stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ידין גלמן
פילמוגרפיה > תיאטרון ובמה

| שנת בכורה | הצגה | תפקיד | תיאטרון | מחזאי | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | את שאהבה נפשי | אדם ויינברג | תיאטרון הבימה | איתי סגל | משה קפטן |
| 2022 | חמש דקות ארוכות | זכריה בנימין | תיאטרון השחר | איציק צדיק |  |
| 2022 | ביבר הזכוכית | ג'ים אוקונר |  | טנסי ויליאמס |  |
| 2022 | יחסים מסוכנים | הרוזן ואלמון |  | פייר שודרלו דה לאקלו |  |
הערות שוליים

↑  בוגר ישיבה תיכונית שהרוויח כסף ממכירת לולבים: זה בן הזוג החדש של אדוה דדון,  באתר כיפה, 9 באוקטובר 2022
↑  אסף אופיר, הקצין הדתי שהפך לשחקן תל אביבי: "מתבייש מול מצלמה רק כשאני מגלם אותי", באתר חדשות 13, 25 בדצמבר 2021
1 2  השחקן ידין גלמן נפצע קשה בקרב בקיבוץ בארי: "הרופאים נלחמו על חייו", באתר חדשות 13, 9 באוקטובר 2023
↑  תהילה שינובר, חדשות כיפה, הדתל"ש והשחקן שנפצע במלחמה: הליהוקים החדשים ל"קופה ראשית", באתר כיפה, 6 ביוני 2024
↑  בר זגה, יש טבעת: אדוה דדון וידין גלמן מאורסים, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 18 בפברואר 2024
↑  ינאי יחיאל, שי פוגלמן, ענייני פנים - ידין גלמן, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2012
↑  ערן סויסה, "הוא גיבור": השחקן ידין גלמן, בן זוגה של אדוה דדון, נפצע בקרב עם מחבלים, באתר ישראל היום, 9 באוקטובר 2023
↑  גיל משעלי, ‏אחרי הפציעה הקשה: ידין גלמן חזר לשחק, באתר ‏מאקו‏, 2 בינואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012281262605171  VIAF: 358167803250617771713   WorldCat (עם VIAF): 358167803250617771713
אקדמיית הגיבורים שלי (סדרת אנימה)

| --- | --- |
 
בּוֹקוּ נוֹ הִירוֹ אָקָדֶמְיָה
 סוגה:  אנימה, הרפתקאות, מדע בדיוני, קומדיה

 אנימה
 אורך פרק:  24 דקות
 במאי:  קֶנְגִ'י נָגָסָקִי
 תסריטאי:  יוסוקה קורודה (אנ')
 אולפני אנימציה:  Bones (אנ')
 רשת שידור:  Japan News Network ‏(JNN) (עונה ראשונה) Nippon Television Network System ‏(NNS) (עונות שנייה ושלישית)
 תקופת שידור מקורית:  3 באפריל 2016 – רץ
 מספר העונות:  6
 מספר הפרקים:  89
אקדמיית הגיבורים שלי (ביפנית: 僕のヒーローアカデミア, בתעתיק לעברית: בּוֹקוּ נוֹ הִירוֹ אָקָדֶמְיָה) היא סדרת אנימה מסוגת פעולה והרפתקאות המבוססת על סדרת מאנגה באותו שם שנכתבה ואוירה על ידי קוֹהֶי הוֹרִיקוֹשִי (אנ').
המאנגה עובדה לסדרת אנימה על ידי סטודיו Bones היפני. העונה הראשונה בת 13 פרקים ושודרה ביפן בין 3 באפריל ל-26 ביוני 2016, העונה השנייה בת 25 פרקים ושודרה בין 1 באפריל ל-30 בספטמבר 2017, והעונה השלישית בת 25 פרקים ושודרה בין 7 באפריל ל-29 בספטמבר 2018. העונה הרביעית התחילה את שידוריה ב-12 באוקטובר 2019 ובה יש 25 פרקים.
הסדרה עוקבת אחר נער בשם איזוקו מידוריה בעולם שבו כ-80 אחוז מהאוכלוסייה נולדים עם תכונה מיוחדת או תוספת גופנית המתגלה עד גיל 4 בערך. איזוקו מידוריה הוא אחד מה-20 אחוז הנותרים והסדרה מתארת את נסיונותיו להפוך לגיבור למרות שנולד ללא תכונה.
עלילה

