stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
על המשמעות

| --- | --- |

 סוגה:  פודקאסט פוליטי, news commentary podcast, פודקאסט, הסכת כלכלה, religion and spirituality podcast 
 יוצרים:  תמיר דורטל 
 מנחים:  תמיר דורטל 
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 מספר פרקים:  659 (נכון ל־25 בדצמבר 2024) 
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  7 באפריל 2019 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 www.mashma.net
 
על המשמעות הוא הסכת העוסק ברעיונות ובהוגים שמעצבים את פני החברה הישראלית, מנקודת מבט ימנית-שמרנית.
ההסכת מוגש על ידי תמיר דורטל, פעיל מאז אפריל 2019 וכולל מעל 600 פרקים העוסקים בנושאים ובהם היסטוריה, פילוסופיה, זהות, פוליטיקה ואקטואליה באמצעות ראיונות עם אישים, ובהם חברי הכנסת, משפטנים וחוקרים. מאז נצברו כ-2.5 מיליון האזנות בערוץ היוטיוב של ההסכת. לפודקאסט נרשמו מעל 2.5 מיליון האזנות באתר יוטיוב, והוא נבחר בדירוגים באתרים שונים "הפודקאסטים הטובים ביותר". הוא מתיימר להציג אלטרנטיבה לתקשורת הפופולרית, ומשווק את עצמו כמי שמנהל שיחות מעמיקות יותר מהמקובל.
החל מאוגוסט 2023 הפודקאסט נכלל באתר "מידה" ומכלול הפודקאסטים והפלטפורמות שבו במסגרת שיתוף פעולה אשר נועד ליצור גוף תקשורת עצמאי ובלתי תלוי.
בינואר 2025 הוחלט על סיום שיתוף הפעולה עם האתר מידה ויציאה לדרך עצמאית.
רקע

יוצר הפודקאסט תמיר דורטל הוא פעיל חברתי, עורך דין בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים ומכינת עין פרת. מרצה לכלכלה במכון שלום הרטמן. בעבר עבד בקרן תקווה כמנהל תוכנית אקסודוס בירושלים. גדל בבית חילוני מסורתי וחזר בתשובה בגיל 24.
לדבריו, בחר לפתוח את הפודקאסט בשל מחסור שגילה בהנגשת תוכני יהדות במאה ה-21, שמרנות, פילוסופיה פוליטית, כלכלה וחירות הפרט.
בעיתון ידיעות אחרונות אוזכר הפודקאסט בקצרה כהמלצת האזנה לפודקאסטים מהצד הימני של המפה הפוליטית בהקשר של המחאה נגד הרפורמה המשפטית. והוא זכה להמלצות בעיתוני הימין מקור ראשון וערוץ 7.
פורמט

רוב הפרקים מועברים בצורה של ראיונות אישיים, בהם דורטל שואל את המרואיין שאלות ונותן לו במה להשיב ארוכות ללא אילוצי זמן. לרוב ההקלטה מתבצעת במפגש פנים מול פנים, ולא באמצעות רשת האינטרנט. חלק מהפרקים הם הרצאות של דורטל עצמו.
הפקת הפודקאסטים

דורטל הצהיר כי הפקת ההסכת מתבצעת על חשבונו וזמנו האישי, מתרומות ובעזרת צוות של מתנדבים. צוות הפודקאסט עוסק גם בפיתוח והפקת פודקאסטים אחרים, כגון "השימוע", "על המלחמה" ו"המצביא מנצח".
תחרויות

בשנת 2023 הגיע הפודקאסט למקום הראשון בתחרות "הפודקאסטים הטובים ביותר" של אתר Geektime בקטגוריית הפודקאסט העצמאי של השנה. בנוסף הגיע הפודקאסט למקום השני בשנה זו בקטגוריית פודקאסט ההעשרה של השנה.
בשנת 2022 הגיע הפודקאסט למקום השני בתחרות "הפודקאסטים הטובים ביותר" של אתר Geektime בקטגוריית הפודקאסט העצמאי של השנה.
בשנת 2021 הגיע הפודקאסט למקום השני בתחרות "הפודקאסטים הטובים ביותר" של אתר Geektime בקטגוריית האקטואליה/פוליטיקה.
בשנת 2020 הגיע הפודקאסט לגמר בתחרות "הפודקאסטים הטובים ביותר" של אתר Geektime בקטגוריית בקטגוריית ראיונות.
תחרויות > על המשמעות+

