stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישראל פינקלשטיין
תרומה מחקרית > התהוות ישראל הקדום

התאוריות הקלאסיות על ראשית ישראל תיארו אירוע חד-פעמי, יוצא דופן בהיסטוריה של האזור, אך פינקלשטיין הציע שהיה זה תהליך ארוך ומעגלי. הוא הראה שגל ההתיישבות בחבלי ההר בתקופת הברזל א (1150–950 לפנה"ס לערך) היה השלב האחרון בסדרת התפתחויות דמוגרפיות כאלה – הראשונה התרחשה בתקופת הברונזה הקדומה והשנייה בברונזה התיכונה. בתקופות שבין הגלים האלה הייתה פעילות התיישבותית דלה. התנודות האלה, לדעתו של פינקלשטיין, מייצגות שינויים ברצף שבין התיישבות קבע לנוודות פסטורלית, שנגרמו כתוצאה מדינמיקות כלכליות-חברתיות ופוליטיות. משום כך חלק ניכר מן האנשים שהתיישבו בחבלי ההר בראשית תקופת הברזל היו נוודים-פסטורליים מקומיים; אחרים היו יושבי קבע ממקומות אחרים, שעברו להרים לאחר התמוטטות החברה של תקופת הברונזה בעקבות תקופה ארוכה של יובש בסביבות 1250–1100 לפנה"ס ונסיגת מצרים מכנען במחצית השנייה של המאה ה-12 לפנה"ס. הקבוצות האלה יצרו לבסוף את הממלכה הצפונית של ישראל ואת ממלכת יהודה, ולפיכך ניתן לכנות אותם "ישראלים" כבר בראשית תהליך ההתיישבות שלהם. אותו הדבר ניתן לומר על תהליך ההתיישבות בן אותו הזמן בעבר הירדן ובמערב סוריה, שהביא להיווצרותן של מואב, עמון והממלכות הארמיות.
פינקלשטיין מתייחס לתיאור המקראי של כיבוש כנען בספר יהושע כחיבור אידאולוגי של המחבר הדויטרונומיסטי בשלהי המאה ה-7 לפנה"ס, שתיאר את "הכיבוש העתידי" של המלך יאשיהו מיהודה ולא אירוע היסטורי בסוף תקופת הברונזה. הוא הציע שהתיאור המקורי של הכיבוש הגיע מממלכת ישראל הצפונית כבר במאה השמינית לפנה"ס, והושפע מזיכרונות הזעזועים שפקדו את החבלים הנמוכים בסוף תקופת הברזל א (המאה ה-10 לפנה"ס) ולא אלו של סוף תקופת הברונזה (שלהי המאה ה-12 לפנה"ס).
תרומה מחקרית > הכרונולוגיה הנמוכה

