stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חדר מלחמה (ספר)
עלילה

החמ"ל (חדר מלחמה), אשר הוא סוכנות חדשה לניהול אירועי משבר קצרי זמן המתפרצים ללא התראה דוגמת משברי בני ערובה, סיכול פיגועי טרור ועוד משברים שמקים נשיא ארצות הברית, מייקל לורנס. בסוכנות נציגים מכל סוכנויות המודיעין, אכיפת החוק, המשפט והצבא. בראש הסוכנות עומד פול הוד, אשר שימש כראש עיריית לוס אנג'לס בעברו. סגנו של הוד הוא הגנרל מייקל "מייק" רוג'רס, יוצא הכוחות המיוחדים שלחם בווייטנאם ופיקד על חטיבה ממוכנת במלחמת המפרץ. הסוכנות מפעילה גם את צוות המחץ האמון על ביצוע פעולות מיוחדות, עליו מפקד לויטננט קולונל צ'ארלי סקוויירס, איש המבצעים המיוחדים של חיל האוויר האמריקני.
המשבר הבין-לאומי הראשון בו נדרש החמ"ל לטפל הוא פיגוע שהתרחש בסיאול באצטדיון שבו קהל של אלפי צופים. בפיגוע נפגעים עשרות אנשים. בעקבות זאת מוזעק פול הוד לבית הלבן. המתיחות בין קוריאה הצפונית, הנתפסת כמי שיזמה את הפיגוע, לבין קוריאה הדרומית מביאה לפתע את האזור כולו אל סף המלחמה. הנשיא הטיל על הוד וצוות החמ"ל לנהל את המשבר העלול להסלים לכדי מלחמת קוריאה שנייה.
עלילה > קולנוע

הספר עובד למיני-סדרה בשנת 1995 בכיכובם של הארי המלין (בתפקיד פול הוד), קים קטרל (בתפקיד אשתו שרון) וקרל ווטרס (בתפקיד גנרל רוג'רס).
הערות שוליים

↑  גל פרל, "אסכולת הדיפלומטיה של ג׳ורג׳ פטון", הבלוג על הכוונת, 10 באפריל 2014.
↑  טום קלנסי, סטיב פיצ`ניק וג'ף רובין, "חדר מלחמה", "הוצאת מעריב", 1995, עמוד 59.
↑  טום קלנסי, סטיב פיצ`ניק וג'ף רובין, "חדר מלחמה", "הוצאת מעריב", 1995, עמוד 44.
זרם בול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיזרם בול(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיזרם בול
זרם בול (באנגלית: Ball Stream) הוא נחל של זרם מי קרחונים מומסים, בחוף סקוט בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הנחל ממוקם 4 קילומטרים ממערב לנקודת מארבל.
מוצאו של הנחל בהדום הקרח וילסון, והוא זורם בכיוון צפון - מזרח ונשפך אל נחל סורקו, בסמוך למוקם בו נחל סורקו נשפך אל מפרצון ארנולד.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הנחל

הנחל נחקר על ידי רוברט ניקולס (Robert L. Nichols), גאולוג מחבר מטקלאף ואדי מהנדסים (Metcalf and Eddy, מבוסטון שבארצות הברית, אשר ערך מחקרים באנטארקטיקה מטעם צי ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958.
היסטוריה > מקור השם

ניקולס נתן לנחל את שמו.
ניקולס קרא לנחל על שמו של דונלד ג'י. בול (Donald G. Ball), פיזיקאי חוקר קרקע שעבד בחברת מטקלף ואדי.
ז'אק שיבואה

