stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נייר ערך

ניירות ערך הם מניות, איגרות חוב, כתבי אופציה וניירות ערך מסחריים שלרוב יש להם ערך כספי מסוים. הם עשויים להיות מונפקים בידי תאגיד (כגון חברה או אגודה שיתופית) או ממשלה. ניירות ערך בדרך כלל נסחרים בבורסה, בה יש שוק מוסדר ומפוקח, בו קונים ומוכרים נפגשים על מנת לבצע עסקאות בניירות ערך, סחורות, מטבע חוץ וכדומה. כיום, מרבית העסקאות מבוצעות בבורסה, אך קיימות גם עסקאות מחוץ לבורסה המבוצעות בדרך כלל על ידי משקיעים מוסדיים. העסקאות מבוצעות על ידי חברי הבורסה. מחירי ניירות הערך הנסחרים מגדירה את ניירות הערך באמצעות שורה של סוגי ניירות שונים (מניה, אג"ח, נייר ערך מסחרי, אופציה, חוזה עתידי וכו'). לצד הדוגמאות ישנם מושגי שסתום, כלומר הגדרה כללית שתאפשר להכניס תחת הגדרת ניירות הערך גם סוגים שונים של ניירות שאינם מופיעים בהכרח בהגדרה הקונקרטית. כך למשל "חוזה השקעה". הפסיקה האמריקאית (בפס"ד Howey) קבעה ארבעה כללים שיאפשרו לזהות מבחינה מהותית מהו נייר ערך: א. השקעה של כסף; ב. ביוזמה משותפת של אנשים (לא בהכרח חברה בע"מ); ג. בכוונה להרוויח עוד כסף; ד. ללא מאמץ או תרומה כלשהי מצד המשקיע.
בישראל, חוק ניירות ערך מגדיר זאת באופן הבא:
"ניירות ערך" – תעודות המונפקות בסדרות על ידי חברה, אגודה שיתופית או כל תאגיד אחר ומקנות זכות חברות או השתתפות בהם או תביעה מהם, ותעודות המקנות זכות לרכוש ניירות ערך, והכל בין אם הן על שם ובין אם הן למוכ"ז, למעט ניירות ערך המונפקים בידי הממשלה או בידי בנק ישראל, שנתקיים בהם אחד מאלה:
(1) הם אינם מקנים זכות השתתפות או חברות בתאגיד ואינם ניתנים להמרה או למימוש בניירות ערך המקנים זכות כאמור;
(2) הם מונפקים לפי חיקוק מיוחד;
חשיבות השאלה המושגית נובעת מחובות שונים שמטילים דיני ניירות הערך על המנפיקים - כך, למשל, כדי להנפיק נייר ערך חייבים לכתוב תשקיף שהרשות לניירות ערך תאשר.
גורמים המשפיעים על מחירי ניירות ערך

כיוון שהמסחר בבורסה פתוח לכלל הציבור, המחירים הנקבעים לניירות הערך הנסחרים בה מושפעים מהלכי הרוח בציבור, מפרשנויות שונות הניתנות להודעות החברות הנסחרות בה, ומספקולציות המועלות בתקשורת.
לדוגמה - חברות בתחום התחבורה תלויות באופן ישיר באספקת נפט, ועל כן שערי מניותיהן יטו לרדת בתקופות בהן ישנה עלייה במחירי הנפט. בדומה לכך לרוב אירועים של חוסר יציבות מדינית או פוליטית יגרמו לתנודות כלפי מטה בשערי ניירות הערך, מאחר שסוחרים רבים יותר יחששו מאירועים אשר יזיקו לחברה ויפגעו ברווחיותה.
שיעור הריבית נחשב לגורם כלכלי משמעותי המשפיע על מחירי המניות. שיעור ריבית גבוה מהווה תחרות על כספם של המשקיעים ומכביד על רווחיות החברות, ואילו שיעור ריבית נמוך מדרבן את הכלכלה ורווחיות החברות מצד אחד ואת מצב רוח המשקיעים מצד שני.
סוגי ניירות ערך > איגרת חוב

נייר הערך הסחיר ביותר בבורסות השונות בעולם (אם כי לא בהכרח המוכר ביותר).
איגרת חוב (אג"ח) היא נייר ערך סחיר המייצג חוב של מנפיק האג"ח למחזיקו. החוב (האג"ח) נושא ריבית תקופתית ולעיתים גם הצמדות שונות כלפי מחזיק האג"ח.
בניגוד למניה, לאג"ח יש מועד פדיון - תאריך בו מפסיק להתקיים נייר הערך - ויש תקבולים שוטפים במהלך חייו. בסוף חיי איגרת החוב יקבל המשקיע את הריבית התקופתית האחרונה ואת הקרן.
תנודות במחיר איגרת החוב יכולות לנבוע ראשית כל משינויים בריבית הבנק המרכזי וכן מציפיות המשקיעים לשינויים בריבית. כמו כן האפשרות כי לחברה לא יהיו אמצעים לשלם את הריבית התקופתית ואת הקרן למחזיקי האג"ח תהווה זרז לירידה בערכה בבורסה.
ישנם סוגים רבים של איגרות חוב, כאשר החלוקה הראשית היא אג"ח מדינה (המדינה "לוקחת" הלוואה מהציבור) ואג"ח קונצרנית (הפירמות "לוקחות" הלוואה מהציבור). חלוקת משנה בין סוגי איגרות החוב יכולה להיות גם איגרות צמודות מדד (הן אג"ח מדינה והן קונצרני), בעלות ריבית קבועה או משתנה ועוד.
אג"ח יכול להיות מונפק בפרמיה (מחיר מעל 100) או בנכיון (מחיר מתחת ל-100), כגון המק"מ שמונפק על ידי בנק ישראל. בשני המקרים - פרמיה או נכיון - יקבל המשקיע בתום תקופת האג"ח מחיר 100.
סוגי ניירות ערך > איגרת חוב > סוגי אג"ח

