stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודה פרידלנדר
ביוגרפיה

יהודה פרידלנדר נולד וגדל בתל אביב בבית דתי. סבו היה רב קהילה בפולין ואביו היה רב ועבד כמחנך וכסגן מנהל בבית הספר התיכון העירוני-דתי ב-ג (צייטלין) בתל אביב. יהודה פרידלנדר החל את לימודיו ב'חדר' (בית הספר התורני סיני), אחר כך עבר לבית הספר היסודי הממ"ד מוריה שבתל אביב, למד בתיכון העירוני דתי צייטלין שבתל אביב במגמות תורנית והומניסטית והיה מדריך בתנועת הנוער בני עקיבא. החל את שירותו הצבאי בגרעין נח"ל של בני עקיבא, וסיים שירותו ברבנות הצבאית כקצין הדת של בסיס הטירונים בה"ד 4 בצריפין. עוד בהיותו תלמיד בית הספר התיכון נפגש עם פרופסור ברוך קורצווייל שהשפיע עליו עמוקות ובעקבותיו הלך ללמוד באוניברסיטת בר-אילן, שם סיים את חוק לימודיו מהתואר הראשון עד השלישי ועשה באוניברסיטה את כל הקריירה האקדמית שלו. סיים תואר ראשון בהצלחה ראויה לציון בספרות עברית וספרות עולם, תואר שני בספרות עברית, כשעבודת המאסטר עסקה בעיונים במטפוריקה של המוות ביצירתו של אורי צבי גרינברג, תחת הדרכתו של ברוך קורצווייל. עשה את הדוקטורט על ספרות ההשכלה תחת הנחייתו של ברוך קורצווייל וקיבל את הדוקטורט ב-1968. נושא הדוקטורט היה: "תנודות במשמעותם של ערכי היסוד בשירה העברית הדשה במאות ה-18 וה-19", המשכילים דיברו על היהדות החרדית כ"מורדי אור" (השכלה, enlightenment היא הארה מלשון אור) ופרידלנדר בדק את התנודות במשמעותה של המטפורה אור אצל המשוררים המשכילים. שהה בפוסט דוקטורט במוזיאון הבריטי, שם חקר את יצירותיו העבריות של י"ל פרץ. מ-1968 מונה למרצה, ובשנת 1980 מונה לפרופסור מן המניין לספרות עברית ולספרות משווה. שנים אחדות היה מורה בתיכון. תחת הדרכתו באוניברסיטה סיימו 22 דוקטורנטים ו-30 מאסטרנטים.
יהודה פרידלנדר היה ראש המחלקה לספרות עברית (כיום המחלקה לספרות עם ישראל) ולספרות עולם ואחר כך ראש המחלקה לספרות משווה, שימש כראש מכון קורצוייל וכמנהל מכון קוטלר, שימש ראש אקדמי של אוניברסיטת אריאל, היה מופקד הקתדרה לתולדות יהדות מזרח אירופה ותרבותה על שם שמשון פלדמן באוניברסיטת בר-אילן. כיהן כדיקן הפקולטה למדעי הרוח, דיקן הפקולטה למדעי היהדות וכרקטור אוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2004 פרש לגמלאות. שימש כחבר המועצה להשכלה גבוהה, חבר המועצה לתרבות ואומנות, 'אמנות לעם', יו"ר הוועדה האקדמית של הוצאת הספרים של אוניברסיטת בר-אילן וראש המכון לציונות הדתית באוניברסיטה, היה יו"ר הוועדה לספרות ולאומנות מטעם משרד החינוך, ויו"ר ועדת המקצוע והוועדה לתוכניות לימודים לחינוך הדתי במשרד החינוך. וכיום משמש כחבר המועצה להשכלה גבוהה (יהודה ושומרון) ומעורכי כתב העת קתרסיס, ומשנת 2001 משמש כעורך המדעי של ספריית הילל בן חיים למדעי היהדות בהוצאת הקיבוץ המאוחד. היה פרופסור אורח באוניברסיטאות הרווארד וברנדייס. הוא חבר האיגוד העולמי למדעי היהדות, חבר האגודה ללימודי היהדות בארצות הברית, חבר האגודה הלאומית של הפרופסורים לעברית בארצות הברית וחבר אגודת הסופרים העבריים.
זכה בפרס טלפיר לספרות, פרס ברנשטיין לביקורת ספרותית ופרס ע"ש אברהם קריב לביקורת הספרות.
פרידלנדר הוא זוכה פרס רמת גן לספרות על מפעל חיים לשנת 2013.
משמש במועצה להשכלה גבוהה כיו"ר הוועדה העליונה למינוי פרופסורים בתחומי החינוך, הרוח והאמנויות.
ב-1994 הלל ויס והלל ברזל הוציאו לכבודו ספר יובל בשם חקרי עגנון: עיונים ומחקרים ביצירת ש"י עגנון, רמת-גן, אוניברסיטת בר-אילן, תשנ"ד 1994.
מחקריו > תחומי מחקריו

