stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון קולייר
ביוגרפיה

קולייר נולד למשפחה רבת השפעה. סבו, ג'ון קולייר, היה סוחר קווייקר שכיהן בפרלמנט. אביו היה אף הוא חבר פרלמנט, ושימש תובע כללי ושופט במועצת המלך. אחיו הבוגר היה שר המלחמה בממשלה ויושב ראש מועצת מחוז לונדון.
במהלך השנים הפך קולייר לחלק אינטגרלי ממשפחתו של תומאס הנרי האקסלי. קולייר נשא את שתי בנותיו של הקסלי והיה ידיד קרוב של בנו, הסופר לאונרד הקסלי. בשנת 1879 נשא קולייר את מריאן (מאדי) הקסלי, שהייתה אף היא ציירת ולמדה עמו בבית הספר לאמנות סלייד. לאחר הולדת בתם היחידה ג'ויס סבלה מריאן מדיכאון שלאחר לידה. היא נסעה לקבל טיפול בפריז אולם שם חלתה בדלקת ריאות ונפטרה בשנת 1887.
בשנת 1889 קולייר נשא את אחותה הצעירה של מריאן, אתל הקסלי. מכיוון שנישואין כאלה (לאחות אישה שנפטרה) היו אסורים באנגליה עד לשנת 1907 הטקס התקיים בנורווגיה. מנישואין אלה נולדו לקולייר בת ובן (סר לורנס קולייר, אשר כיהן כשגריר הבריטי בנורווגיה בין 1941-1951).
יצירתו > המודלים

מגוון הסובייקטים שצייר קולייר היה רחב מאוד. בשנת 1893 צייר, בין היתר, את הבישופ משרוסברי (סר לאבלס סטיימר), את סר ג'ון לובוק, את סר אדוארד אוגוסטוס אינגלפילד (אדמירל וחוקר האזור הארקטי).
קולייר צייר גם אישים בכירים ברשויות השלטון השונות. בשנת 1901 צייר את דיוקנו של דוכס יורק, לימים ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת. כמו כן צייר שני לורד צ'נסלורים (רוזן סלבורן בשנת 1882, ורוזן האלסבורי בשנת 1897), את יושב ראש בית הנבחרים הבריטי ויליאם גאלי (1897), את נשיא בתי המשפט לורד אלוורסטון (1912), ואת שומר המגילות (ראש בית המשפט לערעורים) סר ג'ורג' ג'סל (1881).
עוד צייר את הסופר רודיארד קיפלינג, את הצייר, שהיה ידידו ומורו, לורנס אלמה-טדמה, את השחקנים ג'ון לורנס טול הרברט בירבום טרי, ומדג' קנדל, את ראשי מוסדות החינוך בייליול קולג' (אדוארד קיירד), ואדהם קולג' ואיטון קולג', אנשי צבא כמו הוריישו קיצ'נר, שני מהראג'ות, מדענים כמו צ'ארלס דרווין, תומאס הנרי האקסלי, ג'יימס ג'ול ועוד.
עותק של פנקס המודלים של קולייר שהוכן בשנת 1962 (המקור מצוי בידי המשפחה) נמצא בגלריית הדיוקנאות הלאומית (לונדון). בפנקס ישנו תיעוד בכתב ידו של האמן של כל הדיוקנאות שצייר, לרבות שם הסובייקט, תאריך, שכר ופרטים על תצוגות חשובות של הציור.
יצירתו > היחס ליצירתו לאחר מותו

קולייר נפטר בשנת 1934. הערך עליו במילון הביוגרפיה הלאומית (כרך שפורסם בשנת 1949) משווה את עבודתו לזו של פרנק הול בשל טקסיותה. אבחנה זו נכונה, עם זאת, רק ביחס לדיוקנאות של גברים בוגרים (להבדיל מדיוקנאות של גברים צעירים, נשים וילדים וציורים אחרים).
ג'פרי אשטן בערך שכתב עליו בכרך 7 של המילון לאמנות (1996), מעיר כי לא ניתן להבחין במשיכות המכחול של קולייר וכי מדובר ב"שימוש לא מרגש ותפל בצבע" אבל בה בעת משבח את "חוש הצבע" המפתיע והחזק של האמן היוצר תחושה מציאותית - הן מבחינת המראה והן מבחינת הלך הרוח.
המילון של ציירי הדיוקנאות בבריטניה עד לשנת 1920 (פורסם בשנת 1997) מתאר את הדיוקנאות של קולייר כציורים שבהם נעשה שימוש מרענן באור וצבע.
יצירתו > נגישות

