stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברקן סורי
מורפולוגיה

הגבעולים עגולים, חלולים, זקופים, גבוהים למדי ומסועפים מעט בחלקם העליון.
העלים גדולים וחתוכים לאונות קוצניות (שפתם מפורצת באופן בלתי סדיר ובעלת שיניים קוצניות), שעורקיהן המודגשים לבנים או ארגמניים, והם קירחים בצדם העליון ומכוסים בשערות כקורי עכביש בצדם התחתון.
העלים התחתונים בעלי פטוטרת וערוכים בשושנת בבסיס הצמח, הם גדולים, אורכם 30 ס"מ ורוחבם 15 ס"מ, ירוקים מוכתמים בלבן-כסוף. ובעלי עורקים לבנים או ארגמניים.
העלים העליונים קטנים יותר ויושבים (ללא פטוטרת).
הקרקפות גדולות ומרובות פרחים, צבען סגול, דמויי ביצה נישאות בראשי הגבעולים בקבוצות של 2 או 3 פרחים. הקרקפות שאורכם 1.5 עד 3.5 ס"מ, מוקפות (מתחת החפים) בעלים ארוכים (10 עד 15 ס"מ) מחלקים מנוצים. עלים אלו ארוכים מהקרקפת, בלתי שווים באורכם ועשויים כקוצים מסועפים וחזקים, גונם אדום-סגול ועורקיהם כעין פס כסף.
המצעית אינה בשרנית והיא מכוסה מוצים צרים - (קשקשים מוארכים). חפי המעטפת ערוכים בדורים רעופים, כל אחד מסתיים בקוץ חלש.
הפרחים דו-מיניים, צינוריים כולם, צבעם אדום-סגול כהה, והם ערוכים בין המוצים שעל המצעית. פרחי ההיקף עקרים, פרחי המרכז פורים.
גביע הפרח חסר.
האבקנים 5, ניצבים במסורג לעלי הכותרת. הזירים מפורדים, המאבקים מאוחים על פי רוב לצינור ויוצרים צינור סביב עמוד השחלה והם נפתחים כלפי פנים. כל מאבק מסתיים בתוספת בולטת של קונקטיב.
השחלה תחתית, בת שני עלי שחלה, מגורה אחת, ביצית הפוכה אחת, אַנְאַטְרוֹפִּית (Anatropous) – הקודקוד של גוף הביצית מופנה אחורה בכיוון לבסיס העוקץ שלו. עמוד שחלה אחד בכל סוגי הפרחים מוקפת בבסיסה בצופן.
עמוד השחלה מסתיים על פי רוב בשתי אונות ארוכות. נביטת גרגרי האבקה נעשה באזור העליון והפנימי במקום ששתי האונות נפרדות זו מזו.
הפרי הוא זירעון (cypsela, achene) יבש בעל קליפה עבה יחסית וקשיחה, חום, בעל ציצית לבנה גדולה, מוארך, אורכו 5 עד 6.5 מ"מ, דמוי ביצה הפוכה מלוכסנת ופחוסה, חלק וקירח. מקום חיבורו של הזירעון אל המצעית הוא בבסיסו ולא בצדו. הזרעים חביבים על ציפורים, במיוחד על חוחיות.
הציצית עשויה זיפים מנוצים, המאוחים בבסיסם לטבעת ונושרים כחטיבה אחת. היא ארוכה עד פי 3 מגוף הזירעון. שערות הציצית של הזירעונים בהיקף הקרקפת אינן מנוצות. ציצית הזרעון נושרת מהזירעון טרם הפצתו.
הבחנה מבדלת בין גדילן מצוי לברקן סורי

הברקן הוא צמח קוצני הדומה מאוד לגדילן מצוי, אבל שני המינים משתייכים לסוגים שונים. עלי המעטפת של הברקן מבריקים וקוצניים ומזכירים את הברק. קל להבדיל ביניהם לפי קוצי המעטפת (העלים המקיפים את המעטפת). בברקן קוצי המעטפת ארוכים ומסועפים ואינם סימטריים. ואילו בגדילן הם יותר קצרים נוקשים, אינם מסועפים, בסיסם מורחב ומשונן-קוצני, והם מהווים מעגל סימטרי ושוליהם הצדדיים כפופים אחורה.
פנולוגיה

ברקן סורי הוא הצמח הקוצני הנפוץ ביותר בישראל. הוא נובט בתחילת החורף, תחילת נובמבר ומצמיח שושנת עלים רחבה השרועה על גבי הקרקע. עמוד התפרחת מתחיל להתרומם בחודש מרץ והפריחה מגיעה לשיאה במחצית השנייה של חודש אפריל ומסיימת בסוף מאי.
הברקן במקרא

