stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sleeping with the Past

"Sleeping with the Past" (בתרגום חופשי: "לישון עם העבר") הוא אלבום האולפן ה־22 של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שיצא לאור ב־29 באוגוסט 1989. האלבום כולל את השירים "Sacrifice" ו־"Healing Hands", שיצאו כסינגל צד א' כפול והיו לסינגל הסולו הראשון של ג'ון שהגיע למקום הראשון במולדתו בריטניה. הצלחת הסינגל סייעה גם לאלבום להגיע למקום הראשון במדינה זו, לראשונה מאז Greatest Hits (אנ') ‏(1974). "Sleeping with the Past" היה גם לאלבום הפלטינה הראשון של ג'ון בבריטניה מאז Ice on Fire (אנ') ‏(1985). בארצות הברית, הוא הוסמך כאלבום זהב באוקטובר 1989 וכאלבום פלטינה באפריל 1990, על ידי RIAA. הוא נמכר היטב גם במדינות נוספות והפך לנמכר ביותר מבין אלבומי שנות ה־80 של ג'ון.
הקלידן גאי בבילון ערך את הופעת הבכורה שלו באלבום וניגן עם ג'ון במשך 20 השנים הבאות, בעוד שהגיטריסט והקלידן פרד מנדל (אנ') עזב את הלהקה מעט אחר האלבום.
ג'ון נכנס לתהליך גמילה ב־1990.
בכתיבת השירים נעשו מחוות לאומני הרית'ם אנד בלוז מרווין גיי, אוטיס רדינג וסם קוק, שג'ון וטופין העריצו והתכוונו לשאוב השראה מסגנונם בהכנת האלבום.
רקע

לאחר הצלחת An Innocent Man (אנ') של בילי ג'ואל החליטו גם ג'ון וטופין לעשות מחווה לצליל הסול של שנות ה־60 וה־70, שממנו שאבו השראה כבני נוער ובו התנסה ג'ון עוד לפני שהכיר את טופין, כשניגן במועדוני לילה בשנות ה־60 – ומכאן שם האלבום. טופין כתב שירים לאחר שהקשיב לשירי מוזיקת נשמה משנות ה־60. הוא אף ציין את שמות האומנים או השירים שאת סגנונם ניסה לחקות. כפי שנהגו במשך כל שנות עבודתם המשותפת, ג'ון הלחין מוזיקה לשירים שכתב טופין. עם זאת (וכפי שקרה לא אחת בעבודתם), הלחנים של ג'ון התרחקו לעיתים מהקו שהתווה טופין במילים. על כל פנים, התוצאה הייתה אלבום מגובש עם תמה עקבית, הן מבחינה לירית הן מבחינה מוזיקלית.
"Sleeping with the Past" הוא האלבום השני (לאחר קודמו מהשנה שעברה, Reg Strikes Back (אנ')) שבו ג'ון ניגן בפסנתר אלקטרוני Roland RD-1000 (אנ') במקום בפסנתר. ג'ון השתמש בכלי בקידום המכירות של האלבום ובסיבוב ההופעות שלו.
דייווי ג'ונסטון (אנ') הוא הנגן היחיד מהלהקה הוותיקה של ג'ון שהשתתף באלבום. הקלידן גאי בבילון ערך את הופעת הבכורה שלו באלבום, הצטרף ללהקת ההופעות של ג'ון וניגן עבורו במשך 20 השנים הבאות.
כמה חודשים לאחר צאת האלבום לאור, ג'ון ייחס את ההצלחה היצירתית שלו לוודאות שכמה פרקים לא נעימים בחייו, כגון הקרב עם "הסאן", מתקרבים לסיום. ב־1989 אמר: ”זה האלבום הראשון שעשיתי בלי שום לחצים שריחפו מעליי... כשהתחלתי אותו, ידעתי שהחיים האישיים שלי עמדו להתבהר”. חרף בעיותיו החריפות שכללו בולימיה והתמכרויות לסמים ולאלכוהול, ג'ון סיפר שעשה מאמץ, ואף הצליח, להיות פיכח בזמן הקלטת האלבום. מכל מקום, הוא לא החזיק בכך מעמד זמן רב: הוא התמוטט על הבמה בשבוע הראשון של סיבוב ההופעות של האלבום (אנ').
האלבום יצא לאור בשלב מאוחר יחסית, חודש לאחר תחילתו של סיבוב ההופעות (שהתחיל בארצות הברית), תוך שחברת התקליטים, MCA רקורדס, בקושי מקדמת אותו. הדבר הכעיס מאוד את ג'ון. הוא ביטל תאריכי הופעות וראיונות. במהלך ההופעה האחרונה של הרגל הראשונה בארצות הברית, שהתקיימה ב־18 באוקטובר 1989 בניו הייבן, הוא הודיע שלא יבצע שירים מהאלבום החדש, מכיוון ש־"MCA" לא מקדמת אותו.
"Love Is a Cannibal" הוקלט במהלך הקלטות האלבום, אך לא נכלל בגרסה הסופית שלו. השיר יצא כצד ב' של הסינגל "Sacrifice" בהוצאה הראשונה שלו ונכלל כשיר בונוס בהוצאה המחודשת של האלבום, על ידי "PolyGram" (אנ') ב־1998. השיר נכלל בפסקול הסרט "מכסחי השדים 2".
וינונה ג'אד (אנ') הקליטה גרסת כיסוי קאנטרי עכשווית ל־"Stone's Throw from Hurtin", שנכללה בסרט "Leap of Faith" (אנ') ‏(1992) בכיכובו של סטיב מרטין.
ביקורת והצלחה

