stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרקיז דנדי
ביוגרפיה

דנדי גדל במידלטאון שבדלאוור. אמו דיון ג'ונס-דנדי הייתה אצנית מצטיינת שנבחרה להיכל התהילה של אוניברסיטת דלאוור, אביו מארק היה אף הוא אצן מצטיין בתקופת לימודיו בתיכון, דודתו טרי דנדי היא אצנית שייצגה את ארצות הברית באולימפיאדת סיאול. בנעוריו הצטיין באתלטיקה, פוטבול וכדורסל ומשנתו השנייה בתיכון החליט להתרכז בקפיצות למרחק. הוא שבר את שיא מדינת דלאוור לתיכונים בקפיצה למרחק ובקפיצה משולשת.
דנדי זכה למלגת ספורט ללימודים באוניברסיטת פלורידה וסיים תואר ראשון בהנדסת תוכנה. ב-2012 זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק עם תוצאה של 7.68 מטר, באליפות צפון ומרכז אמריקה עד גיל 23 שהתקיימה במקסיקו. הוא השתתף באליפות העולם באתלטיקה 2013 אך לא העפיל לגמר הקפיצה לרוחק לאחר שקבע במוקדמות תוצאה של 7.36 מטר. במהלך תקופתו בנבחרת האתלטיקה של האוניברסיטה זכה שבע פעמים באליפות ה-NCAA, ובשנת 2015 זכה בגביע באוורמן, הפרס היוקרתי ביותר הניתן לאתלט מצטיין מקרב הסטודנטים בארצות הברית.
ביוני 2015 זכה באליפות ארצות הברית באתלטיקה בקפיצה למרחק כשקבע תוצאה של 8.68 מטר, עם רוח גבית מעל המותר (+3.7 מטר לשנייה). באותה תחרות קבע את שיאו האישי 8.39 מטר עם רוח חוקית. ביולי 2015 זכה בתחרות ליגת היהלום שהתקיימה בלונדון בתוצאה של 8.38 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2015 לא העפיל לגמר לאחר שקבע במוקדמות תוצאה של 7.38 מטר.
במרץ 2016 זכה באליפות ארצות הברית באולם לאחר שקבע שיא אישי של 8.41 מטר. בהמשך החודש זכה במדליית זהב באליפות העולם באולם שהתקיימה בפורטלנד בתוצאה של 8.26 מטר, לפני פבריס לאפייר מאוסטרליה (8.25 מטר) וצ'נגז'הו הואנג מסין (8.21 מטר).
במבחנים האמריקאיים לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיים רביעי בקפיצה לרוחק בשיא אישי של 8.42 מטר, הוא העפיל למשחקים האולימפיים אך פרש בעקבות פציעה. באליפות העולם באתלטיקה 2017 לא העפיל לגמר.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכה במדליית ארד בשיא אישי של 8.42 מטר. באוגוסט 2018 זכה במדליית זהב באליפות צפון אמריקה, מרכז אמריקה והקריביים בשיא אליפות של 8.29 מטר. באולימפיאדת טוקיו (2020) קבע במוקדמות תוצאה של 7.85 מטר ולא העפיל לגמר.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ 2022 הוא זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.27 מטר, אחרי מילטיאדיס טנטוגלו מייוון (8.55 מטר) וטוביאס מונטלר משוודיה (8.38 מטר). באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים חמישי בתוצאה של 8.02 מטר.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לרוחק: 8.42 מטר (2016)
קפיצה משולשת: 17.50 מטר (2015)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לרוחק: 8.42 מטר (2018)
קפיצה משולשת: 17.37 מטר (2015)
קולין ג'קסון

קולין ריי ג'קסון, מפקד (באנגלית: Colin Ray Jackson, CBE; נולד ב-18 בפברואר 1967) הוא אתלט עבר מבריטניה, הוא סגן אלוף אולימפי (סיאול 1988), פעמים אלוף עולם (שטוטגרט 1993 וסביליה 1999), 4 פעמים ברציפות אלוף אירופה ושיאן עולם במשך 13 שנים בריצת 110 מטר משוכות (12.91 שניות). נוסף לכך, הוא שיאן העולם לשעבר (1994–2021) בריצת 60 מטר משוכות (7.30 שניות).
ג'קסון הוא האתלט הגבר הראשון בעולם ברמתו שיצא מהארון כהומו, 84 שנים אחרי אוטו פלצר מגרמניה.
ביוגרפיה

