stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורטו (כדורגל)
היסטוריה > 2004-הווה

עם עזיבת מוריניו ועוד מספר שחקני מפתח, החליפה הקבוצה שלושה מאמנים בעונה אחת וסבלה מחוסר יציבות. הקבוצה זכתה בסופר קאפ הפורטוגלי ובגביע הבין יבשתי ב-2004, אך הפסידה בסופר קאפ האירופאי לולנסיה והודחה בטרם עת מהגביע המקומי. בליגה רשמה פורטו 17 ניצחונות בלבד ב-34 משחקים.
בשנים 2005/2006, המאמן ההולנדי קו אדריאנסה נבחר לארגן מחדש את הקבוצה ולהחזיר את המועדון לצמרת הכדורגל הפורטוגלי. הוא הוביל את המועדון לא רק לזכות מחדש באליפות, אלא גם זכה עמה בדאבל החמישי בתולדותיה. הקבוצה הוסיפה וזכתה בדאבל השישי שלה בעונת 2008/2009 תחת המאמן ז'סואלדו פריירה, בנוסף תחתיו פורטו תמיד העפילה לשלב הנוקאאוט של ליגת האלופות, והגיעה גם לרבע הגמר בעונת 2008/2009, שם הודחה על ידי מנצ'סטר יונייטד.
לאחר מינויו של אנדרה וילאש בואש עם פתיחת עונת 2010/2011 הבטיחה הקבוצה את האליפות ה-25 בתולדותיה חמישה משחקים לסיום העונה. בנוסף, המועדון שבר מספר שיאים: הפרש הנקודות הגדול ביותר בין האלופה לסגניתה (21 נקודות), הכי הרבה ניצחונות ליגה ברציפות (16), ואחוז הנקודות הגבוה ביותר בעונה של 30 משחקים (93.33%), הקבוצה איבדה רק שש נקודות במהלך העונה וסיימה את העונה בליגה ללא הפסד, לראשונה בתולדותיה. שמונה שנים לאחר הזכייה ב-2003 בליגת האלופות, פורטו חזרה לזכות בתואר אירופי כשזכתה בליגה האירופית לאחר שגברה על ספורטינג בראגה בגמר כל פורטוגלי. ארבעה ימים לאחר מכן, פורטו זכתה בפעם השלישית ברציפות בגביע הפורטוגלי עם תוצאה משכנעת של 6–2 את ויטוריה דה גימארייש, והבטיחה את התואר הרביעי שלה באותה העונה.
בעונת 2012/2013 ניצחה פורטו את בנפיקה מחזור אחד לפני הסיום עם שער בתוספת הזמן, ניצחון אשר העניק לה את האליפות ה-27 ובפעם השנייה סיימה עונה ללא הפסד ליגה.
בעונת 2017/2018, לאחר כמעט חמש שנים ללא זכייה באף תואר, זכתה פורטו באליפות הליגה ה-28 שלה תחת אימונו של שחקן המועדון לשעבר סרז'יו קונסייסאו. בשנה שלאחר מכן, בעונת 2018/2019 בליגה האלופות הצליחה פורטו להגיע עד לרבע גמר התחרות, אך הובסה 6–1 בסיכום מול ליברפול. בעונת 2019/2020 הצליחה פורטו לזכות שוב באליפות בפעם ה-29 והוסיפה זכייה בגביע לראשונה מזה אחת עשרה שנים.
בשמינית הגמר של עונת 2020/2021 בליגת האלופות, הדיחה פורטו את יובנטוס, והעפילה שוב לשלב רבע הגמר, שם הודחה על ידי צ'לסי. עם זאת בליגה המקומית לא זכתה הקבוצה באף תואר מלבד זכייה בסופר קאפ. בשנה שלאחר מכן זכתה שוב הקבוצה באליפות כשהיא שוברת שיא ומשיגה 91 נקודות. במהלך העונה, קבעה הקבוצה שיא חדש לריצה הארוכה ביותר ללא הפסד בליגה, עם 58 משחקים, רצף שהחל במהלך המחצית הראשונה של עונת 2020/2021.
בעונת 2021/2022 זכתה בדאבל לאחר שזכתה באליפות וגברה בגמר הגביע על טונדלה, אולם באירופה הודחה הקבוצה בשלב הבתים של ליגת האלופות ומאוחר יותר בשלב שמינית גמר הליגה האירופית על ידי אולמפיק ליון.
שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה

פורטוגל פרננדו גומש
פורטוגל ריקארדו קווארסמה
פורטוגל ז'ואאו דומינגוס פינטו
פורטוגל חאיימה מאגאלש
ברזיל אמרסון
ברזיל פורטוגל דקו
פורטוגל מאניש
פורטוגל קושטיניה
פורטוגל ריקארדו קראבליו
ברזיל פורטוגל פפה
ברזיל דייגו ריבאס דה קוניה
קולומביהג'קסון מרטינס
ברזיל אנדרסון
ארגנטינה לואיס גונזאלס
יוון גיורקאס סיטארידיס
פורטוגל הלדר פושטיגה
דרום אפריקה בני מקארתי
ארגנטינה ליסנדרו לופז
פורטוגל ויטור באיה
ברזיל האלק
קולומביה רדאמל פלקאו
ברזיל דנילו לואיס דה סילבה
קולומביה חאמס רודריגס
ספרד איקר קסיאס
ברזיל אלויסיו
פורטוגל פאולו פוטרה
תארים

אליפות פורטוגל : 30
1934/1935; 1938/1939; 1939/1940; 1955/1956; 1958/1959; 1977/1978; 1978/1979; 1984/1985; 1985/1986; 1987/1988; 1989/1990; 1991/1992; 1992/1993; 1994/1995; 1995/1996; 1996/1997; 1997/1998; 1998/1999; 2002/2003, 2003/2004; 2005/2006; 2006/2007 ;2007/2008; 2008/2009; 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2017/2018, 2019/2020, 2021/2022
הגביע הפורטוגלי : 20
1955/1956; 1957/1958; 1967/1968; 1976/1977; 1983/1984; 1987/1988; 1990/1991; 1993/1994; 1997/1998; 1999/2000; 2000/2001; 2002/2003; 2005/2006; 2008/2009; 2009/2010; 2010/2011, 2019/2020, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024
הסופר קאפ הפורטוגלי : 23
1981, 1983, 1984, 1986, 1990, 1991, 1993, 1994, 1996, 1998, 1999, 2001, 2003, 2004, 2006, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2018, 2020, 2024
ליגת האלופות : 2
1986/1987, 2003/2004
הגביע הבין-יבשתי : 2
1987, 2004
הליגה האירופית: 1
2010/2011
גביע אופ"א: 1
2002/2003
הסופר קאפ האירופי : 1
1987
הערות שוליים

↑  Classic club: Dragons triumph where Eagles failed on world stage - FIFA.com, web.archive.org, ‏2013-11-30
↑  FC Porto - Futebol - Plantel - FC Porto, fcporto.pt
| עונת 2024/2025 בליגה האירופית |
| --- | --- | --- |
| דרג א' | איטליה רומא • אנגליה מנצ'סטר יונייטד • פורטוגל פורטו • הולנד אייאקס • סקוטלנד ריינג'רס • גרמניה איינטרכט פרנקפורט • אנגליה טוטנהאם • איטליה לאציו • צ'כיה סלביה פראג |  |
| דרג ב' | ספרד ריאל סוסיאדד • הולנד א.ז. אלקמאר • פורטוגל ספורטינג בראגה • יוון אולימפיאקוס • צרפת ליון • יוון פאוק סלוניקי • טורקיה פנרבחצ'ה • ישראל מכבי תל אביב • הונגריה פרנצווארוש |  |
| דרג ג' | אזרבייג'ן קרבאך • טורקיה גלאטסראיי • צ'כיה ויקטוריה פלזן • נורווגיה בודה/גלימט • בלגיה אוניון סן-ז'ילואז • אוקראינה דינמו קייב • בולגריה לודוגורץ ראזגרד • דנמרק מיטיולן • שוודיה מאלמה |  |
| דרג ד' | ספרד אתלטיק בילבאו • גרמניה הופנהיים • צרפת ניס • בלגיה אנדרלכט • הולנד טוונטה • טורקיה בשיקטש • רומניה סטיאווה בוקרשט • לטביה ריגה פוטבולה סקולה • שוודיה אלפסבורג |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n95060677  VIAF: 157265818   WorldCat (עם VIAF): 157265818 
ז'וזה מוריניו, הוביל את הקבוצה לשני תארים אירופיים ברציפות
קליטת הפליטים מאוקראינה בישראל (2022)

פליטים יהודים מז'יטומיר בישראל, 8 במרץ 2022
קליטת הפליטים מאוקראינה בישראל (2022) היא מדיניות ממשלת ישראל לקליטת הפליטים מהפלישה הרוסית לאוקראינה, הכוללת קליטה ואזרוח אלפי פליטים אוקראינים בישראל במסגרת חוק השבות, וכן קליטת פליטים שאינם זכאים לאזרחות, במסגרת המאמץ העולמי לקליטה זמנית של פליטי המלחמה עד לסיומה.
רקע

בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, מאות אלפי אוקראינים נמלטו בימים הראשונים לאחר הפלישה. רובם מצאו מקלט במדינות השכנות ממערב לאוקראינה: פולין, הונגריה, מולדובה, רומניה וסלובקיה.
רבים מהפליטים מחפשים מקלט בבתיהם של קרובי משפחה המתגוררים מחוץ לישראל. האיחוד האירופי ומדינות נוספות הודיעו שהם פותחים את גבולותיהם לאוקראינים. חברות רכבת במספר מדינות כמו פולין וגרמניה מאפשרות לפליטים אוקראינים לנסוע ברכבת ללא תשלום.
עלייה במסגרת חוק השבות – מבצע "עולים הביתה"

