stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מזקו"ם
מרכיבי המזקו"ם

זחלים – קיים זחל אחד בכל צד של הרכב, אשר מורכב מחוליות המחוברות ביניהן על ידי פינים או מחברים. החוליות עשויות פלדה ולעיתים מרופדות גומי. לכל חוליה ישנה "שן מובילה" הבולטת כלפי פנים המזקו"ם ומיועדת לשמור שהזחל לא יצא ממקומו, וזאת על ידי מעברהּ במרווחים המיועדים לה במרכזם של הגלגלים השונים. בצדי החוליות ישנן מגרעות המאפשרות לשיני הזרים המניעים (ראו בהמשך) להשתלב בהן על מנת להניע כל זחל קדימה ואחורה. כאמור, החוליות מחוברות זו לזו באחת ממספר שיטות:
פינים מאובטחים: כל שתי חוליות מחוברות ביניהן על ידי פין. הפינים הם סימטריים ומאובטחים למקומם על ידי קשוות או טבעות המותקנות עליהם.
פינים ו"פטיש פינים": כל שתי חוליות מחוברות ביניהן על ידי פין דמוי מסמר, אשר מוכנס לחוליות כשראשו כלפי התובה, והוא אינו מאובטח. כדי למנוע מהפינים לצאת מהחוליות בשעת נסיעה, מותקן בכל צד של התובה "פטיש פינים" - יציקת מתכת משופעת אשר מחזירה את הפינים שיצאו מהזחל למקומם (הפין "פוגש" בפטיש הפינים במהלך סיבוב הזחל).
פינים ומַחְבַּרִים: בשיטה זו יש לכל חוליה בליטה בקצה. על הפינים של החוליות מורכב מחבר המחוזק בהברגה. בנוסף ישנו מחבר אמצעי המשמש כשן מובילה.
קפיצים – הקפיצים מרככים את הזעזועים הנגרמים לטנק בנסיעה בשטח קשה. המונח מתייחס הן לקפיצים, הן למוטות פיתול והן למערכות הידראוליות המבצעות את אותה עבודה. הקפיצים נמצאים בין המתלים לתובה עצמה וסופגים את האנרגיה של תנועות המרכובים כלפי מעלה.
מַַרְכּוֹבִים – שם כולל לגלגלים שמתחתיהם ולעיתים עליהם מונח הזחל, וכן לזרועות ולמערכות שנושאות אותם. גלגלי המרכוב הם הגלגלים התחתונים במזקו"ם (להבדיל מהגלגלים המניעים, גלגלי המתח, ובמזקו"מי ויקרס - גם גלגלי התמך). כינוי נפוץ בצה"ל לגלגל מרכוב הוא "בּוּגִי" (שיבוש של Bogie, קרי "בּוֹגִי", ראו חוגון), וברבים "בוגים" או "בוגיזים". גלגלי המרכוב מותקנים בזוגות, והמרווח שביניהם משמש למעבר השיניים המובילות של חוליות הזחלים (כפי שתואר לעיל). לעיתים כל גלגל מרכוב הוא יחידה אחת עם מרווח במרכזה. גלגלי המרכוב עשויים פלדה ולעיתים מצופים גומי למניעת שחיקה.
גלגלי תמך – במזקו"מי ויקרס - גלגלים קטנים המותקנים בחלקו העליון של המזקו"ם אשר שומרים עליו מתוח מעל גלגלי המרכוב. קיימים גלגלי תמך כפולים (שיני החוליות עוברים במרווחים שבמרכזם) וגלגלי תמך בודדים (ובמקרה זה שיני החוליות חולפים לידם).
גלגלים מניעים – בכל צד של המזקו"ם קיים גלגל מניע לשם הנעת הזחל. כל גלגל בנוי מ"תוף מניע" (החלק המרכזי) ומשני "זֶרים מניעים" - מעין גלגלי שיניים המותקנים על התוף משני צדיו, אשר שיניהם משתלבות במגרעות חוליות הזחלים. כל גלגל מניע מחובר להינע סופי - רכיב העברת תנועה המקשר בין הגלגל המניע לבין הממסרה (מסיבה זו הגלגלים המניעים נמצאים תמיד בחלק שבו מותקן המנוע, בין אם מלפנים או מאחור).
גלגלי מתח – בכל צד של המזקו"ם קיים גלגל מתח. גלגלי המתח מותקנים כמעט תמיד בקצה המנוגד למיקום הגלגלים המניעים. הגלגל מורכב על מערכת המאפשרת את הרחקתו או קירובו למרכז הזחל, וכך מתאפשרת מתיחה או הרפיה של הזחל במקרה הצורך.
סוגי מזקו"ם

