stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נירג'האזה
קהילה יהודית

יהודים חיו בכפרים שמסביב לנירג'האזה כבר במאה ה-18, אך הורשו להתיישב בעיר רק החל מ-1840, עם ביטול החוק שאסר מגורים של יהודים בערים. ב-1848 גרו בעיר כ-70 יהודים. מכאן ואילך אוכלוסיית היהודים גדלה בקצב מהיר והקהילה הפכה לאחת הגדולות בהונגריה. בשנת 1930 מספר היהודים בעיר הגיע ל-5,134 והם היוו כ-10% מכלל האוכלוסייה. רוב היהודים היו סוחרים ובעלי מלאכה אך היו גם בעלי מקצועות חופשיים וחוכרים של אחוזות האצילים שבסביבה.
עד 1864, בה התקיים בעיר כנס של 45 רבנים אורתודוקסים מהזרם החסידי, הקהילה הייתה כפופה לקהילת קאליב (Nagykálló) הסמוכה. החל מ-1865 הקהילה הפכה לעצמאית. בעקבות הקונגרס היהודי ב-1869, שבה התפצלו הקהילות היהודיות בהונגריה לשני זרמים עיקריים – נאולוגית ואורתודוקסית – נשארה הקהילה של נירג'האזה נייטרלית וב-1877 הוכרזה רשמית כסטטוס קוו. ב-1904 חלק מחברי הקהילה הקימו את הקהילה האורתודוקסית ואף בנו בית כנסת נפרד, אך למרות הפיצול, חלק מהמוסדות כגון בית הספר היהודי, בית המטבחיים והחברה קדישא נשארו משותפים.
| שנה | מספר היהודים בעיר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 34 |  |
| 1880 | 2,097 | 24,102 |
| 1910 | 3,882 |  |
| 1920 | 5,066 |  |
| 1930 | 5,134 |  |
| 1941 | 4,993 | 59,156 |
גטו נירג'האזה

הקמת הגטו בנירג'האזה החלה ב-14 באפריל 1944 אז החלו ז'נדרמרים הונגרים להעביר את יהודי העיר לגטו שהוקם בגוש בניינים בשכונה יהודית גדולה בעיר, ותחילה הובאו אליו 3,010 יהודים מכל המחוז. יום למחרת, ב-15 באפריל הוקמה מועצה יהודית שבראשה עמד גבור פישביין (Gabor Fischbein), מנהל בנק בגמלאות שהיה נשיאה האחרון של קהילת הסטטוס קוו בנירג'האזה.
ב-23 באפריל החלו יהודי העיר לעבור אל הגטו יחד עם המשך גירושי היהודים מכפרי המחוז. מספר תושבי הגטו הגיע לכ-11,000 יהודים שחיו ב-123 בתים בסך הכל  דבר שהוביל לצפיפות קשה. מספר יהודים הועברו לחוות וריולפושי (Varjulaposi) שעל אדמת אחוזת הרוזנים לבית דשפי (Dessewffy) לא רחוק מנירג'האזה.
בגטו לא היה צינור מים ראשי ולא הייתה בו מערכת ביוב. יהודי המקום הקימו בית חולים ארעי שרופאו הראשי היה ד"ר קלמן בריידר, חולים שנזקקו לניתוחים הועברו לבית החולים הגדול בעיר.
מפקד הגטו היה זולטן הורבט (Zoltan Horvath) והמפקד היהודי שהופקד על הסדר הפנימי בגטו היה בלה פרגו (Bela Farago). ז'נדרמרים הונגריים חקרו את תושבי הגטו בעינויים כדי להוציא מהם מידע על חפצי ערך שהסתירו.
בשלב מסוים הודיעה המועצה היהודית במכתב לרשויות העיר על המצב החמור בגטו ובמיוחד הדגישה את סכנת התפשטות המגפות. בעקבות זאת החליטו הרשויות להעביר יהודים אל שלוש חוות מחוץ לעיר: שימפוסטה (Simapuszta), ניריאשפוסטה (Nyirjespuszta) והרנגודפוסטה (Harangodpuszta). ב-5 במאי 1944 פנתה המועצה היהודית אל ראש העיר וביקשה למנוע את העתקת הגטו, אך למרות זאת היהודים הועברו לחוות עוד באותו היום. בחוות לא נמצאה לתושבי הגטו קורת גג והם נאלצו ללון תחת כיפת השמים על האדמה החשופה. באותו יום דיווח מושל המחוז המקומי על 15,220 יהודים שחיו בגטו. מספר שעלה עד 10 במאי ל-17,580.
בחוות אליהן הועברו היהודים שוב נחקרו ועונו בידי ז'נדרמרים הונגרים שחיפשו חפצי ערך מוסתרים.
תושבי הגטו גורשו לאושוויץ בארבעה טרנספורטים שיצאו ב-12, 18 ו-26 במאי וב-4 ביוני 1944 (יש מקורות לפיהם הם גורשו בחמישה טרנספורטים, ב-15, 23, 25 ו-29 במאי וב-6 ביוני 1944).
גטו נירג'האזה > קהילות שגורשו לגטו

