stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ציונות ברומניה
התנועות הציוניות ברומניה

ב-6 בינואר 1903 נוסד ברומניה הארגון הציוני של העדה הספרדית, Benei Israel Zion (בני ישראל ציון), שמנה בראשיתו מאה חברים. בראש הארגון עמד הנשיא משה אלגזי, סגן נשיא היה יצחק אשכנזי וגזבר יצחק נחמיאס.
הרב יעקב יצחק נימירובר, שבהמשך דרכו היה הרב הראשי הראשון של יהדות רומניה, השתתף בקונגרס הציוני של 1905 והיה בין מתנגדי תוכנית אוגנדה. ב-1908, בנאום בקונגרס הציוני, עורר הדים שימושו במושג "ציונות סינתטית" כדי לציין דרך, עדיפה בעיניו, שתאחד את הציונות המדינית עם הציונות המעשית.
הרב דוקטור נימירובר קנה לו חסידים רבים ברומניה ובהדרגה הגיע להיות מנהיג קהילתי, רב ראשי של כל יהדות רומניה. היותו ציוני גלוי ונלהב השפיע על בני הקהילה מבחינת דוגמה ומופת. בשנת 1938 הגיע לארץ ישראל לקראת המכביה השלישית ובניסיון לארגן עלייה המונית מרומניה לארץ ישראל, אך שלטונות המנדט הבריטי התנגדו ושנה לאחר מכן נפתחה מלחמת העולם השנייה שסגרה לגמרי את האופציה. זמן קצר אחרי פתיחת המלחמה הלך יעקב נימירובר לעולמו.
התנועות הציוניות ברומניה > היבנאיזם

מהות היהדות, עם, אומה, או קהילה דתית ויחסו של הפרט היהודי אליה, העסיקו רבות את נימירובר והוא נתן לכך ביטוי בכתביו. נימירובר קרא להשקפתו לגבי מציאת פתרונות למצב העם היהודי בעולם יבנאיזם (נגזר מיבנה). הוא שילב בהשקפה "יהודית תרבותית" זו יסודות של ציונות רוחנית מהגותו של אחד העם עם התזה של אוטונומיה תרבותית בגולה של ההיסטוריון שמעון דובנוב. מתוך השקפה זו העלה אף את הרעיון של הקמת תחליף מודרני לסנהדרין, מעין אקדמיה בירושלים, שדוגמת חכמי יבנה בתקופה הרומית, תהיה מרכז רוחני מנחה של העם היהודי.
התנועות הציוניות ברומניה > בני עזרא

צורה נוספת של ציונות רוחנית ברומניה הייתה תנועת "בני עזרא", שהונהגה על ידי הרב הראשי של פלוישט, דוקטור חיים ברזיס, מי שהיה גם נציג קרן קיימת לישראל ברומניה ותלמידו, בנימין מנדלסון.
הציונות בטרנסילבניה

חבל טרנסילבניה היה תחת ריבונות הונגרית עד מלחמת העולם הראשונה, אולם במהלכה נכבש על ידי רומניה ואחריה סופח לרומניה והגבולות בין רומניה ובין הונגריה נקבעו בחוזה ורסאי.
עד לסיפוח טרנסילבניה לרומניה יהודי טרנסילבניה הזדהו לשונית ותרבותית עם הונגריה. במפקד של 1910 כ-70% מיהודי טרנסילבניה הצהירו על הונגרית כשפת האם שלהם. המשך ההזדהות היהודית הלשונית והתרבותית עם ההונגרית הציבה את היהודים במעמד של מיעוט כפול ברוב הרומני. על היהודים הופעלו לחצים מכל הכיוונים, מכיוון המיעוט ההונגרי, שרצה אותם לצידו במאבק על הלשון והתרבות ההונגרית ומצד השלטון הרומני, שחשש מפני המיעוט ההונגרי הגדול, בעל שאיפות הסתפחות להונגריה. לנוכח מציאות זו חלק נכבד מהאינטלקטואלים היהודים של טרנסילבניה הגיבו בהצטרפות לתנועה הציונית, להבדיל מהמתרחש ביהדות הונגריה, שם היו הדים חלשים מאוד לציונות. ב-1918, בקלוז', ייסד חיים וייסבורג את הארגון הציוני "ההתאחדות הלאומית של יהודי טרנסילבניה" (Uniunea Naţională a Evreilor din Transilvania).
לתנועה הציונית בטרנסילבניה הצטרפו אישים בולטים מהיהדות המקומית, כולל הרב הראשי האורתודוקסי, מוזס גלזנר והרב הראשי הנאולוגי, מטיאש אייזלר. ב-19 בדצמבר 1918, ביוזמת וייסבורג, החל להופיע בקלוז' השבועון הציוני בשפה ההונגרית, אוי קלט, שהפך ב-1920 ליומון.
אברהם לייב זיסו

