ג'ון וסלי פאוול
ביוגרפיה > מלחמת האזרחים ולאחריה

בקיץ 1860, בעודו במסע הרצאות, הגיע פאוול למסקנה כי מלחמת אזרחים היא בלתי נמנעת. בחורף אותה שנה הוא למד הנדסה ואסטרטגיה צבאית. כתומך מושבע בביטול העבדות היה פאוול בין הראשונים להיענות לקריאות של הנשיא אברהם לינקולן בתחילת מלחמת האזרחים האמריקנית להתנדב לצבא הצפון. ב-8 במאי 1861 הוא התגייס בהנאפין כטוראי לרגימנט חיל הרגלים המתנדבים מספר 20 של אילינוי (20th Illinois Infantry). תיאורו בעת הגיוס היה "גיל 27, גובה 169 סנטימטרים, תווי פנים בהירים, עיניים אפורות, שער ערמוני, עיסוק – מורה". הוא נבחר כסרג'נט מייג'ור (sergeant-major, מקביל בצה"ל לרב-סמל מתקדם) של הרגימנט, וכשהרגימנט מספר 20 של אילינוי צורף לצבא ארצות הברית, הוא הוסמך לדרגת לוטננט שני (מקביל לסג"ם) בתפקיד כרטוגרף, טופוגרף ומהנדס צבאי.
רגימנט המתנדבים מספר 20 של אילינוי נשלח למחנה בקייפ ג'יררדו (Cape Girardeau) במיזורי, כ-185 קילומטרים דרומית מזרחית לסנט לואיס. בשל הידע שרכש בהנדסה הונחה פאוול להכין ולבצע תוכנית לביצור המחנה והעיירה הסמוכה. בנובמבר 1861 הורה לו הגנרל יוליסס גרנט לגייס ולאמן פלוגה שתשמש כסוללה "F" של רגימנט מספר 2 של הארטילריה הקלה של אילינוי (Battery "F" of the 2nd Illinois Light Artillery) שהתמחותה בתותחי מצור, ופאוול קודם לדרגת קפטן (מקביל לסרן) . ב-28 בנובמבר 1861 אישר הגנרל גרנט לפאוול חופשה קצרה שבמהלכה נסע לדטרויט על מנת לשאת את בת-דודו, אמה דין (Emma Dean) לאישה. אמה ליוותה אותו בחזרה למחנה לאחר הטקס.
כמה שבועות אחר-כך קיבל פאוול הוראה להסיע את פלוגת הארטילריה לאתר ליד נהר הטנסי סמוך למזח בשם פיטסבורג לנדינג (Pittsburg Landing). ב-6 באפריל 1862, במהלך קרב שילה, כאשר פאוול עמד לתת הוראה לתותחניו לירות פגע בפרק כף ידו הימנית כדור רובה מסוג מיני ועבר דרך זרועו. הפצע היה כה חמור שהיה צריכים לקטוע את ידו מתחת למרפק. קצות העצבים החשופים בזרועו עתידים היו לגרום לו לכאב מתמשך לשארית חייו.
למרות פציעתו חזר פאוול לשירות פעיל בתוך מספר חודשים. על פי הוראתו של גנרל גרנט קיבלה אמה פאוול הרשאה לשהות עם בעלה בכל מקום אליו ישלח, וכך אפשר לו להמשיך לשרת במקומות שבהם הידע שלו בהנדסה ובארטילריה היו נחוצים. במהלך המערכה על ויקסבורג, בחודשים מאי-יוני 1863 השתתפה הסוללה של פאוול בקרב צ'מפיון היל (Battle of Champion Hill), בקרב גשר ביג בלק ריוור (Battle of Big Black River Bridge) ולבסוף בקרב המכריע, המצור על ויקסבורג (Siege of Vicksburg). כגאולוג בנשמתו הוא בחן סלעים גם בהיותו בחפירות ואסף קונכיות של מאובנים שהוצגו אחר-כך במוזיאון המדינה של אילינוי. בשלהי 1863 מונה פאוול למפקח על הארטילריה בארמייה של טנסי. הוא קודם לדרגת מייג'ור (רב-סרן) ופיקד על בריגדת הארטילריה של הקורפוס ה-17 של הארמייה והשתתף במערכה על אטלנטה. לאחר כיבוש אטלנטה הוא צורף לארמייה של גנרל ג'ורג' הנרי תומאס והשתתף בקרב נאשוויל (דצמבר 1864) שבו הובס הצבא המערבי של קונפדרציית המדינות של אמריקה כליל.
בינואר 1865 קודם פאוול לדרגת לויטנט קולונל (סגן-אלוף) ייצוגי (brevet lieutenant colonel), אם כי הוא העדיף בהמשך דרכו להיקרא מייג'ור פאוול. עם סיום המלחמה ביקש פאוול להשתחרר מהצבא.
לאחר שהשתחרר מהצבא קיבל פאוול משרת פרופסור לגאולוגיה באוניברסיטת וסליאן אילינוי (Illinois Wesleyan University) בבלומינגטון. כמרצה הוא יישם את שיטות הלימוד של ג'ורג' קרוקהאם ונהג לקח את תלמידיו לעיתים קרובות למסעות מחקר על מנת לאסוף מאובנים, מינרלים וצמחים ולצפות על בעלי חיים בסביבתם הטבעית. שנה אחר-כך הוא החל להרצות גם באוניברסיטת המדינה של אילינוי בעיירה נורמל הסמוכה לבלומינגטון. בית הנבחרים של מדינת אילינוי הקצה סכום קטן להקמת המוזיאון לתולדות הטבע של אילינוי במסגרת אוניברסיטת המדינה של אילינוי ופאוול מונה לאוצר המוזיאון.