stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התנועה למען איכות השלטון בישראל
הישגי התנועה > ליווי והגנה משפטית על חושפי שחיתויות

חושפי השחיתות הם חלק מרכזי מהמלחמה בשחיתות – ופעמים רבות הם משלמים על כך מחיר אישי כבד ונאלצים לעבור סדרת התנכלויות ואיומים שפעמים רבות נגמרת אף בפיטוריהם. התנועה מלווה חושפי שחיתות רבים במאבקם הכפול – הן בטיפול בתלונות שלהם, והן בשמירה על זכויותיהם והגנה עליהם מפני ההתנכלויות והפיטורים.
במהלך השנים התנועה העניקה ייעוץ, תמיכה והגנה משפטית לחושפי שחיתות בנמל אשדוד, ברשות השידור, ברשות המיסים, במשטרה, בעיריות, במשרד החינוך ובעוד מקומות. במקרים רבים הצליחה התנועה להביא למתן צווי הגנה ממבקר המדינה לחושפי השחיתות, לפיצויים, לביטול הפיטורין, להחזרת חושפי השחיתות לעבודה ועוד. בשנת 2000 אף נקבע בזכות פעילות התנועה תקדים, כשהודח מנכ"ל חברה ממשלתית בשל התנכלותו לחושף שחיתות – זו הייתה הפעם הראשונה בה מנהל הודח בשל התנכלות לחושף שחיתות.
במסגרת ההגנה המשפטית, הצליחה התנועה להוביל גם להלכה תקדימית ומחייבת – "הלכת גרטי" – שנקבעה בעקבות עתירת התנועה משנת 2005 בבית הדין הארצי לעבודה, קובעת עקרון מנחה בדבר חובתה של רשות להשיב את מצבו של עובד שחשף שחיתות לקדמותו, טרם מסכת ההתנכלות שבאה בעקבות נכונותו לפעול ולהתריע על מעשי שחיתות. ההלכה נקבעה בעקבות ערעורה של התנועה בעניינו של עובד משרד הפנים אסף גרטי שפוטר לאחר שהתריע על חשדות לחריגות קשות ממנהל תקין. בעקבות ערעור התנועה, הושב גרטי לעבודתו ונקבעה ההלכה התקדימית – שמסייעת למאבקם המשפטי של כל חושפי השחיתות.
מעבר לכך, הכנסת אישרה בשנת 2008 חוק שהתנועה סייעה רבות בניסוחו וקידומו ושהגישו חברי הכנסת שלי יחימוביץ' ואריה אלדד – חוק הקובע עונש מאסר למעסיק שיפטר או יתנכל לחושף שחיתות וכן מאפשר לחושפי השחיתות לתבוע פיצויים. בנוסף, בשנת 2014 הכנסת אישרה חוק נוסף שנוסח בשיתוף עם התנועה ושהגיש ח"כ מיקי רוזנטל: תיקון לחוק אשר חוקק קודם לכן, מטרת התיקון הייתה לתקן את המצב הנוצר בו חושפי שחיתות לא זכו להגנה אשר מגיעה להם ממבקר המדינה.
הישגי התנועה > יום איכות השלטון ואות אביר איכות השלטון

אחת לשנה התנועה מקיימת את יום איכות השלטון, במסגרתו מוענקים אותות אביר איכות השלטון לאנשים שתרמו בפועלם למען החברה, הדמוקרטיה ואיכות השלטון במדינה בתחומים רבים ומגוונים: חקיקה, חינוך, עיתונות, ביטחון, משפט, חשיפת שחיתויות ועוד. אות אביר איכות השלטון מוענק על ידי התנועה החל משנת 1995 לאישים בולטים שבמהלך השנה שחלפה פעילותם הייתה מופת לקידום טוהר המידות ושלטון החוק. בחירת המועמדים נעשית על ידי ועדה חיצונית המפרסמת את שיקוליה. לדברי התנועה לאיכות השלטון מגיעות מדי שנה מאות פניות למועמדים לקבלת האות. מקבלי האות מתועדים כולם באתר התנועה. האותות מוענקים מתוך האמונה של התנועה שאין די במאבק במי שבפועלם פגעו באיכות השלטון – אחת לשנה כדאי וראוי לציין לטובה גם את אלה שבפועלם חיזקו את איכות השלטון וערכי טוהר המידות.
המכללה לאיכות השלטון

לאורך שנים עסקה התנועה בצד החינוכי באמצעות המחלקה לחינוך. לפני מספר שנים נפתחה עמותה נפרדת מהתנועה וקרויה המכללה לאיכות השלטון. המכללה מנוהלת באופן נפרד על ידי מנכ"ל נפרד וחבר מנהלים נבחר, אך לה זיקה למטרות התנועה לאיכות השלטון.
ראו גם

זוכי אות אביר איכות השלטון (רשימה ונימוקי בחירה באתר התנועה)
תנועת אומ"ץ כנגד קשרי הון-שלטון ולמען שוויון בפני החוק.
עמותת עוגן - להגנה על חושפי שחיתויות
הערות שוליים

