stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודה דובדבני
הערות שוליים

1 2  על אזרחי עם יהודה דובדבני, גלי צה"ל, 21.07.2012
↑  עיטור המופת שהוענק לרס"ן דובדבני יהודה, מתוך האתר "בעוז רוחם", "במלחמת יום הכפורים השתתף רס"ן יהודה דובדבני בקרבות "החווה הסינית". הוא קיבל פיקוד על פלוגה שמפקדה נהרג ושאר הקצינים נפגעו. מצב הפלוגה היה קשה, היו נפגעים רבים בשטח שהיה נתון לאש האויב מטווחים קצרים. רס"ן יהודה דובדבני החל מארגן את חילוץ הפלוגה, תוך שהוא מפנה בעצמו נפגעים ועוסק בניהול האש. הוא נשאר אחרון בשטח לוודא כי כל הנפגעים פונו. במעשיו אלה הוכיח רס"ן יהודה דובדבני אומץ-לב, קור-רוח ודבקות במשימה למופת"..
↑  .
רשימת מפקדי גדוד 101 של הצנחנים, באתר "חטיבת הצנחנים".
↑  תומר שדמי, תלונות על הטרדה מינית: משרד הבטחון מספר אחת, באתר ynet, 15 באוגוסט 2000
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011052056605171  VIAF: 3125164913189918980006   WorldCat (עם VIAF): 3125164913189918980006
ז'וזף-פרנסואה מישו

| --- | --- |

תחריט מאת לאון מודויסון לפי ציור דיוקן מאת ז'וליין לאופולד בואאי
 לידה:  19 ביוני 1767 Albens, צרפת 
 פטירה:  30 בספטמבר 1839 (בגיל 72) פאסי, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות פאסי 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד 
 
ז'אן-פרנסואה מישו (צרפתית: Joseph-François Michaud;‏ 19 ביוני 1767 לה-ביול (La Biolle), דוכסות סבואה – 30 בספטמבר 1839, פאסי (Passy), בימינו חלק מפריז) היה היסטוריון, עיתונאי, פעיל פוליטי ואיש ספרות צרפתי שהתפרסם במיוחד בספרו "היסטוריה של מסעי הצלב".
רקע משפחתי ושנותיו המוקדמות

ז'וזף-פרנסואה מישו נולד כבן לנוטריון, ביישוב הקטן ביול שבחבל סבואה, שהשתייך אז לממלכת סרדיניה. אחד מאבות המשפחה, איג מישו דה קורסל, הועלה לדרגת אציל על ידי קארל החמישי, אולם נאלץ להימלט לצרפת. סבו זכה להתאזרח בשאמברי ב-18 ביולי 1721.
קריירה ספרותית ועיתונאית

מישו למד במכללה כנסייתית בבורק-אן-ברס. בגיל 19 התקבל כמוכר בחנות ספרים בליון. כעבור זמן קצר כתב את ספרו הראשון Voyage littéraire au Mont-Blanc ("טיול ספרותי במון בלאן"). אחרי שהוצג בפני פאני דה בווארנה שהבטיחה לו את חסותה, נסע לפריז.
למרות משיכתו לרעיונותיו של רוסו ווולטר, בחר מישו לתמוך במחנה המלוכני ושיתף פעולה עם אנטון-מארי סריזייה בעיתון "גאזט אוניברסל" ועם ז'וזף-אלפונס אמנאר ב"פוסטיון דה לה גר" (Postillon de la guerre). בהמשך הפך לרפובליקני ופרסם בשנת 1794 את הפואמה "L'immortalité de l'âme (אלמותיות הנשמה), בה ביטא את סלידתו מן המלכות והמלכים:
”Ah ! si jamais des rois et de la tyrannie, Mon cœur subit le joug impie...”. אולם אחרי תשעה בתרמידור הפך שוב למלוכני וכתב בעיתון "לה קוטידיין" (La Quotidienne).
ב-מרד המלוכני ב-13 וונדמיאר הפגין מישו נגד הקונבנט התרמידורי יחד עם המלוכנים. אחר כך נאלץ להימלט ולמצוא מקלט בשארטר. בסופו של דבר נעצר על ידי בורדון דה ל'וואז. הושם במאסר ב"קאטר ניסיון" אך הצליח, לדברי פוז'ולא, לברוח מן המעצר בעזרת ידידו, ז'יגה, אחרי ששיחד על ידי אוכל ושתייה את השוטרים המופקדים ללוותו לבית המשפט. ב-27 באוקטובר 1795 בית הדין הצבאי דן אותו לעונש מוות, שלא בנוכחותו.
כפליט באזור ז'ורה בשווייץ, ואחר כך באן אצל קרובי משפחה, מישו כתב שירים ופרסם את Ermenonville, ou le tombeau de Jean-Jacques, ("ארמנונוויל או קברו של ז'אן-ז'אק") בסגנון שהיה אופנתי באותה תקופה.
יחד עם אחיו הקטן, לואי-גבריאל, הקים בשנת 1797 בית דפוס שהתמחה בהדפסת יצירות דתיות ומלוכניות. חזר לפריז אחרי החלפת הדירקטורט על ידי הקונסולט. ב-1799, אחרי הפיכת 18 בברימר נשלח לכלא "טאמפל" לכמה חודשים בגלל פרסום כתב אנטי-בונפרטיסטי. ב-1803 פרסם את הפואמה:
Le Printemps d'un proscrit (האביב של איש מנודה).
לבסוף הוכיח מישו את נאמנותו למשטר הקיסר החדש על ידי שירו משנת 1810 le Treizième chant de l'Énéide ou le Mariage d'Énée et de Lavinie, (השיר השלושה-עשר של האנאידה או כלולתיו של איניאס ושל לביניה"
המוקדש לחתונתו של נפוליאון, כן על ידי חרוזים דיתיראמביים על לידת המלך של רומא.
פעילותו בימי האימפריה

