stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניל סלואן
פרסומים עיקריים

Neil James Alexander Sloane, A Handbook of Integer Sequences, Academic Press, NY, 1973.
Florence Jessie MacWilliams and Neil James Alexander Sloane, The Theory of Error-Correcting Codes, Elsevier/North-Holland, Amsterdam, 1977.
M. Harwit and Neil James Alexander Sloane, Hadamard Transform Optics, Academic Press, San Diego CA, 1979.
Neil James Alexander Sloane and Aaron D. Wyner, עורכים, Claude Shannon: Collected Papers, IEEE Press, NY, 1993.
Neil James Alexander Sloane and S. Plouffe, The Encyclopedia of Integer Sequences, Academic Press, San Diego, 1995.
John Horton Conway and Neil James Alexander Sloane, Sphere Packings, Lattices and Groups, Springer-Verlag, NY, 1st edn., 1988
A. S. Hedayat, Neil James Alexander Sloane and J. Stufken, Orthogonal Arrays: Theory and Applications, Springer-Verlag, NY, 1999.
Gabriele Nebe, E. M. Rains and Neil James Alexander Sloane, Self-Dual Codes and Invariant Theory, Springer-Verlag, 2006.
הערות שוליים

↑  Alex Bellos, Neil Sloane: the man who loved only integer sequences, The Guardian, October 7, 2014
↑  Rock Climbing New Jersey
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007447324005171  BnF: cb12279965g (data)  dblp: s/NeilJASloane  GND: 121291553  ISNI: 0000 0001 1044 4439  LCCN: n87858331  LNB: 000067617  MGP: 80980  NKC: jn20010601328  NTA: 068625715  ORCID: 0000-0001-7386-5222  SELIBR: 92626  SNAC: w6xn14hh  SUDOC: 031619304  VIAF: 22202750   WorldCat (עם VIAF): 22202750
נקוובזאורוס

| נקוובזאורוס |
| --- | --- |
  איור אפשרי והשוואה לאדם
תקופה
קרטיקון תחתון, 130 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
סוג:: נקוובזאורוס
מין:: נקוובזאורוס
שם מדעי
 Nqwebasaurus thwazi

נקוובזאורוס (שם מדעי: Nqwebasaurus) הוא סוג של דינוזאור תרופוד שחי בקרטיקון התחתון. משמעות שמו היא מהשפה Xhosa, של שבט הקוסה הדרום אפריקאי ופירושו "לטאת נקוובה". השם "נקוובה" (Nqweba) הוא השם הישן של תצורות קירקווד (Kirkwood Formation) בדרום אפריקה, בהם נמצא הדינוזאור.
דינוזאור זה נמצא ב-1996 ונמצא ממנו מאובן של שלד יחיד אשר מצוי כיום במוזיאון אלבני שבדרום אפריקה. ככל הנראה המאובן שנמצא השתייך לפרט צעיר, אך אין מאובנים נוספים של מין זה להשוואה כדי שיהיה אפשר לבדוק.
דינוזאור זה השתייך לקבוצה דמויי-אורניתומימיים שהיו דומים במראם ליען והותאמו לריצה מהירה ברחבי מרחבים פתוחים. הוא הגיע לאורך 90 ס"מ ולגובה 30 ס"מ, די קטן ביחס לקרוביו. עם זאת ייתכן שפרט בוגר היה גדול יותר. גם חוליות הזנב לא נמצאו כך שאולי הדינוזאור הבוגר היה גדול יותר. הוא היה בעל לסתות דקות ובתוכם שיניים קטנות שהיו חסרים אצל מינים מפותחים יותר כמו האורניתומימוס. היו לו 3 טפרים בידיו שנבדלו בגודלם ורגליים ארוכות שיועדו לריצה.
באופן ייחודי לדינוזאורים תרופודים נמצאו בבטנו אבני גסטרולית שאולי סייעו לו לעכל מזון קשה. דבר זה אולי מרמז שהיה אוכל-כול ולא טורף. כמו כן ייתכן שהיה מכוסה בנוצות.
סואלטרי

הסואלטרי (בלטינית: Suelteri) היו שבט גאלי ששכן בסמוך לחוף הים התיכון, בין יֶר (אנ') המודרנית לבין מפרץ סן טרופה, בתקופת הברזל ובתקופת האימפריה הרומית.
שם

שבט הסואלטרי מתועד כ-Suelteri על ידי פליניוס הזקן (המאה הראשונה לספירה) וכ-Selteri על מפת פויטינגר (המאה ה-5 לספירה).
השם הגאלי Suelteri עשוי לנבוע מהשורש הקלטי suel - ('סיבוב; פרק זמן', chwel 'סיבוב; מהלך; מהומה').
גאוגרפיה

