stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורד 7Y

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורד
 שנות ייצור:  1938–1939
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  פורד מודל Y
 מודל אחריו:  פורד פרפקט
 חברת אם:  Ford Motor Company
 סיווג:  מכונית משפחתית
 מרכב:  2 דלתות
 אורך:  3,760 מ"מ
 רוחב:  1,448 מ"מ
 גובה:  1,540 מ"מ
 משקל:  670 ק"ג
 בסיס גלגלים:  1,980מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  893 סמ"ק, 8 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 
פורד 7Y היא מכונית משפחתית קטנה שיוצרה על ידי חברת פורד הבריטית בין השנים 1938–1939. יוצרו 65,069 יחידות.
מאפיינים

דגם סדאן
דגם דה-לוקס
2 דלתות
מנוע קדמי
כסוי גלגל אחורי (בדגם הדה-לוקס)
חלון אחורי - נפתח
מגבים - נקודות האחיזה מעל החלק העליון של החלון הקדמי
תמונות

פורד 7Y, שנת 1938
פורד 7Y, שנת 1938
פורד 7Y, שנת 1938
פורד 7Y, שנת 1938
פורד 7Y, שנת 1938
ראו גם

פורד
פורד מודל Y
פורד פרפקט
לקריאה נוספת

פורד 7Y
עקיבא וינגרטן

| --- | --- |

הרב עקיבא וינגרטן בשיעור בדרזדן, 2019
 לידה:  23 בדצמבר 1984 (בן 39) מונסי, ניו יורק
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום מגורים:  דרזדן, גרמניה
 rabbiweingarten.com
הרב עקיבא וינגרטן (נולד בל' בכסלו תשמ"ה, 23 בדצמבר 1984) הוא רב חסידי רפורמי גרמני יליד ארצות הברית. וינגרטן עבד כעיתונאי ואיש יח"צ חרדי-ישראלי, עזב את האורתודוקסיה ומשמש משנת 2019 כרב קהילת דרזדן עד שנת 2021 וממשיך לשמש כרב קהילת 'מגוון' הרפורמית בבזל.
בשנת 2020 החל ביוזמה להקמת מסגרת להכשרת עוזבי העולם האורתודוקסי לתפקידי רבנות בגרמניה, בשם "ישיבת בעש"ט דרזדן".
ביוגרפיה

וינגרטן נולד במונסי, במדינת ניו יורק, ארצות הברית. כבן בכור מבין אחד עשר ילדים לשרה וליוסף וינגרטן, חסידי סאטמר, בגיל 18 עלה לישראל, בגיל 20 התחתן ועבר להתגורר בבני ברק. שימש כגבאי בבית הכנסת אור מלא-היכל בעש"ט בשכונת פרדס כץ.
וינגרטן היה עורך בתוכנית הווידאו "הכוורת" של יהודה גרובייס. בהמשך כתב טורי ביקורת שקראו לשינויים בחברה החרדית. השתלבותו בקמפיין למען אלי כהן בבחירות לראשות העיר בית שמש ב-2014, עוררה ביקורת נגדו ברחוב החרדי, שצידד במשה אבוטבול, שניצח לבסוף במערכת הבחירות.
ב-2016, בגיל 32, התגרש וינגרטן מאשתו שסירבה לעזוב את אורח החיים הדתי ונותרה בישראל עם שלושת ילדיהם. הוא היגר לגרמניה שבה הוא מקיים זוגיות עם אשה יהודית ליברלית. ב-2023 עברו שתי בנותיו לגור עמו וערוץ ה־ZDF הגרמני אשר ליווה את ההליך הפיק סרט דוקומנטרי עליהן.
בברלין החל ללמוד מדעי היהדות באוניברסיטת FU ובאוניברסיטת פוטסדאם.
מ-2019 וינגרטן שימש כרב הקהילה המרכזית בדרזדן, במסגרת תפקידו זה הוא העביר שיעור שבועי בבנייני הקהילה ובשנת 2021 הקים קהילה נפרדת עם בית כנסת חדש באתר ה"אלטר לייפציגר באהנהוף" בדרזדן. במקביל, התמנה לרב קהילה בבזל.
לאחר הפיגוע האנטישמי בבית הכנסת בעיר האלה ביום כיפור 2019, הגיעו למשרדו בדרזדן שר הפנים של גרמניה ומפכ"ל המשטרה לדון במצב הקהילה היהודית בסקסוניה.
בשנת 2020 החל בתהליך הקמת ישיבת בעש"ט דרזדן, המיועדת להכשיר את יוצאי המגזר החרדי כמנהיגים בקהילות לא חרדיות בעולם.
ב־2024 השתתף (יחד עם חב"ד והקונסרבטיבים) בהקמת ארגון קהילתי יהודי חדש בסקסוניה, בנוסף לארגון המוכר הקיים, ומכהן בתוכו כרב מטעם הזרם הרפורמי. הארגון טרם קיבל תקציב ממשלתי..
הערות שוליים