עד שנות התשעים של המאה ה-20 הייתה הכרונולוגיה של תקופת הברזל בלבנט מעוגנת בתיאור המקראי של הממלכה המאוחדת הגדולה של דוד ושלמה. בהתאם לכך הסתיימה תקופת הברזל א בערך בשנת 1000 לפנה"ס, ותקופת הברזל ב-1 תוארכה משנת 1000 עד למסע המלחמה של פרעה ששונק (שישק המקראי) בשנת 925 לפנה"ס בערך. שני ארמונות מתקופת הברזל ב-1 במגידו נחשבו לביטוי החומרי של האימפריה של שלמה. בעת שהתכונן לחפירות במגידו בראשית שנות התשעים הבחין פינקלשטיין בקשיים בסכמה הזאת. הקושי העיקרי היה הופעתם של מאפייני תרבות חומרית דומים בתל מגידו, בשכבה שתוארכה לימי המלך שלמה באמצע המאה העשירית לפנה"ס, ובתילים שומרון ויזרעאל, בהקשרים שתוארכו לימי שושלת בית עמרי, מלכי ישראל בראשית המאה התשיעית לפנה"ס. כדי לפתור את הקשיים האלה הציע פינקלשטיין "להנמיך" את התאריכים של שכבות תקופת הברזל בלבנט בכמה עשורים.
לפי הכרונולוגיה הנמוכה של פינקלשטיין נמשכה תקופת הברזל א עד אמצע המאה העשירית לפנה"ס, ואילו תקופת הברזל ב-1 תוארכה בין אמצע המאה העשירית לשנת 800 לפנה"ס או מעט לאחר מכן. זה מעיד שהארמונות במגידו ומאפיינים אחרים שיוחסו באופן מסורתי לזמנו של המלך שלמה – מאפיינים שמתוארכים לשלב המתקדם של תקופת הברזל ב-2 – יש לשייכם לימי שושלת בית עמרי במחצית הראשונה של המאה התשיעית לפנה"ס. ויכוח גדול החל. החל מסוף שנות התשעים התמקד הדיון בפרשנות של תיארוכי פחמן 14 לממצאים אורגניים מאתרי מפתח כמו תל רחוב ומגידו. בדיקות הפחמן-14 הציבו את המעבר מתקופת הברזל א לתקופת הברזל ב-1 באמצע המאה העשירית לפנה"ס (במקום בשנת 1000 לפנה"ס כפי שהוצע בעבר), ואת המעבר מתקופת הברזל ב-1 ל-ב2 בראשית המאה השמינית לפנה"ס (ולא בסביבות שנת 925 לפנה"ס).
פינקלשטיין עסק גם בכרונולוגיה של קרמיקה פלישתית מתקופת הברזל א. התאוריה המסורתית תיארכה את הופעת הקרמיקה הפלישתית – וכך את ההתיישבות הפלישתית במישור החוף הדרומי של הלבנט – בהתאם לעימותים בין רעמסס השלישי לבין גויי הים בראשית המאה השתים-עשרה לפנה"ס. במילים אחרות, קרמיקה פלישתית מופיעה במהלך השלב האחרון של השלטון המצרי בכנען. פינקלשטיין הציע שהקרמיקה החד-גונית מתוצרת מקומית הידועה מכמה אתרים בפלשת, שנחשבה בדרך כלל למייצגת את השלב המוקדם ביותר של ההתיישבות הפלישתית, צריכה להיות מתוארכת לתקופה שאחרי הנסיגה של מצרים מכנען בשנות השלושים של המאה השתים-עשרה לפנה"ס.
לדעתו של פינקלשטיין, התיאור המקראי של ימי דוד ושלמה הוא רב-שכבתי. הוא מקבל את מייסדי שושלת בית דוד כדמויות היסטוריות מן המאה העשירית לפנה"ס, וסובר שתיאור עליית דוד לשלטון עשוי להכיל זכרונות קדומים של פעילותו כמנהיג קבוצת עקורים (עפירו) שפעלה בשוליים הדרומיים של יהודה. עם זאת, הוא רואה בתיאור של הממלכה המאוחדת הגדולה מבנה אידאולוגי שמייצג מגמותיהם של מחברים מתקופת המלוכה המאוחרת במאה השביעית לפנה"ס, בעיקר את האידאולוגיה הכל-ישראלית מימי יאשיהו מלך יהודה. לפי השקפתו, דוד ושלמה ההיסטוריים שלטו על טריטוריה קטנה בחבל ההר הדרומי – טריטוריה שאינה שונה מאוד מזו של ירושלים בתקופת הברונזה המאוחרת. פינקלשטיין מפרש חלק ניכר מתיאור המלך שלמה במקרא כמייצג מציאות של תקופת המלוכה המאוחרת: חלקו מסוף ימי הממלכה הצפונית (למשל, ההתייחסות למגידו, לחצור ולגזר במלכים א ט ט"ו, ולאורוות, לסוסים ולמרכבות של שלמה), וחלקו מימי מנשה מלך יהודה בראשית המאה השביעית לפנה"ס, תחת שלטון אשורי (למשל, הביקור של מלכת שבא בירושלים). גם תיאור הפלשתים במקרא מייצג לדעתו את המציאות בפלשת בתקופת המלוכה המאוחרת.
תרומה מחקרית > "כנען החדשה"

בעקבות תוצאות החפירות במגידו טען פינקלשטיין שהתרבות החומרית של תקופת הברזל א בעמקים הצפוניים ממשיכה את תרבות תקופת הברונזה המאוחרת. במילים אחרות, לאחר שבסוף המאה השתים-עשרה לפנה"ס התמוטטו ערי המדינה שהיו תחת שלטון מצרים בתקופת הברונזה המאוחרת, הייתה תחייה של כמה מאותם מרכזים ועלייה של אחרים בתקופת הברזל א. הוא כינה את התופעה הזאת "כנען החדשה". בהתאם לכך, השבר הגדול בתרבות החומרית בכנען התרחש בסוף תקופת הברזל א, במאה העשירית, ולא בסוף תקופת הברונזה המאוחרת. פינקלשטיין קישר את ההרס האלים של ערי המדינה שקמו לתחייה להתפשטות של תושבי חבל ההר (ישראלים קדומים). הוא הציע שזכרונות של האירועים שהתחוללו בחבלי העמקים בשלהי תקופת הברזל א נשמרו במסורות הצפוניות על התנגשויות עם ערים כנעניות שמופיעות בסיפורי הגבורה בספר שופטים.
תרומה מחקרית > הממלכה הצפונית

