stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דבש
הדבש בהיסטוריה > רומא

הרומאים ירשו את המיתולוגיה ואת האהבה לדבש ומוצריו מהיוונים. כמו היוונים, גם הרומאים נהגו להעלות מנחות דבש לאליליהם ולהשתמש שימוש נרחב בדבש בבישול ובאפייה. גם אצל הרומאים היה הדבש קשור לאהבה, והם האמינו כי אישה שתאכיל את בעלה בדבש תרכוש את לבו.
הרומאים אימצו את אומנות הריפוי באמצעות מוצרי הדבורה. מימרה רומאית ממליצה למשוח בשמן את איבריו החיצוניים של האדם, ובדבש את איבריו הפנימיים. הסופר הרומאי בן המאה הראשונה פליניוס הזקן המליץ לשתות כוס דבש מדי יום – כדרך לנקות את הגוף ולשמור על הבריאות. אחת המרקחות שמזכיר פליניוס בספריו כללה דבש ודבורים טחונות כתרופה כנגד אבנים בכליות. בתי ספר לרפואה מבוססת דבש הוקמו ברחבי האימפריה הרומית, ובכך הובטח שמקצוע רדיית דבש פרח בשטחים הנרחבים שעליהם השתלטו הרומאים.
הדבש בהיסטוריה > עולם האסלאם

מוחמד נביא האסלאם ראה בדבש מקור לתזונה ומוצר בריאותי כאחד. קיימת אמרה המיוחסת לנביא מוחמד: ”הדבש הוא תרופה לכל מחלות הגוף והקוראן לרפואת הנפש; לכן קח את שניהם: את הקוראן ואת הדבש.” בקוראן ישנן שתי סוּרוֹת (פרקים) העוסקות האחת בדבורה והשנייה בדבש.
בעולם הערבי נהגו התושבים לרדות דבש מנחילים טבעיים או לגדל דבורים בכוורות בצורת גליל עשויות מחימר.
בערבית מוכר הפתגם "יוֹם עַסַל, יוֹם בַּסַל", כלומר "יום דבש, יום בצל", שמשמעותו – פעם המצב טוב (דבש) ופעם רע (בצל).
הדבש בהיסטוריה > אירופה

הדבש היה הממתיק היחיד באירופה עד שהצלבנים הביאו עמם את הסוכר מן המזרח.
המודעות לענף הדבורים ולמוצריהם בולטת במדינות מרכז אירופה במאות השנים האחרונות.
בבריטניה היה ענף הדבוראות אחד ממקצועות החקלאות העתיקים, וכשהגיעו הפיניקים לבריטניה הם העניקו לה את הכינוי "אי הדבש". תעשיית הדבש בבריטניה ידועה מאז באיכותה ובהיקפה הגדול.
הדבש בהיסטוריה > אמריקה

הדבורה והדבש מוזכרים בכתובים של המאיה ושל האצטקים. כאשר כבשו הספרדים את מרכז אמריקה ואת מקסיקו הם מצאו שם תעשייה רחבה מאוד של דבש ומוצרי דבורה אחרים. נראה שגם האינדיאנים באזורים שבהם שוכנות כיום קנדה וארצות הברית רדו דבש מנחילי דבורים בטבע.
הדבורים שהכירו תושבי אמריקה הקדומים היו מהסוגים Melipona ו-Trigona, דבורים נטולות עוקץ שתפוקת הדבש שלהן נמוכה מזו של דבורת הדבש האירופית (Apis mellifera). הדבורה האירופית הובאה לאמריקה על ידי המתיישבים מאירופה: בשנת 1638 למדינות ניו אינגלנד, ב-1780 למדינת ניו יורק וב-1793 לקנטקי; כיום זוהי יצרנית הדבש הנפוצה ברחבי אמריקה הצפונית.
הדבש בהיסטוריה > הדבש והמסורת היהודית

