stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסאודואפדרין
הערות שוליים

↑  https://reference.medscape.com/drug/sudafed-nexafed-pseudoephedrine-343412#4
לקריאה נוספת

מחקר עדכני באתר PubMed Central
דוד פרה

| --- | --- |

צילום מ-2009
 לידה:  24 במאי 1981 (בן 43) צרפת טארב, צרפת
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  צרפתית, אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  ATMA Classique, Warner Classics, Erato Records, Virgin Classics 
 בת זוג:  טיארה מוטי
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו-קלאסיק: נגן השנה (2009) 
 http://davidfraymusic.com/
 
דוד פְרֶה [david fʁɛ] (בצרפתית: David Fray; נולד ב-24 במאי 1981 בטארב) הוא פסנתרן צרפתי. נשוי לשחקנית האיטלקייה קיארה מוטי, בתו של המנצח ריקרדו מוטי.
קורות חיים

פרה נולד למשפחה יהודית בעיר טארב לשני הורים העוסקים בהוראה בבית ספר תיכון. הוא התחיל לנגן בפסנתר כבר בגיל 4, בהשפעת התרבות המוזיקלית הגרמנית, שפה שלימדה אמו.
בגיל 14 זכה בשלוש מדליות זהב בתחרויות בקונסרבטוריון העירוני בטארב, בקטגוריות: פסנתר, מוזיקה קאמרית והכשרה מוזיקלית.
בשנת 1999 התקבל ללימודים בקונסרבטוריון הלאומי הגבוה למוזיקה ולמחול של פריז (הקונסרבטואר של פריז), היה תלמידו של ז'אק רוביה (צר') וסיים את לימודיו בהצטיינות רבה. בשנת 2002 המשיך לקורס השתלמות עם ז'אק רובייה ואחר-כך להכשרה גבוהה יותר במוזיקה קאמרית.
פרה הופיע בפסטיבלים רבים, והוא משתף פעולה עם תזמורות בינלאומיות ידועות כגון תזמורת פריז, התזמורת הלאומית של צרפת, תזמורת המוצרטאום דה זלצבורג, תזמורת הקונצרטחבאו של אמסטרדם, מטרופולין מונטריאול ועוד. הוא הוזמן לנגן במדינות רבות ברחבי העולם, ביניהן ספרד, אנגליה, דרום אמריקה (2005/2006), איטליה (2007), גרמניה (2007), וארצות הברית.
חברת התקליטים הראשונה אשר חתמה איתו על חוזה הייתה חברת התקליטים הקנדית Atma Classique (אנ'). עם חברה זו הקליט פרה את אלבומו הראשון אשר הוקדש ליצירות מאת שוברט וליסט. ב-2006 חתמה עמו על חוזה בלעדי חברת Virgin Classics (אנ'), ובשנת 2017 החל להקליט תחת הלייבל Erato/Warner (אנ').
סגנון

על פי ביקורות, יכולתו הפרשנית של דויד פרה מתאפיינת בניסוח קפדני (אנ'), דגש על בהירות קונטרפונקטית ומגע בעל ניואנסים החושף את מורכבות היצירה. הסגנון של פרה מושווה לעיתים קרובות לזה של הפסנתרן גלן גולד. דמיון זה עשוי לעלות מתוך רפרטואר די דומה של השניים, צורת הישיבה הנמוכה על כיסא בעל משענת שאינו אופייני לפסנתרנים אחרים, ההופעה האידיוסינקרטית, וכן הבעות הפנים וזמזום הלחנים במהלך הנגינה. עם זאת, סגנונו של פרה שונה בתכלית מזה של גולד - הוא מלודי ומתאפיין ב"רכות" יותר מאשר הנגינה של גולד.
פרסים והוקרה

