stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יואב נאמן
חיים אישיים

אביו של יואב, בנימין נאמן, היה אף הוא שחקן כדוריד בעברו, ושיחק במכבי ראשון לציון בה שימש כקפטן ובנבחרת ישראל שיחק ב-14 משחקים וכבש 24 שערים. אמו דליה היא מורה בבית ספר בראשון לציון.
נאמן נשוי ואב לשלושה. מתגורר בראשון לציון.
תארים

אליפות המדינה (9): 2005, 2006, 2007, 2009, 2010, 2011, 2012, 2017, 2020
גביע המדינה (8): 2003, 2004, 2006, 2007, 2011, 2013, 2014, 2018
דאבל (3): 2006, 2007, 2011
תארים אישיים:
שחקן השנה בכדוריד (2) : 2005,2009
תגלית השנה - 1999
הערות שוליים

↑  באתר ישראל היום
מנקה מקטרות

מנקה מקטרות לבן
דגם של חתול העשוי ממנקי מקטרות
מנקה מקטרות הוא סוג של מברשת, שנועדה במקור להסרת לחות ושאריות ממקטרות. מנקה מקטרות יכול לשמש גם לצורך ניקיון של מקומות בעלי חללים ופתחים צפופים או צרים יחסית. מנקי מקטרות מיוחדים מיוצרים עבור ניקוים של מכשירים רפואיים ויישומים הנדסיים שונים.
שימושים נפוצים נוספים שלהם כוללים את פיתולם סביב צווארי בקבוקים על מנת לספוג טפטופים ודליפת נוזלים, החזקה של חפצים יחדיו, קידוד על בסיס צבעים והחלת צבעים, שמנים, ממסים, שומנים וחומרים דומים.
תיאור

מנקי מקטרות בדרך כלל עשויים מחומר סופג כלשהו, בדרך כלל כותנה או לפעמים ויסקוזה. זיפים מחומר נוקשה יותר, בדרך כלל ניילון מונופילמנט או פוליפרופילן מתווספים לעיתים כדי לקרצף טוב יותר את החפץ המיועד לניקוי. מיקרופילמנט פוליאסטר משמש בכמה מנקי מקטרות טכניים, מכיוון שפוליאסטר מרחיק נוזלים ולא סופג אותו כמו כותנה. כמה מנקי מקטרות הם בצורה חרוטית או מחודדת, כך שקצה אחד עבה וקצה אחד דק. הקצה הדק נועד לניקוי החלק הקטן של המקטרת ואז הקצה העבה לקערה או לחלק הרחב יותר של המקטרת. כאשר משתמשים בהם למטרות ניקוי, מנקי מקטרות מושלכים בדרך כלל לפח לאחר שימוש אחד או שניים.
שימוש כחומר יצירה

מנקי מקטרות משמשים פעמים רבות בפרויקטים של יצירה. מנקי מקטרות שמיועדים במיוחד להיות חומר יצירה מיוצרים בדרך כלל מפוליאסטר או ניילון ולעיתים קרובות הם ארוכים ועבים יותר מהסוג שמתאים לניקוי. מנקי מקטרות מהסוג הזה זמינים בצבעים רבים ושונים. מנקי מקטרות לצורכי יצירה אינם שימושיים במיוחד לצורכי ניקוי, מכיוון שהפוליאסטר אינו סופג נוזלים, והגרסאות העבות יותר עשויות לא להצליח להיכנס לחלקים הצרים ביותר במקטרת רגילה או למקומות צרים וקשים לגישה אחרים שדורשים ניקוי.
ביפן, יצירה עם מנקי מקטרות ידועה בשם Mogol art. שם זה נגזר מהמילה הפורטוגזית Mughal, שמתייחסת לסגנון מסוים של אריגה. אטושי קיטאנקה הנחה סדנאות בקניונים ובבתי ספר ביפן במטרה לתמוך בתעשיית מנקי המקטרות. שימוש אומנותי נפוץ למנקי מקטרות הוא יצירת צורות של חיות באמצעות פיתול של מנקי המקטרות. שימוש נפוץ נוסף הוא שימוש בהם בתור שפם במסכות של בעלי חיים.
תהליך הייצור

