stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רודולף ולדן

| --- | --- |

רודולף ולדן
 לידה:  1 בדצמבר 1878 האימפריה הרוסית (1858–1883) הלסינקי, הדוכסות הגדולה של פינלנד, האימפריה הרוסית
 פטירה:  25 באוקטובר 1946 (בגיל 67) פינלנד סיסמה, פינלנד
 מדינה:  פינלנד 
 השתייכות:   צבא האימפריה הרוסית  צבא פינלנד
 תקופת הפעילות:  1900 1918 – 1902 1944 (כשנתיים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש ההגנה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים הפינית מלחמת העולם השנייה (מלחמת החורף, מלחמת ההמשך)
 עיטורים
 אביר הצלב הגדול של הוורד הלבן של פינלנד (28 בינואר 1937)  Mannerheim Cross 2nd Class (2 בדצמבר 1944)  הצלב הגדול של מסדר צלב החירות (6 ביולי 1940)  מפקד דרגה ראשונה במסדר הוורד הלבן של פינלנד (18 ביולי 1919)  Medal of Merit, in bronze, of the Red Cross of Finland  Memorial medal of the Winter War  Memorial medal of the War of Liberation  מפקד במסדר אולב הקדוש  הצלב הגדול של מסדר דנבורג  מסדר החרב - מפקד הצלב הגדול  מפקד עם כוכב במסדר אולב הקדוש  Gold Medal of Merit of the Reserve Officers Association  Medal of Merit, 1st Class, of the Cross of Liberty  Cross of Liberty, 1st Class  צלב החירות, דרגה 2  מפקד דרגה ראשונה במסדר כוכב הקוטב  מסדר כוכב הקוטב - אביר מדרגה שנייה  הצלב הגדול של מסדר הכוכב של רומניה  Grand Cross of the Order of Merit of the Kingdom of Hungary  מסדר העיט הגרמני  צלב הברזל, דרגה ראשונה  צלב הברזל, דרגה שנייה  אות מסדר כוכב הקוטב - מפקד הצלב הגדול 
 תפקידים אזרחיים
 שר ההגנה
 
קרל רודולף ולדן (בפינית: Karl Rudolf Walden;‏ 1 בדצמבר 1878 – 25 באוקטובר 1946) היה גנרל ופוליטיקאי פיני. שימש לזמן קצר כמפקד העליון של הצבא הפיני, וכן שימש כשר ההגנה של פינלנד לאורך רוב מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

ולדן נולד ב-1 בדצמבר 1878 בהלסינקי שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. ב-1900 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית, אולם כעבור שנתיים סולק מהשירות לאחר שארגן שביתה יחד עם חבריו. הוא עבר לגור בסנקט פטרבורג והיה פעיל מאוד בקהילה הפינית המקומית. הוא פתח בית חרושת לנייר והמשיך לנהל אותו עד מותו. ב-1918 הכריזה פינלנד על עצמאות מרוסיה, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים בין הצבא הלבן שנתמך בידי הקיסרות הגרמנית, לצבא האדום שנתמך בידי ברית המועצות. ולדן הצטרף לשורות הצבא הלבן, ומילא בו תפקידים בכירים עד סיום המלחמה. ב-27 בנובמבר 1918 הוא ירש את וילהלם אלכסנדר טסלף בתפקיד המשולב של שר ההגנה והמפקד העליון של הצבא. ב-31 בדצמבר של אותה שנה, הוא החליט לפצל את התפקיד, והמשיך לכהן כשר ההגנה, בעוד שאת תפקיד מפקד הצבא העביר לקרל פרדריק וילקמה. ב-15 באוגוסט 1919 הוא פוטר מתפקיד שר ההגנה. שנה לאחר מכן הוא ייצג את פינלנד בהסכמי טרטו.
בעקבות פרוץ מלחמת החורף בין פינלנד לברית המועצות, חזר ולדן לצבא וקיבל מקום בקבינט הביטחון. מפקד הצבא באותה תקופה היה חברו מימי הצבא הלבן קרל גוסטף אמיל מנרהיים. השניים עבדו בשיתוף פעולה קרוב. ולדן גם היה חבר במשלחת הפינית שחתמה על הסכם השלום של מוסקבה שסיים את המלחמה.
ב-27 במרץ 1940, ולדן מונה לשר ההגנה בממשלתו של ריסטו רייטי. יחד עם מנרהיים, הוא הוביל את הצבא הפיני במלחמת ההמשך, והיה חבר במשלחת הפינית שחתמה על הסכם השלום שסיים את המלחמה. ב-1 בדצמבר 1944 הוא פרש מהצבא ומהחיים הפוליטיים. הוא נפטר בסיסמה ב-25 באוקטובר 1946.
קרוליין סיוורד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בדצמבר 1960 (בת 63) Yelverton, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 
קרוליין אן סיוורד (באנגלית: Carolyn Ann Seaward; נולדה ב-20 בדצמבר 1960) היא דוגמנית ומלכת יופי לשעבר אנגלייה.
ביוגרפיה

