stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוק אלקוויסט פריולו לחקר אזורים סייסמיים המועדים לפורענות
הערות שוליים

1 2 3  10 Geologic, Seismic, and Soil Hazards, p.11-12, County of Humboldt
↑  Robert Reitherman, 1992, The Effectiveness of Fault Zone Regulations in California, Earthquake Spectra 8: pp.57-77
↑  William A. Bryant and Earl W. Hart, 2007, Fault-Rupture Hazards Zones in California: Alquist-Priolo Earthquake Fault Zoning Act with Index to Earthquake Fault Zones1 Maps, dtsc-ssfl.com
1 2  Robert Reitherman, David J. Leeds, 1991, A Study of the Effectiveness of the Alquist-Priolo Program, 131p., Books.Google
↑  William A. Bryant, 2010, History of the Alquist-Priolo Earthquake Fault Zoning Act, California, USA, Environmental and Engineering Geoscience 16: pp. 7-18
של יוהנסון

של יוהנסון נושא את האנס אלסר, שותפו לתוארי אליפות העולם בזוגות ב-1967 ו-1969
של יוהנסון משחק, עם פניו למצלמה
של גונאר יוהנסון (בשוודית: Kjell Gunnar Johansson;‏ 5 באוקטובר 1946 – 24 באוקטובר 2011) היה שחקן טניס שולחן שוודי.
חייו

יוהנסון, שכונה "הפטיש" ("Hammaren") בשל הנחתותיו החזקות, היה מפורצי הדרך (יחד עם האנס אלסר שנהרג בתאונה אווירית ב-1977) שהביאו את טניס השולחן השוודי לצמרת האירופית והעולמית בשנות ה-60 וה-70 ובכך סלל דרך לטניסאי שולחן שוודיים נוספים דוגמת: סטלאן בנגטסון (Stellan Bengtsson), אולף בנגטסון (Ulf Bengtsson), מיקאל אפלגרן (Mikael Appelgren), יורגן פרסון ( Jürgen Persson), יאן אובה ולדנר ופטר קארלסון. יוהנסון, יליד העיר אסקילסטונה, זכה להישגים רבים באליפות העולם בטניס שולחן ובאליפות אירופה בטניס שולחן, במיוחד בתחרויות הזוגות.
ב-1965 זכה יוהנסון בפרס מדליית הזהב של סוונסקה דאגבלאדט (Svenska Dagbladets guldmedalj) - פרס המוענק מדי שנה על ידי היומון השוודי סוונסקה דאגבלאדט לספורטאי השוודי בעל ההישג הספורטיבי הבולט באותה שנה. יוהנסון נודע בהגינותו הרבה. באליפות העולם בסטוקהולם ב-1967 פיגר יוהנסון מול הסובייטי סטניסלאב גומוזקוב במערכה השלישית והמכריעה 20:19. בכדור שלאחר מכן פסק השופט לטובת יוהנסון שהישווה ל-20:20 והשחקן הסובייטי לא מחה. יוהנסון ניגש לשופט ואמר לו שהכדור של גומוזקוב פגע בשולחן. השופט הפך את החלטתו וכך ניצח גומוזקוב במערכה ובמשחק כולו. על מעשהו זה זכה יוהנסון בגביע ההגינות בספורט של יוניצף. באותה אליפות הוא זכה לראשונה למדליית זהב בתחרות זוגות לצד האנס אלסר.
ב-1970 נוצח יוהנסון על ידי הישראלי יוסף שיפמן במסגרת התמודדות בין נבחרות שוודיה וישראל שנערכה בישראל. נבחרת שוודיה שהייתה אז אלופת אירופה ניצחה 1:5. ניצחונו של שיפמן על יוהנסון, שהיה באותה עת אלוף שוודיה ושותף לתואר העולמי בזוגות גברים, זכה לכותרות בישראל.
נפטר באקשה (Eksjö) בגיל 65 כתוצאה ממחלת מיאלומה נפוצה. לדברי בני משפחתו, אימוניו הארוכים והמפרכים בזמן היותו ספורטאי פעיל פגעו בבריאותו והביאו לכך שמפרישתו ב-1977 ועד מותו סבל מכאבים.
הערות שוליים

