stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאון ישראל
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  ISRAËL Léon – Maitron, fusilles-40-44.maitron.fr
↑  Cahier des Justes Lycéens Cluny, calameo.com
↑  Le Messin : organe des intérêts lorrains ["puis" journal républicain démocrate "puis" quotidien régional d'information], Gallica, ‏1929-11-13
↑  Gilbert Cahen (1983). Pour un martyrologe des médecins mosellans. Société d'histoire et d'archéologie de la Lorraine. ארכיון מ-2023-05-05. נבדק ב-2023-05-05.
↑  Société des sciences médicales de la Moselle, Jean (2002). Histoire de la médecine en Moselle des lendemains de la Seconde guerre mondiale à l'an 2000. Société des sciences médicales de la Moselle. ISBN 2-87964-054-7. OCLC 491599896. ארכיון מ-2024-05-18. נבדק ב-2023-05-05.
↑  texte, Université de Strasbourg (1538-1970) Auteur du (1937). "Travaux de l'Université de Strasbourg : rapports présentés par le Conseil de l'Université". Gallica. ארכיון מ-2023-11-28. נבדק ב-2023-12-01.
↑  texte, Société d'histoire et d'archéologie de Lorraine Auteur du (1937-01-01). "Les Cahiers lorrains : organe des sociétés littéraires et scientifiques de Metz et de la Moselle". Gallica. ארכיון מ-2023-11-28. נבדק ב-2023-12-01.
↑  texte, Société d'histoire et d'archéologie de Lorraine Auteur du (1937-09-01). "Les Cahiers lorrains : organe des sociétés littéraires et scientifiques de Metz et de la Moselle". Gallica. ארכיון מ-2023-11-29. נבדק ב-2023-12-01.
1 2  Un couple fait "Juste parmi les nations", Le Nouvel Obs, ‏2006-01-29
1 2 3 4  "Léon-Israël". www.ajpn.org. ארכיון מ-2023-05-05. נבדק ב-14 ספטמבר 2024.
↑  "Musée de la résistance en ligne". museedelaresistanceenligne.org. נבדק ב-2023-05-05.
↑  Lycéens de Cluny. Cahier des Justes. Cluny: Lycée de Cluny. p. 32. ארכיון מ-2023-05-06. נבדק ב-14 ספטמבר 2024.
1 2  "Dossier n°10593 - Juste(s)". Comité Français pour Yad Vashem. נבדק ב-14 ספטמבר 2024.
↑  "Musée de la résistance en ligne". museedelaresistanceenligne.org. נבדק ב-2023-05-05.
↑  "Hommage au docteur Israël". www.lejsl.com. נבדק ב-14 ספטמבר 2024.
↑  "Mâcon. Une vibrante commémoration en hommage aux victimes des persécutions antisémites et racistes". www.lejsl.com. ארכיון מ-2023-11-28. נבדק ב-2024-09-14.
↑  "Mâcon Infos - Le Web Journal du Mâconnais - MÂCON : Hommage aux victimes des persécutions racistes et antisémites". www.macon-infos.com. ארכיון מ-2023-11-28. נבדק ב-2024-09-14.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לאון ישראל".
לוחות הנצחה בעיר מקון, באתר ההתנקשות של ד"ר ישראל.
מאסג'י קיוקאווה

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
מאסג'י קיוקאווה (ביפנית: 清川 正二;‏ 11 בפברואר 1913 - 13 באפריל 1999) היה שחיין יפני. אלוף אולימפי בעל שתי מדליות. קבע שיא עולם ב-400 מטר גב משחה שלא קיים באולימפיאדה. התמחה בסגנון הגב.
ביוגרפיה

קיוקאווה נולד בהייצ'י, יפן.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה קיוקאווה במדליית זהב, ב-100 מטר גב בתוצאה של 1:08.6 דקות, לפני חבריו לנבחרת טושיו אירי (1:09.8 דקות) וקנטרו קאווצו (1:10.0 דקות). בגמר שחו שלושה שחיינים מיפן, שני שחיינים מארצות הברית ושחיין מגרמניה.
באולימפיאדת ברלין (1936) לא הצליח קיוקאווה להגן על תוארו וזכה במדליית ארד, ב-100 מטר גב בתוצאה של 1:08.4 דקות, אחרי השחיינים מארצות הברית, אדולף קיפר שקבע שיא אולימפי שלישי במשחה זה (1:05.9 דקות) ואל ואנד ווג (1:07.7 דקות). בגמר שחו שלושה שחיינים מארצות הברית, שני שחיינים מיפן ושחיין מאוסטרליה. בשלב המוקדמות שחה קיוקאווה תוצאה של 1:07.2 דקות, אך סיים שני אחרי קיפר (1:06.9 דקות). קיפר שיפר פעם נוספת את השיא האולימפי בשלב חצי הגמר (1:06.8 דקות).
הופעתו המוצלחת במשחקים האולימפיים של לוס אנג'לס וברלין וכן של חבריו לנבחרת השחייה, הראתה את השליטה היפנית בשחייה בשנות ה-30 של המאה ה-20 עד למלחמת העולם השנייה.
הוא סיים את לימודיו בקולג' למסחר של טוקיו (נקרא כעת אוניברסיטת היטוצובאשי).
בשנת 1976 כיהן קיוקאווה כמנכ"ל חברת קנמצו.
בשנת 1979 כיהן קיוקאווה כסגן נשיא הוועד האולימפי הבינלאומי.
בשנת 1978 זכה קיוקאווה להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
קרין נהון

