stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נבחרת ארצות הברית בכדורגל
היסטוריה > 1930: גביע העולם הראשון

במונדיאל 1930 השיגה נבחרת ארצות הברית את ניצחונה הראשון בהיסטוריה במסגרת גביע העולם בכדורגל, כאשר הביסה את בלגיה 0-3 באסטדיו גראן פרקואה סנטראל במונטווידאו שבאורוגוואי. המשחק נערך בו זמנית עם המשחק באסטדיו פוקיטוס, שבו צרפת הביסה את מקסיקו.
במשחק שלאחר מכן ניצחה ארצות הברית שוב 0–3, הפעם את פרגוואי. פיפ"א הכירה בברטראנד פייטנוד כמבקיע השלושער הראשון בגביע העולם, לאחר שהבקיע את השער הראשון והשלישי במשחק, אף על פי שהייתה מחלוקת אם השער השני שייך לפייטנוד או לחברו לנבחרת תום פלורי. מקורות אחרים היו במחלוקת האם היה השער שייך לפייטנוד או שהיה זה שער עצמי של ראמון גונזאלס. בנובמבר 2006 הודיעה פיפ"א כי היא קיבלה עדות מ"היסטוריונים ואוהדי כדורגל רבים" שפייטנוד כבש את כל שלושת השערים במשחק, ולפיכך הפך לאדם הראשון שמבקיע שלושער במסגרת גביע העולם.
בעקבות שני הניצחונות זכתה נבחרת ארצות הברית בראשות הבית והעפילה לחצי הגמר גביע העולם, בו הפסידה 1–6 לארגנטינה והודחה מהטורניר. אף על פי שלא היו חוקים ברורים, רשמה פיפ"א את ארצות הברית כנבחרת שסיימה במקום השלישי בטורניר, מעל המודחת האחרת בחצי הגמר, יוגוסלביה. הישג זה הוא הגבוה ביותר של ארצות הברית בתולדות גביע העולם.
היסטוריה > שנות ה-50 עד שנות ה-70

במונדיאל 1950 הפסידה ארצות הברית את משחקה הראשון לספרד, אך במשחק הבא ניצחה 0–1 את נבחרת אנגליה. הניצחון נחשב לאחד מההפתעות הגדולות ביותר בהיסטוריה של הכדורגל. עם זאת, הובסה ארצות הברית במשחק שלב הבתים השלישי נגד צ'ילה 2-5, ובכך הודחה מהטורניר כבר בשלב המוקדם. עברו ארבעים שנה עד שארצות הברית ערכה את הופעתה הבאה בגביע העולם.
על אף ההצלחה היחסית של נבחרת ארצות הברית בטורנירים הבינלאומיים המוקדמים, הכדורגל נותר כענף ספורט בעל עניין קטן יחסית בקרב אמריקאים רבים במשך שנים רבות. בשלושת העשורים שאחרי ההצלחה בגביע העולם 1950 השיגה הנבחרת מספר ניצחונות בודדים: על האיטי, ברמודה, הונדורס, קנדה, פולין וסין.
היסטוריה > ההידרדרות בשנות ה-80

