stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אתי אנטה-שגב
ביוגרפיה

אנטה-שגב נולדה ברומניה ועלתה בגיל חצי שנה לירוחם, משם לרמלה ולאזור. את שירותה הצבאי עשתה בגלי צה"ל, בשנים 1977–1981. בין השאר הייתה מפיקה ביומן החדשות של התחנה ועורכת בתוכניתו של אלכס אנסקי "7:07". בהמשך מונתה למפיקת מבצעי השידור של התחנה כחלק ממחלקת התרבות.
החל מתחילת שנות השמונים ועד שנת 1995 הייתה אנטה-שגב מפיקה בחברת התקליטים סי.בי.אס (כיום אן אם סי), שם הפיקה כמה מהאלבומים הבולטים של המוזיקה הישראלית באותה תקופה. בין האלבומים שהפיקה נמנים "על פני האדמה" ו"מחכים למשיח" של שלום חנוך, "...וגלוי עיניים", ו"ירוקות" של מאיר אריאל, "קולות" של חוה אלברשטיין, "סוף היום" של מתי כספי ועוד.
בשנים 1993–1998 לימדה בבית הספר למוזיקה רימון קורס שנקרא "מאחורי הקלעים של תעשיית הבידור".
החל משנת 2009 משמשת אנטה-שגב כמנהלת האמנותית של פסטיבל הפסנתר בתל אביב.
ביוגרפיה > המון הפקות

בשנת 1984 הקימה יחד עם מיכאל תפוח את חברת ההפקות "המון הפקות". במסגרת חברה זו שימשו השניים כמנהלים אישיים של אמנים כדוגמת גידי גוב, שלמה ארצי, נורית גלרון, ריקי גל ומאיר אריאל וכן הפיקו עבורם רבים מהאלבומים המצליחים של התקופה.
בין האלבומים הבולטים שהפיקה החברה היו 21 מאלבומיו של אריק איינשטיין, כדוגמת "אוהב להיות בבית" (שהיה התקליטור הראשון שהודפס בארץ), "משירי אברהם חלפי" "הייתי פעם ילד", "יש בי אהבה" ועוד; אלבומיו של שלמה ארצי "ירח" ו"שניים"; שמונה מאלבומיה של נורית גלרון בהם "משהו בלבבה", "אחרינו המבול" ו"בתוך הסערות"; שבעה מאלבומיו של גידי גוב בהם "דרך ארץ", "אין עוד יום" ו"שירים שהתפזרו"; אלבומיה של אתי אנקרי "רואה לך בעיניים", "קראת לי אסתר" ו"למרות ובגלל"; אלבומה של ריקי גל "אוהבת אותך יותר"; אלבומיו של שלום חנוך "א-לי-מות", "ערב ערב" ו"אור ישראלי"; חמישה מאלבומיה של דנה ברגר בהם "פשוט להיות" ו"עד הקצה"; ארבעה מאלבומיו של עמיר לב, ביניהם "עמיר לב" ו"פעם בחיים"; אלבומיה של שרון ליפשיץ "קו האושר" ו"שתי בובות על חוט"; ואלבומו של מאיר בנאי "הצבעים משתנים".
בשנת 2003 עזבה אנטה-שגב את "המון הפקות" ועברה לפעול כעורכת עצמאית של תוכניות טלוויזיה ומופעים מיוחדים.
ביוגרפיה > כעורכת טלוויזיה

בשנים 1993–1998 ערכה והפיקה עם גידי גוב את תוכנית האירוח "לילה גוב" בערוץ 2 (טלעד), שהייתה הפקה טלוויזיונית של "המון הפקות", וכן הפיקה את שני אלבומי הדואטים "שירים מלילה גוב". בשנת 2000 ערכה את התוכנית "גידי גוב הולך לאכול" בערוץ 8.
בשנת 2003 הפיקה את תוכניתו הקומית של אסף הראל "שוטטות" ובשנים 2008–2005 ערכה את ארבע עונותיה הראשונות של התוכנית "רוקדים עם כוכבים" של זכיינית ערוץ 2 רשת. כמו כן ערכה את הריאליטי "The Show" שכשל לאחר מספר תוכניות (ערוץ 10, 2006), "גריז" (ערוץ 2, 2008) והשעשועון "שחקו אותה בגדול" (רשת, 2011). בנוסף הייתה עורכת טקסי פרס אופיר ופרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה ומשדרי ההתרמה לעמותת וראייטי.
בשנת 2013 ערכה את סרט התעודה "יוסי בנאי - שירים אחרונים" שעסק באלבומו האחרון של הזמר והשחקן יוסי בנאי, שנפטר לפני שהשלים את העבודה עליו.
בשנת 2020, בתקופת מגפת הקורונה, החלה לערוך את תוכניות האיחוד של זהו זה! עבור כאן 11 ומאז המשיכה לערוך את התכנית בעונותיה הבאות.
ביוגרפיה > כראש מחלקת התרבות בגלי צה"ל

