stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאורה ורשבסקי
הוראה

1959-1954 אריגה בבית הספר במקצועי לבנות, חיפה
1998-1974 מרצה בכירה, שנקר, בית הספר הגבוה לעיצוב והנדסה, רמת גן
פרסים

1978 ציון לשבח, תערוכת אדם ומעונו, תל אביב
אמקור

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  חברת הארגז וחברת אמפא
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־76 שנים)
 חברת אם:  תדיראן הולדינגס
 מיקום המטה:  חולון 
 משרד ראשי:  חולון
 בעלות:  תדיראן הולדינגס
 ענפי תעשייה:  מוצרי חשמל
 מוצרים עיקריים:  מקררים
 מנכ"ל:  אורי ברנשטיין  מנכ"ל משותף 1967-1998
  
 www.amcor.co.il
 
סמליל חברת אמקור מ-1961 עד ל-1979
אַמקוֹר בע"מ היא חברה ישראלית שעסקה בייצור ושיווק מגוון רחב של מכשירי חשמל ביתיים, כולל: מקררים, מזגנים, דודי שמש, מכונות כביסה, תנורי אפייה, מקלטי רדיו ומכשירי טלוויזיה. המותג "אמקור" נמצא מאז 2001 בבעלות תדיראן הולדינגס, העוסקת בין השאר בייבוא מקררים, תחת המותג "אמקור", המיוצרים מחוץ לישראל. חברת "אמקור בע"מ" ממשיכה לפועל כחברה העוסקת בייזום, הקמה וניהול של נדל"ן מניב בישראל. ייצור דודי שמש נמשך תחת חברה בבעלות נפרדת, בשם "אמקור דודי שמש בע"מ".
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1949 על ידי שותפות של חברת "הארגז" וחברת "אמפא". המפעל הראשון של החברה שכן בשכונת ביצרון בתל אביב בניהולו של עמרם כהן. המפעל השתמש בידע ומנועי מקררים שנרכשו מחברת "פילקו" מארצות הברית. בהמשך השקיע איש העסקים האמריקאי סטיב שלום בחברה, והבעלות הייתה בשלושה חלקים שווים יחד עם חברת "הארגז" וחברת "אמפא". בסוף שנות ה-50 המפעל הגיע לכושר ייצור של 25,000 מקררים בשנה שנמכרו בישראל וב-25 ארצות בעולם. חברת "אמפא" הקימה מערך של טכנאי שירות למוצרי אמקור והייתה המפיצה הבלעדית של המוצרים.
בתחילת שנות ה-60 החלה לייצר גם מזגנים ומכונות כביסה, על פי ידע צרפתי.
בשנת 1967 מונה אורי ברנשטיין למנכ"ל החברה, ושימש בתפקיד זה עד שנת 1998.
בסוף שנות ה-60 נכנסה לתחום האנרגיה הסולארית, ייצור דודי שמש וקולטי שמש. מוצרים אלו שווקו בהצלחה גם מחוץ לישראל, בארצות דרום אירופה (בעיקר יוון ואיטליה) ובדרום אפריקה.
בשנות ה-80 הרחיבה החברה את פעילותה, החלה לייצר גם מדיחי כלים, הקימה הוצאת ספרים בשם "אמהד" והחזיקה בחברת "אורדע" לייצור משחקי קופסה. ב-1987 גם חנכה מפעל אלקטרוניקה שיצר מוצרים בתחומי הציוד הרפואי והגרפיקה הממוחשבת. בשנת 1988 נקלעה החברה לקשיי נזילות עקב התחרות הגוברת עם מוצרים מיובאים והתחרות הגוברת מול מפעל המקררים של תדיראן, שהוקם מספר שנים קודם, עקב כך מכרה שני מגרשים שהיו ברשותה. עם זאת בשנת 1991 הוכרזה "אמקור" כמונופול בתחום המקררים, על ידי הממונה על ההגבלים העסקיים, עקב נתח השוק הגדול שלה (שיעור המכס הגבוה הגן עליה מפני יבוא, ולמעשה רק תדיראן הייתה המתחרה העיקרית שלה).
בסוף שנות ה-90 קבוצת אמקור העסיקה 950 עובדים וכללה בנוסף למפעל המקררים עוד 4 מפעלים: מפעל למזגנים, דודי חשמל, דודי שמש וקולטי שמש בבית שמש, מפעל למנועים חשמליים בירושלים, מפעל למערכות טיהור אוויר ויוניזציה בחולון ומפעל מקלחונים ואביזרים לאמבטיה ברחובות. קבוצת אמקור נקלעה למשבר עקב פתיחת השוק ליבוא מתחרה וביטול מכסי מגן לתוצרת הארץ. היא החלה למכור, לסגור חלק מהפעילות ולהעביר את הייצור מחוץ לישראל. בשנת 1998 הגיעו חובות אמקור לעשרות מיליוני שקלים, והוחל בתוכנית הבראה שכללה פיטורי 250 מבין 950 עובדיה ומימוש הנדל"ן של החברה. ואף הוגשה בקשה לפירוק החברה. באותה עת ניסה איש העסקים שלמה אייזנברג לרכוש את החברה, אך חלק מבעלי המניות התנגדו למכירה.
בשנת 2000 נסגר מפעל אמקור בתל אביב והחברה מכרה מקררים מיובאים המיוצרים על ידי קבלני משנה, חלקם תוצרת ארצות הברית. בנוסף הקימה מפעל מזגנים בסין. פעילות המזגנים נוהלה באמצעות חברת נפרדת בשם "אמקור אינטרנשיונל".
היסטוריה > מיזוג "תדיראן-אמפא"

