stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וידאוגרפיה של בלאקפינק
הישגים ושיאים

הלהקה הוציאה את "Kill This Love", שבפחות מ-24 שעות, צבר למעלה מ-56.7 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לקליפ הראשון בהיסטוריה של עולם המוזיקה שהצליח לעשות זאת. כמה שבועות לאחר מכן, שברה את השיא הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, שהצליחה לצבור עם שירה "Me!", למעלה מ-65.2 מיליון צפיות בפחות מ-24 שעות. כמו כן, הוציאה בלאקפינק את השיר "Ddu-Du Ddu-Du", שהקליפ שלו בפחות מ-24 שעות, צבר למעלה מ-36.2 מיליון צפיות. מה שהופך אותו לקליפ השני בהיסטוריה של עולם המוזיקה שהצליח לעשות זאת ולקליפ הראשון של להקה שהצליח לעשות זאת.
בשנת 2020, הוציאה הלהקה את "How You Like That". הווידאו קליפ הרשמי של השיר עלה לערוץ היוטיוב הרשמי שלה בשידור חי ב-26 ביוני 2020. במהלך השידור החי, צפו בקליפ למעלה מ-1.6 מיליון אנשים ובכך שברה הלהקה את שיא כל הזמנים לפרימיירה המצליחה ביותר בכל הזמנים ביוטיוב. השיא היה שייך ל-BTS ושירם "On". תוך שניות ספורות, צבר הקליפ מיליוני צפיות ומונה הלייקים שלו עמד על למעלה ממיליון לייקים. בפרק זמן של שש שעות, הצליח הקליפ לצבור 27,383,924 צפיות. כעבור שש שעות נוספות, מונה הצפיות שלו עמד על כ-52,468,558 צפיות בסך הכול. כעבור 15 שעות ו-8 דקות חצה הקליפ את רף ה-60 מיליון צפיות ובכך שבר את שיא כל הזמנים לקליפ המהיר ביותר שהצליח לעשות זאת, כשהקודם לכך היה "Boy with Love" של BTS והלסי. הקליפ הוא הקליפ הנצפה ביותר בכל הזמנים ב-24 שעות, כשהקודם לכך היה "Boy with Love", שצבר 60,119,890 צפיות ב-24 שעות. 23 שעות אחרי צאתו של הקליפ, מונה הצפיות שלו מנה כ-81,026,891 צפיות, מה שהופך אותו לסרטון הראשון בכל הזמנים שהצליח לחצות את רף ה-80 מיליון צפיות בפחות מ-24 שעות. כאשר חלפו ה-24 שעות, פורסם כי סך הצפיות שהקליפ צבר הוא 82,377,522. מעבר להצלחה של הקליפ עצמו, נרשמו למעלה מ-1.2 מיליון אנשים לערוץ היוטיוב של בלאקפינק בפחות מיממה, בסמוך לצאתו. בעקבות כך, הפכה ללהקה עם המספר המנויים הגבוה ביותר ביוטיוב.
סרטונים