ב-6 במרץ, נחתו בישראל 100 יתומים מבית היתומים בז'יטומיר, שהתקבלו בנתב"ג על ידי ראש ממשלת ישראל נפתלי בנט.
ב-10 במרץ, הכריז ראש הממשלה נפתלי בנט על מבצע "עולים הביתה" להעלאת הפליטים מאוקראינה שזכאים לאזרחות ישראלית מכוח חוק השבות.
ב-13 במרץ, הנחה שר הביטחון בני גנץ את צה"ל לסייע במאמץ לקלוט פליטים מאוקראינה על ידי הצבת 50 חיילים דוברי רוסית לסייע לפליטים שמגיעים לנתב"ג. עד י"ב באדר, 15 במרץ, נקלטו בישראל מעל 4,000 עולים חדשים מאז פרוץ המלחמה.
ב-21 במרץ, הודיעה הסוכנות היהודית שתפעיל את תוכנית "עלייה אקספרס" לזירוז קצב העלייה ממאות לאלפים בשבוע. באותו היום נחצה רף ה-6,000 עולים שנקלטו בישראל מכוח חוק השבות.
ב-29 במרץ, נחצה רף ה-10,000 עולים שעלו לישראל בעקבות המלחמה באוקראינה.
ב-6 ביולי, נחצה רף ה-30,000 עולים לישראל מאוקראינה בעקבות המלחמה.
המחלוקת סביב קליטת פליטים שאינם זכאי חוק השבות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בראשית גל הגירת הפליטים מאוקראינה, הציבה שרת הפנים איילת שקד דרישה מהפליטים שאין להם אשרת כניסה לארץ להפקיד ערבות של 10,000 ש"ח עם כניסתם לארץ. שרת התחבורה מרב מיכאלי ושר התפוצות נחמן שי תקפו מדיניות זו ודרשו לבטלה. החלטה זו של שקד עמדה במתח עם הסכם הוויזה שנחתם עם אוקראינה ב-2010 שבו הוסכם כי אזרחים אוקראינים יוכלו לבקר בישראל ללא אשרת כניסה.
ב-13 במרץ 2022 הודיעה שרת הפנים איילת שקד כי מתווה קליטת הפליטים יורחב, כך ש"כל מי שיש לו קרובי משפחה בישראל יוכל להיכנס לארץ - ויוחרג ממכסת קליטת הפליטים". כלומר מלבד מכסת הפליטים שנקבעה על 5,000 נפש, כל פליט מאוקראינה שיש לו קרוב משפחה בישראל, או שהוא זכאי עלייה מטעם חוק השבות, זכאי לקליטה.
מדובר באזרחי מדינה זרה, אשר אינם נמצאים בשטח מדינת ישראל ואינם בעלי זיקה למדינת ישראל. לכן גם לא חלה בעניינם מערכת הדינים הישראלית, לרבות חוקי היסוד, והם אינם בעלי זכויות מכוחם במדינת ישראל. כל אותם אזרחי אוקראינה שעזבו את מדינתם בשל המלחמה המתחוללת בה ומבקשים להיכנס בשערי מדינת ישראל, מצויים בשטחן של מדינות אירופיות. עיקרם שוהים במדינות הגובלות באוקראינה, אשר חתומות על אמנת הפליטים, ובהן הם יכולים להגיש בקשת מקלט
ב-18 במרץ 2022 פרסמה שרת הפנים כי מתחילת המלחמה נכנסו לישראל כ-12,600 אזרחים אוקראינים. מתוכם 1,050 אזרחים אוקראינים יצאו מישראל. מתוך מי שנשאר בישראל, כ-7,900 באשרת תייר וכ-3,650 עולים וזכאי חוק השבות.
הפגנות

במדינת ישראל התקיימו הפגנות התומכות בהכנסת ובקליטת פליטים מאוקראינה לישראל. ב-20 במרץ 2022, התקיימה הפגנה בכיכר הבימה בזמן נאום זלנסקי מול למעלה מ-100 חברי כנסת ישראלים.
קליטת פצועי הקרבות באוקראינה

בשלהי ספטמבר 2022 הודיע משרד הבריאות כי ישראל החלה לקלוט פצועי קרב אוקראינים, בתל השומר ובבתי חולים נוספים. הודעה זו פורסמה בסמוך להודעה של משרד החוץ לפיה: "ישראל לא תכיר בתוצאות משאלי העם באוקראינה" אודות סיפוח חבלי הארץ המזרחיים במדינה לרוסיה.
הערות שוליים

