stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוקהיד קורפוריישן
היסטוריה > סדנת הבואשים

בשנת 1943 החלה לוקהיד לפתח בחשאיות במתקני החברה בברבנק מטוס קרב חדש, לוקהיד P-80/F-80 שוטינג סטאר, שהיה מטוס הקרב האמריקאי הראשון שהפיל מיג 15 בקרב אווירי בקוריאה מאז ייצור ה־P-80 הפכה החטיבה לפיתוח מתקדם של לוקהיד קורפוריישן לחטיבה סודית וביצעה את כל הפרויקטים החשאיים של החברה.
כינויה של החטיבה, "סדנת הבואשים" (Skunk Works), נלקח מסדרת הקומיקס האמריקאית Li'l Abner שכתב Al Capp, ואשר תארה מפעל פלסטיק שפלט ריחות רעים למתחם העבודה של מהנדסי מטוסים. פעילותה של החטיבה הייתה כל כך סודית עד שלעיתים ראשי המפעל היו נחשפים למטוס החדש שפיתחו רק בטקס הגלילה.
"סדנת הבואשים" רכשה מוניטין רב הודות ליכולותיה לפתח מטוסים מהפכניים ואיכותיים, לעיתים תוך זמן קצר במינימום משאבים, כדוגמת: לוקהיד P-38 לייטנינג, לוקהיד U-2, ‏F-104 סטארפייטר, הציפור השחורה (Lockheed SR-71 Blackbird) והחמקן F-117 נייטהוק. בשנת 2004 פיתחה החטיבה מטוס מנהלים על-קולי עבור חברת SAI) Supersonic Aerospace International) תמורת 25 מיליון דולר.
במשך שנים רבות עמד בראש החטיבה המהנדס הראשי קלארנס ג'ונסון "קלי" (Clarence L. “Kelly” Johnson), אשר נבחר על ידי מגזין התעופה Aviation Week & Space Technolog לאחד מעשרת האנשים המשפיעים ביותר על עולם התעופה.
היסטוריה > תקופת המלחמה הקרה

הישגיה המשמעותיים של לוקהיד קורפוריישן בתקופה זו כללו את השקת לוקהיד Starfighter F-104, מטוס הסילון הראשון בעולם שטס במהירות 2 מאך בסוף שנת 1950, מטוס ההרקולס C-130 בעל ארבעת המנועים שטס בפעם הראשונה בשנת 1954 וממשיכים לייצר אותו עד היום, ומטוס הנוסעים הסילוני בעל ארבעת המנועים C-141 Starlifter שהחברה השיקה בשנות 1960 המוקדמות. כמו כן, בשנת 1956 זכתה לוקהיד קורפוריישן בחוזה לפיתוח הטיל הבליסטי (SLBM) פולאריס שאחריו יוצרו הטילים פוסידון (Poseidon) וטרידנט (Trident).
בשנת 1960 החלה לוקהיד קורפוריישן לפתח שני מטוסים גדולים: מטוס התובלה הצבאי הענק C-5 גלקסי והמטוס האזרחי  L-1011 TriStar בעל מבנה רחב הכולל שני מעברי נוסעים. שני הפרויקטים התאפיינו בעיכובים ועלויות גבוהות שנבעו בין היתר כתוצאה מבניית ה־C-5 על בסיס דרישות מעורפלות ותיקון ליקויים רבים שנבעו מהמבנה החלש של המטוס על חשבון החברה, התמודדות ה־TriStar על פלח שוק זהה לזה של ה-DC-10 של חברת מקדונל דאגלס, ופיגורו של ה־TriStar אחרי ה־DC-10 כתוצאה מעיכובים של חברת רולס-רויס בפיתוח המנוע. אירועים אלה הצטרפו לביטול הזמנה של צבא ארצות הברית לייצור מסוק תקיפה Lockheed AH-56 Cheyenne והסכמים לבניית אניות שהסתבכו וגרמו ללוקהיד קורפוריישן הפסדים עצומים במהלך שנות ה-70. באותה תקופה מהנדסי החברה עבודה על פרויקט לוקהיד CL-1201 של מטוס בעל הנעה גרעינית.
לנוכח חובותיה הכבדים ועל למנוע חדלות פרעון, פנתה לוקהיד קורפוריישן (שהייתה עד אז הספק הגדול ביותר בארצות הברית לתחום הביטחוני) בשנת 1971 אל מממשלת ארצות הברית בבקשת הלוואה וערבויות. למרות התנגדותו של הסנטור ויליאם פרוקסמיר (William Proxmire), אויבה המושבע של לוקהיד קורפוריישן ושל יו"ר החברה, דניאל יוטון (Daniel J. Haughton), החליט סגן הנשיא Spiro T. Agnew להעניק ללוקהיד הלוואה בנקאית בסך 195 מיליון דולר אשר אכן חילצה את החברה מקשייה. 6 שנים מאוחר יותר, בשנת 1977, החזירה לוקהיד קורפוריישן לממשת ארצות הברית 1.4 מיליארד דולרים כנגד ההלוואה שקבלה, ובנוסף שילמה 112,220,000$ כאגרות על עמלות הערבויות. בשנת 1977 החליטה החברה להרחיב את פעילותה העסקית לתחומי עשייה חדשים, בנוסף לתחום התעופה, ואף החליפה את שמה מ"לוקהיד מטוסים" ל"לוקהיד קורפוריישן" כדי לשקף שינוי זה.
פרשיות שוחד