נירגיולאי
קישלטה
סקוי
טיסדוב
טיסברצל
טיסוושווארי
איבראן
קאלושמיין
בקן
נג'הלאס
טיסדדה
טיסלק
טיסאסלאר
גאוואוונצ'לה
דמצ'ר
קאליב
פטנהאזה
גגן
נירבוגאט
נפקור
נירלוגוש
בלקאן
סמיהאלי
יהודי אורוש

ליד נירג'האזה הייתה קהילה יהודית נוספת בכפר בשם אורוש ובשנת 1978 הפך הכפר לחלק מהעיר.
היהודים באורוש נזכרים במפקד משנת 1747 אז היו בעיר שתי משפחות יהודיות ובמאה ה-19 נבנה בית כנסת והוקצה שטח לבית עלמין של הקהילה היהודית.
בשנת 1941 נלקחו גברי העיר לעבודות כפייה וב-14 במאי 1944 הובלו לגטו נירג'האזה ומשם לאושוויץ, ניצולים בודדים חזרו לכפר אך לא נשארו בו לטווח ארוך.
יהודי אורוש > תקופת השואה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, החלו להגיע לנירג'האזה פליטים יהודים מפולין ולאחר מכן גם קבוצות ילדים מסלובקיה. הקהילה תמכה בפליטים באמצעות ועד מיוחד שהקימה למטרה זו. בשנת 1942 גויסו רבים מהגברים היהודים לשירות העבודה תחת חסותו של הצבא ההונגרי. חיילי ה-אס אס הגרמנים הגיעו לעיר באפריל 1944 ומיד החלו לאסוף את היהודים מכל האזור לתוך גטאות שבהם שהו היהודים בתנאים בלתי אנושיים. ב-12 במאי 1944 החלו המשלוחים לאושוויץ מתחנת הרכבת של נירג'האזה ונמשכו עד לסוף החודש.
יהודי אורוש > היהודים היום

עם סיום מלחמת העולם השנייה חזרו כ-1,000 פליטים יהודים ממחנות העבודה וההשמדה לעיר וארגנו מחדש את הקהילות. מספר היהודים קטן מ-1,210 נפשות ב-1946 לכ-180 ב-1970. רוב היהודים עלו לישראל או הגרו לארצות הברית ולמדינות נוספות לאחר המרד ההונגרי של 1956. כיום קיימת קהילה יהודית פעילה קטנה בנירג'האזה – אחת מהבודדות מחוץ לעיר הבירה בודפשט.
ילידי המקום

