stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הר לובצ'ן

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  1,749 מ' 
 מדינה:  מונטנגרו מונטנגרו
 מיקום:  מחוז ציטניה
 רכס הרים:  האלפים הדינריים 
 קואורדינטות:  42°24′00″N 18°50′00″E﻿ / ﻿42.4°N 18.833333333333°E﻿ / 42.4; 18.833333333333
  (למפת מונטנגרו מוגדלת) פודגוריצה ניקשיץ' ביילו פולה  פלייבליה הרצג נובי  בר צטיניה בראן אולצין קר. בוסניה והרצגובינה  סרביה קוסובו אלבניה הים האדריאטי הר לובצ'ן(למפת מונטנגרו רגילה) פודגוריצה ניקשיץ' ביילו פולה  פלייבליה הרצג נובי  בר צטיניה בראן אולצין קר. בוסניה והרצגובינה  סרביה קוסובו אלבניה הים האדריאטי הר לובצ'ן
 
הר לובצ'ן הוא הר בדרום מערב מונטנגרו שנתן למדינה את שמה: "הר שחור".
גאוגרפיה

הגאומורפולוגיה של הר לובצ'ן הוא תוצאה של תוואי נוף קרסטי שעבר עיצוב על ידי קרחונים לפחות בשתי תקופות שונות. הקרחון המאוחר יותר הקיף שטח של לפחות 39.9 קמ"ר, היה בעל עובי מרבי של כ-290 מטר והשתרע מעל קו גובה של 1259 מטר.
להר לובצ'ן שתי פסגות: סטירובניק בגובה של 1749 מטר ויזרסקי בגובה 1657 מטר. סביב הפסגות יש הרבה אובלות (אנ') ועמקים פתוחים בצורת קומקום. מדרום לפסגות, בגובה של כ-1200 מטר, נמצאת אובלה הנקראת "איוונובה קוריטה". אורכה כ-2 קילומטר והיא עשויה אבן גיר חווארי. רצפתה מורכבת מהררים קטנים שביניהם עמקים קטנים רדודים.
על הלובצ'ן יורדים משקעים רבים של בסביבות 4,000 מילמטר לשנה.
על ההר זוהו 1158 זני צמחים שונים, מתוכם ארבעה אנדמיים.
היסטוריה

מלחמות הכיבוש של העות'מאנים בימי הביניים אילצו את הלורד של זיטה באותו זמן, איוון צרנוביץ', להעביר את בירת ארצו מן העיירה המבוצרת של זאבליאק לחלקים מרוחקים יותר, עד אובוד בשנת 1475, וזמן קצר לאחר מכן, לצטיניה למרגלות הר לובצ'ן. שם הוא התבצר, והעות'מאנים לא הצליחו לפרוץ אל הלובצ'ן. ההצלחה של המונטנגרים להחזיק בלובצ'ן במשך מאות שנים, העניקה ללובצ'ן את הכינוי: "הגיברלטר של האדריאטי".
בשנת 1845 הקים פטר השני פטרוביץ'-נייגוש, קפלה שתכנן בעצמו בסגנון ביזנטי לזכר פטר הראשון פטרוביץ', שליט מונטנגרו על פסגת הלובצ'ן. לפני מותו, ציווה פטר השני שיקברו אותו בקפלה זו. בשנת 1855, ארבע שנים לאחר פטירתו, הועברו עצמותיו לקפלה על הלובצ'ן.
בינואר 1913, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, דרשה האימפריה האוסטרו-הונגרית שהמונטנגרים יעבירו לידיה את הר לובצ'ן, כתנאי להסכמתה לכיבוש סקוטארי על ידי המונטנגרים.
בספטמבר 1914 הנחיתו הצרפתים סוללת תותחים לסייע למונטנגרו במלחמה נגד האימפריה האוסטרו הונגרית. הסוללות הוצבו בדרום הר הלובצ'ן ממנו התחילו להפגיז את האוסטרים החל ב-19 באוקטובר 1914. האוסטרים הזמינו תגבורת בדמות אנית מערכה שעד 26 באוקטובר 1914 הצליחה לשתק את התותחים. הר הלובצ'ן בוצר מחדש, אולם בינואר 1916, כדי למנוע מהאיטלקים להתקדם לחוף הים האדריאטי אל קוטור, הקדימו האוסטרים לכבוש את הלובצ'ן, שנתן להם עמדה אסטרטגית על הים האדריאטי ומנע מהאיטלקים לתקוף אותם לחוף האדריאטי. כדי לאפשר לתותחים על ספינות הקרב לירות לגובה הנדרש, מילאו הספינות את החלק האחורי שלהם במים כדי להגדיל את זווית הירי. בגלל הגובה והמרחק לא יכלו התצפיתנים לראות את הפגיעות, ועל כן תצפית הירי נעשה ממטוסים. הקרב על הלובצ'ן החל ב-8 בינואר 1916 וכבר ב-10 בינואר נכבש הלובצ'ן. נפילת הלובצ'ן פגעה קשות במורל חיילי מונטנגרו והביאה לכניעת מונטנגרו.
השלטון האוסטרו הונגרי דרש מהמונטנגרים להשיב את עצמותיו של פטר השני לצטיניה, בגלל היות המקום סמל לאומי של האויב ומתוך הצהרה שהמקום נדרש לצרכים צבאיים. על פי גרסה אחרת, האוסטרים החליטו להקים על ראש הלובצ'ן אנדרטה לפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. הקפלה עצמה ניזוקה קשות. לאחר המלחמה, מונטנגרו נכללה ביוגוסלביה ונוהלו דיונים ארוכים על קבורתו מחדש של פטר השני. שלטונות מונטנגרו בקשו לשחזר את הקפלה המקורית, בעד שלטונות יוגוסלביה החליטו על תחרות תכנון למאוזילאום חדש. אולם בהיעדר מימון נזנח הרעיון של הקמת מאוזילאום והקפלה הישנה שוחזרה ונחנכה בספטמבר 1925 בנוכחות אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה ומריה מרומניה, מלכת יוגוסלביה. המקום היה לאתר לאומי וביקרו בו נציגים ממדינות זרות.
בשנת 1952 הוכרז הר הלובצ'ן וסביבתו, על שטח של כ-64 קמ"ר, שמורת טבע.
בשנת 1962 תואר הלובצ'ן בעל המשמר על ידי מ. נחומי::
השלטונות הקומוניסטיים של יוגוסלביה פרקו את הקפלה בסוף שנות ה-60 ובמקומה הקימו בשנת 1971 מאוזוליאום שתוכנן על ידי איוון מסטרוביץ. המאוזילאום נחנך בשנת 1974 עם הבאת עצמותיו של פטר השני לקבורה מחדש.
הערות שוליים