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
AllMusic: 
שיקגו טריביון: 
Hi-Fi News & Record Review (אנ'): A:1‏
לוס אנג'לס טיימס: 
חרף ביקורות פושרות שקיבל ממבקרי המוזיקה, הקהל אהב מאוד את האלבום. עם יציאתו הגיע האלבום למקום השישי במצעד האלבומים הבריטי. הסינגל "Sacrifice" הגיע עם יציאתו למקום ה־55 בבריטניה ולמקום ה־18 בארצות הברית, במרץ 1990. באמצע שנת 1990 התחיל הדי ג'יי האנגלי סטיב רייט (אנ') להשמיע את "Sacrifice" פעמים רבות ב־BBC Radio 1 (אנ'), ובעקבותיו עשו כן די ג'יים רבים נוספים. בעקבות ההשמעות הרבות, יצא הסינגל מחדש (יחד עם "Healing Hands", כצד א' כפול) ביוני 1990 והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, ובכך היה לסינגל הסולו הראשון של ג'ון שהגיע למקום הראשון במצעד זה. הוא נשאר במקום הראשון במשך חמישה שבועות. עם ההוצאה השנייה של הסינגל הגיע ג'ון בפעם הראשונה גם למקום הראשון בצרפת. בעקבות ההצלחה המחודשת של הסינגל, גם האלבום טיפס בחזרה במעלה מצעד האלבומים הבריטי והגיע למקום הראשון בו זמן קצר לאחר מכן. האלבום אף נהיה לאלבום האולפן הנמכר ביותר של ג'ון בבריטניה, עם הישג של פלטינה x‏3.
בנוסף לסינגלים "Sacrifice" ו־"Healing Hands", שהיו סינגלים הן בארצות הברית הן בבריטניה, השירים "Whispers" ו־"Blue Avenue" יצאו כסינגלים בחלקים מאירופה הקונטיננטלית. "Whispers" הגיע למקום ה־11 בצרפת, תוך ש־"Blue Avenue" הגיע לטופ־75 בהולנד. "Blue Avenue" מתאר את כישלון נישואיו לרנאטה בלואל.
ג'ון אהב מאוד את האלבום, ובשנת יציאתו לאור אף תיאר אותו במילים: ”האלבום החזק ביותר שאי פעם עשינו”.
רשימת השירים

מילות השירים נכתבו על ידי ברני טופין, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי אלטון ג'ון.
| צד א'> מס' | צד א'> שם | צד א'> משך | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Durban Deep  | 5:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Healing Hands  | 4:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Whispers  | 5:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Club at the End of the Street  | 4:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Sleeping with the Past  | 4:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| צד ב'> מס' | צד ב'> שם | צד ב'> משך | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Stone's Throw from Hurtin'  | 4:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Sacrifice  | 5:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | I Never Knew Her Name  | 3:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Amazes Me  | 4:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Blue Avenue  | 4:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 47:43 |  |  |  |  |  |  |  |
צד א' וצד ב' צורפו כרצועות 1–10 במהדורות התקליטור.
רשימת השירים > רצועות בונוס (ההנפקה מחדש של "Polygram International" ב־1998)

