stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חבל טוקאי
היסטוריה

אזור טוקאי היה מיושב כבר בתקופה הנאוליתית, אך הפך למקום חשוב רק כאשר השבטים המדיארים הגיעו אליו במהלך המאה ה-9. האזור שימש מקום מוגן עבור המדיארים במאות השנים שלאחר מכן, כאשר הם נאלצו להתמודד עם פלישות המונגולים ועמים אחרים. האזור היה נקודת מעבר חשובה עבור סוחרים פולנים שנדדו לכיוון הבלקן. במאה ה-12 מלכי הונגריה הזמינו לאזור מתיישבים וולונים ואיטלקים, שהצטרפו אל הגרמנים שהיו במקום מאז הקמת הממלכה ההונגרית.
הוסיטים מבוהמיה שלטו באזור במשך תקופה קצרה במאה ה-16, אך לבסוף אוחד עם ממלכת הונגריה על ידי המלך מתיאש הוניאדי. העות'מאנים, שכבשו את רוב הונגריה, לא הצליחו להשתלט על אזור טוקאי שהפך למקום הנתון לסכנת פשיטות קבועה.
הכרמים הראשונים ניטעו באזור ככל הנראה בתחילת המאה ה-12, וההשערה היא שהשיטות לגידול גפנים הובאו לאזור על ידי שבט הקאבארים שהתיישב באזור הרי הקרפטים בסמוך להונגרים במהלך המאה ה-9 או המאה ה-10. תחילת הייצור של יין הטוקאי הייתה ככל הנראה רק בתקופת השלטון העות'מאני.
פריחתו של חבל טוקאי החלה רק בתחילת המאה ה-16, והטוקאי היה למוצר ייצוא חשוב עבור נסיכי טרנסילבניה ששלטו באזור במאה ה-16 ובמאה ה-17. ליין היה תפקיד במאבק לעצמאות הונגריה בהובלתו של פרנץ ראקוצי, שהפיץ אותו למספר שליטים אירופיים כגון לואי ה-14. לואי הגיש את היין בארמון ורסאי, והיה כה מרוצה ממנו עד שהעניק לו את התואר "וינום רגום, רקס וינורום" ("יין של מלכים, מלך היינות"). כאשר ראקוצי הובס והוגלה ב-1717 אחוזותיו נלקחו על ידי השליטים מבית הבסבורג.
האזור הגיע לשיא פריחתו במהלך המאה ה-18 שבה היה נתון לשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית, בעיקר בזכות המוניטין הרב של היין שהופק בו. מדינות הייצוא העיקריות היו פולין ורוסיה, ששמרה על מושבה דה פקטו באזור על מנת להגן על אספקת היין לחצר הצאר. אוכלוסיית האזור הייתה הגדולה ביותר במדינה ב-1780. תושבי האזור הגיעו אליו מאזורים סמוכים כגון סלובקיה, רותניה ומקדוניה היוונית. תושבי האזור שהגיעו ממקדוניה היוונית הוחלפו בהדרגה בשלהי המאה ה-18 על ידי יהודים מפולין, שתפסו את חלקם בתעשיית המסחר הקשורה ליין הטוקאי.
חלוקת פולין ב-1795 והטלת מסי מכס פגעו בייצוא הטוקאי, וסימנו את תחילת ירידת מעמדו של האזור. המשבר השני שפקד את האזור היה פריצתה של מגפת זבוב הענבים (Phylloxera) בשנים האחרונות של המאה. המשבר השלישי היה כאשר הונגריה איבדה את רוב שטחה בעקבות החתימה על חוזה טריאנון, כך שרוב השוק המקומי של היין יצא מחזקתה של הונגריה. צ'כוסלובקיה אף זכתה ב-1200 דונם מהאזור, המהווים חלק מאזור יין בסלובקיה המודרנית. מעמדו של האזור הגיע לשפל לאחר מלחמת העולם השנייה: הקהילה היהודית הושמדה כמעט לחלוטין במהלך השואה, והשלטון הקומוניסטי ביטל את הבעלות הפרטית של המשפחות מהמעמד החברתי הגבוה. מעמדו של האזור ושיקומה של תעשיית היין והגפנים באזור טוקאי החלו להשתפר רק לאחר השינויים הפוליטיים שהתרחשו בהונגריה בשנות ה-90. ונכון ל-2008 יש באזור כ-600 יקבים.
ממשלות הונגריה וסלובקיה חתמו ביוני 2004 על הסכם העוסק בשימוש בשם "טוקאי" בסלובקיה. לפי ההסכם רק יין המיוצר בתוך אזור מסוים בסלובקיה שגודלו 5.65 קמ"ר זכאי לשאת את השם "טוקאי". אולם, בחלק הסלובקי לא הקפידו על אותם חוקים שהיו בתוקף בחלק ההונגרי מאז תחילת שנות ה-90, והדבר גרם למספר מחלוקות משפטיות שבהן מעורבות גם מדינות אחרות.
מרתפי היין ומבנים נוספים

