stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'נט רוסאנט

| --- | --- |

 לידה:  13 ביולי 1950 (בת 74) צ'טהאם, הממלכה המאוחדת 
 מקום מגורים:  טורונטו 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיימברידג'  דרווין קולג', קיימברידג' 
 מוסדות:  אוניברסיטת טורונטו  אוניברסיטת מקמסטר 
 פרסים והוקרה:  פרס רוברט ל. נובל (1999)  Ross G. Harrison Award (2013)  פרס הכרה בקריירה בכירה, נשים בביולוגיה תאית (2009)  מדליית אדווין גרנט קונקלין (2007)  פרס וייטמן של קרן גיירנדר (2015)  פרס מרץ' אוף דיימס בביולוגיה התפתחותית (2007)  פרס FASEB להצטיינות במדע (2004)  חבר ארגון הביולוגיה המולקולרית האירופאי  עמית החברה המלכותית של קנדה  עמית החברה המלכותית  פרס לוריאל-אונסק״ו לנשים במדע  שותף במסדר קנדה 
 
ג'נט רוסאנט (באנגלית: Janet Rossant; ה-13 ביולי 1950) היא ביולוגית המתמחה בביולוגיה התפתחותית. רוסאנט נחשבת לאחת מחלוצות התחום שלה ותגליותיה המרשימות, ביניהן גילוי של סוג תאי גזע חדש, הביאו אותה למעמד מכובד בקרב אוכלוסיית החוקרים בעולם ולזכייה בפרסים יוקרתיים רבים (כגון פרס Gairdner בו זכתה בשנת 2015).
קורות חיים

ג'נט רוסאנט נולדה ב-13 ביולי 1950 בקנט שבאנגליה. היא מספרת שהמורה לביולוגיה בבית הספר בו למדה לקחה אותה תחת חסותה ונתנה לה לקרוא ספרים מעבר לתוכנית הלימודים, מה שהניע אותה לרצות להתמחות בתחום מדעי.
רוסאנט החלה את לימודיה באוניברסיטת אוקספורד בשנת 1969, כסטודנטית לזואולוגיה. המנחה שלה היה ג'ון גורדון, שזכה בפרס נובל לרפואה ולפיזיולוגיה בשנת 2012. רוסאנט מספרת כי העבודה תחת הנחייתו גרמה לה לרצות להתמקצע בביולוגיה התפתחותית. היא מוסיפה ואומרת כי מספר הרצאות מפי ג'ון גראהם, שערך ניסויים בעוברי עכברים, היו גם כן גורם שהשפיע על בחירתה בתחום זה. את הדוקטורט שלה היא עשתה באוניברסיטת קיימברידג'.
רוסאנט נישאה לאלכס ביין, כימאי תאורטי קנדי, והם עברו לקנדה בשנת 1977. היא מצאה משרה באוניברסיטת ברוק והקימה את המעבדה שלה במקום שהיה בית חרושת למקררים. היא נשארה שם במשך שמונה שנים עד שגויסה על ידי אוניברסיטת טורונטו. ראשית, היא עבדה במכון המחקר לונפלד-טננבאום בבית החולים "הר סיני", ולאחר מכן בבית החולים "SickKids", שם היא עובדת כמנהלת מחקר משנת 2005 ועד היום.
בשנת 2013 רוסאנט ניהלה את הקהילה הבינלאומית לחקר תאי גזע. כיום היא חברה בארגון ה-CIHR, ארגון הבריאות הקנדי. היא עמיתה בחברות המלכותיות של לונדון וקנדה, ועמיתה זרה באקדמיה הלאומית למדע של ארצות הברית. בנוסף, היא פעילה בדיונים רבים הקשורים לאתיקה בהקשר של שימוש בתאי גזע לצרכים רפואיים. היא מחזיקה במשרת פרופסור באוניברסיטת טורונטו.
רוסאנט מנהלת את קרן גיירדנר מאז ה-4 במאי 2016.
פעילות מחקרית