השם 'ברקנים' נזכרו פעמיים במקרא (בצורת הרבים) כצמח קוצני שבו ייסר גדעון את אנשי סוכות על שסירבו לתת לצבאו לחם בעת המרדף אחרי מלכי מדין: ”וְדַשְׁתִּי אֶת-בְּשַׂרְכֶם אֶת קוֹצֵי הַמִּדְבָּר וְאֶת הַבַּרְקֳנִים... וַיִּקַּח אֶת זִקְנֵי הָעִיר וְאֶת-קוֹצֵי הַמִּדְבָּר וְאֶת-הַבַּרְקֳנִים” (שופטים ח טז). האזכור הבודד וללא כל תיאור מאפיין מונעת כמעט כל אפשרות לזהותו באופן מוחלט. לפיכך, שמות מיני הקוצים, במיוחד ברקנים, בשפה העברית המודרנית הם ברובם חסרי בסיס.
לפי מסורות והצעות זיהוי קדומות, מדובר בעשב רע, נמוך, שהוא קוצני או שפרותיו קוצניים. החוקרים הציעו מגוון רב של צמחים קוצניים, ביניהם הצמח הקרוי בימינו ברקן סורי. אך רוב הזיהויים הללו חסרי יסוד, ונראה שמדובר בשם כללי לקוצים. גם בתלמוד הבבלי נזכרו ה"ברקנים" כשם נרדף ל"קוצים" (תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף נ"ט, עמוד א', תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ס"ט, עמוד א').
השם ברקן ניתן למין Notobasis syriaca בחוברת שחיבר הראובני בשנת תרע"ז. הוא ניתן במילון "ילקוט הצמחים" (הערה 143) משנת 1930 על סמך דעת המומחים דאז ובמילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946 בסעיף 619.
תמונות

תפרחת של ברקן סורי
הערות שוליים

↑  Notobasis syriaca, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  ברקן סורי, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
1 2 3  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 470
1 2  עזריה אלון, מיכה לבנה, דוד הלר (ע), החי והצומח של ארץ ישראל, רמת גן: משרד הבטחון - ההוצאה לאור, החברה להגנת הטבע, 1983, עמ' 166
1 2 3 4 5 6  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 718
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 442
↑  זהר עמר, צמחי המקרא, ירושלים תשע"ב, עמ' 217, ירושלים: ראובן מס, 2012 תשס"ב, עמ' 46, 48, 217, 221, 231
↑  אפרים רבינוביץ (הראובני), שמות צמחי ארץ-ישראל שנתחדשו או נתבררו, ירושלים תרע"ז, ירושלים, תרע"ז, עמ' 13
↑  מילון ילקוט הצמחים, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏1930
↑  צמחי ארץ ישראל (תש"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏1946
לחיות (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  לחיות: סיפורם של ניצולי האנדים 
 בימוי:  פרנק מרשל 
 הופק בידי:  קתלין קנדי, רוברט ווטס 
 תסריט:  ג'ון פטריק שאנלי 
 עריכה:  ויליאם גולדנברג 
 שחקנים ראשיים:  אית'ן הוק (Nando Parrado) Bruce Ramsay (Carlos Páez Rodríguez) John Cassini חוזה ז'וניגה אלי קיטס Jerry Wasserman Michael DeLorenzo Jan D'Arcy Michael Woolson Chad Willett Diana Barrington ריצ'רד יאן קוקס ג'ק נוזוורת'י John Haymes Newton אילנה דגלאס ג'וש המילטון (Roberto Canessa) וינסנט ספאנו Jason Gaffney ג'וש לוקאס ג'ון מלקוביץ' (Carlos Páez Rodríguez) דני נוסי Gordon Currie דייוויד קיוביט Christian Meoli בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  ג'יימס ניוטון הווארד 
 צילום:  פיטר ג'יימס, פיטר ג'יימס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט, חברת קנדי/מרשל, סרטי טאצ'סטון, Cinema International Corporation 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 במאי 1993 
 משך הקרנה:  127 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט הישרדות, סרט דרמה, סרט אסונות, דוקו-דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  אורוגוואי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   alive
 דף הסרט ב־IMDb
 
לחיות (באנגלית: Alive) הוא סרט הישרדות משנת 1993, שבויים בידי פרנק מרשל והופק על ידי זוגתו, קתלין קנדי. הסרט מבוסס על ספרו של פירס פול ריד - "לחיות: סיפורם של ניצולי האנדים" (ספר שנכתב על סמך ראיונות שערך המחבר עם ניצולי התרסקות מטוס חיל האוויר האורוגוואי ב-13 באוקטובר 1972). אחד הניצולים, ננדו פראדו (בגילומו של אית'ן הוק), שימש כיועץ טכני במהלך הפקת הסרט.
הסרט מלווה בקריינות של ג'ון מלקוביץ'.
תקציר העלילה

