stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עין זיוון (כפר)

| --- | --- |

הריסות בחלקו הדרומי של הכפר
 מדינה:  סוריה סוריה
 סיבת נטישה:  כיבוש רמת הגולן
 תאריך נטישה:  10 ביוני 1967
 יישובים יורשים:  עין זיוון
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  993 (1967)
 קואורדינטות:  33°05′50″N 35°49′04″E﻿ / ﻿33.097222222222°N 35.817777777778°E﻿ / 33.097222222222; 35.817777777778 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) עין זיוון(למפת אצבע הגליל רגילה) עין זיוון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין זיוון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין זיוון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
עין זיוון (בערבית: عين زوان; עין זיואן) הוא כפר צ'רקסי נטוש בצפון רמת הגולן. הכפר שוכן כארבעה קילומטרים דרומית לקוניטרה וכשני קילומטרים מזרחית לקיבוץ עין זיוון אשר קרוי על שמו. הכפר נקרא כך על שם עשב הזון ('זִיוּאָן' בערבית), צמח בר מזיק הנפוץ בשדות תבואה.
היסטוריה

כפר עין זיוון יוּשב, בדומה לכפרים צ'רקסים אחרים במרכז רמת הגולן, לקראת סוף המאה ה-19. באזור הכפר היו מספר כפרים צ'רקסים כגון צורמן, ג'ויזה וחושנייה אשר יושבו כולם באותה התקופה על ידי בני העדה הצ'רקסית לאחר שאדמותיהם נכבשו בידי רוסיה וניתנו להם אדמות בין היתר במרכז הגולן על ידי השלטון העות'מאני.
בשנת 1960 מנתה אוכלוסיית הכפר 796 תושבים, ערב מלחמת ששת הימים בשנת 1967 האוכלוסייה מנתה 993 תושבים (הערכה). לאחר המלחמה והכיבוש הישראלי של הגולן, בעוד שהרוב המוחלט של ההתיישבויות הסוריות בגולן ננטשו, בעין זיוון נשארו כ-100 משפחות בימים הראשונים לשלטון הישראלי. עם זאת, היה חשש רב בין תושבי הכפר שהשלטון הסורי יחזור לגולן ואז הם יתפסו כבוגדים, לכן תקופה קצרה לאחר המלחמה הוחלט לנטוש את הכפר ולעזוב לסוריה. מספר חודשים לאחר מכן בתי הכפר הנטושים שימשו התיישבות זמנית לגרעין המתיישבים של קיבוץ עין זיוון העתידי אשר ישבו במקום במשך כשנתיים, עד אשר עברו ליישוב קבע באזור הבסיס הסורי הנטוש כשני קילומטרים מערבית משם (היכן ששוכן כיום הקיבוץ).
עין מוקש

בחלקו הצפוני של הכפר נמצאת בריכת מים עונתית המכונה "עין מוקש", על שם המיקוש הרב באזור הכפר ובסביבת הבריכה. הבריכה היא עגולה בקוטר של כ-10 מטרים ומתוחמת על ידי קירות אבני בזלת. עומק המים בבריכה נע בין שישה לשמונה מטרים והמים לרוב צלולים ובעלי גוון ירקרק. בעבר שימשה הבריכה את תושבי הכפר, לאחר כיבוש רמת הגולן ונטישת הכפר על ידי מתיישביו הצ'רקסים, הבריכה שימשה את גרעין המתיישבים שעלו בהמשך לאדמות הקיבוץ. במהלך שנים אלו אף התייבשה הבריכה בתקופות היבשות ותושבי הגרעין נאלצו לעשות שימוש בכבאיות להובלה ומילוי הבריכה במים.
בשנים האחרונות התבצעו בסביבת הבריכה פעולות לפינוי מוקשים, סידור הגישה וגידור גבוה סביב הבריכה. גידור הבריכה מונע את התנועה בינה לבין הריסות הכפר, כך שהגישה היחידה אליה כיום היא מכיוון צפון. ההגעה למקום היא דרך כביש 98, כקילומטר לאחר צומת זיוון. במקום הוסדר שביל שמוביל ישירות לבריכה המתוחמת.
ראו גם

ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן
הערות שוליים

↑  קיבוץ עין זיוון נקרא על שם הכפר ואף מתיישביו הראשונים גרו תקופה קצרה בבתי הכפר, אך הקיבוץ עצמו הוקם כשני קילומטרים מערבית משם בבסיס סורי נטוש.
↑  יגאל קיפניס, המפה הישובית של הגולן ערב מלחמת ששת הימים, קתדרה 116, 2000.
↑  עשב הזון; Lolium temulentum (זון משכר). זאב וילנאי, גולן וחרמון, ירושלים:הוצאת אחיעבד, 1970.
↑  יעקב ארז, ברחו, השתגעו וברחו ..., מעריב, 18 באוגוסט 1967.
בריכת "עין מוקש".
הריסות באזור מרכז הכפר
עין ורד

| --- | --- |
בית העם במושב, 2009
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: לב השרון
גובה ממוצע: ‎63 מטר
תאריך ייסוד: 1930
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 1,564 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-0.2% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) עֵין וֶרֶד(למפת נתניה רגילה) עֵין וֶרֶד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עֵין וֶרֶד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עֵין וֶרֶד32°15′52″N 34°55′55″E﻿ / ﻿32.2645518685802°N 34.9320010305631°E﻿ / 32.2645518685802; 34.9320010305631  heמפת היישובים של מועצה אזורית לב השרון (in English: Lev HaSharon Regional Council) באדום - עין ורד בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10
http://www.ein-vered.com
ילדי הגן בעין ורד בעבודה חקלאית, 1946
עֵין וֶרֶד הוא מושב במחוז המרכז בישראל, השייך למועצה אזורית לב השרון. את המושב חוצה כביש 553. עין ורד גובל במזרח בכפר עבודה, בדרום במושב כפר הס, במערב ביישובים תל מונד ובקדימה-צורן, ובצפון במושב עין שריד.
היסטוריה

המושב הוקם בשנת 1930 על ידי אנשי העלייה הרביעית ממזרח-אירופה שהתאגדו כבר ב-1926 ב"ארגון מתיישבי תל אביב" וחיפשו מקום התיישבות עד שנמצא להם המקום הנוכחי בו נחפרה באר הפעילה עד היום (2014). בשנת 1932 נרשם הארגון כאגודה שיתופית ובשנת 1935 החליטו חברי המושב להחליף את שמו  מ"ארגון חקלאי תל אביב" ל"עין ורד" על שמו של מעיין סמוך בשפה הערבית - "עין אל-וורדת" (מעיין היורדות לשאוב מים). במהלך העלייה החמישית הצטרפו ליישוב עולים מיהדות גרמניה וזו הייתה התקופה בה ניטעו פרדסים והוקמו לולי תרנגולות. בשנת 1937 הוקם בית העם. אחרי סיום מלחמת העולם השנייה הגיעה למושב דרך עליית הנוער והסוכנות היהודית קבוצה של כ-50 ילדים ניצולי השואה מיוון. ילדים אלו נקלטו על ידי משפחות חברי המושב וגדלו בבתיהם.
במהלך מלחמת העצמאות עמד היישוב בקו החזית, ואף הותקף בסוף מאי 1948 בידי חיל המשלוח העיראקי, שנהדף לבסוף.
במהלך השנים שחלפו מאז קלט היישוב משפחות ובודדים נוספים, מספר הבתים הבנויים גדל ומספר העוסקים בחקלאות קטן. בתחילת שנות התשעים הוקמה הרחבה ראשונה של תושבים שאינם חקלאים ונוספו כ-24 משפחות. במהלך העשור הקודם הורחב המושב עוד בכ-120 בתים בשתי הרחבות, צפונית ודרומית וכתוצאה מכך המושב שינה פניו כשקיים רוב לתושבים שאינם בעלי נחלות ואינם חקלאים. את המושב מנהל ועד מקומי שעוסק בניהול השוטף של המושב ובכלל זאת בנושאי נוער, חינוך, ביטחון, נוי, פיתוח סביבתי תרבות ועוד. הוועד המנהל את המושב עושה זאת בהתנדבות. 
בני המושב מעורבים מאז הקמתו, טרם הקמת המדינה, בביטחון המדינה. במהלך השנים קיפחו חייהם 19 מבני המושב.
ילדי המושב מתחנכים בבתי ספר השייכים למועצה אזורית לב השרון, בית הספר יסודי "בין ההדרים", ובחטיבת ביניים ובבית הספר תיכון של "קריית חינוך דרור".
אתרים בסביבה

