stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרמן הות
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

הות נולד בעיירה נוירופין שבברנדנבורג, הקיסרות הגרמנית. בשנת 1903 התגייס הות לצבא הגרמני, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-72 (תורינגיה ה-4). עם תחילת מלחמת העולם הראשונה הוא קודם לדרגת האופטמן, והוא שירת במטה הארמייה השמינית, ומאוחר יותר במטה הארמייה העשירית. לאחר מכן הוא שירת במטה שירות האוויר הגרמני, ובסוף המלחמה שירת במטה הדיוויזיה ה-30. על פעולותיו בקרבות הוא עוטר בצלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה שירת הות ברייכסווהר עד שנת 1935, אז קודם לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-18.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה קודם הות לדרגת גנרל לויטננט, ופיקד על הקורפוס הממונע ה-15 במהלך כיבוש פולין. עקב הצלחתו הרבה במהלך המערכה על צרפת קודם ב-19 ביולי 1940 לדרגת גנרל חיל השריון. במהלך מבצע ברברוסה בשנת 1941 פיקד על קבוצת הפאנצר השלישית, וכבש את מינסק וויטבסק. באוקטובר אותה שנה, עבר הות לפקד על הארמייה ה-17 הגרמנית באוקראינה במהלך קרב חרקוב השני, עד אשר כוחותיו הוסגו לאחור לאחר מתקפת הצבא האדום בשנת 1942.
ביוני 1942 עבר לפקד על ארמיית הפאנצר הרביעית, פיקד עליה במהלך המתקפה הגרמנית בדרום רוסיה, והגיע עימה עד נהר הדון. בנובמבר 1942 קיבלו כוחותיו של הות תפקיד מרכזי במהלך מבצע סופת חורף – מתקפת הנגד הגרמנית והניסיון הכושל להציל את הארמייה השישית, אשר כותרה על ידי כוחות הצבא האדום בקרב סטלינגרד. ביולי 1943 פיקד הות על ארמיית הפאנצר הרביעית בקרב קורסק. תחילה, הצליחו כוחותיו לחתור לעומק קווי הצבא האדום, אך התקדמותה האיטית של הארמייה התשיעית, אבדות רבות לכוחותיו וכן פלישת בעלות הברית לסיציליה גרמו לביטול המבצע.
לאחר קרב קורסק פתח הצבא האדום בסדרת התקפות מוצלחות, במהלכן הצליחו לדחוק את הכוחות הגרמניים מחוץ למזרח אוקראינה. למרות עברו המפואר, הואשם הות על ידי היטלר באחריות לחלק מההפסדים, ולכן הוחלט להדיחו משירות פעיל, עד שהוחזר בנובמבר אותה שנה לשירות מילואים. באפריל 1945 הוטל עליו לפקד על הגנת הרי הרץ, תפקיד שמילא עד סוף המלחמה.
הות הכריז בפומבי: "חיסול אותם יהודים התומכים בבולשביזם ובארגונו למטרות רצח, ארגון הפרטיזנים, הוא אמצעי להגנה עצמית."
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה נשפט הות על ידי בית משפט צבאי של בעלות הברית, וב-27 באוקטובר 1948 נדון במשפטי נירנברג ל-15 שנים בכלא בעוון ביצוע פשעי מלחמה. לאחר שחרורו מהכלא בשנת 1954 הוא עסק בכתיבת זיכרונות, עד שנפטר ונקבר בעיר גוסלאר.
וייקם

| --- | --- |
סירות ומסעדות על אגם ומבנד
סירות ומסעדות על אגם ומבנד
 מדינה:  הודו הודו
 מדינה:  קרלה
 מחוז:  קוטיים
 נפה:  וייקם
 שטח:  8.73 קמ"ר
 גובה:  2.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  23,234 (2011)
  ‑ צפיפות:  2,700 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  9°46′00″N 76°24′00″E﻿ / ﻿9.7666666666667°N 76.4°E﻿ / 9.7666666666667; 76.4 
 אזור זמן:  UTC+5:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיוייקם(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיוייקם(למפת קרלה רגילה) טריוונדרום קוצ'יוייקם(למפת קרלה מוגדלת) טריוונדרום קוצ'יוייקם  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וייקם (במלאיאלם: വൈക്കം; באנגלית: Vaikom או Vaikam) היא העיר הראשית של נפת וייקם בצפון המערב של מחוז קוטיים במדינת קרלה בהודו. הגבול המערבי של העיר הוא אגם ומבנד, וחוצים אותה יובלים של נהר מובטופולה.
בלב העיר נמצא פסל לאל שיווה, שמדי חודש נובמבר נערכות בו חגיגות מיוחדות. העיר ידועה בשל אירועי וייקם סאטיאגרהא, מחאה למען זכויות בני הקאסטות הנמוכות ללכת בשבילים ליד המקדש.
היסטוריה

