stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אל המעיין (תנועה)
פעילות

פעולות רווחה: במסגרת הפעולות החברתיות ופעולות הרווחה מקיימת אל המעיין קייטנות לילדים בתקופת החופש מבתי הספר ומלימודי התורה במחיר מסובסד.
קייטנות לאמהות: מתקיימות קייטנות לאמהות לתקופה של 4 ימים הכוללות פעילות בנושאים רוחניים וגשמיים. קייטנות מתקיימות בבתי הארחה ובהוצאותיהם משתתף בצורה חלקית משרד העבודה והרווחה.
נוער למען הקהילה: העמותה מכוונת את בני הנוער לפעילות חברתית בתוך הקהילה בה הם חיים. בני ובנות נוער אלה מדריכים ומעבירים שיעורי עזר לילדים הקטנים מהם, וכן יוצאים לבתי חולים ולבתי אבות על מנת לסייע לחולים ולמשפחותיהם.
עלייה לקברי צדיקים: מתקיימים סיורים בהם עולים לקברי צדיקים. סיורים אלה מאורגנים על ידי הרכזים ומנהלי האזורים של העמותה.
שבת נופש: מנהלי האזורים והרכזים מארגנים מדי פעם בפעם שבתות נופש ובתי מלון על חשבון הנופשים, כאשר השבת מלווה בהרצאות ודרשות מפי רבנים.
קמחא דפסחא: אל המעיין מארגנת מדי שנה חלוקת קמחא דפסחא לקראת חג הפסח. המצרכים מגיעים בצורה דיסקרטית לאלפי משפחות נצרכות.
בית ומעין: פעילות הכוללת ייעוץ בנושאי שלום בית ומשפחה וכן ייעוץ בנושאי חינוך ילדים.
שיעורי תורה: לשיעורים אלה מתקבצים מבוגרים וצעירים כאחד ללימוד משותף בנושאי הדף היומי, הלכות, מוסר, דברי אגדה, פרשת השבוע ועוד.
שיעורים לנערות בוגרות: מתקיימות הרצאות לנערות בוגרות בנושאי יהדות, מוסר והשקפה.
הרצאות:במסגרת התרבות התורנית, מתקיימות הרצאות בנושאי יהדות ללא תשלום.
ימי עיון: העמותה מקיימת ימי עיון - יום שכולו תורה. ימי העיון מתקיימים בימי חול המועד וביום העצמאות בשיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות בנושא ייחודי הנידון מכל צדדיו.
עלייה לרגל: בימי חג הסוכות והפסח העמותה מארגנת עלייה לרגל מכל רחבי ישראל לכותל המערבי. עשרות אוטובוסים נשכרים לצורך זה בהשתתפות חלקית.
עצרות: נערכות עצרות התעוררות ביישובים קטנים וגדולים לקראת הימים הנוראים.
מועדוני נוער: בנים ובנות בגילאי 4–10 מכונסים לשיעורים יומיים (או למספר פעמים בשבוע) על ידי מדריכים צעירים בשעות אחר הצהריים והערב ללימוד פרשת השבוע, טעמי המקרא, תהילים ושיעורי מלאכה לבנות. לפני כל חג מקיימים מסיבות ומתקיימת פעילות ומשחקים משותפים.
פרסומי העמותה > מעיין השבוע

העמותה מדפיסה ומפיצה עלון שבועי שכולל בין היתר דברי תורה על פרשת השבוע, הלכות, כתבות על גדולי ישראל וחידונים לנוער. התפוצה היא בהיקף של 60–100 אלף עותקים שחולקו בבתי כנסת בישראל. כמו כן, העלון הופץ גם באינטרנט. כיום (2016) העלון חזר להופיע בכל שבוע במתכונת חדשה.
פרסומי העמותה > פרסים ומלגות על פרסומים

ניתנים פרסים ומלגות על חידושי תורה שנכתבים על ידי אברכים מדי שנה ומאורגנים על ידי העמותה. החיבורים נבדקים ונבחרים על ידי רבנים ובסופם ניתנות מלגות לימוד למיוחדים ולמצטיינים. בנוסף, מוציאה העמותה לאור את החיבורים בקובץ מיוחד בשם "אוריתא".
ראו גם

מעיין החינוך התורני
לקריאה נוספת

ריקי טסלר, בשם השם - ש"ס והמהפכה הדתית. תל אביב: כתר, 2003, עמ' 202–211.
הערות שוליים

