stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבאות העמים בסהר הפורה
אזורים נוספים > חתים

האלף השני לפני הספירה
חת שכנה בסוריה וטורקיה של היום. מרכזה היה סביב הרי הטאורוס, ושם הייתה בירתם חתושש. סוד הצלחתם הצבאית של החתים טמון ביכולתם לעבד את הברזל. החתים או אחד העמים הנשלטים על ידיהם גילו דרך לייצר כמויות גדולות של ברזל איכותי בתחילת המאה ה-15 לפנה"ס. החתים שמרו על תגליתם בסוד והנשק החדש הקנה להם יתרון משמעותי על יריביהם, שהשתמשו עדיין בנשק העשוי מארד. פלישת גויי הים במאה ה-13 לפנה"ס, שמוטטה את האימפריה החתית, עזרה להפיץ את סוד עיבוד הברזל ברחבי המזרח התיכון.
בשיאם היו לחתים אלפי מרכבות (לפי המקורות העתיקים הם פרסו בקרב קדש כ-3,500 מרכבות), גם אם המספרים מוגזמים מעט, חיל המרכבות החתי היה אחד הגדולים, אם לא הגדול ברחבי הסהר הפורה. המרכבות היו כבדות מאוד, ובדרך כלל היה בהם חוץ מרוכב וקשת גם חייל החמוש בחנית ארוכה. אם המצרים והאשורים העדיפו לנוע במהירות על גבי מרכבותיהם ולירות באויב, החיתים העדיפו להתנגש בו, בצורה דומה לאבירים מימי הביניים. בנוסף למרכבותיהם, לחתים היו חיילים מקרב עמים כפופים רבים, אשר מרכבותיהם היו קלות יותר ואיישו אותם קשתים בדומה למרכבות המצריות.
לחיל הרגלים היה תפקיד מסייע בלבד, והוא לעולם לא הגיע למספרים גדולים (בקרב קדש הדיווחים מעידים כי החתים העמידו כ 8 או 9 אלף חיילי חי"ר, לעומת 20,000 חיילי חי"ר מצרי). מחצית מהחי"ר היה חמוש בחניתות וסודר בפלנקס והמחצית השנייה היו קשתים וקלעים שכירים או מבני העמים הכפופים להם. הפלנקס החתי לא הצטיין בחוזקו ונפל באיכותו לעומת הפלנקס המצרי. בנוסף, יש עדויות לקיומם של פרשים, אם כי מספרם היה מועט ולא עלה על מאות ספורות.
אזורים נוספים > גויי הים

קבוצת עמים נוספת היא "גויי הים". החוקרים חלוקים בדעותיהם לגבי מוצאם של העמים האלה. אחת התאוריות מדברת על איי הים התיכון כמולדתם של העמים האלה, אחרת מדברת על חופה המערבי ודרום מערבי של טורקיה כמקום אפשרי. כך או כך, במאה ה-13 לפנה"ס, קבוצת עמים החלה לנדוד לכיוון האימפריה החתית. החוקרים מאמינים שהעמים האלה יצאו למסע נדודים ולא לפשיטה צבאית, עקב מספר הנשים והילדים הגבוה שהתלוו ללוחמים.
כלי הנשק העיקריים של גויי הים היו החרב וכידוני הטלה. כמעט אין עדויות לקיומן של מרכבות או פרשים. אין ממצאים חד משמעים שיכולים להסביר את הצלחתם בכיבוש האימפריה החתית האדירה, אך ככל הנראה הסיבות לכך הם מלחמת אזרחים וחולשה פנימית. לאחר כיבוש החתים, שטפו את א"י והגיעו עד מצרים. בעקבות המגע עם האימפריה החתית, גילו גויי הים את סוד עיבוד הברזל והיו לאחד העמים הבודדים שידעו סוד זה. במאה ה-12 לפנה"ס הצליחו המצרים להדוף את הפלישה בסדרת קרבות עקובים מדם.
בעקבות התבוסה, התפזרו גויי הים וחלקם התיישב בארץ ישראל, החלק זה נודע בשם פלשתים. במפגש בין הפלשתים לעם ישראל ישבו הפלשתים כבר כ-150 שנה בערים ולכן צורת לחימתם עברה שינוי. במקום חיל רגלים החמוש בחרבות, החיל העיקרי היה חי"ר כבד חמוש בחניתות עם כוח מרכבות מסייע. המספרים אינם ידועים, אך כנראה לא היו רבים מדי.
אזורים נוספים > ישראל ויהודה

