stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלדג כחול-חזה

| שלדג כחול-חזה |
| --- | --- |
 שלדג כחול-חזה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: כחלאים
תת־סדרה:: שלדגיים
משפחה:: שלדגיים
תת־משפחה:: שלדגי עצים
סוג:: שלדג עצים
מין:: שלדג כחול-חזה
שם מדעי
 Halcyon malimbica ‏שו, 1811

שלדג כחול-חזה (שם מדעי: Halcyon malimbica) הוא מין של שלדג גדול החי באפריקה שמדרום לסהרה וכשמו בעל חזה כחול.
מאפיינים

שלדג זה שייך לתת-משפחת Halcyoninae בעלת המינים הגדולים, ויש לו מקור גדול וחזק בצבע אדום בוהק. אורכו עד 25 ס"מ והוא בעל כנפיים שחורות עם פס כחול באמצע. החזה והזנב כחולים והבטן לבנה עם "כיפה" חומה. הרגליים אדומות והלסת התחתונה שחורה. מין זה חזק במעוף והוא צולל קדימה כדי לעוט על טרפו.
הוא חי במערב אפריקה בעיקר ביערות טרופיים וסוואנות ושם נחבא בין הצמחים מחפש מזון. הוא טריטוריאלי ויתקוף כל שלדג לא קרוא שנכנס לנחלתו. הוא צד בעיקר חרקים גדולים, פרוקי רגליים, דגים, צפרדעים, לטאות ויונקים קטנים. בנוסף על טרף הוא ניזון מהפירות של דקל השמן (Elaeis).
השלדג מטיל שתי ביצים בחור בעץ או בקן של טרמיטים. הגוזלים מתבגרים במהירות ועוזבים את הקן.
הערות שוליים

↑  שלדג כחול-חזה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רפאל קייטאנו דה אראוז'ו

רפאל קייטאנו דה אראוז'ו (בפורטוגזית: Raffael Caetano de Araújo; נולד ב-28 במרץ 1985), המוכר כרפאל, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירה

בין השנים 1997–2001 שיחק רפאל כדורגל אולמות. במקביל שיחק גם בקבוצת ויטוריה באהיה. החל משנת 2001 התמקד רפאל בכדורגל בלבד והצטרף לאתלטיקו יובנטוס, בה הספיק לשחק גם בקבוצה הבוגרת.
לקראת סיום תקופת נעוריו העתיק רפאל את מגוריו לשווייץ והצטרף לפ.צ. צ'יאסו, אז בליגה השווייצרית השנייה. עם תום חוזהו הדו-שנתי עבר לפ.צ. ציריך מליגת העל השווייצרית. בעונתו הראשונה שיחק רפאל אך ורק במשחקי הבית של הקבוצה מאחר שלוסיאן פאברה, מאמן הקבוצה, נקט בטקטיקה הגנתית במשחקי החוץ בה לא נמצא לקשר ההתקפי מקום בהרכב.
בסיבוב השני של עונת 2007/2008 עבר רפאל להרטה ברלין הגרמנית והתאחד עם פאברה, שמונה למאמן הקבוצה. משחקו הראשון בבונדסליגה נערך ב-2 בפברואר 2008, בהפסד 3-0 לאיינטרכט פרנקפורט. במחזור הבא הבקיע רפאל את שערו הראשון בבונדסליגה, בניצחון 1-3 על שטוטגרט.
עם ירידת הקבוצה לבונדסליגה השנייה בעונת 2009/2010, ולמרות דיווחים על עזיבה, נשאר רפאל בקבוצה. בעונת 2010/2011 התאחד רפאל עם אחיו הצעיר רוני, שחתם בהרטה ברלין.
ביולי 2012 עבר לדינמו קייב מליגת העל האוקראינית. בינואר 2013 חזר לגרמניה והושאל לשאלקה 04. ב-20 ביוני 2013 חתם בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה, ובעונתו הראשונה במועדון כבש 15 שערי ליגה.
ב-25 ביוני 2020 עזב את רפאל את מנשנגלדבך לאחר 7 עונות.
שאבייר דירסאו

דירסאו שאבייר פרנסיסקו (בפורטוגזית: Dirceu Xavier Francisco, נולד ב-18 בדצמבר 1977), מוכר בישראל כשאבייר דירסאו, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירה

דירסאו, יליד בקבו פריו שבמדינת ריו דה ז'ניירו, החל את הקריירה שלו בקבוצות הבוגרים החל בפלומיננסה, אחד המועדונים הגדולים בריו דה ז'ניירו. הוא שיחק שם כחמש שנים בהן זכה עם הקבוצה אליפות המחוזית. לאחר ירידת הקבוצה לליגה השנייה עבר לז'ובנטוס, קבוצה קטנה בברזיל. בזמן משחק נפצע, עזב את הקבוצה והושבת לשנה. לאחר שהתאושש מהפציעה חזר לליגה הברזילאית, לקבוצת סנטו אנדרה.
בשנת 2004 הגיע דירסאו לישראל וחתם בשורות האלופה, מכבי חיפה. הוא עזר לחיפה לזכות באליפות התשיעית שלה ב-2005 ובעשירית ב-2006. הוא הצטרף למועדון כאלמוני אך הפך במהרה לאחד הקשרים האחוריים המובילים בליגת העל.
באוגוסט 2007, זמן קצר לפני תחילת העונה, שוחרר ממכבי חיפה וחתם על חוזה לשלוש עונות במכבי פתח תקווה אך שוחרר לאחר עונה אחת וחזר לברזיל.
שאבייר דירסאו
שחטיור סליהורסק (הוקי קרח)

| --- | --- |
 אולם ביתי
 היכל הקרח סליהורסק
 (1,800 מושבים)
 בלארוססליהורסק, בלארוס
 מדינה:  בלארוס 
 תאריך ייסוד:  2009
 ליגה:  ליגת העל הבלארוסית בהוקי קרח
 בעלים:  דינמו מינסק
 http://hcshahter.by/
 
שחטיור סליהורסק הוא מועדון הוקי קרח שמבוסס בעיר סליהורסק, בלארוס. המועדון נוסד בשנת 2009 ומתמודד בליגת העל הבלארוסית. המועדון הוקם כדי לשמש כקבוצת מילואים עבור דינמו מינסק מליגת KHL.
תארים

אליפות בלארוס (1): 2015
ראו גם

שחטיור סליהורסק
שאג-ריש

מצודת שאג-ריש
שאג-ריש היא מצודת סלע אדומית עם ממצאים מתקופת הברזל, בדרום ירדן כ-5 קילומטר דרום-דרום-מערב מהכפר דנא, בשמורת הביוספרה דנה.
ביוני 1937 ביקר במקום נלסון גליק שתיאר אותו כפחות נגיש ממצודת סלע, עם שביל צר ותלול שמוביל למרגלותיו. גליק מצא למרגלות מצודת שאג-ריש, שאריות של בסיס חומה מאבני אבן חול מסותתות, וגלי אבנים הנחזים כקברים. הוא זיהה במקום חרסים ביזנטיים מתחילת המאה הרביעית לספירה ולא מצא חרסים נבטיים. עם זאת, הוא העריך שהאתר היה נבטי במקור. בעליה למצודה מצא חמש מערות קבורה ומה שנדמה כנישות לאל דישרה הנבטי. על המצודה מצא גליק מתקני מים משוכללים שהכילו אלפי ליטרים של מים למשך חודשים ארוכים. עם זאת, מסקנתו של גליק הייתה שהמצודה שימשה בעיקר לקבורה ורק באופן משני שימשה למגורים.
בביקור בקיץ 1998 מצאו חיים בן דוד וגלעד פלאי 17 בורות ומתקני מים, מספר מערות ושרידי ביצורים. הם זיהו את כל החרסים במקום כבני תקופת הברזל. גלעד פלאי העריך שהמקום שימש כמבצר לעת צרה ואוחסנו בו כמויות גדולות של מים ומזון לעת מצור.
הערות שוליים

↑  Nelson Glueck, Explorations of Eastern Palestine III, 1937, pages 38-42
↑  חיים בן-דוד, ‏מצודות סלע בהרי אדום, קתדרה 101, מר חשוון תשס"ב, עמ' 11-12
שלדג עצים (סוג)

| שלדג עצים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: כחלאים
תת־סדרה:: שלדגיים
משפחה:: שלדגיים
תת־משפחה:: שלדגי עצים
סוג:: שלדג עצים
שם מדעי
 Halcyon ‏סווינסון, 1821

שלדג עצים (שם מדעי: Halcyon) הוא סוג של עופות ממשפחת השלדגיים שבסדרת הכחלאים ובו 11 מינים.
שלדגי העצים הם שלדגים כחולים בעלי מקור ארוך ונוקשה בצבע אדום ברובם. הם חיים על ענפי העצים ביערות וערבות פתוחות מאפריקה ועד אוסטרליה ומחפשים יצורים קטנים מתחת לענפיהם. אז הם מסתערים אליהם והורגים אותם בחבטת מקור.
לעומת שלדגים אחרים הם לא ניזונים כמעט מדגים, אם כי לא יהססו לדוג. הם ניזונים על דו-חיים, לטאות, נחשים קטנים, גוזלים ומכרסמים.
מינים

