stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החבל הימי לישראל

החבל הימי לישראל (בראשי תיבות חי"ל; באנגלית Israel Maritime Leage) היה אגודה להכשרה ימית ולהעמקת התודעה הימית שנוסדה בתקופת היישוב בשנת 1936.
החי"ל, בשיתוף עם הסוכנות היהודית הקים את בית הספר הימי ליד הטכניון בחיפה (בבסמ"ת). עם הנהלתו והנהלת בית הספר הימי של אגודת יורדי ים זבולון ותנועות נוער ימיות נוספות, ניהל בתקופת המנדט פעולות הדרכה ימית לנוער בחופי נהריה, שבי ציון, עתלית, כפר ויתקין, הרצליה, דגניה א', טבריה ותל אביב.
החי"ל פרסם חוברות הדרכה ימיות והקים מועדון בשם "בית יורדי ים" ברחוב המלכים בחיפה (כיום דרך העצמאות), עבור ימאי צי הסוחר והימאים העבריים ששירתו בצי הבריטי. היה מעורב מדי שנה בארגון אירועי יום הים, יום חג לימאות העברית. עם הקמת חברת השיט הארצישראלית "צים" ביום 7 ביוני 1945 על ידי הסוכנות היהודית, היא הותירה אצלה 44% מהון המניות, ומסרה לחבל הימי 11% ולהסתדרות 45%. לאחר הקמת מדינת ישראל הפך החי"ל למוסד גג של אגודות הספורט הימי, עד שפורק בשנת 1997.
הזמנה למפגש ראשון של "הליגה הימית העברית" באניה 'הר ציון' יוני 1937.
כרזת פרסומת סע באניות עבריות של החבל הימי לישראל, 1937.
שער ים - גליונות החבל הימי לישראל גיליון מרץ-אפריל 1950.
לקריאה נוספת

"ים- גליונות החבל הימי לישראל" חוברת ו'-ז' (נ"ח-נ"ט) שנה חמישית אדר ניסן תש"י מרץ אפריל 1950 עמוד 36.
צדוק אשל, המערכה לכיבוש הים – תולדות החבל הימי לישראל. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1996.
דניאלה רן, בין ספינה לרציף תולדות לשכת הספנות הישראלית 1932–1982, פרדס הוצאה לאור, 2008, עמ' 46, 66, 131, 211–213.
הערות שוליים

↑  נחום סלושץ, ספר הים, הוצאת החבל הימי לישראל, 1948 – בעמוד השער האנגלי שלצד עמוד השער העברי נכתב "Published by the PALESTINE MARITIME LEAGE"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262670905171  LCCN: n85355699  VIAF: 149000790   WorldCat (עם VIAF): 149000790 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל ובנושא המנדט הבריטי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמיליה אברלה

גרטרוד "טרודי" אמיליה אברלה-קולר (ברומנית Gertrude "Trudi" Emilia Eberle-Kollar; ‏4 במרץ 1964) היא מתעמלת רומניה בעבר, אלופת עולם (פורט וורת' 1979), סגנית אלופת אירופה (קופנהגן 1979) וסגנית אלופה אולימפית (מוסקבה 1980).
ביוגרפיה

אברלה נולדה בארד שברומניה. היא התאמנה בהדרכתם של בלה קארולי ורעייתו מרתה.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בשטרסבורג, צרפת בשנת 1978 זכתה אברלה ב-4 מדליות, 1 כסף ו-3 ארד. מדליית כסף, בתחרות הקבוצתית ו-3 מדליות ארד בתחרות האישית: מקבילים מדורגים, קורה וקרקע. בתחרות הקרב רב אישית היא סיימה במקום חמישי, אחרי 3 מתעמלות מברית המועצות אלנה מוחינה, נלי קים ונטליה שפושניקובה ובת ארצה נדיה קומנץ'.
ביוגרפיה > סגנית אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בקופנהגן, דנמרק בשנת 1979 זכתה אברלה ב-3 מדליות כסף. בתחרות קרב רב אישי, בתחרות על מקבילים מדורגים ובתרגיל על הקורה.
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בפורט וורת', טקסס, ארצות הברית בדצמבר 1979 זכתה אברלה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בתחרות הקבוצתית לראשונה ובתרגיל קרקע. מדליית ארד בתרגיל מקבילים מדורגים. בתחרות קרב רב אישי היא סיימה במקום שמיני.
ביוגרפיה > סגנית אלופה אולימפית

