stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישיבת טלז
הערות שוליים

↑  על פי הערך "טלז", באנציקלופדיה העברית.
↑  וכך מתאר את שיטת הלימוד ר' אליעזר גורדון ב"קול קורא" שפרסם: "וכל מגמתינו להורות לתלמידים את הדרך הנכונה בלימוד הגמרא, היינו להבין כל דבר ודבר בסברא המתקבלת על השכל הישר והבריא וללמדם להבין דבר מתוך דבר ולדמות מלתא למלתא היכי שהם שווים בטעמיהם ולחלק דבר מדבר אשר לפי ההשקפה הם דומים זה לזה ממש ולאחר העיון המה רק שמות שוים וגופים מחולקים ולהראותם שאם ילמדו בעיניים פקוחות יראו שעל הרוב יש להביא ראיה לדין חדש או לסברא מחודשת שחדשו האחרונים".
↑  שמחה אסף, שנות הלימודים שלי בישיבת טלז.
↑  בנוגע לכמות התלמידים בישיבה נכתבו מספרים שונים, 400, 450 ויש שכותבים על 500 תלמידים; דוד דרוק בשם לוי גינצבורג. מקור: שאול שטמפפר, הישיבה הליטאית בהתהוותה, עמ' 311. ככל הנראה מדובר בתקופות שונות בישיבה, כמו כן, סביר שעדותם אינה מבוססת דיה, שכן לתלמיד בישיבה, מן הסתם, לא היו מקורות טובים באשר למספר התלמידים המדויק.
↑  קיימת סתירה באשר למספר הכיתות – 4 או 5. ראו על כך בפרק "הלימוד בישיבה".
↑  עדות דוד דרוק מפי לוי גינצבורג.
↑  התפרסם כרבה של קלם ומחבר 'צבי גאון יעקב : שאלות ותשובות חדושים וביאורים בסוגיות הש"ס והפוסקים'. נפטר בכ"ז בשבט תרפ"ו.
↑  על פי שאול שטמפפר, ישיבת טלז היא הישיבה הראשונה שהוקמה מלכתחילה למטרה זו.
↑  האנציקלופדיה העברית.
↑  איתמר ורהפטיג (עורך) נר זיכרון לגרי"א ורהפטיג, הוצאה עצמית, ירושלים, תשנ"ב.
↑  מקור: שאול שטמפפר, הישיבה הליטאית בהתהוותה, פרק עשירי ("ישיבת טלז"), עמ' 306.
↑  מונה ללמד בישיבה עת היה בן 24 בלבד.
↑  על המאבקים בהרחבה ראו להלן בפרק "מאבקים".
↑  על פי יעקב מרק, במחיצת גדולי הדור (עמ' 25).
↑  לישיבה גם היה מזכיר (לפחות בחלק מהזמן). מזכיר הישיבה היה אביה של בלומה שוורץ – אמו של הרב אהרון ליכטנשטיין. ראו מקור.
↑  מנהג אכילת "ימים" – אכילת חלק מהארוחות אצל משפחות בעירה של הישיבה, רווח בישיבות ליטא ונבע מעוניים של רוב התלמידים ושל הישיבות.
↑  נפטר כשנתיים קודם לכן.
↑  שאול שטמפפר, הישיבה הליטאית בהתהוותה (עמ' 358) על פי אהרון סורסקי, מרביצי תורה ומוסר (חלק ב' עמ' 30).
↑  על פי הרב מרדכי גיפטר היו אלה: טרישיק, שידלובה, ילוק ופופילן.
↑  מקור: "הרב ישראל פורת, מחבר 'מבוא התלמוד'. 1886–1974", אתר "זכור".
↑  מקור: ישיבת טלז.
↑  מקור: ר' מרדכי גיפטר, ישיבת טלז.
↑  ישיבת טלז, אתר "דעת".
↑  שמחה אסף במאמרו שנות הלימודים שלי בישיבת טלז (ראו בפרק "לקריאה נוספת"), כותב כי התפילה החלה בשעה 8:00 והסדר בבוקר החל בשעה 10:00.
↑  לימוד המוסר בישיבה החל בערך בשנים תרנ"ד-תרנ"ה (1894–1895).
↑  מקור: הרב מרדכי גיפטר במאמרו. ראו בפרק "קישורים חיצוניים".
↑  בנוגע למספר הכיתות שהיו בישיבה קיימת סתירה, שכן ב"קול קורא" שפרסמה הישיבה בשנת 1894 כתב ר' אליעזר גורדון בהתייחסו לכיתות בישיבה: "והמה נחלקים לארבע מדרגות גבוה מעל גבוה".
↑  מאיר שלי, רסיסי טלז.
↑  בראשיתה של היבסקציה, חרות, 11 ביולי 1952
↑  על פי שאול שטמפפר, הישיבה הליטאית בהתהוותה, עמ' 337.
↑  מקור: ערן בן חור ואביעזר גבאי, השוואה בין הגותו של הרב קוק זצ"ל להגותו של הרב דסלר, עבודה סמינריונית בהנחיית ד"ר יהודה שוורץ.
↑  למעט הכיתה הראשונה שוויתרה על זכותה להעמיד נציגים ועל כן העמידה הכיתה השנייה 4 נציגים.
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268705705171  BnF: cb161733752 (data)  VIAF: 158335782   WorldCat (עם VIAF): 158335782 
ה"קול קורא" שפרסם ר' אליעזר גורדון למען משולח של ישיבת טלז
תלמידים מישיבת טלז, פורים תרצ"ו (1936)
גארפילד (סרט, 2024)

