stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליהו טואף

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1915 ליבורנו, איטליה 
 פטירה:  19 באפריל 2015 (בגיל 99) רומא, איטליה 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 השכלה:  אוניברסיטת פיזה 
 תקופת הפעילות:  ? – 19 באפריל 2015 
 מעסיק:  אוניברסיטת קה פוסקארי של ונציה 
 תפקידים נוספים:  רב ראשי 
 צאצאים:  אריאל טואף 
 פרסים והוקרה:  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית 
 
הרב אליהו רפאל עזריאל טואף (באיטלקית: Elio Toaff; ‏30 באפריל 1915 - 19 באפריל 2015), הרב של רומא בשנים 1951–2001, נחשב לסמכות הרבנית העליונה של יהדות איטליה מאז תום מלחמת העולם השנייה.
חייו

טואף נולד בליבורנו ב-30 באפריל 1915, לאליצ'ה שרה (לבית יאראק), ולשבתאי אלפרדו.
בשנת 1939 הוא סיים את לימודיו במשפטים ובדתות באוניברסיטת פיזה. במקביל סיים את לימודיו בסמינר לרבנים בליבורנו. בשנים 1941 עד 1943 היה הרב של יהדות אנקונה. בשנות הכיבוש הגרמני 1943 עד 1944 השתתף בפעולות גרילה באזור הרי ורסליה (Versilia).
בשנת 1947 נבחר לרבה של ונציה. בוונציה לימד באוניברסיטה המקומית, אוניברסיטת דה-פוסקרי (Università degli studi "Ca' Foscari" di Venezia), את השפה העברית ואת ספרותה. לאחר פטירת הרב דוד פראטו בשנת 1951, מונה לרבה של רומא עד לשנת 2001, אז הוחלף על ידי הרב שמואל ריקרדו די-סיני.
נבחר לנשיא מוסדות הרבנות באיטליה. בשנים 1957-1988 היה בנשיאות איגוד רבני אירופה.
השתתף בפעילות הציבורית האיטלקית וייצג את יהודי איטליה וקהילת רומא באמצעי התקשורת ומונה לסנטור לכל ימי חייו.
בנו הוא פרופ' אריאל טואף, פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת בר-אילן. בתו היא מרים דלה-פרגולה, עורכת ביטאון יהודי איטליה קול האיטלקים, רעיית הפרופסור סרג'ו דלה-פרגולה מהמכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית בירושלים.
אחיו, הגינקולוג הפרופסור שלמה יונה רנצו טואף ניהל שנים רבות את מחלקת יולדות ומחלקת נשים בבית היולדות הקריה בתל אביב.
לרגל יום הולדתו המאה, קראה עיריית רומא על שמו את הרחוב המרכזי שעל יד בית הכנסת הגדול של רומא.
יחסו לאפיפיורים

ב-10 באוקטובר 1958 הספיד הרב טואף את האפיפיור פיוס ה-12 ואמר: "יותר מהזדמנות אחת הייתה לעמנו הזכות ליהנות מהנסיון הרב, מהסימפטיה הרחבה ומהחביבות של האפיפיור, וזאת בתקופה שבה שררה רדיפה ואלימות נגדנו והיה נדמה לנו שאבדה כל תקוה". הרב טואף הוזמן לשאת את דבר היהדות בטקס האשכבה כמחווה כלפי יהדות איטליה. דבריו נאמרו למרות שדמותו של האפיפיור הייתה שנויה במחלוקת בשל מעשיו ומחדליו בתקופת השואה. דבריו של הרב טואף, ראש קהילת יהודי איטליה, סייעו בידי הוותיקן להדוף את ההתקפות הקשות על האפיפיור פיוס ה-12.
ב-13 באפריל 1986 קיבל הרב טואף את פני האפיפיור יוחנן פאולוס השני בבית הכנסת הגדול של רומא, במה שנראה כמחווה של פיוס בין היהדות לבין הנצרות. את היהודים כינה האפיפיור בהזדמנות זו "אחינו הבכורים והאהובים".
בצוואתו של יוחנן פאולוס השני הוזכר הרב טואף בתור הרב של רומא, ללא ציון שמו ומעמדו בתור ראש רבני איטליה, יחד עם שאר ראשי  הדתות.
ספריו - באיטלקית

