מורפולוגיה של הצמח - מונחים
פרח

אַבְקָה, גרגרי אבקה (Pollen Grains) – האבק הנמצא בתוך לשכות המאבק והמשמש להפריית הביציות. גרגר אבקה הוא בעצם אחד מארבעה תאי רבייה זכריים (גמטות זכריות) שנוצרים מכל תא-אם בשקי האבקה. אפשר שהתאים הללו בבגרותם יהיו מפורדים ליחידים, או לפעמים מאוחים לחבילות של רביעיות (Tetrads), של 16 או 32 לאבקית.
אבקית (Pollinium, pl. Pollinia) – גרגרי האבקה שבשק האבקה דבוקים למסה צפופה אחת (למשל, בסחלביים). כאשר האבקית צפופה פחות, כלומר שהיא מורכבת מקבוצות קטנות יותר של גרגרי אבקה אז הן קרויות מַסּוּלוֹת (Massulae) ואלו מחוברות ביניהן בדרך כלל בחוטי ויסצין (במיוחד בסחלבים, נר-הלילה).
אַבְקָן (Stamen) – 1.האיבר הזכרי של הפרח הכולל מַאֲבָק וזִיר; 2. האיבר הזכרי של הפרח המייצר גרגרי אבקה.
מכלול האבקנים (Androecium) – מערך האבקנים בפרח אחד.
didynamous מתאר את מכלול האבקנים המורכבת מארבעה אבקנים, כאשר שניים מהם ארוכים באופן מובהק מהשניים האחרים.
אַבְקָן אֶפִּיפֶּטַלִי (Epipetalous) – אבקן שמעורה בדרגות שונות בעלה כותרת.
אַבְקָן עָקָר (Staminode) – אבקן מנוון (זעיר עד גדול), לפעמים הוא נושא מאבק, אך ללא אבקה ולא מתפקד (antherode).
אַבְקָנִי (Staminate) – תואר לפרח זכרי שנושא אבקנים (איברים זכריים) בלבד ואיבריו הנקביים מנוונים או חסרים.
אוֹגֶן הַכּוֹתֶרֶת או הגביע (Limb) – (אוגן פירושו שפה של כלי) השפה המורחבת של הכותרת או הגביע, הפשוטה על פי רוב (בזווית ישרה או מסוימת) לצדדים.
אוּנָה (Lobe) – חלק העלה או הכותרת או הגביע המובדל על ידי שסעים או מפרצים, כל אחד מהחלקים אינם נפרדים לחלוטין זה מזה. החלק נוצר על ידי שיסוע או פגימה באבר שלם; התפתחותו של עלה בעל אונות היא תוצאה של פעילות בלתי שווה של שולי העלה. באזוריהן של האונות לעתיד התחלקות תאי השוליים ניכרת, בעוד שבאזורי המפרצים הפעילות היא מעטה או נעדרת כליל.
אוּנִית, אוּנָנִית (Lobule) – אונה זעירה או משנית (אונת משנה).
אָזְנִית, אוזנית (Auricle, adj. Auriculate) – אונה או תוספת קטנה בצורת אוזן קטנה במפגש של נדן עלה לטרף, או בבסיס עלה ועלעל או באונה של כותרת או בראש הפרי.
בֵּיצִית (Ovule) – 1. הגופיף בשחלה אצל מכוסי זרע, שעטוף במעטה אחד או שניים, וממנו מתפתח הזרע וקשור לאזור ייחודי מעובה בדופן עלה השחלה, המכונה שליה; 2. הגופיף שבתוך בחיק קשקש אצל חשופי-הזרע, שממנו מתפתח הזרע אחרי ההפריה.
ביצית ישרה, אַטְרוֹפִית (Atropous, Orthotropous) – הקודקוד של גוף הביצית בקו ישר עם העוקץ שלו ובהמשכו.
ביצית הפוכה, אַנְאַטְרוֹפִּית (Anatropous) – הקודקוד של גוף הביצית מופנה אחורה בכיוון לבסיס העוקץ שלו.
ביצית דקת דופן (Tenuinucellate) – גוף הביצית (נוּצֶלוּס) קטן; ביצית שלא מתפתחת בה רקמה של תאי דופן המפרידים בין גוף הביצית ואחר כך בין שק העובר לאיפדרמיס; גופיף הביצית הוא דק.
ביצית עבת דופן (Crassinucellate) – גוף ביצית (נוּצֶלוּס) גדול; ביצית שמתפתחת בה רקמה של תאי דופן המפרידים בין גוף הביצית ואחר כך בין שק העובר לאיפדרמיס, גופיף הביצית הוא עבה.
