stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה ארוך
קורות חיים > באושוויץ

בשנת 1941 כבשו הגרמנים את יוון, ובשנת 1943 החלו לשלח למחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו את רבבות יהודי סלוניקי. ארוך נשלח לאחר הכיבוש הנאצי לעבודות כפייה ביוון, ולאחר מכן לאושוויץ. זמן קצר לאחר הגיעו לאושוויץ גילו מפקדי המחנה את יכולת האגרוף שלו. הם הכריחו אותו להתאגרף נגד אסירים אחרים, חלקם בעלי ניסיון מקצועי באִגרוף, במטרה לבדר את אנשי האס אס ששהו במחנה. ארוך נדרש להילחם בגברים גדולים ממנו בהרבה. רובם היו אסירים יהודים, אך חלקם אסירים צוענים ומדי עת גם שומרים נאצים. הקצינים הנאצים היו צופים בקרבות ומהמרים עליהם. הקרבות התקיימו פעמיים או שלוש בשבוע ונמשכו עד שקרס אחד המתמודדים או עד שנמאס לצופים. על כל ניצחון היה ארוך מקבל כיכר לחם, בעוד האסיר המפסיד היה מוצא להורג. את כיכר הלחם שקיבל על ניצחונותיו בקרבות חלק ארוך עם חבריו לצריף. השומרים הנאצים נתנו לארוך לעבוד במטבח של המחנה כדי שיהיה לו כוח להילחם. בדרך זו הצליח לשרוד במחנה עד לפיזורו בשנת 1945.
קורות חיים > המשך חייו

ארוך הועבר למחנה ברגן-בלזן שם עבד בפרך עד לשחרור המחנה. בתום המלחמה פתח ארוך במסע חיפושים בין מחנות הניצולים, בחיפוש אחרי קרובי משפחתו. כל משפחתו של ארוך נספתה במחנה ההשמדה. אביו של ארוך נהרג לאחר שנחלש ולא יכול היה להמשיך בעבודת הפרך. אחיו אברהם הוצא להורג בירייה, לאחר שסירב לעקור שיני זהב מפיותיהם של יהודים שנספו בתאי הגזים. אימו, אחיותיו וכל הילדים לבית משפחתו הוצאו להורג בתאי הגזים באושוויץ.
ארוך פגש את מרתה לבית יחיאל, אף היא ניצולת שואה מסלוניקי. בשנת 1945 העפיל הזוג לארץ ישראל, שם התחתנו. לזוג נולדו ארבעה ילדים. לאחר עלייתו לישראל התגייס ארוך לצבא הגנה לישראל ולחם במלחמת העצמאות. הוא המשיך להתאגרף מפעם לפעם במסגרת חובבנית, אך לא חזר לפעילות מקצוענית. כפי הנראה, ב-1955 נחל את הפסדו היחיד בקריירה, כשהוכרע בסיבוב הרביעי על ידי מתאגרף איטלקי בקרב שנערך בתל אביב.
ארוך עבד תקופת מה בשיתוף פעולה עם מנטש צרפתי הן בעסקי הובלות והן כסדרן אירועי מפא"י. ב-1948 הקים ארוך את חברת ואייר להובלות.
הנצחה

הסרט "ניצחון הרוח" ("Triumph Of The Spirit") שיצא בשנת 1989 מבוסס על סיפורו של ארוך. דמותו של ארוך מגולמת בסרט על ידי השחקן וילם דפו. הסרט מתאר את קורות משפחתו באושוויץ, ומתמקד בהישרדותו של ארוך ושל אשתו מרתה, המופיעה בסרט בשם אלגרה.
ראו גם