שמה של לוקהיד מטוסים נקשר במספר פרשיות שחיתות שהתרחשו בין השנים 1950-1970, פרשיות אלה התרחשו 25 שנה לפני המיזוג בין החברות לוקהיד קורפוריישן ומרטין מרייטה שהוביל להקמתה של חברה חדשה, המוכרת כיום כחברת לוקהיד מרטין.
בתחילת 1976, בתום חקירה שנמשכה כשנה, קבעה ועדת משנה של הסנאט בראשות הסנטור פרנק צרץ' (Frank Church) כי בכירים בלוקהיד קורפוריישן שילמו 22 מיליון דולר שוחד לפקידים ובכירים זרים של מדינות ידידותיות, במטרה לשריין חוזים למכירת מטוסי F-104 סטארפייטר, וזאת במהלך משא ומתן של מה שכונה אז "עסקת המאה."
הפרשיות עוררו הדים במערב גרמניה, הולנד, איטליה ויפן וכמעט מוטטו את התאגיד שהיה בקשיים עקב כישלונו של המטוס L-1011. בעקבות חשיפתן התפטר יו"ר החברה יוטון מתפקידו, ובארצות הברית נחקק חוק האוסר על אנשי עסקים וישויות אמריקאיות לשחד פקידים ופוליטיקאים זרים (Foreign Corrupt Practices Act).
ניסיון ההשתלטות על החברה

בשנות ה-80 המאוחרות הרולד סימונס (Harold Simmons), שהתמחה ברכישה ממונפת, רכש בהדרגה כמעט 20% ממניותיה של לוקהיד קורפוריישן במסגרת ניסיון מתוקשר וכושל להשתלט על החברה. סימונס התעניין ברכישת לוקהיד קורפוריישן כיוון שקרן הפנסיה של מדינת קליפורניה (CalPERS (California Public Employees' Retirement System הייתה אחד המשקיעים העיקריים בחברה.
כפי שפרסם בזמנו בניו יורק טיימס: "עניינו של מר סימונס בלוקהיד נובע בעיקר משום תוכנית הפנסיה שלה, אשר הושקעו בה יותר מ -1.4 מיליארד דולרים. אנליסטים אומרים שייתכן וסימונס מעוניין לחסל את התוכנית ולשלם את הכספים העודפים לבעלי המניות, כולל הוא עצמו."
בהתייחסו לניהול הכושל של יו"ר החברה דניאל טלפ (Daniel M. Tellep), הביע סימונס את רצונו, כמשקיע הגדול ביותר בחברה, להחליף את מועצת המנהלים בצוות משלו שכלל את הסנטור לשעבר של טקסס ג'ון טאוור (John Tower), יו"ר ועדת השירותים המזוינים (Armed Services Committee), האדמירל אלמו זומוולט ג'וניור (Elmo Zumwalt Jr), מפקד צי לשעבר, ועוד.
בשלב ראשון החל סימונס לצבור מניות של לוקהיד קורפוריישן בתחילת שנת 1989, כאשר הקיצוצים העמוקים שערך הפנטגון בתקציב הביטחון גרמו לירידת מחירי המניות של עסקים במגזר הביטחוני. עם זאת האנליסטים בזמנו לא האמינו שסימונס ינסה להשתלט על לוקהיד קורפוריישן כיוון שבאותו זמן הוא תכנן להשתלט על חברת מפרץ ג'ורג'יה (Georgia Gulf Corporation).
ציר זמן