כשנדרש בשנת 1805 לכתוב מקדמה לספר "מתילד או זכרונות מתולדות מסעי הצלב" של מאדאם קוטן, התעורר בו העניין בתקופה היסטורית זו. אז חיבר את "Tableau historique des trois premières croisades, (תמונה היסטורית של שלושת מסעי הצלב), פתיח ליצירתו המומונומנטלית - Histoire des Croisades (היסטוריה של מסעי הצלב) שהופיעה בשבעה כרכים בשנים 1822-1812 כשאחת ממהדורותיה אוירה על ידי גוסטב דורה.
אחרי 1806 יחד עם אחיו פרסם את הספר "Référence:Biographie universelle ancienne et moderne : histoire par ordre alphabétique de la vie publique et privée de tous les hommes (רפרנס:ביוגרפיה אוניברסלית עתיקה ומודרנית לפי סדר אלפביתי של החיים הציבוריים והפרטיים של כלל בני האדם) הידועה כ"ביוגרפיה האוניברסלית של מישו". היא הופיעה ב-45 כרכים במהדורה שנייה בשנים 1862-1845. ב-1812 ההיסטוריון זכה בדרגת קציון בלגיון הכבוד ובאוגוסט 1813 התקבל כחבר באקדמיה הצרפתית במקומו של ז'אן פרנסואה קאייאווה.
בימי הרסטורציה הצרפתית - שיבת בית בורבון לשלטון בצרפת, חזר מישו להיות מלוכני (רויאליסט) והתמנה ל"לקטור" (המקריא) של המלך, בשכר של 1000 ליברות. בתקופת "מאת הימים" של נפוליאון התנגד לשובו של הקיסר וכתב פמפלט תחת הכותרת "Histoire des quinze semaines ou le dernier séjour de Bonaparte (תולדות חמשת השבועות או השלטון האחרון של בונפרט).
בתקופת הרסטורציה

מישו המשיך להיות פעיל בזירה הפוליטית וב-22 במאי 1815 נבחר לחבר בפרלמנט (שנודע בכינוי "האספה הבלתי מושגת" Chambre introuvable) מטעם מחוז אן. הוא נמנה עד שנת 1816 עם הרוב המלוכני הקיצוני (אולטרה-רויאליסטי). עם זאת חשב לנכון לקום להגנת התגמולים הכספיים של אנשי העט. ב-1817 התמנה לעורך ראשי של "לה קוטידיין", תפקיד אותו החזיק עד יום מותו. מישו העסיק את פייר סבסטיין לוראנסי והיה למורו ורבו.
בשנת 1820 קיבל לעבודה גם את ז'אן-ז'וזף-פרנסואה פוז'ולא (Poujoulat) שסייע לו בעריכת ספריית מסעי הצלב.
בשנת 1827, בתקופת כהונת השר ז'וזף דה וילל, סולק מישו מתפקיד "מקריא המלך" מפני שבעיתונו ובאקדמיה התבטא בעד חופש העיתונות ונגד ה"חקיקת הצדק והאהבה" של שר המשפטים, הרוזן דה פרונה.
במאי 1830, בגיל 63, יצא בליווי פוז'ולא למסע במזרח שהביא אותו ליוון, קונסטנטינופול וירושלים. פוז'ולא שב לפריז דרך סוריה, בעוד מישו המשיך למצרים. במאי 1831 פרסמו השניים את ההתכתבות שביניהם בשבעת כרכים של Correspondance d'Orient (התכתבות מהמזרח). בשובו לפריז השתקע מישו בפאסי. רבים מהאינטלקטואלים של הדור פקדו את ביתו והושפעו על ידיו, ביניהם סנט-בב.
היסטוריה של מסעי הצלב וספרים היסטוריים אחרים

