stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Last Post
מקור המנגינה ותפקידה הטקסי

מקור המנגינה הוא ביחידות צבא בריטיות שהיו מוצבות בהולנד במאה ה-18 ואימצו מנהג מקומי. במקור הייתה זו אחת מתרועות החצוצרה השונות שהושמעו במהלך שגרת היום של הצבא הבריטי. היא נודעה להכריז שתמה ביקורת הערב על עמדות הזקיפים במחנה וכי הוא מוכן ללילה. שימוש נוסף שהיה לה היה להודיע לחיילים בשדה הקרב כי תם יום הלחימה, וכי על החיילים הפצועים או הפזורים בשטח לעשות את דרכם לכיוון קול החצוצרה על מנת להגיע למקום מבטחים.
במאה ה-19 החלה המנגינה לשמש בטקסי הלוויה צבאיים בטריטוריות שונות של האימפריה הבריטית. משמעותה הייתה קריאת פרידה מהחייל המת, המכריזה כי תפקידו תם והוא יכול לנוח על משכבו.
במלחמת העולם הראשונה הושמעה המנגינה בטקסי קבורה צבאיים  בשדות הקרב ובאזכרות והפכה מלחן צבאי בלבד לכזה של כלל הציבור. לאחר המלחמה שולבה המנגינה בטקסי הזיכרון השנתיים המתקיימים במדינות חבר העמים הבריטי, לרבות יום אנזא"ק המצוין באוסטרליה ובניו זילנד.
בדרך כלל באות מיד לאחר המנגינה שתי דקות דומייה ולאחריהן מנגינת החצוצרה The Rouse, ששימשה במקור כקריאת השכמה צבאית, והיא מסמלת את החזרה לחיים. בטקס הנערך תחת כיפת השמיים מחויבים אנשי צבא להצדיע במהלך השמעת המנגינה.
למנגינה יש גרסאות שונות בחיל הרגלים ובחיל הפרשים הבריטים. כמו כן, בעוד שבמהלך חיי המחנה הרגילים הייתה מושמעת מנגינה באורך של 45 שניות, הגרסה הטקסית של המנגינה היא ארוכה יותר - כ-75 שניות.
המנגינה שולבה עם השנים ביצירות מוזיקליות שונות וכן בהצגת תיאטרון, העוסקות כולן בנופלים במלחמה.
השמעת המנגינה באנדרטת איפר

מדי יום מאז 1928, בשעה שמונה בערב, מנגנים חצוצרנים את המנגינה באנדרטת איפר בעיר איפר שבבלגיה (המוכרת גם כשער מנן). אנדרטה זו מנציחה 55 אלף חיילים של האימפריה הבריטית שנפלו בעיר ובסביבתה במלחמת העולם הראשונה ומקום קבורתם לא נודע.
בימי הכיבוש הגרמני בבלגיה (1940‏-1944) במלחמת העולם השנייה לא קוים הטקס. במקום זאת נוגנה המנגינה בתקופה זו מדי יום בבריטניה, בבית הקברות הצבאי ברוקווד שבקרבת לונדון. הטקס חודש באתר האנדרטה עם שחרור העיר איפר על ידי כוחות פולנים מצבאות בעלות הברית, ואף לפני שנסתיימה הלחימה בעיר.
עד לחודש יולי 2015 הושמעה המנגינה בשער מנן 30 אלף פעמים.
ראו גם

אודת הזיכרון
בשדות פלנדריה
1936

שנת 1936 היא השנה ה-36 במאה ה-20. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. 1 בינואר 1936 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-13 ימים.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני.
אירועים