↑  Zuzana Poláčková; Pieter van Duin, Montenegro Old and New: History, Politics, Culture, and the People, page 63
↑  Manja Žebrea and Uroš Stepišni, Reconstruction of Late Pleistocene glaciers on Mount Lovćen, Montenegro, Quaternary International, Volume 353, 5 December 2014, Pages 225-235
↑  CAVE-DWELLING INVERTEBRATES IN MONTENEGRO, Advances in Arachnology and Developmental Biology, 2008, page 40
↑  CAVE-DWELLING INVERTEBRATES IN MONTENEGRO, Advances in Arachnology and Developmental Biology, 2008, page 44
1 2  Anja Fabiani, CROQUIS - Lovćen – a mountain and a symbol, EUROPEAN PERSPECTIVES, Journal on European Perspectives of the Western Balkans, Volume 3 Number 1 (4) April 2011
↑  Serbo Rastoder, A short review of the history of Montenegro, in Montenegro in Transition, 2003, page 110
↑  THE MONTENEGRIN-ALBANIAN CAMPAIGN IN 1916: THE LAST SUCCESSFUL UNILATERAL CAMPAIGN OF AUSTRIA-HUNGARY, page 126
↑  אוסתריה והרשחור, הצבי, 12 בינואר 1913
↑  המצור על קטרו, מוריה, 14 בדצמבר 1914
↑  איטליה והים האדריאטי, החרות, 21 בפברואר 1916
↑  THE MONTENEGRIN-ALBANIAN CAMPAIGN IN 1916: THE LAST SUCCESSFUL UNILATERAL CAMPAIGN OF AUSTRIA-HUNGARY, page 77
↑  השתלשלות המאורעות בהרשחור, החרות, 24 בפברואר 1916
↑  THE MONTENEGRIN-ALBANIAN CAMPAIGN IN 1916: THE LAST SUCCESSFUL UNILATERAL CAMPAIGN OF AUSTRIA-HUNGARY, page 87
↑  Tamara Scheer,THE PERFECT OPPORTUNITY TO SHAPE NATIONAL SYMBOLS? AUSTRO-HUNGARIAN OCCUPATION REGIMES DURING THE FIRST WORLD WAR IN THE ADRIATIC AND THE BALKANS, ACTA HISTRIAE • 22 • 2014, page 684
↑  Andrew B. Wachtel, Chapter 5. How to Use a Classic: Petar Petrović Njegoš in the Twentieth Century, in IDEOLOGIES AND NATIONAL IDENTITIES, pages 136-139
↑  שתים שלוש שורות, דואר היום, 10 ביוני 1929
↑  מ. נחומי, שתי ערים במונטנגרו: צטיניה וטיטוגראד, על המשמר, 1 בנובמבר 1962
השדרה השמינית