שישה-עשר דיוקנאות של קולייר מוצגים בגלריית הדיוקנאות הלאומית (לונדון), שניים בגלריית טייט, ודיוקן עצמי מוצג בגלריית אופיצי.
ציורים אחרים נמצאים אף הם בבתים ובמוסדות הפתוחים לציבור. לדוגמה, דיוקנו של רוזן אונסלו (1903) מוצג בקלנדון פארק; דיוקנו של צ'ארלס מנדר מוצג באחוזת אולפן; דיוקנה של קליטמנסטרה מצוי בגלריית גילדהול בלונדון.
העתקים של עבודות רבות מצויים בספריית היינץ בגלריית הדיוקנאות הלאומית. מבחר יצירות מופיעות בספרו של פולוק The Art of the Honourable John Collier משנת 1914.
ליידי גודייבה בציורו המפורסם של קולייר
ג'רוויס (אי)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  0°22′00″S 160°01′00″W﻿ / ﻿0.36666666666667°S 160.01666666667°W﻿ / -0.36666666666667; -160.01666666667
 שטח:  4.75 קילומטר רבוע
 אורך:  2.9 קילומטר
 רוחב:  1.7 קילומטר
 גובה מרבי:  7 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית 
 אוכלוסייה:  0 (2015)
 אזור זמן:  UTC-11
 על שם:  אדוארד, תומאס וויליאם ג'רוויס 
 תאריך גילוי:  21 בינואר 1821 
  (למפת קיריבטי מוגדלת) דרום טאראווה קיריטימטי קנטון האוקיינוס השקטג'רוויס(למפת קיריבטי רגילה) דרום טאראווה קיריטימטי קנטון האוקיינוס השקטג'רוויס
 
האי ג'רוויס (באנגלית: Jarvis Island) הוא אי בלתי מיושב ששטחו 4.75 קמ"ר הנמצא בדרום האוקיינוס השקט, בחצי הדרך בין הוואי לאיי קוק, ליד איי קיריבטי.
היסטוריה

האי התגלה ב-21 באוגוסט 1821 על ידי האנייה הבריטית "אליזה פרנסיס" ונקראה על שם מפקדה - רב החובל ג'רוויס בראון. 
בשנת 1858 סופח האי לארצות הברית במסגרת חוק איי הגואנו וננטש בשנת 1879 לאחר שנכרה כל הגואנו מהאי. 
בריטניה סיפחה את האי בשנת 1889. ארצות הברית תפסה מחדש את שטח האי ותבעה אותו כשטחה בשנת 1935.
בצדו המערבי של האי ישנה התיישבות בשם "מלירסוויל" אשר שמשה תחנת חיזוי מזג אוויר בין 1935 ועד שננטשה במלחמת העולם השנייה. התחנה נפתחה מחדש בשנת 1957 ונסגרה שוב ב-1958.
ממשל

האי מנוהל על ידי שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית במשרד הפנים של ארצות הברית. הכניסה לאי אסורה בלא אישור ממשרד הדגה והבר - וכיום מותרת הכניסה לאי רק לחוקרים הבאים לחקור את חיי הבר והצומח באי.
גאוגרפיה

גובה השיא של האי מעל פני הים הוא כ-7 מטרים. מרביתו של האי חולי והוא מוקף שונית אלמוגים. באי גדלים עשבים ושיחים נמוכים. האקלים באי טרופי, והוא משמש כאתר קינון לעופות ים רבים. באי לא קיימים מים מתוקים.
באי אין נמלים ומעגנים, וניתן להגיע אליו רק בסירות.
ראו גם

רפובליקת האולנד, בייקר וג'רוויס
הערות שוליים

↑  UNITED STATES PACIFIC ISLAND WILDLIFE REFUGES, The World Factbook, CIA website.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10046162  UKPARL: VgKIyXgP  VIAF: 315164010   WorldCat (עם VIAF): 315164010
ג'ניפר שחאדה

| --- | --- |

 לידה:  31 בדצמבר 1980 (בת 43) פילדלפיה, ארצות הברית 
 הישג בולט:  אלופת ארצות הברית בשנת 2002 ו-2004
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן לנשים (מ-2005)
 מד כושר מרבי:  2366 (אפריל 2003)
 מד כושר נוכחי:  2322 (לא פעילה)
 השכלה:  אוניברסיטת ניו יורק, בית הספר על שם ג'וליה מ. מסטרמן 
 מקצוע נוסף:  עיתונאית, כותבת ספרי עיון, שחקנית פוקר 
 מדינה:  ארצות הברית
 
ג'ניפר שחאדה (נולדה ב-31 בדצמבר 1980, פילדלפיה) היא שחמטאית יהודיה אמריקאית בדרגת רב אמן לנשים, שחקנית פוקר, פרשנית וסופרת. זכתה פעמיים באליפות ארצות הברית בשחמט לנשים.
קורות חיים

