stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאוריית השליטה החברתית
הערות שוליים

1 2 3  Jim Sidanius, Felicia Pratto, Social Dominance: An Intergroup Theory of Social Hierarchy and Oppression, Cambridge: Cambridge University Press, 1999, ISBN 978-0-521-80540-7
↑  Jim Sidanius, Erik Devereux, Felicia Pratto, A Comparison of Symbolic Racism Theory and Social Dominance Theory as Explanations for Racial Policy Attitudes, The Journal of Social Psychology 132, 1992-06-01, עמ' 377–395 doi: 10.1080/00224545.1992.9924713
↑  Sidanius, Pratto & Devereux 1992.
↑  Sidanius & Pratto 2004, p. 421.
↑  Sidanius & Pratto 1999, p. 33.
↑  Pratto, Sidanius & Levin 2006, p. 273.
↑  "Dogs as Dalits, and Dogs with Dalits, in the History of Hinduism | Department of History". history.ceu.edu. נבדק ב-2024-07-19.
↑  Sidanius & Pratto 1999, p. 55.
↑  Sidanius & Pratto 2004, p. 438.
↑  Sidanius & Pratto 1999, p. 32.
↑  Sidanius & Pratto 1999, p. 38.
1 2  Sidanius & Pratto 2004, p. 440.
↑  Sidanius & Pratto 1999, p. 31.
↑  Sidanius & Pratto 1999, p. 36.
↑  Putnam 1976, p. 33.
↑  Sidanius & Pratto 1999, p. 52.
↑  Sidanius & Pratto 2004, p. 436.
↑  Sidanius & Pratto 1999, p. 39.
1 2  Pratto, Sidanius & Levin 2006, p. 275.
↑  Sidanius & Pratto 1999, p. 44.
↑  Pratto, Sidanius & Levin 2006, p. 285.
↑  Imhoff & Bruder 2014, p. 39.
↑  Sidanius & Pratto 1999, p. 104.
↑  Susemihl 2013, pp. 41-2.
↑  Sidanius, Pratto & Devereux 1992, p. 253.
↑  Sidanius & Pratto 2004, p. 430.
↑  Sidanius, Pratto & Devereux 1992, p. 128.
↑  Pratto, Sidanius & Levin 2006.
↑  Sidanius & Pratto 1999, p. 40.
↑  Pratto et al. 1994, p. 741.
↑  Pratto, Sidanius & Levin 2006, p. 277.
| פסיכולוגיה חברתית |
| --- | --- | --- |
| ענפי מחקר | שכנוע • קונפורמיות • תוקפנות • משיכה בין אישית (אנ') • דעות קדומות • אלטרואיזם • השפעות הקבוצה • העדפות חברתיות • סכסוך • רגש • אמפתיה • עמדות • ייחוסים חברתיים • קוגניציה חברתית • מוטיבציה • פוביה ממגע |  |
| מושגי יסוד | סכמה • היוריסטיקה • הערכה עצמית • שנאת אי-שוויון • תורת הערך • שנאת סיכון • תאוריה של תודעה • אפקט ההילה • רושם ראשוני • השערת העולם הצודק • תאוריית הצדקת המערכת • תאוריית החליפין החברתי • תאוריית השליטה החברתית • הטיה לטובת העצמי • הטיית האישוש • הטיית הצופה המשתתף • זוהר חמים (אנ') • טעות הייחוס הבסיסית • דיסוננס קוגניטיבי • נבואה המגשימה את עצמה • הערכה עצמית • אפקט הזרקור • אפקט הקונצנזוס השגוי • אפקט מעל הממוצע • צידוק יתר • התאוריה הדו גורמית של הרגש (אנ') • פיזור אחריות • בורות פלורליסטית • תאוריית התסכול-תוקפנות • חבלה עצמית • תאוריית שיפור העצמי  • תאוריית ההשוואה החברתית • סמכותנות • זרימה • קיטוב קבוצתי (אנ') • קבוצת פנים וקבוצת חוץ • תאוריית התפיסה העצמית • מודל המעגל המורכב של הרגשות • חוכמת ההמונים • פסיכולוגיה של השקר • תחושת סוכנות • סטריאוטיפ • דה-אינדיבידואציה • ניהול הרושם • ניטור עצמי • משא ומתן • תאוריית הלמידה החברתית • תאוריית רמת ההבנייה (אנ') |  |
| אישים בולטים | ליאון פסטינגר • דריל בם • סטנלי שכטר • ג'רום זינגר (אנ') • ליסה פלדמן בארט • פול אקמן • סולומון אש • פיליפ זימברדו • ג'יימס ראסל • שלום שוורץ • אלברט בנדורה • נירה ליברמן |  |
| תחומי מחקר קרובים | פסיכולוגיה ארגונית • כלכלה התנהגותית • נוירופסיוכלוגיה חברתית • נוירוכלכלה • פסיכולוגיה פוליטית • ניהול • פסיכולוגיה צבאית |  |
חוק אימוץ ילדים

| --- | --- |

 פרטי החוק
 מדינה:  ישראל 
 תאריך חקיקה:  25 במאי 1981
 תאריך חקיקה עברי:  כ"ד באייר תשמ"א
 גוף מחוקק:  הכנסת התשיעית
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 1028, עמ' 293.
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד המשפטים
 מספר תיקונים:  11
 נוסח מלא:  חוק אימוץ ילדים, התשמ"א–1981
 
