stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הר קיטה
מקור השם

הר קיטה הוא הצפוני מבין שלוש פסגות ברכס הרי אקאישי הנקראות בשם הכולל 白根三山 (שִׁירָאנֶה-סַנְזָן – שלוש הפסגות הלבנות). מכאן נגזר שמו, שכן משמעות המילה "北岳" ביפנית היא הר צפוני או פסגה צפונית.
גאוגרפיה

הר קיטה משתייך לרכס הרי אקאישי, המהווים את הרכס הדרומי מקבוצת האלפים היפניים. ההר נמצא בחבל צ'ובו בתחומי מחוז יאמאנאשי. ההר מתנשא לגובה של 3,193 מ' ומעל סביבתו הוא בולט ב-2,239 מ'.
צמחים הגדלים באקלים אלפיני גדלים בשפע על ההר, במיוחד במדרונותיו הדרום-מזרחי והצפוני. הצמח Callianthemum hondoense אנדמי להר.
הוראסיו קופולה

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי 1906 בואנוס איירס, ארגנטינה 
 פטירה:  18 ביוני 2012  (בגיל 105) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מקום לימודים:  באוהאוס 
 בן או בת זוג:  Grete Stern 
 
בואנוס איירס, 1936
נוקטורנו בואנוס איירס, 1936
הוראסיו קופולה (בספרדית: Horacio Coppola;‏ 31 ביולי 1906 – 18 ביוני 2012) היה צלם וקולנוען ארגנטינאי, ובעלה של הצלמת היהודייה גרטה שטרן.
ביוגרפיה

קופולה נולד בבואנוס איירס, הצעיר מבין עשרה ילדים. הוריו, מהגרים איטלקים, היו במצב כלכלי טוב, והוא למד אמנות, מוזיקה, משפטים ושפות. הוא היה בערך בן 20 כשהחל לצלם.
הוא נישא לצלמת היהודייה גרטה שטרן אותה הכיר בגרמניה. ונולדו להם שני ילדים, סילביה, ובן, אנדרס. מאוחר יותר הם התגרשו. בשנת 1959 התחתן קופולה עם ראקל פלומק, פסנתרנית.
קריירה

קופולה אחראי על צילום התמונות שהופיעו במהדורה הראשונה של הביוגרפיה של המשורר הארגנטינאי אבריסטו קארייגו מאת חורחה לואיס בורחס. הוא היה אחד מחלוצי הצלמים מארגנטינה ודמות מפתח במודרניזם. הוא למד בבית הספר הגרמני לעיצוב ואדריכלות באוהאוס במהלך שנות ה-30.
הוא נסע לאירופה בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים. הוא צילם תמונות אמנותיות, שצולמו מזוויות מיוחדות ונחתכו בצורה מיוחדת.
בלונדון, צילם דיוקנאות של אמנים מפורסמים, ועבד על ספר על מוצגים ממסופוטמיה במוזיאון הלובר ובמוזיאון הבריטי. הוא ואשתו חזרו לארגנטינה בשנת 1936. באותה שנה הוא הוזמן לצלם את בואנוס איירס לרגל חגיגות ה-400 להיווסדה, והפיק תמונות של נופי רחוב ששהתאפיינו ברומנטיקה, בחיוניות ואף את הזוהמה של העיר הגדולה.
הוא זכה בתואר "יקיר העיר בואנוס איירס" ובגיל 100 הציג תערוכה רטרוספקטיבית במוזיאון מלבה בבואנוס איירס.
הערות שוליים

↑  Molina, Maria Julieta (30 ביולי 2011). "Coppola, los ojos que vieron un siglo". La Nación (בספרדית). נבדק ב-19 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  O'Neil, Patrick M. (2004). Great world writers: Twentieth century" by Patrick M. O'Neil. ISBN 9780761474692. נבדק ב-22 במאי 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Patrick, Rössler: bauhaus mädels. a tribute to pioneerin woman artists, Cologne 2019, p. 243.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 15021461  BNE: XX1070965  GND: 119307197  ISNI: 0000 0000 7102 5070  LCCN: n94120123  NTA: 428898777  PIC: 297970  RERO: 02-A014185440  RKD: 376424  SELIBR: 386229  SNAC: w6mp6sc1  SUDOC: 081166168  ULAN: 500037087  VIAF: 40185507   WorldCat (עם VIAF): 40185507
הפיצוץ במסגד בפשאוור (2023)

| חלק מהמלחמה בצפון-מערב פקיסטן |
| --- | --- |

 תאריך:  30 בינואר 2023
 מקום:  מסגד במרכז העיר פשאוור, פקיסטן פקיסטן
 מטרה:  פגיעה באנשי משטרה ומתפללים
 קואורדינטות:  34°00′47″N 71°33′34″E﻿ / ﻿34.01306°N 71.55944°E﻿ / 34.01306; 71.55944
 סוג:  התאבדות
 נשק:  לבנת חבלה בתוך אפוד ההתאבדות
 הרוגים:  101
 פצועים:  220
 מבצע:  המדינה האסלאמית המדינה האסלאמית מחוז ח'וראסאן
 מספר מפגעים:  1
 מניע:  נקמה על חיסולו של עומר חאליד חוראסאני
 he
ב-30 בינואר 2023, בסביבות השעה 13:30 (שעון מקומי), התרחש פיגוע התאבדות בתוך מסגד בעיר פשאוור שבמחוז ח'ייבר פח'טונח'ווה, פקיסטן. המתאבד פוצץ את המטען שהיה על גופו במהלך סלאת א-זוהר, השנייה מבין חמש התפילות היומיות, שמתפללים בצהריים. בפיצוץ נהרגו לפחות 100 בני אדם ונפצעו יותר מ-220 בני אדם, כולל שבעה במצב אנוש. ארגון "המדינה האסלאמית" (דאעש) קיבל עליו את אחריות.
רקע

העיר פשוואר, הסמוכה לגבול עם אפגניסטן, שוכנת בקצה של האזורים השבטיים הפשטוניים, שחווה גלי טרור ואלימות מזה 20 שנה. בטליבאן הפקיסטני הוא הארגון הפעיל ביותר באזור. בשנת 2004, התקיפות איסלאמיסטיות התגברו עד כדי מלחמה בין מורדים איסלאמיסטים לצבא פקיסטן בצפון מערב פקיסטן. המלחמה הצטמצמה ללחימה בעצימות נמוכה ב-2017. תקיפות רבות של המורדים בוצעו בעיר פשאוור, שהיא הבירה והעיר הגדולה ביותר במחוז ח'יבר פאחטונקווה, בצפון מערב פקיסטן. תקיפות אלה כללו התקפות על ובתוך מסגדים ב-2013, 2015 ו-2022.
הפיגוע

הפיגוע בוצע במסגד הממוקם בתוך מתחם מאובטח ברמה גבוהה, הכולל את מפקדת המשטרה המחוזית והמחלקה ללוחמה בטרור. המחבל המתאבד עבר מספר מחסומים מאוישים על ידי שוטרי המשטרה המקומית מבלי להתגלות. בין 300 ל-400 אנשי משטרה נכחו באותו זמן במסגד לתפילת הזוהר שלהם.
המתאבד הפעיל את אפוד ההתאבדות בשעה שעמד בשורה הראשונה של המתפללים, וגרם לפיצוץ חזק שהפיל את גג המסגד. שוטר ששרד את הפיגוע סיפר כי ראה "פרץ להבות ענק" לפני שכוסה באבק שחור. למעלה מ-100 בני אדם נהרגו, וכפליים מכך נפצעו; 90% מהנפגעים היו שוטרים. לסוכנות הידיעות של רויטרס נמסר שבמסגרת פעולות החילוץ וההצלה הכוחות המחלצים ניסרו את שלוש הקורות המרכזיות של המבנה ונעשו מאמצים לנסר את האחרונה. אחרי הפיגוע, תושבים רבים הציפו את בתי החולים כדי לזהות את יקיריהם ולבקר את הפצועים.
הפיגוע > המתאבד

זהות המחבל המתאבד אינה ידועה. הרשויות אמרו כי הן לא יודעות כיצד המחבל הצליח להיכנס לאזור המבוצר, שבו פרוסים מחסומים המאוישים על ידי שוטרים וחיילים. שני אנשי טליבן בדרג נמוך מקבוצת טהריק-א-טליבאן פקיסטן (אנ') (TTP) לקחו אחריות לפיגוע מטעם ה-TTP ואמרו שמדובר בנקמה על חיסולו של עומר חאליד חוראסאני (אנ'). לאחר מכן, הכחישה הקבוצה, באמצעות הדוברת שלה, את מעורבותה בפיגוע.
תגובות > פנימי

שהבז שריף, ראש ממשלת פקיסטן המכהן, גינה את הפיגוע וקבע שהתאבדות אינה מתיישבת עם האסלאם. פקיסטן כולה מתייצבת כנגד "איום הטרור", "הטרוריסטים רוצים לזרוע פחד באמצעות פגיעה באלו שממלאים את החובתם בהגנה על פקיסטן (השוטרים)", הוא מסר את ההצהרה בשעה שביקר פצועים יחד עם מפקד הצבא בבית החולים. ראש הממשלה לשעבר, עמראן חאן גינה את ההתאבדות ואמר: "חובה לשפר את יכולת איסוף המודיעין שלנו ולצייד כראוי את כוחות המשטרה כדי להילחם באיום הגובר של הטרור".
מספר מפורסמים פקיסטניים גינו את ההתאבדות. בעקבות הפיגוע הקטלני, מחוזות ברחבי המדינה העלו את רמת הכוונות שלהם. כוחות הביטחון נפרסו בכוחות מתוגברים והציבו מחסומים, כשבבירה אסלאמאבאד התמקמו צלפים על גגות מבנים ובנקודות הכניסה עליה.
תגובות > בינלאומי

המתקפה גררה גינוי מחוץ לפקיסטן, בהודו, קנדה, ארצות הברית, ערב הסעודית והאיחוד האירופי.
ראו גם

טבח בית ספר פשוואר 2014
הפיגוע בלאהור (2016)
הפיגוע במסגד בפשאוור (ב-2022)
ההתקוממות בבורקינה פאסו 2014

בלז קומפאורה נשיא בורקינה פאסו.
ההתקוממות בבורקינה פאסו הייתה התקוממות גדולה שנערכה בשנת 2014 נגד הנשיא בלז קומפאורה, במטרה למנוע ממנו להיבחר לנשיא פעם חמישית, דבר המנוגד לחוקה של בורקינה פאסו. בעקבות ההתקוממות תפס את השלטון לוטננט קולונל יאקובה איזאק זידה. הוקם שלטון מעבר בראשות נשיא זמני, הדיפלומט מישל קפאנדו, כשאיזאק זידה התמנה לראש הממשלה ושר הביטחון.
בנובמבר 2015 נבחר לנשיא רוק מארק כריסטיאן קאבורה.
רקע

בשנת 1987 ביצע בלז קומפאורה הפיכה צבאית בבורקינה פאסו ותפס את השלטון. השלטון החדש הבטיח להחזיר את המדינה ל"נתיב הנכון" ולתקן את טעויותיו של תומא סנקרה הנשיא הקודם. מפלגת השלטון, ה"חזית הפופולרית", נתנה את חסותה גם לארגונים שאינם מרקסיסטיים והדבר עורר כעס רב בקרב כמה מחבריה הקיצוניים. ב-18 באוקטובר 1989 נעצרו, נשפטו והוצאו להורג מספר חברים במפלגה באשמת קשירת קשר להפלת השלטון. מעצרים דומים התרחשו גם בשנים שלאחר מכן. מאז 1987 ועד אוקטובר 2014 כיהן קומפאורה כנשיא המדינה.
חוקת בורקינה פאסו מאפשרת לנשיא להיבחר למשך 5 שנים. אולם מגבילה את מספר הפעמים שנשיא יכול להיבחר ל-4. אולם קמפוארה רצה לנצח גם בבחירות של 2015 ולהישאר נשיא עד 2020. קמפוארה עמד להעביר הצעת חוק בפרלמנט שתאפשר את שינוי החוקה כך שיוכל להיות נשיא שוב. צעד זה התקבל באופן שלילי ביותר בידי האזרחים הצבא והאופוזיציה, שהיו גם מודאגים מנחיתותה הכלכלית של בורקינה פאסו.
המחאות

ב-28 באוקטובר פרצו קרבות רחוב נגד המשטרה, והאופוזיציה קראה להטיל מצור על הפרלמנט. ב-29 באוקטובר התקיימה עצרת המונים נגד שינוי החוקה, וקרבות הרחוב נגד השוטרים החריפו. ב-30 באוקטובר המונים זועמים תקפו את הפרלמנט בעיר ואגאדוגו. המשטרה השתמשה בגז מדמיע כדי להרחיק את ההמון, ובהמשך השוטרים ירו כדורי גומי. אולם ההמונים פרצו את קווי המשטרה הציתו את הפרלמנט השמידו מסמכים חשובים וגנבו מחשבים וציוד. בהמשך אף הותקף ביתו של פרנסואה קמפוארה אחי הנשיא, השוטרים פתחו באש על התוקפים והרגו שלושה בני אדם. המפגינים הציתו את בתיהם של עוד כמה מחברי הפרלמנט, השתלטו על בניין הטלוויזיה הלאומית. שדה התעופה הבינלאומי ואגאדוגו נסגר לטיסות וכל הטיסות בוטלו עד להודעה חדשה, וראש הממשלה הודיע על השעיית התיקון בחוקה. בהמשך היום השבית הצבא את כל מוסדות השלטון והכריז על עוצר.
שלטון צבאי בין 1 - 21 בנובמבר 2014

הצבא תפס את השלטון במדינה ודאג להשלטת סדר ברחובות. הצבא הכריז על הקמת ממשלת מעבר עד לבחירות ב-2015. קומפאורה הודיע תחילה כי יישאר בתפקידו עד לבחירות, אולם לאחר שמפגינים רבים יצאו לרחובות, ולא נראה היה כי הוא זוכה לגיבוי בינלאומי, הוא הודיע על התפטרותו. "אני מכריז על פינוי התפקיד על מנת לאפשר את חילופי השלטון, שעליהם להוביל לבחירות חופשיות ושקופות בתוך 90 יום לכל היותר", מסר בהצהרה כתובה שהוקראה בתחנות הרדיו והטלוויזיה המקומיות. קמפוארה נמלט בשיירה חמושה אל חוף השנהב. נשיא צרפת פרנסואה הולנד שלח את ברכתו על המהפכה.
ההמונים רקדו והריעו ברחובות ואגאדוגו לאחר שידור הצהרתו של קומפאורה. הגנרל הונורה טראורה לקח לידיו את השלטון. על פי החוקה של בורקינה פאסו, נשיא האספה הלאומית מחליף את הנשיא במקרה של התפטרות. "בהתחשב בצורך הדחוף להציל את האומה, החלטתי כי אקח מיום זה את האחריות כראש המדינה", אמר טראורה במסיבת עיתונאים. "אני מקבל על עצמי את ההתחייבות הרצינית להמשיך ללא עיכוב את ההתייעצות עם כל המפלגות במדינה, כדי להתחיל בתהליך של חזרה לסדר החוקתי מוקדם ככל הניתן".
אולם יום לאחר מכן ב-1 בנובמבר הכריז לטננט קולונל יאקובה איזאק זידה הפופולרי, בהודעה שהקריא ב"רדיו אומגה" שהוא מבטל את הכרזת טראורה על הפיכתו לנשיא המדינה. נטילת השלטון על ידי טראורה, אמר נאמן לנשיא המודח קומפאורה, זכתה להתנגדות רבה בקרב המפגינים וקציני הצבא הצעירים. "מהיום אני נוטל את הסמכויות של ראש המעבר השלטוני ושל ראש המדינה", אמר זידה בהודעה שמסר בערוץ הטלוויזיה BF1. "אני מצדיע לזכר קדושי ההתקוממות הזו ומשתחווה להקרבות שעשה העם שלי". טראורה לא היה פופולרי מלכתחילה וזידה מונה לבסוף לראש ממשלת המעבר..
שלטון מעבר אזרחי החל מ-21 בנובמבר 2014

האיחוד האפריקאי דרש מההנהגה הצבאית להעביר את השלטון לגוף אזרחי תוך שבועיים.
ב-13 בנובמבר 2014 נציגי הצבא והמפלגות והקבוצות האזרחיות הגיעו להסכמה בנוגע לאמנת מעבר שיצור את תנאי המעבר לשלטון אזרחי נבחר אחרי הבחירות שיתקיימו בנובמבר 2015. במקום פרלמנט הוקמה מועצת מעבר לאומית מורכבת מ-90 נציגים:25 של מפלגות האופוזיציה, 25 של החברה האזרחית, 15 של הצבא, ו-10 של הרוב הפרלמנטרי הקודם המקורב לנשיא המודח, בלז קומפאורה. איש מחברי שלטון המעבר לא יוכל להציג מועמדותו בבחירות בסוף שנת 2015.
ב-23 בנובמבר הכריז זידה על הקמת שלטון מעבר זמני עד הבחירות בנובמבר 2015 בראשות הנשיא מישל קפאנדו וזידה כראש ממשלה. גורמים צבאיים עומדים בראשות שישה משרדים ממשלתיים מתוך 26 המשרדים הקיימים.. ב-15 ביולי 2015 הנשיא קפאנדו לקח את תיק הביטחון מזידה אך השאירו בתפקיד ראש הממשלה.
הערות שוליים

↑  המוחים בבורקינה פאסו הציתו את בניין הפרלמנט, השתלטו על בניין הטלוויזיה וצועדים לעבר הנשיאות
↑  צבא בורקינה פאסו לוקח את השלטון בעקבות המחאות
1 2   אחרי הפגנות המוניות: נשיא בורקינה פאסו התפטר, באתר הארץ, 1 בנובמבר 2014
↑  צרפת: מברכים על התפטרותו של נשיא בורקינה פאסו - וואלה חדשות, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2014
↑  ההפיכה הושלמה: צבא בורקינה פאסו תפס את השלטון - וואלה חדשות, באתר וואלה, 1 בנובמבר 2014
↑  בורקינה פאסו: שני קצינים טוענים שהם הנשיא, באתר ynet, 1 בנובמבר 2014
↑  אמנת המעבר -באתר קואסי
↑  בורקינה פאסו: הרשויות במדינה הכריזו על ממשלה זמנית - וואלה חדשות, באתר וואלה, 23 בנובמבר 2014
ההתפוצצויות בגוודלחרה

| --- | --- |

אנדרטה לזכר הנספים באסון
 תאריך:  22 באפריל 1992 
 מיקום:  גוודלחרה 
 קואורדינטות:  20°40′17″N 103°21′24″W﻿ / ﻿20.671388888889°N 103.35666666667°W﻿ / 20.671388888889; -103.35666666667
 הרוגים:  212 
 פצועים:  1,800 
 he
 
רחוב בגוודלחרה, לפני בית העירייה
ההתפוצצויות בגוודלחרה היו אסון שהתרחש בעיר גוודלחרה שבמקסיקו ב-22 באפריל 1992. בנזין שזרם במערכת הביוב של העיר התלקח וחולל שורה של התפוצצויות, שגרמו להרס נרחב ולמותם של מעל 200 אנשים. החקירה לאחר האסון העלתה שהבנזין דלף לצנרת הביוב עקב דליפה מצינור תת-קרקעי.
האסון

האסון התרחש ברובע רפורמה שבמרכז גוודלחרה, העיר השנייה בגודלה במקסיקו. ב-19 באפריל החלו תושבים להתלונן על ריח בנזין שבקע מפתחי הביוב באזור, ריח שהלך והחריף. עובדי העירייה בדקו את התלונות ב-21 באפריל - יום שלפני האסון - ומצאו רמות גבוהות של אדי בנזין במערכת הביוב, אך העירייה לא הורתה על פינוי האזור משום שסברה שאין סכנה של התפוצצות.
הבנזין החל להתפוצץ ב-10:05 לפני הצהריים ב-22 באפריל. התחוללו עשר התפוצצויות לפחות בפרק זמן של שעה ועשר דקות על פני שטח של ארבעה קילומטרים מרובעים וחוללו הרס נרחב. מכתשים ובורות נפערו ברחובות ולפחות אלף מבנים נהרסו או נפגעו קשה. כ-200 אנשים נהרגו, כ-500 נפצעו ו-15 אלף נותרו ללא קורת גג. הנזק הכספי עקב ההתפוצצויות הגיע ל-300 מיליון דולר לפחות. בפעולות ההצלה והחילוץ השתתף גם צבא מקסיקו. נשיא מקסיקו קרלוס סלינס הגיע לביקור באזור האסון.
לאחר האסון

חקירת האירוע העלתה שתי סיבות להתרחשותו. ראשית, צינורות מים מברזל מצופה אבץ הונחו קרוב מדי לצינור פלדה שבו הוזרם בנזין. הקרבה ביניהם חוללה תגובה כימית, שהביאה לאיכול של צינור הבנזין ולדליפה של דלק ממנו אל תוך הקרקע וממנה לצינור הביוב הראשי באזור. שנית, התכנון ההנדסי של צינורות הביוב באזור הכיל פגם, שגרם להצטברות אדי הבנזין בתוך המערכת.
במהלך חקירת האסון עצרה המשטרה חשודים רבים. ארבעה מעובדי פמקס (Pemex), חברת הדלק הלאומית של מקסיקו, הועמדו לדין באשמת רשלנות, אך בסופו של דבר הם זוכו. ראש עירייה גוודלחרה פרש בסופו של דבר מתפקידו עקב האסון.
פרק בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה שניות מאסון הוקדש לאסון בגוודלחרה.
ראו גם

אסון סן חואן איקסוואטפק
הערות שוליים

↑  גרסאות אחרות נוקבות במספרים גדולים יותר של פצועים וחסרי בית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546757305171  LCCN: sh93008147
הג'נטלמנים

ערך זה עוסק בסרט קולנוע בבימויו של גאי ריצ'י. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה בבימויו של גאי ריצ'י, ראו .
| --- | --- |

 בימוי:  גאי ריצ'י 
 הופק בידי:  גאי ריצ'י 
 תסריט:  גאי ריצ'י
 עריכה:  פול מצ'ליס 
 שחקנים ראשיים:  מתיו מקונוהיי  צ'ארלי האנם  הנרי גולדינג  מישל דוקרי  ג'רמי סטרונג  אדי מארסן  קולין פארל  יו גרנט
 מוזיקה:  כריסטופר בנסטד 
 צילום:  אלן סטיוארט 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Miramax
 חברה מפיצה:  STX Entertainment, Microsoft Store, נטפליקס, Xfinity Streampix 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 בינואר 2020 
 משך הקרנה:  113 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט קומדיה, סרט פעולה 
 תקציב:  22 מיליון דולר
 הכנסות:  115 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   thegentlemen
 דף הסרט ב־IMDb
 
הג'נטלמנים (באנגלית: The Gentlemen) הוא סרט פעולה משנת 2019 שכתב, ביים והפיק גאי ריצ'י, על פי סיפור מאת איבוואן אטקינסון, מרן דייוויס וריצ'י. בסרט מככבים מתיו מקונוהיי, צ'ארלי האנם, הנרי גולדינג, מישל דוקרי, ג'רמי סטרונג, אדי מארסן, קולין פארל ויו גרנט. עלילת הסרט עוקבת אחר סוחר מריחואנה אמריקאי באנגליה, שמנסה למכור את עסקיו, תוך שנרקמת סביבו שרשרת של סחיטה ותוכניות שנועדו לערער אותו.
הקרנת הבכורה נערכה בתיאטרון Curzon Mayfair ב-3 בדצמבר 2019 ויצא לאקרנים בבריטניה ב-1 בינואר 2020, ובארצות הברית ב-24 בינואר 2020, מאת STXfilms. הסרט זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרים, ששיבחו את כיוון העלילה, משחקם של השחקנים והתסריט, כאשר רבים התייחסו אל הסרט כחזרה מבורכת של ריצ'י לז'אנר הסרטים שאפיין אותו מתחילת העשור של המאה ה-21, אף על פי שחלק מהמבקרים מתחו ביקורת על שפת הסרט וסטריאוטיפים נרחבים. הסרט הכניס 115 מיליון דולר ברחבי העולם והוכתר ל-שובר הקופות השישי לשנת 2020.
שחקנים ודמויות

מתיו מקונוהיי - מייקל 'מיקי' פירסון
צ'ארלי האנם - ריימונד סמית'
הנרי גולדינג - "עין יבשה"
מישל דוקרי - רוזלינד פירסון
ג'רמי סטרונג - מתיו ברגר
קולין פארל - מאמן
יו גרנט - פלטשר
אדי מארסן - ביג דייב
צ'ידי אג'יופו - באני
ג'ייסון וונג - פוק
בריטאני אשוורת׳ - רובי
סמואל וסט - לורד פרספילד
אליוט סאמנר לורה פרספילד
לין רנה -ג'אקי
כריס אוונג'לו - פריים טיים
פרנץ דראמה - בני
בוגזי מאלון - ארני
טום וו - לורד ג'ורג'
ג'ון דגליש - האמי
טום ריס האריס - פאוור נואל
עיבוד טלוויזיוני

באוקטובר 2020 פורסם כי חברת מירמקס מפתחת סדרת טלוויזיה, "הג'נטלמנים", המבוססת על הסרט. ריצ'י הוא במאי ותסריטאי הסדרה, בעוד מארן דייוויס ואיוון אטקינסון, אשר היו מפיקי הסרט, יתפקדו כמפיקים בפועל. בסדרה מככב ת'יאו ג'יימס. הקרנת הסדרה בנטפליקס החלה במרץ 2024.
הערות שוליים

↑  "Weekend Box Office: Guy Ritchie's 'The Gentlemen' Beats Latest Horror Dud". IndieWire. 26 בינואר 2020. ארכיון מ-26 בינואר 2020. נבדק ב-27 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'The Gentlemen' Trailer: Guy Ritchie's New Action-Comedy Has Bribery, Blackmail And Matthew McConaughey As A Marijuana Kingpin". Deadline Hollywood. נבדק ב-2 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Guy Ritchie's Action-Comedy 'The Gentlemen' Aiming For $10-15M Opening Weekend". HN Entertainment. נבדק ב-30 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Stars of 'The Gentlemen' give Deco inside scoop on upcoming action comedy". WSVN. נבדק ב-20 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   נתנאל שלומוביץ, "הג'נטלמנים": גאי ריצ'י חוזר למקורות, לטוב ולרע, באתר הארץ, 23 בינואר 2020
↑  ‘The Gentlemen’ TV Series Based On Guy Ritchie’s Movie In Works At Miramax With Ritchie Writing & Directing, Deadline, ‏2020-10-01 (באנגלית)
↑  אילן קפרוב‏, קומדיית הפשע של נטפליקס מוכיחה שהקסם של גאי ריצ'י לא אבד, באתר וואלה, 17 במרץ 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811561566605606  BNE: XX6114287  LCCN: no2023011604  NKC: unn20201091499  VIAF: 3741160364948063680001   WorldCat (עם VIAF): 3741160364948063680001
וסילי לאזארב

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  23 בפברואר 1928 מחוזאלטאי, ברית המועצות
 פטירה:  31 בדצמבר 1990 (בגיל 62) מוסקבה
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית
 לאום:  ברית המועצות סובייטי
 השכלה:  Kozhedub University of the Air Force (1954)  Saratov State Medical University  Ural State Medical Academy 
 עיסוק בעבר:  רופא
 עיסוקים נוספים:  טייס קרב
 תקופת השירות:  1964–1985 (כ־21 שנים)
 דרגה:  קולונל
 זמן שהייה בחלל:  1 ימים, 23 שעות, 15 דקות
 משימות
 סויוז 12, סויוז 1–18
 עיטורים
    (פעמיים)
 
וסילי גריגורייביץ' לאזארב (ברוסית: Василий Григорьевич Лазарев; 23 בפברואר 1928 –  31 בדצמבר 1990) היה קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל במסגרת תוכנית סויוז.
קורות חיים

וסילי לאזארב נולד בכפר במחוז אלטאי למשפחת איכרים. בשנת 1951, לאחר סיום בית הספר, גויס לצבא. הוא הופנה ללימודי רפואה והוסמך לרופא צבאי. בשנת 1954 לאזארב עבר קורס טיס והמשיך את שרותו בחיל האוויר הסובייטי.
בשנת 1964 וסילי לאזארב הועבר ליחידת הקוסמונאוטים. הוא היה חבר בצוות משנה של חללית ווסחוד 2. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא היה חבר בצוות משנה של מספר משימות חלל שלא בוצעו.
בשנת 1973 וסילי לאזארב שוגר לחלל בחללית סויוז 12 ולצד אולג מקארוב.
בשנת 1975 צמד לאזארב/מקארוב השתתפו בטיסת "סויוז 18-1". עקב תקלה טכנית במשגר הם חולצו מהחללית תוך שימוש במערכת חרום. במהלך זה הקוסמונאוטים עברו עומסי יתר כבדים. בריאותו של לאזארב נפגעה. למרות זה, הוא היה חבר במספר צוותי משנה של חלליות סובייטיות, אך לא טס לחלל בפעם השלישית.
בנובמבר 1985 הוא שוחרר מחיל האוויר הסובייטי מסיבות בריאותיות.
הוא עבד בעבודות שונות ונפטר בשנת 1990 מהרעלה.
דלקת לבלב

| --- | --- |
 תחום:  גסטרואנטרולוגיה 
 מיקום אנטומי:  לבלב 
 טיפול:  propanthelinium 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  775867 
 MeSH:  D010195
 
דלקת לבלב (באנגלית: Pancreatitis) היא דלקת ברקמת הלבלב. הדלקת יכולה להיות חריפה (דלקת לבלב חריפה) שהיא תולדה של סיבות מגוונות או דלקת לבלב כרונית, המתהווה לרוב בשל שתיית אלכוהול כרונית.
דלקת לבלב חריפה

דלקת חריפה של הלבלב אשר יכולה להכיל גם רקמות פרי-פנקריאטיות. הדלקת מופיעה בשכיחות של 1:4000.
גורמים > סיבות חסימתיות

אבני מרה - מהווים 45% מהסיבות להתפתחות דלקת לבלב חריפה
גידולים  – גידול בלבלב או גידול אמפולרי
טפילים – כגון התולעת השטוחה Clonorchis sinensis
אנומליות התפתחותיות
דיברטיקולה דואודנלית פרי-אמפולרית
היפרטנסיביות של השריר הסוגר על שם אודי (Sphincter of Odi)
גורמים > סיבות רעלניות

אלכוהול –  מהווה 35% מכלל הסיבות להתפתחות דלקת לבלב חריפה
גורמים > סיבות אחרות

תרופות – למשל סטטינים, חומצה ואלפרואית, ותרופות להורדת לחץ דם מסוג Ace Inhibitors
סיבות מטבוליות – היפרגטריגליצרידמיה (יתר טריגליצרידים בדם), היפרקלצמיה (יתר סידן בדם) או אי-ספיקה כלייתית מתקדמת
טראומה – פגיעה קהה בבטן, פגיעה אאטרוגנית (פרוצדורות פולשניות כגון ERCP)
זיהומים – זיהומים נגיפיים כגון חזרת, נגיף הקוקסאקי, הנגיף הגורם לדלקת כבד נגיפית מסוג B; זיהומים חידקיים כגון ליגיונלה וסלמונלה; זיהומים פטריתיים כגון אספרגילוס; זיהומים טפיליים כגון טוקסופלזמה
סיבות וסקולריות
אידיופתי – סיבה לא ידועה (10–20% מכלל המקרים)
קליניקה

הלוקים בדלקת הלבלב מתלוננים לרוב על כאב בטן, העלול להיות חמור, ועלולים לא להגיב לטיפול אנלגטי. הכאב לרוב מוחמר בשכיבה ומקרין לגב. הדלקת יכולה לגרום לחסימת מעיים כאשר היא מתפשטת למעי הדק. החולה מתלונן לרוב גם על בחילות, הקאות וחום.
במהלך הדלקת יש שחרור של חומרים רעלניים שונים מהלבלב, כגון אנזימי לבלב, חומרים ואזואקטיביים (המשנים את קוטר כלי דם) דוגמת קינין (Kinin, מרחיב עוצמתי של כלי הדם) ותוצרים רעלניים (אלסטאז, פוספוליפאז A2). חומרים אלו עשויים לגרום לגירוי כימי ולתרום להתפתחות נוזל עשיר בחלבונים למרווח השלישי (third space), היפו-וולמיה ותת-לחץ דם. בנוסף, החומרים עשויים להגיע למחזור הדם ולתרום להתפתחות נקרוזה של רקמת שומן תת-עורי ולנזק end-organ כגון הלם, אי-ספיקה כלייתית ואי-ספיקה נשימתית. כאשר מתרחש דימום לבלבי במהלך תהליך הדלקת, ניתן להבחין בסימן על שם טרנר (Turner's sign) ובסימן על שם קולן (Cullen's sign).
הפרעות מטבוליות שכיחות במהלך הדלקת החריפה, ומתבטאות בהיפוקלצמיה (כתוצאה מהיפואלבומינמיה, רמה נמוכה של אלבומין), היפרגליקמיה וחמצת.
התפשטות מקומית של הדלקת יכולה להשפיע על איברים סמוכים ולגרום לדלקת רפידת הקיבה (גסטריטיס), לדלקת התריסריון (דואודניטיס), לפקקת (תרומבוזיס) של וריד הלבלב, נקרוזה של המעי הגס ולחץ חיצוני על צינור המרה המשותף (common bile duct) ואף לגרום לחסימה מרתית.
אסופות נוזל חוץ-לבלבי נוצרות כאשר מופרש נוזל אל מחוץ הלבלב מהלבלב או מרקמות סמוכות. בנוסף, ייתכן גם היווצרות פסידו-ציסטות לבלביות ומורסה לבלבית. הטיפול בפסידו-ציסטות ובמורסות מצריך לעיתים קרובות ניקוז כירורגי, אנדוסקופי או רדיוגרפי. תיתכן גם היווצרות נצור (Fistula) לבלבי כתוצאה מפגיעה בתעלת המרה, דבר אשר מצריך הכנסת סטנט אנדוסקופי.
אבחנה

האבחנה מתבססת על נוכחות כאב בטן, ונתמכת בעלייה ברמת העמילאז והליפאז בדם פי שלושה מהנורמה. עליית רמת הליפאז היא ספציפית יותר לדלקת הלבלב, בעוד שעלייה ברמת העמילאז יכולה להתרחש גם במצבים נוספים שאינם קשורים ללבלב. ניתן להיעזר גם בטומוגרפיה ממוחשבת (CT) כדי להתקדם באבחנה (הגדלת לבלב, שינויים דלקתיים לבלביים ואסופות נוזל חוץ-לבלבי), אם כי 15–30% מהצילומים הם תקינים בעת האבחנה.
חומרת מחלה

75% מהחולים ישתפרו במצבם אחרי טיפול תמיכתי; 25% יסבלו מסיבוכים; שיעור התמותה עומד על 5–10%. מוות בשלב מוקדם מתרחש לרוב בשבועיים הראשונים של המחלה, וקשור בפגיעה תפקודית קשה ורב-מערכתית, בעוד שתמותה בשלבים מתקדמים של המחלה קשורה בסיבוכי זיהום מקומי או מערכתי.
ניתן להעריך את חומרת המחלה באמצעות הקריטריונים על שם רנסון (Ranson's Criteria) או באמצעות מערכת ניקוד הנקראת APACHE.
קריטריוני רנסון:
בזמן הקבלה לבית החולים או בזמן האבחון:
גיל מעל 55
ספירת תאי דם לבנים מעל 16,000
רמת גלוקוז בדם מעל 200 מ"ג
רמות לקטט דהידרוגנאז (LDH) הגבוהות פי 2 או יותר מהנורמה
רמות אלנין טרנסאמינאז (ALT) הגבוהות פי 6 או יותר מהנורמה
במהלך 48 השעות הראשונות:
ירידה במעל 10% ברמת ההמטוקריט
רמת סידן בדם מתחת ל-8 מ"ג
עלייה ברמת השתנן בדם בלפחות 5 מ"ג
לחץ חמצן עורקי מתחת ל-60 מ"מ כסף
Base Deficit מתחת ל-4 מיליאקוויוולנט לליטר
הפרשת נוזל המוערכת במעל 600 מ"ל
טיפול

אין טיפול מסוים שהוכח כיעיל. במהלך הטיפול משתמשים בחומרים המאפשרים מנוחה ללבלב (סומטוסטטין, קלציטונין, גלוקגון, שאיבה נזוגסטרית, חסמי היסטמין 2) או במעכבי אנזימים (אפרוטינין, גבקסט מזילאט). עם זאת, טיפולים אלו לא הוכחו כמשפרים פרוגנוזה או כמורידים שיעורי תמותה.
כל החולים צריכים לקבל טיפול תמיכתי צמוד הכולל שיכוך כאב מתאים, נוזלים ותמיכה תזונתית בעת הצורך. סיבוכים יטופלו באמצעות אבחון ב-ERCP (הדמיית רנטגן של הצינורות המובילים אל התריסריון מן הכבד, כיס המרה והלבלב) או בהוצאת אבני מרה המלווה בכריתת כיס המרה.
דלקת לבלב כרונית

פנקראטיטיס כרונית יכולה לנבוע כתוצאה מחסימה לא שלמה של צינורות הלבלב, הנמשכת זמן רב. כתוצאה מכך הלבלב בעל אזורים פיברוטיים נרחבים, וקשה להבדיל בין מצב זה לבין קרצינומה של הלבלב- נראה כמו גידול ממאיר.
וילי דן אודן

וילמינטייה "וילי" דן אודן (בהולנדית: Willemijntje "Willy" den Ouden; ‏ 1 בינואר 1918 – 6 בדצמבר 1997) הייתה שחיינית הולנדית. הייתה אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות מהן אחת זהב, אלופת אירופה בעלת 6 מדליות מהן 3 זהב ושיאנית עולם במשחים ל-100 מטר חופשי, 200 מטר חופשי ול-400 מטר חופשי.
דן אודן, הייתה האישה הראשונה בהיסטוריה ששחתה 100 יארד חופשי מתחת לדקה. היא החזיקה בשיא העולמי במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי במשך 22 שנים ו-227 ימים, הזמן הארוך ביותר ששחיין או שחיינית החזיקו בשיא עולם במשחה (ג'נט אוונס מארצות הברית החזיקה בשיא העולם במשחה ל-800 מטר במשך 20 שנים ו-147 ימים).