stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Redout (משחק וידאו)
הערות שוליים

↑  "Redout: Enhanced Edition". Steam. ארכיון מ-2 באפריל 2018. נבדק ב-2 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "34BigThings Factsheet". 34bigthings.com. ארכיון מ-2019-05-20. נבדק ב-2019-04-28.
↑  Griffin, Ben (15 בספטמבר 2016). "Redout review". PC Gamer. Future plc. ארכיון מ-22 באפריל 2023. נבדק ב-22 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "34BigThings on Twitter: "We are super happy and proud to announce that Redout will release on Nintendo Switch on May 14th!"". Twitter (באנגלית). 2019-04-17. ארכיון מ-2019-05-06. נבדק ב-2019-04-28.
↑  Gartenberg, Chaim (2020-10-20). "Hands-on with Amazon's Luna game streaming service". The Verge (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2022-12-18. נבדק ב-2022-12-19.
↑  McFerran, Damien (2017-01-13). "Nicalis Bringing Redout And The Binding of Isaac: Afterbirth+ To Nintendo Switch". Nintendo Life. ארכיון מ-2023-07-05. נבדק ב-2023-07-04.
1 2  Griffin, Ben (2016-09-15). "Redout review". PC Gamer. ארכיון מ-2023-07-03. נבדק ב-2023-07-04.
↑  Foxall, Sam (2017-05-13). "Redout's 1.2.0 patch finally adds local split-screen, along with its Neptune DLC". PCGamesN. ארכיון מ-2023-07-05. נבדק ב-2023-07-04.
1 2  Vogel, Mitch (2019-05-23). "Redout Review (Switch)". Nintendo Life. ארכיון מ-2023-07-05. נבדק ב-2023-07-04.
↑  "Redout (PC)". Metacritic. ארכיון מ-2023-07-05. נבדק ב-2023-07-04.
↑  "Redout (PS4)". Metacritic. ארכיון מ-2023-07-05. נבדק ב-2023-07-04.
↑  "Redout (XB1)". Metacritic. ארכיון מ-2023-07-05. נבדק ב-2023-07-04.
↑  "Redout (NS)". Metacritic. ארכיון מ-2023-07-05. נבדק ב-2023-07-04.
↑  Banas, Graham (2017-09-11). "Redout: Lightspeed Edition (2017)". Push Square. ארכיון מ-2023-07-05. נבדק ב-2023-07-04.
↑  "Redout dogfighter spin-off Space Assault is now available on Apple Arcade". Eurogamer.net (באנגלית). 2019-10-07. נבדק ב-2024-01-10.
↑  "Redout: Space Assault Gets Console And PC Release Date". noisypixel.net (באנגלית אמריקאית). 2020-12-16. נבדק ב-2024-01-10.
↑  "Redout 2 Fills the WipEout Hole in Our Hearts on PS5, PS4 Next Year". Push Square. 11 בדצמבר 2021. ארכיון מ-8 במרץ 2023. נבדק ב-1 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "Redout (משחק וידאו)".
הקונסרבטוריון של מוסקבה

| --- | --- |

 קונסרבטוריון
 על שם:  פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי 
 תקופת הפעילות:  ספטמבר 1866 – הווה (כ־158 שנים)
 מייסדים:  ניקולאי רובינשטיין, אנטון רובינשטיין 
 בעלי תפקידים
 מנהל:  ניקולאי רובינשטיין (1866–1881) 
 סגל:  40 (נכון ל־1900) 
 תלמידים
 :  526 (נכון ל־1900) 
 מיקום
 מדינה:  האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 קואורדינטות:  55°45′22″N 37°36′16″E﻿ / ﻿55.75607212°N 37.60433119°E﻿ / 55.75607212; 37.60433119
 אתר רשמי
  (למפת מוסקבה מוגדלת) הקונסרבטוריון של מוסקבה(למפת מוסקבה רגילה) הקונסרבטוריון של מוסקבה
 
הקונסרבטוריון של מוסקבה (ברוסית: Московская государственная консерватория имени П. И. Чайковского, קונסרבטוריון ממשלתי על שם צ'ייקובסקי של מוסקבה) הוא מוסד להשכלה גבוה בתחום המוזיקה בעיר מוסקבה.
היסטוריה