ג'קסון נולד בקארדיף ויילס.
באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה באתונה, יוון ביולי 1986 זכה ג'קסון במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.44 שניות. שבועיים לאחר מכן, במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדינבורו, סקוטלנד הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 13.42 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 זכה ג'קסון במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.38 שניות, אחרי גרג פוסטר מארצות הברית (13.21 שניות) ובן ארצו ג'ון רידג'און (13.29 שניות).
ביוגרפיה > סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת סיאול (1988) זכה ג'קסון במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.28 שניות, אחרי רוג'ר קינגדום מארצות הברית (12.98 שניות) ולפני טוני קמפבל אף הוא מארצות הברית (13.38 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה זכה ג'קסון במדליית כסף בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.45 שניות, אחרי רוג'ר קינגדום שקבע שיא תחרות חדש של 7.43 שניות.
ביוגרפיה > אלוף אירופה

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוקלנד, ניו זילנד בסוף ינואר 1990 זכה ג'קסון במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.08 שניות. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בספליט, קרואטיה בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 13.18 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 סיים ג'קסון במקום 16 בריצת 110 מטר משוכות לאחר שלא התייצב לריצה בשלב חצי הגמר. בשלב רבע הגמר הוא קבע תוצאה של 13.25 שניות, שהייתה מספיקה למדליית ארד.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) סיים ג'קסון במקום שביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.46 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע את התוצאה המהירה בתחרות, 13.10 שניות.
ביוגרפיה > אלוף ושיאן עולם

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בטורונטו, קנדה במרץ 1993 זכה ג'קסון במדליית כסף בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.43 שניות, אחרי האלוף האולימפי מארק מק'קוי מקנדה שקבע שיא תחרות חדש של 7.41 שניות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה באוגוסט אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא עולם חדש של 12.91 שניות, לפני בן ארצו טוני ג'ארט (13.00 שניות) וג'ק פירס מארצות הברית (13.06 שניות). מדליית כסף בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 37.77 שניות, אחרי ארצות הברית (37.48 שניות) ולפני קנדה (37.83 שניות).
בתחרות שנערכה בזינדלפינגן, ליד שטוטגרט ב-6 במרץ 1994 קבע ג'קסון בריצת 60 מטר משוכות שיא עולם חדש של 7.30 שניות, שיא העולם הנוכחי (2012). שבוע לאחר מכן, באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בפריז, צרפת הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.41 שניות ובריצת 60 מטר בשיא אירופה חדש של 6.49 שניות. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.08 שניות. שבוע לאחר מכן, במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בוויקטוריה, קנדה הוא זכה במדליית זהב בשיא משחקים חדש של 13.08 שניות.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים ג'קסון במקום רביעי בתוצאה של 13.19 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 13.17 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה בשנת 1997 זכה ג'קסון במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.05 שניות, אחרי אלן ג'ונסון מארצות הברית (12.93 שניות) ולפני איגור קובאץ' מסלובקיה (13.18 שניות).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט בשנת 1998 זכה ג'קסון במדליית זהב בפעם השלישית ברציפות בריצת 110 מטר משוכות בשיא תחרות חדש של 13.02 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 זכה ג'קסון במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בפעם השנייה בקריירה שלו בתוצאה של 13.04 שניות, לפני אנייר גרסיה מקובה (13.07 שניות) ודוויין רוס מארצות הברית (13.12 שניות).
באולימפיאדת סידני (2000) סיים ג'קסון במקום חמישי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.28 שניות.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה במינכן, גרמניה בשנת 2002 זכה ג'קסון בפעם הרביעית ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 13.11 שניות.
לאחר שפרש מספורט תחרותי עסק ג'קסון באימון ספורטאים וניהול ספורט. בין הספורטאים שאימן היה ידידו הקרוב השחיין מארק פוסטר. כיום, הוא מגיש בטלוויזיה ופרשן ספורט ברשת BBC. בשנת 2005 השתתף בתוכנית הטלוויזיה בגרסה הבריטית ל"רוקדים עם כוכבים" (Strictly Come Dancing).
חיים אישיים

ג'קסון חי עם בן זוגו מארק פוסטר אלוף עולם ושיאן עולם בשחייה, משנת 2002. באוגוסט 2017 יצא מהארון כהומו בריאיון לטלוויזיה השוודית ובכך היה לאתלט הגבר הראשון בעולם ברמתו שיצא מהארון כהומו, 84 שנים אחרי אוטו פלצר מגרמניה.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 100 מטר: 10.29 שניות (1990)
ריצת 200 מטר: 21.19 שניות (1988)
ריצת 110 מטר משוכות : 12.91 שניות (1993) שיא עולם בעבר
שיאים אישיים > אולם

