רוצח הזודיאק
ניתוח קרימינולוגי > עדויות למראה הרוצח

מעדותם של ססיליה שפרד טרם מותה ושל מייקל מיז'ו עולה כי הרוצח היה אדם לבן, נמוך (בגובה 1.72-1.77 מ', 1.80 מ' לכל היותר) ובעל מבנה גוף רחב (שוקל הרבה יותר מ-85 ק"ג לדברי ססיליה שפרד שתיארה את מבנהו כגדול בהרבה מהשוטר שראיין אותה ושקל 85 ק"ג, או 100 ק"ג לפי קצין משטרה שתחקר את ברייאן הארטנל הפצוע והתראיין לחדשות ואמר שייתכן כי הרוצח היה "אדם גדול ממדים, ויכול להיות שאף היה מעל 1.83 מ' ׁ(הגובה המרבי שהוצע לו בחקירה)" - הגובה שצוין על ידו סותר את התיאור של גבר נמוך מהעדויות שגבו החוקרים), שהרכיב משקפיים כהים גם בשעת הלילה והיה בעל שיער חום (מאג'ו טען כי היה בחור לבן בערך בן 26–30 "בעל פרצוף ממוצע שלא מותיר שום רושם, לא מכוער מדי ולא יפה תואר" בעל שיער כהה או שחור ומתולתל וייתכן שגוצי במבנהו), כשהחל בתקיפה של שפרד והארטנל הוא עטה על עצמו מסיכה שחורה עם חורים לעיניים וציור של סמל צלב עם עיגול מתחתיו בצבע לבן שלדעת בריאן הארטנל נקנה מחנות תחפושות או הוכן בידי מפעל ולא היה "עבודת בית" של הרוצח. מטביעות הנעליים שהשאיר לאחר תקיפת הארטנל ורציחת שפרד עולה כי נעל מגפיים מדגם PX (משמשות להליכה על כנפי מטוסים ונמכרו בבסיסים צבאיים ומכונות: "Wing Walkers") במידה 44 שהיו מוכרות באותה העת בשימוש חיל האוויר וחיל הנחתים האמריקאיים. הרוצח מאגם בריאסה דיבר לטענת הארטנל עם מבטא מוזר או דיבור איטי עם בעיה עם הגייה של תנועות לשוניות (אנ'), וקולו העיד שהיה בן 20–30. העובדה שהוא מתייחס במכתביו ובשיחות שניהל עם המשטרה בוואייחו ובנאפה לקורבנותיו כ"ילדים" (באנגלית: kids, girl, boy) הרי שהוא כפי הנראה מבוגר מהם במספיק שנים כדי להרגיש שהם "ילדים" (בני עשרה עד שנות העשרים המוקדמות).
לאחר פרסום הקלסתרון שלו מזירת הרצח של פול סטיין (שנמחק מוויקימדיה נכון לרגע זה) כגבר לבן כבן 35–45 בגובה 1.77 מ' בעל שיער בלונדיני-אדמדם עם תספורת Widow's peak ועוטה משקפיים בתקשורת, שלח מכתב לעיתונות וטען כי הציור דומה לו אך בניגוד לתיאורי המשטרה הוא עצמו "אינו נראה כך בחיי היום-יום שלו" וטען כי זאת תחפושת ("ולא אספר לכם ממה מורכבת התחפושת שלי"). מאחורי אחד הבולים של המכתבים ששלח הרוצח נתגלתה שערה אדמונית-חומה מה שעשוי להעיד שהתיאור של שיער אדמדם הוא נכון. במונית של פול סטיין נתגלתה טביעת אצבע של רוצח הזודיאק מגואלת בדם (שטען שהילדים שראו אותו מהחלון הבחינו בו כשמחק את טביעת אצבעותיו מהמונית לפני שנמלט מהמקום "מבלי שהשארתי טביעת אצבע מאחורי מעולם" וטען בזעם כי המשטרה משקרת) - להערכת החוקרים הייתה זו טביעת האצבע המורה של ידו הימנית של הרוצח וממנה נראה כי הוא סבל מצלקת בכרית האצבע שכנראה נשארה מאחור מכיוון שהרוצח התרשל ולא עבר על כל המונית במעט הזמן שהיה לו לפני שברח.
