stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחנות העקורים בסלנטו
רקע על מחנות העקורים באיטליה > מחנות העקורים באיטליה

למחנות העקורים באיטליה הגיעו עקורים יהודים משארית הפליטה כבר מיד לאחר סוף המלחמה, בעיקר בין השנים 1946–1947. יהודים אלה ראו בשהותם באיטליה תחנת מעבר זמנית במסעם למולדתם החדשה, בין אם בישראל או במדינות אחרות מעבר לים.
מספרם המדויק של העקורים היהודים ששהו באיטליה אינו ידוע לחוקרים, משום שרבים מהעקורים הסתננו לאיטליה באופן בלתי חוקי, היו חסרי מסמכים מזהים, בעלי מסמכים מזויפים או שלא נרשמו כלל אצל הרשויות או הארגונים שפעלו באיטליה. על פי ההערכות, בין השנים 1945 ל-1951 שהו על אדמת איטליה לפרקי זמן שונים בין 50,000 ל-70,000 עקורים יהודים. רובם עלו לארץ ישראל, ואחרים למדינות אחרות מחוץ לאירופה, בעיקר לצפון אמריקה.
בשנים שלאחר המלחמה, פעלו באיטליה כ-35 מחנות עקורים. לא כל הפליטים במחנות היו יהודים, ולא כל המחנות היו פעילים לאורך כל התקופה. היו מחנות קטנים בהם שכנו עשרות יהודים, והיו שהכילו מאות ואף אלפי יהודים. לצד המחנות פעלו גם כ-77 הכשרות חלוציות וקיבוצים, לפי מחקרה של קוקונן (Kokkonen), ו-45 הכשרות לפי נתוני יד ושם. בכל מקום שבו שהו העקורים, הם התארגנו במסגרת קהילתית, חברתית, פוליטית ותרבותית עצמאית ומובדלת.
בנובמבר 1944 הגיעו חיילי הבריגדה היהודית (חי"ל, חטיבה יהודית לוחמת) לאיטליה. לאחר תום הקרבות הוצבה הבריגדה בטרוויזיו (Tarvisio) שבאיטליה, סמוך לגבול עם יוגוסלביה ואוסטריה. משלחות יצאו מטרוויזיו למזרח אירופה ולמחנות העקורים באוסטריה ובגרמניה, ועד מהרה נמשכו לחיילי הבריגדה ניצולים מקרב בני הנוער היהודי ברחבי אירופה כולה. בתקופה הקצרה בה פעלו חילי הבריגדה במקום (מאי – יולי, 1945), הוברחו כ-15,000 יהודים לטרוויזיו, אושפזו והוזנו על ידם, ויחידות ההובלה היהודיות בצבא הבריטי העבירו למרכזי הפליטים בדרום איטליה.
באיטליה שלאחר המלחמה התקיימו שלושה סוגים של מחנות עקורים:
מחנות רגילים של אונרר"א, של עקורים המחכים לשוב למולדתם או להגר למקום אחר. חלק מהמחנות הללו היו של יהודים בלבד, ובחלקם היה שילוב של יהודים ולא יהודים יחד.
מחנות פליטים של בעלות הברית, שהוקמו בעיקר בשביל פליטים המחכים לעבור למקום קבוע כלשהו.
מחנות הענשה של הממשלה האיטלקית לפליטים, שהיו חשודים בעיני הממשלה האיטלקית.
מחנות העקורים בסלנטו

סלנטו הוא אזור הנמצא בקצה המגף שבדרום איטליה, "העקב" שבמגף האיטלקי, הנמצא בין הים היווני ממערב לבין הים האדריאטי ממזרח. סלנטו, או בשמו השני, חצי האי סלנטו, הוא תת-אזור של דרום מחוז פוליה. אזור סלנטו כולל את כל נפת לצ'ה, רוב נפת ברינדיזי, וחלק מנפת טרנטו.
לצ'ה היא העיר הגדולה בחצי האי סלנטו, והעיר השישית בגודלה במחוז פוליה,
בסלנטו הוקמו לאחר מלחמת העולם השנייה מחנות עקורים בארבע עיירות:
טריקאזה (Tricase)
סנטה צ'זריה (Santa Cesarea)
סנטה מריה די לאוקה (Santa Maria Di Leuca)
סנטה מריה אל בניו (Santa Maria El Bagno)
שלושת המחנות האחרונים, כונו "הסנטוס".
רקע כללי על העיירות > טריקזה