1 2  Akiva Weingarten - the new rabbi for Dresden, מתוך אתר mdr.de
↑  Message from the Rabbi, באתר "מגוון" (באנגלית)
↑  Chatzkaleh Kofer, Akiva’s Story, Off the Derech, ‏2018-07-13 (באנגלית)
↑  Reform US rabbi in Dresden explains ultra-Orthodox traditions to German Jews, Religion News Service, May 18, 2020
↑  חיים ברקוביץ, משכיר דירה לעובד זר? תוחרם על ידי בי"ד, לדעת, כ"ט אייר תשע"ב
↑  למשל ראו: מהומות באוקראינה - כתבתו של עקיבא וינגרטן, יוטיוב, 13 במרץ 2014
↑  עקיבא ווינגרטן, על הבחירות בבית שמש, באתר פורום בחדרי חרדים, ‏14 במרץ 2014
↑  יהודה הלוי, בחדרי חרדים, משתדל • אלי כהן מצא יועץ חרדי: עקיבא וינגרטן - בחדרי חרדים, באתר בחדרי חרדים, 24 בפברואר 2014
↑  יקי אדמקר‏, הנתק מההורים, התנכרות הילדים: הדרך הקשה של היוצאים בשאלה, באתר וואלה, 1 ביולי 2016
↑  Ex-ultraorthodoxer Jude über seinen steinigen Weg: «Zehn Jahre wusste ich nicht, wie ich aussehe»
↑  «Ultraorthodox: Der Kampf des Rabbi Akiva»
↑  Dresdner Neue Nachrichten (DNN), הרב החדש של דרזדן חושב עצמאי עם תודעה מסורתית, באתר Dresdner Neue Nachrichten (DNN), ‏6 בספטמבר 2019
↑  Was der Terror in Halle für Dresden bedeutet, saechsische, ‏11 באוקטובר 2019
↑  .sonntag-sachsen, Dresdner Rabbiner will sich für jüdische Jugend engagieren, .sonntag-sachsen, ‏28 באוגוסט 2019
Nadja Laske, האיש עם האינטרנט הכשר, באתר saechsische, ‏21 בספטמבר 2019
↑  Sächsische Zeitung (SZ), In Dresden entsteht ein zweiter jüdischer Landesverband, Sächsische Zeitung (SZ), ‏9 באפריל 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1196238391  VIAF: 1306157040162567040004   WorldCat (עם VIAF): 1306157040162567040004
פאבל דורוב

| --- | --- |

פבל דורוב, 2012
 לידה:  10 באוקטובר 1984 (בן 39) לנינגרד, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות
 מדינה:  רוסיה סנט קיטס ונוויס איחוד האמירויות הערביות צרפת
 מקום מגורים:  דובאי, איחוד האמירויות הערביות
 ידוע בשל:  מייסד VK ו-Telegram
 השכלה:  הפקולטה לפילולוגיה באוניברסיטת סנקט פטרבורג 
 תקופת הפעילות:  מ-אוקטובר 2006 
 עיסוק:  איש עסקים
 מעסיק:  Telegram FZ-LLC 
 תפקיד:  מנהל כללי (2013) 
 תואר:  תואר ראשון
 צאצאים:  5
 telegram.org
 
פבל ולרייביץ' דורוב (ברוסית: Па́вел Вале́рьевич Ду́ров; נולד ב-10 באוקטובר 1984) הוא איש עסקים ויזם רוסי, המוכר כמייסד הרשת החברתית VK והאפליקציה Telegram.
ביוגרפיה > ראשית חייו והשכלה

דורוב נולד בלנינגרד, רוסיה הסובייטית (כיום סנקט פטרבורג), אך בילה את רוב ילדותו בטורינו, איטליה, שם עבד אביו. הוא למד באוניברסיטת סנקט פטרבורג, בה כיהן אביו כראש המחלקה לפילולוגיה
ביוגרפיה > ראשית חייו והשכלה > VK

במהלך לימודיו באוניברסיטה, יצר דורוב את הפורום הפופולרי spbgu.ru. בשנת 2006, יחד עם אחיו ניקולאי וחברו ויאצ'סלב מירילשווילי, הקים את הרשת החברתית VKontakte, שצברה פופולריות עצומה ברוסיה תוך זמן קצר. בשנת 2014, לאחר סכסוך עם הבעלים החדשים של החברה ולחצים מהרשויות הרוסיות, דורוב התפטר מתפקיד המנכ"ל ועזב את רוסיה.
ביוגרפיה > ראשית חייו והשכלה > Telegram