אברהם לייב זיסו היה מתחילת המאה העשרים הדמות הבולטת ביותר בין ציוני רומניה.
התחדשות הפעילות הציונית ברומניה לאחר השואה

משטרו של יון אנטונסקו אסר את קיומם של הארגונים הציוניים, הרס את הארכיונים שלהם והחרים את רכושם. לאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944 שבו הארגונים הציונים לפעול, אך היו צריכים לבנות את עצמם מחדש. הארגונים הציונים פנו אל יהודי רומניה וקראו להם להתגייס לפעילות. בארגונים הציונים של רומניה נכללו כל היהודים הציונים מעל גיל 18, ששילמו מס מסוים. פדרציית הארגונים היהודים ברומניה הייתה יחידה ובראשה עמד הוועד הפועל הציוני, אך היו לה התפצלויות משנה לפי השקפות פוליטיות ודתיות שונות.
הוועד הפועל הציוני פעל דרך שלוש לשכות מנהליות, לשכת העלייה, שכללה את העלייה החוקית ואת עלייה בית, לשכת הכספים, שכללה את קרן קיימת לישראל ואת קרן היסוד ואת לשכת החינוך והתעמולה. הוועד הפועל הציוני היה מקושר לארגונים הציונים העולמיים ונציגיו לקחו חלק בכינוסים הציונים, דוגמת בקונגרס הציוני בבזל, בדצמבר 1946.
אלה היו הקבוצות הציוניות העיקריות, שפעלו ברומניה לאחר נפילת המשטר הפשיסטי:
בשמאל הציוני נכללה מפלגת "איחוד", מפלגת עובדים ציונית-סוציאליסטית (Partid Muncitoresc Sionist-Socialist), בעלת ההשקפה הסוציאליסטית ומקושרת ל"האיחוד העולמי" ולמפלגות הפועלים בארץ ישראל וקבוצות נוער שונות, כשהחשובה מביניהן הייתה גורדוניה.
מפלגת המרכז הציונים הכלליים, שכללה את "התחייה" וארגוני הסטודנטים הציונים "הנוער הציוני" ו"דור חדש".
הבלוק הציוני הדתי שכלל את מפלגות תנועת המזרחי והפועל המזרחי.
בימין הציוני הייתה התנועה הרוויזיוניסטית.
משפטי הציונים ברומניה

הארגונים הציוניים ברומניה הוצאו אל מחוץ לחוק בתקופת ממשל יון אנטונסקו, אולם למחרת הפלתו של אנטונסקו, בהפיכת 23 באוגוסט 1944, שבו ארגונים ציונים לפעילות.
אירועים ומאבקים ציוניים ברומניה

הקשר העמוק, שהתקיים בין הקהילה היהודית של רומניה ובין מדינת ישראל, מודגם בסיפוריהם של מקהלת הילדים על שם צדיקוב שערכה ב-1969 סיבוב הופעות ברומניה ושל הזמרת ריקה זראי מסיבוב הופעות שהיה לה ברומניה ב-1978.
מקהלת הילדים הישראלית זכתה להצלחה עצומה, האולמות בהן הופיעה היו מלאים, בעיקר ביהודים, ובעת שירת "ירושלים של זהב" פרץ הקהל בבכי שהדביק גם את הזמרים הצעירים. זראי, שהגיעה לשם כזמרת צרפתייה, רצתה להכניס למופע גם שירים בעברית ולמרות התנגדות השלטונות עמדה על דעתה. במופע הראשון בבוקרשט, כשהתחילה לשיר את השיר "ירושלים של זהב" בעברית, קמו מאזיניה על רגליהם, הושיטו כלפיה ידיים בתנועת תחינה וחלקם התחילו לבכות. זראי, שהשיבה להם בתנועת ידיים דומה, סיפרה שהמחזה חזר על עצמו בכל אחת מ-12 הופעותיה בבוקרשט.
ראו גם

המעמד האזרחי-משפטי של יהודי רומניה
העלייה מרומניה
פדיון יהודי רומניה
לקריאה נוספת

Procese şi contexte social-identitare la minorităţile din România מעמוד 184 עד עמוד 201 (ברומנית)
Idealul sionist în presa evreiască din România 1881 - 1920, Editura Hasefer, București, 2010 (ברומנית)
Studia et acta historiae iudaeorum romaniae XI, Editura Hasefer, 2010, הפרק "ראשית תנועת התחיה הלאומית היהודית, מעמוד 18 עד עמוד 40 (ברומנית)
Harry Kuller, Presa evreiască din România, Tritonic, București, 2004 (ברומנית)
הערות שוליים