| שנה> כאמניות ראשיות | שם> כאמניות ראשיות | משתתפים נוספים> כאמניות ראשיות | במאי/ת> כאמניות ראשיות | וידאו קליפ> כאמניות ראשיות | צפיות> כאמניות ראשיות | מקור> כאמניות ראשיות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | "Boombayah" (붐바야) | — | סאו היון-סונג |  | 1,389,564,085 |  |
| 2016 | "Whistle"‏ (휘파람) | — | בומג'ין ג' |  | 760,600,238 |  |
| 2016 | "Whistle"‏ (אימון ריקוד) | — | — |  | 162,580,107 |  |
| 2016 | "Boombayah" (אימון ריקוד) | — | — |  | 258,386,747 |  |
| 2016 | "Playing with Fire"‏ (불장난) | — | סאו היון-סונג |  | 742,162,782 |  |
| 2016 | "Stay" | — | האן סא-מין |  | 311,062,819 |  |
| 2016 | "Playing with Fire" (אימון ריקוד) | — | — |  | 194,784,404 |  |
| 2017 | "As If It's Your Last"‏ (마지막처럼) | — | סאו היון-סונג |  | 1,151,442,773 |  |
| 2017 | "As If It's Your Last"‏ (אימון ריקוד) | — | — |  | 247,670,240 |  |
| 2018 | "Ddu-Du Ddu-Du" (뚜두뚜두) | — | סאו היון-סונג |  | 1,842,432,005 |  |
| 2018 | "Ddu-Du Ddu-Du" (אימון ריקוד) | — | — |  | 440,890,515 |  |
| 2018 | "Forever Young" (אימון ריקוד) | — | — |  | 207,753,282 |  |
| 2018 | "Solo" | שיר של ג'ני | האן סא מין |  | 805,496,830 |  |
| 2018 | "Solo" (כוראוגרפיה) | שיר של ג'ני | — |  | 240,475,767 |  |
| 2018 | "Solo" \ "Ddu-Du Ddu-Du" \ "Forever Young" | — | — |  | 318,503,444 |  |
| 2019 | "Kill This Love" | — | סאו היון-סונג |  | 1,547,339,124 |  |
| 2019 | "Kill This Love" (אימון ריקוד) | — | — |  | 431,809,963 |  |
| 2019 | "Don't Know What to Do" (אימון ריקוד) | — | — |  | 256,088,776 |  |
| 2020 | "How You Like That" | — | סאו היון-סונג |  | 1,075,717,873 |  |
| 2020 | "How You Like That" (אימון ריקוד) | — | — |  | 1,058,314,125 |  |
| 2020 | "Ice Cream" | סלינה גומז | סאו היון-סונג |  | 719,212,588 |  |
| 2020 | "Ice Cream" (אימון ריקוד) | סלינה גומז | — |  | 130,020,770 |  |
| 2020 | "Lovesick Girls" | — | סאו היון-סונג |  | 562,546,900 |  |
| 2020 | "Lovesick Girls" (אימון ריקוד) | — | — |  | 229,437,526 |  |
| 2021 | "On the Ground" | שיר של רוזה | האן סא-מין |  | 273,717,411 |  |
| 2021 | "Gone" | שיר של רוזה | — |  | 182,825,085 |  |
| 2021 | "Lalisa" | שיר של ליסה | סאו היון-סונג |  | 456,391,441 |  |
| 2021 | "Money" | שיר של ליסה | — |  | 521,186,348 |  |
| 2022 | "Ready for Love" | — | — |  | 170,598,021 |  |
| 2022 | "Pink Venom" | — | סאו היון-סונג |  | 922,793,205 |  |
| 2022 | "Shut Down" | — | סאו היון-סונג |  | 688,902,042 |  |
| 2023 | "The Girls" | — | — |  | 106,377,642 |  |
כאמניות אורחות
| 2018 | "Kiss and Make Up" | דואה ליפה | — |  | 209,106,615 |  |
DVD ובלו ריי

| שם> שם.שם | פרטי האלבום> פרטי האלבום.פרטי האלבום | עמדות תרשים שיא> יפן.DVD  | עמדות תרשים שיא> יפן.BD  | מכירות> מכירות.מכירות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Blackpink Arena Tour 2018 "Special Final In Kyocera Dome Osaka" |  השקה: 22 במרץ 2019  חברת תקליטים: YGEX  פורמטים: די וי די, בלו-ריי, הורדה דיגיטלית | 9 | 17 |  יפן 6,549 |
| Blackpink 2018 Tour ‘In Your Area’ Seoul |  השקה: 30 באוגוסט 2019  חברת תקליטים: YG אנטרטיינמנט  פורמטים: די וי די, הורדה דיגיטלית | — | — | — |
| Blackpink 2019-2020 World Tour In Your Area - Tokyo Dome- |  השקה: 6 במאי 2020  חברת תקליטים: יוניברסל מיוזיק גרופ  פורמטים: די וי די, בלו-ריי, הורדה דיגיטלית | 1 | 1 | יפן 15,101 |
| Blackpink 2021 'The Show' Live |  השקה: 18 ביוני 2021  חברת תקליטים: YG אנטרטיינמנט  פורמטים: די וי די, הורדה דיגיטלית | — | — |  |
הוצאות אחרות

| שם> שם.שם | פרטי האלבום> פרטי האלבום.פרטי האלבום | מיקומי שיא> יפן.DVD  | מיקומי שיא> יפן.Blu-ray  |
| --- | --- | --- | --- |
| Blackpink's 2019 Welcomin Collection |  השקה: 24 בפברואר 2019  חברת תקליטים: YG אנטרטיינמנט  פורמטים: די וי די | — | — |
| Blackpink House |  השקה: 13 במרץ 2019‏ (מיני-אלבום 1-6)  חברות תקליטים: YG אנטרטיינמנט, YGEX  פורמטים: די וי די, בלו-ריי | 66 | 52 |
| Blackpink House |  השקה: 13 במרץ 2019‏ (מיני-אלבום 7-12)  חברות תקליטים: YG אנטרטיינמנט, YGEX  פורמטים: די וי די, בלו-ריי | 69 | 53 |
| 2019 Blackpink's Summer Diary [in Hawaii] |  השקה: 9 בספטמבר 2019  חברת תקליטים: YG אנטרטיינמנט  פורמטים: די וי די | — | — |
| Blackpink's 2020 Welcoming Collection |  השקה: 4 במרץ 2020  חברת תקליטים: YG אנטרטיינמנט  פורמטים: די וי די | — | — |
| 2020 Blackpink's Summer Diary [in Seoul] |  השקה: 31 באוגוסט 2020  חברת תקליטים: YG אנטרטיינמנט  פורמטים: די וי די | — | — |
"-" מציין הוצאות שלא נכנסו למצעדים, או שלא יצאו ביפן.
ראו גם