דוד פרה זכה במספר פרסים במהלך הקריירה שלו, ביניהם:
1995:
מדליית זהב לפסנתר, מדליית זהב למוזיקה קאמרית, מדליית זהב לאימון מוזיקלי, מוענקת על ידי קונסרבטוריון טארבס
זוכה תחרות הכישרונות הצעירים של אקס-אן-פרובאנס
1998:
מקום ראשון בתחרות הבינלאומית של Arcachon
2003:
דיפלומת הצטיינות בתחרות Hamamatsu הבינלאומית החמישית ביפן
2004:
זוכה האגודה l’Association française d'action artistique (AFAA)
הוגדר כתגלית הקלאסית של השנה על ידי החברה האזרחית לניהול זכויות אמנים ומוזיקאים (ADAMI)
פרס שני וכן פרס הפרשנות הטובה ביותר ליצירה קנדית בתחרות הבינלאומית של מונטריאול
הוגדר "סולן השנה" על ידי ועדת הרדיו הציבורי דובר הצרפתית (ommission des Radios francophones publiques)
2005:
חתן פרס קרן מאייר (la Fondation Meyer) לפיתוח תרבותי ואמנותי.
2006:
פרס כישרונות צעירים של פסטיבל Klavier-Festival Ruhr (פסטיבל הפסנתר ה-18 של Ruhr).
2010:
זוכה בתואר "סולן השנה" ב־Victoires de la Musique Classique;
Opus Klassik Award for Innovative Concert of the Year
הערות שוליים

↑  coiraultneuburger, Victoires de la musique: un vote qui ne doit pas faire oublier David Fray, Garder l'inaccompli, ‏2008-02-14 (ב־)
↑  David Fray | Warner Classics, www.warnerclassics.com (באנגלית)
1 2 3  David Fray Songs, Albums, Reviews, Bio & More, AllMusic (באנגלית)
↑  About | The Official Site for David Fray (באנגלית אמריקאית)
1 2  Clements, Andrew (2011-07-21). "David Fray – review". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-02-29.
↑  David Fray - Luzerner Sinfonieorchester, Sinfonie Orchester (באנגלית אמריקאית)
↑  David Fray: A Frenchman Makes His Mark on German Classics | WQXR Features, WQXR, ‏2010-11-16 (באנגלית)
↑  David Fray, www.brunomonsaingeon.com
↑  David Fray, Fundação Calouste Gulbenkian (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 6052448  BnF: cb15076259z (data)  GND: 132827506  ISNI: 0000 0000 7370 0287  LCCN: no2007049247  MusicBrainz: 2955be8c-03e6-48e6-b902-e034e307406c  SUDOC: 142961043  VIAF: 51980382   WorldCat (עם VIAF): 51980382 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דוד פרה".
דנזה D9

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דנזה
 שנות ייצור:  2022–הווה
 סיווג:  מיניוואן
 אורך:  5,250 מ"מ
 רוחב:  1,960 מ"מ
 גובה:  1,920 מ"מ
 בסיס גלגלים:  3,110 מ"מ
 מפרט טכני
 מעצב:  וולפגנג אגר
דנזה D9 (בסינית: 腾势D9) היא מכונית חשמלית ומכונית היברידית–נטענת המיוצרת על ידי דנזה יצרנית רכב בבעלות BYD Auto. הדגם הוצג לראשונה בשנת 2022 ומכירותיו החלו בסין באותה השנה.
סקירה

ה-דנזה D9 הושק לראשונה בשוק באוגוסט 2022. ארבע גרסאות היברידיות ושתי רמות גימור חשמליות הוצעו בהשקה. גרסה יוקרתית במיוחד של ארבעה מושבים, הנקראת Premier Founder's Edition, הייתה זמינה גם כדגם ייצור מוגבל של 99 יחידות, והגיעה בעבודת צביעה מיוחדת בשני גוונים.
הררכב מצויד בשעה מסכים, כולל מסך שליטה מרכז בגודל 15.6 אינץ' ושני מסכים בגב המושב עבור השורה השנייה והשלישית. בין המושבים הקדמיים קיים מקרר, הנגיש גם ליושבים בשורה השנייה.
טעינת DC מקסימלית עבור הדגם החשמלי היא 166 קילוואט, עם יציאות טעינה בשני הלוחות האחוריים, כך שניתן לשלב מטענים איטיים יותר כדי להשיג את הקצב המרבי.
מכירות

| שנה | סין> D9 DM-i | סין> D9 EV | סין> סה"כ |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | 9,803 | 0 | 9,803 |
| 2023 | 111,560 | 7,035 | 118,595 |
הערות שוליים

↑  BYD’s Denza D9 MPV Sells 30,000 Units In Two Months In China, Car News China, 21 July 2022
↑  BYD Denza doubles up on charging power, Car News China, 14 March 2023
הדיוויזיה השלישית (ארצות הברית)

| --- | --- |

תג הכתף של הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:   צבא ארצות הברית
 סוג:  דיוויזיה
 בסיס האם:  פורט סטיוארט 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1917–קיימת
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה   מלחמת קוריאה   מלחמת אפגניסטן   מלחמת עיראק
 