סיווארד נולדה בדבון. ב-1979 הוכתרה כמיס אנגליה וייצגה את המדינה בתחרות מיס תבל שם נבחרה לסגנית שנייה ולמיס פוטוגניק, באותה שנה נבחרה גם למיס הממלכה המאוחדת וייצגה את הממלכה במיס עולם שם דורגה כסגנית ראשונה, בכך הייתה מבין היחידות בהיסטוריה שהיו בשלישיית הזוכות גם במיס תבל וגם במיס עולם, שתי תחרויות היופי הבינלאומיות המובילות.
היא הופיעה בסרט אוקטופוסי בסדרת סרטי ג'יימס בונד, וב-2012 השתתפה בסדרה התיעודית "Wonderland" של ה-BBC בפרק "הייתי פעם מלכת יופי".
קרל ויינו

| --- | --- |

 לידה:  28 במאי 1923 טומסק, ברה"מ 
 פטירה:  12 בפברואר 2022 (בגיל 98) מוסקבה, רוסיה 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 השכלה:  מוסד  Omsk State Transport University 
 מפלגה:   המפלגה הקומוניסטית (1947–1990)
 
 פרסים והוקרה
 עיטור מהפכת אוקטובר  מדליה על גבורת העמל  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור לנין  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין 
 
קרל ויינו (ברוסית: Карл Ва́йно;‏ 28 במאי 1923 - פברואר 2022) היה מדינאי ופוליטיקאי סובייטי, המזכיר הראשון של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית באסטוניה בשנים 1978–1988 ובפועל שימש כראש הרפובליקה האסטונית באותן שנים, סבו של אנטון ויינו.
ביוגרפיה

נולד ב-28 במאי 1923 בטומסק, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות במשפחת הקומוניסט היינריך ויינו (1889–1965), שעבר מאסטוניה בשנת 1918, ולידיה סאווי, בתם של מתיישבים אסטוניים שהתיישבו בסיביר בראשית המאה העשרים. היינריך ויינו, לאחר ניסיון כושל למרד בולשביקי באסטוניה, ברח לרוסיה, לעיר טומסק, שם נולד בנו קרל. לאחר שסיים את לימודיו במכון טומסק לאלקטרומכניקה למהנדסי תחבורה (כיום OmGUPS (OmIIT)) (1947), עבד כמהנדס וטכנאי באגף האסטוני של משרד הרכבות.
היה חבר במפלגה הבולשביקית מאז 1947 ומאז 1948 עבד בגופי המפלגה. היה מזכיר הוועדה המחוזית של המפלגה בטאלין, 1953-1957 (בפועל, ראש עיריית טאלין), ראש המחלקה של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית באסטוניה, 1957-1960, סגן יו"ר מועצת המשק העממי של אסטוניה הסובייטית, 1960-1978 ולאחר מכן היה מזכיר הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית באסטוניה. היה בוגר בית הספר הגבוה של המפלגה (1957).
בשנים 1978–1988 שימש כמזכיר ראשון של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית באסטוניה (כשהחליף בתפקיד זה את יוהנס קבין), בפועל הוא ניהל מדיניות בהסכמה מלאה עם מוסקבה וחיזק את מדיניות הרוסיפיקציה של אסטוניה וניהל את הרפובליקה בשנותיה האחרונות.
בשנת 1979 נעשה ניסיון לא מוצלח להתנקש בחייו. במהלך ההפגנות בשנת 1988 הוא ביקש ממרכז המפלגה אישור לבצע פעולה צבאית, כתוצאה מהפגנות רבות מצד הציבור האסטוני הוא פוטר מתפקידו והועבר לעבוד במוסקבה. בשנים 1988–1990 שימש כחבר בוועדת הבקרת המפלגתית שתחת הוועד המרכזי של המפלגה שהיה הגוף המרכזי למאבק בשחיתות באותה עת. הוא פרש מהפוליטיקה בשנת 1990 ועבר להתגורר במוסקבה.
נפטר בפברואר 2022.
פרסים