בלה גאדור במקור גוטמן (1906 – 1961) היה סופר, עיתונאי, הומוריסט, תסריטאי יהודי-הונגרי זוכה פרס אטילה יוז'ף (1953).
פטר טורדאי (1948) הוא סוחר יהודי-הונגרי. בין השנים 1999–2003 היה נשיא התאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה.
טיבור סמואלי (1890 – 1919) היה פוליטיקאי קומוניסטי הונגרי-יהודי, עיתונאי, בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית קומיסר העם לענייני חינוך.
לאסלו סמואלי (1897 – 1920) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, פעיל במפלגת הקומוניסטים בהונגריה, אחיו של טיבור סמואלי.
מיקלושׁ קָאלַאי (1887 – 1967) היה פוליטיקאי הונגרי שכיהן כראש ממשלת הממלכה ההונגרית בתקופת מלחמת העולם השנייה.
אלכסנדר זאב גיורא (1925 – 2015) היה פרופסור מן המניין בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה וכיהן גם כנשיא מכללת עמק יזרעאל.
ג'רג' סמואלי (1899 – 1938) היה מהגר יהודי-הונגרי פוליטיקאי, אחיו של טיבור סמואלי קומיסר העם. אביו של טיבור סמואלי (היסטוריון),
אישטוואן דוז'ה (1895 – ?) היה שחקן יהודי-הונגרי.
אישטוואן סגה (במקור שפיצר, 1908 – 1969) היה סופר, משורר, מתרגם ספרותי, עורך עיתון יהודי-הונגרי.
דיולה לוקאץ' (במקור ליכטשיין, 1890 – 1854) היה עיתונאי, סופר, עורך עיתון יהודי-הונגרי.
מיקלוש לאזאר (במקור לדרר, 1886 – 1968) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, עורך, חבר האספה הלאומית ההונגרית (חבר פרלמנט).
ינה פוראי (במקור פרידמן, 1924 – 1993) היה רופא יהודי-הונגרי רדיולוג, פרופסור באוניברסיטה, חבר האקדמיה ההונגרית של מדעים.
ג'רג' הראסטי (1947 – 2023) היה היסטוריון יהודי-הונגרי. מחקריו, עבודותיו וספריו העיקריים עסקו בתולדות יהדות הונגריה.
| --- | --- |
 בריטניה סנט אולבנס, אנגליה, בריטניה  פולין ריישא, פולין  גרמניה איסרלון, גרמניה  פינלנד קאיאני, פינלנד (מ־1981)  אוקראינה אוז'הורוד, אוקראינה:  רומניה סאטו מארה, רומניה  סלובקיה פרשוב, סלובקיה  ישראל קריית מוצקין, ישראל  אוסטריה סנקט פלטן, אוסטריה  אוקראינה איוונו-פרנקיבסק, אוקראינה
לקריאה נוספת

נירג'האזה בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 379-381
נ'יר-אג'האזא (נירעדהאזא), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 265-267. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
רנדולף ל. ברהם, נירג'האזה וואריולפוש, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 364–365), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הערות שוליים

↑  אוכלוסייה היסטורית, 1870 - 2001, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ההונגרית KSH
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת נירג'האזה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | נירג'האזה • אפג' • קאלמאנהאזה • קוטאי • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • נירטלק • נירטורה • רקמז • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • אויפהרטו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559504605171  BnF: cb12647765h (data)  GND: 4458762-4  LCCN: n80010346  MusicBrainz: 3ff94ab1-b838-4364-9941-8d2c128bbdf8  NKC: ge314973  SUDOC: 144729024  VIAF: 146574990   WorldCat (עם VIAF): 146574990 
בית הכנסת "החדש" בנירג'האזה
סוזי קסטיו

| --- | --- |

 לידה:  27 באוקטובר 1979 (בת 44) מתואן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום מגורים:  לורנס 
 השכלה:  קולג' אנדיקוט  Methuen High School 
 www.susiecastillo.com
 
סוזי קסטיו (אנגלית: Susie Castillo; נולדה ב-27 באוקטובר 1979) היא שחקנית, מנחת טלוויזיה ודוגמנית אמריקאית. מיס ארצות הברית 2003.
ביוגרפיה