וייקם הייתה חלק מהממלכה העתיקה ונמלה נדו. בשנת 1742 היא צורפה למדינתו של המהרג'ה של טרוונקור.
וייקם היא האתר של "וייקם סטיאגרהא", מחאה למען שווין בין בני כל הקאסטות בהודו. המחאה, שגם מוהנדס גנדי היה מעורב בה, זכתה להצלחה חלקית, ובני הקאסטות הנמוכות קיבלו גישה לחלק מהדרכים שלפני־כן היה אסור להם ללכת בהם.
כלכלה

הכלכלה המסורתית של וייקם מבוססת על גידול קוקוס ואורז וכן על דיג. בעת החדש הוקמו באזור גם תעשיות אגוז מוסקט, פלפל שחור, לטקס, תיירות ותכנה.
אוכלוסייה

לפי המרשם של שנת 2011, בווייקם גרו 23,234 אנשים, מהם 11,304 גברים ו־11,930 נשים. רמת האוריינות היא 96.84%; 98.3% מהגברים ו־95.47% מהנשים יודעים קרוא וכתוב.
אנשים ידועים

וייקם היא מקום הולדתם של הסופרים וייקם מוחמד בשיר ונ' מונהן, ושל המוזיקאית וייקם ויג'יאלקשמי.
הערות שוליים

↑  "Vaikom, General Information". Kerala. Government of Kerala. נבדק ב-2013-06-16.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007469594305171  LCCN: no00014673  VIAF: 157375900   WorldCat (עם VIAF): 157375900 
תיבת דואר בווייקם
אנדרטה לזכר וייקם סאטיאגרהא
ואזה

ערך זה עוסק בקומונה בצרפת. אם התכוונתם לאגרטל, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  פיי דה לה לואר פיי דה לה לואר
 מחוז:  סארת
 ראש העיר:  ז'אן פייר בוסטוליה
 שטח:  16.91 קמ"ר
 גובה:  57 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בקומונה:  1,330 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  59 נפש לקמ"ר (2006)
 קואורדינטות:  47°48′41″N 0°06′16″E﻿ / ﻿47.81139°N 0.10444°E﻿ / 47.81139; 0.10444
 אזור זמן:  UTC+1
 http://mairie.oize72.free.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי ואזה(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי ואזה(למפת פיי דה לה לואר רגילה) נאנט אנז'ה לאוואל לה מאן לה רוש סור-יון  ברטאן נורמנדי סאנטר- עמק הלואר  אקיטן החדשה מפרץ ביסקאיה ואזה(למפת פיי דה לה לואר מוגדלת) נאנט אנז'ה לאוואל לה מאן לה רוש סור-יון  ברטאן נורמנדי סאנטר- עמק הלואר  אקיטן החדשה מפרץ ביסקאיה ואזה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
וָאזֶה (בצרפתית: Oizé, הגייה: /wa'ze/) היא קומונה במחוז סארט בחבל פיי דה לה לואר בצפון-מערב צרפת. הקומונה ממוקמת כ-25 ק"מ מדרום לה מאן ו-20 ק"מ צפון-מזרחית לקומונה לה פלש (La Flèche). העיר נמצאת ליד נהר קאסו (Casseau).
בעיר זו נולד מרן מרסן.
מקומת קדושים בקומונה

כנסייה מן המאה ה-12.
ציור קיר של מרטין מטור בירושלים החדשה.
שער מסוף התקופה הרומנסקית.
השערת קתה

השערת קֶתֶה היא השערה מפורסמת בתורת החוגים העוסקת באידיאלים ניליים. את ההשערה העלה המתמטיקאי האוסטרי גוטפריד קתה (Gottfried Köthe‏; 1989-1905) ב-1930; אף על פי שהיא פתורה בכמה מקרים חשובים, ההשערה עדיין פתוחה באופן כללי.
השערת קתה