במסורת היהודית, הדבורה טמאה (כלומר אסורה באכילה), אך דבשה טהור. הסיבה: הדבש אינו נוצר בגוף הדבורה כמו חלב לדוגמה, אלא הוא צוף פרחים שעובר עיבוד בגופה ובכוורת. לפי ההלכה, זפק הדבורה הוא "מחסן זמני" לדבש בין הפרח לכוורת.
”מפני מה אמרו דבש דבורים מותר שאין מוציאות אותו אלא מכניסות אותו” (תוספתא, מסכת בכורות, א, ה).
”מפני מה אמרו דבש דבורים מותר מפני שמכניסות אותו לגופן ואין ממצות אותו מגופן” (תלמוד בבלי, מסכת בכורות, דף ז', עמוד ב').
”דבש דבורים ודבש צרעים מותר מפני שאינו מתמצית גופן אלא כונסין אותו מן העשבים בתוך פיהן ומקיאין אותו בכורת כדי שימצאו אותו לאכול ממנו בימות הגשמים” (הרמב"ם, משנה תורה, מאכלות אסורות, פרק ג', הלכה ג').
עם זאת, כיום ידוע כי הדבורה מכניסה אנזים מתוך גופה אל הדבש. הדבורה יונקת את הצוף באמצעות חדק ארוך, ואוגרת אותו בזפק המצוי במרכז גופה, מכונה גם "קיבת דבש". התהליך שבו הופך הצוף לדבש מתחיל כבר בזמן מעוף הדבורה, כאשר האנזים אינוורטאז מופרש מבלוטות הראש שלה ומפרק את הדו-סוכר סוכרוז לשני חד-סוכרים: פרוקטוז וגלוקוז. אולם, הדבש נחשב בכל זאת ראוי לאכילת שומרי כשרות, מפני שכמות החומר זעומה והיא בטלה בשישים, או מפני שהאנזים נחשב כהפרשה בלבד שאין בה צורך כעת, אחרי גמר תהליך ייצור הדבש, ולכן אינו אסור באכילה.
פרט לערכו התזונתי, הדבש שימש כאמצעי חירום לטיפול נפשי למי שנתקף ב"בולמוס": ”מי שאחזו בולמוס מאכילין אותו דבש וכל מיני מתיקה שהדבש וכל מיני מתיקה מאירין מאור עיניו של אדם” (תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף פ"ג, עמוד ב').
הרמב"ם מייעץ לנהוג בזהירות בדבש: ”הדבש והיין רע לקטנים ויפה לזקנים” (משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות דעות, פרק ד', הלכה י"ב).
בספר משלי, מוזכר הדבש מספר פעמים בשני הקשרים הפוכים: פעם אחת נאמר כי כדאי לאכול דבש, ובפעם אחרת נאמר שאכילת דבש רבה מידי עלולה להזיק:
”אֱכָל, בְּנִי, דְבַשׁ כִּי טוֹב, וְנֹפֶת מָתוֹק עַל חִכֶּךָ” (פרק כ"ד, פסוק י"ג).
”דְּבַשׁ מָצָאתָ - אֱכֹל דַּיֶּךָּ, פֶּן תִּשְׂבָּעֶנּוּ וַהֲקֵאתוֹ” (פרק כ"ה, פסוק ט"ז).
מנהגים ואמונות הקשורים בדבש

אמונה אוניברסלית היא שאכילת דבש במשך 30 יום לאחר החתונה מבטיחה שהנישואים יהיו מתוקים, שטופי אהבה והבנה. 30 יום הם פרק הזמן בו מקיף הירח את כדור הארץ, על כן התקופה הזו קרויה ירח דבש (Honey Moon).
אצל עמים שונים רווחה הדעה כי דבש מגביר את אונו של הגבר. בשל כך היה נהוג אצל שבטי הטווטונים בגרמניה להשקות בני זוג שזה עתה נישאו ביין דבש (תמד), כל יום במשך שלושים יום לאחר החתונה. מסופר על אטילה ההוני שהיה מוהל דבש בחלב סוסות בשל האמונה כי משקה זה מגביר את אונו. מאותה סיבה היו קיימים שבטים במרוקו שנהגו להלעיט את החתן המיועד בדבש לפני חתונתו.
אצל עמים שונים שימש הדבש בטקסי הקבורה. בסין, ביוון ובמצרים העתיקה נהגו לשים כלים עם דבש ליד גופת המת כדי שישמש לו מזון כאשר ישוב לחיים.
בחגים יהודיים קיימים מספר מנהגים הקשורים לדבש, הבולטים ביניהם:
במסורת היהודית נמצא הקשר בין אשה לדבש. בגימטריה שניהם שווים ל-306.
ישנו מנהג שבתחילת הלימודים של הילד בתלמוד תורה הוא אוכל עוגיות בצורת אותיות עבריות או מלקק את צורת האותיות הכתובה בדבש, על מנת שלימוד התורה יהיה לו מתוק כדבש. יהושוע סובל, מזכיר את העניין בשירו "אצלנו בכפר טודרא".
טבעונים רבים אינם אוכלים דבש על אף שמקורו צמחי, משום שטכנית מקורו בבעל־חיים.
ייצור הדבש > צוף הפרחים