הקונסרבטוריון נוסד בשנת 1866 על ידי ניקולאי רובינשטיין ונסיך ניקולאי טרובצקוי.
המקור התקציבי של המוסד היה בהכנסות מקונצרטים, תרומות, שכר לימוד ומענקים שהתקבלו מעיירה והממשל. עד לשנת 1879 משך הלימודים היה 6 שנים והחל משנה זו הורחב ל-9 שנות לימוד. התוכנית הנוכחית כוללת 5 שנות לימוד.
בשנת 1901 הקונסרבטוריון עבר לבניין חדש שהורחב בשנת 1933. הבניין כולל "האולם הגדול" ל-1740 מקומות שמהווה גם היום אחד האולמות הראשיים למוזיקה קלאסית במוסקבה. באופן מסורתי[דרושה הבהרה] באולם זה נערכות קונצרטים של תחרות צ'ייקובסקי הבינלאומית. בשנת 2010 האולם נסגר לצורך ביצוע שיפוצים נרחבים. הוא נפתח מחדש בשנת 2011 תוך ביצוע שחזור של המראה שהיה לו בשנת הפתיחה המקורית בשנת 1901. בנוסף לכך הבניין כולל עוד שני אולמות - "אולם קטן" לכ-440 מקומות ו"אולם רחמנינוב" לכ-250 מקומות. בשלושת האולמות נערכות כ-500 קונצרטים בשנה.
מייסד המוסד, ניקולאי רובינשטיין היה גם מנהלו עד לשנת 1881. בהקמת הקונסרבטוריון פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי מונה לפרופסור והוא החזיק בתואר זה עד לשנת 1878. על כן, החל משנת 1940 המוסד נקרא "קונסרבטוריון על שם צ'ייקובסקי" על שמו. בשנת 2003 המוסד קיבל מעמד של אוניברסיטה.
בשנת 1948, בעקבות פרסום מאמר ביקורתי בעיתון פראבדה דמיטרי שוסטקוביץ' פוטר מקונסרבטוריון. באותה שנה פוטר גם מנהל המוסד ומונה מנהל חדש אלכסנדר סבשניקוב. הוא היה מנהל עד לשנת 1974. סבשניקוב היה מנצח מקהלות מוצלח ובעל דעות של קומוניסט אדוק. מנהל הנוכחי, אלכסנדר סוקולוב מונה לתפקיד בשנת 2001 ועזב אותו בשנת 2004 לאור קבלת מינוי בממשלה הרוסית כשר התרבות. הוא שב לנהל את הקונסרבטוריון בשנת 2009.
עד לשנת 1918 המוסד היה חלק מ- "ארגון המוזיקה הקייסרי", ובשנת 1918 עבר להיות תחת חסות משרד ההשכלה הסובייטי.
נכון לשנת 2012 הקונסרבטוריון כולל את הפקולטות הבאות:
זימרה
ניצוח
תאוריה
הלחנה
תזמורות
פסנתרנות
היסטוריית המוזיקה והביצוע
כמו כן שוכן במתחם הקונסרבטוריון מוזיאון רובינשטיין (משנת 1912) הוא כולל ספרייה מוזיקלית גדולה ותצוגות שונות על חיי המלחין צ'ייקובסקי ועל היסטוריית המתחם.
בשנת 2012 היו 500 מורים וכ-1500 סטודנטים.
בתקופת ברית המועצות הוענק לקונסרבטוריון  עיטור לנין פעמיים. כמו כן, בשנת 2000 ארגון אונסק"ו העניק למוסד את מדליית מוצרט עבור התרומה המיוחדת לתרבות מוזיקלית.
בניין הקונסרבטוריון ברחוב בולשאיה ניקיטסקאיה
ערימת פיבונאצ'י

במדעי המחשב, ערימת פיבונאצ'י היא סוג של מבנה הנתונים ערימה שהומצא על ידי מייקל פרדמן ורוברט טרג'אן.
מבוא

ערימה היא מבנה נתונים המשמשת למספר דברים, למשל, תור עדיפויות. היא מאפשרת לבצע במהירות הכנסה, מציאת מינימום, מחיקה והקטנת הערך. ערימה בינומית, הממומשת כאוסף עצים בינומיים, מאפשרת גם למזג במהירות שתי ערימות.
עם זאת, לעיתים נדרש שיפור נוסף בערימה: פעולת "הקטנת ערך" מבוצעת בזמן  O(\log n), בעוד שפעמים רבות פעולה זו נפוצה יותר מהאחרות ומבוצעת פעמים רבות. דוגמה לכך היא אלגוריתם דייקסטרה המשמש למציאת מסלול מינימלי בגרף ממושקל: אם בגרף יש n קודקודים ו-m קשתות, יש לשמור בערימה n איברים שייצגו את הקודקודים, ולבצע עליהם m פעולות הקטנת הערך ו-n פעולות מחיקה. משום כך זמן הריצה בערימה בינארית יהיה  O(m\log n) אך מאחר ש-m>n, היינו מעדיפים לחסוך בזמן העלות של פעולת הקטנת הערך.
ערימת פיבונאצ'י משמשת למטרה זאת. היא גמישה יותר והמבנה בה פחות קבוע ובשל כך פעולה בודדת יכולה לקחת יותר זמן מבערימה בינומית רגילה, אך יתרונה הוא בכך שהעלות לשיעורין שלה, כלומר זמן הריצה של סדרת פעולות - קטן יותר. כך לדוגמה זמן הריצה של n פעולות "הקטנת הערך", שכל אחת מהן לוקחת  O(n) במקרה הגרוע, לוקח  O(n) בלבד לכולן (בממוצע,  O(1) לכל פעולה). וכך זמן הריצה של אלגוריתם דייקסטרה יורד ל-
 O(m+n\log n).
מימוש