| --- | --- |

 לידה:  6 בדצמבר 1972 (בת 52) תל אביב-יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  מדעי המידע, מדיניות מידע, רשת חברתית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב אוניברסיטת וושינגטון
 מוסדות:  אוניברסיטת וושינגטון  אוניברסיטת רייכמן 
 תלמידי דוקטורט:  Lassana Magassa 
 אתר רשמי
 
נשיא המדינה, ראובן ריבלין, מקבל את דו"ח הוועדה הציבורית לבחינת חוק הבחירות, 21 בנובמבר 2017; קרין נהון עומדת שנייה משמאל - בשורה האחורית
קרין נָהוֹן (לשעבר קרין ברזילי-נהון; נולדה ב-6 בדצמבר 1972) היא חוקרת ישראלית, ומרצה בכירה בתחום הפוליטיקה של המידע ובנושאי חברה וטכנולוגיה.
נהון מכהנת כפרופסור חבר בבית הספר למידע באוניברסיטת וושינגטון, וכפרופסור חבר בבית הספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרגיה באוניברסיטת רייכמן. עמדה בעבר בראש "המרכז למידע ולחברה" באוניברסיטת וושינגטון והייתה נשיאת איגוד האינטרנט הישראלי בשנים 2017–2021.
החל מ-2024 נהון מכהנת כדיקנית בית הספר סמי עופר לתקשורת באוניברסיטת רייכמן.
ביוגרפיה

נהון נולדה וגדלה בחולון, בת זקונים לאודט ומרסל נהון, שעלו מלבנון בשנת 1970, טרם פרוץ מלחמת האזרחים הלבנונית. בעברה, אלופת המדינה לנוער בשחמט.
היא בעלת תואר ראשון במדע המדינה (1997) ובמדעי המחשב, תואר שני בניהול מערכות מידע מאוניברסיטת תל אביב (2000) ותואר דוקטור בניהול מערכות מידע (2004), כולם מאוניברסיטת תל אביב. עבודת הדוקטורט נושאת את השם "Gatekeepers and gatekeeping mechanisms in networks" ונעשתה בהנחייתו של פרופ' זאב נוימן.
שימשה בתפקידי מחקר בכירים בתעשיית ההיי-טק. הרצתה בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית בירושלים. משנת 2004 היא חברת סגל קבועה בבית הספר למידע, וחברת סגל נלווית בחוג לתקשורת באוניברסיטת וושינגטון, ובשנת 2010 מונתה לפרופסור חבר שם. משנת 2006 היא מנהלת את מושב הקהילות הווירטואליות בכנס HICSS, ומשנת 2013 נבחרה לנהל את כל מסלול מדיה חברתיים ודיגיטליים בכנס זה. בשנת 2014 מונתה לפרופסור חבר בהמרכז הבינתחומי הרצליה, במקביל למשרתה באוניברסיטת וושינגטון.
בצד מחקריה ופרסומיה היא פעילה ציבורית וחברתית בכל הקשור לעיצוב מדיניות מידע וטכנולוגיה בישראל. ב-2007 הייתה מהקולות המובילים במאבק נגד הצעת החוק להגבלת גישה לאתרי אינטרנט למבוגרים, ופרסמה כמה גילויי דעת המזהירים מהסדרה של סינון תכנים באינטרנט או צנזורה של מידע על ידי המדינה. משנת 2004 משמשת כיועצת לתת-ועדת האינטרנט ולוועדת המדע בכנסת. היא כותבת באתר האינטרנט ynet ומשמשת כמומחית ויועצת למקבלי החלטות בנושא חברת המידע. בשנת 2005 עמדה אקדמית בראש המשלחת הממלכתית של מדינת ישראל, שנשלחה לוועידת חברת המידע העולמית שנערכה בתוניס (WSIS). ייצגה את ישראל כשהשתתפה לראשונה בוועדת המדע והטכנולוגיה לפיתוח באו"ם במאי 2009.
החל מ-2008 חוקרת נהון את ויראליות ההפצה של המידע. ב-2013 פורסם הספר "Going Viral", אותו כתבה יחד עם ג'ף המסליי (Jeff Hemsley). על מחקרה בתחום, ועל הספר שהייתה שותפה לכתיבתו, זכתה בשנתיים שלאחר פרסומו בשלושה פרסים: "Best Information Science Award" של האגודה העולמית למדעי המידע, "Outstanding Academic Title" על ידי איגוד הספרנים האמריקאי ו"פרס פינקלר", המוענק על הישג בולט בתחום המידע בישראל.
בפברואר 2012 הגישה עתירה לבג"ץ בסוגיית המאגר הביומטרי והשלכותיו על הזכות לפרטיות.
ב-2017 דורגה במקום ה-24 ברשימת הנשים המשפיעות ביותר של כתב-העת "פורבס ישראל".
בינואר 2021 הודיעה על הצטרפותה למפלגת "הישראלים" בראשות רון חולדאי. בסופו של דבר המפלגה התפרקה ולא התמודדה בבחירות.
נהון היא פעילה מובילה במחאה נגד הרפורמה המשפטית, מובילה קבוצות עדכונים בנושא המחאה, מרבה להתראיין בתקשורת בנושא זה ונואמת בהפגנות.
לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל הובילה נהון את מערך הנעדרים בחמ"ל האזרחי. המערך הפעיל 1,500 מתנדבים שבמשך כחודש עסקו באיתור נעדרים באמצעים טכנולוגיים חדשניים, ובכך סייע למערכות הביטחון. על כך, הוענק לנהון אות אבירות מרכז פרס לשלום ולחדשנות לשנת 2024.
ביוגרפיה > חברויות בגופים ציבוריים

