stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוק הפיקוח על הנשק (1968)
הערות שוליים

↑  "Key Congressional Acts Related to Firearms". smartgunlaws.org. Law Center to Prevent Gun Violence. 21 במאי 2012. נבדק ב-6 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Michaud, Jon (19 באפריל 2012). "The Birth of the Modern Gun Debate". The New Yorker. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Bugliosi, Vincent (2007). Reclaiming History: The Assassination of John F. Kennedy. W.W. Norton & Co. p. 200. ISBN 978-0-393-04525-3.
↑  Rosenfeld, Steven (14 בינואר 2013). "The NRA once supported gun control". Salon. Salon Media Group. נבדק ב-7 ביולי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Davidson, Osha Gray (1998). Under Fire: The NRA and the Battle for Gun Control. University of Iowa Press. p. 30. ISBN 978-1-58729-042-8.
↑  "Sources for Connecticut's role in the gun control debate". University of Connecticut. 2014. אורכב מ-המקור ב-7 ביולי 2014. נבדק ב-7 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Common Sense". נבדק ב-10 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rosenfeld, Steven (14 בינואר 2013). "The NRA once supported gun control". Salon. Salon Media Group. נבדק ב-7 ביולי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Finney, John W. (12 ביוני 1968). "Gun Control Bill Blocked In House; Panel Deadlocks on Johnson Plan to Curb Rifle Sales – New Vote Is Scheduled". New York Times. p. 1. {{cite news}}:  (עזרה)(נדרשת הרשמה)
↑  Finney, John W. (21 ביוני 1968). "Senate Due To Act Today; House Unit Votes Gun Bill, But Senate Panel Delays It House Committee Vote". New York Times. p. 1. {{cite news}}:  (עזרה)(נדרשת הרשמה)
↑  Johnson, Lyndon B. (22 באוקטובר 1968). "553 – Remarks Upon Signing the Gun Control Act of 1968". presidency.ucsb.edu. Online by Gerhard Peters and John T. Woolley, The American Presidency Project. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dolak, Kevin (21 בנובמבר 2013). "Gun Debate Spurred by Kennedy Assassination Rages on Today". ABC News Internet Ventures. נבדק ב-7 ביולי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "U.S. gun control: A history of tragedy, legislative action". CBS Interactive. 13 באפריל 2013. נבדק ב-7 ביולי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018059584  VIAF: 2406152684009323430009   WorldCat (עם VIAF): 2406152684009323430009
מיגל אלמירון

מיגל אנחל אלמירון רג'אלה (בספרדית: Miguel Ángel Almirón Rejala; נולד ב־10 בפברואר 1994) הוא כדורגלן פרגוואי המשחק בעמדת הקיצוני באטלנטה יונייטד ובנבחרת פרגוואי.
קריירה

לאחר שקיבל דחייה מנסיונל בגלל היותו רזה מדי, אלמירון עבר לסרו פורטניו. למועדון החדש שלו עדיין היו הסתייגויות לגבי מבנה הגוף שלו, והוא לא שיחק באופן קבוע עד גיל 17.
באוגוסט 2015 אלמירון חתם בלנוס. ב-14 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה בהפסד 0–1 לבנפילד. ב-12 במרץ 2016 כבש שער בכורה בהפסד 1–2 לראסינג קלוב.
ב-5 בדצמבר 2016 חתם באטלנטה יונייטד תמורת דמי העברה של כ-8 מיליון דולר. ב-6 במרץ ערך הופעת בכורה בקבוצה בהפסד 1–2 לניו יורק רד בולס. ב-12 במרץ כבש אלמירון את השערים הראשונים שלו במועדון כשכבש צמד בניצחון 1–6 על מינסוטה יונייטד.
ב-31 בינואר 2019 חתם בניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג לחמש וחצי שנים.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג ב-11 בפברואר בתיקו 1-1 מול וולברהמפטון וונדררס. הוא כבש את שער הפרמיירליג הראשון שלו ב-21 בדצמבר 2019 בניצחון 0–1 על קריסטל פאלאס.
עונת 2022/2023 הייתה עונת שיא של אלמירון מבחינת כיבוש שערים כאשר כבש 11 שערי פרמייר ליג ועזרה לקבוצה לסיים במקום השלישי ולהעפיל לליגת האלופות.
ב-30 בינואר 2025 חזר לאחר שש שנים לאטלנטה יונייטד.
קריירה > נבחרת פרגוואי

אלמירון שיחק בנבחרת פרגוואי עד גיל 20 באליפות אמריקה הדרומית בכדורגל לנוער 2013 בארגנטינה כאשר נבחרתו סיימה במקום השני אחרי קולומביה.
ב-5 בספטמבר 2015 ערך אלמירון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד במשחק הידידות 3–2 לצ'ילה. במאי 2016 היה חלק מסגל הנבחרת לקופה אמריקה, שם שיחק בשני משחקים. הוא היה גם חלק מהסגל בקופה אמריקה 2019 ו-2021.
חיים אישיים