בדומה לערימה בינומית, ערימת פיבונאצ'י ממומשת באמצעות אוסף עצים. כל אחד מהעצים מקיים את "כלל הערימה" - ערך כל קודקוד לא גדול מערכי בניו. את השורשים של העצים מחזיקים ברשימה מקושרת דו כיוונית (כלומר עם מצביעים קדימה ואחורה). בנוסף, שומרים מצביע לאיבר המינימלי כדי לאפשר את החזרתו ב- O(1).
יש מספר הגבלות שמבטיחות זמן ריצה מהיר: דרגת כל קודקוד (כלומר מספר ילדיו) היא לכל היותר  O(\log n), וגודל תת-עץ שדרגת השורש שלו היא k הוא לפחות כערך המספר ה-k+2 בסדרת פיבונאצ'י (ומכאן השם). כדי לשמור על כללים אלה, דואגים שאם "כורתים" שני תתי-עצים (כלומר הופכים את השורשים שלהם לעצים חדשים בערימה) כורתים גם את אביהם (אלא אם כן הוא שורש) בעזרת סימון קודקודים. שיטה זאת מבטיחה חסם תחתון על גודל העצים, אולם היא מביאה למספר גדול של עצים; כדי לתקן זאת, בפעולה "מחיקת מינימום" (שתתואר להלן) דואגים לאחד חלק מהעצים.
מימוש > פעולות

הכנסה, מיזוג: בפעולות אלו בא לידי ביטוי המימוש ה"עצלני" של הערימה: הן ממומשות במהירות, במחיר של צעדים נוספים שידרשו לעשות פעולות אחרות. בפעולת ההכנסה פשוט מוסיפים את האיבר בהתחלה, ובפעולת המיזוג משרשרים את הערימות ליצירת ערימה שמורכבת משתיהן. פעולות אלו לוקחות  O(1).
מחיקת מינימום: בפעולה זאת ראשית יש למחוק את האיבר המינימלי ולהפוך את ילדיו לעצים חדשים, אותם יש למזג עם הערימה. אולם, כעת יש למצוא את המינימום החדש, פעולה העלולה לקחת בזמן הגרוע  O(n). משום כך מוסיפים בפעולה זאת גם את "תיקון הערימה": מאחדים עצים בעלי דרגה זהה לעץ חדש, על ידי הוספת השורש בעל הערך הגדול יותר כבן נוסף לשורש הקטן יותר. ממשיכים בפעולה זאת עד שלא נותרים עוד שני שורשים מאותה דרגה (כדי לעשות זאת באופן יעיל, מחזיקים מערך עם מצביעים לשורשים מהדרגות השונות, ולאחר מכן עוברים על השורשים האחרים ומאחדים אותם עם הדרגה המתאימה כפי שתואר לעיל). בסופו של דבר יש למצוא את המינימום החדש - ואת זאת עושים על ידי ריצה על השורשים, ב- O(\log n) (מאחר שיש לכל היותר עץ אחד מכל דרגה, והדרגות גדלות באופן מעריכי כמו סדרת פיבונאצ'י).
הקטנת ערך: בפעולה זאת מקטינים תחילה את הערך. אם הוא היה שורש, יש לבדוק האם מצביע המינימום עדיין נכון ואם לא - לתקן. אם לא, יש לבדוק האם אביו עדיין קטן ממנו או שווה לו. אם לא, "כורתים" את תת-העץ שזהו השורש שלו, כלומר הופכים אותו לעץ חדש בערימה. לאחר מכן, מסמנים את אביו (אלא אם כן הוא שורש). אם אביו כבר מסומן, גם הוא נכרת והופך לעץ חדש, ומסמנים גם את אביו. ממשיכים כך עד שמסמנים קודקוד שלא היה מסומן, או מגיעים לשורש.
מחיקה: את המחיקה ניתן לבצע על ידי הקטנת הערך ל- -\infty  (כלומר קטן יותר מכל הערכים) ולאחר מכן מחיקת המינימום.
ניתוח

כדי לנתח את העלות לשיעורין של הפעולות, ננקוט בשיטת הפוטנציאל. פונקציית הפוטנציאל תהיה מספר העצים, ועוד פעמיים מספר האיברים המסומנים.
העלות הגרועה ביותר של פעולת מחיקת המינימום היא  O(n). נחשב את העלות לשיעורין: בפעולה היקרה ביותר, שהיא איחוד העצים, על כל איחוד עצים אנחנו מקטינים באחד את הפוטנציאל, ועל כן העלות בסופו של דבר היא  O(\log n) (הנובע מחיפוש העצים המתאימים). עדכון המינימום גם הוא ב- O(\log n) ועל כן מקבלים שהעלות לשיעורין היא  O(\log n).
העלות הגרועה ביותר של פעולת הקטנת הערך היא  O(n). נחשב את העלות לשיעורין: נניח והיו k קודקודים שנכרתו ברצף, כלומר כולם (למעט אולי הראשון) היו מסומנים ועכשיו כבר לא, ובנוסף האבא של האחרון אולי סומן, לכן מספר המסומנים קטן במספר שבין k ל-k-2. לעומת זאת, מספר העצים גדל ב-k ולכן הפוטנציאל ירד ב- 2(k-2)-k=k-4. בוצעו k פעולות. סה"כ הזמן לשיעורין הוא  k-(k-4)=4 כלומר קבוע. לכן זמן הריצה לשיעורין הוא  O(1).
Quake Heap