↑  Dan Berindei, Evreii din Moldova în ultimile decenii din secolul al XV-lea și din prima jumătate a secolului al XIX-lea עמוד 23 בקובץ  Permanențe și rupturi în istoria evreilor din România (ברומנית)
↑  Sfera Politicii, Sabin Drăgulin, Originile rasismului românesc. O istorie a ideilor (ברומנית)
1 2  Studia et acta historiae iudaeorum romaniae XI, Editura Hasefer, 2010, הפרק "ראשית תנועת התחיה הלאומית היהודית", עמוד 21 (ברומנית)
↑  Contribuţia evreilor din România la cultură şi civilizaţie (תרומת יהודי רומניה לתרבות ולציוויליזציה) - הפדרציה של הקהילות היהודיות ברומניה - עמוד 168
↑  Bucuresti, panorama sefarda/Bucharest a sephardic outlook, עמודים 11 - 12 (ברומנית)
↑  "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", מאת ברוך טרקטין ולוציאן-זאב הרשקוביץ', בוקרשט: הוצאת HASEFER, 2008, עמ' 46–47.
↑  Baruch Tercatin şi Lucian-Zeev Herşcovici, „Prezenţe rabinice în perimetrul românesc”, Editura HASEFER, Bucureşti, 2008 - ברוך טרקטין וזאב-לוצ'יאן הרשקוביץ', "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", הוצאת HASEFER, בוקרשט, ,2008, ע' 47
↑  IoanaCOSMAN, Holocaustul evreilor din Transilvania de Nord:Etapeistorice şi mărturii עמוד 85 (ברומנית)
↑  "השבוע הרומני" של ילדי מקהלת צדיקוב מאת זאב רב-נוף
↑  דברי ריקה זראי ברשת ב' של קול ישראל ביום 19 בינואר 2008
הרב ד"ר יעקב יצחק נימירובר, מי שהיה הרב הראשי הראשון של יהדות רומניה וציוני נלהב, שביקר בארץ ישראל
אברהם לייב זיסו, המנהיג הבולט בין ציוני רומניה
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
ריקה זראי בשנת 1969
קמטי צחוק

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  פיני עדן
 הופק בידי:  פיני עדן
 תסריט:  פיני עדן
 עריכה:  ליאת ליבו, דורי לובלינר
 שחקנים ראשיים:  ליא קניג יוסף כרמון דניאל עדן
 מוזיקה:  פיני עדן, רפי תורן
 צילום:  אוריאל סיני
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  2015
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קמטי צחוק הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת דרמה קומית משנת 2015 בכתיבה, הפקה ובימוי של פיני עדן, עם ליא קניג, יוסף כרמון ודניאל עדן בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על זוג קשישים שמרגישים שהגיעו לסוף דרכם ורוצים לסיים את חייהם ביחד ועל נכדתם שמנסה להקל עליהם בדרכים שונות.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול (2015).
תקציר העלילה

האנה זוננהיים (ליא קניג) ובעלה אפרים (פרויקה) (יוסף כרמון) הם זוג קשישים שמרגישים שהגיעו לסוף דרכם. פרויקה חולה בלויקמיה וד"ר שטרן (גיל וסרמן) מציע לו לעבור לדיור מוגן.
פרויקה היה רוקח והאנה מציעה ששניהם יבלעו טבליות שינה ויתאבדו ביחד. פרויקה לא דוחה זאת על הסף. יש להם בן, איתן, הנמצא בארצות הברית ולא מתעניין בהם ובת, רינה (אפרת לביא) שנשואה לאלכס (פולי רשף) ולהם בת אחת, דנה (דניאל עדן) בת 24. לדנה יש חבר, תום (שלומי טפיארו) שעובד בחנות צילום.
דנה נושאת על כתפיה את בעיותיהם של כל בני משפחתה. היא מנסה לתווך בין הוריה המנוכרים ולשלוח אותם יחד לטיול בדרום אמריקה כדי שיישרו את ההדורים ביניהם. אבל לאביה אלכס יש כבר חברה חדשה והאם רינה טסה לבסוף לבדה.
האנה ופרויקה עורכים "סעודה אחרונה", אוכלים את כל המאכלים האסורים עליהם ומזמינים את תום לצלם אותם אבל הוא מסרב כשמתבררת לו כוונתם.
דנה מתכננת עם הסבא להעבירו בהיחבא לדיור מוגן לשם המשך טיפול ולספר לכולם שהוא נפטר. האנה נשארת לבד ורינה שחוזרת מהטיול מתכננת להשכיר את הבית להעביר את האנה לדיור מוגן. ברגע האחרון מעבירה דנה את סבתה בהיחבא, לדירתו של תום ואז נוצרות סיטואציות משעשעות בין הקשישה לצעיר שבסוף היא יוצאת מהדיכאון הקשה ו"מתחילה לחיות".
האנה מוכרזת כ"נעדרת" ודנה מוזמנת לחוקרת משטרתית קשוחה (עינת ברנובסקי), אך לא מגלה דבר. לאחר שתום מגורש מדירתו על ידי בעל הדירה (אייל רוזלס) לאחר שלא שילם שכר דירה, הם חוזרים לבית הסבתא. בינתיים מידרדר מצבו של פרויקה והוא מועבר לאשפוז. האנה נחבלת ברגלה ובבית החולים היא פוגשת להפתעתה את פרויקה הגוסס ונפרדת ממנו, הפעם לתמיד.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ליא קניג | האנה זוננהיים |  |
| יוסף כרמון | אפרים (פרויקה) זוננהיים |  |
| דניאל עדן | דנה |  |
| אפרת לביא | רינה |  |
| פולי רשף | אלכס |  |
| שלומי טפיארו | תום |  |
| גיל וסרמן | ד"ר שטרן | רופא |
| אבי חדש |  | רופא בדיור מוגן |
| אייל רוזלס | בן זקן | בעל בית |
| עינת ברנובסקי | עידית | חוקרת משטרה |
קרב מונטאפרטי