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  7.8 מיל 
 מיקום
 עיר:  מנהטן 
 קואורדינטות:  40°48′59″N 73°56′47″W﻿ / ﻿40.8165°N 73.9465°W﻿ / 40.8165; -73.9465
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מנהטן מוגדלת) השדרה השמינית(למפת מנהטן רגילה) השדרה השמינית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
השדרה השמינית.
השדרה השמינית (באנגלית: Eighth Avenue) היא שדרה מצפון לדרום באזור הוסט סייד (הצד המערבי) של האי מנהטן בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
התנועה בשדרה חד סיטרית לכיוון צפון, והיא הדרך הישירה הארוכה ביותר באי. השדרה מתחילה בדרום באזור הצד המערבי (הווסט ווילג') של שכונת גריניץ' וילג', בכיכר אבינגדון (במפגש הרחובות האדסון ובליקר). השדרה עוברת דרך השכונות צ'לסי, אזור הבגדים, מטבח הגיהנום, המיד טאון (מרכז מנהטן), אזור התיאטראות, וכיכר קולומבוס (במפגש עם רחוב 58).
צפונית לכיכר קולומבוס משנה השדרה את שמה ונקראת סנטרל פארק וסט, וברחוב 110, הצפוני לסנטרל פארק נקראת השדרה "שדרת פרדריק דאגלס" (Frederick Douglass Boulevard), הנחשבת שוב לחלק מהשדרה השמינית. השדרה מסתיימת ברחוב 159, בסמוך לנהר הארלם.
מתחת לשדרה עובר קו השדרה השמינית של הרכבת התחתית של ניו יורק.
תרבות

מאז שנות ה-90, אזור גריניץ' וילג' בו חולפת השדרה השמינית מהווה מרכז הקהילה ההומוסקסואלית של העיר ניו יורק, ולאורך השדרה באזור זה מקומות מפגש רבים לקהילה. מדי שנה מצעד הגאווה של העיר ניו יורק עובר לאורך חלק זה של השדרה.
אתרים בעלי חשיבות

לאורך השדרה נמצאים תחנת פן, בניין הניו יורק טיימס, תחנת האוטובוסים של רשות הנמל ומגדל הרסט.
בעבר היה ממוקם המדיסון סקוור גארדן לצד השדרה.
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)

| --- | --- |

 היכל:  היכל הספורט פריז-ברסי
 תאריך התחלה:  27 ביולי 2024 (מוקדמות)
 תאריך סיום:  31 ביולי 2024 (גמר)
 מתחרים:  24 מ-15 מדינות
 מדליסטים
  שינוסוקה אוקה:  יפן יפן
  ג'אנג בוהנג:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
  שיאו רואוטנג:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 → 2020 
תחרות קרב רב אישי לגברים באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי וב-31 ביולי 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. 44 מתעמלים מ-23 מדינות (מתוך 96 מתעמלים בתחרות סך הכל) התחרו בקרב רב אישי בסבב המוקדמות.
רקע

תחרות קרב רב אישי לגברים התקיימה בפעם ה-29 במשחקים האולימפיים. התחרות הראשונה התקיימה באולימפיאדת פריז (1900), לאחר שב-1896 התקיימו תחרויות אישיות על כל מכשיר בנפרד בלבד. תחרות קרב רב אישי לגברים התקיימה בכל אולימפיאדה מאז 1900.
השתתפות בתחרות

ועד אולימפי לאומי יכול להכניס לתחרות עד 5 מתעמלים. סך הכל הוקצתה מכסה של 96 מקומות עבור תחרויות התעמלות מכשירים לגברים.
5 הקבוצות שהעפילו לתחרות יכלו לשלוח 5 מתעמלים עבור התחרות הקבוצתית, בסך הכל 60 מתעמלים מתוך 96. שלוש הקבוצות המובילות באליפות העולם בהתעמלות בשנת 2022 (סין, יפן ובריטניה) ותשע הקבוצות המובילות (לא כולל הקבוצות שכבר העפילו) באליפות העולם בהתעמלות בשנת 2023 (ארצות הברית, קנדה, גרמניה, איטליה, שווייץ, ספרד, טורקיה והולנד) זכו במקומות השמורים לקבוצות.
36 המקומות הנותרים הוענקו לספורטאים בודדים. כל מתעמל זכאי למקום אחד בלבד, למעט מתעמלים שהעפילו בזכות התחרות הקבוצתית, שיכולים לזכות במקום נוסף דרך תחרות קרב רב אישי בגביע העולם בהתעמלות בשנת 2024. חלק מהתחרויות האישיות פתוחות למתעמלים מקבוצה שהעפילה לתחרות הקבוצתית, בעוד שתחרויות אחרות אינן פתוחות להם. מקומות אלו מוקצים באמצעות קריטריונים שהושגו במהלך אליפות העולם בהתעמלות בשנת 2023, במהלך גביע העולם בהתעמלות בשנת 2024 ובמהלך תחרויות יבשתיות והזמנות אישיות מהוועדה האולימפית.
רק מתעמלים שהתחרו בכל ששת המכשירים בשלב המוקדמות דורגו עבור תחרות קרב רב אישי.
פורמט התחרות

