קרב יה דראנג
מהלך הקרב על אקס ריי > יום הקרב הראשון

ביום 14 בנובמבר החלה פעולת ריכוך ארטילרי ותקיפות מהאוויר על האזור סביב אקס ריי ובשעה 10:48 המבנים הראשונים של פלוגת בראבו של הגדוד הראשון ברגימנט הפרשים השביעי נחתו באזור הנחיתה אקס ריי, ובטרם השתלט הכוח האמריקאי על האזור לחלוטין, נשלחו יחידות סיור אל תוך השטח בעוד עיקר הכוח נותר לאבטח את הנחיתות של שאר המסוקים והכוחות. אחת מיחידות הסיור הצליחה ללכוד חייל צפון וייטנאמי שבחקירתו סיפר כי באזור ההרים מוצבים שלושה רגימנטים ובסך הכל כ-1,600 חיילים. בשעה 11:20 נחתו המסוקים בסבב הנחיתה השני ובהם שאר חיילי פלוגת בראבו ומחלקה אחת מפלוגת אלפא וחמישים דקות לאחר מכן נחת הסבב השלישי ובו רוב חיילי פלוגת אלפא שתפסו עמדות לאורך ערוץ הנחל האכזב.
בשעה 12:15 נוצר המגע הראשון בין חיילי פלוגת בראבו עם חיילים צפון וייטנאמים, ומיד לאחר מכן התלקחו קרבות בין האמריקאים לחיילים צפון וייטנאמים. בלהט המרדף נותקה מחלקה מפלוגת בראבו בפיקודו של סגן הנרי הריק (Henry Herrick) מהגוף העיקרי של הפלוגה ונלכדה בקרחת יער. לוחמי המחלקה הקימו מערך הגנתי סביב קפל קרקע בקרחת היער. בקרב הקשה שהתפתח נהרג מפקד המחלקה ולאחר מכן הסמלים שהחליפו אותו. בקרבות קשים הצליחו האמריקאים תחת פיקודו של הסמל ארני סאבאג' (Ernie Savage) להדוף את ההתקפות החוזרות ונשנות במחיר של שמונה הרוגים ו-13 פצועים. בספר "חיילים היינו וצעירים!" שנכתב לאחר הקרב מצוטט הסמל סאבאג' שפיקד על המחלקה:
”נראה היה כי לא היה אכפת לצפון וייטנאמים כמה מהם נהרגים, חלקם הלכו וכשלו תוך שהם הולכים ישר אלינו. אחרים התקיפו אותנו בידיים ריקות כאשר הנשק שלהם תלוי על כתפם. לי היו 30 מחסניות וה-M-16 תפקד ללא מעצורים, שעה לפני רדת החשיכה ראיתי שלושה אנשים מתקדמים לכוון שלי, הרגתי אותם ממרחק של חמישה מטרים”
החל משעה 13:30 התחוללו קרבות עזים מסביב להיקף של אזור הנחיתה אקס ריי, חיילים צפון וייטנאמים החלו לתקוף ללא הפסקה את העמדות האמריקאיות התפתח קרב מטווחים קצרים תוך שימוש במכונות ירייה, רובים ורימונים. על מנת להדוף את המתקפה קרא מור לסיוע ארטילרי ואווירי שטווחו על מורדות ההר על מנת לעצור את שטף החיילים הצפון וייטנאמים. כפי שהעיד לימים מור עצמו:
היינו נעולים על טקטיקה של קרב פראי, של תנועה ואש, של קרב הישרדות שבו רק צד אחד מנצח. למפקד בקרב יש שלושה אמצעים כדי להשפיע על הלחימה: אש סיוע – הנוחתת כאן ועכשיו כמבול; נוכחות המפקד בשדה הקרב; השימוש בעתודות והפעלתן.