פליניוס מתאר את הטריטוריה של הסואלטרי כממוקמת ליד הקמקטוליקי (טולון) והוורוקיני. מפת פויטינגר מאתר את הסואלטרי בין הים התיכון לבין הנהר דוראן. נראה שהם חיו ב"מאסיף דה מור" (אנ') ובאזור זה המשתרע מאולביה (Hyères) עד מפרץ סן טרופה, המקביל לקו החוף של מחוז Diocèse de Fréjus המאוחר יותר.
על פי ההיסטוריון גאי בארוול (אנ'), הם היו חלק מהקונפדרציה הסלובית.
לקריאה נוספת

Barruol, Guy (1969). Les Peuples préromains du Sud-Est de la Gaule: étude de géographie historique. E. de Boccard. OCLC 3279201.
Falileyev, Alexander (2010). Dictionary of Continental Celtic Place-names: A Celtic Companion to the Barrington Atlas of the Greek and Roman World. CMCS. ISBN 978-0955718236.
הערות שוליים

↑  Pliny. Naturalis Historia, 3:34.
1 2  Falileyev 2010, s.v. Suelteri.
↑  Barruol 1969, pp. 211–212.
↑  Barruol 1969, pp. 187–188.
נקודת קוטיס

| --- | --- |

נקודת קוטיס מבט מפסגת מיזייה.
 מידע כללי
 סוג:  חצי אי 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  62°30′00″S 60°12′33″W﻿ / ﻿62.5°S 60.2092°W﻿ / -62.5; -60.2092
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת קוטיס(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהנקודת קוטיס(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת קוטיס(למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהנקודת קוטיס
 
מפה טופוגרפית של האי ליווינגסטון, של האי גריניץ', של האי רוברט, של האי סנואו ושל האי סמית'.
נקודת קוטיס (באנגלית: Kotis Point; בבולגרית: нос Котис) היא לשון יבשה בחוף הצפון-מערבי של חצי האי ורנה על האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
הנקודה מהווה את הצד הדרומי של פתחו של מפרצון אליסיינה.
בקצהה של הנקודה מצוי סלע נישא ובולט.
הסלע (הקצה של נקודת קוטיס) ממוקם 3 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת בזמר;
הסלע (הקצה של נקודת קוטיס) ממוקם 6 קילומטרים דרומית-מערבית מנקודת ויליאמס;
הסלע (הקצה של נקודת קוטיס) ממוקם 12.6 קילומטרים מזרחית - צפון-מזרחית מנקודת סידינס.
היסטריה > מיפוי לשון היבשה

לשון היבשה מופתה לראשונה במסגרת סקר Tangra 2004/05 הבולגרי, וכן מופתה שוב על ידי סוקרים בולגרים בשנת 2005 ובשנת 2009.
היסטריה > מקור השם

לשון היבשה נקראת על שם המלך התראקי של ממלכת אודריסה, קוטיס הראשון (ביוונית עתיקה: Κότυς) ששלט בין השנים 359–384 לפני הספירה.
סויוז-T

הסויוז-T הייתה הגרסה השלישית של חלליות הסויוז והיא פעלה בין השנים 1979-1986. בגרסת הסויוז-T שולבו לקחים שהופקו מתוכנית אפולו סויוז, מהסויוז 7K-TM ומהסויוז הצבאית.
הסויוז-T הייתה משודרגת בהרבה דברים מהגרסאות הקודמות שלה:
זו הייתה הפעם הראשונה שנעשה שימוש במרכיבים על בסיס מוליכים למחצה במערכות המחשוב.
השתמשו במחשב משולב שהיה הרבה יותר מתקדם יחסית לגרסאות הקודמות כדי לנסות לפתור את בעיית העגינה שהשפיעה על כל המשימה כשניסו לעגון בתחנת חלל ולא הצליחו בסופו של דבר.
הוחזרו הלוחות הסולאריים מגרסת הסויוז 7K-OK שאפשרו לסויוז-T להיות בחלל עד 11 ימים בלי להיות מחוברת לתחנת חלל.
הסויוז-T יכלה לשאת שלושה קוסמונאוטים עם חליפות חלל.
משימות

סויוז T-1 (משימת מבחן בלתי מאוישת)
סויוז T-2
סויוז T-3
סויוז T-3
סויוז T-4
סויוז T-5
סויוז T-6
סויוז T-7
סויוז T-8
סויוז T-9
סויוז T-10-1
סויוז T-10
סויוז T-11
סויוז T-12
סויוז T-13
סויוז T-14
סויוז T-15
נדידת העמים

