stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'סיקה אלבה
הערות שוליים

↑  "Jessica Alba says she'll never do a nude scene". Movies.msn.com. 14 בפברואר 2010. אורכב מ-המקור ב-17 באוקטובר 2012. נבדק ב-2 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אמיר בוגן, לוס אנג'לס, ג'סיקה אלבה: "שורשים יהודיים זה מגניב", באתר ynet, 29 באוגוסט 2016
↑  Jessica Alba and Husband Cash Warren Separate After 16 Years of Marriage: Report, People.com (באנגלית)
| פרס פטל הזהב לשחקנית המשנה הגרוע ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1980–1999 | איימי אירווינג (1980) ‏•‏‏ דיאנה סקרוויד (1981) ‏•‏‏ איילין קווין (1982) ‏•‏‏ סיביל דנינג (1983) ‏•‏‏ לין-הולי ג'ונסון (1984) ‏•‏‏ בריג'יט נילסן (1985) ‏•‏‏ דום דה-לואיז (1986) ‏•‏‏ דריל האנה (1987) ‏•‏‏ כריסטי מקניקול (1988) ‏•‏‏ ברוק שילדס (1989) ‏•‏‏ סופיה קופולה (1990) ‏•‏‏ שון יאנג (1991) ‏•‏‏ אסטל גטי (1992) ‏•‏‏ פיי דאנאוויי (1993) ‏•‏‏ רוזי אודונל (1994) ‏•‏‏ מדונה (1995) ‏•‏‏ מלאני גריפית' (1996) ‏•‏‏ אליסיה סילברסטון (1997) ‏•‏‏ מריה פיטילו (1998) ‏•‏‏ דניס ריצ'רדס (1999) |  |
| 2000–2019 | קלי פרסטון (2001) ‏•‏‏ מדונה (2002) ‏•‏‏ דמי מור (2003) ‏•‏‏ בריטני ספירס (2004) ‏•‏‏ פריס הילטון (2005) ‏•‏‏ כרמן אלקטרה (2006) ‏•‏‏ אדי מרפי (2007) ‏•‏‏ פריס הילטון (2008) ‏•‏‏ סיינה מילר (2009) ‏•‏‏ ג'סיקה אלבה (2010) ‏•‏‏ דייוויד ספייד (2011) ‏•‏‏ ריהאנה (2012) ‏•‏‏ קים קרדשיאן (2013) ‏•‏‏ מייגן פוקס (2014) ‏•‏‏ קיילי קווקו (2015) ‏•‏‏ קריסטן ויג (2016) ‏•‏‏ קים בייסינגר (2017) ‏•‏‏ קליאן קונוויי (2018) ‏•‏‏ רבל וילסון (2019) |  |
| 2020–הווה | מאדי זיגלר (2020/21) ‏•‏‏ ג'ודי קיי (2021) ‏•‏‏ אדריה ארג'ונה (2022) ‏•‏‏ מייגן פוקס (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007327497605171  PLWABN: 9810532127305606  BIBSYS: 5093318  BNE: XX1701087  BnF: cb14148730h (data)  CANTIC: a11029547  GND: 131515705  ICCU: RAVV377863  ISNI: 0000 0001 2095 5558  LCCN: no99002172  LNB: 000281416  MusicBrainz: 712fb565-0956-4467-af8d-e97a0b29151c  NDL: 001121522  NKC: xx0041269  NLA: 42378293  NLK: KAC201410157  NTA: 267303394  SUDOC: 127464328  Trove: 1457789  VIAF: 8521661   WorldCat (עם VIAF): 8521661
רידיק: הבריחה מבוצ'ר ביי

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1 ביוני 2004
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות, משחק התגנבות
 פיתוח:  Tigon Studios, Starbreeze Studios
 הוצאה לאור:  משחקי ויונדי 
 ארץ מקור:  שוודיה 
 שפות:  אנגלית, איטלקית, רוסית, פולנית, ספרדית, צרפתית, גרמנית, צ'כית 
 הפצה:  Vivendi Universal Games
 סדרה:  The Chronicles of Riddick 
 הערות:  דרישות המערכת הן הדרישות של המשחק המקורי מ-2004 ולא של הרימייק מ-2009.
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 דירוג:  (ESRB:M (Mature
 פלטפורמות:  Xbox, מחשב אישי
 המשחק הבא:  The Chronicles of Riddick: Assault on Dark Athena
 דרישות מערכת
 מעבד:  מינימום: אינטל פנטיום 4 במהירות 1.8GHz או מעבד AMD תואם מומלץ: פנטיום 4 במהירות 2.6GHz או AMD Athlon XP 2500+
 זיכרון:  מינימום: 256MB מומלץ: 512MB
 כרטיס מסך:  מינימום: תואם OpenGL 1.5 עם 64MB VRAM ‏(Nvidia GeForce 3 או ATI Radeon 8500) מומלץ: Nvidia GeForce FX 5900 או ATI Radeon 9700
 מקום פנוי:  מינימום: 3.7GB מומלץ: 4.4GB
 
 www.riddickgame.com
 
רידיק: הבריחה מבוצ'ר ביי (אנגלית: The Chronicles of Riddick: Escape From Butcher Bay) הוא משחק פעולה ממוחשב שנוצר על ידי חברת המשחקים השוודית Starbreeze Studios והוא מהווה הקדמה לסרטים פיץ' בלאק ורידיק: המסע מתחיל.
שחקנים ודמויות