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה אברלה בשתי מדליות כסף, בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 393.50 נק', אחרי ברית המועצות המאחרת (394.90 נק') ולפני מזרח גרמניה (392.55 נק') ובתחרות על מקבילים מדורגים בתוצאה של 19.850 נק', אחרי מקסי גנאוק ממזרח גרמניה (19.875 נק') ולפני 3 מתעמלות שזכו כל אחת במדליית ארד בתוצאה של 19.775 נק', בת ארצה מליטה רוהן, שטפי קלאקר ממזרח גרמניה ומריה פילטובה מברית המועצות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בתרגיל קרקע ופעמיים במקום שישי בתחרות קרב רב אישי ובתרגיל על הקורה ובמקום 16 בתרגיל על סוס קפיצות.
לאחר שפרשה מספורט תחרותי היגרה אברלה להונגריה בשנת 1989 ובשנת 1991 היא היגרה לארצות הברית.
ברהומט

| --- | --- |

 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 אובלסט:  מחוז צ'רנוביץ צ'רנוביץ
 מחוז משנה:  ויז'ניץ
 חבל ארץ:  בוקובינה
 שטח:  19.6 קמ"ר
 גובה:  467 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  7,400 (2023)
  ‑ צפיפות:  390.1 נפש לקמ"ר (2018)
 קואורדינטות:  48°11′24″N 25°22′36″E﻿ / ﻿48.19°N 25.376666666667°E﻿ / 48.19; 25.376666666667 
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםברהומט(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםברהומט(למפת מחוז צ'רנוביץ רגילה) צ'רנוביץ סטורוז'ינץ נובודניסטרובסק קרסנוילסק חוטין סקורני טרנופול חמלניצקי וינ. מולדובה רומניה איוואנו פרנקיבסק ברהומט(למפת מחוז צ'רנוביץ מוגדלת) צ'רנוביץ סטורוז'ינץ נובודניסטרובסק קרסנוילסק חוטין סקורני טרנופול חמלניצקי וינ. מולדובה רומניה איוואנו פרנקיבסק ברהומט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ברהומט (באוקראינית: Берегомет; ברומנית: Bеrhomet pe Siret; בגרמנית: Bеrhometh; ברוסית: Берегомет, ברגומט) הוא יישוב עירוני במחוז משנה (ראיון) ויז'ניץ במחוז צ'רנוביץ במערב אוקראינה. היישוב שוכן על הנהר סירט.
אוכלוסיית ברהומט

במפקד 2001 נמנו ביישוב 8,513 תושבים. ב-2018 נמנו ביישוב 7,647 תושבים.
היסטוריה

ערב מלחמת העולם השנייה היה ברהומט יישוב כפרי שהיווה מרכז מסחרי במחוז סטורוז'ינץ שברומניה. היישוב סופח לברית המועצות ב-1940. בעת זו היו ביישוב כ-5,000 תושבים, מתוכם כ-1,000 יהודים.
ב-5 ביולי 1941 כבש צבא רומניה את ברהומט, בעת פלישת רומניה לברית המועצות, במקביל לפלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות ב"מבצע ברברוסה".
במרס 1944 כבש את ברהומט הצבא האדום והיישוב נכלל באוקראינה הסובייטית. כיום נמצא היישוב ברהומט בשטח אוקראינה.
יהודי ברהומט

יהודי ברהומט עסקו במסחר והיו בהם בעלי מלאכה, סוחרי עצים ובעלי יערות. בברהומט פעלו ארבעה בתי כנסת, שני מקוואות, שלושה חדרי לימוד, ותלמוד תורה אחד. עם הכיבוש בידי הסובייטים ב-1940 הוחרם רכוש יהודי וכן הולאמו עסקים יהודיים. מצבם הכלכלי של יהודים שעסקיהם הוחרמו החמיר. יהודים רבים שהיו בעלי רכוש והואשמו בהשתייכות למעמדות הבורגניים נחקרו וחלקם הוגלו ברכבות עם בני משפחותיהם לסיביר.
יהודי ברהומט > יהודי ברהומט בשואה

בשלושת הימים שלאחר הכיבוש הרומני ביולי 1941, פרעו חיילים רומנים ביהודי ברהומט, רצחו בהם ובזזו מהם רכוש. חלק מהיהודים הצילו את רכושם על ידי הסתרתו או העברתו באופן זמני לשכנים נוצרים. לאחר אירועים אלה רוכזו יהודי ברהומט וגורשו ברגל בליווי ז'נדרמים רומנים לסטרוז'ינץ, עיר המחוז. בסטרוז'ינץ רוכזו היהודים בבית הכנסת. גברים יהודים נשלחו לעבודות כפייה. לאחר מספר ימים גורשו יהודי ברהומט בצעדות מוות לטרנסניסטריה.
אישים מברהומט

