stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיטר סינגר
ביקורת

כתוצאה מהשקפתו מעוררת המחלוקת, סינגר זוכה לביקורת רבה, ובפרט כנגד עמדותיו ביחס להמתות חסד, הנחשבות כמבזות את קדושת החיים. הוא הואשם בין היתר בצביעות משום שהמשיך לתמוך בחיי אמו כשהייתה במצב מתקדם של מחלת אלצהיימר, אף על פי שעל-פי השקפותיו שלו עצמו, חייה היו כאלו שאין הצדקה להמשיך לקיימם. עם זאת, סינגר מעולם לא טען שיש להרוג חולים שאיבדו את היכולת השכלית למודעות לגבי העתיד, אלא רק שיש לאפשר לבני משפחתם את הבחירה לעשות כן.
סינגר זוכה גם לביקורת מתוך התנועה לזכויות בעלי-החיים, על שום השקפותיו התועלתניות, שאינן שוללות באופן עקרוני כל ניצול בעלי־חיים ועל כן לכאורה מעניקות לו הצדקה. קול בולט בביקורת עליו מכיוון זה הוא המשפטן גארי פרנציון, שטוען שזכויות בעלי־חיים צריכות להיות מוחלטות, ואינן ניתנות להפרה על ידי אינטרסים אנושיים.
בדיאלוג שנערך במגזין האלקטרוני סלייט, המשפטן האמריקני ריצ'רד פוזנר טען שהטיעונים של סינגר אינם יכולים לשכנע את מי שאינו מקבל אותם, ושהפופולריות של סינגר נובעת מכך שרבים אינם מבינים את ההשלכות הראדיקליות של הפילוסופיה שלו. עם זאת, פוזנר הביע הערכה לסינגר ולהשפעה שלו.
הפילוסוף רוג'ר סקרוטון כתב בשנת 2000 כי "עבודותיו של סינגר, במיוחד כאשר מדובר בפרופסור לפילוסופיה, מכילות מעט או כלל-לא טיעונים פילוסופיים. הן מפיקות את עקרונותיהם המוסריים מרחיקי הלכת, מתועלתנות חלולה, שסופרת את הכאב ואת ההנאה של כל היצורים החיים באופן שווה, תוך התעלמות מכל מה שאמר במסורת הפילוסופית שלנו לגבי הבחנה בין בני אדם לבין בעלי חיים.
פרסומיו הבולטים

דמוקרטיה ואי-ציות, 1973
שחרור בעלי־החיים, 1975 (מהדורות נוספות ב-1990, 2002)
מוסר הלכה למעשה, ירושלים: מאגנס, 2009.
האם על התינוק לחיות?, 1985
כיצד עלינו לחיות? אתיקה בעידן של עניין עצמי, 1995
דוחקים את הקץ: סבי והטרגדיה של יהדות וינה, 2003
נְשיא הטוב והרע, האתיקה של ג'ורג' ו. בוש, 2004
ראו גם

ריצ'רד ריידר
טום רייגן
קרול אדמס
מרטי קיל
ג'יימס רייצ'לס
שחרור בעלי-החיים (ספר)
מוסר הלכה למעשה
תועלתנות
אלטרואיזם אפקטיבי
הערות שוליים

↑  PETER SINGER, What Is It Like to Be a Philosopher? (באנגלית)
↑  ריאיון מאת דייב גילסון במגזין "Mother Jones", מאי 2006
↑  The Life You Can Save
↑  פיטר סינגר: הלמה והאיך של אלטרואיזם אפקטיבי | TED
↑  Slate Magazine
↑  Roger Scruton (Summer 2000). "Animal Rights". city-journal.org. נבדק ב-2012-10-06.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007375199205171  PLWABN: 9810665549505606  BIBSYS: 1701934216026  BNE: XX1054356  BnF: cb12024314b (data)  GND: 118866850  ICCU: CFIV058446  ISNI: 0000 0000 8050 6474  LCCN: n79063517  LNB: 000025514  MusicBrainz: a28a3960-fb54-4c1f-a8cb-fc1e3a07ba6f  NDL: 00456706  NKC: nlk20050170515  NLA: 35501941  NLK: KAC199625440  NSK: 000026221  NTA: 068847165  RERO: 02-A012756645  SELIBR: 221017  SNAC: w6k94k8b  SUDOC: 028400569  VIAF: 108385086   WorldCat (עם VIAF): 108385086 
סינגר ב-2009
פיטר סינגר
בית הספר לרפואה וטרינרית ע"ש קורט