2 עיטורי לנין (16/03/1981; 27/05/1983)
מסדר מהפכת אוקטובר (25.08.1971)
3 עיטורי הדגל האדום של העמל (19/03/1959; 10/01/1965; 12/12/1973)
מדליה "למען כוח העבודה" (20.07.1950)
משפחתו

בתו אליאונורה קרלובנה קוצ'טובה (ילידת 1945), אלמנתו של אנדריי וסבולודוביץ' קוצ'טוב (1942–2017), בנו של הסופר וסבולוד קוצ'טוב. עובדת כמרצה באוניברסיטת מוסקבה. נכדו של קרל ויינו, אנדריי קוצ'טוב (יליד 1969), עבד במשרד הפנים של רוסיה.
בנו של קרל ויינו, אדוארד (יליד 1949), עבד בחברת הרכבים אווטוואז מאז 2007, בסוף שנת 2010 כיהן בתפקיד סגן נשיא ליחסי חוץ ואינטראקציה עם בעלי המניות, בעבר היה סגן נשיא החברה לפיתוח תאגידי. נכדו של קרל וינו, אנטון ויינו, נולד בשנת 1972 בטאלין, עבד כסגן ראש הפרוטוקול בסגל הקרמלין עבור נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין (26 באפריל 2007 - 8 באוקטובר 2007), היה סגן מזכיר הממשלה ויקטור זובקוב (מאז 8 באוקטובר 2007). משנת 2008 עד 2016 עבד כראש מחלקת הפרוטוקולים של ממשלת הפדרציה הרוסית. מאז 12 באוגוסט 2016 הוא משמש כראש המינהל הנשיאותי של הפדרציה הרוסית ובאופן רשמי, חבר קבוע במועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית.
לקריאה נוספת

Лаар, МартMart Laar, Urmas Ott, Sirje Endre. "Teine Eesti. Eesti iseseisvuse taassünd 1986–1991" Tallinn, SE&JS 1996. [[:ru:Special:BookSources/9985854039|ISBN 9985-854-03-9]]. (2. trükk: SE&JS 2000. [[:ru:Special:BookSources/9985854276|ISBN 9985-854-27-6]])
Mati Graf. “Kalevipoja kojutulek. 1978. aasta poliitilisest pööripäevast 1988. aasta suveräänsusdeklaratsioonini” Tallinn, kirjastus Argo 2008. [[:ru:Special:BookSources/9789949438532|ISBN 978-9949-438-53-2]]
הערות שוליים

↑  "И пришел Вайно - The New Times". newtimes.ru. נבדק ב-2016-08-16.
↑  Mati Graf. «Kalevipoja kojutulek. 1978. aasta poliitilisest pööripäevast 1988. aasta suveräänsusdeklaratsioonini» Tallinn, kirjastus Argo 2008. ISBN 978-9949-438-53-2
↑  "«Колесо истории не вертелось, оно скатывалось»". אורכב מ-המקור ב-2017-01-16. נבדק ב-2017-01-15.
↑  Эстонское национально-демократическое движение.
↑  "Новый глава администрации Кремля Антон Вайно и таинственный "нооскоп" - BBC Русская служба" (ברוסית). נבדק ב-2016-08-14.
↑  "Список депутатов Верховного Совета СССР 11 созыва". אורכב מ-המקור ב-2013-04-28. נבדק ב-2015-01-24.
↑  Информационный центр (ОНТИ) Химического факультета МГУ
↑  Кочетова Элеонора Карловна - пользователь, сотрудник | ИСТИНА – Интеллектуальная Система Тематического Исследования НАукометрических данных
↑  Антон Вайно. Биография
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA14484379  GND: 110135164  LCCN: n81042506  VIAF: 118408201   WorldCat (עם VIAF): 118408201
קרחון קיימברידג' (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בקרחון באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  אוניברסיטת קיימברידג' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  76°57′00″S 160°31′01″E﻿ / ﻿76.95°S 160.517°E﻿ / -76.95; 160.517
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון קיימברידג'(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון קיימברידג'
 