הברון אלכסנדר וסילקו פון סרצקי (1893-1823), מושל הדוכסות של בוקובינה וחבר בית הלורדים האוסטרי. (אנ')
הרוזן גאורג וסילקו פון סרצקי (1864–1940), מושל הדוכסות של בוקובינה וחבר בית הלורדים האוסטרי.
אנטין קרבס (Kravs‏; 1871-1945), גנרל בצבא הגליציאני האוקראיני.
אודרקה קיסליציה (Kyselytsia), ציירת נוף ודיוקנאות אוקראינית.
הערות שוליים

↑  https://beregomet-gromada.gov.ua/news/1721975882/
↑  "Berehomet, Chernivtsi Oblast, Vyzhnytsia Raion". Regions of Ukraine and their Structure (באוקראינית). Verkhovna Rada of Ukraine. אורכב מ-המקור ב-7 באוקטובר 2015. נבדק ב-20 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מספר האוכלוסייה באוקראינה ב-1 בינואר 2018, שירות הסטטיסטיקה הממלכתי של אוקראינה (אנ') (באוקראינית)
↑  עדותו של אברהם איווניר, ניצול השואה מברהומט, באתר יד ושם
↑  כתבה על קיסליציה בעיתון בקייב (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011437003505171
עיטור העוז

| --- | --- |

 
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 סוג:  עיטור צבאי
 המעניק:  ראש המטה הכללי
 למען:  ”מעשה גבורה שנעשה במילוי תפקיד קרבי תוך חירוף נפש”
 זכאות:  חיילי צה"ל
 סטטוס:  עיטור פעיל
 נוסד:  ינואר 1970
 הענקות
 הוענק לראשונה:  1970
 הוענק לאחרונה:  2007 (נכון ל-2021)
 סה"כ הוענקו:  220
 הענקות מובדלות:  218
 היררכיה
 עיטור גבוה יותר:  עיטור הגבורה
 עיטור מקביל:  עיטור האומץ
 עיטור נמוך יותר:  עיטור המופת
עיטור העוז הוא העיטור השני בחשיבותו שניתן בצה"ל. העיטור מוענק על ידי הרמטכ"ל, על "מעשה גבורה שנעשה במילוי תפקיד קרבי תוך חירוף נפש".
היסטוריה

בינואר 1970 אישרה הכנסת את חוק העיטורים בצבא הגנה לישראל, שקבע את שלושת העיטורים הגבוהים ביותר עבור גילויי אומץ וגבורה במהלך לחימה - עיטור הגבורה, עיטור העוז ועיטור המופת. עיטורים אלה הוענקו בדיעבד גם לחלק ממעוטרי צל"ש הרמטכ"ל מאז קום המדינה, כאשר ועדה קבעה איזה עיטור חדש יחליף את הצל"ש, אם בכלל.
עד שנת 2007 הוענקו 220 עיטורים.
| --- | --- |
התקופה: מספר העיטורים שהוענקו
בין מלחמת העצמאות לבין מלחמת סיני: 23 עיטורים
מלחמת סיני: 21 עיטורים
בין מלחמת סיני לבין מלחמת ששת הימים: 20 עיטורים
מלחמת ששת הימים: 39 עיטורים
מלחמת ההתשה: 14 עיטורים
מלחמת יום הכיפורים: 93 עיטורים
בין מלחמת יום הכיפורים לבין מלחמת לבנון הראשונה: עיטור אחד
מלחמת לבנון הראשונה: 2 עיטורים
האינתיפאדה השנייה: עיטור אחד
מלחמת לבנון השנייה: 6 עיטורים
שני חיילים קיבלו את עיטור העוז פעמיים: עובד לדיז'ינסקי ואמנון ליפקין-שחק.
עיצוב העיטור

העיטור עוצב על ידי האמן הבין-לאומי חתן פרס ישראל דן ריזינגר, וצורתו כמנורת בת שבעה קנים, המורכבת משש חרבות מוצלבות ובמרכז שיבולת חיטה. גב העיטור חלק. העיטור מחובר לסרט בצבע אדום.
העיטור מוטבע על ידי החברה הממשלתית למדליות ולמטבעות, משקלו 25 גרם כסף בטוהר 935. האבזם מצופה בכרום.
אות העיטור הוא בצבע אדום. לפי התקנות, כאשר העיטור מוענק יותר מפעם אחת לאדם הוא מקבל את תג העיטור שהוא גרסה מוקטנת של הפארה שאותו עונדים על תג העיטור. רב-אלוף אמנון ליפקין-שחק, נהג לענוד שני אותות במקביל, ללא הוספת תג.
הערות שוליים

