stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ולי מאדאם דה סן לורן
הערות שוליים

↑  ציטוט של דוד דאף (David Duff), אדוארד קנט: סיפור חייה של ויקטוריה המלכה של אבא "(1938) (לונדון: פרידריך מילר בע"מ, רדווד דפוס 1973) עמ' 76
↑  Mollie Gillen quoted Wentworth, The Prince and His Lady (Toronto: Griffin House 1970) p.87
↑  Neale, The Life of Field-Marshall His Royal Highness, Edward, Duke of Kent (London: Richard Bentley, 2nd Ed., 1850) p42
↑  McKenzie Porter Overture to Victoria (Toronto: Longmans, Green, 1961) p197-198
↑  plate opposite p244, The Prince & His Lady (Toronto: Griffin House, 1970
↑  McKenzie Porter Overture to Victoria (Toronto: Longmans, Green, 1961) p.22
↑  Porter has it at p.72
↑  Mollie Gillen, The Prince and His Lady (Toronto: Griffin House, 1970) p.4
↑  Anderson, The Life of Edward, Duke of Kent (Ottawa: Hunter, Rose, 1870) p.51
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007383616405171  ISNI: 0000 0000 3006 7231  LCCN: n50057830  VIAF: 3720365   WorldCat (עם VIAF): 3720365 
צוק גיברלטר
ג'יי פי מורגן צ'ייס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (JPM) 
 מייסדים:  ג'יי. פי. מורגן 
 תקופת הפעילות:  1823–הווה (כ־201 שנים)
 חברות בנות:  חברת ג'יי. פי. מורגן  J P Morgan Securities PLC  Chase Paymentech  הבנק הלאומי צ'ייס  J.P. Morgan Securities LLC 
 מיקום המטה:  ניו יורק 
 משרד ראשי:  ארצות הבריתמנהטן, ניו יורק, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  בנקאות
 מוצרים עיקריים:  bank credit, ביטוח, ניהול נכסים, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שווי שוק:  605.56 מיליארד דולר (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  146 מיליארד דולר (2023)
 רווח:  49.6 מיליארד דולר (2023)
 הון עצמי:  294,127,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־31 בדצמבר 2021) 
 יו"ר:  ג'יימי דיימון
 מנכ"ל:  ג'יימי דיימון
 עובדים:  310,000 (2023)
  
 www.jpmorganchase.com
 
ג'יי פי מורגן צ'ייס (באנגלית: JPMorgan Chase) הוא תאגיד בנקאי אמריקאי רב-לאומי הפעיל בתחום ניירות ערך, השקעות ובנקאות קמעונאית.
זהו הבנק הגדול בארצות הברית לפי שווי נכסיו.
החברה היא ספק עיקרי של שירותים פיננסיים, עם נכסים של כ-2 טריליון דולר. קרן הגידור של החברה היא אחת מקרנות הגידור הגדולות בארצות הברית.
ג'יי פי מורגן צ'ייס הוקמה בשנת 2000, כאשר בנק צ'ייס מנהטן התמזג עם בית ההשקעות והבנק המסחרי JP Morgan & Co שהוקם על ידי ג'יי. פי. מורגן במאה ה-19.
החברה ג'יי פי מורגן צ'ייס פועלת בתחום בנקאות ההשקעות כמו גם ניהול נכסים, בנקאות פרטית, ניהול העושר הפרטי וכן בחטיבת השירותים לניירות ערך.
פעילות הנאמנות במסגרת הבנקאות הפרטית וניהול עושר פרטי נעשית באמצעות בנק JPMorgan Chase, NA - הנאמן בפועל.
תחת המותג צ'ייס החברה מפעילה בנקאות קמעונאית בארצות הברית וכן שירותי כרטיסי אשראי בארצות הברית ובקנדה, ובנקאות מסחרית.
מטה החברה הכללי שוכן בבניין צ'ייס מנהטן פלאזה 1 בפארק אווניו 270 ברובע מנהטן שבניו יורק, כאשר הנהלת הבנקאות הקמעונית והמסחרית יושבת במגדל צ'ייס, באזור הלופ שבשיקגו.
ג'יי פי מורגן צ'ייס הוא הגדול מבין ארבעת הבנקים הגדולים של ארצות הברית מבחינת שווי שוק ואחריו בנק אוף אמריקה, סיטיגרופ ווולס פארגו.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ג'יי פי מורגן צ'ייס, במבנה הנוכחי שלה היא תוצאה של שילוב מספר גופים בנקאיים גדולים בארצות הברית בעשור האחרון, כולל בנק צ'ייס מנהטן, JP Morgan ושות', בנק ONE, בית ההשקעות בר סטרנס ובנק וושינגטון מיוצ'ואל.
למעשה, הבנק מורכב ממיזוג גופים פיננסים קדומים יותר, כגון בנק הכימיכלים, האנובר יצרנים, First Chicago Bank, הבנק הלאומי של דטרויט, הבנק המסחרי של טקסס, Providian Financial וכן Great Western Bank.
היסטוריה > בנק הכימיקלים של ניו יורק