ינואר
3 בינואר – חוקי נירנברג מוחלים גם על הצוענים
פברואר
4 בפברואר – דוד פרנקפורטר, מתנקש בחייו של הדיפלומט הנאצי הבכיר וילהלם גוסטלוף בדאבוס שבשווייץ
5 בפברואר – הסרט "זמנים מודרניים" יוצא לאקרנים
26 בפברואר – הפיכה צבאית ביפן
מרץ
7 במרץ – גרמניה הנאצית מכניסה כוחות צבאיים לחבל הריין, בניגוד להסכם ורסאי והסכם לוקרנו
30 במרץ – שידור הרדיו הראשון בישראל, באחריות מנהלת המנדט תחת השם "תחנת השידור של פלשתינה (א"י)"
אפריל
1 באפריל – אוריסה מוכרזת כמחוז בהודו הבריטית
19 באפריל – תחילת המרד הערבי הגדול בארץ ישראל
23 באפריל – הבריטים מפנים את המשפחות היהודיות בחברון בחשכת הליל
מאי
1 במאי – הקיסר היילה סלסי עוזב את אתיופיה עם הפלישה האיטלקית
5 במאי – כוחות איטליה כובשים את אדיס אבבה בירת אתיופיה
9 במאי – איטליה מספחת את אתיופיה
יוני
4 ביוני – לאון בלום הופך לראש ממשלת צרפת
22 ביוני – סטודנט לשעבר באוניברסיטת וינה ירה למוות במוריץ שליק, פילוסוף גרמני והאב המייסד של הפוזיטיביזם הלוגי והחוג הווינאי מתוך מחשבה כי שליק יהודי, דבר שנתגלה כחסר כל שחר
28 ביוני – האימפריה היפנית מייסדת את מדינת הבובות מנגז'יאנג בצפון סין
30 ביוני – מוצא לאור הספר "חלף עם הרוח" מאת מרגרט מיטשל
יולי
17 ביולי – מרד של הצבא הספרדי במרוקו פותח את מלחמת האזרחים הספרדית
26 ביולי – מעצמות הציר מחליטות להתערב במלחמת האזרחים בספרד
אוגוסט
1 באוגוסט – נפתחה אולימפיאדת ברלין
3 באוגוסט – האצן האמריקאי ג'סי אוונס זוכה במדליית זהב במרוץ ל-100 מטר באולימפיאדת ברלין
9 באוגוסט – באולימפיאדת ברלין, ג'סי אוונס זוכה, עם נבחרת השליחים, במדליית הזהב הרביעית
ספטמבר
7 בספטמבר – זאב טסמני אחרון מת בגן החיות והמין נכחד מן העולם
7 בספטמבר – סכר הובר מופעל לראשונה
21 בספטמבר – החונטה הפאשיסטית הספרדית ממנה את פרנציסקו פרנקו לגנרליסימו ולמפקד העליון
אוקטובר
1 באוקטובר – פרנסיסקו פרנקו הופך לראש הממשלה הלאומנית בספרד
25 באוקטובר – אדולף היטלר ובניטו מוסוליני יוצרים את ציר רומא-ברלין
נובמבר
1 בנובמבר – בניטו מוסוליני מתאר את הברית בין גרמניה לאיטליה כ"ציר"
2 בנובמבר – בניטו מוסוליני הכריז על הקמת "ציר רומא-ברלין", שיהווה את הבסיס למדינות הציר
23 בנובמבר – ועדת פרס נובל לשלום מעניקה את הפרס של שנת 1935 לקארל פון אוסייצקי הכלוא
23 בנובמבר – יוצא לאור הגיליון הראשון של המגזין "לייף"
25 בנובמבר – גרמניה ויפן חותמות על ברית נגד הקומינטרן
דצמבר
5 בדצמבר – הרפובליקה הסוציאל פדרטיווית הסובייטית של עבר הקווקז חדלה להתקיים
10 בדצמבר – בעמק בית שאן הוקם תל עמל היום קיבוץ ניר דוד, ראשון היישובים של "חומה ומגדל" על ידי בוגרי ודעתני השומר הצעיר
11 בדצמבר – המלך אדוארד השמיני מוותר על המלוכה כדי לשאת את ווליס סימפסון, גרושה אמריקאית
23 בדצמבר – איטליה שולחת "מתנדבים" למלחמת האזרחים בספרד
26 בדצמבר – ארטורו טוסקניני מנצח על קונצרט הבכורה של התזמורת הסימפונית הארצישראלית, לימים התזמורת הפילהרמונית הישראלית
נפטרו

ינואר
16 בינואר – אלברט פיש, רוצח סדרתי וקניבל אמריקאי (נולד ב-1870)
18 בינואר – רודיארד קיפלינג, סופר בריטי (נולד ב-1865)
20 בינואר – ג'ורג' החמישי מלך הממלכה המאוחדת (נולד ב-1865)
פברואר
19 בפברואר – בילי מיטשל, גנרל בשירות האוויר של צבא ארצות הברית, מהוגי רעיון הכוח האווירי (נולד ב-1879)
20 בפברואר – מקס שרק, שחקן קולנוע גרמני (נולד ב-1879)
27 בפברואר – איוואן פבלוב, פיזיולוג רוסי (נולד ב-1849)
מאי
2 במאי – רוברט מיכלס, סוציולוג גרמני (נולד ב-1876)
14 במאי – אדמונד אלנבי, איש צבא בריטי (נולד ב-1861)
16 במאי – אלברט בנואה, אמן רוסי (נולד ב-1852)
16 במאי – יוליוס שרק, מראשוני המפלגה הנאצית וממקורביו של אדולף היטלר (נולד ב-1898)
16 במאי – ליאונידס פאראסקבופולוס, גנרל ופוליטיקאי יווני (נולד ב-1860)
17 במאי – נחום סוקולוב, הנשיא החמישי של ההסתדרות הציונית העולמית, מנהיג ציוני, סופר, משורר ומחלוצי העיתונות העברית (נולד ב-1859)
יוני
18 ביוני – מקסים גורקי, סופר רוסי, מייסד הספרות הריאליסטית סוציאליסטית ופעיל פוליטי (נולד ב-1868)
22 ביוני – מוריץ שליק, פילוסוף גרמני והאב המייסד של הפוזיטיביזם הלוגי והחוג הווינאי (נולד ב-1882)
אוגוסט
2 באוגוסט – לואי בלריו, חלוץ תעופה צרפתי (נולד ב-1872)
15 באוגוסט – גרציה דלדה, סופרת, משוררת ומחזאית איטלקייה, כלת פרס נובל לספרות (נולדה ב-1871)
19 באוגוסט – פדריקו גרסיה לורקה, מחזאי ומשורר, הוצא להורג (נולד ב-1898)
25 באוגוסט – גריגורי זינובייב, ממייסדיה וממנהיגיה של המפלגה הבולשוויקית הרוסית, הוצא להורג (נולד ב-1883)
25 באוגוסט – לב בוריסוביץ' קמנייב, מנהיג קומוניסטי, הוצא להורג (נולד ב-1883)
אוקטובר
19 באוקטובר – לו שו'ן, סופר סיני (נולד ב-1881)
20 באוקטובר – אן סאליבן, מחנכת ומורה אמריקאית, ובת לווייתה של הלן קלר (נולדה ב־1866)
נובמבר
2 בנובמבר – דואן צ'ירוי, מצביא ופוליטיקאי סיני, מפקד של צבא בייאנג ומנהל בפועל של הרפובליקה של סין (בבייג'ינג) מ-1924 עד 1926 (נולד ב-1865)
2 בנובמבר – מרטין לאורי, כימאי פיזיקלי אנגלי (נולד ב-1874)
19 בנובמבר – משה בילינסון, איש היישוב, רופא, מחלוצי העיתונאים והפובליציסטים בארץ ישראל (נולד ב-1889)
דצמבר
10 בדצמבר – לואיג'י פיראנדלו, מחזאי איטלקי, חתן פרס נובל לספרות (נולד ב-1867)
ראו גם