24 המתעמלים שדורגו במקומות הראשונים בשלב המוקדמות (עם מגבלה של 2 מתעמלים מכל מדינה) התקדמו לגמר קרב רב אישי. המתחרים בגמר ביצעו כל אחד תרגיל נוסף על כל מכשיר. הציון משלב המוקדמות לא נחשבו בשלב הגמר, ורק תוצאות שהושגו בגמר נכללו. הניקוד ניתן לפי שיטת הניקוד של התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית (אנ').
לוח זמנים

| תאריך | שעה | סבב | תת-קבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| 27 ביולי | 11:00 | מוקדמות | תת-קבוצה 1 |
| 27 ביולי | 15:30 | מוקדמות | תת-קבוצה 2 |
| 27 ביולי | 20:00 | מוקדמות | תת-קבוצה 3 |
| 31 ביולי | 17:30 | גמר | – |
זמנים לפי שעון הקיץ של מרכז אירופה (UTC+2)
תוצאות > גמר

| מקום | מתעמל |  |  |  |  |  |  | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  שינוסוקה אוקה (יפן) | 14.566 | 14.500 | 13.866 | 14.300 | 15.100 | 14.500 | 86.832 |
|  |  ג'אנג בוהנג (סין) | 13.233 | 14.333 | 14.600 | 14.500 | 15.300 | 14.633 | 86.599 |
|  |  שיאו רואוטנג (סין) | 14.333 | 14.266 | 13.800 | 14.833 | 14.766 | 14.366 | 86.364 |
| 4 |  איליה קובטון (אוקראינה) | 14.700 | 14.633 | 13.333 | 14.266 | 15.400 | 13.833 | 86.165 |
| 5 |  ג'ו פרייזר (בריטניה) | 14.300 | 13.700 | 14.000 | 14.333 | 14.933 | 14.266 | 85.532 |
| 6 |  דייקי האשימוטו (יפן) | 14.633 | 12.966 | 13.400 | 14.766 | 14.433 | 14.400 | 84.598 |
| 7 |  ג'ייק ג'רמן (בריטניה) | 14.900 | 14.066 | 12.800 | 15.166 | 14.300 | 13.333 | 84.565 |
| 8 |  אולג ורניאייב (אוקראינה) | 13.933 | 14.833 | 13.533 | 14.400 | 15.000 | 12.700 | 84.399 |
| 9 |  כריסטופר מיסארוש (הונגריה) | 13.933 | 14.100 | 13.400 | 14.400 | 14.300 | 13.766 | 83.899 |
| 10 |  מתאו ג'ובליני (שווייץ) | 14.100 | 14.533 | 13.300 | 13.800 | 14.033 | 13.566 | 83.332 |
| 11 |  יומין אבאדיני (איטליה) | 13.900 | 14.166 | 13.333 | 14.033 | 13.966 | 13.800 | 83.198 |
| 12 |  קרלוס יולו (הפיליפינים) | 14.333 | 11.900 | 13.933 | 14.766 | 14.500 | 13.600 | 83.032 |
| 13 |  קאסימיר שמידט (הולנד) | 13.666 | 13.900 | 13.833 | 14.400 | 13.633 | 13.066 | 82.498 |
| 14 |  פול ג'ודה (ארצות הברית) | 13.533 | 13.866 | 13.433 | 13.733 | 13.866 | 13.766 | 82.197 |
| 15 |  פרד ריצ'רד (ארצות הברית) | 13.200 | 12.733 | 13.600 | 14.100 | 14.133 | 14.400 | 82.166 |
| 16 |  פלוריאן לנגנגר (שווייץ) | 14.066 | 13.566 | 13.366 | 14.133 | 13.700 | 13.033 | 81.864 |
| 17 |  רנה קורנויר (קנדה) | 13.600 | 13.100 | 13.700 | 13.733 | 14.300 | 13.300 | 81.733 |
| 18 |  נילס דונקל (גרמניה) | 13.333 | 14.466 | 13.566 | 13.700 | 13.466 | 13.166 | 81.697 |
| 19 |  מריו מקיאטי (איטליה) | 13.666 | 13.966 | 13.300 | 14.166 | 13.233 | 13.166 | 81.497 |
| 20 |  פליקס דולצי (קנדה) | 14.366 | 12.533 | 13.766 | 14.366 | 14.333 | 11.733 | 81.097 |
| 21 |  ג'סי מור (אוסטרליה) | 12.533 | 14.466 | 12.866 | 14.333 | 13.866 | 12.366 | 80.430 |
| 22 |  פרנק ראיקן (הולנד) | 13.433 | 12.733 | 12.733 | 13.733 | 14.266 | 13.400 | 80.298 |
| 23 |  דיוגו סוארס (ברזיל) | 13.133 | 11.566 | 12.033 | 14.500 | 13.733 | 13.733 | 78.698 |
| 24 |  מילאד קארימי (קזחסטן) | 13.433 | 8.533 | 12.933 | 14.400 | 14.066 | 12.700 | 76.065 |
הערות שוליים