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 11. | Dancing in the End Zone  | 3:53 |
| 12. | Love Is a Cannibal  | 3:52 |
| משך כולל: | משך כולל: | 55:28 |
הגרסה של "Durban Deep" שבמהדורת הרימסטר מ־1998 כוללת מיקס קולי אחר, ארוך מעט יותר מזה שבגרסת האלבום המקורית (הדעיכה (אנ') בסוף השיר נמשכת כ־10 שניות יותר).
צדדי ב'

| שם השיר | פורמט |
| --- | --- |
"Sad Songs (Say So Much)" (הופעה חיה בוורונה): "Healing Hands" תקליטור (בריטניה)
"Dancing in the End Zone": ‏"Healing Hands" ‏12 אינץ' / תקליטור (בריטניה), 7 אינץ' (ארצות הברית / בריטניה)
"Love Is a Cannibal": ‏"Sacrifice" ‏12 אינץ' / תקליטור (בריטניה), 7 אינץ' (ארצות הברית / בריטניה)
"Give Peace a Chance": ‏"Club at the End of the Street" ‏7 אינץ' / 12 אינץ' / תקליטור (בריטניה)
"I Don't Wanna Go on with You Like That" (הופעה חיה בוורונה): ‏"Club at the End of the Street" ‏12 אינץ' / תקליטור (בריטניה)
"Healing Hands" (רמיקס שפּ פטיבון הידוע גם בשם מיקס Healing Hands): ‏"Healing Hands" ‏12 אינץ' (בריטניה)
משתתפים

מספרי הרצועות מתייחסים למהדורות התקליטור והמהדורות הדיגיטליות של האלבום.
אלטון ג'ון – פנדר רודס, פסנתר דיגיטלי Roland RD-1000 (אנ'), פסנתר Bösendorfer (אנ'), זמרה מובילה, קולות הרמוניה וזִמרת רקע
גאי בבילון – קלידים
פרד מנדל (אנ') — קלידים (1–3, 5, 7, 9, 10), גיטרה (1, 4, 8), עוגב (4), סולו גיטרה (6)
פיטר אייברסון – תכנות Fairlight CMI (אנ') ואודיו
דייווי ג'ונסטון (אנ') – גיטרה, זִמרת רקע (1, 2, 4–6, 8–10)
רומיאו ויליאמס — גיטרה בס
ג'ונתן מופט (אנ') – תופים
וינס דנהאם – סקסופון (4)
נטלי ג'קסון – זמרת רקע (2, 5, 6, 8, 9)
מורטונט ג'נקינס – זמרת רקע (2, 5, 6, 8, 9)
מרלנה ג'טר – זמרת רקע (2, 5, 6, 8, 9)
משתתפים > הפקה

מפיק –  כריס תומאס (אנ')
טכנאי קול – ג'ון "פוק" קוויסט ודייוויד ניקולס
עוזר טכנאי קול – קרל לבר
מיקס – אולפני AIR (אנ'), אולפני Puk
מאסטרינג – גרג פולגניטי (אנ') ב־Artisan Sound Recorders (אנ') (הוליווד שבקליפורניה)
תיאום – סטיב בראון
תיאום באולפן – אדריאן קולי ודי ולן
טכנאים – טום פירס (קלידים), ריק סלזאר (גיטרה) וטרי וייד (תופים)
עיצוב – Wherefore Art? (של דייוויד קוסטה (אנ'))
צילום – הרב ריטס
מצעדים > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  מצעד שבועי (1989)> מדינה |   ‏‏‏  מצעד שבועי (1989)> מצעד |   ‏‏‏  מצעד שבועי (1989)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 5 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 2 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 23 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 9 |
|  דנמרק | היטליסטן | 7 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 5 |
|  הונגריה | Mahasz | 25 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 7 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 3 |
|  צרפת | SNEP | 2 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 23 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 23 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 1 |
מצעדים > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  מצעד שנתי (1989)> מדינה |   ‏‏‏  מצעד שנתי (1989)> מצעד |   ‏‏‏  מצעד שנתי (1989)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  צרפת | SNEP | 7 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 63 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 23 |
|   ‏‏‏  מצעד שנתי (1990)> מדינה |   ‏‏‏  מצעד שנתי (1990)> מצעד |   ‏‏‏  מצעד שנתי (1990)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 8 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 82 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 9 |
נתוני מכירות

| מדינה | הסמכה | יחידות מאושרות / מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטריה (IFPI אוסטריה) | זהב | 25,000* |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה ×4 | 280,000^ |
| איטליה (FIMI) | פלטינה ×2 | – |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,000,000^ |
| בלגיה (BEA) | זהב | 25,000* |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | זהב | 100,000* |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה ×3 | 900,000^ |
| גרמניה (BVMI) | זהב | 250,000^ |
| הולנד (NVPI) | זהב | 50,000^ |
| יפן | – | 112,900 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה ×2 | 30,000^ |
| ספרד (PROMUSICAE)  | פלטינה | 100,000^ |
| צרפת (SNEP) | פלטינה | 387,100 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה ×2 | 200,000^ |
| שווייץ (IFPI שווייץ) | פלטינה ×2 | 100,000^ |
^אומדן היחידות המופצות מבוסס על הסמכת האלבום בלבד *אומדן המכירות מבוסס על הסמכת האלבום בלבד
ביאורים