לאחר עזיבתו את רוסיה, ייסד דורוב את אפליקציית המסרים המוצפנת Telegram בשנת 2013. האפליקציה צברה פופולריות עצומה בזכות רמת ההצפנה והפרטיות שהיא מספקת. בשנת 2021 קיבל דורוב אזרחות של ארבע מדינות: רוסיה, סנט קיטס ונוויס, איחוד האמירויות הערביות וצרפת.
בשנת 2018 ניסה השלטון הרוסי לחסום את השימוש בטלגרם, אך השירות הצליח להימנע מהחסימה באמצעות טכניקות שונות. בסופו של דבר, בשנת 2020, הוסרה החסימה לאחר שטלגרם הסכימה לשתף פעולה עם הרשויות במאבק נגד טרור.
ביוגרפיה > מעצר בשנת 2024

ב-24 באוגוסט 2024 נעצר דורוב לחקירה בפריז, בחשד שאפליקציית טלגרם מאפשרת פעילות פלילית. וב-28 באוגוסט 2024 הוגש נגדו כתב אישום בגין שותפות לדבר עבירה בהפצת תכנים פורנוגרפיים של ילדים, סחר בסמים, הלבנת הון והונאה, והוטלו עליו מגבלות תנועה עד משפטו.
דעות

דורוב הוא ליברטריאן וחי באורח חיים צנוע, צמחוני ונמנע מאלכוהול, סמים, קפאין ואוכל מהיר.
חיים אישיים

דורוב אינו נשוי ומתגורר בדובאי, שם נמצא מטה טלגרם. הוא מחזיק באזרחות אמירתית ובאזרחות צרפתית. ולטענתו יש לו יותר ממאה ילדים ביולוגים דרך תרומת זרע מרובה.
הערות שוליים

↑  Дуров Валерий Семёнович (ברוסית). Филологический факультет СПбГУ. אורכב מ-המקור ב-25 בדצמבר 2012. נבדק ב-22 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Loshak, Andrei (16 באוקטובר 2019). "История рунета. Бизнес: ОК, ВК и все-все-все". Радио Свобода (ברוסית). Radio Free Europe/Radio Liberty. ארכיון מ-27 באוגוסט 2024. נבדק ב-17 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Russia's Mail.Ru buys remaining stake in VKontakte for $1.5 bln". Reuters. 16 בספטמבר 2014. ארכיון מ-5 בדצמבר 2014. נבדק ב-20 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Why Telegram has become the hottest messaging app in the world". The Verge. 25 בפברואר 2014. אורכב מ-המקור ב-13 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Russia lifts ban on Telegram messaging app after failing to block it". Reuters (באנגלית). 18 ביוני 2020. נבדק ב-8 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)Cimpanu, Catalin. "Russia unbans Telegram". ZDNet (באנגלית). ארכיון מ-6 במרץ 2022. נבדק ב-6 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אושרי אלקסלסי, עד 10 שנים בכלא: הוגש כתב אישום חמור נגד מייסד טלגרם, באתר גיקטיים, ‏29.8.2024
↑  Cuthbertson, Anthony (6 ביוני 2019). "Telegram founder gives up eating food to come up with 'great ideas' for messaging app". The Independent. ארכיון מ-26 באוגוסט 2024. נבדק ב-26 באוגוסט 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מייסד טלגרם חושף: יש לי יותר מ-100 ילדים ביולוגיים, באתר www.israelhayom.co.il, ‏30/7/2024
פיאג'ו פפרינו

| --- | --- |

Piaggio Paperino
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  MP5  MP5 Paperino  Moto Piaggio 5
 יצרן:  פיאג'ו
 שנות ייצור:  תכנון בין השנים 1944 – 1943
 הרכבה:  איטליה איטליה
 סיווג:  קטנוע
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדרים, מנוע שתי פעימות, 98 סמ"ק
 הילוכים:  תיבת הילוכים אוטומטית עם משתנה מהירות רציף
 מהירות מרבית:  60 קמ"ש
פיאג'ו פפרינו (באיטלקית: Piaggio Paperino, קרוי גם: MP5, MP5 Paperino, Moto Piaggio 5) הוא אב טיפוס של קטנוע קונספט מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו. התכנון ובניית אב-הטיפוס היו בין השנים 1944 – 1943 לאחר שאנריקו פיאג'יו החליט לחזור לייצור וספות לקראת סוף מלחמת העולם השנייה במגמה לייצור מוצר עממי וזריז בעלות נמוכה שיכול להיות בעל שימוש נרחב ומענה לדרישה לניידות פרטנית שהביעו האיטלקים בעקבות הסכסוך המלחמתי.
היסטוריה אב טיפוס "פיאג'ו פפרינו"