שחאדה נולדה למשפחה מעורבת יהודית-ערבית. אביה הוא מייק שחאדה, שחמטאי ואמה סאלי סולומון היא יהודייה, פרופסור לכימיה באוניברסיטה. אחיה גרג שחאדה הגיע לדרגת אמן בינלאומי.
בשנת 1992 שחאדה זכתה באליפות ארצות הברית לנוער. בשנת 2002 היא זכתה באליפות ארצות הברית בשחמט לנשים ועשתה זאת שוב בשנת 2004.
שחאדה למדה באוניברסיטת ניו יורק וקיבלה תואר בספרות. היא עובדת כעיתונאית בתחום השחמט וגם כותבת ספרים.
ב-2023 האשימה בפומבי את רב האמן אלחנדרו רמירז בהטרדה מינית שהובילה לחקירה כנגדו ולכתבה בוול סטריט ג'ורנל שבה פורסם שנשים נוספות טוענות להתנהלות לא הולמת שלו. באותה השנה התפטרה מאיגוד השחמט של ארצות הברית לאחר שטענה שהארגון מנסה למזער ולהסתיר את התנהגותו של רמירז.
שחאדה שחקנית פוקר ונציגה של סבב הפוקר העולמי. היא פעילה בארגונים שונים במטרה להעלות את מספר הנשים המשחקות בטורנירים.
ספריה

Chess Bitch: Women in the Ultimate Intellectual Sport (2005)
Play Like a Girl! (2011)
Chess Queens: The True Story of a Chess Champion and the Greatest Female Players of All Time (2022)
Play Like a Champion (2023)
הערות שוליים

↑  How Sexual Assault Allegations Against a U.S. Chess Grandmaster Went Unaddressed for Years, באתר וול סטריט ג'ורנל, ‏7 במרץ 2023
↑  Jennifer Shahade Resigns Director Position At US Chess, באתר Chess.com, ‏6 בספטמבר 2023
↑  Jennifer Shahade Wants Women to Feel ‘Sense of Prestige’ at WSOP, באתר סבב הפוקר העולמי, ‏1 ביולי 2024 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007355790305171  ISNI: 0000 0000 4059 4393  LCCN: n2005054034  NTA: 290510171  SUDOC: 164102051  VIAF: 28942083   WorldCat (עם VIAF): 28942083 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גן הפסלים "המוזיאון" במוסקבה

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1992 
 נתונים ומידות
 שטח:  23.46 הקטאר
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 מיקום:  מוסקבה 
 קואורדינטות:  55°44′08″N 37°36′28″E﻿ / ﻿55.735554°N 37.607916°E﻿ / 55.735554; 37.607916
 www.park-gorkogo.ru/muzeon
  (למפת מוסקבה מוגדלת) גן הפסלים במוסקבה(למפת מוסקבה רגילה) גן הפסלים במוסקבה
 
גן הפסלים במוסקבה (ברוסית: Парк искусств, גן האמנות, או Парк скульптуры ЦДХ, גן הפסלים של מרכז האמנים) הוא גן פסלים הממוקם בקרימסקי ואל, מוסקבה, בשכנות לגלריית טרטיאקוב לאמנות חדשה.
היסטוריה

הגן הוקם ב-1992 ביוזמת עיריית מוסקבה, וכיום מוצבים בו יותר מ-700 פסלים, והוא אתר הפסלים היחיד במוסקבה שממוקם באוויר הפתוח ולא במבנה.
הפסלים בפארק עשויים ממגוון חומרים ובהם אבן, ברונזה ועץ, פרי עבודתם של אמנים רבים, בהם פסלים סובייטיים ידועים כורה מוחינה, ויבגני ווצ'טיץ', וכן אמנים רוסיים עכשוויים. הפארק מחולק לחלקות, ובהן "הגן האוריינטלי", "גן השושנים", "כיכר פושקין", ועוד.
חטיבה מיוחדת בגן מכילה עשרות פסלים של מנהיגים סובייטיים, שהוסרו ממקומם לאחר התפרקות ברית המועצות והובאו אל הגן לתצוגה. פסלים אלה הובאו אל הפארק כבר באוקטובר 1991, עם קריסת ברית המועצות, כאשר במקומות רבים הוסרו פסלים של ההנהגה הסובייטית לדורותיה, וכן פסלים בעלי ניחוח קומוניסטי, והושארו בפארק במצב אופקי. לאחר מכן הוצבו הפסלים שוב על כניהם, וכיום הם מהווים חלק מהתצוגה בפארק. ביניהם ניתן למנות פסלים של לנין, סטלין, פליקס דזרז'ינסקי, מפקד הצ'קה, שפסלו המונומנטלי הועבר לגן מחזית בניין  לוביאנקה, וברז'נייב.
ב-1995 התווספה חלקה לרגל 50 שנה לניצחון על גרמניה הנאצית. חלקה זו כוללת פסלים תעמולתיים העוסקים בנושא.
ב-1998 הוקמה בפארק חלקה המוקדשת לקורבנות הרודן העריץ סטלין, שפסליו מוצגים אף הם בסמוך.
גן הפסלים של הגלריה הלאומית לאמנות