קסטיו נולדה במסצ'וסטס לאם פורטוריקנית ואב דומינקאי וכשהייתה ילדה הוריה התגרשו, בגיל שש עשרה החלה לעבוד כדוגמנית באופן מקצועי והופיעה במספר מגזיני נוער ופרסומות.
ב-1998 נבחרה למיס נוער מסצ'וסטס וייצגה את מסצ'וסטס בתחרות מיס נוער ארצות הברית הארצית אך לא זכתה, התחרות שודרה בשידור חי, אך הופסקה באמצע עקב נאומו של ביל קלינטון אודות יחסיו עם מוניקה לווינסקי.
ב-2001 היא סיימה תואר בעיצוב פנים.
ב-2002 נבחרה למיס מסצ'וסטס 2003 בטקס שנערך באוניברסיטת ברידג'ווטר ובכך נהייתה ללטינית הראשונה שזוכה בתואר זה.
בתחרות מיס ארצות הברית 2003 שנערכה בטקסס זכתה במקום הראשון מבין 52 נציגות מדינות ארצות הברית.
בתחרות מיס תבל 2003 שנערכה בפנמה הלבוש הלאומי שלה היה תלבושת של וונדר וומן ועלתה לשלב חמש עשרה המועמדות הסופיות שעלו לגמר.
ב-2004 הייתה שופטת בתוכנית "הברבור" העוסקת במתמודדות העוברות מהפך במראה על ידי ניתוחים פלסטיים.
ב-2005 הנחתה את תחרות מיס נוער ארצות הברית, היא ביצעה הופעות אורח בקומדיות "אשתי וילדיי" ו"חצי חצי" וכמו כן גם בתוכנית הרדיו "On-Air" עם ראיין סיקרסט.
היא שימשה כמנחה קבועה בערוץ MTV, ב-2007 החלה לשמש כדוברת של חברת ניוטרוגינה, ב-2008 הנחתה את תוכנית המציאות בערוץ ABC Family "מלכת הנשף של אמריקה" (America's Prom Queen), בתוכנית התמודדו תלמידות תיכון מרחבי ארצות הברית ובכל פרק ניתן למתמודדות משימה הקשורה לנשף הסיום.
ב-2009 הנחתה את תוכנית הריקודים "Superstars of Dance".
ב-2010 הייתה חלק מצוות התוכנית "School Pride" אותה יצרה שריל היינס במסגרתה עוקבים אחר תלמידים, מורים וצוות בתי ספר שבהם נערך מהפך בקהילת בית הספר.
ב-2008 שיחקה בקומדיה "בית הכאב של טיילר פרי", וב-2011 שיחקה בפרק של הסדרה "קאסל".
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד קטן בסרט הפשע הביוגרפי "שוד ושבר" של הבמאי טריסטן פטרסון, אודות סיפורו של אדי דודסון, שבמשך שנה בלבד שדד מעל ל-60 בנקים.
בשנת 2018 שיחקה בסרט האימה הקנדי "הקיץ של 84".
סטיב סמית'

סטיבן דלאנו "סטיב" סמית' (באנגלית: Steven Delano "Steve" Smith; נולד ב-31 במרץ 1969) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 14 עונות בליגת ה-NBA בעמדת הקלע. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 14.3 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים למשחק. בעונת 1997/1998 השתתף במשחק האולסטאר כשחקן אטלנטה הוקס, ובעונת 2002/2003 זכה עם סן אנטוניו ספרס באליפות ה-NBA.
כמו כן שיחק סמית' עבור נבחרת ארצות הברית, וזכה עמה במדליות זהב באליפות העולם בכדורסל 1994, באליפות אמריקה בכדורסל 1999 ובאולימפיאדת סידני (2000).
נעורים ומכללות

סמית' נולד בעיר היילנד פארק שבמישיגן, ובשנת 1987 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של מישיגן. בארבע שנותיו כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים של 18.5 נקודות, 6.1 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים למשחק, ובעת סיום לימודיו דורג ראשון מבין קלעי הקבוצה בכל הזמנים, עם 2,263 נקודות. בשתי עונותיו האחרונות באוניברסיטה נבחר לחמישיית העונה השנייה והשלישית של ליגת המכללות, בהתאמה.
קריירה מקצועית > מיאמי היט

סמית' נבחר בבחירה החמישית של דראפט ה-NBA לשנת 1991, על ידי קבוצת מיאמי היט. בשלוש עונותיו במיאמי שימש כשחקן חמישייה קבוע וכאחד השחקנים המובילים בקבוצה, לצד הסמול פורוורד גלן רייס והסנטר רוני סייקלי. במדי הקבוצה העמיד סמית' ממוצעים של 15.2 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-5.0 אסיסטים למשחק, ועזר לקבוצתו להעפיל לפלייאוף ה-NBA בעונות 1992 ו-1994, בהן הודחה מיאמי בסיבוב הראשון.
קריירה מקצועית > אטלנטה הוקס

בתחילת עונת 1994/1995 נשלח סמית' בטרייד לאטלנטה הוקס, יחד עם גרנט לונג, בתמורה לקווין ויליס ובחירת דראפט עתידית. באטלנטה שיתף סמית' פעולה עם מוקי בליילוק, כריסטיאן לייטנר ודיקמבה מוטומבו, והוביל את קלעי הקבוצה בארבע מתוך חמש עונותיו בקבוצה. בכל חמש העונות העפילו ההוקס לשלב הפלייאוף, ובשלוש מתוכן עברו את הסיבוב הראשון. בעונת 1997/1998 קלע סמית' שיא קריירה של 20.1 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר, בו קלע 14 נקודות כשחקן 'נבחרת המזרח'. בסיום אותה עונה זכה סמית' בגביע האזרחות של ג. וולטר קנדי, המוענק ל"שחקן שהפגין שירות ומסירות יוצאת דופן לקהילה". בתקופתו עם ההוקס הציג ממוצעים כוללים של 18.6 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים משחק.
קריירה מקצועית > פורטלנד טרייל בלייזרס