Halcyon coromanda
שלדג לבן-החזה (Halcyon smyrnensis)
Halcyon cyanoventris
Halcyon badia
שלדג שחור-ראש (Halcyon pileata)
שלדג אפור-ראש (Halcyon leucocephala)
Halcyon albiventris
Halcyon chelicuti
שלדג כחול-חזה (Halcyon malimbica)
שלדג העצים (Halcyon senegalensis)
Halcyon senegaloides
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539318305171  LCCN: sh90005380
שבט קורייש

שבט קוּרייש (בערבית: قريش, בתעתיק מדויק: קֻרַ֫יְש) הוא שבטו של הנביא מוחמד, מייסד האסלאם. שבט ערבי אשר התפרנס בעיקר ממסחר ומרעִיית צאן.
על פי הגנאלוגיה המקובלת בערב, שבט קורייש מיוחס לקדר בן ישמעאל בן אברהם. בתקופה הקדם איסלמית, השבט נחשב לאחד השבטים החזקים בחִג'אז, חלקו המערבי של חצי האי ערב.
שבט קורייש בתקופה הטרום איסלמית

במחצית השנייה של המאה הרביעית, חמישה דורות לפני הולדת מוחמד, השתלטו בני השבט על העיר מכה. על פי המסורת, קֻצַי (קוסאי) אִבְּן כילאב, מנהיג השבט, שיקם את הכעבה, מקדש בו התפללו לאלים רבים בעיר מכה ונטל לידיו את המשרות הדתיות ואת המנהיגות של העיר.[דרוש מקור]
נכדו, האשם אִבְּן עבד אל-מנאף אבן קוסאי, שהיה אבי סבו של מוחמד, שינה את מעמדה הכלכלי של מכה, ולפי המסורת היה אחראי להפיכתה למרכז סחר ומעבָר. האשם קיבל מידי קיסר ביזנטיון כתב ביטחון, הנקרא "הסכם האילאף", שאיפשר לסוחרי מכה לבוא עם מרכולתם, עורות ובגדים, עד לטריטוריה הביזנטית.
לפי המסורת, המשפחות הנכבדות של שבט קורייש במכה התחרו ביניהן על מתן שירותים שונים לעולי הרגל למכה, כמו אירוח ואספקת המים. הם גבו מסים מהעולים לרגל ומסוחרים, שניצלו את שביתת הנשק של החג', תקופת העלייה לרגל, לרגל עשיית עסקים בירידים.
לאנשי שבט קורייש הייתה יוקרה רבה בחצי האי ערב.
שבט קורייש בתקופת מוחמד

בן השבט המפורסם ביותר של שבט קורייש, שבזכותו שבט זה זכור בדפי ההיסטוריה, הוא נביא האסלאם מוחמד. לשבט ישנו תפקיד חשוב בעליית האסלאם, אולם בתקופת הגל הראשון, למעט בודדים, התנגדו בני השבט לדתו החדשה של מוחמד.
עם תחילת נבואותיו, יצא מוחמד נגד האמונה הפגנית של שבטו ושל יתר תושבי מכה. הוא ראה בהם כופרים, והם ראו בו כמי שפוגע באלים שלהם, מעליב את דתם ולועג לאורח החיים שלהם. עם זאת, בגלל ייחוסו המשפחתי, ובגלל הגנתו של דודו, אבו טאלב, לא פגעו בו.
לאחר ההג'רה – הגירתו של מוחמד לעיר אל-מדינה – חזר מוחמד למכה בראש צבא של 1,400 לוחמים. משהבין מוחמד שלא יוכל לגבור על העיר בגלל כוחה העדיף, חתם עם אנשי מכה הסכם אי-לוחמה לעשר שנים, המוכר כ"הסכם חודיבייה". זמן קצר לאחר מכן, תקף מוחמד עם צבאו את השבט היהודי ח'ייבר וכבש אותו, בעוד אנשי מכה לא יכלו לבוא לעזרת שבט ח'ייבר בגלל ההסכם. כעבור שנתיים מחתימת ההסכם, הפר אותו מוחמד כשכבש את מכה, ובהם את בני שבטו, בראש צבא של 10,000 חיילים שהשיג בזכות כיבושיו. מוחמד, שלא רצה בנקמת דם, גייס כמה מבני שבט קורייש לשורותיו והפכם לבכירים בצבאו. בעקבות כיבושיו, זכה מוחמד להכרה כמי שעומד בראש גורם פוליטי עצמאי, על-שבטי, המלוכד סביב דת ולא מוצא שבטי.
שבט קורייש לאחר מוחמד