יהדות סלוניקי
שואת יהודי יוון
הארי האפט
ויקטור פרץ
ניצחון הרוח
הערות שוליים

↑  Taliabue, John ‏ Fighting for life itself in a Nazi boxing ring, באתר הניו יורק טיימס. 14 במאי 1989. אוחזר לאחרונה ב-2018
1 2  Berger, Phil ‏ Prisoner in the ring, באתר הניו יורק טיימס. 18 בדצמבר 1989. אוחזר לאחרונה ב-2018
1 2  Hevesi, Dennis ‏ Salamo Arouch, Who Boxed for His Life in Auschwitz, Is Dead at 86, באתר ניו יורק טיימס. 4 במאי 2009. אוחזר לאחרונה ב-2018
1 2 3   Salamo Arouch (Obituary), The Telegraph, 1 May 2009
↑  שרי רז ‏ הסרט "ניצחון הרוח" כתבה של שרי רז ב"יומן" ערוץ 1 1989, באתר יוטיוב. המידע מופיע בדקה 1:50. הועלה ב-11 באפריל 2015, נדלה לאחרונה ב-2018
↑  Matt Schudel ‏ Obituary: Salamo Arouch, Boxer Fought for His Life at Auschwitz, באתר הוושינגטון פוסט. 1 במאי 2009. נדלה לאחרונה ב-2018
↑  רועי ברק, שלמה ארוך, המתאגרף שעל סיפור חייו התבסס הסרט "ניצחון הרוח", הלך לעולמו, באתר הארץ, 30 באפריל 2009
↑  Susan Schindehette, Jack Kelley, Mira Avrech,‏ Boxer Salamo Arouch's Death Camp Bouts End in a Triumph of the Spirit, באתר מגזין People (נלקח מכרך 33 גיליון 7, 19 בפברואר 1990)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 14087481X  ISNI: 0000 0000 7767 9614  LCCN: n2021016653  SNAC: w61g4snh  VIAF: 107850005   WorldCat (עם VIAF): 107850005
שמעון משה דיסקין

ערך זה עוסק בראש ישיבה בישיבת קול תורה. אם התכוונתם לסבו של נשוא הערך זה, מחבר הספר "מדרש שמעוני", ראו .
| --- | --- |

 לידה:  15 בינואר 1932 ז' בשבט ה'תרצ"ב 
 פטירה:  30 ביוני 1999 (בגיל 67) ט"ז בתמוז ה'תשנ"ט 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  רוסיה 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 תקופת הפעילות:  ? – 30 ביוני 1999 
 אב:  יהושע זליג דיסקין 
 
 פרסים והוקרה:  פרס הרב קוק לספרות תורנית
 
הרב שמעון משה דיסקין (מכונה: סימוניק) (ז' בשבט ה'תרצ"ב, 15 בינואר 1932 - ט"ז בתמוז ה'תשנ"ט, 30 ביוני 1999) היה מראשי ישיבת קול תורה.
ביוגרפיה

נולד ברוסיה לרב יהושע זליג דיסקין. בילדותו עלה לארץ ישראל עם הוריו. המשפחה התגוררה בפרדס חנה, שם נתמנה אביו לרב המקומי. למד בישיבת פוניבז'. לאחר נישואיו בשנת 1957 היה ממקימי כולל פוניבז', החל מאלול תשכ"ד כיהן כמגיד שיעור בישיבת אחי תמימים בראשון לציון. ולאחר מכן הקים יחד עם הרב צבי פרידמן ישיבה לבוגרי ישיבות תיכוניות בנתניה בשם "תפארת נתניה", נתמנה לראש הכולל בישיבת תפארת ציון. ובהמשך עבר לכהן כר"מ בישיבת בית התלמוד ולאחר מכן מונה לר"מ בישיבת קול תורה, בראשותו של רבי שלמה זלמן אוירבך. התפרסם כבעל אמרות שנונות.
יזם את עריכת 'ספר המפתח' שהוציא הרב שבתי פרנקל על הרמב"ם.[דרוש מקור]
הרבה לעסוק בפעילות ציבורית. בין השאר עמד בראש ועדת הסמינרים שנועדה לפתור את בעיית השילוב של בנות עדות המזרח בסמינרים הליטאיים והיה חבר הוועד בתלמוד תורה המסורה עם ידידו הרב ברוך שמואל דויטש. הוא והרב רפאל שמואלביץ יזמו את הקמת השכונה החרדית רמת שלמה בירושלים.
בשנת ה'תשל"ג זכה בפרס הרב קוק לספרות תורנית.
נפטר ממחלה בשנת ה'תשנ"ט. אלפים השתתפו בהלווייתו שיצאה מישיבת קול תורה.
בעיר אלעד הוקמה לזכרו הישיבה לצעירים "משאת המלך", על שם סדרת ספריו.
חיים אישיים