דבורי הדבש מכינות דבש לשתי מטרות. ראשית, כמזון לעצמן. דבורת הדבש ניזונה בדרך כלל מאבקת פרחים זכרית (פולן), המכילה חלבונים, מינרלים וויטמינים, ומצוף הפרחים, המכיל כמות רבה של סוכר. הדבש נשמר כמזון לדבורים לתקופה קרה שבה לא ניתן למצוא פרחים. שנית, כמזון לזחלים. הדבורים מאכילות את הזחלים הן במזון מלכות והן בדבש, כאשר הזחלים המיועדים להיות מלכות מוזנים במזון מלכות בלבד.
חומר הגלם הנפוץ ביותר ליצור הדבש הוא צוף הפרחים. הוא מופרש בצמח מבלוטות באזורי הפריחה של הצמח הקרויים: צוּפָנִים. הצוף הטרי הוא נוזל מימי, שקוף ומתקתק. הרכבו הכימי תלוי במספר גורמים: סוג הצמח, תנאי מזג האוויר, סוג הקרקע והמיקום הגאוגרפי. מסוגים שונים של צוף ייווצרו סוגים שונים של דבש.
הצוף מכיל: מים בריכוז שבין 60% ל-90% (בדרך כלל הדבורה לא תאסוף צוף שריכוז המים בו גבוה מ-85%), פחמימות בצורת סוכרים בריכוזים שונים, חומצות אורגניות שונות, וכן כמויות זעירות של ויטמינים, מינרלים, חומרי צבע (פִּיגמֶנְטִים) וחומרים אֲרוֹמָטִיים הנותנים לדבש את צבעו וריחו ומרכיבים כימיים נוספים שונים בהתאם לסוג הפרחים.
הצוף הוא בדרך כלל חומצי (pH שבין 2.7 ל-6.4), אך קיימים סוגי צוף בסיסיים (עד ל-9.1 pH). יש פרחים בהם רוב הסוכרים הם חד־סוכרים: פרוקטוז (סוכר פירות), וגלוקוז (סוכר ענבים) - זה הרכב הצוף בפרחים מואבקי פרפרים ועטלפים. בפרחים המואבקים על ידי דבורת הדבש רוב הסוכר בצוף הוא דו־סוכרים: בעיקר סוכרוז.
ייצור הדבש > צמחי הדבש

מגוון הצמחים שמפרחיהם יונקות הדבורים צוף לדבש הוא נרחב למדי.
בארץ ישראל יש שתיים-שלוש עונות פריחה ולכן כמעט תמיד יש לדבורים פרחים כמקור לצוף. בישראל נוהגות הדבורים לאסוף צוף מפרחים של מעל למאה מינים שונים של צמחים. חלק מהצמחים הם צמחי תרבות כדוגמת ההדרים (שמהם מיוצר רוב הדבש בארץ) וחלקם צמחי בר כדוגמת קידה שעירה. להלן רשימה חלקית מאוד של צמחי הדבש של ארץ ישראל:
אבוקדו (Persea americana)
אזוב מצוי (Majorana syriaca)
אספסת (Medicago)
אקליפטוס המקור (Eucalyptus camaldulensis)
דרדר מצוי (Centaurea iberica)
הדרים (Citrus)
חמנית (Heliantus)
חרוב (Ceratonia siliqua)
לוטם (צמח) (Cistus)
לימון
מרווה משולשת (Salvia fruticosa)
פטל קדוש (Rubus sanguineus)
קידה שעירה (Calycotome villosa)
שקד מצוי (Prunus amygdalus)
תלתן ארצישראלי (Trifolium palestinum)
שלמון יפואי (Cephalaria joppensis)
בארצות הברית מפיקים דבש מכ-300 סוגי צמחים. הפופולריים ביותר הם:
הדרים (Citrus)
כוסמת (Fagopyrum esculentum)
עצי Tupelo (הסוג Nyssa במשפחת Nyssaceae)
תלתן (הסוג Trifolium)
פטל שחור (Rubus fruticosus)
אוכמניות (Vaccinium corymbosum)
ייצור הדבש > תחליפי צוף > טל דבש

טל דבש הוא נוזל מתוק המופרש מכנימות. הכנימות נוהגות למצוץ את מוהל הצמחים ולהפריש את חלקו על העלים והפרחים של הצמח עליו הם מצויות, כשהוא מעורבב באנזימים שמקורם במערכת העיכול של החרק. התוצאה היא נוזל שתכולת הסוכרים בו גבוהה, הקרוי טל דבש או מָן. בהיעדר פריחה, למשל במדינות שאקלימן קר, נוהגות הדבורים לאסוף את טל הדבש כתחליף לצוף. הדבש המופק מטל דבש, צבעו כהה וטעמו עז, והוא באיכות ירודה בהשוואה לדבש המופק מצוף. לדבש המיוצר מטל דבש שמקורו ביערות אורן יש ביקוש במקומות מסוימים באירופה ובטורקיה, בשל האמונה שלדבש זה תכונות מרפא.
ייצור הדבש > תחליפי צוף > סוכר

בהיעדר פריחה, למשל במדינות שאקלימן קר, נוהגים המגדלים להאכיל את הדבורים בסוכר. התקן הישראלי לדבש קובע הגבלות על שיטת האכלה זו. המשיכה של דבורים לחומרים מתוקים הביאה במקרה אחד ליצירת דבש בגוונים בלתי שגרתיים של כחול וירוק, לאחר שהדבורים גילו פסולת ממפעל שוקולד של חברת מארס בצרפת שהכילה את צבעי המאכל של סוכריות M&M's.
ייצור הדבש > העברת הצוף לכוורת