קרחון קיימברידג' (באנגלית: Cambridge Glacier) הוא קרחון רחב ושטוח, באזור חוף סקוט, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הקרחון ממוקם בין רכס קונוויי וגבעות קומבס. הקרחון מנקז אותם לכיוון דרום.
הקרחון נשפך אל קרחון מאקאיי, בין הר ברגן ונונאטאק גייטוויי.
שיא גובהו של הקרחון 1,562 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הקרחון

הקרחון נסקר לראשונה בחודשים נובמבר - דצמבר 1957, על ידי מחלקת הסקר הצפונית הניו זילנדית (New Zealand Northern Survey Party) מטעם המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1958.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי מחלקת הסקר.
הקרחון נקרא על שם אוניברסיטת קיימברידג', שבממלכה המאוחדת, בה פורסמו דוחות מדעיים רבים על אנטארקטיקה.
קלרה סאות'רן

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1860 קנייטון, אוסטרליה 
 פטירה:  15 בדצמבר 1940 (בגיל 80) Warrandyte, אוסטרליה 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות של הגלריה הלאומית של ויקטוריה 
 תחום יצירה:  ציור 
 
קלרה סאות'רן (באנגלית: Clara Southern‏; 3 באוקטובר 1860 – 15 בדצמבר 1940) הייתה אמנית אוסטרלית הקשורה לאסכולת היידלברג, הידועה גם בשם האימפרסיוניזם האוסטרלי. היא הייתה פעילה בין השנים 1883 עד למותה בשנת 1940.
ביוגרפיה

קלרה סאות'רן נולדה בקינטון (אנ'), ויקטוריה, בשנת 1860,  הבכורה מבין שישה ילדים. היא הייתה בתם של סוחר עצים וחקלאי ג'ון סאות'רן וג'יין אליוט. סאות'רן למדה בבית הספר לעיצוב, בגלריה הלאומית של ויקטוריה בהנהלת אוסוולד רוז קמפבל  ובגלריה הלאומית של בית הספר לאמנות בויקטוריה (אנ') בהנהלת ג'ורג' פולינגסבי ופרדריק מק'קבין. כשהייתה במלבורן היא חלקה סטודיו בגרוסוונור צ'יימברס (אנ'), עם ג'יין סאת'רלנד וטום רוברטס משנת 1888 היא העבירה שיעורי אמנות בסטודיו שלה, והצטרפה באופן קבוע לעמיתיה מאסכולת היידלברג בטיולי ציור בחוץ (אנ') בהיידלברג (אנ') ובאיגלמונט (אנ').
ב-1908 הקימה קהילה אמנותית של ציירי נוף צעירים יותר בוורנדיט (אנ'), עיירה בירה, כ-30 ק"מ ממלבורן. הקהילה כללה את פנלי בויד והרולד הרברט (אנ'). המורה והמנטור שלה וולטר ווית'רס ביקר אותה לעיתים קרובות בוורנדיט כדי לצייר את הנוף.
שם יצרה את 'אוונסונג' ו'פינה מגניבה', ועודדה אמנים צעירים רבים לבקר בסטודיו שלה. בשלב מסוים היא נחשבה לאמנית הנוף הבולטת במלבורן.
ב-9 בנובמבר 1905 התחתנה קלרה סאות'רן עם הכורה המקומי ג'ון ארתור פלין בכנסיית סנט ג'ון האנגליקנית בבלקבורן (אנ'). יחד הם בנו בית, ואחר כך סטודיו, בבליית' בנק, וורנדיט. גם לאחר נישואיה, היא המשיכה להציג בשמה הידוע.
הציור "חוות דבורים ותיקה", המוחזק על ידי הגלריה הלאומית של ויקטוריה היא אחת מיצירותיה הידועות ביותר. הוא היה אחד מ-56 הציורים שנכללו בציוריו האוסטרליים הקלאסיים של לויד אוניל, ושימש כאיור הכריכה לספרו של קיי שפר משנת 1988, "נשים והערבה: כוחות התשוקה במסורת התרבותית האוסטרלית".
סאות'רן הייתה חברה באגודת האמנים הוויקטוריאנית (אנ'), באיגוד האמנות האוסטרלי (אנ'), באגודת מלבורן של נשים ציירות ופסלות (אנ'), באגודת עשרים ציירי מלבורן (אנ') ובמועדון ליסאום (אנ'). היא סללה את הדרך למעורבות נשים באמנויות, והחברה הנשית הראשונה באיגוד האמנים האוסטרלי.
קלרה תמכה גם במאמצי הצדקה והסיוע, ותמכה בויולט טיג ובאחותה אונה בתערוכה עבור אספקת המים של מיסיון הרמנסבורג במרכז אוסטרליה (אנ'). שריפות שפרצו היוו סיכון הרסני בעיירתה וורנדיט. לרוע המזל זמן מה לאחר שעברה אל ביתה החדש הבית אבד בשריפה.
נכתב עליה ב-1914:  "העלמה קלרה סאות'רן (גברת ג'יי פלין) היא "מלחינה" מקורית של הנוף האוסטרלי בצבע, אשר על ידי השימוש המיומן ביותר בפיגמנטים שלה, היא הבינה אותו במלוא יופיו וקסמו...אנחנו כמעט יכולים לשמוע את הרוח נאנחת ומתייפחת בין עציה ואת אותה תנועת חיים חטופה מתחת לסבך היפהפה שציירה. הנופים שלה הם באמת ליריים, מלאים ברגש ובתחושה." - 'ציירת לירית', "קינטון גרדיאן", 14 במרץ 1914.
קלרה סאות'רן נפטרה במלבורן ב-15 בדצמבר 1940.
הערות שוליים

