stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרייג ונטר
עבודתו המדעית > Synthetic Genomics

בשנת 2005 היה ונטר שותף בהקמת חברת Synthetic Genomics (אנ'), אשר מהנדסת מיקרואורגניזמים כדי ליצור מהם דלק ביולוגי וביוכימיקלים. בשנת 2009 הכריזה אקסון מוביל על שיתוף פעולה בין החברות בשווי של 600 מיליון דולר, למחקר ופיתוח של דור חדש של דלקים ביולוגיים. ונטר מתעסק במחקר של מיקרו-אצות לטובת דלק ביולוגי.
ונטר מנסה לרשום פטנט על יצור חצי-סינתטי בשם Mycoplasma laboratorium, חיידק שלפי השערותיו יהונדס לצרכים מסוימים, כמו יצירת דלק, סינתוז תרופות, למנוע התחממות גלובלית ועוד.
בשנת 2010, צוות חוקרים בראשות ונטר היו הראשונים ליצור מה שהם קראו לו "חיים סינתטיים". הדבר נעשה באמצעות סינתזה של מולקולת DNA ארוכה שהכילה גנום שלם של חיידק והכנסה שלו לתוך תא. לתוצאה דומה הגיעה גם קבוצתו של אקרד ויימר (אנ') שסינתזו גנום של וירוס RNA והכניסו לתוך ליזט תאי. חד-התא שיצר ונטר מכיל ברצף ה-DNA שלו ארבעה מאפיינים שאמורים להגדיר אותו כיצור סינתטי:
1. קידוד לא"ב ולסימני הפיסוק.
2. שמותם של 46 החוקרים אשר היו מעורבים בתהליך היצירה.
3. שלושה ציטוטים.
4. כתובת המייל הסודית של התא.
ב-25 במרץ 2016 הכריז ונטר על יצירת Syn 3.0, גנום סינתטי שמכיל את מינימום הגנים הדרושים לקיומו של יצור חי - 473 גנים. מטרת המיזם היה להוציא את כל הגנים הלא חיוניים כך שיישארו רק הגנים החיוניים לקיום חיים. היצור מיועד לשימוש בעולם המחקר.
באוגוסט 2018 הודיע ונטר על פרישתו כיושב ראש הוועד המנהל של החברה, כדי שיוכל להתמקד בתפקידו במכון ג'יי. קרייג ונטר. עם זאת, הוא נשאר כיועץ מדעי לוועד המנהל.
עבודתו המדעית > מכון ג'יי. קרייג ונטר

ונטר הוא המייסד והמנכ"ל של מכון ג'יי. קרייג ונטר, אשר הוקם ללא כוונת רווח ב-2006, ומבצעת מחקרים בתחום של ביולוגיה סינתטית. במכון מועסקים מעל 200 איש, וממוקמת בלה ג'ולה בסן דייגו וברוקוויל, מרילנד.
עבודתו המדעית > גנום של איש אחד

ב-4 בספטמבר 2007 פרסמה קבוצה מחקר בראשות סם לוי לראשונה גנום שלם (שש מיליארד זוגות בסיסים) של אדם בודד - הגנום של קרייג ונטר. פרסום זה מכונה בשם HuRef, אשר מסמל אדם (Human) ורצף ייחוס (Reference) חוקרים גילו בגנום שלו נטייה לשעוות אזניים רטובה, סיכון מוגבר להתנהגות שאינה מקובלת בחברה, אלצהיימר ומחלות קרדיווסקולריות. פרסום זה יוצא דופן מפרסומים אחרים בכך שהגנום המוצג בו הוא דיפולאידי ולא הפלואידי, דבר שחשוב בתחום של רפואה מותאמת אישית.
הגנום של ונטר נגיש לציבור באתר ייעודי, The Human Reference Genome Browser. במאגר זה ניתן למצוא כ-32 מיליון קריאות DNA אשר רוצפו בשיטת סנגר, ויצרו ביחד 4,528 פיגומים של הגנום השלם. יחסית לרצף הייחוס, ישנם 4.1 מיליון שינויים, כגון שינויי SNP, מוטציות נקודתיות, אינדלים ושינויים מבניים כגון הוספות של אזורים מסוימים, מחיקות, התהפכויות ושינויים במספר החזרות של אזורים חוזרניים. האתר מאפשר לציבור החוקרים לנווט בגנום ולהשוותו לרצף הייחוס של ה-NCBI ולאנוטציות שונות כגון dbSNP, Ensembl, Online Mendelian Inheritance in Man (OMIM) ו -Gene Ontology (GO.)
עבודתו המדעית > Human Longevity

ב-4 במרץ 2014 הכריזו ונטר ושותפיו, פיטר דיאמנדיס ורוברט חרירי, על הקמת חברת Human Longevity (אנ'), אשר מטרתה היא להאריך חיים בבריאות ובתפקוד גבוה. הם שואפים להשיג זאת באמצעות ביג דאטה מתוך מחקרים גנומיים, מטבולומיקה, מיקרוביוטה, פרוטאומיקה ושימוש בתרפיות מבוססות תאי גזע. בזמן ההכרזה החברה גייסה 70 מיליון דולר, סכום שהוערך כמספיק לשנה וחצי. ונטר שימש כמנכ"ל החברה עד ליציאתו לפנסיה במאי 2018. החברה הצהירה שברצונה לרצף 40,000 גנומים בשנה, בדגש על גנומים של חולי סרטן.
ספרים

