מוריס המדהים ומכרסמיו המלומדים
פרטי העלילה

חבורת עכברושים, אשר חיו במזבלה ליד האוניברסיטה הנעלמת אכלו מהפסולת המכושפת וזכו ביכולות אנושיות אותן הם מורישים לצאצאיהם. כשעמדו על טיבם קראו לעצמם "המשתנים", להבדיל מהעכברושים הרגילים, המכונים בפיהם "קיקים", וכל אחד בחר לעצמו שם לפי המילים שאותן היה יכול לזהות, לפני שידעו את משמעותן. על טריטוריה זו חולש חתול רחוב בשם מוריס, אשר לאחר שאכל את אחד העכברושים וקיבל יכולות אנושיות, פגש באפרסקים וקלט שהוא לא אמור לאכול יצור שמדבר. העכברושים שואפים להקים להם מקום משלהם - בהדרכת זהירות פול, אשר פיתח חזון של שיתוף פעולה בין העכברושים לבני האדם, בעקבות הספר המקודש מבחינתו, "מר נבנב יוצא להרפתקה" . מוריס, אשר אינו מסתדר יותר עם חתולים אחרים מתחבר עם העכברושים ומחפש דרכים להוביל אותם למקום שמתאים להם, ובעיקר לו. לאחר שהבין שכדי להתקדם הוא זקוק לכסף, מאתר מוריס נער מטופש למראה ומפיק יחד איתו ועם העכברושים מזימה של "מתקפת עכברושים". הם מגיעים לעיר מסוימת, שם העכברושים מחוללים מהומה וכשמועצת העיר מחפשת חלילן עכברושים מתייצב הנער ובתמורה לתשלום הוא מחלל בחליל ומרחיק את העכברושים מהעיר ולאחר שהנער והעכברושים מתרחקים מהעיר הם פוגשים את מוריס ומחלקים את הרווחים בין שלוש הקבוצות. לאחר מסעות רבים מגיעה החבורה למדינה אברוולד (Überwald) ושם מתחילים הדברים להסתבך.
החבורה אינה מאושרת. מנהיג העכברושים, בשר טחון, סולד ממוריס, בעוד זהירות פול, ואפרסקים חושבים שהולכת השולל שלהם אינה אתית. הם מסכימים לעשות פשיטה אחרונה, על העיר בלינצ'ס המסוכנת. בעוד העכברושים מתארגנים להתקפה - בהדרכת לעור יבש, מטיילים מוריס והנער, המזדהה בשם קית, ברחבי העיר. הם מגלים להפתעתם שבעוד הבניינים בנויים בצורה יוקרתית סובלים תושבי העיר ממיעוט באוכל וציידי העכברושים פועלים בצורה אכזרית יותר מבמקומות אחרים. מוריס וקית פוגשים את מליציה גרים אשר מגלה במהרה שמוריס מסוגל לדבר ומשכנעת אותו ואת קית להצטרף אליה. הם הולכים לביתה של מליציה אשר מתלוננת על חייה כביתו של ראש העיר ותוך כדי שיחתם נכנס סרדינים למטבח ורוקד סטפס. מליציה הנרעשת זורקת לעברו מחבת ובמנוסתו נכנס סרדינים אל תוך מלכודת אך מצליח לעצור את המנגנון בעזרת מקל. כאשר קית נחלץ לעזרתו מבינה מליציה שמוריס וקית מכירים את העכברוש, מגלה את המזימה ומאיימת לפנות למשמר העירוני. סקרנותה מתעוררת כאשר סרדינים מבשר להם שעל אף שבמרתפים ובמנהרות נמצאו גללי עכברושים ומלכודות רבות, הם לא מצאו ולו עכברוש אחד מלבדם, ומוריס מוסיף שהוא זיהה שבעוד שלוכדי העכברושים מציגים בכל פעם צרור זנבות, רובם למעשה עשויים משרוכים.
