stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאוריה קולנועית
סקירה כללית > ביקורת ו"פוסט-תאוריה"

התאורטיקן האמריקני דייוויד בורדוול והפילוסוף נואל קרול פיתחו גישה שכינו "פוסט-תאוריה", המתיימרת להתנער מן "החולות הרעות" של התאוריה הקולנועית. בורדוול דוגל בגישה הקוגניטיבית בקולנוע, ומתנגד להתפתחויות בתאוריה הקולנועית מאז שנות השבעים, המבוסס על סטרוקטורליזם, פסיכואנליזה, נאו-מרקסיזם ופוסט-סטרוקטורליזם ומתייחס אל תאוריות אלו במונח הגנאי "תאורית S.L.A.B" (ראשי תיבות של: סוסיר, לאקאן, אלתוסר בארת). במקום זאת, בורדוול מקדם את מה שהוא מתאר כ"נאו-פורמליזם", כתחייה של יסודות הפורמליזם הקולנועי (אנ'). הוא מתבסס בעיקר על מתודות השאובות מפסיכולוגיה קוגניטיבית, בגישה המכונה גם "הגישה הקוגניטיבית בקולנוע".
גישות של תאוריה קולנועית

תאוריית האפראטוס הקולנועי
תאוריית האוטר
תאוריה פנומנולוגית קולנועית
אסתטיקה קוגניטיבית
ז'אנרולוגיה
תאוריה קווירית
פורמליזם (קולנוע) (אנ')
תאוריה קולנועית לשונית (אנ')
תאוריה קולנועית מרקסיסטית (אנ')
תאוריה קולנועית פסיכואנליטית (אנ')
תאוריה קולנועית סטרוקטרליסטית (אנ')
תאוריית שרייבר (אנ')
תאוריית סקרין (אנ')
ראו גם

פילוסופיה של הקולנוע
פילוסופיה בקולנוע ובטלוויזיה
לקריאה נוספת > בעברית > ספרות ראשונית

מבוא לתיאוריות קולנועיות: מקראה , עריכה: ענת זנגר, האוניברסיטה הפתוחה, 2016
רודולף ארנהיים, "קולנוע ומציאות", תרגום: אורית פרידלנד
סרגיי אייזנשטיין, "הדיאלקטיקה של הצורה הקולנועית". 1929. תרגום: ענבל שגיב-נקדימון
ז'אן-לוק קומולי, וז'אן נרבוני. "קולנוע/אידאולוגיה/ביקורת". 1968. תרגום: אורית פרידלנד
כריסטיאן מץ, "אודות המושג שפת הקולנוע", תרגום: ענבל שגיב-נקדימון
תומאס שץ, "ז'אנרים קולנועיים וסרטי ז'אנר", תרגום: מירב פגיס
נואל קרול, "כוחם של הסרטים"
עולם בדים , עריכה: הלגה קלר, עם עובד, 1975.
אנדרה באזין. "הוייתה של הדמות המצולמת." 1945/1958. תרגום: נילי המאירי
בלה באלאש. "פניהם של בני-אדם", תרגום: אהרון אמיר
דזיגא ורטוב. "קולנועיניים. מהפך", "מ'קולנועין' לרדיועין'", "האיש עם מצלמת הקולנוע". תרגום: עמינדב דיקמן, סרטים, גיליון 3, 1987, עמ' 40–46.
ולטר בנימין, "יצירת האמנות בעידן השיעתוק הטכני", בתוך: מבחר כתבים - כרך ב': הרהורים, תרגם: דוד זינגר, הקיבוץ המאוחד, 1996
פייר פאולו פאזוליני, קולנוע של שירה, מבחר מאמרים, מאיטלקית: אלון אלטרס, הוצאת רסלינג, 2009.
לורה מאלווי, "עונג חזותי וקולנוע נרטיבי" (1975) תרגום: רועי רוזן, הקדמה: רונה ברייר-גארב, בתוך: ללמוד פמיניזם: מקראה (עריכה: דלית באום, דלילה אמיר, רונה ברייר-גארב, יפה ברלוביץ', דבורה גריינמן, שרון הלוי, דינה חרובי, וסילביה פוגל-ביז'אוו), האגודה הישראלית ללימודים פמיניסטיים ולחקר המגדר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמ' 118
לקריאה נוספת > בעברית > ספרות משנית

בני בן-דוד וסנדרה מאירי, מבוא לתאוריות קולנועיות, האוניברסיטה הפתוחה, 2015
ניצן בן-שאול, מבוא לתיאוריות הקולנוע, הוצאת דיונון, אוניברסיטת תל אביב, 2000 (הספר המלא באתר כותר)
לקריאה נוספת > באנגלית

