stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השרפה בקתדרלת נוטרדאם

| --- | --- |

גג מבנה הקתדרלה עולה באש - בסמוך למגדלי הפעמונים של החזית המערבית של הקתדרלה
 סוג:  שרפה
 תאריך התחלה:  15 באפריל 2019
 שעה:  18:20 שעון צרפת
 תאריך סיום:  16 באפריל 2019
 משך האסון:  15 שעות
 גורם:  כנראה תאונת עבודה - ייתכן - בדל סיגריה שהושלך
 הרוגים:  0 
 פצועים:  3 (לוחם אש אחד ושני שוטרים)
 נעדרים:  0
 נזק:  מאות מיליוני אירו
 קואורדינטות:  48°51′11″N 2°20′59″E﻿ / ﻿48.853°N 2.3498°E﻿ / 48.853; 2.3498
  (למפת פריז מוגדלת) נוטרדאם(למפת פריז רגילה) נוטרדאםhe
 
הקתדרלה - לפני ואחרי השרפה

class=notpageimage|הצגה
השרפה בקתדרלת נוטרדאם פרצה ב־15 באפריל 2019 בשעה 18:20 לערך, כובתה באופן מלא למחרת ב־10:00, וגרמה לנזק כבד למבנה, ללא נפגעים בנפש. השרפה פרצה בגג המבנה, ובמהלכה קרסו גג הקתדרלה וצריח המצלב. חלונות הרוזטה המפורסמים של הקתדרלה שרדו את השרפה, ומספר חלונות וויטראז'ים נהרסו. קירות המבנה, מגדלי הפעמונים, וחלק מתקרת האבן המצוייה מתחת לתקרת העץ שנשרפה, ניצלו מן האש, וכך גם עוגב הקתדרלה המפורסם. ממשלת צרפת התחייבה לבנות מחדש את הקתדרלה, והקתדרלה עברה שיפוצים ונפתחה מחדש ב-7 בדצמבר 2024.
רקע ארכיטקטוני

הקתדרלה נבנתה בשנים 1163–1345 בסגנון גותי, שהיה אז חדש ומהפכני. בסגנון הגותי מסתמכים על שלד אבן מתוחכם לנשיאת העומסים של המבנה ולתמיכה בו, ובחלונות הויטראז' הרבים והגדולים שמחליפים קירות אבן מוצקים (כפי שהיה נהוג באדריכלות רומנסקית). אבני המפתח בשלד הגותי היו עמודי תמיכה גדולים שנשאו קמרונות אבן המבוססים על קשתות אבן מחודדות ונתמכו מהצד על ידי תמיכות דואות. חוזקו של השלד הגותי איפשר את הישרדותה של הקתדרלה בשרפה, למרות הנזק הכבד שנגרם לה.
הקתדרלה ב-2009
חלון הרוזטה הצפוני
פנים הקתדרלה עצום בממדיו – 9,000 איש יכולים להתכנס באולם שאורכו 134 מטר, רוחבו 48 מטר וגבהו 35 מטר. למבנה צורת צלב לטיני מנוון (כאשר רוחב הטרנספט לא חורג מרוחב הספינה הראשית ובית המקהלה), והוא פונה מזרחה, לעבר השמש העולה. העמודים שמול שערי הכניסה תומכים את המגדלים וקוטרם – חמישה מטרים. מעל תקרת האבן הגבוהה גמלון העשוי עץ אלון שנבנה במאה ה-12 והמאה ה-13 – יער של 210 דונמים (0.21 קילומטרים רבועים) נכרת על מנת לספק את העץ לבניית הגג, המצופה בדיל במשקל של 230 טונות (ראו בתמונות). בעת השרפה נשרף גג העץ והבדיל שנמס גרם לקריסת חלק מקמרונות האבן (ראו תמונה).
במהלך העשור השני של המאה ה-21 הקתדרלה הייתה בעיצומם של שיפוצים, עקב אי יציבות במבנה, שגרמה לסדקים בתקרת המבנה שהצריכה שיפוץ דחוף ושיקום גג המבנה.
לקראת עבודות השיפוץ הוקמו פיגומי עץ רבים סביב המבנה, ופסלי אבן וברונזה הוצאו מן האתר.
השרפה

