stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולרי טרקם
תרומותיו במתמטיקה

בשנת 1842 ייסד טרקם יחד עם קמי כריסטוף ז'רונו את כתב העת "נוּבל אנאל" למתמטיקה (Nouvelles Annales de Mathematiques) וניהל אותו אחר כך עד יום מותו. כמו כן ערך בין השנים 1855–1861 את המוסף "ביולטין לביבליוגרפיה, היסטוריה וביוגרפיה של המתמטיקה" (Bulletin de bibliographie, d'histoire, et de biographie).
טרקם הוכיח את המשפט של פיירבך על מעגל תשע הנקודות (מעגל פיירבך) של המשולש. מעגל זה קרוי משום כך גם "המעגל של טרקם" או "של אוילר". בשנת 1842 פרסם בעיתונו ההוכחה האנליטית השנייה של משפט: מעגל תשע הנקודות משיק למעגל החסום ולשלושת המעגלים המשיקים מבחוץ של המשולש. שש מתוך תשע הנקודות נקראות הנקודות של טרקם. ידוע גם המשפט שטיינר-למוס-טרקם (Steiner-Lehmus -Terquem), לפיו אם שני חוצי זוויות במשולש הם שווים, המשולש הוא שווה-שוקיים.
טרקם עסק גם במשפט האחרון של פרמה ונמנה עם אלו שהוכיחו אותו במקרה הפרטי n=4.
הוא היה בין הראשונים שהכירו בחשיבות עבודתו של אווריסט גלואה. הוא זה שנתן בשנת 1848 את השם pedal curve (בצרפתית courbe podaire) למושג שהתגלה על ידי קולין מקלורין ב-1718.
פרט לגאומטריה עסק גם באלגברה, באנליזה מתמטית, בקומבינטוריקה (ראו למשל "שאלת טרקם") וענפי מתמטיקה אחרים. טרקם חקר, בין השאר, גם את המתמטיקה ההודית (במאמר בשנת 1816 המבוסס על תרגומים מקולקטה לאנגלית מהאלגברה ההודית). כמו כן במאמר שפרסם ב-1841 בעיתונו של ז'וזף ליוביל חקר את ספר האריתמטיקה ("ספר המספר") של אברהם אבן עזרא, המושפע גם הוא על ידי המתמטיקה ההודית.
השקפותיו לגבי הרפורמה של הדת היהודית

אולרי טרקם היה מעורב בחיי הקהילה היהודית בארצו ובשנים 1818 - 1819 נמנה עם יוזמי הקמת בית הספר היהודי הראשון (לבנים) בפריז בחסות הקונסיסטואר. תחת שם העט "צרפתי" בין השנים 1821 – 1840 פרסם עשרים ושבע אגרות ("אגרות צרפתיות") שבהן הציע שינויים רדיקליים בפולחן היהודי על מנת להתאימו לחברה הצרפתית הסובבת: העברת יום השבת ליום ראשון של הצרפתים, ביטול ברית המילה, תפילה בצרפתית, וכו'. הצעותיו הקיצוניות נדחו על ידי הרבנים והממסד הקונסיסטוריאלי. טרקם חשב שהדת היהודית נותרה בפיגור לעומת התפתחות החברה, דבר שמונע את המיזוג (fusion ,fusion sociale) של היהודים עם ה"משפחה הגדולה של הצרפתים". בביקורתו על מצוות הדת היהודית כמו מצוות בתחום הכשרות, שיער שחלקן מבוססות על מנהגים פגאניים, אולי ממצרים העתיקה. מתח בקורת קשה על ברית המילה, "ריטואל אסייתי" בעיניו, ובמיוחד על מנהגי הפריעה והמציצה שבטקס ברית המילה. הציע להחליף את טקס ברית המלה בטקס סמלי חלופי. טרקם גינה את אפליית הנשים ביהדות – מצא שאין בה טקסים המציינים את שלבי החיים אצל הבנות בהשוואה למילה ולבר מצווה אצל הבנים. לעומת זאת ראה התקדמות בטקס השוויוני יותר של הטבילה ובמונוגמיה שהתקבלו מההתחלה על ידי הנוצרים. הביע אי שביעות רצון מהשיטה הקונסיסטוריאלית ודרש ביזור של עבודת הקודש והקמת בתי תפילה משפחתיים, ביתיים או שכונתיים oratoires. חשב שלימוד התלמוד תופס זמן ומקום דיספרופורציוני בלימודי היהדות וחלק מחומר הלימוד בתחום זה אינו רלוונטי יותר בתנאי החברה המודרנית בצרפת. לעומת זאת לא צידד בנישואי תערובת בין- דתיים. לדעתו רק רפורמה הייתה עשויה לגאול את הדת היהודית מפני היעלמות קרובה. טרקם ציפה שבעתיד שתי הדתות - היהדות והנצרות תתמזגנה לדת מונותאיסטית אחת, שבה גם הנוצרים יוותרו על השילוש ועל גילומו של האל בתוך האדם.
לא פעם גיחך או הזדעזע בכתביו מול הסיפורים האכזריים יותר של התנ"ך. בשנת 1840 עורר טרקם את זעמו של שלמה מונק ושל אקדמאים יהודים אחרים כאשר בעיצומם של ימי עלילת דמשק והמאמצים לשחרר את היהודים קרבנות העלילה מהמאסר, גינה "הצרפתי" באיגרתו בעיתון "קורייה דה לה מוזל" את הפסוק בהגדה של פסח "שפוך חמתך על הגויים אשר לא ידעוך" (לפי ספר תהילים, פרק ע"ט, פסוק ו'). החל מ-1841 הפסיק טרקם את פולמוסיו בנוגע ליהדות. אחדות מרעיונותיו כן תפסו עם הזמן אחיזה בקרב יהודי הקיסרות השנייה – למשל שיפור ההשכלה הכללית של הרבנים והנהגת טקסי בת מצווה לבנות. בשנת 1845 הומר אחיו על ערש דווי לנצרות קתולית. אולרי טרקם עצמו לא המיר דתו, אבל נשא אישה צרפתייה קתולית וחמשת ילדיו הוטבלו. אולרי טרקם נפטר ב-6 במאי 1862 בפריז.
בעוד כל שאר בני משפחתו התנצרו בהשפעת האב אלפונס רטיסבון, יהודי מומר, היה אולרי טרקם היחיד שנקבר לפי רצונו בטקס יהודי בבית העלמין יהודי. הטקס נוהל על ידי הרב הראשי של צרפת לזר איזידור ונכחו בו כתריסר גנרלים, שהיו כולם תלמידיו. הגנרל דה ברסול הספיד אותו בשם מיניסטריון המלחמה הצרפתי.
בניו של אולרי טרקם, שארל ופליקס, למדו כמו אביהם ב"אקול פוליטקניק".
במשפחתו היו עוד אנשי מדע: אחיינו, בעל שם זהה, הגאולוג אולרי טרקם (אנ') (1797-1886), ובנו של אותו אחיין - הפיזיקאי אלפרד טרקם (1831-1887).
פרסים ומחוות כבוד