Perfidi giudei, fratelli   maggiori autobiografico  (Mondadori, 1987)
Essere ebreo con  Alain Elkann (Bompiani, 2005), 4ª edw
Il Messia e gli ebrei con  Alain Elkann (Bompiani, 2002)
Essere ebreo­ Cambiare il cuore­ Essere musulmano  con Martini Carlo M., Hassan Bin Talal (Bompiani, 2005)
הערות שוליים

↑  רומא: רחוב מרכזי נקרא ע"ש רב הקהילה, באתר ערוץ 7, ט' בחשון תש"פ.
↑  קטע הצוואה, הקטע לפי האחרון: How could I not embrace with grateful memories all the Episcopal Conferences in the world, which I met in the course of their visits ad limina Apostolorum! Besides, how could I fail to remember all the Christian Brothers and Sisters - non-Catholics! And the Rabbi of Rome and likewise all the representatives of non-Christian religions, not to mention all the representatives of the worlds of culture, science, politics and the media! 
תרגום לאנגלית של הצוואה
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: דוד פראטו | רבנים ראשיים לרומא | הבא: שמואל די-סיני |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268947505171  PLWABN: 9810625308705606  BnF: cb12057362j (data)  GND: 11947395X  ICCU: CFIV061071  ISNI: 0000 0000 7830 2333  LCCN: n88056222  NKC: xx0004830  NTA: 181942526  SUDOC: 028815599  VcBA: 495/320188  VIAF: 268667054   WorldCat (עם VIAF): 268667054
אלכסנדר, נסיך הכתר של יוגוסלביה

אלכסנדר, נסיך הכתר של סרביה (בסרבית: Александар II Карађорђевић; נולד ב-17 ביולי 1945) הוא נסיך סרבי המשמש כראש בית קאראג'ורג'ביץ'. שימש כיורש העצר האחרון של ממלכת יוגוסלביה, וכיום תובע לכתר סרביה.
ביוגרפיה

אלכסנדר נולד ב-17 ביולי 1945 אביו הוא פטר השני, מלך יוגוסלביה ואמו היא אלכסנדרה מיוון, מלכת יוגוסלביה. מצד אביו סביו הם פטר הראשון, מלך סרביה ופרדיננד הראשון, מלך רומניה. מצד אמו, סבו הוא אלכסנדרוס הראשון, מלך יוון. אביו של אלכסנדר נמלט ללונדון בעקבות הפלישה ליוגוסלביה בידי גרמניה הנאצית, ואלכסנדר נולד בגולה, לאחר שאביו כבר חזר לשלטון, לפחות באופן רשמי. יש הטוענים שממשלת בריטניה ויתרה באופן זמני על ריבונותה באזור בית המלון שבו אלכסנדר נולד, כדי שיורש העצר ייוולד על אדמה יוגוסלבית. אולם יש המפקפקים בסיפור זה.
בנובמבר של אותה שנה זכה יוסיפ ברוז טיטו בבחירות לראשות ממשלת יוגוסלביה שהוחרמו בידי האופוזיציה. המלוכה ביוגוסלביה בוטלה ופטר השני ומשפחתו נותרו בגלות בלונדון. פטר השני המשיך להשתתף בטקסים ונודע כמלך יוגוסלביה הגולה, אולם נעדר כח פוליטי. ב-1947 בוטלה האזרחות היוגוסלבית של בני בית קאראג'ורג'ביץ', ורכושם הוחרם.
אלכסנדר הוטבל במנזר וסטמינסטר. סנדקיו היו ג'ורג' השישי, מלך הממלכה המאוחדת ובתו הנסיכה אליזבת. בהמשך עלו נישואיהם של הוריו על שרטון. אביו עזב לארצות הברית, בעוד אמו נותרה בלונדון. בשל בעיות בריאותיות וכלכליות של המשפחה, הוריו של אלכסנדר לא היו יכולים לטפל בו, והוא גודל בידי סבתו מצד האם, אספסיה מנוס. הוא התחנך בבית הספר לה רוזי בשווייץ, ולאחר מכן באקדמיית קלבר באינדיאנה. לאחר מכן הוא השלים את השכלתו בבית הספר גורדונסטון בסקוטלנד ובמילפילד בסאמרסט. הוא חלם על קריירה בצבא הבריטי, ובהתאם לכך נרשם לאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט אותה סיים ב-1966. הוא הוצב ברגימנט נושאי הרומח ה-16, והוצב בגרמניה המערבית ובמזרח התיכון. הוא עזב את הצבא ב-1972 בדרגת קפטן. לאחר סיום שירותו הצבאי פנה לעולם העסקים.
ב-1991 עבר אלכסנדר לגור במולדתו – יוגוסלביה. הוא היה תומך של סלובודן מילושביץ', ולאחר נפילתו של זה ב-2000, עזב אלכסנדר את יוגוסלביה. ב-27 בפברואר 2001 העביר הפרלמנט היוגוסלבי חוק המחזיר את אזרחותם של בני בית קאראג'ורג'ביץ'. החוק גם אישר את החזרת חלק מנכסי המשפחה לידיה. אלכסנדר מתגורר כיום בארמון המלכותי בבלגרד. המלוכנים בסרביה מכירים באלכסנדר כ"אלכסנדר השני, מלך סרביה". אלכסנדר עצמו תובע את הפיכתה של סרביה למונרכיה חוקתית בראשותו. פועלו זכה לתמיכת הכנסייה האורתודוקסית הסרבית, וזוראן ג'ינג'יץ' נראה בחברת המשפחה פעמים רבות, אם כי מעולם לא תמך במלוכנים באופן רשמי. עם זאת, הוא מקפיד להישאר מחוץ לפוליטיקה.
בעקבות פירוק האיחוד של סרביה ומונטנגרו, עלתה מחדש סוגיית השבת המלוכה לסרביה, אולם הרעיון נדחה. ב-2011 פרסם הצהובון הסרבי בליץ' סקר אשר הראה ש-64% מאזרחי סרביה תומכים בהשבת המלוכה. בסקר נוסף שנערך במאי 2013 היו 39% מהנשאלים תומכים במלוכה. ביולי 2015 נערך סקר נוסף בו 49.8% מהמשיבים הביעו תמיכה בשיקום המלוכה, 44.6% התנגדו ו-5.5% לא הביעו דעה. סרבים רבים מסויגים מכך שאלכסנדר עצמו אינו דובר סרבית שוטפת.
משפחתו