עיירה בת 18 אלף תושבים בקרבת סנטה מריה די לאוקה.
רקע כללי על העיירות > סנטה צ'זריה

עיירה איטלקית בת 3,000 במחוז. ממוקמת על החוף המזרחי של חצי האי סלנטו, על צוק בפתח ערוץ נהר אוטרנטו. העיירה היא אחת ממרכזי התיירות החשובים ביותר של סלנטו. בעיירה מעיינות חמים רבים.
רקע כללי על העיירות > סנטה מריה אל בניו

סנטה מריה אל בניו (לשעבר סנטה מריה די באני) הוא כפר דייגים קטן הממוקם על חוף הים היווני, במפרץ טרנטו. בסמוך לכפר נמצאת שמורת הטבע Portoselvaggio, הכוללת כ-400 דונם של יער ורצועת חוף של כשבעה קילומטרים. בכפר השתמרו מגדלי שמירה שנבנו בתקופתו של קרל החמישי.
בכפר הוקם מוזיאון לזכרם של העקורים ששהו בסלנטו לאחר מלחמת העולם השנייה. המוזיאון מכיל את חומר ארכיוני רשמי, עדויות, תמונות וסרטונים, וכן חדר מולטימדיה וספרייה.
רקע כללי על העיירות > סנטה מריה די לאוקה

מקור השם "לאוקה" (Leuca) מן השפה היוונית, ומשמעותו "לבן". נקרא כך על פי צוק הסלעים הלבנים הניצבים בסמוך לים, שעליו ממוקמים הבזיליקה והמגדלור של העיירה. מגדלור זה, אשר נישא לגובה של 47 מטרים, בגובה של 102 מטרים מעל פני הים הוא השני בחשיבותו באיטליה, לאחר המגדלור של ג'נובה. Punta Meliso, הצוק שעליו ממוקם המגדלור, הוא נקודת הקצה הדרום מזרחי של איטליה. צוק זה תוחם את המפרץ שבו ממוקמת העיירה. המרינה של העיירה נמצאת לרגלי המגדלור.
המגדלור נבנה בשנת 1864 על פרויקט של אחיל רוסי והואר בפעם הראשונה ב -6 בספטמבר 1866. בסמוך למגדלור, ממוקמת הבזיליקה "סוף הארץ" (De Finibus Terrae), שנבנתה בין השנים 1720–1755, לציין את מסעו של פטרוס הקדוש לאיטליה. הבזיליקה מוקדשת למריה הקדושה, שעל שמה נקראת העיירה.
כיום, העיירה היא יעד תיירותי פופולרי במיוחד בשל וילות מפוארות מהמאה ה-19, שנבנו על פי סגנונות אדריכליים שונים. בשלהי המאה התשע-עשרה היו כ-43 וילות. במהלך מלחמת העולם השנייה הוסרו מווילות רבות אלמנטים דקורטיביים רבים העשויים ממתכת שהיו דרושים לייצור נשק. חלק מן הווילות סבלו מנזקים חמורים, ולכן רובן נבנו מחדש. רק חלק מהווילות עדיין שומרות על המראה המקורי החיצוני והפנימי שלהן.
לאחר המלחמה, וילות אלה הוחרמו מבעליהן ושימשו לקליטה של עקורים יהודים שהגיעו לסלנטו.
וילה קולוסו
וילה אפיסקופו
וילה לאוקה
וילה טמבורינו
וילה מרידיאנה
וילה סנגיאובני
וילה דניאלה
וילה מלאקווה
ארגונים שפעלו במחנות

באיטליה היו קיימים מספר גורמים ותנועות שעזרו וסייעו ליהודים בדרכם לאיטליה, בזמן שהותם במחנות, ולאחר מכן, בהעברתם לארץ ישראל או למקומות אחרים בעולם.
מספרם של הפליטים היהודים במחנות

במחנה סנטה מריה דה לאוקה, לפי נתוני פברואר 1946, שהו 1500 פליטים יהודים, כולל בקיבוצים (קבוצות ההכשרה של תנועות הנוער החלוציות).
במחנה סנטה מריה אל בניו (כולל יהודים ששהו בטרנטו ובסנטה קטרינה) היה מחנה מעורב שבו שהו כ-541 פליטים יהודים בפברואר 1945. כשנה לאחר מכן מספר הפליטים במחנה עלה ל-2,400.
במחנה טריקזה, שהוקם על ידי בעלות הברית, שהו 1000 פליטים יהודים, לפי נתוני בפברואר 1946.
על סנטה צ'זריה אין נתונים מאומתים.
אורח החיים של במחנות

