stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלוש (אלבום)
רקע והפקה

לעבודה על האלבום קדמו שני אירועים משמעותיים בחייה האישיים של קרולינה: ההיכרות עם בן זוגה, ולידת בנה. אירועים אלה השפיעו הן על תוכן האלבום הן על קביעת שמו: ”גם בגלל שזה האלבום השלישי וגם בגלל שהפכתי מאחת לשלוש”, הסבירה. עוד הוסיפה שהאלבום "נכתב גם ממקומות של המון פחד מהדבר החדש הזה".
אחרי הלידה סבלה קרולינה ממשבר יצירתי. אז הכירה את אדריאן יאנג(אנ'): יאנג, מפיק R&B אמריקאי מוערך, הגיע לתל אביב לתקלט במסיבה והוזמן להופעה של "קותימאן אורקסטרה" ("התזמורת של קותימן", איתה הופיעה קרולינה רבות באותה תקופה). למחרת נאמר לה שיאנג ראה אותה, "התלהב ממנה קשות ואף חלם על הקול שלה בלילה". יאנג הזמין אותה "לדבר בדחיפות". אחרי שבועיים טסה ללוס אנג'לס כדי לעבוד ולהקליט שירים איתו ועם עלי שהיד מוחמד (אנ') (תקליטן היפ הופ, מפיק, וראפר אמריקאי – חבר "א טרייב קולד קווסט") לפרויקט החדש שלהם. במשך שהותה בארצות הברית עבדה עם שמות עולמיים מוכרים: היא שרה דואט עם בילאל חסאני וקיבלה תגובות אוהדות מטאליב קוולי, ואף מקנדריק לאמאר. לאחר שהפרויקט הסתיים שבה קרולינה לישראל, וגילתה ששבה אליה התשוקה ליצירה:
נסעתי לאל־איי אפופה מחשבות של מה אני, מי אני, אני בכלל רוצה לפרוש', ופתאום כל העניין הזה שטף אותי באור. כאילו נסעתי מתוך עצמי. נסעתי עד אל־איי והתרחקתי מכאן, מהחיפוש אחרי השירים ומלהיות אמא, ופתאום פגשתי את עצמי. כאילו נסעתי אלי, זה מה שאני מנסה להגיד. כל מה שרציתי פתאום זה לעשות את האלבום שלי בעברית ולעשות כמו שצריך.
קרולינה רצתה (והתקשתה) למצוא מפיק לאלבום שיהיה אכפתי גם מבחינה אישית – "אבא", כלשונה, ורונן סאבו הציע להיות ה"אבא". קרולינה ביקשה ממנו לעשות אלבום "שלא יחדש שום דבר, אבל גם לא יקרוץ לסאונד של הסבנטיז", ושיעביר את תחושותיה בכנות. לדבריה הוא הצליח בכך.
יציאת האלבום נדחתה מכיוון שכמחצית מהנגנים הקבועים שלה קיבלו מדודו אהרון הצעות כספיות גדולות יותר, ועזבו אותה כדי להצטרף ללהקה שלו.
באלבום בולטים שיתופי פעולה רבים של קרולינה עם חברים ושותפים לשעבר: שותפותיה להבנות נחמה, דנה עדיני ויעל דקלבאום, תורמות קולות רקע בכמה שירים, שיר אחד מגיע מיאיא כהן אהרונוב (אליו חברה בילדי בית העץ), אחרים מאלרן דקל (פאנקנשטיין) ושיר אחד מדרור קרן ("היכנע").
"שלוש" הוא האלבום הראשון של קרולינה שיצא גם בפורמט ויניל.
ביקורת