↑  מי אנחנו - התנועה לאיכות השלטון, באתר התנועה לאיכות השלטון
↑  בג"ץ: על כל הסיעות לפרסם את כל ההסכמים, חדשות, 9 במאי 1990.
↑  תעודת לרישומה של עמותה - התנועה למען איכות השלטון בישראל, באתר גיידסטאר, ‏25 ביולי 1990
↑  מכתב שריר — הנוסח המלא, חדשות, 8 באפריל 1990.
↑  דניאל אביב, משה פרל, בג״ץ: על כל הסיעות לפרסם אה כל ההסכמים, חדשות, 9 במאי 1990.
↑  אריה בנדר, אם ל-2 קצינים ניצולת שואה הצטרפה לשובת הרעב מול משכן הנשיא, מעריב, 6 באפריל 1990.
↑  הליכים משפטיים, באתר התנועה למען איכות השלטון בישראל
↑  יואב יצחק, התנועה להצלת אליעד שרגא, באתר News1 מחלקה ראשונה, 19 במאי 2012
↑  גידי ליפקין, שרגא אמר לי: אני מוכן לטפל במכרז הרכבת באמצעות התנועה לאיכות השלטון, אם תעביר את הטיפול המשפטי בעסקי בומברדייה למשרד הפרטי שלי, באתר nrg‏, 11 במאי 2012
↑  אבישי גרינצייג, כופה הפגנות ומעכב שכר: הפרקטיקה של יו"ר התנועה לאיכות השלטון נחשפת, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 15 באוגוסט 2023
↑  בג"ץ 3425/94 אורי גנור ואחרים נ' היועץ המשפטי לממשלה, פ"ד נ(4) 001, ניתן ב-7 באוגוסט 1996
↑  יעקב הכט, הביטוח הלאומי מינה אקטואר לראשונה זה 11 שנה, באתר ynet, 14 במרץ 2001
↑  בג"ץ 3094/93 התנועה למען איכות השלטון בישראל נ' ממשלת ישראל ואחרים, פ"ד מז(5) 404, ניתן ב-8 בספטמבר 1993
↑  ביהמ"ש הורה ל-30 רשויות מקומיות להקים אתרי אינטרנט | התנועה לחופש המידע, באתר התנועה לחופש המידע, ‏13 במרץ 2010
↑  עובדי מועצות דתיות יוכפפו לחוקי משמעת ומינויים, באתר ynet, 21 במאי 2013
↑  שלמה פיוטרוקובסקי, למי שייך אתר החרמון?, באתר ערוץ 7, ‏20.7.2010
↑  בג"ץ 8948/22 אילן שיינפלד ואחרים נ' הכנסת ואחרים, ניתן ב־18 בינואר 2023
↑  יובל יועז, ‏בג"ץ בהחלטה דרמטית: ביטל את חוק טל לדחיית שירות לאברכים, באתר גלובס, 21 בפברואר 2012
↑  שאול אמסטרדמסקי, "כלכליסט", אושר חוק ההגנה על חושפי שחיתויות, באתר ynet, 18 ביוני 2008
↑  חזקי ברוך, אושר סופית: ההגנה לחושפי שחיתויות תורחב, באתר ערוץ 7, 18 בנובמבר 2014
↑  הזוכים לאורך השנים נמצאים תחת הקטגוריה:זוכי אות אביר איכות השלטון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312073705171  VIAF: 140088579   WorldCat (עם VIAF): 140088579 
תעודת חבר התנועה
התנועה למען איכות השלטון בישראל בעצרת לציון 400 ימים בשבי וקריאה לאישור עסקה להשבת החטופים במהלך מלחמת חרבות ברזל
בוריס צ'רטוק

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1912 (יוליאני) לודז', האימפריה הרוסית 
 פטירה:  14 בדצמבר 2011 (בגיל 99) מוסקבה, רוסיה 
 ענף מדעי:  אסטרונאוטיקה, שיגור לחלל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מקום לימודים:  המכון להנדסת אנרגיה של מוסקבה 
 מוסדות:  המכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות  מדיילת הזהב של קורוליוב  מדליה להנצחת 40 שנים לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  מדליית סימון רמו של IEEE (2004)  פרס לנין  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  מדלייה להנצחת 300 שנה לצי הרוסי  מדליה להנצחת 800 שנים לייסוד מוסקבה  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין  מדליה להנצחת 30 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941–1945  מדלייה לציון 1500 שנה לקייב  מדליה להנצחת 50 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מדליה על הישגים בכיבוש החלל  מדליה להנצחת 60 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  גיבור העמל הסוציאליסטי  עיטור מהפכת אוקטובר  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  עיטור לנין  מדליה להנצחת 850 שנים לייסוד מוסקבה  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית  עיטור הכוכב האדום  עיטור הדגל האדום של העמל  מדליית ותיק העמל  מדליית ההגנה על מוסקבה  מדליה לציון 60 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות 
 מספר צאצאים:  3 
 
