stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חנניה בן אחי רבי יהושע
ניסיונו לעבר שנים בבבל

לאחר כישלונו של מרד בר כוכבא, ומותם של רבי עקיבא ורבי יהודה בן בבא, נותר חנניה גדול החכמים בארץ ישראל ובבל כאחד והוא החל לקדש חודשים ולעבר שנים מכיוון שבארץ לא היה ניתן לקדש חודשים ולעבר שנים בגלל הגזרות בארץ.
כשהתלמידים שבארץ ישראל גדלו מספיק וחומרת הגזרות פחתה התכנסו בבקעת בית רימון התלמידים שהפכו לחכמי הדור (רבי מאיר, רבי יהודה, רבי יוסי, רבי שמעון, רבי נחמיה ורבי יוחנן הסנדלר) ועיברו את השנה.
כדי שמעשיהם יתקבלו גם בבבל הם החליטו לשלוח את רבי יוסי בן כיפר ואת נכדו של רבי זכריה בן קבוטל שיאמרו לחנניה להפסיק לעבר שנים. השליחים שאלו אותו למה הוא מעבר שנים מחוץ לישראל, והוא ענה להם שגם רבי עקיבא עיבר שנים מחוץ לישראל והם ענו לו שרבי עקיבא עיבר שנים מפני שלא היו בארץ חכמים והוא ענה להם שגם הוא מעבר שנים מפני שאין בארץ חכמים כמותו והם ענו לו "גדיים שהנחת נעשו תיישים" (כלומר התלמידים הפכו לחכמי הדור) והם שלחו אותנו לומר לך להפסיק לעבר שנים ואמרו שהם מנדים אותך אם לא תשמע להם. בנוסף השליחים אמרו לאנשי בבל בשם חכמי ארץ ישראל שאם הם לא שומעים יעלו להר ויבנו מזבח ויאמרו שאין להם חלק באלוקי ישראל (כלומר שעיבור השנה בנפרד מארץ ישראל, נחשב כעבודת עבודה זרה) ובתגובה כל העם בכו ואמרו "חס ושלום! יש לנו חלק באלהי ישראל".
כדי לחזק את דברי השליחים מארץ ישראל שלחו החכמים אגרות לתנאים הבבליים רבי נתן ורבי יצחק ובקשו מהם לעזור לשליחים. ואכן קם רבי יצחק ואמר "כתוב בתורה אלה מועדי חנניה בן אחי רבי יהושע" וכל העם אמרו לו הרי כתוב "אלה מועדי ה'" וענה להם שנכון שאין כזה פסוק אבל לפי מעשיהם אמור להיות כתוב כך. ורבי נתן המשיך ואמר "כתוב בתורה מנהר פקוד תצא תורה" וכל העם אמרו לו הרי כתוב "מציון תצא תורה" וענה להם שנכון שאין כזה פסוק אבל לפי מעשיהם אמור להיות כתוב כך.
כשראה חנניה שהעם השתכנע מהשליחים ומר' יצחק ורבי נתן הלך לרבי יהודה בן בתירא השני שהתגורר בעיר נציבין וטען לו שהוא לא יודע האם חכמי ארץ ישראל בקיאים בדיני העיבור כמוהו ולכן הוא חושש לוותר על סמכות עיבור השנים, ורבי יהודה בן בתירא ענה לו שהוא יודע שהם בקיאים בעיבור. כששמע חנניה את דבריו, השתכנע והחל לרכוב על סוס בין הקהילות השונות כדי לשכנעם להקשיב לעיבור השנה של חכמי ארץ ישראל.
לקריאה נוספת

י. אנגל, ר' חנניה בן אחי ר' יהושע בן חנניה, ספר היובל לרבי יהודה ליב הכהן פישמן, ע' מג-מה, ירושלים תרפ"ו.
יהדות קנדה

אחוז היהודים באוכלוסייה הכללית לפי פרובינציות, לפי מפקד אוכלוסין של קנדה העדכני לשנת 2001
יהדות קנדה היא כיום הקהילה היהודית הרביעית בגודלה בעולם, אחרי ישראל, ארצות הברית וצרפת, ורוב היהודים מתגוררים באזורים המטרופוליני של טורונטו. עם קהילות יהודיות משמעותיות גם במונטיראול וונקובר. יהודים החלו להגיע לקנדה החל מהמחצית השנייה של המאה ה-18, כשעיקר ההגירה התגברה במאה ה-19, מכיוונים כגון מזרח אירופה. כבר מההתחלה ככל הידוע, היהודים בקנדה זכו לשוויון זכויות מלא.
נכון ל-2022, יש בקנדה כמעט 400 אלף יהודים (כשעשרות אלפים מהם, הם ישראלים שהיגרו לקנדה מישראל).
היסטוריה