| --- | --- |
כרזת הסרט הרשמית
כרזת הסרט הרשמית
 מבוסס על:  "גארפילד" מאת ג'ים דייוויס
 בימוי:  מארק דינדאל
 הופק בידי:  ג'ון כהן סטיבן פ. וגנראנדרו קוסובה ברודריק ג'ונסון טום ג'ייקוב נמית מלוטרה
 תסריט:  דייוויד ריינולדס
 מדבבים:  כריס פראט סמואל ל. ג'קסון ניקולס הולט ססילי סטרונג האנה וודינגהאם ברט גולדשטיין בואן יאנג וינג ריימס
 מוזיקה:  ג'ון דבני 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני קולומביה אולפני אלקון פאוס בע"מ אולפני TSG II
 חברה מפיצה:  אולפני סוני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 24 במאי 2024 ישראל 16 במאי 2024
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 www.thegarfield-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
גארפילד – הסרט (באנגלית: The Garfield Movie) הוא סרט קולנוע קומי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת, אשר מבוסס על רצועת קומיקס בעלת אותו שם שנוצרה על ידי ג'ים דייוויס. הסרט בוים על ידי מארק דינדאל ונכתב על ידי דייוויד ריינולדס, כאשר הוא הופק על ידי סרטי קולומביה בשיתוף Alcon Entertainment, שזהו סרט ההנפשה הראשון שלהם. בסרט מדבבים כריס פראט כקול של גארפילד, לצד הקולות של סמואל ל. ג'קסון, ניקולס הולט, ססילי סטרונג, האנה וואדינגהאם, ברט גולדשטיין, בואן יאנג ווינג ריימס.
פיתוחו של הסרט החל במאי 2016. דינדאל הוכרז שיביים את הסרט בנובמבר 2018, כשההפקה התחילה חודש לאחר מכן. אף על פי שוויאקום רכשה את הזכויות על גארפילד באוגוסט 2019, הפרויקט עדיין היה בהפקה לפי דינדאל בדצמבר 2020. בנובמבר 2021 סוני רכשה את זכויות ההפצה של הסרט, כאשר הוא יצא לאקרנים בארצות הברית ב-24 במאי 2024.
בישראל הסרט עלה לאקרנים ב-16 במאי 2024.
דמויות ומדבבים

כריס פראט – גארפילד, חתול כתום ציני ועצלן שאוהב לזניה ושונא ימי שני.
סמואל ל. ג'קסון – ויק, אביו של גארפילד
ניקולס הולט
וינג ריימס
ססילי סטרונג
האנה וודינגהאם – ג'ינקס
ברט גולדשטיין
בואן יאנג
הפקה

ב-24 במאי 2016, הוכרז שאולפני אלקון תפתח סרט אנימציה חדש של גארפילד, עם הפקת ג'ון כהן וסטיבן פ. וגנר, מתוך תסריט של מארק טורגוב ופול א. קפלן. מארק דינדאל הוכרז כבמאי ב-12 בנובמבר 2018, עם קדם-הפקה שהתחיל בחודש הבא. באוגוסט 2019, ויאקום רכשו את הזכויות על גארפילד. עם זאת, בדצמבר 2020, דינדל אישר שהסרט עדיין בהפקה. ב-1 בנובמבר 2021, כריס פראט הוכרז כקולו של גארפילד, עם אנימציה מסופקת על ידי DNEG אנימציה, סטודיו לאפקטים חזותיים ואנימציה שעבד בעבר על הסרט המצויר הבאג של רון. היא תפיק את הסרט עם אלקון, וסוני תשמור על זכויות הפצה גלובליות של הסרט, למעט סין. כמו כן, הוכרז כי תסריטאי מוצאים את נמו, דייוויד ריינולדס, יכתוב במקום זאת את התסריט. דינדל וריינולדס עבדו בעבר יחד על סרט האנימציה של דיסני "הקיסר נפל על הראש". המדבב פרנק ולקר, שמדבב את גארפילד מאז 2007, הביע את אכזבתו מכך שלא יצרו קשר כדי להשמיע את הדמות.
במאי 2022, סמואל ל. ג'קסון הצטרף לסרט כאביו של גארפילד, ויק. באוגוסט 2022 נוספו לצוות השחקנים וינג ריימס, ניקולס הולט, האנה וואדינגהם וססילי סטרונג. בנובמבר 2022, ברט גולדשטיין ובואן יאנג נוספו לצוות השחקנים.
הפצה