↑  ב־1976 הגיע למקום הראשון עם קיקי די בשיר Don't Go Breaking My Heart (אנ').
עכן (סוג)

| עכן |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
תת־משפחה:: צפעונים
סוג:: עכן (סוג)
סוגים
 עכן
שם מדעי
 Cerastes ‏לאורנטי, 1768

עכן (שם מדעי: Cerastes) הוא סוג של נחש ארסי בתת-משפחת הצפעונים. הוא נפוץ באזורי מדבר מצפון אפריקה מזרחה עד לחצי האי ערב ואיראן. קיימים שלושה מינים המוכרים בסוג זה, שאת כולם ניתן למצוא בישראל.
תיאור

העכן הוא נחש קטן, עם אורך ממוצע של קצת פחות מ-50 ס"מ, אך בעל מבנה מוצק. הראש רחב, שטוח ונבדל מן הצוואר. הראש מכוסה בקשקשים קטנים כאשר במינים מסוימים מופיעים כמעין קרניים מעל העיניים. החוטם קצר והעיניים רחבות ובגודל קטן עד בינוני. הגוף קצר ומוצק והזנב קצר.
למרות שעכנים מכונים בדרך כלל "צפעים מקורננים", רק לשני המינים הגדולים יותר, עכן חרטומים ועכן גדול, יש קרניים, וגם במינים אלו, לא בכל הפרטים הם קיימים. ייתכנו פרטים ללא קרניים אפילו בין פרטים מאותה השרצה.
כאשר קיימת, הקרן בנויה מקשקש אחד ארוך, דמוי קוץ, המצוי מעל כל עין. הקרניים שכיחות יותר בפרטים שחיים באזורי מדבר חוליים לעומת פרטים מאזורי מדבר סלעיים.
מרחב גאוגרפי

העכן מצוי במדבריות של צפון אפריקה מזרחה דרך חצי האי ערב ועד איראן במערב. הנגב משמש כמין אזור חציצה בין 3 המינים של העכן, וכולם מצויים בו.
התנהגות ותזונה

העכן הוא נחש לילי שוכן קרקע, שלעיתים קרובות מתחבא על ידי התחפרות בחול. למרות שלרוב מתוארים כאיטיים, נחשים אלו מסוגלים לנוע בתנועה צידית. כאשר הם נעים כך, הם מסוגלים לנוע במהירות על החול.
הנחש לא ידוע כבעל מזג חם, אך כאשר הוא מאוים הוא לרוב יעבור למצב סלילי דמוי "C", בו קשקשיו יתחככו זה בזה וייצרו רעש מרתיע (בדומה לאפעה) וישיב מלחמה.
העכן צד מן המארב, שקוע בחול, ממתין לטרף שיעבור לידו. התזונה שלהם כוללת בעיקר מכרסמים, לטאות וציפורים.
שלושת המינים של העכן מטילי ביצים. הביצים של עכן קטן בוקעות שעות לאחר ההטלה, בעוד הביצים של שני המינים האחרים בוקעות שבועות אחרי.
ארס

בניגוד לאפעה, בעל המראה הדומה, לעכן אין מזג רגזני, וארסו לא ארסי כמו זה של האפעה. הכשה יכולה להיות כואבת ותמיד צריך להתייחס אליה ברצינות. אולם, מעט ארס מוזרק, ומספר מועט בלבד של מקרי מוות מוכרים. רוב הנשיכות קורות באזור סואץ.
מינים

| שם | מין | אזור גאוגרפי |
| --- | --- | --- |
| עכן חרטומים | C. cerastes | צפון אפריקה (מרוקו, סהרה המערבית, מאוריטניה, מאלי, אלג'יריה, תוניסיה, ניז'ר, לוב, צ'אד, מצרים, סודאן וסומליה) דרך סיני לנגב. בחצי האי ערב נפוץ בתימן וערב הסעודית |
| עכן גדול | C. gasperettii | מצוי בערבה ומזרחה דרך ירדן ועיראק עד לאיראן |
| עכן קטן | C. vipera | צפון אפריקה: מאוריטניה, סהרה המערבית, מרוקו, מאלי, אלג'יריה, תוניסיה, לוב, ניגר, צ'אד ומצרים. כמו כן מצוי בסיני ובישראל |
נינה קציר

נינה קציר (4 באוקטובר 1914 – 12 במרץ 1986) הייתה רעיית נשיא מדינת ישראל, פרופ' אפרים קציר, ומורה לאנגלית בתיכון המאוחד שברחובות.
ביוגרפיה

