stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קריית עיריית ירושלים
תוכניות לקריית עיריית ירושלים > תוכנית לחידוש כיכר ספרא

לאחר שנים שבהן כיכר ספרא לא תססה מפעילות עירונית, אלא שימשה לכל היותר למעבר מהחניון התת־קרקעי אל בניין העירייה, הוחלט על פרויקט לחידוש הכיכר. האדריכלים חיוטין ושטרסבורגר זכו בתחרות האדריכלים שיזמה עיריית ירושלים. הצעתם כוללת תוכנית לשנוי דפנות הכיכר ולהחליף את מחלקות העירייה בחנויות מסחריות.
הקמת קריית העירייה

| חלקה הדרומי של קריית העירייה של ירושלים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 : 
כיכרות:
 כיכר ספרא | גן דניאל: 
מבנים היסטוריים:
 בניין עיריית ירושלים ההיסטורי | בניין הזואולוגיה | בית ברגהיים   בניין החברה התנ"כית | בניין הבייגלמאכער: 
לאחר אישור תוכנית ניב, החלה העירייה, בשנת 1985 בהליכי בחירת היזם שיבנה את הפרויקט. בשנת 1986 זכתה במכרז ההקמה קבוצת האחים רייכמן. בשנת 1988 נחתם הסכם לפיו החברה תספק מימון עבור הפרויקט בסך של 30,000,000 דולרים אמריקאיים אשר יינתנו כהלוואה לשלושים שנה.
ב-23 ביוני 1988 נערך טקס הנחת אבן הפינה להקמת קריית העירייה בנוכחות טדי קולק, נשיא המדינה חיים הרצוג ורעייתו אורה, ממלא מקום ראש הממשלה שמעון פרס, השר יצחק חיים פרץ, הרב הראשי של ירושלים יצחק קוליץ והיזמים דב ואדוארד רייכמן.
הקמת קריית העירייה > החלטות בדבר הריסה ושימור של מבנים היסטוריים

ביולי 1988 התבקש האדריכל דוד קרויאנקר להכין סקר מפורט של מבני מגרש הרוסים ואתר הבנייה, על מנת לסקור את המבנים בעלי ערך ארכיטקטוני או ערך היסטורי הראויים לשימור (וזאת על פי עקרונות תוכנית ניב, אך ללא קשר להמלצותיה). קרויאנקר המליץ לשמר שני בניינים אשר במסגרת תוכנית ניב הוחלט להרסם: בניין הבייגלמאכער בסמטת יוחנן מגוש חלב ובניין אביחיל. לעומת זאת, הסקר המליץ על הריסת בית סיטון אשר במסגרת תוכנית ניב נועד דווקא לשימור. בין היתר, המליץ קרויאנקר לבנות קומה נוספת לבניין עיריית ירושלים ההיסטורי (שכן קומה זו תוכננה על ידי קליפורד הולידיי ולא נבנתה מחוסר תקציב) - הצעה זו לא נתקבלה. כמו כן קרויאנקר המליץ לשמר את מבנה השער הדרומי של מגרש הרוסים, שתוכנן על ידי האדריכל אלקסי פרנג'יה בשנת 1890, תוך העתקתו למיקום צפוני יותר (אחרת היה השער באמצע כיכר ספרא). המלצה זו התקבלה.
הקמת קריית העירייה > הכנת תוכניות אדריכליות מפורטות

חברת היזמות רון החליטה באוגוסט 1988 לבחור באדריכל הקנדי ג'ק דיאמונד לתכנן את מבני קריית העירייה החדשים, אולם לבסוף הוחלט כי מספר אדריכלים יתכננו את המבנים - תכנון בניין מועצת העיר הועבר למשרד האדריכלים של האדריכלים אמיר קולקר, עופר קולקר ורנדי אפשטיין (שזכו בתחרות לתכנון בניין בית המשפט העליון בפרס שני), והתוכניות לשיקום ושחזור המבנים האחרים בכיכר הועברו לידי משרדי האדריכלים של פיטר בוגוד, יוניס פיגרדו ואסתר ניב (שתכננו את שיקום הקארדו שברובע היהודי), ומשרדם של נחום מלצר וגיא איגרא (שתכננו את שיקום שכונת נחלת שבעה).
משרד בוגוד הציע תוכנית בה משרדי העירייה יעמדו בזווית של 45 מעלות לכיכר, וכן שני צירים למעבר בכיכרות (האחת מהם חוצה את בניין הבייגלמאכער), ואילו משרד מלצר-איגרא הציע תוכנית בצורת האות "ר" לבנייני העירייה, סביב כיכר העיר, וכן הציע בניית מגדל בחזית בניין העירייה ההיסטורי. משרד קולקר-קולקר-אפשטיין הציע בניין אחד מארך במזרח הכיכר. משרד דיאמונט הציע תוכנית הבונה שני גושים של בניינים - האחד מצפון לכיכר, והאחר מדרום לו, כאשר במרכז הקומפלקס תיבנה כיכר בגודל 4,000 מ"ר (50 מטרים על 80 מטרים).
התוכניות השונות הוצגו לצוות ועדת ההיגוי ב-29 בנובמבר 1988 ובפני ראש העיר טדי קולק ב-2 בדצמבר 1988. ב-19 בינואר 1989 הוצגו התוכניות לציבור הרחב. היתרי הבנייה התקבלו בפברואר 1990 לאחר שהתוכניות עברו מספר שינויים בשל ביקורת ציבורית על היבטים שונים של הפרויקט. תוכניתו של דיאמנט זכתה בפרס שהוענק לו על ידי ביטאון האדריכלים הקנדי ("The Canadian Architect Magazine") בשל "השילוב בין הישן והחדש בצורה אורגנית, ותכנון מבנים מודרניים תוך התאמתם לעולם הצורות הירושלמי ללא קלישאות".
הקמת קריית העירייה > פינוי השטח והחפירות הארכאולוגיות