השערת קתה שואלת האם בכל חוג (אסוציאטיבי):
האידיאל הדו-צדדי הנוצר על ידי אידיאל שמאלי נילי, הוא בעצמו נילי.
השערה זו שקולה לכל אחת מההשערות הבאות:
הסכום של שני אידיאלים שמאליים ניליים הוא נילי.
אם בחוג אין אידיאל נילי (דו-צדדי), אז אין בו אידיאל נילי חד-צדדי.
לכל חוג  R מתקיים  N(R)={\overline {N}}(R), כאשר  N(R) הוא סכום האידיאלים הניליים (=הרדיקל הנילי העליון) ו- {\overline {N}}(R) הוא סכום האידיאלים השמאליים הניליים (=רדיקל קתה).
לכל חוג נילי, גם חוג המטריצות  \operatorname {M} _{2}(R) נילי.
לכל חוג נילי  R, חוג הפולינומים  R[x] קוואזי-הפיך (כלומר שווה לרדיקל ג'ייקובסון של עצמו; ידוע שחוג הפולינומים של חוג נילי שווה לרדיקל בראון-מק'קוי של עצמו).
אם  \operatorname {J} (R[x])=0 אז  {\overline {N}}(R)=0.
אם  R חוג נילי אז  R[x] איננו פרימיטיבי.
השקילות לניסוח האחרון נובעת ממשפט של Smoktunowicz, לפיו אידיאלים פרימיטיביים בחוגי פולינומים מעל חוגים ניליים הם הומוגניים. עם זאת, יצוין כי קיים חוג  R השווה לרדיקל ג'ייקובסון של עצמו, אך חוג הפולינומים מעליו פרימיטיבי.
בדיאגרמה משמאל, השערת קתה (בגרסה "אם  R נילי אז חוג הפולינומים מעליו נילי"), עם תוצאות קרובות. הרדיקלים המופיעים בדיאגרמה הם הרדיקל של ג'ייקובסון, רדיקל Behrnes השווה לחיתוך הגרעינים של הומומורפיזמים לחוגים עם אידמפוטנט, ורדיקל בראון-מקוי. החץ בירוק: השערת קתה. החצים המרוסקים מתארים גרירות טריוויאליות. החצים בכחול, משפטים (מלמעלה למטה: תוצאות של עמיצור, של Beidar-Fong-Puczylowsi 2001 ושל סמוקטונוביץ' 1999). החצים באדום: גרירות שאינן נכונות (הבניה של חוג נילי שחוג הפולינומים מעליו אינו נילי היא של סמוקטונוביץ' 2000).
הגרסה הלא-אסוציאטיבית של השערת קתה אינה נכונה: באלגברה הלא-אסוציאטיבית הנוצרת על ידי שני איברים  x,y תחת היחסים:  xy=y,yx=x,x^{2}=y^{2}=0, האיברים  x ו- y יוצרים אידיאלים שמאליים ניליים, אך סכומם אינו נילי.
מקרים שבהם ההשערה מתקיימת

השערת קתה מתקיימת בחוג  R אם לכל אידיאל נילי שמאלי  L, האידיאל הדו-צדדי  L+LR הוא נילי. השערת קתה מתקיימת בחוגים מהמהחלקות הבאות:
בחוגים נתריים (לפי משפט הופקינס-לויצקי: בחוג נתרי, כל אידיאל חד-צדדי נילי הוא נילפוטנטי).
בכל חוג עם זהויות  {\overline {N}}(R)=\operatorname {Nil} _{*}(R) (בחוג עם זהויות הנוצר סופית מעל חוג קומוטטיבי נתרי, אפילו  \operatorname {Jac} (R)=\operatorname {Nil} _{*}(R), משפט Razmyslov-Kemer-Braun).
בחוגים שבהם רדיקל ג'ייקובסון נילי (משום שכל אידיאל שמאלי נילי מוכל ברדיקל ג'ייקובסון). תכונה זו מתקיימת במקרים הבאים (שאת כולם הוכיח עמיצור):
באלגברה אלגברית מעל שדה;
באלגברה  R שממדה מעל  F קטן ממש מהעוצמה של  F;
בחוג  R[x] אם  R היא אלגברה מעל שדה שאינו בן-מניה (בהקשר זה מעל כל שדה בן-בניה, יש אלגברה נילית  R כך ש- \operatorname {J} (R[x])=R[x] אינו נילי; סמוקטונוביץ', 2000).
באלגברה מונומיאלית נוצרת סופית (משום שרדיקל ג'ייקובסון הוא נילפוטנטי מקומית, Beidar and Fong, 1998).
לפי משפט של עמיצור, רדיקל ג'ייקובסון של כל חוג  R[x] הוא מהצורה  I[x] כאשר  I אידיאל נילי. מכאן שאם  R הוא חוג שאין בו אידיאלים ניליים, אז  \operatorname {J} (R[x])=0.
הערות שוליים

↑  McConnel and Robson, 13.2.6
תכונות של חוג R ושל חוג הפולינומים מעליו (ראו הסבר בגוף הטקסט).
וורן אוסטין

