stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוגו שפרלה
ביוגרפיה

שפרלה נולד בלודוויגסבורג, והצטרף לצבא הגרמני, לגדוד רגלים ב-1903. עם תחילת מלחמת העולם הראשונה הצטרף לשירות האוויר הגרמני (Luftstreitkräfte) ושימש עד תום המלחמה כטייס וכתצפיתן. בשנת 1916 התרסק ושהה כחודשיים בבית החולים. לאחר החלמתו המשיך לטוס, שירת בתפקידי פיקוד שונים, וזכה לעיטורים. עם סיום המלחמה הגיע שפרלה לדרגת האופטמן.
שפרלה הצטרף לפרייקור בעלי הנטייה הימנית הקיצונית, אך לאחר פירוקם שב והצטרף אל הרייכסווהר. מכיוון שעל פי הסכם ורסאי נאסר על גרמניה להחזיק כוח מוטס, הוצב שפרלה בתפקידי קרקע, בין היתר כמפקד יחידת ארטילריה. במקביל הוא עבר קורס השתלמות בברית המועצות באתר בסיס ליפצק. לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון, החל שפרלה בהכנות חשאיות לקראת הקמת כוח אווירי לצבא גרמניה. בשנת 1935 עם הקמת הלופטוואפה הצטרף שפרלה לשירותיו. במהלך מלחמת האזרחים בספרד שימש שפרלה כמפקד לגיון הקונדור, כאשר וולפרם פון ריכטהופן שימש כראש המטה שלו.
שפרלה הצטיין במהלך המערכה על צרפת בה פיקד על "צי האוויר השלישי" (Luftflotte 3), יחידה אווירית המקבילה מבחינת סדרי הגודל לארמייה בצבאות הקרקע. לאחר מכן מונה לדרגת גנרלפלדמרשל של הלופטוואפה. שפרלה היה בין הטוענים כי בטרם יתחילו הגרמנים בפלישה הקרקעית לבריטניה, שתוכננה כמבצע ארי ים, על הלופטוואפה להשמיד את חיל האוויר הבריטי, ה-RAF. צי האוויר השלישי של שפרלה מילא תפקיד חשוב במהלך הקרב על בריטניה בין יוני 1940 לאפריל 1941.
לאחר תחילת מבצע ברברוסה, הפלישה לברית המועצות, הופנו רוב מאמצי הלופטוואפה לחזית המזרחית. שפרלה נותר מפקדו של צי האוויר השלישי במערב, שהיה כוח חלש יחסית. ביום הפלישה לנורמנדי ב-6 ביוני 1944 עמדו לרשות שפרלה להדיפת הפלישה רק כ-400 מטוסים, כחצי מהם לא-מבצעיים. באוגוסט 1944 פוטר שפרלה על ידי היטלר מכל תפקידיו, בשל כישלונו במהלך הפלישה של בעלות הברית.
לאחר המלחמה נתפס על ידי בעלות הברית והואשם בפשעי מלחמה ב"משפט הפיקוד הגבוה" במשפטי נירנברג, אך זוכה. שפרלה מת במינכן בשנת 1953.
הוגו שטיינהאוס

| --- | --- |

 לידה:  14 בינואר 1887 יאסלו, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  25 בפברואר 1972 (בגיל 85) ברסלאו, הרפובליקה העממית הפולנית 
 שם לידה:  Hugo Dyonizy Steinhaus 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  פולין 
 מקום קבורה:  Holy Family Cemetery 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לבוב (1906)  אוניברסיטת גטינגן (1911) 
 מנחה לדוקטורט:  דויד הילברט 
 מוסדות:  אוניברסיטת ורוצלב (1945–1963)  אוניברסיטת לבוב (1916–1941) 
 תלמידי דוקטורט:  סטפן בנך, Juliusz Schauder, Władysław Orlicz, Stanisław Trybuła, Andrzej Zięba, Marek Fisz, Julian Perkal, Jan Oderfeld, מארק כץ, Józef Łukaszewicz, Aleksander Rajchman, Z. W. Birnbaum, Ping Cheng, Henryk Fast, Agnieszka Plucińska, Sala Weinlös 
 פרסים והוקרה:  מפקד עם כוכב של מסדר פולוניה רסטיטוטה (1957)  מדליית יום העצמאות ה-10 של פולין העממית (1955)  מסדר נס העבודה, דרגה ראשונה (1959)  פרס סטפן בנך (1946)  קצין במסדר פולוניה רסטיטוטה (1954) 
 תרומות עיקריות
 מחקרים באנליזה המתמטית ובתורת ההסתברות. יחד עם סטפן בנך הוכיח את משפט בנך-שטיינהאוס
 