וין דיזל - רידיק
קול האוזר - ויליאם ג'יי ג'ונס
קריסטין להמן - שירה
אקזיביט - אבוט
רון פרלמן - ג'אגר ולנס
ויליס בורק השני - פופ ג'ו
מייקל רוקר - ג'ק, סנטוריון
דווייט שולץ - הוקסי
סטיב בלום - ראסט
עלילה

העלילה עוקבת אחר רידיק, פושע מסוכן ביותר, כשהוא נכלא על ידי צייד הראשים ויליאם ג'יי ג'ונס במתקן כלא שמור ביותר בשם בוצ'ר ביי. רידיק בסופו של דבר נמלט לביבים לאחר שהוא ארגן מהומה. הוא עושה את דרכו תוך שהוא נלחם במוטנטים השורצים בביבים, עד שהוא מגיע לפופ ג'ו, הרמיט שחי מתחת לקרקע. רידיק עוזר לג'ו להשיג ידו על רדיו שאיבד בביבים, ובתמורה הוא מקבל את יכולת "ראיית הלילה" (ראו שכבה מחזירת אור). הוא ממשיך בבריחתו דרך הביבים, אך נלכד ומועבר חזרה לכלא, שם עובד בכפייה במתקן כרייה. במכרות הוא נתקל בפושע נמלט נוסף בשם ג'אגר ולנס, שמעוניין להימלט יחד איתו.
לבסוף הוא נלכד ומועבר לאזור שמור ביותר, שבו האסירים מוכנסים לשינה קריוגנית ומתעוררים כל יום למשך שתי דקות בלבד לצורך אימון. רידיק מגלה פגם במערכת ומצליח להימלט, תוך שהוא חוטף רובוט מכני ובעזרתו נלחם לכל אורך הדרך עד להוקסי, הסוהר הראשי של בוצ'ר ביי. עם עזרתו של צייד הראשים ג'ונס, רידיק מערים על השומרים כדי שיהרגו את הוקסי. השניים גונבים ספינת חלל ובורחים מבוצ'ר ביי.
גרפיקה

מנוע המשחק של "רידיק: הבריחה מבוצ'ר ביי" היה הראשון שהשתמש במיפוי נורמלי (ובכך הקדים את Doom 3 במספר חודשים). הדבר העניק לטקסטורות המשחק מראה מחוספס ומעמיק יותר, והשרה על הדמויות מראה פוטו-ריאליסטי. ניתנת גם אופציה לשחק עם צללים רכים, שנתנו לצללים מראה חלק יותר בניגוד לצללים הנקיים שהופיעו ב-Doom3 וב-Quake4.
פורמט

המשחק מציג סצנות קרב תוך לחימה בגוף ראשון ושימוש בנשק. המשחק משלב גם בין התגנבות ולחימה, ומגביל את השחקן בשימוש בנשק. רידיק יכול להפטר מאויביו בקרב פנים מול פנים, וגם להשתמש במהלכים מיוחדים כמו שבירת עורפו של היריב, או תפיסת נשקו ושימוש בו נגדו. כמו כן, דרך הגילוי לפיה רידיק מוסווה בצללים גם היא חדשנית, כאשר המסך מוטה בצבע כחול.
הסבה לפלייסטיישן 3

ב-21 במאי 2007 נודע כי המשחק יפותח מחדש לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 3, תחת שם חדש: The Chronicles of Riddick: Assault on Dark Athena. המשחק יצא ברביע הראשון של 2008.  המשחק כולל שלבים חדשים, מהלכים חדשים ומצב רב-משתתפים.
הרימייק יצא גם לחלונות ב-7 באפריל 2009 ולמקינטוש ב-16 באפריל 2010.
סיון קליין

| --- | --- |

קליין, 2016
 לידה:  8 ביולי 1984 (בת 40) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 בן זוג:  זיו קורן
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  מלכת היופי של ישראל לשנת 2003
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  sivanklein1
 
