stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קתדרלת ליון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קתדרלה
 על שם:  יוחנן המטביל 
 כתובת:  8 place Saint-Jean 69005 Lyon 
 מיקום:  ליון
 מדינה:  צרפת צרפת
 זרם:  נצרות קתולית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1180–1480 (כ־300 שנה)
 תאריך פתיחה רשמי:  1480 
 אדריכל:  ז'אק דה בוז'ה 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית
 מידות
 גובה:  44 מטר
 גובה פנימי:  32.5 מטר
 קואורדינטות:  45°45′39″N 4°49′38″E﻿ / ﻿45.760833333333°N 4.8272222222222°E﻿ / 45.760833333333; 4.8272222222222
 primatiale.fr
  (למפת ליון מוגדלת) קתדרלת ליון(למפת ליון רגילה) קתדרלת ליון
 
חזית קתדרלת ליון על רקע נהר הסאון
קתדרלת ליון או בשמה המלא קתדרלת יוחנן המטביל מליון (בצרפתית: Cathédrale Saint-Jean-Baptiste de Lyon) היא קתדרלה קתולית בליון, צרפת ומושב הארכיבישוף של ליון.
בניית הקתדרלה החלה במאה ה-12 על חורבות כנסייה מהמאה ה-6 והושלמה ב-1476. רוב הקתדרלה בנויה בסגנון גותי מוקדם ותקרתה מדגימה היטב את השימוש בקמרונות בני 6 צלעות. ראויים לציון הם שני הצלבים לצידי המזבח, שנשמרו מאז המועצה של 1274 כסמל לאיחוד הכנסיות, והקפלה הבורבונית, שנבנתה בידי קרדינל דה בורבון ואחיו פייר דה בורבון, בן חותנו של לואי האחד עשר, מלך צרפת. הקפלה היא יצירת מופת של פיסול מהמאה ה-15. בקתדרלה ישנו שעון אסטרונומי מהמאה ה-14 המראה את התאריך המדויק עד שנת 2019, את מיקום השמש, הירח וכדור הארץ וכן את פריסת הכוכבים מעל ליון. השעון מציג את השמש כסובבת סביב כדור הארץ בהתאם לתפיסה הרווחת בעת שנבנה.
עד לבנייתה של בזיליקת נוטרדאם דה פורבייה הקתדרלה הייתה הכנסייה המרכזית בעיר.
ממדים

אורך פנימי כולל: 80 מטר.
גובה המגדל המערבי: 44 מטר.
גובה הספינה הראשית: 32.5 מטר.
גובה בית המקהלה: 24.30 מטר.
גלריה

החזית המערבית, עם המגדלים הלא שלמים
חזיתה האחורית של הקתדרלה והאפסיס. באופק על ההר נראית בזיליקת נוטרדאם דה פורבייה
הספינה הראשית
קמרונות סקספרטיט בני 6 צלעות
רואדה

ערך זה עוסק בריקוד פופולרי שהתפתח בקובה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
רואדה, או בשמו המלא רואדה דה קזינו (בספרדית: Rueda de Casino), הוא ריקוד פופולרי שהתפתח בקובה בשנות החמישים המאוחרות, והוא וריאציה של הסלסה בזוגות. הריקוד מבוצע ברחובות, במועדונים ובבתים. פירוש המילה "רואדה" הוא גלגל.
לעומת הסלסה בזוגות, ברואדה רוקדים מספר זוגות בו זמנית המרכיבים מעגל ועושים את אותן תנועות סימולטנית. תוך כדי הריקוד מתבצעת החלפת זוגות בין הרוקדים במעגל. לעיתים רוקדים כמה מעגלים אחד בתוך השני. ייתכן שהחלפת הזוגות בריקוד מושפעת מסגנון הריקוד הצרפתי (אשר הגיע לקובה עם בני האיטי). הריקוד החל להתפשט ולפרוח גם בארצות הברית בשנות השבעים ובשנות השמונים של המאה העשרים בעקבות ההגירה הקובנית ופריחת התרבות הלטינית באזור.
את הרואדה ניתן לרקוד החל משני זוגות ומעלה. לכל וריאציה יש שם ולרוב גם סימן ידיים מוסכם כדי שניתן יהיה לסמן במקום לצעוק כאשר רוקדים הרבה זוגות. בכל מעגל רואדה ישנו מוביל אחד הנקרא "הזמר" והוא אומר או מסמן לכל הזוגות את הווריאציה הבאה. הרואדה מאופיינת בווריאציות מסובכות וחילופים מהירים של בני הזוג ורוקדים אותה לצלילי סלסה קצבית ומהירה.
כאשר רוקדים רואדה מתפתחת דינמיקה קבוצתית אשר לא קיימת בריקוד בזוגות. כדי שהריקוד יזרום חלק ותהיה אחידות בין כל הזוגות צריכה להיות רמה גבוהה יותר של מודעות וקשב לסובב ולמוביל. רצוי גם לוותר על הסגנון האישי והאלתור לטובת הסגנון הקבוצתי, האחידות והיופי שברואדה.
שיא גינס לרואדה הגדולה ביותר הושג ביוני 2014 בסלוניקי יוון, עם רואדה בגודל של 1,102 רוקדים.
בישראל ניתן ללמוד ולרקוד רואדה מאז שנת 2000 במועדונים, במסיבות ובפסטיבלים בהם מנגנים ורוקדים סלסה קובנית.
הערות שוליים