הסרט מגולל את סיפורם של חברי נבחרת רוגבי (ממכללת סטלה מאריס שבמונטוידאו, אורוגוואי), חבריהם ובני משפחותיהם, שנקלעו להתרסקות טיסה 571 של חיל האוויר האורוגוואי, בהרי האנדים ב-13 באוקטובר 1972.
16 מתוך 45 נוסעי הטיסה ניצלו, וסיפור הישרדותם עדיין מעורר פליאה.
רוי, אחד הניצולים, נכשל בניסיונו לתקן את מכשיר הקשר של המטוס, אף על פי שמעולם לא התנסה באלקטרוניקה. הניצולים לא היו מודעים לכך שמכשיר הקשר ניזון ממנוע המטוס, כך שהסוללות בהן ניסו להשתמש היו חסרות תועלת ממילא.
בסרט מתוארות סצנות שמעולם לא התרחשו במציאות, ומטרתן להגביר את המתח בסרט.
הביקורת

הסרט זכה לביקורות מעורבות. אחד המבקרים[דרוש מקור] קטל את הסרט ותיאר אותו כ"נערי עמק מורעבים באנדים". כן ביקר את האמינות הלקויה הגלומה בליהוק שחקנים אמריקניים לדמויות לטיניות מובהקות דוגמת ננדו וקרליטוס. מאידך, המבקר ריי גרין גרס כי "מרטיט ומאלף ככל שיהיה, "לחיות" הוא יותר מעוד סרט פעולה - בדרכו הייחודית הוא גם דרמה של הרוח האנושית".
הסרט התיעודי

סרט תיעודי בשם "לחיות: 20 שנה אחרי" יצא לאקרנים במקביל לסרט, וכולל ראיונות עם הניצולים, וכן קטעי ארכיון של החילוץ. הסרט התיעודי לווה בקריינות של מרטין שין.
הנזיר שעל שפת הים

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  קספר דויד פרידריך
 תאריך יצירה:  1808-1809 או 1810
 טכניקה וחומרים:  שמן על קנבס
 ממדים בס"מ
 רוחב:  171.5 ס״מ 
 גובה:  110 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  רומנטיקה גרמנית 
 מספר יצירה:  NG 9/85 (הגלריה הלאומית הישנה) 
 מיקום:  הגלריה הלאומית הישנה ברלין שבגרמניה
 
הנזיר שעל שפת הים הוא שמו של אחד מציוריו החשובים ביותר של הצייר הגרמני קספר דויד פרידריך ואחד החשובים שבזרם הרומנטי. כיום מוצג הציור בגלריה הלאומית הישנה בברלין, ומהווה את אחד הציורים הידועים בה אם לא הידוע ביותר. הציור עצמו נוצר בשנת 1808–1809 או בשנת 1810 (ישנן חילוקי דעות בנושא), וגודלו עומד על כ-110 על 171.5 ס"מ. הציור מתאר נזיר קטן במיוחד ביחס למדדי הציור, עומד על שפת הים הבלטי, כנראה באי ריגן שבגרמניה. בנוסף לנזיר הזעיר מופיעים בציור מים בצבע כחול כהה מאוד ועננים אפורים המתפרשים לרוחב רוב היצירה. ההדרגתיות המאפיינת את הציור, והמעבר מהכחול הכהה בתחתית אל העננים האפורים ושוב אל הכחול הכהה בחלק העליון של היצירה מאפיינת את עבודתו של פרידריך, שעבד לפי טכניקה ידועה של בניית שכבות צבע שונות פעמים מרובות עד ליצירת מוטיב הדרגתי בציור. היצירה מתכתבת עם מנזר בין עצי אלון, יצירה מראשית דרכו של פרידריך.
המחזאי, הסופר והמשורר הפרוסי היינריך פון קלייסט אמר דברים אלו על יצירתו של קספר:
"שום דבר לא יכול להיות יותר קודר ולא יותר מדאיג בעולם: סימן אחד לחיים בממלכת המוות הענקית, במרכז הבודד של מעגל בודד. בעזרת שניים או שלושה אבויקטים שהיא מכילה התמונה נראית אפוקליפטית, כמו מחשבות הלילה של יאנג (שם), ומאז החדגוניות וחוסר הגבולות שלה נחתמים רק על יד'י המסגרת עצמה, התבוננות בתמונה הזאת נותנת את התחושה כי העפעפיים של אדם מסוים נקצצו משם"
פטרוני הציור

ל"נזיר שעל שפת הים" לא היה אף פטרון אומנות ייעודי שהיצירה נוצרה עבורו, אלא היא נוצרה למען תערוכה שנפתחה בגלריית האומנות בברלין אליה קיבל פרידריך הזמנה להצגת אחת מיצירותיו. פרידריך בחר ליצור את היצירה המדוברת אך ורק לכבוד אותה התערוכה. במהלך הזמן, זכתה היצירה להערכה מצד הציבור וגם מצד בית המלוכה שרכש אותה על ידי הוראתו של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה.
היצירה > החלוקה