יהודה פרידלנדר חוקר את ספרות ההשכלה, דהיינו הספרות העברית במאות ה-18 וה-19 ובמאה ה-20, אולם לא רק הספרות החילונית, אלא גם תחומים נוספים של חכמת ישראל ויחסה להלכה ובעיקר התמקד בסוגת הסאטירה שבספרות ההשכלה. פרידלנדר הוא אומנם תלמיד מובהק של ברוך קורצווייל, אולם הושפע עמוקות גם מדב סדן ומדרכו בחקר ספרות עם ישראל. תחום שני אותו הרבה לחקור הוא שירתו של אורי צבי גרינברג והתחום השלישי בו מיעט אומנם לחקור, אך הרבה להורות הוא תולדות המחשבה האסתטית לדורותיה, מאפלטון ועד ראשית המאה ה-20, ומלא בכך את מקומו של מורו פרופסור משה שוורץ. חוט השני העובר לכל אורך מחקריו הוא בדיקת השתלבותם של חומרים תרבותיים במורשת ישראל ובתרבות העמים, ורבדים לשוניים ביצירה הספרותית לדורותיה.
מחקריו > אורי צבי גרינברג: עיונים בשירתו

זהו ספרו הראשון של יהודה פרידלנדר, שהוא בעיקרו פרי עבודת המאסטר שלו. פרידלנדר בוחן כיצד הצליח אורי צבי גרינברג בשירתו להחיות ביטויים עבריים וארמיים מימי בית שני וימי הביניים ואילך. הספר מתרכז בניתוח המטפוריקה של המוות ביצירתו של אצ״ג. הוא ניסה להראות שהמטפוריקה של המוות מהווה ביטוי לתשתית העומק של שירת אורי צבי גרינברג.
מחקריו > בין הוויה לחוויה – מסות על יצירתו העברית של י"ל פרץ ומבחר מיצירותיו אשר לא כונסו בכתביו

חלקו הראשון של הספר מכיל מחקרים על י"ל פרץ וחלקו השני מכיל כתבים שלא כונסו בכל כתביו (שיצאו לאור בהוצאת דביר), ובהם שירים עבריים ומחזה, שנכתב ופורסם במקורו בעברית, ואילו במהדורת כל כתבי פרץ פורסם תרגום של המחזה מיידיש.
בספר זה, מנסה יהודה פרידלנדר להראות את קווי היחוד של יצירתו העברית של י"ל פרץ בסיפורת ובשירה כיצירת סופר מודרני. י"ל פרץ (1915-1851) לא כתב רק בנוסח נאו-חסידי. פרידלנדר ניסה להראות, כי י"ל פרץ תהה כל ימיו אחר משמעות הקיום האנושי. המשפט המאפיין אותו יותר מכל, לסברתו של יהודה פרידלנדר, הוא: "האדם המתהלך תועה בעולם וסימן שאלה שותת דם בלבבו – ידידי וחברי הוא" ("וכוח", כל-כתבי, כרך שמיני, תל אביב תשכ"א, עמ' שנא).
מחקריו > יצחק ארטר, הצופה לבית ישראל

הספר הוא מהדורה מוערת של כל יצירתו של יצחק ארטר עם מבוא והערות, בהוצאת ספריית דורות של מוסד ביאליק. ארטר הוא מבחירי הסטיריקנים בספרות העברית החדשה, ועוד בחייו הוכתר בפי שמואל דוד לוצאטו (שד"ל) ל"נעים סאטירות ישראל". פרידלנדר דן ביצירת ארטר כגילויה הבשל, האותנטי והמרתק של ההשכלה העברית בגליציה, והשפעתה הייתה רבה הן על הספרות העברית והן על ספרות יידיש. זוהי סאטירה שכל כולה מאבק בחסידות – בזיוף שבה ובהעמדת הפנים של מנהיגיה.
מחקריו > ספרות הסאטירה

בספרות ההשכלה חוקר יהודה פרידלנדר בעיקר את סוגת הסאטירה, שהיא ליבת מחקרו. סאטירה היא יצירת פולמוס ופרידלנדר חקר את מלחמת התרבות בקהילה היהודית באירופה המזרחית והמערבית. הוא ראה בסוגה זו את הטובה ביותר מבחינה אסתטית ואת הביטוי העמוק והחזק ביותר בעם ישראל לפולמוס בין חסידות, התנגדות והשכלה. הסאטירה העברית ב-250 השנים האחרונות היא מרכז עבודתו המחקרית של יהודה פרידלנדר. לאורך כל השנים, דן יהודה פרידלנדר בספריו ובמאמריו השונים במאבק בין ההשכלה ליהדות החרדית בגרמניה ובגליציה ולאחרונה העביר את מרכז הכובד הגאוגרפי של מחקריו לדיון בליטא וברבניה. שם מתפלמסים, בין היתר, משה ליב ליליינבלום, י"ל גורדון, יחיאל מיכל פינס ורבני ליטא בשליש האחרון של המאה ה-19. במחקריו על הסאטירה גילה ופרסם יהודה פרידלנדר טקסטים בכתבי יד, שלא היו ידועים עד אז. לפי פרידלנדר, סאטיריקן הוא אידיאליסט החפץ לשנות את מציאות ההווה, לאור דוגמה אידיאלית של העבר - כל סאטיריקן אמיתי הוא רומנטיקן. יש לו אוטופיה של העבר שעל פיה הוא שולל את ההווה, על מנת לבנות עתיד טוב יותר. פרידלנדר בודק, כיצד התמודד הסאטיריקן עם ההלכה, ששללה מכל וכל את הליצנות. עכבות הלכתיות עיכבו, אך גם המריצו את הסופרים בפיתוח יצירותיהם הפולמסניות.
בתחום הסאטירה פרסם פרידלנדר מאמרים רבים, שרובם כונסו בחמישה כרכים. בכל כרך ישנם מחקרים על יצירות סטיריות, ולכל פרק העוסק ביצירה מופיע הטקסט שבו עוסק המחקר.
כרך ראשון עוסק בסאטירה בגרמניה, שהיא מולדת ההשכלה. בכרך זה דן פרידלנדר ביצחק אייכל, שאול ברלין ואהרון וולפסון-האלה. זוהי השכלה מיליטנטית שהתקיימה בגרמניה, בתקופה שאחרי וייזל.
בכרך השני מצוי פרק מאת הסאטיריקן טוביה גוטמן פדר, סאטירה נגד לשון יידיש. לאחר מכן מופיעה הסאטירה של ברסלאו "חרב נוקמת נקם ברית", נגד היהדות החרדית. זוהי סאטירה נוקבת נגד הרבנים וחומרותיהם, שזייפו את ההלכה, לדעתם, בטענם שאסור להתפלל בגרמנית (המדובר בפולמוס ההיכל שהתחולל ב-1819, עם הקמת הטמפל בגרמניה. הרבנים טענו בתוקף, כי חל איסור להתפלל בגרמנית ואילו הרפורמים והמשכילים טענו שמותר להתפלל בגרמנית, כל זמן שאדם יודע ומכיר את הטכסט של התפילה שאותה הוא מתפלל). מאמר אחר בדבר הזקוקות לחילוץ, זוהי סאטירה נוקבת נגד הרבנים המערימים קשיים על הנשים בחליצה. זהו מאמר שכתב מחבר אנונימי שהיה בקיא היטב בהלכות ייבום וחליצה.
הכרך השלישי, עוסק בטקסט "נזד הדמע" מאת ר' ישראל מזמושץ' שיצא לאור בשנת תקל״ג - בסוף המאה ה-18. הספר הוא  סאטירה נוקבת נגד החסידות. בנוסף עוסק כרך זה, ב"מגילת יוחסין" – כתב יד של סאטירה חברתית על אחד מפרנסי הקהילה, המיוחס למנדל לנדסברג מקרמניץ, שכתב סאטירה בלשון ובמבנה של מסכת בתלמוד עם ראשונים ואחרונים.
בכרך הרביעי מופיעים הטקסטים "קנאת האמת" מאת יהודה ליב מיזס ו"משנת אלישע בן אבויה" מאת משה ליב ליליינבלום.
הכרך החמישי, "בין הלכה להשכלה" חותם את הסדרה. בכרך זה, בו פרקים נוספים, שבהם מראה יהודה פרידלנדר את שילובן של שתי תשתיות - החשיבה ההלכתית והחשיבה האסתטית. יתרה מכך, נכללים בספר פרקים על ש"י עגנון וחיים הזז,  המהווים חטיבה ייחודית בסאטירה העברית. לטענת פרידלנדר, ספרות ההשכלה היא ערש הספרות העברית החדשה, ולא ניתן להבין את הספרות העברית החדשה ללא הבנת ספרות ההשכלה. בספר, פרק על שירי החת"ם סופר, שנודע כפוסק ושירתו לא נחקרה עד כה ביסודיות. החת"ם סופר מושפע מהפיוט האשכנזי של ימי הביניים, אף על פי שהיה בן דור ההשכלה, לא היה בשירתו כל זכר להשכלה. החת״ם סופר כתב 21 פיוטים אשר משקפים את העולם של יהדות ההלכה בתקופת ההשכלה במאה הי"ט, במערב אירופה.
חיבוריו > ספרים שכתב

אורי צבי גרינברג - עיונים בשירתו, מחברות לספרות, תל אביב תשכ"ו (1966).
אורי צבי גרינברג - עיונים בשירתו, מהדורה שנייה מורחבת, שוקן, ירושלים ותל אביב תשל"ג (1973)..
בין הוויה לחוויה - מסות על יצירתו העברית של י"ל פרץ ומבחר מיצירותיו אשר לא כונסו בכתביו, אוניברסיטת בר-אילן והוצאת דביר, תל אביב תשל"ד (1974).
פרקים בסאטירה העברית בשלהי המאה הי"ח בגרמניה, פפירוס - בית ההוצאה של אגודת הסטודנטים אוניברסיטת תל אביב, תל אביב תש"ם (1979).
במסתרי הסאטירה - פרקים בסאטירה העברית החדשה במאה הי"ט, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, רמת-גן תשמ"ד (1984).
במסתרי הסאטירה - פרקים בסאטירה העברית החדשה במאות הי"ח והי"ט, כרך ב, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, רמת-גן תשמ"ט (1989).
במסתרי הסאטירה - פרקים בסאטירה העברית במאה הי"ט, כרך ג, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, רמת-גן תשנ"ד (1994 ).
בין הלכה להשכלה – מקומן של סוגיות הלכתיות במרקם סוגות ספרותיות, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, רמת –גן תשס"ד (2004).
חיבוריו > עריכת ספרים (מבוא, הערות וביבליוגרפיה)

