הקרסט של דרום סין
תיאור כללי > הכרזה שלב ראשון (2007)

בשלב הראשון שהוכר ב-2007 הוכרזו שלושה מתחמים המחולקים לשבעה אזורים, כאשר בכל מתחם אזור החיץ המקיף את אתר המורשת (וחלים בו הגבלות בנייה) משותף לכל האזורים במתחם. המקומות הבאים:
| מספר סידורי | תמונה | שם | שטח בקמ"ר  (אזור החיץ) | מיקום | קואורדינטות | מאפיינים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1248-001 | פארק שלין | נָאיְגוּ שְׁלִין (乃古石林, Nǎigǔ shílín) | 17.46  (45.86) | הנפה האוטונומית שְׁלִין יִי במחוז יונאן | 24°53′41″N 103°21′07″E﻿ / ﻿24.894598°N 103.351894°E﻿ / 24.894598; 103.351894 | משמעות השם "יער האבן השחור". יער האבן שוכן כ-100 קילומטרים מזרחית לקונמינג, בירת המחוז. מקור השם בצוקי אבן הגיר שנוצרו מהתמוססות אבן הגיר לפני כ-270 מיליון שנים. |
| 1248-002 | סלע אשימה | סְווֹגֶה יִי (所各邑, ‏ Suǒgè yì) | 103.2 (183.4) | הנפה האוטונומית שְׁלִין יִי במחוז יונאן | 24°49′01″N 103°19′45″E﻿ / ﻿24.817008°N 103.329124°E﻿ / 24.817008; 103.329124 | חלק מפארק האבן. הכפר סְווֹגֶה הוא המקום שעל פי האגדה של בני היִי נולדה נערה בשם אשימה (阿诗玛) שנחטפה ואולצה להינשא לאדם שלא אהבה. כשנמלטה עם אהובה היא טבעה בשיטפון והפכה לסלע הנושא כיום את שמה. סיפור זה היה הבסיס ל"פסטיבל הלפידים" (火把节, בפין-יין: Huǒbǎ jié) הנערך כל שנה והכולל מחולות עם ותחרויות בהיאבקות. |
| 1248-003 |  | שְׂיָאוצִ'יקוֹנְג  (小七孔‏, Xiǎoqīkǒng) | 78.34 (84.79) | נפת לִיבָּוֹ (גוויג'ואו) | 25°25′N 107°53′E﻿ / ﻿25.417°N 107.883°E﻿ / 25.417; 107.883 | שְׂיָאוצִ'יקוֹנְג מייצג את התפתחות נוף הקרסט מהפרם עד ימינו. באתר יש צורות מוכרות כדוגמת חרוטי קרסט (פֶנְגְצונְג) ומגדלי קרסט (פֶנְגְלִין). בנוסף יש גבעות קרסט גבוהות, עמקים עמוקים, דולינות ומערות נהר גדולות |
| 1248-004 |  | דונְגְדְווֹ  (洞多‏, Dòngduō) | 216.84 (350.19) | נפת לִיבָּוֹ (גוויג'ואו) | 25°25′N 107°53′E﻿ / ﻿25.417°N 107.883°E﻿ / 25.417; 107.883 | באזור זה מתגוררים בני המיעוט האתני של הבּוּיִי |
| 1248-005 |  | הדולינה ("טְייֵנְקֶנְג") הגדולה של צִ'ינְגְקוֹאוּ (箐口天坑‏, Qìngkǒu tiānkēng) | 12.46 (30) | נפת ווּלונְג (צ'ונגצ'ינג) | 29°22′48″N 107°42′00″E﻿ / ﻿29.38000°N 107.70000°E﻿ / 29.38000; 107.70000 | הקרסט של ווּלונְג (武隆 喀斯特) נוצר בעקבות התרוממות משמעותית של הרמה הבנויה אבן גיר, ונוצרו בה דולינות (טְייֵנְקֶנְג - בולענים) עקב התמוטטות התקרות של מערות בהם זרמו נחלים, וגשרים טבעיים מעל דולינות עמוקות מאוד ומערות. לדוגמה, עומקה של הדולינה בסמוך לכפר שְׂיָאוגָ'אי (בתמונה) הוא 511 מטרים, וקוטרה כ-600 מטרים בפני השטח וכ-300 מטרים בתחתית. אזור זה חשוב להיסטוריה של אחת ממערכות הנהרות הגדולה בעולם, אגן הנהר יאנגצה. בשל הגישה הקשה לאזור הוא ניזוק מעט מפעילות אנושית. |
| 1248-006 |  | שלושה גשרים טבעיים (天生三橋‏, Tiānshēng sānqiáo) | 22 (40) | נפת ווּלונְג (צ'ונגצ'ינג) | 29°22′48″N 107°42′00″E﻿ / ﻿29.38000°N 107.70000°E﻿ / 29.38000; 107.70000 | שלושת הגשרים הטבעיים נוצרו מעל לקניונים של הנהר יָאנְגְשְׁווֵי וקרויים: "דרקון שמימי" (天龙 ‏, Tiānlóng) בגובה של 235 מטרים, "דרקון תכול" (青龙‏, Qīnglóng), בגובה 281 מטרים ו"דרקון שחור" (黑龙‏, Hēilóng) בגובה 223 מטרים. המרחק בין שלושת הגשרים כקילומטר וחצי בלבד. ביניהם יש שתי דולינות גדולות: צִ'ינְגְלונְג ושֶׁן-יִינְג שקוטרן 300–455 מטרים ועומקן 276–285 מטרים. |
| 1248-007 |  | מערת פֿוּז'ונְג  (芙蓉洞‏, Fúróng dòng) | 25 (250) | נפת ווּלונְג (צ'ונגצ'ינג) | 29°13′44″N 107°54′12″E﻿ / ﻿29.22889°N 107.90333°E﻿ / 29.22889; 107.90333 | המערה שוכנת כ-20 קילומטרים מהעיר צ'ונגצ'ינג ונתגלתה בשנת 1993. אורכה 2,846 מטרים, ורוחבה בין 30 ל-50 מטרים ונוצרה בקמבריון לפני כ-500 מיליון שנים. המערה מחולקת לשלושה חלקים ובה משקעי ספלאותם מרהיבים דוגמת נטיפים וזקיפים צבעוניים, מפל אבן וזקיפים דמויי אלמוגים שמגיעים לגובה של 120 סנטימטרים. המערה משתרעת על פני שטח של 20 קמ"ר ובהן יותר מ-50 פירים אנכיים בעומק מעל ל-100 מטרים, כולל פיר הקיטור (汽坑洞) בעומק 920 מטרים, העמוק ביותר באסיה. |

סך כל שטח האזורים הכלולים באתר המורשת העולמית בהכרזה של 2007 הוא 475 קמ"ר, המוקפים באזורי חיץ בשטח כולל של 984 קמ"ר. סך כל השטח המוגן הוא לפי כך 1,460 קמ"ר.