stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ועידת רבני אירופה
הנהלה

הנשיא הנוכחי של ועידת רבני אירופה הוא הרב פנחס גולדשמידט, לשעבר הרב הראשי למוסקבה, שכיהן כיו"ר הוועדה המתמדת במשך יותר מעשר שנים. הנשיא העמית הוא הרב הראשי לבריטניה הרב אפרים מירוויס (תפקיד זה אויש בעבר על ידי הרב הראשי לבריטניה הקודם, ד"ר יונתן זקס). בתפקיד יו"ר הנשיאות כיהנו הרב יוסף סיטרוק והרב הלורד עמנואל יעקובוביץ, הרב הראשי לבריטניה.
מנכ"ל הוועידה מאז הקמתה היה הרב משה (מוריס) רוז, שהוחלף ב-2001 על ידי הרב אבא דונר, שנפטר בשנת 2011. מאז הארגון מתנהל בראשות נשיאו. בתחילת שנות ה-2000 נוצר תפקיד חדש - המנהל הרבני, אותו מאייש מאז הרב משה לבל. ראש לשכת הנשיא ומנכ"ל הקרן של הוועידה מאז 2018 הוא מר גדי גרוניך. המנכ"ל והמנהל הרבני נעזרים בעבודתם במזכ"ל הרב אהרן שמואל בסקין
ארגוני בת > בית דין אירופה

בית הדין הכלל אירופי הוקם לפני למעלה מ-15 שנה כיוזמה של הרב הראשי לבריטניה עמנואל יעקובוביץ' שהיה אז נשיא ועידת רבני אירופה, כמענה לצורכי קהילות באירופה שבהן לא תפקד בית דין רבני קבוע. בראש בית דין אירופה עומד כיום הדיין פנחס גולדשמידט, נשיא הוועידה, הרב מנחם געללעי אב"ד לונדון והרב יחיא טובול אב"ד ליאון. בנוסף בית דין אירופה מעסיק דיינים מבתי דין מכובדים וקבועים באירופה.
בית הדין מספק שירותים משפטיים יהודיים למגוון רחב של ערים אירופאיות. משרדי בית הדין ממוקמים בבזל, שווייץ, אך הוא משרת יחידים וקהילות מהמדינות הבאות: גרמניה, פולין, בולגריה, צ'כיה, סלובקיה, אוסטריה, הונגריה, רומניה, טורקיה, נורווגיה, שוודיה, דנמרק ופינלנד. השירותים כוללים: פיקוח על גט, פיקוח על אימוץ וגרות, בוררות וגישור ויישוב סכסוכים קהילתי.
ארגוני בת > EEK

ועד כשרות שהוקם על ידי ועידת רבני אירופה על מנת לספק פיקוח כשרות בתקן אחיד ולעזור לרבנים מקומיים בארגון ופיקוח על ייצור ואספקת אוכל כשר. ארגון זה שומר על קשר רציף עם ארגוני ורשויות הכשרות ברחבי העולם כדי לספק כשרות מוכרת לצרכן ומוכר ברבנות הראשית לישראל כגוף המאושר להענקת כשרות למוצרים שמיובאים לישראל. הארגון הוקם בשנת תשע"ד על מנת להחליף גוף קודם בעל מטרות זהות שפעל מסוף שנות ה-90 של המאה העשרים תחת השם EEK, ומנוהל על ידי הרב גדליה קולטאניוק. ועד זה נחשב להכשר המקובל ביותר באירופה.
ארגוני בת > Hulya

ארגון "חוליה" הוקם בשנת 2010 בלוקסמבורג על ידי יו"ר הוועדה המתמדת דאז הרב פנחס גולדשמידט, על מנת לסייע בהכשרת רבנים ובפיתוח קהילתי ולהעניק לרבנים כישורים עדכניים לעבודה בסביבה אירופאית מודרנית. "חוליה" ממומן בעיקר על ידי "קרן מתנאל" מלוקסמבורג אשר משרדיה בלוקסמבורג.
ארגוני בת > לא תשכח

ארגון "לא תשכח" האירופאי הוקם בשנת 2006 כפרויקט משותף של ועידת רבני אירופה והוועידה לתביעות יהודיות חומריות נגד גרמניה. מטרתו להבטיח את שימורם של בתי קברות יהודים וקברי אחים ברחבי יבשת אירופה.
יוזמה זו התחילה עם הקמת מאגר מידע נגיש לציבור של כל הקבורה היהודית באירופה, אשר כולל כיום את הפרטים של מעל 9,000 בתי קברות וקברי אחים. פרויקט "לא תשכח" גם מקבץ את מכלול החוקים הלאומיים והבינלאומיים השונים ואת ההחלטות המנהליות המשפיעות על אתרים אלה על מנת שישמשו בסיס להגנה טובה יותר על המורשת היהודית באירופה ולשימורה.
מטרה מרכזית של הפרויקט היא להפעיל אירופאים צעירים, להחיות את ההיסטוריה של אירופה ולעודד ולהטמיע ערכים של אחריות אזרחית וכבוד הדדי. הפעילות בארגון מעניקה לצעירים יהודים תובנות חשובות לגבי תרבותם היהודית וכמו כן מביאה לגיוס אנשים צעירים אשר פועלים למען המורשת המשותפת שלהם. הפרויקט הוא סביב בתי קברות יהודים, שהם עדות פיזית לקהילות פאר יהודיות מהעבר הלא רחוק, והפעילות המעשית היא חלק מלמידה חווייתית משמעותית על שואת קהילות אירופה לדור הצעיר.
קבוצות של אנשים צעירים שהוכשרו על ידי "לא תשכח" כבר החלו לבקר אלפי אתרי קבורה יהודים ברחבי אירופה. קבוצות אלה אוספות מידע חיוני על היסטורית החיים היהודים המקומיים. הם מצלמים ומתעדים כל בית קברות, מתוך מחויבות לשימור ולהגנה על אתרים חשובים אלה.
ראו גם