במחנות העקורים בסלנטו שהו העקורים בין השנים 1944 ועד 1947. היהודים שהגיעו למחנות הללו היו מחולקים פוליטית בהובלת השליחים מארץ ישראל, כגון: התנועות החלוציות, הדתיים ובית"ר. יחס האוכלוסייה המקומית האיטלקית כלפי העקורים היה יחס חיובי ברובו. האוכלוסייה המקומית עזרו גם הם, בנוסף לארגוני העזרה השונים במטרה לשקם את העקורים. יחס הכנסייה בעיירות אלה כלפי היהודים היה אף הוא חיובי. הכנסיות שיתפו את היהודים בשירה בכנסיות, ולא הרחיקו אותם מהכנסייה.
בקרב רבים מהעקורים שרר ייאוש. הניצולים התקשו למצוא עצמם שוב ב"לאגער" (מחנה); בקרב חלק ממשוחררי מחנות העבודה והריכוז הנאציים, עבודה עוררה אסוציאציה של כפייה. הניצולים היו תלושים ממולדותיהם, כואבים את העבר וחסרי עתיד נראה לעין. עבור רבים מהם שימשה ארץ ישראל כעוגן הצלה; אך בשל סגירת שערי ארץ ישראל על ידי הבריטים, העקורים יכלו לעזוב את מחנות סלנטו באופן מוגבל. לכן, ארגנו העקורים הפגנות נגד הבריטים ושביתות רעב למען עלייה לארץ ישראל.
תפקידי ארגוני העזרה היה לספק לעקורים ציוד, בגדים ומצרכים חיוניים כדי שיוכלו להשתקם במחנות. הם קיימו סדנאות של הכשרה מקצועית לנשים ולגברים. על מנת להרוויח כסף ולהשיג עוד ציוד שהיה דרוש להם, עסקו העקורים במסחר ובמלאכה. פעמים רבות, הם מכרו את הציוד והביגוד שקיבלו בשווקים המקומיים. כמו כן, הקימו הארגונים ליהודים ארגוני ספורט, מועדון שייט, קיימו טורנירים של נבחרות כדורגל שהקימו, כמו נבחרת הכדורגל של קבוצת "אודים".
היהודים במחנות ניסו להמשיך ולקיים אורח חיים יהודי, וכן לחגוג חגים ומנהגים יהודיים. במחנות בסלנטו התקיימו חתונות רבות, ונולדו תינוקות רבים.
ב-2015 יצא הסרט התיעודי אור בקצה המגף, בבימויה של פרופ' יעל קציר, המביא את סיפורן של שלוש נשים, שנולדו במחנות העקורים בסלנטו. הסרט מתעד את מסען לסלנטו בחיפוש אחר מידע אודות הוריהן. הן מבקרות בווילות שבהן חיו הוריהן, בבית החולים שבו נולדו, ופוגשות את אנשי העיירות.
ראו גם

אור בקצה המגף
שארית הפליטה
הערות שוליים

↑  חגית לבסקי, מבוא, לקראת חיים חדשים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית בירושלים, 2005, עמ' 1-2
1 2  החזרה לחיים במחנות העקורים, 1945-1956 – רטרוספקטיבה ויזואלית, באתר www.yadvashem.org
↑  מחנות העקורים וקיבוצי ההכשרה באיטליה אחרי המלחמה, באתר www.yadvashem.org
↑  "I campi Displaced Persons per profughi ebrei stranieri in Italia (1945-1950)  - Storia e Futuro". Storia e Futuro (באיטלקית). 2013-10-09. נבדק ב-2017-05-19.
↑  Susanna Kokkonen, The jewish refugees in postwar italy,1945-1951. The way to eretz Israel., LAP LAMBERT Academic Publishing, 2011, עמ' 19-20
↑  יד ושם, מחנות העקורים וקיבוצי ההכשרה באיטליה אחרי המלחמה, באתר יד ושם, ‏2018
↑  Susanna Kokkonen, the jewish refugees in postwar italy, 1945-1951
↑  עמותת מורשת הבריחה, תנועת "הבריחה", באתר עמותת מורשת הבריחה, ‏2018
מיקומו של אזור סלנטו במגף האיטלקי
מראה פנורמי של טריקזה
סנטה צ'זריה
מגדלי השמירה בסנטה מריה אל בניו
מאט בטינלי-אולפין

| --- | --- |

בטינלי-אולפין, 2013
 לידה:  19 בפברואר 1978 (בן 46) קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 עיסוק:  במאי, תסריטאי, שחקן, מוזיקאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז  Bishop O'Dowd High School 
 יצירות בולטות:  "מי שעומד מאחורי...", "צעקה" (2022), "צעקה 6"
 Radio Silence
 פרופיל ב-IMDb
 