באפריל 2001 הוקמה קבוצת "תדיראן-אמפא" על ידי מיזוג פעילויות של "תדיראן מוצרי צריכה", "אמקור" ו"אמפא שירות", לקבוצה אחת שעוסקת בייצור, יבוא ושיווק של מקררים, מוצרי חשמל ואלקטרוניקה ביתיים, ושירות למזגנים, מקררים ומוצרי חשמל. באותה עת, "תדיראן-אמפא" הייתה בבעלות "נחושתן השקעות" (50%), שבשליטת אנשי העסקים לוי קושניר ואורי קויאטק, וחברת אמפא (50%) שבשליטת אשר ושלומי פוגל. "תדיראן מוצרי צריכה" הייתה בבעלות "נחושתן השקעות" (42%) וחברת מיזוג האוויר העולמית קרייר (Carrier) שהחזיקה ב-58% מהמניות, אותם רכשו בשנת 1999 מקונצרן "כור". "תדיראן מוצרי צריכה" עסקה בעיקר בפיתוח, ייצור, ייבוא ושיווק מזגנים, וכן פיתוח וייצור מקררים (בקבלנות משנה ל"תדיראן-אמפא" במפעל המקררים בעפולה).
בשנת 2005 חזר חלק מהייצור של מקררי אמקור לישראל, למפעל המקררים בעפולה, שבמקור ייצר את מקררי תדיראן, שהייתה המתחרה העיקרית של אמקור. המפעל שבאותה עת העסיק 25 עובדים קלט 40 עובדים נוספים. "תדיראן-אמפא" הרחיבה אותו בהשקעה של 3 מיליון דולר והוא ייצר מקררים תחת שני המותגים "אמקור" ו"תדיראן".
היסטוריה > מיזוג עם קריסטל

בשנת 2006 רכשה המתחרה, חברת "קריסטל מוצרי צריכה", את הפעילות והמלאי של חברת "תדיראן-אמפא" בתחום מוצרי החשמל הלבנים, תמורת 75 מיליון ש"ח. בנוסף מוזגה פעילות "שירות קריסטל" לתוך "תדיראן-אמפא" שהפכה לחברת שירות ותיקון למזגנים ומוצרי חשמל בלבד.
בשנת 2009 רכשה "קריסטל" גם את "תדיראן מוצרי צריכה" תמורת 16 מיליון שקל מתאגיד קרייר (שהחזיקה אז במלוא הבעלות). במסגרת העסקה הפכה קריסטל, באמצעות תדיראן, למפיצה הבלעדית של מזגני תדיראן, קרייר וטושיבה בישראל. פעילות ייצור המזגנים של החברה הייתה אמורה לעבור ממפעל תדיראן בעפולה לסין, אך בסופו של דבר נשארה בישראל. בשנת 2011 שינתה חברת "קריסטל מוצרי צריכה" את שמה ל"תדיראן הולדינגס בע"מ", אך המשיכה לשווק מקררים תחת המותג אמקור.
בשנת 2012 עבר מפעל אמקור דודי שמש לאזור התעשייה מישור אדומים, לאחר שקודם נמכר לקבוצת משקיעים.
בשנת 2013 נסגר מפעל המקררים בעפולה עקב עלויות הייצור הגבוהות, ומקררי "אמקור" מיובאים על ידי תדיראן הולדינגס.
היסטוריה > כחברת נדל"ן מניב

לאחר מכירת פעילות הייצור שלה נותרה אמקור עם הנדל"ן שלה, שכללו את שטח המפעלים שלה לשעבר בשכונת ביצרון בתל אביב ובהרצליה. אמקור מכרה את שטח המפעל בתל אביב, בסוף שנת 2000 לחברת "רד בינת נכסים" מקבוצת רד-בינת, לטובת הקמת מתחם משרדים להיי-טק, אך הרכישה בוטלה בעקבות ההאטה בענף. ב-2004 אישרה הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה בתל אביב המרת חלק מזכויות הבנייה במתחם ממשרדים למגורים. בשנת 2005 נכנסה חברת ג'ורדאש ישראל של האחים נקש לבעלות ב"אמפא", חברת האם של "אמקור", כולל פעילות הנדל"ן.
במתחם בתל אביב הוקם פרויקט שכלל שלושה שלבים: בשלב א' הוקם בניין משרדים בן 7 קומות על שטח של 20 אלף מ"ר שהושכר לאסותא ולמכבי שירותי בריאות, בשלב ב' הוקם פרויקט מגדלי המגורים "סנטרל פארק", שני מגדלים בני כ-30 קומות, ומגדל אמפא בשלב ג'. בספטמבר 2014, גייסה אמקור 170 מיליון שקל בהנפקת איגרות חוב בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 2017 נאלצה אמקור לשלם פיצוי של 8 מיליון שקל לרוכשי דירות ב"מגדלי סנטרל פארק", לאחר שלא גילתה לחברי קבוצת הרכישה שניהלה את הפרויקט, כי בכוונתה לחבר את החניון שלהם לחניוני מכבי-אסותא ומגדל אמפא.
פעילויות נוספות