הכנת השטח להקמת קריית העירייה החלה בספטמבר 1988. לפני תחילת העבודות נערכו באתר קידוחי עומק על מנת למפות את השטח ואת החפירות והחציבות הנדרשות. במסגרת קידוחים אלה התגלה שפני הסלע הטבעי מצויים בין מטר אחר למטר ומחצה מתחת לפני הכיכר - דבר שהבהיר כי לא יידרשו חפירות ארכאולוגיות נרחבות מאחר שפני השטח קרובים לסלע הטבעי. המתכננים חששו כי במקום יתגלו שרידיה של החומה השלישית שבנה המלך אגריפס הראשון בשנים 41–44 לספירה, אולם שרידי החומה לא התגלו.
בחפירות ההצלה שנערכו במקום על ידי הארכאולוגים דן בהט ואהרון מאיר התגלו שרידי מבנה מהתקופה הצלבנית. ככל הנראה היו אלה שרידיו של בית מצורעים ומנזר על שם אלעזר הקדוש (לזרוס). מבנים אשר היו ידועים ממפות מתקופת ימי הביניים באזור זה ולא נתגלו קודם לחפירות אלה. עוד נתגלו במקום שרידים של ח'אן שנבנה על ידי הסולטאן הממלוכי ביברס. מרבית האבנים של מבנים אלה נלקחו לשימוש חוזר בעת בניית מגרש הרוסים ולכן לא נותרו שרידים רבים מהמבנים.
עוד התגלו באתר ידית של קנקן מתקופת המלך חזקיהו, מהמאה השמינית לפנה"ס עליה כתוב "למלך שוכה", ידית של כלי חרס מהמאות התשיעית או השמינית לפנה"ס שיובא לארץ ישראל מקפריסין (ממצא נדיר בירושלים), וכן ידית של קנקן מהתקופה ההלניסטית ועליה הכיתוב "יהד" - ככל הנראה מדובר בקנקן שנחתם בחותמת רשמית של המדינה החשמונאית.
הקמת קריית העירייה > הריסת בית סיטון, בניין הבייגלמאכער ופינוי שער מגרש הרוסים

בניין הבייגלמאכער נהרס ברובו בראשית שנת 1991 ובמקום בוצעה חפירת הצלה ארכאולוגית על ידי הארכאולוגים אלון זהבי ובביאנה איטונים. במקום התגלו שרידים נוספים של בית החולים על שם לזרוס שהתגלו על ידי דן בהט ואהרון מאיר. ככל הנראה, בעת בניית בניין הבייגלמאכער, בשל הקרבה אל הסלע הטבעי, נהרסו כל השרידים הארכאולוגיים במקום.
בהתאם להחלטה להרוס את בית סיטון, ועל אף התנגדויות החברה להגנת הטבע והמועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות, נהרס המבנה בלילה שבין ה-21 בספטמבר וה-22 בספטמבר 1989 על ידי חברת הלויים, על מנת לפנות מקום לכיכר המתוכננת. כל אבן ואבן מאבני שער מגרש הרוסים שהוחלט לשמרו מוספרו, שני מבני השומרים משני צידי השער נהרסו בשנת 1989 ואבני השער הועברו לאחסנה. במאי 1992 נבנה השער מחדש, בלא מבני המשמר, בין בניין מועצת העירייה החדש ובין בניין אביחיל.
הקמת קריית העירייה > הקמת החניונים התת-קרקעיים