שני הסוגים העיקריים של המזקו"ם הוא מזקו"ם "ויקרס" בו הזחל מתוח על פני מערכת הגלגלים, ונהוג בעיקר בכלים מערביים, ומזקו"ם "כריסטי" (על שם ג'יי וולטר כריסטי(אנ')), הקורס אל מערכת הגלגלים (בתיאור גס, בצורה של כליה, או בוטן), ונהוג בכלים סובייטים.
סדרת טנקי ה-T הסובייטית השתמשה במזקו"ם "כריסטי" עד ה-T-64 שצויד במזקו"ם "ויקרס". כמו כן, קיימים מספר כלים מערביים בעלי מזקו"ם "כריסטי", כגון: M-113 ותומ"ת M-109.
מזקו"ם "ויקרס" מסוגל לשכך טוב יותר את המהמורות בדרך, אך מהירות הנסיעה שלו נמוכה מהמהירות של מזקו"ם "כריסטי".
מזקו"ם מוקדם יותר היה ה"קרדן-לויד" שנמצא בשרמן.
יתרונות וחסרונות

יתרונות הזחל:
הזחל מפזר את משקלו של כלי הרכב על שטח פנים גדול יותר. בכך הלחץ שמפעיל הרכב על הקרקע קטן באופן ניכר, דבר המונע מכלי רכב כבדים לשקוע בקרקע חולית או בוצית. טרקטורים או דחפורים העובדים בביצות מצוידים בזחלים רחבים במיוחד.
הזחלים מקנים אחיזת קרקע טובה יותר ובכך הם:
מגדילים את כוח הגרירה של הכלי. תכונה זו חיונית בעיקר לדחפורים כבדים, שמאפשרת להם לנצל את משקלם והחיכוך עם הקרקע כדי לדחוף ולגרור עצמים כבדים.
מגדילים את עבירות הכלי.
בכלי רכב צבאיים יש יתרון לכך שהזחל עמיד לירי אש נשק קל ורסיסים.
חסרונות הזחל:
הזחל גורם נזק לדרכים בהן הוא עובר ובעיקר לכבישי אספלט.
הזחל מגביל את מהירותו של כלי הרכב בהשוואה לגלגלים.
בתנועה רציפה למרחקים גדולים, העומס המופעל על התמסורת והחוליות גורם לשחיקה מהירה של הזחל. זוהי אחת הסיבות שבגינם טנקים ודחפורים מועברים באמצעות מוביל טנקים.
הנעה באמצעות זחל כרוכה בצריכת דלק גבוהה יותר ביחס להנעה באמצעות גלגלים.
אחת התקלות שיכולות להתרחש למזקו"ם היא פריסת זחל.
גלריית תמונות

חתול שלג, 1963
טרקטור זחלים
חתול שלג של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי
טנק בריטי סימן 1, 1916
טנק צ'אלנג'ר 1, 2019
פריסת זחל

פריסת זחל היא תופעה המתרחשת בכלי רכב קרבי משוריין ובציוד מכני הנדסי בעלי מזקו"ם, אשר מתחלקת לשני סוגים המכונים "פריסה טבעית" ו"פריסה פנימית".
פריסת זחל > פריסה טבעית

פריסה טבעית מתרחשת כאשר חוליות הזחל מתנתקות זו מזו, בין אם כתוצאה מגורם חיצוני כדוגמת עלייה על מוקש ובין אם כתוצאה מבלאי. בנוסף, ניתן לבצע פריסה טבעית באופן יזום לצורך תרגול או תחזוקה.
חייל מדיוויזיית הפרשים המשוריינת ה-11 של הכוחות המזוינים של פולין סוגר זחל של טנק לאופרד 2
תרגולת העלאת זחל בטנק מרכבה סימן 3 של חטיבה 188
טנק טיגר עם זחל פרוס באיטליה, 1944
פריסת זחל > פריסה פנימית

פריסה פנימית מתרחשת כאשר חוליות הזחל יוצאות משילובן בין גלגלי המרכוב, והיא נגרמת מכניסה של חומר לתוך הזחל או כתוצאה מפגיעה בגלגלי המרכוב.
טנק מערבי (M60 פטון) עם מזקו"ם "ויקרס"
טנק מזרחי (T-55) עם מזקו"ם "כריסטי"
טנק סימן 10 של כוחות ההגנה של יפן שפרס פנימית
מיכל גבריאלוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 ביוני 1980 (בת 44) חולון, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 עיסוק:  שחקנית
 בן זוג:  נמרוד מאהלר
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכל גבריאלוב (נולדה ב-25 ביוני 1980 בחולון) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