מוזיאון הטרקטור-מוזיאון המכיל אוסף טרקטורים וכלי חקלאות ישנים.
פארק בריכת החורף לב השרון- פארק שהוקם כדי לתמוך במגוון ביולוגי מקומי באמצעות השבת בעלי חיים וצמחים לבריכה.
עץ האלון-עץ אלון בודד ששרד מיער אלונים שנכחד בתקופת מלחמת העולם הראשונה  כשהעות'מאנים ששלטו אז בארץ השתמשו בעצי היער לטובת המלחמה מה שגרם להכחדת היער.
חוג עין ורד

בשנת 1976 התקיים במושב כינוס היסוד של "חוג נאמני ארץ ישראל השלמה של תנועת העבודה", שנקרא גם בגרסה מקוצרת כ"חוג עין ורד", שאומץ על-שם מקום הכינוס.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ג. שרוני, כאשר העיראקים חנו מזרחית לנתניה, מעריב, 11 בדצמבר 1968
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465744205171
עזריה אלון

| --- | --- |
עזריה אלון, יוני 2009
עזריה אלון, יוני 2009
 לידה:  15 בנובמבר 1918 י"א בכסלו ה'תרע"ט חורושיב, אוקראינה הסובייטית
 פטירה:  19 בינואר 2014 (בגיל 95) י"ח בשבט ה'תשע"ד ישראל בית השיטה, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום קבורה:  בית השיטה
 מקום מגורים:  בית השיטה 
 ידוע בשל:  סופר בנושא טבע וארץ ישראל  ממייסדי החברה להגנת הטבע  הגיש התוכנית "נוף ארצנו" בקול ישראל
 השכלה:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 בת זוג:  רות אלון
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1980) 
 
עזריה אלון, 1969
קברו של עזריה אלון בקיבוץ בית השיטה
עזריה אלון מצלם חצב, 1969
עזריה אלון (י"א בכסלו ה'תרע"ט, 15 בנובמבר 1918 – י"ח בשבט ה'תשע"ד, 19 בינואר 2014) היה ממייסדי החברה להגנת הטבע שפעל רבות לתיעוד טבע הארץ, שמירתו והפצת מורשתו. זוכה שני פרסי ישראל, אחד כנציג החברה להגנת הטבע (במשותף עם אמוץ זהבי ויואב שגיא), והשני על מפעל חיים לשנת תשע"ב (2012).
קורות חיים > שנים ראשונות

אלון נולד ב-15 בנובמבר 1918 בעיירה הורושקי שבאוקראינה לשרה וחיים קוזירובסקי. אביו נעצר בשנת 1924 ובמשך 9 שנים נדד בסיביר בבתי סוהר. אלון עלה לארץ ישראל בשנת 1925 עם אמו ושתי אחיותיו, באוניה איליץ'. המשפחה התיישבה במושב כפר יחזקאל שבעמק יזרעאל. עם הגעת אביו לארץ ישראל עברה המשפחה לקריית חיים. את לימודיו עשה בבית הספר הריאלי העברי בחיפה והיה חניך בתנועת הנוער המחנות העולים את לימודי התיכון סיים בשנת 1936. בשנת 1938 חזר לעמק יזרעאל והצטרף כחבר לקיבוץ בית השיטה, מקום מגוריו עד פטירתו. בשנות ה-40 טייל רבות בכל רחבי ארץ ישראל, ונעצר מספר פעמים על ידי משטרת המנדט, על טיול באזורים אסורים לטיול. בשנת 1944, בעת טיול לחרמון, נעצר על ידי הסורים, נשפט וקיבל קנס. לחם במלחמת העצמאות.
קורות חיים > לאחר הקמת המדינה

אלון נמנה עם אבות נושא שמורות טבע בישראל והיה ממייסדי החברה להגנת הטבע בשנת 1953. הוא פעל שנים רבות כמורה דרך ומדריך לידיעת הארץ. במהלך השנים היה אלון מזכיר או יו"ר החברה להגנת הטבע, עסק בהקמת בתי ספר שדה ובמאבקים ציבוריים של החברה.
בשנת 1987 נבחר אלון ליקיר האו"ם בנושא איכות הסביבה. מאז 1992 לימד בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון.
אלון נהג להדגיש את זיקתו לטבע ולפשטות גם בהופעתו החיצונית. בשנת 2011 הוצגה התערוכה "עזריה אלון-תצלומים, מדבר-קיבוץ-טבע, 1940-1990" במשכן לאמנות על שם חיים אתר ובמוזיאון בית שטורמן בעין חרוד.
בשנת 2012 זכה בפרס ישראל על מפעל חיים, על תרומתו הייחודית להגנת הטבע בישראל.
בשנת 1952 נישא לרות אלון (לבית דיאמנט), קרובת משפחה רחוקה של בנימין זאב הרצל. נולדו להם שלושה ילדים, ובביתם גדל גם בנה של רות מנישואיה הראשונים ליצחק קוטנר.
קורות חיים > ספרים