עבודות חפירת החניונים החלה עוד לפני קבלת היתר הבנייה לבנייני העירייה. החפירה החלה במרץ 1989 ונמשכה כשנה. במסגרתה הוצאו כ-150,000 קוב אדמה וסלעים. הבניינים בשולי אתר החפירה (בניין הזואולוגיה, בית ברגהיים האחורי ובניין אביחיל) חוזקו באמצעות עמודי בטון ופלדה וכלונסאות פלדה הוכנסו אל מבנה הסלע שמתחת לבניינים. החפירה בוצעה על ידי חברת "הלויים" בפיקוח חברת "רון הנדסה".
עמודי חניון המבנה, שעומקו חמש קומות תת-קרקעיות, נוצקו בתוך תבניות פלדה שיוצרו על ידי חברת "שבא" הבאר-שבעית. בין כל זוג עמודים הונחו קורות בטון טרומיות (שנבנו באתר אחר) שאורכן 8.1 מטרים ומשקלן 5 טונות. על הקורות הונחו פלטפורמות התקרה העשויות בטון דרוך (pre stressed concrete). במקביל לבניית החניון החלה בספטמבר 1990 בניית המקלטים בבניין המשרדים המשני של העירייה (הבניין שנמצא דרומית מזרחית לכיכר). המבנים התת-קרקעיים הושלמו עד סוף ספטמבר 1990, וזאת על אף הקשיים להביא פועלים מהשטחים בשל האינתיפאדה הראשונה. עמודי הבטון שנוצקו סותתו על מנת להיראות כעמודי אבן בשטחים שמעל הקרקע.
הקמת קריית העירייה > הקמת הבניינים שמעל פני הכיכר

שלד בניין מועצת העיר הוקם תוך 19 חודשים. המבנה נבנה על ידי הקמת רשת עמודי בטון עגולים בקוטר של 60 ס"מ לכל עמוד; כותרות העמודים הן בגודל 90 ס"מ על 90 ס"מ. העמודים ניצקו במרווחים קבועים של 8.1 מטרים בין עמוד לעמוד, וביניהם הונחו קורות של בטון דרוך שהוכנו קודם לכן. על הקורות הונחו לוחות טרומיים של בטון דרוך, שצופו בשכבת בטון שחיזקה את הלוחות. שטח משטחי הלוחות הכולל בבניינים הוא כ-30,000 מ"ר.
באוגוסט 1991 החלו לבנות את קירות האבן החיצוניים של המבנים, והאדריכל דיאמונד ביקר במקום ווידא אישית שגוון האבנים יהיה אחיד (ואף דרש מהקבלנים לבנות שוב ושוב חלקים מהקירות שהגוון שלהם לא היה אחיד). כיפת מועצת העירייה הוקמה במרץ 1992. ראשית נבנתה שכבת המתכת שקוטרה 16 מטרים, ולאחר מכן צופתה הכיפה בלוחות דיקט, ואלה כוסו בלוחות בידוד וצופו לוחות נירוסטה. אף על פי שמלחמת המפרץ שהתחוללה בין ה-16 בינואר וה-28 בפברואר 1991 וכן שלג כבד בשנת 1992 האטו את עבודות הבנייה, ב-24 במרץ 1992 הושלמה בניית שלד הבניין.
ביולי 1992 פורקה החזית המערבית של בניין הביגלמאכער (שנועדה לשימור), ונבנה, במקומו של המבנה הישן, מבנה חדש שגובהו שלוש קומות ובמרכזו מעבר. חזית המבנה הישן שולבה במבנה החדש. הרחבה המרכזית נבנתה בחודשים ספטמבר - אוקטובר 1992. הרחבה חופתה בשתי וערב של אבני גרניט בגדלים שונים ובצבעים שונים - 27% משטחי הרחבה באבני גרניט אדומה שהובאו מברזיל. כ-36% משטחי הרחבה באבני גרניט אדומות שהובאו מהודו וכ-36% נוספים באבני גרניט בצבע צהוב-אפור שהובאו מברזיל. האבנים נחתכו במפעל באיטליה והריצוף בוצע בפועל על ידי אומני ריצוף איטלקיים.
מבנה הכיכר > כיכרות ציבוריות