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1999
 אדריכל:  לאורי אולין 
 נתונים ומידות
 שטח:  6.1 אקר
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 קואורדינטות:  38°53′29″N 77°01′23″W﻿ / ﻿38.8913°N 77.023°W﻿ / 38.8913; -77.023
 אתר רשמי
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) גן הפסלים(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) גן הפסלים
 
גן הפסלים של הגלריה הלאומית לאמנות (באנגלית: National Gallery of Art Sculpture Garden) הוא התוספת החדשה ביותר לגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון הבירה שבארצות הברית. הגן ממוקם על המול הלאומי בין המבנה המערבי של הגלריה לבין המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע של מכון סמית'סוניאן.
הגן, שבנייתו הושלמה ב-23 במאי 1999, מכיל תערוכת פסלים שבה מספר פריטים. במרכז הגן נמצאת מזרקה שמוסבת לרחבת החלקה על הקרח בין דצמבר למרץ. את הגן תכנן אדריכל הנוף לאורי אולין.
היצירות בגן

קלאס אולדנבורג וקוזג'ה ואן בורגן - גורס מסמכים, קנה מידה X
ג'ואן מירו - האופי הגותי, ציפור אקלר
לואיס בורגיוס - עכביש
טוני סמית - אבנים משוטטות
מגדלנה אבקאנוביץ - הנערות
מארק די סוברו - כוכב השחר
סקוט ברטון - ישיבה בשישה חלקים
יואל שפירו - ללא שם
אלסוורת' קלי - הכוכבים II
ברי פלנגן - החושב על האבן
סול לוויט - פירמידה בעלת ארבעה צדדים
לוקאס סאמאראס - טרנספורמציית כיסא מספר 20B
טוני סמית - כלב ירח
דייוויד סמית - הקובייה XXVI
אלכסנדר קלדר - סוס אדום
רוי ליכטנשטיין - בית I
ג'ורג' ריקי - מקבץ של ארבע קוביות
הקטור גומירד - כניסה למטרופולין פריז
דייוויד סמית - הקובייה XI
רוקסי פיין - שתל
רוברט אינדיאנה - אמור
גן הפסלים (גדרה)

| --- | --- |

גן הפסלים של יומה שגב, יוני 2009
 מידע כללי
 סוג:  גן פסלים
 כתובת:  פייבל 3, גדרה
 מיקום:   גדרה
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – העשור של 1970
 תאריך פתיחה רשמי:  שנות ה־70 של המאה ה־20 
 יוצר:  יומה שגב
 קואורדינטות:  31°48′53″N 34°46′37″E﻿ / ﻿31.81484837979°N 34.776893604912°E﻿ / 31.81484837979; 34.776893604912
 אתר רשמי
  (למפת השפלה מוגדלת) גן הפסלים(למפת השפלה רגילה) גן הפסלים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גן הפסלים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גן הפסלים
 
גן הפסלים בגדרה הוא גן פסלים ציבורי הממוקם בגדרה המציג פסלים שפוסלו על ידי הפסל יומה שגב.
הגן הוקם בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 בעיצובו של יומה שגב בשיתוף המועצה המקומית גדרה, מועדון רוטרי וחברת באר. בגן מוצגים אלפי פסלים העשויים מגרוטאות ומחומרים שונים כגון, ברזל, אבן ועץ. כיום הגן משמש כיעד תיירותי לתושבי גדרה. כתובתו ברחוב פייבל 3.
הערות שוליים

↑  "הכר את התושב": יומה שגב, תושב גדרה מזה 65 שנים - "פסל הגרוטאות", באתר גדרה נט
↑  על האומן, באתר מועצה מקומית גדרה
↑  הכל התחיל בנדנדה- סיפורו של הפסל יומה שגב, באתר wiseland
↑  תהלוכת שגב, באתר גדרה היום
ג'ניפר פליישר

| --- | --- |
ג'ניפר פליישר במדי Challes-les-Eaux‏, 2010
ג'ניפר פליישר במדי Challes-les-Eaux‏, 2010
 לידה:  17 בפברואר 1984 (בת 40) ניו המפשייר, ארצות הברית 
 עמדה:  סנטרית
 גובה:  1.91 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת פנסילבניה
 הישגים כשחקנית
 מדליית זהב מהמכביה,  אליפות המדינה (2022/23)
 
