stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נווד דיגיטלי
הגדרה

אחד השימושים המוקדמים ביותר של המונח "נווד דיגיטלי" הופיע בשנת 1997. הייתה זו כותרת ספר שפורסם על ידי חברת Wiley הידועה כמוציאה לאור של ספרי לימוד. הספר נכתב על ידי טצוגיו מקימוטו ודוד מנרס. אין זה ידוע אם אמצו את כותרת ספרם ממקור אחר או שקבעו בעצמם את המונח. היסוד לתנועת הנוודים הדיגיטליים היא עבודה מרחוק, המאפשרת לאנשים לבצע את עבודתם בבית או בכל מקום אחר באמצעות האינטרנט. נוודים דיגיטליים עשויים גם למכור חלק מרכושם על מנת לאפשר להם ניידות קלה יותר, והם עשויים אף למכור או להשכיר את ביתם לאותה מטרה. חיים כנווד דיגיטלי דורשת בדרך כלל חסכון כספי המאפשר תנאי חיים טובים. לאה וודוורד טבעה את המונח "עצמאות ממיקום" כדי לתאר את אורח החיים של נוודים דיגיטליים.
נוודים דיגיטליים נוטים להמשיך ולנדוד בעודם ממשיכים לעבוד עם לקוחות או מעסיקים. סגנון חיים זה עשוי להציב אתגרים שונים, כגון שמירה על ביטוח בריאות במקומות שונים בעולם, ציות לחוקי עבודה במדינות שונות, לעיתים אף קבלת אשרת עבודה, ושמירה על קשרים עם חברים ובני משפחה. אתגרים אחרים עשויים לכלול עבודה באזור זמן שונה מזה של הלקוח או המעביד, קושי במציאת חיבור אמין לאינטרנט, והיעדר תיחום בין העבודה לבין שעות הפנאי.
שירותי טכנלוגיה פיננסית (פינטק), בפרט אפליקציות תשלומים, נמצאים בשימוש שכיח בקרב נוודים דיגיטליים. נוודים דיגיטליים היו בין המשתמשים המוקדמים בטכנלוגיות לתקשורת באמצעות האינטרנט ויישומים מבוססי מחשוב ענן לצורך עבודה מרחוק במקום שבו הם חיים או בשעה שהם נודדים. נוודים דיגיטליים עשויים להשתמש בחללי עבודה משותפים, בתי קפה, במכשירים הנמצאים בבתי אחרים עליהם הם שומרים (house sitting) או במשרדים שיתופיים. נוודים דיגיטליים רבים מתפרנסים מיצירת תוכן עצמאית, מבלי שהם תלויים במקום העבודה או מקום המגורים מסוים. אחד הצעדים החשובים הננקטים על ידי נוודים דיגיטליים הוא הקפדה על עדכון תיעוד אישי (כגון אשרות ודרכונים), כיוון שזהו תנאי להמשך נדידה ללא עיכובים. שליטה בשפה הרשמית של מדינות בהן מבקר הנווד עשויה להועיל בביצוע עבודתו. היעדר שליטה בשפת המקום עלולה לסכן את הנווד במקרה של מחלה.
פופולריות

אף בטרם נודע המונח "נווד דיגיטלי" היו אנשים אשר סגנון חייהם התאים למונח זה. "נווד דיגיטלי" מוקדם היה סטיב רוברטס, אשר בשנת 1983 רכב על אופנוח ממוחשב וסיפורו הופיע בירחון Popular Computing. בשנת 1985, שוגרה מערכת לוויין בשם Motosat אשר אפשרה גישה נוחה יותר לאינטרנט. מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 הצליחו בהדרגה יותר בני אדם לסגל אורח חיים של נוודות דיגיטלית. פיתוחים טכנולוגיים כגון אינטרנט Wi-Fi, ומחשבים ניידים המתחברים לרשת האינטרנט הקלו ועודדו מגמה זו. מאז שנת 2014 החל גידול מהיר של קהילת הנוודים הדיגיטליים, לאחר שהשתכללו אתרי אינטרנט המדרגים ערים בעולם במדדי ידי יוקר המחיה, מזג אוויר, מהירות רשת האינטרנט, מידע המסייע לנוודים לבחור היכן לחיות.
 בעשור השני של המאה ה-21 אף התרבו כנסים בינלאומיים לנוודים דיגיטליים כגון DNX. תנועת הנוודים הדיגיטליים גדלה במקביל לעליית האפשרות של עבודה מרחוק, במיוחד בתחום הטכנולוגיה. כך למשל, בין חברות טכנולוגיות בעמק הסיליקון. החל משנת 2009 חלה עלייה משמעותית בפופולריות של נוודים דיגיטליים בחברות מוכרות וגדולות. חברת נשיונל ג'אוגרפיק החלה "בלוג הנווד הדיגיטלי", וחברת המחשבים Dell השיקה אתר בשם "נוודים דיגיטליים" אשר היה קיים זמן קצר. סרט תיעודי על חיי נוודות דיגיטלית מומן בשנת 2012 באמצעות Kickstarter, והצליח לגייס כ-$37,000. הסרט נוצר על ידי הבעל ואשתו כריסטין ודרו גילברט, בשם "הדור האלחוטי". שייט שנקרא ""קרוז נוודי" נוסד על מנת לאפשר לנוודים דיגיטליים להיפגש ולתקשר.
למרות שקבוצות אוכלוסייה רבות יכולות לבחור באורח חיים של נוודות דיגיטלית, יש נטייה לבחירה זו בעיקר בקרב אנשים צעירים, יזמים ופליטים.
פופולריות > יעדים פופולריים