| שם העד | תיאור העדות | תאריך ההתקלות ברוצח | תיאור הרוצח | תיאור גובה הרוצח | תיאור גיל הרוצח | הערות | סבירות העדות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פגי יור | חנתה בחניון כביש הרמן מול הנרצחים באותו הערב בעת שבעלה בדק את תחנת השאיבה. | 20 בדצמבר 1968, בסביבות השעה 23:00 בלילה. | גבר לבן שהגיע למקום והחנה את רכבו ברוורס מצד ימין לרכבם של המתבגרים שנרצחו וישב עם עצמו ברכב מואר. | אין, נראה ישוב ברכבו. | מבוגר מהנרצחים הצעירים, הוגדר כ"גבר" על ידי העדה. | היה בעל רכב סטיישן, שעליו לא היו סימני כפור או פתיתי שלג אף על פי שהערב היה קר מאוד. | מהימנה. |
| מייק מאג'ו | קורבן תקיפה ועד לרצח | אוגוסט 1969 (אחרי התאוששות בבית החולים) | גבר לבן עם מבנה גוף כבד (הוערך בכ-100 ק"ג אם לא יותר) בעל ראש גדול ושיער חום בהיר קצר ומתולתל | כ-1.72 מ' (מקור אחר טוען: 1.72-1.75 מ') | 26-30 | הרוצח היה עם פנס והאיר על הקורבן בו ירה מטווח אפס, מאג'ו ראה את הרוצח יחסית בבירור בפרופיל כאשר זינק אל המושב האחורי. בשנת 1990 חשב כי זיהה את הרוצח מתוך מסדר תמונות חשודים כארתור לי אלן אבל ציין שהם רק חולקים דמיון בתווי הפנים וכי לרוצח היה ראש שמן/גדול יותר. ב-2007 חשב שזכר כי הרוצח היה בחור לבן גבוה בגובה 1.83 מ' עם "פרצוף שלא מותיר רושם רב" על הצופה. | המקורית נחשבת מהימנה. |
| ננסי סלובר | מוקדנית במשטרת ואייחו שענתה למי שהזדהה כרוצח | 5 ביולי 1969 | לא ראתה אותו. | שיחת טלפון | בשנות השלושים לחייו. | היה נשמע כאדם אכזרי ומעורער בנפשו שהקריא מדף או שהתאמן על משפטיו מראש. קולו היה עבה במשך השיחה ואז עלה לקול גבוהים כשהתגרה בסיום השיחה. | מהימנה. |
| ססיליה שפרד | קורבן רצח | 27 בספטמבר 1969 | גבר לבן בעל שיער חום עם מבנה גוף כבד ורחב בערך במשקל 113 ק"ג | 1.80-1.83 מ' | לא צוין | ראתה את הרוצח ללא המסיכה אבל לא פורסם שתיארה את פניו. ציינה כי לבש כולו בגדים כהים ותצפת עליהם במשך זמן מה תוך כדי שהוא מתקרב לפני שהחל בתקיפה. ציינה כי לבש מגפיים (שבחקירת המשטרה נתגלה כי היו מדגם צבאי). | מהימנה. |
| בראיין הארטנל | קורבן תקיפה ועד לרצח | 27 בספטמבר 1969 | לא ראה את פניו, אך דרך חורי העיניים במסיכה של הרוצח ומידו השמאלית החשופה ראה כי מדובר באדם לבן עם שיער שמנוני, תיאר אותו ככבד משקל (כ-102 ק"ג לפחות). | 1.75-1.78 מ' | קולו נשמע להארטנל כשל אדם בן 20 עד 30 | הוא ציין כי הרוצח היה לבוש בז'קט כהה שדומה לאלה שמוכרים ב"סירס", גמלוני בתנועותיו וכי מקולו היה נשמע כי הוא עילג או בעל בעיות דיבור (התקשה לדבר עם אותיות אהו"י) ועשה רושם של אדם טיפש, לחוץ ומסורבל. | מהימנה. |