נולדה במוגילב למשפחת גוטליב. בגיל 16 עלתה לארץ בגפה והתיישבה ברחובות, בבית סבה. נינה לקחה שיעורים פרטיים אצל אפרים קצ'לסקי בתקופה בה עבד בהוראה בגימנסיה.
אפרים פטר אותה מתשלום על שיעוריו כיוון שחיבב אותה. השניים נישאו בפברואר 1938.
בסיום לימודיה בסמינר בית הכרם בירושלים, עבדה כמורה. לימדה עברית באולפנים לעולים חדשים ולימדה אנגלית בבתי ספר. כמורה לשפה האנגלית, התפרסמה בשיטות ההוראה המודרניות שפיתחה.
בעיתון ג'רוסלם פוסט הייתה  בעלת טור שהוקדש לבעיות ההוראה בשפה זרה. בשנת 1973 כתבה את ספר ההסברה לתיירים "עברית עם חיוך" שראה אור בהוצאת משרד התיירות.
כרעיית נשיא המדינה יזמה מפגשים בין סופרי ילדים לבין ילדים. ביוזמתה נחגג בישראל שבוע הילד הבינלאומי, במסגרת פעילויותיו מספרות נשות דיפלומטים על ישראל לילדים בארץ מוצאן.
לאחר מלחמת יום הכיפורים חוללה סערה זוטא, כאשר יזמה חלוקה של אלפי גיליונות "פלייבוי" לחיילים שבחזית לאור בקשה של חיילים.
לזוג קציר נולדו שלושה ילדים: נורית (1965-1943), מאיר קצ'לסקי (נולד ב-1945) ועירית.
נורית, שחקנית, נחנקה למוות בשנתה משאיפת גז בבית הוריה בגיל 22.. קציר פעלה במסגרת "קרן נורית" לזכר בתה וארגנה מטעמה פעילויות לרווחת בני נוער. ב-1978 הוקם לזכר נורית "המרכז העירוני לתיאטרון ע"ש נורית קציר" בירושלים.. מוסדות נוספים נחנכו על שמה ובהם מועדון נוער מד"א ובית ספר לאחיות בבית החולים אסף הרופא.
עירית (1953–1995) ששמה קץ לחייה.
מאיר שימש פרופסור למתמטיקה בטכניון.
נינה קציר נפטרה בשנת 1986.
הערות שוליים

↑  על משלוח "פלייבוי" לחיילים, מעריב, 26 בדצמבר 1973
↑  פלייבוי, אשת הנשיא וחיילי צה"ל, באתר בבלוג "הערות שוליים להיסטוריה"
↑  נורית קצ'לסקי נמצאה מתה בבית הוריה ברחובות, הַבֹּקֶר, 14 בנובמבר 1965
↑  "המרכז העירוני לתיאטרון ע"ש נורית קציר
↑  באתר billiongraves.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310040405171  VIAF: 298332632   WorldCat (עם VIAF): 298332632 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרנסיס גארי פאוורס

| --- | --- |

 לידה:  17 באוגוסט 1929 ג'נקינס, קנטקי, ארצות הברית
 נהרג:  1 אוגוסט 1977 (בגיל 47) מחוז לוס אנג'לס, קליפורניה
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 כינוי:  גארי פאוורס
 השכלה:  אוניברסיטת מיליגן  Grundy Senior High School 
 צאצאים:  Francis Gary Powers Jr. 
 השתייכות:   חיל האוויר של ארצות הברית CIA
 תקופת הפעילות:  מ-1950 
 דרגה:   קפטן
 תפקידים בשירות
 טייס U-2
 פעולות ומבצעים
 משבר מטוס הריגול U-2
 עיטורים
 כוכב המודיעין   מדליית שבוי מלחמה   מדליית שירות ההגנה הלאומית     כוכב הכסף    צלב התעופה המצוינת
 
פרנסיס גארי פאוורס (17 באוגוסט 1929 - 1 באוגוסט 1977) היה טייס אמריקני שנודע לאחר שמטוס הלוקהיד U-2 שהטיס בשירות ה-CIA יורט במהלך טיסת סיור מעל שמי ברית המועצות, תקרית שהובילה למשבר מטוס הריגול U-2 ב-1960.
ראשית חייו

פאוורס נולד בג'נקינס שבמדינת קנטקי כבן שני והזכר היחיד מתוך שישה ילדים לאידה מלינדה (פורד) ואוליבר ווינפילד פאוורס, כורה פחם. הוא גדל בצד השני של הגבול בפאונד, וירג'יניה. משפחתו חיה בעיירת כורים ובגלל הקושי הנלווה לחיים בעיירה כזו, אביו רצה שפאוורס יהיה רופא כדי שירוויח יותר ויהנה מתנאים טובים מאלה שבהם גדל.
חינוך

