stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאסלו שבש
ספרות

מסמכים מההיסטוריה של תנועת הפועלים המהפכנים ההונגרים 1929–1935. בודפשט, 1964.
לקריאה נוספת

לאסלו שבש. אינדקס ביוגרפי הונגרי. המוזיאון הספרותי פטפי.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי. 1981
לאסלו שבש ב-Unionpedia
הערות שוליים

↑  A Belügyminisztérium 1899. évi 28484. sz. rendelete. MNL-OL 30804. mikrofilm 685. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1899. év 60. oldal 21. sor.
↑  Testvére, Sebes Sándor születése bejegyezve Szeghalom állami akv. 332/1902. folyószám alatt.
↑  Sebes György. Névpont. Hozzáférés ideje: 2016. január 24.
↑  HU BFL VII.5.c 2136 I 0124136/1928
↑  HU BFL VII.5.c 11699 I 0125476/1930
↑  HU BFL VII.5.c 9598 I 0126443/1934
↑  Sebes György. Névpont. Hozzáférés ideje: 2016. január 24.
↑  HU BFL - VII.5.c - 5145 - 1935
לאסלו שאלאמון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 ביולי 1891 אוראדיה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  29 באוקטובר 1983 (בגיל 92) קלוז'-נאפוקה, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 מדינה:  הונגריה, רומניה 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי האז'ונגארד בקלוז' 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1913) 
 בן או בת זוג:  Ella Salamon 
 
לאסלו שאלאמון (בשמו הבדוי: טמאש שאלו, בהונגרית: Salamon László; אוראדיה, 11 ביולי 1891 – קלוז'-נאפוקה, 29 באוקטובר 1983) היה משורר יהודי-הונגרי בטרנסילבניה, עורך עיתון, סופר, מבקר. אשתו הייתה הבלשנית אלה שאלאמון.
ביוגרפיה

לאסלו שאלאמון סיים את לימודיו בגימנסיית גאבור בתלן בנאג'אנד בשנת 1909, ולאחר מכן למד במחלקה ההונגרית-לטינית באוניברסיטת בודפשט (כיום שמו אוניברסיטת אטווש לוראנד). בשנת 1913 עבד כעיתונאי ביומן אוראדיה. הוא שירת כחייל במלחמת העולם הראשונה במשך שנתיים ונפצע. לאחר החלמתו נכנס לתפקיד הוראה.
הוא נידון למאסר בספטמבר 1919 בגין פעילותו בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. לאחר שחרורו התיישב בקלוז'. הוא לקח על עצמו את חובות העריכה והאיוש של כמה יומנים ומגזינים טרנסילבניים. כתבי העת העתיד, המזרח החדש (אוי קלט) והאורורהבכתבי העת עבד כעורך. בשנת 1926 השתתף לאסלו דיאנש בהשקת "תקופתנו", היה חוקר בכיר בעיתון זה כמה שנים, ואז הקים עיתון סוציאל-דמוקרטי משלו, "הדרך האחרת".
עיתונים רבים בטרנסילבניה פרסמו את שיריו, מאמריו ואת כתבים העיתונאיים, במלחמת העולם השנייה גורש למחנה הריכוז דכאו בשנת 1944, ולאחר ששרד ושוחרר ערך את העיתון "ארדאי" משנת 1946 ואת "האמת" משנת 1948. משנת 1950 ועד פרישתו עבד כשכיר בסניף קלוז' של הוצאת הספרות והאמנות הממלכתית. הוא פרסם כמה כרכים עצמאיים.
עבודות (מבחר) > שירים

הקרבה ראשונה (אורדיאה, 1914)
על מזבח ארוס (אורדיה, 1916)
חיים אינסופיים (אורדיאה, 1926)
אדולף האיום (חוברת פוליטית פואטית, קלוז'-נאפוקה, 1933)
המסר של יושב המערות - שיריו האחרונים של לאסלו שאלאמון ; קבוצת הסופרים "הבולאים", קלוז'-נאפוקה 1939
בנאדם, איפה אתה? שיריו האחרונים של לאסלו שאלאמון ; 1943
נגד הדמעות. שירים נבחרים (קלוז'-נאפוקה, 1947)
בראש מורם (בוקרשט, 1955)
בלדת הטוב (בוקרשט, 1959)
באמונה בלתי שבורה. שירים נבחרים ; בוקרשט, 1961
סתיו בקלוז'. שירים ; ספרותי, בוקרשט, 1964
שירים ; בוקרשט, 1966
השירים היפים ביותר של לאסלו שאלאמון; בוקרשט, 1968
ספר פתוח. שירים; קלוז'-נאפוקה, 1971
בנאדם, איפה אתה? שירים; בוקרשט, 1981
עבודות (מבחר) > מאמרים, מחקרים, עיתונות