ונטר חיבר שני ספרים - אוטוביוגרפיה בשם "חיים מפוענחים" (A Life Decoded), וספר בשם "מהירות האור" (Life at the Speed of Light), בו הוא מפרט את התאוריות שלו על כך שהדור הנוכחי משלב בין התחומים של מדעי המחשב והנדסה גנטית. התאוריה קיבלה שבחים מהעתידן ריי קורצווייל.
חיים אישיים

ונטר היה נשוי לזמן קצר לברברה ריי-ונטר, ולהם בן אחד. לאחר מכן נישא לקלייר פרייזר, לה היה נשוי עד 2005. בסוף 2008 נישא להת'ר קוולסקי. הם מתגוררים בסן דייגו, קליפורניה.
ונטר אבחן את עצמו כנער הלוקה בהפרעת קשב, וזיהה שינויים בגנום (SNP) שלו הקשורים בהפרעות קשב.
עיטורים ופרסים

2000: עיטור גבאי לביוטכנולוגיה ותרופות (Jacob Heskel Gabbay Award in Biotechnology and Medicine)
2001: Biotechnology Heritage Award עם אחרים
2007: במאי 2007 קיבל ונטר דוקטורט לשם כבוד מאוניברסיטת המדינה של אריזונה ובאוקטובר של אותה שנה קיבל דוקטורט לשם כבוד גם מהאימפריאל קולג'
2008: מדליית הסליל הכפול (Double Helix Medal) מ-Cold Spring Harbor Laboratory
2008: פרס קיסטלר (Kistler Prize) מ-Foundation For the Future עבור מחקר גנומי
2008: פרס ENI למחקר וסביבה
2008: המדליה הלאומית למדע (National Medal of Science) מהנשיא ברק אובמה
2010: ב-8.5.2010 קיבל דוקטורט לשם כבוד מאוניברסיטת קלארקסון על עבודתו על הגנום האנושי.
2011: ב-21 באפריל 2011 ונטר עוטר במדליית בנימין רוש (Benjamin Rush Medal) מטעם בית הספר למשפטים ע"ש ויליאם ומרי (William & Mary School of Law)
2011: פרס דיקסון (Dickson Prize) לרפואה
2012: פרס דן דוד
ראו גם

גנומיקה אישית
הערות שוליים

↑  People Who Matter 2010 | 14. Craig Venter‏ 50, ניו סטייטסמן
↑  "Past Winners - Gabbay Award - Rosenstiel Basic Medical Sciences Research Center - Brandeis University". Brandeis.edu.
↑  "Biotechnology Heritage Award". Science History Institute.
↑  Strickland, Debbie (13 ביוני 2001). "Genomic Leaders Receive 2001 Biotechnology Heritage Award". BIO. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Aufrett, Sarah. "ASU Celebrates Spring Graduates", ASU Insight, 11.5.2007.
↑  "Honorary degrees awarded to Browne, Venter and Rausing", Imperial College, 24 באוקטובר 2007.
↑  "J. Craig Venter, Ph.D. Receives Double Helix Medal from Cold Spring Harbor Laboratory". PR Newswire. 12 בנובמבר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Bellevue-based foundation awards $100,000 prize for genome research". Bellevue Reporter. 9 בספטמבר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Eni Award 2008: the Winners are Announced". ENI. 18 בפברואר 2008. אורכב מ-המקור ב-22 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Piercey, Judy (12 באוקטובר 2009). "Alumnus J. Craig Venter Awarded National Medal of Science". This Week at UCSD. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2011-09-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Welch-Donahue, Jaime. "Benjamin Rush Scholars to Honor Dr. J. Craig Venter on April 21".
↑  "2011 Dickson Prize Winner". University of Pittsburgh.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007436831105171  PLWABN: 9810552498105606  BNE: XX1437254  BnF: cb160290775 (data)  CiNii: DA02229589  GND: 131452835  ISNI: 0000 0001 1473 1953  LCCN: n83196289  NDL: 01165444  NKC: js20060623026  NLK: KAC200902881  NTA: 07377037X  ORCID: 0000-0002-7086-765X  SELIBR: 374928  SUDOC: 081344732  S2AuthorId: 40147396  VIAF: 57998856   WorldCat (עם VIAF): 57998856
סלינה אלפנדרי

| --- | --- |

סלינה אלפנדרי בשנת 1980
 לידה:  18 באוגוסט 1926 (בת 98) סופיה, ממלכת בולגריה 
 שם לידה:  סלינה לזרוב 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר האמריקאי בסופיה 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  עברית 
 
סלינה אלפנדרי (נולדה ב-18 באוגוסט 1926) היא זמרת אופרה. הופיעה כסולנית באופרה הישראלית על בימות שונות, בישראל ובעולם, במספר רב של קונצרטים ורסיטלים ובתוכניות רבות ברשות השידור, ברדיו ובטלוויזיה.
ביוגרפיה > ילדותה בסופיה, בולגריה