עד שנת 2015, כיהנה כחברת הוועד מנהל של "הסדנא לידע ציבורי".
לאחר ששימשה חברת הוועד המנהל של איגוד האינטרנט הישראלי, נבחרה לשמש נשיאת האיגוד מינואר 2017, ומילאה את התפקיד במשך 5 שנים, עד סוף 2021 - מלוא תקופת הכהונה המוגדרת בתקנון האיגוד.
נהון חברת הנהלות "התנועה לחופש המידע" והחל מ-2013, חברת ועד חיצונית בוועד המנהל של עמותת "ויקימדיה ישראל". בנוסף, היא חברה בקבינט התקשוב הממשלתי, וממקימי התנועה לזכויות דיגיטליות.
ביוגרפיה > פרסים והוקרה

בשנת 2024 זכתה בפרס רפפורט לנשים פורצות דרך
ביוני 2024 זכתה בפרס "אבירי איכות השלטון" מטעם התנועה לאיכות השלטון.
ביוגרפיה > חיים אישיים

הייתה נשואה לפרופ' גד ברזילי, והיא אם לשני בנים מנישואיה אלה.
לאחר מכן, החלה בזוגיות עם ח"כ והשר מיכאל (מיקי) איתן והתגוררה עמו ברמת גן, עד פטירתו בשלהי שנת 2024.
הערות שוליים