ריצת 60 מטר משוכות: 7.30 שניות (1994) שיא עולם בעבר
תארים והישגים

בשנים 1990, 1992 - 1994 קבע ג'קסון את תוצאת השנה בעולם בריצת 110 מטר משוכות.
הערות שוליים

↑  מדליה אולימפית, מדליית עולמית, שיא עולם.
↑  שיאן העולם לשעבר קולין ג'קסון יצא מהארון, באתר ynet, 28 באוגוסט 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1168782325  World Athletics: 14189705  ISNI: 0000 0001 0830 7355  LCCN: n95095890  VIAF: 79372156   WorldCat (עם VIAF): 79372156
לוחמת מנהרות במלחמת חרבות ברזל

לוחמת המנהרות במלחמת חרבות ברזל הייתה אחד מהמרכיבים המרכזיים באסטרטגיית ההגנה של חמאס בעזה נגד ישראל. חמאס ובני בריתו השקיעו משאבים רבים בהקמת מערכת מנהרות תת-קרקעיות רחבה ומורכבת, על סף עיר תת-קרקעית, שנועדה לשרת את מטרותיהם הצבאיות, הלוגיסטיות וההגנתיות. המנהרות שימשו הן לתנועה והן להחזקת אמצעי לחימה, ציוד רפואי, כמו גם להסתתרות ממטוסי הקרב וההפגזות. בראשית המערכה אורכה של הרשת התת-קרקעית בעזה הוערך בכ-400 ק"מ, אולם בינואר 2024 דווח שהיא עומדת על 560 ק"מ ל-720 ק"מ. בצה"ל, יהל"ם היא היחידה המובילה בלוחמה תת-קרקעית, אך גם לוחמים מיחידות אחרות משתתפים בה. הלוחמה התת-קרקעית כוללת ארבעה שלבים: מודיעין, איתור, חקר והשמדה. בתחילה אוספים מידע מודיעיני כדי לאתר מנהרות, ולאחר מכן מאמתים ומדייקים את המידע בשטח. בהמשך, המנהרות נחשפות באמצעות ציוד מכני הנדסי ומושמדות באמצעים שונים.
הלחימה התת-קרקעית נפוצה במיוחד בגזרת עזה, שם חמאס פיתח רשת מנהרות לשימושים שונים. במהלך מבצעי צה"ל, כולל צוק איתן ומלחמת חרבות ברזל, ננקטו פעולות לאיתור ונטרול המנהרות. במלחמת חרבות ברזל, המנהרות שימשו גם להחבאת חטופים ולחימה, וצה"ל פיתח טכניקות חדשות כדי לחשוף ולהשמיד מאות קילומטרים של מנהרות. אולם חיילי צה"ל נתקלו בלחימה תת־קרקעית גם בגזרות לבנון וסוריה. במבצע "רבות הדרכים" פשטו לוחמי שלדג על מכון של מרכז סרס בסוריה, ובו מפעל תת-קרקעי לייצור טילים מדויקים של משמרות המהפכה. בלבנון, צה"ל חשף מנהרה קצרה, באורך כ-20 מטר, החוצה את הגדר ממרחב מרווחין ועד למושב זרעית. צה"ל איתר מנהרות הזנקה באזור מארון א-ראס, חשף מרחבים תת-קרקעיים של בכפרים של חיזבאללה ותקף מהאוויר עשרות מפקדות תת-קרקעיות של חיזבאללה.
לוחמת המנהרות שינתה את פני הקרב במלחמת חרבות ברזל, וכל מערך הקרב נדרש להתאים את עצמו לאיום התת־קרקעי. צה"ל היה נתון לאתגרים לא מוכרים בהפעלת כוחות מול איום בלתי צפוי, שהתמקם תחת פני הקרקע. לוחמת המנהרות נחשבת לאחת מאסטרטגיות הלחימה המתוחכמות של חמאס, והייתה גורם משמעותי במלחמה, שהוביל לשינויים בתפיסות הלחימה של צה"ל, ולהתמודדות באמצעות טכנולוגיות חדשות של גילוי מנהרות והשמדתן.
רקע