חוק אימוץ ילדים, התשמ"א–1981 הוא חוק שמטרתו להסדיר את התנאים שבהם ניתן אישור לאימוץ, תוך התמודדות עם היבטים כגון צו אימוץ, כשירות המאמץ, תקופת מבחן, הסכמות הורים, מסירת ילד, ובמקרים חריגים גם ביטול צו אימוץ. החוק החליף את "חוק אימוץ ילדים תש"ך–1960".
החוק מטופל על ידי השירות למען הילד, כאשר שירות האימוץ מגדיר שתי קבוצות של ילדים – תינוקות, שהם ילדים מגיל 0 עד שנתיים, וילדים מעל גיל שנתיים, קבוצה זו נקראת "צרכים מיוחדים". ילד נחשב בעל "צרכים מיוחדים" כאשר הוא מעל גיל שנתיים וזקוק להורים קבועים. יכול להיות שבנוסף הילד מתמודד עם עיכוב התפתחותי, בעיה בריאותית או כל עניין אחר שזקוק לטיפול מעל הטיפול הרגיל שהורים מעניקים לילדיהם.
קריטריונים לאישור מועמדות לאימוץ

זוג נשוי – מגורים משותפים במשך שנתיים לפחות. בתנאים מיוחדים בית המשפט יכול להעניק צו אימוץ להורה מאמץ יחיד במידה ובן זוגו של המאמץ היחיד הוא הורה של הילד המאומץ, במידה והורי המאומץ נפטרו והמאמץ הוא מקרובי המאומץ והוא אינו נשוי.
פונים יחידים – החוק קובע כי האימוץ הוא על ידי זוג נשוי. מאמצים יחידים מועמדים לקבלת קטינים אשר לא נמצא זוג נשוי אשר הביע רצונו לאמץ את הקטין.
גיל – הפרש הגילים בין הילד ובין המבקש אינו עולה על 43 שנה לשני בני הזוג ואינו פחות מ-18 שנה, אולם למאמץ שבן־זוגו הוא הורה המאומץ או אימץ אותו לפני כן, רשאי בית משפט ליתן צו־אימוץ אף כשאין הבדל זה בגילים.
המאמץ חייב להיות בן דתו של המאומץ.
המאמץ יעבור תקופת מבחן בה המאומץ יהיה אצלו למשך תקופה של לפחות שישה חודשים לפני מתן צו האימוץ.
במידה ומלאו למאומץ תשע שנים, או שהוא בוגר דיו, בית המשפט יעניק צו אימוץ רק במידה והמאומץ רוצה שהמאמץ יאמצו. אולם במקרים מיוחדים בית המשפט יכול לא לגלות למאומץ את דבר האימוץ במידה והשתכנע כי המאומץ אינו יודע שהמאמץ אינו הורהו, כל הסימנים מעידים שהמאומץ מעוניין בקשר, או שטובת המאומץ דורשת את הסתרת המידע.
רק לאחר שבעה ימים מהולדת המאומץ, הוריו יוכלו לתת את הסכמתם למסירתו לאימוץ. ורק במצב כזה או שהמאומץ הוכרז כבר אימוץ בית. אולם במידה ומדובר בסכנה לחייו או בריאותו של ההורה או הילד, בית המשפט יכול לאשר את האימוץ בטרם חלפו שבעה ימים.
השכלה – 12 שנות לימוד לפחות.
הכנסה – קבועה ובגובה השכר הממוצע במשק לפחות.
תנאי מגורים – סבירים, בהם אפשרות להציע לילד חדר משלו.
גיליון פלילי – ללא הרשעה בעבירה נגד קטינים ובעבירות מין או עבירות אלימות. לגבי עבירות אחרות, כל עבירה נבדקת.
בריאות – נפשית ופיזית.
תפקוד משפחתי וזוגי – תקין
תפקוד חברתי – תקין.
פתיחות ויכולת להתמודדות עם משימות האימוץ.
הסכמת הורה

