stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמחה שירמן
פרסים

1976 - פרס המועצה לתרבות ואמנות, משרד החינוך והתרבות
1984 - מלגת שהייה, מכון פראט, ניו-יורק, ארצות הברית
1986 - פרס אנריקה קבלין למפעל חיים בתחום הצילום, מוזיאון ישראל, ירושלים
1992 - פרס קרן התרבות אמריקה-ישראל ע"ש ג'ורג' וג'נט ג'פן על הצטיינות באמנות הפלסטית
1995 - פרס זוסמן לאמנים העוסקים בנושא השואה, יד ושם, ירושלים
1996 - מלגת קרן תרבות אמריקה-ישראל ע"ש שרת להשתלמות בחו"ל
1999 - פרס יצירה מטעם משואה, המכון ללימודי השואה
2000 - פרס קונסטנטינר לצילום לאמן ישראלי, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב
2001 - מלגה ליוצרים בתחומי האמנויות הפלסטיות, משרד החינוך והתרבות
2001 - פרס שר התרבות, משרד המדע התרבות והספורט
2013 - פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול, עיריית תל אביב-יפו.
תערוכות יחיד

1976 - "גופים בתנועה ותצלומים אחרים", גלריה דיזנגוף, תל אביב-יפו
1978 - "תצלומים", הגלריה במכון פראט, ניו יורק, ארצות הברית
1979 - "תצלומים באפור", הגלריה הלבנה, תל אביב-יפו
1980 - "תצלומים", גלריה סוף השדרה, תל אביב-יפו
1981 - "טלוויזיה 19 אינץ': תצלומים", גלריה הקיבוץ, תל אביב-יפו
1982 - "עכו", האודיטוריום ע"ש אידית וולפסון, עכו
1984 - "השקט מסביב אומר שאני חי ואולי משקר", מימד קטן, תל אביב-יפו
1984 - "דפי עבודה בנושא לבנון", הגלריה במכון פראט, ניו יורק, ארצות הברית
1985 - גלריה קמרה אובסקורה, תל אביב (1985)
1986 - "עבודות בצילום, 1982-1986", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו [קטלוג]
1988 - "בין זיכרון למציאות", מוזיאון ישראל, ירושלים
1989 - "תצלומים", הגלריה לאמנות, קיבוץ כברי
1994 - "מתוך פרקים במסעו של פרש בלי יד", המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן
1996 - "מתוך פרקים במסע של פרש בלי יד", הגלריה לאמנות, בית התרבות ע"ש רייזל, כפר סבא
1996 - "עבודות חדשות בצילום", גלריה הוראס ריכטר, תל אביב-יפו
1996 - "מתוך פרקים במסע של פרש בלי יד", SF Cameraworks, סן פרנסיסקו, ארצות הברית [קטלוג]
1997 - "עכו", מוזיאון עוקשי לאמנות ישראלית [קטלוג]
1997 - "13", מוזיאון רמת גן לאמנות ישראלית [קטלוג]
1999 - "הזיכרון כהיסטוריה, ההיסטוריה כזיכרון" (עם פיליפ רנצר), הביתן הישראלי, הביינאלה של ונציה [קטלוג]
2001 - "שבת בבוקר", גלריה גורדון, תל אביב [קטלוג]
2001 - "גבולות ומרחב – דיאלוג", גלריה סאלה מנדוסה, קאראקס, ונצואלה
2003 - "תמונות של זיכרון", IFA Galerie ברלין, גרמניה [קטלוג]
2003 - "שמות מקומות", גלריה גורדון, תל אביב-יפו
2004 - "זיכרון אפור, צילומי משפחה", המוזיאון הפתוח לצילום, גן התעשייה תל-חי [קטלוג]
2004 - "לחיות בצל", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו [קטלוג]
2005 - "צלמים ישראלים מצלמים את עצמם מצלמים", הגלריה האוניברסיטאית לאמנות ע"ש גניה שרייבר, אוניברסיטת תל אביב, תל אביב-יפו
2006 - עבודות חדשות (תערוכה משותפת עם רפי לביא בנושא נוף) גלריה גורדון, תל אביב-יפו
2007 - תצלומים, Instituto Superiore Di Fotografia e Comunicazione Integrata, רומא, איטליה
2009 - "האור זוכר", ארטנוילנד, ברלין, גרמניה
2009 - "השיר על הארץ", גלריה גורדון, תל אביב-יפו
2012 - "שובר גלים", המוזיאון הפתוח לצילום, גן התעשייה תל-חי [קטלוג]
2013 - "עד שיבואו העורבים", גלריה גורדון, תל אביב-יפו
2018 - "אי הזבובים 13X18", מוזיאון אשדוד לאמנות [קטלוג]
2023 - "של מי הכף הזאת?" מוזיאון די רומא בטרסטוורה (אנ')
הערות שוליים

