stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Into the Unknown
גרסת פאניק! אט דה דיסקו > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019–2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 88 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 98 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הדיגיטליים לילדים | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הפופ הדיגיטליים | 13 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 87 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 74 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 47 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 21 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 8 |  |
|  סינגפור | RIAS | 25 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 32 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 118 |  |
גרסת פאניק! אט דה דיסקו > נתוני מכירות

| מדינה | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 200,000 |
הערות שוליים

↑  "'Frozen 2': Inside Idina Menzel's unglamorous first take of 'Into the Unknown'". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). 2019-11-23. ארכיון מ-2019-11-27. נבדק ב-2019-11-28.
1 2 3  Rania Aniftos,Katie Atkinson,Katie Bain,Eric Renner Brown,Keith Caulfield,Anna Chan,Hannah Dailey,Stephen Daw,Thom Duffy,Paul Grein,Lyndsey Havens,Rylee Johnston,Jason Lipshutz,Joe Lynch,Heran Mamo,Rebecca Milzoff,Taylor Mims,Danielle Pascual,Jessica Roiz,Kevin Rutherford,Andrew Unterberger,Neena Rouhani, The 100 Greatest Disneyverse Songs of All Time, Billboard, ‏2023-05-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  Graham, Ruth (2019-11-05). "Frozen 2 Is Here, and It Has a Song Every Bit As Annoying As "Let It Go"". Slate Magazine. ארכיון מ-2019-11-27. נבדק ב-2019-11-28.
↑    Alice Vincent, ‏Into the Unknown: Frozen 2’s attempt at Let it Go shows a new, grown-up Elsa (but is just as catchy), The Telegraph, 22 November 2019
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
↑  Shaffer, Claire (2019-11-22). "Panic! at the Disco Shares 'Into the Unknown' From 'Frozen 2'". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2019-11-22. נבדק ב-2019-11-28.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 4aefb4ed-8e57-42a3-ae70-819983a6b268
יעקב קינמון

יעקב קינמון (תרנ"ח, 1898, ינדז'יוב, פולין – תשט"ו, 1955, תל אביב) היה ראש המועצה המקומית של עפולה. מהמתיישבים הראשונים בצריפין (כיום מזרע), בעפולה ובכפר ויתקין.
ביוגרפיה

יעקב קינמון נולד בעיירה ינדז'יוב, שרוב תושביה יהודים עמלים. מצעירותו נמשך לתנועה הציונית ונסחף בזרם הצעירים שעזבו את פולין. נסע לברסלאו והגיע לווינה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה היה מראשוני העולים לארץ ישראל.
קינמון הגיע לארץ בשנת 1919 ועבד כפועל דפוס  ואחר כך כפועל בניין. עמד בראש חבורה מבני עירו, שכונתה "קבוצת קינמון" שהצטרפה בראשית 1921 לקבוצת צריפין בראשית בניית המחנה הצבאי סרפנד. עם קבוצת צריפין עבד בבלפוריה (1921), למרגלות הרי נצרת, בבניית כביש ירושלים-נס ציונה (1922), בבניה בתל אביב ובבניית בלפוריה (1923). היה מראשוני המתיישבים בצריפין שבעמק יזרעאל (כיום קבוצת מזרע). זמן מה עבד במרכז מפלגתו הפועל הצעיר.
בשנת 1928 נבחר לראש המועצה המקומית עפולה, וכיהן במשרה זו עד 1930. לאחר פרישתו נמנה עם ראשוני המתיישבים בכפר ויתקין. לאחר מכן עבד במרכז מפא"י ובמרכז קופת חולים. בשנת 1938 התחיל עבודתו כמנהל לשכת המס המרכזית בתל אביב וכיהן בתפקידו זה שתים עשרה שנים רצופות. את שנותיו האחרונות עשה בשליחות חברת העובדים בחוץ לארץ וחזר שוב לניהול לשכת המס.
נפטר בשנת 1955 בתל אביב, והובא למנוחות בבית העלמין קריית שאול . על שמו קרוי בעפולה רחוב יעקב קינמון.
בנו אהוד קינמון שימש בשנות השמונים כראש עיריית בת-ים.
| ראשי מועצת ועיריית עפולה |
| --- | --- | --- |
| כמועצה מקומית | שניאור זלמן הוז (1926–1928) • יעקב קינמון (1928–1930) • פייבוש טבצ'ניק (1930–1931, 1933–1939) • מאיר שפירא ( 1931–1932, 1939–1940) • אפרים מזרחי (1932–1933) • דב ברכאן (1940–1942) • בנימין שיינבוים (1942–1945) • יוסף ברזילאי (1945–1950) • דוד קניאל (1950–1959) • יואש דובנוב (1959–1969) |  |
| כעיר | שמשון שחורי (1969–1979) • עובדיה עלי (1979–1991) • צדוק נאווי (1991–1998) • יצחק מירון (1998–2005, 2013–2018) • אבי אברהם אלקבץ (2005–2013, 2018 ואילך) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלבי סיפור אבירים