Dudley Andrew, Concepts in Film Theory, Oxford, New York: Oxford University Press, 1984.
Dudley Andrew, The Major Film Theories: An Introduction, Oxford, New York: Oxford University Press, 1976.
Francesco Casetti, Theories of Cinema, 1945–1990, Austin: University of Texas Press, 1999.
Stanley Cavell, The World Viewed: Reflections on the Ontology of Film (1971); 2nd enlarged edn. (1979)
Bill Nichols, Representing Reality: Issues and Concepts in Documentary, Bloomington: Indiana University Press, 1991.
The Oxford Guide to Film Studies, edited by John Hill and Pamela Church Gibson, Oxford University Press, 1998.
The Routledge Encyclopedia of Film Theory, edited by Edward Branigan, Warren Buckland, Routledge, 2015.
הערות שוליים

↑  Mast, Gerald; and Marshall Cohen, editors. Film Theory and Criticism: Introductory Readings, Third Edition.Oxford University Press, 1985.
↑  "Philosophy of Film: Continental Perspectives" by Thorsten Botz-Bornstein The Internet Encyclopedia of Philosophy (IEP).
↑  Robert Stam, Film Theory: an introduction", Oxford: Blackwell Publishers, 2000.
↑  André Bazin, What is Cinema? essays selected and translated by Hugh Gray, Berkeley: University of California Press, 1971.
↑  Weddle, David. "Lights, Camera, Action. Marxism, Semiotics, Narratology: Film School Isn't What It Used to Be, One Father Discovers." Los Angeles Times, July 13, 2003; URL retrieved 22 Jan 2011.
↑  Gregg Kilday, Influential Film Critic Andrew Sarris Dies at 83, The Hollywood Reporter, 6/20/2012
↑  סלבוי ז'יז'ק, ברוכים הבאים למדבר של הממשי (חמש מסות על ה-11 בספטמבר ואירועים נוספים), תרגום מאנגלית: רינה מרקס (הוצאת רסלינג)
↑  Post-Theory: Reconstructing Film Studies (edited with David Bordwell), Madison, University of Wisconsin Press, 1996.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559357905171  BnF: cb125208912 (data)  GND: 4071216-3  LCCN: sh2008108033  LNB: 000136615  NKC: ph189273
שנת הפלאות

שנת הפלאות (בלטינית: Annus mirabilis) הוא ביטוי בו מכנים שנה שבה התרחשו מספר אירועים משמעותיים הנחשבים נסיים. את הביטוי טבע המשורר ג'ון דריידן.
שנת הפלאות של אנגליה

השנה ה"מקורית" שלכבודה פרסם דריידן פואמה בשם זה. ב-1666 התרחשו מלחמה עם הולנד, המגפה הגדולה של לונדון, והשרפה הגדולה של לונדון. את כולם הצליחה אנגליה לשרוד.
שנת הפלאות של ניוטון

1666 היא גם השנה שבה אייזק ניוטון חקר וכתב את עבודותיו בתחומי האופטיקה, האקוסטיקה, החשבון האינפיניטסימלי, המכניקה והתרמודינמיקה.
ניוטון החל ללמוד בטריניטי קולג' של אוניברסיטת קיימברידג' ביוני 1661. הוא התוודע בה לפילוסופיה של אריסטו ולרעיונותיהם של פילוסופים מודרניים יותר כגון דקארט, ושל האסטרונומים גלילאו, קופרניקוס וקפלר. בשנת 1665, זמן קצר לאחר שסיים את לימודיו, נסגרה אוניברסיטת קיימברידג' עקב מגפת הדבר של 1665–1666, ובמשך שנתיים שהה ניוטון בביתו בוולסתרופ. בשנתיים אלה הגה וגיבש את הבסיס לתאוריות שלו: הוא החל לנסח ולפתח את התורה המתמטית שלימים תקרא חשבון אינפיניטסימלי (או חשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי), לערוך את הניסויים הראשונים שלו באופטיקה ולהסיק מהם מסקנות מהפכניות, והחל להרהר על כוח הכבידה. המחקרים פורסמו בפומבי רק שנים מאוחר יותר.
שנת הפלאות של איינשטיין

ב-1905 פרסם אלברט איינשטיין ארבעה מאמרים בשנתון הפיזיקה שהיה כתב העת המדעי לפיזיקה החשוב של אותה תקופה. ארבעת המאמרים האלה העלו תרומה ניכרת ליסודות הפיזיקה המודרנית ושינו את תמונת העולם אודות חלל, זמן וחומר. ארבעת המאמרים דנים באפקט הפוטואלקטרי, תנועה בראונית, תורת היחסות הפרטית ובשקילות המסה והאנרגיה.
האיחוד הבינלאומי לפיזיקה תאורטית ויישומית (IUPAP) הגדיר את שנת 2005 כ"שנת הפיזיקה העולמית", לציון 100 שנים מאז פרסום מאמריו פורצי-הדרך של איינשטיין.
לקריאה נוספת