לאחר ההתלהבות שנגרמה כתוצאה מהיווסדה ועלייתה של ליגת הכדורגל הצפון אמריקאית (NASL) בשנות ה-70, נראה היה שלמרות הכשלונות, נבחרת הגברים של ארצות הברית תהפוך בקרוב לבעלת כוח עולה בכדורגל העולמי. עם זאת, היו שקיוו שהדבר לא ימומש, וארצות הברית לא נלקחה בחשבון כנבחרת חזקה בתקופה זו. בין השנים 1981 ו-1983 היא שיחקה בשני משחקים בינלאומיים בלבד.
על מנת לספק תוכנית יציבה יותר לנבחרת הלאומית ולחדש את העניין בליגה הצפון אמריקאית, החליטה פדרציית הכדורגל של ארצות הברית להכניס את הנבחרת לליגה למשך עונת 1984 בשם "קבוצת אמריקה". הקבוצה החסירה את הרצף והסדירות של האימונים שמועדונים רגילים ערכו, ושחקנים רבים סירבו לשחק עבור הנבחרת בליגה זו במקום במועדונים שלהם. באופן מביך, "קבוצת אמריקה" סיימה את העונה בתחתית הליגה הצפון אמריקאית. כהכרה בכך שלא הושגו המטרות, פדרציית הכדורגל האמריקאית החליטה לבטל את הניסיון, ונבחרת ארצות הברית נושלה מ-NASL.
הכדורגל האמריקאי סימן את טורנירי המשחקים האולימפיים 1984 בלוס אנג'לס שבקליפורניה ואת מונדיאל 1986 כמטרותיו לקימום מחדש של הנבחרת הלאומית ובסיס אוהדיה. הוועד האולימפי הבינלאומי העלה את סיכוייה של נבחרת ארצות הברית להתקדם מעבר לשלב הבתים ולהעפיל לסיבוב השני, כאשר הודיע שנבחרות אולימפיות מחוץ לאירופה ודרום אמריקה יכולות לשחק בהרכב מלא של שחקנים ותיקים. ארצות הברית הרכיבה מחדש את הסגל האולימפי שלה, והחליפה שחקנים חובבים רבים בשחקנים מקצוענים. אף על פי כן, היא סיימה את שלב הבתים במאזן של ניצחון, תיקו והפסד, ולא הצליחה להעפיל לסיבוב השני.
ארצות הברית הייתה מועמדת סופית לאירוח משחקי מונדיאל 1986, לאחר שקולומביה נסוגה מהמכרז עקב שיקולים כלכליים. עם זאת, מקסיקו גברה על ארצות הברית וקנדה בבחירת מארחת הטורניר, על אף דאגות כי הטורניר יעבור למדינה אחרת עקב רעידת אדמה קשה שפקדה את מקסיקו לפני הטורניר.
במשחק האחרון של טורניר מוקדמות המונדיאל, הייתה ארצות הברית זקוקה לתיקו בלבד נגד קוסטה ריקה, שהפסידה לה 0–3 באולימפיאדה שנה קודם לכן, על מנת להעפיל לבית הגמר של המוקדמות יחד עם הונדורס וקנדה. עם זאת, שער של אבריסטו קורונאדו בדקה ה-35 העניק לקוסטה ריקה ניצחון, ומנע מהאמריקאים עלייה נוספת לטורניר גביע העולם.
בסוף שנת 1985 נסגרה הליגה הצפון אמריקאית, ולא הייתה ליגה מקצוענית ותיקה אחרת בארצות הברית. כתוצאה מכך, שחקנים אמריקאים מובילים רבים, כדוגמת ג'ון קאר, פול קליגיאורי, אריק אייכמן וברוס מארי, עברו לשחק במדינות אחרות, בייחוד ביבשת אירופה.
ב-1988 ניסתה פדרציית הכדורגל האמריקאית מחדש את שיטת הנבחרת הלאומית כמועדון, והציעה חוזים לשחקני הנבחרת בהבטחה שתשמור על משכורתם, על מנת לבנות את הנבחרת עם תשתיות של מועדון רגיל. הפרויקט הביא לנבחרת שחקני מפתח ותיקים רבים, בעוד הצלחתה של ליגת ה-NASL הביאה לנבחרת שחקנים צעירים כישרוניים. באופן זה הכינה ושיפרה ארצות הברית את הנבחרת לקראת טורניר מונדיאל 1990.
היסטוריה > שנות ה-90: השתקמות של נבחרת ארצות הברית

ב-1989 הזכירה פיפ"א את ארצות הברית כמועמדת לאירוח מונדיאל 1994, אך מהלך זה ניתן תחת ביקורת רבה עקב חולשתה של הנבחרת הלאומית והעובדה שלא הייתה ליגה מקצוענית במדינה. הביקורות פסקו במידת מה לאחר ניצחונה של ארצות הברית 0–1 נגד טרינידד וטובגו במשחק האחרון של אליפות CONCACAF ‏1989 - ניצחון החוץ הראשון שלה לאחר כ-20 שנה, שהבטיח את עלייתה הראשונה מזה 40 שנה לגביע העולם.
לקראת טורניר מונדיאל 1990, שניים מהשחקנים המנוסים ביותר של ארצות הברית, ריק דייוויס והוגו פרז, נפצעו ונמנעה הכללתם בסגל, והמאמן בוב גנסלר בחר שחקנים מחוסרי ניסיון רבים ובוגרי מכללות. ארצות הברית נוצחה 1–5 על ידי צ'כוסלובקיה במשחק הראשון, כאשר קליגיאורי הבקיע את השער היחיד לזכות ארצות הברית. בשני משחקיה הבאים היא הפסידה 0–1 לאיטליה ו-1–2 לאוסטריה, ובכך הודחה מהטורניר עם מאזן של שלושה הפסדים בשלושה משחקים.
במרץ 1991 זכתה ארצות הברית בגביע צפון אמריקה, לאחר שסיימה בתיקו 2-2 עם מקסיקו וניצחה 0–2 את קנדה. זכייה זו הגיעה זמן קצר לאחר ניצחונה של ארצות הברית על אורוגוואי בסדרת הכדורגל העולמית. לאחר מכן היא לא הפסידה כלל בגביע הזהב של CONCACAF ‏1991; היא ניצחה בחצי הגמר 0–2 את מקסיקו וזכתה בטורניר לאחר ניצחון בגמר 3–4 על הונדורס בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר תיקו 0-0 בתום ההארכה. ב-1992 המשיכה ארצות הברית את הצלחותיה, כאשר זכתה בגביע ארצות הברית עם ניצחונות על אירלנד ופורטוגל, שבאו לאחר תיקו נגד איטליה.
טורניר מונדיאל 1994 היה המונדיאל היחיד (נכון ל-2022) שאותו אירחה ארצות הברית. לאחר שהעפילה אוטומטית כמארחת, פתחה ארצות הברית את הטורניר עם תיקו 1-1 נגד שווייץ בפונטיאק סילברדום שבדטרויט. במשחק השני היא פגשה את קולומביה, שדורגה מאוחר יותר רביעית בעולם, באצטדיון רוז באוול. לאחר שער עצמי של אנדרס אסקובר, שמאוחר יותר נרצח בארצו בעקבות השער, ניצחה ארצות הברית בתוצאה 1–2. על אף הפסד 0–1 לרומניה במשחק האחרון של שלב הבתים, העפילה ארצות הברית לשלב הנוקאאוט לראשונה מאז שנת 1930.
בסיבוב השני הודחה ארצות הברית מהטורניר לאחר הפסד 0–1 לברזיל, שזכתה לבסוף בטורניר.
במונדיאל 1998 שנערך בצרפת הפסידה נבחרת ארצות הברית את כל משחקיה בשלב הבתים: 2-0 לגרמניה, 2-1 לאיראן ו-0–1 ליוגוסלביה. כתוצאה מכך היא סיימה במקום האחרון בבית שלה, ובמקום האחרון הכללי מבין כל 32 הנבחרות המשתתפות בטורניר. מאמן הנבחרת סטיב סמפסון קיבל את מירב ההאשמות על הופעתה של הנבחרת, כתוצאה מכך שהוציא מהסגל את הקפטן ג'ון הארקס לאחר שכינה אותו בלגלוג "קפטן לחיים" זמן קצר קודם לכן, ואף הוציא מהסגל מספר שחקנים נוספים שהיו שותפים להעפלתה של ארצות הברית מהמוקדמות.
תחרויות