דיסקוגרפיה של בלאקפינק
פרסים ומועמדויות של בלאקפינק
סיבובי הופעות של בלאקפינק
שאנדור פלודי

| --- | --- |

 לידה:  22 בנובמבר 1873 דווצ'ר, הונגריה 
 פטירה:  29 באפריל 1945 (בגיל 71) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 שם לידה:  Wattersdorf Sándor 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 
שאנדור פלודי (במקור ואטרסדורף, (בהונגרית: Faludi Sándor; דווצ'ר, 22 בנובמבר 1873 – בודפשט, 19 באפריל 1945) היה במאי תיאטרון, בנו של גאבור פלודי, אחיו התאום של ינה פלודי ואחיו הצעיר של מיקלוש פלודי.
ביוגרפיה

כמו אביו ואחיו, גם הוא נמשך לתיאטרון בכוח שלא ניתן היה לעמוד בפניו. הוא הפסיק את מהקריירה שלו עד אותו הזמן, הצטרף לתיאטרון הקומדיה של בודפשט בשנת 1902, שם אביו חלק איתו את חובות מנהל התיאטרון. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם בחזית והגיע לדרגת סרן כקצין ארטילריה. בשנת 1917 אביו, גאבור פלודי שכר גם את תיאטרון "אופרת העם" ושאנדור פלודי קיבל על עצמו את ניהול המוסד, במשותף עם השחקן דז'ה טפולצאי. הם הצליחו להסדיר גם את העניינים האמנותיים והמנהליים של התיאטרון. לאחר מותו הפתאומי של טפולצאי בשנת 1925 הוא הפך לשוכר ולמנהל של תיאטרון האופרטה של בודפשט עד 1929. בשנים 1931–1932 היה המנהל האמנותי של התיאטרון ההונגרי, ואז בשנת 1933 ניהל שוב את תיאטרון האופרטה. בשנים 1935–1936 היה חבר בוועד המנהל של תיאטרון קיראי.
משפחתו

אשתו הייתה מרגיט ווֹלַאק, אותה נשא לאישה ב־15 בדצמבר 1904 בבודפשט.
לקריאה נוספת

לקסיקון התיאטרון ההונגרי
לקסיקון משחק הבמה ההונגרי
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 52676/1886. Névváltoztatási kimutatások 1886. év 15. oldal 15. sor
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 1291/1945. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 1326/1904. folyószáma alatt".
אאורל פלד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 באוקטובר 1877 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  17 בנובמבר 1970 (בגיל 93) וינה, אוסטריה 
 שם לידה:  Rosenfeld Aurél 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 בן או בת זוג:  Szeréna Sziklai 
 
אאורל פלד, (במקור רוזנפלד, בהונגרית: Föld Aurél; בודפשט, 6 באוקטובר 1877 – וינה, 17 בנובמבר 1970) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, במאי תיאטרון, מתרגם, בנו של במאי התיאטרון ז'יגמונד פלד, אחיהם של השחקנית אירן פלד והשחקן מתיאש פלד, בעלה של הזמרת סרנה סיקלאי.
קברם של אאורל פלד וסרנה סיקלאי בבודפשט. בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה: 11-31-22.
קורות חיים

אאורל פלד הוא בנם של ז'יגמונד פלד וקטלין פְּלֶש. הוא החל את הקריירה שלו בכתב העת "הונגריה", שם הפך במהרה לכתב בעל שם. הוא היה במאי, מחזאי בתיאטרון של אביו מתחילת העשור הראשון של המאה ה-20 ועד מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1910 ארגן כמה הופעות של "משחקי הקאמרי". הוא מילא את שירותו הצבאי במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1919 עבר לווינה והחל לגדל סוסים. הוא חזר לבודפשט בשנת 1932. בין השנים 1932–1933 הפך למנהל האמנותי בתיאטרון ארקל שנקרא אז לשנה "וריאטה לבריולה". בין השנים 1932 - 1934 היה מנהל תיאטרון קיראי, בין השנים 1934–1939 היה השוכר והמנהל של התיאטרון העירוני, תיאטרון ארקל שפעל אז בשם זה. בין השנים 1935–1936 ניהל גם את "תיאטרון רויאל" בבודפשט, מאוחר יותר עסק שוב בעיתונות. הוא היגר לאוסטריה בשנת 1957. תרגם יצירות רבות להונגרית.
תרגומיו