מאז שהחלה את פעילותה המחקרית, עסקה רוסאנט במציאת מענה לשאלה הבאה: איך זה שתאי גזע הזהים מבחינה גנטית מאמצים גורל תא שונה לחלוטין במהלך התפתחות העובר? במשך שנים רבות היא עשתה שימוש בטכניקות חדשניות על מנת לחקור את השליטה הגנטית בהתפתחות נורמלית וחריגה של תאים בעובר העכבר.
רוסאנט סיפקה תובנות משמעותיות לגבי התפתחות העובר, כיצד גנים שולטים בהתפתחות התקינה של העובר וכיצד נוצרים תאי גזע. בשנת 1998 מחקרה אף הניב גילוי סוג חדש של תאי גזע שלייתיים- טרופובלסט. גילוי תאי הגזע הללו שפך אור על כיצד מומים מולדים בלב, בכלי הדם ובשלייה יכולים להיווצר.
לאורך הקריירה שלה, ד"ר רוסאנט גילתה שיטות משוכללות לתפעול גנום העכבר, מה שמאפשר להפוך את העכבר למעין מודל לצורך הבנת התפקוד של רצף הגנום האנושי, וכן לצורך אפשרות לנבא מה יכול להשתבש בשלבים הראשונים של ההיריון.
המחקר של רוסאנט קיבל שני כיוונים. ראשית, מחקר על תאי גזע – מה קורה לתאי הגזע מרגע היווצרותם ועד הרגע בו הם מקבלים את הייעוד התאי שלהם. שנית, במרכז לחקר מחלות אנושיות, שאותו היא מנהלת, היא מריצה ניסויים בגנום של עכברים כדי לייצר מודלים של עכברים למחלות אנושיות, על מנת לגלות מה הגורמים למחלות אלה ואף למצוא להן טיפול.
בימים אלה, רוסאנט והצוות שלה יוצרים תאי גזע הנושאים את המוטציה הגנטית של סיסטיק פיברוזיס, על מנת לבחון טיפולים שונים על המודל שייצרו, טיפולים שעשויים להוות פתרון למחלה בעתיד.
פרסים

מספר פרסים יוקרתיים בהם זכתה רוסאנט במהלך שנות פעילותה המחקרית :
פרס ISTT העשירי מהחברה הבינלאומית לטכנולוגיות טרנסגניות.
מדליית רוס ג' הריסון (פרס הישג חיים) מהחברה הבינלאומית לביולוגים התפתחותיים.
פרס קילאם למדעי הבריאות.
מדליית קונקלין מהחברה לביולוגיה התפתחותית.
פרס CIHR בחקר הבריאות, הפרס היוקרתי ביותר בקנדה לחקר הרפואה.
פרס Gairdner Wightman (האישה הראשונה שזכתה בפרס זה). פרס זה ניתן לה "על תרומתה המדעית המשמעותית לביולוגיה התפתחותית ועל הנהגתה הבינלאומית יוצאת הדופן בביולוגיה של תאי גזע ובקביעת מדיניות, ובקידום תוכניות מחקר למחלות ילדים".
הערות שוליים

↑  The Royal Society, JanetRossant | Royal Society, royalsociety.org (באנגלית)
↑  Barbara Balfour, Dr. Janet Rossant- Driven by a passion for science, NUVO
↑  Catarina Vicente, An interview with Janet Rossant, Development
1 2  "Janet Rossant - Gairdner Foundation". Gairdner Foundation (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-16.
↑  The Hospital for Sick Children, Janet Rossant, www.sickkids.ca (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444544505171  BnF: cb122759180 (data)  ISNI: 0000 0001 1648 4503  LCCN: n85210483  NTA: 072739258  ORCID: 0000-0002-3731-5466  SUDOC: 031569498  VIAF: 56670191   WorldCat (עם VIAF): 56670191
ג'נט בראון

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1934 (בת 90) הברונקס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כימיה, היסטוריה 
 מקום לימודים:  מכללת האנטר (1956)  אוניברסיטת מינסוטה (1958) 
 פרסים והוקרה:  ACS Award for Encouraging Underrepresented and Economically Disadvantaged Students into Careers in the Chemical Sciences (2005) 
 
ג'נט אליזבת' בראון (באנגלית: Jeannette Elizabeth Brown; נולדה ב-13 במאי 1934) היא כימאית אורגנית, היסטוריונית וסופרת אמריקאית. עבדה בתעשייה, פיתחה תרופות, ובנוסף גם הייתה היסטוריונית של מדע. היא כתבה ספרים על כימאיות אפרו-אמריקאיות ותרמה לשוויון החברתי והמגדרי בארצות הברית, בכך שקידמה נושאי חינוך מדעי וטכנולוגיה ושוויון הזדמנויות לשכבות מוחלשות.
קורות חיים

בראון נולדה ברובע הברונקס שבעיר ניו יורק בארצות הברית לאביה פרדי בראון, שעבד בחברת ניהול בניינים ולאימה אדה בראון. בגיל צעיר חלתה ג'נט בשחפת, ולאחר שהבריאה שאלה את הרופא שטיפל בה, ארתור לוגן: "איך אני הופכת לרופאה?". תשובתו "את לומדת מדעים" היוותה את ההשראה הראשונית שלה ללמוד ולחקור.
ג'נט בראון סיימה את לימודיה בתיכון ניו דורפ (אנ') בשנת 1952. את התואר הראשון שלה עשתה במכללת האנטר, שם היא הייתה אחת משני סטודנטים אפרו-אמריקאים בתואר בכימיה, וסיימה אותו בשנת 1956. את תואר המאסטר שלה בכימיה אורגנית היא למדה באוניברסיטת מינסוטה וסיימה אותו בשנת 1958. בדומה למכללת האנטר, גם באוניברסיטת מינסוטה הייתה בראון הסטודנטית האפרו-אמריקאית הראשונה לסיים תואר מאסטר בכימיה אורגנית. שם גם כתבה בראון את התזה שלה בנושא צביעה וצבעים תחת השם:
“Study of Dye and Ylide Formation in Salts of 9-(P-dimethylaminophenyl) Fluorene”.
את הקריירה שלה בתעשייה היא התחילה בשנות השישים בתור חוקרת תרופות בחברת התרופות Ciba (אנ') בשנת 1968 עברה לעבוד במרק שם גם עבדה על פיתוח תרופות.
פעולתה המחקרית

