stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרטייל
עלילה

לפני שנים רבות, שני מינים שלטו בכדור הארץ: בני האדם ומפלצות. יום אחד, פרצה מלחמה בין בני האדם והמפלצות, וכשהמפלצות הפסידו בה הן נזרקו אל האנדרגראונד (Underground), מקום שמתפרש מתחת לשטח הפנים של כדור הארץ ומופרד מכדור הארץ בעזרת קסם כך ששום מפלצת לא תוכל לעבור לצד השני.
המשחק מתחיל כשהשחקן, ילד אנושי ששמו פריסק נופל לאנדרגראונד דרך הר אבוט, הפרצה היחידה שבין העולם למפלצות.
הוא/היא נוחת/ת ופוגש/ת את פלאווי, פרח מואנש שמלמד את השחקן את המכניקה של המשחק ומעודד אותו להעלות את רמת ה "LV" (כביכול קיצור המילה LOVE, אהבה), בעזרת "EXP", הניתנות להשגה כשהורגים מפלצות.
לאחר ההסבר, פלאווי מנסה להרוג את השחקן כדי לקחת את נשמתו. לעזרת השחקן מגיעה טוריאל, מפלצת אמהית דמוית עז שמצילה את השחקן. טוריאל מתגלה כלבבית ביותר ומלמדת את השחקן לפתור חידות, בנוסף היא מלמדת את השחקן כיצד אפשר לשרוד מבלי להרוג או להיהרג. טוריאל מנסה למנוע מהשחקן לעזוב כיוון שהיא רוצה לאמץ אותו ולהגן עליו מפני המלך אסגור, שמטרתו היא לקחת מספיק נשמות בני אדם על מנת לפרוץ את המחסום. בסופו של דבר, פריסק מנסה לברוח מביתה של טוריאל כדי להמשיך במסע, וטוריאל נאלצת להילחם בו כדי למנוע זאת ונכשלת.
כעבור זמן מה, השחקן עוזב את דירתה של טוריאל והולך לחפש את ארמונו של אסגור, שבתוכו המחסום המוביל לפני השטח. לאורך הדרך האדם פוגש מפלצות חזקות יותר וחזקות פחות, וביניהן האחים השלדים פפירוס וסאנס, ראשת המשמר המלכותי אנדיין, המדענית המלכותית אלפיס, מאפט מלכת העכבישים ומטאטון, רובוט שאלפיס בנתה במקור על מנת להגן על הארמון מפני פולשים, אך בסופו של דבר הפך לכוכב בתוכנית טלוויזיה משלו.
במהלך המסע, השחקן מבין את פשר המלחמה בין בני האדם והמפלצות. עזריאל, הבן של אסגור וטוריאל התיידד עם קארה, הילדה הראשונה שנפלה מכדור הארץ לאנדרגראונד ואומצה על ידי טוריאל ואסגור. קארה הייתה ילדה ששנאה את האנושות והגיעה להר אבוט כדי להתאבד, אבל היא שינתה את דעתה לאחר שמשפחת דרימור אימצה אותה. יום אחד קארה ועזריאל ניסו להכין לאסגור פאי קינמון-ריבת חלב (הפאי המפורסם של טוריאל), אבל התבלבלו במתכון בין כוס חמאה (Butter cup) לפרח נורית (Buttercup). קארה אכלה מהפאי ונפלה למשכב, שהרי נוריות הן רעילות. בעוד שקארה גוססת, היא ביקשה מעזריאל שייקח אותה לכפר שלה על מנת שתוכל לראות את הפרחים הזהובים שם בפעם האחרונה. בעוד עזריאל נשא את קארה לכפר שלה, שם בני האדם חשבו שעזריאל הרג את קארה. עזריאל ניסה להסביר לבני האדם מה באמת קרה אבל בני האדם תקפו אותו והרגו אותו. כתוצאה מכך אסגור הכריז על מלחמה בין שני המינים. אסגור החליט לשבור את המחסום ולנקום את אובדן בנו, וכדי לעשות זאת הוא זקוק לשבע נשמות אדם. בתחילת אירועי המשחק יש לו שש, משישה בני אדם שנפלו לאנדרגראונד.
בסוף הטוב (או בשמו: שלום עולמי), מתגלה שבפלאווי כלואה נשמתו של עזריאל. עזריאל גונב את כל הנשמות של המפלצות על מנת לקבל חזרה את הגוף שלו ופריסק נלחם בו ומשכנע אותו להשתמש בכוח שלו לשחרר את המפלצות מהכלא שלהם. בסוף זה, השחקן יוכל להישאר עם טוריאל או לחזור הביתה.
בסוף הרע (או בשמו: רצח עם), פריסק מעיר את נשמתה של קארה בהריגת המפלצות שנותרו. קארה תציע לפריסק להרוס את העולם: אם תסכים העולם יוחרב והמשחק יקרוס, ואם תסרב, קארה תיקח את נשמתך, וכך או כך העולם יוחרב. כשתחזור לשחק, קארה תציע לך להחזיר את המשחק בתמורה לנשמה שלך. הסכמה לאותה העסקה, תשנה לגמרי את המשחק מהמון בחינות. למשל, העובדה שאם תרחם אחר כך על כל המפלצות, בקרדיטים כל הפרצופים יסומנו באיקס ועל פריסק יודבק הפרצוף של קארה.
דלטארון