מאט בטינלי-אולפין (באנגלית: Matt Bettinelli-Olpin; נולד ב-19 בפברואר 1978) הוא במאי, שחקן ומוזיקאי אמריקאי. הוא חבר שייסד את להקת הפאנק "Link 80 (אנ')" ושותף
ליצירת הקולנוע הקולקטיבית "צ'אד, מאט ורוב" וגם לחברת ההפקה "Radio Silence Productions (אנ')". הוא ידוע בעיקר בשל עבודתו כבמאי בסרטי האימה, הכוללים את "מי שעומד מאחורי...", "צעקה" משנת 2022, ובנוסף, גם את "צעקה 6" שיצא שנה לאחר מכן.
ביוגרפיה

בטינלי-אולפין גדל באוקלנד, קליפורניה, ולמד ב-Claremont Middle School, Chabot Elementary ובתיכון Bishop O'Dowd High School (אנ'). הוא למד באוניברסיטת קליפורניה, סנטה קרוז.
קריירה > מוזיקה

בטינלי-אולפין הקים את להקת הפאנק של אזור המפרץ המכונה "Link 80" בשנת 1993. בשני האלבומים הראשונים של הלהקה, "Killing Katie" ו-"17 Reasons", בטינלי-אולפין ניגן בגיטרה, שר קולות רקע וכתב את המילים יחד עם הזמר ניק טריינה. לאחר שעזב את "Link 80", בטינלי-אולפין עבד כעיתונאי מוזיקה.
בשנת 2016, בטינלי-אולפין ניגן בגיטרה באיחוד "Link 80" לרגל יום השנה ה-20 של "Asian Man Records". ב-17 וב-18 ביוני, הלהקה ניגנה שתי הופעות בתחתית הגבעה של סן פרנסיסקו. לפני ההופעות הוצגה סרטון מחווה לזמר ניק טריינה.
קריירה > הקמת יצירתיו הקולקטיביות

ב-1999 ביים בטינלי-אולפין את הקליפ הראשון של טריו אלקליין (Goodbye Forever) בזמן שלמד באוניברסיטת קליפורניה, סנטה קרוז, ובתחילת שנות ה-2000. מאוחר יותר, בזמן שעבד בחדר הדואר של חברת ההפקה "ניו ליין סינמה", הוא הקים יצירת קולנוע קולקטיבית "צ'אד, מאט ורוב" בשנת 2007, וגם לחברת ההפקה "Radio Silence Productions" בשנת 2011.
קריירה > צ'אד, מאט ורוב

בטינלי-אולפין ייסד יחד עם צ'אד ויללה ורוב פולונסקי את "צ'אד, מאט ורוב" בשנת 2007. הקבוצה ידועה בשילוב הייחודי שלה של קומדיה, הרפתקאות, מדע בדיוני ואימה. לפי ראיון ב-"IndieWire", בטינלי-אולפין עבד בחדר הדואר ומאוחר יותר כמנהל משרד של "ניו ליין סינמה", שם הקבוצה הייתה מתגנבת אחרי שעות העבודה כדי להשתמש במשרדים ליצירת תוכן. בין הסרטים הקצרים הרבים שלהם הוא סרטון הווידאו בסגנון קטעים ויראלי שנמצאו בסגנון Roommate Alien Prank Gone Bad וחמישה פרקים של הסדרה הראשונה מסוגה של הרפתקאות אינטראקטיביות. לתוכן שלהם באינטרנט יש למעלה מ-100,000,000 צפיות.
קריירה > תעשייתו הקולנועית והקולקטיבית "Radio Silence"

בשנת 2019, בטינלי-אולפין ביים יחד עם טיילר ג'ילט את המותחן הקומי "מי שעומד מאחורי...", עבור Fox Searchlight. בסרט מככבים סמארה ויבינג, אדם ברודי, אנדי מקדואל ומארק אובריאן.
במרץ 2020, הוכרז כי בטינלי-אולפין יביים את הסרט החמישי של סדרת סרטי "צעקה", לצד טיילר ג'ילט, כאשר קווין ויליאמסון שימש כמפיק בפועל. הסרט עלה לאקרנים ב-14 בינואר 2022.
בשנת 2022, בטינלי-אולפין וג'ילט ביימו את סרט ההמשך "צעקה 6" שיצא לאקרנים ב-10 במרץ 2023 על ידי הפצת "סרטי פרמאונט".
בטינלי-אולפין מגלם את דמותו של "מייקל מאיירס" ב"צעקה" משנת 2022 בסרט בתוך סרט הנקרא "דקירה 8" וכ"גוסטפייס" בקטע החדשות בטלוויזיה ב"צעקה 6".
דיסקוגרפיה