↑  דני סעדה, הציבור צמא "אל המעיין", מעריב, 28 באוגוסט 1987
↑  ברוך מאירי, משרד החינוך חייב להעביר כספים למרכזי למרכזי החינוך התורני בארץ, מעריב, 15 בספטמבר 1986
↑  הציבור צמא "אל המעיין", מעריב, 28 באוגוסט 1987
↑  יעקב ריבלין, בקהילה, כך גילו המפלגות החרדיות את הכסף הגדול, באתר בחדרי חרדים, 14 באפריל 2017
↑  מתוך ראיון שנערך עם מנהל אזור ירושלים, בעמותת אל המעיין, ניסים כהן
↑  מתוך ראיון שנערך עם מנהל אזור ירושלים, בעמותת אל המעיין, מר' ניסים כהן
בית המעצר קישון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית סוהר 
 שימוש:  מחוז חוף של משטרת ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מפעיל:   שירות בתי הסוהר
 
 קואורדינטות:  32°43′34″N 35°05′30″E﻿ / ﻿32.7262299°N 35.0916344°E﻿ / 32.7262299; 35.0916344
 he
 
he
בית המעצר קישון (ראשי תיבות: בימ"ר קישון), המכונה באופן עממי בית המעצר ג'למה, הוא בית מעצר שעבר לאחריות שירות בתי הסוהר ממשטרת ישראל בשנת 2005.
בית המעצר השוכן במחלף שער העמקים (ג'למה) מדרום-מזרח לחיפה, בסמוך לקיבוץ יגור, וצמוד ל"בסיס ג'למה" של צה"ל.
מבנה בית המעצר נבנה בימי שלטונות המנדט הבריטי בארץ ישראל בשנת 1934, ושימש כאחת ממצודות טגארט.
בשנת 1951, לאחר קום מדינת ישראל הפכה המצודה לבית מעצר.
בשנת 1960, כאשר נלכד והובא לישראל פושע המלחמה הנאצי אדולף אייכמן, מהאחראים הראשיים לביצועה בפועל של תוכנית הפתרון הסופי להשמדת יהודי אירופה במהלך השואה, הוא הוחזק במעצר עד למשפטו בבית המעצר קישון, שכונה לצורך כך "מחנה אייר" ובו פעלה לשכה 06, שחקרה את איכמן.
בשנת 1986 הורחב המבנה ונוספו לו שלושה אגפים נוספים, ובשנים 2005–2006 הועבר מידי משטרת ישראל לידי השב"ס.
בית המעצר משמש את מחוז חוף של משטרת ישראל ואת יחידותיה הארציות (בכל הנוגע לאסירים הפליליים השוהים בו), וכן את שירות הביטחון הכללי (בכל הנוגע לאסירים הביטחוניים השוהים בו).
בבית המעצר ישנם כ-400 מקומות כליאה. השוהים במתקן הם עצורים פלילים וביטחוניים, הממתינים לסיום ההליך בעניינים, וכן אסירים שנגזר דינם והם ממתינים לשיבוץ באחד מבתי הסוהר. במתקן מועסקים כ-227 אנשי סגל בתחומי הביטחון, הטיפול, הרפואה, החינוך והדת.
בית המעצר גליל

"בית המעצר גליל" ידוע גם בשמו הקודם "בית מעצר עכו", ממוקם בתחנת משטרת עכו במצודת טגארט מתקופת המנדט הבריטי.
בית המעצר נותן מענה לעצורים לימים אשר נחקרים במשטרת עכו, בית המעצר מיועד לכליאת 50 עצורים ואסירים. 
15 אנשי סגל בהם אנשי ביטחון ומנהלה משרתים בבית המעצר גליל, והוא כפוף מבחינה ניהולית ופיקודית ל"בית המעצר קישון".
פרדוקס הסולם והאסם

פרדוקס הסולם והאסם (באנגלית: Ladder Paradox) הוא ניסוי מחשבתי המדגים כמה מן התוצאות של תורת היחסות הפרטית. הניסוי נעזר בחלק מן המסקנות של התורה כדי להביא לתוצאה שהיא לכאורה פרדוקסלית, אך מיושב במסגרת התורה באופן שממחיש את שלמותה והתחזיות שלה. הניסוי נוגע לסולם מקביל לקרקע, ולאסם שדלתותיו נסגרות ונפתחות פעם בכמה זמן. הסולם נע אופקית ולפיכך עובר התכווצות אורך. כתוצאה, הסולם מתאים בגודלו להיכנס לתוך האסם, שבמצב מנוחה יחסית היה קטן מדי בשביל להכיל אותו. מצד שני, מנקודת המבט של צופה הנמצא על הסולם, זהו האסם שנע, כך שזהו האסם שיתכווץ לגודל קטן אף יותר, ולכן לא יהיה מסוגל להכיל את הסולם.
הפרדוקס לכאורה נובע מההנחה המובלעת המוטעית של סימולטניות מוחלטת. בתורת היחסות, הסימולטניות היא יחסית לצופה, כך שבעוד בעבור מערכת ייחוס אחת שני מאורעות מתרחשים סימולטנית, במערכת הייחוס שנעה ביחס אליה מאורעות אלו מתרחשים בזמן שונה. במקרה של פרדוקס הסולם והאסם, אם במערכת המעבדה דלתות האסם נסגרות סימולטנית, במערכת הייחוס של הסולם יש הפרש זמנים קל ברגעי הסגירה והפתיחה של שתי הדלתות, כך שקיים משך זמן מסוים ששתי הדלתות פתוחות בעוד הסולם ממלא את האסם, וכך הפרדוקס נפתר, וחישוב יחסותי אכן מאשש שהדבר נכון.
תיאור הפרדוקס