מתן שרון, מבקר Time Out תל אביב, כתב על קרולינה שהיא ”אחת מזמרות הסול הטובות בעולם” ו”הזמרת הכי שלמה שפועלת כיום בישראל”. על האלבום כתב:
היצירה הכי שלמה שלה עד היום... הפקה עדינה, כזו שלא לוחצת על הגז שלא לצורך, מניחה בסבלנות רבה את הקרקע לקול המהפנט של אברץ להלך קסמים על טקסטים שבפי כל זמרת אחרת היו הופכים לקלישאות, אך בידי קרולינה וסאבו מתמלאים בעוצמה שמנטרלת כל שארית ציניות... אלבום עם ריח של קלאסיקה, מגע מחשמל וטעם של על זמניות... זמרת נשמה במלוא מובן המילה.
שי להב, מבקר ynet, כתב:
היצירה השלמה והטובה ביותר שקרולינה חתומה עליה, אחרי קרוב לעשרים שנה של קריירה. 12 שירים, כמעט כולם נהדרים ממש, מגולפים ביד אמן בהפקה מוזיקלית מזהירה של רונן סאבו, כתובים ומולחנים לעילא ומבוצעים בידי זמרת שהיא פשוט בית ספר לשירה... חגיגה של מקצבים וסגנונות מוזיקליים... מדובר לא רק בהתעלות של קרולינה, אלא באלבום הניצחון של סצנה שלמה [גרוב ישראלי]... כולם באו לתת כתף לזמרת שמהרגע הראשון היה ברור שתגיע לחלל. באלבום הזה, החללית סוף סוף המריאה.
סער גמזו, מבקר ישראל היום, בביקורת על האלבום ומופע ההשקה, כתב:
...נוגעת פי כמה מבעבר... אם הייתי זקוק להוכחה לעוצמה החדשה שהתגלתה בה, היא הגיעה בדמות כמה דמעות מלוחות של התרגשות שנזלו לי על הלחי... נשמעת טוב יותר ושלם יותר מאי פעם... השירים מהאלבום החדש, שחלקם גם בוצעו על הבמה, מציבים את קרולינה בנוף חדש. הסמיכות של הפסיכדליה הוחלפה באווריריות של סול, שאותו מעטרים רסיסי בוסה נובה, ג'אז  ואפילו דיסקו. את השינוי הזה הביא איתו בוודאי רונן סאבו, שהפיק את אלבומה הקודם עם קותימאן (ששמו נרדף לסאונד פסיכדלי סמיך), והפעם ביצע את המשימה לבדו ובהצלחה. הוא הוציא החוצה את הגרוב והדרייב הצוהל, ובכך איפשר לשירים עדינים יותר (כמו "מלאך" ו"תן לי רגע" הנהדרים) מקום לצמוח לתוכו. בעזרת רגישות והקשבה הוא היפנה זרקור אל השינוי שעברה קרולינה וגרם לה לנצוץ באור חדש.
נדב מנוחין, מבקר וואלה! NEWS, כתב:
זה האלבום הטוב ביותר של קרולינה בקריירה, זה שמחבר את כל הכישרונות שלה לרצף שעובד מההתחלה ממש עד הסוף. ההפקה של סאבו יושבת נפלא, והיא מצליחה להישמע חדה בכל סגנון וסגנון... גם אני נכנעתי ליופי הזה.
רשימת השירים

| שלוש> מס' | שלוש> שם | שלוש> משך | שלוש>  | שלוש>  | שלוש>  | שלוש>  | שלוש>  | שלוש>  | שלוש>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | עולמו הפנימי של החלל החיצון  | 3:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ענן  | 4:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | טסת לחלל  | 4:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | מה השתנה  | 4:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | אור  | 2:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | מלאך  | 4:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | תן לי רגע  | 3:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | תאהב אותי  | 4:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | היהלום שבלב  | 4:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | יש בי  | 2:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | זוהר הקטבים  | 4:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | היכנע  | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | לעולם  | 0:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 48:36 |  |  |  |  |  |  |  |
משתתפים > אמנים

קרן אברץ (קרולינה) – כל המילים והלחנים למעט היכן שצוין, עיבוד, זִמרה, קולות, גיטרה, גיטרה חשמלית, נבל, קלימבה, כלי הקשה נוספים
רונן סאבו – עיבוד, סינתיסייזר, קסילופון, כלי הקשה, פעמונים, אם. פי. סי. (אנ'), שותף בהלחנת "מלאך", "תן לי רגע", "תאהב אותי", "היהלום שבלב", שותף במילות "זוהר הקטבים"
יואב ליפקין – שותף במילות "טסת לחלל", "עולמו הפנימי של החלל החיצון", "היהלום שבלב"
מאיר גולדברג – שותף במילות "עולמו הפנימי של החלל החיצון", "טסת לחלל"
אופיר קותיאל – סינתיסייזר, אורגן, גיטרה, שותף בהלחנת "מלאך", "היהלום שבלב"
אמיר ברסלר – תופים
שחם אוחנה – בס
שי פרץ – גיטרה, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית
עמרי בר – פסנתר פנדר רודס, פסנתר, סינתיסייזרים, אורגן, פעמון, עיבוד כלי מיתר
אור גרפינקל – גיטרה אקוסטית, גיטרת חלליות, סינתיסייזר, עיבוד כלי מיתר, שותף בהלחנת "תן לי רגע"
סנגיט סגל – כלי הקשה
ברק קרם – כלי הקשה נוספים
אורן צור – כינור, ויולה
אבנר קלמר – כינור, ויולה
דודוש קלמס – קלידים ב"יש בי"
דנה עדיני – קולות ב"מלאך", "טסת לחלל", "תן לי רגע"
יעל דקלבאום – קולות ב"מלאך", "טסת לחלל", "תן לי רגע"
אלרן דקל – לחן ל"היכנע", קולות ב"היכנע", לחן ל"תאהב אותי" (בשיתוף קרולינה וסאבו), מילים ל"תאהב אותי" (בשיתוף קרולינה), לחן ומילים ל"מה השתנה"
דרור קרן – מילים ל"היכנע"
יאיא כהן אהרונוב – לחן ומלים ל"יש בי", שותף בהלחנת "עולמו הפנימי של החלל החיצון"
גילי יאלו – קולות ב"אור"
סיגל ברה – קולות ב"אור"
לינוי חיון – קולות ב"אור"
עדנה פנטיה – קולות ב"אור"
סיוון דוויט – קולות ב"אור"
ליאת אברהם – קולות ב"אור"
משתתפים > הפקה

