stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוסטריה באירוויזיון 1965
לפני האירוויזיון

רשות השידור האוסטרית בחרה באופן פנימי את יורגנס לייצוג המדינה. כשבוע לאחר חשיפת הנציג, הוציאה רשות השידור את השיר האוסטרי לאירוויזיון 1965 לאור, "Sag ihr, ich laß sie grüßen
", שנכתב על ידי יורגנס. זוהי הייתה הופעתו השנייה ברציפות בתחרות, לאחר שייצג את המדינה בשנה הקודמת, עם השיר "Warum nur, warum?".
באירוויזיון

ב-20 במרץ 1965 בוצע השיר על ידי יורגנס באירוויזיון. הוא שובץ שישי בסדר ההופעות, לפני נורווגיה ואחרי גרמניה. בסיום התחרות דורג במקום הרביעי עם 16 נקודות.
באירוויזיון > נקודות שהוענקו לאוסטריה

| שופטים> ציון | שופטים> מדינות | שופטים> סך הכל |
| --- | --- | --- |
| 9 נקודות |  | 0 נקודות |
| 6 נקודות |  | 0 נקודות |
| 5 נקודות |  אירלנד,  פורטוגל | 10 נקודות |
| 3 נקודות |  איטליה,  הממלכה המאוחדת | 6 נקודות |
| נקודה אחת |  | 0 נקודות |
| סך הכל | 4 מדינות | 16 נקודות |
באירוויזיון > נקודות שהוענקו מאוסטריה

| שופטים> ציון | שופטים> מדינות |
| --- | --- |
9 נקודות: 
6 נקודות: 
5 נקודות:  לוקסמבורג
3 נקודות:  שווייץ
נקודה אחת:  נורווגיה
סך הכל: 3 מדינות
הערות שוליים

↑  Eurovision 1965 Results: Voting & Points
אוסטריה באירוויזיון 1959

אוסטריה באירוויזיון 1959 השתתפה עם השיר "Der K und K Kalypso aus Wien", שבוצע על ידי הזמר האוסטרי פרי גרף. זוהי השתתפותה השלישית של אוסטריה בתחרות הזמר של האירוויזיון.
לפני האירוויזיון

רשות השידור האוסטרית בחרה באופן פנימי את גרף לייצוג המדינה. כשבוע לאחר חשיפת הנציג, חשפה רשות השידור את השיר האוסטרי לאירוויזיון 1959, "Der K und K Kalypso aus Wien", שנכתב על ידי גינטר ליאופולד. רשות השידור האוסטרית בחרה את פרנק פורסל למנצח על השיר.
באירוויזיון

ב-11 במרץ 1959 בוצע השיר על ידי גרף באירוויזיון. גרף שובץ תשיעי בסדר ההופעות, לפני שווייץ ואחרי הממלכה המאוחדת. השיר הגיע למקום התשיעי עם ארבע נקודות.
באירוויזיון > נקודות שהוענקו לאוסטריה

| שופטים> ציון | שופטים> מדינות | שופטים> סך הכל |
| --- | --- | --- |
| 10 נקודות |  | 0 נקודות |
| 9 נקודות |  | 0 נקודות |
| 8 נקודות |  | 0 נקודות |
| 7 נקודות |  | 0 נקודות |
| 6 נקודות |  | 0 נקודות |
| 5 נקודות |  | 0 נקודות |
| 4 נקודות |  | 0 נקודות |
| 3 נקודות |  | 0 נקודות |
| 2 נקודות |  שוודיה | 2 נקודות |
| נקודה אחת |  מונקו,  שווייץ | 2 נקודות |
| סך הכל | 3 מדינות | 4 נקודות |
באירוויזיון > נקודות שהוענקו מאוסטריה

| שופטים> ציון | שופטים> מדינות |
| --- | --- |
10 נקודות: 
9 נקודות: 
8 נקודות: 
7 נקודות: 
6 נקודות: 
5 נקודות: 
4 נקודות: 
3 נקודות:  הולנד
2 נקודות:  דנמרק,  הממלכה המאוחדת
נקודה אחת:  מונקו,  צרפת,  שווייץ
סך הכל: 6 מדינות
הערות שוליים

↑  Eurovision 1959 Results: Voting & Points
אולג ילישב

אולג ויאצ'סלאווביץ' ילישב (ברוסית: Олег Вячеславович Елышев; נולד ב-30 במאי 1971) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדות החלוץ והקשר, וכיום מאמן את בקבוצת הנערים של מועדון הכדורגל לוקומוטיב מוסקבה.
קריירה