אחיו: הרב יוסף - מראשי ישיבת תפארת ציון, הניה רחל - אשת הרב גרשון אדלשטיין. 
נכדו הוא הפרשן הפוליטי אבי גרינצייג.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  שמעון משה דיסקין  שמעון משה דיסקין     |  שמעון משה דיסקין  שמעון משה דיסקין     |  שמעון משה דיסקין  שמעון משה דיסקין     |  |   |   |   |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |     |   |   |   |   |   |   |  |
|   |   |  |  |  יהושע זליג דיסקין  יהושע זליג דיסקין     |  יהושע זליג דיסקין  יהושע זליג דיסקין     |  יהושע זליג דיסקין  יהושע זליג דיסקין     |  |  |   | עץ משפחת אדלשטיין | עץ משפחת אדלשטיין | עץ משפחת אדלשטיין |  |  |   |  אהרן יעקב דיסקין  אהרן יעקב דיסקין     |  אהרן יעקב דיסקין  אהרן יעקב דיסקין     |  אהרן יעקב דיסקין  אהרן יעקב דיסקין     |
|   |   |  |   |   |     |   |   |  |   |  |   |  |  |  |   |   |   |   |
|   |   |  שמעון משה דיסקין  שמעון משה דיסקין     |  שמעון משה דיסקין  שמעון משה דיסקין     |  שמעון משה דיסקין  שמעון משה דיסקין     |   |  הניה רחל  הניה רחל     |  הניה רחל  הניה רחל     |  הניה רחל  הניה רחל     |     |  גרשון אדלשטיין  גרשון אדלשטיין     |  גרשון אדלשטיין  גרשון אדלשטיין     |  גרשון אדלשטיין  גרשון אדלשטיין     |  |  |   |  שמעון משה דיסקין  שמעון משה דיסקין     |  שמעון משה דיסקין  שמעון משה דיסקין     |  שמעון משה דיסקין  שמעון משה דיסקין     |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |     |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
|  מאירה  מאירה     |  מאירה  מאירה     |  מאירה  מאירה     |   |  דוד לוי  דוד לוי     |  דוד לוי  דוד לוי     |  דוד לוי  דוד לוי     |   |  איתמר גרבוז  איתמר גרבוז     |  איתמר גרבוז  איתמר גרבוז     |  איתמר גרבוז  איתמר גרבוז     |   |  שושנה  שושנה     |  שושנה  שושנה     |  שושנה  שושנה     |   |  חיים שלמה דיסקין  חיים שלמה דיסקין     |  חיים שלמה דיסקין  חיים שלמה דיסקין     |  חיים שלמה דיסקין  חיים שלמה דיסקין     |
ספריו

משאת המלך - (20 כרכים) על התלמוד הבבלי, על הרמב"ם ועל המקרא. לאחר פטירתו יצאו גם הגדה של פסח, ו"הערות והארות" וספר על המועדים - כולם תחת השם "משאת המלך".
פותח שער - קושיות והערות בעניינים שונים בתלמוד בבלי.
הערות שוליים

↑  אישים ומוסדות, הצופה, 28 בנובמבר 1957
↑  אגרות קודש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007396755605171  VIAF: 38154921233463590334   WorldCat (עם VIAF): 38154921233463590334
גדוד 932

| --- | --- |

 "גדוד גרניט – חוד החנית"
 פרטים
 כינוי:  גדוד גרניט חוד החנית
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צבא הגנה לישראל
 סוג:  גדוד חי"ר סדיר
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1976–הווה (כ־49 שנים)
 מלחמות:    מלחמת לבנון הראשונה מבצע חומת מגן   מלחמת לבנון השנייה   מבצע צוק איתן  מבצע שומר החומות   מבצע עלות השחר   מבצע שובר גלים   מלחמת חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 ייעוד:  תמרון ולחימה בכל מתארי הלחימה ככוח חי"ר, עם דגש על לוחמה במתאר צפוני.
 ציוד עיקרי:  רובה שירות: תבור X-95 פלאט-טופ, רובה M4, מקלעי מאג ונגב, רובי צלפים M24 SWS וברק, M72 לאו, מטאדור, רחפן, רכבים: רכבי שטח טקטיים, נגמ"שי M-113, אכזרית ונגמ"ש האיתן
 פיקוד
 יחידת אם:   חטיבת הנח"ל
 דרגת המפקד:    סגן-אלוף
 מפקד נוכחי:  סא"ל אלמוג בן עמי
 עיטורים
   צל"ש הרמטכ"ל (גדוד 932) מבצע חומת מגן   אות הערכה מטעם הרמטכ"ל (גדוד 932) במבצע "עלות השחר"
גדוד גרניט (932) הוקם ביוני 1976 ועד למלחמת שלום הגליל תפקד כגדוד ביטחון שוטף בפיקוד המרכז.
סמלה של חטיבת הנח"ל – החץ האדום מסמל את גדוד גרניט (932), הכחול מסמל את גדוד שחם (931), הצהוב מסמל את גדוד בזלת (50), והלבן מסמל את גדוד טופז (934) סיירת נח"ל. הגדוד מצוין בסמלה של חטיבת הנח"ל בדמות החץ האדום שבראש סמל הנח"ל.
מבנה הגדוד