קיימים פרמטרים רבים המבדילים בין אג"חים שונים, בהם:
סוג הלווה:
אג"ח מדינה - מונפק על ידי המדינה
אג"ח קונצרנית - מונפק על ידי חברה הרשומה בבורסה
אג"ח בנק ישראל (מק"מ)
איגרת חוב מוניציפלית
הצמדה למדד:
אג"ח צמוד מדד
אג"ח לא צמוד מדד
הצמדה למט"ח:
הצמדה למטבע זר כלשהו (למשל, דולר אמריקאי)
קרן שאינה צמודה למטבע זר (קרן שקלית)
סוג הריבית:
ריבית קבועה
ריבית משתנה
אג"ח להמרה
סוגי ניירות ערך > מניה

המוצר המפורסם כיום בבורסה הוא המניה. מניה מהווה שטר בעלות ובו אגד של זכויות בחברה הנקבעות בדין ובתקנון, ומקנה לבעליה ארבע זכויות מרכזיות: הזכות להשתתף ולהצביע, הזכות לקבל דיבידנד במקרה של רווחים בחברה, הזכות למידע אודות החברה, והזכות לקבלת נכסי החברה במקרה של פירוק.
מעמדו של כל שותף בחברה הולך ומתחזק ככל שיש בידיו יותר מניות. מי שמחזיק ביותר מחמישה אחוזים ממניות החברה נקרא בעל עניין, ומי שמחזיק יותר ממחצית המניות נקרא בעל שליטה. כיום אין צורך בתעודות פיזיות של המניות, אלא הרישום נעשה בצורה ממוחשבת במסלקת הבורסה. מטרת החברה בהנפקת המניות היא לגייס כמות של כסף שתוכל לעזור לה לממן את השקעותיה ופעולותיה העסקיות כדי להתרחב לשווקים חדשים, לפתח מוצרים חדשים ובכלל להמשיך לגדול ולצמוח לאורך זמן. בנוסף, הנפקה יכולה לסייע לחברה בכך שיש לה הערכת ערך חיצוני המאפשר לה לקבל הלוואות מהבנקים (שכן הבנק יודע את ערך החברה וכן יכול להשתמש במניות בתור בטוחה), וכן לבצע עסקאות למכירת חלק מהחברה במחיר שהוא באזור מחיר השוק.
סוגי ניירות ערך > כתב אופציה

זהו נייר ערך הניתן להמרה למניה, המקנה למחזיק בו את הזכות לרכוש מניה במחיר שנקבע מראש כפי שפורסם בתשקיף החברה. למעשה רוכש כתב האופציה קונה את המניה בשני תשלומים - בזמן רכישת כתב האופציה, ובזמן ההמרה של כתב האופציה למניה ("מימוש"). בזמן המרת כתב האופציה למניה יש לעשות חישוב האם הדבר משתלם מבחינה כלכלית. את החישוב ניתן לבצע בצורה הבאה: אם מחיר המימוש נמוך ממחיר המניה בשוק, כתב האופציה נמצא "בתוך הכסף" וכדאי למשקיע לממש את האופציה למניה. אבל, אם מחיר מימוש האופציה גבוה ממחיר המניה בשוק, כתב האופציה נמצא "מחוץ לכסף" ולא כדאי למשקיע לממש את האופציה למניה. עד להמרת האופציה למניה אין למחזיק בה זכויות לחברה בדומה לאלו של בעל מניות (אינו זכאי לקבלת דיבידנדים וכו'). אורך חיי כתב האופציה מוגבל לתקופה מסוימת שנעה בדרך-כלל בין שנה לארבע שנים. לאחר פקיעת האופציה אין לה ערך ולא ניתן לסחור בה. כמו כן, ישנם כתבי אופציה המאפשרים המרה לניירות ערך אחרים, כגון איגרות חוב.
סוגי ניירות ערך > נייר-ערך מסחרי