בשעה 14:30 נחתו באזור אקס ריי, תחת אש צפון וייטנאמית עזה, שאר חיילי פלוגת צ'ארלי ומבנים ראשונים מפלוגת דלתא שמיד תפסו עמדות באגף שמאל של פלוגת אלפא בעוד פלוגת צ'ארלי תפסה עמדות בצד הדרומי של המתחם ומיד נתקלו בהתקפה חזיתית של כ-200 חיילים צפון וייטנאמים, התקפה זו נהדפה, לאחר שעה של קרבות, בהפגזה של פגזי תבערה ופצצות נפלם. במקביל נהדפה התקפה חזיתית על עמדות פלוגת אלפא. פצועים מהקרבות נאספו במרכז השטח בסמוך לעמדת הפיקוד אך מסוקים של פינוי רפואי לא יכלו לנחות בשטח בגלל הקרבות העזים, והפצועים והחללים הועמסו על המסוקים שעסקו בשינוע חיילי הגדוד אל שדה הקרב, אלו חזרו לבסיסם כשהם עמוסים בנפגעים.
בשעה 15:20 נחתו חיילי הגדוד האחרונים, מרגמות הסיוע הוצבו במרכז המתחם ויחידת הסיור של פלוגת דלתא תפסה עמדות הגנה בצד צפון - מזרח של המתחם והשלימה את סגירתו מכל צדדיו.
בשעה 15:45 יצאו כוחות מפלוגת בראבו ואלפא על מנת לחבור אל מחלקתו של הנרי הריק שנותקה מוקדם יותר מהגוף העיקרי של הגדוד. כבר בתחילת הדרך נתקלו הכוחות האמריקאים בהתנגדות עיקשת, הכוח מפלוגת בראבו נעצר, באבדות, על ידי עמדת מכונת ירייה שהוצבה על תל טרמיטים גדול, גם שימוש בטיל נ"ט מסוג M72 לאו לא הצליח לשתק את האש המדויקת. סגן וולטר מארם תקף את העמדה לבדו תוך שהוא יורה ללא הפסקה ברובה האישי שלו וזורק רימונים על העמדה ששותקה, במהלך הקרב נפצע מארם בצוואר ובלסת. למחרת היום נמצאו בזירת הקרב גופות של 12 חיילים צפון וייטנאמים. על פעולתו זו זכה מארם באות מדליית הכבוד שהיא העיטור הצבאי הגבוה ביותר שניתן על ידי הכוחות המזוינים של ארצות הברית, העיטור ניתן בעבור: "אומץ יוצא דופן תוך סיכון החיים מעל ומעבר לדרישות התפקיד בעת ביצוע פעולה קרבית אל מול כוחות האויב". ההתקדמות האמריקאית נעצרה לאחר כ-70 מטר תחת התנגדות צפון וייטנאמית עזה ולאחר 30 דקות של חילופי אש כבדים נאלצו לסגת אל אזור הנחיתה והמתחם הגדודי.
בשעה 17:00 לערך תוגבר הכוח האמריקאי על ידי חיילים מפלוגת בראבו של הגדוד השני ברגימנט הפרשים השביעי והם עיבו את מערך ההגנה מסביב למתחם אזור הנחיתה אקס ריי. עם ירידת הלילה קטן היקף הקרבות, ונתברר כי פלוגת בראבו של הגדוד הראשון סבלה 47 נפגעים פלוגת אלפא ספגה 34 נפגעים ופלוגת צ'ארלי ספגה ארבעה. במהלך הלילה תקפו הווייטנאמים בכוחות קטנים את המתחם האמריקאי ובעוצמה רבה יותר כנגד המחלקה המבודדת שהותקפה בעוצמה בחצות הלילה ולאחר מכן בשעה 03:15 והתקפה אחרונה בשעה 04:30, החיילים הצפון וייטנאמים השתמשו בביוגלים על מנת לקרוא להתקפה ונהדפו פעם אחר פעם באש המגינים ואש ארטילריה.