ארצות הברית השתתפה במשחקים האולימפיים (כאשר בטורניר נלקח בחשבון סגל מלא של שחקנים בינלאומיים), גביע העולם של פיפ"א, גביע הקונפדרציות של פיפ"א, וכמו כן בטורנירים אזוריים מטעם ה-NAFC וה-CONCACAF. ארצות הברית שיחקה גם בקופה אמריקה מאז התחיל ארגון CONMEBOL לזמן נבחרות שאינן מדרום אמריקה לטורניר, ואף השתתפה במספר טורנירים משניים יותר.
ההישג הטוב ביותר של ארצות הברית בגביע העולם הגיע ב-1930, כאשר היא סיימה במקום השלישי. היא זכתה במדליית כסף ומדליית ארד באולימפיאדת סנט לואיס 1904. בגביע הקונפדרציות, ארצות הברית סיימה במקום השלישי בטורנירים של 1992 ו-1999.
בטורנירים אזוריים, ארצות הברית מעולם לא סיימה גבוה יותר מהמקום השני, עד לגביע הזהב של CONCACAF ‏1991. מאז היא זכתה בשישה תארים.
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אורוגוואי 1930 | מקום שלישי | 3 | 2 | 0 | 1 | 7 | 6 |
| הממלכה האיטלקית 1934 | סיבוב ראשון | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 7 |
צרפת 1938: פרשה
| ברזיל 1950 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 8 |
שווייץ 1954: לא העפילה
שוודיה 1958: לא העפילה
צ'ילה 1962: לא העפילה
אנגליה 1966: לא העפילה
מקסיקו 1970: לא העפילה
גרמניה 1974: לא העפילה
ארגנטינה 1978: לא העפילה
ספרד 1982: לא העפילה
מקסיקו 1986: לא העפילה
| איטליה 1990 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 8 |
| ארצות הברית 1994 | שמינית גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| צרפת 1998 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 5 |
| קוריאה הדרומית יפן 2002 | רבע גמר | 5 | 2 | 1 | 2 | 7 | 7 |
| גרמניה 2006 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 6 |
| דרום אפריקה 2010 | שמינית גמר | 4 | 1 | 2 | 1 | 5 | 5 |
| ברזיל 2014 | שמינית גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 6 |
רוסיה 2018: לא העפילה
| קטר (מדינה) 2022 | שמינית גמר | 4 | 1 | 2 | 1 | 3 | 4 |
| ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026 | העפילה כמארחת |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | 11/22 | 37 | 9 | 8 | 20 | 40 | 66 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל אליפויות CONCACAF/גביע הזהב

