stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנטישמיות בארצות הברית
לקריאה נוספת

Buckley, William F. In Search of Anti-Semitism, New York: Continuum, 1992
Carr, Steven Alan. Hollywood and anti-Semitism: A cultural history up to World War II, Cambridge University Press 2001
Dershowitz, Alan M. Chutzpah 1st ed., Boston: Little, Brown, c1991
Dinnerstein, Leonard. Antisemitism in America, New York: Oxford University Press, 1994
Dinnerstein, Leonard Uneasy at Home: Antisemitism and the American Jewish Experience, New York: Columbia University Press, 1987.
Dolan, Edward F. Anti-Semitism, New York: F. Watts, 1985.
Extremism on the Right: A Handbook New revised edition, New York: Anti Defamation League of B'nai B'rith, 1988.
Flynn, Kevin J. and Gary Gerhardt The Silent Brotherhood: Inside America's Racist Underground, New York: Free Press; London: Collier Macmillan, c1989
Ginsberg, Benjamin The Fatal Embrace: Jews and the State, Chicago: University of Chicago Press, c1993
Hate Groups in America: a Record of Bigotry and Violence, New rev. ed. New York: Anti-Defamation League of B'nai B'rith, c1988
Hirsch, Herbert and Jack D. Spiro, eds. Persistent Prejudice: Perspectives on Anti-Semitism, Fairfax, Va.: George Mason University Press; Lanham, MD: Distributed by arrangement with University Pub. Associates, c1988
Jaher, Frederic Cople A Scapegoat in the Wilderness: The Origins and Rise of Anti-Semitism in America, Cambridge: Harvard University Press, 1994
Lang, Susan S. Extremist Groups in America, New York: F. Watts, 1990
Lee, Albert Henry Ford and the Jews, New York: Stein and Day, 1980
Lipstadt, Deborah E. Denying the Holocaust: The Growing Assault on Truth and Memory, New York: Free Press; Toronto: Maxwell Macmillan Canada; New York: Maxwell Macmillan International, 1993
Rausch, David A. Fundamentalist-evangelicals and Anti-semitism, 1st ed. Philadelphia: Trinity Press International, 1993
Ridgeway, James Blood in the Face: The Ku Klux Klan, Aryan Nations, Nazi Skinheads and the Rise of a New White Culture, New York: Thunder's Mouth Press, 1990
Roth, Philip The Plot Against America, Boston, MA: Houghton Mifflin, 2004
Tobin, Gary A. and Sharon L. Sassler Jewish Perceptions of Antisemitism, New York: Plenum Press, c1988
Volkman, Ernest A Legacy of Hate: Anti-Semitism in America, New York: F. Watts, 1982
שלום קונסטרום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1846 מינסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  11 באוגוסט 1894 (בגיל 48 בערך) 
 
שלום קונסטרום (בכתיב יידי: קאנסטארום; נודע גם כשלום בלעכער; תר"ו, 1846 – ט' באב תרנ"ד, 11 באוגוסט 1894) היה יזם ואיש נדל"ן ירושלמי. יחד עם יוסף נבון והבנקאי יוהנס פרוטיגר היה שותף בהקמת השכונה בית יוסף וכן בהקמת השכונות מחנה יהודה, סוכת שלום ונווה שלום בנחלאות.
תולדות חייו