| --- | --- |
 :  ראו גם – נייר ערך מגובה משכנתה
זהו נייר ערך שהונפק בידי תאגיד מסוים ומהותו היא שהוא נייר ערך לטווח קצר. בישראל, הוא מייצג התחייבות של החברה לשלם למחזיק בנייר ערך זה סכום כסף במועד שלא מוקדם משבעה ימים ולא מאוחר משנה.
ניתן לסחור בנייר ערך מסחרי גם מחוץ לבורסה, אך הוא לא יהיה ניתן למימוש או להמרה לניירות ערך אחרים. גם נייר הריבית של נייר ערך מסחרי ניתן להצמיד למדד, לשער חליפין או למחיר אחר כלשהו. נייר ערך מסחרי הוא למעשה מכשיר פיננסי המהווה תחליף לאשראי לזמן קצר עבור החברות והוא בדרך כלל מונפק במסגרת של תשקיף מדף.
בישראל, הגדרת נייר ערך מסחרי כחלק מהגדרת נייר ערך בסעיף 1 לחוק ניירות ערך, ולא כמכשיר פיננסי אחר, מהווה חידוש בחוק.
נייר הערך המסחרי מאפשר לחברה לקבל אשראי בריבית נמוכה מזו שהייתה נדרשת במערכת הבנקאית. הנפקת נייר ערך מסחרי פשוטה מהנפקה של נייר ערך רגיל מאחר שדי בתשקיף מדף לשם כך.
סוגי ניירות ערך > יחידת השתתפות

יחידת השתתפות היא נייר ערך שמזכה את המחזיק בו ברווחים של שותפות מוגבלת, אך אינו מאפשר לו להשפיע על ניהולה. הבורסה לניירות ערך בתל אביב מאפשרת להנפיק יחידות השתתפות של שותפויות מוגבלות משלושה סוגים:
שותפות מוגבלת לחיפושי נפט
שותפות מוגבלת להפקת סרטים
שותפות מו"פ
בישראל - עבירות שונות בחוק ניירות ערך

בחוק ניירות ערך, התשכ"ח-1968 מוגדרות מספר עבירות פליליות, בהן:
שימוש במידע פנים - כאשר איש פנים (או אדם שקיבל מידע מאיש פנים), עושה שימוש (סוחר או מוסר מידע) במידע פנים (מידע שאינו ידוע לציבור, ואילו נודע לציבור היה בו כדי להביא לשינוי משמעותי במחיר נייר הערך של החברה). החוק מגדיר גם מתי לא ישא אדם באחריות פלילית לשימוש במידע פנים. להרחבה עיינו בערך מידע פנים.
תרמית - כאשר:
אדם הניע או ניסה להניע אדם לרכוש או למכור נייר ערך ועשה זאת בצורה מניפולטיבית - באמירה כוזבת או מטעה או בהסתרת עובדות.
אדם השפיע בדרכי תרמית על השער של נייר הערך.
עבירת עובד חבר בורסה - עובד חברה החַבֵרה בבורסת ת"א, חייב למכור ולקנות נייר ערך או נייר ערך המיר - רק במסגרת הבורסה, בכתב, דרך הממונה עליו, יום מראש, בחשבון המנוהל בסניף אחד בלבד של חבר הבורסה ועל שמו של העובד.
ראו גם

מניה
איגרת חוב
אופציה
דיני תאגידים
הון מניות
מימון
מעבר לדלפק
מוכרים בלבד
לקריאה נוספת

שרון חנס ואיתי פיגנבאום "עיון מחודש בהגדרת 'נייר-ערך' בדין הישראלי" משפט ועסקים ז 11 (2007)
אסף אקשטיין "עירוב מטרות בעבירת המניפולציה בניירות ערך" משפט ועסקים טז 277 (2013)
צבי גבאי ודון סוסונוב "אקרובטיקה משפטית "בשבחו של מבחן התוחלת" – הערות וביקורת" אתר משפט ועסקים (2015)
הערות שוליים