ולדיסלב הוגו דיוניזי שטיינהאוס (בפולנית: Władysław Hugo Dionizy Steinhaus;‏ 14 בינואר 1887 - 25 בפברואר 1972) היה מתמטיקאי ומחנך יהודי-פולני.
קורות חיים

הוגו שטיינהאוס נולד ביאסלו, שבגליציה בחצי הדרך בין לבוב לקרקוב. הוא למד באוניברסיטת לבוב, מינכן ואוניברסיטת גטינגן. הוא עשה את עבודת הדוקטורט בהדרכת דויד הילברט בשנת 1911.
שטיינהאוס היה פרופסור באוניברסיטת לבוב (1920–1941), שם נמנה עם אסכולת לבוב במתמטיקה, ובאוניברסיטת ורוצלב (1945–1961) ולאחר מכן באוניברסיטאות של נוטרדאם שבאינדיאנה, ארצות הברית (1961–1962), וסאסקס שבאנגליה (1966).
הוא חיבר עבודות רבות (מעל 170) בתחומי האנליזה המתמטית ובתורת ההסתברות. יחד עם סטפן בנך הוכיח את משפט בנך-שטיינהאוס.
בנוסף לפרסומים מתמטיים הוגו שטיינהאוס היה ידוע כמחבר פתגמים, שרובם פורסמו אחרי מותו. בשנת 1995 בוורוצלב נערכה תחרות בינלאומית ביצירת פתגמים בה ניצח אנדז'יי מייבסקי.
הבלש פוטילין

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 סוגה:  דרמה היסטורית
 כותבים:  לאוניד יוזפוביץ', מריה חמליק 
 בימוי:  סרגיי גזארוב 
 שחקנים:  ולדימיר אילין  גאורגי טראטורקין  אנה מיכאלקובה  אינגה אובולדינה  סרגיי גזארוב
 פסקול:  אלכסיי אייגי  4'33"  Moscow Film Orcherstra  להקת "נמגר"
 ארץ מקור:  רוסיה 
 שפות:  רוסית
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  רובן דישדישיאן  סרגיי דניאליאן  ארם מובססיאן
 חברת הפקה:  Cinema Art Studio  סנטרל פרטנרשיפ
 אתר צילומים:  מוסקבה, רוסיה
 צלמים:  ואדים אליסוב
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  TV Center
 תקופת שידור מקורית:  23 במרץ 2009 – אפריל 2009
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
"הבלש פוטילין" (ברוסית: Сыщик Путилин) היא סדרת טלוויזיה בת 8 פרקים בהפקת ערוץ TV Center ומגוללת חקירות שמנהל איש הבילוש הפוליטי במחלקת המשטרה של האימפריה הרוסית, הבלש איוואן פוטילין שעבד במשטרה הפטרבורגית בשנים 1866–1889. הסדרה מהווה עיבוד לספריו של לאוניד יוזפוביץ': "בית הנשפים", "חליפת ארלקינו" ו"נסיך הרוח".
צילומי הסדרה נערכו בשנת 2006 והסדרה שודרה בערוץ TV Center. ב-5 ביוני 2008 חברת CP-Digital, חברת בת של סנטרל פרטנרשיפ, הפיצה את ה-DVD של הסרט.
עלילה

הדמות הראשית היא הבלש איוואן דמיטרייביץ' פוטילין, לשעבר מפקד משטרת הבילוש בסנקט פטרבורג. לאחר פרישתו הוא כותב ספר על שירותו במשטרה ונזכר במקרים המעניינים ביותר מחוויותיו בשירות. בכל סיפור של פוטילין יש סיפור אמיתי של פשע מסתורי. במהלך החקירות ישנם טוויסטים רבים, חידות, צירופי מקרים וסקרנות מיסטיים והפתרון הסופי תמיד שנון ובלתי צפוי.
צוות השחקנים

ולדימיר אילין — איוואן פוטילין, חוקר ובלש ביחידת הבילוש במשטרת סנקט פטרבורג
אינגה סטרלקובה-אובולדינה — רעייתו של פוטילין
רוסלן קולשוב — ואנצ'קה, בנו של פוטילין
איגור זולוטוביצקי — הסוכן גייפל
טימופיי טריבונצב — הסוכן ואלטקו
יבגני סטבלוב — הרוזן פיוטר שובאלוב, מפקד חיל הז'נדרמים המיוחד וראש המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר
אולג שקלובסקי — זיידליץ
ויקטור ראקוב — יאקוב קוקולב
אירינה אפקסימובה — שרלוטה קוקולבה
ראו גם

