stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נחש אלמוגים אריזוני

| נחש אלמוגים אריזוני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: פתניים
סוג:: Micruroides
מין:: נחש אלמוגים אריזוני
שם מדעי
 Micruroides euryxanthus ‏Kennicott, 1860
תחום תפוצה


נחש אלמוגים מסתתר תחת ענפים באריזונה.
נחש אלמוגים אריזוני (שם מדעי: Micruroides euryxanthus) הוא מין יחיד בסוגו של נחש ארסי ממוצא צפון אמריקאי החי באזורי המדבר והערבות של צפון-מערב מקסיקו ודרום ארצות הברית בעיקר סביב אריזונה, ניו מקסיקו ומערבה עד מפרץ קליפורניה. למרות שהוא דומה למיני זעמן אלמוגי הוא למעשה שייך למשפחת הפתניים וקרוב לסוג הארסי פתן אלמוגי.
מאפיינים

אור נחש זה 28-61 ס"מ והוא בעל דפוס של פסים בצבע שחור-צהוב בהיר-אדום כאשר גם הזנב וגם הראש שחורים. דפוס זה עלול לבלבל מאחר שהוא דומה לזה של הזעמן האלמוגי שאינו ארסי. ואולם לנחש קטן זה ישנו ארס המכיל נוירוטוקסינים חזקים מאוד ביחס לגודלו.
נחש זה מצוי באזורי מדבר, מישורים ומורדות הרים נמוכים עד לגובה 1,800 מטר. באריזונה הוא מצוי בעיקר סביב אזורי סלעים, בהם הוא מסתתר. הנחש מסתתר ביום בין סלעים או במאורות באדמה ויוצא לפעילות בעיקר בלילה, אז הטמפרטורות יורדות. הוא ייראה גם ביום לאחר ירידת גשמים.
הנחש מחפש למזונו בעיקר זוחלים קטנים יותר כמו חומטיים אך בעיקר נחשים אחרים כמו נימוניים וזעמניים קטנים מהסוגים: Tantilla ו-Sonora. הוא קוטל אותם בארסו החזק. כמו מיני הפתן האלמוגי הנחש מטיל עד 3 ביצים הקבורות באדמה.
אם הנחש ירגיש מאוים הוא ינסה להתחפר בחול, אך ישאיר את קצה זנבו מפותל מעט מבחוץ. אם האויב יאחוז בזנב הנחש יפלוט צליל רועם מפתח הביב שלו, צליל המזכיר נפיחה אך שונה ועשוי להרתיע את היריב. אם זה לא יעזור הנחש יכיש והארס שלו עשוי להרוג אדם. עם זאת המפגשים איתו מאוד נדירים ולא ידוע על הרוגים ממנו.
תת-מינים

Micruroides euryxanthus australis
Micruroides euryxanthus euryxanthus
Micruroides euryxanthus neglectus
הערות שוליים

↑  נחש אלמוגים אריזוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
נמל שאנגחאי

| --- | --- |

 מיקום
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 מיקום:  שאנגחאי 
 קואורדינטות:  30°37′35″N 122°03′53″E﻿ / ﻿30.626389°N 122.064722°E﻿ / 30.626389; 122.064722
 פרטים
 תאריך פתיחה:  1842 
 מפעיל:  Shanghai International Port 
 www.portshanghai.com.cn
  (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןנמל שאנגחאי(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןנמל שאנגחאי
 
נמל שאנגחאי (בסינית: 上海港; בפין-יין: Shànghǎi Gǎng; בוו: Zånhae Kån) הוא נמל הממוקם בשאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין. מאז 2003, על הנמל אחראית קבוצת הנמל הבין-לאומית של שנחאי. בעבר, החברות Shanghai Port Container Co. ו-Waigaoqiao Bonded Zone Port Co. היו אחראיות על הנמל.
נמל זה נחשב לנמל המכולות העמוס ביותר בעולם, אחרי שעקף את נמל סינגפור ב-2010. באותה שנה, נמל שאנגחאי טיפל בכ-29.05 מיליון מכולות, כאשר נמל סינגפור טיפל בחצי מיליון מכולות פחות. נכון ל-2022, נמל שאנגחאי טיפל בכ-47,303 מיליון מכולות.
הערות שוליים

