stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
GeForce 40
ביקורת > RTX 4080 12GB > אחרית דבר

ב-14 באוקטובר 2022, חברת Nvidia הכריזה כי לאור הבלבול שנוצר עקב מתכונת השמות, היא תשהה את השקתה של גרסת ה-12GB של RTX 4080 ועל כן השקת גרסת ה-16GB לא תושפע מכך. ב-5 בינואר 2023 הוציאה אנוידיה את הכרטיס תחת השם RTX 4070 Ti בתג מחיר של 799 דולר.
הערות שוליים

1 2  NVIDIA Delivers Quantum Leap in Performance, Introduces New Era of Neural Rendering With GeForce RTX 40 Series, באתר Nvidia, ‏‏20 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  NVIDIA Ada Lovelace Architecture, באתר Nvidia (באנגלית)
↑  I.7. Compute Capability 9.x, באתר Nvidia (באנגלית)
↑  אלסיו פלומבו, NVIDIA Ada Lovelace Follow-Up Q&A – DLSS 3, SER, OMM, DMM and More, באתר WCCFtech, ‏‏23 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  גררדו דלגדו, Creativity At The Speed of Light: GeForce RTX 40 Series Graphics Cards Unleash Up To 2X Performance in 3D Rendering, AI, and Video Exports For Gamers and Creators, באתר Nvidia, ‏‏20 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  NVIDIA Video Codec SDK, באתר Nvidia (באנגלית)
↑  מרקו צ'יאפטה, NVIDIA GeForce RTX 40 Architecture Overview: Ada's Special Sauce Unveiled, באתר Hot Hardware, ‏‏22 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  Jensen Confirms: NVLink Support in Ada Lovelace is Gone, באתר Techpowerup, ‏‏21 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  ג'רקמי לירד, We've run the numbers and Nvidia's RTX 4080 cards don't add up, באתר PCGamer, ‏‏22 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  לוק לרסן, Why the RTX 4080 12GB feels a lot like a rebranded RTX 4070, באתר Digital Trends, ‏‏21 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  ג'רד וולטון, Why Nvidia's RTX 4080, 4090 Cost so Damn Much, באתר Tom's Hardware, ‏‏23 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  כריסטיאן גיאטון, Buyer beware: the 12GB RTX 4080 is hiding a dirty little secret, באתר Techradar, ‏‏22 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  Unlaunching The 12GB 4080, באתר Nvidia, ‏‏14 באוקטובר 2022 (באנגלית)
↑  טום וורן, Nvidia says it’s ‘unlaunching’ the 12GB RTX 4080 after backlash, באתר The Verge, ‏‏14 באוקטובר 2022 (באנגלית)
↑  NVIDIA introduces GeForce RTX 4070 Ti graphics card at $799, VideoCardz.com (באנגלית אמריקאית)
הנתיב הזוהר

"הנתיב הזוהר" – אזורי הכוחות הצבאיים בעבר ובהווה
הנתיב הזוהר (בספרדית: Sendero Luminoso) הוא ארגון גרילה וטרור מאואיסטי בפרו, המכנה עצמו "המפלגה הקומוניסטית של פרו". תומכיו מכונים "סנדריסטאס". שמו של הארגון נגזר מאמירה מפורסמת של חוזה קרלוס מריאטגי, מייסד המפלגה הקומוניסטית הפרואנית הראשונה: "המרקסיזם-לניניזם יפתח את הנתיב הזוהר למהפכה". ההשראה לשם נלקחה ממערכת הדרכים של האינקה מבוליביה לקולומביה שסומנו באבני ריצוף כך ששליחים יכלו ללכת בהן גם בלילה.
מטרת הארגון, שנוסד בידי אבימאל גוסמן (אנ'), הייתה להחליף את הבורגנות בפרו בשלטון מהפכני קומוניסטי עממי של האיכרים, על ידי שימוש בכל אמצעי אפשרי. מעריכים שהארגון רצח עשרות אלפי אזרחים. הארגון גייס לשורותיו בכפייה, ואף חטף ילדים במטרה להופכם לחיילים-ילדים במלחמתו נגד הצבא. אלו שברחו הוקעו כבוגדים והוצאו להורג. הצבא שהגיע לאזורים הכפריים שבהם הארגון ניסה לבסס את שליטתו, פעל ביד קשה כדי לדכא את הארגון, ואף הרג חלק מאנשי הארגון על ידי הטלתם ממסוקים. לעיתים קרובות לא הבחין הצבא בין כפריים תמימים לבין אנשי הארגון, ואנשים חפים מפשע נפגעו בידי הצבא.
ב-15 בפברואר 1992, נרצחה על ידי הארגון מריה אלנה מויאנו לעיני ילדיה באירוע רב משתתפים בעיר וילה אל סלבדור. המתנקשים ירו בה תחילה ולאחר מכן פוצצו את גופתה בחומר נפץ.
לפי הערכות, 300,000 איש השתתפו בהלוויה של מריה אלנה מויאנו. לצד לכידתו של מנהיג הנתיב הזוהר, אבימאל גוזמן, בספטמבר 1992, הזעם על רצח מויאנו נתפס כצעד מרכזי בירידה בתמיכה במחתרת. הנשיא פדרו פבלו קוצ'ינסקי העניק לאחר מותה את אות מסדר ההצטיינות הפרואני על שירות מכובד. את האות קיבלה אימהּ בשנת 2017.
פעילותו של הארגון גרמה לנסיגה בדמוקרטיה של פרו. נשיא פרו אלן גרסיה החיל ב־1985 את החוק הצבאי על כמחצית מהאזרחים. כאשר אזרחים החלו למאוס בפעילותו של הארגון ולהסגיר את אנשיו, המאבק הוקצן והארגון החל לתקוף את לימה בסדרת פיגועים של מכוניות תופת. הפחד הביא לבחירתו של אלברטו פוג'ימורי שהפך לדיקטטור, פירק את הפרלמנט, והשאיר את פרו במשטר צבאי, גם לאחר לכידתו של מנהיג הארגון, אבימאל גוסמן, ורוב ראשיו ב־1992 במבצע משטרתי.
מאז לכידת ראשיו פעל הארגון לעיתים רחוקות בלבד, אך עדיין תיירים מוזהרים שלא לבקר באזור עמק אואייאגה העילי, הנמצא בשליטת הארגון. בנובמבר 2000 התקומם העם נגד עריצותו של פוג'ימורי והלה התפטר וברח ליפן (משפחתו היא ממוצא יפני). הוקמה ועדה לחקר כל האירועים שנקראה ועדת האמת, והיא מצאה לאחר שנתיים של חקירה, הן את הארגון הנתיב הזוהר והן את פוג'ימורי, כאשמים ברודנות ועריצות כלפי העם הפרואני.
האידאולוגיה והטקטיקה של הארגון הועתקו על ידי קבוצות גרילה מרקסיסטיות אחרות, כגון המורדים המאואיסטים בנפאל. מחלקת המדינה של ארצות הברית כוללת את הארגון ברשימת ארגוני הטרור הזרים שלה. גם האיחוד האירופי ובריטניה מחשיבות אותו כארגון טרור ואוסרות להעניק לו תמיכה או סיוע כספי.
הערות שוליים

↑  Abimael Guzmán, 1934–2021, The American Conservative (באנגלית אמריקאית)
↑  Wood, Tony (4 ביולי 2019). "Even Hotter, Even Louder". London Review of Books (באנגלית). 41 (13). ISSN 0260-9592. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Peru: Gov't awards posthumous Order of Merit to Maria Elena Moyano". Andina (בספרדית). FHG/MVB. 15 בפברואר 2017. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438152305171  PLWABN: 9810553997505606  BNE: XX136460  BnF: cb122385806 (data)  GND: 5071449-1  ISNI: 0000 0001 2196 4691  LCCN: n84048445  SUDOC: 028205073  VIAF: 160060406   WorldCat (עם VIAF): 160060406
מבצע אחים לנשק

מבצע אחים לנשק הוא מבצע של חטיבת הצנחנים שבוצע במרחב בית לחם במרץ 2002, בתקופת האינתיפאדה השנייה. מטרת המבצע העיקרית הייתה להפסיק את הירי לכיוון שכונת גילה שבירושלים וכביש 60. על חטיבת הצנחנים הוטל לכבוש את בית לחם ממנה יצאו הרוצחים. משימת החטיבה הייתה להשתלט על בית ג'אלה, השכונות המערביות של בית לחם ואל-ח'דר, ומחנה הפליטים עאידה, לצד בידוד מחנה הפליטים דהיישה ופגיעה במחבלים באזור.
מהלך המבצע

על גדוד 890 בפיקוד יהודה יוחננוף, יחד עם פלוגת החבלה החטיבתית בפיקוד גיא לוי וכן הפלנ"ט וצוותים מיחידת שלדג, הוטל להשתלט על בית ג'אלה ולהיכנס למחנה הפליטים עאידה. גדוד 101 בפיקוד דוד בלומנפלד נשלח לשכונת דוחה על מנת לאבטח את כביש 60, וכוח מגדוד דוכיפת נשלח לאל-ח'דר. בשלב הראשון של המצבע גדוד 101 סיפק כיתור לצפון ומערב מחנה הפליטים דהיישה, בעוד סיירת צנחנים בפיקוד נמרוד אלוני פעהל בעצימת נמוכה בשוליים הדרומיים של המחנה.
במהלך ביקור הרמט"כל שאול מופז במפקדת חטיבת הצנחנים מספר שעות קודם לתחילת המבצע הוחלט כי לאחר סיום הפעולה יישארו כוחות צה"ל בבית ג'אלה ובמספר נקודות לאורך כביש, על מנת למנוע התחדשות הירי.
הפעולה החלה בליל 7–8 במרץ ובוצעה בהתאם לתוכנית המקורית. בעקבות הפיגוע במכינה בעצמונה והפיגוע בקפה מומנט הוחלט להרחיב את המבצע למחנה הפליטים דהיישה. הכניסה למחנה הפליטים בוצעה בליל 11–12 במרץ על ידי גדודים 890 ו־101, הפלס"ר, פלחה"ן והפלנ"ט, פלגות מיחידת מגלן וכוחות שריון מגדוד 195 בפיקוד סא"ל גיא חסון. קודם הכניס בוצע ירי טנקים, תותחי וולקן ומקלעים לעבר בניינים ריקים במחנה, והפעלת אמצעי תאורה ופיצוצים. במהלך היום סרקו הכוחות את המחנה ועצרו מספר רב של גברים לתשאול שב"כ. בסריקות התגלו שתי מעבדות חבלה ואמל"ח רב.
ב־13–18 במרץ המשיכו הכוחות לסייר במחנות הפליטים ובשכונות המערביות של בית לחם.
במהלך המבצע נהרגו שמונה חמושים פלסטינים, ושני אזרחים נורו בשוגג. לכוחות צה"ל היו שמונה פצועים, אחד מהם במצב בינוני.
לקריאה נוספת

מחקר, באתר צה"ל, 1 בפברואר 2022
עגיל

ערך זה עוסק בתכשיט. אם התכוונתם לעגיל בבוטניקה, ראו .
אישה עונדת עגיל
מגוון עגילים תלויים
ילדה עם עגילים, ציור משנת 1889.
עגיל הוא תכשיט הנענד על האוזן.
לעיתים קרובות משמש המושג "עגיל" לציון כל תכשיט טבעתי הנענד בכל מקום שהוא בגוף. מונח מדויק יותר לתכשיטים כאלו, אשר אינם נענדים על האוזן ואשר מצריכים בדרך כלל חירור, הוא פירסינג.
מבנה העגיל ואופן החיבור לאוזן

רוב העגילים עשויים מתכת, במיוחד החלק הנוגע באוזן, אך קיימים עגילים מפלסטיק, בד וחומרים אחרים. עגילים נענדים על האוזניים בשתי דרכים עיקריות:
עגילי "קליפס" (Clips), המכילים קפיץ המאפשר להם "לצבוט" את האוזן ולהיצמד אליה; ניתן לענדם ללא חירור האוזן.
עגילים המושחלים אל חור שנעשה מבעוד מועד בתנוך האוזן.
עגילים יכולים להיות זעירים וצנועים, כשהם מורכבים מטבעת קטנה ופשוטה המושחלת אל החור שבאוזן או מאבן חן הצמודה למשטח מתכת המושחל אל האוזן; או תלויים, כשמהחלק הצמוד אל האוזן משתלשל רכיב כלשהו המזכיר תליונים אותם עונדים על הצוואר. העגילים המורכבים יצירתיים ומגוונים להפליא.
רובם המוחלט של העגילים מושחל אל חור הנעשה בתנוך האוזן. החירור עצמו עלול להכאיב במידה זו או אחרת, לדמם למשך זמן מה ולדרוש תקופת החלמה קצרה, אשר לאחריה אין ענידת העגיל כרוכה בכאב כלשהו. במקרים נדירים מתפתחים זיהומים ודלקות, אשר מקורם עשוי להיות חיידקי, או רגישות למתכת ניקל הנמצאת לעיתים קרובות בסגסוגות המשמשות ליצירת תכשיטים, בייחוד עגילים זולים, אך לעיתים גם בזהב לבן.
ישנן תרבויות, כמו למשל שבט המורסי שבאפריקה, שממלאים את החור עצמו בעגיל, שעשוי לרוב מצלוחית חרס צבועה - כך שהעגיל לא מוצמד ולא תלוי אלא נראה כחלק מהתנוך.
היסטוריה של השימוש בעגילים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עגילים קיימים מזה אלפי שנים ומוזכרים בתנ"ך. ברוב המקרים, ובמיוחד בימינו, משמש העגיל כאביזר אופנתי, אך בעבר, ואף כיום בתרבויות מסוימות, שימש ומשמש העגיל גם לציון השתייכות חברתית, דתית או מקצועית.
היסטוריה של השימוש בעגילים > בעת העתיקה

במחזה הרומאי פוינולוס מזהה מילפיו, דובר הפיניקית, את חנא ועבדיו הקרתחדשתיים משום שהם "עונדים את טבעותיהם על אוזניהם". מתרגם המחזה לאנגלית, הנרי ריליי (אנ'), העיר שהקרתחדשתיים קיבלו את מנהג ענידת העגילים מהפיניקים ושאר הסורים (ביניהם היהודים). דבר זה נסתר על ידי המקרא, המתאר את העברים בספר שופטים כמי שרואים את ענידת העגיל באוזן לגברים כמנהג מוזר ביותר, אשר מיוחס רק למדיינים שוכני המדבר.
היסטוריה של השימוש בעגילים > בעת החדשה

שאול טשרניחובסקי, שבילדותו תלו הוריו עגיל על אוזנו, סגולה לאריכות ימים, סיפר: "ראיתי אך גברים מעטים בין הגויים, ובין היהודים עוד פחות מזה, יוצאים בעגיל. הגבר לא קיבל מעולם עגיל בשתי אוזניו".
בתרבות המערבית המודרנית נחשבו העגילים במשך זמן רב לנחלתן הבלעדית של נשים. החל משנות ה-60 התרבה בהדרגה מספרם של הגברים עונדי העגילים, אם כי מספרם עדיין נמוך בהרבה מזה של הנשים שעונדות עגילים. בניגוד לנשים, גברים עונדי עגילים מעדיפים כמעט תמיד את ענידתו של עגיל באוזן אחת בלבד, וכן את ענידתם של עגילים צמודים (שאינם תלויים) או של עגילי חישוק.
עד תחילת שנות השבעים לא הייתה ענידת עגילים בקרב נשים נוהג נפוץ בישראל. הספר "המצחיקה עם העגילים", למשל, של הסופרת יעל רוזמן שיצא בשנת 1967 מתאר ילדה עולה חדשה העונדת עגילים השונה מסביבתה. גם בארצות הברית לא היה חירור אזניים נוהג נפוץ, ורוב העגילים הנענדים היו עגילי קליפס. לקראת סוף שנות ה-70 גברה הפופולריות של חירור אוזני הנשים בארץ ובעולם לשם ענידת עגילים. המצאת אקדח העגילים, המשמש לפעולת החירור, תרמה אף היא לעליה בתפוצת העגילים הדורשים חירור. כיום, נשים רבות בישראל מחוררות את אזניהן לשם ענידת עגילים וכן גם גברים. נשים רבות נהגות לחורר את תנוך אוזנן יותר מפעם אחת ולענוד מספר עגילים בכל אוזן. יש העונדים עגילים בכל שאר חלקי האוזן, בעיקר בשוליה.
ראו גם

פירסינג
הערות שוליים

↑  טיטוס מאקיוס פלאוטוס, פוינולוס, 5.2 (ראו במקור הלטיני ובתרגום לאנגלית)
↑  Henry Thomas Riley (ed.), T. Maccius Plautus, Poenulus, or The Young Carthaginian, 1912, act 5 note 5
↑  שופטים ח כד
↑  שאול טשרניחובסקי, "מעין אבטוביוגרפיה", בתוך: בעז ערפלי (עורך), שאול טשרניחובסקי : מחקרים ותעודות, מוסד ביאליק, 1994, עמ' 47.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567860905171  BnF: cb121330092 (data)  GND: 4172524-4  LCCN: sh85040426  NKC: ph843985 
צלמית טרקוטה פיניקית מ־Puig des Molins באיבשם, עם עגילים לאזניה
קובץ

קובץ הוא משאב מערכת לוגי המאפשר אחסון מידע, אשר זמין לתוכניות מחשב לקריאה או כתיבה. לרוב קובץ יישמר לטווח ארוך באמצעי לאחסון נתונים כגון דיסק קשיח, או דיסק און קי. בשל הגיוון הרב של המידע הקיים לרוב במחשבים, השימושים השונים והתוכנות השונות העושות שימוש במידע, קיימים סוגי קבצים רבים המותאמים לכל צורך.
למעשה, קובץ אינו יחידה המיוצגת כפי שהיא על גבי אמצעי האחסון, אלא מדובר בהפשטה (אבסטרקציה) של מערכת ההפעלה. כלומר, מערכת ההפעלה מאגדת את פיסות המידע הבסיסיות המפוזרות על גבי התקן הזיכרון בצורה בעלת משמעות וקלה לשימוש אשר באה לידי ביטוי בקבצים.
התכונות של הקובץ תלויות בסוג מערכת הקבצים שבה משתמשים, שהיא תלויה במידה רבה בסוג ובגרסת מערכת ההפעלה. כמו כן קיימים מספר סוגים שונים של קבצים:
קובץ סדרתי – כמעט כל הקבצים כיום הם מסוג זה.
קובץ אקראי – מופיע רק במערכות של מחשבים גדולים, ממומש לרוב על ידי אמולציה.
קובץ אינדקס סדרתי – נדיר מאוד בימינו, ממומש לרוב על ידי אמולציה.
מערכות הקבצים הן היררכיות ולכן כל קובץ נמצא בתיקיה שמוכלת בתיקיה נוספת וכך הלאה עד שמגיעים לכונן שהוא האלמנט הלוגי הגדול ביותר (ב-UNIX מגיעים לספריית השורש). המגבלות על שם הקובץ (256 תווים ב-NFS), החלוקה לחלקים שמתייחסים אליהם בצורה שונה (למשל 8 תווים + 3 לסיומת ב-FAT) והמגבלות על שמות כפולים (למשל שמות בעלי אותיות גדולות או קטנות הם נפרדים ב-JFS) משתנים ממערכת קבצים אחת לשנייה.
משפחות וסוגים של קבצים

לכל קובץ פורמט משל עצמו, שמגדיר את משפחתו ואת תת-סוגו. לכל פורמט של קובץ יש סיומת ייחודית שמאפשרת לנו לדעת את סוגו מבלי לפתוח אותו. באופן כללי רוב הקבצים מתחלקים למשפחות קבצים הבאות:
קובצי הרצה ששומרים הוראות להפעלת המחשב (לרוב יהיו בסיומת COM ו-EXE בחלונות)
קובצי טקסט שיש בהם טקסט שמקודד באופן מסוים
קבצים גרפיים שיש בהם מידע על תמונות, (הנפוצים הם BMP, GIF ו-JPG)
קובצי אודיו ששומרים מידע קולי (הנפוצים הם MID ,WAV ו-MP3)
קובצי וידאו ששומרים מידע של וידאו (הנפוצים בפורמט AVI וכעת גם ב-DivX)
קובצי אנימציה ששומרים אנימציה
קובצי שרטוט ששומרים מידע של תוכנות שרטוט
קבצים דחוסים ששומרים את המידע דחוס ולעיתים אף מוצפן (הנפוצים בפורמט RAR ו-ZIP)
בכל משפחה של קבצים יש סוגים שונים, חלקם הוגדרו על ידי גופי תקינה, וחלקם נוצרו בידי חברות פרטיות. לעיתים פורמט מסוים מאומץ על ידי הקהילה, והופך להיות נחלת הכלל, ולעיתים פורמט נשאר בשימוש של החברה שייצרה אותו.
ראו גם

תכונות קובץ
מנחם מנדל לוריא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1857 ה'תרי"ז
 פטירה:  7 בדצמבר 1941 (בגיל 84 בערך) י"ז בכסלו, ה'תש"ב ריגה, לטביה
 מדינה:  ליטא, רוסיה
 השכלה:  ישיבת וולוז'ין
 מקום פעילות:  פלך יקטרינוסלב, רוסטוב שעל הדון, ליאדי, ריגה
 תחומי עיסוק:  רב רוסטוב על הדון, רב ליאדי
 רבותיו:  הנצי"ב מוולוז'ין
 חיבוריו:  עוז והדר, מנחם שמו, עוז והדר לבושה
 בת זוג:  ליבא מוסיא
 אב:  ברוך בנדט
 
הרב מנחם מנדל לוריא היה רב של רוסטוב על הדון וליאדי ובסוף ימיו בריגה, לטביה. מחבר הספר עוז והדר, נספה עם משפחתו בשואה.
תולדות חייו

נולד לאביו הרב ברוך בנדט בשנת ה'תרי"ז (1857). למד בישיבת וולוז'ין אצל הנצי"ב. במשך כארבעים שנה שימש רב בעיירות שונות בפלך יקטרינוסלב אחר כך מונה לרבה של רוסטוב שעל הדון ואחר כך לרבה של לאדי.
אחרי עליית הסובייטים לשלטון ברוסיה נמלט ללטביה והתיישב בריגה.
נספה עם אשתו ליבא מוסיא, באקציה השנייה בריגה שבלטביה בידי הנאצים.
כתב ספרים ביידיש על חובות הצניעות, על ספריו קיבל הסכמה מרב העיר ריגה הרב מנחם מנדל זק.
משפחתו

בנו, הרב ברוך אליעזר
חתנו הרב מאיר יוסף כ"ץ, היה רב בקרוצ'ה שברוסיה הלבנה ולאחר עלייתו לארץ ישראל, רב בית הכנסת גאולת ישראל ורב שכונת מרכז בעלי מלאכה בתל אביב.
ספריו

עוז והדר - חלק א, ה'תרצ"ד, חלק ב, ה'תרצ"ה
עוז והדר לבושה - על הזכרת נשמות, ה'תרצ"ו
מנחם שמו, ריגה, ה'תרצ"ז
הערות שוליים

↑  עוז והדר, עמוד 3.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504555805171
ברוקס הדלי

| --- | --- |
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מרילנד 
 עיסוק:  מתופף ‏•‏‏ שף
 סוגה:  פאנק רוק, הארדקור פאנק, אינדי רוק, פולק פאנק, אמו
 כלי נגינה:  תופים, כלי הקשה
 חברת תקליטים:  Vermiform Records ‏•‏‏ Lookout! Records ‏•‏‏ Kill Rock Stars
 
ברוקס הדלי (באנגלית: Brooks Headley) הוא מוזיקאי ושף אמריקאי, הידוע בעיקר כמתופף במספר להקות הארדקור פאנק ואינדי רוק. בנוסף לקריירה המוזיקלית שלו, הדלי הוא שף קונדיטור לשעבר במסעדת ארבעה כוכבים בניו יורק, וכיום הוא בעלים של מסעדה צמחונית. בשנת 2024 הופיעה ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם של מגזין טיים.
קריירה מוזיקלית

הדלי החל את הקריירה המוזיקלית שלו כמתופף בלהקת ההארדקור/אימו "Universal Order of Armageddon" שפעלה באזור בולטימור בשנים 1992–1994. בשנת 1993, יחד עם חברו ללהקה, טוני ג'וי, הצטרף להרכב האחרון של להקת הארדקור הפוליטית "Born Against".
לאחר מכן עבר לריצ'מונד, וירג'יניה, והקים את הלהקה "(Young) Pioneers", עמה פעל מספר שנים. במהלך שנות ה-90, הדלי השתתף במספר הרכבים נוספים, כולל "Men's Recovery Project" ו-"The Great Unraveling", לפני שהפך לחבר קבוע בהרכבים "Skull Kontrol" ו-"Wrangler Brutes".
בהמשך דרכו המוזיקלית, הדלי הקים את הלהקה "Oldest" יחד עם הגיטריסט מיק באר מלהקת "Orthrelm". בנוסף, הוא פעיל שוב עם להקת "Universal Order of Armageddon", שהחלה להופיע מחדש בשנת 2010.
קריירה קולינרית

הדלי לא נודע רק בזכות כישוריו המוזיקליים אלא גם בזכות קריירה מצליחה בתחום הקולינרי. הוא כיהן כשף קונדיטור במסעדת היוקרה "דל פוסטו" בניו יורק, שקיבלה ארבעה כוכבים ממדריך הניו יורק טיימס. במאי 2013, זכה הדלי בפרס "שף הקונדיטור המצטיין" מטעם קרן ג'יימס בירד בזכות עבודתו ב"דל פוסטו".
לאחר שעזב את "דל פוסטו", פנה הדלי ליזמות קולינרית והקים את המסעדה "Superiority Burger", המתמחה בהמבורגרים צמחוניים. בשנת 2019, הוא היה מועמד לפרס קרן ג'יימס בירד בקטגוריית "השף הטוב ביותר: ניו יורק" עבור מסעדתו.
חיים אישיים

בשנת 1999, סיים הדלי תואר ראשון באוניברסיטת מרילנד והיה חבר באגודת הכבוד הלאומית Golden Key National Honor Society.
הערות שוליים

↑  By David Chang, Brooks Headley: The 100 Most Influential People of 2024, TIME, ‏2024-04-17 (באנגלית)
↑  "Burrito Wizard chats with Mick Barr (Oldest, Krallice, Ocrilim, Octis, Orthrelm, Crom-Tech)". Burritowisdom.wordpress.com. 9 באפריל 2009. נבדק ב-20 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Brooks Headley, Drummer for Born Against, Wrangler Brutes, Universal Order of Armageddon, Etc, is Now the Head Pastry Chef at del Posto - New York Music - Sound of the City". אורכב מ-המקור ב-12 בדצמבר 2009. נבדק ב-2009-12-28. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Brooks Headley to Japan - Young & Hungry - Washington City Paper". אורכב מ-המקור ב-6 ביולי 2009. נבדק ב-28 בדצמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Monica Burton, Here Are the 2019 James Beard Awards Restaurant, Chef, and Media Finalists, Eater, ‏2019-03-27 (באנגלית)
↑  Burton, Monica (27 במרץ 2019). "Here Are the 2019 James Beard Awards Restaurant, Chef, and Media Finalists". Eater.com. נבדק ב-20 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 426f81f9-e7e2-424e-92e9-57dfb79cbf16 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ברוקס הדלי".
עדה לאבלייס (ארכיטקטורה)

| --- | --- |

כרטיס הדגל של סדרת GeForce 40,‏ RTX 4090, המכיל את הליבה AD102
 מידע כללי
 יצרן:  Nvidia
 השקה:  20 בספטמבר 2022
 הקודם:  אמפר
 הבא:  בלאקוול
 קודי מוצרים:  AD102   AD103   AD104‏ (בוטל)
 מידע טכני
 תושבת:  TSMC 4N
 טרנזיסטורים:  35.8–76.3 מיליארד
 מספר ליבות:  7,680–18,432 ליבות CUDA   240–576 ליבות טנסור   60–144 ליבות RT
 זיכרון מטמון רמה 2:  48MB–96MB
עדה לאבלייס (באנגלית: Ada Lovelace) הוא שם הקוד שניתן לארכיטקטורה של מעבדים גרפיים המפותחת על ידי חברת Nvidia ומהווה היורשת של ארכיטקטורת אמפר (Ampere). הארכיטקטורה הוכרזה ב-20 בספטמבר 2022 ונקראת על שם המתמטיקאית עדה לאבלייס, אשר ידועה גם בתור המתכנתת הראשונה. Nvidia הכריזה על הארכיטקטורה יחד עם סדרת GeForce 40 והכרטיס RTX 6000 Ada Generation המיועד לתחנות עבודה (אנ'). הארכיטקטורה משתמשת בליתוגרפיה של 5 ננומטר של TSMC המכונה "4N", אשר מציעה יעילות ונצילות גבוהה יותר מאשר הדור הקודם שהשתמש בליכטוגרפיה של 8 ננומטר של סמסונג.
המערכת עובדת במקביל למערכת הופר.
פרטים טכניים

שיפורים שנוספו לארכיקטורת עדה לאבלייס בהשוואה לארכיטקטורת אמפר כוללים:
תמיכה ב-CUDA Compute 8.9.
ליכטוגרפיה 5 ננומטר בהליך ייצור TSMC 4N.
ליבות "טנזור" מדור רביעי עם תמיכה בנקודה צפה של 8 ביט (FP8),‏ 16 ביט (FP16),‏ bfloat16,‏ ו-TensorFloat-32 (‏TF32).
ליבות ניתוב קרניים מדור שלישי, בנוסף חישוביים מקבילים של ניתוב קרניים והצללה.
תמיכה ב-Shader Execution Reordering (‏SER)
NVENC עם תמיכה ברזולוציה של 8K, בעומק צבע של 10 ביט ובקצב פריימים של 60FPS תחת הקודק AV1 התומך בהאצת חומרה.
חוסר תמיכה ב-NVLink.
פרטים טכניים > שבבים

AD102
AD103
AD104 (בוטל)
| ליבה | מספר טרנזיסטורים   (במיליארדים) | גודל הליבה   (במילימטרים רבועים) | צפיפות טרנזיסטורים   (מיליון טרנזיסטורים לממ"ר) | צינורות עיבוד | ליבות CUDA | ליבות טנזור | ליבות RT | ROPs | זיכרון מטמון L2 | כרטיסים גרפיים   המשתמשים בליבה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| AD104‏ (בוטל) | 35.8 | 294.5 | 121.1 | 60 | 7,680 | 240 | 60 | 80 | 48MB | — |
| AD103 | 45.9 | 378.6 | 121.1 | 80 | 10,240 | 320 | 80 | 112 | 64MB | RTX 4080 |
| AD102 | 76.3 | 608 | 125.5 | 144 | 18,432 | 576 | 144 | 192 | 96MB | RTX 4090   RTX 6000 Ada   L40 |
כרטיסים גרפיים שמשתמשים בליבות הגרפיות של "עדה לאבלייס"

סדרת GeForce 40:
GeForce RTX 4080 (AD103)
GeForce RTX 4090 (AD102)
כרטיסים גרפים לתחנות עבודה (Nvidia Workstation; לשעבר Quadro):
NVIDIA RTX 6000 Ada Generation (AD102)
כרטיסים גרפים למרכזי נתונים (Nvidia Data Center; לשעבר Tesla):
Nvidia L40 (AD102)
הערות שוליים

↑  חסן מוג'דבה, NVIDIA’s Next-Gen Ada Lovelace Gaming GPU Architecture For GeForce RTX 40 Series Confirmed, באתר WCCFtech, ‏‏15 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  NVIDIA Delivers Quantum Leap in Performance, Introduces New Era of Neural Rendering With GeForce RTX 40 Series, באתר Nvidia, ‏‏20 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  NVIDIA’s New Ada Lovelace RTX GPU Arrives for Designers and Creators, באתר Nvidia, ‏‏20 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  סאם מצ'קובץ', Nvidia’s Ada Lovelace GPU generation: $1,599 for RTX 4090, $899 and up for 4080, באתר Arstechnica, ‏‏20 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  NVIDIA Ada Lovelace Architecture, באתר Nvidia (באנגלית)
↑  גררדו דלגדו, Creativity At The Speed of Light: GeForce RTX 40 Series Graphics Cards Unleash Up To 2X Performance in 3D Rendering, AI, and Video Exports For Gamers and Creators, באתר Nvidia, ‏‏20 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  NVIDIA Video Codec SDK, באתר Nvidia (באנגלית)
↑  Jensen Confirms: NVLink Support in Ada Lovelace is Gone, באתר Techpowerup, ‏‏21 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  NVIDIA Ada GPUs have significantly higher ROP count, באתר VideoCardz, ‏‏23 בספטמבר 2022 (באנגלית)
נחל ציפורי

| --- | --- |

נחל ציפורי סמוך למוצאו אל עמק זבולון. באופק נראים הכרמל ובתיה של חיפה
 מידע כללי
 אורך:  32 ק"מ
 אגן ניקוז:  270 קמ"ר 
 גובה מוצא הנהר:  כ-350 מטרים
 יובלים:  נחל יפתחאל, עין לפידות 
 שפך:  נחל קישון
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל
 
 תוואי הנחל
 
נַחַל צִיפּוֹרִי הוא נחל איתן הזורם מהרי נצרת לנחל קישון. הנחל, שאורכו 32 ק"מ, מתחיל את דרכו ביישוב ריינה, עובר בגבעות יער אלונים הסמוכות לשפרעם, ומתנקז אל נחל קישון (שמתנקז בהמשך אל מפרץ חיפה על חוף הים התיכון). הוא ניזון מעינות ציפורי, עינות יפתחאל ועין יבקע, וממספר רב של מעיינות אכזב כמו עין רני, עין אבינועם, עין מהיל, עין גת חפר, עין אמת אבל, עין לפידות ועין תורעאן. במפות ישנות כגון במפות ז'אקוטן מ-1799 ומפות PEF נקרא הנחל Nahar wadi melik על שם הוואדי שבו הוא זורם. כיום השם ואדי מילק מיוחס לוואדי אחר. בסמוך לשפך הנחל לנחל קישון ליד כפר חסידים נמצא תל רגב.
ישנן עדויות מלפני אלפי שנים להתיישבות במקום ולאורך הנחל טחנות קמח ושרידי יישובים עתיקים. לאורכו של הנחל מתגוררים מספר שבטי בדואים בכפרים זרזיר, כעביה-טבאש-חג'אג'רה, ח'וואלד וחילף. שביל ישראל עובר בגדה הצפונית של הנחל.
טחנות עליל

טחנות עליל (טחנות ראס עלי או טחנות מרפוקה), הן שתי טחנות קמח עות'מאניות השוכנות על הגדה הדרומית של הנחל, סמוך ליישוב ראס עלי. שתי הטחנות הממוקמות זו מעל זו, הונעו על ידי מימיו של מעיין עין יבקע השוכן במעלה הנחל במרחק של כשלושה קילומטרים מהן. המים הגיעו אל הטחנות באמצעות אמת מים. לרגלי מבנה הטחנה התחתונה התגלו שרידים צלבניים מוקדמים יותר. את הטחנות מאפיינת ארובה בגובה של 12 מטר, שהיא הגבוהה בכל טחנות הקמח הידועות בארץ ישראל. הטחנה העליונה הייתה בשימוש עד שנות ה-30 של המאה ה-20, והתחתונה עד 1946.
טחנת הנזירים

טחנת הנזירים שוכנת במרחק של כשני קילומטרים מערבית למעיין עין יבקע, וגם היא נבנתה בתקופה העות'מאנית. שמה של הטחנה בא לה מהנזירים הכרמליטים להם הייתה שייכת מאז אמצע המאה ה-19. הטחנה פעלה עד סוף שנות ה-20 של המאה ה-20 ולאחר מכן ננטשה. המקום עדיין שייך לכנסייה הקתולית, אשר החכירה אותו לישראלים. אלה שפצו את המבנה ופתחו במקום בית הארחה. ליד הטחנה גשר אבן שלו שתי קשתות הנטוי מעל הנחל.
בשנת 2011 השכיר מנזר הכרמליטים את טחנת הנזירים לרשות ניקוז ונחלים קישון הפועלת לשיקום נחל ציפורי. רשות ניקוז ונחלים קישון מקדמת תוכנית להפיכת מתחם הטחנה למרכז ההדרכה הראשון בארץ לנושא של שיקום נחלים. בשנת 2014 הוצתה הטחנה על ידי אלמונים.
גשר הקשתות העתיק מעל הנחל ליד טחנת הנזירים
המראה מראש הארובה של הטחנה העליונה בטחנות עליל
שרידי טחנת עליל והכפר ראס עלי