מרכז רבני אירופה
הערות שוליים

↑  עליו ראו: הרב אהרן שוסטר – הולנד
↑  אהרון שוסטר, הפרק החדש בתולדותינו מחייב את הרבנים להתכנס ולדון בנושא, מעריב, 13 באוקטובר 1967
↑  קשר הדדי, מעריב, 10 ביוני 1963
↑  מידע נוסף
| יהדות אורתודוקסית |
| --- | --- | --- |
| זרמים | חרדים (חסידים • ליטאים • חרדים ספרדים) • דתיים לאומיים (חרדים לאומיים) • אורתודוקסיה מודרנית • נאו-אורתודוקסיה |  |
| ארגונים רבניים | ק"ק כנסת ישראל • OU‏ • אגודת הרבנים • מועצת גדולי התורה • הרבנות הראשית לישראל • אגודת הרבנים בפולין • העדה החרדית • התאחדות קהלות החרדים • חבר הרבנים שעל ידי הפועל המזרחי • התאחדות הרבנים • ועידת רבני אירופה • מועצת חכמי התורה • מרכז רבני אירופה |  |
| הגות | עיקרי האמונה היהודית • תורה מן השמים • נצחיות התורה • אמונת חכמים • דעת תורה • טיעון העד (יהדות) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475147205171  GND: 1156415497  LCCN: n83074529  NKC: zmp20181009063  VIAF: 144283525   WorldCat (עם VIAF): 144283525 
ארגון "חוליה"
פרס על שם לורד עמנואל יעקובוביץ מוענק לקנצלרית גרמניה אנגלה מרקל 2013
פרס יזם האינטרנט לשנת 2013 האירוע התקיים בלוקסמבורג
פלפל סצ'ואן

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  תבלין, פלפל 
 מטבח:  המטבח הסיני, Tibetan cuisine, המטבח הנפאלי, המטבח היפני 
 
פלפל סצ'ואן הוא תבלין המופק מקליפת הפרי הזעיר של מספר מינים של זנטוקסילום (Zanthoxylum‏) ממשפחת הפיגמיים. המינים העיקריים המשמשים לתבלין הם piperitum, simulans ו- schinifolium. למרות שמו, פלפל סצ'ואן קרוב יותר להדרים מאשר לפלפל שחור או לפלפלת. פלפל סצ'ואן נקרא כך בגלל דמיונו החיצוני לפלפל השחור ובגלל שהוא אופייני למחוז סצ'ואן שבסין.
בפלפל סצ'ואן נעשה שימוש נרחב במטבח הסצ'ואני בסין, כמו גם המטבח הטיבטי, בהוטן, נפאל ויפן בין היתר. הוא ידוע בתחושת הפה המרדימה או המעקצצת שלו, האחראית על פרופיל הטעם המכונה בסינית מַאלָא (מסינית: 麻辣, פין-יין: málà, מילולית: חריף מרדים), המורכב מפלפלים חריפים וגרגרי פלפל סצ'ואן, היוצרים תחושה של עקצוץ ורדימות. המנה המפורסמת ביותר בפרופיל טעם זה היא המנה הסיצו'אנית גונגבאו ג'ידינג, או עוף בנוסח קונג פאו כפי שהיא מוכרת במטבח הסיני אמריקאי.
הערות שוליים