| --- | --- |

עטיפת הספר במהדורה הראשונה
 מידע כללי
 מאת:  יאיר לפיד
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  סאטירה, קומדיה
 הוצאה
 הוצאה:  כתר הוצאה לאור 
 תאריך הוצאה:  1998
 מספר עמודים:  112
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  965-07-0693-3
 הספרייה הלאומית:  002655566, 001804355
 
אלבי סיפור אבירים הוא ספר ילדים מאת יאיר לפיד שיצא לראשונה לאור בשנת 1998 ובמהדורה נוספת בשנת 2009. זהו ספר סאטירי וקומי והעלילה בו משנית לבדיחות החוזרות ונשנות. הספר הוא מעין סיפור אבירים, כאשר את תפקידי הגיבורים מייצגות דמויות מוגזמות כגון ענק טיפש במיוחד, גמד עם שיגעון גדלות ואביר שנישא לתשע נשים (ובסיום הספר לעוד אחת).
עלילה

אלבי הוא אביר שיצא לפנסיה. יום אחד מגיעים לביתו ארבעה אבירים בכוונה להרוג אותו, הוא מחסל אותם ומגלה מהם שאהובתו אלני שבויה אצל המלכה המרשעת צילמוס. אל אלבי חוברים צ'ילו חברו הוותיק, ענק טיפש במיוחד בשם בימבול וגמד בעל שיגעון גדלות בשם גיגו, והם יוצאים יחדיו כדי להציל את אלני. לאחר מסע רדוף תלאות שכולל קרבות רבים, תחרויות, חידות ונפילה בשבי של המלכה צילמוס, מצליחה החבורה לשחרר את אלני ויחד אתה את קוצ'י, בתה המופרעת של המלכה צילמוס. לאחר שהם בורחים בעור שיניהם מהארמון מתרחבת התוכנית ומטרתה הופכת להיות הפלת שלטונה של המלכה צילמוס. לאחר תלאות וקרבות מצליחה החבורה להפיל את צילמוס ולהמליך את בתה תחתיה.
פאפדה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  חטיף
 מטבח:  הודי
 מוצא:  הודו הודו
 מרכיבים עיקריים:  קמח חיטה
 
פאפדה (בגוג'ראטית: ફાફડા; באנגלית: Fafda) הוא חטיף שטוח העשוי מקמח גרהם (אנ') ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית.
החטיף עשוי לרוב מקמח גרהם, שמן, זרעי קארום, מלח ומים שאותם מערבבים, לאחר מכן מרדדים את הבצק בצורה גלילית ומטגנים בשמן עמוק.
הפאפדה נחשבת למנה ראשונה ונהוג לאכול אותה לצד רוטב צ'אטני, פלפל צ'ילי ירוק ומטוגן או ירקות חתוכים וחריפים, הנקראים סמבהרו (sambharo).
המאכל התפרסם בפסטיבל גוג'ראטי מסורתי בשם דושרה (Dussherra) ושם נוהגים להגיש אותו לצד זלאביה.
הערות שוליים

↑  Javid Chowdhury, The Insider's View: Memoirs of a Public Servant, Penguin UK, 2012-09-15, ISBN 978-81-8475-722-4. (באנגלית)
↑  fafda recipe, Dassana's Veg Recipes, ‏28 בדצמבר 2017 (באנגלית)
↑  Papaya Sambharo Recipe for Fafda, Gathiya (Kacha Papaya no Sambharo, Spice Up The Curry, ‏29 בספטמבר 2017 (באנגלית)
↑  Anoop Misra, Dietary Considerations in Diabetes - ECAB, Elsevier Health Sciences, 5 ביולי 2012, ISBN 978-81-312-3209-5. (באנגלית)
↑  Updated : Oct 11, 2018, 00:14 Pt, Why fafda-jalebi is consumed on Dussehra?, BombayTimes
↑  יותם יעקבסון, ‏תיירות | סתיו הוא עונה נהדרת לבקר בעמק קולו שבצפון-הודו, באתר גלובס, 29 בספטמבר 2018
↑  הדושרה הוא פסטיבל בן עשרה ימים, שבו חוגגים את ניצחונו של הלורד ראמה על השד ראבנה, באתר הודו
הירויוקי הירמסו