מערכת המנהור של חמאס כללה סוגים שונים של מנהרות, לרבות מנהרות תקיפה שנועדו להובלת לוחמים וחימוש, מנהרות הברחה ששימשו להובלת מזון, דלק, ציוד רפואי ותחמושת ומנהרות הפעלה ששימשו כמרכזי פיקוד ושליטה של הדרג הגבוה. מנהרות התקיפה היו מנהרות קצרות או בינוניות שנחפרו בין בסיסים חמאס, בתי מגורים או חוות חקלאיות. הן נבנו במעמקי האדמה כדי להימנע מהתקפות צה"ל, שהשתמש במטוסי קרב וכלי טיס בלתי מאוישים. חלקן היו מצוידות בתשתיות מים, חשמל ואמצעי תקשורת. באמצעות הסוואתן המנהרות אפשרו התקפות פתע על לוחמי צה"ל, כשמחבלים יצאו מתוך פירי מנהרות בהפתעה. המנהרות איפשרו לחמאס להימנע מהתקפות ישירות ולהימנע ממעקב של חיל האוויר. בנוסף, הן מאפשרות הגנה מפני התקפות ישראליות, ושמשו כמקום מחבוא לאחסון ונשק והחבאת חטופים. יתרון זה אפשר לחמאס להמשיך לפעול גם תחת לחצים צבאיים כבדים.
בראשית המערכה אורכה של הרשת התת-קרקעית בעזה הוערך בכ-400 ק"מ, אולם בינואר 2024 דווח שהיא עומדת על 560 ק"מ ל-720 ק"מ. עם יותר מ-5,700 פירים לכניסות וליציאות. רק בח'אן יונס נמצאו כ-160 ק"מ של מנהרות.
חשיפת מנהרות

המאמץ לאיתור וסיכול מנהרות הטרור ברצועת עזה מתבצע באמצעות המעבדה הטכנולוגית לגילוי ואיתור מנהרות באוגדת עזה, שנמצאת תחת פיקודו של קצין בדרגת סרן, מהנדס חשמל וכימיה. המעבדה פועלת בשיתוף אנשי מקצוע שונים, לרבות פיזיקאים, מהנדסים, אנשי מודיעין וגאולוגים. היא מתמקדת בשילוב טכנולוגיה, מודיעין ומבצעים, ומבצעת מחקר קרקע חדשני לאיתור המנהרות. המעבדה מפתחת טכנולוגיות חדשות לאיתור ומיפוי המנהרות, תוך שיפור טכניקות קיימות. בזכות שילוב יכולות טכנולוגיות, מודיעיניות ומבצעיות, היא הצליחה לאתר ולסכל מנהרות טרור ועל כך זכתה בתעודת הצטיינות מראש החטיבה הטכנולוגית ליבשה.
במהלך המלחמה פרסם צה"ל את מנהרת הטרור הגדולה ביותר של חמאס, אשר התגלתה בצפון רצועת עזה, במרחק 400 מטרים בלבד ממעבר ארז. המנהרה הייתה גודלה במיוחד. היא נחפרה, בהשקעת מיליוני דולרים, לעומק של 50 מטרים ולאורך 4 ק"מ, ואפשרה תנועת כלי רכב. המנהרה לא חצתה לישראל, אך שימשה את חמאס לתקוף את כוחות צה"ל בשטח הרצועה ונמצאו בה אמצעי לחימה רבים. תיעוד מודיעיני מציג את מוחמד סינוואר, אחיו של יחיא סינוואר, אז מנהיג ממשל חמאס ברצועת עזה, נוסע בתוכה. המנהרה כללה תשתיות ביוב, חשמל וקשר, ודלתות הדף שנועדו למנוע כניסת כוחות צה"ל. מספר מחבלי חמאס חוסלו בפעולת האיתור שלה.
נטרול המנהרות