ב-1 ביולי 1972, נישא אלכסנדר למריה דה גלוריה, נסיכת אורליאן-ברגנזה ממשפחת המלוכה של האימפריה הברזילאית. החתונה נערכה בסביליה שבספרד. נולדו להם שלושה ילדים:
פטר, נסיך יוגוסלביה (נולד ב-1980)
פיליפ ואלכסנדר (תאומים, נולדו ב-1982)
מכיוון שמריה היא קתולית, איבד אלכסנדר את מקומו בסדר הירושה לכתר הבריטי, בו נכלל בשל היותו צאצא של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת. הוא קיבל את מקומו מחדש ב-2015 עקב ביטול הסעיף השולל את הזכות ממי שנישא לקתולי. ב-1985 התגרשו אלכסנדר ומריה, וב-20 בספטמבר של אותה שנה נישא אלכסנדר מחדש לקתרין בטיס, אשר קיבלה את התואר "נסיכת הכתר של יוגוסלביה".
הערות שוליים

↑  Did a London hotel room become part of Yugoslavia? - BBC News
↑  העם ביוגוסלאביה הביע אימון לטיטו, משמר, 12 בנובמבר 1945
↑  יוגוסלביה הכריזה על עצמה רפובליקה, משמר, 30 בנובמבר 1945
מלכים נלחמים על קיומם, המשקיף, 28 בדצמבר 1945
↑  פטר השני -ביוגרפיה, באתר בית קראג'ורג'ביץ' (באנגלית).
↑  2 מיליון מצטופפים בלונדון להלוויית המלך, מעריב, 15 בפברואר 1952
↑  The royal family was stripped off their property
↑  ביוגרפיה, באתר משפחת המלוכה הסרבית (אנגלית)
↑  [https://web.archive.org/web/20071113132535/http://www.royalfamily.org/press/press-det/press-3.htm Kings Try for Comeback
They say restive Balkans need royalty]
↑  64% of Serbians polled vote for Monarchy over Republic
↑  ANKETA Da li Srbija treba da bude monarhija?
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1212890809  LCCN: n2016039896  NSK: 000325675  SUDOC: 240963040  VIAF: 12147121669926390657   WorldCat (עם VIAF): 12147121669926390657
אפרים פישל בלוך

| --- | --- |

פישל בלוך בשנת 1913
 לידה:  1853 הורודנקה, אוקראינה
 פטירה:  1930 (בגיל 77 בערך) בקאו, רומניה
 פעילות בולטת:  ציר בקונגרס פוקשאן (1882) מטעם העיר פשקאן
 מקצוע:  מורה מחנך ומתרגם
 בת זוג:  פערעלה (פנינה) בלוך
אפרים פישל בלוך (ברומנית, Efraim Fischel Bloch‏; 1853–1930) היה פעיל ציוני, מאנשי "חובבי ציון" ברומניה, מחנך, מורה לעברית ומתרגם.
ביוגרפיה