מנקי מקטרות עשויים משני חוטי מתכת, הנקראים הליבה, כאשר הם מפותלים יחד ולוכדים סיבים קצרים ביניהם, הנקראים הערימה. בדרך כלל, מייצרים שני מנקי מקטרות בבת אחת, מכיוון שהחוטים הפנימיים של כל מנקה מקטרות עטופים על ידי צמר, שיוצר סליל, והחוטים החיצוניים לוכדים את עטיפות הצמר, שנחתכות ואז הופכות לציציות של מנקה המקטרות. צמר שניל מיוצר בצורה דומה, ולכן מנקי מקטרות ליצירה נקראים לעיתים קרובות "גבעולי שניל". המילה שניל מגיעה מצרפתית, ומשמעותה זחל. ישנן מכונות לייצור מנקי מקטרות שהן למעשה מכונות שניל שהוסבו. יש מכונות המייצרות מנקי מקטרות ארוכים מאוד אשר נפרשים על סלילים. הסלילים עשויים להימכר כפי שהם או להיחתך לאורכים קצרים יותר בהתאם לשימוש המיועד. מכונות אחרות חותכות את מנקי הצינורות כאשר הם יוצאים ממכונות הייצור. מנקי מקטרות לעישון ההם בדרך כלל באורך של 15 עד 17 סנטימטרים. מנקי מקטרות למטרות יצירה הם בדרך כלל באורך של 30 סנטימטרים, ולעיתים מגיעים לאורך של 50 סנטימטרים. הקוטר של מנקי המקטרות הוא בדרך כלל 4, 6, או 15 מילימטרים. למנקי מקטרות גדולים במיוחד (גודל ג'מבו) יש קוטר של 30 מילימטרים ואורך של בין 45 סנטימטרים לשני מטרים.
הערות שוליים

↑  Mogol art, www.craftjam.jp
↑  Pipe cleaner artist, news.yahoo.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Kwik Crafts: Pipe Cleaners, kwikcrafts.com
ג'אלוד

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  שכם
 קואורדינטות:  32°04′16″N 35°18′47″E﻿ / ﻿32.07111111°N 35.31305556°E﻿ / 32.07111111; 35.31305556 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום השומרון מוגדלת) ג'אלוד(למפת דרום השומרון רגילה) ג'אלוד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'אלוד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ג'אלוד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
איור של מערת קבורה עתיקה שחפר שארל קלרמון-גנו בכפר ב-1870
ג'אלוּד (בערבית: جاﻟﻭﺩ) הוא כפר פלסטיני, בנפת שכם, כ-15 ק"מ מדרום לשכם. מערבית לכפר שוכן היישוב קריות וצפונית מזרחית לכפר שוכן הכפר קוצרה. מדרום לכפר נבנו ההתנחלויות: שילה, שבות רחל ואחיה.
בשנת 2012 החליטה הרש"פ למזג את הכפר קריות עם הכפר השכן ג'אלוד ומאז שני הכפרים מנוהלים על ידי רשות מוניציפלית אחת תחת השם: קריות.
זיהוי המקום

ג'אלוד מזוהה עם היישוב "גלודה של עקרבה", הנזכר בתעודת נישואין יהודית משנת 123 לספירה כמקום מגוריו של החתן "אליהו בן שמעון". התעודה התגלתה במערות נחל דרגה.
היסטוריה