ראשית ההתיישבות היהודית בקנדה הייתה עם סיים מלחמת הצרפתים והאינדיאנים ב-1763, בניצחון בריטי על הצרפתים. ראשוני היהודים היו צאצאי יהדות ספרד ופורטוגל. עם זאת בשנת 1871 היו בקנדה רק כ-1,250 יהודים. גלי ההגירה של יהודים לקנדה החלו בסוף המאה ה-19, מגרמניה וממזרח אירופה, יהודים שראו במדינה החדשה יעד מועדף בו יוכלו לחיות בחופש ושוויון. רוב היהודים התיישבו במונטריאול, בטורונטו ובעיר ויניפג. כך היו בקנדה 2,456 יהודים ב-1881, בערך 3,000 ב-1887, 16,401 ב-1901 (0.13% מהאוכלוסייה), 74,564 ב-1911 (1.03%), 125,197 ב-1921 (1.42%), 155,614 ב-1931 (1.5%), 168,585 ב-1941 (1.5%) ו-204,836 (1.5%) ב-1951. ב-1929 הטילה ממשלת קנדה הגבלות על כניסת מהגרים, ובשנות השלושים נכנסו לקנדה 10,000 יהודים. עוד 2,000 נוספים, מגרמניה ואוסטריה, הורשו להיכנס ב-1940, אלא שהם נכלאו משך כשנה, כ"נתיני אויב". ב-1947 נכנסו לקנדה כ-20,000 פליטי שואה[דרוש מקור].
לאחר קשיים התחלתיים, רוב יהודי קנדה השתייכו לקראת אמצע המאה ה-20 למעמד העירוני הבינוני, ורבים מהם הגיעו למעמד גבוה, כלכלית, חברתית והשכלתית היו אף שהשתלבו בחברה כחברי פרלמנט, אנשי עסקים מצליחים, עורכי עיתונים וכיוצא בזה. הארגון המייצג הראשי של יהודי קנדה היה Canadian Jewish Congress.
מבחינה פוליטית, לא הגיעו יהודי קנדה לעוצמה שהגיעו אליה יהודי ארצות הברית. עוד נבדלו יהודי קנדה מיהודי ארצות הברית בכך שאחוז גבוה יותר מהם השתייכו לזרם האורתודוקסי ביהדות, וגם אלה שנטו לזרמים אחרים - כמו הקונסרבטיבים והרפורמים - היו בדרך כלל, יותר מסורתיים מעמיתיהם האמריקניים. המבנה הפלורליסטי של החברה בקנדה, תרם לשימור היהדות בצורתה המסורתית יותר, בהיעדר יחסי של לחצים לטמיעה בחברת רוב, או להשתלבות ב"כור היתוך", אם כי הם לא נעדרו לגמרי. כן תרם לכך העיתוי המאוחר, יחסית לארצות הברית, של ההגירה לקנדה.
היסטוריה > מביטויי אפליה לקבלה חברתית