הגרסה הפשוטה ביותר של הבעיה נוגעת לאסם, עם דלת קדמית ודלת אחורית אשר פתוחות, וסולם אשר, כשהוא במנוחה יחסית לאסם, הוא ארוך מכדי להיכנס לתוכו. כעת אנו מזיזים את הסולם במהירות אופקית גבוהה דרך האסם הנייח. בגלל המהירות הגבוהה שלו, הסולם עובר את האפקט היחסותי של התכווצות האורך, ונהיה משמעותית קצר יותר. כתוצאה, כשהסולם עובר דרך האסם, הוא, למשך זמן קצר, מוכל כולו בתוך האסם. יכולנו, אם רצינו, לסגור סימולטנית את שתי הדלתות למשך זמן קצר, כדי להדגים שהסולם נמצא כולו בתוך האסם.
עד פה, התיאור עקבי. הפרדוקס לכאורה מופיע כאשר מתחשבים בסימטריה של המצב. כיוון שצופה שנע עם הסולם נע במהירות קבועה במערכת הייחוס האינרציאלית  של האסם, צופה זה גם נמצא במערכת ייחוס אינרציאלית, ולכן, לפי עקרון היחסיות, אותם חוקי הפיזיקה תקפים עבורו. מנקודת המבט הזאת, הסולם הוא שכעת נייח, והאסם הוא שנע במהירות גבוהה. לכן זהו האסם שעובר התכווצות אורך, וניתן להסיק שהוא קטן בהרבה ממה שדרוש כדי להכיל במלואו את הסולם כאשר הוא (האסם) חולף על פניו: הסולם לא מתאים בגודלו, ולכן איננו יכולים לסגור את שתי הדלתות מבלי לשבור אותו. האם הסולם נשבר או לא? הסתירה לכאורה הזאת היא הפרדוקס.
פתרון הפרדוקס > ניתוח מתמטי של הפרדוקס

כדי להמחיש כיצד הפרדוקס נפתר באופן מלא, ניקח מקרי פרטי בו אורכו המקוצר של הסולם (שנצפה כאשר הוא נע) שווה בדיוק לאורכו של האסם. נסמן את אורך המנוחה של הסולם ב- L_{1} ואת אורך המנוחה של האסם ב- L_{2}. מתקיים :  L_{2}={\frac {L_{1}}{\gamma }}=L_{1}\cdot {\sqrt {1-\beta ^{2}}} כאשר  \beta =v/c, כך שהסולם מתאים באורכו בדיוק לאסם. ממערכת הייחוס של הסולם, אורך האסם הוא  L_{2}'={\frac {L_{1}}{\gamma ^{2}}}. הסימולטניות של מאורעות הסגירה של הדלת הקדמית והאחורית (שנקרא להם מאורעות A ו-B) במערכת הייחוס של האסם לא נשמרת במעבר למערכת הייחוס של הסולם, והאינטרוול דמוי המרחב בין המאורעות A ו-B מומר בחלקו לאינטרוול דמוי זמן (עקרון שמירות האינטרוול) במערכת הייחוס של הסולם.
מטרנספורמציות לורנץ נקבל שהפרש הזמנים  t_{A'}-t_{B'} של המאורעות  A' ו- B' (שהם מאורעות A ו-B כפי שנצפים במערכת הייחוס של הסולם) הוא  L_{2}{\frac {v\gamma }{c^{2}}}=L_{1}{\frac {v}{c^{2}}}. לעומת זאת הפרש הזמנים בין הרגע שבו חזית הסולם פוגשת את הדלת האחורית לרגע שזנב הסולם פוגש את הדלת הקדמית הוא :  T={\frac {L_{1}-L_{2}'}{v}}={\frac {L_{1}(1-1/\gamma ^{2})}{v}}=L_{1}{\frac {v}{c^{2}}}, כלומר  T=t_{A'}-t_{B'}, ובמילים אחרות במקרה פרטי זה זמני הסגירה של הדלתות מתוזמנים באופן מושלם עם זמני ההגעה של חזית הסולם.
במקרה הכללי יותר בו אורכו המקוצר של הסולם קטן מאורך האסם, השוויונות שתוארו מתורגמים לאי שוויונות שמראים באופן דומה כי הסולם לא נשבר בשתי מערכות הייחוס.
פתרון הפרדוקס > ניתוח גרפי של הפרדוקס

