stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטישהוביט
סביבת ההיווצרות ותכונות

סטישהוביט נוצר בצורה טבעית, אך ורק בסלעים מכילי קוורץ שהופעל עליהם לחץ גבוה מאוד וכאלה מצויים אך ורק סביב מכתש שנוצר מפגיעה של מטאוריט במהירות גבוהה, ולכן הימצאות סטישהוביט מהווה הוכחה לפגיעת מטאוריט.
יחידת המבנה הבסיסית של הסטישהוביט היא אוקטהדרון (תמניון) של SiO6. האוקטהדרונים מחוברים בשרשרות מקבילות, כאשר האוקטהדרונים מחוברים כך ש"קצותיהם" פונים לצדדים וקצוות אלו משותפים לשרשרות הסמוכות. מבנה זה דחוס יותר מהמבנים הנפוצים של קבוצת הקוורץ (קוורץ, טרידימיט, קריסטובליט וקואסיט) שהמינרלים החברים בה בעלי הרכב כימי זהה לסטישהוביט, ולכן משקלו הסגולי של הסטישהוביט גבוה משל חברי קבוצת הקוורץ. מבנה הגביש של סטישהוביט הוא טטרגונלי והוא דומה למבנה הגביש של תחמוצת הטיטניום (TiO2) - המינרל רוטיל, ולכן נהוג לשייך את הסטישהוביט לקבוצת הרוטיל. זו גם הסיבה שנהוג לסווג את הסטישהוביט כתחמוצת ולא כסיליקט. סטישהוביט נחשב כתחמוצת בעל הקשיות הגדולה ביותר, עד שנתגלה שתת-תחמוצת הבורון (B6O ) קשה יותר. המבנה של הסטישהוביט הוא מטאסטבילי. מתחת ל-300ºC המינרל יתפרק בסופו של דבר בחזרה לקוורץ תוך כדי גידול קבוע בנפח, אלא שמעבר הפאזה הוא איטי מאוד בטמפרטורות הנמוכות של פני כדור הארץ, משום ששבירת הקשרים הנדרשת כדי להמיר סטישהוביט לקוורץ דורשת אנרגיית שפעול ניכרת ויכולה לארוך אלפי שנים.
מבחינת תכונותיו האופטיות, הסטישהוביט הוא חד-צירי חיובי, בעל מקדם שבירה של 1.81. מקדם שבירה זה גבוה יותר ממקדמי השבירה של המינרלים החברים בקבוצת הקוורץ ומוסבר גם הוא במבנה הדחוס יותר.
שימושים

חשיבותו העיקרית של הסטישהוביט היא בתחום הפטרולוגיה. משום שהוא מתגבש בלחץ גבוה מאוד ניתן להסיק כי סביבת היווצרות של הסלע היא תוצאה של פגיעת מטאוריט.
תפוצה

מקומות בהם ניתן למצוא סטישהוביט כוללים את מכתש המטאור (מכתש ברינגר - Barringer Crater) בווינסלו (אנ') (Winslow), במחוז קוקונינו (Coconino) שבמדינת אריזונה (שם נתגלה המינרל לראשונה בטבע), בגבול קרטיקון-שלישון (אנ') ברטון (אנ') (Raton) במחוז קולפקס (אנ') (Colfax) במדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית; במכתש נורדלינגר ריס (אנ') (Nördlinger Ries) בבווריה שבגרמניה; במכתש פרדפורט בדרום אפריקה; במכתש טרנובקה (אנ') שליד קריבוי רוג באוקראינה; ובמכתש אגם לונר (אנ') במדינת מהאראשטרה בהודו.
ראו גם

טרידימיט
קריסטובליט
קואסיט
הערות שוליים

↑  נתון זה המופיע בוויקיפדיה האנגלית והאיטלקית שונה מזה המופיע בגרמנית והצרפתית (9-8.5) ומאתרי המינרלים המופיעים בקישורים החיצוניים (בדרך כלל 8-7.5 ואפילו 6.5)
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
סטישוביט שנמצא בנורדלינגר ריס, גרמניה
נמל טילברי

| --- | --- |

אניית מכולות בנמל
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מיקום:  טילברי, אסקס
 גוף מים:  תמזה 
 קואורדינטות:  51°27′36″N 0°20′42″E﻿ / ﻿51.46°N 0.345°E﻿ / 51.46; 0.345
 פרטים
 תאריך פתיחה:  17 באפריל 1886
 מפעיל:  חברת Forth Ports
 אתר רשמי
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי נמל טילברי(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי נמל טילברי(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסנמל טילברי(למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסנמל טילברי
 
