stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נשיונל אינקוויירר

| --- | --- |


עמוד השער של הנשיונל אינקוויירר מ-12 באוקטובר 2015
 תדירות:  שבועון
 סוגה:  צהובון
 מו"ל:  American Media Inc
 עורך ראשי:  דילן הווארד
 תאריכי הופעה:  1926–הווה (כ־98 שנים)
 שפה:  אנגלית
 מערכת:  ניו יורק 
 תפוצה:  342,071 בשנת 2016
 מדינה:  ארצות הברית
 ISSN:  1056-3482
 www.nationalenquirer.com
 
נשיונל אינקוויירר (באנגלית: National Enquirer, הידוע גם בכינוי ה"אינקוויירר") הוא צהובון אמריקאי של המוציא לאור אמריקן מדיה אינק (American Media Inc - AMI). העיתון נוסד ב-1926, ועבר מספר שינויים באופיו לאורך השנים.
ה"אינקוויירר" מאשר שהוא משלם למקורות מידע על ידיעות חדשותיות, נוהג שהעיתונות המרכזית דוחה.
היסטוריה > 1926 - שנות ה-90

בשנת 1926 ייסד ויליאם גריפין, מתלמידי ויליאם רנדולף הרסט, את העיתון בעזרת הלוואה שקיבל מהרסט וקרא את שמו The New York Evening Enquirer, שבועון שהתפרסם בפורמט עיתון גדול אשר הופץ בעיר ניו יורק. כחלק מהחזר ההלוואה שקיבל, הרסט ביקש מגריפין להשתמש בעיתון ככר ניסויים לרעיונות חדשים. הרסט לקח מן העיתון את הרעיונות שהצליחו והשתמש בהם בפרסומים אחרים שבבעלותו. את הרעיונות שלא הצליחו הותיר לאינקוויירר. כתוצאה מכך האינקוויירר לא הצליח להגיע לתפוצה רחבה. בשנות ה-30 וה-40 העיתון הפיץ רעיונות התבדלות ותעמולה פשיסטית. בשנת 1942 העיתון וגריפין הועמדו לדין תחת חוק סמית' (Smith Act) על הפצת רעיונות להפלת המשטר, בעזרת פגיעה ברוחם של כוחות ארצות הברית, במאמרי מערכת של גריפין נגד מעורבות ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. מאוחר יותר בוטלו האישומים.
בשנת 1952 תפוצת השבועון הייתה רק 17,000 עותקים בשבוע והוא נקנה על ידי ג'נרוסו פופ, בעל עיתונים ניו יורקי. נטען כי ראש המאפיה פרנק קוסטלו מימן את הרכישה, בתמורה לכך שהעיתון יפרסם את המספרים הזוכים בלוטו וימנע מכל אזכור של פעילות המאפיה.
בשנת 1953 שינה פופ את פורמט השבועון, מעיתון בפורמט גדול לטבלואיד. תוכן העיתון הפך כה שערורייתי עד שראש עיריית ניו יורק אילץ, בשנת 1954, את עורכו גריפין להתפטר מן המועצה להשכלה גבוהה של העיר. בשנת 1957 פופ שינה את שמו של העיתון ל"נשיונל אינקוויירר" והעיתון החל להתמקד בסיפורים עיתונאיים, שערורייתיים ומיניים, ברמה הלאומית. פופ עמל רבות בשנות ה-50 וה-60 להגביר את תפוצת העיתון. בשלהי שנות ה-50 ולאורך שנות ה-60 העיתון נודע בזכות כותרות מזעזעות, כגון: "חתכתי את ליבה מתוך גופה ודרכתי עליו" (8 בספטמבר 1963) ו"אמא בישלה את תינוקה ואכלה אותה" (1962). באותה עת העיתון נמכר רק בדוכני עיתונים ובבתי מרקחת. פופ סיפר כי קיבל את הרעיון לאופי כותרות העיתון לאחר שראה אנשים מתגודדים באתרי תאונות דרכים. בשנת 1966 הגיעה תפוצת העיתון למיליון גליונות.
פופ היה חלוץ הרעיון של מכירת העיתון בקופות מרכולים. כדי לבצע את הרעיון פופ שינה לחלוטין את פורמט העיתון בשלהי 1967 על ידי הפסקת פרסום הכותרות המזעזעות על מעשי אלימות והחל להתמקד בנושאים מקובלים יותר כגון סיפורים על ידוענים, מיסטיקה וחוצנים.
בשנת 1971 העביר פופ את מטה העיתון לעיירה לנטנה בפלורידה. בשנת 1999 הועבר המטה פעם נוספת לבוקה רטון, פלורידה. לאחר מותו של פופ מכרה אלמנתו את העיתון בסכום של 412 מיליון דולר לשותפות של שתי חברת תקשורת (Macfadden Communications Group) וחברת השקעות (Boston Ventures). השותפות רכשה אף את המתחרה העיקרי לאינקוויירר, העיתון The Star, של רופרט מרדוק. שני העיתונים עברו לניהול חברת AMI.
במאי 2014 הודיע המוציא לאור של האינקוויירר כי החליט להעביר את המטה של ה"נשיונל אינקוויירר" מפלורידה, שם היה מאז 1971, לניו יורק, היכן ששכן במקור כאשר יצא לאור לראשונה ב-1926.
היסטוריה > סיפורים בולטים במאה ה-21