ז'אק שיבואה (בצרפתית: Jacques Chibois; נולד ב-1954) הוא שף צרפתי.
ביוגרפיה

ז'אק שיבואה גדל בפריגור שבדרום-מערב צרפת. רכש את יסודות המקצוע מז'אן דלאווין, במסעדת "הקאמליות" בפרוור בוז'יבאל. התלמד אצל מישל גראר במסעדת "קדרת הברזל" (Le Pot de Fer), בפרוור אנייס שליד פריז. עבד שנה במסעדה "מולן דה מוז'ן" של רוז'ה ורז'ה, עבד במסעדת "ל'אואזיס" של לואי אוטייה ואחר-כך היה השף של אשת החברה רז'ין בפריז. אשתו ילידת הריביירה הצרפתית והוא למד את יסודות הבישול הפרובנסיאלי מחמותו.
בשנת 1981, בהיותו בן 27, שב שיבואה לריביירה הצרפתית וכיהן כשף המלון "גרה ד'אלביון" בקאן, שבתחומיו חמש מסעדות ובמסגרת זאת היה ממונה על מסעדת הדגל של המלון "לה רויאל גרה", המסעדה הגיעה בניהולו לציון של שני כוכבים במדריך מישלן האדום ו-18 נקודות בגו מיו, זו המסעדה הראשונה בהיסטוריה של קאן שהגיעה לכך. ב-1995 עזב את המלון.
ב-1996 הקים שיבואה את המסעדה "לה באסטיד סנט-אנטואן", (La Bastide Saint-Antoine) בבניין אחוזה מהמאה ה-17 אותו רכש. היא נמצאת למרגלות העיר גראס, בפרוורי הכפר סנט-אנטואן, סמוך לריביירה הצרפתית. ב-1998 העניק לו מדריך גו מיו את הציון 18 ואת התואר "שף השנה".
ב-1998 פתח במקום מלון ובשנת 2000 הצטרף המלון לרשת רלה א שאטו. 
המסעדה מחזיקה כיום (2010) בשני כוכבים במישלן וב-18 נקודות בגו מיו. המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
ב-2001 ראה אור לראשונה ספרו "שמן זית", שתורגם לאנגלית.
מטבחו של שיבואה משלב בין מטבחה של פריגור מכורתו, המתאפיין ברטבים כבדים ובכבד אווז, לבין מטבחה הקליל של פרובאנס המתאפיין בירקות. הוא מרבה להשתמש בזיתים ומגיש אותם כחלק ממנות הקינוח.
לקריאה נוספת

אביטל ענבר, התענוגות של פרובאנס, מדריכי התענוגות, הוצאת כתר, ירושלים, 2000, עמ' 20, 43–44, 223, 278, 354, 358–366, 418, 421.
חוק אולדריץ'-ורילנד

| --- | --- |
סמל ארצות הברית
 פרטי החוק
 מדינה:  ארצות הברית
 גוף מחוקק:  קונגרס ארצות הברית ה־60 
 שטחים שעליהם חל החוק:  ארצות הברית 
 
חוק אולדריץ'-ורילנד (באנגלית Aldrich–Vreeland Act) הוא חוק שחוקק הקונגרס של ארצות הברית ב-1908 בעקבות המשבר הכלכלי של 1907.
החוק ייסד את "הוועדה המוניטרית הלאומית", שנועדה לבדוק כיצד מתנהלים בנקים מרכזיים בעולם, ולנסות ליישם זאת בארצות הברית, אשר בה באותה תקופה לא היה בנק מרכזי. היוזם המרכזי של החוק, הסנאטור נלסון אולדריץ', עמד בעצמו בראש הוועדה, שבעקבות המלצותיה הוקם ב-1913 הבנק הפדרלי.
בנוסף, החוק איפשר ל"בנקים לאומיים" להנפיק שטרות חוב המגובים לא רק באיגרות חוב ממשלתיות, אלא גם באיגרות חוב של חברות כמו חברות רכבת ותשתיות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010649891705171  LCCN: no2009192739  VIAF: 180528474   WorldCat (עם VIAF): 180528474 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ורזאזאת

| --- | --- |

 מדינה:  מרוקו מרוקו
 גובה:  1160 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  71,067 (2014)
 קואורדינטות:  30°55′23″N 6°54′15″W﻿ / ﻿30.922991°N 6.904221°W﻿ / 30.922991; -6.904221
 אזור זמן:  UTC+0
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מרוקו מוגדלת) רבאט קזבלנקה אגאדיר טנג'יר מקנס מרקש פאס אוג'דה סלא האוקיינוס האטלנטי הים התיכון אלג'יריה סהרה המערביתוורזאזאת(למפת מרוקו רגילה) רבאט קזבלנקה אגאדיר טנג'יר מקנס מרקש פאס אוג'דה סלא האוקיינוס האטלנטי הים התיכון אלג'יריה סהרה המערביתוורזאזאת  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וְֻרזַאזַאת (בערבית: ورزازات; בברברית: ⵡⴰⵔⵣⴰⵣⴰⵜ) היא עיר מחוז במרכז מרוקו מדרום לאטלס. העיר מיושבת בעיקר על ידי ברברים ומונה כ-100,000 איש. העיר ידועה בתור "עיר הקולנוע" של מרוקו, ובה צולמו סרטים הוליוודים רבים.
העיר הוקמה על ידי הצרפתים בשנת 1928, לצד יישוב עתיק יותר בשם תאורירת, הנמצא בצומת דרכים חשוב, בין הערים אגאדיר, מרקש, זגורה וא-רשידיה. היא בנויה בגובה של 1160 מטר מעל פני הים. נבנתה על ידי הממשל הצרפתי אך מכילה מסממנים מסורתיים האופייניים למרוקו - בנייני הציבור פונקציונלים לאורך הציר הראשי של העיר. מזרחית לעיר בנו הצרפתים את סכר מנצור אלדבהי על שלושה נהרות: דאדס, דראע, ורזאזאת ובמקום נוצר אגם גדול.
היסטוריה