לפי עדויות ארכאולוגיות האזור היה מיושב בתקופת הברזל, התקופת ההלניסטית, הביזנטית, האומיית, הצלבנית והתקופת הממלוכית.
הכפר מוקף במספר אתרים ארכאולוגיים: בפסגת ההר שמצפון לכפר, ג'בל עין עינה, נמצאת חורבת עין עינה בה נמצאו שרידי יישוב מתקופת הברזל. מצפון מזרח ממוקמת "ח'רבת קריק", בה נמצאו שרידי מצודה מהתקופה ההלניסטית. מדרום לכפר נמצא מקאם שייח' בשיר.
בשנת 1596 נזכר הכפר ג'אלוד בפנקסי המס העות'מאניים וצוין שהיו בו 20 בתי אב, כולם מוסלמים. הם שילמו מס קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית, בגובה של 22,070 אקצ'ה שהועברו לווקף.
במאה ה-18 הפך הכפר לאחד מ-24 כפרי הכס שבהם ישבו מוח'תארים בארמון, או מצודה ושלטו על האזור.
בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר, והעריך שגרו בו כ-300 תושבים, וכתב: ”בשעה שבע וארבע דקות טיפסנו גבעת ג'אלוד שבצלעה נטועים פה ושם עצי תאנה ורימון וגפנים, ובכמה מקומות פעורים בורות מים ומערות שנחצבו בסלע בימי קדם. בכפר ג'אלוד, המכתיר את הגבעה, אולי יש עוד שלוש מאות תושב, אבל רבים מבתיו הרוסים. באחד מהם משוקעות בקירות אבנים עתיקות אחדות, מזויזות. על יד מסגד קטן ראיתי ברכה לא גדולה. גם היא נחצבה בסלע כנראה בימי קדם”. באותה עת ביקר גם בכפר הארכאולוג הצרפתי שארל קלרמון-גנו ותיעד מערת קבורה עתיקה ובה ארקוסוליום.
בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתואר ג'אלוד כ"כפר קטן בו מטעי זיתים".
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בג'אלוד הייתה אוכלוסייה של 145 נפש, כולם מוסלמים. במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 52 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 225 תושבים, כולם מוסלמים.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 מחלקת הייעור של ממשלת המנדט נטעה יער על הגבעות שממערב לכפר, סמוך לחאן א-לובאן.
בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 300 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 15,815 דונם. אשר מתוכם הוקצו 457 לחקלאות שלחין, ו-6,838 לגידולי דגנים.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות ב-1949, עבר משליטה בריטית לירדנית. בסקר האוכלוסין הירדני משנת 1961 נמנו בכפר 290 תושבים.
היסטוריה > לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית.
בסקר האוכלוסין הישראלי בשנת 1967 נמצאו בכפר 221 תושבים.
בין השנים 2001 ל–2009 צה"ל והמתנחלים חסמו את גישת תושבי ג'אלוד לרוב אדמותיהם. ב-2009 הם הורשו לשוב ולהגיע למטעיהם ולעבד שטחים אלו, הלכודים בין המאחזים, אבל רק בתיאום צבאי ורק פעמיים בשנה, לכמה ימים. אך הגישה לקרקע נמנעה מהם עקב אלימות מתנחלים שהפריעו לעיבוד הקרקע. לאחר שב-2011 פנו לבג"ץ, באמצעות עמותת "שומרי משפט - רבנים למען זכויות האדם", הוציאה המדינה צו שטח צבאי סגור לאזור וצו שימוש מפריע לשטח (האוסר על המתנחלים להפריע לעיבוד הקרקע) אך לרוב הצו אינו נאכף. בפברואר 2017, בתגובה לעתירה לבג"ץ של תושבי הכפר על כך שהמתנחלים מעבדים את אדמותיהם, הודיעה הפרקליטות לבג"ץ כי היא בוחנת את השלכות חוק ההסדרה גם על הפקעת אדמות חקלאיות פרטיות באזור..
בשנת 1978 תפס צה"ל שטח של הכפר לצורך הקמת מוצב צבאי ("מחנה ג'אלוד"). המוצב פונה בתחילת שנות ה-2000, ולא נעשה שימוש אחר באדמות. בפברואר 2016 בעלי הקרקעות פנו לבג"ץ ועוד בטרם הדיון, הצו בוטל.
בעשור הראשון של המאה ה-21 החל הכפר לסבול באופן קבוע מפלישות והתנכלויות של מתנחלים, כמו: פלישה לאדמות פרטיות ועיבודן, פתיחה באש ופציעת אזרחים ישראלים ופלסטינים, התפרעויות ויידוי אבנים, הצתות של בתים, כלי רכב ושדות.
גאוגרפיה

הכפר ממוקם בשולי שלוחה, על אוכף שפסגתו בגובה של 783 מטר מעל פני הים. בפסגת השלוחה, כ-500 מטר מדרום־מזרח לכפר נמצא היישוב אחיה, שפסגתו בגובה של 884 מטר מעל פני הים. פסגות ההרים באזור מורכבות משכבות חוואר מתצורת מוצא מדרונותיו העליונים (עד גובה 750 מטר מעל פני הים לערך) הן מתצורת בית מאיר (שכבות דקות של דולומיט צהבהב לחלופין עם שכבות חוואר המתאימות לבניית טרסות חקלאיות) ומתחתם שכבה מתצורת שורק, שכבה שממנה נובעים מעיינות. מצפון לכפר נובעים מספר מעיינות, שהעיקרי בהם נקרא "עין אל ג'אלוד". במעיין נקבה באורך 30 מטר לערך ולמרגלות הנקבה, נמצאת בריכה עתיקה החצובה בחלקה בסלע וחלקה בנויה אבני גזית. בשנת 2010, השתלטו מתנחלים מהסביבה על המעיין. עד אז נהגו רועים מהכפר והסביבה להשקות במי המעיין את צאנם..
לובאן א-שרקיה

