stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דינה אשר-סמית'
ביוגרפיה

אשר-סמית' נולדה בשכונת אורפינגטון ברובע ברומלי שבלונדון. הוריה, וינסטון וג'ולי, הגיעו לבריטניה מג'מייקה. היא סטודנטית לתואר ראשון בהיסטוריה בקינגס קולג' לונדון.
היא החלה להתאמן באתלטיקה במועדון ספורט מקומי בגיל 13. ב-2009 זכתה באליפות אנגליה עד גיל 15 בריצת 100 מטר וסיימה שנייה בריצת 200 מטר. ב-2011 זכתה במדליית זהב בריצת 60 מטר באליפות אנגליה באולם עד גיל 17, במדליית זהב בריצת 200 מטר באליפות בתי הספר של אנגליה, ובמדליית זהב בריצת 200 מטר במשחקי חבר העמים לנוער. ב-2012 זכתה במדליית זהב בריצת 60 מטר באליפות אנגליה באולם עד גיל 17, ובמדליות זהב בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר באליפות אנגליה עד גיל 17. באותה שנה סיימה במקום השביעי בריצת 200 מטר באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20.
ב-2013 זכתה במדליות זהב בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר באליפות אנגליה עד גיל 20, במדליית זהב בריצת 60 מטר באליפות אנגליה באולם ובמדליית זהב בריצת 200 מטר באליפות בתי הספר של אנגליה. באליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 20 זכתה במדליות זהב בריצת 200 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר. היא הייתה חברה בנבחרת השליחות הבריטית לאליפות העולם שהתקיימה במוסקבה, וזכתה עמה במדליית ארד בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.87 שניות.
ב-2014 זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 בתוצאה של 11.23 שניות. באליפות אירופה העפילה לגמר ריצת 200 מטר לאחר שקבעה בחצי הגמר שיא אישי של 22.61 שניות, אך בגמר מתחה את שריר רגלה ולא סיימה את הריצה.
במרץ 2015 זכתה במדליית כסף בריצת 60 מטר באליפות אירופה באתלטיקה באולם שהתקיימה בפראג בתוצאה של 7.08 שניות השווה לשיא בריטניה וסיימה לאחר המנצחת דפנה סחיפרס מהולנד. ביולי 2015 קבעה שיא בריטניה של 10.99 שניות בריצת 100 מטר במהלך תחרות שהתקיימה באצטדיון האולימפי שבלונדון. חודש לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה בבייג'ינג, סיימה במקום החמישי בריצת 200 מטר בשיא בריטניה של 22.07 שניות.
ביוגרפיה > אלופת אירופה

ב-2016 זכתה במדליית זהב בריצת 200 מטר באליפות אירופה באתלטיקה בתוצאה של 22.37 שניות, כמו כן זכתה במדליית כסף עם נבחרת בריטניה בריצת שליחות 4x100 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה חמישית בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.31 שניות וזכתה במדליית ארד עם נבחרת בריטניה בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא בריטניה של 41.77 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיימה רביעית בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.22 שניות. היא זכתה במדליית כסף יחד עם נבחרת השליחות בתוצאה של 42.12 שניות. במשחקי חבר העמים 2018 זכתה במדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.29 שניות ובמדליית זהב בריצת שליחות 100X4 מטר בשיא אנגליה של 42.46 שניות.
ביוני 2018 ניצחה בתחרות ריצת 100 מטר ליגת היהלום בסטוקהולם בשיא בריטניה של 10.92 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט 2018 זכתה בשלוש מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.85 שניות, בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.89 שניות, שתיהן שיאי בריטניה חדשים ותוצאות השנה בעולם וכן בריצת שליחות 100X4 מטר. היא נבחרה לאתלטית השנה באירופה לשנת 2018.
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בדוחא באוקטובר 2019 זכתה אשר סמית' ב-3 מדליות, זהב ו-2 כסף. מדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא בריטניה חדש של 20.88 שניות, לפני בריטני בראון מארצות הברית (22.22 שניות) ומוג'ינגה קמבונדג'י משווייץ (22.51 שניות) ומדליות כסף בריצת 100 מטר בשיא בריטניה חדש של 10.83 מטר, אחרי שלי-אן פרייזר-פרייס מג'מייקה (10.71 שניות) ולפני מארי-ז'וזה טה לו מחוף השנהב (10.90 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.85 שניות, אחרי ג'מייקה (41.44 שניות) ולפני ארצות הברית (42.10 שניות).
באולימפיאדת טוקיו קבעה תוצאה של 11.05 שניות בחצי הגמר ולא העפילה לגמר. היא זכתה עם נבחרת בריטניה במדליית ארד בריצת שליחות 4X100 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2022 זכתה במדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.02 שניות, לאחר שריקה ג'קסון (21.45 שניות) ושלי-אן פרייזר-פרייס (21.81 שניות). בריצת 100 מטר סיימה רביעית בתוצאה השווה לשיאה האישי 10.83 שניות. עם נבחרת השליחות 4X100 מטר סיימה במקום השישי.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 100 מטר: 10.83 שניות (2019), שיא בריטניה
ריצת 200 מטר: 21.88 שניות (2019), שיא בריטניה
שיאים אישיים > אולם