הסרט יצא לאקרנים בקולנוע בארצות הברית ב-24 במאי 2024. הוא היה אמור לצאת בעבר ב-16 בפברואר 2024.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | 13 ביולי 2024 | סרט אנימציה אהוב | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Every Kids’ Choice 2024 Winner!, Nickelodeon, ‏13 July 2024
| גארפילד |
| --- | --- | --- |
| סדרות | הנה בא גארפילד (1982) (אנ') • גארפילד בעיר (1983) (אנ') • Garfield in the Rough (1983) • הרפתקאות ליל כל הקדושים של גארפילד (1985) (אנ') • גארפילד בגן עדן (1986) (אנ') • גארפילד בהוליווד (1987) (אנ') • חג המולד של גארפילד (1987) (אנ') • גארפילד: 9 נשמות (1988) (אנ') • Garfield's Babes and Bullets (1989) • חג ההודיה של גארפילד (1989) (אנ') • הפנטזיות של גארפילד (1990) (אנ') • גארפילד חוזר לחיים (1991) (אנ') |  |
| סרטים | גארפילד: הסרט (2004) • גארפילד 2 (2006) • גארפילד הופך לאמיתי (2007) • פסטיבל הצחוק של גארפילד (2008) • גארפילד וכח החיות (2009) • גארפילד (2024) |  |
| אחר | גארפילד (קומיקס) • גארפילד (סדרת טלוויזיה) • גארפילד (דמות) |  |
בית עריף

ערך זה עוסק במושב בישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
כניסה לבית עריף
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: חבל מודיעין
גובה ממוצע: ‎60 מטר
תאריך ייסוד: 1951
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,135 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 1,121 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית עריף(למפת גוש דן רגילה) בית עריף(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית עריף(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית עריף31°59′45″N 34°56′04″E﻿ / ﻿31.9959144273118°N 34.9344915969232°E﻿ / 31.9959144273118; 34.9344915969232  heמפת היישובים של מועצה אזורית חבל מודיעין באדום - בית עריף בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

המושב בית עריף. בקדמת התמונה חורבות הכפר דיר טריף
בֵּית עָרִיף הוא מושב של תנועת המושבים במחוז המרכז בישראל השייך למועצה אזורית חבל מודיעין. ממזרח לבית עריף (ובצמוד אליו) נמצא היישוב שוהם. מדרום לבית עריף נמצא כביש 453 ומצפונו המושב טירת יהודה. שטח המושב כ-1,600 דונם.
מקור השם

בתחילה נקרא היישוב "דיר טאריף" כשם הכפר הערבי בה התיישבו מייסדיו. בחיפוש אחר שם ליישוב נעשה שימוש ב"בית נדיב" ובשם אחלמה, כשמה של אחת מאבני החושן, שכן המושב נבנה כחלק מגוש שכלל שני יישובים נוספים, נופך וברקת, שאף הם שמות אבנים מהחושן. את הסדרה המשיך היישוב שוהם הסמוך, שאף הוא נושא בשם אחת מאבני החושן.
בהמשך, על סמך הדמיון הלשוני לשמו של הכפר הערבי דיר טריף שהתקיים במקום, נקרא היישוב על שם בית עריף, ישוב מימי המשנה, הנזכר באונומסטיקון (אוסביוס) מן המאה ה-4 ואשר מופיע גם במפת מידבא. ואולם, התברר כי בית עריף ההיסטורית התקיימה במקום שבו נמצא כיום כפר הנוער בן שמן.
המילה "עריף" משמעותה ענן, בלשון המקרא.
היסטוריה

