ארכאולוגיה של ארץ ישראל
היסטוריה של המחקר > מדינת ישראל > לאחר מלחמת ששת הימים

מלחמת ששת הימים ותוצאותיה השפיעו באופן ישיר על המחקר הארכאולוגי של ארץ ישראל. שטחים נרחבים בעלי חשיבות למקר המדעי ובהם ירושלים המזרחית והעיר העתיקה, רמת הגולן, חבלי יהודה ושומרון וחצי האי סיני עברו לשליטת מדינת ישראל. המחקר הארכאולוגי בשטחים אלו הוכפף לקצין מטה בממשל צבאי והחל משנת 1981 במסגרת המנהל האזרחי, שאלת מעמדם החוקי של רשויות העתיקות הישראלית והירדנית נותר מעורפל. היקף המחקר גדל פלאים ואל הפקולטות לארכאולוגיה הוותיקות בירושלים נוספו פקולטות באוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ואוניברסיטת חיפה, אליהן נוספו מכוני מחקר נוספים מחוץ לישראל.
בשנת 1970 פרסמה החברה לחקר ארץ ישראל ועתיקותיה את "האנציקלופדיה לחפירות ארכאולוגיות בארץ-ישראל" אנציקלופדיה זו יצאה בשני כרכים, בעריכתו של בנימין מזר וצוות עורכי-משנה והכילה מידע לגבי אתרים שנחפרו עד שנת 1968. בשנת 1992 הוציאה לחקר ארץ ישראל ועתיקותיה את האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל. האנציקלופדיה יצאה לאור בשפה העברית. בארבעה כרכים ומכילה מידע ארכאולוגי על 270 אתרים שנחפרו בארץ ישראל מתחילת החפירות במאה ה-19 ועד למועד הכנת האנציקלופדיה. בשנת 1993 יצאה המהדורה באנגלית בארבעה כרכים המקבילים לכרכים בעברית. בשנת 2008 יצא כרך חמישי באנגלית הכולל עדכון של אתרים שהופיעו במהדורה של שנת 1993 וכן אתרים חדשים.
איחוד שטחי ארץ ישראל בגדה המערבית של נהר הירדן תחת שלטון מדינת ישראל הפיח רוח חדשה במחקר עצמו, סקרים ארכאולוגיים מקיפים של יהודה, שומרון, הגולן וסיני במסגרתם תועדו כל השרידים הנראים על פני השטח. ממצאי הסקרים הובילו לחפירות באתרים שהיו מחוץ לתחומי הישג ידה האקדמיה הישראלית בתקופה שלפני המלחמה.
בשנים שלאחר המלחמה, נערך "סקר החרום", בהשתתפות ארכאולוגים בכירים, ותוצאותים פורסמו בספר שיצא בשנת 1972. בנוסף, נערכו מספר סקרים נוספים בהרי השומרון: יוסף פורת ערך סקר נוסף, ואוניברסיטת תל אביב ערך סקר במערב השומרון. ישראל פינקלשטיין ערך סקר של הר אפרים, ומאז 1978 מתקיים סקר הר מנשה, בניהולו של אדם זרטל ושי בר.

כך בשנת 1968, חשף סקר בראשות יצחקי גל, את מיקומה של גמלא העתיקה בשנים 1976 עד לשנת 1991 נערכו במקום חפירות בראשות הארכאולוג שמריהו גוטמן, שהיה גם מחוקרי מצדה, במהלכן נחשפו בית הכנסת, בתי מגורים, ביצורי העיר ועדויות למלחמה האחרונה שלה.
עיקר המאמץ הוקדש לחפירות בתחום האגן הקדוש של ירושלים, תוך ניצול תנופת הבנייה מחדש של חלקים ניכרים ממזרח ירושלים ובעיקר בתוך הרובע היהודי שהריסותיו פונו והוא נבנה מחדש. באפריל 1968 הפקיעה המדינה את שטח הרובע היהודי, לרבות רחבת הכותל והמבנים שהיו בה. השנים הראשונות לאחר המלחמה הוקדשו לסקר ארכאולוגי ולחפירות הצלה מקיפות, שלא היו אפשריות אילו היה הרובע מאוכלס או בנוי. הרובע היהודי נחפר ביסודיות בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, הממצאים הקדומים ביותר הם מירושלים בתקופת בית ראשון, והם כוללים את החומה הרחבה והמגדל הישראלי. הבית השרוף והפרוור ההרודיאני מימי ירושלים בתקופת בית שני. כנסיית הניאה והקארדו מירושלים בתקופה הביזנטית.
אתר נוסף שחפירתו החלה לאחר 1967 היה מתחם עיר דוד שהחפירה בו החלה על ידי יגאל שילה בשנים 1978 עד 1985. אזור העופל נחפר על ידי בנימין מזר ולאחר מכן על ידי נכדתו אילת מזר. משנת 1995 חפרו רוני רייך ביחד עם אלי שוקרון, חפירה מתמשכת בעיר דוד. חשובה במיוחד החפירה סמוך למעיין הגיחון, שחשפה חלקים בנויים וחצובים חדשים של מערכת המים הכנענית, זו המכונה מערכת פיר וורן. החפירות נמשכות מאז ועד היום באופן רציף בשטחים שונים של עיר דוד על ידי ארכאולוגי רשות העתיקות בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת תל אביב.
בין השאר, נחפר אזור בית המעין והחדרים החצובים, הרחוב המדורג העולה מהשער הדרומי של העיר לכיוון הר הבית, תעלת הניקוז המרכזית של העיר מתקופת בית שני שזרם תחת הרחוב, אזור חניון גבעתי ואזור הפינה הדרומית-מערבית של הר הבית. חפירות אלו נוהלו על ידי ד"ר ג'ו עוזיאל, נחשון זנטון, ד"ר יפתח שליו, ד"ר דורון בן-עמי, פרופ' יובל גדות ואחרים.