↑  חוק ניירות ערך, תשכ"ח-1968, באתר www.nevo.co.il
| ניירות ערך והשקעות בשוק ההון |
| --- | --- | --- |
| ניירות ערך הוניים | הון מניות • מניה • מניה רגילה • כתב אופציה • כתב זכויות • מניות הטבה • כתב זכויות • מניית בכורה • מניית שליטה • מניות באוצר • יחידת השתתפות • בעל מניות |  |
| ניירות ערך התחייבותיים | איגרת חוב (איגרת חוב קונצרנית • איגרת חוב ממשלתית • איגרת חוב מוניציפלית) • אג"ח אופציה |  |
| ניירות ערך אחרים | קרן נאמנות • קרן מחקה • תעודת סל • תעודת סל בחסר • קרן סל • נייר ערך המיר • המירות • אג"ח להמרה |  |
| קבוצות ניירות ערך | שטר הון • מניית בכורה |  |
| השקעות שאינן נייר ערך | מוצר מובנה • פיקדון • חיסכון • חשבון בנק • קרן הון סיכון • קרן גידור • קרן השקעות פרטיות • מימון המונים • הלוואת בעלים • קרן נדל"ן |  |
| חסכונות פנסיוניים | קופת גמל (קרן פנסיה • קרן השתלמות) • קופת גמל להשקעה • ביטוח מנהלים • קופת גמל בניהול אישי |  |
| נגזרים | אופציה • חוזה עתידי • אופציה אקזוטית (אופציה בינארית • אופציה אסייתית) • CDO • CDS • עסקת החלף |  |
| סחורות נפוצות | סחורה • זהב • כסף (יסוד) • נפט |  |
| מטבעות דיגיטליים | הצעת מטבע ראשונית • מטבע מבוזר • ביטקוין |  |
| ניתוח ניירות ערך | ניתוח טכני • מודל בלאק ושולס • בטא (מדד) • ארביטראז' • רווח למניה |  |
| בורסות מרכזיות | הבורסה לניירות ערך בתל אביב • נאסד"ק • הבורסה לניירות ערך בניו יורק • הבורסה לניירות ערך בלונדון • Euronext |  |
| מדדים מרכזיים | מדד תל אביב 35 • מדד נאסד"ק 100‏ • מדד דאו ג'ונס • CAC 40 • DAX • FTSE 100 • S&P 500 |  |
| תאגידים | מיזוגים ורכישות • הערכת שווי • בדיקת נאותות • הצעת רכש • השתלטות עוינת • רכישה ממונפת • מנוף פיננסי • דיבידנד • מיזוג חברות • פירוק חברות • דיני תאגידים • שליטה |  |
| דוחות כספיים | יחסים פיננסיים • דו"ח כספי • רואה חשבון • תקן דיווח כספי בין-לאומי • תשקיף • הערת עסק חי |  |
| רגולציה וגופים רגולטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • הפיקוח על הבנקים • חוק ניירות ערך • הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) • מועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות • פדרל ריזרב • חוק גלאס-סטיגל • רפורמת בכר • חוק החברות |  |
| היסטוריה | השפל הגדול • משבר הסאבפריים • משבר מניות הבנקים |  |
| תחומים אקדמיים קשורים | מימון • חשבונאות • כלכלה • מנהל עסקים |  |
| דירוג אשראי | דירוג אשראי • דירוג אג"ח • מודי'ס • סוכנות הדירוג פיץ' • סטנדרד אנד פורס |  |
| ערכים נוספים | הנפקה • ערך ריאלי וערך נקוב • הנפקה ראשונה לציבור • השוק הראשוני • השוק המשני • בנק השקעות • חיתום • רכישה עצמית • בורסה לניירות ערך • נייר ערך • ברוקר • דילר • חוזה הפרשים • מסלקת הבורסה • נייר ערך מגובה משכנתה • איגוח • עושה שוק • מעבר לדלפק • ספר הפקודות • מכירה בחסר • שורט סקוויז • קסטודיאן • שוק המעו"ף • בקדייטינג • מידע פנים • Dark Pool • הרצת מניות • ויסות שערי ניירות ערך • סיכון אשראי • נזילות פיננסית • EBITDA • אמות מידה פיננסיות • פירמידת שליטה • עקום התשואה • אזהרת רווח |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529498905171  BnF: cb11951217d (data)  GND: 4065674-3  HDS: 013895  LCCN: sh85119463  NARA: 10644063  NDL: 00574457  NKC: ph119099 
תעודת בעלות משנת 1922 על מניות בחברת BMW
יד קנדי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 על שם:  ג'ון פ. קנדי
 מיקום:  הרי ירושלים 
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 4 ביולי 1966
 תאריך פתיחה רשמי:  4 ביולי 1966 
 אדריכל:  דוד רזניק 
 מידות
 גובה:  - מטר
 גובה מעל פני הים:  824 מטר
 
 קואורדינטות:  31°44′57″N 35°08′05″E﻿ / ﻿31.749081°N 35.134717°E﻿ / 31.749081; 35.134717
  (למפת ירושלים מוגדלת) יד קנדי(למפת ירושלים רגילה) יד קנדי(למפת הרי ירושלים רגילה) יד קנדי(למפת הרי ירושלים מוגדלת) יד קנדי
 
יד קנדי הוא אתר הנצחה לנשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי, שהוקם באזור עמינדב בהרי ירושלים.
יד קנדי בשקיעה
היסטוריה

האתר נחנך ב־4 ביולי 1966, במעמד עם רב ובנוכחות השופט ארל וורן, נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית. האתר תוכנן על ידי האדריכל דוד רזניק וביצוע התוכנית נוהל בידי ידידיה איזנשטט, אדריכל קרן קיימת לישראל. מהנדס האתר הוא אינג' אוסקר סירקוביץ'-סער. הרעיון להקמת יער ההנצחה הקרוי על שם הנשיא, ובמרכזו אתר ההנצחה היה רעיון של מקס ברסלר, ראש הקרן הקיימת לישראל בארצות הברית בעת הרצחו של הנשיא.
צורתו של האתר ייחודית: הוא בנוי כגזע עץ כרות, הבא לסמל את הירצחו של הנשיא או כהר געש, המסמל את כוחו ומרצו של הנשיא. המבנה בנוי מ-53 עמודי בטון, שגובה כל אחד מהם 7.2 מטרים - כל עמוד מייצג אחת ממדינות ארצות הברית גם על ידי סמל המדינה המוטבע על כל אחד מהעמודים, כולל מחוז קולומביה, ושני עמודים עם סמל הקק"ל. שטח הרחבה שסביב המבנה כ-1,500 מ"ר והיא משמשת לאירועי הנצחה ואירועי ידידות בין ישראל וארצות הברית.
בתוך אתר ההנצחה דולק נר זיכרון לזכר הנשיא הבוער באש התמיד.
גלריית תמונות