| --- | --- |
 :  ראו גם – אקדמיית הגיבורים שלי - דמויות
הסדרה מתחילה כשאיזוקו מידוריה, הרואה את חברו לכיתה קטצוקי באקוגו מתעלל בחברו לכיתה. איזוקו מחליט להיחלץ לעזרתו ובאקוגו מרביץ לשניהם באמצעות כוחות הפיצוץ שלו תוך כדי שקורא לאיזוקו "דקו" (כינוי גנאי ביפנית שמשמעותו לא יוצלח או חסר כל יכולת).
לאחר מכן יש מעבר חד לאיזוקו מידוריה מההווה. הוא כבר בן 14 ובדרכו לבית הספר. בבית הספר המורה מזכיר את העובדה שאיזוקו (שנקרא לו מעתה דקו) רוצה להיבחן לבית הספר היוקרתי לגיבורים צעירים UA. באקוגו, שעדיין לומד עם דקו, מתעצבן וצוחק על דקו כי בלי כוחותיו (שנקרא להם מעתה קווירק או קוסי) בחיים לא יעבור את מבחני הכניסה.
לאחר בית הספר באקוגו וחבריו רואים את דקו רושם במחברת עליה כתוב "ניתוח גיבורים, בשביל העתיד" הם צוחקים עליו כי עתידו כגיבור חסר תכלית. באקוגו מפוצץ את המחברת שלו וזורק אותה מחלון ומייעץ לו כי אם ברצונו להיות קווירק הוא יכול להתפלל כי יהיו לו כוחות בחייו הבאים, וללכת לקפוץ מהגג.
דקו הזועם אוסף את שאריות המחברת שלו ונזכר ביום בו גילה כי אין לו קווירק. דקו הקטן ישב בחדר העבודה של הוריו וצפה בסרטון של הגיבור האהוב עליו, אול- מייט. הוא צוחק ומכריז שכשיגדל והקווירק שלו יתגלה, הוא רוצה להיות בדיוק כמוהו. לאחר מכן יש מעבר חד לרופא שאומר לו כי לעולם לא יהיה לו קווירק ומייעץ לו לשכוח מהרעיון.
הפלאשבק נגמר ודקו חוזר הביתה. בדרכו חזרה הוא נתקף על ידי נבל על שהקווירק שלו הוא להיות בצורת נוזל בצבע חאקי כהה ולהשתלט על אנשים. ככול שהקווירק של הפונדקאי חזק יותר, כך יתחזק גם הוא. למזלו של דקו, אול- מייט מגיע למקום וכולא את הנבל בתוך בקבוק שתייה.
דקו שואל את אול-מייט האם גם ללא קווירק הוא יכול להיות גיבור. אול- מייט עונה לו כי העולם מסוכן מדי ושעדיף לו להיות שוטר. מרוסק, דקו ממשיך בדרכו הביתה.
הערות שוליים

↑  בוקו נו הירו אקדמיה (באנגלית), באתר myanimelist
↑  בוקו נו הירו אקדמיה עונה 2 (באנגלית), באתר myanimelist
↑  בוקו נו הירו אקדמיה עונה 3 (באנגלית), באתר myanimelist
רוניה בת השודד (סדרת טלוויזיה, 2014)

| --- | --- |
 
 סוגה:  אנימה, פנטזיה, דרמה

 אנימה
 אורך פרק:  30 דקות
 במאי:  גורו מיאזאקי
 תסריטאי:  הירויוקי קוואסאקי
 אולפני אנימציה:  סטודיו ג'יבלי Polygon Pictures
 רשת שידור:  NHK BS Premium (יפן)
 תקופת שידור מקורית:  11 באוקטובר 2014 – 28 במרץ 2015
 מספר העונות:  1
 מספר הפרקים:  26
רוניה בת השודד (ביפנית: 山賊の娘ローニャ) היא סדרת טלוויזיה מונפשת יפנית, המבוססת על רומן בעל אותו שם מאת הסופרת השוודית אסטריד לינדגרן. הסדרה הופקה על ידי Polygon Pictures, סטודיו ג'יבלי, NHK Enterprises ו-Dwango ובוימה על ידי גורו מיאזאקי. זוהי סדרת הטלוויזיה הראשונה שהפיק סטודיו ג'יבלי.
תקציר עלילה

עלילת הסדרה מתרחשת בסקנדינביה בתחילת ימי הביניים, ומתמקדת ברוניה שהיא הבת היחידה של ראש שבט שודדים המתגוררים בטירה בלב יער קסום המכונה מאטיסבורגן. כשמלאו לרוניה 11 שנים, שחררו אותה הוריה אל היער ומאז היא מבלה ימים שלמים באוויר הפתוח. עם זאת, חייה של רוניה משתנים באופן דרמטי כאשר היא נתקלת ביער בנער בן גילה שהיינו הבן של ראש השבט היריב.
הדמויות הראשיות

רוניה – גיבורת הסדרה. רוניה היא נערה צעירה והרפתקנית.
בירק – בנו של ראש השבט היריב. הידידות של עם רוניה מהווה מרכיב מרכזי בסיפור.
מאטיס ולוביס – הוריה של רוניה.
הערות שוליים