יעדים מסוימים פופולריים יותר בין נוודים דיגיטליים, אלה כוללים את בודווה (Budva) צ'יאנג מאי, תאילנד ובאלי בשל יוקר מחיה נמוך ואיכות חיים גבוהה. ערים אחרות כוללות את טאלין, טריפה, טביליסי כיוון שקיימת בהן קהילה משמעותית של נוודים דיגיטליים וקבלה בחברה של סגנון חיים זה לצד יוקר מחיה נמוך. אף בערים יקרות יותר קיימים נוודים דיגיטליים, הבולטות בהן הן סינגפור ואוסלו. בבריטניה קיימים ריכוזים של נוודים דיגיטליים בערים מסוימות, כגון בריסטול, ברמינגהאם וברייטון. זאת בשל עלות נמוכה יותר של החיים בהשוואה ללונדון.
פופולריות > גורמים לפופולריות

מספר גורמים תרמו לעלייה משמעותית בפופולריות של סגנון החיים של נוודות דיגיטלית בעשור השני למאה ה-21. קישוריות לאינטרנט הפכה נפוצה יותר במאה ה-21, דבר המקל על נדידה של אנשים לאזורים רבים יותר בעולם. יותר עבודות הפכו בלתי תלויות לביצוען במיקום גאוגרפי מסוים.
פופולריות > התפתחויות משפטיות

מוצאם של רבים מן הנוודים הדיגיטליים הוא ממדינות מפותחות ודרכוניהם מאפשרים להם מידה רבה יותר של חופש תנועה בין מדינות. מסיבה זו רבים מהם נוטים לנדוד כשהם מצוידים באשרות תייר בלבד. בעוד שמבחינה טכנית אין זה חוקי לנווד דיגיטלי לעבוד במדינה זרה בה הוא מבקר באשרת תייר, רבים מן הנוודים הדיגיטליים נוטים לשהות במקומות בהם יוקר המחיה נמוך, בעוד שהם עובדים עבור מעבידים הנמצאים במדינת המוצא שלהם. במדינות רבות, כל עוד עבודה זו נעשית בצנעה ואינה פוגעת במקומות העבודה של אזרחי המקום, השלטונות מעלימים עין מעבודתו של הנווד הדיגיטלי. רבים מן הנוודים הדיגיטליים נוהגים לבצע יציאות מתוכננות ממדינות בהן הם רוצים לשהות, במטרה להאריך את תוקפה של אשרת התייר באותה מדינה. בחלק מן המדינות האהודות על נוודים דיגיטליים הם מנסים לקבל אשרת שהייה חוקית במדינה על ידי עבודה במשרה חלקית בהוראת אנגלית, או על ידי לימודים באוניברסיטה מקומית באשרת תלמיד.
במדינות מספר נוסדו תוכניות שמטרתן להקל על נוודים דיגיטליים הנכנסים למדינה. באסטוניה קיימת אשרת e-Residency ובתאילנד אשרת SMART. אסטוניה אף הכריזה כי היא מתכננת להנפיק אשרת נווד דיגיטלי, לאור הפופולריות הגוברת של אשרת e-Residency.
כיום, מעל ל-45 מדינות מציעות אשרות שהייה מיוחדות לנוודים דיגיטליים, המאפשרים שהייה ארוכה, וגישה למערכות בריאות ובנקאות מקומיות.
נוודים דיגיטליים בישראל