הירויוקי הירמסו (באנגלית: Hiroyuki Hiramatsu; נולד ב-1952) הוא שף יפני. חלוץ בעולם המטבח הצרפתי ביפן, השף יליד יפן הראשון שזכה בכוכב מישלן. זוכה באות אביר לגיון הכבוד הצרפתי (2017).
ביוגרפיה

הירויוקי הירמסו נולד וגדל ביוקוהמה. בהיותו בן 15 קרא את האמנה החברתית של ז'אן-ז'אק רוסו, היה זה ספר ששינה את חייו. בספר הוא התוודע לרעיון של חרות אישית, רעיון שלא היה קיים ביפן. הוא התעניין בצרפת והיות וקרא שגדולי האמנים בעולם יצרו את עבודותיהם החשובות בה בראשית המאה העשרים ונמשך לרעיון החופש שיצא ממנה, החליט לטוס לחיות בה. הוא החליט ללמוד בישול מכיוון שחלק גדול מתרבותה של צרפת נשענה על יין ואוכל והוא ראה בבישול כרטיס ביקור לצרפת. במשך מספר שנים התלמד במלון Okura בטוקיו וכל אותה עת למד את אוגוסט אסקופייה ומארי-אנטואן קארם.
בגיל 26 טס לצרפת ועבד כטבח במסעדה בת שני כוכבים בנאנט. אחר-כך עבר לעבוד במסעדה הידועה אך חסרת הכוכבים Claire Fontaine  בפריז. ב-8 באפריל 1982 פתח את המסעדה הראשונה הנושאת את שמו בטוקיו. באוקטובר 2001 פתח מסעדה הנושאת את שמו בסן לואי (Saint-Louis) בפריז, שזכתה ב-2002 בכוכב במדריך מישלן האדום, ארבעה חודשים בלבד מיום פתיחתה ומחזיקה בו מאז (נכון לשנת 2010), הוא השף-בעלים יליד יפן הראשון שזכה בהישג זה. המסעדה עברה לרחוב לונגשם (Longchamp) ברובע ה-16 ב-2004. תפריט היין שלה הוא צרפתי קלאסי והוא מהעשירים בצרפת.
החברה שבבעלותו מפעילה 30 מסעדות ביפן ביפן ואחת בפריז. רבות ממסעדותיו הן בשיתוף עם שפים צרפתיים ידועים: שתי מסעדות עם מארק האברלין, מסעדה אחת עם האחים פורסל ושמונה מסעדות עם פול בוקיז.
בשנת 2009-2008 היה מחזור ההכנסות של החברה שבבעלותו 10,100,000,000 ין והיא העסיקה 518 עובדים.
בשנת 2010 הוא נרשם בבורסה לניירות ערך בטוקיו, מה שהפך אותו לחלוץ בעולם המטבח הצרפתי ביפן.
תארים והישגים

בשנת 2006 זכה באות אביר מסדר ההצטיינות החקלאי (אנ')
בשנת 2017 זכה באות אביר לגיון הכבוד הצרפתי
לקריאה נוספת

Michael Steinberger, Au Revoir to All That: The Rise and Fall of French Cuisine, Bloomsbury Publishing PLC, 2010; pp. 138, 202-205, 206.
ראו גם

חברת הירמסו (ויקיפדיה ביפנית)
הערות שוליים

↑  השף הירויוקי הירמסו זוכה באות לגיון הכבוד
אנה קיזנהופר

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1991 (בת 33) קירכדורף אן דר קרמס, אוסטריה 
 מדינה:  אוסטריה 
 השכלה:  האוניברסיטה הפוליטכנית בקטלוניה  האוניברסיטה הטכנית של וינה  אוניברסיטת קיימברידג' 
 פרסים והוקרה:  Cyclist of the year (Austria) (2021) 
 www.anna-kiesenhofer.com
 
אנה קיזנהופר (בגרמנית: Anna Kiesenhofer; נולדה ב-14 בפברואר 1991) היא רוכבת אופניים ומתמטיקאית אוסטרית, בעלת מדליית זהב במרוץ אופני כביש לנשים באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021. בשנת 2024 היא רוכבת בקבוצה Roland המשויכת לוורלד טור הנשים. קיזנהופר היא אלופת אוסטריה במרוץ נגד השעון לשנים 2019, 2020, 2021 ו-2023. כמו כן, היא אלופת אוסטריה במרוץ הכביש ב-2019.
ביוגרפיה

