מחלת קרוהן
טיפול ניתוחי

לפי הספרות 50% עד 80% מחולי קרוהן יזדקקו לניתוח במהלך חייהם, אולם יש מחקרים המצביעים שטיפול תרופתי ביולוגי מוקדם קשור לשיעור נמוך יותר של התערבות ניתוחית. במקרים של ניתוח אלקטיבי, חשוב לשפר את מצבו התזונתי של המטופל לפני הניתוח. יש להעדיף תזונה דרך הפה כגישה עיקרית לשיפור מצב התזונה של החולה לפני הניתוח, מכיוון שהוכח כי היא מפחיתה סיבוכים אחרי הניתוח. בניתוחים אלקטיבים טכניקת הניתוח העדיפה היא בשיטה של לפרוסקופיה בשנים האחרונות פותחה שיטת ERAS (Enhanced Recovery After Surgery) לניהול טיפולי לפני ואחרי ניתוחים. שיטה שנמצאה יעילה בניתוחים אלקטיביים בחולים עם מחלות  מעי דלקתיות,  . השיטה הוכחה כיעילה במניעת סיבוכים ובזירוז החזרה לתפקוד, דוגמאות לעקרונות מרכזיים בשיטה: הימנעות מצום ממושך לפני הניתוח, התחלה מוקדמת של הזנה לאחר הניתוח, וניוד מוקדם של המטופל.
האינדיקציות לניתוח אצל חולי קרוהן:
חסימת מעיים כתוצאה מהיצרות במעי נותרה אחת הסיבות השכיחות ביותר להתערבות רפואית בחולי מחלת קרוהן.
חסימת מעיים חריפה, מרבית החסימות נפתרות באמצעות טיפול ראשוני שמבוסס על צום, מתן נוזלים תוך ורידיים, הזנה תוך ורידית וטיפול בסטרואידים להקטנת הדלקת והבצקת. במקרים בהם החסימה אינה מגיבה לטיפול השמרני, נשקלת התערבות ניתוחית.
חסימת מעיים כרונית לרוב נובעת מתהליך פיברוטי (לַיֶּפֶת), כחלק מתהליך האבחנה יש לשלול שהחסימה לא נובעת מגידול סרטני. במקרה של תהליך פיברוטי האופציות לטיפול:
הרחבה בעזרת בלון במהלך אנדוסקופיה במקום ההיצרות עם הצלחה כ-90% בהקלה על סימפטומים לטווח הקצר, או חתך בהיצרות, סטריקטורוטומי - (stricturotomy) במהלך אנדוסקופיה
ניתוח סטריקטורפלסטי (Strictureplasty). הוא הליך כירורגי בהרדמה כללית שבה שיטת פתיחת ההיצרות נעשית בהתאם לגודל ההיצרות תוך שימור רקמת המעי, היצרות ממוקדת (עד 7 ס"מ) בשיטת Heineke–Mikulicz, היצרות בינונית (בין 7-15ס"מ) בשיטת Finney והיצרות רחבה בשיטת Michelassi.
הטיפול הכירורגי המועדף הבא הוא כריתה של המקטע המעורב עם הַשָׁקָה בין חלקי המעי הבריאים כדי למנוע בעתיד תסמונת המעי הקצר.במקרים שלא ניתן לעשות השקה בין חלקים בריאים של המעי, תישקל האפשרות לכריתה רחבה יותר של המעי עם יצירת סטומה. השקה מסוג Kono-S קשורה לרוב לשיעור נמוך יותר של הישנות המחלה.
מורסה- נוכחות של מורסה (אבצס) מתרחשת עד 20% מחולי קרוהן. זה יכול להיות קשור עם סיבוכי אחרים כגון פיסטולות והיצרות. חולים אלו לרוב מגיעים לחדר המיון עם חום המלווה בכאבי בטן, גוש נמוש ורגישות במישוש. במקרים מסוימים (כ-28%), מצב זה עשוי להיות מלווה בסיבוך של אלח דם. הטיפול הראשוני יכלול בדרך כלל ניקוז המורסה תחת הדמיה ואנטיביוטיקה. בהתאם למצב החולה יישקל המשך טיפול תרופתי או התערבות כירורגית שכוללת כריתה חלקית או רחבה של החלק המודלק.