מצבם של היהודים בצפון-אמריקה בכלל, ובקנדה בפרט, בשנות העשרים והשלושים היה טוב בהרבה מאשר זה של היהודים באירופה באותה תקופה. התבססותה של הדמוקרטיה בקנדה הבטיחה כי היהודים נהנו משוויון זכויות על פי חוק.
עם זאת בקרב חוגים רדיקלים בימין הקיצוני, בעיקר בקוויבק, נשמעו קולות שיצאו נגד היהודים. בין שתי מלחמות העולם סבלו היהודים מאנטישמיות ומתופעות של אפליה, בעיקר, בפרובינציה זו. בחוגים רדיקלים זיהו את היהודים הן עם הקומוניסטים שעלו לא-מכבר לשלטון בברית המועצות, כאשר כמה ממנהיגיהם היו אכן ממוצא יהודי, ונפוץ החשש מהתפשטות משטרם לארצות אחרות - מצד אחד, הן עם "הבנקאות העולמית" - מצד שני. בשנות העשרים בלטה האנטישמיות בקרב תומכי הימין הקיצוני בין דוברי הצרפתית בקוויבק, כאשר הסמן הקיצוני היה השבועון הקתולי Le Croix שב-1924 קרא להיפטר מהיהודים, ולהחרימם. גם L'action Catholique, שפנה לכמרים קתוליים דוברי צרפתית, הלך בדרכים דומות. שבועונים אחרים פרסמו קריקטורות אנטישמיות. בערך באותה תקופה התארגן בקרב אותם חוגים מסע להחרמת עסקים יהודיים. אך נראה שברמת חיי היום-יום של היהודים לא ניכר הדבר ביותר.
בשנות השלושים, הרבה בשל השפעת הנאצים בגרמניה, גאו אף יותר גלי האנטישמיות, בהם בלטה תנועת Jean Canada (קנדה הצעירה), בקרב דוברי הצרפתית. היו בנוסף, גם בקרב קבוצות קטנות של תומכי הימין הקיצוני בין דוברי האנגלית, תופעות של מצעדים של קבוצות דמויות פלוגות-סער פשיסטיות ולעיתים תקריות אלימות על רקע אנטישמי, פגיעה בבתי-כנסת וכיוצא בזה. דוברי האנגלית שבין הקנדים נחשפו גם לתעמולה אנטישמית מארצות הברית, במיוחד זו שנפוצה בחלקיה הצפוניים הסמוכים לגבול קנדה, כמו למשל לדירבורן אינדיפנדנט (Dearborn Independent) של הנרי פורד, בשנות ה-20, שנים שבהן שלח הקו קלקס קלאן (Ku Klux Klan) זרועות גם לקנדה, ולשידוריו של האנטישמי האמריקני צ'ארלס קוגלין (Coughlin) בשנות ה-30, שמרכז פעילותם היה במישיגן. תופעות אחרות היו הגבלות ואפליה בקבלת יהודים לאוניברסיטאות, למקומות עבודה ומניעת מגוריהם באזורים מסוימים, אי-קבלתם למועדונים פרטיים, לקבוצות ספורט וכיוצא בזה. הקונגרס היהודי-קנדי נאבק בגילויי האנטישמיות. לאווירה המתוארת הייתה השפעה שלילית באשר להיתרי הגירת יהודים לקנדה, בתקופה בה היתרים אלה נדרשו ביותר להצלת יהודי מזרח ומרכז אירופה, כאשר גם החוקים והתקנות הקיימים זכו לעיתים לפירוש לחומרה. בשנות השלושים קלטה קנדה כ-4,000 מיהודי אירופה.
עם כל הנאמר, האנטישמיות בקנדה לא חרגה לממדים שמעבר לאי-נוחות והרגשה כללית רעה עבור היהודים, ומעשית פגעה בהם רק מעט מאוד. כל זאת באווירה של משבר כלכלי עמוק בחלק גדול מן הזמן, וכאשר גם מיעוטים אחרים סבלו מתופעות של אפליה.
לאחר המלחמה, עם הבנת גודל ממדי השואה באירופה חל שינוי לטובה ביחס ליהודים. האנטישמיות הפכה למוקצית מחמת מיאוס, ונפתחו שערי ההגירה ליהודים פליטי השואה מאירופה. התבססותה של תודעה רב-תרבותית בקנדה החל משנות השישים של המאה חיזקה את ביטויי הסובלנות והפתיחות בחברה.
בשנת 1939 חיו בקנדה 166,000 אלף יהודים, בעיקר בערים, מונטריאול בו חיו 57,000 יהודים וטורונטו בו היו 46,000 יהודים.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה ואחריה

כ-17,000 יהודים שרתו בצבא הקנדי, על כל זרועותיו, 16,441 גברים ו-279 נשים. עוד 163 יהודים קנדים שרתו בצבאות אחרים של בעלות הברית. 5,889 מן המתגייסים שרתו בחיל-האוויר. 596 שרתו בצי ו-10,235 בצבא. הקונגרס היהודי קיים מאמצים רבים ככל שביכולתו כדי לעודד יהודים הכשירים לשירות להתגייס. מאמץ זה נדרש כיוון שהשירות באירופה היה התנדבותי. 429 יהודים נהרגו בקרבות.
בעת מלחמת העולם השנייה, עם הגיע הידיעות על גורל יהדות אירופה, ואחריה, גברה המגמה של התחזקות התנועה הציונית, שהחלה עוד קודם. בין היתר, גדל היקף גיוס התרומות, גברו המאמצים להשפיע ככל שניתן, באמצעות גיוס פוליטיקאים ובאמצעות יחסי-ציבור, כנגד הספר הלבן שהגביל מאוד את אפשרות הגעתם של פליטי השואה לא"י. גברו המאמצים לגייס לעזרת הציונות גם אישים לא-יהודים, והדבר נעזר באהדה-מלכתחילה לציונות שרווחה בציבור הקנדי ושגברה לאחר תום המלחמה. אלה שההצלחה בכך הייתה מוגבלת בשל היות קנדה חלק מהאימפריה הבריטית. בעת המלחמה נעשה כל זאת במקביל למאמצי הצלה, ככל שניתן, של יהודים באירופה. בנוסף, ניכרה העמקה של הפעילות הציונית, למשל, נפתחו מספר מחנות הכשרה עבור התנועות החלוציות, כמו גם מחנות קיץ עבור התנועות הפחות-חלוציות והתחזקה המגמה האידאולוגית והמגשימה, אם כי כל זה לא התבטא בכמות עולים משמעותית. בזמן מלחמת העצמאות סייעה יהדות קנדה לישראל במשלוח ציוד, ותרומות, ובכ-250 מתנדבים שהצטרפו לצה"ל (כמעט כולם יהודים) במסגרת מח"ל.
גל הגירה גדול של יהודים הגיע למדינה לאחר השואה. בשנות החמישים נוספו אליהם יהודים מצפון-אפריקה שהגיעו בעיקר לקוויבק דוברת הצרפתית. בשנות השבעים, בעקבות עליית התנועה הבדלנית בקוויבק, עברו יהודים רבים ממונטריאול לטורונטו.
היסטוריה > במאה ה-21