ג'ניפר אן פליישר (נולדה ב-17 בפברואר 1984) היא שחקנית כדורסל עבר ישראלית-אמריקנית שיחקה בתפקיד סנטרית ומתנשאת לגובה של 1.91 ס"מ. בעלת מדליית זהב מהמכביה.
ביוגרפיה > בצעירותה

היא בתם של ג'ו-או ושל השחקן האמריקני בוב פליישר, ששיחק בשנות השבעים במדי מכבי והפועל תל אביב; לה שלושה אחים.
פליישר שיחקה בנבחרת בית הספר התיכון ניו הרטפורד ב-2002, אחר-כך שיחקה במדי נבחרת ארצות הברית במכביה בשנת 2005 והובילה אותה למדליית הזהב. סיימה לימודי הנדסה ביורפואית באוניברסיטת פנסילבניה בשנת 2006. בעונת 2004/2003 זכתה עם פנסילבניה באליפות ליגת השנהב, שיחקה עם הקבוצה גם בעונת 2005/2004. פליישר דורגה במקום ה-32 בכל המכללות בריבאונדים למשחק.
פליישר שיחקה באנדה רמת השרון ב-2007/2006, עמה העפילה לגמר. הייתה סגנית הקלעית הטובה ביותר מטווח 2 נק' בליגה הישראלית בעונה עם 62.9%. עברה לשחק בקבוצה הבלגית דקסיה נאמור בעונת 2008/2007. בפברואר 2008 עברה לקבוצה הרוסית נדזחה אורנבורג ואחר-כך חתמה בקבוצה האוקראינית טים סקאף קייב (במדי שתי האחרונות שיחקה משחקים בודדים). אחר כך שיחקה בקבוצה הפולנית לוטוס גדיניה בעונת 2009/2008. שיחקה באלקטרה רמת השרון ב-2008 ואחר כך במכבי אשדוד, בעונת 2010/2009 שבה לקבוצת דקסיה נאמור. שיחקה בקבוצה הצרפתייה Challes-les-Eaux Basket בעונת 2011/2010.
ביוגרפיה > רפואה

פליישר למדה רפואה והוסמכה לרפואת חירום בבית חולים דורהאם שבצפון קרוליינה.
כמו כן היא בוגרת תוכנית הקיץ של אוניברסיטת החלל הבינלאומית שהתקיימה ב-2016 בטכניון.
ביוגרפיה > חזרה לכדורסל

בקיץ 2021 חזרה לכדורסל ולישראל והיא שיחקה לעונה כסנטרית בקבוצת אליצור רמלה ובנבחרת ישראל בכדורסל נשים ופרשה סופית.
הערות שוליים

↑  רענן וייס, ד"ר ג'יי: שחקנית נבחרת ישראל שהיא גם רופאה, באתר ynet, 10 בנובמבר 2021
↑  נבחרת הנשים יוצאת לדרכה במוק' אליפות אירופה, באתר ynet, 10 בנובמבר 2021
בתי ספר מכילים

בתי ספר מכילים הם בתי ספר ציבוריים, בהם לומדים תלמידים עם ובלי צרכים מיוחדים יחד ללא הפרדה, על בסיס תפיסת החינוך המכיל.
היסטוריה

המאה ה-21 הביאה עמה שינויים רבים בתפיסת החינוך ובהבנת המנעד הרחב של הלומדים, והמגמה העולמית נעה לכיוון של חינוך מותאם אישית, המותאם לצרכיו, יכולותיו ותחומי העניין של כל תלמיד. כחלק ממגמה זו, צמחה תפיסת החינוך המכיל (Inclusive Education), השואפת לייצר קהילת לומדים הטרוגנית ועשירה, בה מוערכת ייחודיותו ותרומתו של כל תלמיד, וכל תלמיד זוכה לחינוך מיוחד. תפיסת ההכלה משפיעה על היבטים שונים של חיי בית הספר: תוכנית לימודים אישית לכל תלמיד, קשרים קרובים עם ההורים והקהילה המקומית, מרחבים מגוונים וחדשניים, פרקטיקות הוראה מתקדמות, טכנולוגיות מסייעות ועוד.
בתי ספר מכילים בישראל