אפרים פישל בלוך (בלאך) נולד בשנת 1853 בעיר הורודנקה, במחוז איוונו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה (בעבר נקרא מחוז זה סטניסלב, גליציה). בנם של מרדכי (1820–1876) ויוטא (1819–1879) בלוך.
בלוך עסק בחינוך והוראה ושימש כמורה לעברית, גרמנית ורומנית. לימד שפות בפשקאן ורומאן ולבסוף התיישב בעיר בקאו שבחבל מולדובה ברומניה, שם לימד עברית. תרגם ליידיש את פרשת בראשית בשנת 1895. כמו כן היה מתרגמה הראשון ליידיש של היצירה שמונה פרקים לרמב"ם אשר ראתה אור בשנת 1926. פעילותו הספרותית-תרגומית זכתה אותו באזכור בלקסיקון החדש לספרות יידית אשר ראה אור בשנת 1956.
לצד פעילותו הספרותית, עסק בלוך גם בפעילות ציונית מטעם "חובבי ציון" ברומניה. במסגרת פעילותו זו השתתף כציר בקונגרס פוקשאן שנערך ב-11 בינואר 1882 כנציג עירו, פשקאן (Pascani). היה זה הקונגרס הראשון של תנועת "חובבי ציון" באירופה. הקונגרס הורכב מ-51 צירים שייצגו 32 אגודות. בקונגרס נבחר הוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה, הגוף הראשון שעסק בעלייה מאורגנת וממנו יצאו המשלחות הראשונות אשר הקימו את המושבות החקלאיות ראש פינה וזיכרון יעקב.
בלוך היה נשוי לפערעלה (פנינה) בלוך ולזוג נולדו שמונה ילדים. אחד מהם הוא שמשון בלוך, חייל בגדודים העברים, מראשוני חברי ההגנה ומפקדה הראשון של קבוצת קדם.
בלוך נפטר בשנת 1930 בעיר בקאו, רומניה.
לקריאה נוספת

לעקסיקאן פון דער נייער יידישער ליטעראטור, אלוועלטלעכער יידישער קולטור-קאנגרעס, ניו יורק, 1956
משה שרף, האבוקה הודלקה ברומניה: שמואל פינלש וראשית הציונות ברומניה בצירוף חליפת-מכתבים בין תיאודור הרצל ושמואל פינלש (ערך והתקין לדפוס: ראובן אשל),ירושלים: הספרייה הציונית; אוניברסיטת תל אביב, המכון לחקר הציונות על שם חיים ויצמן, תשמ"ו 1986
פוקשאן כסמל - סיפורה הגנוז של העלייה הראשונה ותרומת יהדות רומניה לציונות. צבי בן דב, 2009, הוצאה פרטית
Congresele sioniste de la Focşani (1881-1883), Bogdan Constantin Dogaru ,Bucureşti : Hasefer 2011
הערות שוליים

↑  בלאך אפרים-פישל | JEWISH GALICIA & BUKOVINA, באתר www.jgaliciabukovina.net
↑  עלי ספר : מחקרים בביבליוגרפיה ובתולדות הספר העברי, אוניברסיטת בר -אילן, 1975, עמ' 54
↑  ז. רייזין, לעקסיקאן פון דער יידישער ליטעראטור, כרך א, ווילנע: ווילנער פארלאג פון ב. קלעצקין, 1926, עמ' 292
↑  שמנה פרקים לרמב"ם : וגם סתרי תורה וגם פסוקים מהאבן עזרא / נעתקו ללשון זארגאן ... וגם אקדמות ערקלעהרונג - ממני אפרים פישל בן מרדכי ... בלאך .. | משה בן מימון, 1138-1204 (בלאך, אפרים פישל, 1853-1930 לערך ) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  יצחק יוסף כהן, הדפוס העברי בטשרנוביץ, כרך ג, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשכ"א, ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, עמ' 355
↑  לעקסיקאן פון דער נייער יידישער ליטעראטור, כרך 1, ניו-יורק: אלוועלטלעכער יידישער קולטור-קאנגרעס, 1956, עמ' 314
↑  Istoria evreiasca a orasului Focsani, jews-focsani.com
↑  ⁨---2 דער סאנטקרענץ אין פאקשאן פיר יישום א&#34;י !|⁩ | ⁨היועץ לבית ישראל ברומניה⁩ | 25 ינואר 1882 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  צבי בן דב, פוקשאן כסמל - סיפורה הגנוז של העלייה הראשונה ותרומת יהדות רומניה לציונות, הוצאה פרטית, 2009, עמ' 45
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312619705171  GND: 1217208550  ISNI: 0000 0004 0306 5424  VIAF: 299466083   WorldCat (עם VIAF): 299466083 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ציונות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שמונה פרקים לרמב"ם בתרגום ליידיש של בלוך, שנת 1926
אליפות העולם בכדורסל 1986

