stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימה אמריקאית: המלון – דמויות
דמויות משניות

טריסטן דאפי (פין ויטרוק) - דוגמן בתצוגת האופנה של ויל דרייק. טריסטן מתאהב באליזבת, אשר מדביקה אותו בווירוס והופך למאהב החדש שלה. טריסטן ואליזבת מתכננים לרצוח את ויל דרייק, לרשת את כספו ולחיות באושר. בחדר מספר 78, טריסטן פוגש בג'יימס מארץ' שמכריח אותו להרוג אישה חפה מפשע. מאוחר יותר, לאחר הריגת ג'יגולו ושתיית דמו, טריסטן מבין את הכוח שבהרג ומשתף פעולה עם מארץ'. מאוחר יותר, טריסטן הוא מתאהב בליז ולאחר שמודיע על כך לאליזבת, היא משספת את גרונו בזעם של קנאה ובגידה.
הייזל אוורס (מייר וינינגהם) - הכובסת התמהונית של מלון קורטז ומשרתו הנאמנת של ג'יימס מארץ'. מיס אוורס היא רוח רפאים המתגוררת במלון ומנקה את הבלגן אחרי אליזבת וג'יימס. מיס אוורס התאבדה במלון יחד עם ג'יימס כשהם נמצאו על ידי המשטרה. בנה, אלברט, נחטף ונרצח על ידי גורדון נורת'קוט בשנת 1920, מה שגורם לה להיות נסערת כל ליל כל הקדושים. מיס אוורס שונאת את אליזבת, ואפילו מנסה להציל את ויל מלהינשא לה למען ביטחונו שלו. לאחר מכן, מיס אוורס מגלה שיש לה רגשות כלפי ג'יימס, אבל פניה הושבו ריקם מאז שזה האחרון התאהב באליזבת. בסוף העונה, מיס אוורס מגלה כי זו שהלשינה על ג'יימס למשטרה, על מנת שיוכלו למות יחד.
סקרלט לאו (שרי קרוק) - בתם הצעירה של ג'ון ואלכס לאו, ואחותו הצעירה של הולדן. אחרי שראתה ודיברה עם הולדן במלון בזמן שביקרה את אביה, היא מספרת על כך הוריה. כאשר הם לא מאמינים לה, סקרלט מראה להם את התמונה שלו בסמארטפון שלה, אבל היא מגלה שפניו משום מה מטושטשות. סקרלט עוברת לגור עם סבתה כשג'ון יורה בביתם על ברתולומיאו. בסוף העונה, מאחר שג'ון לא היה יכול לספק את תאבונם של אלכס והולדון, סקרלט הציעה למשפחתה לחזור לגור במלון קורטז, שם ליז ואיריס קיבלו אותם מחדש בידיים פתוחות, וליז שלחה אותה ללמוד בפנימייה ביחד עם לאקלן. שנים לאחר מכן, סקרלט מבקרת את משפחתה פעם בשנה, בליל השטן, וזאת מפני שזהו הזמן היחיד בו רוחו של אביה מסוגל להתגלות אליה.
הולדן לאו (לנון הנרי) - בנם הבכור של ג'ון ואלכס לאו, ואחיה הבכור של סקרלט. בשנת 2010, הולדן נחטף על ידי אליזבת בפארק השעשועים סנטה מוניקה, ומאז, הולדן הפך לאחד מהילדים שלה. הולדן מתגורר במלון, עד שאלכס וג'ון מביאים אותו הביתה. בסוף העונה, מפני שג'ון לא היה יכול לספק את תאבונם של אלכס והולדון, סקרלט הציעה למשפחתה לחזור לגור במלון קורטז, שם ליז ואיריס קיבלו אותם מחדש בידיים פתוחות.
אנדי האן (ריצ'רד טי. ג'ונס) - שותפו של ג'ון שעובד איתו מקרוב על המקרה של רוצח עשרת הדיברות. בתחילה, אנדי סקפטי לגבי הרעיון שהרציחות מקושרים לעשרת הדיברות, אבל מאוחר יותר, הוא מסכים עם ג'ון. במהלך העונה, יחסיו של אנדי עם ג'ון מדרדרים, עקב שיגעונו של זה האחרון. לאחר מכן, אנדי נרצח על ידי ג'ון שמגלה לו כי הוא רוצח עשרת הדיברות, מפני שאנדי ניהל מערכת יחסים עם אלכס ובכך עבר על הדיבר "לא תחמוד".
שד ההתמכרות (אלכסנדר וורד) - יצור מבחיל שנוצר כתוצאה מהתמכרויותם של נרקומנים שהתארחו במלון קורטז לאורך השנים. שד ההתמכרות מפעיל מכשיר קידוח מאסיבי כדילדו ואיתו הוא מבצע מעשי סדום אלימים באורחי המלון. שד ההתמכרות הוא מטאפורה "חיה" להתמכרות. השד בעיקר מענה מכורים ונקומנים כעונש על ההתמכרויות שלהם. שניים מקורבנותיו הרבים הם סאלי "המזריקה" וגבריאל. ג'יימס מארץ' התחייב להגן על סאלי ממנו, בהתחשב העובדה שהיא מגנה על ג'ון מכל סכנה כדי שזה האחרון יוכל להשתמש בו על מנת לסיים את יצירת המופת שלו, רצח עשרת הדיברות.
איריס קרפ