בשנת 2022 פתח הפודקאסט תוכנית למנויים בלבד הנקראת "על המשמעות+".
גלריית תמונות

תמיר דורטל והרב חיים נבון אפריל 2020
תמיר דורטל נואם בכנס החירות 2023
תמיר דורטל בפאנל בכנס החירות 2023
הערות שוליים

1 2  עידן בן טובים, ‏אתם בחרתם: אלו הפודקאסטים הטובים ביותר של השנה, באתר Geektime‏, 7 במרץ 2024
1 2  ההצבעה נפתחה: אתם בוחרים מהם הפודקאסטים הטובים ביותר לשנת 2021, באתר גיקטיים, ‏28.12.2021
1 2  תמיר דורטל, ההסכת הזה פשוט יפתח לכם את הראש, באתר עכשיו 14, 2021-06-18
1 2  אתם בחרתם: אלו הפודקאסטים הטובים ביותר לשנת 2022, באתר Geektime, ‏3.1.2023
1 2  פודקאסטים Archives, באתר מידה, ‏2024-03-12
↑  למה אני דתי? הביוגרפיה של תמיר דורטל, נבדק ב-2024-03-18
↑  *308 תמיר דורטל ומתן פלג - ראיון אישי - למה הקמתי את הפודקאסט?, נבדק ב-2024-03-18
↑  אסף יערי, "קול מחאה", ידיעות אחרונות, 6 ביולי 2023, מוסף 24 שעות, עמ' 9, בטור העוסק באזכורה של המחאה נגד הרפורמה המשפטית בפודקאסטים: ה"מהצד השני של המפה אפשר לציין את הפודקאסט 'על המשמעות' של תמיר דורטל, שמראיין בנושאים רבים מהזווית השמרנית, כולל דמויות מוכרות מהימין הישראלי"
↑    יאיר אורביטו, ‏הפודקאסט שמציע מבט ימני-ליברלי באמצעות שיחה עמוקה ומכבדת, בעיתון מקור ראשון, 30 בנובמבר 2022
↑  איתן לויטס, כן, גם בעידן הריאלטי: יש איפה למצוא משמעות ודיוני עומק, באתר ערוץ 7, 7 ביולי 2021
↑  דביר עמר, מחפש משמעות, באתר ערוץ 7, ‏29.12.2022
↑  דף הפודקאסט "השימוע" מאת הפורום הישראלי למשפט וחירות
↑  דף הפודקאסט "על המלחמה" מאת המכללה לפיקוד טקטי
↑  דף הפודקאסט "המצביא מנצח" מאת קורס מפקדי אוגדות של צבא ההגנה לישראל
משמרות המהפכה האסלאמית

משמרות המהפכה, או בשמם הרשמי כוחות משמר המהפכה האסלאמית (בפרסית: سپاه پاسداران انقلاب اسلامی, בתעתיק עברי: ספאה-י פאסדאראן-י אנקלאב-י אסלאמי), הוא ארגון טרור שתפקידו העיקרי להגן על המשטר האסלאמי השיעי הקיים כיום במדינה, וכן לשרת את האינטרסים של איראן במדינות זרות. הארגון הוא חלק מהכוחות המזוינים של איראן. פעילותם כוללת מימון של טרור, אימונם, ארגונם והדרכתם, אספקת אמצעי לחימה ואף ביצוע פעולות טרור עצמאיות. משמרות המהפכה מוגדרים כארגון טרור על ידי ארצות הברית, קנדה, בחריין, ערב הסעודית, שוודיה וישראל. לפי הערכות בפרסומים זרים, למשמרות המהפכה כ-190,000 לוחמים סדירים.
משמרות המהפכה (הנקראים גם בשם הקיצור "פסדראן") מאורגנים בצורה הדומה לצבא איראן, אך בהיקף מצומצם יותר. משמרות המהפכה מורכבים מחמש "זרועות": זרוע יבשה, זרוע אווירית (האחראית גם על יחידת הטילים האסטרטגיים של איראן), זרוע ימית, כוחות מיוחדים המכונים "כוח קודס", ויחידות מיליציה בשם בסיג', הזוכות לאימון צבאי מועט יחסית ומשמשות גם ככוחות ביטחון פנים (מעין משטרה). כיום אין קשר בין הפיקוד של משמרות המהפכה לפיקוד של צבא איראן, אולם נערכים דיונים בשינוי המצב. משמרות המהפכה מואשמים בשבירת היציבות במזרח התיכון ובהפצת טרור במזרח התיכון ובמקומות נוספים בעולם.
היסטוריה