קונסטרום נולד במינסק והגיע לירושלים בגיל 12 עם הוריו. בנעוריו למד את מקצוע הפחחות והיה לאומן מומחה, לפיכך קיבל את הכינוי "שלום בלעכער" (פחח, ביידיש). הוא קלט בנקל שפות וידע להתנהל בערבית, ספניולית, גרמנית, צרפתית ואנגלית בנוסף ליידיש. עברית, שידע כלשון קודש, כמעט ולא דיבר. עקב ידיעותיו בשפות ויכולת ניהול המשא ומתן שלו, סייע לבנקאי פרוטיגר בתיווך עסקאות נדל"ן. הוא סייע גם ליוסף נבון במשא ומתן מול השלטון העות'מאני לקבלת הזיכיון לסלילת מסילת הרכבת יפו–ירושלים. קונסטרום צבר רווחים מעמלות התיווך ובנה בית בשכונת נחלת שבעה.
ב-1887 רכש מגרש ליד משכנות ויזם את הקמת שכונת "סוכת שלום" לה קרא על שמו. באותה שנה חבר לפרוטיגר ונבון להקמת חברת בית יוסף להקמת שכונה יהודית בשם זה ליד אבו טור וחברת "מחנה יהודה" להקמת השכונה בשם זה. כל אלו היו יוזמות עסקיות שסימנו עידן חדש ביציאה מהחומות, עידן הקמת שכונות למטרות רווח.
קונסטרום עבר לגור בבית מרווח במחנה יהודה והקים בית פרטי נוסף עבור משפחתו בשולי מאה שערים. כמו כן רכש עם פרוטיגר קרקע בשכונת נווה שלום שליד יפו, עליה בנו השניים מספר חנויות.
בביתו במחנה יהודה ניהלו רעייתו שרה ובתו רבקה בית תמחוי בימי שני וחמישי. בשנת 1892 התגורר בביתם רוברט סקוט מונקריף, נציג החברה הלונדונית לעזרת היהודים הנרדפים (The Society for Relief of Persecuted Jews), שפעל בארץ ישראל לצד הקונסוליה האנגלית לסיוע ליהודים העניים. קונסטרום סייע למונקריף ליצור רשת עזרה בסיועם של הבנקאי חיים ולירו ורבה של עדת האשכנזים שמואל סלנט. ב-1894, מעט לפני מותו, קיבל קונסטרום מאת הקונסול האנגלי מדליית זהב מאת "החברה לעזרת היהודים הנרדפים", אותה קיבל בהיותו מאושפז בבית החולים הצרפתי בביירות.
בתו, רבקה, נישאה ב-1896 לאריה לייב גיסין מראשון לציון.. אשתו, שרה, נפטרה בהיותה בת 80 בראשון לציון בכ"ג בתמוז תרפ"ט (31 ביולי 1929).
לקריאה נוספת

דוד יודילביץ, רוברט סקוט ועוזריו בארץ, בתוך: אלתר דרויאנוב (עורך), מימים ראשונים ב' (1935), עמודים 111 - 114
הערות שוליים

↑  יהושע בן-אריה, ‏עיר בראי תקופה - ירושלים החדשה בראשיתה, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1979, באתר "כותר", עמוד 229
↑  יהושע בן-אריה, ‏עיר בראי תקופה - ירושלים החדשה בראשיתה, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1979, באתר "כותר", עמוד 237
↑  רבקה גיסין באלבום משפחות ראשון לציון
המדליה שקיבל קונסטרום עבור פעילותו למען יהודים עניים
האסכולה הסטואית

.
האסכולה הסטואית או סטואיזם (מלשון "סטואה" – אכסדרת עמודים), היא זרם בפילוסופיה ההלניסטית שפעל ביוון העתיקה וברומא העתיקה המדגיש אורח חיים המבוסס על שליטה עצמית ומוסריות. הסטואיות מושתתת על ארבע מעלות עיקריות: חוכמה, אומץ, צדק ומתינות, המנחות התנהגות רציונלית ומוסרית. מייסד האסכולה היה זנון מכתיון, ועם ממשיכי דרכו נמנים מרקוס אורליוס וסנקה. האסכולה השפיעה רבות על עולם המחשבה היווני וכן על הפסיכותרפיה הקוגניטיבית.
השפעות מוקדמות

האסכולה הסטואית הושפעה בראשיתה מתורת הרקליטוס, שטען לזהות בין החוק שחל על האדם לבין חוקי הטבע, ותיאר את התבונה (לוגוס) כאש יוצרת השוכנת באדם וביקום גם יחד. הציניקנים הורישו לאסכולה את הקוסמופוליטיות, ואמונתם בשלטון העצמי של האדם הטוב ובחיים על פי הטבע, ולא על פי הנורמה, תרמה ליצירת האתיקה הסטואית. מדמוקריטוס קיבלה האסכולה את הדטרמיניזם המכניסטי. השפעה רבה על הסטואיקנים נודעה לדמותו של סוקרטס, שבחייו ובמותו היה מופת של תבונה ושליטה עצמית. נראה שהתנגדותו הנחרצת של זנון לתורת אפיקורוס הייתה הגורם העיקרי לייסוד אסכולה משלו.
היסטוריה