וורן רובינסון אוסטין (באנגלית: Warren Robinson Austin;‏ 12 בנובמבר 1877 - 25 בדצמבר 1962) היה פוליטיקאי ומדינאי אמריקאי. בין היתר היה סנאטור מטעם ורמונט ושגריר ארצות הברית באו"ם.
אוסטין נולד בהייגייט סנטר (Highgate Center) שבמחוז פרנקלין, ורמונט. הוא למד בבתי ספר ציבוריים ולאחר מכן באוניברסיטת ורמונט, בה למדו כמה ממושלי המדינה. את לימודיו באוניברסיטה הוא סיים ב-1899. לאחר מכן למד משפטים והחל לעבוד בתחום ב-1902.
בשנת 1904 הוא מונה להיות פרקליט המדינה של מחוז פרנקלין, משרה בה החזיק שנתיים.
בשנותיו הראשונות בפוליטיקה, הוא כיהן במספר תפקידים, בהם: יושב ראש ועידת המדינה הרפובליקנית של ורמונט (Vermont Republican State Convention) ב-1908, ראש עיריית סנט אולבנס (St. Albans) שבוורמונט ב-1909, ומספר תפקידים נוספים.
מעמדו ההולך ומתחזק גרם למינויו לתפקיד "נאמן" (trustee) של אוניברסיטת ורמונט ב-1914, תפקיד בו החזיק עד שנת 1941.
הוא גם שימש פרקליט מיוחד למדינת ורמונט בוויכוח על הגבול המדויק בינה לבין שכנתה, ניו המפשייר, בין 1925 ו-1937.
הוא נבחר לסנאט האמריקני ב-31 במרץ 1931, בבחירות מיוחדות מהירות שנערכו לאחר מותו של הסנאטור הקודם מטעם ורמונט, פרנק ל. גרין. הוא החליף את מקומו בסנאט יום לאחר מכן. בשתי הבחירות הבאות לתפקיד זה (ב-1934 ו-1940) הוא נבחר שוב. ב-2 באוגוסט 1946, לקראת סיום תקופת הקדנציה שלו, הוא התפטר מהתפקיד, כדי שיוכל להתמנות לתפקיד שגריר ארצות הברית באו"ם. במשרה זו כיהן עד 25 בינואר 1953, כשפרש.
הוא העלה הצעה ב-17 במרץ 1948 במועצת הביטחון, להקפיא את תוכנית החלוקה של האו"ם ולכונן בארץ ישראל משטר נאמנות של האו"ם כדי לקיים את השלום ולא לכפות חלוקה על הערבים.
הוא היה חבר במספר רב של ארגונים ואגודות, מקצועיים ואחרים, ביניהם הבונים החופשיים, רוטרי ואחרים. הוא היה נוצרי בדתו, והשתייך לכנסייה הקונגרגציונלית. הוא קיבל תואר דוקטור (LL.D) ממכללת בייטס (Bates College) ב-1947. זכרו של אוסטין מונצח בלוח שיש בבית הממשל של ורמונט.
השערת ליטלווד

במתמטיקה, השערת ליטלווד היא השערה הנקראת על שם המתמטיקאי האנגלי ג'ון אדנזור ליטלווד אשר שיער אותה בשנת 1930. ההשערה עוסקת בקירובים דיופנטים של מספרים, ומנוסחת כך: לכל שני מספרים ממשים α ו-β מתקיים:
כאשר  \Vert \,\Vert  מסמל את המרחק מהמספר השלם הקרוב ביותר.
הגדרה שקולה

בהינתן זוג מספרים ממשים α ו-β, נסתכל על הנקודה (α,β) ועל הסדרה הבאה:
לכל נקודה כזו נסתכל על הנקודת הסריג, על ידי מכפלת המרחק הקו הקרוב ביותר עם ערך שלם בקואורדינטת ה-x במרחק מהקו הקרוב ביותר עם ערך שלם בקואורדינטת ה-y. המרחק הזה לא יהיה גדול מ-1/4. ההשערה אומרת כי קיימת תת-סדרה שמתכנסת בקצב של (o(1/n.
תוצאות

על ידי שימוש בשיטות ארגודיות, הצליחו המתמטיקאים אילון לינדנשטראוס, מנפרד אינסידלר ואנטול קאטוק, להוכיח שלכמעט כל α,β ההשערה נכונה. למעשה הם אף הראו שמימד האוסדורף של כל הזוגות שאינם מקיימים את התוצאה הוא 0.
ראו גם

קירוב דיופנטי
הערות שוליים

↑  Manfred Einsiedler, Thomas Ward, Ergodic Theory
with a view towards Number Theory, Springer, 2010
הרצאות פיינמן על פיזיקה

