stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קמלה פרסד ביססר

קמלה פרסד-ביססר (באנגלית: Kamla Persad-Bissessar; נולדה ב-22 באפריל 1952) כיהנה כראשת ממשלת טרינידד וטובגו בשנים 2010–2015. הייתה האישה הראשונה בתפקיד ועמדה בשנים 2010–2011 בראש חבר העמים הבריטי.
ביוגרפיה

פרסד-ביססר נולדה בדרום האי טרינידד להורים ממוצא הודי. היא בוגרת לימודי חינוך ומשפטים ובעלת תואר שני במנהל עסקים.
בשנת 1995 נבחרה לפרלמנט טרינידד וטובגו כנציגת מחוז סיפאריה בשנת 1999 מונתה לשרת החינוך וכיהנה בתפקיד שנתיים. בשנת 1995 ובשנת 2001 כיהנה תקופת קצרות כיועצת המשפטית לממשלה.
בשנת 2006 נבחרה על ידי מפלגות האופוזיציה בפרלמנט לשמש בתפקיד ראש האופוזיציה לאחר שקודמה בתפקיד הושעה. היא החזיקה בתפקיד כשנה וחצי.
בשנת 2010 ניצחה מפלגתה בבחירות, ופרסד-ביססר הרכיבה את הממשלה וכיהנה כראש הממשלה, תפקיד אותו מילאה עד להפסד בבחירות 2015. לאחר הבחירות הכלליות מונתה לראש האופוזיציה. היא הוחלפה בראשות הממשלה על ידי קית' רוולי.
קרב האולימפוס

| --- | --- |
 עטיפת המשחק - The Battle of Olympus
 כללי
 תאריך הוצאה:  1988
 סוגה:  משחק פלטפורמה
 פיתוח:  אינפיניטי רדיקל אנטרטיינמנט (גיים בוי)
 הוצאה לאור:  Brøderbund 
 ארץ מקור:  יפן 
 הפצה:  Brøderbund אימג'ניר (גיים בוי)
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  יחיד
 דירוג:  לכל הגילאים
 פלטפורמות:  NES, גיים בוי
 
קרב האולימפוס (באנגלית: The Battle of Olympus), שהופץ ביפן במקור כ-אולימפוס נו טטקאי (オ リ ュ ン ポ ス の 戦 い?), הוא משחק פלטפורמה, פעולה והרפתקאות שיצא לאור ב-1988. המשחק פותח על ידי אינפיניטי (Infinity) והופץ על ידי ברודרבנד (Brøderbund) למערכת נינטנדו (NES).
יש גם גרסת גיימבוי של המשחק שיצאה ב-1993. גרסה זו פותחה על ידי רדיקל אנטרטיינמנט (Radical Entertainment) והופצה על ידי אימג'ניר באופן בלעדי באירופה.
תיאור המשחק

כשהוא דומה מאוד לפרק השני בסדרת משחקי האגדה של זלדה, קרב האולימפוס מתרחש ביוון העתיקה אשר נמצאת תחת שלטון טרור של האדס, אל השאול ושליטו האפל של העולם התחתון.
הלן, אהובתו של אורפאוס, נחטפת על ידי האדס שמחזיק אותה בשבי. מפה של יוון העתיקה מראה מבוכים שונים וערי מדינה מיוון העתיקה שעל השחקן לבקר במסעו. חרבות, מגינים, וגבישים מספקים כוח התקפי והגנתי לשחקן. שלושה שברים של אהבה, בצורת לבבות, פזורים ברחבי המשחק כדי להזכיר לאורפאוס את אהובתו הלן. האדס שולט בטרטרוס, שם חיים נתיניו החזקים ביותר לצדו.
במהלך מסעו, על אורפאוס להפגש עם האלים האולימפיים ולהשיג את טובתם, החל מזאוס, אבי האלים האולימפיים, שמעודד את האלים האחרים להעניק כוחות לאורפאוס. כוחות אלה באים לידי ביטוי בצורת נשק, מגן, וציוד מיוחד אחר כגון נבל, אשר מזמין את פגסוס, הסוס המעופף, שלוקח את אורפאוס למקומות רחוקים. ככל שהמשחק מתקדם, שחקנים נחשפים לצורות שונות של כלי נשק משודרגים. השחקן מתחיל עם מחבט עץ בסיסי. מאוחר יותר, מקבל השחקן פריטים כגון מטה השומר, אשר מסוגל להקרין את האש, חרב הנימפה והחרב האלוהית המסוגלת להקרין ברק. במהלך המשחק, אוסף השחקן כמה פריטים המוזכרים במיתולוגיה היוונית כגון הנבל של אפולו, החרב של הפייסטוס, המטה של פרומתאוס והסנדלים של הרמס.
המשחק כולל מפגשים עם יצורים מיתולוגיים כמו השור, למיה, קיקלופ, הידרה, קנטאור, טאלוס, המינוטאורוס, מדוזה, קרברוס, ציפורי סטימפליה, סלמנדרה, האריה מנמאה, וגם הרפיה. על השחקן להילחם בדרכו עמוק אל תוך השאול, להביס את האדס ולבסוף להציל את הלן.
תיאור המשחק > האלים האולימפיים המופיעים במשחק