המבנים הידועים ביותר בחבל הם מרתפי היין, המחולקים לשתי קבוצות:
קמרוניים - חלל פתוח מתחת לבתי המגורים עם גישה מהמרפסת. הטיפול בענבים היה מתבצע בחלקו האחורי של הבית ששכן מעל המרתף.
מרתפים שנחפרו ללא קשר לבית. הכניסה אל המרתפים הללו היא דרך מבנה קטן השוכן מעל פני הקרקע. חלק מהמרתפים הללו נחצבו לתוך הטוף הגעשי, ולפיכך לא היה צורך לחזק אותם בקמרונות. סוג זה של מרתפים הוא הנפוץ יותר בחבל.
אחד המרתפים העתיקים ביותר בחבל הוא מרתפו של המלך קלמן בטרצל (Tarcal), שנבנה ככל הנראה בשנת 1110.
בחבל יש מספר מרתפי יינות ייחודיים בכך שהם בנויים באופן לא סדיר ואחיד ובהם אוחסנו היינות והובשלו בחביות מעץ אלון. הסיבה לכך היא שלאורך השנים חוברו מרתפים שונים ונפרדים בצורה אנכית או אופקית. המרתפים הללו נפוצים בעיקר במרכזי המסחר השוכנים למרגלות גבעות האזור, כולל טוקאי, ארדבניה, טאיה ומאד.
מערכת המרתפים המסועפת ביותר שוכנת בעיירה שאטוראליאויהיי, ומורכבת מ-27 מרתפים שונים שחוברו אל זה. שטחו של המרתף הוא כ-50,000 מטרים רבועים, ומאוכסנים בו כ-13,000 חביות יין. המרתפים הראשונים שמהם הורכב מרתף זה נבנו ככל הנראה עוד במאה ה-13. למרתף הייתה חשיבות רבה במאה ה-16 לאחר הפלישה העות'מאנית, כיוון שערכו של הטוקאי עלה כתוצאה מירידת קרנם של היינות שהופקו בדרום הונגריה. מערכת ידועה נוספת היא זו השוכנת בשארושפטק, בעומק של 14 מטרים מתחת לטירת ראקוצי. אורך המערכת הזו הוא 2,000 מטרים, ויש בה שני חדרים ששימשו לטעימת יין. מערכת המרתפים כבר הייתה קיימת כאשר הטירה נבנתה בין 1534 ל-1541.
הטמפרטורה במרתפים היא בין 10 ל-12°C. המרתפים מכוסים בעובש, הניזון מאדי האלכוהול הנוצרים במהלך הבשלת היין. העובש שומר על טווח של 85 עד 90% לחות, שהוא טווח אידיאלי עבור הבשלת יינות טוקאי.
בנוסף, בחבל יש מבנים שונים הקשורים למורשת התרבותית וההיסטורית שלו. המבנים הידועים הם הכנסיות הרומיות-קתוליות שנבנו ביישובים השונים בימי הביניים, כנסיות אורתודוקסיות מהמאה ה-18 והמאה ה-19, בתי כנסת יהודיים, ומגוון בתים גדולים כגון טירות ובתים של המעמד האריסטוקרטי.
נוף בחבל
אחד מהכרמים בחבל
תצלום אווירי של כרם
כניסה למרתף יין בעיירה טוקאי
ארמון בחבל
יהושע השל וולהנדלר

| --- | --- |

 לידה:  ה'תשי"ד
 פטירה:  ה'תשע"ב (בגיל 58 בערך)
רבי יהושע השל ווֹלְהֶנְדְלֶר (ה'תשי"ד-ה'תשע"ב) היה רב ופוסק חסידי, מחבר ספר גופי הלכות (משנה ברורה החדש) על הלכות נידה וטבילה ועוד ספרים. התגורר בוויליאמסבורג שבברוקלין.
ביוגרפיה

יהושע השל וולהנדלר היה בנו של חיים שמואל מאיר וולהנדלר מפולין, חסיד חנטשין, ונקרא על שם רבי יהושע העשיל הורביץ, רבה האחרון של חנטשין.
התחתן בחודש כסלו ה'תשל"ה עם בתו של רבי בן ציון הכהן קאהן, רבה של סנפטר (יי').
נפטר בכ"ט בחשוון ה'תשע"ב, ונקבר בבית החיים בקריית יואל.
כיהן כראש בית דין הרבני לענייני אישות, סידר גיטין, ונחשב למומחה בהלכות שמות גיטין.
חיבוריו

ספר גופי הלכות והוא משנה ברורה החדש על הלכות נידה וטבילה
ספר סדר הגט עם פירוש מאיר עיני חכמים
הערות שוליים