אחד מכרכי הסדרה "טילים ואנשים" של צ'רטוק
פרופ' בוריס ייבסייביץ' צ'רטוק (ברוסית: Борис Евсеевич Черток;‏ 1 במרץ 1912 – 14 בדצמבר 2011) היה מדען טילים יהודי-סובייטי, מחלוצי החלל בברית המועצות, ודמות משפיעה על תוכניות החלל של ברית המועצות ורוסיה במשך כשבעים שנה.
קורות חיים

צ'רטוק, יליד 1912 בפולין, החל את דרכו כחשמלאי במוסקבה לפני שהצטרף ללשכת תכנון המטוסים של ויקטור בולכובטינוב. בשנת 1946 הצטרף למכון החדש שהוקם לאחרונה ב- NII-88 כראש מחלקת מערכות הבקרה ועבד יד ביד עם המעצב הראשי הידוע סרגיי קורוליוב. החל את דרכו המקצועית בתעשיית התעופה של ברית המועצות ב-1930 כמהנדס חשמל. בסיום מלחמת העולם השנייה נשלח לגרמניה עם סרגיי קורוליוב לשם לימוד טכנולוגיית הטילים הגרמנית. עסק בתכנון מערכות הנחיה לטילים בין השנים 1947–1951. היה מסגניו של קורוליוב במשרד התכנון מספר 1 (לימים תאגיד הטילים והחלל אנרגיה) ועמד בראש מיזמי חלל שונים במשרד התכנון 1 בין השנים 1956–1992. בין תרומותיו הרבות לתעשיית החלל הרוסית, הוא היה מעורב מקרוב בהשקת העולם הלוויין הראשון, ספוטניק, ב-4 באוקטובר 1957 והחללית האנושית הראשונה שהוטסה על ידי יורי גגרין ב-12 באפריל 1961.
צ'רטוק היה מראשי המתכננים של מערכות הבקרה לתחנת החלל "מיר".
יומני צ'רטוק

בוריס צ'רטוק כתב יומנים המתעדים את פעילות החלל בברית המועצות ורוסיה. יומניו משתרעים על השנים 1946–1991, ומהווים מקור ראשוני יוצא דופן לפעילויות החלל של ברית המועצות. יומניו הופיעו בדפוס ברוסיה ב-1999. מחלקת ההיסטורה של נאס"א דאגה לתרגום ולעריכה מדעית לאנגלית, בין השנים 2005 ועד 2011 הופיעו בתרגום לאנגלית כל ארבעת הכרכים. הסדרה נקראת "טילים ואנשים" (Ракеты и люди).
פרסים, אותות ועיטורים

לפרופסור צ'רטוק הוענקו אותות ועיטורים רבים, הן בברית המועצות וברוסיה והן מחוצה להן. בין העיטורים והתארים המרכזיים של צ'רטוק ניתן לציין:
חבר האקדמיה למדעים של ברית המועצות ורוסיה
גיבור העמל הסוציאליסטי
פרס לנין
2 עיטורי לנין
עיטור מהפכת אוקטובר
עיטור פועלי הדגל האדום
עיטור הכוכב האדום
עיטור ההצטיינות למען המולדת מדרגה 4
חבר האקדמיה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה (International Academy of Astronautics)
הערות שוליים

↑  Russian Rocket Designer Boris Yevseyevich Chertok Dies at Age 99, NASA, ‏14-12-2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 120751526  ISNI: 0000 0001 1071 1939  LCCN: nr97003611  NDL: 00925570  NTA: 304645621  SUDOC: 252969693  VIAF: 74691551   WorldCat (עם VIAF): 74691551 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חיים ביטון

חיים ביטון (נולד בט' בשבט תשל"ח, 17 בינואר 1978) הוא שר במשרד החינוך, האחראי על החברה למתנ"סים והחינוך הממלכתי החרדי, ומשמש גם מנכ"ל מפלגת ש"ס. בתפקידיו הקודמים כיהן כמנכ"ל מוסדות "מגדל אור", חבר מועצת העיר מגדל העמק ומנכ"ל רשת מעיין החינוך התורני "בני יוסף".
ביוגרפיה