סיבת השרפה טרם נודעה בוודאות, אך נראה כי היא קשורה בעבודות שיפוץ בבניין. בשעה 18:18 פרצה אש בעלייה שתחת גג הקתדרלה. בשעה 18:20 נשמעה אזעקת האש והשומרים פינו את הקתדרלה. שומר נשלח לבדוק את העניין, אך עלה בטעות למקום הלא נכון – עליית הגג של הסקרסטיה הסמוכה – שם לא ראה סימן לאש. בינתיים התפשטה האש, ומכבי האש שהוזמנו בשעה 18:50 הגיעו בסביבות 19:00.
הזמן בו התגלתה האש (18:35) היה סמוך לסוף שעות הביקור בקתדרלה (18:45), כאשר המבקרים האחרונים החלו לצאת מהמבנה. בנוסף, מיסה שהייתה אמורה להתקיים בין השעות 18:15–19:00, התבטלה לאחר האזעקה (ב־18:20), מסיבה זאת לא היו נפגעים בשרפה.
השוטרים שהגיעו פינו במהירות את איל דה לה סיטה (אי במרכז נהר הסן שעליו ניצבת הקתדרלה), וכל דרכי הגישה אליו נסגרו.
צופים רבים התכנסו על גדות הנהר כדי לצפות באירוע. עשן רב כיסה את מרכז פריז.
ארבע מאות כבאים גויסו כדי להיאבק באש. ראש שירותי החירום בפריז החליט לא להטיל מים ממטוסים שכן כובד המים יכול היה לגרום להתמוטטות המבנה.
להבות אפפו את החלק העליון של הקתדרלה, כולל את שני מגדלי הפעמון שלה (החזית המערבית של המבנה) והצריח המרכזי. לאחר כשעה של השרפה התמוטט הגג והצריח נפל לתוך הספינה המרכזית.
קצת אחרי חצות השיגו הכבאים שליטה חלקית על האש ומנעו קריסה מוחלטת של כל המבנה. למחרת, בשעה 10:00 בבוקר (שעון צרפת) כובתה השרפה, ושלד המבנה ומגדלי הפעמונים ניצלו.
תצלום צריח המצלב וגג המבנה לפני השרפה. פסלי הברונזה הורדו בשל השיפוץ ובשל כך ניצלו מן השרפה.
מבט על הקתדרלה בשעה 19:17, כשעה לאחר פריצת הדלֵקה, ברגעים בהם החלו הצריח הגדול שמעל המצלב והגג סביבו לעלות בלהבות. צולם מרחוב קה-דה-מונטבלו שמעבר לנהר הסן.
צריח המצלב העשוי עץ עולה בלהבות, כעשרים דקות בטרם החלה קריסתו. (19:21)
מבט אל השרפה מהמשרד להשכלה גבוהה (19:38)
התמוטטות צריח המצלב שבמזרח הקתדרלה: סמוך לקריסה (19:43) ומייד אחריה (19:50)
מבט אל מגדלי החזית המערבית במהלך השריפה (19:50), הלהבות שמאחוריהם פולטות עשן בהיר
האש אוחזת בגג הקתדרלה, סמוך למקום צריח המצלב (19:53). מבט מאיל סן לואי, מעבר לנהר
לאחר רגיעה קלה, הלהבות מתגברות ופולטות עשן בהיר (20:07). מבט מעבר לנהר אל מזרח הקתדרלה.
המון אדם צופה בשרפה מגשר לה-טורנל המוביל לאיל סן לואי (20:10)
השרפה > חפצים קדושים במבנה

הכבאים פעלו לכבות את האש, ולנסות להציל את אוצרות האמנות והחפצים הקדושים לנצרות שבמבנה. נוצרים קתולים מאמינים כי בכנסייה מצוי חלק מהצלב שעליו נצלב ישו, חלק מכתר הקוצים שהיה על ראשו של ישו בזמן הצליבה וכותנתו של לואי התשיעי מלך צרפת (לואי הקדוש). הכבאים הצליחו להציל את הכותונת ואת כתר הקוצים.
נזקי השרפה

לקתדרלה נגרם נזק כבד מאוד ומכבי האש של פריז הצהירו כי הרס מוחלט של המבנה נמנע בקושי רב.
כל הגג נשרף כליל וצריח המצלב, שנשרף אף הוא, קרס ונפל לתוך אולם התווך. חלק מקמרונות האבן התומכים בגג נפגעו אף הם, אך רובם שרדו את השרפה ומנעו מחלקי הגג הבוער ליפול לתוך המבנה ולהצית את אולם התווך. אילולא קמרונות האבן שרדו הנזק למבנה היה חמור בהרבה וייתכן שאף היה מסתיים בקריסתו המוחלטת. החזית המערבית ומגדלי הפעמונים שרדו אף הם את השרפה וספגו נזק קל.
בהתחלה חשבו שחלונות ויטראז' רבים נהרסו בשרפה, אך סקירת הנזק בימים שלאחר כיבוי האש מצאה שחלונות הרוזטה מהמאה ה-13 – שנחשבים ליצירות מופת של הסגנון הגותי הקורן – שרדו.
שחזור ושיקום