את הספר שהביא את תהילתו, "ההיסטוריה של מסעי הצלב", כתב מישו מתוך נקודת מבט של האסכולה ההיסטורית הרומנטית, אשר בהשפעת שאטובריאן ואחרים עשתה "רהביליטציה" של ימי הביניים בכלל, ושל מסעי הצלב בפרט.
סנט בב כתב מילות הערכה על "ההיסטוריה של מסעי הצלב" של מישו:
"היסטוריה זו של מישו היא טובה ובריאה, אף על פי שאין בכתיבתה שום דבר עילאי... חרף עמדתו, שהיא בדרך כלל חיובית כלפי הצלבנים וכלפי ההשראה הדתית שדחפה אותם, המחבר אינו מסתיר כלום מהפְּרעות וממעשי הביזה שלהם; הוא שומר בניתוחיו ובהסבריו על גישה פילוסופית לגמרי". סנט-בב ראה בחיוב רב את השימוש שעשה מישו בתיעוד מקורי ובמחקר היסטורי שלם של מקורות צרפתיים וזרים, שלפעמים סתרו זה את זה.
ספרו של מישו היווה פריצת דרך למחקרים ההיסטוריים אודות מסעי הצלב והשפיע על החלטת האקדמיה הצרפתית לכתובים ולספרות משנת 1841 לפרסם סדרת ספרים של כרוניקני מסעות הצלב - Recueil des Historiens des Croisades המהווה מקור בעל חשיבות ממדרגה ראשונה עבור חוקרי מסעות הצלב.
בד בבד עם ספרו ההיסטורי, ערך מישו את "ספריית מסעי הצלב" (פריז 1829, ב4 כרכים) שכללה תרגומים לצרפתית של כרוניקות אירופיות וערביות על אודות מסעי הצלב.
נוסף על אלה ניהל מישו את פרסום ה"ביוגרפיה האוניברסלית". יחד עם פוז'ולא הפיק את "סדרת הזכרונות השימושיים להיסטוריה של צרפת החל מהמאה ה-13 ועד למאה ה-18" (ראו אור ב-32 כרכים בשנים 1844-1836).
מישו מת בשנת 1839 בביתו בפאסי, שבו התגורר החל משנת 1832, והובא שם לקבורה.
מבחר כתביו

Histoire des progrès et de la chute de l'empire de Mysore, sous les règnes d'Haidar Alî et Tipû Sâhib (2 volumes, 1801)
Le Printemps d'un proscrit, poème en 3 chants, suivi de plusieurs lettres à M. Delille sur la pitié (1803) טקסט און ליין
Biographie moderne, ou Dictionnaire biographique de tous les hommes morts et vivants qui ont marqué à la fin du -XVIII-e siecle et au commencement de celui-ci (4 כרכים, יחד עם אחרים, 1806)
Biographie universelle ancienne et moderne : histoire par ordre alphabétique de la vie publique et privée de tous les hommes - 1811, 1ère
מהדורה ב-85 כרכים, 52 לביוגרפיה, 3 למיתולוגיה, 30 תוספות לביוגרפיות שפורסמו מאוחר יותר. מהדורה שנייה -החל משנת 1843 ב-45 כרכים sur ויקיטקסט הצרפתית.
Histoire des Croisades (7 volumes, 1812-22) Texte en ligne 1 2 3
Histoire des quinze semaines, ou le Dernier règne de Bonaparte (1815)
Bibliothèque des croisades (4 volumes, 1829)
Correspondance d'Orient, 1830-1831 (7 volumes, יחד עם פוז'ולא, 1833-35) טקסט און ליין 1 http://gallica.bnf.fr/ark:/12148/bpt6k201528x.pdf 2] 3 4 5 6 7
Nouvelle Collection de Mémoires pour servir à l'histoire de France depuis le XIII siècle jusqu'à nos jours (32כרכים, יחד עם אחרים 39–1836)
Veillées de famille, contes instructifs et proverbes moraux en français, en italien, en anglais, et en allemand. Ouvrage nouveau à l'usage de l'enfance et de la jeunesse de tous les pays (עם שארל נודייה 1837)
לקריאה נוספת

Mathieu-Guillaume-Thérèse Villenave, Notice historique sur Joseph Michaud, de l'Académie française, Paris, 1840, 8
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה באתר האקדמיה הצרפתית
↑  L.Bréhier - באנציקלופדיה הקתולית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271905305171  PLWABN: 9810592063105606  BIBSYS: 1007327  BNE: XX966056  BnF: cb124151940 (data)  GND: 117033081  ICCU: LO1V090231  ISNI: 0000 0001 2134 9824  LCCN: n85046136  LNB: 000033100  NKC: jn19990005695  NLA: 35878124  NLG: 75881  NSK: 000133233  NTA: 06842471X  SNAC: w60w1zmt  SUDOC: 033268819  Trove: 1127685  VcBA: 495/18928  VIAF: 59172342   WorldCat (עם VIAF): 59172342 
קברו של ז'וזף-פרנסואה מישו בבית הקברות בפסי
Viaggio in Grecia ed a Smirne, 1834
אירוויזיון 2016