חברת "ניו יורק כימיקלים" נוסדה בשנת 1823 כיצרנית של כימיקלים שונים.
בשנת 1824, החברה עדכנה את עיסוק החברה לפעילויות בנקאית בכך יצרה את בנק הכימיקלים של ניו יורק.
אחרי 1851, הבנק הופרד מחברת האם שלו וגדל באופן אורגני, וכן באמצעות סדרה של מיזוגים, ובעיקר עם Corn Exchange Bank בשנת 1954, Texas Commerce Bank (אחד הבנקים הגדולים בטקסס) בשנת 1986, וManufacturer's Hanover Trust Company ב-1991.
בין שנות השמונים והתשעים של המאה ה-20 פרץ בנק הכימיקלים של ניו יורק כאחד המובילים במימון עסקאות רכישה ממונפות. בשנת 1984, השיקה בנק הכימיקלים של ניו יורק שותפות השקעות להשקעה בעסקאות פרייבט אקויטי לצד המממנים פיננסיים שונים.
עד סוף שנות השמונים, פיתח בנק הכימיקלים של ניו יורק את המוניטין שלו עבור מימון השתלטויות על חברות, בניית קבוצות מימון ממונף וייעוץ עסקי.
בנקודות רבות לאורך ההיסטוריה, היה בנק הכימיקלים של ניו יורק הבנק הגדול בארצות הברית (גם במונחים של נכסים או נתח שוק הפקדונות).
בשנת 1996 רכש בנק הכימיקלים של ניו יורק את בנק צ'ייס מנהטן והחליף את שמו לשם המוכר יותר צ'ייס.
בשנת 2000, החברה המאוחדת רכשה JP Morgan & Co ושלבה את שני השמות כדי ליצור מה שמכונה כיום ג'יי פי מורגן צ'ייס.
בסוף אוגוסט 2014 סוכנות הידיעות בלומברג פרסמה כי שרתי חברת הבנק jp morgan נפרצו. בהמשך התברר כי במהלך הפריצה נגנבו פרטיהם של 80 מיליון לקוחות המחזיקים חשבון בבנק.
הנהלת הבנק האשימה את ממשלת רוסיה כאחראית לפריצה.
החברה שומרת על מטה הבנק ההיסטורי של בנק הכימיקלים של ניו יורק ב-270 פארק אווניו בניו יורק וכן על היסטוריית מחיר המניה המקורית.
גאוגרפיה של ערב הסעודית

| --- | --- |
 (למפת ערב הסעודית מוגדלת) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף +(למפת ערב הסעודית רגילה) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף +
 יבשת:  אסיה 
 קואורדינטות:  23°43′00″N 44°07′00″E﻿ / ﻿23.716667°N 44.116667°E﻿ / 23.716667; 44.116667
 שטח
 דירוג שטח:  14
 שטח:  2,149,690 קמ"ר
   אדמה:  2,149,690 קמ"ר (100%)
   מים:  0 קמ"ר (0%)
 גובה
 הנקודה הנמוכה:  0 מטר  (ים סוף)
 גובה ממוצע:  665 מטר
 הנקודה הגבוהה:  3,133 מטר (ג'בל א-סעודה)
 מידע נוסף
 אורך קו החוף:  2,640 ק"מ
 אורך הגבולות:  4,272 ק"מ
 מדינות גובלות:  ירדן, עומאן, תימן, עיראק, מצרים, איחוד האמירויות הערביות, קטר, בחריין, כווית, איראן 
 
ערב הסעודית היא המדינה הגדולה ביותר בחצי האי ערב. שטחה הוא כ-2,149,690 קמ"ר. מרבית שטחה הוא מדברי ואינו מיושב - רק אחוז אחד מכל שטחה של ערב הסעודית מתאים להתיישבות, וריכוזי האוכלוסייה הגבוהים הם בערים בקו החוף המערבי והמזרחי.
תצלום לוויין של חצי האי ערב
היקף הגבולות של ערב הסעודית הוא 4431 ק"מ, והיא בעלת גבול משותף עם תימן, איחוד האמירויות הערביות, קטר, עומאן, כווית, ירדן ועיראק. לערב הסעודית רצועת חוף באורך כולל של 2640 ק"מ - לאורך המפרץ הפרסי וים סוף.
אזורים גאוגרפיים > חג'אז