1 2  פרופ' קרין נהון – נשיאת איגוד האינטרנט הישראלי, באתר איגוד האינטרנט הישראלי, ‏11 בינואר 2017
↑  אודות, באתר של קרין נהון
1 2 3 4 5  Karine Nahon CV, Reichman university
↑  Gatekeepers and gatekeeping mechanisms in networks, קטלוג הספריות באוניברסיטת תל אביב
↑  Hawaii International Conference on System Sciences
↑  ד"ר קרין ברזילי נהון, חסימת אתרים: הצעות לפתרון הבעיה, באתר ynet, 12 ביוני 2007
ד"ר קרין ברזילי נהון, חוק חסימת האתרים מזכיר לי את השטאזי, באתר ynet, 24 במאי 2007
↑  Going Viral, באתר האינטרנט של נהון (באנגלית)
↑  באתר אוניברסיטת וושינגטון
↑  פרופ’ קרין נהון, באתר no2bio.org‏, 26 באפריל 2013
↑  הרשימה באתר פורבס, ותקציר הרשימה על פרופ׳ קרין נהון, פורבס, יולי 2017.
↑  טל שניידר, פרופסור קרין נהון מצטרפת לרשימתו של חולדאי, באתר זמן ישראל, 3 בינואר 2021
↑  מורן אזולאי, אחרי עפר שלח: גם יו"ר הישראלים רון חולדאי פורש מהמרוץ לכנסת, באתר ynet, 4 בפברואר 2021
↑  המחאה ואני: מסע בין שלל יוזמות המחאה של הישראלים שהחליטו להתעורר, באתר כלכליסט, 2 במרץ 2023
↑  יוסי הטוני, ‏"ההיי-טק הוא אחד המובילים של המחאה נגד המהפכה המשפטית", באתר "אנשים ומחשבים", 23 ביולי 2023
↑  פרופ' קרין נהון: אי אפשר לשנות את כללי המשחק בצורה חד צדדית, באתר 103FM
↑  מאיר תורג'מן, אדם קוטב, מאות מפגינים צועדים מת"א לירושלים: "נבנה את האומה מחדש מתוך השבר", באתר ynet, 19 ביולי 2023
↑   פרופ' קרין נהון בהפגנה בקפלן נגד ההפיכה המשטרית 8.4.23, סרטון בערוץ "אור-לי ברלב Or-ly Barlev", באתר יוטיוב (אורך: 06:09)
↑  גלית חתן, ‏"כשהתחלנו באיתור נעדרים חשבתי שמדובר בבודדים, אירוע של יום", באתר גלובס, 14 בדצמבר 2023
↑  https://twitter.com/GalonItay/status/1711822479604297934
↑  אבירות מרכז פרס לשלום ולחדשנות 2024, באתר www.peres-center.org
↑  אתר קבינט התקשוב הממשלתי
↑  אלו הזוכות בפרס רות רפפורט 2024 - נשים פורצות דרך בעקבות ה-7 באוקטובר
↑  ביני אשכנזי‏, ראש המועצה שנהרג ב-7 באוקטובר וחושף שחיתויות: פורסמה רשימת זוכי אות אבירי איכות השלטון, באתר וואלה, 20 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007422222205171  BIBSYS: 14008703  BnF: cb16904524w (data)  dblp: 16/5999  ISNI: 0000 0004 2320 9501  LCCN: no2013139878  NKC: jo2014836466  NTA: 369537149  RERO: 02-A026965316  SUDOC: 17818375X  S2AuthorId: 2106765  VIAF: 305833498   WorldCat (עם VIAF): 305833498
תרגומי מגילת אסתר לארמית

תרגומי מגילת אסתר לארמית הם שני תרגומים הקרויים תרגום ראשון ותרגום שני, וכוללים בנוסף לתרגום המילולי גם חומר מדרשי ואגדי רב. מוצא שני התרגומים הוא ככל הנראה ארץ־ישראלי.
משערים ש'תרגום ראשון' התחבר בין המאה ה־6 למאה ה־8, ו'תרגום שני' בסוף המאה ה־7 או בתחילת המאה ה־8. זמן חיבורם מאוחר לתרגום יונתן, שלא תרגם את המגילות, ומוקדם לרב האי גאון (המאה ה־10) שהעיד על קיומם של לפחות שני תרגומים לאסתר.
מאפייני התרגומים

שני התרגומים כוללים בנוסף לתרגום גוף הטקסט העברי גם תוספות אגדיות, אך אלו המופיעות בתרגום השני ארוכות ומפורטות הרבה יותר (חלקן מופיעות גם במדרש אבא גוריון), עד כדי הפיכתו למדרש או מקרא משוכתב ולא לתרגום.
התרגומים מוזכרים בתשובת אחרון גאוני בבל, רב האי גאון (המאות ה־10 וה־11):
כך, לדוגמה, מספר התרגום השני בהמשך לפסוק ב' בפרק א', אגדה ארוכה על כיסא המלכות של אחשוורוש, שיוצר במקורו על ידי חירם מלך צור עבור שלמה המלך ומשם מפליג לשיר שבח לשלמה. לאחר השיר מובא תיאור מפורט של כיסא המלכות על כל מדרגותיו, קישוטיו והידוריו וכן תיאור גלגוליו לאחר שנלקח כשלל מירושלים בידי שישק עד שהגיע לפרס.
המסורות שנוספו לתרגום השני מוכרות מהמדרשים, אולם חלק קטן מהם הגיע ככל הנראה ממסורות שהתקיימו בעל פה ואף ממסורות מוסלמיות.
תרגום לעברית של התרגום השני נקרא "פתשגן הכתב" ומודפס במקראות גדולות.
ראו גם

תוספות למגילת אסתר
לקריאה נוספת

מהדורה מדעית: Bernard Grossfeld, The Targum Sheni to the Book of Esther: A Critical Edition Based on Ms. Sasson 282 with Critical Aparatus, New York: Sepher Hermon Press, 1994
יונה מהלר, התרגום הארמי מתורגם לעברית, ספריית בית אל, תש"ן
הענוך בן חיים לעווין, שרתי במדינות: מגילת אסתר עם תרגום ראשון, תרגום שני ופירוש רש"י, וכתרגום לתרגום שני הוספנו הפירוש 'פתשגן הכתב', ברוקלין, 2009
הערות שוליים