בהסכמת ההורה לאימוץ מטפל עובד סוציאלי, בין היתר עליו להציע לו שירותי סיוע מהרווחה במקום למסור את הילד, ולהסביר את ההשפעות הרגשיות האפשריות. ההסכמה ניתנת בפני שופט, דיין או משפטן בשילוב עם עובד סוציאלי. ההסכמה מתועדת בכתב וההורה חותם על כתב הסכמה מתוך הבנה ורצון חופשי.
במקרה של הסכמה מחוץ לישראל ניתנת בחתימה לפני הנציג הדיפלומטי או הקונסולרי של ישראל, לפי דין המקום או דין מקום מגוריו הרגיל של ההורה או הילד בעת מתן ההסכמה.
כאשר ההורה קטין, אין צורך לקבל הסכמה מהוריו או אפוטרופוסו.
כאשר הורה הסכים, אך משפטן או עובד סוציאלי סבור שאין לקבל את הסכמתו, הוא מעביר את ההכרעה לבית המשפט וזה יכול לבטלה אם הוא חשב שהתקבלה באמצעים פסולים, או מטעמים מיוחדים וזאת בלבד שמועד הגשת בקשת הביטול הוא תוך 60 ימים ממעבר הילד למאמציו או מתאריך חתימת ההורה על כתב ההסכמה, לפי המאוחר. ההחלטה באם לבטל את ההסכמה ניתנת בתוך 40 ימים מיום הגשתה.
הכרזת בר-אימוץ

גם ללא הסכמת הורה, רשאי בית המשפט לבקשת היועץ המשפטי לממשלה או נציג מטעמו להכריז על הילד כבר-אימוץ במידה והתקיימו אחד מהדברים הבאים:
לא ניתן לזהות את ההורה הנוסף, גם לאחר בדיקת מידע המצוי בידי הרשויות, ובדיקת פניות אפשרויות של קרובי משפחה.
אבי הילד לא היה נשוי לאמו ולא הכיר בו כילדו, וסירב לתת לו להתגורר עמו.
ההורה מת או הוכרז פסול דין או שאפוטרופוסותו נשללה ממנו.
ההורה הפקיר את הילד או לא קיים איתו קשר למעלה מחצי שנה.
אין באפשרותו של ההורה לדאוג לילד בשל התנהגותו או מצבו ומצב זה אינו יכול להשתנות בעתיד הנראה לעין.
סירוב ההורה להסכמה הוא ממניע בלתי מוסרי או חוקי.
לא ינסו למצוא את ההורה במידה ואיתורו עלולה לסכן את בריאותם של מי מההורים או הילד, או במידה והילד נולד מיחסי מין המהווים עבירת מין או מגילוי עריות.
ההחלטה להכרזה על הילד כבר-אימוץ תינתן בתוך תשעה חודשים מיום הגשתה, ניתן להגיש עליה ערעור אותו בית המשפט יקבל במידה והוא שוכנע שההורה מעוניין לגדל את הילד, ואין מניעים אחרים לא לאשר את בקשת הביטול.
אימוץ בין ארצי

אימוץ בין ארצי מבוצע עבור תושב ישראל באמצעות עמותת אימוץ שקיבלה הרשאה מיוחדת ועמדה בתנאים שנקבעו. העמותה צריכה להיות מוכרת על ידי שר העבודה והרווחה ושר המשפטים לצורך טיפול בנושא. 
ההתקשרות של ההורה המאמץ עם עמותה מוכרת נעשית בחוזה. לאחר התקשרות זו מתחיל הליך פרוצדורלי הכולל מספר שלבים –
בדיקת התאמתו של ההורה לאימוץ בין ארצי:
יצירת הקשר עם המדינה הזרה.
אימוץ הילד במדינה הזרה ועל-פי חוקיה.
הבאת הילד לישראל.
השלמת הליך האימוץ בישראל וגיור הילד (כאשר מאמציו הם יהודים).
גם לאחר החזרה לישראל, נמשך הקשר עם עמותת האימוץ לפחות שלוש שנים נוספות, תקופה שבה על העמותה לבצע בדיקות תקופתיות ומעקב, לשם דיווח על מצב הילד לרשויות האימוץ במדינה הזרה ובישראל. בשל הפרוצדורות הסבוכות בהליך אימוץ ילד בחו"ל וההקשרים המשפטיים הרבים של הליך אימוץ בין ארצי, מומלץ להורה המבקש לאמץ להיעזר בייעוץ משפטי כבר בשלב הראשוני של לפני החתימה על הסכם עם עמותת אימוץ מוכרת.
איסור גילוי

חל איסור לפרסם, ללא רשות בית המשפט, את שמו של מאמץ או מאומץ, או מידע שעשוי להביא לזיהויים. וכן, את שמו של ההורה הביולוגי או מידע שעשוי להביא לזיהויו, אלא אם כן ניתנה הסכמתו. 
המפרסם שלא כדין יכול לקבל עונש של עד שישה חודשי מאסר. בית המשפט רשאי להתיר פרסום או גילוי חלקי במידה וישנן נסיבות מיוחדות או במידה והמאומץ קטין והמידע יהיה לטובתו.
בשנת 2017 נעשה תיקון לחוק, והותר פרסום דבר אימוצו של אדם, אם המאמץ והמאומץ מסכימים לכך. זאת לצד מספר סייגים השומרים על פרטיותם של קטינים ומעורבים שאינם מעוניינים בפרסום.
זכויות הורים מאמצים