בשנת 2009 חזרה אנטה-שגב לגלי צה"ל כאשר נבחרה על ידי מפקד התחנה, יצחק טוניק, להחליף את מולי שפירא כראש מחלקת התרבות והמוזיקה בתחנה.
במסגרת תפקידה מינתה אנטה-שגב מגישים חדשים לרצועת ציפורי לילה, הפיקה את האלבום "עוד מעט נהפוך לשיר" כהמשך לפרויקט של התחנה בו מבצעים זמרים שונים שירי נופלים והפיקה ערבי מחווה לאמנים כדוגמת התרנגולים, עלי מוהר, אהוד מנור ועוד.
בשנת 2013, לאחר שמפקד התחנה ירון דקל החליט לאחד מחלקת התרבות עם מחלקות אחרות בתחנה, הודיעה אנטה-שגב כי תפרוש מתפקידה.
חיים אישיים

אנטה מתגוררת בתל אביב. היא נשואה לד"ר שלמה שגב, שהיה רופאם האישי של רבין, פרס ושרון. יש להם בן משותף אחד, יונתן, ועוד שלושה מנישואיו הראשונים, טלי, דן ומולי שגב, העורך הראשי של ארץ נהדרת.
הערות שוליים

↑  ענת קם‏, אנטה אחרת, באתר וואלה, 28 ביולי 2009
↑  דוד אברהם‏, בעקבות הרה-ארגון בגל"צ: אתי אנטה-שגב תפרוש מתפקידה, באתר וואלה, 17 ביוני 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282621105171  ISNI: 0000 0000 6667 0411  LCCN: nr92004045  MusicBrainz: 77929024-2ea3-4987-b610-5829d62ee9a6  VIAF: 42261059   WorldCat (עם VIAF): 42261059
הקנוניה נגד אמריקה

ערך זה עוסק ברומן מאת פיליפ רות. אם התכוונתם לעיבוד הטלוויזיוני, ראו .
| --- | --- |
כריכת הספר בעברית
כריכת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  פיליפ רות
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  היסטוריה חלופית
 נושא:  אנטישמיות 
 הוצאה
 הוצאה:  Houghton Mifflin
 הוצאה בשפת המקור:  2004
 תאריך הוצאה:  2007
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  זמורה-ביתן
 תרגום:  שרה ריפין
 פרסים
 פרס ג'יימס פנימור קופר (פיליפ רות, 2005) 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002556457
 
הקנוניה נגד אמריקה (באנגלית: The Plot Against America) הוא רומן מאת הסופר היהודי-אמריקני פיליפ רות, שיצא לאור בשנת 2004. הסיפור מתאר היסטוריה חלופית למאורעות בארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה. בתרחיש הבדיוני, הנשיא פרנקלין רוזוולט מובס בבחירות לנשיאות בשנת 1940 על ידי איש הימין הלאומני צ'ארלס לינדברג, וכתוצאה מכך ארצות הברית מחליקה במדרון האנטישמיות.
הרומן עוקב אחר קורותיה של משפחת רוֹת בזמן ממשל לינדברג – תקופה שבה ממוסדת בהרחבה גזענות נגד יהודים, ומשפחות יהודיות אמריקניות כמו משפחת רות מוצאות את עצמן נרדפות במגוון דרכים. המספר והגיבור המרכזי הוא פיליפ רות הצעיר, כך שמעבר לתפניות הפוליטיות המעניינות, הספר עוקב בתשומת לב אחר ההתבגרות של נער יהודי אמריקני על מבוכותיו ועל פחדיו.
גרעין היסטורי

הגרעין ההיסטורי שעליו התבסס רות היו הרעיונות הבדלניים שנפוצו באתה תקופה בארצות הברית והתנגדו להתערבות אמריקאית במלחמת העולם השנייה. אחד הנציגים הבולטים של גישה זו היה צ'ארלס לינדברג, דובר תנועת ועד אמריקה תחילה (אנ'), הגוף הבדלני הגדול ביותר. בנוסף היה לינדברג אנטישמי ופרו-נאצי: באוקטובר 1938 קיבל מהרמן גרינג את אות מסדר העיט הגרמני (אנ'), ובנאום שנשא בשנת 1941 אמר ש"הסכנה הגדולה ביותר הנשקפת לאמריקה (מצד היהודים) הוא בעלותם והשפעתם הנרחבות על תעשיית הקולנוע שלנו, העיתונות, הרדיו והממשלה שלנו" (עמ' 22). לינדברג היה דמות פופולרית מאוד באותה תקופה, הן בגלל תעוזתו והצלחתו לחצות את האוקיינוס האטלנטי בטיסת סולו ללא חניית ביניים שנמשכה כ-33 שעות והן בגלל החטיפה למטרת כופר של ילדו הקטן שנרצח.
רות הצהיר שהרעיון לסיפור הגיע מקריאת הטיוטות לאוטוביוגרפיה של ארתור שלזינגר ג'וניור (אנ'), שבה הוא מעיר שחלק מהסנאטורים הרפובליקנים היותר שמרנים רצו להריץ את לינדברג נגד רוזוולט במרוץ לנשיאות.
רות מתבסס גם על חוויותיו האישיות באותה תקופה כילד בעיר ניוארק שבניו ג'רזי. באוטוביוגרפיה שלו, The Facts (העובדות), כתב רות על האווירה הגזענית והאנטישמית שהייתה חלק מנוף ילדותו בניוארק. בכמה מקומות בספר זה הוא מתאר איך ילדים בשכונה הותקפו רק משום שהם יהודים.
עלילה