↑  "山賊のむすめローニャ". nhk online. ארכיון מ-30 בינואר 2014. נבדק ב-13 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "山賊の娘ローニャ｜Nhkアニメワールド". ארכיון מ-6 באוקטובר 2014. נבדק ב-4 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Goro Miyazaki to Direct Ronia the Robber's Daughter TV Anime". Anime News Network. 30 בינואר 2014. ארכיון מ-9 בפברואר 2014. נבדק ב-30 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דרגון בול דאימה

| --- | --- |
 
 יוצר:  אקירה טוריאמה
 אנימה: דרגון בול דאימה
 אולפני אנימציה:  טואי אנימציה
 רשת שידור:  Fuji TV
 תקופת שידור מקורית:  11 באוקטובר 2024 – 28 בפברואר 2025
 מספר העונות:  1
 מספר הפרקים:  20
דרגון בול דאימה (ביפנית: ドラゴンボール DAIMA) היא סדרת אנימה המופקת על ידי חברת טואי אנימציה. זוהי הסדרה השישית בזיכיון דרגון בול, והשנייה והאחרונה שנכתבת על ידי יוצר אקירה טוריאמה, שנפטר במרץ 2024. הסדרה עלתה לראשונה ב-Fuji TV באוקטובר 2024 והסתיימה לאחר 20 פרקים ב-28 בפברואר 2025.
עלילה

שנה לפני אירועי דרגון בול סופר, גוקו וחבריו נהפכו לילדים בגלל מלך השדים החדש גומה. הוא חוטף את דנדה לעולם השדים יחד עם דגטסו שותפו ולוחמי ה Z יוצאים לעבר עולם השדים להרפתקאה חדשה במטרה לחלצו ולהפוך בחזרה למבוגרים באמצעות הדרגון בול.
הפקה

טואי אנימציה הכריזה בפאנל הקומיקס שלהם בניו יורק ב-12 באוקטובר 2023, כי סדרת אנימה חדשה בשם דרגון בול דאימה תצא לאור בסתיו 2024. אקיו איוקו, המפיק בפועל של הזיכיון דרגון בול, אמר שהסדרה הייתה בעבודות בחמש השנים האחרונות, אך השם נקבע לפני פחות מחודש. מאוחר יותר הוא גם ציין שטוריאמה "עיצב את הסיפור כולו", שאיוקו תיאר כבעל "תחושה חזקה של הרפתקאות והרבה אקשן".
בנובמבר 2023, גיליון ינואר 2024 של "V Jump" הכריז על חברי הצוות הראשי של "דרגון בול דאימה" ואישר שמסאקו נוזאווה תחזור על תפקידה כסון גוקו. יושיטאקה יאשימה (במאי האנימציה של "דרגון בול סופר") ואיה קומאקי (במאית "וואן פיס") משמשות שתיהן כבמאיות של האנימה. Katsuyoshi Nakatsuru, שעבד בעבר על "דרגון בול", "דרגון בול זי" ו"דרגון בול GT", עיבד את עיצובי הדמויות של טוריאמה לאנימציה.
טריילר שני המתמקד בגוקו, יצא כחלק מאירוע Dragon Ball Games Battle Hour ב-28 בינואר 2024. איורי דמויות שטוריאמה יצרה עבור האנימה, כוללים כמה דמויות חדשות. הם הוצגו במהלך שידור חי של האירוע. טוריאמה מת ב-1 במרץ 2024. שבוע לאחר מכן, הוצגה הודעה ששלח לפסטיבל פרסי האנימה של טוקיו 2024 לרגל קבלת פרס מפעל חיים באירוע הענקת הפרס. בהודעה הוא חשף כי "דרגון בול דיימה" תוכננה במקור להיות סדרת אנימה מקורית ללא מעורבותו, "אבל כפי שנתתי עצות פה ושם, בסופו של דבר התערבתי עמוקות בפרויקט מבלי ששמתי לב לכך".
ויז'ואל מפתח הכולל מספר דמויות עם הכותרת "ברוכים הבאים להרפתקה הגדולה!" וטריילר שלישי יצאו ב-19 ביולי וחשפו שהתוכנית תעלה לראשונה באוקטובר. ב-2 בספטמבר, פוג'י TV הודיעה  כי כל פרקי התוכנית הושלמו ושהשידור יחל ב-10 באוקטובר. יומיים לאחר מכן, יצא טריילר רביעי וויז'ואל מפתח שני, הכולל שתי דמויות נוספות. דאימה היא ההפקה הראשונה שלא מציגה את טורו פורויה בתפקיד ימצ'ה, שכן ב-4 באוקטובר הוכרז שהוא יוחלף ב־Ryōta Suzuki.
הפקה > מוזיקה

שיר הפתיח של הסדרה הוא "Jaka Jaan" מאת מפיק התקליטים הגרמני זד והצמד היפני C&K. לזד הוצע להלחין את השיר כיוון שהוא מעריץ של "דרגון בול", והמילים נכתבו על ידי Yukinojo Mori, שכתב שירים רבים עבור הזכיינית. שיר הסיום הוא "נקמה" מאת זד בהשתתפות הזמר היפני-אמריקאי איי. זד הלחין את המוזיקה, בעוד איי כתב את המילים.
הפצה