| --- | --- |

בניין בית הספר, אדריכל צדוק שרמן
 בית ספר לרפואה וטרינרית
 תקופת הפעילות:  1985–הווה (כ־39 שנים) 
 מיקום
 מיקום:  ישראל רחובות, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°54′16″N 34°48′14″E﻿ / ﻿31.904583333333°N 34.803805555556°E﻿ / 31.904583333333; 34.803805555556
 vetschool.agri.huji.ac.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית הספר לרפואה וטרינרית ע"ש קורט (למפת גוש דן רגילה) בית הספר לרפואה וטרינרית ע"ש קורט (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הספר לרפואה וטרינרית ע"ש קורט (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הספר לרפואה וטרינרית ע"ש קורט   he בית הספר לרפואה וטרינרית ע"ש קורטhe בית הספר לרפואה וטרינרית ע"ש קורטמפת  __ רחובות (in English: Rehovot) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית גזר (in English: Gezer Regional Council) מדרום: __ קריית עקרון (in English: Kiryat Ekron), __ מועצה אזורית ברנר (in English: Brenner Regional Council) ממערב: __ מועצה אזורית גן רווה (in English: Gan Raveh Regional Council) ממערב ומצפון: __ נס ציונה (in English: Ness Ziona) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית הספר לרפואה וטרינרית ע"ש קורט, שהוקם בשנת 1985, הוא מרכז לימוד אקדמי הפועל במסגרת פקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. בית הספר ממוקם בקמפוס הפקולטה בעיר רחובות, והוא המוסד האקדמי היחידי בארץ המעניק תארים אקדמיים ברפואת בעלי חיים. במסגרת לימודיהם לקראת קבלת תואר דוקטור ברפואה וטרינרית מקבלים הסטודנטים חלק מהכשרתם המקצועית, ובמיוחד הקלינית, בבית החולים הווטרינרי האוניברסיטאי, הפועל בקמפוס הקריה החקלאית בראשון לציון, סמוך למכון הווטרינרי ע"ש קמרון.
יצחק בונין

.
| --- | --- |

רבי יצחק בונין  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1872 
 פטירה:  27 ביולי 1982  (בגיל 110 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ? – 27 ביולי 1982 
 
רבי יצחק בּוּנין (Isaac Bunin; תרל"ב, 1872 – ז' באב תשמ"ב, 27 ביולי 1982) היה רב רוסי-אמריקאי, כיהן ברבנות ברוסיה ובארצות הברית, והיה נשיא "ועד הרבנים דוויליאמסבורג" וחבר הנשיאות של "ועד הרבנים דניו יורק רבתי", מראשי אגודת הרבנים ונשיא הכבוד שלה.
בשנות ה-60 עלה לישראל, וחי בה עד פטירתו בגיל 110.
ביוגרפיה

נולד במולוסטוסבקה, מחוז מוהילב לשיינא (נפטרה במוסקבה, תמוז תרצ"א) ולרב צבי הירש בונין (נפטר אדר א' תרפ"ט). עד גיל 10 למד אצל אביו, ואחר כך בישיבת הרב מאיר רפפורט בעיירת הולדתו. לאחר שנה נפטר ראש הישיבה, והוא עבר ללמוד בחסלוביץ' בישיבתו של רבי ישראל מלאך. אחר כך למד שנתיים בישיבת חב"ד בצריקוב, ואחריה כשנתיים בבוברויסק בישיבת ר' זאב וולף.
נישא לבתו של ר' צבי מנחם מהעיר סירוז במחוז צ'רניהיב, אחרי נישואיו למד ב"קיבוץ" בסמרגון ובכולל קובנא. נסמך לרבנות בידי רבי צבי הירש רבינוביץ מקובנה ובידי רבי רפאל שפירא מוולוז'ין ורבי חיים יהודה ליב ליטווין רבה של סמרגון. משנת תרנ"א (1891), בגיל 19, כיהן כרב ברובנא ואחריה (מתרס"ח) בנובה אוקראינקה שבמחוז חרסון באימפריה הרוסית. בשנת תרס"ח הדפיס את ספרו "דברי יצחק" בהסכמת הרבנים: חיים ברלין, משה דנישבסקי, יהודה ליב גורדין ויצחק יעקב ריינס.
בשנת תרפ"ג, 1923 היגר לארצות הברית וכיהן כרב בטרנטון שבניו ג'רזי, משם עבר לכהן כרב קהילת "תפארת ישראל אנשי בריסק" בניו יורק ובשנת תרפ"ז (1927) התמנה כרבה של קהילת "בית יעקב אנשי שלום" (אנ') בברוקלין. מלבד רבנותו הרשמית בקהילתו היה נשיא "ועד הרבנים דוויליאמסבורג", חבר הנשיאות של "ועד הרבנים דניו יורק רבתי" (Rabbinical Board of Greater New York), ומראשי אגודת הרבנים. לצד תפקידים אלו היה גם פעיל במישור הציבורי וכיהן כסגן נשיא הוועד האמריקאי למען גן יבנה. בשנת תשי"ג הדפיס את ספרו "הגיונות יצחק" בשני חלקים.
הוא עלה לארץ ישראל בשנות ה-60 (סוף תשכ"ה או ראשית תשכ"ו) והתגורר בירושלים ליד ישיבת טשיבין. בשנת תשל"ה, נקראה הישיבה הקטנה של חסידות טשרנוביל "מאור עיניים" בירושלים על שמו ועל שם רעייתו בסוף ימיו איבד את מאור עיניו, אבל זיכרונו נותר צלול. הוא נפטר בירושלים בז' באב תשמ"ב, 27 ביולי 1982, והוא בן 110.
הניח אחריו שני בנים וארבע בנות ונכדים.
הערות שוליים

