stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנק אלבניה
הערות שוליים

1 2  Anëtarët e Këshillit Mbikëqyrës, web.archive.org, ‏2016-04-05
1 2  Interest rates, www.bankofalbania.org
↑  A brief history of the Bank of Albania, web.archive.org, ‏2016-08-09
↑  Koha Jone Online, web.archive.org, ‏2007-10-12
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 10056921-3  ISNI: 0000 0001 0687 9974  LCCN: no2004024235  VIAF: 124685580   WorldCat (עם VIAF): 124685580 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אלבניה ובנושא בנקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ים פקסון

| --- | --- |
 לידה:  9 ביולי 1957 (בן 67) קטרינג שבאוהיו
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.98 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת דייטון
 דראפט:  בחירה מספר 12, 1979 פורטלנד טרייל בלייזרס
 קבוצות כשחקן
 1979–1988   1988–1990:  פורטלנד טרייל בלייזרס   בוסטון סלטיקס
 הישגים כשחקן
 חמישיית העונה השנייה (1984) 2 בחירות למשחק האולסטאר (1983, 1984)
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 1999–2005:  קליבלנד קאבלירס
ג'יימס ג'וזף "ג'ים" פקסון (באנגלית: James Joseph "Jim" Paxson; נולד ב-9 ביולי 1957) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 11 עונות בליגת ה-NBA, בעמדת הקלע. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 14.3 נקודות, 2.0 ריבאונדים ו-2.9 אסיסטים למשחק.
שימש בעבר כג'נרל מנג'ר של קבוצת קליבלנד קאבלירס, ומאז שנת 2006 מתפקד כיועץ לענייני כדורסל בשיקגו בולס, תחת אחיו ג'ון פקסון.
נעורים ומכללות

פקסון נולד בעיר קטרינג שבאוהיו לג'ון פקסון האב, שבעצמו שיחק ב-NBA בין השנים 1958-1956. בשלוש עונותיו הראשונות כשחקן אוניברסיטת דייטון שבאוהיו קלע כ-16.4 נקודות בממוצע למשחק, ובעונת הסיניור שלו פרץ עם 23.2 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית העונה השנייה של ליגת המכללות.
קריירת משחק

פקסון נבחר בבחירה ה-12 של דראפט ה-NBA לשנת 1979 על ידי קבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס. ב-8 וחצי עונותיו הראשונות בליגה המשיך לשחק עבור הטרייל בלייזרס, והיה אחד משחקניה המובילים כשקלע במדיה 16.0 נקודות בממוצע למשחק. לאורך תקופתו בקבוצה העפילה פורטלנד 7 פעמים לשלב הפלייאוף, ועברה פעמיים את הסיבוב הראשון (ב-1983 וב-1985). בעונת 1982/1983 רשם שיא קריירה של 21.7 נקודות למשחק ונבחר לראשונה להשתתף במשחק האולסטאר. בעונה העוקבת העמיד ממוצעים דומים, השתתף בשנית במשחק האולסטאר, ובסיום העונה אף נבחר לחמישייה השנייה של העונה. כאשר עזב את הטרייל בלייזרס בשנת 1988, היה הקלע המוביל בתולדות הקבוצה עם 10,003 נקודות בסך הכול.
במהלך עונת 1987/1988 נשלח בטרייד לבוסטון סלטיקס, בה שיתף פעולה עם "שלושת הגדולים" - לארי בירד, קווין מקהייל ורוברט פאריש. בשתיים וחצי העונות הבאות שימש כמחליף בקבוצה, וקלע ממוצע של 7.6 נקודות למשחק. בסיום עונת 1989/1990 פרש פקסון ממשחק, בגיל 32. בין השנים 1990-1983 שיחק במקביל אליו אחיו הצעיר, הרכז ג'ון פקסון, ששיחק בסן אנטוניו ספרס ובשיקגו בולס.
לאחר הפרישה ממשחק

בשנת 1990 החל פקסון לשמש כעוזר ג'נרל מנג'ר בטרייל בלייזרס, ובשנת 1998 עבר לקליבלנד קאבלירס בה שימש כסגן נשיא לענייני כדורסל. שנה לאחר מכן קודם לתפקיד הג'נרל מנג'ר של הקבוצה, תפקיד אותו מילא עד סוף עונת 2004/2005. לאורך תקופה זו רשמה קליבלנד מאזן כולל של 185 ניצחונות ו-307 הפסדים.
מאז שנת 2006 משמש פקסון כיועץ לענייני כדורסל בשיקגו בולס, תחת אחיו ג'ון, סגן הנשיא לענייני כדורסל בקבוצה.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של פקסון ב-NBA, באתר basketball-reference.com
1 2  שיקגו בולס ממנה את פקסון כיועץ לענייני כדורסל, באתר ESPN,‏ 5 ביולי 2006
↑  סטטיסטיקות המכללות של פקסון, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1979, באתר basketball-reference.com
↑  המובילים הסטטיסטיים של פורטלנד טרייל בלייזרס, באתר basketball-reference.com
↑  הפעולות של פקסון כג'נרל מנג'ר של קליבלנד קאבלירס, באתר basketball-reference.com
בנק אק בארס