בוריס אקונין
הבלתי מפלגתיים

| --- | --- |
 מדינה:  ארץ ישראל
 מנהיגים:  ברל כצנלסון, יצחק טבנקין, שמואל יבנאלי, דוד רמז
 תקופת הפעילות:  תחילת המאה ה-20 – 1919
 התמזגה לתוך:  אחדות העבודה
 
הבלתי מפלגתיים הייתה תנועה עממית של פועלים בארץ ישראל בראשית המאה ה-20. היה זה הכוח השלישי בתנועת העבודה הישראלית בתקופת העלייה השנייה והעלייה השלישית, לצד הפועלים שהתארגנו במסגרת המפלגתית שכללה את המפלגות פועלי ציון והפועל הצעיר. בסיס הכוח של המפלגות היה הקיבוץ היהודי בגולה. חלק מהפועלים שעלו בעלייה השנייה לא מצאו את מקומם במפלגות הקיימות עד אז. עבור חלק היה זה בשל חילוקי דעות אידאולוגיים ועבור אחרים, בשל הרצון להתבסס באופן עצמאי בארץ ישראל תוך דאגה לפועלי ארץ ישראל, וללא הזיקות והשיקולים שהנחו את המפלגות ושהיו קשורים לארגון הציבור היהודי בגולה (שאלת השפה העברית כשפת תרבות בגולה למשל, או הקשר עם האינטרנציונל הסוציאליסטי).
הבולטים בין מנהיגי הבלתי מפלגתיים היו ברל כצנלסון, יצחק טבנקין, שמואל יבנאלי ודוד רמז. פעילותם המרכזית ביישוב הייתה הקמת הסתדרות פועלי יהודה, הסתדרות פועלי הגליל והסתדרות פועלי השומרון, ארגונים שדאגו להתיישבות עצמאית של פועלים, לרווחת העובדים, לעזרה ההדדית ולביטוח סוציאלי ובריאותי לעובדים.
בפברואר 1919, התאחדו הבלתי מפלגתיים ומפלגת פועלי ציון בארץ ישראל ויצרו את "אחדות העבודה". צעד זה תרם להקמתה של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל.
אניטה שפירא סיכמה את דעתו של ברל כצנלסון במילים: "אסור שהגולה, עם דרכי מחשבתה הנושנות ודרכי הארגון שלה, שאינן רלוואנטיות למציאות הארצישראלית, תמחץ בכוחה את הגרעין המתעצם [של פועלים ארצישראליים]".
לקריאה נוספת

אניטה שפירא, ברל, עם עובד, 1981 (חלק גדול מהספר עוסק בנושא)
הערות שוליים

↑  אניטה שפירא, ברל, עמוד 87
ההפיכה העממית בקירגיזסטן (2010)

הבערת משאית צבאית מול ארמון הנשיאות. בישקק, אפריל 2010
בניין התובע הכללי הקירגיזי שהובער. בישקק, אפריל 2010
ההפיכה השלטונית בקירגיזסטן שפרצה באפריל 2010, הייתה ההתקוממות העממית הגדולה ביותר במדינות ברית המועצות לשעבר מאז 1990, לרבות ההפגנות שפרצו בגאורגיה במהפכת הוורדים מ-2004 ומחאות עממיות אחרות.
רקע

המהפכה פרצה בעקבות שלוש סיבות עיקריות:
הצורך ורצון העם לשמור על רמת חיים תקינה וסבירה; רמת החיים במדינה צנחה מאוד מאז פרוץ המשבר הכלכלי העולמי.
המשך המתיחויות והמאבקים הבין עדתיים בין צפון המדינה לדרומה - ולמעשה מאבק עממי בין-מעמדי: עשירים (צפון) מול עניים (דרום)
שחיתות גואה שהתבטאה בזיופי בחירות באופן בוטה ובמינוי מקורבים של הנשיא קורמנבק בקייב
בשל כל הסיבות הנ"ל נערך ב-17 במרץ 2010, כנס של האופוזיציה שבראשה עמדה רוזה אוטונבייבה, יושבת ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קירגיזסטן ושרת החוץ לשעבר.
ההפיכה העממית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מוקד ההפיכה נגד הנשיא קורמאנבק באקייב היה הבית הלבן, הבניין שימש אז כמטה הממשל של הנשיא. ב-7 באפריל, מפגינים בבישקק מילאו את כיכר אלא-טו והקיפו את הבית הלבן. המשטרה השתמשה תחילה באמצעים לפיזור הפגנות לא קטלניים כמו גז מדמיע, אך לאחר ששתי משאיות ניסו לפרוץ את שער הבניין נעשה שימוש באש חיה. כמעט 90 מפגינים נהרגו באירועים שלאחר מכן. לאחר שהפגנות פחתו, הממשלה הזמנית השתלטה על הבניין. בעקבות ההתפרעויות התרחשה שריפה בבניין ששרפה תיעודים ומסמכים שהיו שמורים בו. שרפת התיעודים והמסמכים סיבכה את הנשיא לשעבר קורמאנבק באקייב ובשנת 2013 הוא נידון שלא בפניו ל-24 שנות מאסר.
קורבנות > אזרחים