1936 בספרות‎
1936 במדע‎
1936 בקולנוע‎
1936 בספורט‎
ילידי 1936‎
נפטרים ב-1936‎
Minor Threat

| --- | --- |

 מקום הקמה:  וושינגטון די. סי. 
 תקופת הפעילות:  1980–1983 (כ־3 שנים)
 סוגה:  הארדקור פאנק, סטרייט אדג', פאנק רוק 
 חברת תקליטים:  Dischord Records 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חברים לשעבר
 איאן מקיי ג'ף נלסון בריאן בייקר לייל פרסלר סטיב הנסן 
 
Minor Threat (בתרגום לעברית: "איום מינורי" וגם "איום הקטינים", בלשון נופל על לשון) הייתה להקת הארדקור פאנק אמריקאית, שהוקמה בשנת 1980 בוושינגטון על ידי הסולן איאן מקיי והמתופף ג'ף נלסון. הלהקה התפרקה לאחר כשלוש שנים, אך הייתה אחת הלהקות המשפיעות ביותר בסצנת ההארדקור פאנק, הן מבחינת הסגנון המוזיקלי והן כדוגמה לאידיאלים של "עשה זאת בעצמך" בהפצת המוזיקה וקידום הופעות. השירים "Straight Edge" ו-"Out of Step" היוו את הבסיס לתנועת הסטרייט אדג', שחבריה נמנעים מאלכוהול, סמים והפקרות מינית. האתר AllMusic מתאר את הלהקה כ"אגדית" ומציין שהמוזיקה שלהם "פורצת דרך" וגם "מחזיקה מעמד טוב יותר מהמוזיקה של רוב הלהקות האחרות מאותה תקופה."
הלהקה הייתה מחלוצות ההארדקור פאנק, ומוזכרת רבות ביחד עם Bad Brains, Black Flag ו-Middle Class, ששימשו השראה ללהקות רבות אחרות אחריהן.
היסטוריה

איאן מקיי וג'ף נלסון היו חברי ילדות, ובזמן לימודיהם בתיכון בוושינגטון ניגנו בס ותופים בלהקת ההארדקור פאנק Teen Idles. להופעות הלהקה היו מגיעים כ-100 מאוהדי הלהקה, כמות ניכרת באותה תקופה, והיא נחשבה לשנייה בפופולריותה בסצנה, אחרי Bad Brains. מקיי ונלסון היו חסידים אדוקים של שיטת "עשה זאת בעצמך" ונוצרה סביבם סצנה עצמאית ורבת-פעילות. בין השאר הקימו חברת תקליטים עצמאית בשם Dischord Records שסייעה בהפקה והפצה של להקות הארדקור פאנק.
לאחר שלהקת Teen Idles התפרקה, מקיי ונלסון צירפו אליהם את הגיטריסט לייל פרסלר והבסיסט בריאן בייקר והקימו את להקת Minor Threat. ההופעה הראשונה שלהם הייתה בדצמבר 1980 בפני חמישים איש בחניון תת-קרקעי, כמופע פתיחה עבור להקות אחרות מוושינגטון די. סי. - The Untouchables, Black Market Baby  ו- S.O.A.
החל משנת 1981 החלה הלהקה להוציא לאור סינגלים שהפכו לפופולריים, והופיעה במקומות רבים בחוף המזרחי ובמערב התיכון.
השיר "Straight Edge" היווה השראה עבור תנועת הסטרייט אדג'. מילות השיר מייצגות את נקודת המבט האישית של מקיי, ומתארות את הבחירה האישית שלו להימנע מאלכוהול וסמים. זו הייתה אידאולוגיה חדשנית עבור אמני רוק באותה תקופה, והיא אומצה על ידי אנשים רבים ברחבי העולם.
השיר "Out of Step" ("לא מיושר") שראה אור מאוחר יותר, ממשיך את הקו האידאולוגי: "אני לא מעשן / לא שותה / לא מזיין / לעזאזל, לפחות אני יכול לחשוב / אני לא עומד בקצב / אני לא מיושר עם העולם." בגרסה נוספת של שיר זה מקיי מסביר כי זו אמונתו האישית, ואלה אינם חוקים נוקשים: "זאת לא מערכת כללים, אני לא אומר לך מה לעשות. כל מה שאני אומר זה שיש שלושה דברים שהם מאוד חשובים לכל העולם אבל אני לא מייחס להם חשיבות רבה."
פירוק הלהקה