שלום אש: המושיע (1900);
פרנץ להאר: נשות פשט (1903)
ריימן: העלמה הקלדנית (1908).
לקריאה נוספת

לקסיקון התיאטרון ההונגרי
פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים, 1939–2002.
צ'אבה נאג'י: לקסיקון ספרות המהגרים ההונגרי. 2000.
לקסיקון אמנות הבמה הונגרי. אד. אלאדר שופפלין. בודפשט, איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה, 1929.
לקסיקון חדש של הספרות ההונגרית. בודפשט, 1994.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 1401/1877. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7949 6993  VIAF: 121521497   WorldCat (עם VIAF): 121521497
איגנץ פייפר

| --- | --- |

 לידה:  30 בספטמבר 1867 סנטגאל, הונגריה 
 פטירה:  7 בספטמבר 1941 (בגיל 73) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט (1892) 
 
איגנץ פייפר (בהונגרית: Pfeifer Ignác; סנטגאל, 30 בספטמבר 1867 – בודפשט, 7 בספטמבר 1941) היה מדען יהודי הונגרי, מהנדס כימיה, פרופסור באוניברסיטה, ראש המעבדה למחקר של חברת "נורות ליבון וחשמל מאוחדת".
קורות חיים

הוא נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף פייפר ושלרוזליה שטיינר. למד באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה, שם השלים תואר בהנדסה כימית בשנת 1892. לאחר מכן היה מרצה במחלקה לטכנולוגיה כימית ואחר כך מרצה בכיר. בשנת 1894 נכנס לתפקיד במכון לבדיקת חומרים של חברת הרכבות ההונגרית (MÁV). בשנת 1904 קיבל הסמכה כפרופסור חבר. בשנים 1904 עד 1912 החזיק מעבדה פרטית בה ביצע את הניסויים שלו. בשנת 1912 החליף את וינצה ורתה באוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט שם הפך לראש המחלקה לכימיה כפרופסור מן המניין. שנה לפני כן, בשנת 1911 ערך מסע לימודים בארצות הברית. הוא השתתף בהקמת חוג גלילאו.
פייפר השתתף במלחמת העולם הראשונה כקצין הנדסה, ובנו היחיד נפל. אסון אישי זה וניסיונו במלחמה הפכו אותו לאחד המתנגדים החדים והפעילים ביותר למלחמה.
בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית התמנה לראש מחלקת הכימיה של קומיסריאט (מיניסטריון) של הייצור הסוציאלי. לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית הותקף בגין תפקידו זה. עקב ההתקפות עליו התפטר מראשות הפקולטה בשנת 1920 והגיש בקשה לפרישה לגמלאות. ליפוט אשנר מנכ"ל חברת "נורות ליבון וחשמל מאוחדת" הציע לו מיד עבודה ותפקיד של ניהול מעבדת המחקר של החברה. שם הוא יכול היה לעבוד עם עמיתים כמו אימרה ברודי, פאל שלני (שלזינגר), זולטן באי, טיוודר מילנר, ארנה ווינטר. לפייפר זכויות שלא ניתנות לתיאור בהצלחתה של חברת "נורות ליבון וחשמל מאוחדת" ובהפיכת החברה למפורסמת בעולם. מותו נגרם כתוצאה מניוון שריר הלב. אשתו הייתה יוליאנה קוגל. פייפר הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
עבודתו

עבודתו המשמעותית ביותר הייתה תהליך ריכוך המים (1894), עליו החיל סיד וסודה בכמויות מחושבות. כדי לקבוע את קשיות המים, הוא פיתח שיטה אנליטית המבוססת על אותו עיקרון (שיטת Wartha-Pfeifer), אשר שימשה עד לאחרונה ברחבי העולם לבדיקות מים תעשייתיות. עבודתו הייתה גם חלוצה בתחום טכנולוגיית הבעירה, חיפושי גז טבעי ופחם וניצול מוצריהם, כמו גם טכנולוגיית התאורה.
פעילותו המדעית והציבורית

נשיא איגוד הכימאים ההונגרים
נשיא כבוד לנצח של איגוד הכימאים ההונגרים
חבר מערכת מגזין הכימיה ההונגרי
חבר מערכת של כתב העת של הכימאים
עורך העיתון "הדוד והמכונה".
כתב מספר רב של מחקרים מקצועיים
לקריאה נוספת