ב-1950 סיים פאוורס את לימודיו במילטון קולג' בטנסי והצטרף כלוטננט שני לחיל האוויר של ארצות הברית. אחרי שסיים אימון מתקדם עם כיתה 52-H בבסיס חיל האוויר ויליאמס באריזונה, פאוורס הוצב עם טייסת 468 בבסיס טרנר בג'ורג'יה כטייס F-84 ת'אנדרג'ט. לדברי בנו, פאוורס לא טס במבצעי קרב במהלך מלחמת קוריאה משום שגויס על ידי ה-CIA בגלל הרקע היוצא מן הכלל שהיה לו בהטסת מטוסי סילון חד-מנועיים. ב-1960, פאוורס כבר השתתף במבצעי סיור אוויריים חשאיים רבים.
תקרית ה-U-2

פאוורס שוחרר מחיל האוויר ב-1956 בדרגת קפטן. לאחר שחרורו הצטרף לתוכנית ה־U-2 בדרגת אזרח GS-12. טייסי U-2 טסו במשימות ריגול בגבהים מעל 70,000 רגל (21.3 ק"מ), מעל להישג ידה של הגנת האוויר הסובייטית. מטוסי ה-U-2 צוידו במצלמה חדישה אשר עוצבה לצלם תמונות ברזולוציה גבוהה מקצה הסטרטוספירה מעל מדינות עוינות, בכללן ברית המועצות. במשימות ה-U-2 צילמו באופן שיטתי מתקנים צבאיים ואתרים חשובים אחרים.
המודיעין הסובייטי היה מודע לטיסות ה-U-2 הפולשניות מאז 1956, אך חסרו לו אמצעי-נגד יעילים עד 1960. ב-1 במאי 1960, ה-U-2 של פאוורס, אשר המריא מבסיס אוויר צבאי בפשאוור שבפקיסטן בתמיכת תחנת האוויר האמריקנית בבדאבר, יורט באמצעות טיל קרקע-אוויר S-75 דווינה מעל סברדלובסק. פאוורס לא הצליח להפעיל את מנגנון ההשמדה העצמית לפני שמילט עצמו ונשבה.
ה-U-2 של פאוורס נפגע מהטיל הראשון ששוגר. בסך הכול שוגרו לעברו 14 טילים. אחד מהם פגע במיג-19 שנשלח ליירט את ה-U-2, אך לא יכול היה להגיע לגובה רב מספיק. טייס המיג-19, סרגיי ספרונוב, נפלט אך מת מפציעותיו.
מאסרו והמשך חייו

לאחר שנשפט והואשם בריגול, פאוורס נדון לעשר שנות מאסר, אך לאחר שעברו 21 חודשים, האמריקנים והרוסים ביצעו חילופי שבויים כאשר החליפו את פאוורס ברב המרגלים הרוסי רודולף אבל.
פאוורס נהרג כאשר מסוק חדשות שהטיס, התרסק בגלל חוסר דלק, ב-1 באוגוסט 1977.
בקולנוע

בסוף 2015 הפיק הבמאי סטיבן ספילברג סרט על פרשת חילופי השבויים בה שוחרר פאוורס, בשם "גשר המרגלים".
ראו גם

משבר מטוס הריגול U-2
המלחמה הקרה
עכן גדול

| עכן גדול |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
תת־משפחה:: צפעונים
סוג:: עכן
מין:: עכן גדול
שם מדעי
 Cerastes gasperettii
תחום תפוצה


עָכָן גָּדוֹל (שם מדעי: Cerastes gasperettii) הוא נחש ארסי מסוג עכן ממשפחת הצפעיים המצוי ברחבי המזרח התיכון מישראל ועד איראן, ובייחוד באזור חצי האי ערב. מראהו מזכיר מאוד את זה של עכן החרטומים, אך אזורי תפוצתם לא חופפים. נמנה בין תשעת הנחשים הארסיים בישראל. לא ידוע על תת-מינים.
תיאור

אורכו הטיפוסי של העכן נע בין 30 ל-60 ס"מ, כאשר אורכו המרבי מגיע ל-85 ס"מ. הנקבות גדולות מן הזכרים.
צבעי הנחש הם בגוני חום, צהבהב ואפרפר, שעוזרים לו להסתוות באזורי החולות בהם הוא חי. הגחון בצבע לבן והזנב עשוי להיות שחור.
הראש נבדל מן הגוף, בדומה לרוב הצפעיים. מעל לכל עין יש לרוב קשקש בולט אחד הנראה כמו קרן, אולם ייתכנו פרטים ללא הקשקשים דמויי הקרניים. הגוף מוצק יחסית לאורכו.
התנהגות ותזונה