אלמירון גדל במשפחה ענייה בה אביו עבד במשמרות של 18 שעות כמאבטח ואמו עבדה בסופרמרקט. שבעת בני ביתו ישנו בשלושה חדרי שינה, והוא נאלץ לחלוק מיטה עם אמו עד גיל 18.
אלמירון נשוי לאלקסיה נוטו מאז נובמבר 2016, ילדם הראשון של בני הזוג נולד ביוני 2021.
תארים

לנוס
אליפות ארגנטינה: 2016
הסופר קאפ הארגנטינאי: 2016
אטלנטה יונייטד
גביע ה-MLS‏: 2016
בארנס אוסיי

בארנס אוסיי (באנגלית: Barnes Osei; נולד ב-8 בינואר 1995 באקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בני סכנין מליגת העל הישראלית.
קריירת מועדונים

אוסיי שיחק בקבוצות פאסוש די פריירה  מליגת העל הפורטוגלית, אוניאו דה מדיירה, ארוקה ואקדמיקה דה קוימברה מהליגה הפורטוגלית השנייה, נאה סלמיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית, דינמו טביליסי מליגת העל הגאורגית ואסטנה מליגת העל הקזחית.
ב-27 בינואר 2025 חתם בבני סכנין מליגת העל הישראלית.
תארים

אליפות גאורגיה (1): 2022
הסופר קאפ הגאורגי (1): 2023
גביע הליגה הקזחית (1): 2024
הערות שוליים

↑  ბარნს ოსეი დინამოელია, fcdinamo.ge
↑  Футбольный клуб «Астана», fc astana (ברוסית)
↑  רשמי: צ`יבוטה הושאל לבני סכנין לחצי עונה - ערוץ הספורט, באתר Sport5.co.il - אתר ערוץ הספורט, ‏2025-01-27
משה אשכנזי (רב)

ערך זה עוסק ברב חב"ד בתל אביב. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

הרב אשכנזי (תשס"ו)
 לידה:  1920 ולדיווסטוק 
 פטירה:  2006 (בגיל 86 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ?–2006 
 אב:  מאיר אשכנזי 
 צאצאים:  בנו הרב מרדכי שמואל אשכנזי
 
הרב משה אשכנזי (כ"א באב תר"פ, 5 באוגוסט 1920 - כ"ג בטבת תשס"ז, 13 בינואר 2007) היה רב קהילת חב"ד בתל אביב וחבר בהנהלות מוסדות חב"ד בישראל.
ביוגרפיה

משה אשכנזי נולד בולדיווסטוק לרב מאיר אשכנזי, ששימש כרב הקהילה היהודית במקום, וליונה (טוייבע ליבא), בת הרב חיים אליעזר סולובייצ'יק. בגיל שלוש עברה משפחתו מוולדיווסטוק לשאנגחאי שבסין, ואביו החל לשמש כרב הקהילה בעיר.
בשנת תרצ"ד[דרושה הבהרה], עלה לארץ ישראל ביחד עם סבו הרב שניאור זלמן אשכנזי והחל ללמוד בישיבת תורת אמת שבירושלים. במהלך שנים אלו הושפע מדמותו של הרב אלתר שימחוביץ, משפיע הישיבה.
בה' באלול תש"ב[דרושה הבהרה] נשא את מרת דבורה, בתו של הרב אליעזר קרסיק, רבם של חסידי חב"ד בתל אביב ושם התגורר ולמד בכולל. התגייס לצה"ל ושירת במלחמת העצמאות, כלוחם ואחר כך כמש"ק דת. לאחר שחרורו מצה"ל נכנס לעסקי מסחר ביהלומים. בשנים אלו תמך בכספו במוסדותיו של חותנו.
באלול תשי"ד[דרושה הבהרה] קנה לרבי מלובביץ' ספר תורה קטן שמיוחס להאחים מסלאוויטא, המעיל ספר התורה הוקדש לעילוי נשמת האביו הרב מאיר אשכנזי.
בשנת תשי"ח[דרושה הבהרה] על פי הוראת הרבי עקר לברזיל וניהל (יחד עם גיסו, הרב צבי הירש חיטריק) את מוסדות חב"ד. בשנת תש"כ, עם פטירת חמיו, חזר לישראל ונטל על עצמו את תפקידיו של חמיו כרב קהילה חב"ד בתל אביב.
היה חבר בהנהלת ישיבת תומכי תמימים המרכזית בישראל. היה מזוהה עם הפלג המשיחסטי בחב"ד.
בימי התרגיל המסריח היה ממובילי הקו שטען כי על חב"ד לתמוך ביצחק שמיר, קו שזכה מאוחר יותר לאישורו של הרבי מחב"ד. בשנת תשנ"ו התנגד, כחבר באגודת חסידי חב"ד, לקמפיין "נתניהו טוב ליהודים", בטענה שלחב"ד אסור להתערב בפוליטיקה. בשנת תשס"ד הוביל את ההתנגדות למינוי יוסף יצחק אהרונוב ליו"ר אגודת חסידי חב"ד[דרוש מקור].
במשך קרוב לחמישים שנה שימש כרב קהילת חב"ד בתל אביב. אשתו דבורה הייתה היו"ר הראשון של ארגון נשי ובנות חב"ד.
במשך שנים חילק צדקה לנזקקים עם המשפיע הרב משה וובר. בין הנזקקים היו גם חלק מ'חבורת הצדיקים הנסתרים' של תל אביב (עליהם נמנו גם הרב משה יעקב רביקוב והרב יוסף וולטוך).
נפטר בהמרכז הרפואי זיו בצפת בשבת, כ"ג בטבת תשס"ז, לאחר התקף לב קשה. נקבר למחרת בבית הקברות היהודי העתיק בטבריה.
משפחתו