1 2  משה ויסברג, רבי יהושע העשיל וואָלהענדלער זצ"ל • דמעות וזכרונות, באתר בחדרי חרדים, ‏ט' טבת תשע"ב
↑  משה ויסברג, מסכת גיטין • הרה"ח יהושע העשיל וואלענדער זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, ‏א' כסלו תשע"ב
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2145 7844  LCCN: n80051742  VIAF: 50522389   WorldCat (עם VIAF): 50522389
חלבון נוגד קיפאון

תרשים של המבנה המולקולרי של חלבון נוגד קיפאון של חרק
חלבונים נוגדי קיפאון (Antifreeze protein; AFP) הם סוג של פוליפפטידים המיוצרים על ידי חיידקים, פטריות, צמחים ובעלי חוליות מסוימים המאפשרים לאורגניזמים המייצרים אותם לשרוד בטמפרטורה מתחת לאפס. חלבונים אלו נקשרים לגבישי קרח קטנים ומעכבים את הגדילה והגיבוש מחדש של הקרח שאחרת עלול היה להיות קטלני. ישנן גם ראיות גוברות לכך שחלבונים אלו מתקשרים עם ממברנות של תאי יונקים ומגנים מפני נזקי קור.
מנגנון פעולה

בשונה מאתילן גליקול הנמצא בשימוש נרחב למניעת קיפאון ברכבים, חלבונים נוגדי קיפאון לא מורידים את טמפרטורת הקיפאון ביחס לריכוז, אלא פועלים באופן לא קוליגטיבי. הודות לכך חלבונים נוגדי קיפאון מסוגלים לפעול בריכוזים נמוכים פי 300–500 מאשר מומסים אחרים. תכונה זו גם מקטינה את ההשפעה שלהם על הלחץ האוסמוטי. תכונות ייחודיות אלו נזקפות להם בזכות יכולתם להיקשר למשטחים ספציפיים של גבישי קרח.
חלבונים נוגדי קיפאון יוצרים הבדלים בנקודת ההיתוך ובנקודת הקיפאון הידועים כ"היסטרזיס תרמי" (Thermal hysteresis). החיבור של חלבונים אלו בממשק בין קרח מוצק ומים נוזליים מעכב את הגדילה של גביש הקרח העדיפה מבחינה תרמודינמית.
במעבדה ניתן למדוד את ההיסטרזיס התרמי באמצעות אוסמומטר. לאורגניזמים שונים יש ערכים שונים של היסטרזיס תרמי. הרמה הגבוהה ביותר של היסטרזיס תרמי מופיעה בחלבונים נוגדי קיפאון של דגים והיא מגיעה ל -1.5°C. עם זאת, חלבונים נוגדי קיפאון של חרקים הם פי 10 עד 30 פעילים יותר מכל חלבון נוגד קיפאון מוכר של דג. הסבר לכך עשוי להיות הטמפרטורות שעמן חרקים נאלצים להתמודד על פני הקרקע, שעשויות להיות נמוכות מטמפרטורות של –1°C או –2°C שבהן נתקלים דגים במים קפואים. במהלך חודשי החורף הקרים מסוגל העש Choristoneura להתמודד עם טמפרטורות של –30°C ולהימנע מקיפאון, על אף שהחיפושית Upis ceramboides החיה באלסקה מסוגלת לשרוד אף בטמפרטורה של –60°C באמצעות שימוש במולקולה נוגדת קיפאון שאינה מורכבת מחלבונים.
קצב ההתקררות עשוי להשפיע על ערכי ההיסטרזיס התרמי של חלבונים נוגדי קיפאון, ואם הטמפרטורה צונחת במהירות האורגניזמים המייצרים חלבונים אלו עשויים שלא להסתגל לסביבה הקפואה.
אבולוציה

המגוון והתפוצה של חלבונים נוגדי קיפאון מרמזים על כך שהסוגים השונים של חלבונים אלו התפתחו לאחרונה בתגובה לתקופת התקרחות שהתרחשה לפני כ1–2 מיליון שנה בחצי הכדור הצפוני ולפני כ-10–30 מיליון שנה באנטארקטיקה. ההתפתחות העצמאית של אדפציות שונות היא אבולוציה מתכנסת.
שימושים מסחריים

חלבונים נוגדי קיפאון עשויים לשמש למגוון רב של שימושים מסחריים. תחומים מסוימים עשויים להפיק תועלת מהגנה על רקמות מנזקי קיפאון. בין היתר נבחנים השימושים הבאים:
הגדלת הסיבולת לקפיאה של צמחי יבול והארכת תקופת הקציר באקלימים קרים
הגדלת תוצרת של חוות דגים באקלימים קרים
הארכת חיי המדף של מזונות מוקפאים
שימוש בקריותרפיה
ברפואה, שיפור השימור של רקמות להשתלה
טיפול בהיפותרמיה
הערות שוליים