↑  Artistic Gymnastics Men's All-Around Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024
↑  Artistic – Entry List by NOC, באתר  התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
↑  Men's All-Around - Qualification results, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024
↑  Men's All-Around - Finals results, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 31 ביולי 2024
הרחק מעצי התרזה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  יונתן ברג
 שפת המקור:  עברית
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך הוצאה:  2018
 מספר עמודים:  267
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב ISBN9789651327315
 הספרייה הלאומית:  004794185
הרחק מעצי התרזה הוא רומן מאת יונתן ברג שיצא לאור בסוף שנת 2018. העלילה מתרחשת דרך עיניו של יעקב, זקן יהודי שנאלץ לנטוש את גרמניה בצעירותו ומשקפת את סיפורם של בני הדור הראשון והשני לישראל.
יקב פסגות השיק מהדורה מיוחדת של יינות שמוטבעות עליהם יצירותיו של ברג.
שם הספר ועטיפתו

שם הספר, הרחק מעצי התרזה, נגזר מסצנה המתוארת בעמוד 247 בספר בה מסביר גיבור הספר (יעקב): "תחת עצי התרזה זה המקום שממנו אני בא, אונטר דן לינדן." כלומר, המקום שמסמל את מולדתו של יעקב, אליה הוא מתגעגע ומרגיש מרוחק ממנה, הוא רחובה הראשי ההיסטורי של ברלין "אונטר דן לינדן" שתרגומו לעברית "תחת עצי התרזה".
מירב גולן ציינה ששם הספר מתכתב עם שירו של ביאליק "תרזה יפה" המסתיים בשאלה: "תִּרְזָה יָפָה וַעֲבֻתָּה עַל הַיְאֹר עוֹמֶדֶת מֻטָּה; כָּל-הַיּוֹם בַּמַּיִם צוֹפָה, חוֹשְׁבָה: מַה-יְּהֵא בְסוֹפָהּ?". הספר מנסה לתת מענה לשאלה "מה יהא בסופה" באמצעות הבנה שחמלה היא שתביא לאושר. ביקורת נוספת מניחה כי עצי תרזה מסמלים את גרמניה היפה, התרבותית, מחוז החפץ - גרמניה שיהודים רצו להיכלל בה, והאמינו ביכולתם לעשות זאת. הריחוק מעצי התרזה מסמל את השבר בהתנפצות החלום עם עליית הנאצים.
עטיפת הספר מורכבת משני תצלומים בשכבות של שקיפויות, בדומה לעלילת הספר עצמה המורכבת משכבות והשתקפויות; גרמניה ששכבה אחת ממנה מהווה את המולדת אליה מתגעגע גיבור הספר, ושכבה נוספת מהווה את הגיהנום עלי אדמות.
תוכן הספר

גיבור הספר, יעקב ליבוביץ, הוא אינטלקטואל אשכנזי קר המתגעגע לגרמניה ומנוכר לארבעת בניו (חכם, תם, רשע ושאינו יודע לשאול). בנקודה זו נוצר קשר בין יעקב לבין צעירה מזרחית שמנסה לחדש את הקשר של יעקב עם בניו. במהלך העלילה מתברר כי השכנה, ברכה גבאי, גם היא מתמודדת עם געגועים לעברה: ברכה באה מבית דתי בו מרדה כשבחרה לעבור לתל אביב. השניים יוצאים למסע ברחבי ישראל המלווה במסע פנימי שמתכתב עם עברם, במהלכו הם מתקרבים זה לזה.
הערות שוליים