המשמרות הוקמו ב־5 במאי 1979 ככוח הנאמן לאייתוללה ח'ומייני, לאיזון נגד צבא איראן, שטופח על ידי השאה ונתפש על ידי מנהיגי המהפכה ככוח שאין לתת בו אמון. לאחר המהפכה האסלאמית התנהל ויכוח בקרב המשטר האם להמשיך את קיומו של צבא איראן, או להסתפק בכוח המהפכני הלוחם של המשמרות. עם זאת, התקפות הכוחות הסדירים הגדולים של עיראק הפכו דיון זה לבלתי רלוונטי, ומשמרות המהפכה גדלו לכוח צבאי מלא במהלך מלחמת איראן–עיראק. במהלך המלחמה הוקצו לכוחות משמרות המהפכה משאבים גדולים יותר וחימוש עדיף על פני צבא איראן. כוחות המתנדבים של משמרות המהפכה, הבסיג', לא זכו לאימונים רציניים או לחימוש מעבר לנשק הקל במהלך מלחמת איראן–עיראק. הבסיג' היה אחראי לגלי המתאבדים שהפעילה איראן בהסתערות על כוחות עיראקיים וטיהור שדות מוקשים בגבול בדרום עיראק בין היתר על ידי "ילדי המפתחות". הכוח הסדיר של משמרות המהפכה מונה כיום כ-190 אלף לוחמים סדירים, לאחר שירד משיאו ב-1988, אז מנה כ-300 אלף.
משנות האלפיים רבים מבכירי הממשל האיראני הנוכחי שירתו בעברם במשמרות המהפכה, כולל נשיא איראן לשעבר מחמוד אחמדינז'אד, ששירת במהלך מלחמת איראן–עיראק.
באוגוסט 2007 מונה למפקד משמרות המהפכה גנרל מוחמד עלי ג'עפרי, ששירת במסגרת זו החל מ-1981 ועודד שימוש בכוח צבאי נגד מהומות הסטודנטים באוגוסט 1999. כשבועיים לאחר הכרזת מחלקת המדינה האמריקנית כי הארגון הוכנס לרשימת ארגוני הטרור של ארצות הברית בספטמבר 2007, החליף ח'אמנאי את ראש המשמרות, וגנרל יחיא רחים ספאווי נתמנה ליועצו הצבאי.
עם כניסת ג'עפרי לתפקידו, הוא יזם שני שינויים מבניים במשמרות המהפכה: ראשית, הוא הכפיף באופן מוחלט את מפקדת הבסיג' להנהגת משמרות המהפכה. שנית, הוא יצר 31 מפקדות אזוריות (אחת לכל מחוז איראני ושתיים במחוז טהראן המאוכלס בצפיפות). יצירת המפקדות האזוריות נועדה להקל על גיוס חיילים לכוח, ונראה כי נועדה להקל על ההתמודדות עם איומים פנימיים של כוחות אופוזיציה אלימים וגם כדי למנוע מצב של קריסת מערך ההגנה של הכוח במקרה של תקיפת המפקדה בטהראן.
ב-26 בספטמבר 2007 קיבל הסנאט של ארצות הברית החלטה תקדימית ברוב של 76 תומכים מול 22 מתנגדים, להצהיר על משמרות המהפכה כעל ארגון טרור.
ביולי 2012 הצהירו כוחות הביטחון בהודו כי משמרות המהפכה האיראניים הם שביצעו את פיגוע הטרור נגד רכב שגרירות ישראל בניו דלהי בפברואר 2012.
ב-21 באפריל 2019 הודיע המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי על מינויו של חוסיין סלאמי, שהיה עד אז סגנו של המפקד מוחמד עלי ג'עפרי, למפקד משמרות המהפכה.
ב-8 באפריל 2019 הכניסה מחלקת המדינה של ארצות הברית את משמרות המהפכה לרשימת ארגוני הטרור הזרים ובכך הכריזה ארצות הברית עליו כארגון טרור.
ב-18 בינואר 2023 קבע הפרלמנט של האיחוד האירופי ברוב מוחץ כי משמרות המהפכה הם ארגון טרור, אך בפגישת שרי החוץ של האיחוד הוחלט במקום זאת להוסיף שמות ספציפיים לרשימת האישים שעליהם מוטלות סנקציות. בינואר 2024 הכריז שר הביטחון הישראלי יואב גלנט על משמרות המהפכה כארגון טרור.
משימות הארגון

