stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפקט מהרישי
הערות שוליים

↑  Maharishi Mahesh Yoggi, ``Forward, in D.W.Orme-Johnson and J.T.Farrow (eds.) Scientific Research on the Transcendental Meditation Program: Collected Papers (Vol. 1). Rheinwiler, West Germany; MERU Press.
↑  Maharishi Mahesh Yoggi, World Government News 11:38, Rheinwiler, West Germany; MERU Press.
1 2  D.W.Orme-Johnson, C.N.Alexander, J.L.Davis, H.M.Chanlder and W.E.Larimore, "International Peace Project in the Middle East: the effects of the Maharishi Technology of the Unified Field", The Journal of Conflict Resolution, 32(4), 776--812, (Dec. 1988).
1 2  Philip A. Schrodt-"A Methodological Critique of a Test of the Effects of the Maharishi Technology of the Unified Field " Journal of Conflict Resolution, Vol. 34, No. 4, 745-755 1990
↑  Evan Fales and Barry Markovsky -"Evaluating Heterodox Theories" Social-Forces Volume 76(2)December 1997 : 511-25
אנדרטת המילניום

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מונומנט 
 מיקום:  בודפשט 
 מדינה:  הונגריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1896 – 2 מילניום
 תאריך פתיחה רשמי:  האלף ה־1.5 
 תאריך פירוק:  1904 
 יוצר:  György Zala 
 אדריכל:  Albert Schickedanz 
 קואורדינטות:  47°30′54″N 19°04′40″E﻿ / ﻿47.515°N 19.0779°E﻿ / 47.515; 19.0779
  (למפת בודפשט מוגדלת) אנדרטת המילניום(למפת בודפשט רגילה) אנדרטת המילניום(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אנדרטת המילניום(למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אנדרטת המילניום
 
אנדרטת המילניום או אנדרטת אלף השנה (בהונגרית: Millenniumi emlékmű, קרי: מִילֶנְיאוּמִי אֶמְלֵקְמֻוְּ);היא אנדרטה בבודפשט, בכיכר הגיבורים של הפארק העירוני, שמציינת את זכר יום השנה האלף להתיישבות המדיארים במרכז אירופה שנקרא בהונגריה "כיבוש המולדת ההונגרית". האנדרטה היא אחת הפנינים וההשקעות הרבות באדריכלות ובפיתוח עירוני (כמו: גשר פרנץ יוזף - היום נקרא גשר החירות, הבולוואר הגדול (Nagykörút), קו הרכבת התחתית של מילניום (קו המטרו מהראשונים בעולם), בניין הפרלמנט ההונגרי וכו') שנועדו לחגיגות המילניום של 1896. עם זאת, האנדרטה הושלמה רק עשר שנים מאוחר יותר ב-1906 עקב עיכובים שונים. המתכנן והמעצב שלה היה אלברט שיקדנץ, רוב הפסלים המקוריים היו פרי תציכנונו וחלקית גם יצירתו של הפסל ג'רג' זאלה. שניים מהם היו של אדה מרגו ואחד של אדה טלץ'.
בתכנונה של הוועדה הלאומית להנצחת גיבורי המלחמה נחנכה לפני האנדרטה בשנת 1929 אבן הזיכרון לגיבורים שנפלו במלחמת העולם הראשונה. לאחר מלחמת העולם השנייה הרס המשטר הקומוניסטי את פסלי השליטים מבית הבסבורג-לורן (House of Habsburg-Lorraine) והחליף אותם בפסלים של דמויות מובילות שונות במאבקי החירות הלאומיים של הונגריה.
הקמת האנדרטה

בניית של קבוצת הפסלים שהוקדשה למלאת שנת האלף (מילניום) לכיבוש ההונגרי של אגן הקרפטים החלה בשנת 1898 מעל הבאר הארטזית שנקדחה על ידי הגאולוג וילמוש ז'יגמונדי בשנת 1868, לא מעט כדי להדגים שגם ההונגרים מסוגלים להציג יצירות כלכליות, מדעיות ואמנותיות עצמאיות שכל העולם יכול לשים לב אליהם. חלקי קבוצת הפסלים מעלים כמעט את כל הפרטים החשובים של ההיסטוריה ההונגרית. קבוצת הפסלים הושלמה כאמור בשנת 1906 עם הקמתם של ארבעת הפסלים האלגוריים (מלחמה, שלום, עבודה ושגשוג, ידע ותהילה). פסלי הברונזה שעוצבו ויוצרו ברובם על ידי ג'רג' זאלה כללו גם את פסלו של המלאך גבריאל שזכה בפרס הגדול בתערוכה העולמית של פריז (1900).
האנדרטה לזכר ולכבוד גיבורי מלחמת העולם הראשונה שהוקמה מול קבוצת הפסלים נכנחה על ידי האדמירל מיקלוש הורטי עוצר ממלכת הונגריה ב-26 במאי 1929. האבן המקורית נפגעה במלחמת העולם השנייה ולאחר מכן נהרסה על ידי הנהגת המפלגה הקומוניסטית (יחד עם פסלים של מלכים ממלכת בית הבסבורג). על אף שהפסלים שוחזרו במהרה (פסליהם של מלכי הבסבורג הוחלפו בדמויות מובילות של מאבקי החירות הלאומית ההונגרית), אבן הזיכרון של הגיבורים לא החזרה למקומה המקורי עד אביב 1956. גוש האבן המונוליטי ברוחב 2.4 מטר, באורך 4.5 מטר ובגובה 0.5 מטר תוכנן על ידי בלה גבהרדט ב-1956. טקס החנוכה מחדש התקיים ב-3 באפריל, בטקס הצדעה צבאי.
הפסלים האלגוריים