הספר מתאר היסטוריה חלופית לתקופה שמחודש יוני 1940 ועד אוקטובר 1942 – תקופה שבהתאם להיסטוריה החלופית, לינדברג נבחר בה לנשיא ארצות הברית, וכיהן בתפקיד זה עד להיעלמו בטיסה במטוסו, "ספיריט אוף סנט לואיס". נטייתו הפשיסטית של לינדברג גרמה לנטייה הדרגתית ואיטית של הציבור בארצות הברית לעבר הפשיזם והאנטישמיות.
המספר הוא פיליפ רות הילד, שהיה בן שבע בתחילת הספר. גיבורים נוספים הם בני משפחתו: אביו הרמן, סוכן ביטוח; אמו בֶּס, עקרת בית; אחיו המבוגר ממנו בחמש שנים, סנדי, שנודע בכישרון הציור שלו; בן דודו אלווין, שעבר לקנדה על מנת להצטרף לכוחות הנלחמים בגרמנים; דודתו אוולין; דודו מונטי; וכן אחדים משכניו בניוארק – בני גילו ומבוגרים. המשפחה מתגוררת בשכונה יהודית בניוארק. בטרם הבחירות לנשיאות עוררה מועמדותו של לינדברג חששות והתנגדות רבה בקרב היהודים, למרות שהיו גם כאלה שניצלו את הדבר לשיפור מצבם האישי. הסופר מציג כדוגמה לחילוקי הדעות את האב ואת בן-דודו אלווין שמתגייס ומאבד רגל במלחמה, ושב להתגורר עם המשפחה עד להטרדתה על ידי סוכני ה-FBI בגללו. כנגדו מוצגים הרב שמסתפח למחנה של לינדברג, אוולין, דודתו של המחבר, שנישאת לרב ומגייסת למחנה גם את סנדי, הבן הבכור.
בספר תשעה פרקים, שכל אחד מהם עוסק בתת-תקופה מתוך התקופה הכוללת של התרחשות העלילה. כל הפרקים מסופרים על ידי פיליפ רות הילד מלבד חלק מפרק 8, המובא כתיאור מתוך הארכיונים של בית הקולנוע "ניוזריל" בניוארק – בית קולנוע שעסק אך ורק בהקרנה של יומני קולנוע (newsreel).
עלילה > המדרון החלקלק של האנטישמיות

נושא מרכזי בספר הוא התדרדרותה של ארצות הברית במדרון החלקלק של האנטישמיות בעקבות בחירתו של לינדברג לנשיא.
פרק 1: צ'ארלס לינדברג, הידוע בדעותיו האנטישמיות והפרו-נאציות, נבחר לנשיא ארצות הברית. הנרי פורד האנטישמי ממונה למזכיר הפנים.
פרק 2: משפחת רות יוצאת לטיול בוושינגטון הבירה. תייר השומע את דעתו של הרמן רות על הנשיא לינדברג מכנה אותו "יהודי חצוף", המשפחה מגורשת, כנראה עקב אנטישמיות, מהמלון שבו התארחה, ובמסעדה אדם נוסף מכנה את הרמן רות "יהודי חצוף".
פרק 5: הנשיא לינדברג מארח בבית הלבן את שר החוץ של גרמניה הנאצית, יואכים פון ריבנטרופ. הבוּנד האמריקאי-גרמני חילק לחבריו סיכות לדש הבגד, שבהן נכתב: "להוציא את אמריקה מהמלחמה היהודית".
פרק 6: חברת הביטוח שבה עבד הרמן רות מודיעה לו וליהודים נוספים על העברתם לקנטקי, לסביבה דלת יהודים. כדי להימנע מכך מתפטר הרמן מעבודתו.
פרק 7: העיתונאי היהודי וולטר וינצ'ל מציג את מועמדותו לנשיאות ארצות הברית, ויוצא למסע הרצאות ברחבי ארצות הברית. הרצאותיו גורמות למהומות, והוא נפצע ואחר כך נרצח. פצצות תבערה מושלכות למוסדות יהודיים.
פרק 8: בעקבות היעלמותו של הנשיא לינדברג בטיסה פורצות פרעות אנטישמיות ברחבי ארצות הברית, ובהן נספים 122 יהודים אמריקאים.
התפתחויות אלה מלוות בפחד מתמיד מהעתיד בקרב היהודים. פחד זה מלווה בלבטים על דרך הפעולה הנדרשת: האם להגר לקנדה, כמו משפחת טירשוול? האם לתמוך בשלטון החדש וליהנות ממנעמיו, כפי שנהג הרב בנגלסדורף? האם לציית להוראה לעבור מניוארק לקנטקי? בנוסף לשאלות מעשיות אלה, מתקיימים ויכוחים פוליטיים, גם בקרב היהודים, בין תומכי הנשיא לינדברג ובין מתנגדיו. ויכוחים אלה נערכים גם בתוך משפחת רות, ומגיעים לשיאם בחילופי מהלומות בין הרמן רות לאחיינו אלווין.
שם הספר