The Link 80 & Wet Nap Split (1995)
Remember How It Used To Be EP (1995)
Rumble At The Tracks EP (1996)
17 Reasons (1996)
Killing Katie (1997)
פילומוגרפיה

| שנה | סרט | במאי | מפיק | תסריטאי | שחקן | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | "צ'אד, מאט ורוב" | כן | כן | כן | כן |  |
| 2012 | "V/H/S" | כן | כן | כן | כן |  |
| 2014 | "חוב השטן" | כן | לא | לא | לא |  |
| 2015 | "Southbound" | כן | כן | כן | כן |  |
| 2019 | "מי שעומד מאחורי..." | כן | לא | לא | לא |  |
| 2021 | "V/H/S/94" | לא | כן | לא | לא |  |
| 2022 | "צעקה" | כן | לא | לא | לא |  |
| 2022 | "V/H/S/99" | לא | כן | לא | לא |  |
| 2023 | "צעקה 6" | כן | לא | לא | לא |  |
| 2023 | "V/H/S/85" | לא | כן | לא | לא |  |
| 2024 | "מתוקה רצח" | כן | לא | לא | לא |  |
הערות שוליים

↑  G4 Attack of the Show ("Around the Net")
https://www.revver.com/video/919676/cmr-on-g4-tvs-attack-of-the-show/
↑  Punknews.org (28 May 2004).
"Link 80 - 17 Reasons".
↑  "Campus Circle - Alkaline Trio". Campus Circle. Retrieved 2022-09-02.
↑  "Campus Circle - Richard Butler". Campus Circle. Retrieved 2022-09-02.
↑  Link 80 (20 June 2016).
"Nick Traina (Memorial Video)". from the original on 2021-12-13 – via YouTube.
↑  "Radio Silence Eyes Frankenstein Found-Footage Film". 25 April 2012.
↑  Erbland, Kate (2019-08-21).
"How Radio Silence Went From YouTube Celebrities to Studio Auteurs". IndieWire. Retrieved 2022-09-02.
 Lawton, Christopher (2009-02-04), "Video Sites Entice Users To Stay and Play." Wall Street Journal
↑  Lawton, Christopher (2009-02-04), "Video Sites Entice Users To Stay and Play." Wall Street Journal
↑  Miska, Brad (October 18, 2018).
"Adam Brody Joins Samara Weaving In Radio Silence's 'Ready or Not'". Bloody Disgusting. Retrieved October 18, 2018.
↑  u/RadioSilenceMTC (January 27, 2022).
"Dreadit AMA: We're Radio Silence, the filmmaking team of Matt Bettinelli-Olpin, Tyler Gillett and Chad Villella. Directors of SCREAM (2022). AMA!".  Reddit. Retrieved January 27, 2022. u/s1dneypresc0tt: Just like Wes [Craven], did you guys ever consider having your own cameos in the movie? u/RadioSilenceMTC: Yes! We actually cameo in some of the Stab8 footage that will hopefully see the light of day at some point -- but you can see Matt and Tyler in one of the thumbnails on the Youtube page! u/RadioSilenceMTC: And Matt is Michael Myers on the TV behind Movie Randy (Tyler [Gillett] took the picture and Chad [Vilella] is holding his phone flashlight to light it. Studio movie!)".
↑  D'Alessandro, Anthony (May 10, 2022).
"'Scream' Sequel Seeing Return Of Melissa Barrera, Jasmin Savoy Brown, Mason Gooding & Jenna Ortega". Deadline Hollywood. Retrieved June 7, 2022.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810615844305606  BNE: XX5426963  BnF: cb169237625 (data)  GND: 1095894471  ISNI: 0000 0004 3997 8874  LCCN: no2016067189  MusicBrainz: 6481f569-4553-447a-a22f-b04cf69b7c5d  NKC: xx0274299  NLK: KAC202229422  NTA: 424730227  SUDOC: 26247008X  VIAF: 311430055   WorldCat (עם VIAF): 311430055 
בטינלי-אולפין ברחוב גילמן, 1997
סטיב רדגרייב