יהדות קנדה מגוונת מבחינת אופייה. יש בה אורתודוקסים, קונסרבטיבים, רפורמים וחילונים. היא מקיימת מגוון של מוסדות קהילתיים ביניהם בתי-ספר יומיים, בתי ספר של יום ראשון, ספריות ומוסדות תרבות ואמנות. בין השנים 1990–2000 גדלה יהדות קנדה ב-15%, ברובה מהגירה מחבר המדינות ומישראל. הקהילה היהודית בטורונטו היא הגדולה בקנדה וכוללת כ-200,000 יהודים (רובם מתגוררים בצפון העיר) ואחריה מונטריאול שבה כ-90,000 יהודים. בוונקובר מתגוררים כ-25,000 יהודים, בוויניפג 12,500, אוטווה 11,000 ו-6,500 בקלגארי.
על פי מחקרי אוכלוסין, הזרם היהודי הגדול בקנדה הוא זה של היהדות הקונסרבטיבית עם 30–37 אחוז מיהדות קנדה, לאחר מכן היהדות האורתודוקסית עם 14–22 אחוזים, ולבסוף היהדות הרפורמית עם כ-5 אחוז. שאר היהודים אינם מזדהים עם אחד מהזרמים.
בקנדה ישנם ריכוזים גדולים של יהודים חרדים. במונטריאול מתגוררות אלפי משפחות בשתי שכונות עיקריות, רובם משתייכות לזרם הליטאי-מודרני. רב הקהילה החרדית הוא הרב יונתן בנימין וייס. הקהילות החסידיות הן חסידות בעלז המונה כמה מאות חסידים, חסידות סאטמר (על שני פלגיה), חסידות ויז'ניץ (על שני פלגיה) וחסידות ויז'ניץ מונסי, חסידות באבוב (על שני פלגיה), חסידות סקווירא, חסידות חב"ד, חסידות קלויזנבורג וחסידות טאש.[דרוש מקור] לחלק מהקהילות ישנם גופי כשרות ומערכות שחיטה.
בסמוך למונטריאול, קיימת קרייה חסידית של חסידות טאש ובה מרכז החסידות.
בטורונטו ישנה קהילה גדולה, אף היא רובה ליטאית, ומיעוטה מחסידי באבוב וחסידי חב"ד וחסידים אחרים.
בין השנים 1950 ל-1990 היגרו יהודים רבים מארצות ערב והמזרח התיכון לקנדה. נכון ל-2011 מתגוררים במונטריאול 22,225 יהודים ספרדים ובטורונטו 9,245 יהודים ספרדים, כאשר היתר מפוזרים ברחבי המדינה.
נכון ל-2016 כמעט 70% מהתושבים היהודים עומדים לצדה של ישראל. יש ארגונים יהודים-קנדיים התומכים בישראל מבחינת הסברה ולכלכלה של ישראל, בין היתר הליגה להגנה יהודית קנדית.[דרוש מקור]
ישראלים בקנדה

בקנדה חיים לפי מפקד אוכלוסין שנערך ב-2021 כ-35 אלף ישראלים, מרביתם בעיר טורונטו וסביבותיה. הגירה לקנדה של ישראלים התגברה החל משנות השבעים של המאה ה-20, בעקבות שינוי חוקי ההגירה שאפשרו למשפחות צעירות ומשכילות, לקבל ויזת הגירה למדינה. בעשורים הראשונים של המאה ה-21 היגרו לקנדה מדי שנה כ-2000–3000 ישראלים. הרפורמה המשפטית בישראל, ומלחמת חרבות ברזל, לצד הקלות היחסית שבה ניתן להשיג אשרת שהייה למגורים במדינה, הביאה לעלייה חדה במספר הישראלים שהיגרו לקנדה.
ישראלים-קנדים בולטים שפעלו רבות בתחומי עיסוקם, הן בקנדה והן בישראל, הם האדריכל משה ספדיה, ובעל ההון והיזם, דוד עזריאלי.
יהודים מפורסמים

