stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארז און

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 במרץ 1957 (בן 67) 
 לימודי רפואה:  הפקולטה לרפואה בטכניון
 התמחות:  התמחות באורתופדיה ומנהל רפואי
 תואר:  פרופ' מאוניברסיטת בר-אילן. רפואה בפקולטה לרפואה בטכניון תואר שני במנהל מערכות בריאות ובמדע המדינה.
 תפקידים:  מנהל חטיבת בתי החולים הממשלתיים 2020
 מחלקות ובתי חולים:  מנהל מרכז רפואי צפון (פוריה) 2013-2024
 מספר צאצאים:  3 
 
פרופ' ארז און (נולד ב-21 במרץ 1957) הוא רופא ישראלי, שמכהן כמנהל מרכז רפואי צפון בפוריה מאז 2013.
חייו

און סיים את לימודי הרפואה בפקולטה לרפואה בטכניון והתמחה באורתופדיה ומנהל רפואי. כמו כן סיים לימודי תואר שני במינהל מערכות בריאות ובמדע המדינה.
און שירת בחיל הרפואה עד לתפקיד סגן קצין רפואה ראשי, בדרגת אלוף-משנה.
ב-1999 השתתף בהקמת בית חולים שדה בטורקיה. בשנת 2002 עמד בראש משלחת חיל הרפואה, שיצאה לטפל בישראלים שנפגעו בפיגוע מכונית תופת שהתרחש במומבסה.
בשנים 2007–2013 כיהן כסגן מנהל המרכז הרפואי רבין (בילינסון והשרון).
באוקטובר 2013 החל און בכהונתו כמנהל מרכז רפואי צפון (אז עוד נקרא בית החולים ע"ש ברוך פדה) במקומו של ד"ר יעקב פרבשטיין, אשר פרש לגמלאות.
ב-1 במרץ 2020 החל בתפקידו במשרד הבריאות כמנהל חטיבת המרכזים הרפואיים הממשלתיים. הד"ר הגר מזרחי מונתה למנהלת בפועל של בית החולים פוריה. לאחר כמה חודשים התפטר מתפקיד זה, ושב לתפקידו כמנהל המרכז הרפואי פדה פוריה.
בשנת 2023 קיבל תואר פרופ' מאוניברסיטת בר-אילן.
הערות שוליים

↑  אתר חיל הרפואה. (הקישור אינו פעיל, 17 באפריל 2020)
↑   רוני לינדר, משרד הקרפ"רים: קצין רפואה ראשי רביעי מונה לתפקיד בכיר במשרד הבריאות, באתר TheMarker‏, 12 בנובמבר 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים ובנושא רופאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אקספלורר 1

| --- | --- |

 מידע כללי
 מפעיל:  ABMA
 יצרן:  JPL
 תאריך שיגור:  1 בפברואר 1958, 03:48 UTC
 משגר:  ג'ונו 1
 אתר שיגור:  נמל החלל קייפ קנוורל, פלורידה
 משימה
 סוג משימה:  לוויין מחקר
 לוויין של:  כדור הארץ
 תאריך יציאה ממסלול:  31 במרץ 1970
 מסלול:  מסלול לווייני בינוני 
 נטייה:  33.24°
 אפואפסיד:  2,550 ק"מ
 פריאפסיד:  358 ק"מ
 זמן הקפה:  114.8 דקות
 משך המשימה הכולל:  1 בפברואר 1958 – הווה (9,590,400 שנייה) 
 משך המשימה:  111 ימים
 מידע טכני
 משקל:  13.97 ק"ג
 משקל מטע"ד:  8.3 ק"ג
 אורך:  2.05 מטרים (מקצה לקצה) 0.95 מטרים בלי המנוע ומכל הדלק
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  00004
 מאגר המידע הלאומי:  1958-001A
 
אקספלורר 1 (באנגלית: Explorer 1) הוא הלוויין הראשון ששיגרה ארצות הברית בהצלחה לחלל. הטיל ששימש לשיגור, "ג'ונו 1" (על בסיס "יופיטר C") פותח על ידי הסוכנות הצבאית לטילים בליסטיים בצוות של ורנר פון בראון והיה גרסה משופרת של הטיל הבליסטי יופיטר, שהותאם לצורך שיגור הלוויין.
הלוויין פותח על ידי המעבדה להנעה סילונית, בפסדינה שבקליפורניה, בראשותו ותחת פיקוחו של ד"ר ויליאם פיקרינג, בתוך שלושה חודשים, במסגרת היריבות שהתפתחה בין ארצות הברית וברית המועצות וכונתה "המירוץ לחלל".
השיגור לחלל התרחש בליל 31 בינואר 1958 מנמל החלל קייפ קנוורל שבפלורידה. הלוויין נכנס למסלול סביב כדור הארץ בין גובה של 360 ק"מ בנקודה הנמוכה ביותר ו־2,534 ק"מ בנקודה הגבוהה ביותר והשלים הקפה סביב כדור הארץ כל 100 דקות בערך.
ד"ר ג'יימס ואן אלן היה מבוני הציוד שהותקן בלוויין, שבאמצעותו אושרה התאוריה לגבי קיומן של חגורות הקרינה הקוסמיות המקיפות את כדור הארץ. חגורות אלו נקראו מאוחר יותר על שמו של ואן אלן.
הלוויין חדל מלפעול ב־23 במאי 1958 כאשר התרוקנו מצבריו, והמשיך להקיף את כדור הארץ עד שנשרף באטמוספירה ב־31 במרץ 1970, אחרי שעשה יותר מ־58,000 הקפות.
באופן שלא תוכנן, אקספלורר 1 שינה את ציר הסיבוב שלו לאחר כניסתו למסלול סביב כדור הארץ. גופו המוארך של הלוויין תוכנן להסתובב סביב צירו הארוך, אך בשל תכנון לקוי הדבר לא קרה. במקום זאת, הלוויין חג באופן שחרטומו וזנבו נעים קדימה ואחורה חליפין.
רקע