במקום נמצאו קברים ושרידי יישוב מן התקופה הביזנטית.
המושב הוקם כחצי קילומטר מערבית מהכפר דיר טריף. במקום התיישבו תימנים ששהו קודם לכן בכפר העבודה גורן.
במושב קיימים כ-100 משקים חקלאיים והוקמה בו הרחבה בת כ-100 מגרשים לבתים פרטיים בה גרים בני המושב וכן תושבים שהגיעו מחוץ למושב.
בתחילת שנות התשעים הודיע מינהל מקרקעי ישראל למושב על גריעת מקרקעין בשטח של 110 דונם ממשבצת המושב לשם הקמת היישוב שהם, המושב פוצה במתן הזכות לחכור 219 יחידות בנייה בתחום שהם (המושב מכר זכות זו לחברת ש. רובננקו-שהם).
אישים

האישים הבאים קשורים למושב בית עריף:
שרון מרציאנו - כדורגלן עבר ישראלי. מתגורר בבית עריף.
ראו גם

נחל בית עריף
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
1 2  בית עריף, באתר מועצה אזורית חבל מודיעין
↑  ב"משולש", דבר, 14 באוקטובר 1949
↑  בית עריף, באתר מועצה אזורית חבל מודיעין
↑  רועי מרום, כתבי הֶ קדש מהתקופה הממלוכית־עות'מאנית כמקור למחקר גאוגרפי־היסטורי: וקפית ח'אצכי סולטאן (1552 לסה"נ), אופקים לגאוגרפיה 103-104, 2023, עמ' 14-13
↑  עריף, באתר ויקימילון
↑  תימני גורן שבצפון עוברים לבית־עריף, הארץ, 9 באוקטובר 1951
בכפר גורן, הארץ, 16 באוקטובר 1951
↑  מועצה אזורית חבל מודיעין, בית עריף
↑  יצחק דנון, ‏מושב בית עריף: המינהל מתנה שירותים למושב בפינוי אחת המשפחות מהמושב, באתר גלובס, 3 בספטמבר 2000
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588165805171  VIAF: 317132394   WorldCat (עם VIAF): 317132394 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דיר טריף

| --- | --- |
שרידי דיר טריף וברקע בתי בית עריף
שרידי דיר טריף וברקע בתי בית עריף
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז לוד
 נפה:  נפת רמלה
 שפה רשמית:  ערבית
 תאריך ייסוד:  לפני המאה ה-17
 שטח:  8,756 דונם עות'מאני (1945)
 סיבת נטישה:  מבצע דני
 תאריך נטישה:  10 ביולי 1948
 יישובים יורשים:  בית עריף, שוהם
 דת:  מוסלמים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  1,750 (1945)
 קואורדינטות:  31°59′26″N 34°56′23″E﻿ / ﻿31.99044444°N 34.93975°E﻿ / 31.99044444; 34.93975 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) דיר טריף(למפת גוש דן רגילה) דיר טריף(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דיר טריף(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דיר טריף  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דיר טריף (בערבית: دير طريف) היה כפר ערבי בגבול השפלה ולרגלי  הרי יהודה, כעשרה קילומטרים מצפון-מזרח לרמלה וכשלושה קילומטרים ממזרח לשדה התעופה לוד. הכפר שכן צפונית-מערבית, סמוך לבית נבאלא.
דיר טריף נכבש במבצע דני, במהלך מלחמת העצמאות, בתחילת יולי 1948 ותושביו פונו.
היסטוריה

הכפר נבנה על תל שכיסה אתר רומי, בשם בֵּיתַ'ריף. שרידי בניינים קדומים ושברי חפצים עתיקים נמצאו במקום. במפקד האוכלוסין העות'מאני מ-1596 מנו תושביו 270 נפשות; תושבי הכפר היו מוסלמים, ועסקו בעיקר בחקלאות. רוב בתי הכפר היו בנויים מלבני בוץ וקש. בין הקרקעות שרכש בנק אפ"ק בראשית פעילותו בעשור הראשון של המאה ה-20 היו 4,000 דונם מאדמות הכפר. ב-1920 הוקם בכפר בית ספר וב-1947 למדו בו 171 תלמידים.
במפקד האוכלוסין של המנדט הבריטי בשנת 1922 נמנו בכפר 836 תושבים ובמפקד של 1931 1,246 תושבים ב-291 בתים. בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת רמלה והבנייה בו התרחבה במידה רבה, בעיקר בחלקו המזרחי. הכפר נכלל בשטח האסור למכירה ליהודים בתקנות העברת קרקעות 1940.
לפי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל שערכו רשויות המנדט ב-1945 נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-1,750 תושבים.
היסטוריה > במלחמת העצמאות