| --- | --- |


בניין ההנהלה
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  29 בנובמבר 1993 – הווה (30 שנה) 
 מיקום המטה:  קאזאן 
 הכנסות:  34,032,400,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 רווח:  385,000,000 רובל רוסי (נכון ל־1 בינואר 2015) 
 הון עצמי:  47,700,000,000 רובל רוסי 
 יו"ר:  ולרי סורוקין
 עובדים:  15,000 
  
 http://www.akbars.ru
 
הלוגו הישן
בנק אק בארס (ברוסית: ПАО «АК БАРС» БАНК) הוא בנק מסחרי במניות משותפות בטטרסטן, רוסיה. נוסד בשנת 1993.
פעילות

המשרד הראשי ממוקם בבירה הטטרית, קאזאן. לבנק כל סוגי הרישיונות הבנקאיים הקיימים בפדרציה הרוסית ומספק יותר ממאה סוגים של שירותי בנקאות ללקוחות עסקיים ופרטיים.
בשנת 2014 הבנק הפך לבנק הראשון ברוסיה לאמץ את בנקאות השריעה. לכן הבנק מסרב לממן עסקי אלכוהול והימורים או בחברות שעוסקות בבניית חוות חזירים.
בתחילת 2018 שירת בנק אק ברס למעלה מ-3.1 מיליון אנשים ולמעלה מ-67 אלף לקוחות עסקיים. הון מורשה ששולם – 38.0 מיליארד רובל. סכום ההון החל מ-1 בינואר 2017 עמד על 71.6 מיליארד רובל.
רשת סניפים החל מ-1 במרץ 2018 – חמישה סניפים בערים הגדולות ברוסיה, 142 משרדים נוספים, 22 מסופים, 88 משרדים תפעוליים.
הבנק היה השותף הרשמי של משחקי הסטודנטים העולמיים ה-27 בקאזאן בשנת 2013, כמו גם השותף הלאומי של אליפות העולם בשחייה ה-16 בשנת 2015 שנערכה בקאזאן. בנוסף, הבנק הוא נותן החסות של מועדון ההוקי קרח אק בארס קאזאן ושל אצטדיון אק בארס ארנה.
הערות שוליים

↑  Lossan, Alexei (17 בספטמבר 2014). "Tatarstan bank shows Sharia financing is cheaper than Eurobonds". Russia Beyond The Headlines. נבדק ב-30 באוגוסט 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
ג'ורג' גרוב

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1820 קלפהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  28 במאי 1900 (בגיל 79) Lower Sydenham, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  Brockley and Ladywell Cemeteries 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האמבט (1894)  Knight Bachelor (1883) 
 
ג'ורג' גרוב (באנגלית: Sir George Grove‏; 13 באוגוסט 1820 - 28 במאי 1900) היה סופר אנגלי בנושאי מוזיקה, הידוע כעורך המייסד של מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים.
ביוגרפיה