ב־1952 הכריזה המועצה הבינלאומית של איגודים מדעיים על התקופה שבין 1 ביולי 1957 לבין 31 בדצמבר 1958 כ"שנה הגאופיזית הבינלאומית" (שג"ב) ובאוקטובר 1954 קראה לשיגור לחלל של לוויינים מלאכותיים במהלך השג"ב לצורך מיפוי של כדור הארץ.
ביולי 1955 הודיע הממשל האמריקאי על כוונתו לשגר לוויין לחלל כחלק מתרומתה של ארצות הברית לשג"ב.
ברית־המועצות הודיעה גם היא באותה שנה על כוונתה לשגר לוויין.
בין התוכניות ששקל הממשל האמריקאי היו ההצעה של הסוכנות הצבאית לטילים בליסטיים להשתמש בגרסה ארבע־שלבית של טיל הרדסטון לשיגור הלוויין, הצעת חיל האוויר להשתמש בטיל הבליסטי הבין־יבשתי "אטלס" שהיה עדיין בפיתוח, והצעת מעבדת המחקר הימי לשימוש בגרסה תלת־שלבית משופרת של טיל־המחקר "ויקינג", שתיקרא ונגארד. לבסוף, בעיקר עקב החלטתה של ארצות הברית להשתמש בפיתוח לא־צבאי למטרה זו, ההצעה שנתקבלה הייתה ההצעה של מעבדת המחקר הימית ואנשי הצוות של פרויקט ונגארד החלו לעבוד במרץ על פיתוחו של הלוויין שהיה אמור להיות הלוויין הראשון שישוגר לחלל.
שיגורו של הלוויין הרוסי "ספוטניק 1" לחלל על ידי ברית־המועצות לפני שיגורו של לוויין אמריקאי גרם לשינוי התוכניות האמריקאיות, ולאחר שניסוי, שהוקדם, לשיגור הוונגארד נכשל, "הוצאה מהארון" התוכנית של סוכנות הטילים הצבאית ואקספלורר 1 שוגר בהצלחה לחלל.
ציוד

הציוד שהותקן על הלוויין נבנה תחת פיתוחו של ד"ר ג'יימס ואן אלן וכלל את הפריטים הבאים:
ערכה לגילוי קרינה קוסמית.
חיישן טמפרטורה פנימי ושלושה חיישני טמפרטורה חיצוניים.
מיקרופון לניטור פגיעת מיקרומטאוריטים.
מד סחיפת מיקרומטאוריטים.
שני משדרים: משדר של 60 מיליוואט ומשדר של 10 מיליוואט, לשידור המידע מהציוד לקרקע. סוללות ניקל־קדמיום סיפקו חשמל למשדרים.
לאחר הגעתו של הלוויין לחלל, מתקני גילוי הקרינה הקוסמית אישרו את קיומן של חגורות ואן אלן.
ראו גם

אקספלורר II
הערות שוליים

↑  ארצות-הברית שיגרה לויין לחלל, דבר, 2 בפברואר 1958
↑  הכרזת הבית הלבן מיולי 1955 על תוכנית הלוויין
משמאל לימין: ד"ר ויליאם ה. פיקרינג, ג'יימס ואן אלן וד"ר ורנר פון בראון. השלושה מניפים מעל ראשם דגם בגודל מלא של הלוויין אקספלורר 1 במסיבת עיתונאים שנערכה אחרי שיגורו המוצלח לחלל.
אראלי

אַרְאֵלִֽי הוא דמות מקראית, בנו השביעי והאחרון של גד ונכדם של יעקב ושל זלפה שפחת לאה. לאראלי היו שישה אחים: צפיון, חגי, שוני, אצבון, ערי וארודי. למשפחתו של אראלי קראו משפחת האראלי.
יש חוקרים הסוברים שאראי הוא אראל דוד, המוזכר בכתובות מישע, שהוא, לפי חוקרים אלוף איש ממשפחת הגדי.
יש מספר הצעות לפירוש השם אראלי. יש חוקרים הסבורים שפירוש שמו הוא אכן הוא אל ויש חוקרים אחרים הסוברים שפירוש שמו הוא "כרוב", סוג של מלאך.
במדרשים ובחז"ל