↑  Walters KR Jr, Serianni AS, Sformo T, Barnes BM, Duman JG (2009). "A nonprotein thermal hysteresis-producing xylomannan antifreeze in the freeze-tolerant Alaskan beetle Upis ceramboides". PNAS. Epub ahead of print. PMID 19934038.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
חיים טוקצ'ינסקי

| --- | --- |

חיים טוקצ'ינסקי בלונדון ב-2018
 לידה:  10 בנובמבר 1987 י"ח בחשון ה'תשמ"ח חיפה
 פטירה:  24 בספטמבר 2018 (בגיל 30) ט"ו בתשרי ה'תשע"ט ירושלים
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  פסנתרן, מלחין, מנצח, מנהל מוזיקלי
 כלי נגינה:  פסנתר 
 haimtukacinsky.webs.com
 
תווים של חיים טוקצ'ינסקי בהוצאת מכון למוזיקה ישראלית וספר התווים בהוצאת האקדמיה למוזיקה בירושלים
כריכת אלבום לזכרו של חיים טוקצ'ינסקי
חיים זמרא טוקצ'ינסקי (באנגלית: Haim Tukachinsky) (י"ח חשוון התשמ"ח, 10 בנובמבר 1987 - ט"ו בתשרי תשע"ט, 24 בספטמבר 2018) היה פסנתרן, מלחין, מנצח ומנהל מוזיקלי חרדי.
ביוגרפיה

טוקצ'ינסקי נולד בחיפה ואת ילדותו העביר בקריית מוצקין. למד במוסדות של חב"ד בתלמוד תורה, ולאחר מכן, בישיבה קטנה בקריות. במקביל, למד בקונסרבטוריון קריית מוצקין.
לאחר ישיבה קטנה עשה בחינות בגרות (אקסטרני) והתקבל לאקדמיה למוזיקה בירושלים. הוא בוגר האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים עם התמחות בפסנתר, הלחנה וניצוח. מוריו היו המלחין ד"ר מיכאל וולפה בקומפוזיציה ופרופ' יצחק כ"ץ ופרופ' אדים מונוסטירסקי ופרופ' איתן גלוברזון בפסנתר.
אצל פרופ' גלוברזון הוא גם עשה תעודת ההוראה בפסנתר.
מגיל 16 החל חיים לעבוד כנגן עצמאי, הוא היה ידוע בכך שלצד קריירה כפסנתרן סולו, ליווה זמרים וחזנים, לימד נגינה בקונסרבטוריון, שימש כמנצח, ליווה כיתות אמן שונות, ערך חידונים מוזיקליים והפיק וניהל את הצד המוזיקלי של מגוון הפקות ומחזות זמר שונים.
זכה בפרס קרן התרבות אמריקה-ישראל (AICM) לשנים 2007–2009.
זכה למלגת קרן וולף.
בקיץ 2008 השתתף בפסטיבל הפסנתר באוקספורד.
בשנת 2010 זכה במקום שני בתחרות הפסנתר ה-11 על שם קרלו טוואסאני, וזכה במקום שני גם בתחרות למוזיקה קאמרית על שם רוז חורון.
הלחין יצירות רבות לזמרים, לכלי נגינה שונים ולצוותים מוזיקליים שונים. חלק מיצירותיו בוצעו בידי אנסמבלים ישראלים מרכזיים כמו הסינפונייטה הישראלית באר שבע.
ערך סבב הופעות כסולן באנגליה, צרפת ובנורווגיה.
ניגן ביצירות רבות לצדם של אמנים ידועי שם מרחבי העולם.
הופיע כסולן ומלווה ומנגן מוזיקה קאמרית בקונצרטים ברחבי ישראל. כנגן פסנתר הוא ליווה והפיק מגוון הפקות בימתיות מקומיות, בין היתר עם Association of Americans and Canadians in Israel (AACI) ועם הילל באוניברסיטה העברית.
מאז סיום לימודיו התגורר בירושלים ובה חי ופעל.
טוקצ'ינסקי נהרג בתאונת פגע וברח שהתרחשה בערב חג הסוכות 2018. הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
ביוגרפיה > הפקות שניהל

Seussical
Next to Normal
First Date
פיטר פן
המפיקים
צלילי המוזיקה
אתה איש טוב צ'ארלי בראון
סינדרלה
Ordinary Days
Singin' in the Rain
Merrily We Roll Along
כנר על הגג
Soul Doctor (2018) - מחזמר זוכה פרסים מברודוויי אודות חייו של הרב שלמה קרליבך.
קברט (2018) - ההפקה האחרונה שחיים התחיל בחייו ולא הספיק לסיים, מדובר היה על המחזמר האהוב עליו. את ההפקה הוא יזם והיה אחראי להבאתה ארצה.
סרטי וידאו נבחרים