איסוף הצוף מתבצע על ידי הדבורים מדי יום בתקופת הפריחה. איסוף הצוף מבוצע על ידי הדבורה העמלה בלבד. במשך גיחה אחת הנמשכת כחצי שעה, אוספת הדבורה צוף מ-50 עד 100 פרחים. הצוף נאסף מאותו סוג של פרחים. הדבורה זוכרת את מיקום הפריחה ממנה אספה צוף, והיא מסוגלת לשוב אליו. יותר מכך, הדבורה מסוגלת להעביר מידע זה לדבורים אחרות בכוורת באמצעות ריקוד מיוחד, המעביר מידע הן על הכיוון והן על המרחק של הפרחים מהכוורת.
הדבורה יונקת את הצוף באמצעות חדק ארוך לתוך חלק בקיבתה הקרוי "קיבת הדבש". בקצה הפנימי של קיבת הדבש יש שסתום המונע מהצוף להמשיך במערכת העיכול של הדבורה. כמות הצוף שדבורה מביאה לכוורת בגיחה אחת נעה בין 40 מ"ג ל-70 מ"ג.
כבר במעופה מהפרחים לכוורת, מוסיפה הדבורה לצוף נוזל המופרש מבלוטות המצויות בקדמת הפה שלה, המכיל בעיקר אנזימים מפרקי סוכרים: אינוורטאז, דיאסטאז וגלוקוז אוקסידאז. הדבורה נוהגת לינוק את הצוף מקיבתה לחדקה כמה פעמים במשך המעוף על מנת לערבל אותו עם האנזימים. תהליך זה מתחיל את העיבוד של הצוף לדבש.
ייצור הדבש > עיבוד הצוף לדבש

בהגיעה לכוורת מפרישה הדבורה את אגל הצוף לאחד התאים בחלת הדבש (העשויים משעווה שהדבורים מייצרות בעצמן) לשם עיבוד מאוחר יותר, או מעבירה אותו ישירות לדבורה פועלת אשר בולעת אותו אל קיבת הדבש שלה ומיד מפרישה אותו אל בין שתי לסתותיה, שם הוא נחשף לזרמי האוויר הנוצרים בגלל נפנוף כנפי הפועלות שבפתח הכוורת עד שהוא מתייבש ותכולת המים בו יורדת עד 10-20% מהחומר היבש. בפתח כל כוורת עמלות כ-12 דבורים על הזרמת אוויר רצופה לכוורת, לשם שמירה על מזג אוויר קבוע וייבוש הצוף.
הרכבו של הצוף משתנה בקיבת הדבש של הדבורה, בנוכחותם של אנזימים וחומרי עיכול שונים, בתהליך שבו מתייבשים נוזלי הצוף וחלק גדול מהסוכרוזה הופך לפרוקטוזה ולגלוקוזה. דבש מכיל בממוצע בין 17% ל-20% מים בעוד שבצוף המובא לכוורת ריכוז המים הוא בין 60% ל-90%. ריכוז המים בצוף קובע את כמות הדבש שתתקבל מהצוף. מ-4 ק"ג של צוף שבו ריכוז המים הוא 80% יתקבל בדרך כלל ק"ג של דבש. מעריכים כי ייצור ק"ג דבש אחד דורש עמל של יותר ממיליון מעופים של דבורים.
כשהדבש מוכן והתא מלא, חותמות הדבורים את פתח התא בשעווה שהן מייצרות. מטרת חתימת התא למנוע את קלקול הדבש הנוטה לספוח מים בהיותו חומר היגרוסקופי (כלומר סופח מים). הדבש נשמר גם בשל מי החמצן (H2O2) שנוצרים בדבש כתוצאה מפעולת האנזים גלוקוז אוקסידאז. מי החמצן, שהם חומר משמר בשל פעילותם האנטי בקטריאלית, נהרסים באוויר וחתימת התא בשעווה מונעת זאת. בתנאים אלה יכול הדבש להישמר זמן רב.
ייצור הדבש > רדיית הדבש

את הדבש רודים כיום בעיקר בשיטות מכניות. תהליך הרדייה מורכב מהשלבים הבאים:
הסרת מעטה השעווה החותם את תאי הדונג בהם מצוי הדבש. פעולה זו נעשית באמצעות סכין מיוחד או בתהליך ממוכן.
סִרכּוּז (צנטריפוגציה) של חלת הדבש. לא ניתן להוציא את הדבש מהתאים שמהם הוסרה חותמת השעווה בעזרת כוח המשיכה בלבד ולשם כך מפעילים צנטריפוגה.
סינון ושקיעה. הדבש המופק באמצעות הצנטריפוגה מועבר בצינורות לבריכות השקעה בהם הדבש מאוחסן למספר ימים. חלקי דבורים מתות ופרורי שעווה צפים כלפי מעלה ומוסרים מהדבש.
פיסטור: שלב לא הכרחי. מטרת הפיסטור היא לנטרל את השמרים שבדבש על מנת למנוע תסיסה, למנוע התגבשות ולהגדיל את צמיגותו של הדבש. הפיסטור נעשה על ידי חימום הדבש. קיימות כמה שיטות, למשל - חימום הדבש במשך שתי דקות לטמפרטורה של 77 °C וקירורו מיד ל-54 °C. בשלב זה קיימת הסכנה שחימום מוגזם יכול לקלקל את הדבש.
אחסון. הדבש הנקי מועבר למכלים בהם הוא מאוחסן עד שיועבר לכלים בהם יימכר. התנאים האידיאליים לאחסון דבש הם מקום חשוך, טמפרטורה נמוכה (מתחת ל-11 °C או בטווח של 21 °C ל-27 °C באריזה בריק), ולחות יחסית של 60%-80%.
בתנאים מיטביים ניתן לרדות כ-30–40 ק"ג דבש מתא כוורת אחד בעונה. תנובת הדבש השנתית בישראל היא 3,600 טון ובעולם היא מוערכת בכ-800,000 טון.
השימושים בדבש