גוף הביצית, נוּצֶלוּס (Nucellus) – החלק המרכזי של הביצית שממנו מתפתח שק העובר ואחר כך הזרע אחרי ההפריה.
חַלַזָה (Chalaza) – אזור החיבור בין מעטי הביצית לבין עוקץ הביצית.
מעטה הביצית, אינטגומנט (Integument) – מעטה הביצית העוטף את גופיף הביצית. ביצית עם מעטה אחד מכונה Unitegmic ועם שניים Bitegmic. בצמחים מסוימים מתפתח מעטה שלישי המכונה עֲטִי או אָרִילוֹס (Aril) מבסיס הביצית.
עֲטִי, אָרִילוֹס (Aril) – מעטה עסיסי או שומני הגדל מעוקץ הביצית והעוטף את הזרע כולו או את חלקו. מצוי בצמחים מעטים בלבד.
עֹקֶץ הַבֵּיצִית, עוקץ הביצית (Funiculus, funicle) – רקמה בקצה הביצית המחברת את הביצית לשליה. ראו חלזה.
פומת הביצית, מיקרופילה (Micropyle) – פתח בקצה החופשי של הביצית בין המעטים.
תפר (Raphe) - 1. החלק של עוקץ הביצית בביצית הפוכה (anatropous ovule) שמעורה באופן חלקי או מלא במהלך ההתפתחות עם הכיסוי החיצוני של הביצית ולעיתים יוצר רכס לאורך גוף הביצית או כקו ברור על פני הזרע; 2. האזור שבו עוקץ הביצית מחובר (מעורה) לגוף הביצית.
גָּבִיעַ (Calyx) – 1. החלק החיצוני הירוק של עטיף הפרח. 2. דור העלים החיצוני של פרח, הירוק בדרך כלל.
גביע דמוי חרוט הפוך (Obconical)
גביע דמוי פעמון (Campanulate)
גביע דמוי צינור (Tubular)
גביע שעליו מאוחים (adj. Gamosepalous) – גביע שעליו מאוחים
גְּבִיעוֹן (Calycule, Epicalyx) – 1. מין עטיף חיצוני נוסף על הגביע; 2. מעטפת ירוקה בת 2 או יותר עלעלים או אונות, הנמצאת מתחת לגביע אמיתי, נראה כגביע שני.
גִּינוֹבַּסִי (Gynobasic) – מתייחס לעמוד העלי שיוצא מבין מגורות השחלה, מבסיס השחלה.
גִּינוֹפוֹר, נוֹשֵא שַחֲלָה (Gynophore) – 1. עוקץ המצעית אותו חלק מן המצעית, שנושא את עלי השחלה והתארך (למשל בצלף); 2. עוקץ המצעית הנושא את השחלה שהתפתח מעלי הכותרת ולא מהשחלה. 3. הניצב שבין קרקעית הגביע ובסיס השחלה (מתפתח לנושא פרי). אנדרוגינופור (Androgynophore) – עוקץ המצעית – אותו חלק מן המצעית, שנושא עלי שחלה ואבקנים והתארך.
גְּלוּמָה (Glume) – חָפֶה (אחד משניים) בִּבְסיס השיבולית בצמחים ממשפחת הדגניים.
דּוּ־מִינִי, אַנְדְּרוֹגִינִי (Androgynous) – פרח (או שיבולית) גם זכר וגם נקבה, מכיל גם אבקנים וגם שחלה שאינם מנוונים.
דּוּ-שִׂפְתָנִי (Bilabiate, Two-Lipped) – 1. גביע או כותרת מאוחה עלים בעלי שתי שפות ובלתי נכון שצורתו דומה פחות או יותר לפה בעל שתי שפתיים. 2. תואר לפרח ממשפחת השפתניים.
דיכוגמיה (Dichogamy) – מנגנון של הפרדה בזמן בין חיוניות השחלה והצלקות לבין חיוניות האבקנים, בפרחים דו-מיניים. זהו מנגנון חשוב למניעה או צמצום של האבקה עצמית. הטרודיכוגמיה הוא מקרה פרטי של דיכוגמיה בו שני הטיפוסים הגנטיים נמצאים באוכלוסייה באותה תדירות, שונים ברצף זמנים של מהלך הפריחה (למשל, שיזף מצוי).