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  5 ביוני 1986
 תאריך סיום:  20 ביוני 1986
 מספר משתתפות:  24
 מארחת:  ספרד ספרד
 ערים מארחות:  סרגוסה, טנריפה, מאלגה, ברצלונה, אוביידו, מדריד, פרול
 זוכה:   ארצות הברית
 השחקן המצטיין:  יוגוסלביה דראז'ן פטרוביץ'
 מלך הסלים:  יוון ניקוס גאליס  33.5 למשחק
 → 19821990 ←
 
אליפות העולם בכדורסל 1986 היה טורניר כדורסל בינלאומי שנערך בספרד בתאריכים 5–19 ביולי.
באליפות השתתפו לראשונה 24 נבחרות. שלב הבתים של האליפות נערך בארבע ערים שונות בספרד, שלב הבתים השני נערך בשתי ערים נוספות ושלב הגמר נערך במדריד. ארצות הברית זכתה באליפות לאחר שגברה במשחק הגמר על ברית המועצות ובכך גמלה לה על הפסדה בגמר אליפות העולם בכדורסל 1982.
מיקומים

| עיר | מס' מקומות |
| --- | --- |
סרגוסה: 4,300
פרול: 5,100
מאלגה: 5,000
טנריפה: 5,000
ברצלונה: 8,000
אוביידו: 6,000
מדריד: 12,000
השלב המוקדם > בית א' (סרגוסה)

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ברזיל | 9 | 5 | 4 | 1 | 478 | 419 | 59 |
|  ספרד | 9 | 5 | 4 | 1 | 488 | 395 | 93 |
|  יוון | 8 | 5 | 3 | 2 | 476 | 447 | 29 |
|  צרפת | 8 | 5 | 3 | 2 | 449 | 428 | 21 |
|  פנמה | 6 | 5 | 1 | 4 | 435 | 517 | -82 |
|  קוריאה הדרומית | 5 | 5 | 0 | 5 | 414 | 534 | -120 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ספרד | 84 – 80 | צרפת   |
|  ברזיל | 104 – 74 | קוריאה הדרומית   |
|  פנמה | 81 – 110 | יוון   |
|  קוריאה הדרומית | 73 – 120 | ספרד   |
|  צרפת | 84 – 87 | יוון   |
|  יוון | 86 – 87 | ספרד   |
|  ברזיל | 88 – 85 | פנמה   |
|  צרפת | 93 – 85 | ברזיל   |
|  קוריאה הדרומית | 103 – 111 | פנמה   |
|  יוון | 95 – 115 | ברזיל   |
|  ספרד | 125 – 70 | פנמה   |
|  קוריאה הדרומית | 84 – 101 | צרפת   |
|  פנמה | 88 – 91 | צרפת   |
|  ספרד | 72 – 86 | ברזיל   |
|  יוון | 98 – 80 | קוריאה הדרומית   |
השלב המוקדם > בית ב' (פרול)

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ברית המועצות | 10 | 5 | 5 | 0 | 565 | 369 | 196 |
|  ישראל | 8 | 5 | 3 | 2 | 435 | 444 | -9 |
|  קובה | 7 | 5 | 2 | 3 | 399 | 418 | -19 |
|  אוסטרליה | 7 | 5 | 2 | 3 | 405 | 430 | -25 |
|  אורוגוואי | 7 | 5 | 2 | 3 | 377 | 437 | -60 |
|  אנגולה | 6 | 5 | 1 | 4 | 334 | 417 | -83 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | 72 – 66 | קובה   |
|  אורוגוואי | 79 – 84 | ישראל   |
|  ברית המועצות | 89 – 51 | אנגולה   |
|  אנגולה | 75 – 95 | ישראל   |
|  ברית המועצות | 129 – 87 | קובה   |
|  ברית המועצות | 114 – 77 | ישראל   |
|  אוסטרליה | 74 – 77 | אורוגוואי   |
|  קובה | 87 – 76 | אורוגוואי   |
|  אנגולה | 74 – 69 | אוסטרליה   |
|  קובה | 81 – 53 | אנגולה   |
|  ברית המועצות | 111 – 62 | אורוגוואי   |
|  ישראל | 91 – 98 | אוסטרליה   |
|  אורוגוואי | 83 – 81 | אנגולה   |
|  ברית המועצות | 122 – 92 | אוסטרליה   |
|  ישראל | 88 – 78 | קובה   |
השלב המוקדם > בית ג' (מאלגה)

