stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לואי לבנדובסקי

| --- | --- |

 לידה:  3 באפריל 1821 וורשנא, רפובליקת פולין 
 פטירה:  4 בפברואר 1894 (בגיל 72) ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בווייסנזה 
 מוקד פעילות:  ממלכת פרוסיה 
 מקום לימודים:  האקדמיה הפרוסית לאמנות 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 בן או בת זוג:  Helene Lewandowski 
 צאצאים:  Alfred Lewandowski, Martha Cohen 
 
לואי לבנדובסקי
אליעזר אריה [לואי] לֵבַנְדוֹבסקי (Louis Lewandowski;‏ 3 באפריל 1821 – 3 בפברואר 1894) היה חזן, מלחין ומנצח מקהלה יהודי גרמני, עסק בעיקר בהלחנת מוזיקה דתית לקטעי תפילה יהודיים.
קורות חיים

לבנדובסקי נולד במחוז ורשן (Wreschen) שבפלך פוזנן בפרוסיה. בגיל 12 עבר לברלין, שם למד נגינה בפסנתר ופיתוח קול, ושר כסופרן בבית הכנסת. לאחר מכן למד אצל א. ב. מרקס, ואף למד בבית הספר להלחנה באקדמיה הפרוסית לאמנויות ובאקדמיה לזמרה של ברלין.
לאחר סיום לימודיו בהצטיינות, התמנה למנצח המקהלה בבית הכנסת החדש בברלין. כיהן כפרופסור למוזיקולוגיה בקונסרבטוריון בברלין, והיה היהודי הראשון שהתקבל לאקדמיה הפרוסית לאמנויות.
לבנדובסקי החל לכתוב מוזיקה לבתי הכנסת הליברליים בגרמניה, בתי כנסת בהם החלו לעשות שימוש בעוגב, והייתה נהוגה בהם גם שירת מקהלה. לבנדובסקי התנגד לשילוב יסודות מוזיקליים פרוטסטנטיים, אם כי לא חשש לאמץ לחנים ממנגינות גרמניות עממיות, אך יחד עם זאת ביקש לדבוק באופיים ובייחודם של הסולמות המלודיים הישנים ולהעניק להם אצילות בדרך של הירמון.
הואיל ולחניו נועדו גם לשירה בציבור בבית הכנסת (כמו גם לבתי הכנסת בהם לא הותקן עוגב), וכן לא רק למקהלה לבדה, נעשו חיבוריו המוזיקליים נכס צאן ברזל בגרמניה, ובמהרה פשטו גם למדינות נוספות באירופה ומעבר לים, אל בתי הכנסת של המהגרים הגרמנים בארצות הברית.
כיום ניתן לשמוע את לחניו של לבנדובסקי בבתי הכנסת הרפורמיים כמו גם בבתי הכנסת האורתודוקסיים.
בתו של לבנדובסקי, מרתה, הייתה אשתו של הפילוסוף היהודי הרמן כהן.
פרסומיו

שני הפרסומים החשובים והמוכרים ביותר הם האנתולוגיות לשירת בית הכנסת, לחזן ולמקהלה (עם או בלי עוגב):
קול רנה ותפלה  Kol Rinnah u'T'fillah: ein und zweistimmige Gesänge für den israelitischen Gottesdienst, Berlin: Bote & Bock, 1882
תודה וזמרה  Todah w'simrah: vierstimmige Chöre und Soli für den israelitischen Gottesdienst, mit und ohne Begleitung der Orgel (ad libitum), Berlin: E. Bote & G. Bock, 1876
כמו כן, לבנדובסקי הלחין עשרות פרקי תהלים וכתב יצירות סימפוניות, מקהלתיות ושירים.
הערות שוליים

↑  עמליה קדם, המוסיקה של לואי לבנדובסקי בתפילה האשכנזית בישראל, הסתגלות וסגולות במוסיקה יהודית: ימי המוסיקה היהודית באוניברסיטת חיפה, 2015 (בעריכת יובל שקד)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264528105171  PLWABN: 9810628608505606  BnF: cb14115747w (data)  CiNii: DA17716958  GND: 128690615  ICCU: MUSV075483  ISNI: 0000 0001 1038 2581  LCCN: n81085518  MusicBrainz: b2a7b9d4-f4bf-4b7e-8ca8-a5c9fa5492b6  NKC: mzk2011621482  NTA: 160797373  SNAC: w6r49xd0  SUDOC: 24272342X  VIAF: 10904749   WorldCat (עם VIAF): 10904749 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אברהם חיים שור

.
| --- | --- |
 מקום פעילות:  בלז, סטנוב
 פטירה:  1632 י"ט בטבת ה'שצ"ב
 תקופת הפעילות:  ?–1632 
 השתייכות:  יהדות גליציה
 תחומי עיסוק:  תלמוד, הלכה
 חיבוריו:  "תורת חיים", "צאן קדשים", "בדק הבית"
 