זאוס - אדון האלים
פוסידון - אל הים
ארס - אל המלחמה
הפייסטוס - אל הנפחים, המלאכה, האש וחרשי הברזל
אפרודיטה - אלת היופי והאהבה
אתנה - אלת החוכמה, הניצחון, האמנות והצדק
הרמס - אל העושר והמזל הטוב
אפולו - אל השמש והאור
ארטמיס - אלת הירח והציד
האדס - אל השאול והמתים
תיאור המשחק > דמויות ויצורים מיתולוגיים המופיעים במשחק

אורפאוס
שור
למיה
מדוזה
האריה מנמאה
פרומתאוס
הידרה
קיקלופ
הרפיה
גראיה
גאיה
קנטאור
לאדון
טאלוס
מינוטאורוס
פגסוס
קרברוס
קירקה
נימפות
סלמנדרה
ציפורי סטימפליה
תיאור המשחק > כלי נשק וציוד

| כלי נשק / ציוד | מקור | שימוש |
| --- | --- | --- |
| מחבט עץ | תחילת המשחק | פגיעה מינימלית באויבים |
| סנדלים | מתנה מהאל הרמס | קפיצה לגובה והליכה על התקרה |
| מגן | מתנה מהאלה אתנה | הגנה מפני חצים |
| מטה השומר | ניתן על ידי אשה מסתורית באתונה לאחר הצלת בנה. כוח האש נרכש לאחר מפגש עם פרומתאוס. | הקרנת אש, פגיעה באויבים, שריפת קורי עכבישים ושיחים קוצניים בפלופונסוס |
| נבל | מתנה מהאל אפולו | קריאה לפגסוס במזבחי השמש הפזורים במקומות שונים במשחק כדי לקצר את הדרך ממקום למקום |
| חרב | ניתן על ידי נימפה לאחר הבסת ההידרה | חיונית להבסת הקיקלופ |
| אוקרינה | ניתנת על ידי האל פוסידון תמורת תשלום | קריאה לדולפינים במטרה לחצות את הים |
| עין הגריאה | קבלה לאחר הבסת הגריאה (שלוש מכשפות) | גילוי מערות נסתרות |
| החרב האלוהית | ניתנת על ידי הפייסטוס תמורת תשלום | הקרנת ברק |
| כד טרויני | נמצא בלאקוניה | אחסנת נקטר למילוי הכוח |
| גביש הירח | ניתן במתנה על ידי האלה ארטמיס | קריאה לירח בקרב המכריע נגד האדס כדי לראות את צלו |
| מגן הסלמנדרה | ניתן על ידי קירקה תמורת תשלום ועורות סלמנדרה | הגנה מפני אש |
| צמיד הכוח | ניתן על ידי האל ארס תמורת תשלום | הכפלת כוח התקיפה |
| מפתח | ניתן על ידי אדם בשם קלוס | פתיחת דלת סודית |
| אמברוסיה | ניתן לקבל על ידי הבסת אויבים, תמורת תשלום, או במקומות סודיים | מילוי כוח |
| עלה דפנה | ניתן לקבל על ידי הבסת אויבים | מילוי כוח |
| שברי אהבה | לבבות הניתנים על ידי הנימפות | קבלת מסרים מהלן |
| תפוח הזהב | קבלה לאחר הבסת לאדון | הפחתת יכולת פגיעה של אויבים |
| זית | קבלה לאחר הבסת אויבים | תשלום עבור כלי נשק וציוד |
| עורות סלמנדרה | קבלה לאחר הבסת סלמנדרות | תשלום לקירקה לצורך הכנת מגן הסלמנדרה |
הערות שוליים