פליטים מהולנד מגיעים לנמל טילברי ב-1945
נמל טילברי (באנגלית: Port of Tilbury) הוא הנמל הימי העיקרי של מטרופולין לונדון רבתי. הנמל ממוקם על גדות נהר התמזה באסקס, 40 קילומטרים ממזרח לגשר לונדון. הנמל מופעל על ידי חברת Forth Ports. הנמל הוא נמל יבוא עיקרי של הממלכה המאוחדת לסחורות במכולות, תבואה בתפזורת, כלי רכב ומוצרי נייר. לשעבר חלק מנמל לונדון ההיסטורי.
גאוגרפיה

הנמל ממוקם על גדתו הצפונית של נהר התמזה, בנפתול שנוצר במקום בו הנהר עורך עיקול לדרום (Northfleet Hope), רוחבו כ-750 מטרים ועומקו כ-10 מטרים. סמוך לנמל ממוקמת העיירה טילברי.
היסטוריה

נמל לונדון הוקם בשלבים לאורך התמזה מאזור מצודת לונדון ומזרחה, במהלך המאה ה-19 עד שהיה לנמל הגדול בעולם. ב-1882 התיר חוק של הפרלמנט הבריטי להקים נמל מים עמוקים סמוך יותר לשפך נהר התמזה, במורד הזרם מלונדון, באזור טילברי שייקרא רציפי טילברי (Tilbury Docks). הקמת הנמל דרשה ניקוז וכיסוי של 450 אקר של אדמות ביצה בנפתול של טילברי באזור אסקס. כלי השיט הראשון עגן בנמל ב-17 באפריל 1886. מיקומו היה מוצלח והתאים במיוחד לעידן ספינות הקיטור ולפיכך עבר עד מהרה למוביל ולמוצלח בין רציפי נמל לונדון.
הרציפים כללו תא שיט גדול (213 מטרים ארכו ו-24 מטרים רחבו), לחיפוי על תנודות הגאות והשפל ממנו התפצלו שלושה רציפים עיקריים (מזרח, מרכז ומערב) ושני מבדוקים יבשים. ב-1909 נכלל נמל טילברי ברשות נמל לונדון (Port of London Authority ;PLA).
מ-1916 החל הנמל לשרת גם אניות נוסעים והיה נמל קווי השיט היחיד בלונדון (ולפיכך, גם נקודת ההגירה הראשית לעיר, דרכו הגיעו אליה במהלך השנים גם פליטים, בהם ילדי הקינדר-טרנספורט, מהגרים מאוסטרליה ומאיי הקריביים).
בין 1921 ל-1929 נערכו במקום שיפוצים, בהם הרחבת תא השיט לכדי 300 מטרים אורך ו-34 רוחב, חפירת תעלת קישור נוספת לתמזה והקמת מבדוק יבש גדול נוסף. בשנות הארבעים שימש הנמל את הצי הבריטי. בשנות השישים החלו רציפי נמל לונדון שבמעלה הזרם (קרוב יותר למרכז לונדון) להסגר. במקביל פיתחה רשות נמל לונדון את טילברי. בין 1963 ל-1966 הוקמה שלוחה רביעית באורך של כקילומטר וחצי, ב-1967 נפתח מסוף מכולות ענק (Tilbury Container Services Ltd ;TCS, שהחל לפעול רק ב-1970 עקב סכסוכי עבודה) וב-1969 הוקמה ממגורת תבואה גדולה, שהייתה בשעתה הגדולה באירופה וטרמינל הנוסעים נסגר. ב-1978 נחפרה גישה עמוקה לנמל עבור ספינות מכולה גדולות.
בשנת 1981 נסגר נמל לונדון, כאשר החלק היחיד מתוכו שהמשיך לפעול ולהתפתח היה נמל טילברי.
ב-1992 הופרט הנמל ונמכר לחברת Forth Ports. ב-1995 נפתח מחדש טרמינל הנוסעים (The London Cruise Terminal - Tilbury).
ב-2017 הגישה חברת Forth Ports לרשויות התכנון בקשה לאשר את הקמת נמל טילברי2, שעתיד לקום על אתר תחנת הכוח טילברי הנטושה ולהכפיל את תפוסת הנמל הקיים.
אתר צילום לסרטים

בנמל צולמו סצנות מן הסרטים אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון, באטמן מתחיל ואלפי.
סמל לאוס