י"ל פרץ, מפי העם, דביר לעם, תל אביב תשל"א (1971).
ברוך קורצווייל, מסכת הרומן והסיפור האירופי, שוקן, ירושלים ותל אביב תשל"ג (1973).
אורי צבי גרינברג - מבחר מאמרים על יצירתו, עם עובד וקרן תל אביב לספרות ולאמנות, תל אביב תשל"ה (1974).
מבחר ספרותנו בשנת תשל"ד, משרד החינוך והתרבות בשיתוף עם יחדיו, תל אביב תשל"ה (1975).
מות אדם מאת פ"ג קלופשטוק, עברית: צבי בן דוד המכונה הירש לעבל מליטשקוי, עם חיים שוהם ורות גלדשטיין-קסטנברג, אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן תשל"ז (1976).
שמעון ראבידוביץ, שיחותי עם ביאליק, עם בנימין ח"י ראביד, דביר, ירושלים ותל אביב תשמ"ג (1983).
אד"ם הכהן, שירי שפת קודש - מבחר, עם מנוחה גלבוע, מוסד ביאליק, ספריית 'דורות', ירושלים תשמ"ז (1987).
על 'והיה העקוב למישור' - מסות על נובלה לש"י עגנון, עם צבי לוז, אוניברסיטת בר-אילן, רמת-גן תשנ"ג (1993).
The Writings of Abraham Loeb Benjaminson - A Facsimile Edition, Introduction by Yehuda Friedlander, Harvard College Library, Cambridge, Massachusetts 1994, 370 + XXVI pp.
יצחק ארטר, הצופה לבית ישראל, מוסד ביאליק, ספריית 'דורות', ירושלים תשנ"ו (1996).
הישן יתחדש והחדש יתקדש : על זהות, תרבות ויהדות : אסופה לזכרו של מאיר איילי, הוצאת הקיבוץ המאוחד (2005).
חיבוריו > עריכה כללית בספרות עברית

אברהם שלונסקי - מבחר מאמרים על יצירתו, ליקט וצירף מבוא וביבליוגרפיה: אביעזר ויס, פני הספרות - סדרה שלישית של ילקוטי ביקורת, עם עובד וקרן תל אביב לספרות ולאמנות, תשל"ה (1975).
יצחק שנהר - מבחר מאמרים על יצירתו, ליקט וצירף מבוא וביבליוגרפיה: הלל ויס, שם, תשל"ו (1976).
יצחק דב ברקוביץ - מבחר מאמרים על יצירתו, ליקט וצירף מבוא וביבליוגרפיה: אברהם הולץ, שם, תשל"ו (1976).
חיים הזז - מבחר מאמרים על יצירתו, ליקט וצירף מבוא: הלל ברזל, שם, תשל"ח (1978).
יהודה בורלא, ילקוט סיפורים, ליקט והוסיף מבוא והסברים ראובן קריץ, מבחר ספרותנו לעם (עם משה גיורא ויצחק עקביהו), יחדיו בשיתוף עם אגודת הסופרים, תל אביב תשל"ו.
אורי צבי גרינברג - מבחר שירים, שוקן, ירושלים ותל אביב תשל"ט (1979).
יעקב פיכמן, מושג השירה המודרנית - מסות ספרותיות, כינס והקדים מבוא: א"ב יפה, ספרי "נפש" (עם ישראל זמורה), אגודת הסופרים העברים ועקד: תל אביב 1982.
מרדכי גיאורגו (דב) לאנגר, מעט צרי, אסופת כתביו, ערכה והקדימה מבוא: מרים דרור, שם, תשמ"ה.
רב משורר ומחזאי - יהודה ליב לנדא (עם רפאל וייזר), הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים תש"ן.
הערות שוליים

↑  יעקב אברמסון, ברוך קורצווייל כפרשן של תרבות, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2009
↑   מיה סלע, חיים באר וחוה פנחס־כהן - בין זוכי פרס רמת גן לספרות, באתר הארץ, 6 במרץ 2013
↑  הוועדות העליונות למינוי פרופסורים, באתר המועצה להשכלה גבוהה
↑  ספרים - יהדות ומחקרי יהדות, באתר הארץ, 23 במרץ 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297373605171  BnF: cb13484338d (data)  GND: 142347043  ISNI: 0000 0000 7142 7838  LCCN: n83207273  NTA: 150849168  SUDOC: 142286958  VIAF: 32149712   WorldCat (עם VIAF): 32149712
מונוגיים

| --- | --- |

 מפתח:  Tom Spilman 
 גרסה אחרונה:  3.8.2 (16 באוגוסט 2024) 
 מערכת הפעלה:  iOS 
 נכתבה בשפות:  סי שארפ 
 סוג רישיון:  Microsoft Public License 
 קוד מקור:  https://github.com/MonoGame/MonoGame 
 www.monogame.net
 