קרב מונטאפרטי נערך ב-4 בספטמבר 1260 בטוסקנה בין פירנצה לסיינה במסגרת מלחמות הגוולפים והגיבלינים, שתי מפלגות מרכזיות בפוליטיקה של איטליה בימי הביניים שסכסוכן נעוץ בשאלת הנאמנות לשליט האימפריה או לאפיפיור. הקרב הסתיים בניצחון סיינה הגיבלינית והגליית משפחות רבות מפירנצה הגוולפית, והיה לאחד מהקרבות עקובי הדם באיטליה של ימי הביניים, עם מעל ל־10 אלף הרוגים. מעשה בגידה שהוביל את אנשי סיינה לניצחון מתואר על ידי דנטה בחלק התופת של "הקומדיה האלוהית".
הערות שוליים

↑  "Battle of Montaperti: 13th Century Violence on the Italian 'Hill of Death'". HistoryNet (באנגלית אמריקאית). 2006-06-12. נבדק ב-2021-08-23.
↑  הקומדיה האלוהית, תופת, שיר 33
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543535505171  BnF: cb15121406v (data)  LCCN: sh85087024
קנטון (אי)

האי קנטון (Kanton או Canton) הקרוי גם אברירינגה (Abariringa), "האי מרי" או "אי מרי בלקוט" (Mary Balcout Island) או אי השחפים, הוא הגדול ביותר, ונכון ל-2005, גם היחיד המיושב, באיי פניקס, המהווים חלק מקיריבטי. האטול הוא הצפוני ביותר באיי פניקס, בדרום האוקיינוס השקט, בערך בחצי הדרך בין הוואי לבין פיג'י. אורכו של האי 33 ק"מ והנקודה הדרום-מערבית ביותר שבו נקראת "פירמיד פוינט". 63 ק"מ מעבר לים דרומית לקנטון נמצא האי אנדרבורי. המרחק מבירת קיריבטי, דרום טאראווה, הוא 1,765 ק"מ. בשנת 2005, אוכלוסיית האי, המתגוררת בכפר טברונגה מנתה 41 איש, ירידה מ-61 במפקד האוכלוסין של שנת 2000. בשנת 2010 דווח על 24 תושבים, 14 בוגרים ו-10 ילדים.
האירופאים הראשונים הגיעו לקנטון ב-5 באוגוסט 1824, על גבי ספינה לציד לווייתנים, ה"פניקס". אנשי הספינה קראו לאי "האי מרי" או "אי מרי בלקוט" על שם אשתו של בעל הספינה. ב-4 במרץ 1854 הגיעו אירופאים נוספים לאי, הפעם בספינת ציד לווייתנים אשר עלתה על שרטון. הם קראו לאי "קנטון" על שם הספינה. המלחים הצליחו להגיע לטיניאן שבאיי מריאנה לאחר 45 יום ללא נפגעים.
קפיצה למים מגובה

קפיצה למים מגובה, קאזאן 2014
קפיצה למים מגובה היא ספורט אתגרי אשר המשתתפים בו מבצעים קפיצה למים מגבהים גדולים או קיצוניים במיוחד. הקפיצה יכולה להיעשות ממקפצה קשיחה או מצוק, כפעלול או במסגרת תחרות. בדרך כלל הקפיצה היא למי הים או לאגם.
לראשונה נכנס ענף זה למסגרת הרשמית של אליפות העולם בשחייה באליפות בברצלונה בשנת 2013. במסגרת האליפות הגברים קופצים מפלטפורמה של 27 מטר והנשים קופצות מפלטפורמה של 20 מטר. עומק הבריכה המינימלי עומד על חמישה מטרים.
בזמן הקפיצה המתחרים נדרשים להפגין אקרובטיקה באוויר וכניסה נקייה למים בסיום הקפיצה. הכניסה למים היא דרך הרגליים בגלל הסיכון הכרוך בכך. בתחרויות רשמיות מחכים לקופצים צוללנים המוודאים שהם לא נפגעו, ומחלצים אותם אם יש צורך בכך. ביצועי המתחרים מוערכים על ידי שופטים, אשר מעניקים להם ציונים. ציוני השופטים, בשילוב עם דרגת הקושי של הקפיצה, קובעים את הניקוד של כל קפיצה. את התחרות מנצח הקופץ שזכה לניקוד מצטבר הגבוה ביותר לאחר מספר קבוע מראש של קפיצות.
התפתחות שיא העולם בקפיצה למים מגובה > נשים