סיון שרה קליין (נולדה ב־8 ביולי 1984) היא מנחת טלוויזיה ורדיו ודוגמנית ישראלית, מלכת היופי של ישראל לשנת 2003. עורכת דין ואחות[דרוש מקור] בהכשרתה.
ביוגרפיה

קליין נולדה בירושלים.הוריה הם דודו קליין, בעל משרד נדל"ן ופנינה (לבית שמחוביץ), אחות במקצועה. סבתה הייתה ניצולת שואה שקרוביה נספו באושוויץ שבפולין, וסבה יוסף שמשפחתו גם נספתה בטרבלינקה שבפולין. את לימודי התיכון עשתה בבית חינוך - תיכון עירוני ג' (ירושלים), במגמת ביולוגיה ומחשבים. הייתה גם מדריכה בתנועת הצופים.
במהלך שירותה בצה"ל בלשכת הגיוס שבירושלים, קליין זכתה בתחרות מלכת היופי לשנת 2003, ולאחר מכן ייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל (מיס יוניברס) 2003.
לה תואר שני משפטים ומנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה, והתמחות במשרד עורכי דין.
בספטמבר 2021 שיתפה באמצעות הרשת החברתית אינסטגרם, על כך שהחלה ללמוד סיעוד בבית הספר האקדמי לאחיות של המרכז הרפואי תל אביב ע"ש איכילוב, ועל שאיפתה להיות בעתיד גם מיילדת. כשנתיים לאחר מכן ב-2023 קליין הצטלמה שם בטקס עם תעודה, כנראה תעודת סיום הלימודים.
ב-2005 החלה ללמוד משחק בבית הספר למשחק של יורם לוינשטיין.
קריירה

בשנת 2004 קליין קיבלה תפקיד אורח בעונה השלישית של קומדיית המצבים "הפיג'מות" בערוץ הילדים.
קליין דגמנה לחברת אופנת הנשים הישראלית "לורד קיטש", ולמעצבת האופנה ברכה בר און.
בשנת 2006 הצטרפה כ"כתבת שטח" לתוכנית "Y בעשר" ששודרה ב־yes. בשנת 2008 עזבה את "Y בעשר", והחל מאז הצטרפה ככתבת לצוות התוכנית "ערב טוב עם גיא פינס".
הל מ-2010 קליין מגישה ברדיו ירושלים את תוכניתה "מה נהיה", מדי יום ו' בצהריים.
בשנת 2011 הנחתה את העונה הראשונה של התוכנית "אייל גולן קורא לך" בערוץ 24.
בשנת 2012 החלה להגיש ברשת את "אחרי הקול" - התוכנית המסכמת של הריאליטי המוזיקלי "The Voice ישראל". באותה שנה החלה להנחות את התוכנית "לייב מהקאמפ" במסגרת שידורי הקיץ של ערוץ 24.
משנת 2013 השתתפה כפאנליסטית בתוכנית הבוקר של ערוץ 2 "מה אתם אומרים", לצדם של קותי סבג וחיים אתגר. בדצמבר 2013 החלה לשמש כחברת פאנל בתוכנית "מה אתם שומעים?", ששודר בערוץ 24, לצדם של חיים אתגר וקותי סבג.
בשנת 2015 דגמנה ליצרנית ההלבשה התחתונה "פמינה".
באוגוסט 2016 החלה להנחות את תוכנית השידוכים "אהבה עיוורת" ששודרה בערוץ 10.
בספטמבר 2017 החלה להגיש בערוץ 10, יחד עם אריאל מרגלית, את התוכנית היומית "הרדאר", העוסקת בחדשות עולם הבידור.
בשנת 2021 הצטרפה לדפנה שחר בהנחיית התכנית "סודות הנדל"ן" בקשת 12.
כיום, משמשת כמנחה מחליפה בתוכנית "גלית ואילנית" בקשת 12, וכן כפאנליסטית, ככתבת וכמגישה בתוכניות שונות לסירוגין בערוץ 12.
חיים אישיים

ב-2015 נישאה לפרסומאי זיו קורן, והיא אם לבן ולבת. מתגוררים בתל אביב.
הערות שוליים