נולד בישראל לרב ישועה ורחל, למד בישיבת עטרת ישראל, בעל תואר ראשון במשפטים.
ביטון החל את דרכו בגיל 20 כעוזר סמנכ"ל אל המעיין, ב-2001 מונה לסמנכ"ל רשת מגדל אור של הרב יצחק דוד גרוסמן, ובשנים 2003–2014 שימש מנכ"ל העמותה. היה חבר מועצת העיר במגדל העמק, ביטון התמנה למנהל לשכתו של אריה דרעי עם חזרתו לפוליטיקה, ולאחר מכן למנכ"ל תנועת ש"ס בבחירות לכנסת התשע עשרה. הוא שימש בתפקיד ראש מטה בבחירות לרשויות המקומיות. ולאחר מכן היה יו"ר מטה הבחירות לכנסת העשרים. הוא הוצב במקום התשיעי ברשימת ש"ס בבחירות אלו, אך לאחר הבחירות התפטר מן הרשימה ויגאל גואטה נכנס במקומו לכנסת עם התפטרותו של משולם נהרי. כיהן כמנכ"ל רשת "בני יוסף" במשך 6 שנים בין השנים 2015–2021 בתקופה זו ביצע ביטון בגיבויו המלא של אריה דרעי רביזיות ניהוליות רבות ובתקופתו צמחה והכפילה הרשת את כמות התלמידים והמוסדות שבה.
מאז מינויו כמנכ"ל ש"ס נחשב ביטון לאיש אמונו של יו"ר ש"ס, אריה דרעי, ביטון אחראי לארגון כנסי התנועה, בין היתר על כינוסי העלייה לרגל בחגים שמארגנת תנועת אל המעיין. קיים כינוסי ועידות נבחרי המפלגה, וראשי מועצות. כמו כן ארגן כינוס מורי הרשת, וכינוס תלמידי רשת בני יוסף באצטדיון ארנה בירושלים. ב-2016 כמנכ"ל הרשת ערך ביקור במוסדות רשת בני יוסף לשר חינוך נפתלי בנט על אף התנגדות חברי הכנסת מטעם יהדות התורה. כמו כך ערך ביקור עם הנהלת ידידות טורונטו המשתפים פעולה עם רשת בני יוסף ומעודדים חרדים לאקדמיה, דבר שלא היה מקובל בשנים הקודמות ברשת. בתקופתו הוסרה מחד ההוראה לחייב את עובדי הרשת להיות מנויים לעיתון יום ליום לאחר שהוראה כזו הייתה במשך 20 שנה אך מאידך הועלתה הדרישה מפעילי התנועה לתמוך כלכלית בעיתון "הדרך" שופרה החדש של תנועת ש"ס. ב-2024 התפרסם כי נפתחה חקירה פלילית כנגד ביטון, לאחר שנחשף חשד שבישטון השתמש בכספי משרד החינוך כדי לממן את פעילות עיתון הדרך של תנועת ש"ס.
בתפקידו כמנכ"ל ש"ס קידם את התחום המחשוב של המפלגה בבחירות לכנסת העשרים. והיה אחראי על ארגון העצרת במלאת השבעה לרב עובדיה יוסף. ב-2017 ייסד ועידות למנהלי תלמודי תורה והמוסדות.
ביוני 2020 קבע המשנה ליועץ המשפטי לממשלה רז נזרי כי ביטון לא יוכל עוד לשאת בשני תפקידים במקביל, גם מנכ"ל תנועת ש"ס וגם מנכ"ל רשת בני יוסף. לאור קביעתו של נזרי הודיע ביטון כי ימשיך לכהן כמנכ"ל רשת בני יוסף.
בפברואר 2021 הוצב ביטון כמועמד מספר 5 בתנועת ש"ס לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע. לאחר שש"ס קיבלה בבחירות 9 מנדטים נכנס ביטון לכנסת.
בבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצב במקום ה-5 ברשימת ש"ס לכנסת. עם הקמת הממשלה ה-37, מונה לשר במשרד החינוך, לצד שר החינוך יואב קיש, והתפטר מהכנסת במסגרת החוק הנורווגי. במסגרת זו, הוא ממונה על החינוך החרדי והחברה למתנ"סים.
ביטון מתגורר בגבעת זאב. הוא אב לחמישה וסב לנכדים.
ראו גם

בני יוסף
הערות שוליים

1 2  חברי הכנסת ה-24: ח"כ חיים ביטון, באתר הכנסת
↑  ביקור עם נפתלי בנט. באתר קול חי, 10.5.2016
↑  אבישי גרינצייג, חקירה פלילית נגד שר מש"ס בחשד למימון עיתון המפלגה מתקציב משרד החינוך, באתר כאן, ‏08 באוקטובר 2024 (ארכיון)
↑  מכונה משומנת: הצצה נדירה לחמ"ל הממוחשב של ש"ס, באתר JDN כ״ו באדר תשע״ה
↑  ארי קלמן, המשנה ליועמ"ש: חיים ביטון לא יוכל לכהן כמנכ"ל התנועה, באתר בחדרי חרדים, 10 ביוני 2020
↑  אנה ברסקי, ‏מפלגת ש"ס הציגה את המועמדים שלה לכנסת ה-24, באתר מעריב אונליין, 3 בפברואר 2021
פלאצ'ינקה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  חביתית, מזון 
 מרכיבים עיקריים:  ביצה, חלב, קמח 
 