| --- | --- |
הסלוגן הרשמי של התחרות: "מתאחדים"
 מספר התחרות:  61
 חצי גמר 1:  10 במאי 2016
 חצי גמר 2:  12 במאי 2016
 גמר:  14 במאי 2016
 מנחים:  פְּיֵּטְרַה מְיֵּדֶה ומונס סלמרלוב
 רשת השידור המפיקה:  שוודיה SVT
 מיקום האירוע:  שוודיה אריקסון גלוב, סטוקהולם, שוודיה
 המפקח על התחרות:  נורווגיה יון אולה סאנד
 השיר הזוכה:  אוקראינה אוקראינה - "1944"
 שיטת הניקוד:  שופטים: 1-8,10,12 מכל מדינה קהל: הצגת הניקוד מהמדינה שקיבלה הכי פחות קולות בסך הכל ועד המדינה שקיבלה הכי הרבה קולות מהקהל
 מספר משתתפות:  42
 מדינות שחוזרות לאחר פרישה:  אוקראינה אוקראינה בולגריה בולגריה בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה קרואטיה קרואטיה
 מדינות שפרשו מהתחרות:  פורטוגל פורטוגל רומניה רומניה
 המדינות המשתתפות
 
   מדינות משתתפות בגמר   מדינות משתתפות שלא העפילו לגמר   מדינות שהשתתפו בעבר, אך לא בשנה זו
 → אירוויזיון 2015 אירוויזיון 2017 ← 
ג'מאלה במסיבת העיתונאים לאחר ניצחונה
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2016 הייתה ההפקה ה-61 של תחרות השירים הבינלאומית השנתית מטעם איגוד השידור האירופי. התחרות נערכה בסטוקהולם, בירת שוודיה לאחר ניצחונה באירוויזיון 2015. זאת הפעם השישית ששוודיה אירחה את תחרות האירוויזיון.
43 מדינות אישרו את השתתפותן, אולם 18 ימים לפני חצי הגמר הראשון, ב-22 באפריל 2016, הודחה רומניה מהתחרות בשל אי-תשלום חובות לאיגוד השידור האירופי. בכך ירד מספר המדינות המשתתפות בשנה זאת ל-42.
המדינה שזכתה הייתה אוקראינה עם השיר "1944" של הזמרת ג'מאלה. השיר עוסק בגירוש הטטרים של קרים, ובהם בני משפחתה, מחצי האי קרים על ידי המשטר הסובייטי במהלך מלחמת העולם השנייה. הייתה זו הפעם הראשונה בתולדות האירוויזיון שהושמעה על בימתו השפה הטטרית של קרים.
שיטת הצבעה חדשה

שיטת הניקוד והצגת הניקוד באירוויזיון שונו השנה בהחלטה שפורסמה ב-18 בפברואר 2016.
שינוי שיטת הניקוד – במסגרת השינויים, בגמר (ובחצי הגמר) העניק חבר השופטים של כל מדינה עד 12 נקודות לכל משתתפת, ובנוסף גם הצופים העניקו עד 12 נקודות נוספות לאותה משתתפת, כך שכל מדינה יכלה לקבל עד 24 נקודות מכל מדינה אחרת בהצבעה (במקום 12 נקודות בעבר).
שינוי הצגת הניקוד – תוצאות ההצבעה בגמר הוצגו בשני שלבים: בשלב הראשון הוצג הניקוד של השופטים בלבד, שהתקבל בחזרה לפני התחרות. היה מעבר בין הקריינים בכל מדינה, הניקוד עד 10 נקודות הוצג באופן מיידי על המסך, והקריין של המדינה שמעניקה את הניקוד הכריז בקולו רק על הזוכה ב-12 נקודות (זאת בניגוד להכרזה על 8, 10 ו-12 עד שנת 2015).
בשלב השני הוצגו הנקודות שהוענקו על ידי הצופים, ללא הפרדה בין המדינות. הניקוד של כל הצופים בכל המדינות סוכם על ידי מארגני התחרות. המנחים הכריזו על הניקוד הכולל שקיבלה כל מדינה מצופי כל המדינות גם יחד, מהנמוך לגבוה, כולל הכרזה על מדינות שקיבלו 0 נקודות מהצופים (השנה - צ'כיה).
המטרה בשיטה זו היא למנוע מצבים שקרו בעבר, שבהם זמן רב לפני סיום ההצבעה מתברר מי המדינה הזוכה, ודקות ארוכות לקראת סוף ההצבעה הופכות לחלק פורמלי בלבד, ללא כל עניין מעשי לצופים. מטרה נוספת היא להקטין את הסיכוי של כל שיר לקבל 0 נקודות בטבלה הסופית. השיטה נלקחה מן הקדם-אירוויזיון השוודי – המלודיפסטיבלן.
פירוט הצבעת הצופים של כל מדינה בנפרד התפרסמה באתר האירוויזיון לאחר התחרות.
מיקום התחרות

| עיר | אולם | מקומות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| סטוקהולם | "אריקסון גלוב" | 16,000 | המארח של תחרות אירוויזיון 2000 |
המדינות המשתתפות > חצי גמר ראשון