↑  "סקירת ספרים"
↑  "פורטל השיווק של ישראל"
↑  מירב גולן, הרחק מעצי התרזה / יונתן ברג, בבלוג היTרבות
↑  שרית פליין, ״הרחק מעצי התרזה״ - על ספרו המשובח של יונתן ברג, אוצר מילים
המאה ה-17 לפנה"ס

המאה ה-17 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 1700 לפני הספירה והסתיימה בשנת 1601 לפני הספירה. זוהי המאה ה-17 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
אירועים בולטים בעולם

1500 לפנה"ס-1700 לפנה"ס: פלישה חורית
תחילת השושלת ה-14 של מצרים.
1697 לפנה"ס: יוסף מפרש את חלומותיהם של שר האופים ושר המשקים (לפי סדר עולם רבה).
1686 לפנה"ס: יעקב יורד למצרים (לפי סדר עולם רבה).
1679 לפנה"ס: יציאת מצרים (לפי המסורת השומרונית).
1650 לפנה"ס: כיבוש ממפיס בידי החיקסוס שם קץ לשושלת ה-13 של מצרים.
1628 לפנה"ס: אחד התארוכים המקובלים להתפרצות הוולקנית בסנטוריני (אי בים האגאי), שככל הנראה השמידה את התרבות המינואית
השושלת הבבלית הראשונה.
ערים חדשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים משמעותיים

יצחק, אב מקראי. נפטר בשנת 1696 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
יעקב, אב מקראי. נפטר בשנת 1669 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
יוסף, יועץ מקראי. נפטר בשנת 1615 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
תגליות והמצאות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  לפי המקור הזה פסח 2014 חל בשנת 3652 בלוח השומרוני.
| האלף השני לפני הספירה |
| --- | --- |
המאה ה-20 לפנה"ס | המאה ה-19 לפנה"ס | המאה ה-18 לפנה"ס | המאה ה-17 לפנה"ס | המאה ה-16 לפנה"ס | המאה ה-15 לפנה"ס | המאה ה-14 לפנה"ס | המאה ה-13 לפנה"ס | המאה ה-12 לפנה"ס | המאה ה-11 לפנה"ס: 
האלף ה-5 לפנה"ס | האלף ה-4 לפנה"ס | האלף ה-3 לפנה"ס | האלף ה-2 לפנה"ס | האלף ה-1 לפנה"ס: 
תקופת הברונזה | העת העתיקה | היסטוריה | לוח הזמנים הגאולוגי: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ch460515 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הר לוגן

ערך זה עוסק בהר בקנדה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
הר לוגן מדרום-מזרח
הר לוגן מדרום-מזרח
 מידע כללי
 גובה:  5,959 מטר
 מדינה:  קנדה קנדה
 מיקום:  דרום-מערב יוקון, כ-40 קילומטרים מגבול אלסקה–קנדה
 רכס הרים:  רכס סנט אליאס 
 העפלה ראשונה:  1922
 קואורדינטות:  60°34′02″N 140°24′10″W﻿ / ﻿60.567222222222°N 140.40277777778°W﻿ / 60.567222222222; -140.40277777778
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר לוגן(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הר לוגן(למפת יוקון רגילה) וייטהורס דוסון סיטי ווטסון לייק אלסקה הטריטוריות הצפון-מערביות  קולומביה הבריטית ים בופורהר לוגן(למפת יוקון מוגדלת) וייטהורס דוסון סיטי ווטסון לייק אלסקה הטריטוריות הצפון-מערביות  קולומביה הבריטית ים בופורהר לוגן
 
הר לוגן (באנגלית: Mount Logan) הוא ההר הגבוה בקנדה והפסגה השנייה בגובהה באמריקה הצפונית, אחרי דנאלי. ההר נמצא בהרי סנט אליאס.
הר לוגן ממוקם בפארק והשמורה הלאומיים קלואן שבדרום-מערב יוקון, פחות מארבעים קילומטרים מגבול יוקון–אלסקה. ההר הוא גם המקור של הקרחונים הובארד ולוגן. רבים סבורים שלוגן הוא ההר בעל היקף הבסיס הגדול ביותר בכדור הארץ שאינו ממקור וולקני, הכולל אחת עשרה פסגות שגובהן יותר מ-5,000 מטר.
בשל פעילות טקטונית פעילה, הר לוגן ממשיך לגבוה. לפני 1992, גובהו של ההר היה לא ידוע והמדידות נעו בין 5,959 ל-6,050 מטרים. במאי 1992, משלחת של המכון הגאולוגי הקנדי טיפסה על ההר וקבעה באמצעות GPS שגובהו הנוכחי הוא 5,959 מטרים.
הטמפרטורה מאוד נמוכה על וסביב הר לוגן. בגובה 5,000 מטר, טמפרטורת האוויר היא סביב 45- °C בחורף ובקיץ הטמפרטורה סביב נקודת הקיפאון; בממוצע שנתי הטמפ' היא 27- מעלות.
היסטוריה > הטיפוס על ההר