↑  מסעותיו של פרש ללא מולדת: שמחה שירמן
↑  שרון שפורר, "אמרתי לו די, אני לא רוצה. זה לא עניין אותו": עדויות לפגיעה מינית קשה מצד הצלם שמחה שירמן, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 7 במרץ 2021
↑  Simcha Shirman, Whose Spoon Is It? Zakhor/Ricorda, אתר המוזיאונים של רומא, ינואר 2023 (באיטלקית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 278558  NLI: 987007267910805171  BnF: cb13577117k (data)  GND: 124502431  ISNI: 0000 0001 0654 6715  LCCN: nr93030050  PIC: 287318  SELIBR: 283101  VIAF: 64174532   WorldCat (עם VIAF): 64174532
אלון מאירי

| --- | --- |

 לידה:  4 בספטמבר 2001 (בן 23)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 גובה:  1.90
 ספורט
 ענף ספורט:  כדורעף
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 מועדון:  מכבי תל אביב  הפועל מטה אשר עכו  מכבי אשדוד (כדורעף)  הפועל עירוני קריית אתא  נבחרת האקדמיה למצוינות ווינגייט, נבחרת ישראל עתודה  Vitória S.C
 מאמן:  אריה זלינגר - מכבי תל אביב, מכבי אשדוד  נועם כץ – הפועל מטה אשר עכו, נבחרת ישראל בוגרת  Grzegorz Rys – נבחרת האקדמיה למצוינות ווינגייט, נבחרת ישראל עתודה  גל גלילי – נבחרת האקדמיה למצוינות בספורט ווינגיט, נבחרת ישראל נוער  שגיא ברעם – נבחרת האקדמיה למצוינות בספורט ווינגייט, נבחרת ישראל נערים  מורן צור לוק – מאמנת מכבי אשדוד  Nuno Azevedo – Vitória S.C, פורטוגל
 תפקידים נוספים:  קפטן נבחרת ישראל נוער (U20), טורניר MEVZA (סלובניה),  שחקן סגל נבחרת ישראל הבוגרת  שחקן ליגת על, מועדון מכבי אשדוד, תפקיד: מוסר ראשון  קפטן הקבוצה ומוסר ראשון הפועל עירוני קריית אתא
 
אלון מאירי במשחק כדורעף
אלון מאירי במשחק כדורעף
אלון מאירי (נולד ב-4 בספטמבר 2001) הוא שחקן כדורעף בליגת העל ובנבחרת ישראל בכדורעף בתפקיד מוסר. הוחתם בליגת העל הפורטוגלית בקבוצת Vitória S.C לעונה 2024-2025. מגיל 15 ועד 18 למד והתאמן באקדמיה למצוינות בספורט שבמכון וינגייט.
ראשית דרכו

אלון מאירי נולד ב-4 בספטמבר 2001 ביישוב ניל"י ליובל ושרית מאירי, מפיקה ובעלים של סוכנות לייצוג שחקנים ואמנים. לו אחות בוגרת ממנו ואח צעיר.
בגיל 17 לוהק כשחקן צעיר לקומדיית המצבים הישראלית לילדים ונוער ששודרה בערוץ "זום" בשם "אמא מביכה", וכמו כן לוהק לפרסומת של בנק לאומי (Pepper).
כילד וכנער מתבגר שיחק כדורסל, כדורגל, למד שחייה, קפואירה, התעמלות קרקע, טניס שולחן והיפ-הופ. לתחום הכדורעף הגיע במקרה בכיתה ה' בבית הספר היסודי, כשרונית ארז, המורה שלו לחינוך גופני זיהתה את הפוטנציאל שלו ושלחה אותו למיונים לגיל הצעיר במכון וינגייט. מגיל 15 ועד 18 למד לבגרויות בבית החינוך המשותף חוף השרון שבשפיים, והתאמן באקדמיה למצוינות בספורט שבמכון וינגייט.
סיים שירות צבאי במסלול ספורטאי מצטיין, בתפקיד "מורה חייל".
קריירה בספורט

בין השנים 2015–2016 היה קפטן נבחרת ישראל בכדורעף (16U), ולקח חלק בטורניר באיטליה, בתפקיד קבלן כשחקן מועדון נוער מכבי תל אביב.
בין השנים 2017–2019 היה קפטן ושחקן בנבחרת האקדמיה למצוינות בספורט מטעם מכון ווינגייט, בתפקיד מוסר ראשון, כשחקן בסגל נבחרת ישראל (18U) והשתתף במוקדמות אליפות אירופה ברומניה. בנוסף, השתתף עם נבחרת ישראל בטורניר MEVZA בצ'כיה, כשחקן סגל (20U), ובמוקדמות אליפות אירופה ברוסיה.
בשנים 2018–2019 היה שחקן ליגת על, במועדון מכבי תל אביב, ובנוסף היה קפטן ושחקן נבחרת האקדמיה למצוינות בספורט מטעם מכון ווינגייט, וקפטן ושחקן נבחרת ישראל (U20).
שיחק בתפקיד מוסר ראשון, בשנים 2020–2021 במועדון הפועל מטה אשר עכו ובשנים 2021–2023 במועדון מכבי אשדוד. במקביל, היה שחקן סגל נבחרת ישראל (U22), במוקדמות אליפות אירופה באיטליה, בתפקיד מוסר ראשון.
בשנת 2020 סיים קורס מאמני כדורעף בווינגייט. בשנת 2021 כיהן גם כמאמן נבחרת הכדורעף הבית ספרית של נערות מקיף י"א, אשדוד.
ביולי 2022, זכה עם נבחרת ישראל בכדורעף במדליית זהב במכביה העשרים-ואחת.
בעונת 2023/24, שיחק במועדון הפועל עירוני קריית אתא בתפקיד קפטן הקבוצה ומוסר ראשון.
באוגוסט 2024, הוחתם בליגת העל הפורטוגלית בקבוצת Vitória S.C לעונה 2024-2025.
הערות שוליים