אב טיפוס "פיאג'ו פפרינו" מתוארך לתקופה בה העבירה החברה, בניהולו של אנריקו פיאג'ו (Enrico Piaggio (איט')), את עבודותיה ממפעל בעיר פונטדרה  (איט') ההיסטורי לעיר ביאלה שבמחוז פיימונטה בצפון-מערב איטליה, 55 ק"מ מזרחית מהעיר טורינו במישור נהר צֵ'רְבוֹ, מקום שנחשב פחות חשוף בתקופת מלחמת העולם השנייה להפצצות האוויריות שבוצעו על ידי בעלות הברית נגד חיילים גרמנים של גרמניה הנאצית שנמלטו לצפון איטליה.
בתקופה בה יצרני אופנועים אחרים (העיקריים באותה תקופה, באיטליה, היו מוטו גוזי (איט'), גילרה (איט'), סרטום (אנ'), בנלי (אנ') וביאנצ'י (איט')) עבדו על תכנון אופנועים חדשים, הדגם אותו למד פיאג'ו בתקופת מיקום המפעל בעיר ביאלה נבנה ונבדק בגרסאות שונות, אך מבלי שהמיזם קיבל מעקב מעשי: האפשרות לייצורו הסדרתי הוקמה למעשה והאופנוע מעולם לא נכנס למחזור הייצור של החברה.
עם זאת, בשנת 1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, נבנה לאחר ייצור האב-טיפוס של "פיאג'ו פפרינו" דגם דומה וחדשני יותר ה- "MP6" - ששווק החל ממאי שנת 1946 תחת השם וספה.
הדגם "פיאג'ו פפרינו" תוכנן החל משנת 1943 כ- "Moto Piaggio 5" או "MP5" - תחת פיקוחו של המהנדס רנצו ספולטי (Renzo Spolti), שיחד עם עמיתו ויטוריו קסיני (Vittorio Casini) קיבלו את המשימה להקים בית מלאכה במפעל של מפעל אריגה לשעבר בעיר ביאלה, אשר צויד במכונות מעטות. כמומחה למנועים, הרוזן ונהג המרוצים קרלו פליס טרוסי ((אנ')) שיתף איתם פעולה. טרוסי, שהיה ראש משרד הפרויקטים למנועי תעופה בין השנים 1938 – 1934 והנחה את התכנון והחישוב לתעופה האיטלקית של מנועי המטוסים : "P X", "P XI", "P XII", הוזמן על ידי אנריקו פיאג'יו לתכנן רכב שיועד לשוק ההמוני בתכנון הכלכלה שלאחר המלחמה וזה היה תואם, מבחינת קיימות הייצור, עם מדיניות הבית של החברה.
היצירה הרעיונית של טרוסי - שעל פי אגדה אורבנית קיבלה השראה ממאפייני העיצוב של מטוסי "Piaggio P.108" (אנ') הופנתה מייד לכיוון יצירת רכב עם פתיחה מוחלטת עם גוף תומך בעצמו ממתכת לוחצת ומגן קדמי גדול, עם משענות רגליים. משענת כף הרגל כוסתה במזרני גומי (חדשנות אותנטית לתקופה ההיא), ובגלגלים בקוטר קטן המצוידים בצמיגי "Superga". הרכב היה אמור להיות מצויד במנוע "Sachs M32" בנפח 98 סמ"ק עם תיבת הילוכים אוטומטית. הפקדים הצטמצמו לעיקר: בלם והמצמד. גובה הרכב, היה שווה לגובה האופניים לנשים, היה לאפשר גישה נוחה.
בסופו של דבר, נוכחותה של המנהרה המרכזית, שהפכה את הגישה לקטנוע לא נוחה, גרמה לביטול הייצור המוני של האב-הטיפוס, עד כדי כך שהיה צריך לאפיין את דגם האב-טיפוס כמו אופנוע מסורתי.
למרות שהפרויקט החליף לאחר מכן ידיים, והופקד על קורדינו ד'אסקניו (איט'), המשיך המהנדס ספולטי לעסוק בתכנון ובניית וספות ארגון וייצור סדרתי של דגמים אחרים.
ממאפייני "פיאג'ו פפרינו"

דגם ה"פיאג'ו פפרינו" כונה על ידי הטכנאים והמהנדסים שעסקו בפיתוחו "דונלד דאק" בגלל צורתו המשונה.
1 נוסע (נהג).
ללא לוח מחוונים.
מנוע 1 צילינדרים, 98 סמ"ק.
מתלים: שני מכשולים צינוריים עם מוט.
תיבת הילוכים אוטומטית עם משתנה מהירות רציף.
בלמים: תוף.
פנס קדמי מוקם על קדמת כנף גלגל קדמי.
ראו גם