ב־16 באפריל 2019 התחייב נשיא צרפת עמנואל מקרון ש”נוטרדאם תיבנה מחדש תוך חמש שנים – ויפה אפילו עוד יותר”, והכריז על קמפיין בינלאומי לגיוס כספים על מנת לשקם ולתקן את הקתדרלה ולשחזר את החלקים שנהרסו בשרפה.
כבר למחרת האסון, עשירי צרפת (בהם בעלי מותגי האופנה לואי ויטון וגוצ'י) וחברות עסקיות תרמו ביחד סכום של 800 מיליון אירו לשיקום הקתדרלה, תוך 24 שעות. פרנסואז בטנקור מאיירס וחברת לוריאל שבבעלותה תרמו 226 מיליון אירו.
לפי הערכת הרשויות שיקום הקתדרלה היה צפויה להימשך כ־10 שנים, אך נשיא צרפת הבטיח ש"הקתדרלה תיבנה מחדש תוך 5 שנים", באוגוסט 2023 נמסר כי הקתדרלה תפתח לקהל ב-8 בדצמבר 2024.
הנשיא מינה את הגנרל הצרפתי (הרמטכ"ל הצרפתי לשעבר) ז'אן-לואי ז'ורז'לן, כאחראי על עבודות השיקום של הקתדרלה, ובאוגוסט 2023 נהרג הגנרל בטיול בפירנאים. השיקום המשיך לתוך 2025 אך שחזור פנים הקתדרלה הסתיים כבר בדצמבר 2024, ובכירים בצרפת וכן עיתונאים הוזמנו לבקר בקתדרלה לפני שהיא נפתחת לציבור. פנים הקתדרלה נוקה וחודש, אך נעשו גם כמה שינויים ומודרניזציות.
ב-7 בדצמבר 2024 נפתחה קתדרלת נוטרדאם מחדש לאחר השלמת מאמצי השיקום.
ראו גם

קתדרלת שארטר (נשרפה פעמיים במאה ה-12)
קתדרלת סנט פול הישנה (נשרפה לחלוטין ב־1666)
הקתדרלה הלאומית של וושינגטון (ניזוקה ברעידת אדמה ב־2011)
הערות שוליים

↑  נשיא צרפת עמנואל מקרון נשבע לבנות מחדש את נוטרדאם שבפריז לאחר שרפה הרסנית (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"', באתר CNBC‏, 16 באפריל 2019
1 2  תיאור התגובות לשרפה באתר CNN
↑  סדקים בתקרת הנוטרה דאם מצריכים שיפוץ דחוף כתבה באתר ה-BBC
↑  עמנואל אלבז פלפס, יותר מחודשיים אחרי: מה גרם לשרפה בקתדרלת נוטרדאם?, באתר חדשות 13, 24 ביוני 2019
↑  התמוטטות הגג וצריח המצלב, כתבה באתר CBC
↑  החפצים הקדושים שניצלו מהשרפה, באתר ה- BBC
1 2  השרפה בנוטרדאם: כבאי אחד נפצע קשה, נמנע "הרס מוחלט" של הקתדרלה, באתר ynet, 15 באפריל 2019
↑  היגנט וקתרין, "נס" נוטרדאם? נראה כי הויטראז' שבחלונות הרוזטה שרד את הדליקה הפראית (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"', באתר Newsweek, אוחזר ב-18 באפריל 2019
↑  ערד ניר,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'‏מקרון: "נוטרדאם תיבנה מחדש תוך 5 שנים - ויפה אפילו עוד יותר", באתר ‏מאקו‏, 16 באפריל 2019
↑  ענבל עומר ושירות כלכליסט,'"`UNIQ--nowiki-0000000F-QINU`"'ביום הראשון שלאחר השרפה בנוטרדאם: נתרמו 700 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 16 באפריל 2019
↑  ynet והסוכנויות,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'הרמטכ"ל שאחראי על שיקום נוטרדאם נהרג בנפילה מהר, באתר ynet, 19 באוגוסט 2023.
↑   How the restoration of Notre Dame also subtly changed the building | DW News, סרטון בערוץ "DW News", באתר יוטיוב (אורך: 06:25), 30 בנובמבר 2024.
תמונת תקריב של צריח המצלב עולה בלהבות במהלך השרפה (19:43), סמוך לקריסתו. התמונה צולמה מגשר סן לואי המוביל לאי איל דה לה סיטה שברובע הרביעי של פריז, בו שוכנת הקתדרלה. הקתדרלה נחשבת כאחד הסמלים הלאומיים והתרבותיים של צרפת.
לוחמי האש יורים מים לאחד ממוקדי השרפה (20:38). ניתן להבחין בפיגומי השיפוצים הסמוכים העשויים עץ, שיחד עם גג עץ־האלון אילצו את הכבאים לעמוד ממרחק רב.
הקתדרלה בזמן עבודות השיפוץ והשחזור (נובמבר 2021)
המרוץ לדראג של רו פול: עונה 5

| --- | --- |
פוסטר שיווקי של העונה החמישית
פוסטר שיווקי של העונה החמישית
 סוגה:  תוכנית מציאות
 מנחים:  רופול
 שופטים:  רופול מישל ויסאז' סנטינו רייס
 משתתפים:  14
 זוכים:  ג'ינקס מונסון
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר פרקים:  14
 