↑  100 ילדים מאוקראינה: מטוס היתומים נחת בנתב"ג, באתר ערוץ 7, 6 במרץ 2022
↑  בנט משיק את מבצע 'עולים הביתה' להעלאת יהודי אוקראינה,  באתר כיפה
↑    נועם אמיר, ‏משבר הפליטים מאוקראינה: צה"ל מתגייס לסייע, בעיתון מקור ראשון, 13 במרץ 2022
↑  מעל 4,000 עולים מאוקראינה נקלטו בישראל, באתר ערוץ 7, 15 במרץ 2022
↑  יותר עולים: מבצע 'עולים הביתה' מעלה הילוך, באתר ערוץ 7, 21 במרץ 2022
↑  משרד העלייה והקליטה.
↑  573 עולים חדשים התקבלו בנתב"ג, באתר ערוץ 7, 29 במרץ 2022
↑  מתי ברנהרט, ‏30 אלף עולים מאוקראינה מאז תחילת המלחמה, באתר "סרוגים", 6 ביולי 2022
↑  איתמר אייכנר, מתקפה על שקד בישיבת הממשלה: "להכניס את הפליטים למלוניות הקורונה", באתר ynet, 6 במרץ 2022
↑  אולגה ויניאר ויסמין גיל, נחתם הסכם עם אוקראינה לביטול הצורך באשרות כניסה לתיירים, באתר כלכליסט, 21 ביולי 2010
↑  אריאל כהנא, שקד הודיעה על הרחבת מתווה הפליטים למי שקרובי משפחתו בישראל; רה"מ בירך: "מחויבים להושיט יד", באתר ישראל היום, 13 במרץ 2022
↑  באתר רשות האוכלוסין וההגירה.
↑  מתחילת המלחמה נכנסו לישראל כ-12,600 אוקראינים, 3,650 הם עולים וזכאי חוק השבות, באתר ערוץ 7, 18 במרץ 2022
↑  יאיר אלטמן, תגובת המדינה לבג"ץ הפליטים: "דין העתירה - להידחות", באתר ישראל היום, 13 במרץ 2022
↑  המדינה לבג"ץ: לדחות את העתירה נגד מתווה הפליטים, באתר ערוץ 7, 18 במרץ 2022
↑  יעל פרידסון‏, בניגוד לעמדת שקד: בג"ץ ביטל את ההגבלה על כניסת אזרחי אוקראינה לישראל, באתר וואלה, 3 ביולי 2022
↑  נשיא אוקראינה בירך על החלטת בג"ץ: "זו דמוקרטיה אמיתית", באתר ערוץ 7, 3 ביולי 2022
1 2  ד"ר שני בר-טוביה, מצב פליטי אוקראינה במלאת שנה לשהייתם בישראל, ‏מרץ 2023
↑  אדיר ינקו, הדר גיל-עד, אלפי פליטים מאוקראינה לא זכאים יותר לשירותי בריאות בישראל: "נזרקו לכלבים", באתר ynet, 9 באוגוסט 2023
↑  בית המשפט העליון – עתירה בעניין ביטול ביטוח רפואי לאזרחי אוקראינה, באתר HIAS Israel, ‏2023-08-28
↑  הוארך עד סוף 2024 אישור השהות לפליטים מאוקראינה, באתר ynet, 10 בינואר 2024
↑  בית המשפט המחוזי – יש להעניק רישיונות ישיבה לאזרחי אוקראינה, באתר HIAS Israel, ‏2024-03-11
↑  מורן אזולאי, חיים גולדיטש, סיון חילאי, זלנסקי תקף בנאום הזום: "למה לא נתתם נשק, למה לא הטלתם סנקציות?", באתר ynet, 20 במרץ 2022
↑  אבירם בן מרדכי, משרד הבריאות מודיע: ישראל החלה לסייע לפצועי קרב מאוקראינה | כל הפרטים, באתר עכשיו 14, 27 בספטמבר 2022
הפגנה בעד קליטת פליטי אוקראינה שארגנו "הפורום לקליטת פליטי אוקראינה", תל אביב-יפו, 14 במרץ 2022
סולטאן בן סלמאן אאל סעוד

סולטאן בן סלמאן בן עבד אל-עזיז אאל סעוד (בערבית: سلطان بن سلمان بن عبد العزيز آل سعود; נולד ב-27 ביוני 1956) הוא בנו השני של סלמאן, מלך ערב הסעודית, טייס לשעבר של חיל האוויר המלכותי הסעודי, ומומחה מטען שטס בטיסת מעבורת החלל דיסקברי STS-51-G בשנת 1985. במהלך הטיסה שהה בחלל 7 ימים. הוא הערבי והמוסלמי הראשון שטס לחלל. החל מ-27 בדצמבר 2018 משמש כראש סוכנות החלל הסעודית, במעמד שר.
בצעירותו