ג'רלדין ברוקס, שנת הפלאות – רומן היסטורי על רקע מגפת הדבר של שנת 1666.
ניוטון בציורו של ויליאם בלייק (1795). נס או עבודה קשה?
תהילים י"ג

תהילים י"ג הוא המזמור השלושה עשר בספר תהילים (על פי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים זהו המזמור השנים עשר). המזמור חתום בידי דוד, ומתאר את צרותיו, ואת ביטחונו בה' שיושיע אותו.
תוכן המזמור

באופן חריג בין מזמורי תהלים, המזמור מתחלק לא לשני חלקים אלא לשלושה חלקים המתקצרים והולכים: השליש הראשון הוא תלונה, השליש השני נושא אופי של תחינה, והשליש השלישי הוא תהילה.
פסוקים ב-ג: המשורר מביע את מצוקתו. המצוקה מוגשת באמצעות הביטוי החוזר "עַד אָנָה", עד מתי.
פסוקים ד-ה: תפילה לה' שיושיע אותו מצרותיו.
פסוק ו: חתימה בביטחונו של דוד שיושיע אותו, והוא ישיר לו שיר תודה.
תוכן המזמור > סוגת המזמור

למרות סיום המזמור במילות הודיה לה', יש המסווגים את המזמור כקינת יחיד.
המזמור בתפילה

הפסוק האחרון של המזמור נאמר בפסוקי דזמרא.
המזמור בתרבות

יש הרואים סגולה מיוחדת באמירת מזמור זה 13 פעמים במשך שלושה עשר יום.
המזמור בתרבות > במוזיקה היהודית

המלחין היהודי-רוסי משה מילנר, כתב יצירה מוזיקלית ידועה בשם "עד אנה ה'". היצירה נוגנה בקונצרט שנערך באלברט הול בלונדון בפברואר 1946 ומטרתו גיוס כספים למען הליגה הימית העברית כחלק מהניסיון להקים צי עברי.
מילות הפסוק "עַד אָנָה ה' תִּשְׁכָּחֵנִי נֶצַח", שזורות בשירו של חיים נחמן ביאליק, "על השחיטה" ונאמרות מפי הדובר.
המזמור בתרבות > במוזיקה החסידית

ואני בחסדך בטחתי - הרב שלמה קרליבך.
ואני בחסדך בטחתי - הרב יצחק גינזבורג.
אשירה - יונתן רזאל.
ואני בחסדך - גלעד פוטולסקי, אלבום הנשמה לך 6.
בחסדך בטחתי - אהרון רזאל באלבום זמן הגאולה.
ואני בחסדך - מרדכי בן דוד מתוך האלבום קומזיץ בלחן של ברוך חייט.
אשירה להשם - בני פרידמן באלבום Fill the World With Light.
אשירה לה' - מנדי ג'רופי באלבום וידעת היום.
עד אנה - יעקב יהודה דסקל בלחן של פינקי ובר באלבום שומע תפילה.
הערות שוליים

↑  הרב אלחנן סמט, תהילים | מזמור י"ג | מתלונה לתחינה ומתפילה לתהילה (1), באתר ישיבת הר עציון.
↑  שמאי גלנדר, החוויה הדתית במזמורי תהילים, מוסד ביאליק, ירושלים, תשע"ג, עמ' 153-152
↑  מאיר וייס, המקרא כדמותו, מוסד ביאליק, ירושלים, תשכ"ז, עמ' 157
↑  סגולה גדולה מבעל המתוק מדבש, באתר 'מוקד תהילים ארצי'.
↑  ירמיהו הלפרן, תחיית הימאות העברית, תל אביב, מכון ז'בוטינסקי, תשכ"א, 255-254
↑  אריה שטראוס, בדרכי הספרות: עיונים בספרות ישראל ובספרות העמים, ירושלים, מוסד ביאליק, 1965, עמ' 109
↑  ואני בחסדך בטחתי, הרב שלמה קרליבך, באתר יווטיוב.
↑  ביצוע הלחן (ללא המילים) נמצא בדיסק "ניגונים חסידיים 1": https://www.youtube.com/playlist?list=OLAK5uy_kiKuHGF834G2QUGAb4dBNJ5skzFuBay3Q
↑  אשירה, יונתן רזאל באתר יוטיוב.
↑  ואני בחסדך, גלעד פוטולסקי, הנשמה לך 6, באתר יוטיוב.
↑  בחסדך בטחתי, אהרון רזאל, זמן הגאולה, באתר יוטיוב.
↑  ואני בחסדך, מרדכי בן דוד, קומזיץ, באתר יוטיוב.
↑  אשירה לה', בני פרידמן, באתר יוטיוב.
↑  אשירה לה' מנדי ג'רופי, וידעת היום, באתר יוטיוב.
תהילים י"ח