פינקלשטיין עסק בכמה נושאים הקשורים לארכאולוגיה ולהיסטוריה של ממלכת ישראל. הוא הציע שיישות פוליטית טריטוריאלית ראשונה בישראל הצפונית התפתחה בבמת גבעון-בית אל בסוף תקופת הברזל א וראשית הברזל ב-1. עדות לכך, לדעתו, היא מערכת האתרים המבוצרים בני הזמן, כמו תל א-נצבה, ח'רבת דווארה, א-תל (העי) וגבעון. עדות היסטורית לקיומה של הישות הזאת נמצאת בתיאור מסע המלחמה של פרעה ששונק א לאזור הזה באמצע המאה העשירית לפנה"ס או במחצית השנייה שלה. לפי פינקלשטיין, זכרונות חיוביים של בית שאול המופיעים במקרא מייצגים את הישות הישראלית המוקדמת הזאת. הוא הציע שהיישות הישראלית הצפונית הזאת שלטה על חלק ניכר מן הטריטוריה של חבל ההר המרכזי ואף ניסתה להתפשט מערבה, אל השפלה, ולכן היא איימה על האינטרסים של השושלת המצרית ה-22 בכנען ונכבשה במהלך המסע של המלך ששונק א.
פינקלשטיין טוען שבימיה הראשונים שלטה הממלכה הצפונית (ירבעם ויורשיו) על הרי שומרון, על המורדות המערביים של הגלעד ועל אזור עמק יזרעאל. היא התפשטה צפונה במהלך שלטון בית עמרי, במחצית הראשונה של המאה התשיעית לפנה"ס, ויותר מכך בתקופת ירבעם ב, במחצית הראשונה של המאה השמינית לפנה"ס. פינקלשטיין תיאר את המאפיינים המיוחדים של "הארכיטקטורה של בית עמרי", ויחד עם צוות החפירה של מגידו עסק בנושאים שונים הקשורים לתרבות החומרית של הממלכה הצפונית, כגון תעשיית מתכת ונוהגי פולחן.
פינקלשטיין בחן גם את המסורות המקראיות הקשורות לממלכה הצפונית, כמו מחזור סיפורי יעקב בספר בראשית (מחקר שנערך יחד עם תומאס רמר), מסורת יציאת מצרים, סיפורי הגבורה בספר שופטים ושרידים של מסורות מלוכה בספרי שמואל ומלכים. הוא הציע שהמסורות הישראליות הצפוניות האלה החלו להיכתב בימי ירבעם ב (המחצית הראשונה של המאה השמינית לפנה"ס), הובאו ליהודה עם פליטים ישראלים אחרי ההשתלטות של אשור על ישראל, ושולבו אחר כך בחיבורי המקרא שנכתבו בירושלים. לדעת פינקלשטיין, הסוגה המקראית של הצגת "היסטוריה" בשירות אידאולוגיה מקראית התחילה בממלכת ישראל הצפונית במאה השמינית לפנה"ס.
תרומה מחקרית > ארכאולוגיה והיסטוריה של ירושלים

פינקלשטיין עסק לאחרונה במיקום התל הקדום של ירושלים (עם עידו קוך ועודד ליפשיץ). הדעה המקובלת היא שרכס עיר דוד הוא מקומו של היישוב המקורי בירושלים. פינקלשטיין ועמיתיו טענו שלרכס עיר דוד אין מאפיינים של תל מתקופות הברונזה והברזל, שהוא נמצא בנחיתות טופוגרפית ביחס לסביבתו, ושהעדות הארכאולוגית ברכס אינה כוללת תקופות התיישבות המתועדות במקורות טקסטואליים מהימנים. לדידם, המקום המתאים ביותר לליבה של ירושלים הקדומה הוא הר הבית. המתמך הגדול שבנה הורדוס (מתחם הר הבית) עשוי להסתיר תל בן חמישים דונם ויותר, שכמו ערי בירה אחרות בלבנט כלל הן את המתחם המלכותי, הן את רבעי המגורים. מיקום התל של ירושלים הקדומה בהר הבית פותר קשיים רבים הנוגעים לרכס עיר דוד.
לפי פינקלשטיין, יש לחלק את ההיסטוריה של ירושלים בתקופת המקרא לשלושה שלבים עיקריים: (א) עד המאה התשיעית לפנה"ס ירושלים הייתה בגבולות התל של הר הבית ושלטה על אזור קטן בחבל ההר הדרומי. לפיכך אפשר להשוות את ירושלים בימי דוד ושלמה לירושלים בתקופת אל-עמארנה במאה הארבע-עשרה לפנה"ס: היא הייתה בגודל של תל הררי טיפוסי (למשל שכם), שלטה על אזור מוגבל, ובכל זאת הייתה לה השפעה מעבר לאזור ההר; (ב) ההתפשטות הראשונה של ירושלים הייתה במאה התשיעית לפנה"ס, אולי במחצית השנייה שלה. אז גדלה העיר במידה משמעותית דרומה. ממצאים מתקופת הברזל ב-1 נחשפו מדרום למסגד אל-אקצה, מעל מעיין הגיחון ומדרום לשער האשפות של העיר העתיקה. במקביל להתפתחות הזאת התפשטה יהודה לשפלה במערב ולבקעת באר-שבע בדרום, ולראשונה הפכה לממלכה טריטוריאלית – מעבר לעיר-מדינה המוגבלת לחבל ההר הדרומי; (ג) השלב המרשים הראשון בהיסטוריה היישובית של ירושלים התחיל בשלהי המאה השמינית לפנה"ס והמשיך עד הריסתה בידי הבבלים בשנת 586 לפנה"ס. בתקופה הזו ירושלים התפשטה בצורה דרמטית וכללה את כל רכס עיר דוד ואת ה"גבעה המערבית" (היום הרובע היהודי והרובע הארמני בעיר העתיקה). התפשטות זאת התרחשה בשל הגעת פליטים ישראלים לאחר הרס הממלכה הצפונית בשנים 722–720 לפנה"ס. הקבוצות האלה הביאו איתן מאפיינים של תרבות חומרית צפונית, וחשוב יותר – את מיתוסי הייסוד, המסורות המלכותיות וסיפורי הגבורה שלהן. מסורות צפוניות אלה שולבו אחר כך בטקסט המקראי, היהודאי.
תרומה מחקרית > ירושלים ופחוות יהוד בתקופות הפרסית וההלניסטית