היצירה עצמה מחולקת ל-3 חלקים אופקיים המובדלים על ידי שינויי צבע ברורים בקווי המתאר (כשהיא נטול עומק כמעט כלל):
היבשה (אדמה) - עליה עומד הנזיר בשחור
הים (מים) - מים הצבועים בצבע כחול עמוק, כמו מי סערה עם מעין ברק לבן עליהם המייצג את גובהם כאפשרות לגלי סערה שעומדים להגיע בקרוב לחוף
השמיים (אוויר) - גוונם משתנה מכחול אל אפור וחזרה אל כחול
גוונים השמיים המשתנים הם אלו היוצרים את המעבר בין צבעים שונים אלו, המקנים את התחושה המייחדת את הציור עקב הטכניקה בה הוא נוצר. שלושת החלקים מהווים את ההמחשה של שלושת היסודות- אדמה, מים ואוויר.
יופי נוסף של הציור מתבטא בכך שנדמה שאין גבולות לתמונה חוץ מגבולות הקנבס עצמו, מה שמשפיע רבות על האווירה שהיא יוצרת בקרב הצופה.
היצירה > הסימבוליות

הסימבוליות של הציור היא בגדר מחשבות ותהיות הנוצרות אצל הצופה במכוון. הציור מראה את כוחו העצום של הטבע והעולם מול כוחו הזעום של האדם. היצירה מנסה לגרום לצופה להבין כיצד קספר עצמו הרגיש בקשר למושא המדובר, כלומר, להראות את מה שהוא רואה דרך "העין הפנימית" שלו (מוטיב חוזר באומנות הרומנטית באותה התקופה).
הערות שוליים

↑  Beth Harris and Steven Zucker, Friedrich, Monk by the Sea, Khan academy
1 2  Monk by the Sea - Caspar David Friedrich - Google Arts & Culture, Google Cultural Institute
1 2 3 4 5 6  fallenAngel, “The Monk by the Sea” – infinity and mortality, stOttilien, ‏2016-02-03
| --- | --- |
בקרת זהויות :  Bildindex: 02531363  BnF: cb124211153 (data)  GND: 4239308-5  LCCN: no2007146634  VIAF: 180913580   WorldCat (עם VIAF): 180913580
המרד הערבי

ערך זה עוסק במרד בחצי האי ערב נגד האימפריה העות'מאנית בשנים 1916 - 1918. אם התכוונתם למרד נגד הבריטים בארץ ישראל בשנים 1936 - 1939, ראו .
דגל המרד הערבי
המרד הערבי (ידוע גם בשם המרד במדבר, בערבית מוכר בשם המרד הערבי הגדול - الثورة العربية الكبرى) הוא מרד שהתקיים בחצי האי ערב בשנים 1916–1918, בהנהגתו של השריף חוסיין בן עלי, כנגד האימפריה העות'מאנית.
שורשיו של המרד בשנת 1908, בהפיכה שהעלתה לשלטון באימפריה העות'מאנית את הטורקים הצעירים, במקומו של הסולטאן עבדול חמיד השני. בעקבות ההפיכה גברה האפליה של התושבים הלא טורקים של האימפריה. בשנת 1914 הצטרפה האימפריה העות'מאנית למעצמות המרכז במלחמת העולם הראשונה. לאומנים ערבים בדמשק ובביירות נאסרו והוצאו להורג. הערבים חשו מאוימים גם בעקבות השלמתה של מסילת הרכבת החיג'אזית, שאיפשרה לטורקים להוביל כוחות במהירות לחצי האי ערב. בעקבות זאת נוצר קשר בין הבריטים, אויביהם של הטורקים, ובין השריף חוסיין בן עלי, בן המשפחה ההאשמית, שהיה שליט מחוז חג'אז (حجاز, כיום מחוז בערב הסעודית) ושומר המקומות הקדושים במכה ובאל-מדינה.
הקשר התבטא בחליפת חמישה עשר מכתבים בין הנרי מקמהון (Henry McMahon), מושל מצרים מטעם האימפריה הבריטית, לבין השריף חוסיין. בחליפת מכתבים זו, הידועה בשם מכתבי חוסיין-מקמהון, ביקש השריף חוסיין, בתמורה לתמיכתו בבריטים במלחמתם באימפריה העות'מאנית, את תמיכת בריטניה בהקמת ממלכה ערבית גדולה אחת הכוללת את חצי האי ערב (למעט אזור נמל עדן בתימן), עיראק, סוריה (כולל לבנון) וארץ ישראל (פלסטין בלשונו). למעשה, כל שטח שהיה מיושב בערבים באותה תקופה, ואשר לא היה בהשפעה בריטית, נכלל בגבולות הממלכה הזו. השריף חוסיין ביקש להתמנות למלך הממלכה הערבית החדשה ולהיקרא "מלך הערבים" (ملك العرب).
הכוחות המורדים פעלו בראשות שני בניו של חוסיין בן עלי: עבדאללה ופייסל.
קצין הקישור בין המורדים לבין הבריטים היה לורנס איש ערב. לזכותו נזקפת הטקטיקה של ריתוק הכוחות הטורקים לעיר אל-מדינה ולמסילת הרכבת החיג'אזית, דבר שעזר לבריטים לכבוש את ארץ ישראל. ב-1917 הוביל לורנס את הערבים במבצע מזהיר לכיבוש עקבה.
חשיבותו של המרד הערבי בהנהגתו של השריף חוסיין שנויה במחלוקת. המרד לא סחף את ההמון הערבי אלא רק את בני השבטים הבדואים של חג'אז שהיו נאמנים לשריף. בני השבטים האלה עסקו בעיקר בלוחמה זעירה ותקיפת שיירות, דבר שחייב את ממלכה העות'מאנית לרתק כוחות גדולים סביב חצי האי ערב. אף על-פי שכוחות ערבים בהנהגתו של השריף חוסיין השתתפו במספר קרבות גדולים נגד הטורקים, בכללם הקרב על עקבה, תרומתם למאמץ המלחמתי בזירה המזרח תיכונית הייתה זניחה ביחס למאמץ הבריטי. בנוסף, ייתכן שהמרד הערבי הקל במשהו על המצור על עדן, אם כי בשלב שבו פרץ התייצב המצב בעדן בכל מקרה. אל כוחותיו של פייסל צורפו גם יחידות בריטיות וביניהן היו אפילו 37 יהודים מבגדד שבמהלך המלחמה ביקשו לעבור לגדודים העבריים אך סורבו.
עם תום מלחמת העולם הראשונה וכינון שלטון המנדט הבריטי על עיראק וארץ ישראל והצרפתי על סוריה ולבנון, גאתה תחושת המרירות בקרב העמים הערביים. בני חוסיין בן עלי מונו למלכי הממלכה הערבית של סוריה, עבר הירדן ועיראק, כגמול על עזרתו לבריטים במלחמה. על הממלכה הערבית של סוריה השתלטה במהרה צרפת והמלך הממונה, וכפיצוי מינו הבריטים את פייסל אבן חוסיין למלך עיראק.
רקע

