stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיזה (מפעל אריגה)
חומרים, תוצרים והעבודה במפעל

בגִזה השתמשו בכותנה ובצמר. לפני מלחמת העולם השנייה, את חוטי הכותנה קיבלו מסלובקיה, והצביעה נעשתה במצבעות מקומיות. בימי המלחמה התחילו לטוות כותנה בארץ, והצמר היה צמר מיובא מחוץ לישראל. בשלב מאוחר יותר החל שימוש בצמר מהמשקים בארץ. בשנות המלחמה התחילו לפתח במשקים את טווית הצמר. אחת מהעובדות נשלחה ליגור כדי להדריך את החברות במלאכת האריגה וכך, ארגו ביגור מרבדים למיטות לבתי ילדים ולחברי קיבוץ.
מראשית הקמת המפעל היו יחסים הדוקים בין המפעל לבין משפחת מולר, בעלי בית החרושת "אתא", ואלו סייעו בהשגת חומרי גלם בארץ ובחו"ל. "אתא" סיפקה תקופה מסוימת את חוטי השתי שהיו מסוג משובח. בנוסף לכך, בזמן המנדט הבריטי התחילה חברת "המשביר" בעיבוד צמר כבשים וסיפקה כמות גדולה של חומר גלם. קבלתו הייתה תלויה באישור מטעם משרד המסחר והתעשייה הבריטי, ורק לאחר מלחמת השחרור נפתח השוק החופשי לקניית חומרי גלם.
בשנת 1942 קבעה הממשלה חוק אשר חייב את כל תעשיית הטקסטיל בארץ שקיבלה חומרי גלם מטעם הממשלה, ליצור תוצרת "תועלת" – בד פשוט, חלק וזול, שהגיע עד שני שלישים של הייצור. חוק זה יצר קושי רב. בשל חוסר הניסיון של גִזה בייצור תוצרת זולה בכמויות גדולות, היה צורך בעוד ידיים עובדות, אפילו זמניות. עוד קבע החוק כי רק לקבוצה עם 60 נולים לפחות יתאפשר להזמין חומרים. לכן, התארגנו כל בתי האריגה של הקיבוצים תחת "המשביר", אשר הזמין עבורם את החוטים במרוכז.
בראשית הדרך ייצרו את חוטי השתי בבתים פרטיים, והעבודה הייתה רבה ומורכבת, אך עם העלייה בייצור קנו שתי מוכן מבתי מלאכה מכניים בעיר. אורך השתי הקנוי הגיע לכמה מאות מטרים, בעוד הייצור הביתי היה מוגבל באורך. השיטות ואמצעי העבודה לא היו משוכללים. כל העבודות נעשו באופן ידני, ולכן ההספק היה קטן: מרבד וחצי לאיש או אישה ליום עבודה. במשך הזמן הוכנסו שכלולים וחלה התייעלות, כך שההספק על ה ל־4 מרבדים ביום עבודה לאיש או אישה. כאשר התרחבה עבודת האריגה בארץ, התחילו לבצע את סלילת החוטים במכונה שהעלתה את ההספק. חברים נוספים הצטרפו לעבודה במפעל. העבודה המכנית לא הייתה קשה, אך עבודת האריגה ליד הנול הייתה קשה פיזית וגופנית.[דרוש מקור]
שיווק בחו"ל

התוצרת של גִזה נחשבה יקרה, איכותית ונאה. החברה השתתפה בתערוכות שונות ביריד המזרח בתל אביב, ובתערוכות של תוצרת הארץ באמריקה ובאיטליה. בשנת 1938, לפני מלחמת העולם השנייה, החלו בגִזה לקשור קשרי מסחר עם ארצות הברית, בריטניה ודרום אפריקה. בארצות הברית פעלו נשות הליגה למען החלוצות, מועצת הפועלות וליגת הנשים – לנ"י (ממקימות בית החלוצות) ועזרו להפיץ את התוצרת, שכללה בין היתר שטיחי רצפה וחגורות. במסגרת ההזמנות מחו״ל נשלחו עבודות מוזמנות לבריטניה, בין היתר לבית הרב של לונדון. בדרום אפריקה הוצגה תערוכה תמידית למלאכת יד אשר גִזה נטלה בה חלק.[דרוש מקור]
משברים לאורך שנות פעילותו של המפעל