↑  העטיפה מכילה את תת-הכותרת איי נו דנסטסו (愛の伝説), שלא מופיעה במשחק.
1 2 3 4 5 6  The Battle of Olympus (Game Boy) game overview at MobyGames
| נינטנדו |
| --- | --- | --- |
| קונסולות נייחות | Color TV Game ‏• Nintendo Entertainment System ‏• Super Nintendo Entertainment System ‏• Nintendo 64 ‏• GameCube ‏• Wii ‏• Wii U ‏• Nintendo Switch |  |
| קונסולות ניידות | Game & Watch • וירטואל בוי • גיים בוי ‏• גיים בוי קולור ‏•  גיים בוי אדוונס • נינטנדו DS ‏• נינטנדו 3DS |  |
| סדרות דגל | סופר מריו • האגדה של זלדה • פוקימון • מטרויד • דונקי קונג • קירבי • Star Fox • יושי • ספלטון • F-Zero • Kid Icarus |  |
| אנשי מפתח בחברה | שיגרו מיאמוטו • סאטורו איווטה • סטושי טג'ירי • יושיהירו מורי |  |
| שונות | Super NES Classic Edition • NES Classic Edition • Mii • דליפת המידע של נינטנדו • Game Freak • אמיבו |  |
צילום מסך מהמשחק קרב האולימפוס
קופים רחבי-אף

| קופים רחבי אף |
| --- | --- |
  למעלה: פרטי טמרין רעמתי זהוב למטה: שאגן רעמה (Alouatta palliata)
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
אינפרא־סדרה:: אנתרופואידים
קבוצה:: קופים רחבי אף
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
שם מדעי
 Platyrrhini ‏סנט-אילר, 1812

קפוצ'ין לבן ראש
מרמוסט מצוי
קופים רחבי אף (שם מדעי: Platyrrhini) היא קבוצה בסדרת הפרימטים שבמחלקת היונקים המכונים קופים ושייכים לתת-סדרה בעלי אף יבש.
קבוצה זו כוללת את כל קופי העולם החדש. כולם בעלי זנב ואצל חלקם הוא משמש מעין "זרוע" נוספת בשל כושר לפיתתו. היא קרויה "רחבי אף" כי הנחיריים מרוחקים זה מזה ונפתחים לצדדים.
החוקרים מניחים שהגעתם לאמריקה הדרומית והיפרדותם מקופי העולם הישן הייתה אירוע אחד, שהתרחש לאחר ניתוקה של אמריקה הדרומית מאפריקה באאוקן לפני כ-45 מיליון שנה. מכיוון שבתקופה זו אמריקה הדרומית הייתה מנותקת הן מאפריקה והן מאמריקה הצפונית, נראה שראשוני סדרה זו הגיעו ליבשת על גבי רפסודות טבעיות. כיום הם מצויים רק באמריקה הדרומית ובמרכזה, אך מאובנים שלהם נמצאו גם באיים האנטיליים.
מיון הקופים רחבי האף

על-משפחה קופים רחבי אף (Platyrhini)
משפחת צבוסיים (cebidae)
תת-משפחה קופי לילה (aotinae)
סוג דורוקולי (aotus)
תת-משפחה טיטים (Callicebinae)
תת-משפחה קפוצ'ינים (cebinae)
סוג קפוצ'ין (cebus)
סוג קפוצ'ין כהה (Sapajus)
תת-משפחה קופי סנאי (Saimiriinae)
סוג קוף סנאי (saimiri)
משפחה סאקיים (Pitheciidae)
תת-משפחהPitheciinae
סוג סאקי (Pithecia)
סוג סאקי מזוקן (Chiropotes)
סוג אואקרי (Cacajao)
משפחה מרמוסטיים (callitrichidae)
סוג ומין יחיד מרמוסט גמדי (Cebuella pygmaea)
סוג ומין יחיד מרמוסט רוסמלן (Callibella humilis)
סוג מרמוסט (Callithrix)
סוג מרמוסט בהיר (Mico)
סוג טמרין רעמתי (Leontopithecus)
סוג טמרין (Saguinus)
סוג ומין יחיד מרמוסט גולדיי (Callimico goeldii) - ייתכן ששייך למשפחת הצבוסיים
משפחה קופי עכביש (atelesidae)
סוג שאגן (Alouatta)
סוג קוף עכביש (Ateles)
סוג מורוקי (Brachyteles)
סוג צמרן (Lagothrix)
סוג ומין יחיד צמרן צהוב-זנב (Oreonax flavicauda)
ראו גם

