stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלב מי שמנגן
סרט המשך

סרט המשך בשם "כלב מי שמנגן 2: רוק מסביב לפארק" הופץ ביוני 2021, כאשר אחריו צפוי לצאת סרט המשך בשם "כלב מי שמנגן 3: הקרב על הקצב".
הערות שוליים

↑  "Rolfe Kent Scoring 'Tibetan Rock Dog'". Film Music Reporter. 19 במרץ 2015. נבדק ב-14 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rock Dog". The Numbers. נבדק ב-13 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  5 Things You Need To Know About The Chinese/American Feature ‘Rock Dog’
מוראט השלישי

מוראט השלישי (טורקית: III. Murad; טורקית עות'מאנית: مراد ثالث, 4 ביולי 1546 − 16 בינואר 1595) היה הסולטאן השנים עשר של האימפריה העת'מאנית. אביו היה סלים השני, הסולטאן האחד עשר. אמו הייתה נורבאנו סולטאן. סבו היה סולימאן הראשון "המפואר". הוא ירש את השלטון אחרי מות אביו ושלט באימפריה העת'מאנית מעל עשרים שנים בין ה-13 בדצמבר 1574 ועד למותו ב-16 בינואר 1595. בתקופת שלטונו הגיעה האימפריה שבראשה עמד לשיא גדלה לאחר כיבושים בפרס.
חיים מוקדמים

מוראט נולד באזור מניסה שם אביו היה הסנג'ק ביי, המושל האזורי. הוא גדל במניסה, וכאשר היה בן ארבע עשרה מונה על ידי סבו הסולטאן סולימאן המפואר לסנג'ק ביי של אקשהיר. בגיל שמונה עשרה הוא מונה לסנג'ק ביי של סארוהן. בתקופה זו הוא שהה בעיקר במניסה, אך היה שותף גם בקרבות שניהלו אביו וסבו. תקופה זו נמשכה תחת שלטונם של סבו ולאחר מכן של אביו, עד מותו של האחרון ועלייתו של מוראד לשלטון על האימפריה.
בשנת 1563 הוא קיבל במתנה מדודתו מיהרימה סולטאן שפחה ממוצא אלבני, ספייה שמה, שהייתה אז ככל הנראה בת שלוש עשרה ועד שעלה לשלטון היא הייתה, ככל הנראה, האשה היחידה שלו. בשנת 1566 היא ילדה לו את בנו הבכור מהמט השלישי שעתיד לרשת אותו, ובנוסף גם שתי בנות: עאישה ופאטימה.
בשנים בהן חי מוראט במניסה, הוא יצר קשרים ארוכי טווח עם אנשי החצר שלו. קשרים אלו המשיכו ללוות אותו גם כשהיה הסולטאן. בין הבולטים באנשים אלו היו המורה שלו, היועץ הכלכלי שלו והאחראי על ההרמון, אותו מינתה אמו. מעל כולם בלט הדרוויש הסופי שודג'ה דדה, שהיה המדריך הרוחני ופותר החלומות של מוראט לכל אורך חייו עד מותו בשנת 1587 או 1588.
שלטון