גדוד גרניט (שלא להתבלבל עם גדודי היאחזויות של הנח"ל) הוא גדוד לוחמים, סדיר, בחיל הרגלים אשר פועל בתוך חטיבת הנח"ל תחת פיקודו של צה"ל. הסלוגן או "המשפט המוביל" שמשמש את לוחמי היחידה הוא – גדוד גרניט חוד החנית – זאת בהתייחסות למיקומם בשורות חטיבת הנח"ל, בחלקם בסמל החטיבתי, ומכיוון שהם מובילי לחימה.
עוד משפט שנטבע על ידי לוחמי היחידה הוא המשפט "מחר מלחמה" כהתייחסות אל מוכנות הגדוד לפעילות מבצעית בכל עת.
קבלה אל שורות הגדוד מותנת בהתגייסות אל חטיבת הנח"ל בתור מלש"ב ולאחר מכן התמיינות אל פלוגת הטירונים של היחידה בשלב טרום הטירונות בבא"ח נחל טוב.
מסלול ההכשרה של לוחם בחטיבת הנח"ל מתחיל בבסיס האימון החטיבתי (בא"ח) בתל ערד. שם הוא עובר טירונות (הכשרה בסיסית) במשך 4 חודשים (בבסיס נחל-טוב) ולאחר מכן אימון מתקדם שאורכו כארבעה חודשים וחצי (בבסיס נחל-קריות).
במהלך תקופת ההכשרה הלוחמים לומדים כיצד להילחם בשטח פתוח, בשטחים מדבריים בשטחים מיוערים בערים ובכפרים, וכמו כן כיצד לשתף פעולה עם כוחות חיר אחרים ועם חילות אחרים כדוגמת חיל השריון, חיל התותחנים, וחיל האוויר בתרגילים מוסקים. התרגולות נעשות הן בשטח ובמתקני האימון השונים של החטיבה והן בלשביות מתקדמות (אולמי סימולציות) אשר מדמות מצבי קיצון רבים אשר עשוי להיתקל בהם הלוחם בשדה הקרב כאשר הדגש הוא על זירת מתאר צפוני בהתאם ליעוד המלחמתי של חטיבת הנח"ל שהוא גזרה צפונית. בסוף מסלול הכשרת לוחמי הנח"ל שאורך כ-8 חודשים (והסמכת רובאי 07 כחלק ממערך חיל הרגלים) זוכים טירוני הפלוגה לענוד על מדיהם את סיכת הגדוד לאחר עלייתם אל הפלוגות המבצעיות.
הגדוד כחלק מהמאמץ ומטרת העל של חטיבת הנח"ל, אם כי פועל בכל הגזרות השונות, מיועד ללוחמה בגבולותייה הצפוניים של המדינה (ראו: חזבאללה, סוריה ולבנון). חטיבת הנח"ל המודרנית כשלעצמה "הוקמה" לאור לקחי מלחמת לבנון הראשונה, על מנת לסייע לצבא להתמודד וללמוד טוב יותר את אופי הלחימה במתאר צפוני בעקבות לקחים שהופקו מהמערכות השונות אשר ניהל בלבנון.
גדוד 932 הוא הגדוד המעוטר ביותר (נכון ל-2023) מבין כל הגדודים הסדירים של חטיבת הנח"ל.
פלוגת ההכשרה של הגדוד מבוקשת מאוד בשלבי ה"טרום טירונות" בקרב המלש"בים והמתגייסים החדשים (ללא הכללת יוצאי גיבוש יחטיות) של החטיבה בתוך מחזורי הגיוס הקרביים.
גדוד גרניט (932) מורכב משש פלוגות: פלחוד - שנחשבת לפלוגה המובילה בלחימה, מפקדה, רובאית, פלוגת מסייעת פלוגת החשיפת תקיפה ומבצעית.
מחלקת (צוות) הצלפים של הגדוד (נמצאים תחת הפלחוד) זכתה בתארים מרשימים בתחרויות קליעה וצליפה בשנים האחרונות. הן בפן הבינלאומי והן בפן הכלל צה"לי. והוכיחה שוב ושוב את יעילותה ויכולותיה.
תוצאות תחרות הצליפה הבין-לאומית שנערכה במתקן אדם בשנת בשיתוף צה"ל וצבאות זרים. 2022
בית הגדודים הבין-לאומי:
קפריסין special operation company
ארצות הברית RANGER REGIMENT
נח"ל 932 (גרניט)
בית חטיבות חי"ר:
חטיבת הנח"ל
חטיבת הצנחנים
חטיבת גולני
מפקדי היחידה לאורך השנים > מפקדי גדוד 932

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| אברהם ירושלמי | יוני 1976 |  |
| דורון בנדל | 1976–1978 |  |
| עדי לבנת | 1978–1979 |  |
| שמואל (שמיל) ביין | 1979–1980 |  |
| ישראל רמות | 1980–1981 | לימים מפקד החטיבה |
| מתי הררי | 1981–1982 | לימים ראש מנהל הסגל |
| סנדר בן ארי | ינואר 1982 – יוני 1982 | סיים את תפקידו בעקבות פציעה בקרב עין זחלתא |
| מוטי מוסקל | 10 ביוני 1982 – 28 יוני 1982 | לימים מפקד החטיבה הדרומית ברצועת עזה |
| יהודה מאיר | יוני 1982 – ספטמבר 1982 |  |
| חי אדיב | 1982–1983 | לימים מפקד חטיבת בנימין וראש עיריית הוד השרון |
| אמל אסעד | 1983–1984 | לימים מפקד מנהלת תיאום וקישור |
| אלי אמיתי | 1984–1985 | לימים ראש חטיבת המבצעים |
| דוד זרחין | 1985–1987 | לימים מפקד עוצבת הגולן |
| אביעזר סגל | 1987–1989 | לימים מפקד חטיבת הבקעה |
| גידי בראון | 1989–1990 |  |
| עמוס בן אברהם | 1990–1991 | לימים מפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה |
| עופר מלכה | 1991–1992 |  |
| שמעון דבוש | 1992–1993 |  |
| אייל נוסובסקי | 1993–1995 | לימים מפקד אגד 900 |
| דרור פלטין | 1995–1996 | לימים מפקד מרהו"ם |
| יריב סנדלון | 1996–1998 | לימים מפקד חטיבת הבקעה |
| נדב פדן | 1998–2000 | לימים מפקד פיקוד המרכז |
| חן ליבני | 2000–2002 | לימים מפקד עוצבת ברעם |
| אביב רשף | 2002–2004 | לימים מפקד חטיבת בנימין |
| רן כהנא | 2004–2006 | לימים קצין אג"ם של הגיס הצפוני |
| שמעון אדרי | 2006–2008 | לימים מפקד יחידת דובדבן ומפקד חטיבה 5 |
| עוזי קליגר | 2008–2010 | לימים קצין המבצעים של פיקוד הצפון |
| רועי שטרית | 2010–2012 | לימים מפקד בית הספר להגנת הגבולות |
| אושיק אזולאי | 2012–2013 | לימים סגן מפקד חטיבת הנח"ל ומפקד צוות במלט"ק |
| בצלאל שנייד | 2013–2015 | לימים קצין אג"ם של עוצבת האש ומפקד חטיבת הבקעה |
| יואב כצנלסון | 2015–2017 | לימים מפקד בא"ח הנח"ל |
| אלעד טהורי | 2017–2019 | לימים סגן מפקד החטיבה |
| טל קוריצקי | 2019–2021 | לימים קצין אג"ם של אוגדת עזה |
| יוני דהן | יוני 2021 – יוני 2023 |  |
| דותן מלול | יוני 2023 – פברואר 2025 |  |
| אלמוג בן עמי | פברואר 2025 |  |
היסטוריה מבצעית

במהלך כל שנות פעילותו נפלו בעת שירותם בגדוד כ-54 חללי צה"ל במערכות ובמבצעים השונים.
היסטוריה מבצעית > מלחמת לבנון הראשונה

במלחמת שלום הגליל היה שטח הלחימה המיועד של הגדוד בדרום הגזרה המזרחית. קרב מפורסם במלחמה זו בו השתתף הגדוד הוא קרב עין זחלתא, בו עמדו חיילי הגדוד אל כוחותיהם המשולבים של גדוד קומנדו ושריון סורים. פרסום אחר קיבל הגדוד בשל שביית שמונת חיילי הנח"ל בלבנון. עד לנסיגה מלבנון בשנת 2000 ביצע הגדוד תעסוקה במוצבים וזכה להצלחות מרובות בהובלת המג"דים דרור פלטין ונדב פדן ביניהן פעולות חודרות מעבר לקו האדום, חיסול 6 מחבלים באזור מוצב רותם וחיסול 4 מחבלים בקרב שאחר כך זכה לכינוי "כרכום 3".
בשלב הראשון של הלחימה פעלו בשטח לבנון מספר מסגרות יחידתיות של הנח"ל.
השבוע הראשון של המלחמה, נחלק לשתי תקופות עיקריות: 9-6 ביוני: בתקופה זו התנהלה הלחימה במחבלים. 11-9 ביוני: בימים אלה הובחנה הלחימה גם נגד הצבא הסורי. כשבוע לאחר הפסקת האש חודשה הלחימה, ובין ה-20 ל-25 ביוני, השתלט צה"ל על כביש ביירות–דמשק, הידק את הכיתור על ביירות המערבית וחבר עם האזורים שבשליטת הנוצרים בביירות המזרחית. בחודשים יולי-אוגוסט, התמקדה הפעילות בהידוק הכיתור על ביירות המערבית שבסופו (בין 21 באוגוסט ל-1 בספטמבר) בא פינוי המחבלים והכוחות הסוריים מהעיר. לאחר הירצחו של בשיר ג'ומאייל באה, בין ה-15 ל-18 בספטמבר ההשתלטות על מערב ביירות. יחידת בט"ש צפון (גדוד 931) 12-6 ביוני: תנועה בגזרה המזרחית. כיבוש רכס ביר א-דהר, כפר לביה, גבל-ביר-ארת והגעה לאגם קרעון – כל זאת תוך לחימה מתמדת בארגוני החבלה עד מעבר ל'פתחלנד'. 25-20 ביוני: פעילות מבצעית בגזרת "רשאיא". פעילות נגד כוחות סוריים. יולי-אוגוסט: בתנועה מתמדת בין רשאיא לביירות בהתאם לצרכים. התמקמות בנמל ביירות. פעילות מבצעית בגזרת צידון. פעילות נגד ארגוני מחבלים. 18-15 בספטמבר: כניסה למערב ביירות מכיוון הנמל. תפיסת ציר באוטוסטרדה "שרע סלים עלי סלים". יחידת בט"ש מרכז (גדוד 932) 12-6 ביוני: לחימה בגזרה המרכזית. המשימה: פתיחת צירים מנבטיה לג'זין ולאחר מכן המשך תנועה לכיוון דהר אל-בידה. היחידה מקיימת לחימה עיקשת בעין זחלתא ומטהרת אותה. האויב: מחבלים וכוחות סוריים סדירים.
25-20 ביוני: תנועה מעין זחלתא לעין-דרה. התקדמות לכיוון אל-מנצוריה ותפיסת כביש ביירות–דמשק באזור עאליי, תוך לחימה בצבא הסורי. יולי-אוגוסט: אחזקה ואבטחה של כביש ביירות–דמשק בעאליי. תפיסת עמדות באזור ההיפודרום של ביירות. 18-15 בספטמבר: בט"ש באזור עאליי. יחידת נח"ל מוצנח (גדוד 50) 12-6 ביוני: נחיתה בשפך נהר האוולי, צפונית לצידון. תנועה בציר המערבי לכיוון דאמור ופתיחת ציר דיר אל-קמר. 25-20 ביוני: כניסה לבעבדא שבביירות. יולי-אוגוסט: תפיסת אוניברסיטת ריחן, ופעילות בחי-א-סלוס ובבורג' אל-בראג'נה. 18-15 בספטמבר: כניסה למערב ביירות וטיהור צירים מכיוון דרום לצפון.
היסטוריה מבצעית > האינתיפאדה השנייה

מִבְצָע חוֹמַת מָגֵן (29 במרץ 2002 – 10 במאי 2002) היה מבצע רחב היקף של צה"ל ושירות הביטחון הכללי בשטחי יהודה ושומרון, שהתרחש בעקבות רצף פיגועים קטלניים כמעט מדי יום, ששיאם הפיגוע במלון פארק בנתניה, שבו נרצחו 30 אזרחים ישראלים בעת ליל הסדר. מטרתו העיקרית הייתה לפגוע בתשתיות הטרור הפלסטיני ולעצור את גל הפיגועים, שהתעצם במסגרת האינתיפאדה השנייה. בפועל, הצליח צה"ל להגיע להישג חסר תקדים, שבסופו מיגר את הטרור באופן משמעותי, והרס את רוב התשתית הארגונית של הרשות הפלסטינית וארגון החמאס ביו"ש. המבצע היה נקודת המפנה באינתיפאדה השנייה, נקודה שלאחריה פחתו מאוד פיגועי הטרור, כמו גם מספר האבדות בישראל.
מבצע זה היה המבצע הצבאי הגדול ביותר מאז מלחמת לבנון הראשונה, ובמסגרתו הופעלו 5 אוגדות במקביל, וגויסו 20,000 חיילי מילואים. במהלך המבצע השתלט צה"ל על כל העיירות והערים הפלסטיניות ביהודה ושומרון (למעט אזור חברון), אך פעילות מקבילה לא הופעלה ברצועת עזה. במבצע "חומת מגן" (29 במרץ 2002 – 10 במאי 2002) לוחמי גדוד גרניט היו חלק ממבצעים מיוחדים שנערכו בערים הגדולות בגדה (רמאללה, ג'נין, מִפקדת ג'יבריל רג'וב בביתוניא) כאשר המטרה הייתה לסכל את פיגועי הטרור שתוכננו לפגוע באזרחי ישראל ובכוחות הביטחון ולהדוף את ארגוני הטרור. על פעילותו במבצע ועל הקרב המוצלח שניהל הגדוד בג'נין, קיבל גדוד גרניט את צל"ש הרמטכ"ל.
היסטוריה מבצעית > מלחמת לבנון השנייה

