stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכשפות פנדל
בית המשפט בלנקסטר, 18–19 באוגוסט 1612

כל שאר המואשמים התגוררו בלנקשייר כך שהם נשלחו להישפט בבית המשפט בלנקסטר, שם השופטים, פעם נוספת, היו אלטהם וברומלי. התובע היה השופט המקומי רוג'ר נוול שהיה אחראי על איסוף ההצהרות וההודאות השונות מהמואשמים. ג'נט דוייס בת התשע הייתה עדת מפתח עבור התביעה, דבר שלא היה מתקבל ברוב המשפטים הפלילים של המאה ה-17, אבל, המלך ג'יימס טען בספרו "Daemonologie", שבמשפטים בעוון כשפים, צריך להפסיק להשתמש בחוקי הראיות הרגילים. בנוסף לזיהוי אלו שנחכו במפגש במגדל מלקין, ג'נט גם הביאה הוכחות כנגד אימה, אחיה ואחותה.
תשע מהמואשמים - אליסון דוייס, אליזבת דוייס, ג'יימס דוייס, אן ויטל, אן רדפרן, אליס נאטר, קתרין יואיטף ג'ון בולקוק וג'יין בולקוק - נמצאו אשמים במשפט שערך יומיים ונתלו בגאלווז היל, לנקסטר בעשרים באוגוסט 1612; אליזבת סאות'רנס נפטרה כשהמתינה למשפט. רק אליס גריי נמצאה לא אשמה.
בית המשפט בלנקסטר, 18–19 באוגוסט 1612 > 18 באוגוסט

אן ויטל (שטוקס) הואשמה ברצח רוברט נאטר. היא טענה שאינה אשמה אך ההודאה שלה בפני רוג'ר נוול – ככל הנראה תחת עינויים – נקראה בבית המשפט וג'יימס רובינסון, שהתגורר עם משפחת שטוקס 20 שנה קודם לכן, הציג ראיות נגדה. הוא טען שזכר שנאטר האשים את שטוקס בכך שהחמיצה את הבירה שלו, ושהאמונה הרווחת הייתה שהיא מכשפה. שטוקס הותשה, הודתה שהיא אשמה וביקשה מאלוהים סליחה, ומהשופטים שיהיו רחומים כלפי בתה, אן רדפרן.
אליזבת דוייס הואשמה ברציחת ג'יימס רובינסון, ג'ון רובינסון, ויחד עם אליס נאטר ודמדייק, רצח הנרי מיטון. אליזבת דוייס טענה בתוקף על חפותה. ברישומיו של פוטס נכתב ש"המכשפה הדוחה הזו" סבלה מעיוות בפנים וכתוצאה מכך עינה השמאלית הייתה נמוכה מהימנית. העדה העיקרית נגד דוייס הייתה בתה, ג'נט, שהייתה בקירוב בת תשע. כשהובאה ג'נט לפני בית המשפט וביקשה לעמוד ולתת ראיות נגד אימה, אליזבת התעמתה עם האשמות בתה שלאחר מכן הובילו להוצאתה להורג, היא החלה לצרוח ולקלל את בתה וגרמה לכך שהשופטים יוציאו אותה מבית המשפט לפני שהראיות יוכלו להישמע. ג'נט הועמדה על שולחן וטענה שהיא האמינה שאימה הייתה מכשפה מזה שלוש או ארבע שנים. היא גם אמרה שלאימה היה פמיליאר - ישות על טבעית שסייעה למכשפות בכשפיהן - שנקרא בול ושהופיע בצורת כלב חום. ג'נט טענה שהייתה עדה לשיחות בין בול ואימה, ובשיחות, התבקש בול לעזור במספר רציחות. גם ג'יימס דוייס הביא ראיות נגד אימו, ואמר שראה אותה מכינה דמות חימר של ג'ון רובינסון - אחד מקורבנותיה. אליזבת דוייס נמצאה אשמה.
ג'יימס דוייס טען שהוא לא אשם ברצח אן טוונלי וג'ון דקוורת' בעזרת כשפים. אבל כמו שטוקס, הוא התוודא קודם לכן מול נוול, וידוי זה הוקרא בבית המשפט. הווידוי והראיות שהציגה אחותו ג'נט, שאמרה שראתה את אחיה מבקש מכלב שחור שהוא זימן לעזור לו להרוג את טוונלי, הספיקו כדי להניע את חבר המושבעים לקבוע שהוא אכן אשם.
בית המשפט בלנקסטר, 18–19 באוגוסט 1612 > 19 באוגוסט