בעת העימותים, המהומות וההפגנות ההמוניות שליוו את החלפת השלטון, נהרגו 2,084 איש. 1,500 איש נזקקו לטיפול רפואי ולמעלה מ-1,300 איש אושפזו.
קורבנות > כוחות הביטחון

סך הכול נפצעו 111 מאנשי המינהל הראשי לשירותי אבטחה מיוחדים של המשרד לביטחון פנים.
הוועדה לחקר אירועי 6 ו-8 באפריל

הוועדה לחקר אירועי המהפכה הוקמה ב-12 באפריל וב-29 באפריל פרסמה הוועדה את ממצאיה.
הצנזורה וניסיון ההשתלטות על התקשורת מטעם הממשלה הזמנית

עם פרוץ המהפכה והשתלטות האופוזיציה על מוסדות השלטון, הגיעו אל משרדי ערוצי הטלוויזיה המרכזיים במדינה הוראות חדשות מן השלטון, שכללו איסור להביע כל תמיכה והזדהות עם השלטון הקודם שהודח.
בערב ה-15 באפריל הגיעו סוכני השירות הממלכתי לביטחון לאומי אל בניין סוכנות הידיעות "24.kg", ופיזרו את הערוץ, אלא שכעבור זמן הגיעו עיתונאים ומגיני זכויות אדם ודרשו מנציגי כוחות הביטחון לעזוב ובהוראה מן השלטון, עזבו הסוכנים.
באוש, ממלא מקום מושל מחוז אוש, סוֹאוֹרוֹנבֶּק זֶ'אֵנבּקוֹב, הורה לניתוק החשמל לחברת הטלוויזיה "ElTR", הבניין הוקף על ידי שוטרים, זאת כדי למנוע מתומכיו של קורמנבק בקייב, לעלות לשידור.
המעורבות הרוסית

ב-8 באפריל 2010, ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב שלח שני גדודים של חיל הצנחנים הרוסי אל קירגיזסטן על מנת לאבטח את בסיס האוויר קאנאט ומשפחות הקצינים הרוסיים בקירגיזסטן.
מיד עם מינויה של רוזה אוטונבייבה לראש הממשלה הזמנית, יצר עמה קשר נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, והצהיר כי רוסיה תגיש כל סיוע נחוץ לממשלת קירגיזסטן, על מנת להביא לייצוב המצב הפוליטי והביטחוני במדינה. התמיכה הרוסית באופוזיציה ההולכת ותופסת את עמדות המפתח במדינה, נתפס על ידי פרשנים פוליטיים כצעד שהעיד על מורת רוחם של ראשי הממשל ברוסיה מהתנהגותו של הנשיא קורמאנבק באקייב, כאשר החכיר לארצות הברית את בסיס חיל האוויר מאנאס, הסמוך לבישקק.
התמיכה הרוסית באופוזיציה הייתה הענקת הסיוע הראשון של רוסיה לאופוזיציה כלשהי במרחב הפוסט סובייטי, לאחר התפרקות ברית המועצות, והגישה הרוסית שנמנעה מלתמוך בכל אופוזיציה שהיא. ב-12 באפריל 2010, סגן ראש הממשלה הזמנית, אלמאזבק אטאמבאייב, שב ממוסקבה ותיאר את התרשמותו מהביקור ברוסיה. הוא תיאר את התמיכה שחש מהשלטונות הרוסיים והבטחתם להגיש כל סיוע חומרי, כמו גם סכום של 150 מיליון דולר. אולם דובר ראש ממשלת רוסיה, דמיטרי פסקוב דחה כל דיווחים מסוג זה ואמר כי סיוע חומרי לא הובטח על ידי ראש הממשלה, מאחר שולדימיר פוטין אינו תומך באף צעד והסיוע שהובטח היה סיוע הומניטרי שנידון אודותיו בשיחת טלפון בין פוטין לראש הממשלה הזמנית, אוטונבייבה.
ב-14 באפריל, סגן ראש הממשלה הרוסי ושר האוצר, אלכסיי קודרין תיאר בישיבת הממשלה כי רוסיה תגיש 50 מיליון דולר של סיוע כספי לקירגיזסטן. פוטין הוסיף בישיבת הממשלה כי אף שהמצב הפוליטי בקירגיזסטן הוא שנוי במחלוקת, אין בידי רוסיה לשפוט וכי תמיד היה יחס חם בין רוסיה לעם הקירגיזי וכי רוסיה מוכנה להגיש כל סיוע על מנת להוציא את קירגיזסטן מן המשבר וזאת תוך תיאום על הממשלה הזמנית בקירגיזסטן.
באותה עת הסתובבו שמועות בקירגיזסטן, כי המדינה עלולה להיות תחת שליטה חיצונית ולהפוך אף למדינת חסות, של רוסיה וקזחסטן, מקור השמועות נבעו מכך שנשיא רוסיה יחד עם עמיתו מינו נציג מיוחד לענייני המשבר הקירגיזי. לדברי פרשנים קירגיזים, רוסיה וקזחסטן שואפות לבטל את הלאום הקירגיזי.
הבחירות הנשיאותיות הראשונות לאחר ההפיכה