דָּרְבָּן, דורבן (Spur) – 1. חלק נבוב דמוי צינור או שקיק הבולט מתוך בסיס עטיף הפרח ועל פי רוב מכיל צוף. 2. בליטה נבובה הבולטת על פי רוב מתוך הבסיס של עטיף הפרח, והיא על פי רוב מאורכת, הדומה לצינור או לשופר או לשקיק ומכילה על פי רוב צוף. הבליטה נוצרת על פי רוב על ידי התארכותם של עלי העטיף והוא משמש בית קיבול לצוף.
הַאֲבָקָה (Pollination) – העברת גרגרי אַבְקָה מאבקָני הפרח אל צלקת השחלה.
הֶטֶרוֹסְטילְיָה, הטרוסטיליה, (Heterostyly) – מצב שבו באותה אוכלוסיית המין מצויים שני טיפוסי פרחים או יותר בפרטים שונים הנבדלים זה מזה באורך של עמודי העלי ביחס לאורכם של האבקנים. למשל בטיפוס אחד האבקנים ארוכים ועמוד העלי קצר ובשני ההפך. (ראו: שנית גדולה ועופרית אירופית). דיסטיליה הוא מצב שבו קיימים שני טיפוסים. ואילו טריסטיליה או הטרוטריסטיליה הוא מצב שבו קיימים שלושה טיפוסים של עמדה יחסית של דורי הצלקות והמאבקים. שלושת הטיפוסים של הפרחים הם: טיפוס L שבו עמוד השחלה גבוה והאבקנים ברמת ביניים וגם בתחתית הפרח, טיפוס M שבו הצלקות נמצאות במרכז הפרח, בעמדת ביניים, והאבקנים ממוקמים גם בחלק העליון של הפרח וגם בחלקו התחתון, וטיפוס S שבו הצלקות נישאות על עמודי שחלה קצרים וממוקמים בתחתית הפרח ואילו האבקנים נמצאים גם במרכז הפרח וגם בחלקו העליון.
הרקוגמיה (Herkogamy) – הפרדה בין במרחב או בזמן או בשניהם גם יחד בין איברי הזכר ואיברי הנקבה בפרח.
זִיר (Filament) – חֵלק האבקן הנושא עליו את המאבָק.
חָפֶה (Bract, Floral Bract, Bractea) – עלה קטן, ירוק או צבעוני או קרומי, שלרוב שונה בצורתו מהעלים הרגילים של הגבעול, שמחיקו יוצא עוקץ הפרח או עוקץ התפרחת. לעיתים החפים יוצרים מעטפת המלווה תפרחת.
דְּמוּי-חָפֶה (Bract-Like, Bracteatus) – דומה לחפה.
חפי התפרחת (Involucellar Bractlet) – 1. קבוצה של חפים; 2. המונח האנגלי הוא מילה נרדפת לעלי הגבעול. 3. חפית קטנה שנמצאת בתוך או מתחת למעטפת (involucre) של תפרחת, במיוחד במשפחות צמחים כמו המורכבים (Asteraceae).
חפיפה (overlap, imbricate) – אופן סדור עלי העטיף, כך שלפחות חלק מהשוליים חופף מבחוץ וחלק מבפנים. ויוצרים מבנה:
מפותל (contorted) – לכל עלה כותרת יש קצה אחד שחופף את הקצה של עלה כותרת סמוך מבחוץ, וקצה שני שנמצא מתחת לעלה כותרת סמוך אחר.
ספירלי (cochleate) – עלה כותרת אחד עם שני קצוותיו מחוץ לקצוות של עלי הכותרת הסמוכים ועלה כותרת אחד עם שני קצוותיו בתוך הקצוות של עלי הכותרת הסמוכים ושאר עלי הכותרת עם קצה אחד בחוץ וקצה אחד בפנים.
חמש-אלכסוני (quincuncial) – 5 עלי עטיף מסודרים כך: שניים מהם עם שני קצוותיהם בפנים, שניים עם שני קצוותיהם בחוץ, ואחד עם קצה אחד בחוץ וקצה אחד בפנים.
מטריה מקופלת (contortiplicate) – שבו כל עלה כותרת חופף את העלה הסמוך לו בקצה אחד, והעלים מאוחים בבסיסם, יוצרים מבנה הדומה למטריה מגולגלת.
חָפית (Bracteole, Bractlet) – 1. עלה קטן או עלים קטנים הנמצאים באופן יחיד או בזוגות, בדרך כלל נגדיים, על עוקץ הפרח (pedicel). החפה מהווה את עלה הלווי של הניצן (הכולל את העוקץ והפרח; לפעמים הפרח מחוסר עוקץ והחפיות סמוכות לפרח; או 2. חפה קטן או משני, במיוחד בפרחים היחידים שבתפרחת.