סר סטיבן "סטיב" גפרי רדגרייב, מפקד (באנגלית: Sir Steven "Steve" Geoffrey Redgrave, CBE, DL; נולד ב-23 במרץ 1962) הוא חותר בריטי בעבר. הוא אלוף אולימפי 5 פעמים ברציפות, בעל 6 מדליות, אלוף עולם בעל 12 מדליות מהן 9 זהב ואלוף חבר העמים הבריטי. הוא נשא את דגל בריטניה בטקס הפתיחה בשתי אולימפיאדות שונות (ברצלונה 1992 ואטלנטה 1996).
הוא אחד מתוך שישה ספורטאים בלבד שזכו במדליית זהב אולימפית בחמש אולימפיאדות שונות.
ביוגרפיה

רדגרייב נולד במרלו, בקינגהמשייר.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה רדגרייב במדליית זהב בחתירה ברביעייה כפולה.
תארים

בשנת 2011 זכה רדגרייב מטעם ה-BBC, בתואר אישיות השנה על מפעל חיים בספורט.
נחמיה להב

נחמיה להב (נולד ב-24 בספטמבר 1944) הוא ראש עיריית חדרה לשעבר, כיהן בין השנים 1989–1998.
ביוגרפיה

נחמיה להב נולד בשם נחמיה אחרק, בשכונת יצחק שבחדרה, למשפחה מעולי תימן. הוא עורך-דין במקצועו. בשנת 1989 נבחר לשמש כראש עיריית חדרה כנציג הליכוד, וגבר בסיבוב השני על ראש העיר המכהן יחיאל כהנא. בבחירות שהתקיימו ב-1993 נבחר בשנית, לאחר שניצח בסיבוב השני את נציג מפלגת העבודה אלכס פארן ברוב של 380 קולות, כאשר למועצת העיר נבחרו שישה מחברי מפלגתו, הליכוד. בבחירות שהתקיימו ב-1998 הפסיד להב לישראל סדן.
בתקופתו כהונתו גדלה העיר במספר תושביה, וקלטה עולים רבים ממדינות ברית המועצות לשעבר וכן מאתיופיה. שכונות בעיר הורחבו, נפתחו חטיבות הביניים בעיר, וצוינה שנת המאה של העיר.
בשנת 2004 החליט שר הפנים אברהם פורז להטיל על להב חיוב אישי ולחייבו להחזיר לקופת העירייה כ-35,000 ש"ח, בגין פרסומים פוליטיים אישיים אסורים שבוצעו בתקופת כהונתו. בשנת 2016 קיבל את אות יקיר העיר חדרה מטעם העירייה.
הערות שוליים

↑  תוצאות הבחירות לראשות עיריית חדרה, באתר ילקוט הפרסומים, 30 במרץ 1989
↑  תוצאות הבחירות, באתר ילקוט הפרסומים, 29 בנובמבר 1993
↑  ספיר פרץ, ‏ראש עיריית חדרה לשעבר, נחמיה להב, ישלם לעירייה 35,725 שקל בגין עלות פרסומים פוליטיים אסורים, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2004
↑  רעי קציר, חדרה: הוכרזו יקירי העיר לקראת חגיגות 125 שנה, באתר מגזין המושבות, 3 בינואר 2016
פסיקונאים

| פסיקונאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פסיקונאים
שם מדעי
 Psocoptera ‏Shipley, 1904

פְּסִיקוֹנִאִים או פְּסוֹקָאִים (השם מדעי: Psocoptera הוחלף לאחרונה ל: כינאים Psocodea) היא סדרה של חרקים קטנים באורך של 0.2–10 מ"מ, המונה כ-11,000 מינים חיים ב-83 משפחות שונות. הפסיקונאים שייכים לעל-הסדרה פָּרָנֵיאוֹפְּטֵרַה. הם הופיעו לראשונה בתקופת הפרם לפני 295-248 מיליון שנה.[דרוש מקור] מקור השם פסוקופטרה ביוונית פְּסוֹקוֹס ψῶχος psokhos משמעו כרסם או שפשף ופְּטֶרָה πτερά, ptera משמעו כנפיים. השם פסוקופטרה (Psocoptera), ששימש לתיאור סדרה שכללה את רוב משפחות הפסיקונאים יוצא משימוש בעקבות הכללת משפחות הכינים בסדרה הנקראת כעת בלטינית פְּסוֹקוֹדֵיאָה (Psocodea).
סידרת הכינאים נחלקת לתת הסדרות פְּסוֹקוֹמוֹרְפָה (Psocomorpha), טְרוֹקְטוֹמוֹרְפָה (Troctomorpha) - הקרובות זו לזו, וטְרוֹגְיוֹמוֹרְפָה (Trogiomorpha) הכוללת כינים טפילות וכינים שאינן טפילות. חרקים שונים הניזונים מחזזיות שגדלות על עצים מכונים לעיתים כיני עצים (barklice) ומשוייכים לתת-סדרות שונות של כינאים.
פסוקומורפה