 → המרוץ לדראג של רו פול: עונה 4המרוץ לדראג של רו פול: עונה 6 ←
העונה החמישית של המרוץ לדראג של רו פול עלתה לשידור ב-28 בינואר 2013 בארצות הברית עם פרק בכורה בן 90 דקות.
המנצחת של העונה זכתה בתואר "כוכבת הדראג הבאה של אמריקה", כיכבה בסיבוב ההופעות של מרוץ הדראג של לוגו בהשתתפות וודקה אבסולוט, זכתה בטיול באדיבות AlandChuck.travel, באספקת מוצרים של Colorevolution Cosmetics לכל החיים ובפרס כספי בסך 100,000 דולר. סנטינו רייס ומישל ויסאז' המשיכו כשופטים הקבועים לצד רופול.
זוהי העונה הראשונה בהיסטוריה של התוכנית שכללה פרק עם הדחה כפולה, העונה הראשונה שבה מתחרה התחרתה בארבע ליפ-סינקים והדיחה שלוש מלכות ובה רופול אפשר למעריצים להצביע עבור הזוכה.
המנצחת של העונה החמישית היא ג'ינקס מונסון, כשהיא מקדימה את אלסקה ואת רוקסי אנדרוז שהגיעו למקום השני. אייבי וינטרז הוכתרה כחביבת הקהל.
מתמודדות

הפרטים (שמות, גילאים וערים) נכונים לזמן הצילומים.
| שם | שם בשפת המקור | גיל | עיר מגורים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ג'ינקס מונסון | Jinkx Monsoon | 24 | סיאטל, וושינגטון | הזוכה |
| אלסקה | Alaska | 27 | פיטסבורג, פנסילבניה | מקום 2 |
| רוקסי אנדרוז | Roxxxy Andrews | 28 | אורלנדו, פלורידה | מקום 2 |
| דיטוקס | Detox | 27 | לוס אנג'לס, קליפורניה | מקום 4 |
| קוקו מונטריז | Coco Montrese | 37 | לאס וגאס, נבדה | מקום 5 |
| אליסה אדוורדס | Alyssa Edwards | 32 | מסקיט, טקסס | מקום 6 |
| אייבי וינטרז | Ivy Winters | 26 | ניו יורק, ניו יורק | מקום 7 |
| ג'ייד ג'ולי | Jade Jolie | 25 | גיינסוויל, פלורידה | מקום 8 |
| ליניישה ספארקס | Lineysha Sparx | 24 | סן חואן, פוארטו ריקו | מקום 9 |
| האני מהוגני | Honey Mahogany | 29 | סן פרנסיסקו, קליפורניה | מקום 10/11 |
| ויויאן פינאיי | Vivienne Pinay | 26 | ניו יורק, ניו יורק | מקום 10/11 |
| מוניקה בוורלי הילז | Monica Beverly Hillz | 27 | אוונסבורו, קנטקי | מקום 12 |
| סרינה צ'הצ'ה | Serena ChaCha | 21 | טלהסי, פלורידה | מקום 13 |
| פני טריישן | Penny Tration | 39 | סינסינטי, אוהיו | מקום 14 |
מעקב

| מתמודדת | פרק> 1 | פרק> 2 | פרק> 3 | פרק> 4 | פרק> 5 | פרק> 6 | פרק> 7 | פרק> 8 | פרק> 9 | פרק> 10 | פרק> 11 | פרק> 12 | פרק> 14 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ג'ינקס מונסון | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | ניצחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | ניצחה | בטוחה | תחתית | בטוחה | הזוכה |
| אלסקה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | ניצחה | בטוחה | בטוחה | ניצחה | בטוחה | מקום 2 |
| רוקסי אנדרוז | ניצחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | תחתית | בטוחה | בטוחה | ניצחה | בטוחה | בטוחה | מקום 2 |
| דיטוקס | בטוחה | בטוחה | ניצחה | בטוחה | תחתית | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | תחתית | הודחה |  | אורחת |
| קוקו מונטריז | בטוחה | בטוחה | תחתית | בטוחה | בטוחה | תחתית | ניצחה | בטוחה | תחתית | הודחה |  |  | אורחת |
| אליסה אדוורדס | בטוחה | בטוחה | בטוחה | ניצחה | בטוחה | בטוחה | תחתית | תחתית | הודחה |  |  |  | אורחת |
| אייבי וינטרז | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | ניצחה | בטוחה | הודחה |  |  |  |  | חביבת הקהל |
| ג'ייד ג'ולי | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | בטוחה | הודחה |  |  |  |  |  |  | אורחת |
| ליניישה ספארקס | בטוחה | ניצחה | בטוחה | בטוחה | הודחה |  |  |  |  |  |  |  | אורחת |
| האני מהגוני | בטוחה | בטוחה | בטוחה | הודחה |  |  |  |  |  |  |  |  | אורחת |
| ויויאן פינאיי | בטוחה | בטוחה | בטוחה | הודחה |  |  |  |  |  |  |  |  | אורחת |
| מוניקה בוורלי הילז | בטוחה | תחתית | הודחה |  |  |  |  |  |  |  |  |  | אורחת |
| סרינה צ'הצ'ה | תחתית | הודחה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | אורחת |
| פני טריישן | הודחה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | אורחת |
המתמודדת ניצחה בעונה זו של "המרוץ לדראג של רו פול".
המתמודדת הגיעה למקום השני.
המתמודדת קיבלה את תואר חביבת הקהל.
המתמודדת ניצחה באתגר.
המתמודדת הגיעה לאחד משני המקומות האחרונים.
המתמודדת הודחה.
המתמודדת חזרה כאורחת לאותו פרק.
קרבות ליפ סינק