| תאריך | קופצת | מדינה | גובה | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1982 | דבי בוצ'יה | ארצות הברית ארצות הברית | 33.3 מטר | רומא, איטליה |
| 1985   7 באפריל | לוסי וורדל | ארצות הברית ארצות הברית | 36.8 מטר | הונג קונג |
התפתחות שיא העולם בקפיצה למים מגובה > גברים

| תאריך | קופץ | מדינה | גובה | הערות | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 | דנה קונז | ארצות הברית ארצות הברית | 52.4 מטר |  | סן דייגו, ארצות הברית |
| 1985   7 באפריל | רנדי דיקיסון | ארצות הברית ארצות הברית | 53.2 מטר | שברים רבים ברגל שמאל | הונג קונג |
| 1987   30 באוגוסט | אוליבר פבר | שווייץ שווייץ | 53.9 מטר | שבר את הגב והיה זקוק לחילוץ | וויל-לה-לק, צרפת |
הזוכות והזוכים במדליות באליפויות העולם בקפיצה למים מגובה > נשים (20 מטר)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 שנה:  
| 2013 | ססילי קרלטון   ארצות הברית ארצות הברית | 211.60 נקודות | ג'ינג'ר הובר   ארצות הברית ארצות הברית | 206.70 נקודות | אנה בדר   גרמניה גרמניה | 203.90 נקודות |
| 2015 | רייצ'ל סימפסון   ארצות הברית ארצות הברית | 258.70 נקודות | ססילי קרלטון   ארצות הברית ארצות הברית | 237.35 נקודות | יאנה נסטיארבה   בלארוס בלארוס | 233.10 נקודות |
| 2017 | ריאנן איפלנד   אוסטרליה אוסטרליה | 320.70 נקודות | אדריאנה חימנז   מקסיקו מקסיקו | 308.90 נקודות | יאנה נסטיארבה   בלארוס בלארוס | 303.95 נקודות |
| 2019 | ריאנן איפלנד   אוסטרליה אוסטרליה | 298.05 נקודות | אדריאנה חימנז   מקסיקו מקסיקו | 297.90 נקודות | ג'סיקה מקולי   בריטניה בריטניה | 295.40 נקודות |
| 2023 | ריאנן איפלנד   אוסטרליה אוסטרליה | 357.40 נקודות | מולי קרלסון   קנדה קנדה | 322.80 נקודות | ג'סיקה מקוליי   קנדה קנדה | 320.95 נקודות |
הזוכות והזוכים במדליות באליפויות העולם בקפיצה למים מגובה > גברים (27 מטר)

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 שנה:  
| 2013 | אורלנדו דוקה   קולומביה קולומביה | 590.20 נקודות | גארי האנט   בריטניה בריטניה | 589.30 נקודות | יונתן פארדס   מקסיקו מקסיקו | 578.35 נקודות |
| 2015 | גארי האנט   בריטניה בריטניה | 629.30 נקודות | יונתן פארדס   מקסיקו מקסיקו | 596.45 נקודות | ארטם סילצ'נקו   רוסיה רוסיה | 593.95 נקודות |
| 2017 | סטיב לו בו   ארצות הברית ארצות הברית | 397.15 נקודות | מיכל נברטיל   צ'כיה צ'כיה | 390.90 נקודות | אלסנדרו דה רוז   איטליה איטליה | 379.65 נקודות |
| 2019 | גארי האנט   בריטניה בריטניה | 442.20 נקודות | סטיב לו בו   ארצות הברית ארצות הברית | 433.65 נקודות | יונתן פארדס   מקסיקו מקסיקו | 430.15 נקודות |
| 2023 | קונסטנטין פופוביץ'   רומניה רומניה | 472.80 נקודות | קאטלין פרדה   רומניה רומניה | 438.45 נקודות | גארי האנט   צרפת צרפת | 426.30 נקודות |
ראו גם