בהכשרתו היה גרוב מהנדס אזרחי, ואף הצליח במקצועו זה, אבל אהבתו למוזיקה משכה אותו אל תחום הניהול המוזיקלי. כחלק מעבודתו כאחראי לקונצרטים התזמורתיים הקבועים ב"קריסטל פאלאס", כתב את ניתוח היצירות בתוכניות הקונצרטים; מרשימות אלה צמח עם השנים המילון המוזיקלי שלו. עניינו במוזיקה של פרנץ שוברט, שהוזנחה באנגליה בנקודת זמן זו במאה ה-19, הניע אותו ואת ידידו ארתור סאליבן לצאת לווינה בחיפוש אחר כתבי יד עלומים של שוברט. מחקריהם הובילו לגילוי הפרטיטורה האבודה למוזיקה ל"רוזמונדה" של שוברט בשנת 1867.
גרוב היה מנהלו הראשון של הקולג' המלכותי למוזיקה מאז היווסדו בשנת 1883 ועד לפרישתו בשנת 1894. הוא גייס לסגל מורי המוסד מוזיקאים מן המעלה הראשונה, בהם יוברט פארי וצ'ארלס ויליירס סטנפורד וקשר יחסי עבודה קרובים עם הקונסרבטוריון הוותיק יותר של לונדון, האקדמיה המלכותית למוזיקה.
נוסף לעבודתו המוזיקלית, טיפח גרוב ידע מעמיק ומלומד בכתבי הקודש. דן סטנלי פנה אליו בבקשה לערוך "מילון מילים טופוגרפיות בעברית" בשביל ספרו, "סיני ופלשתינה". במסגרת עבודתו זו התוודע אל הצורך במפה מודרנית ומפורטת ובתיאור מדויק של ארץ הקודש, אבל בנסיונותיו להקים אגודה להוצאת כוונותיו מן הכוח אל הפועל לא מצא שותפים לדבר. תרומתו לספרות האנגלית בנושא כוללת קונקורדנציה ב-1854 וכאלף דפים של "מילון התנ"ך" של סר ויליאם סמית' מ-1863, כהמשך לעבודתו על שמות מקומות עבריים. ב-1858 יצא גרוב למסעו הראשון לפלשתינה, שחיזק את התלהבותו לנושא של שמות מקומות בתנ"ך. "הקרן לחקר ארץ ישראל" נוסדה בראש ובראשונה הודות לפעילותו של גרוב, שהצליח לגייס לוועדת ההקמה אישים ידועי-שם משורות האצולה והכנסייה האנגליקנית, מדענים ומלומדים וכן נציג מעולם ההוצאה לאור. גרוב קיבל את תמיכתו של משה מונטפיורי, אולי הדמות הציבורית החשובה ביותר בקהילה האנגלית-יהודית של זמנו, הודות לכך, שהאגודה הייתה נקייה מכיתתיות והתמקדה בחקר המורשת היהודית-נוצרית המשותפת. גרוב כיהן כנשיא כבוד של הקרן מאז הקמתה ועד 23 ביולי 1866.
הערות שוליים

↑  גרייבס ויאנג, "ג'ורג' גרוב", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  גרייבס ויאנג, שם
↑  "סר ג'ורג' גרוב", הקרן לחקר ארץ ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262154905171  PLWABN: 9810571155005606  BIBSYS: 90088139  BNE: XX959390  BnF: cb13568276d (data)  GND: 118719025  ICCU: RAVV030103  ISNI: 0000 0001 2139 6428  LCCN: n90642129  LNB: 000305005  NDL: 00550436  NKC: jn20011210211  NLA: 35154420  NLG: 224866  NSK: 000118498  NTA: 068648200  RERO: 02-A003324381  SELIBR: 188750  SNAC: w6bz6hzm  SUDOC: 03158702X  Trove: 844539  VcBA: 495/154543  VIAF: 74018712   WorldCat (עם VIAF): 74018712
בנק אש ישראל

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  בנק
 מוטו:  בנקאות פרטית דיגיטלית
 מיקום המטה:  תל אביב יפו
 שליטה בחברה:  ניר צוק, ויובל אלוני
 מוצרים עיקריים:  שירותי בנקאות אישית
 יחס הון:  נדרש: מינימום 50 מ' ש"ח.
 יו"ר:  שמואל האוזר
 מנכ"ל:  קובי מלכין
  
 https://www.esh.com
 
בנק אש ישראל הוא בנק אינטרנטי ישראלי, שקיבל אישור הפעלה מבנק ישראל בדצמבר 2022. לאחר הקמתו הוא צפוי להיות הבנק הדיגיטלי השני בישראל, לאחר בנק ONE ZERO.
היסטוריה

הבנק הוקם על ידי היזמים יובל אלוני וניר צוק. בדצמבר 2022 קיבל את אישור ההפעלה מבנק ישראל.
פרופ' שמואל האוזר, לשעבר יושב ראש רשות ניירות ערך, מונה ליו"ר הבנק, נדין בודו-טרכטנברג תכהן כסגניתו. קובי מלכין, שהיה מנהל בנק אוצר החייל, צפוי לנהל את הבנק.
בינואר 2023 רכשה חברת כלל ביטוח 5% ממניות הבנק, תמורת השקעה של 100 מיליון ש"ח בו.
הערות שוליים

↑  בנק ישראל אישר הקמה של בנק חדש נוסף: בנק אש ישראל, באתר בנק ישראל, 25 בדצמבר 2022
↑  וואלה! כסף‏, כמו esh בשדה הפיננסי: בנק חדש נולד בישראל, באתר וואלה, 25 בדצמבר 2022
↑  עירית אבישר, גולן חזני, אש ישראל, הבנק הדיגיטלי החדש של ניר צוק, קיבל רישיון מבנק ישראל, באתר כלכליסט, 25 בדצמבר 2022
↑  גולן חזני, כלל ביטוח תשקיע 100 מיליון שקל בבנק הדיגיטלי של ניר צוק, באתר כלכליסט, 7 בינואר 2023
↑  רועי ויינברגר, ‏שנה אחרי הרישיון: הבנק החדש של ניר צוק יפתח חשבונות לעובדים | בלעדי, באתר גלובס, 4 בדצמבר 2023
ג'ון דיר