החל משנת 1933, עם חתימת הסכמי ההעברה מול גרמניה החלו להגיע לארץ עולים מגרמניה ואלו הביאו אריגים בכמויות גדולות ובמחירים זולים. עם עליית המהגרים הגיעו גם אורגים רבים מגרמניה, צ'כיה ואוסטריה שהקימו מפעלים מכניים והתחרו בעבודות הידניות והאיטיות בבית המלאכה של גִזה. העובדה שהמפעל סיפק עבודה בשכר הוגן לעובדות הקשתה גם היא לעמוד במחירים התחרותיים. העובדות בגִזה החלו לפקפק בכישוריהן וביכולותיהן והן הביעו רצון לעזוב את המפעל, אך הקיבוצים והמוסדות הציוניים הביעו אמון בעובדות, והחליטו להיאחז במפעל ולחייב את החברות להישאר בו גם בתנאים של הפסד בתקופה הראשונה לקיומו.
בימי מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט פחתו מאוד ההזמנות הפרטיות והמפעל התבסס בעיקר על ההזמנות של המוסדות היישוביים וההסתדרות. המוסדות הזמינו מאות מטרים של אריגים לציפוי תיאטרון "הבימה" בתל אביב ווילונות לבנק הגדול בירושלים, לבתי חולים שונים ולמטבחי פועלים בערים השונות.
בזמן מלחמת העולם השנייה צומצם הייבוא וגדל הביקוש לתוצרת המפעל מצד בתי מסחר וקונים בודדים. שינוי זה אפשר להרחיב את המפעל, אך בו בזמן חסרו אורגות מיומנות, משום שהקיבוצים לא שחררו עובדות למפעל. זאת, בשל מחסור בידיים עובדות לעבודות בקיבוץ.
בשנת 1935 נוסד מפעל גִזה בתל אביב – מפעל של קבוצת בחורות סוציאליסטיות בשכונת בורכוב (שהיה שייך לקיבוץ "גליל ים"). בתחילה ראו בו מעין סניף של מפעל גִזה המקורי, שפעל בחיפה, אבל כדי שיוכלו לעמוד בתחרות מצד בית האריגה בתל אביב נשלחה עובדת מחיפה לתל אביב לכמה חודשים כדי לעזור בארגון ובהדרכה. במשך הזמן נעשה המפעל בתל אביב עצמאי, פרט לקנייה משותפת של חומרים עם המפעל בחיפה, לעיתים אף חלוקה של ההזמנות הגדולות. בגִזה נוצרו כעסים רבים על המפעל התל אביבי מאחר שלקח מהמפעל החיפאי את השם ללא רשות, וכמו כן התחרה בהם במוצרים. רוב השוק של גִזה חיפה היה בעיר תל אביב 60% מהסחורה. המפעל בתל אביב צמצם את הפצת הסחורה מחיפה ל־20% (1938).
עבודת הנשים האורגות

הקיבוצים השותפים בתחילה מינו לעבודה בקואופרטיב חברות שנחשבו חלשות מבחינה פיזית, כי העבודה נחשבה כקלה. עם זאת, במשך הזמן התבהר כי חברות אלה אינן עומדות בעבודה ובמאמץ הכרוך בה.
לאורך השנים חלו חילופים רבים בכח האדם, ורק כשש חברות המשיכו את עבודתן מאז כניסתן לעבודה באופן רציף.
החברות היו יוצאות "החלוץ", "החלוץ הצעיר", "הבונים" ותנועת "השומר הצעיר" מפולין, ליטא, גרמניה וצ'כיה.
עונת העבודה הייתה בעיקר בחורף, כאשר בקיץ עבדו החברות בענף אחר בקיבוץ. המרחק מהקיבוצים והנסיעות הארוכות האריכו את יום העבודה משמונה לעשר שעות. החברות יצאו לפנות בוקר, וחזרו לפנות ערב, ההסעות היו צפופות והנסיעה התקיימה בעמידה. מאחר שהחברות היו גם אימהות, הוגשה בקשה להעביר את המפעל לאחד משני הקיבוצים השותפים, ולקיים בחיפה משרד מיוחד לצורכי ריכוז ולמכירה.
נאמר כי בבית המלאכה שררה אווירה טובה וכי בית החלוצות שקק חיים ויצירה.
תערוכות בהן השתתף המפעל