Chopin: Waltz in A minor
Concerto for four
George Gershwin: 3 Preludes for the Piano
מתוך קונצרט בנורווגיה
F. Liszt: Hungarian Rhapsody no. 10
חיים טוקצ'ינסקי, לא פרח
Mozart: Allelujah, from "Exultate Jubilate"
חיים טוקצ'ינסקי, מלקוש
W.A. Mozart: Variations in C KV. 265
Liszt: Un Sospiro
Tchaikovsky: Meditation
סרטי וידאו נבחרים > רשימה חלקית של יצירותיו של חיים טוקצ'ינסקי

אלגרו מודרטו לפסנתר סולו
שני פרקים קצרים לפסנתר
"למות גנדי" לפסנתר סולו
"מלקוש" לפסנתר סולו
נעימה ספרדית לפסנתר סולו
ארבעה שירים ערביים (איטי, במי פריגי, ברה מינור, מהיר מאד)
ווריאציות על נושא של מוצרט לפסנתר
סונטה לפסנתר מספר 1
סונטה לפסנתר מספר 2
חמישה קטעים נפרדים לפסנתר
פרלוד נוסטלגי
ווריאציות לוויולה ופסנתר
לחצוצרה ופסנתר (Ghirlabda) " 12. "גהירלנדה
ארבעה קטעים לחליל ולפסנתר (נדודים, מחסומים, שמחה לחופש) לחליל ולפסנתר
סונטינה לכינור ולפסנתר
לחליל ופסנתר (Suita Nuova) 15. סוויטה חדשה
סוויטה חדשה לוויולה ופסנתר (עריכה של הסוויטה לחליל)
שירי ש. שפרה לקול ולפסנתר (אידיליה משפחתית, שיר תינוקי, אשם, לא פרח)
"חמור שכולו תכלת" לקול ולפסנתר (נא להכיר, איך הכל התחיל, סביב המדורה, הלילה השחור, ההלך הבודד, ששון
ושמחה, עושה שלום, שיר לחמור. על פי נחום גוטמן)
"מבלי להפריע" לקול ולפסנתר (נתן אלתרמן)
"טוב לא היה" לקול ולפסנתר (נתן אלתרמן)
"אחרי המלחמה" – לקול ופסנתר
"עץ חיים" – לקול ולפסנתר
"השזיף פורח" – לקול ולפסנתר
"מילכוד" – לקול ולפסנתר
"שירת חיי" – לקול ולפסנתר
סונט 145 וסונט 145 א' לקול ולפסנתר
ארבעה שירים בלתי גמורים (פגישה, ריחוק, גמילה, נחמד להיפגש)
רצה (מתוך תפילת העמידה) - לקול ולפסנתר
תהילים - לקול ולפסנתר
סונטה לשני נגני כלי נקישה
שלישייה לכינור, קלרינט וצ'לו
קונצ'רטו לחליל, קלרינט, סקסופון טנור, בסון וכלי קשת
שלושה רגעים תזמורתיים
סקיצה מפורטת של יצירה לתזמורת קאמרית
"האדונית והרוכל" (אופרה על פי עגנון, גרסת פסנתר לקראת תזמור)
"טריפטיכון" למקהלה מעורבת (מילים: טוביה ריבנר)
"שיר השירים" לשתי זמרות או למקהלה מעורבת ופסנתר
חוברת הדרכה ללימוד פסנתר לילד דתי/חרדי עם 44 יצירות קטנות לתלמידים ועיבודים של ניגונים ושירים עממיים.
סרטי וידאו נבחרים > ראיונות עם חיים טוקצ'ינסקי

חיים טוקצ'ינסקי ברדיו "מהות החיים"
"כשאנחנו נצא ביחד"- ריאיון עם חיים טוקצ'ינסקי ברדיו 88
חיים טוקצ'ינסקי - מלחין, פסנתרן ומנצח - ריאיון לערוץ ההידברות
ועכשיו השירים - סרט טלוויזיה
הערות שוליים

↑  מאור צור, "מוזיקאי מבטיח": חיים נהרג בפגע וברח בי-ם; מעצר הנהג הוארך, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 25 בספטמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009706077605171  VIAF: 4704161938102339870006   WorldCat (עם VIAF): 4704161938102339870006
ידידנו המשותף (מיני-סדרה, 1976)