ריצת 60 מטר: 7.03 שניות (2023), שיא בריטניה
ריצת 200 מטר: 23.15 שניות (2014)
הערות שוליים

↑  Who is Dina Asher-Smith? Team GB runner comes fifth in the 200m in the Rio Olympics, דיילי אקספרס, 17 באוגוסט 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14378282
סיימון וולטרס

וולטרס נפגש עם נשיא ישראל יצחק הרצוג בעת תחילת כהונתו, 2023
סיימון וולטרס (באנגלית: Simon Walters) הוא דיפלומט בריטי, המכהן כשגריר בריטניה בישראל מספטמבר 2023.
ביוגרפיה

וולטרס גדל בעיר בנגור בצפון אירלנד. הוא למד באוניברסיטת אוקספורד, ומשם הוא קיבל תואר .B.A בפילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה. לפני שהפך לדיפלומט הוא התנדב בהוסטל לחסרי בית בליברפול ועבד ככותב נאומים.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 הצטרף למשרד החוץ וחבר העמים ומילא תפקידים שונים בנציגויות הבריטיות במצרים, ערב הסעודית, עיראק, תימן וטורקיה. בשנים 2008–2011 כיהן כקונסול בקונסוליה הבריטית בירושלים ובשנים 2017–2022 כיהן בשני תפקידים בכירים במשרד החוץ עצמו.
בינואר 2023 הוכרז שימונה לשגריר בריטניה בישראל וב-19 בספטמבר באותה שנה הגיש את כתב האמנתו לנשיא ישראל יצחק הרצוג. פחות מחודש לאחר תחילת כהונתו פרצה בישראל מלחמת חרבות ברזל ומעבר לתפקידו בניהול היחסים עם הממלכה המאוחדת בעת המלחמה גם תרם דם במגן דוד אדום והתנדב באריזת מזון למשפחות מפונים.
מלבד אנגלית וולטרס דובר ערבית ועברית, אותה למד תקופה ממושכת לקראת תחילת כהונתו כשגריר.
הערות שוליים

1 2  "OUR MAN IN ISRAEL WITH HIS ROOTS IN BANGOR". County Down Spectator (באנגלית). 2024-02-29. נבדק ב-2024-04-24.
1 2 3 4 5  "British Ambassador to Israel - Simon Walters". GOV.UK (באנגלית). נבדק ב-2024-04-24.
1 2  ניצן קידר, בריטניה הכריזה: סיימון וולטרס יהיה השגריר הבא בישראל, באתר ערוץ 7, 24 בינואר 2023
↑  איתמר אייכנר, לראשונה: שגרירי שתי מדינות הגיעו לטקס הגשת כתב ההאמנה עם בני זוגם, באתר ynet, 20 בספטמבר 2023
↑  שגריר בריטניה בישראל הצטרף למשימת הצלת החיים ותרם דם, באתר מגן דוד אדום, ‏11 באוקטובר 2023
↑  הילה דודאל, לאות סולידריות: גם שגריר בריטניה הפשיל שרוולים כדי להכין מזון למפונים, באתר ישראל היום, 30 באוקטובר 2023
ליגת העל פוצ'יוולי ישראל