איגנץ פייפר
היסטוריה - לוח המלגות
פרנץ סבדווארי: איגנץ פייפר. בתוך: לקסיקון המדענים ההונגרים
90 שנה לאיגוד הכימאים ההונגרים
המגזין סקירה על פיזיקה. שיחה עם פרנץ קרשי, חברת כבוד של האקדמיה ההונגרית למדעים ליום הולדתו התשעים. שיחה עם החוקר לשעבר של טונגסרם, הפרופסור בדימוס לכימיה באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע, בדירתו בחברת אשתו, על זיכרונותיו ועל חייו.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי
לקסיקון יהודי הונגרי. איגנץ פייפר
ימים משמעותיים. 50 שנה למותו של איגנץ פייפר.
הערות שוליים

↑  Halálesete bejegyezve a Bp. XI. ker. állami halotti akv. 226/1941. folyószáma alatt.
קבר איגנץ פייפר ורעייתו ( בית ההקברות היהודי ברחוב קוזמה 5B-10-2)
פאל פהר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באוגוסט 1900 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  7 בפברואר 1959 (בגיל 58) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Weisz Pál 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 מוקד פעילות:  הונגריה 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 סוג קול:  טנור 
 צאצאים:  אנדראש פהר 
 פרסים והוקרה:  אמן מצטיין של הונגריה (1958) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פאל פהר (במקור עד 1914 וייס, בהונגרית: Fehér Pál;‏ בודפשט, 4 באוגוסט 1900 – בודפשט, 7 בפברואר 1959) היה זמר אופרה (טנור) בעל קול מיוחד, זוכה פרס האמן המצטיין. הוא אביו של הבמאי והמלחין אנדראש פהר.
ביוגרפיה

פאל וייס הצטרף בגיל עשר למקהלת הילדים של בית האופרה של בודפשט, שם היה חבר במשך ארבע שנים, עד להתחלפות הקול שלו. בתקופה ששר קיבל לעיתים קרובות משימות סולו.
הוא לחם במלחמת העולם הראשונה וארגן גם להקת שירה מחבריו החיילים. לאחר המלחמה עבד בבנק, ובמקביל בין השנים 1923–1926 למד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט.
בסיום לימודיו היה זמר אופרה ב"חוג התיאטרון בודה" (תיאטרון שפעל ברובע 1 של בודפשט) ולאחר מכן ב"תיאטרון העירוני" (כיום תיאטרון ארקל).
כך כתב כתב העת "חיי התיאטרון" (Színházi Élet) על הופעת הבכורה שלו בלה טרוויאטה:
"כל המבקרים הידועים ואנשי המוזיקה המוכרים הופיעו הערב, כי נפוצה הידיעה שכישרון גדול חדש יופיע שוב על במת התיאטרון".
ב-1927 הוא שר במילאנו, לשם הגיע להשתלם אצל ג'וזפה דה לוקה. הקריירה הבינלאומית שלו התחילה כשהצליח לארגן אודישן אצל ברונו וולטר שביקר בבודפשט. וולטר המליץ עליו בפני הקרולאופר בברלין, אז בניהולו של אוטו קלמפרר, שהתנסה בחידושים רבים. ב-1928 חתם על חוזה בבירת גרמניה. כרזות הקיר הכריזו עליו כך:
"Der bermeite ungarische Tenor", כלומר "הטנור ההונגרי המפורסם"
ב-1933 איבד את עבודתו באופרה עקב עליית הנאצים לשלטון וחקיקת חוקים אנטי יהודיים בגרמניה. מאז הופיע בחסות האגודה היהודית לתרבות (Kulturbund Deutscher Juden), שנוסדה כדי להעסיק אמנים יהודים מובטלים (Kulturbund-Oper).
בעונת 1936–1937 היה פהר חבר בתיאטרון העירוני בציריך, הוא היה גם חלק מבכורה חשובה: ב-2 ביוני 1937 שר את תפקידי "הצייר" ו"הכושי" באופרה לולו של אלבן ברג. (בשנת 1929 החל ברג לעבוד על האופרה לולו, המבוססת על שני מחזות מאת פרנק ודקינד. הוא עבד על כתיבת האופרה עד 1935, כאשר מותה של מאנון גרופיוס, בתם של ולטר גרופיוס ואלמה מאהלר גרם לו להפסיק את כתיבתו ולפנות לקונצ'רטו לכינור. כיוון שכך, נותרה האופרה בלתי-גמורה, וברג לא הספיק להשלים את המערכה השלישית).
פהר חזר לבודפשט ב-1938. הוא הפך שוב חבר בתיאטרון ארקל (תיאטרון שתיפקד ומתפקד עד היום, בין היתר, גם כבית האופרה השני בבודפשט). בשנה שלאחר מכן הוא שוב הפך למובטל: הפעם בגלל חקיקת החוקים ה (אנטי) יהודים משנת 1938 על ידי ממשלת הונגריה הפרו גרמנית וימנית קיצונית במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי. בין השנים 1939 לבין 1944, הוא הורשה להופיע רק במקבילה ההונגרית של "האגודה היהודית לתרבות" בברלין, בתיאטרון גולדמארק במסגרת אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך ורק בפני קהל יהודי. הוא היה הזמר העסוק ביותר בהופעות אופרה במסגרת אומיקה.
הוא שר ושיחק כמעט בכל אופרה מרכזית שהוצגה: פידליו, סיפורי הופמן, החטיפה מן ההרמון, ריגולטו, העטלף, לה בוהם, לה טרוויאטה וכן הלאה. אבל הוא שר ב-1940, גם בבית הכנסת הגדול ברחוב דוהאן, בתפקיד יהושע (אנ') באורטוריה של גאורג פרידריך הנדל. שנה לאחר מכן, בהופעת הבכורה של האורטוריה האחרת של הנדל, יהודה המכבי, הוא שר את תפקיד יהודה המכבי - כפי שדיווח "עיתון היהודים ההונגרים" (A Magyar Zsidók Lapja) :
"הטנור בעל הקול החלק להפליא, הצליל הצלול של יהודה המכבי"
ביוני 1943 ערך גם רסיטל סולו בתיאטרון גולדמרק.
בתום מלחמת העולם השנייה, לאחר השחרור, היו לו הופעות מדי פעם. בשנת 1946, קיבל חוזה בבית האופרה הממלכתית של הונגריה ושר שם עד מותו המוקדם.
התפקידים הליריים איטלקיים וצרפתיים וספינטו-טנור (Spinto - מאיטלקית, "דחף" - הוא מונח ווקאלי המשמש לאפיון קול סופרן או טנור בעל משקל בין לירי לבין דרמטי) היו הכי קרובים לקולו. כל הקריירה שלו לוותה בתפקידו המרהיב ביותר: הופמן בסיפורי הופמן של ז'אק אופנבך.
תפקידיו