↑  קליין סיפרה על עצמה כשהחליפה כמנחה בתוכנית "גלית ואילנית" בקשת 12 את אילנית, וראיינה את ראש מועצת יש"ע לשעבר המתמודד לכנסת דני דיין ובתו, יום ו' 05/02/2021
1 2  Sivan Klein (@sivan_klein): סבתוש שלי. זאת תמונה ככ אופיינ instagram post download - imgsed.com, באתר imgsed.com (באנגלית)
1 2  לאשה, סיון קליין: בלי חרטות, באתר ynet, 16 במרץ 2003
↑  https://www.ishim.co.il/p.php?s=סיון_קליין
↑  Sivan Klein (@sivan_klein): Do you wanna see me nurse? 🦄 instagram post download - imgsed.com, imgsed.com (באנגלית)
↑  בקרוב על איילון: סיון קליין בתחתונים וחזייה, באתר וואלה, 27 באוקטובר 2015
↑  יפעת הללי אברהם, ‏החסידה הקדימה: סיון קליין ילדה בן ראשון, באתר ‏מאקו‏, 9 באוגוסט 2016
| מלכות היופי של ישראל |
| --- | --- | --- |
| שנות החמישים | מרים ירון (1950) • מיכל הראל (1951) • אורה ורד ג'מילי (1952) • חבצלת דרור (1953) • אביבה פאר (1954) • אילנה כרמל (1955) • שרה טל (1956) • עטרה ברזילי (1957) • מרים הדר (1958) • רינה יצחקוב (1959) |  |
| שנות השישים | עליזה גור (1960) • דליה ליאון (1961) • יהודית מזור (1962) • אסתר כפיר (1963) • רונית רינת (1964) • עליזה שדה (1965) • אביבה ישראלי (1966) • בתיה כבירי (1967) • מירי זמיר (1968) • חווה לוי (1969) |  |
| שנות השבעים | מושית ציפורין (1970) • אתי אורגד (1971) • אילנה גורן (1972) • לימור שריר (1973) • עדנה לוי (1974) • אורית קופר (1975) • רינה מור (1976) • זהבה ורדי (1977) • דורית ילינק (1978) • ורד פולגר (1979) |  |
| שנות השמונים | אילנה שושן (1980) • דנה וקסלר (1981) • דבי הס (1982) • שמעונה הולנדר (1983) • ספיר קופמן (1984) • הילה קלמן (1985) • נילי דרוקר (1986) • ימית נוי (1987) • שירלי בן מרדכי (1988) • ניקול הלפרין (1989) |  |
| שנות התשעים | איבונה קרוגליאק (1990) • מירי גולדפרב (1991) • רוית אסף (1992) • יאנה חודריקר (1993) • רווית ירקוני (1994) • יאנה קלמן (1995) • טלי לוונטל (1996) • מירית גרינברג (1997) • לינור אברג'יל (1998) • רנא רסלאן (1999) |  |
| העשור הראשון של המאה ה-21 | נירית בקשי (2000) • אילנית לוי (2001) • ימית הר נוי (2002) • סיון קליין (2003) • גל גדות (2004) • ילנה ראלף (2005) • יעל נזרי (2006) • לירן כוהנר (2007) • תמר זיסקינד (2008) • עדי רודניצקי (2009) |  |
| העשור השני של המאה ה-21 | שביט ויזל (2010) • אלה רן (2011) • שני חזן (2012) • טיטי איינאו (2013) • מור ממן (2014) • מעיין קרן (2015) • קארין עליה (2016) • רותם רבי (2017) • ניקול רזניקוב (2018) • סלע שרלין (2019) |  |
| שנות העשרים של המאה ה-21 | תהילה לוי (2020) • נועה כוכבא (2021) • אופיר קורסיה (2024) |  |
הלקסוס ועץ הזית

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  תומאס פרידמן
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  ספר עיון
 הוצאה
 הוצאה:  פראר, סטראוס וג'ירו 
 תאריך הוצאה:  1999
 מספר עמודים:  374
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת הד ארצי
 תאריך:  2000
 תרגום:  עמוס כרמל
 סדרה
 ספר קודם:  מביירות לירושלים 
 הספר הבא:  Longitudes and Attitudes 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002013354
 
עץ זית
מכונית לקסוס מודל 2007
הלקסוס ועץ הזית, הגלובליזציה - מבט אל עולם משתנה (The Lexus and the Olive Tree) הוא ספרו של תומאס פרידמן בנושא הגלובליזציה. הספר נכתב באנגלית בשנת 1999. הספר תורגם לעברית על ידי עמוס כרמל ויצא לאור בעברית בהוצאת הד ארצי בשנת 2000.
עידן הגלובליזציה