ב-30 באוקטובר 2018 חשבון הטוויטר הרשמי של המשחק החל לצטט מסרים סודיים, ואמר לעוקבים לחזור לחשבון בעוד 24 שעות. למחרת, החלק הראשון של משחק המשך בשם 'דלטארון' (Deltarune) שוחרר כדמו עבור Microsoft Windows ו-MacOS. עלילת המשחק אינה ההמשך ישיר לעלילת אנדרטייל, אך היא מתקשרת אליה ומוסיפה דמויות חדשות.
ב-28 בפברואר 2019 הדמו יצא גם לפלייסטיישן 4 ולנינטנדו סוויץ'.
בספטמבר 2021, שוחרר החלק השני לכל הפלטפורמות המופיעות למעלה.
למשחק מתוכננים עוד חמישה חלקים כשחרור בתשלום, אך לא הוכרז עוד על תאריך.
ביקורות

המשחק זכה לשבחים על עלילתו, הנושא, סגנון מערכות הלחימה, מוזיקת הרקע, הדיאלוגים, ההומור, הדמויות, ובמיוחד מקוריות הסיפור שלו. המשחק מכר מעל מיליון עותקים והיה מועמד למספר פרסים, בין היתר, ב-2015 המשחק היה מועמד לפרס המשחק עם הסיפור הטוב ביותר בטקס פרסי המשחקים של האקדמיה הבריטית (אנ') שנערך על ידי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה (BAFTA), וב-2016 הוא היה מועמד למשחק השנה בטקס פרסי SXSW Gaming (אנ').
המשחק מעלה במשחקים בו את השאלה מדוע בעצם צריך להילחם בכולם במשחקי RPG. אנשים ששיחקו במשחק התקשו להרוג את הדמויות מכיוון שבמהלך המשחק התחברו אל אופיים ודמותם.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  Version Differences, Undertale Wiki (באנגלית)
↑   סבטה ס, עושה את זה סולו: הסיפור מאחורי משחק המחשב "Undertale", באתר הארץ, 17 במרץ 2020
↑  "Games in 2016". BAFTA Awards. British Academy of Film and Television Arts. נבדק ב-11 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bloodborne, Metal Gear Solid 5 among SXSW Gaming Award nominees". Polygon. 25 בינואר 2016. ארכיון מ-25 בינואר 2016. נבדק ב-17 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 94d8502c-f93d-43a8-b234-2331bef01f77 
מסך הקרב אשר מופיע לשחקן בעת קרב
הערבה האירואסייתית

מפה של הערבה האירואסייתית. הערבה צבועה בצבע טורקיז.
נוף הערבה במונגוליה
בזייר עם עיט בקירגיזסטן
הסאיגה היא אחת החיות המצויות כמעט רק בערבה האירואסייתית והיא כמעט שנכחדה מהעולם עקב ציד יתר.
הערבה האירואסייתית (מכונה גם סְטֶפָּה (אנ'), בעקבות המילה הרוסית степь), היא רצף של מישורים ורמות המשתרע בין הרי החינגן הגדולים (Greater Khingan) בגבול מונגוליה-מנצ'וריה במזרח, לבין חצי האי קרים במערב.
יש המרחיקים את גבולה המערבי של הערבה האירואסייתית עד לקצה המישור ההונגרי הגדול (Alföld), שבהונגריה, קרי בין קו אורך 120 במזרח לקו אורך 28 עד 18 במערב. אזור נרחב זה מכליל בתוכו את כל הערבות הגדולות של מזרח אירופה ומרכז אסיה. הערבה האסייתית הוא שם נוסף לאותו אזור גאוגרפי, ללא הערבות של מערב רוסיה, אוקראינה והונגריה.
במובן הרחב