בשנת 1955 יצא ספרו הראשון בנושא הטבע ומאז הוציא עשרות ספרים בנושאי טבע וידיעת הארץ. בשנת 1969 ערך את ספרו של וולטר פרגסון, "מדריך לציפורי ארצנו". שימש עורך ראשי של האנציקלופדיה "החי והצומח של ארץ ישראל", שנכתבה ויצאה לאור בשנים 1983–1984. חיבר ספרי ילדים המקרבים את הקוראים הצעירים לנושא הטבע ושמירתו ובשנת 1987 הוציא מגדיר צמחי בר המלווה בצילומיו.
קורות חיים > רדיו

בשנת 1959 החל להגיש את התוכנית "נוף ארצנו" (שנקרא בשנתו הראשונה: "ישראל במבט חטוף") ב"קול ישראל" ועשה זאת ברציפות במשך למעלה מ-50 שנה. הוא נכנס ל"ספר השיאים של גינס" כמגיש הוותיק ביותר של תוכנית ברדיו. העיתון "מעריב" תיאר את סגנונו: ”אף כי טון הדיבור שלו מיושב ורציני, מתבל את דבריו בהרבה הומור. שפתו חיה ודוגמאותיו מעניינות. הוא רואה, כנראה, לנגד עיניו בלי הרף את העובדה, כי ייתכן שמאזיניו אינם חובבי טבע דווקא, מכל מקום, שאינם מבינים גדולים בכך, ועל כן הוא יודע תמיד להתחיל מן האל"ף בי"ת”. בנוסף לתוכנית "נוף ארצנו" שהייתה במתכונת של פינה קצרה, שודרו מדי פעם תוכניות ארוכות יותר "פגישות עם עולם החי והצומח". בשנת 1966 זכה בפרס רשות השידור (ראשון מקבלי הפרסים מטעם הרשות) על תוכניתו.
עמדותיו

אלון השתתף במאבקים רבים, גדולים וקטנים, בנושאי שמירת הטבע והנוף, אך גם בתחומים אחרים. בין מאבקיו בנושא שמירת הטבע והנוף נאבק נגד לקיחת מים מנחל ערוגות בידי אנשי קיבוץ עין גדי, על הגנת פרחי הבר ונגד הבנייה על הכרמל. כן התנגד לגביית דמי כניסה לגנים לאומיים.
אלון נהג להדגיש שבאקלים ארץ ישראל יש רק שתי עונות ואין סתיו ואביב והתנגד לכינוי רמת הגולן שניתן לגולן.
החל ממלחמת ששת הימים, ובתחילת שנות ה-70 ובמיוחד לאחר מלחמת יום הכיפורים, הרבה להביע עמדות נגד חלוקת הארץ ובעד ארץ ישראל השלמה (מאמריו בנושא זה נאספו בספר "כשרון לארץ ישראל"), אך בספרו האוטוביוגרפי "טבע ואדם" שפרסם ב-2012, הבהיר, כי לאחר שהבין שלא ניתן לספח בהסכמה את יהודה ושומרון, הוא נסוג מרעיון זה וכי הוא מסכים לפתרון שתי המדינות.
פרסים ותוארי כבוד

אלון זכה בפרסים רבים כהוקרה על עבודתו למען איכות הסביבה ולמען הטבע בישראל:
1977 - פרס צימרמן לאיכות הסביבה
1980 - פרס ישראל לחברה להגנת הטבע, תוך ציון שמם של אלון, זהבי ושגיא
1984 - פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים
1987 - 500 Global של UNEP, תואר המוענק מדי שנה למוסדות ולאישים נבחרים על תרומתם המיוחדת לאיכות הסביבה.
1991 - תואר דוקטור לשם כבוד מטעם מכון ויצמן
1994 - פרס יגאל אלון למעשה מופת חלוצי
2008 - "אות מפעל חיים להגנה על הסביבה" מטעם המשרד להגנת הסביבה
2008 - פרס פראט
2010 - פרס הרצל מטעם עיריית הרצליה
2011 - תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
2012 - פרס ישראל על מפעל חיים
לרגל הגיעו לגבורות, יצא לכבודו בשנת תש"ס הספר "נופי ארץ ישראל - מבחר מאמרים על טבע, נוף וידיעת הארץ", בהוצאה משותפת של "אריאל" והחברה להגנת הטבע.
מספריו