הבכורה העולמית של "דרגון בול דיימה" נערכה בטוקיו ביג סייט ב-6 באוקטובר 2024, במהלך אירוע Dragon Ball Daimatsuri, שציין 40 שנה למנגה המקורית. הפרק הראשון הוקרן שלוש פעמים במהלך היום, כאשר חברי צוות השחקנים נכחו במהלך השניים הראשונים. הסדרה החלה את שידור הטלוויזיה שלה ב־Fuji TV ב-11 באוקטובר 2024, כשהסדרה שודרה בימי שישי בשעה 23:40 הפרק הראשון ארוך מהרגיל בעשר דקות.
ב-11 באוקטובר 2024 החלה קראנצ'ירול להזרים את הסדרה ברחבי העולם מחוץ למזרח אסיה, אירופה והמזרח התיכון. Hulu החלה לשדר את הסדרה באותו היום בארצות הברית. ברחבי אסיה הסדרה זמינה בנטפליקס החל מ-14 באוקטובר, ואז בכל העולם החל מ-18 באוקטובר.
יוסף קסטיין

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1890 ברמן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  1946 (בגיל 55 בערך) חיפה, פלשתינה (א"י) 
 שם לידה:  Julius Katzenstein 
 מדינה:  גרמניה 
 שפות היצירה:  גרמנית 
 
יוסף קַסטיין (בגרמנית: Josef Kastein; במקור יוליוס קָצֶנשטיין (Julius Katzenstein);‏ 6 באוקטובר 1890, ברמן, גרמניה – י"ד בסיוון תש"ו, 13 ביוני 1946, חיפה) היה סופר, ביוגרף, היסטוריון, משורר ועיתונאי יהודי גרמני-ארץ-ישראלי, עורך דין במקצועו. נודע במונוגרפיות שחיבר על דמויות מפתח בהיסטוריה היהודית ובספרו הגדול "תולדות האומה הישראלית" (Eine Geschichte der Juden;‏ 1931).
ספריו

יוסף קאסטיין, מדות וערכים: שלש מסות; מבוא מאת עזריאל קרליבך, תל אביב: אולימפיה : מ’ פויכטונגר, תש"ז. (הופיע גם בגרמנית)
Logos und Pan: eine Liederkette aus unserem Leben, Berlin: R. Loewit, 1918. (שירה)
Arbeiter: eine dramatische Szene, Berlin: Jüdischer Verlag, 1921. (דרמה)
Die Brücke: Novellen, Berlin: A. Juncker Verlag, 1922.
Pik Adam: Roman, Berlin : Th. Knaur Nachf., 1927.
Melchior: Ein hanseatischer Kaufmannsroman, Bremen: Friesen-Verlag, 1927.
Sabbatai Zewi: der Messias von Ismir, Berlin: E. Rowohlt, 1930.
Eine Geschichte der Juden, Berlin: E. Rowohlt, 1931.
Uriel da Costa, oder, Die Tragödie der Gesinnung, Berlin: Rowohlt, 1932.
Süsskind von Trimberg, oder, Die Tragödie der Heimatlosigkeit, Jerusalem: Palestine Pub. Co., 1934.
Juden in Deutschland, Wien: Löwit, 1935.
Jüdische Neuorientierung, Wien: R. Löwit, 1935.
"Theodor Herzl: das Erlebnis des jüdischen Menschen", Wien: R. Löwit (Ring-Schriften), 1935.
Herodes: die Geschichte eines fremden Königs, Wien: R. Löwit, 1936.
Jerusalem: die geschichte eines landes, Wien - Jerusalem: R. Löwit, 1937.
Jeremias: der Bericht vom Schicksal einer Idee, Wien - Jerusalem: R. Löwit, 1938.
Eine palästinensische Novelle, Haifa: "Oth" Co-operative Printing Press, 1942.
Wege und Irrwege: drei Essays zur Kultur der Gegenwart, Tel-Aviv: Edition Olympia, [1947?].
זיכרונותיו:
Josef Kastein, Was es heißt, Jude zu sein: eine Kindheit in Bremen; herausgegeben von Jürgen Dierking und Johann-Günther König für "Erinnern für die Zukunft e.V.", Bremen: Edition Temmen (Schriftenreihe Erinnern für die Zukunft), 2004.
ספריו > בתרגום לעברית

שבתי צבי: המשיח מאיזמיר תרגם מגרמנית י"ל ברוך, 3 כרכים, תל אביב: אמנות ('ספריה לכל'), תרצ"ג.
יוסף קסטין, תולדות האומה הישראלית; תרגם מגרמנית י"ל ברוך, 2 כרכים, תל אביב: דביר, תרצ"ח–תרצ"ט. (התוכן: כרך א: חלק א. מזמן התהוותה של מלכות אלהים עד לתקופת השלטון של חוק התורה; חלק ב. מן הפגישה עם היוונים עד הפגישה עם הנצרות; חלק ג. מזמן הגלות בארץ ישראל עד היישוב בארצות המערב. כרך ב: חלק ד. מן התקופה ההישפנית עד הגירוש מארצות המערב; חלק ה. מתקופת היישוב בארצות המזרח עד תקופת המשבר בחיי העם היהודי; חלק ו. מתקופת המלחמה לשווי זכויות עד תקופת התחיה היהודית.)
לקריאה נוספת