קריינות של תהילים י"ח
תהילים י"ח הוא המזמור ה-18 בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-17). המזמור חתום בידי דוד, והוא מקביל (בשינויים קלים) לשירת דוד המופיעה בספר שמואל ב', פרק כ"ב.
מבנה המזמור ותוכנו

במזמור זה דוד שר לה' שירת הודיה, שבה הוא מבטא את תודתו על הצלתו מכף אויביו ומשאול. יש שפירשו כי דוד שר את שירת התודה הזאת בשלהי מלכותו, כאשר יש לו שקט מאויבים מבית ומחוץ ושושלתו איתנה ומובטחת לבא אחריו, וזאת משום שבתיאור המובא בשירה מבטא דוד כמה מתחנות חייו. עיקר החלק הראשון של המזמור מתאר את הצלתו של דוד מצרה הבאה עליו. החלק השני מתאר את ניצחון ה' על אויביו של דוד וביסוס שלטונו.
יש שחילקו את המזמור לחלקים קטנים ורבים:
ב-ד: פתיחה בכינויי שבח לה'.
ה-ז: צרותיו של דוד, וקריאתו לה' שיושיע אותו.
ח-טז: תיאור ההתגלות של ה' בעולם.
יז-כה: הצלת ה' את דוד.
כו-לז: ביטויי שבח לה' המנהל את העולם ביושר ומחזק את דוד.
לח-מו: ניצחונותיו של דוד על אויביו בכוחו של ה'.
מז-נא: חתימה בברכה חוזרת לה' על ישועתו, ותפילה שימשיך להושיע את דוד.
אחרים חילקו את המזמור לשלושה חלקים: החלק הראשון, פסוקים ב'-כ', מספר אודות מצוקת דוד וישועתו בידי ה', ועוסק במלחמת דוד בפלשתים. חלקו השני של המזמור, פסוקים כ"א-ל"ב, הם לדעת פרשנים מסוימים תוספת מאוחרת, המעידה על השימוש בשירה כמזמור פולחן בבית המקדש, אך אחרים סוברים כי חלק זהו חלק בלתי נפרד מהשירה המדבר בשבח האל. בחלקו השלישי של המזמור, פסוקים ל"ג-נ"א, מתאר בעל המזמור כיצד הציל ה' את דוד מיד שאול ואויביו עד עלייתו לכס המלוכה.
מבנה המזמור ותוכנו > כותרת המזמור

כותרת המזמור ארוכה ומורכבת משתי צלעות: שירת הודיה של המלך אל ה', ולאחר מכן נסיבות אמירת השירה: "בְּיוֹם הִצִּיל ה' אוֹתוֹ מִכַּף כָּל אֹיְבָיו וּמִיַּד שָׁאוּל." דוד מכונה בכותרת המזמור "עֶבֶד ה'", כינוי המביע גדולה רוחנית. לכינוי זה זכו בתנ"ך גם משה, יהושע ואיוב.
במחקר

אף שהמזמור חתום בידי דוד, ואף מופיע בספר שמואל כשירת דוד, יש הטוענים כי זמן כתיבתו של המזמור הוא מתקופה מאוחרת, תקופת גלות בבל.
במחקר > סוגת המזמור

היו שסיווגו את מזמור י"ח כ"מזמור מלך", שבו האל עומד במרכז המזמור, בדומה למזמור ע"ב וכ"א. במזמור י"ח המלך הוא הדובר, ואילו בתהילים כ"א המשורר הוא אדם מן היישוב אשר פונה לאל בשם מלכו.
ההקבלה לשירת דוד

שירת דוד המופיעה בספר שמואל ב' מקבילה למזמור זה בשינויים מועטים.
היו מן החוקרים ששיערו כי שירת דוד שובצה בין מזמורי תהילים ביד עורך, מפני שהיא מזוהה כשירת הודיה לאל ופולחן, וזאת מפני שהמלך בראשית שלטונו כיהן בתפקיד פולחני. יש הטוענים שבגלל תוכנו של הטקסט כשיר הודיה לניצחונות דוד, היה צורך לשבצו בין מזמורי תהילים. עוד טענה לשיבוץ זה בין מזמורי תהילים היא עקב סיום השירה בהבטחת זרע לבית דוד: "לְדָוִד וּלְזַרְעוֹ עַד עוֹלָם". סיומת כללית זו לא קשורה בחיי דוד אלא באירועים שונים הקשורים במלחמותיו נגד אויביו.
המזמור בליטורגיה

לפי מנהג הגר"א, משמש מזמור י"ח כשיר של יום לשביעי של פסח (שבו שירת דוד נקראת כהפטרה).
הפסוק האחרון של המזמור נאמר בברכת המזון.
תהילים י"ח בישראל