פלאצ'ינקֶה (בגרמנית: Palatschinke; בהונגרית: Palacsinta; בשפות הסלביות: palačinka, палачинка) הוא סוג דק דמוי קרפ של חביתית ממוצא יווני-רומי. בעוד שהקינוח נפוץ ביותר במדינות דרום ומערב סלאביות, הוא מוכר גם בחלקים אחרים של מרכז אירפה ומזרח אירופה.
היסטוריה

המנה היא כאמור ממוצא יווני-רומי. בשנת 350 לפני הספירה, המשוררים היוונים העתיקים ארכסטרטוס (אנ') ואנטיפנס (אנ') הזכירו לראשונה את ה-plakous. עבודתו הקצרה של מרקוס פורקיוס קאטו קנסוריוס (קאטו הזקן) De agri cultura (על חקלאות) משנת 160 לפנה"ס לערך כוללת מתכון משוכלל ל-placenta-פלקנטה. פלאצ'ינקה עדיין נושא אותו השם של אבותיו היוונים והרומאים.
אטימולוגיה

מקור השם מגיע מהמילה הלטינית placenta, אשר בתורה נגזרת מהמילה היוונית plakous עבור לחמים שטוחים דקים או שכבות. שם המנה עקב אחר מסלול של שאילה על פני מספר שפות של מרכז ודרום מזרח אירופה; מקור המנה מהתקופה הרומית של מרכז אירופה והמונח הבווארי - גרמני palatschinke נחשב כאילו הושאל מצ'כית palačinka, שבתורה הושאל מ-palacsinta ההונגרית, וזו בתורה הושאל מהרומנית plăcintă (עוגה, פשטידה), שם שהוא נובע בסופו של דבר מ-Placenta הלטינית.
גם הבלינצ'ס הישראלי מאותה משפחה, אך השימוש שלו במאכלים מצומצם יותר והוא מהווה כמעט תמיד קינוח. יש שוני לעיתים קרובות גם בצורת הקיפול וגם בצורת הסגירה בקצוות של הבלינצ'ס לעומת הפלאצ'ינקה.
לפי האנציקלופדיה ההונגרית האתנוגרפית, המילה ההונגרית palacsinta היא מילת השאלה איטלקית. בפלאצ'ינטה ההונגרי מוסיפים לתערובת חלב ומי סודה בחלקים שווים במקום מים וכן חמאה מומסת או שמן ובכך שימון המחבת מינימלי בטיגון.
פאלאצ'ינקה הוא גם השם ברוב השפות הסלאביות הדרומיות והשפות הסלביות המערביות (סלובקית palacinka, בוסנית, בולגרית, צ'כית, קרואטית, מונטנגרית, מקדונית, סרבית, סלובנית palačinka, палачинка). בפולנית, המקבילה נקראת naleśnik, באוקראינית налисник - nalysny או млинець - mlynec, ברוסית налистник - nalistnik או блинчик ( בלינצ'יק), ברומנית גם clătită.
גרסאות

הפלאצ'ינקה של מרכז אירופה הוא פנקייק דק הדומה לקרפ הצרפתי. ההבדל העיקרי בין הגרסה הצרפתית לבין המרכז אירופאית של המנה הוא שניתן להשתמש בתערובת לפאלאצ'ינקן מיד בניגוד לזו של קרפים שמומלץ להשאיר במנוחה למשך מספר שעות. פלאצ'ינקן נעשים על ידי יצירת בלילה מביצים, קמח חיטה, חלב ומלח והטיגון שלה במחבת הוא עם חמאה או שמן. בניגוד לסוגים עבים יותר של פנקייקים, פאלאצ'ינקן מוגשות בדרך כלל עם סוגי מילויים שונים ונאכלים לארוחת צהריים או ערב.
פלאצ'ינקן מגולגלים באופן מסורתי עם ריבת משמש, תות שדה או שזיפים, ומפזרים עליו אבקת סוכר. מגוון רטבי פירות (כמו רסק תפוחים), או מרקחות פירות עבות הנקראות בהונגרית לֶקְווַאר - Lekvár (שזיפים, שזיפים מיובשים, פטל, גודגדנים או דובדבנים חמוצים), מיץ לימון וסוכר, סירופ שוקולד, קרם אגוזי לוז-שוקולד, שקדים, פירות יבשים או טריים אחרים, גבינת אורדה, גבינת קוטג' או גבינת קווארק מתוק וצימוקים, אבקת קקאו, פרג, הם מרכיבים מודרניים נפוצים. ה"פלאצ'ינקן שכבות" (בהונגרית: Rakott palacsinta) הם פלאצ'ינקן בשכבות עם גבינת קוטג' מתוקה וצימוקים בין שיכבה לשיכבה, או שכבות ריבה ואגוזי מלך בין השכבות, ולאחר מכן המאכל נאפה בתנור, בדומה לקרפים הצרפתיים.
גרסה הונגרית ידועה לפאלאצ'ינקה היא נוסח מסעדת גונדל בבודפשט (פלצ'ינטה גונדל), עשוי מאגוזי מלך טחונים, צימוקים, קליפת תפוז מסוכרת, קינמון ומילוי רום, מוגש פלמבה ברוטב שוקולד מריר עשוי עם חלמונים, קרם פרש וקקאו. .
ניתן לאכול פלאצ'ינקן גם ללא סוכר כמנה עיקרית במילוי בשר, כמו פלאצ'ינטה נוסח הורטובאג'. ניתן גם לאכול אותם רגילים, ממולאים בגבינות, או ירקות כמו פטריות, תרד או כרוב כבוש, בתוספת שמנת חמוצה, או לחתוך לרצועות דקות, הנקראות Flädle בגרמניה ובדיאלקטים האלמאניים של שווייץ ובשמות נוספים - רצועות פלאצ'ינקן שמוגשות במרק שקוף.
ראו גם