שם הספר, "הקנוניה נגד אמריקה", מופיע שלוש פעמים בספר. בשתי הפעמים הראשונות הוא מופיע כציטוט מדבריו של וולטר וינצ'ל, המדבר על "הקנוניה הפשיסטית לקעקע את הדמוקרטיה האמריקאית" (עמ' 259) ועל "הקנוניה ההיטלראית נגד אמריקה" (עמ' 278). בפעם נוספת הוא מופיע דווקא בצד הנגדי, כציטוט הסבר של ה-FBI למעצרו של הרב ליונל בנגלסדורף, בחשד שהוא "נמנה עם מנהיגי "הקנוניה היהודית נגד אמריקה" (עמ' 336).
עטיפת הספר

עטיפתו המקורית של הספר, ובעקבותיה גם עטיפת הגרסה העברית, מכילות מרכיב גרפי יחיד, והוא בול דואר אמריקאי ירוק בערך נקוב של סנט אחד המוקדש לפארק הלאומי יוסמיטי, מסדרת בולי הפארקים הלאומיים של ארצות הברית משנת 1934, שעליו נוסף צלב קרס שחור. בול זה מייצג סיוט שהיה למספר, הוא פיליפ רות הילד, שהיה אספן בולים נלהב, לפיו "צלבי קרס יוטבעו על הפארקים הלאומיים שלי" (עמ' 67).
דמויות היסטוריות בספר

בספר מופיעות דמויות היסטוריות רבות, מהן שרק מוזכרות בשיחותיהם של הגיבורים, ומהן שניתן להן חלק פעיל בעלילה. להלן אחדות מהן:
בעלי חלק פעיל בעלילה:
צ'ארלס לינדברג - חלוץ תעופה, אנטישמי ופרו-נאצי. תופס מקום מרכזי בעלילת הספר, כנשיא ארצות הברית.
פרנקלין דלאנו רוזוולט - נשיא ארצות הברית בשנים 1933–1945. בעלילת הספר הוא מובס על ידי לינדברג בבחירות שנערכו בשנת 1940.
וולטר וינצ'ל - עיתונאי יהודי-אמריקאי ששילב דיווח עיתונאי ופרשנות מקורית, עוקצנית ונוקבת. החל את דרכו ככתב רכילות והיה בין ראשי וראשוני המדברים נגד הגזענות, האנטישמיות והנאציזם. נפטר ב-1972. בעלילת הספר הוא יוצא בחריפות נגד לינדברג וממשלו, ונרצח בעת אספת בחירות.
ברטון וילר (Burton K. Wheeler) - סנטור דמוקרטי אנטישמי. בעלילת הספר הוא סגנו של לינדברג, ולאחר היעלמו של לינדברג מכהן זמן קצר כנשיא בפועל.
לוורט סלטונסטול (Leverett Saltonstall) - פוליטיקאי רפובליקני, מושל מדינת מסצ'וסטס. בעלילת הספר הורה להגן על וינצ'ל במסע הבחירות שלו במסצ'וסטס.
פיורלו לה גוארדיה - ראש עיריית ניו יורק. בעלילת הספר הוא מפעיל כוחות להגנת היהודים.
הנרי פורד - תעשיין רכב אמריקאי, מייסד חברת פורד, אנטישמי. בעלילת הספר הוא מכהן כמזכיר הפנים בממשל לינדברג.
יואכים פון ריבנטרופ - שר החוץ של גרמניה הנאצית. בעלילת הספר הוא מגיע לביקור בבית הלבן, כאורחו של הנשיא לינדברג.
אדולף היטלר - הפיהרר של גרמניה הנאצית. בעלילת הספר הוא נפגש עם הנשיא לינדברג באיסלנד וחותם איתו על הסכם.
מוזכרים בשיחותיהם של הגיבורים:
ברנרד ברוך - איל־הון יהודי-אמריקאי רב־השפעה, יועצו של הנשיא רוזוולט.
ליאו פרנק - קורבן מעשה הלינץ' היחידי שבוצע ביהודים בארצות הברית.
לואי ברנדייס - השופט היהודי הראשון בבית המשפט העליון של ארצות הברית, ציוני נלהב
פליקס פרנקפורטר - שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית
יואכים פרינץ - רב רפורמי, ממנהיגי יהדות גרמניה לפני השואה ומראשי יהדות ארצות הברית.
האב קוכלין - כומר אנטישמי.
האנק גרינברג - יהודי, מגדולי שחקני הבייסבול בארצות הברית
הנרי מורגנטאו (הבן) - מזכיר האוצר של ארצות הברית בשנים 1934–1945.
ויליאם רנדולף הרסט - מו"ל עיתונות אמריקאי, היה מגדולי בעלי העיתונים בארצות הברית.
ג'ון אדגר הובר - ראש ה-FBI
י' פ' סטון - עיתונאי חוקר אמריקני, שכתב מספר ספרים, ביניהם ספרים העוסקים בהעפלה ובציונות.
כיוון שהספר הוא היסטוריה חלופית, ניתן בסופו נספח המציג את הכרונולוגיה האמיתית של הדמויות הראשיות.
חשיבות ספרותית וביקורת