הפסוק ”אֶרְדּוֹף אוֹיְבַי וְאַשִּׂיגֵם, וְלֹא אָשׁוּב עַד כַּלּוֹתָם”, הלקוח מספר תהילים, פרק י"ח, פסוק ל"ח - הוא המוטו של מספר יחידות בצה"ל ובכוחות הביטחון.
לדוגמה:
הימ"מ - היחידה הלאומית המיוחדת ללוחמה בטרור. זוהי יחידת העילית של משטרת ישראל ומשמר הגבול ללוחמה בטרור ויחידת ההשתלטות (חילוץ בני ערובה) הלאומית של מדינת ישראל, ובנוסף משמשת למשימות משטרה מיוחדות.
יחידת אגוז (יחידה 621) - יחידת קומנדו של זרוע היבשה בצה"ל.
פלוגת מגיני הנגב של מסלולי הגיוס לצה"ל המיועדים לחרדים - נצח יהודה. המסלולים הוקמו על ידי צה"ל בשיתוף עם רבני עמותת נצח יהודה ואגף הנוער והנחל (הביטחוני חברתי) במשרד הביטחון, על מנת לאפשר לחרדים לשלב שירות צבאי קרבי עם המשך השמירה על אורח חייהם.
הערות שוליים

↑  עמוס חכם, תהילים, ירושלים, מוסד הרב קוק, תש"ן, ע"מ צה
↑  נתן קלאוס, עולם התנ"ך: תהילים א' ', תל אביב, דודזון עתי, 1995, עמ' 76.
↑  נתן קלאוס, עולם התנ"ך: תהילים א' , תל אביב, דודזון עתי, 1995, עמ' 76.
↑  אברהם יצחק כץ, משמעותה של המילה עבד, בית מקרא: כתב-עת לחקר המקרא ועולמו כרך י"ח, חוברת ד', ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"ג, עמ' 470-467
↑  ספר דברים, פרק ל"ד, פסוק ה'
↑  ספר שופטים, פרק ב', פסוק ח'
↑  ספר איוב, פרק א', פסוק ח'
↑  נתן קלאוס, עולם התנ"ך: תהילים א' , תל אביב, דודזון עתי, 1995, עמ' 76.
↑  משה ויינפלד, הליטורגיה היהודית הקדומה, ירושלים, מאגנס, תשס"ד, עמ' 42-41
↑  ספר שמואל ב', פרק כ"ב
↑  נתן קלאוס, עולם התנ"ך: שמואל ב', תל אביב, דודזון עתי, 1993, עמ' 172.
↑  מעשה רב, הלכות פסח קצד.
דגל ישראל עם פסוק לח מתוך תהילים י"ח שנתלה בתל אביב במהלך מלחמת חרבות ברזל
שננדואה (נהר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  241 קילומטרים
 אגן ניקוז:  2,937 מייל רבוע 
 יובלים:  Passage Creek, Long Marsh Run 
 שפך:  פוטומק 
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
 
 Shenandoah River drainage basin
 
נהר שננדואה (באנגלית: Shenandoah River) הוא נהר במדינות וירג'יניה ווירג'יניה המערבית שבארצות הברית. זהו היובל העיקרי של נהר הפוטומק. אורכו 89.5 ק"מ, והוא מתפצל בהמשך לשני יובלים, באורך של 160 ק"מ כל אחד. הנהר ויובליו מנקזים את עמק שננדואה (אנ') המרכזי והתחתון ואת עמק פייג' בהרי האפלצ'ים בצד המערבי של הרי בלו רידג', בצפון מערב וירג'יניה ובמזרח וירג'יניה. בחלק מנתיבו, הנהר ממוקם בפארק הלאומי שננדואה.
תחנת כוח הידרואלקטרית שנבנתה בשנת 2014 מספקת חשמל לאזורים נרחבים.
גאולוגיה

עמק שננדואה מכוסה באבן גיר. האדמה הפורייה הפכה אותו למקום מועדף להתיישבות מוקדמת. המקום נשאר אזור חקלאי מרכזי בווירג'יניה ובמערב וירג'יניה. ניכרת טופוגרפיה קארסטית מסוימת, ואבן הגיר מוקפת חלת דבש במערות. כמה מערות קראסטיות באזור פותחו כאטרקציות תיירותיות מסחריות, כולל מערות Luray,‏ Shenandoah Caverns ומערות סקייליין.
על גדת הנהר, מספר קילומטרים מעל המעבורת של הארפר, נמצאת מערה כה גדולה, עד כי מקובל לומר כי אדם הרוכב על סוס יכול להיכנס דרכו עם סוסו. אותה מערה מתרחבת בהמשך לרוחב של מאות מטרים, ומקובל להניח כי חייליו של ג'ון מוסבי (אנ') הסתתרו בה כאשר רדפו אחרי חיילי האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית.
נושאים סביבתיים > זיהום כספית