↑  Largest rueda de casino, באתר ספר השיאים של גינס(באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007417306505171  LCCN: sh2016000287
קוצר נשימה

| --- | --- |

 תחום:  רפואת ריאות 
 טיפול:  מורפין 
 קישורים ומאגרי מידע
 DiseasesDB:  15892
 MeSH:  D004417
 MedlinePlus:  003075
 סיווגים
 ICD-10:  R06.0
 ICD-11:  MD11.5 
 
קֹצֶר נְשִׁימָה (בלועזית: דִיסְפְּנֵאָה, Dyspnea) הוא תסמין המתאר תחושה של היעדר אוויר וקושי לנשום. באופן פיזיולוגי, יכול קוצר נשימה להופיע לאחר מאמץ גופני גדול, אולם הופעתו במאמץ מתון יותר או במנוחה מהווה סממן למחלה.
קוצר נשימה יכול לנבוע ממגוון רחב של סיבות, כאשר מרבית המקרים נובעים מסיבות במערכת הנשימה ובמערכת הלב וכלי הדם. נוסף על אלה, ישנן סיבות נוירולוגיות, כאלה הקשורות למערכת השריר-שלד, אנדוקריניות, המטולוגיות ופסיכיאטריות. מבין הגורמים הריאתיים, הבולטים ביותר הם אסתמה, דלקת ריאות, מחלות ריאה אינטרסטיציאליות, מחלת ריאות חסימתית כרונית, תסחיף ריאתי וחזה אוויר. הגורמים הלבביים הבולטים הם מחלת לב איסכמית ובצקת ריאות ממקור לבבי, כגון אי-ספיקת לב.
הגדרה

איגוד החזה האמריקני (ATS) הגדיר בהצהרת קונצנזוס מיולי 1998 את המונח קוצר נשימה כך: "חוויה סובייקטיבית של אי-נוחות בנשימה אשר כוללת תחושות נבדלות באיכותן המשתנות בעוצמתן". הגדרה זו מדגישה את היותו של קוצר נשימה תסמין, כלומר החוויה האישית של האדם החווה אותה, ללא קשר לסימני עבודת נשימה מאומצת הניכרים לצופה מן הצד. המונח "נַשֶּׁמֶת", לעיתים נתפס כמונח נרדף לקוצר נשימה, ולעיתים בא לתאר התנשמות וטכיפנאה.
מנגנון