פיאג'ו
הערות שוליים

↑  פיאג'ו - היסטוריה museopiaggio.it/en/history
↑  Davide Mazzanti, Vespa. Italian style for the world, Giunti Editore, 2005, pp. 30–, ISBN 978-88-09-04337-4
↑  דגם MP5 museopiaggio.it/en/collezioni/mp5-paperino
↑  Fonte: La Nuova Provincia di Biella, 8 maggio 2010, pag. 7, Vespa, il mito ritorna a Palazzo Boglietti - Da oggi una rassegna con il prototipo dello scooter nato a Biella. L'articolo dà conto di una mostra sulla storia del celebre scooter organizzata a Palazzo Boglietti.
↑  דגם MP6 vespaforever.net/anni40
↑  דגם MP5 Giorgio Sarti, Vespa: 1946-2006: 60 Years of the Vespa, MotorBooks International, 1º luglio 2006, pp. 80–, ISBN 978-0-7603-2577-3.
↑  "פיאג'ו פפרינו" otomotif.kompas.com/read/2019/09/13/134100315/piaggio-mp5-paperino
פאבל הראשון, קיסר רוסיה

פאבל הראשון, קיסר רוסיה (ברוסית: Павел I Петрович;‏ 1 באוקטובר 1754 – 23 במרץ 1801) היה קיסר רוסיה משנת 1796 ועד רציחתו. בעידנו הוא פעל לשוויון חברתי ולהורדת כוח האצולה מה שגרם לרציחתו בידי סוכני האצולה הרוסית.
ביוגרפיה > ילדותו

פאבל נולד ב-1 באוקטובר 1754 לנסיכה יקטרינה, אשת יורש העצר ולימים יקטרינה הגדולה, קיסרית רוסיה. הגרסה הרשמית טענה כי אביו היה בעלה של יקטרינה, פיוטר השלישי, קיסר רוסיה, אך ישנן סברות כי אביו האמיתי של פאבל היה מאהבה של יקטרינה, סרגיי סלטיקוב. כבר מגיל צעיר התגלו בינו לבין אמו מחלוקות ואף שנאה. פאבל מעולם לא סלח על אחריותה לרצח אביו ואף חשש שהיא תרצח אותו - הוא אף האשים אותה בפומבי שהיא ערבבה שברי זכוכית באוכל שהוגש לו.
במשך תקופה ארוכה ניקיטה פנין היה המחנך של פאבל. היחסים בין פאבל ומחנכו היו קרובים מאוד גם כאשר פאבל התבגר. בהשפעת מחנכו פאבל היה תומך של התקרבות רוסיה לפרוסיה. לאחר מות אביו בשנת 1762, מונה פאבל לדוכס הולשטיין-גוטורפ. בשנת 1773 נחתמה אמנת צארסקויה סלו, ולפיה אוחדו נחלות שלזוויג-הולשטיין תחת כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק, ואילו פאבל מונה לרוזן אולדנבורג. בדצמבר אותה שנה מסר פאבל על פי בקשת אמו את רוזנות אולדנבורג לפרידריך אוגוסט, בישוף ליבק, שהיה אף הוא נצר לבית הולשטיין-גוטורפ.
בשנת 1773 פאבל התחתן עם וילהלמינה, נסיכת הסן-דרמשטט (קיבלה את השם נטליה אלכסייבנה כשהוטבלה לנצרות האורתודוקסית), אך הנישואין לא נמשכו זמן רב - הנסיכה מתה במהלך לידה, ובשנת 1776 פאבל התחתן בשנית - עם סופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג, אשר קיבלה את השם האורתודוקסי "מריה פיודורובנה".
בשנת 1777 העניקה לו יקטרינה, אשר הייתה נחושה בדעתה להרחיק את בנה הסורר מהבירה ומהפוליטיקה - ולבסוף מכס המלכות, אחוזת פאבלובסק, מרחק של כמה קילומטרים מהבירה סנקט פטרבורג. בשנת 1783 היא הוסיפה עליה את אחוזת גטצ'ינה, שבה הותר לפאבל להחזיק חטיבת חיילים משלו, שאותם הוא אימן לפי השיטה הפרוסית הנוקשה, שהייתה חביבה עליו.
ביוגרפיה > העלייה לשלטון

ב-16 בנובמבר 1796 יקטרינה לקתה באירוע מוחי ומתה ביום שלמחרת. מעשהו הראשון של פאבל היה השמדת צוואתה, שבה, ככל הנראה, נכתב כי היא מורישה את השלטון לבנו הבכור של פאבל, אלכסנדר (לפי החוק הרוסי דאז, הקיסר היה בוחר לעצמו את היורש). לאחר מכן עשה כל דבר שאמו הייתה מתנגדת לו: הגביל את זכותם של האצילים להעביד את הצמיתים שלהם, שחרר מהכלא אסירים פוליטיים, כדוגמת אלכסנדר ראדישצ'ב וניקולאי נוביקוב, ביטל את המסע המתוכנן כנגד פרס והתנגד בתוקף להשפעה צרפתית על רוסיה.
ביוגרפיה > מדיניות חוץ