בישראל, היוזמה להקמת בתי ספר מכילים שייכת ליזמת החברתית עדי אלטשולר ומשרד החינוך. בתשע"ט, ספטמבר 2018 נפתחו והוכרו לראשונה חמישה בתי ספר מכילים ראשונים בישראל. שלושה יסודיים צומחים (לב בחדרה, ביכורים בתל אביב ופלא בירושלים) ועוד שניים יסודיים קיימים שהוסבו למודל המכיל (שורשים ברמת הגולן וראשית בגוש עציון). בספטמבר 2021 הפך גם בית הספר 'קשת' במזכרת בתיה לבית ספר מכיל, בנוסף להיותו בית ספר משלב. בשנת 2021 תלמוד תורה 'גנזי המלך' בצפת הוכר כבית ספר -'תלמוד תורה מכיל' הראשון והיחידי מסוגו. בתי ספר אלה שייכים למשרד החינוך ומובלים מקצועית על ידי עמותת אינקלו המובילה את החינוך המכיל בישראל.
חינוך מכיל

חינוך מכיל עוסק ביצירת קהילות לומדות, בהן כל ילד מרגיש חלק מהחיים החברתיים והאקדמיים בבית הספר, מקבל הזדמנות לפתח תפיסה עצמית חיובית, קול ייחודי ותחושת שייכות, ואת האתגרים הדרושים לו ללמידה ולצמיחה. הגישה צמחה מתוך הצורך לספק מענה הולם לתלמידים עם צרכים מיוחדים, אך היא מבטאת שינוי מחשבתי עמוק יותר: מעבר מחשיבה על "הרוב" ו-"חלק", מ"רגיל" ו"מיוחד", מ"נורמלי" ו"חריג" לחשיבה על כולם.
הכתה מורכבת ממגוון גדול של לומדים ייחודיים, אשר מתקיימים ביניהם הבדלים בין אישיים ובין קבוצתיים רבים. להבדלים אלו יש משמעות רבה בחיי בית הספר ובתהליך הלמידה. החינוך המכיל מתמקד בניהול מגוון, ומבקש לתכנן פעילויות לימודיות וחברתיות, כך שיהיו נגישות ומועילות עבור המנעד הרחב והמגוון של הלומדים הייחודיים בכתה. באמצעות ניהול נכון של מגוון, ניתן ליצור קהילת לומדים משותפת, המאפשרת את התקדמותו המיטבית של כל יחיד, מתוך ובזכות הביחד השלם.
החינוך המכיל שואף לבסס בתי ספר אשר יהוו מודל לחברה בה לכולם יש מקום, משמעות וביטחון. על מנת להגשים שאיפה זו, הוגדרו שבעת עמודי התווך של החינוך המכיל. הראשון הוא פיתוח עמדות חיוביות, תחושת מסוגלות עצמית ומוטיבציה בקרב מורים כלפי הכלתם של לומדים ייחודיים בכיתה. עמוד התווך השני השני מבהיר כי פיתוח עמדות חיוביות אלה יתאפשר תודות להדרכת אנשי המקצוע; הן באמצעות הקניית ידע תאורטי והן באמצעות התנסויות מעשיות, הקניית כלים מתחום ההוראה המותאמת, התנסות בתיאורי מקרה שונים, בחינת דרכי תגובה יעילות מולם ומפגש עם דוגמאות של הצלחה. עמוד התווך השלישי הוא מדיניות והנהגה חינוכית תומכת המובילה את התפיסה החינוכית בפועל, תוך התבססות על עמוד התווך הרביעי - יישום דרכי הוראה מבוססות עדויות מחקריות. מעבר לכך, ומכיוון שלפי גישת החינוך המכיל התלמיד נמצא במרכז, עמוד התווך החמישי מעלה את הצורך בהפגנת גמישות בתוכניות העבודה וההערכה הפדגוגיות, כמו גם בגישה החינוכית המתלווה אליהן. עמוד התווך השישי מתייחס לקשר הדו-כיווני בין בית הספר והקהילה, ועומד על חשיבות מעורבותן של פעולות ההכלה החינוכית בפעילות הקהילה. עמוד התווך השביעי והאחרון מדגיש את החשיבות בשיקוף נרחב של פעילות ההכלה לבעלי העניין – שיקוף פעולות הכלה מוצלחות באמצעות פרסום במדיה כתובה ואלקטרונית וברשתות החברתיות, על מנת לשנות עמדות ולגרוף תמיכה ציבורית.
עקרונות

תפיסת העולם של בתי הספר המכילים מושתתת על העקרונות הבאים:
מגוון - המגוון האנושי הוא נכס להתפתחות האישית והחברתית. חינוך מכיל מכבד, מטפח ומזמין ביטוי של השונות הטבעית שבתוכנו, ביננו וסביבנו.
שייכות - לכל אדם הזכות הבסיסית להיות חלק. בית הספר משמש כמודל לחברה בה לכולם יש מקום, משמעות וביטחון.
עצמאות - לכל אדם החופש לבטא ולקיים את צרכיו, רצונותיו וחלומותיו. בית הספר בנוי כמערכת גמישה המעודדת אחריות אישית וחברתית.
מצוינות - לכל אדם הזכות לממש את יכולותיו במלואן, לצמוח ולהתעצם. בבתי הספר החינוך מותאם אישית ויש ציפיות גבוהות להתפתחות מתמדת של הילדים והילדות.
הכלה רב ממדית