טמאש שאלו: אין פתרון אחר. מחקרים על בעיות המשבר הכלכלי והתרבותי הגדול ; הקדמה וילמוש בהם; עיתון העובדים, קלוז'-קלוז' 1931
שלושה גאונים. זיגמונד פרויד, אנרי ברגסון, שלום אש ; 1942
ציפור כחולה של מאי. מאמרים וכתבים עיתונאיים. 1923–1943 ; בוקרשט, 1971
על מפלגת האנושות (מאמרים, ביקורות, בוקרשט, 1980)
מאמרים קשורים

יחסי ספרות רומנית-הונגרית
הוצאה לאור מדעית
חיי הספרות והתרבות ההונגרית של זילה
ראו גם

לקסיקון ספרותי הונגרי ברומניה: ספורת, כתיבה ציבורית, ספרות מדעית, תרבות. עורך ראשי. דיולה דוד. בוקרשט-קלוז'-נאפוקה: קריטריון; קלוז'-נאפוקה: איגוד המוזיאונים בטרנסילבניה. 2010.
לקריאה נוספת

לקסיקון קטן של סופרים הונגרים עכשוויים : 1959-1988. בודפשט : 1989. ISBN 963-14-1604-6
לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. 1929 לאסלו שאלאמון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267294305171  ISNI: 0000 0000 7997 2056  LCCN: no98073399  VIAF: 56229987   WorldCat (עם VIAF): 56229987
לין רנו

| --- | --- |
צילום בטקס פרסי סזאר ב-2018
 לידה:  2 ביולי 1928 (בת 96) Nieppe, נור, צרפת 
 שם במה:  Line Renaud 
 שם לידה:  Jacqueline Simone Alberte Enté 
 סוגה מועדפת:  שאנסון 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  1943–2011 (כ־68 שנים) 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון העירוני של ליל 
 בן או בת זוג:  Loulou Gasté (1950–1995) 
 פרסים והוקרה:  הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות הלאומי (14 בנובמבר 2016)  צלב גדול של לגיון הכבוד (13 ביולי 2022)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (30 במאי 1996)  honorary citizen of the State of Nevada 
 פרופיל ב-IMDb
 
לין רנו (בצרפתית: Line Renaud; נולדה ב-2 ביולי 1928) היא שחקנית וזמרת צרפתייה.
ביוגרפיה

רנו נולדה במחוז נור שבצפון צרפת. אמה הייתה קלדנית ואביה היה נהג משאית ונגן חצוצרה. במלחמת העולם השנייה גויס אביה לצבא והיא גודלה בזמן זה על ידי אמה, סבתה וסבתא-רבתא שלה.
היא ביצעה מבחן בד בקונסרבטוריון של ליל, בו היא שרה שני שירים של המלחין לולו גסטה, שם היא התגלתה על ידי מנהל ברדיו של העיר ליל שחיפש זמרת לתחנה. בעקבות זאת היא הצטרפה לתחנה, שם שרה רפרטואר המבוסס על שיריו של גסטה שהפך לבעלה.
ב-1945 עברה לפריז שם התהדק הקשר בינה לבין גסטה המבוגר ממנה ביותר מעשרים שנה. היא חתמה על חוזה עם חברת הקלטות, ושיר שלה אף זכה בפרס המוזיקלי "Grand Prix du Disque".
היא שרה ביחד עם איב מונטאן בתיאטרון "Théâtre de l'Etoile". לאחר מכן ביצעה סיבוב הופעות ברחבי אירופה ובאפריקה, וכשחזרה לפריז הקליטה מספר גרסאות צרפתיות לשירים אמריקאים.
ב-1946 הופיעה לראשונה בקולנוע, בסרט "La foire aux chimères", בתפקיד קטן של זמרת קברט.
ב-1951 הייתה מבין הזמרים שלקחו חלק בסרט הקומדייה המוזיקלית "Paris chante toujours".
ב-1954, בעת שהופיעה ב"מולן רוז'", פגשה את בוב הופ ובעקבות היכרותם היא הופיעה מספר פעמים בתוכנית האירוח שלו, "המופע של בוב הופ". היא גם התארחה בין היתר בתוכניות של אד סאליבן ודינה שור.
היא הקליטה יחד עם דין מרטין את השיר "Relax ay voo".
ב-1994 שיחקה בסרט "לא רוצה לישון", בבימויה של קלייר דני.
בשנים 1995–1996 שיחקה בתפקיד הראשי בהפקה הצרפתית של המחזה "ביקור הגברת הזקנה".
ב-2005 גילמה את רעייתו של שארל השני, מלך נאפולי בסרט המבוסס על ספר מאת מוריס דרואון.
ב-2008 שיחקה בסרט "ברוכים הבאים לצפון".
בשנת 2011 שיחקה בקומדיה "La croisière" בדמותה של סימון.
ב-2019 שיחקה בעיבוד הצרפתי של הסרט "StreetDance 3D".
ב-2022 שיחקה בסרט "הנהג של מדלן" לצדו של דני בון.
לוק ג'ייקובז