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD של הסדרה
 מבוסס על:  הרומן "ידידנו המשותף" מאת צ'ארלס דיקנס
 סוגה:  סדרה המבוססת על ספר 
 כותבים:  דונלד צ'רצ'יל ג'וליה ג'ונס
 בימוי:  פיטר המונד
 שחקנים:  ג'ון מקאנרי ג'יין סימור ניקולס ג'ונס לזלי דאנלופ ליאו מק'קרן
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  7
 הפקה
 מפיק:  מרטין ליסמור
 מוזיקה:  קארל דייוויס
 שידור
 רשת שידור:  BBC
 תקופת שידור בישראל:  16 באפריל 1978
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ידידנו המשותף (באנגלית: Our Mutual Friend) היא מיני-סדרה בריטית משנת 1976, עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. הסדרה נוצרה על ידי ה-BBC והיא כללה שבעה פרקים ששודרו ב-1976. הבמאי היה פיטר המונד.
את התסריט כתבו ג'וליה ג'ונס ודונלד צ'רצ'יל, שכתב את הסיטקום "מודי ופג" של רשת ITV. בגרסה זו הושמטו כמה דמויות משנה כדי להעביר את תוכן העלילה במגבלות הזמן. אבל הסדרה זכתה לשבחים מהמבקרים הבריטיים על כך שהיא מעבירה בנאמנות את האווירה של הרומן המקורי.
את המוזיקה לסדרה הלחין קארל דייוויס.
דמויות ושחקנים

| שחקן/שחקנית | דמות |
| --- | --- |
ג'ון מקאנרי: ג'ון רוקסמית'
ג'יין סימור: מיס בלה וילפר
ניקולס ג'ונס: יוג'ין רייבורן
ג'ון קולין: רוג' ריידרהוד
ליאו מק'קרן: ניקודמוס בופין
לזלי דאנלופ: ליזי הקסם
אנדרו ריי: מורטימר לייטווד
קתלין הריסון: גברת הנרייטה בופין
ריי מורט: רג'ינלד וילפר
פולי ג'יימס: ג'ני רן
וורן קלארק: בראדלי הדסטון
דייוויד טרוטון: סלופי
פטרישה לורנס: גברת וילפר
אדמונד בנט: מר דולס
ריצ'רד סטילגו: מר בוטס
ג'ון סווידנט: מר פודסנאפ
ג'ק ויילד: צ'ארלי הקסם
אלפי באס: סיליאס וג
רונלד לייסי: מר וינוס
הערות שוליים

1 2  "BFI Screenonline: Our Mutual Friend (1976)". www.screenonline.org.uk. נבדק ב-8 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Coveney, Michael (29 באוקטובר 2015). "Julia Jones obituary". The Guardian. נבדק ב-29 באוקטובר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ""Our Mutual Friend"  Reviews & Ratings - IMDb". IMDb. נבדק ב-8 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
יוון תחת שלטון רומא

יוון תחת שלטון רומא היא התקופה בהיסטוריה של יוון שהחלה אחרי ניצחון הרומאים על תושבי קורינתוס בקרב קורינתוס ב-146 לפנה"ס, והסתיימה בהקמתה מחדש של העיר ביזנטיון, הפיכתה לבירת האימפריה הרומית ושינוי שמה לקונסטנטינופול ב-330 לספירה.
חצי-האי היווני סופח בין 148-146 לפנה"ס וחולק לשלוש פרובינקיות: אכאיה, מוקדון ואפירוס, האיים האגאיים צורפו לפרובינקיות השונות ב-133 לפנה"ס. אתונה וערים יווניות אחרות מרדו ברומאים בשנת 88 לפנה"ס בהשפעתו של מיתרידטס השישי, מלך פונטוס, ויוון נהרסה על ידי המצביא הרומאי לוקיוס קורנליוס סולה. מלחמות אזרחים רומאיות הובילו גם הן להרס נוסף ביוון.
יוון הייתה פרובינקיית המפתח המזרחית של האימפריה, והתרבות הרומאית הושפעה מהתרבות היוונית. השפה היוונית הייתה ללינגואה פרנקה באיטליה ובמזרח האימפריה, והרבה משכילים יווניים כמו קלאודיוס גלנוס עבדו ברומא. מספר שליטים בנו מבנים חדשים בערים יווניות, כגון האגורה. אחד האגורות המרשימות ביותר שנבנו היא האגורה של אתונה. חיי היום-יום ביוון המשיכו להתקיים בצורה דומה לזו שלפני הכיבוש הרומי. השינוי המהותי הגיע עם התפשטות הנצרות.
במהלך שלטונו של דיוקלטיאנוס בסוף המאה השלישית, מחוז מואסיה הפך לדיוקסיה, ונשלט על ידי הקיסר גלריוס. תחת שלטון קונסטנטינוס, אזור הֶלַאס היה חלק ממחוזות תראקיה ומקדוניה. הקיסר תאודוסיוס הראשון חילק את מחוז מקדוניה לכרתים, אכאיה, תסליה, אפירוס וטוס, אפירוס נובה ומקדוניה. האיים האגאיים היו למחוז אינסולאה.
בזמן שלטונו של תאודוסיוס עמדה יוון עצמה בפני פלישות של השבטים הרולים, טרבינגים, הגותים והונדלים. פלביוס סטיליקו, פינה את תושבי תסאליה כשהויזיגותים פלשו ליוון בסוף המאה ה-4. ראש הלשכה של ארקדיוס, יוטרופיוס, נתן לאלאריק הראשון מלך הוויזיגותים לפלוש ליוון, והוא בזז את אתונה, קורינתוס והפלופונסוס. סטיליקו הצליח לגרש אותו בערך ב-397, ואלאריק היה למגיסטר מיליטום בפרובינקיה איליריקום. בסופו של עניין, הגותים ומלכם היגרו לאיטליה, בזזו את רומא ב-410 ובנו את הממלכה הוויזיגותית בחצי האי האיברי ובדרום צרפת, שהתקיימה עד פלישת הערבים ב-711.
אף על פי שיוון נשארה חלק מהאימפריה הרומית המזרחית, האזור עצמו לא התאושש לגמרי מהשלטון הרומאי עד 500 שנים לאחר מכן. יוון נעשתה ענייה ולא מאוכלסת מספיק, הרבה חפצי אומנות הועברו מיוון לקונסטנטינופול, תשומת הלב של השליטים עברה לערים כמו קונסטנטינופול ואנטוליה, והשאירה את אתונה, ספרטה וערים נוספות עניות ועלובות. עם זאת, נשארה יוון אחד ממרכזי הנצרות החזקים בתקופות הרומית והביזנטית. גישה זו, המתארת שקיעה כלכלית ודמגורפית, אינה מקובלת במחקר של המאה ה-21.
ראו גם