↑  הספר זכה למהדורות נוספות בתרע"ג, ובניו יורק תרצ"א
↑  שמואל מילר (עורך), חדשות רבניות, אפריון, שנה ד', ניו יורק-סייני ה'תרפ"ז. עמ' 177, באתר היברובוקס.
↑  ראו בגיליון תשרי תשכ"ו של אור המזרח, עמ' 125, דיווח על כנס "תורה וציון" בו הוקדשה מסיבת ארוחת צהריים חגיגית לכבודו של "זקן הרבנים באמריקה" הרב יצחק בונין לרגל עלותו לארץ ישראל להשתקע בה, בנוכחות קונסול ישראל בניו יורק מיכאל ארנון שבירך את "העולה החדש".
↑  דיווח על המסיבה לרגל קריאת השם, בה נאם ראש הישיבה הרב חיים קמיל במעמד בני הזוג בונין. ראו: לוח המאורעות בחיי היהדות, בגליון 177–178 של ביטאון "בית יעקב", ירושלים תשל"ה. עמ' 31.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500960505171  ISNI: 0000 0000 5416 7114  LCCN: no2007023432  VIAF: 308275712   WorldCat (עם VIAF): 308275712
רציחות לול התרנגולות בווינוויל

רציחות לול התרנגולות בווינוויל (באנגלית: Wineville Chicken Coop Murders) היא סדרת חטיפות ורציחות ילדים שאירעה בשנת 1928 בלוס אנג'לס ובמחוז ריברסייד שבקליפורניה, ארצות הברית. הפרשה נודעה ברמה לאומית, ואירועים שקשורים אליה חשפו שחיתות במשטרת לוס אנג'לס. פרשות שחיתות אלו והפרסום השלילי שליווה אותן הביאו לשינוי שמה של וינוויל למירה-לומה ב-1 בנובמבר 1930.
השם "רציחת לול התרנגולות" ניתן כיוון שהגופות נקברו בסיד ליד לול התרנגולות בחווה בווינוויל.
הרציחות