בספר הישר מסופר שאמו של אראלי נקראה עוצית, והיא הייתה אשתו של גד.
יכול להיות שיש קשר בין השם אראלי לשם אריאל או אראיל, המגיעים מהשורש ארי. ויכול להיות שזה שם נרדף לירושלים.
יש מדרש האומר שאראלי נקרא כך משום שהיו קלין במרוצתן, שנאמר ”וּמִן־הַגָּדִ֡י נִבְדְּל֣וּ אֶל־דָּוִיד֩ לַמְצַ֨ד מִדְבָּ֜רָה גִּבֹּרֵ֣י הַחַ֗יִל אַנְשֵׁ֤י צָבָא֙ לַמִּלְחָמָ֔ה עֹרְכֵ֥י צִנָּ֖ה וָרֹ֑מַח וּפְנֵ֤י אַרְיֵה֙ פְּנֵיהֶ֔ם וְכִצְבָאיִ֥ם עַל־הֶהָרִ֖ים לְמַהֵֽר׃”
הערות שוליים

1 2  ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק ט"ז
1 2 3 4  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך א
↑  ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק ט"ז
↑  ספר הישר (מדרש), טקסט דיגיטלי באתר ספריא
↑  דעת מקרא על ספר במדבר, פרק כ"ו, פסוק ט"ז
↑  דעת מקרא על ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק ט"ז
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנדרטה לזכר יהודי אירופה שנרצחו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטת זיכרון לשואה 
 על שם:  השואה 
 כתובת:  מִיטֶה 
 מיקום:  מיטה 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 10 במאי 2005
 תאריך פתיחה רשמי:  10 במאי 2005 
 אדריכל:  פיטר אייזנמן 
 קואורדינטות:  52°30′50″N 13°22′44″E﻿ / ﻿52.513888888889°N 13.378888888889°E﻿ / 52.513888888889; 13.378888888889
 www.stiftung-denkmal.de
  (למפת ברלין מוגדלת) אנדרטה לזכר יהודי אירופה שנרצחו(למפת ברלין רגילה) אנדרטה לזכר יהודי אירופה שנרצחו(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאנדרטה לזכר יהודי אירופה שנרצחו(למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאנדרטה לזכר יהודי אירופה שנרצחו
 
האנדרטה במבט אווירי
אתר הזיכרון במבט מבחוץ

מבט מתוך מרכזה של האנדרטה
האנדרטה ליהודי אירופה שנרצחו (בגרמנית: Denkmal für die ermordeten Juden Europas), הידועה גם כאנדרטת השואה, היא יד זיכרון שהוקמה בברלין ליהודים שנרצחו בשואה, ותוכננה על ידי האדריכל פיטר אייזנמן. האנדרטה נחנכה בתאריך 10 במאי 2005, והיא ממוקמת בצידה המזרחי של העיר, מעט דרומית לשער ברנדנבורג, מול בניין השגרירות האמריקאית בברלין, במקום שבו שכן בימי הרייך השלישי בניין משרדי הקאנצלר של אדולף היטלר.
האנדרטה משתרעת על שטח של 19,000 מ"ר וכוללת 2,711 קוביות בטון, המסודרות בתבנית משבצות על גבי מישור אשר שקוע במרכזו, ומזכיר סידור של מצבות בבית עלמין. מספר האבנים זהה למספר דפי התלמוד הבבלי ויש הרואים בכך סמל לנצחיות התרבות היהודית לאחר השואה. קוביות הבטון הן באורך של 2.38 מ', ברוחב של 0.95 מ', ובגבהים שונים, בין 0.2 מ' ל-4.8 מ'. הצבת הקוביות תוכננה על מנת ליצור אווירה של אי נעימות ובלבול. המיקום שנבחר לאתר הזיכרון, בקרבת אזור עסקים, אשר בו מרוכזות גם מספר שגרירויות, יוצר מצב בו אנשים רבים חולפים על פני האנדרטה מדי יום ואינם יכולים להתעלם ממנה.
מרכז מידע תת-קרקעי המסונף לאתר כולל את שמותיהם של כל הקורבנות הידועים של השואה, אשר התקבלו ממוזיאון יד ושם, וכן תערוכה בנושא השואה.
עלות בניית האתר נאמדה בכ-25 מיליון אירו.
היסטוריה של האנדרטה