בCIBA השתתפה בראון במחקר ופיתוח תרופות נגד קוקסידיוזיס ושחפת – אותה מחלה אשר גרמה לה להתחיל להתעניין במדע מלכתחילה. לאחר כמה שנים, היא עברה לחברת התרופות Merck בה היא המשיכה לעסוק בפיתוח תרופות, בעיקר בסינתזה של תרופות פוטנציאליות, בעיקר של התרכובת cilastatin sodium.
למרות שהמשרה של בראון ב־Merck הייתה שמורה לאדם אפרו-אמריקאי, היא נבחרה לתפקיד לא רק על רקע אתני אלא בזכות הרקע וההישגים הקודמים שלה והניסיון מעבודתה ב־CIBA. במהלך אותה תקופה ב־Mreck היא כתבה חמישה עשר מאמרים, הייתה בין המחברים של עוד חמישה ואף רשמה פטנט.
תרומתה לחברה > עבודתה למען שוויון חברתי ומגדרי

ג'נט בראון תרמה רבות למען שוויון חברתי ומגדרי בארצות הברית. בשנת 1993 הצטרפה בראון לסגל של המכון הטכנולוגי של ניו ג'רזי (אנ'). שם היא הובילה סטודנטים אפרו-אמריקאים רבים שהיו מעוניינים בלמידה על חינוך טכנולוגי (STEM) ואף הוסיפה למגוון בתחום. ג'נט גם עבדה בוועדה של קרן המדע הלאומית של ארצות הברית למען שוויון הזדמנויות לנשים מקבוצות מיעוט ואנשים בעלי מוגבלויות.
בשנת 1986 היא מונתה ליושבת ראש של פרויקט SEED. החל משנת 1998 שימשה בראון כמנהלת בפרויקט שנועד לשפר חינוך מדעי באזורים במדינת ניו ג'רזי.
תרומתה לחברה > עבודתה כסופרת והיסטוריונית

במהלך חייה ג'נט בראון כתבה שני ספרים על מדעניות אפרו-אמריקאיות בתחום הכימיה:
African American Women Chemists (2011)
African American Women Chemists in the Modern Era (2018)
כמו כן, בראון לקחה חלק בפרויקט הלאומי של ארצות הברית לביוגרפיות של אפרו-אמריקאים. היא כתבה שבע ביוגרפיות על כימאים אפרו-אמריקאים, כולל הביוגרפיות של הנשים האפרו-אמריקאית הראשונות שקיבלו תואר דוקטור בכימיה והנדסה כימית.
פרסים והוקרה

במהלך חייה זכתה ג'נט בראון במספר רב של פרסים והייתה חברה באיגודים מקצועיים רבים:
1991 - פרס לבוגרים מצטיינים של מכללת האנטר.
2005 - פרס לבוגרים מצטיינים של אוניברסיטת מינסוטה.
2007 - חברות והוקרה באגודת הנשים במדע.
2009 - חברות והוקרה באגודת הכימיה האמריקאית.
2020 - פרס הנרי א. היל .
הערות שוליים

↑  פרויקט שנועד לעזור לשכבות סוציאו-אקונומיות מוחלשות בתחומי חינוך ותעסוקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007357612005171  BIBSYS: 12046041  GND: 1203153058  ISNI: 0000 0001 1976 2986  LCCN: no2011075403  NTA: 340367288  SUDOC: 237612550  VIAF: 170731928   WorldCat (עם VIAF): 170731928
גגאוזית

| --- | --- |
 מדינות:  מולדובה, אוקראינה, רומניה, בולגריה, יוון וקזחסטן
 אזורים:  הבלקן
 דוברים:  150,000
 שפת אם:  150,000
 כתב:  במקור אלפבית יווני, מ-1957 אלפבית קירילי, כיום אלפבית לטיני
 משפחה:  אלטאית טורקית שפות אוגהוז גגאוזית
 לאום:  גגאוזיה
 מוסד:  אין
 קוד שפה:  gag 
 קוד ISO 639-3:  gag 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
השפה הגגאוזית היא שפה טורקית המדוברת על ידי הגגאוזים ומשמשת שפה רשמית במחוז גגאוזיה במולדובה. השפה מדוברת על ידי כ-150,000 דוברים. לכתיבת השפה השתמשו במקור באלפבית יווני אך החל מ-1957 הוחלף הכתב באלפבית קירילי וכיום משתמשים באלפבית לטיני המבוסס על הכתיב הטורקי.
גבריאל בירנבאום

| --- | --- |

 לידה:  1951 (בן 73 בערך) 
 ענף מדעי:  בלשנות 
 מקום מגורים:  הונגריה, ישראל
 תרומות עיקריות
 חקר לשון חכמים ובעיקר בלשונם שבמשנה
 