תוכניתו של דיאמונד הייתה היחידה מבין התוכניות המוזכרות לעיל שלא כללה מבנה בצדה המזרחי של הכיכר. דיאמונד ציין כי רצה לחבר בין מערב העיר ומזרחה, ולאפשר תצפית נוף לעבר הר הצופים ולכן הפריד בין שני בנייני העירייה (האחד נמצא דרומית מזרחית לכיכר, והאחר צפונית לכיכר). חשיבות הכיכר בפרויקט הייתה רבה. בהיעדר כיכר עירונית מרכזית בירושלים, הושם דגש רב על בניית כיכר גדולה שתאפשר כנסים עירוניים והפגנות. תוכנית דיאמונד יצרה, בנוסף לכיכר המרכזית, כיכר נוספת בעלת צורה משולשת (מאחורי בניין הזואולוגיה) אשר מהווה השלמה ניגודית, למעשה, לגן דניאל.
הרצון להקים כיכר טקסית ממלכתית קבע את אופייה של הכיכר ואת היעדר הפעילות המסחרית בה - לאורכה של הכיכר אין חנויות או אלמנטים מסחריים (בניגוד לשטחים הציבוריים האחרים בפרויקט - לאורך גן דניאל או הכיכר המשולשת הקטנה יותר). בחזית הכיכר נבנתה רחבת דקלים המהווה כניסה רשמית למתחם קריית העירייה.
על מנת למנוע נתק תכנוני בין שני בנייני העירייה הוצע לבנות במה פתוחה מוגבהת, שתהיה מעין "מסגרת" לנוף הנשקף מהכיכר, ו"תקשר" בין שני בנייני העירייה. על פי התכנון, נועדה הרחבה לכנסים שבהם יוכלו להשתתף בין 7,000 ל-12,000 אנשים.
מבנה הכיכר > הפרגולה

מבנה הפרגולה שתוכננה להפריד בין החצר הדרומית המשולשת לבין הכיכר אמור היה להיבנות מאבן. עמודי הפרגולה תוכננו להיות בצורה האופיינית למבנים הצלבניים שנבנו בירושלים בתקופה הצלבנית. עמודים אלה נועדו לתמוך בתקרת הפרגולה בה הונחו אדניות צמחים. בדיקה שנערכה הראתה כי יהיה קושי רב לסתת עמודי אבן בצורה הנדרשת, ולכן הוחלט ליצוק את העמודים בבטון ולסתת את העמודים על מנת שיידמו לעמודי אבן מסותתת.
מבנה הכיכר > מבנה הבמה

הבמה בכיכר, שנבנתה על מנת לאפשר קיום טקסים ומופיעים בכיכר, נבנתה על פי תכנון של האדריכל דיאמונד שרצה להפריד בין שני בנייני העירייה מחד, על מנת לאפשר קו אווירי פתוח רציף בין מערב העיר למזרחה מחד, ולחבר בין שני המבנים מאידך באמצעות מבנה שיקשר ביניהם. מבנה הבמה נבנה כמסגרת תמונה, שארבעה עמודי פלדה מחזיקים את גג הבטון שלה. עמודי הפלדה צופו אבן ויוצרים מסגרת אבן.
במרכז חיפוי האבן, בכל עמוד ועמוד, ישנה שבכת מושרביה, המזכירה את השבכות המצלות על בניין מועצת העיר. מתחת לבמה נבנו חדרי הלבשה.
מבנה הכיכר > אלמנטים עיצוביים

בצידה הדרומי של הרחבה נבנה שטח מוצל המפריד בין הרחבה הרשמית לרחבה המשולשת הדרומית לה. שטח מוצל זה מקורה בפרגולה שגובהה 7 מטרים. הפרגולה מובילה לעבר כניסת המבנה, ומתחברת לאמת המים שנבנתה לאורך גן העיר ומפרידה בין סמטת יוחנן מגוש חלב לבין גן העיר. שני האלמנטים נפגשים בבורג ארכימדס. מבנים אלה נבנו על אף התנגדותם של החברה להגנת הטבע להריסת חומת גן דניאל ולשינוי אופיו.
בחזית בניין העירייה הראשי נבנו צלונים בסגנון שבכת מושרביה מוסלמית. הוצעה הצעה לפיה דגם השבכה יהיה בנוי בצורת מגיני דוד, אולם לבסוף הוחלט לבחור בצורה נייטרלית שלא תעורר חילוקי דעות על בסיס דתי.
מבנה הכיכר > הצעות שנדחו