חברת אמקור פעלה, בנוסף למקררים, בתחומים נוספים באמצעות מספר חברות בנות, בהן:
"אמרון" - מפעל למוצרי טיהור אוויר ויוניזציה. המפעל הוקם בשנת 1952, במקור כמפעל להרכבת מקלטי רדיו של חברת "אמרון" מארצות הברית ברחוב שנקר באזור התעשייה של הרצליה. בשנת 1959 השיקה לראשונה בישראל רדיו טרנזיסטור בשם "אמרונית" (עד אז ייצרה מקלטי רדיו עם מגבר מנורות). במאי 1986 הוקם במפעל פס ייצור למכשיר נייד לזיהוי קרינה גרעינית, בעקבות אסון צ'רנוביל. בשנת 1988 הוקם במפעל אמרון קו ייצור למכשירי טלוויזיה, באמצעות ידע ורכיבים שנרכשו מחברת שניידר בגרמניה. בשנת 1998 חתמה החברה על הסכם שיווק למוצרי טיהור אוויר עם חברת תמי 4 אך שנה אחר כך נסגר המפעל, המבנה נהרס והמגרש נמכר.
"פליז אמקור" - מפעל ליציקות אלומיניום ופליז ששכן במתחם "אמקור" בחולון. המפעל יצר מסחטות מיץ, מכונות אספרסו, מטחנות ומוצרים נוספים. בשנת 1999 המפעל נהרס והמגרש נמכר.
"אמאץ, חברת אמקור לאמאיל וצפוי" - המפעל הוקם בשנת 1953, כמפעל עזר למפעל המקררים, לשם צפוי גוף המקרר באמייל. בשנות ה-60 החל לייצר כלי בית ומטבח מאמייל. בסוף שנות ה-60 החל לייצר גם דודי שמש וקולטי שמש.
"רדמונד אמקור" - מפעל למנועים חשמליים שהיה ממוקם ברחוב אהליאב בשכונת רוממה בירושלים והוקם בסוף שנות ה-50. המפעל מוזג עם מפעל "מנועי גלאון" של קיבוץ גלאון הנמצא ליד קריית גת בשנת 1999, החברה הממוזגת קיבלה את השם גל-רד (גלאון - רדמונד) והמפעל בירושלים נסגר. בשנת 2000 הועבר הייצור למפעל שהוקם בסין. שטח המפעל, שנמכר ב-1999 תמורת כ-32 מיליון ש"ח, נמכר שוב ב-2013 תמורת כ-140 מיליון ש"ח, ליזם שבנה במקום שכונת מגורים לציבור החרדי.
"אמנור אמקור" - מפעל למזגנים מפוצלים שהיה ממוקם בבית שמש. בשנת 1999 חברת "פרג", שנשלטה על ידי קבוצת שיכון ובינוי, הקימה מיזם משותף עם אמקור, בו מוזגה פעילות הייצור ופעילות השיווק של המזגנים של שתי החברות, שכללה מזגנים מפוצלים רצפתיים ועיליים ומזגנים מיני מרכזיים. במסגרת ההסכם נסגר מפעל "אמנור אמקור" ועובדיו פוטרו. פעילות הייצור המשותפת התבצעה במפעל פרג באזור התעשייה עטרות בירושלים. שיכון ובינוי רכשה את השליטה בחברה בסוף שנת 1998. ב-2004 רכשה "פרג" גם את מפעל המזגנים "עצמה" של קיבוץ עין צורים. מפעל "פרג" נסגר ב-2007 והחברה הפכה לשלד בורסאי. השטח בן 30 הדונם, שעליו היה ממוקם מפעל "אמנור אמקור" בבית שמש ליד תחנת הרכבת, נמכר בכ-4 מיליון דולר לאחים יהודה ורוני נפתלי שהקימו עליו מרכז קניות של רשת "ביג" שבבעלותם.
"אוניטרול אמקור" - מפעל למקלחונים ואביזרים לאמבטיה שהיה ממוקם ברחובות והוקם בשם "אוניטרול" בשנת 1966 על ידי ג'רום קניג. המפעל נרכש על ידי "אמקור" בשנת 1981. בשנת 2000 המפעל נסגר והמגרש נמכר תמורת 5.6 מיליון דולר.
"אמקור אנרגיות סולריות" - מפעל לייצור דודי חשמל, דודי שמש וקולטי שמש, החברה הוקמה בשנת 2000 כמיזוג של קו מוצרי האנרגיה הסולארית (דודים סולאריים וחשמליים וקולטי שמש) של מפעל "אמנור אמקור" ופעילות דומה של חברת אשטרום. חברת "אשטרום" הייתה בעלת השליטה בחברה המשותפת שנמכרה לאחר מספר שנים למשקיעים פרטיים.
״אמקורם״ (ראשי תיבות של "אמקור לייצור רכיבים מדויקים") מפעל שהוקם בחולון, החל לפעול ב-1971 ועסק בייצר רכיבים לתעשיית התעופה. בין השאר עבור מטוסי ה"ג'ט קומנדר, "וסטווינד" ו"ערבה" של התעשייה האווירית לישראל, ובן חלקי חילוף לחיל-האוויר.
בנוסף החזיקה בחברות בנות בארצות הברית ובאירופה שעסקו בשיווק מוצרי החברה מחוץ לישראל.
ראונד רוק