לאחר לימודיה בבית הספר למשחק "הדרך", עבדה כליצנית במסיבות יום הולדת. לאחר מכן, גבריאלוב שיחקה באתר האינטרנט "קיק" דמויות שונות במסגרת "קיק שואו", סדרת צילומי וידאו של האתר. בשנת 2005 נבחרה לגלם בטלנובלה של הוט 3 "טלנובלה בע"מ" את בטי לוי, פרחה קלילה ומשעשעת, העובדת בחומוסייה, לצד שרית חבייה (רותם אבוהב). בסוף שנת 2005 השתתפה בסדרת הילדים "בצפר" בערוץ ניקלודיאון, שם גילמה את דריה אלמוג, ילדה פריקית, גותית ומוזרה. כמו כן, השתתפה ב"אחי! אחותי!" במגוון דמויות.
בשנת 2006 גילמה בטלנובלה "האלופה" את סיגי בר-חיים, עוזרת במספרה החולמת להיות מעצבת שיער, אך מתקשה לממש את חלומה היות שהיא נאלצת לפרנס את אחותה העיוורת, עקב תאונת דרכים שהרגה את שני הוריה. במהלך הסדרה, בעקבות מינויה למטפלת של אוסקר (מוסקו אלקלעי), מפתחת סיגי סיפור אהבה עם נכדו של אוסקר, שחקן הכדורגל תום שלייפר (עפר שכטר). מותה של הדמות בתאונת דרכים עורר זעם רב בקרב מעריצי הסדרה, ואף נערכה לה "מחווה" בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה בשנת 2007 על ידי שחקני הסדרה, עפר שכטר ומוסקו אלקלעי, שגילמו את דמויותיהם על במת הטקס לפני שהגישו פרס. גבריאלוב הצטרפה אליהם לבמה במפתיע לקול תשואות הקהל.
בחנוכה 2006 שיחקה גבריאלוב במחזמר "הקוסם!" לצד רוני דואני, גיא אריאלי ומוסקו אלקלעי. היא גילמה אחת משלוש המכשפות בארץ עוץ.
בשנת 2007 נבחרה גבריאלוב להנחות בתוכנית "שיחה צפופה" בערוץ ניקלודיאון, לצד מייקל לואיס. בנוסף השתתפה בעונה השנייה של הסדרה האלופה. באותה שנה הצטרפה גם לתוכנית "גלגל החדשות" בערוץ 2.
בשנת 2008 השתתפה בתוכנית "דבר עם הסוכן שלי" לצד אסי עזר בערוץ ביפ.
בשנת 2009 נבחרה להנחות בתוכנית "הקרמבויז" בערוץ ניקלודיאון לצד רוני הדר והשתתפה בתוכנית "אוטוגלידה".
בשנת 2010 השתתפה בתוכניות "חומר טוב" ו"מ'שתגידי" בערוץ ביפ. באותה שנה פרסמה את רשת המסעדות החלביות "גרג". בשנת 2011 החלה להשתתף בתוכנית המערכונים "הפרויקט הירוק" בערוץ הוט קומדי סנטרל, במקביל להשתתפות בעונה השנייה של "מ'שתגידי" המשודרת ברצועת "לילה ביפ" בערוץ 2. בשנת 2013 החלה לשחק בסדרה "מלבי אקספרס" בערוץ 10. ב-2014 השתתפה עם בן זוגה בתוכנית ריאליטי הזוגות "זוג מנצח VIP". כמו כן השתתפה בעונה השלישית של הסדרה "מר עגבנייה" בכיכובו של יובל שם-טוב.
בשנת 2015 השתתפה בתוכנית "מיכל הקטנה והמפלצות" בכיכובה של מיכל ויצמן. אותה שנה כיכבה בסרט הקצר "הבתולה סוזי והקדושות מפתח תקווה" של דפנה פלד בתפקיד סוזי.
ב-2016 השתתפה בסדרה "קומדי סנטרל סטיישן" המשודרת בהוט קומדי סנטרל, שם הופיעה במערכונים משלה עם דמות בשם "מישל" - זמרת מצליחה לשעבר שמהרגע בו הפכה לאמא חייה הפכו לגיהנום והיא משתוקקת להחזיר לעצמה את התהילה.
בשנת 2018 השתתפה בעונה השביעית של הסדרה "הקלמרים", בתפקיד אושרז ביסה. באותה שנה השתתפה בסדרה "שנות ה-80", בתפקיד אניטה.
החל מ-2021 היא מופיעה יחד עם קרן אור שלוין בהצגה הזוגית לנשים "מרינה ושירין - מטפלות בחיוך מיוחד".
חיים אישיים

גבריאלוב ניהלה בעבר מערכת יחסים עם השחקן מרטין אומנסקי שאיתו שיחקה  בסדרה "האלופה". באוגוסט 2013 נישאה לנמרוד מאהלר. להם שני בנים.
הערות שוליים

↑  לי-אור אברבך, פרומו, ההמומה 2, באתר nrg‏, 30 במרץ 2007
↑  מרטין אומנסקי, ממרטין למיכל באהבה: יום הולדת שמח!, באתר ynet, 25 ביוני 2006
מיכאל גרוס (שחיין)