רונן סאבו – הפקה, מיקס
זהבית לגאלי – פוסט-פרודקשן
אלדד ברמן – טכנאי הקלטה
ישי בן רפאל – טכנאי הקלטה
כריס את'נס – מאסטרינג
אולפן הקלטות – צוללת 2016, ננוריון. "אולפני זאנג" – הקלטות כלי מיתר לרצועות 6,8 ו־9. "טוקטוק" – הקלטה לרצועה 10.
דניאל ויינברג – עטיפה, עיצוב
בועז מורד – ניהול, ייצוג קרולינה
מורן פז תקשורת – יחסי ציבור
הערות שוליים

↑  קרולינה שרה "ענן". האזינו, באתר וואלה, 23 בנובמבר 2016
↑  עמי פרידמן, בעננים: קרולינה מארחת את בראבא בקליפ, באתר ynet, 3 בינואר 2017
↑  קרולינה – מלאך, באתר יוטיוב, ‏14 בפברואר 2017, בדיקה אחרונה 5 באוקטובר 2020
↑  בכורה: צפו ב"מלאך" – הקליפ החדש של קרולינה מתוך אלבומה "שלוש", באתר Time Out תל אביב, ‏23 באפריל 2017, בדיקה אחרונה 4 באוקטובר 2020
↑  מקום ראשון ל"ענן" (שבועיים ברציפות) ב"רשת ג'", באתר פזמונט, בדיקה אחרונה 6 באוקטובר 2020
↑  מקום שלישי ל"ענן" במצעד הרדיו העברי של "מדיה פורסט", באתר מדיה פורסט, בקטגוריה "שירים מובילים – רדיו – ישראלי" יש לבחור "2016" בשדה השנה ו־‏"27-11-16 03-12-16" בשדה השבוע, בדיקה אחרונה 5 באוקטובר 2020
↑  מקום שלישי ל"מלאך" ב"רשת ג'", באתר פזמונט, בדיקה אחרונה 6 באוקטובר 2020
↑  מקום תשיעי ל"מלאך" במצעד הרדיו העברי של "מדיה פורסט", באתר מדיה פורסט, בקטגוריה "שירים מובילים – רדיו – ישראלי" יש לבחור "2017" בשדה השנה ו־‏"26-02-17 04-03-17" בשדה השבוע, בדיקה אחרונה 5 באוקטובר 2020
1 2  נדב מנוחין‏, כבר לא ילד פלא: עומר אדם יכול לחצוב לעצמו נישה של אמן בכיר, באתר וואלה, 5 במרץ 2017
1 2 3 4  במקום לפרוש, קרולינה זינקה לצמרת ההיפ-הופ האמריקאי, באתר הארץ, ‏26 בינואר 2017, בדיקה אחרונה 4 באוקטובר 2020
↑  גילי נוי, ‏"חווה את החיים כמו איזו דיכוטומיה של אמת", באתר ‏מאקו‏, 13 בפברואר 2017
1 2  ביוגרפיה של קרולינה, באתר הרשמי של קרולינה, בדיקה אחרונה 5 באוקטובר 2020
↑  הערות אלבום
↑  קרדיטים לאלבום, באתר Discogs
רכס ג'וי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,802 מ' 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  נונאווט, קנדהקנדה
 רכס הרים:  הקורדילרה הארקטית 
 קואורדינטות:  79°15′07″N 87°19′58″W﻿ / ﻿79.2519°N 87.3328°W﻿ / 79.2519; -87.3328
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי רכס ג'וי(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי רכס ג'וי(למפת נונאווט רגילה) איקאלואיט רנקין אינלט קיימברידג' ביי פורט אינלט גרינלנד קוויבק אונטריו מניטובה ססקצ'ואן הטריטוריות הצפון מערביות  ים בופור מפרץ הדסון מפרץ באפיןרכס ג'וי(למפת נונאווט מוגדלת) איקאלואיט רנקין אינלט קיימברידג' ביי פורט אינלט גרינלנד קוויבק אונטריו מניטובה ססקצ'ואן הטריטוריות הצפון מערביות  ים בופור מפרץ הדסון מפרץ באפיןרכס ג'וי
 
רכס ג'וי (באנגלית: Joy Range) הוא רכס הרים המהווה תת-רכס של הקורדילרה הארקטית, בטריטוריית נונאווט שבקנדה.
הרכס הוא אחד הרכסים הצפוניים ביותר בעולם.
הרכס, כמו גם רכס הנסיכה מרגרט הסמוך, ממוקמים על האי אקסל הייברג.
הרכס מגיע לגובה של 1,802 מטרים מעל פני הים.
מקור השם