הסטפה במדויק (באנגלית: Steppe; ברוסית: Степь) במובן הרחב יותר, היא אחת הביומות (נופה) הבסיסיות של אזור האקלים הממוזג, ערבה עשבונית עם אקלים צחיח למחצה הגובלת בחגורה הצחיחה מצפון ומדרום, שהתפתחה בשלושה אזורים (אירואסיה, אמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית) במקומות שבהם אין מספיק משקעים לשמירה על יערות רציפים. אזור המעבר של שני הביומים הוא הערבה המיוערת.
במובן הצר

במובן הצר יותר, זהו אזור הערבות של אירואסיה, שטח עשב שטוח או מעט גבעות שתופס אזורים נרחבים של מרכז אסיה ומזרח אירופה. הערבות של אמריקה הצפונית נקראות פרריה, אלה של אמריקה הדרומית נקראות פמפס. להלן, אנו רואים במשמעות צרה זו רלוונטית; המאפיינים הנפוצים של ביומסה ניתנים בערך ערבה.
לפי הגיאובוטנאי היהודי-רוסי לב ברג, הסטפה היא אזור מישורי פחות או יותר, שאינו מוצף בהפשרת הקרח של האביב; הקרקע שלה היא סופגת מים מעולה לאקוויפר והיא צ'רנוזיום (אדמה שחורה) והצמחייה שמכסה אותה כל השנה נשלטת על ידי דגניים.
מאפיינים אקולוגיים > גאוגרפיה

בצפון תחומה הערבה האירואסייתית בטייגה (Taiga) הסיבירית, אזור יערות-עד של עצי-מחט, ובדרום היא גובלת בשורה של מדבריות, דוגמת גובי, קיזילקום וקארה קום, ובמספר רצועות הרים. גבולותיה עוברים בין קו רוחב 50 עד 55 בצפון לקו רוחב 40 עד 35 בדרום. מספר רכסי הרים חוצים את הערבה האירואסייתית ומחלקים אותה לערבות משניות. רכסי ההרים של הטְייֵן שָׁאן ושל האלטאי (Altai), המאופיינים באקלים אלפיני, מפרידים בין הרמה המונגולית לערבה הקירגיזית-קזאחית, שבינה לבין הערבה הרוסית משתרעים הרי אורל. מישור אלפולד, שיש המשייכים אותו לערבה האירואסייתית, מופרד מהערבה הרוסית על ידי הרי הקרפטים.
מאפיינים אקולוגיים > אקלים

הערבה האירואסייתית רחוקה מהאוקיינוסים, ורצועות ההרים התוחמים אותה ממזרח ומדרום מונעים מעבר לחות מהאוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי ולוכדים אוויר קר מהקוטב הצפוני בחורף. תנאים גאוגרפיים אלו מביאים לכך שהאקלים הטיפוסי לאזור זה הוא צחיח למחצה וקר (Semi Arid and Cold) או צחיח וקר (Arid and Cold). סוגי אקלים אלו מאופיינים בכך שכמות המשקעים הממוצעת בהם נמוכה מההתאיידות הפוטנציאלית (Potential Evapotranspiration). הקיץ בערבה חם מאוד והחורף קר מאוד. אקלים צחיח וקר יצר את מדבריות גובי, קיזילקום וקארא קום ואילו אקלים צחיח למחצה וקר יצר את הביומה של ערבות העשב (Grassland) הנרחבות של הרמה המונגולית, הערבה הקירגיזית-קזחית והערבה הרוסית.
מאפיינים אקולוגיים > קרקע

מכיוון שהצ'רנוזיום האופייני לערבות הוא אדמה פורייה מאוד ומכיוון שהערבה נוצרת בעיקר במישורים, הצמחייה המקורית שלה הוחלפה במשך הדורות בייצור גידולי שדה באזורים צפופי האוכלוסייה. כתוצאה מכך, למשל, כיסוי הצמחייה הטבעי הרציף של פעם של אוקראינה נותר רק בכמה כתמים. רוב מקומות אלה (אסקניה נובה Askania-Nova (באוקראינית: Асканія-Нова) באזור חרסון, שמורת הסטייפ האוקראינית וכו') הן בימינו שמורות טבע.
מאפיינים אקולוגיים > עולם הצומח

האקלים הצחיח וקר גורם לכך שכמעט ואין צמחייה גבוהה בערבה, מלבד באזורים סמוכים למקורות מים כנהרות ואגמים. הצמחייה האופיינית לערבה היא עשבונית נמוכה.
מאפיינים אקולוגיים > עולם החי