Schalom Ben-Chorin, 'Josef Kastein, der Historiker der jüdischen Seele'. Zum 30. Todestag am 13. Juni 1976, in: Israel-Nachrichten, 11. Juni 1976, p. 9.
Alfred Dreyer, 'Josef Kastein: Rückkehr zum Judentum,' Emuna/Israel Forum 5/6 (1976), 18-31.
Alfred Dreyer, 'Josef Kastein, ein juedischer Schriftsteller, (1890-1946): die Bremer Jahre,' Bremisches Jahrbuch 58 (1980), 93-144.
Alfred Dreyer, 'Joseph Kastein - schöpferische Jahre in der Schweiz,' Bulletin des Leo Baeck Instituts 60 (1981), 21-50.
Alfred Dreyer, 'Josef Kastein: Entscheidung für Erez Israel,' Bulletin des Leo Baeck Instituts 66 (1983), 23-51.
ביבליוגרפיה:
Alfred Dreyer, 'Josef Kastein (1890-1946): Bibliographie', Bulletin des Leo Baeck Instituts 71 (1985), 35-56.
הערות שוליים

↑  על הספר ראו: מכס מאיר, שתי ביוגרפיות, דבר, 17 ביולי 1936.
↑  ג. ק., ד"ר יוסף קסטין, דבר, 14 ביוני 1946
↑  בבית משפט השלום של חיפה, משמר, 13 בספטמבר 1946
↑  באתר ארכיון האינטרנט
↑  'Josef Kastein and Shulamith Kastein: 1935-1982', in: Fred Grubel, in cooperation with Alan S. Divack [et al.] (ed.), Catalog of the archival collections: Leo Baeck Institute New York, Tübingen: J. C. B. Mohr (P. Siebeck) (Schriftenreihe wissenschaftlicher Abhandlungen des Leo Baeck Instituts), 1990, p. 74.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278401405171  PLWABN: 9811328756005606  BNC: 000458074  BnF: cb127671136 (data)  CiNii: DA03958471  GND: 105971839  ISNI: 0000 0001 0880 0238  LCCN: n84114287  NKC: zmp2014851205  NLA: 35807901  NSK: 000735635  NTA: 067866719  RERO: 02-A008944058  SNAC: w6wj7zfg  SUDOC: 060118032  Trove: 1096621  VcBA: 495/191395  VIAF: 24728190   WorldCat (עם VIAF): 24728190
גליטר פורס

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 סוגה:  אנימה, קומדיה, שוג'ו
 כותבים:  שוג'י יונמורה
 בימוי:  טאקאשי אוסקה
 מדבבים:  Misato Fukuen (Miyuki Hoshizora) Marina Inoue (Nao Midorikawa) Hisako Kanemoto (Yayoi Kise) Asami Tano (Akane Hino) צ'ינאמי נישימורה (Reika Aoki) 
 מדבבים בעברית:  מייה קדוש, ספיר דרמון, קארין היימן, סביטרי סלנט, טליה ברקאי, שרון שחל, יורם יוספסברג, סער בדישי
 ארץ מקור:  יפן 
 שפות:  יפנית (דובב לשפות נוספות, ביניהן: אנגלית ועברית)
 מספר פרקים:  48 
 תוכנית המשך:  גליטר פורס דוקי דוקי
 הפקה
 חברת הפקה:  טואי אנימציה 
 הפצה:  נטפליקס 
 מוזיקה:  טאקאשי יאסאוחנה
 אורך פרק:  23 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ זום
 תקופת שידור מקורית:  5 בפברואר 2012 – 27 בינואר 2013
 תקופת שידור בישראל:  2017 – 2018
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
גליטר פורס (באנגלית: Glitter Force; ביפנית: スマイルプリキュア) היא סדרת אנימה יפנית מסוג שוג'ו שנוצרה על ידי חברת "טואי אנימציה" ומהווה חלק מזיכיון המאנגה "Pretty cure" שנוצר על ידי איזומי טודו. הסדרה שודרה לראשונה ביפן ב-5 בפברואר 2012, ובישראל בשנת 2017 בערוץ זום. חברת "נטפליקס" רכשו את הסדרה, והתחילו לשדר אותה החל מה-18 בדצמבר 2015. לסדרה יש 2 עונות ובהן 40 פרקים באורך 23 דקות. שפת המקור של הסדרה היא יפנית, אך היא דובבה לשפות נוספות, ביניהן: אנגלית ועברית.
בשנת 2013 נוצרה לסדרה סדרת המשך בשם "גליטר פורס דוקי דוקי", אשר מציגה עלילה מקורית משל עצמה. הסדרה שודרה בישראל בשנת 2017 בדיבוב לעברית, גם בערוץ זום.
תקציר העלילה