פינקלשטיין ציין שבתקופה הפרסית הייתה ירושלים מוגבלת לתל של הר הבית – ואפילו שם הייתה מיושבת בדלילות – ושיהודה בת התקופה הייתה גם היא מיושבת בדלילות. מכיוון שתיאור בניית חומת ירושלים בנחמיה ג מתייחס בהכרח לעיר הגדולה (המתפרסת מעבר לתל הישן של הר הבית), הוא מייצג כנראה את בניית הביצורים בידי החשמונאים.
פינקלשטיין ציין גם שאתרים רבים הנזכרים ברשימות השבים בספרי עזרא ונחמיה לא היו מיושבים בתקופה הפרסית, ולכן הוא רואה את הרשימות האלה כמייצגות את המצב הדמוגרפי בימי החשמונאים. אותו דבר תקף לדעתו גם לרשימות היחס בדברי הימים א. פינקלשטיין התבונן בדיווחים על מלכי יהודה בדברי הימים ב שאינם מופיעים בספר מלכים. הוא הסב את תשומת הלב לדמיון שבין הטקסטים האלה לבין תיאורי ההתפשטות הטריטוריאלית של החשמונאים בספר מכבים א, והציע להבין את התיאורים בדברי הימים כמייצגים את הצורך בלגיטימציה של החשמונאים. משמעות הדבר היא שלפחות דברי הימים ב מתוארך לשלהי המאה ה-2 לפנה"ס, כנראה לימי יוחנן הורקנוס.
תרומה מחקרית > הכתיבה בישראל וביהודה

שאלות ראשית הכתיבה בעברית והתפשטותה בממלכות ישראל ויהודה חשובה מאין כמוה בכל דיון בתרבות החומרית של הממלכות העבריות ובהיסטוריה של חיבור המקרא. פינקלשטיין עסק בשלושה היבטים של נושאים אלה. (א) בנימין זאס (אוניברסיטת תל אביב) והוא הציעו שיטה חדשה לתיארוך הכתובות האלפביתיות שקודמות לשנת 800 לפנה"ס. בעבר, תיארוך כתובות אלה התבסס במידה רבה על הנחות בחקר המקרא (למשל, אזכור סופרים בחצר המלוכה של דוד ושלמה בירושלים במאה ה־10 לפנה"ס). אלא שבשיקול זה יש טיעון מעגלי, כיוון שטקסטים מקראיים מאוחרים יכלו להשליך לאחור מציאות של ימי מחבריהם. לכן זאס ופינקלשטיין התרכזו בקונטקסט הארכאולוגי של הכתובות: שכבת המצאן, תאריכה היחסי של השכבה על פי כלי החרס שנמצאו בה, ותאריך מוחלט על פי תוצאות פחמן 14. הם הראו שהכתיבה הפרוטו-כנענית נמשכת עד המאה ה-9 לפנה"ס, הגדירו במאה ה-9 שלב ביניים בהתפתחות הכתיבה, ותיארכו את הופעת הכתב לסוף המאה התשיעית לכל המוקדם. (ב): על פי אותה שיטה – התבוננות בקונטקסט הארכאולוגי של הכתובות הקדומות – פינקלשטיין תיארך את ראשית הכתיבה ביהודה לסוף המאה השמינית לפנה"ס (כמאה שנה אחרי הופעת כתיבה בעברית בישראל) והראה כי הכתיבה נפוצה שם בעיקר במאה השביעית. (ג) קבוצת מחקר שפינקלשטיין עמד בראשה (עם אלי פיאסצקי ואחרים, אוניברסיטת תל אביב) עסקה בהכנסת שיטות ממדעי המחשב למחקר הכתובות העבריות מתקופת בית ראשון. מאמץ עיקרי הוקדש לזיהוי מספר הכותבים בקורפוסים כגון חרסי שומרון וכתובות ערד, כלומר למעקב אחרי התפשטות האוריינות בישראל וביהודה. גם מחקר זה הצביע על התפשטות הכתיבה במאה השביעית לפנה"ס.
תרומה מחקרית > הארכאולוגיה של ירדן