הדיוויזיה השלישית (באנגלית: 3rd Infantry Division) היא דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, והיא פעילה עד היום. מטה הדיוויזיה שוכן בפורט סטיוארט, ג'ורג'יה, והיא כפופה לקורפוס המוטס ה-18.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

הדיוויזיה השלישית הוקמה בנובמבר 1917 בצפון קרוליינה, שבעה חודשים לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-5 שהורכבה מהרגימנטים ה-7 וה-8, ומהבריגדה ה-6 שהורכבה מהרגימנטים ה-30 וה-38. ביולי 1918 לחמה בקרב השני על המארן, ולאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב סן-מייל ובמתקפת מז-ארגון. במהלך הלחימה, איבדה הדיוויזיה 3,177 הרוגים ו-12,940 פצועים.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה הורכבה הדיוויזיה מהרגימנטים ה-7, ה-15 וה-30, והיא לחמה בכל זירות המלחמה באירופה. הדיוויזיה השתתפה במבצע לפיד, ולאחר מכן לחמה במערכה בתוניסיה. בקיץ 1943 השתתפה הדיוויזיה בפלישה לסיציליה ובפלישה לאיטליה, ולאחר מכן לחמה בקרב מונטה קאסינו ובקרב אנציו. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בשחרור רומא, ובקיץ 1944 היא השתתפה במבצע דרגון. לאחר מכן היא התקדמה מעמק הרון למעלה, חצתה את הרי הווז', והגיעה אל הריין בשטרסבורג ב-27 בנובמבר. לאחר שחרור קולמר ב-26 בינואר 1945 (כיס קולמר), הגיעה החטיבה אל קו זיגפריד. היא הייתה מעורבת במבצע טון נמוך (15 - 24 במרץ), שבו נכבשו חלקים מחבל הסאר ומפפאלץ. הדיוויזיה פרצה את קו זיגפריד בצווייבריקן וחצתה את הריין ב-26 במרץ.
הדיוויזיה כבשה את נירנברג בקרב קשה, והניצחון נחגג ב-20 באפריל 1945, על ידי מצעד ניצחון גדול דרך השוק העיקרי. לאחר מכן, היא כבשה את אאוגסבורג ב-27 באפריל, ואת מינכן ב-30 באפריל. יחידות של הדיוויזיה הגיעו לראשונה לברכטסגאדן וניקו את הברגהוף של היטלר. בעת הכניעה הגרמנית שהתה הדיוויזיה בזלצבורג. במהלך המלחמה איבדה הדיוויזיה 4,922 הרוגים ו-18,766 חיילים פצועים, 636 חיילים נוספים שנפצעו מתו כעבור זמן מהפציעות.
היסטוריה > לאחר המלחמה

הדיוויזיה לחמה במלחמת קוריאה, שבה היא איבדה 2,160 הרוגים ו-7,939 פצועים. בשנת 1958 הוצבה הדיוויזיה בגרמניה, שם פעלה בתחילה כחלק מהקורפוס ה-5, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-7. בשנת 1998 ההשתתפה הדיוויזיה במלחמת המפרץ, ובשנת 1998 היא הוצבה בכווית, כדי להגיב על תוקפנות אפשרית של עיראק, שגירשה את פקחי הנשק של האו"ם. בשנת 2000 נשלחה הדיוויזיה לבוסניה, ובשנת 2003 היא לחמה במלחמת עיראק. בשנים לאחר מכן נשלחו יחידות מהדיוויזיה לסבבי שירות בעיראק ובאפגניסטן, בעוד מפקדת הדיוויזיה נשארה בבסיסה בפורט סטיוארט, ג'ורג'יה.
צומת בר-אילן (ירושלים)

ערך זה עוסק בצומת בעיר ירושלים. אם התכוונתם לאוניברסיטה ברמת-גן, ראו .
| --- | --- |

צומת סנהדריה, בימין נראה: מבנה בית הלוויות
 כינוי:  צומת הרב עובדיה יוסף
 מיקום:   ירושלים: שכונות הבריח, סנהדריה, שמואל הנביא, מחניים, שכונת הבוכרים
 כבישים בצומת:    כביש 436 (שמואל הנביא)   כביש 417 רחוב בר-אילן, חטיבת הראל.
 אתרים סמוכים:  בית הקברות סנהדריה
 קואורדינטות:  31°47′44″N 35°13′11″E﻿ / ﻿31.79568056°N 35.21981944°E﻿ / 31.79568056; 35.21981944
  (למפת ירושלים מוגדלת) צומת בר-אילן(למפת ירושלים רגילה) צומת בר-אילן(למפת הרי ירושלים רגילה) צומת בר-אילן(למפת הרי ירושלים מוגדלת) צומת בר-אילן
 