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  שכם
 גובה:  502 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,640 (2017)
 קואורדינטות:  32°04′16″N 35°14′28″E﻿ / ﻿32.071111111111°N 35.241111111111°E﻿ / 32.071111111111; 35.241111111111 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום השומרון מוגדלת) לובאן א-שרקיה(למפת דרום השומרון רגילה) לובאן א-שרקיה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום לובאן א-שרקיה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום לובאן א-שרקיה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
לוּבַּאן א-שרקיה (נכתב גם כ"א-לובן א-שרקיה"; בערבית: اللبّن الشرقية) הוא כפר פלסטיני במחוז שכם שבמרכז השומרון, הממוקם כ-15 ק"מ מדרום לשכם.
התוספת 'א-שרקיה', שמשמעה בערבית 'המזרחית', נועדה לבדל את המקום מכפר בעל שם זהה, א-לובן אל-ע'רבי, כלומר לובן המערבית, שבנפת רמאללה ואל-בירה.
בשנת 2012 צורף הכפר עמוריה, לכפר לובאן א-שרקיה לצורך ניהול וקבלת שירותים מוניציפליים.
היסטוריה

לפי עדויות ארכאולוגיות האזור היה מיושב החל מתקופת הברזל בארץ ישראל. חוקרים מזהים את השרידים מתקופת הברזל עם האתר המקראי לבונה, הנזכר בספר שופטים (כ"א, י"ט) כיישוב הסמוך לשילה הממוקם צפונית לבית אל; שמו הערבי המודרני של הכפר משמר ככל הנראה את שמו העברי הקדום.
הכפר מוקף במספר אתרים ארכאולוגיים: פסגת ההר שלמרגלותיו ממוקם הכפר, ג'בל אל מוס'ייב, עשירה בשרידים חקלאים, כולל טרסות, בורות מים וגתות עתיקות. מדרום מערב לכפר נמצא מבנה מקאם שייח' א-זייד, על שם חכם סוּפי מהכפר (האגדה מספרת שלאחר מותו התעופף ובחר לו את מקום קברו על פסגת הר זה, ועל כן שם ההר בערבית הוא טרוג'ה, צירוף המילים טאר וג'א, היינו התעופף ובא). מצפון מערב ממוקמת "חירבת דר-דיב", בה נמצאו שרידים מתקופת הברזל, שרידי מבנים, מערות קבורה ומגורים, שרידי קולומבריום ובורות מים. מדרום לכפר ממוקם חאן לובאן, פונדק ששימש את ההולכים בדרך ההר בתקופה הממלוכית והעות'מאנית. בחאן מעיין נובע, בריכת מים, אורווה גדולה, חצר פנימית ומבנה כניסה.
היסטוריה > תאורי הכפר בספרי מסעות בשלהי המאה ה-19