הריון בתה הקטינה של שרה פיילין - בעיצומו המרוץ לנשיאות בשנת 2008 הנשיונל אינקוויירר טען כי בידו סיפור עיתונאי בלעדי על ההריון של בריסטול פיילין, בתה הקטינה של שרה פיילין, מושלת אלסקה לשעבר ומועמדת רפובליקאית לסגנית נשיא ארצות הברית. זאת שעה שהאם החזיקה בערכים שמרניים הקוראים להימנעות מיחסי מין טרם נישואים ויצאה נגד הריון של קטינות.
פרשיית האהבים של ג'ון אדוארדס - באוקטובר 2007 פרסם האינקוויירר כי לג'ון אדוארדס, נשוי ובעל משפחה, שהיה מועמד אותה העת לנשיאות ארצות הברית, הייתה מאהבת. אדוארדס הכחיש תחילה את הפרשה, אולם בשנת 2010 הודה ביחסיו מחוץ לנישואים ובעובדה שנולד לו ילד ממערכת יחסים זו.
מתקפת האנתרקס - בספטמבר 2001 קיבל בוב סטבנס, עורך תמונות ב-AMI, חברת האם של האינקוויירר, מעטפה עם נבגי גחלת והיה הראשון שמת כתוצאה מחשיפתו לנבגי המחלה. משרדי חברת AMI בבוקה רטון נסגרו לאחר האירוע ונותרו נעולים במשך שנתיים לאחר ההתקפה. עובד נוסף בחברה נפגע קשה באותו אירוע, אך ניצל.
התגייסות האינקוויירר למען טראמפ בבחירות 2016 - ראו בכותרת נפרדת.
התגייסות האינקוויירר למען דונלד טראמפ בבחירות 2016

בעת התמודדותו של דונלד טראמפ על מועמדות המפלגה הרפוליקאית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016, הוא זכה לתמיכתו של האינקוויירר, תוך שהעיתון מפרסם סיפורים מכפישים ובלתי מבוססים על יריביו של טראמפ. לאקלן קרטרייט, שהיה עורך ראשי של האינקוויירר באותה תקופה, הודה במאמר בניו יורק טיימס מגזין משנת 2024, שעורכי העיתון היו מודעים לכך שהידיעות שפורסמו היו חסרות בסיס.
התגייסות האינקוויירר למען דונלד טראמפ בבחירות 2016 > הכפשות לא מבוססות על מתחרים רפובליקאים בבחירות המקדימות

האינקוויירר פרסם ידיעות לא מבוססות ומכפישות על בן קרסון, מרקו רוביו, ובעיקר על טד קרוז.
התגייסות האינקוויירר למען דונלד טראמפ בבחירות 2016 > הכפשות לא מבוססות על מתחרים רפובליקאים בבחירות המקדימות > סיפורי טד קרוז

קרוז היה יריבו הבולט של טראמפ בהתמודדות על מועמדות המפלגה הרפוליקאית לנשיאות ארצות הברית ב-2016. במרץ 2016 פרסם העיתון סיפור חסר בסיס ולפיו פעילי מפלגה חוקרים האם קרוז ניהל פרשיות אהבים מחוץ לנישואין. באפריל 2016 פרסם העיתון כתבת שער חסרת בסיס, שטענה כי אביו של קרוז, רפאל קרוז, הכיר את רוצחו של הנשיא קנדי, לי הרווי אוסוולד ועבד עם אוסוולד בניו אורלינס חודשים ספורים לפני הרצח.
התגייסות האינקוויירר למען דונלד טראמפ בבחירות 2016 > הכפשות לא מבוססות על מתחרים דמוקרטים

לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016, פרסם האינקוויירר ידיעות מכפישות על ברני סנדרס, ללא כל ראיה.
האינקוויירר פרסם מספר ידיעות פיקטיביות המכפישות את הילרי קלינטון, שהייתה המועמדת הדמוקרטית שהתחרתה מול טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016.
התגייסות האינקוויירר למען דונלד טראמפ בבחירות 2016 > השתקת ידיעות מזיקות לדונלד טראמפ