1 2  אלון מאירי חתם בוויטוריה הפורטוגלית, באתר ערוץ הספורט, 29 באוגוסט 2024
1 2  none, ‏אלון מאירי חתם בוויטוריה הפורטוגלית, באתר ‏מאקו‏, 29 באוגוסט 2024
1 2 3  נועם אסולין, עד הסוף: אלון מאירי מספר על הדרך לפסגה, באתר פרוגי, ‏2 בספטמבר 2020
1 2  שרית מאירי, קולות מהבית: להיות אמא לשחקן באקדמיה, חדשות איגוד הכדורעף, 29.12.2018
↑   עשרות אלפי אנשים כבר יודעים שהם Pepper, סרטון בערוץ "Pepper", באתר יוטיוב (אורך: 00:46)
↑  אושר סיגרון, עלה ליגה: כוכב "אמא מביכה" על ההצלחה המקרית, באתר פרוגי, ‏2 במרץ 2019
↑  נועה בדש, על קו הזינוק: "הגעתי לנבחרת ישראל", באתר פרוגי, ‏4 במרץ 2017
↑  בדף הפייסבוק של מכבי תל אביב
↑  ניצחונות חלקים למכבי ת"א ולהוד השרון, באתר ערוץ הספורט, 22 בינואר 2020
↑  דף האינסטגרם של ספורטאי מכבי אשדוד
↑  הפועל גליל מטה אשר/עכו חזרה להתאמן | כדורעף | ספורט בצפון 1 גליל מערבי-בלינקר, באתר בלינקר, ‏3 בספטמבר 2020
↑  שחר כחלון, נבחרת כדורעף בנות של נערות מקיף יא חזרו עם ניצחון מנופי הבשור, באתר אשדוד נט, ‏1 בundefined 2021
↑  צוות העיתון אשדוד היום, כבוד: נבחרת הבנות בכדורעף של מקיף י"א חזרו עם ניצחון, באתר אשדוד היום, ‏1 באוקטובר 2021
↑  משחקי המכבייה ה-21 בכדורעף
פלאומרכיים

| פלאומרכיים |
| --- | --- |
 איור משוער של Procranioceras
תקופה
אאוקן-פליוקן 56–4 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: מעלי גירה
משפחה:: פלאומרכיים
שם מדעי
 Palaeomerycidae

איור והשוואה לאדם של קרניוצרס (Cranioceras)
פלאומרכיים (שם מדעי: Palaeomerycidae) היא משפחה נכחדת של מכפיל פרסה מקבוצת הפקוריים, אשר חיה בין תקופת האאוקן עד תחילת הפליוקן. המאובנים שלהם התגלו בכל היבשות, אך מרביתם התגלו ברחבי אירופה ותחום תפוצתם מספרד עד לסין של ימינו. מינים מאוחרים יותר כמו הקרניוצרס (Cranioceras) הגיעו לאמריקה הצפונית, כשהסוג סוראמריקס (Surameryx) הגיע עד לאמריקה הדרומית. מינים אלה נחשבים למינים הדומים לאיילים ולאיילי המושק, אך שונים מעט משניהם.
הפלאומרכיים היו בעלי קרניים ענפות דומות לקרני האיילים, אך דמו מעט גם לאנטילופות ובייחוד לאנטילוקפרה, אם כי חלק מהם נשאו קרניים הדומות לקרני ג'ירפה ופנו מעט אחורה מעצם המצח. לחלק מהמינים היו ארבעה בסיסי קרניים שדמו לקרני ג'ירף. ואצל כמה סוגים כמו הקסנוקריקס (Xenokeryx), בלט בקצה הגולגולת הגדולה קצה דמוי "עטרה", אשר עזר לזכרים להילחם על נקבות.
מינים אלה דמו במבנה גופם לצבאיים, אך היו כבדים יותר, כשהגדולים שבהם הגיעו למשקל 350 עד 500 קילוגרם. הם היו בעלי רגליים ארוכות ושריריות וככל הנראה חיו ביערות וניזונו מצמחייה רכה או מצמחי מים, בהסתמך על מבנה שיניהם הדומה לג'ירפיים פרימיטיבים.
מיון