בשנת 1863, ביקר באזור ויקטור גרן ותיאר את שראה בואדי לבן, בו נמצאים המעיין "עין לבן" והכפר "לבן". על פי הערכתו התגוררו בכפר הקטן כ-300 תושבים בבתים "קטנים ועלובים למראה", אך הוא הבחין כי בפתחי הבתים שובצו אבני גזית, שגרן העריך שהן עתיקות. קטעי עמודים, שככל הנראה נלקחו מבניין עתיק כלשהו, הוצבו במסגד הכפר, ששימש גם מגדל שמירה (בורג') ובית הארחה (מצ'אפה).
בסקר גאוגרפי של מערב ארץ ישראל הכלול בספר מסעות שהוציאה לאור הקרן לחקר ארץ ישראל בשנת 1882, הכפר מתואר ככפר קטן ששמו נלקח מצבעם הלבן-חלבי של הסלעים בסביבה, ובו מעט בתים נוטים ליפול וחלקת אדמה ובה קברים חצובים בסלע ועמודים בפתח המסגד, המעוטרים עיטור ערבי. המבקרים סברו כי המקום עתיק יומין וייתכן שניצב במקומו של היישוב היהודי לבונה, או בית לבן המוזכר בתלמוד.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בלובאן א-שרקיה הייתה אוכלוסייה של 356 נפש, כולם מוסלמים. במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 116 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 474 תושבים, כולם מוסלמים.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 מחלקת הייעור של ממשלת המנדט נטעה יער על הגבעות שמדרום לכפר, סמוך לחאן א-לובן.
בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 620 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 12,545 דונם. אשר מתוכם הוקצו 2,424 לחקלאות שלחין, ו-5,605 לגידולי דגנים.
בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עברה לובן א-שרקיה משליטה בריטית לירדנית. בסקר האוכלוסין הירדני משנת 1961 נמנו בכפר 984 תושבים.
היסטוריה > לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית.
לאחר עליית הליכוד לשלטון ב-1977 הבטיח ראש הממשלה מנחם בגין להרחיב את מפעל ההתנחלויות גם ללב השומרון. על פסגת ההר החולש על הכפר מדרום, סמוך למעלה כביש 60, נתפסו אדמות לצרכים צבאיים ועליהן הוקמה ב-1983 היאחזות נח"ל, שאוזרחה בשנת 1984 כהתנחלות מעלה לבונה. באותה שנה הוקמה גם ההתנחלות עלי. לצורך הקמת עלי הופקעו מאות דונמים של קרקעות בבעלות תושבי הכפר.
ב-7 בנובמבר 1990 נכנס לכפר רכב מסוג פיג'ו 404 ומתוכו נורו יריות, מרובה M-16, תחילה נורה עלי אל-חטיב, בן 65 ומיד אחריו מרים סלמן ראשיד שעמדה בפתח ביתה. המשטרה חשדה שהרצח בוצע כמעשה נקם על רציחתו של מאיר כהנא יום לפני כן, ועצרה שני פעילי כך, בן-ציון גופשטיין ודוד אקסלרוד. אולם לאחר כשבועיים הם שוחררו בשל חוסר ראיות מספיקות והרצח מעולם לא פוענח. ב-21 בנובמבר 1990, אירע מקרה נוסף בו נחטף ילד לתוך רכב של מתנחלים, ששחררו אותו כעבור זמן מה.
בהסכם אוסלו ב' ב-1995, סווג השטח הבנוי של הכפר כשטח B.
בזמן האינתיפאדה השנייה אירעו מספר פיגועים משטחי הכפר על מכוניות ישראליות שנסעו בכביש 60 העובר דרכו, שהביאו לרציחתם של כמה ישראלים:
ב-3 בינואר 2001 נפצע יהודה שהם, תינוק כבן 5 חודשים, באורח אנוש מאבנים שידו מחבלים על הרכב בו נסע עם הוריו בכביש 60 ליד הכפר, הוא מת מפצעיו כעבור שישה ימים.
ב-5 באוגוסט 2002 נרצחו בני הזוג אבי ואביטל וולנסקי על ידי חוליית מחבלים שירו ברכב בו נסעו בפאתי הכפר.
בעשור הראשון של המאה ה-21 החל הכפר לסבול באופן קבוע מהתנכלויות של מתנחלים, במסגרת פעולות "תג מחיר", בין השאר אירועים של יידוי אבנים והצתות של כלי רכב ושדות:
ביוני 2001 - נכנסו לכפר עשרות מתנחלים הציתו בשני הכפרים חממות, שדה וגידולים חקלאיים ושרפו כיתות בתוך בניין בית הספר ומבנים נוספים, בהם נגריה, וניפצו שמשות בכמה בתים.
באוקטובר 2002 - נפצע תושב הכפר מירי של מתנחלים. בתקרית זו משטרת מחוז ש"י (שומרון ויהודה) עצרה מתנחל החשוד כי השתתף בירי, אך הוא שוחרר בשל חוסר ראיות.
באוקטובר 2010, חלקת עצי זית של תושב הכפר, הצמודה לגדר המערכת של ההתנחלות עלי, הוצתה.
בפברואר 2012 - חייל צה"ל המתגורר בהתנחלות איתמר נעצר ביחד עם שתי צעירות בחשד שביצעו פעולת תג מחיר בכפר, שנתפסו במצלמות אבטחה. החייל, עזריה טנא, הודה במעשים המיוחסים לו. השלושה ריססו את הכתובת "מוחמד חזיר", והשחיתו שקי מלט בחנות לחומרי בנייה.
בדצמבר 2018 - צמיגיהם של כמה כלי רכב נוקבו וכתובות נאצה רוססו בכפר, כמו כן נעקרו או הושחתו עשרות עצי זית.
לפי דו"ח של דובר צה"ל, מאוגוסט 2019 ועד יולי 2020 אירעו 46 זריקות אבנים על ידי צעירים מלובאן א-שרקייה וסינג'יל.
ביולי 2020 הושחתו 13 כלי רכב בכפר וכתובת עם ציור של מגן דוד רוססה על אוטובוס.
בנובמבר 2021 דווח בכלי התקשורת הישראליים על אירועי זריקות אבנים יומיומיות של תלמידים מהכפר בדרכם לבית הספר על רכבים ישראליים. באחד המקרים ארבעה בני משפחה נפגעו, בהם אישה בהריון. בעקבות האירועים תושבי האזור נפגשו עם הרמטכ"ל ושר הביטחון, ואלה הורו לתגבר את ציר ההליכה לבית הספר על ידי כוחות מג"ב כדי למנוע זריקות אבנים אלו.
בשנת 2022 דווח על התגברות בכמות זריקות האבנים בכפר, ונפצעה תושבת עלי. כמו כן, בעיתון מקור ראשון דווח כי נעקרו 250 עצי זית ביישוב שילה על ידי תושבי הכפר.
גאוגרפיה