| --- | --- |

 שם מלא:  ליגת העל פוצ'יוולי ישראל
 כינוי:  פוצ'יוולי ישראל
 תחום:  פוצ'יוולי
 ארגון:  התאחדות הפוצ'יוולי בישראל‏ (I.F.A) העמותה לקידום הפוצ'יוולי בישראל
 מדינות:  ישראל ישראל
 קונפדרציה:  European Footvolley League‏ (EFL)
 קבוצות:  12 בליגה הראשונה 14 בליגה השנייה
 תקופת הפעילות:  2008–הווה (כ־17 שנים)
 אלופה אחרונה:  FTV Escola‏ (2023)
 מירב הזכיות:  סאן אנד ניקה, FTV Escola  (3)
 מפעל מקביל:  ליגת החורף בפוצ'יוולי
 מפעל נמוך:  ליגה שנייה של פוצ'יוולי ישראל
ליגת העל פוצ'יוולי ישראל (המילה "פוצ'יוולי" היא סימן רשום, נקראה בעבר "ליגת קורונה פוצ'יוולי";"אורבן פוצ'יוולי" ו"פינלנדיה פוצ'יוולי"), היא ליגת הפוצ'יוולי (כדורעף-רגל חופים) הבכירה בישראל. הליגה מתקיימת בימי שבת בחודשי הקיץ במתחם נמל תל אביב ומאורגנת על ידי העמותה לקידום משחק הפוצ'יוולי בישראל. בליגה הראשונה משחקות כיום 12 קבוצות (צמדים/זוגות שחקנים).
הליגה נערכת בסיבוב אחד של 11 מחזורים אשר בסיומם נערך טורניר הפיינל פור של ליגת קורונה פוצ'יוולי אליו מעפילות 4 הקבוצות שסיימו ראשונות בליגה. הליגה השנייה בדומה לליגה הראשונה כוללת 14 קבוצות המשחקות סיבוב אחד של 11 משחקי ליגה. אלופת הליגה מייצגת את ישראל בסבב האירופאי של ליגות הפוצ'יוולי באירופה (EFL).
פוצ'יוולי הוא משחק דמוי כדורעף חופים המשוחק עם איסור על שימוש בידיים, כאשר שאר חלקי הגוף מותרים לשימוש, הידוע גם בשם כדורעף רגל חופים. שני שחקנים בכל קבוצה צריכים לגרום לכדור לפגוע בקרקע של הקבוצה השנייה.
ליגת הפוצ'יוולי היא הליגה היחידה בעולם בתחום הפוצ'יוולי שמתקיימת באופן סדיר מידי עונה. ככזו, מושכת הליגה עניין רב מצד מעריצים וכפועל יוצא גם מצד מדורי הספורט בכל אמצעי התקשורת המכסים באופן סדיר את תוצאות משחקי המחזורים והתקדמות הקבוצות בטבלת הליגה הישראלית.
כיום האלופים הם רון בן ישי ומאור הס
קבוצות ליגת פוצ'יוולי ישראל לעונת 2021

| --- | --- |
 המחסן למקצוען - מתי פול ופאוליניו סאלס  Ftvescola - מאור הס ועומר הלוי  Octopus - אורן צוברי ודייגו סילבה  אילת דיפו - אדר זינו  Footvolley TLV - לי ליברמן ובן-אל כהן  Pascal Academy:  אבוקדו בשל  יהלומי ביצ'אצ'י - דודו טובי וויקטור  Castillia - יונתן פלאש ואריאל חזן  Kuperfly team - בן פז ולירון רומי  ירוק בעיר  Pro FTV
היסטוריה > שורשי ליגת קורונה פוצ'וולי