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אל סלוודור 1963: לא נרשמה
גואטמלה 1965: לא נרשמה
הונדורס 1967: לא נרשמה
קוסטה ריקה 1969: לא העפילה
טרינידד וטובגו 1971: לא נרשמה
האיטי 1973: לא העפילה
מקסיקו 1977: לא העפילה
הונדורס 1981: לא העפילה
| 1985 | סיבוב ראשון | 4 | 2 | 1 | 1 | 4 | 3 |
| 1989 | מקום שני | 8 | 4 | 3 | 1 | 6 | 3 |
| ארצות הברית 1991 | מקום ראשון | 5 | 4 | 1 | 0 | 10 | 3 |
| ארצות הברית מקסיקו 1993 | מקום שני | 5 | 4 | 0 | 1 | 5 | 5 |
| ארצות הברית 1996 | מקום שלישי | 4 | 3 | 0 | 1 | 8 | 3 |
| ארצות הברית 1998 | מקום שני | 4 | 3 | 0 | 1 | 6 | 2 |
| ארצות הברית 2000 | רבע גמר | 3 | 2 | 1 | 0 | 6 | 2 |
| ארצות הברית 2002 | מקום ראשון | 5 | 4 | 1 | 0 | 9 | 1 |
| ארצות הברית מקסיקו 2003 | מקום שלישי | 5 | 4 | 0 | 1 | 13 | 4 |
| ארצות הברית 2005 | מקום ראשון | 6 | 4 | 2 | 0 | 11 | 3 |
| ארצות הברית 2007 | מקום ראשון | 6 | 6 | 0 | 0 | 13 | 3 |
| ארצות הברית 2009 | מקום שני | 6 | 4 | 1 | 1 | 12 | 8 |
| ארצות הברית 2011 | מקום שני | 6 | 4 | 0 | 2 | 9 | 6 |
| ארצות הברית 2013 | מקום ראשון | 6 | 6 | 0 | 0 | 20 | 4 |
| ארצות הברית קנדה 2015 | מקום רביעי | 6 | 3 | 2 | 1 | 12 | 5 |
| ארצות הברית 2017 | מקום ראשון | 6 | 5 | 1 | 0 | 13 | 4 |
| ארצות הברית קוסטה ריקה ג'מייקה 2019 | מקום שני | 6 | 5 | 0 | 1 | 15 | 2 |
| ארצות הברית 2021 | מקום ראשון | 6 | 6 | 0 | 0 | 11 | 1 |
| ארצות הברית קנדה 2023 | חצי גמר | 5 | 2 | 3 | 0 | 16 | 4 |
| ארצות הברית קנדה 2025 | העפילה |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | 19/27 | 102 | 75 | 16 | 11 | 199 | 66 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל גביעי הקופה אמריקה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1916- 1991: לא הוזמנה
| אקוודור 1993 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 6 |
| אורוגוואי 1995 | מקום רביעי | 6 | 2 | 1 | 3 | 6 | 7 |
1997 - 2004: לא הוזמנה
| ונצואלה 2007 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 8 |
2011- 2015: לא הוזמנה
| ארצות הברית 2016 | מקום רביעי | 6 | 3 | 0 | 3 | 7 | 8 |
2019 - 2021: לא הוזמנה
| ארצות הברית 2024 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 3 |
| סה"כ | 5/48 | 21 | 6 | 2 | 13 | 21 | 32 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל גביעי הקונפדרציות

| שנה | השתתפה בתור | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ערב הסעודית 1992 | זוכת גביע הזהב 1991 | מקום שלישי | 2 | 1 | 0 | 1 | 5 | 5 |
ערב הסעודית 1995: לא העפילה
ערב הסעודית 1997: לא העפילה
| מקסיקו 1999 | סגנית מחזיקת גביע הזהב 1998 | מקום שלישי | 5 | 3 | 0 | 2 | 6 | 3 |
קוריאה הדרומית יפן 2001: לא העפילה
| צרפת 2003 | זוכת גביע הזהב 2002 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 3 |
גרמניה 2005: לא העפילה
| דרום אפריקה 2009 | זוכת גביע הזהב 2007 | מקום שני | 5 | 2 | 0 | 3 | 8 | 9 |
ברזיל 2013: לא העפילה
רוסיה 2017: לא העפילה
| סה"כ |  | 4/10 | 15 | 6 | 1 | 8 | 20 | 20 |
כל אליפויות ליגת האומות של CONCACAF