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
את יחסיות הסימולטניות ניתן להבין גם כאילו ישרים המייצגים מאורעות סימולטניים במערכת ייחוס אחת (ישרים מקבילים לציר המקום) מיוצגים על ידי ישרים נטויים במערכת ייחוס אחרת, כמוראה בהמחשה משמאל. בפרט, אפילו הסדר של מאורעות עשוי להשתנות במעבר בין מערכת ייחוס אחת לאחרת.
הסיטואציה המוצגת בפרדוקס ניתנת להמחשה בתרשים מינקובסקי המופיע באיור למטה. התרשים הוא במערכת הייחוס של האסם. הפס הכחול האנכי מראה את האזור שהאסם תופס במרחב-זמן, והפס האדום בצורת מקבילית מראה את האזור שהסולם תופס במרחב זמן. צירי ה-x ו-t הם צירי המרחב והזמן של האסם, בהתאמה, בעוד צירי ה-'x ו- 't מייצגים את צירי המרחב והזמן של הסולם, בהתאמה. ראוי להבהיר שציר ה-t' אינו באמת מתלכד עם אחת מצלעות המקבילית, אף על פי שכך נראה באיור. בנוסף, האיור לא מתייחס למקרה המעניין ביותר בו אורכו המקוצר של הסולם שווה בדיוק לאורך האסם.
הקו האדום המודגש מקביל לציר ה-x', ומייצג את אוסף כל הנקודות (אירועים) במרחב-זמן של האסם שמתרחשות סימולטנית במערכת הייחוס של הסולם. כיוון שהקו האדום מוכל כולו בתוך המקבילית האדומה, הוא מייצג אירועים של חפיפה מרחב-זמנית של חלקי הסולם במערכת הייחוס של האסם, ולכן אם "מקבצים" את כל חלקי הסולם שנצפו במיקומים ובזמנים שונים, מקבלים למעשה את הסולם כפי שהוא נראה במערכת הייחוס של הסולם, ואורך הקו האדום המודגש הוא למעשה אורך המנוחה של הסולם (כלומר  L_{1}).
ראו גם

פרדוקס התאומים
איור 1: הסולם והאסם במצב מנוחה.
איור 2: במערכת הייחוס של האסם, הסולם עובר התכווצות אורך, ולפיכך מתאים בגודלו להיכנס לתוך האסם.
איור 3: במערכת הייחוס של הסולם, האסם עובר התכווצות אורך ולפיכך הוא קטן מדי להכיל את הסולם.
איור 4: התרחיש במערכת הייחוס של האסם, סולם מכווץ עובר דרך האסם.
איור 5: התרחיש במערכת הייחוס של הסולם, אסם מכווץ חולף על פני הסולם. באיור ניתן לראות את הפרש בזמני הסגירה של הדלתות.
אירועים A,B ו-C מתרחשים בסדר שונה בתלות בתנועה של הצופה. הקו הלבן מייצג מישור סימולטניות הנע מהעבר לעתיד.
תרשים מינקובסקי של פרדוקס הסולם והאסם. האסם מוראה בכחול, הסולם באדום. הדיאגרמה היא במערכת המנוחה של האסם, כאשר צירי המרחב והזמן של האסם הם צירי x ו-t, וצירי המרחב והזמן של הסולם הם צירי x' ו-t'. הקו האדום המודגש מקביל לציר ה-x', ומייצג את אוסף כל הנקודות (אירועים) במרחב-זמן של האסם שמתרחשות סימולטנית במערכת הייחוס של הסולם.
כלי מקלדת