לקראת עונת 1999/2000 הועבר סמית' בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס עבור צמד שחקני הכנף ג'ים ג'קסון ואייזיאה ריידר. כחלק מחמישייה מאוזנת שכללה גם את דיימון סטודמאייר, סקוטי פיפן, ראשיד וולאס וארווידאס סאבוניס, עזר סמית' לקבוצה לסיים את העונה עם המאזן השני בטיבו בליגה, 59-23. בשתי סדרות הפלייאוף הראשונות גברה פורטלנד על מינסוטה טימברוולבס (3-1) ויוטה ג'אז (4-1), ובגמר המערב התמודדה מול לוס אנג'לס לייקרס בה שיחקו שאקיל אוניל וקובי בראיינט. במשחק השישי מול הלייקרס קלע סמית' 26 נקודות שעזרו לקבוצתו לנצח במשחק ולהימנע מהדחה, אך בסופו של דבר הפסידו הבלייזרס במשחק השביעי והודחו.
בקיץ 2000 השתתף סמית' באולימפיאדת סידני כחבר נבחרת ארצות הברית, וזכה עמה במדליית הזהב. לאורך הטורניר קלע 6.1 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת 2000/2001 נחלשו הטרייל בלייזרס וסיימו את העונה עם מאזן 32–50, אשר הציב אותם במקום השביעי במערב. בסיבוב הפלייאוף הראשון התמודדה פורטלנד מול לוס אנג'לס לייקרס, והפסידה לה בתוצאה 0–3. בשתי עונותיו במדי הקבוצה קלע סמית' 14.3 נקודות בממוצע למשחק.
קריירה מקצועית > סן אנטוניו ספרס

ביולי 2001 נשלח סמית' בטרייד לסן אנטוניו ספרס, בתמורה לסטיב קר ודרק אנדרסון. בעונתו הראשונה בקבוצה פתח בחמישייה לצד טוני פארקר, ברוס בואן, טים דאנקן ודייוויד רובינסון, קלע 11.6 נקודות למשחק והוביל את הליגה כולה עם 47.2% קליעה לשלוש. בסיום אותה עונה זכה בפרס הספורטיביות של ה-NBA, המוענק לשחקן אשר "מפגין אידיאלים ספורטיביים הכוללים התנהגות אתית, משחק הוגן ויושרה". בעונת 2002/2003 הוכנס סטיבן ג'קסון לעמדת הקלע הפותח של הספרס על חשבונו של סמית', ששימש כשחקן ספסל לראשונה בקריירה. בכל ארבע הסדרות של הספרס בפלייאוף 2003 (מול פיניקס סאנס, לוס אנג'לס לייקרס, דאלאס מאבריקס וניו ג'רזי נטס) ניצחה סן אנטוניו בתוצאה 2–4, וכשחקן הקבוצה זכה סמית' באליפות היחידה שלו בקריירה.
קריירה מקצועית > סוף הקריירה