העדויות החשובות ביותר לצבאו של עם ישראל בתקופה המאוחרת הוא התנ"ך. מהכתובים ניתן לראות בקלות שמרבית החיילים נלחמו ברגל ואין אזכור למרכבות או פרשים אבל כן שימוש גדול בקלע וקשת בין היתר אפשר להזכיר את בני שבט בנימין שהצטיינו בקשתות. בתקופה שקדמה להקמת ממלכת ישראל המאוחדת, כלי הנשק המעטים שהיו בידי עם ישראל היו למעשה נשקים מאולתרים, עשויים מארד, ורק מעטים היו בעלי חרבות ברזל, וזאת עקב המונופול שהיה לפלשתים על תחום זה. לפי התנ"ך, בתקופת השופטים כל שבט נלחם בפני עצמו או יחד עם עוד שבטים, כהתגייסות ספונטנית של העם או כבחירה אד-הוק של לוחמים מובחרים. בימי שאול, התאחדו שבטי ישראל לראשונה על מנת לענות על האיומים הרבים מצד שכניהם. שאול לא הצליח במשימתו ורק בימי דוד הצליחו בני ישראל להביס את הפלשתים. לפי כמה חוקרים, דוד הוא זה שמיסד את הצבא לצבא מאורגן - ובכלל זה הקמת מערך מילואים בכל הארץ, ומיסוד יחידת קומנדו עילית - "השלושים". דוד הסתייע גם בשכירי חרב רבים מעמים שונים. שלמה החזיק בצבאו גם פרשים ומרכבות סוסים ששוכנו באורוות (בספר מלכים א' פרק ה', נכתב "ויהי לשלמה, ארבעים אלף אורוות סוסים--למרכבו; ושנים-עשר אלף, פרשים").
עם פילוג הממלכה המאוחדת בימי רחבעם התפצל עם ישראל לשתי ממלכות, שאף לחמו לעיתים זו בזו.
ממלכת ישראל הצפונית הייתה החזקה והעשירה מבין השתיים. הממלכה הגיעה לשיאה תחת מלכותו של אחאב. מהעדויות הארכאולוגיות, המקרא וכתובות אשוריות עולה שצבאו של אחאב כלל חיל רגלים חזק וכוח מרכבות מרשים. כתובת אשורית שנחקקה לזכר התבוסה בקרב קרקר מציינת כי לאחאב היו 2,000 מרכבות ו-10,000 חיילי חי"ר. לדעת רוב החוקרים, המספרים ככל הנראה מוגזמים והמספר האמיתי היה נמוך בהרבה. סביר להניח שלממלכת ישראל היו כ-3 גדודים בני 150 מרכבות כל אחד וכמה ואלפי חיילי חי"ר. מספר המרכבות מתבסס על חפירות במגידו, שבה מצאו אורוות מלכותיות, שמקובל לתארך לתקופתו של אחאב. באורוות אלו יש מקום ל-450 מרכבות.
ממלכת יהודה הייתה ענייה יחסית ועיקר צבאה היה רגלי. גרעין הצבא היה חטיבה סדירה של החי"ר הכבד שהרכיב את הפלנקס ומשמר המלוכה שכלל כאלף איש כפי העולה מן הכתוב, ולצדו כמה אלפי חיילים קלים שגויסו בעתות משבר. חיילים אלו היו חמושים בדרך כלל בקלע וקשתות. בנוסף לזה ניתן להוסיף את שומרי הראש שהיו למלך שמנו כמאה ולפי שיר השירים המספר הוא כשישים (מִטָּתוֹ שֶׁלִּשְׁלֹמֹה שִׁשִּׁים גִּבֹּרִים סָבִיב לָהּ מִגִּבֹּרֵי יִשְׂרָאֵל).
אזורים נוספים > ארמים

הארמים היו מפוצלים לערי מדינה רבות, אך לעיתים התאגדו תחת שליט כריזמטי. צבאם היה גדול למדי והתחרה בהצלחה עם צבאה של ממלכת ישראל ואף היה מסוגל להדוף את צבא אשור בקרב קרקר בסייעו של אחאב. הצבא לא השתנה מעיר לעיר וכלל חי"ר, מרכבות קלות עם צוות בן שני אנשים ופרשים. החי"ר היה החיל העיקרי ואילו המרכבות היו החיל המסייע. מספר הפרשים היה זעום למדי ולא עלה על כמה עשרות פרשים לעיר.
עמים נוספים

האלף ה-4 עד האמצע האלף הראשון לפנה"ס
בין העמים האלה כדאי להזכיר את מיתני ואוררטו. מיתני שכנה באזור סוריה של היום, באלף השני לפנה"ס, ועיקר כוחם היה בפרשים ומרכבות. אוררטו ששכנה באזור של ארמניה המודרנית והייתה היריבה המרה של אשור, עד אשר נכבשה על-ידה במאה ה-9 לפנה"ס. החיל העיקרי של אוררטו היה פרשים, דבר שגרם להכנסתו לשורות האימפריה האשורית ועל ידי כך השפיע על התפתחות תורת הלחימה באזור.
לסיכום