העלילה מספרת על חמש נערות אשר משיגות כוחות גליטר, שבעזרתם הן נלחמות ברשעים שונים שהופכים את כדור הארץ ואת ממלכת ג'ובילנד לאפלים.
דמויות > הגליטריות

אמילי - גליטרית המזל - הראשונה בחבורת הגליטר פורס, צבע בגד - ורוד. חובבת אגדות, אמיצה ונאמנה. אמילי אולי טיפה "ילדותית" מהשאר אך היא גם זאת שהקימה עם קנדי את הגליטר פורס. נחמדה בעלת לב רגיש. קל להתחבר אליה. בעלת כוחות נצנצים, מהלך מיוחד: סופת נצנצים.
קלסי - גליטרית השמש - השנייה בחבורת הגליטר פורס, צבע בגד - כתום. חובבת ספורט (במיוחד כדורעף) ואף פעם לא תוותר. תחרותית מאוד וממש ממש חזקה. עובדת במסעדה המשפחתית של הוריה. בעלת כוחות אש, מהלך מיוחד: אש הניצוץ.
לילי - גליטרית השלום - השלישית בחבורת הגליטר פורס, צבע בגד - צהוב. חובבת ציור רובוטים וגיבורי על וממש רגשנית וביישנית. בוכה כמעט מכל דבר אבל זה לא אומר שהיא לא תחשמל (הכוח שלה) מישהו עבור חברותיה. נאמנה וממש קלילה. בעלת כוחות חשמל, מהלך מיוחד: ברק מנצנץ.
אפריל - גליטרית האביב - הרביעית בחבורת הגליטר פורס, צבע בגד - ירוק. יש לה שישה אחים קטנים שהיא תמיד לצידם (עבורם היא "הגיבורה" שלהם) ולכן היא מאוד טובה עם ילדים קטנים. טובה בכל סוג ספורט-אתלטית (מרבה לשחק בעיקר כדורגל). תחרותית וממש עקשנית. פוחדת מכמה דברים כגון: חרקים, רוחות רפאים וגבהים.  נאמנה ותמיד מסתכלת קדימה גם אם זה נראה אבוד. בעלת כוחות רוח, מהלך מיוחד: מכת נצנצים.
קלואי - גליטרית הרוח - החמישית בחבורת הגליטר פורס, צבע בגד - תכלת/כחול. היפה, הנחמדה, החכמה והמושלמת. היא טובה בהכול! חברה במספר מועדונים וכולם מחפשים להיות בחברתה. אין לה זמן פנוי. תלמידה מחוננת. בעלת כוחות קרח, מהלך מיוחד: סערת נצנצים.
דמויות > הרעים

אולריק - זאב מאונש המזמן ליצנים מרושעים להילחם בגליטריות. במקור פיקסי שכושף בשם ריקי מהאגדה של שלושת החזירונים ומהאגדה של כיפה אדומה.
ברוט - טרול אדום ושמן בעל אלה שמשמשת לו כוחות רשע. מפצה את הטיפשות שלו על ידי כוחו הרב. במקור פיקסי שכושף בשם רופוס.
ברוהה - מכשפה שנוהגת לעיתים להמציא כל מיני המצאות, שאורליק וברוט מחשיבים אותם לסתם גרוטאות ומשליכים אותם החוצה. מסוף העונה הראשונה יכלה להפוך את עצמה לגרסה צעירה יותר של עצמה. במקור פיקסית שכושפה בשם מרג'י מהאגדה של שלגיה.
רסקל - ליצן בלתי מנוצח המשתמש בקלפים ענקים, מרכיב על עינייו מסכה. נתן לברוט, אולריק וברוהה את כוחותיהם כשאלה הרגישו מנודים. תרם את כוחותיו לנוגו בפרק 17 בעונה השנייה.
הקיסר נוגו - מנהיג ארבעת הרשעים. ליצן מפחיד ומרושע אשר רצה להשמיד את היקום כולו. המנהיג של מפלצות הליצן ושל רקסל, ברוט, אורליק וברוהה. נוצח על ידי כוח האהבה של הגליטר פורס.
מפלצות הליצן - מפלצות הליצן מחולקות למספר סוגים : אף אדום (מפלצת שכוחה מונע על ידי תליון הגליטר ואפשר לחסלה במתקפת גליטר רגילה), אף כחול (מפלצת חזקה, שכוחה אינה מונע על ידי תליון הגליטר ואפשר להביס אותה במצב כתר בלבד), אף צהוב (מפלצת חזקה, שכוחה מונע מספר תליוני הגליטר /או על ידי כל תליוני הגליטר וגם אותה אפשר להביס במתקפת גליטר רגילה), אף ירוק (הופיעו בפארק האבדון בלבד), סופר ליצן (מפלצת שכוחה נובע משני תליוני גליטר או על ידי ארבעה תליוני גליטר ואפשר לחסל אותה במצב נסיכה בלבד) וליצן הדמדומים או ליצן הצללים (מפלצת חזקה שנוצרת על ידי כך שצובעים אף של ליצן בעט שחור מיוחד ומזמנה יכול להתמזג עמה ולהפעילה מבפנים וכוחו נובע ממספר תליוני גליטר או על ידי תליון גליטר אחד ואפשר להביס אותה רק בכוחו של השעון המלכותי בשילוב עם כוח הנסיכה).
גליטר פורס הצללים - גרסה אפלה של הגליטר פורס שאותה יצר רסקל. הופיעו רק בעונה השנייה בפרק 17 בלבד.
דמויות > הרעים > דמויות נוספות