העיתונאית הגרמנייה לאה רוס הייתה הכוח המניע מאחורי בניית האנדרטה. בשנת 1989 היא ייסדה קבוצה על מנת להביא לבניית האנדרטה ולאסוף תרומות. כאשר הדרישה קיבלה תנופה ציבורית, הבונדסטאג החליט להביא ליישום הפרויקט, ובמאי 1994 החלה התחרות על תכנון האתר. ביוני 1995 התקבלה הצעתה של קריסטין ז'קוב-מרקס, ציירת מברלין, ליצירת מישור משופע מבטון בו ייחרתו שמות הקורבנות אך ההצעה העלתה ביקורת רבה, וחריטתם של מיליוני השמות באבן נראתה כבלתי ניתנת ליישום. לבסוף דחה הקאנצלר הלמוט קוהל את הצעתה של ז'קוב-מרקס. בתחרות נוספת שנערכה בנובמבר 1997 זכה האדריכל היהודי - אמריקני פיטר אייזנמן. בתחרות זו נדחתה הצעה להשאיר את האתר ריק למעט תחנת אוטובוס ממנה ייצאו אוטובוסים כל מספר דקות למחנה הריכוז זקסנהאוזן. ב-1998 רוב גדול של הבונדסטאג החליט על קבלת תוכניתו של אייזנמן, לה צורף מוזיאון תת-קרקעי "מקום המידע", אשר גם אותו תכנן אייזנמן. הבנייה בפועל החלה ב-1 באפריל 2003.
באוקטובר 2003 התברר כי חברת הכימיקלים הגרמנית "דגוסה", אשר סיפקה חומר כנגד גרפיטי על מנת להגן על הקוביות, הייתה שותפה בחברה "דגש" (אנ') שייצרה את גז ציקלון B בימי השואה. לאחר שיקול דעת המשיכה מעורבות החברה בעבודה, כאשר זו התחייבה לספק את הצבע לצביעת הקוביות בלא עלות גם בעת ההקמה, וגם בכל צביעה עתידית של האנדרטה.
ב-15 בדצמבר 2004 הסתיימה עבודת הבנייה. ב-10 במאי 2005 נחנך האתר, כחלק מציון 60 שנה לתבוסת הנאצים במלחמת העולם השנייה. יומיים לאחר מכן נפתח האתר לקהל.
ביקורת

הארגון הגרמני של הצוענים, "ארגון רומה וסינטי", ביקר את הקמת האתר שכן הוא בא להנציח את הקורבנות היהודים של השואה, מבלי להזכיר את רצח הצוענים ורצח לא-יהודים אחרים, אשר הומתו על ידי הנאצים בשל גזעם, נטייתם המינית או תמיכתם הפוליטית. במענה לביקורת זו הקימה ממשלת גרמניה קרוב לאנדרטה לזכר היהודים שתי אנדרטאות נוספות: האחת לזכר הצוענים (בצידו השני של הכביש הסמוך לאנדרטה לזכר היהודים), וכן אנדרטה נפרדת לזכר הנרצחים ההומוסקסואלים.
ריינהארט קוזלק טען כי לגרמניה כאומה יש "אחריות מיוחדת" להמשיך להכיר בשואה ולזכור אותה, אבל שהאנדרטה עצמה צריכה להנציח את כל קורבנות השואה ולא להתמקד רק בנרטיב היהודי.
ארגוני נכים ביקרו את חוסר הנגישות לכיסאות גלגלים בחלק ניכר מן האתר. ישנם מסלולים בעלי נגישות, ומעלית היורדת אל "מקום המידע", אך לא כל האתר נגיש לכיסאות גלגלים.
ביקורת נוספת מציינת כי מתכנן האתר לא בחר מעולם להבהיר במפורש את הרעיון העומד בבסיסו של העיצוב שלו. באף מקום באתר, או מסביבו, אין שלט המתאר את משמעות הסידור של קוביות הבטון. עם זאת, רבים סבורים כי לכך התכוון המתכנן, על מנת להוסיף לאווירת אי-הנוחות, ולעודד את המבקרים להסיק את מסקנותיהם האישיות.
ראו גם

המוזיאון היהודי בברלין
כיכר בבל
שטולפרשטיין
אתר הנצחה לשואת הצוענים
אנדרטת ההנצחה להומוסקסואלים שנרדפו על ידי הנאצים
לקריאה נוספת

Irit Dekel, Mediation at the Holocaust Memorial in Berlin, Palgrave Macmillan 2013
הערות שוליים

↑  דניאל בן סימון, ברלין, הארץ‏, נחנכה האנדרטה לשואה בברלין, באתר וואלה, 10 במאי 2005
↑
↑  רויטרס, ברלין: העבר הנאצי "רודף" את אנדרטת השואה, באתר ynet, 25 באוקטובר 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566313205171  GND: 4605757-2  LCCN: sh2004007879  NKC: xx0071488  VIAF: 168069726   WorldCat (עם VIAF): 168069726
ארון רוג'רס

| --- | --- |

רוג'רס ב-2008
 לידה:  2 בדצמבר 1983 (בן 40) צ'יקו, ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 עמדה:  קוורטרבק
 גובה:  1.88
 משקל:  100 קילוגרם
 מספר:  12
 מכללה:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
 דראפט:  דראפט ה-NFL‏ 2005, גרין ביי פאקרס, סבב 1, מספר 24
 קבוצות כשחקן
 2005 - 2022 2023:  גרין ביי פאקרס ניו יורק ג'טס
 הישגים כשחקן
 בחירה לפרו בול – 10 פעמים (2009, 2011, 2012, 2014–2016, 2018–2021)  זכייה בסופרבול-(2010)  ספורטאי השנה של סוכנות AP לשנת 2011  זכייה בתואר MVP של משחק הסופרבול (2011)  זכייה בתואר אתלט השנה של התקשורת (2011)  זכייה בתואר ה-MVP של ה-NFL ‏(2011, 2014, 2020, 2021)  בחירה לאול-פרו לשנת 2011, 2014, 2020, 2021
 