כשמגיעים העכברושים לעיירה הם פועלים במלוא המרץ. הן החוליה אשר פולשת לבתים - מרבית האנשים נבהלים בעיקר כשהם רואים מולם עכברוש הרוקד סטפס, והן החוליות אשר פועלות מתחת לאדמה - שם מתמודד לעור יבש עם ניטרול מלכודות רבות ואכזריות מהרגיל ורעלים מסוכנים יותר, וכן עם גילויי ביישנות וחוסר הקשבה מצד העכברושים הצעירים, וחוסר סובלנות מצד בשר טחון, אשר מתחיל להבין שזמנו עבר. כמו כן מתחילים העכברושים לתהות מה קורה להם לאחר מותם ומעלים השערות על עכברוש העצמות אשר אוסף את נשמותיהם לאחר מותם, בעוד זהירות פול מפתח את מורשת המשתנים בעזרתה של אפרסקים. באחד המקומות העכברושים מוצאים קיקית חיה, אשר הייתה לכודה במלכודת כלוב. לעור יבש מסביר לבשר טחון שהם מצאו מלכודות כלוב נוספות ריקות, המון רעלים ישנים ומלכודות קטלניות מוכנות לפעולה, ואף לא עכברוש חי אחד מלבד זאת שהביאו איתם, אך באותו אזור בו מצאו אותה הריחו עכברושים רבים חיים המרוכזים במקום אחד. זהירות פול דובב את העכברושית וממנה למד שעכברושים רבים מצטופפים במקום אחד, ויש שם גם בני אדם, ויש משהו משונה ומוזר שמפחיד אותם מאוד, ומאוד הוקל לה לגלות שהם לא אותו דבר מוזר. כשתהו מה לעשות עם הקיקית, בשר טחון היה מעוניין לשחרר אותה אל מותה הוודאי, אך אפרסקים סירבה וזהירות פול התייחס אל הקיקית כאל שווה ואף לא שם לב לקריאת התיגר של בשר טחון אשר נאלץ לוותר. לבסוף מחליטים העכברושים שילכו לחקור את האזור ממנו הגיעה הקיקית, ובשר טחון מנסה להוכיח את מנהיגותו בעוד שלעור יבש מראה לו שזמנו כבר כמעט עבר, אך נמנע מעימות מכריע איתו.
מליציה משכנת את מוריס וקית במרומי האורווה וכאשר לוכדי העכברושים מוזעקים לתפוס את העכברושים פולשים מליציה קית ומוריס לצריף שלהם. מליציה מגלה להפתעתה שהצריף של לוכדי העכברושים נראה רגיל למדי - שהרי היא ציפתה למשהו איום אך מעניין או רמז מחריד כלשהו, וגם מתג סודי כדוגמת פמוט או מנוף אשר יפתח מעבר סודי כלשהו. בעזרת קית אשר תוהה למה בצריף שאליו אף עכברוש לא יעז להתקרב קיים חור עכברושים, מגלה מליציה את המנוף המיוחל וכשהפעילה את המנגנון נעלם קית דרך חור ברצפה. כשמליציה ומוריס הצטרפו אליו גילו שלושתם מרתף מלא במזון רב ובעוד מליצה מעוניינת ללכת להתלונן על לוכדי העכברושים וקית מעדיף לחקור מדוע הוא ראה גלילי תיל בצריף - שהרי עכברושים מתים לא הולכים לשום מקום (ובכך מסבך למליציה את הסיפור), מגלה מוריס להפתעתו שהעכברוש שצץ לפתע במרתף הוא סרדינים, אשר נשלח על ידי בשר טחון להזעיק אותו ואת קית לאזור שמאחורי הדלת בקצה המרתפים שם חשו העכברושים בזדון רציני אותו הם מבקשים לחקור.