גבריאל בירנבאום (נולד ב-1951) הוא בלשן, שמחקריו עוסקים בלשון חכמים ובייחוד בלשון המשנה. בשנים 2004–2018 היה בירנבאום חוקר בכיר באקדמיה ללשון העברית, ושימש כחבר מערכת וכותב הערכים הראשי במילון ההיסטורי ללשון העברית.
ביוגרפיה

בירנבאום נולד בבודפשט שבהונגריה הקומוניסטית, ועלה לישראל בגיל שש. הוא למד לתואר ראשון בלשון עברית ובלשנות אנגלית באוניברסיטת בר-אילן, והמשיך לתואר שני באוניברסיטת ויטווטרסראנד ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, שם גם שימש שלוש שנים כרב קהילה. הדוקטורט שלו נכתב בהנחיית פרופסור שמעון שרביט ועסק בתורת ההגה והצורות של לשון חז"ל.
בירנבאום שימש כמרצה ללשון עברית באוניברסיטת בר-אילן, ועסק בהוראה שנים רבות במסגרות שונות. בשנים 1992–1999 שימש כמזכיר המדעי של האקדמיה ללשון העברית.
בירנבאום הוא יהודי שומר מצוות, צמחוני, ורואה את עצמו כתלמיד של ישעיהו ליבוביץ. הוא נשוי ואב לחמישה.
ספריו

לשון המשנה בגניזת קהיר, ירושלים: הוצאת האקדמיה ללשון העברית, תשס"ח.
מדריך לכתיבת חיבור תורני, ירושלים: הוצאת יד אבי היישוב, תשנ"ב.
הערות שוליים

↑  גבריאל בירנבאום, אתר האקדמיה ללשון העברית
↑  יעל ברנובסקי, המרוץ למילון, באתר ישראל היום, 11 באוגוסט 2015
↑  gabrielbirnbaum.info
↑  גבריאל בירנבאום, אתר האקדמיה ללשון העברית
↑  ישיבת מליאת האקדמיה ללשון העברית, רז - י"ד בכסלו תשנ"ג, 9 בדצמבר 1992.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289482405171  ISNI: 0000 0000 6697 3906  LCCN: n98110950  VIAF: 21463651   WorldCat (עם VIAF): 21463651 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'נטה דאל

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 מייסד:  ו. פ. סינג
 תקופת הפעילות:  11 באוקטובר 1988 – 1999 (כ־10 שנים)
 אידאולוגיות:  פופוליזם, סוציאל-דמוקרטיה 
 נוצרה מתוך:  ג'נטה, מפלגות נוספות
 
ג'אנטה דאל (בהינדי: जनता दल, מפלגת העם) היא מפלגה הודית שהתקיימה מ-1988 ועד להתפוררותה ב-1999. המפלגה הרכיבה שלושה מממשלות הודו, שאף אחת מהן לא האריכה ימים.
היסטוריה

ג'אנטה דאל הוקמה ב-1988 על ידי ו. פ. סינג כאיחוד של מפלגות על מנת להביס את הקונגרס הלאומי ההודי ואת רג'יב גנדי. המפלגה הקימה את החזית הלאומית, שזכתה לתמיכה מבחוץ של מפלגת הימין מפלגת העם ההודית ושל החזית השמאל, בראשות המפלגה הקומוניסטית של הודו והמפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית).
בבחירות ב-1989 הייתה המפלגה המפלגה השנייה בגודלה, כשהיא זוכה ב-142 מושבים, ושתי חברותיה לחזית הלאומית טלוגו דזאם מאנדרה פרדש והקונגרס (S) מקרלה זכו בשלושה מושבים נוספים. המפלגה הקימה ממשלה בתמיכת 85 מושבי מפלגת העם ההודית, 33 מושבי המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית) ומספר מפלגות קטנות נוספות. הממשלה נפלה לאחר שלאל קרישנה אדוואני נעצר במהלך מסעו לאיודיה ומסגד באבור ב-23 באוקטובר 1990, ומפלגת העם ההודית משכה את תמיכתה בממשלתו, גורמת לסינג להפסיד בהצעת אי-אמון בפרלמנט ב-7 בנובמבר 1990.
המפלגה גם הקימה ממשלות בעקבות הבחירות הפנימיות במדינות באנדרה פרדש, אודישה, גוג'ראט וביהאר ב-1989/1990.
בבחירות הכלליות בהודו בשנת 1991, ג'נטה דאל הייתה המפלגה השלישית בגודלה בלוק סבהה, לאחר הקונגרס הלאומי ההודי ומפלגת העם ההודית, והיא ישבה באופוזיציה.
בבחירות ב-1996 הייתה המפלגה השלישית בגולדה, עם 46 מושבים בלבד, אך עקב כישלון הקונגרס ומפלגת העם להקים ממשלה הקימה המפלגה בתמיכת הקונגרס ממשלה בראשות ה. ד. דווה גאודה שהתפזרה באפריל 1997 והוחלפה בממשלה נוספת מטעם המפלגה, בראשות אינדר קומאר גוג'ראל, שהתפזרה ב-1998.
ב-1998–1999 התפוררה המפלגה בהדרגה לפלגים קטנים יותר, שהפכו במידה רבה למפלגות אזוריות כמו ביג'ו ג'נטה דאל, ראשטריה ג'נטה דאל, ג'נטה דאל (חילונית) וג'נטה דאל (מאוחדת).
תוצאות בחירות

| שנה | מושבים בלוק סבהה | מצביעים | שינוי | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989 | 143 / 545 | 53,518,581 |  143 | ממשלה, התפרקה |
| 1991 | 59 / 545 | 32,628,400 |  84 | אופוזיציה |
| 1996 | 46 / 545 | 27,070,340 |  13 | ממשלה |
| 1998 | 6 / 545 | 11,930,209 |  40 | פלג פורש הצטרף לקואליציה |
לקריאה נוספת

Lewis P. Fickett, Jr, The Rise and Fall of the Janata Dal, Asian Survey 33 מס' 12, אוניברסיטת קליפורניה, דצמבר 1993, עמ' 1151-1162 (באנגלית)‏, JSTOR 2645175
הערות שוליים

1 2  Lewis P. Fickett, Jr, The Rise and Fall of the Janata Dal, Asian Survey 33 מס' 12, אוניברסיטת קליפורניה, דצמבר 1993, עמ' 1151-1162 (באנגלית)‏, JSTOR 2645175
ג'נטה

| --- | --- |

 מדינה:  הודו 
 מנהיגים:  מורארג'יי דסאי 
 תקופת הפעילות:  23 בינואר 1977 – 2013 (כ־35 שנים) 
 
ג'נטה (בהינדי: जनता) היא מפלגה פוליטית הודית שהייתה מפלגת השלטון בין 1977 ל-1980.
היסטוריה

מפלגת ג'נטה הוקמה ב-18 בינואר 1977, מיד לאחר ביטול מצב החירום בהודו וההכרזה על קיום בחירות. המפלגה היוותה איחוד של ארבעה מפלגות אופוזיציה מנהיגיהן נכלאו במהלך מצב החירום. המפלגות היו הקונגרס (O) (מתנגדי אינדירה גנדי בקונגרס הלאומי ההודי, בהרטיה ג'אנה סנג (קודמתה של בהרטיה ג'נטה סנג), המפלגה הסוציאליסטית (אנ') ובהרטיה לוק דאל (אנ').
בבחירות שהתקיימו במרץ 1977, ניצחה המפלגה כשהיא מציגה רוב של 295 חברי הלוק סבהה מתוך 542, לצד מספר של מושבים למפלגות שתמכו במפלגה ללא חברות בה. הקואליציה בראשות הג'נטה ניצחה בבחירות, ושלושה מועמדים בולטים ביקשו להתמנות לראשות הממשלה מטעמה: מורארג'י דסאי, צ'אראן סינג וג'גג'יואן ראם. ג'בפרש נאריאן (אנ'), שנחשב למנהיג הרוחני של התנועה, בחר בדסאי, כראש הממשלה, וסינג וראם היו לשרים בממשלה.
במהלך ימי הממשלה, נוצר עימות בין המרכיבים השמאליים של המפלגה, שדרשו שחברי המפלגה ימנעו מקיום קשר עם ראשטריה סוויאמסווק סאנג, בו ראו "נאמנות כפולה" למפלגה ולבהרטיה ג'אנה סנג. ביולי 1979 החליטה המפלגה על נטישת קשריה עם הראשטריה, ובמרץ 1980 הטילה הוועדה הפרלמנטרית של הג'נטה איסור על השתתפות חברי המפלגה בפעילות יום יומית של הראשטריה, חרף התנגדות מנהיגי קבוצת הג'נטה סנג במפלגה.
ב-28 ביולי 1979 התפוררה ממשלת מורארג'י דסאי, ונשיא הודו נילאם סנג'יווה רדי השביע את צ'אראן סינג לראש הממשלה מטעם המפלגה, על סמך הבטחת הקונגרס הלאומי ההודי בראשות אינדירה גנדי לתמוך בממשלתו מבחוץ. ב-21 באוגוסט התפטר סינג מראשות הממשלה, שלאחר הודעת מפלגת הקונגרס על משיכת תמיכתה בו על רקע סירובו להורות על סגירת חקירות נגד אינדירה גנדי לא היה בכוחו להציג רוב. עם תבוסת ממשלת צ'אראן סינג בהצעת אי-אמון בתוך חודש לכהונת ממשלתו ביקש ראם לנסות את כוחו בהרכבת ממשלה, אך רדי הורה על קיום בחירות חדשות.
בבחירות הכלליות ב-1980 היה ג'גג'יואן ראם מועמד מפלגת ג'נטה לראשות הממשלה, אך המפלגה זכתה ב-31 מושבים בלבד.
לקראת הבחירות הכלליות בהודו ב-1984 ברית פוליטית עם מספר מפלגות קטנות, בהם הקונגרס ההודי (סוציאליסטים) (אנ') בראשות שארד פאוור.
ב-1988 העביר צ'אראן סינג את ראשות המפלגה לאג'יט סינג (אנ'),. באוקטובר 1988 הודיעה אג'יט סינג על התאחדות המלגה עם ג'נטה דאל בראשות ו. פ. סינג. מספר חברים בולטים, בהם ה. ד. דווה גאודה, הודיעו על התנגדותם לאיחוד והמפלגה המשיכה להתקיים.
המפלגה פעלה במשך מספר שנים, והחבר האחרון מטעמה בלוק סבהה נבחר בבחירות ללוק סבהה ב-1998.
תוצאות בחירות

| הלוק סבהה> שנה | הלוק סבהה> מושבים | הלוק סבהה> שינוי | הלוק סבהה> אחוזים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1977 | 295 / 542 | 295  | 41.32% |
| 1980 | 31 / 529 | 264  | 18.97% |
| 1984 | 10 / 514 | 21  | 6.89% |
| 1989 | 0 / 529 | 10  | 1.01% |
| 1991 | 5 / 521 | 5  | 3.37% |
| 1996 | 0 / 543 | 5  | 0.19% |
| 1998 | 1 / 543 | 1  | 0.12% |
| 1999 | 0 / 543 | 1  | 0.05% |
| 2004 | 0 / 543 |  | 0.13% |
לקריאה נוספת

Kedar Nath Kumar, The Ideology of the Janata Party, The Indian Journal of Political Science vol. 39, no. 4, 1978, עמ' 587–98‏, JSTOR 41854877
הערות שוליים

↑  RSS: Fish with fowl's feathers, India Today
↑  Forty Years Ago, July 25, 1979: Janata RSS Ties, The Indian Express, ‏24 ביולי 2019
↑  Forty Years Ago, March 20, 1980: No RSS Imprint, The Indian Express, ‏19 במרץ 2020
↑  Jagjivan Ram, champion of India's Untouchables, dies at 78, הניו יורק טיימס, ‏7 ביולי 1986 (באנגלית)
↑  M. H. J., Janata’s Unfinished Business, Economic and Political Weekly vol. 19, no. 12, 1984, עמ' 492–492 (באנגלית)‏, JSTOR 4373075.
↑  .Prabhu Chawla, Ajit Singh catapulted as Janata Party president, India Today, ‏14 ביוני 1988
↑  Blundering On, India Today, ‏27 בפברואר 2013
גגאוזים