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית, נסחרת ב-NYSE
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (2 בינואר 1990–DE) 
 מוטו:  "Nothing Runs Like a Deere" ("שום דבר לא רץ כמו איילה" (באנגלית Deer)
 מייסדים:  ג'ון דיר
 תקופת הפעילות:  1857–הווה (כ־167 שנים)
 חברות בנות:  ג'ון דיר (גרמניה)  John Deere Forestry Oy 
 מיקום המטה:  מולין 
 משרד ראשי:  מולין, אילינוי, ארצות הברית.
 ענפי תעשייה:  manufacture of agricultural and forestry machinery 
 מוצרים עיקריים:  ציוד מכני-חקלאי וציוד מכני הנדסי (צמ"ה)   בעיקר טרקטורים, קומביינים ודחפורים,  מוצרי ניווט יחסי (DGPS)‏ כמו StarFire, בעיקר לחקלאות מדייקת
 שווי שוק:  111.02 מיליארד דולר (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  26.89 מיליארד דולר (2016)
 רווח תפעולי:  2.988 מיליארד דולר (2016)
 רווח:  1.524 מיליארד דולר (2016)
 מנכ"ל:  John May 
 עובדים:  56,767 (2016)
  
 www.deere.com 
 
ג'ון דיר (השם הרשמי באנגלית הוא: Deere & Company) היא חברה לציוד מכני-חקלאי, הנקראת על שם מייסדה, ג'ון דיר (John Deere) ומובילה בתחום הציוד החקלאי בעולם (בשנת 2008 מוקמה במקום ה-87 בדירוג החברות של כתב העת פורצ'ן). ג'ון דיר הייתה ב-2013 חברת המכונות הגדולה בעולם, והיא מובילה בתחומי טכנולוגיה חקלאית מתקדמת כגון בתחום חקלאות מדייקת עם חברות בת כגון NavCom שפיתחה את מערכת הניווט היחסי StarFire (אנ')
היבואן המורשה של ג'ון דיר בישראל הוא מפרם סוכנויות (1999) בע"מ. לחברה שלוש חנויות עודפים ורשת מוסכים מורשים בישראל.
פרופיל החברה

בסיס החברה נמצא במולין שבמדינת אילינוי. והיא מייצרת טרקטורים, קומביינים, טרקטורונים וציוד מכני-חקלאי משלים. כמו כן מייצרת החברה ציוד מכני הנדסי לבנייה, סלילה ויערנות.
נכון ל-2008 מעסיקה החברה כ-52,000 עובדים ב-27 ארצות ברחבי העולם בעיקר בארצות הברית, מקסיקו, ברזיל, אוסטרליה, טורקיה, קנדה, סין, צרפת, גרמניה, ספרד, פולין, איטליה, הודו ודרום אפריקה.
לחברה גם זרוע פיננסית המספקת פתרונות מימון, אשראי וליסינג לחקלאים. היא מרחיבה את פעילותה לתחומים משיקים כדשנים והשקיה וכדומה, על ידי רכישת חברות בתחומים אלה. במסגרת פעילות זו רכשה ג'ון דיר ב-2008 את חברת הצנרת "פלסטרו גבת" שבקיבוץ גבת תמורת 254 מיליון ש"ח.
החברה נסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק (סימנה NYSE: DE).
היסטוריה > ג'ון דיר - מייסד החברה

דיר נולד בורמונט והיה נפח, בתחילה כשוליה ומ-1825 כבעל מקצוע עצמאי. הוא נשא אישה ב-1827 אך משום שנתקל בקשיים כלכליים נדד למערב והתיישב באילינוי (אשתו וילדיו הצטרפו אליו מאוחר יותר). בכפר הקטן Grand Detour, בו התיישב, היה לנפח היחיד וסייע לאיכרים בטיפול במחרשות הברזל בהן השתמשו. הוא הבחין שיהא זה עדיף לספק לאיכרים מחרשות עשויות פלדה, אשר יהיו עמידות יותר ובשנת 1837 פיתח את מחרשת הפלדה הראשונה והחל לייצר ולמכור מחרשות פלדה באופן תעשייתי. ב-1841 כבר ייצר בין 75 ל-100 מחרשות בשנה. ב-1848, לאחר ניסיון כושל להכניס שותף לעסקו, עבר דיר לעיירה מולין, שעל גדות נהר המיסיסיפי. שם פרחו עסקיו וב-1855 כבר מכר כ-10,000 מחרשות בשנה. הוא הקפיד על איכות הייצור וצוטט כמי שאמר שלא ישים לעולם את שמו על גבי מוצר שלא יוצר במיטב יכולתו האפשרית. ב-1857 הותיר את עסקיו לבנו, צ'ארלס, ואיגד את פעילות החברה בשם "Deere & Company".
בהמשך היה דיר לאישיות ציבורית במולין, נשא בכמה משרות ואף שירת כראש עירייה במשך שנתיים.
היסטוריה > במאה ה-19