כמו בשאר העולם, מי שהביא את משחק הפוצ'יוולי לישראל היו ברזילאים, כאשר שחקני הרכש הברזילאים של קבוצות כדורגל ישראליות ששיחקו בליגת העל בשנת 2003 - ברונו רייס וגבריאל לימה, לימדו קבוצה של חובבי כדורגל שאהבו להיות בחוף הים, ביניהם יוסי גולן, אושרי כהן, שלום מיכאלשווילי, אמיר זוהר ועוד, את חוקי ענף הפוצ'יוולי (שהיה פופולרי בארץ הולדתם והומצא שם), בחוף גורדון שבתל אביב. אלה התאהבו במשחק והמשיכו להיפגש ולשחק גם אחרי שרייס ולימה שבו למולדתם כשהם מכנים את המשחק בשמות שונים – פוטוולי, פוטיוולי, פוסוולי ועוד.
בקיץ 2007 יזמה תימקו בירה, יבואנית קורונה לישראל, את טורנירי קורונה פוצ'יוולי כאשר הם ממציאים תעתיק עברי בלעדי למשחק המשוחק בטורנירים ושם עברי למשחק. הגרעין הקטן של "קבוצת חוף גורדון" גדל וצבר תאוצה עד כדי יוזמה חברתית, והפך לרוח החיה של חמשת טורנירי הפוצ'יוולי שנערכו באותה שנה בחופי המדינה: ניצנים, פלאיה – ראשון לציון, גורדון – תל אביב, סירונית – נתניה והילטון – תל אביב.
סמלי הליגה וספונסרים לאורך השנים

לאורך השנים הספונסר השתנה מספר פעמים, כאשר בתחילה הליגה נקראה "ליגת קורונה פוצ'יוולי" . בשנת 2016 שונה שם הליגה ל"אורבן פוצ'יוואלי", ונותנת החסות הייתה אורבן נדל"ן. ב-2018 שונה שם הליגה ל"פינלנדיה פוצ'יוואלי" ונותנת החסות הייתה מותג הוודקה פינלנדיה. בשנת 2019 הליגה החלה להתקיים בחסות התאחדות הפוצ'יוולי הישראלית ללא חסות ראשית, והליגה נקראת מאז "ליגת העל של פוצ'יוואלי ישראל" כאשר מתחתיה מתקיימת ליגה נוספת בשם "הליגה השנייה של פוצ'יוולי ישראל".
סמליל ליגת "קורונה פוצ'יוולי" (2008 עד 2016)
סמליל ליגת "אורבן פוצ'יוולי" (2017)
סמליל ליגת "פינלנדיה פוצ'יוולי" (2018)
סמליל ליגת פוצ'יוולי ישראל (2019)
היסטורית המשחק

שורשיו של משחק ה-Footvolley‏ (Futevôlei בפורטוגזית) בחוף קופקבנה שבריו דה ז'ניירו, ברזיל, בשנות השישים של המאה הקודמת. שם התפתח כמשחק אימון לשחקני כדורגל. על מנת לא להפר את החוק אשר אסר בזמנו לשחק כדורגל על חוף הים, העבירו השחקנים את כדור הרגל ביניהם מעל רשת כדורעף החופים כדי לשפר את טכניקת המשחק ובה בשעה להימנע מהחרמת הכדור על ידי פקחי החוף.
במקור שוחק חמישה שחקנים בכל קבוצה. רמתם הגבוהה של השחקנים – טובי הכדורגלנים בברזיל – הקשתה מאוד על השגת נקודה והמשחקונים התארכו מאוד. לאט, לאט פחת מספר השחקנים בקבוצה עד שהגיע לנהוג כיום – שני שחקנים בכל קבוצה. בברזיל ניתן עדיין למצוא קבוצות עם חמישה שחקנים בכל קבוצה.
בשנות השבעים של המאה הקודמת התפתח המשחק בברזיל וכבש למעשה את כל ערי החוף ובניהן סנטוס, רסיפה, סלבדור ועוד. בשנות השמונים של המאה הקודמת, כשקבוצות כדורגל בעולם החלו רוכשות שחקנים זרים, הביאו איתם שחקני הרכש הברזילאים את ה Footvolley לארצות בהן שיחקו. FootVolley נפוץ לכל העולם: ארצות הברית, אסיה, אירופה ועוד.
המשחק נקלט היטב וצבר פופולריות בכל העולם. הטורניר הבינלאומי הראשון מחוץ לברזיל נערך במיאמי, ארצות הברית, בשנת 2003. כיום, נערכים טורנירים בינלאומיים בכל העולם. הבולטים שבהם נערכים במיאמי, ארצות הברית, בפורטוגל, בהולנד, בתאילנד ועוד. הספורט צפוי להפוך לספורט אולימפי בשנים הקרובות.
ישראל היא המדינה הראשונה בעולם בה נערכת ליגת Footvolley סדירה הליגה נערכת ומתקיימת מטעם העמותה לקידום משחק הפוצ'יוולי בישראל.
הערות שוליים