| דן סלייט | קצין מוקד המשטרה בנאפה שענה למי שהזדהה כרוצח | 27 בספטמבר 1969 | לא ראה אותו. | שיחת טלפון | היה נשמע בשנות העשרים המוקדמות לחייו. | היה נשמע כאדם בעל קול רך ומתנשף שהקריא מדף או שהתאמן על משפטיו מראש. | מהימנה. |
| שלוש מתרחצות | סטודנטיות ששהו באגם בריאסה | 27 בספטמבר 1969 | גבר לבן עם שיער כהה שסודר עם ג'ל הצידה, בעל ראש גדול, אף קטן ושפתיים בשרניות, אוזניים קטנות וגבות ישרות. | בסביבות ה-1.83 מ'. | תואר כבן 28–40 בשכלול עדויותיהן. נראה מטופח ורכבו היה נראה לא תואם את גילו. | שהו באגם כשעתיים או שלוש לפני הרצח, חושדות כי גבר לבן מוזר שצפה בהן מהגבעה ממנה הגיע הרוצח והסית את הראש בכל פעם שהסתכלו לעברו הוא הרוצח. | לא ברור האם יש קשר למקרה אך הופק קלסתרון על סמך עדותן. |
| ד"ר ריצ'רד קליפטון ובנו דייוויד | הגיע לדוג באגם בריאסה ביחד עם בנו בן ה-16, דייוויד. | 27 בספטמבר 1969, בסביבות השעה 18:30 למיטב זכרונו | גבר לבן וכבד משקל עם מבנה גוצי לבוש חולצה שחורה ארוכה שממנה בצבצה חולצה אדומה ומכנסיים שחורים שנראה שהיה מנסה להימנע מקשר עין, הוא הביט באב במשך כשש שניות וראה שהאב חמוש באקדח בקוטר 22 מ"מ והסתובב לו והמשיך לדרכו, והיה נראה תמהוני שכן הוא לא היה עם ציוד קמפינג או דייג ולכן היה נראה מוזר שהוא הגיע לאגם. | בערך 1.78 מ' | לא צוינה הערכת גיל. | החשוד נע בכבדות ונראה שתנועתו מסורבלת ולא חלקה כנראה כתוצאה ממשקלו הכבד, ד"ר קליפטון ובנו ציינו כי לא הבחינו ברכב בחניון בו חנו וכי החשוד היה רחוק מהם בכ-100 יארד (כ-91 מ'), כך שלא ראו בבירור את פניו. הערכת החוקרים היא שהוא יצא מרכבו שחנה בערך 1280 מ' (4/5 מייל) מהמקום בה חנה רכבם של בראיין וססיליה והתקדם ברגל אל עבר זירת הרצח ובדרכו לשם נתקל בקליפטון ובנו. | מהימנה. |
| מתבגרים מרחוב צ'רי, סן פרנסיסקו | עדים לרצח | 13 באוקטובר 1969 | גבר לבן צעיר, נמוך וגוצי עם שיער חום-אדמדם ותספורת crew cut, הוא תואר כמרכיב משקפיים עם מסגרת פלסטיק שחורה ועבה. | 1.72-1.75 מ'. | 25-30 | ניקה את דלתות המונית עם מטפחת לבנה והתנהג חשוד עם הנהג בתוך המונית ואז הלך בצורה רגועה צפונה משם. | מהימנה מאוד - הופק הקלסתרון המפורסם בתיק על בסיס עדותם. |