↑  Clara Southern :: biography at :: at Design and Art Australia Online, www.daao.org.au
↑  Duke, Anne. "Southern, Clara (1860–1940)". Australian Dictionary of Biography. National Centre of Biography, Australian National University. Retrieved 31 March 2018.
↑  Artist's Footsteps, www.artistsfootsteps.com
↑  Victorian Artists Society-VAS Gallery, Clara Southern, vasgallery.org.au (ב־Australian English)
↑  "A LYRICAL PAINTER". Kyneton Guardian (Vic. : 1870 - 1880; 1914 - 1918). 14 March 1914. p. 2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: southern-clara-8590  DAAO: clara-southern  NGV: 534  SNAC: w68s4px4  Trove: 1462551  ULAN: 500124047  VIAF: 96597235   WorldCat (עם VIAF): 96597235
קרוליין קור

| --- | --- |

 לידה:  17 במרץ 1973 (בת 51) דאנדוק, אירלנד 
 מוקד פעילות:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 סוגה:  פופ רוק קלטי
 כלי נגינה:  כלי הקשה, מערכת תופים, פסנתר, בוראן 
 חברת תקליטים:  תקליטי 143 (עד 2002) תקליטי לאוה (עד 2002) תקליטי אטלנטיק וורנר מיוזיק גרופ
 פרסים והוקרה:  Honorary Member of the Order of the British Empire 
 http://www.thecorrswebsite.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
קרוליין ג'ורג'ינה קור (נולדה ב-17 במרץ 1973, בדאנדוק, מחוז לאות', אירלנד) היא המתופפת של להקת הפולק רוק, הקורס. בנוסף לתופים היא מנגנת בבודראן ובפסנתר, ולפעמים שרה ליווי.
ביוגרפיה

קרוליין קור נולדה בדאנדוק, שנמצאת כ-80 קילומטרים צפונית מדבלין, לג'ין וגארי קור. היא גודלה בבית קתולי. אחיה הגדולים הם שרון קור וג'ים קור, ואחותה הקטנה היא אנדראה קור. היא נשלחה לאותו בית ספר כמו אחיותיה - "Dun Lughaidh Convent". קרולין עבדה במקמאנוס'ס - בר של דודתה בדאנדוק ביחד עם אחיותיה.
ההורים שלה, ג'ין וגארי, ניגנו בלדות ומנגינות עממיות בלהקות מקומיות, ואחר כך הקימו להקה משלהם שנקראה "Sound Affair". ג'ין שרה וגארי ניגן בקלידים והם ניגנו גרסאות כיסוי של שירים של להקות מפורסמות. קור ואחיה, שנסעו עם הוריהם להופעות במכונית המשפחתית, נחשפו למוזיקה מגיל צעיר.
קור למדה לנגן בפסנתר מאביה בגיל צעיר כמו שאר אחיה. היא גם למדה לנגן על הבודראן על ידי צפייה בסרטונים של מוזיקאים איריים מסורתיים שמנגנים על הכלי.
חיים פרטיים