↑  "סאן אנד ניקה" אלופת הקורונה פוצ'יוולי, באתר nrg‏, 26 בספטמבר 2009
↑  קורונה פוצ'יוולי 2010: "אפריליה פגאסוס" אלופה, באתר ynet, 11 בספטמבר 2010
↑  בשל מגבלות מגפת הקורונה העולמית
↑  "5 ענפי ספורט חופים". כלכליסט - www.calcalist.co.il. 2011-09-08. נבדק ב-2017-03-04.
לאונרדו (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

איידן טרנר כלאונרדו דה וינצ'י. מתוך הסדרה
 סוגה:  דרמה היסטורית
 בימוי:  דניאל פרסיבל, Alexis Sweet 
 ארץ מקור:  איטליה, צרפת, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, ספרד 
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  פרנק ספוטניץ, Stephen Thompson, פרדי היימור 
 חברת הפקה:  Lux Vide Big Light Productions Rai Fiction
 שידור
 רשת שידור:  Rai 1 (איטליה)
 פורמט (תמונה):  4K (Ultra HD)
 תקופת שידור מקורית:  23 במרץ 2021 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
לאונרדו (באיטלקית: Leonardo) היא דרמה היסטורית, שיצרו פרנק ספוטניץ וסטיב תומפסון. הסדרה הופקה על ידי Lux Vide האיטלקית בשיתוף עם Rai Fiction, Sony Pictures Entertainment, Big Light בשיתוף עם France Télévisions ורשת RTVE. הסדרה מגוללת את קורות חייו של לאונרדו דה וינצ'י. פרק הבכורה של הסדרה שודר במרץ 2021 ברשת Rai 1 האיטלקית.
שחקנים ודמויות

איידן טרנר בתפקיד לאונרדו דה וינצ'י
ג'אנקרלו ג'אניני בתפקיד ורוקיו
אלסנדרו ספרדוטי בתפקיד של תומאסו מאסיני
מטילדה דה אנג'ליס בתפקיד קתרינה דה קרמונה
פרדי היימור בתפקיד סטפנו ג'יראלדי
ג'יימס ד'ארסי בתפקיד לודוביקו ספורצה
מקס בנט בתפקיד צ'זארה בורג'ה
מרים דלמזיו (איט') בתפקיד ביאטריס ד'אסטה
רובין רנוצ'י בתפקיד פיירו דה וינצ'י
קרלוס קואבס - סלאי
הערות שוליים

↑  "Aidan Turner e Matilda De Angelis nelle prime immagini ufficiali di "Leonardo"" (באיטלקית). rbcasting.com. 11 באוגוסט 2020. נבדק ב-5 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jake Kanter, Jake Kanter, First Look At Aidan Turner As Leonardo Da Vinci In Frank Spotnitz Series ‘Leonardo’, Deadline, ‏2020-04-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Leonardo: writing underway on new Frank Spotnitz drama, Den of Geek, ‏2019-01-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Nick Vivarelli, Nick Vivarelli, Frank Spotnitz Developing Series Depicting Leonardo da Vinci as Gay Outsider (EXCLUSIVE), Variety, ‏2018-10-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Leonardo fiction uscita: dal 23 marzo 2021 su Rai 1
↑  Tutto sulla prima stagione di Leonardo su Rai1 e Rai Play: trama e trailer
↑
פרס אויגן קולב לגרפיקה ישראלית

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 הגוף המעניק:  מוזיאון תל אביב לאמנות 
 תקופת הפרס:  1975–הווה (כ־50 שנה) 
 נקרא על שם:  אויגן קולב 
 