↑  סעיף 4 לחוק העיטורים בצבא הגנה לישראל, תש"ל-1970
↑  עובד לדיז'נסקי, אשר עוטר גם הוא פעמיים, עוטר במקור בצל"ש הרמטכ"ל, בפעם השנייה לאחר מותו ב-1956, ורק לאחר קבלת חוק העיטורים ב-1970 והחלטת ועדה הומרו שני הצל"שים ב-1973 לעיטורי העוז.
| אותות ועיטורים ישראליים |
| --- | --- | --- |
| עיטורי צה"ל | עיטור הגבורה • עיטור העוז • עיטור המופת • ציון לשבח • אות הערכה מטעם הרמטכ"ל • אות מצטיין הרמטכ"ל • אות מצטיין הנשיא • מצטיין שר הביטחון • אותות הערכה והוקרה  של חיל האוויר |  |
| עיטורי המשטרה, השב"ס וכבאות והצלה | עיטור הגבורה • עיטור האומץ • עיטור המופת • עיטור השירות • עיטור ההתנדבות |  |
| אותות מערכה | מלחמת הקוממיות • מלחמת סיני • מלחמת ששת הימים • מלחמת ההתשה • מלחמת יום הכיפורים • מערכת שלום הגליל • המערכה ברצועת הביטחון • מלחמת לבנון השנייה • מערכת צוק איתן |  |
| אותות שירות | אות השומר • אות ניל"י • אות ההגנה • אות האצ"ל • אות הלח"י • עיטור אסורי שלטון המנדט  עיטור לוחמי המדינה • אות ההתנדבות • אות הלוחם בנאצים • אות המשמר |  |
| אחר | אות השירות המבצעי • פרס ביטחון ישראל • אות הוקרה מטעם האלוף • אות השירות בישראל • אות המעפיל • נס הקוממיות • אות קטמון (בוטל) |  |
| ראו גם | סיכות צה"ל • ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים |  |
סם וולטון

| --- | --- |

סם וולטון בגיל 18
 לידה:  29 במרץ 1918 קינגפישר, ארצות הברית 
 פטירה:  5 באפריל 1992 (בגיל 74) ליטל רוק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Bentonville Cemetery 
 מקום מגורים:  קינגפישר 
 השכלה:  אוניברסיטת מיזורי  תיכון היקמן  Trulaske College of Business 
 השקפה דתית:  פרסביטריאניזם 
 בן או בת זוג:  הלן וולטון (14 בפברואר 1943–5 באפריל 1992) 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  מדליית החירות הנשיאותית (1992)  Eagle Scout  פרס צופה הנשר הנכבד 
 
סמואל מור וולטון (באנגלית: Samuel Moore Walton;‏ 29 במרץ 1918 – 5 באפריל 1992) היה איש עסקים אמריקאי, מייסד של רשת הקמעונאות הגדולה בעולם וולמארט.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

נולד בעיירה קינגפישר שבאוקלהומה, בנם הבכור של ננסי לי ותומאס גיבסון וולטון, שניהלו חווה קטנה, ולו אח אחד, ג'יימס לורנס ("באד"). ב-1923 החליטו הוריו לעזוב את החווה בשל הקושי לפרנס את משפחתם ועברו להתגורר בצ'סטרפילד שבמיזורי, שם מצא אביו פרנסה כשמאי של אדמות חקלאיות. בשל עבודתו זו שינתה המשפחה את מקום מגוריה לעיתים תכופות. וולטון למד בבתי ספר שונים והתבלט בכולם, הוא עסק בספורט והיה מדריך בתנועת הצופים. השפעותיו של השפל הכלכלי הגדול בשנות ה-30 לא פסחו על המשפחה, אך וולטון סיפר מאוחר יותר כי הוא ומשפחתו לא ראו בעצמם אנשים עניים. וולטון סייע לפרנסת משפחתו כאשר חלב את הפרה המשפחתית היחידה ומכר את התוצרת ובמקביל חילק עיתונים. וולטון סיים בהצלחה את לימודיו בתיכון היקמן שבקולמביה. הוא למד כלכלה באוניברסיטת מיזורי, אז עבד בעבודות שונות כדי להתפרנס, בהן עבודת מלצרות תמורת אוכל. במקביל התגייס לצבא ארצות הברית ועבר קורס קציני מילואים (ROTC) במטרה להיות זמין לשירות מילואים בצבא. ב-1940 נבחר לנשיא המחזור ("permanent president") וסיים את לימודיו באוניברסיטה. אז עבר להתגורר בדה מוין שבאיווה שם התקבל לעבודה כמנהל הדרכה ברשת בתי הכלבו "ג'יי. סי. פני". ב-1942 התפטר וולטון מעבודתו, עבר להתגורר בטלסה שבאוקלהומה והחל לעבוד במפעל של דופונט, בעודו ממתין שייקרא לשרת בצבא ארצו שנכנסה למלחמת העולם השנייה. באוקלהומה הכיר את הלן רובסון, בתו של בנקאי אמיד והשניים נישאו ב-1943. זמן קצר לאחר מכן נקרא וולטון לשירות מילואים. וולטון שירת בבסיסים צבאיים על אדמת ארצות הברית באבטחת מחנות שבויים ומפעלים לייצור מטוסים.
ביוגרפיה > החנויות הראשונות