הצבאות של רוב העמים באזור היו מורכבים ממרכבות וחי"ר, כאשר מרכבות שימשו בתור החיל העיקרי והחי"ר היווה כוח משני. החי"ר היה בדרך כלל לא מאומן ולא מאורגן (פרט למצרים שלאחר ההיסקוסים, ויחידות אשוריות). השכירים היו מעטים והתרבו רק לקראת אמצע האלף הראשון לפנה"ס באימפריה הפרסית.
ראו גם

קרב קדש - קרב אופייני לצבאות של הסהר הפורה
לקריאה נוספת

יגאל ידין, תורת המלחמה בארצות המקרא, החברה הבינלאומית להוצאה, 1963 [ספר מקיף, אך לא מעודכן במחקרים מתקדמים על הנושא. יכול לשמש כרקע ראשוני].
הערות שוליים

↑  ראו לדוגמה בספר שמואל א', פרק י"ג, פסוקים י"ט-כ"ב
נושאי רומח שומרים במערך צפוף
חיילים מדיי (משמאל) לצד פרסי בשירות האימפריה האחמנית, גילוף מהמאה ה-4 לפנה"ס שהתגלה בפרספוליס.
שרטוט תבליט הקרב הימי בין רעמסס השלישי לגויי הים על קיר המקדש במדינת האבו במצרים
אגף התנועה

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   משטרת ישראל
 סוג:  אגף מטה במשטרה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־27 שנים) 
 פיקוד
 דרגת המפקד:   ניצב
ניידת של משטרת התנועה
אגף התנועה במשטרת ישראל הוא אגף אופרטיבי מקצועי ומבצעי, אשר מהווה גורם מנחה מקצועי ובונה בניין הכוח בכל הקשור לאכיפת תנועה וחקירת תאונות דרכים. באגף מספר יחידת מבצעיות האחראיות על אכיפת עבירות התנועה.
ייעוד האגף

לאגף התנועה שני ייעודים מרכזים:
גורם מנחה: האגף מהווה גורם מקצועי מנחה בכל הקשור לאכיפת תנועה וחקירת תאונות דרכים. במסגרת זו האגף שותף בבניית התוכן המקצועי בהכשרת שוטרי תנועה ובוחני תנועה, אחראי על הנחיית פקודות ונהלים על-פיהם יפעלו כלל השוטרים במשטרת ישראל בכל הקשור לאכיפת התנועה והכוונה. אבחון מכשור אלקטרוני לאמצעי אכיפה והכשרת השוטרים לשימוש בהם, בשיתוף אגף ההדרכה של משטרת ישראל.
גורם מבצעי ארצי: באגף פועלות יחידות אכיפה המתמקדות באכיפת עבירות תנועה המהוות גורם לתאונות דרכים, ובעיקר בכבישים ובצירים הבין-עירוניים. האגף עוסק בהכוונת התנועה ברמה הארצית בעת אירועים המשפיעים על התנועה בכבישים הבין-עירוניים בארץ במקרים של תאונות דרכים, הפרות סדר ציבורי, ביצוע עבודות תשתית ועוד.
היסטוריה

הרקע להקמתו של אגף התנועה היה התפתחותה הפיזית והכלכלית של מדינת ישראל, בעקבות זאת גבר באופן משמעותי היקף התחבורה הממונעת בדרכים, לה נלוו תאונות הדרכים.
על מנת להתמודד עם התופעה, אימצה המשטרה שיטות פעולה ואמצעים טכנולוגיים אשר נועדו להפחית את הסיכון לנוסעים בדרכים. בשנת 1991 הוקמה משטרת התנועה הארצית (מתנ"א) במטרה לחזק את יכולת המשטרה להתמודד עם הקטל בדרכים, תחילה הוכפפה לאגף המבצעים של המשטרה - עד שנת 1997. בשנה זו הוקם אגף התנועה כאגף ייעודי בתחומו, אשר הפך לסמכות המקצועית בנושא זה.
מבנה ארגוני > משטרת התנועה הארצית (מתנ"א)

יחידות משטרת התנועה הארצית פועלות בצירים הבין-עירוניים בכל רחבי הארץ. היחידה מבצעת אכיפת תנועה בהתאם למדיניות ראש אגף התנועה, מיקוד אכיפת עבירות המהוות גורם מרכזי לתאונות דרכים, טיפול באירועים המתקבלים במרכז השליטה של האגף, ניהול התנועה והכוונתה באירועים שונים, כגון: מסעות ומרוצי ספורט, עבודות תשתית מורכבות בצירי תנועה בין-עירוניים, שינוע מטענים חורגים, היערכות לתנועת כלי רכב מוגברת בחגים ובמועדים ועוד.
יחידות כפופות: מתנ"א צפון, מתנ"א דרום, מתנ"א מרכז, ויחידת רכב כבד.
מבנה ארגוני > מחלקת מחקר (מו"פ)