פרס אויגן קולב לגרפיקה ישראלית הוא פרס המוענק, החל משנת 1975 על ידי מוזיאון תל אביב לאמנות לאמן ישראלי בתחומי ההדפס והרישום. בתחילה, חולק הפרס מכספים שנאספו ב-"קרן קולב", שפעלה בין השנים 1972–1999, ושהוקמה לשם הנצחת זכרו של אויגן קולב, מנהלו של המוזיאון בשנים 1952–1959. הכספים נאספו ממכירת יצירותיהם של אמנים, שתרמו מיצירותיהם למען הקרן. הזוכה הראשון בפרס היה אורי שטטנר וסכום הזכייה עמד על 5,000 לירות ישראליות.
רשימת הזוכים

1975 אורי שטטנר
1981 מנשה קדישמן
1983 אורי ליפשיץ
1984 סדנת ההדפס ירושלים
1987 אלימה
1989 משה גרשוני
1991 פנחס כהן גן
1992 שרון פוליאקין, מאירה שמש
1995 רענן לוי
1996 דוד ריב
1997 אסף בן צבי
1998 משה קופפרמן
1999 שוש קורמוש
2003 חן שיש
2006 יעקב דורצ'ין
2009 שי צורים
2011 הדס חסיד
2014 הילה בן ארי
2017 הוצאת דפוס גולם
2021 רון חן
הערות שוליים

↑  ראו: א. לרנר, תרומות לקרן א. קולב, דבר, 15 ביולי 1960
גלוריה גיינור

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1943 (בת 81) ניוארק, ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Gloria Fowles 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1965 
 מקום לימודים:  תיכון מלקולם אקס שבאז 
 סוגה:  דיסקו, גוספל, מוזיקת נשמה, רית'ם אנד בלוז, דאנס-פופ 
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 www.gloriagaynor.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גלוריה גיינור (באנגלית: Gloria Gaynor; נולדה ב-7 בספטמבר 1943, בניוארק, ניו ג'רזי) היא זמרת אמריקאית, שהתפרסמה בעיקר בזכות להיטי עידן הדיסקו "I Will Survive",‏ "Never Can Say Goodbye",‏ "Let Me Know", ו-"I Am What I Am".
קורות חיים

גיינור נולדה בניו ג'רזי.
הצלחתהּ הראשונה התחוללה בשנת 1975, עם הוצאת האלבום Never Can Say Goodbye, שפרסם אותה כזמרת דיסקו.
ב-1983, הוציאה את הסינגל "I Am What I Am".
ב-2020, זכתה בפרס גראמי השני שלה, על אלבום האולפן התשעה עשר שלה, Testimony.
דיסקוגרפיה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  1975: Never Can Say Goodbye  1975: Experience Gloria Gaynor  1976: I've Got You  1977: Glorious  1978: Gloria Gaynor's Park Avenue Sound  1978: Love Tracks  1979: I Have a Right |  1980: Stories  1981: I Kinda Like Me  1982: Gloria Gaynor  1984: I Am Gloria Gaynor  1986: The Power of Gloria Gaynor  1990: Gloria Gaynor '90  1992: Love Affair |  1994: I'll Be There  1997: The Answer  2002: I Wish You Love  2007: Christmas Presence  2013: We Will Survive  2019: Testimony |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  2020 Grammy Nominees: The Complete List, Billboard
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007519038405171  PLWABN: 9810569953405606  BIBSYS: 58262  BNE: XX1307094  BnF: cb139444330 (data)  GND: 120393212  ICCU: UBOV509149  ISNI: 0000 0000 7839 3263  LCCN: n91056809  NKC: xx0068451  NLK: KAC201907059  NTA: 097825298  RERO: 02-A005794747  SUDOC: 159722012  VIAF: 44490148   WorldCat (עם VIAF): 44490148 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נוסחאות ויאטה

פרנסואה וייט
באלגברה, נוסחאות ויאטה (על שם המתמטיקאי הצרפתי פרנסואה וייט) הן נוסחאות המקשרות בין מקדמי פולינומים לבין שורשיהם בשדות סגורים אלגברית כמו שדה המספרים המרוכבים.
עבור פולינום מהצורה  p(x)=a_{n}x^{n}+a_{n-1}x^{n-1}+\cdots +a_{1}x+a_{0}, עם שורשים  x_{1},\ldots ,x_{n} (כולל ריבוי), מתקיים:
הנוסחה לכל אחד ואחד היא:
לדוגמה, מתקיים:
בפרט, עבור משוואה ממעלה שנייה  p(x)=ax^{2}+bx+c מתקיים:
מאחר שעבור כל מטריצה, הערכים העצמיים שלה הם שורשי הפולינום האופייני, לפי נוסחאות ויאטה מתקיימים גם הקשרים הבאים:
כאשר  A היא המטריצה ו- x_{j} הם הערכים העצמיים שלה. זאת כיוון שהמקדם החופשי בפולינום האופייני הוא הדטרמיננטה, המקדם של החזקה המקסימלית הוא 1 והמקדם של החזקה הבאה הוא מינוס העקבה של המטריצה.
הערות שוליים