בשנת 1983 החלו להתגלע חילוקי דעות אמנותיים בין מקיי לנלסון, והלהקה חדלה לפעול כאשר הגיטריסט פרסלר עזב את וושינגטון ונסע ללמוד באוניברסיטת נורת'ווסטרן. לאחר חצי שנה הוא חזר והלהקה התאחדה שוב, בצירוף הבסיסט סטיב הנסן, אך היא לא החזיקה מעמד זמן רב. הופעתה האחרונה של הלהקה הייתה ב-23 בספטמבר 1983 באולם Lansburgh בוושינגטון די. סי.
לאחר הפירוק הצהיר מקיי על מורת רוח מהאלימות והטיפשות הרווחים, לדבריו, בסצנת ההארדקור פאנק, והחליט לנטוש את הסצנה.
מקיי הקים את להקת "פוגאזי" ואחריה פעל עם הרכבי רוק נוספים. חברי הלהקה האחרים פעילים עד היום בלהקות הארדקור פאנק ואינדי רוק. סטיב הנסן הפיק את אחד האלבומים של להקת טול.
חברי הלהקה

איאן מקיי - שירה (1980–1983)
לייל פרסלר - גיטרה (1980–1983)
בריאן בייקר - בס (1980–1982, 1983); גיטרה (1982–1983)
ג'ף נלסון - תופים (1980–1983)
סטיב הנסן - בס (1982–1983)
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים ואלבום

Minor Threat (EP, 1981)
In My Eyes (EP, 1981)
Out of Step (studio album, 1983)
Salad Days (EP, 1985)
דיסקוגרפיה > אוספים

Minor Threat (1984)
Complete Discography (1989)
First Demo Tape (2003)
1770

שנת 1770 היא השנה ה-70 במאה ה-18. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1770 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-11 ימים.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני.
אירועים

5 במרץ – טבח בוסטון – חיילים הממלכה הבריטית הורגים חמישה מפגינים אמריקאים בבוסטון
16 במאי – לואי השישה עשר מלך צרפת נושא לאישה את מארי אנטואנט
11 ביוני – ג'יימס קוק מגלה את שונית המחסום הגדולה, כשספינתו עולה על שרטון
22 באוגוסט – משלחתו של ג'יימס קוק עוגנת בחוף המזרחי של אוסטרליה
נולדו

26 בפברואר – אנטון רייכה, מלחין צ'כי-צרפתי (נפטר ב-1836)
20 במרץ – פרידריך הלדרלין, משורר גרמני (נפטר ב-1843)
7 באפריל – ויליאם וורדסוורת', משורר אנגלי (נפטר ב-1850)
11 באפריל – ג'ורג' קנינג, ראש ממשלת בריטניה (נפטר ב-1827)
3 ביוני – מנואל בלגראנו, מצביא ארגנטינאי, ממובילי המאבק לעצמאות (נפטר ב-1820)
1 באוגוסט – ויליאם קלארק, מגלה ארצות אמריקני (נפטר ב-1838)
27 באוגוסט – גאורג וילהלם פרידריך הגל, פילוסוף גרמני (נפטר ב-1831)
17 בדצמבר – לודוויג ואן בטהובן, מלחין גרמני (נפטר ב-1827)
נפטרו

5 בדצמבר – ג'יימס סטירלינג, מתמטיקאי סקוטי (נולד ב-1692)
ראו גם

ילידי 1770‎
נפטרים ב-1770‎
לודוויג ואן בטהובן
12 עקרונות ההנפשה

12 עקרונות ההנפשה הם מערך של כללים שפותחו על ידי האנימטורים אולי ג'ונסטון ופרנק תומאס בספרם "אשליית החיים" שפורסם בשנת 1981. הספר נועד להנחות את האנימטורים של  דיסני, בה עבדו השניים, ולשפר את איכות ההנפשה של הסרטים המופקים. מטרת העקרונות היא ליצור הנפשה ריאליסטית יותר ומלאה חיים, על ידי יצירת האשליה של דמויות הפועלות בעולם בעל חוקי פיזיקה. העקרונות עוסקים גם בנושאים מופשטים, כלליים ובסיסיים יותר כגון "עניין" ו"קומפוזיציה".
עקרונות ההנפשה אומצו על ידי מספר רב של אנימטורים וחברות שונות, ונחשבים ל"תורה של ההנפשה", עליה אנימטורים מסתמכים בעת יצירת הנפשות.
12 עקרונות ההנפשה > תזמון

