stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בניגנו אקינו (השלישי)
הערות שוליים

↑  עדי ערמון, אי-פי, אקינו הבן נבחר לנשיא הפיליפינים, באתר הארץ, 11 במאי 2010
↑  סוכנויות הידיעות, אקינו: היום מתחילים להתגשם החלומות שלנו, באתר nrg‏, 30 ביוני 2010
↑  AP, היסטוריה: נשיא הפיליפינים ומנהיג המורדים נועדו, באתר ynet, 5 באוגוסט 2011
↑  הניו יורק טיימס, משפחתו של נשיא הפיליפינים תיאלץ לחלק קרקעות ל-6,000 איכרים, באתר TheMarker‏, 30 באפריל 2012
↑  רויטרס, משלחות סיוע ראשונות מגיעות לאזורים מוכי האסון בפיליפינים, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2013
↑  אי־פי ורויטרס, בתום 45 שנות סכסוך, נחתם הסכם שלום בפיליפינים, באתר הארץ, 27 במרץ 2014
↑  קייט הודל, גרדיאן, נשיא הפיליפינים מחפש שידוך, באתר הארץ, 7 במרץ 2012
↑  נשיא הפיליפינים: אם אפסיק לעשן, זה יפגע בכם, באתר ynet, 24 במאי 2010
↑  רויטרס, ‏נשיא הפיליפינים לשעבר בניגנו אקינו הלך לעולמו בגיל 61, באתר מעריב אונליין, 24 ביוני 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1147240442  ISNI: 0000 0001 2256 6927  LCCN: n2011047840  NLA: 49861297  SUDOC: 234910305  Trove: 1505279  VIAF: 172378101   WorldCat (עם VIAF): 172378101
בוריס דיאו

בוריס בבקר דיאו-ריפיוד (בצרפתית: Boris Babacar Diaw-Riffiod; נולד ב-16 באפריל 1982) הוא כדורסלן עבר צרפתי.
קריירה

דיאו, המתנשא לגובה 2.03 מטרים, שיחק במשך שלוש עונות בקבוצת פו אורטז הצרפתית לפני הצטרפותו ל-NBA. הוא נבחר בבחירה ה-21 בדראפט 2003 על ידי קבוצת האטלנטה הוקס, בה שיחק במשך שנתיים והעמיד ממוצעים של 4.6 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק, ובקיץ 2005 עבר לקבוצת הפיניקס סאנס.
בסוף עונת 2005/2006 דיאו זכה בפרס "השחקן המשתפר של העונה" לאחר שהתעלה במשחק הריצה של פיניקס - שם שיחק בכל העמדות במגרש.
ב-10 בדצמבר 2008, הועבר דיאו יחד עם שון סינגלטרי וראג'ה בל לשארלוט בובקאטס בתמורה לג'ייסון ריצ'רדסון וג'רד דאדלי שנשלחו לפיניקס סאנס. דיאו שיחק בשארלוט במשך ארבע שנים, כשבמהלך השביתה בעונת 2011/2012 הוא שיחק בקבוצה הצרפתית בורדו. בסיום אותה עונה עבר דיאו לקבוצת סן-אנטוניו ספרס, עמה זכה באליפות ב-2014. ב-2016 הוא עבר לשחק ביוטה ג'אז, ובעונתו האחרונה בקריירה שב לצרפת ושיחק בקבוצת פריז לבלואה. בסיום אותה עונה, בשנת 2018, הודיע דיאו על פרישה ממשחק פעיל.
דיאו שיחק גם בנבחרת צרפת, וזכה איתה באליפות אירופה בכדורסל בשנת 2013 ובמדליית ארד באליפות העולם בכדורסל ב-2014.
אימו של דיאו, אליזבת ריפיוד, נחשבת לשחקנית הכדורסל הצרפתית הטובה בהיסטוריה; ואביו, איסה דיאו, היה אלוף סנגל בקפיצה לגובה.
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA

נכון לסוף עונת 2016/2017‏
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003/2004 | אטלנטה | 76 | 37 | 25.3 | 0.447 | 0.231 | 0.602 | 4.5 | 2.4 | 0.8 | 0.5 | 4.5 |
| 2004/2005 | אטלנטה | 66 | 25 | 18.2 | 0.422 | 0.180 | 0.740 | 2.6 | 2.3 | 0.6 | 0.3 | 4.8 |
| 2005/2006 | פיניקס | 81 | 70 | 35.5 | 0.526 | 0.267 | 0.731 | 6.9 | 6.2 | 0.7 | 1.0 | 13.3 |
| 2006/2007 | פיניקס | 73 | 59 | 31.1 | 0.538 | 0.333 | 0.863 | 4.3 | 4.8 | 0.4 | 0.5 | 9.7 |
| 2007/2008 | פיניקס | 82 | 19 | 28.1 | 0.477 | 0.317 | 0.744 | 4.6 | 3.9 | 0.7 | 0.5 | 8.8 |
| 2008/2009 | פיניקס | 22 | 0 | 24.5 | 0.567 | 0.357 | 0.692 | 3.8 | 2.1 | 0.5 | 0.4 | 8.3 |
| 2008/2009 | שארלוט | 59 | 59 | 37.6 | 0.495 | 0.419 | 0.686 | 5.9 | 4.9 | 0.8 | 0.7 | 15.1 |
| 2009/2010 | שארלוט | 82 | 82 | 35.4 | 0.483 | 0.320 | 0.769 | 5.2 | 4.0 | 0.7 | 0.7 | 11.3 |
| 2010/2011 | שארלוט | 82 | 82 | 33.9 | 0.492 | 0.345 | 0.683 | 5.0 | 4.1 | 0.9 | 0.6 | 11.3 |
| 2011/2012 | שארלוט | 37 | 28 | 27.5 | 0.410 | 0.267 | 0.630 | 5.3 | 4.3 | 0.5 | 0.5 | 7.4 |
| 2011/2012 | סן אנטוניו | 20 | 7 | 20.3 | 0.588 | 0.615 | 0.625 | 4.3 | 2.4 | 0.7 | 0.3 | 4.7 |
| 2012/2013 | סן אנטוניו | 75 | 20 | 22.8 | 0.539 | 0.385 | 0.723 | 3.4 | 2.3 | 0.7 | 0.4 | 5.8 |
| 2013/2014 | סן אנטוניו | 79 | 24 | 25.0 | 0.521 | 0.402 | 0.739 | 4.1 | 2.8 | 0.6 | 0.4 | 9.1 |
| 2014/2015 | סן אנטוניו | 81 | 15 | 24.5 | 0.460 | 0.320 | 0.774 | 4.3 | 2.9 | 0.4 | 0.3 | 8.7 |
| 2015/2016 | סן אנטוניו | 76 | 4 | 18.2 | 0.527 | 0.362 | 0.737 | 3.1 | 2.3 | 0.3 | 0.3 | 6.4 |
| 2016/2017 | יוטה | 73 | 33 | 17.6 | 0.446 | 0.247 | 0.743 | 2.2 | 2.3 | 0.2 | 0.1 | 4.6 |

| קריירה |  | 1,064 | 564 | 27.0 | 0.493 | 0.336 | 0.717 | 4.4 | 3.5 | 0.6 | 0.5 | 8.6 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | פיניקס | 20 | 20 | 39.8 | 0.526 | 0.429 | 0.761 | 6.7 | 5.2 | 0.9 | 1.1 | 18.7 |
| 2007 | פיניקס | 10 | 0 | 23.5 | 0.475 | 0.000 | 0.667 | 3.2 | 3.0 | 0.7 | 0.2 | 6.6 |
| 2008 | פיניקס | 5 | 2 | 35.6 | 0.547 | 0.000 | 0.500 | 5.6 | 4.6 | 0.6 | 0.8 | 14.6 |
| 2010 | שארלוט | 4 | 4 | 38.0 | 0.500 | 0.111 | 0.500 | 5.0 | 4.0 | 0.3 | 0.8 | 7.5 |
| 2012 | סן אנטוניו | 14 | 14 | 24.7 | 0.514 | 0.500 | 0.750 | 5.2 | 2.5 | 0.8 | 0.3 | 6.2 |
| 2013 | סן אנטוניו | 16 | 1 | 17.1 | 0.444 | 0.385 | 0.857 | 2.5 | 1.8 | 0.3 | 0.2 | 4.1 |
| 2014 | סן אנטוניו | 23 | 3 | 26.3 | 0.500 | 0.400 | 0.688 | 4.9 | 3.4 | 0.6 | 0.1 | 9.2 |
| 2015 | סן אנטוניו | 7 | 0 | 28.3 | 0.479 | 0.222 | 0.692 | 6.1 | 3.6 | 0.7 | 0.4 | 11.6 |
| 2016 | סן אנטוניו | 9 | 0 | 17.7 | 0.457 | 0.333 | 0.750 | 2.1 | 2.3 | 0.2 | 0.4 | 5.2 |
| 2017 | יוטה | 11 | 9 | 18.5 | 0.500 | 0.429 | 0.900 | 1.9 | 2.0 | 0.6 | 0.4 | 5.7 |

| קריירה |  | 119 | 53 | 26.4 | 0.504 | 0.336 | 0.736 | 4.4 | 3.2 | 0.6 | 0.4 | 9.2 |
הערות שוליים