↑  ש.סדן, שיפמן ניצח את השוודי יוהנסון, מעריב, 26 באפריל 1970
↑  דף לזכרו של יוסף שיפמן, באתר איגוד טניס השולחן בישראל
↑  Han var en pionjär, אפטונבלדט, 25 באוקטובר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5131 8853  MusicBrainz: 50395fc9-9bf4-4599-89d5-69a7c3e0af88  SELIBR: 191768  VIAF: 36889449   WorldCat (עם VIAF): 36889449
GBIF

| --- | --- |


 מדינה:  דנמרק 
 תקופת הפעילות:  2001–הווה (כ־24 שנים) 
 www.gbif.org
 
החברים הרשמיים או "המשתתפים" ב-GBIF מורכבים ממדינות, כלכלות וארגונים בין-לאומיים המשתפים פעולה לקידום גישה חופשית ופתוחה לנתוני המגוון הביולוגי. מפה זו מציגה את המשתתפים הארציים של GBIF נכון ל-29 באוגוסט 2017. (ישראל היא חברה בארגון גם כן)
GBIF (בעברית: מתקן המידע העולמי למגוון הביולוגי; באנגלית: Global Biodiversity Information Facility) הוא ארגון בין-לאומי המתמקד ביצירת נתונים מדעיים על המגוון הביולוגי הזמין דרך האינטרנט באמצעות שירותי אינטרנט.
הנתונים ניתנים על ידי מוסדות רבים מרחבי העולם; ארכיטקטורת המידע של GBIF הופכת נתונים אלה לזמינים וניתנים לחיפוש באמצעות פורטל יחיד. הנתונים הזמינים באמצעות פורטל GBIF הם בעיקר נתוני הפצה על צמחים, בעלי חיים, פטריות ומיקרובים עבור העולם, ונתונים שמות מדעיים לכל יצור חי.
מטרת הארגון

מטרת GBIF היא לאפשר גישה חופשית ופתוחה לנתוני המגוון הביולוגי ברחבי העולם כדי לתמוך בפיתוח בר-קיימא. לארגון יש סדרי עדיפויות, בדגש על קידום השתתפות ועבודה באמצעות שותפים, כוללים גיוס מידע על המגוון הביולוגי, פיתוח פרוטוקולים ותקנים על מנת להבטיח שלמות מדעית ותפעוליות הדדית, בניית אתרים מעוצבים שונים המאפשרים קישור בין סוגי נתונים מגוונים ממקורות שונים וכדומה.
GBIF שואפת ליצור קשרים מידעיים בין משאבי נתונים דיגיטליים מכל רחבי הספקטרום של הארגון הביולוגי, בין גנים למערכות אקולוגיות, וכדי לחבר אותם בנושאים חשובים למדע, לחברה ולקיימות על ידי שימוש בכלים גאוגרפיים ובכלי GIS. זה עובד בשיתוף עם ארגונים בין-לאומיים אחרים כגון: שותפות קטלוג של החיים, מידע המגוון מידע ביולוגי, קונסורציום עבור ברקוד החיים (CBOL), האנציקלופדיה של החיים (EOL), ו-GeoRSS.
ציר ציון

בית הכנסת חזון דוד בתחילת ציר ציון
תפילה בבית הכנסת
מצבת ההנצחה לזכר דוד כהן
ציר ציון, הידוע גם כדרך לפיד, הוא כביש המחבר את קריית ארבע ליישוב היהודי בחברון, היחיד בחברון הפתוח למעבר ולנסיעת יהודים ואורכו כ-700 מטר. הכביש נסגר לתנועת כלי רכב פלסטינים במהלך האינתיפאדה השנייה, ומ-2009 פלסטינים בעלי אישור מיוחד רשאים לנוע בו ברכבם.
הציר

הכביש שימש מתחילה ככביש גישה לקריית ארבע, שהשער המזרחי שלה נפתח לציר, עד לסלילת עוקף חברון, שהיפכה את כיוון התנועה, ובעקבות חלוקת חברון בהסכם חברון והאינתיפאדה השנייה נחסם בצפונו והפך לדרך היחידה הפתוחה ליהודים ליישוב היהודי בחברון ומערת המכפלה.
הכביש הוא חלקו הדרומי של כביש 3557, וציר המתפללים חוצה אותו בדרומו.
בפיגוע ב-1993 מול הכניסה לקריית ארבע נרצחו מרדכי ושלום לפיד, ועל שמם כונה הציר "דרך לפיד".
סגירת הכביש לפלסטינים

ב-1994 נסגר הכביש לראשונה לתנועת כלי רכב פלסטינים בעקבות טבח מערת המכפלה.
עד שנת 2000 נפתח ונסגר הכביש לסירוגין, ועם פרוץ האינתיפאדה השנייה ב-2000 נסגר הכביש שוב לתנועת כלי רכב פלסטינים.
באוגוסט 2009 נפתח הכביש לתנועת כלי רכב פלסטינים בעלי אישור מיוחד.
מבנים בציר > בית הכנסת חזון דוד