בנו הרב מרדכי שמואל, היה רב היישוב כפר חב"ד.
בנו הרב חיים, מילא את מקומו ברבנות הקהילה ובית הכנסת בתל אביב.
בנו הרב נתן, היה שו"ב וחזן ובעל תפילה בבית הכנסת בית מנחם
חתנו הרב יוסף יצחק וילשאנסקי הוא ראש ישיבת חב"ד בצפת.
חתנו הרב נחמן יוסף טברסקי ר"מ בישיבת אהלי תורה בניו יורק (בנו של האדמו"ר רבי ישראל מרדכי טברסקי מחסידות רחמסטריווקא).
לקריאת נוספת

"משה אמת" תולדות חייו, בית משיח מס' 586 עמ' 30–37
הערות שוליים

↑
↑  מכתב תודה של הרבי לרב משה אשכנזי, אגרות קודש חלק כא אגרת ח'לא
↑
↑  חברי הכנסת שסרו למרות חב"ד - אברהם ורדיגר ואליעזר מזרחי
↑
ונקובר

ערך זה עוסק בעיר בקנדה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
וַנְקוּבֶר (באנגלית: Vancouver, ‏האזנהקובץ:En-ca-Vancouver.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר הנמצאת בדרום-מערב הפרובינציה קולומביה הבריטית שבקנדה. היא נקראת על שמו של ג'ורג' ונקובר, קצין בצי הבריטי שחקר את האזור בסוף המאה ה-18. לוונקובר אוכלוסייה של 587,891 איש בתוך העיר עצמה בעוד שאוכלוסיית כל המטרופולין היא 2,180,737. המטרופולין של ונקובר היא הגדולה במערב קנדה והשלישית בגודלה במדינה כולה. העיר היא גם הגדולה ביותר בחוף הפסיפי הצפון-מערבי והמטרופולין שלה שנייה בגודלה באותו אזור רק לסיאטל. ונקובר מגוונת מאוד מבחינה אתנית; יותר ממחצית תושביה מדברים שפה אחרת מאנגלית בתור שפת אם.
ונקובר שוכנת בין מצר ג'ורג'יה לבין הרי החוף. כלכלתה נסמכת באופן מסורתי על משאביה של קולומביה הבריטית, הכוללים יערות, מכרות, דיג וחקלאות. העיר יושבה בשנות השישים של המאה ה-19 כתוצאה מהגירה מארצות הברית, שנגרמה מהבהלה לזהב של קניון פרייזר, אולם רבים מהמהגרים לא נשארו כשהבהלה הסתיימה. העיר התפתחה במהירות ממנסרה בודדת למרכז מטרופוליני גדול לאחר הגעתה של מסילת הברזל הקנדית-פסיפית (אנ') ב-1887. נמל ונקובר נעשה משמעותי מבחינה בינלאומית לאחר השלמתה של תעלת פנמה שאפשרה לייצא דגן מערבה. מאז הפך הנמל לעמוס ביותר בקנדה ומייצא סחורה יותר מכל נמל אחר בצפון אמריקה. עם זאת, הכלכלה של העיר נעשתה מגוונת יותר עם השנים. לוונקובר תעשיית תיירות צומחת והיא הפכה למרכז הפקת הקולנוע השלישי בגודלו בצפון אמריקה, אחרי לוס אנג'לס וניו יורק, ואפילו הוענק לה הכינוי "צפון הוליווד". בעת האחרונה צומחת בוונקובר תעשיית היי-טק מפותחת המתרכזת במיוחד בפיתוח משחקי מחשב.
ונקובר בדרך כלל מדורגת בין 10 הראשונות בדירוג הערים הטובות ביותר למחיה בעולם. בשנת 2007 היא דורגה במקום ה-89 ברשימת הערים היקרות ביותר בעולם מתוך רשימה של 143 ערים גדולות. ובמקום השני בקנדה אחרי טורונטו. העיר גם דורגה במקום השלישי (יחד עם וינה) ברשימת הערים עם איכות החיים הטובה ביותר בעולם, אחרי ציריך וז'נבה.
ונקובר אירחה את אולימפיאדת החורף בשנת 2010.
ההיסטוריה של העיר