ארון צ'ארלס רוג'רס (Aaron Charles Rodgers‏; נולד ב-2 בדצמבר 1983) הוא שחקן פוטבול אמריקני המשחק בתפקיד קוורטרבק בקבוצת ניו יורק ג'טס מליגת ה-NFL.
רוג'רס נבחר בסיבוב הראשון (בחירה 24) בדראפט ה-NFL לשנת 2005 מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי על ידי הגרין ביי פאקרס. במשך שלוש שנותיו הראשונות בקבוצה היה המחליף של ברט פארב, עד שקיבל את תפקיד הקוורטרבק הפותח בעונת 2008. הוא הוביל את קבוצתו לזכייה בסופרבול 2010 ונבחר ל-MVP של משחק. ארבע פעמים נבחר ל-MVP של העונה הסדירה (2011, 2014, 2020, 2021).
ביוגרפיה

רוג'רס נולד בצ'יקו באט קאונטי שבקליפורניה. הוריו הם דרלה ואדווארד רוג'רס. אביו היה שחקן פוטבול באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בשנים 1973–1976. משפחתו של רוג'רס עברה לעיר אוקיה, קליפורניה, ובהמשך עברה לאורגון, שם שיחק רוג'רס בייסבול. בשנת 1997 חזרה משפחתו של רוג'רס לצ'יקו, בה למד רוג'רס בתיכון פלסנט ואלי סקול; בתיכון זכה להצלחה במשחקי הפוטבול, מסר במשך שנתיים ל-4421 יארדים, ורשם משחק שיא בו מסר ל-6 טאצ'דאונים ו-440 יארדים.
קריירה במכללות

לאחר לימודיו בתיכון, ולמרות סטטיסטיקת המשחקים המוצלחת שלו, הוא לא זכה להתעניינות רבה של קולג'ים בסביבה. הוא התקבל למכללה הקהילתית "באט" הסמוכה לעיר הולדתו, ובשנה בה שיחק זרק 26 טאצ'דאונים והוביל את המכללה לדירוג במקום השני בליגה הארצית של המכללות. בעקבות זאת עורר את התעניינותה של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, זכה למלגה, ושיחק בה בשנים 2002–2004.
ב-2003, במשחק החמישי של האוניברסיטה, נבחר רוג'רס לקוורטרבק הפותח, והוביל את הקבוצה לניצחון על אוניברסיטת אילינוי. במשחקו השני כפותח הוביל את קבוצתו ל-7–21 במחצית המשחק לפני שנפצע והוחלף; מכללתו ניצחה בהארכה ורוג'רס נבחר כשחקן המצטיין של המשחק. בסיום אותה שנה השווה רוג'רס את שיא מכללתו שמסר ב-5 משחקים רצופים ל-300 יארד, וכן הגיע לאחוזי חטיפות הכדור הכי נמוכים לקבוצתו, 1.43%. את העונה סיים עם מאזן ניצחונות של 7–3.
ב-2004 הוביל את מכללתו למאזן 10–1; ההפסד היחיד היה מול אוניברסיטת דרום קליפורניה שדורגה ראשונה במדינה, במשחק בו רשם רוג'רס 26 מסירות רצופות וקבע שיא חדש של מכללתו. לאחר סיום העונה, החליט רוג'רס להשתתף בדראפט 2005.
קריירה מקצועית