פינקלשטיין עסק בנושאים שונים בארכאולוגיה של ירדן – אתרים פרטניים ושאלות היסטוריות רחבות. בין היתר הציע (ביחד עם עודד ליפשיץ, אוניברסיטת תל אביב) שחזור של צמיחת הישות המואבית הקדומה והצביע על מאפיינים של הארכיטקטורה של ימי בית עומרי בשני אתרים במואב שנזכרים במצבת מישע שמן המאה התשיעית לפנה"ס. עוד הוא עסק בהיסטוריה היישובית של ירדן, באזור הפקת הנחושת בערבה המזרחית, ובאתרים בגלעד, בעמון ובאדום.
תרומה מחקרית > הארכאולוגיה וההיסטוריה של חבלי המדבר

נושא מרכזי בעבודתו של פינקלשטיין (ביחד עם רות שחק-גרוס מאוניברסיטת חיפה ואחרים) הוא הארכאולוגיה וההיסטוריה של חבלי המדבר החוגרים את ארץ-ישראל. פינקלשטיין התרכז בשני גלים יישוביים שהתחוללו בהר הנגב: (א) תקופת הברונזה הקדומה ותקופת הברונזה הביניימית. פינקלשטיין הראה שגל פעילות זה התרכז בברונזה הקדומה ג ובחלקה הראשון של הברונזה הבייניימית, כלומר בשנים 2200–2900 לפנה"ס בערך. תושבי האתרים עסקו בכלכלת עדר אך לא בחקלאות דגן מזדמנת. הדחף העיקרי לגל יישובי זה היה צריכת נחושת במצרים של ימי הממלכה הקדומה, שהאיצה את הפקת הנחושת בערבה, בה השתתפו תושבי המדבר. כשהממלכה הקדומה במצרים ירדה מגדולתה, הפקת הנחושת בערבה והובלת הנחושת נפסקו. (ב) שלב מוקדם של תקופת הברזל 2, בשנים 850–950 לפנה"ס בערך. מדובר באתרים שזוהו בעבר כ"מצודות ישראליות" מימי הממלכה המאוחדת במאה ה־10 לפנה"ס. המחקר הראה שאתרים אלה מייצגים פעילות של תושבי המדבר. גם במקרה זה תושביהם עסקו בכלכלת עדר אך לא בחקלאות מזדמנת. ושוב, הפריחה באזור הייתה קשורה בהפקת נחושת בערבה והובלתה למצרים ולדרכי הסחר של מישור החוף. עבודה נוספת התרכזה בבורות המים של הר הנגב. המחקר הצביע על כך שהבורות החפורים והמדופנים (כלומר, אינם חצובים), שתוארכו בעבר לתקופת הברזל, התקיימו מתקופת הברונזה הקדומה ועד ימי הביניים.
תרומה מחקרית > מדעי הארכאולוגיה

פינקלשטיין הוא מחלוצי הכנסת שיטות מחקר מתחומי המדעים המדויקים, מדעי המחשב ומדעי הטבע למחקר הארכאולוגי וההיסטורי-מקראי. הוא פועל בשיתוף עם חוקרים רבים מתחומים אלה. פינקלשטיין שם דגש מיוחד על שיטות תיארוך מתקדמות, בעיקר פחמן 14 אך גם ארכיאו-מגנטיזם ו־OSL (Optically Stimulated Luminescence). עוד הוא עסק במחקרי גיאו-ארכאולוגי (התבוננות בסדימנטים מאתרים קדומים כדי לזהות בהם דפוסים של כלכלת הקיום של התושבים), שארים מולוקולאריים בכלי חרס, והרכבם של חפצי מתכת. שני תחומים ראויים לציון מיוחד: (א) מחקר האקלים הקדום של ארץ-ישראל לאור ממצאי אבקת צמחים בגלעיני סדימנטים שהוצאו מן הכנרת ומים המלח (עם דפנה לנגוט מאוניברסיטת תל אביב). המחקר הצביע על שינויי אקלים בתקופת הברונזה והברזל; בעיקר ראויה לציון תקופת יובש קשה בסוף תקופת הברונזה המאוחרת, לה היה חלק מרכזי בקריסת התרבויות של העולם הישן. (ב) מחקר דנ"א קדום של תושבי הארץ בתקופת הברונזה והברזל (עם חוקרים מן האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת הרווארד), שמצביע על הגירה של קבוצות מצפון-מזרח המזרח התיכון לארץ-ישראל באלף השלישי והשני לפנה"ס. פינקלשטיין יזם והשתתף במחקרים בשני תחומים בהם הוכנסו שיטות מתחום מדעי המחשב למחקרים ארכאולוגיים ומקראיים. הראשון, שעסק בכתובות עבריות מתקופת בית ראשון, מתואר למעלה. בשני נעשים ניסיונות להפרדה בין טקסטים מקראיים (עם ברק סובר מן האוניברסיטה העברית, אלי פיאסצקי ונחום דרשוביץ מאוניברסיטת תל אביב ותומאס רומר מן הקולג' דה פרנס).
ביקורת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נכתבו מאמרי ביקורות רבים על ספריו ועל טענותיו.
פרסים