| השוטר דונלד פאוק | בלש בדרכו לזירת הרצח שרכבו עצר למספר רגעים במעבר חצייה | 13 באוקטובר 1969 | גבר לבן מבוגר רחב וכבד (משקלו הוערך בין 90 ק"ג לפחות עד 105 ק"ג), מרכיב משקפיים, המתנועע עם צליעה ובעל תספורת crew cut שחצה את הכביש ברחוב ג'קסון (מצפון-מזרח לזירת הרצח של פול סטיין) והוריד את ראשו אל מול הניידת (שהייתה רחוקה כשש דקות הליכה מזירת הרצח). | 1.78 מ' | כבן 35–45 | מדובר באדם שלבושו העיד שאינו תושב השכונה (ז'קט כחול כהה ומכנסי קפלים כהים ונעלי מהנדסים) ונדמה היה כי הלך בצלי העצים בטרם נתקל בניידת, כאילו ניסה להסתתר או לא למשוך אל עצמו תשומת לב. פאוק טען כי נראה ששערו מאחורה מלבין אך הוסיף כי ייתכן והיה זה תוצאה של השתקפות אור הפנס על אחורי ראשו. פאוק העריך כי מוצאו של החשוד היה וולשי. | מהימנה מאוד - הופק תיקון לקלסתרון הקודם על בסיס הערותיו של פאוק. |
| שכן בשכונת הפרסידיו הייטס | עד ראייה | 13 באוקטובר 1969 | טען כי ראה לאחר הגעת המשטרה לזירת הרצח גבר לבן מבוגר כבד משקל, בעל מבנה גוף גוצי וממושקף שרץ באמוק לעבר פארק הפרסידיו עצמו מצפון לשכונה. | כ-1.72 מ' | תחילת שנות הארבעים לחייו. | בניגוד לעדותו של פאוק שמסתיימת בכך שהוא ואריק זלמס שנסעו בניידת ראו את החשוד עולה בגרם מדרגות לעבר חצר קדמית של בית בשכונה, נראה כי אם כך קרה הייתה זאת רק פעולת הסחה כדי שלא יעורר את חשדות השוטרים ולאחר מכן נס מהמקום. | מהימנה - המשטרה שלחה לכיוון פארק ג'וליוס קהאן שבכניסה לפרסידיו יחידת כלבנים שגיששו באזור שבו חשדו שהחשוד/הרוצח מתחבא. |
| קטלין ג'ונס | טוענת שהיא ובתה נחטפו על ידי הזודיאק בכביש המהיר ליד מודסטו | 22 במרץ 1970 | גבר לבן, בערך 80 ק"ג, בעל שיער כהה לבוש בגדים כהים ועוטה משקפיים עם מכסה פלסטיק עבה ושחור. | כ-1.75 מ' | כבן 30 לפחות | הציע לקורבן "עזרה" כי לדבריו אחד מגלגלי רכבה היה רופף, בפועל חיבל ברכבה והותיר אותה חסרת אונים בכביש מהיר ובכך ניסה לחטוף את ג'ונס וביתה התינוקת ולרצוח אותם. לאחר נסיעה של כשעתיים ברכבו כשבמהלכן הוא מאיים עליהן שירצח את שתיהן, ג'ונס אזרה אומץ וקפצה ביחד עם ביתה בידיה מרכבו כשביצע פנייה בכביש והצליחה להימלט ממנו באופן רגלי כשהוא רדף אחריהן מחוץ לרכבו, הוא נאלץ לשוב לרכבו כשמשאית צפצפה שהוא חוסם את הכביש. | ג'ונס אמנם זיהתה את החוטף שלה כאדם המופיע בקלסתרון הזודיאק, וגם הרוצח שלח מכתב שהוא אכן ניסה להרוג אותה ואת ביתה התינוקת אך לחלק מהרשויות נראה כי כדי לשטות בהם הוא פשוט לקח קרדיט על הסיפור כפי שהופיע בעיתונות. |