מחלקת מחקר ופיתוח באגף התנועה אמונה על בניית תמונת מצב לצורך גיבוש תוכנית אסטרטגית המבוססת על נתונים ומחקרים, לשם יישום מדיניות האכיפה וליצירת הרתעה אפקטיבית בקרב ציבור משתמשי הדרך.
במסגרת משימותיה היא אחראית להפעלת מערך האכיפה האלקטרונית האוטומטית. היחידה מאפיינת, מאתרת, רוכשת ומטמיעה מערכות אכיפה המבוססות על טכנולוגיה מתקדמת ונושאת את האחריות לטיפול בפניות ציבור.
יחידות כפופות:
מחקר – פיתוח אסטרטגיה ורעיון מארגן להפעלת הכוח המבוססים על מחקר וניטור נתונים, אפיון מערכות מידע המסייעות למפקד בניהול וקבלת החלטות.
מכשור – הפעלת מערכת אכיפה אלקטרונית אוטומטית ומכשור אכיפה ידני לרבות תחזוקה שוטפת.
מרכז השליטה הארצי של אגף התנועהמרכז פניות נהגים ארצי (מפנ"א) – אמונים על מתן שירות ומידע לציבור הנהגים בנושאי תעבורה ודו"חות תנועה.
פרויקטים טכנולוגים – בחינת טכנולוגיות אכיפה חדשניות, איתור ורכש.
מבנה ארגוני > יחידה מרכזית (ימ"ר)

היחידה המרכזית היא יחידת מודיעין, בילוש וחקירות של אגף התנועה. היחידה מבצעת איסוף מודיעיני וראייתי נגד עברייני תנועה מסוכנים ותופעות פשיעה בתחום התנועה. היא פועלת לחשיפה וטיפול בתופעות מסכנות חיים בתחום התעבורה הפלילי תוך אכיפת החלטות בית המשפט. היחידה פועלת כנגד מגוון תופעות פשיעה כגון: נהגים פסולים, נהיגה תחת השפעת סמים, תאונות פגע וברח ועוד.
יחידות כפופות:
תשאול – אחראית על פיתוח חקירות ואיסוף ראיות כנגד יעדי היחידה ופיצוח פרשיות פליליות עם זיקה לעברות תעבורה.
איסוף – אחראית על איסוף מודיעין כנגד נהגים שנוהגים בפסילה או תחת השפעת סמים וכן כנגד תופעות פשיעה עם זיקה לעבירות תעבורה.
בילוש – הזרוע המבצעית של היחידה אשר מבצעת את הפעילות האופרטיבית בשטח כנגד יעדי היחידה.
הערכה – אחראים על עיבוד הידיעות המודיעיניות והעשרתן.
מבנה ארגוני > מחלקת התנועה (מת"ן)

מחלקת התנועה היא יחידת מטה המתאמת, מנחה ומייעצת לגורמי משטרה וגורמי חוץ, ומהווה את הזרוע המקצועית של מערך התנועה במשטרת ישראל. המחלקה אחראית להנחיה מקצועית בנושא אכיפה, סיירים בוחנים, מהנדסי תנועה, חקירה ותביעה, תשתיות והודעות על נפגעים.
יחידות כפופות:
מדור תעבורה – אחראי על הנחיה מקצועית לכלל שוטרי משטרת ישראל בתחום אכיפת תקנות תעבורה ובשיפור המקצועיות בתחום התעבורה
מדור הנדסה ותשתיות דרך – מנחה את כלל שוטרי משטרת ישראל בנושא הסדרי תנועה ובטיחות בדרכים, בדגש על פעילות מערך מהנדסי התנועה במשטרה.
מדור תאונות דרכים – אחראי על מדיניות ותהליכי העבודה במערך חקירת תאונות הדרכים ומערך הסיירים הבוחנים.
מדור נפגעים – המדור אחראי על מסירת הודעות מרות למשפחות נפגעי עבירות רצח, הריגה ותאונות דרכים שהתרחשו בארץ או בחו"ל.
מבנה ארגוני > מבצעים אגף התנועה