סוג Amphitragulus
תת-משפחה Dromomerycinae
סוג Asiagenes
שבט Aletomerycini
סוג Sinclairomeryx
סוג Aletomeryx
סוג Surameryx
שבט Dromomerycini
סוג Drepanomeryx
סוג Rakomeryx
סוג דרומומריקס (Dromomeryx)
סוג Subdromomeryx
שבט Cranioceratini
סוג Barbouromeryx
סוג Bouromeryx
סוג Procranioceras
סוג Cranioceras
סוג Pediomeryx
סוג Yumaceras
תת-משפחה Palaeomerycinae
סוג Palaeomeryx
סוג אמפלומריקס (Ampelomeryx)
סוג טריצרומריקס (Triceromeryx)
סוג קסנוקריקס (Xenokeryx)
תת-משפחה Lagomerycinae
סוג Lagomeryx
ייתכן שגם הסוגים Ligeromeryx ו-Stephanocemas משויכים לכאן, אך חוקרים אחרים משייכים אותם למשפחת האיילים כקרובי המונטיאקים.
כתב יד אשקר-גילסון

היכל הספר במוזיאון ישראל
כתב יד אשקר-גילסון (באנגלית: Ashkar-Gilson Manuscript), הוא קטע מגוויל ספר תורה שהועתק והמתוארך למאה ה-7 לספירה, בזמן "תקופת הדממה", ובו חלק מפרשת שמות (בספר שמות קטעים מפרקים י"ג:19-ט"ז:1). כתב היד התגלה בשנות ה-70 של המאה העשרים. כתב היד, הוא קטע טקסט המציג את שירת הים בספר שמות. השם הרשמי של קטע הגוויל הוא MS Durham, Duke University, Ashkar-Gilson #2.
כתב היד אשקר-גילסון מס' 2 נקנה בביירות, לבנון ב-1972 על ידי פואד אשקר ואלברט גילסון, שהאמינו שייתכן שהוא הגיע מגניזת קהיר. אשקר וגילסון תרמו את כתב היד לאוניברסיטת דיוק, הנמצאת בעיר דרהאם שבקרוליינה הצפונית, ארצות הברית. בשנת 2007 השאילה האוניברסיטה את היצירה למוזיאון ישראל בירושלים, שם הוא הוצג בהיכל הספר. במהלך הצגת כתב היד במוזיאון ישראל הוא משך את תשומת לבם של שני חוקרים ישראלים, ד"ר מרדכי מישור מהאקדמיה ללשון העברית וד"ר עדנה אנגל מהמכון לפלאוגרפיה בספרייה הלאומית. בשנת 2007, בבחינה מדוקדקת של החוקרים אנגל ומישור את כתב היד נמצא שהקטע בכתב היד אשקר-גילסון מספר שמות, הוא המשכו של כתב היד הלונדוני שנחשף לפניו, המכיל את ארבע העמודות הראשונות מהפרקים ט:18-י"ב:6 בספר שמות. קטעים נוספים מאותה מגילה זוהו על ידי מרדכי וינטרוב. החוקר פול סנדרס, טוען שהקשר בין כתב היד אשקר-גילסון לכתר ארם צובא חזק מאוד.
מחקר ומאפייני כתב היד > סיכום

החוקר פול סנדרס כותב, בסיכום מחקרו (The Ashkar-Gilson Manuscript: Remnant of a Proto-Masoretic Model Scroll of the Torah) אודות כתבי היד, שגוויל התורה מהמאה השביעית או השמינית, שהשרידים היחידים ממנו הם כתב היד אשקר-גילסון (Ashkar-Gilson Manuscript) וכתב היד הלונדוני, היה ככל הנראה כתבי יד מהמעלה הראשונה, על כן, הם היו ראויים לשמש כמודל להעתקה. איכותם ניכרת לא רק במאפייני הכתיבה הכלליים אלא גם בסידור המדויק של טקסט "שירת הים". לדבריו, סביר להניח כי המסורה הטברנית בחרה בהם ובכתבי היד התנ"כיים האיכותיים ביותר שהיו זמינים באותה תקופה, כאשר התחילו במפעל ליצירת הקודקסים של התנ"ך. ישנם סיבות חזקות להאמין שכתבי יד אלה היו בין כתבי היד, ששמשו כדוגמה או כמודל מוסמכים לביצוע העתקות וכתיבת התורה.
גילוי כתב יד מקראי ובמיוחד כזה ששימש בבית כנסת ב"תקופת הדממה", הוא אירוע נדיר. שני הקטעים מספר שמות, השייכים לאותו גוויל ספר תורה שהועתק במאה ה-7 או ה-8 לספירה, שרדו ונתגלגלו במהלך השנים למקומות שונים בעולם, אוחדו בשנת 2007 בהיכל הספר של מוזיאון ישראל בירושלים במסגרת תערוכה מתמשכת בהיכל.
ראו גם