קפיצה למים
הערות שוליים

1 2   שיא עולם בקפיצה למים מגובה של לוסי וורדל ורנדי דיקיסון, באתר you tube
↑   שיא עולם בקפיצה למים מגובה של דנה קונז, באתר you tube
↑   שיא עולם בקפיצה למים מגובה של אוליבר פבר, באתר you tube
קלאוויקורד

| --- | --- |

 סיווג:  קורדופוניים
 קבוצה:  כלי מקלדת, כלי מיתר
קלוויקורד משנת 1728
קְלָוִיקוֹרְד הוא כלי מקלדת עתיק שראשיתו במאה ה-15.
בקלוויקורד מופק הצליל על ידי לשוניות מתכת המתחככות במיתרים. זאת בניגוד לצ'מבלו (שהומצא באותה התקופה) שבו פורטים על המיתרים, ובניגוד לפסנתר (שהומצא שלוש מאות שנה מאוחר יותר), ובו גורמת הלחיצה על הקליד להקשה על המיתר.
בניגוד לפסנתר, (שכאשר מקישים הפטישונים שלו על המיתרים, מחזיר אותם מנגנון מיוחד אחורנית לאחר הנקישה, והמיתר חופשי לרטוט למלוא אורכו) בקלוויקורד נשארת הלשונית צמודה אל המיתר, ורק חלקו של המיתר יכול לרטוט, רק זה שבין הלשונית והגשר הקבוע על לוח התהודה.
הקלוויקורד הוא כלי רגיש למדי בעל צליל רך ועדין. תקופת פריחתו הייתה במאה ה-18, אז היה חביב על מוזיקאים רבים. במאה ה-20, עם התגברות ההתעניינות בנגינת מוזיקה עתיקה, הוחל שוב בבניית קלוויקורדים, אך צלילם העדין מגביל אותם לשימוש בחדר קטן, בעיקר להנאת המנגן עצמו.
הערות שוליים

↑  ע"פ מילון מוזיקה (תשט"ו, 1955) של האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283942705171  BnF: cb11978172c (data)  GND: 4010271-3  LCCN: sh85026847  MusicBrainz: eacc32ac-8ff4-4ebd-b9ef-148986524761  NDL: 00567007  NKC: ph121603 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קדם גרעינון

קדם גרעינון (Prenucleolus) הוא מושג בתורת המשחקים בתחום המשחקים השיתופיים. הקדם גרעינון הוא מושג פתרון נקודתי עבור משפחת המשחקים בצורה קואליציונית, שממזער את רמת חוסר שביעות הרצון של הקואליציות השונות, ואשר נגזר מאוסף הקדם תשלומים. זהו מקרה פרטי של הגרעינון אשר נגזר מקבוצת וקטורי התשלומים (ובאופן יותר כללי, מקבוצת וקטורים כלשהי).
סימונים

יהי  (N;v) משחק בצורה קואליציונית כאשר  N=\{1,\ldots ,n\} קבוצת השחקנים.
מבנה קואליציוני הוא חלוקה  {\mathcal {B}} של קבוצת השחקנים  N.
וקטור  x\in \mathbb {R} ^{n} נקרא יעיל עבור המבנה הקואליציוני  {\mathcal {B}}, אם לכל  S\in {\mathcal {B}} מתקיים  x(S)=v(S) כאשר  x(S)=\sum \nolimits _{i\in S}{x_{i}}. וקטור יעיל נקרא גם וקטור קדם תשלומים, וקבוצת וקטורי הקדם תשלומים ביחס למבנה הקואליציוני  {\mathcal {B}} תסומן על ידי  X^{0}({\mathcal {B}};v). עבור המבנה הקואליציוני  \{N\}, שבעיקר איתו נתעסק, נסמן בקיצור  X^{0}(N;v).
הסדר האלפביתי

יהיו  a,b\in \mathbb {R} ^{d}. נאמר כי  a גדול מ- b בסדר האלפביתי (או לקסיקוגרפי), ונסמן  a\succ _{L}b, אם קיים מספר שלם  k כך שמתקיים  a_{k}>b_{k} ו- a_{i}=b_{i} לכל  i<k. אחרת  a ו- b שקולים ביחס הלקסיקוגרפי, בפרט  a=b, ונסמן  a\approx _{L}b.
הגרעינון

לכל וקטור  x\in \mathbb {R} ^{n},  e_{v}(S,x)=v(S)-x(S) נקרא העודף (excess) של הקואליציה  S ב- x (ביחס לפונקציה הקואליציונית  v). העודף  e(S,x) (נשמיט את  v כאשר ברור על איזו פונקציה קואליציונית מדובר) מהווה מדד לחוסר שביעות הרצון של חברי הקואליציה  S מוקטור התשלומים  x. ככל שהעודף גדול יותר כך גדלה מידת חוסר שביעות הרצון.
לכל וקטור  x\in \mathbb {R} ^{n}, נחשב את העודפים של כל הקואליציות, ונסדר אותם כווקטור בסדר יורד:
\theta (x)=(e(S_{1},x),e(S_{2},x),\ldots ,e(S_{2^{n}},x))\quad :\quad e(S_{i},x)\geq e(S_{i+1},x)\ \forall i
כאשר  S_{1},S_{2},\ldots ,S_{2^{n}} הן כל הקואליציות ב- N, ויש לשים לב שהסדר שלהן נקבע רק עדי כדי שוויון בין העודפים.
הגרעינון של המשחק  (N;v) ביחס לקבוצה  K הוא אוסף הווקטורים  x\in K הממזערים את העודפים ביחס הלקסיקוגרפי:
{\mathcal {N}}(N;v;K)=\{x\in K:\theta (x)\precsim _{L}\theta (y)\ \forall y\in K\}
הגרעינון  {\mathcal {N}}(N;v) הוא הגרעינון ביחס לקבוצת וקטורי התשלומים, והקדם גרעינון  {\mathcal {PN}}(N;v) הוא הגרעינון ביחס לקבוצת וקטורי הקדם תשלומים.
תכונות