ערך זה עוסק בפרק בהיסטוריה של אירופה. אם התכוונתם לנדידת בני-אדם באופן כללי, ראו .
מפת הפלישות לקיסרות הרומית
נדידת העמים (מגרמנית: Völkerwanderung פֶלקֵרואנדֵרוּנג) הוא מונח המתאר את הגירתם של שבטים גרמאניים, סלאביים ואחרים, בין המאה הרביעית לבין המאה התשיעית לערך באירופה. המונח נטבע במאה התשע-עשרה על–ידי היסטוריונים גרמנים.
השבטים הגרמאניים

"נדידת העמים" החלה בערך בשנת 374, עם נהירתם של שבטי הונים מאסיה אל מזרח ומרכז אירופה, כשהם דוחקים את רגליהם של השבטים הגרמאניים הוויזיגותים (מילולית: הגותים המערביים). הקיסר ואלנס התיר לגותים להתיישב בתוך גבולות האימפריה הרומית, בתקווה שישמשו חציצה בין האימפריה להונים, אך תקוותיו נכזבו במהרה, כאשר הוויזיגותים כרתו ברית עם הגותים המזרחיים, האוסטרוגותים, וכוננו אוטונומיה גותית בתוך האימפריה באזורים בהם שוכנות היום בולגריה, סרביה ומונטנגרו.
האימפריה הרומית הנחלשת המשיכה להיות מטרה קלה. המנהיג הוויזיגותי אלאריק התאכזב מכך שלא קיבל משרה רשמית מידי יורשי תאודוסיוס הראשון, ובתגובה פתח ב-395 במסע ארוך של ביזה, שהחל בקונסטנטינופול (שם כשל), המשיך ליוון ולאיליריה, ונעצר בשנת 403 רק בשערי איטליה. זמן קצר אחר כך פלש אלאריק לאיטליה, הטיל מספר פעמים מצור על רומא ולבסוף כבש אותה בשנת 410.
האימפריה משכה חזרה את כוחותיה מבריטניה (410) ודיללה אותם במקומות אחרים, מה שהוביל בתורו לחדירה של הפיקטים והסקוטים מן הצפון דרומה לאנגליה, הפרנקים החלו זורמים דרומה לגאליה הרומית (צרפת של היום) ואילו הוונדלים, שאף רגליהם נדחקו בגלל ההונים, החלו זורמים לכיוון ספרד (409) וצפון אפריקה (429).
שורת הפלישות והפשיטות שערך אטילה ההוני בין השנים 448 ו-452 על קונסטנטינופול, גאליה, וצפון איטליה אמנם דעכה באותה מהירות שבה התעוררה, אחרי מותו הפתאומי של אטילה, אך שלטונה של רומא נחלש עוד יותר ונחשף חוסר האונים שלה לעצור בעד פולשים כלשהם, עד כדי כך שבשנת 455 הגיעו ונדלים מצפון אפריקה ובזזו את רומא נטולת ההגנה ללא כל הפרעה.
מעתה ואילך החלו השבטים הגרמאניים זורמים אל תוך נחלותיה של האימפריה בלא הפרעה: המנהיגים הסקסונים הנגסט והורסה שהגיעו לבריטניה כדי לסייע לרומים להדוף את הפיקטים והסקוטים הפולשים מצפון ניצלו את המצב והזמינו את השבטים העמיתים של הסקסונים, לצד היוטים והאנגלים, להתיישב באין מפריע בשטחי בריטניה. הפרנקים האלמאנים, הבורגונדים, הגפידים, הלומברדים, השוואבים החלו אף הם נעים במרץ אל תוך שטחי הבלקן, מרכז אירופה, גאליה וספרד.
בשנת 476 הודח הקיסר הרומי האחרון, רומולוס אוגוסטולוס. בשנת 486, עשר שנים אחרי–כן, שלטו השבטים הגרמאניים השונים כמעט בכל רחבי אירופה המערבית, כשהם דוחקים את רגלי השבטים המקומיים או משתלבים עמם באזורים אליהם נהרו.
בניגוד לתפישה שהייתה מקובלת בעבר, סבורים היום רוב ההיסטוריונים כי נדידת העמים לא הייתה בהכרח פעולה של פלישה אלימה של השבטים הגרמאניים לשטחים בהם ישבו שבטים מקומיים עוינים. אף שהנדידה החלה לעיתים קרובות במסע צבאי, בעקבותיה באה בדרך כלל השתלבות שלווה למדי במקום אליו פלשו, תוך השתלבות והתמזגות באוכלוסייה המקומית.
לוח הזמנים