ערבות העשב הנרחבות והאקלים הצחיח והקר תומכים בבעלי חיים אוכלי עשב. הערבה עשירה בכבשים, בקר, עזים, גמלי דבשתיים ומכרסמים. פרסתנים נוספים הם צבי יעלי מונגולי, צבי הזפק, סאיגה, ואייל סיבירי. בערבה חי המספר הרב ביותר של סוסים בעולם, ומרביתם מתקיימים מאכילת עשב ולא ממספוא. טורפים החיים בערבה יהיו אלו אשר יכולים לעמוד בקור עז. הזאב הוא הטורף הדומיננטי ביותר בערבה.
היסטוריה

הערבה האירואסייתית הייתה אזור מחייתם של עמים רבים, שרובם החזיקו באורח חיים של נוודות. העמים הנוודים השפיעו רבות על הציוויליזציות הנושבות הנושקות לערבה, לעיתים באמצעות מסחר אולם לרוב בשל הצטיינותם בלחימה.
היסטוריה > העת העתיקה

בספרי היסטוריה מהעת העתיקה מוזכרים עמים נומאדיים מהערבה האירואסייתית, לרוב בשל כישורי הלחימה שלהם. הרודוטוס מעניק תיאור אמין בחלקו של הסקיתים והסארמאטים. בתקופת האימפריה הרומית הועברו יחידות של פרשים סארמאטים לשרת במסגרת הצבא הרומי המוצב בבריטניה. הפלישות הברבריות (מוכרות יותר בעברית כ"נדידת העמים") לתוך אירופה התרחשו ככל הנראה מתנועה מערבה של שבטים הונים בתוך הערבה האירואסייתית.
היסטוריה > ימי הביניים

בימי הביניים המשיכו לצאת פלישות מחזוריות מהערבה האירואסייתית לתוך הציוויליזציות הסובבות אותה. האווארים, המגיארים, הבולגארים והכוזרים פלשו למזרח אירופה. במאה ה-11 פלשו שבטי טורקמנים לתוך עולם האסלאם ותחת הנהגתה של השושלת הסלג'וקית התפשטו לכול המזרח התיכון ואף השתלטו על חלקים מאסיה הקטנה. במאה ה-13 יצאו המונגולים ממזרחה של הערבה האירואסייתית ופלשו לתוך סין, המזרח התיכון ומזרח אירופה.
היסטוריה > העת החדשה

תחת הנהגתם של צארים מוכשרים החלה רוסיה במדיניות של התפשטות מזרחה לעומק הערבה האירואסייתית. שקיעתן של הח'אנויות הטורקיות והמונגוליות ועלייתו של הנשק החם, אשר הפך בהדרגה לנשק טוב יותר מהקשת המורכבת, הקלה על הרוסים את התפשטותם מזרחה לתוך מה שזכה לשם סיביר.
לינגוויסטיקה

השפות הנפוצות בערבה האירואסייתית הן ממשפחת השפות האלטאיות, ממשפחת השפות ההודו-אירופאיות וממשפחת השפות האוראליות.
ראו גם

ערבה (גאוגרפיה)
מרכז אסיה
לקריאה נוספת

Barthold, W., Turkestan Down to the Mongol Invasion, T. Minorsky, (tr.), New Delhi: Munshiram Manoharlal Publishers, 1992
Fletcher, Joseph F., Studies on Chinese and Islamic Inner Asia, Beatrice Forbes Manz, (ed.), Aldershot, Hampshire: Variorum, 1995, IX
Grousset, Rene, The Empire of the Steppes: a History of Central Asia, Naomi Walford, (tr.), New Brunswick, NJ: Rutgers University Press, 1970
Krader, Lawrence, "Ecology of Central Asian Pastoralism," Southwestern Journal of Anthropology, Vol. 11, No. 4, (1955), pp. 301-326
Lattimore, Owen, "The Geographical Factor in Mongol History," in Owen Lattimore, (ed.), Studies in Frontier History: Collected Papers 1928-1958, London: Oxford University Press, 1962, pp. 241-258
רוברטו אלאניה

| --- | --- |

 לידה:  7 ביוני 1963 (בן 61) בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, צרפת 
 מוקד פעילות:  צרפת, איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון 
 בן או בת זוג:  Aleksandra Kurzak (16 בנובמבר 2015–?) אנג'לה גאורגיו (1996–2013) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (2008)  קצין בלגיון הכבוד (2020) 
 robertoalagna.net
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברטו אלאנְיָה (צרפתית: Roberto Alagna; נולד ב-7 ביוני 1963) הוא זמר אופרה צרפתי ממוצא סיציליאני בעל קול טנור.
שנים מוקדמות

אלאניה נולד בפרברי פריז ב-1963 למשפחת מהגרים מסיציליה. בתור נער בגיל העשרה נהג אלאניה לשיר מוזיקת פופ במופעי קברט בפריז תמורת תשר. בהשפעת סרטיו של מריו לנצה, והאזנה להקלטות של גדולי הטנורים, החליט להשקיע בתחום האופרה, אך רוב הידע שלו הוא מלימוד עצמי.
קריירה