צומת בר-אילן (נקרא גם כיכר בית החיים, וכן צומת מרן או צומת הרב עובדיה יוסף על שם הרב עובדיה יוסף) הוא צומת במפגש השכונות נווה צבי, שמואל הנביא, סנהדריה ומחניים בירושלים. הצומת נמצא במפגש הרחובות בר-אילן ושמואל הנביא. סמוך לצומת נמצא בית הקברות סנהדריה שבית הלוויות שלו נראה מהצומת עצמו. הצומת היא מוקד מסחר מקומי ער: מול בית הקברות, בקצה הצפון-מערבי של הכיכר נמצא המרכז המסחרי של שכונת גבעת משה, בקצה הדרום-מזרחי של הכיכר נמצא המרכז המסחרי של שכונת שמואל הנביא.
היסטוריה

הצומת נוצר עוד בתקופת היציאה מהחומות, עת הוקמו שכונות יהודיות שונות באזור וסביב הצומת, ביניהן שכונת הבוכרים, סנהדריה ושכונת מחניים.
מהקמת מדינת ישראל ועד למלחמת ששת הימים בשנת 1967 ניצב הצומת קרוב לקו העירוני, ולא הייתה לו חשיבות רבה. לאחר המלחמה הוקמו בצידו המזרחי שכונות הבריח ובכיכר עברה אחת הדרכים להר הצופים. האזור התפתח והצומת הפך למוקד תחבורתי ומסחרי.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 ותחילת העשור הראשון של המאה ה-21 ידעו הצומת ורחוב בר-אילן הסמוך מהומות והפגנות של חרדים תושבי האזור.
פעמים רבות נחסם הצומת עקב לוויות רבנים מפורסמים שנקברו בבית הקברות הסמוך. בשנת 2013 עברה בכיכר הלווייתו של הרב עובדיה יוסף, שגרמה לחסימות כבישים בכל האזור ונודעה בתור ההלוויה הגדולה ביותר שנערכה בישראל. ב-24 בדצמבר 2017 החליטה עיריית ירושלים, לקרוא את הצומת על שמו של הרב עובדיה יוסף.
החל משנת 2022 ולמשך שנתיים עובר הצומת עבודות תשתית נרחבות כחלק מבניית הקו הירוק של הרכבת הקלה בירושלים ובניית תחנה תת-קרקעית לצורך הקו הכחול של הרכבת הקלה בירושלים. בהמשך אמורה לעבור מתחת לצומת מנהרה שהיא חלק מהקו הכחול.
גלריה

בית הלוויות - סנהדריה
קברי הסנהדרין הנמצאים בגן הסנהדרין, לא רחוק מהצומת
צומת בר-אילן במבט אל רחוב בר-אילן
צומת בר-אילן ירושלים בלילה
צומת בר-אילן ירושלים, לידו רחוב ישראל אהרן פישל בשכונת הבוכרים-שכונת נוה צבי פינת רחוב שמואל הנביא ופינת רחוב בר-אילן ירושלים
הערות שוליים

↑  צומת בר-אילן יקרא צומת מרן לזכר הראשון לציון הרב עובדיה יוסף
↑  ירושלים מציגה: צומת הרב עובדיה באתר ערוץ 7
↑  כל מה שרציתם לדעת על העבודות בצומת בר-אילן, באתר תוכנית אב לתחבורה
ערך זה הוא קצרמרבנושא ירושלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דריו אמודיי

| --- | --- |

 לידה:  1983 (בן 42 בערך) 
 מדינה:  ארצות הברית, איטליה 
 השכלה:  אוניברסיטת פרינסטון 
 מעסיק:  אנתרופיק, OpenAI 
 darioamodei.com
 
דריו אמודיי (באנגלית: Dario Amodei; נולד ב-1983) הוא חוקר ויזם בתחום הבינה המלאכותית ממוצא איטלקי-אמריקאי. הוא אחד ממייסדי חברת אנת'רופיק – שעומדת מאחורי מודל השפה הגדול Claude – והמנכ"ל שלה. בעבר שימש כסגן נשיא למחקר ב-OpenAI.
השכלה