בטהובן: פידליו – Florestan
אלבן ברג: לולו – הצייר; הכושי
פרנץ שובר: שלוש הנערות – ברטה
Benjamin Britten: Peter Grimes – Bob Boles
צ'ייקובסקי: יבגני אונייגין – Lenski; Triquet
דוניצטי: לוצ'יה די למרמור – Sir Edgard Ravenswood
דוניצטי: דון פסקואלה – Ernesto
Flotow: Marta – Lyonel
גולדמארק: מלכת שבא – אסאד
גונו: פאוסט – פאוסט
הלוי: היהודייה – הנסיך לאופולד
אמריך קלמן: הקיסרית יוזפין – Napoleon
לאונקוואלו: ליצנים – Canio
מוצרט: החטיפה מן ההרמון – Belmonte
מוצרט: נישואי פיגארו – Don Basilio
Nicolai: נשות וינדזור העליזות – Fenton
אופנבך: אירוסין לאור פנסים – Pierre
אופנבך: סיפורי הופמן – Hoffmann
Polgár Tibor: A kérők – Facsary
פוצ'יני: לה בוהם – Rodolphe
פוצ'יני: מאדאם באטרפליי – B. F. Pinkerton
רוסיני: הספר מסביליה – Almaviva
Johann Strauss d. S.: העטלף – Alfred
ורדי: הטרובדור – Manrico
ורדי: ריגולטו – נסיך מנטובה
ורדי: לה טרוויאטה – Alfred Germont
ורדי: נשף המסכות – Richard
ורדי: אאידה – Radames
ורדי: פלסטף – Fenton
סרטו

מקום לזקן (הונגרית, 1934)
פרסים

1958 - פרס האמן המצטיין
לקריאה נוספת

אילדיקו יאנושי: פאל פהר נולד לפני 110 שנים. Opera-Világ 4 באוגוסט 2010.
פטר וארנאי: לקסיקון האופרה. בודפשט, 1975. הוצאת מוזיקה. מסת"ב 9633301076
פאל פהר באתר אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך
פאל פהר בלקסיקון סרטי הקול ההונגרי
צוות השחקנים של התוכנית לולו
ינה קלמר

| --- | --- |

 לידה:  28 בדצמבר 1873 צ'רניי, הונגריה 
 פטירה:  21 באוקטובר 1937 (בגיל 63) ברטיסלאבה, צ'כוסלובקיה 
 מוסדות:  South Cameroon Company (1899) 
 