בעוד אפרסקים, זהירות פול ועכברוש צעיר נוסף ממתינים ליחידת הסיור הם מגלים להפתעתם עכברושים אשר חולפים על פניהם אחוזי תזזית ומדיפים ריח עז של פחד, אשר אף גרם להם לשכוח את יכולתם לחשוב ולדבר. מליציה קית ומוריס מגיעים לחדר המדובר ומוצאים כלובים רבים ובהם עכברושים רבים וכן את לעור יבש, בשר טחון - הזועם כולו ודורש לשחרר את כל העכברושים הלכודים באופן מיידי, ומשתנים נוספים. בעוד מליציה טוענת שאלה רק עכברושים (דבר אשר גורם לבשר טחון לאיים עליה, וכשקית מרחיק אותו ממנה הוא נושך אותו בזעם שהופך לאימה), טוען קית לעומתה שזה לא סיפור אלא החיים האמיתיים וכל העכברושים מטורפים מפחד, ומוריס מצידו מרגיש שיש נוכחות נוספת בחדר. מליציה וקית שוקעים בוויכוח ומוריס מישהו יורד בסולם והוא נמלט מהמקום ומזהיר תוך כדי את לעור יבש שעליו לחפש מחסה. ממחבואו רואה מוריס את לוכדי העכברושים מאשימים את מליציה וקית בפריצה, ומליציה מצידה מאשימה אותם בגנבה, ואחד מלוכדי העכברושים מספר להם שאביה של מליציה הלך לקרוא לחלילן אמיתי אשר גובה 300$ לעיר ונעשה מרושע אם לא משלמים לו (דבר אשר מקפיץ את מוריס, כיוון שהם נהגו לגבות 30$ בלבד).
אחד מלוכדי העכברושים חובט במליציה באגרופו ומטיח אותה בעוצמה בכלובים ומאיים על קית שאם יעשה משהו ישליך אותו לתוך כלוב עם עכברושים רעבים ואף שובר לו את החלילית, מוריס מוצא עצמו מצפה שקית יזנק קדימה בכוח על אנושי ויגרום להם להצטער על היום בו נולדו, וקית מזנק קדימה בכוח אנושי, מנחית אגרוף על אחד הלוכדים ומוטל לקרקע, ולאחר מכן דמות אפורה וצווחת מזנקת ממרומי כלוב העכברושים היישר על פני הלוכד, ומוריס מוצא עצמו מצפה שבשר טחון יציל את המצב ובכך בעצם מבין שהחל לחשוב כמו הילדה ושהכל למעשה סיפור. הלוכד תופס את בשר טחון בזנבו ומבין שזהו עכברוש זקן וקשוח ולא מקומי, ואומר לחברו לקשור את שני הילדים ולנעול אותם באחד המרתפים ולשים את העכברוש החדש בכלוב בו נשארו רק שני עכברושים, אשר אכלו את ארבעת האחרים. בשר טחון, אשר כעס כבר חודשים רבים - על בני האדם, על הרעלים והמלכודות, על חוסר הכבוד מצד העכברושים הצעירים, על שהעולם משתנה מהר מדי ועל שהוא מזדקן - מצא פורקן לכעס ולריחות האימה והרעב והאלימות וכילה את זעמו בשני הקיקים שבכלוב, לשמחתם של לוכדי העכברושים שמייעדים אותו לבור עכברושים - זירה מוקפת חומת עץ, אליה מוכנסים עכברושים חיים, וכלבי טרייר. בעוד אחד מהלוכדים חושב להיפטר מהילדים ומהחלילן, שומע מוריס צליל מעונה הטוען שהם יכולים להשתמש בחלילן - וכשהלוכד מבטא את אותן המילים בקול, אומר חברו כי באותו הרגע חשב על כך בעצמו...