מבנה נתונים אשר משמש כחלופה לערימת פיבונאצ'י נקרא Quake Heap בעל שלושת הפעולות הבאות:
הכנסה: הכנסת איבר x אל ערימה S, פעולה זו לוקחת  O(1).
מחיקת מינימום:  מחיקת האיבר המינימלי בערימה והחזרתו, פעולה זו לוקחת  O(\log n).
הקטנת ערך: שינוי ערכו של איבר מסוים לערך אשר בהכרח קטן יותר מערכו הנוכחי, פעולה זו לוקחת  O(1).
הערות שוליים

↑  Michal L. Fredman, Robert Endre Tarjan, Fibonacci heaps and their uses in improved network optimization algorithms
↑  Timothy M. Chan, Quake Heaps: A Simple Alternative to Fibonacci Heaps
| מבני נתונים |
| --- | --- | --- |
| מבנים מופשטים | רשימה • מחסנית • קבוצה • מולטי קבוצה • תור • דו-תור • תור עדיפויות • מילון • מחרוזת • איחוד קבוצות זרות |  |
| מימושים ליניאריים | מערך • מערך משונן • טבלת גיבוב • רשימה מקושרת • רשימת דילוגים • חוצץ |  |
| גרפים ועצים | ערימה  (בינארית • בינומית • פיבונאצ'י) • עץ חיפוש  (עץ אדום שחור • עץ 2-3 • עץ 2-3-4) • עץ סיפות • עץ B • עץ +B • עץ AVL • עץ Splay • עץ BSP • עץ kd • עץ R‏ • Trie • X-fast trie • טריי y מהיר• עץ WAVL |  |
| הסתברותיים | מסנן בלום |  |
ערימת פיבונאצ'י
אותה הערימה מיד אחרי מחיקת המינימום, לפני התיקון.
אותה הערימה אחרי תיקון העץ.
הערימה העליונה לאחר הקטנת הערך של 9 ל-0. שלושה עצים חדשים נוספו.
מי זהר

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  משקה חריף, herbal distillate 
 מרכיבים עיקריים:  פריחת הדרים
 
חבית ביתית לזיקוק פרחי תפוזים (מי זהר)
פרחי תפוזים
מי זְהָר (נקרא גם "מי פריחת הדרים" או: "מי זוהר") הם תרחיף - תוצר לוואי של תהליך זיקוק של ניצני פריחת פרחי ההדרים. באופן מסורתי, מופקת התמצית מפרחי תפוזי חושחש. התמצית משמשת בעיקר כתבלין. היא בעלת ריח הדרים חזק וטעם מעט מתוק.
הפקה

כתרחיף כוללים מי הזוהר מולקולות שמן אתרי טבעי שמכילים פרחי ההדרים, והתמצית מתפזרת יפה במים. הפקת מי זהר נעשית בתהליך בו מחממים את הפרחים באדים, אל אדי המים נוסף ריחם של הפרחים ומולקולות השמן שבהם, בהמשך האדים פוגשים משטח זכוכית שמקרר אותם בבת אחת ומשיב אותם למצב צבירה נוזלי. המים הפכו למבושמים בפרחים ומעליהם שכבה דקה של שמן. לפני השימוש מנערים את הבקבוק כדי להשתמש במים מעורבבים בשמן.
שימושים

בישום: התמצית משמשת כבושם טבעי לגוף ולאוויר. בתור בושם טבעי מי זהר מתאימים לרענן את הגוף בכמה טיפות על הצוואר ומפרקי הידיים.
מזון: טעמה גם מעט מתוק ממי ורדים ומשמשת כתחליף להם בתחום המגדנאות במזרח הרחוק ובמזרח התיכון. נוהגים להוסיף אותה בעיקר למאכלים מזרחיים לקינוחים, דברי מאפה, ומשקאות שונים כגון סחלב, פלודה, מלבי, קפה שחור, רחת לוקום, גלידות מסטיק, גלידה פרסית, ועוד. במגדנאות הערבית משתמשים במי זהר בעיקר לתיבול עוגיות המעמול, בקלווה, אטריות קדאיף, ועוגת סולת. בחנויות התבלינים ניתן להשיג מי זהר מהולים במים או בתמצית מרוכזת יותר בדומה למי ורדים. יש הנוהגים להוסיף מי זהר לדברי מאפה לפני האפייה בעיקר למאכלים של בצק פילו. יש הנוהגים להוסיף מי זהר גם למנות עיקריות או קוסקוס.
משקה: מי זהר גם מוסיפים טעם ללימונדה, לתה, ורוטב של סלט. בקרב יהודי לוב נהוג לשתות קפה עם טיפה או כמה טיפות של מי זהר.
ברפואה המסורתית, מיוחסת למי זהר גם השפעה בריאותית. לאחר שהיה ממושכת בשמש ללא הגנה מספקת, מריחה של הנוזל על הפנים, ובעיקר על המצח, נחשבת למועילה ולמקלה, ובוודאי מרעננת בדומה לקרם מצמח האלוורה.
ראו גם