תזמון הוא מספר התמונות לתנועה נתונה, הבא לידי ביטוי במהירות התנועה. תזמון נכון יגרום לתנועה להתרחש ולהתפרס על פני הזמן באופן ריאליסטי, לא לאט מדי ולא מהר מדי.
התזמון הוא היסוד של ההנפשה, ומשמש בכל היבט בה. מתנועת חפצים דוממים, לאשליה של חוקי פיזיקה, ועד התנהגות של דמויות. למשל, התזמון יגרום לחפץ להרגיש כבד, אם הוא יזוז מאוד לאט כשדוחפים אותו. דמות תיראה מבוהלת אם תקפוץ מהכיסא מאוד מהר.
12 עקרונות ההנפשה > האצה והאטה

באופן טבעי, שום עצם אינו נכנס לתנועה באופן מידי – מהירות של אובייקט המתחיל לזוז לא תקפוץ ברגע בין 0 קמ"ש ל-30 קמ"ש, אלא תעלה בהדרגה עד שתגיע לשיאה, ולאחר מכן תרד עד שתגיע לעצירה.
כדי ליצור אפקט זה, ישנן יותר תמונות בתחילת התנועה ובסוף התנועה, ופחות באמצע. כך שאמצע התנועה יהיה המהיר ביותר, לקראת ההתחלה העצם יאיץ, ולקראת הסוף יאט.
12 עקרונות ההנפשה > מעיכה ומתיחה

מעיכה ומתיחה נותנות לגוף תחושת גמישות ומשקל. כשגוף זז - הוא ימתח בכיוון התנועה, וכשגוף נעצר – ימעך. עיקרון זה מבוסס, בדומה לעיקרון "המשכיות ותנועות חופפות", על  עיקרון ההתמדה, אך כאן חל על מסה אחת אותה הוא מעוות.
לדוגמה, כדור קופץ ימתח רגע לפני שיפגע באדמה – כשמהירותו היא הגדולה ביותר, וכשיפגע ברצפה – ימעך אליה.
12 עקרונות ההנפשה > קשתות

רוב התנועות הטבעיות הן קשתיות, ולא ישרות, ולכן תנועות מעגליות בהנפשה יגרמו לתנועה להיראות טבעית יותר, פיזיקלית יותר, ופחות מכנית.
כלל זה חל על כמעט כל תנועה. למשל, לתנועה של דמות המסובבת את ראשה, שתי תמונות המפתח יהיו – ראש מסובב שמאלה, וראש מסובב ימינה. תמונת האמצע לא תהיה רק ראש המופנה קדימה, אלא גם מופנה כלפי מטה או מעלה.
מהירותו של עצם משפיעה על קשתיות תנועתו. ככל שמהירותו של עצם גדלה, כך הקשת תהיה שטוחה יותר בעת תזוזה קדימה, ומעגלית יותר בעת פנייה. עיקרון זה ממומש על ידי מתן תנועה מעגלית מוקצנת יותר לאובייקטים הזזים במהירות נמוכה יותר, ותנועה קווית יותר לאובייקטים הזזים מהר יותר. המחשה פשוטה תהייה חץ הנורה מקשת – אילו נורה בעוצמה חלשה, מסלולו יהיה קשתי עד שיפול חזרה לאדמה. אם נורה בעוצמה רבה, תנועתו תהיה מהירה וקווית יותר. זאת אומרת – תנועה קווית תיתן תחושה של עוצמה ומהירות.
12 עקרונות ההנפשה > תנועה משנית

תנועה משנית תיתן להנפשה חיים ואמינות, והיא תתמוך בתנועה הראשית. התנועה המשנית לא תמשוך את תשומת הלב מהתנועה הראשית, אלא תעשיר אותה ותבליט אותה.
לדוגמה, דמות הולכת יכולה לנדנד את ידיה, לדבר, לשרוק, או לבטא כל דבר בעזרת הבעות פנים. במקרה שהתנועה הראשית דרמטית מדי עד כדי שההבחנה בפרטי התנועה המשנית קשה, כדוגמת הבעת פנים בזמן קפיצה, התנועה המשנית יכולה לבוא קצת לפני התנועה או לאחריה – בחפיפה מסוימת.
12 עקרונות ההנפשה > המשכיות ותנועות חופפות