375 - מות הקיסר ולנטינוס הראשון. ההונים כובשים ומשעבדים את האלאנים והגותים.
376 - הגותים שעל הדנובה נמלטים מפני ההונים לתוך גבולות האימפריה הרומית. עימותים נוצרים בין הגותים והרומים.
378 - קרב אדריאנופול. הקיסר ואלנס וצבאו מובסים בידי הגותיים ושבטים אחרים המצטרפים אליהם.
380 - כיבוש והתיישבות "שלושת העמים" בפאנוניה, על ידי הקיסר גרטיאנוס.
382 - ההסכם הגותי. הקיסר תאודוסיוס הראשון מסכים להקמת התיישבות גותית באזור הדנובה התחתית במסגרת האיחוד הגותי.
395 - חלוקת האימפריה הרומית. האימפריה הסאסאנית פולשת ומשתלטת על הפרובינציות המזרחיות.
405- המלך הגותי רדגאיסוס פולש למערב האימפריה, ונבלם בידי פלביוס סטיליקו באוגוסט 406.
406/407 - התמוטטות החזית הרומית על הריין. שבטים ונדלים אלאנים ושוואבים חוצים את נהר הריין ופולשים לגאליה. בבריטניה תופס קונסטנטינוס השלישי את השלטון, ומסלק את אחרוני החיילים הרומים מן האי.
409 - הקטנת הנוכחות של הוונדלים האלאנים והשוואבים בפרובינציה היספניה.
410 - כיבוש רומא על ידי הויזיגותים בהנהגת אלאריק הראשון.
418 - התיישבות הוויזיגותים בפרובינציה אקוויטניה.
429 - הוונדלים כובשים ומתיישבים באפריקה. קרתגו נופלת לידיהם ב-439. הממשל הרומי מכיר בנפילת המושבות באפריקה רשמית רק ב-442.
436 - הריסת בורגונדיה שבמרכז האימפריה בידי פלביוס אאטיוס. הנותרים התיישבו ב-443 בסבויה.
עד 440 - שבטים סקסונים ואחרים פולשים לבריטניה.
451 - אטילה ההוני פותח במערכה נגד האימפריה הרומית המערבית. הקרב במישורים הקטאלונים, מסתיים בנסיגת אטילה מגאליה.
452 - קרבות בין ההונים לרומים באיטליה, ההונים נסוגים וממלכתם מתפרקת ב-453 עם מותו של אטילה.
455 - כיבוש וביזת רומא בידי הוונדלים.
466 - המלך הגותי המערבי, יוריק, מפר הסכם עם רומא ופותח בהתרחבות אגרסיבית של ממלכתו, ומשתלט על היספניה ודרום מערב גאליה.
468 - נכשל ניסיון פלישה של הוונדלים לרומא.
476 - הקיסר הרומי האחרון, רומולוס אוגוסטולוס, מודח על ידי אודואקר הגרמאני. האימפריה הרומית המערבית נופלת סופית. הקיסר נמלט לדלמטיה. בגאליה מוחזקת מובלעת רומית צבאית עד 486.
486/487 - הרס שרידי האימפריה בידי סיאגריוס והפרנקים בהנהגת קלוביס הראשון.
489 - האוסטרוגותים נבלמים באיטליה ומקימים את ממלכתם.
507 - המלך הגותי המערבי נכנע לפרנקים השולטים כעת בדרום מערב גאליה.
533/534 - הוונדלים כובשים את החלק המזרחי של האימפריה. ממלכת בורגונדיה נופלת בידי הפרנקים.
535 עד 552 - מלחמות הגותים באיטליה. הקיסר יוסטיניאנוס הראשון מנסה לכבוש חלקים מן האימפריה המערבית לשעבר.
568 - פלישת הלומברדים לצפון איטליה.
סוף התקופה הראשונה של נדידת העמים.
הנדידה השנייה

אחרי פלישת ההונים באמצע המאה הרביעית, התרחשו עוד מספר פלישות של עמים לא-גרמאניים מערבות אירואסיה ואסיה.
סלאבים: השבטים הסלאבים, שמוצאם מאזור ביצות הפריפט (בערך בין נהר בוג ונהר דנייפר) התפשטו בהתמדה דרומה, מזרחה, מערבה וצפונה על פני אזורי אירופה הצפון מזרחית והמרכזית.
אווארים: שבטים אוואריים, עם חיזוק משבטים בולגאריים והונים היגרו לצפון הבלקן ומרכז אירופה החל בשנת 552, אחרי שממלכתם במזרח נהרסה על–ידי הטורקמנים. האווארים כוננו ממלכה חזקה בתחילת המאה השביעית תחת המלך באג'אן, כשהם מתערבים בסלאבים. ממלכה זו הוכנעה מאוחר יותר על ידי קרל הגדול בין 791 ל-796.
בולגרים: כללו את שרידי ההונים שנסוגו לערבות מזרח רוסיה והאוגריאנים. הבולגארים החלו חודרים לאירופה לפני שנת 679, כשהם מכוננים מדינה בצפון הים השחור ומדינה נוספת לחופיו המערביים, במקביל לשטחי בולגריה של היום. מאוחר יותר היגרו בולגארים גם לאזור הוולגה.
כוזרים: קבוצת שבטים נוודית למחצה מצפון הקווקז שכוננה בערך בשנת 679 ממלכה בשטח שבין הים השחור לים הבלטי ומצפונם. הממלכה קיימה קשרים הדוקים עם האימפריה הביזנטית וחרבה בעקבות מתקפות הורנגים (ויקינגים) בשנת 969.
מגיארים: שבטים מערבות אסיה שפלשו לאזורים דומים לאלו שאליהם הגיעו האווארים. בניגוד לשבטים אחרים, התנתקו המגיארים ממסורת הנוודים של הערבות והשתלבו באווארים וההונגארים שישבו כבר בשטחים בהם שוכנת היום הונגריה.
סויוז-TM