יוון תחת שלטון ביזנטיון
ידידיה שמואל טאריקה

| --- | --- |
 לידה:  1713 ה'תע"ג
 פטירה:  1769 (בגיל 56 בערך) ה'תקכ"ט
 תקופת הפעילות:  ?–1769 
 רבותיו:  הרב משה ישראל, מהר"מ קריספין, רבי אליהו גאליפפה
 אב:  חכם יהודה
 אם:  חנה
 
רבי ידידיה שמואל טאריקה (ה'תע"ג 1713 - ה'תקכ"ט 1769, לערך) היה רבה של העיר רודוס (אז חלק של האימפריה העות'מאנית). הוא נולד לחנה ולחכם יהודה. ב-1740, לאחר פטירת רבו, משה ישראל, התמנה לאב בית הדין בעיר רודוס ובהמשך התמנה לרב העיר.
רבותיו ותלמידיו

למד מרבה של רודוס רבי משה ישראל מחבר הספר הנודע שו"ת משאת משה, ומחתנו של רבו, מהר"מ קריספין. וכן אצל רבי אליהו גאליפפה.
חיבוריו

בן ידיד - על הרמב"ם.
חלקו של ידיד - על הטור.
אמר ידיד - על סדר זרעים ומועד. הודפס בשאלוניקי בשנת תקס״ו.
קידש ידיד - דרשות למועדים והספדים.
הערות שוליים

↑  מזכירו בספרו בכמה מקומות בתואר מורי ורבי, כגון בבן ידיד הלכות תלמוד תורה פרק ב הלכה ב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307535205171  ISNI: 0000 0000 5158 3761  LCCN: nr91040760  VIAF: 46620991   WorldCat (עם VIAF): 46620991 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ידידנו המשותף (מיני-סדרה, 1958)

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD של הסדרה
 מבוסס על:  הרומן "ידידנו המשותף" מאת צ'ארלס דיקנס
 סוגה:  דרמה היסטורית
 כותבים:  פרדה לינגסטורם
 בימוי:  אריק טיילר
 שחקנים:  פול דיינמן זנה ווקר דייוויד מקאלום
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  12
 הפקה
 מפיק:  דאגלס אלן
 חברת הפקה:  BBC
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One
 תקופת שידור מקורית:  7 בנובמבר 1958 – 23 בינואר 1959
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
ידידנו המשותף (באנגלית: Our Mutual Friend) היא מיני-סדרה בריטית משנת 1958, עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס שיצא לאור ב-1865. הסדרה הופקה על ידי ה-BBC, והיא שודרה ב-12 פרקים. בניגוד לרוב סדרות הטלוויזיה של ה-BBC משנות ה-50 של המאה ה-20 סדרה זו נשמרה בשלמותה.
צוות השחקנים

| שחקן/שחקנית | דמות |
| --- | --- |
פול דיינמן: ג'ון רוקסמית'
זנה ווקר: מיס בלה וילפר
דייוויד מקאלום: יוג'ין רייבורן
ריצ'רד ליץ': רוג' ריידרהוד
ריצ'רד פירסון: ניקודמוס בופין
רייצ'ל רוברטס: ליזי הקסם
בזיל הנסון: מורטימר לייטווד
מרדה ואן: גברת הנרייטה בופין
ג'ורג' האו: רג'ינלד וילפר
הלנה יוז: ג'ני רן
אלכס סקוט: בראדלי הדסטון
קרל ברנרד: אלפרד לאמל
רייצ'ל גרני: גברת סופרוניה לאמל
רוברט סקרוגינס: סלופי
צ'ארלס הודג'סון: מר פלדג'בי
דפני ניוטון: גברת וילפר
וילפריד ברמבל: מר דולס
הערות שוליים