פינקלשטיין היה חתן פרס דן דוד במימד העבר לשנת 2005 יחד עם הארכאולוג גרהם ברקר מאוניברסיטת קיימברידג' שבבריטניה.
בשנת 2014 זכה פינקלשטיין ב-Prix Delalande Guérineau מאת האקדמיה הצרפתית Institut de France, l'Académie des Inscriptions et Belles-Lettres בעבור ספרו Le Royaume biblique oublié (The Forgotten Kingdom).
פרסים אחרים שזכה בהם כוללים את העיטור הצרפתי Chevalier de l’ordre des Arts et des Lettres (2009) ותואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לוזאן (2010).
פרסומים > ספרי יובל

Bene Israel: Studies in the Archaeology of Israel and the Levant during the Bronze and Iron Ages in Honour of Israel Finkelstein, Leiden and London 2008 (editors Alexander Fantalkin and Assaf Yasur-Landau)
Rethinking Israel: Studies in the History and Archaeology of Ancient Israel in Honor of Israel Finkelstein, Winona Lake 2017 (editors Oded Lipschits, Yuval Gadot and Matthew J. Adams
סדרות סרטונים ביו טיוב ופודקסטים

פינקלשטיין פעיל בשדה העברת הידע הארכאולוגי וההיסטורי לציבור הרחב. שתי סדרות של שיחות נמצאות ביו טיוב. האחת (בעברית) נקראת "מסע אל ישראל הקדום" (עם אלכס צייטלין) והשנייה (באנגלית) נקראת "שיחות קרן שמוניס על הארכאולוגיה וההיסטוריה של ישראל הקדום" (The Shmunis Family Conversations in the Archaeology and History of Ancient Israel, עם מתיו אדמס). בסדרה נוספת פינקלשטיין ותומאס רומר עוסקים בנושאים פרטניים בתחום חקר המקרא והארכאולוגיה. בנוסף קיימת סדרה של שיחות פודקסט "עושים תנ"ך מארחת את ישראל פינקלשטיין" (עם יותם שטיינמן). בכל אלה פינקלשטיין משחזר את ההיסטוריה של ישראל הקדום לאור הממצאים הארכאולוגיים, חקר המקרא הביקורתי וחקר המזרח התיכון הקדום.
חיים אישיים

נשוי לג'ואל לבית כהן, שעלתה לישראל מצרפת, ולהם שתי בנות – אדר (נולדה ב-1992) ושרי (נולדה ב-1996).
הסופר קאפ הספרדי 2022

| --- | --- |

 מארחת:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 תקופת התחרות:  12 בינואר 2022 – 16 בינואר 2022 (5 ימים)
 הזוכה:  ריאל מדריד
 מספר משחקים:  3
 מספר שערים:  10 (3.33 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  42,000 (14,000 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  צרפת כרים בנזמה   (2 שערים)
 → 20212023 ←
הסופר קאפ הספרדי 2022 היא המהדורה ה-38 במסגרת הסופר קאפ הספרדי. הטורניר נערך בעיר ריאד שבערב הסעודית במהלך חודש ינואר. ריאל מדריד זכתה בתואר בפעם ה-12 שלה עם ניצחון בגמר על אתלטיק בילבאו. לא התקיים משחק על המקום השלישי.
קבוצות משתתפות