במשך זמן רב, ורזאזאת היה נקודת מעבר קטנה עבור סוחרים אפריקאים בדרכם לצפון מרוקו ואירופה. שמו בא מביטוי ברברי שפירושו "בלי רעש" או "בלי בלבול".
היישוב גדל בתקופת הפרוטקטורט הצרפתי כאשר הוקמו במקום תחנת משמר, מרכז ניהול אזורי ותחנת מכס. במרכז העיר נמצאת קסבת תאווירירת (تاوريرت), סמלה של העיר ובנוסף, לא הרחק מהעיר נמצאת קסבה (קסר) איית בן חדו שהוכרזה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסקו. כ-95 ק"מ מהעיר נמצאת קסבה נוספת, תמנוגאלת, בה הייתה בעבר נוכחות יהודית משמעותית.
גאוגרפיה

ממשלת מרוקו בנתה מאגר מים גדול באזור וארזאזאת, שאוגר את מי הנהרות והנחלים הללו. בין הנחלים האלה, הזורמים לסהרה, מפריד רכס מקומי, ג'בל סרהרו (Jbel Sarhro) שהוא למעשה המשכו של ג'בל סירואה (Siroua). במזרח נפגשים נחלי הטודרה (Todra) והזיז (Ziz) היורדים מהאטלס הגבוה, וזורמים דרומה לתוך מדבר הסהרה ונבלעים בה. תופעה ייחודית במינה בה הנחל פשוט "נעלם" וכאילו טובע בתוך חולות המדבר הזהובים.
האזור מאופיין באבן מינרל בשם "כוחול", אשר משתמשים בה בדרך כלל כצבע לציורים על קרמיקה. לאחר שרפה משנה את המינרל את צבעו מירוק לכחול והמרוקאים מאמינים שזהו צבע נגד עין הרע, שימוש נוסף הוא כאיפור כחול לעיניים ומשחה נגד דלקות עיניים. סלע נוסף המאפיין אזור זה הוא סלע הציפחה שמאופיין בצבעים חום-אדום או בגווני ירוק-שחור שממנו מכינים דברי שיש - כיורים, שיש למטבחים, שולחנות וכיסאות.
בוורזאזאת אקלים מדברי חם (BWh בסיווג קפן). העיר חמה ויבשה בקיץ, אך יכולה להיות קרה מאוד בחורף, עם רוחות קרות שמגיעות מהרי האטלס.
היהודים בוורזאזאת

יהודים לא גרו מעולם בעיר החדשה, אלא במלאח ובתאורירת, ישבו בה כ-200 יהודים שעסקו במסחר, בצורפות ובחקלאות, רובם עלו לארץ ישראל בשנות החמישים. במאה ה-19 פעל במלאח רבי שאול נחמיאש שהיה ממנהיגיה הרוחניים של העיר ויוצר פורה. קברו של הקדוש ר' אברהם ואזאנא, בן למשפחת איית ואזאנה הגדולה, ידוע כבעל נס ועושה נפלאות נמצא מזרחית לעיר, ליד כסר מנצור אל-דהבי. בשנת 1910 התמנה הרב שלמה הכהן זאגורי לרב העיר.
עיר הסרטים

ורזארזאת נחשבת לעיר הסרטים של מרוקו, והיא מוקפת באולפני סרטים רבים המפוזרים ברחבי העיר. תעשיית הסרטים בעיר החלה משנת 1930, כשצולם בה הסרט "מרוקו" של יוסף פון שטרנברג, בכיכובה של מרלן דיטריך. תעשיית הסרטים במרוקו תפסה תאוצה וצולמו בה סרטים רבים כמו: עשרת הדיברות (1956), לורנס איש ערב (1962), האיש שרצה להיות (1975), 007 באזור המסוכן (1987), הפיתוי האחרון של ישו (1988), המומיה (1999), גלדיאטור (2000), הנסיך הפרסי (2003), ממלכת גן עדן (2005), האנה (2011), מים ואהבה (2011) ולדוג סלמון בתימן (2011). כמו כן נערכו גם צילומים במסגרת סדרת הטלוויזיה "משחקי הכס".
בסטודיו הישן "studio cinema" נמצא מלון בשם "מלון אוסקר" (Oscar Hotel) בו מתארחים בדרך כלל השחקנים, הבמאים והמפיקים של הסרט. ב-2011 נפתח הסטודיו החדש לסרטים בשם CLA STUDIO שממוקם כקילומטר מהסטודיו הישן.
לקריאה נוספת