6 בספטמבר 1935 – תערוכת עבודות יד עם בית חרושת לרהיטים של כץ במרכז המסחרי החדש בחיפה (מול בית חרושת שטוק).
8 בדצמבר 1936 – תערוכה בירושלים.
20 במרץ 1938 – תערוכה בבית החלוצות בחיפה הוצגו אריגים לסידור פנימי של דירות ומוסדות. בחסות מוריס ביילי – אשת המושל האנגלי.
1938 – הביתן הארצישראלי בתערוכה העולמית בניו יורק.
1941 – תערוכת עבודות צמר בירושלים שנערכה מטעם הממשלה.[דרוש מקור]
עבודות ייחודיות שנארגו במפעל

וילונות לבנק אנגלו פלשתינה בחיפה (לימים בנק לאומי)
ארבעים שטיחים וכיסויי מיטה לקיבוץ משמר העמקים, משמר העמק ועין המפרץ
וילונות לחדר הקריאה של הרב הראשי בלונדון
שטיחי רצפה לפי ציור של אדריכל המבנה למעון הנשיא חיים ויצמן ברחובות (על פי עדות של חוה לב ורות עשת בארכיון קיבוץ יגור).
הווילונות והריפוד לספות לביתו הפרטי של פנחס רוטנברג שעל הכרמל בחיפה
מסך לקולנוע עצמון בחיפה
תיאטרון הבימה תל אביב – ריפוד הקירות
וילונות לחדר ישיבות של הסוכנות היהודית
וילונות לבית חולים כרמל ישן בחיפה
וילונות לבית החולים "הדסה" הר הצופים בירושלים
וילונות, ריפוד וכיסוי מיטה לבית מלון יוקרתי בהר כרמל (כנראה מלון הר הכרמל)[דרוש מקור]
לקריאה נוספת

שילה מרגלית, נשים, מגדר ותולדות היישוב היהודי בארץ. היישגים ויעדים. קתדרה 150, הוצאת יד בן צבי, תשע"ד.
בסביץ ליליה ובת רחל יוכבד, חברות בקיבוץ-ההסתדרות הכללית של העובדים העבריים בארץ ישראל. הוצאת הקיבוץ המאוחד. עין חרוד. תש"ד
רמון זאב, ספר יגור – 40 שנה לעליה על הקרקע, הקיבוץ המאוחד, 1965
מרקוס רות, נשים יוצרות בישראל: 1920–1970, הוצאת הקיבוץ המאוחד, סדרת מגדר, תל אביב 2008
הערות שוליים

↑  דוידי סיגל, בונות ארץ חדשה, תל אביב: למדא – האוניברסיטה הפתוחה, 2020
↑  מלניק פניה, בתי חלוצות, דבר הפועלת חוברת העשור, עמוד 100, 13 ביולי 1944
↑  מ״ל 20\230\IVב. – מכתב מאת מועצת הפועלות אל לנ״י (ללא תאריך).
↑  פרוטוקול ישיבת מחלקת הבית 22.11.1949, 49/3059 f אצ״מ
↑  גילעת יעל, רוקמות אומה ארגוני נשים כפטרון האמנות הנשית
1 2 3  חמר צילה, ״גיזה״ מתוך הספר ״חברות בקיבוץ״, עין חרוד, ישראל: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1943, תש״ד
↑  לב חוה ועשת רות, ספר יגור 40 שנה לעלייה על הקרקע, הקיבוץ המאוחד, 1965
↑  מכתב למזכירות הקיבוץ המאוחד והארצי – 17 באוגוסט 1939, מהנהלת גיזה חיפה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520196005171 
סלילת חוט במפעל גִזה, בית החלוצות בחיפה
תוצרת גִזה
ג'רמי מגווייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באוגוסט 2011 (בן 13) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'רמי מגווייר (באנגלית: Jeremy Maguire; נולד ב-10 באוגוסט 2011) הוא שחקן אמריקאי, אשר התפרסם מגילום דמותו של ג'ו פריצ'ט בקומדיית המצבים "משפחה מודרנית" (2015–2020).
קריירה