1 2 3  Alinda Damsma, THE TARGUMS TO ESTHER, European Judaism: A Journal for the New Europe, עמ' 127–136 (באנגלית)
1 2  יאיר זקוביץ, אביגדור שנאן, לא כך כתוב בתנ"ך, על המקורות החוץ-מקראיים, תרגום שני למגילת אסתר, עמ' 278.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ג', עמוד א'
| פורים |
| --- | --- | --- |
| מצוות החג | מקרא מגילה • מתנות לאביונים • משלוח מנות • סעודת פורים ושתיית יין בפורים • פרסום הנס |  |
| מנהגים | משנכנס אדר מרבין בשמחה • זכר למחצית השקל • אוזן המן • התחפשות  • רעשן • בובת המן |  |
| מגילת אסתר | אישים במגילה: אחשוורוש • ושתי • המן • עשרת בני המן • זרש • בגתן ותרש • מרדכי היהודי • אסתר • חרבונה • אבגתא • התך • הגי תוספות למגילת אסתר • חלום מרדכי • תרגומי מגילת אסתר לארמית • היעדרותו של אלוהים ממגילת אסתר • מדרש אבא גוריון |  |
| תפילות ופיוטים | למנצח על אילת השחר • על הנסים • אשר הניא • ויאהב אומן ("קרובץ לפורים") • מי כמוך ואין כמוך • קוראי מגילה |  |
| שירים | ליהודים הייתה אורה ושמחה וששון ויקר • חג פורים (שיר) • אני פורים • ליצן קטן נחמד • תן כתף • ככלות ייני • רשימת שירים ופיוטים לפורים • פיוטים ושירים נוספים |  |
| שמחת פורים | פורים שפיל • רב פורים • עדלאידע • ליל שיכורים • פרודיות לפורים |  |
| מאכלים | אוזן המן • פזואלוס • פלודן • קרפלך • מקרוט • ספרא (מאפה) |  |
| שונות | עיר מוקפת חומה מימות יהושע בן נון • בן עיר שהלך לכרך ובן כרך שהלך לעיר • פורים משולש • פורים קטן • תענית אסתר • פרשת זכור • מצוות זכירת מעשה עמלק • מחיית זכר עמלק • מסכת מגילה • סעודת אסתר • פורים שני • קבר אסתר ומרדכי |  |
חגי ישראל ומועדיו
| ספרות המדרשים |
| --- | --- | --- |
| מדרשי הלכה תנאיים (בערך 200–400 לספירה) | מכילתא דרבי ישמעאל • מכילתא דרבי שמעון בן יוחאי • ספרא • ספרי במדבר • ספרי זוטא במדבר • ספרי דברים • מכילתא דברים • ספרי זוטא דברים |  |
|  מדרשי אגדה קלאסיים: תקופת האמוראים והסבוראים (בערך 400–600 לספירה) | בראשית רבה • ויקרא רבה • איכה רבה •  אסתר רבה (פרשיות א-ו) • שיר השירים רבה • פסיקתא דרב כהנא • מדרש פנים אחרות • ברייתא דישועה • אגדות התלמוד • פרקי רבי יוסי |  |
|  תקופת הביניים: ראשית תקופת הגאונים (בערך 600–750 לספירה) | מדרשי התנחומא • שמות רבה (פרשיות יב-מ) • במדבר רבה (פרשיות טו-כג) • דברים רבה  • רות רבה • קהלת רבה • קהלת זוטא • אבות דרבי נתן • אותיות דרבי עקיבא • מדרש תהילים (מזמורים א-קיח) • מדרש ויסעו • תרגום שני למגילת אסתר • פסיקתא רבתי • מדרש שיר השירים |  |
| המדרש המאוחר: תקופת הגאונים (בערך 750–1050 לספירה) | תנא דבי אליהו • פרקי דרבי אליעזר • שבעת פרקי רבי אליעזר • הגדה של פסח • שמות רבה (פרשיות א-יא) • במדבר רבה (פרשיות א-יד) • אסתר רבה (פרשיות ז-י) • אגדת בראשית • בראשית רבתי • פסיקתא רבתי • דברים זוטא • רות זוטא • שיר השירים זוטא • מדרש שמואל • מדרש משלי • מדרש תהילים (מזמורים קיט-קנ) • מדרש אבא גוריון • מדרש תדשא • מדרש ויושע • מדרש עשרת הדיברות • מדרש תשובת יונה הנביא • מדרש אבכיר • מדרש אספה • מדרש תמורה • פסיקתא זוטרתא (לקח טוב) |  |
| הילקוטים: תקופת הראשונים (בערך 1050–1500 לספירה) | פתרון תורה • פסיקתא זוטרתא • מדרש שכל טוב • מדרש אגדה (בובר) • ילקוט שמעוני • ילקוט המכירי • מדרש הגדול • מדרש הביאור • הגדות התלמוד (ילקוט) • עין יעקב • מדרשי רבי שמואל מסנות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268734105171  LCCN: n83155512  VIAF: 299945393   WorldCat (עם VIAF): 299945393
Euronaval

| --- | --- |

משלחת ארצות הברית בתערוכת 2022 ליד מטוס F/A-18 סופר הורנט, מטוס הקרב העיקרי של הצי האמריקני
 פרטים
 מקום תצוגה:  צרפת 
 https://www.euronaval.fr
 
