יחסי החוץ של הודו
סקירה

יחסיה של הודו עם מדינות העולם התפתחו מאז הראג' הבריטי (1857–1947), כאשר האימפריה הבריטית הייתה בעלת מונופול ביחסי חוץ והביטחון. כאשר זכתה הודו בעצמאותה בשנת 1947, הייתה הודו עודנה חסרת ניסיון בתכנון, ניהול ויישום מדיניות חוץ. עם זאת, המפלגה הוותיקה במדינה, הקונגרס הלאומי ההודי, הקימה מחלקת חוץ קטנה ב-1925 כדי ליצור קשרים בחו"ל ולפרסם את מאבק העצמאות שלה. בשנות העשרים המאוחרות של המאה העשרים, ג'ווהרלל נהרו, שהיה בעל עניין רב שנים בענייני העולם בין מנהיגים עצמאיים, ניסח את עמדת הקונגרס בסוגיות בין-לאומיות. כחבר בממשלת הביניים ב-1946, נהרו ביטא את הגישה של הודו לעולם.
השפעתה הבין-לאומית של הודו השתנתה במהלך השנים שלאחר קבלת עצמאותה. היוקרה ההודית והסמכות המוסרית היו גבוהות בשנות החמישים, והקלו על רכישת סיוע התפתחותי, ממזרח וממערב כאחד. על אף שהיוקרה נבעה מעמדתה הנייטרלית של הודו, לא הייתה המדינה מסוגלת למנוע מהפוליטיקה של המלחמה הקרה לפגוע ביחסיה הבין-לאומיים בדרום אסיה.
בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 נבלם מעמדה הבין-לאומי של הודו בין המדינות המפותחות והמתפתחות במהלך המלחמות עם סין ופקיסטן, סכסוכים עם מדינות אחרות בדרום אסיה וניסיון בהודו לאזן את תמיכתה של פקיסטן בארצות הברית ובסין על ידי חתימה על הסכם הודו-ברית המועצות של ידידות ושיתוף פעולה באוגוסט 1971. אף על פי שהודו השיגה סיוע צבאי סובייטי משמעותי, אשר סייע לחיזוק האומה, השפעתה של הודו נתעצמה מבחינה אזורית ובין-לאומית על ידי התפיסה כי ידידותה עם ברית המועצות מנעה גינוי חד יותר של הנוכחות הסובייטית באפגניסטן. בסוף שנות ה-80 שיפרה הודו את היחסים עם ארצות הברית, עם מדינות מפותחות אחרות ועם סין, תוך המשך הקשר ההדוק עם ברית המועצות. היחסים עם שכנותיה בדרום אסיה, ובפרט פקיסטן, סרי לנקה ונפאל, היו מעורבים ברבים מעיסוקיו של משרד החוץ.
בשנות התשעים, הבעיות הכלכליות בהודו והסתיימות המערכת הפוליטית הדו-קוטבית העולמית אילצו את הודו לבחון מחדש את מדיניות החוץ שלה ולהתאים את קשרי החוץ שלה. המדיניות הקודמת לא הוכיחה את עצמה כדי להתמודד עם הבעיות הפנימיות והבין-לאומיות החמורות שעמדו בפני הודו. סופה של המלחמה הקרה פגע במשמעות הליבה והותיר את מדיניות החוץ ההודית ללא כיוון משמעותי. השיקולים הקשים והפרגמטיים של ראשית שנות התשעים של המאה התשע-עשרה, עדיין נראו בתוך מסגרת העבר הלא-מלוכדת, אך התפוררותה של ברית המועצות הסירה את רוב המינוף הבין-לאומי של הודו, שהיחסים עם רוסיה ועם המדינות הפוסט-סובייטיות האחרות לא יכלו לפצות. לאחר פירוק ברית המועצות שיפרה הודו את קשריה עם ארצות הברית, קנדה, צרפת, יפן וגרמניה. בשנת 1992 כוננה הודו יחסים דיפלומטיים רשמיים עם ישראל, והיחסים גדלו במהלך כהונתה של מפלגת העם ההודית והממשלות המאוחדות של ה-UPA (הברית המתקדמת).
באמצע שנות ה-90, הודו משכה את תשומת הלב העולמית כלפי הטרור הנתמך בפקיסטן בקשמיר. מלחמת קרגיל גרמה לניצחון דיפלומטי גדול בהודו. ארצות הברית והאיחוד האירופי הכירו בעובדה כי הצבא הפקיסטני הסתנן באופן בלתי חוקי לשטח ההודי ולחצו על פקיסטן לסגת מקרגיל. בנוסף, הארגונים לשכר-א-טיבה וג'יש-י מוחמד הוכרו כארגוני טרור על ידי ארצות הברית והאיחוד האירופי.
בשנת 1998 ביצעה הודו ניסוי נוסף בנשק גרעיני, והובילה להטלת מספר סנקציות אמריקניות, יפניות ואירופיות עליה. שר ההגנה של הודו, ג'ורג' פרננדס, אמר כי תוכנית הגרעין של הודו נחוצה משום שהיא מספקת הרתעה לאיום גרעיני סיני פוטנציאלי. רוב הסנקציות שהוטלו על הודו הוסרו עד שנת 2001.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001, סוכנויות המודיעין ההודיות סיפקו לארצות הברית מידע משמעותי על פעילות אל-קאעידה ופעילויות הקשורות בפקיסטן ובאפגניסטן. תרומתה הנרחבת של הודו למלחמה בטרור, יחד עם צמיחתה בתחום הכלכלי, סייעה ליחסים הדיפלומטיים של הודו עם כמה מדינות. הודו קיימה מספר רב של תרגילים צבאיים משותפים עם ארצות הברית והאיחוד האירופי, אשר הביאו לחיזוק היחסים בין ארצות הברית להודו והאיחוד האירופי והודו.
מועמדותה של הודו למושב קבוע במועצת הביטחון של האו"ם נתמכת כיום על ידי מספר מדינות, בהן צרפת, רוסיה, הממלכה המאוחדת, גרמניה, יפן, ברזיל, אוסטרליה ואיחוד האמירויות הערביות. ב-2004 חתמה ארצות הברית על הסכם שיתוף פעולה גרעיני עם הודו, אף שהאחרונה אינה חלק מהאמנה למניעת הפצת נשק גרעיני. ארצות הברית טענה כי שיא ההתרבות הגרעינית של הודו הפכה אותה לחריגה, אולם זה לא שכנע ספקיות גרעין אחרות מתוך חברות הקבוצה לחתום על עסקאות דומות עם הודו. במהלך ביקור ממשלתי בהודו בנובמבר 2010, הודיע נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, על תמיכתה של ארצות הברית בהצטרפותה של הודו למועצת הביטחון של האו"ם, כמו גם לכניסתה של הודו לקבוצת הספקים הגרעיניים, להסדר וסנאר, לקבוצת אוסטרליה ולשליטה בטכנולוגיית הטילים. נכון לינואר 2018, הודו חברה בהסדר וסנר, קבוצת אוסטרליה ושליטה בטכנולוגיה של הטילים.