בשנת 2015 החל לגלם בקביעות את דמותו של ג'ו פריצ'ט בסיטקום "משפחה מודרנית" ברשת ABC.
בשנת 2016 שיחק בסרט הטלוויזיה "Untitled Sarah Silverman Project".
בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה "I'm Not Here" (אנ') בכיכובו של ג'יי קיי סימונס.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "הספינה האחרונה".
בשנת 2021 החל לשחק את דמותו של מת'יו גרלנד בסדרת הטלוויזיה "טרנר והוץ'" של דיסני+.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | I'm Not Here (אנ') | טרבור |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015–2020 | משפחה מודרנית | ג'ו פריצ'ט | תפקיד ראשי (עונות 11-7); 91 פרקים |
| 2016 | ג'נרל הוספיטל | מורגן | פרק: "#1.13666" |
| 2018 | הספינה האחרונה | פרנקי גרין | פרק: "Warriors" |
| 2021 | טרנר והוץ' | מת'יו גרלנד | תפקיד ראשי; 12 פרקים |
| 2023 | S.W.A.T. | מיכה | פרק: "Witness" |
דגל מקדוניה הצפונית

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי ודגל ימי לאומי
 יחס אורך/גובה:  1:2
 קבלת מעמד רשמי:  5 באוקטובר 1995
 מוטיבים עיצוביים:  השמש, שדה, רונדל 
 דגלים היסטוריים   :     דגל הרפובליקה של מקדוניה (1991 - 1995)      דגל הרפובליקה הסוציאליסטית של מקדוניה (1946 - 1991)     דגל הרפובליקה העממית של מקדוניה (1944 - 1946)  
 
דגל מקדוניה הצפונית מורכב משמש עולה צהובה ממנה יוצאות שמונה קרניים לקצוות הדגל, על רקע אדום. הדגל מסמל את "השמש החדשה של החופש", כפי שמופיע בהמנון הלאומי "דנס נד מקדוניה" ("היום מעל מקדוניה"):
דגלים קודמים

לפני שנת 1995 הופיע בדגל שמש ורגינה, מה שהוביל למחאות מצד השכנה יוון בשל מקורו של אותו סמל קדום, שהיה סמלם של כמה ממלכי מוקדון העתיקה. (יוון התנגדה גם לשימוש בשם "הרפובליקה של מקדוניה", וסיבת שתי ההתנגדויות הייתה חשש מפני תביעות מקדוניות, ולו סמליות, לשטחים בצפון יוון).
עד שנת 1991, כל זמן שהרפובליקה הסוציאליסטית של מקדוניה הייתה חלק מהרפובליקה הסוציאליסטית הפדרלית של יוגוסלביה, דגלה היה אדום עם כוכב אדום בפינה העליונה של צד התורן.
ראו גם

סמל מקדוניה הצפונית
המנון מקדוניה הצפונית
היסטוריה של רפובליקת מקדוניה
מירוסלב גרצ'ב - מעצב הדגל הנוכחי
ד'תרנ"ז

ד'תרנ"ז (4657)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 896 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 31 באוגוסט 897. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תרס"א

ד'תרס"א (4661)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-28 באוגוסט 900 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 16 בספטמבר 901. שנה מסוג השג, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
גלעד חן

גלעד חן (נולד ב-4 ביוני 1971), הוא פרופסור להתנגות ארגונית, שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה שהשתתף באליפות העולם (פרת' 1991). בעל שתי מדליות כסף מהמכביה השלוש עשרה (1989).
ביוגרפיה

גלעד חן בן קיבוץ חפציבה התאמן בקבוצת השחייה של הפועל גלבוע בהדרכתו של בן דודו ארנון אבני ואחר כך בהדרכתו של נח רם. בשנים 1996-1993 למד לתואר ראשון בפסיכולוגיה ושחה באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה. בשנת 1998 סיים תואר שני ובשנת 2001 קיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת ג'ורג' מייסון בפסיכולוגיה ארגונית.
ביוגרפיה > 1986