1852 - תואר קצין מסדר לגיון הכבוד של צרפת – לרגל ביקורו של הקיסר נפוליון השלישי במוזיאון לארטילריה בפריז.
חבר באקדמיה של העיר מץ.
כתבים

בתחום המתמטיקה מכניקה וההיסטריה הצבאית
ספרי לימוד למתמטיקה יסודית ולמכניקה:
-Manuel d'algèbre: ou exposition élémentaire des principes de cette science, Roret 1834 (ספר לימוד לאלגברה או הצגה יסודית של עקרונות מדע זה) מהדורה שנייה.
Nouveau manuel de géométrie ,Roret 1838 (ספר לימוד חדש לגאומטריה)
פירוש למכניקה השמיימית של לפלס – בלתי גמור
תולדות הארטילריה – בלתי גמור
מאמרים
Invariants, covariants, discriminants et hyperdéterminants" 1859
"Théorèmes segmentaires, courbes planes et surfaces
" "Théorème ségmentaire de Carnot etc.
"Foyers des courbes planes";
Problèmes d'optique" 1861 (שאלות באופטיקה)
" Théorème de Desargues" (המשפט של דזארג)
Sur les lignes conjointes dans les coniques" ("Journal de Liouville", III, 1838 (בז'ורנל של ז'וזף ליוביל)
"Theorèmes sur les polygones réguliers considerés dans le cercle et dans I'ellipse" (ibidem)
"Démonstration d'un théorème combinatoire de Mr. Stern (ibidem)
(Solution d'un problème de combinaison" (ibidem" ("שאלת טרקם")
Sur le nombre de normales qu'on peut mener par un point donné а une surface algébrique" (ibidem,IV, 1839)
Sur un symbole combinatoire d'Euler et son utilit é dans (l'analyse" (ibidem
"Sur un manuscrit hébreu du Traité d'arithmétique d'Ibn (Esra" (ibidem, VI, 1841 (על כתב יד עברי של ספר האריתמטיקה של אבן עזרא) בתחום היהדות:
27 "אגרות צרפתיות" (Lettres tsarphatiques) (1821-1837): Lettres d'un Israélite français а ses correligionnaires ou Lettres Tsarphatiques (אגרות של בן ישראל צרפתי לבני דתו או אגרות צרפתיות)
מאמרים רבים ב"Archives israélites"
השתתף בתרגום התנ"ך לצרפתית בעריכתו של סמואל כאהן (S.Cahen)
קישורים חיצוניים ומקורות