קופים צרי-אף
לקריאה נוספת

Schneider, H et al. Molecular phylogeny of the New World monkeys (Platyrrhini, primates). Molecular phylogenetics and evolution, 1993 Sep;2(3):225-42
Canavez F.C. et al. Molecular Phylogeny of New World Primates (Platyrrhini) Based on bgr2-Microglobulin DNA Sequences Molecular Phylogenetics and Evolution, 1999 June;12(1):74-82
קח את הכסף וברח

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  וודי אלן 
 הופק בידי:  צ'ארלס יופה
 תסריט:  וודי אלן, מיקי רוז 
 עריכה:  פול ג'ורדן, רון קאליש
 שחקנים ראשיים:  וודי אלן  ג'נט מרגולין
 מוזיקה:  מרווין האמליש 
 צילום:  לסטר שור 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Worldvision Enterprises 
 חברה מפיצה:  Cinerama Releasing Corporation
 הקרנת בכורה:  18 באוגוסט 1969
 משך הקרנה:  85 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט שוד, סרט קומדיה 
 תקציב:  1,530,000 דולר
 הכנסות:  3,040,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   takethemoneyandrun
 דף הסרט ב־IMDb
 
קח את הכסף וברח (באנגלית: Take the Money and Run) הוא סרט קומדיית פשע מוקומנטרית אמריקאי משנת 1969 בבימויו של וודי אלן שגם כתב את התסריט ומככב בו בתפקיד ראשי עם ג'נט מרגולין (אנ').
העלילה היא על חייו של עבריין, שלומיאל חסר מזל, והיא מתוארת בצורה מוקומנטרית על ידי קריין ועל ידי עדים המספרים עליו, בעיקר הוריו המופיעים בסרט בתחפושת כדי שלא יזהו אותם.
וודי אלן ומיקי רוז היו מועמדים לפרס גילדת הכותבים של אמריקה על תסריט קומדיה מקורי. וודי אלן היה מועמד גם ל-Laurel Awards על משחקו בסרט.
הסרט היה מועמד על ידי מכון הסרטים האמריקאי לרשימת מאה שנים... מאה ציטוטים ולרשימת "מאה שנים...מאה צחוקים".
סצנות בית הכלא צולמו בבית הסוהר סן קוונטין.
תקציר העלילה

וירג'יל סטארקוול (וודי אלן) גדל בשכונת עוני בניו ג'רזי. בילדותו היה קטן מנומש וממושקף וקבל מכות מילדי השכונה. התחיל לנגן בצ'לו אך ללא כישרון. עסק בגנבות קטנות עד שנתפס לאחר שניסה לגנוב שק כסף ממכונית ברינקס.
הוא נדון לחמש שנות מאסר וניסה לברוח על ידי פיסול אקדח מחבילת סבון ואיום על השומרים. לרוע מזלו ירד אז גשם והאקדח נמס. הוא נדון לתוספת שנתיים אך קיבל שחרור לערבות לאחר שהתנדב לקבל חיסון ניסיוני שבעקבותיו הפך לזמן קצר ליהודי חרדי.
הוא ממשיך בגניבות קטנות עד שנתקל בפארק בבחורה יפה בשם לואיז (ג'נט מרגולין) שממנה התכוון לגנוב אך נדהם מיופייה. הם מטיילים והיא מגלה לו שגם היא גדלה בבית הרוס. למרות צורתו וההיסטוריה העבריינית שלו היא מתאהבת בו. כדי לקיים את עצמם וירג'יל מבצע שוד בנק. הוא נותן לכספר פתק ובו נכתב כי זה שוד וכי יש לו אקדח. כתב היד אינו ברור ונקראים מנהלים נוספים כדי להבין אותו עד שלבסוף הוא נתפס ומוחזר לכלא.
בכלא הוא מתכנן בריחה עם עוד שני עבריינים אך לבסוף מצליח לברוח בעצמו, מגיע ללואיז וכעבור זמן הם מתחתנים ונולד להם בן. בינתיים מזהה אותו אישה בשם מיס בלייר וסוחטת אותו אך לבסוף הוא מחסל אותה.
וירג'יל כעת חסר פרוטה ומתכנן עם עבריינים שוד בנק גדול. השוד כמעט מצליח אלא שבאותו זמן מתפרצת קבוצת שודדים נוספת והם מתחילים להתווכח אחד עם השני עד שנתפסים כולם ונדונים למאסר עם עבודת פרך של חציבה כשכולם קשורים בשלשלאות ברזל. גם כאן מצליח וירג'יל לברוח ביחד עם חבריו הקשורים.
הוא חוזר ללואיז ומתחיל בקריירה מצליחה של שוד בנקים. הוא מתפרסם ברחבי ארצות הברית ואנשים מעריצים אותו. אדגר הובר ראש ה-FBI מודאג וחושב שזו מזימה נגד ארצות הברית.
לבסוף נתפס וירג'יל לאחר שהוא מנסה לשדוד חבר שלו שהתברר שהוא סוכן FBI.
הוא נדון ל-800 שנות מאסר ובשיחה עם עורך הדין שלו הוא מגלה כמה טוב להיות שודד ומקווה להקלה בעונש ל-400 שנות מאסר. בראיון הוא מגלף אקדח מגוש סבון ושואל אם יורד גשם בחוץ.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| וודי אלן | וירג'יל סטארקוול |  |
| ג'נט מרגולין | לואיז |  |
| אתל סוקולוב | אמא סטארקוול |  |
| הנרי לף | אבא סטארקוול |  |
| דן פרייזר | פסיכיאטר |  |
| ג'קלין הייד | מיס בלייר |  |
| לואיז לסר | קיי לואיז | שכנה |
קריית אריה