האסכולה הסטואית, שנוסדה בסביבות 300 לפנה"ס על ידי זנון מכתיון, התפתחה כמערכת פילוסופית בולטת בתקופה ההלניסטית. זנון, שהושפע מדיאלוגים סוקרטיים, מתורות ציניות ואסכולות פילוסופיות אחרות, הניח את היסודות לסטואיזם, אשר פותח בהמשך על ידי יורשים כמו קליאנתס וכריסיפוס. הסטואיקנים הדגישו את הקשר ההדדי בין לוגיקה, פיזיקה ואתיקה במסגרת הפילוסופית שלהם. אסכולה זו התחרתה באסכולה האפיקוראית, זכתה לפופולריות ברומא, והשפיעה על אישים בולטים כמו קיקרו, סנקה, אפיקטטוס ומרקוס אורליוס.
קשה להבין את מקורות הגישה הסטואית מכיוון שלא נותרו עבודות שלמות של שלושת הפילוסופים הראשונים של הגישה: זנון, קליאנתס וקריסיפוס. גם המאמרים שנכתבו בסטואה התיכונה כבר לא קיימים. נותרו רק טקסטים שלמים של סטואיקנים מאוחרים יותר כמו סנקה, אפיקטטוס ומרקוס אורליוס, שעסקו בעיקר באתיקה, וכן כתביהם של פילוסופים פחות ידועים כמו קורנוטוס (אנ'), קלאומדס והיירוקלס (אנ').
היסטוריה > תקופת הסטואה הקדומה

תקופת הסטואה הקדומה (תחילת המאה ה־3 לפנה"ס עד אמצע המאה ה־2 לפנה"ס): פעלה באתונה בראשות זנון מקיטיון, קלאנתס וכריסיפוס מסולי.
היסטוריה > התקופה האמצעית של הסטואה

בתקופה האמצעית של הסטואה (מחצית המאה השנייה לפנה"ס עד המאה הראשונה לפנה"ס), היו שינויים תרבותיים. הנציגים העיקריים, פנאיטיוס ופוסידוניוס, קירבו את תורתם לתורת אפלטון, והצטרפו להוגי הדעות שהחלו לפרש את המיתולוגיה והדת בצורה אלגורית. הרעיונות של מדינה קוסמופוליטית התאימו לצורכי האימפריה הרומית.
היסטוריה > התקופה המאוחרת

בתקופה המאוחרת (מהמאה הראשונה לספירה) האסכולה הסטואית שגשגה באימפריה הרומית. למרות שחלק מהקיסרים התנגדו לה, אחרים ניסו לחיות על פיה (בולט ביניהם מרקוס אורליוס). להבדיל משתי התקופות הקודמות, היצירות הגדולות של תקופה אחרונה זו מוכרות היטב. אין אלה עוד יצירותיהם של ראשי האסכולה היוונית, אלא של סנקה (3 לפנה"ס–65 לספירה), איש החצר של רומא האימפריאלית שהיה מורהו הפרטי של נירון ושר בממשלתו, של מוסוניוס רופוס (25–80 לספירה) שלימד את התורה הסטואית ברומא ונרדף על ידי נירון, של אפיקטטוס (בערך 55–135 לספירה), עבד משוחרר שדבריו הועברו באופן מהימן על ידי תלמידיו, ובעיקר על ידי אריאנוס, ולבסוף של הקיסר מרקוס אורליוס (121–180).
בתקופה זאת לא הרבו לעסוק בבעיות עיוניות ומדעיות והתמסרו לשאלות מוסר והתנהגות אנושית. האסכולה הפכה לתורה פוליטית, המתמקדת בחינוך של האזרח למוסריות ופטריוטיות. הסטואים טענו כי דווקא אימפריה שנוצרה בכוח הברזל מחויבת ליצור עולם אוניברסלי אחד. כל החוקים תלויים בחוקי הטבע, ודבר זה מקנה להם את תוקפם.
היסטוריה > העת החדשה

הנצרות והגנוסיס קלטו את הצד המיסטי של תורת הסטואה, וכתוצאה מכך במאה ה־17 הייתה פריחה מחודשת של תורת הסטואה בעיקר באירופה המערבית. בתורת הסטואה היה יסוד מונותאיסטי ומוסרי, ועקב כך הייתה נפוצה בקרב יהודים. שתי דמויות יהודיות שהושפעו מאסכולה זאת היו פילון האלכסנדרוני ויוסף בן מתתיהו.[דרוש מקור]
האסכולה השפיעה גם על פילוסופים חשובים לאורך ההיסטוריה, כמו תומאס מור, דקארט, ושפינוזה. במאה ה-21 חלה התעוררות מחודשת באסכולה הסטואית כפילוסופיה מעשית הקשורה לטיפול קוגניטיבי-התנהגותי וגישות דומות. מחקרים של פילוסופים בני זמננו כמו פיליפה פוט, אלסדייר מקינטייר ומרתה נוסבאום, לצד סקרים בקרב אנשי מקצוע בתחום האתיקה, מצביעים על עלייה בעניין בגישה הסטואית.
במקביל לפריחה האקדמית, חלה גם התעוררות מחודשת בעניין הסטואיות כפילוסופיה מעשית לחיי היום יום, בדומה לכוונתם המקורית של הפילוסופים הסטואים הקדומים. דוגמאות לכך הן תרגומים חדשים של טקסטים קלאסיים, ביוגרפיות של דמויות סטואיות חשובות, וספרים העוסקים ביישום עקרונות הסטואיות בחיים המודרניים. תנועת הסטואיות המודרנית מושפעת מהלוגותרפיה שפותחה על ידי ויקטור פראנקל, וכן מטיפול קוגניטיבי התנהגותי (CBT). זאת משום שהאסכולה המקורית הייתה גישה פילוסופית, ולא שיטה טיפולית.
ענפים