ב-13 בדצמבר 1574 מת אביו, הסולטאן סלים השני באיסטנבול. הוזיר הגדול, סוקולו מהמט פאשה, ואמו שלחו לקרוא לו לבירה. הוא הגיע תוך זמן קצר, וכדי להימנע ממלחמות על כס הסולטנות חמשת אחיו נרצחו בהתאם לחוק העות'מאני. הם נקברו לאחר לווייתו של אביהם בקבר סמוך אליו. מוראט השלישי הוכתר ב-22 בדצמבר 1574 כשהוא בן עשרים ושמונה שנים. האימפריה שירש מאביו הייתה כוח עולמי מהחזקים ביותר באותה תקופה, והוא אף הוסיף והרחיב את גבולותיה עד לשיא גדלם.
הוא השאיר בתפקידו את הוזיר הגדול סוקולו מהמט פאשה, שהיה בתפקיד זה תחת שלטונם של אביו וסבו. הוזיר הגדול הוא זה שניהל בפועל את רוב ענייני הממלכה עד שנרצח בשנת 1579. אחרי מותו של סוקולו מהמט פאשה מוראט מינה ופיטר וזירים גדולים מספר פעמים בהשפעת הפוליטיקה הפנימית של הארמון ובכל פעם שהם כשלו במילוי רצונותיו.
בשנות שלטונו נלחמו העות'מאנים במספר חזיתות: בפרס, באירופה נגד הונגריה ונגד ממלכת הבסבורג ובמגרב. המלחמה בפרס הייתה נגד האימפריה הספווית, והיא התנהלה בין השנים 1578 ל-1590. בעיות פנים בפרס כמו גם פלישה ממזרח החלישו את השושלת השיעית. העות'מאנים ניצלו את המצב הזה, הפרו את הסכם השלום שהיה בין שתי המעצמות, ותקפו אותם מהמערב. ניהול המלחמה הופקד בידיו של מוסטפא פאשה. במלחמה זו כבשו העת'מאנים שטחים גדולים מהפרסים בחלק הצפון מערבי של האימפריה באזור גאורגיה, דאגסטן, אזרבייג'ן ולוריסטן. בינואר 1590 נחתם הסכם בין שתי האימפריות ובו סוכם כי הטריטוריות שנכבשו יישארו בידי העת'מאנים, ובכך הגיעה האימפריה העת'מאנית לשיא גודלה.
בשנת 1578 פלשו כוחות מפורטוגל למרוקו. הכוחות העת'מאניים הביסו אותם ומלכם סבסטיאן אף מת באותו קרב.
בשנת 1580 הסתיימה תקופה ארוכה של מלחמות בין העות'מאנים לאימפריה ההאבסבורגית בהסכם.
בשנים 1591-1592 היו בעיות רבות בשטח האימפריה בפרט ובשטח העולם המוסלמי בכלל. הסיבה הייתה השנה האלף להיג'רה שלוותה בציפיות משיחיות. עיקר הבעיות היו התקוממויות מקומיות ושינויים כלכליים.
בשנת 1593 פרצה מלחמה עם אוסטריה והנסיכויות מולדובה, ולאכיה וטרנסילבניה שהיו תחת השלטון העת'מאני מרדו ועברו לצד האוסטרי. שטחים אלו חזרו להיות בשליטה עות'מאנית רק אחרי תום שלטונו של מוראט.
תקופת שלטונו של סולימאן המפואר נחשבת על ידי היסטוריונים רבים לתקופת השיא של האימפריה העות'מאנית שלאחריה ישנה הידרדרות איטית עד לסופה של האימפריה. ניצני ההידרדרות נראים כבר בתקופה של סלים השני, ומופיעים עוד יותר בתקופתו של מוראט השלישי. בתקופה זאת היה באימפריה מצב כלכלי קשה שנבע בין השאר מגידול דמוגרפי ואינפלציה. החזיתות הרבות בהן נלחמו העת'מאנים דרשו חיילים רבים, ציוד צבאי והשארות בחזית הטכנולוגיה שהתפתחה בתקופה זו בקצב מהיר. גורמים אלו גרמו גם הם לבעיות כלכליות לאימפריה. נוסף על כך, האימפריה שעד אז הייתה בלתי מנוצחת התחילה להפסיד בחלק מהקרבות בהם לקחה חלק.
ההידרדרות האיטית של האימפריה הייתה קשורה אמנם לבעיות כלכליות ובעיות חוץ, אך גם לבעיות פנים של הסולטנים עצמם. סלים השני, אביו של מוראט, נודע גם בשם "סלים השיכור" בשל חיבתו ליין; מוראט השלישי התעסק רבות בנשים שבהרמון ובבידור מסוגים שונים במקום לנהל את האימפריה. נוסף על כך בתקופה זו הייתה שחיתות שלטונית, והיסטוריונים מספרים על תאוות הבצע של מוראט השלישי ועל כך שהוא קיבל שוחד.
חיי הארמון