בשנים שלאחר פרישתו של ג'ון דיר, התפתחה החברה. החקלאות התפתחה וגאתה בשטחי ארצות הברית לפני ובעיקר אחרי מלחמת האזרחים ונפתחו סניפים בקנזס סיטי (1869), סנט לואיס (1879), מיניאפוליס, אומהה וסן פרנסיסקו. בהמשך נפתחו גם מפעלי ייצור בקנדה.
היסטוריה > במאה ה-20

בשנת 1915 יוצר הטרקטור הראשון בעל מנוע הבנזין. ב-1916 החלה חברת ג'ון דיר לייצר טרקטורים כמענה לצורכי העידן החדש של המיכון החקלאי. מאז תפסו הטרקטורים את החלק העיקרי מפס הייצור והצמיחה הייתה מהירה. עם זאת נאלצה החברה להתמודד עם תחרות מצד חברות כפורד ואינטרנשיונל (International Harvester), שהחלו לייצר טרקטורים וחברות מקומיות קטנות שניסו לנצל את הטכנולוגיה החדשה כמו "Waterloo Boy", אותה רכשה.
בשנת 1923 ייצרה ג'ון דיר את מודל "D" שהיה לאב-טיפוס לטרקטור בנזין בעל מנוע שתי פעימות. מודל זה נותר פופולרי במשך שלושה עשורים. אולם באותה שנה נוצר גם ה-Farmall, על ידי המתחרה אינטרנשיונל, כטרקטור ייעודי לעיבוד גידולי שורה: שני גלגלים אחוריים גדולים ורחוקים זה מזה, המקנים יציבות וכוח, גוף צר ושני גלגלים קדמיים קטנים וצמודים זה לזה כך שיתאים לעיבוד ולאסיף של שתי שורות גידולים. מודל זה היווה אב-טיפוס לטרקטורי עיבוד במשך שנים רבות. על מנת להתחרות בו פיתחה ג'ון דיר את הטרקטור ל"שימוש כללי" (GP) שיצא לשוק ב-1927 אשר הדגיש פשטות, אמינות ואחזקה זולה.
ב-1927, כמענה לתחרות בתחום ועל מנת לענות לביקוש שהתעורר, ייצרה החברה את הקומביין הראשון מתוצרתה.
ב-1934, עם תום השפל הגדול, ותוך ניצול תנופת הפיתוח החקלאי והבנייה של הניו דיל הוציאה החברה לשוק את "מודל A" ו"מודל B" (בעיצובו של הנרי דרייפוס) שהחליפו את ה-GP, הטרקטורים הפופולריים ביותר שלה שחלקם היו פעילים ברחבי העולם עד שנות השישים גם הדחפור הראשון של ג'ון דיר יצא לשוק באותה שנה. לטרקטורים לא הייתה מערכת חשמל והם הונעו על ידי "מנואלה" ידנית, אך הם היו אמינים מאוד. פשטותם איפשרה תיקון והחלפה של חלקים על ידי מכונאים בלתי מיומנים שלא עברו הכשרה מיוחדת ובאמצעות חלפים לא סטנדרטיים ומאולתרים שהתאימו למדינות מתפתחות ובכלל זה מדינת ישראל הצעירה.
בעת מלחמת העולם השנייה הופנו משאבי ג'ון דיר לייצור צבאי של טרקטורים ודחפורים לשימוש צבאי וחלפים לתעופה, תובלה ותחמושת.
ב-1949 ייוצר "מודל R", הראשון בעל מנוע דיזל. לטרקטורי החברה התווספו מערכת חשמל להנעה ולתאורה וצמיגי גומי. ב-1959 יוצר ה"8010" הענק במשקל 10 טון ובעל הספק של 215 כוח סוס.
במהלך שנות השישים והשבעים הפכה ג'ון דיר לחברה מובילה בכלכלה האמריקאית (ב-1966 עבר סך המכירות לראשונה את סך המיליארד דולר וב-1979 עבר סך המכירות לראשונה את ה-5 מיליארד), היא רכשה חברות מקומיות במדינות ברחבי העולם והפכה אותן למוקדי ייצור וייצוא והחלה לייצר שותפויות עם מפעלים מקומיים כגון פיאט באיטליה ו-Yanmar ביפן.
לאחר משבר בשנות השמונים, זכתה החברה לשגשוג בשנות התשעים בזכות פתיחת שוקי מזרח אירופה ורכישת חברות כדוגמת חברת הטרקטורים הקלים הצ'כית Zetor, שייצרו ציוד מותאם למשקים קטנים. ב-1997 נפתח בפני החברה השוק הסיני הענק ומכירותיה מחוץ לארצות הברית עלו ל-3 מיליארד דולר. הרווח הכולל של החברה ב-1998 עלה לראשונה על מיליארד דולר.
מדגמי "ג'ון דיר"