אחראית על תכנון התוכניות המבצעיות בשגרה ובחירום, סיוע ושיתוף פעולה בין מחוזות משטרת ישראל, תיאום מול צה"ל, שירות הביטחון הכללי, משטרה צבאית ונתיבי ישראל, הכנת אגף התנועה לאירועי חירום ארציים, לווי אח"מים ונשיאים המגיעים לביקורים רשמיים בארץ ותיאום תנועת מטענים חורגים.
יחידות כפופות:
מדור מבצעים
מדור חירום
מדור מתנדבים
קצין זהירות בדרכים
מרכז השליטה של אגף התנועה
סיירת ארצית - כוח אופנוענים המיועד לטיפול בתופעות ייחודיות ובאזורים מועדים תוך מתן מענה מיידי. יחידת האופנוענים הוקמה ב-1993, וכללה 10 אופנועים ששימשו בעיקר לצורכי ליווי וטקסים. ב-2009 הוחלט להפוך את היחידה לכוח מבצעי. נכון ל-2020 היא מפעילה כ-100 אופנועים בחלוקה של שלושה צוותים: סיירת צפון, סיירת מרכז וסיירת דרום. יחידת האופנועים של אגף התנועה מחזיקים בשלושה סוגי אופנועים: KTM 1290 SUPER ADVENTURE S,  BMW 1200 GS ו- BMW 1250 GS.
ראשי האגף

| שם | תקופת כהונה כראש אגף התנועה |
| --- | --- |
יעקב גנות: 1997 - 2001
יעקב רז: 2001 - 2004
שחר איילון: 2004 - 2007
אבי בן-חמו: 2007 - 2011
ברונו שטיין: מאי 2011 - מאי 2013
משה אדרי: יוני 2013 - נובמבר 2014
ירון בארי: פברואר 2015 - נובמבר 2016
דורון ידיד: נובמבר 2016 - מרץ 2019
אבי אדרי: מרץ 2019 - אפריל 2020
אלון אריה: אפריל 2020 - מאי 2022
יהודה בן עטר: יוני 2022 - ספטמבר 2024
חיים שמואלי: ספטמבר 2024 - מכהן
סיירת האופנועים הארצית של אגף התנועה
חסימת כביש על ידי משטרת התנועה
אופנועי יחידת האופנועים של משטרת התנועה הארצית
יחסי לבנון – סן מרינו

| יחסי לבנון – סן מרינו |
| --- | --- |
לבנון: סן מרינו


לבנון: סן מרינו
שטח (בקילומטר רבוע)
10,400: 61
אוכלוסייה
5,820,570: 33,578
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,937: 1,855
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,082: 55,255
משטר
רפובליקה

יחסי לבנון–סן מרינו הם מערכת היחסים המורכבת שבין הממשלה והעם של הרפובליקה הלבנונית לבין הממשלה והעם של הרפובליקה המרוממת של סן מרינו. שתי המדינות לא כוננו אף פעם יחסים דיפלומטיים ואין קשר דיפלומטי מעשי בין השתיים. עם זאת, לא מתקיימת עוינות בין השתיים ויש יחסים כלכליים בין המדינות ושיתוף פעולה במגוון תחומים.
ייצוג

סן מרינו אינה מיוצגת בלבנון בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
לבנון אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. כאמור, לשתי המדינות אין יחסים דיפלומטיים רשמיים, אך דה פקטו, יכולים אזרחי סן מרינו לגשת לקונסוליה הלבנונית במילאנו, איטליה ולקבל שם שירותים קונסולריים.
יחסים כלכליים

סן מרינו ייצאה ללבנון בשנת 2014 סחורה בסך 3.63 מיליון דולר אמריקאי. מרבית הסחורה המיוצאת (84%) היא חומרי הדברה ומחממים חשמליים (12%). באותה השנה לא היו תנודות בייבוא מלבנון לסן מרינו.
מנטליזציה

מנטליזציה הוא מושג מתחום הפסיכולוגיה המתאר יכולת של האדם לתת משמעות ופרשנות להתנהגותו ולהתנהגות אחרים, במונחים של מחשבות, רגשות ואמונות. זוהי היכולת להרהר ולעסוק בתהליכים מנטליים (נפשיים), ולהסיק מסקנות על מצבו הנפשי של אדם מהתנהגותו.
רקע