ככלל, התקבל הספר יפה. ג'ונתן יארדלי מהוושינגטון פוסט, שחקר לעומק את הטיפול של הספר בדמותו של לינדברג, סיכם את חוויותיו מהספר: "מרגש עד כאב", ו"סיפור אמריקאי מקורי". הביקורת של הניו יורק טיימס תיארה את הספר כ"רומן פוליטי נפלא" וכן "מאיים, מלא חיים, חלומי, בלתי מתקבל על הדעת ויחד עם זאת מציאותי באופן מפחיד". בלייק מוריסון מהגארדיאן שיבח: "הקנוניה נגד אמריקה בורא את מציאותו באופן סמכותי, במשפטים ארוכים וגמישים, שנושאים אותך מעבר לספקנותך ויחד עם זאת, תשומת לב ליומיומי: למראות וקולות, טעמים וריחות, שמות משפחה וכינויים – ההצטברות של כל אותן עובדות חיים קטנות – פוטרות אותך מכל שאריות הספקנות".
הסופר ביל קאופמן מבקר את הדרך שבה הספר מתאר את הלך הרוח האנטישמי בקרב החברה האמריקנית ובקרב הקתולים בפרט, וכן את הדרך שבה מתוארות דמויות אמיתיות כמו לינדברג, לדבריו זאת "פגיעה והוצאת דיבה למתים". מבקרים רבים רואים בספר משל פוליטי כנגד ממשל בוש ומדיניותו שלהם התנגד רות, אך הוא שלל את הפרשנות האלגורית לספרו.
ב-2005 הספר זכה בפרס הרומן ההיסטורי על שם ג'יימס פנימור קופר הניתן על ידי אגודת ההיסטוריונים האמריקנים. כמו כן הוא זכה בפרס סיידווייז להיסטוריה חלופית.
עיבוד טלוויזיוני

ב-18 בינואר 2018 דווח כי יוצר הסדרה הסמויה, דייוויד סיימון יעבד סדרה בת 6 פרקים על הרומן. הצילומים נערכו בג'רזי סיטי והסדרה תשודר ברשת HBO.
הקרנת הבכורה של מיני הסדרה הייתה ב16 במרץ 2020.
הערות שוליים

↑  Des Moines Speech, באתר Charles Lindbergh - an American Aviator - הנאום המקורי.
↑  Holpuch, Amanda (16 בינואר 2018). "David Simon adapting Philip Roth's The Plot Against America for TV". The Guardian. נבדק ב-20 באפריל 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Schaub, Michael (16 בינואר 2018). "David Simon is adapting Philip Roth's 'The Plot Against America' for television". Los Angeles Times. נבדק ב-20 באפריל 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McGrath, Charles (16 בינואר 2018). "No Longer Writing, Philip Roth Still Has Plenty to Say". New York Times. נבדק ב-20 באפריל 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "HBO series based on Roth's 'Plot Against America' filmed in Jersey City with Winona Ryder and John Turturro. Next up: Newark". 12 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "HBO Lands David Simon's Fascism Drama 'The Plot Against America'". 8 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
גרינג מעניק מדליה ללינדברג
דילן ארנולד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בפברואר 1994 (בן 30) סיאטל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות של אוניברסיטת צפון קרולינה 
 פרופיל ב-IMDb
 
דילן ארנולד (באנגלית: Dylan Arnold; נולד ב-11 בפברואר 1994) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי יהודי. התפרסם כששיחק בתפקיד נואה פורטר בסרט הדרמה הרומנטי "אחרי ש..." משנת 2019, ובהמשכו "אחרי שהתנגשנו" בשנת 2020.
ביוגרפיה

ארנולד נולד בסיאטל, וושינגטון שבארצות הברית, לאב מרקע נוצרי ואנגלי, ולאם ממשפחה יהודית שמוצאה מרוסיה ופולין. גדל בעיר ביינברידג' איילנד. הוא בוגר בית הספר לאמנויות של אוניברסיטת צפון קרולינה.
קריירה