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בין משימותיו המרכזיות של ארגון המודיעין של משמרות המהפכה ניתן לציין:[דרוש מקור]
סיכול טרור וחתרנות פוליטית מצד ארגוני טרור, ארגוני אופוזיציה ומבקרי משטר מבית ומחוץ. כחלק מאחריותו אחראי ארגון המודיעין על אגף 2-A בכלא אווין בטהראן, המשמש לכליאת אסירים פוליטיים. פעילות זו התגברה לנוכח גלי המחאה העממי.
השתתפות פעילה בדיכוי מחאות ומהומות. שפקדו את איראן בסוף 2017 תחילת 2018 ובסוף 2019 ("מהומות הדלק"). פיקוח ואכיפה במרחב הווירטואלי,
מאבק ב"חדירה תרבותית מערבית" ובעבירות מוסר, סיכול בדלנות אתנית ו"סטייה דתית", סיכול פשיעה חמורה והברחות ומאבק בשחיתות כלכלית.
לכידת מתנגדי משטר בחו"ל. במסגרת פעילות של רוחאללה זם, עיתונאי ומתנגד המשטר, שהתגורר בשנים האחרונות בפריז ונחטף על ידי ארגון המודיעין עם הגעתו לנמל התעופה הבינלאומי של בגדאד. זם נודע בעיקר בהפעלת ערוץ טלגרם, שהקים בשנת 2015 ומילא תפקיד משמעותי בארגון גל המחאה, שפרץ באיראן בשלהי 2017.
מעצר אזרחים בעלי אזרחות איראנית- בשנים האחרונות עצר ארגון המודיעין עשרות בעלי אזרחות כפולה והאשימם בריגול, בעיקר לצורך קידום עסקאות לשחרור אסירים בין איראן למדינות המערב או לצורך דרישת כופר. ערכי המוסר במרחב הפיזי והווירטואלי.
מאבק ב"חדירה תרבותית מערבית" ושמירת "סטייה דתית" מסדרים צוּפים, בהאים, עובדי
פעילות נגד בדלנות אתנית ונגד ביטויים של "כת השטן" וכיוצא באלה. סחר בלתי־חוקי במטבע חוץ והברחת סחורות,
סיכול פשיעה חמורה, כגון: הלבנת כספים, סמים, אלכוהול ואמצעי לחימה. מחלקה חברתית, האחראית למאבק בפשיעה, בעבירות מוסר ובפעילות דתית "סוטה", מסדרים צוּפים, בהאים, כת השטן וכיוצא באלה (המאפיינים הבולטים של המערכות הציבורית,
מאבק בשחיתות הכלכלית, הנחשבת לאחד הפוליטית והכלכלית באיראן. המהפכה בניהול המשבר ובפעולות למניעת
מאבק בקורונה, כחלק ממעורבות משמרות התפשטות הנגיף ולסיוע לנפגעים, למשל ייצור וחלוקה של ציוד רפואי וסיכול אגירת ציוד רפואי, כגון: מסכות, כפפות כירורגיות וחומרי חיטוי.
מעמדו של ארגון המודיעין של משמרות המהפכה בעשור האחרון והרחבת משימותיו, משקפים מגמה כוללת של התחזקות כוחם של משמרות המהפכה האיראניות, הממלאות כיום תפקיד משמעותי במערכת הפוליטית האיראנית, כמו גם בכלכלה.
מחמד כאט'מי, הוא ראש הארגון לאבטחת מודיעין במשמרות המהפכה. (אפרס, 29 בינואר 2017).
מבנה משמרות המהפכה > יחידות הארגון > יחידות הפועלות במקביל לצבא איראן

זרוע היבשה - זרוע היבשה של ארגון משמרות המהפכה האסלאמית באיראן, כיום מפקד עליה בריגדר גנרל מוחמד פאכפור.
חיל האוויר והחלל - הזרוע האווירית של משמרות המהפכה, כיום מפקד עלי בריגדר גנרל אמיר עלי ח'אג'יזאדה.
חיל הים - הזרוע הימית של משמרות המהפכה האסלאמית, כיום מפקד הזרוע הוא אדמירל עלי-רזא תנגסירי.
מבנה משמרות המהפכה > יחידות הארגון > יחידות האחראיות על אזרחי איראן

