טלי ניר
פעילות חברתית וציבורית

כמנכ"לית עמותת 121 הובילה ניר את הדרישה לפיצוי מפוטרי מגפת הקורונה, שלא היו זכאים לדמי אבטלה. העמותה גייסה ארגונים חברתיים רבים לעבודה משותפת עם מקבלי החלטות בממשלה ובכנסת, ובעקבות כך קיבלו 70,000 מפוטרים בני 67 ומעלה מענקי הסתגלות חודשיים. בנוסף, שונה חוק ביטוח לאומי כך ש-40,000 מקבלי קצבאות נכות, זקנה, השלמת הכנסה ומזונות, קיבלו דמי אבטלה מלאים.
במסגרת עמותת 121 הקימה ניר את ״המקפצה - המטה להשקעה במקצועות המחר״, שותפות של מגזר עסקי ומגזר חברתי, שמטרתה לגרום לממשלה להשקיע שיפור מיומנויות עובדים שלא באקדמיה. במהלך הקורונה, שכנעה השותפות את הממשלה להקצות 700 מיליון שקלים להכשרות מקצועיות ל-100,000 מובטלים, וכן לשנות את דרכי העבודה של המערך הממשלתי להפעלתן, כך שהקורסים יפותחו ויבוצעו על ידי מוסדות איכותיים בשיתוף מעסיקים.
ניר ועמותת 121 מקדמים גם השקעה ממשלתית בחינוך לגיל הרך ולשם כך הקימה העמותה את שותפות ״בידיים טובות - המטה להשקעה בגיל הרך״, שדורש כצעד ראשון שהממשלה תשקיע בהכשרות מקצועיות לכל המחנכות שעובדות במסגרות לגילאי לידה עד שלוש.
יוזמה נוספת של העמותה היא שותפות ״מתכון להצלחה - הפורום לקידום הזנה בחינוך״, שמטרתה להבטיח שתלמידים בחינוך העל יסודי שסובלים מחוסר ביטחון תזונתי, יזכו לארוחות בבתי הספר שיאפשרו להם להתמיד בלימודיהם.
לקראת הבחירות לכנסת בספטמבר 2019, ניתחה את הבטחות המפלגות בנושאים החברתיים-כלכליים בפרויקט מיוחד עם חדשות 12.
בין השנים 2011–2015 הובילה ניר את הדרישה לאסור ניתוקי מים לחסרי אמצעים כלכליים. היא הגישה עתירה לבג"ץ הדורשת לאסור את ניתוקי המים עד להסדרת הנושא. פעילותה ביחד עם שותפיה לאגודה לזכויות האזרח ופעילים חברתיים מכל רחבי הארץ הביאה לכך שוועדת הכלכלה של הכנסת אימצה כללים חדשים שאוסרים ניתוקי מים לחסרי אמצעים החל מאפריל 2015.
קודם לכן, ניר עסקה בקידום זכויות מובטלים ומקבלי הבטחת הכנסה והייתה שותפה למאבק נגד תוכנית ויסקונסין, במתכונת בה פעלה. מאבק זה הביא לכך שתוכנית ויסקונסין בוטלה באפריל 2010 על ידי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת. בעקבות כך, הייתה שותפה לניסוח הצעת חוק שהציעה חלופה לתוכנית וזו הוגשה על ידי כל חברי ועדת העבודה והרווחה דאז.
ניר הייתה שותפה גם לעבודת הקואליציה לרפואת שיניים ציבורית, שהישגה הראשון היה החלטת הממשלה להכליל את טיפולי השיניים לילדים בסל הבריאות החל מיולי 2010. כמו כן, היא הייתה שותפה למאבקים החברתיים של הקואליציה לדיור בר השגה, המטה לשוויון בשירותי בריאות ופורום הארגונים למאבק בעוני.
ניר כתבה דוח נרחב על שיטות ממשלות ישראל לצמצום השירותים החברתיים, שכותרתו "בין מימוש לייבוש" (פורסם ביולי 2012). המחקר שבבסיס הדוח ביקש לחשוף כיצד נעשתה בפועל משנות ה-80 והלאה הנסיגה דרמטית של המדינה מאחריותה למימוש זכויות האדם בתחומי הדיור, הבריאות, החינוך, התעסוקה והרווחה. בין השיטות שננקטו ונסקרות במחקר: קיצוצים תקציביים; הפרטה נרחבת של שירותים חברתיים; חקיקה אנטי-חברתית ובלימת יוזמות חקיקה חברתיות; אי יישום של חוקים ופסקי דין חברתיים; מדיניות מיסוי ששירתה את הכוחות החזקים בשוק; מסעי דה-לגיטימציה נגד מי שנפגעו מהמדיניות וביקרו אותה; וגיוס מערכת המשפט לגיבוי המהלכים שננקטו.
ביחד עם ד"ר שגית לוינר ניתחה ניר את מדיניות המיסוי של ממשלות ישראל במאמר שכותרתו: מדיניות חברתית באצטלה כלכלית: מטרותיה של מערכת המס בישראל, ופורסם ב"ספר לפידות" בעריכת דוד גליקסברג, בשנת 2015.
בתקופה שעבדה עם תושבי ירושלים המזרחית פרסמה ניר דוחות שחשפו את מצב זכויות האדם שלהם וייצגה אותם בשורה של עתירות בנושאי בינוי ותשתיות, שירותי חינוך, רפואת חירום, חופש תנועה, ועבודת המשטרה. במסגרת זו פרסמה דוח על כשל הרשויות בהגנה על זכויות אדם באזורי ההתנחלויות שבירושלים המזרחית.