ב-1926, גורדון סטיוארט נורת'קוט, חוואי בן 19 מססקצ'ואן, קנדה, אירח את אחיינו בן ה־13, סאנפורד ווסלי קלארק, בחוותו בווינוויל שבמחוז ריברסייד, שם הכה אותו והתעלל בו מינית.
המידע על המתרחש בחווה הגיע ב-1928 לאחותו של סאנפורד, ג'סי קלארק, לאחר שזו ביקרה אותו בווינוויל מתוך דאגה למצבו. בזמן ביקורה אמר לה סאנפורד שהוא חושש לחייו. ג'סי חזרה לקנדה כשבוע לאחר מכן, שם סיפרה על הזוועות לקונסול האמריקאי. הקונסול האמריקאי כתב מכתב למשטרת לוס אנג'לס המפרט את תלונתה של ג'סי. כיוון שבתחילה היה חשש מנושא ההגירה, משטרת לוס אנג'לס יצרה קשר עם מחלקת ההגירה של ארצות הברית כדי שתבדוק את טיב התלונה.
ב-31 באוגוסט 1928, מחלקת הגירה ביקרה בחווה בווינוויל. הם מצאו שם את סאנפורד בן ה-15 ולקחו אותו למעצר הגנתי. גורדון נורת'קוט ראה את סוכני מחלקת ההגירה נוסעים לכיוון החווה, הוא איים על סאנפורד שיעכב את הסוכנים או שהוא ירה בו. במשך השעתיים שהצליח סאנפורד לעכב את הסוכנים, גורדון נמלט. גורדון ואמו, שרה לואיס נורת'קוט, הצליחו להימלט לקנדה, ונעצרו בוורנון בקולומביה הבריטית.
במשפט שנערך לשרה לואיס (סבתו) העיד סאנפורד כי גורדון נורת'קוט (דודו) חטף, התעלל, הכה ורצח שלושה נערים צעירים בסיוע של אמו, שרה לואיס נורת'קוט, ובעזרת סאנפורד עצמו. בנוסף לשלושת הנערים האלה, סאנפורד הצהיר שנורת'קוט רצח נער מקסיקני ללא מעורבותם של אמו או של סאנפורד. גורדון נורת'קוט הכריח את סאנפורד לעזור לו להיפטר מראשו של הנער המקסיקני. גורדון הצהיר כי הוא השאיר את גופת הנער חסרת הראש בצד הדרך ליד העיר לה-פונט, כיוון ש"לא היה לו מקום אחר לשים אותה".
סאנפורד טען כי כדי להיפטר מהגופות השתמש נורת'קוט בסיד וכי הגופות נקברו בחווה. הרשויות מצאו קברים במקומות בהם סאנפורד הצהיר שהם נמצאים. בקברים לא נמצאו גופות שלמות, אלא חלקי גופות שנשארו, של שיער, דם, עצמות ואצבעות. על פי עדותם של סאנפורד קלארק וג'סי קלארק (אחותו של סאנפורד), ב-4 באוגוסט 1928 (מספר שבועות לפני מעצרו של סאנפורד) גורדון נורת'קוט ואמו, שרה לואיס, הוציאו את הגופות מהקברים והשאירו אותן במדבר. בנוסף לחלקי הגופות שכן נמצאו, המשטרה מצאה חפצים אישיים של שלושת הילדים שדווחו כי נעלמו וגרזן מוכתם בדם.
המשפט

גורדון סטיוארט נורת'קוט ואמו שרה לואיס נורת'קוט נעצרו בקנדה ב-19 בספטמבר 1928, והוחזרו ללוס אנג'לס רק ב-30 בנובמבר באותה שנה. במהלך ההמתנה שלהם להסגרתם לקליפורניה, שרה לואיס הודתה ברציחת שלושת הילדים, כולל ברצח וולטר קולינס בן ה-9. גורדון נורת'קוט הודה ברצח של יותר מ-5 נערים. אך עוד לפני הסגרתם חזרו בהם שניהם מהודאתם.
לאחר הסגרתם, הודתה שוב שרה לואיס ברצח של וולטר קולינס, אך לא נשפטה על כך. ב-31 בדצמבר, גזר עליה שופט בית המשפט העליון מאסר עולם על סמך הודאתה, וחסך ממנה עונש מוות בשל היותה אישה. היא שוחררה על תנאי לאחר פחות מ-12 שנים. במהלך המשפט שלה טענה שרה לואיס כי בנה גורדון נורת'קוט חף מפשע. בנוסף טענה מגוון טענות מוזרות לגבי המוצא של גורדון, למשל שהוא בנו הבלתי חוקי של אציל אנגלי, שהיא סבתו של גורדון וכי הוא תוצאה של גילוי עריות בין בעלה ג'ורג' סיירוס נורת'קוט ובתם. בנוסף היא הצהירה שכילד עבר גורדון התעללות מינית על ידי כל המשפחה. שרה לואיס נורת'קוט נפטרה בשנת 1944.
בעקבות העובדה שאמו של גורדון הודתה ברצח של וולטר קולינס וקיבלה על כך גזר דין, המדינה בחרה שלא להאשים את גורדון ברצח של קולינס, למרות מעורבותו ברצח. לפי ההערכה, לגורדון היו כ-20 קורבנות, אך מדינת קליפורניה לא מצאה ראיות שיתמכו בכך, ובסופו של דבר כלל כתב האישום נגדו רצח של שלושה קורבנות בלבד: "המקסיקני חסר הראש" (ילד מקסיקני לא מזוהה) והאחים נלסון ולואיס וינסלו (בני 10 ו-12) שדווחו כנעדרים מפומונה ב-16 במאי 1928.
המשפט כנגד גורדון החל ב־13 בינואר 1929 והסתיים לאחר 27 ימים ב־8 בפברואר בהרשעתו ברציחת שלושת הילדים. ב-13 בפברואר 1929, נידון גורדון לגזר דין מוות. הוא נתלה ב-2 באוקטובר 1930 בהיותו בן 23.
הצדדים המעורבים

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הצדדים המעורבים > גורדון סטיוארט נורת'קוט