הרב אברהם חיים שור (נפטר בי"ט בטבת ה'שצ"ב, 1632) היה מגדולי רבני גליציה. נודע על שם ספרו "תורת חיים" על התלמוד הבבלי. כיהן כאב"ד בלז וסטנוב.
מזכיר את המהרש"א כרבו.
מלבד ספרו "תורת חיים", חיבר גם את החיבור "צאן קדשים", הגהות על סדר קדשים, ו"בדק הבית" על שולחן ערוך. חיבורים נוספים נותרו בכתב יד.
בן למשפחת שור מצאצאי רבי יוסף בכור שור. אביו, הרב נפתלי צבי שור, היה תלמיד הרמ"א ורבו של הב"ח.  אחיו היה הרב אפרים זלמן שור בעל "תבואת שור". הרב אלכסנדר סנדר שור היה צאצא של אח אחר, הרב שמואל שור.
חותנו היה רבי אברהם מייזלש מקראקא, מחותנו של הרמ"א.
הערות שוליים

↑  מתוך תולדות המחבר שבספר תורת חיים על מסכת עבודה זרה, לייקווד תשפ"ד.
↑  צאן קדשים, בכורות, תחילת פרק ו, הוא כותב "וכתב מ"ו (=מורי ורבי) מהרש"א".
↑  הקדמה לספר ״כח שור״ להרב יצחק שור, מאת נכדו הרב אבנר כתבן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307082005171  GND: 130601675  ISNI: 0000 0000 7874 3358  LCCN: nr93019293  NTA: 249982706  SELIBR: 268730  VIAF: 54020383   WorldCat (עם VIAF): 54020383 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריי מנזרק

| --- | --- |
 ריי מנזרק, ינואר 2007
 לידה:  12 בפברואר 1939 שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 פטירה:  20 במאי 2013 (בגיל 74) רוזנהיים, גרמניה
 שם לידה:  Raymond Daniel Manzarek Jr. 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1961–2013 (כ־52 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אוניברסיטת דהפול, בית הספר לתאטרון, סרטים וטלוויזיה של UCLA, בית הספר התיכון סנט ריטה 
 עיסוק:  מוזיקאי, זמר, במאי
 סוגה:  רוק פסיכדלי, אסיד רוק, בלוז רוק, ג'אז רוק, הארד רוק, בלוז, ג'אז, פיוז'ן, פאנק (Funk), רוק אנד רול
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  עוגב, אורגן האמונד, keyboard bass, פסנתר 
 חברת תקליטים:  Elektra
 שיתופי פעולה בולטים:  הדלתות, מנזרק-קריגר, ריק והרייבנס, נייט סיטי, להקת מנזרק-רוג'רס
 בן או בת זוג:  Dorothy Manzarek (21 בדצמבר 1967–20 במאי 2013) 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול 
 האתר הרשמי של ריי מנזרק
 פרופיל ב-IMDb
 
ריימונד דניאל מנזרק ג'וניור (באנגלית: Raymond Daniel Manczarek Jr.;‏ 12 בפברואר 1939 – 20 במאי 2013), הידוע כריי מנזרק, היה מוזיקאי, זמר, כותב שירים, מפיק, יוצר ובמאי אמריקאי. ידוע בעיקר כקלידן (שלמעשה ניגן גם את תפקידי הבס) של להקת הדלתות ואחד ממייסדיה.
ביוגרפיה > נעוריו ושנותיו המוקדמות

ריי מנזרק נולד בשיקגו, אילינוי, ארצות הברית להלנה וריימונד מנזרק, ממוצא פולני. כילד ונער, מנזרק לקח שיעורי פסנתר ושיחק כדורסל בקבוצה, אך בגיל 16 הוא החליט לפרוש ממנה משום שמאמנו רצה שהוא ישחק בעמדה שמנזרק לא היה מעוניין בה. בעת שלמד בבית הספר ובתיכון, מנזרק ניגן בהופעות רבות בבית הספר.
לאחר סיום לימודיו, מנזרק למד כלכלה באוניברסיטה הפרטית "דה-פול".
בשנים 1962–1965 מנזרק למד בבית הספר לתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). ב-UCLA הוא פגש את ג'ים מוריסון, שלימים ייסד עם מנזרק את להקת הדלתות ויהיה סולנה. כמו כן, במהלך לימודיו הוא הכיר את אשתו דורותי פוג'יקאווה. באותה התקופה, מנזרק היה חבר בלהקה ריק והרייבנס, יחד עם שני אחיו ריק וג'ים מנזרק.
ביוגרפיה > הדלתות