ילישב החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת הנוער של המועדון הסובייטי בלטיקה קלינינגרד. כבר בגיל 16 הוא עלה להרכב הפותח של הקבוצה הבוגרת (אשר שיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה). לאחר שתי עונות עבר לקבוצת  פאקל וורונז'. בשנת 1992, ציידי הכישרונות של קבוצת הצמרת הרוסית דינמו מוסקבה הציעו לו לעבור לקבוצתם. ילישב אומנם עבר לדינמו, אך לא מצא את מקומו בקבוצה וכעבור כמה חודשים עבר לקבוצת טקסטילשצ'יק קמישין מליגת המשנה הרוסית. בשנת 1993 הוא שיחק עם הקבוצה בליגה העליונה ובסיום העונה נכלל בנבחרת הליגה.  בשנת 1994 הצטרף ילישב לקבוצת הפאר לוקומוטיב מוסקבה, במדיה שיחק שתי עונות וזכה בגביע הרוסי. בהמשך שיחק שנתיים בדרום קוריאה.
בשנת 2000 הגיע לישראל וחתם בקבוצת הפועל חיפה. הוא שיחק במדי הפועל שתי עונות. בשנת 2002 שוחרר מן הקבוצה, לאחר שאחרונה נקלעה לקשיים כלכליים. ילישב שב לרוסיה. הוא חזר לשחק בקבוצת פאקל וורונז'. בשנת 2005 פרש ממשחק פעיל.
תארים

הגביע הרוסי: 1996
הגביע הקוריאני: 1998
2000/1 גביע הטוטו (הפועל חיפה)
הערות שוליים

↑  בתקופת שהותו בישראל נכתב שמו כ"ילשב"
אופססס! בול הגיע המבול...

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  תיבת נח
 בימוי:  טובי גנקל, שון מקורמק
 תסריט:  ריצ'י קונרוי, טובי גנקל, מארק הודקינסון, מרטין תוריסון
 עריכה:  רזה ממרי
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 מוזיקה:  סטיפן מקקאון
 מדינה:  גרמניה גרמניה לוקסמבורג לוקסמבורג בלגיה בלגיה אירלנד אירלנד ארצות הברית ארצות הברית
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  לוקסמבורג 26 בפברואר 2015 (פסטיבל הסרטים של לוקסמבורג) ישראל 9 ביולי 2015
 משך הקרנה:  כ-87 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית, צרפתית ואיטלקית)
 סוגה:  סרט הנפשה ממוחשבת, סרט קומדיה, סרט הרפתקאות
 הכנסות:  כ-10.8 מיליון רנמינבי
 סרט הבא:  אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה...
 דף הסרט ב־IMDb
 
אופססס! בול הגיע המבול... (באנגלית: ...Ooops! Noah Is Gone, "אופס! נח נעלם...") הוא סרט קומדיה והרפתקאות בהנפשה ממוחשבת גרמני-לוקסמבורגי-בלגי-אירלנדי-אמריקאי משנת 2015. הסרט בוים ונכתב על ידי טובי גנקל, יחד עם בימויו של שון מקורמק, וכתיבתם של ריצ'י קונרוי, מארק הודקינסון ומרטין תוריסון. הסרט עוקב אחר החיות שהחמיצו את תיבת נח.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של לוקסמבורג ב-26 בפברואר 2015, באירלנד ב-1 במאי 2015, בגרמניה ב-30 ביולי 2015, ובישראל בדיבוב לעברית ב-9 ביולי 2015. אורך הסרט הוא כ-87 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.
בשנת 2020 הופץ לסרט המשך בשם "אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה...".
תקציר העלילה

הסרט עוקב אחר דייב ובנו פיני, שני נאסטריאנים שלא הוזמנו להצטרף לתיבת נח. כשכל החיות התחילו להיכנס לתיבה, הם ניסו להתגנב פנימה בעזרתן של הייזל וליאה, ואם וביתה ממשפחת חתולי הבר. הילדים ביחד יוצאים להסתובב בתיבה, ומביטים במבול המתקרב. מפני שהם הביטו קרוב מידי במבול, שהמים שטפו את הארץ התיבה זזה ושני הילדים מצאו את עצמם מחוץ לתיבה. בזמן שההורים שלהם עושים הכל בשביל לסובב את התיבה לאחור ולהחזיר אותה, עוברים הילדים הרפתקת הישרדות בניסיון לחזור לתיבה. הילדים פגשו חברים חדשים, חיות נוספות שמצאו את עצמן מחוץ לתיבה, ומתחמקים מאויבים רשעים. בדרך הילדים לומדים על העולם ועל עצמם.
דמויות ומדבבים

במאי הדיבוב בעברית היה דן שצברג, ומפיקי הדיבוב היו יעל אללוף ואמי בכר.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| פיני | קאלום מלוני | אייל ליטוין |
| ליאה | אל פנינג | עדי בר לב |
| דייב | דאגלס בות' | דן שצברג |
| הייזל | איימי גרנט | אורנה כץ |
| אוביסי | פול טילאק | גדי לוי |
| סטייפוט | דאגלס בות' | דן קיזלר |
| אריה | מרטין שין | עמי מנדלמן |
| פלמינגו | איילין מייטן | שרון שחל |
| גריפין נקבה | איילין מייטן | רונה בקרמן |
| שימפנזה |  | דדי זהר |
| גריפין זכר |  | אמנון וולף |
| מר שומר |  | סער בדישי |
קבלה