מוריס צופה בלוכדים פותחים כמה מהכלובים, תופסים עכברושים וזורקים אותם לשק ואת בשר טחון לשק אחר והולכים מהמקום תוך שהם גוררים את הילדים וחש בנוכחות המנסה לחדור למוחו, וכשהוא בורח - רדוף על ידי מאות עכברושים שפועלים כגוף אחד ומובל על ידי מצפונו שהתעורר לפתע, הוא פוגש באחת המנהרות את לעור יבש, אפרסקים וזהירות פול. הם מתכננים תוכנית לשחרר את בשר טחון ואת הילדים ומדברים על הקול המסתורי שגם העכברושים חשים בו אשר גרם לרבים מהם לחזור להיות עכברושים פשוטים, למרבה אומללותו של זהירות פול. לעור יבש מוליך חוליה לשחרר את בשר טחון ומוריס, אשר מצפונו גורם לו להתוודות על כך שהרג בעבר את אחד העכברושים שעברו שינוי, ובכך בעצם קיבל את יכולת החשיבה והדיבור ושהוא מרגיש אומלל כיוון שהוא כיום כבר לא מתנהג כמו חתול, מבקש את סליחתם של אפרסקים וזהירות פול, והשלושה יוצאים לשחרר את קית ומליציה. ככל שמליציה מכירה את העכברושים היא מגיבה בהתנשאות ולבסוף מתפלאה שהם לא מתנהגים כעכברושים רגילים, אבל כשקית אומר לה להתייחס אליהם כאל שווים היא אומרת שזה נשמע לה כל כך ילדותי, כל כך "מר נבנב", וכשאפרסקים וקית מבקשים ממנה להסביר היא אומרת שאלה כמה ספרי ילדים מטופשים, קשקושים לילדים קטנים, דבר אשר שובר את לבם של זהירות פול ואפרסקים.
לעור יבש הולך בעקבות סרדינים אל עבר האורווה בה נמצאת זירת העכברושים ביחד עם עכברושים נוספים ובהגיעו לעמוד מעל הזירה הוא מתכוון לרדת אל הזירה בעזרת גומיות ולחלץ את בשר טחון, ונותן למזין גפרור בוער כתוכנית חילופית. בשר טחון הזועם אשר חוזר לחושיו מנסה לגרום לעכברושים להתאגד, ומתייצב מול הכלב אשר מופתע לגלות שהוא אינו מתנהג כמו עכברוש ואף מדבר כבן אדם. הכלב מטלטל את בשר טחון בפיו ומטיל אותו ארצה בניסיון לבדוק מה תהיינה התגובות מסביב, ובעוד בשר טחון הפצוע מתייצב שנית מול הכלב, סרדינים יורד לזירה קשור בחוט העשוי מגומיות ואוסף עמו את בשר טחון. לעור יבש יורד לזירה, קשור בקצה השני של החבל ואוחז בעששית, וכשהוא רואה שהשניים מגיעים בביטחה לגג הוא משחרר את העששית אשר נופלת על ראשו של הכלב וקורע את החבל. לאחר מכן הוא מתייצב מול הכלב, אשר מגלה להפתעתו שלא די בכך שהעכברוש הזה יודע לחמוק - הוא אף יודע לנשוך במקום רגיש - ומנסה לטפס החוצה מהבור. לעור יבש רץ עד קצה אפו של הכלב וקופץ החוצה מהזירה, ובחפזונו לברוח מהאנשים והכלבים אשר מצטופפים באורווה הוא נלכד במלכודת עכברושים ישנה אשר אמורה לחתוך את גופו לשניים - אך כיוון שהקפיץ היה ישן וחלוד הוא לא נפגע אנושות וחווה חוויית סף מוות. לעזרתו מגיעה מזין, אשר מצליחה להתגבר על הפחד שלה ומכרסמת את הקפיץ. היא שמה לב שלעור יבש כעת מהורהר יותר, וכשהם עולים למעלה האורווה היא אומרת ללעור יבש שהאנשים נמצאים שם כעכברושים בחבית. שקוע במחשבות מדליק לעור יבש גפרור, ומביט בו עד שהוא מסיים לבעור. לאחר שבשר טחון מת, הופך לעור יבש למנהיג - בזכות הצלקת שיש לו על הגוף אשר מראה כי התמודד מול עכברוש העצמות וחזר לחיים - והוא מבקש לקבור את הגופה של בשר טחון, להשתין על הקבר, ואף לרשום הודעה בכתב ציורים - ובכך הוא מביע כבוד הן כלפי העכברושים המבוגרים והן כלפי העכברושים הצעירים. הוא מאחד את העכברושים סביבו, ובהמלצת סרדינים הוא נוגע בפצעים המדממים שלו ומסמן כל אחד מהעכברושים בנקודה על המצח.
