קרב פרוחורובקה
מהלך הקרב > אירועים מוקדמים 9–11 ביולי

ארמיית הטנקים ה-4 הגרמנית שפרצה קו הגנה שני של ארמייה ה-6 הסובייטית עוד ב-6 ביולי המשיכה בהתקדמות לכיוון עיירה אובויאן. ההצלחה הגדולה ביותר הושגה על ידי קורפוס אס אס ה-2 שהגיעה לקו הגנה עורפי של הצבא האדום באזור. לגרמנים לא היו עתודות באזור ולכן הוחלט שלקראת 10 ביולי יש לצמצם חזית המתקפה ולרכז כוח שריון בחזית מתקפה צרה. מפקד הארמייה הרמן הות הוציא פקודה לפיה ב-10 ביולי יש להתחיל במתקפה לכיוון פרוחורובקה שנמצאת מזרחית לאובויאן. מעיון בפקודות גרמניות עולה שהם היו מודעים לכך שצבא האדום הביא לאזור עתודות שריון משמעותיות. זה סותר הודעות של מפקדים סובייטים שנוכחות ארמיית הטנקים ה-5 הסובייטית הייתה הפתעה גמורה לגרמנים. יחידות שריון גרמניות קיבלו את הפקודות הבאות:
דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה – לתקוף ולכבוש את פרוחורובקה
דיוויזיית אס אס דאס רייך – לתמוך בדיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה, להבטיח את הכוחות שלה מצד ימין.
דיוויזיית האס אס השלישית – לעבור את הנהר פסול ולהמשיך במתקפה.
כוחות הצבא האדום שכללו ארמיית טנקים ה-1 וארמיית משמר ה-6 המשיכו בהגנה במרחב אובואין. למרות המתקפות המתמשכות ורמאכט לא הצליח לפרוץ את הקו ההגנה הסובייטי באזור. במהלך 8 ביולי קורפוס טנקים ה-10 שהיה חלק של ארמיית טנקים ה-5 החל להתפרס מערבית לפרוחורובקה. ב-9 ביולי ארמיית טנקים ה-5 קיבלה פקודה להתרכז באזור פרוחורובקה ולהיות מוכנה למתקפה גרמנית הצפויה.
במהלך 9 ביולי הצבא האדום לא דיווח על פעולות התקפיות של הגרמנים אך מודיעין ציין רעש גדול של מנועי טנקים. במהלך היום ארמיית טנקים ה-5 סיימה את התארגנותה באזור. היחידות קיבלו פקודות הבאות:
קורפוס טנקים ה-29 – להתארגן בקווי ההגנה ולהיות מוכן למתקפה בבוקר 10 ביולי.
קורפוס טנקים ה-18 – להיות מוכן בקווי ההגנה.
לפי הפקודות ארמיית טנקים ה-5 התפרסה בחזית רחבה מפרוחורוקה ועד לאובואין. לא ברור איך מפקדיה היו צריכים להגן על חזית כה רחבה ומה הייתה רמת תאום עם יחידות חיל רגלים באזור.
ב-10 ביולי טנקים גרמנים החלו במתקפה. קורפוס האוויר ה-8 של לופטוואפה שהיה צריך לתמוך במתקפה החל את הפצצות מהאוויר רק במחצית השנייה של היום. במחצית השנייה של היום, יחידות הצבא האדום החלו לסגת כי לא יכלו יותר לעמוד בלחץ גרמני. בהגנה סובייטית החל אי-סדר ובמהלך ערב 10 ביולי טנקים גרמנים היו כבר בפרברים הדרומיים של פרוחורובקה. למזלם של הסובייטים, יחידת תותחנים שטעתה במהלך הגעתה לאזור נתקלה בטנקים גרמנים והחלה לירות בהם. חלק מהטנקים נפגעו והיתר נסוגו. קיימת גם עדות שבאותו ערב רוטמיסטרוב ווסילבסקי יצאו לאזור במטרה לראות בעצמם את התארגנות השריון. להפתעתם הם ראו שריון שבמקום להיות במקומות מוסתרים נע לאורך הכביש. עד מהרה התברר שמדובר בטנקים גרמנים שפרצו את קווי ההגנה. למרות שבאזור לא היה קו הגנה סובייטי מסודר, יחידות גרמניות לא התקדמו ונעצרו.
מפקדת חזית וורונז' הסובייטית שהייתה מודעת לכך שגרמנים פרצו את קווי ההגנה נתנה פקודה ליחידות חיל רגלים להגיע לאזור במהלך הלילה. המטרה הייתה לעצור את הגרמנים וליצור בסיס למתקפת נגד של ארמיית משמר טנקים ה-5. אומנם רוב היחידות לא הספיקו להגיע במועד והמצב היה קשה. במהלך 11 ביולי יחידות סובייטיות עמדו בקווי הגנה ולחמו בגבורה רבה. במהלך היום קורפוס טנקים ה-10 עזב את האזור וזה הקשה עוד יותר את המצב של הצבא האדום.
לקראת שעה 15:00 של 11 ביולי הסתיימה בניית גשרים וטנקים של דיוויזיית האס אס השלישית עבדו את הנהר, אומנם מצב הקרקע באזור לאחר הגשמים הקשה על ההתקדמות של הכלים הכבדים. לקראת הערב מטה ארמיית הטנקים ה-4 הגרמנית דיווח שמתקפה לכיוון פרוחורובקה נתקלה בהתנגדות עזה של הצבא האדום. הסובייטים היו מודעים שכיבוש פרוחורובקה וניתוק כבישים באזור יכול להביא לקריסת כל החזית. לכן לאזור נשלחו עתודות חיל רגלים נוספות. לקראת הערב, התקדמות הגרמנים נעצרה.
לצדדים היה ברור שיום 12 ביולי צפוי להכריע את גורל הקרבות באזור. קורפוס טנקים ה-2 של אס אס קיבל פקודה:
דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה – לתקוף חזיתית במטרה לעבור את פרוחורובקה מדרום-מזרח
דיוויזיית האס אס השלישית – לתקוף באזור פרוחורובקה
דיוויזיית אס אס דאס רייך – להמשיך במתקפה ולהגיע לכיתור יחידות חיל רגלים סובייטי באזור.
מפקד חזית וורונז' ניקולאי ואטוטין החליט שהגיע הזמן לנצל את כל העתודות הקיימות ולהתחיל במתקפת נגד. המתקפה הייתה צריכה להתבצע על ידי כוחות של ארמיית משמר הטנקים ה-5 וארמיית רגלים ה-5.