חוק עבודת נשים מקנה להורה מאמץ שקיבל ילד אחד או יותר עד גיל 10 זכויות הקשורות בלידה דומות ביסודן לאלה של הורה ביולוגי, כגון הזכות לחופשת אימוץ (המקבילה לחופשת לידה), והזכות לקיצור יום העבודה וכן מרבית הקצבאות וההטבות הניתנות ליולדת.
אימוץ ילדים בני דת אחרת

בסעיף 5 לחוק אימוץ ילדים משנת 1981 (תשמ"א) נקבע כי "אין מאמץ אלא בן דתו של המאומץ". אולם בשנת 1996 (תשנ"ו) הצטרפה ישראל לאמנה בינלאומית לפיה ניתן לאמץ בישראל קטינים המובאים מחו"ל, ובהתאם לכך נעשה תיקון לחוק (סעיף 28ח) בו נקבע כי "בית משפט רשאי ליתן צו לאימוץ בין-ארצי אף אם לא נתקיים התנאי הקבוע בסעיף 5, בנסיבות מיוחדות ומטעמים שיירשמו, ולאחר שנוכח כי הצו הינו לטובת הילד".
אימוץ להורים בני אותו המין

בעקבות מאבקן של ד"ר טל וד"ר אביטל ירוס-חקק להכרה בהורותן המשותפת על ילדיהן, פסק בית המשפט העליון כי חוק האימוץ הישראלי מאפשר אימוץ בתוך המשפחה החד-מינית. במהלך הדיונים המשפטיים אשר ארכו כשמונה שנים, קבע בית המשפט לענייני משפחה ברמת גן בשנת 1999 כי ניתן להעניק צו אפוטרופסות לאם הלא-ביולוגית במשפחה לסבית. החוק מעניק הכרה חלקית לקשר שבין האם הלא-ביולוגית לילדים שילדה זוגתה. מאז פסק דין ירוס-חקק התקבלו במשרד הרווחה כ-80 פניות דומות ל"אימוץ הדדי" בתוך המשפחה, וב-25 מההליכים שהסתיימו אכן ניתן צו אימוץ.
בשנת 2008 הורחב תקדים האימוץ, כאשר היועץ המשפטי לממשלה הכריז כי יש לאפשר גם אימוצים שבהם זוג גברים או זוג נשים מבקשים לאמץ ילד שאיננו ביולוגי של אף אחד מהם. במאי 2009 הוגשה לכנסת הצעת תיקון לחוק אימוץ ילדים מאת חבר הכנסת נסים זאב מש"ס, שמטרתה למנוע אפשרות של אימוץ ילדים על ידי זוגות חד-מיניים.
בדצמבר 2010 פסק באופן תקדימי בית משפט לענייני משפחה בירושלים כי גבר יוכל לאמץ את בנו הביולוגי של בן זוגו. הילד בן השנתיים נולד מתרומת ביצית ועל ידי אם פונדקאית בהודו, ובני הזוג חיו ביחד שמונה שנים. בית המשפט אישר את הבקשה לאחר שקיבל את מסקנת עובדי משרד הרווחה כי אישור בקשת האימוץ הוא לטובת הילד.
אימוץ להורים בני אותו המין > סערת האימוץ

ב-18 בדצמבר 2007, מינו שר המשפטים ושר הרווחה דאז, דניאל פרידמן ויצחק הרצוג ועדה לבחינת חוק האימוץ. בראשות הוועדה עמד השופט יהושע גרוס, ושמה ועדת גרוס. 9 שנים לאחר מכן, בנובמבר 2016, הגישה הוועדה את מסקנותיה, ובשל חילוקי דעות בה, דרשה משרת המשפטים איילת שקד, ומשר הרווחה חיים כץ להכריע בנושא השוואת מעמד של זוגות חד-מיניים לזה של זוגות הטרוסקסואלים בחוק.
ביולי 2017 הודיעה המדינה לבג"ץ כי היא מתנגדת לאימוץ ילדים בידי זוגות הומואים ולסביות, ונימקה זאת בכך שמשפחות אלה הן חריגות ועלולות "להעמיס מטען נוסף על הילד", זאת בניגוד למחקרים שהוצגו לצוות המקצועי. בתגובה לכך, ב-20 ביולי 2017, נערכה הפגנה מול קריית הממשלה בה השתתפו כ-10,000 איש. בסוף אוגוסט 2017, הודיע משרד הרווחה על שינוי עמדתו בנושא, והתאמתה למסקנות ועדת גרוס "לפיה אין מקום לקבוע תנאי סף ויש להסתפק בקביעת קווים מנחים להתאמת ילד למאמציו". עוד הוסיף משרד הרווחה כי "המקום הראוי להמשך הדיון בסוגיה הוא בית המחוקקים", כלומר, תדרש תיקון חקיקה בכנסת.
ב-26 ביולי 2021 הוגש בג"ץ שי גורטלר נגד שר הרווחה, שבו עתרו שני זוגות להט"ב שממתינים לאימוץ לביטול הפלייתם בחוק אימוץ ילדים.  ב-28 בדצמבר 2023 פסק בג"ץ שיש לבטל את האפליה כלפי זוגות להט"ב באימוץ ילדים, כך שסעיף 3 בחוק אימוץ ילדים "אין אימוץ אלא על ידי איש ואשתו יחד" יחול גם על זוגות להט"ב.
ראו גם

חוק אומנה לילדים
הערות שוליים

↑  חוק אימוץ ילדים 1960
↑  חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 10), התשע"ז-2017, במאגר החקיקה הלאומי
↑  ועדת החוקה אישרה לקריאות שנייה ושלישית: מאומצים יוכלו לפרסם את דבר אימוצם, באתר הכנסת, ‏16 בינואר 2017
↑  דנה ירקצי‏, אושר פה אחד: יותר לאדם לחשוף את היותו מאומץ, באתר וואלה, 16 בנובמבר 2016
↑  זכויות העובדים להורים מאמצים בפורטל זכויות העובדים
↑  על ההיבטים ההלכתיים בעניין גיור קטנים שתיקון זה גרר אחריו, ראו בספרו של הרב ישראל רוזן "ואוהב גר", עמ' 157.
↑  ילדים לא יהודים שאומצו בישראל לא יחויבו עוד בגיור אורתודוכסי, באתר ‏מאקו‏, 12 באוקטובר 2023
↑  בג"ץ קבע: ילדים מאומצים לא יחויבו לעבור גיור אורתודוקסי, באתר ישראל היום, ‏30 באפריל 2023
↑  יובל יועז, מזוז: להתיר אימוץ לחד-מיניים; ישי: יוזמה מבחילה, באתר הארץ, 10 בפברואר 2008.
↑  עו"ד עירא הדר, הקהילה הגאה בישראל: תמונת מצב משפטית, באתר nrg‏, 12 בפברואר 2010
↑  "הומואים ולסביות לא כשירים לאמץ", באתר GoGay, ‏13/5/2009
↑  אביעד גליקמן, תקדים משפטי: ילד יאומץ על-ידי בן הזוג של אביו, באתר ynet, 16 בדצמבר 2010
↑  יהושע גרוס, דו"ח הוועדה לבחינת חוק אימוץ ילדים התשמ"א – 1981 והליכי אימוץ ילדים בישראל, מדינת ישראל, נובמבר 2016
↑   לי ירון, בשל חילוקי דעות בוועדה הממשלתית, שקד וכץ יכריעו אם להט"בים יוכלו לאמץ כמו זוגות נשואים, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2016
↑   לי ירון, המדינה לבג"ץ: לא נאפשר לזוגות הומואים ולסביות לאמץ ילדים, באתר הארץ, 16 ביולי 2017
↑  מיה איידן, סערת האימוץ – 10,000 תומכי להט"ב הפגינו בת"א, 9 נעצרו, באתר nana10‏, 20 ביולי 2017
↑  יונה לייבזון, ‏משרד הרווחה הופך עמדתו: אין בעיה עם אימוץ גאה, באתר ‏מאקו‏, 29 באוגוסט 2017
↑  דנה ירקצי‏, משנה עמדה: משרד הרווחה חזר בו מהסתייגות על אימוץ בידי גאים, באתר וואלה, 29 באוגוסט 2017
↑  מערכת mako גאווה, ‏עתירה לבג"ץ: תקנו את האפליה בחוק האימוץ, באתר ‏מאקו‏, 26 ביולי 2021.
↑  בג"ץ 5158/21 שי גורטלר ואחרים נ' שר הרווחה ואחרים, ניתן ב־28 בדצמבר 2023
סבב ה-WTA

|    טורנירי טניס מקצועני |
| --- | --- | --- |
 טורנירי גראנד סלאם אוסטרליה אוסטרליה הפתוחה  צרפת רולאן גארוס  הממלכה המאוחדת אליפות וימבלדון  ארצות הברית ארצות הברית הפתוחה
| גברים (ATP) |  | נשים (WTA) |
| סבב ה-ATP גמר ה-ATP  מאסטרס 1000  סדרת 500  סדרת 250  דירוג ה-ATP  סבב ה-ATP צ'לנג'ר סדרת 125  טורנירי ITF  הסבב העולמי  גביע דייוויס  אולימפיאדה |  | סבב ה-WTA גמר ה-WTA  WTA 1000  WTA 500  WTA 250  דירוג ה-WTA  סבב ה-WTA צ'לנג'ר WTA 125  טורנירי ITF  הסבב העולמי  גביע בילי ג'ין קינג  אולימפיאדה |
סבב ה-WTA הוא סבב טניס ברמה עולמית לנשים המאורגן על ידי התאחדות טניס הנשים (ה-WTA). הסבב בדרג השני אחריו הוא סבב ה-WTA צ'לנג'ר והסבב בדרג השלישי הוא סבב הטניס העולמי של ה-ITF לנשים. סבב הגברים המקביל הוא סבב ה-ATP.
תחרויות