שלושת כרכי הספר במהדורה "הסופית והמורחבת", הדפסה שנייה, משנת 2005. המארז כולל גם את "הטיפים של פיינמן על פיזיקה".
עטיפת חלקים 1 ו-2 מתוך הוצאת תקליטור השמע של ההרצאות המקוריות
הרצאות פיינמן על פיזיקה (באנגלית: The Feynman Lectures on Physics) הן מבוא לפיזיקה מודרנית מאת ריצ'רד פיינמן, רוברט לייטון ומתיו סנדס. זוהי יצירתו הטכנית הנגישה ביותר של פיינמן, ובה הרצאות על מתמטיקה, על חשמל ומגנטיות, על מכניקה ניוטונית, על מכניקת הקוונטים וכן על היחס בין פיזיקה למדעים אחרים. ההרצאות ראו אור בשלושה כרכים, שנאספו מחומר של קורס מבוא בן שנתיים שהעביר פיינמן בתחילת שנות השישים במכון הטכנולוגי של קליפורניה. בהמשך נאספו שישה פרקים נגישים במיוחד לספר שנקרא "שישה קטעים קלים: יסודות הפיזיקה מוסברים בידי גדול המורים" (Six Easy Pieces), ושישה פרקים נוספים לספר "שישה קטעים לא כל כך קלים: היחסות של איינשטיין, סימטריה ומרחב-זמן" (Six Not So Easy Pieces).
הכרך הראשון עוסק במכניקה, בקרינה ובחום. השני בעיקר בחשמל ומגנטיות ובחומר. השלישי, על מכניקת הקוונטים, מראה לדוגמה כיצד ניסוי שני הסדקים מכיל את כל המאפיינים היסודיים של מכניקת הקוונטים.
סדרת הספרים לא תורגמה לעברית, אך למרות זאת נמצאת לעיתים בשימוש על ידי תלמידי תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטאות בישראל המבקשים העשרה נוספת מעבר לספרי הלימוד המקובלים.
ואדים גוסטוב

ואדים אנטולייביץ' גוסטוב (ברוסית: Вадим Анатольевич Густов; נולד ב-26 בדצמבר 1948) הוא פוליטיקאי רוסי שכיהן כסגן ראש ממשלת רוסיה בשנים 1998–1999, ושימש כמושל מחוז לנינגרד בשנים 1991–1993 ו-1996–1998.
ראשית חייו וחינוך

גוסטוב נולד בשנת 1948 בעיר קלינינו שבמחוז ולדימיר. הוא התחנך בשוודיה.
קריירה

גוסטוב היה ראש מחוז לנינגרד עד אוקטובר 1993. בשנת 1994 שימש כיו"ר הוועדה לענייני חבר המדינות של מועצת הפדרציה. הוא נבחר כמושל מחוז לנינגרד בספטמבר 1996, כשהוא גורף 53% מהקולות. הוא היה מועמד עצמאי אך נתמך על ידי המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית. הוא החליף את אלכסנדר בליאקוב בתפקיד הנ"ל.
גוסטוב שימש כמושל עד מינויו לסגן ראש הממשלה ב-18 בספטמבר 1998. הוא הוחלף על ידי ואלרי סרדיוקוב כמושל מחוז לנינגרד.
גוסטוב, פוליטיקאי עצמאי, היה אחד משני סגני ראש הממשלה בקבינט של יבגני פרימקוב והוא היה ממונה על עניינים אזוריים ועל היחסים עם הרפובליקות הסובייטיות לשעבר. כהונתו של גוסטוב נמשכה עד 27 באפריל 1999 אז פוטר מתפקידו על ידי נשיא רוסיה, בוריס ילצין. את גוסטוב החליף סרגיי סטפאשין בתפקיד.
בבחירות 1999 ו-2003 התמודד גוסטוב לראשות ממשלת מחוז לנינגרד, אך הוא הפסיד בשתי מערכות הבחירות. בינואר 2002 הפך לסנטור במועצת הפדרציה, כשהוא מייצג את מחוז ולדימיר. הוא היה שוב יו"ר הוועדה לענייני חבר המדינות של המועצה בתקופה זו.
בשנת 2013 נבחר כחבר באספה המחוקקת של מחוז לנינגרד, מטעם רוסיה המאוחדת. כיהן זמן קצר כסגן יושב ראש האספה המחוקקת של המחוז.
קריירה > השקפותיו

גוסטוב היה דמות מתנגדת לילצין בשנות התשעים ואף שהוא נתמך על ידם בשנות התשעים, הוא לא היה קומוניסט ולא תמך ברעיון הכלכלה המתוכננת.
ואדי פיראן

ואדי פיראן על רקע הר סרבל; תחריט מתוך ארץ ישראל הציורית (1881) על פי אקוורל של ג'ון דאגלס וודוורד
נווה מדבר בוואדי פיראן (צולם ב-1968)
דייק בוואדי פיראן
מרפאה של משרד הבריאות הישראלי לתושבים הבדואים בוואדי פיראן - מרחב שלמה, 1969
ואדי פֵירָאן (בערבית: وادي فيران) הוא נחל מרכזי בדרום-מערב חצי האי סיני שבמצרים. הנחל מנקז את אזור ההר הגבוה שבדרום סיני וערוצו פונה מערבה עד לשפכו במפרץ סואץ בסמוך לראס שרתיב (כ-20 קילומטר דרומית לאבו רודס).
הנחל הוא נחל אכזב, אך מצויות בו נביעות מים. ריכוז גדול של נביעות נמצא בנווה פיראן, נווה המדבר הגדול בסיני.
הדרך העוברת בנחל הייתה במשך רוב ההיסטוריה הדרך המרכזית לאתרים שנחשבו על ידי רבים כהר סיני המקראי. בתחילה – ג'בל סרבל, שפסגתו מתנשאת לגובה 1,200 מטר מעל ערוץ הנחל, ולאחר מכן – ג'בל מוסא הנמצא במרכז גוש ההר הגבוה, בגובה 2,285 מטרים. לא רחוק ממנו נמצא מנזר סנטה קתרינה.
אגן הנחל