איריס קרפ היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי. בעלת שתי מדליות מהמכביה העשירית (1977).
ביוגרפיה

קרפ התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל חולון/בת ים בהדרכתם של נלו בילדרמן ודורית זלץ.
ביוגרפיה > 1975

באליפות ישראל בשחייה בספטמבר 1975 זכתה קרפ במדליית ארד, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:40.8 דקות, אחרי חברתה לאגודה אסנת ארליך שקבעה שיא ישראלי חדש של 9:57.8 דקות ודניאלה יוסטר מברית מכבים עתיד (1:07.0 דקות).
ביוגרפיה > 1976

באליפות ישראל בשחייה באוקטובר 1976 זכתה קרפ ב-6 מדליות, 2 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא ישראלי לאגודות חדש של 4:29.0 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי לאגודות חדש של 5:00.8 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:04.48 דקות, אחרי לילך אריאל מהפועל עמקים (1:04.0 דקות) ולפני בת אגודתה אסנת ארליך (1:04.5 דקות), במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:19.7 דקות, אחרי ארליך שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:18.6 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:49.2 דקות, אחרי ארליך (4:49.0 דקות) ולפני דניאלה יוסטר מברית מכבים עתיד (4:57.2 דקות). מדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:02.8 דקות, אחרי ארליך שקבעה שיא ישראלי חדש של 9:52.9 דקות ויוסטר (9:53.1 דקות)
ביוגרפיה > 1977

בתחרות שמונה האומות שנערכה באיסלנד ביולי 1977 קבעה קרפ ביחד עם ענת פרקש, לילך אריאל ואסנת ארליך במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 4:22.0 דקות, שיפור לשיא שניקבע שבוע קודם לכן בקיאסו (4:24.2 דקות).
בתחרויות השחייה של המכביה העשירית שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי אותה שנה זכתה קרפ במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם נטע יוסף, אריאל וארליך בשיא ישראלי חדש של 4:17.16 דקות ובמדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם ליז בוכשטבר, פרקש ואריאל בשיא ישראלי חדש של 4:49.36 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש 1:03.58 דקות. כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא ישראלי חדש של 1:03.75 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר אותה שנה זכתה קרפ ב-5 מדליות, 3 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.69 דקות, לפני אסנת ארליך (1:04.81 דקות) ונטע יוסף (1:05.17 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לאגודות של 4:24.90 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש לאגודות של 4:51.50 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:16.95 דקות, אחרי ארליך שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:16.71 דקות ולפני נטע כנעני מהפועל בית ברל (2:19.02 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:48.99 דקות, אחרי ארליך (4:48.13 דקות) ולפני דניאלה יוסטר (4:55.25 דקות).
הערות שוליים

↑  יעקב פתאל, שלושה שיאים נוספים בסיום אליפות השחייה, דבר, 23 בספטמבר 1975
↑  יעקב פת-אל, שני שיאים, תוצאה השווה לשיא ושני שיאי נוער, דבר, 10 באוקטובר 1976
↑  ניר שמיר גמל לדן ברנר ב-200 מ' חתירה -2:02.9 ד', דבר, 11 באוקטובר 1976
↑  4 שיאי בוגרים נקבעו בסיום אליפות השחייה, דבר, 12 באוקטובר 1976
↑  יעקב פתאל, פלאצ'ינסקי ממקסיקו "גנבה" מדליה מוזהבת משחייני ארה"ב, דבר, 14 ביולי 1977
↑  יעקב פתאל, הישראלים שיפרו עוד 4 שיאים לצד 6 שיאי מכביה, דבר, 17 ביולי 1977
↑  יעקב פתאל, ששה שיאים חדשים בשחייה הוצבו בפתיחת אליפות ישראל בוינגייט, דבר, 25 בספטמבר 1977
↑  שלושה שיאים בסיום אליפות ישראל בשחיה בוינגייט, דבר, 28 בספטמבר 1977
אירינה פטרסקו

| --- | --- |

 לידה:  19 ביוני 1941 בוקרשט, ממלכת רומניה 
 פטירה:  19 במרץ 2013 (בגיל 71) בוקרשט, רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 תקופת הפעילות:  1959–2010 (כ־51 שנים)
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הלאומית לתיאטרון ולקולנוע "יון לוקה קאראג'אלה" (1963) 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר הכוכב של רומניה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אירינה פטרסקו (ברומנית: Irina Petrescu; ‏19 ביוני 1941 - 19 במרץ 2013) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון רומנייה.
ביוגרפיה