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1981 (בן 43) סידני, אוסטרליה 
 שם לידה:  Luke Jacob Ashwood 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 פרופיל ב-IMDb
 
לוק ג'ייקובז
לוק ג'ייקוב אשווד, בשמו המקורי Luke Jacob Ashwood, (באנגלית: Luke Jacobz;‏ נולד ב-14 בפברואר 1981) הוא שחקן ומנחה טלוויזיה אוסטרלי.
ביוגרפיה

ג'ייקובז נולד וגדל בסידני, אוסטרליה הוא החל לעסוק במשחק בגיל צעיר, וב-1999 לוהק לעונה השביעית והאחרונה של דרמת הנוער "תיכון הלבבות השבורים". בין 2001 ל-2005 היה בין מנחי תוכנית הטלוויזיה "The Big Arvo", וב-2004 הנחה את תוכנית הכישרונות "Popstars Live". ב-2005 חידש את קריירת המשחק, כשהצטרף לצוות סדרת הטלוויזיה "בנות מקלאוד", בה גילם את דמותו של החוואי ההרפתקן פטריק ברואר במשך שלוש עונות.
ב-2008 הצטרף לאופרת הסבון הוותיקה "קרוב רחוק", וגילם את דמותו של השוטר אנג'לו רוזטה עד 2011. תפקידו בסדרה הקנה לו מועמדות לפרס לוגי בקטגוריית השחקן הפופולרי ביותר בשנת 2010. בסמוך לאחר תחילת השתתפותו בסדרה, השתתף גם בגרסה האוסטרלית ל"רוקדים עם כוכבים", וזכה במקום הראשון. בשנת 2010 מונה ג'ייקובז להנחות את העונה השנייה של הגרסה האוסטרלית לתוכנית הכישרונות "אקס פקטור", ממנה פרש בתום העונה השביעית.
לוק גאלוס

| --- | --- |

גאלוס, מאי 2017
 לידה:  22 בדצמבר 1983 (בן 40) קמברלנד, מרילנד, ארצות הברית
 שם במה:  ביג XLG דיקון דוויל D.O.C. דוק גאלוס דוריאן דוויל פסטוס פסטוס דלטון דה פריקין דיקון קיין המתחזה אייזיאה קאש ג'וני 99 ג'סטיס דלטון קית' הנסון לוק גאלו לוק גאלוס המתנקש בעל המסיכה סופר פסטוס טקס פרגוסון
 משקל:  132 ק"ג
 גובה:  2.03 מטר
 מקום מגורים:  מונטיצ'לו, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  2003–הווה (כ־21 שנים)
 מאמנים:  ביל דמוט Deep South Wrestling
 מידע אישי
 בן או בת זוג:  Amber O'Neal (14 במאי 2014–2014) 
 
אנדרו ויליאם הנקינסון (באנגלית: Andrew William Hankinson; נולד ב-22 בדצמבר 1983) הידוע יותר בשם הבמה שלו, לוק גאלוס הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון.
במהלך תקופת עבודתו הראשונה ב-WWE, הנקינסון הופיע כמתחזה של קיין במהלך 2006 ולאחר מכן חזר להתחרות תחת שם הבמה פסטוס, דמות בעלת מוגבלות מנטלית למראין העין ביחד עם המתאבק ג'סי, אך השניים השיגו הצלחה מועטה. לאחר שנעלם מן המרקע, הנקינסון חזר כשומר הראש וכ"חסיד" של CM פאנק תחת שם הבמה לוק גאלוס. תקופת העבודה הראשונה שלו בארגון הגיעה לקיצה בשנת 2010. הוא מוכר בעיקר בשל התקופה שלו בארגון היפני New Japan Pro-Wrestling‏ (NJPW) תחת שם הבמה דוק גאלוס, לצד שנתיים בארגון Total Nonstop Action Wrestling‏ (TNA), שם התחרה תחת שם הבמה D.O.C.‏ (Director of Chaos; בעברית: "מנהל הכאוס") ובה היה חלק מקבוצת Aces & Eights. ביחד עם קארל אנדרסון, הנקינסון זכה פעמיים באליפות הזוגות של Raw, בנוסף לשלוש זכיות באליפות הזוגות של IWGP.
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות American Pro Wrestling Alliance - APWA
אליפות הזוגות של APWA (פעם אחת)  - עם קנוקס
הישגים בארגון ההיאבקות National Wrestling Alliance - NWA
אליפות הזוגות של NWA Southern (פעם אחת)  - עם אייסברג
הישגים בארגון ההיאבקות National Wrestling League - NWL
אליפות במשקל כבד של NWL (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות New Japan Pro-Wrestling - NJPW
אליפות הזוגות של IWGP‏ (3 פעמים)  - עם קארל אנדרסון
ליגת הזוגות העולמית (2013)  - עם קארל אנדרסון
הישגים בארגון ההיאבקות Rampage Pro Wrestling - RPW
אליפות במשקל כבד של RPW (פעם אחת)
הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI
PWI דירג אותו במקום ה-65 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2016
הישגים בארגון ההיאבקות River City Wrestling - RCW
אליפות הזוגות של RCW (פעם אחת)  - עם קנוקס
הישגים בארגון ההיאבקות Vanguard Championship Wrestling - VCW
אליפות במשקל כבד של VCW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment - WWE
אליפות הזוגות של Raw (פעמיים)  - עם קארל אנדרסון
גביע העולם לזוגות של ה-WWE‏ (2019)  - עם קארל אנדרסון
הישגים במגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter - WON
הגימיק הגרוע ביותר (2012, 2013)  - Aces & Eights
גאלוס הוא שלוש פעמים אלוף הזוגות של IWGP
לואיס הררה