ינה קלמר (במקור הרמן, בהונגרית: Kalmár Jenő; צ'רניי, 28 בדצמבר 1873 – ברטיסלאבה, 21 באוקטובר 1937) היה חוקר יבשת אפריקה יהודי-הונגרי, אספן אתנוגרפי.
ביוגרפיה

ינה קלמר נולד במשפחה יהודית כבנם של אברהם הרמן ושל פרנציסקה בארוק. הוא סיים את לימודיו באקדמיה צבאית והפך למהנדס. הוא חי ועבד בברלין תקופה מסוימת, לרבות כנשיא "האגודה ההונגרית של ברלין" ומאוחר יותר, החל משנת 1899, כעובד של חברת Gesellschaft für Südkamerun (חברת דרום קמרון). בתפקיד זה הוא הגיע לקמרון, שם משימתו הייתה לחקור ולמפות את קמרון הפנימית, כדי לבחון את אפשרויות הקמת יישובים מסחריים. (המוצרים העיקריים של קמרון באותה תקופה היו שנהב וקאוצ'וק (ממנו מייצרים גומי), שאת הייצוא שלהם הם רצו לארגן). הוא בילה בסך הכל 12 שנים באפריקה עם הפסקות ובמהלכן עבד גם על אוספים אתנוגרפיים ועבודות קרטוגרפיות. מכתביו שנשלחו לבני משפחתו מאפריקה נותנים תיאור חי על חייו שם ומנהגיהם של המקומיים ואף על המלחמות שלהם עם קורבנות רבים שנלחמו ילידי המקום זה בזה ועם האירופים. בהמשך מונה למנכ"ל "חברת דרום קמרון".
לאחר שחזר לביתו בשנת 1912, העביר מספר הרצאות בחברות מדעיות על קורותיו באפריקה, כולל "האגודה הגאוגרפית ההונגרית", "החברה האתנוגרפית ההונגרית" ו"האגודה למסחר בסובוטיצה". חלקם הופיעו גם בדפוס וגם בעלון המוזיאון האתנוגרפי ההונגרי (1913) ובחוברות שבהן פרסמו את חומרי האספה הכללית של "האקדמיה העממית של אליזבת" (1911 ו-1913). בשנת 1916 הוא העשיר את המוזיאון האתנוגרפי ההונגרי באוסף אתנולוגי יקר של למעלה מ-200 יצירות מקמרון. המוזיאון הגאוגרפי ההונגרי משמר את הרישומים ואת התיאורים של כמה מהמפות שלו ואת חומר ההרצאות שלו.
כקפטן בצבא המילואים של האימפריה האוסטרו הונגרית, קלמר השתתף במלחמת העולם הראשונה ונפצע קשה. הוא קיבל את צו כתר הברזל ואת צלב הברזל הגרמני. הוא כתב כמה מהרפתקאות המלחמה שלו בצורת מאמרים. לאחר המלחמה התיישב בברטיסלבה, שם הקים משפחה. בשנת 1921 הקים את חברת אריגת השטיחים "אוריינט", בה היה הבעלים. הוא נפטר בשנת 1937.
פרסומיו

ינה קלמר: חוויותי באפריקה החשוכה ביותר. האקדמיה העממית של ארז'בט, 1910-1911. דוח ב-27–28 במאי 1911 באספה הכללית השנתית,ה עמודים 23–26.
ינה קלמר: מחוויותי בדרום קמרון. דיווח עמודים 32–35.
ינה קלמר: מנהגי השחורים הקמרוניים. עלון מחלקת אתנוגרפיה של המוזיאון האתנוגרפי ההונגרי, XIV. שָׁנָה 3–4. חוברת, 311-331 עמודים.
לקריאה נוספת

קטלין גרה: "חיי". זינגר וולפנר, בודפשט, 1929. (הכותבת הייתה גיסתו של ינה קלמר)
ד"ר יאנוש קובאשק: ההיסטוריה והגאוגרפיה של אפריקה. בודפשט
מסיבת עריכה: הספד (על ינה קלמר). עלון המוזיאון האתנוגרפי, XXIX. שנה 1937 הוצאת המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הונגריה, בודפשט, 1938, עמ' 494.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי 1000–1990
המוזיאון האתנוגרפי ההונגרי, אוסף אפריקה
המאמר של לאיוש פאפ על לאיוש לוצי; אזכור בעמוד 14 לגבי עבודתו של ינה קלמר
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a bolyoki izraelita hitközség születési akv. 36/1873. folyószáma alatt".
חיל חלל