מוראט השלישי כסולטאן לא התעסק הרבה בניהול האימפריה בראשה עמד, במקום זה הייתה לוזיר הגדול יד חפשית. הוא עצמו התעסק בעיקר בדברים שעניינו אותו. הוא שהה באיסטנבול לכל אורך תקופת שלטונו ולא יצא מהעיר. הוא העביר את מושבו הפרטי להרמון ובילה את זמנו החופשי בבידור מסוגים שונים כגון ליצנים ומשוררים.
הנשים היוו חלק משמעותי בחייו. הנשים החזקות היו אלה ששלטו ולקחו חלק פעיל בניהול הממלכה. תופעה זו התחילה עוד לפניו והמשיכה עוד זמן רב לאחר מותו. תקופה זו נקראת "תקופת סולטנות הנשים". אמו ה"ולידה סולטאן" – יולדת הסולטן, ניהלה את הממלכה עד מותה ולאחר מכן תפסה את מקומה ספייה סולטאן שהייתה ה"האסקי סולטאן" – תואר ששימש לציון האישה המועדפת או אם ילדיו של הסולטאן. אחיותיו ובנותיו של מוראט היו נשואות לוזיר הגדול, לשרים ולאנשי צבא ושררה, הן היו מעורבות באופן פעיל בפוליטיקה של הארמון.
נוסף על הנשים המשפיעות שסבבו אותו, הוא גם מילא את ההרמון שלו בנשים. בשלב מוקדם בחייו הייתה לו, ככל הנראה, בעיית הפרעה בזקפה, עובדה זו מסבירה את הפער בין התקופה המוקדמת בחייו בה הייתה לו רק אישה אחת, ספייה, בניגוד לקדמיו להם היו נשים רבות, לבין התקופה המאוחרת בה היו לו נשים רבות. הבעיה נפתרה על ידי רופאים שהזמינה אימו, נור באנו, שהכינו עבורו תרופה לבעיה. לאחר מכן המצב התהפך: בהרמון של מוראט היו בהמשך כל כך הרבה נשים, שכאשר הוא מת, היו לו ארבעים ותשעה ילדים חיים ושבע מנשותיו היו בהריון, ישנן טענות שאף היו לו מעל מאה ילדים.
מלבד עיסוקו הרב בנשות ההרמון היו לו גם תחומי עניין רבים. הוא התעניין באסטרולוגיה, קוסמולוגיה ונומרולוגיה. נוסף על אלו הסולטאן מוראט מצא עניין מיוחד במיסטיקה וסופיזם. ליועץ הרוחני שלו, שודג'ה דדה, שליווה אותו מאז שנות נערותו במניסה, היה חלק גדול בכך. הוא דאג לכך שספרים בנושא יתורגמו לטורקית, כך למשל, הוא דרש מההיסטוריון מוסטפא עלי לתרגם לו ספר מפרסית שמתמצת את סיפור חייהם של קדושים.
הוא ניהל תחלופות מכתבים רבות עם אנשים מתחומים רבים וביניהם סופרים, תאולוגים ומדענים.
מוראט השלישי היה תומך נלהב של ספרות ואמנות, הוא הזמין לחצרו אנשי שם בתחומים אלו. בתקופתו ראו אור כתבי יד רבים, מהמשובחים בתקופה העות'מאנית. נוסף על כך הוא תמך גם באדריכלות, ובתמיכתו תכנן מימר סינאן, האדריכל העת'מאני, את המסגד האחרון שלו, במניסה. בתקופתו ובפקודתו נבנו מסגדים רבים ונעשו שיפוצים מרהיבים בארמון המלוכה.
מותו

הסולטאן מוראט השלישי מת בגיל ארבעים ותשע, ב-16 בינואר 1595. מותו היה ככל הנראה בגלל מחלות בבטן. אחרי מותו עלה לשלטון על כס האימפריה בנו הבכור, מהמט השלישי, שילדה לו אשתו הראשונה, ספייה. מהמט שלט ממותו של מוראט ב-1595 ועד מותו שלו בשנת 1603. מוראט השלישי נקבר בקבר מפואר סמוך לאיה סופיה. יחד איתו נקברו גם תשעה עשר מילדיו אשר הוצאו להורג לפני הכתרתו של מהמט יורשו.
לקריאה נוספת

הערך "מורד", האנציקלופדיה העברית, כרך 22, עמ' 830, מהדורת 1970.
טולידאנו, אהוד, מבוא לתולדות האימפריה העות'מאנית (תל אביב: משרד הביטחון, 1985).
Caroline finkel, The History of the Ottoman Empire: Osman's Dream (New York: Basic Boos).
Felek, Ozgen, RE-CREATING IMAGE AND IDENTITY: DREAMS AND VISIONS AS A MEANS OF MURAD HI'S SELF-FASHIONIN. A dissertation submitted in partial fulfillment. The University of Michigan, 2010.
Fleischer, Cornell H. Bureaucrat and Intellectual in the Oottoman Empire: The Historian Mustafa Ali, 1541-1600 (New Jersey: Princeton University Press, 1986).
Groot, A.H. de, “Murād III”, in: Encyclopaedia of Islam, Second Edition, Edited by: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Consulted online on 02 January 2017. First published online: 2012; Ozgen Felek, RE-CREATING IMAGE AND IDENTITY.
Imber, Colin, The Ottoman Empire, 1300-1650: The Structure of Power (England: Palgrave Macmillan, 2009).
“k̲h̲āṣṣekī”, in: Encyclopaedia of Islam, Second Edition, Glossary and Index of Terms, Edited by: P.J. Bearman, Th. Banquis, C.E. Bowworth, E. van Donzel, W. P. Heinrichs Bowworth. Consulted online on 09 January 2017. First published online: 2012.
Savory, R. M. "Safavid Persia", inside: P. M. Holt, Ann K. S. Lambton, Bernard Lewis (Editors), The Cambridge History of Islam (Cambridge: Cambridge University Press, 1970).
Veinstein, G., “Soḳollu Meḥmed Pas̲h̲a”, in: Encyclopaedia of Islam, Second Edition, Edited by: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Consulted online on 09 January 2017. First published online: 2012.
“wālide sulṭān”, in: Encyclopaedia of Islam, Second Edition, Glossary and Index of Terms, Edited by: P.J. Bearman, Th. Banquis, C.E. Bowworth, E. van Donzel, W. P. Heinrichs Bowworth. Consulted online on 09 January 2017. First published online: 2012.
Woodhead, Christine, “Selīm II”, in: Encyclopaedia of Islam, Second Edition, Edited by: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Consulted online on 09 January 2017. First published online: 2012.
טורקמנים בעיראק