על עמודי הפינה של האכסדרות, בפנים, זה מול זה, בראש שני העמודים נמצאות כרכרות שני הסוסים של פסלי "מלחמה" ו"שלום" ובחוץ דמויות ברונזה אלגוריות של "עבודה ושגשוג" ו"ידע ותהילה".
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  עבודה ושגשוג | מִלחָמָה |  פסל המלאך גבריאל |  שָׁלוֹם |  ידע ותהילה |
פסלי מנהיגי השבטים

בבסיס העמוד האמצעי נמצאים שבעת מנהיגי המדיארים שעמדו בראשי השבטים הכובשים המובילים, משמאל (מאחורי החזית) טהטם, אונד, קונד, (Töhötöm, Ond, Kond), בימין (מאחורה לחזית) טאש, הובה, אלד (Tas, Huba, Előd), בראשות הנסיך ההונגרי ארפאד.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  פסל של טאש, הובה, אלד וארפאד |  פסלו רק של הנסיך ארפאד |  פסל של טהטם, אונד, קונד |
פסלי גיבורי האומה

באמצע האנדרטה ניצב העמוד שגובהו 36 מטרים ועליו פסלו של המלאך גבריאל, שגובהו כמעט 5 מטרים ומחזיק בכתר הונגרי ביד אחת וביד השנייה ומחזיק צלב כפול.
בצידי העמוד המרכזי נפרשים פסלי גיבורי ממלכת הונגריה. מתחת לפסלי הגיבורים חוברו לוחות מארד עם הסברים מההיסטוריה ההונגרית.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אישטוון הראשון, מלך הונגריה  מקבל את הכתר מידי שליח האפיפיור, 1000 |  |  | לאסלו הראשון, מלך הונגריה |  |
| קלמן, מלך הונגריה  אוסר על שריפת מכשפות |  |  | אנדראש השני, מלך הונגריה  מוביל מסע הצלב החמישי |  |
| בלה הרביעי, מלך הונגריה   משקם את הונגריה 1247 |  |  | קארוי הראשון, מלך הונגריה |  |
| לאיוש הראשון, מלך הונגריה  1370 |  |  | יאנוש הוניאדי   המצור על בלגרד, 1456 |  |
| מתיאש הוניאדי  |  |  | אישטוואן בוצ'קאי   1606 |  |
| גאבור בתלן  1620 |  |  | אימרה טקיי  1588 |  |
| פרנץ ראקוצי  (נסיך טרנסילבניה) 1700 |  |  | לאיוש קושוט  |  |
העתק ליד שנגחאי

קיים העתק של 90% מהאנדרטת המילניום המפורסמת לא רחוק מהעיר שנגחאי, במה שנקרא "פארק השעשועים שנגחאי", בין שאר ציוני דרך עולמיים נוספים (למשל מתחם הפירמידות בגיזה, שער ברנדנבורג בברלין, טחנות רוח מהולנד, פסל דוד של מיכלאנג'לו והפסלים הנשיאותיים האמריקנים החקוקים בהר ראשמור). מאז פתיחת הפארק ב-1996 מצבה של האנדרטה שם הידרדרה משמעותית.
ראו גם