סולטאן בן סלמאן אאל סעוד נולד בריאד, ערב הסעודית ב-27 ביוני 1956. הוא בנו השני של סלמאן, מלך ערב הסעודית מאשתו הראשונה, סולטנה בנת טורקי א-סודיירי (שנפטרה ביולי 2011). מנישואי סלמאן וסולטנה נולדו ארבעה בנים ובת. אחיו הבכור פהד, נפטר ב-2001 מאי ספיקת לב, ואחיו השלישי אחמד נפטר מהתקף לב ב-2002.
בן סלמאן אאל סעוד למד בריאד בצעירותו. הוא עבר לארצות הברית ללימודים גבוהים, ולמד תואר ראשון בתקשורת המונים באוניברסיטת דנבר.
בשנת 1999, סיים תואר שני במדעי החברה ומדעי המדינה מאוניברסיטת סירקיוז.
כטייס וכמומחה מטען בנאס"א > כטייס

בשנת 1976 בן סלמאן אאל סעוד למד בקורס טיס אזרחי של רשות התעופה הפדרלית בארצות הברית.
בן סלמאן אאל סעוד שירת בחיל האוויר המלכותי הסעודי החל משנת 1985 ועד שנת 1996, כשהוא פרש בדרגת לוטננט קולונל.
סולטאן בן סלמאן אאל סעוד צבר למעלה מ-5000 שעות טיסה על מגוון מטוסים אזרחיים וצבאיים, דאונים ומסוקים, כולל ניסיון בטיסות מעל אזורים הררים ומדבריים.
בשנת 2005 קיבל רישיון טיס אזרחי צרפתי.
כטייס וכמומחה מטען בנאס"א > טיסת המעבורת בחלל

בגיל 28, בן סלמאן אאל סעוד נבחר להשתתף בטיסת מעבורת החלל דיסקברי, כחלק מצוות בינלאומי. מ-17 ביוני עד 24 ביוני 1985, הוא היה מומחה המטען על טיסת STS-51-G. עם בחירתו לטיסה בחלל, היו לו למעלה מ-1000 שעות טיסה מצטברות על מטוסים ומסוקים, והוא עבר תוכנית אימונים מקוצרת.
במהלך המשימה, תפקידו היה לייצג את ארגון התקשורת הערבי Arabsat ולעקוב ולצלם את שיגור לוויין ARABSAT-1B מהמעבורת. כמו כן הוא סייע לאסטרונאוט הצרפתי, פטריק בדרי בניסויים אודות התנהגות גוף האדם בחלל, וניהל שני ניסויים שלו - התנהגות שילוב של נפט ומים בתנאי מיקרו כבידה, וצילום מהחלל של אזורי ערב הסעודית, ומעקב אחר דיונות חול מהחלל.
עם טיסתו לחלל בן סלמאן אאל סעוד היה האדם הצעיר ביותר שטס לחלל, בגיל 28, וכן הערבי והמוסלמי הראשון שהגיע לחלל.
כטייס וכמומחה מטען בנאס"א > איגוד חוקרי החלל

בשנת 1985 בן סלמאן אאל סעוד היה ממקימי איגוד חוקרי החלל (Association of Space Explorers) (ASE)(אנ'), איגוד המאגד את כל אלו אשר טסו מעל גובה של 100 ק"מ, ובינם אסטרונאוטים, קוסמונאוטים ותיירי חלל. הוא נחשב לחבר מיוחד במסגרת הארגון, והיה חבר בדירקטוריון של האיגוד במשך כמה שנים.
באותה שנה הוא גם היה מעורב בהקלטת מסר ששודר בערוץ MTV במהלך קונצרט לייב אייד, במטרה לאסוף כספים לסיוע לנפגעי הרעב באתיופיה. במסגרת ההקלטה הוא הזכיר את טיסתו לחלל, והיה אחד מ-33 משתתפים בולטים ובינם סזאר צ'אבס, קורטה סקוט קינג, קרל סייגן, וג'סי ג'קסון.
כפוליטיקאי

בשנת 1982 בן סלמאן אאל סעוד מונה כחוקר במחלקה לתקשורת בינלאומית במשרד המידע של ערב הסעודית. ב-1984 הוא שימש כמשנה למנכ"ל של האגודה לתקשורת אולימפית עבור כיסוי התקשורתי של אולימפיאדת הקיץ בלוס אנג'לס. ב-1985, כאשר הוקמה המחלקה לפרסום במשרד המידע, הוא מונה להיות המנהל בפועל של המחלקה.
בין השנים 1989–1996 היה יו"ר הוועדה המייעצת למרכז למדע בריאד (Riyadh Science Oasis).
בין השנים 2009 ו-2018 סולטאן בן סלמאן מכהן כנשיא ויו"ר דירקטוריון בדרגת שר סעודי למועצה הסעודית לתיירות ושימור אתרים (Saudi Commission for Tourism and National Heritage) (SCTH). סולטאן בן סלמאן שימש כמזכ"ל הוועדה מאז הקמתה בשנת 2000.
כמזכ"ל, תרם משמעותית לשיפור של ערב הסעודית התיירות והמורשת הלאומית אסטרטגיה ארגונית, בניית וחדשנות הממשלה הסעודית.
הנסיך משמש כיו"ר וחבר דירקטוריון של מגוון גופים ואיגודים.
בין תפקידיו האחרים בן סלמאן אאל סעוד משמש גם:
יו"ר האגודה הסעודית למען ילדים נכים, מאז 1988
יו"ר וראש חבר הנאמנים של המרכז למחקר לנכים על שם הנסיך סלמאן
מייסד ומנכל ארגון אל טוראת', אשר נועד לשימור ופיתוח המורשת הלאומית של סעודיה
נשיא לשם כבוד של ארגון אלעמראן לבנייה עירונית
מייסד ויו"ר קלאב התעופה הסעודי
מייסד ויו"ר חבר הנאמנים של המרכז על שם הנסיך סלמאן למחקר בנושאי הנכות
יו"ר הוועדה לפיתוח אתר המורשת אל דיראיה
חבר מועצת הנאמנים של האיגוד לתעופה אזרחית בערב הסעודית
החל מדצמבר 2018, בן סלמאן אאל סעוד משמש כראש סוכנות החלל הסעודית, עם הקמתה, במעמד שר.
משפחתו

סולטאן בן סלמאן נשוי לנסיכה חיפה, בתו של הנסיך סעוד בן פייסל, שהיה שר החוץ של ערב הסעודית למעלה מ-30 שנה. יש להם שלושה ילדים. בנו סלמן (נולד ב-1990), למד באוניברסיטת סנט אנדרוז בסקוטלנד ובאוניברסיטת אוקספורד בתו השנייה (ילידת 1994) למדה גם היא באוניברסיטת סנט אנדרוז.
ספרים שכתב

מסמכים מוקדמים/תעודות מוקדמות בדרכה של המורשת האדריכלית (وثائق مبكرة في مسيرة التراث العمراني) (2010)
דרכה של המורשת האדריכלית (سيرة في التراث العمراني) (2010)
HRH Prince Sultan Ben Salman Ben Abdel Aziz Al Saud, Dr. Ahmed Nabil Abo-khatwa Dr. Tarek Ali Fadaak (2011). One planet, the story of the first Arab mission to space.
Saudi Arabia's heritage dimension : a lecture given in the Taylor Institution, Oxford on 1 June 2010 by Sulṭān ibn Salmān Ibn ʻAbd al-ʻAzīz
הדמיון האפשרי, الخيال الممكن
כמו כן, הוא ערך את הספר הבא:
Facey, William. Back to Earth: Adobe Building in Saudi Arabia, edited by Prince Sultan bin Salman Abd al-Aziz Al Sa'ud. Riyadh: Al Turath Foundation, 2015.
הערות שוליים

↑  צוים מלכותיים, הקמת סוכנות החלל הסעודית, 27 בדצמבר 2018
1 2  סולטאן בן סלמאן אאל סעוד באתר spacefacts.de
↑  "Sultan bin Salman bin Abdulaziz". Saudi Commission for Tourism and Antiques. אורכב מ-המקור ב-2012-06-06. נבדק ב-7 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kingdom mourns loss of princess". The Siasat Daily. 3 באוגוסט 2011. נבדק ב-7 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "First Arab Astronaut Makes a Royal Tour of Space". The Windsor Star. 20 ביוני 1985. p. B12. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Sultan bin Salman bin Abdulaziz". Official Website. אורכב מ-המקור ב-6 ביולי 2013. נבדק ב-13 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7  ביוגרפיה של בן סלמאן אאל סעוד באתר נאס"א
↑  חברי האיגוד לחוקרי חלל
1 2  מינויים קודמים של הנסיך סולטאן בן סלמאן אאל סעוד אתר המועצה לתיירות ושימור אתרים, נכון ל-2015
↑  "HRH Prince Sultan bin Salman". Prince Salman Center for Disability Research. אורכב מ-המקור ב-2 בדצמבר 2012. נבדק ב-24 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Abdul Ghafour,, P.K. (12 בפברואר 2008). "Prince Sultan Gets 4-Year Extension as SCT Secretary-General". Arab News. נבדק ב-7 בנובמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link)
1 2 3  מינויים נוכחיים של הנסיך סולטאן בן סלמאן אאל סעוד, נכון ל-2015, אתר המועצה הסעודית לתיירות ושימור אתרים
↑  האגודה הסעודית לילדים נכים
↑  Sam Bridge (28 בדצמבר 2018). "King announces plans to set up Saudi Space Agency". Arabian Business. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sabri Sharaf (2001). The House of Saud in Commerce: A Study of Royal Entrepreneurship in Saudi Arabia. Sharaf Sabri. p. 142. ISBN 978-81-901254-0-6. נבדק ב-2 באפריל 2013. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Family tree of Sultan bin Salman". Datarabia. נבדק ב-27 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Saudi Leadership Profiles: Prince Sultan bin Salman (5 January 2010)". Wikileaks. אורכב מ-המקור ב-3 במאי 2012. נבדק ב-6 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אודות הספר באתר OCLC
↑  הדמיון האפשרי באתר OCLC
↑  Back to Earth on ArchNet
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007761376305171  ISNI: 0000 0000 3095 0534  LCCN: n88226585  NTA: 174461704  SUDOC: 174493304  VIAF: 33561773   WorldCat (עם VIAF): 33561773 
צוות טיסת המעבורת STS-51-G
פטריק בדרי וסולטאן בן סלמאן אאל סעוד ב-1985
הנסיך סולטאן בן סלמאן אאל סעוד, נשיא המועצה הסעודית לתיירות ושימור אתרים, 2016
עזרא ינוב

| --- | --- |

 לידה:  1935 (בן 90 בערך) רומניה 
 שם לידה:  עזרא ינקוביץ' 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  מעריב, קול ישראל 
 
עזרא ינוב (ינקוביץ; נולד ב-1935) הוא איש תקשורת ותיירות ישראלי. שימש במשך 32 שנים ככתב וצלם "מעריב" באזור הדרום.
ביוגרפיה

עזרא ינוביץ נולד ברומניה ונדד עם עוד 500 יתומים באירופה עד להולנד, שם למד עברית, השכלה כללית ומסורת יהודית. עלה לישראל ב-1948 והתחנך בקיבוץ דברת. ב-1949 פגש אותו דוד בן-גוריון בתל אביב ושינה את שם משפחתו לינוב. הוריו ואחיו עלו לישראל בנפרד, והמשפחה התאחדה ב-1950 באשקלון.
בשנת 1953 התגייס לצה"ל ומיד לאחר שחרורו החל לעבוד כטרקטוריסט. מאוחר יותר זכה במכרז עיריית אשקלון להקמת המחלקה לתרבות נוער וספורט בעיר. בשנים 1957–1960 הקים את מערכות התרבות, הנוער, הספורט והתיירות בעיר. בשנים 1960–1992 היה עיתונאי וצלם ב"מעריב" ובמקביל שידר ב"קול ישראל", ב"גלי צה"ל" ובשידור הערבי בטלוויזיה הישראלית.
ב-1992 החל לעסוק בתיירות באשדוד ובאשקלון. הוא הפעיל קמפיינים ופסטיבלים רבים לעידוד התיירות בשתי הערים. מאוחר יותר הקים את אתר האינטרנט 'תיירות דרום', אותו הוא מנהל מאז הקמתו. כדובר עיריית אשדוד, סייע בהקמת החברה לקידום התיירות באשדוד "חופית", והיה חבר הנהלת החברה בראשית דרכה. בשנים 1995–1999 יזם ניהל את קמפיין התיירות "אשקלון ויש בה המון". במסגרת הקמפיין ניהל פסטיבלים וירידי אשקלון שתרם רבות לקידום העיר אשקלון. בקמפיין הושקע מדי שנה תקציב של למעלה ממיליון ש"ח מכספי המשתתפים.
מאז 2010 מקדם ינוב מקדם מהלך מול עירית אשקלון להכרזה על אשקלון כעיר תיירות בזכות ההיסטוריה העשירה שלה, האקלים הנוח, מוקדי הבילוי וחוף הים הייחודי.
ספרים ופרסומים

ינוב פרסם ספרים וחוברות בתחום התיירות המקומית. בהם הספר 'האור שבחוף - סיפורה של עיר', שאותו כתב יחד עם הסופר אריה קרישק, 'אשקלון לנופשים ולתיירים' וחוברת על המרינות בישראל. בנוסף, אייר ינוב את מפות אשקלון בעברית, אנגלית, צרפתית רוסית.
הערות שוליים

1 2 3  JoelSen (2017-10-13), עברית: ראיון אישי עם עזרא ינוב (PDF), נבדק ב-2018-02-04
1 2  האתר הרשמי – תיירות דרום
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007391827405171  LCCN: no93002357  VIAF: 38945590   WorldCat (עם VIAF): 38945590
עדינה טל

עדינה טל
עדינה טל (נולדה ב-22 בפברואר 1953) היא שחקנית, מחזאית ובמאית תיאטרון ישראלית, שהקימה את תיאטרון נא לגעת ששחקניו הם חירשים-עיוורים.
ביוגרפיה