הסרט קיבל מהאתר "Rotten Tomatoes" דירוג של 36%, מה שהופך את קבלת הפנים של הסרט באתר לשלילית.
הסרט הכניס כ-10.8 מיליון רנמינבי ממכירות הכרטיסים.
אוטו החמישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג

אוטו החמישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג (בגרמנית: Otto V, Herzog zu Braunschweig und Lüneburg;‏ 1439 – 9 בינואר 1471), היה הדוכס של דוכסות בראונשווייג-לינבורג בין השנים 1464–1471.
ביוגרפיה

אוטו נולד בשנת 1439, לפרידריך השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולמגדלנה מברנדנבורג, בתם של פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ואליזבת מבוואריה, נסיכת הבוחר מברנדנבורג.
בשנת 1457 מסר אביו פרידריך השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג את השלטון בדוכסות לאוטו ולאחיו ברנהרד השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג, אולם בשנת 1464 מת ברנהרד ללא ילדים, ואוטו תפס את השלטון לבדו. אוטו ניסה ליישם רפורמות במנזרים, ולהחזיר להם את הפשטות והצניעות שהייתה להם בעבר. ב-9 בינואר 1471 נהרג אוטו במהלך טורניר אבירים בצלה, ואביו פרידריך השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג חזר לשלוט בדוכסות.
משפחתו

ב-27 בפברואר 1487 התחתן אוטו עם אנה מנסאו-דילנבורג, בתם של יוהאן הרביעי, רוזן נסאו-דילנבורג ומריה מלון-היינסברג, ממנה היו לו שני בנים:
היינריך הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1468–1532).
וילהלם מבראונשווייג-לינבורג (1469–1480).
אזור תעשייה עידן הנגב

מצפה
רמון
מצפה
רמון
אתר בנייה של אזור תעשייה עידן הנגב
אזור התעשייה עידן הנגב הוא אזור תעשייה שנמצא בשטח עיריית רהט והמועצה האזורית בני שמעון.
מיקום

אזור התעשייה עידן הנגב שוכן דרום-מזרחית לעיר הבדואית רהט, ליד מחלף עידן הנגב (שנקרא בעבר "צומת להבים") משני צדדיו של כביש 310, בשטחה של מועצה אזורית בני שמעון. אזור התעשייה מתפרס על פני 4,500 דונם, בנוסף להקצאה של 270 דונם לבית חולים שני בנגב, ו-70 דונם למכללה המיועדת לקום באזור. הפארק סמוך לכביש 6, לתחנת הרכבת להבים ולכביש 40. צפוי שאזור תעשייה עידן הנגב ייצור מקומות עבודה חדשים לכ-3,000 עובדים בשלב הראשון ועוד כ־6,000 נוספים באופן עקיף, רובם תושבי האזור.
רקע

פארק התעשייה עידן הנגב נולד ביוזמת משותפת של המשרד לפיתוח הנגב והגליל, המועצה האזורית בני שמעון, המועצה המקומית להבים ועיריית רהט. אך הרעיון המקורי נולד בסביבות שנת 2000 על ידי עיריית רהט ובני שמעון. הוא בא מתוך רצון להרחיב את היצע התעסוקה באזור וכמובן, לייצר הכנסה נוספת לעירייה. אזור התעשייה עידן תוכנן סטטוטורית על ידי חברת קליין כץ בע"מ.
באוקטובר 2002 נחתם הסכם המייסדים ובפברואר 2006 נחתמה התב"ע. בשנת 2009 החלה לפעול במקום מינהלת שמונתה על ידי משרד הכלכלה, אשר הפכה באוקטובר 2011 לחברה כלכלית עירונית.
פיתוח עידן הנגב מתבצע גם במסגרת התוכנית לקידום הצמיחה והפיתוח הכלכליים של האוכלוסייה הבדואית בנגב בהשקעה ממשלתית כוללת של 1.2 מיליארד ש"ח. התוכנית הלאומית האסטרטגית לפיתוח הנגב מציעה עבור אוכלוסייה זו מגוון פתרונות בשורה של נושאים שאחד המשמעותיים מביניהם הוא סוגיית התעסוקה והפרנסה של אוכלוסייה זו. מקצת מהיזמים הם בדואים מהנגב שמבקשים להקים מפעלים שיעסיקו בין היתר צעירות וצעירים בדואים, אוכלוסייה הסובלת כידוע משיעורי אבטלה גבוהים.
טקס חנוכת פארק התעסוקה עידן הנגב נערך ב-27/04/10 בנוכחותם של שרי הממשלה: שר התמ"ת, בנימין בן אליעזר והמשנה לראש הממשלה, השר לפיתוח הנגב והגליל, סילבן שלום. ב-2 באפריל 2012 הגיע נשיא המדינה שמעון פרס לפארק התעסוקה עידן הנגב לביקור נשיאותי.
בינואר 2015 נחתם הסכם בין בני שמעון לרהט, לפיו שטח משמעותי שהיה שייך לבני שמעון יסופח לעיריית רהט, וכמו כן ניהול האזור יועבר מסיגל מורן ראש מועצה אזורית בני שמעון, לטלאל אלקרינאוי ראש עיריית רהט.
תקצוב ובעלות