יאנוש פוטו: "... לעמוד במקום עד קץ הזמן!" - ההיסטוריה של אנדרטת המילניום
נוף פנורמי באיכות גבוהה של הכיכר (.mov)
פרטים נוספים על פסלי מלחמה ושלום
סיפור מפורט יותר של אנדרטת הגיבורים
היסטוריה של הונגריה חלק 8 העשורים האחרונים של תקופת בית ארפאד
סיור פסלים קטן בבודפשט
האלמנט המרכזי של האנדרטה הוא המלאך גבריאל עם הכתר הקדוש
אבן זיכרון לגיבורים
אנדרטת המלחמה הלאומית (ניו זילנד)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטת מלחמה 
 על שם:  חיילי ניו זילנד ששירתו בכל מערכותיה
 כתובת:  מאונט קוק 
 מיקום:  ולינגטון 
 מדינה:  ניו זילנד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 25 באפריל 1932
 תאריך פתיחה רשמי:  25 באפריל 1932 
 אדריכל:  גאמר ופורד 
 סגנון אדריכלי:  אר דקו 
 קואורדינטות:  41°17′56″S 174°46′38″E﻿ / ﻿41.299°S 174.77713888889°E﻿ / -41.299; 174.77713888889
  (למפת ניו זילנד מוגדלת) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה קווינסטאון כרייסטצ'רץ' אינברקרגיל ים טסמןאנדרטת המלחמה הלאומית(למפת ניו זילנד רגילה) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה קווינסטאון כרייסטצ'רץ' אינברקרגיל ים טסמןאנדרטת המלחמה הלאומית
 
אנדרטת המלחמה הלאומית (באנגלית: National War Memorial) בעיר ולינגטון, בירת ניו זילנד, נבנתה לכבוד חיילי המדינה ששירתו בכל מערכותיה ממלחמת הבורים ואילך ולזכר 28,654 מהם שנפלו.
תולדות האנדרטה

במלחמת העולם הראשונה שירתו בשירות צבאי יותר מ-100 אלף ניו זילנדים. כ-18,000 מהם נהרגו. כבר ב-1919 החליטה ממשלת ניו זילנד להקצות מימון להקמת אנדרטה לכבוד המשרתים במלחמה ולזכר הנופלים בה. לאחר דיון ממושך הוחלט להקים מכלול של אנדרטה, מוזיאון וגלריית אמנות ברובע מאונט קוק שבעיר ולינגטון, וב-1929 התקיימה תחרות לתכנון המכלול, שבה זכה משרד האדריכלים המקומי גאמר את פורד (Gummer and Ford).
השלמת מכלול האנדרטה התמשכה על פני שנים רבות. מגדל האנדרטה ובו קריון הושלם עד 1932 ונחנך ביום אנזא"ק באותה שנה במעמד קהל של 10,000 אנשים. המוזיאון הושלם ב-1936. לעומת זאת התעכבה הקמת היכל הזכרונות, תחילה בשל השפל הכלכלי הגדול של שנות השלושים ולאחר מכן בשל מלחמת העולם השנייה. רק ב-1960 החלה הבנייה והיכל הזכרונות נחנך ב-5 באפריל 1964.
הצעת התכנון המקורית לאנדרטה כללה גם קבר ללוחם אלמוני של ניו זילנד. הרעיון לא מומש במשך שנים ארוכות, אף על פי שרבים במדינה שיקיריהם נפלו בקרב ונקברו כאלמונים רצו באתר זה באין יכולת לפקוד את קבר החייל האלמוני בקתדרלת וסטמינסטר שבלונדון. לאחר דיונים והכנות ממושכים יצאה בנובמבר 2004 משלחת ניו זילנדית לצרפת לקבל מידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה את ארונו של חייל ניו זילנדי אלמוני, שנפל במלחמת העולם הראשונה ונקבר בבית הקברות "עמק קטרפילר" בצרפת. ב-10 בנובמבר הגיע הארון לניו זילנד והוצב במשמרת כבוד בפרלמנט המדינה. למחרת, יום השנה לשביתת הנשק במלחמת העולם הראשונה, נערך טקס אשכבה בקתדרלת סנט פול בוולינגטון, שלאחריו הובל הארון אל האנדרטה ונטמן בטקס צבאי למרגלותיה. 100 אלף איש ניצבו לאורך נתיב ההלוויה.
כיום מכבדת האנדרטה גם את חיילי ניו זילנד ששירתו ושנהרגו במלחמת הבורים ובמלחמת העולם השנייה, במלחמת קוריאה, במלזיה ובמלחמת וייטנאם.
מבנה האנדרטה > מגדל הפעמונים

מגדל הפעמונים, שחזיתו פונה צפונה, מתנשא לגובה של 51 מטרים. המגדל, שתוכנן בסגנון האר דקו, נבנה במקור כמגדל אח למגדל השלום בעיר אוטווה בירת קנדה. ציפוי האבן המקומית המקורי של המגדל הוחלף בשיש בשנות השמונים מאחר שלא עמד היטב בנזקי הזמן.
הקריון נכלל במגדל עקב השתדלות של אזרחי ולינגטון, שהקימו לשם כך אגודה ב-1926 וגייסו תרומות לשם הקמתו. בעת חנוכתו כלל הקריון 49 פעמונים בגודל ובמשקל שונה, מ-4 קילוגרם ועד 5 טון. לכל אחד מהן ניתן שם - של חייל, יחידה צבאית או קרב במלחמת העולם הראשונה. עם השנים הוכנסו שינויים ותוספות באוסף הפעמונים שבקריון וכעת הוא כולל 74 פעמונים. הקריון הוא כיום השלישי בגודלו בעולם מבחינת מספרם ומשקלם הכולל של הפעמונים שבו. קול נגינתו של הקריון נשמע בקביעות בוולינגטון. בכל שנה הוא משמש לנגינה במשך למעלה מ-200 שעות של קונצרטים.
בשנת 2007 תרם מסדר סנט לזרוס עוגב לאנדרטה, וקול נגינתו מצטרף לנגינת הקריון במהלך טקסים וקונצרטים.
מבנה האנדרטה > היכל הזכרונות