נולדה בשם סלינה לזרוב בסופיה שבבולגריה, לבוקה ולאפרים בכור לזר, במשפחה משכילה, אמידה ושוחרת תרבות וחינוך. לאחר חמש שנים נולד האח הנרי לזרוב, שלימים התגלה כילד מחונן בתחום המוזיקה ובהיותו בוגר, בעל מוניטין בינלאומי כפסנתרן, מנצח ומלחין, וכן פרופסור למוזיקה באוניברסיטת UCLA שבקליפורניה.
מגיל צעיר מאוד בלטה סלינה בכישרונה האומנותי, הן בשירה והן בציור וכבר מגיל הגן הרבתה להופיע באירועים במסגרות החינוכיות בהן למדה. ההורים, שהעריכו מאוד את החינוך המוזיקלי, טיפחו את הכישרונות האומנותיים של ילדיהם ותמכו מאוד בדרכם המוזיקלית. כשהייתה בת שש קיבלה סלינה פסנתר ומורה פרטית צמודה. לצד ההכשרה המוזיקלית זכתה סלינה לחינוך כללי בבית הספר היסודי של הקולג' הצרפתי ובבית הספר האמריקאי בסופיה (אנ'). במהלך הלימודים הצטיינה סלינה בלימודיה. בכול אותן שנים היא המשיכה להתבלט כזמרת סולנית והופיעה בכיתות בהן למדה.
ביוגרפיה > בתקופת מלחמת העולם השנייה ועד 1951

לאחר שלוש שנות לימוד בבית הספר התיכון, הופסקו לימודיה בשל רדיפות הנאצים. כשגורשו יהודי סופיה לערי השדה קיבלה המשפחה הוראה לעבור לצפון בולגריה. בזכות קשרים טובים של האב אפרים, שונתה ההוראה ומשפחת לזרוב עברה לעיר קיוסטנדיל הדרומית, שם התגוררו רבים מבני המשפחה בביתם הפרטי הגדול. לבני משפחת לזרוב היה תפקיד מכריע בהצלת יהדות קיוסטנדיל ובזכות מעמדם הפוליטי והכלכלי הם תמכו גם בפליטים היהודיים הרבים שהגיעו לעיר. למרות הקושי והחרדה שהיו בעת המעבר לקיוסטנדיל, הצליחו ההורים לקחת עמם מסופיה את פסנתר הכנף של המשפחה, כדי שלא תיפסק פעילותם המוזיקלית של הילדים גם בתקופה קשה זו.
בספטמבר 1944, עם שחרור בולגריה מהכיבוש הנאצי על ידי הצבא האדום, חזרה המשפחה לביתה שבסופיה וסלינה השלימה את לימודי התיכון. לאחר מכן, היא התקבלה לאקדמיה למוזיקה בסופיה במגמה לאופרה, אותה סיימה בשנת 1951 בהצטיינות. לאור הצטיינותה, היא הוזמנה לבצע את הקונצרט הראשון שלה באולם הקונצרטים המרכזי בסופיה.
לאחר לימודי המוזיקה החלה סלינה ללמוד בפקולטה לרפואה באוניברסיטת סופיה. זאת בשל העניין הרב שגילתה בתחום זה, כדי להעשיר את השכלתה בפרק הזמן שעד למועד העלייה המתוכנן לישראל והחבירה למשפחתה, והן כדי להכין תשתית מקצועית נוספת לעתידה הצפוי במדינה הצעירה, למקרה שתחום האופרה אינו קיים בה. במהלך הלימודים היא הכירה את ז'אק אלפנדרי, שהיה סטודנט בפקולטה למסחר ובנקאות. ז'אק עסק בפעילות ציבורית מגוונת, לרבות: נציג בולגריה בארגון UNICEF העולמי ובשילוב קהילת יהודי בולגריה בפעילות הג'וינט. בנוסף הוא ארגן מחנות קיץ לילדי היהודים ברחבי בולגריה וסלינה שימשה בהם כמדריכה למוזיקה. ב-31 באוגוסט 1948 נישאו סלינה וז'אק. הוריה של סלינה ואחיה עלו ארצה מספר ימים לאחר החתונה, במסגרת העלייה הגדולה של יהודי בולגריה. סלינה וז'אק הצטרפו אליהם ב-31 בדצמבר 1951 והשתקעו בתל אביב. לזוג נולדו שני ילדים, אלי ורם.
ביוגרפיה > העבודה המקצועית בארץ