כּוֹתֶרֶת (Corolla) – עָלים צבעוניים המהַווים את הדוּר הפנימי או הדוּרים הפנימיים של הפֶרַח.
כּוֹתֶרֶת דמוית מסמר (Salverform) – כותרת רב-סימטרית, שצורתה צינור ארוך ודק, שפתחו לפתע מתרחב מאוד ואז היא פרושה כגלגל או כצלחת ורק בסיסה מאוחה.
כּוֹתֶרֶת גַּלְגַּלִּית (Rotate) – כותרת רב-סימטרית, לא מאוחת עלים, בעלת צינור קצר מאוד ושפה רחבה ושטוח (האונות פרושות).
כּוֹתֶרֶת כדית, דמוית כד (Urceolate) – 1. כותרת רב-סימטרית דמוית כד קטן או צנצנת שפיו מצטמצם בהדרגה לעבר האונות, 2. כותרת רב-סימטרית דמוית כד קטן שבדרך הכותרת פונה כלפי מטה. עלי הכותרת מתמזגים לצורת כדור כמעט סגור, ונפרדים בפתח לעלי כותרת בודדים.
כּוֹתֶרֶת מַשְׁפֵּךְ, משפכית (Funnelform, Infundibular, Funnel-Shaped) – כותרת כותרת רב-סימטרית, שמתרחבת בהדרגה מהבסיס ומסתיימת בצורה פתוחה או בצורת לפיד או משפך.
כּוֹתֶרֶת פַּעֲמוֹנִית (Campanulate) – כותרת רב-סימטרית בעלת צינור רחב אשר מתרחב בהדרגה לעבר האונות המתרחבות (קצות עלי כותרת). אורך הצינור בדרך כלל קצר יותר ורחב יותר מכותרת צינורית, וסגור יותר מכותרת כוכבית.
כּוֹתֶרֶת פַּרְפָּרָנִית (Papilionaceous Corolla) – כותרת "לא נכונה" האופיינית למשפחת הפרפרניים, בעלת חמישה עלים: שני עלי "סירה" צמודים זה לזה בתחתית, מעליהם שני עלי "משוטים", ומעליהם עלה "מפרש" אחד התוחם את האבקנים והצלקת.
כּוֹתֶרֶת צִנּוֹרִית (Tubular) – 1. כותרת רב-סימטרית בעלת צינור במידה מה ודק וגלילי שאינו מתרחב בהדרגה 2. כותרת רב-סימטרית בעלת צינור שצדדיו ישרים וניצבים, והוא מורכב מעלי כותרת מאוחדים, לעיתים קרובות נפרד בפתח לצורת לפיד.
כַּנית (Stylopodium) – הבסיס המעובה של שני עמודי השחלה בפרח של משפחת הסוככיים.
כפתור (Flower bud) – פקעית, ניצן של הפרח
לֹע, לוע הכותרת (Throat) – פי הכותרת או פי צינור הכותרת.
לִשְׁכָּה, אֻנָּה (Cell, Loculus, Theca, Thecous, Lobe) – מגורה אחת של מאבק המכילה שני שקי אבקה (Pollen Sac).
מַאֲבָק (Anther) – החלק העליון של האבקן המכיל את האבקה; הוא מחולק על פי רוב לשתי לשכות (Bilobed, Dithecous), לעיתים רחוקות עם לשכה אחת (Nilocular Anter). כל לשכה בנויה משני שקי אבקה. ברוב הצמחים נפתח המאבק לאורך סדקים (פיה, Stomium ) שבין שני שקי האבקה של אותה לשכה (Slits ). בחלק קטן מן הצמחים פתיחת המאבקים תהיה פתיחה קודקודית (Pore ) בכל אחת מהלשכות או פתיחה של כל אחד משקי האבקה באמצעות קשוות (Valves ) לאורך צידי המאבק; בין שתי הלשכות מפרידה רקמה סטרילית הקרויה קונקטיב . במילים אחרות, הלשכות מוקפות ומאוחות פחות או יותר לכל אורכם ברקמה חיבורית (קונקטיב) שמפותחת היטב. מבחינים בסוגי חיבור של המאבק (באמצעות הקונקטיב, הרקמה החיבורית שלו) לזיר:
המאבק מתחבר מבסיסו אל הזיר (Basifixed Anther);
המאבק מתחבר מגבו אל הזיר באזור צר יחסית (Dorsifixed Anther);
נקודת החיבור של המאבק לזיר נעה ומשתנה סביב החלק האמצעי של גבו (Versatile), סוג של 2.