↑  זנטוקסילום | Zanthoxylum spp. | Prickly ash | Chuan Jiao
| עשבי תיבול ותבלינים קולינריים |
| --- | --- | --- |
| עשבי תיבול | ריחן מצוי (בזיליקום) • עלי דפנה • תמכה (צ'רוויל) • שום העירית (צ'ייבס) • כוסברה • עלי קארי • שמיר • אזוביון (לבנדר) • עשב לימון (למון גראס) • לואיזה לימונית • לאושטיאן • אזוב תרבותי (מָיוֹרָם) • נענע • אורגנו • פטרוזיליה • רוזמרין • מרווה (סייג') • צתרה (סייבורי) • חומעה (סורל) • לענה (טרגון) • קורנית (תימין) |  |
| תבלינים | פלפל אנגלי • אניס • פלפל שחור • פלפל ברזילאי • כרוויה (קימל) • הל (אנ') • פלפל חריף (פלפל קאיין • צ'יפוטלה • פלפל אדום כתוש(אנ') • חלפניו • טבסקו) • קינמון • ציפורן • כמון (קצח תרבותי) • שבת ריחני (שמיר) • שומר • גרגרנית יוונית • גלנגל • שום • זנגביל • חזרת הגינה • לימון פרסי • שוש קירח (ליקוריץ) • מסטיקא • מחלב • קצח תרבותי • מוסקט • אבקת בצל(אנ') • פפריקה • פלפל פרואני • זרעי רימון • זרעי פרג • זעפרן • שומשום • פלפל סצ'ואן • כוכב אניס • אוג (סומאק) • תמרהינדי • טונקה • כורכום • ואסאבי • יוזו • גרידת פרי הדר |  |
| תערובות | בהרט • ברבר • בוקה גרני • צ'אט מסאלה • אבקת קארי • דקה • תערובת חמשת התבלינים • גאראם מסאלה • אבקת שום(אנ') • מלח שום(אנ') • אריסה • חוויאג' • ארב דה פרובאנס •  חמלי סונלי • פלפל לימון • Mixed Spice • פאמפקין ספייס • ראס אל חנות • שארנה סול • טאביל • טנדורי מסאלה(אנ') • זעתר |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  לילהאמר, נורווגיה
 מדינות משתתפות:  71
 ספורטאים משתתפים:  1,100
 תחרויות:  70 ב-7 ענפי ספורט
 טקס הפתיחה:  12 בפברואר 2016
 טקס הנעילה:  21 בפברואר 2016
 נפתח רשמית על ידי:  המלך האראלד החמישי
 השביע את המשתתפים:  מריה ראמספאל סטאבק
 השביע את השופטים:  תומאס פטרשן
 הדליק את הלפיד האולימפי:  הנסיכה אינגריד אלכסנדרה
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון ליסגורדסבאקן
 → אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012) אולימפיאדת הנוער לוזאן (2020) ← 
אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016) היא אולימפיאדת הנוער השנייה במתכונת של משחקי החורף האולימפיים לנוער. האולימפיאדה היא אירוע ספורט רב-ענפי לנוער בגילאים 15-18 ברוח המשחקים האולימפיים. המשחקים נפתחו רשמית ב-12 בפברואר 2016 וננעלו ב-21 בפברואר. באולימפיאדה השתתפו 1,100 ספורטאים מ-71 מדינות שהתחרו ב-70 אירועים ב-7 ענפי ספורט שונים.
לילהאמר נבחרה כעיר המארחת ב-7 בדצמבר 2011 כשהיא העיר היחידה שהגישה הצעה לאירוח המשחקים.. הוועדה המארגנת של אולימפיאדת הנוער לילהאמר (LYOGOC) הכינה 9 מתקני תחרות ו-11 מתקני אימונים. כל המתקנים מלבד הכפר האולימפי נבנו עבור אולימפיאדת לילהאמר (1994) וכעת נעשה בהם שימוש חוזר. מתקני התחרות ממוקמים בארבע העיירות: לילהאמר, האמר, אייר ויוביק. אצטדיון ליסגורדסבאקן אירח את טקס הפתיחה ואולם הוקנס אירח את טקס הנעילה. קמע המשחקים היה שונר בשם שוג שנבחר בסיומה של תחרות בינלאומית לעיצוב קמע המשחקים, ומוטו המשחקים היה "ללכת מעבר. ליצור את המחר".
המכרז

לילהאמר הייתה העיר היחידה שהגישה הצבעה עבור אירוח המשחקים. לילהאמר אירחה בעברה את אולימפיאדת לילהאמר (1994). העיר הגישה גם הצעה לאירוח משחקי החורף האולימפיים לנוער ב-2012, אך לא צלחה להעפיל לרשימת המועמדות הסופיות. ב-7 בדצמבר 2011, הכריז הוועד האולימפי הבינלאומי על לילהאמר כעיר המארחת של המשחקים.
ארגון

בחודש ינואר 2012, מונתה סירי האטלן ליושב ראש הוועדה המארגנת של משחקי אולימפיאדת הנוער בלילהאמר. מנכ"ל הוועדה המארגנת הוא תומאס הולמסטד.
ארגון > הקמע

הוועדה המארגנת של משחקי אולימפיאדת הנוער בלילהאמר השיקה תחרות עיצוב קמע בינלאומית במהלך החודשים מרץ ואפריל 2014. הוועדה דרשה כי הצעות העיצוב יהיו של חיה (חיה מהעולם האמיתי או מעולם הפנטזיה), שתראה צעירה, אדיבה, ספורטיבי, ותייצג את המראה של משחקי החורף האולימפיים לנוער בלילהאמר 2016. הוועדה קיבלה מעל 50 הצעות מכל רחבי העולם. חבר השופטים בחר שלושה מועמדים סופיים. המועמדים הסופיים הוצגו בדף הפייסבוק הרשמי של אולימפיאדת הנוער לילהאמר, שם הציבור יכל להצביע לעיצוב המועדף עליו. העיצוב הזוכה היה של שונר בשם שוג שעוצב על ידי ליין אנסטמון.
ארגון > מתקנים