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | 10 | 5 | 5 | 0 | 446 | 348 | 98 |
|  איטליה | 9 | 5 | 4 | 1 | 423 | 366 | 57 |
|  סין | 7 | 5 | 2 | 3 | 430 | 442 | -12 |
|  פוארטו ריקו | 7 | 5 | 2 | 3 | 383 | 373 | 10 |
|  גרמניה המערבית | 7 | 5 | 2 | 3 | 382 | 397 | -15 |
|  חוף השנהב | 5 | 5 | 0 | 5 | 322 | 460 | -138 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  איטליה | 98 – 87 | סין   |
|  ארצות הברית | 99 – 63 | חוף השנהב   |
|  פוארטו ריקו | 81 – 69 | גרמניה המערבית   |
|  חוף השנהב | 70 – 88 | גרמניה המערבית   |
|  ארצות הברית | 107 – 81 | סין   |
|  ארצות הברית | 81 – 68 | גרמניה המערבית   |
|  איטליה | 78 – 55 | פוארטו ריקו   |
|  סין | 98 – 84 | פוארטו ריקו   |
|  חוף השנהב | 62 – 98 | איטליה   |
|  סין | 84 – 72 | חוף השנהב   |
|  גרמניה המערבית | 76 – 85 | איטליה   |
|  ארצות הברית | 73 – 72 | פוארטו ריקו   |
|  פוארטו ריקו | 91 – 55 | חוף השנהב   |
|  גרמניה המערבית | 81 – 80 | סין   |
|  ארצות הברית | 86 – 64 | איטליה   |
השלב המוקדם > בית ד' (טנריפה)

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  יוגוסלביה | 10 | 5 | 5 | 0 | 514 | 364 | 150 |
|  קנדה | 9 | 5 | 4 | 1 | 510 | 356 | 154 |
|  ארגנטינה | 8 | 5 | 3 | 2 | 414 | 395 | 19 |
|  הולנד | 7 | 5 | 2 | 3 | 422 | 405 | 17 |
|  ניו זילנד | 6 | 5 | 1 | 4 | 362 | 476 | -114 |
|  מלזיה | 5 | 5 | 0 | 5 | 313 | 539 | -226 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ארגנטינה | 82 – 75 | הולנד   |
|  יוגוסלביה | 118 – 81 | ניו זילנד   |
|  קנדה | 128 – 38 | מלזיה   |
|  ניו זילנד | 66 – 84 | הולנד   |
|  יוגוסלביה | 131 – 61 | מלזיה   |
|  קנדה | 96 – 82 | ארגנטינה   |
|  יוגוסלביה | 95 – 74 | הולנד   |
|  ניו זילנד | 74 – 110 | קנדה   |
|  מלזיה | 73 – 93 | ארגנטינה   |
|  יוגוסלביה | 87 – 68 | ארגנטינה   |
|  הולנד | 79 – 96 | קנדה   |
|  מלזיה | 75 – 77 | ניו זילנד   |
|  הולנד | 110 – 66 | מלזיה   |
|  יוגוסלביה | 83 – 80 | קנדה   |
|  ארגנטינה | 89 – 64 | ניו זילנד   |
שלב הגמר > משחקי דירוג 9–12

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | מקומות 9–12 | מקומות 9–12 |  |  | מקום 9 | מקום 9 |  |

|  | 18 ביולי 1986 | 18 ביולי 1986 |  |  |  |  |  |
|  |   יוון |  102 |   |  |  |  |  |
|  |   ארגנטינה |  88 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 20 ביולי 1986 | 20 ביולי 1986 |  |
|  |   |   |   |   |   יוון |  111 |  |
|  |   |   |   |   |   סין |  112 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | מקום 11 | מקום 11 |  |
|  | 18 ביולי 1986 | 18 ביולי 1986 |   |  | 19 ביולי 1986 | 19 ביולי 1986 |  |
|  |   קובה |  78 |   |  |   ארגנטינה |  81 |  |
|  |   סין |  93 |   |  |   קובה |  85 |  |
שלב הגמר > משחקי דירוג 5–8