הכפר ממוקם בשולי עמק פורה (ואדי עומרייה) למרגלות הר (ג'בל אל מוס'ייב) שפסגתו בגובה של 715 מטר מעל פני הים. במרכז העמק עברה דרך ההר ההיסטורית (כביש 60). מדרום מערב לכפר נמצא ג'בל טרוג'ה שפסגתו בגובה של 801 מטר מעל פני הים, בה עצי אלון עתיקים והוכרזה כשמורת טבע. מבחינה גאולוגית פסגות ההרים באזור מורכבות משכבות חוואר מתצורת מוצא
מדרונותיו העליונים (עד גובה 750 מטר מעל פני הים לערך) הן מתצורת בית מאיר (שכבות דקות של דולומיט צהבהב לחלופין עם שכבות חוואר המתאימות לבניית טרסות חקלאיות) ומתחתם שכבה מתצורת שורק, שכבה שממנה נובעים מעיינות. על המדרונות הצפוניים של הכפר נובעים מספר מעיינות המשמשים את הכפר, עין א-רעי, עין אל ג'דידה, עין א-זלף ועין א-שעיר. בשנת 2004, החליטו תלמידים צעירים מהיישוב עלי הסמוך להפוך את הבריכה לבריכת שכשוך ושחיה לרווחת המטיילים, לזכר שני יהודים שנרצחו על ידי מחבלים ערבים באזור, ולקרוא לו מעיין הגבורה. עד אז נהגו רועים מהכפר והסביבה להשקות במי המעין את צאנם.
יתמא

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  שכם
 גובה:  594 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,462 (2016)
 קואורדינטות:  32°06′30″N 35°16′06″E﻿ / ﻿32.108338888889°N 35.268347222222°E﻿ / 32.108338888889; 35.268347222222 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) יתמא(למפת צפון השומרון רגילה) יתמא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יתמא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יתמא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
יתמא היא כפר פלסטיני בנפת שכם, כ- 15 ק"מ דרומית לשכם, בגובה של כ-590 מטר מעל פני הים.
דרומית מערבית לכפר הוקם היישוב רחלים, כקילומטר מצפון-מערב לכפר נמצא היישוב כפר תפוח ומצפון לכפר הוקמה המאחז אביתר.
מקור השם

וילנאי מעלה סברה שמדובר בכפר המוזכר במשנה במסכת ערלה: "דוסתאי איש כפר יתמה, היה מתלמידי בית שמאי"
היסטוריה

לפי עדויות ארכאולוגיות האזור היה מיושב החל מתקופת הברזל בארץ ישראל. בשטח הכפר שלושה אתרים ארכאולוגיים, ח'רבת עפרתה, ח'רבת סמרה וח'רבת קוורה, בהם נערך סקר ארכאולוגי ונמצאו חרסים מתקופת הברזל II, התקופה הפרסית בארץ ישראל, התקופה ההלניסטית בארץ ישראל והתקופה הרומית בארץ ישראל.
ישראל פינקלשטיין סובר שמדובר במקום שבו היה ממוקם מבצר Eincheitem בתקופה הצלבנית.
בשנת 1596, יתמא הופיע במרשמי המס העות'מאניים ב'נאחיה' (נפת) ג'בל קובאל. בכפר נרשמו 10 משקי בית, כולם מוסלמים. הם שילמו מיסים על תוצרת חקלאית וכן על הכנסות מזדמנות
החוקר צרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר ב-1870.
אוכלוסייה

מוצאם של תושבי הכפר הוא במוסלמים שהתנחלו קודם לכן באזור חברון.
שתי המשפחות הגדולות הן: משפחת צנובר (صنوبر) ומשפחת נג'אר (نجار).
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
מפקדי אוכלוסין - יתמא
| שנה | תושבים | מקור | הערות |

| 1922 | 242 |  7 | כולם מוסלמים |
| 1931 | 325 |  | גרו ב-64 בתים |
| 1945 | 440 |  |  |
| 1961 | 618 |  |  |
| 1967 | 681 |  |  |
| 1987 | 1,600 |  |  |
| 1997 | 2,228 |  |  |
| 2007 | 2,822 |  |  |
| 2017 | 3,363 |   |  |
קרקעות, חקלאות ומים