ארבעים ימים לאחר סיום לימודיהם, מנזרק ומוריסון נתקלו זה בזה בחוף וניס שבקליפורניה. מוריסון סיפר למנזרק שהוא כתב מספר שירים, ומנזרק הביע התעניינות בהם ועודד את מוריסון להשמיע לו אותם. בתגובה, מוריסון השמיע למנזרק את השיר "Moonlight Drive". מנזרק התלהב מאוד מהחומרים שמוריסון כתב ושר והשניים החליטו לייסד את הדלתות.
הדלתות באותו הזמן הייתה למעשה ריק והרייבנס עם שינויי הרכב קטנים שכללו גם את מוריסון. ההרכב הוציא דמו שכלל חמישה שירים בספטמבר 1965. באותה שנה, עזבו שני אחיו של מנזרק את ההרכב ולהרכב צורפו הגיטריסט רובי קריגר והמתופף ג'ון דנסמור, הרכב זה למעשה היה ההרכב המוכר והמצליח של הדלתות.
לאחר מספר חודשים בשנת 1966 בהם הדלתות הופיעו בבארים ומקומות שונים, הם הוחתמו ב-Columbia Records, אולם ביקשו להפסיק את החוזה משום ששום דבר בעניין הקלטת אלבומם הראשון לא התקדם. בהמשך השנה הם הוחתמו ב-Elektra Records ונכנסו להקליט את אלבום הבכורה שלהם באוגוסט 1966. הקלטת האלבום נמשכה חמישה ימים בלבד, מ-26 באוגוסט ועד 31 באוגוסט. האלבום הושק ב-4 בינואר 1967 והביא לפריצת הלהקה. תרומתו של מנזרק ללהקה הייתה רבה והקלידים שלו היוו מרכיב חשוב ביצירות הלהקה, דבר שלווה פעמים רבות בקטעי סולו של מנזרק. ללהקה היה מחסור בנגן בס ולכן מנזרק ביצע את תפקידי הבס לצד תפקידי הקלידים שלו, כאשר בעזרת ידו השמאלית הוא ניגן על קלידי קומבו של פנדר רודס בס, בעוד שעם ידו הימנית הוא ניגן את תפקידי הקלידים.
תקופת פעילותה של הדלתות נגדעה עם מותו של סולנה, ג'ים מוריסון, ב-3 ביולי 1971.
במהלך הקריירה שלה, הקליטה הלהקה תשעה אלבומי סטודיו ומכרה מעל ל-100 מיליון עותקים ברחבי העולם, דבר שהפך אותה לאחת מלהקות הרוק המצליחות ביותר בהיסטוריה.
בשנת 1993, נכנסה הלהקה להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
ביוגרפיה > קריירה לאחר הדלתות

לאחר פירוקה של הדלתות, המשיך מנזרק לעסוק במוזיקה וביצע שיתופי פעולה עם מוזיקאים שונים וביניהם איגי פופ, סקרילקס, רובי קריגר ועוד.
כמו כן במהלך השנים התאחדו מספר פעמים שלושת חבריה הנותרים של הדלתות.
בשנת 2011, מנזרק וגיטריסט הדלתות, רובי קריגר, הופיעו יחד בישראל.
ביוגרפיה > חייו האישיים ומותו

מנזרק נישא לדורות'י איקו פוג'יקאווה ב-21 בדצמבר 1967, איתה חי עד מותו. לזוג נולד בן.
מנזרק נפטר ב-20 במאי 2013 בבית חולים ברוזנהיים, גרמניה, לאחר שחלה במחלת הסרטן. בן 74 היה במותו.
דיסקוגרפיה > הדלתות

ראו ערך הדלתות תחת הקטגוריה דיסקוגרפיה.
דיסקוגרפיה > קריירת סולו

The Golden Scarab (1973)
The Whole Thing Started with Rock & Roll Now It's Out of Control (1974)
Carmina Burana (1983)
Love Her Madly (2006)
דיסקוגרפיה > נייט סיטי

Nite City (1977)
Golden Days Diamond Nights (1978)
דיסקוגרפיה > עם מייקל מקלור

Love Lion (With Michael McClure) (1993)
The Piano Poems: Live From San Francisco (With Michael McClure) (2012)
דיסקוגרפיה > עם דריל ריד

Freshly Dug (With Darryl Read) (1999)
דיסקוגרפיה > עם באל

Atonal Head (With Piotr Bal) (2006)
דיסקוגרפיה > עם רוי רוג'רס

Ballads Before The Rain (With Roy Rogers) (2008)
Translucent Blues (With Roy Rogers) (2011)
Twisted Tales (With Roy Rogers) (2013)
דיסקוגרפיה > Spoken Word

The Doors: Myth And Reality, The Spoken Word History (1996)
דיסקוגרפיה > עם המשורר מייקל סי פורד

