אדוורול
היסטוריה > קונסטנטין מילה והמגמה הסוציאליסטית

בסביבות שנת 1893 כתבו בעיתון כמה מפעיליה המובילים של "המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הרומנית של הפועלים", כמו קונסטנטין מילה והאחים אנטון ויואן בקלבאשה. מילה נודע כחדשן בתחום התקשורת וכונה "אבי העיתונאות הרומנית המודרנית", כפי שנכתב לימים על מצבתו בבית הקברות בלו. לאנטון בקלבאשה זוקפים בשנת 1893 את פרסום הראיון הראשון בהיסטוריה של העיתונים ברומניה. באמצעות מילה, בלדימן ובקלבאשה תרם "אדוורול" לליכוד כוחות השמאל ברומניה במאבק למען זכות בחירה אוניברסלית. אולם העיתון נאלץ להרפות מכך בגלל פרשת מעילה שבה היה מעורב אחד מעורכיו, קונסטנטין דוברסקו-ארג'ש, שהואשם כי השתמש לצרכיו האישיים בכספים שניהל מתוקף תפקידו.
ב-5 בינואר 1895 נודע כי "אדוורול" נקנה על ידי קונסנטין מילה, אך, אף על פי שהמוטו של וסילה אלכסנדרי הוסר מעמוד השער, השפיע אלכסנדרו בלדימן הפנסיונר עד יום מותו כעבור שלוש שנים, על המדיניות העצמאית של העיתון.
רבים מפעילי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית קיבלו במורת רוח את בשורת קניית העיתון על ידי מילה, מפני שחששו מתחרות עם הביטאונים הרשמיים של מפלגתם - "מונקה" ("Munca" - "העמל") ו, אחרי 1894 "לומיה נואה" (Lumea Nouă - העולם החדש).
בשלהי 1893 הופיעו ב"אדוורול" מאמרים מאת מחבר אלמוני ("הצופה ההיפוכונדרי"),, כנראה קונסטנטין סטרה, מייסד זרם ה"פופורניזם", שלעגו על התוכן האליטיסטי של "מונקה".
בסופו של דבר מילה גורש מן המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של הפועלים בטענה שבגד בסוציאליזם. אנטון בקלבאשה, שקינא בבחירתו של מילה כיורשו של בלדימן, עזב את העיתון והפך לאחד ממבקריו הקולניים ביותר. לעומת זאת בקלבאשה אחר, קונסטנטין בקלבאשה, נשאר והפך, תחת חסותו של קונסטנטין מילה, לעורך הראשי. הוא נודע במיוחד בבקורתו על הקולוניאליזם העולמי, וכתב ברוח זו מאמרי ההזדהות עם המהפכה בפיליפינים.
שלוש שנים אחרי מותו של בלדימן, כך הגדיר מילה במאמר מערכת את "האני מאמין" של העיתון:
במאבק בין עניים לעשירים, בין הקטנים לגדולים, בין מדוכאים למדכאים, "אדוואול" היה בצד הראשונים וימשיך כך גם בעתיד... קרול הראשון ניכס לעצמו זכויות, שאותן החוקה אינה מעניקה לו, הפך למלך אבסולוטי, העמיד עצמו מעל לממשלה, לפרלמנט, לחוקים, וכיום, בארץ הרומנית לא קיימים אלא שני כוחות בלבד:הוא והעם. ובכן, נילחם, כמו בעבר, לצמצום סמכויות הכתר
בשנת 1904 הוקמה החברה "אדוורול בע"מ" שנועדה להבטיח את שליטת המערכת על זכויותיה המסחריות. בשנת 1898, אחרי שמילה השקיע את רווחי העיתון בנדל"ן, עזב "אדוורול" את הסביבה הצפופה שבו שכן אל בניין חדש שתוכנן בקפידה עבורו ברחוב סרינדאר (Strada Sărindar), הנושא בימינו את שמו של קונסטנטין מילה, והנמצא בין קאליה ויקטוריאי לגן צ'ישמיג'יו. הבניין המרשים, שקיבל השראה מבניין "לה פיגארו" הפריזאי, היה הראשון מסוגו בתולדות התקשורת המודפסת ברומניה ואחסן לא רק את המערכת, אלא גם את בית הדפוס, את מחסני הנייר, משרדי ההפצה, חדר הדואר, וגם ספרייה, מספר ארכיונים, תחנת טלפון, וקפלה אורתדוקוסית רומנית. פנים הבניין קושט לפי הוראותיו של מילה, בצורה מפוארת, וכוסה גם בפוסטרים שצוירו על ידי אמנים ידועים בעולם כמו טולוז-לוטרק ומוכה ועל ידי האמן המקומי ניקולאיה ורמונט שאייר לפעמים את העיתון.
בסביבות 1900 קנה מילה חלקת אדמה סמוכה עם בניין בית החרושת "סן פרר" לשעבר, ואיחד את שני הבניינים מאחורי חזית אחת. בבניין הנוסף הוא מיקם את מכונת הלינוטייפ הראשונה שרכש.
תחת הנהגתו של מילה הפך "אדוורול" לעיתון הנפוץ ברומניה. לכך תרמה גישתו הפתוחה של מילה כלפי שיטות הדפוס החדישות. מכונות דפוס מסוג מתקדם נקנו כבר בשנת 1895 ותפוצת העיתון קפצה מ-10,000 עותקים בשנת 1894 ל-12,000 ב-1895 ול-30,000 ב-1907. במאמר בשנת 1898 השווה מילה את עיתונו ל"אנציקלופדיה יומית" או ל"קולנוע" שווה לכל נפש, במחיר של 5 באן (פרוטות) לגיליון בלבד.
מתוך שאיפה להתחרות עם העיתון הימני "אוניברסול" ("היקום" - Universul) של לויג'י קזאווילאן, הקים מילה בשנת 1895 עיתון בוקר בשם Adevărul de dimineaţă ("אדוורול של הבוקר").בשנת 1904 החליף אותו ביומון בוקר שנקרא "דימיניאצה" (Dimineața כלומר "הבוקר") שהפך לעיתון עצמאי עם מערכת נפרדת, החל מדצמבר אותה שנה. בשנת 1912 היה "דימיניאצה" לעיתון הראשון בצבעים ברומניה. אחרי שנת 1905 שני העיתונים - "אדוורול" ו"דימיניאצה" הבטיחו לעצמם רווחים קבועים על ידי השכרת שטחי פרסום לסוכנות הפרסום של קרול שולדר.