גורדון סטיוארט נורת'קוט (1906–1930) נולד בססקצ'ואן בקנדה וגדל בקולומביה הבריטית. הוא עבר ללוס אנג'לס עם הוריו ב-1924. בעזרת אביו הוא רכש שטח אדמה בווינוויל ובנה בו חוות תרנגולות. הצורך בעזרה בחווה היה תירוץ לכך שהוא נהג להביא את אחיינו סאנפורד מקנדה לקליפורניה. גורדון חטף מספר לא ידוע של נערים וילדים, ותקף אותם מינית בחוות התרנגולים שלו. בדרך כלל לאחר שהתעלל בהם, החזיר אותם לביתם. אחת ההשערות הייתה שגורדון "השכיר" את קורבנותיו לפדופילים, אבל לא היו ראיות שתמכו בהשערה זו. גורדון הורשע ברצח האחים וינסלו וברצח של ילד מקסיקני לא מזוהה.
קורבן הרצח השני שלו היה וולטר קולינס. כמה ימים לאחר חטיפתו של קולינס קיבל גורדון טלפון מאמו (של גורדון), שרה לואיס נורת'קוט. היא הודיעה לו שהיא עומדת להגיע לביקור בחווה ושהיא מתכוונת להישאר לכמה ימים. שרה לואיס גרה בלוס אנג'לס במרחק כשעה נסיעה מהחווה. עד לאותו ביקור גורדון כבר החזיק והתעלל מינית בקולינס מספר ימים. במהלך ביקורה של שרה לואיס, קולינס הוחזק בלולים. שרה לואיס הייתה מודעת לכך שבנה תקף מינית נערים. היא הפכה לחשדנית בשל הרצון של גורדון להרחיק אותה מהלולים, עד שגילתה את קולינס באחד מהלולים. היא אמרה לגורדון שהילד יכול לזהות אותו כיוון שגורדון עבד פעם בסופרמרקט שבו אמו של וולטר קולינס, כריסטין קולינס, הייתה עורכת עמו קניות. שרה אמרה כי יש צורך להשתיק את וולטר. סאנפורד קלארק העיד כי שרה החליטה שלושתם (סאנפורד, גורדון ושרה) צריכים להשתתף ברצח של וולטר קולינס, ככה אף אחד מהם לא יוכל ללכת למשטרה ולהאשים את האחרים בלי לסכן את עצמו. גורדון הציע להשתמש ברובה, אך שרה חששה שהרעש יזעיק את השכנים. בסופו של דבר הם השתמשו בגרזן לבתר את קולינס בזמן שישן בלול בו נכלא. שלושתם, גורדון, שרה וסאנפורד (שפעל בניגוד לרצונו) הכו את וולטר קולינס בגרזן. באופן דומה הם רצחו גם את האחים וינסלו.
הצדדים המעורבים > סאנפורד ווסלי קלארק

סאנפורד ווסלי קלארק (1913–1991) אחיינו של גורדון סטיוארט נורת'קוט, כתב בכפייה מכתבים למשפחתו המספרים כי שלומו טוב. בעקבות כך, החלה אחותו של סאנפורד, ג'סי, לחשוד בנעשה בחווה. ג'סי הגיעה לביקור בחווה למספר ימים, שם התוודעה למעשי הפשע שהתרחשו שם. מתוך פחד מגורדון היא ברחה חזרה לקנדה, שם סיפרה לקונסול האמריקאי על הזוועות.
סאנפורד קלארק מעולם לא הואשם ברצח, מתוך אמונה כי היה קורבן להתעללות מינית ואיומים על חייו מצד גורדון וכי לא רצה להשתתף בפשעים, אלא עשה זאת תחת איומים. הסדר ייחודי קבע כי סאנפורד יישלח לתקופה של 5 שנים לבית ספר לבנים, שבו נערכה תוכנית נסיונית מיוחדת לשיקום נוער עברייני בהתהוות. תקופה זו קוצרה לאחר מכן ל-23 חודשים, כיוון שבמהלך שהותו בבית הספר "גילה רצון אישי לחיות חיים פרודקטיביים". עם שחרורו מבית הספר "חובותיו" של סאנפורד קלארק כלפי החברה היו שלמים. הוא גורש חזרה לקנדה על ידי הרשויות האמריקאיות. בית הספר ומשפחתו של קלארד עזרו לשקם אותו מן החוויות הקשות שעבר.
סאנפורד קלארק שירת במלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן עבד במשך 28 שנים בשירות הדואר הקנדי. הוא התחתן ואימץ וגידל יחד עם אשתו, ג'ון, שני בנים. ג'ון וסאנפורד היו נשואים במשך 55 שנים. סאנפורד קלארק מת בשנתו בשנת 1991 בגיל 78.
קורבנות > לואיס ונלסון וינסלו