חזון דוד הוא בית כנסת על "ציר ציון". בית הכנסת הוקם בשנת ה'תשס"ג (2003). שמו מנציח את דוד כהן וחזי מועלם שנרצחו על ידי פלסטינים בסמוך למקום ב-כ"ב תמוז ה'תשס"א (2001). בית הכנסת מסייע לרצף בין מערב "קריית ארבע" לבין שכונת "גבעת האבות", ובינם למערת המכפלה. בית הכנסת נמצא מחוץ לגדר ההיקפית של קריית ארבע, אך בתוך שטח השיפוט המוניציפלי שלה.
בית הכנסת בנוי בצורה פשוטה מספסלי עץ, ומוקף בגדר אבנים ויריעות ברזנט. בימי החורף נבנית מעליו סככה.
בסמוך לבית הכנסת הותקנה מערכת שתייה והוקמו מצבות זיכרון לנרצחים.
מפאת היעדר הגנה על הציוד, ספר התורה אינו נשאר בארון הקודש כבשאר בתי הכנסת, אלא מובא ונלקח לאחר כל תפילה הכוללת קריאת התורה.
ב-19 ביוני 2013 התקיימה בבית הכנסת הכנסת ספר תורה, של ספר תורה שנכתב לעילוי נשמת יצחק וטליה אימס.
בערב ראש השנה ה'תשס"ח פנו פעילי שמאל אל השייח ג'עברי, שהאדמה בבעלותו, בבקשה לקבל את אישורו להרוס את בית הכנסת. ג'עברי סירב לבקשה בנימוק שאינו מוכן לחלל מקום תפילה. ב-10 בפברואר 2008 נפגש ג'עברי בביתו עם ראשי היישוב היהודי בחברון וכן קציני צה"ל. במפגש הסתייגו שני הצדדים מפעילות האנרכיסטים. זמן קצר לאחר הפגישה זימנה הרשות הפלסטינית את השייח ל"שיחת הבהרה דחופה". באותו לילה הופץ בחברון כרוז מטעם הזרוע הצבאית של הפת"ח: "השמות של כל משתתפי הפגישה רשומים אצלנו, נכה ביד של ברזל את כל המשת"פים אשר מכרו את דם השהידים תמורת חופן דולרים"
עקב מעמדו המשפטי של בית הכנסת כמבנה בלתי חוקי, וכן עקב טענת פלסטינים שהקרקע שייכת להם, הוצאו צווי הריסה לבית הכנסת והוא נהרס כארבעים פעמים. לאחר כל הריסה מקימים תושבי האזור את בית הכנסת מחדש. בדצמבר 2013 קרס בית הכנסת בסופת שלגים, אך עוד בעיצומה של הסופה בנו אותו המתפללים מחדש.
מבנים בציר > בית השלום

'בית השלום' הוא בניין בן ארבע קומות בבעלות יהודית היושב על ציר ציון. במרץ 2007 נכנסו יהודים לבניין לאחר שרכשו אותו מפאיז רג'בי, ובדצמבר 2008 הם פונו על ידי משטרת ישראל, לאחר שנדחתה עתירה נגד הפינוי שהגישו לבג"ץ. לאחר הפינוי נותר הבית בידי כוחות הביטחון עד להכרעת מערכת המשפט ועל גגו עמדה מאוישת של צה"ל. ב-13 בספטמבר 2012 פסק בית המשפט המחוזי בירושלים כי הבית נרכש כחוק וחייב את המדינה להשיב את הבית לרוכשיו בתוך 30 יום, אך החליט לעכב את המהלך עד להחלטת בבית המשפט העליון בערעור. ב-11 במרץ 2014 דחה בית המשפט העליון את ערעורו של רג'בי ואישר שהבית נרכש כדין. באפריל 2014 אוכלס הבניין ביהודים.
מבנים בציר > בית התקומה

מבנה יהודי נוסף היושב על ציר ציון הוא בית התקומה, שאוכלס על ידי יהודים במהלך מאי 2022, פונה והועבר לרשות כוחות הביטחון עד להתבררות מעמדו המשפטי, ויושב סופית בידי יהודים ביוני 2024 באישור הרשויות.
הערות שוליים

↑  הלפיד עדיין בוער!, באתר הישוב היהודי בחברון
↑  חיים לוינסון, ציר ציון בחברון נפתח לתנועת מכוניות פלסטיניות, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2009
↑
↑  אפרת וייס, רגע נדיר בחברון: מתנחלים ופלסטינים נפגשו, באתר ynet, 10 בפברואר 2008.; רועי שרון ועמית כהן, הערבים והיהודים בחברון מציגים: סולחה, באתר nrg‏, 10 בפברואר 2008; נדב שרגאי, בלילה, בפיג'מות, בונים מחדש, באתר הארץ, 6 במאי 2008; רותי אברהם, יהודים וערבים בחברון - נגד האנרכיסטים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 10 בפברואר 2008
↑  שמעון כהן, בית הכנסת ששרד 40 פינויים קרס בסופה, באתר ערוץ 7, 30 בדצמבר 2013
↑  עוזי ברוך, בית המשפט מעכב כניסת היהודים ל'בית השלום', באתר ערוץ 7, 17 באוקטובר 2012
↑  ע"א 8012/12 פאיז רג'בי ועבד אלקאדר שאוור נ' טל בניה והשקעות קרני שומרון, ניתן ב-11 במרץ 2014
↑  התנחלות חדשה בחברון, באתר שלום עכשיו, ‏23 ביוני 2024
↑
בית השלום
בית התקומה
מערכת המשפט בתקופת המנדט הבריטי