הצעות שונות להוסיף אלמנטים עיצוביים לכיכר נדחו על ידי ועדות ההיגוי או על ידי העירייה. בין היתר הוצעו:
שעון שמש בחזית בניין מועצת העירייה החדש.
מגדל תקשורת בבניין העירייה הדרום מזרחי (לבסוף הוצבה אנטנת תקשורת צרה).
פסיפס של מפה עתיקה של ירושלים במרכז הכיכר.
מגדל ייצוגי בחזית בניין העירייה ההיסטורי.
הקמת קומה שנייה לבניין הקונסוליה הרוסית.
הקמת קומה שלישית לבניין העירייה ההיסטורי.
גשר מעל כיכר צה"ל.
הצעות אלה נדחו הן מסיבות פוליטיות (התנגדותה של רוסיה לשינויים שונים במבנים שבבעלות הכנסייה הרוסית והתנגדות של לוחמי המחתרות לשינויים באזור מוזיאון אסירי המחתרות) וכן בשל חילוקי דעות רבים בין הגופים התכנוניים, גופי שימור, ורשויות העירייה.
כך, למשל, הוחלט שלא לבנות בית כנסת במתחם כיכר העיר, מחשש שבני הדתות האחרות יבקשו להקים מבני תפילה נוספים בבנייני העירייה. ההצעה לרצף את הכיכר באבן ירושלמית נדחתה בשל חולשתה של אבן זו, ולכן נבחרה אבן הגרניט החזקה יותר. ההחלטה שלא לבנות מגדלים במסגרת הכיכר (על אף הצורך להקים אנטנות תקשורת גבוהות אשר היו מוסוות על ידי הקמת מגדל) מקורה בחשש ממאבק ציבורי של גופי שמירת הטבע והסביבה שיתנגדו להקמת מגדל קרוב לחומות העיר העתיקה, ומחשש שמאבק זה יוביל לכישלון הפרויקט כולו. הצעות לשינוי כיכר צה"ל או בניין העירייה ההיסטורי נדחו בשל וטו מוחלט שהטיל עליהן ראש העיר טדי קולק שהתנגד לכל שינוי בבניין ההיסטורי.
מבנה הכיכר > מימון הפרויקט

עלות הפרויקט שהוערכה בשנת 1987 בכ-69 מיליון דולרים, הייתה לבסוף 99 מיליון דולרים בשנת 1991. התקציב התבסס על הלוואות שנלקחו ממספר בנקים, מימוש נכסי העירייה בהיקף של 30 מיליון דולרים, ותרומה של אדמונד ספרא בהיקף של 10 מיליון דולרים. ההבדל בין התקציב המתוכנן המקורי לתקציב הסופי נבע מההבדלים בין תוכנית ניב לתוכנית דיאמונד:
|  | תוכנית ניב (תקציב מקורי) | תוכנית דיאמונד (תקציב סופי) |
| --- | --- | --- |
| שטחי משרדים | 44,500 מ"ר | 52,500 מ"ר |
| חניונים | 20,000 מ"ר | 27,000 מ"ר |
| סה"כ | 64,500 מ"ר | 80,000 מ"ר |
כמו כן, שינויים בשיעור המע"מ ועלויות במחירי חומרי הבנייה הביאו לייקורו של הפרויקט.
ייחודה האדריכלי של קריית העירייה

לאחר כ-50 שנות תכנון, בשנת 1993, הוקמה לבסוף קריית העירייה במרחק לא רב מבניין העירייה ההיסטורי. מיקומה של הקריה במרכז העיר, במקום בו היה המרכז השלטוני שלה בתקופת המנדט הבריטי - מקום המנסה להוות גורם מאחד בין שני חלקי העיר המפורדים מבחינה דמוגרפית וגאופוליטית, מהווה סגירת מעגל היסטורית, מאחר שמיקום זה נבחר על ידי הבריטים להקמת בניין העירייה בשל מרכזיותו, ומסיבות דומות. ייחודה של קריית העירייה הוא ביכולת לשלב בין בניינים היסטוריים רבים, והתאמתם למבנים המודרניים, תוך הרס מועט יחסית של מבנים היסטוריים (למעשה רק בית סיטון נהרס; החלקים בעלי החשיבות של בניין הבייגלמאכער שומרו).
בכיכר מצוי ערב רב של סגנונות אדריכליים: ארמניים, בריטיים (הסגנון הבינלאומי ואר דקו), בנייה רוסית ובנייה מוסלמית, והבנייניים החדשים שתוכננו בשלהי המאה ה-20 מצליחים להשתלב בבניינים שתוכננו מאה שנים קודם לכן מבלי להאפיל עליהם, ותוך הצלחה ביצירת הדר ממלכתי רשמי. השילוב בין שטחים ציבוריים גדולים לבין שטחים מסחריים נעשה תוך הפרדה עדינה בין המשטחים (באמצעות בניית פרגולת ירק המפרידה בין החלקים המסחריים של הרחבות לבין הרחבה הממלכתית), וכן נעשית הפרדה בין שטחי מנוחה לשטחי המסחר באמצעות בניית אמת מים המפרידה בין גן דניאל לבין סמטת יוחנן מגוש חלב.
התוכנית יצרה שלוש כיכרות ציבוריות, כל אחת בעלת אופי שונה, והצליחה לשלב את הצורות האדריכליות המסורתיות של ירושלים לבנייה המודרנית. שימור המבנים ההיסטוריים הצליח לאזן בין רגישויות פוליטיות, דתיות והיסטוריות במתחם בעל היסטוריה תרבותית ארוכה, וסיום עבודות הבנייה מעיד על הצלחת האיזון בין הגורמים הפוליטיים והדתיים השונים.
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, רחוב יפו ירושלים, ביוגרפיה של רחוב - סיפורה של עיר, ירושלים: כתר, 2005, מסת"ב 9650713808
דוד קרויאנקר, סיפור קריית העירייה, ירושלים, ירושלים: אריאל, 1993
דן בהט, אטלס כרטא הגדול לתולדות ירושלים, ירושלים: כרטא, 1989, מסת"ב 9652201553
הערות שוליים