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בפברואר 1986 זכה במדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 4:47.21 דקות, אחרי אמיר שטרנפלד (4:37.79 דקות) וחן גנור (4:47.03 דקות) שניהם מהוד השרון בית ברל.
חן השתתף באליפות ישראל שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה שבוע לאחר תאונת הדרכים הקטלנית שבה מצאו את מותם עשרה אנשים בני קיבוצו, חפציבה, ביניהם שלושה נערים בני כיתתו ועוד שישה נערים בוגרים יותר, שחזרו מקייטנת הקיץ. באליפות עצמה הוא קבע במשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 2:16.60 דקות וזכה במדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:50.45 דקות, אחרי יוחאי ליפשיץ (4:40.20 דקות) ואמיר שטרנפלד (4:41.59 דקות).
ביוגרפיה > 1987

בתחרות שמונה האומות שנערכה באנטוורפן, בלגיה ביולי 1987 סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:50.87 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 2:14.75 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 1:09.24 דקות, אחרי שגיא שטיגמן (1:08.28 דקות) ולפני אלון קובל (1:10.60 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 4:43.21 דקות, אחרי ערן גרומי שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 17 ו-18 של 4:42.13 דקות, ואמיר שטרנפלד (4:43.02 דקות).
ביוגרפיה > 1989 > המכביה ה-13

חן הגיע אל המכביה ה-13 לאחר שהתאמן כשנה בארצות הברית. בתחרויות שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב בחודש יולי 1989 זכה חן ב-2 מדליות כסף. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.27 דקות, אחרי צ'ארלס רוז מארצות הברית (2:09.86 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 4:32.85 דקות, 4 מאיות השנייה לאט יותר מרוז (4:32.81 דקות). היה זה שיאו הראשון של חן ששיפר את שיאו הוותיק של יורם כוכבי.
ביוגרפיה > 1990

בתחרות "שמונה האומות" שנערכה באוסלו, נורווגיה באפריל 1990 סיים במקום השביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:49.76 דקות ובמקום השמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:16.16 דקות.
באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:09.24 דקות, 7 מאיות השנייה איטי מהשיא הישראלי של יורם כוכבי (2:09.17 דקות), לפני ערן גרומי (2:09.30 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 4:31.84 דקות וקבע את הקריטריון לאליפות העולם.
ביוגרפיה > 1991 > אליפות העולם

באליפות העולם שנערכה בפרת', אוסטרליה בינואר 1991 סיים במקום ה-27 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:09.30 דקות. כמו כן, הוא פסל במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:13.49 דקות, אחרי אלון קובל (2:10.82 דקות) ולפני ניל מזרחי במכבי חיפה.
ביוגרפיה > 1992

באליפות ישראל שנערכה בווינגייט בסוף חודש מאי 1992 והיוותה תחרות אחרונה לקביעת המינימום האולימפי, קבע שני שיאי ישראל חדשים, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:07.94 דקות, שיפור לשיאו הוותיק של כוכבי (2:09.17 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:29.48 דקות, אך לא הצליח לעמוד במינימום הנידרש למשחקים האולימפיים ולכן לא השתתף באולימפיאדת ברצלונה (1992).
ביוגרפיה > 1993

בתחרות השחייה של המכביה ה-14 שנערכה באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:38.5 דקות, אחרי סטיבן ורנר מארצות הברית ויואב מאירי ישראל (4:37.5 דקות).
ביוגרפיה > 1993 > אליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה בשפילד, אנגליה באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום ה-23 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:08.75 דקות ובמקום ה-16 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:29.77 דקות.
חיים אישיים

חן נשוי ואב לשתי בנות ומתגורר בפוטומק, מרילנד. הוא פרופ' להתנהגות ארגונית באוניברסיטת מרילנד.
הערות שוליים