פרחי הר וגיא הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1955
על פני סיני, בשיתוף עם מיכה ברעם, הוצאת הקיבוץ המאוחד תשי"ז 1957
על העצים ועל האבנים - הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשי"ח
אלף בית של ציפורים הוצאת הקיבוץ המאוחד תשכ"א 1961
אלף בית של חיות - הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשכ"ה, 1965
77 שיחות על טבע - הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשכ"ח-תשכ"ט (2 כרכים)
שבילים במדבר - הוצאת הקיבוץ המאוחד תשכ"ט, 1969
עצי בר בישראל, עם יואב ויזל, הוצאת רשות שמורות הטבע וקק"ל, תש"ל 1970
סיני - אלבום מצילומי 5 צלמים, הוצאת "שקמונה" חיפה 1972
כישרון לארץ ישראל - הוצאת זמורה-ביתן-מודן תשכ"ט 1979
פרחים יפים בהר - הוצאת עם עובד, תש"מ
פרחים יפים בנגב - הוצאת עם עובד, תשמ"א
ישראל - טבע ונוף - הוצאת מודן, תשמ"ב
300 פרחי בר בצבעי הקשת - הוצאת החברה להגנת הטבע, תשמ"ג 1983 - יצא לאור גם בערבית (1992), אנגלית (1993) ורוסית (2006)
עץ ושיח, עצים, שיחים ומטפסים של ארץ ישראל, הוצאת החברה להגנת הטבע 1991 - יצא לאור גם בערבית
איריסים - משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ב
אלף בית של קיבוץ עם חיתוכי נייר של אראלה הורביץ, הוצאת הקיבוץ המאוחד 1993
יש אריה על העץ חוויות ממזרח אפריקה, מסופרות לילדים - הוצאת "כרטא" 1993
אסור להרגיז פיל – הוצאת "כרטא" 1993
יופי של סביבה לכיתות ג' ד', ספר התלמיד + מדריך למורה, הוצאת "רכס" והחלה"ט, תשנ"ג 1993
אני ואתה נשנה את הסביבה לכיתות ה' ו', ספר התלמיד + מדריך למורה
מה יכול ילד לעשות? 25 פעילויות למען איכות הסביבה הוצאת "רכס" והחלה"ט, 1994 - יצא לאור גם בערבית.
חי וצומח במדליוני ישראל, עם יעקב שורר - הוצאת החלה"ט תשנ"ד 1994
עורב ושמו טוטו הוצאת כרטא, תשנ"ח 1998
לטייל עם עזריה אלון הוצאת כרטא תשנ"ח 1998
ארץ נהדרת - מדריך כרטא לארץ ישראל - הוצאת כרטא ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשס"א
מדריך כרטא - שמורות טבע וגנים לאומיים - הוצאת כרטא, תשס"ג
שבעת המינים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשס"ה 2005
מדריך כרטא לטיול בין פרחים - הוצאת כרטא, תשס"ז
פרחי בר בישראל, הוצאת גולד בנד – תלמה (ללא ציון תאריך)
החי והצומח של ארץ ישראל (עורך) - 12 כרכים, הוצאת משרד הביטחון והחברה להגנת הטבע
לקריאה נוספת