ג'ון דיר מודל A
ג'ון דיר 3020
ג'ון דיר 5220
ג'ון דיר 9630
לקריאה נוספת

Original John Deere Letter Series Tractors, 1923-1954 by Brian Rukes,Andy Kraushaar
הערות שוליים

↑  רשימת החברות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007442923305171  ISNI: 0000 0004 0434 9672  LCCN: n50052155  NKC: kn20070619005  SUDOC: 177265922  VIAF: 153574203   WorldCat (עם VIAF): 153574203 
ג'ון דיר (1804–1886)
"מודל D"
טרקטור ממשפחת GP, ‏1936 עם צמיגי גומי
משדדת דיסקים נגררת על ידי טרקטור ג'ון דיר, כל רכבי החברה הם בצבע ירוק
קומביין בשעת קציר
בנק אמריקאי ישראלי

| --- | --- |


שדרות רוטשילד בשנות ה-30 על הבניין ברוטשילד 11 ניתן לראות את הכיתוב "בנק יעקב יפת ושות' בע"מ
 נתונים כלליים
 מייסדים:  יעקב (הרמן) יפת אלפרד פויכטוונגר רוברט לוי
 תקופת הפעילות:  1933 כבנק יפת – 1999
 חברת אם:  בנק הפועלים
 מיקום המטה:  שדרות רוטשילד 28
 משרד ראשי:  שדרות רוטשילד 11
 רווח:  13 מיליון שקל (1998)
 הון עצמי:  232 מיליון שקל (1998)
 סך המאזן:  4.5 מיליארד שקל(1998)
 עובדים:  300
בנק אמריקאי ישראלי, או בנק יפת בשמו הראשון, היה בנק ישראלי שפעל משנת 1933 ועד למיזוגו הסופי בבנק הפועלים בשנת 1999.
אודות הבנק

הבנק נוסד בשנת 1933 על ידי יעקב (הרמן) יפת, בן למשפחת בנקאים יהודים מברלין (ואביו של ארנסט יפת) שעלה לארץ ישראל, בשותפות עם אלפרד פויכטוונגר ורוברט לוי. לפני שעלה ניהל יפת את בנק יפת-זונדהיימר ושות' בברלין (בנק שנוסד על ידי אביו בפרנקפורט). הסניף הראשון הוקם ברחביה בירושלים, סניף תל אביב נפתח בשנת 1934, וסניף חיפה בשנת 1949. יעקב יפת נפטר בשנת 1939 ואלפרד פויכטוונגר, היה למנהל הבנק. אלפרד היה אח של אילזה פויכטוונגר אשתו של יעקב יפת וב-1953 היא מכרה לו את חלקה בבנק.
בשנת 1956 הוטל על הבנק קנס של 100,000 לירות, לאחר שהורשע בעבירות מטבע חוץ. בשנת 1957 מכר אלפרד פויכטוונגר את הבנק לקבוצת משקיעים זרים בראשות דוד דונסקי וסם דובינר.
ביולי 1969 רכש בנק הפועלים 75% מהבעלות על בנק יפת, והמשיך להפעילו כבנק עצמאי.
בשנת 1975 התאחד בנק יפת עם הנציגות הישראלית של אקסצ'יינג נשיונל בנק אוף שיקגו (Exchange National Bank of Chicago) שהיו לה שני סניפים בישראל (בירושלים ובתל אביב), ליצירת בנק אמריקאי ישראלי.
הסניף הראשי של הבנק בתל אביב שכן בשדרות רוטשילד 11 משנות השלושים עד לסגירתו בשנת 1998. בנין ההנהלה המרכזית של הבנק שכן בשדרות רוטשילד 28, בשנת 2002 מכר בנק הפועלים את הבניין למיקי דורסמן.
ב-1 ביולי 1999 מוזג בנק אמריקאי-ישראלי אל בנק הפועלים וחדל להתקיים כגוף עצמאי או כמותג. כל 17 סניפי הבנק הפכו לסניפי בנק הפועלים ובהמשך חלקם נסגרו.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אורנה רביב , ‏מיזוג בנק אמריקאי-ישראלי בבנק הפועלים יושלם השבוע, באתר גלובס, 28 ביוני 1999
↑  מפת תל אביב והסביבה שנערכה בשנת 1958 והודפסה ב- 1960 ע"י מחלקת המדידות, עם ציון מיקום 'בנק יעקב יפת' (מס' 402 במפתח) בשדרות רוטשילד, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  שלמה פרנקל ושמשון ביכלר, המיוחסים אצולת הממון של ישראל, הוצאת כדים, 1984
↑  קנס מאה אלף לירות על בנק יפת, דבר, 17 ביולי 1956
↑  בנק יפת נרכש ע"י אגוד משקיעי הון, דבר, 21 ביוני 1957
↑  דוד ליפקין, בנק הפועלים רכש השליטה על בנק "יפת", דבר, 6 ביולי 1969
↑  "בנק יפת" הפך ל"בנק אמריקאי־ישראלי", מעריב, 17 בנובמבר 1975
בנק חדש: "בנק אמריקני־ישראלי", על המשמר, 18 בנובמבר 1975
↑  הבית בשדרות רוטשילד, באתר גלובס, 6 באוגוסט 1998
↑  סמי פרץ, הפועלים מכר לבעלה לשעבר של שרי אריסון בניין בשדרות רוטשילד בת"א - ב-6.5 מ' ד, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2002
אלעזר לוין , ‏עו"ד ברץ עמד לרכוש בניין בנק אמריקאי-ישראלי ב-5.55 מיליון דולר - וחזר בו, באתר גלובס, 22 בספטמבר 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258109205171  VIAF: 148294817   WorldCat (עם VIAF): 148294817
ג'ייס אוורט