מיכאל גרוס (בגרמנית: Michael Groß; נולד ב-17 ביוני 1964 בפרנקפורט) הוא שחיין עבר ממערב גרמניה. אלוף אולימפי בעל 6 מדליות מהן 3 זהב, אלוף עולם בעל 13 מדליות מהן 5 זהב, אלוף אירופה בעל 19 מדליות מהן 13 זהב ושיאן עולם בעבר במשחים ל-200 מטר חופשי, 400 מטר חופשי, 100 מטר פרפר ו-200 מטר פרפר ובמשחים ל-100 מטר חופשי ו-800 מטר חופשי בבריכת 25 מטר.
גרוס שלט במשחים ל-200 מטר פרפר ול-200 מטר חופשי משנת 1981 ועד 1988. הוא כמעט ולא הפסיד במשחים אלו. בשניהם, הוא שבר ארבע פעמים את שיא העולם, זכה בשתי אליפויות עולם ובמדליית זהב אולימפית אחת.
גרוס כונה "האלבטרוס" בזכות מוטת זרועותיו (2.13 מטר) וגובהו (2.02 מטר).
ביוגרפיה

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), זכה גרוס ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:47.44 דקות, לפני מייקל הית' מארצות הברית (1:49.10 דקות) ותומאס פרנר חברו לנבחרת (1:49.69 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 53.08 שניות, שיפור לשיא העולם בן החודש של פאבלו מוראלס מארצות הברית (53.38 שניות). שני סיים מוראלס (53.23 שניות) לפני גלן ביוקנן מאוסטרליה (53.85 שניות). מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:57.40 דקות, אחרי ג'ון סיבן מאוסטרליה ששיפר את שיאו העולמי של גרוס במאית אחת וקבע 1:57.04 דקות ולפני רפאל וידאל מוונצואלה (1:57.51 דקות) ובמשחה שליחים 4X200 מטר חופשי בתוצאה של 7:15.73 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 7:15.69 דקות ולפני בריטניה (7:24.78 דקות). כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:46.89 דקות.
גרוס פרש משחייה תחרותית ב-1991.
תארים והישגים

בסך הכל זכה גרוס ב-6 מדליות אולימפיות (3 זהב), ב-13 מדליות באליפויות העולם (5 זהב) וב-17 מדליות באליפויות אירופה (13 זהב).
גרוס נבחר לשחיין השנה בעולם בשנת 1985.
בשנת 1995 זכה גרוס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
5 פעמים ברציפות נבחר גרוס לשחיין השנה באירופה 1982–1986.
4 פעמים נבחר גרוס לספורטאי השנה במערב גרמניה (1982, 1983, 1984, 1988).
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר פרפר
הערות שוליים

↑  מיכאל גרוס באתר היכל התהילה הבינלאומי של השחייה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1011721163  ISNI: 0000 0004 0032 6369  NTA: 135380278  VIAF: 291365790   WorldCat (עם VIAF): 291365790
מיה רבינוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1976 (בת 48 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלית
 
מיה רבינוביץ' (נולדה ב-1976) היא סופרת ילדים ועורכת משחקי ילדים ישראלית, יוצרת ומקיימת סדנאות ושעות סיפור לילדים.
ביוגרפיה

מיה רבינוביץ, נשואה, אם לשלושה, בוגרת מגמה תאטרונית ספרותית, בשרות הצבאי הייתה בתפקיד פיקודי בערבה. טיילה ברחבי העולם בארצות שונות ובעיקר במזרח ובארצות עניות. מה שהחל כטיול הפך ל-13 שנים של מסע של פעילות חברתית ומסע אישי ובהמשך מסע משפחתי עם הבעל והילדים אל עבר עולמות ומראות של אנשים בעולם האחר ונחשפה לתרבויות המזרח. בנפאל התנדבה בבית יתומים כמורה לדרמה ונחשפה לסיפורי פשטות ועוני, משם המשיכה להודו, בה התגוררה שנים רבות ופתחה ספרייה בשפות שונות לזרים, הייתה חברה-מקימה בחווה מוזיקלית, רוחנית וחברתית בברזיל שמשמשת כבית הבראה וריפוי.
למדה ביפן מדע התחושות, במהלך שנותיה במזרח למדה והתמחתה באמנות קלפי הטארוט ואמנויות מהמזרח העוסקות ברוחניות. ערכה מחקרים תודעתיים וקיבלה השראה מילדים אשר פגשה והשפיעו על כתיבתה.
בשנת 2009 עם חזרתה לישראל כתבה את הספר "קלפי סודות", שמבוסס על תורות עתיקות מסין, יפן, קבלה ומהניסיון שלה עם ילדים מכל העולם. הוא נועד לקרב את הילדים למקור בו יש חכמה עתיקה בעלת מסרי עידוד והעצמת הילד. הספר זכה להצלחה בישראל, נמכר לרוסיה ולארצות הברית.
בשנת 2013 יצא לאור ספרה "מסע בין ממלכות". ספר זה מסביר את הרעיון השמחה בחלקך. הספר זכה להצלחה רבה בישראל ובעקבותיו יצרה רבינוביץ' מפגשים וסדנאות לילדים ברחבי הארץ שכללו שימוש בעזרים מודרניים שהמחישו את הסיפור וחשפו את הילדים לעולמם של ילדים אחרים בתרבויות שונות. במסגרת זו ביצעה רבינוביץ' מאות מפגשים ברחבי הארץ עם ילדים. הספר ייחודי בהשתמשו בטכנולוגיית תלת מימד.
ספרים ומוצרים נוספים