לואיס בן ה-12 ונלסון בן ה-10 נעלמו מביתם בפמונה, קליפורניה ב-16 במאי 1928. גורדון נורת'קוט הואשם בחטיפתם ורציחתם של שני הבנים.
קורבנות > המקסיקני חסר הראש

קורבן הרצח הראשון של גורדון היה הילד המקסיקני שלא זוהה. הוא כונה בחקירה "המקסיקני חסר-הראש" כיוון שגורדון ערף את ראשו.
הטיוח של משטרת לוס אנג'לס > ארתור ג'יי הצ'ינס ג'וניור

ארתור ג'יי הצ'ינס ג'וניור (1916–1958) היה הילד שהתחזה לוולטר קולינס. הוא כתב בשנת 1933 על הסיבות והדרך שבה התחזה לוולטר קולינס הנעדר. אמו הביולוגית של הצ'ינס נפטרה כשהיה בן 9 והוא חי עם אמו החורגת, ויולט הצ'ינס. הוא ברח במטרה להתרחק ממנה עד כמה שאפשר. לאחר שחי בדרכים במשך כחודש תפסה אותו המשטרה ותחקרה אותו בקשר לוולטר קולינס. תחילה אמר שאינו מכיר את וולטר, אך בהמשך שינה את גרסתו כשהבין שזו ההזדמנות שלו להגיע לקליפורניה. בסופו של דבר הצ'ינס חזר בבגרותו לקליפורניה כמאמן סוס ורוכב. הוא מת מקריש דם בשנת 1958 בגיל 38, והותיר אחריו אשה ובת.
הטיוח של משטרת לוס אנג'לס > הכומר גוסטב בריגלב

דוקטור גוסטב בריגלב (1881–1943) היה הכומר של כנסיית סנט-פול הפרסביטריאנית בלוס אנג'לס ומטיף רדיו. הוא עסק בעניינים חשובים רבים בעיר לוס אנג'לס בשנות ה-20 וה-30. אחד העניינים העיקריים היה ההתנהלות הלא תקנית במקרה חטיפת וולטר קולינס. הוא נלחם למען שחרור כריסטין קולינס מבית החולים הפסיכיאטרי לאחר שאושפזה שם כנקמה על כך שהתנגדה לגרסת משטרת לוס אנג'לס בעניין זהות בנה.
הסרט

סרט הקולנוע "ההחלפה" שיצא לאקרנים ב־2008, בבימויו של קלינט איסטווד, מבוסס על סיפורה יוצא הדופן של כריסטין קולינס. את התסריט כתב ג'יי מייקל סטרזינסקי, ואנג'לינה ג'ולי משחקת בתפקיד הראשי את כריסטין קולינס.
הערות שוליים

↑  בעקבות פרשת הרציחות והמוניטין הרע שנדבק לשמה, הוחלף שמה של ווינוויל ב־1 בנובמבר 1930, וכעת היא נקראת "מירה לומה".
↑  פול ג'יימס ג'פרי, "Nothing is Strange With You", עמוד 88
ביתו של נורת'קוט
ג'ון מיונג

| --- | --- |

ג'ון מיונג, 2007
 לידה:  24 בינואר 1967 (בן 57) שיקגו, אילינוי
 שם לידה:  ג'ון רו מיונג
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 מקום לימודים:  מכללת ברקלי למוזיקה, Kings Park High School 
 סוגה:  פרוגרסיב מטאל, פרוגרסיב רוק, ג'אז פיוז'ן
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס, סטיק, גיטרה, קלידים, כינור
 שיתופי פעולה בולטים:  דרים ת'יאטר, פלטיפוס, The Jelly Jam
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון רו מיונג (באנגלית: John Ro Myung), בסיסט אמריקאי ממוצא קוריאני, ואחד ממייסדי להקת הפרוגרסיב מטאל Dream Theater.
מיונג נולד ב-24 בינואר 1967 בשיקגו, אילינוי, וגדל בלונג איילנד, ניו יורק. בגיל חמש החל לנגן בכינור, עד שבגיל 15 עבר לנגן בגיטרת בס בעקבות בקשה של להקה מקומית. בסיום התיכון נרשם מיונג, יחד עם חברו מהתיכון- הגיטריסט ג'ון פטרוצ'י, לקולג' ברקלי שבבוסטון. שם הם חברו למתופף מייק פורטנוי, ושלושתם הקימו את להקת Majesty, שאליה הצטרפו גם הקלידן קווין מור והסולן כריס קולינס. בשלב מאוחר יותר שונה שם הלהקה ל־Dream Theater.
מיונג השתתף בכל אלבומי דרים ת'יאטר מן ההתחלה, ובהם ניגן בגיטרה בס, כתב והלחין. באלבומם הראשון When Dream and Day Unite, ניגן מיונג בגיטרת בס בת ארבעה מיתרים, ומאז הוא עבר לגיטרת שישה מיתרים. הוא עובד על פרויקט Platypus יחד עם Rod Morgenstein, Derek Sherinian ו־Ty Tabor. הוא ניגן עם Jelly Jam באותו הרכב כמו Platypus רק בלי הקלידן דרק. הוא גם ניגן באלבום השני של Explorer's Club (פרויקט של Trent Gardner).
דיסקוגרפיה