בחצי גמר זה הצביעו גם המדינות הבאות המשתתפות היישר בגמר: שוודיה, ספרד וצרפת. חצי גמר זה התקיים ב-10 במאי ושודר בישראל בשידור מוקלט בלבד בצהרי הגמר עקב יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
המדינות שהעפילו לגמר הן: רוסיה, ארמניה, מלטה, הונגריה, הולנד, אזרבייג'ן, אוסטריה, קפריסין, צ'כיה, קרואטיה
| סדר | מדינה | שפה | מבצע/ת | שם השיר | משמעות בעברית | מיקום סופי | ניקוד סופי | ניקוד השופטים | ניקוד הקהל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פינלנד פינלנד | אנגלית | סאנדיה | "Sing It Away" | "תשיר את זה הרחק" | 15 | 51 | 35 | 16 |
| 2 | יוון יוון | אנגלית, יוונית | ארגו | "Utopian Land" | "ארץ אוטופית" | 16 | 44 | 22 | 22 |
| 3 | מולדובה מולדובה | אנגלית | לידיה איסק | "Falling Stars" | "כוכבים נופלים" | 17 | 33 | 24 | 9 |
| 4 | הונגריה הונגריה | אנגלית | פרדי | "Pioneer" | "חלוץ" | 4 | 197 | 78 | 119 |
| 5 | קרואטיה קרואטיה | אנגלית | נינה קראליץ' | "Lighthouse" | "מגדלור" | 10 | 133 | 80 | 53 |
| 6 | הולנד הולנד | אנגלית | דווה בוב | "Slow Down" | "האט" | 5 | 197 | 102 | 95 |
| 7 | ארמניה ארמניה | אנגלית | איווטה מוקוצ'יאן | "LoveWave" | "גל אהבה" | 2 | 243 | 127 | 116 |
| 8 | סן מרינו סן מרינו | אנגלית | סרהאט | "I Didn't Know" | "לא ידעתי" | 12 | 68 | 19 | 49 |
| 9 | רוסיה רוסיה | אנגלית | סרגיי לזרב | "You Are the Only One" | "את היחידה" | 1 | 342 | 148 | 194 |
| 10 | צ'כיה צ'כיה | אנגלית | גבריאלה גונצ'יקובה | "I Stand" | "אני עומדת" | 9 | 161 | 120 | 41 |
| 11 | קפריסין קפריסין | אנגלית | מינוס ואן | "Alter Ego" | "אישיות חלופית" | 8 | 164 | 71 | 93 |
| 12 | אוסטריה אוסטריה | צרפתית | זואי | "Loin d'ici" | "רחוק מכאן" | 7 | 170 | 37 | 133 |
| 13 | אסטוניה אסטוניה | אנגלית | יורי פוטסמן | "Play" | "שחק" | 18 | 24 | 9 | 15 |
| 14 | אזרבייג'ן אזרבייג'ן | אנגלית | סמרה | "Miracle" | "נס" | 6 | 185 | 92 | 93 |
| 15 | מונטנגרו מונטנגרו | אנגלית | הייוויי | "The Real Thing" | "הדבר האמיתי" | 13 | 60 | 46 | 14 |
| 16 | איסלנד איסלנד | אנגלית | גרטה סלומה | "Hear Them Calling" | "שומעת אותם קוראים" | 14 | 51 | 27 | 24 |
| 17 | בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה | בוסנית | דלאל & דין בהשתתפות אנה רוצנר ויאלה | "Ljubav je" | "אהבה היא" | 11 | 104 | 26 | 78 |
| 18 | מלטה מלטה | אנגלית | אירה לוסקו | "Walk on Water" | "הולכת על מים" | 3 | 209 | 155 | 54 |
המדינות המשתתפות > חצי גמר שני