כתר ארם צובא
כתר דמשק
הערות שוליים

↑  Sanders, Paul (2014-01-01). "The Ashkar-Gilson Manuscript: Remnant of a Proto-Masoretic Model Scroll of the Torah". Journal of Hebrew Scriptures. 14. doi:10.5508/jhs.2014.v14.a7. ISSN 1203-1542.
↑  Charlesworth, James H. (2015). "Ashkar Manuscript 2: Introducing a Phenomenal New Witness to the Bible" (PDF). Israel Museum Studies in Archaeology. 7: 66–69.
↑  "What Is the Oldest Hebrew Bible?". Biblical Archaeology Society. 2021-01-10. נבדק ב-2021-08-14.
↑  McDonald, Amy (2010-03-05). "Ashkar-Gilson Manuscript in the News". The Devil's Tale (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-08-14.
↑  Engel, Edna; Mishor, Mordechay (2015). "An Ancient Scroll of the Book of Exodus: The Reunion of Two Separate Fragments" (PDF). Israel Museum Studies in Archaeology. 7: 24–61.
↑  "Fragments of 1,300-year-old Torah scroll reunited | Jerusalem Dispatch" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-08-14.
↑  Veintrob, Mordechai (2019-04-01). "More fragments of early Torah scroll come to light". Genizah Fragments. 77: 1–2. נבדק ב-2024-02-25.
↑  Sanders, Paul (2024). "Rediscovered Fragments Shed New Light on a Proto-Masoretic Torah Scroll". Journal of Hebrew Scriptures. 23: 1–22. doi:10.5508/jhs29630. ISSN 1203-1542.
1 2 3 4 5 6  PAUL SANDERS, THE ASHKAR-GILSON MANUSCRIPT: REMNANT OF A PROTO-MASORETIC, MODEL SCROLL OF THE TORAH, Journal of Hebrew Scriptures, Volume 14, Article 7 DOI:10.5508/jhs.2014.v14.a7
↑  A sound in silence, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏2010-03-26 (באנגלית)
רוסלאן

| --- | --- |

האניה רוסלאן עוגנת בנמל קושטא בדרכה מהעיר אודסה לארץ-ישראל. 1919
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית נוסעים 
 
הצלם שמעון קורבמן, בחוף הים בסמוך ליפו, 1920
רוּסְלָאן (בכתיב רוסי ארכאי: Русланъ; בכתיב המקובל כיום: Руслан) שנשאה את שמו של הגיבור הרוסי רוסלאן מהפואמה "רוסלאן ולודמילה" הייתה האונייה המאורגנת הרשמית הראשונה, ולמעשה גם האחרונה, שהפליגה מהאימפריה הרוסית לשעבר לארץ ישראל בשנת 1919, לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה, ועל סיפונה 671 נוסעים.
"רוסלאן" נחשבת לסנונית הראשונה שפתחה את תקופת העלייה השלישית, אף שלמעשה הייתה אחת האוניות האחרונות שהגיעו לחופי יפו באותה שנה. על סיפון הרוסלאן היו חלוצי תרבות ואמנות שהיו חלק מדור המייסדים של התרבות בישראל.
רקע

ב-1918 הגיעו כמה מאות מתושבי צפת ויפו שלנוכח המלחמה והרעב ששררו בארץ ישראל עזבו את בתיהם ונדדו דרך סוריה וקושטא והגיעו לנמל אודסה, בעת בה נמצא הצבא האוסטרו-הונגרי שם, בתקווה כי בתור נתיני אוסטריה יינתן להם להגיע לאוסטריה. ניסיונם זה נכשל והם נאלצו להישאר באודסה וסבלו מקור ומגשמים. לעזרתם נחלצו צעירים יהודים - חברי הארגונים "התחיה", "צעירי ציון" ואחרים, והעבירו אותם מהנמל לקסרקטיני הצבא האוסטרי שנעזבו בינתיים. למרות סיוע זה נפטרו חלק מהפליטים.
הצעירים, מנהיגי התנועות הציוניות הללו, סייעו לפליטים להקים את "ועד פליטי ארץ ישראל" שביקש לשוב לארץ ישראל עם תום המלחמה. באותו זמן התקבצו באודסה יהודים רבים שביקשו לעלות לארץ ישראל. מנהיגי הארגונים החליטו לנצל את קיום קבוצת כמה עשרות הפליטים שחפצו לשוב והגזימו במספר הפליטים כדי לאפשר לעולים להצטרף לקבוצת הפליטים. מנחם אוסישקין ומאיר דיזנגוף יצרו קשר עם שר החוץ הבריטי, הלורד קרזון, ושכנעו אותו כי אין מדובר בבולשביקים. ארגון העולים היה מבצע מסובך. הימים ברוסיה היו מלאי תהפוכות, השלטון התחלף במהירות בין הבולשביקים לכוחות המתנגדים, רוסיה הייתה בעיצומה של  מלחמת אזרחים.
קורות ההפלגה