בשנים 1929 עד 1950, היה נהר שננדואה מזוהם בכספית אשר שוחררה על ידי מתקן ייצור כימיקלים של חברת דופונט הממוקם בוויינסבורו, וירג'יניה. שרידי כספית קיימת עד היום באוכלוסיית הדגים של הנהר. נתונים שנאספו בעשורים האחרונים מראים שרמות הכספית בגופם של הדגים נשארות יציבות ולא פוחתות. מסיבה זאת, הדגים בחלקים רבים של נהר שננדואה אינם בטוחים למאכל אדם. משרד הבריאות של וירג'יניה (VDOH) קובע כי אין זה בטוח לצרוך כל מוצר דיג, מלבד טרוטה שנלכדת בין וויינסבורו לגרוטו, וירג'יניה עקב רמות כספית גבוהות. באופן כללי, ה-VDOH קובע כי לא בטוח לצרוך יותר משני דגים בחודש, אשר נתפסים על נהר שננדואה במחוזות פייג', וורן, אוגוסטה או רוקינגהאם.
בתביעת ענק נגד חברת דופונט בשנת 2004, נטען כי פעולותיה של דופונט הובילו לזיהום מים נרחב בנהר שוננדואה וסביבתו, אשר תרם לשיעורים גבוהים של סרטן ובעיות בריאות אחרות. למעלה מ-3,000 תביעות אוחדו לתביעה משותפת כנגד החברה, והתובעים פוצו בסכום המוערך ב-700 מיליון דולר. הפרשה עובדה בהמשך לסרט "פרשת המים". בשנת 2017 הסכימה דופונט לשלם 42 מיליון דולר לסוכנות להגנת הסביבה כדי לטפל בנזקי משאבי הטבע וליישם פרויקטי שיקום הקשורים למשאבים המושפעים מפרשת זיהום המים של נהר סאות' פורק שננדואה.
נושאים סביבתיים > הרג דגים

מאז 2005, היו מספר אירועים של מוות המוני של דגים בנהר שננדואה. בשנת 2005, החלו דגי Redbreast sunfish למות מנגעים שנגרמו על ידי חיידקים ופטריות, לאורך 160 קילומטרים של הנהר. 80% מדגי בס קטן-לוע ודגי Redbreast sunfish הבוגרים נכחדו. עם זאת, אוכלוסיות הדגים צעירים פחות הושפעו. תופעה זאת חזרה גם לאחר שנה. המחלקה לאיכות הסביבה של וירג'יניה קיבלה דיווחים על הרג דגים ליד אלקטון ובין בנטונוויל לפרונט רויאל בסוף אפריל 2007 וניצפו דגים עם נגעים שונים והתנהגות מוזרה.
אטימולוגיה

יש מספר גרסאות לשם הנהר. לפי אחת מהן, הגנרל ג'ורג' וושינגטון קרא לעמק לנהר לכבודו של סקננדואה (או שננדואה), מנהיג השבט הילידי אונידה (אנ'), שבט שבסיסו בניו יורק. אותו מנהיג הנהיג מאות מלוחמי אונידה וטוסקארורה בתמיכה במורדים האמריקאים בזמן מלחמת העצמאות האמריקאית.
אותו מנהיג גם שלח תירס – מזון נדרש, שהיה נחוץ לוושינגטון וחייליו במהלך החורף הקשה שלהם בעמק פורג', פנסילבניה בשנים 1777–1778. עם זאת, הסברה כי השם נקרא על שם המנהיג הילידי קלושה, מאחר שהשם היה בשימוש כאשר וושינגטון היה עדיין ילד, כפי שהוכח במסמכים והתכתבויות מאותה תקופה. גרסה אחרת טוענת כי הנהר נקרא שננשדואה שם אנשי סנדו (אנ'), שבט ילידי שאין לגביו תיעוד רב, שחי בצפון הנהר בין 1650 ל-1700.
נופש

נהר שננדואה הוא נהר פופולרי מאוד לשיט בקאנו, אבובים בנהר ובילוי מים לבנים כגון רפטינג וקיאקים. מספר חברות מציעות מגוון של טיולים מודרכים והשכרת ציוד.
בתרבות

שיר העם האמריקאי שכותרתו "Oh Shenandoah" הותאם כדי להתייחס במפורש לנהר או לעמק הנהר, אם כי גרסאות מוקדמות יותר התייחסו לצ'יף שננדואה מהמאה ה-18 ולנהר מיזורי, 1,600 ק"מ מערבה.
שיר החותם של ג'ון דנבר משנת 1971, "Take Me Home, Country Roads", מזכיר באופן בולט את נהר שננדואה, ואומץ על ידי מדינת מערב וירג'יניה ב-2014 כשיר המדינה הרשמי הרביעי שלו.
פרק של הסדרה מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9, הממשיך את המסורת של קריאת המעבורות שלהם על שם נהרות, יש מעבורת בשם שננדואה.
הערות שוליים

↑  U.S. Geological Survey. National Hydrography Dataset high-resolution flowline data. The National Map, accessed August 15, 2011
↑  Virgil Carrington Jones, Mosby's Rangers (Chapel Hill & University of North Carolina Press, 1944), p. 240 (The Union discovered Mosby's cave only by accident late in the war when a wandering horse fell through a trap door hidden in a burnt-out house on the bluff above the river. A curious Union soldier noticed stairs leading downward, which proved to be the second entrance to the cave. There were stalls, hay, and room enough for 100 to 300 horses).
1 2  U.S. Department of the Interior. "DuPont Waynesboro Case Details". Natural Resrouce Damage Assessment and Restoration Program. נבדק ב-2023-02-17.
↑  Stewart, Caleb (2016-12-15). "DuPont to pay $50 million over mercury dumped in South River". נבדק ב-2023-02-17.
↑  Virginia Department of Health. "Fish Consumption Advisory". Environmental Health. נבדק ב-2023-02-17.
↑  Michael Alison Chandler (20 ביולי 2005). "Troubled Waters in the Shenandoah". נבדק ב-29 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Trice, Calvin R. (7 ביוני 2006). "Shenandoah fish kill has afflicted more species". Richmond Times-Dispatch. Richmond, VA. p. B-1. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Virginia Department of Environmental Quality. "Virginia Seeks Public's Help in Fish Kill Investigation". Deq.virginia.gov. נבדק ב-29 במרץ 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Woodward engraving reproduced from The Aldine Magazine, Vol. VI No. 7, July 1873
↑  ""Cultural Heritage: American Revolution", 5 July 2010, Oneida Tribe of Indians of Wisconsin". oneidanation.org.
↑  ""The Revolutionary War", 5 July 2010, Oneida Indian Nation". oneidaindiannation.com.
↑  Image virginia.gov (הקישור אינו פעיל, May 2023)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536310805171  LCCN: sh85121332  NARA: 10044185  NKC: ge1147904 
אגם החלומות, בתוך מערות Luray
"אור הירח משתקף על נהר שננדואה." תחריט מאת JD Woodward
נהר סאות' פורק שננדואה, עם הר מאסאנוטן ברקע, כפי שנצפה מתצפית בפארק הלאומי נהר שננדואה
מתנדבים מנקים את הנהר, 2015
מבט על נהר North Fork Shenandoah ליד וודסטוק, וירג'יניה
מפגש הנהרות פוטומאק ושננדואה, במעבורת הארפרס
תחנת פרטיזנסקאיה

| --- | --- |

 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  18 בינואר 1944 
 אדריכל:  Boris Vilenskiy 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  55°47′18″N 37°45′03″E﻿ / ﻿55.78844°N 37.7508°E﻿ / 55.78844; 37.7508
 תחנות סמוכות:  Semyonovskaya, Izmaylovskaya 
 מידע על התחנה
 רציפים:  3 
 קווים העוברים בתחנה:  קו ארבטסקו פוקרובסקאיה 
 קוד התחנה:  050 
  (למפת מוסקבה מוגדלת) תחנת פרטיזנסקאיה(למפת מוסקבה רגילה) תחנת פרטיזנסקאיה
 
תחנת פרטיזנסקאיה (ברוסית: Партизанская) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו ארבטסקו פוקרובסקאיה.
התחנה ממוקמת ברובע איזמאילובו וקרויה כאות הוקרה על הניצחון לשנה ה-60 במלחמת המולדת הגדולה.
תחנת פרטיזנסקאיה נפתחה ב-18 בינואר 1944. עד 1947 התחנה נקראה "פארק איזמילובסקי קולטורי אי אוטדיחה אימני סטלינה", מ-1947 עד 1963 נקראה "איזמאילובסקאיה", ומ-1963 עד 2005 נקראה "איזמאילובסקי פארק".
גלריה

לובי התחנה
לובי התחנה ומלון איזמאילובו
הערות שוליים

↑  https://101hotels.com/recreation/russia/moskva/infrastructure/metro/partizanskaya
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תחנת פרוספקט מירה (קו קולצביה)

| --- | --- |

 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  30 בינואר 1952 
 אדריכל:  ולדימיר גלפרייך, מיכאיל מינקוס 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  55°46′47″N 37°38′01″E﻿ / ﻿55.779608°N 37.633626°E﻿ / 55.779608; 37.633626
 תחנות סמוכות:  תחנת קומסומולסקאיה, תחנת נובוסלובודסקאיה 
 מידע על התחנה
 רציפים:  2 
 קווים העוברים בתחנה:  קו קולצביה 
 קוד התחנה:  069 
  (למפת מוסקבה מוגדלת) תחנת פרוספקט מירה(למפת מוסקבה רגילה) תחנת פרוספקט מירה
 