↑  נוסחאות ויאטה, באתר MathWorld (באנגלית)
ברוכים הבאים לבית הפנקייק

ברוכים הבאים לבית הפנקייק הוא אלבום אולפן השביעי במספר של הראפר, הכותב והמלחין לוקץ'. האלבום יצא לאור ב-2 ביוני 2022, על ידי חברת התקליטים BMusic.
האלבום כולל 12 רצועות שהופקו על ידי אורי שוחט.
באלבום מתארחים טונה, אורי שוחט, הילה חלואני, בן פרנקו וצוקוש.
שם האלבום הוא משחק מילים על השם של האלבום ברוכים הבאים לפתח תקווה של רביד פלוטניק ועל אהבתו היוצאת דופן של לוקץ למסעדת בית הפנקייק. לפני שחרורו של האלבום לוקץ' פרסם קאבר אלטרנטיבי, שדומה לקאבר של פלוטניק.
רשימת השמעה

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | וייז  | 3:11 |
| 2. | אין לו פס  | 3:43 |
| 3. | סוכר אחלה (עם בן פרנקו)   | 3:51 |
| 4. | ציפי (עם טונה)   | 3:39 |
| 5. | יוסי שיטרית  | 3:26 |
| 6. | ליט במעלית (עם צוקוש)   | 3:40 |
| 7. | סבתא  | 3:14 |
| 8. | עונת החתונות  | 2:53 |
| 9. | את אש  | 2:43 |
| 10. | צ'יל (עם הילה חלואני)   | 3:30 |
| 11. | זה שוד  | 2:22 |
| 12. | מדרגות  | 3:22 |
תנופה

ערך זה עוסק בהלכה היהודית. אם התכוונתם למושג בפיזיקה, ראו .
תיאור הנפת קורבן מנחה בכלי שרת בבית המקדש, לפי שיטת רש"י, כשידיו של הכהן מתחת לידי הבעלים
בהלכה היהודית, תנופה היא פעולה הנעשית במהלך הקרבת קרבנות מסוימים, בעיקר בהקרבת קרבנות שלמים ומנחה אחדים, כחלק מעבודת הקורבנות בבית המקדש.
הפוסקים הראשונים נחלקו האם התנופה היא מצווה נפרדת ויש לברך עליה ברכה נפרדת, או שמא יש להחשיב אותה רק כשלב בהקרבת הקרבן, ולברך רק על העיקר.
אופן ההנפה

הכהן מניח את הקורבן על ידיו של מי שמחויב בקורבן והביאו, אוחז בידיו של מביא הקרבן כשהם מעל ידיו, ומניף את הקורבן לארבעה צדדים: מוליך ומביא לארבע רוחות השמים, מעלה לכיוון מעלה, ומוריד לכיוון מטה. לפי דעת פרשנים אחרים, כמו התוספות אין לעשות כך, כיוון שידי הבעלים נחשבים לחציצה בין ידיו לקורבן, ולכן אוחז הכהן בכלי השרת מלמטה, והבעלים אוחזים בראשי הכלי מלמעלה, ומביא ראיה מגמרא מפורשת במסכת סוטה.
כאשר ההנפה מתבצעת בקורבן ולא במנחה, לעיתים מתבצעת ההנפה כאשר הקורבן חי, כמו למשל באשם מצורע, לפעמים בבשרו כמו למשל קורבן שלמים של יחיד, ולפעמים הן קודם והן אחרי השחיטה - בשלמי ציבור.
בקורבן מנחה, שמתקיימת בו גם הגשה – תהליך בו הוא מוגש אל המזבח, קודמת התנופה להגשה.
טעם ההנפה