הפילוסופיה הסטואית בנויה משלושה ענפים הפועלים יחד: פיזיקה, לוגיקה ואתיקה. הסטואים הציגו כמה מטאפורות למבנה המשולש. למשל, הפילוסופיה היא יצור חי: הלוגיקה היא העצמות שלו, האתיקה היא רקמות הגוף ואילו הפיזיקה היא הנשמה. מטפורה אחרת היא של שדה פורה: הלוגיקה היא החומות המקיפות את השדה, האתיקה היא הפירות, והפיזיקה היא הקרקע או העצים. המטאפורה הזו מדגישה שעבור הסטואים, מטרת הפילוסופיה (הפירות) היא להיות בעל מידות טובות. סטואיקנים מאוחרים יותר כמו סנקה, אפיקטטוס ומרקוס אורליוס עסקו בכתביהם בעיקר באתיקה. למרות ההתפתחות של ההשקפות הסטואיות לאורך זמן, המבנה המשולש של הגישה נותר על כנו.
ענפים > פיזיקה

הפיזיקה עסקה ביסודות העולם ובקיומם וטיבם של האלים. לדעת חכמי תקופת הסטואה הקדומה תפקידה הראשון של הפילוסופיה הוא לראות את היסוד העיקרי שבעולם, זה אשר מהווה את עיקר המציאות, כלומר: היסוד המשמעותי והחשוב ביותר. יסוד זה הוא ההרמוניה(אנ'), הסדר שביקום, שהיוונים כינו בשם "קוסמוס". אנשי האסכולה הסטואית היו מן הראשונים שזיהו את היקום עם אלוהים. קיקרו, בספרו "על טבע האלים", מסביר את מחשבתם של ראשוני הפילוסופים הסטואים שכתביהם אבדו: "אין בנמצא דבר מושלם יותר מן היקום... היקום הוא ישות חיה המצוידת בהכרה בדעת ובתבונה... התבונה האלוהית חייבת להיות מונחת ביסודו של היקום. שלמותו של הטבע המכיל בתוכו את כל הדברים, מודרכת על ידי הלוגוס. לכן, היקום הוא אלוהים והטבע כולו אלוהי". קלאנתס חשב על השמש כמקום משכנו של אלוהים, שהוא התבונה העילאית שבטבע, או האש האלוהית שביקום. לדעתם הייתה האש בעלת כוח יוצר, הצועד בשיטתיות לקראת התהוות. הטבע הוא חלק מהעולם הגופני, וגם רוח האדם. התכונה החשובה ביותר אצל האדם, על פי גישה זו, היא התבונה. הסטואיקנים היו דטרמיניסטים.
התאוריה הפיזיקלית הסטואית מהווה את הבסיס לאונטולוגיה ולמטאפיזיקה שלהם. האונטולוגיה של הסטואיקנים היא מטריאליסטית באופן רדיקלי, וטוענת שרק גופים קיימים משום שרק גופים יכולים לפעול, מה שמוביל לתפיסה שהנפש ותכונותיה, כמו חוכמה, הן גם גופים.
בפילוסופיה הסטואית, אלוהים הוא ישות גשמית ופעילה. האל מכוון את התפתחות הקוסמוס עד לפרט הקטן ביותר, בדומה לכוח החיים של בעל חיים המחייה ומכוון את גופו. בניגוד לאלים במיתולוגיה היוונית שהיו בלתי צפויים, אלוהים, לפי הסטואים, הוא כוח רציונלי וסדור.
הסטואיקנים האמינו כי כל מה שקורה בהווה הוא תוצאה של אירועי עבר. עם זאת, עדיין יש לאדם אחריות מוסרית למעשיו. הם הסבירו את זה באמצעות דוגמה של גליל וחרוט הנדחפים במורד גבעה. שני הגופים צריכים דחיפה כדי להתחיל לזוז, אבל הדרך שבה הם נעים (מתגלגלים או מסתובבים) תלויה בצורה שלהם. באופן דומה, פעולות האדם מושפעות מאירועים חיצוניים, אך האופן שבו האדם מגיב תלוי בטבעו האישי.
הפסיכולוגיה הסטואית טוענת שהנפש היא גוף חומרי בעל תכונות ייחודיות. הסטואים שוללים את הרעיון שהנפש היא בלתי-גשמית, וטוענים שהיא פועלת על הגוף וחיונית לתפקודו. לפי הסטואים, לא לכל יצור חי יש נפש. אצל בעלי חיים מסוימים, כמו בני אדם בוגרים, יש תבונה המאפשרת להבחין בין אמונות נכונות לבין שגויות. היכולת הזאת, הקרויה "הַסְכָּמָה" (sunkatathesis), היא קריטית עבור הסטואים משום שהיא משפיעה על כל מחשבותינו, מעשים ומידותינו.
ענפים > לוגיקה