לואיס פרננדו הררה ארנגו (בספרדית: Luis Fernando Herrera Arango) המכונה גם "צ'ונטו" (Chonto), הוא כדורגלן עבר קולומביאני ששיחק בעמדת המגן. הררה ערך 61 הופעות במדי נבחרת קולומביה וכבש שער אחד. כמו כן, שיחק במונדיאל 1990 ובמונדיאל 1994 עם נבחרתו וכן זכה בקופה ליברטדורס עם אתלטיקו נסיונל ב-1989 ובגביע אינטראמריקנה ב-1990. הררה פרש ממשחק פעיל ב-1997 וכיום משמש כעוזר מאמן באינדפנדיינטה מדיין.
קריירה

הררה החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-1980 כאשר שיחק בשורות אינדפנדיינטה מדיין במשך שלוש עונות, שלאחריהן עבר לאתלטיקו בוקרמנגה למשך שנה אחת. ב-1986 עבר לאחת הקבוצות הגדולות במדינה, אמריקה קאלי, עימה זכה באליפות. אבל השינוי המשמעותי בקריירה שלו קרה ב-1987 כאשר עבר לאתלטיקו נסיונל. הוא זכה עימה בקופה ליברטדורס בשנת 1989 וכן בשתי אליפויות קולומביה, ב-1991 ו-1994. המעבר לנסיונל הקנה לו גם לראשונה את הזימון לנבחרת הבוגרת. הוא שיחק בנסיונל עד לשנת 1996 ושנה מאוחר יותר חצה את הכביש בשביל לסיים את הקריירה בקבוצה עימה התחיל, אינדפנדיינטה מדיין.
קריירה > נבחרת קולומביה

הררה זומן לנבחרת הלאומית שאומנה על ידי פרנסיסקו מטוראנה לראשנה בשנת 1987. הפך עם הזמן להיות המגן הימני הקבוע של הנבחרת ושיחק בטורניר הקופה אמריקה בשנים 1987, 1991, ו-1993. כמו כן העפיל עם הנבחרת למונדיאל 1990 אחרי היעדרות של 28 שנים, שם הצליחה קולומביה להעפיל לשמינית הגמר לפני שהודחה על ידי קמרון.
הררה היה חלק בלתי נפרד מהדור הכישרוני שייצג את קולומביה באותן שנים, כולל במוקדמות מונדיאל 1994, אז העפילה הנבחרת למונדיאל בארצות הברית לאחר הניצחון ההיסטורי על ארגנטינה 0-5 בבואנוס איירס. הוא שיחק כמובן גם במונדיאל עצמו, בו הודחה קולומביה כבר בשלב הבתים.
סך הכל רשם 61 הופעות במדי הנבחרת וכבש שער אחד.
תארים

זכה באליפות קולומביה עם אמריקה קאלי (1986)
זכה בגביע הליברטדורס עם אתלטיקו נסיונל (1989)
זכה בגביע אינטראמריקנה עם אתלטיקו נסיונל (1990)
זכה באליפות קולומביה עם אתלטיקו נסיונל (1991, 1994)
לייה

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  202 קילומטרים
 ספיקה ממוצעת:  22 מ"ק לשנייה 
 אגן ניקוז:  4,727 קמ"ר 
 מוצא:  Lisbourg (he) 
 יובלים:  Laquette, Becque de Neuville, Canal d'Aire, Becque du Biez, Meteren Becque, Bourre, Traxenne, Mandel, Heulebeek, Clarence, Groeningebeek, Lawe, Deûle, Napoleon Arm of Pauw 
 שפך:  סכלדה (he) 
 מדינות באגן הניקוז:  צרפת, בלגיה
 