| רוברט טארבוקס | ייתכן ושוחח באופן אישי עם הרוצח המודאג שהגיע למשרד עריכת הדין שלו | למיטב זכרונו המפגש אירע ב-1972 | גבר לבן עם שם אמריקאי טיפוסי ממקור צפון אירופאי אך מראהו היה כשל "צרפתי מהריביירה" (מה ששולל לדעת טארבוקס אפשרות שהיה ממוצא אנגלי או אירי), "לא בלונדיני" (כדברי עורך הדין), בעל מבנה כבד אך שוקל פחות מ-102 ק"ג (המשקל שטארבוקס עצמו שקל באותה העת) שהציג עצמו כסוחר ימי עם תעודה רשמית שכזו (טארבוקס טוען כי כל הפרטים בכרטיס היו לגיטימיים ולא מאמין כי היה מדובר בזיוף זהות וגם חושד שבזכות עבודתו מעבר לחופי המדינה הצליח אותו החשוד, אם אכן היה הרוצח, "לעבור מתחת לרדאר" של המשטרה), וייתכן שהשיער שבפאות ראשו היה מאפיר. | העריך אותו בגודל ממוצע, כ-1.78 מ' לכל היותר | טען כי תיאור הגיל שהציע פאוק של אדם בין 35–45 תואם בהחלט. | טען כי האדם, שדיבר ברהיטות, לבש בגדי קז'ואל והיה מודאג מאוד ממה יעלה בגורלו אם יסגיר את עצמו, שילם על שעת ייעוץ אחת אך בפועל שהה במשרדו שעתיים ופתח במונולוג מטריד במשרדו והתוודה כי הוא רוצח הזודיאק ודיבר בחוסר רגש על מעשי הרצח שלכאורה חולל, והתעכב בעיקר על הסיפור של פול סטיין, לדברי טארבוקס החשוד הסביר כי הוא עשה שם "טעות נוראית" והיה נשמע מבין דבריו כי הוא אדם פחדן שניצל הזדמנויות שנקרו בדרכו ורצח קורבנות רנדומליים. טארבוקס העריך כי לפי הידע שהיה לאותו חשוד על מקומות בילוי של אוהבים צעירים בצפון קליפורניה שהוא כנראה גדל באזור הזה. לדברי בלש חובב שראיין אותו במהלך 2014 רוברט טארבוקס הציע כי החשוד היה נשמע כמי שחובב גירויים שכליים וכשהביט בקלסתרון של המשטרה אמר טארבוקס כי למיטב זכרונו הציור לא דומה לאדם אותו פגש. | מעולם לא זכתה ליחס מהמשטרה, רק מהתקשורת. |
| איזובל ווטסון | נפגעה בתאונת דרכים בעיר טאמאלפייס והנהג ניסה לרצוח אותה עם דקירות סכין | 7 באפריל 1972 | גבר לבן בשנות הארבעים המוקדמות שלו, בגובה 1.75 מ' עם מבנה רחב, עם שיער חום קצר ומשקפיים עם עדשות פלסטיק עבות. | 1.75 מ' | שנות הארבעים המוקדמות לחייו. | מכוניתו הבהירה בצבעה סטתה מהמסלול ופגעה בווטסון בעודה בדרכה הביתה ב-9 בערב, הנהג יצא מהרכב לכאורה לוודא כי היא בסדר והציע לה עזרה, היא סירבה ולאחר שסירבה גם להצעתו לטרמפ הביתה הוא שלף סכין ודקר אותה בצוואר ובכתף, זעקותיה לעזרה העירו את תשומת לב השכנים והובילו אותו לנוס מהזירה. | המשטרה לא פסלה את האפשרות שזוהי שיטת פעולה נוספת של רוצח הזודיאק. הבלש קן נרלו ממשטרת נאפה העריך ביותר מ-50% את הסיכוי כי זהו רוצח הזודיאק לאור העובדה שגם התקפה זו כמו הרציחות הקאנוניות שלו אירעה בסוף השבוע. |