מודל ההכלה מורכב מארבעה ממדים היוצרים שלם אחד של חיי היום יום: ארגוני, חברתי, פדגוגי ופיזי.
הכלה רב ממדית > הכלה ארגונית

תרבות ארגונית התומכת בהכלה, היא תרבות שמבינה שהכלה אינה מושלמת ונותנת לכלל הלומדים את הביטחון והתמיכה להתנסות שוב ושוב. זוהי הבנה עמוקה שהכלה בבסיסה היא אחריות משותפת של כלל חברי הקהילה (הורים, אנשי צוות ותלמידים/ות) ומתוך כך יצירת הזדמנויות, מבנים ומנגנונים פשוטים של תמיכה הדדית ושותפות.
הכלה רב ממדית > הכלה חברתית

בניית מערכות יחסים תומכות המאפשרות למשותף לצד השונה שבינינו לבוא לידי ביטוי. חינוך מכיל מזמין אותנו להתנסות במגוון מערכות יחסים, תוך הזדמנות ללמידה והיכרות מתמדת זה עם זה. הכלה חברתית מעודדת אותנו לחקור שאלות כגון: מהי חברות? מהי נדיבות? מהי קרבה או הקשבה? כל זאת בידיעה שהתשובות תהיינה שונות עבור אנשים שונים בהתאם לזמן ולמצב.
הכלה רב ממדית > הכלה פדגוגית

במימד הזה ישנה הבנה רחבה של מושג הלמידה וההצלחה, כל זאת לצד פיתוח פרקטיקות פדגוגיות שיכולות לתמוך ולטפח מגוון לומדים במרחב משותף. הכלה פדגוגית מזהה שלמידה יכולה להתרחש בכל זמן ובכל מקום, במגוון דרכים ונושאים ומזמינה את כלל הלומדים ללמידה משמעותית ואיכותית, המלווה בתיעוד שיטתי של תהליכי הלמידה השונים, ובהזדמנויות להרהר ולשתף בהם.
הכלה רב ממדית > הכלה פיזית

יצירת סביבה נגישה ומזמינה, שמאפשרת לכולם לקחת חלק. לא מדובר רק בהנגשה או ביצירת חללים מיוחדים אלא ביצירת סביבה שמתייחסת למגוון האנושי ומזמינה את כלל הלומדים להתנסות, לחקור ולהיות שותפים במרחב.
לקריאה נוספת

* Loreman, T. (2007). Seven pillars of support for inclusive education: Moving from. International journal of whole schooling, 3(2), 22-38.
הערות שוליים

↑   שחר בן-פורת, "הצלחה היא יחסית ומשתנה מאדם לאדם", באתר TheMarker‏, 20 באפריל 2017
↑   שירה קדרי־עובדיה, "אי אפשר לדעת למי יש צרכים מיוחדים": בית הספר שרוצה להכיל במקום להפריד, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2019
↑  עמרי זרחוביץ', ‏חוזרים ללימודים: בתי הספר שבהם הנורמה היא להיות שונה, באתר גלובס, 28 באוגוסט 2018
↑  נועם (דבול) דביר, ‏לראשונה: בתי ספר ישלבו חינוך מיוחד ורגיל, באתר "ישראל היום", 27 ביולי 2017
↑  Loreman, T. (2007). Seven pillars of support for inclusive education: Moving from. International journal of whole schooling, 3(2), 22-38.
גולדאפ

גולדאפ (בפולנית: Gołdap, בגרמנית: Goldap) היא עיר בפרובינציית ורמיה-מזוריה בפולין. העיר מונה 15,600 נפש (נכון ל-2007) והיא הוכרזה כעיר ב-1570.
מקור השם