בסקר הכפרים בשנת 1945 היה שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 3,777 דונם. אשר מתוכם הוקצו 1,214 לחקלאות שלחין, ו-1,741 לגידולי דגנים.
לפי מקור פלסטיני, שטח הכפר היום עומד על 3,777 דונם, מהם 3,738 דונם אדמות רשומות כפרטיות ועוד 39 דונם מושע. מתוך זה: 44 דונם - שטח בנוי, 2,955 אדמות חקלאיות ועוד 778 דונם אדמות בור.
חקלאות היא המגזר הכלכלי העיקרי בעיירה. העיירה מייצרת זיתים, תאנים, שקדים, חיטה וכן ירקות.
לאחר הסכמי אוסלו, 29% מאדמות הכפר הוגדרו כשטח B ו-71% הם שטח C.
בשנת 2003 הושלמה סלילתו של קטע חדש בכביש 60 העוקף את הכפר, בעלות של 25 מיליון שקל. עד אז, כביש 60 עבר בתוך הכפר בתוואי תלול ומפותל. לצורך סלילת הכביש הופקעו משטח הכפר כ-500 דונם של מטעי זיתים.
בנוסף למעיין ובאר, האוכלוסייה תלויה בגשם לצורך השקיה ומי שתייה.
תשתיות ומוסדות בכפר

בשנת 1981 רכשו תושבי הכפר גנרטור והקימו רשת חשמל עצמאית לכפר. המנהל האזרחי אסר עליהם להפעיל את הגנרטור וחייב אותם להתחבר לרשת החשמל של ישראל.
פח"ע

ב-28 באוקטובר 1991 בוצע פיגוע ירי לעבר אוטובוס אזרחי שעלה בכביש התלול. רחלה דרוק ויצחק רופא נרצחו וחמישה ילדים שנסעו באוטובוס נפצעו. תא"ל יעקב אור אמר שזה היה אחד הפיגועים החמורים ביותר שהיו ביו"ש עד אז.
בעשור הראשון של המאה ה-21 היה הכפר יעד למספר רב של פעולות "תג מחיר", בין השאר אירועים של כתיבת גרפיטי, פגיעה בכלי רכב, כריתת עצי זית, יידוי אבנים והצתות של כלי רכב ושדות.
תושבי הכפר הפגינו בקביעות נגד הקמת מאחז אביתר, שלטענתם הוקם על אדמותיהם. כך למשל בשנת 2021 הרגו חיילי צה"ל את טארק סנובר, תושב הכפר בן 27.
עינב גלילי

| --- | --- |

גלילי במהלך צילומי "גב האומה", 2015
 לידה:  21 באפריל 1969 (בת 55) נען, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  קשת 12
 מספר צאצאים:  2
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  einavgaliliofficial
 טוויטר (X):  GaliliEinav
עינב גלילי (נולדה ב-21 באפריל 1969) היא עיתונאית, סאטיריקנית, מנחת טלוויזיה ושדרנית רדיו ישראלית.
ביוגרפיה