לאחר שזכה בתחרות לזמרים ע"ש לוצ'אנו פבארוטי הופיע בשנת 1988 בהופעת בכורה מקצועית עם חברת גליינדבורן בתפקיד אלפרדו באופרה לה טרוויאטה של ורדי. הופעה זו הובילה להתקשרויות עם בתי אופרה בערים קטנות בצרפת ובאיטליה לרוב בתפקיד אלפרדו, תפקיד אותו שר מאז כבר מעל ל-150 פעם. הוא הרחיב את הרפרטואר שלו, והוזמן גם לבתי אופרה חשובים כלה סקאלה במילאנו בשנת 1990, בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון בשנת 1992, ובמטרופוליטן אופרה בניו יורק ב-1996 בתפקיד רודולפו בלה בוהם של פוצ'יני. אחת מהפריצות שלו לתודעה העולמית, הייתה הופעתו בקובנט גארדן בתפקיד רומיאו ברומיאו ויוליה של גונו בשנת 1994.
קריירה > שערוריות

את עונת 2006-2007 פתח אלאניה בלה סקאלה, בתפקיד רדמס בהפקה חדשה של אאידה בבימוי פרנקו זפירלי. בהופעה השנייה, ב-10 בספטמבר, לאחר האריה הראשונה, נקראו לעברו קריאות בוז מהלוג'ונה, היציע המפורסם של הסקאלה, בו עומדים חסידי האופרה המושבעים אשר לא פעם קוראים קריאות בוז לזמר שלא עומד בקריטריונים המחמירים. (אלאניה אינו הראשון ש"זכה" לקריאות בוז לאחר ביצוע האריה הזו בסקאלה, גם הטנור קרלו ברגונצי עבר חוויה דומה בשלהי הקריירה שלו). אלאניה נעלב, הניף את ידיו ברוגז ויצא בהפגנתיות מהבמה. מיד נשלח הזמר המחליף, אנטונלו פלומבי, שעלה לבמה עם מכנסי ג'ינס וחולצת T עד לסיום המערכה. פלומבי שר את התפקיד עד סוף הערב. הנהלת לה סקאלה פיטרה מיידית את אלאניה מכל ההופעות של אאידה, וכן ביטלה התקשרויות אחרות שלו עם בית האופרה, בטענה כי זוהי התנהגות כזו ילדותית ולא מקצועית. אלאניה טען מאוחר יותר כי התכוון רק לרדת מהבמה לכמה דקות בשביל להתרענן מפני שלא חש בטוב, אך טענה זו אינה עולה בקנה אחד עם תגובותיו הראשוניות לאחר האירוע.
במהלך 2007 בעודו שר את תפקיד פינקרטון באופרה מאדאם באטרפליי של פוצ'יני, התבקש אלאניה לשיר את תפקיד רומיאו ברומיאו ויוליה מול הזמרת אנה נטרבקו, במקום הזמר רולנדו וילזון שחלה. אחת ההופעות הללו שודרה בהבחנה גבוהה מהמטרופוליטן ל-447 תיאטראות, ונצפתה על ידי כמעט 100,000 איש ברחבי העולם. אשתו, הזמרת אנג'לה גאורגיו הגיעה לניו יורק לשהות איתו במהלך ספטמבר, ופוטרה בעקבות כך מהאופרה הלירית של שיקגו, מאחר שנעדרה מחזרות ללה בוהם.
באוקטובר התבקש ברגע האחרון לשיר בהפקה של אאידה במטרופוליטן במקום זמר שחלה, הופעה שלאחריה זכה לתשואות נלהבות מקהל.
חיים אישיים

אשתו הראשונה של אלאניה, פלורנס לנצ'ין, נפטרה בשנת 1994 מגידול במוח. לזוג יש ילדה בשם אורנלה. בשנת 1996 התחתן אלאניה בשנית עם זמרת הסופרן הרומניה אנג'לה גאורגיו. הזוג מרבה להופיע יחד בהופעות באופרה, וכן שרו יחד בעשרות הקלטות, הן של דואטים והן של אופרות מלאות. בשנת 2001 השתתפו השניים בהפקה קולנועית של טוסקה.
ארנו דוריאן

| --- | --- |

 הופעה ראשונה:  Assassin's Creed Unity
 יוצרים:  יוביסופט
 גילום הדמות:  דניאל ג'נוט (דיבוב ולכידת תנועה)
 מידע
 שם אמיתי:  ארנו ויקטור דוריאן
 תאריך לידה:  26 באוגוסט 1768
 מקום לידה:  ורסאי, ממלכת צרפת
 מקצוע:  בלש, לוחם צדק, מתנקש, משקיע, מהפכן
 חבר בקבוצה:  אחוות המתנקשים הצרפתית
 אזרחות:  ממלכת צרפת 
 דמויות קשורות
 משפחה:  קאלום לינץ' (צאצא)
 