בזמן המשחקים נעשה שימוש בתשעה מתקנים לתחרויות ואחד עשר מתקנים לאימונים ופעילויות נוספות. מלבד כפר הנוער האולימפי, כל המתקנים נבנו עבור אולימפיאדת לילהאמר (1994). מתקני התחרות התפרשו על פני ארבע עיריות: חמישה מתקנים בלילהאמר, שני מתקנים בהאמר, מתקן באייר ומתקן ביוביק.
רשימת המתקנים:
| עיירה | שם המתקן | תמונה | ספורט | קיבולת משתתפים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| לילהאמר | אצטדיון ליסגורדסבאקן |  | קפיצות סקי | 35,000 |
| לילהאמר | אצטדיון הסקי ביקבינן |  | סקי למרחקים סקי נורדי משולב ביאתלון | 31,000 בתחרויות הסקי 13,500 בתחרויות ביאתלון |
| לילהאמר | אצטדיון הסקי בסגנון חופשי קאנטהאוגן |  | גלישת שלג סקי בסגנון חופשי | 15,000 |
| לילהאמר | מסלול הבובסלי ולוז' האולימפי בלילהאמר |  | לוז' בובסלי סקלטון |  |
| לילהאמר | היכל כריסטינה |  | הוקי קרח  קרלינג |  |
| האמר | ויקינגסקיפט |  | החלקה מהירה |  |
| האמר | האמפיתיאטרון האולימפי בהאמר |  | החלקה אמנותית |  |
| יוביק | ההיכל האולימפי קאורן |  | החלקה מהירה במסלול קצר |  |
| אייר | האפיל |  | גלישת שלג סקי אלפיני |  |
סטאמפסלטטה, מתחם ספורט רב-ענפי ליד היכל כריסטינה, אירח את טקסי הפתיחה והנעילה. טקסים הענקת המדליות התקיימו בכיכר העיר. כפר הנוער האולימפי הורכב בפועל משני כפרים. הראשון בלילהאמר עבור המשתתפים בתחרויות שהתקיימו בלילהאמר ואייר והשני בהאמר עבור המשתתפים בתחרויות שהתקיימו בהאמר ויוביק. הכפר בלילהאמר כלל דירות סטודנטים בשילוב עם דירות באתרי נופש ומלונות, ואולם הוקנס שימש כחדר אוכל. הכפר בהאמר היה במלון סקאנדיק. בנוסף, נבחרו חמישה אתרים עבור תוכנית התרבות והחינוך בלילהאמר: היכל התרבות בלילהאמר, המוזיאון לאמנות בלילהאמר, המכללה האוניברסיטאית לילהאמר, מוזיאון מיהאוגן, ואקדמית נאנסן. מרכז המדיה הראשי (MMC) מוקם בתיכון מסנה, הסמוך לסטאמפסלטטה.
המשחקים > ענפי הספורט

במשחקי החורף האולימפיים לנוער ב-2012 נערכו 70 תחרויות ב-7 ענפי ספורט שונים המחולקים ל-15 דסיפלינות שונות בהשתתפות 1,100 ספורטאים בני 15 עד 18. מאפיין ייחודי של המשחקים הוא קיום תחרויות של קבוצות מעורבות המורכבות מספורטאים ממדינות שונות. במהלך המשחקים התקיימו 4 תחרויות שהורכבו אך ורק מנבחרות מעורבות. 11 תחרויות חדשות נוספו או החליפו תחרויות שיצאו בתוכנית המשחקים מהאולימפיאדה הקודמת.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   ביאתלון (5)   הוקי קרח (4)  החלקה על קרח  החלקה אמנותית (5)   החלקה מהירה (7)   החלקה מהירה במסלול קצר (5) |   לוז' (4)  מזחלות  בובסלי (2)   סקלטון (2) |  סקי  גלישת שלג (7)   סקי אלפיני (9)   סקי בסגנון חופשי (6)   סקי למרחקים (6)   סקי נורדי משולב (2)   קפיצות סקי (3) |   קרלינג (2) |  |  |  |  |
המשחקים > לוח זמנים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ● | טקס הפתיחה | ● | תחרות | ● | גמרים | ● | טקס הנעילה |
| פברואר | פברואר | 12 ו' | 13 ש' | 14 א' | 15 ב' | 16 ג' | 17 ד' | 18 ה' | 19 ו' | 20 ש' | 21 א' | גמרים בענף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  טקסים |  טקסים | ● |  |  |  |  |  |  |  |  | ● |  |
|  ביאתלון |  ביאתלון |  |  | 2 | 2 |  | 1 |  |  |  | 1 | 6 |
|  הוקי קרח |  הוקי קרח | ● | ● | ● | ● | 1 |  | 1 | ● | ● | 2 | 4 |
| החלקה על קרח   |  החלקה אמנותית |  | ● | ● | 2 | 2 |  |  |  | 1 |  | 5 |
| החלקה על קרח   |  החלקה מהירה |  | 2 |  | 2 |  | 1 |  | 2 |  |  | 7 |
| החלקה על קרח   |  החלקה מהירה במסלול קצר |  |  | 2 |  | 2 |  |  |  | 1 |  | 5 |
|  לוז' |  לוז' |  |  | 1 | 2 | 1 |  |  |  |  |  | 4 |
| מזחלות   |  בובסלי |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |  | 2 |
| מזחלות   |  סקלטון |  |  |  |  |  |  |  | 2 |  |  | 2 |
| סקי   |  גלישת שלג |  |  | 2 | 2 | 1 |  |  | 1 | 1 |  | 7 |
| סקי   |  סקי אלפיני |  | 2 | 2 |  | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |  | 9 |
| סקי   |  סקי בסגנון חופשי |  |  | 2 | 2 |  |  |  | 1 | 1 |  | 6 |
| סקי   |  סקי למרחקים |  | 2 |  |  | 2 |  | 2 |  |  |  | 6 |
| סקי   |  סקי נורדי משולב |  |  |  |  | 1 |  |  |  | 1 |  | 2 |
| סקי   |  קפיצות סקי |  |  |  |  | 2 |  | 1 |  |  |  | 3 |
|  קרלינג |  קרלינג | ● | ● | ● | ● | ● | 1 |  | ● | ● | 1 | 2 |
| סה"כ גמרים ביום | סה"כ גמרים ביום |  | 6 | 11 | 12 | 13 | 4 | 5 | 7 | 8 | 4 | 70 |
| סה"כ גמרים שנערכו | סה"כ גמרים שנערכו |  | 6 | 17 | 29 | 42 | 46 | 51 | 58 | 66 | 70 | 70 |
המשחקים > טבלת המדליות