גבולות אגן נחל פיראן הם: בצפון: הגבול אינו ברור. קיים מעבר הדרגתי לאזור "הרי המכרות" שמכוסים באבן חול (בניגוד להרכב המאגמתי של אגן ואדי פיראן). ניתן לראות בוואדי סֶאח את קו הגבול הצפוני. במזרח: הרמות השטוחות של קו פרשת המים המחלק את אזור ההר הגבוה, הנקראות עִלוּ אל-עַגְ'רַמִיה (מישורי היפרוקים). בדרום: ההתרוממות של הרי דרום סיני שנמצאת מדרום לוואדי סֻלאף. במערב: קו ההעתק שמפריד בין ההר הגבוה ומפרץ סואץ.
מזרח ומרכז אגן הנחל בנויים מגרניט אפור ובולטים בו דייקים חיוביים שחורים. במרכז האגן מצוי גם גוש גדול של גרניט אדום. (אזור ביר אִקְנֵה). במזרח ובדרום אגן הנחל קיימת רצועה רחבה של סלעים מותמרים. הכיוון העיקרי של רוב נחלי המשנה העיקריים הוא מערב-דרום-מערב. נחלים אלו הם רחבים ברובם, קרקעיתם שטוחה, מרוצפת בחצץ והם בעלי פיתולים.
צמחייה

במעלה הערוצים שולטים שיחי יפרוק המדבר, פגוניה, רותם המדבר ולענת יהודה. בחלק התחתון של הערוצים נמצאים עצי שיטה ושיחי חמדת השיח. באזור נאות המדבר המצויים לאורך הנחל נטועים אלפי תמרים, כמו גם בוסתני עצי פרי וגינות ירקות.
יישובים

לאורך הנחל נמצאים ריכוזים שונים של בארות ונביעות. סביבם מתנהלת פעילות חקלאית והאוכלוסייה הבדואית באזור מתרכזת סביבם. במיוחד בולט נוה פיראן המשתרע על 30 קילומטר לאורך הנחל ובו יישוב הקבע הבדואי היחיד באזור (נכון ל-1979). נווה פיראן נמצא בגובה של 800 מטר מעל פני הים ומרוחק כ-65 קילומטר ממנזר סנטה קתרינה. חלק גדול מהתמרים ומהבוסתנים שבנוה פיראן שייכים למנזר סנטה קתרינה. באזור נווה פיראן מתגוררים בני שבט הגָרַרְשֶה (או קרארשה). בני השבט עומדים על זכותם הבלעדית להיות מורי דרך באזור ובמיוחד בהעפלה לפסגת ג'בל סרבל (אנ'). בני השבט גם עוסקים, בין היתר, בגידול פרג לאופיום. ובהברחת חשיש. את כספם הם משקיעים בפיתוח המגורים בחלקים שונים של הוואדי, בנייה מודרנית יחסית, שאינה מתאימה למסורות הבדואיות. בני שבט זה גם ממעטים בנדידה והיא מתקיימת רק בתחומי הוואדי. השלטון הישראלי בשנות ה-70 פגע באפשרויות הברחת הסמים, דבר שהביא להגירת חלק גדול מבני השבט למצרים. ב-1978 נותרו בסיני כ-1,000 נפש משבט זה.
ריכוזי אוכלוסייה נוספים באגן הנחל נמצאים בטַרְפַת אל קִדְרֵין, ואדי סֻלָאף, ואדי עָגֶר ושיח' פַרַנְגִ'י. בחלק ממקומות אלו מתגוררים גם בני שבטים אחרים. שבט המֻזֵינָה נמצא בעיקר בחלקו המזרחי של אגן הנחל, באזור שיח' פרנג'י - קבר שיח' המקודש לבני המזינה. שבט הגַ'בֶּלִיַה, שאנשיו נמצאים ברובם באזור מנזר סנטה קתרינה, נמצא גם במקומות שונים לאורך הנחל; בטרפת קדרין ובנוה פיראן בו הם גם מטפלים במטעי התמרים ובבוסתנים השייכים למנזר. שבט נוסף שחלקו נמצא באזור ואדי פיראן הוא שבט צֻוָּאלְחָה, שהיה בעבר השבט הגדול והמכובד בשבטי סיני אך נמצא בדעיכה. עקבותיו פזורים באזור אגן הנחל וחלק מהתמרים בנוה פיראן שייכים לאנשיו הנמצאים בעיקר באזור ואדי סאח וואדי סדרי.
בחלקו המערבי של הנחל, ממערב לג'בל סרבל ונוה פיראן, מתגורר חלק משבט חֻוֵּיטָאת (שבט ענק שמפוזר במקומות שונים במזרח התיכון). מיעוט מאנשיו הגיע לאזור בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 והתיישבו באזור בהסכמת שבטי הגרארשה והצואלחה ללא שזכו למעמד כלשהו בקרקע.
לקריאה נוספת