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית 2019-2020 | א | מקום ראשון | 6 | 5 | 0 | 1 | 19 | 5 |
| ארצות הברית 2022-2023 | א | מקום ראשון | 6 | 5 | 1 | 0 | 19 | 2 |
| ארצות הברית 2023-2024 | א | מקום ראשון | 4 | 3 | 0 | 1 | 9 | 3 |
| ארצות הברית 2024-2025 | א |  |  |  |  |  |  |  |
| ארצות הברית 2026-2027 | א |  |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 16 | 13 | 1 | 2 | 47 | 10 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שחקנים מפורסמים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  קובי ג'ונס  ג'ף אגוס  מרסלו בלבואה  קלאודיו ריינה  פול קליגיאורי  אריק וינלדה  לנדון דונובן  קייסי קלר  ארני סטיוארט  ג'ו מקס מור  טוני נאולה  אלכסי לאלאס  בריאן מקברייד  ג'ון הארקס |  ברוס מארי  פרנקי היידוק  דמרקוס ביסלי  אדי לואיס  אדי פופ  בראד פרידל  טאב ראמוס  תומאס דולי  דזמונד ארמסטרונג  כריס הנדרסון  מייק בורנס  הוגו פרז  פטר ורמס  מייק סורבר  כריסטיאן פוליסיק  ג'ים בראון |  כריס ארמס  קרלוס בוקאנגרה  ג'ובאן קירובסקי  פרננדו קלביז'ו  פבלו מסטרוני  דומיניק קיניר  ג'ון דויל  ג'וש וולף  סטיב צ'רונדולו  מייק ווינדישמן  בריאן קווין  קלינט דמפסי  קלינט מתיס   טים הווארד |
מדיה וקבצים בנושא כדורגלני נבחרת ארצות הברית בוויקישיתוף
מאמנים

להלן רשימת מאמני הנבחרת לאורך ההיסטוריה שלה.
ארה"ב תומאס קייהיל (1916-1924)
ארה"ב ג'ורג' בורפורד (1924-1925)
אנגליהארה"ב נאט אגר (1925-1926)
ארה"ב ג'ורג' בורפורד (1928)
סקוטלנד רוברט מילאר (1929-1933)
סקוטלנד דויד גואולד (1933-1934)
ארה"ב ביל ללויד (1934-1937)
אין מאמן בין השנים 1938–1946
סקוטלנד אנדרו בראון (1947-1948)
ארה"ב וולטר גייסלר (1948-1949)
ארה"ב ביל ג'פרי (1949-1952)
אנגליה ג'ון ווד (1952-1953)
הונגריה ארנו שוורץ (1953-1955)
ארה"ב ג'ורג' מייר (1957)
ארה"ב ג'ים ריד (1959-1961)
ארה"ב ג'ון הרברגר (1964)
ארה"ב ג'ורג' מייר (1965)
ויילס פול ווסנאם (1968)
אנגליה גורדון ג'אגו (1969)
ארה"ב בוב קהו (1971-1972)
פולין מקס ווסניאק (1973)
ארה"ב גנה צ'ייזוויץ' (1973)
אנגליה גורדון בראדלי (1973)
גרמניה דטמאר קראמר (1974)
ארה"ב אל מילר (1975)
גרמניה מנפרד שלשיידט (1975)
ארה"ב וולטר צ'ייזוויץ' (1976-1980)
הונגריהארה"ב בוב גנסלר (1982)
יוון אלקטס פאנאגוליאס (1983-1985)
גרמניה לותאר אוסיאנדר (1986-1988)
הונגריהארה"ב בוב גנסלר (1989-1991)
ארה"ב ג'ון קוולסקי (1991)
סרביהמקסיקו בורה מילוטינוביץ' (1991-1995)
ארה"ב סטיב סמפסון (1995-1998)
ארה"ב ברוס ארנה (1998-2006)
ארה"ב בוב ברדלי (2006-2011)
גרמניה יורגן קלינסמן (2011-2016)
ארה"ב ברוס ארנה (2016-2017)
ארה"ב דייב סאראהן (2017-2018)
ארה"ב גרג ברהלטר (2018-הווה)
נבחרות צעירות > הנבחרת עד גיל 23

נבחרת ארצות הברית עד גיל 23 ידועה גם בתור הנבחרת האולימפית של המדינה, ומנוהלת גם היא בידי פדרציית הכדורגל של ארצות הברית. היא לוקחת על עצמה את תפקיד ההעפלה וייצוגה של ארצות הברית בטורניר הכדורגל האולימפי. הטורניר הגדול האחרון שבו הגיעה להישג חשוב הוא מוקדמות המשחקים האולימפיים 2008 צפון אמריקה, שבו סיימה במקום השני. מאמנה הנוכחי של הנבחרת הוא פיוטר נובאק. בהתאם לחוקי פיפ"א, רשאית הנבחרת לכלול באולימפיאדות שלושה שחקנים מעל גיל 23, המנוסים וותיקים יותר.
הנבחרת העפילה לאולימפיאדת ברצלונה 1992, הראשונה שבה נערך טורניר כדורגל לנבחרות צעירות, אך כשלה בעבירת שלב הבתים. לקראת אולימפיאדת אטלנטה 1996, הראשונה שבה הותר לשתף שחקנים מעל גיל 23, מונה ברוס ארנה למאמן הנבחרת, אף על פי כן היא סיימה פעם נוספת במקום השלישי בלבד בסיבוב הראשון. באולימפיאדת סידני 2000 העפילה הנבחרת עד לחצי הגמר. עם זאת, באולימפיאדת אתונה היא לא התחרתה כלל, ובאולימפיאדת בייג'ינג היא הודחה פעם נוספת בשלב הבתים, על אף שבסגלה נכלל השחקן המוביל בריאן מקברייד.
נבחרות צעירות > הנבחרת עד גיל 20