הלקסוס, מכונית יוקרה תוצרת טויוטה היפנית מסמלת את העולם החדש המהיר, הטכנולוגי, הדינמי והפתוח, לעומת עץ הזית המסמל את העולם הישן, האיטי, הסגור והמסורתי. הגלובליזציה מוצגת כתהליך מהפכני הבא לעולם עם מאפיינים שונים בתכלית מהעולם הישן לאחר תום עידן המלחמה הקרה. הספר מתמקד בהבדלים שבין התקופות ובמאפיינים והאתגרים העיקריים שמלווים את עידן הגלובליזציה.
הגלובליזציה מתוארת בספר כתופעה עולמית שהתפתחה לאחר נפילת חומת ברלין. הגלובליזציה מתוארת כתופעה בלתי נמנעת, גורפת ובלתי צפויה. הניגודים העיקריים בינה ובין העידן שקדם לה, עידן המלחמה הקרה, הם הצורך של כל מדינה להוכיח את עצמה באופן עצמאי, העדרם של מעצמות שרודפות עם 'פנקס צ'קים' אחרי מדינות כושלות, חוסר היכולת לרצות את מה שפרידמן מכנה 'העדר' והתלות בדמוקרטיזציה פנימית.
רוב הספר עוסק בתופעת הלקסוס ובאפשרויות הגלומות בה ורק מיעוט מדפי הספר עוסקים בעץ הזית. לפי פרידמן, בתקופת המלחמה הקרה השאלה שנשאלה יותר מכל הייתה "מהו גודל הטיל שלך", ואילו בעידן הגלובליזציה השאלה הנשאלת יותר מכל היא "מהי מהירות המודם שלך". הפחד במלחמה הקרה היה מפני השמדה בידי אויב מוכר במאבק עולמי קבוע. הפחד בעידן הגלובליזציה הוא מפני שינוי מהיר על ידי אויב שלא ניתן לראותו, ובעיקר אובדן השליטה הפיננסית לטובת שתי קבוצות של משקיעים, לטווח קצר (סוחרי הון, משקיעים וכדומה) ולטווח ארוך (חברות בינלאומיות).
פרידמן כותב אודות מאפייני הגלובליזציה בין השאר בהציגו את תאוריית הקשתות המוזהבות, ולפיה אין מלחמה בין שתי מדינות בהן פועלים סניפים של מקדונלד'ס, כשהוא משתמש בחברת מקדונלד'ס הפועלת במדינות רבות כאחת מסמלי הגלובליזציה. עם זאת, פרידמן עצמו מציין חריגים דוגמת מלחמת יוגולסביה. טענה זו איננה נכונה גם בסכסוך הישראלי ערבי, למשל, ובמלחמת אוקראינה-רוסיה. הסיבה לפי פרידמן היא משום שהמלחמה בעידן הגלובליזציה היא עסק יקר הצופן בחובו הפסד כלכלי אדיר והמדינות המאופיינות על ידי הלקסוס יימנעו ממלחמות.
פרידמן מציג שלוש "דמוקרטיזציות" השולטות בעידן הגלובליזציה והן: כספים, טכנולוגיה ומידע. האינטרנט מאפשר יצירת קשר גלובלי בין בני אדם, החלפת ידע והפצת מידע. בשנת 1995 נמדדה העוצמה של מדינה או של חברה במספר המחשבים האישיים. בשנת 1998 נמדדה העוצמה על ידי הקישוריות ורוחב הפס ברשתות הפנימיות ובאינטרנט. המפתח לעושר הוא הדרך שהחברה או הארץ צוברים ידע, משיגים שיתוף בידע וקוצרים ידע. ההון האינטלקטואלי הוא בעל חשיבות עצומה, בניגוד לעבר, אז היה משקל יתר להון אנרגטי, למשל.
מבנה הספר

הספר כולל פרק פתיחה, ארבעה חלקים, פרק תודות קצר ומפתח העניינים. ארבעת חלקי הספר הם:
איך להתייחס אל המערכת
מתחברים למערכת
מכת הנגד כלפי המערכת
אמריקה והמערכת
ראו גם

גלובליזציה תרבותית
גלובליזציה כלכלית
אנטי גלובליזציה
לקריאה נוספת

Thomas L. Friedman, The Lexus and the Olive Tree, Farrar, Straus and Giroux. 1999. ISBN ISBN 0-374-19203-0. 394 עמודים.
תומאס פרידמן, הלקסוס ועץ הזית, הגלובליזציה - מבט אל עולם משתנה. תרגום: מאנגלית עמוס כרמל. 374 עמודים. הד ארצי הוצאה לאור, 2000.
תומאס ל. פרידמן, העולם הוא שטוח, העולם הגלובאלי - החיים במציאות חדשה, תרגום: אינגה מיכאלי, אריה ניר הוצאה לאור. 2006.
משרד הגברת הראשונה של ארצות הברית

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית
 משרד אחראי:  משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית
 סוכנות אם:  משרד הבית הלבן
 תאריך הקמה:  1977 
 ראש:  לא מאויש
 מטה מרכזי:  האגף המזרחי של הבית הלבן
 עובדים:  11
 https://www.whitehouse.gov/administration/dr-jill-biden/
 