מונוגיים (באנגלית: MonoGame) היא תוכנה חופשית לשימוש בידי מפתחי משחקי מחשב המסוגלת לתת למשחקים שפותחו עבור מערכות ההפעלה Windows ו-Windows Phone יכולת לרוץ על מערכות הפעלה אחרות. סביבת מונוגיים תומכת ב-iOS, אנדרואיד, MacOS, Linux, PS4, PSVita, Xbox One ו-Switch. הפלטפורמה מיישמת את ממשק תכנות היישומים XNA 4 של מיקרוסופט. המשחקים הפופולריים Bastion ו-Fez השתמשו במונוגיים כדי לאפשר הרצה מחוץ ל-windows.
ראו גם

.NET Framework
מונו
הערות שוליים

↑  "Documentation | MonoGame". www.monogame.net (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-08-25.
↑  "Windows 8, XNA and MonoGame". MSDN. 2012-08-01. MonoGame is an Open Source implementation of the Microsoft XNA 4 Framework. The goal is to allow XNA developers on Windows & Windows Phone to port their games to the iOS, Android, Mac OS X, Linux with both PlayStation Suite and Windows 8 support currently under development.
מר דלי

| --- | --- |

קופסת מר דלי עם אביזריו
 כללי
 סוגה:  משחק קופסה, צעצוע 
 הוצאה לאור:  Pressman Toy Corporation 
 
מר דלי (באנגלית: Mr. Bucket) הוא כלי משחק לילדים שיוצר על ידי חברת מילטון בראדלי ויצא לשווקים בשנת 1992. מכירות המשחק הופסקו, אבל חודשו בשנים 2007 ו-2017. המשחק מכיל דלי ממונע מפלסטיק הפולט מפיו כדורים צבעוניים, שהשחקנים אוספים באמצעות אתים פלסטיק ומחזירים לתוך מר דלי.
מהלך המשחק

מטרת המשחק היא להכניס את כל הכדורים של השחקן למר דלי טרם הוא פולט אותם החוצה מפיו. בהתחלת המשחק מפזרים כדורי פלסטיק כחולים, ירוקים, צהובים ואדומים על הרצפה, וכל שחקן בוחר את חפירה. כשמר דלי מופעל אוספים השחקנים את הכדורים התואמים לצבע של את החפירה שלהם ומפילים אותם לתוך מר דלי. בעוד שהשחקנים אוספים את הכדורים פולט מר דלי כדור אחד החוצה כל כמה פעמים. המנצח הוא השחקן הראשון שהצליח להכניס את כל שלושת הכדורים שלו למר דלי מבלי שאף אחד מהם יישאר בחוץ.
הערות שוליים

↑  "Instructions MrBucket Game" (PDF).
ערך זה הוא קצרמרבנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מר דלי".
ערן בורוכוב

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1962 (בן 62) תל אביב 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  אנימטור, ניו מדיה, מרצה
 מקום לימודים:  רימון בית ספר למוסיקה 
 שפות היצירה:  עברית 
 נושאי כתיבה:  גרפיקה
 מספר צאצאים:  2 
 
ערן בורוכוב (נולד ב-23 בדצמבר 1962) הוא מרצה, מחבר ספרי הדרכה ומנטור ישראלי בתחום עיבוד תמונה, ניו מדיה וגרפיקה ממוחשבת.
ביוגרפיה