Look Each Other in The Ears. Hen House Studio Album includes The Doors--Robbie Krieger, John Densmore, and Ray Manzarek. 2014
הערות שוליים

↑  שרון מולדאבי, ‏ריי מנזארק, קלידן ומייסד ה-Doors, נפטר בגיל 74, באתר גלובס, 21 במאי 2013
| הדלתות |
| --- | --- | --- |
ג'ים מוריסון • ריי מנזרק • רובי קריגר • ג'ון דנסמור
| אלבומי אולפן | The Doors‏ (1967) • Strange Days‏ (1967) • Waiting For The Sun‏ (1968) • The Soft Parade‏ (1969) • Morrison Hotel‏ (1970) • L.A. Woman‏ (1971) • Other Voices‏ (1971) • Full Circle‏ (1972) • An American Prayer‏ (1978) |  |
| אלבומי הופעה | Absolutely Live‏ (1970) • Alive, She Cried‏ (1983) • Live at the Hollywood Bowl‏ (1987) • In Concert‏ (1991) |  |
| אלבומי אוסף | 13‏ (1970) • Weird Scenes Inside the Gold Mine‏ (1972) • The Best of the Doors‏ (1973) • Greatest Hits‏ (1980) • The Doors Classics‏ (1985) • The Best of The Doors‏ (1985) • Essential Rarities‏ (1999) • [The Best of The Doors‏ (2000) • The Very Best of The Doors‏ (2001) • Legacy: The Absolute Best‏ (2003) • The Very Best of The Doors‏ (2007) • The Future Starts Here: The Essential Doors Hits‏ (2008) • The Platinum Collection‏ (2008) • The Singles‏ (2017) |  |
| אלבומי פסקול | The Doors‏ (1991) • When You're Strange: Music from the Motion Picture‏ (2010) |  |
| סינגלים | "Break on Through (To The Other Side)" / "End of the Night"‏ • "Light My Fire" / "The Crystal Ship"‏ • "People Are Strange"‏ • "Love Me Two Times" / "Moonlight Drive"‏ • "The Unknown Soldier" / "Waiting For The Sun"‏ • "Hello, I Love You" / "Love Street"‏ • "Touch Me"‏ • "Wishful Sinful"‏ • "Tell All the People"‏ • "Runnin' Blue"‏ • "You Make Me Real" / "Roadhouse Blues"‏ • "Love Her Madly" / "Riders on the Storm"‏ • "The Mosquito" / "Treetrunk"‏ • "Gloria" / "Moonlight Drive"‏ |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | הדלתות • פמלה קורסון • פול רוטשילד |  |
דיסקוגרפיה של הדלתות • שירי הדלתות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007337469105171  PLWABN: 9810666796005606  BIBSYS: 3029757  BNE: XX1653151  BnF: cb140104915 (data)  GND: 120576899  ISNI: 0000 0001 1451 2136  LCCN: n89648630  MusicBrainz: fe93a178-183a-42c9-b3c7-53102b8c724d  NKC: ola2002151419  NLK: KAC2020Q0708  NSK: 000062234  NTA: 074892681  RERO: 02-A005796562  SUDOC: 050350161  VIAF: 88078598   WorldCat (עם VIAF): 88078598 
להקת הדלתות
שבתי בס

| --- | --- |
 לידה:  1641 ה'ת"א קאליש, האיחוד הפולני-ליטאי
 פטירה:  1718 (בגיל 77 בערך) כ"ב בתמוז תע"ח קרוטושין, האיחוד הפולני-ליטאי
 מדינה:  האיחוד הפולני-ליטאי האיחוד הפולני-ליטאי
 תקופת הפעילות:  ? – 21 ביולי 1718 
 תחומי עיסוק:  מפרש המקרא
 תפקידים נוספים:  ביבליוגרף ובעל בית דפוס
 רבותיו:  הרב מאיר וֶרטֶרס
 חיבוריו:  שפתי חכמים, שפתי ישנים, דרך ארץ
 
הרב שבתי משורר בַּס (ה'ת"א, 1641 - כ"ב בתמוז ה'תע"ח, 1718) היה תלמיד חכם, ביבליוגרף ובעל בית דפוס, מחבר הפירוש הפופולרי על פירוש רש"י לתורה שפתי חכמים.
קורות חייו