התקציב הכללי להקמת אזור תעשייה זה עומד על 19 מיליון ש"ח, כש-15.5 מיליון ש"ח מתוכם מגיעים מתקציב המדינה: משרד לפיתוח הנגב והגליל, משרד התמ"ת והרשויות השותפות.
עידן הנגב זאת יוזמה עסקית משותפת של שלושה גופים:
רהט - 44 אחוזים של מניות,
מועצה אזורית בני שמעון - 39 אחוזים,
להבים - 17 אחוזים.
זה פרויקט ייחודי, הראשון מסוגו כי מדובר בשותפות עסקית יהודית-בדואית. על בסיס ההסכם בין הרשויות, הוקמה מנהלת משותפת, שבה חברים שלושת ראשי הרשויות, הפועלים בשיתוף פעולה מלא. המנהלת מטפלת בכל הנושאים הקשורים לקידום האזור.
צפוי כי בשנת 2022 הפארק התעשייתי ירוויח כ-70 מיליון ש"ח בשנה.
יו"ר הדירקטוריון של עידן הנגב הוא טלאל אלקרינאוי ראש עיריית רהט.
תוכן

פרט למפעלי תעשייה, יכלול הפארק גם מבני ציבור, כמו בית חולים (השני בנגב אחרי המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה) וקמפוס טכנולוגי להכשרת עובדים ואזור מסחרי ובו חנויות outlet.
הקמפוס יפעל בחסות משותפת של אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בין החברות שיקימו את מפעליהם באזור תעשייה זה וכבר רכשו בה שטחים - חברת סודה סטרים וחברת קרגל. מפעל של סודה סטרים יוקם בהשקעה של כ-130 מיליון שקל ובסיוע מרכז ההשקעות במשרד התמ"ת, הוא לבד עתיד להעסיק כ-1,000 עובדים. במאי 2012 מנהלת מרכז השקעות במשרד התמ"ת אישרה מענק של למעלה מ-20 מיליון שקלים להקמת מפעל חדש. עבודות העפר החלו במתחם סודה סטרים ביוני 2012. בנוגע לחברת קרגל מדובר בהעתקת מפעל גדול לייצור מוצרי קרטון מהעיר לוד שבמרכז הארץ דרומה לתוך אזור תעשייה עידן הנגב. צפויה המדינה להשקיע בהעתקת המפעל דרומה לאזור צומת להבים, יותר מ-30 מיליון שקלים לא כולל הטבות נלוות.
עידן הנגב נכלל באזור פיתוח א' לתעשייה, המעניק הטבות שונות וכן מסובסדות בו עלויות הקרקע וזה עושה אותו אטרקטיבי במיוחד לעסקים. 36 מפעלים, קטנים ובינוניים, נמצאים בשלבי התמקמות ובפארק נערכים לפיתוח של כ-200 דונמים נוספים.
ראו גם

בדואים בישראל
עיריית רהט
מועצה אזורית בני שמעון
טלאל אלקרינאוי
סיגל מורן
הערות שוליים