עליית הלאומיות באימפריה העות'מאנית החלה לפחות בשנת 1821. שורשיה של הלאומיות הערבית במשריק (ארצות ערב ממזרח למצרים), במיוחד במדינות הלבנט. האוריינטציה הפוליטית של הלאומנים הערבים לפני מלחמת העולם הראשונה הייתה בדרך כלל מתונה. דרישותיהם היו בעלות אופי רפורמי והוגבלו בדרך כלל לאוטונומיה, שימוש רב יותר בערבית בחינוך ושינויים בגיוס בזמן שלום באימפריה העות'מאנית כדי לאפשר למתגייסים ערבים שירות מקומי בצבא העות'מאני.
מהפכת הטורקים הצעירים (אנ') החלה ב-3 ביולי 1908 והתפשטה במהירות ברחבי האימפריה. במענה למהפכה, הכריז הסולטן עבדול חמיד השני על השבת החוקה מ-1876 ועל כינוסו מחדש של הפרלמנט העות'מאני. התקופה ידועה בתור העידן החוקתי השני. בבחירות 1908 גברה מועצת האיחוד והקידמה של הטורקים הצעירים (CUP) על האיחוד הליברלי, בראשות סולטנזדה סבחאדין. בפרלמנט החדש היו 142 טורקים, 60 ערבים, 25 אלבנים, 23 יוונים, 12 ארמנים (כולל ארבעה דשנקים ושני הנצקים), חמישה יהודים, ארבעה בולגרים, שלושה סרבים וואלך אחד.
ראו גם

היסטוריה של ערב הסעודית
המצור על עדן
המרד הערבי הגדול
לקריאה נוספת

תומאס אדוארד לורנס, שבעת עמודי חוכמה, הוצאת משרד הביטחון, 2006
אפרים קארש ואינרי קארש, "המרד הערבי הגדול": בין מיתוס למציאות, זמנים 74, אביב 2001, עמודים 23–31 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
איכות חיים קהילתיים

איכות חיים קהילתיים היא המידה בה יש לאדם את התנאים ההכרחיים למלא את צרכיו, להיות מאושר בסביבה הקהילתית בה הוא מתגורר. יש אנשים השואפים לחיות בסביבה שתענה על צורכיהם, רצונותיהם ושאיפותיהם במטרה להיות מאושרים.
לאורח החיים הקהילתי השפעה ישירה על התחושות הסובייקטיביות של תושבים בסביבת מגורים.
איכות חיים קהילתיים נגזרת מטיבם ועוצמתם של תשתיות ציבוריות וחברתיות, פעולות המקדמות הון קהילתי וקשרים הנוצרים, מתפתחים ומשפיעים, בין חברי הקהילה לבין עצמם, ובינם לבין מוסדות הציבור. 
איכות חיים קהילתיים תחשב כגבוהה ביישוב בו קיים מרחב ציבורי רב, הון קהילתי משמעותי והשפעה קהילתית שמתבטאת ביכולת של התושבים להשפיע על תהליכים ביישוב בו הם גרים.
איכות החיים הקהילתיים מורכבת משילובם של חיים קהילתיים וקהילה יישובית המתנהלים בסביבת חיים קהילתית.
חיים קהילתיים