אולרי טרקם - עם תמונה
LANDAU, Philippe-Éfraïm, Olry Terquem (1782-1862). Régénerer les juifs et réformer le judaïsme, Revue des Etudes Juives 160, 1-2. jan-juin 2001 p169-187 (פיליפ אפרים לנדאו – "אולרי טרקם - ליצור את היהודים מחדש ולשנות את היהדות", מאמר ב"רוו דז אטוד ז'ויב", מס' 160, 1-2, ינואר-יוני 2001, עמ' 169–187)
"אולרי טרקם", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
לקסיקון אנציקלופדי ברוקהאוס-אפרון
לרגל 225 להולדתו של אולרי טרקם באתר ספריית האקול פוליטקניק
(Michael Shmidman (editor), Turim - Studies in Jewish history and literature, Thuro College Press, 2007
Christophe J. Scriba Writing the history of mathematics:its historical development  Springer, 2002 (כריסטוף סקריבה - "כתיבת תולדות המתמטיקה - התפתחותה ההיסטורית", שפרינגר, 2002)
Philippe Landau -  Au temps des premières écoles consistoriales de Paris, en "Information Juive", 42, novembre 2007, p.25 (פיליפ לנדאו - בימי בתי הספר הקונסיסטוריאלים הראשונים בפריז, "אנספורמסיון ז'ויב" 42,2007(הקישור אינו פעיל))
art. Olry Terquem ב- Louis-Gabriel Michaud - Biographie Universelle ancienne et moderne, II édition, tome 41,p.168 Louis Vives 1843, Paris
לואי-גבריאל מישו - ביוגרפיה עולמית ישנה ומודרנית, מהדורה שנייה, כרך 41, עמוד 168, הוצאה לאור לואיס ביבס, פריז 1843
לקריאה נוספת

Jay R Berkovitz  The shaping of Jewish identity in nineteenth-century France* Wayne University Press, 1989 p 389
Eugène Prouhet Notice sur la vie et les travaux d'Olry Terquem, Bulletin de Bibliographie, d’Histoire et de Biographie Mathématique, t.VIII, Novembre 1862, 81-90
Chasles, Michel, Rapport sur les travaux mathématiques de M.O.Terquem, Annales de Mathématiques, 2e série, t.II, Juin 1863, 241-251. (מאמר של מישל שאל על עבודותיו של טרקם)
?Do symmetric problems have symmetric solutions (ויליאם וטרהוראוס - האם לשאלות סימטריות יש פתרונות סימטריים? נספח ביוגרפי על אורלי טרקם)
Michael Mayer, Response to modernity: a history of the Reform Movement in Judaism (מייקל מאייר - תשובה למודרניות: תולדות תנועת הרפורמה ביהדות), 1995 Wayne University Press
Joey Glick -A History of the History of the French Jewish Emancipation Colorado College 2007
- Zosa Szajkowski - Jews and the French Revolutions of 17890,1830 and 1848, KTAV Publishing House 1970. Jersey City USA,
Jonathan Frankel The Damascus affair: "ritual murder," politics, and the Jews in 1840, Cambridge University Press sec ed 1997
יקותיאל גינצבורג, כתבים נבחרים (מבחר ממאמריו על חיי מתמטיקאים יהודים), תל אביב וירושלים: מ' ניומן, 1960, עמ' 169-193.
הערות שוליים

↑  Biographie universelle 1843 עמוד 168
↑  (1970)Zosa Szajkowski ע'548
↑  Waterhouse
↑  E.Ortiz,S.Altman- 2005 p60
↑  המשפט של טרקם בוויקיפדיה צרפתית
↑  רובר פראול וז'אק מנדונה:Podaire 2006
↑  T.Thanatipanonda -Inversions and Major Index for Permutations in Mathematics Magazine vol 77 nr2 2004
↑  רון נוט - חידות תמורות Permutations puzzles
↑  פיליפ לנדאו - בעיתון "אנפורמסיון ז'ויב" 42, נובמבר 2007,
↑  טורים - 2001, (עורך:שמידמן) - ע'21.
↑  ע' 247, (Jonathan Frankel(1997
↑  טורים 2001, (עורך - שמידמן)- ע'22
↑  פליקס פרס - הסוציולוגיה של התלמידים שהתקבלו ל"X" (אקול פוליטקניק) מתוך הרצאות בתחום הגיניאלוגיה בשביל אתר יהדות אלזס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268809905171  PLWABN: 9810596160205606  BNE: XX1451598  BnF: cb12459950c (data)  CiNii: DA15774181  GND: 117616133  ISNI: 0000 0000 1492 5152  Léonore: 354389  NLG: 140944  NTA: 172400120  SUDOC: 033769532  VIAF: 71488953   WorldCat (עם VIAF): 71488953 
הבניין הישן של בית הספר הפוליטכני בפריז
מעגל תשע הנקודות או המעגל של טרקם. מוכר גם כמעגל של אוילר או של פיירבך
אייריש קאר בומב

| --- | --- |

אייריש קאר בומב
 נתונים
 מרכיבים:  30 מ"ל ויסקי אירי, 30 מ"ל אייריש קרים ו־280 מ"ל בירת סטאוט
 כוס:   כוס בירה ו כוס שוט
 הגשה:  מוזגים את הוויסקי מעל האייריש קרים בכוס שוט, ומפילים אותה לתוך הבירה.
אייריש קאר בומב (מאנגלית: Irish Car Bomb; בתרגום חופשי: מכונית תופת אירית) הוא קוקטייל בירה שאינו מוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. קוקטייל זה מורכב מבירת סטאוט, אייריש קרים וויסקי אירי.
אטימולוגיה