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | מקומות 5–8 | מקומות 5–8 |  |  | מקום 5 | מקום 5 |  |

|  | 17 ביולי 1986 | 17 ביולי 1986 |  |  |  |  |  |
|  |   ספרד |  100 |   |  |  |  |  |
|  |   קנדה |  80 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 20 ביולי 1986 | 20 ביולי 1986 |  |
|  |   |   |   |   |   ספרד |  87 |  |
|  |   |   |   |   |   איטליה |  69 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | מקום 7 | מקום 7 |  |
|  | 18 ביולי 1986 | 18 ביולי 1986 |   |  | 19 ביולי 1986 | 19 ביולי 1986 |  |
|  |   ישראל |  78 |   |  |   קנדה |  84 |  |
|  |   איטליה |  100 |   |  |   ישראל |  97 |  |
שלב הגמר > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 ביולי 1986 |  ברית המועצות | 91–90ה |  יוגוסלביה | פלאסיו דה דפורטס דה לה קומונידד דה מדריד |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 ביולי 1986 |  ארצות הברית | 96–80 |  ברזיל | פלאסיו דה דפורטס דה לה קומונידד דה מדריד |
שלב הגמר > מקום 3

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 ביולי 1986 |  יוגוסלביה | 117–91 |  ברזיל | פלאסיו דה דפורטס דה לה קומונידד דה מדריד |
שלב הגמר > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 ביולי 1986 |  ברית המועצות | 85–87 |  ארצות הברית | פלאסיו דה דפורטס דה לה קומונידד דה מדריד |
|  | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: |  |
|  | ואלדמראס (17) |  | סמית' (23) |  |
פרסים

השחקן המצטיין: דראז'ן פטרוביץ' ( יוגוסלביה)
פרסים > חמישיית הטורניר

יוגוסלביה דראז'ן פטרוביץ'
ברית המועצות ארווידאס סאבוניס
ברזיל אוסקר שמידט
ארצות הברית דייוויד רובינסון
ברית המועצות ואלרי טיחוננקו
ישראל באליפות

נבחרת ישראל בכדורסל התמודדה במוקדמות האליפות מול נבחרות אנגליה, שווייץ וצ'כוסלובקיה. כדי להעפיל לאליפות היה עליה לסיים את הבית במקום הראשון. ישראל עמדה במשימה, סיימה את המוקדמות עם מאזן של חמישה ניצחונות והפסד בודד והעפילה לאליפות. המשחק המכריע, מול צ'כוסלובקיה בהיכל הספורט יד אליהו, הגיע לשניות האחרונות במצב של שוויון, והוכרע בסל ניצחון של מיקי ברקוביץ'.
באליפות עצמה הוגרלה ישראל לבית ב' יחד עם ברית המועצות, קובה, אוסטרליה, אורוגוואי ואנגולה. ישראל סיימה את הבית במקום השני ועלתה לשלב חצי הגמר עם שלושה ניצחונות: על אורוגוואי, קובה ואנגולה; ושני הפסדים: לברית המועצות ולאוסטרליה. בשלב חצי הגמר ישראל הפסידה לברזיל ולספרד אך גברה על יוון ועברה למשחקי הדירוג למקומות 5–8. בשלב זה הפסידה ישראל לאיטליה אך גברה על קנדה וסיימה את האליפות במקום השביעי עם מאזן כולל של 5 ניצחונות ו-5 הפסדים.
סגל הנבחרת באליפות: האווי לאסוף, מוטי דניאל, עדי גורדון, ניר רכליס, ארי רוזנברג, מיקי ברקוביץ', חן ליפין, דורון שפע, דורון ג'מצ'י, לבאן מרסר, תומר שטיינהאוור, עופר יעקובי. המאמן היה צביקה שרף.
נכון ל-2023, אליפות זו הייתה אליפות העולם האחרונה בה השתתפה ישראל.
אלפרדו אינסלברג

| --- | --- |

 לידה:  אוקטובר 1936 אתונה, ממלכת יוון 
 פטירה:  30 בדצמבר 2019 (בגיל 83) רעננה, ישראל 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב 
 מקום קבורה:  רעננה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין 
 מנחה לדוקטורט:  Ray Gartner Langebartel 
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  אוניברסיטת תל אביב 
 תלמידי דוקטורט:  מוטי רייף, John Scott Eickemeyer, Avijit Chatterjee 
 מספר צאצאים:  5 
 