אברהם (אבי) אביזמר "מרוקו ארץ המג'רב". א.צ ת"א 1995
אברהם (אבי) אביזמר, "מרוקו המדריך למטייל", א.א סהרה (קיסריה).2007 ו 2008 (מהדורה שנייה ושלישית)
אברהם (אבי) אביזמר "מרוקו ארץ של ניגודים". א.א סהרה (קיסריה) 2019
אברהם (אבי) אביזמר "מרוקו יהדות בצל האסלאם בארץ המג'רב" א.א סהרה (קיסריה) 2021
הערות שוליים

↑  אפשר לנצח את הסוציו-אקונומי, מיכאל ביטון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4280281-7  MusicBrainz: 6a819c59-ee8e-47b3-ad6d-85cc15d8fced  VIAF: 150169468   WorldCat (עם VIAF): 150169468 
קבר רבי אברהם ואזאנא
ז'אן מאקון

ז'אן מאקון (בצרפתית: Jean II Makoun; נולד ב-29 במאי 1983 ביאונדה, קמרון) הוא כדורגלן עבר קמרוני ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירה

מאקון התחיל את הקריירה שלו בקמרון במועדון המקומי בקוטונספורט גארונה. לאחר מכן עבר לינואסה סטאר וטונארה יאונדה.
ב-2001 עבר למועדון הכדורגל ליל  הצרפתי. בסיום עונת 2004/2005 סייע למועדון לסיים במקום השני ולהעפיל אוטומטית לליגת האלופות. בעונה הבאה עזר למועדון להגיע לשמינית גמר גביע אופ"א.
ב-16 ביוני 2008 חתם באולימפיק ליון ל-4 שנים הבאות תמורת 14 מיליון אירו. ב-16 בפברואר 2010 הבקיע שער מרהיב מול ריאל מדריד מ-25 מטר במסגרת שמינית גמר ליגת האלופות.
בינואר 2011 חתם באסטון וילה האנגלית, ולאחר חצי עונה הושאל לאולימפיאקוס היוונית. בקיץ 2012 עבר לסטאד רן הצרפתית. בקיץ 2015 חתם באנטליהספור הטורקית.
נבחרת קמרון

מאקון זומן לראשונה לסגל נבחרת קמרון בשנת 2003 אך לא קיבל דקות משחק. הטורניר הראשון שלו עם הנבחרת היה בגביע אפריקה 2004. בגביע אפריקה 2006 עזר לקמרון להגיע עד לחצי הגמר. מאקון שיחק במדי הנבחרת גם בגביע אפריקה 2008, במונדיאל 2010 ובמונדיאל 2014.
וירג'יניה מן-יי לי

| --- | --- |

וירג'יניה מן-יי לי
 לידה:  1945 (בת 79 בערך) צ'וֹנְגצִ'ינְג סין
 ענף מדעי:  ביוכימיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית למוזיקה  אוניברסיטת אוטרכט  אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו  אוניברסיטת לונדון  בית הספר וורטון 
 מוסדות:  אוניברסיטת פנסילבניה 
 פרסים והוקרה:  פרס קרן רוברט וקלייר פסראו לתרומות ייחודיות למחקר הניורופסיכאטרי (2012)  Khalid Iqbal Lifetime Achievement Award in Alzheimer’s Disease Research (2009)  הפרס הבינלאומי לרפואה על שם ג'. אלין טיילור (2014)  פרס פוטמקין (1998)  מדלית ג'ון סקוט (2012)  פרס קרן מטלייף למחקר רפואי של מחלת אלצהיימר (1996)  Clarivate Citation Laureates (2022) 
 
וירג'יניה מן-יי לי (באנגלית: Virginia Man-Yee Lee;‏ 1945, צ'וֹנְגצִ'ינְג היא נאורופתולגית (אנ') אמריקאית ילידת סין. פרופסורית בבית הספר לרפואה(אנ') של אוניברסיטת פנסילבניה, ועוסקת במחקר מחלת אלצהיימר. זוכת פרס פריצת דרך במדעי החיים לשנת 2020.
קורות חייה

מן-יי לי נולדה ב-1945 בצ'ונגצ'ינג סין הלאומנית. בגיל 5, לאחר ההשתלטות הקומוניסטית על סין, עברה עם משפחתה להונג קונג. ב-1962 עברה ללונדון ללימודי פסנתר באקדמיה המלכותית למוזיקה אותם סיימה ב-1964. בהמשך למדה שם ביוכימיה. בסוף שנות הששים עברה לקליפורניה ללימודי הדוקטורט. בשנים 1973–1974 עברה לאוטרכט לפוסט דוקטורט. ב-1974 חזרה לארצות הברית, לקיימברידג' להמשך הפוסט דוקטורט.
ב-1979 עברה עם בעלה לפילדלפיה שם הם חיים מאז.
ג'והן טרוינובסקי (אנ'), שגם הוא פרופסור באוניברסיטת פנסילבניה. הוא שותפה למחקר ולחיים. הם הכירו בהרווארד ב-1974 ונישאו ב-1979.
השכלה ומסלול מיקצועי