הסויוז-TM, הגרסה הרביעית של חלליות הסויוז, שימשה להבאת קוסמונאוטים לתחנת החלל מיר ולתחנת החלל הבינלאומית בין השנים 1986-2002.
השינויים הבסיסיים בחללית Soyuz TM קשורים ביישום הדרישות להגדלת טווח הפרמטרים האנתרופומטריים של הצוות עד לערכים המקובלים על תנאי האסטרונאוט האמריקני, ועם העלאת רמת ההגנה על הצוות מפני עומסי הלם על ידי הפחתת מהירויות הנחיתה ושיפור הלם- קליטת כיסאותיה. הסדר מחדש של ציוד נעשה באזורים מעל ומתחת לכיסאות DM (מודול הירידה) המאפשר להכיל כיסאות ואסטרונאוטים ארוכים יותר עם אנתרופומטריה מוגברת ולהגדיל את שטח המעבר דרך בקיעת הגישה. בפרט, לוח בקרה חדש פחת בגובהו, מותקנים מכלול ייבוש קירור חדש, מערכת אחסון נתונים ומערכות חדשות או משונות אחרות. בוצעו שינויים במערך ציוד נחיתה: שניים מתוך 6 מנועי נחיתה רכים (SLE) הוחלפו בשני מנועי שלושה מצבים חדשים (SLE-M). לצמצום טעויות המדידה, הוחלף הגובה של קקטוס-1V במכשיר Kaktus-2V חדש.
לסויוז-TM נוספה מערכת היפגשות ועגינה חדשה ומשופרת, מערכות תקשורת ומצנחים ומנוע לנחיתת חירום. מערכת ההיפגשות והעגינה "קורס" אפשרה לחללית לתמרן לבד בלי שהתחנה תצטרך גם לתמרן כדי שהחללית תוכל לעגון בתחנה (כמו שהיה בדגמים מוקדמים יותר). כמות הדלק הוגדלה ל-880 ק"ג. משך פעילות בחלל נותר ללא שינוי - 180 ימים.
המשימה האחרונה של הסויוז-TM שוגרה ב-25 באפריל 2002 ונחתה ב-10 בנובמבר 2002. בסך הכל היו 34 שיגורים מהם השיגור הראשון היה ללא צוות. כל השיגורים היו מוצלחים. כל השיגורים בוצעו מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם "סויוז U".
גלריה

איור של הסויוז-TM
נקודתי

| --- | --- |
 סוג:  ירחון דתי לאומי (חינמון)
 פורמט:  מגזין
 בעלים:  נקודתי בע"מ
 עורך ראשי:  עמיעד טאוב
 שפה:  עברית
 מערכת:  מגדל הלבנון 6, מודיעין
 תפוצה:  40,000 גליונות בשיא (2006)
 מדינה:  ישראל
 
נקודתי היה ירחון ישראלי המיועד לציבור הדתי לאומי. הוא נוסד ב-2003 ונסגר ב-2006.
היסטוריה

נקודתי, שזיהה את עצמו כ"המגזין היחיד לציבור הדתי לאומי בישראל", נוסד בשנת 2003 על ידי קבוצת סטודנטים מאוניברסיטת בר-אילן בראשות עמיעד טאוב, עורך המגזין, אז יו"ר אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בר-אילן. המטרה הייתה ליצור מדיה חדשה בעלת אופי דתי לאומי וימנית שתדבר ל"זרם המרכזי" בציונות הדתית. רוב הכותבים השתייכו למחנה הדתי לאומי הימני. יו"ר מועצת המנהלים היה שלמה שחר, לשעבר משנה למנכ"ל מעריב.
תכניו של המגזין היו שונים מהעיתונות הדתית הרגילה וכללו פובליציסטיקה, מגוון מדורים לאשה הדתית, כתבות צבע ומדורי רכילות וסאטירה שלא ניתן למצוא בעיתונות הדתית הרגילה.
המגזין הודפס על גבי נייר כרומו והופץ חינם לכ-40,000 משקי בית באמצעות הפצה רוויה (בתיבות הדואר) וכן באמצעות מרכזים דתיים (בתי כנסת, מקוואות, מחלקות לתרבות תורנית ועוד).
ב-2006, החליט טאוב לרכז את הפעילות ברשת אינטרנט. הוא הקים רשת אתרים סביב אתר האינטרנט "דתילי" והירחון נסגר.
מבנה המגזין