↑  עוד שטחים לעיר רהט
↑  מידע מאתר משרד הכלכלה על אזור התעשייה עידן הנגב,
↑  אתר עידן הנגב אודות - עידן הנגב - פארק תעסוקה משותף - רהט, בני שמעון, להבים, באתר עידן הנגב
↑  סופר פורמן חגית, אייל יונתן, חסן דאהר סוזן ופרנקל מוריה, התכנית לקידום הצמיחה והפיתוח הכלכליים של האוכלוסייה הבדואית בדרום (החלטת ממשלה 3708) - דוח ראשון, ירושלים: מאייירס-ג'וינט-ברוקדייל, 2016
↑  שלמה פיוטרקובסקי, הממשלה אישרה "תוכנית פראוור" ליישוב הבדואים, 11/09/11
↑  טקס חנוכת פארק התעסוקה 'עידן הנגב', אפריל 2010
↑  נשיא המדינה בעידן הנגב, אפריל 2012
↑  חתימת ההסכם לקידום עידן הנגב,2015
↑  "עידן הנגב" - פארק תעסוקה חדש, יהודי-בדואי, בצומת להבים רהט, אפריל 2010
↑  המשנה לראש הממשלה, השר סילבן שלום: "פארק התעסוקה עידן הנגב שאנו חונכים היום יהווה עוגן להקמתו של בית חולים שני בנגב"
↑  פרס: ברהט תוקם שלוחה של אונ בן-גוריון רשת ב', אפריל 4, 2012
↑  נשיא המדינה, עידן הנגב, רהט והרווארד - איך זה מתחבר?
↑  החלו העבודות להקמת מפעל סודה סטרים ב"עידן הנגב", יולי 2012
↑  לוקר: האוכלוסייה הבדואית עומדת בפני עידן חדש, ערוץ 7, מאי 6, 2012
↑  חברת קרגל מתעניינת במעבר לפארק התעשייה "עידן הנגב" באזור להבים
|  אזורי תעשייה בישראל |
| --- | --- | --- |
| אזורי תעשייה | מעלות (מעלות-תרשיחא) • מגדל תפן (חבל תפן) • צ.ח.ר (ראש פינה) • צ'ק פוסט (חיפה) • אלון תבור (עמק יזרעאל) • קריית ספיר (נתניה) • הרצליה פיתוח (הרצליה) • כפר סבא • נווה נאמן ׁ(הוד השרון) • פארק שרונים (הוד השרון) • עבר הירקון (תל אביב-יפו) • BBC בני ברק • סגולה (פתח תקווה) • קריית אריה (פתח תקווה) • קריית מטלון (פתח תקווה) • חולון • מתחם האלף (ראשון לציון) • מרכז עינב (מודיעין-מכבים-רעות) • עטרות (ירושלים) • הר חוצבים (ירושלים) • תלפיות (ירושלים) • הר טוב • (מטה יהודה) • עד הלום (אשדוד) • שער הנגב וספירים (מועצה אזורית שער הנגב) • תימורים (קריית מלאכי) • עידן הנגב (רהט) • אופקים • באר שבע • עמק שרה (באר שבע) • קריית יהודית (באר שבע) • אבשלום (חבל שלום) • נאות חובב • דימונה • מישור רותם (מישור ימין) • מצפה רמון |  |
| פארקי תעשייה | רמת דלתון (דלתון) • בר לב (אחיהוד) • משגב • קדמת גליל (טבריה) • ציפורת (נוף הגליל) • שגיא 2000 (מגדל העמק) • מת"ם (חיפה) • צבאים (בית שאן) • יקנעם • מבוא כרמל (רמות מנשה) • קיסריה • עמק חפר • יורופארק (יקום) • לב הארץ (כפר קאסם) • אפק (ראש העין) • עתידים (תל אביב-יפו) • אזורים (פתח תקווה) • חמן (חבל מודיעין) • (נתב"ג) • שורק (ראשון לציון) • פלמחים • קריית ויצמן (נס ציונה) • מודיעין • מלחה (ירושלים) • כנות (גדרה) • ראם (בני עי"ש) • קריית גת • נעם (נתיבות) • גב ים נגב (באר שבע) • עומר  • שחורת (אילת) |  |
| אזורי תעשייה ביהודה ושומרון | שח"ק (גוש שקד) • ניצני שלום (שומרון) • בראון (קדומים) • ברקן • אריאל מערב (אריאל) • שער בנימין (מטה בנימין) • מישור אדומים (מעלה אדומים) |  |
| אזורי ופארקי תעשייה עתידיים | רמת בקע • צומת שוקת • מעבר תרקומיא • עירון • גבעת ברנר • רג"מ • בוסתני חפץ • שער הירדן • שער שומרון |  |
| אזורי תעשייה לשעבר | קריית המלאכה (תל אביב-יפו) • ארז (מעבר ארז) • קרני (מעבר קרני) • נווה דקלים • קטיף • ימית • אופירה |  |
| מרחב עורפי | חוף שמן • איירפורט סיטי |  |
אוטו הונשה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1912 רקלינגהאוזן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  2 בספטמבר 1994 (בגיל 82 בערך) 
 מדינה:  גרמניה 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
היינריך אוטו הונשה (בגרמנית: Heinrich Otto Hunsche;‏ 15 בספטמבר 1911 – 2 בספטמבר 1994) היה פושע מלחמה נאצי ששירת במשרד הראשי לביטחון הרייך, גוף שהיה כפוף לאס אס. השתתף, כעוזרו של אדולף אייכמן, בהשמדת יהודי הונגריה.
ראשית דרכו

הונשה נולד בשנת 1911 בעיר רקלינגהאוזן (Recklinghausen) בחבל הרוהר בגרמניה, כבנו של סוחר. בצעירותו למד משפטים וקיבל תואר דוקטור למשפטים. בשנת 1933 הצטרף לאס אה. בשנת 1938 נתמנה למשרת שופט זוטר בעיר אלבינג (Elbing) בפרוסיה המזרחית (כיום בפולין).
בגסטפו

בשנת 1939 הצטרף הונשה לגסטפו. בתחילה שירת במפקדת הגסטפו בברלין ולאחר מכן כראש הגסטפו בדיסלדורף. בשנת 1941 היה למנהל המחלקה המשפטית של הארגון. בשנת 1942 הוצב לשרת במחלקה היהודית של המשרד הראשי לביטחון הרייך (Referat IV B4) תחת פיקודו של אדולף אייכמן. תפקידו היה לתת ייעוץ משפטי בעיקר בנושאי שלילת האזרחות והפקעת הרכוש של היהודים שגורשו למחנות ההשמדה והוענקה לו דרגת האופט-שטורמפיהרר (סרן). בתפקידו זה השתתף בהתכנסויות במשרד הראשי לביטחון הרייך, שבאו בהמשך לועידת ואנזה לדון בדרכי ביצוע הפתרון הסופי.
בהונגריה

במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה הונגריה בעלת ברית של גרמניה הנאצית והצבא ההונגרי השתתף בפלישה לברית המועצות. בינואר 1943, לאחר התבוסה בקרב על סטלינגרד סבלו הכוחות ההונגרים אבדות כבדות, וההונגרים החלו לנהל מגעים עם ממשלות בריטניה וארצות הברית על פרישת הונגריה מן הברית עם הנאצים. בתגובה לכך במרץ 1944 פלשו הגרמנים להונגריה. התפתחות זו הייתה הרת גורל עבור יהדות הונגריה. יהודי הונגריה, שסבלו מאוד עד אז והיו כפופים לחוקים אנטי-יהודיים ולמשלוח לעבודות כפייה, אך ברוב המקרים לא נרצחו בהמוניהם, נחשפו עתה למלוא מוראותיה של השואה. עם הפלישה הגרמנית הגיע אדולף אייכמן להונגריה והחל בביצוע פעולת השמדת יהודי הונגריה. המטה של אייכמן בבודפשט נקרא "זונדרקומנדו אייכמן" (Sonderkommando Eichman). הונשה הוצב ליחידה זאת עם הפלישה ופעל בה עד לנובמבר 1944.
מלבד הונשה שירתו ביחידה מספר קציני אס אס שהידועים בהם היו הרמן קרומיי, תיאודור דנקר ודיטר ויסליצני. במקביל לתפקידו בצוות של אייכמן נתמנה הונשה לקצין קישור בין מטהו של אייכמן לבין משרד הפנים ההונגרי, במה שהוגדר על ידי הנאצים ובעלי בריתם כ"הבעיה היהודית". פעולתם של אייכמן ועוזריו הביאה למשלוחם, ממאי עד יולי 1944, של כארבע מאות וחמישים אלף יהודים הונגרים אל מחנה ההשמדה אושוויץ. ביולי 1944 הורה השליט למעשה של הונגריה, מיקלוש הורטי, עם התקדמותו של הצבא האדום אל עבר גבולות הונגריה, על הפסקת המשלוחים. כשהופסקו המשלוחים לא נותרו עוד יהודים בהונגריה מחוץ לבודפשט.
בימי המלחמה האחרונים, כשתבוסתה של גרמניה הנאצית נראתה כבר בעין, ניסו אנשי האס אס הבכירים, כהיינריך הימלר, ארנסט קלטנברונר וקורט בכר, למצוא אליבי שיעמוד לזכותם כאשר יועמדו לדין על ידי בעלות הברית המנצחות. מסיבה זו הורה הימלר על הצלת האסירים במחנות ברגן-בלזן, מאוטהאוזן וגטו טרזיינשטט, בניגוד לפקודת היטלר שיש לחסלם. הבכירים הנאצים היו זקוקים גם ליהודי שיעיד על כך. באפריל 1945 יצאו קורט בכר, הרמן קרומיי ואוטו הונשה, כשאליהם נלווה ישראל קסטנר ראש ועדת העזרה וההצלה בבודפשט, לטרזיינשטט, מאוטהאוזן וברגן-בלזן בניסיון להציל את שרידי היהודים שנותרו בהם.
פעילותו זו של קסטנר וכן עדויותיו מאוחר יותר לטובת הרמן קרומיי וקורט בכר עתידות היו להיות נושא למחלוקת בין ההיסטוריונים, ולאחד הנושאים המרכזיים במשפטו של מלכיאל גרינוולד, שקיבל את הכינוי "משפט קסטנר", שזעזע את מדינת ישראל בשנות ה-50 של המאה ה-20.
לאחר המלחמה