↑  בגיל 36 ובתום קריירה מפוארת, בוריס דיאו הודיע על פרישה מכדורסל, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2018
↑  Boris Diaw career stats באתר NBA.com
↑  הדקות, הריבאונדים, האסיסטים, החטיפות, החסימות והנקודות הם בממוצע למשחק.
| נבחרת צרפת – אליפות העולם בכדורסל 2014 (מדליית ארד) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 הרטל •  5 באטום •  6 דיו •  7 לוברן •  8 לומבאה-קאהודי •  9 ג'קסון •  10 פורנייה •   11 פיאטרוס •  12 גובר • 13 דיאו •  14 טילי • 15 גלאבל • מאמן: קולה |  1  •  2  •  3  •  4 הרטל •  5 באטום •  6 דיו •  7 לוברן •  8 לומבאה-קאהודי •  9 ג'קסון •  10 פורנייה •   11 פיאטרוס •  12 גובר • 13 דיאו •  14 טילי • 15 גלאבל • מאמן: קולה | צרפת |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015091459  VIAF: 316879351   WorldCat (עם VIAF): 316879351
בו לארסון

בו "בוסה" גוראן לארסון (בשוודית: Bo "Bosse" Göran Larsson;‏ 5 במאי 1944 – 18 בדצמבר 2023) היה כדורגלן שוודי ששיחק בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ במאלמו ובשטוטגרט. ללארסון 70 הופעות ו-17 שערים במדי נבחרת שוודיה, עמה השתתף במונדיאל 1970, מונדיאל 1974 ומונדיאל 1978. לארסון נבחר בשנים 1965 ו-1973 ככדורגלן השנה בשוודיה, והוכתר שלוש פעמים כמלך השערים של ליגת העל השוודית.
קריירת מועדונים

לארסון נולד במאלמו שבשוודיה. החל את קריירת הבוגרים בשנת 1962 במאלמו מליגת העל השוודית, שהפכה להיות המועדון המזוהה עמו ביותר. בעונת 1964 הוכתר לארסון לראשונה כמלך השערים של הליגה השוודית עם 17 הבקעות. בשנת 1965 זכה לארסון באליפות שוודיה עם מאלמו בעונת שיא אישית, בה הבקיע 28 שערים והוכתר שוב כמלך השערים, ונבחר בפעם הראשונה ככדורגלן השנה בשוודיה. אליפות זו הייתה התואר היחיד של לארסון בקבוצה לפני שסיים את הקדנציה הראשונה במאלמו עם 67 הבקעות ב-86 משחקים והחל לשחק בשטוטגרט מהבונדסליגה.
בעונתו הראשונה בשטוטגרט, 1966/67, הבקיע לארסון שבעה שערי ליגה, ושיתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם הורסט קופל והרטמוט וייס. בעונתו השנייה בקבוצה הבקיע חמישה שערים. בעונה השלישית של לארסון בשטוטגרט, הוא הבקיע תשעה שערים, וסייע לשטוטגרט לסיים במקום החמישי בבונדסליגה, תוך שיתוף פעולה עם הצרפתי ז'ילבר גרס והחלוץ הגרמני מנפרד ויידמן. בתום עונה זו, עזב לארסון את שטוטגרט וחזר למאלמו, לאחר שהבקיע 21 שערים ב-88 הופעות ליגה, לא לפני שנבחר כאתלט השנה של העיר שטוטגרט לשנת 1969. נטען כי סיבת העזיבה של לארסון היא העובדה שאשתו אניטה לא הסתגלה לחיים בגרמניה, ורצתה לחזור לשוודיה.
הקדנציה השנייה של לארסון במאלמו ארכה עשר עונות, והייתה רוויה בתארים מקומיים ואישיים. בשנת 1970, בעונת החזרה שלו לקבוצה, זכה באליפות, והוכתר בפעם השלישית כמלך השערים של הליגה השוודית, עם 16 הבקעות. לארסון הגן עם מאלמו על תואר האליפות גם בשנת 1971. בשנת 1973 זכה לארסון בגביע השוודי הראשון מתוך שלושה ברצף, ונבחר בפעם השנייה ככדורגלן השנה בשוודיה, והיה השחקן הראשון לזכות בתואר זה פעמיים. בשנים 1974 ו-1975 זכה לארסון בדאבלים עם מאלמו, והוסיף אליפות בשנת 1977 וגביע שוודי רביעי ב-1978. בשנת 1979 עזב לארסון את מאלמו לאחר שבקדנציה השנייה בקבוצה הבקיע 52 שערי ליגה ב-222 הופעות, ונחשב עד היום כגדול הכדורגלנים של מאלמו בכל הזמנים, וכחבר כבוד במועדון, ובהיכל התהילה של הכדורגל השוודי.
בשנת 1980 ערך לארסון מספר הופעות במועדון השוודי טרלבורגס, ואחר כך פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