ראיות ארכאולוגיות מרמזות כי בני אדם ישבו באזור כבר לפני כ-9,000 שנה. קו החוף של האזור נחקר בפעם הראשונה ב-1791 על ידי החוקר הספרדי חוזה מריה נרווז ושנה לאחר מכן על ידי ג'ורג' ונקובר, שנתן למקומות רבים באזור שמות בריטים. החוקר והסוחר סיימון פרייזר(אנ') יחד עם צוותו היו האירופאים הראשונים שדרכו על אדמת האזור ב-1808.
הבהלה לזהב של קריבו בשנת 1861 הביאה 25,000 איש, בעיקר מקליפורניה, לשפך הנהר פרייזר, היכן שתוקם העיר ונקובר. היישוב האירופאי הראשון הוקם ב-1862 ב"חוות מקלירי" על נהר פרייזר. מנסרה שהוקמה ב-1863 במקום שנמצאת היום העיר צפון ונקובר השיקה את הקשר הארוך של העיר עם תעשיית העץ ואחריה הוקמו מנסרות רבות כשאחת מהן, "מנסרת הייסטינגס", הפכה לגרעין שסביבה התפתחה העיר. חשיבותה של המנסרה פחתה עם הגעתה של מסילת הברזל הקנדית-פסיפית (אנ') בשנות השמונים של המאה ה-19, אך היא נשארה חלק חשוב בכלכלה המקומית עד לסגירתה בשנות העשרים של המאה ה-20.
ונקובר היא אחת מהערים הצעירות ביותר בקולומביה הבריטית. שכונת גאסטאון גדלה במהירות סביב פאב ארעי שהוקם על ידי ג'ק "גאסי" דייטון ב-1867 צמוד למנסרת הייסטינגס. ב-1870 ממשלת המחוז בדקה את היישוב ובחרה אתר לעיירה בשם גרנוויל, על שם שר החוץ הבריטי האחראי על הקולוניות, גראנוויל לווסון-גאוור. אתר זה, עם המפרץ הטבעי שלו, נבחר מאוחר יותר כתחנה הסופית של מסילת הברזל הקנדית-פסיפית. בניית מסילה זו הייתה אחד מהתנאים המוקדמים להצטרפותה של קולומביה הבריטית לקונפדרציה הקנדית ב-1871.
העיר ונקובר הוקמה רשמית מאיחוד מספר עיירות ב-6 באפריל 1886, אותה שנה שהרכבת הטרנס-יבשתית הגיעה. שמה של העיר נבחר על ידי נשיא מסילת הברזל הקנדית-פסיפית. חודשיים בלבד לאחר מכן שרפה קשה החריבה את העיר כולה, שנבנתה מחדש במהירות. מאוחר יותר באותה השנה הוקמה "מחלקת מכבי האש של ונקובר". תוך 30 שנה אוכלוסיית העיר גדלה מ-1,000 תושבים בשנת 1881, ליותר מ-100,000 בשנת 1911.
הכלכלה של העיר בתחילת דרכה נשלטה על ידי חברות גדולות כמו מסילת הברזל הקנדית-פסיפית שסיפקה ממון רב לבניית העיר. עד שנות השלושים של המאה ה-20 הסחורה שעברה בנמל היוותה את הסקטור הכלכלי הגדול ביותר בעיר. השליטה של העסקים הגדולים בכלכלה לוותה בתנועת עבודה שהייתה לעיתים מיליטנטית. שביתת האהדה הראשונה התרחשה בעיר בשנת 1903 כשעובדי הרכבת שבתו כנגד מסילת הברזל הקנדית-פסיפית במטרה לקבל הכרה כאיגוד ואחריה הגיעו שביתות כלליות רבות שהיו סוערות מאוד והסתיימו לעיתים עם הרוגים. בשנות העשרים הייתה רגיעה בכמות ובעוצמת השביתות אך היא הגיעה לסופה עם השפל הגדול. בשנות השלושים היה גל שביתות שהונהגו על ידי המפלגה הקומוניסטית.
גאוגרפיה