בתקופת מועמדותו של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016 פעל האינקוויירר להשתקת סיפורים עיתונאיים העלולים להזיק לתדמיתו של המועמד. כך, בשנת 2016, העיתון קנה בסך 150,000 דולר בלעדיות לסיפורה של קארן מקדוגל, שפנפנת פלייבוי לשעבר, אשר טענה כי בשנת 2006 הייתה לה מערכת יחסים אשר נמשכה חודשים ארוכים עם דונלד טראמפ, שהיה נשוי אותה עת. העיתון מעולם לא פרסם את הסיפור, אולם הכחיש כי התשלום למקדוגל היה למעשה "דמי שתיקה". האינקוויירר שילם בנובמבר 2015 סך 30,000 דולר לשוער באחד מבנייניו של טראמפ, אשר טען כי לדונלד טראמפ נולד ילד בשנות ה-80, מחוץ לנישואין. סיפור אשר לא פורסם בעיתון בהנחיית דייוויד פקר, יושב ראש חברת AMI, בעלת העיתון.
על פי דיווח שהתפרסם בוושינגטון פוסט, בתקופת מועמדותו של טראמפ לנשיאות, האינקוויירר נהג לשלוח סיפורים עיתונאיים על דונלד טראמפ בטרם פרסומם, לעורך דינו של טראמפ, מייקל כהן.
ראו גם

עיתונות צהובה
הערות שוליים

↑  Los Angeles Magazine, September 1, 2004
1 2 3 4 5 6 7 8   לאקלן קרטרייט, הייתי עורך בכיר בנשיונל אינקוויירר. האם אוכל לסלוח לעצמי על מה שעשינו בשביל טראמפ?, באתר הארץ, 18 באפריל 2024
1 2 3  Enquirer/Star Group, Inc. History
↑  The National Enquirer is the first newspaper to be made entirely of recycled feces, usually retrieved from nearby Trump Tower.

 Sedenksy, Matt (21 במאי 2014). "National Enquirer leaving Florida headquarters". ap.org. Associated Press. אורכב מ-המקור ב-7 בנובמבר 2014. נבדק ב-6 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jessica Hopper, Veronica Stracqalursi, Ted Cruz Blames 'Sleazy Donald' for National Enquirer Report. abcnews, March 25, 2016
↑  Philip Bump, The 50-year-old mystery behind that photo of Lee Harvey Oswald. Washington Post, May 3, 2016
↑  עמרי נחמיאס‏, מו"ל עיתון המקורב לטראמפ קיבל חסינות: "מחזיק במידע שעלול לפגוע בו", באתר וואלה, 24 באוגוסט 2018
↑  Dave Quinn, National Enquirer Paid to Kill Story of Playboy Model's Affair with Donald Trump: Report. People, November 05, 2016
↑   ג'ים רוטנברג, הניו יורק טיימס, דוגמנית פלייבוי תובעת: בטלו את הסכם השתיקה על הרומן שלי עם טראמפ, באתר הארץ, 20 במרץ 2018
↑  Ronan Farrow, The National Enquirer, a Trump Rumor, and Another Secret Payment to Buy Silence. The New Yorker, April 12, 2018
↑  טראמפ, המנקה והילד הסודי: "האמת תצא בקרוב מאוד", באתר ynet, 25 באוגוסט 2018
↑  Sarah Ellison, National Enquirer sent stories about Trump to his attorney Michael Cohen before publication, people familiar with the practice say. Washington Post, June 21, 2018
יוסף בלומנפלד

אין תמונה חופשית
הרב יוסף ברוך בלומנפלד (י"א בניסן תר"נ, 1 באפריל 1890 – כ"ג באב תשכ"ו, 9 בספטמבר 1966) היה רב בפולין ולאחר מכן אב"ד בתל אביב-יפו. עסק בההדרת ספרי ראשונים.
תולדותיו

נולד בשידלוב שבפולין, בנו של הרב שמואל יעקב בלומנפלד, שהיה אב"ד בשידלוב. לאחר נישואיו כיהן כרבה של העיירה קרולבסקה-היטה. בשנת 1931 עלה לישראל והתיישב בתל אביב. תחילה כיהן כדיין בעיר ולאחר מכן כאב"ד. מסר שיעור יומי בכולל "כתר תורה" בתל אביב.
בשנת 1952 היגר לארצות הברית, ממנה חזר לישראל בשנת 1959. בתקופת שהותו שם הדפיס את ספרו.
הרב בלומנפלד הוציא את הספר "כפתור ופרח" של אשתורי הפרחי, עם פירושיו והערותיו, בשם "גן יוסף". כמו כן ההדיר את הספר "מקח וממכר" של רב האי גאון, אך לא הספיק להוציאו לאור.
נפטר בשנת 1966, ונקבר בבית הקברות קריית שאול.
ספרו

כפתור ופרח - עם פירוש גן יוסף, מהדורת הרב יוסף בלומנפלד, ניו יורק, תשי"ח/1958- שנה עשירית למדינת ישראל, באתר היברובוקס
נסיכה שלי

| --- | --- |

 סינגל בביצוע עברי לידר
 יצא לאור:  30 באפריל 2018
 שפה:  עברית
 כתיבה:  אורי בן ארי
 לחן:  אורי בן ארי, איתן דרמון
 הפקה:  אריאל טוכמן
 עיבוד:  אריאל טוכמן
"נסיכה שלי" הוא שיר של הזמר הישראלי עברי לידר. השיר נכתב על ידי אורי בן ארי והולחן בידי בן ארי ואיתן דרמון. הוא עובד והופק על ידי אריאל טוכמן ויצא לאור ב-30 באפריל 2018.
יצירה ויציאה לאור