בין המדורים הקבועים:
הערת פתיחה - עמיעד טאוב
הזווית שלי - אבי רט
הילוך סרק - מתי טוכפלד
מימין ימינה - איתמר בן-גביר
מנהיגות בראי הפרשה - הרב אליעזר שנוולד
חוקי יסוד - ד"ר אשר כהן
צ'ולנט - מדור הרכילות היחיד בשעתו לציבור הדתי
רפואה שלמה - אלדד שחר
בנוסף הכיל העיתון מדורים בנושאי משפטים, תרבות, אופנה וצרכנות, ילדים, סאטירה ומדורים נוספים.
נקודת קול (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בלשון יבשה באנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  74°39′S 127°30′W﻿ / ﻿74.65°S 127.5°W﻿ / -74.65; -127.5
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת קול(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינקודת קול
 
נקודת קול (באנגלית: Cole Point) היא לשון יבשה, בקצה הדרומי של האי דין, אשר מוקף על ידי מדף הקרח גץ, למול חופי ארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי לשון היבשה

לשון היבשה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1965–1959.
היסטוריה > מקור השם

שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
לשון היבשה נקראת על שמו של לורנס מ. קול (Lawrence M. Cole) מצי ארצות הברית, ששירת בתחנת בירד בשנת 1969.
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
ניסים ברכה

| --- | --- |

 לידה:  19 בפברואר 1978 (בן 46) דימונה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  שירה 
 
ניסים ברכה (נולד ב-19 בפברואר 1978) הוא משורר ישראלי.
ביוגרפיה

ברכה נולד בדימונה למרסל, עקרת בית, ואברהם, איש ביטחון. הוא גדל והתחנך בדימונה, למד בבית הספר התיכון ״זינמן״. בצה"ל שירת כלוחם בחיל השריון. בתום שירותו הצבאי עבר להתגורר בירושלים.
לפרנסתו ברכה עובד בחברת הייטק בתחומי התשתיות, התקשורת ואבטחת המידע. הוא מתגורר בירושלים, נשוי לרינה ספיר ברכה ואב לבן ובת.
יצירתו

שיריו הראשונים פורסמו בעיתון הארץ - מוסף תרבות וספרות בשנת 2013. שירו הראשון, ״אני ניסים ברכה כותב שירה״ זכה לתהודה גדולה, מאז הוא פרסם שירים בעיתון הארץ ובעיתון "מעריב", במספר כתבי העת לשירה ״כרמל״ ובמספר מהדורות של כתב העת עתון 77. בנוסף פורסמו שיריו באנטולוגיה ״בבואי היה מקום״ בעריכת רפי וייכרט וגור אלרואי בהוצאת ספרי עתון 77. בשנת 2019 עלתה בדימונה ההצגה ״דימונה אהובתי״, מופע מוזיקלי בבימויו של אורי וידיסלבסקי המספר את סיפורה של העיר דימונה דרך שירים שכתבו תושבי העיר. חלק משיריו של ברכה הולחנו והועלו בהצגה. בשנת 2021 פורסמו שיריו באנטולוגית שירי כדורגל "קריאת משחק" בעריכת המשורר גלעד מאירי.
בנוסף על פעילותו בתחום השירה, התנדב ברכה בין השנים 2019–2017 בבתי סוהר כמנחה סדנאות שירה לאסירים והשתתף בהתנדבות בסדנאות לילדים עם צרכים מיוחדים.
בשנת 2015 פורסם ספרו הראשון ״אני ניסים ברכה כותב שירה״ בעריכת סמדר שרת ובהוצאת ספרי עתון 77
ובשנת 2020 יצא לאור ספרו השני ״לכבוד מערכת שעות נוספות״ (גם בעריכת סמדר שרת ובהוצאת ספרי עתון 77)
ספריו