התגובה הישראלית כלפי מערכת המנהרות הייתה חדה וממוקדת, עם פיתוח כלים טכנולוגיים ואסטרטגיות מיוחדות. צה"ל השקיע משאבים רבים בהבנה ובפיתוח אמצעים לטיפול במנהרות, שהיה קריטי בכדי למנוע את יכולת ההפתעה של חמאס. ישראל פיתחה מערכות טכנולוגיה מתקדמות לגילוי מנהרות, כולל מכשירים חיישנים מתחת לאדמה, שמטרתן הייתה לזהות תנועה תת-קרקעית. בנוסף, פותחו כלים לשימוש במפגעים כדי לפגוע במנהרות מבלי לחשוף את הכוחות למתקפות ישירות. בנוסף, צה"ל השתמש במכונות חפירה מיוחדות בכדי לנטרל את המנהרות או לחסום את מעברי המנהרות הקיימים, אם זה על ידי חפירת "חומות תת-קרקעיות" או על ידי הצפה של המנהרות. צה"ל השתמש בטכנולוגיות מתקדמות של לוחמה אלקטרונית כדי לשבש את התקשורת בין המנהרות[דרוש מקור].
כוחות צה"ל פעלו ברצועת עזה, תוך דגש על המאבק במנהרות של חמאס. לפי ד"ר אמיר בוחבוט, יחידות מיוחדות של צה"ל הצליחו לפתח שיטה שמאפשרת להם לא רק לאתר ולפרוץ את המנהרה, אלא גם להוכיח תצורת לחימה חדשנית המאפשרת התקדמות תוך ניהול לחימה במחבלים בתוואי תת־קרקעי. מדובר במנהרות גדולות וכוללות מרחבים משמעותיים בעלי חשיבות אסטרטגית לדרג הפיקוד וההנהגה העליונה של חמאס.
במערכת הביטחון הגדירו את התווך התת-קרקעי כממד נוסף של הלחימה במלחמה, עם מאמצים ממוקדים בהשמדת מנהרות לחימה אסטרטגיות, המשמשות את חמאס להעברת כוחות למתקפות רחבות, ובפיצוץ מפקדות וחמ"לים תת-קרקעיים של הצמרת. אולם תורת הלחימה נגד המנהרות התפתחה תוך כדי לחימה, כשההבנה היא כי לא ניתן להשמיד כל מנהרה, אך השמדת מערך המנהרות נותרה יעד מרכזי של צה"ל. לדוגמה, בנובמבר 2024 השמידו לוחמי חטיבה 5, תחת מבצע של אוגדה 252 מפעל תת-קרקעי לייצור אמצעי לחימה של חמאס, סמוך לשכונת זייתון. במפעל, שהיה ממוקם בלב אוכלוסייה אזרחית, נמצאו מחרטות, חלקים לייצור רקטות, פגזים ורימונים, ואמצעי צלילה לשימוש בפלישה דרך הים. כמו כן, אותרו חדרי שהייה לטווח ארוך, לרבות מטבח, מיטות ומשרדים לשימוש המחבלים. בנוסף, בדצמבר 2023 צה"ל השתלט על "רובע הבכירים" של חמאס במרכז העיר עזה, ונמצא במתחם המתחם רשת טרור תת-קרקעית, ששימשה את בכירי הארגון כמו איסמעיל הנייה ויחיא סינוואר. צה"ל השמיד את רשת המנהרות האסטרטגית בצורה מבוקרת.
במלחמת חרבות ברזל נקט צה"ל גישה אסטרטגית לזירת המנהרות של חמאס, אשר הפכה לאחד מהאתגרים המרכזיים בלחימה מול הארגון. מערכת המנהרות בעזה נתפסת כמערכת מורכבת ודינמית, המקבילה במבנה שלה לגוף האדם. כדי להשבית אותה בצורה אפקטיבית, יש לפגוע במרכזי הכובד החיוניים שלה, ולא בכל תוואי המנהרה. בעבר, ההתמקדות הייתה בהשמדה כוללת של המנהרות לאורך תוואי. אולם צה"ל שינה את גישת הפעולה, ונוקט בדרכים ממוקדיות יותר, הנשענות על מודיעין מדויק, שמאפשר פגיעה קריטית במרכזי הכובד של המערכת התת-קרקעית. הוא עושה שימוש בטכנולוגיות מתקדמות למיפוי המנהרות, לצד כלים כבדים כגון דחפורים ומקדחים, במטרה לאתר ולהשמיד תשתיות אסטרטגיות של חמאס. זאת למרות הקשיים המבצעיים, שכן כל משימה ייחודית שלעצמה בשל ההבדלים בתנאי הקרקע, תוואי המנהרות ואופי כוחות האויב שעורבים בתוכה. הפגיעה במנהרות לא רק משבשת את יכולות חמאס, אלא גם תורמת לשיפור התמרון והאפקטיביות הכוללת של הלחימה, כדי למנוע מהארגון לשקם את תשתיותיו בעתיד.
לקריאה נוספת

דורון ברגר ויפעת ברקו, תבונת השדה: סוגיות מרכזיות בפסיכולוגיה צבאית, שער א׳: אתגרים בהפעלת הכוח, היבטים מנטליים של לחימה בתווך תת־קרקעי הוצאת מערכות
ההתמודדות עם איום המנהרות, ‏2017
אליאור לוי, עזה תחתית: כך הפכה הרצועה לעיר מנהרות תת-קרקעיות, באתר ynet, 19 ביולי 2014
מבקר המדינה, ההתמודדות עם הלוחמה התת-קרקעית הפלסטינית, ‏09.05.2007
אוהד חמו, ‏מאחורי התיעוד של חיזבאללה: מה יודעים בישראל על מערך התת-קרקע של ארגון הטרור?, באתר ‏מאקו‏, 19 באוגוסט 2024
הערות שוליים

