פוזנר (תוכנית טלוויזיה)
פורמט

"פוזנר" היא תוכנית ראיונות: ולדימיר פוזנר מראיין פוליטיקאים, אנשי ציבור, תרבות, אמנות, מדע, ספורט. השיחה יכולה להיות קשורה לאירועים הנוכחיים של השבוע שבה התוכנית צולמה, או לא להיות קשורה לאקטואליה. התוכנית משודרת בשידור חי למזרח הרחוק של רוסיה (אם המארח או אורחו עסוק, ניתן להקליט את התוכנית כמה ימים לפני השידור). ככלל, התוכנית עולה לאוויר מסוף ספטמבר – תחילת אוקטובר ועד סוף יוני (עם הפסקות בינואר ובמאי מדי שנה, כמו גם במהלך אירועי ספורט גדולים המשודרים על ידי הערוץ הראשון, כמו המשחקים האולימפיים בחורף, אליפות אירופה בכדורגל, גביע העולם בכדורגל ועוד).
בתחילה, כפי שהגה פוזנר, לאחר כל שלוש תוכנית ראיונות (כלומר בערך אחת לחודש) אמור היה להיות שחרור במתכונת של תוכנית אירוח, עם אורח וקהל באולפן. נכון לעכשיו פורסמו שתי תוכניות במתכונת זו, שתיהן היו תוכניות גמר עונה:
29 ביוני 2009 – הפרק האחרון של העונה הראשונה, אליו הוזמן מיכאיל גורבצ'וב בהצבעת הקהל.
26 ביוני 2011 – הפרק האחרון של העונה השלישית. מיכאיל פרוחורוב התארח באולפן.
עד ל-31 באוקטובר 2011, בו השתתף קונסטנטין רייקין, הכותרת "ווקס פופולי" (קול העם) הייתה חלק מתמיד בכל תוכנית, בו נשאלו שאלות לאורח התוכנית על ידי אנשים אקראיים ברחוב (מקום הסקר לא הוכרז במפורש) ו / או מבקרים באתר האינטרנט של הערוץ הראשון.
מרכיב קבוע בתוכנית הוא השימוש בשאלון מרסל פרוסט, 10 שאלות מהן, שנבחרו על ידי המגיש, כשעל האורח לענות בקצרה בסיום הראיון. יחד עם זאת, אין לפרוסט כמה שאלות, הן נוסחו על ידי פוזנר עצמו.
באופן מסורתי, התוכנית מסתיימת בפרידה - מיני נאום שמבצע פוזנר בנושא שרירותי, הדומה, כלשונו, לדבריו של העיתונאי אנדי רוני, המסיים את תוכנית 60 דקות ברשת CBS. המהדורה מ-24 בדצמבר 2018 הייתה הראשונה בתולדות התוכנית בה הפרידה בוטלה. רוב הפרידות מהעונה הראשונה של התוכנית (2008–2009) הסתיים בביטוי "הנה סיפור שכזה" (Вот такая история). מאוחר יותר התוכניות, ככלל, הסתיימו בשאלה רטורית המופנית לצופה וקוראת לחשוב על הנושא שהעלה המגיש, כמו גם במילים "בהצלחה וחלומות נעימים" (תרגום חופשי לביטוי הארגוני של העיתונאי האמריקאי אדוארד מורו "Good night and good luck").‏
פרידתו של פוזנר פעמיים הורדה מהאוויר בהוראתו האישית של במאי הערוץ הראשון קונסטנטין ארנסט: בתוכנית עם אלכסנדר פרוחאנוב ב-17 במאי 2010 (פוזנר שאל אם יש צורך להכריז על אבל על הכורים המתים מתקרית קריסת מכרה הפחם רספדסקאיה, ברחבי המדינה כולה ולא רק באזור קמרובו) ועם מיכאיל מישוסטין ב-21 בנובמבר 2010 (פוזנר השווה את ההפגנות נגד מעצרו של ויקטור בוט עם היחס לאזרחים בתוך המדינה).
ב-19 ביולי 2010, בתום התוכנית, פוזנר עצמו ענה על כמה מהשאלות משאלון מרסל פרוסט, ובמיוחד על השאלה המסורתית האחרונה "בעודן ניצב לפני אלוהים, מה תגיד לו?", הוא ענה: "אתה לא מתבייש?".
11 פעמים ערך פוזנר ראיונות מחוץ למרכז הטלוויזיה אוסטנקינו, בה מצולמת התוכנית. אז, ב-24 באפריל 2011, פורסמה תוכנית בהשתתפות ואלדיס זאטלרס, ב-25 ביוני 2012 – עם מיקולה אזארוב, ב-25 בנובמבר 2013 – כשראיין את בנימין נתניהו, ב-27 באפריל 2015 – עם סרז' סרקיסיאן, ב-30 באוקטובר 2017 – עם ג'וליאן אסאנג', 25 ביוני 2018 – עם סרגיי איוואנוב, ב-17 בדצמבר 2018 – עם גלינה וולצ'ק, 24 בדצמבר 2018 – עם רזו גבריאדזה, 8 באפריל 2019 – עם פיל דונהיו, 13 במאי 2019 – עם נועם חומסקי וב-24 ביוני 2019 – עם יובל נח הררי.
ב-25 במאי 2015, במהלך נאומו בכנס משותף של המועצה הנשיאותית לזכויות אדם והקולגיום הציבורי בנושא תלונות בעיתונות, אמר פוזנר כי קיימת צנזורה קפדנית בבחירת האורחים לשידורי תוכניתו. כדוגמה הוא ציטט את הפוליטיקאי הרוסי בוריס נמצוב.
פעמיים בתולדות התוכנית קרה שהתוכנית הוסרה משידור. שני המקרים התרחשו בשנת 2018. הראיון עם אדוארד לימונוב, שהוקלט במאי, היה אמור לעלות ב-18 ביוני, אך לא עלה לאוויר באותו יום. הסיבה הרשמית הייתה ההיפוך של רשת השידורים של הערוץ עקב המונדיאל, אולם לדברי קונסטנטין ארנסט זה קרה מסיבות אחרות שאינן בשליטתו ושל פוזנר. כתוצאה מכך שודרה התוכנית עם לימונוב רק ב-30 במרץ 2020 והוקדשה לזכרו של הסופר, שמת ב-17 במרץ אותה שנה. המקרה השני התרחש בסתיו 2018, כאשר הראיון עם חברת הפרלמנט תמרה פלטניובה, שתוכנן ל-19 בנובמבר, הוסר מהשידור בשל הבעיות הבריאותיות של האורחת. התוכנית איתה שודרה לבסוף ב-5 במרץ 2019.
כתב היד החזותי של "תמונת" התוכנית מאופיין בשפע של תקריבים על העיניים, הידיים, מחוות האורח והמארח.
בפברואר 2022, פוזנר הפסיק לראיין איישם לתוכנית ושידורה הופסק, זאת בתגובה לפלישה הרוסית לאוקראינה.