 
לייה (בהולנדית: Leie בצרפתית: Lys) הוא נהר הזורם בצפון צרפת ובבלגיה, המהווה את יובלו השמאלי של הנהר סכלדה.
גאוגרפיה

מוצאו של הנהר בכפר ליסבורג שבחבל נור פה דה קאלה בצרפת. הוא זורם בכיוון צפון מזרח, כיום ברובו דרך תעלה, דרך עיר הגבול הצרפתית ארמנטייה ונכנס לבלגיה בפרובינציה של אינו, זורם דרך העיר קורטרייק ונשפך לנהר סכלדה בעיר גנט. אורך הנהר 202 ק"מ, גובהו בנקודת המוצא 114.7 מטר, ושטח אגן הניקוז שלו מגיע ל-3,910 קמ"ר.
האיריס הצהוב, הפורח בשפע על שפת הנהר באזור ארמנטייה, מהווה את סמלה של עיר זו. כיום הנהר מזוהם מאוד בגלל צפיפות האוכלוסייה ובגלל שפכים של מפעלי תעשייה בצפון צרפת ובבלגיה.
היסטוריה

בעבר, עמק הלייה נודע בשל המפעלים לאריגת פשתן. במחצית הראשונה של המאה העשרים הוא היה מקומם החביב של ציירים רבים.
באזור התחוללו שלוש קרבות בין גרמניה וצרפת במהלך המאה ה-20: באפריל 1918 התחולל באזור "הקרב על לייה" כחלק ממתקפת האביב הגרמנית. מאוחר יותר באותה השנה התרחש באזור "הקרב השני על לייה" כחלק ממתקפת מאה הימים. בין ה-23 במאי ו-28 במאי 1940 היה האזור שדה קרב בין צבא בלגיה לבין צבא גרמניה שפלש לבלגיה בתחילת מלחמת העולם השנייה, במה שנודע כקרב על לייה של שנת 1940.
המשורר הבלגי אמיל ורהארן חיבר פואמה בשם "עמק הלייה" הנכללת בקובץ שיריו "פלנדריה כולה".
לייז' באסקט

ההיכל הביתי קאנטרי הול סארט טילמן
לייז' באסקט (בצרפתית: Liège Basket) היא קבוצת כדורסל בלגית מהעיר לייז' במחוז ולוניה, המתמודדת בליגת העל הבלגית.
היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1967. בשנת 2000 ביצעה הקבוצה איחוד עם קבוצת "פלרון" .
בעונות 2003/04, 2009/10, הגיעה הקבוצה עד לגמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת ספירו שרלרואה.
הקבוצה משתתפת במסגרות האירופאיות מאז שנת 2001. בין היתר השתתפה ב: גביע קוראץ', גביע ספורטה והיורוצ'לנג'.
הקבוצה מארחת בהיכל קאנטרי הול את'יאס, הנקרא גם "קאנטרי הול סארט טילמן", ומכיל 5,600 מקומות ישיבה.
תארים והישגים

הליגה הבלגית :
מקום שני: 2004, 2010
חצי גמר: 2006
הגביע הבלגי :
זכייה (1): 2004
הסופרקאפ הבלגי :
זכייה (1) 2009
ליאת אלבלינג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1980 (בת 44 בערך) ישראל רמת גן, ישראל
 לאום:  ישראלית
 מקום לימודים:  המכללה האקדמית בית ברל (2004-2005)  מנשר לאמנות (2005-2009)
 תחום יצירה:  צילום
 פרסים והוקרה:  פרס ליאון קונסטנטינר (2011)  פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית (2022) 
 http://www.liatelbling.com/
 
ליאת אלבלינג, 2022, הגלריה לאמנות עכשווית, רמת השרון
ליאת אלבלינג (נולדה ב-1980) היא אמנית וצלמת ישראלית. זוכת פרס ליאון קונסטנטינר לשנת 2011 (יחד עם האמנית עילית אזולאי). היא חיה ויוצרת בתל אביב. ביצירתה היא עוסקת בבניית מרחבים ארכיטקטוניים וצילומם, כחלק מחקירת החלל הביתי והתווך שבינו לבין התהוות הדימוי הדיגיטלי.
ביוגרפיה

אלבלינג נולדה ב-1980 ברמת גן. ב-2004 היא החלה ללמוד במכללה האקדמית בית ברל, ולאחר שנה עברה לבית הספר מנשר לאמנות אותו סיימה ב-2009 בהצטיינות. לאחר מכן השתתפה בתוכנית עמיתים בעלמא בית לתרבות עברית, בתל אביב-יפו.
משנת 2011 אלבלינג מרצה לצילום ולאמנות במדרשה לאמנות, מכללת בית ברל. היא לימדה במוסדות אקדמיים שונים, בהם המחלקה לאמנות רב–תחומית, מכללת שנקר, רמת גן; בית הספר לצילום מוסררה, ירושלים ומכללת מנשר לאמנות תל אביב.
ב-2018, אלבלינג הוציאה לאור את הספר “As Good As Real".
עבודותיה