אזור הכפר נכלל בשטח שיועד למדינה הערבית, לפי החלטת החלוקה. בכפר התמקם הלגיון הערבי. לפי העיתון הערבי "פלסטין" הפציצו לוחמים יהודים ב-14 באפריל 1948 את הכפר מהאוויר ובתקיפה נפצעו ארבעה תושבים.
במבצע דני, הכפר נכבש לראשונה בידי חטיבה 8, שכלל את גדוד הפשיטה של משה דיין ואת גדוד השריון, ועל ידי גדוד רגלים של חטיבת קרייתי, ב-10 ביולי 1948. לפי בני מוריס פונו התושבים ב-10 ביולי. אולם משה דיין עזב את הכפר כדי לבצע את הפשיטה על לוד ללא תאום עם החטיבה, והשאיר בו את פלוגתו של יעקב גרנק. בעקבות העזיבה ביצע הלגיון הערבי התקפת נגד חזקה ובלילו של ה-11 ביולי 1948 החזיק הלגיון בכפר. ב-11 ביולי עלה בידי הגדוד התשיעי של חטיבת השריון לכבוש עמדות סביב הכפר. באותו יום נכשל מאמץ לכבוש את הכפר מידי הרגימנט הראשון של הלגיון. לבסוף נכבש הכפר יחד עם בית נבאלא הסמוכה, לאחר קרב קשה, בסוף ה-12 ביולי. התקפה נוספת של הלגיון הירדני בשבת, 17 ביולי 1948, נהדפה על ידי צה"ל.
היסטוריה > במדינת ישראל

ב-13 בספטמבר 1948 ביקש ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון מוועדת השרים שהייתה אחראית לכפרים הערבים, רשות "להרוס חלקית" 14 כפרים באזור המרכז, ובהם דיר טריף. הוא אמר לשרים כי זוהי בקשה שקיבל בכתב ממפקד חזית המרכז, האלוף צבי איילון, שנימק זאת "מסיבת חוסר בכח אדם לתפיסת המרחב ולהתבצר בעומק".
ב-27 במאי 1949 יושבו בכפר הנטוש יהודים עולים חדשים מבולגריה ששהו במקום מעל שנתיים עד שעברו ברובם להתיישבות קבע בגינתון. במהלך שהותם הוסב שם המקום ל"בית עריף". כחצי קילומטר ממערב לדיר טריף הוקם מושב בית עריף. כדי להבדיל בין היישובים נקראו המתיישבים המיועדים לגנתון "בית עריף א'" והמושב בית עריף שיושב על ידי עולי תימן מכפר העבודה גורן, נקרא "בית עריף ב'". לאחר פינוי רוב המתיישבים לגנתון, התיישבו בכפר קבוצה נוספת של עולים מתימן ב"כפר חוצבים" שנקרא "בית עריף ג'" ובהמשך "אחלמה".
בשנת 1954 היו במקום 80 משפחות ללא עבודה, ללא הקצאת קרקע לעיבוד, ללא חשמל ועם 12 ברזים של מים בלבד. המוסדות המייסדים טענו שאין למקום עתיד ודרשו להעביר את התושבים לגליל או לנגב. משלא נענו לדרישה לעבור הוצע להם לעבור לפרוזדור ירושלים, אך גם לכך סירבו. בעקבות זאת הפסיק הסוכנות את כל השירותים לתושבים. חלק מהמשפחות עזבו את המושב לכפר סבא ולשיכון הפועל המזרחי בלוד, אך במקום נותרו 70 משפחות. בסוף 1954 פונו התושבים מהכפר, בין השאר לראש העין, כפר סבא ופתח תקווה, הכפר נהרס למעט מבנה בית הספר, והמדינה מכרה את ההריסות.
הערות שוליים