ברכה מקפיד שלא לנקד את שיריו, וספריו אינם מנוקדים (למעט מילים בודדות).
אני ניסים ברכה כותב שירה – עתון 77: סמדר שרת, תשע״ה 2015.
לכבוד מערכת שעות נוספות – עיתון 77: סמדר שרת, תש״ף 2020.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007595058905171  BnF: cb17074688f (data)  ISNI: 0000 0004 5065 9532  LCCN: no2015150387  VIAF: 316605134   WorldCat (עם VIAF): 316605134 
ערך זה הוא קצרמרבנושא משוררים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נאמנות (רומן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  הרנן דיאז
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  סיפורת
 נושא:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק 
 מקום התרחשות:  ארצות הברית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  3 במאי 2022 
 פרסים
 פרס פוליצר לסיפורת
 
נאמנות (אנגלית: Trust) הוא רומן שנכתב על ידי הרנן דיאז בשנת 2022, וזכה בפרס פוליצר לספרות לשנת 2023. הרומן ראה אור בעברית בשנת 2023 בהוצאת ידיעות אחרונות, בתרגומה של שרון פרמינגר.
מקור ההשראה

ההשראה הראשונית של דיאז לרומן הייתה הרצון "לכתוב על עושר והון קיצוניים". דיאז רואה המשכיות מסוימת בין נאמנות לבין הרומן הראשון שלו, "במרחק" (אנגלית: In the Distance) שטרם תורגם לעברית.
עלילה

הרומן עוסק בקורותיו של אדם בעל הון שהגדיל את רווחיו לאין שיעור בעת המשבר הכלכלי העולמי (1929). הספר בנוי מארבעה חלקים שכל אחד מהם מציג נקודת מבט אחרת וכתוב על ידי כותב (בדיוני) אחר.
עלילה > חלק שני: חיי, מאת אנדרו בוול

החלק השני הוא ממואר שכתב טייקון כספים (בדיוני) אחר, אנדרו בוול, המתאר את קורות חייו, לימודיו, קורות משפחתו, ונסיקתו הפיננסית. הוא מזכיר במילים ספורות את הנשים בחייו: סבתו תומי, אמו גרייס, ורעייתו האהובה מילדרד, אשר מתה ממחלת הסרטן. הוא מתאר את רעייתו מילדרד כאשה עדינה, ביתית, שברירית וחלושה, החובבת סידורי פרחים וטיפול בבית. הכתיבה מתחילה בשטף אך במהרה הופכת למעין טיוטה מקוטעת ומקרטעת אשר תשוכתב בהמשך על ידי סופרת צללים.
דמותו של אנדרו בוול היא של "אדם הלהוט לספר לעולם את האמת שלו, ולשכנע אחרים שכל מהלכיו העסקיים, שהובילו לצבירת עושר רב ובהמשך תרמו לנפילת הבורסה, נעשו מתוך רצון פטריוטי להיטיב עם אמריקה. סגנון הכתיבה כאן הוא פומפוזי ונועד לצורך האדרה עצמית. וככל שבוול משקיע יותר מאמץ בתיאור נלהב של עצמו, כך נחשף הנרקיסיזם האנוכי שלו". הטקסט, שלרגעים נקרא כפרודיה על איין ראנד, מבטא הגחכה והקצנה של התאוריה הליברטריאנית.
עלילה > חלק שלישי: קורות חיים, זכרונות, מאת איידה פרטנצה

את החלק השלישי מספרת בגוף ראשון איידה פרטנצה, סופרת ועיתונאית בת זמננו, אשר בצעירותה שימשה כסופרת הצללים של הטייקון אנדרו בוול, והתנסות זו היא שפרצה את דרכה המקצועית כעיתונאית וכסופרת. הסיפור שלה נכתב בשני ערוצים מקבילים השלובים זה בזה: הערוץ האחד הוא כתיבה ממוארית אודות חייה ועבודתה אצל אנדרו בוול, בשנות השלושים של המאה העשרים; והערוץ השני הוא תחקיר משלים שהיא מבצעת בזמן הווה, לאחר שעזבונם של בני הזוג בוול הפך פומבי, וכל מסמכיהם וכתביהם הועמדו לראשונה לעיון הציבור. הידיעה על נגישותה למסמכים שהיו נעולים שנים כה רבות מסעירה אותה ומעוררת בה תקווה לפצח סוף סוף את דמותה החידתית של מילדרד בוול, על ידי עיון בלתי אמצעי ביומניה. היא מבקרת בארכיון, ולאחר חיפוש דקדקני מצליחה לאתר אחד מיומניה המוצפנים של מילדרד בוול. יומן זה מהווה את חלקו הרביעי של הרומן.
עלילה > חלק רביעי: עתידי, מאת מילדרד בוול