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  טקסס טקסס
 ראש העיר:  קרייג מורגן
 תאריך ייסוד:  1851
 שטח:  98.41 קמ"ר
 גובה:  224 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  133,372 (דירוג: 208 בארצות הברית, 2019)
  ‑ צפיפות:  1,368.13 נפש לקמ"ר (2019)
 קואורדינטות:  30°30′54″N 97°40′21″W﻿ / ﻿30.515°N 97.6725°W﻿ / 30.515; -97.6725 
 אזור זמן:  UTC-6
 http://www.roundrocktexas.gov/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ראונד רוק(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ראונד רוק(למפת טקסס רגילה) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקוראונד רוק(למפת טקסס מוגדלת) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקוראונד רוק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ראונד רוק (באנגלית: Round Rock) היא עיר בטקסס שבארצות הברית. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת בכ-133,000 תושבים.
מבחינה פוליטית, העיר מנוהלת על ידי מועצה בת שבעה חברים הנבחרים על ידי כלל תושבי העיר.
היסטוריה

ההתיישבות באזור החלה כ-9,000 שנים לפני הספירה, עוד בסוף עידן הפליסטוקן.
במהלך המאה ה-18 עוד התגוררו בסביבה כאינדיאנים רבים. ההתיישבות האירופאית עצמה החלה בשנת 1851. בעשרות השנים שלאחר מכן אזור התעשר מאוד כתוצאה מגידול כותנה. לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית התיישבו בעיירה רבים מיוצאי צבא הקונפדרציה.
אתר היכרויות

אפליקציה להיכרויות
אתר היכרויות הוא אתר אינטרנט המיועד למציאת בני או בנות זוג למטרות רומנטיות, מיניות או אחרות, בהתאם להעדפותיהם. אתרי היכרויות מכילים מאגר מידע הכולל פרופיל אישי של מנויים. כל אדם המעוניין להצטרף לשירות, ממלא טופס הרשמה באתר ויוצר לעצמו פרופיל.
רקע היסטורי

שימוש בטכנולוגיה לשם מציאת בן זוג התקיים עוד לפני המצאת האינטרנט. בעיתונים התפרסמו מודעות לוח שבהן המפרסם הציג בקצרה את עצמו או את מאפייני בן הזוג המבוקש, והמשך הקשר נעשה באמצעות הדואר. בתחילת ימי המחשוב הוצעו שירותי שידוכים באמצעות מחשב. כל מעוניין מילא טופס ובו מאפייניו ומאפייני בן הזוג שהוא מחפש. הנתונים שבטופס הוזנו למחשב, שבאמצעות אלגוריתם התאים בין הפונים לשירות. המצאת האינטרנט המירה שירותים אלה לאפליקציות היכרויות, נוחות הרבה יותר לשימוש.
אופי הפעילות באתרי היכרויות

אתרי היכרויות פועלים במגוון דרכים. חלקם מצריכים תשלום עבור השימוש באתר או עבור שירותים מסוימים, בעוד אחרים פועלים בחינם וממומנים באמצעות פרסומות או תרומות. לעיתים הכניסה לאתרים מותנית בתנאים מסוימים, כגון אתרים הפונים לקהל במדינה מסוימת, לבני לאום או דת מסוימים, או לבעלי העדפה מינית מסוימת. באתרים מסוימים נדרשת הזמנה מאחד מחברי הקהילה כתנאי להצטרפות.
האתרים עצמם יכולים להיות מכוונים למטרות שונות, כמו יצירת קשרי ידידות, מערכות יחסים רומנטיות, או מין מזדמן.
במקרים רבים אתרי היכרויות מתפקדים כמנועי חיפוש בתוך מאגר המנויים, ומאפשרים למשתמשים לאתר בני זוג פוטנציאליים לפי פרטים שמולאו בפרופיל, כגון מין, גיל ואזור מגורים, וכן פרטים ספציפיים יותר, כמו הרגלי עישון ושתייה או תחביבים. אתרים מסוימים מיישמים אלגוריתמים שמנסים להתאים בין מנויים על בסיס המידע שסיפקו. לשם כך, משתמשים עשויים להתבקש לענות על שאלונים ומבחנים שמטרתם לשפר את רמת ההתאמה.
חלק מהאתרים כוללים אלמנטים של רשת חברתית המעודדים קשרים בין חברי הקהילה, ולעיתים מאפשרים העלאת תכנים אישיים, כסרטוני וידאו או יצירות כתובות של המנויים.
אתרי היכרויות בישראל