המושג פותח על ידי הפסיכואנליטיקאי הבריטי פיטר פונגי בסוף שנות ה-90. פונגי עסק בפיתוח גישה חדשה להבנת הפרעת אישיות גבולית ולטיפול בה, תוך התבססות על רעיונות פסיכואנליטיים קלאסיים של תאורטיקנים כגון אוטו קרנברג ודונלד ויניקוט. פונגי פיתח את התאוריה תוך התבססות על מחקר אמפירי, ועל גישות מחקריות מתחום הפסיכולוגיה ההתפתחותית (כגון תאוריית ההתקשרות של ג'ון בולבי), ומתחום הפסיכולוגיה הקוגניטיבית (כגון תאוריית התודעה של סיימון ברון-כהן). רעיון המנטליזציה מקושר לגישתו הכללית של פונגי, המקשרת בין יחסי אובייקט ומטא-קוגניציה.
יש המתייחסים למנטליזציה כאל רצף כישורים אחיד, אך מתגברות העדויות המחקריות לקיומם של תהליכים נפרדים, מהן נובעות הגדרות והתייחסויות שונות לנושא. כך למשל, ניתן להתייחס להיבט התפיסתי של מנטליזציה (למשל, היכולת לזהות הבעות פנים ומבט עיניים) ולהיבט ההסקתי שלה כאל שני מסלולים בלתי תלויים זה בזה. אפשרות מרחיקת לכת אף יותר היא ההנחה כי מדובר בשילוב של מספר ממדים נפרדים (דיפרנציאליים) המקלים על המדידה והתאמת ההתערבות הטיפולית.
פיטר פונגי ועמיתו אנטוני בייטמן טוענים כי מנטליזציה היא יכולת בעלת חשיבות רבה ביצירת ויסות רגשי בהקשר של יחסים בין אישיים, וכי היא מתפתחת מגיל הינקות ומבוססת על התקשרות תקינה וקשר מיטיב בין הדמויות המטפלות לילד. לטענתם, יכולת זו נפגעת אצל אנשים שחוו טראומה נפשית ופגיעה משמעותית ביחסים בינאישיים בילדות המוקדמת, ולפיכך קושי במנטליזציה עשוי להיות אחד הגורמים להתפתחות הפרעות נפשיות, במיוחד הפרעת אישיות גבולית.
מאפייני המנטליזציה

עיסוק במנטליזציה מתייחס ליכולת להכיר ולהבין מצבים מנטליים אצל הפרט ואצל האחר, ולראות שמצבים אלה נפרדים מהתנהגויות. מנטליזציה כוללת את היכולת לחשוב על מחשבות, אמונות, רגשות ומשאלות של הפרט ושל האחר, ולהבין שאירועים פנימיים אלה משפיעים על התנהגותו ועל התנהגות האחר, באופנים שונים. לשם כך נדרשת מודעות מסוימת למתרחש בתודעה של הפרט או של האחר.
דוגמאות לעיסוק במנטליזציה הן למשל הרהור של אדם לגבי המניעים להתנהגותו ("למה עשיתי את זה?"), הבנת תגובותיו הרגשיות ("למה אני מתנהג באופן כל כך פגיע ורגיש כרגע?"), השפעת התנהגותו על רגשות האחר ("האם פגעתי ברגשותיו כאשר אמרתי לו ש...?"), אילו תחושות פנימיות מבטאת התנהגות האחר ("הוא ודאי טורק את הדלת ומקלל כי הוא כועס ומתוסכל בעקבות משהו שקרה קודם"), ועוד. באמצעות מנטליזציה האדם מפרש באופן אוטומטי התנהגות מסוימת כמבוססת על מצבים פנימיים, כגון אמונות, משאלות, רגשות ומחשבות.
טיפול מבוסס מנטליזציה

על בסיס מושג המנטליזציה פיתחו פונגי ובייטמן שיטה לטיפול פסיכולוגי המבוסס על מנטליזציה (MBT - Mentalization Based Treatment), שמתאים בין השאר ללוקים בהפרעת אישיות גבולית. על פי הגישה, הלוקים בהפרעה זו מתקשים בעיסוק תקין במנטליזציה, בייחוד בהקשרים בין-אישיים טעונים רגשית, ויכולת זו נפגעה בעקבות טראומה, התעללות או יחסים לא-מיטיבים עם ההורים בילדות המוקדמת.
טיפול מבוסס מנטליזציה מוגדר כפסיכותרפיה דינמית, המתמקדת בקשר המתקיים בין המטופל לבין המטפל. המטרות העיקריות של הטיפול הן:
חיזוק השליטה העצמית
חיזוק היכולת לוויסות רגשי
הגברת היכולת ליצירת קשרים בין-אישיים אינטימיים מספקים.
בטיפול, המטפל מתמקד בהווה, במקום בעברו של המטופל, כפי שמתרחש בטיפול פסיכודינמי קלאסי. המטפל עובד עם המטופל על חיזוק היכולת לעסוק במנטליזציה בתוך המפגש הטיפולי. לשם כך הוא שואל את המטופל שאלות לגבי מחשבותיו, רגשותיו, אמונותיו ומשאלותיו, וכיצד אלה קשורים להתנהגותו בפגישה הטיפולית. המטפל מצוי בעמדה טיפולית של אי-ידיעה מהם מצבים פנימיים אצל המטופל, ומאפשר למטופל להבין את מצביו הפנימיים, תוך יצירת דרכים חדשות להבנת מצבים אלה. כל זאת נעשה במקביל לפיתוח קשר מיטיב בין המטפל למטופל, הכלה ורגישות כלפיו, ותגובה אמפתית לגילוייו הרגשיים. כך הוא מסייע לו לארגן את החוויה, לשקף ולפרש את תחושותיו, ובתוך כך מדגים בעצמו שימוש במנטליזציה.
מחקר אורך של פונגי ובייטמן שפורסם ב-2008, בו נערך מעקב אחר מטופלים במשך שמונה שנים, הצביע על יעילות גבוהה יותר של טיפול מבוסס מנטליזציה, יחסית לטיפול המקובל בלוקים בהפרעת אישיות גבולית (צמצום גבוה יותר של שיעורי האובדנות ושיפור בתפקוד הכללי של המטופלים).
בשנים האחרונות התפתח המודל הטיפולי לכוונים נוספים, למשל, טיפול דיאדי, טיפול משפחתי, טיפול בהתקפי פאניקה וטיפול בהפרעות אכילה.
ביקורת