פטרסקו נולדה בבוקרשט, ב-1963 סיימה לימודי תיאטרון וקולנוע.
בשנת 2000 קיבלה את אות כוכב רומניה.
ב-1990 הייתה פעילה בגולניאדה.
קריירה

ב-1966 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "Duminică la ora 6" (יום ראשון ב-6), העוסק בזוג נאהבים ברומניה בתקופת מלחמת העולם השנייה.
ב-1969 שיחקה בסרט הקומדיה, "Răutăciosul adolescent", הסרט נשלח לייצג את רומניה בפרס אוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר. כמו כן, הסרט זיכה אותה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה.
ב-1992 הופיעה בסרט "מיס כריסטינה" המבוסס על הנובלה מאת הסופר מירצ'ה אליאדה.
ב-2010 גילמה את תפקיד הסבתא בסרט הישראלי שליחותו של הממונה על משאבי אנוש שצולם ברומניה.
בנוסף, פטרסקו לקחה חלק בהפקות רבות לתיאטרון.
אירינה רודנינה

אירינה רודנינה (ברוסית: Ирина Константиновна Роднина;‏ נולדה ב-12 בספטמבר 1949)  היא מחליקה על הקרח סובייטית בעברה. אלופה אולימפית 3 פעמים ברציפות ו-10 פעמים ברציפות אלופת עולם. במהלך הקריירה היא החליפה את שותפה להופעות והייתה הראשונה בהחלקה אמנותית שזכתה במדליית זהב אולימפית עם שותפים שונים.
ביוגרפיה

אירינה רודנינה נולדה במוסקבה למשפחת קצין. היא הייתה ילדה חולנית והוריה החליטו לבוא איתה לחוג החלקה אמנותית. בשנת 1958 היא החלה להתאמן ובשנת 1962 עברה להחלקה אמנותית בזוגות.
בשנת 1964 עברה רודנינה עברה להתאמן בהדרכת סטניסלב ז'וק שהציב אותה בצמד עם אלכסיי אולנוב. בשנת 1966 הם הופיעו לראשונה בתחרות ארצית וכבר בשנת 1968 הם זכו במקום השלישי באליפות ברית המועצות. בעקבות כך הזוג נשלח לאליפות אירופה אך הופעתם לא הייתה מוצלחת. בשנת 1969 הם זכו בפעם השנייה במקום השלישי באליפות ברית המועצות. באליפות אירופה, למרות שנסעו ללא מאמן הם זכו באליפות. גם באליפות העולם של אותה השנה הם זכו במקום הראשון. משנה זו רודנינה התחילה רצף ניצחונות באליפויות. בשנת 1972 הזוג זכה במדליית זהב באולימפיאדה, אך בהמשך של אותה שנה אלכסיי אולנוב התחתן עם מחליקה על הקרח אחרת (מהצמד המתחרה) והשותפות עם רודנינה נפסקה.
במהלך אביב 1972 שקלה רודנינה לפרוש מספורט תחרותי, אך מאמנה ז'וק מצא לה שותף חדש, אלכסנדר זייצב שהשתתף בתחרויות לגברים. באליפות אירופה 1973 זכה הצמד במדליית זהב והקדים את הזוג אולנוב-סמירנובה. הזוג החדש המשיך לנצח באליפויות העולם בשנות ה-70.
בשנת 1974 התגלעו חילוקי דעות עם המאמן והזוג רודנינה-זייצב החליט לעבור למאמנת אחרת, טטיאנה טרסובה. עם המאמנת החדשה הזוג המשיך ברצף הניצחונות. לאחר ניצחון באולימפיאדה השלישית, רודנינה עזבה את הספורט התחרותי.
בשנת 1985 התגרשה רודנינה מזייצב, וכבר באותה שנה התחתנה עם איש עסקים ממוצא יהודי.
לאחר סיום הקריירה הספורטיבית עבדה רודנינה כמאמנת. בשנת 1990 היגרה לקליפורניה שבארצות הברית עם משפחתה ובשנת 1992 התגרשה מבעלה השני. בהיותה בארצות הברית אימנה רודנינה, בין היתר, צמד צ'כי שזכו בשנת 1995 באליפות העולם.
בשנת 2003 חזרה רודנינה לרוסיה. היא ניסתה מספר פעמים להיכנס לדומה אך הצליחה רק בשנת 2007 כחברה של סיעת רוסיה המאוחדת.
שלוש פעמים ברציפות אלופה אולימפית