נולדה וגדלה בציריך, שווייץ לחנה, ילידת העיר אוראדיה (בגרמנית: גרוסוורדיין) בטרנסילבניה, ולבנימין שפץ, יליד שווייץ, שעסק במסחר. למדה בבית ספר כללי, ובנוסף הלכה אחרי הצהרים ל"חדר" (מוסד ללימודי קודש בקהילה היהודית). אחות אמצעית בין שתי אחיות נוספות.
בגיל 20 עלתה לישראל. לאחר עלייתה למדה תיאטרון באוניברסיטת תל אביב ואחר כך באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1985 הקימה טל עם רינה פדווה את תיאטרון אירוע, ושיתוף הפעולה ביניהן נמשך כ-17 שנה.
בשנים 2002–2014, אחרי קריירה ארוכה כבמאית, שחקנית וכותבת, הקדישה טל את מירב מאמציה לפרויקט "נא לגעת" שבמסגרתו היא הקימה, יחד עם ערן גור, את קבוצת התיאטרון הראשונה בעולם, שכל שחקניה הם חירשים-עיוורים. היא הקימה את מרכז "נא לגעת" בנמל יפו, שבו פועלים לצד התיאטרון, גם מסעדת החושך "בלקאאוט" ובית הקפה "קפיש". הפרויקט זכה להצלחה.
טל כיהנה במשך כ-15 שנים כנשיאה, מנהלת אומנותית ובמאית, ולסירוגין גם כמנכ"לית, של מרכז "נא לגעת".
במהלך השנים היא כתבה וביימה את המופעים "לא על הלחם לבדו", סדנת שפת סימנים תיאטרלית "תן סימן!", יצרה (עם דני ארליך) את הצגת הילדים "נסיך תרנגול", ובנתה קבוצה רב תרבותית חדשה של שחקנים חרשים-עיוורים שהמחיזו את המופע "לונה פארק".
בדצמבר 2014 החליטה טל להמשיך הלאה מתוך רצון לחלוק ולשתף בידע הרב שלה אנשים בארץ ובעולם, והיא גם מפתחת מאז מודל חדש לעסק תרבותי חברתי.
משפחתה

נשואה לחיים טל, במאי סרטים, מפיק ועיתונאי המתמחה בסרטים העוסקים במתח בין צבא לחברה. ביים, בין היתר, בשנת 2007 את הסרט התיעודי "עוברים כל גבול", העוסק במסעה של קבוצת התיאטרון "נא לגעת" לצפון אמריקה.
אם לבן ולשתי בנות. בן אחותה הוא מאיר בינג.
מתגוררת בשכונת עין כרם בירושלים.
פרסים ותוארי כבוד שקיבלה

יזמית חברתית של שנת 2014 – "קרן שוואב" והפורום הכלכלי העולמי (WEF)
אחת מ-"50 המחדשים החברתיים המוכשרים ביותר" ביום האחריות החברתית התאגידית (CSR) העולמי במומבאי, הודו, 2015
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב – "מתוך הכרה בתרומתה הניכרת כמחזאית, במאית ומחדשת בתחום התיאטרון והאמנויות"
תואר עמית כבוד במכללת רופין
אות החסד של ווילי טראמפ
תעודת מצוינות מאת הפרלמנט של בוסטון ל "אור שומעים בזיג זג"
מדליית השוויון על "אור שומעים בזיג זג"
הערות שוליים

↑  נא לגעת
↑  אייל מלובן, "לא על הלחם לבדו": תיאטרון בלי מוגבלויות, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2011
↑  מערכת הפורטל, תן סימן: סדנה להכרת שפת הסימנים, באתר פורטל יפו
↑  עליס בליטנטל, נסיך תרנגול, באתר News1 מחלקה ראשונה, 5 בדצמבר 2010
↑  מופע "לונה פארק", באתר הבמה
↑  קולנוע תיעודי: עוברים כל גבול, באתר הבמה
↑  שני גורקביץ'‏, אוניברסיטת ת"א תעניק תואר ד"ר של כבוד לבמאית עדינה טל, באתר וואלה, 27 בפברואר 2011
↑  מערכת הפורטל, תואר עמית כבוד ל"נא לגעת". המרכז האקדמי רופין יעניק תואר עמית כבוד לתיאטרון "נא לגעת" ולמייסדת עדינה טל, באתר פורטל יפו, ‏2 דצמבר 2013
נתן שלם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באוקטובר 1899 סלוניקי, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  20 בספטמבר 1959  (בגיל 59) ישראל 
 ענף מדעי:  גאוגרפיה, גאולוגיה
 מקום מגורים:  יוון, ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 פרסים והוקרה:  היישוב מצפה שלם נקרא על שמו
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 מחקרים על גאולוגיה וגאוגרפיה של ארץ ישראל
 
נתן שלם (10 באוקטובר 1899 - 20 בספטמבר 1959) היה גאולוג וגאוגרף. מראשוני חוקרי הטבע של ארץ ישראל ויישובה לאחר מלחמת העולם הראשונה. היה בין הראשונים למחקר רעידות אדמה ואסונות טבע בארץ ישראל. היה בין מקימי ״אגודת משוטטים ארץ-ישראלית״. לאחר קום המדינה, היה מראשוני המכון הגיאולוגי לישראל, שם המשיך במחקריו בתחומי רעידות האדמה, וייסד את המחלקה שלימים, לאחר מותו, הפכה למכון הגיאופיסי לישראל.