התומכים בשיטות טיפול פסיכואנליטיות קלאסיות, מתנגדים לחלק מרעיונות הטיפול המבוסס על שימוש במנטליזציה, בשל סטייתם מהטכניקות המסורתיות של הטיפול, למשל הזנחת העיסוק בלא מודע או בעבר הטראומטי של הלוקים בהפרעת אישיות גבולית. תאורטיקנים אחרים הציעו דרכים אחרות לטיפול בהפרעה זו. כיום מקובלות בעיקר שיטותיהם של אוטו קרנברג (TFP - Transference Focused Psychotherapy), מרשה לינהאן (DBT - טיפול דיאלקטי התנהגותי) ועוד, שיעילותן הוכחה אף היא במספר מחקרים.
בנוסף נטען כנגד הטיפול מבוסס המנטליזציה, כי הוא מיועד בעיקר ללוקים בהפרעת אישיות גבולית, וטרם נבדקה מחקרית תרומתו למטופלים הלוקים בהפרעות נפשיות רבות אחרות.
לקריאה נוספת

Allen, J.G., & Fonagy, P. (2006). Handbook of mentalization-based treatment. Chichester, UK: John Wiley
Allen, J.G., Fonagy, P., & Bateman, A.W. (2008) Mentalizing in clinical practice. Arlington, USA: American Psychiatric Publishing
Busch, N. F. (2008). Mentalization - Theoretical Considerations, Research Findings, and Clinical Implications. NY, USA: Psychoanalytic Inquiry Books Series
Bateman, A., Fonagy, P. (2003). The development of an attachment-based treatment program for borderline personality disorder. Bulletin of the Menninger Clinic, 67, 187–211.
הערות שוליים

↑  אודי בונשטיין (2011). העין הפנימית: התפתחות הסובייקטיביות של הילד. ת"א: הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה וידיעות אחרונות - ספרי חמד.
↑  Bateman, A. & Fonagy, P. (2008). 8-Year Follow-Up of Patients Treated for Borderline Personality Disorder: Mentalization-Based Treatment Versus Treatment as Usual. Am. J. Psychiatry 165, 631-638.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7658721-6 
פיטר פונגי שפיתח את מושג המנטליזציה
איתי ברין

| --- | --- |

איתי ברין, אוקטובר 2021
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 קצין אג"ם של חטיבה 401  מפקד גדוד 9  מפקד עוצבת ראם  נספח צה"ל בפולין
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן
 
איתי ברין הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה במילואים  אשר שימש כנספח צה"ל בפולין בתפקידו האחרון. בעבר פיקד על עוצבת ראם.
ביוגרפיה

ברין התגייס לצה"ל ושובץ בחיל השריון. עבר הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. לאחר הקורס שימש מפקד מחלקה. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה. בהמשך מונה לרמ"ד לחימה ולקצין אג"ם של חטיבה 401. היה מפקד הבסיס האחרון של בסיס נבי מוסא בו התקיימו אימוני הצמ"פ של החטיבה ואשר סגר את הבסיס בסוף שנת 2005. בשנים 2012–2013 פיקד על גדוד 9. בזמן קליטת מערכת מעיל רוח על טנקי מרכבה 4 ישב בטנק בזמן שנורה עליו טיל נ"ט על מנת להעביר לחייליו שהמערכת טובה ואמינה. בשנים 2015–2017 פיקד על עוצבת ראם. לאחר מכן מונה לנספח צה"ל בפולין.
כיום עובד כמנכ"ל חברת ליפסקר השייכת לקבוצת שפיר תעשיות ומשמש כסגן מפקד עוצבת הפלדה במילואים.
חיים אישיים