באוקטובר 2011 התמודד ראש הממשלה אלמאזבק אטאמבייב לתפקיד נשיא קירגיזסטן וזכה במירב הקולות, והוא החליף את רוזה אוטונבייבה ב-31 בדצמבר 2011 כנשיא המדינה המכהן בבחירות הנשיאותיות הראשונות מאז פרוץ ההפיכה עממית ב-2010.
ראו גם

מהפכת הצבעונים
הערות שוליים

↑  The Associated Press, Violent Protests in Kyrgyzstan Over Results of Election Marred by Vote Buying, The New York Times, ‏6 באוקטובר 2020
↑  "Kyrgyzstan protests spread to capital, Bishkek", BBC News, 7 באפריל 2010 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Kyrgyzstan: Mobs Roam Bishkek, Gunfire Continues
↑  "Mobs roam Bishkek, gunfire continues", EurasiaNet, 7 באפריל 2010 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Levy, Clifford J. (7 באפריל 2010). "Upheaval in Kyrgyzstan as Leader Flees". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Kyrgyzstan's April Uprising: Path to Change or Death in Vain? | Eurasianet". eurasianet.org (באנגלית). נבדק ב-2021-08-25.
↑  Temirov, Ulan (18 באפריל 2010). "Kyrgyzstan:Bishkek fire erases government records". Bishkek, Kyrgyzstan: Eurasia Insight. אורכב מ-המקור ב-28 באפריל 2010. נבדק ב-20 באפריל 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reuters Staff (2013-02-12). "Fugitive Kyrgyz ex-leader gets long jail term in absentia". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-08-25.
המעי העיוור

| --- | --- |

איור של המעי הגס (המעי העיוור מסומן באדום)
 שיוך:  המעי הגס 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1177) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  caecum 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A05.7.02.001 
 TA2 (2019):  2970 
 FMA:  14541 
 קוד MeSH:  A03.556.124.526.209 
 מזהה MeSH:  D002432 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0007531 
 
המעי העיוור (caecum, צקום), או המעי האטום, נמצא בחלק הימני התחתון של הבטן, 2.5 ס"מ מרצועת המפשעה. הוא מתחיל בחיבור למעי הדק והמשכו הוא המעי הגס העולה. עמו נכלל גם התוספתן, שהוא איבר קטן דמוי תולעת. המעי העיוור הוא מעין כיס בתוך צינורות המעי, ומאחר שאין לו יציאה כלשהי ושהוא נסגר על ידי שסתומים הנמצאים בסוף המעי הדק ותחילת הכרכשת, הוא נקרא "עיוור". אורכו של המעי העיוור הוא 7.5 ס"מ, וכך גם רוחבו. הוא עטוף כמעט כולו בצפק, אף שאינו בעל מצע מעי. אם המעי מתמלא בצואה או בגזים, ניתן למשש אותו מצדה הימני הקדמי של הבטן.
אטימולוגיה