| קבוצה | סיבת ההעפלה | מספר הופעות (זכיות) | הופעה אחרונה |
| --- | --- | --- | --- |
| אתלטיקו מדריד | אלופת לה ליגה | 8 (3) | 2020 |
| ריאל מדריד | סגנית לה ליגה | 16 (11) | 2021 |
| ברצלונה | מחזיקת גביע המלך הספרדי | 24 (13) | 2021 |
| אתלטיק בילבאו | פינליסטית גביע המלך הספרדי | 3 (5) | 2021 |
נוקאאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | 13 בינואר 2022 – ריאד | 13 בינואר 2022 – ריאד |  |  |  |  |
|  |  אתלטיקו מדריד | 1 |   |  |  |  |
|  |  אתלטיק בילבאו | 2 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | 16 בינואר 2022 – ריאד | 16 בינואר 2022 – ריאד |
|  |  |  |   |  |  אתלטיק בילבאו | 0 |
|  |  |  |   |   |  ריאל מדריד | 2 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | 12 בינואר 2022 – ריאד | 12 בינואר 2022 – ריאד |   |   |  |  |
|  |  ברצלונה | 2 |   |   |  |  |
|  |  ריאל מדריד (ה) | 3 |   |   |  |  |
נוקאאוט > חצי גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 בינואר 2022   21:00 | ברצלונה | 2–3‏ה | ריאל מדריד | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד שיפוט: חוסה לואיס מונויירה מונטרו (ספרד) |
| 12 בינואר 2022   21:00 | ל. דה יונג  41'   פאטי  83' | (סיקור) | ויניסיוס  25'   בנזמה  72'   ואלוורדה  98' | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד שיפוט: חוסה לואיס מונויירה מונטרו (ספרד) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 בינואר 2022   21:00 | אתלטיקו מדריד | 1–2 | אתלטיק בילבאו | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד שיפוט: גיירמו קואדרה פרננדס (ספרד) |
| 13 בינואר 2022   21:00 | אונאי סימון  62' (ע') | (סיקור) | יראי אלברס  77'   ניקולס ויליאמס  81' | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד שיפוט: גיירמו קואדרה פרננדס (ספרד) |
נוקאאוט > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 בינואר 2022   20:30 | אתלטיק בילבאו | 0–2 | ריאל מדריד | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד שיפוט: סזאר סוטו גראדו (ספרד) |
| 16 בינואר 2022   20:30 |  | (סיקור) | מודריץ'  38'   בנזמה  52' (פ') | האצטדיון הבינלאומי המלך פהד, ריאד שיפוט: סזאר סוטו גראדו (ספרד) |
| --- | --- |
              אתלטיק בילבאו :               ריאל מדריד
ראו גם

עונת 2020/2021 בלה ליגה
הקלאסיקו
הערות שוליים

↑  תואר ראשון בשנת 2022: ריאל זכתה בסופר קופה, מתוך אתר one
פלייבאז

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  שאול אולמרט, תום פחיס 
 תקופת הפעילות:  1 בספטמבר 2012 – הווה (12 שנים)
 מיקום המטה:  ניו יורק 
 משרד ראשי:  מנחם בגין 37, ישראל
 מוצרים עיקריים:  פלטפורמה ליצירת תכנים אינטראקטיביים
 נשיא:  שאול אולמרט
 מנכ"ל:  תום פחיס
 עובדים:  80+ (יולי 2015)
  
 www.ex.co
 
EX.CO (בעברית: אקס.קו; לשעבר Playbuzz ("פלייבאז")) היא פלטפורמת שיווק מבוסס תוכן המציע לבעלי אתרים, בלוגרים, עסקים, מותגים וגופי תוכן גדולים להגדיל את תעבורת האינטרנט שלהם ולהגיע לקהל של מיליוני משתמשים באמצעות הטמעה של תכנים ויראליים. החברה יצרה פלטפורמה המאפשרת ליצור תוכן ויראלי שניתן להטמיע באתרי אינטרנט או אפליקציות מובייל, כמו סקרים, חידונים ותוכן אינטראקטיבי אחר.
הפלטפורמה נודעת בזכות הויראליות שתכניה זוכים לה ברשתות החברתיות. התכנים מושכים עשרות מיליוני גולשים ייחודיים מדי חודש.
בניגוד לאתרי תוכן אחרים, המייצרים את התכנים שלהם בעצמם, בפלטפורמה זו התוכן מיוצר על ידי המשתמשים ובאמצעות רשת של שותפים שבהם מרבית חברות המדיה הגדולות כגון MTV, הטלגרף הבריטי, AOL, ערוץ מזג האוויר, Yahoo! ואלפי שותפים אחרים. האתר מאפשר לכל אחד להטמיע את התכנים הללו בכל אתר או אפליקציה.
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 2012 על ידי שאול אולמרט ותום פחיס. אולמרט, בנו של ראש ממשלת ישראל לשעבר אהוד אולמרט, עבד כמנהל בניקלודיאון, והיה מייסד-שותף של GameGround, רשת חברתית לגיימרים שנסגרה ארבע שנים לאחר שהוקמה. פחיס בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה מהמרכז הבינתחומי הרצליה והיה מייסד שותף של Whimado. החברה נוסדה במקור כפלייצ'יינג'ר (PlayChanger) ביולי 2012. פלייצ'יינג'ר עבדה עם מפתחי משחקים ומפיצים במטרה להפיץ משחקי תוכן מבוססי מיקור המונים בתחומים כמו ספורט, מוזיקה ואופנה. השירות הושק רשמית בדצמבר 2013 בשם "פלייבאז", כגרסה של פלייצ'יינג'ר.
ביוני 2014 נכנסה החברה לרשימת 10 המפרסמים המשותפים ביותר בפייסבוק. לאתר עצמו היו 70 מיליון צפיות ממשתמשים ייחודיים, מחציתן הגיעו מפייסבוק. תוך עשרה חודשים מרגע השקת הפלטפורמה, היא השיגה 7.5 מיליון שיתופים בפייסבוק בחודש, מה ששם אותה במקום השני ברשימת המשותפים ביותר בספטמבר 2014. על פי פורבס, שבעה מתוך עשרת התכנים הפופולריים בפייסבוק בספטמבר 2014, מקורם בפלטפורמה. החברה השיגה את המקום הראשון כמפרסם המשותף ביותר בפייסבוק בנובמבר 2014 עם כ-9 מיליון שיתופים, והחזיקה בתואר עד ינואר 2015, עם כ-10 מיליון שיתופים בחודש. החברה הוזכרה על ידי מגזין .Inc כאחד הסטארטאפים הישראליים הלוהטים של שנת 2015, וכן כאחד הסטארטאפים הלוהטים באירופה באותה שנה, על ידי מגזין Wired.
בשנת 2018 נאלצה החברה לפטר כשליש מעובדיה, לאחר ששינויים באלגוריתם של פייסבוק פגעו בהכנסותיה.
באוקטובר 2019 הודיע אולמרט שיעזוב את תפקיד מנכ"ל פלייבאז. הוא נשאר נשיא החברה, ולתפקיד המנכ"ל נכנס המייסד השותף, תום פחיס.
בנובמבר 2019 החליפה החברה את שמה ל-EX.CO כחלק ממהלך מיתוג מחדש שבמרכזו עומד ביסוס הפלטפורמה של החברה מול לקוחות עסקיים. אתר התוכן ששימש כאתר החברה ממשיך להתקיים במקביל.
מימון