בדראפט 2005 נבחר רוג'רס במקום ה-24 על ידי קבוצת גרין ביי פאקרס. באוגוסט 2005 חתם על חוזה בשווי 7.7 מיליון דולר לחמש שנים. בעונה הראשונה שלו בקבוצה שימש כמחליף של ברט פארב. את משחקו הראשון שיחק בטרום העונה, נגד סן דייגו צ'רג'רס. במשחקו הראשון ב-NFL השלים שתי מסירות מתוך 7 והופל פעמיים. כן השלים טאצ'דאון ראשון בטרום העונה, נגד קבוצת טנסי טייטאנס. אך לאחר תחילת העונה, שיחק מעט מאוד דקות: הוא נכנס כמחליף ברבע הרביעי נגד ניו אורלינס סיינטס בניצחון 3–52 והשלים את מסירתו הראשונה ב-NFL לוונטה ליץ'; ב-19 בדצמבר 2005 נכנס בסוף הרבע השלישי בהפסד 3–48 והשלים 15 מסירות ל-65 יארד ואיבוד כדור אחד; כן נכנס כמחליף במשחק נגד סיאטל סיהוקס בסוף הרבע הרביעי.
אחרי העונה פוטר המאמן הראשי מייק שרמן פוטר והוחלף בידי המאמן הראשי מייק מקארת'י. רוג'רס נלקח כפרויקט אישי של מקארת'י שלימד אותו 6 שעות בשבוע מחוץ לאימונים שעזר לו בטכניקת אחיזת הכדור, ראיית המשחק ומשחק הריצה שלו.
רוג'רס ראה מעט מאוד זמן בעונת 2006 אבל נכנס כמחליף ב-2 באוקטובר מכיוון שפארב נפצע. רוג'רס השלים 2 מ-3 המסירות שלו ל-13 יארד. ב-19 בנובמבר 2006 רוג'רס שבר את רגלו השמאלית בהפסד 0–35 נגד הניו אינגלנד פטריוטס כמחליפו של פארב רוג'רס החמיץ את כל עונת 2006. רוג'רס החלים באופן מהיר והיה מוכן לעונת 2007. עם מאמן הקוורטרבקים טום קלמנס, רוג'רס ראה כל מהלך של העונה הקודמת ולמד כיצד לקרוא חיפויים הגנתיים ולמסור לתופסים פנויים. רוג'רס גם השתתף באימוני קיץ עם הקבוצה הראשונה של הפאקרס. פארב החליט להישאר לעונה נוספת בפאקרס מה שמנע מרוג'רס להיות הקוורטרבק הפותח בעונת 2007.
רוג'רס נכנס במקום פארב הפצוע ברבע השני מול הדאלאס קאובויס ב-29 בנובמבר 2007 רוג'רס השלים 18 מסירות ל-201 יארד ובלי חטיפות כדור. והוא גם זרק את הטאצ'דאון הראשון שלו והופל שלוש פעמיים הוא החזיר את קבוצתו מפיגור של 17 לפיגור של 3 אך הקאובויס ניצחו בסוף 27–37.
כקוורטרבק פותח > 2008

ברט פארב הודיע על פרישתו ב-4 במרץ 2008 שפתח את הקוורטרבק הפותח לרוג'רס אך פארב התחרט על פרישתו ורצה לחזור לפאקרס אך הועבר בטרייד לניו יורק ג'טס.
רוג'רס הוכיח שהוא אחד הקוורטרבקים הטובים בליגה, מסר ליותר מ-4,000 יארד, 28 טאצ'דאונים ו-13 חטיפות כדור. כבר במשחקו השני כקוורטרבק פותח הוא נבחר לשחקן השבוע אחרי שזרק ל-328 יארד ושלושה טאצ'דאונים בניצחון נגד הדטרויט ליונס.
במשך השבוע הרביעי של רוג'רס של 157 מסירות שהושלמו בלי חטיפת כדור הסתיימה כאשר הוא איבד את הכדור לדרייק ברוקס מהטמפה ביי באקנירס. השיא היה השלישי הכי ארוך בכל הזמנים מאחורי בארט סטאר (294) וברט פארב (163).
רוג'רס ספג פציעה בכתף אבל המשיך לשחק בניצחון על הסיאטל סיהוקס שבועיים אחרי, זה התברר כפציעה ממאמץ. למרות הצלחתו רוג'רס לא הצליח לנצח ב-7 משחקים צמודים. ב-31 באוקטובר 2008, רוג'רס חתם על הארכת חוזה בשווי 65 מיליון דולר לשש שנים דרך עונת 2014.
כקוורטרבק פותח > 2009

במשחק הראשון של הפאקרס בעונת 2009 רוג'רס רשם את ניצחונו הראשון מקאמבק. כאשר קבוצתו הייתה בפיגור הוא זרק ל-50 יארד טאצ'דאון של גרג ג'נינגס שנשאר על השעון דקה לשחק בניצחון על השיקגו ברס 21-15.
רוג'רס קיבל את תואר שחקן ההתקפה הטוב ביותר של חודש אוקטובר 2009 כשהוא מסר ל-988 יארד והשלים כ-74.5% ממסירותיו. אחרי התחלה בינונית של העונה 4-4 בא הפסד מביך לטמפה ביי באקנירס שעדיין לא ניצחו משחק אחד בליגה ואז העניינים התחילו להתחמם כאשר הפאקרס ניצחו בחמישה משחקים ברציפות שבהם הוא זרק ל-1324 יארד 9 טאצ'דאונים ו-2 חטיפות כדור. רוג'רס והפאקרס ניצחו בשניים משלושה המשחקים הנותרים וסיימו את העונה עם מאזן 5–11, טוב מספיק כדי להבטיח מקום בפלייאוף כמדורגת חמישית. רוג'רס גם נרשם בספר השיאים כשהוא הקוורטרבק היחיד שזרק ליותר מ-4,000 יארד בשתי עונותיו הראשונות כפותח.
גריין ביי הלכה למשחק בפלייאוף נגד האריזונה קרדינלס שאותם הם הביסו שבוע לפני 33-7. רוג'רס והקוורטרבק של הקרדינלס הביאו הצגה שאחר כך דורגה במקום ה-2 בקרבות של קוורטרבקים. מסירתו הראשונה של רוג'רס נלקחה בידי דומיניק רוג'רס קרומארטי. רוג'רס נרגע אחרי הטעות הזאת אך בכל זאת הוא השלים 28 מ-42 מסירותיו ל-423 יארד ו-4 טאצ'דאונים בקאמבק במחצית השנייה. הוא גם הקוורטרבק שזרק ל-423 יארד הכי גבוה בידי קוורטרבק במשחק פלייאוף.
אך קורט וורנר הקוורטרבק של הקרדינלס התעלל בהגנה של הפאקרס שהשלים 29 מ-33 מסירותיו ל-379 יארד ו-5 טאצ'דאונים. למרות ניסיונותיו של רוג'רס הפאקרס הפסידו במשחק הזה כשהוא הפיל את הכדור בהארכה ואיבד אותו הכדור הוחזר בידי קרלוס דאנסבי לטאצ'דאון וסיום המשחק בתוצאה 45–51 שזו התוצאה הכי גבוה של משחק פלייאוף ב-NFL.
לאור יכולתו בעונה הסדירה רוג'רס נבחר לפרו בול כקוורטרבק שלישי אחרי ברט פארב ודרו בריס. למרות זאת אחרי שפארב נפצע ובריס לא היה יכול להשתתף מכיוון שהוא משתתף בסופרבול רוג'רס הפך לקוורטרבק הפותח הוא סיים את המשחק שהוא זורק ל-19 מסירות ומשלים 15 מהם לשני טאצ'דאונים אך קבוצתו הפסידה.
כקוורטרבק פותח > 2010

