stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם גיבלבר
הערות שוליים

1 2  אבי כצמן, מת אברהם גיבלבר, לשעבר סגן יושב ראש הכנסת, באתר הארץ, 6 באוגוסט 2002
↑  נקבעו התפקידים בוועדה המרכזת של אחהע־פוע ""צ, למרחב, 6 ביוני 1958
↑  הוועידה הפגינה ליכוד העם היהודי ומאבקו למען ישראל, למרחב, 3 במרץ 1971
↑  נבחרו מועמדי הקיבוץ המאוחד ברשימה לכנסת, מעריב, 18 בספטמבר 1973
↑  18 מועמדים חדשים ברשימת העבודה, על המשמר, 24 בספטמבר 1973
↑  חנה קים, תה או קפה, שואל פרויק׳ה רבינסקי את העד, חדשות, 11 במאי 1990
זראריה

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  דרום לבנון
 נפה:  צידון
 גובה:  280 מטרים
 קואורדינטות:  33°20′30″N 35°19′58″E﻿ / ﻿33.341666666667°N 35.332777777778°E﻿ / 33.341666666667; 35.332777777778 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןזראריה(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןזראריה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
זְרָארִיֶה (בערבית: الزرارية; בתעתיק מדויק: אלזראריה; נקרא בפי התושבים זראריה, ללא "אל-הידיעה") הוא כפר שיעי, לבנוני, בנפת צידון שבמחוז דרום לבנון.
מיקום וגאוגרפיה

הכפר שוכן בגובה ממוצע כ-280 מטרים מעל פני הים, כ-30 קילומטרים דרומית לעיר המחוז צידון, מזרחית לכפרים ארזי (ارزي) וח'ראייב, וכ-7 קילומטרים מדרום לאנסאר.
היסטוריה

צפונית מזרחית לכפר, על גבעה, ישנם שרידי מצודה שנקראת בפי תושבי הכפר "המצודה הצלבנית" (القلعة الصليبية).[דרוש מקור]
בכפר עומד ביתו של חאג' נאסר א-דין מונכּר (الحاج ناصر الدين منكر) שכינויו מעיד, ככל הנראה, על מוצאו: "הצפתי" (الصفدي). בבית הקברות בכפר יש קבר הנושא את שם אחד מבניו: מוחמד אבן חאג' נאסר א-דין מונכּר (محمد إبن الحاج ناصر الدين منكر) שנפטר בשנת 1134 המוסלמית, המקבילה לשנת 1716 לספירה.
אוכלוסייה

בשנת 2014 התגוררו בעיירה 5,645 בוגרים, בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני. בהם: 5,635 שיעים ועוד 10 נוצרים.
אנשים בולטים

כאמל מרווה (ער') : (Kamel Mrowa), (1966–1915) היה מו"ל, עיתונאי, סופר ופוליטיקאי לבנוני. הוא התנגד לדיקטטורות צבאיות שהיו בעולם הערבי בשנות ה-50 וה-60. כמאל מרווה חוסל על ידי אקדוחן אלמוני. הוא ייסד כמה עיתונים:
היומון הערבי הלבנוני אל-חיאת ב-1946
העיתון הלבנוני באנגלית – הדיילי סטאר ב-1952
העיתון בצרפתית Beyrouth Matin ב-1959 (לא קיים יותר)
פעילות נגד צה"ל

במלחמת לבנון הראשונה התפוצץ מטען ליד כוח צה"ל וכשהגיעו כוחות החילוץ התפוצץ מטען נוסף. בפיגוע נהרגו: המ"פ – סרן ספי מרמלשטיין, סמל הסיור – סמ"ר מיקי ביטון, סגן מפקד האוגדה – אל"ם אברהם ("ממושי") אלרן, וכן נפצעו מספר לוחמים. ביולי 2012 דווח בלבנון כי ישראל הפציצה "מתקן האזנה" שנחשף ליד הכפר. במהלך מלחמת חרבות ברזל, פעילי חזבאללה מהכפר היו מעורבים בתקיפות נגד ישראל.
הערות שוליים

1 2  بالصور : تعرفوا الى منزل آل منكر في الزرارية الذي يعود الى أكثر من 400 سنة …إليكم التفاصيل الكاملة, ليطاني نيوز (בערבית)
↑  أسماء العائلات في بلدة الزرارية، قضاء صيدا (قرى)، محافظة الجنوب في لبنان, إعْرَفْ لبنان (בערבית)
↑  עוזי קורן, מסע עונשין הדדי, מערכות, 21/6/2014
↑  רועי קייס, דיווח בלבנון: ישראל תקפה מתקן האזנה שנחשף, באתר ynet, 2 ביולי 2012
↑  ליאור בן ארי, חיזבאללה לקח אחריות על שיגור כטב"מים לישראל: "כוונו לאוגדת הגליל", באתר ynet, 3 ביוני 2024
שלמה טולידאנו

| --- | --- |

הרב שלמה טולידאנו
 לידה:  1942 (בן 83 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  סורבון 
 חיבוריו:  סדרת ספרי דיבור ומחשבה, דברי שלום ואמת, סדרת התנ"ך הבהיר, תולדות ימי התורה,  וספרים נוספים
 