קרולין התחתנה עם פרנק וודס, החבר שלה זה מספר שנים, באוגוסט 2002, במיורקה. בנם הראשון, ג'ייק, נולד ב-12 בפברואר 2003, ולאחר מכן נולדה בתם ג'ורג'ינה. לאחר לידתה לקחה קור פסק זמן מהלהקה. ב-1 בדצמבר 2006 ילדה את התינוקת השלישית שלה, שנקראה ריהאן.
הקורס קיבלו MBE של כבוד מהמלכה אליזבת' השנייה בגלל ההשפעה של המוזיקה שלהם ועבודת הצדקה שלהם שגייסה כסף עבור בית חולים פרימן בניוקסטל, קורבנות של הפצצת האומג ועוד צדקות אחרות.
רוברט באדג'י

רוברט באדג'י (באנגלית: Robert Badjie; נולד ב-20 בפברואר 1984) הוא כדורגלן עבר גמביאני, ששיחק בעמדת השוער.
קריירה

באדג'י התחיל את הקריירה שלו בבנג'ול האווקס מליגת העל הגמביאנית, בה שיחק 6 עונות.
בשנת 2008 השתתף במשחקי נבחרת גמביה בכדורגל לקראת מונדיאל 2010.
בקיץ 2008, באדג'י חתם בהכח עמידר רמת גן מליגת העל. ב-8 באוגוסט 2008, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 למ.ס. אשדוד במסגרת גביע הטוטו. אחרי 7 משחקים בליגת העל, איבד את מקומו בהרכב ובינואר 2009, חתם בהפועל ירושלים.
בקיץ 2012, חתם בסטאלרהולמן מהליגה השישית בשוודיה. בהמשך הקריירה שיחק בויליאן סטרנגנס ואסקילסטונה סיטי.
תארים

הגביע הגמביאני: 2006
הערות שוליים

↑  גיא בן זיו, ‏מהפיכה בהפועל ירושלים: קבוצת ניהול חדשה, באתר ONE‏, 4 בינואר 2009
רוברט באואר

רוברט באואר (בגרמנית: Robert Bauer, נולד ב-9 באפריל 1995 בפפורצהיים שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בסט. טרוידן בעמדות הבלם והקשר האחורי.
קריירת מועדונים

באואר שיחק כנער בקרלסרוהה, ובשנת 2014, כאשר היה בן 19, החל לשחק באינגולשטאדט 04, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. באואר ערך את הופעת הבכורה שלו כשהחליף את אלפרדו מוראלס בתיקו 0-0 מול פורטונה דיסלדורף בנובמבר 2014. באואר הפך עד מהרה לשחקן הרכב קבוע באינגולשטאט, וסייע לה להעפיל לבונדסליגה מהמקום הראשון בעונת 2014/15. בעונת 2015/16 באואר המשיך לאייש את ההרכב באינגולשטאט, ושיתף פעולה בהגנה עם אלמוג כהן, מת'יו לקי ומרקוס זוטנר, וסייע לקבוצה לסיים עונה מוצלחת במיוחד במקום ה-11, כשהקבוצה סופגת 42 שערים בלבד. את שער הבכורה שלו בבונדסליגה הבקיע באואר בניצחון 1–3 על דרמשטאדט בנובמבר 2015.
באוגוסט 2016 חתם באואר בורדר ברמן, והצטרף לקו ההגנה של הקבוצה שכלל את ניקלאס מויסאנדר ותאודור גברה סלאסי. עונת 2016/17 החלה רע עבור ורדר ברמן ובאואר, שמצאו את עצמם במקום האחרון במשך זמן רב. בסיבוב השני של העונה באואר היה חלק מהשיפור שחל בקבוצה, שהשיגה רצף ניצחונות ארוך והבטיחה מוקדם את הישארותה בליגה.
ב-5 ביולי 2018 הושאל באואר לנירנברג לעונה אחת. ב-20 באוגוסט 2019 חתם בארסנל טולה לשלוש שנים.
קריירה בינלאומית

באואר היה יכול לבחור אם לייצג את גרמניה או את קזחסטן, ובשנת 2015 גילה כי דחה הצעה מהתאחדות הכדורגל הקזחית כי חלם לייצג את גרמניה. חודש אחר כך, ייצג באואר את גרמניה באליפות העולם עד גיל 20, ממנה הודחה גרמניה ברבע הגמר לאחר הפסד לנבחרת מאלי בבעיטות הכרעה. בשנת 2016 השתתף באואר עם נבחרת גרמניה האולימפית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), וזכה עם הנבחרת במדליית כסף. באואר החליף את לוקאס קלוסטרמן במחצית המשחק מול נבחרתה האולימפית של פיג'י בשלב הבתים, שהסתיים בתוצאה 0–10 לגרמניה. באואר לא ערך הופעות נוספות באותה אולימפיאדה, בה גרמניה הפסידה בגמר לנבחרת ברזיל האולימפית בפנדלים.
תארים

אליפות הבונדסליגה השנייה: 2014/15
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): מדליית כסף
רוטב קייג'ון

כנפי עוף ברוטב קייג'ון במסעדת הוטרס
רוטב קייג'ון (באנגלית: Cajun sauce) משמש במטבח האמריקאי לתיבול מאכלי גריל וברביקיו כגון פרגיות, דגים ואף תפוחי אדמה. הרוטב הוא בעל טעם פיקנטי, מכיל לרוב פפריקה, פלפל קאיין או פלפל שחור.
מקורו של התבלין במטבח הקייג'וני שבדרום לואיזיאנה. הקייג'ונים, שהם צאצאים של מתיישבים צרפתיים מקנדה, נהגו להשתמש ברכיבים מקומיים פשוטים כדי לשחזר את המטבח שהכירו ויצרו מטבח בעל טעם ייחודי משלהם. רוטב הקייג'ון התפתח בתחילה מתבלין הקייג'ון שהוא ערבוב של כמה רכיבים מקומיים ורכיבים שהגיעו ממושבות צרפתיות אחרות באזור כגון פלפל קאיין. הרכיבים העיקריים הם פלפל גרוס ופפריקה אך מכיל גם לרוב אבקת שום, אבקת בצל, אורגנו וטימין.
רודולף וייל

| --- | --- |

גנרל רודולף וייל
 לידה:  10 בדצמבר 1883 שטוטגרט, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  19 במרץ 1956 (בגיל 72) שטוטגרט, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1904–1945 (כ־41 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל השריון (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-2   מפקד קורפוס הפאנצר ה-48   מפקד המחוז הצבאי החמישי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
גנרל רודולף וייל (בגרמנית: Rudolf Veiel;‏ 10 בדצמבר 1883 – 19 במרץ 1956) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

וייל נולד ב-10 בדצמבר 1883 בשטוטגרט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1904 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט האולנים ה-19 (וירטמברג ה-1 - המלך קרל). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר וייל לרגימנט הדרגונים במילואים הוירטמברגי, ומונה למפקד פלוגה, וב-24 בדצמבר 1914 הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר וייל ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 ביוני 1923 מונה וייל למפקד פלוגה 2 ברגימנט הפרשים ה-10 (הפרוסי), וב-1 בפברואר 1927 הועלה לדרגת מיור, ומונה לקצין מטה בדיוויזיית הפרשים ה-3 של הרייכסווהר. ב-1 באפריל 1931 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בנובמבר 1932 מונה לתפקיד פיקודי ברגימנט הפרשים ה-18. ב-1 בפברואר 1933 מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-18, וב-1 בדצמבר 1933 הועלה לדרגת אוברסט. ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-2, וב-1 בינואר 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 בפברואר 1938 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-2, והשתתף עימה בסיפוח אוסטריה לגרמניה.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה וייל מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-2, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-14, וב-1 באוקטובר 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך המערכה על צרפת לחם וייל עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-19 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט וכבש את אבוויל ובזאת ניתק את כוחות בעלות הברית בבלגיה, ובשלב השני לחם כחלק מהקורפוס הממונע ה-39 במסגרת קבוצת הפאנצר גודריאן, ועל פעולותיו בקרבות קיבל וייל ב-3 ביוני 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך המערכה על יוון לחם וייל עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-12, וכבש את סלוניקי. במהלך מבצע ברברוסה הייתה דיוויזיית הפאנצר ה-2 בעתודת הOKH, ולא השתתפה בלחימה. במהלך הקרב על מוסקבה לחם וייל עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוסים ה-40, ה-46 וה-5 לסירוגין, במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. בדצמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס הממונע ה-41 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, וב-4 בינואר 1942 הועברה הדיוויזיה יחד עם הקורפוס הממונע ה-41 תחת פיקוד הארמייה התשיעית.
ב-19 בפברואר 1942 מונה וייל למפקד הקורפוס הממונע ה-48 שהיה חלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות דרום, וב-1 באפריל 1942 הועלה וייל לדרגת גנרל חיל השריון. ב-5 במאי 1942 פרש וייל מתפקידו, וב-28 בספטמבר 1942 מונה וייל לאחראי התגבורות בקבוצת ארמיות מרכז. ב-10 ביוני 1943 פרש וייל מתפקידו, וב-1 בספטמבר 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי החמישי.
ב-21 ביולי 1944 לאחר ניסיון החיסול של היטלר הודח וייל מתפקידו, עקב חשד שהיה מעורב בניסיון ההתנקשות. וייל הועבר לעתודת המילואים, ובסוף המלחמה נפל בשבי צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

וייל שוחרר מהשבי ב-12 במאי 1947. לאחר שחרורו התגורר וייל בשטוטגרט עד למותו ב-19 במרץ 1956.
קרל פרידריך נאומן

| --- | --- |
קרל פרידריך נאומן
קרל פרידריך נאומן
 לידה:  30 במאי 1797 דרזדן 
 פטירה:  26 בנובמבר 1873 (בגיל 76) דרזדן, הקיסרות הגרמנית 
 ענף מדעי:  מינרלוגיה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לייפציג  אוניברסיטת פרידריך שילר 
 מוסדות:  אוניברסיטת לייפציג  אוניברסיטת פרייברג לכרייה ולטכנולוגיה 
 פרסים והוקרה:  מדליית וולסטון (1868)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 צאצאים:  Ernst Naumann 
 תרומות עיקריות
 ייסד ביחד עם שארל אדולף מורלו את תורת הקיפאון (התקרחות) הפנים-יבשתית
 
גאורג אמדאוס קרל פרידריך נאומן (גרמנית: Georg Amadeus Carl Friedrich Naumann‏; 30 במאי 1797 – 26 בנובמבר 1873) היה מינרלוג וגאולוג גרמני.
חייו

נאומן, בנו הבכור של המלחין הידוע יוהאן גוטליב נאומן, נולד בדרזדן ב-1797. את השכלתו המוקדמת רכש בפנימיית היוקרתית פפורטה (Pforta). בין השנים 1816 ל-1820 למד נאומן באוניברסיטת פרייברג לכרייה ולטכנולוגיה בפרייברג אשר בסקסוניה, מוסד אקדמי שאומנם היה קטן אך בעל חשיבות גדולה בתחום המינרלוגיה הודות לגאולוג הידוע אברהם גוטלוב ורנר (מת ב-1817), ואחר־כך בלייפציג וביינה. לאחר הפסקה של שנתיים בהם שהה בנורווגיה, חזר נאומן ליינה על מנת להשלים את לימודיו ולקבל דוקטורט. ב-1824 הוא הועסק כמורה בלייפציג. ב-1826 הוא החליף את פרידריך מוס כפרופסור לקריסטלוגרפיה באוניברסיטה בפרייברג. ב-1835 הוא התמנה לפרופסור לגאוגנוזיה (מונח שטבע אברהם ורנר והוא זהה כיום לגאולוגיה) בפרייברג, וב-1842 הוא התמנה לפרופסור לגאוגנוזיה ומינרלוגיה באוניברסיטת לייפציג. בפרייברג הוא עסק בהכנת מפות גאולוגיות של סקסוניה, שאותן הכין בעזרתו של ברנהרד פון קוטה (Bernhard von Cotta) ב-1846. נאומן פרש מההוראה ב-1870 ועבר לדרזדן. הוא מת ב-26 בנובמבר 1873.
נאומן היה אדם בעל ידע אנציקלופדי, מורה שידע להעביר הרצאות באופן ברור ובצורה שוטפת. בראשית דרכו (1821 – 1822) הוא תייר בנורווגיה, ותצפיותיו מארץ זו, כמו גם ספריו הבאים על קריסטלוגרפיה, מינרלוגיה, וגאולוגיה יצרו את המוניטין שלו זכה. בשנת 1844 גילה נאומן על הפורפיר של הרי הוהבורג סימני שחיקה של קרחונים ובכך ייסד ביחד עם שארל אדולף מורלו את תורת הקיפאון (התקרחות) הפנים-יבשתית, שהייתה לבסיס של מדע הגלציולוגיה (חקר הקרחונים). הוא זכה במדליית וולאסטון מהחברה הגאולוגית של לונדון ב-1868
מכתש נאומן על הירח קרוי על שמו.