ארנו ויקטור דוריאן (באנגלית: Arno Victor Dorian) הוא דמות בדיונית בזיכיון סדרת משחקי Assassin's Creed של חברת יוביסופט. הוא משמש כפרוטגוניסט המשחק "Assassin's Creed Unity" משנת 2014, אותו מגלם השחקן הקנדי דניאל ג'נוט באמצעות דיבוב ולכידת תנועה. יש לדמות הופעות נוספות בעיבוד הספרותי של הסדרה, "Assassin's Creed: Unity", וכן כהופעת אורח במשחק "Assassin's Creed Rogue" ובסרט הלייב אקשן "אמונת המתנקש" משנת 2016.
בהיסטוריה הבדיונית של הסדרה, ארנו דוריאן נולד למשפחת אצולה צרפתית-אוסטרית שהייתה נאמנה הרבה שנים לאחוות המתנקשים, ארגון סודי בדיוני שמבוסס על מסדר החשישיון בחיים האמיתיים. ארנו התייתם בגיל צעיר, כאשר אביו נרצח, ואומץ בידי משפחת דה לה סר, שלקחה עליו חסות ושימשה כאפוטרופוס. אולם ללא ידיעתו, משפחת דה לה סר היו ממסדר הטמפלרים, אויביהם המושבעים של המתנקשים, אשר מבוססים על מסדר אבירי היכל שלמה. מערכת היחסים הרומנטית בין ארנו לבין חברת ילדותו אליז דה לה סר היא מרכזית בסיפור המשחק, ואירועי המשחק מתחילים כאשר אביה נהרג. ארנו חוקר את הנסיבות שהובילו למותו, ומצטרף לאחוות המתנקשים עם פרוץ המהפכה הצרפתית.
דמותו של ארנו דוריאן זכתה לביקורות מעורבות ממבקרים, כאשר חלקם מתחו ביקורת על כך שהדמות משעממת ונשכחת למדי יחסית לפרוטגוניסטים אחרים בסדרת המשחקים, בעוד אחרים שיבחו אותו כדמות חביבה עם סיפור רקע מעניין.
פיתוח הדמות > גילום הדמות

השחקן הקנדי דניאל ג'נוט מדובב את הדמות ומגלם אותה באמצעות לכידת תנועה. ג'נוט שיבח את התסריט ואת כותב המשחק על הסיפור המורכב והרגשי, מה שמשך אותו במקור לגלם את הדמות. הוא תיאר את הדמות כאחת שניתן להזדהות עמה ושהיא ניתנת להערצה, שמשתמשת בהומור כאמצעי התמודדות בצורת הערות בזק ומשפטי מחץ סרקסטיים. ג'נוט מציין שארנו הוא טיפוס סקפטי שתמיד מפקפק בכל מה שקשור לאחוות המתנקשים, כולל במטרתם והדרך בה הם פועלים. כמו כן, שאישיותו העוקצנית של ארנו ונטייתו להעלות שאלות לגיטימיות נחוצה מאוד במשחק וידאו שבמידה רבה מתעכב על הרצון להאמין בעלילה שתהיה הגיונית.
למרות שהמשחק "unity" מתרחש בפריז וכולל דמויות צרפתיות רבות, שורות הדיאלוג שלהן לא נאמרות בניב צרפתי. כמו דמויות אחרות במשחק, ג'נוט השתמש במבטא בריטי עבור ארנו, כשמספר מועט של משפטים נאמרו בשפה הצרפתית. הוא הסביר שצוות המפתחים חשב על הוספת מבטא צרפתי בדיאלוגים, אך ההחלטה הסופית הייתה להשתמש במטפורה הקולנועית למבטא בריטי היסטורי כמו למשל בסרט הקולנוע "גלדיאטור". ג'נוט האמין שהדבר אינו ראוי משום שאנגלית שנאמרת במבטא צרפתי אינה "מגניבה" כמו מבטא בריטי, וכי הדבר שגרתי בעיבודים קולנועיים שבשפה זרה במדיום האנגלי.
ג'נוט העריך שאורכו של התסריט עבור סיפור המשחק היה בין 350 ל-400 עמודים, לא כולל דיאלוגים למשימות הצדדיות. לצורך השוואה, תסריט רגיל של סרט קולנוע הוא באורך של 120 עמודים לכל היותר. התסריט לאפקטים קוליים, שכולל משפטי מחץ, ארך כ-60 עמודים. ג'נוט ציין שלא הייתה אפשרות לאימפרוביזציה של משפטים חדשים או אלתורים על המקום, למרות שהוא למד להבין את הדמות היטב והיו לו פרשנויות משלו כיצד הדמות תגיב במצבים מסוימים. הוא ציין שהמפיקים היו פתוחים לשיתופי פעולה עם שחקני הדיבוב, ולקחו מהם משוב לשינוי פוטנציאלי של הדיאלוג. עבור לכידת התנועה של הדמות, ג'נוט לבש חליפה עם סימונים מיוחדים לצורך התייחסות בשעת מידול הדמות, בנוסף למצלמת פנים ומיקרופון ללכידת הבעות הפנים. לכידת התנועה התקיימה בסטודיו שאובזר בכמות גדולה של מצלמות שילכדו את התנועתיות מזוויות שונות, וכאשר הוא מבצע סצנה מסוימת, גם מצלמות ועזרי הקלטה ידניים עקבו אחר תנועותיו. לדבריו, לקח לו זמן להתרגל למצלמת הפנים, והוא היה צריך ללמוד איזה הבעות פנים היו נכונות לעשות ואיזה לא בהתאם להגבלות המכשיר. לסצנה רומנטית קרובה בין דמויותיהם של ארנו ואליז, הוא ביצע חזרה ראשונה עם השחקנית שמגלמת את דמותה ללא מצלמת הפנים כדי להבין תחילה את ההרגשה הכללית והעומק הרגשי, ואז ביצעו שוב את הסצנה עם מצלמות הפנים, אולם במרחק כף רגל. ג'נוט סיים את דבריו באומרו שהיה זה תענוג לעבוד עם חליפה שלוכדת כל תנועה, ולגלם את הדמות באופן פיזי, מה שגם עזר לו לדקלם את שורותיו בצורה יעילה יותר.
הופעות הדמות > הופעות נוספות