תחושת הנשימה מתווכת על ידי שני מסלולים עצביים: המסלול המוציא, האֵפֵרֶנְטִי, שמקורו בקליפת המוח המוטורית, והמסלול המביא, האָפֵרֶנְטִי, שמקורו בקולטני חישה בגוף הקשורים למערכת הנשימה. המסלול המוציא אחראי על שליחת המסר העצבי המפעיל את שרירי הנשימה, תוך שליחת מסר מקביל אל קליפת המוח התחושתית, ואילו המסלול המביא מקבל את הקלט שלו משלושה סוגי קולטנים: כמורצפטורים, מכנורצפטורים ומטבורצפטורים. הפרעות בכל אחד ממסלולים אלה, כמו גם הפרעות ביחסי הגומלין ביניהם ובעיבודם במוח, גורמות לתחושה של קוצר נשימה, אשר נתפס כתחושה הוליסטית, בניגוד לכאב, שפעמים רבות ניתן לייחסו לנקודת קצה עצבית אחת.
הפרעות הקשורות בעבודת נשימה מוגברת, או לחלופין בתחושה שנדרש מאמץ גדול יותר בנשימה, יביאו לקוצר נשימה במסלול המוציא, שכן במקביל למסר העצבי הנמסר לשרירים העייפים, נשלח מסר תחושתי מקביל על עבודת נשימה מוגברת. הפרעות אלה מאפיינות התנגדות מוגברת בדרכי האוויר או היענות נמוכה ונוקשות של מערכת הנשימה. לעומת זאת, במסלול המביא כמורצפטורים בגוף עורק התרדמה ובמוח המוארך, החשים ירידה חמצן בדם (היפוקסמיה), עלייה חריפה ברמת הפחמן הדו-חמצני בדם (היפרקפניה) וחמיצות הדם (אצידמיה), יביאו לתחושת רעב לאוויר. המכנורצפטורים, כאשר מגורים על ידי עווית הסימפונות (ברונכוספאזם), מביאים לתחושה של לחץ בחזה. מכנורצפטורים מסוימים אחרים כמו קולטני J, הרגישים לבצקת ברקמת הריאה, וכמו קולטנים בכלי הדם הריאתיים, החשים שינויים חדים בלחץ הדם בעורק הריאה, תורמים לתחושת הרעב לאוויר. מכנורצפטורים אחרים החשים ניפוח יתר של הריאה מלווים בתחושה של עבודת נשימה מוגברת וחוסר יכולת לקחת נשימה עמוקה או מספקת. המטבורצפטורים מצויים בשרירי השלד ומופעלים על ידי שינויים בסביבה הביוכימית של השריר בעת מאמץ. כאשר הם מגורים הם תורמים לאי-נוחות בנשימה.
אי-התאמה בעיבוד המסלולים השונים המתווכים את תחושת הנשימה עלולה לגרום להגברת תחושת קוצר הנשימה. בנוסף, חרדה עלולה אף היא להחמיר את קוצר הנשימה על ידי שינוי בתפישה התחושתית של המסרים המתקבלים או על ידי שינוי פיזיולוגי המתרחש בעת חרדה, כגון נשימת יתר המביאה להגברת עבודת הנשימה וניפוח יתר של הריאות.
הערכה > הערכה איכותית

כאמור בהגדרתו, קוצר נשימה יכול להיות ביטוי למספר סוגי תחושות נבדלות של אי-נוחות בנשימה, אשר כל אחת מהן מתפתחת במנגנון שונה. תחושת הרעב לאוויר מתעוררת לאור דחף מוגבר לנשימה, לחץ בחזה יכול להיגרם במנגנון של היצרות הסימפונות או בצקת ברקמת הריאה, תחושת מאמץ נשימה מוגבר יכולה לנבוע מחסימה בדרכי האוויר או מחולשה של שרירי הנשימה ואילו תחושה של חוסר היכולת לקחת נשימה עמוקה היא ביטוי לניפוח יתר של הריאות ונפח נשימה מוגבל. תחושת נשימה כבדה, מהירה או עודפת היא במקרים רבים ביטוי לכושר גופני ירוד.
הערכה > הערכה כמותית

הערכת חומרת קוצר הנשימה יכולה להיעשות בדרך ישירה על ידי דירוג סובייקטיבי של חומרת קוצר הנשימה מצד האדם החווה אותו, בין אם באמצעות סולם בורג משוכלל (Modified Borg scale) או באמצעות סולם אנלוגי חזותי (Visual analog scale). כך למשל, בסולם בורג משוכלל מדורגת חומרת קוצר הנשימה בסולם מ-0 ועד 10, כש-0 מייצג היעדר קוצר נשימה ו-10 מייצג קוצר נשימה מרבי. לחלופין, הדרך העקיפה, אך במידת מה יותר אובייקטיבית, לדרג חומרה של קוצר נשימה היא ציון עצימות המאמץ המשרה קוצר נשימה, למשל עלייה של גרם מדרגות אחד הנחשבת למאמץ קל. לשיטה זו יש חיסרון שהיא יכולה להיות מושפעת מגורמים אחרים, כגון כאבים באיברים אחרים שאינם מאפשרים מאמץ. שני סולמות אובייקטיביים נפוצים להערכת קוצר נשימה הם של מועצת המחקר הרפואי הבריטית (MRC) והסיווג התפקודי של איגוד הלב של ניו יורק (NYHA), אשר מדרג קוצר נשימה כתוצאה ממחלת לב.
אבחנה מבדלת

האבחנה המבדלת של קוצר נשימה רחבה מאוד, אולם ניתן לסווגה לשלוש קבוצות אטיולוגיות עיקריות, לפי המערכת המעורבת: מערכת הנשימה, מערכת הלב וכלי הדם והפרעות אחרות. סיווג נוסף לקוצר נשימה מתמקד באופן הופעתו של קוצר הנשימה – קוצר נשימה חריף, תת-חריף וכרוני – מאחר שאטיולוגיות שונות מובילות לכל אחד מן המצבים הללו. קוצר נשימה חריף מתפתח בתוך שעות עד ימים, תת-חריף בתוך ימים עד שבועות וכרוני במשך חודשים ושנים. מהלכו של קוצר נשימה כרוני יכול להיות התקפי או מתמשך.
אבחנה מבדלת > מערכת הנשימה > מחלות של דרכי האוויר