(Dream Theater - When Dream and Day Unite (1989
(Dream Theater - Images and Words (1992
(Dream Theater - Live at the Marquee (1993
(Dream Theater - Awake (1994
(Dream Theater - A Change of Seasons (1995
(Dream Theater - Falling Into Infinity (1997
(Dream Theater - Once in a LIVEtime (1998
(Platypus - When Pus Comes To Shove (1999
(Dream Theater - Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory (1999
(Platypus - Ice Cycles (2000
(The Jelly Jam - The Jelly Jam (2002
(Explorer's Club - Raising The Mammoth (2002
(Dream Theater - Six Degrees of Inner Turbulence (2002
(Dream Theater - Train of Thought (2003
(Dream Theater - Octavarium (2005
(Dream Theater - Systematic Chaos (2007
(Dream Theater - Black Clouds & Silver Linings (2009
(Dream Theater - A Dramatic Turn Of Events (2011
וידאוגרפיה

(Dream Theater - Images And Words: Live In Tokyo (1993
(Dream Theater - 5 Years In A LIVEtime (1998
(John Myung - Progressive Bass Concepts (1996
(Dream Theater - Metropolis 2000: Scenes From New York (2001
(Dream Theater - Live at Budokan (2 DVD's) (2004
(Dream Theater - Score (2 DVD's) (2006
קירון קלמנט

קירון סטפון קלמנט (באנגלית: Kerron Stephon Clement, נולד ב-31 באוקטובר 1985) הוא אצן אמריקאי, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), פעמיים ברציפות אלוף העולם (אוסקה 2007, ברלין 2009), 3 פעמים אלוף ארצות הברית (2005, 2006 ו-2016) ו-4 פעמים מספר אחד בעולם (2005, 2006, 2007 ו-2016) בריצת 400 מטר משוכות, האלוף אולימפי (בייג'ינג 2008), ופעמיים אלוף העולם (אוסקה 2007, ברלין 2009) בריצת שליחים 4x400 מטר ושיאן העולם בעבר (2005–2018) בריצת 400 מטר באולם.
קלמנט, יצא מהארון כהומו ביום היציאה מהארון הבינלאומי ב-11 באוקטובר 2019 ובכך היה לאתלט האמריקאי הראשון ברמה זו שיצא מהארון.
ביוגרפיה

קלמנט נולד בפורט אוף ספיין, בטרינידד וטובגו. הוא עבר עם משפחתו לארצות הברית בשנת 1998, הוא זכה באליפות ארצות הברית באתלטיקה לנוער בשתי ריצות, ריצה ל-110 מטר משוכות וריצה ל-400 מטר משוכות.
קלמנט קיבל אזרחות אמריקאית ביוני 2004. חודש לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בגרוסטו, איטליה זכה קלמנט בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 48.51 שניות ובריצת שליחים 4x400 מטר בשיא עולם חדש לנוער בתוצאה של 3:01.09 דקות.
באליפות המכללות של ארצות הברית באתלטיקה באולם (NCAA), ב-12 במרץ 2005 כאצן של אוניברסיטת פלורידה, שבר קלמנט את השיא העולמי בריצת 400 מטר באולם בתוצאה של 44.57 שניות, שיפור לשיאו בן ה-10 שנים של מייקל ג'ונסון (44.63 שניות). שיא זה החזיק מעמד כ-13 שנים ונשבר על ידי מייקל נורמן מארצות הברית (44.52 שניות).
ביוגרפיה > 2005 > אלוף ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה בקרסון, קליפורניה בסוף יוני 2005 זכה קלמנט במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאת השנה בעולם של 47.24 שניות, לפני ברשון ג'קסון (47.80 שניות) וג'יימס קרטר (48.03 שניות). חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בתחילת אוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 48.18 שניות, 8 מאיות ממדליית ארד. ראשון היה ברשון ג'קסון (47.30 שניות) ושני ג'יימס קרטר (47.43 שניות), שקבעו שיאים אישיים.
ביוגרפיה > 2007 > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכה קלמנט בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר משוכות בתוצאת השנה בעולם בזמן של 47.61 שניות, לפני פליקס סאנצ'ס מהרפובליקה הדומיניקנית (48.01 שניות) ומארק פלווגו מפולין (48.12 שניות, שיא פולין חדש) ובריצת השליחים 4x400 מטר כשרץ בשלב המוקדמות.
ביוגרפיה > 2008 > מדליית זהב אולימפית