נבחרת ארצות הברית עד גיל 20 משתתפת בגביע העולם לנבחרות צעירות, הנערך אחת לשנתיים. ההישג המוקדם הטוב ביותר של הנבחרת היה באליפות העולם לנוער 1989, כאשר היא ניצחה את עיראק עד גיל 21 ברבע הגמר, לפני שהפסידה לניגריה עד גיל 21 בחצי הגמר לאחר הארכה ולברזיל עד גיל 21 במשחק על המקום השלישי. סטיב סנואו סיים יחד עם שחקנים נוספים במקום השני בדירוג מלך השערים של הטורניר, עם 3 שערים.
הנבחרת העפילה לרבע גמר גביע העולם ב-1993 אך הודחה לאחר הפסד לברזיל. לאחר שנעדרה מהטורניר ב-1995, היא רשמה 6 העפלות רצופות אליו מאז 1997, כאשר ב-5 פעמים רצופות היא מעפילה לסיבוב השני. בטורנירים אלו, ההישג הטוב ביותר של הנבחרת היה ב-2003, כאשר היא הובילה 0–1 בדקות הסיום של משחק רבע הגמר כנגד ארגנטינה, אך הפסידה 1–2 לאחר הארכה. היא אף העפילה לרבע גמר גביע העולם ב-2007, לפני שהפסידה 1–2 בהארכה לאוסטריה עד גיל 21 ברבע הגמר.
באליפות CONCACAF עד גיל 20 הנבחרת סיימה 4 פעמים במקום השני: ב-1980, 1982, 1986 ו-1992.
נבחרות צעירות > הנבחרת עד גיל 17

נבחרת ארצות הברית עד גיל 17 מתמודדת בגביע העולם עד גיל 17, הנערך גם הוא אחת לשנתיים. מאז 1999, מרבית משחקני הנבחרת עד גיל 17 המשלימים אותה מגיעים מאקדמיית הכדורגל של ה-IMG בברדנטון, פלורידה. במהלך גביע העולם 1999 ארצות הברית החזיקה בתארים אישיים של כוכבי הנבחרת הבוגרת מאוחר יותר: כדור הזהב של לנדון דונובן וכדור הכסף של דמרקוס ביסלי; ובנוסף הגיעה להישג השיא שלה - מקום רביעי בטורניר.
מלבד המקום הרביעי ב-1999, הנבחרת העפילה 4 פעמים עד לרבע גמר גביע העולם. היא זכתה פעם אחת באליפות CONCACAF עד גיל 17 (ב-1992) וחמש פעמים נוספות סיימה במקום השני.
יריבות עם מקסיקו

לארצות הברית ישנה יריבות ספורטיבית עם מקסיקו, המתבטאת במשחקים בין הנבחרות הלאומיות של שתי המדינות, הנחשבות לחזקות ביותר בצפון אמריקה. היריבות בין הנבחרות נחשבת לאחת מהגדולות ביותר בעולם. עד היום נערכו 55 משחקים ביניהן, כאשר מקסיקו השיגה את מספר הניצחונות הגבוה יותר.
היריבות מוצגת בדרך כלל בטורנירים גדולים, כדוגמת גביע הזהב של CONCACAF, קופה אמריקה ואף גביע העולם. ארצות הברית הפסידה בביתה למקסיקו שש פעמים במהלך ההיסטוריה, אך לא הפסידה לה בביתה מאז שנת 1999. הנבחרות נפגשו בפעם היחידה במסגרת גביע העולם ב-2002 במסגרת שמינית גמר הטורניר, במשחק שהסתיים בניצחונה של ארצות הברית בתוצאה 0–2.
בכל המשחקים בין הנבחרות בהיסטוריה מקסיקו ניצחה 30 פעמים, ארצות הברית ניצחה 14 פעמים ו-11 משחקים הסתיימו בתיקו; מקסיקו הבקיעה 119 שערים לעומת 62 שהבקיעה ארצות הברית. אף על פי שמקסיקו מצליחה יותר לאורך ההיסטוריה, ארצות הברית שולטת במשחקים ביניהן במאה ה-21.
שיאי שחקנים