העכן הגדול הוא נחש לילי. הוא נע בחול בתנועה צדית, כך שבכל רגע רק שני חלקים מגופו נוגעים בקרקע, ובכך הוא לא מתחמם יתר על המידה כאשר נע על החול החם. כאשר הוא חש מאוים הוא מסתובב לכיוון הסכנה, משמיע קול אזהרה באמצעות חיכוך של קשקשיו בחול, ומכיש כמוצא אחרון.
העכן מתחפר בחול כאשר רק עיניו מציצות, ואורב לטרף שיעבור לידו. הוא ניזון מלטאות, יונקים קטנים, וציפורים.
תפוצה

העכן מצוי ברחבי המזרח התיכון. שטח המחיה שלו כולל חלקים מירדן, עיראק, איראן, ואת רוב שטחי חצי האי ערב: בערב הסעודית, כווית, תימן, עומאן, קטר ואיחוד האמירויות.
בישראל מצוי הנחש באזור הערבה.
ארס ורבייה

הארס של העכן הגדול מסוכן ביותר, אולם אירועי הכשה נדירים ביותר ואין תיעוד על מוות כתוצאה מהכשת הנחש. לא ידוע על נסיוב המגן מפני הארס של מין זה.
מין זה מטיל ביצים, הנקבה מטילה בין 8 ל-20 ביצים.
קריאה נוספת

אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 236-238
הערות שוליים

↑  עכן גדול באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  מילון בעלי חיים – א"י (תש"ס), 2000, באתר האקדמיה ללשון העברית
אנדריי באביש

אנדריי באביש (בצ'כית: Andrej Babiš; נולד ב-2 בספטמבר 1954) הוא איש עסקים ופוליטיקאי צ'כי, שכיהן כראש ממשלת צ'כיה בין השנים 2017–2021. כיהן גם בתפקיד שר האוצר. מינואר 2014 עד מאי 2017 כיהן בתפקיד סגן ראש ממשלת צ'כיה עד שפוטר על ידי ראש הממשלה בוהוסלב סובוטקה.
באביש נולד בשנת 1954 בברטיסלבה, אז ברפובליקה הצ'כוסלובקית, בימי המשטר הקומוניסטי, כבן לאב סלובקי מהלוהובץ ואם גרמנייה קרפטית (ציפסרית) מיסיניה (כיום בחבל זקרפטיה באוקראינה). האב היה דיפלומט, חבר במפלגה הקומוניסטית, ייצג את צ'כוסלובקיה בשיחות GATT בז'נבה וכיהן כיועץ בארגון האומות המאוחדות.
באביש הוא האדם השני בעושרו בצ'כיה. הוא היה הבעלים של חברת אחזקות מדיה שיש לה עיתונים, אתרי אינטרנט וכלי תקשורת נוספים. החברה עוסקת גם בחקלאות, מזון, כימיקלים, הבנייה, לוגיסטיקה, ייעור ואנרגיה. אנדריי באביש ניהל את הקונגלומרט עד ינואר 2014 והחזיק בו עד 2017, הוא נאלץ להעביר את הבעלות על החברה לשתי קרנות נאמנות בשליטת משפחתו ועורכי דינו, וזאת על מנת לעמוד בחקיקה חדשה של ניגוד עניינים שעברה בפרלמנט.
באביש הואשם שקיבל מהאיחוד האירופי סובסידיות בשווי שני מיליון אירו לפני שנכנס לפוליטיקה מה שגרם לראש הממשלה בוהוסלב סובוטקה לפטר אותו מתפקיד סגן ראש הממשלה. המשטרה המליצה להגיש כתב אישום בפרשה זו.
באביש נבחר לראש הממשלה לאחר שמפלגתו כן זכתה בבחירות שנערכו ב-21 באוקטובר 2017 ב-30% מהקולות. החל מ-6 בדצמבר 2017 מכהן כראש ממשלת צ'כיה. בבחירות בשנת 2021 זכתה האופוזיציה ברוב בפרלמנט.
באוגוסט 2022 פתחה נגדו התביעה בצרפת בחקירה, בחשד להלבנת הון הקשורה לרכישת וילות בדרום צרפת.
הערות שוליים