טורנירים בסבב ה-WTA מחולקים למספר דרגות, בהתאם לכמות הנקודות המחולקת בהם: WTA 1000 (‏WTA 1000 tournaments), WTA 500 (‏WTA 500 Tournaments) וWTA 250 (‏WTA 250 Tournaments). בנוסף, ה-WTA גם אחראי על סבב הצ'לנג'ר (WTA Challenger Tournaments), עבור טניסאים שמדורגים נמוך מכדי להתקבל לטורנירים בסבב ה-WTA. טורנירי גראנד סלאם, טורניר הטניס האולימפי, גביע דייוויס, גביע הופמן וסבב הטניס העולמי של ה-ITF לנשים (רמה מתחת לסבב הצ'לנג'ר – נקרא גם "טורניר הפיוצ'ר") אינם מאורגנים על ידי ה-WTA, אלא על ידי ה-ITF או הוועד האולימפי הבינלאומי (IOC).
עונת התחרויות בסבב WTA מתחילה בראשית ינואר ומסתיימת באמצע נובמבר. בתקופה שבין אמצע נובמבר ותחילת ינואר אין טורנירי ATP אך יש טורנירי צ'לנג'ר וטורנירי פיוצ'ר. במהלך העונה יש שבוע ללא טורנירי ATP, כי בו מתקיימים משחקים בגביע דייוויס. בשבועות שבהם מתקיימים טורנירי מאסטרס לא מתקיימים טורנירי ATP נוספים, אך בשאר השבועות יש לרוב 2–3 טורנירים במקביל.
שמונת הטניסאים ושמונת הזוגות שזכו במירב הנקודות במהלך השנה, מוזמנים לשחק בטורניר האחרון בעונת הטניס של סבב ה-WTA, גמר ה-WTA.
| דרג | סוג הטורניר | מספר הטורנירים | פרס כספי ממוצע ($) | נקודות הדירוג למנצח | הגוף המארגן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | גראנד סלאם | 4 | 24,266,872 | 2,000 | ITF |
| 1 | גמר ה-WTA | 1 | 4,450,000 | 1,100–1,500 | WTA |
| 1 | טורנירי WTA 1000 | 10 | 2,450,000 | 1,000 | WTA |
| 1 | טורנירי WTA 500 | 15 | 755,000 | 500 | WTA |
| 1 | טורנירי WTA 250 | 29 | 416,100 | 250 | WTA |
| 2 | סדרת טורנירי WTA 125 | 32 | 125,000 | 80–125 | WTA |
| 3 | סבב הטניס העולמי של ה-ITF (פיוצ'ר) | 213 | 15,000 | 18–50 | ITF |

| נבחרות | גביע בילי ג'ין קינג | 1 | 12,000,000 (2021) | 0 | ITF |
| נבחרות | טורניר הטניס האולימפי | 1 | 0 | 0 | IOC/ITF |
צמרת דירוג ה-WTA

להלן עשר הטניסאיות בצמרת הדירוג (נכון ל־26 בפברואר 2025):
| מיקום | מדינה | שחקנית |
| --- | --- | --- |
| 1 | בלארוס בלארוס | ארינה סבלנקה |
| 2 | פולין פולין | איגה שוויונטק |
| 3 | ארצות הברית ארצות הברית | קוקו גוף |
| 4 | ארצות הברית ארצות הברית | ג'סיקה פגולה |
| 5 | ארצות הברית ארצות הברית | מדיסון קיז |
| 6 | איטליה איטליה | ג'סמין פאוליני |
| 7 | קזחסטן קזחסטן | ילנה ריבאקינה |
| 8 | הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | ג'נג צ'ין ון |
| 9 | רוסיה רוסיה | מירה אנדרייבה |
| 10 | ארצות הברית ארצות הברית | אמה נבארו |
ישראליות בסבב ה־WTA