המונח caecum מגיע מלטינית ומשמעותו עיוור. הוא ניתן למעי העיוור משום שאינו מוביל לשום מקום אלא מסתיים בתוספתן.
הלוואת גישור

הלוואת גישור (מכונה גם "הלוואת בלון" או "הלוואת בולט", באנגלית: Bullet loan) היא הלוואה בה ההחזר, ולעיתים גם הריבית, מוחזרים ברובם בסוף או לקראת סוף הזמן המוגדר של ההלוואה.
בניגוד להלוואה רגילה, בה התשלום בדרך כלל נפרס באופן יחסית שווה ואף יורד עם השנים לאחר תשלומים גדולים תחילה (כגון מקדמה על בית בהלוואת משכנתה), בהלוואה גישור החלק המשמעותי מהתשלום נמצא בסוף תקופת ההלוואה המוגדרת ולא בתחילתה.
שימושים וחשיבות

סוג הלוואה זה יכול להתאים לאנשים שיודעים בוודאות גדולה שיהיה להם הסכום בעתיד ואילו כעת, הם זקוקים לרכש או לכסף באופן מיידי. כך, הם יכולים להתחיל להשתמש בסכום הכסף שקיבלו ולשלם עליו, גם משאין בידם סכום גבוה במיוחד בתור התחלה.
דוגמאות:
סטארט אפ שמצפה להכנסות עתידיות גבוהות אך זקוק למימון או לרכש מיידי.
אדם שרוצה לקנות בית כרגע ויודע שקרן חיסכון תשתחרר בעתיד.
ממשלה או גוף פוליטי אשר יודעים בוודאות על קיום הכנסות עתידיות (ממיסים או מקיצוצים וכדומה) ומעוניינים לקבל סכום מיידי ללא דאגה לטווח הקרוב.
סיכונים

הלוואה זאת אינה ללא סיכונים, וכמו הלוואה רגילה, כאשר אדם אינו עומד בתשלומים (כולל התשלום הגדול) יינקטו כנגדו צעדים כמו ריבית פיגורים והליכי הוצאה לפועל.
הלוואה מסוג זה דורשת מצב כלכלי טוב בעתיד, דבר שאינו מובטח ותלוי בהמון גורמים משתנים ובלתי ידועים, ולכן מדובר בהלוואה בסיכון גבוה בדרך כלל.
למרות שניתן למגר את הנזקים במידה ולא ניתן לשלם בסוף ההלוואה כגון בעזרת לקיחת הלוואה רגילה נוספת על החלק האחרון, לעיתים הדבר אינו מתאפשר חוזית, בגלל מצב כלכלי חדש, או מצב משפטי חדש שלא מאפשר לקיחת הלוואות או נקיטת צעדים נוספים.
ראו גם