בחצי גמר זה הצביעו גם המדינות הבאות המשתתפות היישר בגמר: גרמניה, איטליה ובריטניה. חצי הגמר שודר ב-12 במאי.
רומניה, ששירה שובץ להיות שיר מספר 12 בחצי גמר זה, הוצאה מן התחרות זמן קצר קודם לכן, בשל חובות כבדים לאיגוד השידור האירופי. לפיכך קודמו השירים מבולגריה ועד בלגיה במקום אחד (13 הפך ל-12 וכך הלאה).
המדינות שהעפילו לגמר הן: אוסטרליה, אוקראינה, בלגיה, ליטא, בולגריה, פולין, ישראל, לטביה, גאורגיה, סרביה.
ישראל דורגה במקום השביעי עם 147 נקודות בחצי הגמר. הייתה זו הפעם השנייה ברציפות שישראל עולה לגמר לאחר ארבע שנים שבהן כשלה בכך.
| סדר | מדינה | שפה | מבצע/ת | שם השיר | משמעות בעברית | מיקום סופי | ניקוד סופי | ניקוד השופטים | ניקוד הקהל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לטביה לטביה | אנגלית | יוסטס | "Heartbeat" | "פעימת לב" | 8 | 132 | 64 | 68 |
| 2 | פולין פולין | אנגלית | מיכל שפאק | "Color of Your Life" | "צבע חייך"' | 6 | 151 | 20 | 131 |
| 3 | שווייץ שווייץ | אנגלית | רייקה | "The Last of Our Kind" | "האחרונים מסוגנו" | 18 | 28 | 25 | 3 |
| 4 | ישראל ישראל | אנגלית | חובי סטאר | "Made of Stars" | "עשויים מכוכבים" | 7 | 147 | 127 | 20 |
| 5 | בלארוס בלארוס | אנגלית | איוון | "Help You Fly" | "לעזור לך לעוף" | 12 | 84 | 32 | 52 |
| 6 | סרביה סרביה | אנגלית | סאניה ווצ'יץ' | "Goodbye (Shelter)" | "להתראות (מקלט)" | 10 | 105 | 55 | 50 |
| 7 | אירלנד אירלנד | אנגלית | ניקי ביירן | "Sunlight" | "אור שמש" | 15 | 46 | 15 | 31 |
| 8 | מקדוניה מקדוניה | מקדונית | קליופי | "Dona" ‏(Дона) | "דונה" | 11 | 88 | 34 | 54 |
| 9 | ליטא ליטא | אנגלית | דוני מונטל | "I've Been Waiting for This Night" | "חיכיתי ללילה הזה" | 4 | 222 | 104 | 118 |
| 10 | אוסטרליה אוסטרליה | אנגלית | דאמי אים | "Sound of Silence" | "צליל הדממה" | 1 | 330 | 188 | 142 |
| 11 | סלובניה סלובניה | אנגלית | מנואלה | "Blue and Red" | "כחול ואדום" | 14 | 57 | 49 | 8 |
| 12 | בולגריה בולגריה | אנגלית, בולגרית | פולי ג'נובה | "If Love Was a Crime" | "אם אהבה הייתה פשע" | 5 | 220 | 98 | 122 |
| 13 | דנמרק דנמרק | אנגלית | לייטהאוס X | "Soldiers of Love" | "חיילים של אהבה" | 17 | 34 | 10 | 24 |
| 14 | אוקראינה אוקראינה | אנגלית וטטרית של קרים | ג'מאלה | "1944" | "1944" | 2 | 287 | 135 | 152 |
| 15 | נורווגיה נורווגיה | אנגלית | אנטה | "Icebreaker" | "שוברת הקרח" | 13 | 63 | 29 | 34 |
| 16 | גאורגיה גאורגיה | אנגלית | ניקה קוחרוב ויאנג ג'ורג'יאן לוליטאז | "Midnight Gold" | "זהב חצות" | 9 | 123 | 84 | 39 |
| 17 | אלבניה אלבניה | אנגלית | אנדה טריפה | "Fairytale" | "מעשייה" | 16 | 45 | 10 | 35 |
| 18 | בלגיה בלגיה | אנגלית | לאורה טסורו | "What's the Pressure" | "מה הלחץ" | 3 | 274 | 139 | 135 |
לוח 12 נקודות

בלוח זה מוצג מי נתן למי 12 נקודות.
| 12 נקודות ל- | 12 נקודות מ- |
| --- | --- |
אוקראינה אוקראינה: סן מרינו סן מרינו, גאורגיה גאורגיה, בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה, דנמרק דנמרק, מולדובה מולדובה, לטביה לטביה, ישראל ישראל, סרביה סרביה, מקדוניה מקדוניה, פולין פולין, סלובניה סלובניה
אוסטרליה אוסטרליה: אוסטריה אוסטריה, שווייץ שווייץ, הולנד הולנד, בלגיה בלגיה, קרואטיה קרואטיה, ליטא ליטא, אלבניה אלבניה, הונגריה הונגריה, שוודיה שוודיה
רוסיה רוסיה: אזרבייג'ן אזרבייג'ן, קפריסין קפריסין, בלארוס בלארוס, יוון יוון
שוודיה שוודיה: צ'כיה צ'כיה, פינלנד פינלנד, אסטוניה אסטוניה
ארמניה ארמניה: ספרד ספרד, בולגריה בולגריה, רוסיה רוסיה
בלגיה בלגיה: אירלנד אירלנד, אוסטרליה אוסטרליה
איטליה איטליה: צרפת צרפת, נורווגיה נורווגיה
הולנד הולנד: איסלנד איסלנד
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת: מלטה מלטה
צרפת צרפת: ארמניה ארמניה
ישראל ישראל: גרמניה גרמניה
גאורגיה גאורגיה: הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
ליטא ליטא: אוקראינה אוקראינה
ספרד ספרד: איטליה איטליה
מלטה מלטה: מונטנגרו מונטנגרו
מדינות אחרות > מדינות באיגוד השידור האירופי