בישראל החלו אתרי היכרויות לפעול עוד בימיו הראשונים של האינטרנט המסחרי. ישנם גם אתרים מיוחדים המותאמים לקהלים מפולחים, כמו להט"בים, דתיים לאומיים, בעלי מוגבלויות.
אתרי היכרויות בישראל > שימוש מופרז באפליקציות הכרויות

סקר שנעשה על ידי ד"ר ריקי טסלר, מהמחלקה לניהול מערכות בריאות, הפקולטה למדעי הבריאות, אוניברסיטת אריאל בשומרון, שכלל מדגם מייצג של 500 משתתפים - סטודנטים, רווקים ורווקות, מהאוכלוסייה החילונית והדתית בישראל, בנושא של השימוש באפליקציות הכרויות מצא כמה תובנות.
על פי המחקר, נכון לשנת 2020, יותר מ-80 אחוז משתמשים באפליקציות היכרויות. הסיבה לכך היא הפחד מהחמצה שנקרא Fear of Missing Out: FOMO. הפחד להחמיץ מועמדים פוטנציאליים לזוגיות גורם להם להישאר באפליקציות ובעצם להשתמש באפליקציות באופן מופרז בלי שליטה. בנוסף, קרבה ומיידיות עלולים לקדם שימוש בעייתי, מכיוון שהאופציה לזוגיות פוטנציאלית בקרבת מיקום מעודדת את הציפייה שהאפליקציה תאפשר למשתמשים קשר מיידי בלי יותר מדי מאמץ. מחקרים רבים הראו שאפליקציות היכרויות הן לא מזיקות ב-100%, תלוי מאוד אופן השימוש והאם משתמשים בהן באופן מופרז.
אתרי היכרויות בישראל > הקרב על המוח - האלגוריתם של אהבה

באפריל 2023 הוקרן ב"קשת 12" סרט תעודה שיצר דרור גלוברמן, ששמו "הקרב על המוח – האלגוריתם של האהבה". בסרט הוא יוצא למסע בעקבות האלגוריתם של אפליקציות ההיכרויות. הסרט עוקב אחרי הרגלי השימוש של שישה רווקים ורווקות שהיו וחלקם עדיין משתמשים באפליקציות ההיכרויות. גלוברמן מנסה לתחקר ושואל אותם כמה שנים הם באפליקציות לכמה דייטים הם ייצאו והאם היו להם קשרי זוגיות ארוכים. התוצאה על פי מחקרים רבים היא, שהצעירים של היום מתמודדים עם פחות מערכות יחסים, פחות סקס ויותר בדידות. במהלך הסרט מרואיינים פסיכולוגים, פסיכיאטרים, סקסולוגים ועוד אנשי מקצוע שמסבירים מדוע אחוז גדול מהצעירים של היום לא מצליח למצוא זוגיות משמעותית. אחת המרואיינות בסרט, ד"ר ליאת יקיר, אומרת, "אפליקציות היכרויות גורמות לנו לעבור התעללות רגשית. המטרה העיקרית של האפליקציה היא שתישאר באפליקציה אהבה לא מעניינת אותם". אחד הרווקים שהתראיין בסרט אמר "כולנו יודעים שלרוב אפליקציות ההיכרויות לא עובדות ועדיין אנחנו ממשיכים עם זה".
בתרבות הפופולרית

יש לך הודעה (1998) – בסרט שני הגיבורים מנהלים מערכת יחסים רומנטית בדואר אלקטרוני לפני שהם נפגשים במציאות.
נפוליאון דינמיט (2004) – עלילת משנה בסרט עוסקת במערכת יחסים וירטואלית שמנהלת אחת הדמויות הראשיות.
יורו טריפ (2004) – אחת הדמויות הראשיות מנהלת מערכת יחסים בהתכתבות עם בחורה בברלין.
סקס דרייב (2008) – הסרט עוסק במסע של הדמות הראשית לפגוש את הבחורה עמה התכתב ברשת.
ראו גם

תרבות האינטרנט
פנויים פנויות
מודעת שידוכים
חברויות באינטרנט
לקריאה נוספת

האנה פריי, המתמטיקה של האהבה - תבניות, הוכחות והחיפוש אחר המשוואה האולטימטיבית, ידיעות ספרים, 2017, הפרק "היכרויות ברשת", עמ' 51–73
אורלי ליבל, מכונת השוויון - בינה מלאכותית למען עתיד טוב יותר לכולנו, ידיעות ספרים, 2024, הפרק "אלגוריתמים של תשוקה", עמ' 203–222
הערות שוליים