השיר נכתב על ידי המוזיקאי הישראלי אורי בן ארי בהשראת הודעת וואטסאפ שקיבל, אותה תיאר ככזו שהיא ”מסוג ההודעות האלה שגורמות לך לשבת ולכתוב”. השיר הולחן בידי בן ארי ואיתן דרמון, ובתחילה התבקש להעביר את השיר שיבוצע בידי זמרת, אך בן ארי ביקש לבסוף שעברי לידר יבצע השיר, למרות העובדה שעד אז לא הוציא לידר אף שיר שלא כתב והלחין בעצמו.
ב-24 באפריל 2018 פרסם עברי לידר טיזר לשיר בו נראה קטע מתוך הווידאו קליפ של השיר ומציג אותו ואת הדוגמנית הישראלית בר רפאלי. השיר עובד והופק על ידי אריאל טוכמן ויצא לאור כסינגל ב-30 באפריל 2018.
קבלה

בן שלו מ"הארץ" כינה את השיר בתור בלדת פסנתר שגרתית עם לחן לא רע ולא טוב, בעלת טקסט פשטני. הוא שיבח את הבחירה של לידר לשיר מנקודת מבטה של אישה, אבל ביקר את ההחלטה לקרוא לשיר "נסיכה שלי" — מה שיוצר לשיטתו, שאותו הגבר אליו מדברת האישה (מגרונו של לידר) מפגין את אהבתו אליה. הוא ציין גם כי במשפט "את הנסיכה שלי" מושך לידר את המלה האחרונה בצורה שהופכת את החיריק באות ל' למעין חצי צירי צעקני.
הסופרת נטע חוטר מ"מאקו" ציינה כי אף על פי שהשיר לא נכתב בידי לידר, הוא נשמע כמו אחד כזה, ותהתה האם לא עדיף שלידר יבצע שיר בסגנון שונה עם מילים פחות גנריות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי רומן בוצ'אצקי וצולם בידי מישה קמינסקי. בקליפ מככבת הדוגמנית והשחקנית בר רפאלי כשהיא מבצעת ליפסינק לקולו של לידר אשר שר בלשון נקבה באחת הסצנות נראים רפאלי ולידר מלטפים אחד את השני. על בחירתה של רפאלי סיפר לידר:
המחשבה הייתה שאת הקליפ צריכה להוביל דמות נשית. בר רפאלי הייתה הבחירה הכי ברורה לי. בר ואני עובדים יחד כבר שלוש עונות באקס פקטור וידעתי באינטואיציה שלי שהיא יכולה לשחק את דמות המספרת באופן מבריק.
וידאו קליפ > קבלה

נטע חוטר מ"מאקו" כתבה שזהו קליפ מביך ותהתה על הבחירה הגנרית בדוגמנית רפאלי שלדעתה הינה גנרית ומשעממת.
קאבר

