stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התאבדות בישראל
הערות שוליים

1 2  איתי עמיקם, נתוני האובדנות בישראל: עלייה בהתאבדות צעירים עד גיל 15, באתר ynet, 2 בספטמבר 2019
↑  איתי גל, התאבדויות בשנה: 10,000 מנסים; 500 מצליחים, באתר ynet, 25 בנובמבר 2013
↑  כמה אנשים מתאבדים בישראל מדי שנה?, באתר גלובס, 28 בינואר 2020
1 2  אובדנות בישראל, באתר משרד הבריאות, ‏25 ביולי 2023
1 2  אובדנות בישראל 2011, דו"ח משרד הבריאות על אובדנות בישראל בין השנים 1981-2009.
↑
↑  ציונה חקלאי, נחמה גולדברגר, מרים אבורבה, אובדנות בישראל, באתר משרד הבריאות, ‏יוני 2019
↑  רויטל בלומנפלד, שיעור העולים המתאבדים גבוה פי 10 ביחס לשאר האוכלוסייה, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2011
1 2  "יש פי 7 יותר התאבדויות בקרב הגרושים", באתר ynet, 18 באוגוסט 2017
↑  בובות אדם "מתאבדות" נתלו ברחבי הארץ: "האבות הגרושים זועקים לעזרה מהציבור", באתר ‏מאקו‏, 23 בדצמבר 2019
↑  פרופ' סמי חמדאן, אובדנות בחברה הערבית – תנו לנו כלים להציל חיים, באתר ynet, 10 בספטמבר 2023
↑  הדר גיל-עד, 24 ילדים התאבדו בישראל בארבע שנים: "הגיל הולך ויורד", באתר ynet, 13 בספטמבר 2022
↑  רחל אניו, אבודים: צעירים יוצאי אתיופיה מתאבדים יותר מכל קבוצה אחרת בישראל, באתר "שומרים", ‏24 בנובמבר 2022
↑  רע"א 10142/09 שמחה כהן נ' הפניקס, ניתן ב־22 בינואר 2012
↑  מיטל יסעור בית-אור, משרד הבריאות יוצא נגד השמועות על עלייה במספר ההתאבדויות: "השיעור אף נמוך מהממוצע", באתר ישראל היום, 4 בינואר 2024
↑  עמיר רפפורט, חללים אלמוניים, באתר nrg‏, 18 ביוני 2005
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  המספר הגבוה זה 5 שנים: 14 חיילים התאבדו השנה במהלך שירותם, באתר ynet, 25 בדצמבר 2022
1 2 3 4  גילי כהן, בעיצומה של פרשת הבלוגר: צה"ל מפרסם את מספר המתאבדים, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2012
↑  אטילה שומפלבי, אובדנות בצה"ל: "ב-2022 התקבלו 20 אלף פניות מחיילים שחוו מצוקה נפשית", באתר ynet, 22 בינואר 2023
↑  אילן מרסיאנו, מחצית מהתאבדויות חיילים - בתחילת השירות הצבאי, באתר ynet, 17 באוגוסט 2004
↑  יאיר שלג, הסוהר הטוב, באתר הארץ, 4 באפריל 2007
רפאל סעדיק

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1966 (בן 58) אוקלנד, ארצות הברית 
 שם לידה:  צ'ארלס ריי ויגינס
 שם במה:  Raphael Saadiq 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 מקום לימודים:  Castlemont High School 
 עיסוק:  זמר ‏•‏‏ פזמונאי ‏•‏‏ רב-נגן ‏•‏‏ מפיק מוזיקלי
 סוגה:  מוזיקת נשמה, נאו סול 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  בס, גיטרה 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס, יוניברסל רקורדס 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לשיר ה-R&B הטוב ביותר (2003)  Hollywood Music in Media Award for Best Original Score in a TV Show/Limited Series (2017) 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
רפאל סעדיק (באנגלית: Raphael Saadiq; נולד בשם צ'ארלס ריי ויגינס ב-14 במאי 1966) הוא זמר, פזמונאי, רב-נגן ומפיק מוזיקלי אמריקאי. סעדיק זכה לפרסום ראשוני כחבר בלהקת ה-R&B, ‏Tony! Toni! Toné!, שהוקמה ב-1986 יחד עם אחיו די'ווין ובן דודו טימותי כריסטיאן ריילי. לצד פעילותו בלהקה וקריירת הסולו שלו, סעדיק הפיק וכתב שירים עבור אמנים מובילים רבים, בהם אריקה באדו, סטיבי וונדר, ביונסה, ג'ון לג'נד ומרי ג'יי בלייג'.
ביוגרפיה