אנה קיזנהופר נולדה בשנת 1991 בנידרקרוישטטן שבאוסטריה.
בשנת 2011 קיבלה תואר ראשון במתמטיקה מהאוניברסיטה הטכנית של וינה. בשנת 2012 קיבלה תואר שני במתמטיקה מאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 2016 קיבלה תואר דוקטור מהאוניברסיטה הפוליטכנית של קטלוניה, על עבודה שכותרתה: "Integrable systems on b-symplectic manifolds". המשיכה לפוסט-דוקטורט ב-Ecole Polytechnique Federale de Lausanne והיא חלק מקבוצה שחוקרת משוואות דיפרנציאליות חלקיות לא ליניאריות, שמופיעות בפיזיקה מתמטית.
בשנים 2011–2013 השתתפה בטריאתלון ובדואתלון. לאחר שנפצעה התמקדה החל מ-2014 ברכיבת אופניים. הצטרפה לקבוצה קטלאנית. בשנת 2015 ניצחה בתחרות Gran Fondo New York. ב-2016 ניצחה בתחרות Coupe d'Espagne. בספטמבר אותה שנה הגיעה למקום השני בתחרות Tour de l'Ardèche (אנ').
ביולי 2021 השתתפה באולימפיאדת טוקיו במרוץ אופני כביש לנשים לאורך 137 ק"מ כנציגה היחידה בענף זה מאוסטריה וזכתה במדליית זהב, כשהקדימה ב-75 שניות את אנמיק ואן פלוטן מהולנד. היא הצטרפה לקבוצת בריחה של חמש רוכבות, שבהמשך הפכה לקבוצה של שלוש (קיזנהופר, עומר שפירא מישראל ואנה פליכטה מפולין). בקילומטר ה-86 היה לקבוצה זו יתרון של עשר דקות על הדבוקה המרכזית. 40 ק"מ מהסיום, קיזנהופר נפרדה משפירא ופליכטה, והובילה עד לסיום.
הערות שוליים

↑  מרוץ אופני כביש לנשים, ציוץ בטוויטר, 25 ביולי 2021
דני בורשבסקי‏, על כל הקופה: ניתוח המירוץ הנפלא של עומר שפירא, באתר וואלה, 25 ביולי 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1243454040  MGP: 211772  VIAF: 456146997381218892944   WorldCat (עם VIAF): 456146997381218892944
פלור ינסן

| --- | --- |

פלור ינסן, 2013
 לידה:  21 בפברואר 1981 (בת 43) גואירלה, הולנד 
 מוקד פעילות:  ממלכת ארצות השפלה ממלכת ארצות השפלה פינלנד פינלנד האיחוד האירופי אירופה
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 מקום לימודים:  Fontys School of the Arts 
 סוגה:  מטאל סימפוני, פרוג מטאל, פאוור מטאל
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  הולנדית, אנגלית, פינית
 כלי נגינה:  שירה
 חברת תקליטים:  ניוקליר בלאסט 
 שיתופי פעולה בולטים:  After Forever,‏ ReVamp,‏ Nightwish
 בן או בת זוג:  Hannes Van Dahl 
 פרסים והוקרה:  פרס הפופ של תרבות הבומה - פופפריז'ס (2019) 
 http://floorjansen.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פלור ינסן (Floor Jansen;‏ 21 בפברואר 1981) היא זמרת-יוצרת הולנדית. זמרת להקת המטאל הסימפוני Nightwish ובעבר סולנית להקת הפרוג מטאל ReVamp ולהקת המטאל הסימפוני After Forever.
נעוריה

ינסן נולדה בעיר גואירלה (Goirle) שבהולנד ב-1981. בגיל 15, החלה ללמוד בבית ספר למוזיקה. שיריה הראשונים נכתבו באותה התקופה. לאחר סיום בית ספר תיכון פנתה ללמוד באקדמיית רוק (Rock Academy) ב-1999.
קריירה מוזיקלית > תחילת הקריירה, Star One ו-After Forever