מאז הקמתה גייסה כ-66 מיליון דולר. בדצמבר 2012 החברה גייסה 800 אלף דולר מעודד ורדי, חממת The Time ו-Rutledge Vine. ביוני 2014 החברה גייסה 3 מיליון דולר מקרן ההון סיכון כרמל ונצ'רס מקבוצת ויולה. וב-מרץ 2015 גויסו 16 מיליון דולר מקרן 83North, סבן קפיטל, כרמל ונצ'רס, ו-First Time Ventures.
בספטמבר 2017 פורסם כי החברה מגייסת 35 מיליון דולר נוספים, וכי בחברה מועסקים כיום יותר מ-150 עובדים.
הערות שוליים

↑  The Biggest Facebook Publishers of January 2015, ‏February 2015 (ארכיון)
↑  ארי פינס, ‏"את השאלון 'איזו מדינה בעולם הכי מתאימה לאישיות שלך' קראו יותר אנשים מאשר כל מאמר של הניו יורק טיימס", באתר ‏מאקו‏, 15 בינואר 2015
↑  GameGround raises $5.3M for gamer social networking app, VentureBeat
↑  הבוגרים שלנו - בית ספר ברוך איבצ'ר לפסיכולוגיה, באתר המרכז הבינתחומי הרצליה - ארגון הבוגרים
1 2  A Son Of Israel's Ex-Prime Minister Created A BuzzFeed Clone, And It's Already Become Gigantic On Facebook
↑  Playbuzz, the Israeli startup crushing all other publishers on Facebook, just raised $16 million
↑  'פלייבאז' עלה למקום הראשון במספר השיתופים בפייסבוק, באתר גלובס, 12 בדצמבר 2014
↑  PlayBuzz הישראלית הדיחה את BuzzFeed – הכי משותפת בפייסבוק, ‏2014-12-11
↑  15 Israeli Startups Getting Hot at the Turn of 2015, ‏2014-12-16
↑  Oliver Franklin-Wallis, Europe's hottest startups 2015: Tel Aviv (באנגלית)
↑  שחר סמוחה, ‏"ירדתי מאולימפוס": שאול אולמרט חושף למה עזב את פלייבאז, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2019
↑  שחר סמוחה, ‏שאול אולמרט מתפטר מתפקיד מנכ"ל פלייבאז | בלעדי, באתר גלובס, 10 באוקטובר 2019
↑  הגר רבט, פלייבאז משנה פוקוס ועוברת לשרת את המותגים העסקיים, באתר כלכליסט, 19 בנובמבר 2019
↑   ענבל אורפז, שאול אולמרט גייס 3 מיליון דולר מכרמל ונצ'רס ל-PlayBuzz, באתר TheMarker‏, 16 ביוני 2014
↑  רועי גולדנברג, ‏פלייבאז של שאול אולמרט מגייסת 16 מ' ד' בהובלת 83North, באתר גלובס, 18 במרץ 2015
↑   ענבל אורפז, שאול אולמרט גייס 16 מיליון דולר לשאלונים של פלייבאז, באתר TheMarker‏, 18 במרץ 2015
↑  שירות גלובס, ‏פלטפורמת התוכן האינטראקטיבי Playbuzz מגייסת 35 מיליון ד', באתר גלובס, 27 בספטמבר 2017
לוגו החברה עד 2016