העולים היו צריכים להוכיח את זכאותם לעלייה כ"פליטים מארץ ישראל" שנתקעו ברוסיה כתוצאה ממלחמת העולם הראשונה. לצורך כך התקיימו קורסים ל"הכשרת פליטים" מארץ ישראל בו למדו המבקשים פרטים שונים על הארץ. "רוסלאן" הפליגה ב-27 בנובמבר 1919 מנמל אודסה שבדרום אוקראינה ועגנה בנמל יפו ב-19 בדצמבר 1919, נר שלישי של חנוכה כ"ז בכסלו ה'תר"ף. ההפלגה לוותה בקשיים ובעיות, בכל הנמלים בהם עגנה לא הורשו הנוסעים לרדת מחשש שמא הנוסעים הם בולשביקים שמטרתם להסתנן ולחולל מהפכות.
מצטטת זהבה בקמן את אליהו הגלעדי, שנמנה עם העולים:
בשנת 1919, כשדרום אוקראינה נכבשה על ידי חיילות דניקין ה"לבנים", פנה הוועד האודיסאי לשלטונות בבקשה לאפשר לתושבי פלשתינה לחזור לבתיהם. בדרכים שונות הושג הרישיון ואז החלה מלאכת הזיופים של תעודות לידה מפלשתינה וצורפו לרשימה של תושבי צפת מאות אנשים שהיו להם זיקה וקשרים לארץ.
דמויות בולטות בין הנוסעים

דמויות בולטות ברשימת המפליגים, אשר השפעתן על היישוב ועל מדינת ישראל ניכרה בשנים שלאחר מכן, זיכו את הרוסלאן בתואר "המייפלאואר הציונית". מבין הנוסעים על הרוסלאן: ההיסטוריון יוסף קלוזנר, האדריכלים זאב רכטר ויהודה מגידוביץ', עורך "הארץ" לעתיד משה יוסף גליקסון, אריה נבון בן ה-10, לימים קריקטוריסט וצייר, שעלה עם משפחתו, הרקדן ברוך אגדתי ואחיו איש הקולנוע יצחק אגדתי, הוריה של הטייסת זהרה לביטוב, ישראל גורי (לעתיד חבר הכנסת ואביו של המשורר חיים גורי), המחנכת פנינה היילפרין עם בניה, אוריאל (לימים המשורר יונתן רטוש), גמליאל צבי (לימים הבלשן צבי רין) והבת מרים (לימים המשוררת מירי דור); הרופא הגלילי ד"ר שניאור זלמן אביגדורי, ד"ר חיים יסקי, מנהל בית החולים הדסה שנרצח בשיירת הרופאים ב-1948, הרופא אריה דוסטרובסקי ובתו יוכבד דוסטרובסקי, לימים מייסדת האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, הציירים פנחס ליטבינובסקי ויצחק פרנקל, רוזה כהן (אימו של יצחק רבין), הפסל משה ציפר, חברת הכנסת הראשונה רחל כהן-כגן (החתומה על מגילת העצמאות), ד"ר ברוך ניסנבוים, מייסד מד"א בחיפה, שמואל נבון, נחום חת (לעתיד חבר כנסת ונשיא הוועדה האולימפית), אברהם קמיני (לעתיד יושב ראש הוועד הארצי של הקרן הקיימת לישראל) ורבים אחרים. עוד באוניה הגיעו גם ששת חברי קבוצת החלוצים שהתיישבה בדילב, לימים קרית-ענבים. באונייה זו חזרו לארץ רחל המשוררת, השחקן מאיר תאומי והאמן יוסף קונסטנט.
אזכורים בספרות

הספר, "אלף לבבות", של דן צלקה מספר את סיפורה של "רוסלאן". ספרה של יוכי ברנדס, "וידוי", מתאר את קורותיה של "רוסלאן" מנקודת מבטה של נערה צעירה.
ספר החיים - יומנה של קבוצת קרית-ענבים תר"פ-תרפ"ט.
לקריאה נוספת

אריה רפאלי (צנציפר), במאבק לגאולה, ספר הציונות הרוסית ממהפכת 1917 עד ימינו, תל אביב: הוצאת דבר ועיינות, תשט"ז-1947, עמ' 154–156
זאב הים. נתיבי ים - תולדות הספנות הישראלית. תל אביב, הוצאת מלוא בשיתוף עם חבל ימי לישראל, תשל"ב-1972. עמ' 189–190
רב חובל הלל ירקוני. הים, האנייה ועם ישראל. חיפה, פרדס הוצאה לאור, 2009. הערך "רוסלאן", עמ' 253
הערות שוליים