אמודיי גדל בסן פרנסיסקו ולמד בתיכון לואל. את לימודיו האקדמיים התחיל במכון הטכנולוגי של קליפורניה. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת סטנפורד, שם השלים תואר ראשון בפיזיקה. הוא השלים דוקטורט בפיזיקה מאוניברסיטת פרינסטון, שבה חקר אלקטרופיזיולוגיה של מעגלים עצביים. בהמשך, עבד כחוקר פוסט-דוקטורט בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת סטנפורד.
קריירה

בין נובמבר 2014 לאוקטובר 2015 עבד אמודיי בחברה הסינית Baidu, ולאחר מכן החל לעבוד בגוגל. בשנת 2016 הצטרף ל-OpenAI.
בשנת 2021, אמודיי ואחותו דניאלה ייסדו את אנת'רופיק, יחד עם בכירים נוספים לשעבר ב-OpenAI. השניים היו בין העוזבים של OpenAI בעקבות חילוקי דעות לגבי כיווני הפיתוח של החברה.
ביולי 2023, אמודי התריע בפני פאנל משפטי של הסנאט האמריקאי על הסכנות הטמונות בבינה מלאכותית, כולל הסיכונים הקשורים לפיתוח ושליטה בכלי נשק.
בספטמבר 2023, הוא ואחותו נכללו ברשימת TIME100 AI של מגזין טיים, המציינת את 100 האנשים המשפיעים ביותר בתחום הבינה המלאכותית.
בנובמבר 2023, דירקטוריון OpenAI פנה לאמודיי בהצעה להחליף את מנכ"ל החברה, סם אלטמן, ואף הציע למזג את שתי החברות, אך אמודי דחה את שתי ההצעות.
באוקטובר 2024, פרסם אמודי מאמר בשם "Machines of Loving Grace", שבו הציג חזון לפיו בינה מלאכותית יכולה לשפר באופן מהותי את רווחת בני האדם – בהנחה שהסיכונים הכרוכים בטכנולוגיה ינוהלו בהצלחה.
הערות שוליים

↑  Roose, Kevin (11 ביולי 2023). "Inside the White-Hot Center of A.I. Doomerism". New York Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Oreskovic, Alexei (11 ביולי 2023). "Anthropic CEO A.I. risks: short, medium, and long-term". Fortune. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lowell Alumni Newsletter Winter 2008 by Lowell Alumni Association". Issuu (באנגלית). 23 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fuller-Wright, Liz (12 בספטמבר 2023). "TIME Magazine's TIME100 artificial intelligence list honors six Princetonians" (באנגלית). Princeton University. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Amodei, Dario (2011). Network-Scale Electrophysiology: Measuring and Understanding the Collective Behavior of Neural Circuits (תיזה) (באנגלית).
↑  "Dario Amodei, PhD". The Hertz Foundation.
↑  "Dario Amodei". LinkedIn.
↑  Hao, Karen (17 בפברואר 2020). "The messy, secretive reality behind OpenAI's bid to save the world". MIT Technology Review. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldman, Sharon (7 באפריל 2023). "As Anthropic seeks billions to take on OpenAI, 'industrial capture' is nigh. Or is it?". VentureBeat (באנגלית אמריקאית). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Anthropic's Amodei Warns US Senators of AI-Powered Weapons". Bloomberg. 25 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "TIME100 AI 2023: Dario and Daniela Amodei". Time. 7 בספטמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dastin, Jeffrey (21 בנובמבר 2023). "OpenAI's board approached Anthropic CEO about top job and merger". Reuters. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sullivan, Mark (17 באוקטובר 2024). "Anthropic CEO Dario Amodei pens a smart look at our AI future". Fast Company. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ACM DL: 99659124142  dblp: 155/3328  MGP: 260240
דולורה זג'יק

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1952 (בת 72) סאלם, אורגון, ארצות הברית
 שם לידה:  Dolora Zajick
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נבדה, בית הספר מנהטן למוזיקה 
 עיסוק:  זמרת אופרה
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  מצו סופרן
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  פרס ריצ'רד טאקר 
 www.dolorazajick.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דולורה זג'יק (באנגלית: Dolora Zajick; נולדה ב-24 במרץ 1952) היא זמרת מצו סופרן אמריקאית, המתמחה ברפרטואר הוורדיאני. זג'יק תוארה כבעלת "אחד הקולות הגדולים בהיסטוריה של האופרה".
ביוגרפיה