אחרי שרוג'רס הוביל את קבוצתו ל-0–2 ב-2010, הפאקרס הפסידו בשלושת מארבעת המשחקים שלהם כולל שני משחקים, זה אחרי זה, עם הפסד בהארכה. שני ההפסדים בהארכה הביאו את רוג'רס למאזן 0–5 בהארכות. בשבוע 14 של העונה רוג'רס סבל מחבטת ראש השנייה שלו בעונה. מאט פלין נכנס כמחליפו והפאקרס הפסידו 3–7 לדטרויט ליונס. רוג'רס החמיץ את המשחק של השבוע הבא וקט את שיאו שעמד על 45 משחקים רצופים בהם פתח והשווה את השיא הארוך של הפאקרס בכל הזמנים. דרך שבוע 7 רוג'רס זרק 9 חטיפות כדור שבכל העונה הקודמת היו לו 7 חטיפות כדור. רוג'רס התחמם וב-8 השחקים הבאים שלו הוא זרק 16 טאצ'דאונים ורק 2 חטיפות כדור. לפאקרס נשארו עוד שני משחקים בעונה הסדירה והמאזן שלהם עמד על 6–8 והם היו חייבים לנצח בשני המשחקים הנותרים כדי להעפיל לפלייאוף.
רוג'רס הוביל את קבוצתו לשני הניצחונות נגד הניו יורק ג'איינטס הוא זרק ל-404 יארד השלים 25 מ-37 מסירותיו וזרק ל-4 טאצ'דאונים זה היה משחקו הראשון שזרק ליותר מ-400 יארד ואז ניצחו את השיקגו ברס 10-3.
אף על פי שהפאקרס סיימו עם מאזן 6–10 בכל המשחקים שלהם הם לא הובסו יותר מ-4 נקודות ולא פיגרו יותר מ-7 נקודות כל העונה.
עם מאזן 6–10 הפאקרס נכנסו לפלייאוף מדורגים 6. רוג'רס הוביל את קבוצתו לאחד מריצות הפלייאוף הגדולות ב-NFL. בסיבוב הראשון הפאקרס פגשו את המדורגת שלישית הפילדלפיה איגלס אותם ניצחו 21-16. בסיבוב השני הפאקרס פגשו את האטלנטה פלקונס המדורגת 1 במשחק הזה רוג'רס זרק ל-366 יארד 31 מ-36 זריקות שהושלמו ושלושה טאצ'דאונים בניצחון 48-21. זהו היה שיא הנקודות שהפאקרס הגיעו בפלייאוף רוג'רס גם השווה את שיא ה-NFL כשזרק במשחקים רצופים שלושה טאצ'דאונים (3 משחקים).
ב-23 בינואר 2011, התקשה רוג'רס במפגש מול המדורגת 2 בפלייאוף השיקגו ברס אך בסוף הוביל את קבוצתו לניצחון 14–21 כדי לזכות באליפות המערב. הפאקרס הגיעו לסופרבול שמה פגשו את הפיטסבורג סטילרס שאותם הם ניצחו 25–31 רוג'רס השלים 24 מסירות מ-39 שזרק ל-304 יארד ושלושה טאצ'דאונים בניצחון ונבחר ל-MVP של משחק הסופרבול ולשחקן השנה ב-NFL. רוג'רס הפך לשחקן השלישי בהיסטוריה שמוסר ליותר מ-1,000 יארד בפלייאוף. הוא סיים את הפלייאוף עם 1094 יארד 9 טאצ'דאונים 2 חטיפות כדור ו-68.2% מסירות שהושלמו.
כקוורטרבק פותח > 2011