הרכס נקרא על שם אלפרד הרברט ג'וי, הידוע במסע המחקר שערך, לאורך 2,900 קילומטרים, במזחלות כלבים, לאורכם של איי המלכה אליזבת בשנת 1929.
הערות שוליים

1 2  מיקום הרכס
↑  מידע גאוגרפי
↑  קורות חייו של אלפרד הרברט ג'וי
↑  William Joseph Hulgaard, John Wesley White, Honoured in Places: Remembered Mounties Across Canada, P 88
| הקורדילרה הארקטית |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | אדם • ארצות הברית • באפין • ברוס • ג'וי • גרינל • האימפריה הבריטית • הנסיכה מרגרט • הייפוינטר • ויסלר • ויקטוריה ואלברט • צ'לנג'ר • קונגר |  |
| הרים | אאוטלוק • אודין • אוקספורד • אנגנה • אסגארד • ארוהד • ארתור • באטל • בסטיל • בופורט • בידרביק • בישופ'ס מאיטר • בלדר • ברבאו • ברייב • בריידאבליק • ויסלר • יוג'ין • יוקפיק • מידנייט סאן • נוקאפ • סירק • קוואג'יוויק • ת'ול • ת'ור |  |
| מעברי הרים | פורטרס |  |
| כיפות קרח | פני |  |
| קרחונים | גל |  |
| פארקים לאומיים | סירמיליק |  |
| אזורים | אלסמיר • באפין |  |
| יישובים | אלרט |  |
שאנהאיגוואן

קטע מהחומה הגדולה של סין בשָׁאנְהָאיגְווָאן
מיקומה של שאנהאיגוואן בחומת שושלת מינג
השער המזרחי במצודת שָׁאנְהָאיגְווָאן. הכתובת על השער מכריזה "המעבר הראשון תחת השמים"
שָׁאנְהָאיגְווָאן (סינית: 山海關; פין-יין Shānhǎi Guān; מילולית "מעבר בין הר לים") או מעבר שָׁאנְהָאי, היא עיר, חלק מנציבות העירונית צִ'ינְחְוָאנְגְדָאוֹ בחביי שברפובליקה העממית של סין, כ-300 קילומטרים מזרחית לבייג'ינג, בירת סין. על המעבר מגינה מצודת שָׁאנְהָאיגְווָאן השוכנת בקצה המזרחי של החומה הגדולה של סין, ויחד עם ג'וּיוּנְגגְווָאן וגְ'יָאיוְּגְווָאן מהווה את אחד משלושת המעברים העיקריים שלה.
אתרי תיירות > המצודה

המצודה היא מכלול ביצורים משוכלל הכולל שערים, מגדלים, משרדי ממשל ואפילו מקדש. צורת המצודה בשָׁאנְהָאיגְווָאן היא ריבועית, שטחה כ-1.5 קמ"ר, והיקפה כ-4 קילומטרים. החומות המגיעות עד לגובה 14 מטרים ועובי של עד שבעה מטרים בנויות מאדמה נגוחה המחופה בלבנים. באמצע המצודה מתנוסס מגדל פעמון גבוה. הצד המזרחי, הדרומי והצפוני מוקפים בתעלת מגן עמוקה ורחבה שהמעבר מעליה אפשרי בגשר מתרומם. בכל ארבעת צדי החומה נקבעו שערים: גֶ'נְדונְג (מזרח), יִינְגְאֶן (מערב), וָאנְגיָאנְג (דרום), וֵיייְוֵּאן (צפון) בשל הזנחה נותר כיום רק השער המזרחי, השער החשוב ביותר, כיוון שהוא השער החיצוני הפונה כלפי מנצ'וריה. מעל לשער מתנוססת על לוח הכתובת "המעבר הראשון תחת השמים" (天下第一关). הכתובת הוצבה במקום ב-1920 כחיקוי לכתובת המקורית של שְׂיָאו שְׂייֵן (השמורה בתוך הקומה השנייה של המגדל).
אתרי תיירות > ראש הדרקון העתיק

כארבעה קילומטרים דרומית למצודת שָׁאנְהָאיגְווָאן מצויה הנקודה המזרחית ביותר בחומה הגדולה של סין. בנקודה זה נכנסת החומה כ-20 מטרים לתוך ים בוהאי ובשל הדמיון לדרקון גדול השותה מים מכונה קטע זה "ראש הדרקון העתיק" (לָאוֹלונְגְטוֹאוּ). מהחומה המקורית כמעט שלא שרד דבר וקטע זה של החומה הוא שחזור שנעשה בשנות ה-80 של המאה ה-20.
אתרי תיירות > מנזר מֶנְגגְ'יָאנְגנוּ