בישראל ישנה קהילה קטנה של נוודים דיגיטליים. בשל קלות הכניסה לאירופה ומניעת כניסה למרבית המדינות המוסלמיות בעולם, בעלי דרכון ישראלי רבים יעבירו את הנוודות שלהם במדינות זולות במזרח הרחוק כגון תאילנד, ו-וייטנאם, אמריקה הלטינית כמו קולומביה ומקסיקו, ובמספר מוקדים באירופה בהם ישנם התקהלויות גדולות של נוודים דיגיטליים כדוגמת בולגריה, פורטוגל ו-האיים הקנריים בספרד.
נוודים דיגיטליים ישראל היא קהילה המרכזת את מרבית הנוודים הדיגיטליים הישראליים. בתקופת הקורונה עלתה הפופולריות של נוודות דיגיטלית בתחומי ישראל, במיוחד בפריפריה, ונרשמה עלייה משמעותית במספר הישראליים שבחרו בסגנון החיים הזה, ומיישמים אותו ב-ישראל ובעולם.
ישראל אינה יעד פופולרי על נוודים דיגיטליים מרחבי העולם, בעיקר בגלל עלויות המחיה, שכן נוודים רבים מנסים למקסם את כוח הקנייה של כספם, ולכן לרוב טסים למדינות עולם שלישי משמעותית זולות יותר.
הערות שוליים

↑  Mohn, Tanya. "How To Succeed At Becoming A Digital Nomad".
↑  "Digital Nomad Definition". נבדק ב-24 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "How to become a digital nomad". DIY DIFM. נבדק ב-19 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tsugio Makimoto, David Manners, Digital Nomad. Wiley, 1997. ISBN 0471974994
↑  Nash, Caleece (פבר' 2018). "Digital nomads beyond the buzzword: Defining digital nomadic work and use of digital technologies" (PDF). Lecture Notes in Computer Science. iConference 2018 – via Springer. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "What is a digital nomad?". Nomad Radar. נבדק ב-19 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Digital Nomad Life". Nomad Radar. נבדק ב-19 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lamarque, Hannah. "The Rise of the Digital Nomad". Huffington Post. נבדק ב-7 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Meggan Snedden (30 August 2013), When work is a nonstop vacation, BBC.com - Capital
↑  "Digital nomads travel the world while you rot in your office". Mashable. נבדק ב-7 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tsugio Makimoto & David Manners (1 בינואר 1997), Digital nomad, Wiley {{citation}}:  (עזרה)
↑  Mike Elgan (1 באוגוסט 2009), Is Digital Nomad Living Going Mainstream?, Computerworld {{citation}}:  (עזרה)
↑  Colella, Kristin (2016-07-13). "5 'digital nomads' share their stories from around the world" (באנגלית אמריקאית). TheStreet. נבדק ב-2016-07-30.
↑  Gilbert, Christine (6 בספטמבר 2013). "A Brief History of Digital Nomading". Almost Fearless. נבדק ב-8 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  BBC Capital (22 November 2017), The digital nomads working in paradise, BBC
↑    Anna Hart, ‏Living and working in paradise: the rise of the 'digital nomad', The Telegraph, 17 May 2015
↑  Rosie Spinks, Digital Nomads Can Soon ‘Make It Official’ With A New Visa From Estonia. Quartzy, February 27, 2018
חיה ויצמן-ליכטנשטיין

| --- | --- |

חיה ויצמן-ליכטנשטיין
 לידה:  13 בספטמבר 1879 מוטלה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  23 בנובמבר 1959 (בגיל 80) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
חיה ויצמן-ליכטנשטיין (משמאל) בשיעור תפירה בגימנסיה הרצליה, 1925
חיה וַיצמן-ליכטנשטיין (לעיתים נכתב ליכטנשטין; ג' בתשרי תר"מ, 13 בספטמבר 1879 – כ"ד בחשוון תש"ך, 25 בנובמבר 1959) הייתה אשת חינוך עברייה ופעילה ציונית וחברתית. שמשה כצירה לקונגרס הציוני. אחותו הצעירה של נשיאה הראשון של מדינת ישראל, נשיא ההסתדרות הציונית והכימאי ד"ר חיים ויצמן.
ביוגרפיה