| --- | --- |

 אוכלוסייה
 300,000
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 מולדובה מולדובה: 130,000 אוקראינה אוקראינה: 31,000 טורקיה טורקיה: 15,000 רוסיה רוסיה: 13,600 קזחסטן קזחסטן: 1,000 רומניה רומניה: 45 בולגריה בולגריה: 40
 שפות
 רוסית גגאוזית
 דת
 בעיקר נצרות אורתודוקסית
 קבוצות אתניות קשורות
 עמים טורקים אחרים
הגגאוזים (בגגאוזית: Gagauz וברבים – Gagauzlar, בטורקית: Gagavuz, ברבים – Gagavuzlar, ברומנית: ביחיד găgăuz, ברבים găgăuzi, ברוסית: гагаузы, באוקראינית: Гагаузи) הם עם טורקי.
ריכוזי גגאוזים נוצרים אורתודוקסים מהווים מיעוט אתני ברפובליקת מולדובה, באוקראינה, ברוסיה, בטורקיה, בבולגריה וברומניה.
הגגאוזים היושבים בחבל ההיסטורי מולדובה מונים כ-210,000 נפש ומתרכזים בעיקר בחבל הקרוי גגאוזיה ובמחוז בוג'אק שבדרום בסרביה (היום באוקראינה). באוקראינה מתרכזים גגאוזים גם באזור אודסה וזפוריז'יה. הגגאוזים ביוון ובבולגריה מונים כ-20,000 נפש.
הגגאוזים המוסלמים חיים בחלק האירופאי של טורקיה ובמקדוניה.[דרוש מקור]
אבות הגגאוזים באים מהשבטים הנודדים "גוזים" ו"אוזים". מסמכים ביזנטיים מציינים את העובדה שבמאה ה-11 השבט הנודד "אוזים" חצה את הדנובה ונכנס לחבלי בולגריה, מקדוניה יוון של היום. לאחר שהנוודים האלה התיישבו קיבלו על עצמם את סגנון החיים הכפרי המקומי ואת הנצרות האורתודוקסית. עירוב בני השבטים האלה עם טורקים מהשבטים "פצ'נגים", "קומנים" ו"פולובצים" הוא כנראה מקור הגגאוזים של ימינו.
המדינה הגגאוזית הראשונה הוקמה בחבל השייך היום לרומניה ונקרא "נסיכות דוברוג'ה" Principatul Dobrogea, או, בשפה הגגאוזית "אוזי איאלט" – Uzi Ayalet. נסיכות זו שגשגה כמאתיים שנה עד שנכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית. בלחץ העות'מאנים היגרו הגגאוזים אל שטחים שנשלטו על ידי רוסיה. בתקופה שבין 1750 ובין 1846 הם עברו את הדנובה והתיישבו בדרום בסרביה. השלטונות הרוסיים אילצו חלק מהשבטים הטורקים שישבו בבוג'אק להגר אל חצי האי קרים ובמקומם הושיבו גגאוזים ובולגרים. במקום הושבו גם סרבים נמלטים, גרמנים שהגיעו מדוכסות ורשה ועוד אחרים. רוסיה עזרה למתיישבים בחלוקת קרקעות ולימוד השפה הרוסית, כולל קרוא וכתוב. המתיישבים החדשים הפכו את הערבות השוממות של הבוג'אק לחבל חקלאי פורה. בחורף של שנת 1906 הכריזו הגגאוזים על אוטונומיה של "רפובליקת קומרט" (Republica Comrat), אך העצמאות הזאת החזיקה מעמד רק 6 ימים.
בדצמבר 1990 הכריזה התנועה הבדלנית גגאוז חאלקי, בתמיכה שקטה של שלטונות מוסקבה, על שלושה מחוזות מולדובים – קומרט, צ'יאדר-לונגה ווולקנשטי – כרפובליקת גגאוזיה. בדצמבר 1994, הכיר הפרלמנט המולדובי באוטונומיה לגגאוזים במסגרת מולדובה ובשנת 1995 נקבעו גבולות האוטונומיה לאחר משאל עם מקומי. אוכלוסיית האוטונומיה כוללת כ-160,000 גגאוזים, שהם כשני שלישים מהגגאוזים בעולם, וכן רומנים/מולדובים, אוקראינים, רוסים, בולגרים וצוענים.
השפה הגגאוזית נכתבה עד שנת 1957 באלפבית יווני ומשנת 1957 אומץ אלפבית קירילי שעבר התאמה.
ג'נט (זמרת)

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1951 (בת 73) לונדון, הממלכה המאוחדת ברצלונה, קטאלוניה, ספרד
 שם לידה:  ג'נט אן דימך
 שם במה:  Jeanette 
 מוקד פעילות:  ספרד 
 תקופת הפעילות:  מ-1968–1985; 1989
 עיסוק:  זמרת, זמרת-יוצרת
 סוגה:  פופ • מלודי
 סוג קול:  קול חזק 
 שפה מועדפת:  ספרדית, צרפתית, אנגלית 
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  Hispavox • אריולה • RCA ויקטור • פרודקשנס טווינס • EMI
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'נט אן דימך (באנגלית: Janette Anne Dimech; נולדה ב-10 באוקטובר 1951) הידועה בשם ג'נט (Jeanette), היא זמרת פופ בריטית-ספרדייה, הידועה בזכות שירה "Soy Rebelde" שנחשב לאחד מהשירים הלטיניים המשפיעים ביותר בכל הזמנים.
מעבר להצלחתו חסרת התקדים של השיר, הוא הפך לאחד מהשירים הלטיניים המשפיעים והמדוברים ביותר בשנות ה-70, היות שמילותיו מדברת על מרד. במרוצת השנים, הקליטו מאות אמנים שונים את השיר, בשלל סגנונות שונים כמו רוק, פאנק, פולק, פופ ופופ לטיני.
בשנת 2010, 20 minutos תיארו את ג'נט כ-"אגדה של המוזיקה הספרדית והמוזה של הפופ העצמאי".
ביוגרפיה