יד קנדי מבפנים
חנוכת יד קנדי, 4 ביולי 1966
נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית ארל וורן נואם בחנוכת יד קנדי
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, ירושלים - מבט ארכיטקטוני, כתר הוצאה לאור, 1996.
הערות שוליים

↑  ישראל 50 בעמוד על שנת 1966
אברם בונאצ'יו

| --- | --- |

 לידה:  11 בנובמבר 1909 גורבה, כיום יישוב בכפר שיקולה, מחוז ארד, טרנסילבניה, אז בחבל פרטיום, בממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  28 באפריל 1983 (בגיל 73) בוקרשט, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 השכלה:  אוניברסיטת קלוז'
 תקופת הפעילות:  מ-1935
 מעסיק:  אוניברסיטת בוקרשט 
 תפקיד:  שר החוץ של רומניה (23 בינואר 1958–20 במרץ 1961) 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית הרומנית 
 השקפה דתית:  יווני-קתולי אחר כך אתאיסט
 פרסים והוקרה:  אות המסדר הכוכב של רומניה  אות המסדר טודור ולדימירסקו  מסדר העמל  אות המסדר 23 באוגוסט 
 
אברם בוּנאצ'ו (ברומנית: Avram Bunaciu מבטאים "בוּנאצ'וּ";‏ 11 בספטמבר 1909 – 28 באפריל 1983) היה משפטן ופוליטיקאי קומוניסטי רומני. נמנה עם האקדמאים מסביבו של גאורגה גאורגיו-דז' שפעלו בהנהגת השלטון של "הדמוקרטיה העממית" הקומוניסטית ברומניה. כתובע היה מעורב במשפטים נגד פושעי מלחמה ברומניה אחרי מלחמת העולם השנייה, כמו כן במשפטים הפוליטיים ובדיכוי הסטליניסטי במדינה. כיהן כשר המשפטים של רומניה מ-25 במרץ 1948 עד 3 בספטמבר 1949 וכשר החוץ של רומניה מ-11 בינואר 1958 עד 20 במרץ 1961. בשנים 1954-1953 כיהן כרקטור אוניברסיטת בוקרשט.
בשנים 1975-1948 בונאצ'ו נבחר כחבר בפרלמנט הרומני של אז, האספה הלאומית הגדולה.
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

נולד ב-1909 למשפחת איכרים ביישוב גורבה (Gurba), בכפר שיקולה, במחוז ארד בטרנסילבניה, אז בתחומי ממלכת הונגריה, חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. אביו רשום בתעודות הלידה בהונגרית כיאנוש בונאץ' Bunacs János (ברומנית - יואן בונאצ'ו Ioan Bunaciu, שנודע בכפר כ"יואן הבן של מרקו" Ioan a Marcului) ושם אמו - רבקה ברגיאן Bergyán Rebeka,(ברומנית כנראה Raveca Berghian) מאמינים בנצרות היוונית-קתולית. כמו רוב רובם של בני הכפר. היו לו שלוש אחיות (פלוארה, מריוצה, רבקה) ושלושה אחים שרדו (פליצה או פאבל, יון ופטרה), איכרים חרוצים שנרתעו מהפוליטיקה של המשטר הקומוניסטי. על אמו של בונאצ'ו, רבקה, נודע במקורות אחדים, שהייתה חברה בקהילה הבפטיסטית
בן כפרם, יואן בונאצ'ו כיהן ב-1988-1970 כמנהל הסמינר התאולוגי הבפטיסטי בבוקרשט.
ימי מלחמת העולם הראשונה היו קשים עבור המשפחה. האב והאח הגדול נשלחו למלחמה במסגרת הצבא האוסטרו-הונגרי, בעוד אח אחר, פאבל, שנשאר בבית, מת משפעת.
החל מ-1922 בונאצ'ו למד בבית הספר התיכון "סמואיל וולקן" בעיירה ביוש שמומן על ידי הכנסייה היוונית-קתולית הרומנית,
 אחר כך, עד שנת 1938, למד משפטים באוניברסיטת קלוז'
ביוגרפיה > פעילותו הפוליטית והמשפטית לפני מלחמת העולם השנייה