למן-יי לי תואר ראשון בכימיה, 1967, ותואר שני בביוכימיה 1968 שניהם מאוניברסיטת לונדון. את התואר השני עשתה בהנחיית זוכה פרס נובל ארנסט צ'יין. דוקטורט בביוכימיה מאוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו (UCSF) 1973 בהנחיית צ'ו האו לי(אנ'). בשנים 1973–1974 עשתה פוסט דוקטורט באוניברסיטת אוטרכט. בשנים 1974–1979 המשיכה את הפוסט דוקטורט בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. בשנים 1979–1980 עבדה כחוקרת בכירה בחברת התרופות "סמית'-קליין אנד פרנצ'" (כיום גלקסו סמית' קליין). ב-1981 חזרה לאקדמיה לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת פנסילבניה. יש לה תואר שני במנהל עסקים MBA מוורטון 1984. ב-1989 הועלתה לדרגת פרופסור.
פעילותה המדעית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פעילותה המדעית ארוכת השנים של מן-יי לי היא בחקירה ואפיון של קיפול שגוי של חלבונים שהם בין הגורמים למחלות ניוון עצבים (אנ') כמו אלצהיימר, פרקינסון, דמנציה פרונטו-טמפורלית(אנ')
, טרשת אמיוטרופית צידית
במהלך הדוקטורט מן-יי לי רכשה מיומנות בתחומים מגוונים ביניהם: אנדוקרינולוגיה, פרמקולוגיה, ביוכימיה וביופיזיקה. התענינותה במדעי המוח. החלה במהלך הפוסט דוקטורט באוטרכט.
ב-1991 צוות בראשות מן-יי לי וטרוינובסקי מצא שהחלבון טאו הוא מאבני הבניין של גושים המכונים גושי סיבים (Tangles) שהם אחד מהמאפיינים של אלצהיימר. בהמשך המחקרים הם גילו חלבונים בעייתיים נוספים. החלבון אלפא-סינוקלאין נמצא בגופי לוי (אנ'), מגורמי מחלת פרקינסון. החלבון TDP-43 (אנ') הוא מגורמי הטרשת האמיוטרופית הצידית.
תפקידים ואותות הוקרה

פרס פריצת דרך במדעי החיים -2020
חברת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים - 2013
מדליית ג'ון סקוט - 2012
הערות שוליים

↑  מאמר בעברית על דמנציה פרונטו-טמפורלית
↑  מן-יי לי באתר the bumbling biochemist
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ORCID: 0000-0003-3536-6902
ורזקאן

| --- | --- |

מפל "גול אחור" בוורזקאן
 מדינה:  איראן איראן
 פרובינציה:  מזרח אזרבייג'ן
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  5,348 (2016)
 קואורדינטות:  38°30′35″N 46°39′16″E﻿ / ﻿38.509722222222°N 46.654444444444°E﻿ / 38.509722222222; 46.654444444444 
 אזור זמן:  UTC +3:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איראן מוגדלת) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פקיסטן טורקמניסטן אוזבקיסטן אזרבייג'ן ארמניה טורקיה עיראק כווית ערב הסעודית  קטר איחוד האמירויות הערביות ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןורזקאן(למפת איראן רגילה) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פק. טורקמניסטן או. אזר. א. ט. עיראק כ. ערב הסעודית  ק. אי. ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןורזקאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ורזקאן (בפרסית: ورزقان) היא עיר במחוז ורזקאן שבפרובינציית מזרח אזרבייג'ן באיראן.
גאוגרפיה

העיר ממוקמת 35 ק"מ מאהר, 65 ק"מ מתבריז ו-135 ק"מ מג'ולפה. ורזקאן היא אחת הערים הקרובות למרכז המחוז. ליד העיר הזו מצוי סכר זראבאד, המושך אליו תיירים רבים מדי שנה שבאים לשם דייג. ב-19 במאי 2024 התרסק מסוקו של נשיא איראן ראיסי סמוך לעיר.
היסטוריה

היצירה העתיקה ביותר שבה מתועדת ורזקאן היא תמונת כדור הארץ של אבן חקל במאה ה-4. ורזקאן הייתה אחת המחלקות הכפופות של העיר אהר ו-300 כפרים היו בסמכות השיפוט שלה. באותה העת, מחוז ורזקאן היה המחוז הגדול ביותר מחבל מזרח אזרבייג'ן, אולם מאוחר יותר חלקים ממנו צורפו לערים ג'ולפה, חריס ותבריז, ומספר הכפרים במחוז ירד ל-164.
כאשר העיר ג'ולפה הוקמה, בשנות ה-60 של המאה ה-20, חלק מאזור דיזמר (מחוז דיזמר המערבי), כולל העיר סיהרוד והכפרים הכפופים לה, הופרד מוורזקאן, וצורף לעיר ג'ולפה החדשה. כמו כן, מחוז חאג'ה, שהיה אחד מנפותיו של מחוז ורזקאן, הפך למחוז עצמאי.
אוכלוסייה