מוריס מקשיב לקול אשר מזדהה בשם "עכביש" ומנסה להשתלט על מחשבותיו - כפי שלדבריו הוא עשה לכל העכברושים - דבר אשר גורם למוריס לרצות לברוח, אך מצפונו מונע זאת ממנו כך שהוא נשאר עם מליציה וקית, שמעוניין לגרום ללוכדים לדבר איתו. כשהלוכדים חוזרים לצריף, מאוכזבים מכך שאיבדו את כספם ושכחו את הכלבים, הם מכינים לעצמם תה ומופתעים לגלות שיש לו טעם מוזר, ומוריס אשר יושב על אחת מהקורות קוטע את שיחתם ואומר שאם הם ידברו, יברחו וכיוצא באלה הם ימותו, ומציין כי עליהם להסתכל על רעל העכברים, אשר חלקו חסר. בעודם מנסים להבין מה קורה, עולה קית מהמרתף למטה אוחז בשקית נייר מקומטת, וכשהלוכד המשני שואל מה הוא עשה ברעל קית אומר שככל הנראה ערבב אותו בסוכר. הלוכדים מתרגזים אך מרגישים שהחומר שעורבב בתה משפיע עליהם ומליציה מבהירה להם שלא יעזו לפגוע בה ובקית אחרת ישכחו איפה שמו את הסם הנגדי - אשר לדברי קית הכינו העכברושים. מליציה מבהירה ללוכדים שלהבדיל מקית טוב הלב היא מסוגלת להרעיל אותם, ובעוד לוכדי העכברושים מתחילים לסבול ממיחושים בביטנם הם נחקרים על ידי קית, מליציה ומוריס והשוליה מודה שהם תכננו להיפטר מהעכברושים ולסחוב את כל האוכל - אותו התכוונו למכור למישהו שהלוכד הראשי מכיר. הלוכדים מודים שהם נהגו לכלוא את העכברושים ולתת להם לאכול האחד את השני, ובכך לגרום לעכברושים החזקים ביותר לשרוד, וכשקית שואל של מי היה הרעיון לכך כל אחד מהלוכדים טוען שזה היה רעיון "שלו" ובו בזמן שומע מוריס את עכביש אומר "שלי", ומסביר שמה שלא הורג אותם מחשל אותם. קית חוקר את הלוכדים מה גרם לעכברושים בכלובים להיות מטורפים מפחד, ומוריס מתאמץ לשאול מה יש במרתף השני. הלוכדים נאלצים להודות שכדי להיכנס לגילדה הם יצרו מלך עכברוש, אשר לדבריה של מליציה הוא רוע מוחלט. לאחר מכן מסבירה מליציה ללוכדים הסובלים אשר סם הנגד נמצא במרתף הקטן שבו נעלו אותם הלוכדים, ולאחר שהיא נועלת את אותם במרתף מסבירה מליציה לקית שלמעשה נתנה להם חומר משלשל אשר היה לה בתיק, ואותו גם השאירה כסם נגד. כאשר אנשי העיר דופקים בדלת ומחפשים את לוכדי העכברושים אשר רימו בזירה, מתאכזבת מליציה לגלות שהאנשים מזלזלים בהסבר שלה שהיא וקית השתלטו על הלוכדים בעזרת חתול מדבר, אך לעומת זאת מספרים על עכברושים אשר שוחים שחייה צורנית בחלב.