מיד עם הגיע המשפחה ארצה, התקבלה סלינה, לאחר אודישן קפדני, לאופרה הישראלית (בניהולה של אדיס דה פיליפ), והיא בת 27. היא שימשה בה כסולנית סופרן לירי בכירה והשתתפה בתפקידים ראשיים באופרות מוכרות רבות, בהן:
"פאוסט" מאת גונו, בתפקיד מרגרטה
"כרמן" של ביזה, בתפקיד מיכּאלה
"נישואי פיגארו" של מוצרט, בתפקיד סוזאנה
"שירת נורווגיה" של גריג, בתפקיד נינה
אופרה נוספת אשר ביצעה בפסטיבל עין גב ובליווי התזמורת הסימפונית ירושלים היא "נדרים" של קראל שלמון, בתפקיד לאה.
במקביל לעבודתה באופרה הישראלית ביצעה סלינה מספר אופרות קאמריות, חלקן בהפקת רשות השידור. כל האופרות בוצעו בניצוחם של גדולי המנצחים: גולינקין, גאורג זינגר, איתן לוסטיג, מנדי רודן, שלזינגר ואחרים.
בין האופרות הקאמריות שביצעה:
"באסטיין ובאסטיינה", של מוצרט, בתפקיד באסטיינה
"המשרתת השולטת", מאת פרגולזי, בתפקיד סרבינה
"דוד וגוליית", מאת קַרְאֶל שַׂלְמוֹן, בתפקיד דוד
סלינה השתתפה גם כסולנית ראשית באופרטות, לרבות בפסטיבל האופרטה השנתי, ובאופרטה "הרוזנת מאריצה", של קלמן, בתפקיד הרוזנת מאריצה. גם אלו על הבימות המרכזיות ובהשתתפות מיטב זמרי האופרה והאופרטה של ישראל.
בנוסף ביצעה סלינה מספר רב של קונצרטים ורסיטאלים בליווי הפסנתרנית רנה גלמן - פרל. היא שרה דואטים עם הזמרים - מיצי לוקר, ביביאנה גולדנטל, מתילדה בן-נון, מרדכי בן-שחר, פרדי לוי ואחרים.
במהלך הקריירה שלה הופיעה סלינה גם במסגרות אחרות, כסולנית, בדואטים וכן בהרכבים קאמריים - במחזות זמר, שירי עם ופולקלור, בשפתם המקורית.
סלינה השתתפה גם בפסטיבלים בארץ ובעולם וזכתה בפרסים שונים, כמו זכייתה בפרס שלישי בפסטיבל הבינלאומי לכישרונות צעירים בווינה, אוסטריה.
סלינה הייתה פעילה גם בתוכניות רדיו, טלוויזיה וככתבת בתחום התרבות והמוזיקה בעיתונות בשפה הבולגרית בארץ.
בולט הביטוי שניתן בהופעותיה לפולקלור של יהודי ספרד, במסגרת רומנסות ספרדיות שביצעה.
רבים מהשירים שביצעה הוקלטו ב"קול ישראל" וחלק קטן מהם ניתן לשמוע באתר "זֶמֶרֶשֶׁת" ובאתר הספרייה הלאומית. הביצוע המתועד הראשון של השיר "לילה לילה" מאת מרדכי זעירא, הוא של סלינה אלפנדרי.
בשנות ה-60 לחייה פרשה אלפנדרי מהעיסוק המקצועי במוזיקה, כדי להתמסר לענייניה האישיים.
ביקורת בעיתונות על שירתה, דוגמאות

המבקרים הרבו להחמיא לאלפנדרי, בהזדמנויות רבות ובמרבית המדיה הכתובה, לאחר הופעותיה, על ביצועיה הקוליים המשובחים והמגוונים.
נתן מישורי, עיתון מעריב, 10 ביוני 1966 - "הזמרת הוכיחה רב גוניות בשליטה על סגנונות רבים וסיגלה את קולה בגמישות רבה. ביצועיה מצטיינים ברגישות לתוכן המילים, באי הגזמה תיאטרלית, בניקיון שירתי ובקצב מדויק וכן באיכות קולית יפה ועדינה."
יריב מזרחי, עיתון ידיעות אחרונות, 3 ביוני 1966 - "הזמרת סלינה אלפנדרי גילתה תפיסה דרמטית בקולה החם והצעיר. מחיאות הכפיים הנלהבות הוכיחו כי הקהל צמא למוזיקה טובה ונהנה מביצוע מעולה."
בעיתון ג'רוזלם פוסט, נכתב לרגל העלאת האופרה "נדרים" מאת המלחין הישראלי קראל שלמון, בפסטיבל עין גב 1955 - "במיוחד מצא חן בעיננו הדואט של לאה (סלינה אלפנדרי) ורחל (רמה סמסונוב). הסופרן הנעים של סלינה אלפנדרי הסב לנו הנאה אמיתית".
Jan Popper, פרופ' ודיקאן הפקולטה למוזיקה (המחלקה לאופרה) באוניברסיטת UCLA וכן מנצח בינלאומי בעל מוניטין, כתב ב-24 ביוני 1965, לאחר ביצועה של סלינה את תפקיד טטיאנה מתוך האופרה "יבגני אונייגין" של צ'ייקובסקי -  "She has a truly beautiful voice, besides being a most intelligent person 'with brain'!!! Unheard of for a beautiful singer".
פאול בן חיים, אחד המלחינים הנודעים והמוזיקולוג - פרופסור, כתב בשנת 1952 - "שמעתי את סלינה אלפנדרי, סופרן לירי. דעתי היא שיש לה קול יפה ומיוחד. נוסף לזה, היא זמרת בעלת תרבות מוזיקלית רבה."
מרים בר, עיתון אומר, 28 ביוני 1957, לאחר ביצוע המיסה של שוברט - "הסופרן של סלינה אלפנדרי מלא תוכן וקסם והוא עבר כחוט מוביל לאורך כל היצירה."
בן-דוד, פאר-טריבונה, 27 במאי 1966 - "סלינה אלפנדרי הוכיחה חד משמעית את כישרונה הרב, איכות קולה הלירי הרגיש והיפה וכן את יכולתה לבצע בטבעיות ובחן רב יצירות בסגנונות שונים".
הערות שוליים