משכנתה
משכנתה הפוכה
הלוואה
בנק
המפקח לסטרייד

| --- | --- |

לסטרייד עוצר את הפושע בסיפור "ההרפתקה של קופסת הקרטון"
 הופעה ראשונה:  חקירה בשני 
 יוצרים:  ארתור קונאן דויל 
 מידע
 מקצוע:  בלש
 אזרחות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 
המפקח לסטרייד (באנגלית: Inspector Lestrade, מבוטא less-TRAHD) הוא דמות ספרותית, בלש המשרת בסקוטלנד יארד ומופיע בחלק מסיפורי שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל. בסיפור "ההרפתקה של קופסת הקרטון" מתברר כי האות הראשונה של שמו הפרטי היא G.
בספר חקירה בשני נאמר על ידי הולמס כי לסטרייד ובלש נוסף בסקוטלנד יארד בשם טוביאס גרגסון הם יריבים. בספר כלבם של בני בסקרוויל הולמס מספר לדוקטור ווטסון כי לסטרייד "הוא הטוב שבמקצוענים, אני חושב". בסיפור "תעלומת עמק בוסקומב" לסטרייד מתואר כאדם ערמומי שחזותו היא כחושה ודמוית חמוס.
במקרים רבים מביע לסטרייד תסכול רב לנוכח שיטותיו החריגות של הולמס. בתעלומת עמק בוסקומב אומר לסטרייד: "אני אדם מעשי". אולם, בסופו של דבר הוא מתחיל להעריך ולכבד את הצלחותיו הרבות של הולמס. הרפתקת ששת הנפוליאונים היא אחד מהמקרים הבודדים שבהם הולמס מתואר במצב של התרגשות, לאחר שלסטרייד מביע הערכה עצומה על תרומתו.
בתקשורת הלונדונית הבדיונית של שלהי המאה ה-19 מתואר לסטרייד כאחד מטובי הבלשים של הסקוטלנד יארד. בסיפור ההרפתקה של קופסת הקרטון אומר הולמס כי למרות שללסטרייד יש כישרון מועט בפתרון תעלומות פשע, עקשנותו ונחישותו הן התכונות שבזכותן הוא טיפס במעלה סולם הדרגות המשטרתי. מצד שני, ב"תעלומת הכתם השני" לסטרייד הוא זה שמזהה את המאהבת הקנאית של הקורבן כרוצחת האמיתית, ואילו הולמס מאמין שהקורבן נרצח על ידי מתנקש מקצועי הקשור לגנבתם של מסמכים סודיים.
הסופר מ.ג'. טרואו כתב סדרה של 16 ספרים שבהם לסטרייד הוא הדמות המרכזית. בספרים הללו לסטרייד מתואר כבלש מוכשר מאוד. שמו הפרטי של לסטרייד בספרים אלו הוא שולטו (בדומה למשפחת שולטו מחותם הארבעה), יש לו בת צעירה שאותה הוא רואה לעיתים רחוקות, והוא נוטל חלק בסדרת הרפתקאות המבוססת על אירועים שקרו במציאות. באחד הספרים הוא פוגש את ג. ק. צ'סטרטון, ובספר אחר הרגל שלו נשברת לאחר שנפל מסיפונה של הטיטאניק.
באזכורים מאוחרים יותר מוקצן חוסר כישרונו של לסטרייד במידה רבה. אחת הדוגמאות לכך היא דניס יואי שגילם את לסטרייד ברוב סרטי הולמס של אולפני יוניברסל, כאשר הולמס מגולם על ידי בזיל רת'בון ודוקטור ווטסון על ידי נייג'ל ברוס.
בתרבות הפופולרית

ארצ'י דנקן גילם את לסטרייד בין 1954 ל-1955 בסדרת סרטי הולמס צרפתית.
בוריסלב ברונדוקוב גילם את לסטרייד לצידו של וסילי ליוואנוב בכל סדרת סרטי הולמס ששודרה בטלוויזיה הרוסית.
פרנק פינלי גילם את לסטרייד פעמיים. הפעם הראשונה הייתה בסרט הקולנוע הבריטי A Study in Terror שלא היה מבוסס על הקאנון של ספרי הולמס, והפעם השנייה הייתה בסרט הבריטי-קנדי שבו הולמס ודוקטור ווטסון חוקרים את תעלומת ג'ק המרטש.
ג'פרי ג'ונס גילם את לסטרייד בסרט Without a Clue שבו מסופר כי שרלוק הולמס נוצר על ידי דוקטור ווטסון, כדי שווטסון יוכל לפתור פשעים באלמוניות.
בסדרה של ה-BBC משנות ה-60 לסטרייד מגולם על ידי פיטר מאדן.
בסדרת הטלוויזיה "שרלוק הולמס במאה ה-22" מופיעה דמות בשם בת' לסטרייד, שהיא צאצאית של המפקח לסטרייד.
בסדרת הטלוויזיה "שרלוק", עיבוד מודרני לספרי שרלוק הולמס, מגלם את דמותו של לסטרייד השחקן רופרט גרייבס.
הערות שוליים

↑  שמו מתועתק לעיתים כלסטרד או לסטראד
↑  במהדורה שתורגמה על ידי שלומית קדם ואורלי דינצמן
| סדרת שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל |
| --- | --- | --- |
| ספרים | חקירה בשני • חותם הארבעה • כלבם של בני בסקרוויל • עמק הפחד |  |
| אוספי סיפורים קצרים | הרפתקאותיו של שרלוק הולמס • זיכרונותיו של שרלוק הולמס • שובו של שרלוק הולמס • הקידה האחרונה • ספר הפרשיות של שרלוק הולמס |  |
| דמויות | שרלוק הולמס • מייקרופט הולמס • דוקטור ווטסון • המפקח לסטרייד • פרופסור מוריארטי |  |
| דמויות משנה | איירין אדלר • סבסטיאן מורן • מרי מורסטן • דמויות נוספות |  |
| שונות | רחוב בייקר 221 ב' • מוזיאון שרלוק הולמס |  |
| עיבודים נבחרים | סרטים: שרלוק הולמס ותעלומת גרבי המשי • שרלוק הולמס והפרחחים מרחוב בייקר • טום וג'רי פוגשים את שרלוק הולמס • מר הולמס • הולמס & ווטסון • אנולה הולמס • אנולה הולמס 2 • אנולה הולמס 3   סדרות: זיכרונות על שרלוק הולמס • שרלוק • אלמנטרי • שרלוק הולמס (2013) • מיס שרלוק • שרלוק ברוסיה • הפרחחים • הולמס וסילי ליוואנוב: הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון (הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון • שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: המאה העשרים מתחילה • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: כלבם של בני בסקרוויל • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: אוצר אגרא)   רוברט דאוני ג'וניור: שרלוק הולמס (סרט, 2009) • שרלוק הולמס: משחק הצללים • שרלוק הולמס 3   משחקי וידאו: שרלוק הולמס: התעוררות • שרלוק הולמס נגד ארסן לופין • שרלוק הולמס נגד ג'ק המרטש |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561333305171  LCCN: nb2017002456  VIAF: 11148631262330411192   WorldCat (עם VIAF): 11148631262330411192
דיוויזיית הנחתים הראשונה