במפקד האוכלוסין והדיור הכללי משנת 2010, אוכלוסיית העיר מנתה כ-45,700 נפשות (1.2% מאוכלוסיית המחוז) ואוכלוסיית מרכז העיר נאמדה בכ-5385 תושבים. האוכלוסייה העירונית מנתה 6,758 נפשות, האוכלוסייה הכפרית שבפרברי העיר מנתה 38,950 נפשות, ומספר משקי הבית 12,244.
תעסוקה

עיסוקם של רוב תושבי ורזקאן הוא חקלאות וגידול בעלי חיים, כמו גם כרייה. העיר מפורסמת במכרה הנחושת שבה, שעל פי ההערכות יש בו 3 אחוזים ממאגרי הנחושת הידועים בעולם. חלק מאוכלוסיית העיר עובדים במרכזים ממשלתיים הממוקמים בעיר. ורזקאן היא המקום הגדול ביותר לייצור עדשים, והשלישי לייצור דבש במחוז מזרח אזרבייג'ן.
אקלים

ורזקאן ממוקמת באזור הררי מאד, המתאפיין בקיץ מתון וחורפים קרים.
הערות שוליים

↑  Iran’s president killed in helicopter crash, election set for next month
↑  نگاهی گذرا به شهرستان ورزقان
↑  «نتایج سرشماری عمومی نفوس و مسکن سال ۱390خورشیدی». درگاه ملی آمار. بایگانی‌شده از اصلی در ۷ اکتبر ۲۰۰۸. دریافت‌شده در ۳ ژانویهٔ ۲۰۱۰.
קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:מזרח אזרבייג'ן: יישובים
ז'אן לרה

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1906 Chantenay-sur-Loire, צרפת 
 פטירה:  10 בנובמבר 1998 (בגיל 92) לה בול-אסקובלק, צרפת 
 ענף מדעי:  אנליזה מתמטית, משוואה דיפרנציאלית חלקית, טופולוגיה 
 מקום לימודים:  אקול נורמל סופרייר (1933) 
 מנחה לדוקטורט:  Henri Villat 
 מוסדות:  קולז' דה פראנס (1947–1978)  Université de Nancy (1936–1939)  הכוחות המזוינים של צרפת (1939–1945) 
 תלמידי דוקטורט:  Armand Borel, Jean Vaillant, Lai The Pham, Solange Delache, Dominique Schiltz, Phillipe A. Dionne, René Deheuvels, Claude Wagschal, István Fáry, Maurice A. de Gosson 
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב של לומונוסוב (1988)  חבר זר של החברה המלכותית (30 ביוני 1983)  הרצאת פקו (1934)  פרס וולף למתמטיקה (1979)  הפרס הגדול במדעים מתמטיים (1940)  פרס פלטרינלי (1971) 
 
ז'אן לרה (בצרפתית: Jean Leray;‏ 7 בנובמבר 1906 - 10 בנובמבר 1998) היה מתמטיקאי צרפתי שעיקר עבודתו היה בתחומים טופולוגיה אלגברית ומשוואות דיפרנציאליות חלקיות.
ביוגרפיה

לרה נולד בשנטנה-סיר-לואר (כיום חלק מנאנט). בין השנים 1926–1929 למד באקול נורמל סופרייר, ובשנת 1933 קיבל תואר דוקטור מהאקול נורמל סופרייר דה ליון. הוא כתב מאמר חשוב שייסד את המחקר של הפתרונות החלשים למשוואות נאוויה-סטוקס, ויחד עם יוליוס שאודר גילה תכונה טופולוגית הקרויה כיום דרגת לרה-שאודר, ששימשה אותם כדי להוכיח את קיומם של פתרונות למשוואות דיפרנציאליות חלקיות מסוימות. ב-1938 הוענק לו פרס מאלאקסה, הפרס הראשון כשאת הפרס השני העניקו ליוליוס שאודר. משנת 1938 ועד 1939 כיהן כפרופסור באוניברסיטת נאנסי. הוא לא הצטרף לקבוצת ניקולא בורבאקי, הגם שהיה קרוב אל מייסדיה.
בשנת 1932 נישא למרגריט טרומיה, ולזוג נולדו שלושה ילדים. בתחילת מלחמת העולם השנייה שירת כקצין בצבא, וב-1940 נפל בשבי והוחזק במחנה אדלבאך שבאוסטריה עד 1945. הוא הסתיר את מומחיותו במשוואות דיפרנציאליות מחשש שינוצל למאמץ המלחמתי, והתמקד בטופולוגיה. עבודה זו הניבה את ניצני הנושאים סדרות ספקטרליות ואלומות, נושאים אשר נחקרו רבות לאחר מכן והובילו ליצירת כלים חשובים באלגברה הומולוגית. בין השנים 1945 ועד 1947 כיהן כפרופסור באוניברסיטת פריז ולאחר מכן בקולז' דה פראנס עד שנת 1978. בשנת 1950 חזר לרה לחקור משוואות דיפרנציאליות חלקיות. בשנת 1979 זכה לרה בפרס וולף למתמטיקה, אותו חלק עם אנדרה וייל.
ראו גם