שמו של הקוקטייל נובע ממרכיביו האיריים של המשקה, ומתייחס למכוניות התופת הידועות לשמצה של המחתרת האירית בתקופת "הצרות" (התנגשויות בין ארגונים אירים לאומנים לצבא הבריטי) כהמחשה לאפקט הקוקטייל. מסיבה זו, שם הקוקטייל נחשב פוגעני וישנם ברים שמסרבים להגיש אותו. הקוקטייל כמעט שאינו ידוע באירלנד, והזמנתו שם עלולה לגרום מבוכה או עלבון.
צורת הכנה

מוזגים את הוויסקי מעל לאייריש קרים בכוס שוט, ושומטים את הכוסית לתוך כוס בירה של שליש ליטר גינס (יש ללגום מעט מהבירה לפני כן על מנת למנוע מהבירה לעלות על גדות הכוס עם הטבעת כוס השוט).
את הקאר בומב נהוג לשתות בלגימה אחת - מיד לאחר שכוס השוט הוטבעה, אחרת המרכיבים החלביים באייריש קרים יעברו תהליך של הגבנה.
המתכון המקורי כלל גם ליקר קלואה, אך כיום נוטים לא לכלול אותו.
אימפי

מערך האימפי
אימפי הוא מבנה קרבי שהיה בשירות בני הזולו. האימפים הראשונים גויסו על ידי שאקה בתחילת המאה ה-19. צעירי הזולו גויסו בגיל 6 לתוכנית אימונים במסגרת האינטנגה ופוזרו לחטיבות בהגיעם לגיל 20. כל אימפי הורכב מחטיבות בנות 1,000 לוחמים, אם כי המספר יכול היה לנוע מ-500 עד 2,000 לוחמים בכל גדוד בגלל מיזוג חטיבות, תגבורות ואבדות בקרבות. בהתחלה האימפים הורכבו מגברים שבאו מאותה קבוצת גיל, אך בהמשך המנהג השתנה בגלל הצורך לתגבר את האימפים בעקבות האבדות בקרבות. האימפים מפורסמים בזכות טקטיקת ה"תאו" - כל אימפי שלח שתי "קרני תאו" שיועדו להקפת אגפי היריב, כדי למנוע ממנו מלתמרן, ובעזרת "חזה התאו" למחוץ את ההתנגדות. מאחורי "חזה התאו" ניצבו ה"מותניים" שהיו מורכבות מוותיקים בעתודה.
כל חטיבה הייתה בעלת מגן בצבע אחר, כאשר הצבעים סימלו את ותק החטיבה. החטיבות הצעירות קיבלו מגנים שחורים וחטיבות הוותיקות היו בעלות מגנים לבנים. ככל שאחוז הצבע הלבן במגן היה גבוה יותר, כך החטיבה הייתה ותיקה ויוקרתית יותר. בעת מלחמת הזולו היו בצבא הזולו כמה עשרות חטיבות.
| אמנות המלחמה |
| --- | --- | --- |
| אמנות המלחמה | טקטיקה • אופרטיבה צבאית • אסטרטגיה • דוקטרינה צבאית • תורת לחימה • הונאה |  |
| מושגי יסוד | לחימה • קרב • מערכה • מלחמה • מלחמה כוללת • מלחמת מנע • לוחמת חלל • לוחמה אווירית • לוחמה ימית • לוחמת תמרון • לוחמת שחיקה • לוחמה אסימטרית • מלחמה בטרור • מלחמת אזרחים • צבא |  |
| הוגים וספרים | סון דזה / אמנות המלחמה • וגטיוס / מדעי הצבא • קרל פון קלאוזביץ / על המלחמה • אלפרד פון שליפן • בזיל הנרי לידל הארט / אסטרטגיה של גישה עקיפה • מרטין ון קרפלד |  |
| טקטיקה ומערכים צבאיים | טקטיקה ומערכים צבאיים |  |
| מערכים צבאיים |  מערך ריבוע • פלנקס • טסטודו • אימפי |  |
| טקטיקה | מכה מקדימה • מלחמת בזק • מתקפת נגד • אדמה חרוכה • קרב בלימה • מצור • הסגר • תנועת מלקחיים • כיתור • איגוף • איגוף אנכי • מארב • תקיפה אווירית • הפצצה טקטית • דיכוי הגנה אווירית • הפצצה אסטרטגית • לוחמה בשטח בנוי • לוחמת מנהרות • לוחמת שריון • לוחמה הררית • לוחמה מדברית • לוחמה אמפיבית • לוחמה נגד צוללות • לוחמה ביולוגית • לוחמה כימית • לוחמת רשת ("סייבר") • לוחמה אלקטרונית • לוחמה פסיכולוגית • לוחמה משפטית • לוחמה כלכלית • לוחמה לא קונבנציונלית • הפרד ומשול • מבצעים מיוחדים • גרילה • טרור • מפת מבצע |  |
| טקטיקות של | פרשים • חי"ר • שריון • ארטילריה • לחימה אווירית • לחימה ימית |  |
| אסטרטגיה לאורך ההיסטוריה | אסטרטגיה לאורך ההיסטוריה |  |
| בעת העתיקה | הטקטיקה והאסטרטגיה היוונית • הטקטיקה והאסטרטגיה ההלניסטית • הטקטיקה והאסטרטגיה הרומית |  |
| בימי הביניים | הטקטיקה והאסטרטגיה המוסלמית • הטקטיקה והאסטרטגיה האירופאית בימי הביניים • הטקטיקה והאסטרטגיה המונגולית |  |
| בעת החדשה | הטקטיקה והאסטרטגיה האמריקאית בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה גרמנית בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה סובייטת בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה האירופית בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה במאה ה-20 |  |
אחוה (מותג)

