שמואל זכאי
ביוגרפיה

שמואל זכאי נולד בעפולה ב-1963. אביו שירת בחיל האוויר ומשפחתו של זכאי נדדה בין מגורי המשפחות בבסיסי החיל השונים. באוגוסט 1981 התגייס לצה"ל לגדוד שקד. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס סיור. השתתף בפינוי ימית ולחם במלחמת לבנון הראשונה. לאחר מכן יצא לקורס קציני חי"ר ועם סיומו נשאר להדריך מחזור צוערים בבה"ד 1. בעקבות פירוק "שקד" בחר לעבור לחטיבת גולני בעקבות עצה ממפקדו בקורס הקצינים, גדי איזנקוט, ושירת כמפקד מחלקה בגדוד 51. ב-1986 מונה למפקד פלוגה בגדוד ואחר כך למפקד הפלחה"ן החטיבתי. השתחרר משירות הקבע, לאחר כשנה, ב-1988, נקרא לשירות מילואים כסגן מפקד גדוד 51. לאחר מבצע כחול וחום החליט לחזור לשירות קבע ושימש כסגן מפקד גדוד 13 (גדעון) בתקופת גדי איזנקוט. יצא ללימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ובשנת 1991 מונה למפקד גדוד 51 והוביל אותו במבצעים מורכבים בלחימה בדרום לבנון.
ב-1993 מונה לסגן מפקד עוצבת חירם (חטיבה 769), החטיבה המרחבית המזרחית של עוצבת הגליל וב-1995 חזר לבה"ד 1 כמפקד גדוד גפן, קורס קציני החי"ר. זכאי השתלם בצבא בריטניה ולמד באופן יסודי על הגוף המכשיר בצבא זה את היחידות העתידות להישלח לתעסוקה מבצעית בקוסובו במסגרת נאט"ו ובצפון אירלנד כנגד המחתרת האירית. ב-1996 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד בא"פ אליקים בו הקים ב-1997 את בית הספר ללוחמה נגד גרילה, במקביל פיקד על חטיבת כרמלי, חטיבת חי"ר במילואים. באותה שנה היה זכאי חבר בוועדת חקירה לבדיקת אסון השריפה בוואדי סלוקי, בו נהרגו חמישה מלוחמי חטיבת גולני ונפצעו חמישה נוספים.
ב-1997 חזר ללחימה בגבול הצפון, הפעם כמפקד עוצבת חירם. במהלך כהונתו הציע את התפטרותו, לאחר שחייל נפצע בעת כניסת כוח מחיילי החטיבה לשטח בדרום לבנון בו נפל פצצות מצרר. אך לעומת זאת קיבל זכאי גיבוי מהרמטכ"ל, שאול מופז, בכך שדחה את התפטרותו. ב-1999 קיבל את הפיקוד על חטיבת גולני תפקיד בו שימש עד 2001‏. במהלך תקופתו כמפקד החטיבה הוביל את לוחמיה בלחימה בדרום לבנון. באותה עת הייתה סוגיית הנסיגה מלבנון במוקד השיח הציבורי, באחת השיחות עם חייליו מתח זכאי ביקורת חריפה על ראשי תנועת המחאה למען הנסיגה, ארבע אמהות וכינה אותן בכינוי הגנאי "ארבע סמרטוטות". אלוף פיקוד צפון, גבי אשכנזי, רשם בשל כך הערה בתיקו האישי של זכאי. בלילה האחרון בתפקידו כאלוף-משנה פיקד זכאי מן החפ"ק על מבצע "סגירת מעגל" ברצועת עזה, במהלכו לכדה סיירת גולני את עבד אל רבו אבו חוסה אשר היה מעורב בתכנון רצח אבי סספורטס ואילן סעדון. בתום התפקיד קיבל העלאה לדרגת תת-אלוף מהרמטכ"ל שאול מופז ובכך נהיה לצעיר קציני צה"ל בדרגתו.
תפקידו הבא היה מפקד אוגדה כשקיבל את הפיקוד על עוצבת אדום האחראית על גבול ישראל-מצרים, והוביל אותה במאמץ למניעת הברחות ובפעולות לסיכול חדירות מחבלים. ב-2004 קיבל את הפיקוד על אוגדת עזה. בתקופתו אירעו שני אסונות הנגמ"שים וזכאי הוביל את האוגדה במבצע קשת בענן בדרום הרצועה ובמבצע ימי תשובה בצפונה. בצעד תקדימי לקח זכאי חלק בתחקיר המבצעי שניהל חיל האוויר בעקבות מבצע קשת בענן. בספטמבר אותה השנה ספג זכאי הערה פיקודית מן הרמטכ"ל משה יעלון על תפקודו באירוע בו חדרו מחבלים למוצב "מורג". בנובמבר 2004 התפטר מתפקידו לאחר עימות עם הרמטכ"ל משה יעלון ואלוף פיקוד הדרום דן הראל על רקע חשד להדלפה אודות חילוקי דעות בין הדרג המדיני לצבאי לגבי המשך מבצע ימי תשובה. זכאי נכשל בבדיקת פוליגרף שנערכה לו. זכאי התכוון לבקש להישאר בצבא ולצאת לחופשת לימודים, אך הרמטכ"ל הורה לו לפשוט את מדיו באופן מיידי מהנימוקים: "כשל ערכי באמינות כלפי מפקדים ופקודים ועזיבת אוגדה בעת לחימה".
לאחר שחרורו מצה"ל, התמנה בספטמבר 2005 למנהל חטיבת הביטחון ברשות שדות התעופה וב-2008 קודם לסמנכ"ל ארגון וניהול ברשות. באותה שנה חתם על מכתב הקורא לניהול משא ומתן עקיף עם תנועת חמאס בעזה על הפסקת אש ארוכת טווח. באפריל 2010 מונה לסמנכ"ל מסופי הגבול ושדות התעופה הפנים-ארציים ברשות. מתחילת 2012 שימש כממלא מקום זמני לשנתיים כמנכ"ל נמל התעופה בן-גוריון. בשנת 2014 מונה למנהל נתב"ג. ביולי 2022 הודיע על פרישתו בסוף שנה זו מתפקיד מנהל נתב"ג. במרץ 2023 מונה על-ידי שרת התחבורה מירי רגב לתפקיד ראש רשות התעופה האזרחית.
ב-27 בספטמבר 2016 העיד מטעם ההגנה במשפט אלאור אזריה, וטען כי הירי היה סביר ועל מנת לנטרל את האיום מהמחבל שזז, ולא היה ירי על מנת להרוג.
זכאי מתגורר בצור יגאל. הוא נשוי בשנית ואב לחמישה.