דמותו של ארנו מופיעה בנובליזציה על המשחק באותו שם.
ארנו הצעיר מופיע בארמון ורסאי במהלך סצנת הסיום של המשחק "Assassin's Creed Rogue". במשחק זה, השחקן מגלם את דמותו של שיי פטריק קורמק, המתנקש שהפך לטמפלר והרג את אביו של ארנו, צ'ארלס דוריאן. בנוסף, תלבושתו של ארנו ניתנת לפתיחה במשחק "Rogue", וגם בגרסה בהפרדה גבוהה של המשחק "Assassin's Creed III", אם כי היא אינה דומה לגרסה הסופית שמופיעה במשחק "Unity".
דמותו של ארנו מופיעה בהופעת אורח בסרט הלייב אקשן "אמונת המתנקש" משנת 2016, וזאת בתור חיזיון שאותו רואה קאלום לינץ' (בגילומו של מייקל פסבנדר) אחרי שהוא מסכים לקבל את מורשתו לקראת סופו של הסרט. הנובליזציה של הסרט מאשרת שארנו הוא אבי אבותיו של לינץ'.
ניתן לשחק בדמותו של ארנו במשחק המובייל בגלילה צדדית "Assassin's Creed Unity: Arno's Chronicles", ששוחרר לסדרת הסמארטפונים של וואווי הונור בשנת 2017. המשחק עוקב באופן רופף אחרי עלילת "Unity".
אנה נטרבקו

| --- | --- |
צילום מ-2013 ברומא
 לידה:  18 בספטמבר 1971 (בת 53) קרסנודאר,חבל קובאן, רוסיה, ברית המועצות 
 מוקד פעילות:  רוסיה, אוסטריה 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  lyric-dramatic soprano 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון 
 בן או בת זוג:  Yusif Eyvazov (29 בדצמבר 2015–26 ביוני 2024)  Simone Alberghini (1999–2007) Yusif Eyvazov (2014–29 בדצמבר 2015) בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  Casta diva Award (1998)  Echo Klassik Female Singer of the Year (2014)  פרס גרמופון הזהב (2010)  Echo Klassik Female Singer of the Year (2016)  פרס פולר למוזיקה (2020)  אות מסדר הידידות (21 במאי 2018)  Österreichischer Musiktheaterpreis (2022)  Hero of Labour of Kuban (4 במאי 2008)  נוצת הזהב (2007)  Echo Klassik Female Singer of the Year (2004)  אמן העם של הפדרציה הרוסית (פברואר 2008)  פרס הפדרציה הרוסית (2004)  פרס התקשורת הגרמנית (2006)  Echo Klassik Female Singer of the Year (2005)  Classic Brit Awards 
 annanetrebko.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אנה יורייבנה נטרבקו (ברוסית: Анна Юрьевна Нетребко, בגרמנית: Anna Netrebko; נולדה ב-18 בספטמבר 1971 בקרסנודר, רוסיה) היא זמרת אופרה רוסייה-אוסטרית.
דיסקוגרפיה