דגל הטורקמנים של עיראק
הטורקמנים בעיראק הם הקבוצה האתנית השלישית בגודלה בעיראק אחרי הערבים והכורדים. הם מונים כשלושה מיליון תושבים, המתגוררים בטריטוריה הנקראת על-ידיהם "טורקמנלי" (Türkmeneli), אזור גאוגרפי המשתרע מצפון-מערב לדרום-מזרח עיראק ובמרכזו בירתם, כירכוכ. למרות הדמיון בין השמות, הטורקמנים בעיראק אינם מזדהים מבחינה לאומית עם הטורקמנים של טורקמניסטן, אלא רואים עצמם קרובים יותר לטורקים החיים ברפובליקה הטורקית, עמם הם גם חולקים קשרים תרבותיים ולשוניים שונים מסיבות היסטוריות אך גם פוליטיות, שכן בעשורים האחרונים נוהגת טורקיה בטורקמנים בעיראק כקבוצה הנמצאת תחת חסותה.
היסטוריה

מקורם ההיסטורי של הטורקמנים החיים בעיראק הוא משבטי אוע'וז והם צאצאיהם של עבדים צבאיים בני עמים טורקיים שונים שהיגרו ממרכז אסיה לאזור עיראק החל מהמאה השביעית לספירה, עבור בכיבוש עיראק בידי הסולטאן העות'מאני סולימאן המפואר (1534) וכלה בסוף שלטון האימפריה העות'מאנית באזור, בשנת 1918. במהלך שנות שלטונם של העות'מאנים, התרחש אחד מגלי ההגירה הגדולים ביותר של טורקמנים לעיראק וכתוצאה מכך רוב הטורקמנים החיים בעיראק כיום הם צאצאיהם של אותם בני עמים טורקיים שהובאו או היגרו לעיראק תחת השלטון העות'מאני.
במקורה, הגדירה המילה "טורקמני" (Turkmen או Turcoman) את אותם טורקים משבטי אוע'וז שקיבלו על עצמם את דת האסלאם והיגרו ממרכז אסיה אל המרחב העות'מאני. בעבר, שימשו מונחים אלה להגדרת קשרי היוחסין והקשרים הלשוניים המשותפים של אותם אלה המשתייכים במקור לשבטי אוע'וז. כיום, הטורקמנים בעיראק (כמו גם הטורקמנים בסוריה) אינם מזדהים עם העם הטורקמני בטורקמניסטן ועל כן, בהקשר המזרח תיכוני, משמש המונח "טורקמנים" לעיתים קרובות לציון דוברי הטורקית באזורים שבהם השפה השלטת היא ערבית.
דת

הטורקמנים בעיראק הם ברובם מוסלמים המשתייכים לזרם הסוני (60% - 70%), כמו כן, קיים גם מספר לא מבוטל של טורקמנים מהזרם השיעי. עם זאת, רובם של הטורקמנים בעיראק מגדירים עצמם כחילונים, בהתאם לתפיסה החילונית בנוגע לעיניי דת ומדינה שהתקיימה ברפובליקה של טורקיה לאחר המהפכה החילונית של מוסטפא כמאל אטאטורק בשנת 1923.
אוכלוסייה

בין הקבוצות האתניות השונות המרכיבות את אוכלוסיית עיראק מתקיימים מאבקים פוליטיים מתמשכים ולכן קיימות טענות שונות באשר למספרם המדויק של הטורקמנים בעיראק. כתוצאה מאותם מאבקים אתניים-עדתיים, מתקיים ניגוד אינטרסים בין המיעוט הטורקמני לבין קבוצות הרוב הערבי (בעיראק) והכורדי (בכורדיסטן העיראקית) שהוביל להטיות שונות ולמניפולציות בדיווח המספר המדויק של טורקמנים בעיראק ובחבל הכורדי ביחס לאוכלוסייה הכוללת. אחת הסיבות לכך היא שלקבוצות הרוב בעיראק ובחבל יש אינטרס להקטין את אוכלוסיית הטורקמנים מבחינה מספרית ובכך לנסות להחלישם מבחינה פוליטית, בעוד שעבור הטורקמנים המצב הפוך, כלומר שאיפתם היא להראות כי גודלה של האוכלוסייה הטורקמנית במדינה גדול יותר ממספריו האמיתיים במטרה להשיג יתרונות פוליטיים.
המפקד הראשון שלקח בחשבון את המבנה האתני של עיראק נערך בשנת 1957 ונחשב לאמין יחסית. לפי מפקד זה, אוכלוסיית עיראק מנתה 6.3 מיליון תושבים שמתוכם 567,000 טורקמנים, כלומר כ-9% מאוכלוסיית עיראק, זאת בעוד שהמפקדים הבאים, בשנים 1967, 1977, 1987 ו-1997 נחשבו כולם לא מהימנים בשל חשדות למניפולציה מצד המשטרים השונים בעיראק. למשל, במידע סטטיסטי שסיפקה הרשות העיראקית בשנת 1997, נכתב כי הטורקמנים העיראקים מהווים 2.72% מכלל אוכלוסיית עיראק שמנתה כ-22 מיליון תושבים (קרי פחות מ-600 אלף נפש), אולם מפקד אוכלוסין זה אפשר לאזרחיו להביע השתייכות רק לאחת משתי קבוצות אתניות – ערבים או כורדים. על פי נתוני משרד התכנון העיראקי אוכלוסיית עיראק מנתה בשנת 2013 כ־34.7 מיליון אזרחים מתוכם כ־3 מיליון הם טורקמנים (קרי כ־9% מאוכלוסיית עיראק).
אזורי מחיה