נכון ל-1 ביולי 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | קובי ג'ונס | 1992 - 2004 | 164 | 15 |
| 2 | לנדון דונובן | 2000 - 2014 | 157 | 57 |
| 3 | מייקל בראדלי | 2006 - 2019 | 151 | 17 |
| 4 | קלינט דמפסי | 2004 - 2017 | 141 | 57 |
| 5 | ג'ף אגוס | 1988 - 2003 | 134 | 4 |
| 6 | מרסלו בלבואה | 1988 - 2000 | 127 | 13 |
| 7 | דמרקוס ביסלי | 2001 - 2017 | 126 | 17 |
| 8 | טים הווארד | 2002 - 2017 | 121 | 0 |
| 9 | ג'וזי אלטידור | 2007 – 2019 | 115 | 42 |
| 10 | קלאודיו ריינה | 1994 - 2006 | 112 | 8 |
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | קלינט דמפסי | 2004 - 2017 | 57 | 141 | 0.4 |
| 1 | לנדון דונובן | 2000 - 2014 | 57 | 157 | 0.36 |
| 3 | ג'וזי אלטידור | 2007 – 2019 | 42 | 115 | 0.37 |
| 4 | אריק ויינלנדה | 1990 - 2000 | 34 | 106 | 0.32 |
| 5 | בריאן מקברייד | 1993 - 2006 | 30 | 95 | 0.32 |
| 5 | כריסטיאן פוליסיק | 2016 - הווה | 30 | 71 | 0.42 |
| 7 | ג'ו מקס מור | 1992 - 2002 | 24 | 100 | 0.24 |
| 8 | ברוס מארי | 1985 - 1993 | 21 | 86 | 0.24 |
| 9 | אדי ג'ונסון | 2004 - 2014 | 19 | 63 | 0.3 |
| 10 | ארני סטיוארט | 1990 - 2004 | 17 | 101 | 0.17 |
| 10 | דמרקוס ביסלי | 2001 – 2017 | 17 | 126 | 0.13 |
| 10 | מייקל בראדלי | 2006 - 2019 | 17 | 151 | 0.11 |
תארים והישגים > בינלאומיים

גביע העולם
מקום שלישי (1): 1930
המשחקים האולימפיים
מדליית כסף (1): 1904
מדליית ארד (1): 1904
גביע הקונפדרציות
מקום שני (1): 2009
מקום שלישי (2): 1992, 1999
תארים והישגים > מקומיים

אליפות CONCACAF וגביע הזהב של CONCACAF
זכייה (7): 1991, 2002, 2005, 2007, 2013, 2017, 2023
מקום שני (3): 1989, 1993, 1998, 2011
מקום שלישי (2): 1996, 2003
סגל הנבחרת

סגל הנבחרת למשחקי קופה אמריקה 2024
ההופעות והשערים מעודכנים ל-23 ביוני 2024, לאחר המשחק מול מקסיקו.
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שוער | מאט טרנר | 24 ביוני 1994 | 41 | 0 | אנגליה נוטינגהאם פורסט |
| 18 | שוער | אית'ן הורבאט | 9 ביוני 1995 | 9 | 0 | אנגליה קארדיף סיטי |
| 25 | שוער | שון ג'ונסון | 31 במאי 1989 | 13 | 0 | קנדה טורונטו |

| 2 | הגנה | סרג'יניו דסט | 3 בנובמבר 2000 | 33 | 2 | הולנד פ.ס.ו איינדהובן |
| 3 | הגנה | כריס ריצ'רדס | 28 במרץ 2000 | 16 | 1 | אנגליה קריסטל פאלאס |
| 5 | הגנה | אנתוני רובינסון | 8 באוגוסט 1997 | 41 | 4 | אנגליה פולהאם |
| 12 | הגנה | מילס רובינסון | 14 במרץ 1997 | 29 | 3 | ארצות הברית סינסינטי |
| 13 | הגנה | טים רים | 5 באוקטובר 1987 | 56 | 1 | אנגליה פולהאם |
| 16 | הגנה | מארק מקנזי | 25 בפברואר 1999 | 13 | 0 | בלגיה גנק |
| 19 | הגנה | ג'ו סקאלי | 31 בדצמבר 2002 | 9 | 0 | גרמניה בורוסיה מנשנגלדבך |
| 23 | הגנה | כריסטופר לונד | 14 במאי 2002 | 3 | 0 | איטליה פאלרמו |

| 4 | קישור | טיילר אדמס | 14 בפברואר 1999 | 38 | 2 | אנגליה בורנמות' |
| 6 | קישור | יונוס מוסא | 29 בנובמבר 2002 | 35 | 0 | איטליה מילאן |
| 7 | קישור | ג'ובאני ריינה | 13 בנובמבר 2002 | 26 | 8 | אנגליה נוטינגהאם פורסט (השאלה) |
| 8 | קישור | ווסטון מקני | 28 באוגוסט 1998 | 51 | 11 | איטליה יובנטוס |
| 11 | קישור | ברנדן ארונסון | 22 באוקטובר 2000 | 40 | 8 | גרמניה אוניון ברלין |
| 15 | קישור | ג'וני קרדוסו | 20 בספטמבר 2001 | 11 | 0 | ספרד ריאל בטיס |
| 17 | קישור | מליק טילמן | 28 במאי 2002 | 10 | 0 | הולנד פ.ס.וו. איינדהובן |