המושג הסטואי של לוגיקה (logikê) מקיף מגוון רחב של נושאים, כולל לוגיקה פורמלית, רטוריקה, דקדוק, אפיסטמולוגיה ופילוסופיה של השפה. הלוגיקה הסטואית מחולקת לשני ענפים עיקריים: רטוריקה ודיאלקטיקה. הרטוריקה כוללת את מדע הדיבור הטוב וכוללת את חקר האטימולוגיה, בעוד שהדיאלקטיקה עוסקת בהבנה של מה נכון, מה שקרי ומה מסמל משמעות. השליטה בדיאלקטיקה נחשבת חיונית לחוכמה. אחת התרומות העיקריות של הפילוסופיה הסטואית היא הצגת המילה "lekta", המתייחסת למשמעויות של שפה כתובה או מדוברת, מעבר למילה הפיזית. לוגיקה סילוגיסטית סטואית כוללת טיעונים המורכבים לפחות משתי הנחות ומסקנה אחת, המגדירים טיעונים תקפים כטיעונים שבהם המסקנה נובעת באופן לוגי מהנחות היסוד.
האפיסטמולוגיה הסטואית, שהיא חלק מהתאוריה הלוגית, מתמקדת בטבע וברכישת ידע (epistêmê). הסטואיקנים רואים בידע הישג אינטלקטואלי אולטימטיבי, המאופיין ביציבותו. עבור הסטואיקנים, אדם היודע משהו, מבין אותו באופן כה יסודי, עד כי לא ניתן להניא אותו מלהאמין שהוא אמיתי. מושג זה מבוסס על דיאלוגים סוקרטיים, שבהם ידע אמיתי נותר בלתי מעורער על ידי כל צורה של חקירה או בדיקה. הידע הסטואי דורש שליטה בחשיבה דיאלקטית וניתוח לוגי. אין משמעותו היאחזות עיקשת באמונה, אלא ההבנה השכלתנית מדוע היא נכונה והיכולת להפריך טיעונים נגדה. הבנה מקיפה זו היא הסיבה לכך שרק אדם חכם יכול באמת להיות בעל ידע.
הסטואיקנים מבדילים בין ידע (epistêmê), קוגניציה (katalêpsis) ובורות (agnoia). קוגניציה היא תפיסה אמיתית של המציאות. קוגניציה של אדם חכם תהיה ידע אמיתי, בשל היציבות שלה ומכיוון שהיא משולבת בהבנה שיטתית של העולם. קוגניציה של אדם שאינו חכם (כלומר, אינו איש חוכמה פילוסופי), יכולה להיות נכונה, אבל בשל היעדר היציבות והארגון המחשבתי, היא יכולה להשתנות כאשר מאתגרים אותה.
תרגילים רוחניים

הסטואים ביצעו תרגילים רוחניים לשם התפתחות אישית וחיזוק.
תרגילים רוחניים > תרגול צרה

התרגיל הסטואי תרגול צרה מעודד את האדם להתנסות מראש בקשיים, על מנת להפחית את החרדה מפניהם. סנקה המליץ להקדיש מספר ימים בחודש לתרגול עוני. לאכול מעט, ללבוש בגדים פשוטים, לעזוב את הנוחות שבבית. תרגיל זה גורם לאדם להתמודד פנים אל פנים עם מחסור ולשאול את עצמו: "האם זה מה שפחדתי ממנו?" התרגיל אינו מחשבתי בלבד, אלא התנסותי. לפי הסטואים, חרדה ופחד לא נובעים מאירועים חיצוניים, אלא מתחושה של חוסר ודאות. התנסות במצבים מהם האדם מפחד, בין בדמיון ובין במציאות, מפחיתה את עוצמת הרגשות השליליים.
תרגילים רוחניים > הפוך את המכשול