רוב הטורקמנים בעיראק חיים באזור המשתרע מצפון-מערב עיראק ועד לאזורי הגבול המזרחי במרכז המדינה. הערים המרכזיות בשטח זה הן כירכוכ, מוסול, ארביל ותלעפר, לצד עיירות וכפרים קטנים יותר. בעבר הם היו רוב של אוכלוסייה בעיר דקוק, אך כיום חלקם ירד בהרבה. אזור זה מכונה על-ידי הטורקמנים בעיראק "טורקמנלי" (מילולית: "ארץ הטורקמנים") וכירכוכ היא עיר בירתם. האזור כולל את בארות הנפט של כירכוכ שבהן מופק הנפט העשיר ואיכותי ביותר בעיראק ומכאן גם החשיבות הכלכלית הגדולה שטומן השטח עבורם. נוסף על כך, חלקים רבים באזור זה הם שטחים חקלאיים פוריים ובאותן הקרקעות נמצאים גם מרבצי גופרית, אורניום וזרחן.
שפה

הדיאלקט הדבור בפי הטורקמנים בעיראק נמנה עם השפות הטורקיות של אוע'וז והוא מכונה "טורקמנית עיראקית". באופן טבעי, הניב הטורקמני העיראקי הושפע היסטורית מהטורקית העות'מאנית שהייתה שפת הממשל הרשמית באזור עיראק במהלך שלטון האימפריה העות'מאנית (1534 – 1919), ולכן יש קווי דמיון בין השפות. עם זאת, לניב הטורקמני העיראקי יש מאפיינים ייחודיים מבחינה תחבירית. השפה הכתובה של הטורקמנים בעיראק מבוססת על הטורקית המודרנית הנהוגה באיסטנבול תוך שימוש באלפבית הלטיני, כנהוג בטורקיה. בשנת 1930 הוכרה השפה כשפת מיעוט אך בשנת 1972 אסרה ממשלת עיראק את השימוש בשפה הטורקמנית העיראקית בתקשורת ובבתי הספר הטורקמנים.
רדיפה