במדיניות החוץ שלו, היה פאבל הפכפך מאוד, ונע בין צרפת לבריטניה. כך, בשנת 1798 הוא הצטרף לקואליציה האנטי צרפתית השנייה ושלח את סובורוב לאיטליה ואת אושקוב לים התיכון; אבל ב-1801 הוא שינה את דעתו בן-רגע, חתם על הסכם שלום עם צרפת ופנה כנגד בריטניה, ואף תכנן פלישה ימית עם הצרפתים לבריטניה גופא ומסע צבאי להודו.
בשני המקרים נראה כי פאבל פעל בניגוד לאינטרס הלאומי של רוסיה ולפי גחמותיו הפרטיות: הוא רצה להילחם בצרפתים כדי להגן על האבירים של המסדר הסובירני הצבאי של מלטה (אשר בחרו אותו ל"מורה הגדול" שלהם), ואחר-כך פנה כנגד האנגלים מאותה סיבה עצמה - בשנת 1801 הם כבשו את האי מלטה, מעוזם של ההוספיטלרים.
ביוגרפיה > הרצח

מדיניות הפנים של פאבל, אשר כללה מתן זכויות נוספות לצמיתים, מלחמה בכל השפעה צרפתית באשר היא ורפורמה של הצבא לפי השיטה הפרוסית, שבגללה הוא פיטר יותר מ-300 קצינים בכירים, עוררו את חמתם של האצילים. ב-23 במרץ (11 במרץ לפי הלוח היוליאני) 1801 נרצח פאבל בחדר השינה שלו, בטירת מיכאילובסקי שבסנקט פטרבורג, על ידי חבורת קושרים שבראשם הרוזן בניגסן, אשר ניסו להכריח אותו לחתום על כתב-התפטרות מהכס. בנו, אלכסנדר הראשון, ירש אותו.
משפחתו

בשנת 1776 התחתן פאבל עם סופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג, בתם של פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג ופרדריקה דורותיאה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, ממנה נולדו לו עשרה ילדים:
אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה (1777–1825)
קונסטנטין פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1779–1831)
אלכסנדרה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1783–1801)
ילנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1784–1803)
מריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1786–1859)
יקטרינה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1788–1819)
אולגה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1792–1795)
אנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1795–1865)
ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה (1796–1855)
מיכאיל פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1798–1849)
בנוסף לילדיו החוקיים היו לפאבל גם שני ילדים שנולדו מחוץ לנישואין: בן בשם סמיון (לימים קצין בצי הרוסי. טבע בים בעת סערה בגיל 22) ובת בשם מארפה (מתה ממחלה בגיל שנתיים).
פוגלוי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  62°20′06″N 6°18′06″W﻿ / ﻿62.335°N 6.3016666666667°W﻿ / 62.335; -6.3016666666667
 שטח:  11.02 קילומטר רבוע
 גובה מרבי:  קלובין
 נתונים מדיניים
 מדינה:  איי פארו איי פארו
 אוכלוסייה:  40 (2016)
 אזור זמן:  UTC+0
 עיר ראשית:  קירקיה 
  (למפת איי פארו מוגדלת) טורסהאבן קלאקסוויק סאנדורפוגלוי(למפת איי פארו רגילה) טורסהאבן קלאקסוויק סאנדורפוגלוי
 
פוגלוי (בפארואזית: Fugloy) הוא המזרחי באיי פארו. לאי המאוכלס מאז תקופת הוויקינגים, צורת לב עם גבעה מרכזית וצוקים גבוהים בצדו המזרחי והצפוני.
משמעות השם

שמו, "אי הציפורים" בפארואזית, ניתן לו עקב המספר הגדול של הציפורים המקננות בצוקי האי.
גאוגרפיה

באי שלושה הרים: הר (420 מטרים), קלובין (620 מטרים) ונורד'ברג (549 מטרים). צוקי אייסטלי הנמצאים במזרח האי, מתנשאים לגובה של 448 מטרים ומהווים אתר קינון לציפורים רבות.
גאוגרפיה > יישובים

באי שני יישובים - קירקיה בדרום האי והאטארויק במזרחו.
בתחילת המאה העשרים התגוררו בפוגלוי כ -300 איש, אך זה היה בשיאו. אורח חייהם של התושבים לא השתנה לפני יותר מחמישים שנה, ולכן אנשים רבים עזבו. כתוצאה מכך חיים רק 30 אנשים בכל חטארוויק וקירקיה. אלה למעשה שני הכפרים היחידים שנמצאים בפוגלוי וחקלאות היא עדיין מקור ההכנסה העיקרי. בחטרוויק ישנם חמש חוות, בקירקיה יש רק שתיים והם מנהלים בסך הכל כ 800 כבשים, בעיקר לייצור צמר.
מיתולוגיה