הכניסה אל היכל הזכרונות נמצאת בבסיס מגדל הפעמונים. ההיכל הוא אולם מאורך בעל גג קשתי, הנתמך על ידי שורת עמודים משני צידיו. מתחת לקשתות הגג ומעל לעמודים קבועים חלונות ויטראז', שדרכם חודר אור יום לתוך האולם.
בקצהו המרוחק של האולם נמצא מקדש (Sanctuary) מוגבה. בגומחה שבו מוצב פסל הארד "אם וילדים" בעיצובו של הפסל לינדון סמית'. הוא מתאר אם ושני ילדיה המנחמים זה את זה במהלך הסבל של שנות המלחמה. משני צידיו מוצבים דגלים וכני לפידים. מעל הפסל קבועה בקיר מנורת האחווה (Lamp of Brotherhood). על הקירות בשני צידי המקדש קבועים סמלי תשעת המחוזות של ניו זילנד. מתחתיהם מוצגים ארבעה ספרים, שבהם רשומים שמות הנופלים בכל מלחמות ניו זילנד ממלחמת הבורים ואילך. בשני צידי המדרגות למקדש ניצבים עמודים הנושאים עליהם עיטורים של גזעי עצים, המסמלים את חבר העמים. על ענפיהם מוצגים סמלי מדינות חבר העמים שהשתתפו בשתי מלחמות העולם. על הקיר מעל פתח המקדש נרשמו פסוקים מפרק קלט בספר תהילים.
בין העמודים משני צידי האולם מצויות 12 גומחות, שכל אחת מהן מוקדשת להנצחת יחידות צבאיות של המדינה ובה מוצגים לוח זיכרון ודגל היחידה. שש מהן מוקדשות לצבא, שלוש לצי ושלוש לחיל האוויר. בארבע מהגומחות מוצבים גם לוחות זיכרון למלחמות בדרום אפריקה, קוריאה, מלאיה וווייטנאם. הגומחות משמשות כמוקד לטקסי זיכרון הנערכים באולם על ידי היחידות המונצחות בהן.
טקסי הנחת זרים וזיכרון למלחמות ניו זילנד ולנופלים בהן נערכים באולם באופן סדיר, וראשי מדינות ובני משפחת המלוכה הבריטית מבקרים בו.
מבנה האנדרטה > קבר הלוחם האלמוני

קבר הלוחם האלמוני מסמל את 9,000 חיילי ניו זילנד שנפלו ושמקום קבורתם לא נודע. ארונו של הלוחם נקבר בסרקופג שנכרה ברחבה שלפני הכניסה לאנדרטת המלחמה ולא בתוך המבנה, וזאת על מנת לאפשר גישה אליו לקהל גדול יותר. על הקבר הוקמה מצבה רחבה מאבן גרניט שחורה וארד ועליה כיתוב באנגלית ובמאורית. המצבה תוכננה על ידי המעצב קינגסלי באיירד (Kingsley Baird).
פארק אנדרטת המלחמה הלאומית פוקהאו

באפריל 2015 נפתח בשטח שסביב האנדרטה פארק אנדרטת המלחמה הלאומית פוקהאו (Pukeahu), אשר פותח על ידי ממשלת ניו זילנד ועיריית ולינגטון. השטח מיועד לשמש כמרחב להצבת אנדרטאות נוספות לחיילי ניו זילנד ובנות בריתה ולקיום אירועים וטקסים ציבוריים ובראשם טקס יום אנזא"ק. במסגרת אירועי מלאת מאה שנים למלחמת העולם הראשונה ייערך בו בכל ערב עד 11 בנובמבר 2018 טקס נגינת הלחן Last Post.
הערות שוליים

↑  מקור: http://www.mch.govt.nz/pukeahu/park/national-war-memorial/carillon.
היכל הזכרונות
המצבה שעל קבר הלוחם האלמוני
אליהו מאיר בלוך