לאונרד כהן - זמר, מלחין ומשורר.
מרדכי ריצ'לר - סופר. מחבר "המירוץ לצמרת של דודי קרביץ'".
אירווינג לייטון - משורר. מועמד לפרס נובל לספרות.
בורה לסקין - משפטן. נשיא בית-המשפט העליון של קנדה בשנים 1973–1984.
ארוין קוטלר - חבר פרלמנט. שר המשפטים לשעבר.
מוריס פיש - שופט בית המשפט העליון של קנדה משנת 2003.
בן דונקלמן - מפקד חטיבה 7 במלחמת העצמאות.
סם כץ - ראש עיריית ויניפג בשנים 2004–2014.
סת' רוגן - שחקן קולנוע, קומיקאי, תסריטאי ומפיק.
מיטשל גולדהאר - בעליה של מכבי תל אביב בכדורגל
נעמי קליין - עיתונאית, סופרת וחוקרת תרבות.
סול בלו - סופר וחתן פרס נובל לספרות.
ויליאם שאטנר - שחקן בסדרה מסע בין כוכבים.
דייוויד לוי - אסטרונום.
פנחס הירשפרונג - היה הרב הראשי של מונטריאול
נחום אליעזר רבינוביץ' - היה רב קנדי - ישראלי, ראש ישיבת ההסדר "ברכת משה"
דרייק (מוזיקאי) - ראפר, מפיק מוזיקלי ושחקן.
יוג'ין לוי – שחקן.
משפחת רייכמן - פילנתרופים.
לורן גרין (אנ') – שחקן.
אל וקסמן (אנ') – שחקן.
הארווי אטקין (אנ') – שחקן.
אשלי וקסמן בקשי - יוטיוברית.
יערה זקס - השרה הישראלית הראשונה בממשלת קנדה.
לארי די. מן (אנ') – שחקן.
סלינה רובינסון - שרה בממשלת קולומביה הבריטית בשנים 2020-2024.
הארי זלצמן - מפיק תיאטרון וקולנוע.
ראו גם

יחסי ישראל–קנדה
מלגת מנהיגי שוליך
לקריאה נוספת

שמעוני, גדעון. יהדות קנדה בפרספקטיבה השוואתית. גשר. תש"ם 1980. עמ' 82 - 87.
בנימין גשור, מתנדבי חוץ לארץ (מח"ל) מצפון אמריקה במלחמת העצמאות. עבודת דוקטורט בהנחיית פרופ' אלי לדרהנדלר. המכון ליהדות זמננו, האוניברסיטה העברית, ירושלים, 2009.
בן דונקלמן, נאמנות כפולה. הוצאת שוקן, ירושלים, 1977. מאנגלית: Dunkelman, Ben. Dual Allegiance: an Autobiograpy. Crown Publishers, New York. 1976.
Bercuson. David Jay. The Secret Army. Toronto: Lester & Orpen Dennys. 1983.
Canadian Jewish Congress. Canadian Jews in World War II. Part I: Decorations. Montreal 1947.
Canadian Jewish Congress. Canadian Jews in World War II. Part II: Casualties. Montreal 1948.
Tulchinsky. Gerald J. J. Branching Out: The Transformation of the Canadian Jewish community. Toronto & NYC. 1998
Weiss Jeffrey & Craig. I Am My Brother's Keeper: American Volunteers in Israel's War of Independence 1947 - 1949. Schiffer Military History. Atglen, Pa. 1998.
הערות שוליים

↑  Jewish Population Rises to 15.3 Million Worldwide, with Over 7 Million Residing in Israel, אתר הסוכנות היהודית באנגלית, ‏25 בספטמבר 2022
1 2  מחיי היהודים בקאנאדה, הארץ, 14 באוגוסט 1939
↑  Fedaration CJA, 2011 National Survey, עמ' 5-7
↑  Ethnic or cultural origin, הלשכה הקנדית לסטטיסטיקה
↑   לימור שמואל פרידמן, "אני מרגיש כמו פליט, לא מהגר": מספר הישראלים שעברו לקנדה זינק בחדות מפרוץ המלחמה, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536730605171  LCCN: sh87007101 
כרזת גיוס קנדית מתקופת מלחמת העולם הראשונה, הכתובה ביידיש וקוראת לגיוס יהודים לצבא. בכרזה נראה חייל המסיר את כבליו של יהודי, האומר "שחררו מעליי את כבליי והפכתי לבן חורין, כעת אסייע לשחרורם של האחרים".
חגיגת יום העצמאות של ישראל בטורונטו, 2010
יוחנן העשרים ושלושה