סמל חיל החלל הרוסי, שהיה בעבר זרוע עצמאית בשנים 1992–1997 ובשנים 2001–2011. מאז 2015 כפוף לכוחות האוויר והחלל.
חותם כוח החלל האמריקני, 2020.
סמל חיל התמיכה האסטרטגית של צבא השחרור העממי. "חיל החלל הסיני"
חיל חלל הוא כוח צבאי שנועד לניהול לוחמת חלל.
ארצות הברית מפעילה את כוח החלל מאז דצמבר 2019. רוסיה מפעילה אף היא חיל חלל (שהתקיים בעבר בשנים 1992–1997, 2001–2011 ופועל מאז 2015).
מדינות אחרות מפעילות אגפים שונים שמסייעים לצבא ולחיל האוויר, אך לא כחיל ייעודי ללוחמת חלל, כפי שמפעילות רוסיה וארצות הברית, אם כי ברשות המדינות תוכניות דומות.
היסטוריה > רוסיה

בשנת 1992 הוקמו כוחות החלל הרוסיים כזרוע עצמאית של הכוחות המזוינים הרוסים. בשנת 1997 החיל מוזג לכוחות הטילים האסטרטגיים, אולם החלטה זו העמידה את המרחב הצבאי בעמדת נחיתות, ובשנת 2001 הוקם מחדש כזרוע עצמאית. בשנת 2011 הוא הפך למרכז של חיל הגנת האוויר והחלל, אשר מיזג את חיל החלל עם כוחות ההגנה האווירית של רוסיה לכדי שירות אחד. בשנת 2015, אוחדו חיל האוויר הרוסי וכוחות ההגנה האווירית כדי להקים את כוחות האוויר והחלל, במסגרתם הוקם מחדש חיל החלל כאחת משלוש הזרועות (צבא היבשה, הצי וחיל האוויר) ומאז אינו זרוע עצמאית רביעית כבעבר.
היסטוריה > ארצות הברית

פיתוח זרוע חלל צבאית בארצות הברית החל עם חילות האוויר של הצבא בשנת 1945. רוב כוחות החלל היו מאורגנים בתוך חיל האוויר של ארצות הברית, שהפך לגוף המנהל של החלל בשנת 1962. בשנת 1982 יצר חיל האוויר את פיקוד החלל של חיל האוויר, שאיחד את כל כוחות החלל האמריקאים לפיקוד אחד. צבא היבשה וחיל הים האמריקני מחזיקים בהרבה פחות נכסי חלל בפיקוד החלל הצבאי ובפיקוד ההגנה מפני טילים ובצי העשירי של חיל הים. הפיקוד המבצעי על פעולות החלל מרוכז בתוך פיקוד החלל של ארצות הברית, פיקוד שהיה קיים בעבר בשנים 1985–2002 והוקם מחדש באוגוסט 2019. בדצמבר 2019 אישר הקונגרס האמריקני את הקמת כוח החלל האמריקני שהוקם כגוף עצמאי, כזרוע חדשה שנוצרה על ידי תכנון מחודש של פיקוד החלל.
היסטוריה > סין

ברפובליקה העממית של סין פועל חיל התמיכה האסטרטגית של צבא השחרור העממי, הפועל כחיל חלל מאז 1 בינואר 2016.
היסטוריה > בריטניה

מאז 2018 מפעילה בריטניה את קבוצה מספר 11 (No. 11 Group RAF) כיחידה צבאית משולבת להגנה מפני טילים, חלל ולוחמה אלקטרונית. קבוצה זו פורקה מספר פעמים לאורך ההיסטוריה ופעלה כיחידה להגנה אווירית משנת 1918 עד 1996.
היסטוריה > צרפת

בשנת 2010 הודיעה צרפת על הקמת פיקוד חלל כגוף בחיל האוויר הצרפתי (l’Armée del’air et de l’espace). רפורמה מקיפה בדרכי פעולתו מתוכננת להתחיל ב-2020 .
חילות חלל

רוסיה חיל החלל הרוסי (זרוע עצמאית בשנים 1992–1997; 2001–2011 ומאז 2015)
ארצות הברית כוח החלל האמריקני (זרוע עצמאית מאז 2019)
צרפת פיקוד החלל (זרוע של חיל האוויר מאז 2019)
הרפובליקה העממית של סין חיל התמיכה האסטרטגית של צבא השחרור העממי (זרוע פעילה מאז 2015)
הודו סוכנות החלל הצבאית (פעילה מאז 2018)
הממלכה המאוחדת פיקוד החלל של הממלכה המאוחדת (פעיל מאז 2021)
גרמניה פיקוד החלל של הצבא הפדרלי (פעיל מאז 2023)
טורקיה פיקוד החלל של טורקיה (פעיל מאז 2023)
ישראל מנהלת החלל (פעיל מאז 2024)