המבנה הטופוגרפי המיוחד של העיר, המוקפת גופי מים מ-3 צדדים (צפון, מערב ודרום), וההרים המתנשאים מצפונה, עושים אותה לאחת הערים בעלות הנוף הנחשב לאחד מהיפים בעולם. לוונקובר שטח של 114 קמ"ר הכולל אדמה שטוחה והררית. העיר שוכנת בצמוד למצר ג'ורג'יה, גוף מים המוגן מהאוקיינוס השקט על ידי האי ונקובר. העיר מהווה חלק מחצי האי בורארד הנמצא בין מפרצון בורארד בצפון לנהר פרייזר בדרום. טעות נפוצה היא לחשוב כי העיר ונקובר שוכנת על האי ונקובר. גם העיר וגם האי (וכן העיר ונקובר במדינת וושינגטון) נקראים על שם ג'ורג' ונקובר.
העיר נודעת בשל נופיה המרהיבים ונמצא בה אחד מהפארקים האורבניים הגדולים ביותר בצפון אמריקה, פארק סטנלי. הרי החוף הצפוני שולטים בנוף העיר וביום בהיר ניתן לראות גם את הר הגעש המושלג הר בייקר, הנמצא דרומית-מזרחית לעיר במדינת וושינגטון שבארצות הברית, את האי ונקובר הנמצא מעבר למצר ג'ורג'יה, ואת חוף השמש בנמצא בצפון-מערב.
אזור העיר ופרבריה ידוע גם בשם "היבשה התחתית".
גאוגרפיה > צמחייה

הצמחייה המקורית של רוב אזור ונקובר הייתה יער גשם ממוזג צפוף, שכלל עצים מחטניים ומספר ריכוזים של עצי אדר ואלמון, וכן אזורים נרחבים של אדמת ביצה.
העצים המחטניים היו תערובת אופיינית לקולומביה הבריטית של אשוחית סיטקה, ארז אדום מערבי, רוש מערבי, אשוח דאגלס וטקסוס. בעבר האזור היווה את הריכוז הגדול ביותר של העצים הללו בכל אזור החוף של קולומביה הבריטית, ומכל החוף הפסיפי רק באזור סיאטל ישנם עצים יותר גבוהים. העצים הגדולים ביותר באזור היו היכן שנמצאת היום שכונת גאסטאון, בה החלה תעשיית כריתת העצים בוונקובר. היער בפארק סטנלי כולל בעיקר צמיחה שנייה ושלישית.
מבחר מגוון של צמחים ועצים יובא לאזור מחלקים אחרים של היבשת ושל האוקיינוס השקט. מינים שונים של עצי דקל הצליחו לצמוח באקלים של האזור וניתן לראות אותם במספרים גדולים, כמו גם צמחים כמו אדר יפני, מגנוליה ומיני רודודנדרון. צמחים אלו גדלים לעיתים לממדים עצומים משום שהם באים מאקלימים קשים יותר במזרח קנדה ואירופה. ברחובות רבים בעיר ניתן למצוא מגוון של עצי דובדבן יפני שנתרמו על ידי יפן משנות השלושים.
גאוגרפיה > אקלים

האקלים בוונקובר הוא מתון בצורה יוצאת דופן יחסית לאקלים הקנדי; העיר היא הרביעית בקנדה מבחינת חורפים חמים (שלוש הראשונות נמצאות על האי ונקובר). הטמפרטורה הממוצעת היומית בעיר נופלת מתחת ל-C°‏ 0 ב-46 ימים בשנה בממוצע ומתחת ל-C°‏ 10− בשני ימים בלבד. כמות המשקעים הממוצעת היא כ-1,219 מילימטר בשנה, אולם נתון זה משתנה בצורה דרמטית בין חלקי העיר השונים. חודשי הקיץ הם די שמשיים ויבשים והטמפרטורות בהם נוחות אך לעיתים קרירות בשל רוחות מהים. הטמפרטורה הממוצעת היומית בקיץ מגיעה למקסימום של C°‏ 22, אולם לעיתים הטמפרטורה עולה אפילו מעל ל-C°‏ 26. בתקופת החורף יותר מחצי מהימים הם גשומים. שלג נופל בממוצע כ-11 ימים בשנה, כאשר מתוכם רק בשלושה ימים הוא נערם לגובה של יותר מ-6 סנטימטרים.
דמוגרפיה