| --- | --- |

 לידה:  27 במאי 1972 (בן 52) אוונסוויל, אינדיאנה, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בלמונט 
 עיסוק:  זמר-יוצר
 סוגה:  קאנטרי
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Epic Records
 שיתופי פעולה בולטים:  ג'וש טרנר
 www.jaceeverett.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ייס אוורט (אנגלית: Jace Everett; נולד ב-27 במאי 1972 באינדיאנה) הוא מוזיקאי קאנטרי אמריקאי. אוורט פעיל משנת 2005 בחברת התקליטים Epic Records, תחתה הוציא את הסינגל הראשון שלו "That's the Kind of Love I'm In" שהגיע למקום 51 במצעד Hot Country Songs במגזין בילבורד האמריקאי, שהיה גם לסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלו הנושא את שמו. להיטו שכתב, Bad Things, נבחר לשיר הנושא של סדרת הערפדים המצליחה של HBO, דם אמיתי.
ביוגרפיה

אוורט נולד ב-7 בינואר 1972 באוונסוויל, אינדיאנה. עבודותיו של אביו גרמו לו ולמשפחתו לעבור לעיתים קרובות; מאינדיאנפוליס לסנט לואיס שבמיזורי ומשם לפורט וורת', טקסס. בגיל 6 הוא החל לנגן מוזיקת קאנטרי בכנסייה שלו ובהופעות בבית הספר. מאוחר יותר בחייו, הוא עבר לנאשוויל שבטנסי במטרה ללמוד באוניברסיטת בלמונט.
בשנת 2005 חתם אוורט באפיק רקורדס, תחתם הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו, "That's The Kind of Love I'm In" בחודש יוני באותה השנה. השיר הגיע למקום ה-51 במצעד הקאנטרי וקדם להוצאת אלבום הבכורה שלו הנושא את שמו, בתחילת 2006.
אוורט כתב ביחד עם ג'וש טרנר את הסינגל "Your Man" שהגיע למקום הראשון במצעד הקאנטרי, עבורו קיבל אוורט את פרס שידור המוזיקה המאוחד. שירים נוספים מהאלבום שיצאו כסינגלים — "Bad Things"‏, "Nowhere in the Neighborhood" ו-"Everything I Want" לא זכו להצלחה בארצות הברית אף על פי ש-"Bad Things" מוקם במקום ה-49 במצעד הסינגלים הבריטי בנובמבר 2009.
השיר "Bad Things" הוא שיר הפתיח של סדרת הטלוויזיה המצליחה של HBO, "דם אמיתי". שרלין האריס, מחברת הספרים עליה מבוססת סדרת הטלוויזיה, ביצעה מחווה לשיר זה בכך שהזכירה אותו בספר העשירי בסדרת "מסתרי הערפדים הדרומיים", "מוות במשפחה". השיר זכה בפרס שידור המוזיקה המאוחד בשנת 2009 בקטגוריית הטלוויזיה בכבלים וכן היה מועמד עבור פרס Scream Awards בקטגוריית "Best Scream Song of the Year".‏
אלבומו האחרון, "Red Revelations" יצא ביוני 2009. הדואט שביצע ביחד עם המוזיקאי CC Adcock, ‏"Evil is Going on" הוא שיר הנושא לפסקול העונה השלישית של דם אמיתי.
דיסקוגרפיה > אלבומים

Jace Everett ‏— 7 במרץ 2006
Old New Borrowed Blues ‏— 11 בנובמבר 2008
Red Revelations ‏— 23 ביוני 2009
Mr. Good Times ‏— 19 בספטמבר 2011
Terra Rosa ‏— 23 ביולי 2013
דיסקוגרפיה > סינגלים