1912: הקמת חברת "אלקו הידרו-ארופליין".
1916: החברה משנה את שמה ל"חברת לוגהאד לייצור מטוסים".
1926: הקמת חברת "לוקהיד מטוסים".
1929: לוקהיד הופכת לחטיבה בחברת "מטוסי דטרויט".
1932: רוברט וקורטלנד גרוס משתלטים על החברה לאחר פשיטת הרגל של מטוסי דטרויט. החברה משנה את שמה ל"לוקהיד מטוסים", כדי לשקף ארגון מחדש של החברה תחת דירקטוריון חדש.
1943: הקמת "סדנאות הבואשים" בברבנק, קליפורניה.
1954: הטיסה הבכורה של המטוס "לוקהיד C-130 הרקולס".
1954: טיסת הבכורה של המטוס "לוקהיד U-2".
1961: לוקהיד מטוסים רוכשת את חברת "גראנד סנטרל רוקט" שהופכת לחטיבת Lockheed Propulsion Company
1962: טיסת הבכורה של מטוס A-12 Blackbird.
1964: טיסת הבכורה של מטוס Lockheed SR-71 Blackbird.
1970: טיסת הבכורה של מטוס L-1011 TriStar.
1976: פרשיות השוחד של לוקהיד מטוסים.
1977: החברה משנה את שמה ל"לוקהיד קורפוריישן" כדי לשקף את הפעילות העסקית בתחומים נוספים לתחום התעופה
1978: נמל התעופה של החברה "הוליווד-ברבנק" (Hollywood-Burbank Airport) נמכר לערים סמוכות והופך לנמל התעופה "ברבנק-גלנדייל-פסדינה" (Burbank-Glendale-Pasadena Airport), שב-2003 שוב שינה את שמו ל"בוב הופ" (Bob Hope Airport)
1981: טיסת הבכורה של מטוס Nighthawk F-117.
1985: לוקהיד קורפוריישן רוכשת את חברת Metier Management Systems.
1986: לוקהיד קורפוריישן רוכשת את חברת האלקטרוניקה Associates Sanders שהייתה בבעלות העיר Nashua שבמדינת ניו המפשייר.
1991: החברות לוקהיד קורפוריישן, ג'נרל דיינמיקס (General Dynamics) ובואינג (Boeing) מתחילות לפתח יחד את מטוס הקרב Lockheed Martin F-22 Raptor.
1992: הפסקת פעילות החלל במתקן החברה בברבנק.
1993: רכישת חטיבת Fort Worth aircraft division מחברת ג'נרל דיינמיקס, שבנתה את מטוס הקרב F-16 Fighting Falcon
1995: מיזוג חברת לוקהיד קורפוריישן עם חברת מרטין מריאטה (Martin Marietta) והקמת חברת לוקהיד מרטין.
חטיבות

פעילותה של לוקהיד קורפוריישן חולקה בין מספר קבוצות וחטיבות, שרבות מהן ממשיכות לפעול במסגרת חברת לוקהיד מרטין.
חטיבות > קבוצת מערכות כלי טיס

חברת לוקהיד קליפורניה (CALAC), ברבנק, קליפורניה
חברת לוקהיד ג'ורג'יה (GELAC), מריאטה, ג'ורג'יה
חברת לוקהיד אירונאוטיקה מתקדמת, סאוגוס, קליפורניה.
חברת לוקהיד שירותים לכלי טיס (LAS), אונטריו, קליפורניה.
חברת לוקהיד נמל תעופה (LAT), ברבנק, קליפורניה, (כיום נמל התעופה "בוב הופ" בבעלות רשות שדות התעופה "ברבנק-גלנדייל פסדינה."
חטיבות > קבוצת מערכות טילים, חלל ואלקטרוניקה

חברת לוקהיד טילים וחלל, סאניווייל, קליפורניה.
חברת לוקהיד הנעה, רדלנדס, קליפורניה.
חברת לוקהיד תפעול חלל, טיטוסוויל, פלורידה.
חברת לוקהיד שירותי הנדסה וניהול, יוסטון, טקסס.
חברת לוקהיד אלקטרוניקה, פליינפילד, ניו ג'רזי.
חטיבות > קבוצת מערכות ימיות