אנדורה אנדורה - שדרן רדיו אנדורה (RTVA) אישרה כי אנדורה לא תחזור לתחרות בשנת 2016 בשל סיבות כלכליות.
מונקו מונקו - TMC, רשות השידור המונגאסקית, הודיעה שהיא לא תחזור לתחרות לשנת 2016.
לוקסמבורג לוקסמבורג - ב-4 ביוני 2015 רשות השידור הלוקסמבורגית RTL אישרה כי לוקסמבורג לא תחזור לתחרות בשנת 2016.
רומניה רומניה - בגלל חוב שגדל משנת 2008 ל-EBU, סוכם שרומניה לא תעלה על הבמה בסטוקהולם, 18 ימים לפני חצי הגמר הראשון.
סלובקיה סלובקיה - RTVS, רשות השידור הסלובקית, החליטה לא לחזור לאירוויזיון בשנת 2016.
טורקיה טורקיה - הודעה על TRT, כי טורקיה לא תחזור לאירוויזיון 2016
פורטוגל פורטוגל - RTP, רשות השידור הפורטוגלית, אישרה כי היא לא תשתתף בתחרות של 2016, אך מקווה לחזור לתחרות אירוויזיון 2017.
מדינות אחרות > מדינות מחוץ לאזור השידור האירופי

איי פארו איי פארו - ב-9 יוני 2015 פורסם שהשדרן המקומי קרינגוורפ פורויה חקר השתתפות באירוויזיון בשנת 2010, על ידי יישום לחברות EBU פעילות, אך היא נדחתה בשל היותם חלק מדנמרק. שר החינוך של האיים, ביורן קלסו, תמך בהשתתפות, אומר, "ההצדקה עד כה הייתה שהמדינות צריכות להיות מוכרות על ידי האו"ם כעצמאיות על מנת להשתתף בתחרות. אבל אין ספק שאנחנו יכולים בקלות לחרוג ממחסומים אלה, אם אנחנו נחושים לחלוטין כדי להגיע למטרה זו ... לחדש את היישום באופן קבוע, ולהראות ל-EBU שאיי פארו שווים למדינות אחרות כשזה מגיע להשתתפות באירוויזיון."
הרפובליקה העממית של סין סין - ערוץ הטלוויזיה הסיני Hunan TV הביע את התעניינותו לייצג את מדינתו באירוויזיון 2016. איגוד השידור האירופי הגיב לעניין והצהיר כי הוא תמיד פתוח לדברים חדשים, וכן מחפש אלמנטים חדשים לכל תחרות, אולם איגוד השידור האירופי דחה את האפשרות כי סין תשתתף כאורחת או כמשתתפת מלאה בתחרות של שנה זו.
קוסובו קוסובו - שר החוץ של קוסובו כתב בחשבון הטוויטר שלו כי ארצו (שלא הוכרה על ידי מדינות רבות באירופה, אבל עדיין חברה פעילה ב-EBU) תשתתף באירוויזיון 2016 מה שיהיה הופעת הבכורה של קוסובו בתחרות. בציוץ נכתב כי שר החוץ מאשר את השתתפותה אבל לא יכול להגיד איך. איגוד השידור האירופי (EBU) דחה את האפשרות שקוסובו תשתתף בתחרות בשנה זו.
מבצעים חוזרים בתחרות

| מדינה | מבצע/ת | שנים קודמות | מקום |
| --- | --- | --- | --- |
| מקדוניה מקדוניה | קליופי | 1996 | 26 (שלב סינון מקדים) |
| מקדוניה מקדוניה | קליופי | 2012 | 13 |
| בולגריה בולגריה | פולי ג'נובה | 2011 | 12 (חצי הגמר) |
| בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה | דין (חלק מההרכב) | 2004 | 9 |
| מונטנגרו מונטנגרו | ביואן יובוביק (חלק מההרכב "NoName" - כנציג סרביה ומונטנגרו) | 2005 | 7 |
| מלטה מלטה | אירה לוסקו | 2002 | 2 |
| איסלנד איסלנד | גרטה סלומה (ייצגה את איסלנד יחד עם יונסי) | 2012 | 20 |
| ליטא ליטא | דוני מונטל | 2012 | 14 |
מגישי הניקוד