גלילי נולדה בקיבוץ נען. סבה הוא חבר הכנסת, השר וראש המפקדה הארצית של ההגנה - ישראל גלילי. היא נינתה של איטה קאליש (נכדתו של שמחה בונים קאליש, האדמו"ר מאוטבוצק).
היא בעלת תואר ראשון בפסיכולוגיה. החלה ללמוד לתואר שני בפסיכולוגיה קלינית, אך לא השלימה לימודים אלה. בנוסף, החלה ללמוד משחק ב"בית צבי", אך הפסיקה במהלך שנה ב'.
בשנת 1987 הופיעה בתוכנית המתיחות "סתם בצחוק" בהנחיית ארז טל, ששודרה בפורים.
בשנת 1990 הופיעה בתפקיד "קריינית הרצף" בתוכנית הטלוויזיה הסאטירית "העולם הערב", לצד ארז טל ואברי גלעד.
בשנת 1993 הגישה את תוכנית המשחק האינטראקטיבי "דובל'ה" בחינוכית 2.
בשנת 1998 הגישה את התוכנית "החופש הגדול" בטלוויזיה החינוכית.
הגישה עם יורם ארבל את תוכנית הספורט "הדקה ה-91" בערוץ 2.
הגישה את תוכנית הרדיו ההומוריסטית "היפות והאמיצות" ב"רדיו תל אביב" יחד עם מיכל ניב, עד להתאבדותה של ניב ב-21 בינואר 2000.
בתחילת שנות ה-2000 הופיעה גלילי בערוץ 2 ברשת. היא הנחתה את תוכנית הראיונות "שולחן לשניים" ואת תוכנית הבוקר "העולם הבוקר" לצד אברי גלעד.
בשנת 2004 החלה להנחות את תוכנית הסאטירה "משחק מכור" ב"רשת" לצד גורי אלפי וליאור שליין, במשך ארבע עונות, עד שנת 2006.
בשנת 2008 החלה להנחות את "באה בטוב", תוכנית סאטירה אקטואלית ב"רשת", כשלצידה רמי הויברגר, נתי קלוגר, שרי אלפי וליטל שוורץ.
בשנת 2009 הנחתה ברדיו לצד גורי אלפי את "יחס חם" - תוכנית קומית בצהרי היום בגלי צה"ל. תחילת הגשת התוכנית בתחנה הצבאית לוותה בביקורת ציבורית, לנוכח טענה כי גלילי השתמטה משירות בצה"ל באמצעות נישואים פיקטיביים. על אף הביקורת הוחזרה התוכנית לעונה נוספת ביוני 2010, ופעם נוספת בפברואר 2012.
בסוף 2010 החלה להנחות את תוכנית האירוח הסאטירית "חדר 101" בטלוויזיה החינוכית. בתוכנית, על פי פורמט מצליח של ה-BBC, האורחים מעלים נושאים השנואים עליהם, ומנסים לשכנע את גלילי להשליך אותם ל"חדר 101".
בשנת 2012 הצטרפה לעונה הרביעית של תוכנית הסאטירה "מצב האומה" כחברה קבועה בפאנל לצד ליאור שליין, גורי אלפי ואורנה בנאי, שהיו בצוות התוכנית בשלוש העונות הראשונות.
גלילי כתבה טור הומוריסטי ב"ישראל שישבת", מוסף סוף השבוע של העיתון "ישראל היום", מאז תחילת צאתו לאור של המוסף בנובמבר 2009 ועד פברואר 2015. תחילה נכתב הטור כטור זוגי לצדו של גורי אלפי, ומאז פברואר 2013 הופיע כטור עצמאי.
במרץ 2018 הגישה את השעשועון "קופה משותפת" בערוץ עשר.
מאז 2018 ועד פברואר 2023 שידרה יחד עם אור ישראלי רצועה ברדיו תל אביב מ-7:00 עד 8:30 בימי ראשון עד חמישי שנקראה "עינב גלילי ואור ישראלי בבוקר".
החל מינואר 2022 מגישה את התוכנית "מילה של רופא" בערוץ כאן 11.
מ-5 באוגוסט 2023 מגישה את התוכנית "מסיבת עיתונאים" בערוץ 12.
באפריל 2024 החלה להגיש את התוכנית "עינב ונדב", לצד העיתונאי נדב איל, בערוץ 12.
בדצמבר 2024 החלה להגיש תוכנית חדשה עם ירון אברהם בשם דו"ח מצב מדי חמישי בקשת 12.
ביוגרפיה > חיים אישיים

גלילי נשואה לעורך הדין עופר דורון, ולהם שני ילדים. היא נישאה לראשונה לירון זילברמן לפני השירות הצבאי (ולכן לא שירתה בצה"ל), אך התגרשה זמן קצר לאחר מכך.
הערות שוליים

↑   עופר אדרת, בת האדמו"ר שהפכה לסמל למרדנות וחילוניות, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2013
↑  על-פי דבריה בתוכנית "יחס חם" מ-29 ביולי 2009, גל"צ
↑  לי-אור אברבך, דרישה מהרמטכ"ל: לא לאפשר לעינב גלילי לשדר בגלי צה"ל, באתר nrg מעריב, 6 באפריל 2009
↑  עכבר העיר אונליין, עינב גלילי מצטרפת למצב האומה: "התשובה שלנו להדרת נשים", באתר הארץ, 19 בדצמבר 2011
↑  לי-אור אברבך, עינב גלילי: "אי השירות שלי בצבא מעולם לא היה אידיאולוגי", באתר nrg‏, 6 באפריל 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 8297b775-3030-4f94-8cda-a8f649c4ddaa 
עינב גלילי (משמאל), בתוכנית גב האומה
סיר טיגון

סיר טיגון במסעדה
סיר טיגון ביתי
סיר טיגון או תנור טיגון או דיפ פרייר (באנגלית: Deep fryer) הוא מכשיר מטבח המשמש לשיטת הבישול טיגון בשמן עמוק. מכשיר זה נפוץ במטבחים מסחריים, אם כי קיימים גם דגמים ביתיים של המכשיר.
בדרך כלל, לסירי טיגון יש סלסילה למזון שייכנס לתוך מכל השמן. בחלק מהמכשירים קיימים גם קוצב זמן, פונקציות אוטומאטיות להגבהה והורדה של הסל, מערכת אוורור, מערכת סינון שמן ומערכת בקרת טמפרטורה.
ראו גם

סיר טיגון ללא שמן