1 2  יותר מ-5,700 פירי מנהרות: על הרשת התת-קרקעית של חמאס בעזה, באתר ‏מאקו‏, 16 בינואר 2024
↑   מערכת את"צ, הכירו את ה"מוח" שחושף את מנהרות הטרור של חמאס, באתר צה"ל, 15 באפריל 2018
↑  יואב זיתון, פאתי בית חאנון, הותר לפרסום: נחשף מתחם טרור תת-קרקעי עצום סמוך לגבול הרצועה | תיעוד מבטן האדמה, באתר ynet, 17 בדצמבר 2023
↑  בעומק 50 מטרים וברוחב שמאפשר מעבר כלי רכב: זו מנהרת הטרור הגדולה ביותר שנחשפה עד כה בעזה, באתר ‏מאקו‏, 17 בדצמבר 2023
↑  מתן צורי, יואב זיתון, תיעוד חריג: אחיו של סינוואר נוסע בתוך מנהרת הענק, סמוך לגבול עם ישראל, באתר ynet, 17 בדצמבר 2023
↑  איתי בלומנטל, צה"ל הודיע רשמית על השימוש בהזרמת מים לנטרול מנהרות בעזה: "רק בתוואים מתאימים", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 30 בינואר 2024
↑  מעריב אונליין,103FM, ‏"נלחמים בהם בתוך המנהרות": השיטה החדשה שפיתח צה"ל מבהילה את בכירי חמאס, באתר מעריב אונליין, 8 בפברואר 2024
↑  יותר מ-5,700 פירי מנהרות: על הרשת התת-קרקעית של חמאס בעזה, באתר ‏מאקו‏, 16 בינואר 2024
↑  צה"ל השמיד מפעל לייצור אמצעי לחימה במרכז רצועת עזה, באתר ‏מאקו‏, 2 בנובמבר 2024
↑  ניר דבורי, ‏תיעוד: כך הושמדה רשת המנהרות של "רובע הבכירים של חמאס" בעיר עזה, באתר ‏מאקו‏, 21 בדצמבר 2023
1 2   הילה גד, איך פוגעים ב"לב" של חמאס? ריאיון עם האיש שמכיר את המנהרות לעומק, באתר צה"ל, 8 באוגוסט 2024
אילוסטרציה: חדר ב"מטרו של עזה"
מנהרת הברחה ברפיח, 2009
ציור גוף

אדם עם ציור גוף דמוי טיגריס
ציור גוף הוא צורה של אמנות גוף. שלא כמו קעקועים וצורות אחרות של אמנות גוף, ציור גוף הוא זמני, צבוע על עור האדם, והוא נמשך רק מספר שעות, או לכל היותר (במקרה של חינה או "קעקועי חינה") שני שבועות. ציור גוף זה המבוצע על הפנים בלבד ידוע כציור פנים. ציור גוף מכונה גם (סוג של) "קעקוע זמני"; ציור גוף בקנה מידה גדול או ציור-על-כל-הגוף הוא הקרוי בדרך כלל ציור גוף, ואילו ציור בקנה מידה קטן יותר או מפורט יותר, מכונה קעקוע זמני.
בתרבות המערב

ציור גוף לא תמיד מבוצע לכל היקפו של גוף עירום, אלא יכול להיעשות בקנה מידה קטן יותר על חלקים חשופים של אדם לבוש. חלה תחייה מחדש של ציורי הגוף בחברה המערבית מאז 1960, כחלק מהליברליזציה של הנורמות החברתיות בנוגע לעירום, ולעיתים קרובות מגיע בצורת חשפנות. גם היום קיים ויכוח קבוע לגבי הלגיטימיות של ציור גוף כאמנות. תחילת זרם ההתעוררות המודרני מתוארך לשנת לתערוכה העולמית של 1933 בשיקגו, כאשר מקס פקטור והדוגמנית שלו סאלי ראנד נעצרו על גרימת מטרד ציבורי כאשר הוא צבע את גופה עם ציוד האיפור החדש שלו שהוכן עבור סרטים הוליוודיים.
ציור גוף משמש לעיתים כאמצעי להשגת תשומת לב במחאות פוליטיות, למשל, אלה המבוצעות על ידי PETA נגד "ברברי".
בתרבות המערב > פסטיבלים

פסטיבלי ציור גוף מתרחשים מדי שנה ברחבי העולם, ומקבצים ציירים גוף מקצועיים, כמו גם חובבנים להוטים. ציורי גוף יכולים להימצא בדרך כלל גם במשחקי כדורגל כדורגל, מסיבות רייב, ובפסטיבלים מסוימים. החל משנת 1998 מתקיים פסטיבל ציורי הגוף העולמי ב-Pörtschach באוסטריה הוא אירוע האומנות הגדול ביותר בתחום ציורי הגוף המושך אלפי מבקרים המעריצים את העבודה של המשתתפים. הוא מתקיים כל שנה ונמשך שלושה ימים. החל משנת 2017 הוא נערך בקלגנפורט. באותה שנה התחרות השתתף דובי פריגר וסיים אותה במקום השביעי.
בתקשורת