הרב אליהו מאיר בלוך
אליהו מאיר בלוך (כ"ג בתשרי תרנ"ה, 23 באוקטובר 1894 – כ"ח בטבת תשט"ו, 22 בינואר 1955) היה רב וראש ישיבה ליטאי-אמריקאי. ר"מ בישיבת טלז בליטא ולאחר מלחמת העולם השנייה מייסד וראש ישיבת טלז בקליבלנד שבאוהיו, ארצות הברית.
חייו

נולד לרב יוסף יהודה לייב בלוך, ראש ישיבת טלז. נישא לנחמה. בשנת תרפ"ח (1928) התמנה כר"מ בישיבת טלז. בשנת ת"ש (1940), בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, הצליח להיחלץ מליטא יחד עם גיסו, הרב חיים מרדכי קאטץ, ולהגיע לארצות הברית. השניים התיישבו בעיר קליבלנד שבמדינת אוהיו ושם הקימו מחדש את ישיבת טלז ופיתחו את מוסדותיה.
בלוך היה מראשי הרבנים וממנהיגי הציבור החרדי בארצות הברית. בנותיו נישאו לרבנים אליעזר סורוצקין ודוד ברקין.
דבריו על חורבן טלז

כשנודע לרב בלוך על חורבן טלז והשמדת בני משפחתו, הוא העלה על הכתב את רגשותיו והסביר כיצד ראשו פנוי לעסוק בלימוד תורה ובהקמת מוסדות תורה:
מה שיגורתי בא לי, היא הבשורה הנוראה על מות... שמתו בידי הרוצחים האשכנזים הארורים, ה' יקום דמם ויחוס על עמו. אל נא ידינני לאכזר שיכולתי לעיין בדברי תורה אחרי בשורה נוראה כזאת... הנה הרגשתי כי אין בכוחי לבוא אל... מבלי למלא החובה הקדושה המוטלת עלינו השרידים שנשארו לאנחה, אם לא על ידי עסק התורה. ועבודתי הראשונה מיד אחרי היוועדי משברי הנורא צריכה להיות מיד עבודת התורה. לעבודת העם אני עומד ולשירות קדושיו אני נכון, כי מה נחשבת צרת הפרט לעומת חובת הכלל.
לקריאה נוספת

דוד זריצקי, הנשמות עלו למרום, נדפס בשנית בתוך ספרו: זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה, עמודים 97–98
הערות שוליים

↑  מפי הרב סורוצקין, הצופה, 16 בספטמבר 1940
מכתב מהרב בלוך לרב משה בלוי מיוקוהמה בדרך לארצות הברית, תשרי תש"א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304601205171  ISNI: 0000 0000 6695 7244  LCCN: nr93033615  VIAF: 9720176   WorldCat (עם VIAF): 9720176 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנדרטת מלחמת ארצות הברית-ספרד

| --- | --- |

מראה האנדרטה ממערב. מאחוריה נראים ארבעת תותחי השלל הספרדים
 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 על שם:  מלחמת ארצות הברית-ספרד 
 כתובת:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מיקום:  מחוז ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  38°52′31″N 77°04′28″W﻿ / ﻿38.8754°N 77.0745°W﻿ / 38.8754; -77.0745
 he
 
אנדרטת מלחמת ארצות הברית–ספרד (באנגלית: Spanish–American War Memorial) ניצבת בבית הקברות הלאומי ארלינגטון שליד וושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית. היא מוקדשת לזכרם של האמריקנים שנהרגו במלחמה. האנדרטה נחנכה בשנת 1902, ארבע שנים לאחר המלחמה.
האנדרטה הוקמה ביוזמת ארגון נשים - האגודה הלאומית של הגברות הקולוניאליות של אמריקה, אשר גם תכננה את האנדרטה וגייסה מתרומות פרטיות את המימון הדרוש להקמתה.
האנדרטה