אסתמה ומחלת ריאות חסימתית כרונית מאופיינות בחסימת של זרימת האוויר בנשיפה, דבר המוביל לניפוח יתר של הריאה ולקוצר נשימה במנגנון זה. במחלה חסימתית בינונית-חמורה מתווספים היבטים של עבודת נשימה מוגברת על רקע ירידה באלסטיות של מערכת הנשימה, ובהיצרות חריפה של הסימפונות מתלווה לכל אלה גם תחושת לחץ בחזה. מנגנון נוסף המופעל במחלות החסימתיות מושרה על ידי היפוקסמיה והיפרקפניה.
אבחנה מבדלת > מערכת הנשימה > מחלות של דופן בית החזה

מחלות מבניות הגורמות להתקשחות של דופן בית החזה כמו עקמת או מחלות הגורמות לחולשה של שרירי הנשימה דוגמת מיאסטניה גראביס ותסמונת גייאן-בארה נקשרות לקוצר נשימה במנגנון עבודת נשימה מוגברת.
אבחנה מבדלת > מערכת הנשימה > מחלות של רקמת הריאה

מחלות ריאה אינטרסטיציאליות, בין אם כתוצאה מזיהום, מסיבות תעסוקתיות או ממחלה אוטואימונית, מביאות לקוצר נשימה, הן במנגנון של עבודת נשימה מוגברת בשל התקשחות הריאה, והן במנגנון של דחף לאוויר הנגרם מהיפוקסמיה על רקע פגיעה במצע ההשקה בין הנאדיות לנימים.
אבחנה מבדלת > מערכת הלב וכלי הדם > מחלות של שריר הלב

במחלות של שריר הלב, בדגש על החדר השמאלי בלב, אשר בהן יש פגיעה ביכולת הכיווץ או ההרפיה של הלב, כמו אי-ספיקת לב על רקע אוטם שריר הלב, קרדיומיופתיה אחרת או מחלת לב מסתמית, מתפתח גודש ריאתי בשל אי-ספיקתו של הלב לדחוף את הדם לפנים. עודף הנוזלים בכלי הדם בריאה מוביל ליציאה שלהם אל רקמת הריאה ולבצקת ריאות, שאותה חשים קולטנים בריאה המשרים קוצר נשימה. בנוסף, אי-התאמה בין האוורור הריאתי לזרימת הדם לריאה מחמירה את קוצר הנשימה במנגנון של היפוקסמיה.
אבחנה מבדלת > מערכת הלב וכלי הדם > מחלות של כלי הדם הריאתיים

תסחיף ריאתי ומחלות ראשוניות של כלי הדם בריאה, כגון יתר לחץ דם ריאתי ראשוני ודלקת של כלי הדם בריאה, גורמים לקוצר נשימה במנגנון של עלייה בלחץ הדם בעורק הריאה, אשר אותה חשים קולטנים בריאה המשרים קוצר נשימה. בנוסף, במחלות אלה נפוצות גם נשימה מוגברת והיפוקסמיה.
אבחנה מבדלת > מערכת הלב וכלי הדם > מחלות של מסב הלב

פריקרדיטיס וטמפונדה לבבית מביאות לעלייה בלחצי הדם הריאתיים, שחשים אותה, כאמור, קולטנים בריאה המשרים קוצר נשימה. במידה שיש הגבלה על יכולתו של שריר הלב להזרים דם, עלולה להתפתח חמצת לקטית, אשר אותה חשים מטבורצפטורים.
אבחנה מבדלת > הפרעות אחרות

אנמיה קלה עד בינונית משרה קוצר נשימה במאמץ המתווך על ידי גירוי מטבורצפטורים. בהשמנה מעורבים מספר מנגנונים של קוצר נשימה, לרבות עבודת נשימה מוגברת על רקע היענות נמוכה של דופן בית החזה. באנשים עם כושר גופני ירוד מתפתח המטבוליזם האל-אווירני מוקדם, דבר שמפעיל את המטבורצפטורים והכמורצפטורים. לעיתים מתפתח קוצר נשימה שאינו מוסבר על ידי בעיה רפואית קיימת, והדבר נקשר ברגישות גבוהה יותר להיפרקפניה.
טיפול