עוד כסטודנט נמשך על ידי האידיואולוגיה השמאלית ועזב את האמונה הדתית. עוד ב-1931 הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית הרומנית בסניף אינאו. קרא את העיתונים הסוציאל-דמוקרטיים "סוצ'יאליזמול", "סטנגה" ("השמאל"), "רוויסטה סוצ'יאלה" ו"לומיה מונצ'יטוריאסקה" ("עולם הפועלים" ).
ב-1938 התחתן בונאצ'ו עם הצעירה היהודיה נעמי נוסבאכר, שאהדה גם כן את התנועות השמאליות. אחרי תקופת סטאז' בבית הביטוח הסוציאלי בקלוז', ביולי 1938 השתקע בונאצ'ו בבוקרשט. בעידודו של למנהיג המפלגה, איליה מוסקוביץ',הקים בונאצ'ו את ארגון הנוער של הסוציאל-דמוקרטים ועמד בראשו.
על אף רגשי ההערכה כלפי מוסקוביץ', גאורגה גירגורוביץ' ולותאר רדצ'אנו, התאכזב בונאצ'ו מהר מהסוציאל-דמוקרטים והתחיל לאהוד את המפלגה הקומוניסטית. כעורך דין בלשכת בוקרשט ליווה את עורך הדין יון גאורגה מאורר כסנגור של קומוניסטים במשפטים בתקופה שבין מלחמות העולם. השיג עבור הקומוניסטית הגנה על ידי סנגורים מפורסמים כמו פטרה פאנדריה (מרקו) ואיסטראטרה מיצ'סקו.
ביוגרפיה > פעילותו בימי מלחמת העולם השנייה ובימי משטר אנטונסקו

ב-1939 הסתיר בית דפוס קומוניסטי וב-1941 התקבל ללשכה המשפטית של הארגון "ההגנה הפטריוטית" (Apărarea Patriotică) שהיה קשור לקומוניסטים. בשנת 1941 חזר עם אשתו לכפר הולדתו, גורבה, בין היתר, כדי להגן על אשתו מפני האלימות האנטישמית בבוקרשט. אולם גם שהותה בכפר הייתה אסורה בגלל מוצאה ואחרי שהות בעיר, באינאו, אושר להם לשוב לבוקרשט.
בנובמבר 1943-אפריל 1944 נעצר בונאצ'ו בגלל פעילותו הפוליטית המחתרתית.
ביוגרפיה > מעורבותו במשפטים בתום מלחמת העולם השנייה

אחרי ההפיכה ב-23 באוגוסט 1944, בשנים 1944 - 1945 בונאצ'ו היה חבר מועצת לשכת עורכי הדין של מחוז אילפוב (הכולל את בוקרשט) ו בפברואר-נובמבר 1945 היה תובע ראשי בבית הדין העממי ששפט נאשמים בפשעי מלחמה ובפשעים נגד האנושות במהלך השלטון הפאשיסטי-צבאי ברומניה
אחרי 8 בפברואר, לפי מקורות אחרים, בין 30 במאי - 3 ביוני 1945 היה תובע ציבורי יחד עם התובעים אלכסנדרה סידורוביץ', קונסטנטין ויקול ויון ד. יואן, במשפטם של שלושה מתוך 14 נאשמים ב"קבוצת העיתונאים הפשיסטים" "האשמים באסון המדינה". היה מדובר ב-סטליאן פופסקו (שלא בנוכחותו), פמפיל שייקארו (שלא בנוכחותו), רומולוס סאישאנו, איליה רדולסקו (שלא בנוכחותו).
ב-19-13 ביוני 1946 יחד עם דומיטרו סראקו היה בונאצ'ו תובע במשפט פשעי המלחמה בטרנסניסטריה, "קבוצת מבצעי מעשי הטבח בימפול וריבניצה".
בקיץ 1945 הוטל עליו לארגן ואת בית הדין העממי של קלוז' שהוקם ב-22 ביוני 1945 נגד אנשי השלטון ההונגרי האחראים לפשעים בשנים 1945-1940 בצפון טרנסילבניה. בונאצ'ו עמד בראש התביעה בבית דין זה שראשו עמד השופט ניקולאיה מאטיי. 134 מתוך 185 הנידונים נשפטו שלא בנוכחותם מכיוון שעזבו את שטח טרנסילבניה.
ב-1946 בונאצ'ו חקר את יון אנטונסקו ואת מיכאי אנטונסקו שהוחזרו מהמאסר בברית המועצות כדי להישפט בהמשך בבית דין העם ברומניה.
בדצמבר 1945 התמנה למזכיר כללי של משרד הפנים.
בתוקף תפקיד זה היה מעורב בניהול ההוצאה להורג של ארבעה מנהיגים ואנשי צבא רומנים, פושעי מלחמה, שנידונו למוות על מעשיהם בשנים 1944-1941:המרשל יון אנטונסקו, פרופ' מיכאי אנטונסקו, פרופ' גאורגה אלקסיאנו והגנרל קונסטנטין "פיקי" וסיליו

באותה תקופה הנציג משרד הפנים בונאצ'ו נתנן הנחיות בנוגע לעליית יהודי רומניה לישראל בהוראת השר תאוהרי ג'ורג'סקו.
ביולי 1946 בונאצ'ו יחד עם יועץ סובייטי היה אחראי על "המלכודת" בשדה התעופה טמדאו, שבה נעצרו מנהיגי מפלגת האיכרים הלאומית יון מיכלאקה, ניקולאיה פנסקו, איליה לאזר וניקולאיה קרנדינו, בזמן שניסו להימלט בטיסה למערב באופן בלתי חוקי.
זה היה הצעד הראשון בדרך לחיסול המפלגה הזאת. בהמשך היה בונאצ'ו מעורב אישית בחקירתם ומשפטם של מנהיגי מפלגת האיכרים הלאומית ופעיליה, כולל יוליו מאניו וקורנליו קופוסו. ב-1948 היה מעורב בונאצ'ו במשפט של הפסיכולוג ניקולאיה מרג'יניאנו, פרופסור באוניברסיטת בוקשרט שנידון למאסר באשמת שוא של ריגול לטובת ארצות הברית.
ביוגרפיה > שר המשפטים ושר החוץ במשטר הקומוניסטי. תפקידיו בהייררכיה הקומוניסטית