רצועה הררית, המתפרסת לאורך קו החוף, בחלקה המערבי של ערב הסעודית, הקרוב לים סוף. היא מורכבת משני רכסי-הרים המופרדים באזור מכה. גובהו של הרכס הצפוני של החיג'אז נע בין 2100 מ' מעל פני הים בצפון ו-1200 מ' באזור מכה. הרי הרכס נושקים לים ומופרדים על ידי רצועות חוף קטנות ולא רציפות. מדרום ההרים גבוהים יותר ומגיעים אף לגובה של כ-3000 מ'. באזור זה קיימת רצועת חוף רציפה ומישור ברוחב של כ-65 ק"מ בשם שפלת טיהאמה, בו האדמה בעלת פוריות מוגבלת בשל הגשמים הלא סדירים היוצרים סחף באזור. החלק הפורה ביותר באזור הוא המדרונות העליונים המצויים דרומית למכה. מדרונות אלה מלאים בטרסות על מנת לנצל את הקרקע בצורה מקסימלית. המדרון המזרחי של החיג'אז, באזור עסיר (דרומית מזרחית למכה), מתמתן בהדרגה עד ל'רבע הריק'. למרות שהמשקעים באזור זה נדירים, יש בו כמה ואדיות פוריים, המאפשרים חקלאות המבוססת על נאות מדבר בצורה רחבה יחסית.
אזורים גאוגרפיים > נאג'ד

רמת נאג'ד נמצאת מזרחית לחיג'אז. היא ברובה מישור סלעי, אך מפוזרים בה מדבריות חוליים קטנים והרים מבודדים. מספר ואדיות חוצים את הרמה לכוון מזרח ונשפכים למפרץ הפרסי.
אזורים גאוגרפיים > צפון חצי-האי ערב

האזור הנמצא צפונית למדבר נפוד. אזור מהווה למעשה את המשכו של המדבר הסורי, המתפרס גם בתחומיהן של סוריה, ירדן ועיראק. זוהי רמה מישורית, המכוסה בעשב וצמחייה נמוכה המשמשת כמרעה עבור השבטים הנומאדיים באזור. מספר ואדיות חוצים את הרמה לכיוון צפון מזרח, כשהמרכזי שבהם הוא ואדי סירחאן, שהווה במשך שנים ציר מרכזי במסעות מהמזרח התיכון לחצי האי ערב.
אזורים גאוגרפיים > מזרח חצי האי ערב

משתרע מחופי המפרץ הפרסי ומערבה. רצועת החוף היא יוצאת דופן- ובה מישורים חוליים, ביצות ומשטחי מלח עם מי המפרץ. כתוצאה מכך הקרקע אינה יציבה, ומי הים פעמים רבות מגיעים לפני השטח. 
באזור ממוקם נווה המדבר אל אחסה, אחד מנאות המדבר המרכזיים והפוריים ביותר בערב הסעודית.
מדבריות

בערב הסעודית שלושה מדבריות עיקריים:
מדבר נפוד - משתרע בצפון ערב הסעודית, שטחו כ-55 אלף קמ"ר וגובהו מגיע עד לכ-1,000 מ' מעל פני הים. זהו מדבר חולי ורק מספר מקורות מים בודדים מאפשרים את קיומם של שבטים נומאדיים באזור.
מדבר דהנה - נמצא דרומית למדבר נפוד, וצורתו כקשת צרה.
א-רובע אל-ח'אלי ("הרֶבע הריק") - מתפרש על כ-650 אלף קמ"ר והוא אחד מהמדבריות החוליים הרציפים הגדולים בעולם.
מקורות מים

מרבית הבארות הארטזיות והמעיינות נמצאים בחלקה המזרחי של ערב הסעודית. בנווה המדבר אל אחסה נמצאות מספר בריכות מים עמוקות, המתמלאות מחדש כתוצאה ממעיינות מי התהום. מעיינות אלו מאפשרים גידולים חקלאיים נרחבים בנאות המדבר המקומיים. גם באזור החיג'אז ובעסיר מצויים מעיינות ובארות, בעיקר באזורים ההרריים. בנאג'ד ובמדבריות, מקורות המים מועטים ומפוזרים על פני שטחים נרחבים. על פי נתוני חברת הנפט הסעודית (Saudi Aramco), קיימים אקוויפרים פוסיליים עצומים מתחת למדבריות, שכמות המים בהם גדולה יותר מזו שבמפרץ הפרסי, ונעשים מאמצים על ידי הממשלה הסעודית, חברות הנפט והאו"ם על מנת לנצלם.
אקלים

במרבית שטחה של ערב הסעודית, האקלים הוא מדברי ויבש אך משתנה מאזור לאזור. בפנים הארץ, היובש וחוסר הלחות מאפשרים לטמפרטורות לעלות עד 
 לכ-C°‏ 54 וכמו כן, גורם לצניחתן בשעות שלאחר שקיעת השמש לכ-C°‏ 20.
באזורי החוף, הלחים יותר, הטמפרטורה מגיעה ל-C°‏ 40 בקיץ אך בגלל הלחות נשארת הטמפרטורה יחסית קבועה גם בשעות הערב (הלחות הממוצעת היא כ-85% אך לעיתים קרובות מגיעה ל-100%). 
כמות המשקעים הממוצעת בערב הסעודית היא 100 מ"מ בשנה. באזור עסיר, הנתונים תחת גשמי המונסון הדרום מערביים, כמות המשקעים היא כ-300 מ"מ בשנה, כמות המהווה כ-60% מסך כמות המשקעים בערב הסעודית. בשאר חלקי הארץ תדירות הגשמים בלתי יציבה, ולעיתים בשנה שלמה כמות המשקעים מתבססת על מספר קטן של שיטפונות המציפים את הוואדיות היבשים.
גונאר מוריץ וידפורס

| --- | --- |

 לידה:  21 באוקטובר 1879 סטוקהולם 
 פטירה:  30 בנובמבר 1934 (בגיל 55) גרנד קניון, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  Konstfack 
 תקופת הפעילות:  1899–1934 (כ־35 שנים) 
 
גונאר מוריץ וידפורס (באנגלית: Gunnar Mauritz Widforss;‏ 21 באוקטובר 1879 – 30 בנובמבר 1934) היה אמן אמריקאי-שוודי שהתמחה בציור נופי מדבר בצבעי מים. הוא מזוהה לרוב עם נופים מהגנים הלאומיים האמריקאים.
ביוגרפיה

גונאר וידפורס נולד בסטוקהולם, שוודיה. הוא היה בנם של מאוריץ וידפורס ובלנדה קרולינה ויידנהיין, שהיו הורים לשלושה עשר ילדים. מאוריץ וידפורס (1836–1905) היה בעל עסק לבגדים הנושא את שמו, אשר נרכש בשנת 1968 על ידי ארלינג פרסון שהקים את (Hennes & Mauritz H&M). אמו של וידפורס הייתה אמנית חובבת שלמדה במכון הטכני, המכללה האוניברסיטאית לאמנות, מלאכה ועיצוב. בגיל שש עשרה החל וידפורס את לימודי הציור באותו בית ספר.
לאחר סיום לימודיו במכון הטכני בשנת 1900, נסע וידפורס לסנקט פטרבורג שברוסיה כדי לעבוד כצייר דקורטיבי. כעבור שנה וחצי חזר הביתה ולאחר מכן יצא לתקופה ממושכת לנסיעות ברחבי אירופה ואמריקה. וידפורס עבד בעיקר בצבעי מים והוא ניהל אורח חיים בוהמי ונסע לחפש נופים מרשימים לצייר. בין השנים 1904–1909 הוא יצא לאוסטריה, שווייץ, אזור הים התיכון וצפון אפריקה. בשנים 1906–1907 ביקר בארצות הברית שם התגורר בג'קסונוויל, פלורידה ומאוחר יותר בברוקלין, ניו יורק ועשה ציורים בהזמנה.
קריירה

זמן קצר לאחר שהגיע לקליפורניה בתחילת 1921, נסע וידפורס לעמק יוסמיטי. הוא הפך אותו לביתו הסדיר למחצה בשנים 1921–1926. ביוסמיטי הוא פגש את מנהל שירות הפארק הלאומי סטיבן טי מאתר. מאתר הפך לחברו ופטרונו והציע לוידפורס למקד את כשרונותיו בפארקים הלאומיים של אמריקה. בשנת 1923 אייר וידפורס את ספרו של הרולד סימס "שירי יוסמיטי".
בסוף קיץ 1921 העביר את ציור צבעי המים שלו לגלריית גאמפ בסן פרנסיסקו וצייר והציג בכרמל. לאחר מכן, היו לו תערוכות בלוס אנג'לס בגלריות סטנדאל ובחברת צבעי המים בקליפורניה; באוקלנד וסן פרנסיסקו.
על פי המפקד האמריקאי באפריל 1930, הוא התגורר בסן פרנסיסקו והיה אמן נוף לא נשוי שהפך באופן רשמי לאזרח ארצות הברית בשנת 1929.
וידפורס עשה את הנסיעה הראשונה שלו לדרום מערב ארצות הברית בשנת 1923, וביקר בפארקים הלאומיים של גרנד קניון, ציון וקניון ברייס. בשנה שלאחר מכן עשה את טיולו היחיד לפארק הלאומי ילוסטון, שם עשה ציורים רבים של הקניון והמפלים המרהיבים של נהר ילוסטון.
בשנת 1934 צייר וידפורס שמונה יצירות עבור פרויקט עבודות האמנות הציבוריות (PWAP). בין צבעי המים הגדולים היו ציורים של סולט ריבר, הר קמלבק והגרנד קניון. ציוריו נמכרו בגלריה לאמנות ובלובי מלון אל טובאר.
תערוכות מוזיאוניות מרכזיות של עבודות וידפורס היו נדירות. הראשונה הוצגה בדצמבר 1924 בגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון הבירה. התערוכה כללה 72 ציורי צבעי מים בעיקר סצנות של פארקים לאומיים במערב. ויליאם הנרי הולמס, המנהל הראשון של הגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון, הגיב על ציורי הגרנד קניון של וידפורס בתערוכה: "הם יוצאי דופן מבחינת ההקומפוזיציה והצבעים הגאולוגיים. הם נותנים הבנה מספקת יותר של הגרנד קניון מכל מה שניסו אחרים לצייר. כמעט בלתי אפשרי להעביר את העוצמה וההדר של פלאי הטבע האלה, אבל וידפורס השיג זאת."
בשנים 1926 ו-1928 השתתף וידפורס בשתי תערוכות במוזיאון ברוקלין לאמנות בחסות האגודה לאמנים אמריקאים סקנדינביים.
בשנת 1934 אובחן וידפורס כחולה במחלת לב ונאמר לו להימנע מהגובה הרב של הכפר בגרנד קניון. הוא מת זמן לא רב לאחר מכן, ב-30 בנובמבר 1934 בגבול הדרומי מהתקף לב בגיל חמישים וחמש.
הוא נקבר על ידי חבריו בבית הקברות בגרנד קניון בגדה הדרומית.
מורשת

גונאר וידפורס הותיר מורשת והשראה לציירים הריאליסטיים של נופי המערב. דיוק הציור והשימוש בצבע והיכולת שלו לבטא מרחב עמוק ואפקטים אטמוספיריים הם ללא תחרות. וידפורס מעולם לא פנה לתיאורים סנטימנטליים או רומנטיים שהיו נפוצים בציורי המערב.
שביל וידפורס בשפתו הצפונית של הגרנד קניון נקרא על שמו של גונאר וידפורס.
הערות שוליים

↑  Gunnar Widforss Catalogue Raisonné Project, www.gunnarwidforss.org
↑  Petersen, Alan (February 2010). "Gunnar Widforss: Visions of Light". Fine Art Connoisseur. 7 (1): 31–34.
↑  Bill Belknap and Frances Spencer Belknap. Notes of interviews with Gunnar Widforss' friends. Museum of Northern Arizona Library.
↑  Bill Belknap and Frances Spencer Belknap (1969) Gunnar Widforss: Painter of the Grand Canyon (Flagstaff, AZ: Northland Press for the Museum of Northern Arizona)
↑  Biography | Gunnar Widforss Catalogue Raisonné Project, www.gunnarwidforss.org
↑  Widforss Trail: Grand Canyon North Rim, www.zionnational-park.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17038923t (data)  GND: 1022149962  ISNI: 0000 0000 6703 1734  KulturNav: aff950fa-f44a-47f9-8db2-6815632acd07  LCCN: nr2002004482  RKD: 84131  SELIBR: 410833  SNAC: w62530f4  ULAN: 500079645  VIAF: 2401363   WorldCat (עם VIAF): 2401363 
גונאר וידפורס, מפלי יוסמיטי, 1922
גונאר וידפורס, גרנד קניון, 1928
גאורג, מלך סקסוניה

גאורג, מלך סקסוניה (בגרמנית: Friedrich August Georg Ludwig Wilhelm Maximilian Karl Maria Nepomuk Baptist Xaver Cyriacus Romanus; ‏8 באוגוסט 1832 – 15 באוקטובר 1904), מלך סקסוניה (19 ביוני 1902 - 15 באוקטובר 1904) לבית וטין. קודם עלייתו לשלטון, היה לגאורג קריירה צבאית מוצלחת, שבמהלכה פיקד על כוחות במלחמת פרוסיה-אוסטריה ובמלחמת צרפת–פרוסיה.
חייו > ילדותו

גאורג נולד ב-8 באוגוסט 1832 בדרזדן כבנם של יוהאן, נסיך סקסוניה, ואמליה אוגוסטה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה וקרולינה מבאדן.
חייו > קריירה צבאית

| --- | --- |
 מקום קבורה:  הקתדרלה הקתולית 
 מדינה:  סקסוניה 
 השכלה:  אוניברסיטת בון 
 בן או בת זוג:  מריה אנה, נסיכת פורטוגל (11 במאי 1859–?) 
 צאצאים:  Princess Mathilde of Saxony, Prince Maximilian of Saxony, Marie-Jeanne de Saxe, Princess Elisabeth of Saxony, Prince Johann Georg of Saxony, פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה, מריה יוזפה, נסיכת סקסוניה, Prince Albert of Saxony 
 השתייכות:  ממלכת סקסוניה הצבא הסקסוני   האימפריה הגרמנית צבא האימפריה הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1855–1902 (כ־47 שנים)
 דרגה:   גנרל-פלדמרשל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-23   מפקד הקורפוס ה-12 (הסקסוני)
 פעולות ומבצעים
 מלחמת אוסטריה–פרוסיה   מלחמת צרפת–פרוסיה
 עיטורים
 אביר במסדר גיזת הזהב  עיטור אנדריי הקדוש  מסדר אישטוון הקדוש של הונגריה 
 
בשנת 1855 הצטרף גאורג לצבא הסקסוני, ובמלחמת פרוסיה-אוסטריה פיקד על חטיבת הפרשים ה-1, והשתתף עימה בקרב קניגרץ. במלחמת צרפת–פרוסיה פיקד גאורג על הדיוויזיה ה-23 (הסקסונית ה-1), ולאחר שמונה אחיו אלברט למפקד הארמייה הרביעית, מונה גאורג למפקד הקורפוס ה-12 (הסקסוני), עליו פיקד עד לשנת 1900.
ב-15 במרץ 1888 הועלה גאורג לדרגת גנרל-פלדמרשל בצבא האימפריה הגרמנית, וב-15 ביוני אותה שנה הועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל בצבא הסקסוני.
חייו > תקופת שלטונו

ב-19 ביוני 1902 עלה גאורג לשלטון, לאחר מות אחיו אלברט, מלך סקסוניה. גאורג שכבר היה בן 70, היה מבוגר ודי חולה, ומלך רק שנתיים. בשנת 1903 כפה גאורג על בנו פרידריך אוגוסט להתגרש מאשתו, לאחר שברחה מהבית בזמן ההריון של ילדה האחרון.
ב-15 באוקטובר 1904 מת גאורג בפילניץ, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה.
משפחתו

ב-11 במאי 1859 התחתן גאורג עם מריה אנה, נסיכת פורטוגל, שהייתה בתו של פרננדו השני, מלך פורטוגל ומריה השנייה, מלכת פורטוגל. ממנה היו לו 8 ילדים:
מריה יוהאנה, נסיכת סקסוניה (19 ביוני 1860 - 2 במרץ 1861).
אליזבת, נסיכת סקסוניה (14 בפברואר 1862 - 18 במאי 1863).
מתילדה, נסיכת סקסוניה (19 במרץ 1863 - 27 במרץ 1933).
פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה (25 במאי 1865 - 18 בפברואר 1932), התחתן עם לואיזה, ארכידוכסית אוסטריה אך בהמשך התגרש ממנה.
מריה יוזפה, נסיכת סקסוניה (31 במאי 1867 - 28 במאי 1944), התחתנה עם אוטו פרנץ, ארכידוכס אוסטריה.
יוהאן גאורג, נסיך סקסוניה (10 ביולי 1869 - 24 בנובמבר 1938), התחתן עם מריה איזבלה, דוכסית וירטמברג, ולאחר מותה התחתן עם מריה אימקולאטה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות.
מקסימיליאן, נסיך סקסוניה (17 בנובמבר 1870 - 12 בינואר 1951).
אלברט, נסיך סקסוניה (25 בפברואר 1875 - 16 בספטמבר 1900).
גראמער

גראמער הוא כינוי לאדם החורז חרוזים ("גראמען" ביידיש). ה"גראמער" בדרך כלל עוסק בשירה בחתונות או אירועים אחרים, אך ישנם העוסקים בתחום זה גם בהוצאת תקליטים.
את החרוזים מכין בדרך כלל הגראמער בעצמו, ולעיתים, כאשר הוא אינו מוכשר לכך, הוא יבקש מחברו או מאדם העוסק בכך להכין לו חרוזים, לפעמים תמורת תשלום.
מקצוע זה מכונה גם "בדחנות", על שם שבעבר, מקצוע הגראמער היה חלק ממקצוע הבדחן שהיה נוהג לומר את דבריו בחרוזים.
בדחנות בחתונות

בחלק רחב מהציבור החסידי מקובל כי לפני החופה יש מסיבת קבלת פנים בה מעוררים את החתן לתשובה על כל עוונותיו, באמצעות ניגון שירי התעוררות ורגש. באותו מעמד מזמינים גראמער החורז חרוזים לפני החתן ובהם הוא משלב דברי התעוררות לתשובה, באמצעות משלים, סיפורי חסידים ודברי חכמים.
לאחר החתונה, במעמד המצווה טאנץ, מקובל כי אבי החתן ואבי הכלה אוחזים בגַרְטְל שבו אוחזת הכלה ורוקדים - כל אחד בנפרד, וכן סב החתן והכלה ובני משפחותיהם. לפני כל ריקוד כזה הגראמער אומר דברי בדחנות, ויש הנוהגים שבהם הוא מדבר גם על שבחיו של העומד לרקוד, אם זה אבי החתן או הכלה העומד לרקוד, ועל שבחי החתן והכלה. לפעמים הוא ישלב גם דברי התעוררות, ודברי הספד על אחד מקרובי המשפחה שנפטר בשנה האחרונה.
בקהילות רבות, כמו בחסידות באבוב, נהוג עוד כי בפורים עומד הגראמער על שולחן האדמו"ר וחורז את חרוזיו.
תקליטים

ישנם גם תקליטים רבים של "גראמען", בכולם או בחלקם. המפורסמים שבהם הם סדרת ניגוניו וחרוזיו של יום-טוב עהרליך, סדרת "לחיים אידן" של יוסף משה כהנא, סדרת קלטות מאת יונתן שוורץ. בנוסף בולטים בתחום אייזיק האניג, מיכאל שניצלר, ישראל אדלר וליפא שמלצר, העוסק במקצועו כגראמער, ומשלב את חרוזיו באלבומים שהוא מוציא לאור ובאלבומים של זמרים אחרים הקונים ממנו את חרוזיו.
בדרך כלל תקליטים אלו אינם מחדשים שירים, אלא משתמשים בשירים מפורסמים, אך לעיתים גם מלחינים שירים חדשים לצורך תקליטים אלו.
ראו גם

בדחן
גאורג, נסיך הסן-דרמשטאדט

| --- | --- |

 לידה:  25 באפריל 1669 דרמשטאדט, רוזנות הסן-דרמשטאדט  
 פטירה:  14 בספטמבר 1705 (בגיל 36) ברצלונה, ממלכת ספרד ספרד (1701–1760) 
 מקום קבורה:  Church of Our Lady of Grace and Saint Joseph 
 מדינה:  רוזנות הסן-דרמשטאדט 
 דרגה:  גנרל-פלדמרשל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה 
 עיטורים
 אביר במסדר גיזת הזהב 
 
גאורג לודוויג, נסיך הסן-דרמשטאדט (בגרמנית: Georg von Hessen-Darmstadt;‏ 1669 – 13 בספטמבר 1705) היה פילדמרשל בצבא האוסטרי. הוא ידוע בקריירה שלו בספרד ההבסבורגית, כמשנה למלך קטלוניה (1698–1701), ראש הצבא האוסטרי במלחמת הירושה הספרדית (1701–1705) ומושל גיברלטר ב-1704. הוא נהרג במהלך המצור על ברצלונה בשנה שלאחר מכן. הוא נודע בספרדית כחורחה דה דרמשטט ובקטלאנית כג'ורדי דרמשטט.
ביוגרפיה > ראשית חייו

גאורג נולד בדרמשטאדט, הסן, גרמניה בשנת 1669, והיה בנו השלישי של לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט. לאחר מותו המוקדם של אביו, הוא גודל על ידי אמו אליזבת דורותיאה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג. בשנת 1686 הוא ערך "סיור גדול" דרך צרפת ושווייץ.
כבן הצעיר, היה לו סיכוי קטן להפוך לרוזן, ולכן הוא נועד לקריירה צבאית.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

תחילה הוא נלחם נגד העות'מאנים תחת הנסיך אויגן מסבויה. הוא נכח בקרב מוהאץ'. אחר כך הצטרף לוויליאם השלישי מאורנז' במערכה האירית. לאחר שובו המיר את דתו לקתוליות והפך לגנרלפלדוואכטמייסטר (שווה ערך למייג'ור גנרל) בצבא האוסטרי ב-1692, בגיל 23.
אחר כך הוא נלחם נגד הצרפתים במלחמת תשע השנים. בשנת 1695 הוא נשלח על ידי הקיסר לספרד בראש יחידת צבא של 2,000 חיילים גרמנים כדי לסייע בהגנה על קטלוניה מפני כוחות הצבא והצי הצרפתי המעולים.
בשנת 1697 הגן על ברצלונה שהייתה נתונה במצור על ידי דוכס ונדום מצד היבשה ועל ידי האדמירל ד'אסטרה דרך הים. לבסוף נכנעה העיר לאחר מצור של 52 ימים על פי פקודה ממדריד ובניגוד לרצונו של הנסיך גאורג לודוויג.
ביוגרפיה > אחריתו