זאג'יק, שנולדה בסאלם, אורגון ב-24 במרץ 1952, גדלה בנבאדה, למדה שירה אצל טד פאפר. סיימה את לימודיה באוניברסיטת נבאדה-רינו לתואר ראשון ושני במוזיקה והמשיכה בבית הספר למוזיקה במנהטן. היא בוגרת תוכנית מלגת אדלר (1984-85). לאחר שזכתה במדליית הארד בתחרות צ'ייקובסקי הבינלאומית השביעית במוסקבה, התקבלה לאופרה של סן פרנסיסקו, שם הופיעה לראשונה בתפקיד אזוצ'נה הצועניה ב"טרובדור" ב-1986, ביצוע שפרסם אותה וזיכה אותה בהערכה בינלאומית.
היא גילמה דמויות רבות במהלך הקריירה שלה, אך אזוצ'נה הייתה לסימן ההיכר שלה. התפקיד איתו היא מזוהה, אותו גילמה על רב הבימות החשובות בעולם. ישנו מיתוס המספר על בקבוק יין ותיק, המחכה לזמרת שתפצח את דמותה של אזוצ'נה. זג'יק רואה עצמה כמועמדת, אך עוד לא ראויה לפרס.
בשנת 2005 היא בצעה את תפקיד אלווירה גריפית'ס ב "טרגדיה אמריקאית" של טוביאס פיקר בבית האופרה המטרופוליטן בניו יורק.
מאז הופעת הבכורה שלה בסן פרנסיסקו, היא שרה עם המטרופוליטן אופרה, האופרה הלירית של שיקגו, יוסטון גרנד אופרה, הארנה בוורונה, האופרה של וינה, האופרה בסטיליה, לה סקאלה ובית האופרה המלכותי, קובנט גארדן. היא שרה בניצוח כמה מהמנצחים החשובים ביותר, ביניהם ג'יימס קונלון, דניאלה גאטי, ואלרי גרגייב, ג'יימס לוויין, לורין מאזל, זובין מהטה, ריקרדו מוטי, מרקו ארמיליאטו ומייקל טילסון תומאס.
בנוסף לתפקיד אזוצ'נה, זג'יק ידועה בפרשנויות שלה לאמנריס ואבולי (ב"אאידה" של ורדי וב"דון קרלו" בהתאמה). היא הופיעה גם בתפקידים אחרים של ורדי, כולל אולריקה ב"נשף המסכות" וליידי מקבת' ב"מקבת'". היא הופיעה גם כנסיכה ב"אדריאנה לקוברר" של פרנצ'סקו צ'ילאה, מרפה ב"חובנשצ'ינה" של מוסורגסקי, יז'יבאבה ב"רוסלקה" של דבוז'אק, ז'אן ד'ארק ב"העלמה מאורליאן" של צ'ייקובסקי, סנטוצה ב"אבירות כפרית" של מסקני, ב"נורמה" של בליני, דלילה ב"שמשון ודלילה" של קאמי סן-סנס, התפקיד הראשי ב"הרודיאדה" של מאסנה וליאונור ב"לה פבוריטה" של דוניצטי. ב-2016 הופיעה באופרה הישראלית כאדלג'זה ב"נורמה".
מאז 2006, בנוסף לקריירה האמנותית שלה, זג'יק עובדת במכון לקולות דרמטיים צעירים, בהכשרת דור ההמשך של זמרים.
ביוגרפיה > הלחנה

באוגוסט 2014 היצירה הפומבית הראשונה שהלחינה זג'יק, סצנת אופרה שכותרתה "דרכים לציון" הועלתה בבכורה בבזיליקת הקתדרלה של סנט ג'וזף בסן חוזה, קליפורניה. היצירה נכתבה להופעה במהלך החגיגות על ידי המסדר הכרמליתי לציון 500 שנה להולדתה של הקדושה תרזה מאווילה והיא זמינה בהקלטה מסחרית. מתבססת על טקסט הנגזר מתהילים פ"ד והוא בשלושה חלקים: 1) "נפש כמהה", 2) "נשמה עפה" ו-3) "נשמה חוזרת". החלק הראשון והשלישי מכילים דיאלוגים בין סולנים למקהלה, בעוד שהפרק האמצעי הוא אינסטרומנטלי בלבד.
המבקרים שיבחו את "הכתיבה הווקאלית והאינסטרומנטלית המוצלחת... שהעבירה את המסר שלה בזוהר מהדהד" וציינו כי "המוזיקה הזו יצרה חוויה אינטנסיבית. התזמור המרשים והעיצוב האדריכלי המאוחד שלה הפכו אותה לחוויה מרשימה ביותר. יצירה מרתקת".
יצירה שנייה, "שירת ציפורים", הועלתה בבכורה על ידי Chanticleer במרץ 2015 בפסטיבל הפזמונים הלאומי השני של הנוער באולם הסימפוני של דייוויס בסן פרנסיסקו. יצירה זו היא שיר מתוך האנתולוגיה אין פרפרים פה.
דיסקוגרפיה חלקית