הטיפול בקוצר נשימה מתמקד ראשית בטיפול בסיבה הגורמת לו. אם הדבר אינו אפשרי, מתמקד הטיפול בהקלת חומרתו של קוצר הנשימה והשפעתו על איכות החיים. הושבה בתנוחת חצובה עשויה להקל במעט על קוצר נשימה חריף. במידה שרמת ריווי החמצן בדם נמוכה מ-90%, טיפול בהעשרת חמצן בצינור אף ("משקפיים") או במסכה מקל על חוויית הדחף לאוויר. תוכניות שיקום נשימתי באנשים עם מחלת ריאות חסימתית כרונית משפרות את חוויית קוצר הנשימה ואת הסבילות למאמצים ומפחיתות שיעורי אשפוזים. שיטות נוספות להקלה בקוצר נשימה כרוני נמצאות במחקר.
ראו גם

נשמת השכיבה
קוצר נשימה לילי התקפי
טכיפנאה
לקריאה נוספת

Richard M. Schwartzstein, Dyspnea, Harrison's Principles of Internal Medicine, 19th Edition, McGraw-Hill Companies, 2015, Vol. 1 pp. 47e-1-47e-5
הערות שוליים

↑  American Heart Society (1999). "Dyspnea mechanisms, assessment, and management: a consensus statement". Am Rev Respir Crit Care Med 159: 321–340
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567963805171  GND: 4334384-3  LCCN: sh85040344  NDL: 00566507  NKC: ph903095 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קיי קנדל

| --- | --- |

קיי קנדל בסרט "הרפתקאותיו של קווינטן דורוורד" (1955)
 לידה:  21 במאי 1927 וית'רנסי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  6 בספטמבר 1959 (בגיל 32) מרפאת לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  St John-at-Hampstead 
 שם לידה:  Justine Kay Kendall McCarthy 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1945 
 בן או בת זוג:  רקס הריסון (25 ביוני 1957–6 בספטמבר 1959) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וסטין קיי קנדל מקארת'י (באנגלית:  Justine Kay Kendall McCarthy;‏ 21 במאי 1927 - 6 בספטמבר 1959) הייתה שחקנית קולנוע אנגלייה זוכת פרס גלובוס הזהב לשנת 1957 על תפקידה בקומדיה המוזיקלית "לס גירלס".
קנדל נולדה בעיירה ווית'רנסי שבמערב יורקשייר, אנגליה. קנדל הייתה נכדתה של הזמרת המפורסמת מרי קנדל, אביה היה טרי קנדל ואחיה הוא השחקן קייוון קנדל. קנדל התחנכה באנגליה ובסקוטלנד ולמדה ב"אקדמיית לידייה קאיישאט לריקוד" שבלונדון.
החלה את דרכה בקולנוע הבריטי במספר סרטים זניחים והתגלתה לראשונה בראשית שנות ה-50 בקומדיות "ג'נבייב" בתפקיד הדוגמנית רוזלינד פיטרס (1953), ב"רופא לעת צרה" (1954) ובסרט ההרפתקאות "הרפתקאותיו של קווינטן דורוורד".
בשנת 1958 זכתה קנדל בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד/קומי מוזיקלי על הופעתה בתור נערת השעשועים סיביל וורן בקומדיה המוזיקלית של ג'ורג' קיוקור "הנשים". קנדל חלקה את הפרס ביחד עם חברתה לסרט טיינה אלג. לאחר מכן הופיעה קנדל לצידו של רקס הריסון בקומדיה של וינסנט מינלי "בנות ה-17 מבלות" (The Reluctant Debutante).
קנדל ידעה בחייה האישיים מערכות יחסים רבות, בהן עם השחקן סידני צ'אפלין (בנו של אגדת הקולנוע צ'ארלי צ'אפלין). בשנת 1955 הכירה את כוכב הקולנוע רקס הריסון על סט הסרט "הבעל הנצחי", והשניים החלו לנהל רומן. הריסון שהיה מעורב מאוד בחייה האישיים התבשר מרופאה שקנדל סובלת מלוקמיה, קנדל מעולם לא הייתה מודעת לכך והייתה בטוחה עד למותה שהיא סובלת מחוסר ברזל. הריסון שהתגרש מאשתו השחקנית לילי פלמר דאג לקנדל עד למותה מהמחלה בגיל 32 ב-6 בספטמבר 1959.
קנדל מתה זמן קצר לאחר שסיימה להצטלם לסרטה האחרון "עוד פעם, עם רגש!" לצדו של יול ברינר.
ראדה כרמי

| --- | --- |

 לידה:  1939 (בת 85 בערך) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 שם לידה:  غادة حسن سعيد علي منصور الكرمي 
 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 השכלה:  אוניברסיטת בריסטול 
 מעסיק:  האוניברסיטה המטרופולנית של לונדון, אוניברסיטת אקסטר 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 פרסים והוקרה:  פרס הספרות פא"ן אוקלנד ע״ש ג'וזפין מילס (2003) 
 