ב-1945 השתחרר וולטון מהצבא בדרגת קפטן (סרן). הוא לווה 20,000 דולר מחמיו, הוסיף 5,000 דולר שחסך בזמן שירותו הצבאי ורכש זיכיון להפעלת חנות ברשת החנויות הקמעונאיות, "בן פרנקלין" של חברת "האחים בטלר". וולטון פתח חנות בניופורט שבארקנסו, הנהיג מחירים נמוכים ממתחריו, שעות פתיחה ארוכות יותר, אמצעי תשלום נוחים ורכש את המוצרים ישירות מהיצרנים ובכמויות גדולות. החנות זכתה להצלחה רבה ומחזור המכירות שלה היה הגבוה ביותר ברשת. הבעלים של הזיכיון סירב לחדשו ורצה את החנות לעצמו. וולטון הגיע עמו להסכמה על פיצוי כספי של 50,000 דולר ונפרד מהחנות ב-1951. באותה שנה פתח חנות חדשה, הפעם בבנטונוויל שבארקנסו, גם היא חלק מרשת "בן פרנקלין". החנות נקראה "וולטון פייב אנד דיים" (מילולית: וולטון בחמישה ועשרה סנט). וולטון גייס מנהל מקומי לאחר שהציע לו חלק ברווחים. פילוסופיית הניהול שלו שוב הוכיחה את עצמה וגם החנות הזו זכתה להצלחה. ב-1954 פתח חנות נוספת בפרוור של קנזס סיטי, בשותפות עם אחיו, חמיו וגיסו. וולטון המשיך להתרחב ולפתוח חנויות נוספות, חנויות כלבו שנפתחו תחת השם "וולטון פמילי סנטר". בשנת 1962 כללה הרשת של וולטון ואחיו באד 16 חנויות.
ביוגרפיה > הקמת וולמארט

וולטון ואשתו הלן שהיו כבר הורים לארבעה ילדים התערו בעיר בנטונוויל. וולטון שימש כנשיא מועדון הרוטרי המקומי וכחבר בלשכת המסחר המקומית. ב-1962 שונה שם הרשת המשפחתית לוולמארט ונפתחה חנות בשם "וולמארט דיסקאונט סיטי" (מילולית: עיר ההוזלות של וולמארט), ברוג'רס שבארקנסו. בתוך חמש שנים גדלה החברה לרשת של 24 חנויות ברחבי מדינת ארקנסו והגיעה למכירות של 12.6 מיליון דולר. ב-1968 פתחה החברה חנויות ראשונות מחוץ לגבולות מדינת ארקנסו, בסייקסטון שבמיזורי ובקליירמור שבאוקלהומה. וולמארט התאגדה כחברה בע"מ ב-31 באוקטובר 1969, ובשנת 1970 פתחה בבנטונוויל את מטה החברה ומרכז ההפצה שלה. בשלב זה היו בחברה 38 חנויות שהעסיקו 1,500 עובדים. סך המכירות השנתי עמד על 44.2 מיליון דולר. מניותיה של החברה החלו נסחרות בבורסת ניו יורק בשנת 1972. החברה המשיכה לפתוח סניפים במדינות דרום ארצות הברית, ובשנת 1975, כאשר פתחה את סניפה הראשון בטקסס, כבר היו בה 125 סניפים ו-7,500 עובדים. סך המכירות השנתי עמד על 340.3 מיליון דולר בשנה. בשנות השמונים והתשעים גדלה החברה במהירות והייתה לחברה השנייה בגודלה בעולם על פי סך מכירותיה.
ביוגרפיה > מותו ומורשתו