יצירותיה של אלבלינג הוצגו בגלריות ומוזיאונים בישראל ובעולם, ובין היתר במוזיאון רמת גן לאמנות (2011), מוזיאון תל אביב לאמנות (2011, 2017), מוזיאון חיפה לאמנות (2012), גלריה כשר פוטמקין, ניו יורק (2014), גלריה ג׳ולי מ., תל אביב (2015), גלריה ארטלי, אנטוורפן (2016), גלריה קתרין אדלמן, שיקגו (2017) וגלריה רוזנפלד, תל אביב (2018).
עבודותיה מוצגות באוספים מוזיאליים, כגון אוסף נלסון אטקינס, קנזס סיטי; מוזיאון לאמנות רות ואלמר ולין, ניו יורק; אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות; אוסף START - סרג׳ תירוש; וכן באוספים פרטיים.
חברי ועדת פרס קונסטנטינר בו זכתה ב-2011 כתבו כי היא מייצרת בעבודותיה שיבוש מרחבי שמדגיש את המתח שבין צילום לזיכרון. לדבריהם, היא מצלמת מבנים אדריכליים, נופים או מצבים בין־אישיים ומוסיפה ומשנה בהם פרטים משמעותיים, כך שהאשליה הצילומית שנוצרת שומרת לכאורה על העקרונות של חומר הגלם המקורי, אך מטילה ספק בתכניו הבסיסיים ובפונקציונליות שלו.
עבודותיה > תערוכות יחיד

2009 כל המקומות הנפלאים ההם, גלריה מרכז ההנצחה, קריית טבעון
2011 חלקים, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן
2011 I'm coming home, גלריה אינדי, תל אביב
2011 תערוכת פרס קונסטנטינר לצילום, מוזיאון תל אביב לאמנות. אוצרת: נילי גורן
2012 אפור בטון, מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה
2013 התקפות על צילום, גלריית האוניברסיטה הפתוחה, רעננה. אוצר: רון ברטוש
2015 דברים כשלעצמם, גלריה ג'ולי מ, תל אביב
2016 קרוב מתמיד, גלריה Artelli, אנטוורפן, בלגיה
2017 הצעות לאי סדר, גלריה קת׳רין אדלמן, שיקגו, ארה״ב
2019 פנימה, גלריה רוזנפלד, תל אביב. אוצרת: מיה פרנקל טנא
2022 עַד דָּק, הגלריה לאמנות עכשווית, רמת השרון אוצרת: רוית הררי
פרסים ומלגות

2011 פרס ליאון קונסטנטינר לצילום, מוזיאון תל אביב לאמנות
2013 פרס בחירת הפטיש של סות׳ביס, יריד צבע טרי, תל אביב
2022 - פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית
הערות שוליים

↑  Bio & Cv, Liat Elbling (באנגלית)
↑  עילית אזולאי; ליאת אבלינג / מוזיאון תל אביב לאמנות, באתר www.tamuseum.org.il
↑  As Good as Real, Liat Elbling (באנגלית)
↑  חגי כנען, חדר הבן והבת, באתר www.liatelbling.com
↑  פרסי מוזיאון ת"א יוענקו בטקס פתיחת האגף החדש, באתר ערב רב Erev Rav
↑  כל המקומות הנפלאים ההם | אורית רף, יאיר ברק, ליאת אלבלינג, באתר ספרייה ומרכז הנצחה קריית טבעון
↑  הדס רשף, ראיון ברזולוציה גבוהה – שיחה עם ליאת אלבלינג, באתר ערב רב Erev Rav
↑  אינדי גלריה שיתופית לצילום - PDP - #7 | ליאת אלבלינג | I'm Coming Home
↑   עוזי צור, ליאת אלבלינג הגשימה לי חלום קטן, באתר הארץ, 9 ביולי 2015
↑  Liat Elbling, artellieditions (באנגלית)
↑  Liat Elbling: Proposals for Disorder, Catherine Edelman Gallery (באנגלית)
↑  חגית פלג רותם (2022-08-17). "ליאת אלבלינג חוזרת וחוזרת וחוזרת הביתה". מגזין פורטפוליו. נבדק ב-2022-08-21.
↑  הוכרזו הזוכים בפרס יגאל אהובי וב"בחירת הפטיש" ביריד צבע טרי, באתר ערב רב Erev Rav
↑  הוכרזו הזוכים והזוכות בפרס משרד התרבות בתחומי האמנות הפלסטית 2022, באתר ערב רב Erev Rav
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 393404  NLI: 987007467555605171  GND: 124017358X  LCCN: no2019087988  VIAF: 308258369   WorldCat (עם VIAF): 308258369
לאסלו קרדוש (במאי סרטים)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוקטובר 1905 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  11 באפריל 1962 (בגיל 56) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הילסייד ממוריאל פארק 
 