משפטיהן של שלושת מכשפות סמלסברי התבצעו לפני שאן רדפרן הופיעה לראשונה בבית המשפט באחר הצהרים המאוחרים והואשמה ברצח רוברט נאטר. הראיות נגדה נחשבו כלא מספקות והיא זוכתה.
אן רדפרן לא הייתה כה בת מזל ביום העוקב, כשהיא התמודדה עם משפטה השני עבור רצח אביו של רוברט נאטר - כריסטופר, גם במשפט זה היא טענה שאיננה אשמה. הצהרתה של דמדייק, מול נוול, בה האשימה את אן בהכנת דמויות חימר של משפחת נאטר, הוקראה בבית המשפט. עדים נקראו להעיד שאן הייתה מכשפה "יותר מסוכנת מאימה." אך היא סרבה להודות באשמה עד הסוף ולא סיפקה שום ראיה כנגד אף אחד מהמואשמים האחרים. אן רדפרן נמצאה אשמה.
ג'יין בולקוק ובנה ג'ון בולקוק מניוצ'רץ' בפנדל, הואשמו ונמצאו אשמים ברצח ג'נט דיאן באמצעות כשפים. שניהם הכחישו שהשתתפו בפגישה במגדל מלקין, אבל ג'נט דוייס זיהתה את ג'יין כאחת מהמשתתפים ואת ג'ון כזה שצלה את הכבשה הגנובה שהייתה מרכזית בפגישה ביום שישי הטוב בביתה של דמדייק.
אליס נאטר הייתה היוצאת דופן מבין המואשמים בהיותה עשירה יחסית ואלמנתו של חקלאי עצמאי. היא לא אמרה דבר לפני או בזמן משפטה פרט לטענתה שאינה אשמה ברצח הנרי מיטון באמצעות כשפים. התביעה טענה שהיא, יחד עם דמדייק ואליזבת דוייס, גרמו למותו של מיטון לאחר שהוא סירב לתת לדמדייק את הכסף שהיא התחננה עבורו. נראה שהראיה היחידה כנגד אליס הייתה טענתו של ג'יימס דוייס - שדמדייק סיפרה לו על הרצח וטענתה של ג'נט דוייס על כך שראתה את אליס במגדל מלקין. אליס אולי נקלעה לפגישה במגדל מלקין בדרכה אל דרשה קטולית סודית (ולא חוקית) של יום שישי הטוב וסרבה לדבר מחשש להפללת חבריה הקתולים. רבים מבני משפחת נאטר היו קתולים ושניים מהם הוצאו להורג ככמרים ישועים - ג'ון נאטר בשנת 1584 ואחיו רוברט בשנת 1600. אליס נאטר נמצאה אשמה.
קתרין יואיט (הידועה בשם מולד-הילס) הועמדה לדין ונמצאה אשמה ברצח אן פולדס. היא הייתה אשתו של סוחר בדים מקולן, והשתתפה בפגישה במגדל מלקין יחד עם אליס גריי. לפי ראיות שניתנו על ידי ג'יימס דוייס, יואיט וגריי סיפרו לאחרים במפגש שהן הרגו ילדה מקולן - אן פולדס. ג'נט דוייס גם בחרה בקתרין מתוך שורת זיהוי ואישרה שהשתתפה בפגישה במגדל מלקין.
אליס גריי הואשמה יחד עם קתרין יואיט ברצח אן פולדס. פוטס לא סיפק תמליל למשפטה של אליס גריי ופשוט כתב שהיא אחת ממכשפות סמלסברי – אף על פי שלא הייתה, מאחר שזוהתה כאורחת במפגש במגדל מלקין – וכתב את שמה ברשימה של אלו שזוכו מאשמה.
אליסון דוייס, שמפגשה עם ג'ון לאו גרם לאירועים שהובילו למשפטים, הואשמה בגרימת נזק באמצעות כשפים. בשונה מהמואשמים האחרים, אליסון התעמתה בבית המשפט עם קורבנה לכאורה, ג'ון לאו. נראה שהיא באמת ובתמים האמינה באשמתה, כשלאו הוכנס לבית המשפט אליסון נפלה על ברכיה בוכה והודתה באשמה. היא נמצאה אשמה.
ראו גם