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  לאוס 
 תאריך אימוץ:  1991 
 
סמל ממלכת לאוס בשנים 1949–1975
סמל לאוס הנוכחי החליף את סמל לאוס שקדם לו בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20. הסמל הנוכחי כולל את המקדש הלאומי פא תאט לואנג, משמאלו סכר המסמל את יכולת ייצור האנרגיה של המדינה ואת הסכר בנאם נגון. במרכז הסמל כביש אספלט המוביל אל המקדש, ובימין הסמל שדה אורז המסמל את החקלאות במדינה. בתחתית הסמל גלגל שיניים המסמל את התעשייה. בתחתית הסמל שתי כתובות: השמאלית "שלום, עצמאות, דמוקרטיה" והימנית: "אחדות ורווחה".
סמל זה החליף את הסמל של המדינה שכלל סמלים קומוניסטיים: הכוכב האדום והפטיש והמגל. במקום סמלים אלה הוסף לסמל המקדש המסמל את הדת במדינה.
עילי האחוחי

עִילַי הָאֲחוֹחִי (בספר שמואל מכונה: צַלְמוֹן הָאֲחֹחִי) הוא דמות מקראית, אחד מגיבורי דוד המלך, הנזכר לצד סבכי החושתי.
עילי האחוחי נמנה בין 30 גיבורי דוד המלך ובשמו זה הוא מוזכר לראשונה בספר דברי הימים א', פרק י"א, פסוק כ"ט: "וְאֵלֶּה רָאשֵׁי הַגִּבֹּרִים אֲשֶׁר לְדָוִיד... וְגִבּוֹרֵי הַחֲיָלִים...סִבּכַי הַחֻשָתִי עִילַי הָאֲחוֹחִי".
בספרות

ברומן התנ"כי 'אפר על ראשה', מאת הסופרת חוה עציוני-הלוי, המוקדש לנפגעות אונס ותקיפה מינית, אחד מגיבורי הספר הוא "עילי האחוחי", בעלה של תמר. הספר מתאר את מעשה האונס של תמר על ידי אחיה למחצה אמנון. בספר, הכירה תמר את עילי האחוחי, משומרי המלך, שהוא בנו של אשבעל, ובהמשך נישאה לו, ותגובתו למעשה האונס היא משמעותית. למעשה, אין התנ"ך מוסר מידע רב על עילי האחוחי, אינו מציין קשר שלו לתמר, ומדובר בָּחֵרוּת הספרותית של המחברת. אולם בהסבריה מדוע בחרה בגיבור מקראי זה מציינת הסופרת כי בתנ"ך עילי האחוחי נקרא כך משום שמוצאו מהעיר אחוח שבנחלת בנימין, השבט שגם המלך אשבעל הגיע ממנו, ומשום ששם אביו אינו מוזכר, לכן אין זה מן הנמנע שעילי אכן היה בנו של אשבעל. שלא כמו רוב גיבורי דוד שעליהם מסופרים מעשי הגבורה שעשו בשדה הקרב, על עילי לא נאמר כלל שהשתתף בקרבות. לפיכך, לפי הסופרת, ייתכן שהוא אמנם היה גיבור של שלום, ומעשה הגבורה שלו התבטא בכך שהציל את חיי המלך מן המתנכלים לו, כפי שהדברים מתוארים ברומן, ואף תמך בתמר לאחר שנפגעה.
הערות שוליים

↑  ספר שמואל ב', פרק כ"ג, פסוק כ"ח
↑  מתוך: דיון על הספר "אפר על ראשה", אתר "נשים בתנ"ך.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נעה בלאס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בדצמבר 1937 תל אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  10 בדצמבר 2008 (בגיל 70) 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 עיסוק:  מוזיקאית, סופרת, מחנכת ומרפאת באמצעות מוזיקה
 שפה מועדפת:  עברית 
 
נעה (נחה) בלאס (19 בדצמבר 1937 – 10 בדצמבר 2008) הייתה מוזיקאית, סופרת, מחנכת ומרפאת ישראלית באמצעות מוזיקה.
ביוגרפיה

נעה בלאס נולדה בתל אביב להוריה פנחס סירקיס ויעל (ינטה) לבית שצ'רנסקי והייתה בוגרת האקדמיה למוזיקה בתל אביב. למדה פסנתר אצל אילונה וינצה-קראוס, חליל אצל אורי טפליץ ובצלאל אבירם וקומפוזיציה אצל אבל ארליך, אנדרה היידו ועדן פרטוש. פיתחה שיטות לימוד, הלחינה יצירות מוזיקליות רבות, שהוצאו בתקליטורים ובתווים ובוצעו בישראל ומחוצה לה (יצירתה "שבעה המנונים מצריים" נוגנה בפסטיבל ישראל, ירושלים, 1988), כתבה ספרים רבים בתחום החינוך מוזיקלי, החינוך המיוחד, סיפורי אגדות ויוגה דרך הצלילים.
נעה בלאס ובנה, המתמטיקאי ד"ר אורי בלאס, חיברו יחד את הספר "מגדל האינסוף", סיפור אגדה, המיועד לילדים בגיל בית הספר היסודי ומשלב מושגים מתמטיים.
שיטות לימוד