הזיר מחובר אל המאבק בצורה כזו שהמאבק מקיף את הזיר בנקודת החיבור (Centrifixed Anther).
כאשר הלשכות מוקפות ומאוחות פחות או יותר לכל אורכם ברקמה חיבורית מפותחת היטב (Embedded Anther).
מַאֲבָק עם לשכה אחת (Nilocular Anter) – החלק העליון באבקן מכיל לשכה אחת כתוצאה של הרס לשכה אחת או של הרס ברקמת החיבור, שמחזיקה את שתי הלשכות, או של הרס החריצים האורכיים שמפרידים בין המיקרוספורנגיה.
מְאֻחֶה מאוחה (United, Connate) – איבר מחובר לאיבר אחר מאותו סוג, ובעיקר חלקים של אותו איבר; למשל, עלי גביע היוצרים גביע דמוי פעמון, או עלי כותרת היוצרים צינור כותרת או מספר אבקנים.
מהודק (Adherent) – רקמות של איבר אחד מחוברים לרקמות של איבר מסוג אחר אבל לא באופן אורגני (בשונה ממאוחה ומעורה).
מְגוּרָה (Locule, Loculus, Cell, Lobe) – חלל קטן נפרד או חלקו שמוגבל על ידי מחיצות במיוחד בשחלה או במאבק.
מְעֹרֶה, מעורה (Adnate) – רקמות של איבר אחד מחוברות לרקמות של איבר מסוג אחר באופן אורגני. למשל אבקן לעלה כותרת. בניגוד: חופשי, מופרד (Free).
מֻפְרָד, מופרד (Distinct) – 1. חופשי או נפרד, משמש גם במובן של "ברור, גלוי". בדרך כלל ההפך ממאוחה (Connate), לעיתים רחוקות ההפך ממְעֹרֶה (Adnate).
מוץ (Pale) – אחד משני קשקשים (מוץ עליון ומוץ תחתון) המהווים את עטיף הפרח במשפחת הדגניים, ולאחר הבשלת הפרי משמשים כמעטפת סביב הזרע.
מְחִצָה (Septum, pl. Septa, Partition) – דופן דקה או קרום המבדיל בין חללים או שכבות של רקמות רכות. למשל, בשחלה, במאבק, בשקי האבקה ובפרי.
מַלְעָן (Awn, Arista) – 1. זיף קשה או חוד ארוך בקצה חפה או עלה או עוקץ; 2. זִיף קשה בִּקצֵה או על גב המוֹץ או הגלומה של מינים רבים במשפחת הדגניים.
מפרש (Standard, Vexillum) – העלה העליון והבולט בכותרת פרפרנית.
מַצָּעִית (Receptacle, Thalamus, Disc, Disk) – 1. הקצה העליון שהוא מורחב ומעובה פחות או יותר של עוקץ הפרח שעליו נישאים העטיף, האבקנים והעלי; 2. במשפחת המורכבים (Asteraceae), מתייחס לעיתים קרובות לחלק המוגדל והשטוח בקצה הגבעול הנושא את הפרחים ואת חפי התפרחת.
משוטים (Wings) – העלים הצדדים בכותרת פרפרנית.
מְשֻלְשָל, משולשל, מִשְׁתַּלְשֵׁל (Pendulous, Drooping) – 1. תלוי; 2. שראשו נטוי כלפי מטה; 3. הביציות מסודרות בחלק העליון של שחלה שהעלים שלה מאוחים (Syncarpous Gynoecium), ולכן הן תלויות.
ניצן (Flower Bud)
נָכוֹן, סימטרי (Regular) – פרח (גביע או כותרת, עלה) שאפשר לחצות אותו לאורכו לשני חצאים שווים על ידי 2 או יותר מישורים.
נכון דו-סימטרי (Disymmetric, Bilaterally Symmetric) – פרח נכון שאפשר לחצות אותו לאורכו לשני חצאים שווים על ידי 2 מישורים בלבד.
נכון רב-סימטרי (Radially Symmetrical, Polysymmetrical) – פרח נכון שאפשר לחצות אותו לאורכו ליותר מ-2 מישורים.
אַסִימֶטְרִי, לא סימטרי (Asymmetrical) – שאין בו התאמה בין שני צדדים מקבילים. למשל, עלה שעורקו הראשי מחלק אותו לשני חלקים בלתי שווים, לא מתקבלת תמונת מראה או זהות של שני חצאים.