אוסטריה אוסטריה - קטרינה בלוביטש
איסלנד איסלנד - אוננשטיין מנואל סטפטרסון
פינלנד פינלנד - ג'וסי-פקקה רנטנן
צרפת צרפת - אלודי גוסיה
ישראל ישראל - עופר נחשון
גרמניה גרמניה - ברברה שנברגר
רוסיה רוסיה - ניושה
אוקראינה אוקראינה - ורקה סרדוצ'קה
נורווגיה נורווגיה - אליזבת אנדריאסן
פולין פולין - אנה פופק
הונגריה הונגריה - צ'ילה טטאר
ישראל באירוויזיון 2016

ישראל באירוויזיון 2016 השתתפה עם השיר "Made of Stars", שנכתב על ידי דורון מדלי ובוצע על ידי חובי סטאר (זוכה "הכוכב הבא לאירוויזיון"). רשות השידור שיתפה פעולה בפעם השנייה יחד עם שידורי קשת, על מנת לבחור את הנציג הישראלי לאירוויזיון בעזרת תוכנית מציאות מוזיקלית.
"Made of Stars" שהצליח להעפיל לגמר, סיים במקום ה-14 עם 135 נקודות.
"אריקסון גלוב", בו התקיימו אירוויזיון 2000 ואירוויזיון 2016
חזית ה"אריקסון גלוב" בו התקיימו אירוויזיון 2000 ואירוויזיון 2016
אסא קדמוני

| --- | --- |

8 באוגוסט 1975, אסא קדמוני מקבל את עיטור הגבורה מידי שר הביטחון שמעון פרס. מימין, נשיא המדינה אפרים קציר ורעייתו נינה תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  28 במרץ 1942 תל אביב, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  7 בפברואר 1999 (בגיל 56)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    רב-סרן
 תפקידים בשירות
 מפקד פלוגה בגדוד 890 מפקד פלוגה בסיירת חרוב מפקד כוח בקרב סרפאום
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים  קרב כראמה   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור הגבורה
 הנצחה
 על שמו יש רחוב בתל אביב
שלט רחוב אסא קדמוני בכפר שלם
אסא קדמוני (28 במרץ 1942 – 7 בפברואר 1999) היה קצין צה"ל שקיבל את עיטור הגבורה, העיטור הגבוה ביותר בצה"ל, על שבלם את הכוחות המצריים במשך ארבע שעות בקרב סרפאום במלחמת יום הכיפורים, עד להגעת תגבורת. לאחר המלחמה היה פעיל תקופה קצרה יחד עם מוטי אשכנזי במחאה נגד ראשי המדינה בעקבות מחדלי יום כיפור, ובעיקר נגד חיים בר-לב.
בצעירותו

נולד במארס 1942 וגדל בתל אביב, כתאום למשפחה בת שלושה ילדים. הוריו, גנא, מורה ומנהלת בית ספר, ואריה, עורך דין בפרקליטות המדינה, עלו לישראל מפולין בשנת 1935. בשנת 1956, כשהיו בני 13, אסא ואחיו איתן עזבו את הבית לתיכון החקלאי עיינות. הוא הסתבך בבעיות משמעת ובכיתה י"א עבר לגור כילד חוץ בקיבוץ גבעת חיים. כנער זכה באליפות נוער של הפועל בריצת 1500 מטר.
בשנת 1960 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים, ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר קדמוני מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב קדמוני לגדוד 890 כמפקד מחלקה. בגיל 22 מונה למפקד פלוגה בגדוד 890. עקב בעיות וסכסוכים עם הממונים עליו הודח מהתפקיד במרץ 1966 ובסוף שובץ כמדריך בבה"ד 1, אולם היה בתפקיד פחות מחודש. במלחמת ששת הימים הוצב בכוח משימה מוצנח באילת שהיה מיועד לצנוח בשארם א-שֵייך ולתקוף את מוצב התותחים ששלט על המיצר האסטרטגי, ושבגינו החל משבר המלחמה. מטס מטוסי ההצנחה הגיע לשארם א-שֵייך מיד לאחר שכוח חיל הים בספינות טורפדו נחת בחוף וטיהר את המוצב. מפקד הכוח המוצנח אל"ם אהרון דוידי, החליט שאין טעם להצניח את הכוח, שנחת על מסלול שדה התעופה הצבאי של המקום, והשלים את טיהור השטח.
במארס 1968 השתתף כמ"פ פלוגה ד' של גדוד 71 בקרב כראמה ונפגע בכתפו מרסיסים של הפגזה ירדנית. הוא חזר לצבא אחרי שיקום בבית חולים ומונה למפקד פלוגה בסיירת חרוב והיה שותף במרדפים אחרי מסתננים בבקעת הירדן. בשנת 1970 עזב את הצבא, שוב עקב בעיות ביחסים עם הממונים עליו. קדמוני שירת בצי הסוחר ואחר כך עבד בעוד מספר עבודות מזדמנות. באותה תקופה פגש בעדנה כנעני (זיידמן), שהייתה לחברתו וביוני 1973 החליטו להתארס ונרשמו ברבנות.