בשנת 1997, בגיל 16 הצטרפה להרכב מוזיקלי בשם "אפוקליפס" (Apocalypse), ששינה את שמו ל-After Forever לאחר מכן. השתתפה בהרכב זה במקביל ללימודיה. אלבומם הראשון, Prison of Desire ראה אור ב-2000 והשני, Decipher יצא ב-2001.
יחד עם אריין לוקנסן (אנ') השתתפה בפרויקט בשם Star One והוציאה אלבום נוסף בשם Space Metal ב-2002. בעקבות כך, ההרכב יצא לסיבוב הופעות ב-2003 שבהלכו הוקלט DVD בשם Live on earth. במקביל, After Forever הוציאו מיני אלבום בשם Exordium.
לאחר סיום אקדמיית רוק ב-2004, הוציאה אלבום סולו המבוסס על הופעה חיה, בסמוך להוצאת אלבום רביעי של After Forever בשם Invisible Circles. בשנת 2005 ההרכב הוציא עוד אלבום, בשם Remagine וב-2007 את אלבומם האחרון בשם After Forever. בעקבות מחלתו של גיטריסט הלהקה, היא הפסיקה את פעילותה לשנת 2008. ינסן ניצלה את הפגרה בשביל להתחיל אלבום סולו נוסף, בשיתוף עם גיטריסט להקת Pagan’s Mind, יורן ויגו לופסטד. פרויקט זה קיבל את השם Sinh. השתתפה כזמרת אורחת באלבום בשם 01011001 של אריין לוקנסן.
הרכב After Forever לא חזר לפעילות לאחר הפגרה.
קריירה מוזיקלית > ReVamp

לאחר הפסקת פעילות של הרכבה הראשון, המשיכה ינסן את הקריירה כזמרת מטאל, בהרכב חדש אותו הקימה, בשם ReVamp. היא הלחינה את כל השירים של להקה זו, ושיתפה פעולה עם חברים לשעבר מלהקת After Foreve. ב-2010, לאחר מספר שינויים בהרכב להקת ReVamp, הוציאה אלבום בשם ReVamp. הלהקה החלה בהופעות רבות ושיתפה פעולה עם להקת אפיקה.
ב-2011 ינסן הפסיקה את פעילותה למשך שנה וחצי בגלל תחושת שחיקה, דבר שגרם לביטול הופעות. לאחר מכן, ב-2013 הוציאו אלבום בשם Wild Card.
לאחר הצטרפותה של ינסן כחברה מלאה בנייטוויש, ReVamp נכנסה לתקופת הפסקה מפעילות. בסוף ספטמבר 2016, הודיעה ינסן על פירוק הלהקה באופן רשמי, בעקבות חוסר יכולתה להחזיק להקה נוספת לצד פעילותה בנייטוויש.
קריירה מוזיקלית > Nightwish

ב-2012 הוזמנה ינסן כזמרת אורחת במהלך סיבוב הופעות בארצות הברית של להקת Nightwish. היא החליפה את הזמרת דאז אנט אולזון עד סוף הסבב. סיבוב הופעות זה הוקלט ל-DVD בשם Showtime, Storytime שהוצא לאור בנובמבר 2013 וזכה להצלחה רבה. לאחר הוצאת האלבום, להקת Nightwish צירפה את פלור ינסן באופן רשמי.
אלבומם השמיני, והראשון עם פלור, Endless Forms Most Beautiful יצא לאור ב-2015. בעקבות הוצאת האלבום, באפריל 2015 יצאה הלהקה לסבב הופעות ברחבי העולם, לרבות צפון אמריקה, אירופה, אוסטרליה, דרום אמריקה והמזרח הרחוק.
ב-2018 יצאה ינסן יחד עם הלהקה לסיבוב הופעות מיוחד לציון 20 שנים להקמתה, הנקרא Decades, שהכיל רשימת שירים מיוחדת מהתקופות המוקדמות של הלהקה וכאלה שכמעט לא בוצעו בהופעות חיות.
ב-2019 הופיעה בתוכנית הטלוויזיה ההולנדית Beste Zangers ("הזמרים הטובים ביותר") והרשימה הן את עמיתיה הזמרים והן את הצופים בבית בקולה. בתוכנית סוף העונה היא ביצעה גרסת כיסוי לשיר The Phantom of the Opera בדואט עם הזמר הקלאסי הנק פורט. גרסה זו יצאה כסינגל והגיעה למקום הראשון במצעד הפזמונים ההולנדי.
באפריל 2020 ראה אור האלבום התשיעי של הלהקה, בהשתתפות ינסן, ובשנת 2024 האלבום העשירי, Yesterwynde.
חיים אישיים