מקור השם גולדאפ הוא בשפה הפרוסית והוא מורכב מן המילה "גלדה" שפירושו מכתש ופירוש המילה "אפ" הוא נחל.
היסטוריה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .
עד 1283 נשלט האזור על ידי שבטים פרוסים.
מ-1283 ועד 1525 נשלט האזור על ידי מלכים טאוטונים אשר לא הקימו כל היאחזות יציבה.
עם התרחבות האוכלוסייה הפולנית באזור שראשיתה במאה ה-10 והעברת השלטון באזור מידי הצלבנים בראשות בית הוהנצולרן לידי המלך הפולני זיגמונט "הזקן" בשנת 1525 חלה תפנית[דרושה הבהרה].
מיקומה של "גולדאפ" כ-5 קילומטרים מן הגבול עם הנסיכיות הליטית[דרושה הבהרה] הקנה לה מעמד אסטרטגי ומסחרי חשוב בתחום הממלכה הפרוסית.
ב-1565 הוחלט על הפיכת מאחז הגבול לעיר וב-14 במאי 1570 הוכרזה כעיר.
בשנת 1709 הכתה מגפה את גולדאפ ואלפים מתושביה מתו. בין השנים 1710 ו-1740 נעשו ניסיונות שיקום.
בין 1757 ו-1763 היוותה באזור אזור התמודדות בין צבאות נפוליאון והצבא הפרוסי.
ממחצית המאה ה-19 ועד שלהי מלחמת העולם פרח האזור מבחינה כלכלית.
כמה שנים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה שימש האזור את גריג[דרושה הבהרה] כאזור צייד ומכאן שהפך גם לאזור מפתח לחיל האוויר הגרמני.
התקפת הצבא הנאצי על רוסיה החלה מגולדאפ ב-22 ביוני 1941 לכיוון לנינגרד. במהלך 1944 התחלף הממשל בגולדאפ פעמים רבות וב-23 בינואר 1945 נכבשה על ידי הצבא האדום ונהרסה כליל.
לאחר מלחמת העולם נכלל האזור במה שנקרא "השטחים המוחזרים" ואוכלוסייה פולנית ואוכלוסייה משטחים פולנים שהיו תחת שלטון רוסי יושבו באזור.
מאז 1989 הוכרזה גולדאפ וסביבתה כאזור סחר חופשי וכמעבר גבול חופשי בין רוסיה ופולין.
הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ערים תאומות

יוון אנו סירוס, יוון (מ־2000)
ישראל גבעת שמואל, ישראל
רוסיה גוסב, רוסיה
גרמניה שטאדה, גרמניה
ליטא שאקי, ליטא
ג'רוד בואן

ג'רוד בואן (באנגלית: Jarrod Bowen; נולד ב-20 בדצמבר 1996) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת הקיצוני והחלוץ בווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג ובנבחרת אנגליה.
קריירת מועדונים

בואן החל את הקריירה שלו בהרפורד יונייטד. בגיל 17, ופרץ לקבוצה הראשונה של המועדון לאחר שהרשים בקבוצת הנוער באותה עונה, וערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–2 מול בארנט ב-22 במרץ 2014. הוא כבש השער הראשון שלו בקריירה ב-21 באפריל 2014, בניצחון הביתי של הרפורד 2–3 על אלפרטון טאון.
ביוני 2014 חתם בהאל סיטי. לאחר שהרשים במהלך קדם העונה ב-2016, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ב-23 באוגוסט, ושיחק 90 דקות בניצחון 1–3 בגביע הפוטבול ליג על אקסטר סיטי. הוא כבש את שערו הראשון עבור האל ב-5 באוגוסט 2017, בתיקו 1-1 מול אסטון וילה. בואן כבש 22 שערים בכל המסגרות במהלך עונת 2018/2019, וסיים כמלך השערים של הקבוצה.
ב-31 בינואר 2020 חתם בווסטהאם יונייטד תמורת 18 מיליון ליש"ט.
ב-29 בפברואר 2020, בהופעה הראשונה שלו בווסטהאם, הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון, בניצחון 1–3 על סאות'המפטון.
בואן כבש את שערו הראשון במסגרת אירופית במהלך עונת 2021/2022 בליגה האירופית בניצחון קבוצתו 0–3 על גנק ב-21 באוקטובר 2021. ב-8 במאי 2022 בישל שני שערים מול נוריץ' סיטי, והפך לשחקן ווסטהאם הראשון שרושם עשרה שערים ועשרה בישולים בעונה אחת מאז פאולו די קאאניו שעשה זאת בעונת 1999/2000. הוא סיים את העונה כמלך השערים של וסטהאם עם 18 שערים בכל המסגרות, 12 מהם בפרמייר ליג.
קרייה בינלאומית

בואן זומן לראשונה לנבחרת אנגליה לקראת המשחקים נגד הונגריה, איטליה וגרמניה בליגת האומות. ב-4 ביוני 2022 ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 0–1 להונגריה.
חיים אישיים

באוקטובר 2021 פורסם שבואן נמצא בזוגיות עם כוכבת הטלוויזיה הבריטית דני דייר. להם תאומות שנולדו ב-22 במאי 2023.
תארים

וסטהאם יונייטד
קונפרנס ליג: 2022/23
אישיים
שחקן החודש בצ'מפיונשיפ: דצמבר 2018, נובמבר 2019
נבחרת העונה בקונפרנס ליג: 2022/23