| פרק | מתמודדות | מתמודדות | מתמודדות | שיר | הודחה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פני טריישן | נגד | סרינה צ'הצ'ה | "Party in the U.S.A." (מיילי סיירוס) | פני טריישן |
| 2 | מוניקה בוורלי הילז | נגד | סרינה צ'הצ'ה | "Only Girl (In the World)" (ריהאנה) | סרינה צ'הצ'ה |
| 3 | קוקו מונטריז | נגד | מוניקה בוורלי הילז | "When I Grow Up" (הפוסיקט דולז) | מוניקה בוורלי הילז |
| 4 | האני מהגוני | נגד | ויויאן פינאיי | "Oops!... I Did It Again" (בריטני ספירס) | האני מהגוני וויויאן פינאיי |
| 5 | דיטוקס | נגד | ליניישה ספארקס | "Take Me Home" (שר) | ליניישה ספארקס |
| 6 | קוקו מונטריז | נגד | ג'ייד ג'ולי | "I'm So Excited" (האחיות פוינטר) | ג'ייד ג'ולי |
| 7 | אליסה אדוורדס | נגד | רוקסי אנדרוז | "Whip My Hair" (וילו סמית') | אף אחת |
| 8 | אליסה אדוורדס | נגד | אייבי וינטרז | "Ain't Nothin' Goin' On but the Rent" (גוון גרתי) | אייבי וינטרז |
| 9 | אליסה אדוורדס | נגד | קוקו מונטריז | "Cold Hearted" (פאולה עבדול) | אליסה אדוורדס |
| 10 | קוקו מונטריז | נגד | דיטוקס | "Two to Make It Right" (סדקשן) | קוקו מונטריז |
| 11 | דיטוקס | נגד | ג'ינקס מונסון | "Malambo No. 1" (אימה סומאק) | דיטוקס |
| 12 | אלסקה נגד ג'ינקס מונסון נגד רוקסי אנדרוז | אלסקה נגד ג'ינקס מונסון נגד רוקסי אנדרוז | אלסקה נגד ג'ינקס מונסון נגד רוקסי אנדרוז | "The Beginning" (רופול) | אף אחת |
המתמודדת הודחה לאחר שהגיעה בפעם הראשונה שלה בתחרות לאחד משני המקומות האחרונים.
המתמודדת הודחה לאחר שהגיעה בפעם השנייה שלה בתחרות לאחד משני המקומות האחרונים.
המתמודדת הודחה לאחר שהגיעה בפעם השלישית שלה בתחרות לאחד משני המקומות האחרונים.
המתמודדת הודחה לאחר שהגיעה בפעם הרביעית שלה בתחרות לאחד משני המקומות האחרונים.
שופטים אורחים

קמיל גרמר
מייק רואיז
קריסטן ג'ונסטון
ג'ולייט לואיס
קוקו אוסטין
פולינה פוריסקובה
צ'אז בונו
טרוויס וול
ג'ולי בראון
לה טויה ג'קסון
האחיות פוינטר
לזלי ג'ורדן
ג'פרי מורן
אוברי אודיי
ג'ואן ואן ארק
מריה קונצ'יטה אלונסו
ג'יימי-לין סיגלר
קלינטון קלי
ג'ורג' קוטסיופולוס
מארג הלגנברגר
בוב מאקי
עם ואדמתו

| --- | --- |

מוצגים בתערוכת "עם ואדמתו" הראשונה, 1945 (צילום: זולטן קלוגר)
 פרטים
 מקום תצוגה:  ישראל – תל אביב, ירושלים וחיפה ישראל
 שנה:  I:‏ 1945 ("התערוכה השנייה של הקק"ל");  II:‏ 1947 ("התערוכה השלישית של הקק"ל");  III:‏ 1951–1952 ("תערוכת היובל של הקק"ל")
מוצגים בתערוכת "עם ואדמתו" ב-1947 (צילום: אברהם מלבסקי)
עם ואדמתו הייתה סדרה של 3 תערוכות של הקרן הקיימת לישראל, שנערכו בתל אביב, בירושלים ובחיפה בשנים 1945, 1947 ו-1951–1952 (בשלהי תקופת המנדט ובשנותיה הראשונות של מדינת ישראל). הכניסה לתערוכות הייתה חופשית, ונהרו אליהן קבוצות מאורגנות רבות מטעם מקומות עבודה ומוסדות חינוך, ואף נכבדי היישוב והשלטון במדינת ישראל הצעירה ביקרו בהן. התקיימו במסגרתו מסיבות ואירועים לקבוצות מאורגנות – בעלי מקצוע מאוגדים, עובדים מארגונים שונים, מסיבות לנערי בר מצווה וכדומה – שכללו סיורים מודרכים (ואף סיורים בשפה האנגלית לאנשי הממשל הבריטי).
1945