חיים קהילתיים מתבטאים בהוויה המתקיימת בסינרגיה של תשתיות, פעולות וקשרים בקהילה למען ומימוש 
מטרות משותפות. חיים קהילתיים הם סוג של "ביחד" הוויה המהווה תוצאה של פעולות משותפות של אנשים כשהשלם גדול מסכום חלקיו. לעשייה המשותפת יש ערך מוסף, ערך אליו היחיד לא היה מגיע ללא הקהילה.
טיבם ועוצמתם של החיים הקהילתיים יתבטאו בסוג התשתיות העומדות לרשות הקהילה, באופיין של הפעולות שנעשות בשביל הקהילה ועל ידי הקהילה ובהגדרת ומימוש המטרות המשותפות שהוגדרו על ידי הקהילה ובאו לידי ביטוי באמצעות הקהילה. קהילה שעומדים לרשותה תשתיות ויודעת להעצימן לידי פעולות וקשרים המקדמים מטרות משותפות, תפתח לעצמה איכות חיים קהילתיים.

איכות חיים קהילתיים רלוונטיים לקהילה יישובית. הם אינן רלוונטיים לקהילה שאינה מאזור מוניציפלי מוגדר גם אם מתנהלים באותה קהילה מאפיינים קהילתיים שאינם על רקע מוניציפלי אלא על רקע נושאי, מגדרי או תרבותי.
קהילה יישובית

תושבים, עסקים, רשות וארגונים אזרחיים מאזור מוניציפלי מוגדר ביניהם מתקיימת תלות הדדית בייצור וחלוקת המשאבים בקהילה.
תלות זו מתרחשת תוך אינטראקציה יומיומית בין אנשי הקהילה, בינם לבין עצמם ובינם לבין מוסדות הציבור. לאינטראקציות אלו השפעה מובהקת על איכות חייהם הקהילתיים.

לדוגמה, לתושבים הגרים באותו יישוב, באותה שכונה ובאותו רחוב וחולקים משאבים ציבורים משותפים, כמו גן ציבורי, בית ספר משותף או ספרייה משותפת, מטרות משותפות כמו שמירה על הגן הציבורי, דאגה לרמת הלימודים בבית הספר או תרומה לספרייה היישובית. התושבים נמצאים בתלות הדדית כשכל אחד מבין שלעצם התנהגותו כלפי המשאב הציבורי יש השפעה על יכולתו של שכנו לחלוק את אותו משאב. ככל שאני אשקיע, אשמור או אפגע ברכוש הציבורי, כך לחברי בקהילה היישובית יטב או ירע. מעצם העובדה שאני חולק משאבים ומטרות עם התושבים המתגוררים באותו יישוב ונמצא איתם באינטראקציה יומיומית, אני מוגדר כחלק מקהילה יישובית.
איכות חיים קהילתיים תתבטא בטיבם ועוצמתם של תשתיות, קשרים, פעולות והשפעה של חברי הקהילה על ייצור וחלוקת המשאבים בקהילה.
המעבר של הפרט מ"להיות משויך" ל"להרגיש שייך" ועד "הקהילה היא שלי".
לאיכות החיים הקהילתיים השפעה על שביעות רצונו של האזרח, על בחירתו במקום המגורים ועל צמיחתו כאזרח בוגר, אחראי, מעורב, מתנדב, אכפתי ומשפיע.

לאיכות החיים הקהילתיים, כפי שתתבטא בסביבה בה גדל התושב, אחריות רבה על הצמחת אזרח הרואה עצמו חלק בלתי נפרד מהיישוב ומהמדינה. השפעה זו תתבטא בתחושת השייכות, ביצירת הזהות ובצורך שלו להיות חלק מהיישוב ומהמדינה.