בלתי נכון (Irregular) – פרח, גביע או כותרת, שאפשר לחלקו לשני חצאים שווים רק על ידי מישור אחד בלבד, הוא המישור החותך את האיבר מלפנים לאחור.
סירה (Keel) – העלים התחתונים בכותרת פרפרנית.
עֹקֶץ הַבֵּיצִית, עוקץ הביצית (Funiculus) – רקמה בקצה הביצית המחברת את הביצית לשליה. ראו חלזה.
עֹקֶץ הַפֶּרַח, עוקץ הפרח (Pedicel) – 1. הפרק שמתחת לפרח והוא חלק מציר הפרח הנושא את כל יתר איברי הפרח; 2. הניצב שעליו נישא הפרח.
עָטִיף (Perianth) – 1. עלי כותרת או עלי גביע של הפרח; 2 כלל העלים העוטפים את אברי הרבייה של הפרח.
עטיף כפול – עטיף הפרח המורכב גם עלי כותרת וגם עלי גביע.
עטיף פשוט – עטיף הפרח שאינו מורכב אלא סוג אחד של עלים ושאינו נבדל לגביע או לכותרת.
עטיף גביעוני – עטיף שעליו ירוקים.
עטיף כותרתי – עטיף שעליו צבעוניים בדרך כלל.
עֲטָרָה (Corona) – עטיף צבעוני משני, המחובר מבפנים אל הכותרת, או אל העטיף הצבעוני העיקרי כמו בפרח הנרקיס.
עֲלֵה גָביעַ (Sepal, adj. Sepaloid) – 1. עלה יחיד של גביע. 2. דמוי עלי גביע (דמוי גביע), למשל חפים כשהם ירוקים ומסודרים בטבעת מתחת לפרח או תפרחת.
עֲלֵה כּוֹתֶרֶת (Petal) – עלה יחיד של כותרת.
עֱלִי (Pistil) – איבר הנקבה בפרח. מורכב משחלה, עמוד עלי (לעיתים רחוקות הוא נעדר) וצלקת. (המונח עלי הוא ארכאי ויצא מן השימוש).
עלי מנוון (Pistillode) – שריד של איבר רבייה נקבי עקר בפרח זכרי.
עֶלְיָני (Pistillate) – פרח נקבי, פרח המכיל עלי (או עליים) ואין בו אבקנים. (המונח ארכאי ויצא מן השימוש).
עַמּוּד עֱלִי, עמוד שחלה (Style) – עמוד דק המחבר בין השחלה והצלקת, דרכו מועברת האבקה הנקלטת בצלקת אל השחלה. הוא נוצר מהתארכותו של עלה שחלה או מקבוצת עלי שחלה מאוחים. לא בכל הפרחים הוא נמצא, ואז הצלקת יושבת. Flexistyly – התכופפות של עמוד שחלה במהלך ההבשלה המינית תוך כדי התקדמות או התרחקות אל עמדה המאפשרת האבקה יעילה.
פגה (Syconium)
פרוטאנדריה, פרוטנדריה(Protandrous, Protandry) – דיכוגמיה שבה האבקנים מבשילים לפני השחלה. זוהי הצורה השכיחה יותר של דיכוגמיה.
פרוטוגיניה (Protogynous, Protogyny) – דיכוגמיה שבה השחלה והצלקות מבשילות לפני האבקנים ולפני פיזור גרגרי האבקה. זוהי הצורה הפחות שכיחה של דיכוגמיה.
פֶּרַח אַבְקָנִי (Staminate Flower) – פרח זכרי, המכיל אבקנים בלבד ואיבריו הנקביים מנוונים או חסרים.
פֶּרַח אֶפִּיגִינִי (Epigynous Flower) – פרח בעל שחלה תחתית.
פרח בלתי-נכון (Irregular Flower) – 1. פרח שאפשר לחלקו לשני חצאים שווים רק על ידי מישור אחד בלבד, הוא המישור החותך את האיבר מלפנים לאחור. 2. פרח בעל עטיף לא סימטרי או בעל סימטריה על ציר אחד בלבד (זיגומורפיים, Zygomorphic).
פרח דּוּ־מִינִי, אַנְדְּרוֹגִינִי (Hermaphrodite, Androgynous Flower, Bisexual) – 1. פרח בעל שחלה ואבקנים; 2. גם זכר וגם נקבה. המונח cosexual מדגיש לא רק את הנוכחות של שני סוגי האיברים המיניים, אלא גם את העובדה שהם פעילים ומתפקדים בו-זמנית באותו פרח (כלומר, יש תאימות תפקודית מלאה בין אבקנים ועלי).