לארסון ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת שוודיה בשנת 1964, ושיחק בנבחרת במשך 14 שנים. לארסון פתח בשלושת משחקיה של שוודיה שהודחה בשלב הבתים במונדיאל 1970. במונדיאל 1974 שימש לארסון קפטן בנבחרת שוודיה, ופתח בשני משחקים בשלב הבתים הראשון אותו צלחה שוודיה, ובשני משחקים בשלב הבתים השני, ממנו הודחה הנבחרת השוודית. במשחק בו הפסידה שוודיה לנבחרת גרמניה המערבית בשלב הבתים השני, נפצע לארסון והוחלף כבר בדקה ה-32. במונדיאל 1978 לארסון פתח בשלושת משחקיה של נבחרת שוודיה, שהודחה בתום שלב הבתים. לאחר מונדיאל זה, פרש לארסון מהנבחרת, לאחר שערך 70 הופעות והבקיע 17 שערים.
מאמנו של לארסון בנבחרת שוודיה, גאורג אריקסון, אמר על לארסון כי כל בניית סגל לטורניר גדול מתחילה בלארסון, ואחר כך יש לבחור את השחקנים האחרים. לארסון נחשב לאחד הכדורגלנים הרב-גוניים ביותר בתולדות הכדורגל השוודי, יחד עם נילס לידהולם, משום שהוא יכול לשחק כמעט בכל עמדה במגרש, ואכן היה משחק הן בעמדות הקישור השונות והן כחלוץ.
תארים

עם מאלמו:
אליפות ליגת העל השוודית (6): 1965, 1970, 1971, 1974, 1975, 1977
הגביע השוודי: 1973, 1974, 1975, 1978
תארים אישיים:
כדורגלן השנה בשוודיה (2): 1965, 1973
מלך השערים של ליגת העל השוודית (3): 1963, 1965, 1970
היכל התהילה של הכדורגל השוודי
חברות כבוד במועדון מאלמו
חיים אישיים

לארסון התגורר במאלמו שבשוודיה. בספטמבר 2007 יצא ספר ביוגרפי שנקרא "בוסה לארסון", שנכתב על ידי ג'וני אמבריוס ביחד עם לארסון. ספר זה מתאר את חייו של לארסון, עם התמקדות בתקופתו ככדורגלן. לאחר יציאת הספר, נתן לארסון את הסכמתו שיוקם פסל לכבודו באצטדיון סוודבנק החדש שנחנך במאלמו.
ברינגג

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  ליאור שיאון, רענן כהן
 תקופת הפעילות:  2013–הווה (כ־11 שנים) 
 משרד ראשי:  תל אביב
 ענפי תעשייה:  last mile, לוגיסטיקה 
 מוצרים עיקריים:  תוכנה לניהול לוגיסטיקה ושילוח מטענים
 יו"ר:  ערן וסטמן
 מנכ"ל:  גיא בלוך
 עובדים:  200 (נכון ליוני 2021)
  
 www.bringg.com
 
ברינגג טכנולוגיות שילוח בע"מ היא חברת מחשוב ישראלית, העוסקת בתוכנה לניהול לוגיסטיקה ושילוח מטענים.
ברינגג נוסדה ביוני 2013 (בשם overvyoo) על ידי ליאור שיאון, ששימש עד 2021 כ-CTO של החברה, ורענן כהן, שהיה המנכ"ל. ב-2018 מונה גיא בלוך למנכ"ל החברה.
המערכת של החברה פועלת במודל של תוכנה כשירות ומתממשקת עם מערכות הלקוח בתחומי CRM, ניהול מלאי, סחר אלקטרוני ושליחויות, ובכך מאפשרת שליטה בכל שלבי השילוח.
מגפת הקורונה, שהביאה לגידול ניכר בביקוש למשלוחים בעולם, זרזה את תהליכי הצמיחה של החברה. עם לקוחותיה של החברה נמנות חברות ענק כגון וולמארט, מקדונלד'ס, חברת קוקה-קולה ו-KFC.
החברה מעסיקה 200 עובדים, מהם 120 במרכז הפיתוח בישראל ו-80 בשיקגו שבארצות הברית, בלונדון שבבריטניה ובברזיל.
בינואר 2019 גייסה החברה 25 מיליון דולר מחטיבת ההשקעות של חברת סימנס. באפריל 2020 גייסה החברה 30 מיליון דולר. ביוני 2021 גייסה החברה 100 מיליון דולר בהובלת קרן אינסייט פרטנרס והפכה לחד-קרן.
הערות שוליים

↑  אושרי אלקסלסי, קרן אינסייט הופכת את Bringg לחד-קרן החדש בשכונה, באתר "גיקטיים", 16 ביוני 2021
↑  עידן בן טובים, סימנס משקיעה 25 מיליון דולר ב-Bringg הישראלית, באתר "גיקטיים", 15 בינואר 2019
↑  הגר רבט, עידן המשלוחים: Bringg בסבב גיוס בהיקף של 30 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 7 באפריל 2020
↑  יניב הלפרין, Bringg גייסה 100 מיליון דולר – והפכה לחד קרן, "אנשים ומחשבים", 16 ביוני 2021
בית הקברות הצבאי הבריטי ביער רייכסואלד