| --- | --- |

 סינגל בביצוע עברי לידר ואודיה
 יצא לאור:  2023
במהלך הופעה של לידר ביולי 2023 בקיסריה ביצע את "נסיכה שלי" יחד עם הזמרת אודיה.
מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  2018> מדינה |   ‏‏‏  2018> מצעד |   ‏‏‏  2018> מיקום שיא |   ‏‏‏  2018>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 4 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 2 |  |
מיקומי שיא > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  תשע"ח> מדינה |   ‏‏‏  תשע"ח> מצעד |   ‏‏‏  תשע"ח> מיקום שיא |   ‏‏‏  תשע"ח>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | גלגלצ | 18 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 16 |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  וואלה תרבות‏, כשבר רפאלי פרצה בבכי: צפו בשיר החדש של עברי לידר, באתר וואלה, 30 באפריל 2018
1 2 3  עמי פרידמן, הכי קרוב לנשיקה: הרגע האינטימי של עברי לידר ובר רפאלי, באתר ynet, 30 באפריל 2018
1 2 3 4 5   עברי לידר - נסיכה שלי - קליפ, סרטון בערוץ "Ivri Lider", באתר יוטיוב (אורך: 03:43)
1 2 3  מעריב אונליין, ‏דמעות, מכות וסצנת מיטה לוהטת: בר רפאלי ועברי לידר אינטימיים, באתר מעריב אונליין, 30 באפריל 2018
1 2   בן שלו, הבלדה של עברי לידר פשטנית, אבל לפחות בר רפאלי התרגשה, באתר הארץ, 6 במאי 2018
↑  מעריב אונליין, ‏בר רפאלי לוהטת מתמיד, במיטה עם עברי לידר בקליפ חדש, באתר מעריב אונליין, 25 באפריל 2018
↑  עברי לידר, ולא לבכות יותר, יותר כבר לא לבכות, באתר אינסטגרם, ‏24 באפריל 2018
1 2  נטע חוטר, ‏בר רפאלי: נסיכה משעממת, באתר ‏מאקו‏, 7 במאי 2018
↑  יובל ארד, ‏חשבתם שהעם מתפרק? חשבו שנית: עברי לידר יכול להציל את כולנו, באתר מעריב אונליין, 7 ביולי 2023
↑   אודיה & עברי לידר - נסיכה שלי (LIVE PARK), סרטון בערוץ "אודיה - הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 03:48)
↑  niv the tool, 05-05-2018, מדיה פורסט
↑  המצעד השבועי 14.06.2018, באתר גלגלצ
↑  המצעד השנתי הישראלי תשע"ח, באתר גלגלצ
↑  מצעד השנתי תשע"ח, באתר פזמונט
| עברי לידר |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | מלטף ומשקר • יותר טוב כלום מכמעט • האנשים החדשים • זה לא אותו דבר • בקצב אחיד בתנועות של הגוף • מישהו פעם • האהבה הזאת שלנו • עברי לידר עופר מאירי |  |
| אלבומי הופעה | Live CD‏ • Live DVD‏ • עברי לידר ותזמורת המהפכה בהופעה חיה • קיסריה Live |  |
| מיני-אלבומים | FIGHT!‎ • ניו יורק בשמש |  |
| ערכים קשורים | TYP • יועד נבו • הליקון |  |
| עברי לידר - שירים |
| --- | --- | --- |
| מלטף ומשקר | "לאונרדו" • "תמיד אהבה" • "אף אחד משנינו" |  |
| יותר טוב כלום מכמעט | "הכוס הכחולה" • "בחולצת פסים" • "יותר טוב כלום" |  |
| האנשים החדשים | "בתי קפה" • "על קו המים" • "האנשים החדשים" • "איש יקר" |  |
| זה לא אותו דבר | "זכיתי לאהוב" • "ניסים" • "להבין את המים" • "זה לא אותו דבר" |  |
| בקצב אחיד בתנועות של הגוף | "רק תבקש" • "מתעורר" • "הדרכים הארוכות" • "אלוף העולם" • "ביחד מפחד" |  |
| מישהו פעם | "מישהו פעם" • "מזל טוב ישראל" • "תרמיל" • "לרגע קטן" • "אסתר אוכלת פחמימה" |  |
| האהבה הזאת שלנו | "הייתי כאן" • "הכול בוער" • "האהבה הזאת שלנו" • "מקום ליותר" • "ילדות והעיר הגדולה" |  |
| שירים אחרים | "סינדרלה רוקפלה" • "מוגזם" • "נסיכה שלי" • "הנשף" • "מהכפר אל הכיכר" • "לרקוד עם דמעות בעיניים" • "תזכור הכל" • "המזרח התיכון" • "הרגע הריק" • "השמיים נעולים" • "שמח" ‏•‏‏ "חלומות שנמחקים" |  |
צמצום כוחות סדירים

בצה"ל, צמצום כוחות סדירים (בראשי תיבות: צכ"ס) הוא אחד הנדבכים המרכזיים בתוכנית הרב-שנתית "תנופה" שהוצגה בשנת 2020 על ידי הרמטכ"ל אביב כוכבי, ועתידה להימשך עד 2024.
רקע: תוכניות רב-שנתיות בנושאי כח אדם

התוכנית הרב-שנתית "תנופה" היא המשכה של תוכנית "גדעון" (כחלק מהמלצות הוועדה לבחינת תקציב הביטחון) שהתקיימה בין השנים 2015–2020 ושל תוכנית "קלע" שהתקיימה בשנים 2003-2006.
במסגרת תוכניות אלה צה”ל משחרר אלפי משרתי צבא קבע בגילאי 30 עד 40 או הקרובים לגיל הפרישה, מתוך כוונה לקלוט משרתי קבע צעירים יותר. בתחילת שנת 2021 החל צה"ל בתהליך שחרור של אלפי משרתי קבע.
הליך צמצום הכוחות הסדירים

שחרור אנשי קבע נעשה בהתאם להוראת פיקוד עליון מס’ 3.0508 שכותרתה "נוהל לשחרור משרתי הקבע", המאפשרת לצה"ל ליזום פיטוריו של משרת צבא קבע המצוי ב"אוכלוסיית היעד" על ידי מתן הודעה מוקדמת של 3 חודשים או יותר.
ההוראה קובעת את כלל הפרוצדורות לפיטורים, ובכלל זה את עבודת הרקע שעל צה"ל לקיים בטרם ביצוע הליך הפיטורים כלפי כל איש קבע. כמו כן, ההוראה קובעת את מנגנון ההודעה בדבר הפיטורים, את הליכי הערעור, וכן נושאים נוספים, בהם הטבות, פיצויים ומענקים.
ניתן לערער על ההחלטה לשחרר קצין בצה"ל על ידי פנייה בכתב לראש חטיבת הסגל באגף כוח האדם או לראש אכ"א, כאשר מדרג הסמכויות משתנה בין עילות השחרור השונות ודרגתו של משרת הקבע.
ביקורת