| שנה | אופרה – תפקיד | צוות | מנצח | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986 | כוחו של גורל – פרציוסילה | פלאסידו דומינגו, מירלה פרני, ג'ורג'יו זנקנרו | ריקרדו מוטי | EMI |
| 1990 | אאידה – אמנריס | אפריל מילו, פלסידו דומינגו, סמואל ראמי | ג'יימס לוויין | סוני |
| 1991 | הטרובדור – אזוצ'נה | פלסידו דומינגו, אפריל מילו, ולדימיר צ'רנוב | ג'יימס לוין | סוני |
| 1992 | דון קרלו – נסיכת אבולי | Ferruccio Furlanetto, אפריל מילו, מייקל סילבסטר | ג'יימס לוין | סוני |
| 1998 | רוסלקה – ג'זיבאבא | רנה פלמינג, בן הפנר, אווה אורבנובה | צ'ארלס מקקראס | דקה רקורדס |
| שנה | אופרה – תפקיד | צוות | מנצח | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 | הטרובדור – אזוצ'נה | לוצ'אנו פבארוטי, שריל מילנס, אווה מרטון | ג'יימס לוויין | דויטשה גרמופון |
| 1989 | אאידה – אמנריס | אפריל מילו, פלאסידו דומינגו, שריל מילנס | ג'יימס לוין | דויטשה גרמופון |
| 1992 | אאידה – אמנריס | מריה קיארה, Kristján Jóhannsson, Nikola Gjuzelev | נלו סנטי | נקסוס |
| 2002 | אאידה – אמנריס | פיורנצה צדולינס, וולטר פראקרו, ג'קומו פרסטיה | דניאל אורן | קלאסיקות מבריקות |
הערות שוליים

↑  "St. Teresa Honored in Dolora Zajick's Roads to Zion".
↑  "Opera Today : Dolora Zajick Premieres Composition". www.operatoday.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278877905171  PLWABN: 9810566245305606  BIBSYS: 3036448  BNE: XX1706302  BnF: cb13993177k (data)  CiNii: DA0844410X  GND: 1145603459  ISNI: 0000 0001 2145 3621  LCCN: n88613455  MusicBrainz: da74d819-f249-4917-b7df-00e4a9db1b2e  NKC: pna2005261857  NSK: 000135024  NTA: 124257704  SUDOC: 149616341  VIAF: 100318743   WorldCat (עם VIAF): 100318743
דאסט בראדרז

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 סוגה:  היפ הופ אינסטרומנטלי, רוק, מוזיקה אלקטרונית, מוזיקת היפ הופ, סמפלדליה 
 www.dustbrothers.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דאסט בראדרז או האחים דאסט (באנגלית: Dust Brothers) הם צמד כותבי השירים והמפיקים "EZ מייק" (מייקל סימפסון (אנ')) ו"קינג גיזמו" (ג'ון קינג (אנ')). הם מפורסמים בזכות המוזיקה מבוססת-דגימות שהפיקו בשנות השמונים והתשעים, ובמיוחד בזכות עבודתם על האלבום "Paul's Boutique" (אנ') של הביסטי בויז, האלבומים Odelay,‏ Midnite Vultures ו-Guero של בק, הפסקול של הסרט מועדון קרב, והלהיט "MMMBop" מאת הנסון. הם פועלים בלוס אנג'לס, קליפורניה .
היסטוריה > שנות ה-80