אוטו הונשה נעצר על ידי בעלות הברית באוסטריה ב-12 במאי 1945 והוחזק במחנה מעצר עד לשנת 1948, לאחר שוועדת דה-נאציפיקציה קבעה כי הייתה לו אחריות משנית בלבד. משנת 1954 פעל כעורך דין בגרמניה המערבית.
הונשה נעצר בשנת 1957, אך שוחרר בשנת 1959. בנובמבר 1960 נעצר שוב והועמד לדין בשנת 1964 בבית המשפט בעיר פרנקפורט, ובשנת 1962 נדון לחמש שנות מאסר. בשל היותו במעצר שלפני המשפט הוא שוחרר מהכלא בפברואר 1963. בעקבות ערעור שהגישה התביעה הוא נעצר שוב ב-20 במאי 1963 ובשנת 1964 הועמד לדין ביחד עם הרמן קרומיי על חלקם בהשמדת יהודי הונגריה. המשפט המתוקשר נקרא "משפט קרומיי הונשה".
לפי הזמנת התביעה הכללית הגרמנית הגיע אבנר לס קצין משטרת ישראל לשעבר, מי שהיה במסגרת לשכה 06 החוקר של אייכמן לפני העמדתו לדין. אבנר לס בא כדי לשמש עד מטעם התביעה ולמסור לבית המשפט את הדברים שאמר אייכמן בחקירתו על שני הנאשמים בדבר חלקם בשואת יהודי הונגריה.
ב-22 ביולי 1964 מסר אבנר לס את עדותו בבית המשפט. הוא העיד כי אייכמן אמר לו בחקירתו כי קרומיי והונשה הביעו בפניו את חוסר שביעות רצונם מן הקצב האיטי בו, לטענתם, התנהל גירוש יהודי הונגריה לאושוויץ. הסניגור הביע התנגדות לשמיעת עדותו של לס בטענה שזו עדות שמיעה. בתגובה לכך תיאר לס באוזני בית המשפט את דרך גביית עדותו של אייכמן במהלך חקירתו. הוא מסר כי דברי אייכמן הוקלטו ולאחר מכן תומללו ולאייכמן ניתנה הזדמנות להכניס בהם שינויים לפני שחתם על הפרוטוקול. לאור הסברו זה של לס דחה בית המשפט את טענת ההגנה ואיפשר ללס להמשיך בעדותו ולהציג לבית המשפט את הדפים הרלוונטיים מפרוטוקול החקירה.
ב-3 בפברואר 1965 זיכה בית המשפט את הונשה והרשיע את קרומיי וגזר עליו חמש שנות מאסר. התביעה הגישה ערעור על זיכויו של הונשה. על פי החלטת בית המשפט נערך משפט מחודש וב-29 באוגוסט 1969 נדון הונשה לשתים עשרה שנות מאסר. אין פרטים על המשך חייו. הוא מת בשנת 1994.
הערות שוליים

↑  פקד לס מעיד במשפט של קרומיי והונשה, דבר, 23 ביולי 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 124428509  ISNI: 0000 0000 1903 3663  VIAF: 40311730   WorldCat (עם VIAF): 40311730
אוניברסיטת איי הודו המערבית

| --- | --- |
סמל האוניברסיטה

בניין הספרייה המרכזית בקמפוס מונה
 אוניברסיטה ציבורית
 מוטו:  Oriens Ex Occidente Lux (בלטינית: אור זורח מהמערב)
 תקופת הפעילות:  1948–הווה (כ־76 שנים)
 קמפוס:  מונה, ג'מייקה סנט אוגוסטין, טרינידד קייב היל, ברבדוס
 בעלי תפקידים
 סגל:  1,000+
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  49,092 (נכון ל־2016) 
 סטודנטים לתואר ראשון:  36,000
 מיקום
 מיקום:  ג'מייקה ג'מייקה
 מדינה:  ג'מייקה ג'מייקה
 קואורדינטות:  18°00′21″N 76°44′48″W﻿ / ﻿18.0058°N 76.7467°W﻿ / 18.0058; -76.7467
 /http://www.uwi.edu
  (למפת ג'מייקה מוגדלת) קינגסטון בלאק ריבר מונטיגו ביי סבנה לה מאר  מאי פן מנדוויל סנט אנ'ס ביי פורט מריה הים הקריביאוניברסיטת איי הודו המערבית(למפת ג'מייקה רגילה) קינגסטון בלאק ריבר מונטיגו ביי סבנה לה מאר  מאי פן מנדוויל סנט אנ'ס ביי פורט מריה הים הקריביאוניברסיטת איי הודו המערבית
 
אוניברסיטת איי הודו המערבית (באנגלית: (University of the West Indies, בראשי תיבות UWI) היא אוניברסיטה ציבורית משותפת לקהילת האיים הקריבים הדוברת-אנגלית: מדינות חבר העמים הבריטי והטריטוריות אנטיגואה וברבודה, איי בהאמה, ברבדוס, בליז, ברמודה, איי הבתולה הבריטיים, ג'מייקה, גרנדה, דומיניקה, טרינידד וטובגו, איי טרקס וקייקוס, מונטסראט, סנט וינסנט והגרנדינים, סנט לוסיה, סנט קיטס ונוויס ואיי קיימן. מטרת האוניברסיטה היא "לפתוח את הפוטנציאל לצמיחה כלכלית ותרבותית" באזור. לאוניברסיטה שלושה קמפוסים, במונה שבג'מייקה, בסנט אוגוסטין שבטרינידד ובקייב היל שבברבדוס, בית ספר לתיירות בנסאו ו"קמפוס פתוח" ללימודי תעודה עם נציגויות בכל אחת מהמדינות. בין בוגריה 3 זוכי פרס נובל, 61 זוכי מלגת רודז ו-18 ראשי ממשלות.
היסטוריה