המשכיות ותנועות חופפות הן השיטות המשמשות לגרום לתנועה להיראות טבעית יותר ומורכבת יותר, מבחינה פיזיקלית. העיקרון הפיזיקלי עליו מבוסס חוק זה הוא  עיקרון ההתמדה, הקובע כי כל גוף נוטה להישאר במצב בו הוא נמצא – אם נח, ירצה להישאר במנוחה, ואם בתנועה – ישאף לשמור על מהירותו.
המשכיות מתבטאת בכך שחלקים משניים הקשורים לגוף ראשי, ימשיכו לנוע גם לאחר שהגוף הראשי עצר. החלקים המשניים ישאפו להמשיך לזוז במהירות ובכיוון שהיו להם קודם לכן, אך הגוף הראשי "ימשוך" אותם חזרה.
כלל התנועות החופפות אומר כי חלקים שונים יזוזו בזמנים שונים ובמהירויות שונות. זאת אומרת, התנועות לא יתחילו ויעצרו באותו זמן, אלא יתפרסו באופן שונה זו מזו על הזמן ויצרו הרבה תנועות חופפות זו לזו.
עיקרון דומה הוא עיקרון המשיכה, הקובע כי כשגוף ראשי יתחיל לנוע, לגופים המשניים הקשורים אליו ייקח רגע "להדביק" אותו, והם ימשכו אחורנית, למיקום שהיו בו קודם לכן. זהו בעצם עיקרון ההתמדה, אך בשונה מההמשכיות, מודגם על מצב בו עצם נח ירצה לשמור על מנוחתו.
החלקים המשניים יכולים להיות כל דבר שבינם לבין הגוף הראשי ישנו קשר של גמישות מסוימת. למשל – שיער, בגד, אנטנה של מכונית, ידיים.
בדמות אנושית, האגן הוא מרכז המסה, והחלקים הקשורים אליו ינסו להיגרר אחריו.
12 עקרונות ההנפשה > הכנה / ציפייה

ההכנה עוזרת להכין את הצופים לפעולה, ולגרום לתנועה להיראות ריאליסטית יותר. ההכנה היא בעצם תנופה – דמות תיקח תנופה לפני שתעשה פעולה מסוימת. ההכנה היא בכיוון הפוך מהתנועה שעומדת להתרחש.
למשל, אדם קופץ יכופף את ברכיו לפני הקפיצה (כלפי מטה, יקרב עצמו לרצפה), ורק אז יקפוץ. הסיבה העומדת מאחורי התנופה הזו קשורה לעיקרון ההאצה וההאטה. מפני שלוקח זמן לרגליו של אדם להימתח עד מצב של קפיצה, האדם יתכופף, כדי לתת לעצמו יותר מקום וזמן להאצה.
12 עקרונות ההנפשה > תנועה ישירה או פוזה לפוזה

ישנן שתי גישות ליצירת תמונות ההנפשה. גישת התנועה הישירה מציעה דרך ליצירת הנפשה, בה מתחילים מהתמונה הראשונה, עוברים אחת אחת, עד הסוף – באופן רציף וסדרתי. לעומת זאת, שיטת פוזה לפוזה מציעה ציור של תמונות המפתח בודדות, ומילוי מאוחר יותר של כל התמונות שביניהן.
שיטת תנועה ישירה יוצרת בדרך כלל אשליית תנועה חלקה יותר וזורמת יותר, וטובה בעיקר ליצירת סצנות אקשן ריאליסטיות. מצד שני, דרך עבודה זו מועדת לבעיות של שמירה על פרופורציות נכונות לאורך זמן, והיא מקשה מאוד על יצירת פוזות מדויקות וחזקות לאורך הדרך. שיטת פוזה לפוזה משמשת יותר ליצירת סצנות דרמטיות או רגשיות, כאשר לקומפוזיציה ולקשר של הדמות לסביבה יש חשיבות גדולה יותר.
12 עקרונות ההנפשה > העמדה

תנועה פשוטה היא תנועה חזקה. העמדה נכונה של פעולה תגרום לפעולה להיות ברורה, חד משמעית, ומובנת באופן מידי על ידי הצופים. ההעמדה משמשת גם למשיכת תשומת הלב של הצופים לדבר הנכון והחשוב ביותר בסצנה.
ההעמדה צריכה לקבוע את הנקודה המדויקת אליה הצופה יסתכל בכל רגע בסרט, למשוך את תשומת הלב אליה, ולדאוג שלא יהיה כל בלבול בעניין - כדוגמת רכב הנוסע ברקע במהירות כזו שתסיח את הדעת מהדמות הראשית.
12 עקרונות ההנפשה > הגזמה

ההגזמה היא חלק חשוב מההנפשה, מפני שלפעמים ריאליסטיות מוחלטת עשויה להיראות משעממת ואף חסרת חיים. ההגזמה מאוד תלויה בסגנון ההנפשה, באווירה ובתחושות שהיא רוצה להעביר. יש לנהוג עם עיקרון זה בזהירות ולשקול אילו תנועות להגזים ובאיזו מידה.
למשל, באנימציות מופשטות יותר תהיה בדרך כלל יותר הגזמה, על מנת להפיח יותר חיים בתמונה דוממת יותר מהמציאות.
12 עקרונות ההנפשה > עניין ואישיות

עניין הוא ה"כריזמה" של התנועה. התנועה צריכה לקסום לצופים.
עיקרון זה מדבר לא רק על תנועות פשוטות, אלא בעיקר על התנהגות של דמויות. דמויות צריכות להרגיש אמתיות ומעניינות ככל האפשר.
12 עקרונות ההנפשה > שרטוטים מוצקים