| 9 | התקפה | ריקרדו פפי | 9 בינואר 2003 | 23 | 10 | הולנד פ.ס.וו. איינדהובן |
| 10 | התקפה | כריסטיאן פוליסיק | 18 בספטמבר 1998 | 66 | 28 | איטליה מילאן |
| 14 | התקפה | האג'י רייט | 27 במרץ 1998 | 9 | 4 | אנגליה קובנטרי |
| 20 | התקפה | פולארין באלוגון | 2 ביולי 2001 | 10 | 3 | צרפת מונקו |
| 21 | התקפה | טימותי ואה | 22 בפברואר 2000 | 37 | 5 | איטליה יובנטוס |
ראו גם

נבחרת כדורגל הנשים של ארצות הברית
כדורגלן השנה בארצות הברית
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
↑  המשחק בין הנבחרות היה לא-רשמי. המשחק הרשמי הראשון מחוץ לממלכה המאוחדת נערך ב-1901 בין ארגנטינה לאורוגוואי.
↑  FIFA.com, FIFA: USA - Paraguay match report
↑  CNN, CNN/Sports Illustrated - Bert Patenaude(הקישור אינו פעיל, 6.6.2019)
↑  The FA, The Football Association 20 World Cup Facts
↑  FIFA, FIFA World Cup hat-tricks(הקישור אינו פעיל, 6.6.2019)
↑   אמיר ענבר, השבוע לפני 64 שנה || מונדיאל 1950: ארצות הברית מדהימה את העולם, באתר הארץ, 1 ביולי 2014
↑  us-soccer.com, World Cup Weekly: 18 Men Out
↑  U.S. Soccer Team Hindered(הקישור אינו פעיל, 6.6.2019)
↑  soccernet.espn.go.com, 'Winning is the only option', 9.06.2006(הקישור אינו פעיל, 6.6.2019)
↑  soccertimes.com, Sampson destroyed U.S. unity with late changes to lineup
↑  BBC, Ghana 2-1 USA
↑  MSNBC, U.S. defeats Mexico again in Gold Cup final, 25.06.2007
↑  ESPN, South American soccer federation miffed at U.S., 4.07.2007(הקישור אינו פעיל, 6.6.2019)
↑  majorleaguesoccertalk.com, Bob Bradley’s US Squad Stale and Predictable, 15.08.2008
↑  cnn.com, Top 10 international rivalries, 6.11.2008
↑  FIFA.com, Mexico - USA
| כדורגל בארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| ניהול | פדרציית הכדורגל של ארצות הברית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | MLS‏ • NPSL • USL • NASL (2011-2017) • NASL (1968-1984) •  מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | גביע ארצות הברית הפתוח • גביע ה-MLS • הגביע הדרום-מערבי |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • עד גיל 23 • עד גיל 20 • עד גיל 17 |  |
| כדורגל נשים | הנבחרת הלאומית לנשים • NWSL • WPS |  |
ארצות הברית מול פולין ב-2004
שחקני ארצות הברית במשחק כנגד מקסיקו, פברואר 2008
בריאן מקברייד, מקום רביעי בדירוג מלך שערי הנבחרת בכל הזמנים
קובי ג'ונס שיאן ההופעות בנבחרת ארה"ב בכל הזמנים (164)
אפי נוה

אפרים (אפי) נוה (נולד ב-15 בדצמבר 1968) הוא עורך דין ישראלי, שכיהן כראש לשכת עורכי הדין בישראל בשנים 2015–2019. קודם לכן כיהן כיושב ראש ועדת האתיקה במחוז תל אביב והמרכז, כראש מחוז תל אביב והמרכז, כחבר במועצה הארצית של לשכת עורכי הדין וכחבר בוועד המרכזי של הלשכה. הוא שותף מייסד במשרד עורכי הדין "אטיאס-נוה".
ב-13 ביוני 2017 נבחר על ידי לשכת עורכי הדין כאחד מנציגיה בוועדה לבחירת שופטים. כהונתו החלה בחודש ינואר 2018, ובדצמבר 2018 פרש מהוועדה, לאחר שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה של יציאה מישראל שלא כחוק בצוותא. בספטמבר 2022 הורשע בעבירות של כניסה ויציאה מישראל שלא כחוק ובקבלת דבר במרמה.
ב-16 בינואר 2019 נעצר ונחקר באזהרה כחשוד העיקרי בפרשה של שוחד מיני במינוי שופטים. בעקבות חשיפת הפרשה התפטר נוה מתפקידו כראש לשכת עורכי הדין. ב-21 במרץ 2021 החליט המשנה לפרקליט המדינה שלא להעמידו לדין בפרשה זו.