לאולימפיאדת 1972 הגיע הצמד רודנינה-אולנוב כמועמדים לניצחון אך היה ברור שהקרב העיקרי יהיה נגד הצמד סמירנובה-סוראיקין. למרות טעויות שביצע אולנוב (במהלך תרגיל חובה) ורודנינה (במהלך תרגיל חופשי) הם הצליחו להגיע ליתרון קטן וזכו במדליית זהב. זמן קצר לאחר הזכייה אולנוב התחתן עם ליודמילה סמירנובה ורודנינה נותרה ללא בן זוג.
לאולימפיאדת 1976 הגיעה רודנינה במסגרת הצמד רודנינה-זייצב ובהדרכת המאמנת החדשה. למרות מספר טעויות קטנות, העדיפות של הצמד הייתה ברורה וכל השופטים נתנו להם את המקום הראשון.
לאולימפיאדת 1980 הצמד רודנינה-זייצב הגיע לאחר שבעונה הקודמת הם עשו הפסקה בעקבות לידת בנם. התוכנית הותאמה לחוקים החדשים והצמד ניצח בעדיפות ברורה על הצמד האמריקאי אשר הגיע למקום השני.
רודנינה זכתה בכבוד להדליק את הלפיד האולימפי בטקס הפתיחה של אולימפיאדת סוצ'י (2014), יחד עם ולדיסלב טרטיאק.
אוון ג'וינר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 ביולי 2000 (בן 24) נורמן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 מקום לימודים:  תיכון נורמן נורת' 
 פרופיל ב-IMDb
 
אוון פטריק ג'וינר (באנגלית: Owen Patrick Joyner; נולד ב-19 ביולי 2000) הוא שחקן אמריקאי. מוכר מתפקידו בתור כריסטיאן "קריספו" פאוורס בסדרה "100 דברים להספיק לפני התיכון" (2014–2016), בתור ארק בסדרה "בית ספר לאבירים" (2018–2019); שניהם של ניקלודיאון ובשל תפקידו בתור אלכס מרסר בקומדיה המוזיקלית של נטפליקס; "ג'ולי והפנטומים" (2020).
ביוגרפיה

ג'וינר נולד ב-19 ביולי 2000 בעיר נורמן, 35 ק"מ מדרום לאוקלהומה סיטי, בנם של מייק ג'וינר ודינה ג'וינר (בלום-ג'וינר לשעבר, כיום ג'וינר-גנץ) וגדל עם שלושת אחיו האנה, היידן ולוקה.
אימו דינה הגיעה מהמבורג, גרמניה שם סיימה את לימודיה בבית הספר המסחרי הממלכתי ובית הספר לעסקים בוונדנשטראסה לפני שהיגרה לארצות הברית. לאחר שסיימה תואר שני באוניברסיטת אוקלהומה, למדה בבית ספר לאחיות במכללה הקהילתית של אוקלהומה סיטי ואז עבדה בחברת פלורן טכנולוגיות בע"מ באוקלהומה סיטי.
בנוסף לאנגלית, אוון דובר גרמנית. הוא החל לשחק לאחר שצפה בהופעת חבר בתיאטרון, שם זכה לתשומת ליבו של במאי תיאטרון שהזמין אותו לאודישן להפקתו הבאה. לאחר שהתקבל לתפקיד האמור, אף על פי שלא רצה להופיע בעצמו, החל לשחק במחזות ומחזות זמר שונים. הוא שיחק את התפקיד של נייט ג'ונאס במחזמר "מחנה רוק" ואת "טום מארלו" במחזמר "חדשות טובות". היה לו הופעות אחדות כזמר ורקדן במופע חג המולד שאורגן על ידי התזמורת הסימפונית הפילהרמונית של אוקלהומה סיטי, כשיחק את איש הפח בהפקה של "הקוסם מארץ עוץ".
קריירה

ג'וינר השתתף בפרסומת עבור מחלקת התיירות והנופש של אוקלהומה. לאחר שמצא סוכן, הוא הגיע ללוס אנג'לס כדי להתמקד בקריירת המשחק, ותוך זמן קצר לוהק לקומדיית המצבים של ניקלודיאון, "100 דברים להספיק לפני התיכון". בנוסף לעבודתו בסדרה, שיחק גם בסרט הקולנוע "The Veil" של ברנט ראיין גרין, לצד ויליאם לוי, סרינדה סוואן וויליאם מוזלי.
בשנת 2018 שיחק בסדרה "בית ספר לאבירים" לצד דניאלה פרקינס ולילימאר הרננדז.
בשנת 2020 שיחק בסדרה "ג'ולי והפנטומים".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | The Veil | ילד משבטי ההרים |  |
| 2025 | יעד סופי: קווי דם |  |  |
| TBA | Something Here | דילון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014–2016 | 100 דברים להספיק לפני התיכון | כריסטיאן "קריספו" פאוורס | תפקיד ראשי; 25 פרקים |
| 2017 | משפחת רעם | היינריך הידנוויל השלישי | פרק: "Save the Past Dance" |
| 2018–2019 | בית ספר לאבירים | ארק | תפקיד ראשי (2 עונות); 29 פרקים |
| 2019 | הסוכן הנרי | ארק | פרק: "Knight & Danger" |
| 2020 | ג'ולי והפנטומים | אלכס מרסר | תפקיד ראשי; 9 פרקים |
| 2022 | אקפולקו | צ'אד | פרק: "Glory Days" |
הערות שוליים