פרוספקט מירה (ברוסית: Проспект Мира) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קולצביה.
תחנת פרוספקט מירה נפתחה ב-30 בינואר 1952, והיא קרויה על שם שדרת פרוספקט מירה.
התחנה ממוקמת ברובע משצ'אנסקי, לא רחוק מקומפלקס הספורט אולימפיסקי.
עד 20 ביוני 1966 התחנה נקראה "בוטניצ'סקי סאד", על שם גן בוטני של אוניברסיטת מוסקבה הנמצא בקרבה.
גלריה

כניסה לתחנה
הערות שוליים

↑  https://um.mos.ru/houses/stantsiya-metro-prospekt-mira-koltsevaya/
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תמרון מעבר ירחי

מסלול המעבר הירחי בטיסת אפולו 8.
מסלול המעבר ששימש את חלליות תוכנית ריינג'ר. חלליות הריינג'ר ביצעו תיקון מסלול באמצע המסע על מנת להתרסק (במכוון) על הירח.
תמרון מעבר ירחי (באנגלית: Trans Lunar Injection  ובקיצור TLI) הוא תמרון מסלולי המשמש לשליחת חלליות אל הירח.
מסלול מעבר טיפוסי אל הירח דומה למסלול הוהמן, אך גם מעברים באנרגיה נמוכה נמצאים בשימוש. למשימות חלל קצרות, ללא הפרעות ממקורות חיצוניים מלבד מערכת כדור הארץ והירח, מסלול הוהמן מהיר הוא יותר מעשי.
חללית מבצעת תמרון TLI כדי להתחיל מסלול מעבר אל הירח ממסלול חנייה נמוך סביב כדור הארץ. תמרון ה-TLI, המבוצע על ידי הפעלת מנוע, מגביר את מהירות החללית ומשנה את מסלולה ממסלול לווייני נמוך למסלול אליפטי גבוה, עם אפוגיאה הקרובה לרדיוס מסלול הירח סביב כדור הארץ. התמרון מתוזמן כך שהחללית תגיע לאפוגיאה בערך באותו זמן בו הירח מגיע לאותה נקודה במסלולו. כאשר מגיעה החללית לאפוגיאה, היא נלכדת בשדה הכבידה של הירח ומבצעת יעף היפרבולי על פני הירח.
במידה ורוצים להכניס את החללית למסלול סביב הירח, על החללית לבצע הפעלת מנוע נוספת בעת ביצוע היעף, שתאט את מהירות החללית ותגרום לה ל"הילכד" סביב הירח.
במקרים מסוימים ניתן לתכנן תמרון TLI כך שהחללית תבצע "לופ" סביב הירח ותחזור לכדור הארץ. מסלול זה נקרא "מסלול חזרה חופשית", והוא מאפשר לשלוח חללית להקיף את הירח ולחזור לכדור הארץ בעזרת בעירת מנוע יחידה (זאת שמוציאה אותה ממסלול כדור הארץ אל עבר הירח). אפשרות מסלול החזרה החופשית מוסיפה משנה בטיחות למשימות מאוישות המשוגרות אל הירח. מסלול זה אכן שימש את משימת אפולו 13 שנתקלה בקשיים במהלך טיסתה אל הירח באפריל 1970, והשתמשה במסלול החזרה החופשית על מנת לחזור לכדור הארץ.
החללית הראשונה שהשלימה בהצלחה תמרון TLI היא הגשושית הסובייטית לונה 1, ב-2 בינואר 1959. החללית המאוישת הראשונה שהשלימה את התמרון, ובכך הפכה לחללית המאוישת הראשונה שעזבה את שדה הכבידה של כדור הארץ, הייתה החללית אפולו 8 האמריקאית, ב-21 בדצמבר 1968.
הגשושית בראשית הגיעה לירח בצורה זו.
ראו גם

מסלול הוהמן
מסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי (GTO)
שלב העזיבה של כדור הארץ
שער 7

| --- | --- |
 סוגה:  פשע   דרמה   מותחן
 יוצרים:  מרטין זימרמן
 בימוי:  אדריאן קייטאנו
 שחקנים:  דולורס פונסי   אסטבן למוטה   קרלוס בלוסו
 ארץ מקור:  ארגנטינה ארגנטינה
 שפות:  ספרדית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 חברת הפקה:  Pol-ka
 הפצה:  נטפליקס
 אורך פרק:  35–45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  21 בפברואר 2020 – 21 בפברואר 2020 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
שער 7 (בספרדית: Puerta 7) היא סדרת טלוויזיה ארגנטינאית שנוצרה על ידי מרטין זימרמן, אשר עלתה לשידור לראשונה ב-21 בפברואר 2020 בנטפליקס.
עלילה

אישה נחושה פועלת לטהר מועדון כדורגל ארגנטינאי מהאלימות ומהשחיתות האופפות את קהל אוהדיו הלהוט.