הוועדה המארגנת של משחקי אולימפיאדת הנוער בלילהאמר (LYOGOC) לא קיימה רישום של טבלת מדליות רשמית. באולימפיאדה הוענקו סך הכל 210 מדליות ב-70 אירועים. המדליות של הקבוצות המעורבות שהורכבו מספורטאים ממדינות לאום שונות רשומות בטבלה כמדליות שהוענקו ל"נבחרת לאומים מעורבת" ואינה מדורגת בטבלה.
מדינה מארחת (נורווגיה)
| מיקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  ארצות הברית | 10 | 6 | 0 | 16 |
| 2 |  קוריאה הדרומית | 10 | 3 | 3 | 16 |
| 3 |  רוסיה | 7 | 8 | 9 | 24 |
| 4 |  גרמניה | 7 | 7 | 8 | 22 |
| 5 |  נורווגיה | 4 | 9 | 6 | 19 |
| — | הוועד האולימפי הבינלאומי נבחרת לאומים מעורבת | 4 | 4 | 5 | 13 |
| 6 |  שווייץ | 4 | 3 | 4 | 11 |
| 7 |  סין | 3 | 5 | 2 | 10 |
| 8 |  קנדה | 3 | 2 | 1 | 6 |
| 9 |  שוודיה | 3 | 2 | 0 | 5 |
| 10 |  סלובניה | 3 | 0 | 2 | 5 |
המשלחת הישראלית

ישראל שלחה לראשונה משלחת למשחקי החורף האולימפיים לנוער, דבר שהיה בעל היבט סימבולי מכיוון שהמשלחת הישראלית הראשונה למשחקי החורף האולימפיים הייתה לאולימפיאדת לילהאמר בשנת 1994. המשלחת מנתה 2 ספורטאים שהתחרו ב-5 תחרויות ב-2 ענפי ספורט שונים. נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה הגולש האלפיני, איתמר בירן.

המשלחת הישראלית לא זכתה באף מדליה במשחקים.
ראו גם

אולימפיאדת אוסלו (1952)
המשחקים הפאראלימפיים גיילו (1980)
אולימפיאדת לילהאמר (1994)
הערות שוליים

↑  Duncan Mackay, "Lillehammer awarded 2016 Winter Youth Olympic Games", Inside the game, ‏7 December 2011
1 2  "The story of the Lillehammer 2016 Youth Olympic Games", LYOGOC, ‏22 September 2016
1 2  "meet sjogg the lillehammer 2016 mascot", הוועד האולימפי הבינלאומי, ‏14 January 2016
↑  "Lillehammer named winter Youth Olympic Games host for 2016", הוועד האולימפי הבינלאומי, ‏07 December 2011
↑  Tom Degun, "Businesswoman appointed head of Lillehammer 2016", Inside the games, ‏22 January 2012
↑  "2nd Winter Youth Olympic Games in 2016: Report of the IOC evaluation commission", הוועד האולימפי הבינלאומי, ‏November 2011
↑  "Lillehammer 2016 Sports Programme", LYOGOC, ‏13 June 2014
אצטדיון ליסגורדסבאקן
אדריאן (כדורגלן)