חברת לוקהיד ייצור ספינות, סיאטל, וושינגטון.
חברת לוקהיד ספנות, פורטלנד, אורגון.
חברת מערכות ימיות מתקדמות, סנטה קלרה, קליפורניה.
חטיבות > קבוצת מערכות מידע

חברת דטהקום מערכות, טינק, ניו ג'רזי.
חברת CADAM, ברבנק, קליפורניה.
חברת לוקהיד תכנון נתונים, לוס גאטוס, קליפורניה.
חברת דיאלוג שירותי מידע, פאלו אלטו, קליפורניה.
חבר מטייאר מערכות ניהול, לונדון, אנגליה.
פתרונות ומערכות משולבים, גיית'רסבורג, מרילנד.
מוצרים

רשימה חלקית של מטוסים וכלי רכב אחרים שייצרה חברת לוקהיד. מוצרים נוספים ניתן לראות בערכים רשימת כלי טיס של לוקהיד (אנ') ו-וגה איירקראפט קורפוריישן (אנ').
מוצרים > מטוסים וכלי תחבורה אזרחית

לוקהיד וגה (Lockheed Vega)
לוקהיד 10 אלקטרה (Lockheed Model 10 Electra)
לוקהיד 12 אלקטרה ג'וניור (Lockheed Model 12 Electra Junior)
לוקהיד 14 סופר אלקטרה (Lockheed Model 14 Super Electra)
לוקהיד 18 לודסטאר
לוקהיד קונסטליישן
Lockheed L-049 Constellation - הדגם הראשון של Lockheed Constellation
Lockheed L-649 Constellation - דגם משופר של Lockheed Constellation
Lockheed L-749 Constellation - דגם יותר משופר של Lockheed Constellation
Lockheed L-1049 Super Constellation – דגם Lockheed Constellation הגדול ביותר שיוצר
Lockheed L-1649 Starliner – הדגם האחרון של Lockheed Constellation
לוקהיד סאטורן (Lockheed Saturn)
לוקהיד L-188 אלקטרה (Lockheed L-188 Electra)
מטוס המנהלים לוקהיד ג'טסטאר (Lockheed JetStar)
מטוס הנוסעים בעל המבנה הרחב ( L-1011 TriStar)
הרכבת העירונית מדגם Odakyu 500, שהייתה פעילה בין השנים 1966–2001
הרכבת העירונית דגם Himeji Monorail, שהייתה פעילה בין השנים 1966–1974
מוצרים > כלי תחבורה צבאית

Lockheed C-69/Lockheed C-121 Constellation - גרסה צבאית של לוקהיד קונסטליישן
YC-121F Constellation – גרסה ניסיונית
Lockheed R6V Constitution – מטוס תובלה רחב
C-130 הרקולס - תחבורה קרבית בגודל בינוני (גרסה נוספת: AC-130 gunship)
לוקהיד C-141 סטארליפטר (Lockheed C-141 Starlifter) – תובלה סילונית ארוכת טווח
C-5 גלקסי – תובלה מאסיבית
Flatbed - פרויקט תחבורה צבאית שבוטל
מוצרים > מטוסי קרב

לוקהיד P-38 לייטנינג – מטוס קרב דו מנועי
לוקהיד P-80 שוטינג סטאר – מטוס הקרב התפעולי הראשון של חיל האוויר האמריקאי. שמו שונה ל־F-80 – יוצר ב"סדנאות הבואשים"
לוקהיד T-33 שוטינג סטאר (Lockheed T-33 Shooting Star) – מטוס אימון
לוקהיד F-94 סטארפייר – מטוס קרב לכל מזג אוויר
F-104 סטארפייטר – יוצר ב"סדנאות הבואשים"
F-117 נייטהוק – חמקן - יוצר ב"סדנאות הבואשים"
F-16 פייטינג פלקון – מטוס קרב רב משימתי (במקור יוצר בג'נרל דיינמיקס)
לוקהיד YF-22‏ (Lockheed YF-22) – מדגים של חמקן
F-35 לייטנינג II – יוצר ב"סדנת הבואשים"
F-22 ראפטור – יוצר בשיתוף עם חברות נוספות
מוצרים > סיור, ריגול ואיסוף מודיעין

לוקהיד הדסון – מטוס הפצצה, אימון וסיור ימי
PV-1 Ventura and PV-2 Harpoon – מטוס תקיפה / סיור ימי
PO-1W/WV-1 Constellation – מערכת התראה ובקרה אווירית (AWACS) בגרסת Constellation
EC-121/WV-2 Warning Star – מערכת התראה ובקרה אווירית (AWACS) בגרסת Super Constellation
Lockheed P-2 Neptune – סיור ימי
לוקהיד P-3 אוריון – סיור ASW
U-2 – איסוף מידע (Lockheed U-2/TR-1) – יוצר ב"סדנאות הבואשים"
SR-71 מוכר גם כ"הציפור השחורה" (Lockheed SR-71 Blackbird) – יוצר ב"סדנאות הבואשים"
S-3 ויקינג (Lockheed S-3 Viking) – מטוס תקיפה / סיור
YO-3A Quiet Star
אקילה - מזל"ט
Have Blue (יוצר ב"סדנת הבואשים")
Q קווארץ, מל"ט (יוצר ב"סדנת הבואשים")
D-21 טאגבורד, מל"ט (יוצר ב"סדנת הבואשים")
RQ-3 דארקסטאר, מל"ט (יוצר ב"סדנת הבואשים")
A-12 אוקסקרט (יוצר ב"סדנת הבואשים")
מוצרים > מסוקים

Lockheed CL-475 – מסוק עם רוטור מוקשח
XH-51A/B) Lockheed CL-595/Model 286) – מסוק ניסוי משולב
Lockheed AH-56 Cheyenne – אב טיפוס של מסוק תקיפה
מוצרים > טילים

UGM-27 Polari
UGM-73 Poseidon
UGM-89 Perseus
Trident
UGM-96 Trident I
UGM-133 Trident II
High Virgo
מוצרים > טכנולוגית חלל

Lockheed X-7
Lockheed X-17
Lockheed X-24C and L-301
Lockheed Star Clipper
Corona
RM-81 Agena
Agena target vehicle
Apollo Launch Escape System
Hubble Space Telescope
מוצרים > כלי שיט

Sea Shadow
ביבליוגרפיה

Allen, Richard Sanders. Revolution In The Sky. Brattleboro, Vermont: The Stephen Greene Press, 1964. LOC 63-20452.
Baker, Nicholson. Human Smoke: The Beginnings of World War II, the End of Civilization. New York: Simon & Schuster, 2008. ISBN 978-1-41657-246-6.
Boyne, Walter J. Beyond the Horizons: The Lockheed Story. New York: St. Martin's Press, 1998. ISBN 0-312-19237-1.
Francillon, René J. Lockheed Aircraft since 1913. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press, 1987. ISBN 978-0-87021-897-2.
Herman, Arthur. Freedom's Forge: How American Business Produced Victory in World War II. New York: Random House, 2012. ISBN 978-1-4000-6964-4.
Miller, Jay. Lockheed Martin's Skunk Works: The Official History, Updated Edition. Arlington, Texas: Aerofax, 1995. ISBN 1-85780-037-0.
Parker, Dana T. Building Victory: Aircraft Manufacturing in the Los Angeles Area in World War II. Cypress, California: Dana T. Parker Books, 2013. ISBN 978-0-9897906-0-4.
Peck, Merton J. and Frederic M. Scherer. The Weapons Acquisition Process: An Economic Analysis. Boston: Harvard Business School, 1962.
הערות שוליים

1 2  Parker 2013, p. 59.
↑  Herman 2012, pp. 85–86.
↑  Parker 2013, pp. 59, 71.
↑  Lockheed was delivering airplanes to Japan until May 1939.
↑  Baker 2008
1 2  Parker 2013, pp. 59-76.
↑  Herman 2012, p. 287.
↑  Parker 2013, pp. 59, 75–76.
↑  "World War II-Lockheed Burbank Aircraft Plant Camouflage." Amazing Posts, August 16, 2008.
↑  "How to Hide an Airplane Factory." Thinkorthwim.com, August 19, 2007. Retrieved: September 30, 2011.
↑  "California Becomes a Giant Movie Set." Flat Rock, July 16, 2009.
↑  Peck and Scherer 1962, p. 619.
↑  Time, January 14, 1946.
↑  Baugher, Joe. "Lockheed P-80/F-80 Shooting Star." USAF Fighter, July 16, 1999. Retrieved: June 11, 2011.
↑  תיקים באפילה, באתר חיל האוויר הישראלי
1 2 3  (הקישור אינו פעיל, 11.1.2024)Time magazine August 18, 1975
↑  Stanton, T.P. "An Assessment of Lockheed Aircraft Corporation and the Emergency Loan Guarantee Act." U.S. Naval Postgraduate School, 1977.
↑  "Lockheed Agrees to Pay Record Fine : Aerospace: Calabasas firm pleads guilty in connection with bribing an Egyptian politician". Los Angeles Times. נבדק ב-23 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lockheed F-104 Starfighter at militaryfactory.com, Retrieved August 29, 2009
↑  "In 1962 Lockheed Corporation made the deal of the century by selling West Germany three hundred and fifty F-104 Starfighters..." Paul Emil Erdman, The last days of America: G.K. Hall, 1982 ISBN 0-8161-3349-2, p 24
↑  Hayes, Thomas. "Lockheed Fends Off Simmons." The New York Times, March 19, 1991.
↑  Richard W. Stevenson, "Simmons Is Considering Possible Lockheed Bid." The New York Times, February 1990.
↑  "Simmons to Lift Lockheed Stake." The New York Times, November 22, 1989.
↑  History of Burbank, The Changing Face of the City(הקישור אינו פעיל, 11.1.2024), City of Burbank Website, Retrieved April,2012
↑  Francillon 1987, pp. 47–49.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 5060808-3  ISNI: 0000 0000 9436 3259  LCCN: nr90004061  NKC: ko20221150333  VIAF: 138814559   WorldCat (עם VIAF): 138814559 
מטוס לוקהיד P-38 לייטנינג בעל הכינוי "Yippee"
פס הייצור של מטוס ה־P-38 לייטנינג במפעל לוקהיד, ברבנק, קליפורניה במהלך מלחמת העולם השנייה. ביוני 1943 הוחלף פס הייצור הידני בקו ממוכן אשר הכפיל את קצב הייצור ומעבר לכך. המעבר למערכת החדשה בוצע תוך שמונה ימים בלבד ובמהלכו המשיך תהליך הייצור לתפקד באופן רצוף מחוץ למפעל.
מטוס לוקהיד קונסטליישן של חברת TWA) במוזיאון פימה לתעופה וחלל (Pima Air & Space Museum).
מטוס לוקהיד U-2 שטס לראשונה בשנת 1955, סיפק מידע על מדינות הגוש הסובייטי.
מטוס לוקהיד SR-71 "הציפור השחורה"
מטוס הרקולס C-130, המשמש כאמצעי התובלה העיקרי בצבאות רבים בעולם.
טיל Lockheed Trident II, שהושק בשנת 1990.
L-1011 TriStar - המטוס המתקדם ביותר של חברת לוקהיד
רכבת עירונית דגם Odakyu 500, שהייתה פעילה בין השנים 1966–2001
רכבת עירונית דגם Himeji Monorail, שהייתה פעילה בין השנים 1966–1974
רקטת לוקהיד Agena מתקדמת
רימא בינת בנדר אאל סעוד

רימא בינת בנדר אאל סעוד (בערבית: ريما بنت بندر بن سلطان بن عبدالعزيز آل سعود; נולדה: 17 בפברואר 1975) היא בת למשפחת המלוכה הסעודית המכהנת כשגרירת ערב הסעודית בארצות הברית, והשגרירה הראשונה של הממלכה. היא דוגלת בהעצמה נשית ופעלה רבות להרחבת הזדמנויות לנשים סעודיות בתוך הממלכה.
ביוגרפיה והשכלה

רימא בינת בנדר אאל סעוד נולדה בריאד ב-1975. הוריה הם בנדר בן סולטאן אאל סעוד וחיפה בינת פייסל. רימא היא נינתו של אבן סעוד, מייסד ערב הסעודית המודרנית, מצד אמה ומצד אביה. סבה וסבתה מצד אמה הם המלך פייסל, בנו של אבן סעוד, והמלכה יפעת אל תונאיאן שנולדה לאם טורקית ולאב סעודי. סבה מצד אביה הוא סולטאן, יורש העצר הסעודי.
היא בילתה שנים רבות בארצות הברית שם אביה, בנדר בן סולטאן, כהן כשגריר ערב הסעודית בין השנים 1983–2005. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון עם תואר ראשון בלימודי מוזיאונים. עם סיום התואר הראשון היא התמחתה במכון העולם הערבי, מוזיאון הנמצא בפריז, ובגלריה סאקלר לאמנות בוושינגטון, היא גם שיתפה פעולה מרחוק עם אוצרת במוזיאון פילד בשיקגו, בזמן שהוצג שם "אוסף חיפה פייסל" של אמה. עם סיום לימודיה היא חזרה לריאד שם הצטרפה ל-THNK בית ספר למנהיגות יצירתית.
קריירה

אאל סעוד חזרה לסעודיה ב-2005. מיד עם חזרתה היא הקימה חדר כושר וספא לנשים. מאוחר יותר היא קיבלה את תפקיד המנכ"לית בתאגיד הקמעונאי Al Hama LLC. היא כיהנה במשך מספר שנים כמנכ"לית אלפא אינטרנשיונל, תאגיד קמעונאי אחר מוביל, אשר תחת פעילויותיו קיימת גם החנות הארווי ניקולס בריאד.
קריירה > פעילותה הציבורית לקידום הספורט בממלכה

אאל סעוד הייתה נשיאה של הרשות לקידום נשים בספורט. הייתה האישה הראשונה שהובילה התאחדות רב-ספורטיבית בממלכה, אשר מניעה קהילות לאורח חיים פעיל יותר.
בשנת 2016 שימשה כסגנית התכנון והפיתוח של רשות הספורט הכללית הסעודית (GSA), שם הובילה גיוון והכלה, פיתוח כלכלת הספורט של הממלכה ושותפויות אסטרטגיות. באותה שנה היא מונתה כסגנית נשיא לענייני נשים ברשות הספורט הכללית (GSA). ב-2017 כיהנה בתפקיד נשיאת הפדרציה הסעודית לספורט קהילתי. בין ההישגים הראשונים במסגרת הפדרציה תחת נשיאותה ניתן למנות את הכללת חינוך גופני לבנות בבתי הספר. בשנת 2017 זכתה בפרס השייח' מוחמד בן ראשד אאל מכתום לספורט יצירתי על חלקה בהעצמת נשים באזור באמצעות רוח היזמות והפילנתרופיה שלה. כיום היא חברה בוועדה האולימפית הבינלאומית (IOC) לנשים בספורט וחברה בוועד האולימפי של ערב הסעודית. בנוסף הייתה מועמדת להיות חברה מלאה בוועד האולימפי הבינלאומי.
פעילותה לקידום נשים בעבודה

אאל סעוד זכתה לפרסום תקשורתי בינלאומי כמובילה בחדשנות עסקית, במיוחד בתור מובילה בשילוב נשים במקום העבודה.
ב-2013, הקימה מיזם חברתי שמטרתו להעלות את הידע המקצועי של נשים סעודיות בשם "אלף חאיר". אחת מיוזמות המפתח שלה, 10KSA, הציגה את הרעיון של מודעות לבריאות הוליסטית לקהילה סעודית בריאה יותר. הקמפיין שנמשך שנה הגיע לשיאו בסרט המודעות האנושי הגדול בעולם ונכנס כשיא העולמי של גינס. המיזם פיתח גם אקדמיה קמעונאית, שסיפקה הכשרה מקצועית לנשים סעודיות שהצטרפו לכוח העבודה.
בהארווי ניקולס ריאד הייתה אחראית להעסקת נשים נוספות ולהחדרת שירותים כגון טיפול בילדים הזמינים לעובדים עם ילדים קטנים, מתן הזדמנות לאמהות להמשיך לעבוד וגם לדאוג לילדיהן במהלך יום העבודה. היא גם החלה תוכנית בהארווי ניקולס המעניקה מלגות תחבורה לנשים מכיוון שההגבלות של הממלכה לא אפשרו לנשים לנהוג באותה תקופה, עד לספטמבר 2017 כאשר ממשלת סעודיה החליטה לאפשר לנשים לנהוג.
מאמצים אלו, יחד עם מדיניות כלכלית שמנמיכה את חסמי הכניסה של נשים למעגל העבודה, הובילו לכך שהחנות מעסיקה כיום עשרות נשים (בניגוד ל-2011, אז עבדו בה רק גברים).
אאל סעוד ציינה בפומבי כי עיסוק בנשים כמשתתפות אקטיביות בכלכלת העבודה היא "אבולוציה, לא מהפכה", והעצמת אישה עם אחריות כלכלית תעודד אותה "לחקור יותר מהעולם בעצמה ולהיות פחות תלויה באחרים".
היא גם הצהירה שסעודיה "לא יכולה לגרום למחצית מהאוכלוסייה לא לעבוד."
פעילותה הבינלאומית

החל מ-2017 אאל סעוד היא חברה במועצה המייעצת של הבנק העולמי.
היא נכנסה לתפקידה כשגרירה של ערב הסעודית בארצות הברית ב-23 בפברואר 2019 והפכה לשגרירה הראשונה בתולדות מדינתה. במסגרת תפקידה באוקטובר 2019 היא שלחה ברכות לראש השנה ליהודים בארצות הברית ואיחלה "שנה יהודית טובה ומתוקה". זו הפעם הראשונה, לפי חדשות NBC, בה שגרירות סעודיה בוושינגטון שלחה ברכה כזו ליהודי אמריקה.
פעילות פילנתרופית > הסברה לסרטן השד

אאל סעוד היא חברה מייסדת של זהרה - אגודה למודעות לסרטן השד של בריאד, ערב הסעודית. הארגון מפיץ את המודעות בקרב נשים ברחבי סעודיה על מנת לאפשר גילוי מוקדם, מניעה וטיפול במחלה, ולשתף פעולה עם נשים שאובחנו עם סרטן השד על בסיס שלב אחר שלב לטיפול והחלמה אולטימטיבית. עבודתה של אאל סעוד עם האגודה כללה גם ארגון הסרט הורוד האנושי הגדול בעולם בשנת 2010, מאמץ זה הוכר כזוכה בפרס ה-Holmes Report Golden Saber לקטגוריית פעלולי הפרסום הטובים ביותר ובפרס Platinum Saber לתוכנית יחסי הציבור הטובה ביותר. במאי 2012, בשיתוף עם האגודה, הובילה קבוצה של נשים סעודיות למחנה הבסיס של הר האוורסט, במטרה להעלות את המודעות לסרטן השד. קמפיין המודעות לסרטן קיבל את הכותרת 'מסע של אישה: יעד הר האוורסט'. 11 המטפסות החלו את המסע שלהן למחנה הבסיס הממוקם בגובה 5,364 מטר מעל פני הים, ב-7 במאי והשלימו את המסע תוך 12 ימים.
פעילות פילנתרופית > תמיכתה בחיות הבר

בשנת 2021, היא הקימה את "קרן קטמוספירה" כדי לתמוך בעבודתה של Panthera Corporation לשימור חתולים גדולים. ב-6 בנובמבר 2021 התקיים קמפיין המודעות הראשון "Catwalk", מסלול הליכה במספר מדינות.
חיים אישיים

רימא נישאה לפייסל בן תורכי בן נאצר ונולדו לה שני ילדים (בן, תורכי; ובת, שרה). הם התגרשו בשנת 2012.
הכרה ופרסים

היא הוכרה כאדם היצירתי ביותר של השנה בשנת 2014 על ידי המגזין Fast Company עבור "גיוס נשים לכוח העבודה", והוצגה ברשימות המגזין "פורבס" כאחת מ-200 הנשים הערביות החזקות בעולם והערביות החזקות ביותר בסעודיה לשנת 2014. עוד ב־2014 היא הוכרה על ידי המגזין Foreign Policy כ"חושבת" עולמית מובילה בקטגוריית "המוגולים" על עבודתה בסיוע לנשים "לשלב את חייהן האישיים והמקצועיים" על ידי יצירת הזדמנויות מסבירות פנים לנשים להשתתף בכלכלה. רימא נכללה ברשימת "100 הערבים החזקים ביותר" מ-2018 עד 2021 על ידי Gulf Business.
הערות שוליים

↑   סעודיה מינתה לראשונה אשה לתפקיד השגרירה בארה"ב, באתר הארץ, 24 בפברואר 2019
↑  The Ambassador | The Embassy of The Kingdom of Saudi Arabia, www.saudiembassy.net
↑  Saudi Sports for All Board of Directors applauds Federation progress during quarterly meeting, Sports For All, ‏2020-02-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  המהפכה הספורטיבית של הנשים הסעודיות - חדשות רוטר, באתר Rotter.net
אליעזר חודורוב

רב החובל אליעזר חודורוב
לוסיה (אליעזר) יושב, השלישי מימין. תנועת הצופים בקובל. 1919.
לוסיה עומד במרכז, לימינו פנחס טויב (אביה של אורה נמיר). הנהלת הצופים בקובל. 1919.
אליעזר חודורוב (17 במאי 1904 – מרץ 1965) היה ימאי עברי וחלוץ הימאות העברית, איש הפלוגה הימית ורב חובל מקצועי שתרם רבות להתפתחות הימיה העברית ולמדינת ישראל.