מערכת המשפט בתקופת המנדט הבריטי על ארץ ישראל כללה בתי משפט שלום, בתי משפט מחוזיים ובית משפט לערעורים. בראש מערכת בתי המשפט עמד זקן השופטים, שהיה בריטי.
מבנה מערכת המשפט

עם תום מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918, משנכנסה לתוקפה הפסקת האש ובשיחות השלום החלו מסתמנים גבולות חלוקת המנדטים במזרח התיכון, עלה הצורך במשפטן שינסח במהרה מעין 'חוקה' או מערכת משפטית בארץ ישראל. מאחר שהכוחות בפיקודו של גנרל אלנבי גירשו את הטורקים מפלשתינה, השטח היה למעשה תחת כיבוש צבאי, ומשימת הסדרת המערכת המשפטית הוטלה על הצבא. האדם שנבחר למשימה היה אורם קלארק, קצין תותחנים בעל ניסיון ורקע משפטי, שהניח למעשה לבדו, בתוך חודשים בודדים, את התשתית למערכת משפטית כוללת בארץ.

בתי המשפט של המנדט הבריטי החלו לפעול ביוני 1918, על פי המתכונת של בתי המשפט בתקופה העות'מאנית. הם כללו:
בתי משפט שלום, שדנו בעניינים ממוניים עד 50 לא"י ובעוונות קלים שעונשם מספר חודשי מאסר ובמקרים נדירים עד 4 שנות מאסר. בבתי משפט אלו כיהנו שופטים מבני ארץ ישראל, אולם היו גם שופטי שלום בריטים, בין השאר לשם שפיטה של נתינים בריטים. בתחילה שימשו קציני המחוז בתפקיד, אולם עם הגידול באוכלוסייה נתמנו שופטי שלום בריטים ייעודיים. בשנת 1941 הגיע מספר שופטי השלום הבריטים לחמישה.
בתי משפט מחוזיים, שדנו בעניינים ממוניים בכל סכום ובעבירות שאינן פשע. בראש בתי משפט אלו כיהנו שופטים בריטים ולצדם שני שופטים ארצישראלים
בית משפט לערעורים (בית דין עליון) שבראשו זקן השופטים. בית המשפט מנה שישה-שבעה שופטים קבועים. בתחילה היו שני שופטים מוסלמים, שני שופטים יהודיים, שופט נוצרי ושופט בריטי, אולם ב-1922 עזב מלכיאל מני את בית המשפט לערעורים ובמקומו מונה סגן נשיא בריטי. בשנת 1929 מונה שופט בריטי שלישי. לאחר פרישת מוסטפא אל-ח'אלידי ב-1938 נותר שופט מוסלמי אחד. בשנת 1944, עם פרישתו של פרנסיס כיאט, לא מונה שופט ארצישראלי אחר ובית המשפט כלל ארבעה שופטים בריטים, שופט מוסלמי ושופט יהודי.
שני בתי משפט מיוחדים כוננו לצורך דיון בבעלות על קרקעות. בתחילה עמדו בראשם באופן זמני שופטים מבית המשפט לערעורים ולאחר מכן מונו להם נשיאים קבועים בריטים. כן נקבעו בתי משפט מיוחדים לעבירות שעונשן מוות, שבהרכבם נכלל שופט מבית המשפט לערעורים. לעיתים כיהנו נשיאי בתי המשפט המחוזיים בדיוני ערעור של בית המשפט הגבוה לערעורים או נשלחו לסייע בבתי משפט לקרקעות.
עניינים של מעמד אישי נדונו בפני בתי דין דתיים של כל עדה דתית. כללי מערכת המשפט נקבעו בדבר המלך במועצתו שנחקק בשנת 1922. בשנת 1924 הותקנה פקודה לקביעת סמכויות בית המשפט לערעורים שכללו גם את סמכויותיו של בית המשפט הגבוה לצדק, שלימים הפך לבג"ץ.
בית המשפט לערעורים קיים דיונים ב-2–3 שופטים. לעיתים, בערעורים על עונש מוות, ישבו בדין חמישה שופטים.
מבנה מערכת המשפט > פריסה גאוגרפית