נולד בקאליש שבפולין לרבי יוסף. שם משפחתו המקורי היה שטרום[דרוש מקור][מפני ש...]. בהיותו בן 15 נהרגו הוריו במלחמת רוסיה-שוודיה (אנ'), והוא עבר לגור בפראג, שם למד תורה ומדעים, ושם ככל הנראה קיבל את הכינויים "משורר" ו"בס", לאחר ששימש כחזן באחד מבתי הכנסת בעיר. מורו בתלמוד היה הרב מאיר וֶרטֶרס ומורו בשירה היה לייב שיר השירים.
אחיו הוא 'איש האלוקי' רבי יעקב שטרימרש שעלה לארץ ישראל, כנזכר בהסכמות לספר שפתי ישנים.
בהמשך עבר למרכזי תורה אחרים בפולין ובארצות נוספות, עד שהגיע לאמסטרדם, שם ניסה להקים בית דפוס שבו יוכל להדפיס את ספריו, אולם ניסיונו נכשל והוא פנה לברסלאו, ובשנת 1689 הקים בית דפוס בדיהרנפורט הסמוכה לברסלאו, וייסד בה קהילה יהודית. בדיהרנפורט נרדף על ידי כמרים נוצרים, שהאשימו אותו בפעילות אנטי נוצרית. הם טענו כי ראשי התיבות "עכו"ם" בספרים שהדפיס כ"עובדי כריסטוס ומריה", והוא נכלא למשך כשלושה חודשים.
בסוף חייו עבר לקרוטושין שבפולין, שם נפטר בשנת 1718.
חיבוריו

שפתי חכמים ר' שבתי נודע בעיקר בזכות חיבור ספר זה שמכיל פירוש על פירוש רש"י לתורה, המלוקט ממפרשי רש"י שקדמוהו ובפרט מהרא"ם. הספר נדפס לראשונה באמסטרדם ת"מ (1680). ברוב החומשים כיום מודפס הפירוש עיקר שפתי חכמים שהוא קיצור של שפתי חכמים.
שפתי ישנים - זהו ספר ביבליוגרפי בעברית, ובו רשם ר' שבתי את שמות הספרים העבריים שהיו ידועים לו ואת שמות המחברים, שנת ההוצאה לאור של הספרים, המקום שבו נדפסו, ואת תוכנם בקצרה.
דרך ארץ - ספר זה נכתב ביידיש ומתחלק לשלושה חלקים - בחלק הראשון ישנם תפילות להולכי דרכים, בחלק השני נרשמו מידות, משקלים, סוגי מטבעות ועוד, ובחלק השלישי נרשמו הדרכים המוליכות לערים הגדולות ואורכן.
הערות שוליים

↑  Forever in Faith. Beitar Illit: Tfutza publications. 2015. p. 15. ISBN 978-1-60091-383-9
↑  בנימין מינץ, שפתי ישנים כתובים⁩⁩, 7 יוני 1928
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305633805171  PLWABN: 9810539373505606  BnF: cb106987645 (data)  GND: 1053406126  ISNI: 0000 0000 6693 4384  LCCN: n96057407  NKC: zmp2014821439  NTA: 114252807  SELIBR: 39075  VIAF: 75581594   WorldCat (עם VIAF): 75581594 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לודוויג פיליפסון

| --- | --- |

 לידה:  28 בדצמבר 1811 דסאו, אנהלט-דסאו 
 פטירה:  29 בדצמבר 1889 (בגיל 78) בון, הקיסרות הגרמנית 
 מדינה:  דוכסות אנהלט 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בון-קסטל 
 השכלה:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מעסיק:  בית המדרש הגבוה למדעי היהדות 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
הרב ד"ר יהודה לודוויג פיליפסון (פיליפזון; בגרמנית: Ludwig Philippson;‏ 28 בדצמבר 1811 – 29 בדצמבר 1889) היה רב רפורמי, מייסד העיתון Allgemeine Zeitung des Judentums‏ (A.Z.J; "אַלגֶמַיינֶה צַייטוּנג דֶס יוּדֶנטוּמס", 'עיתונה הכללי של היהדות' (=יהדות גרמניה)) ועורכו, מתרגם התנ"ך לגרמנית, פובליציסט ומחבר ספרי הגות דתית ורומנים היסטוריים.
לודוויג פיליפסון היה בנו של משה פיליפסון ואביהם של אלפרד פיליפסון, פרנץ פיליפסון ומרטין פיליפסון, ואחיו של פבוס פיליפסון.
פיליפסון היה מעורב בהדפסתו המחודשת (לייפציג 1866) של ספר 'מלחמות השם' להרלב"ג.
בשנת 1837 הקים את העיתון Allgemeine Zeitung des Judentums המוקדש לתחומי העניין היהודיים וערך אותו עד מותו. ב-1839 פיליפסון התחיל במלאכת תרגום של התנ"ך לגרמנית, תוך הוספת ביאור לטקסט, אותה הוא השלים ב-1853.
לאחר עלילת דמשק שגרמה להתעוררות רגשות לאומיים בקרב יהודים במקומות רבים בעולם, כתב הרב פיליפסון:
"מה תוכל מדינה יהודית חופשית עלובה ליצור באותה פינה שוממה חוץ מאשר להתקיים – קיום טריוויאלי ומוטל בספק – בקרב מוסלמים". ב-1842 העלה לודוויג פיליפסון את הרעיון להקמתו של בית חולים יהודי, בירושלים, אך הדבר לא יצא לפועל.
בזמן מהפכת 1848 כתב פיליפסון בעיתונו בהתרגשות: "לא עוד נראה את עצמנו כיוצאי דופן. אנו חלק מייעודה של המולדת... הננו גרמנים וכל רצוננו להיות גרמנים! אחת משאלתנו למולדת גרמנית! אנו בני ישראל רק בדתנו".
ארכיונו האישי של לודוויג פיליפסון מופקד במחלקת הארכיונים של הספרייה הלאומית בירושלים.
תרגום התנ"ך Die Israelitische Bible