ראובן ריבלין בסיור במפעל אחוה, אוגוסט 2017
אחוה הוא מותג של חברת אחדות בע"מ, שהיא חברה תעשייתית ישראלית בתחום המזון. החברה מייצרת מגוון מוצרים ובהם חלווה, טחינה ומוצרי מאפה, כולם במותג "אחוה".
היסטוריה

אחדות בע"מ נוסדה בשנת 1929. מעונו הראשון של המפעל שכן בסמטת בית הבד בתל אביב בשטח של 180 מ"ר. שם הרחוב ניתן על ידי ראש העיר הראשון, מאיר דיזנגוף, שכן בתחילת הדרך יצרה אחדות גם שמני מאכל. בגבעת הרצל בדרום תל אביב שכן מפעל הטחינה, בשטח של 200 מ"ר.
בתחילת דרכו של המפעל תהליך הייצור בוצע על ידי רתימת חמורים לאבני רחיים מסתובבות. בשלב מאוחר יותר הועברו קווי חשמל ברחוב והמפעל חובר לרשת החשמל.
בשנות קום המדינה החברה התמקדה בייצור למען השיירות שעלו לירושלים הנצורה. בשנת 1953 המפעל הועבר לרחוב הסדנא בתל אביב והחל להשתמש בשיטות ייצור מודרניות. 
בשנות ה-70 של המאה ה-20 חברת אחדות בע"מ יצרנית טחינה רכשה את חברת אחוה בע"מ יצרנית חלווה, לקוחה העיקרי בשעתו. תהליך הייצור של החלווה והטחינה החל להתרחש תחת קורת גג אחת.
בשנת 1997 עבר המפעל למבנה בן 2,000 מ"ר באזור התעשייה ברקן.
בשנת 2002 המפעל החל לייצר דברי מאפה והרחיב את שטח הייצור ל-6,000 מ"ר.
בשנת 2013 זוכה המפעל בפרס "מפעל חיים" מטעם התאחדות התעשיינים ומשרד הכלכלה.
בשנת 2014 החברה עברה למפעל בן 10,000 מ"ר באזור התעשייה באריאל.
פעילות המפעל כיום

החברה מעסיקה כ-250 עובדים מחתך רחב באוכלוסייה ובהם עולים חדשים מאתיופיה, רוסיה, שומרונים, ערבים וחרדים.
פעילות המפעל מתחלקת בין ייצור מקומי וייצוא למגוון רחב של מקומות בעולם. 
המפעל פועל בתחום הבריאות ומתחזק קווי ייצור למוצרים אורגנים.
הכנסות החברה ב-2014 הוערכו בכ-163 מיליון ש"ח ורווח נקי של 15 מיליון ש"ח.
איגור אסטרלואה

איגור אסטרלואה אסקסיבר (בספרדית: Igor Astraloa Askasibar; נולד ב-29 במרץ 1976) הוא לשעבר רוכב אופני כביש ספרדי-בסקי. אסטרלואה הוא אלוף העולם לשנת 2003. בנוסף לכך, הוא ניצח בלה פלש ואלון באותה שנה.
קריירה