לאחר המלחמה זכה לכבוד בספרד ובשנת 1697 קיבל את תואר אביר מסדר גיזת הזהב. לאחר נסיגת הצרפתים, הוא הפך למשנה למלך של קטלוניה, ונרשם ברשומות הספרדיות כחורחה דה דרמשטט. הוא למד קצת קטלאנית ויזם כמה רפורמות, מה שהפך אותו לפופולרי למדי באזור. בשנת 1699 הוא מונה לגנרל חיל הפרשים.
בשנת 1700 נפטר המלך קרלוס השני והוחלף על ידי פליפה החמישי הצרפתי. הנסיך גאורג לודוויג הוחלף בשנת 1701 במשנה למלך פרו-בורבון: לואיס אנטוניו תומאס פרננדז דה פורטוקררו, והוא חזר לאוסטריה. שם הורה לו הקיסר לאופולד לנהל משא ומתן על ברית עם אנגליה ופורטוגל כדי לתמוך בתביעותיו לכס המלכות הספרדי של בנו של לאופולד, הארכידוכס קרל.
לאחר תחילת מלחמת הירושה הספרדית הוא מונה לראש הכוחות האוסטרים התומכים במטרתו של הארכידוכס קרל בספרד. בינואר 1704, האדמירל סר ג'ורג' רוק עם הנסיך גאורג על הסיפון הפליג מליסבון לברצלונה, בתקווה שזה יכריז עבור הארכידוכס קרל שכתוצאה מכך האנשים יתקוממו נגד המשנה למלך הפרו-בורבון החדש פרנסיסקו דה ולסקו. הפעולה נכשלה והצי חזר לליסבון לאחר עימות עם כוחות הצי הצרפתי לכיוון טולון. ב-31 ביולי על פי הצעתו של הנסיך גאורג ובפיקודו, 1,800 נחתים הולנדים ואנגלים הונחתו ליד גיברלטר, כבשו את המבצר יחד עם סר ג'ורג' רוק, אדמירל הצי (1702–1704) והגנו עליו בהצלחה נגד מצור ספרדי-צרפתי, והתקפות חוזרות ונשנות. לאחר הגעת תגבורת ואספקה של בעלות הברית, שאיפשרו לנסיך גאורג לצאת למתקפה, נזנח המצור באפריל 1705. הוא עזב את גיברלטר וקיבל את הפיקוד על כיבוש ברצלונה ונהרג ב-13 בספטמבר, כשהסתער על מצודת מונז'ואיק.
גופתו נחנטה ונקברה ב-Església dels Josepets de Gràcia. ליבו נשלח בשנת 1711 לדרמשטאדט, שם הוא נטמן ב-Stadtkirche. הוא ידוע על ידי הקטאלונים בשם "פרינספ ג'ורדי" (הנסיך גאורג). רחוב בברצלונה נקרא על שמו: "Carrer del Príncep Jordi".
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  Profile: Prince George of Hesse-Darmstadt
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811510414605606  BNE: XX4802684  BPN: 22596098  CANTIC: a1162453x  GND: 128670606  ISNI: 0000 0000 6132 0711  LCCN: n2016006090  SUDOC: 187504822  VcBA: 495/153972  VIAF: 37977693   WorldCat (עם VIAF): 37977693
ג'יין, ליידי רוברטס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בספטמבר 1949 
 פטירה:  29 ביוני 2021 (בגיל 71) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  מכון קורטולד לאמנות  קולג' וסטפילד 
 בן או בת זוג:  יו רוברטס (13 בדצמבר 1975–?) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  ליידי מפקדת במסדר הוויקטוריאני המלכותי (2013) 
 
דיים פריסילה ג'יין סטפני, ליידי רוברטס (באנגלית: Dame Priscilla Jane Stephanie Roberts, The Hon. Lady Roberts;‏ 4 בספטמבר 1949 – 29 ביוני 2021) הייתה האוצרת של חדר הדפוס בטירת וינדזור החל משנת 1975 והספרנית המלכותית של הממלכה המאוחדת החל משנת 2002 ועד לפרישתה ביולי 2013.
ביוגרפיה

ג'יין נולדה כבתו הבכורה של לורד אלדינגטון. ב-1975 החלה לשמש כאוצרת של חדר הדפוס בטירת וינדזור והפיקה קטלוגים שהוצגו באקדמיה המלכותית לאומנות.
ב-1984 החלה להיות חברה במסדר הוויקטוריאני המלכותי וב-1995 קודמה לתפקיד לוטננט.
ב-2002 החלה לשמש כספרנית המלכותית בספרייה המלכותית בארמון של משפחת המלוכה הבריטית, המאגדת יצירות וכתבים רבים בעלי חשיבות במורשת הבריטית. היא כתבה ספרים רבים בנושא אומנות.
נפטרה ב-29 ביוני 2021. הותירה אחריה בעל, סר יו רוברטס, היסטוריון של האומנות, ושתי בנות.
הערות שוליים

↑  Royal Collection Trust Annual Report 2013-2014 (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007443931905171  BIBSYS: 98016987  BNE: XX1104155  BnF: cb12096227b (data)  GND: 14066324X  ISNI: 0000 0001 1054 9644  LCCN: n86112573  LNB: 000285462  NDL: 00473865  NKC: jn19990007076  NLA: 35811152  NSK: 000002114  NTA: 067831052  RERO: 02-A017616850  SUDOC: 029308720  VcBA: 495/73534  VIAF: 107536110   WorldCat (עם VIAF): 107536110 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.