↑  Luka Joyner (אורכב 20.11.2015 בארכיון Wayback Machine) auf der offiziellen Webpräsenz der Oklahoma Sooners (englisch), abgerufen am 11. November 2015
↑  Joyner, Gantz (englisch), abgerufen am 11. November 2015
1 2  Norman teenager Owen Joyner stars as Crispo on '100 Things to Do Before High School' (englisch), abgerufen am 11. November 2015
איריה קיינונן

| --- | --- |

איריה קיינונן
 לידה:  31 באוגוסט 1912 האימפריה הרוסית (1883–1917) רוסקאלה, הדוכסות הגדולה של פינלנד, האימפריה הרוסית
 פטירה:  29 באוקטובר 1977 (בגיל 65) פינלנד נורמיירבי, פינלנד
 מדינה:  פינלנד 
 השתייכות:   צבא פינלנד
 תקופת הפעילות:  1942–1969 (כ־27 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש ההגנה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 מפקד דרגה ראשונה במסדר הוורד הלבן של פינלנד  Medal of Merit in silver, of the Finnish Sports  Memorial medal of the Continuation War  Gold Medal of Merit of the Reserve Officers Association  צלב הברזל, דרגה שנייה  מסדר החרב - מפקד הצלב הגדול  Memorial medal of the Winter War  צלב החירות, דרגה 4  Mannerheim Cross 2nd Class  אביר דרגה ראשונה במסדר האריה של פינלנד  צלב החירות, דרגה 2  צלב החירות, דרגה 3  מפקד עם כוכב של מסדר פולוניה רסטיטוטה 
 
איריה אילמרי קיינונן (בפינית: Yrjö Ilmari Keinonen;‏ 31 באוגוסט 1912 – 29 באוקטובר 1977) היה גנרל פיני, אביר צלב מנרהיים, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של פינלנד בין 1965–1969.
ביוגרפיה

קיינונן נולד ברוסקאלה שבאימפריה הרוסית. במהלך מלחמת החורף הוא התגייס לצבא פינלנד, אולם פרש ממנו לאחר המלחמה. ב-1942, בעיצומה של מלחמת ההמשך, הוא חזר והתגייס לצבא. הוא עבר קורס מזרז, הוסמך כקצין פרשים, ומונה למפקד פלוגה. הוא הוביל את הפלוגה שלו במהלך מספר קרבות, וב-8 בספטמבר עוטר בצלב מנרהיים על אומץ ליבו. לאחר המלחמה התקדם קיינונן במהירות בסולם הדרגות. למרות גילו המתקדם יחסית וניסיונו המועט, הוא עקף עד מהרה קצינים ותיקים ומנוסים בהרבה ממנו.
ב-12 בנובמבר 1965 הוא מונה לתפקיד ראש ההגנה. המינוי התקבל בהפתעה רבה, שכן הוא עקף גנרלים ותיקים ומוערכים שנחשבו למועמדים טבעיים לתפקיד. יתירה מכך, בעת מינויו היה קיינונן בדרגת אוברסט-לויטננט (מקביל לסגן אלוף) בלבד. לאחר מינויו הוא קודם בזריזות עד לדרגת גנרל. תקופת כהונתו בתפקיד, זכורה עד היום בפינלנד ככאוטית במיוחד. קיינונן היה מסוכסך מההתחלה עם הגנרלים הוותיקים שלא ראו בעין יפה את קידומו הזריז. הוא הכריז על תוכנית שנועדה לשפר את תדמיתו של הצבא הפיני בעיני הציבור הפיני במסגרת תוכנית זו, התרופפה מאוד המשמעת בצבא הפיני. בין היתר הותר לחיילים לשתות אלכוהול וללבוש בגדים אזרחיים בסופי שבוע.
בנובמבר 1968 קיינונן הזמין לביתו את שגריר ברית המועצות בפינלנד אנדריי קובליוב. באותה הזדמנות הוא הצהיר בפומבי כי הוא מאמין ששיטת הממשל הסובייטית היא הטובה ביותר בעולם. בינואר 1969 העניק קיינונן ראיון שערורייתי אשר במהלכו הביע זלזול בצבא פינלנד וקבע שהוא אינו מסוגל להגן על פינלנד במקרה של פלישה סובייטית. שני האירועים גרמו לזעם ציבורי רב-נגדו. גנרלים פינים אחרים אף טענו שקיינונן כלל אינו מאמין בקיומה של פינלנד כמדינה עצמאית, ורק מכין את הקרקע לקראת סיפוחה לברית המועצות. ב-25 באפריל 1969 קיינונן ביקש להתפטר מתפקידו. ההתפטרות נכנסה לתוקף חמישה ימים לאחר מכן.
לאחר התפטרותו נחשפה לציבור פרשה נוספת בה היה מעורב. פרשה שנודעה בשם "פרשת המרתף". במסגרת פרשה זו, נטען שקיינונן השתמש בחיילים פינים כדי לשפץ את בית הקיץ שלו. בית המשפט המחוזי בהלסינקי פסק שקיינונן אשם, וגזר עליו עונש מאסר של 105 יום. קיינונן ערער לבית המשפט העליון של פינלנד, אולם שופטי העליון דחו את הערעור ואף הגדילו את העונש שלו ל-150 יום. מומחים משפטיים רבים בפינלנד טענו שהעונש היה לא-מוצדק, וניתן בגלל השנאה הרבה ששררה ברחוב הפיני כלפי קיינונן.
קיינונן נפטר מסרטן ב-29 באוקטובר 1977.
הערות שוליים