בתי משפט שלום הוקמו בתחילה בירושלים, יפו, עזה, חיפה, שכם, נצרת, טולכרם, ג'נין, בית שאן, טבריה, צפת, עכו, רמלה, בית לחם וחברון. במהלך השנים נפתחו ונסגרו בתי משפט בהתאם לצרכים.
בתי משפט מחוזיים הוקמו בתחילה בירושלים, יפו, חיפה, שכם ונצרת. בשנת 1922 בוטל בית המשפט בנצרת והאחריות על כל הגליל הועברה לבית המשפט המחוזי בחיפה. בשנת 1937 הועברה האחריות על נפות טבריה וצפת לבית המשפט המחוזי בשכם. החלטה זאת בוטלה בסוף 1939.
בשנת 1938 הועבר בית המשפט המחוזי של שכם לחיפה לתקופה קצרה, בעקבות המרד הערבי הגדול.
בשנת 1936, בתחילת המרד הערבי הגדול, הוקם בית דין מחוזי בתל אביב בנוסף על זה שביפו, שפעל תחילה כמושב של בית הדין ביפו עד שהוכר רשמית כמחוז נפרד.
בעלי תפקידים

בראש בתי המשפט המחוזיים עמדו בשנים 1929–1930: פרנסיס בייקר בירושלים, ויליאם ליט בחיפה, אמברוס ווב בשכם ורנדולף קופלנד ביפו. כן כיהנו שני נשיאי בתי משפט מחליפים: ג'וליאן דה-פרייטס ואוליבר פלאנקט.
בעלי תפקידים > שופטי בית המשפט לערעורים, לא כולל זקני השופטים

| שנת לידה | שם | תחילת כהונה | סיום כהונתו | תפקידים | תפקידים אחרים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1875 | עלי ג'ראללה | 1920 | 1932 | שופט מוסלמי | נפטר במהלך כהונתו ב-31 במאי 1932 |
| 1882 | אוון קורי | 1920 | 1936 | שופט וסגן נשיא | ב-1936 מונה לזקן השופטים באיי פיג'י |
| 1887 | גד פרומקין | ספטמבר 1920 | 1948 | שופט יהודי |  |
| 1873 | מוסטפא אל-ח'אלידי | 1920 | 1938 | שופט מוסלמי | עבר לכהן כראש עיריית ירושלים |
| 1860 | מלכיאל מני | 1920 | 1922 | שופט יהודי | בתחילת 1922 עבר למחוזי ביפו שם כיהן עד יציאתו לגמלאות ב-1929 |
|  | ג'ורג' חומצי | 1920 | 1921 | שופט נוצרי |  |
| 1882 | פרנסיס ח'יאט | 1922 | 1944 | שופט נוצרי | 1920-1922 שופט מחוזי ביפו |
| 1887 | פרנסיס בייקר | 1929 | 1936 | שופט בריטי נוסף | 1920-1928 נשיא המחוזי בירושלים |
|  | מאג'ד עבדול האדי | 1934 |  | שופט מוסלמי | קודם לכן היה שופט מחוזי בירושלים |
| 1882 | יוסף משה ולירו | 1935 | 1938 | שופט יהודי |  |
| 1882 | רנדולף קופלנד | אוקטובר 1936 | 1943 | שופט בריטי | נשיא מחוזי מחליף (1921–1926), נשיא בית המשפט המחוזי ביפו (1926-1936) |
| 1883 | ריצ'רד ג'וזף מנינג | 1936 | 1939 | סגן נשיא | ב-1939 עבר להיות שופט בסינגפור |
| 1881 | מוריס גרין | אפריל 1937 | אוגוסט 1939 | שופט בריטי | מ-1928 נשיא מחוזי בקפריסין |
| 1899 | אלן רוז | 1939 | 1944 |  | 1936-1939 תובע כללי, בסוף 1944 עבר לציילון |
| 1892 | אדוארדס | 1941 | 1947 | סגן נשיא | נשיא מחוזי (1935-1941), בתחילת 1947 עבר לאוגנדה |
| 1884 | אוליבר פלאנקט | 1943 | 1945 |  | היה נשיא מחליף של בתי משפט מחוזיים (1929–1934), נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים (1934–1940) ונשיא בית המשפט בתל אביב (1940–1943) |
| 1891 | ברנארד וידל שאו | ינואר 1945 |  |  | נשיא מחוזי מאוקטובר 1936, בירושלים 1942–1944 |
|  | קלייב קורי | אוקטובר 1945 |  | שופט בריטי | שופט שלום, נשיא מחוזי חלופי, נשיא מחוזי בחיפה ובירושלים |
| 1899 | הנרי מקסים דה-קומרמונד | דצמבר 1945 |  | שופט בריטי | פרקליט ראשי בטרינידד (1938-1945) |
ראו גם