האנדרטה ניצבת בכיכר דשא עגולה בחלקו המערבי של בית הקברות ארלינגטון, בקרבת שלוש חלקות שבהן נקברו חללים של המלחמה. היא עמוד גרניט בגובה של 16 מטרים. בראשה קבועים גלובוס ועליו פסל נשר הפורש את כנפיו כשפניו מערבה. על גבי הגלובוס נמצא תבליט של רצועה ועליה 13 כוכבים, כמספר המדינות החברות המקוריות בארצות הברית. הגלובוס נח על גבי כותרת קורינתית הקבועה בראש העמוד. העמוד עצמו ניצב על גבי בסיס רבוע שתחתיו שתי מדרגות. על ארבע הפאות העליונות של הבסיס הרבוע קבועים 11 כוכבי ארד, 44 בסך הכל. בארבע הפינות של הבסיס התחתון של האנדרטה קבועים כדורי גרניט כהה.
שלט ארד קבוע בעברו המערבי של בסיס האנדרטה, ועליו הכתובת הבאה:
לחיילים ולמלחים של ארצות הברית, שמסרו את חייהם במלחמת 99–1898 עם ספרד, מוקדשת אנדרטה זו בצער, הכרת תודה וגאווה על ידי האגודה הלאומית של הגברות הקולוניאליות של אמריקה בשם כל נשות האומה. 1902
ממזרח לעמוד, מעבר לדרך המקיפה את הכיכר שבה הוא ניצב, הוצבו על גבי כנים ארבעה תותחים שנלקחו שלל מספרד במהלך המלחמה. שניים מהם, במרכז, הם תותחים מודרניים שנלקחו מאוניות ספרדיות. קני התותחים פונים מזרחה. ארבעת התותחים היוו למעשה את האנדרטה הראשונה למלחמה והוצבו במקומם הנוכחי בשנת 1900, לפני הקמת עמוד האנדרטה.
האנדרטה נחנכה בטקס המוני ב-21 במאי 1902 במעמד נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט, שהיה בעצמו מהלוחמים שהשתתפו במלחמה.
בשנת 1964 הוסיפה האגודה הלאומית של הגברות הקולוניאליות של אמריקה שלט ארד שני בעברו המזרחי של בסיס האנדרטה. הוא מוקדש לזכר כל חללי ארצות הברית במאה העשרים.
בשנת 2008 הוסיפה האגודה שלט ארד שלישי, הקבוע על בסיס בקרקע בשוליים המערביים של כיכר הדשא שבה ניצבת האנדרטה. שלט זה מוקדש לכל המשרתים את ארצות הברית.
האגודה ביקשה במקור לחרות על גבי האנדרטה את שמות כל הרוגי המלחמה, אך התברר שמספרם רב מדי לכך. במקום זאת הפיקה האגודה כרך מהודר בעל דפי קלף וכריכת עור שבו נרשמו שמות כל החללים. כרך זה הוצג בתחילה בבית ארלינגטון, ולאחר מכן במשרד באמפיתיאטרון הזיכרון. נכון לשנת 2013 לא ידוע מקומו של הכרך.
ראו גם

אנדרטת האונייה מיין
הערות שוליים

↑  חללי ארצות הברית במלחמה מנו 2,910 איש, מהם 345 שמתו בקרב. היתר מתו ממחלות.
אנתוני זיני

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1943 (בן 81) פנסילבניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 כינוי:  טוני זיני
 השכלה:  אוניברסיטת וילאנובה  אוניברסיטת חיל הנחתים  אוניברסיטת מרכז מישיגן  מכללת המלחמה הלאומית  אוניברסיטת חיל הנחתים  The Basic School  John F. Kennedy Special Warfare Center and School  Salve Regina University 
 השתייכות:  ארצות הברית חיל הנחתים של ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1965–2000 (כ־35 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד מפקד רגימנט הנחתים ה-9 מפקד כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת וייטנאם 
 עיטורים
  מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה  מדליית השירות המצוין של הצי  לב הארגמן  כוכב הארד (2)
 תפקידים אזרחיים
 שליח מיוחד מטעם נשיא ארצות הברית לישראל ולרשות הפלסטינית.
 
אנתוני צ'ארלס זיני (באנגלית: Anthony Charles Zinni; נולד ב-17 בספטמבר 1943) הוא גנרל אמריקאי יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית אשר שימש כמפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית וכשליח הנשיא ג'ורג' ו. בוש לישראל ולרשות הפלסטינית.
ביוגרפיה

זיני נולד וגדל בפנסילבניה.
בשנת 1965 התגייס זיני לחיל הנחתים. הוא עבר הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט הנחתים ה-6. בשנת 1967, בעת מלחמת וייטנאם, שירת זיני כיועץ צבאי לצבא דרום וייטנאם. בשנת 1970 שב לווייטנאם שנית כמפקד פלוגת נחתים ונפצע בלחימה. בהמשך שירת כמפקד הגדוד השני ברגימנט ה-8 של החיל ולאחר מכן על הרגימנט ה-9. לאחר מכן פיקד על כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים ועל הכוח הרב לאומי בסומליה. בשנת 1997 מונה למפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית. במסגרת תפקידו פיקד זיני ב-20 באוגוסט 1998 על מבצע שועל המדבר בעיראק. בנוסף פיקד על מבצע השגה אינסופית ("Operation Infinite Reach"), פעולת תגמול לפיצוץ שגרירויות ארצות הברית בקניה וטנזניה על ידי אל-קאעידה ב-7 באוגוסט אותה שנה. במהלך המבצע ירה הצי האמריקני 75 טילי שיוט נגד מחנות של אל-קאעידה באפגניסטן, בין היתר במטרה להרוג את אוסאמה בן לאדן. בנוסף ביצעו ספינות הצי האמריקני אשר בים הערבי ירי של טילי שיוט כנגד מפעל החשוד שהוא מייצר נשק כימי בסודאן. במהלך התקיפות נהרגו כשלושים מחבלים בסודאן ובאפגניסטן, אולם בן לאדן עזב את המחנות מספר שעות קודם לכן. בשנת 2000 סיים את שירותו ופרש לגמלאות.
בשנת 2002 שימש זיני כשליחו המיוחד של הממשל האמריקאי הנשיא ג'ורג' ו. בוש לישראל ולרשות הפלסטינית ומאוחר יותר למזרח התיכון כולו.
לקריאה נוספת