אסטרלואה הפך למקצוען בשנת 2000, כשהצטרף לקבוצת "מרקאטון אונו–אלבאקום" (אנ') האיטלקית לצד מרקו פנטאני. ב-2001 ניצח את גרנד פרי פרימאוורה וסיים שביעי ב-HEW Cyclassics. באותה שנה השתתף לראשונה בגרנד טור כשנבחר לוואלטה אספנייה, אך נטש את המרוץ בקטע ה-10.
ב-2002 הצטרף לקבוצת "סייקו" (אנ') האיטלקית. הוא ניצח את טור בריקסיה, השתתף בג'ירו ד'איטליה וסיים במקום ה-53. אסטרלואה סיים שני ב-HEW Cyclassics ובקלאסיקה סן סבסטיאן, לאחר שהפסיד ללורן ז'אלאבר במאוץ אל קו הסיום בין חמישה רוכבים. הוא השתתף בוואלטה אספנייה, סיים שביעי בפריז–טור ושני בגביע יפן.
ב-2003 אסטרלואה קבע את העונה הטובה בקריירה שלו בעיני רבים, זה התחיל עם ניצחון בקטע בוואלטה ולנסיה. אסטרלואה ניצח את לה פלש ואלון, עם ניצחונו הפך אסטרלואה לרוכב הספרדי הראשון שמנצח במרוץ. הוא סיים שלישי ברונד אום דן הנינגר ורביעי ב-HEW Cyclassics. הוא השתתף בוואלטה אספנייה אבל פרש לפני הקטע ה-11. ב-12 באוקטובר, ניצח אסטרלואה ניצח את אליפות העולם בהמילטון (קנדה) בניצחון שנחשב למפתיע, אסטרלואה סיים בפער של חמש שניות מקבוצה של שלושה רוכבים, אלחנדרו ולוורדה, פטר ואן פטגם, ופאולו בטיני.
עד אפריל 2004 רכב בקבוצת קופידיס, וסיים רביעי במילאנו – סן רמו. ממאי 2004 רכב בקבוצת למפרה. הוא סיים שלישי ב-HEW Cyclassics והשתתף באולימפיאדת אתונה, אך לא סיים את המרוץ.
ב-2005 עבר לקבוצת ברלוורלד הבריטית, הוא ניצח קטע בוואלטה של בורגוס באותנה עונה, סיים חמישי בפריז–בריסל. ב-2006 ניצח את מילאנו–טורינו.
ב-2007 ו-2008 רכב בקבוצת "מילראם" האיטלקית/גרמנית. בעונת 2009 רכב בקבוצת אמיקה–צ'יפס.
פרשיות סמים

בדצמבר 2010, ה-UCI השעה את אסטרלואה לשנתיים ונענש בקנס של 35,000 אירו לפי בדיקות הדם שלו. למרות ההשעייה, אף אחד מניצחונותיו לא בוטלו.
הערות שוליים

↑  World Championship -2003, procyclingstats.com
אילונה קורסטין

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1980 (בת 44) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 משקל:  79 ק"ג 
 גובה:  1.83 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  כדורסל 
 תקופת הפעילות:  1996–2013 (כ־17 שנים) 
 הישגים
 פרסים והוקרה:  מדליה על הישגים למען המולדת דרגה ראשונה 
 
אילונה קליובנה קורסטין (ברוסית: Илона Кальювна Корстин; נולדה ב-30 במאי 1980) היא כדורסלנית רוסייה, ששיחקה בעמדת הקלעית וסמול פורוורד בנבחרת רוסיה בכדורסל נשים עמה זכתה פעמיים במדליה אולימפית, באליפות העולם ובאליפות אירופה. היא זכתה שלוש פעמים ביורוליג עם שלושה מועדונים שונים. מאז 2016 משמשת כמנכ"לית הליגה המאוחדת של VTB, ליגת הכדורסל הבכירה במזרח אירופה.
ביוגרפיה