מבקרים בתערוכת 2022 ליד תצוגה של מסוקי סיור ימי
Euronaval היא התערוכה הבינלאומית הגדולה בעולם של תעשיית הנשק למערכות הגנה ימית, היא מתקיימת מדי שנתיים בלה בורז'ה שבפריז, צרפת.
התערוכה החלה בשנת 1968, עבור התעשייה הימית הצרפתית, נפתחה בהדרגה במשך השנים גם ליצרנים אירופאים, לאחר מכן ליצרנים מכל רחבי העולם, והפכה לתערוכה הגדולה ביותר בתחום בעולם.
בתערוכה משתתפים מאות יצרנים מרחבי העולם ומשלחות רשמיות של חיילות הים של מדינות רבות.
תצוגה ישראלית

במשך השנים משתתפות בקביעות בתערוכה חברות ביטחוניות מישראל.
בתערוכת 2011, אחת האטרקציות המרכזיות הייתה תחנת קרקע של התעשייה האווירית לישראל בה נקלטו צילומים ששידר מל"ט מדגם הרון 1 שטס מעל הים התיכון, עקב אחר מטרות והעביר את הצילומים בשידור ישיר באמצעות לוויין לצרפת.
בתערוכת 2014 חשפה לראשונה חברת "רפאל - מערכות לחימה מתקדמות" את מערכת "כיפת מגן" ("כיפת ברזל ימית"), בנוסף חשפה חברת "אלתא מערכות" שני דגמים חדשים של מכ"ם ימי - ELM-2022ES ו-ELM-2022ML.
במהלך תערוכת 2016, חתמה חברת מספנות ישראל על הסכם למכירת ספינת סיור מדגם סער 62 עם קפריסין. בנוסף באותה שנה חשפה חברת אלביט מערכות את Seagull, כלי שיט בלתי מאויש (כשב"ם) ללוחמה נגד צוללות ולנטרול מוקשים ימיים, ואילו רפאל הציגה גרסת לוחמה אלקטרונית של הכשב"ם פרוטקטור.
בתערוכת 2018 הציגה חברת מספנות ישראל שני דגמים של משפחת הספינות הסיור המהירות "שלדג" – שלדג סימן 2 ושלדג סימן 5.
בתערוכת 2020 חשפה חברת מספנות ישראל את ה"סער 72", הדור החדש של משפחת ספינות התקיפה סער. שנתיים אחר כך חשפה את סדרת ה-S80, המבוססת על פלטפורמת הסער 72. שהיא הדור החדש של סדרת "סער" בעל רבגוניות רבה יותר, יכולת מטען גבוהה יותר, קיבולת מערכות נשק מוגברת ויכולת פריסה רחבה יותר של מערכות לוחמה אלקטרונית. באותה שנה חברת DSIT Solutions, חברה בת של רפאל העוסקת במערכות הגנה לתשתיות בים, חשפה מערכת הגנה רב-שכבתית מבוססת סונר, וחברת אורביט טכנולוג'יס חשפה דגם חדש של מסוף תקשורת לוויינית ימית.
לקראת תערוכת 2024, 12 חברות ישראליות שהיו צפויות להציג בתערוכה, הורחקו ממנה, אולם בהמשך דווח כי יוכלו להשתתף בלי שיוכלו להציג שום עמדה או ציוד. אחר כך מסרו המארגנים כי רק חברות שהשתתפו בלחימה בעזה ובלבנון במהלך מלחמת חרבות ברזל יוסרו מהאירוע.
ראו גם