↑  Yrjö Ilmari Keinonen
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3242 0879  LCCN: n80051270  NTA: 074813951  SELIBR: 193170  SUDOC: 078961513  VIAF: 6229608   WorldCat (עם VIAF): 6229608
איאן סטאנרד

| --- | --- |

סטאנרד ב-2015
 לידה:  25 במאי 1987 (בן 37) צ'למספורד, אסקס
 גובה:  189 ס״מ 
 משקל:  80 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  רב גוני
 קבוצות עבר:  Landbouwkrediet - Tönissteiner (2008)   ISD Cycling Team (2009)
 הישגי שיא:  אומלופ הט ניוסבלד (2015, 2014)    אליפות בריטניה (2012)
 www.ianstannard.com
 
איאן דקסטר סטאנרד (באנגלית: Ian Dexter Stannard; נולד ב-25 במאי 1987) הוא רוכב אופני כביש ומסלול אנגלי שפרש בסוף 2020. עד פרישתו רכב סטאנרד בקבוצת אינאוס. סטאנרד ניצח פעמיים ברציפות את אומלופ הט ניוסבלד (2014–2015) והוא אלוף בריטניה בכביש בשנת 2012.
ביוגרפיה

סטאנרד נולד בצ'למספורד שבאסקס, הוא החל כרוכב אופני מסלול וזכה עם בריטניה במדליית זהב באליפות אירופה 2006 בדיפה קבוצתית עד גיל 23. הוא רכב עבור אנגליה במשחקי חבר העמים הבריטי לצעירים ב-2004 וזכה בשתי מדליות ארד, במרוץ הסקרץ' ורדיפה קבוצתית. באותה התחרות זכה סטאנרד במדליית זהב במקצה נגד השעון.
ביוגרפיה > Landbouwkrediet - Tönissteiner (2008)

סטאנרד הפך למקצוען בתחום הכביש ב-2008 עם הצטרפותו לקבוצת Landbouwkrediet - Tönissteiner הבלגית בדרג הפרו קונטיננטל, השני בחשיבותו. ההישג הבולט שלו בעונה הגיע בטור של בריטניה, לאחר שסיים שלישי במרוץ. קבוצתו לא נטלה חלק במרוץ, לכן הוא ייצג את נבחרת בריטניה.
ביוגרפיה > ISD (2009)

ב-2009 הצטרף סטאנרד ל-ISD האיטלקית. באותה עונה ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור, כאשר נבחר לג'ירו ד'איטליה. סטאנרד סיים את המרוץ בין המקומות האחרונים, 160 מתוך 169 רוכבים שסיימו את המרוץ.
ביוגרפיה > סקיי (2010–היום)

ב-2010 חתם סטאנרד בשורות קבוצת סקיי הבריטית, בעונתה הראשונה של הקבוצה. ההישג הבולט שלו בעונה היה מקומו השלישי בקורנה–בריסל–קורנה, 2 שניות אחרי רובי טראקסל המנצח. בהמשך העונה סיים שלישי גם באליפות בריטניה. הוא נבחר שנית לוואלטה אספנייה ופרש מהמרוץ לאחר שלא זינק לקטע ה-8.
ב-2011 סיים סטאנרד רביעי באליפות בריטניה וניצח את הקטע החמישי בטור של אוסטריה. הוא נבחר שוב לוואלטה אספנייה והפעם הצליח לסיים את המרוץ, כשהוא מסיים במקום ה-128 וסייע לכריס פרום לנצח את המרוץ. לקראת סוף העונה סיים רביעי בפריז–טור, 15 שניות אחרי גרג ואן אוורמאט המנצח.
ביוגרפיה > סקיי (2010–היום) > 2012: אלוף בריטניה