מי ורדים
בנק מרכזי

מטה בנק ישראל בירושלים
בנק מרכזי הוא הסמכות המוניטרית המרכזית במדינה. תפקידיו כוללים את האחריות לקביעת המטבע של המדינה, קביעת שער הריבית, אחראי על התשלומים המתבצעים על ידיו, מפקח על המוסדות הפיננסיים במדינה, ועל המגזר הפיננסי בשלמותו, וכן על מדיניות אספקת האשראי של המדינה. בנק זה מתפקד גם כמלווה של מוצא אחרון – זאת אומרת ספק האשראי במקרה שבו אין כל דרך אחרת להשיגו (למשל, בזמן המשבר הכלכלי של 2008).
מהות הבנק המרכזי

הבנק המרכזי הוא גוף בעל חשיבות מכרעת במערכת פיננסית מבוססת אשראי, מכיוון שהוא מחזיק מונופול ליצירת אשראי לא מוגבל. הבנק המרכזי יוצר כסף, כחוב-נושא-ריבית ומלווה אותו למדינה ולבנקים מסחריים. כל שנה, רווחי הריבית של הבנק המרכזי מחולקים למשרד האוצר, לבעלי המניות בבנק המרכזי או נצברים להון-העצמי של הבנק עצמו.
בכלכלה, הבנק המרכזי מפקח על מערכת הבנקאות באותה המדינה וקובע את יחס הרזרבה, שמהווה תקרה למתן אשראי על ידי בנקים פרטיים. מכיוון שהבנק המרכזי לא מוגבל על ידי יחס הרזרבה, הריבית בה הוא מלווה היא בהכרח הנמוכה ביותר במשק האשראי, וממנה נגזרים רווחי יתר המוסדות הפיננסים, שבתורם מלווים אשראי זה, בריבית גבוהה יותר, ליתר המשק.
כמו כן, הבנק המרכזי מלווה לבנקים המקומיים תמורת פיקדונות שהם מנהלים אצלו במטבע המקומי. כדי לווסת ולדאוג למדיניות שער החליפין של המטבע של המדינה, שומר הבנק המרכזי פיקדונות במטבעות זרים. לעיתים נוהגים בנקים מרכזיים להתערב בתהליך קביעת שער החליפין למטבע חוץ, על ידי רכישת מט"ח בכמויות גדולות.
בראש הבנק המרכזי ניצב הנגיד (בחוץ לארץ נקרא התפקיד יו"ר או נשיא הבנק) שאחראי על השגת היעדים שהוגדרו לבנק המרכזי. בדרך כלל היעדים הללו כוללים את יציבות המחירים באותו המשק, כלומר יעד אינפלציה שנתית. הנגיד מתייעץ עם מועצה של בכירי הבנק בבואו לקבוע את גובה הריבית במשק.
מגמות בעולם

משנת 1990 החלה מגמה כלל עולמית של הגברת העצמאות של הבנק המרכזי. בעוד בין השנים 1970–1989 שונה מעמדם של בנקים מרכזיים בשמונה מדינות בלבד, בין השנים 1990–2000 שונה מעמד הבנק המרכזי באופן המחזק את עצמאותו ב-17 מדינות שעברו הליך השתחררות משלטון קומוניסטי, 13 מדינות במערב אירופה, 11 מדינות באמריקה הלטינית, 9 מדינות באפריקה ו-4 מדינות באסיה. חוקרים העלו מספר סברות לגבי הגורמים להליך כלל עולמי זה. אלו כוללים: התרחבות של שוק ההון הגלובלי המחייב מדינות להיות אטרקטיביות למשקיעים הבינלאומיים, לחץ מצד הבנק העולמי וקרן המטבע הבינלאומית והתגברות התמיכה התרבותית בליברליזם כלכלי. דניאל ממן וזאב רוזנהק ציינו שהבנקים המרכזיים היו במקרים רבים הסוכנים להבאת גורמים אלו אל תוך המדינות ושימוש בהם כדי להגביר את עצמאותם.
עם התגברות תהליך הגלובליזציה, משתנה גם יכולתם של הבנקים המרכזיים ברחבי תבל, לשלוט במדיניות הריבית שלהם. הריבית על הדולר האמריקני הנקבעת על ידי הבנק הפדרלי, הלוא הוא - הבנק המרכזי של ארצות הברית, היא גורם בעל חשיבות רבה למדיניות המוניטרית של בנקים מרכזיים רבים ברחבי העולם. גם מדיניות זאת אינה עצמאית לגמרי והיא מושפעת מהיקפי רכישות איגרות החוב של הממשל האמריקני על ידי בנקים מרכזיים אחרים ברחבי תבל.
באירופה חל תהליך של התכנסות של מספר בנקים מרכזיים ליחידה אחת מרכזית שנקראת: הבנק המרכזי האירופי (או ECB, כלומר European Central Bank), אותו הבנק מנהל את המדיניות המוניטרית של גוש האירו והוא אחראי למטבע האירו.
השקעה בזהב