מנזר קטן שנבנה לפני שושלת סונג ושופץ בתקופת שושלת מינג, השוכן על הר פֶנְגחְוָאנְג (עוף החול), כ-7 קילומטרים מזרחית למעבר שָׁאנְהָאיגְווָאן, ומנציח את אחת האגדות הידועות בתרבות סין. האגדה מספרת על מֶנְגגְ'יָאנְג, אישה נאמנה שבעלה נלקח ממנה לשרת בעבודות הבנייה בשָׁאנְהָאיגְווָאן בתקופת שושלת צ'ין, ועל כן אספה בגדים חמים על מנת להביאם לו. אך כשהגיעה לאתר מצאה כי כבר מת מקור ומעייפות. בכיה המר גרם לחומה להיבקע וחשף את עצמות בעלה יחד עם עצמותיהם של אלפי עובדים אחרים, שאותם קברה לפני שהשליכה עצמה לים, כמצופה מאלמנה חסודה. כיום מצביעים על ארבעה סלעים בים מול שָׁאנְהָאיגְווָאן כמקום קברה.
הערות שוליים

↑  First Pass Under Heaven
↑  Travel Destinations: Shanhaiguan, China
↑  Mengjiangnu Temple
↑  Julia Lovell, The Great wall, 2008, Grove Press, New York
"ראש הדרקון העתיק" הנקודה המזרחית ביותר בחומה
רמי בנבנישתי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 ביוני 1951 (בן 73) יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  עבודה סוציאלית, ילד 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1975)  האוניברסיטה העברית בירושלים (1978)  אוניברסיטת מישיגן (1981) 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1982–2008)  האוניברסיטה העברית בירושלים (1 בינואר 1982)  אוניברסיטת בר-אילן  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס א.מ.ת. (2016) 
 צאצאים:  יערה בנבנישתי 
 
רמי בנבנישתי (נולד ב-18 ביוני 1951) הוא פרופסור אמריטוס לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת בר-אילן. זוכה פרס א.מ.ת לשנת 2016 על תרומתו המדעית לחקר רווחת הילד ושלומו ולפיתוח המקצועי בתחומי העבודה הסוציאלית.
קורות חייו

בנבנישתי, יליד יפו, היה חבר תנועת נוער לנוער כשבהמשך התמנה להנהגתה הארצית.
בשנת 1969, התגייס לחיל התותחנים ובהמשך יצא לקורס קצינים והשתתף במלחמת ההתשה. השתתף כקצין מילואים במלחמת יום הכיפורים.
בשנת 1972, החל ללמוד בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר שסיים בהצטיינות יתרה את לימודיו לתואר מוסמך, קיבל מלגה ללימודי דוקטורט ובעבודה סוציאלית ופסיכולוגיה באוניברסיטת מישיגן שבארצות הברית.
בשנת 1982, לאחר השלמת לימודי הדוקטורט, שב כמרצה וחוקר לאוניברסיטה העברית. בתקופה הזו מילא תפקידים שונים והקים קבוצת מחקר בנושא ילדים ובני נוער. במקביל, החל לשרת במילואים כקצין בריאות נפש. בהמשך, עבד במחלקת המחקר בבריאות הנפש כאזרח עובד צה"ל. כיהן כראש המחקר וההערכה ב"מכון חרוב", המקדם את ההתמודדות מול התעללות והזנחה של ילדים.
לאחר שעזב את משרתו באוניברסיטה העברית, עבר בנבנישתי בשנת 2008 באוניברסיטת בר-אילן, שם החל לעסוק במחקרים שונים הנוגעים לבני נוער, ובהם מחקר על ילדים ובני נוער במצבי סיכון ומצוקה ולדרכים המקדמות את רווחתם ואת שלומם - בקהילה ובבתי הספר וכן במסגרות חוץ-ביתיות של אומנה ופנימיות. מחקרים נוספים של בנבנישתי עוסקים בשיפור הדרכים שבהן אנשי המקצוע ומעצבי המדיניות מקבלים החלטות לגבי ילדים, שהיו קורבנות לפגיעה. במרוצת השנים פרסם יותר מ־200 מאמרים, פרקים וספרים ועשרות דוחות מחקר. בשנת 2018 פרש בנבנישתי מאוניברסיטת בר-אילן והעתיק את המשך עבודת המחקרית לאוניברסיטה העברית.
לצד עבודת המחקר האקדמי, מעורב בנבנישתי בפעילות אקדמית וחברתית למען ילדים בישראל ובעולם. במסגרת פעילות זו, היה חבר בוועדות אחדות, שעיצבו את החקיקה ואת דרכי ההתנהלות של שירותי הרווחה והחינוך - בין היתר בקביעת מערכת המיצ"ב וניטור האלימות.
עבודתו זיכתה אותו בפרסים, בהם "פרס לנדאו למדעים ולמחקר", "פרס הרקטור של האוניברסיטה העברית", "פרס מפעל חיים מטעם החברה למחקר בעבודה סוציאלית" ו"פרס מדעים ומחקר" של "מועצת הפיס לתרבות ולאמנות". כמו כן, הוענק לו על ידי ממשלת צרפת תואר אביר על תרומתו לתרבות צרפת.
בשנת 2016, הוענק לו פרס א.מ.ת בקטגוריית מדעי החברה בתחום העבודה הסוציאלית. בנימוקי חבר השופטים נכתב כי “פרס א.מ.ת מוענק לפרופ' רמי בנבנישתי על תרומתו המדעית לחקר רווחת הילד ושלומו ולפיתוח המקצועי בתחומי העבודה הסוציאלית תוך מעורבות בחברה הישראלית והתייחסות לאתגרים הייחודיים שבפניהם היא ניצבת.”
בשנת 2018 הוא נבחר לאקדמיה האמריקאית לעבודה סוציאלית ולרווחה חברתית (Academy of Social Work and Social Welfare)
בנבנישתי נשוי לרות ולהם ארבעה ילדים, ביניהם הדוגמנית והשחקנית, יערה בנבנישתי.
בשנת 2022 דורג בנבנישתי במקום ה-65 מבין 100 החוקרים המשפיעים ביותר בתחום העבודה הסוציאלית בעולם.
הערות שוליים

1 2  זוכי פרס א.מ.ת - פרופ' רמי בנבנישתי, באתר פרס א.מ.ת
↑  פרופ' רמי בנבנישתי - פרסי אמנויות ומדעים, באתר מועצת הפיס לתרבות ולאמנות
↑  פרופ’ רמי בנבנישתי קיבל את ה"פאלם האקדמיק" ביום ג’ 29 במאי, באתר שגרירות צרפת בישראל
↑  הכירו את הזוכים בנובל הישראלי, באתר ynet, 27 בספטמבר 2016
↑  מחקר מ-2022 שדירג את 100 החקורים המשפיעים בתחום העבודה הסוציאלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258557705171  BIBSYS: 6024801  BnF: cb16212353f (data)  CiNii: DA15094438  ISNI: 0000 0000 8120 0602  LCCN: nr91035829  NKC: utb20191045276  NTA: 290787815  ORCID: 0000-0003-4041-9650  ResearcherID: I-2340-2012  RERO: 02-A027415358  VIAF: 41698479   WorldCat (עם VIAF): 41698479
שגרירות הונדורס בישראל

| --- | --- |
שגרירות הונדורס בירושלים
 מידע כללי
 כתובת:  דרך אגודת הספורט הפועל 3
 עיר:   ירושלים
 קואורדינטות:  31°45′00″N 35°11′10″E﻿ / ﻿31.7501°N 35.1861°E﻿ / 31.7501; 35.1861
 תאריך פתיחה:  24 ביוני 2021
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי הונדורס–ישראל
 שטח האמנה:  ישראל ישראל
 מדינה מיוצגת:  הונדורס הונדורס
 ehondurasisrael.net
  (למפת ירושלים מוגדלת) שגרירות הונדורס בישראל(למפת ירושלים רגילה) שגרירות הונדורס בישראל(למפת הרי ירושלים רגילה) שגרירות הונדורס בישראל(למפת הרי ירושלים מוגדלת) שגרירות הונדורס בישראל
 
שגרירות הונדרס בישראל היא הנציגות הדיפלומטית של הונדורס במדינת ישראל. הנציגות הוקמה ב-24 ביוני 2021 בירושלים. השגרירות ממוקמת בגן הטכנולוגי מלחה לצד שגרירות גואטמלה בישראל.
רקע

ב-1985 נחנכה שגרירות הונדורס בתל אביב.
ב-2008[דרוש מקור] עברה השגרירות לשכונת מישור הנוף בעיר ראשון לציון.
ב-24 במרץ 2019, הודיע נשיא הונדורס, חואן אורלנדו ארננדס על העברת השגרורות לירושלים. ב-1 בספטמבר באותה שנה ביקר ארננדס בישראל וחנך את המשרד המסחרי בירושלים. לאחר פחות מחודשיים, ב-2 בדצמבר 2019, דווח, כי שגרירות הונדורס צפויה להיות מועברת לירושלים, ובמקביל ישראל צפויה לפתוח מחדש את שגרירות ישראל בהונדורס, שנסגרה ב-1995 בשל קיצוצים בתקציב משרד החוץ.
פתיחת השגרירות

ב-24 ביוני 2021 הגיע לביקור בישראל, נשיא הונדורס, חואן אורלנדו ארננדס שם פגש את ראש ממשלת ישראל, נפתלי בנט ושוחח איתו. לאחר פגישתם, נפגשו השניים עם שר החוץ הישראלי, יאיר לפיד, ושרי החוץ והנשיאות של הונדורס וכן ראש רשות המיסים של הונדורס ואיתם הם חנכו את שגרירות הונדורס החדשה.
לאחר הצהרה לתקשורת שנתן ראש הממשלה בנט, חתמו שר החוץ לפיד והנשיא ארננדס על שני הסכמי שיתוף פעולה, אחד מהם הוא בתחום סיוע החוץ.
הערות שוליים

↑  חנן עזרן, אחד משלנו, מעריב, 30 בנובמבר 1987
↑  אריאל כהנא, ראש ממשלת רומניה הודיעה על העברת השגרירות לי-ם; הונדורס תפתח נציגות בבירה, באתר ישראל היום, ‏24 במרץ 2019
↑  איתמר אייכנר, נשיא הונדורס הגיע לישראל: יחנוך משרד סחר בירושלים, באתר ynet, 1 בספטמבר 2019
↑  איתמר אייכנר, הרומן עם אמריקה: גם הונדורס צפויה להעביר את השגרירות לירושלים, באתר ynet, 2 בדצמבר 2019
↑   נחנכה שגרירות הונדורס בירושלים, בעיתון מקור ראשון, 24 ביוני 2021
↑  איתמר אייכנר, רה"מ בנט בנאום לצד נשיא הונדורס: "חמאס ביצע פשע מלחמה כפול", באתר ynet, 24 ביוני 2021
שלושת המוסקטרים (סרטים, 1921, צרפת)

| --- | --- |

 מבוסס על:  שלושת המוסקטרים 
 בימוי:  Henri Diamant-Berger 
 שחקנים ראשיים:  Aimé Simon-Girard (דאטרניאן) Pierrette Madd (קונסטנס בונסיו) Charles Martinelli (פורתוס) Pierre de Guingand (ארמיס) Jeanne Desclos (אן מאוסטריה) Marcel Vallée (Mousqueton) Antoine Stacquet (Bazin) גסטון ג'אקט (Lord de Winter) Georgette Sorelle Maxime Desjardins (הרוזן דה טראוזוויל) Jean Joffre (Bonacieux) שארל דולן (François Leclerc du Tremblay) Armand Bernard (Planchet) Louis Pré Fils (Grimaud) Claude Mérelle (מיליידי דה וינטר) Henri Baudin (הרוזן דה רושפור) Édouard de Max (Cardinal Richelieu) אנרי רולאן (אתוס) Albert Préjean 
 צילום:  Maurice Desfassiaux 
 מדינה:  צרפת 
 חברת הפקה:  פאתה 
 חברה מפיצה:  פאתה 
 הקרנת בכורה:  14 באוקטובר 1921 
 משך הקרנה:  364 דק' 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט סייפים נועזים, סרט אילם 
 סרט הבא:  Twenty Years After 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שלושת המוסקטרים (בצרפתית: Les Trois Mousquetaires) זו סדרת סרטי הרפתקאות אילמים צרפתית משנת 1921 בבימויו של אנרי דיאמנט-ברגר, המבוססת על הספר שלושת המוסקטרים מאת אלכסנדר דיומא האב.
באותה שנה הופק גם הסרט האמריקאי שלושת המוסקטרים.
הליהוק

אמה סימון-ג'ראר – ד'ארטניאן
אנרי רולן – אתוס
צ'ארלס מרטינלי – פורתוס
פייר דה גואינגנד – ארמיס
פיירט מדד – מאדאם בונאסיו
ז'אן ג'ופר – מ. בונאסיו
ז'אן דקלוס – המלכה אן מאוסטריה
אדואר דה מקס – רישלייה
קלוד מר – מיילדי דה ווינטר
אנרי באודין – רושפור
שארל דולן – האב יוסף
מקסימה דז'ארדינס – טרוויל
ארמנד ברנרד – פלנשט
לואי פר פילס – גרימו
אנטואן סטקקט – בזין
מרסל וואלה – מוסקטון
ז'רמן לרבודייר – הדוכסית דה שברוז
ג'סטון ג'קט – דה ווינטר
בלאנש אלטם – דונה אסטפנה
גברת. ג'ופר – אם המנזר
ג'ורג'ט סורל – אחות
פול הוברט – פלטון
שלומי קודש

| --- | --- |
פרופ' שלומי קודש
פרופ' שלומי קודש
 לידה:  17 בנובמבר 1966 (בן 57) איווה איווה, ארצות הברית ארצות הברית
 תאריך עלייה:  1971
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
 התמחות:  רפואה פנימית
 תואר:  ד"ר לרפואה; מוסמך בבריאות הציבור מאוניברסיטת בן-גוריון
 תפקידים:  מנהל תחום אינפורמטיקה רפואית בחטיבת בתי החולים בשירותי בריאות כללית   סגן מנהל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה  מנהל רפואי של מחוז דרום בשירותי בריאות כללית
 מחלקות ובתי חולים:  מנהל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
שלומי קודש (נולד ב-17 בנובמבר 1966) הוא רופא ישראלי, מומחה ברפואה פנימית. מנהל משנת 2018 את המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה בבאר שבע.
ביוגרפיה