בעשור השלישי של המאה העשרים החל מעמדם של הטורקמנים בעיראק להפגע ורבים מהם, שהיו בתקופה העות'מאנית אנשי מפתח במנהל ובעולם העסקי הידרדרו לעמדות נחותות יותר. הסיבות לכך היו בראש ובראשונה מפלתה של האימפריה העות'מאנית והעברת ניהול ענייני המדינה העיראקית החדשה והשליטה בה לידי הבריטים. בהמשך, אף הורע מצבם של הטורקמנים בעיראק כאשר נמנעו מתמיכה במלך עיראק החדש, פייסל בן חוסיין, שמונה על-ידי הבריטים ולצד זאת ביטאו הזדהות עם האידאולוגיה החילונית החדשה שקנתה לה אחיזה ברפובליקה הטורקית בהובלת מוסטפא כמאל אטאטורק.
על אף ההכרה בהם בחוקה העיראקית משנת 1925, הטורקמנים בעיראק סבלו מרמות שונות של דיכוי ורדיפה פוליטיים שהגיעו לעיתים עד מעשי טרור וטיהור אתניתוך שזכויותיהם התרבותיות נפגעו בהדרגה וחלקם נשלחו לגלות. בין הקבוצות האתניות השונות באזור, הטורקמנים בעיראק נתפסו כשריד מימי האימפריה העות'מאנית שנאמנותו מוטלת בספק ושלו קשרים עם הרפובליקה הטורקית החדשה. כל אלה הובילו לכך שהטורקמנים בעיראק היו קורבנות של מספר מעשי טבח. בתקופת שלטונה של מפלגת הבעת', האפליה נגד הטורקמנים העיראקים גברה. מדיניות השיערוב מצד המדינה והכורדיפיקציה מצד הכוחות הכורדיים דחקה את הטורקמנים בעיראק אל מחוץ לשטחי מולדתם החופפים במידה רבה לשטחים שבהם חיים הכורדים, עובדה שעוררה מתיחות רבה בין הצדדים.
כך, למשל, ב־4 במאי 1924, עימות שפרץ בין חייל אשורי לבין בעל חנות טורקמני הוביל להריגתם של כ-200 טורקמנים על-ידי חיילים עיראקים ממוצא אשורי. העימות החל בעקבות סירובם של הטורקמנים שחיו בכירכוכ להכיר בפייסל הראשון כמלך עיראק, צעד הצהרתי שהוביל למתחים בין הטורקמנים לבין הקבוצות האתניות השונות שראו בטורקמנים קבוצה המאיימת על יציבותה של עיראק. מתחים אלה החריפו במהרה עד לכדי תקרית אלימה שבעקבותי נהרגו ונפצעו מאות טורקמנים.
אירוע אחר התרחש ב־14 ביולי 1959 בשעה שבע וחצי בערב והיה יריית הפתיחה למערכה שארכה שלושה ימים ובה נרצחו, הוכו ונשדדו טורקמנים רבים בכירכוכ על-ידי אזרחים וחיילים כורדים מהצבא העיראקי. תחילה ניתנה הוראה על עוצר שמאוחר יותר התגלה כי חל רק על הטורקמנים ובעקבות כך פרצו מהומות בין הכורדים לטורקמנים בעיר. עסקים בבעלות טורקמנית נבזזו ו-20 טורקמנים נהרגו, ביניהם מספר דמויות בולטות, כדוגמת הקולונל בדימוס עטא היירוללה, ג'אהית פהרדין, וקאסם נפטצ'י. המהומות נמשכו עד 17 ביולי 1959. ממשלת עיראק התייחסה לאירוע כאל טבח וקבעה כי בין 31 ל־71 טורקמנים נהרגו במהלכו, 130 נפצעו ו-120 בתים של טורקמנים נהרסו על-ידי חיילים כורדים. אחרי הטבח בכירכוכ החלה הגירה רחבת היקף של טורקמנים לבגדאד שנבעה מחשש ופחד מהתרחשותו של אירוע דומה נוסף, זאת לצד בעיות של חוסר יצבות ואבטלה.
האירועים הקשים בכירכוכ הובילו גם לשינוי דמוגרפי ול"החלפת" הטורקמנים שחיו בעיר בכורדים וערבים שהובאו לאזור מבחוץ. מרבית הערבים בדרום עיראק לא היו מודעים לקיומם של הטורקמנים ברחבי עיראק וקראו לטורקמנים "כראד", כלומר, כורדים. ב-28 ביולי 1959 קיים ראש ממשלת עיראק, עבד אל-כרים קאסם, מסיבת עיתונאים ובה גינה את הטבח. הוא הראה לעיתונאים תמונות שצולמו במהלך המאורעות נגד הטורקמנים. 260 איש, כולל דאוד אל-ג'נאבי שהיה האחראי העיקרי לטבח נעצרו. מספר מנהיגים כורדים שנשפטו בבית הדין הצבאי נידונו למוות ואחרים שוחררו על עף שלקחו חלק בטבח. אלה שנידונו למוות לא הוצאו לבסוף להורג. לאור מצב עניינים זה, הטורקמנים הקימו ארגונים חשאיים וניסו לנקום את דמם של הטורקמנים שנרצחו. ההיסטוריון נורי טאלאבאני כתב כי הטבח בכירכוכ ומעשי טבח נוספים, זרעו פירוד ועוינות בין הכורדים לבין הטורקמנים בכירכוכ שאותם ניתן לזהות עד היום.
פוליטיקה

עיקר הייצוג הפוליטי של הטורקמנים בפרלמנט העיראקי נעשה באמצעות מפלגת "החזית הטורקמנית העיראקית", תנועה פוליטית הפועלת לשמירה על זכויותיו של המיעוט הטורקמני בעיראק, פועלת להגברת ההכרה בהם, מקדמת את האינטרסים השונים של הקבוצה ומנהלת את המחלוקת אל מול הכורדים בנוגע למעמדה העתידי של צפון עיראק וחבל כורדיסטן. נכון להיום, מחזיקה התנועה שלושה מושבים בפרלמנט העיראקי. התנועה נוסדה ב-5 באפריל 1995 כקואליציה של מספר מפלגות טורקמניות ונשיאה הוא ארשד סאלחי. חלק מן המימון לפעילות המפלגה מועבר מממשלת טורקיה, התומכת בפעילותה באופן פומבי.
Truth Social

| --- | --- |

 מחזור חיים:  השקה מוגבלת ב-App Store - נובמבר 2021 – הווה
 קטגוריה:  אפליקציה
 אתר Truth Social
 
Truth Social (מסוגננת גם כ-TRUTH Social) היא פלטפורמת מדיה חברתית המושקת על ידי חברת Trump Media & Technology Group, שבבעלות נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ. הפלטפורמה הושקה בהשקה ציבורית מלאה ב-21 בפברואר 2022.
רקע

נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ העלה הצעה בעבר לבנות פלטפורמת מדיה חברתית חדשה לאחר שנחסם בטוויטר בפייסבוק, באינסטגרם ובסנאפצ'ט ב-2021, בעקבות שמועות הקשורות להסתערות על הקפיטול ב-2021. במאי 2021, השיק טראמפ את "From the Desk of Donald J. Trump" (בתרגום חופשי: משולחן העבודה של דונלד ג' טראמפ), דף באתר שלו, שבו פרסם הודעות קצרות דמויות ציוץ. ה-USA Today דיווח בתחילת יוני 2021, כי הדף הושבת לאחר פחות מחודש. עם זאת, האתר עדיין פעיל.
מצב נוכחי

על פי דיווחים שונים, בתחילת דרכה הרשת סבלה מבאגים ותקלות טכניות רבות. נכון לאפריל 2022, האפליקציה הייתה זמינה במערכת אנדרואיד ובדפדפני אינטרנט, אך לא ניתן היה להירשם אליה ברוב המדינות מחוץ לארצות הברית.
תוכניות ההנפקה של החברה נתקלו בבעיות, לאחר שנפתחה חקירה מטעם הרגולציה הפדרלית נגד חברת ההנפקה. מספר מנהלים בכירים עזבו את החברה.
על פי נתונים שפורסמו ב-Daily Beast באפריל 2022, הרשת נמצאת במקום ה-28 ברשימת הרשתות החברתיות הפופולריות בחנות האפליקציות של אפל.
באפריל 2022 עברה האפליקציה שדרוג בעקבות שיתוף פעולה ומעבר לשרתים של אתר ראמבל. לאחר שאילון מאסק רכש את טוויטר וטראמפ אמר שלא יחזור לטוויטר, אלא יתחיל להיות פעיל באפליקציה שלו בתוך שבוע, חזרה הרשת למקום הראשון ברשימת הרשתות החברתיות הפופולריות, לפני טוויטר.
ב-29 באפריל 2022 חזר טראמפ לצייץ ברשת החברתית. החל מחודש מאי 2022 ניתן להתחבר ל-"Truth Social" דרך אתר האינטרנט של הרשת. ב-13 באוקטובר 2022 גוגל אישרו את הוספת האפליקציה "Truth Social" לחנות האפליקציות "Play Store".
הערות שוליים

↑   שלי קרן, מה שלום הרשת החברתית של טראמפ? ממש לא טוב, תודה ששאלתם, באתר הארץ, 5 באפריל 2022.
↑  דיוון נונס באתר ראמבל
↑  דמיאן פצ'טר, הוא חזר: טראמפ שב לצייץ ברשת, באתר ישראל היום, 29 באפריל 2022
↑  רועי האן, אור ירוק: הרשת החברתית של טראמפ זמינה בחנות האפליקציות של גוגל, באתר ynet, 13 באוקטובר 2022
סקוטיש טרייר

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  סקוטלנד
 קבוצה:  טריירים
 תכונות
 משקל:  זכרים: 8.5–10 ק"ג נקבות: 8–9.5 ק"ג
 גובה כתפיים:  25 ס"מ
 גובה:  25 ס״מ 
 תוחלת חיים:  11–13 שנים
 
סקוטיש טֵרִיֵּר (מאנגלית: טרייר סקוטי) הוא גזע כלבים מקבוצת הטריירים. הוא אחד מחמשת גזעי הכלבים שמקורם בסקוטלנד. ארבעת הנוספים הם קאירן טרייר, וסט היילנד וייט טרייר, דנדי דינמונט טרייר וסקיי טרייר.
הסקוטיש טרייר נפוץ בתרבות הפופולרית. הנשיא ה-32 של ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט נהג לתור בעולם עם כלבו הסקוטי פאלא, אשר דמותו אף הונצחה יחד עם פסלו של הנשיא בוושינגטון. גם הנשיא ה-43 של ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, היה בעליהם של שני כלבי סקוטיש טרייר בשם בארני ומיס ביזלי. וולט דיסני הנציח את דמותו הג'נטלמנית של הגזע הזה בסרטו "היפהפייה והיחפן". אף על פי שהגזע פותח על מנת לחדור למעברים תת-קרקעיים במרדף אחר יונקים קטנים, הסקוטיש טרייר הוא בראש ובראשונה בן לוויה נאמן, ויכול להוות כלב שמירה מצוין.
היסטוריה

הסקוטיש טרייר של ימינו הוא ככל הנראה צאצא של כלבים שחיו באיים המערבים של סקוטלנד והושבחו באברדין (מכאן בא שמו השני של הסקוטיש טרייר 'אברדין טרייר') שבסקוטלנד באמצע המאה ה-19.
מאפיינים > מראה חיצוני