תקן הזהב שהתמוטט בשנות ה-70, הביא את הבנקים המרכזיים להשקעות שונות, בעיקר במטבעות זרים, לדוגמה, בנק ישראל מחויב על פי חוק להציג את יתרות מטבע החוץ שברשותו


פרט ליתרות מטבע החוץ, הבנקים המרכזיים רוכשים גם זהב על מנת לגוון את תיק ההשקעות.
כמות הזהב יכולה לתת אינדיקציה על הסיכונים הגאופוליטיים בעולם, כאשר בתקופות אי ודאות מתקיימת רכישות מוגברות של הזהב.
בשנת 2018, נשבר שיא רכישות הזהב מאז 1971
המדינה עם אחזקות הזהב הכי גדולות היא ארצות הברית אשר מחזיקה כ-8100 טון, רובם מאוחסנים בפורט נוקס.
בישראל

בנק ישראל הוא הבנק המרכזי של מדינת ישראל.
ראו גם

מלווה של מוצא אחרון
הערות שוליים

↑  דניאל ממן וזאב רוזנהק, בנק ישראל: כלכלה פוליטית בעידן ניאו ליברלי, הוצאת הקיבוץ המאוחד ומכון ון ליר, 2009, עמ' 37-43
↑  בנק ישראל - דוח יתרות מטבע חוץ - דוחות על יתרות מטבע החוץ, באתר www.boi.org.il
↑  רכישות הזהב של הבנקים המרכזיים ב-2018 - הגבוהות מאז 1971, באתר MSN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283005705171  BnF: cb13319216d (data)  GND: 4042669-5  HDS: 013746  LCCN: sh85011647  NDL: 00573919  NKC: ph203884
יעל ישראל

| --- | --- |

 לידה:  17 במאי 1960 (בת 64) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי, המדרשה לאמנות, הגימנסיה העברית "הרצליה", קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יעל ישראל (נולדה ב-17 במאי 1960) היא סופרת, עורכת ספרות ומבקרת ספרים וסרטים ישראלית. זוכת פרס אס"י של איגוד סופרי ישראל לשנת 2009 על הרומן "אני ואמא בבית המשוגעות", שראה אור בהוצאת ספרא.
ספריה > רומנים וקובצי סיפורים

"יצאתי לחפש מחסה", קובץ סיפורים, הסדרה הלבנה, עם עובד, 1993.
"רואות מכאן את כל העולם", רומן, סדרת "הכבשה השחורה", הוצאת הקיבוץ המאוחד/ספרי סימן קריאה, 1997.
"סוף סוף רומן", רומן, חרגול, 2000.
"יקירנט", רומן רשת יומי שכתבה עם נולי עומר, ופורסם ב-ynet בהמשכים בשנת 2007.
"אני ואמא בבית המשוגעות", רומן, הוצאת ספרא, 2010. (הספר זכה בפרס אס"י).
ספריה > סיפורים קצרים באנתולוגיות

"חטופה", בתוך "50 ישראלים קצרצרים" בהוצאת הספריה החדשה, 1999. (עורכים: משה רון וחנן חבר).
"בית בובות", בתוך "אבות ובנות" בהוצאת מודן, 2001. (עורכות: שולה מודן ומאיה דבש).
"רוצה להתחתן?", בתוך "בואי כלה" בהוצאת כרמל, 2001 (עורכים: רן יגיל וירון אביטוב).
"מכורה" בתוך "טעם החיים" בהוצאת כרמל, 2002 (עורכים: רן יגיל וירון אביטוב).
"החייל העברי האחרון", בתוך "הקשב!" בהוצאת כרמל, 2005. (עורכים: ירון אביטוב ורן יגיל).
המאמר "לא מהמרת על חיים של ילד. מי אמר, יהיה בסדר?" מתוך האנתולוגיה "פשוט זה לא", (עורכים: בעז גאון ואפרת מיכאלי), הוצאת עם עובד, 2009.
"אני ואמא בבית המשוגעות" בתוך "עקלקלות" ב-הוצאת ספרא, 2008. (עורך: אילן בלום).
"הנזר של ישוע" בתוך "אחד אלוהינו", בהוצאת כרמל, 2008. (עורכים: ירון אביטוב ורן יגיל).
"בדרך לקולנוע", בתוך "אולם שכולו טוב", בהוצאות "פרדס", "אינסרט" ו"קרן הקולנוע הישראלי". 2011. (עורך: דוד שליט).
ספריה > סיפורים קצרים מתורגמים באנתולוגיות בשפות לועזיות