מקור תזונתי – זהו השימוש העיקרי שעושים בדבש האדם והדבורה. הדבש הוא מקור לסוכרים ומשמש כממתיק טבעי. עם זאת אין להגזים באכילת דבש, ומומלץ שדבש יהווה לא יותר מ-10% מכלל הפחמימות שאדם צורך ליום.
מרכיב במתכונים – דבש מקובל כתוסף באפיה, כתוספת בבישול בשרים, ירקות, פירות, דגנים וכו', כתוספת למשקאות כגון תה. הדבש משמש כאמצעי ליצור ברק (זיגוג) על עופות בתנור וכו'.
יין (Mead) – ביוון העתיקה, ברומא ואף בימינו במקומות שונים בעולם נהוג להכין יין מדבש. היין נוצר מתסיסה של דבש שנוספו לו מים.
תרופה – הדבש הוא אחד ממוצרי הדבורה המשמשים בסיס לאפיתרפיה, תחום ברפואה האלטרנטיבית. תכונותיו הרפואיות של הדבש היו ידועות כבר מימי קדם. היום אנו יודעים כי הסיבה לכך היא הפעילות האנטי בקטריאלית של הדבש. תנאי בסיסי לשימוש בדבש כתרופה הוא שהדבש לא חומם. צורות השימוש בדבש כתרופה הן:
אכילתו כמות שהוא או על ידי הכללתו במרקחות (עם בצל, שום או מיץ לימון).
"חבישה ביולוגית": מריחת דבש על פצעים או כוויות וכיסוי האזור המטופל בגזה. פעולה המנצלת הן את תכונת קטילת החיידקים (אנטיספטיות) שבדבש, והן את יכולת ספיחת המים של הדבש (היגרוסקופיות).
הוספת דבש לאינהלציה לטיפול במחלות דרכי הנשימה ועוד.
מחקר שנערך בקרב אינדיאנים במקסיקו הראה כי שיעור מקרי סוכרת ביניהם הייתה נמוכה כל עוד תפריטם כלל דבש ופירות וכי השיעור עלה למקובל במערב לאחר שהחלו להשתמש בסוכר לבן[דרוש מקור]. קיימת טענה כי ניתן לתת לחולי סוכרת דבש, כדרך להורדת רמת הגלוקוז בדם. מאידך, ההמלצה המקובלת כיום היא להתייחס לדבש כמו לכל הפחמימות האחרות ויש להגביל את כמותו בתזונה.
שימור – הדבש בתור חומר משמר טבעי נוצל בימי קדם לשימור בשר ופירות, ולחניטה של נפטרים. המצרים השתמשו בדבש להכנת משחה לחניטה. גופת אלכסנדר הגדול שמת בבבל נשמרה במכל עם דבש לצורך קבורתו במולדתו מוקדון. בתלמוד מסופר כי הורדוס טמן גופה בדבש.
תכשירים קוסמטיים – דבש הוא מרכיב חשוב בתכשירים קוסמטיים (משחות, מסכות ותמיסות לשטיפה) שמטרתם ניקוי העור, טיפול בפצעי בגרות, מניעה וטיפול בקמטים. בנוסף, דבש לעיתים משמש כתחליף לשעווה בהסרת שיער.
שונות – בעבר השתמשו בדבש לייצור לכה וחומרי הברקה לרהיטים וקיימים רעיונות להשתמש בדבש כחומר סיכה או כחומר סופח מים במכלי דלק (רעיון זה רשום כפטנט בארצות הברית).
השימושים בדבש > דבש מסוכן