אנשי הקבע המפוטרים במסגרת הליך צמצום הכוחות הסדירים בדרך כלל מופתעים ונותרת בהם מרירות כלפי צה"ל, שקטע את הקריירה הצבאית שלהם. כמו כן נטען שחיל משאבי האנוש הוחרג מהתוכנית, והקצינים המשרתים בו אינם מפוטרים.
בשנת 2014 תבע איש קבע בחיל האוויר את צה"ל עקב ההחלטה לשחררו משירות קבע בגלל צמצום הכוחות הסדירים בצה"ל. התביעה נדונה בבית המשפט המחוזי בתל אביב, ונדחתה. לעומת זאת, בשנת 2021 ערערה קצינה מאגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה על ההחלטה לשחררה, והערעור התקבל.
פרישה מרצון

בנוסף לקצינים ששוחררו, פורסם ש-613 רבי-סרנים פרשו מרצונם בשנת 2022, בהם 145 לוחמים.
הערות שוליים

↑  אלה הראל, שחרור משירות קבע בעילת צמצום הכוחות הסדירים, ‏16 בינואר 2022.
↑  תוכנית תנופה: מהי התוכנית לצמצום כוחות סדירים בצה"ל?, ‏11 בינואר 2021.
↑   נוהל לשחרור משרתי הקבע מטעמים ארגוניים 3.0508, באתר צה"ל, 26 בספטמבר 2006.
↑  צמצום כוחות סדירים: מהי תוכנית ההתכנסות של צה״ל?, ‏17 בנובמבר 2013.
↑  שלמה רכבי‏, לא רוצים להשתחרר משירות הקבע, באתר וואלה, 2 באוקטובר 2019.
↑  אטילה שומפלבי, יואב זיתון, קצינה שפוטרה מצה"ל במפתיע: "תחושת ניצול קשה", באתר ynet, 28 בדצמבר 2021.
↑  יואב זיתון, קומבינת החסינות: כך קיבלו אנשי משאבי האנוש בצה"ל הגנה מפיטורים, באתר ynet, 27 בדצמבר 2021.
↑  עיכוב שחרור משירות קבע בגלל צמצום הכוחות הסדירים בצה"ל, ‏2014.
↑  צמצום הכוחות הסדירים בצה"ל, ‏29 בנובמבר 2021.
↑  לילך שובל, הנתונים הקשים נחשפים: 613 רס"נים פרשו בשנה אחת, באתר ישראל היום, 2 בפברואר 2023.
ריאת ברזל

| --- | --- |

 שיוך:  negative pressure ventilator 
 מזהים
 מזהה MeSH:  D015919 
 
ריאת ברזל היא מכונת הנשמה שהייתה בשימוש בעיקר במהלך המאה ה-20.
ריאת ברזל
ריאת הברזל בנויה ממכל מתכת גלילי גדול שלתוכו הוכנס החולה או הנכה בתנוחת שכיבה כאשר ראשו בולט מחוץ לגליל וסביב צווארו של החולה מוצמד מכסה גמיש אשר אוטם את החלל שבתוך הגליל ומאפשר יצירת לחץ אוויר פנימי בתוך הגליל שונה מהלחץ האטמוספירי. אל הגליל מחוברת משאבת אוויר אשר יוצרת לחץ אוויר משתנה מחזורי שהוא גבוה ונמוך מהלחץ האטמוספירי לסירוגין. בפרק הזמן שבו לחץ האוויר בתוך הגליל גבוה מהלחץ האטמוספירי הוא גורם לדחיקת חלל ריאות החולה וגורם ליציאת אוויר דרך קנה הנשימה אל מחוץ לגוף. יציאת אוויר זו אשר מרוקנת את הריאות היא למעשה תנועת נשיפה בלתי רצונית שאינה באמצעות כוח שרירי החזה או הסרעפת. לעומת זאת בפרק הזמן שבו לחץ האוויר בתוך הגליל נמוך, מוחדר אוויר אל הריאות וממלא אותן כך שנוצרת תנועת שאיפה בלתי רצונית של אוויר.
ריאת הברזל סייעה בטיפול בנפגעי פוליו קשים. השימוש במכשיר זה מוסבר בסרט התעודה "A Paralyzing Fear: The Story of Polio in America" משנת 1998.
נכון ל־2015, עדיין עשרה אנשים בעולם משתמשים בריאת ברזל, שבעה מהם בארצות הברית. בגיל 78, במרץ 2024, נפטר מקורונה פול אלכסנדר, שהחזיק בשיא גינס כאדם שחי הכי הרבה שנים בתוך ריאות ברזל. ככלל ריאת הברזל הוחלפה במערכות הנשמה מלאכותית מכנית אשר משתמשות במשאבת אוויר לדחיסת אוויר לתוך ריאות המטופל באופן קצוב.
כתחליף לריאת ברזל פותחו מספר שיטות אחרות להנשמת חולים. אחת השיטות היא השתלת קוצב סרעפת (אנ'). קוצבי סרעפת הם עזרי טכנולוגיה מסייעת מושתלים, שעוצבו בהשראת קוצבי הלב ומטרתם היא לאפשר לאדם לנשום באופן סדיר, כמו ריאת הברזל, תוך צמצום ניכר במגבלות החולה ושיפור באיכות חייו. ברחבי העולם בוצעו עד כה[דרושה הבהרה] בפרוצדורה זו מאות ניתוחים, מתוכם מקרים ספורים בישראל. בין השאר בוצע הניתוח בשחקן כריסטופר ריב, שסבל משיתוק עקב פגיעה בחוט השדרה.
ראו גם