פסנתר עומד (מימין) ופסנתר כנף (משמאל)
כלי המקלדת הם משפחת כלי נגינה. הידוע שבכלי המקלדת הוא הפסנתר.
כלי מקלדת הם כלי נגינה המפיקים צליל על ידי לחיצה על מקשים או כפתורים במקלדת. המקלדת היא סט של מקשים או כפתורים שניתן ללחוץ עליהם כדי ליצור צלילים מוזיקליים. כלי מקלדת מגיעים בצורות שונות, והם נמצאים בשימוש נרחב בז'אנרים מוזיקליים שונים. חלק מכלי המקלדת הנפוצים ביותר כוללים:
פסנתר: הפסנתר הוא כלי מקלדת גדול המייצר צליל על ידי לחיצת מיתרים בפטישים בעת לחיצה על המקשים. זהו אחד מכלי המקלדת המפורסמים והנפוצים ביותר במוזיקה הקלאסית והפופולרית.
סינתיסייזר: סינתיסייזר הוא כלי מקלדת אלקטרוני היוצר צלילים באמצעות מעגל אלקטרוני ופרמטרים משתנים. סינתיסייזרים משמשים ליצירת מוזיקה אלקטרונית, צלילי רקע ומגוון רחב של אפקטים קוליים.
אורגן: האורגן הוא כלי מקלדת עם סט גדול של מקשים שנועד להפיק צלילים ייחודיים. עוגבים נמצאים בשימוש נפוץ במוזיקת גוספל וג'אז, ויש גם גרסאות אלקטרוניות.
אורגנית: גרסה מודרנית של האורגן, מקלדת קטנה וניידת של עד 5 אוקטבות עם הדמיה אלקטרונית של כלי נגינה שונים.
צ'מבלו: הצ'מבלו הוא כלי מקלדת מוקדם שמפיק צליל על ידי פריטת מיתרים עם מפרטים כאשר מקשים נלחצים. כלי זה היה פופולרי בתקופת הבארוק של המוזיקה.
אקורדיון: האקורדיון הוא כלי מקלדת נייד המפיק צליל על ידי לחיצה והרחבה של מפוח תוך לחיצה על כפתורים או מקשים. הוא משמש לעיתים קרובות במוזיקת פולק ומוזיקת עולם.
צ'לסטה: הצ'לסטה היא כלי הקשה מקלדת המשתמש במוטות מתכת שנפגעו בפטישים כדי להפיק צליל דמוי פעמון. הוא משמש בדרך כלל במוזיקת תזמורת.
מלוטרון: המלוטרון הוא כלי מקלדת מוקדם המבוסס על קלטת, המשמיע צלילים מוקלטים מראש בעת לחיצה על מקשים. זה היה פופולרי במוזיקת רוק במהלך שנות ה-60 וה-70.
אלו הן רק כמה דוגמאות לכלי מקלדת, והם משמשים במגוון רחב של סגנונות מוזיקליים, מקלאסי וג'אז ועד לרוק, אלקטרוני ועוד.
את כלי המקלדת, בניגוד לכלי נגינה אחרים, קשה יחסית לסווג. לכולם יש מערכת קלידים, עליהם הנגן לוחץ, כשכל קליד מפיק צליל אחד בלבד. ההבדל בין כלי המקלדת השונים הוא הדרך בה הצליל מופק. בהתאם לכך ניתן לחלק את כלי המקלדת לארבע קבוצות:
כלי מקלדת-מיתר (פסנתר וצ'מבלו, למשל), בהם הקלידים גורמים להפעלת מערכת מנופים, שבסופה פטיש המקיש או מפרט הפורט על מיתר.
כלי מקלדת-הקשה (צ'לסטה, למשל), דומים לכלי המיתר, אך הפטישים מקישים על גופים שאינם מיתרים, כמו פעמונים או מוטות מתכת.
כלי מקלדת-אוויר (עוגב ואקורדיון, למשל), בהם הקלידים מכוונים זרימת אוויר דרך צינורות, פיות או ממברנות בגדלים שונים.
כלי מקלדת אלקטרוניים (סינתיסייזר, אורגן חשמלי ופסנתר חשמלי, למשל), בהם הקלידים שולחים אותות חשמליים, המעובדים על ידי מחשב המתרגם אותם לצלילים.
לעיתים ניתן לנגן בכלי המקלדת ללא שימוש בַּמקלדת, בפריטה בעזרת האצבעות או באמצעות קשת, למשל. בקטעים מסוימים ביצירות קלאסיות לפסנתר, למשל, מצוין שעל הנגן לפרוט על המיתרים באצבעותיו.
לודוביק הלוי

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1834 פריז, צרפת 
 פטירה:  7 במאי 1908 (בגיל 74) פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 מקום לימודים:  תיכון לואי הגדול 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 צאצאים:  דניאל הלוי, אלי הלוי 
 פרסים והוקרה:  מפקד בלגיון הכבוד 
 חתימה:   
 
לודוביק הלוי (Ludovic Halévy; ינואר 1834 – 7 במאי 1908) היה סופר ומחזאי צרפתי, הידוע בעיקר בזכות שיתופי הפעולה שלו עם אנרי מייאק (Meilhac) באופרה כרמן של ז'ורז' ביזה וביצירותיו של ז'אק אופנבך.
ביוגרפיה