התרגיל הפוך את המכשול נועד לעזור לאדם לראות כל מצב, גם שלילי, כהזדמנות. התרגיל מדגיש את כוחה של התפיסה. על פי האסכולה הסטואית, האדם שולט בדרך בה הוא מפרש אירועים. במקום לראות קושי כאסון, אפשר לבחור לראות בו הזדמנות לפתח תכונות חיוביות כמו סבלנות או אומץ. דוגמאות לכך הן: קבלת יחס עוין במקום עזרה, או התמודדות עם מוות של אדם קרוב. אפיקטטוס כתב:
אנשים אינם מוטרדים מדברים, אלא מהאופן בו הם רואים אותם
תרגילים רוחניים > זכרו - הכל חולף

התרגיל נועד לסייע לאנשים לשמור על פרופורציה ולחיות חיים מוסריים. הוא מזכיר לאדם שגם התהילה והכוח הגדולים ביותר הם זמניים וחולפים. מרקוס אורליוס, קיסר רומא, הציע תרגיל מחשבתי פשוט: לחשוב על דמויות מפורסמות שחוו רגשות עזים כמו כעס, שנאה או תאווה - מה עלה בגורלן? כמעט ולא נותר זכר להן. הוא אמר:
"אלכסנדר הגדול ומוביל הפרדות שלו מתו שניהם, ואותו הדבר אירע לשניהם."
התרגיל מדגיש את החשיבות של צניעות וקבלה של ארעיות החיים. הישגים, תהילה וחפצים הם זמניים. במקום לרדוף אחר דברים חולפים, כדאי להתמקד בחיים מוסריים בהווה. מה שחשוב באמת הוא להיות אדם טוב ומיטיב, ואת זה ניתן לעשות בכל רגע.
תרגילים רוחניים > מבט-על

התרגיל מבט-על, המכונה גם מבט אפלטוני, מעודד את האדם לראות את העולם מפרספקטיבה רחבה יותר. בדומה לתרגיל הכל חולף, מבט-על מדגיש את קטנותו של הפרט מול גודלו של הקיום כולו. התרגיל מסייע לאדם לשנות את סולם הערכים שלו ולהבין עד כמה דברים כמו מותרות, כוח, או דאגות יומיומיות חסרי משמעות בראייה רחבה.
כמה יפה אמר זאת אפלטון. בכל פעם שתרצה לדבר על אנשים, הכי טוב לאמץ נקודת מבט של ציפור ולראות הכל בו זמנית - אסיפות, צבאות, חוות, חתונות וגירושין, לידות ומיתות, אולמות משפט רועשים או חללים דוממים, כל העמים הזרים, חגיגות, אזכרות, שווקים - כולם מעורבבים יחד ומסודרים בזוגות של הפכים.
אבל לתרגיל יש עוד רובד. הוא מעודד את האדם לחוש סימפתיה (sympatheia) - תלות הדדית של האנושות כולה. כפי שאמר האסטרונאוט אדגר מיטשל, כשחווה באמת מבט-על על העולם:
בחלל החיצון אתה מיד מפתח תודעה גלובלית, אוריינטציה אנושית, חוסר שביעות רצון עזה על מצב העולם ודחף לעשות משהו בקשר לכך.
תרגילים רוחניים > זכור שתמות (Memento Mori)

ממנטו מורי הוא תרגיל סטואי עתיק העוסק בהתבוננות במוות. התרגיל, ששורשיו עוד מימי סוקרטס, מעודד מחשבה על סופיות החיים כדרך לחיים משמעותיים יותר. זוהי תזכורת אישית לחיות חיים מוסריים בהווה, ולא לדחות את הדברים החשובים. כפי שכתב מרקוס אורליוס:
אתה יכול לעזוב את החיים עכשיו. תן לזה לקבוע את מה שאתה עושה, אומר וחושב.
מחשבה על המוות אינה בהכרח מדכאת. הסטואים ראו בה כוח מניע וכלי לצניעות. למעשה, אחת הביוגרפיות של סנקה נקראת "למות בכל יום" (Debrevitate Vitae). סנקה הציע לומר לעצמנו לפני השינה ”ייתכן שלא תתעורר מחר” ועם הקימה ”ייתכן שלא תחזור לישון” כתזכורות למוות.
סנקה אמר:
הבה נכין את תודעתנו כאילו הגענו לקצה החיים. לא נדחה דבר. הבה נאזן את ספרי החיים בכל יום... למי שיטפל כל יום בפרטים הקטנים של חייו, לעולם לא יחסר זמן.
במסה "על שלוות הנפש" כותב סנקה:
מי שמפחד מן המוות לא למד מעולם את תפקיד האדם. אך מי שאומר לעצמו שגורלו כבר נקבע מן הרגע הראשון שהוא בא לעולם, ינהל את חייו ביתר שלווה... מי שכך מכין את עצמו, ומי שכך מצפה לאסונו, דבר לא ידהימו.
לדעת אפיקטטוס אין הצדקה לפחד מן המוות. המוות הוא מעבר ממצב אחד למצב אחר בחיק הקוסמוס. היות שהיקום הוא נצחי והיות שנועדנו לשכון בו לנצח, לעולם אין אנו חדלים מלהתקיים.
ומרקוס אורליוס אומר:
מי שמפחד מן המוות, מפחד להעמיד במבחן חוסר כל תחושה. אך אם אין כבר תחושה לא תרגיש כל רע.
תרגילים רוחניים > האם זה בשליטתי?