↑  נתונים מסקר הכפרים (1945), שהוצגו מחדש בספר Hadawi, Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine, Beirut, 1970, ומהספר נסרקו לאתר PalestineRemembered.com.
↑  בן ציון מיכאלי, החוות החקלאיות, ראשית ההתיישבות הלאומית בארץ-ישראל, הוצאת מילוא, 1977, עמ' 18–19
↑  זאב וילנאי, "דיר טריף", אנציקלופדיה אריאל, עמ' 1697
↑  "תקנות העברת קרקע 1940, הארץ, 29 בפברואר 1940
↑  "פלשתין" מפריח שוב בדותות על מטוסים יהודיים, מעריב, 15 באפריל 1948
↑  זאב שיף, משה דיין במלחמת העצמאות, הארץ, 13 במרץ 1964
↑  אורי מילשטיין, גוליבר, הארץ, 14 ביוני 1968
↑  כיבוש בית טרייף, קולה וטירה, המשקיף, 11 ביולי 1948
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 590, סעיף 221
↑  אורי מילשטיין, הלוחם מלידה, הארץ, 26 ביולי 1968
↑  עמוס אילון, האויב פתח בהתקפת־נגד, דבר, 12 ביולי 1948
1 2  תוצאותיה של "הפריצה המזהירה", למרחב, 10 במרץ 1964
↑  בני מוריס, 1948, עמ' 320
↑  נכבשה דיר־טאריף לאחר כניעתה של רמלה, הארץ, 13 ביולי 1948
↑  יוסף אוליצקי, האויב בורח ממחנה בית-נבאלה, הארץ, 13 ביולי 1948
↑  המצב בחזיתות, הַבֹּקֶר, 13 ביולי 1948
↑  יוסף אוליצקי, רק תרנגולות מקרקרות בבית־נבאללה, הַבֹּקֶר, 21 ביולי 1948
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 225
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 263–264
↑  עשרים ושבעה מושבים בכפרים נטושים, חרות, 30 במאי 1949
1 2  רשימת שמות יישובים, ילקוט הפרסומים 489, 31 ביולי 1956, עמ' 1233–1256
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 595, סעיף 94
↑  שמות חדשים לישובים, זמנים, 27 באוגוסט 1954
↑  כפר בית עריף שרוי בצמא, קול העם, 19 במאי 1954
↑  י. להב, מן הכפר אל הייאוש, קול העם, 21 במאי 1954
↑  לחץ על מתישבים לעבור לפרוזדור, דבר, 7 ביולי 1954
↑  עזבו את בית עריף, זמנים, 10 בספטמבר 1954
↑  יחוסל מושב בית עריף א', הארץ, 21 בנובמבר 1954
↑  ש. אבישי, קורבנות שיטה נפסדת בהתיישבות, על המשמר, 14 בדצמבר 1954
↑  הושלמה הריסת בית עריף, זמנים, 31 במרץ 1955
↑  מכרז מס' 7/55 למכירת אבנים, ברזלים, צנורות ומדרגות מהריסות הכפר בית עריף, על המשמר, 23 בינואר 1955
ג'פרי רייט

| --- | --- |

ג'פרי רייט בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2019
 לידה:  7 בדצמבר 1965 (בן 59) וושינגטון די. סי., ארצות הברית
 שם לידה:  Jeffrey Wright 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 עיסוק:  מפיק
 מקום לימודים:  קולג' אמהרסט  אוניברסיטת ניו יורק  בית הספר סנט אלבנס 
 בן או בת זוג:  כרמן אג'וגו (2000–2014) 
 צאצאים:  Elijah Wright 
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  פרס טוני, פרס גלובוס הזהב, פרס אמי
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'פרי רייט (באנגלית: Jeffrey Wright; נולד ב-7 בדצמבר 1965) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי. מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, על משחקו בסרט מעשייה אמריקאית.
הוא ידוע בתפקידו בתור בליז במחזה "מלאכים באמריקה" (1993) בברודוויי, עליה זכה בפרס טוני, ולאחר מכן בעיבוד של HBO למיני-סדרה עטורת השבחים "מלאכים באמריקה" (2003), עבורה זכה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב.
הוא כיכב בתור ז'אן-מישל בסקיה בסרט "בסקיאט" (1996), בתור פיפלס הרננדז בסרט "שאפט" (2000), בתור פליקס לייטר (אנ') בסרטי ג'יימס בונד "קזינו רויאל" (2006), "קוונטום של נחמה" (2008) ו"לא זמן למות" (2021), את ביטי לטייר בסרטי משחקי הרעב ואת דמותו של ג'יימס גורדון בסרט "באטמן" (2022).
בטלוויזיה, הוא גילם את ד"ר ולנטין נרסיס (אנ') בסדרה הפשע התקופתית "אימפריית הפשע" (2013–14) וגילם את ברנרד לאו בסדרה של HBO, "וסטוורלד" (2016–22); עבורו היה מועמד לשלושה פרסי אמי.
ביוגרפיה

רייט נולד ב-7 בדצמבר 1965 בוושינגטון הבירה, בנם של ברברה איבון (לבית וויטינג), עורכת דין, וג'יימס צ'ארלס רייט הבן, שמת כשהיה ילד קטן.
הוא סיים את לימודיו בבית הספר סנט אולבנס (אנ') ולמד במכללת אמהרסט (אנ') במסצ'וסטס, שם קיבל תואר ראשון במדעי המדינה. תחילה התכוון להמשיך בלימודי תואר שני במשפטים, אך לבסוף בחר בלימודי משחק בבית הספר לאמנויות טיש של אוניברסיטת ניו יורק, אך כעבור חודשיים ב-1988, עזב על מנת לשחק בברודוויי במשרה מלאה.
קריירה