פסוקומורפה (Psocomorpha) היא תת-סדרה של כינאים, הכוללת יותר מ-20 משפחות ו-5,300 מינים מתוארים.
טרוקטומורפה

תת-הסדרה טרוקטומורפה (Troctomorpha) כוללת את כיני-הספרים. סוגים אחדים, בעיקר הסוג חסר הכנפיים Liposcelis עלולים להתרבות בתנאי לחות נוחים ולהופיע בכמויות גדולות בתוך בתים. הוא ניזון מעובש ולכן מופיע רבות על קירות חדר אמבטיה וגם מהדבק העמילני בו נהגו לכרוך ספרים ישנים ולכן הסדרה מכונה גם כיני ספרים (booklice). הסוג Liposcelis הוא גם אחד מהסכנות העיקריות לאוספי טבע מדעיים של צמחים וחרקים מיובשים מאחר שהוא ניזון מחומרים אורגניים יבשים ומכרסם את המוצגים.
טרוגיומורפה

תת-הסדרה טרוגיומורפה (Trogiomorpha), כוללת שלוש אינפרא-סדרות: פריונוגלרידטה (Prionoglaridetae) הכוללת את המשפחה פריונוגלרידידה (Prionoglarididae); פסיליפסוצטה (Psyllipsocetae) הכוללת את המשפחה פסיליפסוצידה (Psyllipsocidae); ואטרופטה (Atropetae) הכוללת את המשפחות לפידופסוצידה (Lepidopsocidae), טרוגידה (Trogiidae) ופסוקווילידה (Psoquillidae).
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: סדרות החרקים (תשע"ח), 2018, באתר האקדמיה ללשון העברית + הטיה -אים לרמה של סדרה
↑  "סִדְרַת הַפְּסוֹקָאִים (PSOCOPTERA)" באנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 – "חרקים", בעריכת יהושע קוגלר, הוצאת משרד הביטחון, 1985, עמ' 96–97
↑  כינאים במילון בעלי חיים: סדרות החרקים (תשע"ח), 2018, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Corentin Jouault, Kazunori Yoshizawa, Marina Hakim, Diying Huang, André Nel, New psocids (Psocodea: Prionoglarididae, Psyllipsocidae) from Cretaceous Burmese amber deposits, Cretaceous Research 126, 2021-10-01, עמ' 104890 doi: 10.1016/j.cretres.2021.104890
↑  Johnson, K. P., Smith, V. S., & Hopkins, H., Psocodea Species File | COL, www.catalogueoflife.org, Johnson, K. P., Smith, V. S., & Hopkins, H. (2022). Psocodea Species File. In O. Bánki, Y. Roskov, M. Döring, G. Ower, L. Vandepitte, D. Hobern, D. Remsen, P. Schalk, R. E. DeWalt, M. Keping, J. Miller, T. Orrell, R. Aalbu, J. Abbott, R. Adlard, E. M. Adriaenssens, C. Aedo, E. Aescht, N. Akkari, et al., Catalogue of Life Checklist (Sep 2022). https://doi.org/10.48580/dfqj-3d4, ‏Sep 2022
1 2  Robert S. de Moya, Kazunori Yoshizawa, Kimberly K. O. Walden, Andrew D. Sweet, Christopher H. Dietrich, Johnson Kevin P, Phylogenomics of Parasitic and Nonparasitic Lice (Insecta: Psocodea): Combining Sequence Data and Exploring Compositional Bias Solutions in Next Generation Data Sets, Systematic Biology 70, 2021-06-16, עמ' 719–738 doi: 10.1093/sysbio/syaa075 (באנגלית)
↑  Mockford, E.L., North American Psocoptera, Gainesville, Fl: Sandhill Crane Press, 1993. (באנגלית)
↑  Yuliya Y. Sokolova, Igor M. Sokolov, Christopher E. Carlton, New microsporidia parasitizing bark lice (Insecta: Psocoptera), Journal of Invertebrate Pathology 104, 2010-07, עמ' 186–194 doi: 10.1016/j.jip.2010.03.008 (באנגלית)
↑  KAZUNORI YOSHIZAWA, CHARLES LIENHARD, KEVIN P. JOHNSON, Molecular systematics of the suborder Trogiomorpha (Insecta: Psocodea: ‘Psocoptera’), Zoological Journal of the Linnean Society, Issue 2 146, 2006, עמ' 287–299 doi: 10.1111/j.1096-3642.2006.00207.x (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546180005171  LNB: 000316669  NDL: 00573580  NKC: ph849172 
בין נציגי תת-הסדרה פסוקומורפה, נמצא ה: Xanthocaecilius sommermanae, החי על קליפות עצים ביערות צפון אמריקה, ניזון מפטריות וטחב ומתאסף ללהקות בשלבי הנימפה והבגרות של חייו.
חרק כינאי מתת הסדרה טרוקטומורפה: המין Liposcelis divinatorius, שגודלו כ-1מ"מ, נמשך לקמח, סולת ומוצרים דגניים אחרים, כאשר הם לחים ולעיתים כבר מעופשים. הנזק למזון הנגרם מכרסום איננו ניכר כלל, אולם האוכלוסיות הגדולות מהוות פגם אסתטי ובעיה הלכתית[דרוש מקור][מפני ש...].
כינת הראש הנטפלת לבני האדם Pediculus humanus capitis, שייכת לתת-הסדרה טרוגיומורפה. כאן מצולמת על מקל ניקוי אזניים.
מחוזות ויסקונסין