"הנזר של ישוע" בתוך EL PUEBLO DEL LIBERO, אנתולוגיה בספרדית של סיפורים עבריים, הוצאת "ליברסה", אקוודור, דרום אמריקה, 2007. (עורך: ירון אביטוב).
"הזר" בתוך "און סולו דיוס", סיפורים עבריים בנושא דת ואמונה, הוצאת "פארדיסו", אקוודור, דרום אמריקה, 2009. (עורך: ירון אביטוב).
"אוכלות לו את הלב", בתוך "סיפורים ישראליים של המאה ה-21", הוצאת "אדוקסיון", ארגנטינה, דרום אמריקה, 2009. (עורכת: תמרה רחסיק).
"פרינס טאלאל ואהובתו היהודיה" בתוך "אל ליברו דה לה פאז" (ספר השלום), אנתולוגיה של סיפורת עברית בנושא יחסי יהודים ערבים, הוצאת "פארדיסו", אקוודור, דרום אמריקה, 2010. (עורך: ירון אביטוב).
"הגן", בתוך אנתולוגיה בספרדית בנושא השואה, "לה פסג'רוס נון קנטה אה אושוויץ", הוצאת פארדיסו, אקוודור, דרום אמריקה, 2012. (עורך ירון אביטוב).
"דם קר כמו לדג" בתוך "ירושלים של מעלה, ירושלים של מטה", אנתולוגיה בספרדית על 1000 שנות ספרות עברית, הוצאת "אמדאוס", אקוודור, דרום אמריקה, 2015 (עורך ירון אביטוב).
9 (מספר)

ערך זה עוסק במספר הטבעי 9. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
| --- | --- |
 כתיב עשרוני:  9
 במילים:  תשע
 מספר סודר:  התשיעי
 גימטריה:  ט
 גורמים ראשוניים:   \ 3^{2}
 כתיב רומי:   \ IX
 כתיב בינארי:  1001
 כתיב הקסדצימלי:  9
9 (במילים בלשון זכר: תשעה; בלשון נקבה: תשע) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 8 והבא לפני 10.
שלט בית מספר 9 ברחוב בירושלים
9 הוא גם ספרה המשמשת בכתיבת מספרים לפי בסיס עשרוני (ולפי כל בסיס גדול מ-9, כגון בסיס הקסדצימלי).
במתמטיקה

מבחן התחלקות: מספר מתחלק ב-9 אם ורק אם סכום ספרותיו מתחלק ב-9.
מספר חיובי מתחלק ב-9 אם ורק אם סכום הספרות הסופי שלו שווה ל-9.
9 הוא מספר קפרקר.
9 הוא הריבוע של 3.
מספר דו ספרתי פחות סכום ספרותיו מתחלק ב - 9.
9 = !3+!2+!1
על פי השערת קטלן (משפט מיהילסקו), המספר 9 (ששווה ל-3²) הוא החזקה החיובית המושלמת היחידה שגדולה באחד מחזקה חיובית מושלמת (המספר 8 ששווה ל-2³)
במדע

9 הוא מספר הפרוטונים של הפלואור
בתרבות ובספורט

בשיר "אחד מי יודע", 9 הוא מספרם של ירחי הלידה (חודשי ההיריון).
בנומרולוגיה, המספר 9  סוגר מעגל ומעיד על שלמות, הגעה ליעד וסוף המסע, מאחר שהספרה 10 מצטמצמת בנומרולוגיה ל-1 ומתחילה את המחזוריות מחדש
בתרבות הסינית, המספר תשע מסמל מזל.
9 הוא מספר מקודש לדת הבהאית, כיוון שהוא הערך הגימטרי של שמו הפרטי של נביא הדת, בהאא אללה.
במיתולוגיה היוונית, תשע המוזות היו אלות היצירה, האמנויות והמדעים.
9 הוא מספר הממלכות במיתולוגיה הנורדית
בכדורגל, 9 הוא מספרו של החלוץ היצירתי או הקשר ההתקפי המשחק מתחת לחלוצים.
פסל של הספרה 9
המספר 9 בבול לרגל יום העצמאות התשיעי של מדינת ישראל
התנוחה המיסיונרית