עזריה אלון, טבע ואדם (אוטוביוגרפיה), עם עובד, תשע"ב 2012.
הערות שוליים

↑  עזריה אלון, טבע ואדם, עם עובד
1 2 3  עדית זרטל, האיש המציץ על נוף ארצנו, דבר, 19 בספטמבר 1969; המשך
↑  קובי בן-שמחון, החיה הנדירה מכולן, באתר הארץ, 3 במאי 2012
↑  יגאל לב, עמוס מגן על קרן הצבי, מעריב, 23 במרץ 1962
↑  נורתה אבן-פינה לבית ספר שדה ע"ש סגן י. נויפלד, על המשמר, 16 במרץ 1970
↑  שימוש ברעלים חריפים גרם לתמותה המונית של החי, דבר, 11 בנובמבר 1970
↑  עזריה אלון נבחר ליקיר או"ם לאיכות הסביבה, מעריב, 7 בספטמבר 1987
↑  לפי האתר "גפן"
↑  עזריה מן הירוקים, דבר, 25 במרץ 1983
↑  נשמע השבוע, דבר, 17 באפריל 1959
↑  בלי דעות קדומות, מעריב, 19 ביוני 1959
↑  4 ק"מ של הקלטה - לשעה של שידור, מעריב, 2 באוגוסט 1963
↑  "נוף ארצנו", "טובים השניים", "מירדף" והחידון המוסיקלי החי זכו בפרסי רשות־השידור, למרחב, 22 בדצמבר 1966
↑  ניצול מי נחל ערוגות, דבר, 3 בספטמבר 1961
↑  הפרחים הללו, מעריב, 18 בינואר 1965
↑  טדי פרויס, אהבת מולדת ב-15 שקל, דבר, 28 במאי 1981
↑  הארץ כולה - אין סתיו, דבר, 20 באוקטובר 1961
↑  ארץ שומרון - הקרובה והזרה, למרחב, 22 באפריל 1969
↑  עזריה אלון, קרן הצבי, דבר, 10 בנובמבר 1972
עזריה אלון, זכות קיומה של מדינת ישראל מהי, דבר, 2 בנובמבר 1973
יחיאל לקט, בדותות על המשמרת, דבר, 18 באוקטובר 1974
↑  צפריר רינת, מת עזריה אלון, ממייסדי החברה להגנת הטבע, באתר הארץ, 19 בינואר 2014
↑  אסתר זנדברג, עכבר העיר אונליין, שיחה אחת על טבע ופוליטיקה, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2008
↑  פרס ישראל תש"ם באתר פרסי ישראל
↑  פרס מפעל חיים לאורי דביר ועזריה אלון, באתר ynet, 5 באוגוסט 2008
↑  nrg מעריב, פרס פראט: אות מפעל חיים לעזריה אלון, באתר nrg‏, 1 באפריל 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292149805171  BnF: cb13750430v (data)  GND: 103323818X  ISNI: 0000 0000 7778 8423  LCCN: n83024484  NTA: 06966160X  SUDOC: 200782223  VIAF: 16137942   WorldCat (עם VIAF): 16137942
עלי איתן

| --- | --- |
תמונה שנסרקה מגלויה
תמונה שנסרקה מגלויה
 לידה:  1908 מינכן, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  18 בנובמבר 1993 (בגיל 85 בערך)
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  גרמניה, ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לייפציג 
 הערות:  יהודי
 תרומות עיקריות
 המזכיר המדעי של ועד הלשון העברית, עריכת מילונים
 
עֵלִי איתן (ארנסט איזן; 1908 – 18 בנובמבר 1993) היה בלשן ישראלי שעסק בשפות שמיות והיסטוריון, פרופסור ללשון עברית באוניברסיטת תל אביב, חבר ועד הלשון העברית והאקדמיה ללשון העברית, ועורך "לשוננו לעם".
תולדותיו

עלי איתן נולד במינכן שבגרמניה בשם ארנסט איזן ליעקב ושרה איזן. למד באוניברסיטאות לייפציג, מינכן ווינה. את תואר הדוקטור קיבל מאוניברסיטת לייפציג על מחקרו "התרגום והפירוש הערבי של סעדיה גאון לתהלים".
בשנת 1934 עלה לארץ ישראל, ושימש מורה לעברית ולערבית בבתי ספר תיכוניים. בשנת 1945 התמנה למזכיר המדעי של ועד הלשון העברית בלשכת תל אביב, ולאחר שהוקמה האקדמיה ללשון העברית המשיך לשמש בתפקידו עד לפרישתו. כמזכיר מדעי ערך כמה ממילוני האקדמיה ללשון העברית. במשך שנים רבות שימש יושב ראש ועד המינוח של האקדמיה ללשון העברית. במקביל שימש עורך "לשוננו לעם", ואף פרסם בו מאמרים רבים; כמו כן פרסם מאמרים ב"לשוננו", ב"תרביץ" ובכתבי עת בלשניים מרחבי העולם.
בשנת 1962 החל ללמד בחוג ללשון עברית של אוניברסיטת תל אביב, ובשנת 1971 התמנה לפרופסור.
התגורר ברמת גן, ובה נפטר בשנת ה'תשנ"ד (נובמבר 1993). נקבר בבית העלמין הדרום.
הותיר בת אחת - עדנה גיטה (נפטרה בכ"ב סיוון תשפ"א) ושלושה נכדים.
הערות שוליים