ויצמן נולדה בעיירה מוטול, בפלך פינסק שבמערב האימפריה הרוסית), אחת משנים-עשר ילדיהם של רחל, בת מיכאל צ'מרינסקי ועוזר ויצמן, סוחר יערות ומחסידי סטולין.
בילדותה התחנכה ויצמן ב"חדר" יחד עם בנים, דבר שנחשב אז כמהפכני עבור בנות ומאוד לא מקובל. הוריה לא רצו להפלות את בתם, וביקשו ללמדה עברית וכן רוסית ומקצועות נוספים. ובשנת 1897 קיבלה תעודת הוראה מבית הספר הריאלי בפינסק והתקבלה כמורה בבית הספר לבנות בעיר.
ויצמן ייסדה יחד עם יוסף ברגמן, יהודה קרני ואחֶיה שמואל ומשה את אגודת "בנות ציון", שבה העבירו קורסים ללימוד עברית ולהרחבת ההשכלה בקרב היהודים.
בשנת 1902 נישאה לד"ר אברהם ליכטנשטיין. בימי הפרעות של שנת 1903 סייעה בהגנה העצמית היהודית בפינסק.
בשנת 1905 עזבה, בעקבות עבודתו של בעלה כמנהל חשבונות, לעיר ורשה. שם ייסדה את אגודת "התחיה" יחד עם ד"ר א' ברוך, אליעזר צוקרמן וד"ר הינדס. הם הקימו ספריה עברית ויידית, ומועדון לשיחות ופגישות. בנוסף, לקחה חלק בייסוד מקהלת "הזמיר", ששרה שירים בעברית ויידיש (ובין חבריה היה הסופר י"ל פרץ), ש"הבונד" נאבק בה בשל שמה העברי ואופיה הלאומי-ציוני.
בשנת 1907 נבחרה ויצמן כצירה בוועידת הלסינגפורס ולכתבת שטח מהוועידה עבור העיתון הנפוץ "בּירזֶ'ביה וידומוסטי" (Биржевыя Вѣдомости, בכתיב עכשווי: Биржевые Ведомости; 'ידיעות הבורסה'). בוועידה הוחלט על לחימה תחת הדגל הציוני עבור זכויות היהודים בגולה, בנוסף ללחימה הציונית.
בשנת 1909 עברה ויצמן לעיר וילנה. שם עבדה כמורה בבית הספר של "מפיצי השכלה", וייסדה יחד עם המחנכת הנודעת ורה קופרשטיין ואיש הבונד גריגורי קלודרמכר בית ספר עממי על שם קופרשטיין, עבור מעוטי היכולת.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה עברה ליקטרינוסלב, מאחר שלשם הועברה הגימנסיה שבה עבד בעלה. שם נבחרה ויצמן לחברה בעירייה ובקהילה מטעם הציונים, ופתחה גן ילדים עברי, שאת הרישיון עבורו קיבלה בתנאי ששעות לימודי העברית לא יעלו על שעות לימודי הרוסית.
בשנת 1917 נבחרה כצירה לוועידה הציונית בפטרוגרד. שם פגשה לראשונה את שושנה פרסיץ. באותה השנה שימשה כצירה בוועידת המורים העברים באודסה.
בשנת 1921 נבחרה כצירת יקטרינוסלב לקונגרס הציוני ה-12 בקרלסבד. בנובמבר אותה השנה עלתה לארץ ישראל. תחילה התגוררה בחיפה, ולאחר מכן עברה לתל אביב.
בראשית שנת 1926 נפטר בעלה אברהם.
ויצמן הייתה ממייסדות "ויצו" הארצית, יחד עם חנה יפה, והייתה פעילה בה עד לאחר הוועידה השלישית בבזל בשנת 1929.
בשנת 1940 הצטרפה ל"בנות ברית" בתל אביב; תחילה שימשה כסגנית-הנשיאה, ובשנים 1942–1946 כיהנה כנשיאה.
בשנות פעילותה האחרונות עבדה כמורה לתפירה בסמינר לגננות ומורות ע"ש לוינסקי ובגימנסיה הרצליה.
בשנת תש"ח (1948) פרסמה ספר זיכרונות בשם "בצל קורתנו", המתאר את בית הוריה ואת סיפורו של אחיה, חיים ויצמן. בשנת תש"ג (1953) הוציאה ספר זיכרונות נוסף בשם "אל הגבול הנכסף".
ויצמן נפטרה בתל אביב בכ"ד בחשוון תש"ך, ונקברה בבית העלמין קריית שאול. היא הותירה אחריה בן, מיכאל - מהנדס בעיריית ירושלים ולאחר מכן מהנדס גשרים במע"צ, ובת, ישראלה - פסנתרנית ומורה בקונסרבטוריון רון שולמית ואשת השחקן מאיר מרגלית.
ספרי זיכרונותיה

בצל קורתנו: פרקי זכרונות מבית אבא, תל אביב: עם עובד, תש"ח 1948.
אל הגבול הנכסף, תל אביב: עם עובד, תש"ג 1953.
הערות שוליים

↑  מודעת אבל, דואר היום, 10 בינואר 1926.
↑  הגברת חיה ליכטנשטין לבית ויצמן איננה, דבר, 26 בנובמבר 1959.
| חיים ויצמן |
| --- | --- | --- |
| משפחתו | משה ויצמן (אח) • אנה ויצמן (אחות) • חיה ויצמן-ליכטנשטיין • טוביה דוניה (גיס) • יחיאל ויצמן (אח) • מינה ויצמן (אחות) • אשר זליג ויצמן (גיס) • גיטה דוניה-ויצמן (אחות) • ורה ויצמן (רעיה) • עזר ויצמן (אחיין) • סופיה גצובה (ארוסה) |  |
| הנצחה | מכון ויצמן למדע • יד חיים ויצמן • גן חיים • כפר הנשיא • אשל הנשיא • פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים • רחוב ויצמן (כפר סבא) • כיכר ויצמן |  |
| שונות | Clostridium acetobutylicum • בית חיים ויצמן • הסכם ויצמן-פייסל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304576605171  VIAF: 4288160667920603560000   WorldCat (עם VIAF): 4288160667920603560000
למידה שיתופית מקוונת