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 תאריך הקמה:  1945 
 קואורדינטות:  51°44′27″N 6°04′57″E﻿ / ﻿51.7407°N 6.08237°E﻿ / 51.7407; 6.08237
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניבית הקברות הצבאי הבריטי ביער רייכסואלד(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניבית הקברות הצבאי הבריטי ביער רייכסואלד(למפת נורדריין-וסטפאליה רגילה) דיסלדורף קלן דורטמונד אסן דיסבורג וופרטל בילפלד בון מינסטר סקסוניה התחתונה הסן ריינלנד פפאלץ  בלגיה הולנדבית הקברות הצבאי הבריטי ביער רייכסואלד(למפת נורדריין-וסטפאליה מוגדלת) דיסלדורף קלן דורטמונד אסן דיסבורג וופרטל בילפלד בון מינסטר סקסוניה התחתונה הסן ריינלנד פפאלץ  בלגיה הולנדבית הקברות הצבאי הבריטי ביער רייכסואלד he
 
השלט בכניסה לבית הקברות
בית הקברות הצבאי הבריטי ביער רייכסואלד (באנגלית: Reichswald Forest War Cemetery) הוא בית קברות צבאי של האימפריה הבריטית השוכן ביער רייכסואלד שבגרמניה. הוא הגדול מסוגו בגרמניה ומן הגדולים באירופה. טמונים בו 7,672 חללים שנפלו במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

בית הקברות הוקם לאחר מלחמת העולם השנייה. מקומו נקבע בשל הקרבות המרים שניטשו בראשית 1945 ביער רייכסואלד השוכן על גבול גרמניה-הולנד בין כוחות בריטים וקנדים לבין כוחות גרמנים.
האתר נקבע כבית קברות מאסף, והועברו אליו לקבורה חללים שנטמנו במקור באתרים רבים ושונים בגרמניה. חלקם היו חללי הקרבות ביער או חללי המבצעים לצליחת הריין ב-1945, לרבות מבצע נבחרת. רבים אחרים היו אנשי צוות אוויר שניספו במהלך המתקפה האווירית על גרמניה בשנות המלחמה המוקדמות.
בית הקברות

בית הקברות הוא מתחם מלבני ארוך, השוכן בליבו של היער ולצד אחת מהדרכים הראשיות העוברות בו. הוא מוקף עצים. במרכז צלעו הארוכה הפונה לכביש נקבע שער הכניסה למתחם, המסומן בעמודים גבוהים. לצד השער ניצבים שני ביתנים קישוטיים מאבן אפורה. מבנים קישוטיים נוספים ממוקמים ברחבי בית הקברות.
בקו אחד עם השער ניצבים צלב ההקרבה ומצבת הזיכרון, שממוקמת במרכזו של בית הקברות. שורות המצבות מתמשכות לאורך צלעותיו הארוכות של המתחם.
שטח בית הקברות נטוע דשא ועצים מסוגים שונים ניצבים בו.
בית הקברות תוכנן על ידי האדריכל הבריטי פיליפ הפוורת' (Philip Hepworth). הוא נבנה ומתוחזק על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.
החללים בבית הקברות

החללים הטמונים בבית הקברות היו בני עשרה לאומים שונים: 6,264 בריטים, 705 קנדים, 327 אוסטרלים, 127 ניו זילנדים, 72 פולנים, ואחד מכל אחת מהארצות הבאות: דרום אפריקה, ארצות הברית, בלגיה, הולנד ונורווגיה.
176 (או 172) מן החללים הטמונים באתר הם אלמונים.
3,915 מן החללים שירתו בחילות האוויר. כמעט כל היתר (למעט כ-20) שירתו בכוחות היבשה.
בורכאן (רקטה)

ערך זה עוסק ברקטה עתירת משקל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  מידע בסיסי |
| --- | --- |
 ייעוד:  רקטה עתירת משקל
 יצרן:  חזבאללה חזבאללה
 פיתוח:  חזבאללה חזבאללה איראן איראן
 עלות יחידה:  300–400 דולר
 מלחמות ומבצעים:  מלחמת האזרחים בסוריה  מלחמת חרבות ברזל
 משתמשים:  חזבאללה חזבאללה
 ביצועים
 טווח:  עד 10 ק"מ
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  100–500 ק"ג חומר נפץ
 