לאורך ההיסטוריה השתלבו ישראליות רבות בסבב ה-WTA. דירוג השיא לנשים בסבב זה, היה של שחר פאר, שדורגה במקום ה-11 בעולם בסבב היחידות, שהוא דירוג השיא של כל הזמנים לנשים וגברים יחד. כמו כן העפילה לשלב רבע הגמר בשלושה טורנירי גראנד סלאם והישראלית היחידה שהעפילה לגמר הזוגות בנשים בגראנד סלאם. שחקניות בולטות נוספות הן אנה סמשנובה שדורגה במקום ה-15 ביחידות, ציפי אובזילר שדורגה בשיאה במקום ה-75 ליחידות ויוליה גלושקו שדורגה בשיאה במקום ה-79 ליחידות ו-109 בזוגות.
ישראליות בסבב ה־WTA > טנסיאיות פעילות בדירוג

נכון ל-11 באוקטובר 2022.
שיאי הסבב העולמי

מוצגים בזאת שיאים עיקריים שתועדו בסבב העולמי לנשים בטניס, השיאים המוצגים הם למשחקי היחידים לאורך כל ההיסטוריה.
שיאי הסבב העולמי > היסטוריית הגראנד סלאם

נספר רק מתחילת עידן התחרויות הפתוחות
| דירוג | שחקן | אוסטרליה | צרפת | ווימבלדון | ארצות הברית | סה"כ תארים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אוסטרליה מרגרט סמית' קורט | 11 | 5 | 3 | 5 | 24 |
| 2 | ארצות הברית סרינה ויליאמס | 7 | 3 | 7 | 6 | 23 |
| 3 | גרמניה שטפי גראף | 4 | 6 | 7 | 5 | 22 |
| 4 | ארצות הברית הלן וילס | 0 | 4 | 8 | 7 | 19 |
| 5 | ארצות הברית כריס אוורט | 2 | 7 | 3 | 6 | 18 |
| 5 | צ'כיה/ארצות הברית מרטינה נברטילובה | 3 | 2 | 9 | 4 | 18 |
| 7 | ארצות הברית בילי ג'ין קינג | 1 | 1 | 6 | 4 | 12 |
| 8 | ארצות הברית מורין קונולי | 1 | 2 | 3 | 3 | 9 |
| 8 | יוגוסלביה/סרביה ומונטנגרו/ארצות הברית מוניקה סלש | 4 | 3 | 0 | 2 | 9 |
| 10 | צרפת סוזן לנגלן | 0 | 2 | 6 | 0 | 8 |
| 10 | נורווגיה/ארצות הברית מולה ביורסטד מאלורי | 0 | 0 | 0 | 8 | 8 |
כמות הופעות בגמר ובחצאי הגמר של הגראנד סלאם לנשים:
סטטיסטיקות של כמות ניצחונות ואחוז ניצחונות בטורנירי הגראנד סלאם בסבב ה-WTA:
ראו גם

סבב הצ'לנג'ר של ה-WTA
סבב הטניס העולמי של ה-ITF לנשים (פיוצ'ר)
הסבב העולמי לגברים (ATP)
סבב הגראן פרי בטניס
אליפות העולם בטניס (WCT)
אליפות ישראל הפתוחה בטניס לנשים
הערות שוליים

↑  דירוג הWTA, ליחידות באתר WTA הרשמי
↑  דירוג הWTA, לזוגות נשים באתר WTA הרשמי
חוק הגנת הדייר

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  13 באוגוסט 1972
 תאריך חקיקה עברי:  ג' באלול תשל"ב
 גוף מחוקק:  הכנסת השביעית
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 668, עמ' 176
 משרד ממונה:  משרד השיכון
 מספר תיקונים:  3
 נוסח מלא:  חוק הגנת הדייר [נוסח משולב], תשל"ב-1972
 
חוק הגנת הדייר [נוסח משולב], תשל"ב-1972 איגד לקובץ יחיד אסופת חוקים ותקנות שנכתבו בין השנים 1933 עד 1971 והסדירו יחסים חוזיים בין דיירים ששוכרים דירות ובתי עסק לבין בעלי הנכסים.
לאחר חקיקתו עבר החוק שינוי אחד בשנת 1983 (הוצאת 21 סוגי עסקים מהגנת החוק) ומספר שינויים מינוריים בין השנים 1980-2023.
חוק הגנת הדייר מבוסס על כפייה ממשלתית של יחסים כלכלים בין בעלי נכסים לבין הדיירים ששוכרים את הנכסים שלהם (). העיוות הכלכלי שנוצר בגלל חוקי הגנת הדייר גרם לכך שכל חוזה שכירות חופשית בישראל כולל את המשפט "על חוזה זה לא יחול חוק הגנת הדייר", וזאת על אף שהחוק לא חל באף מקרה על בניינים שנבנו לאחר שנת 1968.
דיירים שזכאים להגנת החוק ("דיירים מוגנים") זוכים לשלוש זכויות עיקריות:
1. דייר מוגן משלם שכר דירה שמפוקח על ידי הממשלה, ושיעורו נע בין 10-20% ממחיר שכירות חופשית.
2. דייר מוגן מקבל הגנה לא מוגבלת בזמן מפני פינוי ויכול להוריש אותה ליורשיו.
3. דייר מוגן זכאי להעביר את זכאותו לדיירים אחרים ולקבל בתמורה פיצוי כספי משמעותי מהדייר שהזכאות מועברת אליו.
ההיסטוריה של חוקי הגנת הדייר בארץ ישראל