האי קשור למיתולוגיה הפרואזית ולסיפור על ה"פלוקסמן" (floksmenn) - קבוצה בדלנית שהתגוררה בהאטארויק שכללה את הוגני נב (Høgni Nev) רוגבי סקל (Rógvi Skel) הלודן אולבסון (Hálvdan Úlvsson) ואת תושב הכפר קירקיה הסמוך - סיורד'ור ויד' קלינגארא (Sjúrður við Kellingará), שנהגו לשדוד את האיים הסמוכים ושלטו בחלקם הצפוני של איי פארו. לבסוף הם נתפסו על ידי הממשלה הדנית שישבה בטורסהאבן ונידונו למוות. סיורד'ור קיבל חנינה בשל היותו ההגיוני יותר מבין השודדים אולם מצפונו הציק לו בשל מעשיו והוא ביקש להיות מוצא להורג עם השלושה האחרים.
הערות שוליים

↑  nomadic.org, Fugloy
The “last” of the Faroe Islands!
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 240953271   WorldCat (עם VIAF): 240953271
פוגי נלסון

| --- | --- |

פוגי נלסון, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Daredevil Vol.3 #27 מאוגוסט 2013. אמנות מאת כריס סאמני
 סוג:  דמות משנה
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Daredevil #1 (אפריל 1964)
 יוצרים:  סטן לי ביל אברט
 גילום הדמות:  ג'ון פאברו ("דרדוויל"), אלדן הנסון ("דרדוויל", "המגנים")
 מידע
 שם אמיתי:  פרנקלין ו. "פוגי" נלסון
 כינויים:  פוגי, גאטס נלסון, דרדוויל
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  עורך דין
 כוחות:  ללא כוחות על
 חבר לשעבר בקבוצה:  נלסון ומורדוק
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  רוזלינד שארפ ואדוארד נלסון (הורים) אנה נלסון (אם-חורגת) קנדיס נלסון (אחות-חורגת) דבורה האריס (גרושה)
 
פרנקלין ו. "פוגי" נלסון (באנגלית: Franklin W. "Foggy" Nelson) הוא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס דרדוויל ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Daredevil #1 מאפריל 1964, ונוצרה בידי הכותב סטן לי והמאייר ביל אברט.
פוגי נלסון הוא עורך דין, העובד לצד מאט מורדוק במשרד עורכי דין משותף בשם "נלסון ומורדוק". בהרצות דרדוויל השונות, פוגי מופיע כדמות בעלת מאבקים מוסריים, ובמהלך הרצתו של פרנק מילר הופיע כאתנחתא קומית. פוגי הוא אדם נמוך ושמנמן, ובהרצת דרדוויל הרביעית מתואר כחולה בסרטן.
את דמותו של פוגי נלסון גילם בסרט הלייב אקשן "דרדוויל" השחקן ג'ון פאברו. את דמותו בסדרות הלייב-אקשן "דרדוויל" ו"המגנים" מגלם השחקן אלדן הנסון, שישוב לגלם את הדמות בסדרה "דרדוויל: נולד מחדש".
ביוגרפיה בדיונית > הופעות ראשונות, כתובע מחוזי