↑   משה גלעד, האונייה אגדית או סתם אגדה", באתר הארץ, 28 באוקטובר 2019
↑  הגעת האנייה "רוסלאן" - הארכיון הציוני, באתר הארכיון הציוני
↑  דוד תדהר (עורך), "משה גולדין-זהבי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יט (1971), עמ' 5604
↑  יצחק בן-חורין, מסע הרוסלאן. 70 שנה לספינה שעשתה היסטוריה, מעריב, 15 בדצמבר 1989
↑  גור אלרואי, ‏'רוסלאן' – האומנם הסנונית הראשונה המבשרת את בוא ה'עלייה השלישית'?, קתדרה 107, אפריל 2003, עמ' 80-63
שמורת מרכז סורינאם

שמורת מרכז סורינאם (הולנדית Centraal Suriname Natuurreservaat) הוקמה ב-31 ביולי 1998 על ידי ארגון שימור בינלאומי (Conservation International) וממשלת סורינאם. השמורה שוכנת במערב מרכזה של המדינה ומשתרעת על שטח של 16,000 קמ"ר. השמורה זכתה למעמד של אתר מורשת עולמית בשנת 2000, והיא אחת משני אתרי מורשת עולמית ברמת גיאנה (האחר הוא הפארק הלאומי קנאימה בוונזואלה).
גאוגרפיה ואקלים

השמורה, כמו סורינאם כולם, היא חלק מטבלת גיאנה שנוצרה בפרקמבריון לפני כשני מיליארדי שנים. היא שוכנת על מסיב קשיח של סלעים עניים במינרלים מהפרוטרוזואיקון. באזור צוקי גרניט 
בודדים וקרחים המתרוממים מעל צמרות היער, ועליהם נמנים "פולצברג דום" (Voltzberg Dome) הנישא לגובה של 250 מטר, "פאן סטוקמברג" (Van Stockemberg) שגובהו 360 מטר ו"ביצת השטן" (Devil's Egg) שכשמה כן היא - סלע ענק בצורת ביצה בגובה של כמה מאות מטרים. השמורה מקיפה את יער הבראשית הטרופי בשטחו של אגן הניקוז העליון של נהר קופנמה (Coppename), נהרה העיקרי של המדינה, ומשתרעת בשוליה הצפוניים של האמזוניה. לאורך נהרותיו ויובליו הרבים של הקופנמה ישנם מפלים רבים, והידוע שבהם הוא "מתחם סולו" (sulu complex), קובץ מפלים המשתרעים לאורך שני קילומטים. בצפונה של השמורה מספר הרי שולחן שפסגתם שטוחה (Tepuis או Tafelberg). השמורה משתרעת בין גובה של 25 מטר בצפון ועד 1,230 מטר בפסגת יוליאנה (Juliana Top) שבדרומה.
האקלים טרופי אופייני עם טמפרטורת יום קבועה למדי של 27ºC ותנודות של עד 2ºC בלבד. כמות המשקעים נעה בין 1,750 ל-3,000 מ"מ והלחות גבוהה. העונות הגשומות הן מאפריל עד אוגוסט ומדצמבר לינואר.
היסטוריה

השמורה איגדה עם היווצרה שלושה אזורי שימור קטנים יותר: שמורת רלייהאוולן (Raleighvallen) בצפון, שמורת טאפלברג (Tafelberg) במרכז ושמורת איילרטס דה האן חברכטה (Eilerts de Hann Gebergte) בדרום. היא חיברה את השלוש ויצרה מעבר אקולוגי רחב מידות, הנמשך דרומה מהשמורה ועד לגבולן המשותף של סורינאם וברזיל.
שמורת רלייהאוולן הוקמה ב-1961 ושטחה עמד על 78,000 הקטאר. הצומח בשמורה זו כולל בעיקר חורש הררי לח שאמיריו מגיעים בבמוצע עד לגובה של 30 מטר, ולעיתים אף יותר. מתחת עצים אלה גדלים דקליים ועל הקרקע צומחים שרכאים וטחב. שמורת רלייהאוולן מתאפיינת בתצורות גאולוגיות יוצאות דופן, ובהן מפלים וצוקי גרניט מבודדים.
שמורת טפלברג השתרעה עם הקמתה ב-1966 על פני כ-140,000 הקטאר. היא שוכנת במרכזה הגאוגרפי של המדינה, ואינה מיושבת כלל. בשמורה יערות גשם טרופיים וחורש סוואנה. מעט מאוד ידוע על הצומח בחלק זה של השמורה, אך עד כה נסקרו בה 29 מינים אנדמיים.
שמורת איילרטס דה האן חברכטה בדרומה של שמורת מרכז סורינאם הוקמה גם היא ב-1966 ושטחה היה כ-220,000 הקטאר. השמורה כוללת חלקים מרכס הרים הנושא את אותו שם, וגם בה גדלים בעיקר יערות גשם טרופיים וחורשות סוואנה.
כאמור שלוש השמורות חוברו, ולשטחן הכולל המשתרע על פני 4,380 קמ"ר נוסף שטח גדול כמעט פי ארבעה, המהווה יחידה מוגנת אחת מאז 1998.
החי והצומח