| --- | --- |

תצלום אוויר, פברואר 2014, בתמונה ניתן לראות את תוואי שלוחת הרכבת למפעל עץ הזית, המשמשת ברובה כחניון
 מידע
 עיר:  פתח תקווה
 תאריך ייסוד:  1933
 מייסדים:  חיים לייבוביץ ותעשיינים נוספים
 על שם:  אריה שנקר
 קואורדינטות:  32°05′49″N 34°51′19″E﻿ / ﻿32.0969°N 34.8552°E﻿ / 32.0969; 34.8552
 שכונות נוספות בפתח תקווה
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) קריית אריה(למפת גוש דן רגילה) קריית אריה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קריית אריה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קריית אריה  he קריית אריהhe קריית אריהמפת  __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva)  __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מצפון, ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) מדרום: __ מועצה אזורית חבל מודיעין (in English: Hevel Modi'in Regional Council), __ גני תקווה (in English: Ganei Tikva), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono) מדרום-מערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ תל אביב (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית גילת בקריית אריה
בית יבמ
חזית אולם הנוסעים בתחנת הרכבת פתח תקווה קריית אריה
קריית אריה ובשמו הרשמי פארקטק הוא אזור תעשייה הממוקם במערב העיר פתח תקווה הקרוי על שמו של התעשיין אריה שנקר. הוא תחום מדרום על ידי ציר ז'בוטינסקי, ממערב על ידי כביש 4, מצפון על ידי בית העלמין ירקון ומחלף תקווה וממזרח על ידי דרך הרב מלכה וחלקה המזרחי של שכונת אם המושבות. שטח אזור התעשייה הוא כ-5,000 דונם, והוא אזור התעשייה הגדול ביותר בפתח תקווה, ואחד הגדולים ביותר בישראל.
היסטוריה

עוד במפנה המאה ה-20 הוקם ברחוב בזל (שמו הנוכחי) "יקב הברון", שנועד לייצור יין מענבים שיגודלו במקום. עד מהרה התברר שפתח תקווה אינה אידיאלית לגידול כרמים, והמבנה הוסב ב-1922 למפעל לבושם ומלח לימון שהקימה חברת יק"א. המפעל נקנה על ידי זליג רבינוביץ, שהתחיל לייצר במקום כוהל מסלק סוכר ומקנה סוכר שהובאו ממצרים ברפסודות. לאחר מכן החלו לייצר במפעל שמרים, שעד אז הובאו מאירופה.
אזור התעשייה קריית אריה הוקם בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20. המפעלים הראשונים שהוקמו באזור היו מפעל "עץ הזית" על ידי התעשיין חיים לייבוביץ ב-1933,  לייבוביץ גם יזם וניהל את הוועד המקומי של אזור התעשייה, ומפעל בשם "דלי" לדליים. בשנת 1934 דווח כי יש במקום ארבעה מפעלים בבנייה והוכנו מגרשים ל-36 מפעלים נוספים. במרץ 1951 סופח האזור לפתח תקווה.
באפריל 1957 הוחל בהקמת שלוחת רכבת ממסילת הירקון למפעל "עץ הזית", במימון חלקי של המפעל והיא נחנכה בפברואר 1958. המסילה הייתה בשימוש עד שנות ה-90 של המאה ה-20. בין המפעלים הנוספים שהוקמו באזור היו מפעל דובק, מפעל ברט ומפעל של חברת טבע (המתחם משמש גם כמטה הבינלאומי של טבע).
בסוף המאה ה-20 החל האזור להתפתח כמתחם לחברות היי-טק, חברת גילת רשתות לווין הקימה בו את המטה שלה, מצפון לקריית אריה הוקם החל מ-1996 פארק אזורים, שנחשב לאחד ממתחמי ההיי טק המובילים בישראל, בו שוכן מטה חברת יבמ ישראל. ב-2007 נחנך בית חברת קודאק שהוקם בהשקעה של 50 מיליון דולר.
בעשור הראשון של המאה ה-21 החלו לקום באזור מגדלי משרדים במקום מבני המפעלים וחברות הביטוח מגדל וביטוח ישיר קבעו את משרדיהן בקריית אריה.
במאי 2019, החלה חברת אינטל ישראל לאכלס את הקמפוס החדש שהקימה החברה בקריית אריה בהשקעה של 440 מיליון שקל. החברה ריכזה בקמפוס את כל העובדים שלה באזור המרכז.
מקומות ואתרים