דבש המופק מפרחים מסוימים, אף שאינו מזיק לדבורה האוספת אותו, עלול להיות קטלני לאדם. דוגמה לדבש מסוג זה הוא דבש מפרחי רודודנדרון (Rhododendron), הידוע גם בשמות "שושנת האלפים" ואזליאה. במקומות מסוימים נוהגים לנקות את הכוורות מיד לאחר פריחה של צמח זה על מנת למנוע אפשרות שנותרו שאריות דבש רעיל.
קיימים סיפורים בהיסטוריה על הרעלות המוניות כתוצאה מאכילת דבש רעיל מפרחי רודודנדרון, לדוגמה:
חיילים מצבא ה-10,000 של קסנופון (שנת 401 לפנה"ס) שבזזו דבש מנחילי דבורים טבעיות באזור הים השחור.
חיילים רומאיים מצבא פומפיוס בדרכם למלחמה במיתרידטס השישי, מלך פונטוס שלחוף הים השחור (המאה ה-1 לפנה"ס), שעל דרכם הוצבו בכוונה חלות דבש מפרחי רודודנדרון.
בספרות המקצועית ובמקורות רבים ברחבי האינטרנט מופיעה הטענה שגם דבש שמקורו בצוף מפרחי הרדוף הנחלים (Nerium Oleander), שהוא צמח שכל חלקיו רעילים, הוא רעיל. אלא שמחקרים משנות ה-90 של המאה ה-20 הוכיחו כי ההרדוף איננו מייצר צוף כלל, וביקורי חרקים בו נדירים ביותר. יתרה מכך, נצפו מקרים שבהם דבורי הדבש נמנעו מלגשת לפרחי ההרדוף. משום כך לא קיים תיעוד מהימן של מקרה שדבש הכיל רעלנים של הרדוף במידה משמעותית.
השימושים בדבש > דבש מסוכן > בוטוליזם

בארצות הברית קיימת המלצה לא להאכיל תינוקות שמתחת לגיל 18 חודשים בדבש. הסיבה לכך היא שמיצי מערכת העיכול של התינוקות אינם חומציים מספיק על מנת לקטול את נבגי חיידק ה-Clostridium botulinum. נבגיו של חיידק זה שמייצר את אחד הרעלים החזקים בטבע, הם בין היצורים היחידים השורדים בדבש. התפתחות החיידקים מתוך הנבגים עלולה לגרום למחלת הבוטוליזם שעלולה להסתיים גם במוות. אצל בוגרים חומציות הקיבה מספיקה על מנת לקטול את הנבגים, ולכן סכנה זו אינה קיימת. משרד הבריאות בישראל ממליץ לא להאכיל בדבש תינוקות מתחת לגיל שנה.
הרעלת הבוטולינום נדירה בישראל. מאז קום המדינה אירעו עשרה מקרים של הרעלת בוטולינום. שמונה עקב אכילת שימורי דגים, ושני מקרים של הרעלה של תינוקות שהואכלו בדבש נגוע. בשנת 2002 דווח על תינוק בן ארבעה חודשים וחצי שחלה בבוטוליזם עקב אכילת דבש, ומקרה נוסף של תינוק בן שבעה חודשים דווח במאי 2014.
ראו גם

דבש בישראל
דבש ענבים
סילאן
ארגון מגדלי דבורים בישראל
דונג דבורים
לקריאה נוספת

מוריס מטרלינק, חיי הדבורים, הוצאת הדר, 1989
פבלינה פוצ'ינקובה, אפיתרפיה, בריאוטבע, 1992
אלק בריסטאו, חיי המין של הצמחים הוצאת כתר, 1993
אבשלום מזרחי, מהדבש ועד העוקץ: על מוצרי הדבורה – לבריאות, לרפואה ולהנאה, "חותם זהב" – הוצאה לאור, 1999
הערות שוליים

1 2  '"`UNIQ--templatestyles-00000001-QINU`"'Crane E (1990). "Honey from honeybees and other insects". Ethology Ecology & Evolution. 3 (sup1): 100–105. doi:10.1080/03949370.1991.10721919. ISSN 0394-9370.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'Crane, Ethel Eva (1999). The World History of Beekeeping and Honey Hunting. Routledge. ISBN 9781136746703.
↑  Oldest evidence of modern bees found in Argentina, נשיונל ג'אוגרפיק, 11 בפברואר 2020
↑  י. ר. בלום,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'האנציקלופדיה העברית, חברה להוצאת אנציקלופדיות בע"מ, תשכ"ה
↑  יצחק חן, ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 5, עמ' 302.
↑  לוי יצחק הלפרין, מעשה חושב, ה, עמ' נו.
↑  למה טבעונים *לא* אוכלים דבש, באתר טבעוניוז
↑  Perret, Mathieu, et al. "Nectar sugar composition in relation to pollination syndromes in Sinningieae (Gesneriaceae)." Annals of Botany 87.2 (2001): 267-273.
↑  French beekeepers in Ribeauville abuzz over blue honey
1 2  Italy's rare, surprisingly bitter honey
↑  Seadas
↑  Identification of Flavonoid Markers for the Botanical Origin of Eucalyptus Honey
↑  Identification and Quantification of Antioxidant Components of Honeys from Various Floral Sources
↑  A review of the epidemiological evidence for the ‘antioxidant hypothesis’
↑  Honey as an antibiotic: Scientists identify a secret ingredient in honey that kills bacteria
↑  Honey: its medicinal property and antibacterial activity
↑  תלמוד בבלי,'"`UNIQ--nowiki-00000025-QINU`"'מסכת בבא בתרא,'"`UNIQ--nowiki-00000025-QINU`"'דף ג', עמוד ב': "וההיא ינוקתא נפלה מאיגרא לארעא טמנה שבע שנין בדובשא"
↑  אבשלום מזרחי, מהדבש ועד העוקץ: על מוצרי הדבורה – לבריאות, לרפואה ולהנאה
↑  Oleander poisoning
↑  Oleander Leaf
↑  Top 10 Most Poisonous Plants
↑  תמונה של דבורת דבש יונקת כביכול מפרח של הרדוף
↑  HERRERA, J. (1991). The reproductive biology of a riparian Mediterranean shrub, Nerium oleander L.(Apocynaceae). Botanical journal of the Linnean Society, 106(2), 147-172.
↑  How the Oleander Attracts Pollinators
↑  תדריך להזנת התינוק הבריא והפעוט בישראל, מהדורה מעודכנת אוקטובר 2007 (עמוד 18), באתר משרד הבריאות
↑  סמדר שילוני,'"`UNIQ--nowiki-0000002F-QINU`"'תינוק שאכל דבש לקה בבוטוליזם; סובל משיתוק, באתר ynet, 28 באוקטובר 2002
↑  ד"ר איתי גל,'"`UNIQ--nowiki-00000031-QINU`"'אכילת דבש גרמה להרעלה הקשה של התינוק?, באתר ynet, 28 במאי 2014
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565317505171  BNE: XX4576464  BnF: cb11932357r (data)  GND: 4025823-3  LCCN: sh85061842  NDL: 00563015  NKC: ph122729  TDVİA: bal 
ציור קיר מ"מערות העכביש", בסמוך לוולנסיה, ספרד
איסוף הצוף
פרי הדר. רוב הדבש בארץ מיוצר מצוף הנאסף מפרחים של פרי הדר, כגון תפוז, לימון, אשכולית ועוד.
חלת דבש. תאי הדבש חתומים בציפות דונג אותן מסירים בעת הרדיה
משה ארבל