↑  אלכס פרסלמן, שיא מצויין לשגב פורת ב-200 חתירה, מעריב, 21 בפברואר 1986
↑  אלכס פרסלמן, פורת מחק את גניאל מהטבלה, מעריב, 23 בפברואר 1986
↑  מאיר הראובני ואמיר גילת, יגון ואבל בקיבוץ חפציבה;המוות הלם בעשר משפחות, מעריב, 1 באוגוסט 1986
↑  אלכס פרלסמן, שיא ישראלי כמתנת פרידה מהחברים, מעריב, 8 באוגוסט 1986
↑  אלכס פרלסמן, זוהר בריכה - גלילי שבר השיא ב-100 גב, מעריב, 10 באוגוסט 1986
↑  סוף השבוע בבריכה, מעריב, 10 באוגוסט 1986
↑  אלכס פרלסמן, שממון איכותי ביום הראשון באליפות השחיה, מעריב, 27 באוגוסט 1987
↑  אלכס פרלסמן, ברוק ואפרתי: יש כרטיס לאוסטרליה, מעריב, 20 ביולי 1990
↑  אלכס פרלסמן, גלעד חן ועוד 3 שיאי סוף שבוע, מעריב, 22 ביולי 1990
↑  אנדרי רוזנטול:עליה ושיא בה, מעריב, 19 ביולי 1991
ג'רמי טולאלאן

ג'רמי טולאלאן (בצרפתית: Jérémy Toulalan; נולד ב-10 בספטמבר 1983 בנאנט) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדות הקשר ההגנתי והקשר המרכזי והיה חלק מנבחרת צרפת. טולאלאן נחשב לאחד משחקני הקישור הטובים בכדורגל הצרפתי, וידוע במיוחד בשל ראיית המשחק הטובה שלו ויכולתו ההגנתית היעילה המתבטאת בתיקולים בעלי השפעה על המשחק.
קריירת המועדונים

טולאלאן גדל במחלקת הנוער של נאנט, ושיחק לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון בעונת 2001/2002, בניצחון 1-3 על סטאד רן בו נכנס כמחליף. היה זה משחקו היחיד בקבוצה הבוגרת באותה עונה, וגם בשנתיים הבאות קיבל דקות משחק מועטות. בעונת 2004/2005 ביסס טולאלאן לראשונה את מעמדו כשחקן מפתח בקישור של נאנט, והבקיע את שערו היחיד במדי הקבוצה, בניצחון 0-2 על שטרסבורג. בעקבות יכולתו הטובה הוא זכה בתואר השחקן הצעיר של השנה בליגה הצרפתית ונבחר לנבחרת העונה של הליגה. הוא המשיך להפגין יציבות בעונת 2005/2006, בטרם עשה את התקדמותו המקצועית.
כבר בקיץ 2005 הביעה אלופת צרפת, אולימפיק ליון, עניין בצירופו של טולאלאן לשורותיה, אך נתקלה בסירוב מצידה של נאנט. ב-2006 הגבירה ליון את מאמציה להחתמת טולאלן מאחר שרצתה בו כמחליף למחמדו דיארה שעבר לריאל מדריד. לבסוף עבר טולאלאן לליון במאי 2006 תמורת סכום של שבעה מיליון אירו, וחתם על חוזה לארבע שנים במועדון.
את הופעת הבכורה שלו בליון ערך טולאלאן נגד קבוצתו הקודמת, נאנט, ושיחק במשך כל המשחק בניצחון 1-3. כבר בעונתו הראשונה בליון, 2006/2007, היה טולאלאן שחקן מפתח בקבוצה שזכתה באליפות צרפת השישית שלה. הוא שיתף פעולה בהצלחה בחוליית הקישור של הקבוצה יחד עם שחקנים כז'וניניו הברזילאי, קים שלסטרם השוודי וטיאגו מדנס הפורטוגלי.
בעקבות הצטיינותו בעונת 2007/2008 נבחר טולאלאן לנבחרת העונה בליגה הצרפתית ואף נכלל בין ארבעת המועמדים לפרס כדורגלן השנה בצרפת, בו זכה לבסוף חברו לקבוצה בליון, קארים בנזמה. הישג זה נחשב היה לנדיר מאחר שטולאלאן שיחק בתפקיד הגנתי. הוא סייע לליון ב"דאבל" באותה עונה. יכולתו הטובה של טולאלאן גררה עניין מצד מועדונים בכירים מאנגליה בדמותם של צ'לסי וארסנל. מאמן ארסנל, ארסן ונגר, שלח סקאוט של המועדון לעקוב אחרי השחקן, אך טולאלאן העדיף להישאר בליון. בעונת 2009/2010 היה שותף טולאלאן להעפלה הראשונה בתולדותיה של ליון לחצי גמר ליגת האלופות.
בקיץ 2011 חתם במאלגה מליגת העל הספרדית ל-4 שנים תמורת 10 מיליון אירו.
ב-6 ביולי 2013 חתם טולאלן לשנתיים במונקו הצרפתית. ב-29 ביוני 2016 חתם לשנתיים בבורדו.
נבחרת לאומית