קריית אריה מהווה חלק חשוב ועיקרי בפתח תקווה, ובין היתר נמצאים בה כמה מהמקומות המרכזיים בעיר, בהם הקניון הגדול, בית משפט השלום פתח תקווה ומסוף אוטובוסים גדול ("מסוף החרש") שמשמש תחנת קצה לרבים מהקווים העירוניים בפתח תקווה וכן למספר קווים בין עירוניים היוצאים מפתח תקווה.
בחלקו הדרום-מזרחי של האזור, בסמוך לקניון הגדול, נמצא הפארק הגדול של פתח תקווה, שמורכב ממשטחי דשא רבים, אגם אקולוגי וגן שעשועים גדול. הפארק משמש גם לאירועים שעורכת עיריית פתח תקווה, כגון הפנינג של יום העצמאות, ומושך אליו תושבים רבים מהעיר ומהערים הסמוכות.
תחבורה

בחלקו הצפון מזרחי של אזור התעשייה נמצאת תחנת רכבת, המהווה חלק מקו הרכבת תל אביב-כפר סבא, בין התחנות בני ברק וסגולה. בבניית התחנה הושקעו כ-60 מיליון שקל, והיא צפויה לשרת כמיליון איש בשנה. בסמוך לתחנת הרכבת ממוקם אצטדיון המושבה, אשר נחנך בסוף 2011, ומכיל 11,500 מקומות ישיבה.
בנוסף, בצמוד לתחנת הרכבת הכבדה, יש שלוחה של הקו האדום של הרכבת הקלה של תל אביב, ושם גם הוקם דפו קריית אריה, המוסך המרכזי של הרכבת הקלה.
הערות שוליים