אזרחים שגדלו בסביבת חיים קהילתית מדווחים על תחושת שייכות, תחושת אחריות כלפי הסביבה ועל רצון לתרום, להתנדב ולהיות חלק משמעותי מאורח החיים היישובי והלאומי.
סביבת חיים קהילתית

סביבת חיים קהילתית מקדמת את הקשר של האזרח לסביבתו, מחזקת את תחושת השייכות, מקדמת סולידריות קהילתית, מקדמת תחושת אחריות ומהווה בסיס לאיכות חיים בכלל. סביבת חיים קהילתית תקדם קהילות ליצירת חברה אזרחית צודקת, שוויונית ומועצמת, המגלה מעורבות ואחריות ציבורית. אנשים חיים טוב יותר בסביבת חיים קהילתית. איכות חיים קהילתיים מהווה מרכיב בסיסי בעיצוב איכות החיים של הפרט. קיים קשר בין איכות חיים קהילתיים והצמחת אזרח בוגר, אחראי, מעורב, אכפתי, תורם ומחויב. יישובים המתנהלים בסטנדרטים קהילתיים ויוצרים סביבת חיים קהילתית עבור תושביהם, מדווחים על שביעות רצון התושבים, הגירה חיובית, מעורבות תושבים ורצון של התושבים להשתתף ולהשפיע.
איכות חיים קהילתיים תתבטא באמצעות שלושה גורמים קריטיים שללא נוכחותם לא תתאפשר איכות חיים קהילתיים.
המרחב הציבורי קהילתי.
ההון הקהילתי.
ההשפעה הקהילתית.
את כל אחד מהגורמים הקריטיים (המרחב הציבורי קהילתי, ההון הקהילתי וההשפעה הקהילתית) מאפיינת קבוצה של משתנים המהווה את פירוט הגורם הקריטי.
כל משתנה מהווה חלק בלתי נפרד מהגורם הקריטי ולנוכחותו השפעה רבה על איכות החיים הקהילתיים.
גורמים קריטיים בהם חסרים משתנים, או קיימים ברמה נמוכה, לא יהיו שלמים ולהשפעתם על איכות החיים הקהילתיים תהיה משמעות רבה. לא ניתן יהיה להתייחס לאיכות החיים הקהילתיים ביישובים בהם הם חסרים כאיכות חיים קהילתיים גבוהה.
סביבת חיים קהילתית > המרחב הציבורי קהילתי

המרחב הציבורי קהילתי הוא הגורם הקריטי הראשון לאיכות חיים קהילתיים. זהו משאב ציבורי המאפשר אינטראקציה בין חברי הקהילה היישובית. הוא מהווה את התשתית להיווצרות הקשרים הקהילתיים. ללא המרחב הציבורי לא תתאפשר תשתית ליצירת חיים קהילתיים. במרחב הציבורי נפגשים התושבים, יוצרים קשרים ראשוניים, נוצרים ניצני הכרויות ונוצרים אינטראקציות שיהוו בסיס עתידי לחיים קהילתיים. המרחב הציבורי יכול להיות בגן הציבורי, במגרש המשחקים, בבית הספר, במרכז המסחרי או במתנ"ס.
המרחב הציבורי הקהילתי מורכב משבעה משתנים. בכל ישוב יבוא לידי ביטוי כל אחד מהמשתנים בעוצמה שונה. המשתנים המאפיינים את המרחב הציבורי קהילתי הם: תרבות ופנאי, ביטחון אישי, מבנים ציבוריים, גנים ציבוריים ובתי כנסת, תעסוקה, קיימות ואורח חיים בריא, חינוך וסך תקציב רשות לתושב.
סביבת חיים קהילתית > ההון הקהילתי

ההון הקהילתי הוא הגורם הקריטי השני לאיכות חיים קהילתיים. הוא מהווה את ההכרות, החיבורים והאמון בין חברי הקהילה, בינם לבין עצמם ובינם לבין מוסדות הציבור, המשפיעים על התפתחותם, כמותם, טיבם ועוצמתם של הקשרים הקהילתיים.
ההון הקהילתי מהווה גורם קריטי נוסף שללא נוכחות לא תתאפשר איכות חיים קהילתית. ההון הקהילתי, סביר להניח שניצניו יתרחשו במרחב הציבורי קהילתי. ככל שהמרחב הציבורי קהילתי יהיה גדול יותר, כך יתפתחו יותר קשרים בין אנשים וההון הקהילתי יתרחב. ההון הקהילתי מורכב מארבעה משתנים. בכל יישוב יבוא לידי ביטוי כל אחד מהמשתנים בעוצמה שונה. המשתנים המאפיינים את ההון הקהילתי הם: תמיכה באוכלוסיות ייחודיות, ערבות הדדית והתנדבות, אירועים, לכידות והגירה שלילית של תושבים.
סביבת חיים קהילתית > השפעה קהילתית