קודש נולד בארצות הברית, ועלה ארצה בשנת 1971. לאחר שנה בקיבוץ גבעת ברנר השתקעה משפחתו בבאר שבע והוא תושב האזור מאז. סיים את לימודיו בתיכון מקיף ה' בבאר שבע, והתגייס לחיל השריון.
לאחר שירותו הצבאי החל בלימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון ולאחריהם התמחה ברפואה פנימית במרכז הרפואי סורוקה. בין השנים 2004–2006 היה בפוסט-דוקטורט באוניברסיטת ייל באינפורמטיקה רפואית. בעל תואר מוסמך בבריאות הציבור במגמת מנהל רפואי מאוניברסיטת בן-גוריון, בהצטיינות.
בשנת 2006 מונה למנהל תחום אינפורמטיקה רפואית בחטיבת בתי החולים בהנהלת שירותי בריאות כללית ובשנת 2007 לסגן מנהל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, תפקיד אותו מילא במשך שבע שנים. במקביל ניהל בשנים 2011–2015 את הטמעת התיק הרפואי הממוחשב(אנ') ברשת בתי החולים של כללית. בשנת 2015 מונה למנהל הרפואי של מחוז דרום בכללית וב־2018 למנהל סורוקה.
בתקופת כהונתו התמודד המרכז הרפואי עם מגפת הקורונה, עם הסלמות ביטחוניות רבות מול חמאס ועם מלחמת חרבות ברזל. בשבעה באוקטובר 2023 נוהל במרכז הרפואי סורוקה אירוע רב הנפגעים הגדול בתולדות המדינה ומהגדולים בתולדות האנושות כתוצאה מטרור והיחיד שנוהל תחת אש.
קודש הוא פרופסור חבר במחלקה למדיניות וניהול מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון.
קודש תושב היישוב מיתר, נשוי לאיריס, רופאת ילדים ואב לשלושה.
פרסים

2001 פרס רונן למתמחה מצטיין ברפואה פנימית, מרכז רפואי סורוקה
2014 מרצה מצטיין, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
2016 פרס גלאט על מצוינות בהוראה, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
2023 פרס בית החולים המצטיין של כללית לשנת 2022
ראו גם

המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
תג מחיר

ערך זה עוסק בסימון מחיר על גבי מוצר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
תג מחיר ברשת שיווק בטאיוואן
תג מחיר הוא תווית המוצמדת למוצר העומד למכירה ומציגה את מחירו.
לסימון שיטתי של תג מחיר על מוצרים רבים משמש "אקדח מחירים" - מכשיר שניתן לציין בו מחיר, וכל הפעלה שלו מדביקה תג שבו נקוב מחיר זה על מוצר אחד. במכירה של מוצרים, כגון ירקות, שבהם הצמדה של תג מחיר לכל מוצר אינה מעשית, מוצב תג המחיר על הדוכן שבו נמכרים המוצרים.
חובת שימוש בתג מחיר

חובת סימון מחירים בדרך זו או אחרת, למשל בסימון על המדף, קיימת במידה מסוימת במדינות רבות. אולם חובה גורפת של שימוש בתג מחיר על כל מוצר נהוגה כמעט רק בישראל. במדינות אחרות בהם הייתה נהוגה חובת שימוש בתג מחיר, ניתנו הקלות לחנויות שענו על תנאים שונים, כמו שימוש בעזרים אלקטרוניים להצגת מחירים או שנמצאו בביקורת שהמחירים אצלם היו ברמת דיוק סבירה. במרץ 2011 ביטלה מישיגן את חובת השימוש בתג מחיר על כל מוצר, בהמלצת מושל המדינה, אשר טען שהחוק מיושן, בלתי יעיל וגורר מחירים גבוהים יותר לצרכנים.
תג המחיר מציג את המחיר בצורה גלויה, הניתנת לקריאה על ידי אדם, אך פעמים רבות אינו משמש את הקופה, שבה מזוהה המחיר לפי קוד המוצר, ובפרט באמצעות ברקוד. לפיכך נוצר לעיתים חוסר התאמה בין המחיר שהוצג לקונה בתג המחיר ובין המחיר שנרשם בקופה לפי קוד המוצר.
מחקר שנעשה באזור מפגש המדינות ניו יורק, ניו ג'רזי וקונטיקט בארצות הברית מצא שהמחירים בחנויות בהם יש חובת סימון מוצרים גבוהים בכ-20-25 סנט למוצר כך שהמחירים גבוהים בכ 8-9.6% באזורים בהם נהוגה חובת סימון מוצרים. עלות זאת לצרכן גבוהה בסדר גודל מהתועלת האופטימית ביותר מהשימוש בתגי מחיר על כל מוצר, כך שהצרכן ככל הנראה ניזוק מחובת סימון מוצרים בתגי מחיר.
חובת שימוש בתג מחיר > בישראל

סעיף 17ב לחוק הגנת הצרכן קובע חובה של הצגת מחיר למוצר:
בתקופה של שינויי מחיר תכופים עקב אינפלציה, וכן בעקבות שינוי שיעור המע"מ, המצריך שינוי כל תגי המחיר, נגרמת לסוחרים טרחה רבה. עקב כך קיימת בקרבם התנגדות לחובת סימון המחירים.