ב-5 באפריל 1992, בגיל 74, נפטר וולטון מסרטן מסוג מיאלומה נפוצה. הוא הוריש את מניותיו בוולמארט לאשתו וארבעת ילדיו. בשנים 1985 - 1988 עמד וולטון בראש רשימת עשירי העולם של המגזין פורבס. ב-1992 קיבל את מדליית החירות הנשיאותית מנשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש ששיבח את הרוח היזמית של וולטון שסיפור חייו מהווה תמצית של החלום האמריקאי. ב-1992 התפרסמה אוטוביוגרפיה של וולטון, אותה כתב בשיתוף עם ג'ון יואי, ושמה: "סם וולטון: תוצרת אמריקה: הסיפור שלי". ב-1998 נבחר לרשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר במאה ה-20 של המגזין טיים.
משפחת וולטון

וולטון היה נשוי להלן רובסון קמפר וולטון (1919–2007) ולשניים נולדו ארבעה ילדים: סמואל רובסון וולטון (נולד ב-1945), יושב ראש וולמארט בהווה (2010), ג'ון תומאס וולטון (1946–2005), ג'ים וולטון (נולד ב-1948) ואליס לואיז וולטון (נולדה ב-1949). שלושת ילדיהם של סם והלן וולטון ואלמנתו של ג'ון תומאס וולטון נמנים עם עשרים האנשים העשירים בעולם (כל אחד בנפרד). הלן וולטון הורישה את רכושה לצדקה, דבר שהפחית את ההון הכולל של משפחת וולטון, שנאמד ב-2009 בכ-80 מיליארד דולר, כולל את הונן של שתי בנותיו של ג'יימס לורנס "באד" וולטון (1921–1995), אן וולטון קרונקי וננסי וולטון לורי.
על פי דירוג העשירים של הסאנדיי טיימס לשנת 2018, נחשבה משפחת וולטון למשפחה העשירה בעולם. באוגוסט 2021 היה שווה החלק שהוריש לילדיו בוולמארט 224 מיליארד דולר (הרבה מעל שוויו של האיש העשיר בעולם).
לקריאה נוספת

ואנס ה. טרימבל, Sam Walton: The Inside Story of America's Richest Man ‏(1990)
סם וולטון וג'ון יואי, Sam Walton: Made in America: My Story ‏ (1992)
אנתוני ביאנקו, The Bully of Bentonville ‏ (2006)
הערות שוליים

↑  Medal of Freedom Award באתר walmart
↑  ISBN 0553562835
↑  זו המשפחה העשירה ביותר בעולם והיא משאירה מאחור את בזוס, גייטס ובאפט, באתר כלכליסט, 20 במאי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421702405171  PLWABN: 9810610582005606  BIBSYS: 1074431  CANTIC: a17792903  CiNii: DA06908141  GND: 118974319  ISNI: 0000 0001 1005 6663  LCCN: n90633156  LNB: 000045202  NDL: 00476809  NLK: KAC199629221  NTA: 252083547  SNAC: w6xt3rq4  SUDOC: 069091579  VIAF: 112802740   WorldCat (עם VIAF): 112802740
אנט פרגוסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 דאמברטון, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טורונטו  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס 
 מנחה לדוקטורט:  רוזמרי וייז 
 מוסדות:  אוניברסיטת אדינבורו 
 פרסים והוקרה:  פרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה (2003)  עמית החברה המלכותית של אדינבורו (2016)  Alexander von Humboldt Foundation‏ (2017)  Friedrich Wilhelm Bessel Research Award
 
אנט מאירי נלסון פרגוסון (באנגלית: Annette Ferguson) היא אסטרופיזיקאית תצפיתית סקוטית המתמחה בתחום האבולוציה של הגלקסיות. פרופסור במכון לאסטרונומיה, אדינבורו, ומחזיקה בקתדרה האישית לאסטרופיזיקה תצפיתית בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת אדינבורו. קיבלה את מעמד עמיתה של החברה המלכותית של אדינבורו (FRSE) (אנ')
ביוגרפיה