בן זוגה של ינסן הוא מתופף להקת סבטון, האנס ואן דהל (Hannes van Dahl). ב-15 במרץ 2017 נולדה לזוג בת, לה העניקו את השם פרייה (Freja). ב-20 באוקטובר 2023 נולדה בתם השנייה.
ב-26 באוקטובר 2022 הודיעה ינסן שהיא אובחנה עם סרטן השד, ולמחרת עברה ניתוח להסרת הגידול, וב-18 בנובמבר הודיעה שהחלימה לחלוטין וכעת היא נקייה מסרטן.
הערות שוליים

↑  פוסט מקורי בפייסבוק
↑  Raise the Blind: An Interview with Floor Jansen
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 135501334  ISNI: 0000 0000 5651 2815  LCCN: no2017019872  MusicBrainz: 1dc9f1ab-3748-46c5-ac64-4a1311680da5  VIAF: 80226415   WorldCat (עם VIAF): 80226415 
ינסן, בהופעה עם להקת After Forever
ינסן, בהופעה עם להקת ReVamp
פלור ינסן מופיעה כסולנית של נייטוויש, 2013.
הקרב בסלוקי

הקרב בסלוקי היה קרב במסגרת "מבצע שינוי כיוון 11" שהתנהל בסופה של מלחמת לבנון השנייה בין כוחות המשוריינים של אוגדה 162, חטיבה 401, וכוחות רגלים של חטיבת הנח"ל וחיל ההנדסה הקרבית ובין חמושים מארגון החזבאללה, באזור נחל סלוקי והכפרים ע'נדוריה ופארון. הקרב נחשב לאחד הקרבות הקשים במלחמת לבנון השנייה.
רקע

הקרב היה החלק האחרון במבצע שינוי כיוון 11 עליו הכריז ראש ממשלת ישראל דאז, אהוד אולמרט, בימיה האחרונים של מלחמת לבנון השנייה. מטרת ההתקדמות של הכוחות בשטח הייתה לחצות את נחל סלוקי כדי להכווין כוחות נוספים אל עבר נהר הליטני. ההחלטה על חציית הנחל הגיעה מהפיקוד העליון לאחר כניסת החלטה 1701 לתוקף.
כוחות קרקעיים של חטיבת הנח"ל היו אמורים לחפות על תנועת טנקי מרכבה מחטיבה 401 שהיו חשופים לפגיעות טילי קורנט.
סיום הקרב

המשימה המקורית של חציית נחל הסלוקי הושלמה בסופו של דבר באיחור של כמה שעות מהמתוכנן.
בעת שהכוחות היו ערוכים להמשיך במבצע בתנועתם לעבר נהר הליטאני, החליטו שר הביטחון עמיר פרץ והרמטכ"ל דן חלוץ להפסיק את ההתקדמות בעקבות נפילת מסוק יסעור בגזרת לחימה אחרת.
כוחות צה"ל ספגו שבעה הרוגים ועשרות פצועים מקרב לוחמי החי"ר, השריון וההנדסה הקרבית. טנקי מרכבה נפגעו מטילי הנ"ט. למרות הנפגעים, העיכובים והסתבכות הכוחות לאורך הקרב, הצליחו כוחות צה"ל לחצות את הסלוקי. כשמונים מחבלי חזבאללה נהרגו ומספר מחבלים אף נלקחו בשבי.
הערות שוליים

↑  ניר נוימן, נח"ל איתן, ריאיון עם מח"ט הנח"ל אל"ם מיקי אדלשטיין באתר "צופים ברשת" של תנועת הנוער הצופים, ‏ 04.01.2008.
↑  אבי דהן, ‏פיקוד מלפנים ופיקוד מוכוון משימה במלחמת לבנון, מערכות 410-409, דצמבר 2006, עמ' 20-25 .
↑  תעודת הערכה מטעם אלוף פיקוד המרכז לסמל ראשון אילן רוטשטיין, מתוך אתר צה"ל.
↑  נועה הורוויץ, במחנה, בעיניים פקוחות, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 15 ביולי 2011.
↑  אהרן לפידות‏, כאוס באימונים, קל בקרב, באתר וואלה, 25 בפברואר 2011
↑  צל"ש מפקד חטיבת הנח"ל לסרן אביב דורות, מתוך אתר צה"ל.
↑  גל פרל פינקל, ‏"כשנלחמים, צריך לעשות את זה היטב", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 4 באפריל 2019
↑  תעודת הערכה מטעם אלוף פיקוד המרכז לסגן אודי שץ, מתוך אתר צה"ל.
↑  אמיר בוחבוט, "אם תהיה עוד מלחמה – אתם תדעו מי ניצח", באתר nrg‏, 21 באפריל 2007.
↑  עמוס הראל, "תדע כל אם עברייה", כנרת זמורה ביתן, 2013, עמוד 321.
↑  אמיר בוחבוט, "אמרו שצריך חילוץ, לא שאלנו שאלות", באתר nrg‏, 30 באוגוסט 2007.
↑   גל פרל, "אין ספק שמרפי היה מילואימניק", באתר צה"ל, 29 בינואר 2023
↑  אורי בר-יוסף, הכושלת במלחמות ישראל, באתר הארץ, 9 באפריל 2008.
↑  עמוס הראל ואבי יששכרוף, קורי עכביש, הוצאת ידיעות אחרונות, 2008, עמוד 431.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011944876505171
מכמתת