משפטי המכשפות של איי התעלה
הדיבוקים בלודון
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  Rachel A. C. Hasted, The Pendle witch trial 1612, Preston: Lancashire County Books, 1993, ISBN 1-871236-23-1
1 2 3 4 5 6 7  The Lancashire witches : histories and stories, Manchester: Manchester University Press, 2002, ISBN 1-4175-7477-1
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Walter Bennett, The Pendle witches, [Lancaster]: Lancashire County Books, 1993, ISBN 1-871236-27-4
1 2 3  Joyce Froome, Wicked enchantments : the Pendle witches and their magic, Lancaster: Palatine Books, 2010, ISBN 978-1-874181-62-0
↑  Currency converter, The National Archives
1 2  Kenneth Fields, Lancashire magic & mystery : secrets of the Red Rose County, Wilmslow: Sigma, 1998, ISBN 1-85058-606-3
1 2 3 4  John A. Clayton, The Lancashire witch conspiracy : a history of Pendle Forest and the Pendle witch trials, [2nd rev. ed.], Barrowford: Barrowford Press, 2007, ISBN 978-0-9553821-2-3
↑  Thomas, active Potts, The trial of the Lancaster witches, A.D. MDCXII, [1st ed. reprinted], London,: Muller, 1971, ISBN 9780584109214
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Thomas Potts, G. B Harrison, The trial of the Lancaster witches, A.D. MDCXII, London: Muller, 1971. (באנגלית)
↑  J. Keighley, Walks in Lancashire witch country : an illustrated guide to 30 circular walks on and around Pendle Hill, Revised and updated second edition, Milnthorpe, Cumbria, [2010?], ISBN 978-1-84965-232-2
↑  Meadon, Sir Percival Edward, (4 April 1878–17 Nov. 1959), JP County of Lancaster; Director of Education for Lancashire (Lancashire County Council), 1924–45, WHO'S WHO & WHO WAS WHO (באנגלית)
משפחתה של אליזבת סאות'רנס (דמדייק)
משפחתה של אן ויטל (שטוקס)
טירת לנקסטר, מקום בית המשפט של שנת 1612
פסלה של אליס נאטר בכפר ראפלי
אלכסנדר צ'ומקוב

| --- | --- |

אלכסנדר צ'ומקוב
 לידה:  26 בנובמבר 1941 (בן 83) ליינקה, מחוז דובובסקי, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית, ברית המועצות ברית המועצות
 מדינה:  ברית המועצות 
 השכלה:  אקדמיית פרונזה 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום  צבא בלארוס
 תקופת הפעילות:  1958–2001 (כ־43 שנים)
 דרגה:   גנרל-פולקובניק
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-120 של המשמר מפקד קורפוס המשמר ה-5 מפקד ארמיית המשמר ה-20 ראש המטה הכללי
 עיטורים
 עיטור הכוכב האדום  מדליה להנצחת 50 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליה על חיזוק הברית הקרבית  מדליה לציון 60 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליית השירות המצוין, דרגה 1  מדליה להנצחת 70 שנה לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליית השירות המצוין, דרגה 2  מדליית וטרן הכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין  מסדר שירות המולדת בכוחות המזוינים הסובייטים, דרגה 2  מדליה להנצחת 20 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941–1945  מסדר שירות המולדת בכוחות המזוינים הסובייטים, דרגה 3  Order of the Homeland Service  מדליית השירות המצוין, דרגה 3 
 
אלכסנדר פטרוביץ' צ'ומקוב (בבלארוסית: Аляксандр Пятровіч Чумакоў, נולד ב-26 בנובמבר 1941) הוא גנרל בלארוסי בדימוס. כיהן כראש המטה הכללי הבלארוסי בין השנים 1995–1996, וכשר ההגנה בין השנים 1996–2001.
ביוגרפיה

צ'ומקוב נולד בכפר ליינקה שבמחוז דובובסקי ב-26 בנובמבר 1941. אביו לחם במלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה, נכבש הכפר שלו בידי אנשי הוורמאכט שהעלו את כל בתי הכפר באש. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים, צ'ומקוב עבר לאודסה, שם התגורר אצל דודו. ב-1958 הוא זייף את תעודת הלידה שלו והוסיף שנה על גילו האמיתי, כדי להתקבל לבית הספר הצבאי בעיר.
ב-1962 סיים צ'ומקוב את לימודיו ומונה למפקד כיתת רובאים. באוגוסט 1967 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית "פרונזה". הוא סיים את לימודיו ביוני 1970 ומונה למפקד גדוד ממונע שהוצב במחוז הצבאי הטרנס-קווקזי. ביולי 1978 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית של המטה הכללי הרוסי. באוגוסט 1980 הוא סיים את לימודיו ומונה למפקד הדיוויזיה ה-120 של המשמר. ביוני 1982 עברה הדיוויזיה הרחבה והפכה לקורפוס המשמר ה-5. ביוני 1986 הוא הועבר לפקד על ארמיית המשמר ה-20 שהוצבה בגרמניה. ב-1988 הוא מונה לראש מטה המחוז הצבאי הבלארוסי. ביוני 1991 הוא נשלח כיועץ צבאי לקוריאה הצפונית.
לאחר פירוק ברית המועצות, צ'ומקוב חזר למולדתו, בלארוס, והתגייס לצבא בלארוס. ב-1995 הוא מונה לראש המטה הכללי הבלארוסי. הוא כיהן בתפקיד עד אוקטובר 1996, אז מונה לשר ההגנה. הוא כיהן בתפקיד עד 28 במרץ 2001.
סרה-אן

סרה-אן (נכתב גם סראן, וגם סרה-אל; מלך בתחילת המאה ה-16 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה נסיך מימחד, וייתכן ומלך בחלב לאחר רציחתו של המלך החתי מורשיליש הראשון.
זהותו

סרה-אן ידוע דרך חותם של בנו, אבא-אן השני, שנמצא באללח' והיה בשימושו של ניקפאה (אנ') מלך אללח' כחותם מלכותי. החותם מתאר את אבא-אן השני כ"אהוב האל הדד", תואר שהיה בשימושם של מלכי ימחד. ניקפאה היה בנו של אידרימי (אנ'), שהיה מצאצאי שושלת ימחד שמלכה בחלב. אידרימי היה בנו של אלם-אלימה, המלך האחרון שמלך בחלב לפני שנכבשה על ידי ממלכת מיתני, והוא היה כנראה בנו של אבא-אן השני.
שמו של סרה-אן מופיע גם בשני לוחות בכתב יתדות שנמצאו באללח', בהם הוא משמש כעד במסמכים משפטיים. לוח אחד עוסק בהסכם להעברת קרקעות בין ירים-לים השלישי ואמיתכום מלך אללחק. במסמך השני, שמו מופיע בין שמה של הנסיכה בינטיקידיה והנסיך חמורבי, שהיה יורש העצר של אללח', ומכאן הסיקו החוקרים שהוא היה כנראה בנו של ירים-לים השלישי.
מלוכתו

המסמכים שנמצאו מאשרים שסרה-אן היה נסיך ימחד, אבל לא מאשרים שהוא היה המלך. החתיתולוג טרבור ברייס (אנ') מעריך שהוא היה המלך ששיקם את חלב ואת השלטון של בית ימחד על הממלכה. חוקרים אחרים מייחסים את שיקום בית המלוכה והממלכה לבנו, אבא-אן השני.
העיר חלב שוקמה ונבנתה מחדש, וחזרה להיות עיר בירה קצת לאחר רציחתו של המלך החתי מורשיליש הראשון, שהרס אותה בשנת 1600 לפנה"ס לערך.
מורשיליש הראשון מת בסביבות 1590 לפנה"ס, והשיקום נעשה תקופה קצרה לאחר מותו. בהתאם לכך, אם סרה-אן אמנם היה המלך, הוא מלך ברבע הראשון של המאה ה-16 לפנה"ס. לאחר מותו ירש אותו בנו, אבא-אן השני. בשנים שלאחר מכן הצליחה הממלכה לשקם את עצמה מעט. היא הרחיבה את שלטונה על ניי, מוּכִּיש (אזור אללח' Mukis) ועמו (Ama'u). אבל ממלכת ימחד הפסיקה להיות כוח משמעותי במזרח הקרוב, ולא חזרה למעמדה הקודם.
הערות שוליים

1 2  The Routledge Handbook of the Peoples and Places of Ancient Western Asia, מאת Trevor Bryce, הוצאת Routledge,‏ 2009, עמ' 27
↑  Orientalia: Vol. 38 מאת M.C. Astour, הוצאת Gregorian Biblical BookShop ‏ 1969, עמ' 382
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: חמורבי השני  1625–1600 לפנה"ס | מלך ימחד:  סרה-אן   תחילת המאה ה-16 לפנה"ס, על פי הכרונולוגיה התיכונה | הבא: אבא-אן השני אמצע המאה ה-16 לפנה"ס |
פליישמן בצרות (מיני-סדרה)

| --- | --- |

-
 מבוסס על:  "פליישמן בצרות" מאת טאפי ברודסר-אקנר
 סוגה:  דרמה 
 יוצרים:  טאפי ברודסר-אקנר
 כותבים:  טאפי ברודסר-אקנר
 בימוי:  ג'ונתן דייטון, רוברט פולצ'יני, שרי ספרינגר ברמן, Alice Wu, ואלרי פאריס 
 שחקנים:  ג'סי אייזנברג ליזי קפלן קלייר דיינס אדם ברודי
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  8 (נכון ל־29 בדצמבר 2022) 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  קארל בוורלי טאפי ברודסר-אקנר סוזנה גרנט שרה טימברמן ג'ונתן דייטון וואלרי פאריס שרי שפרינגר ברמן רוברט פולצ'יני
 חברת הפקה:  AknerCorp Timberman/Beverly Productions ABC Signature
 הפצה:  Disney Platform Distribution
 צלמים:  טים אור 
 מוזיקה:  קרוליין שו 
 אורך פרק:  43–67 דקות
 שידור
 רשת שידור:  FX on Hulu
 רשת שידור בישראל:  דיסני+
 תקופת שידור מקורית:  17 בנובמבר 2022 – 29 בדצמבר 2022
 תקופת שידור בישראל:  22 בפברואר 2023
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פליישמן בצרות (באנגלית: Fleishman Is in Trouble) היא מיני-סדרת דרמה אמריקאית שנוצרה ונכתבה על ידי טאפי ברודסר-אקנר, המבוססת על רומן ביכוריה (אנ') משנת 2019 באותו השם.
המיני-סדרה עלתה לראשונה בשירות "FX on Hulu" ב-17 בנובמבר 2022. בישראל, המיני-סדרה זמינה לצפייה באמצעות שירות "דיסני+" החל מ-22 בפברואר 2023.
תקציר העלילה

טובי פליישמן הוא גבר שהתגרש לאחרונה הנמצא בשנות ה-40 לחייו. כשהוא מתחיל למצוא הצלחה רומנטית שמעולם לא השיג בצעירותו, אשתו לשעבר, רייצ'ל, נעלמת ללא הסבר ומשאירה אותו עם ילדיהם. בזמן שהוא מלהטט בין הטיפול בילדיו, קידום בבית החולים בו הוא עובד ומציאת בת-זוג פוטנציאלית במנהטן, טובי מבין שהוא לעולם לא יוכל להבין מה קרה לאשתו עד שלא יוכל להיות יותר כן לגבי עצמו ולסיבת התפוררות נישואיהם מלכתחילה.
צוות השחקנים והדמויות > דמויות ראשׁיות

ג'סי אייזנברג – ד"ר טובי פליישמן
ליזי קפלן – ליבי, אחת מחברותיו הטובות ביותר של טובי, המשמשת גם כמספרת העלילה.
קלייר דיינס – רייצ'ל, גרושתו של טובי.
מקסים ג'ספר סווינטון – סולי, בנם בן ה-9 של טובי ורייצ'ל.
מירה מהוני גרוס – האנה, בתם בת ה-11 של טובי ורייצ'ל.
אדם ברודי – סת', אחד מחבריו הטובים ביותר של טובי.
צוות השחקנים והדמויות > דמויות משניות

ג'וש סטמברג – סם רוטברג
ג'וי סופרנו – סינדי לפר
מייקל גסטון – ד"ר בארטוק
חואני פליז – אלחנדרה לופז, כוכבת ברודוויי ואחת מלקוחותיה של רייצ'ל.
אווה יגמאי – ג'ואני, רופאה ואחת הקולגות של טובי.
ראלף אדריאל ג'ונסון – פיליפ
בריאן מיסקל – קליי
כריסטיאן סלייטר – ארצ'ר סילבן, כתב במגזין שבו עבדה ליבי.
ג'וש רדנור – אדם, בעלה של ליבי.
מוז'אן מרנו – נהיד
הפקה > פיתוח

ב-12 בספטמבר 2019, נמסר על זכייתה של "ABC Signature" במכרז על זכויות עיבודו של הרומן "פליישמן בצרות" עבור רשת "FX". טאפי ברודסר-אקנר, מחברת הרומן המקורי, נשכרה לכתיבת והפקת העיבוד לצד סוזנה גרנט, קרל בוורלי ושרה טימברמן. ב-11 במרץ 2021, נמסר כי העיבוד הוזמן רשמית כמיני-סדרה בת תשעה פרקים, שתעלה לשירות-הבת של "הולו" – "FX on Hulu". על הכרזה זו הצהירה ברודסר-אקנר:
”אני נרגשת להרחיב את חייו של פליישמן על המסך עם שותפים כל כך חכמים, מתחשבים ואמיצים. כשכתבתי את הספר הזה, המטרה שלי הייתה לפתור לעצמי את הדינמיקה והפוליטיקה המסתורית של נישואים וגיל העמידה. כתיבת הספר לא עזרה הרבה, אז אני מקווה שיצירת התוכנית הזו תעשה את העבודה.”
ב-13 באוגוסט 2021, במהלך פאנל "TCA Press Tour" שהתקיים בקיץ 2021, הוכרז כי צמד הקולנוענים שהיה אמון על בימוי הסרט "מיסס סנשיין הקטנה", ג'ונתן דייטון וואלרי פאריס, יופקד על בימוי מספר פרקים.
הפקה > ליהוק

בנובמבר 2021, נמסר על ליהוקם של ליזי קפלן וג'סי אייזנברג לצוות השחקנים הראשי. בינואר 2022, נמסר על ליהוקם של קלייר דיינס, אדם ברודי, מקסים ג'ספר סווינטון ומירה מהוני גרוס. בפברואר 2022, נמסר על ליהוקה של ג'וי סופרנו לתפקיד משני. במרץ 2022, נמסר על ליהוקם של מייקל גסטון, ראלף אדריאל ג'ונסון ובריאן מיסקל; ובאפריל 2022, על ליהוקם של כריסטיאן סלייטר וג'וש רדנור; כל החמישה לצוות השחקנים המשני.
הפקה > צילומים

צילומי המיני-סדרה החלו בפברואר 2022, והתקיימו ברחבי ניו יורק.
הפצה

המיני-סדרה עלתה לשירות "FX on Hulu" ב-17 בנובמבר 2022; שני הפרקים הראשונים עלו מיידית, והשאר עלו על בסיס שבועי. בישראל, כל פרקיה של המיני-סדרה עלו לשירות "דיסני+" ב-22 בפברואר 2023.
ביקורות

באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", זכתה המיני-סדרה לציון 83% עם דירוג ממוצע של 8.2/10, על סמך על 36 ביקורות. בקונצנזוס המבקרים של האתר הכתב כי ”הדמויות איתן "פליישמן בצרות" מבלה אינן החבורה החביבה ביותר, אבל הסדרה בוחנת את החסרונות שלהן בתובנה משכנעת – והן מתעוררות לחיים על ידי שלישיית כוכבים נהדרת.” באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכתה המיני-סדרה לציון 79/100 על סמך 25 ביקורות, דבר המצביע על "ביקורות חיוביות לרוב".
אנני ברק מ-"The A.V. Club" העניקה למיני-סדרה את הציון "A-" ונימקה כי "שמונת הפרקים האלה והדמויות שבהם עושים את המיטב, והמיטב של פליישמן הוא הרבה יותר טוב משל הרוב." ריצ'רד רופר מ"שיקגו סאן טיימס" נתן לסדרה 3 מתוך 4 כוכבים וכתב, "זוהי סדרה מלוהקת היטב, כאשר אייזנברג, דיינס, קפלן וברודי משחקים כולם על נקודות החוזק שלהם ונוגעים בניואנסים שראינו אותם שולטים בהם בתפקידיהם הקודמים."
לדברי רוס דאות'ט, במאמרו ל"ניו יורק טיימס", המיני-סדרה מדגישה את נושא המעמדות במריטוקרטיה המודרנית, את הפסיכולוגיה של שאפתנות מריטוקרטית, ואת התפקיד המכריע והמלחיץ שממלאים הנישואים כמנגנון לקידום חברתי. המיני-סדרה מציגה את "החרדה הפריבילגית" איתה מתמודדים מי שמרוויחים מאות אלפי דולרים מדי שנה, אך בד בבד נאלצים להתמודד עם אינפלציה באורח חייהם והדרישה להפגין עושר המגיע ללא תחושות ביטחון והקלה הנלווים לו לרוב.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד (ים) | תוצאה | מקורות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרסי TCA | הישג יוצא דופן בסרט, מיני-סדרה או ספיישל | "פליישמן בצרות" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | הליהוק הטוב ביותר למיני סדרה או סרט טלוויזיה או סדרת אנתולוגיה | לורה רוזנטל וג'ודי אנגסטרייך | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | התלבושות העכשוויות הטובות ביותר לסדרת אנתולוגיה או סרט | לאה כצנלסון, אנג'ל פרט, קייטי נובלו, דירדרה וגנר ואן ניוטון-הארדינג | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | המיני סדרה או סדרת אנתולוגיה הטובה ביותר | "פליישמן בצרות" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | השחקנית הראשית הטובה ביותר במיני סדרה או סדרת אנתולוגיה או סרט | ליזי קפלן | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקנית המשנה הטובה ביותר במיני סדרה או סדרת אנתולוגיה או סרט | קלייר דיינס | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | הבימוי הטוב ביותר במיני-סדרה או סדרת אנתולוגיה או סרט | ג'ונתן דייטון וואלרי פאריס; פרק: "Me-Time" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | התסריט הטוב ביותר במיני-סדרה או סדרת אנתולוגיה או סרט | טפי ברודסר-אקנר; פרק: "Me-Time" | מועמדות |  |
מיתולוגיה השוואתית

מספר מיתוסים
מיתולוגיה השוואתית היא ההשוואה השיטתית של מיתוסים ונושאים מיתולוגיים ממגוון רחב של תרבויות. מיתולוגיה השוואתית עוזרת להבין את ההתפתחויות של תרבויות ודתות, לתמוך בתאוריות פסיכולוגיות ולהבין את המקורות המשותפים למיתוסים. למיתולוגיה השוואתית מספר גישות חקר שבאות מתחומים שונים. מיתולוגיה השוואתית נוגעת בשדות מחקר ונושאים מגוונים, ובהם היסטוריה, פסיכולוגיה, תאולוגיה, אנתרופולוגיה ולשון. מקס מילר היה הראשון שהשתמש במושג ב-1856.
גישות למיתולוגיה השוואתית > גישה לשונית

הגישה הלשונית חוקרת את היחסים הלשוניים בין מיתוסים של תרבויות שונות, ובעיקר את קווי הדמיון בין שמות האלים בתרבויות שונות. לדוגמה, שמותיהם של אל השמים היווני זאוס פאטר, אל השמים הרומי יופיטר ואל השמיים ההודי (מהתקופה הוודית) "Dyauṣ Pitr" קרובים מבחינה לשונית. מכאן עולה כי ליוונים, רומאים והודים תרבות ושפה מוקדמת משותפת. מקס מילר חקר מיתוסים באמצעות הגישה הלשונית.
גישות למיתולוגיה השוואתית > גישה מבנית

חוקרים הנוקטים בגישה המבנית מחפשים מבנים בסיסיים המשותפים למיתוסים שונים. לוי שטראוס האמין כי מיתוסים בנויים מאלמנטים סותרים, ושקיימים בתוך המיתוסים "מפשרים" אשר מחברים בין ניגודים. הוא חשב כי מטרת המיתוס היא "לתווך בין ההפכים, ובכך לפתור את המתחים הבסיסיים או את הסתירות הנמצאות בחיי אדם או בתרבות". למשל, דמות ה"רמאי" בהרבה מהמיתולוגיות האינדיאניות משמשת כמפשר בין חקלאות לציד, שמסמלים חיים ומוות בהתאם. דמות כזו מופיעה כזאב ערבות או עורב, חיות שאוכלות פגרים. בכך הם לא משתייכים לציד, כי הם לא הורגים בשביל האוכל שלהם, אבל גם לא משתייכים לחקלאות. דוגמה אחרת למחקר שהתבצע באמצעות הגישה המבנית היא עבודתו של ולדימיר פרופ, חוקר פולקלור רוסי, שפירק את סיפורי העם הרוסיים לשלושים ואחד שלבים שמאפיינים אותם.
גישות למיתולוגיה השוואתית > גישה פסיכולוגית

חוקרי מיתולוגיה שבאים מתחום הפסיכולוגיה מזהים במיתוסים דפוסים ותמונות אשר, לטענתם, נובעים מהמחשבות הנמצאות בתת-המודע של כל אדם, וחושפים את הכוחות הפסיכולוגיים של התרבות. למשל, הוגים פרוידיאנים מזהים את תסביך אדיפוס במיתוסים במגוון של תרבויות. קרל גוסטב יונג האמין שהסיבה לכך שמיתוסים דומים בכל רחבי העולם היא שמיתוסים הם ביטויים של הארכיטיפים והרעיונות של הלא-מודע הקולקטיבי שקיימים בכל בני האדם.
דוגמאות לדמיון בין מיתולוגיות > הקורבן הבורא

במיתולוגיות רבות מסופר על דמות אלוהית אשר מותה יוצר חלק מן המציאות או את כולה. סיפורים כאלה נפוצים במיוחד בתרבויות שמגדלות יבולים. למשל, באחד מסיפורי הבריאה הסינים מסופר על האל פנגו, אשר במותו נשמתו הופכת לרוח, העיניים שלו - לירח ולשמש, השיער והזקן שלו - לכוכבים, הבשר שלו - לאדמה, והעצמות שלו - לאבנים ומתכת. עוד דוגמאות הן הנערה היינואלה ממיתוס באינדונזיה, המיתוס ההודי של פורושה, ו-יימיר במיתולוגיה הנורדית.
דוגמאות לדמיון בין מיתולוגיות > מיתוסים של מבול

בהרבה תרבויות ברחבי העולם מופיע מיתוס על מבול גדול והרסני. המבול מסמל מחיקה של האנושות מהעולם והזדמנות להתחלה מחדש. סיפור המבול בדרך כלל מתרכז בגיבור אחד, למשל מנו באפוס "Matsya Purana" ההודית, שמציל דג שאחר כך מתגלה לו בתור האל וישנו, או נח המקראי, שאלוהים מוצא אותו כצדיק היחיד בדורו. המבול מוחק את האנושות ומשאיר רק את הגיבור, ולפעמים גם קבוצה של ניצולים, בחיים. סיפורי המבול באפוס של גילגמש ובתנ"ך דומים במיוחד משום שבשניהם הגיבור בונה תיבה שבה שטים הוא, משפחתו ובעלי חיים שהאל ציווה עליו להצילו. סיפורים דומים נמצאים במיתולוגיה היוונית, המיתולוגיה האצטקית ועוד גרסאות מסופוטמיות. סיפור המבול העתיק ביותר הידוע לחוקרים הוא סיפור המבול השומרי.
דוגמאות לדמיון בין מיתולוגיות > המבנה של סיפורי הגיבור

חוקרים רבים מאמינים שסיפורי גיבורים מתרבויות שונות חולקים מבנה בסיסי אחיד. כך למשל, יוסף קפמבל הציעה את השערת ה"מונומית'" או מסע הגיבור, שמציעה מבנה בסיסי משותף למיתוסים על גיבורים.
דוגמאות לדמיון בין מיתולוגיות > ציר העולם - “Axis mundi”

במיתולוגיות רבות, מתואר מקום שנמצא במרכז העולם ולפעמים משמש גם כנקודת מפגש בין רמות שונות של היקום, כמו גן עדן וגיהנום. ציר העולם, או בלטינית “Axis mundi”, מסומן לעיתים קרובות על ידי הר, עץ, אבן או אובייקט מיתולוגי אחר. לדוגמה, במסורת הכנענית העתיקה, הר חרמון נחשב כציר העולם (כך לפי ספר חנוך א'). העץ יגדראסיל במיתולוגיה הנורדית נמצא במרכז העולם, מחבר את תשעת העולמות השונים, ומשמש כמקום מפגשם היומי של האלים וכסביבת המחיה של יצורים מיתולוגיים. עוד דוגמאות הם הר האולימפוס במיתולגיה היוונית, הר מרו בהינדואיזם ג'ייניזם ובודהיזם, קוסקו במיתולוגיה של האינקה והכעבה באסלאם.
דוגמאות לדמיון בין מיתולוגיות > האל המת

מיתוסים רבים, בעיקר במזרח הקרוב, מספרים על אל שמת, ולפעמים חוזר לחיים. דוגמאות לכך, למשל, מהווים המיתוסים על האל המצרי אוסיריס ועל האל המסופוטמי תמוז. גם האל היווני דיוניסוס וישו הם דוגמאות לדמויות אלוהיות שמתות וחוזרות לחיים.
ראו גם

מיתוסים סינים של בריאה
בריאת העולם
הערות שוליים

↑  C. Scott Littleton, The new comparative mythology, University of California Press, 1/1/1973
↑  Vladimir Propp, Morphology of the Folk Tale, The American Folklore Society and Indiana University, January 1968
↑  Myth and Reality, Mircea Eliade, Harper & Row, 1963
↑  David Leeming, The Oxford Companion to World Mythology, Oxford University Press, 2005
↑  Jospeh Campbell, The Hero with a Thousand Faces, Pantheon Books, 1949
↑  Kelley Coblentz Bautch, A Study of the Geography of 1 Enoch 17-19: No One Has Seen What I Have Seen, Brill, 2003
↑  Jopseh Campbell, The Masks of God, SECKER & WARBURG, 1968
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh2010103037  NKC: ph126010
בזכות עצמה (מיני סדרה)

| --- | --- |

 סוגה:  סרט דרמה, סרט ביוגרפי 
 כותבים:  א'ליליה בנדלס 
 בימוי:  קאסי למונס 
 שחקנים:  קווין קרול  אוקטביה ספנסר  בלייר אנדרווד  גארט מוריס  כרמן אג'וגו  טיפאני האדיש  קוריולינוס סמית' הבן 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית אמריקאית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  4 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  מאווריק קרטר, ג'נין שרמן ברואה, אוקטביה ספנסר, קאסי למונס, לברון ג'יימס, Elle Johnson 
 חברת הפקה:  נטפליקס, האחים וורנר טלוויזיה 
 הפצה:  נטפליקס 
 עורכים:  קתרין הימוף 
 אתר צילומים:  סט. קתרינס 
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס 
 תקופת שידור מקורית:  20 במרץ 2020 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בזכות עצמה (באנגלית: Self Made) היא מיני־סדרת דרמה אמריקאית בת ארבעה פרקים, שהופצה ב־20 במרץ 2020 בנטפליקס. הסדרה מספרת את סיפור חייה של מאדאם סי ג'יי ווקר,ומבוססת על ביוגרפיה בשם "על אדמתה שלה" שכתבה אללי'ה באנדלס, סופרת ועיתונאית אמריקאית שהיא נכדתה של בתה המאומצת של ליליה – בתה של המאדאם.
הסדרה בוימה על ידי קאסי למונס, שביימה מספר סרטים כמו "סודותיה של איב" ו"הארייט: הדרך לחופש" ושיחקה בסרט שתיקת הכבשים בדמותה של ארדליה מאפ.