אילונה נולדה ב־30 במאי 1980 בלנינגרד. בילדותה עסקה בשחייה, ריצה והתעמלות מכשירים וגם הופיעה בתחרויות אתלטיקה ושיחקה טניס. היא החלה לשחק כדורסל בבית ספר 86 בנפת פטרוגרד. לאחר מכן המשיכה את לימודי הכדורסל בהנחיית קירה טרשסקאל. יחד עם אילונה קורסטין התאמנו סבטלנה אברוסימובה, מריה סטפנובה ושחקניות כדורסל רוסיות מפורסמות אחרות. המועדון המקצועי הראשון של אילונה היה מועדון Force Majeure הפטרבורגי.
בגיל שבע עשרה יצאה לצרפת, מאחר שאמה נישאה בפעם השנייה וכתוצאה מכך ניתנה לה אוטומטית אזרחות צרפתית. שם החלה ללמוד ולשחק במועדון הנשים של העיר בורז', איתו זכתה באליפות צרפת וביורוליג. קורסטין התבקשה לשחק בנבחרת צרפת, אך בשנת 2000, החליטה שתשחק בנבחרת רוסיה.
בשנת 2001, קורסטין נבחרה בסיבוב השני של הדראפט בליגת ה-WNBA במספר 29 במדי פיניקס מרקורי, שם שיחקה לצד מריה סטפנובה. קורסטין יכלה להמשיך את הקריירה באיטליה, אך המאמן ואדים קפרנוב שכנע אותה לעבור לצס"ק בב"ס סמרה. בסוף נובמבר 2008, בשל המשבר, צסק"א נאלצה לסגת מכל התחרויות. אילונה קורסטין קיבלה הצעות לעבור למועדון אחר. אבל הופיעו נותני חסות חדשים שהחלו לממן את המועדון.
קורסטין הייתה קפטן נבחרת רוסיה באליפות אירופה 2009. בגמר, רוסיה הפסידה לצרפת. לאחר סיום אליפות אירופה, אמרה קורסטין כי היא מודאגת מעתיד כדורסל הנשים ברוסיה בשל הדומיננטיות של שחקניות זרות באליפות רוסיה ופחדה שעם הזמן נבחרת רוסיה לא תזכה במדליות.
אחת הסיבות לכך שקורסטין עברה לספרטה אנד קיי בסוף עונת 2009/10 היא שלקבוצה המוסקבאית היו יעדים גבוהים ביותר.
קורסטין הסבירה כי היא לא משחקת ב־WNBA, שכן המשחקים בארצות הברית מפריעים להיערכות נבחרת רוסיה לקראת התחרויות.
אחרי משחק הגמר של אליפות אירופה 2011, היא הודיעה כי היא חתמה על חוזה עם "בשיקטאש" הטורקית. בשל בעיות כלכליות במועדון בתחילת פברואר 2012, היא חתמה על חוזה עם אוונידה עד סוף העונה.
ב־23 באוגוסט 2012 נודע כי קורסטין ודינמו חתמו על חוזה לעונה אחת. ב־16 ביולי 2013 הודיעה על סיום הקריירה המקצועית שלה.
משנת 2013 עד 2016 שימשה כמשנה למנכ"ל הליגה המאוחדת ומאז יולי 2016 היה מנכ"לית הליגה המאוחדת.
בשנת 2019 ייסדה את האקדמיה לילדים ולנוער בכדורסל במוסקבה.
חיים אישיים

אמה היא אזרחית צרפתייה, האב קלג'ו קורסטין הוא מאמן כושר. החל משנת 2020, עבד עם שחקני מועדון הכדורגל "טמבוב".
אילונה קורסטין סיימה את לימודיה התיכוניים בסנקט פטרבורג. היא למדה ניהול במכללה בצרפת. למדה ניהול באוניברסיטת סמרה. בצרפת פגשה בחור צעיר שהגיע עמה לרוסיה.
בשנת 2017 התחתנה עם ולדימיר פוטפוב. בשנת 2018 ילדה את בתם הבכורה.
הערות שוליים

↑  Первая красавица мирового баскетбола
↑  Детство золотое
↑  "Илона Корстин. Биография". אורכב מ-המקור ב-2009-07-17. נבדק ב-2010-06-21.
↑  "Чемпионка Европы по баскетболу Илона Корстин «После победы мы устроили грандиозный банкет»". אורכב מ-המקור ב-2008-04-10. נבדק ב-2010-06-21.
↑  Илона Корстин: «Когда ЦСКА закрыли, у меня чуть голова не взорвалась»
↑  "Капитаном сборной России будет Корстин". אורכב מ-המקור ב-2009-06-14. נבדק ב-2010-06-21.
↑  "Корстин: в финальном матче нам просто не хватило сил". אורכב מ-המקור ב-2009-06-21. נבדק ב-2010-06-21.
↑  "Корстин: снимаю перед француженками шляпу". אורכב מ-המקור ב-2009-06-24. נבדק ב-2010-06-21.
↑  Капитан сборной России Илона Корстин: Мы вернулись, как с войны…
↑  "Корстин: «Спартак» сделал мне интересное предложение". אורכב מ-המקור ב-2009-06-20. נבדק ב-2010-06-21.
↑  Большие гонки Илоны Корстин
↑  Баскетболистка Илона Корстин: «Победу в Евролиге посвятим Шабтаю Калмановичу»
↑  Илона Корстин продолжит карьеру в «Бешикташе»
↑  Илона Корстин перешла в испанскую «Авениду»
↑  Илона Корстин заключила однолетний контракт с московским «Динамо»
↑  Илона Корстин о завершении карьеры
↑  Академия нового баскетбола
↑  https://www.tambov.kp.ru/online/news/3729870/
↑  "Илона Корстин: «Баскетбол интереснее модельного бизнеса»". אורכב מ-המקור ב-2012-09-27. נבדק ב-2010-06-21.
↑  Её знают все. Стильная женщина с дьявольскими рожками
↑  "Илона Корстин «Побывав в Самаре, поняла: пора возвращаться на родину»". אורכב מ-המקור ב-2006-01-17. נבדק ב-2010-06-21.
↑  Илона Корстин родила дочь
↑  Илона Корстин: «У нас основной состав уже держится три-четыре года»
↑  "ЦСКА — первый, «Спартак» — третий". אורכב מ-המקור ב-2008-12-01. נבדק ב-2010-06-21.
↑  Илона Корстин признана MVP Мировой лиги
↑  "Корстин: титула MVP Еврокубка заслуживали все мои партнёрши". אורכב מ-המקור ב-2009-10-24. נבדק ב-2010-06-21.
אילן קובלסקי