למידה שיתופית מקוונת
למידה שיתופית מקוונת היא פעילות שבה שני אנשים או יותר מתקשרים דרך האינטרנט כדי ללמוד או לחקור נושא מסוים וליצור לו משמעות, או כדי לשפר מיומנויות. למידה זו נחשבת כמיומנות חיונית במאה העשרים ואחת . למידה שיתופית מקוונת מאפשרת להרחיב את מעגל המשתתפים בלמידה במצבים שבהם לא ניתן להיפגש פנים אל פנים בגלל מרחק פיזי. בגישה זו הלומדים מפתחים מיומנויות חברתיות ומיומנויות תקשורת, יכולות קוגניטיביות ומיומנויות חשיבה מסדר גבוה. למידה שיתופית מקוונת עשויה להעלות את האמון ואת שיתוף הפעולה בין חברי הקבוצה ואף ליצור קשרי חברות ביניהם.
למידה שיתופית מקוונת היא חלק מלמידה שיתופית, אשר נכללת כאחת ממיומנויות המאה ה-21. הלמידה השיתופית ברשת מתאפיינת באינטראקציה, ביוזמה עצמית של הלומדים כחלק פעיל מתהליך הלמידה ובהבניית הידע. האינטראקציה מתקיימת בין השותפים בתהליך הלמידה, כמו בינם לבין המנחה, לבין מקורות מידע אנושיים, כלומר מומחים בתחום הנדון.
מושגים דומים ללמידה שיתופית מקוונת הם למידה שיתופית נתמכת טכנולוגיה, למידה שיתופית ברשת, למידה שיתופית נתמכת טכנולוגיה, ולמידה שיתופית נתמכת מחשבים (Computer-supported collaborative learning, CSCL).
למידה שיתופית

למידה שיתופית היא שיטת הוראה שהתפתחה בשנים האחרונות כמענה להטרוגניות של אוכלוסיות התלמידים בכיתה. בפועל היא כוללת מספר צורות הוראה שנבדלות זו מזו במטרותיהן. נקודת המוצא של הלמידה השיתופית היא ראיית היחיד כיצור חברתי. הבסיס ללמידה שיתופית בנוי על שיתוף פעולה בין התלמידים במהלך המשימה הלימודית. למידה שיתופית שואפת להגביר את ההשתתפות הפעילה של הלומד בתהליך הלמידה. בלמידה שיתופית יש תלות הדדית בין חברי הקבוצה שנוצרת על ידי יחסי גומלין והידברות בין חברי הקבוצה. בלמידה השיתופית יש אינטראקציה פנים אל פנים ואחריות אישית.
היסטוריה

הדוגמאות הראשונות של שימוש של טכנולוגיה בהדרכה היו ביישום של טכניקות ביהביוריסטיות שהיו פופולריות באמצע המאה העשרים. בשנות ה-70 הגישה הקוגניטיבית תפסה תאוצה בקרב מחנכים, ביחד עם טכנולוגיות שמשלבות מודלים של אינטליגנציה מלאכותית. למידה שיתופית מקוונת נוצרה כאסטרטגיה עבור הפילוסופיות המתרחבות - קוגניטיביזם וקוגניטיביזם חברתי.
ההתפתחות המהירה של טכנולוגיות הרשתות החברתיות והצורך הגדל של הפרט להבין ולהשתמש בטכנולוגיות אלו זימנו חוקרים מתחומים שונים לתחום הלמידה השיתופית המקוונת. כיום משתמשים בלמידה שיתופית מקוונת בבתי ספר מקוונים ולא מקוונים ובקהילות העוסקות בהבניית ידע כגון ויקיפדיה.
פרויקטים ראשונים בנושא היו:
פרויקט ENFI באוניברסיטת גאלדט – סטודנטים חרשים או כבדי שמיעה, סיוע בדיונים מבוססי טקסט ובכתיבה משותפת.
פרויקט CSILE באוניברסיטת טורונטו – הדמיית לימוד בבית ספר ללימוד אקדמי סביב בעיה מחקרית.
פרויקט המימד החמישי באוניברסיטת קליפורניה סן דייגו – שיפור כישורי קריאה ופתרון בעיות באמצעות מבוך הכולל חדרים נפרדים ומעודד שיתוף פעולה ושיתופיות.
בסיס תאורטי