"כתוב בעור", סרט מ-1996 של פיטר גרינוויי, סובב סביב נושא ציורי הגוף.
בשנת 2009, חברת התעופה הלאומית של ניו זילנד אייר ניו זילנד יצרה פרסומת וסרט בטיחות, שמציגים את צוות חברת התעופה (כולל המנכ"ל רוב פייף) לבושים מדים שצוירו על גופם. מעשה זה היה חלק מקמפיין החברה "לא מסתירים דבר", כדי להדגיש את ההבדל בין חברות תעופה זולה לחברות הכוללות את שלל שירותי הטיסה.
ראו גם

איפור
חינה
אפקטים מיוחדים
קעקוע
הערות שוליים

↑  "Body Painting: History, Origins, Types, Methods, Festivals: Tribal Art". Visual-arts-cork.com. נבדק ב-2010-09-10.
↑  Basten, Fred E. (2012). Max Factor: The Man Who Changed the Faces of the World. New York: Arcade Publishing. ISBN 978-1-61145-135-1.
↑  - YouTube, www.youtube.com
↑   Bare essentials of safety from Air New Zealand, סרטון בערוץ "Blink", באתר יוטיוב (אורך: 03:29)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534775805171  GND: 4031586-1  LCCN: sh93005786  NKC: ph250070
דאירון רובלס

דאירון רובלס (בספרדית: Dayron Robles; נולד ב-19 בנובמבר 1986 בגואנטנמו) הוא אתלט קובני, האלוף האולימפי מבייג'ינג 2008, ושיאן עולם בריצת 110 מטר משוכות. בעל התוצאה השלישית בטיבה בעולם בריצה זו.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בגרוסטו, איטליה בשנת 2004 זכה רובלס במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.77 שניות, אחרי ארייס מריט מארצות הברית (13.56 שניות).
ביוגרפיה > 2005

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיים רובלס במקום 24 בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.16 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע את התוצאה הרביעית בשלב זה (13.83 שניות).
ביוגרפיה > 2006

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה במוסקבה, רוסיה במרץ 2006 זכה רובלס במדליית כסף בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.46 שניות, אחרי טרנס טראמל מארצות הברית (7.43 שניות) ולפני דומיניק ארנולדס אף הוא מארצות הברית (7.52 שניות).
במשחקים של מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בקרטחנה, קולומביה ביולי אותה שנה זכה רובלס במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.12 שניות
ביוגרפיה > 2007

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו, ברזיל ביולי 2007 זכה רובלס במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.25 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן, באוגוסט אותה שנה סיים רובלס רביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.15 שניות, המנצח היה הסיני ליו שיאנג (12.95 שניות).
ביוגרפיה > 2008

באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה ב-2008 בוולנסיה, ספרד, הוא איחר בזינוק במוקדמות ריצת 60 מטר משוכות ולא העפיל לגמר.
ביוגרפיה > 2008 > שיאן עולם

ב-12 ביוני 2008 בתחרות גרנד-פרי שנערכה באוסטרבה, צ'כיה קבע רובלס בריצת 110 מטר משוכות שיא עולם חדש של 12.87 שניות. הוא שיפר את שיאו של ליו שיאנג במאית-השנייה.
ביוגרפיה > 2008 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה רובלס במדליית זהב בתוצאה של 12.93 שניות, לפני דייוויד פיין (13.17 שניות) ודייוויד אוליבר (13.18 שניות) שניהם מארצות הברית.
ביוגרפיה > 2009

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 מתח שריר במהלך ריצת חצי הגמר ונאלץ לפרוש מהתחרות.
ביוגרפיה > 2010

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחא, קטר במרץ 2010 זכה רובלס במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.34 שניות, לפני טראמל שקבע שיא אמריקאי חדש 7.36 שניות ואוליבר (7.44 שניות).
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 לאחר שניצח רובלס את ריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.14 שניות, לפני ג'ייסון ריצ'רדסון מארצות הברית (13.16 שניות) ושיאנג (13.27 שניות), אנדי טרנר מבריטניה (13.44 שניות) הוא ניפסל בעקבות תלונה של המשלחת הסינית, שנמצאה מוצדקת באמצעות מצלמות הטלוויזיה, שטענה שהוא פגע בזרועו של שיאנג שמעד בשלב שהיה בעמדת הובלה לאחר המשוכה האחרונה.
שיאים אישיים