פופ - פיקסי ממין זכר שעוזר לגליטריות. אחיה החורג של קנדי.
קנדי - פיקסית ממג'ובילד. ביתה של אופוריה. הקימה עם אמילי את הגליטר פורס. מתגוררת אצל אמילי, ונוהגת לעיתים להשתמש באוזניה, כמו בשיער, להחלפת תסרוקות. אופטימית ותמיד חיובית. קיבלה את תכשיט הניסים לאחר שהכוח בשעון הנסיכה התמלא. הוכתרה למלכתה החדשה של ג'ובילנד במקומה של אימה.
אופוריה - המלכה המקורית של ג'ובילנד. אימה הביולוגית של קנדי. הייתה רדומה במשך כל הסדרה. העניקה לגליטר פורס את כוח הנסיכה ואת השעון המלכותי.
פוקימון מקורות

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 מבוסס על:  פוקימון אדום וכחול
 סוגה:  אנימה
 יוצרים:  חברת "פוקימון"
 בימוי:  איטסורו קוואסאקי (אנ') (פרק 1) יוקיהו קורודה (פרק 2) הידאה טאקאהשי (פרק 3) דאיקי טומיאסו (פרק 4)
 פסקול:  שוטה קגיאמה הירואקי הייאמה
 ארץ מקור:  יפן
 שפות:  יפנית אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  4
 שידור
 רשת שידור:  TV Tokyo 
 תקופת שידור מקורית:  2 באוקטובר 2013 (יפן) 15 בנובמבר 2013 (ארצות הברית) – 2 באוקטובר 2013 (יפן) 22 בנובמבר 2013 (ארצות הברית)
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פוקימון מקורות (באנגלית: Pokémon Origins, ביפנית: ポケットモンスタ) היא מיני סדרת אנימה המבוססת על משחקי "פוקימון" ועלילתה עוקבת אחרי עלילות המשחקים "פוקימון אדום וכחול". הנפשת הסדרה נוצרה על ידי החברות Production I.G (אנ'), Xebec (אנ') ו-OLM. הסרט מחולק לארבעה פרקים, כאשר על כל פרק מופקד במאי אחר. הסדרה עלתה לשידור ב-TV Tokyo ב-2 באוקטובר 2013, כעשרה ימים לפני מועד שחרור המשחקים "פוקימון X ו-Y". הסדרה החלה להיות משודרת בשירות "פוקימון TV" ב-15 בנובמבר 2013 בחודש דצמבר 2016, הפרק הראשון הוצג באופן חינמי בערוץ היוטיוב הרשמי של פוקימון, אולם הוא הוסר משם בשנת 2017.
עלילה

עלילת הסדרה עוסקת בילד בשם "רד" ("אדום" באנגלית) מהעיירה פאלט שבמחוז קאנטו. רד ושכנו בלו ("כחול" באנגלית) מקבלים מפרופסור אוק, סביו של בלו את הפוקימון הראשון שלהם וכן את הפוקידע, מכשיר אלקטרוני שיכול לאסוף ולתעד מידע על פוקימונים שרד ובלו פוגשים במסעם. מכאן, רד יוצא למסע במטרה לנצח שמונה מנהיגי מכון פוקימונים ולהפוך לאלוף ליגת הפוקימונים. בדרך עליו להתמודד מול צוות רוקט המרושע ששואף להשתלט על העולם.
להבדיל מעלילת המשחקים, הסדרה מציגה את התפתחויות המגה (שהופיעו לראשונה במשחקים "X ו-Y").
הבדלים בין הסדרה למשחקים