שטחו של הפארק מצטיין בעושר של חי וצומח. הפלורה כוללת כמעט 6,000 זנים שונים של צמחים וסקולאריים, המתקיימים ביערות הטרופיים ובחורש הסוואנה. קיימים מספר אזורים מבודדים של חורש האופייני לסביבת ביצות. בעלי החיים בשמורה טיפוסיים לאזור, וכוללים את היגואר, הארמדילו, לוטרת ענק, הטפיר, העצלן, ושמונה סוגים של פרימטים. לאלה נוספים כ-400 מיני עופות.
האדם

צפונה של השמורה היה נושב לפני בוא האירופים ומספר ממצאים ארכאולוגיים מעידים על כך. עוד ידוע כי אינדיאנים ישבו בשטח השמורה במאה ה-17, אך בכך מתמצאים הממצאים ההיסטוריים באזור. אף שבשמורה אין יישובי קבע יש שלוש קהילות אינדיאנים מקומיים המתקיימות בשוליו. חלק מהתושבים שימשו בעבר כמדריכים, כסבלים או כשומרים.
תנועה בראונית גאומטרית

תנועה בראונית גאומטרית (באנגלית: Geometric Brownian motion; ‏GBM) הוא תהליך סטוכסטי רציף בזמן שהלוגריתם שלו הוא משתנה מקרי המתנהג כמו תנועה בראונית עם סחף. זו דוגמה חשובה של תהליך סטוכסטי המקיים משוואה דיפרנציאלית סטוכסטית. אחד השימושים החשובים הוא במתמטיקה פיננסית, בה יש מודלים רבים המניחים כי מחירי מניות מתנהגים כמו תנועה בראונית גאומטרית, למשל במודל בלק ושולס.
הגדרה

תנועה בראונית גאומטרית הוא תהליך שמקיים את המשוואה דיפרנציאלית הסטוכסטית:  dS_{t}=\mu S_{t}dt+\sigma S_{t}dW_{t}
כאשר:  W_{t} היא תנועה בראונית ו- \sigma  (תנודתיות) ו- \mu  (סחף) הם קבועים.
פתרון המשוואה הדיפרנציאלית

את המשוואה הדיפרנציאלית הסטוכסטית הזו ניתן לפתור על ידי אינטגרל איטו ולהגיע לצורה אנליטית:
תכונות

מכיוון ש- W_{t} היא תנועה בראונית סטנדרטית אז  W_{t} הוא משתנה מקרי שמתפלג נורמלי סטנדרטי ולכן ניתן למצוא כי  S_{t} שהיא תנועה בראונית גאומטרית מתפלגת התפלגות לוג-נורמלית כאשר התוחלת והשונות הם:
כך שניתן לראות שככל ש-t גדול יותר התוחלת גבוהה יותר.
במתמטיקה פיננסית

במתמטיקה פיננסית נהוג לתאר את השינוי שקורה במניות ומחיר סחורות כתנועה בראונית גאומטרית. הסיבות לכך:
בטווח הרחוק המחירים עולים (נקבע על ידי הסחף) אולם בטווח קצר ייתכנו עליות וירידות.
תנועה בראונית גאומטרית מאפשרת רק ערכים חיוביים כמו מחירי מניות (כאשר המחיר מגיע ל-0, החברה פושטת רגל ולכן הערך לא יכול להיות שלילי).
במחקרים שעשו הראו כי מחירי מניות ואף מחירי מדדים מתארים עליה אקספוננציאלית.
סיבה נוספת היא שחישוב המחירים הוא פשוט יחסית.
קיימות גם סיבות לאי שימוש בתנועה בראונית גאומטרית:
בתנועה בראונית גאומטרית התנודתיות קבועה אולם בפועל התנודתיות משתנה.
מחירי מניות אינם מתפלגים בהתפלגות נורמלית אלא יש להם זנבות עבים (זאת אומרת  שהסיכוי לרווחים גדולים גבוה מהסיכוי החזוי לפי ההתפלגות הנורמלית ולכן אין התכנסות).
הערות שוליים

↑  John Hull‏, "Options, Futures, and other Derivatives" פרק 12.3
אוהל סיירים

אוהל סיירים של הצבא האמריקאי באימון בפורט בנינג, בזמן מלחמת העולם השנייה.
שורות אוהלי סיירים במחנה אימונים של הצבא האמריקאי באלנטאון בזמן מלחמת העולם הראשונה.
אוהל סיירים הוא סוג אוהל פשוט, שנועד לספק מחסה ומסתור זמני לשני אנשים. האוהל מורכב משני חלקים עיקריים המתחברים זה לזה. השימוש באוהל סיירים הוא בעיקר צבאי.

האוהל מורכב משתי יריעות קנבס או בד דומה, הנקראות פלג אוהל. שני פלגי האוהל מהודקים יחד עם צמדנים, כפתורי תיק תק (אנ'), רצועות או כפתורים ליצירת משטח גדול יותר. לאחר מכן מקימים את האוהל באמצעות מוטות, חבלים, יתדות וכל כלי עבודה בהישג יד, ויוצרים מבנה V הפוך.