סעדיק נולד באוקלנד, קליפורניה, השני מבין 14 אחים. הוא למד בבית הספר התיכון קאסלמונט בעירו, והתחיל לנגן בגיטרה בס בגיל שש ולשיר בגיל תשע בקבוצת גוספל מקומית. בגיל 18 הצטרף ללהקתה של הזמרת שילה אי. והופיע במסע ההופעות שלה עם פרינס.
סעדיק החל את הקריירה שלו כסולן ונגן בס בלהקת Tony! Toni! Toné!, שהפכה לסנסציה בתחום ה-R&B בשנות ה-80 וה-90. ב-1995 הוציא את סינגל הסולו הראשון שלו, "Ask of You", שהפך ללהיט וזכה להצלחה במצעדים. בהמשך, הקים את ההרכב Lucy Pearl עם דון רובינסון ואלי שאהיד מוחמד.
בשנות ה-2000 המוקדמות הוציא סעדיק מספר אלבומי סולו, בהם Instant Vintage (2002) ו-Ray Ray (2004). אלבומו The Way I See It מ-2008 זכה לשבחים רבים ולמועמדויות לגראמי בזכות הצליל הרטרו הייחודי שבו. ב-2011 יצא אלבומו Stone Rollin, ולאחר מכן בשנת 2019 האלבום Jimmy Lee.
ב-2007 הקים סעדיק את חברת המשחקים IllFonic, שפיתחה את המשחקים "Friday the 13th: The Game", "Predator: Hunting Grounds" ו-"Ghostbusters: Spirits Unleashed". בנוסף, סעדיק היה המפיק המוזיקלי של האלבום A Seat at the Table של סולאנז' נואלס, אשר זכה להצלחה גדולה ולביקורות חיוביות.
סעדיק משתמש לרוב בגיטרות פנדר טלקסטר וסטראטוקסטר. בשנת 2024 הודיעה חברת פנדר על השקת דגם ייחודי של גיטרה בעיצובו של סעדיק, בהשראת אלבום הבכורה שלו Instant Vintage.
סעדיק זכה בפרסי גראמי על כתיבתו ושיתוף הפעולה שלו עם אמנים, וכן במועמדויות לפרסי גלובוס הזהב והאוסקר.
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

2002: Instant Vintage
2004: Ray Ray
2008: The Way I See It
2011: Stone Rollin'
2019: Jimmy Lee
דיסקוגרפיה > עם Tony! Toni! Toné!

1988: Who?
1990: The Revival
1993: Sons of Soul
1996: House of Music
דיסקוגרפיה > עם Lucy Pearl

2000: Lucy Pearl
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גראמי | 2025 | הקלטת השנה | "Texas Hold 'Em" | מועמדות |  |
| פרס גראמי | 2025 | אלבום השנה | Cowboy Carter | זכייה |  |
| פרס גראמי | 2025 | שיר השנה | "Texas Hold 'Em" | מועמדות |  |
| פרס גראמי | 2025 | שיר הקאנטרי הטוב ביותר | "Texas Hold 'Em" | מועמדות |  |
ביאורים

↑  בתור מפיק השיר
1 2  בתור פזמונאי
הערות שוליים

↑  Paramount Theatre, Raphael Saadiq Revisits Tony! Toni! Toné! Just Me and You Tour 2023 | Paramount Theatre, www.paramountoakland.org (באנגלית)
↑  Raphael Saadiq Finally Put His Past on the Record, ניו יורק טיימס, ‏15 באוגוסט 2019 (באנגלית)
↑  Noise Pop Review: Raphael Saadiq tops Noise Pop in Oakland, RIFF Magazine, ‏2020-02-29 (באנגלית אמריקאית)
↑  Raphael Saadiq Reveals The Hilariously Petty Way He was Fired by Prince - Okayplayer, www.okayplayer.com (באנגלית)
↑  Brian Hiatt, Tony! Toni! Toné! Won't Reunite Again -- And Six More Things We Learned From Raphael Saadiq, Rolling Stone, ‏2024-09-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  We've Got A File On You: Raphael Saadiq, Stereogum, ‏2024-10-02 (באנגלית)
↑  Why Raphael Saadiq Didn't Make "Kid Music" For 'Moon Girl & Devil Dinosaur', Essence, ‏2024-03-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  IllFonic May Be Working On A Ghostbusters Game – Lords of Gaming (באנגלית אמריקאית)
↑  Raphael Saadiq: “Solange’s Album Was A True Testament Of Healing For Me”, The FADER (באנגלית)
↑  Limited Edition Raphael Saadiq Telecaster®, www.fender.com (באנגלית)
↑  67th Annual GRAMMY Awards | GRAMMY.com, grammy.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 3025027  BnF: cb14001789g (data)  GND: 134972031  ISNI: 0000 0000 5518 1102  LCCN: no00059529  MusicBrainz: a2eb319d-a45e-43c3-bb14-d0ffb577222c  NKC: xx0152857  SUDOC: 081716087  VIAF: 49419237   WorldCat (עם VIAF): 49419237
רם שפע

רם שפע (נולד ב-15 בפברואר 1985, כ"ד בשבט ה'תשמ"ה) הוא פוליטיקאי ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה ומטעם "כחול לבן". בנוסף, כיהן כיו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט וכיו"ר הוועדה לענייני התמכרויות, סמים ואתגרי הצעירים בישראל של הכנסת. בעבר היה יושב ראש התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל.
ביוגרפיה

שפע נולד וגדל בקיבוץ גבעת חיים איחוד, בנם של תמר, גננת, וגרשון שפע, שחיין אולימפי, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה.
שפע הוא בוגר בית הספר "מעיין שחר" ותנועת המחנות העולים. כבוגר התנועה, התנדב עם תום לימודיו לשנת שירות בפנימיית "בית הילד" בתל אביב, ולאחר מכן, התגייס לצה"ל ושירת כתומך לחימה באחת מהמחלקות המבצעיות של יחידת שלדג.
עם סיום שירותו הצבאי, עבר להתגורר במושב עין יהב בערבה, שם עבד בחקלאות במשך כשנה. לאחר מכן, טס לטיול במזרח, במסגרתו התנדב במשך כחצי שנה בעמותת "תבל בצדק", ארגון יהודי הפועל ברחבי העולם בסוגיות מרכזיות בנושאי עוני עולמי, פערים חברתיים והרס סביבתי ושימש גם כחונך ומנטור לאוכלוסיות מצוקה. עם שובו לישראל החל לעבוד בעמותת "אחריי!". במסגרת פעילות הכנה לקראת שירות משמעותי בצה"ל, שפע ריכז את תוכנית בתי הספר בירושלים במשך שנתיים והיה מעורב בתהליכי פיתוח ארוך טווח בארגון. בתקופה זו הוענק לו פרס מתנדב מצטיין מטעם מנכ"ל העמותה.
בשנת 2012 החל את לימודיו לתואר ראשון במסגרת החממה ליזמות חינוכית במכללת סמינר הקיבוצים. במקביל למד לתעודת הוראה בהיסטוריה ומקרא.
ביוגרפיה > פעילות סטודנטיאלית

בסוף שנת 2012 נבחר לעמוד בראשות אגודת הסטודנטים במכללת סמינר הקיבוצים. במהלך כהונתו כיו"ר האגודה הוביל מספר מהלכים ומאבקים: מאבק בתשלום של 7,500 ש"ח נוסף לשכר הלימוד לכל הגננות במכללה[דרוש מקור], לאחר מאבק שכלל הפגנות במכללה ואף השבתת לימודי הסטודנטיות, הדרישה בוטלה; מאבק תקציבי עבור כלל הסטודנטים לחינוך בישראל לעצירת תשלום עבור קורסים רוחביים (עזרה ראשונה, זהירות בדרכים ועוד), שעליהם נאלצו לשלם תוספת מעבר לשכר הלימוד; במהלך כהונתו הכניסה האגודה נציגות סטודנטיאלית להנהלה האקדמית של המכללה; במסגרת הכניסה להנהלה האקדמית יזם מהלך שבו נוסח תקנון אקדמי לסגל המכללה, ובנוסף הסכימה המכללה להאריך את תקופת המבחנים.
בסוף שנת 2014 נבחר לסגן יושב ראש התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל. שפע התמודד ביחד עם גלעד ארדיטי, אשר נבחר באותה העת ליושב ראש ההתאחדות. במהלך כהונתם תוקן חוק זכויות הסטודנט ולראשונה נכללה בו הכרה בהתאחדות הסטודנטים הארצית כארגון היציג של הסטודנטים בישראל.
בנובמבר 2016 נבחר לתפקיד יו"ר ההתאחדות, כלשצידו התמודדה ענבר הוכברג (כיום חברת מועצת העיר רעננה), אשר נבחרה במקביל לכהן כסגנית היו"ר. מתוקף תפקידו זה כיהן גם כחבר במועצה להשכלה גבוהה, כנציג הסטודנטים במועצת ההנדסאים והטכנאים וכדירקטור בחברת איסתא ליינס, הנמצאת בבעלות חלקית של התאחדות הסטודנטים. אחת מפעולותיו הראשונות כיו"ר הייתה לפתוח תקן רשמי בהתאחדות לנציגות עבור הסטודנטים מהמגזר החרדי.
במהלך כהונתו הוציאה ההתאחדות בפעם הראשונה את דו"ח מצב הצעירים שבעקבותיו הודיעה השרה לשוויון חברתי, גילה גמליאל, על החלטת ממשלה בדבר הקמת רשות צעירים שתפעל לקידום סוגיות הנוגעות לצעירים בישראל. בשנת 2018 ביוזמת התאחדות הסטודנטים הסכים משרד התחבורה להקצות תקציב לשיפור התחבורה הציבורית למוסדות להשכלה גבוהה.
בספטמבר 2018 נבחר לקדנציה נוספת כיו"ר ההתאחדות, יחד עם שלומי יחיאב שנבחר לכהן כסגן יו"ר. בקדנציה זו הצליחו להשלים את הסדרת התקנות להתאמות עבור סטודנטים לקויי למידה, זאת לאחר עשור של מאבק בנושא.
ביוגרפיה > פעילות כחבר הכנסת

ב-3 בפברואר 2019 הודיע על התפטרותו מתפקיד יו"ר התאחדות הסטודנטים ועל הצטרפותו למפלגת חוסן לישראל, בהובלת בני גנץ. לאחר השתלבות המפלגה ברשימת כחול לבן, הוצב במקום ה-29, נבחר לכנסת ה-21, ה-22 וה-23 ובאחרונה היה יו"ר ועדת החינוך.
ב-21 ביוני 2020 אישרה ועדת השרים לענייני חקיקה בראשות שר המשפטים אבי ניסנקורן את הצעות החוק של ח"כ רם שפע וח"כ שרן השכל לאי-הפללה של צרכני קנאביס לשימוש עצמי. על פי הצעת החוק, שמהותה היא למעשה לגליזציה, תתאפשר החזקה חוקית של קנאביס בכמות של עד 15 גרם לשימוש עצמי, כשהרכישה תותר מגיל 21. בדברי ההסבר להצעת החוק נאמר כי נהיגה תחת השפעת קנאביס תהיה אסורה, תותר הקמת חנויות ייעודיות לממכר קנאביס בהגבלות שיקבע שר הבריאות, ההגבלות בחוק איסור פרסומות והגבלת השיווק של מוצרי טבק יחולו גם על קנאביס, ותוקם קרן הסברה שתפעל במסגרות חינוכיות ובזירה האזרחית לשם הצגת הסכנות ומניעת התמכרויות.
ביוני 2020 מונה ליו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט כיו"ר הוועדה הוביל שפע את המאבק להפחתת תשלומי ההורים בצל משבר הקורונה בטענה כי "פעילויות מסוימות לא יוכלו להתקיים בשל מגבלות הקורונה ולכן אין צורך לגבות תשלום מלא עבורן". הדבר נתקל בהתנגדות של משרד החינוך ובראשו השר גלנט. מאבק זה חצה מפלגות והגיע לכדי הסכמה רחבה בין הקואליציה לאופוזיציה. לבסוף, על פי ההסכמות שהושגו בין ועדת החינוך למשרד החינוך, בשלב הראשון ההורים ישלמו רק מחצית מגובה התשלום עבור טיולים לכיתה ז' עד י"ב, מחצית מגובה הסכום עבור פעילות של"ח ומחצית מגובה הסכום עבור סל תרבות. בנוסף, עלה הסכום בקרן המלגות עבור תלמידים המתקשים לשלם ל-120 מיליון שקלים.
ב־21 בדצמבר 2020 הצביע שפע נגד המשך קיום ממשלת ישראל השלושים וחמש, בניגוד לעמדת מפלגתו וכך היה בין המובילים לפיזור הכנסת ה-23. בהצבעה שנועדה להאריך את חיי הכנסת לכל הפחות בשבועיים, ובמה שכונה "ליל החניונים", התחבא שפע ברכבו וגרם לחברי הכנסת מטעם הליכוד לחשוב שהוא אינו נוכח בהצבעה. אולם ברגע האמת הופיע במליאה והצביע נגד יחד עם שלושה חברי כנסת נוספים מהקואליציה (אסף זמיר, מיקי חיימוביץ' ומיכל שיר) ובהיעדרותה של שרן השכל ההצבעה נפלה והכנסת התפזרה יומיים לאחר מכן. ב-31 בדצמבר 2020 הודיע שפע כי עזב את מפלגת חוסן לישראל.
ב-31 בינואר 2021 התפטר מהכנסת ה-23, כדי להתמודד בבחירות הפנימיות לרשימת מפלגת העבודה שבראשות מרב מיכאלי, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע. בפריימריז הגיע למקום הרביעי, אך שובץ במקום השישי ברשימה לאחר הבטחת הייצוג המגדרי. יומיים לפני השבעת הכנסת, יו"ר מפלגתו מרב מיכאלי מינתה אותו ליו"ר הסיעה בכנסת.
באוגוסט 2021 מונה ליו"ר הוועדה לענייני התמכרויות, סמים ואתגרי הצעירים בישראל.
לקראת הבחירות לכנסת ה-25, התמודד בבחירות המקדימות של מפלגת העבודה, קיבל 11,748 קולות ובזכות שיטת השריון המגדרי שהופעלה במפלגה העבודה בבניית הרשימה לכנסת, שובץ במקום ה-5 ברשימה המפלגה לכנסת. בתום ספירת קולות הבוחרים התברר שהמפלגה זכתה בארבעה מנדטים, כך ששפע לא נבחר לכהונה נוספת במשכן.
חיים אישיים

שפע נשוי לבמאית והתסריטאית אפרת רסנר-שפע, ואב לשניים. מתגורר בקיבוץ גבעת חיים איחוד.
חירט הולפאסט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 באוגוסט 1917 
 פטירה:  6 בפברואר 1992 (בגיל 74) 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 מקצוע:  שוטר 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (14 בנובמבר 1988) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  חירט הולפאסט
 
חירט וילם הולפאסט (בהולנדית: Geert Willem Holvast;‏ 20 באוגוסט 1917 – 6 בפברואר 1992) היה שוטר הולנדי שנשלח למחנה ריכוז לאחר שסירב, יחד עם עמיתיו, לעצור שבעה יהודים קשישים.
ביוגרפיה

בבוקר 9 במרץ 1943 קיבלו הולפאסט ועמיתיו דירק בונסטרה, יאן דדנס, קלאס ברחה, טניס בולטהויס, תאודורוס בונק, צ'ירק ואן דר האו, רולף מולדר, וילם פליים ויאן אלזינחה הוראה לעצור שבעה יהודים קשישים תושבי חרייפסקרק (Grijpskerk) ולגרשם למחנה הריכוז וסטרבורק. הם סירבו למלא את הפקודה.
יומיים לאחר מכן זומנו השוטרים למפקד המחוזי ולאחר מכן לנזיפה מצד המפקד האזורי של חרונינגן, אשר ניסה לשכנעם לציית להוראה. למרות זאת, הם סירבו בשנית. בעקבות זאת, כולם נשלחו למחנה הריכוז פוכט. הולפסט גורש בהמשך לגרמניה כשבוי מלחמה, ורק לאחר סיום המלחמה הוחזר להולנד.
ב-14 בנובמבר 1988 הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1943

| --- | --- |

אצטדיון בו נערכו המשחקים
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  1 בספטמבר 1943 – 6 בספטמבר 1943 (6 ימים) 
 מספר תחרות:  63 
 עיר מארחת:  ניו יורק
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד
 זוכה:  גברים:ג'ו האנט (ארצות הברית) נשים:פאולין בץ (ארצות הברית) זוגות גברים:ג'ק קרמר/פרנק פרקר (ארצות הברית)  זוגות נשים:לואיז ברוף/מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית) זוגות מעורבים:מרגרט אוסבורן דופונט/ביל טלברט (ארצות הברית)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1942 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1944 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1943 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של מועדון הטניס בפורסט הילס שבקווינס. התחרות התחילה ב-1 בספטמבר והסתיימה ב-6 בספטמבר. בעקבות אירועי מלחמת העולם השנייה זה היה אירוע גראנד סלאם היחיד שנערך בשנת 1943. ספורטאים מאירופה ובאוסטרליה לא הגיעו לתחרות.
מרגרט אוסבורן זכתה ב-2 תחרויות.
התחרות > תחרות הגברים

לתחרות זו נרשמו 32 טניסאים שחולקו ל-2 בתים. בוצע דירוג ל-8 משתתפים החזקים:
פרנק פרקר (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר
פנצ'ו סגורה (אקוודור אקוודור), הודח בחצי הגמר
ג'ק קרמר (ארצות הברית ארצות הברית), הפסיד במשחק הגמר
ביל טלברט (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בחצי הגמר
סיימור גרינברג (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב השני
סידני ווד (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הראשון
ג'ו האנט (ארצות הברית ארצות הברית), ניצח בתחרות
אלווד קוק (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר
מנצח אליפות 1942 טד שרודר לא השתתף. במשחק הגמר ג'וזף הנט (ארצות הברית)) שיחק נגד ג'ק קרמר האמריקאי וניצח ב-4 מערכות.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 32 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. הטניסאיות החזקות קיבלו דירוג כדלקמן:
פאולין בץ (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרות 1942, ניצחה בתחרות
לואיז ברוף (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידה במשחק הגמר
מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר
דוריס הארט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר
שרה פלפרי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר
הלן ברנהרד (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השני
דורותי באנדי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר
מרי ארנולד (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר
במשחק הגמר מנצחת תחרות 1942 פאולין בץ שיחקה נגד לואיז ברוף וניצחה ב-3 מערכות כמו בשנה הקודמת.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר זוג אמריקאי ג'ק קרמר/פרנק פרקר שיחקו נגד זוג אמריקאי נוסף ביל טלברט/דייוויד פרימן וניצחו אותם ב-3 מערכות. לג'ק קרמר זה היה הניצחון השלישי בתחרות זוגות גברים באליפות ארצות הברית הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 16 זוגות זוגות. הזוגות החזקות זכו בדירוג כדלקמן:
לואיז ברוף/מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות
פאולין בץ/דוריס הארט (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידו בגמר
מרי ארנולד/דודו בנדי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר
ג'קי הנט/מרג'ורי ואן רין (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר
במשחק הגמר לואיז ברוף/מרגרט אוסבורן דופונט מארצות הברית שיחקו נגד זוג אמריקאי פאולין בץ/דוריס הארט וניצחו אותן ב-2 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 16 זוגות. הזוגות החזקות זכו בדירוג כדלקמן:
ביל טלברט/מרגרט אוסבורן דופונט (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות
פנצ'ו סגורה (אקוודור אקוודור)/פאולין בץ (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידו בגמר
בוב פלקנבורג/לואיז ברוף (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר
אלווד קוק/שרה פלפרי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר
במשחק הגמר מרגרט אוסבורן דופונט/ביל טלברט (ארצות הברית) שיחקו נגד זוג פאולין בץ (ארצות הברית)/פרנקו סיגורה (אקוודור) וניצחו אותם ב-2 מערכות.
הערות שוליים

↑  מיקום התחרויות
↑  דירוג תחרות 1943
ג'וזף הנט, מנצח תחרות הגברים
פאולין בץ, מנצחת תחרות הנשים
ליאור אשכול

| --- | --- |

 לידה:  1987 (בת 38 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 תפקיד:  מנכ"לית וולט ישראל
 
ליאור אשכול (נולדה ב-1987) היא מנהלת ישראלית שכיהנה עד יולי 2024 כמנכ״לית חברת וולט.
ביוגרפיה

אשכול גדלה ברמת השרון ושירתה כקצינה בחטיבת המחקר של חיל המודיעין. היא בעלת תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מאוניברסיטת תל אביב וב-2017 סיימה MBA במנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד.
בשנים 2013–2015 שימשה כמנהלת מותג בחברת פרוקטר אנד גמבל.
בשנת 2016 עבדה כמנהלת מוצר בכירה באמזון במסגרת התמחות בלימודי ה-MBA.
בשנים 2017–2019 עבדה כראש תחום מוצרים גלובליים במטה חברת WeWork בניו יורק.
בשנת 2020 עבדה כדירקטור מוצר בחברת Healthy.io (אנ').
בנובמבר 2020 מונתה אשכול למנכ"לית וולט ישראל. היא החליפה את אמרי גלאי שקודם לתפקיד ניהולי באירופה. בתקופת כהונתה גדלה החברה מכ-100 עובדים לכ-1,000 עובדים ופעילות החברה התרחבה מגוש דן לכ-200 יישובים ומכסה כ-70% מהאוכלוסייה בישראל. כמו כן, בתקופתה התרחבה פעילות החברה מאספקת מזון ממסעדות בלבד למשלוחים מרשתות קמעונאיות בתחומי המזון, הפארם, האופנה ועוד.
ביולי 2024 סיימה את תפקיד המנכ"לית וקודמה לאחראית על הפעילות האסטרטגית בהנהלה העולמית.
הערות שוליים

↑  אורנה יפת, ליאור אשכול מונתה למנכ"לית וולט ישראל, במקום אמרי גלאי, באתר כלכליסט, 11 בנובמבר 2020
↑  מערכת אנשים ומחשבים, ליאור אשכול מונתה למנכ"לית וולט ישראל, באתר אנשים ומחשבים, ‏11 בנובמבר 2020
↑  שירי דובר, ‏בת 34 עם MBA מהרווארד: הכירו את מנכ"לית וולט ישראל החדשה, באתר ‏מאקו‏, 11 בנובמבר 2020
↑  
ראיון עם שאול אמסטרדמסקי, המנגנון | פרק 5 - החברה שרוצה לשנות את הכללים: המנגנון של מנכ"לית וולט, באתר כאן חדשות, ‏12 במרץ 2023
↑  נווית זומר, בקרוב ימונה מחליף: מנכ"לית וולט ישראל קודמה להנהלה העולמית של החברה, באתר ynet, 1 ביולי 2024
ניראון חשאי

| --- | --- |

 לידה:  28 באוגוסט 1965 (בן 59) נתניה, ישראל ישראל 
 ענף מדעי:  אסטרטגיה עסקית, עסקים בינלאומיים ויזמות
 מקום מגורים:  שוהם
 מקום לימודים:  הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל  אוניברסיטת תל אביב
 מנחה לדוקטורט:  זאב הירש
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת רייכמן  אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת מנצ'סטר
 פרסים והוקרה:  2011-2012 - The John H. Dunning Research Fellow 2017-2018 - The Inaugural Peter J. Buckley International Visiting Fellow
 האתר האישי של פרופ' ניראון חשאי
 תרומות עיקריות
 תאוריה של חברות רב לאומיות, תהליכי הצמיחה של חברות היי-טק קטנות, חקר הקשר שבין גיוון מוצרים וביצועי חברות, חקר הקשר שבין חדשנות טכנולוגית והתרחבות בינלאומית, חקר דפוסי צמיחה של חברות היי-טק קטנות
 
ניראון חשאי (נולד ב-28 באוגוסט 1965) הוא פרופסור מן המניין לאסטרטגיה ועסקים בינלאומיים באוניברסיטת רייכמן, החל מספטמבר 2021 הוא מכהן כדיקן בית הספר אריסון למנהל עסקים באוניברסיטת רייכמן.
ביוגרפיה

פרופ' חשאי נולד וגדל בנתניה, בנם של בלה (לבית אלטמן) ויהודה חשאי.
הוא בעל תואר ראשון בהנדסת מערכות מידע מהטכניון, משנת 1990. את תואר המוסמך והדוקטור קיבל מהפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב, בשנים 1994 ו-2002.
בשנים 1990–1994 שימש מנהל פרויקטים בחברת "אמנת". לאחר מכן, היה שותף מייסד של חברת "מיתר" - חברת ייעוץ וסחר בינלאומי, אשר פעלה בעיקר בטיפוח קשרים עסקיים בין ישראל, מצרים, ירדן וטורקיה, עד שנת 2000.
בשנת 2002 החל לשמש מרצה באוניברסיטה העברית וב-2012 מונה לפרופסור חבר בבית הספר למנהל עסקים שבאוניברסיטה העברית. במהלך שנותיו באוניברסיטה העברית פרופ' חשאי שימש כסגן דיקן וראש ההתמחות באסטרטגיה ויזמות בבית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה העברית. כמו כן, כיהן כמנהל האקדמי של תוכנית ה-Executive MBA של האוניברסיטה העברית, כראש הקדתרה על שם אלברטסון-וולטאצ' במנהל עסקים וכמנהל האקדמי של מרכז אספר ליזמות וחדשנות שבבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית.
בשנת 2017 עבר פרופ' חשאי לבית הספר אריסון למנהל עסקים באוניברסיטת רייכמן. החל משנת 2019 הוא משמש כראש תוכניות המוסמך במנהל עסקים (MBA) באוניברסיטת רייכמן. הוא גם פרופסור אורח באוניברסיטת מנצ'סטר וב-Dunning Research Center, אוניברסיטת רדינג. בעבר החזיק משרות אורח גם בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת ניו יורק, בבית הספר בלווטניק לממשל באוניברסיטת אוקספורד ובבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת לידס. פרופ' חשאי הוא אחד המייסדים של מרכז היזמות של האוניברסיטה העברית, וכן של כנס האסטרטגיה הישראלי (ISC).
מחקר

במחקריו של פרופ' חשאי הוא מתמקד בתאוריה של חברות רב לאומיות, בתהליכי הצמיחה של חברות היי-טק קטנות, בקשר שבין גיוון מוצרים וביצועי חברות, בקשר בין חדשנות טכנולוגית והתרחבות בינלאומית, ובדפוסי צמיחה של חברות היי-טק קטנות.
תרומתו המחקרית של פרופ' חשאי כוללת הצגת מודלים חדשניים המנתחים את ההשפעה של העברת ידע בתוך חברות רב לאומיות על החלטות מיקום פעילות ומיקור חוץ; בזיהוי שלבים ייחודיים בתהליכי ההתרחבות הבינלאומית של חברות היי-טק קטנות וצעירות; הצגת המורכבות בקשר שבין גיוון המוצרים של חברה וביצועיה. מחקריו פורסמו בכתבי עת מובילים בתחום של אסטרטגיה עסקית ועסקים בינלאומיים כגון: Strategy Science, Strategic Management Journal, Journal of Management, Journal of International Business Studies, Global Strategy Journal, Strategic Entrepreneurship Journal, ו-Research Policy. חשאי פרסם מעל 60 מאמרים, ולו ציון h-index של 23 בגוגל סקולר.
בנוסף, פרסם פרופ' חשאי מספר ספרים ופרקים בספרים בתחומי מחקרו. פרופ' חשאי הוא חבר מערכת בכתבי עת בולטים כולל: Strategic Management Journal,Journal of International Business Studies ו-Global Strategy Journal. כמו כן כיהן פרופ' חשאי כעורך ב-Journal of International Management בשנים 2019–2020.
ספריו

Ramamurti, R. & Hashai, N. (Eds.), The Future of Foreign Direct Investment and the Multinational Enterprise, Emerald, 2011.
Almor T. & Hashai, N., FDI, International Trade and the Economics of Peacemaking, The College of Management, Academic Studies, 2000.
Asmussen, C.G., Hashai N. & Minbaeva, D. (Eds.), The Encyclopedia of International Strategic Management, Edward Elgar, 2024.
מאמרים נבחרים

Kafouros M., Hashai, N., Tardios, J.A. & Wang Y. (2022), How do MNEs invent? an invention-based perspective of MNE profitability. Journal of International Business Studies, 53(7), 1420-1448.
Hashai, N. & Zahra S. (2022), Founder Team Prior Work Experience - an Asset or a Liability for Startup Growth? Strategic Entrepreneurship Journal, 16(1), 155-184.
Belenzon, S., Hashai, N., Pattaconi, A., The Architecture of Attention: Group Structure and Subsidiary Autonomy. Strategic Management Journal, 40 (10), 2019, pp. 1610-1643.
Hashai, N., Within-Industry Diversification and Firm Performance—An S-shaped Hypothesis. Strategic Management Journal, 36(9), 2015, pp. 1378-1400
Buckley, P.J. & Hashai, N., The Role of Technological Catch up and Domestic Market Growth in the Genesis of Emerging Country Based Multinationals, Research Policy, 43, 2014, pp. 423-437
Hashai, N., Sequencing the Expansion of Geographic Scope and Foreign Operations of 'Born Global' Firms. Journal of International Business Studies, 42(8), 2011, pp. 994-1015
Buckley, P.J. & Hashai, N., Formalizing Internationalization in the Eclectic Paradigm. Journal of International Business Studies, 40(1), 2009, pp. 58-70
Buckley, P.J. & Hashai, N., A Global System View of Firm Boundaries. Journal of International Business Studies, 35(1), 2004, pp, 33-45
חיים אישיים

חשאי נשוי לעינת ואב לשלושה. בין השנים 2007 ל-2022 חשאי היה חבר במועדון הריצה GRC.