בשנת 1990 ערך את הופעת הבכורה שלו בקולנוע בסרט "בחזקת חף מפשע". בשנת 1994 זכה בפרס הטוני על הופעתו בדמותו של "בליז" במחזה "מלאכים באמריקה" מאת טוני קושנר.
ב-1996 השתתף בתפקיד ראשי ראשון בדרמה הביוגרפית "בסקיאט", הסוקרת את חייו הסוערים של אמן גרפיטי המפורסם ז'אן-מישל בסקיה שנפטר ממנת יתר. רייט זכה לשבחים על משחקו והיה מועמד לפרס אינדפנדנט ספיריט בעבור הופעת הבכורה הטובה ביותר.
ב-1999 הופיע במערבון של אנג לי "לרכוב עם השטן" בתור עבדו המשוחרר והנאמן של ג'ק רודל (טובי מגווייר).
בשנת 2000 הופיע לראשונה בהפקה עתירת תקציב, בעיבוד מודרני ללהיט הפשע מתחילת שנות ה-70 "שאפט". בסרט התפרסם בדמותו של ברון הסמים הדומיניקני פיפולס הרננדז, המסתכסך עם בלש המשטרה הקשוח ג'ון שאפט (סמואל ל. ג'קסון). הופעתו הבולטת בסרט סללה את דרכו לתפקיד הביוגרפי של הצלם הווארד בינגהם, שכתב את הביוגרפיה על גדול המתאגרפים בכל הזמנים מוחמד עלי (ויל סמית'), בדרמת האגרוף של מייקל מאן "עלי".
ב-2003 גילם לא פחות מארבע דמויות שונות בגרסה הטלוויזיונית של "מלאכים באמריקה", אותו מחזה בו שיחק וזכה בפרס הטוני. על משחקו במיני סדרה לצידם של אל פצ'ינו ומריל סטריפ זכה רייט בפרס גלובוס הזהב ובפרס אמי.
ב-2004 שיחק רייט בעיבוד המודרני של ג'ונתן דמי למותחן "המועמד ממנצ'וריה", בתור הקורפורל אל מלבין מפלוגתו של המייג'ור בנט מרקו (דנזל וושינגטון).
הופעותיו המוצלחות ביותר בקולנוע היו בשנת 2005 בדרמה של ג'ים ג'ארמוש "פרחים שבורים", בה גילם את וינסטון, שכנו של הדון ז'ואן דון ג'ונסון (ביל מארי); ובעיקר במותחן הפוליטי "סוריאנה" בו הופיע כעורך הדין בנט הולידיי שבודק מטעם הממשל האמריקאי קשרים מפוקפקים בין שתי חברות נפט מסחריות.
בשנת 2006 הפך רייט לאפרו אמריקאי הראשון שמגלם את סוכן ה-CIA פליקס לייטר בסרט "קזינו רויאל", הסרט ה-21 בסדרת סרטי ג'יימס בונד. רייט שיחק את אותה דמות גם בסרט ההמשך "קוונטום של נחמה". באותה השנה השתתף גם במותחן המסתורין הקודר של מ. נייט שאמלאן "נערה במים" בדמות דייר הקומפלקס מר דיורי.
ב-2007 שיחק בסרט "הפלישה" המהווה עיבוד קולנועי רביעי לרומן המדע בדיוני "חוטפי הגופות".
ב-2008 גילם רייט שני תפקידים ביוגרפיים: את אחד מגדולי מוזיקת הג'אז מאדי ווטרס, בדרמה המוזיקלית בהפקת ביונסה "קאדילק רקורדס; ואת קולין פאוול מזכירו של נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש (ג'וש ברולין) בדרמה הפוליטית של אוליבר סטון "W.". במהלך צילומי הסרט נעצר רייט ביחד עם ג'וש ברולין בחשד לתגרה בה היו מעורבים השניים.
בשנת 2024, שיחק בסרט מעשייה אמריקאית בתפקיד ראשי,תלוניוס "מונק" אליסון, על תפקידו זכה רייט לשבחים רבים ולמועמדויות רבות לפרסים היוקרתיים ביותר - פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט מוזיקלי או קומדיה, פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן הטוב ביותר,פרס גילדת שחקני המסך. באפריל של אותה השנה נכלל ברשימת "טיים 100".
חיים אישיים