בסוף שנת 1944 תוארו בעיתונות ההכנות לקראת תערוכת "עם ואדמתו" בחודש ינואר 1945, שכונתה "התערוכה השנייה של הקרן הקיימת לישראל". תערוכה קודמת של קק"ל לא נקראה באותו שם, אלא הוצגה במסגרת כנס כינוסי "קול האדמה" של קק"ל בסוף 1942 ובראשית 1943.
התערוכה ב-1945 – הראשונה שנקראה "עם ואדמתו" – הופקה על ידי חברת "מסחר ותעשייה" שבבעלות אלכסנדר עזר יבזרוב. היא עוצבה על ידי האדריכל אריה אלחנני בקומה העליונה של בית הבימה, בצורה חצי פרסה, מחלוקת לחמישה מדורים נושאיים.
פתיחת התערוכה נקבעה לתאריך ייסוד הקק"ל, י"ט בטבת. ב-3 בינואר 1945 אמור היה חיים ויצמן לפתוח אותה, וההזמנות הוכנו בהתאם, אך הוא נמנע מלהגיע; הרוויזיוניסטים סברו שהיעדרותו נובעת ממחלוקות בינו לבין ראשי הקרן הקיימת והסוכנות היהודית. במקומו פתח את התערוכה ראש עיריית תל אביב ישראל רוקח. נאמו גם אליעזר קפלן (חבר הנהלת הסוכנות היהודית), אברהם קמיני (יושב ראש הוועד הארצי של הקק"ל) ודוד רמז (יושב ראש הוועד הלאומי).
בהמשך השנה הוצגה התערוכה בבית האמנים בירושלים (בבניין בצלאל), שם ביקרו בה כ-25,000 איש, ובחיפה, בבניין הטכניון הישן.
בין המבקרים בתערוכה הוגרלו כרטיסים לטיולים.
1947

התערוכה ב-1947 כונתה בעיתונות "התערוכה השלישית של הקק"ל". היא הוצגה ב"ביתן התערוכות" שהוקם למטרה זו ברחוב צבי הרמן שפירא מול בית קק"ל ונועד להיות מבנה זמני, אך שימש גם לתערוכת "עם ואדמתו" הבאה. התערוכה נפתחה בטקס חגיגי שנערך בסמוך, באולם בית הספר כרמל, וכלל נאומים מאת אברהם גרנות (יושב ראש דירקטוריון הקק"ל), אברהם קמיני ודוד רמז, והופעת מקהלת פועלי תל אביב בניצוחו של ישראל ברנדמן. ישראל רוקח וגולדה מאיר, שהיו אמורים להשתתף בטקס, נעדרו בשל ישיבה דחופה בירושלים.
התערוכה עוצבה על ידי אלחנני. בין נושאיה: "דור ראשון לגאולה", "בארץ לא להם", "יהדות אירופה על המוקד", "לקראת הבאות".
ביקורת בעיתון הארץ התייחסה לפער בין התערוכה למצב המציאות:
יפה היא התערוכה השלישית של הקהק"ל. יש בה אורות וציורים מגוונים סמלים רבי תוכן, מיספרים מאירי עינים, סיסמאות מעודדות. כוונת המסדרים טובה מאד: להבליט את אשר נוצר בארץ בתקופת הספר הלבן, את המאמץ רב התנופה בגאולת הקרקע, את כיבושי ההתישבות הלאומית במלאת חצי יובל השנים לקיומה, את השגי התנועה הציונית מראשית ימיה. ומן המעשים שנעשו נלמד ונדע את הניתן להעשות. ואת דרכנו לקראת הבאות. ודאי־ודאי. יש מה לראות ויש על מה לברך ויש מה להמשיך. אבל כמו תמיד כן גם עכשיו (ואולי עכשיו יותר מתמיד) מעוררים בי האורות והסמלים והמיספרים של תערוכת הקהק"ל מחשבות נוגות. אחרי כל ה"השגים" וה"מאמצים" וה"כיבושים" של הכלל והפרט כמשך כל כך הרבה שנים ... לא הועילו תקופות הגאות של יהדות אירופה ואמריקה במשך עשרות שנים ולא שונה כמובן המצב לאחר חורבן יהדות אירופה. ה"עם" לא גאל את "אדמתו" אלא בשיעור כזה, שאינו נחשב כמעט כלל מבחינת פוליטיקה קרקעית לאומית. אלא שאנחנו בדלותנו שמחים באותו המעט שיש לנו.
1951–1952