מדריך ישראל, סיני וחבל עזה, הוצאת כתר ומשרד הביטחון-ההוצאה לאור, 1979
הערות שוליים

↑  בישראל נהגה לרוב, ואדי פִיראן. התעתיק על פי מדריך ישראל
1 2 3 4 5 6  מדריך ישראל, סיני וחבל עזה, הוצאת כתר ומשרד הביטחון-ההוצאה לאור, 1979, עמ' 129-128
↑  פגוניה רכה, באתר "צמח השדה", ב"מדריך ישראל נרשם בהקשר של ואדי פיראן רק "פגוניה". ההפניה ל"פגוניה רכה" היא על פי תיאור הצומח במדריך ישראל באזור דרום מזרח סיני (עמ' 123).
↑  לענת יהודה, באתר "צמח השדה"
↑  חמד השיח, באתר "צמחיית ישראל וסביבתה"
1 2  גילי חסקין, טיולים בסיני, באתר "גילי חסקין, מדריך חובק עולם"
1 2 3 4 5 6 7 8 9  מדריך ישראל, סיני וחבל עזה, הוצאת כתר ומשרד הביטחון-ההוצאה לאור, 1979,  עמ' 184-172
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007398549005171
התעמלות קבוצתית אסתטית

התעמלות קבוצתית אסתטית (באנגלית: AGG) הוא תחום התעמלות שפותח מ"התעמלות נשים" (בפינית: naisvoimistelu)  שמקורה בפינלנד. הענף מזכיר את ההתעמלות האומנותית, אך ישנם כמה הבדלים משמעותיים: בהתעמלות אסתטית הדגש הוא על תנועת גוף גדולה ורציפה והקבוצות גדולות יותר. צוותי ההתעמלות האסתטית מורכבים לרוב מ-6-10 מתעמלות, וחלק מקבוצות הילדים גדולות אף יותר. יתרה מזאת, אין שימוש באביזרים (כגון: כדור, סרט, וחישוק) בתחרויות בינלאומיות.
הספורט דורש איכויות גופניות כמו גמישות, שיווי משקל, מהירות, חוזק, קואורדינציה ותחושת קצב בהן מודגשות תנועות הגוף בזרימה, באקספרסיביות ובאסתטיקה. ביצוע טוב מתאפיין באחידות ותזמון. תוכנית התחרות מורכבת מתנועות גוף מגוונות ורבות, כמו גלי גוף ונדנדות, איזונים וסיבובים, קפיצות וניתורים, צעדי ריקוד והרמות.
הפדרציה הבינלאומית להתעמלות אסתטית בקבוצות (IFAGG) הוקמה בשנת 2003. בפדרציה חברות בין השאר אוסטרליה, אוקראינה, איטליה, איי פארו, אסטוניה, ארצות הברית, בולגריה, דנמרק, הונגריה, יוון, יפן, מקסיקו, ניו זילנד, פינלנד, צ'כיה, צרפת, קנדה, רוסיה, וספרד.
קטגוריות גיל

בהתעמלות אסתטית הקבוצות מתחרות בקטגוריות הגיל הבאות:
ילדים בקטגוריית 8-10 שנים
ילדים בקטגוריה 10-12 שנים
ילדים בקטגוריות 12–14 שנים
קטגוריית נערות: 14-16 שנים
קטגוריה בכירה: מעל 16
בנוסף, קיימת קטגוריית סטודנטים באוניברסיטה בה מתעמלות צריכות להיות בגיל 17 ומעלה. רק המתעמלים בקטגוריית הנערות והבוגרות מתמודדות בתחרויות בינלאומיות בקטגוריה A, כמו אליפות העולם.
אליפויות בינלאומיות

התחרויות הבינלאומיות בהתעמלות קבוצתית אסתטית מחולקות לתחרויות בקטגוריית A הכוללות אליפות עולם, אליפות יבשתית, תחרויות גביע העולם, תחרויות גביע האתגר (לנערות), ותחרויות בקטגוריית B הכוללות למשל תחרויות בינלאומיות לילדים.
התעמלות קבוצתית אסתטית היא תחום שאינו מוכר כיום על ידי התאחדות ההתעמלות הבינלאומית. אליפות העולם מאורגנת מדי שנה מאז שנת 2000 על ידי הפדרציה הבינלאומית להתעמלות קבוצתית אסתטית(IFAAG).
הערות שוליים