הראשון שהעפיל לפסגת ההר היה א. ה. מקארתי (A.H. MacCarthy) בשנת 1925.
היסטוריה > מקור השם

ההר נקרא על שם סיר ויליאם אדמונד לוגן, גאולוג קנדי ומייסד המכון הגאולוגי של קנדה (GSC).
קרחון לוגן הסמוך נקרא על שמו של הר לוגן.
היסטוריה > מקור השם > שינוי שמו של ההר

בעקבות מותו של ראש ממשלת קנדה לשעבר, פייר אליוט טרודו, ראש הממשלה ג'אן קרטיין, חבר קרוב של טרודו, שקל לשנות את שמו של ההר להר טרודו; עם זאת, ההתנגדות למהלך מצד תושבי יוקון, גאולוגים, מטפסי הרים, מתנגדיו הפוליטיים של קרטיין וקנדים רבים אחרים גרמה לרעיון ליפול. הר בקולומביה הבריטית נקרא על שם טרודו במקום.
הערות שוליים

1 2 3  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  היסטוריית הטיפוס על ההר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012403970805171  GND: 4408316-6  LCCN: sh2020005434  VIAF: 313423028   WorldCat (עם VIAF): 313423028
המאה ה-15 לפנה"ס

המאה ה-15 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 1500 לפני הספירה והסתיימה בשנת 1401 לפני הספירה. זוהי המאה ה-15 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
בתקופה זו המעצמות והתרבויות הבולטות והמפותחות ביותר התמקדו בעיקר באזור המזרח התיכון: מצרים שלטה על שטחים נרחבים בלבנט, כולל ארץ כנען ונוביה; החתים ומיתני שלטו באסיה הקטנה; ממלכות בבל ועילם חלשו על מסופוטמיה; וביוון פרחה התרבות המיקנית.
במזרח הרחוק היו בשיאן שושלת שאנג במזרח אסיה, בצפון הודו שלטו תרבויות הודו-אראיות (אנ').
מפת מצרים ומסופוטמיה בשנת 1450 לפנה"ס
אירועים בולטים בעולם

התחלת כתיבת ריג ודה, ספר הודי עתיק.
1504 לפנה"ס – 1492 לפנה"ס: פלישה מצרית לנוביה וללבנט.
1497 לפנה"ס: כורנוס מלך אתונה העתיקה הודח.
1476 לפנה"ס: יציאת מצרים (לפי סדר עולם רבה בתיקון השנים החסרות).
1465 לפנה"ס: נערך קרב מגידו בו מביסים המצרים את הכנענים.
1460 לפנה"ס: הכשים כובשים את בבל ומייסדים את השושלת הכשית שתמשך 576 שנים.
1420 לפנה"ס: האי כרתים נכבש על ידי המיקנים – תחילת תקופת יוון המיקנית.
1400 לפנה"ס: ארמון מינוס נהרס בשריפה.
1400 לפנה"ס: תור הזהב של העיר הכנענית אוגרית.
מיקניים פולשים ליוון ולגבול אנטוליה.
ערים חדשות

עכו
עזה
אישים משמעותיים

תחותמס הראשון, פרעה מצרי מהשושלת ה-18 אשר מלך בין השנים 1503-1493 לפנה"ס.
אמפיקטיון, מלך אתונה העתיקה. נפטר בשנת 1487 לפנה"ס.
חתשפסות, פרעונית מצרית מהשושלת ה-18. חיה בשנים 1508-1458 לפנה"ס בקירוב.
יוסף, בן יעקב. נפטר בשנת 1452 לפנה"ס, לפי סדר עולם רבה.
זבולון, אב שבט זבולון במקרא. נפטר בשנת 1449 לפנה"ס, לפי סדר עולם רבה.
תחותמס השלישי, פרעה מצרי מהשושלת ה-18. 1490–1450 לפנה"ס.
ראובן, אב שבט ראובן במקרא. נפטר בשנת 1444 לפנה"ס, לפי סדר עולם רבה.
אריכטונוס, מלך אתונה העתיקה. נפטר בשנת 1437 לפנה"ס.
לוי, אב שבט לוי במקרא. נפטר בשנת 1420 לפנה"ס, לפי סדר עולם רבה.
אמנחותפ השני, פרעה מצרי מהשושלת ה-18. נפטר בשנת 1401 לפנה"ס.
תגליות והמצאות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שריון הלוחות ביוון המיקנית (חליפת השריון מדנדרה)
הערות שוליים