התערוכה בשנת 1951 מותגה כ"תערוכת יובל הקק"ל". כרזת התערוכה עוצבה על ידי פרנץ קראוס. גם היא זו הוצגה ב"ביתן התערוכות" ברחוב שפירא בתל אביב, שבו פעל ביום פתיחה סניף דואר זמני על מנת להחתים מכתבים בחותמת נלווית שהונפקה לאירוע, מיום ג' באב תשי"א, 5 במאי 1951.
התערוכה הוקמה על ידי זאב שרתוק ואריה אלחנני. בטקס הפתיחה נאמו אברהם גרנות ושר המשפטים פנחס ספיר. במהלך הצגתה בתל אביב ביקרו בה כ-50,000 איש.
ב-1952 הוצגה תערוכת היובל בבית האמנים בירושלים. חנך אותה שר החינוך בן-ציון דינור בנוכחות ראש עיריית ירושלים שלמה זלמן שרגאי ופרופסור וולטר קליי לאודרמילק. נאומי ברכה נשאו גם אברהם גרנות ואברהם קמיני. בטקס ניגנה תזמורת קול ישראל בניצוחו של שבתי פטרושקה.
מוצגים בתערוכות "עם ואדמתו"

50 שנות הסתדרות ציונית
יהדות אירופה על המוקד
81 היישובים שהוקמו בשנים 1939–1946
אליעזר בן-יהודה והלשון העברית
ציטוט של מנחם אוסישקין
הנגבה!
הערות שוליים

1 2  תל אביב | תערוכת "עם ואדמתו", הצופה, 7 בפברואר 1945.
1 2  תערוכת עם ואדמו של הקרן הקיימת לישראל – לירושלים, חרות, 25 בדצמבר 1951.
↑  ביקור ד"ר חיים ויצמן בתערוכה "עם ואדמתו", הארץ, 15 באפריל 1947.
↑  בחיפה | בתערוכת עם ואדמתו, הארץ, 6 בדצמבר 1945; בציבור | תל אביב | תערוכת עם ואדמתו, דבר, 7 בנובמבר 1951.
↑  עם ואדמתו - התערוכה השנייה של הקהק"ל, דבר, 14 בדצמבר 1944.
↑  חיים גמזו,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'קול האדמה - בבית הבימה, הארץ, 28 בדצמבר 1942; הקול שהאזינו לו - עם נעילת תערוכת "קול האדמה", הארץ, 4 בפברואר 1943.
1 2 3 4  התערוכה "עם ואדמתו" - היום, הארץ, 3 בינואר 1945.
↑  תכנית ד"ר ויצמן: דונם אחר דונם..., המשקיף, 4 בינואר 1945.
↑  כרזת תערוכת עם ואדמתו באולם בצלאל, באתר הארכיון הציוני; בירושלים בתערוכת עם ואדמתו, הארץ, 15 באוקטובר 1945.
↑  בחיפה | בתערוכת עם ואדמתו, הארץ, 21 בנובמבר 1945.
1 2  נפתחה התערוכה עם ואדמתו, דבר, 31 בינואר 1947.
1 2  לוח היום | תל אביב, הַבֹּקֶר, 19 בינואר 1947.
↑  צבי אמיתי,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'שיר מזמור לעמל, משמר, 14 בפברואר 1947.
1 2  מודעה עם ואדמתו – תערוכת יובל קקל, הצופה, 3 באוגוסט 1951.
↑  נפתחה התערוכה השלישית של עם ואדמתו, משמר, 31 בינואר 1947.
↑  כרזת "עם ואדמתו" תערוכת היובל קקל, באתר שנקר.
↑  חותמת אירוע ג' אב תשי"א עם ואדמתו - תערוכת היובל של קק"ל, באתר התאחדות בולאי ישראל.
↑  נפתחה תערוכת עם ואדמתו בתל אביב, על המשמר, 3 באוגוסט 1951.
↑  ירושלים | נפתחה התערוכה "עם ואדמתו" בירושלים, דבר, 22 בינואר 1952; בירושלים נפתחה תערוכת "עם ואדמתו", על המשמר, 22 בינואר 1952; בציבור | ירושלים, דבר, 6 בפברואר 1952.
סומליה