חוק הגנת הדייר הראשון בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי נכתב כחוק עזר עירוני ופורסם על-ידי מאיר דיזנגוף, ראש עיריית תל אביב, בחודש אפריל 1933. חוק העזר הזה חל רק בתל אביב וקבע שכל חוזי השכירות של נכסים פרטיים או עסקיים יוארכו אוטומטית ושכר הדירה בהם מוקפא נומינלית.
בשנת 1934 הרחיבה ממשלת המנדט את החוק והחילה אותו על דירות מגורים בכל חלקי הארץ ובשנת 1935 הוא הורחב גם לחוזי שכירות של בתי עסק. תוקף החוק המקורי היה שנה אחת אך הוא הוארך מדי שנה לשנה נוספת.
במהלך מלחמת העולם השנייה נחקקו שני חוקי הגנת דייר נוספים: בשנת 1940 הוגבל שכר הדירה המרבי של דירות ובשנת 1941 הוגבל שכר הדירה של בתי עסק. חוקים אלה הקפיאו את שכר הדירה הנומינלי ואסרו על פינוי דיירים גם לאחר תום תקופת החוזה כל עוד שהדיירים המשיכו לשלם את דמי השכירות שנקבעו בחוק. בנוסף, נאסר על בעל דירה להשכיר את דירתו לפני שבית משפט מיוחד לשכירות יקבע את שכר הדירה הראוי לה.
בשונה מחוקי הגנת הדייר הקודמים – החוקים שנחקקו בשנים 1940 ו-1941 לא הוגבלו בזמן.
בשנת 1951, לאחר הקמת מדינת ישראל, מינה שר המשפטים ועדה ציבורית בראשות השופט שמואל רפופורט והטיל עליה להתאים את חוקי הגנת הדייר למציאות הכלכלית בארץ. על בסיס המלצות הוועדה הוחלפו החוקים שנחקקו בתקופת המנדט בשני חוקים חדשים שהתקבלו בכנסת בשנים 1954 ו-1955 אולם הם הותירו את הגנת הדייר מפני פינוי ואת הגבלת דמי השכירות.
החוק שחוקק בשנת 1954 העלה בפעם הראשונה מאז שנת 1940 את גובה שכר הדירה המוגן בדירות ובעסקים אך הותיר אותם תחת פיקוח ממשלתי ותקרה מרבית. החוק שחוקק בשנת 1955 קבע הסדרים נוספים שכללו סמכויות שונות לבתי משפט. חוק זה גם הרחיב את ההגנה על בני משפחת הדייר וקבע שזכויותיו ניתנות להורשה.
חוקי הגנת הדייר יצרו תמריץ שלילי לבניית דירות להשכרה, וזה גרם למצוקת דיור. לכן, בשנים 1953-1963 נחקקו תקנות וחוקים שאפשרו שכירות לא מוגנת על דירות מבניה חדשה.
התפתחות שיטת "דמי מפתח"

חוקי הגנת הדייר העבירו ערך כלכלי מידי בעלי הנכסים לשוכרים שלהם מפני שגובה השכירות מוגבל למחיר נמוך מן המחיר שהיה מתקבל בשוק חופשי. כנגזרת של כשל שוק זה התפתח מסחר בזכויות הדיירות המוגנת: דיירים מוגנים שעזבו נכסים מכרו לדיירים שרצו לשכור אותם את הזכות לשלם שכר דירה נמוך וליהנות מחסינות מפני פינוי.
ערך הבעלות המוגנת, ששולם על-ידי דיירים חדשים לדיירים עוזבים, קיבל את הכינוי העממי "דמי מפתח" והכוונה היא לתשלום חד פעמי שיש לשלם כדי לקבל את המפתח לנכס המושכר. תשלום דמי מפתח עמד בסתירה למטרה החברתית המוצהרת של חוקי הגנת הדייר שהייתה הקפאת שכר הדירה.
החוקים שנחקקו על-ידי ממשלת המנדט הבריטי בעת מלחמת העולם השנייה אסרו על בעל הנכס לקבל דמי מפתח אבל לא אסרו על דייר יוצא לקבל דמי מפתח.
המגבלה על גובה דמי השכירות יצרה באותה תקופה שוק שחור של דמי מפתח וכן שוק שחור של שכירות משנה: דיירים ששכרו נכסים בשכר דירה מוגן ונמוך החלו להשכיר חדרים לדיירי משנה בסכומים גבוהים פי 2 עד פי 5 מדמי השכירות שהם עצמם שילמו לבעל הבית.