בקונגרסה הקמת מפלגת הפועלים הרומנית בפברואר 1948 נבחר בונאצ'ו כחבר משנה של הוועד המרכזי של המפלגה, שהייתה גלגול חדש של המפלגה הקומוניסטית, שהפכה לשלטת. ב-1955 נבחר כחבר מלא של הוועד המרכזי של המפלגה, ומילא תפקיד זה למשך שני עשורים.
בין הצווים שחתם יש לציין בדצמבר 1948 את ביטול פולחן הדת הנוצרית היוונית-קתולית שהייתה דת בני משפחתו.
המשיך ברפורמת המערכת המשפטית שהתחיל פטרשקאנו, שהקדישה את התפקיד השליט של מפלגת הפועלים בתחום המשפט.
היה בהמשך סגן שר החוץ לצדה של אנה פאוקר. ב-1952 כשפאוקר הודחה לא רצה להוקיע אותה והועבר לתפקיד של רקטור אוניברסיטת בוקרשט.
לאחר הדחתו של לוקרציו פטרשקנו שאותו העריץ, בפברואר 1948, מונה בונאצ'ו לתפקיד שר המשפטים של רומניה למשך שנה וחצי. מאוחר יותר חזר לתפקיד זה זמנית לשלושה שבועות בתקופות מעבר בשנים 1957 ו-1958. משנת 1954 היה בונאצ'ו מזכיר האספה הלאומית הגדולה של רומניה (הפרלמנט הקומוניסטי) ובהמשך שר חוץ בין השנים 1958–1961.
בזמן כהונתו כשר החוץ ההנהגה הקומוניסטית הרומנית שכנעה את מנהיגי ברית המועצות לעבצע את נסיגת הכוחות הצבאיים והיועצים הצבאיים הסובייטיים מרומניה.
ב-21 במרץ 1961 - 21 באוגוסט 1965 מילא בונאצ'ו את התפקיד של סגן יושב ראש מועצת המדינה וב-1965 השתתף בעריכת חוקת רומניה משנת 1965.
כמזכיר נשיאות האספה הלאומית הגדולה, ב-1956 שלח לגאוגיו-דז' תזכיר שבו הציג את תפקידי הרשויות של השלטון והציע הגדלת חשיבות הפרלמנט, כולל על ידי עליית ההתכנסויות שלו, הפסקת השימוש בצווים, וכו'.
ב-21 באוגוסט 1965 נבחר ליושב ראש הוועדה לחוקה, מעין בית דין חוקתי, תפקיד שאותו מילא עד 1969.
בסוף חייו ברישומים למגירה הביע בקורת כלפי השלטון הקומוניסטי, כולל שלטון הזוג ניקולאה צ'אושסקו ואלנה צ'אושסקו.
אחרי מותו של גאורגיו-דז' בין התאריכים 19 במרץ ו-24 במרץ 1965, לתקופה של 5 ימים בלבד, היה ראש זמני של מועצת המדינה.
בשנת 1975 פרש בונאצ'ו לגמלאות.
הוא מת ב-1983 בעקבות אירוע מוחי. הובא לקבורה בבית הקברות ספנטה וינר בבוקרשט.
ביוגרפיה > חייו הפרטיים

בונאצ'ו התחתן ב-1938 בעיר קלוז' עם נעמי נוסבאכר, יהודיה דוברת הונגרית, בת של בעל חנות, שאהדה גם היא את תנועות השמאל. לזוג נולדו שני ילדים:אדריאן ודוינהț פיזיקאית במקצועה. התגוררו שנים רבות ברחוב הרסטראו בבוקרשט, ברובע "האביב" המאוכלס בחברי הנומנקלטורה.
שני ילדיו עזבו את רומניה הקומוניסטית בימי השלטון של ניקולאה צ'אושסקו.
ביוגרפיה > הספקולציות בתקשורת סביב פרטיו האישיים

אתרי אינטרנט וספרות שמקורה בחוגי הימין הקיצוני ברומניה ובמזרח אירופה ייחסו לאברם בונאצ'ו מוצא יהודי, תוך טענה מופרכת כי שמו המקורי היה כביכול "אברהם גוטמן".במציאות הוא היה רומני שורשי ורק אשתו, נעמי נוסבאכר הייתה יהודיה.
לקריאה נוספת

Liviu Ţăranu - Avram Bunaciu. Biografie – reflecţii – corespondenţă, Editura Enciclopedică, București 2011.(ברומנית),
(ליביו צראנו - עורך - אברם בונאצ'ו. ביוגרפיה - הרהורים - התכתבות)
Ioan Tuleu, Viorel Roman, Mircea Grec art. Bunaciu Avram - intelectualul comunist în Personalităţi şiculane (ed: Ioan Matiuţ) Mirador. Arad, 2014 ISBN 978-973-164-173-7
, Ilie Oană - Tribunalul Poporului - instrument al justiției proletare Muzeul Național de Istorie a României XV, I 2003 București
הערות שוליים

1 2 3  Doina Jela Lexiconul negru - Unelte ale represiunii comuniste Humanitas, București, 2001
דוינה ז'לה - הלקסיקון השחור - מבצעי הדיכוי הקומוניסטי הוצאה לאור הומניטס, בוקרשט, 2001
1 2  Tuleu et al עמ' 62
↑  אתר הברית האוונגלית ברומניה
↑  Marius Silveșan 24.10.2011
מאמר רוויו על ספר הביוגרפיה של אברם בונאצ'ו באתר הברית האוונגלית ברומניה "היסטוריה אוונגלית"
↑  Tuleu et al עמ' 63
↑  I.Oană 2003 עמ' 430
↑  באתר הרומני descopera מאי 2023
↑  I.Oană 2003 עמ' 431
↑  באתר יד ושם - משפטי פושעי המלחמה
↑  באתר ריו רומניה, סוכנות החדשות ראדור - עדויות ברניו רומניה, של הלטננט מירצ'ה הרסקו והקצין הסובייטי קונסטנטין פופוביץ' 24.8.2015
↑  https://www.observatorcultural.ro/articol/emigrarea-un-reflex-de-]pastrare-a-identitatii/ על ההגירה - מאת מריוס אופריה בכתב העת "אבסרבטור קולטוראל" מס.101 29 בינואר 2002]
↑  ראיון עם קורנליו קופוסו באתר Press One
↑  כתבה על תוכנית על השוד הקומוניסטי הגדול. התיק "מורשת" בערוץ הטלוויזיה digi24
↑  Tuleu et al עמ' 66
1 2 3  Tuleu et al עמ' 69
↑  Tuleu et al עמ' 67
↑   האתר "ארכונטולוגיה" על מנהיגי ארצות העולם - לזכר חואן חורחה שפר 2023-1999
↑  אתר הקונספירציה האנטישמי הפולני "ז'ידוקומונה" מתורגם לרומנית ומצוטט באתר "אקדמיה"
↑  ציטוט מאלמנתו של אנטונסקו, מריה במאמר עליה בסדרת הכתבות, "תיקי ההיסטוריה" יוליאן קיטה 30.1.2011באתר הרומני ziare
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012239261005171  GND: 1020651865  ISNI: 0000 0000 6118 6794  LCCN: n2009028305  NKC: jx20131128001  VIAF: 88386965   WorldCat (עם VIAF): 88386965
כיס הרוהר

כיס הרוהר היה קרב כיתור שהתרחש באפריל 1945, בחזית המערבית לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, באזור הרוהר בגרמניה. כ-317,000 חיילים גרמנים נלקחו בשבי יחד עם 24 גנרלים. האמריקאים ספגו 10,000 נפגעים כולל 2,000 הרוגים או נעדרים.
תוך ניצול כיבוש גשר לודנדורף ברמאגן ב-7 במרץ 1945, קבוצת הארמיות ה-12 (גנרל עומר בראדלי) התקדמה במהירות לשטח גרמניה דרומית לקבוצת ארמיות B (גנרל-פלדמרשל ולטר מודל). בצפון חצתה קבוצת הארמיות ה-21 של בעלות הברית (פילדמרשל ברנרד מונטגומרי) את הריין במבצע ביזה ב-23 במרץ. הגורמים המובילים של שתי קבוצות הארמיות של בעלות הברית נפגשו ב-1 באפריל 1945, מזרחית לרוהר, כדי ליצור כיתור של 317,000 חיילים גרמנים ממערב להם.
בעוד עיקר הכוחות האמריקניים התקדמו מזרחה לעבר נהר האלבה, נותרו מאחור 18 דיוויזיות אמריקאיות כדי להשמיד את קבוצת ארמיות B. צמצום הכיס הגרמני החל ב-1 באפריל על ידי הארמייה האמריקאית התשיעית, עם כוחות הארמייה האמריקאית הראשונה אשר הצטרפו ב-4 באפריל. במשך 13 ימים הגרמנים עיכבו או התנגדו להתקדמות ארצות הברית. ב-14 באפריל נפגשו הארמיות הראשונה והתשיעית, פיצלו את הכיס הגרמני לשניים וההתנגדות הגרמנית החלה להתפורר.
לאחר שאיבדה קשר עם יחידותיה, נכנעה הארמייה ה-15 הגרמנית באותו יום. מודל פיזר את קבוצת הארמיות שלו ב-15 באפריל והורה לפולקסשטורם ולכוחות הלא-לוחמים לזרוק את המדים שלהם וללכת הביתה. ב-16 באפריל מרבית הכוחות הגרמניים נכנעו בהמוניהם לדיוויזיות האמריקאיות. ההתנגדות המאורגנת הגיעה לסיומה ב-18 באפריל. מודל שלא היה מוכן להיכנע וללכת לשבי בעלות הברית, התאבד אחר הצהריים של ה-21 באפריל.