ג'נט אן דימך נולד ב-10 באוקטובר 1951, בלונדון שבממלכה המאוחדת, למשפחה שהיא במקור מברצלונה, קטלוניה, ספרד. בראשית הקריירה שלה, לקחה ג'נט חלק פעיל בבית ספר לנזירות בברצלונה. זאת, לאחר שהוריה התגרשו והיא נאלצה לעבור לשם מלוס אנג'לס.
ג'נט אמרה כי: "מעולם לא ראיתי אותם מתווכחים, אבל יום אחד אבי ואני אכלנו ארוחת בוקר והוא לפתע אמר 'אמא שלך ואני הולכים להתגרש'. זו הייתה מכה של ממש. מעולם לא חשבתי שההורים שלי יתגרשו. אני חייבת לציין שזה השאיר אותי עם טראומה וזאת, אף על פי שאני אדם שמבין את הדברים בחיים. עם זאת, הייתי צריכה להתגבר ולקבל את זה".
קריירה מוזיקלית

ג'נט התחילה את דרכה כאשר הצטרפה ללהקה, שנקראה 'Brenner's Folk' על מנת לפתח את הקריירה המוזיקלית שלה. ג'נט, שעדיין לא דיברה ספרדית, הקליטה איתם ארבעה שירים בקטלאנית, תוך שההצלחה הגדולה ביותר הגיעה עם השיר 'Cállate niña', שהלחינה בעצמה. השיר שהה שבעה שבועות במצעדי המוזיקה ברחבי ספרד והיה ללהיט. בנוסף לכך, באותה התקופה הלהקה שינתה את שמה לפיק-ניק, והיא זכתה להצלחה והכרה רבה.
עם ההצלחה, הגיעו גם המחלוקות. הראשונה קרתה מכיוון שחברת התקליטים Hispavox הזמינה את פיק-ניק להקליט את השירים הבאים שלה במדריד, אך זו סירבה בתגובה. אחת הסיבות הייתה בעקבות כך שאמה של ג'נט הבחינה בחוסר ההשקעה שלה בלימודים, אל מול ההשקעה שלה בעולם המוזיקה וכתוצאה מכך, האיצה בה לזנוח את הקריירה המוזיקלית שלה. בעקבות התערבות אמה של ג'נט, הקריירה המוזיקלית שלה נמוגה כלא הייתה.
בשנים שלאחר מכן, התגוררה עם בעלה באוסטרליה, עבדה במשק בית וגידלה את הבת שלה. זאת, בנוסף לכך שנמנעה מלחשוב על עולם המוזיקה לאור כל מה שקרה. עם זאת, בשנת 1971 פנה לחברת התקליטים Hispavox בחור בשם מנואל אלחנדרו, שרצה לפתח את הקריירה שלו. הוא ביקש ממנה שתאתר את ג'נט (שנעלמה מעולם המוזיקה באותם הזמנים), על מנת לתת לה להקליט את השיר "Soy Rebelde". הוא האמין כי השניים יוכלו לעשות פלאים יחד וכי היא זו שצריכה לשיר את השיר שכתב והלחין. למנהליה של Hispavox לקח חודשים למצוא אותה וכשמצאו אותה, הם סיפרו לה על ההצעה ולימדו אותה את מילותיו של השיר. בתגובה, אמרה כי: "הם הכירו לי את השיר והוא כלל לא מצא חן בעיניי. אמרתי שאני לא מתכוונת להקליט אותו. התווכחנו במשך לא מעט שבועות עד שהתעייפתי והסכמתי לשיר אותו. לאחר שהקלטתי אותו, התחלתי לחבב אותו ולבסוף אפילו לאהוב אותו". במהלך הקריירה שלה, הודתה ג'נט כי השיר "לא היה קשור אליה בשום צורה". היא, שגדלה בשכונה טובה בלוס אנג'לס ולמדה בבית ספר לנזירות, הפכה לפתע לאלילה של היפים של שנות ה-70 המוקדמות. ההצלחה של 'Soy Rebelde' הייתה בינלאומית וכתוצאה מכך הוקלט מחדש בשפות שונות כמו צרפתית, אנגלית ויפנית.
בשנת 1974, הוציאה את הלהיט הבינלאומי "Porque te vas" (אנ'), אשר נבחר להיות "שיר השנה" של צרפת בשנת 1976. השיר שחזר את הצלחת "Soy Rebelde", תוך שהיה ללהיט בגרמניה, ולוניה, פלנדריה, ועוד.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1973: Palabras, promesas
1976: Porque te vas
1977: Todo es nuevo
1981: Corazón de poeta
1983: Reluz
1984: Ojos en el sol
1988: Loca por la música
1996: Sigo rebelde
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

1995: Sus Más Lindas Canciones
1998: Coleccion Original
2002: Soy Rebelde
2003: 15 Canciones Favoritas
2004: 15 de Colección
2005: 20 Éxitos Originales
2008: Lo Esencial
2015: De Cerca: 20 Canciones Esenciales