stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודה (דמות מקראית)
המפגש עם יוסף במצרים

העלייה העיקרית במעמדו של יהודה הייתה במשבר פגישת השבטים עם יוסף שליט מצרים. לאחר שיוסף מחשיד את האחים כמרגלים, ומצווה להביא מארץ כנען את בנימין כאימות לדבריהם, ומחזיק את שמעון בבית הכלא, יעקב אביו שחושש לחייו של בנימין, מקבל את ערבותו של יהודה מול מילתו של ראובן ("אנוכי אערבנו מידי תבקשנו") ומרשה לבנימין לרדת למצרים תחת חסות יהודה. גם לאחר מכן, למול יוסף השליט המצרי שהתנכל לאחיו והחשיד את בנימין בגנבה לשווא, ומבקש לקחת אותו לעבד, יהודה תופס מנהיגות, נושא נאום רהוט ומציע את עצמו לעבד במקום בנימין. דבר שגורם לרגשנות רבה אצל יוסף ולגילוי הסוד שהוא בעצם אחיהם האבוד. בעקבות תפיסת האחריות הזו גם מעמדו אצל אביו משתפר, והוא שולח אותו למצרים ככוח חלוץ לפני ההגירה של כולם למצרים. עוד מסופר שם, שלאחר מותו של יעקב, חוששים השבטים שיוסף ינקום בהם, ויהודה הולך אל יוסף בראש אחיו, להתחנן ולבקש סליחה על העוול שגרמו לו.
ברכת יעקב

בברכת יעקב, יהודה מקבל את אחת הברכות המרשימות. להיות לוחם עז שאוחז בעורף אויביו ומנהיג עם ישראל באופן ששרביט המלוכה תמיד איתו, וגם בעל ארץ מבורכת ברוב יין וחלב, עד כדי כך שהמקרא מפליג בתיאור, שהוא יכבס את בגדיו ביין ושיניו יבהיקו מלובן החלב. על רקע ברכה מרשימה זו, ברכת משה ליהודה, שבה הוא מבקש מה' שישמע לקול יהודה ויהיה לו לעזר מצריו, נשמעת מינורית ודלה, גם במשמעותה וגם בכמות הפסוקים שמוקצת לו, לעומת שבטים אחרים כמו לוי יוסף ואשר.
פרשנים כבר עמדו על כך שיהודה ניחן בתעצומות נפש מיוחדות, ומוחל על כבודו כשופט, ומודה בפומבי בכך שהוא הוא האדם שגרם לתמר להרות, ואומר "צדקה ממני" כדי למנוע את הוצאתה למוות כפי המנהגים שנהגו באותם ימים. הפרשנים קושרים אותו לדוד המלך צאצאו, שגם הוא מודה בחטאו בסיפור כבשת הרש בדבריו "חטאתי לה'".
על פי המסורת היו כל מלכי הממלכה המאוחדת (להוציא שאול) וממלכת יהודה, משבט יהודה מזרעו של דוד המלך. גם המשיח מוזכר בספרי הנביאים כנצר לשבט יהודה.
עץ משפחה

עץ משפחה המציג את הדורות הקודמים:
קברו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
על פי פשט הכתובים, כל האחים, לבד מיוסף, נקברו במצרים, אך לפי ספרות חז"ל העלו בני ישראל את כל בני יעקב לארץ להיקבר שם.
מסורת ערבית מן התקופה הממלוכית מצביעה על מבנה הממוקם בצד גן העצמאות, במרכז העיר יהוד, כעל קברו של יהודה בן יעקב. במבנה הקטן בעל הכיפה, קיים מחראב הפונה לכיוון מכה, ובמרכז החדר מצבה גדולה המציינת את מקום קבורת יהודה. חלקים ממבנה הקבר, כדוגמת צמד העמודים הניצבים בכניסה למבנה, קדומים בהרבה, וסביר להניח שהובאו למקום מאתרים אחרים. בתוך המבנה נמצא סיפור המקום. היישוב גני יהודה, הסמוך למקום המיוחס לקברו ביהוד, קרוי על שמו. הדרוזים מאמינים כי קברו של יהודה נמצא בעמק החולה, במקום הנקרא "קבר נבי יהודה", אשר יש המזהים אותו עם העיר המקראית יהוּדָה שבנחלת שבט נַפְתָּלִי.
בספר הישר מסופר:
ויקברו את ארונות מטות אבותיהם... איש בנחלת בניו... ואת יהודה קברו בעיר בביא נגד בית לחם.
ראו גם