אדריאן סן מיגל דל קסטייו (בספרדית: Adrián San Miguel del Castillo; נולד ב-3 בינואר 1987 בסביליה שבספרד), הידוע כאדריאן, הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת השוער בריאל בטיס מהלה ליגה.
קריירה > ריאל בטיס

אדריאן סה מיגל דל קסטייו, המוכר יותר בשמו הפרטי אדריאן נולד וגדל בסביליה שבחבל אנדלוסיה בספרד, בילדותו שיחק כחלוץ וכקיצוני אך כשהצטרף לאקדמיית הנוער של ריאל בטיס עשה הסבה לעמדת השוער. את שתי העונות הראשונות שלו כשחקן בוגר בילה אדריאן בריאל בטיס ג' ושיחק גם בקבוצת המילואים של בטיס  ריאל בטיס ב' מהליגה הספרדית השנייה בכדורגל. בשנים 2008 ו-2009 הושאל אדריאן לאלקלה ואוטררה מהליגות הנמוכות בספרד ולאחר מכן חזר לקבוצה הראשונה של בטיס כשהוא השוער השלישי בסגל הקבוצה. ב-29 בספטמבר 2012, ערך אדריאן את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה כשהחליף את השוער הראשון קסטו בהפסד החוץ 4-0 למאלגה. בהמשך עונת 2012/13 החל לתפוס אדריאן את אפודת השוער הראשון בבטיס בקביעות ורשם דקות משחק רבות כשוער הבכיר בקבוצה. ב-24 בנובמבר, נבחר אדריאן לשחקן המצטיין בניצחון ריאל בטיס 1-0 על ריאל מדריד. לאחר הופעת הבכורה שלו במדי בטיס המשיך אדריאן לשחק בעוד 31 משחקים מתוכם שמר שבע פעמים על שער נקי וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במקום השביעי בטבלת הלה ליגה שמובילה למוקדמות הליגה האירופית.
קריירה > וסטהאם יונייטד

לאחר שנצפה במדי בטיס על ידי מאמן וסטהאם יונייטד סם אלדרייס, ב-1 ביולי 2013, חתם אדריאן על חוזה לשלוש שנים עם אופציה לעונה נוספת בווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג. ב-27 באוגוסט 2013, ערך אדריאן את הופעת הבכורה שלו במדי וסטהאם בניצחון הביתי 2-1 על צ'לטנהאם טאון במסגרת גביע הליגה האנגלי. ב-21 בדצמבר ערך אדריאן את הופעת הליגה הראשונה שלו במדי וסטהאם בהפסד קבוצתו 3-1 למנצ'סטר יונייטד. ב-11 בינואר 2014, שמר אדריאן בפעם הראשונה על שער נקי במשחק פרמייר ליג בניצחון וסטהאם 2-0 על קארדיף סיטי. ב-6 במאי זכה אדריאן בפרס עצירת העונה בטקס הפרסים של המועדון על הדיפת הכדור שלו במשחק נגד צ'לסי בחודש ינואר.
ב-15 באוגוסט 2015, ספג אדריאן כרטיס אדום ישיר לאחר שביצע הכשלה על ג'יימי ורדי, שחקנה של לסטר סיטי, והותיר את קבוצתו בעשרה שחקנים כשלא נותרו לה חילופים. בשל כך, נכנס המגן קרל ג'נקינסון במקום אדריאן לשערה של וסטהאם עד לתום המשחק, בסיומו הפסידה וסטהאם 2-1 ללסטר. בחודש אוקטובר 2015, האריך אדריאן את חוזהו בשנתיים בווסטהאם יונייטד ובכך הבטיח את הישארותו בקבוצה עד שנת 2017.
קריירה > ליברפול

ב-5 באוגוסט 2019 חתם אדריאן בליברפול, שם ישמש כשוער המחליף של אליסון בקר. ב-14 באוגוסט 2019, במהלך משחק הסופר קאפ האירופי נגד צ'לסי. הדף אדריאן בדו-קרב הפנדלים פנדל אחד ובכך עזר לליברפול לזכות בתואר.
קריירה > חזרה לבטיס

ב-8 ביולי 2024 חזר אדריאן לריאל בטיס וחתם לשנתיים.
תארים > ליברפול

אליפות אנגליה: 2019/2020
הסופר קאפ האירופי -2019
גביע העולם למועדונים- 2019
גביע הליגה האנגלי: 2021/2022
הגביע האנגלי: 2021/2022
מגן הקהילה: 2022
הערות שוליים

↑  העברות בעולם, 5.8: ליברפול החתימה שוער חדש, חאמס בכל זאת לנאפולי?, באתר וואלה, 5 באוגוסט 2019
מינה שמיר

| --- | --- |

 לידה:  28 בדצמבר 1914 פוקרוי, ליטא 
 פטירה:  21 בנובמבר 1996 (בגיל 81) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  גימנסיה גאולה  בית הספר המנדטורי למשפטים 
 תקופת כהונה:  ? – 21 בנובמבר 1996 
 תקופת הפעילות:  ? – 21 בנובמבר 1996 
 