ב-2012 ערך סטאנרד את הופעת הבכורה שלו בג'ירו ד'איטליה, כשהתוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום 57 בקטע ה-9. בסופו של דבר סטאנרד סיים את הג'ירו במקום ה-132, כשהוא מסייע לריגוברטו אוראן לסיים שביעי את המרוץ. באפריל ניצח סטאנרד לראשונה את אליפות בריטניה, כשהוא מקדים את בן קבוצתו אלכס דאוסט ב-1:14 דקות ואת רוסל המפטון ב-1:24 דקות. בהמשך העונה נבחר בפעם השלישית ברצף לוואלטה אספניה. התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום 16 בקטע ה-18, והוא סיים את המרוץ בקטע ה-111 הכללי. לאחר מכן סיים עם סקיי במקום התשיעי באליפות העולם בנגד השעון לקבוצות. סטאנרד נכלל בסגל בריטניה לאולימפיאדת לונדון ושימש כפועל, שמטרתו הייתה להביא את מארק קוונדיש לספרינט הסיום, אך ללא הצלחה לאחר ניצחונו של אלכסנדר וינוקורוב.
ב-2013 בלט סטאנרד בכמה מקלאסיקות האביב, כשהוא רשם את התוצאה הטובה ביותר שלו עד כה במונומנט מילאנו – סן רמו, מקום שישי, הוא הוביל את המרוץ במהלך הטיפוס האחרון לפוג'יו, אך נתפס במהלכו על ידי קבוצה של חמישה רוכבים. בסופו של דבר נכנע סטאנרד כאמור לג'רלד צ'יולק המנצח, כשפטר סאגאן (שני), פביאן קנצ'לארה (שלישי) מקדימים אותו גם כן. במרוץ הבא שלו, דווארס דור פלנדרן, סיים סטאנרד תשיעי. בהמשך העונה סיים שמיני בטור באיירן–רונדפארט. הוא לא הצליח לשחזר את הישגו מ-2012 ובעונה זאת סיים במקום השני באליפות בריטניה, לאחר שהגיע אחרי מארק קוונדיש ב-2 שניות. לאחר מכן ערך סטאנרד את הופעת הבכורה שלו בטור דה פראנס, התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 26 בקטע ה-10, והוא סייע לכריס פרום לנצח את המרוץ כולו. הוא סיים שביעי בטור של בריטניה בהמשך העונה.
ביוגרפיה > סקיי (2010–היום) > שני ניצחונות רצופים באומלופ