אלפרדו אינסלברג (22 באוקטובר 1936 – 30 בדצמבר 2019) היה מתמטיקאי ומדען מחשב אמריקאי-ישראלי, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטאות אחדות, בהן אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ואוניברסיטת תל אביב. נודע בעבודתו על קואורדינטות מקבילות (Parallel coordinates) לוויזואליזציה רב-ממדית.
קורות חיים

אלפרדו אינסלברג נולד באתונה, בירת יוון, בן לוולנטין ולואיזה אינסלברג. אביו עסק ביבוא ויצוא ונמנה עם מארגני ההעפלה באונייה אגיוס ניקולאוס. אמו נפטרה כשהיה בן 7. במהלך הכיבוש הגרמני של יוון הסתתר עם אחיו הבכור בעיקר בפיראוס, וצויד בתעודת זהות מזויפת שהציגה אותו כנוצרי.
למד במכללת Whittingehame בברייטון שבאנגליה. המשיך ללמוד באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, שבה קיבל תואר ראשון בהנדסה אווירונאוטית. בשנת 1953 נמנה עם מקימי אגודת הרקטות באוניברסיטה. בשנים 1959–1965 היה עוזר מחקר במעבדה למחשוב ביולוגי של אוניברסיטה זו, ובשנת 1965 קיבל תואר דוקטור למתמטיקה שימושית ופיזיקה, על עבודה שכותרתה "On Classification and Superposition Principles for Nonlinear Operators", בהנחייתם של ריי לנגברטל והיינץ פון פרסטר (אנ').
בשנים 1966–1994 נמנה עם סגל המחקר במרכזים המדעיים של IBM בלוס אנג'לס, בפאלו אלטו וביורקטאון הייטס, שם פיתח מודל מתמטי של האוזן האנושית ואלגוריתמים למניעת התנגשות בפיקוח טיסה. משנת 1969 נמנה עם הסגל האקדמי של המחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בשנים 1971–1973 היה מרצה בכיר במחלקה למתמטיקה שימושית של הטכניון. בשנים 1977–1983 היה פרופסור חבר במחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ב-1987 מונה לפרופסור באוניברסיטת דרום קליפורניה. ב-1995 הצטרף לסגל האקדמי של המחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב.  ב-1996 נבחר לעמית בכיר של המרכז למחשוב-על סן דייגו (אנ').
בשנת 2009 יצא לאור בהוצאת שפרינגר ספרו " Parallel Coordinates: Visual Multidimensional Geometry".
היה נשוי ואב לחמישה ילדים. בשנותיו האחרונות התגורר ברעננה והיה חבר ברשימתו של סגן ראש העירייה ניר קריסטל למועצת העיר. נפטר ב-30 בדצמבר 2019, והובא לקבורה בבית הקברות כפר נחמן ברעננה.
הערות שוליים

↑  Alfred Inselberg, Parallel Coordinates – How it happened
↑  Alfred Inselberg and Richard S. Chadwick, Mathematical Model of the Cochlea. I: Formulation and Solution, SIAM Journal on Applied Mathematics, Vol. 30, No. 1, Jan., 1976, in JSTOR
↑  Alfred Inselberg, Parallel Coordinates: Visual Multidimensional Geometry, Research Gate
↑  דניאל סלגניק, "אדם מיוחד במינו": המתמטיקאי הרענני האהוב, אלפרדו אינסלברג, הלך לעולמו, באתר צומת השרון, ‏31 בדצמבר 2019
↑  פוסט של ניר קריסטל בפייסבוק, 31 בדצמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007433566805171  dblp: i/AlfredInselberg  ISNI: 0000 0003 7156 894X  LCCN: no2009170409  MGP: 952  NKC: vut2010602074  SUDOC: 164941886  VIAF: 157608001   WorldCat (עם VIAF): 157608001
אלפרד שרמק

אין תמונה חופשית
אלפרד שרמק (10 ביולי 1917 - 10 בדצמבר 2008) היה כירורג, אורולוג, מנתח כלי דם, פרופסור לכירורגיה בבית הספר לרפואה של הטכניון, מנהל מחלקה כירורגית ב' וכירורגית כלי דם בבית החולים רמב"ם, מנהל האגף הכירורגי בבית החולים רמב"ם, מראשוני העוסקים בתחום כירורגיית כלי דם בישראל.