ערך זה עוסק באפיפיור יוחנן העשרים ושלושה. אם התכוונתם לאנטי-אפיפיור, ראו .
סמלו של יוחנן העשרים ושלושה
פסלו של האפיפיור יוחנן ה-23, בפורטו וירו, שליד ונציה, צפון איטליה
פסלו של האפיפיור יוחנן ה-23, בחזית כנסיית סנט אנטוניוס מפדובה באיסטנבול
אנג'לו ג'וזפה רונקלי (באיטלקית: Angelo Giuseppe Roncalli), או בשם הכהונה שלו יוחנן העשרים ושלושה (בלטינית: Ioannes XXIII,‏ 25 בנובמבר 1881 – 3 ביוני 1963) כיהן כאפיפיור ה-261 במשך כחמש שנים, בין 1958 ל-1963. במהלך מלחמת העולם השנייה כיהן כנונציו (שליח אפיפיורי) בטורקיה וביוון והציל אלפי יהודים מהשמדה. ביוזמתו התחולל מהפך לחיוב ביחס הכנסייה הקתולית ליהדות, לעם היהודי, ובחלוף השנים גם כלפי מדינת ישראל כפי שנוסח בכתב בנוסטרה אטאטה שפרסמה ועידת הוותיקן השנייה.
קורות חיים

רונקלי נולד ב-1881 בכפר סוטו איל מונטה (Sotto il Monte), בדוכסות ברגמו (Bergamo) (כיום מחוז לומברדיה), שבצפון איטליה. הוא היה הילד ה-4 מתוך 14 ילדיה של משפחת אריסים ענייה, שגרה באותו בית עם משפחת קרובים נוספת. בגיל 11 החל ללמוד בסמינר קתולי וב-1904, בגיל 23 הוסמך ככומר. ב-1915 גויס לצבא האיטלקי ושירת עד סוף מלחמת העולם הראשונה ככומר בחיל הרפואה, בדרגת סמל. לאחר המלחמה התקדם בסולם הדרגות הכנסייתי, ב-1925 מונה על ידי האפיפיור דאז פיוס ה-11 לבישוף וב-1935 מונה לנונציו - שגריר מטעם האפיפיור לטורקיה ויוון, משרה בה שירת עד 1944, עת הועבר לצרפת.
ב-1953 הועלה רונקלי על ידי פיוס ה-12 לדרגת קרדינל ולאחר מותו של פיוס ה-12, ב-1958, הוא נבחר לאפיפיור ה-261, בגיל 77.
בשנת 1962 כינס יוחנן ה-23 את הבישופים של הכנסייה, המכהנים במדינות שונות בעולם, כדי לדון בדרכה של הכנסייה בעידן המודרני. אספה זו, שעבודתה השתרעה על פני שלוש שנים, ידועה בשם "מועצת הוותיקן השנייה". הוא מת טרם סיומה, כחודשיים לאחר סיום האיגרת הסופית שלו.
יחסו ליהדות

רונקלי היה שליח הוותיקן לטורקיה ויוון בזמן השואה ופעל בדרכים שונות להציל אלפי יהודים. בין השאר הוא הציל ממלתעות הנאצים וסייעניהם בסלובקיה מספר רב של ילדים יהודים ומנע גירוש יהודים ממחנה הריכוז סרד שבדרום סלובקיה, למחנות ההשמדה בפולין. הוא הציל יהודים וסרבים כאחד, ממחנה הריכוז הקרואטי יאסנובאץ. סייע לבריחת חלק מיהודי טרנסניסטריה שברומניה ולאחר מכן לחץ על שלטונות המנדט הבריטי לקבל ילדים יהודים שהגיעו משם לאיסטנבול על סיפונה של אניית פליטים. פעל מול בוריס השלישי, מלך בולגריה למען יהודי בולגריה. סייע להצלת יהודים הונגרים על ידי תעודות שהעידו על כך שהמירו כביכול את דתם לנצרות. ולבסוף, הוא לחץ בוותיקן על האפיפיור פיוס ה-12 לסייע להצלת יהודי איטליה.
לאחר המלחמה רונקלי עשה כל שביכולתו כדי להשפיע על מדינות קתוליות לתמוך בהקמתה של מדינת ישראל.
עם מינויו לכס הקדוש ב-1958, אירח יוחנן ה-23 משלחת של מנהיגי יהדות ארצות הברית בוותיקן, תוך שהוא מקבל אותם במילים: "אני יוסף אחיכם" (כדברי יוסף בן יעקב אבינו לאחיו במצרים. גם שמו היה יוסף - ג'וזפה). בעקבות אמרה זו הופק ב-2001 על ידי "המועצה לשיתוף פעולה בין דתי בישראל" ו"המועצה של הבישופים הקתולים בארצות הברית", סרט בשם זה, המתאר את יחסי היהדות והנצרות לאורך ההיסטוריה.
אירוע מיוחד אחר, אירע סמוך לאחר כניסתו לתפקיד, תוך כדי תפילות "יום שישי הטוב" בוותיקן. אחד המשתתפים, קרא ליהודים, על פי הכתוב בתפילה דאז, "perfidis", שמשמעותו בלטינית "חסרי אמונה", אבל צלצולו דומה למילה האנגלית "perfidious" - "בוגדנים". האפיפיור החדש עצר את הטקס וחזר על התפילה מתחילתה, תוך השמטת המילה הזו ובמאי 1959 הורה על השמטתה מהתפילה באופן רשמי. בתור האפיפיור יוחנן ה–23 הוא דאג לתקן את סידור התפילות של הכנסייה ולהוציא מתוכו כל מילת גנאי כלפי היהודים.
בכנס הבישופים המיוחד "מועצת הוותיקן השנייה", שהחל ב-1962, אחד הנושאים שהעלה יוחנן ה-23 היה יחס הכנסייה ליהדות וליהודים באופן כללי. המסמך שיצא בסופו של דבר מהמועצה הזו, והתייחס לדתות האחרות ובפרט ליהדות, ידוע בשם הלטיני "נוסטרה אטאטה" ("בעתותינו אנו"). מסמך זה, שהתפרסם אמנם רק לאחר מותו, חולל מהפכה ביחסה של הנצרות ליהודים. לראשונה התפרסמה בו הצהרה שפסלה כל טענה שיש לראות את העם היהודי כאשם במותו של ישו. כמו כן, דחתה הצהרת ה”נוסטרה אטאטה” את התפישה שהיהודים נדחו על ידי האל ושהכנסייה באה כדי לתפוס את מקומם. המסמך גינה בצורה נחרצת כל גילוי של אנטישמיות.
יחסו זכה להוקרה מהעם היהודי, והראשון לציון הרב יצחק ניסים נשא אחריו הספד שכותרתו: "אבידה המצערת את כל שוחרי השלום ואהבת האדם, הודעה עם היוודע דבר פטירתו של האפיפיור יוחנן ה-23".
לאחר מותו