לודוביק הלוי נולד בפריז. אביו, ליאון הלוי (1802–1883), היה עובד מדינה וסופר חכם ורב-תכליתי שניסה כמעט כל ענף של ספרות – פרוזה ושירה, וודוויל, דרמה, היסטוריה – מבלי להשיג הצלחה מכרעת בשום דבר. דודו, ז'אק פרומנטל הלוי, היה מלחין ידוע של אופרות; מכאן הקשר הכפול והמוקדם של לודוביק הלוי עם הבמה הפריזאית. אביו המיר את דתו לנצרות לפני נישואיו עם אלכסנדרין לבאס, בתו של אדריכל נוצרי.
בגיל שש, אפשר היה לראות את הלוי מנגן ב-Foyer de la danse שעשה אותו מוכר וכשהיה ילד בן שתים עשרה, הוא היה לעיתים קרובות, ביום ראשון בערב, בדרכו חזרה תיכון לואי הגדול ומביט אל האודיאון, שם הייתה לו כניסה חופשית, וראה את המערכה הראשונה של מחזה חדש. בגיל שמונה-עשרה ההצטרף לשורות הממשל הצרפתי ומילא תפקידים שונים, האחרון היה זה של מזכיר מערכת ב-Corps Législatif (הרשות המחוקקת). בתפקיד זה נהנה מהחסד המיוחד ומהידידות של הדוכס המפורסם ממורני (אנ'), אז נשיא האספה הלאומית.
הפופולריות הגוברת של לודוביק הלוי כסופר אפשרה לו לפרוש מהשירות הציבורי ב-1865. עשר שנים קודם לכן התוודע למוזיקאי אופנבך, שעמד להקים תיאטרון קטן משלו בשאנז אליזה, והלוי כתב מעין פרולוג (Entrez, messieurs, mesdames) לערב הפתיחה. הפקות קטנות אחרות באו בעקבותיו, בא-טא-קלאן היה הבולט מביניהם. הם הופקו תחת השם הבדוי של ז'יל סרווייר (Jules Servières). שמו של לודוביק הלוי הופיע לראשונה על הכרזות ב-1 בינואר 1856. זמן קצר לאחר מכן, ההרצה חסרת התקדים של "אורפאוס בשאול" (צר'), קומדיה מוזיקלית, שנכתבה בשיתוף הליבריתן אקטור קרמיה (אנ'), פרסמה את שמו. באביב 1860 הוזמן לכתוב מחזה עבור Théâtre des Variétés בשיתוף עם וודוויליסט אחר, למבר-טיבוס (אנ').
לצד דודניתו ז'נבייב הלוי, אלמנתו של המלחין ז'ורז' ביזה, ניהל סלון ספרותי, שנודע בכינוי "יום חמישי של לודוביק" ("jeudi de Ludovic") ובו התארחו אישי תרבות נודעים. הישגיו של לודוביק הלוי פתחו בפניו את שערי האקדמיה הצרפתית שלשורות חבריה התקבל ב-1884. ב-1900 הוענקה לו דרגת מפקד בלגיון הכבוד. הלוי הקפיד לקחת חלק באירועי האקדמיה הצרפתית, הקונסרבטוריון, הקומדי פרנסז ואגודת הסופרים הדרמטיים. עם זאת חדל ליצור. הרומן האחרון שלו, Karikari, ראה אור ב-1892.
לודוביק הלוי נפטר בפריז ב-7 במאי 1908. יומנו פורסם בצורת ספר ב-1935 וכן בדפי הירחון Revue des Deux Mondes בשנים 1937–1938.
פילמוגרפיה

Films based on Die Fledermaus (The operetta Die Fledermaus is based on the play Le Reveillon)
Frou-Frou [it], directed by Eugene Moore [it] (1914, based on the play Frou-Frou)
Bettina Loved a Soldier, directed by Rupert Julian (1916, based on the novel The Abbot Constantine)
A Hungry Heart, directed by Émile Chautard (1917, based on the play Frou-Frou)
Frou-Frou [it], directed by Alfredo De Antoni [it] (Italy, 1918, based on the play Frou-Frou)
Fanny Lear, directed by Robert Boudrioz and Jean Manoussi (France, 1919, based on the play Fanny Lear)
Frou-Frou, directed by Otto Rippert (Germany, 1922, based on the play Frou-Frou)
Frou-Frou, directed by Guy du Fresnay (France, 1924, based on the play Frou-Frou)
The Abbot Constantine, directed by Julien Duvivier (France, 1925, based on the novel The Abbot Constantine)
So This Is Paris, directed by Ernst Lubitsch (1926, based on the play Le Reveillon)
The Abbot Constantine, directed by Jean-Paul Paulin (France, 1933, based on the novel The Abbot Constantine)
La Vie parisienne , directed by Robert Siodmak (France, 1936, based on the operetta La Vie parisienne )
Parisian Life, directed by Robert Siodmak (English version, 1936, based on the operetta La Vie parisienne)
The Toy Wife, directed by Richard Thorpe (1938, based on the play Frou-Frou)
Tricoche and Cacolet, directed by Pierre Colombier (France, 1938, based on the play Tricoche et Cacolet)
La Goualeuse [fr], directed by Fernand Rivers (France, 1938, based on the play La Goualeuse)
Les Petites Cardinal [fr], directed by Gilles Grangier (France, 1951, based on the novel Les Petites Cardinal)
Sköna Helena, directed by Gustaf Edgren (Sweden, 1951, based on the operetta La belle Hélène)
Die schöne Helena, directed by Axel von Ambesser (West Germany, 1975, TV film, based on the operetta La belle Hélène)
Parisian Life, directed by Christian-Jaque (France, 1977, based on the operetta La Vie parisienne)
כרזה ל"אורפאוס בשאול" של אופנבך
לודוביק הלוי מאחורי הקלעים של בימת בית האופרה של פריז; ציור של אדגר דגה, 1879
מצבתו בבית הקברות של מונמארטר בפריז
ניה לונג

| --- | --- |

 לידה:  30 באוקטובר 1970 (בת 54) ברוקלין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  תיכון וסטצ'סטר 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 בן או בת זוג:  אימה יודוקה (2010–2022)  מיק ג'אגר 
 מספר צאצאים:  2 
 