בתי המשפט בישראל
מערכת המשפט ברשות הפלסטינית
לקריאה נוספת

נתן ברון, שופטים ומשפטנים בארץ ישראל - בין קושטא לירושלים, 1900—1930, הוצאת מאגנס, 2008.
נתן ברון, משפט, יצרים ופוליטיקה: שופטים ומשפטנים בסוף המנדט ובראשית המדינה, הוצאת סטימצקי, 2014.
שמעון שטרית, על השפיטה - מערכת הצדק במשפט, ידיעות ספרים, 2004, הפרק "מעמד השופטים בארץ ישראל המנדטורית", עמ' 63–74.
Assaf Likhovski, Law and Identity in Mandate Palestine (2006)
הערות שוליים

1 2  השבוע המשפטי, דואר היום, 14 באוגוסט 1919
1 2  דין וחשבון שנתי של ה.מ. הנציב העליון, דואר היום, 23 בספטמבר 1921
↑  ירושלים שופט שלום בריטי, דבר, 21 ביוני 1931
↑  עוד שופט בריטי, דבר, 4 באוקטובר 1932
↑  שופט שלום בריטי בתל אביב, דבר, 19 בינואר 1936
↑  המצב בבתי המשפט, דבר, 13 ביולי 1937
↑  שופט שלום בריטי חדש, דבר, 12 בספטמבר 1941
↑  ירושלים יום יום בבתי המשפט, דואר היום, 21 בספטמבר 1920
↑  לקראת הרחבת בית הדין העליון, הצופה, 15 באוקטובר 1944
1 2  Farewell to Mr. Justice Rose, פלסטיין פוסט, 22 בדצמבר 1944
↑  פקודת בתי משפט לקרקעות, דואר היום, 18 במאי 1921
↑  ראו למשל: בבתי המשפט, דואר היום, 29 במרץ 1931
↑  החוקה החדשה לארץ ישראל, דואר היום, 5 בספטמבר 1922
↑  פקודת בתי המשפט, דואר היום, 22 ביוני 1924
↑  ראו למשל: משפטי מוות שהוחזרו לבירור מחדש, דבר, 28 במרץ 1930
↑  חיפה, בסביבה, דואר היום, 28 ביולי 1922
↑  טבריה וצפת תחת כנפי שכם, דבר, 28 במאי 1937
↑  סמכויות בתי הדין בארץ, הצופה, 31 בדצמבר 1939
↑  משפט שכם בחיפה, הצופה, 4 באוקטובר 1938
באגודת עורכי הדין היהודים בירושלים, הצופה, 2 בינואר 1939
↑  מושב ראשון של ביה"ד המחוזי בתל אביב, דבר, 4 במאי 1936
↑  פתיחת בית הדין המחוזי בתל אביב, דבר, 19 במרץ 1937
↑  Noted Palestinian Judge dead, פלסטיין בולטין, 1 ביוני 1932
↑  מר ג'ורג' חומצי, דואר היום, 13 ביולי 1921
↑  גד פרומקין, דרך שופט בירושלים, 1954, עמ' 349. המינוי היה ככל הנראה בסוף השנה
↑  Mr. Justice Copland Retiring, פלסטיין פוסט, 15 בספטמבר 1943
1 2  Mr. Justice Copland as Puisne Judge, פלסטיין פוסט, 9 באוקטובר 1936
↑  British Puisne Judge arrives, פלסטיין פוסט, 27 באפריל 1937
↑  Mr. Justice M.C.Greene retiring from bench, פלסטיין פוסט, 7 בספטמבר 1939
↑  Solicitor General to be Puisne Judge, פלסטיין פוסט, 24 באוגוסט 1939
New British Puisne Judge, פלסטיין פוסט, 25 באוגוסט 1939
↑  Report, פלסטיין פוסט, 20 באוקטובר 1941
↑  Mr. Justice Edwards in supreme court, פלסטיין פוסט, 21 באוקטובר 1941
↑  Mr. Justice Edwards, פלסטיין פוסט, 8 בינואר 1947
↑  Judge Shaw for supreme Court, פלסטיין פוסט, 10 בינואר 1945
↑  New Principal asst. secretary, פלסטיין פוסט, 9 באוקטובר 1945
↑  social and personal, פלסטיין פוסט, 3 באפריל 1941
Prison sentences at Haifa assizes, פלסטיין פוסט, 6 ביולי 1944
↑  Forged certificates for white flour, פלסטיין פוסט, 26 ביולי 1945
↑  New Puisne Judge, פלסטיין פוסט, 19 בדצמבר 1945
↑   יחיעם ויץ, הכבוד האבוד של השופט פרומקין, באתר הארץ, 19 באפריל 2015
לשיר (זיכיון)