ב-3 בספטמבר 2000 הוכרז יוחנן ה-23 כמבורך, יחד עם האפיפיור פיוס התשיעי, והפך בכך לאפיפיור הראשון מאז פיוס העשירי שכובד בצורה זו. יום הציון שלו בלוח הקדושים והחגיגות הקתולי הוא 11 באוקטובר, יום פתיחת "מועצת הוותיקן השנייה" ולא 3 ביוני, יום מותו, כמקובל. גם בכנסייה הלותרנית של אמריקה (ב-3 ביוני) ובכנסייה האנגליקנית של קנדה (ב-4 ביוני) מציינים את היותו מבורך.
במטרה להכיר בפועלו לשיפור הקשר בין היהודים והיהדות לבין הנוצרים והנצרות הוקמה בישראל ועדה ציבורית מיוחדת, אשר בין השאר ארגנה ב-29 באפריל 2013 יחד עם "יד ושם" כנס מיוחד בירושלים לציון יום השנה החמישים למותו.
ב-27 באפריל 2014 הועלה יוחנן ה-23 לדרגת קדוש יחד עם האפיפיור יוחנן פאולוס השני. הכרזתם של שני האפיפיורים לשעבר כקדושים נעשתה בטקס בהשתתפות 800 אלף צופים ובנוכחותם של שני אפיפיורים – פרנציסקוס, האב המכהן, וקודמו, האפיפיור בנדיקטוס ה-16 (שפרש שנה קודם).
הערות שוליים