מקרא תורה נביאים וכתובים, ובגרמנית Die Israelitische Bible (התנ״ך של בני ישראל), הוא שמו של תרגום התנ"ך של פיליפסון. הספר יצא לאור בגרסתו השלמה בשנת 1854, לאחר ארבע-עשרה שנות כתיבה. לספר שש מהדורות וארבעה כרכים. סידור הדף מורכב משתי עמודות: עברית וגרמנית. לצד תרגום הפשט, מוספים ביאורים והסברים במילותיו של פיליפסון. באחת המהדורות האחרונות משולבים גם איורים רבים.
מגמת תרגום התנ"ך לגרמנית החלה במאה ה-18 על ידי משה מנדלסון, פיליפסון ונוספים המשיכו אותה במאה ה-19. מרטין בובר ופרנץ רוזנצווייג אף הם נטלו חלק במגמה זו בתחילת המאה ה-20. סך הכל, חוברו כעשרים תרגומי תנ"ך שונים לגרמנית. בדומה לקודמיו, שאיפתו המרכזית של פיליפסון במפעל התרגום הייתה לשמר ואף לחזק את זיקת היהודים ליהדות, בתקופה שבה גאתה תופעת החילון. יתרה מזו, פיליפיסון חלק את סלידתו של אברהם גייגר מנטייתם של יהודים גרמנים רבים להשתמש בתרגום התנ"ך של מרטין לותר, מייסד הנצרות הפרוטסטנטית. לגישתם, התרגום של לותר לקה בכשלים רבים והטה את ליבם של היהודים אל עבר הנצרות.
מלבד תפוצתו הנרחבת של Die Israelitische Bible, הוא נבדל מתרגומים מקבילים בשימושו בניסוח פשוט וליברלי שלצידו ביאור הכתוב בשפה מדעית, וכן איורים. את התרגום מעטרים מאות תחריטים מעטרים ההסברים הכתובים, רבים מהם צוירו על ידי הצייר הצרפתי גוסטב דורה. הציורים כוללים דמויות אדם, נוף ובעלי חיים, באופן הנוגד את ההלכה, אשר אינה מתירה המחשה ציורית של התנ"ך. בגישה זו, באה לידי ביטוי פנייתו הליברלית והחדשנית לקהל היהודי המשכיל בגרמניה.
פיליפסון חיבר את התרגום ופרושיו לבדו, למעט נביאים ראשונים (יהושע, שופטים, שמואל ומלכים), בהם נעזר באחיו פבוס. השאיפה לחיזוק ההיבט ההיסטורי והאותנטי של התנ"ך ניכרת בתרגום. זאת, על ידי הצגת כלל הצדדים של גיבורי הסיפורים בפירוט שווה, על מעלותיהם וחטאיהם, ללא ניסיון להסתיר פרטים או לייצר האלהה של הדמויות. כך קיווה פיליפסון לחזק את הזיקה של הקוראים לדמויות המקראיות, תוך המחשת אמיתות הסיפור. כמו כן, הסתמך פיליפסון בתרגום על הרקע האקדמי שלו. הוא שילב ציטוטים ממחקרים מדעיים ומספרות מסעות בני זמו, אשר מאששים את הכרונולוגיה המקראית, כמו גם את תיאורי עולם הטבע והגאוגרפיה שבמקרא. ניתן לראות דוגמה בולטת להשפעה ולתפוצה הנרחבת של גרסת פיליפסון לתנ"ך בזיגמונד פרויד. אבי הפסיכואנליזה קיבל עותק מהספר מאביו עם הקדשה אישית, והרבה להתייחס אליו ולהשתמש בו.
לקריאה נוספת

מיכאל מאיר, בין מסורת לקדמה - תולדות תנועת הרפורמה ביהדות, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל.
Kathrin Wittler, Towards a Bookish History of German Jewish Culture: Travelling Images and Orientalist Knowledge in Philippson’s ‘Israelitische Bibel’(1839–1854), The Leo Baeck Institute Year Book, Vol. 62, 2017, pp 151-177
הערות שוליים