התרגיל הסטואי החשוב ביותר עוסק בהבחנה בין מה שניתן לשנות ומה שלא. דברים חיצוניים כמו מזג אוויר, גובה או לאום אינם בשליטתו של האדם. גם דברים שהאדם רוצה מאחרים, כמו חיבה, אינם תחת שליטתו. התרגול מתמקד בבחירות שאנו כן יכולים לעשות, במחשבות ובתגובות שלנו. יש לחזור על השאלה הזו בכל מצב מאתגר, לכתוב עליה ביומן ולשקול אותה כל הזמן. ההתמקדות במה שניתן לשיטה יכול להגביר את האושר ולמנוע מהאדם להילחם בקרבות אבודים מראש.
המשימה העיקרית בחיים היא פשוט זו: לזהות ולהפריד עניינים כדי שאוכל לומר לעצמי בבירור מהם גורמים חיצוניים שאינם בשליטתי, ומה קשור לבחירות בהן אני שולט בפועל. איפה אבחן את הטוב והרע? לא בגורמים חיצוניים בלתי נשלטים, אלא בתוכי, בבחירות שהן שלי.
תרגילים רוחניים > כתיבה ביומן

כתיבה ביומן היא מנהג משותף לסטואים מרכזיים. למרות ההבדלים ביניהם, אפיקטטוס העבד, מרקוס אורליוס הקיסר וסנקה הפילוסוף ואיש החצר כתבו כולם ביומן. עבור הסטואים, כתיבה ביומן משמשת למטרות שונות:
הכנה ליום הבא: באמצעות מחשבה על האתגרים הצפויים ויישום עקרונות סטואיים להתמודדות איתם.
הרהור על היום שחלף: ניתוח אירועים, בחירות שהאדם עשה ותגובותיו.
תזכורת לחוכמה שנצברה: רעיונות שנלמדו ממורים, קריאה וחוויות.
תרגילים רוחניים > תכנון מוקדם של מצוקה (premeditatio malorum)

בתרגיל תכנון מוקדם של מצוקה מדמיינים דברים העלולים להשתבש. התרגיל נועד להכין את האדם לתהפוכות הבלתי נמנעות בחיים ולהבין שהתוכניות לא תמיד יתגשמו, ושלא תמיד האדם יקבל את מה שמגיע לו. התרגיל מסייע בבניית חוסן ועמידות. סנקה, למשל, היה מתחיל בתכנון מסע, ואז מדמיין (או רושם ביומנו) את כל מה שיכול להשתבש: סערה, מחלה, או מתקפת שודדים.
תרגילים רוחניים > אהבת הגורל (Amor Fati)

אהבת הגורל היא תפיסה פילוסופית הדוגלת בקבלת כל מה שקורה לנו בחיים, ללא תנאי. הפילוסוף הגרמני פרידריך ניטשה, התייחס לתפיסה זו כאל הנוסחה לגדוּלה אנושית. אלפיים שנה לפני כן, הרעיון הופיע אצל הסטואים. אפיקטטוס היה עבד משוחרר ונכה. למרות התלאות שעבר, הוא האמין שיש לקבל את הגורל כפי שהוא.
אל תבקש שדברים יקרו באופן בו אתה רוצה, אלא בקש שהם יקרו כפי שהם קורים: כך תהיה מאושר.
התרגיל נועד לעזור לאדם לראות בכל מצב, גם שלילי, הזדמנות. הוא מעודד את האדם לא רק להשלים עם מה שקורה לו, אלא לאהוב אותו ולהפוך אותו לדבר חיובי. בדומה לאש הזקוקה לחמצן כדי לבעור, קשיים ואתגרים יכולים אף הם לשמש כדלק.
ראו גם

מידות טובות
פילוסופיה מעשית
לקריאה נוספת

Long, A. A., Sedley, D. N. (1987). The Hellenistic Philosophers: vol. 1. translations of the principal sources with philosophical commentary. Cambridge, England: Cambridge University Press.
הערות שוליים