בורוכוב נולד וגדל בתל אביב. הוא התחנך בבית הספר החקלאי של פרדס-חנה. בשנת 1979 התגייס לצה"ל וב-1982 השתחרר בדרגת סמל לאחר שירות כסמל מבצעים באג"מ.
לאחר שחרורו מצה"ל, למד בורוכוב לימודי מוזיקה בבית הספר רימון והיה חבר במספר הרכבים מוזיקליים.
בשנת 1986 יסד את "גוּטה" - סטודיו לגרפיקה ממוחשבת ועיצוב, והיה בין הראשונים להשתמש במחשבי מקינטוש.
בין השנים 1990–2000 שימש כמנהל מערכות מידע במשרדי הפרסום "קשר בראל" (כיום "מקאן תל אביב"), "ראובני פרידן" ו"פובליסיס אריאלי", שם הקים את מחלקות המולטימדיה והאינטרנט.
באוקטובר 2004 הוציא בורוכוב לאור את המגזין "זמן דיגיטלי" אשר ראה אור אחת לחודשיים ועסק בנושאים מגוונים, בהם צבע, זמן, צילום, צליל, מיסטיקה ועוד. בשנת 2011 הפיק את כנס "פוטושואו" בבית ציוני אמריקה בתל אביב, בו לקחו חלק הצלמים זיו קורן, מיכה ברעם, עדי נס, אלכס ליבק, ורדי כהנא ועוד.
בשנת 2000 הקים את "מכללת מנטור" ללימודי צילום וגרפיקה ממוחשבת ברחוב ריינס שתל אביב, ובשנת 2014 העתיקה המכללה את מעונה למתחם הבורסה ברמת גן. בדצמבר 2002 הפיק את הכנס הראשון "זמן דיגיטלי", שהפך לאירוע הגדול ביותר בישראל בתחום הניו מדיה. בכנס ה-13 שהתקיים בפברואר 2015 התארחו אלפי מעצבים, גרפיקאים, מאיירים, צלמים ועורכי וידאו, שלקחו חלק בשישים סדנאות והרצאות שונות, אותן העבירו בכירי המעצבים הגרפיים בישראל ואנשי פרסום מובילים, ביניהם: ברוך נאה, יוסי למל, ורד מוסנזון, יוצרי הסרט ואלס עם באשיר (יוני גודמן ודוד פולנסקי), ודייוויד גרוסמן (ראש המחלקה לעיצוב גרפי במכללת שנקר).
בורוכוב מרצה בארץ ובעולם בתחום עיצוב גרפי וניו מדיה, עיבוד תמונה וצילום. הוא נמנה עם צוות המרצים באקדמיה לעיצוב בצלאל, במכללת הדסה, במכללת שנקר, במכללת ויצו חיפה, במכללת רופין, ובמכון טכנולוגי חולון (H.I.T).
בורוכוב מתגורר בכפר סבא, נשוי לנעמה ואב לשני בנים.
מספריו

| שם הספר | פרטים/פירוט | שנת יציאה לאור | הוצאה לאור |
| --- | --- | --- | --- |
| יד חופשית 3.1 | מדריך לתוכנת Freehand 3 | 1989 | נאות |
| יד חופשית 4 | מדריך לתוכנת Freehand 4 | 1994 | נאות |
| יד חופשית 4 | מדריך לתוכנת Freehand 5 | 1994 | נאות |
| פוטושופ 3 כרך א׳ | מדריך לתוכנת Photoshop 3 - חלק 1 | 1995 | נאות |
| פוטושופ 3 כרך ב׳ | מדריך לתוכנת Photoshop 3 - חלק 2 | 1995 | נאות |
| פוטושופ 5 | מדריך לתוכנת Photoshop 5 | 1995 | עצמית |
| פוטושופ 3 כרך ג׳ | מדריך ליצירת אפקטים בפוטושופ | 1996 | נאות |
| פוטושופ 4 | מדריך לתוכנת Photoshop 4 | 1997 | עצמית |
| Freehand 7 | מדריך לתוכנת Freehand 7 | 1997 | עצמית |
| Freehand 8 | מדריך לתוכנת Freehand 8 | 1998 | עצמית |
| מערכת הפעלה 8 | מדריך למערכת ההפעלה של מחשבי מקינטוש | 1998 | מנטור |
| אקרובט 4 | המדריך המלא ליצירה ועריכה של קובצי PDF | 2000 | מנטור |
| FreeHand 10 | מדריך לתוכנת Freehand 10. | 2002 | מנטור |
| פוטושופ 7 | מדריך לתוכנת Photoshop 7. נכתב בשיתוף עם טל ניניו | 2002 | מנטור |
| מה אתה עושה עם האינטרנט שלך? | מדריך בסיסי לשימוש באינטרנט, בחסות חברת נטוויז'ן, סופק ללקוחות החברה. בשיתוף עם דקל מועלם. | 2003 | מנטור |
| Photoshop Cookbook | "מתכונים בפוטושופ", ספר שמיועד לבעלי רקע בתוכנה ומציג טכניקות מתקדמות. בשיתוף עם טל ניניו ויגאל לוי | 2003 | מנטור |
| פוטושופ 7+CS | בשיתוף עם טל ניניו. רובו של הספר הוא העתק של ספרו הקודם על פוטושופ 7, בצירוף מספר פרקים על חידושי גרסת CS. | 2004 | מנטור |
| פוטושופ CS2 | המדריך המלא לעיבוד תמונה בתוכנת Photoshop CS2 . בשיתוף עם טל ניניו. | 2005 | מנטור |
| Iphone | המדריך העברי המלא לשימוש באייפון מבית Apple | 2009 | מנטור |
| Photoshop Cookbook 3 | "מתכונים בפוטושופ" - פוטושופ למתקדמים 3 | 2013 | מנטור |
| פוטושופ CS6 - המדריך המלא | מדריך לתוכנת Photoshop CS6 | 2013 | מנטור |
| Lightroom | המדריך המלא לעיבוד תמונה בתוכנת אדובי לייטרום | 2015 | מנטור |
הערות שוליים