נפרט מספר תכונות שמקיים הקדם גרעינון (כולן נכונות גם עבור הגרעינון, מלבד הקיום).
תכונות > קיום ויחידות

משפט: תהי  K\in \mathbb {R} ^{N} קבוצה סגורה (ולא ריקה). אם קיים מספר ממשי  c כך ש- x(N)=c לכל  x\in K אזי הגרעינון ביחס ל- K אינו ריק.
קל לראות שקבוצת וקטורי הקדם תשלומים  X^{0}(N;v) מקיימת את התנאי לעיל, ולכן נסיק מיד כי הקדם גרעינון  {\mathcal {PN}}(N;v) אינו ריק (קיום).
משפט: אם  K\in \mathbb {R} ^{N} קבוצה קמורה (ולא ריקה), אזי הגרעינון ביחס ל- K מכיל לכל היותר נקודה אחת.
ברור שקבוצת וקטורי הקדם תשלומים  X^{0}(N;v) היא קמורה, ולכן הקדם גרעינון  {\mathcal {PN}}(N;v) מכיל לכל היותר נקודה אחת (יחידות).
לפיכך הקדם גרעינון הוא אכן מושג פתרון נקודתי, ולכן נתייחס ל- {\mathcal {PN}}(N;v) בתור וקטור (במקום כיחידון).
(תכונת הקיום אינה נכונה עבור מושג הגרעינון, שכן קבוצת וקטורי התשלומים עלולה להיות ריקה)
תכונות > סימטריה

משפט: הקדם גרעינון מקיים את עקרון הסימטריה. כלומר אם  i,j\in N שחקנים סימטריים, אזי  {\mathcal {PN}}_{i}(N;v)={\mathcal {PN}}_{j}(N;v).
ובאופן יותר כללי -
משפט: הקדם גרעינון מקיים את עקרון האנונימיות.
תכונות > שחקן האפס

משפט: הקדם גרעינון מקיים את עקרון שחקן האפס. כלומר אם  i\in N שחקן אפס, אזי  {\mathcal {PN}}_{i}(N;v)=0.
ובאופן יותר כללי -
משפט: אם  i\in N שחקן גולם, אזי  {\mathcal {PN}}_{i}(N;v)=v(\{i\}).
תכונות > קווריאנטיות תחת שקילות אסטרטגית

משפט: הקדם גרעינון מקיים את עקרון הקווריאנטיות תחת שקילות אסטרטגית. כלומר לכל  a>0 ולכל  b\in \mathbb {R} ^{n} מתקיים  {\mathcal {PN}}(N;av+b)=a{\mathcal {PN}}(N;v)+b.
ניתן להראות (על ידי דוגמה, למשל "משחק הכפפות") שמושג הפתרון של הקדם גרעינון שונה מערך שפלי. לפי משפטי האפיון של ערך שפלי אנו יכולים להסיק שהקדם גרעינון לא מקיים את עקרון החיבוריות או את עקרון השוליות.
הגרעינון לעומת הקדם גרעינון

הקדם גרעינון "מחפש" את וקטורי התשלום שממזער את התלונות בתוך מאגר כל וקטורי התשלום היעילים. הגרעינון של המשחק, עושה זאת במאגר כל וקטורי התשלום היעילים והסבירים פרטית. לפיכך, מבחינה לקסיקורפית, הקדם גרעינון ממזער יותר את התלונות. כלומר:  \theta ({\mathcal {PN}})\precsim _{L}\theta ({\mathcal {N}}).
הגרעינון לעומת הקדם גרעינון > תנאים מספיקים לשוויון

אם וקטור הקדם גרעינון סביר פרטית, אז הוא מוכל בקבוצת וקטורי התשלומים  X(N;v), ולכן בגרעינון.
משפט: אם הליבה לא ריקה אזי הגרעינון והקדם גרעינון מוכלים בליבה.
במקרה כזה הקדם הגרעינון סביר קבוצתית, ובפרט סביר פרטית.
ניתן להראות שגם במשחק אפס-מונוטוני הגרעינון והקדם גרעינון מתלכדים.
הגרעינון לעומת הקדם גרעינון > דוגמה להבדל