1 2  Interactive World History Atlas since 3000 BC, Geacron
↑  הרב אורי שרקי, משה כדמות היסטורית
| האלף השני לפני הספירה |
| --- | --- |
המאה ה-20 לפנה"ס | המאה ה-19 לפנה"ס | המאה ה-18 לפנה"ס | המאה ה-17 לפנה"ס | המאה ה-16 לפנה"ס | המאה ה-15 לפנה"ס | המאה ה-14 לפנה"ס | המאה ה-13 לפנה"ס | המאה ה-12 לפנה"ס | המאה ה-11 לפנה"ס: 
האלף ה-5 לפנה"ס | האלף ה-4 לפנה"ס | האלף ה-3 לפנה"ס | האלף ה-2 לפנה"ס | האלף ה-1 לפנה"ס: 
תקופת הברונזה | העת העתיקה | היסטוריה | לוח הזמנים הגאולוגי: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ch460513 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
השדרה העשירית

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  10.5 מיל 
 מיקום
 עיר:  מנהטן 
 קואורדינטות:  40°46′13″N 73°59′15″W﻿ / ﻿40.7704°N 73.9876°W﻿ / 40.7704; -73.9876
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מנהטן מוגדלת) השדרה העשירית(למפת מנהטן רגילה) השדרה העשירית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מבט לכיוון דרום מאוניברסיטת קולומביה (רחוב 116).
מבט על שדרת אמסטרדם לכיוון צפון (לכיוון הארלם).
מבט מאוניברסיטת קולומביה (רחוב 116) לכיוון צפון.
השדרה העשירית (באנגלית: Tenth Avenue) המכונה גם שדרת אמסטרדם (Amsterdam Avenue) היא שדרה ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
השדרה חד סטרית בחלקה הדרומי ומאפשרת תנועה לכיוון צפון בלבד עד רחוב 110, ותנועת דו סיטרית בחלקה הצפוני.
מהלך השדרה

ראשיתה של השדרה במפגש רחוב 13 עם הוסט סייד הייווי בשכונת גריניץ' וילג'. השדרה עוברת לאורך 47 גושי בניינים (דרך שכונת אריזת הבשר) עד רחוב 59, שם משנה השדרה את שמה ונקראת "שדרת אמסטרדם", וממשיכה צפונה לאורך 129 גושי בניינים נוספים באפר וסט סייד (הצד המערבי העליון של האי מנהטן) עד שכונת הייברג'י פארק (רחוב 190), שם משנה השדרה את שמה ל"שדרת מצודת ג'ורג'" (Fort George Avenue). השדרה מסתיימת בקצה הצפוני של האי מנהטן, במפגש הרחובות 218 וברודוויי, סמוך לגשר ברודוויי העובר מעל נהר הארלם.
בין הרחובות 184 ו-186 עובדת השדרה דרך קמפוס אוניברסיטת ישיבה, ובאזור זה היא צרה יותר, וכוללת מסלול אחד לכל כיוון.
השדרה העשירית היא השדרה הארוכה ביותר באי מנהטן - אורכה הכולל 177 גושי בניינים (ברודוויי ודרך FDR ארוכות יותר, אולם אין הן נחשבות שדרות).
השדרה בתרבות

הבלט "רצח בשדרה העשירית" הקרוי על שם השדרה מתאר את האלימות בראשית המאה ה-20 בשכונת הלס קיצ'ן הנמצאת בחלקה הדרומי של השדרה.
הקורפוס ה-27 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קורפוס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  26 באוגוסט 1939 – 8 במאי 1945 (5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה המערכה על צרפת  מבצע ברברוסה  מבצע בגרטיון  מבצע פרוסיה המזרחית
 פיקוד
 מפקדים
 
הקורפוס ה-27 (בגרמנית: XXVII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-26 באוגוסט 1939, ולמפקדו מונה קרל פון פראגר. במהלך המערכה בפולין שהה הקורפוס בחזית המערבית, כחלק מפלגת הארמייה A. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות B, ובשלב השני כחלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות C, ולאחר מכן נשאר כחלק מהארמייה הראשונה כחיל כיבוש בצרפת. במהלך הקרב על מוסקבה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים בזירה המרכזית, ובכלל זה בקרב רז'ב השני, ובמהלך מבצע בגרטיון הושמד הקורפוס, ומפקדו נפל בשבי.
ב-27 ביולי 1944 הוקם הקורפוס מחדש על בסיס שרידי הקורפוס ה-12, והוצב תחת פיקוד הארמייה הרביעית בפרוסיה המזרחית. בינואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השנייה, ולחם עמה בפרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה.