אלפרד סלואן
ביקורת > התמקדות-יתר ברציונליות וברדיפת רווחים

על פי O'Toole, סלואן בנה ארגון מאוד תכליתי ומוכוון משימה, חברה שהקדישה תשומת לב רבה ל"מדיניות, מערכות ומבנים, ולא מספיק לאנשים, עקרונות וערכים. סלואן, התגלמות המהנדס, הכין את כל המורכבויות וההתניות של מערכת חסרת תקלות". אך מערכת זאת השאירה בחוץ את העובדים ואת החברה. תוצאה אחת של פילוסופיית ניהול זאת, הייתה תרבות שהתנגדה לשינוי. הוכחת לכך שהמערכת לא נשארה חסינה לנצח, ניכרה בבעיות עִמן נאלצה להתמודד ג'נרל מוטורס בשנות ה-80, וה-90 של המאה ה-20, כמו גם בעשור הראשון של המאה ה-21.
למעשה, זיכרונותיו של סלואן, כפי שפורסמו ב-My Years With General Motors, צפו כמה מהקשיים הללו. ביחס לכך רמז סלואן, שרק הנהלה אינטליגנטית העומדת על המשמר, תוכל להתמודד איתם בהצלחה. סלואן צפה שהישארות בצמרת (התעשייה והכלכלה), תתברר כאתגר גדול יותר עבור ג'נרל מוטורס, מעצם ההעפלה לצמרת; ולימים הסתבר שסלואן צדק. אך סלואן נראה בטוח גם בכך שסגנון הניהול של ג'נרל מוטורס תחת הנהגתו, אם יאומץ וימשיך להתקיים, צפוי לסייע לחברה להתמודד עם אתגרים אלו בהצלחה. לדברי סלואן, "היו, ותמיד תהיינה, הזדמנויות רבות להיכשל בתעשיית הרכב. הנסיבות של שוק המשתנה תמידית, ומוצר המשתנה תמידית, מסוגלות לשבור כל ארגון עסקי, אם ארגון זה איננו ערוך לשינוי - אכן, לדעתי, אם הוא לא סיפק הליכים לצורך התכוננות מראש לשינוי. בג'נרל מוטורס מסופקים תהליכים אלו על ידי ההנהלה המרכזית הנמצאת בעמדה המאפשרת לה להעריך את המגמות ארוכות הטווח של השוק... ככל שהתעשייה התבגרה והתפתחה, דבקנו במדיניות זו, והפגנו יכולת להתמודד עם התחרות ועם השינויים בדרישות הלקוחות".
בעוד שדברים אלו של סלואן מ-1964 קרובים לדברים שאמר ב-1946 פיטר דרוקר, סלואן, ועמיתיו להנהלת ג'נרל מוטורס, מעולם לא הסכימו עם דרוקר ביחס ללקחים שהפיק דרוקר ממחקרו אודות ג'נרל מוטורס במהלך מלחמת העולם השנייה. כך או אחרת, בשונה מרבים מעמיתיו להנהלת ג'נרל מוטורס, סלואן לא הכניס את דרוקר ל"רשימה שחורה" בשל ספרו מ-1946; דרוקר, בהקדמה שכתב לרגל פרסומו מחדש של ספרו של סלואן ב-1990, כתב "כשעמיתיו תקפו אותי בפגישה בה דנו בספרי, סלואן קם מיד להגנתי": 'אני מסכים אִתכם לחלוטין', אמר סלואן לעמיתיו. 'מר דרוקר טועה לגמרי. אך הוא עשה בדיוק את שאמר לנו שיעשה כששאלנו אותו. והוא זכאי להחזיק בדעתו, שגויה ככל שתהיה, ממש כפי שאתם ואני זכאים לכך שתהיה לנו דעה משלנו'". דרוקר סיפר כי ב-20 השנים שלאחר הפגישה, קיימו הוא וסלואן מערכת יחסים טובה שבמסגרתה היה מזמין סלואן את דרוקר לארוחות צהריים פעם או פעמיים בשנה, על מנת לדון בתוכניות הפילנתרופיות של סלואן, ובספר הזיכרונות שסלואן עמל על כתיבתו (My Years With General Motors). דרוקר אמר: "הוא ביקש לשמוע את דעותָי והאזין בקשב רב - ולא אימץ את עצתי אף לא פעם אחת". נראה כי ההיסטוריה תמכה בתפיסתו של דרוקר ביחס לכך שאמונתו של סלואן ברציונליות לבדה, וביכולתם של עובדי צווארון לבן להיות נבונים כמו סלואן עצמו, הייתה נלהבת יתר על המידה. 40 שנים לאחר מכן, ההנהלה והדירקטוריון שניהלו את ג'נרל מוטורס וריסקו אותו אל הקרקע ב-2009, לא היו "מסוגלים להעריך את המגמות הרחבות של השוק לטווח הארוך" - או שהיו במצב הזה, אך לא עשו את מלאכתם בהצלחה בעת ששהו במצב הזה.
כך תיאר O'Toole את סגנונו של סלואן: "בעוד שטיילור נסוג מדי פעם לאחור, על מנת להצדיק את הלהט שלו ביחס ליעילות במונחים אנושיים, סלואן לא התייחס אף לא פעם אחת לערכים אחרים. חופש, שוויון, הומניזם, יציבות, קהילה, מסורת, דת, פטריוטיות, משפחה, אהבה, תיקון המידות, טבע - כולם זכו להתעלמות. במרכיב האישי היחיד בספרו, זוכה אשתו להתייחסות חולפת: הוא נוטש אותה ביום הראשון של חופשה באירופה, על מנת לשוב לעסקים בדטרויט. לשונו מחושבת כמו זו של המהנדס הזקן העובד עם מחוגה וסרגל חישוב, קרה כמו הפלדה אותה נהג לכופף לצורך ייצור מכוניות: חסכון, תועלת, עובדות, אובייקטיביות, מערכות, רציונליות, מיקסום - אלו הם החומרים המרכיבים את אוצר המילים שלו.