בבסיס הגישה ללמידה שיתופית מקוונת עומדת תאוריית הלימוד החברתי של לב ויגוצקי המדברת על ידע כתוצר חברתי, ועל הפנמה של הלומד בעקבות האינטראקציה עם הסביבה התרבותית והחברתית. ויגוצקי הוא גם אבי עקרון ה-Zone of proximal development, אזור היכולת הפוטנציאלית של הלומד, שבו הוא מסוגל לפעול באמצעות תיווך ותמיכה מצד אדם אחר. בהקשר זה נתפסים הפרטים המשתתפים בלמידה חברתית כמי שמסוגלים לתמוך זה בזה, על פי הידע שלהם בכל תחום. קהילת למידה כוללת ניהול דיונים, פתרון בעיות משותפות, למידה דיפרנציאלית על פי העניין של המשתתפים ועוד. למידה שיתופית נתמכת טכנולוגיה מתחברת לתפיסות מודרניות הרואות בלמידה תהליך שמתרחש לא רק במוחם של הלומדים, אלא גם בניסיון המשותף שלהם. הבסיס התאורטי של טכנולוגית למידה זו מצוי בתאוריה החברתית הפרקטית ובתאוריות למידה דיאלוגיות. בלמידה שיתופית הדגש מושם על השפעת הלימוד הקבוצתי על הפרט, בעוד שבלמידה שיתופית מקוונת יחידת הניתוח הבסיסית היא הקבוצה, במובן של יצירת משמעות משותפת.
בלמידה שיתופית יש להבחין בין שיתוף פעולה (Cooperation) לשיתופיות (Collaboration). בשיתוף פעולה אנשים מחלקים ביניהם את העבודה, בעוד שבשיתופיות הם מבצעים אותה יחד. שיתופיות בפתרון בעיות משותף היא יצירת משמעות משותפת באמצעות דיון בדרך ליצירת תפיסה משותפת של הבעיה, בניגוד לייצוג נפרד של הבעיה הקיים בקבוצת לימוד מבוססת שיתוף פעולה.
מאפיינים

למידה שיתופית מתאפיינת כפעילות שבה החברים בקבוצה נמצאים בתהליך דיאלקטי מפרה, שבו עצם האינטראקציה החברתית מכוננת למידה משמעותית. למידה שיתופית מקוונת כוללת מאפיינים וכלים המאפשרים גיבוש קבוצה של לומדים ביחד לצורך פעילויות יצירתיות, חקירה אינטלקטואלית ואינטראקציה חברתית. בין מאפייני הלמידה השיתופית המקוונת:
כתיבה משותפת - היכולת לכתוב במשותף תוכן, תוך קיום דיון על התוכן הנכתב ותוך יכולת עריכה והוספה. חשובה מאוד גם היכולת לשמר באופן ממומחשב את כלל התהליך, הן לצורכי תיעוד והן לצורכי ביטולי עריכה הדדיים, חזרה לגרסה קודמת וכו'.
פורום – קיומו של דיון מרובה משתתפים, הגם שאינם נמצאים בכיתה אחת או במקום אחד, מתאפשר הודות לתוכנות פורום התומכות בכתיבת תוכן על ידי כל משתתף, יכולות תגובה הדדיות, ויכולות נוספות כגון ניטור וסטטיסטיקות שונות.
מערכות ויקי מאפשרות כתיבה משותפת + דיון בכלי אחד. הוויקים תומכים בכתיבה משותפת בצורה די טובה, אם כי יכולת הדיון שלהם בדרך כלל נופלת בהרבה מזו של תוכנות הפורום הייעודיות.
הודעות בין אישיות וקבוצתיות - מערכות הודעות בין אישיות מאפשרות אינטראקציה ישירה יותר ומהירה יותר בין המשתתפים מאשר בדיוני פורום, כשמרביתן בנות שורה אחת, והן מספקות מידע על נוכחות (presence), על כתיבה בזמן אמת של משתתף מסוים, וכו'.
חקירה משותפת - כלי חקירה משותפת תומכים במחקר משותף של מספר משתתפים, ובין היתר תומכים בריבוי ערוצים המאפשר לנהל דיונים בנושאים שונים בתוך אותו תחום מחקר.
פתרון בעיות משותף, משמעות משותפת - זוהי המהות של למידה שיתופית מקוונת: היכולת להגדיר את הבעיה, לנהל את תהליך הפתרון ולהגיע לפתרון, כאשר כל זה קורה באופן משותף הוא ליבה של למידה שיתופית מקוונת. בסוף התהליך נוצרת משמעות משותפת למושגים הנלמדים, שהיא לא בהכרח האמת האבסולוטית.
עקרונות > תפקיד המורה