ב-2014 פתח סטאנרד את העונה עם מקום שישי בטור של קטר. לאחר מכן השיג את סטאנרד את ההישג הגדול בקריירה שלו עד כה, לאחר שניצח את אומלופ הט ניוסבלד, לאחר שגבר על שותפו לבריחה ששרדה עד סיום המרוץ, גרג ואן אוורמאט, בספרינט הסיום. עם ניצחונו הפך סטאנרד לבריטי הראשון לנצח במרוץ. הוא השתתף בהמשך בטור של בריטניה, אך שבר את מפרק כף היד במהלך תאונה ונאלץ לסיים את העונה.
את 2015 פתח סטאנרד שוב עם מקום רביעי בטור של קטר. לאחר מכן התחרה שוב באומלופ הט ניוסבלד ורכב בקדמת המרוץ ביחד עם שלושה רוכבים מאטיקס קוויק-סטפ, תום בונן, סטיין ואנדנברח, וניקי טרפסטרה. השלושה ניסו לפרק את סטאנרד ללא הצלחה, לאחר התקפות של ואנדנברח ובונן. בסופו של דבר התקיף סטאנרד בעצמו ורק לטרפסטרה היו את הכוחות להמשיך איתו, ובספרינט הסיום גבר סטאנרד על טרפסטרה, כשבונן מסיים שלישי, בפער של 8 שניות, וואנדברח מסיים רביעי, בפער של 15 שניות.
עם ניצחונו במרוץ הפך סטאנרד לרוכב הראשון במאה ה-21 לנצח פעמיים ברציפות במרוץ. בהמשך העונה סיים סטאנרד שלישי באליפות בריטניה ונבחר שנית לטור דה פראנס, כשהוא מסייע לכריס פרום לנצח במרוץ, כשסטאנרד עצמו מסיים במקום ה-128. סטאנרד סיים ביחד עם סקיי במקום התשיעי באליפות העולם בנגד השעון לקבוצות.
ב-2016 סיים סטאנרד שלישי ב-E3 הרלבקה, כשהוא מוביל קבוצה של עשרה רוכבים שהגיעה 11 שניות אחרי מיכל קוויאטקובסקי המנצח ושבע שניות אחרי פטר סאגאן שסיים שני. סטאנרד סיים שלישי גם במונומנט פריז–רובה, לאחר שהיה חלק מדבוקת רוכבים של חמישה רוכבים ששרדה עד הסיום, אך הפסיד למת'יו היימן המנצח ותום בונן שסיים שני בספרינט הסיום בולודרום ברובה. הוא נבחר בפעם השלישית והשנייה ברציפות לטור דה פראנס וסיים את המרוץ במקום ה-161, כשהוא מסייע לכריס פרום לנצח את המרוץ בפעם השנייה ברציפות. הוא נכלל בסגל בריטניה לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, אך לא סיים את מרוץ הכביש. לאחר מכן ניצח סטאנרד את הקטע השלישי בטור של בריטניה, לאחר בריחת יחיד.
ב-2017 ניצח סטאנרד את הקטע הרביעי בהראלד סאן טור באוסטרליה, הוא השתתף בפעם השנייה בוואלטה אספנייה וסייע לכריס פרום לנצח את המרוץ. ב-2018 ניצח את הקטע השביעי בטור של בריטניה לאחר בריחת יחיד. לאחר מכן סיים עם סקיי במקום הרביעי באליפות העולם בנגד השעון לקבוצות.
ב-2019 סיים שני באליפות בריטניה, כשהוא מסיים שביעי במקצה נגד השעון באליפות. הוא נכלל שוב בסגל סקיי לוואלטה אספנייה וסיים במקום ה-106 את המרוץ.
הערות שוליים

↑  הניצחון של פרום הוכר ב-2019 לאחר פסילתו של המנצח המקורי במרוץ, חואן חוסה קובו
↑  הישג אותו שיחזר גרג ואן אוורמאט בשנים 2016–2015
סטאנרד מנצח את אליפות בריטניה באופני כביש, 2012
סטאנרד במרכז הפודיום של אומלופ הט ניוסבלד לאחר ניצחונו במרוץ, כשמשמאל בתמונה ניקי טרפסטרה שסיים שני, ומימין תום בונן שסיים שלישי.
איגואנית מקרינה טקסנית

| איגואנית מקרינה טקסנית |
| --- | --- |
 איגואנית מקרינה טקסנית
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי איגואנות
משפחה:: לטאות מקרינות
סוג:: איגואנית מקרינה
מין:: איגואנית מקרינה טקסנית
שם מדעי
 Phrynosoma cornutum ‏הרלן, 1825

איגואנית מקרינה טקסנית (שם מדעי: Phrynosoma cornutum), מין מתוך 14 זוחלים מהסוג איגואנית מקרינה, המכונה גם "לטאת דם".
בעלת מבנה עגלגל ומוצק עטור "קוצים" ובעלת חוטם מעוגל.
פעילה בעיקר ביום. אורך החיים שלה נע בין 10–15 שנים.
אורך גופה הממוצע הוא כ-6.5 ס"מ. הנקבה לרוב גדולה יותר מהזכר. זכר בוגר יכול להגיע לאורך של 9.4 ס"מ ונקבה לאורך של 11.4 ס"מ (ישנם מקורות הטוענים כי היא יכולה להגיע ל-15 ס"מ).
תפוצה

היא מכונה "טקסנית" כיוון שטקסס נמצאת במרכז אזור התפוצה שלה. תפוצתה משתרעת מקולורדו וקנזס בצפון ועד צפון מקסיקו בדרום, ומאריזונה עד ללואיזיאנה וארקנסו. אוכלוסיות שלהן נמצאות גם בקרוליינות (הצפונית והדרומית), ג'ורג'יה ופלורידה - כתוצאה מכך שבעבר הן נמכרו כזוחלי מחמד פופולריים ובנוסף, פליטי שבי יצרו אוכלוסיות חדשות בטבע.
מזון

לטאות אלו ניזונות בעיקר מנמלות קציר אך גם מטרמיטים, צרצרים, חגבים, דבורי-דבש, חיפושיות, חרקים ופרוקי-רגליים אחרים. כהרבה בעלי חיים מדבריים אחרים היא תנצל כל הזדמנות להזין את עצמה מחרקים בסביבתה.
כמו לטאות אחרות, תפיסת הטרף שלה נעשית באמצעות לשון דביקה המותאמת לכך, ופחות על ידי שימוש בלסתות שלה.