בליני
בלינץ
Plăcintă
קייזרשמארן
רשימת פנקייקים
ראו גם > לקריאה נוספת

Akadémiai Kiadó (1977). Hungarian Ethnographic Encyclopedia. Budapest: Akadémiai Kiadó.
Goldstein, Darra, ed. (2015). The Oxford Companion to Sugar and Sweets. Oxford: Oxford University Press. ISBN 978-0199313396.
Gundel, Károly (1984). Gundel's Hungarian Cookbook. Budapest: Corvina Kiadó. ISBN 9631318834. OCLC 864451509.
Kluge, Friedrich (1957). Etymologisches Wörterbuch der Deutschen Sprache. Berlin: Walter De Gruyter. ISBN 3110174723.
Meyer, June V. (1997). June Meyers Authentic Hungarian Heirloom Recipes Cookbook (1st ed.). Deerfield, IL: June V. Meyer & Aaron D. Meyer. OCLC 39354551.
Șăineanu, Lazăr (1929). Dicționar universal al limbei române (6th ed.). Craiova: Scrisul Românesc.
Stevenson, Angus; Waite, Maurice, eds. (2011). Concise Oxford English Dictionary: Luxury Edition. Oxford: Oxford University Press. ISBN 978-0199601110.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Goldstein 2015, p. 12.
↑  Stevenson & Waite 2011, p. 1095, "placenta".
↑  Kluge 1957, p. 528, "Palatschinke".
↑  Akadémiai Kiadó 1977, "Palacsinta".
↑  Meyer 1997.
↑  Gundel 1984, p. 124, "112. Layered crepes (Rakott palacsinta)".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph123903 
פלצ'ינטה של מסעדת גונדל בבודפשט (Gundel Palacsinta) במילוי אגוזי מלך ורוטב שוקולד
פלצ'ינטה הונגרית מהורטובאג' (Hortobágyi palacsinta) במילוי בשר, מוגשת בעיר שופרון, הונגריה.
שלמה בן שמעון דוראן

.
הרב שלמה בן שמעון דוראן (הרשב"ש; ה'ק"ס, 1400 - ה'רכ"ז, 1467) היה פוסק הלכה בולט, אב בית הדין ורבה של אלג'יר. בנו של הרשב"ץ.
קורותיו

נולד באלג'יר, דור שישי לרמב"ן ורבינו יונה. למד מפי אביו הרשב"ץ, ונהג להתייעץ עמו בענייני הלכה. מלבד השכלתו התורנית היה בקיא במדעי הטבע, ברפואה ובפילוסופיה. עוד בחיי אביו השיב בהלכה לגלילות צפון אפריקה ואף לירושלים. על פי תאריכי תשובותיו נראה שהצטרף לבית דינו של אביו בצעירותו, עוד בחיי אביו. גם את חיבורו "מלחמת מצווה" כתב על פי ציוויו של אביו (1438). בחיבור זה הוא משיב להתקפותיו של המומר יהושע הלורקי על התלמוד. תשובותיו עוסקות לא רק בענייני הלכה, אלא אף בענייני אגדה שונים. כמו כן כתב מאמר שמשיב לטענות הנוצרים על היהדות.
לאחר פטירת אביו (1444) נתמנה לאב בית הדין ורבה של אלג'יר.
בנו, רבי צמח דוראן, אף הוא היה מחכמי אלג'יר וממלא מקום אביו משנת רכ"ז (1467). שני בנים נוספים של הרשב"ש שנמנו עם חכמי אלג'יר, הם: רבי אהרן ורבי שמעון. רבי שלמה בן צמח דוראן, רשב"ץ האחרון (נינו של רבי צמח) ורבי שלמה דוראן (נכדו של רבי שמעון דוראן), פעלו באלג'יר כרבנים וראשי ישיבה, בסוף המאה ה-16.
פעילות והגות