טולאלאן החל לשחק בנבחרות הנוער של צרפת בשנת 2000, עת זומן לסגל הנבחרת עד גיל 17. הוא שיחק גם בנבחרת הנוער של צרפת עד גיל 18. ב-2006 היה טולאלאן חבר בסגל הנבחרת הצרפתית באליפות אירופה עד גיל 21, וסייע לה להעפיל לחצי גמר הטורניר בטרם הפסידה להולנד. הוא נכלל בנבחרת המצטיינים של הטורניר בתור קיצוני שמאלי על מנת לכלול בנבחרת את הקשרים המרכזיים איסמאיל אסיאטי וריו מאבובה שנבחרו גם הם לתואר.
טולאלאן זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת של צרפת ב-2006, למשחק נגד נבחרת איי פארו במסגרת מוקדמות יורו 2008. הוא פתח בהרכב ושיחק במשך כל המשחק בניצחון 0-5. טולאלאן סייע לנבחרת להעפיל לטורניר היורו, ובזכות הופעותיו הטובות במדיה ובמדי ליון נכלל בסגל הנבחרת לטורניר. הוא פתח בהרכב בכל משחקיה של צרפת בשלב הבתים, מול נבחרות רומניה, הולנד ואיטליה, אך הודח עמה כבר בשלב הראשון.
מאז הפך טולאלאן לשחקן קבוע בסגל הנבחרת של ריימונד דומאנק ונחשב לממשיך דרכו של קלוד מקאללה בנבחרת. הוא מועדף בהרכב הפותח על פני שחקנים כמו ריו מאבובה, אלו דיארה ולסאנה דיארה. דומינק אף אמר על טולאלאן במספר מקרים כי הוא תחליף מתאים לפטריק ויירה בעת שזה יפרוש מהנבחרת.
תארים

אליפות צרפת: 2006/2007, 2007/2008
הגביע הצרפתי: 2007/2008
הסופר קאפ הצרפתי: 2006, 2007
השחקן הצעיר של השנה בליגה הצרפתית: 2004/2005
נבחרת העונה בליגה הצרפתית: 2004/2005, 2007/2008
ד'תרס"ג

ד'תרס"ג (4663)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-6 בספטמבר 902 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 23 בספטמבר 903. שנה מסוג בחה, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחה, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
היסטוריה של עם ישראל
ד'תרנ"ו

ד'תרנ"ו (4656)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-23 בספטמבר 895 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 10 בספטמבר 896. שנה מסוג גכה, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
נפטרו

רב האי בן נחשון גאון, גאון ישיבת סורא, וממחברי תשובות הגאונים.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכה, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
היסטוריה של עם ישראל
גניי

| --- | --- |
סמל גנייסמל גניי

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מערב טרנסדנוביה
 מחוז:  גיור-מושון-שופרון גיור-מושון-שופרון
 נפה:  נפת גיור
 שטח:  21.69 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,274 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°44′00″N 17°50′00″E﻿ / ﻿47.7333°N 17.8333°E﻿ / 47.7333; 17.8333 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.gonyu.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.גניי(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.גניי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גניי (בהונגרית: Gönyű) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה.
בגניי חיו מעט יהודים.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 9 |  |
| 1880 | 14 | 1,361 |
| 1910 | 43 |  |
| 1920 | 18 |  |
| 1930 | 9 |  |
הערות שוליים

↑  מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת גיור |
| --- | --- | --- |
| יישובים | גיור • אבדה • בזי • בן • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • גיוראויבראט • גיוראויפלו • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מזארש • מושונסנטמיקלוש • נג'בייץ' • נאג'סנטיאנוש • ניול • אטוונן • פר • ראבפטונה • רטלפ • שוקורופאטקה • טניה • טלטשטווה • ואמושסבדי • ונק |  |