↑  מוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה - יקב הברון
↑  ב. זאב, תעשיית השמנים בארץ תורחב, זמנים, 29 בינואר 1954
↑  הזמנה - ועד בעלי תעשייה בקרית אריה, המשקיף, 20 באפריל 1942
↑  מארץ ישראל, העולם, 1 בנובמבר 1934
↑  זכריה הורדי, ההסתדרות ושלוחותיה, על המשמר, 13 בינואר 1956
↑  שלוחת מס"ב לאזור התעשיה בפתח־תקוה, חרות, 3 באפריל 1957
↑  מפעל "עץ הזית" בפתח־תקוה חובר בשלוחה לפסי הרכבת, חרות, 7 בפברואר 1958
↑  דרור מרמור, ‏פתח תקוה: בית קודאק נחנך בעלות של 50 מ' ד', באתר גלובס, 13 במאי 2007
↑  מיכל מרגלית, ‏רבוע כחול נדל"ן תקים מגדל היי-טק בקרית אריה ב-70 מיליון ד', באתר גלובס, 23 בספטמבר 2009
↑   אורי תומר, המרכז החדש של אינטל הזניק את צבר ההזמנות של אפקון לשיא של 1.7 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 21 באוגוסט 2016
|  אזורי תעשייה בישראל |
| --- | --- | --- |
| אזורי תעשייה | מעלות (מעלות-תרשיחא) • מגדל תפן (חבל תפן) • צ.ח.ר (ראש פינה) • צ'ק פוסט (חיפה) • אלון תבור (עמק יזרעאל) • קריית ספיר (נתניה) • הרצליה פיתוח (הרצליה) • כפר סבא • נווה נאמן ׁ(הוד השרון) • פארק שרונים (הוד השרון) • עבר הירקון (תל אביב-יפו) • BBC בני ברק • סגולה (פתח תקווה) • קריית אריה (פתח תקווה) • קריית מטלון (פתח תקווה) • חולון • מתחם האלף (ראשון לציון) • מרכז עינב (מודיעין-מכבים-רעות) • עטרות (ירושלים) • הר חוצבים (ירושלים) • תלפיות (ירושלים) • הר טוב • (מטה יהודה) • עד הלום (אשדוד) • שער הנגב וספירים (מועצה אזורית שער הנגב) • תימורים (קריית מלאכי) • עידן הנגב (רהט) • אופקים • באר שבע • עמק שרה (באר שבע) • קריית יהודית (באר שבע) • אבשלום (חבל שלום) • נאות חובב • דימונה • מישור רותם (מישור ימין) • מצפה רמון |  |
| פארקי תעשייה | רמת דלתון (דלתון) • בר לב (אחיהוד) • משגב • קדמת גליל (טבריה) • ציפורת (נוף הגליל) • שגיא 2000 (מגדל העמק) • מת"ם (חיפה) • צבאים (בית שאן) • יקנעם • מבוא כרמל (רמות מנשה) • קיסריה • עמק חפר • יורופארק (יקום) • לב הארץ (כפר קאסם) • אפק (ראש העין) • עתידים (תל אביב-יפו) • אזורים (פתח תקווה) • חמן (חבל מודיעין) • (נתב"ג) • שורק (ראשון לציון) • פלמחים • קריית ויצמן (נס ציונה) • מודיעין • מלחה (ירושלים) • כנות (גדרה) • ראם (בני עי"ש) • קריית גת • נעם (נתיבות) • גב ים נגב (באר שבע) • עומר  • שחורת (אילת) |  |
| אזורי תעשייה ביהודה ושומרון | שח"ק (גוש שקד) • ניצני שלום (שומרון) • בראון (קדומים) • ברקן • אריאל מערב (אריאל) • שער בנימין (מטה בנימין) • מישור אדומים (מעלה אדומים) |  |
| אזורי ופארקי תעשייה עתידיים | רמת בקע • צומת שוקת • מעבר תרקומיא • עירון • גבעת ברנר • רג"מ • בוסתני חפץ • שער הירדן • שער שומרון |  |
| אזורי תעשייה לשעבר | קריית המלאכה (תל אביב-יפו) • ארז (מעבר ארז) • קרני (מעבר קרני) • נווה דקלים • קטיף • ימית • אופירה |  |
| מרחב עורפי | חוף שמן • איירפורט סיטי |  |
קיי אור

קיי א. אור (באנגלית: Kay A. Orr; נולדה ב-2 בינואר 1939) היא פוליטיקאית אמריקאית שהייתה מושלת נברסקה ה-36. בתפקיד זה כיהנה בשנים 1987–1991 מטעם המפלגה הרפובליקנית. היא האישה הרפובליקנית הראשונה שנבחרה למשרת מושל.
ביוגרפיה

קיי א. אור נולדה ב-2 בינואר 1939 בשם קיי אבון שטארק בעיר ברלינגטון שבאיווה. אמה, סיידי, הייתה פעילה בפוליטיקה המקומית, ואילו אביה, ראלף, היה חבר במועצת עיריית ברלינגטון וסוחר בתחום החקלאות. את לימודיה הגבוהים השלימה באוניברסיטת איווה בשנים 1956–1957. היא נישאה לוויליאם דייטון "ביל" אור ב-26 בספטמבר 1957 ולהם שני ילדים, ג'ון-ויליאם אור וסוזן גייג. היא עברה לגור עם משפחתה בלינקולן שבנברסקה ב-1963. זמן קצר לאחר שהשתכנה בלינקולן, החלה אור להתנדב במפלגה הרפובליקנית. היא תמכה בפוליטיקאים רפובליקנים כמו ריצ'רד ניקסון וקרל קרטיס.
אור הייתה ממלאת מקומו של גזבר נברסקה ב-1981 ושנה לאחר מכן, ב-1982 היא נבחרה למשרה זו. היא הייתה האישה הראשונה להיבחר למשרדים חוקתיים בנברסקה. היא כיהנה בתפקיד זה עד 1987. בשנת 1986, אור נבחרה להיות המועמדת של המפלגה הרפובליקנית בבחירות למושלות נברסקה.
בבחירות הכלליות שנערכו ב-1986 בנברסקה, גברה על ראשת עיריית לינקולן לשעבר, הלן בוסאליס, בבחירות לתפקיד המושל. אלו היו הבחירות הראשונות בארצות הברית בהן נבחרה אישה רפובליקנית למושלת מדינה כלשהי. בבחירות 1990 הפסידה אור לבן נלסון, מועמד המפלגה הדמוקרטית.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004 הביעה אור תמיכה בג'ורג' ווקר בוש ובבחירות 2012 היא תמכה במיט רומני. לעומת זאת, במאי 2016, במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית שנערכו באותה שנה, פרסמה אור מאמר ובו כתבה מדוע אינה תתמוך בדונלד טראמפ.
בעלה, ביל אור, נפטר ב-5 במאי 2013 ממחלת ריאות חסימתית כרונית.
הערות שוליים