↑  רוני קורן-דינר, מגזין חדש לתרבות דיגיטלית: "זמן דיגיטלי", באתר TheMarker‏, 4 בנובמבר 2004
↑  כנס זמן דיגיטלי של מכללת מנטור, באתר עכבר העיר
↑  סגל מרצים, המחלקה לתקשורת חזותית, בצלאל
↑  עמוד מרצה HIT מכון טכנולוגי חולון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297611305171  LCCN: n2010063116  VIAF: 97509147   WorldCat (עם VIAF): 97509147
זקום מצרי

| זקום מצרי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: גרנאים
משפחה:: זוגניים
סוג:: זקום
מין:: זקום מצרי
שם מדעי
 Balanites aegyptiaca ‏דליל, 1813
זַקּוּם מִצְרִי (שם מדעי: Balanites aegyptiaca, שם אנגלי עממי: Jericho Balsam) הוא עץ סבוך וקוצני מאוד, שגובהו 4 עד 6 מטר ומשתייך למשפחת הזוגניים. תפוצתו הטבעית משתרעת באפריקה, בחצי האי ערב ובישראל. הזקום גדל בעיקר בבתי גידול מדבריים או בשיחיות יבשות, ומתאפיין בהתאמה לתנאי אקלים חמים וצחיחים. בישראל הוא נדיר מאוד וגדל במדבר רק לאורך בקעת הירדן, המהווה עבורו ועבור מיני הזקום האחרים גבול תפוצתה הדרומי.
באפריקה, עץ זה מהווה מרכיב חשוב בסוואנות, יחד עם מיני השיטה והשיזף. בישראל, הוא נדיר במדבר יותר מהשיזף והרבה יותר ממיני השיטה. זקום מצרי הוכר כצמח מוגן בישראל.
סימני ההיכר של זקום מצרי כוללים עלים המורכבים מזוג אחד בלבד של עלעלים דמויי ביצה או אליפטיים, פרחים קטנים בצבע ירקרק-צהבהב, ופרי ירוק וגדול מסוג בית-גלעין. הפרי דומה לתמר בצורתו ובגודלו, וצבעו ירוק.
מרחוק, זקום מצרי עשוי להזכיר שיזף, אך קיימים הבדלים ברורים בין השניים: לזקום אין ענפים זיגזגיים, וקוציו ישרים ואינם מאונקלים כמו אלה של השיזף. בנוסף לעלעליו של הזקום יש עורק מרכזי מנוצה, לעומת עליו של שיזף מצוי שהם בעלי 3 עורקים בולטים. בעוד פירות השיזף כדוריים ופחוסים, פרי הזקום מאורך ודומה לתמר או לזית גדול.
בית גידול ותפוצה

זקום מצרי גדל בעיקר בבתות ספר חמות, בשולי שטחי חקלאות מושקים, במדרונות סלעיים ולעיתים נדירות בערוצים של מדבריות חמים. בעמק הירדן, זקום מצרי הוא נלווה לרוב לשיזף מצוי, ומהווה יחד אתו את חברת הצמחים העיקרית של נאות הירדן.
טיפוס התפוצה של זקום מצרי הוא סודני, והוא חדר לישראל מאפריקה דרך בקעת ים המלח. בישראל הוא מצוי מצפון הערבה וים המלח בדרום ועד מזרחית לכפר רופין שליד בית שאן בצפון. התפוצה הדרומית ביותר שלו הוא באפיק הרחב של נחל גדרון (ואדי אקפיקפיה) בצפון הערבה והתפוצה הצפונית של הצמח בארץ היא בשמורת הטבע זקום כפר רופין ושמורת זקום מעוז חיים. בשמורה גדלים עשרות עצי זקום מצרי בראש מדרגת החוואר מעל גאון הירדן, וכן מספר עצי שיזף מצוי. ריכוז עצי הזקום שבשמורה נחשב לצפוני בעולם, אם כי פרטים בודדים קיימים גם בקיבוץ גשר הצפוני יותר. צפונה יותר, ברמת הגולן, על גבעה קטנה המכונה גבעת הייעור ישנם עצי פרקינסוניה וזקום מצרי, שניטעו בידי אנשי עין-גב שחיפשו תעסוקה בשנים הראשונות לעלייתם על הקרקע (1937). יש לציין כי רוב העצים בעין גדי.
זקום מצרי נחשב לעץ נדיר עד פזור לאורך כל בקעת הירדן, נדיר מאוד לאורך ים המלח והערבה, והריכוזים הגדולים ביותר של עץ זה מצויים בדרום ובמרכז בקעת הירדן ובמדרונות שלהם במדבר שומרון.
סיסטמטיקה