ערך זה עוסק בזיכיון בידור אמריקאי של אילומיניישן הפקות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
לשיר (באנגלית: Sing) הוא זיכיון בידור אמריקאי של אילומיניישן הפקות. הזיכיון כולל שני סרטים באורך מלא, חמישה סרטים קצרים וסחורת מרצ'נדייזינג גדולה נלוות.
הסרט הראשון, "לשיר", יצא לאקרנים ב-21 בדצמבר 2016 וקיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים. הסרט השני, "לשיר 2", יצא לאקרנים ב-22 בדצמבר 2021 בארצות הברית וקיבל גם ביקורות חיוביות מהמבקרים. שני הסרטים ביחד גרפו עד כה 1.035 מיליארד דולר.
סרטי הזיכיון > לשיר (2016)

העלילה מתרחשת בעולם המאוכלס בידי חיות אנושיות, שם אולם תיאטרון מפורסם של קואלה בשם באסטר מון (מתיו מקונוהיי) עומד להסגר בגלל קשיים כלכליים אליהם הוא נקלע, לפיכך באסטר יוצא במסע במטרה להצילו באמצעות קיום תחרות כישרונות מוזיקליים נושאת פרס. העלילה מתמקדת בחמשת הפיינליסטים: חזירה בשם רוזיטה (ריס ויתרספון), עכבר בשם מייק (סת' מקפרלן), דורבנית בשם אש (סקרלט ג'והנסון), פילה בשם מינה (טורי קלי) וגורילה בשם ג'וני (טארון אגרטון).
סרטי הזיכיון > לשיר 2 (2021)

עלילת הסרט מספרת על באסטר מון וחבריו השחקנים מהסרט הקודם אשר מנסים לקדם מופע חדש באולם "מגדלי הקריסטל" בעיר רדשור, המהווה מוקד של תעשיית הבידור. משאין להם קשרים, הוא וחבריו מתגנבים למשרדיו של הזאב, איל ההון המרושע והאמרגן ג'ימי קריסטל, המפיק מופע חדש. החבורה הוגה רעיון להביא את האריה כוכב הרוק האגדי קליי קאלוויי למופע שאת מתכונתו הם מציעים לקריסטל, קריסטל הסכים שאם תוך 3 שבועות לא יהיה מופע הוא יהרוג את מון. בעזרתה של הדורבנית אש נשלח מון למצוא את קליי המבודד ולשכנע אותו לחזור לבמה.
סרטים קצרים > גונתר השמרטף (2017)

גונתר השמרטף הוא סרטון אנימציה קצר בו העלילה מתמקדת סביב גונתר כשהוא שומר על החזירונים של נורמן ורוזיטה. נכלל ב-DVD של הסרט לשיר.
סרטים קצרים > אהבה ממבט ראשון (2017)

אהבה ממבט ראשון הוא סרטון האנימציה הקצר השני שמתמקד במיס קרולי אשר מנסה למצוא אהבה באמצעות אתר הכרויות שג'וני המליץ לה. נכלל ב-DVD של הסרט לשיר.
סרטים קצרים > מאמן החיים של אדי (2017)

מאמן החיים של אדי הוא סרטון אנימציה קצר שלישי המתמקד באדי נודלמן אשר קיבל מאמן אישי דיגיטלי ונכנס לסמינר כדי עזור לאמו או שיסולק מהבית. נכלל ב-DVD של הסרט לשיר.
סרטים קצרים > לעיניו של גונתר בלבד (2022)

לעיניו של גונתר בלבד הוא סרטון אנימציה קצר רביעי המתמקד בג'וני וגונתר אשר צפו במופע של מהפנט בעיר רדשור, כאשר הקוסם הפנט את גונתר הוא חשב שהוא סוכן חשאי. נכלל ב-DVD של הסרט לשיר 2.
סרטים קצרים > אטרקציה חייתית (2022)

אטרקציה חייתית הוא סרטון אנימציה אשר מתמקד בדאריוס אשר מנסה להצטלם לפרסומת חדשה. נכלל ב-DVD של הסרט לשיר 2.
הכנסות הזיכיון

| סרט | תאריך הפצה | הכנסות> בארצות הברית | הכנסות> מחוץ לארצות הברית | הכנסות> ברחבי העולם כולו | דירוג הכנסות> בארצות הברית | דירוג הכנסות> בעולם | תקציב | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| לשיר | 21 בדצמבר 2016 | $270,448,425 | $363,759,959 | $634,208,384 |  |  | 75 מיליון דולר |  |
| לשיר 2 | 22 בדצמבר 2021 | $162,319,630 | $239,130,000 | $401,449,630 |  |  | 85 מיליון דולר |  |
| סך הכל | סך הכל | $432,768,055 | $602,889,959 | $1,035,658,014 |  |  | 160 מיליון דולר |  |
ביקורות