בעונת 2003/2004 עבר סמית' לניו אורלינס הורנטס וקלע במדיה 5.0 נקודות בממוצע למשחק, כולל 25 נקודות במשחקו האחרון בקבוצה מול מיאמי היט. בעונה הבאה הצטרף לקבוצה החדשה שארלוט בובקאטס, וקלע ב-4 בנובמבר 2004 את השלשה הראשונה בתולדות המועדון. באמצע עונת 2004/2005 הועבר למיאמי היט, שהודחה בשלב גמר המזרח, ובסיום העונה הודיע על פרישה ממשחק, בגיל 36.
מאז שנת 2008 משמש סמית' כפרשן NBA ברשת הטלוויזיה האמריקאית NBA TV.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של סמית' ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של סמית', באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1991, באתר basketball-reference.com
↑  סמית' נשלח בטרייד לאטלנטה, באתר לוס אנג'לס טיימס, 8 בנובמבר 1994
↑  נתוני משחק האולסטאר 1998, באתר basketball-reference.com
↑  סמית' נשלח בטרייד לפורטלנד, באתר CBS News,‏ 2 באוגוסט 1999
↑  נתוני המשחק השישי בין פורטלנד ללייקרס, באתר basketball-reference.com
↑  נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת סידני, באתר usab.com
↑  סמית' נשלח בטרייד לסן אנטוניו, באתר USA Today,‏ 26 ביולי 2001
↑  המובילים הסטטיסטיים של עונת 2001/2002 ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  נתוני המשחק בין ניו אורלינס למיאמי, באתר basketball-reference.com
↑  נתוני המשחק בין שארלוט לוושינגטון, באתר basketball-reference.com
↑  Talking Hoops With Steve Smith, באתר heelstohoops.com,‏ 4 ביוני 2012
| נבחרת ארצות הברית – אליפות העולם בכדורסל 1994 (מדליית זהב) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 דיומרס •  5 פרייס •  6 קולמן •  7 קמפ •  8 סמית' •  9 מארלי •  10 מילר •   11 ק. ג'ונסון •  12 וילקינס • 13 אוניל •  14 מורנינג • 15 ל. ג'ונסון • מאמן: נלסון |  1  •  2  •  3  •  4 דיומרס •  5 פרייס •  6 קולמן •  7 קמפ •  8 סמית' •  9 מארלי •  10 מילר •   11 ק. ג'ונסון •  12 וילקינס • 13 אוניל •  14 מורנינג • 15 ל. ג'ונסון • מאמן: נלסון | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - סידני (2000) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 סטיב סמית' •  5 ג'ייסון קיד •  6 אלן יוסטון •  7 אלונזו מורנינג •  8 טים הארדוויי •  9 וינס קרטר •  10 קווין גארנט •   11 וין בייקר •  12 ריי אלן • 13 אנטוניו מקדייס •  14 גארי פייטון • 15 שריף עבדור-רחים • מאמן: רודי טומג'נוביץ' |  1  •  2  •  3  •  4 סטיב סמית' •  5 ג'ייסון קיד •  6 אלן יוסטון •  7 אלונזו מורנינג •  8 טים הארדוויי •  9 וינס קרטר •  10 קווין גארנט •   11 וין בייקר •  12 ריי אלן • 13 אנטוניו מקדייס •  14 גארי פייטון • 15 שריף עבדור-רחים • מאמן: רודי טומג'נוביץ' | ארצות הברית |
גופיית המשחק של סמית' באטלנטה הוקס
סגן הכהנים

סגן הכהנים הוא התואר לכהן האחראי על עבודת כל הכהנים בבית המקדש. כמו כן, הסגן מיועד להחליף את הכהן הגדול אם ייפסל לעבודת המקדש. לפיכך היה הסגן השני בחשיבותו לכהן הגדול, כפי שמעיד רבי חנינא סגן הכהנים:
אמר רבי חנינא סגן הכהנים: למה סגן ממונה? שאם אירע בו פסול בכהן גדול, נכנס ומשמש תחתיו.
הופעות במשנה

פעמים רבות מופיע התואר במקורות רק בביטוי "הסגן".
כך למשל מוזכר סגן הכהנים במשנה העוסקת בעבודת יום הכיפורים במקדש:
טָרַף בַּקַּלְפִּי, וְהֶעֱלָה שְׁנֵי גּוֹרָלוֹת, אֶחָד כָּתוּב עָלָיו: לַשֵּׁם, וְאֶחָד כָּתוּב עָלָיו: לַעֲזָאזֵל. הַסְּגָן מִימִינוֹ, וְרֹאשׁ בֵּית אָב מִשְּׂמֹאלוֹ. אִם שֶׁל שֵׁם עָלָה בִּימִינוֹ, הַסְּגָן אוֹמֵר לוֹ: אִישִׁי כֹּהֵן גָּדוֹל, הַגְבַּהּ יְמִינְךָ; וְאִם שֶׁל שֵׁם עָלָה בִּשְׂמֹאלוֹ, רֹאשׁ בֵּית אָב אוֹמֵר לוֹ: אִישִׁי כֹּהֵן גָּדוֹל, הַגְבַּהּ שְׂמֹאלְךָ.
ומשנה זו פירש רש"י בשם רבותיו כך:
למה סגן מימינו כו', שהולך תמיד לימינו, כך אמרו בשם ר' יצחק הלוי. ואני שמעתי מרבינו יצחק בר יהודה: למה סגן ממונה, שאם יארע פסול, אבל כל זמן שלא יארע בו פסול אין הסגן עובד שום עבודה בעולם.
ביטוי נוסף לחשיבותו של הנושא במשרת הסגן אנו רואים במעמד ניחום אבלים בו משתתף הכהן הגדול:
כשהוא עובר בשורה לנחם את אחרים סגן ומשוח שעבר בימינו וראש בית אב, אבלים וכל העם משמאלו וכשהוא עומד בשורה ומתנחם מאחרים סגן מימינו וראש בית אב וכל העם משמאלו.
שמות סגני כהן