עיקרון השרטוטים המוצקים מתייחס ללקיחה בחשבון של הצורה התלת־ממדית של עצם מסוים, והענקת עומק ומשקל. על האנימטור להבין את עקרונות המרחב התלת־ממדי, פרספקטיבה, אור וצל, אנטומיה ואיזון.
רצף מונפש של מרוץ סוסים. התמונות נעשו על ידי אדוארד מויברידג'. גוף הסוס מדגים את עקרון המעיכה והמתיחה
הדגמה של עקרון ההכנה / ציפייה. זורק הכדור לוקח תנופה (משיט את ידו אחורנית), ורק אז משליך את הכדור.
Mir

| --- | --- |

תרשים המייצג את הארכיטקטורה של שרת התצוגה Mir.
 מפתח:  קנוניקל 
 מחזור חיים:  14 בפברואר 2013 – הווה (11 שנים) 
 גרסה אחרונה:  2.18.0 (17 בספטמבר 2024) 
 מערכת הפעלה:  לינוקס 
 נכתבה בשפות:  C++ 
 סוג רישיון:  GPL גרסה 3, GNU Library General Public License, version 2.0, GPL-2.0, LGPL גרסה 3 
 קוד מקור:  https://github.com/MirServer/mir 
 mir-server.io
 
Mir היא תוכנת שרת תצוגה למחשב ללינוקס, המפותחת על ידי חברת קנוניקל. על פי התכנון עתידה Mir להחליף במערכת ההפעלה אובונטו את מערכת החלונות X, אשר נמצאת בשימוש כיום.
Mir הוכרזה על ידי קנוניקל ב-4 במרס 2013. Mir פותחה כדי לאפשר את פיתוח יוניטי 8, הדור הבא של ממשק המשתמש יוניטי.
ארכיטקטורת התוכנה

Mir כמו Wayland, בנויה על EGL, ומשתמשת בתשתיות שונות שפותחו במקור ל-Wayland, כמו יישום ה- Mesa של EGL ,ו-Jolla’s libhybris. שכבת התאימות ל-X, נקראת XMir, ומבוססת על XWayland. תשתיות אחרות שבשימוש Mir, נלקחו מאנדרואיד.
התקבלות

נכון לספטמבר 2013 סביבת שולחן העבודה היחידה שהודיעו עליה שתתמוך ב-Mir, היא יוניטי של קנוניקל. אין כל הפצת לינוקס שהודיעה על כוונה ש-Mir תהווה בה את מנהל החלונות כברירת מחדל.
בין נגזרות אובונטו, שאינן משתמשות ביוניטי כברירת מחדל, הודיעו מפתחי זובונטו כי הם ישקלו להריץ שולחן העבודה Xfce באמצעות XMir, אך שלושה שבועות מאוחר יותר הודיעו שהדבר לא יקרה לבסוף.
התקבלות > אובונטו

ביוני 2013, הכריזה קנוניקל באופן ציבורי על מהלכי מפתח בפיתוח התוכנה. על פי קנוניקל נאמר כי יוניטי גרסה 7 יפעל כברירת מחדל עם XMir בתוספת מצב תאימות לאחור דל מבוסס X11, באובונטו 13.10, הסרת מצב התאימות באובונו 14.04 LTS, והרצת יוניטי 8 תהיה על ידי Mir באופן מלא, תהיה בגרסה 14.10. מאוחר יותר ב-1 באוקטובר 2013, הודיעה קנוניקל על דחייה בתוכניותיה אודות Mir, ושהיא לא תשתמש ב-XMir כבר בגרסה 13.10. ב-Ubuntu Touch צפויה Mir להתקבל בגרסת הטלפונים החכמים של יוניטי 8.
ביקורת

במרס 2013 הודיעה קנוניקל על Mir, כחלופה לשרת התצוגה X.Org באובונטו. מוקדם יותר ב-2010 הודיעה החברה כי תשתמש ב-Wayland. בעקבות כך נכתבו מספר מאמרים על ידי אנשים המובילים מיזמים דומים או המושפעים מכך, אשר ביקרו או ליבנו את הנושא.
קנוניקל הודיעה שלא תוכל למלא את צורכי אובונטו באמצעות Wayland.
מתיו גארט, ממפתחי ליבת לינוקס, ביקר את קנוניקל אודות מתן הרישיונות שלה למיזמי התוכנה שהיא מפתחת, ובמיוחד ל־Mir. שלא כמו שרת ה-X.Org ו-Wayland, אשר שניהם תחת רישיון MIT,‏ Mir היא תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו גרסה 3, אך התורמים למערכת נדרשים לחתום, כי הזכויות על תרומותיהם באשר לשינוי הרישיון ימסרו כליל לקנוניקל. משמעות הדבר שקנוניקל יכולה לשנות בעתיד את הרישיון לקניני. הדבר גם עלול לפגוע בתחרותיות בכך שלא כל אחד יוכל לשנות את הקוד המקורי ולמכור גרסה משל עצמו.
ביוני 2013 יונתן רידל ממפתחי קובונטו, הודיע שקובונטו לא תעבור ל-Mir. בהודעתו ביקר רידל את קנוניקל בכך שמיזמיה אינם תורמים לכלל עולם הקוד הפתוח,  ומנסים להתבדל ממנו. רידל הוסיף כי תקוותו בהמשך היא לכן לעבוד ל-Wayland, כמו ש-KDE והפצוות לינוקס אחרות מתכננות לעשות.
ביוני 2013 הודיע גם יוליאן לברגן ממפתחי לובונטו שההפצה לפחות שני השחרורים הבאים לא תעבור ל-Mir.
באוגוסט 2013 הוחלט על ידי מפתחי לובונטו לא להשתמש ב-Mir או ב-XMir בגרסה 13.10 של ההפצה. גרסאות ניסוי לא רשמיות עם Mir ו־XMir זמינות להורדה.
בספטמבר 2013 הסירה אינטל את התמיכה ב-XMir ממנהלי ההתקנים שלה.
ראו גם