מתכנני העיר בשנות החמישים והשישים עודדו בכוונה התפתחות של בתי מגורים רבי-קומות בשכונת ווסט אנד הנמצאת בחצי האי דאונטאון ויצרו ליבה אורבנית קומפקטית. צפיפות חצי האי בשנת 2001 הייתה כ-12100 איש לקמ"ר (לעומת צפיפות של כ-5200 איש לקמ"ר בעיר כולה). העיר, ובמיוחד ראש העיר סם סאליבן, מנסה להגדיל את צפיפות האוכלוסין בתוך העיר כדי למנוע התפשטות של תושבים ויצירת פרברים.
ונקובר נקראת לעיתים "עיר של שכונות", כאשר לכל שכונה יש אופי וערבוב אתני משלה. אנשים ממוצא בריטי היו בעבר הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בעיר, ואלמנטים של התרבות הבריטית נראים בבירור בחלק מאזורי העיר, במיוחד בשכונות דרום גרנוויל וקריסדייל. כיום הסינים הם הקבוצה האתנית הנראית לעין הגדולה ביותר בעיר, ולונקובר יש את אחת הקהילות דוברות הסינית המגוונות ביותר, כאשר מספר שפות סיניות מיוצגות בה. ישנן גם שכונות רבות בעלות קבוצה אתנית בודדת, כמו השוק הפונג'בי, איטליה הקטנה, גריקטאון (השכונה היוונית) וג'פנטאון (השכונה היפנית). בשכונות רבות ניתן למצוא שלטים בשתי שפות.
מהגרים רבים מהונג קונג הפכו את ונקובר לביתם לפני החזרתה לסין ב-1997. הגירה זו המשיכה מסורת של הגירה מרחבי העולם שביססה את ונקובר כעיר השנייה בקנדה במספר המהגרים (אחרי טורונטו). קבוצות אתניות אסיאתיות חשובות אחרות בעיר הן דרום אסיאתים (בעיקר פנג'אבים), וייטנאמים, פיליפינים, קוריאנים, קמבודים ויפנים. האוכלוסייה הלטינית בעיר גדלה במהרה וכוללת בעיקר מהגרים מפרו, אקוודור ומקסיקו.
לפני ההגירה הגדולה מהונג קונג בשנות השמונים, הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בעיר מלבד הבריטים היו גרמנים, ואחריהם אוקראינים, סקנדינבים, איטלקים וסינים ותיקים. בתקופה האחרונה מגיעים לעיר גם מהגרים רבים ממזרח אירופה. באזור המטרופולין ישנה גם קהילה גדולה של ילידים וכתוצאה מכך ונקובר היא בית לקהילת הילידים הגדולה ביותר בכל קולומביה הבריטית.
אף על פי שהעיר לא חופשייה לגמרי ממתח אתני, הקשרים בין הקבוצות השונות הם די הרמוניים. תוצאה אחת של ההרמוניה היחסית היא אחוז גבוה של נישואים מעורבים, ובכל שכונה כמעט בעיר ניתן לראות זוגות ממוצא שונה. באירועים כמו ראש השנה הסיני ופסטיבל סירת הדרקון משתתפים תושבים מכל הרקעים האתניים.
בוונקובר ישנה קהילה להט"בית גדולה, וקולומביה הבריטית היא תחום השיפוט השני בקנדה, מעט אחרי אונטריו, שהכריזה על נישואים חד מיניים כזכות חוקתית. באזור סביב רחוב דייווי ישנם מועדוני גייז רבים והוא נודע כדייווי וילאג'. בכל שנה ונקובר מארחת את מצעד הגאווה, אחד הגדולים והמרשימים בכל קנדה.
דמוגרפיה > יהודים

היהודים הגיעו לוונקובר במחצית השנייה של המאה ה-19. הסוחר היהודי הראשון שתועד כמי שהגיע לעיר היה לואי גולד. מרבית היהודים בגל ההגירה הראשון של העיר היו יוצאי ארצות הברית ואנגליה, והם עסקו במסחר, מסחר זעיר (לרבות רוכלות) וחקלאות. הקשרים ביניהם לבין המרכזים היהודיים הגדולים באמריקה היו רופפים, וגם בינם לבין עצמם לא היו קשרי קהילה הדוקים. תחילה נזקקו היהודים לבית הכנסת עמנו-אל שפעל בוויקטוריה הסמוכה, אך בעשור האחרון של המאה ה-19 הם הקימו את בית הכנסת האורתודוקסי 'אגודת אחים' שפעל בין השנים 1891--1906. לאחר מכן הוקם בית הכנסת הרפורמי המתון 'עמנו-אל' בוונקובר עצמה, והוא פעל בין השנים 1894--1917.
בשני העשורים הראשונים של המאה ה-20 הקימו היהודים מוסדות רבים, וכן החלה התארגנות ציונית, ושופט יהודי ראשון, סמואל דייוויס-שולץ, נבחר לכהן בבית המשפט המחוזי. בעקבות מלחמת העולם הראשונה והמהפכה הבולשוויקית ברוסיה הגיעו לוונקובר גם יהודים רבים ממזרח אירופה, שחיזקו מאוד את הקהילה ואת מוסדותיה. לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו לעיר יהודים רבים מחלקים אחרים של קנדה, ולראשונה גם גל מהגרים קטן של יהודים ממוצא מזרחי. במלחמת העצמאות של ישראל התנדבו כמה גברים מוונקובר, כמעט כולם יהודים, להילחם בשורות צה"ל במסגרת מח"ל.
בשנות הששים והשבעים של המאה העשרים נוספו מרכזי תרבות ודת רבים, ובהם גם מוזיאון יהודי פעיל ובית חב"ד.
בשנת 1981 נספרו בוונקובר כ-12,000 יהודים. בשנת 2002 נספרו באזור ונקובר (רבתי) כ-26,000 יהודים. סקר משנת 2001 קבע כי כ-60% מיהודי ונקובר נשואים בנישואי תערובת.
דמוגרפיה > גידול אוכלוסין