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה קלמנט בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 47.98 שניות, אחרי אנג'לו טיילור (47.25 שניות) ולפני ברשון ג'קסון (48.06 שניות) כולם מארצות הברית ומדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר כשרץ בשלב המוקדמות.
ביוגרפיה > 2009

באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכה קלמנט בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר משוכות בתוצאת השנה בעולם של 47.91 שניות, לפני חוויאר קאלסון מפוארטו ריקו (48.09 שניות) וברשון ג'קסון (48.23 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם אנג'לו טיילור, ג'רמי וורינר ולאשון מריט בתוצאה של 2:57.86 דקות, לפני בריטניה (3:00.53 דקות) ואוסטרליה (3:00.90 דקות).
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 סיים קלמנט במקום 24 בריצת 400 מטר משוכות ולא הצליח להגן על תואריו.
ביוגרפיה > 2012

באולימפיאדת לונדון (2012) סיים קלמנט במקום שמיני בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.15 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 48.12 שניות ועלה מהמקום החמישי לריצת הגמר.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 סיים קלמנט במקום שמיני בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.08 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 48.21 ועלה רביעי לריצת הגמר.
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג שבסין באוגוסט 2015 סיים קלמנט במקום רביעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 48.18 שניות, מאית ממדליית ארד.
ביוגרפיה > 2016 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה קלמנט במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 47.73 שניות, לפני בוניפס מוצ'רו טומוטי מקניה (47.78 שניות) ויסמאני קופלו מטורקיה (47.92 שניות).
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 זכה קלמנט במדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 48.52 שניות, אחרי קרסטן ורהולם מנורווגיה (48.35 שניות) ויסמאני קופלו (48.49 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 48.35 שניות ועלה ראשון לריצת הגמר.
חייו אישיים

קלמנט, יצא מהארון כהומו ביום היציאה מהארון הבינלאומי ב-11 באוקטובר 2019 ובכך היה לאתלט האמריקאי הראשון ברמה זו שיצא מהארון. "נמאס לי לאהוב בחושך. עברתי את מה שעברו הרבה אנשים שפחדתי להיות מי שאתה. נאבקתי במיניות שלי במשך 17 שנה. עם הזמן, ככל שמתבגרים, אכפת לך פחות. עכשיו הגיע הזמן להיות עצמך ולהיות חופשיים. זה מה שהפכתי, חופשי".
שיאים אישיים

| מקצוע | תוצאה | מקום | תאריך |
| --- | --- | --- | --- |
| ריצת 100 מטר | 10.23 שניות | קורל גייבלס, פלורידה | 14.4.2007 |
| ריצת 200 מטר | 20.48 שניות | קורל גייבלס, פלורידה | 14.4.2007 |
| ריצת 400 מטר | 44.48 שניות | סטוקהולם, שוודיה | 7.8.2007 |
| ריצת 110 מטר משוכות | 13.77 שניות | אומהה, נברסקה | 8.8.2002 |
| ריצת 400 מטר משוכות | 47.24 שניות | קרסון, קליפורניה | 26.6.2005 |
| ריצת 55 מטר משוכות (אולם) | 7.28 שניות | גיינסוויל, פלורידה | 15.1.2005 |
| ריצת 60 מטר משוכות (אולם) | 7.80 שניות | לקסינגטון, קנטקי | 28.2.2004 |
| ריצת 300 מטר (אולם) | 31.94 שניות | פייטוויל, ארקנסו | 26.6.2005 |
| ריצת 400 מטר (אולם) | 44.57 שניות, שיא עולם בעבר | פייטוויל, ארקנסו | 12.3.2005 |
הערות שוליים

↑  CHRÖS MCDOUGALL, Kerron Clement Comes Out, Believed To Be First Openly Gay U.S. Olympic Men’s Track Athlete, באתר Team USA, ‏October 11, 2019 (באנגלית)
↑  ANDY TOWLE, Olympic Gold Medalist Kerron Clement Comes Out as Gay: ‘I Was Tired of Loving in the Dark’, באתר Towleroad, ‏October 12, 2019 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14234898