הסלון האווירי בפריז
יורוסאטורי
הערות שוליים

↑  עמי רוחקס דומבה, ‏נוכחות ישראלית בתערוכת Euronaval 2022, באתר "IsraelDefense‏", 16 באוקטובר 2022
↑  אריה אגוזי, ‏בתערוכת EURO-NAVAL בצרפת יועברו לראשונה תמונות בשידור חי ממל"ט מדגם הרון במהלך איתור מטרות בלב ים, באתר "IsraelDefense‏", 5 במאי 2011
↑  יובל אזולאי, ‏אחרי עסקת הענק בהודו: רפאל חושפת "כיפת ברזל ימית", באתר גלובס, 26 באוקטובר 2014
התעניינות ב"כיפת ברזל" הימית של רפאל, באתר "IsraelDefense‏", 9 בדצמבר 2014
↑  Globes correspondent, The new lightweight systems are being exhibited at the Euronaval International Naval Defense and Maritime Exhibition in Paris., Globes
↑  מכמ"ים חדשים למטרות סיור ימי, באתר "IsraelDefense‏", 12 בדצמבר 2014
↑  ‏‏ Euronaval 2016: Israel Shipyards secures first Saar 72 construction order באתר IHS Jane's 360, ‏24 באוקטובר 2016 (באנגלית)
↑  אלביט חשפה כלי-שיט בלתי מאוייש להשמדת צוללות - Techtime - חדשות אלקטרוניקה והייטק, באתר Techtime - חדשות אלקטרוניקה והייטק, ‏8 בפברואר 2016
עמי רוחקס דומבה, ‏יורונאבל: אלביט מפעילה את הסיגאל מצרפת על בסיס תקשורת לווין, באתר "IsraelDefense‏", 18 באוקטובר 2016
↑  עמי רוחקס דומבה, ‏יורונאבל: רפאל מציגה גרסת ל"א של הפרוטקטור, באתר "IsraelDefense‏", 12 באוקטובר 2016
↑  דן ארקין, ‏מספנות ישראל תציג בתערוכת EURONAVAL 2018 כלי שיט למניעת טרור ימי, באתר "IsraelDefense‏", 18 באוקטובר  2018
↑  דן ארקין, ‏מספנות ישראל הציגה את ספינת סער S-72, באתר "IsraelDefense‏", 28 באוקטובר 2020
↑  איל בוגוסלבסקי, ‏מספנות ישראל חושפים קורבטה חדשה, באתר "IsraelDefense‏", 23 באוקטובר 2022
↑  ה, ‏EuroNaval 2022: חברת DSIT מציגה מערכת הגנה רב-שכבתית מבוססת סונר, באתר "IsraelDefense‏", 7 באוקטובר 2022
↑  איל בוגוסלבסקי , ‏אורביט תציג את ה-OceanTRx 4MIL, מסוף תקשורת הלוויינים הימי שלה, בתערוכת Eurinaval 2022, באתר "IsraelDefense‏", 11 באוקטובר 2022
↑  עמיחי שטיין, צרפת החליטה: ישראל לא תשתתף בתערוכה ביטחונית, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 15 באוקטובר 2024
↑  דין שמואל אלמס, ‏מקרון נגד ישראל: חברות ישראליות יוכלו להופיע בתערוכת הנשק, אבל לא להציג שום מוצר, באתר גלובס, 16 באוקטובר 2024
↑  עמיחי שטיין, התירוץ של צרפת להדרת ישראל מתערוכת הנשק המפורסמת, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 20 באוקטובר 2024
סבאוס

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־6 
 פטירה:  המאה ה־7 
 שפות היצירה:  ארמנית 
 
סבאוס (בלטינית: Sebeos; בארמנית: Սեբեոս) היה בישוף והיסטוריון ארמני מהמאה ה-7.
מעט ידוע על המחבר, אולם חתימה על החלטת ועידת הכנסייה הרביעית של דווין (אנ') בשנת 645 אומרת: "הבישוף סבאוס מבגראטוניס", וחוקרים מזהים אותו עם סבאוס ההיסטוריון.
לכתביו יש ערך כאחד המקורות הבודדים ששרדו בשלמותם המספקים כרוניקה של ארמניה והטריטוריות הסובבות אותה במאה ה-6. ההיסטוריה של סבאוס מכילה תיאורים מפורטים מתקופת השליטה הסאסאנית בארמניה (אנ') ועד לכיבוש המוסלמי של ארמניה (אנ') בשנת 661. ההיסטוריה שלו פורסמה לראשונה בשנת 1851 באיסטנבול.
כתביו

"היסטוריה של הרקליוס", המתעדת אירועים מסוף המאה ה-5 ועד שנת 661, יוחסה לו. היא כוללת שני חלקים. החלק הראשון (פרקים 1–6) מתחיל עם היסוד המיתולוגי של ארמניה עם האגדה של הייק (אנ') ובל, ועובר להיסטוריה בת זמנו עם ההתקוממות העממית בהנהגתו של ורדן השני ממיקוניאן (Vardan II Mamikonian) נגד פרס בשנות ה-70 של המאה ה-6. בחלק השני הוא מספר על המאבקים והבריתות בין פרס לביזנטיון, ובין היתר גם על כיבוש ירושלים על ידי הפרסים.
בחלקים האחרונים של החיבור, סבאוס מתאר את עלייתו של כוח מדיני וצבאי חדש, הישמעאלים בשנת 622 לספירה. חלק זה מתאר כיצד הקים מוחמד לראשונה קהילה של ישמעאלים ויהודים על סמך מוצאם המשותף מאברהם; הערבים דרך ישמעאל, והיהודים דרך יצחק. משם השיגו הישמעאלים הישגים טריטוריאליים דרמטיים, כולל ניצחונם על השושלת הסאסאנית, והתיאור נכנס לחלוקת הצבאות הישמעאליים ולהתחלת הפתנה הראשונה (אנ') (מלחמת אזרחים בעולם האסלאמי). הוא מקשר את ההתפתחויות הללו לארמניה. הוא מפסיק את תיאורו עם סוף הפתנה הראשונה, כאשר מועאויה הראשון עושה שלום.
לקריאה נוספת