↑  מודעות לוח - שידוכים, מעריב, 12 בינואר 1968
↑  מחשב האוניב׳ יעסוק בשידוכים, על המשמר, 4 במאי 1972;
מנחם רהט, שידוכים באמעעות מחשב בקיבוצימ, מעריב, 5 בדצמבר 1982
↑  מעיין גוטנמכר, ‏מחקר ישראלי: שימוש מופרז באפליקציות היכרויות פוגע בבריאות, באתר ‏מאקו‏, 29 בנובמבר 2020
↑  Roselyn J. Lee-Won, and Young Min Baek, Swiping for trouble: Problematic dating application use among psychosocially distraught individuals and the paths to negative outcomes, SAGE Journals Home, July 3, 2019
↑  Andrew K. Przybylski  , Netta Weinstein, A Large-Scale Test of the Goldilocks Hypothesis: Quantifying the Relations Between Digital-Screen Use and the Mental Well-Being of Adolescents, SAGE Journals Home, January 13, 2017
↑   דרור גלוברמן, הקרב על המוח – האלגוריתם של האהבה, באתר מאקו, ‏9 באפריל 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 01084760
ניו יורק יאנקיז

ג'ו דימאג'יו. בשנת 1941, ג'ו דימאג'יו קבע שיא MLB עם רצף החבטות הארוך בהיסטוריה, שעמד על 56 משחקים.
הניו יורק יאנקיז (באנגלית: New York Yankees) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שמקורה ברובע הברונקס בניו יורק. מאז שנת 1969 משחקת הקבוצה בבית המזרחי של האמריקן ליג. החל מ-2010, הקבוצה משחקת ביאנקי סטדיום, אצטדיון שנבנה ליד מיקומו של האצטדיון הקודם שלה ובעל שם זה.
היאנקיז הם קבוצת הבייסבול המעוטרת ביותר ב-MLB עם 27 אליפויות וורלד סיריס ו-41 אליפות הליגה.
אף על פי שיש קבוצת בייסבול מהעיר ניו יורק המשחקת ניו יורק מטס בליגה הבכירה, דווקא קבוצת הבוסטון רד סוקס נחשבת היריבה המיתולוגית של היאנקיז, ויחד הן יוצרות את אחת התחרויות המתוחות בספורט האמריקאי.
לפי אתר פורבס, המותג של האינקיז הוא בעל הערך הכספי השני בעולם לאחר קבוצת הפוטבול דאלאס קאובויס, בשווי מוערך ב-7.1 מיליארד דולר בשנת 2023.
ייחוד

הקבוצה זכתה ב-27 וורלד סיריס מתוך 40 פעמים בהן הגיעה למעמד זה. בספורט הצפון אמריקאי, רק קבוצה אחת מתקרבת להישגי היאנקיז וזו קבוצת ההוקי קרח, מונטריאול קנדיאנס שזכתה ב-24 גביעי סטנלי. הניו יורק יאנקיז הם הקבוצה היחידה שלה יש ייצוג בכל תפקיד אפשרי בהיכל התהילה של הבייסבול.
לוגו הקבוצה מוכר כמותג אופנה המזוהה עם העיר ניו יורק.
היסטוריה > הקמה הראשונית: בולטימוס אוריולס (1901–1902)

בשנת 1900 שינה באן ג'ונסון, נשיא המיינור ליג הקרויה הליגה המערבית (1894–1899), את שם הליגה לליגה האמריקאית (AL). ג'ונסון ביקש שהליגה שלו תחשב כמייגור ליג וקבע שהליגה שלו תפעל ביחסים ידידותיים עם הליגה הלאומית(NL), אך הליגה הלאומית התנגדה לתוכנית. ג'ונסון הכריז באופן חד צדדי על מעמד מייגור ליג רשמי לליגה שלו בשנת 1901. התוכניות להוספת קבוצה מניו יורק נעצרו על ידי הניו יורק ג'איינטס. במקום זאת הוקמה קבוצה בבולטימור, מרילנד, בשנת 1901 בשם אוריולס (Orioles) והיא נוהלה על ידי ג'ון מקגראב, שהיה גם אחד מבעליה.
במהלך עונת 1902, התקיימו סכסוכים רבים בין מקגראב לשאר בעלי הקבוצה ובעקבות כך החליט מקגראב לעבור לג'איינטס ולקחת איתו שחקנים רבים מהסגל. בעקבות המהלך, נאלצה הקבוצה לפעול תחת מגבלות רבות של מינהלת הליגה ולהשאיל שחקנים מהשאר הקבוצות בליגה. בסוף אותה עונה האוריולס פורקו ועברו לבעלים חדשים.
בינואר 1903 התקיימה "ועידת פיוס" בין שתי הליגות ליישוב הסכסוך ביניהם. בכנס ביקש ג'ונסון להכניס קבוצת ליגה לאומית מניו יורק, שתשחק לצד הג'יאנטס. ההצעה הועלתה להצבעה, ו-15 מתוך 16 בעלי הקבוצות בליגה הסכימו לכך. בעלי האוריולס החדשים, פרנק ג'יי פארל ויליאם ס. דברי העבירו את הקבוצה מבולטימור לניו יורק בשנת 1903.
היסטוריה > השנים הראשונות: ניו יורק היילנדרס (1903–1912)