פרח היפוגיני (Flower Hypogynous) – פרח בעל שחלה עילית.
פֶּרַח חַד-מִינִי (Unisexual) – פרח שיש בו רק אבקנים (זכרי) או רק שחלה (נקבי).
פֶּרַח חַד-מִינִי (Unisexual by Abortion) – האיברים הזכריים והנקביים מתפתחים בכל הפרחים אך אחד מהם מתנוון ונותר עקר.
פרח לשוני (Ligulate Flower)
פרח נכון (Actinomorphic, Regular Flower) – 1. פרח שאפשר לחצות אותו לאורכו לשני חצאים שווים על ידי 2 ויותר מישורים; פרח רב-סימטרי; 2. פרח שהעטיף שלו בעל סימטריה רב-כיוונית (מעגלית), סימטריה רדיאלית.
פֶּרַח עֶלְיָני (Pistillate Flower, Carpellate Flower) – פרח נקבי, בעל עמוד עלי ועלי שחלה וללא אבקנים. העדיפות היא למונח הברור פרח נקבי.
צוּף (Nectar) – תמיסה של סוכר המופרשת מרקמה הקרויה צופן.
צוּפָן (Nectary) – 1. רקמה בתוך הפֶּרח או לעיתים מחוּצָה לו המפרישה צוּף. 2. רקמה מיוחדת, המפרישה צוף, השונה במבנה שלה מרקמות סמוכות (צופן סטרוקטורלי) או רקמה שלא מהווה רקמה מיוחדת (צופן בלתי סטרוקטורלי).
צופן הפרח (Floral Nectary) – צופן הקשור בחלקי הפרח. שמם ניתן לפי מקום הופעתם. למשל, צופני עטיף, צופני מצעית (toral nectaries), צופני אבקנים, צופני שחלה, צופני עמוד השחלה
צופן שמחוץ לפרח (Extrafloral Nectary) – הצופנים המתפתחים על פני החלקים הווגטטיביים של הצמח שייתכנו על איברים שונים, כמו על פטוטרות העלים, על לוואים, על שיני העלים.
צִינוֹר הגביע או הכותרת (Tube) – החלק התחתון והצר של הגביע או של הכותרת.
צינור הפרח, הִיפַּנְטִיוֹן (Hypanthium, Floral Cup, Floral Tube, ברבים Hypanthia) – (במיני פרחים מסוימים) מבנה בחלקו התחתון של הפרח, דמוי גביע, צינור או חרוט מצולע הפוך, הנושא את העטיף והאבקנים בדפנותיו. מבנה זה נוצר כתוצאה מהתערות (אחוי) של מצעית הפרח ושל הבסיסים של עלי הגביע, של עלי הכותרת ושל האבקנים. לעיתים הוא נראו כגביע הפרח. הוא יחשב כצינור הפרח רק אם הוא מופרד (חופשי) מן השחלה וסביב בסיס השחלה, או מעורה בתחתית החלק התחתון של השחלה.
Hypanthium Perigynous – צינור הפרח קבוע בבסיס שחלה עילית.
Hypanthium Epiperigynous – צינור הפרח קבוע בקודקוד שחלה תחתית.
Hypanthium Epihypoperigynous – מנח מלא ברור שאלוי מתאר צינור הפרח שקבוע באמצע שחלה תחתית למחצה.
צִפֹּרֶן, ציפורן הכותרת (Claw, adj. Clawed) – 1. החלק התחתון והצר של עלה כותרת; 2. עלה כותרת שחלקו התחתון ארוך, צר, עקום ומחובר לשאר הפרח.
צַלֶּקֶת, צַלֶּקֶת הַשַּׁחֲלָה (Stigma) – 1. החלק העליון של עמוד העלי בפרח, שנקלטים ונובטים עליו גרגרי האבקה; גם 2. חלק מן השחלה ששטח פניו מסוגל לאפשר את ההאבקה.
נוֹשֵׁקים, צְמוּדִים (Valvate) – מצב של שני עלי כותרת או עלי גביע ששפתם נפגשות אחת לשנייה, הן צמודות, מקורבות, מהודקות ומקופלות, אך לא חופפות אחת את השנייה.
קליסטוגמי (Cleistogamic)
קוֹנֶקְטִיב, רקמה חיבורית (Connective) – 1. תואר לרקמה המחברת את לשכותיו של המאבק; 2. הרקמה אליה מתחברות שתי הלשכות של המאבק והיא המשכו של הזיר.