נתבונן במשחק המוגדר בטבלה. מאחר שיש וקטור יחיד שהוא גם יעיל וגם סביר פרטית, הוא הגרעינון של המשחק. בעמודה האחרונה רואים דוגמה לוקטור יעיל  y שממזער את התלונות יותר מאשר הגרעינון. אך הקדם הגרעינון ממזער את התלונות לפחות כמו  y. לכן בסה"כ  \theta ({\mathcal {PN}})\precsim _{L}\theta (y)\prec _{L}\theta ({\mathcal {N}}). כלומר, בדוגמה זו הגרעינון של המשחק והקדם גרעינון שונים.
|  e\left(S,y=\left(1,-1,2\right)\right) |  e\left(S,{\mathcal {N}}=\left(2,0,0\right)\right) |  v\left(S\right) |  S |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 0 | 2 |  \left\{1\right\} |
| 1 | 0 | 0 |  \left\{2\right\} |
| 2- | 0 | 0 |  \left\{3\right\} |
| 0 | 2- | 0 |  \left\{1,2\right\} |
| 1 | 2 | 4 |  \left\{1,3\right\} |
| 1 | 2 | 2 |  \left\{2,3\right\} |
| 0 | 0 | 2 |  \left\{1,2,3\right\} |
ראו גם

גרעינון (משחק שיתופי)
תורת המשחקים - מונחים
מי שהיה נשוי שלוש נשים
משחק שיתופי
לקריאה נוספת

שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, ירושלים: מאגנס, 2008, מסת"ב 9654932946
קרב מונדה

מפת הקרב
קרב מונדה הוא קרב שנערך ב-17 במרץ 45 לפנה"ס בסביבת מישורי מונדה (כיום בדרום ספרד) בין יוליוס קיסר לשרידי הכוחות הפומפייניאנים. קרב מונדה היה האחרון במלחמת האזרחים.
רקע

עם חציית נהר הרוביקון על ידי קיסר בשנת 49 לפנה"ס, נמלטו מנהיגי האופטימאטים ופומפיוס הגדול מחוץ לאיטליה במטרה לגייס צבא שיוכל להביס את קיסר. בשני עימותים מכריעים הם הובסו על ידי קיסר: בקרב פארסאלוס שנערך ביוון בשנת 48 לפנה"ס ובקרב תאפסוס שנערך באפריקה בשנת 46 לפנה"ס.
לאחר התבוסות הללו, ניצחונו של קיסר באפריקה ומותם של ראשי המחנה הרפובליקאי, פומפיוס הגדול וקאטו הצעיר, נמלטו שרידי האופטימאטים בראשותם של בני פומפיוס, גנאיוס וסקסטוס להיספניה שהייתה בסיסו הישן של אביהם, שבה התכוונו לגייס צבא לשם המשך המלחמה בקיסר. לרשותם עמדו 13 לגיונות לעומת 8 לגיונות שעמדו לרשות קיסר.
הקרב

קיסר פלש להיספניה בדצמבר 46 לפנה"ס, ולמרות כישלונו לגרור את האחים פומפיוס לעימות בתנאים שיהיו נוחים לו, הוא הצליח להשתלט על רוב הפרובינקיה בתוך שנה. לבסוף האחים פומפיוס בחרו בגבעה ליד העיירה מונדה כמקום הקרב נגד קיסר.
קיסר הציב את הלגיון השלישי גאליקה והלגיון החמישי אלודאי באגף השמאלי ואת הלגיון העשירי אקווסטריס באגף הימני, כאשר ביניהם הוצבו חמשת הלגיונות הנותרים במרכז. בתחילה נקלע הקרב למבוי סתום, שכל צד לא הצליח להשיג יתרון על יריבו, למרות סימני השבירה שגילו כוחותיו של קיסר. לבסוף המאבק הוכרע לטובתו של קיסר, בזכות הלגיון העשירי אשר שבר את מבנה האויב באגף השמאלי. טיטוס לאביינוס ניסה לסתום את הפרצה, אולם בוגוד שפיקד על הפרשים הנומידיים, הסתער על האגף הימני של האויב. בשלב זה המבנה של החיילים הפומפייניאנים החל להישבר, ובמהרה התפשטה בהלה בשורות הצבא. כתוצאה מכך נשברה רוח הלחימה שלהם וקיסר ניצל את הדבר כדי להביסם. ניצחונו של קיסר בקרב סיים את מלחמת האזרחים ברומא, ואת ההתנגדות של אויביו לשלטונו האוטוקרטי. קיסר חזר לרומא כמנצח, וכשליטו הבלעדי של העולם הרומאי. הוא מונה לדיקטטור לכל ימי חייו. לאחר אחד עשר ימים פרש מן הדיקטטורה ומונה לקונסול.