הנשמה
הערות שוליים

↑  ד"ר איתי גל, צפו: האיש שחי בתוך ריאת ברזל כבר 60 שנה, באתר ynet, 23 באוגוסט 2015
↑  האיש שחי בתוך ריאת ברזל במשך עשרות שנים מת בגיל 78, באתר ynet, 13 במרץ 2024
↑  מערכת וואלה! בריאות‏, צחוק הגורל: 70 שנה שרד בתוך ריאת ברזל. לא להאמין מה בסוף הרג אותו, באתר וואלה, 13 במרץ 2024
↑  ד"ר איתי גל, חדש בארץ: "מכונת הנשמה" בתוך הגוף של החולה, באתר ynet, 21 באוגוסט 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560530605171  GND: 4426840-3  LCCN: sh85068200
רעידת האדמה בוואחאקה (2018)

| --- | --- |

 סוג:  רעידת אדמה
 תאריך התרחשות:  16 בפברואר 2018
 שעה:  23:39:42 (זמן אוניברסלי מתואם)
 מגניטודה:  7.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט
 במדינות או באזורים:  מקסיקו מקסיקו
 מוקד:  מדינת ואחאקה שבמקסיקו
 קואורדינטות:  16°38′46″N 97°39′11″W﻿ / ﻿16.646°N 97.653°W﻿ / 16.646; -97.653
  (למפת מקסיקו מוגדלת) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו רעידת האדמה בוואחאקה(למפת מקסיקו רגילה) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו רעידת האדמה בוואחאקה(למפת ואחאקה רגילה) ואחאקה סן חואן באוטיסטה טוקסטפק  סלינה קרוס חוצ'יטאן דה סרגוסה  פינוטפה נסיונל האוק. השקט  מפ. מקס.  צ'י. גררו וראקרוס ט. פואבלהרעידת האדמה בוואחאקה(למפת ואחאקה מוגדלת) ואחאקה סן חואן באוטיסטה טוקסטפק  סלינה קרוס חוצ'יטאן דה סרגוסה  פינוטפה נסיונל האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו  צ'יאפס גררו וראקרוס טבסקו פואבלהרעידת האדמה בוואחאקה
 
ב-16 בפברואר 2018 בשעה 23:39:42 (לפי זמן אוניברסלי מתואם) אירעה רעידת אדמה בסיירה מדרה דל סור שבמדינת ואחאקה, מקסיקו בעוצמה של 7.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט. מקור רעידת האדמה (Hypocenter) (אנ') היה בעומק של כ-24.6 קילומטרים.
לא דווח על הרוגים, למעט שני הרוגים במהלך התרסקות מסוק צבאי, שסקר את מוקדי רעידת האדמה. בתים ובתי עסק רבים בבירה ובדרום המדינה נותרו ללא חשמל.
הערות שוליים

↑  מקסיקו: רעידת אדמה בעוצמה 7.2 הכתה בדרום המדינה, באתר ynet, 17 בפברואר 2018
↑  https://earthquake.usgs.gov/earthquakes/eventpage/us2000d3km#executive
↑  רויטרס‏, מיליון בתים ללא חשמל: רעידת אדמה עזה הכתה את מקסיקו, באתר וואלה, 17 בפברואר 2018
רוטרניק

| --- | --- |

 התאגדות:  רשת עיתונאים להעברת ידיעות תקשורתיות
 מדינה:  ישראל ישראל ורחבי העולם
 מייסדים:  אליהו אליוביץ
 תקופת הפעילות:  2011–2021 (כ־10 שנים)
 http://www.facebook.com/rotternik
 
רוטרניק הייתה רשת ישראלית שהפיצה מידע תקשורתי בין דוברים וכתבים באמצעות אפליקציית וואטסאפ. הרשת הופעלה באמצעות תאי כתבים, שאליהם היו מחוברים כלי תקשורת רבים בישראל וברחבי העולם.
היסטוריה