משפט לרה
כיסוי לרה
משפט לרה-הירש
הערות שוליים

↑  Leray, J. (1934). "Sur le mouvement d'un liquide visqueux emplissant l'espace" (PDF). Acta Mathematica. 63: 193–248. doi:10.1007/BF02547354.
↑  Leray, J.; Schauder, J. (1934). "Topologie et équations fonctionelles". Annales Scientifiques de l'École Normale Supérieure. 51: 45–78. JFM 60.0322.02. Zbl 0009.07301.
↑  Miller, Haynes (2000). "Leray in Oflag XVIIA: The origins of sheaf theory, sheaf cohomology, and spectral sequences" (PS).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444085305171  BIBSYS: 90217489  BnF: cb12277272b (data)  CiNii: DA01913392  GND: 119548569  ISNI: 0000 0001 2129 7809  LCCN: n81114181  MGP: 38471  NKC: jx20060304021  NTA: 102988145  SNAC: w6dc0546  SUDOC: 031587208  VIAF: 17351243   WorldCat (עם VIAF): 17351243
וייז'י-פונסנה

| --- | --- |
סמל וייז'י-פונסנהסמל וייז'י-פונסנה

 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  אוברן-רון-אלפ אוברן-רון-אלפ
 מחוז:  סבואה עילית
 שטח:  12.99 קמ"ר
 גובה:  394 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  4,005 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  46°16′19″N 6°15′32″E﻿ / ﻿46.271944444444°N 6.2588888888889°E﻿ / 46.271944444444; 6.2588888888889 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.veigy-foncenex.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי וייז'י-פונסנה(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי וייז'י-פונסנה(למפת אוברן-רון-אלפ רגילה) ליון גרנובל בור-אן-ברס ואלנס סנט אטיין שאמברי קלרמון-פראן לה פוי-אן-ולה מולן אוריאק סאנטר עמק הלואר  אקיטן החדשה  אוקסיטניה פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור איטליה שווייץ בורגון-פראנש-קונטהוייז'י-פונסנה(למפת אוברן-רון-אלפ מוגדלת) ליון גרנובל בור-אן-ברס ואלנס סנט אטיין שאמברי קלרמון-פראן לה פוי-אן-ולה מולן אוריאק סאנטר עמק הלואר  אקיטן החדשה  אוקסיטניה פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור איטליה שווייץ בורגון-פראנש-קונטהוייז'י-פונסנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
וייז'י-פונסנה (בצרפתית: Veigy-Foncenex) הוא כפר במחוז סבואה עילית בחבל אוברן-רון-אלפ, במזרח צרפת, ליד הגבול עם שווייץ.
גאוגרפיה

וייז'י-פונסנה שוכן בגובה 430 מטר, 10 ק"מ דרומית-מערבית לעיר ז'נבה שבשווייץ" ליד גבול שווייץ, 17 ק"מ מצפון לאנמאס (Annemasse) ו-2 ק"מ מאגם ז'נבה. שטח היישוב כ-1,300 הקטאר, רובם שטחי חקלאות ויער. האקלים הררי-ממוזג.
תחבורה

וייז'י-פונסנה מחוברת לכביש 5 הבין-עירוני (Route nationale 5), היא חלק מרשת האוטובוסים שמרכזה בז'נבה, Transports publics genevois, מגיעים אליה אוטובוסים של חברת תונון (Thonon).
אפיון יישובי

וייז'י-פונסנה היא יישוב כפרי, מיושב בדלילות. למרות שטחה הגדול היו בה ב-2020 פחות מ-4,000 תושבים. האזור שייך לאזור התיירותי ז'נבה-אנמאס, אזור של חוף אגם ז'נבה ומסלולי טיול בהרים. משנות התשעים עד 2018 פחת במעט שיעור הקרקע החקלאית בכפר. כמעט חצי משטח היישוב הוא יער, רבע מהאדמה היא חקלאית וחמישית ממנה מיושבת באדם. בכפר עובר הנהר מרנו (Le Marnot), יובל המתמזג עם הנהר ארמנס.
הכפר מורכב מארבעה כפרים קטנים: וייז'י (Veigy-village), פונסנה (Foncenex), קרבי (Crevy) ולה-ורייר (les Verrières), שכולם עוברים תהליכי אורבניזציה. אזורי חקלאות ודיור הופכים לאזור מסחר, וצירי תנועה מורחבים. במקביל נעשה מאמץ לשמור על הצביון הכפרי של האזור.
היסטוריה