↑  Ernst Eisen, Sa'adja Al-fajjumi's Arabische Übersetzung und Erklärung der Psalmen, Leipzig: Druck von Albert Teicher, 1934
↑  עלי איתן באתר GRAVEZ.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404542305171  VIAF: 72156675129333580009   WorldCat (עם VIAF): 72156675129333580009
פיירוז אל-חלבייה (רחל סמוחה)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1895 חלב, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1955 (בגיל 60 בערך) 
 מוקד פעילות:  סוריה סוריה לבנון לבנון מצרים מצרים
 
פיירוז אל-חלבייה (בערבית: فيروز الحلبية, משמעות הכינוי: "פיירוז החלבית") או פיירוז מאמיש בערבית:  فيروز ماميش, שמה האמיתי: רחל סמוחה; 1895–1955) הייתה זמרת יהודייה ממוצא סורי, שהייתה פעילה בעיקר בדמשק, ביירות וקהיר, והייתה למפורסמת מבין הזמרים היהודים בעולם הערבי שפעלו בשלושת העשורים הראשונים של המאה ה-20 עם הופעת תעשיית התקליטים. הזמרת הלבנונית נוהאד חדאד (نهـاد رزق وديع حداد) אימצה את שם הבמה פיירוז כאות הערצה אליה.
קורות חיים

רחל סמוחה נולדה בחלב והתגוררה בשכונת אל-ג'מיליה. פעלה בעיקר בדמשק, בביירות ובקהיר. היא הייתה נגנית עוד מוכשרת ובעלת קול ערב והקליטה שירים רבים בליווי הכנר המפורסם סאמי אל-שווא (צר') ונגן העוד היהודי שחאדה סעדה. הייתה גם מורתו של צאליח אל-מוחביק, הזמר שייצג את סוריה בקונגרס הבין-לאומי למוזיקה ערבית שנערך בקהיר בשנת 1932 והופיע איתה בעיראק.
זכורה גם בשל אירוע מ-1920 בו התפרסם שיר שלה, "יא מליכן עז נסרן" ("הוי מלך אדיר ומנצח", שהולחן על ידי המוזיקאי החלבי אחמד אל-אוברי), אחרי ששרה אותו לכבוד המלך פייסל, כאשר ביקר בחלב. כמו כן שרה לפניו את ההמנון הלאומידרושה הבהרה: של איזה מדינה...?.
התחתנה עם קצין טורקי בשם חוסין עוני פאשה. נסעה בשנות הארבעים לאיסטנבול ובה התגוררה.
נפטרה ב-1955.
הערות שוליים

↑   איל שגיא ביזאוי, בחזרה אל תור הזהב: לאן נעלמו כל היהודים שהצליחו כאמנים בארצות ערב?, באתר הארץ, 30 ביולי 2015
↑  فيروز الحلبية / فيروز ماميش, באתר arab-zik.com
↑  שירה אוחיון ‏קונצרט "כי קולך ערב" - קולותיהן הנשגבים של הנשים, באתר מיומנה של נערה מזרחית مذكرات فتاة مغربية, 18 בפברואר 2018
1 2 3  אמנון שילוח, מוזיקה רבת־פנים וזהויות (עמ' 484-485), באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב - עיונים, כתב עת רב-תחומי לחקר ישראל, ‏2016
1 2 3  فيروز الحلبية, באתר sama3y.net, יולי 2006
↑  لموسيقار الحلبي احمد الأوربري, פוסט בעמוד הפייסבוק عالم الفن والإبداع, 1 באוגוסט 2014
↑  أثر الجواري في العصر العباسي, באתר wherweare191.blogspot.com, 17 בפברואר 2019
↑  فيروز الحلبية / فيروز ماميش, באתר al-fann.net
↑  فيروز ماميش : اوعك تصدق اكون اسير - تسجيل نادر 1926, באתר dig-doc.org
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פיירוז אל-חלבייה (רחל סמוחה)".
עין זיוון

| --- | --- |
כרם עין זיוון בשלג
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: גולן
גובה ממוצע: ‎961 מטר
תאריך ייסוד: 1968
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 462 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎8.5% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) עין זיוון(למפת אצבע הגליל רגילה) עין זיוון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין זיוון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין זיוון33°05′48″N 35°47′46″E﻿ / ﻿33.0965339437215°N 35.7960680374445°E﻿ / 33.0965339437215; 35.7960680374445  heמפת היישובים של מועצה אזורית גולן (in English: Golan Regional Council) באדום - עין זיוון בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