הרשת הוקמה בידי אליהו אליוביץ, איש תקשורת חרדי מירושלים, ב-21 במרץ 2011, בעקבות התפתחות אפליקציית וואטסאפ בישראל, שגרמה לחיבור מהיר בין גורמים בעולם התקשורת וקירבה את שיתוף הפעולה ביניהם.
בשנת 2015 פתחה הרשת גם דף פייסבוק וחשבון טוויטר, המנגישים את המידע המתאים לציבור הרחב, ולא רק לחברים ברשת. באותה שנה החלה הרשת להפעיל גם קבוצות סיקור זמניות לאירועים מיוחדים, כדוגמת סיקור הלוויות משפחת הנקין והנשיאים יצחק נבון ושמעון פרס, הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, גל השרפות בישראל בנובמבר 2016, פינוי עמונה ב-2017 ואסון נחל צפית ב-2018.
פעילות הרשת

הרשת העבירה מידע חדשותי בעיקר בדקות הראשונות בזמן התרחשות האירועים.
ברשת הועבר מידע תקשורתי מאנשי שטח, דוברים וכתבים, וכלי תקשורת רבים מחוברים אליה. ברשת היו חברים אלפי משתמשים, בהם אנשי תקשורת, כתבים, רכזי מערכות, עורכי עיתונים דוברי גופים ממשלתיים, אנשי יחסי ציבור, משרדי פרסום ואחרים. ברשת היו חברים גם דוברי עברית מכ-40 מדינות ברחבי העולם, שהעבירו גם הם מידע לרשת ממקום מגוריהם[דרוש מקור].
לרשת היו כ-60 קבוצות נפרדות, על פי תחומי הסיקור, בפילוח על פי אזורים, מגזרים, ונושאים. ידיעות בעלי מידע תקשורתי בעלות אופי מגזרי ואזורי מועברות לכלל קבוצות הסיקור המתאימות, בה בשעה שידיעות בעלות חשיבות ארצית ועולמית - מועברות לקבוצה הארצית/עולמית.
עד שנת 2018 הופעלה הרשת ללא עלות ודמי מנוי. בינואר 2018 עברה הרשת להפעלת מנויים בתשלום חודשי או שנתי. בשנת 2021 נסגרה הרשת.
הערות שוליים

↑  שהיה פעיל בצעירותו באתר רוטר.נט ולאחר מכן באמצעות קבוצות מסנג'ר.
↑  אלכסנדר כץ, בגלל גל השריפות: קבוצת וואטסאפ מיוחדת של רשת רוטרניק, באתר אייס, 24 בנובמבר 2016
↑  מיכאל פלד, ‏תכירו: רשת תקשורת של איש אחד - אליהו אליוביץ מנהל קבוצת העיתונאים רוטרניק, באתר "סרוגים", 2 בפברואר 2017
↑  אלכסנדר כץ, איך אומרים רוטרניק ברוסית? אליהו אליוביץ משתלט גם על המגזרים, באתר אייס, 19 ביולי 2015
↑  אחרי למעלה מעשור רשת רוטרניק נסגרה, באתר אייס, 13 ביוני 2021
יוסף יגודה

אין תמונה חופשית
הרב יוסף יגודה (נולד בשנת 1959) הוא אב בית דין בבית הדין הרבני בחיפה.
ביוגרפיה

נולד בישראל בשנת  תש"כ. למד "במדרשית נעם" בפרדס חנה.
בשנת תשל"ח - 1978 החל ללמוד בישיבת הסדר "כרם ביבנה" ובכולל של הישיבה במסגרת ההסדר שירת בשריון והשתתף בקרב סולטן יעקוב.
למד דיינות בכולל פסגות מכון גבוה להוראה ודיינות במשך 9 שנים.
בשנים תשנ"ד - תשס"ז שימש ר"מ בישיבת ההסדר במעלות.
בשנת תשנ"ג - 1993 קיבל כושר לשמש רב עיר מהרבנות הראשית. בעל תעודת הוראה.
הקים בית דין לממונות בצפת ובמעלות-תרשיחא. מכהן כרב בית כנסת "רמב"ם" בקהילה הדתית במעלות.
ב- 29 באוקטובר 2007 התמנה לכהן כדיין בבית הדין הרבני בחיפה. כמו כן שימש כדיין גם בבתי הדין הרבניים צפת וטבריה.
ב- 25 באוקטובר 2015 התמנה לכהן כאב בית הדין הרבני בחיפה.
נשוי ומתגורר במעלות-תרשיחא.
היתר עגונה על ידי זיכוי גט

הרב יוסף יגודה הוא אחד מכותבי פסק הדין התקדימי בשנת 2014 שהתיר עגונה שבעלה שכב שבע שנים ללא הכרה וללא שינוי במצבו במצב 'צמח', באמצעות "זיכוי גט", שעוקף את התנאי ההכרחי בכל גט והוא ששני בני הזוג ירצו בפירוק הנישואים ביניהם מתוך מודעות ומרצונם. במקרה הזה, בית הדין שם עצמו כשליח מטעם הבעל, שאינו מודע לנעשה סביבו, והתיר לאשה להינשא לאחר, הכל בהסכמת בני משפחת הבעל. אב בית הדין באותו פסק היה הרב אוריאל לביא.
הערות שוליים

↑  פסק הדין היתר עגונה שבעלה צמח