נחלות שבטי ישראל
מִכְמְתָת או הַמִּכְמְתָת, היה יישוב בגבול נחלת השבטים אפרים ומנשה בתקופת המקרא. הוא מוזכר בספר יהושע:
וַיְהִי גְבוּל מְנַשֶּׁה מֵאָשֵׁר – הַמִּכְמְתָת אֲשֶׁר עַל פְּנֵי שְׁכֶם, וְהָלַךְ הַגְּבוּל אֶל הַיָּמִין אֶל יֹשְׁבֵי עֵין תַּפּוּחַ.
בעת החדשה הוא זוהה בשני אתרים שונים:
בחִרבת ג'וליג'יל בסמוך לעיר שכם, בה נמצאו לאחר חפירה ארכאולוגית ממצאים מהתקופה הישראלית.
בחרבת מחנה אל-פוקא, 4 ק"מ דרומית לשכם.
ראו גם

עמק המכמתת
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק ט"ז, פסוק ו'; פרק י"ז, פסוק ז'
↑  ראו: הערך: מכמתת, המכמתת, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 515.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אפקט "נשים הן נפלאות"

נשים הן נפלאות הוא שמה של הטיה קוגניטיבית, שנמצאה במחקר פסיכולוגי וסוציולוגי, המצביעה על כך שאנשים מקשרים תכונות חיוביות יותר לנשים בהשוואה לגברים. הטיה זו משקפת הטיה רגשית כלפי נשים באופן כללי. את הביטוי טבעו החוקרים אליס איגלי ואנטוניו מלדיניץ' בשנת 1994, לאחר שגילו כי משתתפים גברים ונשים גם יחד נטו לשייך תכונות חיוביות לנשים, כאשר נשים גילו נטייה בולטת בהרבה לעשות זאת. תכונות חיוביות שויכו לגברים על ידי משתתפים משני המינים, אך במידה פחותה.
החוקרים שיערו כי ההערכה הכללית החיובית של נשים עשויה לנבוע מהקישור בין נשים לבין תכונות טיפוח. הטיה זו היא צורה של סקסיזם מיטיב כלפי נשים, אשר הוא מושג במסגרת תאוריית הסקסיזם האמביוולנטי.
רקע

המונח נטבע על ידי החוקרים אליס איגלי ואנטוניו מלדיניץ' במאמר משנת 1994, אשר ערער על התפיסה הרווחת על דעות קדומות כלפי נשים. הם הבחינו שחלק גדול מהמחקרים לא היו חד משמעיים בהצגת הטיה. הם מצאו גם שישנה הטיה חיובית כלפי נשים במחקריהם בשנים 1989, ו-1993, אשר כללו שאלונים שהועברו לסטודנטים בארצות הברית.
בשנת 1989, 203 סטודנטים לפסיכולוגיה מאוניברסיטת פרדו קיבלו שאלונים בקבוצות של 20 משתתפים ונתבקשו להעריך נושאים הקשורים לשני המינים. התוצאות הצביעו על קיומה של גישה המעדיפה נשים וסטראוטיפים נשיים.
בשנת 1991, 324 סטודנטים לפסיכולוגיה מאוניברסיטת פרדו קיבלו שאלונים בקבוצות של 20 ונתבקשו להעריך נושאים הקשורים לשני המינים. הם העריכו את הקטגוריות החברתיות של גברים ונשים, וקשרו תכונות וציפיות לכל מגדר באמצעות ראיונות, אסוציאציות רגשיות ומדדי תגובה חופשית. המחקר הצביע על הטיה להעדפת נשים.
הטית קבוצת הפנים