אילן קובלסקי, 2011
אילן קובלסקי (נולד ב-14 בדצמבר 1950) הוא מאמן כדורסל ישראלי. כיום (2009) קובלסקי הוא חבר הנהלת איגוד הכדורסל בישראל, חבר בהנהלת אס"א (איגוד ספורט אקדמאי), חבר בוועדה לקידום הנשים בספורט בישראל, חבר בארגון FISU העולמי ורכז הספורט במרכז הבינתחומי בהרצליה.
פעילות חברתית וקהילתית

משנת 1993 חבר בסגל המאמנים במכון
INSTITUTE FOR INTERNATIONAL SPORT AT R.I UNIVERSITY U.S.A
בניהולו ומקימו של המאמן DAN DOYLE, שהמטרה היא להפגיש בני נוער מכול העולם ליצירת מנהיגי העתיד.
בשנת 2000 אילן קובלסקי יחד עם אריה רוזנצוויג מנכ"ל מרכז הספורט של אוניברסיטת ת"א ויו"ר אס"א ישראל ואחרים קיימו בישראל בפעם הראשונה במזרח התיכון, את משחקי המזרח התיכון. 

משחקי הים התיכון לסטודנטים ספורטאים (MIDDLE-EAST-MEDITERRANEAN SCHOLAR ATHLETE GAMES)
בתוכנית השתתפו 300 משתתפים מירדן, פלסטין, ישראל, ארצות הברית, יוון, דרום אפריקה, אירלנד ועוד.
בשנת 2006 הקים אילן קובלסקי יחד עם אריה רוזנצוויג את טורניר השלום לקבוצות כדורסל לסטודנטים בחסות התורם אד פסקוביץ הבעלים של קבוצת אטלנטה הוקס מ-N.B.A
טורניר זה מתקיים בכול שנה בחודש מאי בהשתתפות מדינות רבות מאפריקה, אסיה, אירופה ואמריקה.
בשנת 2006 אילן קובלסקי יחד עם אחרים הקים עמותה שנקראת "בדרכי שלי" MY WAY""
ששמה לה למטרה תמיכה בחינוך, ספורט, לבני נוער ואחרים ללא הבדל של לאום .
אילן קובלסקי נבחר על ידי ארגון הספורט האקדמי להיות נציגו בהנהלת איגוד הכדורסל והחל משנת 2006 הוא חבר הנהלת איגוד הכדורסל וחבר בוועדות מקצועיות לנשים וגברים .
אילן קובלסקי חבר הנהלת איגוד הספורט האקדמי החל משנת 2000, כנציגו של המרכז הבינתחומי.
אילן קובלסקי משמש החל משנת 2000 כראש מנהל הספורט במרכז הבינתחומי הרצליה והקים את הפרויקט "אקדמיה לספורטאים מצטיינים" שנותן אפשרות לספורטאים מקצוענים.
אומגה בקנטאור

| --- | --- |

ω בקנטאור בצילום של טלסקופ החלל האבל
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קנטאור
 שמות נוספים:  NGC 5139
 מגלה:  אדמונד היילי 
 תאריך גילוי:  1677
 סוג:  צביר כדורי
 בהירות נראית:  3.7+
 סיווג מורפולוגי:  VIII
 עלייה ישרה:  13ʰ 26ᵐ 45.89ˢ
 נטייה:  ‏36.7″ ‏28′ ‏47°‏-
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  9.7-
 מרחק:  16,000  שנות אור 4,905.57  פארסק
 קוטר:  170 שנות אור
 מסה:  5,000,000  ☉M
 מספר כוכבים:  כ-10,000,000
 
ω בקנטאור (מצוין כ-NGC 5139) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים קנטאור הנמצא במרחק של כ-16,000 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-10 מיליון כוכבים. זהו הצביר הכדורי הבהיר ביותר בשמים ואחד הקרובים ביותר לכדור הארץ.
היסטוריה

הצביר התגלה על ידי אדמונד היילי בשנת 1677 ותואר על ידו כ"כתם בהיר בקבוצת קנטאור". למעשה כבר תלמי כלל אותו בקטלוג הכוכבים שלו ככוכב והוא גם נכלל בשנת 1603 בקטלוג הכוכבים אורנומטריה של יוהאן באייר, שגם נתן לו את הציון "ω בקנטאור". ג'ון הרשל זיהה סביב שנת 1830 שמדובר בצביר כוכבים. בשנת 2008, בעקבות תצפיות נוספות, שנעשו על ידי טלסקופ החלל האבל, הועלתה השערה שבמרכז הצביר נמצא חור שחור בינוני ושלמעשה מדובר בגלקסיה ננסית שנלכדה בכוח הכבידה של שביל החלב, שפיזר את הכוכבים שמחוץ לליבתה.