הרשב"ש תיקן מספר תפילות, לדוגמה: במקרה שהתרבו הגשמים עד שהם מפריעים לחרישת הקרקע, תיקן תפילה שייפסקו הגשמים. תפילה זו הובאה להלכה בשולחן ערוך. כמו כן סבר שנכון לזמנו ומקומו, בני זוג לא יכולים לכוף זה את זה לעלות לארץ ישראל, מחמת ריבוי הסכנות שבדרכים. פסיקה זו הובאה להלכה בשולחן ערוך. עם זאת, תמך וביסס את מצות ישוב ארץ ישראל, ובמענה לאחד מהשואלים שזלזל במצוה, מכיוון שהיא אינה מוסיפה למושכלות, השיב הרשב"ש, שחסרון המעשה הוא גם כן חסרון גדול לאדם.
ביחס למעשים היוצאים מגדר הטבע המתוארים במקרא, כגון: פתיחת פי האתון, ומאבקו של יעקב במלאך, דעת הרשב"ש שמעשים אלו קרו כפשוטו, ולא בחלום. ביחס לאחרית הימים, הוא מבאר שהעולם עתיד להיחרב, ודוחה את דברי השואל שהעולם לעולם לא יכלה. עם זאת, הוא מותיר לשואלו להאמין בזה כפי שהוא מבין.
ציין בכמה מקומות את מנהג צפון אפריקה בזמנו, לפסוק כדעת הרמב"ם, אך עם זאת ביאר שאין לעיין ברמב"ם עיון פשטני, אלא קודם יש לעיין בגמרא ושורשי ההלכות.
יחסו לקבלה היה חיובי באופן עקרוני, אך התנגד במיוחד לאנשים ירודים שעסקו בחכמה זו, והתפארו בפני עמי הארץ שהם יודעים דברים נשגבים, הרשב"ש הסביר שהם למעשה ריקים מחכמת הקבלה. כמו כן כתב על עצמו שהוא לא מאנשי הקבלה.
חיבוריו

שו"ת הרשב"ש - רבי יוסף קארו ציטט עשרות רבות מפסקיו, וכמעט תמיד פסק כמותו.
יכין ובעז - המכילים 150 מתשובותיו יחד עם תשובות מאחיו רבי שמעון (ליוורנו תקמ"ב).
מלחמת מצווה
תיקון סופרים על דיני שטרות
קינה בשם "שמים לבשו קדרות".
לקריאה נוספת

יהודה איזנברג ועמירם דומוביץ, ‏ספרות השו"ת - מומרים ואנוסים, באתר "דעת"
הרב יואל קטן, מבוא לשו"ת הרשב"ש, מכון ירושלים תשנ"ח.
ד"ר נח עמינח, "העלייה לא"י" בתשובות הרשב"ש - הלכה ומציאות, תלפיות, תשמ"ז, עמ' 85-94  ‏
"שלמה בן שמעון דוראן", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
שלמה בן שמעון דוראן (1400-1467), דף שער בספרייה הלאומית
לקריאה נוספת > ספריו

שו"ת הרשב"ש, ליוורנו תק"ב, 1742, באתר היברובוקס
מלחמת מצווה, פיעטרקוב תר"ע, 1910, באתר היברובוקס
מלחמת מצווה, לייפציג תרט"ז, 1856, באתר היברובוקס
הערות שוליים

↑  שו"ת הרשב"ש, סימן רצ"א.
↑  ראו שו"ת הרשב"ש סי' תקמח.
↑  ראו שו"ת הרשב"ש סי' רנ-רנח.
↑  נדפס בתוך: 'קשת ומגן' לרשב"ץ.
↑  שלמה בן צמח דוראן; שלמה דוראן , ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" 
 מרדכי מרגליות (עורך כללי), "ר' שלמה בר' צמח דורן", אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמוד 1308, באתר היברובוקס
↑  ראו: שו"ת הרשב"ש סי' קעג.
↑  ראו: שולחן ערוך אורח חיים תקעז, א.
↑  ראו: שו"ת הרשב"ש סי' א.
↑  שולחן ערוך, אבן העזר, סימן ע"ה, סעיף ה'.
↑  ראו: שו"ת הרשב"ש סימן ב.
↑  ראו: שו"ת הרשב"ש סי' ב.
↑  שו"ת רשב"ש סי' מח.
↑  שו"ת הרשב"ש סו"ס שפז.
↑  שו"ת הרשב"ש סי' קפט.
↑  ראו שו"ת הרשב"ש סי' לו.
↑  ראו: מבוא לשו"ת הרשב"ש עמ' 12.
↑  מרדכי מרגליות (עורך כללי), "ר' צמח בר' שלמה דוראן", אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, עמוד 1224, באתר היברובוקס 
 יכין ובועז - חלק א, ירושלים תשנ"ב, 1992, באתר היברובוקס
| רבני אלג'יריה |
| --- | --- | --- |
| רבני מחוז אלג'יר | ריב"ש • רשב"ץ • רשב"ש • יהודה כלץ (השלישי) • אברהם אבן טוואה • סעדיה אזוביב • מימון יאפיל • רפאל ידידיה שלמה צרור • יהודה עייאש • שלמה זוראפה • דוד מועטי • סעדיה עמור • משה אייזנבט • אברהם משה פינגרהוט • יצחק מרעלי |  |
| רבני מחוז אוראן ותלמסאן | יעקב ששפורטש • נתן ג'ייאן • חיים קצבי • פארוז קרסינטי • אברהם אנקווה • סמחון חלאווה • יוסף בן וואליד • חיים בלייח • דוד הכהן סקלי • יוסף משאש • מסעוד הכהן (פרחי כהונה) • דוד אשכנזי (רב) • יצחק אלמליח (תלמסאן) • יחיא אמסלם • דוד אבן כליפא |  |
| רבני מחוז קונסטנטין (אלג'יריה) | מימון נג'אר • סידי פרג' חלימי • יוסף גנאסיא • ישועה ללום • רחמים נאהורי |  |
| רבנים נוספים | שלום אביחצירא |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260765105171  CANTIC: a1985612x  GND: 1054058091  ISNI: 0000 0000 7151 1108  LCCN: n98092825  NTA: 299380998  SELIBR: 266584  VIAF: 68249169   WorldCat (עם VIAF): 68249169
פיינורד אקאדמי