 מנחה לדוקטורט:  ישראל מ' תא-שמע 
 
הרב פרופ' שלמה טולידאנו (נולד ב-1942) הוא רב ישראלי, מתמטיקאי, חוקר יהדות ומרצה. לשעבר ראש החוג לתושב"ע במכללת ליפשיץ בירושלים. מחבר ספרים בתחום מחשבת ישראל, ההלכה, פרשנות המקרא, ספרות חז"ל והראשונים.
ביוגרפיה

בנו של הרב חביב טולידאנו.
בשנת 1965 סיים תואר שני במתמטיקה באוניברסיטת פריז (סורבון), ועבודתו עסקה ב"משוואה דיפרנציאלית עם פיגור", בהדרכת פרופסור ליונס. בשנת 1992 הוסמך לרבנות על ידי הרב מרדכי אליהו. ב-1996 סיים תואר שני בתלמוד, באוניברסיטה העברית בירושלים, בנושא "קובצי תשובות הרא"ש בכתבי יד ובדפוסים", בהדרכתו של פרופסור ישראל תא שמע. בשנת 2002 סיים תואר שלישי בתלמוד באותה אוניברסיטה, בנושא: "רבי בצלאל אשכנזי – האיש, מפעלו הספרותי וספרייתו", בהדרכתו של פרופסור תא שמע. בין השנים 1972–2002 שימש כחוקר באוניברסיטה העברית, בתפקיד יועץ ראשי למדעי החברה במתודולוגיה סטטיסטית ובתוכנה סטטיסטית. החל מ-2002 שימש כראש החוג לתושב"ע במכללה הדתית למורים ע"ש ליפשיץ בירושלים.
חיבר את ספרי "דברי שלום ואמת" ארבעה כרכים לחיזוק פסקי ומנהגי יהדות מרוקו נגד הערעור שיצא עליהם בארץ הקודש. 
הספר בנוי על פי סדרת הספרים ילקוט יוסף היות שהמערערים מתבססים בדרך כלל על חיבוריו של הרב עובדיה יוסף, שפסקיו סוכמו בספרים "ילקוט יוסף" על ידי בנו הרב יצחק יוסף.
במהלך חנוכת "הספרייה הספרדית" בראשות רבי מאיר אביטבול נפגש הראשון לציון הרב יצחק יוסף עם הרב  טולידאנו, והתייחס למחלוקת ביניהם: "יושב פה איתנו ידידינו הרב  שלמה  טולידאנו, שהוא הוציא ספר 'דברי שלום ואמת', הספר הזה כולו נועד לחלוק על ה'ילקוט יוסף' ולהביא את מנהגי מרוקו. אני רוצה לומר לו, כבוד הרב, זו דרכה של תורה, זה דבר חשוב מאוד. אדרבה, 'יגדיל תורה ויאדיר', אנחנו מחפשים בסך הכל 'אמיתה של תורה', אין לנו נגיעות, כולם לומדים, כולם ברורים. התורה את כולנו מאחדת".
הרב טולידאנו משמש, החל משנת ה'תשנ"ו, כרב בית הכנסת "שמש ומגן" בשכונת רמות אלון בירושלים.
יצירתו > ספרים > פרשנות המקרא

ספר דניאל, התורה במושגי הדור, התנ"ך הבהיר, מכון טולידאנו, ספריית חוה, ירושלים תשע"ט
ספר עזרא ונחמיה, התורה במושגי הדור, התנ"ך הבהיר, מכון טולידאנו, ספריית חוה תשע"ט
יצירתו > ספרים > מחשבת ישראל

דיבור ומחשבה, סיכום ופירוש ומחשבות על ספר "חובות הלבבות" לרבינו בחיי אבן פקודה, הספרייה הספרדית, ירושלים תשס"ד.
דיבור ומחשבה, סיכום ופירוש ומחשבות על ספר "הכוזרי" לרבי יהודה הלוי, עם פירוש "חויית הקודש", הספרייה הספרדית, ירושלים תשס"ח.
דיבור ומחשבה, ב"כ, סיכום ספר "מורה נבוכים" עם פירוש "מביך משכילים", הספרייה הספרדית, ירושלים תשס"ו.
דיבור ומחשבה, ב"כ, סיכום ספר "מורה נבוכים" עם פירוש "מביך משכילים", מהדורה ב', מכון טולידאנו, ספרית בית-אל תשע"ח.
דיבור ומחשבה, ב"כ, סיכום ופירוש "ספר העיקרים" לרבי יוסף אלבו, עם פירוש "טיפול שורש", הספרייה הספרדית, ירושלים תשע"ג.
דיבור ומחשבה, סיכום ופירוש על ספר " באר הגולה" למהר"ל מפראג, עם פירוש "גולה עמוקות", כולל מבואות על שיטת מחשבתו של המהר"ל, הספרייה הספרדית, ירושלים תש"ע.
דיבור ומחשבה, ב' כרכים, סיכום ופירוש לספר " דרך חיים" למהר"ל מפראג, עם פירוש "באר חיים", כולל מבואות נוספים על שיטת מחשבתו של המהר"ל, הספרייה הספרדית, ירושלים תשע"א.
דיבור ומחשבה, ב' כרכים, סיכום ופירוש על ספר "נצח ישראל" למהר"ל מפראג, עם פירוש "בימינך נצח", כולל מבוא לספר, מבוא על תורת ההכרח של המהר"ל, ספרית בית-אל תשע"ו.
דיבור ומחשבה, ב' כרכים, סיכום ופירוש על ספר " תפארת ישראל" למהר"ל מפראג, עם פירוש "תורת אמת", כולל מבוא, סיכום הספר, ונספח שמכיל מבואות לספרי המחשבה הגדולים של היהדות, מכון טולידאנו, ספרית חוה תשע"ט.
דיבור ומחשבה, ב' כרכים, סיכום ופירוש על ספר "גבורות ה'" למהר"ל מפראג, עם פירוש "גבר עלי חסדו", מכון טולידאנו, ספרית חוה תש"פ.
דיבור ומחשבה, ג' כרכים, סיכום ופירוש על ספר "אורות הקודש" לרב אברהם יצחק הכהן קוק, על חלק א' של אורות הקודש, עם פירוש "חויית הקודש", כולל 6 מבואות, סיכום הספר, ונספחים על מושגים מדעיים, מדענים, פילוסופיות ופילוסופים, ספרית בית-אל, תשע"ד-תשע"ז.
דיבור ומחשבה: סיכום ופירוש ומחשבות על ספר "אורות הקודש" לרב אברהם יצחק הכהן קוק, ג' כרכים, על המאמר הראשון והמאמר השני בחלק ב' של אורות הקודש, עם פירוש "חויית הקודש", ספרית חוה, תשע"ט.
הגדה של פסח למהר"ל מפראג על פי ספר "גבורות ה'", תשע"ו
יצירתו > ספרים > ספרות חז"ל וספרות הראשונים

יסוד התורה שבעל פה, מכון תורני ברקאי, ירושלים תשנ"ב.
תולדות ימי התורה אינן מקריות, חלק א', הספרייה הספרדית, ירושלים תשע"ו.
תולדות ימי התורה אינן מקריות, חלק ב', גלגוליה של התורה שבעל-פה, פיזור מרכזי התורה אחרי הגאונים ודרכי הפרשנות השונות של התלמוד, הספרייה הספרדית, ירושלים תשע"ו.
תולדות ימי התורה, חלק ג', מגורשי ספרד, מסירות נפשם וגדולתם בתורה, הספרייה הספרדית, ירושלים תשע"ו.
פרק אלו מציאות, ניסוח מחדש, פירוש וחידושים, מכון תורני ברקאי, ירושלים תשנ"ז
פרק המפקיד, ניסוח מחדש, פירוש וחידושים, מכון תורני ברקאי, ירושלים תשנ"ח
פרק תפילת השחר, ניסוח מחדש, פירוש וחידושים, מכון תורני ברקאי, ירושלים תשנ"ט
מסכת הוריות, ניסוח מחדש, פירוש וחידושים, מכון תורני ברקאי, ירושלים תשנ"ט
פרק ערבי פסחים, ניסוח מחדש, פירוש וחידושים, מכון תורני ברקאי, ירושלים תש"ס
מסכת מכות, ניסוח מחדש, פירוש וחידושים, מכון תורני ברקאי, ירושלים תשס"א
מסכת ערכין, ניסוח מחדש, פירוש וחידושים, מכון תורני ברקאי, ירושלים תשס"ב
יצירתו > ספרים > הלכה ומנהג

דברי שלום ואמת : חיזוק כמה פסקי הלכות ברוח הפסיקה של חכמי צפון אפריקה ממרוקו ועד לוב, נגד הערעור שיצא עליהם בארץ הקודש, ארבעה חלקים, הספרייה הספרדית, ירושלים תשס"ב-תשע"ד.
יצירתו > פרסומים ומאמרים

קובצי תשובות הרא"ש בכתבי יד ובדפוסים, עבודת מסטר, בהדרכתו של פרופ. תא-שמע ז"ל, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשנ"ו/1996.
רבי בצלאל אשכנזי, האיש, מפעלו הספרותי וספרייתו, עבודת דוקטור (בהנחיית פרופ. ישראל תא-שמע), האוניברסיטה העברית בירושלים תשס"ב.
מים בשבועות, תיאור פולקלור משחקי המים בשבועות במכנס שבמרוקו, ירחון העדה המערבית, תשל"ה.
את והב בסופה, מאמר תגובה לפסקו של הרב עובדיה יוסף על מסירת שטחי א"י ולביקורת שמתח עליו הרב אליהו זיני, מכון תורני ברקאי, ירושלים תשנ"ג.
כמה תשובות חדשות של הרא"ש, קובץ על יד יב (תשנ"ד), עמ' 161–169.
האם הוויתור על שטחי א"י הוא נושא הלכתי, האומה, חורף 1994.
דין מרומה, האומה, קיץ 1994.
ברכת ההלל בראשי חדשים ושינויי מנהגים, תחומין יט (תשנ"ט), עמ' 364–374.
ש. טולידאנו, הסדר של מורה נבוכים, מים מדליו, שנתון המכללה האקדמית הדתית לחינוך ע"ש רא"מ ליפשיץ, ירושלים תשס"ח.
רוחו של היישוב הישן במדינת ישראל, בתוך "ישועות יעקב", אסופת מאמרים לכבודו של ד"ר יעקב הדני, עמ' 191–207, ירושלים תש"ע.
תורת הרצף אצל המהר"ל, בתוך "הגות", מחקרים בהגות החינוך היהודי, המכללה האקדמית הדתית לחינוך ע"ש רא"מ ליפשיץ, ירושלים 2014.
לימוד תורה שבעל-פה בקדושה ולימוד תורה שבעל-פה כלימוד מדעי: הצגת הבעיות ודרכי ההתמודדות עמן, מים מדליו, שנתון המכללה האקדמית הדתית לחינוך ע"ש רא"מ ליפשיץ, ירושלים תשס"ד.
דרכו של הרמב"ם לטפל בסוגיות סותרות לעומת דרכם של בעלי התוספות, מים מדליו, שנתון המכללה האקדמית הדתית לחינוך ע"ש רא"מ ליפשיץ, ירושלים תשס"ו.
דרכי לימודו של רבי בצלאל אשכנזי בעל 'שיטה מקובצת', בתוך תרביץ, רבעון למדעי היהדות, שנה עח, חוברת ד, עמ' 479–520.
על סידור "אהבת הקדמונים" כמנהג התושבים בפאס, לתולדות קהילת פאס, הספרייה הספרדית, ירושלים תשס"ו.
מנהג ארץ ישראל בתחום ההלכה החל מן המאה הט"ז, אמינותו, סמכותו, יציבותו; לתולדות התרבות התורנית בא"י מן המאה הט"ז ועד ימינו, ולקידום החינוך היהודי. במסגרת מכון "מופת".
הערות שוליים

↑  תמונה באתר בית התפוצות
↑  http://www.kikar.co.il/280306.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269073505171  GND: 1046904795  ISNI: 0000 0000 6692 4485  LCCN: no2001005118  VIAF: 24243282   WorldCat (עם VIAF): 24243282
יחיאל מיכל הלוי אפשטיין

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1829 כ' בשבט תקפ"ט בוברויסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  24 בפברואר 1908 (בגיל 79) כ"ב באדר ב' ה'תרס"ח נבהרדק, בלארוס 
 תקופת הפעילות:  ? – 24 בפברואר 1908 
 השתייכות:  חרדים ליטאים 
 רבותיו:  רבי אליהו גולדברג אב בית דין בוברויסק
 תלמידיו:  יחזקאל אברמסקי 
 חיבוריו:  ערוך השולחן
 
 תפקידים נוספים:  רב העיר נובהרדוק
 
הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין (כ' בשבט תקפ"ט, 24 בינואר 1829 – כ"ב באדר ב' ה'תרס"ח 24 במרץ 1908) היה רבה של נובהרדוק, פוסק ומחבר הספר ערוך השולחן על ארבעת חלקי השולחן ערוך.
תולדות חייו

נולד בעיר בוברויסק בבלארוס לראשקא ור' אהרן יצחק הלוי, שהיה סוחר. משפחתו, משפחת אפשטיין היא נצר למשפחת בנבנשתי הספרדית, ואף לרבי אהרון הלוי שאליו יוחס חיבור ספר החינוך. המשפחה גורשה בעת גירוש ספרד, אנשי העיר אפשטיין(אנ'), הסמוכה לפרנקפורט שבגרמניה, הסכימו לקבלם לעיר והמשפחה שינתה את שמה כאות תודה.
בספר מקור ברוך אותו חיבר בנו רבי ברוך הלוי אפשטיין מביע הוא את צערו על שינוי שמה של המשפחה.
היה תלמידו של רבי אליהו גולדברג אב בית דין בוברויסק, וכן למד שנתיים בישיבת וולוז'ין מפיו של רבי איצל'ה מוולוז'ין.
נישא למיכלה, בתו של ר' יעקב ברלין (אביו של הנצי"ב מוולוז'ין). כשנה לאחר נישואיו שב לעיר מולדתו בוברויסק, ושימש כר"מ בישיבה המקומית וכדיין בבית דינו של הרב גולדברג. הוא שאף לעסוק במסחר ולא ברבנות, ואכן בתחילת דרכו התפרנס מחנות בדים שניהלה אשתו, אולם לאחר שהשליש שהופקד בידו כסף הנדוניה שלו פשט את הרגל, ולאור חוסר הצלחתו במסחר, קיבל עליו הרב אפשטיין להתמנות לרב.
בשנת ה'תרכ"ה (1856 לערך), בגיל 27, מונה כרבה של הקהילה היהודית בנובוזיבקוב שברוסיה, שהייתה "שטעטל" חסידית. אף שבעצמו היה נצר למשפחת מתנגדים, לא שלל את החסידות.
לפי תיאור בנו, לאחר שהתמנה לרב בעיר, נסע אביו, הרב אפשטיין לתקופה לאדמו"ר חב"ד "הצמח צדק", ולמד ממנו את דרכי פסיקת ההלכה, אך יש חולקים על תיאור זה ועל עצם היתכנות הסיפור. באותה תקופה הוציא את ספרו "אור לישרים" ובהסכמות לספר שם בהבלטה את הסכמותיהם של ר' אהרון ור' מנחם נחום מצ'רנוביל שהיו אדמור"ים חסידיים. הרב איתם הנקין סובר שזה משום שהיה רב של קהילה בעלת אופי חסידי ובעיקר בשל התועלת שהדבר יביא לפרסום ורכישת הספר בעיירה וסביבתה.
בשנת ה'תרמ"ג (1874 לערך), בגיל 45, עבר לנובהרדוק שם שימש כרב העיר במשך 34 שנה. שם התמודד עם נושאים שונים, ביניהם הציונות שיחסו אליה עקרונית היה קר. בשנת תרס"ה 1904 בעקבות ייסוד המזרחי פרסם באופן חריג את דעתו השלילית על הציונות בעיתון "הפלס". מנגד יש עדויות על השתתפותו בכנס ציוני שנערך בעיירה. נראה שההתנגדות שלו לציונות נבעה מכך שהוא סבר שהדרך הנכונה להגיב לאנטישמיות ברוסיה היא ב"הורדת פרופיל", ולא מהתנגדות עקרונית להקמת מדינה יהודית בארץ ישראל. הוא נפטר בנובהרדוק בכ"ב באדר ב' ה'תרס"ח (1908) ונקבר שם.
משפחתו

בנו הרב ברוך הלוי אפשטיין מחבר הפירוש "תורה תמימה" על החומש.
בנו הרב דובער אפשטיין, מעסקני היישוב הישן בירושלים.
בתו בתיה מרים, נישאה בנישואים שניים לגיסו הנצי"ב, ראש ישיבת וולוז'ין
נכדו הרב מאיר בר-אילן בן בתו בתיה מרים.
בתו בריינה וולברינסקי (ורהפטיג-שחור), מדפיסת ספרי אביה ערוך השולחן.
בתו הבכורה איידל (איידעלע) כהנוב, אשת הגביר אלכסנדר "זושא (זישה)" כהנוב.
דרך לימודו

הרב אפשטיין העדיף את הבקיאות על החריפות הפלפלנית (ראו 'סיני ועוקר הרים') ואת דרך הלימוד החותרת לפסיקת הלכה בסופה על פני לימוד מופשט לצורך "חקירות" מופשטות. ('אסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא') ובדרך זו חיבר את חיבורו המקיף ערוך השולחן וערוך השולחן העתיד. ספר זה הוא היחידי בסוגו מאז הרמב"ם המקיף את כל חלקי ההלכה, כולל חלקים שאינם נוהגים בזמננו (כמו עבודת בית המקדש וכו'). הספר יצא לאור בחלקים בחייו ולאחר פטירתו.
הרב אפשטיין התפרסם גם בכח ההיתר שלו, (כוחא דהיתרא) היינו בנטייה לפסוק להלכה להקל ולא להחמיר.
הוא היה ידוע כ"גדול המסמיכים" בשל המספר הרב של רבנים שהסמיך, ובפרט אלו מהם שהפכו לגדולי תורה ידועים. בין הרבנים הידועים שהסמיך, הרב איסר זלמן מלצר, הראי"ה קוק, הרב יחזקאל אברמסקי, הרב שלמה יוסף זוין, הרב יוסף אליהו הנקין והרב יוסף שלמה כהנמן.
ספריו

ערוך השולחן - חיבור הלכתי מקיף לפי סדר השו"ע.
ערוך השולחן העתיד - חיבור הלכתי מקיף בנושאים בהם לא דן השו"ע מכיוון שהנושאים לא היו פרקטיים בחיי הקהילות בחוץ לארץ בזמן הכתיבה, כלומר הלכות הנוהגות רק ב'עתיד לבוא' - בארץ ישראל וכשיש מקדש (נושאים הנידונים בסדרים זרעים, קדשים וטהרות).
מיכל המים - פירוש על הירושלמי.
אור לישרים - על ספר הישר לרבינו תם.
ליל שימורים - פירוש על הגדה של פסח, באתר hebrewbooks
כתבי הערוך השולחן - אור לישרים סדר נשים, שאלות ותשובות, ליקוטים ואגדות, מכון אהלי ספר, ירושלים תשס"ז
דרשות קול בן לוי
לקריאה נוספת

הרי"ל מימון, שרי המאה, חלק ו' פרק שישי.
מקור ברוך ספרי זכרונות מבנו הרב ברוך אפשטיין, ד' חלקים וספר מבוא
הרב איתם הנקין, תערך לפני שלחן: חייו, זמנו ומפעלו של הרי"מ עפשטיין בעל ערוך השלחן, בעריכת הרב אליעזר יהודה בראדט, הוצאת מגיד תשע"ט, 414 עמ'
זעקה באפלה

| --- | --- |
 בימוי:  פרד שפיסי 
 הופק בידי:  מנחם גולן, יורם גלובוס, וריטי למברט 
 תסריט:  פרד שפיסי, Robert Caswell 
 עריכה:  ג'יל בילקוק 
 שחקנים ראשיים:  מריל סטריפ (Lindy Chamberlain-Creighton) סם ניל (Michael Chamberlain) טוני מרטין Luciano Catenacci דורותי אליסון Reg Evans דייוויד חופלין דבורה-לי פורנס Steve Dodd באד טינגוול לואיס פיץ'-ג'רלד Bruce Myles בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  ברוס סמיטון 
 צילום:  איאן בייקר 
 מדינה:  אוסטרליה, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 במאי 1989 
 משך הקרנה:  122 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט בית משפט, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  אוסטרליה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   cryinthedark
 פרסים:  פרס AACTA לסרט הטוב ביותר (וריטי למברט)  פרס AACTA לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד מוביל (מריל סטריפ)  פרס AACTA לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי (סם ניל)  AACTA Award for Best Adapted Screenplay (פרד שפיסי)  פרס AACTA לבימוי הטוב ביותר (פרד שפיסי) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
זעקה באפלה (באנגלית: Evil Angels; במדינות אחרות מחוץ לאוסטרליה וניו זילנד: A Cry in the Dark) הוא סרט דרמה אוסטרלי משנת 1988 בבימויו של פרד שפיסי עם תסריט של שפיסי ורוברט קאסוול. הסרט מבוסס על ספרו של ג'ון ברייסון מ-1985 בעל אותו השם. הוא מתאר את המקרה של עזריה צ'מברלין, תינוקת בת תשעה שבועות שנעלמה מחניון ליד אולורו באוגוסט 1980, ואת המאבק של הוריה, מייקל ולינדי צ'מברלין, להוכיח את חפותם לציבור המשוכנע שהם היו שותפים למותה. מריל סטריפ וסם ניל מככבים בסרט בתור ההורים שבתם נעלמה.
הסרט יצא לאקרנים פחות מחודשיים לאחר שזוג ההורים זוכה על ידי בית המשפט לערעורים בטריטוריה הצפונית מכל האישומים שהוגשו נגדם. הסרט זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל, כאשר הופעתה של מריל סטריפ זכתה לשבחים רבים ומועמדות לפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר, אך נחל אכזבה בקופות, והכניס רק 6.9 מיליון דולר לעומת תקציב של 15 מיליון דולר.
עלילה

כומר הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי מייקל צ'מברלין, אשתו לינדי צ'מברלין, שני בניהם ובתם עזריה בת תשעה שבועות יוצאים לחופשת קמפינג באאוטבק האוסטרלי כשהתינוקת ישנה באוהל, המשפחה נהנית מברביקיו עם חבריה כשנשמע בכי. לינדי חוזרת לאוהל לבדוק ובטוחה שהיא רואה דינגו עם משהו בפה בורח כשהיא מתקרבת. כשהיא מגלה את התינוקת נעדרת, כולם מתאחדים כדי לחפש אותה, אך ללא הצלחה. ההנחה היא שמה שראתה לינדי היה החיה הנושאת את עזריה, וחקירה שלאחר מכן קובעת את תיאור האירועים שלה כנכון.
עם זאת, דעת הקהל פונה במהרה נגד צ'מברלין. עבור רבים, לינדי נראית סטואית מדי, קרת לב ומקבלת את האסון שפקד את המשפחה. הרכילות עליה מתחילה להתנפח ועד מהרה מתקבלת כעובדות. אמונתם הדתית של בני הזוג אינה נהוגה בארץ, וכשהתקשורת מדווחת על שמועה שפירוש השם עזריה הוא "הקרבה במדבר", הציבור ממהר להאמין שערפו את ראשה של התינוקת במספריים כחלק מטקס דתי מוזר.
אנשי אכיפת החוק מוצאים עדים חדשים, מומחים לזיהוי פלילי וראיות נסיבתיות ופותחים מחדש את החקירה, ובסופו של דבר מאשימים את לינדי ברצח. בחודש השביעי להריונה, היא מתעלמת מעצות עורכי הדין שלה לשחק לאהדת חבר המושבעים ונראית סטואית על הדוכן, ומשכנעת כמה מהצופים באשמתה. ככל שהמשפט מתקדם, אמונתו של מייקל בדתו ואמונתו באשתו מתערערת, והוא מועד בעדותו ומרמז שהוא מסתיר את האמת. באוקטובר 1982, לינדי נמצאה אשמה ונידונה מיד למאסר עולם עם עבודת פרך, בעוד מייקל נמצא אשם כמסייע ונידון למאסר על תנאי של 18 חודשים.
יותר משלוש שנים לאחר מכן, בזמן שחיפשה גופה של תייר אנגלי שנפל מאולורו, המשטרה מגלה מערת דינגו עם לבוש המזוהה כז'קט שלינדי התעקשה שעזריה לבשה מעל הבגד שלה, שהתגלה בתחילת החקירה. לינדי משתחררת מיד מהכלא, התיק נפתח מחדש וכל ההרשעות נגד הזוג מתבטלות. הסרט מסתיים בכך שמייקל מגיב על הקרב המתמשך לטיהור שמה של המשפחה.
דמויות

מריל סטריפ בתפקיד לינדי צ'מברליין
סם ניל בתור מייקל צ'מברליין
ברוס מיילס בתור איאן בארקר, עו"ד
ניל פיצפטריק בתפקיד ג'ון פיליפס, עו"ד
צ'ארלס 'באד' טינגוול בתור השופט ג'יימס מיורהד
מאורי פילדס בתור השופט דניס בריט
ניק טייט בתפקיד דט. גריים צ'רלווד
לואיס פיץ-ג'רלד בתור סטיוארט טיפל
דורותי אליסון בתור אוויס מרצ'יסון, אמה של לינדי
רובי האנטר בתור ג'ודי רוברטס
וינסנט גיל בתור רוף
מורין אדוארדס בתור קייט וודמן
מארק מיטשל בתור מורה בבית הספר
אלן הופגוד בתור הנשיא קוקס
איאן גילמור
פיטר הוסקינג
טרבור קנט בתור שוטר הפחדת פצצות
דברה לורנס בתור סאלי לואו
סנדי גור בתור ג'וי קוהל
דניס מילר בתור סטרג'ס
רג גורמן בתור מר וויטאקר
איאן מקפאדין בתור התובע הכללי
ג'סטין גפני בתור קולין מקריי
ג'ון פינלייסון בתור פרופסור באטצ'ר
קווין מיילס בתור פרופסור קמרון
בוב ביינס כשר ראשי
לואיז סיברסן בתור ג'ני מילר
הפקה

ספרו של ג'ון ברייסון " Evil Angels " יצא לאור בשנת 1985 וזכויות הסרט נקנו על ידי וריטי למברט, שהצליחה לעניין את מריל סטריפ. רוברט קאסוול כתב את התסריט ופרד שפיסי הסכים לביים. הסרט היה אחד היקרים שצולמו אי פעם באוסטרליה, עם צוות של 350 צוות שחקנים ו-4,000 ניצבים.
פרסים ומועמדויות

| פרס | קטגוריה | נושא | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| פרסי AACTA  (1989 פרס AFI)  | הסרט הטוב ביותר | וריטי למברט | זכייה |
| פרסי AACTA  (1989 פרס AFI)  | הבימוי הטוב ביותר | פרד שפיזי | זכייה |
| פרסי AACTA  (1989 פרס AFI)  | התסריט המעובד הטוב ביותר | פרד שפיזי & רוברט קסוול | זכייה |
| פרסי AACTA  (1989 פרס AFI)  | השחקן הטוב ביותר | סאם ניל | זכייה |
| פרסי AACTA  (1989 פרס AFI)  | השחקנית הטובה ביותר | מריל סטריפ | זכייה |
| פרסי AACTA  (1989 פרס AFI)  | העריכה הטובה ביותר | ג'יל בילקוק | מועמדות |
| פרסי AACTA  (1989 פרס AFI)  | סולם המוזיקה מקורי הטוב ביותר | ברוס סמיתון | מועמדות |
| פרסי AACTA  (1989 פרס AFI)  | הסאונד הטוב ביותר | קרייג קרטר, פיטר פנטון, מרטין אוסווין וטרי רודמן | מועמדות |
| פרס אוסקר | השחקנית הטובה ביותר | מריל סטריפ | מועמדות |
| פסטיבל קאן | פרס דקל הזהב | פרד שפיזי | מועמדות |
| פסטיבל קאן | השחקנית הטובה ביותר | מריל סטריפ | זכייה |
| פרס איגוד מבקרי הקולנוע של שיקגו | השחקנית הטובה ביותר | מריל סטריפ | מועמדות |
| פרס גלובוס הזהב | הסרט הטוב ביותר - דרמה | זעקה באפלה | מועמדות |
| פרס גלובוס הזהב | הבמאי הטוב ביותר | פרד שפיזי | מועמדות |
| פרס גלובוס הזהב | התסריט הטוב ביותר | פרד שפיזי & רוברט קסוול | מועמדות |
| פרס גלובוס הזהב | השחקנית הטובה ביותר בסרט - דרמה | מריל סטריפ | מועמדות |
| פרס עריכת קול סרטים | פרס גולדן ריל לעריכת קול טובה ביותר - אפקטים קוליים | טים צ'או | מועמדות |
| פרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק | השחקנית הטובה ביותר | מריל סטריפ | זכייה |
| פרס החברה הפוליטית לסרט | הוצג | זעקה באפלה | זכייה |
| פרסי סנט ג'ורדי | שחקנית זרה הטובה ביותר | מריל סטריפ | מועמדות |
בתרבות הפופולרית

בשנת 2005, המשפט "הדינגו לקח את התינוק שלי" ("The dingo took my baby"), היה מועמד על ידי מכון הסרטים האמריקאי ברשימת מאה שנים... מאה ציטוטים. הציטוט, שצוטט לעתים קרובות באופן שגוי כ"דינגו אכל את התינוק שלי", הפך לחלק מתרבות הפופ לאחר יציאת הסרט, והופיע בתוכניות כמו "סיינפלד", "משפחת סימפסון", "פרייזר", "על טבעי", "באפי ציידת הערפדים", ו"בייבי דאדי", כמו גם "רעם טרופי" ו"ראגרטס: הסרט".
ביוני 2008, מכון הסרטים האמריקאי חשף את "עשרת הסרטים הטובים ביותר " שלו - עשרת הסרטים הטובים ביותר בעשרה ז'אנרים של סרטים אמריקאים "קלאסיים" - לאחר סקר של למעלה מ-1,500 אנשים מהקהילה היצירתית. הסרט הוכר כמקום התשיעי הטוב ביותר בז'אנר דרמה משפטית.
הערות שוליים

↑  "AFI's 100 Years...100 Movie Quotes Nominees" (PDF). נבדק ב-2016-08-13.
↑  "AFI's 10 Top 10: Top 10 Courtroom Drama". American Film Institute. נבדק ב-2016-08-13.
אברהם אלתר

ערך זה עוסק בעורך הדין. אם התכוונתם לאדמו"ר בעל ה"אמרי אמת", ראו .
| --- | --- |

 לידה:  1 ביוני 1953 משמר השרון ישראל
 פטירה:  20 בפברואר 2007 (בגיל 53)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב
 השתייכות:  רשות המסים בישראל  משרד ד"ר אברהם אלתר ושות'
 תקופת כהונה:  ? – 20 בפברואר 2007 
 תקופת הפעילות:  ? – 20 בפברואר 2007 
 תפקידים בולטים:  סגן נציב מס הכנסה והיועץ המשפטי  לנציבות
 פעילויות נוספות:  נציג לשכת עו"ד בוועדת הכספים  של הכנסת
 
אברהם אלתר (1 ביוני 1953 – 20 בפברואר 2007) היה דוקטור למשפטים, עורך דין ישראלי, מהבולטים בישראל בתחום דיני המיסים.
ביוגרפיה

אברהם אלתר נולד בבקיבוץ משמר השרון. למד בבית הספר היסודי במשמר השרון ובבית הספר התיכון גבעת השרון. בעל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב, ובעל תואר שלישי במשפטים (במסלול ישיר), עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנאמנויות. אב לשלושה בנים ובת אחת.
בשנים 1976–1977 שירת במשטרת ישראל, ובין 1977 ל-1982 שימש קצין ביטחון במוזיאון תל אביב. סיים את לימודי התואר הראשון בהצטיינות, כאשר בשנת 1979 (תשל"ט) בהצטיינות יתרה ו-1980 (תש"מ) זכה בהצטיינות הרקטור מטעם הפקולטה. את התואר הראשון סיים במקום השני בכיתתו. התמחה בבית המשפט המחוזי בתל אביב ובפרקליטות מחוז תל אביב במחלקה הפיסקלית. ב-1982 קיבל רישיון עורך דין מטעם לשכת עורכי הדין בישראל. ב-1983 הוסמך כיועץ מס על ידי משרד האוצר.
במשך ארבע שנים היה חבר במערכת "עיוני משפט", ביטאון הפקולטה למשפטים. הופיע במשפט המבוים בפקולטה למשפטים שנערך אחת לשנה. ב-1984 (תשמ"ד) שימש יו"ר ארגון המדריכים והאסיסטנטים באוניברסיטת תל אביב. ב-1985 (תשמ"ה) שימש נציג המדריכים והאסיסטנטים לסנאט האוניברסיטה ולמועצת הפקולטה למשפטים. בנוסף, היה חבר מטעם האוניברסיטה בוועד המנהל של חנות הספרים "דיונון".
בשנים 1986–1990 שימש בתפקיד סגן נציב מס הכנסה והיה היועץ המשפטי לנציבות מס הכנסה. ב-1990 פרש מנציבות מס הכנסה והקים את משרדו העצמאי.
שימש יו"ר האיגוד הישראלי לפיתוח ארגוני (איפ"א) בין 1996 ל-1998, ויו"ר ועדת המיסים בלשכת עורכי הדין.
ב-20 בפברואר 2007 נפטר אלתר ממחלת הסרטן.
פעילותו בתחום ההוראה

בשנים 1987 - 1990 שימש כמרצה למיסים בפקולטה למשפטים באוניברסיטת ת"א.
בתשמ"ה (1995) לימד בפקולטה לניהול את המקצועות מיסים עקיפים ומיסים ב'.
מתשנ"ו (1996) לימד בפקולטה למשפטים ובפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב, וכן בפקולטה לניהול באוניברסיטה העברית בירושלים.
הרצה בפקולטות למינהל עסקים ומשפטים במכללה לביטוח.
שימש עוזר מחקר במקצועות דיני תאגידים (ד"ר ציפורה כהן), דיני עבודה (פרופ' רות בן-ישראל), דיני מיסים (פרופ' יצחק הדרי) ומשפט בינלאומי פרטי (פרופ' אבנר שאקי). הרצה בימי עיון מטעם לשכת רואי החשבון, לשכת יועצי המס ולשכת עורכי הדין ובגופים מקצועיים נוספים.