1 2  Andrea E. Cavanna, Giulia Purpura, Anna Riva, Renata Nacinovich, Stefano Seri, The Western origins of mindfulness therapy in ancient Rome, Neurological Sciences 44, 2023-06, עמ' 1861–1869 doi: 10.1007/s10072-023-06651-w
↑  Alexander MacLellan, Nazanin Derakshan, The Effects of Stoic Training and Adaptive Working Memory Training on Emotional Vulnerability in High Worriers, Cognitive Therapy and Research 45, 2021-08, עמ' 730–744 doi: 10.1007/s10608-020-10183-4
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18  Durand, Marion, Simon Shogry, and Dirk Baltzly, Stoicism, Stanford Encyclopedia of Philosophy, Edward N. Zalta & Uri Nodelman (eds.), ‏2023
1 2 3  Stoicism | Internet Encyclopedia of Philosophy (באנגלית אמריקאית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Daily Stoic, What Is Stoicism? A Definition & 9 Stoic Exercises To Get You Started, Medium, ‏1 ביולי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536298605171  BNE: XX527322  GND: 4077910-5  LCCN: sh85128242  NDL: 00571775  NKC: ph126109
ברסט (בלארוס)

אנדרטה לזכר יהודי בריסק, בבית הקברות בקריית שאול
קולנוע 'בלארוס' שנבנה במקום בית הכנסת
בְּרֶסְט (בעבר נקראה בְּרֶסְט לִיטוֹבְסְק; בלארוסית: Брэст, לעיתים גם Бе́расьце או Бярэ́сьце; רוסית: Брест; יידיש: בְּרִיסְק ובעבר בריסק דליטא; פולנית: Brześć‏ ובעבר Brześć Litewski; ליטאית: Brestas) היא עיר בדרום-מערב בלארוס ובירת המחוז הקרוי על שמה. העיר שוכנת על גבול פולין (צמודה לעיירה טרספול) ובקרבת הגבול עם אוקראינה, במרחק של כ-330 ק"מ דרום-מערבית לבירה מינסק. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023 מתגוררים בעיר 342,461 תושבים, והיא העיר השישית בגודלה במדינה (אחרי מינסק, הומל, ויטבסק, גרודנו ומוהילב).
ערים תאומות

בולגריה פלבן, בולגריה
אוקראינה איוואנו-פרנקיבסק, אוקראינה
ראו גם

מבצר ברסט ליטובסק
קהילת יהודי בריסק דליטא
לקריאה נוספת

אליעזר שטיינמן (עורך), אנציקלופדיה של גלויות - סדרת פולין, כרך שני: בריסק-דליטא, תל אביב תשט"ו
הערות שוליים

↑  Belarus: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map
↑  Боевое донесение штаба 4-й армии № 05 к 11:55 22 июня 1941 г.
↑  ניצן קידר, אחרי יותר מ-70 שנה: היהודים שנרצחו בשואה יובאו למנוחות, באתר ערוץ 7, 17 במאי 2019
↑  קבר אחים יהודי מהשואה התגלה בבלארוס, באתר ynet, 21 בפברואר 2019
↑  איתמר אייכנר, כיסוי ראש ושיירים של שטריימל: "זו הזירה הכי מזעזעת שראינו", באתר ynet, 22 במאי 2019
↑  היסטוריה בבריסק: נרכש ה"הקדש שול" המפורסם, באתר כיכר השבת, 28.8.2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564585705171  BNE: XX4729766  BnF: cb12562687k (data)  GND: 4829902-9  LCCN: n81059006  MusicBrainz: f225d2bf-a62f-4497-8db8-1a68e3de4078  NKC: ge138759  SUDOC: 034926208  VIAF: 128548246   WorldCat (עם VIAF): 128548246
ארנון רוזנטל

| --- | --- |

צילום מ-2018
 לידה:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  Genentech   Rinat Neuroscience Corporation   Annexon Biosciences   Alector Therapeutics
 
ארנון רוזנטל (באנגלית: Arnon Rosenthal, נולד ב-1959) הוא ביולוג, מדען מוח, ממציא ויזם ישראלי-אמריקאי בתחום הביוטכנולוגיה.
קורות חיים > תחילת דרכו

ארנון רונזטל נולד בישראל ב-1959. ב-1985 סיים לימודי דוקטורט בביולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בהמשך תחת הדרכתו של דייוויד ו. גודל (אנ') עשה לימודי פוסט-דוקטורט בחברת Genentech Inc שבה עבד בשנים 1985–2001.