מינה (קלבנסקי) שמיר (28 בדצמבר 1914 – 21 בנובמבר 1996) הייתה שופטת בית המשפט המחוזי בתל אביב.
ראשית חיים והשכלה

מינה שמיר נולדה בעיר פוקרוי שבליטא, כבת זקונים ליוסף בנימין קלבנסקי וקלרה לבית פוקס וכאחות קטנה לשלוש אחיות ואח אחד. עלתה לארץ ישראל עם הוריה והגיעה לנמל יפו באפריל 1925.
סיימה לימודיה בבית הספר התיכוני למסחר ב-1931 ובאותה שנה הצטרפה להגנה. ב-1933 קיבלה תעודת בגרות מטעם ממשלת פלשתינה ובאותה שנה החלה את לימודיה בירושלים בבית הספר המנדטורי למשפטים.
ב-1938, בגיל 23, סיימה את לימודי המשפט בבית הספר למשפטים בירושלים כולל ההתמחות, אותה עשתה אצל עורך הדין משה גרשמן. היא נאלצה להמתין כשנתיים עד קבלת רישיון עריכת הדין בפלשתינה (רישיון מספר 732) בשל הדרישה לגיל מינימלי של 25. תקופת ההמתנה נוצלה בחלקה לביקור אצל אחיותיה שבנו ביתן בדרום-אפריקה.
קריירה בתחום המשפט

בין השנים 1939–1944 עבדה במשרד עורך-הדין יעקב הוניגמן בתל אביב, שם עבדה עד לנישואיה.
בנובמבר 1944 התמנתה מינה, תחת שם הנעורים שלה, כעורכת רשמית של "מערכות".
ב-1945 תרגמה, תחת שם נעוריה, את ספרו של צ'ארלס רולן, "פשיטת וינגייט", שיצא לאור בהוצאת "מערכות". לאחר שחרורו של בעלה, שלמה שמיר, מהשירות בצבא הבריטי, שהו בארצות הברית מסתיו 1946 ועד מרץ 1948, עם משלחת "ההגנה", אשר שלמה עמד בראשה ומינה השתתפה בפעולותיה.
בשנים 1948–1949 שירתה בצה"ל בדרגת רס"ן כראש המחלקה לעזרה משפטית לחייל.
בשנת 1949 קיבלה אישור הרישיון לעריכת דין מטעם מדינת-ישראל, והצטרפה למשרדו של עורך הדין בן-ציון ברקאי בתל אביב.
באפריל 1950 מונתה לשופטת בית משפט השלום. תחילה כיהנה בפתח-תקווה, אחר-כך ברמת-גן ובאוגוסט 1951 עברה לבית משפט השלום בתל אביב והייתה השופטת הראשונה של העיר תל אביב ואחת משלוש השופטות הראשונות של מדינת ישראל[דרוש מקור]. השתיים האחרות היו אוגניה וינוגרדוב שנתמנתה לשופטת בינואר 1949 (מספר רישיון 706) ומרים שטרקמן-ורלינסקי שהתמנתה בפברואר 1950 (מספר רישיון 559). שתיהן התמנו כשופטות בחיפה.
בתקופת כהונתה בבית משפט השלום היא דנה בנושאים שונים כולל הסגת גבול, החלת מיסים, דיור מושכר ונורמות חברתיות, חיי אדם, קלקלת נכס שכור, שוטטות, מאחז בקרקע וגם שימשה כשופט חוקר לקראת משפטו של ישראל קסטנר.
בסוף ינואר 1957 ישבה על הכס במשפטו של קצין המשטרה זאב שטיינברג וזיכתה אותו מכל אשמה. המשפט זכה להדים גם בעיתונות וגם "בחלונות הגבוהים" של מערכת המשפט.
בסתיו 1959 הוזמנה על ידי ארגון ויצו לשמש כאב בית הדין במשפט ציבורי על האישה במדינת-ישראל. המשפט נערך בבית ציוני אמריקה בתל אביב והאולם היה מלא עד אפס מקום.
ב-1963 מונתה לכהונת שופטת בית המשפט המחוזי והחלה לשפוט בבית המשפט המחוזי בבאר-שבע. כאן הובאו בפניה משפטים בנושאים שונים החל מפציעה בגין אובדן שליטה על בעל חיים (במקרה זה סוס), השחתת יבולים חקלאים תוך הסגת גבול באוויר, תאונות עבודה, הצתה והרשעה על סמך עדות יחיד, פציעה בשטח ציבורי ואחריות הפרט, משפטי רצח וביניהם המשפט סביב רצח מנכ"ל בנק לאומי בבאר-שבע - שמעון שלום - אביו של סילבן שלום. הנאשמים ברצח ערערו לבית המשפט העליון, שאחרי ארבע ישיבות בהרכב של חמישה שופטים, דחה את הערעור וקיבל את דעתה של שמיר שהייתה בדעת מיעוט בהרכב המחוזי שבו הייתה חברה.
ב-1968 עברה לשפוט בבית המשפט המחוזי בתל אביב. גם כאן עלו על שולחנה משפטים בנושאים מגוונים כגון: פרצה בחוק המכס, הסכם שלא כובד שבו הסתבר ששעריו של הצדק נעולים (ראו כתבה בעיתון "הארץ" מיום 22 באוגוסט 1971), הגנה על בעלי מניות, ויחסים אסורים במשפחה.
ב-1975 פרשה לגמלאות לאחר שלא אושרה לה חופשה של חצי שנה ללא תשלום לצורך לימודים.
הוקרה