בורכאן (בערבית: بركان, בתעתיק מדויק: בֻּרְכַּאן, בעברית: "הר געש") היא רקטה עתירת משקל קצרת טווח המיוצרת על ידי חזבאללה ונמצאת בשימושו. היא יכולה לשאת חומר נפץ במשקל 100–500 קילוגרמים, וטווח הירי שלה הוא עד 10 ק"מ.
חזבאללה פיתח את הרקטה במלחמת האזרחים בסוריה בסיוע איראני, ובהמשך הצליח להאריך את הטווח שלה ל־10 ק"מ. הרקטה מיוצרת על ידי חזבאללה (או על ידי איראן) בתעשייה הצבאית הסורית, בסדנאות של הדיוויזיה הרביעית של צבא סוריה. הרקטה מבוססת על ה"פַלַק" האיראני. שיגור הרקטה הוא פשוט לביצוע ונעשה ממשגרים של פצצות מרגמה הנמצאים בדרך כלל במשאיות או בטנדרים, ולעיתים באתרי שיגור תת־קרקעיים. ב־2016 היו לחזבאללה מאות רקטות בורכאן. מחיר רקטה הוא כ־300–400 דולרים. לחלק מהרקטות מרעום השהיה של 30–40 דקות שנועד להעצים את הפגיעה. הרקטות בנויות ממעין חבית חומר נפץ שאליה מחובר מנוע רקטי קטן. ראש הנפץ הגדול והכבד גורם למכתש ולנזק גדול בהשוואה לרקטות אחרות לאותו טווח, אך מגביל את טווח הרקטה.
ארגוני הטרור ברצועת עזה פיתחו גרסאות דומות לרקטת בורכאן, ובהן בדר 3 לטווח בינוני וג'חים עסקלאן לטווח קצר של הג'יהאד האסלאמי, ורעד של חמאס. באיראן ובעיראק נקראת הרקטה "אל-אשתר" ובצבא סוריה "ג'ולאן" (גולן). גרסאות של הרקטה נקראות "טופאן" ו"אבו טאלב".
שימוש מבצעי

חזבאללה השתמש ברקטות בורכאן כשלחם במלחמת האזרחים בסוריה יחד עם הצבא הסורי נגד המורדים, והן גרמו להרס רב כשפגעו באזורים מאוכלסים.
במלחמת חרבות ברזל שיגר חזבאללה רקטות בורכאן לעבר מוצבים ויישובים בגבול ישראל–לבנון.
ביאורים

↑  בעבר נכתב שהטווח הוא מ־1.5 עד ל־3 או 4 או 5 ק"מ
הערות שוליים

1 2 3  איל בוגוסלבסקי, ‏חיזבאללה טוען לשיגור רקטת "בורקאן", באתר "IsraelDefense‏", 5 בנובמבר 2023
1 2 3 4 5  עופר ישראלי, ‏מחדל עזה השלישי – רקטת "הר הגעש״?, באתר "IsraelDefense‏", 19 בנובמבר 2018
כתבי ישראל היום, הנשק החדש של חמאס: רקטות כבדות לטווח קצר, באתר ישראל היום, 29 במרץ 2017
  פזית רבינא, ‏איום משודרג: הרקטה שמדאיגה את מערכת הביטחון, בעיתון מקור ראשון, 24 בנובמבר 2018
1 2  יואב זיתון, חשש בפיקוד הצפון: "אנשי חיזבאללה יפשטו על אזור הגבול בישראל", באתר ynet, 14 בספטמבר 2014
1 2 3  אמיר בוחבוט‏, מאות ק"ג של חומר נפץ: טיל ה"בורקאן" נורה לראשונה לעבר ישראל, באתר וואלה, 4 בנובמבר 2023
1 2  שי לוי, ‏הרקטות שחיזבאללה שיגר למוצב צה"ל: "עליית מדרגה, נצטרך להגיב", באתר ‏מאקו‏, 5 בנובמבר 2023
1 2  'حزب الله' يقصف إسرائيل بصواريخ 'بركان'... ماذا نعرف عنها؟ (فيديو), א-נהאר (בערבית)
1 2  بالفيديو : صاروخ " بركان " الذي استخدمه حزب الله في يبرود والقصير, جي بي سي نيوز, ‏19 במאי 2014 (בערבית)
↑  ما أهداف ميليشيا "حزب الله" من استخدام صواريخ جولان ضد إسرائيل؟, orient-news.net (בערבית)
1 2  عبد الله جميل, استخدمه حزب الله اليوم لأول مرة في الحرب.. ما هو صاروخ «بركان»؟, الأسبوع, ‏4 בנובמבר 2023 (בערבית)
↑  أخبار سوريا - جهينة نيوز - سورية : ما الذي يجمع بين صاروخ سرايا القدس الذي ضرب عسقلان و صاروخ بركان السوري..؟, jpnews-sy.com
1 2  صواريخ &#34;بركان&#34; الإيرانية.. استغباء لموالي الأسد وقتل لمعارضيه!, baladi-news (בערבית)
↑   עמוס הראל, תוכנית צה"ל למלחמה בצפון: חפירות בגבול ופינוי 78 אלף תושבים, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2016
↑    פזית רבינא, ‏איום משודרג: הרקטה שמדאיגה את מערכת הביטחון, בעיתון מקור ראשון, 24 בנובמבר 2018
↑  אליאור לוי ומתן צורי, "הגיהינום של אשקלון": זו הרקטה שיצרה מכתש בעוטף, באתר ynet, 18 בנובמבר 2019
↑  יואב זיתון, רחפנים נגד מתפרעים בעזה, רקטה חדרה את מערך ההגנה, באתר ynet, 10 בדצמבר 2017
יואב זיתון, תיעוד: המלון המיתולוגי הפך לאתר שהותקף ע"י חמאס וחיזבאללה, באתר ynet, 4 בדצמבר 2020
↑  הערכות בצה"ל: למוצבי הצפון שוגרו 2 רקטות העשויות לשאת עד 500 ק"ג חומר נפץ, באתר ynet, 4 בנובמבר 2023
↑  חיזבאללה מפרסם: כך שיגר רקטות בורקאן לעבר בסיס בירנית • צפו, באתר JDN‏
↑  אמיר בוחבוט, אלי אשכנזי‏, טיל בורקאן פגע במחנה גיבור בקריית שמונה: "נזק אדיר" למבנים ותשתיות יקרות, באתר וואלה, 1 ביוני 2024
בית הספר למקצועות הטכניים