אילן יוחסין של דמויות מקראיות – מתרח ועד שלמה
לקריאה נוספת

שולה אברמסקי, "תחינת יהודה אל יוסף", נאומי מנהיגים באוזני מנהיגים – רטוריקה ומנהיגות במקרא, ירושלים: כרמל, 2019, עמ' 336–471.
יאיר זקוביץ ואביגדור שנאן, גם כך לא כתוב בתנ"ך. תל אביב: ידיעות ספרים 2004. פרק יא' 'והשוכב עם כלתו ישרפוהו באש למען יבער בה':מעשה יהודה ותמר בראי ספר היובלים, עמ' 133–142.
ליאורה רביד, התנ"ך היה באמת. תל אביב: ידיעות ספרים, 2009. עמ' 167–184.
הרב ישראל דנדרוביץ, ויכוח נוקב בבית מדרשה של פשיסחא; הסברים מנוגדים בפתגמו של הר"ב מפשיסחא על מעשה יהודה, בתוך: קובץ היכל הבעש"ט, גיליון כד, תשרי תשס"ט, עמ': נג-עב.
אפי זיו, הצופן הנוצרי באמנות, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2015, עמ' 220, מסת"ב 978-965-566-137-8
עמוס בן-דוד (מוזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  19 באוגוסט 1976 (בן 48) 
 מוקד פעילות:  ישראל
 פרופיל ב-IMDb
 
עמוס בן-דוד (נולד ב–19 באוגוסט 1976) הוא מפיק מוזיקלי, מנהל אמנותי, מעבד, כותב, מלחין, זמר, קלידן ופרקשניסט (נגן כלי הקשה) ישראלי.
חיים אישיים

בן דוד נשוי מאז 2006 לדריה, ואב לשלושה ילדים.
הערות שוליים

↑   גידי גוב מאיר אריאל ולהקת חיל החינוך - אגדת דשא, סרטון בערוץ "Amos Ben David", באתר יוטיוב (אורך: 05:54)
↑   אייל גולן אם יש גן עדן Eyal Golan, סרטון בערוץ "EyalGolanOfficial", באתר יוטיוב (אורך: 03:54)
↑   Kan 🇮🇱 | Shalva Band - A Million Dreams - Interval Act - Second Semi-FInal Eurovision 2019, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 04:28)
↑  אמני ישראל שרים ״אחד מי יודע״
↑   רן דנקר ויובל דיין - לו יהי & Let it be | ביקור ג'ו ביידן בישראל, סרטון בערוץ "רן דנקר - הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 04:27)
↑   רוני דלומי - למרות, סרטון בערוץ "RoniDalumiOfficial", באתר יוטיוב (אורך: 03:32)
↑   רוני דלומי - אומץ (Prod by. Stav Beger), סרטון בערוץ "RoniDalumiOfficial", באתר יוטיוב (אורך: 02:19)
↑  עמוס בן דוד (2008) באתר סטריאו ומונו
↑   (עמוס בן דוד - יוון (אלטרנטיב פופ, סרטון בערוץ "Amos Ben David", באתר יוטיוב (אורך: 03:51)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311848005171  MusicBrainz: 0db918f4-784b-4910-a3a9-6308939cf8dc  VIAF: 97304268   WorldCat (עם VIAF): 97304268
סדרת נעורים

סדרת נעורים היא סוגה של סדרת דרמה טלוויזיונית שבמרכזה עומדות דמויות של מתבגרים. הז'אנר החל בתחילת שנות השמונים.
הסדרה מתחילה לרוב כשהדמויות הראשיות נמצאות בשנות העשרה לחייהן (גילאי 14–18) ומסתיימת לעיתים כשהדמויות מגיעות לגילאי 20. הנושאים בהם עוסקות סדרות הנעורים הם: מערכות יחסים בקבוצת השווים, יחסים של מתבגרים עם בני משפחה, יחסי מין, יציאה מהארון, אובדנות, אלימות, התמכרויות (סמים, אלכוהול). ביניהן גם סדרות בלשיות וסדרות פנטזיה.
היסטוריה

הסדרה הראשונה שפנתה לנוער ישירות היא "בית קטן בערבה", שהייתה סדרת דרמה תקופתית שגרתית, אך העלילות בה נסבו סביב הנערות בנות העשרה לורה ומרי אינגלס.
הסדרה הקנדית דגראסי זכתה לאהדת הקהל הצעיר בארצות הברית וגם בישראל. הסדרה הציגה בתחילה חבורת ילדים ואת סיפוריהם השונים, ומאוחר יותר הציגה את אותם ילדים בתיכון דגראסי, מתמודדים עם לחצים מבית וקשיי לימודים. כך הפכה לסדרת הנעורים הקלאסית הראשונה.
בשנות ה-90 החל גל של סדרות נעורים שהפכו ללהיטים, בהן הצלצול הגואל, שולחן לחמישה, בוורלי הילס 90210, דוסון קריק ועוד. בארצות הברית הרשתות UPN ו-The WB התמקדו בשידור סדרות נעורים.
בחלק מסדרות הנעורים של שנות ה-90 וה-2000 הודגש מרכיב נוסף, פסקול הסדרה; שירים רבים שהושמעו ברקע הפכו ללהיטים.
השחקנים שמלוהקים לתפקידים הראשיים הם בדרך כלל מעל גיל 18. מאפיין זה מהווה לעיתים נושא לבדיחות. בהשראתו נוצרה בין השאר הסדרה הסאטירית "גרוס פוינט".
הקשר בין סדרות לסרטי נעורים

סדרות נעורים הפכו לפופולריות במקביל להצלחתם של סרטי נעורים. בשנות השמונים המוקדמות השתתפו בני נוער מהוליווד בסרטים כגון מועדון ארוחת הבוקר, יפה בוורוד ובת 16 הייתי. עם הזמן מתבגרים הפכו לדמויות ראשיות בסרטי אימה (סיוט ברחוב אלם, צעקה, אני יודע מה עשית בקיץ האחרון, אגדה עירונית) ומאידך גם בקומדיות קיץ (אמריקן פאי, מת לצעוק).
השחקנים שמככבים בסרטי נעורים מוכרים לעיתים קרובות מסדרות הנוער, והם נישאים על גלי ההערצה כלפיהם. כוכבים ידועים רבים עברו לקולנוע לאחר שזכו להצלחה בסדרות נעורים, בהם נב קמפבל, אשר כיכבה בשולחן לחמישה ובטרילוגיית סרטי "הצעקה", שרה מישל גלר כוכבת באפי קוטלת הערפדים שכיכבה בעשרות סרטי נעורים, וכן הילרי דאף ואשטון קוצ'ר.
סדרות נעורים ישראליות

"זהו זה!" הייתה סדרת טלוויזיה קומית שפנתה בעיקר לבני הנוער, לכן חלק גדול מהפינות בה ("על הברזלים", למשל) פנו לבני הנוער. שם התגלתה להקת צעירי תל אביב, בפינה מוזיקלית שבועית.
בשנת 1989 להקת הנוער של תל אביב קיבלה את הזכות לככב בסדרה משלה. כך נוצרו הסדרות "החופש האחרון", "לא כולל שירות" ו"תלויים באוויר". עם הקמתו של ערוץ 2, צולמה עונה אחת לסדרה אודות צעירי קריית מלאכי.
"עניין של זמן" הייתה סדרת נעורים מובילה, שהופקה על ידי הטלוויזיה החינוכית, ותיארה כיתה של שביעיסטים בתיכון המתמודדים עם נושאים מגוונים, בדומה לסדרות נעורים ידועות בתקופה זו בארצות הברית, כגון "דגראסי".
סדרה נוספת הייתה זבנג, שנוצרה בעקבות הקומיקס בעל אותו שם שיצר אורי פינק שנים רבות במסגרת העיתון מעריב לנוער. הסדרה, בעלת מוטיבים של אומנות הקומיקס, ממוקמת גם היא בתיכון והיא עוסקת בנושאים שונים, בדומה לסדרה הידועה "פרקר לואיס".
סדרה מסוג אחר מבית הטלוויזיה החינוכית הייתה "משפחה וחצי", שעסקה בהורים לשני מתבגרים המשמשים גם משפחה אומנת לשני נערים נוספים.
בערוץ הילדים הפקות מקור רבות שייכות לז'אנר סדרות הנעורים: "החבר'ה הטובים", "אדומות", "הילדים מגבעת נפוליאון", "ראש גדול", "השמיניה", "האי"," גאליס", "החממה", "שכונה" ואחרות. בשנת 1994 שודרה רצועת נוער בערוץ הילדים בשם "יציאת כיוון" (בין המנחים דאז נמנו: דן תורן, איילת זורר ושרון קנטור), ומאז הוקדשו שעות הערב בערוץ זה לסדרות רכש לנוער (לרוב קומדיות).
ראו גם

רשימת סדרות נעורים
סרט נעורים
קלייר קיגן

| --- | --- |

 לידה:  1968 (בת 57 בערך) אירלנד
 מדינה:  אירלנד 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קארדיף, אוניברסיטת ויילס, סנט מייקל קולג' 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  סיפורים קצרים
 יצירות בולטות:  אנטארקטיקה, ללכת בשדות הכחולים, פוסטר, דברים קטנים כאלה
 פרסים והוקרה:  פרס אורוול לסיפורת פוליטית  מועמדת ברשימה הקצרה לפרס בוקר ב-2022  פרס רוני לספרות אירית ב-2000  פרס דיווי ביימס לספרות אירית ב-2009
 https://ckfictionclinic.com/
 
קלייר קיגן (באנגלית: Claire Keegan; נולדה ב-1968) היא סופרת אירית המתמחה בכתיבת סיפורים קצרים. סיפוריה פורסמו ב-"הניו יורקר", "גרנטה" וב-"The Paris Review". נכון לאוגוסט 2023 פרסמה 4 ספרים, 2 מהם תורגמו לעברית וזכו לביקורת חיובית.
ביוגרפיה

קיגן נולדה במחוז וויקלו באירלנד, בת צעירה במשפחה קתולית מרובת ילדים. בגיל 17 נסעה לניו אורלינס, לואיזיאנה ולמדה אנגלית ומדעי המדינה באוניברסיטת לויולה. היא חזרה לאירלנד ב-1992, ולאחר מכן עברה לקרדיף, ויילס, שם סיימה תואר שני בכתיבה יצירתית ולימדה סטודנטים לתואר ראשון באוניברסיטת ויילס. בהמשך קיבלה תואר M.Phil בטריניטי קולג' בדבלין.
אוסף הסיפורים הקצרים הראשון של קיגן, "אנטארקטיקה" יצא לאור ב-1999. הספר זכה בפרס רוני לספרות אירית ובפרס ויליאם טרבור. הספר ראה אור בעברית בהוצאת הוצאת תשע נשמות. ב-2007 התפרסם אוסף הסיפורים השני שלה, "ללכת בשדות הכחולים", וב-2010 פרסמה קיגן את הנובלה "Foster" (בעברית: אומנה). הנובלה זכתה בפרס הסיפור הקצר של Davy Byrnes לשנת 2009, הופיעה בגיליון של "הניו יורקר", עובדה לסרט ויצא לאקרנים בשם "הנערה השקטה" במאי 2022. הסרט היה מועמד לאוסקר בקטגוריית הסרט הזר. ב-2015 יצא לאור בעברית הספר "ללכת בשדות הכחולים", שכולל את הנובלה Foster ושלושה סיפורים קצרים שנכללו במקור בספר "ללכת בשדות הכחולים". הספר פורסם בהוצאת זיקית.
בסוף 2021 פרסמה קיגן נובלה בשם "דברים קטנים כאלה", המתרחשת באירלנד באמצע שנות ה-80. ברקע הסיפור נמצאות נערות ונשים צעירות המוחזקות בניגוד לרצונן במנזר בקצה עיירה קטנה, בעוד אנשי העיירה בוחרים להתעלם מהמתרחש.
הספר נכנס לרשימה הקצרה של פרס הבוקר לשנת 2022 - הספר הקצר ביותר שזכה בפרס זה. בינואר 2024 יצא הספר לאור בעברית בהוצאת אחוזת בית בתרגומו של יותם בנשלום, וזכה לשבחי הביקורת בישראל. הספר תורגם ליותר מעשרים שפות, ועובד בראשית 2024 לסרט בהפקת מאט דיימון ובן אפלק ובכיכובו של קיליאן מרפי. הסרט הוקרן בפתיחה של פסטיבל הקולנוע של ברלין ב-2024, והשחקנית אמילי ווטסון, המשחקת את אם המנזר, זכתה בפרס הופעת המשנה הטובה ביותר על תפקידה.
בסוף 2023 ראה אור ספרה "So Late in the Day", סיפור קצר בן כ-50 עמודים.
ספריה

1999 – אנטארקטיקה, תרגם תומר בן אהרן, הוצאת תשע נשמות, 2019
2007 – ללכת בשדות הכחולים, תרגם ארז וולק, הוצאת זיקית, 2015
2010 – Foster
2021 – דברים קטנים כאלה, תרגם יותם בנשלום, הוצאת אחוזת בית, 2024
2023 – So Late in the Day
פרסים והצטיינות

קיגן זכה בפרס ויליאם טרבור הראשון, פרס רוני לספרות אירית, פרס אוליב קוק ופרס Davy Byrnes לשנת 2009. כן זכתה בפרס יו לאונרד, מלגת מקאוליי, פרס מרטין הילי, פרס קילקני ופרס טום גאלון. היא גם זכתה במלגת וינגייט לשנת 2002 וזכתה פעמיים בפרס פרנסיס מקמנוס. ב-2008 כיהנה כפרופסור אורח באוניברסיטת וילאנובה ולימדה במחלקה ללימודים קלטיים של מכללת סנט מייקל באוניברסיטת טורונטו במרץ 2009. בשנת 2019 היא מונתה כעמיתת כתיבה בטריניטי קולג' דבלין. פמברוק קולג' קיימברידג' וטריניטי קולג' דבלין בחרו בקיגן כעמית המבקר של בריינה סטונטון לשנת 2021. הספר "דברים קטנים כאלה" זכה גם בפרס ORWELL לסיפורת פוליטית לשנת 2022.
הערות שוליים

↑  Colin Barrett, In praise of Claire Keegan, by Colin Barrett, The Irish Times, ‏4 March 2015
↑   נטע הלפרין, "אנטארקטיקה": אבן דרך בהתפתחות של סופרת גדולה, באתר הארץ, 11 בפברואר 2020
↑  "Claire Keegan". Aosdana. נבדק ב-25 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Griswold, Jerry (2 בדצמבר 2001). "Best Books of 2001". נבדק ב-25 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sinnott, Una (25 באפריל 2013). "The long and the short of the short story". Galway Advertiser. נבדק ב-1 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  קלייר קיגן, באתר תשע נשמות, ‏15 בספטמבר 2019
↑  יוני בינרט, אוסקר 2023: "הכל בכל מקום בבת אחת" מוביל עם 11 מועמדויות, באתר ynet, 24 בינואר 2023
↑  ללכת בשדות הכחולים מאת קלייר קיגן, באתר הוצאת זיקית
↑  נעמה כרמי, אומנה וכאבים אחרים, באתר קרוא וכתוב, ‏13 במרץ 2016
↑  Gilmartin, Sarah (24 באוקטובר 2021). "Small Things Like These by Claire Keegan: a timely and powerful book". The Irish Times. נבדק ב-25 בינואר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑   מעין איתן, הפעם, האלימות נותרת מרוחקת, באתר הארץ, 27 בפברואר 2024
↑  Mackay-Smith, Donna (2022). "Reading Guide: Small Things Like These by Claire Keegan". thebookerprizes.com. Booker Prize|The Booker Prizes. נבדק ב-2023-07-04.
↑  דברים קטנים כאלה - קלייר קיגן | ידיעות ספרים שאוהבים, באתר ybook
↑   אורון שמיר, "דברים קטנים כאלה": הזמנה לסבל חרישי, באתר הארץ, 17 בינואר 2025
↑  המגדלור, דברים קטנים כאלה, באתר המגדלור ספרים
↑   מעין איתן, "דברים קטנים כאלה" של קלייר קיגן: הפעם, האלימות נותרת מרוחקת, באתר הארץ, 27 בפברואר 2024
↑  Boland, Rosita (2009-06-23). "Writer Claire Keegan wins €25,000 Davy Byrnes award". The Irish Times.
↑  "SMC Sponsored Programs – Celtic Studies – Ireland Fund Artist-in-Residence Program | University of St. Michael's College". stmikes.utoronto.ca. אורכב מ-המקור ב-29 בספטמבר 2017. נבדק ב-28 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2021 Briena Staunton Visiting Fellowship Awarded to Claire Keegan". Claire Keegan Fiction Writing Courses. 29 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Orwell Prizes 2022: Winners Announced | The Orwell Foundation". www.orwellfoundation.com. נבדק ב-2023-03-07.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597461605171  PLWABN: 9813128336305606  BIBSYS: 1533887373631  BNE: XX5715653  BnF: cb161991892 (data)  CiNii: DA13854122  GND: 128895179  ISNI: 0000 0000 8398 4324  LCCN: nb99046356  NDL: 01185683  NKC: xx0048781  NLA: 52741958  NSK: 000452270  NTA: 185563015  RERO: 02-A014055363  SUDOC: 067183379  VIAF: 85609945   WorldCat (עם VIAF): 85609945
מריו

| --- | --- |

 הוצאה לאור:  נינטנדו
 שם סרט:  האחים סופר מריו (1993) האחים סופר מריו (2023)
 תוכנית טלוויזיה:  האחים סופר מריו
 הופעה ראשונה:  דונקי קונג
 הופעה אחרונה:  האחים סופר מריו (2023)
 יוצרים:  שיגרו מיאמוטו
 גילום הדמות:  בוב הוסקינס
 דיבוב:  צ'ארלס מרטינה קווין אפגני כריס פראט
 דיבוב בשפה העברית:  יואב צפיר עידו מוסרי
 מידע
 שם אמיתי:  מריו מריו
 כינויים:  מריו סופר מריו דוקטור מריו
 גיל:  20
 מין:  זכר
 מקצוע:  נגר בנאי שרברב רופא נהג מרוצים אמן לחימה כדורסלן שחקן בייסבול כדורגלן טניסאי 
 כלי נשק:  קפיצה 
 כלי רכב:  קארט
 אזרחות:  איטלקי
 מקום מגורים:  ממלכת הפטריות
 דמויות קשורות
 משפחה:  לואיג'י מריו (אח תאום) מאמא מריו (אמא) פאפא מריו (אבא) סטנלי המדביר (בן דוד) סבתא (סבתא) סבא (סבא) דוד ארתור (דוד) דוד טוני (דוד) דודה מארי (דודה) האחיינית של מריו ולואיג'י (אחיינית) מאיריאן ולואיג'ינה (בני דודים) מריו ג'ו ולואיג'י בוב (בני דודים) מרילין (אחיינית) אמה של מרילין אביה של מרילין טרויה בייבי מריו בייבי לואיג'י מריו נייר
 חברים:  הנסיכה פיץ' (בת זוג), טואוד יושי יושי קידס קאפי באוזר ג'וניור דונקי קונג (לעיתים רחוקות) דידי קונג (לעיתים רחוקות)
 אויבים:  באוזר באוזר ג'וניור (לעיתים רחוקות) ואריו ואלואיג'י דונקי קונג קאפי (לעיתים רחוקות) קופות גומבות קאמק
 
ערך זה עוסק בדמות מסדרת משחקי וידאו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מריו הוא דמות בדיונית שנוצרה על ידי מפתח משחקי הווידאו היפני שיגרו מיאמוטו. מריו מככב בזיכיון שנקרא על שמו, ובפרט בסדרת משחקי הווידאו "סופר מריו" של חברת נינטנדו, לה הוא משמש קמע. מריו הוא שרברב איטלקי שמתגורר בממלכה בדיונית בשם "ממלכת הפטריות" יחד עם אחיו התאום לואיג'י. הרפתקאותיהם של מריו ולואיג'י בדרך כלל סובבות סביב הצלת הנסיכה פיץ' מהנבל באוזר.
היסטוריה

שיגרו מיאמוטו יצר במקור את דמותו של מריו כאשר הוא פיתח את המשחק דונקי קונג בניסיון לייצר משחק וידאו חדשני ופורץ דרך עבור חברת נינטנדו. במקור מיאמוטו קיווה ליצור משחק וידאו בו יוכל להשתמש בדמויותיהם של פופאי, בלוטו, ואוליב אוייל. אף על פי כן, באותה העת מיאמוטו לא הצליח לרכוש את הזכויות להשתמש בדמויות הללו במשחק הווידאו, ולכן יצר את המשחק דונקי קונג בו היה גיבור ראשי ללא שם, דמותו של דונקי קונג, ודמות נשית שכונתה בתחילה "ליידי". בשלבים המוקדמים של דונקי קונג, מריו לא היה מסוגל לקפוץ. עם זאת, בהמשך מיאמוטו הוסיף את היכולת לקפוץ.
בעוד שהגיבור היה ללא שם בגרסה היפנית המקורית של המשחק, בגרסה האנגלית של דונקי קונג דמות הגיבור הראשי נקרא "Jumpman" וכונה "מריו". בספרון שהתלווה אל המשחק. מיאמוטו קרא לדמות במקור "Mr. Video", והוא התכוון עוד באותה העת להשתמש בדמות זו בכל משחקי הווידאו אותם יפתח מאז ואילך. בעת שמיאמוטו עבד על הלוקליזציה של המשחק דונקי קונג עבור הקהל האמריקאי במהלך שנות ה-80, איש הנדל"ן האמריקני-היספני מריו סגל (אנ'), אשר השכיר מחסן למחלקה של נינטנדו בארצות הברית, התעמת עם מנכ"ל המחלקה האמריקנית של חברת נינטנדו מינורו אראקאווה כאשר דרש ממנו שישלם את שכר הדירה. בעקבות ויכוח סוער, הצליחו לבסוף עובדי נינטנדו לשכנע את סגל ששכר הדירה ישולם ולאחר מכן הם החליטו לקרוא לדמות על שמו. מיאמוטו ציין בעבר שאם הוא היה קורא לדמות בשם "מר וידאו", במקום מריו, סביר להניח שהדמות לא הייתה זוכה להצלחה.
לטענת מיאמוטו, המקצוע המקורי של מריו התבסס על עיצוב המשחק - מאחר שהמשחק דונקי קונג התרחש באתר בנייה, מריו הפך בתחילה לנגר. כאשר הוא הופיע שוב ב-"האחים מריו", הוחלט שהוא יהיה שרברב במקום זאת משום שחלק גדול מהמשחקים בסדרה מתרחשים בביוב. לאחר שהפך לשרברב החליט מיאמוטו שמריו יהיה אמריקני ממוצא איטלקי שמגיע במקור מניו יורק.
בשל המגבלות הגרפיות של משחקי הארקייד באותה העת, מיאמוטו החליט שהדמות תלבש סרבל אדום וחולצה כחולה בשל הניגודיות החזקה של הצבעים הללו לצבעי הרקע במשחק. השימוש בכובע אפשר למיאמוטו להימנע מלהקפיד על הצגת פרטים קטנים כמו התספורת והגבות של הדמות, כמו גם להימנע מלהנפיש את שערו בעת שהדמות קופצת. על מנת להעניק לדמות הקטנה תכונות פנים אנושיות שיראו בבירור על אף שהגודל של הדמות המקורית הייתה 8 × 8 פיקסלים, החליט מיאמוטו לצייר למריו אף גדול ושפם, ובאופן זה הוא לא הזדקק לצייר לו פה והבעות פנים במשחק המקורי.
לאורך השנים, בעקבות העלייה בפופולריות של הדמות והיכולות החדשות של קונסולות המשחקים השונות, המראה של מריו הפך בהדרגה למורכב יותר - הוחלט שיש לו עיניים כחולות, כפפות לבנות, נעליים חומות, האות "M" על חזית הכובע, וכפתורים צהובים על הסרבל שלו. הצבעים של החולצה והסרבל שלו הוחלפו - מחולצה כחולה וסרבל אדום לחולצה אדומה עם סרבל כחול.
מאפייני הדמות

מריו הוא שרברב אשר חי בממלכת הפטריות יחד עם אחיו הצעיר לואיג'י. בסדרת הטלוויזיה ובסרט ההוליוודי מריו ולואיג'י הם במקור מברוקלין שבניו יורק.
מריו לובש חולצה אדומה ארוכה ומעליה סרבל כחול עם כפתורים צהובים, נעליים חומות, כפפות לבנות, וכובע אדום עם האות "M". למריו יש עיניים כחולות, וכמו לואיג'י יש לו שיער ושפם בצבע חום כהה. בראיון מבשנת 2005 מיאמוטו ציין שמריו בן 25.
מאפייני הדמות > שם משפחה

נינטנדו לא חשפה בתחילה את שמו המלא של מריו. בראיון משנת 1989 צוין ששמו המלא איננו "מריו מריו", אם כי ניתן להסיק זאת משם המשחק "האחים מריו". בספטמבר 2015 הצהיר לבסוף היוצר של הדמות שיגרו מיאמוטו כי השם המלא של מריו הוא "מריו מריו".
מאפייני הדמות > מקצוע ותחביבים

לאורך מרבית משחקי הסדרה מריו הוא שרברב, אם כי במשחקי דונקי קונג המקוריים בהם מריו הופיע הוא היה נגר. למריו היו עוד כמה מקצועות לאורך המשחקים השונים בזיכיון - בסדרת משחקי הפאזל "ד"ר מריו" שיצא לראשונה לשווקים ב-1990 מריו מתואר כרופא, במשחק הגיים בוי "Mario's Picross" מריו הוא ארכאולוג, במשחק " Mario vs. Donkey Kong 2: March of the Minis" מריו הוא המנכ"ל של חברת צעצועים, ובמשחק "Super Mario Maker" מריו הוא בנאי. מריו הוא גם ספורטאי במשחקי הספורט של הזיכיון. בנוסף לכך, מריו הוא גם נהג מכוניות קרטינג בסדרת משחקי המרוצים של הזיכיון "Mario Kart".
מאפייני הדמות > יחסים בין אישיים

עוד מהמשחק הראשון בזיכיון התפקיד של מריו הוא תמיד להציל את הדמות הנשית במשחק. בעוד שבמשחק המקורי הוא היה צריך להציל את חברתו פאולין, פאולין הוחלפה במהרה בנסיכה פיץ' ב"האחים סופר מריו". מריו הציל את הנסיכה פיץ' פעמים רבות מאז במשחקים השונים בזיכיון. במשחק Super Princess Peach (אנ'), הנסיכה פיץ' מצילה את מריו. מריו מציל גם את הנסיכה דייזי במשחק "Super Mario Land" (אנ').
לואיג'י הוא אחיו הצעיר של מריו, ומתלווה אל מריו במשחקים השונים.
משחקי וידאו בהן השתתפה הדמות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מריו (זיכיון)#משחקי וידאו
מדיות אחרות בהן השתתפה הדמות > בטלוויזיה

| --- | --- |
 :  ראו גם – מריו (זיכיון)#סדרות טלוויזיה
מדיות אחרות בהן השתתפה הדמות > בסרטים

| --- | --- |
 :  ראו גם – מריו (זיכיון)#סרטים
קבלת הדמות

מריו נחשב לאחד מדמויות משחקי הווידאו הפופולריות ביותר ולאייקון תרבותי בתעשיית משחקי הווידאו. לאורך השנים נמכרו מעל ל-510 מיליון עותקים של משחקים מסדרת משחקי הווידאו של מריו-מה שהופך את זיכיון משחקי הווידאו של מריו לזיכיון משחקי הווידאו הנמכר ביותר בכל הזמנים.
בסקר שנערך בשנת 2008 על ידי "Oricon" מריו נבחר לדמות משחקי הווידאו הפופולרית ביותר ביפן. "CNET" כללו את מריו ברשימת "חמשת דמויות משחקי הווידאו המוצלחות ביותר".
בעקבות ההצלחה של המשחקים הופקו לאורך השנים תוכניות טלוויזיה, ספרי קומיקס, וסרט לייב-אקשן בהם מריו מככב כדמות הראשית. בנוסף, לאורך השנים מריו כיכב גם על סחורה נלווית כגון חולצות טריקו, מגזינים, פרסומות, בקבוקי שמפו, משחקי לוח, ועוד. בשנת 1986 נינטנדו הפיקו גם סרט אנימה באורך 60 דקות המבוסס על המשחק המקורי בסדרת האחים סופר מריו-הסרט הופץ רק ביפן ב-VHS.
בטקס סגירת אולימפיאדת הקיץ של 2016 נכלל מריו כחלק מקידום של אולימפיאדת הקיץ של 2020 שתיערך בטוקיו. בסרטון שהוקלט מראש, ראש ממשלת יפן שינזו אבה היה לבוש כמו מריו בעודו עומד על צינור ירוק גדול שהוצב באמצע האצטדיון.
הערות שוליים

↑  Loy, Joel (1989). "Inside Super Mario Bros". Inside Edition. CBS Television Distribution.
↑  "【衝撃事実】ついに任天堂公式のマリオの本名が判明！任天堂の代表取締役・宮本茂氏が明かす" [[Impact] fact finally found real name of Nintendo official of Mario! Reveal the representative director, Shigeru Miyamoto of Nintendo] (ביפנית). 14 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Miyamoto says Mario's full name is "Mario Mario"". 14 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| מריו (זיכיון) |
| --- | --- | --- |
| המשחקים הנמכרים ביותר בזיכיון | האחים סופר מריו (1985)‏ • האחים סופר מריו 3 (1988)‏ • סופר מריו וורלד‏ (1990)‏ • סופר מריו 64‏ (1996) • האחים סופר מריו החדשים‏ (2006) • האחים סופר מריו החדשים Wii‏ (2009)‏ • האחים סופר מריו החדשים U‏ (2012)‏ • מריו קארט 8‏ (2014)‏ • סופר מריו אודיסי‏ (2017) • רשימה מורחבת של כל משחקי הזיכיון |  |
| סדרות המשחקים המרכזיות | סופר מריו • מריו קארט • מריו פארטי |  |
| סדרות משחקי ספין-אוף | דונקי קונג (אנ') • לואיג'י (אנ') • ואריו (אנ') • יושי (אנ') • מריו נגד דונקי קונג |  |
| מדיות נוספות | סרט לייב-אקשן • סרט אנימה (אנ') • סדרת טלוויזיה • סרט הנפשה ממוחשבת |  |
| דמויות מרכזיות | מריו • לואיג'י • הנסיכה פיץ' • טואוד • יושי • באוזר • ואריו • ואלואיג'י • דונקי קונג • באוזר ג'וניור • הנסיכה דייזי • רוזלינה • דידי קונג • בירדו • פאולין (אנ') • קופלינגים (אנ') |  |
| שונות | נעימת הנושא של האחים סופר מריו • נינטנדו • שיגרו מיאמוטו • צ'ארלס מרטינה • סופר נינטנדו וורלד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018039920  VIAF: 14152259579916982670   WorldCat (עם VIAF): 14152259579916982670 
התפתחות דמותו של מריו במשחקים השונים בזיכיון של מריו
פטרייה
ראש ממשלת יפן שינזו אבה מחזיק בכובע של מריו במהלך טקס סגירת אולימפיאדת 2016
פנאטיות דתית

פָנָאטיות דתית היא מונח מתחום מדעי החברה ובפרט הפסיכולוגיה החברתית המתאר מצב שבו אדם מחזיק בעמדה דתית דומיננטיות באופן כה קיצוני עד כדי כך שהוא מנסה לסתור כל הבעת התנגדות כלפיה או מדחיק התנגדות כזאת, גם אם התנגדות זו מבוססת ומדויקת מבחינה מציאותית ובפרט אמפירית. צורה זו של פנאטיות (אנ') ידועה לאורך ההיסטוריה, ובמקרים רבים הביאה לפילוג ולאלימות הן בתוך מעגל המאמינים והן בין קבוצות אמונה שכנות.
הפנאטיות הדתית היא חלק מתופעה רחבה יותר של פנאטיות בחברה האנושית. המונח פנאטיות דתית דומה למונח הפנאטיות בכללותו אך הוא מדגיש את ההיבט הדתי; פנאטיות תיתכן לא רק במסגרת חשיבה או פילוסופיה דתית, אלא גם במסגרת אידאולוגיות חילוניות שבניגוד לדתות אינן בהכרח מדגישות פרקטיקה ופולחן.
אין הכרח שאדם דתי יהיה פנאטי בעמדה מסוימת דווקא מהיותו דתי; לא כל הדתות בהכרח מחנכות לחשיבה פנאטית ולקיחת עמדות מסוימות לרמת הפנאטיות נעשית לעיתים באופן דטרמיניסטי, מתוך אינדוקטרינציה ולעיתים אין לפרט בכלל שליטה על התפתחותה.
אין לבלבל פנאטיות דתית עם פונדמנטליזם. בעוד שפונדמנטליזם קורא לחזור ליסודות הדת המקוריים (הפונדמנטליות), אין הכרח שקריאה זו תביא עימה חשיבה והתנהגות שתזוהה עם פנאטיות. הפנאטיות יכולה אפוא להגיע גם כאשר מתרחקים מהפונדמנטליזם, כלומר ניתן להיות פנאטי בהקשר לעמדות דתיות-רפורמיות או חדשניות.