לאסלו קרדוש (במאי סרטים) (במקור קליין, בהונגרית: Kardos László; בחו"ל מוכר בשם Leslie Kardos, ברדיוב, 8 באוקטובר 1903 – לוס אנג'לס, ארצות הברית, 11 באפריל 1962) היה במאי קולנוע הונגרי-יהודי, עורך סרטים (Film Editor).
ביוגרפיה

במקור קרדוש היה שחקן ואמן מחול. הוא טייל ברחבי העולם ולאחר מכן עבד בברלין כמנהל תיאטרון. הוא חזר להונגריה בשנת 1933 ועבד כעורך ובמאי. בתחילת מלחמת העולם השנייה בשנת 1940 היגר לארצות הברית, שם גם התיישב. תחילה ביים את הסרט "ארבעה וחצי מוסקטרים", שצולם בבודפשט, ואחר כך כמה קומדיות הונגריות.
משפחתו

הוא היה בנם של גאבור קרדוש (קליין) (1860–1929) בעל בית הדפוס, ומגיהה מסובוטיצה ושל פאני לובל (1866–1934)  סבו וסבתו מצד אביו היו ליפוט קליין ורוזאליה דונאט, סבו וסבתו מצד אמו היו מור לובל, סוחר ועמליה אֶבֶּנְסְפַּנְגֶר. אחותו ארז'בט קרדוש, הייתה מזכירת וראייטי, ואשתו השנייה של השחקן ההונגרי-יהודי-אמריקאי ס.ז. סאקאל. שנקרא בשמו המקורי בהונגרית שאנדור גרטנר (Gärtner Sándor).
אשתו של קרדוש הייתה מריה פסטרנק ("לנקה"), אחותו הצעירה של ג'ו פסטרנק, מפיק קולנוע אמריקני ממוצא הונגרי-יהודי. הם נישאו ב־24 במרץ 1935 בבודפשט.
סרטיו > כעורך

תנו מקום לזקנים (קומדיה הונגרית-אוסטרית, 1934)
סרטיו > כבמאי

ארבעה וחצי מוסקטרים (שמו המקורי: Viereinhalb Musketiere, 1935)
אני רוצה פנים ידידותיות! (קומדיה הונגרית, 1935)
אהבת ספורט (עם זולטאן פרקש, קומדיה רומנטית הונגרית, 1936)
קצב של 120 (קומדיה הונגרית, 1936)
רחוב אפל של קהיר (1940)
לבני שלא נולד (1943, סרט קצר)
התפשטות (שמו המקורי: הרצועה, דרמה אמריקאית, 1951)
נערת העיירה (מחזמר, 1953)
האיש שהפך לאבן (1957)
סיפור טיחואנה (1957)
לקריאה נוספת

סרט מדבר
לאסלו קרדוש באתר PORT.hu
הערות שוליים

↑  "Kardos Gábor halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 1644/1929. folyószáma alatt".
↑  "Kardos Gáborné halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 935/1934. folyószáma alatt".
↑  "Kardos Gábor és Löbl Fanni házasságkötési bejegyzése a csáktornyai izraelita hitközség házassági akv. 6/1885. folyószáma alatt".
↑  "Kardos Erzsébet és Gerő Jakab (Szőke Szakáll) házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1319/1920. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 440/1935. folyószáma alatt".
ליקורינוס

| ליקורינוס |
| --- | --- |
 תבנית סיליקון של מאובן של הלסת של ליקורינוס
תקופה
יורה תחתון 197 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
משפחה:: הטרודונטוזאוריים
סוג:: ליקורינוס
שם מדעי
 Lycorhinus

ליקורינוס (שם מדעי: Lycorhinus; משמעות שמו: "חוטם זאב") הוא סוג של דינוזאור בעל אגן דמוי-עוף ממשפחת ההטרודונטוזאוריים שחי במשך תחילת היורה שלפני 197 מיליון שנה באפריקה.
המאובנים שלו התגלו ב-1924 בתצורת אליוט (אנ') שבכף התקווה הטובה, דרום אפריקה והוגדרו בידי החוקר סידני ה. הוטון (Sidney H. Haughton). בתצורה זו התגלו דינוזאורים מוקדמים מתחילת היורה כמו המסוספונדילוס, המלנורוזאורוס, הלסוטוזאורוס והאאוסקלוזאורוס, וכן קרוביו ההטרודונטוזאורוס והאבריקטוזאורוס. האחרון נחשב בתחילה לחלק מסוג זה, אך הועבר לסוג נפרד ב-1975.
דינוזאור זה היה קטן יחסית, באורך של 1.2 מטר לרבות הזנב והיה בעל לסתות חזקות עם ניבים ארוכות בקדמת הלסת, מהם קיבל את שמו מהוטון. עם זאת הויטון סבר שמדובר בסוג של קיינודונט דמוי-כלב כשלבסוף הסתבר שהיה קרוב יותר להטרודונטוזאורוס.
למרות המראה המפחיד של ניביו הוא כנראה היה אוכל שורשים וצמחייה דומה או לפחות אוכל כל ולא טורף.
לילי באומהקר