האצטדיון החדש של הקבוצה, הילטופ פארק, נבנה בצפון מנהטן באחת הנקודות הגבוהות ביותר באי, בין הרחובות 165 ל-168. הקבוצה קיבלה את השם "ניו יורק היילנדרס" משתי סיבות: ראשית, כהתייחסות למיקום פריסת הקבוצה על גבעה (מההיילנד האנגלי – Highlander) ושנית, תזכורת ליחידת הצבא הבריטי גורדון היילנדרס. (אנג'ל גורדון היילנדרס), שדומה בשמה לשם המשפחה של נשיא המועדון ג'וזף גורדון. הקבוצה זכתה לכינוי "הניו יורק אמריקנס". ג'ים פרייס, עורך הספורט של "הניו יורק פרס", טבע בשנת 1904 את הכינוי היאנקיז (או יאנקס) למועדון, מכיוון שזה השתלב ביתר קלות ככותרת לכתבה שלו.
ההצלחה הגדולה ביותר של ההיילנדרס הייתה המקום השני בעונות 1904, 1906 ו-1910. 1904 הייתה השנה העמוסה ביותר של המועדון בניסיון להשיג תואר. באותה השנה, ביום האחרון של העונה, הם הפסידו במשחק מכריע לבוסטון אמריקנס, שהפכו לימים לבוסטון רד סוקס. למשחק זה הייתה חשיבות היסטורית שכן התפקיד המוביל של ההיילנדרס במירוץ לאליפות גרם לג'יאנטס להודיע שהם לא ישחקו מול אלופת הליגה והוורלד סיריס לא התקיים באותה שנה, שמאז 1904 לא הוחמץ במשך 90 שנה הבאות, עד שנת 1994 כאשר העונה נקטעה מפני שביתה. זו הייתה הפעם האחרונה שבוסטון עברה את ניו יורק בגמר הליגה מזה מאה שנה. 1904 הייתה השנה בה המגיש ג'ק צ'סברו קבע שיא ניצחונות לעונה אחת עם 41 ניצחונות, שיא שמעולם לא נשבר.
היסטוריה > ניו יורק יאנקיז (1913–1922)

מגרש הפולו גראונד, ביתם של הג'יאנטס, נשרף בשנת 1911 וההיילנדס אפשר לג'יאנטס לשחק בפארק הילטון במהלך השיפוץ. היחסים בין הקבוצות השתפרו וההיילנדס עברו לפולו גראונד שנבנה מחדש בשנת 1913. התקשורת כבר אימצה באופן נרחב את הכינוי "יאנקיז" שטבע "הניו יורק פרס" ובשנת 1913 נקראה הקבוצה באופן רשמי "ניו יורק יאנקיז".
באמצע שנות העשרים של המאה העשרים, בעלי הקבוצות פארל ודברי היו רחוקים יותר ויותר מבייסבול ושניהם נזקקו מאוד לכסף. בתחילת 1915 הם מכרו את הקבוצה לקולונל ג'ייקוב רופרט ולקפטן טיליהאסט ל'הומדה מיוסטון תמורת 1.25 מיליון דולר. רופרט ירש הון ומבשלת בירה וסיפק ליאנקיז תקציב נאה ונכונות לבנות קבוצה מנצחת. זה הוביל את הקבוצה להצלחה גדולה יותר מכפי שרופרט יכול היה לדמיין.
בסביבות 1920 הוקלה המתיחות בין היאנקיז, רד סוקס ושיקגו ווייט סוקס ושחקנים חדשים שתרמו להצלחת הקבוצה הגיעו מבוסטון רד סוקס, תוך ניצול הקושי הכלכלי של בעלי הרד סוקס. הפיצר והאאוטפילדר בייב רות' היה המוכשר ביותר מבין כל הרכישות מבוסטון והעסקה רדפה את הרד סוקס במשך 86 השנים הבאות, כאשר כשהקבוצה לא זכתה בוורלד סיריס באותה תקופה, במה שכונה "קללת הבמבינו".
ריבוי חבטות ההום ראן של רות התברר ככה פופולרי, עד שהיאנקיז החלו למשוך יותר קהל, מאשר יריבתם העירונית, הג'יאנטס. בשנת 1921 – בשנה לאחר שרכשו את רות – שיחקו היאנקיז בוורלד סיריס הראשון שלהם בו הפסידו לגייאנטס ב-8 משחקים. לאחר עונת 1922 נאמר ליאנקיז לצאת ממגרש הפולו גראונד, והם עברו למגרש בברונקס, לא הרחק מהמגרש הקודם. בשנת 1922 חזרו היאנקיז שוב לוורלד סיריס והובסו שוב על ידי הג'יאנטס ב-4 משחקים. המנג'ר מילר האגינס והמנכ"ל אד בארו היו מינויים חדשים וחשובים בתקופה זו.
היסטוריה > תור הזהב (1923–1941)