↑  טל נתנאל-נוריאל, ההכרזה הרשמית: כיכר ספרא הוכרה כאתר מורשת היסטור, באתר כל העיר, 10 בספטמבר 2019
↑  רות קרק, "פעילות עיריית ירושלים בסוף בתקופה העות'מאנית", קתדרה 6, דצמבר 1977, עמ' 74.
↑  שם, בעמ' 82.
↑  קרויאנקר, סיפור קריית עיריית ירושלים בעמ' 20.
↑  משה חננאל, הירושלמים - מסע בספר הטלפון המנדטורי 1946, ירושלים 2007, עמוד 352
↑  קרויאנקר, סיפור קריית עיריית ירושלים, עמ' 59.
↑   אסתר זנדברג, התחרות לחידוש כיכר ספרא בירושלים לא מעוררת תקוות, באתר הארץ, 20 בפברואר 2019
↑   נעמה ריבה, האם כיכר ספרא בירושלים בדרך למתיחת פנים?, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2018
↑  אריה בנדד, ירושלים לא תשכב לישון כשילך פקיד העיריה הביתה; כיכר העיר החדשה תהיה תוססת גם בלילה', מעריב, 6 באוקטובר 1986
↑  דוד ליפקין, האחים רייכמן יבצעו את פרויקט עיריית ירושלים, מעריב, 26 ביוני 1988
↑  אריה בנגד, לירושלים תהיה "כיכר עיר", מעריב, 24 ביוני 1988
↑  קרויאנקר, סיפור קריית עיריית ירושלים, עמ' 398.
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
בניין העירייה מואר חגיגית לרגל הכתרת המלך ג'ורג' השישי, 1937 מתוך ספריית הקונגרס האמריקני
בניין העירייה בחגיגות ניצחון בעלות הברית במלחמת העולם השנייה, 8 במאי 1945
סמל בנק ברקליס ושרידי פגיעות הכדורים בבניין העירייה ההיסטורי
הכניסה לבניין העירייה ההיסטורי
מלון לאונרדו פלאזה ירושלים - בו הייתה אמורה לשכון עיריית ירושלים אילו הייתה מתקבלת תוכנית מנספלד
בניין אביחיל - צפוי היה להיהרס בעקבות תוכנית כהנא
מבנה של האדריכל היפני קנזו טנגה אשר השפיע על תוכנית מנספלד
עמודי הבטון סותתו על מנת להיראות כעמודי אבן
הפרגולה והכיכר
מבנה הפרגולה
הבמה
שער מגרש הרוסים. מבט מדרום לצפון
אריות - סמל העיר ירושלים, בכניסה לקריית העירייה, בין רחבת הדקלים לכיכר ספרא
בניין עיריית ירושלים עם דגלי ישראל וארצות הברית בעקבות נאום ירושלים של דונלד טראמפ
לבון הוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בינואר 2002 (בן 22) ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בראון 
 פרופיל ב-IMDb
 
לבון רואן תורמן-הוק (באנגלית: Levon Roan Thurman-Hawke; נולד ב-15 בינואר 2002) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה

לבון נולד בשנת 2002,  הצעיר מבין שני ילדים שנולדו לשחקנים איתן הוק ואומה תורמן. לפי הדיווחים הוא נקרא על שמו של לבון הלם מלהקת הרוק הבנד, גיבור מוזיקלי של אביו.  הוריו הכירו על הסט של הסרט מה קרה בגטקה? (1997), נישאו במאי 1998, והתגרשו ב-2005. להוק יש אחות גדולה, מאיה הוק גם היא שחקנית.  יש לו גם שתי אחיות למחצה מאשתו השנייה של אביו, ריאן שוהוגס.  יש לו עוד אחות למחצה מארוסה לשעבר של אמו, איש הכספים ארפד בוסון.
מצד אביו, הוק הוא בן דוד רחוק של המחזאי טנסי ויליאמס.  מצד אמו, הוא נכד של החוקר רוברט תורמן והדוגמנית הברונית ננה פון שלברוג.  גם אמה של שלברוג, בירגיט הולמקוויסט, הייתה דוגמנית. פסל בדמותה של הפסל אקסל אבה, Famntaget, מוצב בנמל סמיגהוק בשוודיה, בשנת 1930.
קריירה