בניגוד למשחקים, דמותו של רד מדברת.
הסדרה מציגה את התפתחויות המגה, מכניקה שהוצגה לראשונה במשחקים "פוקימון X ו-Y" ולא בדור הראשון.
בסדרה לא מוסבר מה קרה לרד לאחר שנעשה אלוף ליגת הפוקימונים. במשחקים, רד החליט להתבודד ולהתאמן בהר סילבר במטרה להתחזק.
במשחקים, רד מסייע לדמות בשם ביל, האחד שהמציא את המערכת הממוחשבת לשמירת פוקימונים. אולם בסדרה זו הוא כלל אינו מופיע.
במשחקים, בלו מעולם לא נלחם נגד מיוטו, אך בסדרה כן.
בסדרה, רד מסרב לקבל את תג המכון מג'ובאני, מכיוון שהוא אינו רוצה לקבל תג ממנהיג צוות רוקט. במשחקים, רד מקבל את תג המכון ללא התנגדות.
הערות שוליים

↑  Pokémon The Origin Anime Special's Video, Visual, Characters Unveiled, Anime News Network, ‏2023-06-10 (באנגלית)
↑   Pokémon Origins Trailer, סרטון בערוץ "The Official Pokémon YouTube channel", באתר יוטיוב (אורך: 01:11)
↑  Pokémon Origins Trailer, פייסבוק
↑  email protected, Revisit the Pokémon origin story in this new cartoon series, The Daily Dot, ‏2016-09-14 (באנגלית אמריקאית)
גיל לימון

| --- | --- |

ד"ר גיל לימון, 2015
 לידה:  30 במרץ 1977 (בן 47) חיפה
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  תואר ראשון, תואר שני ודוקטורט במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים
 השתייכות:  אגף ייעוץ וחקיקה
 מעסיק:  משרד המשפטים
 תחומי מחקר:  משפט ציבורי
 תפקידים בולטים:  עוזר בכיר ליועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט  משנה ליועץ המשפטי לממשלה למשפט ציבורי ומנהלי
גיל לימון (נולד ב-30 במרץ 1977) הוא עורך דין ישראלי ודוקטור למשפטים. החל מאוגוסט 2021 מכהן כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט ציבורי-מנהלי). קודם לכן שימש עוזרו הבכיר של היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט.
ביוגרפיה

גיל לימון נולד וגדל בחיפה, בן לבלה ואלכס לימון. למד כעתודאי באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים בהצטיינות תואר ראשון במשפטים ובמנהל עסקים ותואר שני במשפטים. במהלך לימודיו שימש עוזר מחקר לפרופ' רות לפידות.
בשנת 1999 החל לשרת בפרקליטות הצבאית, כעוזר היועץ המשפטי לאזור יהודה והשומרון. בהמשך מונה לראש מדור ביטחון ופלילי בלשכת היועץ המשפטי לאזור יהודה והשומרון, ובמסגרת תפקיד זה ריכז בין היתר את הטיפול המשפטי בהקמת גדר הביטחון, בכלל זה את ההתמודדות עם מאות עתירות בעניין שהוגשו לבג"ץ מצד גורמים פלסטינים וישראלים. בשנותיו בפרקליטות הצבאית התמחה בעריכת דין.
בין השנים 2007–2009 יצא לחופשה משירותו הצבאי בפרקליטות הצבאית לצורך לימודי דוקטורט. בתקופה זו נסע בעקבות אשתו לניו יורק, שם שימש יועץ משפטי של המשלחת הישראלית לאו"ם, תחת שגרירי ישראל באו"ם דן גילרמן וגבריאלה שלו. באותה תקופה שימש גם כעוזר מחקר של פרופ' יובל שני במכון לאוטרפכט (Lauterpacht) לחקר המשפט הבינלאומי בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית והיה עמית אורח באוניברסיטת קיימברידג' באנגליה. עבודת הדוקטורט של לימון, שהוגשה בשנת 2013 ועסקה בנושא התיאום בין ענפי המשפט שחלים על מאבק בטרור, פורסמה לאחר מכן כספר – "המאבק בטרור בראי המשפט הבין-לאומי" (2016). כן פרסם מאמרים אקדמיים בתחום זה. בשנת 2009, במהלך לימודיו לדוקטורט, זכה בפרס כרמון.
בשנת 2009 שב לשירות בפרקליטות הצבאית ושימש כראש מדור ביטחוני ומשפטי במחלקת הדין הבינלאומי. בתפקיד זה, שאליו נכנס זמן קצר אחרי פרסום דו"ח גולדסטון המותח ביקורת חריפה על התנהלותו של צה"ל במבצע עופרת יצוקה, מונה לרכז את המאבק המשפטי בדה־לגיטימציה של מדינת ישראל, ובכלל זה היה אחראי על חיבור המסמך שהוגש למזכ"ל האו"ם, ובו תיאור התזה המשפטית והציבורית של ישראל בנושא ההגנה העצמית מול הטרור, לצד הניסיונות לצמצם ככל הניתן את הפגיעה באוכלוסייה אזרחית. כמו כן, עסק בין היתר בטיפול המשפטי בפרשת המשט הטורקי לעזה בשנת 2010.
בתפקידו האחרון בפרקליטות הצבאית שימש כסגן פרקליט מרכז וחיל האוויר בפרקליטות הצבאית.