משרד הגברת הראשונה של ארצות הברית מורכב מחברי הסגל של הגברת הראשונה של ארצות הברית. המשרד ותחומי אחריותו גדלו ככל שתפקיד הגברת הראשונה התרחב והפך לתפקיד רשמי לאורך ההיסטורי למרות שהם אינם מחויבים מתוקף חוקת ארצות הברית. לשכתה של הגברת הראשונה מהווה חלק ממשרד הבית הלבן – אחד מאגפי משרד הרשות המבצעת של הנשיא האמריקאי. לשכת משרד הגברת הראשונה ממוקמת באגף המזרחי של הבית הלבן.
לגברת הראשונה יש צוות משלה הכולל את ראש סגל הגברת הראשונה (תפקיד דומה לראש הסגל של הנשיא), ראש המשרתים של הבית הלבן, המזכיר החברתי של הבית הלבן (אנ'), דובר הגברת הראשונה, מעצב הפרחים הראשי של הבית הלבן, קונדיטור הבית הלבן והשף הראשי של הבית הלבן.
היסטוריה

למרות שדמותה, פועלה ויוזמותיה של הגברת הראשונה היו בעלי חשיבות לאורך ההיסטוריה של ארצות הברית, אדית רוזוולט הייתה הגברת הראשונה שהעסיקה לראשונה עובדים במימון פדרלי בשנת 1901. אלינור רוזוולט הרחיבה את המשרד מעבר למזכירות חברתית ואדמיניסטרטיבית, וג'קילין קנדי הייתה הראשונה שהעסיקה גם דובר לגברת הראשונה (הדומה לתפקיד דובר הבית הלבן).
תחת רוזלין קרטר ניתן לסגל הגברת הראשונה שמו הרשמי "משרד הגברת הראשונה של ארצות הברית". רוזלין קרטר חילקה את המשרד לארבע מחלקות מרכזיות: פרויקטים וקישור קהילתי, תקשורת ומחקר, תיאום וקידום, ועניינים חברתיים ואישיים. קרטר אף הייתה הראשונה למקם את משרדה האישי באגף המזרחי של הבית הלבן.
למרות שמשרד הגברת הראשונה גדל עם השנים, תפקידו העיקרי הוא לסייע לגברת הראשונה לקדם את סדר היום ואת הקמפיינים של נשיא ארצות הברית. בנוסף, המשרד מספק תמיכה בסדר היום של הגברת הראשונה אשר בוחרת במטרות וביוזמות שאותן היא מעוניינת לקדם במהלך שהותה בבית הלבן.
היסטוריה > צוות המשרד של הגברת הראשונה מלאניה טראמפ

ראש סגל הגברת הראשונה: לא מאויש.
דובר הגברת הראשונה:
רכזת תקשורת לגברת הראשונה:
המזכיר החברתית של הבית הלבן:
מעצבת הפרחים הראשית של הבית הלבן:
שפית הבית הלבן:
ראש המשרתים של הבית הלבן:
הערות שוליים

↑  "The First Lady & Her Role - The George W. Bush Presidential Library and Museum". נבדק ב-22 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Executive Office of the President". 23 בדצמבר 2014. נבדק ב-22 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goodin, Emily (11 בדצמבר 2013). "Michelle Obama gets new press secretary". נבדק ב-22 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "White House Announces New Chief Floral Designer, Hedieh Ghaffarian". 17 בספטמבר 2015. נבדק ב-22 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "White House Hires First Woman Chef". נבדק ב-22 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "First Lady Jacqueline Kennedy's Press Secretary Pamela Turnure Accepts Gift Recording of Pablo Casals' White House Concert". John F. Kennedy Presidential Library and Museum. 21 בפברואר 1962. נבדק ב-22 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n00032755  VIAF: 150059190   WorldCat (עם VIAF): 150059190
סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן

| --- | --- |

 מבוסס על:  "הנסיך כספיאן" (ק.ס. לואיס)
 בימוי:  אנדרו אדמסון 
 הופק בידי:  אנדרו אדמסון קרי גרנאט   מארק ג'ונסון פרי מור דאגלס גרשם פיליפ סטואר
 תסריט:  אנדרו אדמסון, כריסטופר מרכוס, סטפן מקפילי 
 עריכה:  סים אוון-ג'ונס 
 שחקנים ראשיים:  ויליאם מוזלי (פיטר פיוונסי) סרג'יו קסטליטו (מירז) ליאם ניסן (אסלן) סקנדר קיינס (אדמונד פיוונסי) פיטר דינקלג' (Trumpkin) אנה פופלוול (סוזן פיוונסי) ג'ורג'י הנלי (לוסי פיוונסי) בן בארנס (הנסיך כספיאן) Barbora Mudrová ג'ון בק Hana Frejková Lejla Abbasová Jakub Linhart David Bowles Damián Alcázar Kristina Beranová Curtis Matthew Yemi A.D. Filip Bradáč קן סטוט Simón Andreu אליסיה בורצ'רו פרדראג בלז'אק ווריק דייוויס פיירפרנצ'סקו פאבינו וינסנט גראס טילדה סווינטון דייוויד ואליאמס Stepánka Volfová שיין ראנגי הארי גרגסון ויליאמס אדי איזרד סים אוון-ג'ונס בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מוזיקה:  הארי גרגסון ויליאמס 
 צילום:  קרל ולטר לינדנלאוב 
 מדינה:  ארצות הברית, צ'כיה, פולין, הממלכה המאוחדת, סלובניה 
 חברת הפקה:  Walden Media, Mark Johnson, סרטי וולט דיסני, Silverbell Films 
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית ארצות הברית, 16 במאי 2008 ישראל ישראל, 5 ביוני 2008
 משך הקרנה:  140 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט הרפתקאות, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט פעולה, סרט לכל המשפחה 
 תקציב:  100 מיליון דולר (מוערך)
 הכנסות:  419,646,109 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   narnia2
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן (באנגלית: The Chronicles of Narnia: Prince Caspian) הוא סרט פנטזיה אמריקאי-בריטי המבוסס על הספר השני (והרביעי מבחינת הכרונולוגיה העלילתית) בסדרת ספרי הפנטזיה האפית "דברי ימי נרניה" של ק.ס. לואיס, "הנסיך כספיאן". הסרט, שהוא השני בסדרת סרטי נרניה, ממשיך את הסרט הראשון, "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים". את הסרט ביים אנדרו אדמסון, ועל ההפקה אחראים חברת "וולדן מדיה", בהפצת חברת וולט דיסני. הסרט יצא לאקרנים ב-16 במאי 2008.
תקציר העלילה

שנה חלפה מאז ההרפתקה האחרונה של בני פבנסי בנרניה, אולם בנרניה חלפו 1,300 שנים, ובני אדם השתלטו עליה. ארבעת האחים פיטר, אדמונד, סוזן ולוסי לומדים בעולם שלנו, בעוד הם מביעים את הרצון העמוק שלהם לחזור לנרניה, אך הם מבינים שיעבור זמן עד שיחזרו, אם יחזרו, ושזהו ביתם עכשיו.
בינתיים בנרניה, המלך המרושע מירז מונע את כס המלכות מידי אחיינו, הנסיך כספיאן. בתגובה, כספיאן משתמש בקרנה של סוזן, שהושאר מאחור, על מנת לזמן את ארבעת ילדי פבנסי לעזור לו בהשבת שלטונו על נרניה. הוא מצליח לשכנע את אנשי היערות שהוא רוצה להפיל את דודו והם מסכימים לעזור לו. ארבעת האחים מגיעים באורח פלא לנרניה, שם הם מגלים שטירתם נהרסה אך חפציהם נשארו במקומם. האחים מצילים גמד בשם טרמפקין והוא מגלה להם שהטלמרינים השתלטו על נרניה ושעברו 1,300 שנים מאז שעזבו.
האחים פוגשים בכספיאן ובריפיצ'יפ- עכבר לוחם, והם מגלים שהוא צריך את עזרתם בהפלת שלטונו של דודו. הם נענים לבקשתו, ויחד הם מגיעים לשולחן אוכל, המקום בו אסלן מת לכאורה. הם מגבשים תוכנית תקיפה נגד הטלמרינים ונעזרים בקנטאורים. הכל הולך כשורה, וכספיאן מגיע לחדרו של דודו בשביל להרוג אותו אך הוא אינו מסוגל. הטלמרינים מצליחים לגבור עליהם, ורוב צבאם נשאר בתוך הטירה כדי לגרום לאחרים להצליח לברוח. פיטר כועס על כספיאן והם כמעט מתחילים קרב. כספיאן ופיטר כמעט מפותים על ידי מלכת השלג המוקפאת בתוך קרח, אך אדמונד דוקר אותה ומציל אותם.
הטלמרינים מבינים שצבאם הולך וקטן והם בונים בליסטראות שיעזרו להם במלחמה. במקום שפיכות דמים, פיטר וכספיאן מציעים שפיטר יילחם נגד מירז. אם פיטר ינצח הטלמרינים יכנעו, אך אם מירז ינצח כספיאן וצבאו יכנעו ונרניה תהיה שייכת לטלמרינים. אדמונד מופיע במחנה הטלמרינים ומציע להם את העסקה ומירז נענה בחיוב. הקרב מסתיים ופיטר מנצח, אך הוא אינו הורג את מירז. לפתע גנרל לורד גלוזל דוקר את מירז עם חץ של סוזן וצועק שהם בגדו בעסקה והרגו אותו, והטלמרינים פותחים במתקפה. צבאו של כספיאן מפסיד בגלל הבליסטראות, אך לפתע לוסי מופיעה ולצידה האריה אסלן, הוא מטביע את הטלמרינים והקרב מסתיים. בשטח אסלן מכתיר את כספיאן כמלך ומצמיח לריפיצ'יפ זנב הודות לאהבת חבריו.
בטירה, הצבא חוגג את מפלתו של מירז ועלייתו של כספיאן. אסלן מספר לכל הטלמרינים שהם יכולים לחיות בארצו, הם לא מאמינים לו, אך לבסוף הם מסכימים. כספיאן מתוודה על אהבתו לסוזן, אך היא מספרת לו, לאדמונד ולוסי שהיא ופיטר לא יחזרו, ושזה היה ביקורם האחרון בנרניה מכיוון שגדלו, ועכשיו צריכים לחיות את חייהם. אסלן מבטיח לאדמונד ולוסי שהם עוד ייפגשו, ושנרניה תצטרך אותם פעם נוספת. הממלכה נפרדת מהמלכים והם חוזרים דרך שער לעולם שלנו.
האחים נוסעים ברכבת, אדמונד מספר להם ששכח את פנסו החדש בנרניה והם פורצים בצחוק.
שחקנים ראשיים