לצד השתתפותו בפרויקטים על מסך הטלוויזיה והקולנוע הוק מדגמן.
בשנת 2020 לונק הוק לתפקיד ראשי בסדרת האנתולוגיה The Crowded Room לצד טום הולנד .
בשנת 2022 לוהק הוק לתפקיד ראשי בסרט בבימויה של זואי קרביץ Pussy Island,  במרץ 2023, הוא הוכרז על ליהוקו לתפקיד בסרט המערבון של פיטר דינקלג' The Thicket. ב-2023 הופיע בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "החדר הצפוף".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Blackout | ג'ייקוב | סרט קצר |
| 2023 | Wildcat |  |  |
| 2024 | צאי מזה | לוקאס |  |
| TBA | The Thicket | ג'יק |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2023 | החדר הצפוף | ג'וני |  |
פילמוגרפיה > קליפ

| שנה | כותרת | אמן |
| --- | --- | --- |
| 2022 | "תרזה" | מאיה הוק |
הערות שוליים

↑  Chestang, Raphael (21 בפברואר 2017). "Uma Thurman Opens Up About the 'Worst Decision' She's Made in Turning Down a Role". Entertainment Tonight. נבדק ב-9 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Laurence, Charles (22 בנובמבר 2015). "Take a leaf out of our book". The Times. נבדק ב-9 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Silverman, Stephen M. (7 באוקטובר 2005). "Uma Calls Split from Ethan 'Excruciating'". People. נבדק ב-9 ביוני 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Blair, Olivia (21 בינואר 2020). "Uma Thurman Attended The Dior Show With Her Grown Up Son And We Can See The Resemblance". Elle (באנגלית בריטית). נבדק ב-9 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mulkerrins, Jane (22 בדצמבר 2017). "Maya Hawke, daughter of Hollywood royalty, on scaring men and making Little Women". Sydney Morning Herald. נבדק ב-9 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Report: Ethan Hawke Welcomes A Baby Girl". Access Hollywood. 6 באוגוסט 2011. נבדק ב-9 ביוני 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Uma Thurman Daughter's Name Revealed". People. 17 באוקטובר 2012. אורכב מ-המקור ב-18 ביולי 2013. נבדק ב-9 ביוני 2023. 'I would like to announce Uma and Arki's daughter's name for the first time officially: Rosalind Arusha Arkadina Altalune Florence Thurman-Busson, better known to family and friends as Luna,' the actress's rep Gabrielle Kachman tells People exclusively. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Carr, David (10 בינואר 2013). "In His Comfort Zone". The New York Times. נבדק ב-9 ביוני 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kamenetz, Rodger (5 במאי 1996). "Robert Thurman Doesn't Look Buddhist". The New York Times Magazine. נבדק ב-22 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Well Known Swedish Americans". נבדק ב-9 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kuprijanko, Alexander (20 ביולי 2006). "Uma Thurmans mormor staty i Trelleborg" [Uma Thurman's grandmother's statue in Trelleborg]. Sydsvenskan (בשוודית). נבדק ב-9 ביוני 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Levon Hawke joins Hedi Slimane’s Portrait of an Actor series, Hero (באנגלית)
↑  Vogue, Who is Levon Thurman Hawke?, Vogue India, ‏6 בנובמבר 2020
↑  Devorre, Britta (9 במאי 2023). "Tom Holland's Sanity Is Challenged in New 'The Crowded Room' Images". Collider. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (20 במאי 2022). "Henry Eikenberry, Henry Zaga, Thomas Sadoski, Laila Robins Among Those Rounding Out Apple Anthology Series 'Crowded Room'". Deadline. נבדק ב-4 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  King, Aidan (6 ביולי 2022). "'Pussy Island' Casts Geena Davis, Christian Slater, Kyle MacLachlan & More". Collider. נבדק ב-7 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (2 במרץ 2023). "Peter Dinklage & Juliette Lewis To Lead Dark Western Thriller The Thicket For Tubi". Deadline Hollywood. נבדק ב-2 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
בריאן גראתי

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1975 (בן 49) טומס ריוור, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 מקום לימודים:  בית הספר לתאטרון נייברהוד פלייהאוס  Toms River High School East 
 פרופיל ב-IMDb
 
בריאן טימותי גראתי (באנגלית: Brian Timothy Geraghty; נולד ב-13 במאי 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, שהתפרסם בזכות תפקידיו בסרטים "ג'ארהד", "מטען הכאב", "הטיסה", מגילום הדמות וורן נוקס בסדרה "אימפריית הפשע" ומגילום הדמות שון רומן בסדרה "שיקגו PD".
ביוגרפיה