בשנת 1957, לאור פסיקתה במשפטו של קצין המשטרה זאב שטיינברג, נבחרה ל"איש השנה" על ידי העיתון "ידיעות אחרונות" לצד גולדה מאיר וד"ר זאב צלטנר.
בתקופת שירותה כשופטת מחוזית בבאר-שבע נרתמה שמיר גם לפעילות ציבורית שאינה קשורה לענייני משפט. הייתה פעילה בתהליך ייסודו ופיתוחו של המכון להשכלה גבוהה בנגב (לימים אוניברסיטת באר-שבע) וכן שימשה יו"ר אגודת ידידי מוזיאון הנגב.
חיים אישיים ומותה

הייתה נשואה לאלוף שלמה שמיר, אותו הכירה במחלקת הקשר של ההגנה. הם נישאו ב-1944 בתל אביב, בה גידלו את יעל, בתם היחידה, שנולדה ב-1945.
לאחר פרישתה לגמלאות חזרה שמיר ללימודים באוניברסיטה העברית בירושלים במגמת תקשורת. בין השנים 1978 ו-1981 ובגלל העומס הכבד שהיה על בתי המשפט, הוסמך שר המשפטים למנות שופטים בדימוס לתפקידי שיפוט בוועדות ערר. שמיר הוזמנה לכהן כיו"ר של שלוש ועדות ערר: הוועדה לשחרור אסירים, הוועדה לענייני מס-שבח מקרקעין וכן ועדת הערר - נכים. למרות בריאות לקויה הצטרפה בתחילת שנות השמונים לקורסים אוניברסיטאיים שונים באוניברסיטת תל אביב.
בזמנה הפנוי הייתה מארחת למופת והקדישה זמן לנכדיה הקטנים.
בשנות התשעים המוקדמות התגייסה לעזור לעולים מרוסיה וקשרה קשרים אמיצים עם המשפחות בהן טיפלה.
ב-21 בנובמבר 1996 נפטרה ונטמנה בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
ראו גם

אוגניה וינוגרדוב
חנה אבנור
לקריאה נוספת

"זכות ראשונות: פרשת חייה של מינה שמיר 1914-1996" - מאת יעל דרייבר-שמיר וסילביה מיטל, 2003.
הערות שוליים

↑  גזים מרעילים, מעריב, 11 במאי 1956
↑  מיום ליום, הארץ, 11 בפברואר 1957
↑  הרצאות וכינוסים, הארץ, 28 באוקטובר 1959
↑  ג'רוזלם פוסט, 6 בנובמבר 1959
↑  "הרעה ירדה מהשמים", ידיעות אחרונות, 2 במרץ 1966
↑  החל משפט הנאשמים ברצח מנהל סניף בל"ל בבאר־שבע, למרחב, 16 בנובמבר 1966
↑  האוצר יחזיר 40 אלף ל"י שנגבו כמכס מחברה קבלנית, מעריב, 26 בנובמבר 1970
↑  ממשפטים ללימודים, מעריב, 3 בפברואר 1975
↑  העולם הזה, 15 בינואר 1975
↑  כתבה בעיתון "ידיעות אחרונות" מיום 25 בספטמבר 1957 - מוסף לראש השנה
↑  "לאשה", "לצאת לפנסיה ולהיות מאושרת", 8 באוגוסט 1979
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312495905171  VIAF: 240151681   WorldCat (עם VIAF): 240151681
מדרש פטירת משה

מדרש פטירת משה הוא אחד מהמדרשים הקטנים (אנ'). מדרש זה מתאר בפירוט רב את מעשיו האחרונים של משה ומותו, שבהם נכחו המלאכים והאלוהים.
המדרש שרד במספר גרסאות, המתוארכות בין המאה ה-7 למאה ה-10 או המאה ה-11. הראשונה נדפסה בקונסטנטינופול בשנת 1516, ומתחילה בפרשנות קצרה מאת רבי שמואל בר נחמני ורבי תנחומא על הפסוק הראשון של פרשת וזאת הברכה, שמיועד לשמחת תורה. בשנת 1693 תורגם המדרש ליידיש על ידי אהרון בן שמואל מפרנקפורט, מה שהוביל לפופולריות שלו בקרב נשים.
לדעת ח. שוארצבאום המדרש לקוח ממקורות מוסלמיים והוא "אחת התעודות הספרותיות המזעזעות אותנו בפשטותן ובתיאורן השובה לב והמביע את חולשתו של אדם עלי אדמות, ויהה האדם גדול כמשה רבינו". הפרופסור א. אולנדורף כתב ש"יש לו קשר רופף עם התלמוד והתרגומים".