בשנת 2012 קיבל את תפקידו הראשון בסרט "ילד שמן שולט בעולם" בדמותו של דייל.
בשנת 2017 שיחק בסרט "פרחים בבוץ". שנה לאחר מכן גילם את קמרון אלם בסרט האימה "האלווין" משנת 2018, תפקיד אותו הוא גילם שוב בסרט ההמשך "האלווין 2: הנקמה" משנת 2021.
בשנת 2019 שיחק בדרמה הרומנטית "אחרי ש...". בשנת 2020 שיחק בסרט ההמשך "אחרי שהתנגשנו".
בשנת 2021 החל לשחק בעונה השלישית של סדרת הדרמה והמסתורין של נטפליקס "את"; העונה עלתה באוקטובר 2021.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | ילד שמן שולט בעולם | דייל |  |
| 2014 | התבגרות מאוחרת | פטריק |  |
| 2014 | ריצה למרחקים ארוכים | אריק וייטהול |  |
| 2014 | 7 דקות | ג'וני |  |
| 2017 | פרחים בבוץ | קארל אטווד |  |
| 2018 | האלווין | קמרון אלם |  |
| 2019 | Adventure Force 5 | נולן |  |
| 2019 | אחרי ש... | נואה פורטר |  |
| 2020 | אחרי שהתנגשנו | נואה פורטר |  |
| 2021 | האלווין 2: הנקמה | קמרון אלם |  |
| 2021 | Disfluency | ג'ורדן |  |
| 2023 | אופנהיימר | פרנק אופנהיימר (אנ') |  |
| 2024 | 1992 (אנ') | דניס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | When We Rise | ג'ילברט בייקר הצעיר | פרק: "Night II: Parts II and III" |
| 2017 | Ten: Murder Island | ניית'ן | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2017, 2019 | S.W.A.T. | וויפ | 2 פרקים |
| 2018 | נאשוויל | טוויג וייסאקי | 8 פרקים |
| 2018 | הטיהור | הנרי בודרוקס | 3 פרקים |
| 2019 - 2020 | Into the Dark | האנק / מייקל | 2 פרקים |
| 2020 | Trish & Scott | כריס | סדרת רשת; 2 פרקים |
| 2021 | את | תאו אנגלר | תפקיד ראשי (עונה 3); 9 פרקים |
| 2022 | Zaya | טיירי | פודקאסט; 2 פרקים |
| 2024 | האישה באגם | סטיבן זוואדזקי | 5 פרקים |
הערות שוליים

↑  Clodfelter, Tim (6 באוקטובר 2018). "UNCSA alumnus talks about roles in 'The Purge,' new 'Halloween'". Winston-Salem Journal. נבדק ב-30 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Dylan Arnold - Biography, IMDb (באנגלית אמריקאית)
1 2  https://twitter.com/jordanarnold/status/857786010242920448, Twitter (באנגלית)
1 2  stlucas, Dylan Arnold, Ethnicity of Celebs | EthniCelebs.com, ‏2019-06-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  D'Alessandro, Anthony (15 באוגוסט 2019). "'After We Collided' Rounds Out Cast With Charlie Weber, Louise Lombard, Candice King & More". Deadline Hollywood. נבדק ב-30 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clodfelter, Tim (7 באוקטובר 2018). "TV Tidbits: UNCSA alumnus talks about roles in 'The Purge,' new 'Halloween'". News & Record. נבדק ב-30 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019038774  VIAF: 4557157583882833970005   WorldCat (עם VIAF): 4557157583882833970005
דני אגמון

| --- | --- |

דני אגמון, 1985
 לידה:  14 בדצמבר 1924 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  5 באפריל 2006 (בגיל 81) חפציבה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
בניצנה הכבושה לאחר מבצע חורב. מימין: דני אגמון, נחום שריג, אבי זכאי
שר הביטחון אריאל שרון מסביר ליצחק רבין. ראשון משמאל (יושב על הקרקע) אל"ם דני אגמון, לבנון אוקטובר 1982
דֶני (דניאל) אגמון (קלימן) (14 בדצמבר 1924 - 5 באפריל 2006) היה מראשוני אנשי המודיעין בפלמ"ח ובצה"ל.
ביוגרפיה