ריצת 50 מטר משוכות: 6.39 שניות
ריצת 60 מטר משוכות: 7.33 שניות
ריצת 110 מטר משוכות: 12.87 שניות שיא עולם
דאירון רובלס רץ לזהב בגמר אולימפיאדת בייג'ינג ב-21 באוגוסט 2008
איגור קולשוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בנובמבר 1994 (בן 30) וולגוגרד שברוסיה
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.96 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של אריזונה   (2013–2014)   אוניברסיטת רייס (2015–2017)   אוניברסיטת פלורידה (2017–2018)
 דראפט:  לא נבחר, 2018
 קבוצות כשחקן
 2018–2019   2019   2019–2020   2020–2021   2021–2022   2022   2022–2024   2024   2024–:  מכבי ראשון לציון   ← הפועל חולון   עירוני נהריה  אוניקס קאזאן   מכבי ראשון לציון   הפועל תל אביב   הפועל באר שבע    אבדוטור סראטוב   הפועל ירושלים
 
איגור קולשוב (נולד ב-5 בנובמבר 1994) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בהפועל ירושלים מליגת העל.
ביוגרפיה

קולשוב נולד בוולגוגרד שברוסיה. ב-2001 עלה עם משפחתו לישראל. הוא גדל בקיבוץ נווה אור ובראשון לציון. שיחק כדורסל בקבוצות הנוער של מכבי ראשון לציון וב-2010 עבר לשחק בקבוצת האקדמיה למצוינות בספורט של מכון וינגייט. בגיל 16 עבר בגפו לארצות הברית שם למד בתיכון מקומי בווסטון שבדרום פלורידה מתוך שאיפה לפתח קריירה ככדורסלן.
ביוגרפיה > במכללות

ב-2013 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של אריזונה ולשחק בקבוצת הכדורסל שלה השייכת לדרג הראשון של ליגת המכללות ב-NCAA. לאחר שנה בה מיעט להשתתף במשחקי הקבוצה בחר לעבור לאוניברסיטת רייס בטקסס. בשל חוקי ה-NCAA נמנע ממנו לשחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה במשך שנה.
בעונת 2015/2016, הראשונה שלו ככדורסלן ברייס, פתח בכל 32 משחקי הקבוצה וסיים את העונה עם ממוצע של 16.7 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק.
בעונתו השנייה ברייס פתח בכל 35 משחקי הקבוצה ורשם ממוצע של 18.2 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר לחמישיית העונה בחטיבת USA לה משתייכת רייס. את לימודי התואר הראשון ברייס סיים ב-2017, אף על פי כן היה זכאי על חוקי ה-NCAA לשחק עונה נוספת במכללות בשל העונה שהושבת, כסטודנט לתואר שני.
בעונת 2017/2018 הוא בחר לעבור לאוניברסיטת פלורידה. הוא השיג ממוצע של 13.8 נקודות ו-6.4 ריבאונדים במהלך 34 משחקים והעפיל עם פלורידה עד לסיבוב השני של טורניר אליפות המכללות בו הודחה על ידי אוניברסיטת טקסס טק.
קריירה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: חסר מידע על מרבית הקרירה בישראל.
קריירה > מכבי ראשון לציון

למכבי ראשון לציון היה חוזה עם קולשוב בו היה סעיף שלפי אם השחקן מחליט לחזור לשחק בארץ, למכבי ראשון לציון יש עליו זכות ראשונים. ב-9 באוגוסט 2018, חתם בקבוצה על חוזה לשנתיים. ב-4 באוקטובר זכה עם מכבי ראשון לציון בגביע ווינר, לאחר ניצחון 66:78 על הפועל באר שבע. במשחק הגמר קלע 9 נקודות. ב-9 בדצמבר קלע שיא קריירה של 21 נקודות בהפסד 78:70 להפועל חולון. ב-14 בפברואר 2019 הגיע עם מכבי ראשון לציון לגמר גביע המדינה, שם הפסידו להפועל ירושלים בתוצאה 67:82.
ב-18 באפריל הושאל להפועל חולון עד לסוף העונה. עד ההשאלה שיחק ב-26 משחקי ליגה עם מכבי ראשון לציון, בהם העמיד ממוצעים של 11.5 נקודות ו-5.4 ריבאונדים ב-27.9 דקות למשחק.
קריירה > הפועל תל אביב

ב-22 בינואר 2022 חתם קולשוב בהפועל תל אביב.
קריירה > הפועל באר שבע

ביולי 2022 חתם בהפועל באר שבע.