בסיג' - כוח עזר העוסק באכיפת פיקוח המדינה על החברה, היחידה נוצרה על ידי האייתוללה חומייני וכיום מפקד עליה הקצין גולמרזה סולימאני.
מנגנוני מודיעין וביטחון
ארגון המודיעין - כוח הפועל לשפר את יכולת השליטה וההתמודדות של הארגון עם אתגרים ביטחוניים פנימיים בשגרה ובמצבי חירום, כיום מפקד עליה מוחמד כאזמי.
יחידת אבטחת הסייבר - יחידה אחראית על לוחמת סייבר ואבטחת סייבר.
חיל ההגנה והביטחון הגרעיני - אחראית לשמור על מומחים בנושא הגרעין ולהגן על מתקני הגרעין מארגונים בתוך איראן, כיום מפקד עליה אחמד הגטלאב.
מבנה משמרות המהפכה > יחידות הארגון > יחידות הפועלות נגד ישראל

כוח קודס - יחידת העילית של משמרות המהפכה, אחראית לכל המבצעים החשאיים מחוץ לגבולות איראן, היחידה הוקמה על ידי אחמד וחידי וכיום מפקד עליה הקצין אסמאעיל קאאני.
השפעה > יצירת ארגונים דומים

בנובמבר 2023 הכוחות המזוינים של אפגניסטן יצרו בעזרת איראן ארגון דומה למשמרות המהפכה.
ראו גם

אל-חשד א-שעבי
עסאיב אהל אל-חק
גדודי אל-אשתר
תנועת האצילים
כוח קודס
מיליציות פרו-איראניות
הערות שוליים

↑   ניו יורק טיימס,, טראמפ הכריז על משמרות המהפכה של איראן ארגון טרור, באתר הארץ, 8 באפריל 2019
↑  Swedish Parliament Votes To Designate Iran’s IRGC As Terrorist, Iran International (באנגלית)
↑  Saudi, Bahrain add Iran's IRGC to terror lists - SPA, euronews, ‏2018-10-23 (באנגלית)
1 2  צו המאבק בטרור (הכרזה שחבר בני אדם הוא ארגון טרור) (תיקון מס' 3), התשפ"ד–2024 קובץ תקנות 11109, עמ' 1502, י"ג בשבט התשפ"ד, 23 בינואר 2024
1 2  The International Institute of Strategic Studies (IISS) (2020). "Middle East and North Africa". The Military Balance 2020. Vol. 120. Routledge. pp. 348–352. doi:10.1080/04597222.2020.1707968. ISBN 9780367466398. S2CID 219624897.
↑  איתמר מרגלית, הפרלמנט האירופי: משמרות המהפכה – ארגון טרור, באתר כאן, ‏19 בינואר,
2023
↑  Kenneth Katzman, The Warriors of Islam: Iran's Revolutionary Guard (Boulder: Westview Press, 1992), pp. 30-36
↑  דודי כהן, איראן: מפקד חדש מונה למשמרות המהפכה, באתר ynet, 2 בספטמבר 2007
↑  Ali Alfoneh, "What Do Structural Changes in the Revolutionary Guards Mean?", Middle East Outlook, American Enterprise Institute (AEI), September 23, 2008.
(הקישור אינו פעיל, 11.2.2020)
↑  הסנאט: משמרות המהפכה באיראן - ארגון טרור, באתר ynet, 27 בספטמבר 2007
↑  אלי ליאון, דו"ח של משטרת הודו: איראן אחראית לפיגוע בניו דלהי, באתר ישראל היום, 31 ביולי 2012
↑  אילנה אושומירסקי והסוכנויות, אחרי 11 שנה: הוחלף מפקד משמרות המהפכה באיראן, באתר ynet, 21 באפריל 2019
↑  ארה"ב הכריזה: משמרות המהפכה של איראן - ארגון טרור, באתר ynet, 8 באפריל 2019
↑  גדעון קוץ, אנה ברסקי, ‏הפרלמנט האירופי: להכריז על משמרות המהפכה כארגון טרור, באתר מעריב אונליין, 18 בינואר 2023
↑  ענת שפירא, הכנסת משמרות המהפכה לרשימת ארגוני הטרור של האיחוד האירופי, דצמבר 2023, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי
↑  רז צימט, ארגון המודיעין של משמרות המהפכה (עמ' 59-56), באתר מבט מל"מ, גליון 88, ‏פברואר 2021
↑  نبیل: کار تشکیل نیروی مشابه به سپاه پاسداران ایران در قندهار تکمیل است
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268197405171  BIBSYS: 12032661  BnF: cb12475155b (data)  GND: 16170585-6  ISNI: 0000 0001 1498 4969  LCCN: n81142190  NKC: kn20091130001  SUDOC: 033946140  VIAF: 129020283   WorldCat (עם VIAF): 129020283
חאסקובו