| --- | --- |

 לידה:  16 ביוני 1957 (בת 67)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 דרגה:    תת ניצב
 תפקידים בשירות
 ראש חטיבת התביעות  נשיאת בית הדין למשמעת
 
לאה (לילי) באומהקר (נולדה ב-16 ביוני 1957) היא קצינת משטרה ישראלית בדימוס בדרגת תת-ניצב. כיהנה כנשיאת בית הדין למשמעת של משטרת ישראל וכראש חטיבת התביעות.
ביוגרפיה

באומהקר שירתה כתובעת ביחידת התביעות של מחוז תל אביב, יועצת משפטית של המחוז, קצינת תלונות ציבור, חברת בית הדין למשמעת של המשטרה וראש מחלקת משמעת. ב-2013 מונתה לראש חטיבת התביעות והועלתה לדרגת תת-ניצב. באפריל 2017 מונתה לנשיאת בית הדין למשמעת של המשטרה. ב-30 בינואר 2020 פרשה משירותה במשטרה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כריסטוף הונה

כריסטוף הונה (בגרמנית: Christoph Höhne;‏ 12 בפברואר 1941) הוא אתלט עבר מזרח גרמני ואלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968 בהליכה ל-50 ק"מ. כמו כן זכה במקצוע זה במדליות זהב באליפות אירופה באתלטיקה (אתונה 1969 ורומא 1974) ובגביע העולם בהליכה (פסקארה 1965, באד סרו 1967, אשבורן 1970)
ביוגרפיה

כריסטוף הונה נולד ב-1941 בעיר בורדסדורף (אנ') ליד לייפציג שבסקסוניה, מזרח גרמניה וגדל בעיירה מאצ'רן (אנ'). הצטרף למועדון הספורט דינמו ברלין (אנ') שם התאמן בהדרכתו של מקס ובר (אנ'). הקריירה שלו החלה ב-1962 ונמשכה עד 1974 כשבמהלכה השתתף ב-3 אולימפיאדות.
לאחר סיום הקריירה הספורטיבית למד הונה צילום והפך לצלם ספורט במזרח גרמניה. ב-1978 זכה במדליית זהב בתערוכה בינלאומית לצילומי ספורט שנערכה בעיר ראוס, ספרד. לאחר איחוד גרמניה שימש כצלם של העיתונים היומיים Junge Welt ו-Sportecho.
הונה גר בעיירה פורסטנוואלד (אנ') וממשיך לעסוק בספורט חובבים. ב-2016 זכה במדליות זהב בהליכה באליפות העולם לגילאי 75+ שנערכה בפרת', אוסטרליה.
קריירה ספורטיבית > 1962

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבלגרד, יוגוסלביה הגיע הונה למקום הרביעי בתוצאה של 4:29:37.8 שעות.
קריירה ספורטיבית > 1964

באולימפיאדת טוקיו הגיע הונה למקום השישי בהליכה ל-50 ק"מ בתוצאה של 4:17:41.6 שעות. בתחרות זו התחרו ספורטאי מזרח גרמניה כחלק מהמשלחת הכלל-גרמנית.
קריירה ספורטיבית > 1965

בגביע העולם בהליכה (אנ') שנערך בפסקארה, איטליה זכה הונה במדליית זהב בהליכה ל-50 ק"מ בתוצאה של 4:03:14 שעות לפני בורקהארד לוישקה (אנ') ממזרח גרמניה (4:06:02 שעות) ואבדון פמיק מאיטליה (4:06:40 שעות).
קריירה ספורטיבית > 1967

בגביע העולם בהליכה (אנ') שנערך בבאד סרו (אנ'), מזרח גרמניה זכה הונה במדליית זהב בהליכה ל-50 ק"מ בתוצאה של 4:09:09 שעות לפני פטר זלצר (אנ') ממזרח גרמניה (4:11:40 שעות) ואלכסנדר שרביינה (אנ') ברית המועצות (4:13:07 שעות).
קריירה ספורטיבית > 1968 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מקסיקו סיטי זכה הונה במדליית זהב בהליכה ל-50 ק"מ בתוצאה של 4:20:13.6 שעות לפני אנטל קיס (אנ') מהונגריה (4:30:17.0 שעות) ולארי יאנג (אנ') מארצות הברית (4:31:55.4 שעות).