↑  Real Time Billionaires, Forbes (באנגלית)
↑   צ'כיה מציגה: המדריך לסילוק מנהיג פופוליסט, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2021
↑  CZECH NEWS CENTER, a s, AGROFERT, a.s. | Rejstřík firem E15.cz, rejstriky.e15.cz
↑  Daniel Morávek, Babiš převedl Agrofert do svěřenských fondů, firma se mu ale vrátí, Podnikatel.cz (בצ׳כית)
↑  סוכנויות הידיעות, צ'כיה: שבוע וחצי לפני הבחירות - המועמד המוביל לראשות הממשלה הואשם בהונאה, באתר נענע 10, ‏9 באוקטובר 2017
↑  סוכנויות הידיעות, "טראמפ הצ'כי" זכה בבחירות לפרלמנט, באתר ynet, 21 באוקטובר 2017
↑  המשטרה בצ'כיה: להאשים בהונאה את רה"מ המיליארדר, באתר ynet, 31 במאי 2021
↑  נשיא צ'כיה: אמנה את המיליארדר אנדריי באביש לראש הממשלה לאחר ניצחונו, באתר ynet, 22 באוקטובר 2017
↑  ארז לין, צ'כיה: "טראמפ הצ'כי" ניצח בבחירות, באתר nrg‏, 21 באוקטובר 2017
↑  נפילת המיליארדר: הפסד מפתיע לראש ממשלת צ'כיה בבחירות, באתר ynet, 10 באוקטובר 2021
↑  France opens probe into former Czech PM Andrej Babiš, POLITICO, ‏12 באוגוסט 2022 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810692439805606  GND: 1037001699  ISNI: 0000 0000 5696 3202  LCCN: no2003111074  NKC: xx0009631  SUDOC: 220723184  VIAF: 85365171   WorldCat (עם VIAF): 85365171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא צ'כיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אימובילייזר

אימובילייזר (בעברית: מַשְׁבֵּת מָנוֹעַ) הוא התקן ביטחון אלקטרוני המותקן ברכבים ומשבית את מערכות הרכב עד לחיבור מפתח מתאים או מנגנון זיהוי אחר. מטרתו היא למנוע התנעה של הרכב ללא המפתח ובכך להקשות על גנבה, גם במקרה שפורץ הצליח להשיג גישה פיזית לתוך הרכב. ברכבים מודרניים בהם מותקנת מערכת זו מאפשרים הפעלה של מערכות החיוניות לתנועה (כמו הזרקת הדלק, הסטרטר ומערכת הצתה) רק כאשר נקלט שדר משבב המותקן במפתח הרכב.
היסטוריה

מערכת האימובילייזר והאזעקה הראשונה נרשמה כפטנט על ידי סנט ג'ורג אוונס ואדוארד בירקנבואל בשנת 1919. הם פיתחו רשת של 9 מתגים המחווטים כך שרק צירוף מסוים של המתגים יעביר זרם מהסוללה (או ממגנטו) למערכת ההצתה ויאפשר את הפעלת הרכב, וכל צירוף אחר יעביר את המתח לצופר. חיווט המתגים הוסתר היטב כדי למנוע מפורץ לגלות את הצירוף שיאפשר את התנעת הרכב וימנע את הפעלת הצופר שיסגיר את ניסיון הגנבה. בעל המכונית היה צריך לסובב חלק מהמתגים כאשר הוא עוזב את כלי הרכב כדי לנתב את הזרם לצופר, ובחזרתו להחזיר את המתגים למצב המקורי, כאשר בכל פעם היה ניתן להשתמש בצירוף אחר של מתגים בתור קוד. מערכות אימובילייזר מודרניות מופעלות אוטומטיות ואינן דורשות התערבות של בעל הרכב לצורך הפעלתן.
מרבית הדגמים המודרניים מבוססים על שבב RFID במפתח הרכב שמופעל על ידי שדה אלקטרומגנטי חלש שמשדר הרכב. השבב משדר קוד שנקלט על ידי מחשב הרכב שמאמת אותו, ובהתאם מאפשר את הפעלת מערכות הדלק וההצתה. בדגמים ישנים של מערכת זו השבב שידר קוד קבוע (סטטי), אך כיום נעשה שימוש בקוד משתנה ובשיטות קריפטוגרפיות שונות כדי למנוע אפשרות של העתקת הקוד על ידי צד שלישי.
כאשר מחשב הרכב בדגמי רכבים מסוימים מזהה ניסיון להתנעת הרכב ללא שידור של קוד מתאים, הוא נועל את מערכות הרכב לזמן מסוים, ולעיתים אף מדווח לחברת אבטחה על ניסיון הגנבה בעזרת תקשורת לוויינית או סלולרית.
ישנם דגמי מכוניות בהם התקשורת בין רכיב הזיהוי למחשב הרכב נעשית בעזרת אור אינפרא אדום.
פגיעות

לאורך שנות קיומן נמצאו נקודות תורפה רבות במערכות אימובילייזר. בשנת 2013 דווח על פריצה למערכת Megamos בה נעשה שימוש באימובלייזרים של חברות רבות.