הסוג זקום ממשפחת הזוגניים כולל תשעה מינים, מתוכם שניים אינם גדלים בר באפריקה:
המין Balanites roxburghii הוא עץ או שיח שתפוצתו הטבעית היא בהודו.   הוא גדל בעיקר בבתי גידול של האזור הטרופי היבש עונתי, המאופיין בתקופות יובש ארוכות המשולבות בעונות גשומות.
המין Balanites triflora הוא עץ שתחום תפוצתו הטבעי הוא מיאנמר. הוא גדל בעיקר בבתי גידול של אזור הטרופי הלח, המאופיינים בלחות גבוהה, כמות גשמים רבה וטמפרטורות חמות.
המין Balanites wilsoniana הוא עץ שתחום התפוצה הטבעי של משתרע על פני מערב אפריקה הטרופית ועד אוגנדה ומוזמביק.  הוא גדל בעיקר בבתי גידול של האזור הטרופי היבש עונתי, המאופיין בתקופות יובש ארוכות המתחלפות בעונות גשומות.
שאר ששת המינים בסוג, ובכללם זקום מצרי, גדלים בבתי גידול של מדבר או שיחיות יבשות. אזורים אלו מתאפיינים בתנאי יובש קיצוניים: במדבר, כמות המשקעים השנתית נמוכה מ-250 מ"מ, בעוד שבשיחיות יבשות כמות המשקעים מעט גבוהה יותר, אך עדיין מוגבלת.
זקום מצרי הוא הצפוני ביותר מבין תשעת המינים, וישראל מהווה את גבול תפוצתו הצפוני. בני משפחתו האחרים, ובייחוד הזוגן, מהווים מרכיב חשוב בצמחיית המדבר של ישראל.
מאפיינים מורפולוגיים

זקום מצרי  כולל חמישה זנים המפוזרים ברחבי אפריקה, דבר שמוביל למגוון מאפיינים מורפולוגיים העלולים לעיתים לבלבל. התיאור בפרק זה מתייחס לזקום המצרי כפי שהוא גדל בר בישראל.
זקום מצרי הוא עץ קוצני ומסועף, נשיר חורף. בעצים בוגרים קיים לרוב גזע יחיד, אך לעיתים מופיעים מספר גזעים או אף מופע שיחי. שורשי הזקום לעיתים קרובות מלבלבים על ידי הנצת נצרי שורש  בקרבת צמח האם ולכן העצים מופיעים לרוב בקבוצות או בגושים צפופים.
גזע הזקום בעל קליפת הגזע של הזקום ירוקה ושעירה בצעירותו, הוא מסתעף לענפים מעוצים. הענפים הדקים יותר ירוקים, מקושתים ונופלים מטה, סבוכים ונושאי קוצים חיקיים ועלים דלילים.
העלים מסורגים, נישאים על פטוטרת צרה ושעירים בצעירותם. הם מורכבים מזוג עלעלים הנראים כשני עלים נפרדים הנישאים על פטוטרת קצרה. העלעלים תמימים, גלדניים ונשירים, דמויי ביצה או אליפטיים, עם קצה קהה. אורכם נע בין 1 ל-3 ס"מ ורוחבם בין 0.6 ל-1 ס"מ. עירוק העלעלים הוא מנוצה.
הקוצים קשים, חיקיים, ואורכם נע בין 1 ל-3 ס"מ ולעיתים אף יותר. הקוצים אינם לוואים, אלא ענפים מקוצרים שיוצאים מחיק רבים מן העלים ומסתיימים בחוד חד.
הפרחים קטנים ודמויי כוכב, אינם בולטים במיוחד, וקוטרם נע בין 0.8 ל-1.2 ס"מ. הם דו-מיניים, בעלי עטיף כפול וסימטריה רדיאלית. הפרחים כמעט יושבים, ונישאים על עוקצים קצרים בקבוצות של 3 עד 5 פרחים בחיקי העלים. צבעם צהבהב-ירקרק.
עלי הגביע הם 5 במספר, ירוקים ושעירים. אורכם כ-4 מ"מ, והם אינם משתיירים לאחר הפריחה.
עלי הכותרת הם 5 במספר, מפורדים זה מזה בבסיסיהם, קירחים, דמוי סרגל ומאורכים, ארוכים בהרבה מעלי הגביע, וקירחים.
במצעית הפרחים טבעת בולטת. המצעית מפרישה כרגיל צוף מתחת ו/או סביב השחלה. הטבעת של מצעית הפרח בשרית וגבוהה, מחורצת 10 חריצים אנכיים. עלי הגביע, עלי הכותרת ואבקנים מאוחים מתחת לשחלה כל אחד לחוד.
במצעית הפרח קיימת טבעת בולטת, בשרנית וגבוהה. הטבעת מחורצת ב-10 חריצים אנכיים. מצעית הפרח מפרישה צוף, בדרך כלל מתחת לשחלה או סביבה.
האבקנים הם 10 במספר, כפול ממספר עלי הכותרת, והם יוצאים מבסיס הטבעת הבולטת שעל מצעית הפרח. זירי האבקנים מפורדים והמאבקים נפתחים באמצעות סדק ארוך.
השחלה עילית אך שקועה למחצה בתוך טבעת  מצעית הפרח. עלי השחלה מאוחים עם עמוד שחלה יחיד. השחלה מחולקת ל-5 מגורות, כשבכל מגורה נמצאת ביצית אחת.
הפרי הוא בית-גלעין בשרני דמוי ביצה או אליפסואידי, שמכוסה בשכבת שעווה כחלחלה. אורכו 2 עד 4 ס"מ, וקוטרו 1.5 עד 2 ס"מ. הפרי מכיל זרע אחד (גלעין קשיח)  וציפה דקיקה עשירה בשמן. בצעירותו, צבע הפרי ירוק ולביד, והוא משנה את צבעו לחום עם ההבשלה.