| --- | --- |

סמל בית הספר למקצועות הטכניים
 פרטים
 כינוי:  הטכני
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  צה"ל צה"ל
 סוג:  בסיס הדרכה
 בסיס האם:  בח"א 21
 פיקוד
 יחידת אם:  חיל האוויר הישראלי חיל האוויר הישראלי
בית הספר למקצועות הטכניים של חיל האוויר הישראלי (בקיצור: הטכני, בראשי תיבות: ביסל"ט) היא יחידת הדרכה הממוקמת בבח"א 21 בחיפה.
על בית הספר מפקד קצין בדרגת סגן-אלוף.
לביסל"ט מגיעים חיילים וחיילות לאחר טירונות, בעבר היה ניתן גם לפניה, במסגרת קד"צ, לצורך הכשרה במקצועות טכניים. מקצועות אלה מתחלקים בעיקרון לשניים: מקצועות האחזקה ומקצועות האלקטרוניקה (בעבר היו קיימות שתי יחידות - בית הספר לאחזקה ובית הספר לאלקטרוניקה, אך אלה אוחדו לביסל"ט).
מקצועות האלקטרוניקה הם כל המקצועות הקשורים בתחזוקת מערכות אלקטרוניות: אוויוניקה, קשר, לוחמה אלקטרונית וכולי. מקצועות האחזקה הם כל מקצועות המכונאות, החימוש והחשמל למשל מכונאי מטוסים/ מסוקים (המכונה ממ"סניקים), חמשים (חימוש), חמ"מניקים (חשמלאי מטוסים) ועוד.
ביחידה מוכשרים אלפי טכנאים בשנה, המהווים למעלה מ-30% מכלל כוח האדם של חיל האוויר. תפקידם הוא לתחזק את כלי הטיס ואת המערכות האחרות בחיל ולהביאם למצב של זמינות תמידית. לאחר סיום הקורס הספציפי, מחולקים הטכנאים בין בסיסי חיל-האוויר שם ישרתו בשירותם הסדיר. החיילים שמשרתים במסגרת קורס קדם צבאי ממשיכים לטירונות ומשם ממשיכים לכנפות/בסיסים השונים בחיל האוויר.
החיילים מוכשרים על ידי מק"סים (מק"ס - מפקד קורס) בוגרי הקורס, שנשארים בתום קורס ההכשרה שלהם בטכני ומצטרפים לצוות ההדרכה במקום להמשיך לשירות כטכנאי במקצוע שרכשו באחד מבסיסי חיל האוויר. לאחר הקורס עובר החייל קורס פו"ח (פיקוד והדרכת חיילים) ומוצב למספר חודשים באחד מהבסיסים כדי לרכוש מעט ניסיון במקצוע. לאחר מכן משרת המק"ס בבח"א 21 בחיפה. המק"ס מזוהה בתג יחידה של בח"א 21 ובשרוך הדרכה בצבע תכלת. מק"סים מנוסים עוברים קורס פו"מ (פיקוד והדרכה מתקדם) ולאחריו הם מלווים מק"סים צעירים בפן ההדרכתי. קורס נוסף הוא קורס חניכה שבסופו המק"ס מקבל שרוך כחול כהה (מתקדם). קורס נוסף בשם פו"ב (פיקוד והדרכה בכיר), מקביל לקורס ר"צ בשטח, ובוגריו עונדים סיכת לפיד. את הקורסים הללו מעבירים מדריכים מצטיינים אשר נבחרו לפקד במכון להכשרת המדריך, ששוכן אף הוא בבח"א 21.
בניין האיחוד הפאן אמריקאי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין משרדים 
 שימוש:  ארגון מדינות אמריקה
 כתובת:  שדרות החוקה
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  האיחוד הפאן אמריקאי 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  11 במאי 1908 – 26 באפריל 1910 (שנתיים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1910 
 אדריכל:  אלברט קלסי, פאול פיליפ קרט 
 קואורדינטות:  38°53′34″N 77°02′25″W﻿ / ﻿38.89288°N 77.04026°W﻿ / 38.89288; -77.04026
 he
 