ראדה כרמי (בערבית غادة الكرمي, תעתיק מדויק: ע'אדה אלכרמי; באנגלית: Ghada Karmi; נולדה ב-1939) היא רופאה, פעילה פוליטית, אשת אקדמיה וסופרת ממוצא פלסטיני. עיסוקה האקדמי והפוליטי נע סביב נראטיב הסכסוך הישראלי-פלסטיני ומצבו כיום. כרמי מרבה לפרסם מאמרי דעה בעיתונות הבריטית ובירחונים אקדמיים והיא חברת סגל במכון ללימודי האסלאם והמזרח-התיכון באוניברסיטת אקסטר באנגליה. פרסמה מספר ספרים ומאמרים שזכו להד בעיתונות הממלכה המאוחדת.
ביוגרפיה

לפי עדותה מן הביוגרפיה שפרסמה בשנת 2002, "בחיפוש אחר פאטימה: סיפור פלסטיני", נולדה כרמי בירושלים המנדטורית בשכונת קטמון בין שכנים מוסלמים ונוצרים, בהם נמנה גם ידיד המשפחה, ח'ליל א-סכאכיני. לאחר מלחמת העצמאות בה משפחתה נסה מביתה היא התיישבה בבריטניה, בשכונת גולדרס גרין בלונדון, בשכנות ליהודים ממוצא גרמני, מניצולי השואה. בלונדון מצא אבי המשפחה, חסן סעיד כרמי, עבודה ברשת הבי-בי-סי בערבית.
בשנת 1964 סיימה בהצלחה את לימודי הרפואה באוניברסיטת בריסטול ולאחר מכן עבדה כרופאה אשר עיקר עיסוקה במתן מזור וסיוע סוציאלי לקבוצות בני מיעוטים בחברה הבריטית, מהגרים ומחפשי מקלט מדיני – רובם ממוצא מוסלמי. פעילה פוליטית מאז שנת 1972 לטובת העם הפלסטיני ולצד כך השלימה עבודת דוקטורט בהיסטוריה של הרפואה הערבית מאוניברסיטת לונדון. בשנת 1998 חזרה לביקור בבית הוריה בשכונת קטמון בירושלים לראשונה מאז 1948.
כרמי ידועה בהתבטאויותיה החריפות נגד מדינת ישראל וגורסת כי הרעיון הציוני שווה ערך לגרועים בפשעי המאה ה-20 ומביעה התנגדות מוחלטת וחסרת פשרות אליו, הן בארץ ישראל והן במדינות אחרות (תוך שלילת הזכות להגדרה ושלטון עצמיים מן העם היהודי).
מאז שנת 1990 פעילה לטובת "פתרון מדינה אחת" לסכסוך הישראלי-פלסטיני, כאשר לדבריה, למדינה זאת יוכלו לחזור 5 מיליון פליטים פלסטינים, אבל לא יהיה צורך בפינוי ההתנחלויות.
פרסומיה

"רפואה רב-תרבותית: המצב כיום ומדיניות עתידית בהוראת הרפואה" (1995)
"ירושלים כיום, מהו העתיד לתהליך השלום?" (1996, ביחד עם אדוארד סעיד)
"האקסודוס הפלסטיני 1948-1998" (1999)
"בחיפוש אחר פטימה: סיפור פלסטיני" (2002)
"נשואה לגבר אחר: הדילמה של ישראל בפלסטין" (2007).
"שיבה: ממואר פלסטיני" (2015)
הערות שוליים

↑  עלה ברשת: פלסטינים קוראים לאמץ פתרון מדינה אחת, מידה 17/06/2013
↑  דוד רטנר, הערב בחיפה: כנס בינלאומי להעלאת המודעות לזכות השיבה, באתר הארץ, 25 במרץ 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524344605171  BIBSYS: 90524944  BNE: XX1241226  BnF: cb39411959w (data)  CiNii: DA10040806  GND: 130067431  ISNI: 0000 0001 1657 7072  LCCN: n95080888  NLG: 276477  NTA: 30671292X  RERO: 02-A003442872  SUDOC: 074362089  S2AuthorId: 2166367  VIAF: 63259096   WorldCat (עם VIAF): 63259096
קתדרלת לינץ

| --- | --- |
 
 מידע כללי
 סוג:  קתדרלה
 על שם:  העיבור ללא חטא 
 כתובת:  Baumbachstraße 
 מיקום:  לינץ
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 זרם:  נצרות קתולית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1862–1924 (כ־62 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1862 
 אדריכל:  וינסנץ שטאץ
 סגנון אדריכלי:  התחייה הגותית
 מידות
 גובה:  134.7 מטר
 שטח:  5,170 מטר רבוע
 מידע טכני
 קיבולת:  20,000
 קואורדינטות:  48°18′01″N 14°17′10″E﻿ / ﻿48.30023°N 14.28604°E﻿ / 48.30023; 14.28604
 http://www.mariendom.at/
 he
 