↑  Lajiesittely (אורכב 21.06.2014 בארכיון Wayback Machine), Suomen Voimisteluliitto.
↑  "Members - International Federation of Aesthetic Group Gymnastics, IFAGG". ifagg.sporttisaitti.com. נבדק ב-2018-05-16.
↑  Competition - International Federation of Aesthetic Group Gymnastics, IFAGG, ifagg.sporttisaitti.com
↑  World Championships, IFAAG World Championships.
↑  Results, IFAAG Results.
ואזה מרגוולשווילי

וָאזָּ'ה מַרְגְּווֶלַשְּׁווִילִי (בגאורגית: ვაჟა მარგველაშვილი; נולד ב-3 באוקטובר 1993) הוא ג'ודוקא גאורגי המתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג, סגן האלוף האולימפי מטוקיו 2020 ואלוף אירופה משנת 2016.
קריירה

בטורניר גראנד פרי דיסלדורף 2015, מרגוולשווילי זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות בינלאומית כאשר זכה במדליית ארד לאחר שניצח את יאקוב שאמילוב הרוסי. במרץ 2016 מרגוולשווילי התחרה בגראנד פרי טביליסי, גאורגיה לעיני הקהל הביתי וזכה במדליית הזהב לאחר שניצח בחצי הגמר את טל פליקר הישראלי ובגמר את פאביו באזילה האיטלקי.
ב-21 באפריל 2016, מרגוולשווילי התחרה באליפות אירופה שנערכה בקאזאן וזכה במדליית הזהב. בקרב הראשון הוא ניצח את אנדרה סוארס הפורטוגלי, בשמינית הגמר את סינאן סנדל הטורקי וברבע הגמר את ארסן גלסטיאן הרוסי. בחצי הגמר הוא ניצח את דמיטרי שרשן הבלארוסי ובגמר גבר על קולין אואטס הבריטי. ב-11 בפברואר 2017, מרגוולשווילי זכה במדליית ארד בגראנד סלאם פריז היוקרתי כאשר ניצח את קרלן גנבולד המונגולי בקרב על המדליה.
באליפות העולם 2017 שנערכה בבודפשט, מרגוולשווילי התחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג וזכה במדליית הארד. בקרב הראשון הוא ניצח בעונשים את בילאל איילסלמאן הירדני, בקרב השני ניצח באיפון את סייבוללה מאבולו הדרום-אפריקאי לאחר שהצליח לרתק אותו למזרן, בשמינית הגמר ניצח באיפון את ראיין וארגס האמריקאי וברבע הגמר הוא גבר על אן באול הקוריאני בעונשים לאחר שהקרב נכנס לניקוד זהב. בחצי הגמר הוא פגש את היפומי אבה היפני והפסיד באיפון לאחר ריתוק של היפני. מרגוולשווילי נשר לקרב על מדליית הארד בו התמודד מול קים לים-הוואן הקוריאני. כשתי דקות לסיום הקרב, הקוריאני השיג ניקוד יוקו אך כאשר נותרה דקה אחת לסיום, מרגוולשווילי הצליח לרתק את הקוריאני, השיג איפון וניצח.
ב-27 באוקטובר 2018, מרגוולשווילי זכה במדליית זהב בגראנד סלאם אבו דאבי לאחר שבקרב הגמר גבר בווזארי על ירלן סריקזאנוב הקזחי. ב-16 בנובמבר, הוא זכה בזהב בגראנד פרי האג כשניצח בגמר את ברוך שמאילוב הישראלי. באליפות אירופה 2019 שנערכה במינסק כחלק מהמשחקים האירופיים, זכה מרגוולשווילי במדליית הארד ובאליפות אירופה שנה לאחר מכן שנערכה בליסבון זכה במדליית הכסף.
באולימפיאדת טוקיו 2020, מרגוולשווילי זכה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג. הוא החל את דרכו בסיבוב השני בו ניצח בווזארי את יאקוב שאמילוב הרוסי. ברבע הגמר הוא ניצח באיפון את ברוך שמאילוב הישראלי ובחצי הגמר ניצח בווזארי את המדורג מעליו אן באול הדרום-קוריאני כשלוש דקות בתוך זמן ניקוד זהב. בגמר מרגוולשווילי התמודד מול היפומי אבה היפני והפסיד בווזארי.
פרסים

מקור:
אליפות העולם:
אליפות אירופה:
תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  תוצאות וסרטוני הקרבות באליפות העולם 2017, אתר JudoInside.