האזכור הראשון של שם הכפר הוא במסמכים משנת 1287, מסמכים של מושל "האי" של ז'נבה (L'Île). ייתכן שמקור השם הוא בשם קדום של יישוב קודם, גאלו-רומי, בשם ולגיוס (Velgius). בדיאלקט הסאבויארדי (Savoyard), שעוצב בתקופת דוכסות סבויה, נקרא המקום Vêzhi-Fonsné. עם זאת, יש עדויות לקיום יישוב שם בתקופות פרה-היסטוריות. האזור היה בידי האלוברוגים ולאחר מכן בידי הרומאים. המסחר שגשג בתקופה הרומאית באזור זה, שהיה נקודת מסחר על הדרך לז'נבה. בימי הביניים המאוחרים נשדד האזור על ידי אנשי אזור ברן, שביקשו למנוע מדוכסות סבויה להשתמש במשאביו.
ב-1795 אוחדו הכפרים וייז'י ופונסנה לישות שלטונית אחת וכעבור עשר שנים אוחדו גם הקהילות הדתיות של הכפרים. כוחות של הרפובליקה הצרפתית הצעירה עברו באזור במהלך הפלישה הצרפתית לשווייץ ב-1798 (אנ'). תושבים מווייז'י-פונסנה השתתפו במלחמות הנפוליאוניות, בהם הגנרל לואי פייר אמה שסטל (Louis Pierre Aimé Chastel), יליד וייז'י.
האזור נמסר לשווייץ בחוזה טורין, אבל בהצבעה עממית ב-1860 הצביע רוב התושבים על השבתו לצרפת.
במלחמת העולם השנייה פעלו תושבים באזור להצלת יהודים שנרדפו על ידי הנאצים ובעלי בריתם הצרפתים. בהם היו ז'אן ז'וזף רוזה, ז'וזף לנסון ובתו תרז נורי, ופרנסואה פרילה (François Périllat). הם הוכרו כחסידי אומות העולם על ידי יד ושם ב-1989.
פוליטיקה ומנהל

וייז'י-פונסנה עבר מ-2015 מקנטון דובן (Douvaine) לקנטון סיז (Sciez) המשתייך לקומונת בא-שבלה (Bas-Chablais) מ-2017, חלק מאיחוד קומונות תונון (Thonon Agglomération) תחת המושלת מריון לן (Marion Lenne) ממפלגת רנסאנס החל מהבחירות בשנת 2017. ראש המועצה של וייז'י-פונסנה החל מ-2020 היא קתרין בסטר (Catherine Bastard) מהימין.
ערים תאומות

איטליה ואיאנו קרמסקו, איטליה (Vaiano Cremasco)
דמוגרפיה

בסוף המאה ה-18 היו בכפר כ-600 תושבים. בתקופת אביב העמים היו בו מעל אלף תושבים, אך מספר התושבים צנח עד פחות מ-800 בתחילת המאה ה-20 ונותר כך עד סוף מלחמת העולם השנייה. משנות השישים חלה עלייה במספר התושבים וכיום מספרם כמעט 4,000.
בכפר יש כ-1,500 עובדים זרים שחוצים מדי יום את הגבול משווייץ (Commuter workers) ובתמורה להעסקתם מקבלת צרפת תשלום משווייץ. מאות מעובדי היום האלה רכשו בתים בווייז'י-פונסנה.
חינוך

בכפר קרוי גן ילדים על שם ז'וזף לנסון ובית ספר יסודי על שם פרנסואה פרילה.
חדר מתים

חדר מתים
חדר מתים (בבית חולים או בית קברות) הוא חדר אחסון גופות המחכות לזיהוי, נתיחה שלאחר המוות, קבורה או שרפה.
בחדר מתים מודרני, מאוחסנות הגופות בקירור למניעת ריקבון.
סוגי תאי קירור

שני סוגים של תאי קירור נפוצים ביותר בחדרי מתים:
גופות מאוחסנות בטמפרטורה בין 2°C ל-4°C. תאי קירור מסוג זה מאפשרים שמירת גופות לתקופה של עד מספר שבועות. תא זה לא מונע רקבון, אלא רק מאט את קצב התקדמותו.
גופות מאוחסנות בטמפרטורה בין ‎–15°C ל-‎–25°C. לרוב בשימוש במוסדות משפטיים או מכוני רפואה, במיוחד כאשר לא זוהתה הגופה. בטמפרטורות אלה הגופה קופאת לחלוטין והריקבון נמנע כמעט לגמרי.