עמוס הראל ואבי יששכרוף, המלחמה השביעית - איך ניצחנו ולמה הפסדנו במלחמה עם הפלסטינים, הוצאת ידיעות אחרונות, 2004
רביב דרוקר ועפר שלח, בומרנג - כישלון המנהיגות באינתיפאדה השנייה, הוצאת כתר, 2005 (לקריאת הספר ברשת)
הערות שוליים

↑  שירות "הארץ", האיש שמכוון את האי-סדר, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2001.
↑  מייקל ר. גורדון וברנרד א. טריינור, "קוברה 2", הוצאת משרד הביטחון, 2010, עמודים 53-54.
↑  יצחק בן חורין, זיני: רמספלד צריך להתפטר בגלל הכישלון בעיראק, באתר ynet, 2 באפריל 2006.
↑  אמיר אורן, מאז שזיני בא, גובה הלהבות רק עלה, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2001.
↑  מאת אמיר אורן, תוהו ובוהו וערפאת על פני המים, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2001.
↑  מאת אמיר אורן, אוהל הדוד טומי, באתר הארץ, 3 באפריל 2003.
↑  מקוסובו עד עיראק. מודלים לתקיפה אמריקנית, באתר ynet, 25 באוגוסט 2013
↑  מרק בודן, בן לאדן - החיסול, אור יהודה: כנרת זמורה-ביתן, 2012, עמודים 99-100.
↑  מעריב אונליין, זיני: תכנון מלחמת עיראק לקוי, באתר nrg‏, 24 במאי 2004.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313241505171  PLWABN: 9810555826505606  BIBSYS: 10063700  GND: 1159188882  ISNI: 0000 0001 0948 3262  LCCN: n2001013429  NARA: 10611382  NKC: xx0037426  NTA: 273291858  SUDOC: 083054316  VIAF: 1812368   WorldCat (עם VIAF): 1812368
ארסמוס הקדוש מאנטיוכיה

| --- | --- |

ניקולא פוסן, ייסוריו של ארסמוס הקדוש, מוזיאון קריית הוותיקן
 לידה:  240 אנטיוכיה
 פטירה:  303 (בגיל 63 בערך) פורמיה
 חג:  2 ביוני
 פטרון של:  אש (בייחוד נגד שריפות על ספינות), גאטה, הסובלים ממחלות מעיים, מצודת אלמו הקדוש במלטה, נשים יולדות וכאביהן, יורדי ים, פורמיה, הסובלים מקדדת (בעיקר אצל פעוטות ותינוקות)
ארסמוס הקדוש מאנטיוכיה, המכונה לעיתים גם אלמו הקדוש (240, אנטיוכיה - 303 לערך, פורמיה), הוא קדוש נוצרי הנחשב למרטיר ולאחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים. ארסמוס הקדוש הוא פטרונם של יורדי הים. תופעת הטבע המוכרת לימאים המכונה אש אלמו הקדוש נקראת על שמו.
המידע ההיסטורי המדויק על קיומו של ארסמוס לוט בערפל. ארסמוס הקדוש מוזכר במקראת הזהב של יעקובוס דה וורג'ינה. על פי המסורת הנוצרית, הוא נולד באנטיוכיה ועסק שם בכמורה עד שנאלץ לעזוב בשל רדיפות דיוקלטיאנוס. הוא התבודד בהר הלבנון והסתמך רק על עורב שהאכיל אותו. מלאך נגלה אליו והוא שב להיות בישוף, עד שנעצר. הוא עונה ובין היתר הוצאו קרביו מתוכו בעודו בחיים. בעזרת האל הוא שוחרר והפך לבישוף בפורמיה, שם מת.
מאז המאה ה-6 קיים פולחן סביב ארסמוס הקדוש. ארונו הועבר במהלך המאה ה-9 לקתדרלה של גאטה, שם הוא נמצא עד היום. מאז המאה ה-14 הוא נחשב לאחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים.
| תאולוגיה נוצרית |
| --- | --- | --- |
| האלוהות | השילוש הקדוש • האל האב • ישו • רוח הקודש • קרדו • ומן הבן • אריאניות • הסבליאניות • המקדוניות | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| כריסטולוגיה | לוגוס • אינקרנציה • דיופיזיטיות • מונופיזיטיזם/מיאפיזיטיות • דונאטיזם • מונותליטיזם • נסטוריאניזם • לידת הבתולין • עליית ישו • הביאה השנייה | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| האדם והאל | החטא הקדמון • כפרה • פלגיאניזם • חטא • שבעת החטאים • חסד • גאולה • פרדסטינציה • יוסטיפיקציה • קדוש (קדוש מגן) • הסקרמנטים • טרנסובסטנציאציה | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
| תאולוגים חשובים | טרטוליאנוס • אוריגנס • פוליקרפוס • אתנסיוס • בסיליוס הגדול • גרגוריוס מנזיאנזוס • הירונימוס • אמברוזיוס • אוגוסטינוס • יוחנן כריסוסטומוס • קירילוס האלכסנדרוני • ברנאר מקלרבו • תומאס אקווינס • אנסלם • לותר • צווינגלי • קלווין • וסלי | תומאס מאקווינס, מחשובי התאולוגים הנוצריים, ציור של קרלו קריוולי |
פורטל נצרות • מושגים בנצרות
אנה אולסון