בהוראה הפרונטלית המורה אחראי על המתרחש בכתה, המורה מעביר את החומר באמצעות הרצאה, שאלות ומשוב. בלמידה שיתופית מקוונת המורה עובר מהמרכז אל הרקע, המורה אינו מהווה צינור לתקשורת בין התלמידים ואינו מפיץ מידע. תפקיד המורה להיות מנחה ויועץ. כאשר התלות במורה מצטמצמת, נוצר חלל תפקודי ורגשי. החלל הרגשי אמור להתמלא באמצעות מערכת חלוקת התפקידים בין הקבוצה והחלל התפקודי יתמלא על ידי השימוש הרב במדיה האלקטרונית כמגוון אדיר של ידע. הנגישות לידע, פיתוח ראייה ביקורתית כלפי המידע המתוקשב וכן היכולת למצוא ידע איכותי ומתאים נשענת על מרצם ורצונם של התלמידים.
עקרונות > תפקיד התלמידים

הלמידה השיתופית המקוונת מתקיימת בקבוצות קטנות, לרב בקבוצות של 4 - 8 תלמידים. מספר התלמידים הקטן בתוך הקבוצה, מגדיל ומעלה את השפעתו ותרומתו של כל תלמיד לתהליך הלמידה. הקבוצה הקטנה מהווה שינוי מההגדרה הרגילה, של כיתה בעלת 40 תלמידים ויותר, והיא מאלצת את התלמיד להתמודד עם תפקידים אחרים במהלך תהליך הלמידה. מעבר לאינטגרציה החברתית המתקיימת בקבוצה, ישנה אחריות המתחלקת בין חברי הקבוצה ודורשת גמישות, התמדה ומוטיבציה לפעולות הלימודיות. ההנחה כי הלמידה מתבצעת באופן עצמאי על ידי קבוצת הלומדים וכי תהליך הלמידה והבניית הידע של הפרט מתרחש כאשר הוא הופך שותף פעיל בתוך אותה קבוצת לומדים. כל אחד מחברי הקבוצה אחראי על תהליך הלמידה וההתקדמות של הקבוצה; כל חברי הקבוצה צריכים לאסוף יחדיו את חומרי הלימוד, לקרוא אותם, לדון עליהם ולכתוב ביחד את הידע והתוצר המשותף. הסנקציות המופעלות על הפרט במקרה של חוסר אחריות מטעם קבוצת העמיתים, גבוה לאין שיעור מהערת המורה. לתלמיד יש אחריות כלפי עצמו, כלפי המטלה וכלפי חבריו. לכל אחד מחברי הקבוצה תפקיד משמעותי בהתפתחות החברתית, הלימודית והקוגניטיבית שלו ושל עמיתיו, הוא משפיע עליהם ומושפע מהם.
עקרונות > תפקיד חומר הלימוד

ההתמודדות עם חומר הלימוד נעשית באופן עצמאי, כמעט ללא תיווך המורה. כאשר לידע יש מקור אמין אחד בלבד (המורה) נוצרות תשובות חד משמעיות וכך התלמיד יכול "להיאחז בחמימות הבטוחה של רדידות אינטלקטואלית ואף ליהנות מן הפסיביות של הלמידה שאינה מצריכה מאמץ אינטלקטואלי" בלמידה שיתופית מתוקשבת, לתלמיד יש התמודדות ישירה עם חומר הלימודים, עם אינטרנט, מחשב, כלי עזר נוספים וכמובן התמודדות חברתית, למידה עם קבוצת העמיתים. התלמיד מתנסה בהגנה על עמדותיו, ניסוח הסברים לחבריו, וחיפוש משותף של מידע. התלמידים מתנסים בקבלת ונתינת משוב בונה.
פלטפורמות שיתוף

בעשורים האחרונים התפתחו כלים שיתופיים מתוקשבים המאפשרים ללומדים לקיים אינטראקציות ברמות שונות. באמצעות הכלים הדיגיטליים לומדים יכולים לגשת למידע רלוונטי ולשתפו בקבוצה, לתקשר ולהשתתף בדיונים מקוונים בנושא ממוקד, להזין הערות ומשוב עמיתים, לארגן מידע בצורה סכמתית, לתאם בין מספר מרכיבים של הפרויקט, לתעד את תהליכי העבודה, לערוך ולנהל את גרסאות העבודה, להבין את משמעות הקניין הרוחני וכללי השימוש במקורות וליצור ידע חדש על ידי שילוב חלקים שונים לכדי תוצר שלם. להלן מספר דוגמאות לסביבות שיתופיות מקוונות:
סביבות שיתוף (Sharing): כגון בלוג (יומן רשת) ורשתות חברתיות כגון Facebook מספקות סביבות לשיתוף מידע באמצעות העלאת תכנים, הוספת קישורים ופרסום פוסטים. המשתתפים בהן יכולים להגיב לתכנים אלו או להוסיף תכנים נפרדים משלהם.
סביבות לשיתוף פעולה (Cooperating): כגון הפורום הלימודי וקהילות מקוונות הפעילות באתרים ובמערכות סגורות שונות (דוגמת Classroom Google).משמשות כמקום מפגש ציבורי המאפשר לשתף פעולה ולנהל דיונים במצב סינכרוני ואסינכרוני באמצעות אינטראקציות בין אישיות וכישורי עבודת צוות, העלאת רעיונות, מתן משוב וביקורת, שיתוף בניסיון אישי וכדומה.
סביבות לניהול תכנים ולמידה שיתופית (Collaborating): כדוגמת Wiki וכלי Google (דוקס, סליידס וכדומה) מאפשרות ניהול משותף של משימות – הן יצירה משותפת של והן קיום אינטראקציה בין השותפים. פלטפורמות אלו מאפשרות עבודה סינכרונית ואסינכרונית והן כוללות את האפשרות להגיב לעבודתו של האחר, לערוך אותה ולבצעבה שינויים.
יתרונות