רוג'רס הוביל את קבוצתו ב-2011 למאזן 0–13 בהתחלת העונה והשווה את השיא של הניו אורלינס סיינטס מ-2009 של הכי הרבה ניצחונות במשחקים רצופים.
הרבה האמינו שיש לפאקרס הזדמנות להיות הקבוצה ה-5 אי פעם שתסיים את העונה בלי הפסד אך קבוצתם הפסידו לקנזס סיטי צ'יפס 19-14 בשבוע 15 זה סיים את שיאם שעמד על 18 ניצחונות רצופים הכי גבוה בהיסטוריה של ה-NFL. רוג'רס מסר ל-4,643 יארד 45 טאצ'דאונים ורק 6 חטיפות כדור. רוג'רס הוביל את הליגה באחוזי מסירות ו-5 במסירות ליארדים. המספרים זיכו אותו בתואר שחקן ההתקפה הטוב ביותר ב-NFL בחודשים ספטמבר, אוקטובר ונובמבר כמו גם כן כשחקן השבוע ב-NFL (שבוע 4, 5, 6, 7, 9, 13). בשבוע ה-4 נגד הדנבר ברונקוס רוג'רס הפך לקוורטרבק היחידי שזורק ליותר מ-400 יארד 4 טאצ'דאונים ורץ ל-2 טאצ'דאונים באותו משחק. הפאקרס סיימו את העונה הסדירה עם מאזן 1–15 רוג'רס שיחק ב-15 מ-16 המשחקים בשבוע ה-17 הפאקרס נתנו לו מנוחה אחרי שהפאקרס כבר העפילו לפלייאוף. ההתקפה של הפאקרס היו מצוינים כאשר שברו את שיא הנקודות לעונה (560), השיא הנקודות השני הכי גבוה בעונה אחרי קבוצת ניו אינגלנד פטריוטס ב-2007.
למרות מועמדים ברורים לקחת את הסופרבול ומועמדים מספר 1 בפלייאוף, הפאקרס הפסידו לניו יורק ג'איינטס 37-20. תלונות רבות נשמעו על המנוחה שהקבוצה נתנה לרוג'רס ולעוד כמה שחקנים חשובים. הפאקרס באו חלודים למשחק הזה, הפילו 6 כדורים שהיו אמורים להיתפס ורוג'רס זרק ל-264 יארד 2 טאצ'דאונים וחטיפת כדור אחת. הפאקרס היו היחידים בהיסטוריה של ה-NFL שסיימו עם מאזן 1–15 ולא ניצחו משחק אחד בפלייאוף.
כקוורטרבק פותח > 2012

בתחילת עונת 2012 הפאקרס הפסידו 22–30 לסן פרנסיסקו 49'. בהפסד הזה רוג'רס הפסיד בהתערבות לקוורטרבק של קבוצת ה-49, אלכס סמית', והיה חייב ללבוש לכל השבוע הבא של האימונים חולצה שלו. הפאקרס נכנסו לתקופה קשה שבהם הפסידו 2 מתוך ארבעת המשחקים שלהם אחד לסיאטל סיהוקס בשנייה האחרונה והמשחק השני לאינדיאנפוליס קולטס 30-27 אף על פי שהובילו 3–21 במחצית. בשבוע 6 נגד היוסטון טקסאנס הבלתי מנוצחים רוג'רס השווה שיא NFL כשזרק ל-6 טאצ'דאונים שלושה מהם לג'ורדי נלסון בניצחון 42-24. המשחק הזה הוביל ל-5 משחקים רצופים בהם רוג'רס זרק ל-1,320 יארד 17 טאצ'דאונים ורק 2 חטיפות כדור.
אבל אז הפאקרס הפסידו 10–38 לג'איינטס בהפסד הכי גדול של הקבוצה בשנתיים האחרונות ואז הפאקרס ניצחו בשלושת משחקיהם הבאים כולם נגד קבוצות במחוז שלהם בשבוע 15 רוג'רס זרק ל-291 יארד ו-3 טאצ'דאונים כדי לנצח את השיקגו ברס 21-13 הניצחון הכתיר אותם בפעם השנייה ברציפות כאלופי המחוז שלהם. במחזור האחרון של העונה הסדירה הפאקרס הפסידו למינסוטה ויקינגס 37-34 אף על פי שרוג'רס השלים 28 מ-40 זריקותיו ל-365 יארד 4 טאצ'דאונים ובלי חטיפות כדור. זה סיים את רצף הניצחונות שלהם שעמד על 12 מול קבוצות מהמחוז שלהם. הפאקרס סיימו את העונה במאזן 5–11 הראשונה במחוז שלהם ומדורגת 3 בפלייאוף. רוג'רס סיים בעונה הזאת 2 במסירות לטאצ'דאונים עם 39 שלישי בהשלמת מסירות 67.2% ושמיני במסירות ליארדים 4,295.
בפלייאוף הפאקרס ניצחו את הוויקינגס בסיבוב הראשון 10–24 בסיבוב השני, אך הובסו בידי הסן פרנסיסקו 49' 45-31.