| --- | --- |
סמל חאסקובוסמל חאסקובו
מרכז העיר חאסקובו
מרכז העיר חאסקובו
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מחוז:  חאסקובו
 חבל ארץ:  הרי רודופי
 ראש העיר:  גאורגי איוואנוב
 תאריך ייסוד:  985
 שטח:  95.182 קמ"ר
 גובה:  196 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  90,753 (15 ביוני 2024)
  ‑ צפיפות:  54.08 נפש לקמ"ר (2001)
 קואורדינטות:  41°56′N 25°34′E﻿ / ﻿41.933°N 25.567°E﻿ / 41.933; 25.567
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.haskovo.bg
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור חאסקובו(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור חאסקובו(למפת מחוז חאסקובו רגילה) דימיטרובגראד חארמאנלי סבילנגראד סטארה זאגורה ימבול ס. טורקיה יוון קרדז'אלי פלובדיבחאסקובו(למפת מחוז חאסקובו מוגדלת) דימיטרובגראד חארמאנלי סבילנגראד סטארה זאגורה ימבול ס. טורקיה יוון קרדז'אלי פלובדיבחאסקובו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
המסגד העות'מאני בחאסקובו שנבנה ב-1393
חָאסְקוֹבוֹ (בבולגרית: Хасково) היא עיר בדרום בולגריה, בירת מחוז חאסקובו, סמוכה לגבולות יוון וטורקיה ושוכנת 203 קילומטרים דרומית מזרחית לבירה סופיה.
היסטוריה

ראשית ההתיישבות האנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת של שבטים תראקים החלה במהלך תקופת הברונזה המאוחרת. במהלך המאה ה-9 נבנתה במקום מצודת דרכים כחלק ממערך מצודות ששימשו להגנת שטחי האימפריה הבולגרית הראשונה. תיעוד כתוב לעיר מצוי בתעודות עותמאניות מהמאה ה-14 המציינות את המקום כנקודת מסחר והארחה על צומת הדרכים בין פלובדיב לאדירנה ומרוסה לים האגאי. במהלך המאה ה-19 הייתה הגירה נרחבת של בולגרים לעיר, כחלק מעידן התחייה הלאומית הבולגרית. בראשית 1878 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבשה העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית והפכה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין חלק מהמחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 הכריז אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה על איחוד בין המחוז לנסיכות הבולגרית ומאז נותרה העיר בחזקת הבולגרים.
כלכלה

בשטח הרשות המקומית קיימת חקלאות מפותחת. הגידולים העיקריים הם חיטה, שעורה, תירס, שבולת שועל, חמניות, תפוחי אדמה, תפוחי עץ וענבים לתעשיית היין. כמו כן מגדלים צאן, בקר וחזירים לתעשיות החלב והבשר. קיימת כוונה להגדיל באופן משמעותי את התוצר המקומי הגולמי מענף התיירות ובכלל זה בנייתם של בתי מלון ובתי הארחה באזור. כמו כן הולך ומוקם מרכז מסחרי ותעשייתי בפאתי העיר, שממוקם בהצטלבות עורקי התחבורה מס' 4 ומס' 9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים.
דמוגרפיה

אוכלוסיית חאסקובו מצויה במגמת קיטון בשל שיעור תמותה העולה על ילודה ובשל הגירה שלילית, בעיקר הגירת עבודה. 36% הם בעלי השכלה יסודית, 34% בעלי השכלה תיכונית ו-30% בעלי השכלה על תיכונית. 51.45% מאוכלוסיית חאסקובו הן נשים ו-48.55% הם גברים. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי 80.9% הם בולגרים, 11.26% הם טורקים ו-6.13% צוענים.
אקלים

בחאסקובו שורר אקלים ממוזג עם השפעות רבות של אקלים ים תיכוני והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12.6oc.
הקהילה היהודית > ייסוד הקהילה והתבססותה