↑  ראו "הרכבות יצאו ריקות" של מיכאל בר-זוהר
↑  כפי שמצוין באתר עונג שבת בפרק מסע מן הכורסא: בעקבות 'לילה, לילה'
ספר הושע

| --- | --- |

 
 סוגה:  ספרי נבואה 
 מספר פרקים:  14
 מספר פסוקים:  197
 סדרת ספרים:  נביאים (תרי עשר)
 הספר הקודם:  יחזקאל
 הספר הבא:  יואל
 דמויות מרכזיות:  הושע בן בארי
 יצירות נגזרות:  Reap the whirlwind 
 
ספר הושע הוא הראשון בקובץ התרי עשר. הוא מספר את קורותיו ואת נבואותיו של הנביא הושע בן בארי, שפעל בממלכת ישראל באמצע ימי בית ראשון, לקראת חורבן ממלכת ישראל.
רקע היסטורי

הושע בן בארי התנבא בעשורים האחרונים של ממלכת ישראל, אך ישנם דיונים רבים בקשר לתקופה המדויקת בה הוא פעל, לפי המתואר בספרו.
תוכנו של הספר

הספר מתחלק באופן ברור לשתי חטיבות, אשר רב המבדיל ביניהן, אך יש בהן גם מרכיבים משותפים.
בחטיבה הראשונה (פרקים א'-ג') ישנם סיפורים על מעשים סמליים אשר ביצע הושע, נבואות פורענות שתבואנה בעיקר כתוצאה מעבודת הבעל, ונחמה שתגיע אחר-כך.
בחטיבה השנייה (פרקים ד'-י"ד) ישנן נבואות רבות, רובן נבואות תוכחה ופורענות ומיעוטן נחמה; העוונות שעליהם מוכיח הנביא את העם והכהנים הם, בעיקר, פולחן אלילי ועבודת ה' בשיתוף עם אלים אחרים, בין השאר בעגלי הזהב של ירבעם בן נבט; גם מקומה של תוכחה על השחתת המידות והמוסר לא נפקד בנבואות.
מנגד, נעדרת כמעט לחלוטין מספר הושע תוכחה על פערים חברתיים. בניגוד לנביאי דורו, עמוס, מיכה וישעיהו.
תוכנו של הספר > החטיבה השנייה: נבואות

החטיבה השנייה כוללת נבואות רבות, רובן פורענות ומיעוטן נחמה. נבואות אלו קשות להבנה והפרשנות עליהן נתונה במחלוקת רבה. החטיבה נפתחת בתוכחה כללית על השחתת המידות והמוסר: ”שִׁמְעוּ דְבַר-ה' בְּנֵי יִשְׂרָאֵל, כִּי רִיב לַה' עִם-יוֹשְׁבֵי הָאָרֶץ, כִּי אֵין-אֱמֶת וְאֵין-חֶסֶד וְאֵין-דַּעַת אֱלֹהִים בָּאָרֶץ; אָלֹה וְכַחֵשׁ וְרָצֹחַ וְגָנֹב וְנָאֹף, פָּרָצוּ, וְדָמִים בְּדָמִים נָגָעוּ” (ד', א'–ב'). אחר כך, ישנה תוכחה לכהנים על כך ש”עַל-רָאשֵׁי הֶהָרִים יְזַבֵּחוּ, וְעַל-הַגְּבָעוֹת יְקַטֵּרוּ, תַּחַת אַלּוֹן וְלִבְנֶה וְאֵלָה, כִּי טוֹב צִלָּהּ” (י"ג). בפרק ה', פסוקים א'–ו' יש קטע נבואה קצר, המיועד לאוזני הַכֹּהֲנִים, בֵּית יִשְׂרָאֵל, וּבֵית הַמֶּלֶךְ, ”כִּי רוּחַ זְנוּנִים בְּקִרְבָּם, וְאֶת-ה' לֹא יָדָעוּ” (ד').
בפרק ה', ו' – ו', ח' ישנה נבואה המדברת באופן מעורפל על מלחמה, שבפרשנות החדשה יש שהסבו אותה על המלחמה הסורית-אפריימית. פרק ז', פסוקים א'–י"ב עוסק בעיקר בחוסר היציבות השלטונית בממלכת ישראל בימי הושע, והפורענות העתידה לבוא עקב כך: ”כֻּלָּם יֵחַמּוּ כַּתַּנּוּר, וְאָכְלוּ אֶת-שֹׁפְטֵיהֶם. כָּל-מַלְכֵיהֶם נָפָלוּ, אֵין-קֹרֵא בָהֶם אֵלָי; אֶפְרַיִם – בָּעַמִּים הוּא יִתְבּוֹלָל, אֶפְרַיִם הָיָה עֻגָה בְּלִי הֲפוּכָה; אָכְלוּ זָרִים כֹּחוֹ, וְהוּא לֹא יָדָע. גַּם-שֵׂיבָה זָרְקָה בּוֹ, וְהוּא לֹא יָדָע” (ו'–ח'). הושע מאשים ש”לֹא-שָׁבוּ אֶל-ה' אֱלֹקֵיהֶם וְלֹא בִקְשֻׁהוּ בְּכָל-זֹאת” (י')
בפרק ח' ממשיכה נימת הזעם כלפי אלו העובדים לפסלים, ובמיוחד לעגל שומרון, והושע מבטיח: ”כִּי-שְׁבָבִים יִהְיֶה עֵגֶל שֹׁמְרוֹן” (ו'). הוא שב ואומר ”זָנַח יִשְׂרָאֵל טוֹב – אוֹיֵב יִרְדְּפוֹ” (ג'), ומבקר גם את יחסי החוץ של ממלכת ישראל. בפרק ט', פסוקים א'–ט' באה נבואה על גלות למצרים ולאשור: ”וְשָׁב אֶפְרַיִם מִצְרַיִם, וּבְאַשּׁוּר טָמֵא יֹאכֵלוּ” (ב'). בפרקים הבאים (ט', י' – י"ד, א') מסודרת שורת נבואות קצרות למדי, בעלות גוון דומה. כולן מבקרות את מעשי יושבי ממלכת אפרים, ואת עבודת הפסלים שבה. חלק מהנבואות שמות דגש על ההיסטוריה ועל יחסי האהבה שהיו פעם בין ה' לישראל: ”כִּי נַעַר יִשְׂרָאֵל וָאֹהֲבֵהוּ, וּמִמִּצְרַיִם קָרָאתִי לִבְנִי” (י"א, א').
בפרק י"ד משתנה הנימה הכללית, והנביא מבטיח נחמה לבסוף: ”אֶרְפָּא מְשׁוּבָתָם, אֹהֲבֵם, נְדָבָה. כִּי שָׁב אַפִּי מִמֶּנּוּ; אֶהְיֶה כַטַּל לְיִשְׂרָאֵל, יִפְרַח כַּשּׁוֹשַׁנָּה, וְיַךְ שָׁרָשָׁיו כַּלְּבָנוֹן; יֵלְכוּ יֹנְקוֹתָיו, וִיהִי כַזַּיִת הוֹדוֹ, וְרֵיחַ לוֹ כַּלְּבָנוֹן; יָשֻׁבוּ יֹשְׁבֵי בְצִלּוֹ, יְחַיּוּ דָגָן וְיִפְרְחוּ כַגָּפֶן. זִכְרוֹ כְּיֵין לְבָנוֹן” (ה'–ח')
הספר נחתם בפסוק (שיש הרואים בו תוספת מאוחרת): ”כִּי-יְשָׁרִים דַּרְכֵי ה', וְצַדִּקִים יֵלְכוּ בָם, וּפֹשְׁעִים יִכָּשְׁלוּ בָם” (י')
תוכנו של הספר > רעיונות מרכזיים