שַׁחֲלָה (Ovary, Gynoecium) – 1. איבר הרבייה בצמח שבו מתפתחות הגמטות הנקביות או תאי הביצה; 2. החלק התחתון של עלה שחלה או קבוצת עלי שחלה מאוחים, התוחמים ביצית אחת או יותר; 3. החלק התחתון של העלי (הגדרה מיושנת), למעשה, עמוד העלי הוא התארכות דופן החלה..
שחלה יושבת (Sessile) – שחלה מחוסרת עוקץ של עצמה.
שחלה עומדת (Stipitate Ovary, Stipe) – שחלה שבתחתיתה עוקץ צר בין אם המגורות ברורות ובין אם לא. מוצא העוקץ הוא מן השחלה עצמה, בשונה מגינופר שמוצאו מעלי הכותרת.
שַׁחֲלָה עִִלית, שחלה עילית (Superior Ovary) – שחלה הנמצאת "בתוך" הפרח, כאשר עלי העטיף והאבקנים קבועים מתחתה או סביב בסיסה (Perianth and Androecium Hypogynous).
שַׁחֲלָה תַחְתית (Inferior Ovary) – שחלה הנמצאת מתחת לכל חלקי הפרח האחרים, כאשר העטיף ומכלול האבקנים קבועים בקודקודה (Perianth and Androecium Epigynous). שחלה זו אופיינית למינים ממשפחות הדלועיים והנרקיסיים, וחלק ממיני הוורדיים, כגון תפוח ואגס.
שחלה תַחְתית לְמֶחֱצָה (Half-Inferior, Intermediate, Eartly) – חלק מהשחלה נמצאת מתחת לעטיף וחלק בתוכו כאשר העטיף והאבקנים באמצע השחלה (Perianth and Androecium Epihypogynous).
שַׁחֲלִיל, עֲלֵה שַׁחֲלָה (Coronopus, Carpel) – עלה המרכיב את השחלה ואת המשכה, את עמוד העלי והצלקת, אפשר שיהיה יחיד ואפשר שיהיה ערוך בקבוצות.
שִׁלְיָה, פְּלָצֶנְטָה (Placenta) – אזור ייחודי מעובה בדופן עלה השחלה אליו קשורה הביצית באמצעות עוקץ הביצית (Funiculus).
שִלְיָה בְּסיסית (Basal Placenta) – שליה זוויתית בבסיס השחלה ולכן הביציות זקופות כלפי מעלה; 2. הביציות מועטות או אחת ונישאות בבסיס השחלה; לעיתים הביצית היחידה ממלאת את כל חלל השחלה.
שִלְיָה דָפְנית, שליה דופנית (Parietal Placenta) – 1. הביציות, שמחוברות לשליה קבועות על דופן השחלה; 2. שליה הנמצאת לאורך קווי החיבור של עלי השחלה כשהשחלה עשויה מגורה אחת, ואם השחלה עשויה שתי מגורות או יותר, הרי המחיצות הן מדומות.
שִלְיָה זוויתית, חֵיקית (Axile Placenta) – 1. הביציות קבועות במרכז השחלה או בקרבתו ומופרדות על ידי מחיצות; 2. שליה הממוקמת בזווית שבה נפגשות (שתי השפות של עלי השחלה) שתי מחיצות סמוכות של השחלה. שחלה כזאת עשויה מחיצות אמיתיות. 3. הביציות מחוברות למקום החיבור בין המחיצות של שחלה מורכבת, בדרך כלל על הציר המרכזי או ישירות על המחיצות עצמן.
שִלְיָה מֶרְכָּזית חופשית (Free Central Placenta) – 1.הביציות מצויות על עמודון מרכזי ללא מחיצות ביניהן. 2. שליה הממוקמת באמצע שחלה מחוסרת מחיצות בצורת עמוד שסביבו ערוכות הביציות. 3. השליה מתפתחת על עמוד מרכזי שאינו מחובר לאורכו לדופן השחלה.
שפית (Labellum) – החלק המורחב התחתון של עטיף הפרח, שמשמש מקום נחיתה למאבקים.
שק אבקה (Pollen Sac) – אחד משני בתי קיבול של גרגרי האבקה המצוי בלשכה של המאבק. מחיצות, שלמות או חלקיות, מצויות בשקי האבקה של הסוגים השונים. ברוב הצמחים נפתח המאבק לאורך סדקים (פיה, Stomium) שבין שני שקי האבקה של אותה לשכה.