הסקוטיש טרייר הוא כלב קטן בעל גוף וצוואר שריריים (היקף צוואר טיפוסי: 35 ס"מ) וחזה גדול. הוא בעל רגליים קצרות, גוף מוצק, וראש ארוך יחסית לגופו. כפות רגליו הגדולות מתאימות לחפירה. האוזניים והזנב הזקוף הם ממאפייניו הבולטים של הגזע. עיניו של הסקוטיש טרייר קטנות ובדרך כלל בצבע חום-שחור. גובה השכמות אמור להיות 25 ס"מ בקירוב, ואורך הגב, מהשכמות עד לזנב 28 ס"מ. משקל תקין לסקוטיש טרייר נע בין 8.5–10 ק"ג לזכרים, 8–9.5 ק"ג לנקבות. גובהו של הטרייר נע בין 25–28 ס"מ.
לסקוטיש טרייר פרווה חיצונית ארוכה, דקה וקשה המגנה עליו ממזג האוויר, ופרווה פנימית רכה. בתספורת האופיינית לגזע נוהגים להשאיר יותר פרווה באזור הזקן, הגבות, הרגליים, והאזור התחתון של הגוף, ולעומת זאת בראש, האוזניים, הזנב והגב לגזור ולהשאיר פרווה קצרה. צבע הפרווה נע בין אפור כהה לשחור, או חום כהה. לעיתים ניתן לראות גם סקוטיש טרייר בצבע צהוב, אך אין לבלבל אלו עם סופט קואטיד וויטן טרייר או וסט היילנד וייט טרייר.
מאפיינים > אופי

הסקוטיש טריירים הם כלבים טריטוריאליים, עירניים וזריזים. הגזע ידוע כעצמאי ובעל ביטחון, חכם, ונחוש. הסקוטיש טריירים מתוארים כאוהבים, אך גם עקשניים. הם נוטים להיות מרוחקים וסגורים אך נאמנים מאוד למשפחה ונקשרים, בדרך כלל לאדם אחד או שתיים.
סקוטיש טרייר יכול להוות כלב שמירה טוב, בזכות הנטייה שלו לנבוח רק כאשר יש צורך, ואיפוקו עם זרים, למרות שזהו לא תמיד המקרה. סקוטיש טרייר נוצרו במקור לתקוף ולצוד גיריות, ועל כן הם נוטים לחפור ולרדוף אחר בעלי חיים קטנים, כמו סנאים עכברים וחולדות.
הערות שוליים

↑  הבית הלבן: הכלב הנשיאותי ברני נשך עיתונאי, באתר ynet, 7 בנובמבר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563216005171  BnF: cb12479063n (data)  LCCN: sh85118907  NKC: ph116164
סופרפוזיציה

ערך זה עוסק בסופרפוזיציה (סכום של מצבים) בפיזיקה קלאסית. אם התכוונתם למכניקת הקוונטים, ראו .
הדגמת עקרון הסופרפוזיציה. ניתן לתאר את תנועת הגלגול של הגלגל כמורכבת משתי תנועות נפרדות: תנועת העתק ללא סיבוב, ותנועה סיבובית ללא העתק.
בפיזיקה, עקרון הסיכום או סופרפוזיציה הם תיאור של מצב פיזיקלי כסכום של מצבים אחרים.
עקרון הסופרפוזיציה ניתן להפעלה במערכת שמתוארת באמצעות משוואות ליניאריות, כי אז הפתרונות מקיימים ביניהם יחסים של צירוף ליניארי. דוגמאות נפוצות למערכות ליניאריות הן שדות חשמליים, מגנטיים, כבידה ועוד.
בסטטיקה, משתמשים בסופרפוזיציה לפירוק של מבנה או של חלק מורכב, למספר חלקים פשוטים, חישוב מרכז המסה של כל אחד מהם בנפרד, וע"פ נוסחה פשוטה נדע בדיוק היכן ממוקם מרכז המסה של הגוף המורכב. כמו כן, שיטה זו מנוצלת בהנדסת מכונות לחישוב כוחות על המרכיבים השונים של המכונות.
ראו גם

סופרפוזיציה קוונטית
הערות שוליים

↑  Mechanical Engineering Design, ג'וזף אדוארד שיגלי, Charles R. Mischke, Richard Gordon Budynas, Published 2004 McGraw-Hill Professional, p. 192 ISBN 0-07-252036-1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551031105171  GND: 4184121-9  LCCN: sh85130645 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה ובנושא הנדסה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זופיה בניה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1907 
 פטירה:  13 ביוני 1991 (בגיל 84 בערך) 
 מדינה:  פולין 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (16 באוגוסט 2011) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  זופיה בניה
 
זופיה בניה (בפולנית: Zofia Bania‏; 1907 - 13 ביוני 1991) הייתה חקלאית פולנייה חסידת אומות העולם, שהצילה משפחה יהודית במלחמת העולם השנייה.