ניה טליטה לונג (באנגלית: Nia Talita Long; נולדה ב-30 באוקטובר 1970) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות עבודתה בקולנוע שחור, לונג התפרסמה לאחר ששיחקה בסרט Boyz n the Hood (1991), ובשל גילום של ביולה "ליסה" ווילקס בקומדיית המצבים הנסיך המדליק מבל אייר NBC (1991–1995).
לונג ידועה גם בזכות תפקידיה בסרטים The Best Man, ובסרט ההמשך שלו The Best Man Holiday, כמו גם ביג מאמא וסרט ההמשך שלו ביג מאמא 2 (2006). בטלוויזיה, היא גילמה את סשה מונרו בסדרת דרמת הפשע "משמרת שלישית" (2003–2005), וכיכבה בסדרת הדרמה של פוקס "אימפריה" (2017), ובסדרת הפעולה "NCIS: לוס אנג'לס" (2017–2018).
היא זכתה בשני פרסי NAACP Image ופרסי Black Reel.
ראשית חייה

לונג נולדה בברוקלין, ניו יורק, לטליטה לונג (לבית גילמן), מורה ויוצרת הדפס, ודוטרי לונג, מורה ומשוררת בתיכון. אמה היא ממוצא טרינידד. יש לה אחות למחצה מבוגרת, השחקנית והקומיקאית המכונה סומור.
לונג הייתה בת שנתיים כשהוריה התגרשו. היא עברה עם אמה לאיווה סיטי, איווה, כדי ללמוד אמנויות. אמה עברה לדרום לוס אנג'לס כשלונג הייתה בת שבע, כיוון שתכננה להתחתן שם. היא וארוסה ביטלו את החתונה, אבל טליטה בחרה להישאר בלוס אנג'לס. אביו של לונג התגורר בטרנטון, ניו ג'רזי.
היא למדה בבית הספר היסודי פסאו דל ריי בפלאיה דל ריי מכיתה ג' עד כיתה ו', ובאקדמיית סנט מרי באינגלווד, קליפורניה. בנוסף, היא למדה בלט, סטפס, ג'אז, התעמלות, גיטרה ומשחק. היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון ווסטצ'סטר בלוס אנג'לס בשנת 1989.
קריירה

תפקידה הראשון היה בסרט הטלוויזיה של דיסני, The BRAT Patrol לצד שון אסטין, טים תומרסון ובריאן קית'. התפקיד הבולט הראשון שלה בטלוויזיה היה דמותה של קתרין "קאט" ספיקס באופרת הסבון Guiding Light. לונג גילמה את קאט מ-1991 עד 1994. ב-1993 גילמה את זורה מתיוס בסרט תוצרת אמריקה שם שיתפה לראשונה פעולה עם ויל סמית'. ובנוסף שיחקה את ברנדי בסרט החבר'ה מהשכונה. מ-1994 עד 1995 היא גילמה את חברתו וארוסתו של ויל סמית' ביולה "ליסה" ווילקס בסדרה הנסיך המדליק מבל אייר.
בשנת 2003, היא הצטרפה לסדרת הדרמה "משמרת שלישית", שם גילמה את קצינת משטרת העיר ניו יורק סשה מונרו, והמשיכה עד לגמר הסדרה ב-2005. ב-2005 ו-2006, לונג הופיעה ב"אוורווד", והופיעה ב"בוסטון ליגל" במהלך עונת 2006–2007. לונג גם כיכבה ב-Big Shots מ-2007 עד 2008 לצד מייקל ורטן ודילן מקדרמוט. בשנת 2016, לוהקה לונג לתפקיד חוזר לסדרת הטלוויזיה "אימפריה" שם שיחקה את ג'וליאנה, בעלת מועדון בלאס וגאס.
לונג הופיעה בתפקידי משנה במספר סרטים כמו Friday ו-Made in America לונג שיחקה בתפקידים ראשיים במספר סרטים, ביניהם Soul Food, Love Jones, Boiler Room, ביג מאמא, Are We There Yet?, והאיש הטוב ביותר.
לונג הופיעה בסרטון "Touch the Sky" של קניה וסט. היא ביימה את הקליפ של יולנדה אדמס ל-"This Too Shall Pass". היא זכתה בפרס NAACP תדמית לשחקנית מצטיינת בסדרת דרמה בשנת 2004 על הופעתה ב"משמרת שלישית". ארוך בימוי והופיע בקליפ של אשנטי, "בייבי". היא גם הופיעה בהופעת אורח בסיטקום Living Single במהלך העונה הראשונה שלה. במקור היא דיבבה את רוברטה טאבס בתוכנית "המופע של קליבלנד" לפני שהוחלפה על ידי רייגן גומז-פרסטון.
בשנת 2013, היא הופיעה בסרט The Best Man Holiday, בתפקידה המקורי בסרט ה-1999. בניגוד לסרט המקורי, לעומת זאת, דמותה נמצאת במערכת יחסים בין-גזעית עם גבר לבן.
ביולי 2020, לונג כיכבה במותחן הפסיכולוגי של נטפליקס "רומן קטלני".
בשנת 2025 גילמה את קתרין ג'קסון, אימו של מייקל ג'קסון בסרט הביוגרפי "מייקל" שביים אנטואן פוקואה.
חיים אישיים

ללונג יש בן, יליד 2000, ממערכת יחסים קודמת. בשנת 2010, היא החלה לצאת עם שחקן ה-NBA לשעבר ומאמן בוסטון סלטיקס לשעבר, אימה יודוקה. יש להם בן, יליד 2011. בני הזוג התארסו ב-2015, ונפרדו ב-2022.
לונג מתנדבת בבית הילדים סטרלינג בברבדוס.
המרכז הרפורמי לדת ומדינה

המרכז הרפורמי לדת ומדינה (לשעבר: המרכז לפלורליזם יהודי) הוא הזרוע הציבורית והמשפטית של התנועה הרפורמית - יהדות מתקדמת בישראל. המרכז פועל באמצעים משפטיים וציבוריים לקידום זכויות האדם, שוויון, חופש דת ומצפון, פלורליזם דתי, סובלנות, זכויות הפרט וצדק חברתי בישראל.
הלוגו הרשמי של המרכז הרפורמי לדת ומדינה
המרכז הוקם ב-1987 על ידי הרב אורי רגב, שעמד בראשו עד 2002. מאז 2002 עומדת בראשו ענת הופמן. בין השנים 2003–2009 כיהן הרב עו"ד גלעד קריב כסגן ראש המרכז. מנכ"לית המרכז היא עורכת הדין אורלי ארז-לחובסקי, שנכנסה לתפקיד בספטמבר 2021. קודמתה בתפקיד הייתה הרבה נועה סתת.
עמודי התווך עליהם מושתתת פעילות המרכז הם גישה יהודית ליברלית וערכי הדמוקרטיה, והוא פועל ברוח דרכה של התנועה ליהדות מתקדמת: יהדות רבת פנים, המתחדשת ברוח הזמן, המשלבת ערכי מסורת עם תפיסת עולם ליברלית של צדק חברתי ושוויון, ומקיימת שוויון בין גברים לנשים בנישואין, בתפילה, בטקסי החיים ובחיי הקהילה.
תחומי פעילות ופרויקטים

המחלקה המשפטית: מנהלת מאבק להכרה בזכויות התנועה הרפורמית, בפעילות רבניה ובגיור הרפורמי, ולהקצאת משאבים באופן שוויוני לקהילות התנועה. עותרת בשם יחידים וארגונים, במקרים של פגיעה בזכות לחופש דת ובפגיעה בשוויון מטעמי דת, גזע ומין.
המחלקה הציבורית: פועלת למען תקינות חלוקת המשאבים הציבוריים, לקידום ערכי הפלורליזם והשוויון, חופש הדת והמצפון, באמצעות ייזום הצעות חוק ופעילות לקידומן בכנסת, בשיתוף פעולה עם קואליציות של ארגונים חברתיים. משפיעה על מקבלי החלטות ודעת הקהל באמצעות לובי בכנסת ובמשרדי הממשלה, פרסום ניירות עמדה בנושאים שונים של דת ומדינה ושימוש באמצעים מקוונים.
המרכז לסיוע משפטי לעולים: הוקם ב-1992 כדי לסייע לעולים במכלול הבעיות של התאקלמות בארץ חדשה. המרכז מסייע לעולים ולבני משפחתם בייעוץ ובייצוג משפטיים בסוגיות הנוגעות לעלייה מתוקף חוק השבות ולמעמד בישראל, בעיקר מול משרד הפנים.
המרכז לנפגעות ונפגעי גזענות: הוקם בשנת 2017 כדי לסייע לנפגעי גזענות לעמוד על זכויותיהם החוקיות ולקבל סיוע משפטי ונפשי, וכן לתעד את ממדי התופעה של פגיעה על רקע גזעני.