↑  "About SIPG". Shanghai International Port (Group) Co., Ltd. אורכב מ-המקור ב-2010-01-13. נבדק ב-2010-03-20.
↑  Cullinane, Kevin; Teng, Yahui; Wang, Teng-Fei (2005-10-01). "Port competition between Shanghai and Ningbo". Maritime Policy & Management. 32 (4): 331–346. doi:10.1080/03088830500300438. ISSN 0308-8839.
↑  "Shanghai overtakes S'pore as world's busiest port". Straits Times. 8 בינואר 2011. אורכב מ-המקור ב-2011-08-15. נבדק ב-2011-09-14. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Statistics". www.iaphworldports.org. אורכב מ-המקור ב-2015-10-04. נבדק ב-2015-10-03.
↑  "Safety4Sea". Safety4sea. IHS. נבדק ב-29 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
ניקולאי נקראסוב

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1821 (יוליאני) נמירוב, אוקראינה 
 פטירה:  27 בדצמבר 1877 (יוליאני) (בגיל 56) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית העלמין נובודוויצ'יה (סנקט פטרבורג) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הקיסרית של סנקט פטרבורג, אוניברסיטת סנקט פטרבורג 
 שפות היצירה:  רוסית 
 סוגה:  שירה 
 בן או בת זוג:  Zinaida Nekrasova (4 באפריל 1877–27 בדצמבר 1877)   Avdotya Panaeva 
 חתימה:   
 
ניקולאי אלכסייביץ' נֶקרַאסוֹב (ברוסית: ‏Никола́й Алексе́евич Некра́совקובץ:Ru-Nikolay Alexeyevich Nekrasov.ogg‏Ⓘ‏; 10 באוקטובר 1821, נמירוב – 8 בינואר 1878, סנקט פטרבורג) היה משורר, סופר, עורך, מבקר ומו"ל רוסי.
ביוגרפיה

נקראסוב נולד בעיר נמירוב, בסביבת ויניצה שבאוקראינה, מקום בו היה מוצב אביו שהיה קצין בצבא הרוסי. אימו ילדנה לבית זקז'בסקי או זקרבסקי הייתה פולנייה ממשפחה עשירה. עם שחרורו של האב מהשרות הצבאי עברה המשפחה לאחוזה המשפחתית בסביבת ירוסלבל שברוסיה. שם בילה את שנות ילדותו ונעוריו. המשפחה הגדולה (היו 13 ילדים) וחוסר אמצעים אילצו את אביו לקבל משרת מפקח במשטרה.
בשנת 1839 נקראסוב התחיל ללמוד באוניברסיטת סנקט פטרבורג אך עזב אותה לאחר שנתיים מחוסר יכולת לשלם עבור הלימודים.
הוא התחיל לפרסם את שיריו ובשנת 1840 יצא לאור הספר הראשון שלו.
במקביל לפעילות הספרותית הוא החל בהוצאה לאור של ירחונים ספרותיים.
כמשורר זכורות הפואמות שלו, שעסקו בכפר הרוסי והפכו אותו לגיבורם של הליברלים והרדיקלים בחוגי האינטליגנציה הרוסית. נקראסוב השפיע גם על שירת יידיש פרולטארית. אחד המשוררים שהושפעו ממנו ואף תרגם אותו ליידיש היה דוד אדלשטט שחי ברוסיה ומאוחר יותר בארצות הברית.
כעורך הוא זכור כעורך של ספרו הראשון של דוסטויבסקי "אנשים עלובים" בשנת 1845.
כמוציא לאור הוא ידוע בזכות כתב העת "סוברמרניק" ("בן זמננו"), שאותו ערך בשנים 1846 עד 1866, בהן הפך אותו לכתב העת הספרותי המוביל ברוסיה.
בינואר 1878 הלך לעולמו והוא נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה בסנקט פטרבורג.
ראו גם

קורובייניקי
ניקולאי מקובסקי

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1841 (יוליאני) מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  6 באוקטובר 1886 (יוליאני) (בגיל 45) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות 
 
ניקולאי מקובסקי (ברוסית: Никола́й Мако́вский;‏ 10 במאי 1841 – 18 באוקטובר 1886) היה צייר רוסי; אחד מרביעיית אחים אמנים שכללה את אחיו קונסטנטין ולדימיר ואת אחותו אלכסנדרה.
ביוגרפיה

אביו, יגור מקובסקי, היה רואה חשבון במקצועו, אך היה גם אמן חובב, אספן אמנות וממייסדי בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. הוא קיבל את השכלתו המוקדמת בבית הספר לאדריכלות של ארמון מוסקבה ולמד באקדמיה הקיסרית לאמנויות מ-1859 עד 1866.
בשנת 1865 הוענק לו מדליית כסף על עבודתו על כנסיית אבן קטנה עם 150 חברי קהילה. עם סיום הלימודים הוא קיבל את התואר "אמן חופשי", שהקנה לו את הזכות לעבוד בפרויקטים של בנייה. זמן קצר לאחר מכן, הוא הפך לעוזרו של אדריכל בחצר הקיסרית, אך לבסוף ויתר על תפקידו שם כדי להקדיש את כל זמנו לציור.
בשנת 1870, הוא הפך לאחד מחברי קבוצת האמנים "הנודדים" (Peredvizhniki), אך לא השתתף בה באופן מלא עד 1875. בשנת 1872 הוענק לו תואר שני של אמן מהאקדמיה.
מ-1873 עד 1874, הוא ואחיו קונסטנטין סיירו במצרים, ולאחר מכן טייל רבות ברחבי רוסיה ואוקראינה.
מאוחר יותר הוא בילה מספר חודשים במושבת האמנות הרוסית בפריז, שם עבד עם אלכסיי בוגוליובוב.
מתקופה זו ואילך, רוב ציוריו הוצגו בתערוכות נודדות.
הערות שוליים

↑  Anastasia Kopteva, "Династия Маковских: передавая таланты по наследству" (The Makovsky Dynasty. Inherited Talents) Pushkin Krasnodar Regional Universal Scientific Library
↑  Press Service of the Russian Museum "The Family Makovsky" (exhibition), Online edition of Cultural Heritage (December, 2008)
↑  Tatiana Markina, "Выставка трёх поколений" (Exhibition of Three Generations) from the magazine Kommersant (December, 2008)
↑  Biography of Makovsky in: Works of art from the collection of the Rybinsk State Historical-Architectural and Art Museum-Reserve, State Research Institute of Information Technologies and Telecommunications
↑  A. I. Somov, "Маковский", Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary, edited by K. K. Arseniev and F. F. Petrushenko, 1896, Vol.XVIII "Лопари – Малолетние преступники"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6965 1574  LCCN: n2018049565  RKD: 52087  ULAN: 500118147  VIAF: 96557011   WorldCat (עם VIAF): 96557011
נחש בירית מערבי

| נחש בירית מערבי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: זעמניים
סוג:: נחש בירית
מין:: נחש בירית מערבי
שם מדעי
 Thamnophis elegans ‏ברד וז'ראר, 1853

נחש בירית מערבי (שם מדעי: Thamnophis elegans) הוא מין של נחש ממשפחה הזעמניים אשר חי לאורך מערב אמריקה הצפונית, בין קנדה וארצות הברית. ידועים 5–6 תת-מינים מוכרים שלו. זהו אחד הנחשים הצפוניים בעולם.
תיאור

זהו נחש בינוני באורך של 46 עד 104 ס"מ בקירוב והוא בעל פס גבי צהוב, כתום בהיר או לבן כששני פסים מצידיו בולטים באותו צבע. כמה מהפרטים בעלי כתמים אדומים או שחורים ביניהם. בדומה לשאר נחשי הבירית הם בעלי רוק המכיל ארס חלש יחסית וקל מכדי לפגוע באנשים, אך קטלני לטרפו מאחר שהוא יכול לגרום לתמיסת שרירים ואף לאנשים הוא יכול לגרום בצקת מקומית. בנוסף הנחש מתפתל בחיבוק חונק של טרפו.
הנחש מצוי בטבע במגוון רחב של אזורים ביניהם בערבות, יערות מחטניים ויערות אחרים, בהרים עד לגובה 3,962 מטרים וחלק מהנחשים מצויים באיים ולמדו לשחות בים. בנוסף האוכלוסיות של האגן הגדול והרי הרוקי הם אמפיביים. הנחש ניזון בהתאם לאורח חייו כאשר האוכלוסיות היבשתיות יותר ניזונים מטרף יבשתי כמו תולעים, חרקים, חלזונות ועוד רכיכות, דו-חיים, זוחלים אחרים וצעירי מכרסמים. האוכלוסיות האמפיביות ניזונות יותר מצפרדעים, טריטונים, דגים קטנים, תולעים ועלוקות ומעוד מזונות המצויים במים.
תיאור > תת-מינים

ישנם 6 תת-מינים של הנחש, אם כי חלקם נתונים במחלוקת:
Thamnophis elegans arizonae
Thamnophis elegans elegans
Thamnophis elegans hueyi
Thamnophis elegans terrestris
Thamnophis elegans vagrans
Thamnophis elegans vascotanneri
הערות שוליים

↑  נחש בירית מערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Jansen, David W (1987). "The Myonecrotic Effect of Duvernoy's Gland secretion of the snake Thamnophis elegans vagrans". Journal of Herpetology. 21 (1): 81–83. doi:10.2307/1564384. JSTOR 1564384.
↑  Gomez, H.F.; Davis, M.; Phillips, S.; McKinney, P.; Brent, J. (1984). "Human envenomation from a wandering garter snake". Annals of Emergency Medicine. 23 (5): 1119–22. doi:10.1016/s0196-0644(94)70113-x. PMID 8185110.
ניקולאי נבוגטוב

| --- | --- |

 לידה:  1849 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  1922 (בגיל 73 בערך) מוסקבה, רוסיה הסובייטית רוסיה הסובייטית (1918-1954)
 מקום קבורה:  בית הקברות ודנסקויה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השתייכות:  הצי הרוסי הקיסרי הצי הרוסי הקיסרי
 דרגה:  תת-אדמירל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת רוסיה–יפן
 
ניקולאי איבנוביץ' נבוגטוב (ברוסית: Николай Иванович Небогатов; ‏ 20 באפריל 1849 - 4 באוגוסט 1922) היה קצין ימיה רוסי. שירת כמפקד השייטת הפסיפית השלישית במהלך מסע הצי הבלטי וכמפקד החטיבה השלישית במהלך קרב צושימה.
חייו

נבוגטוב נולד למשפחה של קצין בקרבת סנקט פטרבורג והפך בגיל 16 לצוער בחיל הים. ההתקדמות שלו בצי הבלטי הייתה איטית וב-1889 התמנה לתפקיד פיקודי ראשון על סיפון אוניית התותחים גרד.
בשנת 1894 קודם נבוגטוב לדרגת קפטן וב-1901 לתת-אדמירל. עם פרוץ המלחמה נבוגטוב פיקד על יחידת האימונים של הארטילריה של צי הים השחור. בדצמבר אותה שנה הוא מונה למפקד פלוגת מס' כלי שיט שנדחו על ידי השייטת של הצי הפסיפי בפיקודו של זינובי רוז'סטבנסקי ונשארו מאחור.
נבוגטוב החל את מסעו ב-15 בפברואר 1905 וחצה בדרכו את תעלת סואץ. בשל העובדה שרוז'סטבנסקי עזב מוקדם מהמתוכנן את מדגסקר נבוגטוב הפליג ישירות למפרץ קמראן שנמצא  בווייטנאם, שם הוא הצליח להצטרף לשאר הצי. רוז'סטבנסקי, שהתנגד ליציאה לדרך של נבוגטוב לא שיתף אותו בתוכניותיו גם בשלב קריטי זה וגם לא בשלב שהוא הפך לשני בדרגת הפיקוד לאחר שאדמירל דימיטרי פון פלקרצאם נהרג בקרב ב-24 במאי 1905 [דרוש מקור].
את היום הראשון של קרב צושימה שרדו הכוחות תחת פיקודו של נבוגטוב ללא פגע למרות התקפות טורפדו. במהלך החשיכה כל הכוחות הרוסיים ששרדו את היום הראשון הצטרפו אליו תחת פיקודו. בבוקר ה-28 במאי 1905 למראה כוחות הצי הקיסרי היפני שהופיעו באופק, הוא החליט להיכנע, אף על פי שהיה במצב של יכולת להילחם ונגד עמדתם של קציניו. במהלך הכניעה אמר נבוגטוב לקציניו כי הוא כבר זקן ואינו חושש לעצמו. הוא חש דאגה ואחריות רבה לכל האחרים שהיו עדיין צעירים. הוא דחק בהם לעבוד קשה ולשחזר את הצי למען מדינתם ואמר כי הוא ייקח על עצמו את מלוא האחריות לכניעה.
עם חזרתו לרוסיה לאחר שהוחזק במחנה שבויים ביפן, הוא הועמד לדין בקרונשטאדט בדצמבר 1906 יחד עם 77 מקציניו, הוא הואשם בכך שנכנע ללא צורך. להגנתו טען שאוניות לא תקינות, תותחים ותחמושת לא תקינים גרמו לחוסר יכולתו להתגונן ביעילות: "לא הייתי מהסס להקריב חיי 50,000 חיילים לו היה זה משרת מטרה כלשהי, אולם איזה זכות הייתה לי להקריבם ללא כל מטרה?". למרות זאת בית המשפט החליט כי התנהגותו ופיקודו היו הנושא העיקרי ולא מצב אוניותיו, ודן אותו בשל כך למוות יחד עם שלושה מקציניו. אולם, בהתחשב בנסיבות מקלות, פנה בית המשפט לרחמי הצאר ניקולאי השני, ומאוחר יותר הומר עונש המוות בעשר שנות מאסר. במאי 1909 שוחרר ממאסר ונעלם לאלמוניות.
לקריאה נוספת