↑  "העיתון הכללי של היהדות", שמאוחר יותר נקרא "עיתון ה-CV: ביטאון האגודה המרכזית של אזרחים גרמנים בני הדת היהודית" (C.V.-Zeitung. Organ des Central-Vereins deutscher Staatsbürger jüdischen Glaubens), "צֶה.פַאו.-צייטונג: אורגָן דֶס צֶנטרָל-פֶראַיינס דויטשֶר שטַאטסבִּירגֶר יִידישן גלַאוּבֶּנס".
↑  הפרופיסור מארטין פיליפסון, הצפירה, 4 באוגוסט 1916 (נקרולוג).
1 2 3  Kayserling, M, Ludwig Philippson: Eine Biographie, Leipsic: Hermann Mendelssohn, 1898
↑  יונתן פרנקל, דם ופוליטיקה, ירושלים: מרכז זלמן שזר, תשס"ג, עמ' 341
↑  יהושע בן-אריה, עיר בראי תקופה - ירושלים במאה הי"ט, כרך א': העיר העתיקה, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשל"ז-תשל"ט, עמ' 379
↑  עמוס אילון, רקוויאם גרמני - יהודים בגרמניה לפני היטלר - 1743 - 1933, דביר, 2004, עמ' 161-160
↑  ארכיון לודוויג פיליפסון, בספרייה הלאומית
1 2 3  Klaus Herrmann, Translating Cultures and Texts in Reform Judaism: The Philippson Bible, Jewish Studies Quarterly, 2 14, 2007, עמ' 164-197
↑  Michah Gottlieb, The Jewish Reformation: Bible Translation and Middle-class German Judaism as Spiritual Enterprise, Oxford University Press, 2020, עמ' 386
↑  Ernst Freud et al., Sigmund Freud: his life in pictures and words, London, 1978, עמ' 134
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266568605171  PLWABN: 9810591257305606  BNE: XX1397465  BnF: cb134858219 (data)  CiNii: DA1739939X  GND: 116176288  ISNI: 0000 0000 6632 7760  LCCN: n87893720  NKC: skuk0004566  NLA: 36487964  NLG: 167772  NTA: 156760037  RERO: 02-A026428420  SELIBR: 83732  SNAC: w6jg0588  SUDOC: 059904917  Trove: 1260000  VcBA: 495/83822  VIAF: 39529223   WorldCat (עם VIAF): 39529223
הנריק וייניאבסקי

| --- | --- |

 לידה:  10 ביולי 1835 לובלין, פולין הקונגרסאית 
 פטירה:  31 במרץ 1880 (בגיל 44) מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  פולנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 צאצאים:  פולדובסקי 
 פרופיל ב-IMDb
 
הֶנריק ויֶיניַאבסקי (בפולנית: Henryk Wieniawski;‏ 10 ביולי 1835 – 31 במרץ 1880) היה מלחין וכנר פולני ממוצא יהודי.
קורות חיים

וייניאבסקי נולד בעיר לובלין שבפולין הקונגרסאית להורים יהודים שהתנצרו. אמו הייתה פסנתרנית (ואחותו של הפסנתרן והמלחין אדוארד וולף (גר')), ועודדה אותו בנגינה בכינור. כבר בגיל צעיר נתגלה כישרונו ככנר. בגיל 8 נבחן והתקבל לקונסרבטואר של פריז. בגיל 13 סיים את לימודיו בקונסרבטואר והחל לתת קונצרטים בליווי אחיו הפסנתרן, יוזף (אנ').
בשנת 1860 נענה להזמנתו של אנטון רובינשטיין ועבר להתגורר בסנקט פטרבורג, בירת רוסיה, במשך 12 שנים. הוא שימש כמורה מבוקש בקונסרבטוריון שנוסד על ידי רובינשטיין, והיה הכנר האישי של הצאר הרוסי (תוארו: "הסולן של הוד מלכותו הצאר"), עד 1872.
בשנת 1872 ערך יחד עם אנטון רובינשטיין מסע קונצרטים בעולם, שכלל גם את צפון אמריקה. ב-1875 חזר לבריסל למשרת פרופסור לכינור בקונסרבטוריון, כממשיכו של הכנר המפורסם אנרי וייטאן. כעבור שנתיים המשיך את מסעות הקונצרטים שלו ברחבי אירופה למרות בריאותו הרופפת.
באחד הקונצרטים שלו בברלין נתקף בכאבים ונאלץ להפסיק את הקונצרט. הכנר יוזף יואכים שהיה באולם קפץ לבמה, לקח מוייניאבסקי את הכינור והמשיך את הקונצרט לקול מחיאות הכפיים הנלהבות של הקהל על המחווה הספונטנית הזאת של ידידות אמיתית.
בפברואר 1880 חלה וייניאבסקי כאשר שהה באודסה במהלך מסע קונצרטים ברוסיה. פטרונית האמנים נדז'דה פון מק לקחה אותו אל ביתה ודאגה לו לטיפול רפואי, אך כעבור שבועות אחדים, ב-31 במרץ, נפטר וייניאבסקי מהתקף לב במוסקבה ונקבר בוורשה.
בשנת 1935, במלאת מאה שנה להולדתו, נערכה בוורשה תחרות הכינור הבינלאומית ע"ש הנריק וייניאבסקי (אנ') לכנרים צעירים (עד גיל 30). התחרות השנייה נערכה ב-1952 בפוזנן, ומאז היא מתקיימת שם מדי כחמש שנים.