בניין האיחוד הפאן אמריקאי הוא בניין המשמש כמטה של ארגון מדינות אמריקה. הוא ממוקם ברחוב ה-17, בין רחוב C לבין שדרות החוקה.
היסטוריה

אבן הפינה הונחה ב-11 במאי 1908 על ידי הנשיא תיאודור רוזוולט, אליהו רוט ואנדרו קרנגי (שמימן במידה רבה את בניית הבניין), באתר הקודם של אחוזת ג'ון פיטר ואן נס. הבניין נחנך ב-26 באפריל 1910.
בשנת 1919 התקיימה בבניין הישיבה הראשונה של ארגון העבודה הבינלאומי. בין השנים 1921–1922 שימש הבניין לדיונים בוועדות ובוועדות המשנה לאורך ועידת הצי של וושינגטון תחת אבטחה צמודה על ידי נחתים עם כידונים שלופים.
הבניין התווסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים בשנת 1969, והוגדר כנקודת ציון היסטורית לאומית בשנת 2021, בשל הארכיטקטורה שלו ותפקידו ההיסטורי בדיפלומטיה הבין-לאומית.
בספטמבר 1977 נערכה בבניין ארוחת ערב ממלכתית לכבוד חתימת הסכמי טוריחוס-קרטר ובניסיון להקל על היחסים של ארצות הברית עם מדינות אמריקה הלטינית. הסכמי טוריחוס-קרטר קבעו שפנמה תקבל את השליטה על אזור תעלת פנמה ועל התעלה עצמה ב-1999. הארוחה וחתימת ההסכמים התקיימו ב-7 בספטמבר 1977, בנוכחות כל מנהיגי המדינות החברות בארגון מדינות אמריקה, ולמעשה כל מנהיגי המדינות של יבשת אמריקה.
הערות שוליים

↑  Pan American Union Building, archinform
↑  "Hall of Americas for Arms Meeting" (PDF). The New York Times. 27 באוגוסט 1921. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Building Stones of Our Nation's Capital: Walking Tour Stops 1-6".
↑  League of Nations - International Labor Conference - First Annual Meeting
↑  Wright, Quincy (1922). "The Washington Conference". The American Political Science Review. 16 (2): 285–297. doi:10.2307/1943964. JSTOR 1943964.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 146736659   WorldCat (עם VIAF): 146736659 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברינגטון מור
לקריאה נוספת

ברינגטון מור, "המסלול הדמוקרטי לחברה המודרנית", ב. נויברגר, א. קופמן (עורכים), דמוקרטיה ודמוקרטיזציה, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תשנ"ח, 1998, עמ' 31 - 50.
Barrington Moore, Soviet politics : the dilemma of power ; the role of ideas in social change, Cambridge, Mass. : Harvard University Press, 1951.
Barrington Moore, Terror and progress USSR : some sources of change and stability in the Soviet dictatorship,  Cambridge, Mass. : Harvard University Press, 1954.
Barrington Moore, Jr. Political power and social theory : six studies, Cambridge, Mass. : Harvard University Press, 1958.
Barrington Moore, Jr. Social origins of dictatorship and democracy : lord and peasant in the making of the modern world, Boston : Beacon Press, 1966.
Barrington Moore, Jr. Moral Purity and Persecution in History, Princeton, NJ: Princeton University Press, 2000.
בו מירצ'וף

| --- | --- |

מירצ'וף, 2010
 לידה:  13 בינואר 1989 (בן 35) סיאטל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 מקום לימודים:  תיכון מאונט דאגלס 
 http://www.beaumirchoff.net
 פרופיל ב-IMDb
 
ויליאם בו מירצ'וף (באנגלית: William Beau Mirchoff; נולד ב-13 בינואר 1989) הוא שחקן קנדי, אשר ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור דני בולן בסדרה "עקרות בית נואשות", בתור מאטי מק'יבן בסדרה "אוקוורד" ולאחרונה בזכות תפקידו בתור ג'יימי האנטר בסדרה "צרות טובות".
ביוגרפיה

מירצ'וף נולד בסיאטל, וושינגטון. יומיים לאחר לידתו, עברה משפחתו לוויקטוריה, קולומביה הבריטית שבקנדה.