בשנת 1923 עברו היאנקיז לביתם החדש היאנקי סטדיום שנדרש 11 חודשים לבנייתו ועלותו 2.5 מיליון דולר. הקבוצה דיווחה כי 99,200 אוהדים התייצבו ביום הפתיחה ו-25,000 נדחו. במשחק הראשון באצטדיון, בייב רות ביצע הום ראן. האצטדיון זכה לכינוי "הבית שבנה רות", בעיקר בשל העובדה שרות הכפיל את הנוכחות של קהל הצופים של היאנקיז, מה שעזר לקבוצה לשלם עבור האצטדיון החדש. בסוף העונה התמודדו היאנקיז עם הג'יאנטס בוורלד סיריס זו השנה השלישית ברציפות, אך הפעם היאנקיז נצחו בשישה משחקים וזכו באליפות הראשונה שלהם.
בעונת 1927 הציגו היאנקיז הרכב שנודע בשם "שורת הרוצחים", ויש הרואים בקבוצה זו הטובה ביותר בתולדות הבייסבול (אם כי טענות דומות הועלו לגבי הרכבי יאנקיז אחרים, בעיקר אלה של שנת 1939, 1961 ו-1998).
באותה עונה, היאנקיז הייתה הקבוצה הראשונה בבייסבול שתופסת את המקום הראשון לאורך כל העונה, וניצחה ב-110 משחקים. הקבוצה גם גברה על הפיטסבורג פיירטס בוורלד סיריס בארבעה משחקים. בינתיים, האינפילדר לו גריג השיג את העונה הגדולה הראשונה שלו, כשהוא חובט 373 פעמים מתוכם משיג 147 ריצות מתוכם 47 בהום ראן, כשהוא גובר על שיא הריצות שהשיג רות בעונה אחת (171 בשנת 1921). בשנת 1928 היאנקיז זכו באליפות השנייה שלה אחרי שגברו על הסנט לואיס קרדינלס בארבעה משחקים.
בשנת 1931 ג'ו מקארתי הועסק כמנג'ר והחזיר את היאנקיז לצמרת הליגה האמריקאית. הם גברו על השיקגו קאבס בסדרת הגמר של שנת 1932 בארבעה משחקים והעלו את רצף הניצחונות הרצופים במשחקי וורלד סיריס ל-12. בשנת 1935 עזב רות את היאנקיז כדי להצטרף לבוסטון ברייבס מהליגה הלאומית והופעת הבייסבול האחרונה שלו במייג'ורס נערכה ב-30 במאי אותה שנה.
לאחר שעזב רות את היאנקיז אחרי עונת 1934, סוף סוף היה לגריג הזדמנות להיות הכוכב המרכזי, אך רק למשך שנה אחת לפני שהופיע כוכב חדש, האאוטפילדר ג'ו דימאג'יו. הקבוצה זכתה בארבעה תארים רצופים של הוורלד סיריס בשנים 1936–1939. אולם במשך רוב שנת 1939 הם נאלצו לעשות זאת ללא גריג, שהוציא את עצמו מההרכב ב-2 במאי ופרש עקב טרשת אמיוטרופית צידית, אשר לימים נודעה בשם "מחלת לו גריג" לזכרו. היאנקיז הכריזו על 4 ביולי 1939 כ"יום לו גריג", והפרישו את מספרו 4 מלהופיע כמספר של שחקן בקבוצה, וזה מספר הגופייה הראשון שהופרש בידי קבוצה בבייסבול. גריג נשא נאום מפורסם בו הכריז על עצמו שהוא "האיש בר המזל ביותר על פני האדמה." הוא מת כעבור שנתיים מהמחלה ב-2 ביוני 1941.
עונת 1941 תוארה לעיתים קרובות בתור השנה האחרונה של "תור הזהב" לפני כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה. כאשר בשנה זו קרו שני שיאים מרכזיים. הראשון היה שג'ו דימאג'יו שבר את שיא החבטות הרצופות, תוך שהוא חובט ב-56 משחקים רצופים, הרצף הגדול ביותר בתולדות הליגה. כאשר השני היה האאוטפילדר של הרד סוקס טד ווילאמס השיג ממוצע חבטות של 400 לעונה.
חודשיים לאחר שהיאנקיז ניצחו את הברוקלין דודג'רס בסדרת הגמר של 1941 בשישה משחקים – מה שהיה סדרת הפלייאוף הראשונה בין שתי היריבות של צפון העיר. הצי הימי של ארצות הברית הותקף בפרל הארבור על ידי האימפריה היפנית ורבים מהשחקנים הטובים ביותר של היאנקיז, כולל דימאג'יו, גויסו לצבא במהלך מלחמת העולם השנייה. היאנקיז עדיין הצליחו להשיג ניצחון על הקרדינלס בוורלד סיריס של 1943 ב-5 המשחקים.