תיעוד לקהילה יהודית בעיר קיים מראשית המאה ה-19. ב-1840 נבנה בית הכנסת המרכזי וב-1879, עם סיום המלחמה העות'מאנית-רוסית, נמנו בחאסקובו 250 יהודים. לאחר המלחמה החלה הגירת יהודים מבולגריה לחבל רומליה המזרחית שהיה נתון רשמית עד 1885 תחת שלטון עות'מאני. ב-1900 נכללה הקהילה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בבולגריה ומנתה כ-500 נפשות. ב-29 באוגוסט 1920 יוצגה קהילת חאסקובו בכנס הקהילות היהודיות המאורגנות בממלכת בולגריה שהתקיים בסופיה, על ידי מנחם ניסים גֶרוֹן ראש הקהילה. ב-1920 למדו כל 121 תלמידי הקהילה במערכת החינוך היהודית בעיר, וב-1925 עלה מספרם ל-139. ידע העברית בקרב יהודיה הביא לכינויה של העיר "ארץ ישראל של בולגריה".
הממשלה הבולגרית מימנה 2% מתקציב מערכת החינוך ועיריית חאסקובו 11% נוספים. ב-1927 ירד מספר התלמידים ל-123 והם למדו בארבע כיתות בית ספר יסודי ושתי כיתות גן. ב-1928 אירעה רעידת אדמה חזקה בדרום בולגריה ונגרמו נזקים כבדים גם בעיר חאסקובו ובכלל זה למבני הציבור והמגורים של בני הקהילה.
בחאסקובו נרשמה פעילות ציונית ענפה עוד מראשית המאה ה-20. בבחירות לוועד הקהילה שנערכו ב-1923 וב-1926 ניגשה רשימה אחת ציונית מאוחדת. בבחירות שנערכו ב-1932 זכתה רשימת פשרה של הציונים הכלליים ופועלי ציון ב-150 קולות לעומת 36 קולות למפלגה הקומוניסטית.
הקהילה היהודית > מלחמת העולם השנייה והעלייה

בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה קהילת יהודי העיר 1,865 נפשות ורבה של העיר היה דוד בן בסט. על יהודי העיר הוחל החוק להגנת האומה, והגברים בגילאי 20–40 נלקחו לעבודות כפייה. ב-22 בפברואר 1943 חתם אלכסנדר בלב ראש הקומיסריון לענייני יהודים הסכם עם תיאודור דנקר נציג גרמניה הנאצית על שילוח מכסה ראשונית של 20,000 יהודים המצויים בחזקת בולגריה אל מחנות ההשמדה. ב-4 במרץ עצרו חיילים ושוטרים בולגרים את 11,343 יהודי תראקיה ומקדוניה ו-188 יהודי פירוט ובהמשך גירשו אותם אל מחנות ההשמדה. כדי להשלים את המכסה הראשונית הוחלט לגרש 6,365 יהודים מ"בולגריה הישנה". הגירוש נקבע ל-10 במרץ לפנות בוקר, וברישומי משרד הפנים הבולגרי נרשמו 117 יהודים שיועדו לגירוש מחאסקובו. ב-9 במרץ הוטל עוצר על חאסקובו, ושוטרים וחיילים בולגרים פקדו את בתי היהודים והורו להם להכין ערכות לבוש לקראת גירושם. ב-10 במרץ לפנות בוקר נערכה אקציה בעיר. מספר לא ידוע של יהודים נעצרו ורוכזו בחצר בית הספר היהודי שבעיר. בצהרי 10 במרץ הגיעה מסופיה פקודה לביטול הגירוש, ובני הקהילה שוחררו לבתיהם.
בשלהי 1943, במקביל להרעת מצב הגרמנים בחזית הרוסית, התגברה מגמת הצטרפות בני הקהילה היהודית בבולגריה לשורות הפרטיזנים. השלטונות הבולגרים הרבו לבצע מעצרים בקרב יהודי פלובדיב, רוסה וחאסקובו שהיו סמוכות למרכזי פעילותם של הפרטיזנים. חלק מיהודי העיר, ובכלל זה הנהגת הקהילה, גורשו למחנה הריכוז בסומוביט שליד פלבן. כדי לשחרר את העצורים נאלצו פרנסי הקהילה לשלם שוחד רב למשטרה הבולגרית. לאחר מלחמת העולם השנייה מנו בני הקהילה 700 נפשות ורובם עלו למדינת ישראל לאחר הקמתה. ב-28 במאי 1949, בשלהי גל העלייה, ערכה הקונסיסטוריה היהודית של בולגריה מפקד אוכלוסין, ובחאסקובו נמנו 122 יהודים. ב-2022 התגוררו בחאסקובו 50 יהודים.
ערים תאומות