אגמון נולד לחנה וישראל בירושלים. בגיל ארבע עבר עם משפחתו לקיבוץ עין חרוד. באפריל 1945 התגייס לפלמ"ח, עבר קורס מפקדי כיתות ומפקדי מחלקות, ובשנת 1946 עבר קורס קציני מודיעין של ההגנה, שנמשך שישה חודשים.
באוגוסט 1946 התמנה על ידי יגאל אלון למפקד המחלקה הערבית (מחלקת "השחר") של הפלמ"ח. אנשי המחלקה היו ממוצא מזרחי, בעלי חזות ערבית שיכלו להיטמע בקרב אוכלוסייה ערבית (מסתערבים). הם השתתפו באסיפות ובכינוסים ערביים ומסרו דוחות ישירים על הלך הרוחות אצל הערבים (בניגוד לש"י של ההגנה, שהסתייע במשתפי פעולה ערבים).
המחלקה יזמה התנקשויות בראשי המסיתים הערביים בחיפה (מבצע "זרזיר") מתוכן בוצעה התנקשות בראש המסיתים, שייח' נימר אל-ח'טיב, שנפצע קשה ונאלץ לעזוב את הארץ.
בתחילת מלחמת העצמאות הצליחו הערבים להחדיר מספר פעמים מכוניות תופת לשטח היהודי שגרמו להרוגים ופצועים רבים. מורל היהודים ירד.
בפברואר 1948 הגיעה ידיעה שהערבים מכינים מכונית תופת גדולה באחד המוסכים בעיר התחתית בחיפה. איש המחלקה יצחק שושן חדר לצד הערבי והצליח לאתר את המכונית במוסך "אבו שעם". על היחידה הוטל לפוצץ את המכונית במוסך בטרם יצליחו הערבים לבצע את זממם. מכונית גנובה ובה 300 ק"ג חומר נפץ הוכנה בחצר הטכניון. דני אגמון ביחד עם יוחאי בן נון הכינו את מערכת ההשהיה. ב-22 בפברואר 1948 הצליחו שני אנשי היחידה הערבית להכניס את מכונית התופת למוסך הערבי, להחנות אותה ליד מכונית התופת הערבית ולהסתלק. בהתפוצצות נהרגו 30 ערבים ו-70 נפצעו.
אגמון הצליח להחדיר מסתערבים מהמחלקה ללבנון ולסוריה כפליטים פלסטינים בתוך זרם הפליטים מפלשתינה. יחידה זו עזרה בפעולת הפיגוע בספינה "איגריס" (ספינת הטיולים של היטלר) בנמל ביירות (מבצע דוד).
ב-אפריל 1948 העביר אגמון את הפיקוד על המחלקה לשמריה גוטמן והוא עבר לתפקיד קצין המודיעין של חטיבת הראל עד סוף המלחמה. ב-1953 מונה (במילואים) לתפקיד קצין מודיעין של עוצבת געש ובתפקיד זה שימש במלחמת סיני, מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים. במלחמה זו קיבל ידיעה שבנו נעדר בחזית סיני אך הוא סירב לבקשת רפאל איתן לעזוב את המערכה.
ב-1957 עבר לקיבוץ חפציבה.  בשנת 1964 מונה למזכיר הקיבוץ. החל משנת 1969 שימש ארבע שנים כעוזרו של יגאל אלון ופעל בתכנון וביצוע תוכנית אלון.
ב-1978 גויס לחמש שנות שירות קבע לצד הרמטכ"ל רפאל איתן ושימש כראש מחלקת תו"ל (תורת הלחימה) בחטיבת המחקר באמ"ן. בסיומן חזר לשירות מילואים עד לפרישתו מצה"ל בגיל 75 בדרגת אלוף-משנה.
דני אגמון נפטר בקיבוצו ונטמן בבית העלמין חפציבה בבית אלפא.
לקריאה נוספת

גמליאל כהן: המסתערבים הראשונים, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2002
מנסרה (אופטיקה)

ערך זה עוסק ברכיב אופטי. אם התכוונתם לצורה גאומטרית, ראו .

המחשה של שבירת אור בידי מנסרה
מנסרה (גם: פְּרִיזְמָה) באופטיקה היא רכיב אופטי המשמש לשבירת והחזרת קרני אור ולעיתים גם לפירוק האור לספקטרום אורכי הגל השונים שלו. עקרון הפעולה של המנסרה מבוסס על החזרות ושבירות שנובעות מכך שמקדם השבירה שלה גדול יותר מזה של האוויר. מנסרות רבות עשויות מחומרים בהן יש תופעת נפיצה: מקדם השבירה תלוי באורך הגל (לחלופין: בתדירות) של האור הפוגע, וכתוצאה מכך אורכי גל שונים נשברים בצורה שונה.
למנסרה האופטית כמה יתרונות על מראות:

1.למראה יש בלאי גדול יותר של פני השטח.

2.את המנסרה קל לייצר בצורה שתקל על הנחתה במערכת האופטית בצורה יציבה.