פיתחה שיטות לימוד (לרבות משחקים ואמצעי המחשה) באמצעות מוזיקה לאוכלוסייה רגילה ולאנשים עם חריגויות קשות, לרבות בעלי פיגור שכלי קשה ועמוק. שיטותיה נלמדות באוניברסיטאות, במכללות ובהשתלמויות מטעם משרד הרווחה ומטעם אקים. שיטות הלימוד שפיתחה מיושמות אצל מעל 5,000 אנשים במעונות משרד הרווחה, אצל מאות ילדים בבתי ספר לחינוך מיוחד בישראל וכן בארגנטינה, באיטליה, בארצות הברית, בגרמניה ובצרפת.
יוגה דרך הצלילים

כמו כן, פיתחה שיטת יוגה בשם "יוגה דרך הצלילים". השיטה קושרת בין ה"צ'אקרות" (מרכזי אנרגיה בגוף) לבין הצלילים. בשיטה זו נחשפים המשתתפים, במקומות שונים בגוף, לצלילי גונגים, פעמונים וקערות מוזיקליות. השיטה כוללת נושאים שונים הקושרים בין צליל ונשימה, צליל וצבע, צליל ותחושה ועוד. השיטה מיושמת מאז ראשית שנות ה-90 בסדנאות בישראל, בצרפת ובקנדה.
ספריה > חינוך מוזיקלי

מוסיקה לי, יריב-הדר 1979, טפר 1995
קרנבל החיות בליווי הדיסק של סן-סנס, מסדה, 1985
סיפור על המנגינה שאין לה סוף (בליווי דיסק), מסדה, 1986
ככל יכולתם, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1988
מנחה מוסיקלית, ביוגרפיה של יוהאן סבסטיאן באך לנוער, הקיבוץ המאוחד, 1989
סיפורים מוסיקליים, 1990
מוסיקט, 1990
חליל הקסם והדרקון, הקיבוץ המאוחד, 1993
שש חוברות הדרכה ועזר להוראת מוזיקה
ספריה > חינוך מיוחד

ככל יכולתם, הקיבוץ המאוחד, 1988
הגמד פיקי פקו, כנרת, 1989
חיות ומוסיקה (חוברת עבודה), 1990
חינוך מוסיקלי מיוחד (חוברת עבודה), 1990
מוסיקה קלאסית (חוברת עבודה), 1995
אני אתה והעולם (ספר עם דיסק), טפר, 1995,
13 קטעי ג'אז לחינוך המיוחד (חוברת עבודה), 1997
נעה בלאס וחיה עמינדב: גשר בצלילים, הקיבוץ המאוחד, 2003
אדם חבוי בתוך עצמו, הקיבוץ המאוחד, 2007
ספריה > יוגה וצלילים

דרך הצלילים, הוצאת מודן, 1997
צליל ונפש, באיוריה של ליאת בנימיני-אריאל מודן, 2003
ספריה > ספרי אגדות

קולות מקונכייה, בית התווים, 1981
המלך האפור והמלכה הוורודה, כתר הוצאה לאור, 1985
קרנבל החיות, הוצאת מסדה, 1986
הסיפור על המנגינה שאין לה סוף, הוצאת מסדה, 1987
יצירות מוזיקליות

ארבע חוברות של שירים לקול ופסנתר, הוצאת אור-תו, 1984
שבעה המנונים מצריים עתיקים לקול ופסנתר, 1988, הוצאה עצמית
עשרה מזמורים בשפה שנשתכחה, לקול ונבל, 1988, הוצאה עצמית
מעגלים, לשבעה גונגים, חמישה פעמונים וקול, 1988
אותיות, למקהלת נשים, 1988
מתוך המערבולת, לחמישה גונגים וויברפון, 1988
שירי משוררים, לקול ופסנתר (23 שירים בסגנון ליד), 1983–2003
צימבלימבה, 44 מנגינות לפסנתר, 2000
שירת הציקדות, לסקסופון, פסנתר וכלי הקשה, 2003
חד גדיא, לקריין, בסון, קלרינט, טרומבון, פסנתר ותופים, 2003
עזרי לימוד מוזיקליים

דו-רה-מי - משחק ללימוד תווים וקצב, 1967
טומפה, בובה המורכבת מכלי הקשה שונים, 1979
פונופון - אמצעי המחשה להוראת קצב, 1983
הערות שוליים

↑  יעקב בר-און, נועה בלאס, האשה הגדולה מן החלומות, באתר הצליל הפנימי, פורסם במקור ב"מקור ראשון", דיוקן, גיליון 607, 27 במרץ 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303694005171  BnF: cb15554091v (data)  GND: 1021408980  ISNI: 0000 0000 7370 1650  LCCN: n80079353  NLA: 35567953  VIAF: 54462100   WorldCat (עם VIAF): 54462100
סמיה סולוהו

סמיה חסן סולוהו (בסוואהילי: Samia Hassan Suluhu; נולדה ב-27 בינואר 1960, זנזיבר) היא פוליטיקאית טנזנית, המכהנת כנשיאת טנזניה השישית. סולהו היא האישה הראשונה שמכהנת בתפקיד הנשיאה בטנזניה והשנייה שעושה זאת בקהילייה המזרח-אפריקנית אחרי סילבי קיניגי.
ביוגרפיה

סולוהו נולדה בזנזיבר. היא סיימה את לימודיה התיכוניים בשנת 1977 והחלה לעבוד. לאחר מכן, היא עברה מספר קורסים קצרים. בשנת 1986 סיימה את לימודיה במכון לניהול פיתוח באוניברסיטת מזומבה עם תעודה במינהל ציבורי.
בין השנים 1992–1994 למדה באוניברסיטת מנצ'סטר וסיימה תואר שני בכלכלה. בשנת 2015, היא סיימה את התואר השני בפיתוח כלכלי קהילתי באמצעות תוכנית משותפת בין האוניברסיטה הפתוחה בטנזניה לבין אוניברסיטת דרום ניו המפשייר.
קריירה

לאחר לימודיה התיכוניים היא הועסקה במשרד התכנון והפיתוח כפקידה. עם סיום התואר במנהל ציבורי, היא הועסקה בפרויקט במימון תוכנית המזון העולמית.
בשנת 2000 החליטה להתמודד לתפקיד ציבורי. היא נבחרה כחברה בבית הנבחרים של זנזיבר ומאוחר יותר מונתה לשרה על ידי הנשיא אמאני קרומה. היא הייתה שרת האישה הבכירה היחידה בקבינט. היא נבחרה מחדש בשנת 2005 ומונתה מחדש לשרה בתיק אחר.
בשנת 2010 התמודדה לאספה הלאומית כשעמדה במחוז הבחירה הפרלמנטרי של מקונדוצ'י וזכתה ביותר מ-80% מהקולות. הנשיא ג'קאיה קיקווטה מינה אותה לשרת המדינה לענייני איחוד. בשנת 2014 נבחרה כסגנית יו"ר האספה המכוננת המוטלת על ניסוח החוקה החדשה במדינה.
ביולי 2015, נשיא טנזניה ג'ון מגופולי מינה אותה לסגניתו ובכך הפכה לאישה הראשונה בתפקיד זה.
מגופולי וסולוהו נבחרו מחדש לתקופת כהונה שנייה בת חמש שנים ב-28 באוקטובר 2020.
קריירה > נשיאת טנזניה

ב-17 במרץ 2021, בשל מותו של הנשיא מגופולי, הושבעה סולוהו לתפקיד נשיאת טנזניה ב-19 במרץ 2021. בעקבות השבעתה הפכה סולוהו לנשיאה השישית של טנזניה והאישה הראשונה המכהנת בתפקיד זה והיא אחת משתי נשים המכהנות כראשי מדינות באפריקה, לצד סאהלה–וורק זוודה המכהנת כנשיאת אתיופיה.
ממשלת סולוהו יזמה מאמצים לרסן את התפרצות מגפת הקורונה בטנזניה, בניגוד גמור לסקפטיות של הנגיף בתקופת כהונתו של מגופולי, והחליטה לחייב בבידוד במשך 14 יום למטיילים שנכנסים לטנזניה ממדינות בהן הייתה התפשטות של גרסאות חדשות של SARS-CoV-2. המבקרים הומלצו לחבוש מסכות פנים, לחטא את עצמם ולקיים כללי ריחוק חברתי. ממשלת סולוהו התירה לשגרירויות ולארגונים בינלאומיים אחרים לייבא חיסונים למדינה כדי לחסן אזרחים זרים בעבודתם השוטפת בטנזניה, בסיוע משרד הבריאות הטנזני.
בספטמבר 2021 אישרה סמיה סולוהו כי בכוונתה להתמודד לנשיאות בשנת 2025 ובכך עשויה להפוך לנשיאה הראשונה הנבחרת במדינה אם תזכה.
בשנת 2022 נכללה ברשימת טיים 100.
חיים אישיים

בשנת 1978 נישאה סולוהו לחאפה אמיר, קצין חקלאי בדימוס ולהם ארבעה ילדים. בתה מואנו חאפה אמיר (ילידת 1982), ילדתם השנייה של בני הזוג, היא חברה בבית הנבחרים בזנזיבר.
הערות שוליים

↑   ניו יורק טיימס, הנשיאה הראשונה של טנזניה מקווה לשקם את האמון של אזרחיה בדמוקרטיה, באתר הארץ, 25 באפריל 2022
↑  "Samia Suluhu Hassan - Tanzania's new president". BBC News (באנגלית בריטית). 2021-03-19. נבדק ב-2021-03-19.
1 2  Parliament of Tanzania, web.archive.org, ‏13 ביולי 2015
↑  Tanzania (United Republic of) 1977 (rev. 2005) Constitution - Constitute, www.constituteproject.org (באנגלית)
↑  "Tanzania's Samia Suluhu Hassan sworn in as first female president". The Economic Times. נבדק ב-2021-03-19.
↑  Samia Suluhu Hassan: The 100 Most Influential People of 2022, Time (באנגלית)
↑  TSN : 404 - Page Not Found, dailynews.co.tz
↑  House of Representatives - Home, www.zanzibarassembly.go.tz
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811986266705606  GND: 1242987878  VIAF: 35161879289433612598   WorldCat (עם VIAF): 35161879289433612598
סדרה (אונייה)

סדרת אוניות היא קבוצת אוניות שיוצרו על פי אותו תכנון. זאת, להבדיל מסוג אונייה, המצביע על ייעוד דומה (כמו מכלית), או על קבוצת גודל דומה (כמו גדלים שונים של אוניות צובר). כך למשל, קרל וינסון היא נושאת מטוסים מסדרת נימיץ.
במהלך בנייתן של סדרות אוניות מוכנסים שינויים שונים בין אונייה לאונייה, בשל התפתחות טכנולוגית, דרישה של המזמין, בעיות הנדסיות וכלכליות, ועוד. כאשר השינויים אינם גדולים מתייחסים לאוניות כאל סדרה אחת; מרמת שינויים מסוימת ומעלה מתחילים להתייחס אל האוניות החדשות כאל תת-סדרה, או כאל סדרה חדשה אם השינויים גדולים למדי. לעיתים ההבחנה בין סדרה אחת לשנייה אינם כה ברורים, וישנן התייחסויות שונות לנושא. כך למשל, יש הרואים בסדרת נושאות המטוסים נימיץ שתי תת-סדרות: שלוש הראשונות הן תת-סדרה אחת, ושבע הבאות הן תת-סדרה שונה, בשל השינויים הרבים שהוכנסו בהן. עם זאת, צי ארצות הברית רואה בהן סדרה אחת.
לעיתים מזומנות מתבטא הקשר בין האוניות בסדרה בשמותיהן. בסדרת הצוללות טרפלגר של הצי המלכותי הבריטי נקראות כל הצוללות בשמות המתחילים באות T: טורביולנט (Turbulent), טיירלס (Tireless) ו-טורביי (Torbay). בסדרת הסיירות טיקונדרוגה של צי ארצות הברית נקראות כל האוניות על שם קרבות בהם השתתף צבא ארצות הברית: יורקטאון, בנקר היל, גטיסברג, ואנציו.
קביעת שמה של סדרת אוניות

מקובל ששמה של סדרת אוניות נקבע על פי שמה של האונייה הראשונה בסדרה – זו שהושקה ראשונה, או זו שהוכנסה ראשונה לשירות. עם זאת, קיימות כמה שיטות.
קביעת שמה של סדרת אוניות > צי ארצות הברית

בצי ארצות הברית נקראת סדרת אוניות על שמה של האונייה שאושרה בקונגרס. הצי משתמש בשיטת מספור סדרתית של גוף האוניות, ובדרך כלל לאונייה הנושאת את שם הסדרה יהיה מספר גוף הנמוך ביותר בסדרה. כך למשל, מספר הגוף של נימיץ, הראשונה בנושאות המטוסים מסדרת נימיץ, הוא CVN-68, הנמוך ביותר בסדרה. עם זאת, בתקופות בהן ישנה בנייה מואצת של אוניות (כמו בזמן מלחמת העולם השנייה), ייתכן ואוניות אחרות בסדרה יושלמו לפני האונייה הראשונה, ואז יהיה מספרן נמוך יותר מזו של האונייה הראשונה.
קביעת שמה של סדרת אוניות > ציים באירופה

בציים אירופיים, ככלל, נקראת הסדרה על שמה של האונייה הראשונה שנכנסה לשירות, גם אם לא הייתה זו האונייה הראשונה שהוזמנה או שהיו אוניות אחרות שהוחל בבנייתן לפניה. הבדל זה הביא להתייחסות שונה לשמות סדרות בארצות הברית ובאירופה; כך למשל, בצי ארצות הברית נקראה סדרה אחת של אוניות מערכה קולורדו, על שם האונייה הראשונה שאושרה, אך מקורות אירופיים התייחסו לסדרה כסדרת מרילנד, על שם האונייה הראשונה שהוכנסה לשירות.
קביעת שמה של סדרת אוניות > הצי המלכותי הבריטי

מעבר למסורת האירופית, קיימות בצי הבריטי עוד כמה שיטות לקריאת שמות לסדרות של אוניות. ישנן סדרות של אוניות שנקראו בשם כללי, וכל האוניות בסדרה נקראו כפרטים של שם זה; כך למשל נקראה סדרת קורבטות ששירתו בצי המלכותי במלחמת העולם השנייה בשם הכללי פלאואר (Flower, פרח), ורוב 294 האוניות מסדרה זו (69 מהן היו מתת סדרה) נקראו בשמות של פרחים. שיטה אחרת היא קריאת שם סדרה על שם האונייה הראשונה, כמקובל, אך גם בשם האות הראשונה שבה; כך נקראת סדרת הצוללות אמפיון (Amphion), ששירתו בצי המלכותי בשנים 1945–1975, על שם הצוללת הראשונה בסדרה, אה"מ אמפיון, אך הסדרה נקראה גם "סדרת A", וכל הצוללות בסדרה נקראו בשמות המתחילים ב-A. רוב סדרות המשחתות בצי המלכותי נקראו על שם האות הראשונה בשמן של כל האוניות בסדרה, כמו המשחתות מסדרת V ו-W. מאז מלחמת העולם השנייה נודעו סדרות האוניות בצי המלכותי גם על שם מספרן, כמו סדרת המשחתות מטיפוס 42.
קביעת שמה של סדרת אוניות > רוסיה/ברית המועצות

סדרות אוניות של הצי הסובייטי ושל הצי של רוסיה, נקראו בדרך כלל על שם מספר הפרויקט שליווה אותן. לפרויקטים אלו היה לעיתים גם שם מטפורי, ובדרך כלל גם כינוי שניתן על ידי נאט"ו. כך, למשל, נקרא דגם אחד של צוללת גרעינית סובייטית פרויקט 671, "שצ'וקה" (
Shchuka) בפי הרוסים, ו"ויקטור" על ידי נאט"ו.
קביעת שמה של סדרת אוניות > גרמניה

צי גרמניה המערבית, הבונדסמרינה, השתמש במספר בעל שלוש ספרות לכל סדרת אוניות בשירות, או לפרויקט בשלב מתקדם. לאוניות מסדרה מסוימת שנעשו בהן שינויים נוספה אות למספר הסדרה. השיטה נשמרה גם לאחר איחוד גרמניה, בדויטשה מרינה, הצי המאוחד. באורח לא רשמי נקראות הסדרות על שם האונייה הראשונה בסדרה.
נואה האולי

| --- | --- |

 לידה:  1967 (בן 57 בערך) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  קולג' שרה לורנס 
 פרסים והוקרה:  פרס אדגר אלן פו לספר הטוב ביותר (2017)  פרס אמי לבידור בפריים טיים 
 http://www.noahhawley.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
נואה האולי (באנגלית: Noah Hawley; נולד בשנת 1967) הוא סופר, במאי, תסריטאי ומפיק טלוויזיה וקולנוע אמריקאי, זוכה פרס אמי ופרס גילדת הכותבים של אמריקה.
הוא מוכר בעיקר כיוצר והמפיק של סדרות הטלוויזיה המצליחות "פארגו" ו"לגיון" של רשת "FX".
ביוגרפיה

האולי נולד בניו יורק. אימו היא הסופרת המפורסמת לואיז ארמסטרונג (אנ') ואחיו התאום אלכסיי הוא גם יוצר ובמאי שיצר את סדרת הטלוויזיה "מדינת העניינים" (אנ') והשתתף כתסריטאי בסדרת הטלוויזיה "המעקב".
בשנת 1989 סיים את לימודיו בשרה לורנס קולג' עם תואר ראשון במדעי המדינה. הוא עבד באיגוד לסיוע משפטי (אנ') בניו יורק, ועסק במקרים של התעללות או הזנחת ילדים. לאחר מכן עבר לסן פרנסיסקו ושימש כמתכנת וכעוזר משפטי במשרד עורכי דין.
קריירה > טלוויזיה

האולי היה כותב ומפיק בשלוש העונות הראשונות של סדרת הטלוויזיה "בונז" (2005–2008). הוא גם יצר והיה מפיק בכיר בסדרות "The Unusuals" ‏(2009) ו-"My Generation"‏ (2010).
בשנת 2014 יצר, כתב, הפיק וביים את הסדרה "פארגו" לרשת הטלוויזיה FX, שהיא מבוססת על הסרט "פארגו" מאת האחים כהן. הסדרה הייתה מועמדת ל-220 פרסים, וזכתה ב-59 מהם, בהם פרס אמי ופרס גלובוס הזהב.
בשנת 2015 החל לכתוב, להפיק ולביים את סדרת הטלוויזיה "לגיון". הסדרה עלתה לאוויר ב-2017 ברשת FX, שודרה במשך 3 עונות עד 2019 והיא מבוססת על דמות של מארוול בשם דייוויד הלר/לגיון.
בשנת 2021, החל אהולי לעבוד על סדרת הטלוויזיה "הנוסע השמיני" המבוססת על סרטו של רידלי סקוט "הנוסע השמיני" ששודר ברשת FX.
קריירה > קולנוע