2009 – "קלפי סודות" ספר עם קלפים לכל המשפחה
2013 – "מסע בין ממלכות" בתלת־ממד
2017 – "סודות היער לנשים" דרך שירה פואטית מעבירה מודעות
2017 – "סודות המזל" - כלי התפתחותי להרחבת תודעה
2018 – "משחק החיים" - משחק קופסה
2018 - בגן האמונה, רוסיה.
2020 - קלפי קבלה עם ראש לשכת המקובלים מר ישראל אורן
2021 - חתימה על טארוט ירושלים, ארהב
2021 - המבט הנכון, ספר עם השראה
מייצ'יסלב פוג

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1901 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  3 בספטמבר 1990 (בגיל 89) ורשה, רפובליקת פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות ברודנו 
 מוקד פעילות:  פולין 
 תקופת הפעילות:  מ-1926 
 סוגה:  אסטרדה 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  פולנית 
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (26 באוקטובר 1989)  צלב ההצטיינות המוזהב  מדליית יובל ה-40 לפולין העממית  מפקד במסדר פולוניה רסטיטוטה  אביר במסדר פולוניה רסטיטוטה  Honorary badge "For Merits for Warsaw"  מדליית הניצחון והחירות 1945  מסדר נס העבודה, דרגה 2  מפקד עם כוכב של מסדר פולוניה רסטיטוטה  Honorary Badge of the City of Łódź  מסדר נס העבודה, דרגה ראשונה  Zasłużony Działacz Kultury  מדליית יום העצמאות ה-10 של פולין העממית  Badge of the 1000th anniversary of the Polish State  צלב מרד ורשה 
 פרופיל ב-IMDb
 
מייצ'יסלב פוג (בפולנית: Mieczysław Fogg, ‏1901, ורשה - 1990, ורשה) היה זמר פולני פופולרי וחסיד אומות העולם מפולין.
ביוגרפיה

מייצ'יסלב פוג (נולד בשם מייצ'יסלב פוגייל, Fogiel) היה בין הזמרים הפופולריים בפולין במהלך המאה ה-20, בעל קול בריטון. הפופולריות שלו החלה לפני מלחמת העולם השנייה ונמשכה גם בשנות השמונים. הוא נודע בסגנונו הרציני, הנוטה לרגשנות, על הבמה.
פוג היה בוגר גימנסיה בוורשה בשנת 1922. הוא עבד כפועל רכבת והצטרף למקהלה בכנסיית אנה הקדושה בוורשה. בעצת חברו הצטרף לשיעורי מוזיקה בהנחיית מוזיקאים פולנים מובילים. בשנת 1928 פגש, בעודו זמר חובב, את הפסנתרן והזמר ולדיסלב דנילובסקי (אנ'), שבחר בו כזמר הסולו במקהלתו החדשה. המקהלה הפכה לפופולרית ואחד משיריה הפך ללהיט בינלאומי. שירי הטנגו והשירים הרומנטיים האחרים של מקהלה זו בוצעו בתיאטרון פופולרי והפכו את פוג לאחד הזמרים הפופולריים בפולין. בתקופה זו אימץ את שם הבמה "פוג" ויצא עם המקהלה לסיבוב הופעות שהתקיים בין היתר בגרמניה, אוסטריה, איטליה, לטביה, ברית המועצות ומדינות סקנדינביה. בארצות הברית הופיעה המקהלה ב-31 מדינות. הצלחתו של פוג נבעה בין היתר מיכולתו לשיר בשפותיהן של המדינות בהן הופיעה המקהלה. הוא אף הופיע בדואטים עם זמרים מפורסמים אחרים בני תקופתו וכן הופיע ב-11 סרטים.
בשנת 1938 התפרקה המקהלה ופוג החל בקריירת סולו. לאחר מכן יצר שלישיית זמרים. הוא נהג לבצע יצירות של מספר כותבים.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשאר פוג בוורשה, והצטרף למחתרת הארמייה קראיובה. הוא המשיך לבצע הופעות במספר בתי קפה שבהם התאפשר לפולנים לשהות גם בתקופת הכיבוש הנאצי. במהלך מרד ורשה של 1944 הופיע בביצורים, בבתי חולים ובמקלטים. על פועלו בתקופת המלחמה להעלאת מורל הלוחמים הפולנים, קיבל פוג מספר אותות הצטיינות פולניים. בתקופת המלחמה הסתיר פוג בביתו חבר יהודי, זמר אף הוא, וכן את בני משפחתו של החבר, וזאת עשה עד תום המלחמה, למרות עונש המוות שעליו הכריזו הגרמנים לכל פולני שהסתיר יהודי.
בשנת 1945, לאחר תום המלחמה, פתח פוג בית קפה על הריסות ורשה. במקום זה נוגנה מוזיקה והיה זה אחד ממוסדות התרבות הראשונים שנפתחו בוורשה לאחר השחרור. בית הקפה הולאם על ידי נציגי המשטר הקומוניסטי ונסגר זמן קצר לאחר הלאמתו. פוג המשיך להופיע, והופיע מאות פעמים בכל רחבי פולין. הוא הקים חברה פרטית להקלטות מוזיקליות, אך בשנת 1951 נסגרה גם זו על ידי רשויות המשטר הקומוניסטי. עם זאת, הפופולריות שלו כזמר בפולין לא דעכה. בין המדינות בהן הופיע עד מותו בשנת 1990 היו ישראל, ברזיל, ציילון, אוסטרליה, ניו זילנד, קנדה וארצות הברית.
בשנת 1989 הוכר פוג על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם.
מזעור