התנקבות המעי מהווה מצב חירום רפואי המחייב התערבות כירורגית דחופה, שכן עיכוב בניתוח עלול להגביר את הסיכון לתחלואה ותמותה. הטיפול כולל כריתה של המקטע הפגוע, ולאחריה ביצוע השקה או יצירת סטומה קבועה או זמנית, בהתאם למצבו הקליני של המטופל.
פיסטולה- הטיפול מתחיל עם הכנסת סטון (Seton stitch) שהוא חוט כירורגי גמיש המוחדר דרך הפיסטולה כדי למנוע סגירה מוקדמת שלה ולשפר את ניקוז ההפרשות. במקביל ניתן טיפול תרופתי שכולל לרב טיפול ביולוגי ואנטיביוקה. טיפול נוסף, שחלקו עדיין נמצא בשלבי מחקר, כולל הזרקת תאי גזע ממקור חיצוני או מתרומה עצמית ישירות לאזור הפיסטולה, במטרה לעודד ריפוי ולצמצם את התהליך הדלקתי. במקרים שבהם הטיפול השמרני אינו מצליח, קיימות אפשרויות ניתוחיות שונות לסגירת הפיסטולה.
מחלה באזור פי הטבעת עשויה לכלול פיסטולות, מורסות, היצרויות ונגעים הנגרמים כתוצאה מדלקת כרונית. הטיפול דומה לטיפול בפיסטולות, ובמקרים שבהם אין שיפור, ייתכן צורך ביצירת סטומה קבועה או זמנית כאמצעי להפחתת הדלקת ולשיפור איכות החיים.
מגה-קולון טוקסי (Toxic megacolon) הוא מצב מסכן חיים שעלול להופיע בקרב חולי מחלות מעי דלקתיות, מוגדר כאשר מתרחשת התרחבות של המעי הגס הרוחבי ל-6 ס"מ ומעלה, במקביל להופעת סימפטומים קליניים כגון שלשולים חמורים, חום, קצב לב מהיר, מדדי דלקת מוגברים ועוד. הטיפול הראשוני כולל ניהול תרופתי אינטנסיבי, אך במקרה של סיבוכים או חוסר תגובה לטיפול, נדרש ניתוח חירום לטיפול במצב.
דימום עלול להיגרם עקב דלקת וכיבים הגורמים לפגיעה בכלי דם. טיפול ראשוני יכלול ייצוב המטופל וטיפול באמצעות אנדוסקופיה, אנגיוגרפיה ועירוי דם לפי הצורך. ניתוח יערך במקרה של כישלון טיפול הראשוני, אי-יציבות ממושכת ודימום חוזר.
מחלה חמורה במעי העקום שאינה מגיבה לטיפול תרופתי מהווה התוויה לכריתה המקטע החולה של המעי, ולעיתים עדיפה על טיפול תרופתי ממושך.
מחלה חמורה במעי הגס, ניתן לשקול כריתה חלקית או מלאה של המעי הגס, בהתאם להיקף המחלה ולתגובת המטופל לטיפול השמרני.
ניתוח חוזר עקב סיבוך מניתוח קודם (לדוגמה חסימת מעיים) או מחלה פעילה שאינה מגיבה לטיפול.
סרטן המעי הגס או דיספלזיה של המעי הגס כממצא טרום-סרטני
אופציות ניתוחיות של המעי
כריתת המעי העקום וחלק מהמעי הגס (Ileocecal Resection) – כריתת החלק האחרון של המעי הדק והמעי הגס הימני.
כריתת מעי דק (Small Bowel Resection) – מבוצעת במקרים של היצרויות מרובות או מחלה פעילה שאינה מגיבה לטיפול.
כריתת מעי גס חלקית (Segmental Colectomy) – מסירים רק את החלק החולה במעי הגס, תוך חיבור הקטעים הבריאים.
כריתת מעי גס מלאה (Total Colectomy) – כריתה של כל המעי הגס, לעיתים תוך שימור הרקטום.
כריתת רקטום ומעי גס (Proctocolectomy) – הסרה מוחלטת של המעי הגס והרקטום, לרוב עם אילאוסטומיה (Ileostomy) קבועה.
בנוסף יצירה של סטומה קבועה או זמנית מהמעי הגס (Colostomy) או המעי הדק (Ileostomy)