באוגוסט 2000 נישא רייט לשחקנית האנגלייה כרמן אג'וגו, אותה הוא פגש על סט צילומי הסרט "Boycott" בו השתתפו יחד. נולדו להם שני ילדים; בן ובת, אלייז'ה (1999), וג'ונו (2004). נישואיהם הסתיימו בשנת 2014.
בשנת 2004, רייט קיבל תואר כבוד ממכללת אמהרסט (אנ').
פילמוגרפיה חלקית > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | בחזקת חף מפשע | עורך דין |  |
| 1992 | משחקים בבית הקברות | דרק |  |
| 1996 | בגידות שכאלו | בחור צעיר |  |
| 1996 | בסקיאט | ז'אן-מישל בסקיה | מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט להופעת הפריצה הטובה ביותר (אנ') (1997) |
| 1997 | טיפול נמרץ | 'מיטה שנייה' |  |
| 1998 | עייף מכדי למות | דֶּה בָּלְזָק |  |
| 1998 | סלבריטי | גרג |  |
| 1998 | Meschugge | וין |  |
| 1999 | Cement | ניני |  |
| 1999 | לרכוב עם השטן | דניאל הולט |  |
| 2000 | המלט | קברן |  |
| 2000 | החטא ועונשו בפרברים | כריס |  |
| 2000 | שאפט | פיפלס הרננדז |  |
| 2001 | עלי | הווארד בינגהאם (אנ') |  |
| 2002 | טיהור מוחלט | יאורסקי |  |
| 2004 | Sin's Kitchen | רקס |  |
| 2004 | המועמד ממנצ'וריה | אל מלווין |  |
| 2005 | פרחים שבורים | וינסטון | מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר (אנ') (2006) |
| 2005 | סוריאנה | בנט הולידיי |  |
| 2006 | נערה במים | מר דיורי |  |
| 2006 | קזינו רויאל | פליקס לייטר (אנ') |  |
| 2007 | הפלישה | ד"ר סטיבן גליאנו |  |
| 2007 | בלאקאוט | נלסון | גם מפיק |
| 2007 | שיקגו 10 | בובי סיל | דיבוב |
| 2008 | W. | קולין פאוול |  |
| 2008 | קוונטום של נחמה | פליקס לייטר (אנ') |  |
| 2008 | קאדילק רקורדס | מאדי ווטרס |  |
| 2011 | קוד מקור | ד"ר ראטלדג' |  |
| 2011 | משחקי שלטון | סנטור תומפסון |  |
| 2011 | קרוב להפליא ורועש להחריד | ויליאם בלאק |  |
| 2013 | עיר שבורה | קארל פיירבנקס |  |
| 2013 | יריה אחת | סימון |  |
| 2013 | משחקי הרעב: התלקחות | ביטי |  |
| 2013 | תבוסה בלתי נמנעת של מיסטר ופיט | הנרי |  |
| 2014 | ארנסט וסלסטין | השופט הדב | דיבוב |
| 2014 | רק האוהבים שורדים | ד"ר ווטסון |  |
| 2014 | משחקי הרעב: עורבני חקיין - חלק א' | ביטי |  |
| 2015 | משחקי הרעב: עורבני חקיין - פרק הסיום | ביטי |  |
| 2015 | הדינוזאור הטוב | הנרי | דיבוב |
| 2018 | מפלצת | מר הרמון |  |
| 2018 | לילה בספרייה | הנדרסון |  |
| 2018 | לילה בטירוף | סוכן ה-FBI רון אנדרסון | ללא קרדיט |
| 2018 | Age Out | הבלש פורטנוי |  |
| 2018 | הגנגסטר המקורי | לואיס |  |
| 2018 | בחשכת הליל | ראסל קור |  |
| 2019 | המכבסה | בונקאמפר |  |
| 2019 | החוחית | ג'יימס "הובי" הוברט |  |
| 2020 | לאחר מעשה | ג'יי.די |  |
| 2021 | הכרוניקה הצרפתית | רובוק רייט |  |
| 2021 | לא זמן למות | פליקס לייטר |  |
| 2022 | באטמן | ג'יימס גורדון |  |
| 2023 | אסטרואיד סיטי | גנרל גיבסון |  |
| 2023 | Atrabilious | וינסנט דוהרטי |  |
| 2023 | מעשייה אמריקאית | ת'לוניוס "מונק" אליסון |  מועמד פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בסרט קומדיה או מחזמר |
| 2023 | רסטין | אדם קלייטון פאוול ג'וניור (אנ') |  |
| 2026 | באטמן – חלק 2 | ג'יימס גורדון |  |