X11
הערות שוליים

↑  "MirSpec" באתר הוויקי של אובונטו
↑  קנוניקל מכריזה על מיר, שרת התצוגה שישמש בגרסאות יוניטי הבאות
↑  קנוניקל מודיעה על שרת תצוגה חדש וזה טוב לצרכן
↑  המיזם בלנצ'פד
↑  https://samohtv.wordpress.com/2013/03/04/mir-an-outpost-envisioned-as-a-new-home/
↑  עדכונים לגבי XMir
↑  מלחמה היא שלום
↑  מיר בקובנטו
↑  קובונטו לא תעבור ל-Mir או ל-XMir
ARF

ARF הוא חלבון המקודד על ידי מסגרת קריאה חלופית של לוקוס INK4a/ARF‏ (CDKN2A), המקודד גם את החלבון p16. לשני חלבונים אלו (p16 ו-ARF) תפקיד חשוב בבקרת מחזור התא.
ARF מיוצר כתגובה לגירוי מיטוגני (המעודד חלוקת תא), כגון איתות שגוי לגידול מצד Myc או Ras. חלבון ה-ARF מצטבר בעיקר בגרעינון שם הוא יוצר תצמיד עם NPM ו-Mdm2, ובכך מעכב אותם. Mdm2 הוא חלבון הגורם לפירוק p53, ואינטראקציות אלו המעכבות אותו, מאפשרות ל-ARF לתפקד כמדכא סרטן ולגרום להתחלת עצירה של חלוקת התא ואפופטוזה במנגנון מבוסס p53.
ARF הוא חלבון ייחודי בצורת השעתוק שלו, בהרכב חומצות האמינו שלו ובהתפרקותו. הוא משועתק על ידי מסגרת קריאה חלופית של חלבון אחר.
התעתיק של ARF זוהה לראשונה באדם ב-1995, ובאותה השנה זוהה התוצר החלבוני שלו בעכבר. הגן המקודד לו מצוי על הזרוע הקצרה של כרומוזום 9 באדם, ובעכבר מצוי בכרומוזום 4.
Mv

mv (קיצור של המילה move, שמשמעותה בעברית "להזיז") היא פקודה במערכת ההפעלה יוניקס ובמערכות הפעלה דמויות יוניקס אשר משמשת להזזת קבצים או תיקיות ממקום אחד לאחר.
הפקודה משמשת גם לשינוי שמם של קבצים, שכן פעולת שינוי שם הקובץ מתפרשת על ידי מערכת הקבצים כמעבירה אותה משם מסוים לשם אחר.
על מנת להזיז קובץ באמצעות הפקודה mv, על המשתמש להיות בעל הרשאות כתיבה לתיקייה בה נמצא הקובץ, ולתיקיית היעד.
תחביר

באופן כללי, השימוש בפקודה הוא כדלקמן:
mv [options] source_file... target_dir
דוגמה לשינוי שם קובץ ולהעתקת הקובץ למיקום אחר:
mv currentfilename newfilename
mv newfilename ~/mydir
Mini World (שיר)

| --- | --- |
עטיפת האלבום, Mini World
עטיפת האלבום, Mini World
 שיר בביצוע אינדילה
 מתוך האלבום Mini World
 יצא לאור:  24 בפברואר 2014
 תאריך הקלטה:  2013–2014
 סוגה:  פופ אופראי • עולם
 שפה:  אנגלית • צרפתית
 אורך:  5:09
 חברת תקליטים:  קפיטול
 כתיבה:  אינדילה, סקלפוביץ'
 הפקה:  סקלפוביץ'
"Mini World" (בעברית: "עולם קטן") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הצרפתייה אינדילה, מתוך אלבום הבכורה שלה, Mini World (2014). הוא יצא לאור ב-24 בפברואר 2014, בהוצאת חברת התקליטים קפיטול רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. את השיר כתבה ביחד עם סקלפוביץ' שהפיק אותו.
בשנת 2024 יצא רמיקס בשם "Indilla Enigma" שנוצר בהשראת הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה וזכה להצלחה מחודשת.