↑  "While Nebraska Governor Kay Orr Makes Policy, Husband Bill, Her 'First Gentleman,' Bakes Meat Loaf, מגזין פיפל
↑  Nebraska Governor Kay A. Orr
↑  "Kay A. Orr"
↑  NEBRASKANS CHOOSE WOMEN FOR GOVERNOR'S RACE
↑  Kay Orr: Why I will not support Donald Trump
↑  Husband Of Former Governor Kay Orr Dead At 78
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1177725673  ISNI: 0000 0000 2520 9944  LCCN: n85258835  SNAC: w66q3rx8  VIAF: 53139041   WorldCat (עם VIAF): 53139041
רוהאצ'יב

רוהאצ'יב (באוקראינית: Рогачів; ביידיש: ראַטשעוו) היא עיירה במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה.
היסטוריה

בעיירה, שנוסדה בשנת 1577, התקיים לאורך השנים רוב יהודי גדול. בשנת 1897 נמנו בעיירה 1,303 יהודים, ובין מלחמות העולם נמנו בה כ-760 יהודים, שהיוו כשלושה רבעים מתושביה.
בתחילת יולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכנסו הגרמנים לעיירה, וריכזו את יהודיה בגטו קטן שהוקם בה, בו נצטוו לענוד טלאי צהוב ולבצע עבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי התעללות בהם בידי השוטרים האוקראינים.
באוגוסט 1941 נרצחה בעיירה קבוצת גברים יהודים בגילאים 15 עד 50. ב-1 באוקטובר 1941, יום כיפור תש"ב, רוכזו יהודי הגטו בבניין אחד, ושם הופרדו המבוגרים מהילדים, ונרצחו ביער סמוך, בדרך לקמני ברוד (Kamennyi Brod). הילדים נלקחו כעבור יומיים אל מחוץ לעיירה, ונרצחו בידי גרמנים ושוטרים אוקראינים. כ-20 יהודים בעלי מלאכה שהושארו בעיירה לאחר האקציה הועברו כעבור חודש לגטו נובוהרד-וולינסקי.
קרב האוויר של 13 בספטמבר 1973

קרבות האוויר של 13 בספטמבר 1973 הם סדרה של קרבות אוויר שהתקיימו מעל רצועת החוף הסורית והלבנונית כשלושה שבועות לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים שבמהלכן הופלו 12 מטוסי מיג סוריים ומטוס ישראלי אחד. לאירוע הייתה השפעה על האווירה הכללית בארץ והוא חיזק את תחושת האופוריה הישראלית.
רקע

ב-13 בספטמבר בשעה 13:00 יצאו שני זוגות של מטוסי פנטום למשימת צילום ארוכת טווח בצפון סוריה. אתרי הצילום היו שדות תעופה ומתקנים בקרבת היישובים חומס, נאצריה, קוצר, חמה ולטקיה. בחיל האוויר הישראלי צפו כי הסורים יזניקו מטוסי יירוט ולכן הוזנק מבעוד מועד כוח משמעותי של 12 מטוסים שטסו בגובה נמוך מאוד מעל לים התיכון מול חופי סוריה ולבנון מתחת לגובה כיסוי המכ"ם בסמוך לנתיב החזרה של רביעיית הצילום כך שיוכלו להפתיע את המטוסים הסורים אם ירדפו אחרי מטוסי הצילום.
מול לטקיה המתינה רביעיית פנטומים מטייסת אבירי הזנב הכתום בהובלת יפתח ספקטור.
מול ביירות המתינה רביעיית מיראז'ים מטייסת הסילון הראשונה בהובלת מפקד הטייסת סא"ל יהודה קורן.
מול חופי ראש הנקרה המתינה רביעיית מיראז'ים מטייסת הקרב הראשונה. בהובלת סגן מפקד הטייסת רס"ן ישראל בהרב.
לאחר גמר הצילום של רביעיית הפנטומים ובמהלך חזרתם מערבה לכיוון הים הוזנקו כנגדם מטוסי מיג 21 שרדפו אחריהם מערבה בנתיב חזרתם מעל לים.