התנוחה המיסיונרית
התנוחה המיסיונרית היא תנוחת מין שבה, בדרך כלל, האישה שוכבת על גבה והגבר שוכב עליה בזמן שהם מקיימים יחסי מין וגינליים. התנוחה עשויה לשמש גם לפעילות מינית אחרת, כגון מין אנאלי. התנוחה המיסיונרית בדרך כלל מיוחסת לפעילות מינית הטרוסקסואלית, למרות שהיא נפוצה גם בעת קיום יחסי מין בין זוגות חד מיניים.
התנוחה המיסיונרית היא תנוחת המין הנפוצה ביותר. במחקר אמריקאי משנת 1953 שנערך על ידי אלפרד קינסי, 91% מהנשים דיווחו כי הן משתמשות בתנוחה זו יותר מכל תנוחה אחרת. גם חז"ל ראו תנוחה זו כמועדפת, בציינם "הוא מלמעלה והיא מלמטה זהו דרכן של בני אדם".
התנוחה המיסיונרית מועדפת לרוב על ידי זוגות שנהנים מההיבטים הרומנטיים של מגע עור בעור והזדמנויות להסתכל זה בעיני זה ולנשק וללטף זה את זה.
העמדה נחשבת גם כעמדה טובה לרבייה. עם זאת, בתנוחה זו יש לאישה פחות שליטה על קצב ועומק החדירה, יחסית לתנוחות אחרות, למשל זו שבה האישה יושבת על הגבר.
שיטת המשגל המיושר היא שיטה שמבוססת על התנוחה המיסיונרית שמטרתה למקסם את גירוי הדגדגן.
גלריית תמונות

אמנות מיוון עתיקה הכוללת איור של התנוחה המיסיונרית עם וריאציה בה הרגליים מונחות על הכתפיים
איור מהמאה ה-19 מתוך הקאמה סוטרה של זוג הודי מבצע את התנוחה המיסיונרית עם וריאציה בה הרגליים מונחות על הכתפיים
הערות שוליים

↑  "Missionary position". Merriam-Webster. נבדק ב-24 בינואר 2013. {{cite encyclopedia}}:  (עזרה)
1 2 3  "What is the missionary position?". Go Ask Alice! (Columbia University). 26 במאי 2015. נבדק ב-5 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Keath Roberts (2006). Sex. Lotus Press. p. 145. ISBN 8189093592. ארכיון מ-10 במרץ 2021. נבדק ב-17 באוגוסט 2012. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  מסכת כלה א טו
↑  "Sex Position – Missionary / The Man-on-Top Position". sexual-health-resource.org. אורכב מ-המקור ב-11 במאי 2008. נבדק ב-2 בפברואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  התנוחה המיסיונרית, באתר ויקיסקס.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיניות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חיים שניאור זלמן שניאורסון

רבי חיים שניאור זלמן שניאורסון מלאדי (ה'תקע"ג 1813 - ד' בטבת ה'תר"ם, 19 בדצמבר 1879) היה אדמו"ר לחסידי חב"ד-ליאדי (אנ') ובנו השלישי של האדמו"ר בעל צמח צדק מליובאוויטש.
ביוגרפיה

המהרחש"ז נולד בעיירה לובביץ' לאביו ולאמו הרבנית חיה מושקא (אנ'). בשנת ה'תקע"ג (1813), כמה חודשים לאחר פטירת זקנו האדמו"ר הזקן מחב"ד, ונקרא על שמו.
היה תלמידו של סבו האדמו"ר האמצעי. לאחר הסתלקות סבו בשנת ה'תקפ"ח (1828), קיבל אביו את נשיאות חסידות חב"ד, ובנו שניאור זלמן, למד אצלו. בבחרותו חלה במחלה קשה, ואביו הצ"צ הוסיף לו את השם "חיים". כאשר חסידות חב"ד הלכה והתעצמה ואלפי חסידים הגיעו ללובביץ', נרתם גם הוא לעזרת אביו הצמח צדק שמינה אותו לחזור את דרושי החסידות שלו בפני החסידים ולהשיב על שאלותיהם הן בעניינים של עבודת השם והן בעניינים גשמיים.
שם אשתו חיה, שם חותנו ישעי' מהאמיל.
לאחר פטירת אביו בשנת ה'תרכ"ו (1866), קיבל אחיו הצעיר שמואל את נשיאות התנועה. אך הוא נשאר להתגורר יותר משנתיים בליובאוויטש, בסמיכות לאחיו. בחודש אב שנת תרכ"ח (1868) עבר לעיירה לאדי, מקום מגורי זקנו שעל שמו הוא נקרא בצטטו את הפסוק "דור רביעי ישובו הנה.." (הוא היה דור רביעי לאדמו"ר הזקן) והקים את חסידות חב"ד-ליאדי. נפטר בד' טבת ה'תר"ם, 19 בדצמבר 1879.
לאחר פטירתו התפלגה החסידות לשניים, כאשר מרבית החסידים קבלו עליהם את הנהגת בנו יצחק דובער שניאורסון מחבר ספר "סידור מהרי"ד" שנשאר בעיר ליאדי. וחלקם קיבלו את הנהגת חתנו רבי לוי יצחק גוטרמן (‏לוי יצחק גוטרמן‏ (Q108828526)) מסירוטשין (צאצא לאדמו"רי ראדזימין שבפולין, שעבר לחסידות חב"ד). רבי לוי יצחק העביר את מרכז החסידות שלו לעירו סירוטשין, אך בסוף ימיו עבר לוורשה שבפולין ושם נפטר בכ"ג בטבת ה'תרס"ה (1904).