פנסילבניה אבינגטון, נפת מונטגומרי, פנסילבניה, ארצות הברית.
יוון אלכסנדרופולי, יוון.
טורקיה אדירנה, טורקיה.
ספרד אנגוארה, ספרד.
בריטניה לסטר, בריטניה.
איטליה נוברה, איטליה.
אוזבקיסטן טשקנט, אוזבקיסטן.
טורקיה בודרום, טורקיה.
לקריאה נוספת

סטיבן סייג', חאסקובו, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 20–21), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

↑  תקציר ההיסטוריה של חאסקובו, באתר bulgaria.domino.bg (באנגלית).
1 2 3  הקהילה היהודית בחאסקובו, באתר "כולנו בולגרים", אתר הבית של יהדות בולגריה.
↑  חיים קשלס, היהודים בבולגריה בעשרים השנים הראשונות לאחר שחרורה מעול העותומנים (1878-1898), בתוך:אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 65.
↑  אלברט רומנו, תקנון הקהילות והקונסיסטוריון, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 439.
↑  היהודים בבולגריה, דואר היום, 15 במרץ 1920
↑  לוחות סטאטיסטיים, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 645-662.
↑  אלברט רומנו, תקופת המשבר והפילוג 1930-1940, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 583-588.
↑  אלברט רומנו, אישים, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 635-636.
↑  חיים קשלס, תעודות ומסמכים, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 849.
↑  מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, הוצאת הד ארצי, אור יהודה, 1999, עמוד 118.
↑  חיים קשלס, המצב אחרי הגירוש, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 890.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה - כרך ד', מאחורי מסך הברזל, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמוד 296.
↑  לפי התכתבות עם ארגון שלום. המשיב אלכסנדר (אלק) אוסקר נשיא ארגון שלום בבולגריה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561902705171  BNE: XX5800468  BnF: cb156037298 (data)  GND: 4243733-7  LCCN: n80145141  MusicBrainz: e7d2ea0b-5fb3-48f2-a416-67fd8b843f63  NKC: ge264541  SUDOC: 191375470  VIAF: 243528537   WorldCat (עם VIAF): 243528537 
קורס מדריכות ומדריכים של מכבי חאסקובו ב-1927
חברות מכבי חאסקובו ב-1928
טום יורק (שחקן)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באוגוסט 1992 (בן 32) המפשייר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 פרופיל ב-IMDb
 
טום יורק (באנגלית: Tom York; נולד ב- 12 באוגוסט 1992) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע מהופעותיו בתפקיד סמואל "סם" קארן בסדרה "פולדארק" ובתפקיד הירו בסדרה "אולימפוס".
ביוגרפיה

יורק למד משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA).
ב-2015 לוהק יורק לתפקיד הראשי בסדרת הפנטזיה "אולימפוס". לפני כן הופיע בשני פרקים בסדרה "הרודן". ב-2016 שיחק בתפקיד מייק מדוקס בסדרה "אנדוור", בתפקיד מיטש מקורדן בפרק בסדרה "רציחות במידסומר", בתפקיד לאו ריצ'רדס בסדרה "Death in Paradise", ובתפקיד זאק ליסון בסדרה "Agatha Raisin". ב-2017 לוהק יורק לתפקיד סם קריין בסדרה "פולדארק" של ה-BBC.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | הרודן | Tyrant | בסאם אל-פאיד כנער | סדרת טלוויזיה |
| 2015 | אולימפוס | Olympus | הירו | סדרת טלוויזיה |
| 2016 | אנדוור | Endeavour | מייק מדוקס | בפרק "Arcadia" |
| 2016 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | מיטש מקורדל | בפרק "Breaking the Chain" |
| 2016 |  | Death in Paradise | ליאו ריצ'רדס | בפרק "Flames of Love" |
| 2016 |  | Agatha Raisin | זאק ליסון | בפרק "The Day the Floods Came" |
| 2017–2019 | פולדארק | Poldark | סמואל "סם" קארן | סדרת טלוויזיה |
| 2019 |  | Van Der Valk | דני ניו | בפרק "Death in Amsterdam" |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 |  | The Ivory Year | פירס | סרט קצר |
| 2023 |  | Stopmotion | טום |  |
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Corpse! | אוולין פארנט / רופרט פארנט | תיאטרון פארק |