ללמידה שיתופית באמצעות מחשב מספר יתרונות:
שיטה זו תורמת רבות ללומדים המשתמשים בה. היא מחברת אותם למקומות ותרבויות שונות אותם לא הכירו. תהליך הלמידה השיתופית יוצר אינטראקציה בין סטודנטים מרקעים תרבותיים שונים.
באחד המחקרים אשר התקיים לבדיקת יעילות והשפעת שיטת הלמידה השיתופית, מצאו כי דרך הדואר האלקטרוני הסטודנטים השתמשו בכמה אלמנטים שיתופיים, למשל: הסבר רעיונות, מחמאות, שיתוף העבודה, עידוד וקשרים אישיים וחברתיים שנוצרו. אלמנטים אלו הוכיחו כי שיטת למידה שיתופית יכולה להוביל לתוצרים פוריים ומועילים באמצעות למידה הן אקדמאית והן חווייתית.
למידה שיתופית מובילה לרמות גבוהות של למידה, חשיבה ביקורתית, הבנה משותפת של התחום הנלמד, ושימור הידע הנלמד לטווח זמן ממושך. למידה שיתופית מסייעת בנוסף לרכישת כישורים חברתיים, משפרת את התפישה החיובית לגבי חברי הקבוצה והחומר הנלמד ומסייעת בלכידות קבוצתית. תנאים אלו משפרים את ההבניה החברתית של הידע ומאפשרים את התפתחות היכולות האישיות של הלומדים.
כלים > למידה שיתופית סינכרונית

עם ההתפתחות המהירה של טכנולוגיות תקשוב חינוכיות באינטרנט, מתפתחים במקביל גם כלים מתוקשבים חדשניים לניהול כיתה וירטואלית ולהעברת שיעורים סינכרוניים (בזמן אמיתי). למידה סינכרונית, המתרחשת בזמן אמת, מתקיימת לאחר תיאום מוקדם במרחב ווירטואלי אשר סוכם מראש. למידה מסוג זה יכולה להשלים את הלמידה הפרונטלית בכיתה או אף להחליפה במקרים מסוימים. מורים המעוניינים לקיים מפגשי תרגול למתקשים, חזרה לקראת בחינה, למידה בחירום ועוד. למשל:
AnyMeeting: היא פלטפורמה בסיסית לקיום מפגשים סינכרוניים. היתרונות המרכזיים של הכלי הם: תפעול ושימוש בקלות, ללא עלות וללא צורך בהתקנות מיוחדות. ניתן גם להקליט את השיעורים עבור מי שלא יכול היה להיות בהם בזמן אמת.
Sookooroo: פלטפורמה חינמית לניהול קבוצת למידה סינכרונית. מאפשר קיום שיעור סינכרוני, כולל שיתוף מצגות, גלישה משותפת ברשת.
Google Hangout: מפגש Hangout יכול לכלול עד ל-10 משתתפים (כולל המנחה).על המשתתפים להצטייד באוזניות, מיקרופון ומצלמת רשת. ניתן לקיים את המפגש גם מהטלפון החכם או מהטאבלט. כדי להתחיל במפגש, על המנחה להצטייד ברשימת כתובות ה-GMAIL של המשתתפים או להוסיפם מבעוד מועד למעגלים שלו ב-GOOGLE+‎.
למידה סינכרונית באמצעות מערכת Elluminate או Blackboard Collaborate: מערכת המאפשרת לקיים שיעורים סינכרוניים (בזמן אמת) באמצעות רשת האינטרנט. המערכת מאפשרת תקשורת שיתופית קולית וטקסטואלית, שיתוף במידע מילולי, מצגות, אתרי אינטרנט, סרטונים, תמונות, מתן משוב אישי וכללי באמצעים מילוליים וגרפיים על ידי המרצה והסטודנטים, וכן תיעוד של השיעורים, אשר מוקלטים ונשמרים, וניתן לחזור אליהם ללא הגבלה ולשמוע אותם במועד מאוחר יותר.