירושלים בפרט ובארץ ישראל ועבר הירדן המזרחי בכלל.
הוא הקים קהילות ומוסדות חינוך קתולים בכפרים ובערים. עם בואו, היו בארץ (ובכלל זה בעבר הירדן המזרחי) כארבעת אלפים נוצרים קתולים ועם מותו היה מספרם כפול. נפטר ב-1872 ונטמן בתוך הקתדרלה שבפטריארכיה הלטינית שאת הקמתה יזם.
ג'ק מרקל

ג'ק מרקל, 2007
ג'ק אלן מרקל (באנגלית: Jack Alan Markell; נולד ב-26 בנובמבר 1960) הוא פוליטיקאי יהודי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כשגריר ארצות הברית באיטליה ובסן מרינו מאז ספטמבר 2023. במשך כשנה וחצי, מפברואר 2022 עד אוגוסט 2023 שירת כשגריר ארצות הברית בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. בשנים 2009–2017 כיהן כמושל דלאוור.
קורות חיים

מרקל נולד ב-1960, אחד משלושת ילדיהם של ויליאם ואיליין (לני) מרקל, זוג יהודי שגר בעיר ניוארק שבדלאוור. אביו היה פרופסור לחשבונאות באוניברסיטת דלאוור, שבניוארק ואמו עובדת סוציאלית. בילדותו היה חבר בתנועת הנוער הציונית של תנועת העבודה, הבונים דרור. ב-1978 סיים בית ספר תיכון בניוארק, ב-1982 קיבל תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת בראון וב-1985 תואר שני (MBA) במינהל עסקים באוניברסיטת שיקגו. ב-13 השנים שלאחר מכן, עד גיל 38 עבד במספר חברות גדולות ובנקים, במישרות ניהוליות בכירות.
ב-1998, בתקופת ממשלו של טום קרפר הדמוקרט כמושל דלאוור, רץ מרקל לראשונה למישרה פוליטית, שר האוצר המדינתי של דלאוור, מטעם המפלגה הדמוקרטית. הוא ניצח את יריבתו הרפובליקנית, שכיהנה כשרת האוצר של דלאוור מזה 16 שנה, ברוב גדול (58% - 42%) ונכנס לתפקיד במקומה בינואר 1999. הצליח כשר אוצר מדינתי, תחת קרפר ולאחר מכן גם תחת המושלת הדמוקרטית רות אן מיינר, ושב ונבחר בשנייה ובשלישית, ב-2002 וב-2006, ברוב הולך וגדל מידי מערכת בחירות, ממשיך לכהן כשר האוצר של דלאוור בסך הכל במשך עשר שנים.
קורות חיים > מושל דלאוור

לקראת בחירות 2008 ולפי חוקי דלאוור, המושלת הדמוקרטית המכהנת, רות אן מיינר, לא יכלה לרוץ שוב לתקופת כהונה שלישית כמושלת. המפלגה הדמוקרטית של דלאוור החליטה לפיכך לתמוך בסגנה ג'ון קרני, לתפקיד המושל החדש במקומה. מרקל רץ מול קרני בבחירות המקדימות במפלגה, למרות התמיכה המפלגתית הממסדית ביריבו.
מערכת הבחירות המקדימות בתוך המפלגה הדמוקרטית החלה כבר באמצע 2007 והייתה צמודה ביותר. מרקל פתח בפיגור ניכר בסקרים, אולם צמצם בהדרגה את הפער. ביום הבחירות ממש, ב-9 בספטמבר 2008 הוא הצליח לעבור את קרני וניצח לבסוף בבחירות המקדימות בהפרש זעום 51% - 49%. בבחירות הכלליות כעבור כחודשיים, למול המועמד הרפובליקני, מרקל כבר ניצח בהפרש גדול (67% - 32%). דלאוור היא מדינה הנוטה בדרך כלל למפלגה הדמוקרטית ושנת 2008 הייתה שנה "דמוקרטית" בארצות הברית כולה (ניצחון ברק אובמה על ג'ון מקיין), כך שהניצחון הזה היה כמעט מובטח מראש. ב-20 בינואר 2009 הוא נכנס לתפקידו כמושל ה-73 של מדינת דלאוור, היהודי הראשון בתפקיד זה.
שנה אחר כך, ב-2010 כיהן מרקל גם כיו"ר "ארגון המושלים הדמוקרטים". בשנים 2013-2012 היה יו"ר אגודת המושלים הלאומית.
קורות חיים > ממשל ביידן

תקופתו הראשונה של מרקל כמושל הייתה מוצלחת למדי. הוא העביר שורת חוקים ליברליים בתחומי החינוך, שוויון זכויות ללהט"בים, חיסכון באנרגיה ושמירת איכות הסביבה והצליח להקטין מאוד את הגרעון התקציבי, שהורישה לו המושלת הדמוקרטית הקודמת מיינר, בלי לפטר יותר מדי עובדי ציבור. בין השאר הוא עשה זאת על ידי השגת הסכמה להפחית משכרם של עובדים אלה, במקום לגרום לפיטורין המוניים בקרבם. כדוגמה אישית, מרקל הפחית משכרו שלו 20%. כתוצאה מצעדיו הפיסקליים, קיצוצים מחד, העלאת מיסים מאידך וצמצום משמעותי בגרעון, דלאוור אכן הצליחה לעבור בשלום פחות או יותר את המשבר הכלכלי שהחל בראשית תקופת כהונתו. במירוץ 2012 לבחירת מושל המדינה גמלו לו הבוחרים על הצלחותיו בתקופת כהונתו הראשונה. הוא היה המועמד של המפלגה הדמוקרטית, בלא מתחרים, כך שלא היה צורך בקיום פריימריס, ובבחירות הכלליות ניצח את המועמד הרפובליקני ברוב מוחץ, 69% - 29%, גדול אף יותר מהרוב בו זכה בבחירות הקודמות.
ביוני 2021 הכריז נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן על כוונתו למנות את מרקל לשגריר ארצות הברית בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. ב-11 בפברואר 2022 נכנס לתפקידו. במאי 2023 הודיע הנשיא ביידן כי בכוונתו למנות את מרקל לשגריר ארצות הברית באיטליה ובסן מרינו. ב-27 ביולי 2023 אישר הסנאט האמריקאי את מינויו לתפקיד. ב-23 בספטמבר אותה שנה הציג את כתב האמנתו לנשיא איטליה סרג'ו מטרלה, והחל את שליחותו ברומא.
קורות חיים > חיים אישיים

מרקל נשוי לקרלה (לבית סמת'רס), אשר למדה איתו באותה כיתה בבית הספר התיכון, ולהם שני ילדים.