פרגוסון נולדה בסקוטלנד בעיר דמברטון, מערבית לגלאזגו. שני סביה עבדו בתעשיית בניית ספינות ואביה עסק בסחר בייצור כלים. בתחילת שנות ה-80, אביה קיבל עבודה בחברת מטוסים בקנדה והמשפחה היגרה לשם.
פרגוסון, סיימה תואר ראשון במדעים (BSc) בהצטיינות, בפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת טורונטו, קנדה וקיבלה דוקטורט באסטרופיזיקה מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, ארצות הברית. היא קיבלה מלגות פוסט-דוקטורט במכון לאסטרונומיה, קיימברידג', המכון האסטרונומי קפטיין בחרונינגן, הולנד, ומכון מקס-פלנק ל-Astrophysik ב-גרכינג, גרמניה.
פרגוסון חזרה לסקוטלנד בשנת 2005, בתור מרצה באוניברסיטת אדינבורו, לפני שקודמה בשנת 2007, וקיבלה פרופסורה בשנת 2013.
קריירה

המחקר של פרגוסון מתמקד בהבנת האופן שבו גלקסיות כמו שביל החלב שלנו נוצרו בתחילה והתהליכים הפיזיקליים שהשפיעו על המראה שלהן במשך מיליארדי שנים, המחקר מתמקד בביצוע תצפיות על כוכבים וגז בין - כוכבי בגלקסיות סמוכות. הרבה מעבודותיה האחרונות התמקדו בגלקסיית אנדרומדה, גלקסיה ספירלית ענקית בשכונה הגלקטית שלנו.
המחקר שלה מנצל טלסקופים קרקעיים באיים הקנריים, צ'ילה והוואי, כמו גם מכשירים מתוחכמים על סיפון טלסקופ החלל האבל. פרגוסון מעורבת גם בתכנון לניצול עתידי של נתונים שנאספו על ידי משימת אוקלידס של סוכנות החלל האירופית, ומצפה הכוכבים ורה סי רובין, שנמצא בצ'ילה.
כבוד

פרס אנני ג'אמפ קאנון, 2003
עמיתה של החברה המלכותית של אדינבורו, האקדמיה הלאומית של סקוטלנד למדע, במרץ 2016.
פרס המחקר של פרידריך וילהלם בסל מקרן אלכסנדר פון הומבולדט, 2017
הערות שוליים

↑  "Professor Annette Mairi Nelson Ferguson FRSE - The Royal Society of Edinburgh". The Royal Society of Edinburgh (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-06-17.
↑  "Annette Ferguson - Edinburgh Research Explorer". www.research.ed.ac.uk. נבדק ב-2020-08-16.
1 2 3 4  "Professor Annette Ferguson". DDI (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-08-16.
↑  Ferguson, Annette. "Personal Web Page". נבדק ב-2007-11-09.
↑  "Professor Annette Mairi Nelson Ferguson FRSE". The Royal Society of Edinburgh (באנגלית בריטית). 2020-03-24. נבדק ב-2020-08-16.
↑  "Fellows - The Royal Society of Edinburgh". The Royal Society of Edinburgh (באנגלית בריטית). אורכב מ-המקור ב-8 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Alexander von Humboldt Foundation Award | School of Physics and Astronomy". www.ph.ed.ac.uk (באנגלית). נבדק ב-2018-06-17.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n97854913  ORCID: 0000-0001-7934-1278  VIAF: 78077510   WorldCat (עם VIAF): 78077510
אולסטייט

ערך זה עוסק במכונית "אולסטייט". אם התכוונתם לפירוש אחר, ראו .
| --- | --- |

Allstate, שנת 1952
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  קייזר-פרייזר
 שנות ייצור:  1952 – 1954
 יחידות שיוצרו:  2,363
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סיווג:  מכונית משפחתית גדולה
 אורך:  4,521 מ"מ
 רוחב:  1,778 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,540 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים 2,199 סמ"ק המפיק 68 כ"ס (סדרה 4, מנוע מתוצרת "Willys" (אנ'))  6 צילינדרים 2.6 ליטר המפיק 80 כ"ס (סדרה 6, מנוע מתוצרת "Willys" (אנ'))
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת ידנית - 3 מהירויות + אוברדרייב (אופציונלי)  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  124 קמ"ש (דגם דה-לוקס, מנוע 2.2 ליטר המשודך לתיבת הילוכים ידנית - 3 מהירויות)  125 קמ"ש (דגם דה-לוקס, מנוע 2.2 ליטר המשודך לתיבת הילוכים ידנית - 4 מהירויות)
"אולסטייט", שנת 1952
אולסטייט (באנגלית: Allstate) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית קייזר-פרייזר (באנגלית: Kaiser-Frazer) אשר יוצרה בין השנים 1952–1954 בארצות הברית.
בין השנים 1952 – 1953 דגמי "אולסטייט" הוצאו למכירה על ידי רשת "Sears" (אנ') באמצעות אולסטייט (מותג רכב).
"אולסטייט"