שנים משלושת הסגנים הידועים לנו בשמם מן הספרות התלמודית או יוסיפוס פלביוס הם: רבי חנינא סגן הכהנים ואלעזר בן חנניה.
ההיסטוריון שמואל ספראי סובר שתפקיד הסגן נוצר על ידי הפרושים על מנת לפקח על הכהן הגדול, שכן מאז ימי שלטון בית חשמונאי היו תקופות שבהן החזיקו במשרת הכהן הגדול כהנים שנמנו על כת הצדוקים בפרהסיא או בסתר, והיה צורך במשגיח מיוחד מטעם הפרושים כדי לוודא שהכהן הגדול אינו סוטה מדרך העבודה הפרושית.
הערות שוליים

↑  "משוח שעבר" הכוונה לכהן גדול לשעבר
↑  שמואל ספראי - עבודת יום הכיפורים בבית המקדש בימי בית שני מאתר דעת
סטלה לוי

סטלה לוי (1924 – 19 ביולי 1999) הייתה קצינת ח"ן ראשית וחברת הכנסת.
ביוגרפיה

לוי נולדה בסוריה, ועלתה לארץ ישראל בשנת 1929. גדלה בחיפה ולמדה בבית הספר הריאלי בעיר.
בנעוריה הצטרפה לארגון ההגנה ובכך החלה שירות של שלושה עשורים בגופי הביטחון.
בשנת 1942, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, התגייסה לוי לחיל הקשר של הצבא הבריטי במסגרת חיל העזר לנשים. לאחר המלחמה עבדה כראש לשכה במטה הבריטי בחיפה.
עם קום המדינה התגייסה לצה"ל וב-1948 סיימה את קורס הקצינות הראשון ומונתה לקצינת ח"ן בחטיבת כרמלי. עם תום מלחמת העצמאות עברה קורס מפקדות גדודים ובשנת 1951 מונתה לקצינת ח"ן של פיקוד הצפון ולאחר מכן לסגנית קצינת ח"ן ראשית.
בשנת 1964 מונתה לוי לתפקיד קצינת ח"ן ראשית, ובמרץ 1965 הועלתה לדרגת אלוף-משנה. לוי התנגדה לשירות קרבי של החיילות, אך ראתה בחיוב את השפעות השירות הצבאי על החיילות וטענה ש”אישה ששרתה בצבא מפתחת ומגבשת יותר את אישיותה והדבר משפיע לחיוב על תפקידיה העתידיים”.
עם סיום תפקידה כקצינת ח"ן ראשית בשנת 1970 נשלחה לוי לשרת כנספחת בשגרירות ישראל בוושינגטון, שם הייתה אחראית בין השאר על הקשר עם ארגוני הנשים בארצות הברית.
בשנת 1974 שבה לוי לארץ, פרשה מצה"ל, השתתפה בהקמת המשמר האזרחי במשטרת ישראל, ושירתה בו עד 1976.
בשנת 1977 נמנתה על מקימי מפלגת ד"ש. בבחירות הפנימיות לקביעת רשימת המפלגה לבחירות לכנסת התשיעית הגיעה למקום ה-17 והייתה האישה במקום הגבוה ביותר ברשימה. עם התפרקות המפלגה הצטרפה לוי לסיעת שינוי, וכיהנה כמזכירת סיעת ש"י בכנסת. בפברואר 1981, בעקבות התפטרות סטף ורטהיימר, נכנסה לוי לכנסת וכיהנה מספר חודשים עד לפיזור הכנסת.
לאחר מכן מונתה לנציבת קבילות הציבור בעיריית רמת השרון, תפקיד בו כיהנה עד לפטירתה. כמו כן כיהנה לוי כחברה בוועד הפועל הציוני וחברת ההנהלה הישראלית בקונגרס היהודי העולמי.
בשנת 1997 הוענק לה תואר יקירת העיר רמת השרון, ובשנת 2022 אף נקרא רחוב בעיר על שמה.
הערות שוליים

↑  תנ"ץ א. לוי ואל"מ סטלה לוי - למפקדת המשמר האזרחי, דבר, 9 בספטמבר 1974
↑  סא"ל סטלה לוי נתמנתה לקצינת ח"ן ראשית, מעריב, 6 באפריל 1964
↑  מ. פלד אלוף; סטלה לוי - אל"מ, מעריב, 29 במרץ 1965
↑  מפקדת הח"ן איננה מאמינה שתפקידה של האשה הוא להלחם, מעריב, 30 באוקטובר 1967
↑  רבקה כצנלסון, הצבא - הכנה טובה יותר לחיים, דבר, 31 בדצמבר 1975
↑  חוה גרינבאום זלצר, סטלה מתאקלמת בתפקידה בואשינגטון, דבר, 8 בפברואר 1971
↑  אריה ארד, 20 המקומות הראשונים בד"ש, דבר, 20 במרץ 1977
↑  טוטו כנסת של סטלה לוי, מעריב, 30 ביוני 1980
↑  ורטהיימר נפרד מהכנסת, דבר, 19 בפברואר 1981
↑  יקירי העיר רמת השרון בשנים 1990 - 1999
↑  שרון אונליין, רמת השרון מנציחה את סטלה לוי ז"ל, באתר שרון אונליין, ‏2022-11-08
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007344001005171  VIAF: 4339149368799085980002   WorldCat (עם VIAF): 4339149368799085980002
סוף קיץ

"סוף קיץ" הוא שיר בביצוע הזמרת הישראלית עפרה חזה. יאיר רוזנבלום הלחין את השיר למילותיה של המשוררת חיה ורד. השיר הולחן עבור מצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשמ"ב (1982) של רשת ג', מצעד שבו זכתה חזה בתואר זמרת השנה. השיר נכנס למצעדי הפזמונים של שנת תשמ"ג והגיע למקום השביעי במצעד השנתי של רשת ג' ולמקום ה־24 במצעד השנתי של גלי צה"ל. הוא נכלל באלבומה של חזה "חי", שהתפרסם ב־1983.
רקע

יאיר רוזנבלום היה מבכירי המלחינים בישראל וכתב להיטים רבים מאוד. עפרה חזה רצתה שילחין לה שיר וביקשה מאמרגנה בצלאל אלוני שיפנה אליו. אלוני פנה לאמרגניתו של רוזנבלום, הציג את עצמו וביקש שרוזנבלום ילחין שיר לחזה. רוזנבלום הלחין את השיר למילותיה של חיה ורד. חזה נבחרה לזמרת השנה במצעד השנתי של רשת ג' לשנת תשמ"ב (1982), והשיר נועד לביצוע במצעד. הוא נכלל באלבומה של חזה "חי" כשיר הסוגר את האלבום.
הצלחה במצעדים

"סוף קיץ" הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד הפזמונים השבועי הראשון של רשת ג' לשנת תשמ"ג, מצעד ששודר ב־22 בספטמבר 1982. השיר זכה להצלחה גדולה והגיע בשיאו למקום הראשון ב־15 בדצמבר 1982, מקום בו שהה שלושה שבועות. בסך הכל צעד השיר במשך 18 שבועות עד 16 בפברואר 1983, אז יצא מהמצעד‏. במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשמ"ג של התחנה השיר דורג במקום השביעי. חזה זכתה בתואר זמרת השנה במצעד זה. במצעד השנתי של גלי צה"ל השיר דורג במקום ה־24.
הצלחה במצעדים > מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1982–1983)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1982–1983)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1982–1983)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1982–1983)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
הצלחה במצעדים > מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשמ"ג)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשמ"ג)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשמ"ג)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשמ"ג)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 7 |  |
|  ישראל | גלי צה"ל | 24 |  |
ביאורים

↑  הדיאלוג היה בוטה: אלוני סיפר שהאמרגנית הסכימה, אך הודיעה לו שיצטרך לשלם על זה. אלוני השיב לה שרוזנבלום צריך לשלם לחזה בשביל שהיא תשיר שיר שלו.