2005: That's the Kind of Love I'm In
2005: Bad Things
2006: Nowhere in the Neighborhood
2006: Everything I Want
הערות שוליים

1 2  ביוגרפיית ג'ייס אוורט באתר allmusic, ‏17 ביולי 2008
1 2  "Charts Stand By 'Your Man'". Broadcast Music Incorporated. 12 באפריל 2006. נבדק ב-4 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Morris, Edward (20 במרץ 2006). "ASCAP, BMI Honor Josh Turner and Writers of "Your Man"". CMT. נבדק ב-4 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Chart Stats - Jace Everett - Bad Things". Chartstats.com. ארכיון מ-2011-09-02. נבדק ב-2009-11-11.
↑  Tucker, Ken. "True Blood - TV Review". Entertainment Weekly. נבדק ב-2008-10-22.
↑  "BMI Film & Television Awards Tout Composers of Year’s Top Film, Television, & Cable Music" Retrieved on 2009-09-02.
↑  "Best Scream Song of the Year, 2009" Spike.com Retrieved on 2009-09-02.
↑  "Jace Everett talks about his new CD "Red Revelations"". True Blood Online. נבדק ב-2009-07-17.
↑  True Blood: Listen to the Season 2 Soundtrack Live Stream; Watch the Full Season 3 Trailer
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 13005057  BnF: cb16192350w (data)  ISNI: 0000 0000 7760 6642  LCCN: n2006095628  MusicBrainz: 6c04cad1-bcb0-4542-a04a-14d4a7114ab2  SUDOC: 251425169  VIAF: 264308060   WorldCat (עם VIAF): 264308060
ג'ורג' ליווינגסטון רובינסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 באוגוסט 1863 
 פטירה:  18 ביולי 1958 (בגיל 94) 
 השכלה:  אוניברסיטת פרינסטון 
 
ג'ורג' ליווינגסטון רובינסון (19 באוגוסט 1864 - 18 ביולי 1958) היה סופר ידוע, חוקר מקרא ומרצה.
הוא נולד במערב חברון, ניו יורק לוויליאם ומרי (ארצ'יבלד) רובינסון. בשנים 1880–1883 הוא למד לימודים קלאסיים בפורט אדוארד כהכנה ללימודים גבוהים שיכשירו אותו להיות כומר. הוא קיבל תואר ראשון ושני מאוניברסיטת פרינסטון, בה למד בשנים 1883–1887. הוא ביקר פעמים רבות באירופה ובלבנט. הוא הכיר את אשתו, ג'סי הארווי, והתחתן במצרים. הוא קיבל את הדוקטורט שלו בשפות עתיקות מאוניברסיטת הומבולדט של ברלין, בה למד בשנים 1893–1895, אצל אוגוסט דילמן (אנ'). הוא החל לעבוד כמרצה בנוקס קולג', טורונטו ובמכללה הסורית הפרוטסטנטית בביירות. בעת שעבד כמנהל בית הספר לחקר המזרח בירושלים (1913–1914), הייתה לו הזדמנות לחקור אתרים עתיקים רבים בארץ ישראל. הוא נודע בכך שזיהה את המשמעות הדתית של "המקום הגבוה" בפטרה, מזבח מתקופת הברזל. הוא היה מהחוקרים המערביים היחידים שהורשו לבקר במערת המכפלה.
שנים רבות הוא כיהן כפרופסור בסמינר התאולוגי של מקורמיק (אנ') בשיקגו. הוא שלט בלטינית, גרמנית, עברית, יוונית קלאסית וכתב יתדות אשור. הוא הלחין והוציא לאור את מזמור "הרהורים". ספריו שפורסמו כוללים את הסרקפוקוס של הציוויליזציה העתיקה (מקמילן, 1930), מנהיגי ישראל, ספר ישעיהו, שנים עשר הנביאים הקטנים והאוטוביוגרפיה של ג'ורג' ל. רובינסון, היסטוריה קצרה של חיים ארוכים, בנוסף למאות חיבורים, מונוגרפיות ופרסומי מחקר.
הוא מת בסיינט פול ב-18 ביולי 1958.
הערות שוליים

1 2 3 4  Autobiography of George L. Robinson, A Short History of a Long Life, Baker Book House, 1957
↑  Autobiography of George L. Robinson, A Short History of a Long Life, Baker Book House, 1957, pages 18-20
↑  Journal of the American Oriental Society, Volume 18. American Oriental Society. 1897. p. 397.
↑  King, Philip J. 1983. American Archaeology in the Mideast: A History of the American Schools of Oriental Research. Philadelphia
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312360905171  GND: 1052026729  ISNI: 0000 0001 0782 4457  LCCN: no92023303  NTA: 085819298  SNAC: w6mk81vx  VIAF: 61111791   WorldCat (עם VIAF): 61111791