במדינת ויסקונסין שבארצות הברית יש 72 מחוזות. יצירתם וחלוקתם נעוצה בהיסטוריית המדינה ובחבירתה לארצות הברית.
עם חתימת חוזה פריז בין ארצות הברית לבין בריטניה, הועבר השטח לידי ממשלת ארצות הברית, שהקימה במקום את הטריטוריה הצפון-מערבית. השטח שעליו הוקמה מדינת ויסקונסין הפך למחוז במדינת אילינוי בשם סנט קלייר. עם הקמת מדינת אילינוי וחבירתה לאיחוד, הפכה ויסקונסין לחלק מטריטוריית מישיגן (הישות שקדמה למדינת מישיגן), וחולקה לשני מחוזות גדולים: מחוז בראון ומחוז קראופורד. עם הקמת מדינת ויסקונסין ב-29 במאי 1848, חולקה המדינה ל-28 מחוזות. במשך השנים חולקו המחוזות לפי הצורך, עם גידול האוכלוסייה ופיזורה ברחבי השטחים השונים.
כיום, כאמור, מדינת ויסקונסין מחולקת ל-72 מחוזות, כשהגדול שבהם הוא מחוז מרת'ון (4,001 קמ"ר) והקטן שבהם הוא מחוז פפין (601 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מחוז מילווקי (כ-950,000 תושבים). עיר הבירה, מדיסון, נמצאת במחוז דיין.
ראו גם

החלוקה המחוזית של ויסקונסין
מפת מחוזות ויסקונסין
מפת צפיפות אוכלוסין של ויסקונסין עם חלוקה למחוזות. מעודכן על סמך נתוני מפקד האוכלוסין של 2010
אנשים מופלאים במכונות מעופפות

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  קן אנאקין 
 הופק בידי:  סטן מרגוליאס
 תסריט:  קן אנאקין, ג'ק דייוויס 
 עריכה:  גורדון סטון
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס פוקס שרה מיילס סטיוארט ויטמן  רוברט מורלי
 מוזיקה:  רון גודווין 
 צילום:  כריסטופר צ'אליס 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  הורדה דיגיטלית, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 ביוני 1965
 משך הקרנה:  138 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט קומדיה 
 תקציב:  6,500,000 דולר
 הכנסות:  31,111,111 דולר
 סרט הבא:  Monte Carlo or Bust 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אנשים מופלאים במכונות מעופפת או איך טסתי מלונדון לפריז ב-25 שעות ו-11 דקות (באנגלית: Those Magnificent Men in their Flying Machines; Or, How I Flew from London to Paris in 25 Hours 11 Minutes) הוא סרט תקופתי קומי אמריקאי משנת 1965 בבימויו של קן אנאקין, עם ג'יימס פוקס, שרה מיילס, סטיוארט ויטמן, רוברט מורלי, טרי תומאס ואלברטו סורדי בתפקידים הראשיים.