The Armenian History attributed to Sebeos, translated, with Notes, by R. W. Thomson, historical Commentary by J. Howard-Johnston, Assistance from T. Greenwood (Translated Texts for Historians), 2 Volumes, Liverpool 1999
T. Greenwood, "Sasanian Echoes and Apocalyptic Expectations: A Re-Evaluation of the Armenian History attributed to Sebeos", Le Muséon 115, Fasc. 1–2 (2002) 323–397
Agop Jack Hacikyan, The Heritage of Armenian Literature, Wayne State University Press, 2002, vol. II, Sebeos, pp. 81-93
הערות שוליים

↑  Hacikyan, The Heritage of Armenian Literature, vol. II, pp. 81-82
↑  Hacikyan, The Heritage of Armenian Literature, vol. II, p. 81
1 2  Hacikyan, The Heritage of Armenian Literature, vol. II, p. 82
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007390559205171  BIBSYS: 90627094  BnF: cb12983518t (data)  GND: 102076154  ISNI: 0000 0003 8248 627X  LCCN: n82074056  NLA: 56964453  NTA: 162140959  RERO: 02-A006475545  SUDOC: 058646264  Trove: 1666845  VIAF: 265615836   WorldCat (עם VIAF): 265615836
גאוצ'יטו חיל

| --- | --- |

ציור קיר של גאוצ'יטו חיל ברוסאריו
 לידה:  1840 מרסדס (קוריינטס), ארגנטינה 
 פטירה:  8 בינואר 1878 (בגיל 38 בערך) מרסדס (קוריינטס), ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 
מקדש לגאוצ'יטו חיל בסנטיאגו דל אסטרו
גאוצ'יטו חיל (בספרדית: Gauchito Gil) הוא כינויו של אנטוניו ממרטו חיל נונייס (Antonio Mamerto Gil Núñez; שנות ה-40 של המאה ה-19 - 8 בינואר 1878), גיבור עממי ארגנטינאי.
ביוגרפיה

חיל נולד בפאי אוברה, בסמוך למרסדס שבפרובינציית קוריינטס. לפי הפולקלור המקומי, הוא היה גאוצ'ו שניהל רומן עם אלמנה עשירה, למורת רוחם של אחיה ושל השריף המקומי, שהיה בעצמו מאוהב בה. לאחר שהשריף האשים אותו בשוד, נמלט והתגייס לצבא, שנלחם באותה העת בפרגוואי במסגרת מלחמת הברית המשולשת.
עם סיומה של המלחמה שב לכפרו כגיבור, אך זמן קצר אחר כך נקרא שוב לצבא. מאחר שעייף מהקרבות, לא התייצב לשירות. בתקופה בה נמלט מהצבא פעל כרובין הוד מקומי, גנב מהעשירים לטובת העניים. בסופו של דבר נתפס בידי המשטרה ונתלה מרגליו מעץ חרוב. לפי האגדה, אמר לשוטר שעמד להוציאו להורג כי בנו של השוטר חולה מאוד, וכי יבריא רק אם השוטר יתחנן בפני חיל כי יצילו. השוטר לא עשה זאת, שיסף את גרונו של חיל, וכששב לביתו גילה כי בנו אכן חולה מאוד. השוטר נשא תפילה וביקש כי חיל יציל את בנו, והבן הבריא. השוטר דאג להביא את חיל לקבורה נאותה, והפיץ את סיפור הנס.
גאוצ'יטו חיל הפך עם השנים לגיבור לאומי ולקדוש בקרב תושבי צפון ארגנטינה, ובעיקר בקוריינטס, פורמוסה, צ'אקו וסנטה פה. רבים עולים לרגל לקברו ומבקשים ממנו לסייע להם, ומדי 8 בינואר, הוא יום מותו, נערך פסטיבל מיוחד. מנהג נוסף שרווח עם השנים הוא הקמת מקדשים קטנים בצדי הדרכים, הכוללים דגלים אדומים. מנהג זה רווח גם באזורים נוספים בארגנטינה - צפון-מערב ארגנטינה, קוז'ו ופטגוניה.