האוניברסיטה נוסדה ב-1948 כקולג' של אוניברסיטת לונדון, במטרה לשפר את החינוך האקדמי במושבות הבריטיות מעבר לים. הקמפוס הראשון נפתח בעיירה מונה, כ-5 ק"מ מקינגסטון, בירת ג'מייקה ובראשה ניצבה הנסיכה אליס, נכדתה האחרונה של המלכה ויקטוריה. הקמפוס בטרינידד קם ב-1960 על בסיס המכון לחקלאות טרופית והקמפוס בברבדוס קם ב-1963. בשנת 1962 קיבל הקולג' מעמד של אוניברסיטה עצמאית.
פקולטות

מדעי הרוח וחינוך - בכל הקמפוסים
מדעי החברה ומנהל עסקים - בכל הקמפוסים
רפואה - בכל הקמפוסים
משפטים - בכל הקמפוסים
מדע וטכנולוגיה - מונה וקייב היל
מזון וחקלאות - סנט אוגוסטין
הנדסה - סנט אוגוסטין
בוגרים בעלי שם > זוכי פרס נובל

פרופסור ארתור לואיס (W. Arthur Lewis) - זוכר פרס נובל לכלכלה לשנת 1979 (סנט לוסיה)
דרק וולקוט - זוכר פרס נובל לספרות לשנת 1992 (סנט לוסיה)
פרופסור אנתוני צ'ן מהפנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים, זוכה פרס נובל לשלום לשנת 2007 (ג'מייקה)
בוגרים בעלי שם > ראשי מדינות

פ. ג'. פטרסון - ראש ממשלת ג'מייקה
אואן ארתור - ראש ממשלת ברבדוס
קית' מיטשל - ראש ממשלת גרנדה
דנזל דאגלס - ראש ממשלת סנט קיטס ונוויס
דין בארו - ראש ממשלת בליז
ברוס גולדינג - ראש ממשלת ג'מייקה
קולויל יאנג - המושל הכללי של בליז
פורשיה סימפסון-מילר - ראש ממשלת ג'מייקה
אנדרו הולנס - ראש ממשלת ג'מייקה
קמלה פרסד-ביססר - ראש ממשלת טרינידד וטובגו
דייוויד תומפסון - ראש ממשלת ברבדוס
פאולה מיי וויקס - נשיאת טרינידד וטובגו
אנטוני קרמונה - נשיא טרינידד וטובגו
בוגרים בעלי שם > אחרים

פטריק ליפטון רובינסון (אנ') - משפטן בין־לאומי שכיהן בין השאר כנשיא בית הדין הפלילי הבין־לאומי ליוגוסלביה לשעבר
הערות שוליים

↑  ג'מייקה גלינר, 11 בינואר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011257499505171  PLWABN: 9811497802105606  BIBSYS: 90572875  BnF: cb118680763 (data)  GND: 1030764-3  ISNI: 0000 0000 8786 7651  LCCN: nr90027685  NKC: xx0088440  NLA: 35573136  RERO: 02-A005465296  SUDOC: 071341609  Trove: 1266791  ULAN: 500300918  VIAF: 148943624   WorldCat (עם VIAF): 148943624
אורופיליה

אורופיליה (באנגלית: Urophilia), הידועה גם בשם "מקלחות זהב", היא פטיש ארוטי השם דגש על משחקי שתן.
משחקי השתן לרוב מתבססים על מתן שתן בציבור, השתנה על אחרים או על הפטישיסט; צפייה באחרים משתינים או צורכים שתן; "הרטבת המיטה" או "עשיה במכנסיים".
היא יכולה לבוא גם כחלק ממשחק BDSM, בו השולט מטיל את מימיו על הנשלט כאקט של השפלה, או במקרים אחרים - מורה לנשלט להרטיב את מכנסיו.
לפעמים צורכים אורופילים לפני קיום יחסים מאכלים ומשקאות שמטרתם הגברת כמות השתן ושיפור טעמו.
אופרנור

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־4 לפנה״ס מצר קורינתוס, יוון 
 פטירה:  המאה ה־4 לפנה״ס אתונה, אתונה העתיקה 
 תחום יצירה:  פיסול, ציור 
 הושפע על ידי:  אריסטידיס מתבאי הראשון 
 
אופרנור (יוונית: Ἐυφράνωρ) היה פסל וצייר יווני, איש איסתמיה שליד קורינתוס, בן המאה ה-4 לפנה"ס.
פליניוס הזקן מתייחס אליו מספר פעמים בספרו "תולדות הטבע" (או "חקר הטבע"). הוא מציין את השנים שבהן היה בשיא פריחתו, ומונה פסלים וציורים אחדים מעשה ידיו וגם ספר על פרופורציות נכונות וצבעים שכתב. יש המזהים את פסל הברונזה של הצעיר האוחז חפץ עגול (שלא שרד) בידו המושטת קדימה, שנמשה מן הים עם הספינה הטרופה מאנטיקיתרה, עם התיאור המובא אצל פליניוס לקבוצת הפסלים המכונה 'משפט פריס'.