העוגב הגדול ופנים הקתדרלה
קתדרלת לינץ הנקראת באופן רשמי קתדרלת מריה הקדושה (Mariendom) וידועה בשם הקתדרלה החדשה (Neuer Dom) היא קתדרלה נאו-גותית קתולית בלינץ, אוסטריה.
בניית הקתדרלה החלה ב-1855 בידי הבישוף פרנץ יוזף רודיגייר (Franz Joseph Rudigier). אבן הפינה הונחה ב-1862 והקתדרלה נחנכה ב-1924 בידי הבישוף יוהנס מריה גפלנר (Johannes Maria Gföllner). הקתדרלה תוכננה בידי וינסנץ שטאץ (Vincenz Statz), רב-הבנאים של הארכידיוקסיה של קלן, בסגנון גותי צרפתי למעט החריגה מחזית בעלת שני מגדלים לטובת חזית בעלת מגדל אחד, כמו בקתדרלת פרייבורג.
ב-2017 נערך שיפוץ יסודי בפנים הקתדרלה, ובו בין השאר הועבר המזבח הראשי למקום המצלב ושופר החימום הפנימי. ב-21 ביוני 2018 ניזוק המגדל הראשי של הקתדרלה בעקבות תאונת עגורן.
אדריכלות ומבנה

הקתדרלה בנויה בסגנון נאו-גותי בהשראת אדריכלות גותית מאוחרת והיא הגדולה ביותר באוסטריה, אך לא הגבוהה ביותר. בחזית המערבית ישנו מגדל בודד, המאפיין כנסיות גרמניות (דוגמת קתדרלת פרייבורג והמינסטר של אולם). בראש המגדל מתנוסס צריח מחודד בגובה של כ-134.69 מטרים (441.9 רגל), הנמוך ב-2 מטר מגובה הצריח של המגדל הדרומי של קתדרלת סטפנוס הקדוש (שטפנסדום, 136.7 מטר) בווינה. במקור, תוכנן צריח יותר גבוה אך תכנון זה בוטל בעקבות חוק שאסר על בניית מבנים גבוהים יותר מהמגדל הדרומי של השטפנסדום. על המגדל הותקנו מספר שעונים גדולים לרווחת הציבור.
הקתדרלה בנויה על בסיס אולם תווך בן 3 אגפים (ספינה ראשית ברוחב 27.5 מטר ושתי ספינות משניות ברוחב 13.5 מטר) שאורכו 130 מטר. הוא נחצה בידי טרנספט (בית הרוחב) שאורכו 60 מטר. שטח הקרקע של הקתדרלה הוא 5,170 מטר רבוע. בקתדרלה יש 20,000 מושבים לאורך הספינה הראשית, 142 חלונות ויטראז', 54 עמודים בקומת הארקדה ו-17 מזבחים.
בחזית המערבית נמצא השער הראשי, שמעליו טימפנון ועליו פיסול גותי רב. בכל אחת מחזיתות בית הרוחב יש שער גם כן. מעל כל שער ישנו חלון רוזטה בסגנון גותי לוהב. מבנה הקיר הוא בעל שתי קומות: קומות הקשתות (הארקדה) וקומת התאורה. מבחוץ נתמכת הקתדרלה על ידי תמיכות דואות חינניות. מעל מקום המצלב ישנו צריח פלש קטן.
בקתדרלה יש 142 חלונות ויטראז' מזכוכית צבעונית. הידוע מכולם הוא "חלון לינץ" שמתאר את ההיסטוריה של העיר. החלון מכיל גם דיוקנאות של פטרונים ומממנים. בזמן מלחמת העולם השנייה מספר חלונות, בעיקר באגף הדרומי, ניזוקו. במקום לשחזרם הם הוחלפו בחלונות ויטראז' שהכילו אמנות מודרנית. בקמרון הקבורה של הקתדרלה אפשר למצוא פסלים מאת S. Osterrieder המציגים את סצנת הלידה של ישו והצגה של בגדי הכמורה המהודרים של הבישוף רודיגייר.
קתדרלת לינץ, החזית המערבית בת המגדל הבודד
שער הכניסה הראשי
המגדל המערבי של קתדרלת לינץ
הספינה הראשית
קומת התאורה (ובה חלונות ויטראז') והקמרונות
קומת התאורה במקום המצלב
האפסיס (בתצורת שווה)
פנורמה של החזית הצפונית
הערות שוליים