רודמן וגודווין (2004), ערכו סדרת מחקרים על הטיות מגדריות, אשר מדדו את העדפות המגדר מבלי לשאול באופן ישיר את המשתתפים. הסטודנטים באוניברסיטאות פרדו ורוטגרס השתתפו במשימות ממוחשבות שמדדו עמדות אוטומטיות בהתבסס על המהירות בה המשתתף משייך תכונות נעימות ולא נעימות לכל מין. משימות מהסוג הזה מיועדות לגלות האם אנשים מקשרים מילים נעימות (טוב, שמחה ושמש) עם נשים, ומילים לא נעימות (רע, צרות וכאב) עם גברים.
מחקר אחד מצא כי אף על פי שנשים וגברים כאחד היו בעלי עמדות חיוביות יותר כלפי נשים, הטיית קבוצת הפנים של נשים הייתה חזקה פי 4.5 מאשר אלו של גברים. ורק נשים (לא גברים) הראו איזון קוגניטיבי בהעדפת קבוצת הפנים, זהות, והערכה עצמית בקבוצה, וחשפו כי גברים חסרים מנגנון המקנה העדפה אוטומטית למין שלהם.
ניסויים אחרים במחקר מצאו כי יותר משתתפים גילו העדפה אוטומטית לאמהותיהם על פני אבותיהם, או קישרו יותר את המין הגברי לאלימות או תוקפנות. רודמן וגודווין שיערו כי התקשרות אימהית וחשש מגברים משפיעים על עמדות מגדריות.
ניסוי נוסף במחקר מצא כי עמדותיהם של משתתפים תאמו את תגובותיהם לקטגוריות הקשורות ליחסי מין. הוא גילה כי בקרב גברים פעילים יותר מינית, ככל שהגישה שלהם למין הייתה חיובית יותר, כך גדלה ההטיה שלהם כלפי נשים. עניין רב יותר במין עשוי לקדם העדפה אוטומטית לקבוצת החוץ, נשים, בקרב גברים, אם כי גם נשים וגם גברים פעילים מינית הביעו חיבה רבה יותר למין השני.
מחקר אחד מצא שהאפקט מושפע מקיומו של שוויון מגדרי. ההשפעה לא מתרחשת כלפי נשים, אלא ביחס לגברים. בחברות שוויוניות יותר, לאנשים יש עמדות חיוביות יותר כלפי גברים מאשר בחברות פחות שוויוניות.
ביקורת

כריסטין אנדרסון טוענת שאפקט "נשים הן נפלאות" חל כאשר נשים מילאו תפקידי מגדרי מסורתיים, כמו טיפול בילדים ובמטלות הבית. המחקר המקורי שנערך על ידי איגלי, מלדיניק ואוטו (1991) מציין אפשרות זו וקובע גם כי: "לא נראה כי הערכות חיוביות מאוד של המשתתפים כלפי נשים הסתירו אמביוולנטיות כלפיהן". מחברים אחרים ציטטו מחקרים שהצביעו על כך שהשפעת האפקט עדיין מתקיימת גם כאשר נשים נמצאות בתפקידי מגדר לא מסורתיים.
מספר חוקרים טענו שהאפקט "נשים הן נפלאות" עשוי להיות מנוסח טוב יותר כאפקט "נשים הן נפלאות כאשר", עם המשמעות של "מתי", משמעותה: כשנשים אינן אחראיות. בנוסף, ציינו כי גברים שהחזיקו בגישה אנטי-נשית גילו גם הם הטיה כלפי נשים, והיו אמביוולנטיים כלפיהן.
ראו גם

דעה קדומה
קבוצת פנים וקבוצת חוץ
סטראוטיפים מגדריים
הטיית אישור
לקריאה נוספת

אנדרסון, קריסטין ג'יי, אנטי-פמיניזם בעידן פוסט-פמיניסטי : (הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2014). ISBN 978-0-199328-178 ISBN 978-0-199328-178
Eagly, Alice H.; Steffen, V. J. (1984), "Gender stereotypes stem from the distribution of women and men into social roles", Journal of Personality and Social Psychology, 46 (4): 735–754, doi:10.1037/0022-3514.46.4.735
Garcia-Retamero, Rocio; López-Zafra, Esther (2006), "Prejudice against Women in male-congenial environments: Perceptions of gender role congruity in leadership", Sex Roles, 55 (1/2): 51–61, doi:10.1007/s11199-006-9068-1
Whitley, Bernard E.; Kite, Mary E. (2010), The Psychology of Prejudice and Discrimination, Belmont, California, USA: Wadsworth, ISBN 978-0-495-81128-2  Whitley, Bernard E.; Kite, Mary E. (2010), The Psychology of Prejudice and Discrimination, Belmont, California, USA: Wadsworth, ISBN 978-0-495-81128-2