| --- | --- |

אנה ומייקל אולסון
 לידה:  1968 (בת 56 בערך) אטלנטה, ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קווינס, אוניברסיטת ג'ונסון & ויילס 
 annaolson.ca
 
אנה אולסון (באנגלית: Anna Olson; נולדה ב-4 במאי 1968) היא שפית קונדיטורית קנדית, בעלת תוכניות טלוויזיה וספרי בישול פופולריים.
ביוגרפיה

אנה אולסון נולדה בשנת 1968 באטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית. משפחתה היגרה בילדותה לטורונטו שבקנדה. בזכות סבתה היא נחשפה לעולם הבישול והאפייה, והיא זו שלימדה את אנה את רזי השפה הקולינרית.
אולסון מעולם לא חשבה להתמקצע וללמוד את התחום הקולינרי. לאחר לימודי התיכון, למדה לתארים מתקדמים במדעי המדינה וסוציולוגיה בקנדה. לאחר הלימודים עבדה כמנהלת השקעות בשוק ההון, תחום שהיה לה קשה, תובעני ומתיש וכדי להפיג את הלחץ מהעבודה הייתה נכנסת למטבח לבשל ולאפות לוא דווקא כדי לאכול, אלא לשם התאווררות והתרעננות. בהפסקות הצהריים שלה, אולסון הסתובבה בשוק סנט לורנס בטורונטו וחיפשה מרכיבים שונים והשראה לארוחת ערב הבאה שלה. לאחר שלושה חודשי עבודה, החליטה לפרוש מעבודתה בשוק ההון ולהרשם ללימודי בישול ואפייה ברוד איילנד ארצות הברית.
לאחר ניסיונות של כמה שנים בעבודה בתחום הבישול ברחבי ארצות הברית מצאה את מקומה במסעדה שעל גדות מפלי ניאגרה, בצד הקנדי, שם עבדה במשך שבע שנים ושם גם הכירה את בעלה השף מייקל אולסון. בראיונות עמה היא מודה לא אחת על שחוותה זמנים מאתגרים כאשר כמעט ולא נכנסו הזמנות, והקינוחים שלה פשוט התקלקלו. אז העלתה רעיון להעביר קורסים לקהל הרחב שבהם היא יכולה לחלוק את הידע הרב שלה וסודות מהתחום הקולינרי. הקורסים זכו להצלחה רבה.
אולסון פרסמה מעל לשמונה ספרי בישול ואפייה כאשר בשניים מהם השתתף בכתיבה בעלה מייקל. יש יותר משבע תוכניות טלוויזיה בכיכובה ביניהן "אופים עם אנה אולסון" ו"טרי עם אנה אולסון", שמשודרים בשלוחה הקנדית של ערוץ "Food Network" האמריקאי. גם בישראל התוכניות שלה משודרות בערוצי בישול ואפייה בערוצים השונים.
הסדנאות, תוכניות הטלוויזיה והספרים הקנו לה מעריצים ועוקבים רבים ברחבי העולם. ספריה תורגמו לשפות רבות והמתכונים שלה התפרסמו במדורי אוכל במקומות רבים בעולם.
למרות עיסוקה בקונדיטוריה היא דוגלת באורח חיים בריא הכולל תזונה בריאה עם הרבה פירות וירקות והקפדה על אימוני כושר וספורט.
אולסון ביקרה בישראל בשנת 2017 כדי לקדם את התוכנית "אולסון מככבת" בסלקום tv בהנחייתה וגם על מנת ללמוד על מאפי וקינוחי המזרח התיכון.