משה אַרְבֵּל (נולד ב-26 בדצמבר 1983, כ' בטבת ה'תשמ"ד) הוא שר הפנים וחבר הכנסת מטעם מפלגת ש"ס. עורך דין במקצועו. בעבר שימש כשר הבריאות, כסגן שר הפנים וסגן שר הבריאות. קודם כניסתו לחיים הפוליטיים היה היועץ המשפטי של מפלגת ש"ס, ראש המטה של שר הפנים אריה דרעי ומנכ"ל מכון כתר שלום להוצאת כתבי הרב שלום משאש.
ביוגרפיה

נולד בפתח תקווה, הרביעי משבעת ילדיהם של אילנה ורחמים ארבל. סביו וסבתותיו עלו מלוב. אביו היה יהלומן במשך שנים רבות, אבל עקב המשבר הגדול בענף בשנת 1991 שינה כיוון ופנה לעשייה ציבורית: היה ממלא מקום יו"ר המועצה הדתית בעיר מטעם מפלגת ש"ס, וכן היה פעיל ב"מרכז תורני יגדיל תורה", המפעיל בתי ספר, ספרייה וכולל לבעלי תשובה.
ארבל למד בבית הספר הממלכתי-דתי נצח ישראל לבנים, בתלמוד תורה שארית ישראל, ובהמשך בישיבת נחלת דוד בפתח תקווה. בשנת ה'תש"ס, בהיותו כבן 16, כתב חיבור הלכתי בשם "וישמע משה", וכעבור כשנה, חוברת הלכתית "וחי בהם" על דיני פיקוח נפש. לאחר נישואיו, למד בכולל אברכים 'מדרש הרמב"ם' במשך חמש שנים והוסמך לרבנות. בשירות סדיר שירת בפיקוד העורף ביחידה לזיהוי חללים והשתחרר בדרגת סמל, ובמילואים שירת כתובע צבאי בפרקליטות הצבאית במחוז יהודה ושומרון.
השלים לימודי בגרות וכן תואר ראשון ותואר שני במשפטים בקריה האקדמית אונו, את השני סיים בהצטיינות. התמחה בבית המשפט השלום ברמלה. בוגר קורס דירקטורים בקמפוס החרדי בקריה האקדמית אונו, למד לימודי תעודה בבית הספר למנהל עסקים מטעם אוניברסיטת הרווארד. כיום הוא תלמיד לתואר שלישי במשפטים באוניברסיטת רייכמן.
ביוני 2022 התנדב לתרום כליה ממניעים אלטרואיסטיים אך לפני התרומה התגלה אצלו גידול סרטני בכליה הימנית. הוא נותח והגידול הוסר ובמקביל נפסל ממתן תרומה.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