במלחמת לבנון השנייה לחם גדוד 932 מול מחבלי החזבאללה בקרבות בכפרים מיס אל-ג'בל, רב א-תלתין, קנטרה ואף השתתף בקרב העקוב מדם בנחל סלוקי ובכפר ע'נדוריה, לקראת סופה של המלחמה. האירועים הבולטים במלחמה בעבור הגדוד היו הקרבות הקשים בואדי סלוקי ובכפר ע'נדוריה לקראת סופה של המלחמה. הקרב בסלוקי היה קרב במסגרת "מבצע שינוי כיוון 11" שהתנהל בסופה של מלחמת לבנון השנייה בין כוחות המשוריינים של אוגדה 162, חטיבה 401, וכוחות רגלים של חטיבת הנח"ל וחיל ההנדסה הקרבית ובין חמושים מארגון החזבאללה, באזור נחל סלוקי והכפרים ע'נדוריה ופארון. הקרב נחשב לאחד הקרבות הקשים במלחמת לבנון השנייה.
היסטוריה מבצעית > מבצע צוק איתן

במהלך מבצע "צוק איתן" נטל הגדוד כחלק מחטיבת הנח"ל בלחימה בצפון רצועת עזה בערים המרכזיות בית חאנון, ומחנה הפליטים ג'באליה ואל-עטאטרה. במהלך המבצע נתקל הגדוד בהרבה אתגרים אל מול כוחות האויב, בהם התנהלות בקרב האזרחים ברצועה.
היסטוריה מבצעית > מבצע עלות השחר

מבצע עלות השחר היה מבצע צבאי של צה"ל ברצועת עזה, שהחל ב-5 באוגוסט 2022 ונמשך שלושה ימים, בהם חיסל צה"ל את ראשי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ברצועה. חטיבת הנח"ל וגדוד 932 שתפסו באותה העת את גזרתה הצפונית של רצועת עזה היו לכוחות הראשונים (בשיתוף פעולה עם כוחות מיוחדים) שעמדו אל מול האיום מתוך הרצועה. במהלך המבצע השתתפו הכוחות המשולבים של חיל האוויר חיל השריון חיל הרגלים חטיבת עוז חיל המודיעין ועוד. לאחר תום המבצע הקצר הוענק לגדוד 932 אות הערכה מטעם הרמטכ"ל לאור תרומתו להצלחת המבצע בפעילויות המבצעיות השונות שביצע בגזרתו אל מול כוחות האויב.
היסטוריה מבצעית > מלחמת חרבות ברזל

ב-7 באוקטובר הוקפץ הגדוד מתעסוקה בחברון והתפצל בין הגזרה הצפונית לגזרה הדרומית. הגדוד לחם ב-7 באוקטובר באזור חטמ״ר דרומית, חיסל מחבלים וחילץ תושבים.
הגדוד נכנס ב-27 באוקטובר לרצועת עזה תחת צק״ח 401 והיה תחתיו לאורך כל הלחימה. הגדוד פעל בהתחלה רבות בצפון הרצועה, בין היתר בקרבות על ציר החוף, אל-עטאטרה, בית לאהיא, ג'באליה, שאטי, רימאל, דרג'-תופאח, וזייתון. לאחר מכן נשאר הגדוד בין הכוחות היחידים בעזה בציר נצרים, והוציא משם מבצעים מיוחדים עם שייטת 13 ויחידת שלדג, במיוחד במבצע ניתוח מקומי בבית החולים שיפא, שם לקח הגדוד חלק משמעותי ואיבד שלושה לוחמים. הגדוד הוביל את כיבוש מעבר רפיח, ולחם רבות בגזרת רפיח בקרבות על שאבורה ותל סולטאן, שם הגדוד חיסל את שרשרת הפיקוד של גדוד תל סולטאן. הגדוד פשט על בית חאנון לפני הפסקת האש ופגע במחבלים רבים. בקרב זה נפלו מ״פ וסמ״פ פלוגת החוד. לאחר 16 חודשי לחימה רצופים בעזה, הגדוד עלה ללחימה ביהודה ושומרון באזור טולכרם.
בנוסף פלוגת החשיפת תקיפה של הגדוד לקחה חלק בלחימה בדרום לבנון וסוריה תחת חטיבה 188, פגעה במחבלים רבים ותפסה שטח.
הערות שוליים