פיינורד אקאדמי (בהולנדית: Feyenoord Fetteh) הייתה קבוצת כדורגל מהעיר גומואה פטה שבגאנה. אקדמיית כדורגל זו הוקמה על ידי קבוצת פיינורד ההולנדית, והיא אקדמיית הכדורגל הגדולה ביותר בגאנה. תפקידה הוא להכשיר שחקנים גאנאים למעבר לאירופה כאשר המטרה הראשית היא חיזוק קבוצת פיינורד רוטרדם.
הקשר עם פיינורד רוטרדם

בשנת 1998 קיבל בעליה של קבוצת פיינורד ההולנדית, יוריין ואן דן הנדריק, את אישורו של הצ'יף של העיר גומואה פטה, הממוקמת בקרבתה של עיר הבירה, אקרה, להקים את אקדמיית הכדורגל הראשונה של הקבוצה בגאנה בעיר זו. השחקנים המשחקים בקבוצה מתמודדים בליגה המקצוענית כקבוצה לכל דבר גם זוכים להשכלה בית ספרית, על חשבונה של הנהלת פיינורד. נכון להיום, מוחמד אבובקרי הוא הכדורגלן הראשון מאקדמיית פיינורד שהשיג חוזה בקבוצת פיינורד רוטרדם עצמה ומשחק במדיה בליגה ההולנדית הבכירה.
הרעיון להקמת אקדמיות כדורגל של קבוצת פיינורד באפריקה קם כאשר הבעלים של הקבוצה, יוריין ואן דן הנדריק, נסע לאביג'אן שבחוף השנהב להחתמת שחקן, אז אלמוני, בשם בונבנטור קאלו והחל במגעים ראשונים במערכת הכדורגל בחוף השנהב כאשר בשנת 1998 נפתחה האקדמיה של פיינורד בחוף השנהב ומאוחר יותר בגאנה.
שחקנים מפורסמים

מוחמד אבובקרי
ארנסט אסנטה
I Can't Get Enough

I Can't Get Enough (בעברית: אני לא יכול לקבל מספיק) הוא שיר באנגלית וספרדית של הזמר והמפיק בני בלנקו, הזמר הפוארטו ריקני והמפיק טייני, הזמרת האמריקאית סלינה גומז, והזמר הקולומביאני ג'יי באלווין.
השיר יצא לאור כסינגל ב-28 בפברואר 2019, ונשלח לתחנות הרדיו כבר ב-12 במרץ 2019. השיר נכלל מאוחר יותר באלבום האולפן המשותף של בלנקו וגומז I Said I Love You First‏ (2025).
רקע

שיתוף הפעולה בין ארבעת יוצרי הסינגל יצא לפני כן כהצצה דרך חשבון האינסטגרם של סלינה גומז. זאת לאחר שפרסמה כמה תמונות שלה בהן היא הופיעה עם מספר תלבושות של בני בלנקו שמאוחר יותר הופיעו בקליפ עצמו שיצא עבור השיר. בסמוך לכך, חשפה גומז גם את שם הסינגל.
ג'יי באלווין סיפר למגזין "בידור הלילה" (Entertainment Tonight) שגומז שרה בשפה האנגלית בשיר בפעם השנייה שלה, (כאשר הפעם הראשונה שלה היה בשיר "Taki Taki" יחד עם אוזונה וקארדי בי, עם די ג'יי סנייק), בזמן שהוא שר בספרדית.
באלווין אף כינה את גומז כבן אדם צנוע. בראיון אחר, באלווין אמר שטייני (מפיק השיר) הזמין אותו להשתתף בשיר, תוך שהוא אמר לו שזה עתיד להיות להיט בינלאומי.
קליפ

הווידאו-קליפ שצולם עבור השיר יצא לאור ב-12 במרץ 2019.