התוכחה המופיעה בספר הושע מכוונת כלפי עם ישראל וכלפי חטאים מסוימים שעשה; נראה כי כולם נובעים מן הקלקול הדתי, המוסרי והחברתי בעם, שהגיע לשיאים חדשים בטרם חורבנה של ממלכת ישראל: ”אָלֹה וְכַחֵשׁ וְרָצֹחַ וְגָנֹב וְנָאֹף, פָּרָצוּ, וְדָמִים בְּדָמִים נָגָעוּ” (ד', ב'), ו”כִּי-אֶת-ה' עָזְבוּ, לִשְׁמֹר זְנוּת וְיַיִן, וְתִירוֹשׁ יִקַּח-לֵב; עַמִּי בְּעֵצוֹ יִשְׁאָל, וּמַקְלוֹ יַגִּיד לוֹ, כִּי רוּחַ זְנוּנִים הִתְעָה, וַיִּזְנוּ מִתַּחַת אֱלֹהֵיהֶם” (ד', י'–י"ב). עבודת ה' בשיתוף עם אלוהים אחרים היא פסולה ובזויה בעיניו מאוד, וביתר שאת עבודת העגלים של ירבעם בן נבט. הוא זועם על האנשים בני הבליעל שאומרים: ”אֵין מֶלֶךְ לָנוּ, כִּי לֹא יָרֵאנוּ אֶת-ה', וְהַמֶּלֶךְ מַה-יַּעֲשֶׂה-לָּנוּ?” (י', ג'). נראה כי, אולי בשל כך, הוא מתנגד למלכים שהיו בימיו, ויש שטענו שאף מוסד המלוכה כולו פסול בעיניו: ”אֱהִי מַלְכְּךָ אֵפוֹא, וְיוֹשִׁיעֲךָ בְּכָל-עָרֶיךָ? וְשֹׁפְטֶיךָ – אֲשֶׁר אָמַרְתָּ: תְּנָה-לִּי מֶלֶךְ וְשָׂרִים; אֶתֶּן-לְךָ מֶלֶךְ בְּאַפִּי, וְאֶקַּח בְּעֶבְרָתִי” (י"ג, י'–י"א).
תוכחה נוספת היא על היחסים הבינלאומיים חסרי היציבות. הסִכְסָךְ המדיני והמעבר התכוף בין המעצמות הגדולות – אשור ומצרים – הוא הרה אסון, מזהיר הושע: ”וַיְהִי אֶפְרַיִם כְּיוֹנָה פוֹתָה אֵין לֵב: מִצְרַיִם קָרָאוּ, אַשּׁוּר הָלָכוּ; כַּאֲשֶׁר יֵלֵכוּ, אֶפְרוֹשׂ עֲלֵיהֶם רִשְׁתִּי, כְּעוֹף הַשָּׁמַיִם אוֹרִידֵם” (ז', י"א–י"ב). לבסוף, ממלכת ישראל אכן חרבה בשל כך (מלכים ב', י"ז, ד'–ו').
השוואת היחסים בין ה' לישראל ליחס אהבה בין איש לאישה, חוזרת ומופיעה לאורך כל הספר, מראשיתו ועד סופו. לפי הושע, ה' אהב את עם ישראל עוד מראשית קיומו עלי אדמות, אך בתוך פרק זמן קצר זנו אנשי ישראל ו”לַבְּעָלִים יְזַבֵּחוּ וְלַפְּסִלִים יְקַטֵּרוּן” (י"א, ב'). ה', שגידל את אפרים כאילו היה ילד קטן, רואה אותו עובד לאלוהים אחרים, ומנסה להעניש אותו. לפעמים גובר הכעס, ואז מבטיח הנביא: "" (ט', ט"ו, י"ז)”לֹא אוֹסֵף אַהֲבָתָם, כָּל-שָׂרֵיהֶם סֹרְרִים [...] יִמְאָסֵם אֱלֹקַי, כִּי לֹא שָׁמְעוּ לוֹ, וְיִהְיוּ נֹדְדִים בַּגּוֹיִם” (ט', ט"ו–י"ז), ולעיתים גוברת האהבה, ואז שואל ה' בפי הושע: ”אֵיךְ אֶתֶּנְךָ אֶפְרַיִם, אֲמַגֶּנְךָ יִשְׂרָאֵל? אֵיךְ אֶתֶּנְךָ כְאַדְמָה, אֲשִׂימְךָ כִּצְבֹאיִם? נֶהְפַּךְ עָלַי לִבִּי, יַחַד נִכְמְרוּ נִחוּמָי. לֹא אֶעֱשֶׂה חֲרוֹן אַפִּי, לֹא אָשׁוּב לְשַׁחֵת אֶפְרָיִם” (י"א, ח').
בסופו של דבר, אחרי עונש של גלות וסבל, תבוא נחמה ועם ישראל יזכה שוב בימי שלווה ובברית עולם עם ה'. הספר נחתם בפסוק המתמצת את רעיונותיו (ואת רעיונות הנבואה באופן כללי): ”כִּי-יְשָׁרִים דַּרְכֵי ה', וְצַדִּקִים יֵלְכוּ בָם, וּפֹשְׁעִים יִכָּשְׁלוּ בָם” (י"ד, י'). כל זאת, בהנחה שפרקי הנחמה המצויים בספר הם מקוריים ואינם תוספת מאוחרת.
חיבורו של ספר הושע לפי המחקר