בין השנים 2006–2013, לאחר פטירת הרב שלום משאש, היה מנכ"ל מכון כתר שלום, המנהל כולל אברכים שבו לומדים על פי שיטת הרב משאש, מקיים עבורו טקס אזכרה שנתי ומוציא לאור את כתביו. במסגרת העמותה, יזם את פרס הרב משאש למאמרים תורניים. בשנת 2012 היה ממייסדי עמותת 'דעת שלום' בפתח תקווה, ומאז עמד בראשה. העמותה מנהלת כולל אברכים ובית כנסת, ומעניקה סיוע לנזקקים.
במהלך הכנסת התשע עשרה היה היועץ המשפטי של מפלגת ש"ס. בין השנים 2014–2016 היה יועץ חקיקה לחבר הכנסת יואב בן צור. במהלך הכנסת העשרים היה ממונה על התיאום בין משרד הפנים והמשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל, עליהם היה ממונה השר אריה דרעי, לבין משרדי ממשלה אחרים. בשנת 2016 מונה לראש המטה של דרעי. בשנה זו הופיע ב"רשימת הצעירים המבטיחים" של העיתון "דה-מרקר".
בשנת 2018, עקב מחלתו של השר לשירותי דת דוד אזולאי, מונה על ידי אריה דרעי לאחראי על המשרד לשירותי דת.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית > חבר הכנסת

בשנת 2019, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, מונה לסגן יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית מטעם ש"ס והוצב במקום השביעי ברשימתה. לקראת הרכבת הממשלה הוא הוצב בצוות המשא ומתן הקואליציוני. המפלגה קיבלה 8 מנדטים, ומאז 30 באפריל 2019 הוא מכהן כחבר־הכנסת.
לקראת הבחירות לכנסת ה-23 ארבל הוצב במקום השביעי וכיהן כסגן יושב ראש הכנסת, והיה חבר בוועדות הפנים וקידום מעמד האישה.
בתפקידו בכנסת עוסק ארבל בין היתר בהגנה על זכויות אסירים. במהלך הכנסת העשרים וארבע יזם יחד עם חברי הכנסת ינון אזולאי ממפלגתו וגבי לסקי ממרצ חוק שמחייב יידוע שופטים על כבילת עצירים באזיקים באולם המשפט, על מנת למנוע אזיקת עצורים שלא לצורך.
ביוני 2021 הכניס ארבל חומרי בניין למאחז אביתר, תוך ניצול חסינותו הפרלמנטרית והפרה של צו אלוף פיקוד המרכז.
באוגוסט 2022 דורג בפַּרלמטר של "שקוף" כשיאן השאילתות בכנסת ה-24.
בבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצב במקום ה-6 ברשימת ש"ס לכנסת, ונבחר במסגרתה לכהן בכנסת ה-25. לאחר בחירות אלו, נבחר לכהן כסגן שר הפנים וסגן שר הבריאות בממשלת ישראל השלושים ושבע.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית > שר הפנים והבריאות

באפריל 2023 מונה ארבל לכהן כשר הפנים והבריאות במקומו של השר הקודם, אריה דרעי, שפוטר מתפקידיו לאור פסיקת בג"ץ בעניינו.
במאי 2023 הודיע ארבל על שינוי המעמד של גני תקווה וכפר קרע ממועצה מקומית לעיר. באותו החודש הודיע ארבל על הורדת הגיל להוצאת דרכון לתוקף של עשר שנים מ-18 ל-16. טרם השינוי, תוקפו של דרכון שהוצא על ידי אזרח ישראלי בן פחות מ-18 היה חמש שנים בלבד.
בחודשים מאי–יוני 2023 רתם את משרד הפנים למבצע 'מרתון דרכון' שבו הוסבו ארבע הלשכות הגדולות של רשות האוכלוסין וההגירה לטיפול במשבר הדרכונים בלבד, מה שהביא להנפקת למעלה מ-400,000 דרכונים בתקופה זו.
באוקטובר 2023, בראשית במהלך מלחמת חרבות ברזל, לבקשת ארבל, הודיע יו"ר ש"ס על מינויו של אוריאל בוסו לתפקיד שר הבריאות, בעוד ארבל יישאר בתפקיד שר הפנים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ארבל נשוי לקרן ואב לחמישה. הוא מתגורר בכפר גנים בפתח תקווה, ומשמש כמוהל וכרב קהילת בית אליהו שבשכונת אם המושבות בעיר.
אחיו הגדול מוטי ניהל בעבר את תיכון אמי"ת י' באשדוד ואת קריית החינוך של אמי"ת בשדרות. אח נוסף – שמעון – הוא מנכ"ל אולפנת בני עקיבא אמנה בכפר סבא. אח נוסף הוא שאול, סא"ל שמכהן כשופט צבאי בבית הדין הצבאי של מחוז מרכז ות"א. בן דודתו, שמעון מעתוק, כיהן כמנכ"ל המשרד לשירותי דת.
רישיון עסק

רישיון עסק הוא היתר של רשות מוסמכת שניתן לניהול עסק בכפוף לתנאים. סוג העסקים הטעונים רישיון ותנאי הרישיון אינם זהים במדינות השונות. עסק שהפר את תנאי הרישיון עשוי להיסגר ובעליו יחויב בתשלום קנס. לרוב רישיון עסק ניתן רק לעסק שנרשם כדין, ועמד בסדרת דרישות שונות, שנקבעו לפי סוג העסק, מספר המועסקים ועוד.