↑   מפקד חדש לגדוד 932, באתר צה"ל, 17 ביוני 2021
סמלו של גדוד 932 (גרניט) החרב מסמלת את ההגנה והלוחמה, והמגל והחיטה מסמלים את עבודת האדמה של הנחלוואים והחלוציות. סמלו של הגדוד הוא הדומיננטי ביותר בסמלה של החטיבה כולה.
תרגיל של גדוד גרניט בחטיבת הנח"ל, במסגרתו אומנו הכוחות ותרגלו תרחישים שונים על מנת לשמר את מוכנותם בגזרות השונות. (גזרה צפונית נובמבר 2010)
חיילים מגדוד גרניט של חטיבת הנח"ל חוזרים מלבנון, אוגוסט 2006
מקל"ר – יורה רימונים אוטומטי, נסחב על גבם של הלוחמים, סך חלקיו שוקלים 80–100 קילוגרמים
תרגיל של גדוד גרניט בחטיבת הנח"ל, במסגרתו אומנו הכוחות ותרגלו תרחישים שונים על מנת לשמר את מוכנותם בגזרות השונות. (גזרה דרומית 2010)
לוחמי הגדוד בתרגיל

תרגיל של גדוד גרניט בחטיבת הנח"ל, במסגרתו אומנו הכוחות ותרגלו תרחישים שונים על מנת לשמר את מוכנותם בגזרות השונות. נובמבר 2010
חיילי היחידה במהלך אימון בשטח מתאר צפוני
מקלע קל נגב שמשמש את לוחמי הגדוד
כנופיית ברמינגהאם

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה פשע
 יוצרים:  סטיבן נייט 
 כותבים:  סטיבן נייט 
 בימוי:  דייוויד קפרי 
 שחקנים:  קיליאן מרפי הלן מקרורי טום הארדי
 פרסים:  פרס חברת הטלוויזיה המלכותית, British Academy Television Craft Awards, פרס באפט"א לבימוי הטוב ביותר 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  וסט מידלנדס, ברמינגהאם, לונדון 
 תקופת התרחשות:  בין שתי מלחמות העולם 
 מספר עונות:  6 
 מספר פרקים:  36 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  Caryn Mandabach 
 חברת הפקה:  אולפני BBC 
 הפצה:  Banijay UK, חברת ויינסטין, נטפליקס 
 אתר צילומים:  ברמינגהאם, בולטון, ויגאן, מנצ'סטר, סטוקפורט, קיילי, לידס, ליברפול, ברדפורד, דאדלי, לונדון 
 מוזיקה:  פי ג'יי הארווי, אנתוני גרין, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 אורך פרק:  55–60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC Two 
 רשת שידור בישראל:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  12 בספטמבר 2013 – 3 באפריל 2022 
 קישורים חיצוניים
 אתר הסדרה
 דף התוכנית ב-IMDb
 
כנופיית ברמינגהאם או פיקי בליינדרז (באנגלית: Peaky Blinders) היא סדרת דרמה בריטית של ה-BBC המתארת את קורותיה של כנופיית פשע בשנות העשרים של המאה ה-20 בשכונת סמול הית', בברמינגהאם שבאנגליה, בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה.
הסדרה נכתבה בהשראת מעלליה של כנופיה שהטילה אימה על תושבי ברמינגהאם באותן שנים. חברי הכנופיה נהגו להחביא במצחיית כובע הברט שחבשו סכיני גילוח, איתם היו מעוורים את עיני אויביהם, ומכאן גם שמם: פיקי - מוחבא (הסכין המוחבא בכובע); בליינדרז - מעוורים. ברם, במקור היה שמה של הכנופיה "פועלים עם כובעי פיקי": "בליינדר" הייתה מילת סלנג ל"פועל", וכובע "פיקי" הוא כובע קסקט. בסדרה, הכנופיה מורכבת מבני משפחת שלבי, ובראשם תומאס (טומי) שלבי (קיליאן מרפי), שנודע בחוכמתו ובאכזריותו. הסדרה מתמקדת בהתחזקותה ועליית קרנה של הכנופיה, עד כי נהפכה לארגון כלל-ארצי שהתפשט בכל רחבי אנגליה.
העונה הראשונה של הסדרה עלתה לשידור ב-12 בספטמבר 2013, העונה השנייה עלתה ב-2 באוקטובר 2014, העונה השלישית ב-5 במאי 2016, העונה הרביעית עלתה ב-21 במאי 2017, העונה החמישית עלתה באוגוסט 2019 והעונה השישית והאחרונה עלתה ב-27 בפברואר 2022.
עלילה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא יש לקצר ולתמצת את תיאור העלילה.