ברין נשוי ואב לארבעה.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  ניסוי בבני אדם בטנק: טיל חי ישוגר לעבר מרכבה, באתר ynet, 19 בדצמבר 2010
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי אינדונזיה–קולומביה

| יחסי אינדונזיה–קולומביה |
| --- | --- |
אינדונזיה: קולומביה


אינדונזיה: קולומביה
שטח (בקילומטר רבוע)
1,904,569: 1,138,910
אוכלוסייה
284,238,567: 53,067,480
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,371,171: 363,540
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,824: 6,851
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

יחסי אינדונזיה–קולומביה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין רפובליקת קולומביה. שתי המדינות הן חברות בארגון המועצה לשיתוף הפעולה הכלכלי וארגון המדינות הבלתי מזדהות.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין קולומביה לאינדונזיה כוננו ב-15 בספטמבר 1980. עד אז, אינדונזיה הייתה מיוצגת בקולומביה על ידי שגרירות בברזיל וקולומביה על ידי שגרירות בהודו. ב-1983, פתחה קולומביה את שגרירותה בג'קרטה, אך השגרירות נסגרה ב-2002 עקב סיבות כלכליות. אינדונזיה פתחה את שגרירותה בבוגוטה במאי 1989. ב-7 במרץ 2011, נשיא קולומביה, חואן מנואל סנטוס קלדרון, הודיעה על פתיחתה המחודשת של השגרירות הקולומבית בג'קרטה במסגרת הקמפיין של CIVETS ועל מנת לחזק את קשריה עם אינדונזיה ועם אסיה.
יחסים כלכליים

בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לקולומביה הגיעה לסך 204 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מחשבים, בגדים, בטריות, דיו, טלפונים, שמן דקלים ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מקולומביה לאינדונזיה הגיעה לסך 10.6 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה כותנה גולמית, תחבושות, אוכל לחיות, פולי קקאו.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לקולומביה הגיעה לסך 202 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מכוניות, גומי, דיו, מחשבים, סבון ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מקולומביה לאינדונזיה הגיעה לסך 6.47 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה קפה, מדפסות, חומרי הדברה ועוד.
ייצוג

אינדונזיה מיוצגת בקולומביה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בבוגוטה, בירת קולומביה.
קולומביה מיוצגת באינדונזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בג'קרטה, בירת אינדונזיה.
חומרי מזון

ערך זה עוסק בחומרי מזון לאדם והחי. אם התכוונתם לחומרים מזינים בחקלאות, ראו .
חֹמֶר מָזוֹן (נוּטְרִיֵּינְט או נוטריאנט) הוא יסוד או תרכובת כימית החיוניים לחיים ולגדילה של יצורים חיים. שני השימושים העיקריים של חומרי המזון הם לבניין הגוף ולאספקת אנרגיה. כל הנוטריאנטים משתתפים במחזורים ביוגיאוכימיים המאפשרים שימוש חוזר בהם.
סוגי נוטריאנטים

מאקרונוטריאנטים הם נוטריאנטים הנצרכים בכמויות גדולות לצורך קיום הגוף. הם כוללים חמצן, פחמן, מימן, חנקן, זרחן וגופרית. המולקולות העיקריות הנוצרות מהם הן פחמימות, חלבונים ושומנים.
מיקרונוטריאנטים הם נוטריאנטים הנצרכים בכמויות קטנות יותר. אחד השימושים המוכרים במיקרונוטריאנט הוא הרעיון של זריעת האוקיינוסים בברזל באזורים בהם הוא גורם מגביל ובכך לעודד פוטוסינתזה.
השפעת האנושות על פיזור הנוטריאנטים

עקב חשיבותם הרבה מרבה האנושות להתערב בתהליכים הקשורים בנוטריאנטים. הדוגמה הפשוטה ביותר לכך היא ייצור דשנים. יש לפעילות זו צד שלילי - בשל הזרמת דשנים לים נוצר מצב של עודף נוטריינטים, הגורר פריחת אצות. במצב של היעדר מין הניזון מהאצות התרבות האצות יכולה להביא לחוסר חמצן (אנ') באזורים החופיים אשר מובילה לתמותת יצורים ימיים. אזורים בהם מתקיימת התופעה נקראים אזורי מוות (אנ').
ראו גם

רכיבי תזונה חיוניים
אבות המזון
ערך תזונתי
הערות שוליים

↑  הנחיות תזונה למתגייס, באתר צה"ל
↑  ד"ר דניאל מדר, בגלל הרוח, אתר זווית, 3 במאי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4171097-6  NDL: 00561876 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.