פרנקלין ו. נלסון נולד לרוזלינד שארפ ואדוארד נלסון, אך אמו נטשה אותו והוא גדל עם אם-חורגת, אנה נלסון. הוא נעשה שותפו לדירה של מאט מורדוק/דרדוויל, וזאת בזמן שלמדו בבית-ספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה. כאשר מאט החל להכיר את אלקטרה נאצ'יוס, פוגי חשב שהיא מסוכנת. כאשר אלקטרה עזבה, פוגי ומאט עזבו לבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד. הם סיימו את לימודיהם ופתחו משרד עורכי דין, ושכרו את המזכירה קארן פייג' בה שניהם התאהבו. לאחר שנפגע מההבנה שקארן התאהבה במאט, פוגי פנה אל אבנר ג'ונאס כדי להיות מועמד לתפקיד תובע-מחוזי. במסיבה שאורגנה בידי ג'ונאס, פוגי פגש את חברתו הישנה דבורה האריס והתאהב בה.
עם זאת, מאט כדרדוויל חשף שג'ונאס הוא לורד פשע, ושדבי היא מאהבתו והתייחסה אליו רק כדי לתמרן אותו. פוגי עזר בהבסת ג'ונאס וכאשר דבי נלקחה לכלא, הוא חזר להתעניין בקארן. הוא לא היה מודע לחייו של מאט כדרדוויל, לכן החל לחשוד בהיעדרויותיו השונות של מאט. כדי להימנע מכך, מאט זייף את זהותו של "אחיו התאום" מייק מורדוק, מה שגרם לקארן להתאהב גם בזהותו של מייק. פוגי ניסה שנית להיות תובע מחוזי, והתאחד עם דבי המשוחררת. הם מתחילים לצאת לדייטים, למרות חששותיו של פוגי שמפגשים עם אסירה לשעבר יזיקו למסע הבחירות שלו. בדייט הראשון שלהם מאז שחרורה, היא נחטפת בידי אנשי-החיה של המחסל. היא מחולצת במאבק, בו פוגי מתאחד שוב עם דבי ומניח כי מייק מורדוק "נהרג".
נוצר קרע בין פוגי למורדוק, בגלל יחסיהם של מאט וקארן ובגלל חוסר-תמיכתו של מאט במסע הבחירות של פוגי. פוגי הרגיש נטוש ומתוסכל, ואילו מאט לא יכול היה להסביר דבר בלי לחשוף את זהותו. כאשר פוגי נבחר לתפקיד, הם משלימים ופוגי מציע למאט להיות עוזרו. פוגי נסחט בידי מיסטר קליין המסתורי ונאלץ להעמיד לדין את האלמנה השחורה, שהוגנה בידי מאט. דבר זה קוטע שוב את הידידות הוותיקה בין שני השותפים, ומאט עוזב לסן פרנסיסקו עם האלמנה. עם זאת, מאט חוזר כאשר פוגי נפצע קשה בתקרית המערבת את ארגון "הספקטר השחור". פוגי מודח מתפקידו בקמפיין שנוהל בידי הבדחן, ומתחיל לעבוד במרפאה בעוד המשרד שלהם מקבל את בקי בלייק כמזכירה.
ביוגרפיה בדיונית > נישואיו לדבי האריס, נלסון ומורדוק נפרדים ומתאחדים

הוא מציע נישואין לדבי, והיא מסכימה. הקינגפין שלח את אלקטרה להתנקש בחיי פוגי, שברגע שמזהה אותה כ"ילדה של מאט", נוטשת את משימתה - מה שמוביל למותה בידי בולזאיי. נוצר קרע בנישואיהם של פוגי ודבי, וזאת כי דבי רצתה להפוך לאשת חברה-גבוהה. היא החלה לבגוד בפוגי עם מייקל סין, מנהיג שבט פראי שגורם לדבי לאלץ את פוגי לשקר לטובתו. סין לוקח את דבי כבת ערובה, אך היא חוזרת לפוגי שנאלץ להתוודות ששיקר. מקרים אלו גרמו לפוגי ולדבי להתגרש, וגרמו נזק למוניטין של משרד נלסון ומורדוק. היות שמורדוק השקיע יותר זמן בלחימה בפשע ופוגי נשאר לבד, העסק נסגר. פוגי שקל לבצע התאבדות, אך התחרט כשחזה בקרב בין מאט כדרדוויל לבין הנשר.
בעקבות הפרידה ממאט והשוד בדירתה, גלוריאנה אובריין החלה להתעניין בפוגי רומנטית, אך הוא דחה את חיזוריה בנימוס מתוך נאמנות למאט. כאשר מאט הופלל בידי הקינגפין בפשע שלא ביצע, פוגי הגן עליו והצליח לזכות אותו; הקינגפין, שהתרשם מיכולותיו של פוגי, שכר אותו לעבודה בחברת קלקו שבבעלותו. כשמאט נעלם, פוגי מתחיל לצאת לדייטים עם גלוריאנה תוך כדי עבודה על חידוש הרישיון של מאט. הוא מגן על החברה מחיובים על ילד שהתעוור בגלל פסולת רעילה, הלא הוא מאט, ועוזב את החברה. הוא נפרד מגלוריאנה, מתאחד עם מאט ועוזר לו לזכות בחזרה ברישיונו.
כאשר מאט נחשף לציבור כדרדוויל בידי עוזרו של בן יוריק, הוא מביים את מותו. פוגי וקארן מוצאים את מאט בחיים בחליפת דרדוויל הצהובה שלו, אם כי ללא מסכתו. כאשר פוגי מגלה בדבר זהותו הסודית של שותפו, הם מתאחדים וחזרו לעבוד בשותפות. פוגי ומאט מצרפים למשרד את רוזלינד שארפ, עורכת דין מפורסמת מבוסטון. מתגלה כי שארפ היא אמו של פוגי, שנטשה אותו לטובת הקריירה שלה - שגרמה לפוגי בתת-מודע להפוך לעורך דין גם הוא. הוא מתחיל לצאת לדייטים עם ליז אלן, שנשארת איתו גם כאשר גיסה לשעבר נורמן אוסבורן חוזר.