↑  "TVBrain | Kaleidoscope | Lost shows | TV Archive | TV History". www.tvbrain.info.(הקישור אינו פעיל)
טאריק טיסודאלי

טאריק טיסודאלי (נולד ב-2 באפריל 1993) הוא כדורגלן מרוקאי המשחק בעמדת הקיצוני בגנט מליגת העל הבלגית ובנבחרת מרוקו. טיסודאלי אשר נולד בהולנד, בחר לייצג את נבחרת מרוקו עקב מוצאו.
קריירת מועדונים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
קריירה בינלאומית

לאחר שייצג את הנבחרת הלאומית עד גיל 23, הוא זומן לסגל נבחרת מרוקו הבוגרת לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021. ב-10 בינואר 2022, הוא רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים במשחק הראשון של נבחרתו בטורניר זה נגד נבחרת גאנה, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-78 לעמראן לוזא; משחק שהסתיים בניצחון 0–1 לטובת אריות האטלס.
נכלל בסגל נבחרת מרוקו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  CAN Côte d'Ivoire 2023 : le coach Hoalid dévoile sa liste finale (27 joueurs) באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל המרוקאית המלכותית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת מרוקו – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 בונו •  2 חכימי •  3 מאסינא •  4 אמראבט •  5 אגרד •  6 סאיס •  7 לוזא •  8 אונאחי •  9 אל-כעבי •  10 אל-חדאדי •   11 פג'ר •  12 מוחמדי • 13 שאער •  14 אבוח'לאל • 15 אמלאח • 16 ברקוק • 17 בופאל • 18 שאכלא • 19 א-נסירי • 20 עלכוש • 21 אל-כרוואני • 22 א-תגנאותי • 23 ר. מאי • 24 ס. מאי • 25 א-שיבי • 26 באנון • 27 רחימי • 28 טיסודאלי • מאמן: חלילהודז'יץ' |  1 בונו •  2 חכימי •  3 מאסינא •  4 אמראבט •  5 אגרד •  6 סאיס •  7 לוזא •  8 אונאחי •  9 אל-כעבי •  10 אל-חדאדי •   11 פג'ר •  12 מוחמדי • 13 שאער •  14 אבוח'לאל • 15 אמלאח • 16 ברקוק • 17 בופאל • 18 שאכלא • 19 א-נסירי • 20 עלכוש • 21 אל-כרוואני • 22 א-תגנאותי • 23 ר. מאי • 24 ס. מאי • 25 א-שיבי • 26 באנון • 27 רחימי • 28 טיסודאלי • מאמן: חלילהודז'יץ' | מרוקו |
| נבחרת מרוקו – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 בונו •  2 חכימי •  3 מזראווי •  4 אמראבט •  5 אגרד •  6 סאיס •  7 זיאש •  8 אונאחי •  9 טיסודאלי •  10 חארית •   11 סייבארי •  12 מוחמדי • 13 עבד אל-חמיד •  14 אל-עזוזי • 15 אמלאח • 16 א-זלזולי • 17 בופאל • 18 אבקאר • 19 א-נסירי • 20 אל-כעבי • 21 עדלי • 22 בנעביד • 23 אל-ח'נוס • 24 ריצ'רדסון • 25 עטיית אללה • 26 ריאד • 27 א-שיבי • מאמן: רגראגי |  1 בונו •  2 חכימי •  3 מזראווי •  4 אמראבט •  5 אגרד •  6 סאיס •  7 זיאש •  8 אונאחי •  9 טיסודאלי •  10 חארית •   11 סייבארי •  12 מוחמדי • 13 עבד אל-חמיד •  14 אל-עזוזי • 15 אמלאח • 16 א-זלזולי • 17 בופאל • 18 אבקאר • 19 א-נסירי • 20 אל-כעבי • 21 עדלי • 22 בנעביד • 23 אל-ח'נוס • 24 ריצ'רדסון • 25 עטיית אללה • 26 ריאד • 27 א-שיבי • מאמן: רגראגי | מרוקו |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טארי איסון

| --- | --- |

 לידה:  10 במאי 2001 (בן 23) פורטסמות', וירג'יניה, ארצות הברית
 שם מלא:  טארי ג'ורדן איסון
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  17
 מכללה:  אוניברסיטת סינסינטי (2020–2021)   אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה (2021–2022)
 דראפט:  בחירה מספר 17, 2022 יוסטון רוקטס
 קבוצות כשחקן
 2022–:  יוסטון רוקטס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה (2023)
 
טארי ג'ורדן איסון (באנגלית: Tari Jordan Eason; נולד ב-10 במאי 2001) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד ביוסטון רוקטס.