הטבלה הבאה מראה את הגידול באוכלוסיית ונקובר והאזור המטרופוליני:
| שנה | ונקובר | מטרופולין |  | שנה | ונקובר | מטרופולין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1891 | 13,709 | 21,887 |  | 1966 | 410,375 | 892,853 |
| 1901 | 26,133 | 42,926 |  | 1971 | 426,256 | 1,028,334 |
| 1911 | 100,401 | 164,020 |  | 1976 | 410,188 | 1,085,242 |
| 1921 | 117,217 | 232,597 |  | 1981 | 414,281 | 1,169,831 |
| 1931 | 246,593 | 347,709 |  | 1986 | 431,147 | 1,266,152 |
| 1941 | 275,353 | 393,898 |  | 1991 | 471,644 | 1,602,590 |
| 1951 | 344,833 | 562,462 |  | 1996 | 514,008 | 1,831,665 |
| 1956 | 365,844 | 656,564 |  | 2001 | 545,671 | 1,986,965 |
| 1961 | 384,522 | 790,741 |  | 2006 | 578,041 | 2,116,581 |
כלכלה

עם מיקומה על הטבעת הפסיפית ובקצהו המערבי של הכביש הטרנס-יבשתי של קנדה ושל מסילות רכבת, ונקובר היא אחד המרכזים התעשייתיים הגדולים בקנדה. סקטורים כלכליים חשובים בעיר כוללים מסחר, סרטים, משאבים טבעיים, טכנולוגיה ותיירות. בחירתה של העיר כמארחת אולימפיאדת החורף ב-2010 השפיעה על הפיתוח הכלכלי. עלה אז חשש כי בעיית חסרי הבית ההולכת וגדלה תהפוך לחמורה ביותר כתוצאה מהאולימפיאדה מכיוון שמלונות רבים נבנים במקום הוסטלים ששיכנו את מיעוטי היכולת. אירוע בינלאומי אחר שהשפיע על כלכלת העיר היה התערוכה העולמית שנערכה בוונקובר ב-1986. זו הייתה התערוכה העולמית האחרונה בצפון אמריקה והיא נחשבה להצלחה גדולה עם יותר מ-20 מיליון מבקרים.
הפופולריות של העיר באה עם מחיר. ונקובר נחשבת כעיר יקרה; נמצאים בה מחירי הבתים הגבוהים בקנדה, והנדל"ן בה מדורג במקום ה-13 בעולם מבחינת יוקרו. רבים מתושבי העיר הם אמידים ויש כמות גדולה של מכוניות יוקרה בעיר.
ונקובר דורגה שביעית לצד סידני (אחרי ז'נבה ולפני אוסקה) בדירוג הערים שהכי טוב לחיות בהן על פי הסקר השנתי של אקונומיסט וחברת EIU, שפורסם ביוני 2024. הדירוג מציב את ונקובר במקום השני בקנדה אחרי קלגרי (שדורגה חמישית בעולם). הסקר מדרג 173 ערים ברחבי העולם ובוחן חמש קטגוריות: יציבות, מערכת הבריאות, תרבות וסביבה, חינוך ותשתיות.
כלכלה > מסחר בינלאומי

נמל ונקובר, הגדול והמגוון מסוגו במדינה, ביצע ב-2016 מסחר בסחורות בשווי כ-200 מיליארד דולר קנדי בשנה עם יותר מ-170 מדינות. הנמל מהווה את אחד השערים החשובים ביותר למסחר באוקיינוס השקט והוא מדורג ראשון בייצוא זר בצפון אמריקה ושני בנפח מטען כולל בחוף המערבי. הפעילויות בנמל מניבות 12 מיליארד דולר בתמ"ג ו-24 מיליארד דולר בתוצרת כלכלית, וכן 69,200 עבודות.
במרכז ונקובר נמצא 60% מכלל השטח המשרדי באזור; נמצאים בו המשרדים הראשיים של חברות יערנות וכרייה וכן סניפים של בנקים, חברות ראיית חשבון ומשרדי עו"ד, מקנדה ומהעולם. בשנים האחרונות העיר הפכה למרכז חשוב לפיתוח תוכנה, וביוטכנולוגיה.
כלכלה > תעשיית הסרטים

הכינוי "צפון הוליווד" ניתן לוונקובר בשנים האחרונות משום שמפיקים בה בערך 10% מהסרטים של הוליווד. סדרות טלוויזיה וסרטים רבים מצולמים בוונקובר הודות למספר גורמים, ביניהם השער הטוב של הדולר הקנדי, אזור הזמן הזהה ללוס אנג'לס, והנופים המגוונים שיש בעיר הנותנים את האשליה של צילום במקומות שונים ברחבי העולם.
כלכלה > משאבים טבעיים