עין זיוון (עֵין זִיוָן) הוא קיבוץ של התק"ם הנמצא בצפון רמת הגולן.
הקיבוץ נקרא על שמו של כפר צ'רקסי סמוך, הקרוי על שם עשב הזון. הקיבוץ נמצא דרומית להר אביטל, בגובה של 960 מטרים מעל פני הים, כ־2 ק"מ מערבית לקוניטרה. אנשי הקיבוץ סירבו להצעה לשנות את שם הקיבוץ ולקראו על שם לוי אשכול.
הכפר הצ'רקסי

עין זיוון היה אחד משנים עשר כפרים של ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן. בשנת 1967 התגוררו במקום כ־100 משפחות שהתפרנסו מגידול בקר ופלחה. לאחר מלחמת ששת הימים נותרו התושבים במקום, אולם בגלל חששות מפני העתיד במקרה שצה"ל יעזוב את רמת הגולן הם עזבו את הכפר כמו שאר תושבי ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן ועברו לסוריה.
הקיבוץ

הגרעין הראשון של הקיבוץ שהיה מורכב מבני קיבוצים וכן מתנדבים מחו"ל התיישב ב־23 בינואר 1968 בבתיו הנטושים של הכפר הצ'רקסי. תחילה שימשה הבאר במקום את המתיישבים, אולם בסוף הקיץ היא יבשה ומים הובאו לקיבוץ בכבאית עד להשלמת הנחת צינור מים על ידי מקורות שהוביל מים מברכת רם. לאחר שלוש שנים הוכרז הקיבוץ על ידי התנועה הקיבוצית כיישוב קבע.
כלכלת היישוב מתבססת על מטעי תפוחים ודובדבנים וזנים נשירים נוספים כגון נקטרינות ואפרסקים. בנוסף לכך יש לקיבוץ כרמי ענבים ליין, ושותפויות כלכליות ביקבי רמת הגולן, מחלבות רמת הגולן, עוף הגליל ועוד. ביישוב פעל בעבר מפעל הנעליים "זיוונית" וקודם לכן התקיים בו מפעל "סנדלי דפנה" שהיה שלוחה של מפעל הנעליים בדפנה, עשה עבורו עבודות גימור וייצר מוצרי הנעלה מפלסטיק. בעקבות קשיים כלכליים נסגר מפעל זיוונית ופעילותו הועברה למפעל האם בדפנה.
סמוך לקיבוץ נמצא מעבר הגבול היחיד בין ישראל לסוריה: מעבר קוניטרה. מול הכניסה לקיבוץ נמצא אתר הנצחה לגדס"ר 134.
הקיבוץ מסווג כיום כקיבוץ מתחדש, והוא פותח את שעריו להרחבה קהילתית למשפחות צעירות.
ביישוב מתקיימת מערכת חינוך בלתי פורמלי לכיתות א'-י"ב, ופעוטון.
גלריית תמונות

רכב של הקיבוץ בתחנת הדלק הראשונה ברמה
מבנה סורי בלב הקיבוץ
חדר האוכל הראשון
חדר האוכל הנטוש
חדר האוכל והמדשאה המרכזית
שביל בקיבוץ
גן ילדים
לקריאה נוספת

מיכה לבנה, גולן - 20 שנה ועוד 2000, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  קיבוץ עין זיוון לא ישנה את שמו, מעריב, 10 באפריל 1969
↑  יעקב ארז, ברחו, השתגעו וברחו ..., מעריב, 18 באוגוסט 1967
↑  המאבק על עמק הבטיחה, דבר, 23 בדצמבר 1969
↑  מנחם רהט, קיבוץ בגולן משלם 450 ל"י ליום דמי הובלת מי שתיה, מעריב, 18 בנובמבר 1968
↑  מימי בירכת רם ישמשו לקוניטרה ועין זיוון, מעריב, 19 באוגוסט 1968
↑  עין זיוון - יישוב קבע, דבר, 12 בינואר 1971
↑  מפעל התעשייה היחיד ברמת הגולן - בסכנת סגירה, דבר, 11 בינואר 1971
↑  מקימים מבנים בעין זיוון, דבר, 21 במרץ 1968
↑  מפעל תעשייה ראשון נחנך ברמת הגולן, מעריב, 3 במרץ 1969
↑  ארנון לפיד, קיבוץ ועוד איך!, באתר הקיבוצים, 7 במרץ 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465861405171
עזא ועזאל

עז"א ועזא"ל הם שני מלאכי חבלה ידועים במיתולוגיה היהודית מדרשית, שגורשו לארץ, החטיאו את בנות האדם והולידו את הנפילים והשדים.
מלאך נופל, מתוך הסדרה "מלאכים נופלים" מאת מירי נשרי.