גראתי נולד בעיירה טומס ריוור, בניו ג'רזי למשפחה ממוצא אירי. סיים את לימדיו בתיכון המקומי ב-1993 ומשם עבר ללמוד משחק בבית הבובות השכונתי (אנ') שבניו יורק. לאחר שסיים את לימודיו בהצלחה נסע לנסות את מזלו בתחום בלוס אנג'לס.
קריירה

בשנת 1999, התארח בסדרות חוק וסדר ו"הסופרנוס". ב-2001, התארח בפרק בסדרה "אד". בשנת 2004, שיחק את דמותו של כריס בסרט "עמדת המדינה".
בשנת 2005, שיחק בסרט האנטי-מלחמתי של סם מנדס "ג'ארהד", שבו הוא גילם את טוראי פרגוס אוניל, החייל הנאיבי ביותר בפלוגת המרינס שמוצבת בכווית בתחילתה של מלחמת המפרץ.
בשנת 2006, הופיע בדרמת הפעולה "המגן" בתור שוטר חיל הים בילי הודג', בסאגה הפוליטית של אמיליו אסטבז "בובי", וכיכב לצד מתיו מקונוהיי בדרמת הספורט "כולנו מארשל" של ג'וזף מק'גינטי ניקול.
בשנת 2009 הופיע בדרמת המלחמה של קתרין ביגלו "מטען הכאב", בסרט הופיע בדמותו רב"ט אוון אלדרידג', המומחה הצעיר ביותר ביחידה לסילוק פצצות שמוצבת במרכז בגדאד. ב-2010, שיחק בסרט "הזיקית", והתארח בפרק בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד".
בשנת 2011, שיחק בסרט "10 שנים" לצד צ'נינג טייטום. ב-2012, הופיע בסרט "הטיסה" לצד דנזל וושינגטון, והתארח בשלושה פרקים בסדרה "דם אמיתי".
בשנת 2014, הופיע בסרטים "פגישה והחלפה" ו"הזהה". בשנים 2014–2016 שיחק בסדרה "שיקגו PD".
חייו האישיים

בזמנו הפנוי, אוהב גראתי לגלוש ולבלות עם אביו.
בשנת 2009, החל לצאת עם לורה ראמזי. הקשר לא נמשך זמן רב, והשניים נפרדו שנה לאחר מכן. בשנת 2013, היה בזוגיות קצרה עם השחקנית קריסטן ריטר שהסתיימה עוד באותה שנה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Petty Crimes | שוטר צעיר |  |
| 2002 | Town Diary | פרנק ריאן הצעיר |  |
| 2004 | עמדת המדינה | כריס |  |
| 2005 | שיחות עם אישה אחרת | גרום |  |
| 2005 | עולם אכזר | קולין |  |
| 2005 | ג'ארהד | פרגוס אודונל |  |
| 2006 | בית ספר לאומנות | סטוב |  |
| 2006 | בובי | ג'ימי |  |
| 2006 | The Elder Son | גרג |  |
| 2006 | המגן | בילי הודג' |  |
| 2006 | כולנו מארשל | טום בוגדן |  |
| 2006 | כשזר מתקשר | בובי |  |
| 2007 | פשע באמריקה | בראדלי |  |
| 2007 | אני יודעת מי הרג אותי | ג'רוד פוינטר |  |
| 2008 | מטען הכאב | אוון |  |
| 2008 | Love Lies Bleeding | דיוק |  |
| 2009 | Easier with Practice | דייבי מיטשל |  |
| 2010 | The Chameleon | בריאן ג'נסן |  |
| 2010 | Krews | הנרי מקפרלין |  |
| 2010 | Open House | דייוויד |  |
| 2011 | שבעה ימים באוטופיה | ג'ייק |  |
| 2011 | 10 שנים | גאריתי ליאמסוורת' |  |
| 2012 | הכספומט | דייוויד הארגרוב |  |
| 2012 | הטיסה | קן אוונס |  |
| 2012 | Refuge | סם |  |
| 2013 | Ass Backwards | בריאן היגמן |  |
| 2013 | Kilimanjaro | דאג |  |
| 2014 | פגישה והחלפה | לארג |  |
| 2014 | The Identical | וויליאם |  |
| 2014 | Loitering with Intent | דבון |  |
| 2014 | Wildlike | דוד |  |
| 2017 | מרסי | וולדון |  |
| 2017 | Avenues | ג'ק |  |
| 2018 | The Standoff at Sparrow Creek | נואה |  |
| 2019 | משפטו של טד בנדי | דן דאוד |  |
| 2019 | Faith | כריס |  |
| 2020 | Blindfire | וויל בישופ |  |
| 2024 | יד עקובה מדם (אנ') | שריף הוליסטר |  |
| TBA | Press Your Luck |  |  |