החלק הרביעי והאחרון כולל קטעי יומן שכתבה אשת הטייקון במהלך האשפוז שלה, ומדגימים את האופן שבו ההיסטוריה היא תמיד נרטיב מעוות ומסולף שנכתב על ידי בעלי הכוח..
מוטיבים מרכזיים בספר

השפל הגדול ומפולות היסטוריות בשוק ההון
הדרה וענישה של נשים - בחיים, בהיסטוריה ובספרות
ארס-פואטיקה
יחסי בת-אב
פרסים

הרומן זכה בפרס פוליצר לספרות לשנת 2023. הרומן היה ברשימה הארוכה של פרס בוקר לשנת 2022. כמו כן הרומן נבחר לאחד מעשרת הספרים הטובים ביותר של שנת 2022 על ידי הוושינגטון פוסט והניו יורק טיימס .
עיבוד לסדרת טלוויזיה

קייט ווינסלט תככב ותפיק עיבוד של הרומן לסדרת טלוויזיה עבור רשת HBO, כאשר וינסלט והרנן דיאז ישמשו בה כמפיקים ראשיים.
לקריאה נוספת

לפני שקייט ווינסלט תככב בסדרה: קראו את הפרק הראשון מתוך זוכה פרס הפוליצר - "נאמנות"
הערות שוליים

1 2  הספר "נאמנות", באתר ידיעות ספרים
↑  Brian Castleberry, Reality Is Something to Be Read: A Conversation with Hernan Diaz, LARB – Los Angeles Review of Books, ‏10 May 2022
↑   גילי איזיקוביץ, הרנן דיאז: "אי אפשר יהיה לכתוב על הון עצום מבלי להתייחס להעדרן של הנשים", באתר הארץ, 8 ביוני 2023
1 2   רונן טל, הזוכה הטרי בפרס פוליצר לספרות מתגלה ככישרון נדיר, באתר הארץ, 22 במאי 2023
↑  Trust, by Hernan Diaz, The Pulitzer Prizes
↑   רונן טל, הזוכה הטרי בפרס פוליצר לספרות מתגלה ככישרון נדיר, באתר הארץ, 22 במאי 2023
↑  Sarah Shaffi, Booker prize longlist of 13 writers aged 20 to 87 announced, The Guardian, ‏26 ביולי 2022
↑  The Ten Best Books of 2022, The Washington Post, ‏17 בנובמבר 2022
↑  The Ten Best Books of 2022, New York Times, ‏29 cbucncr 2022
↑  Porter, Rick (2022-06-29). "Kate Winslet to Star in, Produce 'Trust' Drama at HBO". The Hollywood Reporter. נבדק ב-2023-01-26.
ניסים הכהן (אברי"ש)

ערך זה עוסק באב בית דין בג'רבה, תוניסיה. אם התכוונתם לרב של בן גרדאן בתוניסיה ושל מושב שרשרת בישראל, ראו .
| --- | --- |
 מדינה:  הבייליק של תוניסיה 
 פטירה:  13 בנובמבר 1813 כ' בחשוון ה'תקע"ד
 מקום פעילות:  "חארה כבירה", ג'רבה
 תקופת הפעילות:  ? – 13 בנובמבר 1813 
 תחומי עיסוק:  מורה צדק, אב בית דין
 רבותיו:  הרבנים אהרן פרץ, אברהם הכהן יצחקי, ואברהם כלאף
 חיבוריו:  מעשה נסים (על התנ"ך, ועל משנה תורה לרמב"ם)
 
הרב נסים הכהן (אברי"ש; תאריך לידה לא ידוע - כ' בחשוון ה'תקע"ד, 13 בנובמבר 1813), היה אב בית דין של ה"חארה כבירה" - הרובע הגדול באי ג'רבה שבתוניסיה. מקובל ומחבר.
ביוגרפיה

נולד לרב מרדכי הכהן, בן למשפחת אברי"ש. התחנך בצעירותו אצל הרב אהרן פרץ, ובהמשך אצל הרב אברהם הכהן יצחקי והרב אברהם כלאף. שימש כ-46 שנים כדיין, מורה צדק, ואב בית הדין בג'רבה, ולימד והרביץ תורה.
"איש אשר רוח אלוקים בו, האיש הלזה - מזה בן מזה, גברא דשפיר חזי... זו ה'וד הרב המובהק ואח לברק, ר'ב משרש'יא, מבני עליה, כמוהר"ר נסים הכהן זצ"ל... יראתו קודמת לחכמתו... כרע רבץ בי רבנן... שוקד על לימודו... ואם אמרתי... להזכיר מתרומות מדותיו, חוששני מחטאת... וכל המרבה לספר - אינו אלא טועה"... "רבים שתו מיין משתיו ואכלו מפת בגו"
הלך לעולמו בכ' בחשוון ה'תקע״ד (1813).