דגמי "אולסטייט" היו גרסה משופרת של דגמי הנרי ג'יי.
את רעיון השיווק הגה הנרי ג'יי קייזר שראה את רשת הקמעונאות "Sears" (אנ') כאמצעי שיווק המוני (רשת "Sears" הייתה עד שנות ה-80 של המאה העשרים רשת הקמעונאות הגדולה ביותר ב-ארצות הברית).
יצור הדגם התחיל ב-20 בנובמבר 1951.
2 דלתות - בתצורת קופה (של דגמים המיוצרים משנות ה-70), בשנות ה-50 הדגם הוגדר כמכונית משפחתית גדולה קומפקטית.
מנוע קדמי.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנוע בנזין.
בניגוד ל-"הנרי ג'יי" המוקדמות שנבנו ללא מכסה תא מטען פנימי (כדי להפחית עלויות), דגמי "אולסטייט" הגיעו עם מכסה תא מטען פנימי.
ריפוד פנימי: וניל או עור.
"אולסטייט" > תאוצות

תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 21.7 שניות (דגם בסיסי, מנוע 2.2 ליטר המשודך לתיבת הילוכים ידנית - 3 מהירויות).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 21.2 שניות (דגם בסיסי, מנוע 2.2 ליטר המשודך לתיבת הילוכים ידנית - 4 מהירויות).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 21.0 שניות (דגם דה-לוקס, מנוע 2.2 ליטר המשודך לתיבת הילוכים ידנית - 3 מהירויות).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 21.2 שניות (דגם דה-לוקס, מנוע 2.2 ליטר המשודך לתיבת הילוכים ידנית - 4 מהירויות).
"אולסטייט" > סדרות

סדרה 4.
סדרה 6.
"אולסטייט" > סדרות > סדרה 4

דגם 110 בסיסי - מחיר היחידה עמד על 1,395 דולר (שנת 1952, ארצות הברית), 1,528 דולר (שנת 1953, ארצות הברית).
דגם 111 - מחיר היחידה עמד על 1,486 דולר (שנת 1952, ארצות הברית)
דגם 113 דה-לוקס - מחיר היחידה עמד על 1,539 דולר (שנת 1952, ארצות הברית), 1,589 דולר (שנת 1953, ארצות הברית).
"אולסטייט" > סדרות > סדרה 6

דגם בסיסי - מחיר היחידה עמד על 1,594 דולר (שנת 1952, ארצות הברית).
דגם 115 "דה-לוקס" - מחיר היחידה עמד על 1,693 דולר (שנת 1952, ארצות הברית), 1,785 דולר (שנת 1953, ארצות הברית).
ראו גם

הנרי ג'יי
אולסטייט (מותג רכב)
הערות שוליים

↑  "קייזר-פרייזר" - היסטוריה  ateupwithmotor.com/model-histories/kaiser-frazer
↑  "אולסטייט" auto.howstuffworks.com/1952-1953-allstate1
↑  "אולסטייט" הוצאו למכירה על ידי רשת "Sears" chicagokenny.com/the-allstate-automobile-sold-by-sears
↑  "אולסטייט" שנת 1952 - מפרט  automobile-catalog.com/make/allstate/allstate/a-230/1952
מג אורי

| --- | --- |

 לידה:  1955 (בת 69 בערך) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס  אוניברסיטת טאפטס  אוניברסיטת ייל 
 מוסדות:  Massachusetts Institute of Technology School of Science (4 בינואר 1984–31 באוגוסט 1987)  מכון המדע טלסקופ החלל (1 בספטמבר 1987–30 ביוני 2001)  אוניברסיטת ייל 
 תלמידי דוקטורט:  ברוק סימונס, Jong-Hak Woo 
 פרסים והוקרה:  עמיתה באגודה האמריקאית לקידום המדע (2013)  פרס ג'ורג' ואן ביאסנרואק (2012)  פרס נשים במדע החלל (2010)  פרס אנני ג'אמפ קאנון (1990) 
 בן זוג:  אנדרו שימקוביאק
 
קלאודיה מייגן "מג" אורי (באנגלית: Claudia Megan "Meg" Urry; נולדה ב-1955) היא פרופסור לפיזיקה ואסטרונומיה אמריקאית ומנהלת מרכז ייל לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה (YCAA); חוקרת חורים שחורים ובלאזרים.
בנוסף למחקריה, ידועה פרופסור אורי במאמציה להעלאת מודעות ותיקון של אפליה מגדרית במדע.