מעגל משולב ורכיביו. מהגורמים העיקריים למזעור
מִזְעוּר הוא שם כולל למכלול הטכניקות והשיטות ששימשו ומשמשות להקטנת ממדיהם של מכשירים מכניים, אופטיים ואלקטרוניים שונים, אשר בעבר הצריכו מערכות גדולות ומסובכות לתפעולם. המזעור איפשר ומאפשר, בין השאר, את ההתפתחות ההולכת וגדלה של תעשיות השעונים, האופטיקה, הרובוטיקה, המחשבים, הננוטכנולוגיה הלוויינים ועוד.
ההישגים השונים במזעור מקדמים את טכנולוגיות הריגול, הנעשות יותר ויותר קשות לאיתור, ובמקביל נעשות נפוצות, זולות יותר וזמינות לכל דורש.
המושג ננוטכנולוגיה שונה ממזעור, בכך שבננוטכנולוגיה יצירת הטכנולוגיה מלכתחילה היא במטרה שהיישומים יהיו בגדלים של ננומטרים.
מזעור באלקטרוניקה

טכניקות המזעור בתעשיית האלקטרוניקה התפתחו עקב צרכיה ההולכים וגדלים של תעשייה זו החל מאמצע המאה ה־20 והלאה. ההתפתחות בתעשייה זו התאפשרה הרבה בזכות המצאתו של המעגל המשולב, שדחק והחליף את השפופרות האלקטרוניות והטרנזיסטורים. הטרנזיסטורים עצמם עברו מזעור והגדילו בצורה משמעותית את יכולות החישוב של מחשבים בפרט.
הרעיון של מעגל משולב הוצע לראשונה בשנת 1952 על ידי ג'פרי דאמר, מהנדס שעבד ב"חברה המלכותית לאותות ורדארים" בבריטניה. אך רעיונותיו נראו בזמנו לא מציאותיים, כך שדאמר לא הצליח להשיג מימון ממשלתי או פרטי. המעגלים המשולבים הראשונים נוצרו בנפרד על ידי ג'ק קילבי בשנת 1959 (המעגל הראשון הזה כלל רק טרנזיסטור אחד מספר מרכיבים אחרים על פרוסת גרמניום) ורוברט נויס בשנת 1961 (זהו השבב הראשון שהיה עשוי צורן).
בשנת 1996 פותח Red ASCI, מחשב העל שהיה אז המהיר ביותר בעולם. בנייתו עלתה 55 מיליון דולר וגודלו היה כמו עשר דירות מרווחות המחוברות ביחד. כעבור עשור אחד פותח הפלייסטיישן 3, שדמה ביכולותיו למחשב העל הזה והיה בגודל קופסת נעליים.
המיזעור הביא לתנופה גדולה בתחום מיזעור הלוויינים. קיימים גדלים שונים של לוויינים קטנים, החל מגדלים של קופסת נעליים (קיובסאט), ועד לכאלה בגודל כרטיסי אשראי.
מסכי LCD החליפו את תותח האלקטרונים, מה שאיפשר לייצר טלוויזיות זולות, גדולות, קלות וחסכוניות יותר, ובעלות רזולוציה יותר גבוהה.
מכשירי השעונים הראשונים היו שעוני שמש.[דרוש מקור] כיום כמעט בכל מכשיר אלקטרוני יש שעון דיגיטלי זעיר, חסר רכיבים נעים (למעט המתנד עצמו). כיום ניתן אף למצוא שעון אטומי זעיר בכמה מאות שקלים.
מזעור הוביל ליכולת אחסון גבוהה של מידע ליחידת שטח, הן אנלוגי (למשל כרטיסי ניקוב לעומת מיקרופילם), והן דיגיטלי (למשל אחסון מגנטי לעומת אחסון אופטי). כיום נפוץ בעיקר האחסון הדיגיטלי כיוון שמאפשר אחסון גדול יותר ליחידת שטח, בכמה סידרי גודל מאחסון אנלוגי.
עם התפתחות הטכנולוגיה, הפכו המצלמות הדיגיטליות ליותר ויותר נפוצות, והחליפו את המצלמות האנלוגיות(אנ'), ובמקביל נפח המצלמות קטן משמעותית. אחת מתרומות המזעור לעולם הצילום היא הרזולוציה הגבוהה שאפשר לקבל ביחידת שטח ברכיב הרגיש לאור שבמצלמה הדיגיטלית.
מזעור באופטיקה