1997 — Glinka: Ruslan and Lyudmila, Philips;
1998 — Prokofiev: Betrothal in a Monastery, Philips;
2001 — Prokofiev: Love for Three Oranges, Philips;
2003 — Prokofiev: Enfant terrible a selection of his works, Decca;
2003 — Opera Arias, Deutsche Grammophon;
2004 — Sempre Libera, Deutsche Grammophon;
2005 — Violetta — Arias and Duets from Verdi’s La Traviata, Deutsche Grammophon;
2005 — Verdi’s La Traviata, Deutsche Grammophon;
2006 — Mozart-Album, Deutsche Grammophon;
2006 — The Russian Album, Deutsche Grammophon;
2007 — Duets (with Rolando Villazon), Deutsche Grammophon.
Opera Arias, Sempre Libera также изданы в формате SACD
Verdi’s La Traviata, Violetta — Arias and Duets from Verdi’s La Traviata, Duets deluxe-edition.
Violetta — Arias and Duets from Verdi’s La Traviata, The Russian Album, Duets DVD
Opera Arias, Sempre Libera, The Russian Album - СIS-edition
הערות שוליים

↑  שגיא בן נון‏, "אולי הקהל בארץ אפילו ישיר איתנו": כוכבת-העל של רוסיה מתרגשת לחזור לישראל, באתר וואלה, 12 בספטמבר 2022
| זוכי פרס פולאר למוזיקה |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-90 | פול מקרטני / המדינות הבלטיות (1992) • דיזי גילספי / ויטולד לוטוסלבסקי (1993) • קווינסי ג'ונס / ניקולאוס הרנונקור (1994) • אלטון ג'ון / מסטיסלב רוסטרופוביץ' (1995) • ג'וני מיטשל / פייר בולז (1996) • ברוס ספרינגסטין / אריק אריקסון (1997) • ריי צ'ארלס / ראווי שנקר (1998) • סטיבי וונדר / יאניס קסנאקיס (1999) |  |
| שנות האלפיים | בוב דילן / אייזק שטרן (2000) • ברט בכרך / רוברט מוג / קרלהיינץ שטוקהאוזן (2001) • מרים מקבה / סופיה גוביידולינה (2002) • קית' ג'ארט (2003) • בי. בי. קינג / ג'רג' ליגטי (2004) • ז'ילברטו ז'יל / דיטריך פישר-דיסקאו (2005) • לד זפלין / ואלרי גרגייב (2006) • סאני רולינס / סטיב רייך (2007) • פינק פלויד / רנה פלמינג (2008) • פיטר גבריאל / חוסה אנטוניו אבראו / אל סיסטמה (2009) |  |
| שנות ה-2010 | ביורק / אניו מוריקונה (2010) • רביעיית קרונוס / פטי סמית' (2011) • פול סיימון / יו-יו מה (2012) • יוסו נ'דור / קייג׳ה סאריאהו (2013) • צ'אק ברי / פיטר סלארס (2014) • אמילו האריס / אוולין גלני (2015) • מקס מרטין / צ'צ'יליה ברטולי (2016) • סטינג / ויין שורטר (2017) • מטאליקה / המכון הלאומי למוזיקה באפגניסטן (2018) • גראנדמאסטר פלאש / אן-סופי מוטר / מנגנים לשינוי (2019) |  |
| שנות ה-2020 | אנה נטרבקו / דיאן וורן (2020) • איגי פופ / אנסמבל אנטרקונטמפורן (2022) • כריס בלקוול / אנז'ליק קיג'ו / ארוו פרט (2023) • נייל רוג'רס / אסה-פקה סאלונן (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444820205171  PLWABN: 9810531312605606  BIBSYS: 4105453  BNE: XX4715984  BnF: cb14210816v (data)  CANTIC: a12354247  CiNii: DA11103231  GND: 129477354  ISNI: 0000 0001 1645 4515  LCCN: no97065040  LNB: 000100872  MusicBrainz: 90cba256-80b2-464f-9d58-a877a3757d3a  NKC: xx0014480  NLK: KAC201714798  NTA: 258422335  RERO: 02-A009683956  SELIBR: 289077  SUDOC: 095315349  VIAF: 54358293   WorldCat (עם VIAF): 54358293