לאחר מותו של מוחמד, השאלה הקשה הייתה מי יירש אותו בתפקיד מנהיג האומה האסלמית הצעירה. במהלך מאבקי הירושה, נוצרו שלושה קריטריונים לבחירת היורש – קדימות באסלאם, קרבה משפחתית לנביא, וייחוס-אבות קדום מהתקופה הקדם-איסלמית.
ההשתייכות לצאצאי שבט קורייש הפך כמעט לקריטריון הכרחי לשמש כח'ליפה. כל ארבעת הח'ליפים הראשונים היו מבני שבט קורייש: אבו בכר, עומר אבן אלח'טאב, עות'מאן בן עפאן ועלי בן אבי טאלב.
במסורת הסונית, השתייכות לשבט קורייש הייתה תנאי לח'ליפות.
במסורת השיעית, האימאמים, מנהיגי העדה השיעית, המקביל לח'ליפות הסונית, צריכים להיות לא רק בני שבט קורייש, אלא גם צאצאים של עלי אִבֶּן אבו טאלב, בן דודו וחתנו של מוחמד, שלפי המסורת השיעית, הוא היורש של מוחמד על פי צו אלוהי.
רמלה בנת אבי סופיאן

| --- | --- |

 לידה:  594? מכה, ערב הסעודית 
 פטירה:  665 (בגיל 71 בערך) אל-מדינה, ח'ליפות אומיה 
 מקום קבורה:  אל-בקיע 
 השקפה דתית:  אסלאם 
 בן או בת זוג:  מוחמד (628–632)  Ubayd-Allah ibn Jahsh 
 
רמלה בנת אבי סופיאן (בערבית: رملة بنت أبي سفيان) הידועה גם בכינוי אום חבּיבּה (בערבית: أم حبيبة) הייתה אחת מנשותיו של מוחמד, נביא האסלאם.
חייה

רמלה נולדה לאבו סופיאן וצפייה בנת אבי אלעאס. ההיסטוריונים חלוקים בדעותיהם בנוגע לשנת לידתה. יש האומרים שהיא נולדה בשנת 589, בעוד אחרים גורסים כי היא נולדה בשנת 594.
חייה > נישואים ראשונים

בעלה הראשון היה עובייד אללה בן ג'חש, אחיה של זינב בנת ג'חש. בשנת 616, בעקבות הרדיפות שהחלו במכה נגד המוסלמים, היגרו רמלה ובעלה לחבש, שם היא ילדה את בתה, חביבה. הם נשארו נשואים עד להתנצרותו של עובייד, דבר שהוביל לפרידתם. הם המשיכו לגור בחבש עד לפטירתו של עובייד אללה, בשנת 627.
חייה > נישואים למוחמד

מספר חודשים לאחר שהתגרשה מבעלה הראשון, נישאה רמלה למוחמד.
פטירתה

כמו בדבר שנת הלידתה, גם בנוגע לשנת פטירתה יש חילוקי דעות קלים בקרב ההיסטוריונים. דעה אחת היא שהיא נפטרה בשנת 664, בעוד שדעה אחרת אומר שהיא נפטרה בשנת 665. בדומה לשאר נשותיו של מוחמד, נקברה גם רמלה באל-בקיע.
הערות שוליים

↑  Islam4people, www.facebook.com
↑  Heritage and Legacy: Ramla bint Abi Sufyan, Umme Habiba, a Mother of the Believers – SNMC Newsletter (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: ummu-habibe
שאגן

| שאגן |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: קופים רחבי אף
משפחה:: קופי עכביש
תת־משפחה:: שאגנים
סוג:: שאגן
שם מדעי
 Alouatta ‏לספד, 1799
תחום תפוצה


שאגן (שם מדעי: Alouatta) הוא סוג של קוף הידוע בקולו הרועש ומשם שמו. גודלם נע בין 56-92 ס"מ ללא הזנב, שעשוי להגיע לאורך זהה. קופים אלה חיים בצמרות העצים ביערות הגשם שבמרכז אמריקה ובדרומה.
השאגנים חיים בקבוצות של 10 עד 18 פריטים, בהן יותר מזכר אחד. לאחר ההמלטה, הנקבות שומרות את הצאצאים איתן בכל עת, בדרך כלל צמודים לבטנן או לגבן, למשך מספר חודשים, לאחריהם אלו הופכים לעצמאיים. הם ניזונים מעלי הצמרות ביחד עם הפרחים והפירות. השאגן הוא אכלן בזבזני - הוא נוהג לטעום מעט ממזונו לפני שהוא משליך אותו על הרצפה. מכיוון שהוא משליך פירות עם הזרעים שבהם, הוא מפיץ זרעים ובכך מסייע למגוון האקולוגי ביערות העד.
כמו רבים מקופי העולם החדש, זנבו של השאגן גמיש ביותר, ומשמש אותן כמעין יד חמישית - ללפיתת ענפים ולתפיסת חפצים. השאגן אינו קופץ מעץ לעץ - הוא לעולם יחזיק בשתי ידיים או ביד ובזנב בענפים.
שמו של השאגן בא לו מצורת התקשורת שבני הסוג מקיימים ביניהם. השאגן משמיע מעין נביחות, הנשמעות למרחק של 2-3 קילומטר. העצם ההיואידית בצווארו היא מוגדלת, ומשמשת כתיבת תהודה המגבירה את קולו.
כאשר ירגיש מאוים, יטיל השאגן צואה לתוך ידיו וישליך אותה לעבר הגורם המטריד על-מנת לסלקו.
המינים בסוג

שאגן אדום יד, (Alouatta belzebul)
שאגן שחור, (Alouatta caraya)
שאגן קויבה, (Alouatta coibensis)
שאגן חום, (Alouatta fusca)
שאגן רעמה, (Alouatta palliata)
שאגן שחור מקסיקני, (Alouatta pigra)
שאגן אדום בוליביאני, (Alouatta sara)
שאגן אדום ונצואלי, (Alouatta seniculus)
שאגן אדום גיאני, (Alouatta macconnelli)
שאגן שחור אמזוני, (Alouatta nigerrima)
שאגן אדום יד של ספיקס, (Alouatta discolor)
שאגן דובי, (Alouatta arctoidea)
שאגן חום, (Alouatta guariba)
שאגן אדום של מאראנהאו, (Alouatta ululata)
שאגן אדום פורוסי, (Alouatta puruensis)
שאגן אדום חוארי, (Alouatta juara)
רלף פלקנמאייר

רלף פלקנמאייר (בגרמנית: Ralf Falkenmayer, נולד ב-11 בפברואר 1963 בפרנקפורט שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר בעיקר באיינטרכט פרנקפורט, ותקופה קצרה בבאייר לברקוזן עמה זכה בגביע אופ"א. לפלקנמאייר ארבע הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, עמה השתתף ביורו 1984.
קריירת מועדונים > קדנציה ראשונה באיינטרכט פרנקפורט

פלקנמאייר החל את קריירת הבוגרים שלו באיינטרכט פרנקפורט, וערך שתי הופעות בשני המחזורים האחרונים של עונת הבכורה שלו בקבוצה, 1980/81. באותה עונה זכה פלקנמאייר עם פרנקפורט בגביע הגרמני, לאחר שקבוצתו ניצחה בגמר את קייזרסלאוטרן בתוצאה 3-1. פלקנמאייר לא שותף במשחק הגמר. החל מעונת 1981/82 פלקנמאייר החל לתפוס מקום קבוע בקישור של פרנקפורט, ובעונה זו סיים עם הקבוצה במקום השמיני בבונדסליגה, כאשר את שער הבכורה שלו בקבוצה הבקיע בפברואר 1982, בניצחון 4-2 על פ.צ. קלן. בגביע אירופה למחזיקות גביע הגיע פלקנמאייר עם פרנקפורט באותה עונה לרבע הגמר, בו הודחה הקבוצה על ידי טוטנהאם הוטספר. עונת 1983/84 הייתה עונת שיא אישית עבור פלקנמאייר, שהבקיע שמונה שערי ליגה, אך הקבוצה סיימה רק במקום ה-16 בבונדסליגה, ונאלצה להתמודד במבחני הישרדות מול דיסבורג מהבונדסליגה השנייה. פרנקפורט ניצחה 5-0 במשחק הראשון בדיסבורג, כשפלקנמאייר הבקיע את השער השלישי, ולאחר שהגומלין הסתיים בתוצאה 1-1, פרנקפורט ופלקנמאייר נשארו בליגה. בשלוש העונות הבאות פלקנמאייר ופרנקפורט דורגו בחלק התחתון של הטבלה והיו קרובים לתחתית, אך נשארו בליגה. פלקנמאייר שיתף פעולה בתקופה זו בקישור הקבוצה עם רלף זיברס, יוזף סארוקה ויאן סוונסון. בתום עונת 1986/87 עזב פלקנמאייר את פרנקפורט לאחר שבע עונות בהן הבקיע 18 שערי ליגה ב-173 הופעות, וחתם בבאייר לברקוזן.
קריירת מועדונים > באייר לברקוזן

הצלחתו של פלקנמאייר בבאייר לברקוזן הייתה מיידית. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 1987/88, הבקיע פלקנמאייר שישה שערי ליגה. שער הבכורה של פלקנמאייר בלברקוזן נכבש בספטמבר 1987 בתיקו 2-2 מול שאלקה 04. את העונה הזו סיימה לברקוזן במקום השמיני בבונדסליגה, אך זכתה בגביע אופ"א, לאחר שהדיחה בחצי הגמר את ברצלונה. בשלב הגמר, הפסידו לברקוזן ופלקנמאייר לאספניול בתוצאה 3-0 במשחק הראשון, וניצחו בתוצאה זהה בגומלין. לאחר שלא הובקעו שערים בהארכה, המשחק עבר לפנדלים, שם פלקנמאייר החטיא את הפנדל הראשון ללברקוזן, אך חבריו וולפגנג רולף, הרברט ואס וקלאוס טאובר הבקיעו, ולברקוזן ניצחה 3-2 בפנדלים, לאחר שלוש החטאות רצופות של אספניול. העונה השנייה של פלקנמאייר בלברקוזן הייתה מוצלחת פחות. בעונה זו מיעט פלקנמאייר לפתוח בהרכב, וערך 19 הופעות ליגה בלבד, בהן הבקיע שער אחד, והקבוצה שוב סיימה במקום השמיני. גם בגביע אופ"א נחלה לברקוזן מפח נפש, כאשר לא הצליחה להגן על תוארה והודחה על ידי בלננשש הפורטוגלית כבר בסיבוב הראשון. בתום עונה זו, עזב פלקנמאייר את לברקוזן לאחר שתי עונות, וחזר לאיינטרכט פרנקפורט.
קריירת מועדונים > קדנציה שנייה באיינטרכט פרנקפורט

עונת הבכורה המחודשת של פלקנמאייר באיינטרכט פרנקפורט, 1989/90, הייתה מוצלחת במיוחד, כאשר הוא הבקיע שישה שערים, וסייע לקבוצתו לסיים במקום השלישי בבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה עם דיטר אקשטיין, יורן אנדרסן, אובה ביין ושטפן שטודר. בעונת 1990/91 פרנקפורט ופלקנמאייר סיימו במקום הרביעי בבונדסליגה, אך הודחו כבר בסיבוב הראשון של גביע אופ"א לאחר שהפסידו 5-0 לברונדבי, וניצחון 4-1 בגומלין לא הספיק. בעונת 1991/92 פרנקפורט ופלקנמאייר סיימו שוב במקום השלישי, והיו רחוקים רק שתי נקודות מהאלופה שטוטגרט, אך שוב הודחו מוקדם מגביע אופ"א לאחר הפסד בסיבוב השני לגנט הבלגית. פרנקפורט שמרה על המקום השלישי גם בעונת 1992/93, בה פלקנמאייר היה פצוע ומיעט לשחק. בגביע אופ"א פרנקפורט ופלקנמאייר הצליחו להשיג ניצחון בתוצאה 9-0 במשחק הגומלין מול וידזב לודז', אך שוב הודחו בשלב השני בלבד, הפעם על ידי גלאטסראיי הטורקית. בעונת 1993/94 חזר פלקנמאייר להרכב, ופרנקפורט סיימה חמישית בבונדסליגה. בגביע אופ"א הגיעו פרנקפורט ופלקנמאייר לרבע הגמר, בו הודחו בפנדלים על ידי אוסטריה זלצבורג. בעונת 1994/95 פרנקפורט ופלקנמאייר סיימו רק במקום התשיעי בבונדסליגה, והגיעו שוב לרבע גמר גביע אופ"א, בו הודחו על ידי יובנטוס. בשמינית הגמר הבקיע פלקנמאייר שער ניצחון במשחק החוץ מול נאפולי שהסתיים בתוצאה 1-0 לפרנקפורט. עונת 1995/96 הייתה האחרונה של פלקנמאייר בפרנקפורט. בעונה זו הוא מיעט לשחק עקב פציעות, וערך 12 הופעות בלבד. פרנקפורט נשרה בעונה זו לבונדסליגה השנייה לאחר שעזבו את הקבוצה המצליחה של תחילת העשור מספר שחקנים חשובים. לאחר ירידת הליגה, עזב פלקנמאייר את פרנקפורט, בה שיחק בקדנציה זו שבע עונות, בהן הבקיע 12 שערי ליגה ב-164 הופעות. פלקנמאייר צבר 337 הופעות ליגה בשתי הקדנציות באיינטרכט פרנקפורט, והוא מדורג חמישי בטבלת שיאני ההופעות של הקבוצה בבונדסליגה בכל הזמנים.
לאחר עזיבת פרנקפורט, חתם פלקנמאייר באיינטרכט טריר מהליגות הנמוכות, שם שיחק שנתיים, ולאחר מכן שיחק עוד תשע עונות במועדון החובבני SV נידראורסל, עד לשנת 2007, בה היה בן 44.
קריירה בינלאומית

פלקנמאייר זומן לסגל של נבחרת גרמניה המערבית ליורו 1984, אך לא שותף כלל בטורניר זה. את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים ערך פלקנמאייר לאחר הטורניר, בהפסד 3-1 לנבחרת ארגנטינה במשחק ידידות. לאחר מכן ערך עוד שתי הופעות במסגרת מוקדמות מונדיאל 1986 והופעה נוספת במשחק ידידות בניצחון 1-0 באפריל 1986 על נבחרת שווייץ, שהייתה האחרונה שלו במדים הלאומיים. פלקנמאייר לא זומן לטורנירים גדולים נוספים.
תארים

עם איינטרכט פרנקפורט:
הגביע הגרמני: 1980/81
עם באייר לברקוזן:
גביע אופ"א: 1987/88
הערות שוליים

↑  טבלת שיאני ההופעות של איינטרכט פרנקפורט בבונדסליגה באתר worldfootball.net
| נבחרת מערב גרמניה – יורו 1984 |
| --- | --- | --- |
|  1 שומאכר •  2 בריגל •  3 שטראק •  4 ק.פורסטר •  5 ב.פורסטר •  6 רולף •  7 ברמה •  8 אלופס •  9 פלר •  10 מאייר •   11 רומניגה •  12 בורדנסקי • 13 מתאוס •  14 פלקנמאייר • 15 שטיליקה • 16 ברונס • 17 ליטבארסקי • 18 בוכוואלד • 19 בומר • 20 רולדר • מאמן: דרוואל |  1 שומאכר •  2 בריגל •  3 שטראק •  4 ק.פורסטר •  5 ב.פורסטר •  6 רולף •  7 ברמה •  8 אלופס •  9 פלר •  10 מאייר •   11 רומניגה •  12 בורדנסקי • 13 מתאוס •  14 פלקנמאייר • 15 שטיליקה • 16 ברונס • 17 ליטבארסקי • 18 בוכוואלד • 19 בומר • 20 רולדר • מאמן: דרוואל | מערב גרמניה |
שאבייר אנדרסון

שאבייר קונסייסאו אנדרסון (בפורטוגזית: Anderson Conceição Xavier; נולד ב-22 בינואר 1980) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירה

את הקריירה המקצוענית שלו פתח אנדרסון בקבוצת ויטוריה, במדיה שיחק עד גיל 25 ובשורותיה כבש תשעה שערים. בשנת 2005 הצטרף לקבוצת קורינתיאנס אך לא הצליח לתפוס מקום בהרכב הקבוצה.
בתחילת עונת 2006/2007 הגיע אנדרסון לישראל והצטרף לקבוצת מכבי חיפה. את משחקו הרשמי הראשון במדי האלופה הישראלית, ערך אנדרסון בהפסד 2-1 לליברפול במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. במשחק הגומלין, שהסתיים בתיקו 1-1, ביצע אנדרסון את המהלך שהוביל לשערו של רוברטו קולאוטי. במשחקים שלאחר מכן נשמעו קולות לפיהם יש להחליפו ושאינו מתאים לקבוצה, אך לאחר מספר שבועות כבש אנדרסון את שערו הראשון, בנגיחה, במשחק מול פרטיזן בלגרד במסגרת שלב הבתים של גביע אופ"א.
בעונת 2007/2008 הושאל לואסקו דה גאמה. בספטמבר 2008 חזר אנדרסון למכבי חיפה לאחר שלא מצא קבוצה אחרת, אך במהרה עזב וחזר לברזיל. לאחר שהגיע ל-3 קבוצות שונות ב-2009 אך בכולן כשל, החליט אנדרסון לתלות את נעליו.
תארים

גביע בהייה: 1996, 1997, 1999, 2000, 2002, 2003, 2004
הגביע הצפוני של ברזיל: 1997, 1999
טורניר ריו - סאו פאולו: 2005
הליגה הברזילאית: 2005
גביע הטוטו: 2007
רוני פטרסון

בנגט רוני פטרסון (בשוודית: Bengt Ronnie Peterson‏, 14 בפברואר 1944 – 11 בספטמבר 1978) היה נהג מרוצים שוודי, שהתחרה בבמשך תשע עונות באליפות הפורמולה 1. במהלך הקריירה ניצח 10 מרוצים וסיים שתי עונות כסגן האלוף. נהרג בתאונה שאירעה במהלך גרנד פרי איטליה.
קריירת מרוצים

פטרסון נולד בארברו, שוודיה. בגיל צעיר החל להתחרות בקארטינג ובהמשך עבר להתחרות באליפות הפורמולה 3 השוודית במכונית עם מנוע בנפח ליטר מתוצרת ברבהאם. המכונית תוכננה על ידי פטרסון עצמו, אביו שהיה אופה וסוון אנדרסון. הישגיו הטובים במרוצים משכו את תשומת ליבה של קבוצת טכנו(אנ'), שהחתימה אותו בשנת 1968. יחד עם הקבוצה זכה באליפות הפורמולה 3 בשנת 1969.
את הבכורה בפורמולה 1 ערך בגרנד פרי מונקו בעונת 1970. הוא התחרה במכונית מתוצרת מרץ' עבור קבוצת "Antique Automobiles", קבוצה פרטית בבעלות קולין קראב. התקציב הנמוך של הקבוצה כמעט ולא אפשר לו לקיים אימונים מקדימים. לקראת המרוץ דורג במקום ה-12 מתוך שש עשרה נהגים ובסיומו דורג במקום השביעי. באותה שנה השתתף לראשונה במרוץ 24 השעות של לה מאן כנהג של קבוצת פרארי, אך נאלץ לפרוש בעקבות תאונה לאחר ארבע שעות.
עונה לאחר מכן חתם בקבוצת מרץ'. חמישה פודיומים, ארבעה מתוכם במקום השני, הובילו את פטרסון לסיים את העונה במקום השני כסגנו של ג'קי סטיוארט. במקביל התחרה עבור מרץ' גם באליפות הפורמולה 2 האירופאית, בה זכה באליפות עם ארבעה ניצחונות. ביולי התחרה וניצח עם אלפא רומיאו את מרוץ 6 השעות של וטקינס גלן במסגרת אליפות העולם למכוניות ספורט. הוא המשיך להתחרות עבור מרץ' גם בעונת 1972. שנה לאחר מכן עבר לקבוצת לוטוס.
בעונת פורמולה 1 עונת 1973 השיג את הניצחון הראשון באליפות בגרנד פרי צרפת. בהמשך העונה השיג עוד שלושה ניצחונות באוסטריה, איטליה וארצות הברית. בעיות אמינות של המכונית מנעו ממנו להתמודד על התואר ואת העונה סיים רק במקום השלישי. במרוץ השלישי של עונת 1974 הכניסה לוטוס לשימוש את דגם הלוטוס 76. לאחר שלושה מרוצים אותם לא הצליח לסיים (וגם ג'קי איקס, בן זוגו לקבוצה) חזר להתחרות עם הלוטוס 72E עימה התחרה בעונה הקודמת. במונקו, המרוץ הראשון לאחר החזרה לדגם הקודם, השיג ניצחון ראשון בעונה. בהמשך השיג שני ניצחונות נוספים. הלוטוס 72 המשיכה לשמש את פטרסון ואיקס גם בעונה 1975, אך המכונית המיושנת התקשתה להיות תחרותית.
במהלך השנים 1974 ו-1975 התחרה במרוצי מכוניות ספורט, במיוחד עבור ב.מ.וו. יחד עם האנס-יואכים שטוק השניים התחרו במספר מרוצים באירופה, אפריקה וצפון אמריקה. בנובמבר 1975 הצמד זינק ראשון למרוץ 9 השעות של קילמאי, אך סיים במקום השני לאחר שנאלץ להתמודד עם בעיות של רעידות במנוע.
לקראת עונת 1976 חתם פטרסון על חוזה עם קבוצת Shadow, אך שוכנע על ידי קולין צ'פמן, הבעלים של קבוצת לוטוס, להישאר בקבוצה תוך הבטחה להאיץ את פיתוח הלוטוס 77. במרוץ הראשון של העונה התחרה עם הדגם החדש, אך לאחריו עזב את הקבוצה והצטרף לקבוצת מרץ' עבורה ניצח את הגרנד פרי האיטלקי. בסיוום העונה הצטרך לקבוצת טירל והתחרה עם דגם ה-P34B בעל ששת הגלגלים. בהקפה החמישית של גרנד פרי יפן, מרוץ הסיום של העונה, התנגש עם ז'יל וילנב, נהגה של קבוצת פרארי. כתוצאה מהנגשות נהרגו מרשל וצלם שעמדו בסמוך למסלול.
בהחלטה שהפתיעה רבים חזר פטרסון לקבוצת לוטוס בעונת 1978. הוא ניצח בגרנד פרי דרום אפריקה ובאוסטריה. מריו אנדרטי, שותפו לקבוצה, זכה באליפות הנהגים כשפטרסון משמש כמספר 2 אולטימטיבי - הצמד סים מספר מרוצים במקומות הראשון והשני. שני הניצחונות הושגו במרוצים בהם אנדרטי התקשה. במרוצים אחרים התחרה במרחק קרוב מאוד מאחורי אנדרטי, מה שהוביל לספקולציה בדבר הוראות קבוצתיות לטובת האמריקאי.