מייקל "EZ" סימפסון וג'ון "גיזמו" קינג החלו לעבוד יחד בתור הדאסט בראדרז בשנת 1985 בתחנת הרדיו KSPC, בקולג', שם הינחו תוכנית היפ הופ שבועית בשם The Big Beat Showcase. הם פיתחו כישורי כתיבה והפקה ביצירת מוזיקה לתוכנית, ותיקלטו ושרו ראפ במסיבות. בשנת 1987, הם החלו לכתוב ולהפיק עבור הלייבל "Delicious Vinyl". בין היתר הם כתבו והפיקו רצועות באלבום "Lōc-ed After Dark" של הראפר Tone Lōc (אנ'), ובאלבום הבכורה "Stone Cold Rhymin" של Young MC (אנ').
מייקל "Mike D" דיאמונד מהביסטי בויז נפגש עם סימפסון בדירתו של חבר משותף בשם מאט דייק, הבעלים של הלייבל "Delicious Vinyl". סימפסון ודייק ניגנו מוזיקה שיועדה לאלבום של הדאסט בראדרז. מייק אהב את מה ששמע וכך נוצר הקשר ביניהם. הדאסט בראדרז ומאט דייק הפיקו, ביצעו את המיקסינג, והיו שותפים לכתיבת השירים באלבום השני של הביסטי בויז, "Paul's Boutique", שנחשב לאחד האלבומים הטובים בכל הזמנים על ידי Time בשנת 2006.
היסטוריה > שנות ה-90

בק ביקש מהדאסט בראדרז להפיק את אלבומו "Odelay", שיצא לאור ב-1996. האלבום כלל את הלהיטים "Where It's At" (אנ') (הגיע למקום 64 בבילבורד Hot 100), "Devils Haircut" (אנ') (מקום 94 ב-Hot 100), "The New Pollution" (אנ') (מקום 74) ו-"Jack-Ass" (אנ') (מקום 73). ב-1995 הדאסט בראדרז היו שותפים להפקת אלבום הסולו השני של וינס ניל, סולן מוטלי קרו, "Carved in Stone".
ב-1997 הם הפיקו את הרצועה "Kick the PA" עם להקת קורן לפסקול הסרט "Spawn". באותה שנה הם גם הפיקו את הלהיט "MMMBop" מאלבום האולפן הראשון באורך מלא של להקת הנסון "Middle of Nowhere", שהגיע למקום הראשון בלפחות 12 מדינות ביניהן אוסטרליה, קנדה, גרמניה, ניו זילנד, בריטניה וארצות הברית. בנוסף, הפיקו את השיר הראשון בפסקול הסרט "Private Parts" של הווארד סטרן בשם "Tortured Man", ובו שירה של סטרן, וכן שלושה שירים באלבום הרולינג סטונז, "Bridges to Babylon".
בשנה שלאחר מכן, פנה לצמד הבמאי דייוויד פינצ'ר כדי ליצור את הפסקול לסרט מועדון קרב, ובעיקר "This Is Your Life", שיר הכולל שורות מהסרט, כולל מונולוג של הדמות טיילר דורדן (בראד פיט). באותה שנה הדאסט בראדרז גם שיתפו פעולה עם ג'יימס סמואל בפסקול הסרט החבובות בחלל, כשהם מקליטים גרסת כיסוי לשיר "Shining Star" של להקת Earth, Wind & Fire.
ב-1999 הדאסט בראדרז שיתפו פעולה עם קרלוס סנטנה ואיגל איי צ'רי ברצועה ""Wishing It Was" באלבום המולטי-הפלטינה של סנטנה "Supernatural". עבור האלבום הם זכו בפרס הגראמי הראשון שלהם, לאחר שבעבר היו מועמדים לפרס על האלבום "Odelay" עם בק ועבודתם עם הנסון, וכאומנים על השיר האינסטרומנטלי שלהם בפסקול הסרט X-Files . באותה שנה הצמד הפיק עבור בק את אלבומו השביעי "Midnite Vultures" שהיה מועמד לגראמי בשנה לאחר מכן.
היסטוריה > שנות ה-2000

בשנות ה-2000, הצמד המשיך להצליח בין היתר בשיתוף הפעולה עם בק באלבום Guero; עם הלהקה טניישס די באלבום הבכורה שלהם; עם לינקין פארק ברצועה בשם "With You" באלבום האולפן הראשון שלהם "Hybrid Theory", והפקת האלבום "The Else" של להקת "They Might Be Giants".
מחלוקת עם הכימיקל בראדרז

הכימיקל בראדרז פעלו בתחילת דרכם תחת השם דאסט בראדרז, כמחווה לצמד האמריקאי, תחת ההנחה שהם לעולם לא יהיו מפורסמים מספיק שהצמד האמריקאי ישים לב אליהם. אך לאחר שההרכב הבריטי החל לצבור פופולריות ובשל איום בתביעה משפטית, הם שינו את שמם במהלך שנת 1995 לכמיקל בראדרז לקראת יציאתו לאור של אלבומם הראשון "Exit Planet Dust".