יחזקאל קויפמן הציע, שספר הושע עשוי מדברי שני נביאים אשר צורפו לספר אחד. מעשי ונבואות הראשון (שניבא בימי יהורם בן אחאב) מופיעות בפרקים א'-ג', ונבואות השני (שפעל בימי הושע בן אלה) – בפרקים ד'-י"ד. דעה זו נשארה כמעט דעת יחיד.
הערות שוליים

↑  ראו יהודה בנבואות הושע, עמ' 12 - 22. כך כותב גם חיים תדמור במאמרו הרקע ההיסטורי של נבואות הושע, בתוך ספר היובל ליחזקאל קויפמן, 1961.
| ספרי התנ"ך |
| --- | --- | --- |
| תורה | בראשית • שמות • ויקרא • במדבר • דברים |  |
| נביאים | יהושע • שופטים • שמואל (א' וב') • מלכים (א' וב') • ישעיהו • ירמיהו • יחזקאל • תרי עשר (הושע ⁃ יואל ⁃ עמוס ⁃ עובדיה ⁃ יונה ⁃ מיכה ⁃ נחום ⁃ חבקוק ⁃ צפניה ⁃ חגי ⁃ זכריה ⁃ מלאכי) |  |
| כתובים | תהילים • משלי • איוב • שיר השירים • רות • איכה • קהלת • אסתר • דניאל • עזרא ונחמיה • דברי הימים (א' וב') |  |
| ספרי הברית הישנה |
| --- | --- | --- |
| החומש | בראשית • שמות • ויקרא • במדבר • דברים |  |
| ספרות ההיסטוריה | יהושע • שופטים  • רות • שמואל (א' וב') • מלכים (א' וב') • דברי הימים (א' וב') • עזרא החיצוני2 • עזרא • נחמיה • טוביה1 • יהודית1 • אסתר • ספר מקבים: א'1, ב'1, ג'2, ד'2 |  |
| ספרות החכמה | איוב • תהילים • ספר האודות (אנ')2 • משלי • קהלת • שיר השירים • חכמת שלמה1 • משלי בן סירא1 |  |
| נביאים גדולים | ישעיהו • ירמיהו • איכה • ברוך1 • איגרת ירמיהו2 • יחזקאל • דניאל |  |
| נביאים קטנים | הושע • יואל • עמוס • עובדיה • יונה • מיכה • נחום • חבקוק • חגי • צפניה • זכריה • מלאכי |  |
1 מצוי בקאנון הקתולי והאורתודוקסי, אך לא בקאנון הפרוטסטנטי.   2 מצוי רק בקאנון האורתודוקסי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286786005171  BIBSYS: 90106630  BnF: cb120657929 (data)  GND: 4025910-9  LCCN: n79118914  NKC: unn2006374755  NSK: 000435782  SUDOC: 028922379   WorldCat (עם LCCN): n79-118914 
פסלו של הושע הנביא בידי אליג'אזיניו מראשית המאה ה-19, בזיליקת בום ז'זוס דה מטוזיניוס, קונגוניאס, ברזיל
זניט (אגודת ספורט)