ההשפעה הקהילתית היא הגורם הקריטי השלישי לאיכות חיים קהילתיים. הוא מהווה את מידת ההשפעה של חברי הקהילה והנהגתה על קידום ומימוש המטרות המשותפות. מידת ההשפעה שיש לחברי הקהילה על הרשות ועל מוסדות ציבוריים במימוש מטרות משותפות ביישוב. ההשפעה הקהילתית תבוא לידי ביטוי ככל שההון הקהילתי יהיה מפותח ורחב יותר. קשרים רבים יותר בין אנשים יובילו ליכולת השפעה של חברי הקהילה על קידום ומימוש המטרות. ככל שההשפעה הקהילתית תהיה רבה יותר, כך ניתן יהיה להשפיע על המרחב הציבורי קהילתי.
ההשפעה הקהילתית מורכבת מחמישה משתנים. בכל יישוב יבוא לידי ביטוי כל אחד מהמשתנים בעוצמה שונה. המשתנים המאפיינים את ההשפעה הקהילתית הם: אחוז ההצבעה, שיתוף תושבים ורשתות חברתיות, יוזמות, פיתוח מנהיגות ושיתוף בין ארגונים ועסקים.
ללא נוכחות כל אחד משלושת הגורמים הקריטיים ברמה סבירה בקהילה, לא תיתכן איכות חיים קהילתיים.
המשתנים המאפיינים כל אחד מהגורמים הקריטים מהווים את סך כל איכות החיים הקהילתיים ביישוב. המשתנים מחולקים במשקל שווה בין הגורמים הקריטיים השונים.
סימנים המעידים על איכות חיים קהילתיים

כל אחד מהמשתנים מתחלקים לשלוש רמות של פיתוח קהילתי. 
מאחר שלא ניתן להשוות בין יישובים ללא יצירת מנעד השוואתי, איכות החיים הקהילתיים נבחנת בהתאם לשלוש רמות של פיתוח קהילתי.
הרמה הבסיסית ביותר מהווה את התשתיות. התשתיות באות לידי ביטוי במשרות, תקציב, תוכנית עבודה, שיתוף תושבים, פיתוח יכולות קהילתיות ושילוב מתנדבים בכל אחד מהמשתנים שהוצגו לעיל. כך לדוגמה, נבחנים התשתיות בתחום החינוך, התשתיות בתחום התעסוקה, התשתיות בתחום הביטחון, המנהיגות או היוזמות.
הרמה השנייה של הפיתוח הקהילתי מתבטאת בפעולות. הפעולות הן כל התהליכים המתרחשים בקהילה על מנת לפתח כל אחד מהמשתנים.
כך לדוגמה, בתחום החינוך יבחנו כל התהליכים המתרחשים ביישוב במטרה לפתח איכות חיים קהילתיים בהיבט החינוכי, בתחום הביטחון יבחנו כל הפעולות היוצרות תחושת ביטחון ביישוב.
הרמה הגבוהה ביותר של פיתוח קהילתי תבוא לידי ביטוי בתוצאות. התוצאות הם אותם משתנים ואופן ביטויים באיכות החיים הקהילתיים.
אם ניקח לדוגמה את תחום הביטחון.
בתשתיות יבחנו המשרות, התקציב, תוכנית העבודה, שיתוף תושבים, פיתוח יכולות קהילתיות בתחום הביטחון ושילוב המתנדבים בתחום הביטחון.

בפעולות יבחנו הפעולות שנעשות בתחום הביטחון כמו הפורומים, המפגשים, הקורסים, ההשתלמויות והוועדות.

בתוצאות יבחנו התוצאות האופרטיביות שמשפיעות על הביטחון, לדוגמה "סיירת הורים", "סיורי אופניים למניעת מקרי אלימות", "הסברה למניעת סמים ואלכוהול".


התוצאות באות לידי ביטוי הן בהיבט האובייקטיבי והן בהיבט הסובייקטיבי. איכות חיים קהילתיים חייבת להתבסס על שביעות רצונם ודעתם של התושבים. מה הם חושבים, איך הם רואים את איכות החיים ביישוב ועד כמה הם שביעי רצון מהמתרחש ביישוב.

על מנת לאפיין את שלוש הרמות של הפיתוח הקהילתי (תשתיות, פעולות ותוצאות), נוהגים להיעזר באפיון איכות החיים הקהילתיים בשיטת הסימנים המעידים. כל אחת משלוש הרמות של פיתוח הקהילה מהווים מהם סימנים המעידים על התרחשות בעלת משמעות לאיכות החיים הקהילתיים.
סימנים מעידים הם סימנים שבאמצעותם ניתן להעריך מראש התרחשות עתידית או צורת התנהגות. הם אינם מדויקים ב 100% אך מאפשרים מדידה פשוטה המתבססת על מאגרי נתונים קיימים.
הסימנים המעידים מצביעים על תופעות והתרחשויות בקרב אנשי הקהילה שלתוצאותיהם השפעה על איכות החיים הקהילתיים.
כך לדוגמה קורס מנהיגות יישובית מהווה סימן מעיד לפעולות תחת המשתנה מנהיגות בגורם הקריטי השפעה קהילתית. פעולה התנדבותית של בני נוער, מתן בסתר, עזרה לתלמידים בהכנת שיעורי בית, יהווה סימן מעיד לעזרה הדדית, תחת המשתנה התנדבות בגורם הקריטי הון קהילתי.