לכבוד התחרויות השנייה והשלישית הונפקו בפולין בולים לכבודו, במסגרת הנושא "יהודים ויהדות".
יצירותיו

וייניאבסקי חיבר את כל יצירותיו לכינור הן בליווי פסנתר והן בליווי תזמורת, חוץ מ"ריביירה" אחת שחיבר לויולה ופסנתר (בפה דיאז מינור).

הוא חיבר 2 קונצ'רטי לכינור ותזמורת:
קונצ'רטו מס' 1 לכינור ותזמורת בפה דיאז מינור, אופוס 14.
קונצ'רטו לכינור ותזמורת מס' 2 ברה מינור, אופוס 22.
שאר יצירותיו הן קטעים קצרים לכינור בליווי פסנתר או תזמורת. מתוכם מפורסמים:
פולונז בריאנט, אופוס 4.
סקרצו-טרנטלה, אופוס 16.
אגדה, אופוס 17.
לקריאה נוספת

Maciej Jabłoński and Danuta Jasińska (eds.), Henryk Wieniawski: Composer and Virtuoso in the Musical Culture of the XIX and XX Centuries, Poznań: Rhytmos, for The Henryk Wieniawski Musical Society, 2001.
הערות שוליים

↑  א. לינדנבאום, בשולי הבולים | יהודים על בולים: בול חדש לכבוד הנרי ויניאבסקי, דבר, טור 1, 3 בינואר 1958.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269709905171  PLWABN: 9810598533705606  BIBSYS: 1024577  BNE: XX1169425  BnF: cb139011479 (data)  CiNii: DA07229688  GND: 119351641  ICCU: UBOV536222  ISNI: 0000 0001 1060 0294  LCCN: n80028496  LNB: 000064944  MusicBrainz: a65d57ec-36a7-49ad-b99d-79f01cd45478  NDL: 00902586  NKC: jn19990009117  NLA: 36176867  NLG: 233901  NLK: KAC199637258  NSK: 000660257  NTA: 07097179X  RERO: 02-A003974026  SNAC: w6dn49xf  SUDOC: 127655506  Trove: 1224543  VIAF: 44486770   WorldCat (עם VIAF): 44486770
שירות האוויר המיוחד של ניו זילנד

| --- | --- |
תג שירות האוויר המיוחד של ניו זילנד
תג שירות האוויר המיוחד של ניו זילנד
 "Who Dares Wins" "המעז מנצח"
 פרטים
 מדינה:  ניו זילנד
 שיוך:  צבא ניו זילנד
 סוג:  כוחות מיוחדים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  7 ביולי 1955 – הווה (69 שנים)
 נתוני היחידה
 ייעוד:  מבצעים מיוחדים  סיורים מיוחדים  פעולה ישירה  מלחמה בטרור  לוחמה לא קונבנציונלית  הגנת מתקני גרעין ופינוי פסולת כימית, ביולוגית, רדיולוגית, גרעינית ונפיצה
 כוח אדם:  גדוד
 פיקוד
 יחידת אם:  פיקוד המבצעים המיוחדים
רגימנט שירות האוויר המיוחד ה-1 של ניו זילנד (בקיצור: 1 NZSAS Regt) הוא יחידת החוד בכוחות המיוחדים של צבא ניו זילנד. היחידה כפופה לפיקוד המבצעים המיוחדים.
על פי החלטת ממשלת ניו זילנד, NZSAS היא "היחידה הלוחמת הראשית של כוח ההגנה הניו זילנדי" והיא פורסת באופן מבצעי למקומות כולל אזור האוקיינוס השקט, אפגניסטן והג'ונגלים של דרום-מזרח אסיה.
תפקידו לנהל מלחמה בטרור ולבצע מבצעים מיוחדים מעבר לים. בנוסף הוא אחראי לסייע לרשויות הצבאיות והאזרחיות בניו זילנד בטיפול בפסולת כימית, ביולוגית, רדיולוגית, גרעינית ונפיצה.
הרגימנט מבצע איסוף מודיעיני אסטרטגי וטקטי, פעולות ישירות (DR), פעולות חילוץ ופינוי ומבצעים נגד טרור מעבר לטווח או יכולתם של יחידות הצבא הקונבנציונליות.