כמרכז חשוב בתעשיית העץ העולמית, ונקובר מארחת אירועים וכנסים רבים בנושא. היא משמשת גם בסיס לעסקי היערנות הגדולים של קולומביה הבריטית ולשתיים משלוש חברות העצים הגדולות בעולם. ונקובר היא גם מרכז חשוב לתעשיית הכרייה והבורסה שלה היא הגדולה בעולם לעסקי כרייה קטנים עד בינוניים. העיר היא גם נקודת ייצוא חשובה לגפרית המזוקקת באלברטה.
כלכלה > טכנולוגיה

מספר האוניברסיטאות המקומיות ורמת החיים הגבוהה בוונקובר גרמו לתעשיית היי-טק מפותחת, המתרכזת בעיקר בפיתוח תוכנה. בעיר יש ריכוז גדול של חברות לפיתוח משחקי מחשב כשהגדולה מביניהן, Electronic Arts, מעסיקה יותר מאלף עובדים. בנוסף העיר מובילה את פיתוח טכנולוגיית תאי הדלק בעולם.
כלכלה > תיירות

הנוף המרהיב של ונקובר הופך אותה ליעד תיירות חשוב. המבקרים באים לראות את גניה של העיר, כמו סטנלי פארק ופארק המלכה אליזבת, ואת ההרים, האוקיינוס והיערות המקיפים את העיר. המבחר הרב של חופים, פארקים ונופים הרריים, יחד עם אופייה הרב-אתני של העיר, תורמים למשיכה הייחודית של ונקובר לתיירים. יותר ממיליון איש עוברים בעיר בדרכם לעלות על ספינת תענוגות, בדרך כלל לכיוון אלסקה.
אתר הסקי וויסלר-בלאקומב, כ-126 ק"מ צפונית לוונקובר הוא אחד מאתרי הסקי הפופולריים בצפון אמריקה, ושם התקיימו תחרויות הסקי באולימפיאדת החורף ב-2010. הר גראוס, הר סימור, והר סייפרס שלושתם נמצאים במרחק של פחות מ-30 ק"מ ממרכז העיר ובכולם פעילויות חורפיות וקיציות.
כלכלה > יחסים בינלאומיים

מרכז העיר מהווה מרכז חשוב לדיפלומטיה וקשרי חוץ. רוב מדינות העולם מחזיקות בקונסוליה באזור המסחרי של ונקובר. בנוסף, פגישות דיפלומטיות חשובות נערכו בעיר, כמו פסגת ילצין-קלינטון ב-1993. ארגון גרינפיס נוסד בוונקובר והמטה הראשי שלו ישב שם בעבר. כתוצאה מיישום של פוליטיקה ירוקה ענפה בעיר, ונקובר הייתה אחת מהערים הראשונות בצפון אמריקה להכריז על עצמה כאזור נקי מנשק גרעיני.
שלטון > שלטון מקומי

העיר ונקובר, בניגוד לרשות מקומיות אחרות בקולומביה הבריטית, מאוגדת תחת תקנה מחוזית ייחודית הנקרא "צ'רטר ונקובר". תקנה זו, שעברה ב-1953, מעניקה לעיר כוח גדול ושונה מקהילות אחרות במחוז.
בשנת 2008 נבחר גרגור רוברטסון ממפלגת Vision Vancouver (חזון ונקובר) לראשות העיר ב-2008, לאחר שנים ארוכות שבהן החזיקה בשלטון המקומי כמעט ברציפות ה-NPA, התארגנות פוליטית מהמרכז-ימין. בשנת 2018, לאחר שרוברטסון החליט לא לרוץ לקדנציה נוספת, נבחר לראשות העיר קנדי סטיוארט, מועמד עצמאי המזוהה עם המפלגה הדמוקרטית החדשה. את העיר מנהלת מועצת עיר בעלת עשרה חברים, מועצת חינוך בעלת תשעה חברים ומועצת פארקים בעלת שבעה חברים, כאשר כל החברים נבחרים לכהונות של שלוש שנים.
על אף שהמועצות מחולקות מבחינה פוליטית, בעיר ישנם קונצנזוסים במספר נושאים, כמו הגנה על פארקים עירוניים, פיתוח תחבורה ציבורית מהירה בניגוד לכבישים מהירים ודאגה כללית בנוגע לפיתוח קהילתי.
שלטון > ייצוג מחוזי

ונקובר מיוצגת על ידי אחד עשר חברים במועצה המחוקקת של קולומביה הבריטית. אחד עשר המושבים מתחלקים כיום בין "המפלגה הליברלית של קולומביה הבריטית" (שלושה מושבים) ל"מפלגה הדמוקרטית החדשה של קולומביה הבריטית" (שמונה מושבים).
שלטון > ייצוג פדרלי

בבית הנבחרים הקנדי ונקובר מיוצגת על ידי שישה חברי פרלמנט. כיום ארבעה ממושבים אלו מוחזקים על ידי המפלגה הליברלית של קנדה ושניים על ידי המפלגה הדמוקרטית החדשה של קנדה. השר הקנדי לביטחון המולדת, הרג'יט סג'אן, מייצג את אחד מששת המחוזות הנ"ל (ונקובר דרום).