Kowner Rotem, Historical Dictionary of the Russo-Japaneese War, The Scarecrow press, 2006
.History of the Russo-Japanese war,Volume V, Cassell's 1905-1906
ניקולאי נברב

| --- | --- |

 לידה:  1830 מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 התאבד:  3 במאי 1904 (יוליאני) (בגיל 74 בערך) Lyskaŭščyna, בלארוס 
 מקום קבורה:  Lyskaŭščyna 
 מקום לימודים:  בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות של מוסקבה 
 תחום יצירה:  ציור, אמנות חזותית 
 
ניקולאי נברב (ברוסית: Никола́й Не́врев;‏ 1830 – 3 במאי 1904) היה צייר רוסי שהתמחה בז'אנר ובסצנות היסטוריות.
ביוגרפיה

נברב נולד למשפחת סוחרים. שיעורי האמנות הראשונים שלו הגיעו מאביו החורג, שהיה מורה לציור. בגיל 21, נברב נכנס לבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה (MSPSA), שם למד אצל הצייר הרוסי-איטלקי, מיכאיל סקוטי.  עם סיום לימודיו ב-1855, הוא זכה בתואר "אמן חופשי". בשנות ה-60, צייר נברב את אחת מיצירות המופת שלו, "העסקה" (1866), שבה הוא תיאר את מכירת צמית. כמה ציורים אחרים מאותה תקופה, התמקדו בביקורת על הכנסייה.
הוא הפסיק לעבוד באופן זמני בשנות ה-70, מסיבות לא ידועות, אך החל לצייר אמנות היסטורית בשנות ה-80. ב-1881 הפך לחבר באיגוד תערוכות אמנות נודדות (הנודדים). עבודתו הטובה ביותר בתקופה זו הייתה ללא ספק ציורי הז'אנר שלו, שכל אחד מהם מציג מוסר השכל אנושי. מ-1887 עד 1890, הוא לימד ב-MSPSA וב-1889 הפך לאוצר בגלריה טרטיאקוב.
בשנת 1898, בעקבות מותו של פאבל טרטיאקוב, הוצעה לו תפקיד המנהל בגלריה, אך הוא דחה זאת, בטענה כי בריאותו לקויה. בגיל 74, במצוקה כלכלית גדולה, הוא התאבד בירייה באחוזתו ליד מוהילב.
ב-25 בספטמבר 1980 הנפיקה ברית המועצות בול דואר 6 קופיקות לציון יום השנה ה-150 להולדתו (יחד עם זה של קונסטנטין פלביצקי).
פסטיבל ציור בינלאומי באוויר הפתוח מתקיים מדי שנה לכבודו במחוז מוהילב שבבלרוס.
הערות שוליים

↑  Kenneth, Nikolai Nevrev, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית)
↑  150th Birth Anniversaries of N.V.Nevrev and K.D.Flavitsky., home.nestor.minsk.by
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 138939276  ISNI: 0000 0000 6688 4268  LCCN: no2004038115  NKC: uk20181004983  RKD: 59261  ULAN: 500008203  VIAF: 63718144   WorldCat (עם VIAF): 63718144
נצרות יוונית-אורתודוקסית

| --- | --- |

סמל הפטריארכיה בקונסטנטינופול, המחזיקה בבכורה הטקסית (אם כי לא המעשית) בין הכנסיות היווניות-אורתודוקסיות והאורתודוקסיות בכלל.
 שורשים, סיווג והנהגה
 דת:  נצרות
 
כנסית יוחנן המטביל - הכנסייה האורתודוקסית החדשה בחיפה
מנזר המצלבה, ירושלים
נצרות יוונית-אורתודוקסית (ביוונית: Ἑλληνορθόδοξη Ἑκκλησία, "הכנסייה היוונית-אורתודוקסית") מונה את כל הכנסיות בתוך הנצרות האורתודוקסית ששפת התפילה שלהן או לפחות אחת מהמשמשות בהן היא יוונית-קוינה ושסדריהן שואבים מהנהוג במורשת הביזנטית. הן נבדלות מהכנסיות האורתודוקסיות הסלאביות והאחרות, כמו הכנסייה האורתודוקסית הרוסית, אך חולקות עמן הכרה בעליונותו הטקסית של פטריארך קונסטנטינופול וגישה דתית זהה לחלוטין. הכנסיות היווניות מונות ארבעה מתוך חמישה כסים מטרופוליטניים בפנטארכיה הישנה – קונסטנטינופול, אלכסנדריה, אנטיוכיה וירושלים – את הכנסיות האוטוכפאליות של יוון, קפריסין ואלבניה ומספר אפארכיות ברחבי העולם.
לעיתים משמש השם לכינוי כלל הכנסיות האורתודוקסיות, ללא תלות בשפה. הדבר נובע מהמורשת היוונית החזקה המשפיעה על כולן.
מבנה

הכנסיות היווניות-אורתודוקסיות אינן מהוות גוף ארגוני נפרד בשום צורה בתוך כלל הנצרות האורתודוקסית. אפיונן ככאלו מתייחס אך ורק לשפת התפילה ולמסורת הטקסית המשותפת. הן מצויות באחדות (קומוניון) מלאה עם יתר הכנסיות האורתודוקסיות ומבחינה טכנית, רשאים מאמיניה של כל אחת להשתתף בתפילות, בסעודת האדון וכולי של האחרות.
הכנסיות היווניות בתוך האורתודוקסיה מונות את העתיקות והחשובות ביותר, אם כי לא הגדולות ביותר. הפטריארכיה של קונסטנטינופול, הניצבת סמלית בראש הדת כולה, היא יוונית וכמוה גם שלוש כסים מטרופוליניים אחרים מן הפנטארכיה הישנה: הכנסייה האנטיוכית (שהתפצלה בשעתו מהסורים האוריינטלים), הכנסייה היוונית-אורתודוקסית של מצרים (שהתפלגה מן הכנסייה הקופטית) והפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים. גם הכנסייה הלאומית של יוון והכנסייה הלאומית של קפריסין חולקות מסורת זו. הכנסייה הלאומית של אלבניה מכילה קהילות רבות המשתמשות ביוונית. לכל אלו יש גם את האפארכיות שלהן מעבר לים, כמו הפטריארכיות היווניות-אורתודוקסיות באמריקה ובאוסטרליה (להבדיל מהאפארכיות הרוסיות-אורתודוקסיות וכולי שם, הגדולות יותר) הכפופות ישירות לקונסטנטינופול.
במזרח התיכון עד המאה ה-19 עמדו בראש הפטריארכיות ובראש הכמורה הבכירה אישים ממוצא יווני, אם כי רוב המאמינים של הפטריארכיות באנטיוכיה ובירושלים היו ערבים. מאז המאה ה-19 בירושלים מתחולל בקצב איטי שינוי בהרכב ראשי הכנסייה ובשפת התפילה. בפטריארכיה של דמשק הוחלפה ההנהגה במנהיגות ערבית ושפת התפילה שונתה ברוב התפילות מיוונית לערבית.
הכנסייה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים

בראש הפטריארכיה בירושלים (ביוונית: Πατριαρχεῖον Ἱεροσολύμων, בערבית: كنيسة الروم الأرثوذكس في القدس) עומד הפטריארך הנוצרי-יווני-אורתודוקסי. כללי בחירת הפטריארך נקבעו בתקנות האימפריה העות'מאנית משנת 1875, אשר תוקנו בדברי חקיקה מנדטוריים בשנים 1935–1936. על פי כללים אלו, הפטריארך נבחר על ידי הכמרים החברים בסינוד הקדוש, שהוא הגוף המנהל של הפטריארכיה, אך המינוי נכנס לתוקף רק אחרי קבלת הכרה מהשלטונות, אשר מאז הקמת מדינת ישראל נעשה בהחלטת ממשלת ישראל. למרות השם, רוב חברי הקהילה בארץ הם ערבים-ישראלים ולא יוונים.
הכנסייה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים > טאפוס

סמלה של הכנסייה הוא הטאפוס (Τάφος, ביוונית: - "קבר") - סמל שנוצר משילוב של האותיות היווניות "טאו" ו"פי"; הסמל מציין את הקבר הקדוש ומופיע בחזית של מרבית הבניינים תחת בעלות נוצרית-יוונית-אורתודוקסית בארץ ישראל.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266115305171  ISNI: 0000 0001 2153 4421  LCCN: n50002384  NKC: xx0086376  VIAF: 122708852   WorldCat (עם VIAF): 122708852
משחק האולסטאר של הליגה המאוחדת של VTB

משחק האולסטאר של הליגה המאוחדת של VTB‏ (ברוסית: Матч всех звёзд Единой лиги ВТБ) הוא משחק ראווה, שנערך מדי שנה על ידי התאחדות הכדורסל הרוסית. אירוע זה חזר להתקיים בשנת 2017 לאחר שבוטל ב-2011, אז נערך משחק האולסטאר של ליגת הכדורסל המקצוענית (ברוסית: Матч звёзд БЕКО ПБЛ), שבה כוכבי הליגה הרוסית גברו על קבוצת הזרים בתוצאה 141:120.
בעבר האירוע כלל בחירת כוכבים מהליגה שחולקו ל-2 קבוצות. כאשר חודש האירוע ב-2017, שונה מעט הקונספט לקבוצה אחת של כוכבי כדורסל רוסיים וקבוצה שנייה של כוכבים זרים המשחקים בליגת VTB, בדומה מעט לפורמט המחודש של משחק האולסטאר בכדורסל הישראלי.
תוצאות משחקים

מאזן האולסטאר: תיקו 3–3 בין נבחרת הזרים לנבחרת הרוסים.
| תאריך | אולם (צופים) | תוצאה | שחקן מצטיין | הערות/קישור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 בפברואר 2017 | היכל הקרח בולשוי שבסוצ'י שהוסב לאולם כדורסל (12,000) | 131-121 לרוסים | רוסיה אנדריי וורונצביץ', צסק"א |  |
| 17 בפברואר 2018 | היכל הספורט יובילייני שבסנקט פטרבורג (7,000) | 125-124 לרוסים | רוסיה סרגיי קראסיוב, זניט |  |
| 17 בפברואר 2019 | ‏VTB ארנה שבמוסקבה (11,600) | 131-121 לזרים | ספרד סרחיו רודריגס, צסק"א |  |
| 16 בפברואר 2020 | ‏VTB ארנה שבמוסקבה (11,600) | 162-164 לזרים | רוסיה אלכסיי שבד, חימקי |  |
| 14 בפברואר 2021 | ‏VTB ארנה שבמוסקבה (11,600) | 183-162 לרוסים | רוסיה ויטלי פרידזון, זניט |  |
| 20 בפברואר 2022 | ‏VTB ארנה שבמוסקבה (11,600) | 129–121 לזרים | קרואטיה מריו הזוניה, אוניקס קאזאן |  |
הערות שוליים

↑  אולסטאר 2017
↑  2=אולסטאר 2018
↑  Матч Всех Звезд 2019. Как это было
↑  אולסטאר 2019
↑  אולסטאר 2020
| הליגה המאוחדת של VTB |
| --- | --- | --- |
| הקבוצות בעונת 2024/2025 | רוסיה אבטודור סראטוב • רוסיה אוניקס קאזאן • רוסיה אוראלמש • קזחסטן אסטנה • רוסיה זניט סנקט פטרבורג • רוסיה יניסיי קרסנויארסק • רוסיה לוקומוטיב קובאן • רוסיה ניז'ני נובגורוד • רוסיה פארמה פרם • רוסיה צסק"א מוסקבה • רוסיה סמרה • רוסיה MBA |  |
| שונות | משחק האולסטאר • הסופר קאפ בכדורסל • ליגת הנוער • היכל התהילה |  |
משחק האולסטאר של ה-ABA

משחק האולסטאר של ה-ABA (באנגלית: ABA All-Star Game) הוא משחק ראווה עונתי, שנערך במהלך כל אחת מתשע שנות הפעילות של ליגת ה-ABA. בשמונת המשחקים הראשונים נערך המשחק בין השחקנים המצטיינים של המחוז המזרחי ("נבחרת המזרח"), לבין אלה של המחוז המערבי ("נבחרת המערב"). בחמישה מהמשחקים ניצחה נבחרת המזרח.
השחקנים מל דניאלס ולואי דמפיר מחזיקים במשותף בשיא ההשתתפויות במשחק אולסטאר, עם שבע. דן איסל וג'ימי ג'ונס השתתפו במשחק שש פעמים כל אחד.
במשחק האולסטאר האחרון (1976) התמודדה קבוצת דנוור נאגטס, מובילת טבלת הליגה, מול קבוצת שחקנים מצטיינים מ-6 קבוצות הליגה האחרות. במהלך הפסקת המחצית של אותו משחק התקיימה תחרות ההטבעות הראשונה בהיסטוריה. בתחרות ניצח ג'וליוס אירווינג מניו יורק נטס, לאחר שהטביע מקו העונשין.
תוצאות משחקי האולסטאר

| עונה | תוצאה | עיר מארחת | ה-MVP של המשחק | סטטיסטיקות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968‏ | 126–120 למזרח | אינדיאנפוליס, אינדיאנה | לארי בראון (ניו אורלינס ביוקנירס) |  |
| 1969‏ | 133–127 למזרח | לואיוויל, קנטקי | ג'ון ביזלי (דאלאס צ'אפרלס) |  |
| 1970‏ | 128–98 למערב | אינדיאנפוליס, אינדיאנה | ספנסר הייווד (דנוור רוקטס) |  |
| 1971‏ | 126–122 למערב | גרינסבורו, קרוליינה הצפונית | מל דניאלס (אינדיאנה פייסרס) |  |
| 1972‏ | 142–115 למזרח | לואיוויל, קנטקי | דן איסל (קנטקי קולונלס) |  |
| 1973‏ | 123–111 למערב | סולט לייק סיטי, יוטה | וורן ג'באלי (דנוור רוקטס) |  |
| 1974‏ | 128–112 למזרח | וירג'יניה, וירג'יניה | ארטיס גילמור (קנטקי קולונלס) |  |
| 1975‏ | 151–124 למזרח | סן אנטוניו, טקסס | פרדי לואיס (ספיריטס אוף סנט לואיס) |  |
| 1976‏ | 144–138 לדנוור | דנוור, קולורדו | דייוויד תומפסון (דנוור נאגטס) |  |
הערות שוליים

↑  היום בו נולדה ההטבעה, באתר ESPN
↑  סטטיסטיקות משחק האולסטאר 1968, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות משחק האולסטאר 1969, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות משחק האולסטאר 1970, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות משחק האולסטאר 1971, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות משחק האולסטאר 1972, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות משחק האולסטאר 1973, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות משחק האולסטאר 1974, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות משחק האולסטאר 1975, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות משחק האולסטאר 1976, באתר basketball-reference.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'וליוס ארווינג (מימין) ודייוויד תומפסון במהלך משחק האולסטאר 1976.
נוירופסיכולוג

נוירופסיכולוג הוא אדם העוסק בנוירופסיכולוגיה.
בפועל עוסקים נוירופסיכולוגים (באקדמיה) בחקר תהליכי עיבוד מידע במוח האנושי בבריאים ובחולים, אבחון, טיפול ושיקום חולים עם אבדנים קוגניטיביים נרכשים וכשלים קוגניטיביים התפתחותיים (נוירופסיכולוגיה קלינית) ומעורבים בתכנון סביבות אינטראקטיביות אדם - מכונה עתירות מידע.
נוירופסיכולוגים בישראל

למרות ההתפתחות המואצת בתחום בעשורים האחרונים, אין עדיין בישראל חקיקה או חקיקת משנה המסדירה את הרישוי לעיסוק קליני ויישומי בנוירופסיכולוגיה. יש הגורסים כי הנוירופסיכולוגיה היא ענף של מקצוע הפסיכולוגיה וכי יש להגדירה כהתמחות פסיכולוגית דוגמת התמחויות קיימות (קלינית, שיקומית, חינוכית וכדומה) ובמסגרת חוק הפסיכולוגים. אחרים מציעים חקיקה רחבה יותר אשר תאפשר הכרה כנוירופסיכולוגים גם בבוגרי תוכניות לימודי המוח או לימודי התנהגות לתארים מתקדמים גם ממסלולים שאינם שייכים למחלקות לפסיכולוגיה. כך או כך, בהיעדר חקיקה כלשהי אין כיום דרך להגדיר נוירופסיכולוג על בסיס רישיון/הליכי רישוי מעוגנים בחוק אלא על פי השכלה ורקע מקצועי כפי שנעשה הדבר על ידי האקדמיה הלאומית של ארצות הברית לנוירופסיכולוגיה.
הכשרה אקדמית

למרות שיסודות הנוירופסיכולוגיה המודרנית הונחו לפני למעלה מ-120 שנה, התפתחות ההכשרה האקדמית בתחום זה, כתחום אשר יוחדה לו תוכנית לימודים והכשרה משל עצמו, התנהלה בעצלתיים.
בארצות הברית, שבה ההתפתחות בתחום היא המהירה ביותר, לא ניתן היה למצוא ולו תוכנית הכשרה אקדמית ייעודית אחת עד סוף שנות ה-60 של המאה ה-20. בשנות ה-70 נפתחו בארצות הברית מספר תוכניות לימוד בתחום זה, ובישראל נפתחה באותה עת תוכנית בפקולטה לרפואה הטכניון. אם כי לתוכנית זו לא היו ייעודים קליניים מובהקים, זו הייתה התוכנית היחידה שמוקדה היה נוירופסיכולוגי.
מאז ועד היום חל גידול מהיר במספר תוכניות ההכשרה לתארים מתקדמים ופוסט דוקטורט. בארצות הברית קיימים כיום כמה עשרות מסלולי הכשרה ובישראל שלושה. מסלולים ייעודיים אלה נפתחו בסוף שנות ה-90.