"זניט" (ברוסית: Всесоюзное добровольное спортивное общество Зенит, מילולית: התאחדות הספורט המתנדבת הסובייטית "זניט") הייתה התאחדות הספורט של עובדי התעשייה האווירית הצבאית והתעשיות הביטחוניות בברית המועצות שהוקמה ב־5 ביולי 1936.
ב-1957 הפכה לאגודת "עמל" (Труд). ב-1966 הועברו לאחריותה גם מועדוני הספורט של אגודת "קריליה סובייטוב". האגודה שמה לה למטרה לקדם את הספורט לסוגיו ואיגדה את כל מועדוני הספורט של זניט בברית המועצות. האגודה הייתה פעילה עד פירוקה ב-1987.
בשנת 2014 היו דיונים להקים את האגודה מחדש, אך היוזמה לא יצאה לפועל.
מועדוני זניט הידועים > מהתקופה הסובייטית

זניט סנקט פטרבורג
זניט צ'ליאבינסק
זניט איז'בסק
זניט פנזה
קריליה סובייטוב סמרה
מועדוני זניט הידועים > הוקמו לאחר התפרקות ברית המועצות

זניט-2
זניט סנקט פטרבורג (כדורסל)
זניט סנקט פטרבורג (כדורעף)
זניט סנקט פטרבורג (קטרגל)
זניט קאזאן
זניט אירקוטסק
לקריאה נוספת

«Зенит» // Евклид — Ибсен. — М. : Советская энциклопедия, 1972. — С. 510. — (Большая советская энциклопедия : [в 30 т.] / гл. ред. А. М. Прохоров ; 1969—1978, т. 9).
הערות שוליים

↑  Спортивное общество "Зенит" может возродиться в феврале
↑  Общество «Зенит» будет возрождено
דומניקו טדסקו

דומניקו טדסקו (באיטלקית: Domenico Tedesco; נולד ב-12 בספטמבר 1985) הוא מאמן כדורגל גרמני ממוצא איטלקי, שאימן עד לינואר 2025 את נבחרת בלגיה.
קריירת מועדונים > שנים מוקדמות

כאשר טדסקו היה בן שנתיים, משפחתו עברה מנפת קוזנצה באיטליה לחבל אסלינגן שבגרמניה. לאביו הייתה מערכת עיתון משלו, שם טדסקו ארז עיתונים כדי להרוויח כסף. כנער ניסה את מזלו כעיתונאי ספורט.
לאחר שסיים הכשרה מקצועית כסוחר בסחר סיטוני וחוץ, קיבל טדסקו גם תואר ראשון בהנדסת תעשייה ותואר שני בניהול חדשנות. הוא התחתן ונולדה לו בת.
קריירת מועדונים > אייכוולד

טדסקו לא היה כדורגלן מקצועי, אך שיחק ברמה חובבנית בקרייסליג (הליגה התשיעית בגרמניה) עבור מועדון אייכוולד. מועדון זה, בו עבד דומניקו גם עם ילדים מתחת לגיל תשע, היה הראשון בקריירת האימון שלו.
קריירת אימון > קבוצות נוער

בשנת 2013 טדסקו הפך למאמן קבוצת הנוער של שטוטגרט עד גיל 17, שם עבד שנתיים. בשנת 2015 הוא הדריך את קבוצת הנוער הופנהיים עד גיל 17. שנה לאחר מכן, טדסקו הועלה למאמן קבוצת הופנהיים עד גיל 19. בשנת 2016 עבר טדסקו את קורסי האימון של איחוד הכדורגל הגרמני באקדמיה של הנס ויסווילר וקיבל ציון גבוה ביותר של 1.0.
קריירת אימון > ארצגבירגה

ב-8 במרץ 2017, מונה טדסקו למאמן הראשי של ארצבירגה, שבאותה עת הייתה במקום האחרון בבונדסליגה השנייה. החוזה נחתם עד קיץ 2018 ונשאר בתוקף גם כאשר המועדון ירד לליגה השלישית. בהדרכת טדסקו המועדון צבר 13 נקודות בחמשת המשחקים הראשונים וניצל מירידה. ב-5 במאי נקנס דומניקו ב-1,500 אירו בגין התנהלות בלתי ספורטיבית נגד שופט במשחק נגד סנט פאולי (1-0). ב-11 משחקים עם טדסקו, המועדון רשם שישה ניצחונות, פעמיים סיים בשוויון, תפס את המקום ה-14 ונחלץ סופית מירידת ליגה.