בשנת 2006 כתב האולי את התסריט לסרט "האליבי" (אנ').
בשנת 2019 כתב, הפיק וביים את הסרט "לוסי בשמיים" (אנ'), בו כיכבו נטלי פורטמן וג'ון האם ואשר התבסס חלקית על סיפורה של ליסה נוואק.
קריירה > ספרים

האולי כתב חמישה ספרים:
"A Conspiracy of Tall Men" ‏(1998)
"Other People's Weddings" ‏(2004)
"The Punch"‏ (2008)
"The Good Father"‏ (2012)
"Before the Fall"‏ (2016)
פרסים ומועמדויות

האולי זכה פעמיים בפרס הטלוויזיה של בחירת המבקרים ובפרס גילדת המפיקים של אמריקה ופעם אחת בפרס אמי, בפרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת הכותבים של אמריקה, כשכל הזכיות היו על השתתפותו בסדרה "פארגו".
על ספרו "Before the Fall" זכה בפרס אדגר לספר הטוב ביותר לשנת 2016.
| שנה | פרס | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | הבימוי הטוב ביותר במיני-סדרה או סדרת אנתולוגיה או סרט | פארגו | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | התסריט הטוב ביותר במיני-סדרה או סדרת אנתולוגיה או סרט | פארגו | מועמדות |  |
חיים אישיים

האולי מתגורר לסירוגין באוסטין ובלוס אנג'לס.
הוא נשוי לקייל האולי, ואב לשניים. הוא היה נשוי בעבר לבת' וויינטראוב.
הערות שוליים

↑    Peter Stanford, ‏Noah Hawley: 'It's the parents who create killers', The Telegraph, 28 March 2012
↑  "Louise Armstrong". The Guardian. ארכיון מ-11 בדצמבר 2014. נבדק ב-10 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "News and Announcements from Alums" (אורכב 17.01.2011 בארכיון Wayback Machine), Sarah Lawrence College website, accessed May 30, 2013.
↑  Ganahl, Jane (31 באוגוסט 1998). "Success stalks thriller writer". The San Francisco Examiner. ארכיון מ-11 בדצמבר 2014. נבדק ב-10 בדצמבר 2014 – via SFgate.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "News and Announcements from Alums". Sarah Lawrence College. ארכיון מ-17 בינואר 2011. נבדק ב-10 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Elks, Jennifer, The Skinny, accessed June 21, 2011.
↑  "Development Update:Wednesday, January 20", The Futon Critic, accessed June 21, 2011.
↑  Holloway, Daniel (22 בפברואר 2017). "'Fargo' Season 3 Premiere Date Set by FX". Variety (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-23 בספטמבר 2017. נבדק ב-11 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wagmeister, Elizabeth (10 בדצמבר 2015). "FX Inks New Deal with 'Fargo' Creator Noah Hawley, Sets New Development Projects". Variety (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-28 ביוני 2017. נבדק ב-20 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Fargo' creator developing 'Legion' series with Marvel and FX". Entertainment Weekly's EW.com. ארכיון מ-9 באפריל 2016. נבדק ב-20 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Elks, Jennifer "Lies and Alibis" (אורכב 27.03.2012 בארכיון Wayback Machine), Coming Soon, accessed June 21, 2011.
↑  Kroll, Justin (11 בינואר 2018). "Natalie Portman in Talks to Replace Reese Witherspoon in 'Pale Blue Dot' (EXCLUSIVE)". Variety. ארכיון מ-25 בינואר 2018. נבדק ב-24 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Noah Hawley". ארכיון מ-15 במרץ 2016. נבדק ב-15 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jordan Moreau, Emmy Awards 2024 Winners List: ‘Shogun’ Dominates With 18 Wins, and ‘The Bear’ Cooks Up 11, Variety, ‏2024-09-16 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435798305171  BIBSYS: 5074089  BNE: XX5264306  BnF: cb165181577 (data)  GND: 130879703  ISNI: 0000 0001 2020 878X  LCCN: n97086451  NDL: 00819721  NKC: jo2012698967  NLP: a0000001785547  NTA: 270092749  SUDOC: 187872791  VIAF: 10962267   WorldCat (עם VIAF): 10962267