3.למנסרה לרוב איבוד אור קטן יותר בכל החזרה.
מאפיינים של מנסרות

מקדם השבירה n
יחס נפיצה: כיצד משתנה מקדם השבירה כתלות באורך הגל.
המבנה הגאומטרי
זווית ההסטה: הזווית בין קרן האור הפוגעת במנסרה לבין קרן האור היוצאת ממנה אחרי שעברה שבירות והחזרות. זווית זו תלויה באיזה חלק של המנסרה פוגע האור.
סוגי מנסרות נפוצים > מנסרה ישרת זווית

מנסרה בעלת זוויות 45, 45, 90 מעלות כך שהאור נכנס דרך אחת השוקיים, עובר שיקוף דרך הבסיס ויוצא בהסטה של 90 מעלות.
סוגי מנסרות נפוצים > מנסרת פורו

מנסרה זו דומה למנסרת זווית ישרה אך בה האור נכנס דרך הבסיס, מוחזר דרך שתי השוקיים ויוצא חזרה דרך הבסיס. הפריזמה יוצרת היפוך עם הסטה של 180 מעלות.
מקובל להשתמש גם בזוג מנסרות פורו מאונכות אחת לשנייה. הפריזמות יוצרות היפוך של האור ללא הסטה.
סוגי מנסרות נפוצים > מנסרת דוב

מנסרה בצורת טרפז שהאור נכנס אליה דרך אחת השוקיים מוחזר דרך הבסיס ונשבר חזרה החוצה דרך השוק השנייה. הפריזמה יוצרת שיקוף ללא סטייה של הקרן.
סוגי מנסרות נפוצים > מנסרת גג

פריזמה הדומה בצורתה לפריזמת ישרת זווית אבל בסיסה מורכב משתי פאות מאונכות.
סוגי מנסרות נפוצים > מנסרת פינת קובייה

מנסרה בצורת פינת קובייה. האור נכנס דרך הבסיס, מוחזר דרך שלוש הפיאות הנוספות ויוצא חזרה דרך הבסיס. הפריזמה יוצרת היפוך והסטה של 180 מעלות. המיוחד בפריזמה זו הוא שהיא מחזירה כל קרן בכיוון ממנו הגיעה. ראו גם מחזיר פינתי.
סוגי מנסרות נפוצים > מנסרת יתד

מנסרה בעלת זווית ראש קטנה בעלת זווית הסטה של  \ (n-1)q כאשר q היא זווית הראש ו-n מקדם השבירה של המנסרה ביחס לאוויר.
המנסרה באמנות

המנסרה הופיעה על האלבום המצליח "The Dark Side of the Moon" של פינק פלויד, ובשם אלבומה של הזמרת קייטי פרי, "Prism".
ראו גם

דיסק ניוטון

זוג פריזמות פורו
זית קלמטה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  זית 
 מוצא:  יוון יוון
 גבינות
 תו תקן:  כינוי מקור מוגן 
 
זית קלמטָה (ביוונית: Ελιά Καλαμών – אליה קלַמון) הוא זית שצבעו סגול כהה בעל מרקם חלק ובשרני הנקרא על שם העיר קלמטה, שבדרום-מערב חצי האי פלופונסוס שבדרום יוון.
תיאור

ניתן להבחין בין עץ זית רגיל לעץ זיתי הקלמטה לפי גודל העלים. עלי זית הקלמטה גדולים כמעט פי שניים מעלים של זני זית אחרים.
העץ מניב פרי גדול בצורה אסימטרית מוארכת ומיוחדת, הוא רגיש לקור ועמיד במזג אוויר חם, רגיש לדוררת ועמיד בפני זבוב הפירות.
את הזיתים לא מוסקים במכונה אלא באופן ידני, זאת על מנת למנוע פגיעה באיכות הזית.
בשל תפוקת השמן הנמוכה של זיתי הקלמטה, ברוב המקרים נמכרים הזיתים למאכל, כבושים בחומץ, יין או שמן זית, ומשמשים כמרכיב חשוב במטבח היווני.
לזיתי הקלמטה יש מעמד של מוצר מקור מוגן (PDO) באיחוד האירופי (EU), על מנת להבטיח שלזיתים שמקורם באזור קלמטה בלבד יש את הזכות להיות ממותגים כזיתי קלמטה אם יימכרו באיחוד האירופי.
הכנה

קיימות שתי שיטות להכנת זיתי קלמטה:
השיטה הקצרה אורכת כשבוע ימים עד לסיום התהליך, תחילה יש להסיר את טעמו המר של הזית באמצעות השריית הזיתים למשך שבוע במים נקיים או מי מלח, לאחר מכן נארזים במי מלח, חומץ, יין, שמן זית ופרוסות לימון, לעיתים חותכים את הזיתים כדי לקצר את התהליך. בשיטה הארוכה יש להשרות את הזיתים חתוכים במים עם מלח ולהסיר את טעמם המר. תהליך זה אורך עד כשלושה חודשים.
הערות שוליים

↑  Korina Miller, Lonely Planet Publications (Firm), Discover Greece, Footscray, Vic ; Oakland, CA. : Lonely Planet, 2010, ISBN 978-1-74220-000-2
↑  paulina, On the different varieties of Greek olives, Isle of Olive (באנגלית בריטית)
↑  Zeev Wiesman, Desert Olive Oil Cultivation: Advanced Bio Technologies, Academic Press, 2009-06-24, ISBN 978-0-08-092142-6. (באנגלית)