עכביש זומם לברור בין העכברושים הנשלטים על ידיו את העכברושים החזקים ביותר, אשר יפשטו בכל הערים ובאמצעותם יכריז מלחמה על בני האדם והוא מביע עניין בזהירות פול. בעוד עכביש יכול לשלוט במוחם של יתר העכברושים, הוא מגלה שמוחו של זהירות פול דומה לשלו - אחד החושב עבור כל היתר - והוא מזמן אותו ואת אפרסקים למרתף שבו הוא חי. זהירות פול מסרב להישלט על ידי עכביש, ובעוד עכביש מצהיר שהוא המהות של העכברוש, זהירות פול אומר שעכביש למעשה נוצר על ידי בני אדם והוא כל מה ששלילי במיתוס של העכברושים. אפרסקים מדליקה גפרור כדי שזהירות פול יוכל לראות את מה שנעשה סביבו, וזהירות פול מצליח לשכנע את עכביש להתגלות בפניו, ועכביש מתגלה כשמונה עכברושים עיוורים המחוברים בזנב, אשר מתנועעים בצורה אחידה, וקולו של עכביש נשמע למעשה כאשר העכברושים מושכים בזנבותיהם. מוריס, אשר מצפונו קורא לו לחפש את זהירות פול מאתר את מקור הריח ומצטרף אל אפרסקים וזהירות פול וכשעכביש מבין שהוא לא יוכל להשתלט על מוחו של זהירות פול הוא מנסה לגרום לו לחוש כאב, ובעוד זהירות פול מצליח להתנגד לכך, מאבד מוריס את האנושיות שלו, והאינסטינקט החתולי שלו אומר לו לזנק... הוא תוקף את העכברושים העיוורים והורג אותם, ולאחר מכן מגלה עניין בעכברוש הלבקן אשר אינו מביע פחד בעוד שהגפרור שאפרסקים אחזה בידה נופל מידיה ומצית שרפה...
הצבא של לעור יבש אשר נלחם בעכברושים של עכביש מגיעים למרתף הבוער, שם הם מגלים את מוריס יוצא מתוך הלהבות ונושא בפיו את גופו של זהירות פול. מוריס מאבד עניין בעכברוש המת וכעבור רגע מת גם הוא. כרוח רפאים רואה מוריס את עכברוש העצמות מגיע כדי לקחת את נשמתו של זהירות פול. מוריס תוקף אותו אך נלקח על ידי מוות, אשר לו מציע מוריס עסקה - נשמה נוספת מאלה שנותרו למוריס, בתמורה לזהירות פול. מוות מסכים לעסקה, וכאשר העכברושים ואפרסקים מגיעים אל גופתו של זהירות פול, חוזרים שניהם לחיים.
על אף שעכביש הובס, עדיין נותרה בעיה - חלילן העכברושים אשר צפוי להגיע למחרת. מוריס, קית, מליציה והמשתנים מנסים למצוא פתרון לבעיה ולמרבה השמחה מליציה נושאת בתיק כמות גדולה של צמר גפן. לעור יבש מנחה את המשתנים לאטום את כל הרשתות של העכברושים הלכודים ולהאכיל אותם, לפשוט על כל המרתפים והמחילות בעיר להילחם בכל העכברושים החופשיים - אם הם נכנעים, לקחת אותם בשבי, ואם הם מסרבים להיכנע (בעיקר המבוגרים שביניהם), להרוג אותם, מלחמה אותה הם מנהלים במשך כל הלילה.
כאשר החלילן מגיע, ובעזרת העוזר שלו דורש שכר מופקע, מזמין אותו קית לדו-קרב אשר אם ינצח בו יתן לו החלילן את אחד מחליליו. הוא מבטיח לתושבי העיר שאם ינצח הוא יפתור את בעיית העכברושים אחת ולתמיד ואפילו - למרבה אכזבתו של מוריס - בחינם, אך כיוון שחלילו נשבר על ידי אחד מלוכדי העכברושים שואל קית טרומבון. קית מצליח לנגן בטרומבון החבוט מנגינה לריקודים וסרדינים מופיע בריקוד סטפס. כשהחלילן מכין את החליל שלו, צופה בו חיסכון אדיר וקוראת לעכברושים להתארגן וכשהחלילן מנגן אף אחד מהעכברושים לא יוצא אליו - כל אחד מהמשתנים שם צמר גפן באוזניו, בעוד שהקיקים לכודים בכלובים - פרט למר קליקי.
החלילן קורא לקית הצידה, נותן לו את אחד מחליליו ומסביר לו שבחליל יש מתג נסתר, שכאשר מסיתים אותו הוא מנגן בתדר אותו רק העכברושים שומעים, דבר שגורם להם לבוא בהמוניהם. הוא אף מסביר לקית שהסיפורים אודותיו הם למעשה סיפורים, שנועדו להפחיד את האנשים שלא מעוניינים לשלם לו. קית מסכם עם החלילן ששניהם יסלקו יחד את העכברושים, כיוון שהמיתוס של החלילן צריך להימשך. התמורה עם זאת תהיה 300 דולר, אשר יחולקו בין שניהם. כשקית מסביר לחלילן שהם יחללו מוזיקה רגילה, מתחיל החלילן להבין שקית רקם עסקה עם העכברושים, וכשהם רוקדים ומחללים בחליל רצה אחריהם חוליה של משתנים אשר בעקבותיהם רצים כל הקיקים, שמבחינתם שמחו להתרחק מהעיר ולרוץ אחרי כל עכברוש שיודע את הכיוון... קית והחלילן מובילים את כולם אל עבר הגשר, שם המשתנים מעודדים את הקיקים לקפוץ למים ומבטיחים להם שבמורד הנהר יש ערים שמתאימות להם. תושבי העיר אשר ראו את החלילן הולך לדרכו מופתעים לראות שכאשר קית חוזר, צצים מכל החורים עכברושים נוספים. כשהם מנסים לומר לקית שישנם עוד עכברושים שיש לטפל בהם מסבירים להם קית ומליציה שעם העכברושים האלה הם צריכים ללמוד לחיות.
קית מבטיח לתושבי העיר שהוא אכן יכול לפתור את בעיית העכברושים וגם להחזיר להם את המזון שנגנב מהם, אך כשתושבי העיר מביעים הסתייגות מתייצב מולם לעור יבש, אשר מותש מהקרבות ומאיים עליהם שהוא מוכן להילחם איתם ובכך יוצר אנטגוניזם. מוריס ממהר לגשר בין הצדדים והם הולכים לבניין המועצה, ובתוך כך מביאים סמל דופלפונקט ורב"ט קנופף לבנין המועצה את האוכל שגנבו לוכדי העכברושים, ולעור יבש מזועזע לגלות שסרדינים מוכן להידרדר לרמת חיית מחמד. סרדינים ומוריס מנסים להרגיע את המשתנים, ומוריס מספר לתושבי העיר על כך שהעכברושים מוכנים לנטוש את העיר אל עבר עיר אחרת שבה יעשו תושבי העיר הסכם עם העכברושים ובתמורה העכברושים ישמרו על הטריטוריה שלהם מפני מזיקים מבחוץ (כדוגמת ג'וקים), והעיר אף תהפוך למקור תיירות. הוא אף מציין שאם העכברושים המלומדים יעזבו את העיר, עכברושים אחרים יתפסו את מקומם, ואז תושבי העיר שוב יצטרכו לוכדי עכברושים, ואף יקראו לחלילן... חברי מועצת העיר, אשר מבינים את המסר, מנסים לנסח חוזה עם מועצת העכברושים, כשמוריס מגשר בין הצדדים ואף מוסיף מספר סעיפים משלו. במהלך הדיונים מזמן ראש העיר את לעור יבש לחדרו, ולעור יבש אשר מבחין ביאושו של ראש העיר מרגיע אותו ואומר שההסכם הזה יצליח, מעצם זה שהאנשים והעכברושים אינם נלחמים אלא יושבים ומדברים. הם משווים את הקושי בלהיות אחראי על התושבים ובהתמודדות עם ילד חולמני. מספר שעות לאחר מכן, מוצבים שלטים בגובה פני הקרקע עם כיתוב בכתב הציורים, וקית הופך לחלילן העיר, אשר בין תפקידיו לחלל בפני האורחים ולהרקיד את העכברושים. מוריס, אשר מגלה את כישוריו במשא ומתן מבין שהוא ראוי ליותר מאשר להיות חיית מחמד ואף מוכן לוותר על חלקו בשלל, ומספר חודשים לאחר מכן, כשפרוותו החלימה כמעט לחלוטין, הוא עוזב את העיר בחיפוש אחר נער אחר אותו יוכל להדריך.