| --- | --- |

סמל היחידה של דיוויזיית הנחתים הראשונה
 "החבר הטוב ביותר, האויב הגרוע ביותר" ("No Better Friend, No Worse Enemy")
 פרטים
 כינוי:  "הזן הישן" ("The Old Breed")
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:  חיל הנחתים האמריקניחיל הנחתים של ארצות הברית
 סוג:  דיוויזיה
 בסיס האם:  מחנה פנדלטון, קליפורניה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 בפברואר 1941 – הווה (83 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה, מלחמת קוריאה, מלחמת וייטנאם, מלחמת המפרץ, מלחמת האזרחים בסומליה, הפלישה האמריקאית לאפגניסטן, מלחמת עיראק
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  19,000 נחתים
 פיקוד
 יחידת אם:  כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים
 דרגת המפקד:  מייג'ור גנרל
 מפקד נוכחי:  רוג'ר טרנר
 מפקדים:  אלכסנדר ונדגריפט  אוליבר פ. סמית'  ג'יימס מאטיס  אריק סמית'
דיוויזיית הנחתים הראשונה היא דיוויזיה בחיל הנחתים של ארצות הברית, היושבת בבסיס הנחתים מחנה פנדלטון שבקליפורניה, וכפופה לכוח המשלוח הראשון של הנחתים.
הדיוויזיה היא הוותיקה והגדולה ביותר בחיל הנחתים של ארצות הברית, היא כוללת יותר מ-19,000 נחתים, והיא אחת משלוש דיוויזיות פעילות בחיל הנחתים כיום. כינויה הוא "הזן הישן" (The Old Breed).
משימה

הדיוויזיה היא החלק הקרקעי של כוח המשלוח הראשון של הנחתים, ועליה מוטלת משימת ביצוע מבצעים אמפיביים בסיוע לשאר חלקי הכוח, או בסיוע ליחידות אחרות של צי ארצות הברית.
מבנה

דיוויזיית הנחתים הראשונה מכילה ארבעה רגימנטים ויחידות מסייעות:
גדוד מפקדת הדיוויזיה
הרגימנט הראשון
הרגימנט החמישי
הרגימנט השביעי
הרגימנט ה-11
גדוד הטנקים הראשון
גדוד הסיור הראשון
גדוד הסיור הממוכן הראשון
גדוד הסיור הממוכן השלישי
גדוד ההנדסה הקרבית הראשון
גדוד ההנדסה הקרבית השלישי
הגדוד האמפיבי השלישי
היסטוריה

הרגימנטים המרכיבים את הדיוויזיה נוסדו בראשית המאה ה-20, כשהרגימנט הראשון נוסד במפרץ גואנטנמו שבקובה ב-8 במרץ 1911. הרגימנט החמישי נוסד בוראקרוס שבמקסיקו ב-13 ביולי 1914, והשתתף במספר קרבות במלחמת העולם הראשונה, בהן מתקפת האביב וקרב סן-מייל. ב-7 באוגוסט 1917 נוסד הרגימנט השביעי בפילדלפיה שבפנסילבניה, ונשלח מיד לקובה. אך לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה התפזר הרגימנט. הרגימנט ה-11 נוסד בבסיס קוונטיקו שבוירג'יניה בינואר 1918 כרגימנט הארטילריה של הדיוויזיה, אך נשלח להילחם במלחמת העולם הראשונה כיחידת רובאים. לאחר המלחמה התפרק הרגימנט, אך שב לפעילות ב-1940 כיחידת ארטילריה אמיתית.