| סרט | ציון ב-Rotten Tomatoes | ציון ב-Metacritic | ציון ב-CinemaScore |
| --- | --- | --- | --- |
| לשיר | 71% (188 ביקורות) | 59 (37 ביקורות) | א |
| לשיר 2 | 71% (129 ביקורות)  | 49 (21 ביקורות) | א+ |
צוות הפקה

| שָׁנָה | סרט | בימוי | בימוי משותף | יוצרים | תסריט | סאונד | עריכה | חברת הפקה | חברת הפצה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | לשיר | גארת ג'נינגס | כריסטוף לאורדלט | כריס מלדנדרי וג'נט הילי | גארת ג'נינגס | ג'ואי טאלבוט | גרגורי פרלר | אילומיניישן הפקות | סרטי יוניברסל |
| 2021 | לשיר 2 | גארת ג'נינגס | כריסטוף לאורדלט | כריס מלדנדרי וג'נט הילי | גארת ג'נינגס | ג'ואי טאלבוט | גרגורי פרלר | אילומיניישן הפקות | סרטי יוניברסל |
ראו גם

אילומיניישן הפקות
הערות שוליים

↑  "Sing (2016) - Box Office Mojo". www.boxofficemojo.com. נבדק ב-3 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sing 2 (2021) - Box Office Mojo". www.boxofficemojo.com. נבדק ב-3 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sing (2016)". Rotten Tomatoes. Fandango Media. נבדק ב-10 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sing Reviews". Metacritic. CBS Interactive. נבדק ב-3 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sing 2 (2021)". Rotten Tomatoes. Fandango Media. נבדק ב-3 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sing 2 Reviews". Metacritic. CBS Interactive. נבדק ב-3 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
Airwallex

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־10 שנים)
 משרד ראשי:  סינגפור סינגפור
 ענפי תעשייה:  שירותים פיננסיים 
 רווח:  5 מיליארד דולר (2022)
 נשיא:  ג'ק ג'אנג
 עובדים:  1,400
  
 אתר החברה
 
איירוולקס (באנגלית: Airwallex) היא חברה טכנולוגית גלובלית המספקת פתרונות פיננסיים מקוונים, חשבונות בנק דיגיטליים והמרת מט"ח.
נכון לשנת 2022, מעסיקה החברה כ־1,400 עובדים, מספקת שירותים ללקוחות ב-130 מדינות ומפעילה סניפים ב-20 מדינות בעולם וביניהן: בריטניה, אוסטרליה, ארצות הברית, סין ועוד.
מטה החברה הראשי ממוקם בסינגפור.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 2015 במלבורן אוסטרליה, במטרה לספק שירותי בנקאות מקוונים ופיתוח פתרון לביצוע עסקאות בינלאומית בצורה נוחה ומהירה.
בשנת 2016, גייסה החברה כ-3 מיליון דולר ושנה לאחר מכן השיקה את פלטפורמת התשלומים הראשונה שלה.
בשנת 2021, דורגה על ידי עיתון העסקים פורבס כאחת החברות בעלות הצמיחה המהירה ביותר בעולם.
בשנת 2022, הוגדרה על ידי CB Insights כאחת מחברות הפינטק החדשניות ביותר בעולם.
בשנת 2023, הכריזה החברה על התחלת פעילותה בישראל ובהמשך השנה שוויה של החברה הוערך בכ-5 מיליארד דולר.
עד שנת 2024, הצליחה החברה לגייס מעל ל-900 מיליון דולר בסבבי גיוס שונים ובין המשקיעים נמנים Sequoia Capital, DST Global ו-Tencent.
שירותים ומוצרים

חשבונות בנק מקוונים – מאפשרים לעסקים לפתוח חשבונות בנקאיים מקומיים ביותר מ-11 מדינות, כולל ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, אוסטרליה, הונג קונג ועוד.
תשלומים בינלאומיים – העברת כספים מהירה בעלויות מופחתות לעסקים ברחבי העולם.
כרטיסי אשראי עסקיים – הפקת כרטיסי אשראי פיזיים ווירטואליים לניהול הוצאות עסקיות.
המרת מט"ח – המרת מטבעות במגוון שערים תחרותיים עבור לקוחות פרטיים ועסקיים.
הערות שוליים

1 2  Ryan Browne, From banking giants to lending up-and-comers — here are the world's top 200 fintech companies, CNBC, ‏2023-08-02 (באנגלית)
↑  Farewell from AltFi, www.altfi.com
↑  מעין מנלה, איירוולקס נכנסת לישראל - תיצור שותפויות עם סטארט-אפים מקומיים, באתר כלכליסט, 9 במאי 2023
↑  ענקית הפינטק מודיעה: מאז הכניסה לישראל גדלו ההכנסות ב-1,444%, באתר אייס, 20 באוגוסט 2024
↑  Airwallex Becomes Australia's Third Tech Unicorn (באנגלית), 2019-03-26, נבדק ב-2024-12-15
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "Airwallex".