↑  admin, Tons heavy tower of Linz Cathedral toppled (באנגלית אמריקאית)
↑  מדידה מ-2018 ביחד לקרקע
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4443335-9  LCCN: no2010180222  MusicBrainz: 9a730c33-7353-4345-b127-92c162f0b932  VIAF: 160159807   WorldCat (עם VIAF): 160159807
קתדרלת מולן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קתדרלה קתולית, בזיליקה זוטרה, כנסייה קולגיאטית 
 כתובת:  rue Louis Mantin 
 מיקום:  מולן 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 אדריכל:  ז'אן-בטיסט-אנטואן לאסיס 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית 
 קואורדינטות:  46°34′00″N 3°19′54″E﻿ / ﻿46.566667°N 3.331667°E﻿ / 46.566667; 3.331667
 אתר רשמי
  (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי קתדרלת מולן(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי קתדרלת מולן
 
הקתדרלה, מבט מכיוון מערב
קתדרלת מולן (בצרפתית שמה המלא הוא Basilique Notre-Dame de l'Annonciation de Moulins) היא קתדרלה קתולית במוּלֶן, אלייה, צרפת. הקתדרלה בנויה בסגנון גותי לוהב (Flamboyant) והושלמה בגל התחייה הגותית במאה ה-19.
היסטוריה

הקתדרלה נבנתה בתור כנסייה קולגיאלית בסוף המאה ה-15 בסגנון גותי לוהב (Flamboyant). ב-1822 נהפכה לקתדרלה ומושב הבישוף של מולן. בעקבות כך נבנתה הספינה הראשית מחדש בסגנון נאו-גותי ועמה חזית בעלת חלון רוזטה ושני צריחים מחודדים בידי האדריכלים ז'אן-בטיסט-אנטואן לאסיס (Lassus) ו-Millet בסוף המאה ה-19.
אוצר הקתדרלה כולל טריפטיכון מפורסם בשם Maître de Moulins מאת Jean Hey שהוזמן בסביבות 1500 על ידי דוכס בורבון.
גלריה

חזית הקתדרלה, מבט מצפון מערב
חזית הקתדרלה, מבט מדרום מערב
בית המקהלה של הקתדרלה, מבט מצפון-מזרח
חלק מהטריפטיכון שבקתדרלה
קרחון גרין (מצוק ראגייט)

ערך זה עוסק בקרחון בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  64°58′00″S 61°52′00″W﻿ / ﻿64.9667°S 61.8667°W﻿ / -64.9667; -61.8667
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון גרין(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון גרין(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גרין(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון גרין
 
קרחון גרין (באנגלית: Green Glacier) הוא קרחון בצידה המזרחי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 28 קילומטרים ורוחבו 7 קילומטרים.
הקרחון זורם לכיוון צפון מזרח בין פסגת דוגריאב ורכס ראגייט, ולאחר מכן זורם מזרחה ונשפך למפרצון וון צפונית לפסגת פירן ודרומית לשפך קרחון הקטוריה.
היסטוריה

הקרחון מופה לראשונה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד (Falkland Islands Dependencies Survey) בשנת 1955.
מקור השם

על שם ג'ון ר. גרין (John R. Green), מנהל סקר שטחי חסות איי פוקלנד באי דיספשן ב -1950 ובאיי ארגנטינה ב -1951.
לקריאה נוספת

• T. A. Scambos, J. A. Bohlander, C. A. Shuman, and P. Skvarca, , GEOPHYSICAL RESEARCH LETTERS, VOL. 31, L18402, doi:10.1029/2004GL020670, 2004
• Ian Joughin and Richard B. Alley, , 24 JULY 2011, DOI: 10.1038/NGEO1194
רובין דריסקול

| --- | --- |

 לידה:  28 ביוני 1951 (בן 73) הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 פרופיל ב-IMDb
 
רובין דריסקול (באנגלית: Robin Driscoll) הוא שחקן ותסריטאי בריטי, אשר קנה את עיקר פרסומו כאחד התסריטאים של סדרת הטלוויזיה "מיסטר בין".
דריסקול השתתף בכתיבת התסריט של "מיסטר בין", הסרטים "בין" ו"החופשה של בין" וסדרת האנימציה "מיסטר בין". הוא ורואן אטקינסון הם חברים קרובים, ואף הופיעו יחד בתוכנית הדוקומנטרית "Laughing Matters" ‏(1992), על השיטות של ההומור החזותי (visual humour). כשחקן, דריסקול השתתף במספר פרקים של סדרות טלוויזיה, כגון "על שוטים ואנשים" (Only Fools and Horses),‏ "Murder Most Horrid",‏ "Dear John" ו-"The Fast Show".