התפתחות בייצור והמצאת חומרים חדשים, וכן מחשוב ותיעוש תהליכי אופטיקה, הובילו לפיתוח עדשות משקפיים דקות, ואף ליכולת לייצר משקפי מולטיפוקל גם בעדשות מגע.
פיתוח עדשות מגע בהן משולבים חיישנים למדידת מדדים ביומטריים.
מזעור בתעופה

ב-2006 איב רוסי היה לאדם הראשון שהצליח להרכיב ולהטיס מתקן המבוסס על כנפיים ומנוע סילון ממוזער המחוברים לגוף האדם הדואה.
מזעור בלוויינות

יכולת המזעור הובילה בין השאר לפיתוח לוויינים קטנים, קלים, זולים ומתוחכמים. כך מתאפשר בימינו גם לקבוצות, מדינות, חברות, קבוצות תלמידים וסטודנטים עם יכולת מוגבלת, לפתח ולבנות לוויינים. היכולת לשגר מערך לוויינים הוא דוגמה בולטת בתחום זה.
גלריה

שעון אטומי ממוזער.
התפתחות דגמי הטלפונים הסלולרים עם הזמן. אחת מדוגמאות המיזעור הבולטות ביותר
לווין בגודל יחידת קיוּבְּסָאט אחת
תקליטון בגודל "½3, שהכיל עד 1.44MB, ולידו דיסק און קי המכיל 16GB (יחס של פי 11,378~)
ראו גם

חוק מוּר - החוק שחזה את קצב הגידול בצפיפות הטרנזיסטורים במעבדי המחשב בפרט
מיקרואלקטרוניקה
הערות שוליים

↑  העיגולים הכסופים בהיקף הרכיב, הם נקודות החיבור של הרכיב עם הלוח עליו הותקן
↑  https://onlinelibrary.wiley.com/doi/full/10.1002/aisy.202000284
↑  רועי צזנה, מזעור והתייעלות, השולטים בעתיד, ירושלים: כנרת, 2017
↑  אודי לם, ‏שעון אטומי קומפקטי, באתר "הידען", 19 בנובמבר 2014
↑  שמעון כהן, השעון האטומי הקטן בעולם, באתר ערוץ 7, 7 ביוני 2010
↑  רינה זיסמנוביץ, עדשות מגע מולטיפוקליות: מתי זה נחוץ - ואיך מתאימים?, באתר ynet, 2 באפריל 2015
↑  https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC7773002/
↑  Murdo Morrison2020-11-19T13:17:00+00:00, Is personal jet pack set for thrust into mass market?, Flight Global (באנגלית)
↑  כדוגמת דוכיפת 1, דוכיפת 2, BGUSAT
↑  עושים היסטוריה!! הישג ישראלי: שיגור מוצלח לשמונת לוויני תבל!, באתר GOV.IL
↑  ראו לדוגמה פרויקט Starlink
מיכאלה עשת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 במרץ 1962 (בת 62) חדרה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכאלה עשת (נולדה ב-7 במרץ 1962 בחדרה) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה

עשת נולדה וגדלה בחדרה לזוג הורים שעלו מרומניה. היא אם חד הורית לבת.
עשת היא בוגרת הסטודיו למשחק ניסן נתיב מחזור 1988.
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון

בתיאטרון הקאמרי: ב-1989 שיחקה בהצגה "סוגרים את הלילה" מאת יוסף מונדי שביים ישראל גוריון. ב-1990 גילמה את מאשה בהצגה "שלוש אחיות" מאת צ'כוב שביים אהרון אלמוג. ב-1991 שיחקה בהצגה "הכלה וצייד הפרפרים" לצד שולי רנד, וה"נפטר מתפרע" שכתב וביים נסים אלוני. ב-1992 שיחקה בהצגה "העלמה ז'ולי" מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג שביים אהרון אלמוג. ב-2008 גילמה את מיקה, התפקיד הראשי בהצגה "הגיל הנכון לאהבה" מאת יאיר לפיד שביים רוני פינקוביץ' (בהצגה זו החליפה את השחקנית מירב גרובר שעברה למצפה רמון באותה תקופה).
בתיאטרון בית ליסין: ב-1990 שיחקה בהצגה "בוז לירח" מאת פאול סלאבולפס שביים איציק ויינגרטן. ב-1996 שיחקה בהצגה "שבעה" שכתב וביים שמואל הספרי. ב-1998 שיחקה בהצגה "קופר" מאת יוסף בר-יוסף שביים מיכה לבינסון. בשנת 2000 שיחקה בהצגה "המים זוכרים" מאת שילה סטפנסון שביים הלל מיטלפונקט, שהייתה מועמדת בפרס התיאטרון הישראלי לפרס הקומדיה של השנה.
בתיאטרון הבימה, ב-1992 גילמה את דקלה ראובני בהצגה "תינוקות לילה" מאת א.ב יהושע שביים אהרון אלמוג.
בתיאטרון חיפה, ב-1993 שיחקה בהצגה "פלאטונוב" מאת צ'כוב שביים עודד קוטלר.
ביוגרפיה > קריירה בקולנוע ובטלוויזיה

ב-1994 שיחקה בסרטו של אמנון רובינשטיין "אחרי החגים" המספר את סיפורה של משפחת מהגרים פולנית שעולה לארץ ישראל עם אידאולוגיה של עבודה עברית, אך מתקשה להתאקלם ונאלצת להתמודד עם בעיות ומתחים פנימיים בין המשפחה.
ב-1996 שיחקה בסרט "סקס, שקרים וארוחת ערב" שכתבו ירמי עמיר ומירב בן-גוריון (ע"פ סיפור מאת עמיר). הסרט מספר את סיפורן של שלוש אלמנות צעירות הנפגשות לארוחת יום הולדת שחוגגות שתיים מהן, ומנסות כל אחת בדרכה להתמודד עם השכול הכואב.
ב-2004 גילמה את רחל גרליק, התפקיד הראשי בסרטו של יוסי סידר "מדורת השבט", המספר על משפחה דתית המנסה להתקבל ליישוב בשומרון. ב-2010 השתתפה בסרטו של דובר קוסאשווילי "התגנבות יחידים" ע"פ ספרו של יהושע קנז, והשתתפה בסרט הביכורים של אלון זינגמן "בין השמשות"; וגילמה את רחל חרות, אמא של יקיר (עוז זהבי) בסדרת הטלוויזיה "חיים אחרים". ב-2011 החלה לגלם את אשת ראש הממשלה, דיתי אגמון, בסדרת הטלוויזיה "ילדי ראש הממשלה".
ב-2014 גילמה את בטי בסרט "מעל הגבעה" שכתב וביים רפאל נג'ארי. באותה שנה גם שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "פנסיון פראכט", המבוסס על ספרו של אהרון אפלפלד ״לילה ועוד לילה״.
ב-2015 גילמה את נאוה בסרטו של אלעד קידן "היורד למעלה".
ב-2016 שיחקה בסדרה "אורי ואלה" שכתבה דינה סנדרסון וביים יובל שפרמן.
הערות שוליים

↑  החתן מתאבד, הכלה עברה לזבות, חדשות, 14 ביוני 1991
↑  מאבק המינים והמעמדות במחזה של אוגוסט סטרינברג, "העלמה ז׳ולי" כפי שביים אותו אהרן אלמוג. עם מיכאלה עשת ורמי הויברגר, חדשות, 5 ביוני 1992
↑  קובי ניב, ‏מה, זאת אהבה?, באתר גלובס, 17 ביוני 2008
↑  אריה יאס, בלוז לחופש הגדול ולירח, מעריב, 13 בינואר 1989
↑  נילי ברקן, ‏המים האלה היו רוצים לשכוח, באתר גלובס, 4 ביולי 2000
↑  ציפי שוחט, זהו בידור, באתר הארץ, 31 במרץ 2001
↑  אורי קליין, לא משחק באש, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2004
↑  אורי קליין, "בין השמשות", תסריט ובימוי: אלון זינגמן | מחוץ לאזור הדמדומים, באתר הארץ, 24 ביוני 2011
↑  גילי איזיקוביץ, מציאות או בדיה?, באתר הארץ, 28 ביוני 2012
↑   אורי קליין, המציאות השבירה של הסרט "מעל הגבעה", באתר הארץ, 10 באפריל 2014
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, "פנסיון פראכט": שימור היידיש כמשל לזכר השואה, באתר הארץ, 16 באפריל 2015
אורי קליין, מידה של בוסריות בסרטיהן של תמר ירום וסופי ארטוס, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310508205171  BnF: cb16544556n (data)  GND: 1061635813  ISNI: 0000 0000 4843 5506  LCCN: no2007024549  NTA: 292069340  SUDOC: 18164049X  VIAF: 21914209   WorldCat (עם VIAF): 21914209