↑  דינה פורת, כרמה בן יוחנן ורות בראודה, עורכות, בעת הזאת: מסמכים ומחקרים על הכנסייה הקתולית והיהודים לנוכח השואה ובעקבותיה, ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב ע"ש חיים רובין, 2015
↑  "Pope John XXIII and the Jews", אוגוסט 2004, באתר קרן ראול ואלנברג הבינלאומית
↑  "עיריית אשדוד נענית ליוזמה של הקרן הבינלאומית ע"ש ראול וולנברג להנציח את זכרו של האפיפיור יוחנן (אנג'לו רונקלי) העשרים ושלושה", 10 ביוני 2013, באתר אשדודנט
↑  "Pope John XXIII", באתר Jewish Virtual Library
↑  Pope Paul VI, [http://www.vatican.va/archive/hist_councils/ii_vatican_council/documents/vat-ii_decl_19651028_nostra-aetate_en.html Declaration on the relation
of the Church to Non-Christian Religions  NOSTRA AETATE], VATICAN, ‏October 28th 1965 (באנגלית)
↑  לדור ולדורות, כרך א, עמ' תלט, ירושלים תשע"ג
↑  על הכנס(הקישור אינו פעיל, 20.2.2025), באתר "יד ושם"
↑  "Popes set for historic Vatican saints ceremony". BBC News. 27 באפריל 2014. נבדק ב-27 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: פיוס השנים עשר | אפיפיור (רשימת האפיפיורים) | הבא: פאולוס השישי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263564505171  PLWABN: 9810566617005606  BIBSYS: 90654607  BNE: XX1721425  BnF: cb118866322 (data)  CANTIC: a10106789  GND: 118557920  ICCU: CFIV016383  ISNI: 0000 0004 3433 6979  LCCN: n79018752  LNB: 000024549  MusicBrainz: d39663e2-360b-44ea-81a2-2829539d72e4  NARA: 10581154  NDL: 00444720  NKC: jn19990210303  NLA: 35247143  NLG: 98797  NLK: KAC2018J0356  NSK: 000033655  NTA: 068354916  RERO: 02-A000094915  SELIBR: 191698  SNAC: w6mc950p  SUDOC: 02746931X  TePapa: 67521  Trove: 880929  ULAN: 500356830  VcBA: 495/40488  VIAF: 62340644   WorldCat (עם VIAF): 62340644
1976 בטלוויזיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1976  בטלוויזיה |  |
< · 1974 · 1975 — 1976 — 1977 · 1978 · >
כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-20 · כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-21 · פורטל הטלוויזיה
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1976 ונוגעים לעולם הטלוויזיה.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
3 באפריל – תחרות האירוויזיון התקיימה בהאג שבהולנד. בתחרות זכתה הממלכה המאוחדת, עם השיר "Save Your Kisses for Me" ("שמרי נשיקותייך עבורי") בביצוע להקת הפופ הבריטית אחוות האדם.
1 ביולי – רשת הטלוויזיה שואוטיים מתחילה את שידוריה בארצות הברית.
9 בספטמבר – חברת JVC מוציאה לשווקים לראשונה נגני וידאו וקלטות וידאו בפורמט VHS. בהמשך הופך סטנדרט זה לסטנדרט המוביל במערכות וידאו ביתיות לאחר שמצליח לגבור על הפורמט המתחרה (הבטאמקס (אנ') של חברת סוני) ושולט בשוק הווידאו הביתי שליטה כמעט מוחלטת עד להצגת תקליטורי ה-DVD.
סדרות ותוכניות טלוויזיה חדשות ב-1976

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות האמריקאיות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בארצות הברית במהלך שנת 1976. תאריך העלייה לשידור שמצוין בטבלה מתייחס לתאריך בו הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה אמריקאיות ששודרו בארצות הברית לראשונה בשנה זו, ראו קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1976.
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה | סוגה | רשת השידור המקורית | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 בינואר | האישה הביונית | מדע בדיוני, פעולה, הרפתקאות, דרמה, גיבורי-על | ABC | ספין אוף לסדרה "האיש השווה מיליונים" |
| 27 בינואר | לוורן ושירלי | קומדיית מצבים | ABC | ספין אוף לסדרה "ימים מאושרים" |
| 12 ביולי | Family Feud (אנ') | שעשועון | ABC |  |
| 20 בספטמבר | החבובות | בובות, תוכנית מערכונים, קומדיה, הומור סוריאליסטי | סינדיקציה |  |
| 22 בספטמבר | המלאכיות של צ'רלי | פעולה, פשע, דרמה, מסתורין | ABC |  |
סדרות חדשות ששודרו ב-1976 ברשתות הטלוויזיה האמריקניות בשעות הפריים טיים
צוות השחקניות הראשי בתוכנית "המלאכיות של צ'רלי"
ג'ים הנסון והחבובות מהתוכנית "החבובות"
צוות השחקניות הראשי בתוכנית "לוורן ושירלי"
| תאריך התחלה | תאריך עלייה לשידור | סוגה | ערוץ שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- |
| 13 במאי | עלי כותרת | תוכנית אירוח | הטלוויזיה הישראלית |
| 27 באוקטובר | רגע עם דודלי | תוכנית ילדים | הטלוויזיה החינוכית הישראלית |
|  | מה פתאום? | תוכנית ילדים | הטלוויזיה החינוכית הישראלית |
|  | מבט שני | תוכנית תחקירים עיתונאיים | הטלוויזיה הישראלית |
|  | הילדים משכונת חיים | תוכנית ילדים | הטלוויזיה החינוכית הישראלית |
| תאריך התחלה | שם התוכנית | סוגה | ארץ מקור | ערוץ שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 בינואר | האקלברי פין | אנימה, הרפתקאות, קודומו | יפן | Fuji TV |
| 4 בינואר | הלב | אנימה, הרפתקאות, דרמה היסטורית | יפן | Fuji TV |
| 27 באפריל | פינוקיו | אנימה, פנטזיה, קודומו | יפן | TV Asahi |
| 4 בספטמבר | הדוכסית מרחוב דיוק | דרמה | הממלכה המאוחדת | BBC One |
סדרות ותוכניות בולטות שבוטלו או הסתיימו ב-1976

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פרסים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

| שנים בטלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.