ערך זה עוסק במדינה באפריקה. אם התכוונתם לישויות מדיניות אחרות שנקראו "סומליה" או "סומלילנד", ראו .
סומליה (בסומלית: Soomaaliya; בערבית: الصومال), או בשמה המלא "הרפובליקה הפדרלית של סומליה", היא מדינה במזרח אפריקה הגובלת בקניה ממערב ובאתיופיה וג'יבוטי מצפון. סומליה סובלת מחוסר יציבות שלטונית ומחוסר יכולתו של השלטון המרכזי לכפות את מרותו על הכוחות השונים במדינה. הסמכות והשליטה בפועל הן בידי ממשלות של ישויות שאינן זוכות להכרה בינלאומית – סומלילנד ופונטלנד, וכן בידי קבוצות וארגונים יריבים שונים המובילים את כוחות ההתנגדות והאופוזיציה.
סומלילנד הכריזה ב-1991 על עצמאות מלאה ומתפקדת כמדינה עם בחירות דמוקרטיות, מטבע ומוסדות שלטון הנמצאים בעיר הבירה הרגייסה, אולם היא לא זכתה להכרה רשמית של אף מדינה בעולם. נציגויות בלתי-רשמיות של סומלילנד נמצאות בבריטניה, ארצות הברית ובחלק מהמדינות השכנות. במהלך מלחמת האזרחים נפגעה עיר הבירה של סומלילנד כתוצאה מהפצצות מן האוויר על ידי סומליה, ו-50,000 אזרחים נהרגו. כיום שוקמה סומלילנד ושורר בה משטר יציב עם כלכלה חקלאית מתפתחת. האיחוד האפריקאי הכריז ב-2006 על אפשרות של הכרה בסומלילנד בדומה להכרתו באריתריאה. פונטלנד הכריזה על "עצמאות זמנית" ורואה את עתידה כמחוז אוטונומי בסומליה.
תושבי סומליה הם ברובם מוסלמים-סונים, והיא מוכרת כחברה בליגה הערבית, אף על פי שרק חלק מתושביה דוברי ערבית. שפותיה הרשמיות של סומליה הן סומלית וערבית.
היא גם חברה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
היסטוריה > בתקופה הקדומה

סומליה נחשבת לאחת האדמות הראשונות בהן היו התיישבויות אנושיות, קבוצות של ציידים לקטים התיישבו באזור סומליה לפני ההגירה מאפריקה.
היסטוריה > לפני קבלת עצמאות

מאמצע המאה ה-19 השתלטו חיילים מצריים על ברברה ועל נמלים אחרים בצפון. ב-1887 נהפך חלק זה של סומליה לשטח חסות בריטי. בשנים 1889 עד 1920 נאלצו הכוחות הבריטיים לדכא מרד בהנהגתו של המוסלמי הקנאי מוחמד אבן עבדאללה. דרומה של סומליה היה נתון זה שנים רבות לשליטת הסולטאן של האי זנזיבר, עד שבסוף המאה ה-19 כבשו אותו האיטלקים. חלק זה של סומליה היווה יחד עם אתיופיה, מאז כיבושה בידי האיטלקים ב-1936 את "אפריקה המזרחית האיטלקית".
ב-1940 בזמן מלחמת העולם השנייה, כבשו חיילים איטלקים את סומליה הבריטית אך שנה לאחר מכן סולקו משם וחיילים של חבר העמים הבריטי כבשו גם את סומליה האיטלקית.
היסטוריה > עצמאות מדינית

המדינה נוסדה ב-1960 כאיחוד של מחוזות שהיו אז מושבות של בריטניה ושל איטליה. נשיאה הראשון היה עדן עבדוללה עוסמאן דאר שכיהן עד 1967. ב-1969 פרצה הפיכה בהנהגת הגנרל מוחמד סיאד בארה, במהלכה נרצח הנשיא עבד אי רשיד עלי שרמרקה. בארה תפס את השלטון, שינה את שם המדינה לרפובליקה הדמוקרטית של סומליה והנהיג משטר קומוניסטי.
בעקבות מלחמת אזרחים שהתחילה ב-1977 וטרם הסתיימה, המדינה התפרקה, והייתה קיימת רק להלכה. הארץ נשלטה ברובה על ידי מיליציות אסלאמיות עד למלחמה שהכריזו המיליציות נגד המדינה השכנה אתיופיה ונגד השלטון המרכזי הרעוע של סומליה. המלחמה עצמה נגמרה ב-12 בינואר 2007 לאחר שאתיופיה וצבא המשטר הפדרלי הנתמך על ידה, כבשו את השטחים שהמיליציות האסלאמיות פלשו אליהן והקימו ממשלת מעבר פדרלית, השולטת להלכה במדינה בחסות אתיופיה. המיליציות השונות, רובן אסלאמיסטיות קיצוניות כגון אל שבאב, המשיכו בפעולות טרור אסלאמי ובתקיפות השלטון המרכזי. בתחילת 2009 יצאו הכוחות האתיופיים מהמדינה ומאז התגברה לחימה של מלחמת האזרחים בין המורדים לבין הכוחות הנאמנים לממשלת המעבר. נכון לפברואר 2025 הלחימה נמשכת.
בשנת 2020 המדינה הוכתה בסופה גאטי שגרמה למותם של מספר אנשים.