ויליאם מוזלי - פיטר פבנסי
אנה פופלוול - סוזן פבנסי
סקנדר קיינס - אדמונד פבנסי
ג'ורג'י הנלי - לוסי פבנסי
בן בארנס  - הנסיך כספיאן
סרג'יו קסטליטו - המלך מירז
ליאם ניסן - אסלן (קול)
פיטר דינקלג' - טרמפקין
אדי איזרד - ריפיצ'יפ (קול)
פייר-פרנצ'סקו פבינו - גנרל לורד גלוזל
אליסיה בורצ'רו - המלכה פרונפריסמיה
וינסנט גראס - ד"ר קורנליוס, מורו הרוחני של כספיאן
קן סטוט - טרונפלהאנטר (קול)
הפקה

לפני הקרנתו של החלק הראשון, "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים", הוכן כבר תסריט לסרט ההמשך. הבמאי, אנדרו אדמסון, ציין כי הדבר נועד לצורך המשכיות וכדי להימנע מרווח ארוך שבין ההפקות השונות. הסרט היה אפי בגודלו, והיו בו קרבות בסדר גודל נרחב מאשר בסרט הקודם. הסרט היה גם אפל יותר מקודמו ובעל פן ימי הביניים, בזמן שבו יצורי נרניה דוכאו בזמן שלטונו המושחת של מירז. עיצוב הדמויות היה נרחב יותר, והוצגו דמויות חדשות ושלבי גילאים שונים. האפקטים המיוחדים היו רבים יותר בסרט זה, וכללו 1,500 סצנות (הסרט הקודם כלל 800), מה שאילץ את אדמסון להעביר את ההפקה לבריטניה. את האפקטים ערכו "וולדן דיגיטל" במשותף עם "Moving Picture Company" ו-"Framestore CFC".
הערות שוליים

↑  Edward Douglas,‏ Prince Caspian Director Andrew Adamson, באתר ComingSoon.net,‏ 23 ביולי 2007
| דברי ימי נרניה מאת ק> ס. לואיס |
| --- | --- | --- |
| ספרים | האריה, המכשפה וארון הבגדים (1950) • הנסיך כספיאן (1951) • המסע בדורך השחר (1952) • כס הכסף (1953) • הסוס ונערו (1954) • אחיינו של הקוסם (1955) • הקרב האחרון (1956) |  |
| דמויות | פולי פלמר • דיגורי קירק • המכשפה הלבנה • אסלן • לוסי פיוונסי • אדמונד פיוונסי • סוזן פיוונסי •  פיטר פיוונסי • מר טומנוס • יוסטס קלרנס סקרב • הנסיך כספיאן העשירי • ג'יל פול • הנסיך ריליאן • טרמפקין •  ריפיצ'יפ • שסטה • טש |  |
| סרטי קולנוע | סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים (2005) • סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן (2008) • סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר (2010) |  |
| סדרות טלוויזיה | דברי ימי נרניה (1988-1990) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4821713  LCCN: no2008085868  VIAF: 179305775   WorldCat (עם VIAF): 179305775
פסק דין זיבוטפסקי נגד קלינטון

פסק דין זיבוטפסקי נגד קלינטון (באנגלית: Zivotofsky v. Clinton) היא החלטת בית המשפט העליון של ארצות הברית משנת 2012, שבה קבע בית המשפט כי מחלוקת על תקנות בדבר דרכונים אינה שאלה פוליטית, ולכן שפיטה. החלטה זו סללה את הדרך לפסילת חוק של הקונגרס ב-2013, לאחר שנקבע כי החוק הפר את הסמכות הבלעדית של נשיא ארצות הברית בענייני הכרה דיפלומטית.