ההנפה נעשית רק בקורבן המובא על ידי יהודי, ולא בקורבן המובא על ידי גוי.
רבי חייא בר אבא בשם רבי יוחנן אמר: "מוליך ומביא למי שהרוחות שלו, מעלה ומוריד - למי שהשמים והארץ שלו", כלומר כיווני התנועה מסמלים שכל הכיוונים של העולם הם של הבורא. רבי חמא בר חנינא מפרש: "מוליך ומביא - כדי לעצור רוחות רעות, מעלה ומביא - כדי לעצור את הטללים (גשמים) רעים", כלומר למנוע צרות מהכיוונים השונים. רבי יוסי בר אבין הסיק מדבריו ששיירי מצווה (פרטים במצווה שאינם עיקריים), מעכבים את הפורענות, שהרי התנופה היא שיירי מצווה - שהרי הקורבן כשר גם בלעדיה, והיא עוצרת את הרוחות הרעות ואת הטללים הרעים.
רב אחא בר יעקב כשהיה מניף היה אומר "חץ בעיני השטן" תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ל"ח, עמוד א', כלומר בכל אחד מפעולות ההנפה הוא כביכול יורה חץ בעיני השטן הרוצה להביא פורענות לעולם. למרות מנהגו זו, נפסק בתלמוד, כי אין לאדם לומר כך, על ידי התגרות זו, עלול השטן להתגרות בו.
קרבנות בהם נעשית תנופה > איל מילואים

ושמת הכל על כפי אהרן ועל כפי בניו והנפת אתם תנופה לפני ה'
קרבנות בהם נעשית תנופה > הנפת קורבן מנחה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מנחת סוטה: התנופה נהוגה במנחת סוטה, לאחר ההתראה. הכהן מניף יחד עם האישה את מנחתה המורכבת מעשירית האיפה קמח שעורים ללא שמן ולבונה, הכהן אוחז בידי האשה - כשעליה קורבן המנחה - ומניף את המנחה. רק לאחר ההקרבה, הוא משקה אותה.
מנחת העומר: ביום ט"ז בניסן כהן בולל את עשירית האיפה של קמח השעורים בלוג שמן ונותן עליו קומץ לבונה, כשאר המנחות. כהן מניף את המנחה במזרח המזבח, ומגיש אותה לקרן מערבית דרומית כשאר המנחות. לאחר מכן הכהן קומץ את המנחה לאחר שהוקרבו קורבן מוסף וכבש העולה, אך לפני שהוקרב קורבן תמיד של בין הערביים, ומקטיר את הקומץ.
ביכורים: לפי שיטת רבי אליעזר בן יעקב, הביכורים טעונים תנופה.
קרבנות בהם נעשית תנופה > הנפת קורבן שלמים

קורבן שלמים: אימורי הקורבן שלמים, יחד עם החזה והשוק של הקורבן מונפים.
קרבנות בהם נעשית תנופה > הנפת קורבנות שלמים ומנחה יחד

שתי הלחם: בחג השבועות, מניפים את שני הכבשים שהביאו לקורבן שלמים, יחד עם "שתי הלחם". (שבעת הכבשים אחרים מובאים לקורבן עולה, אותם אין מניפים). "שתי הלחם" מונחים מעל שני הכבשים, וכך מניפם.
נחלקו החכמים באופן ההנפה. לפי דעת תנא קמא, "שתי הלחם" מונחים על הכבשים, לפי שיטת רבי יוסי בן המשולם, הוא משכיב את הכבשים על מתניהם, מניחם על הלחם ומניף, ולפי שיטת רבי חנינא בן חכינאי הוא אוחז אותם זה לצד זה ומניף.
בכל קורבן, בו יש שני חלקים, ישנו ה"מתיר", הוא חלק הקורבן הוקרב על גבי המזבח והוא מתיר את החלק שלא מוקרב לכהנים, והעיקר, הוא החלק שהוא עיקר הקורבן, והחלק השני נחשב כטפל לעיקר. במקרה זה, הכבשים הם חלק ה"מתיר" בקורבן העצרת, שהרי הם מוקרבים על גבי המזבח. אך נחלקו החכמים, אם "שתי הלחם" הם עיקר הקרבן (שיטת רבי עקיבא) או הכבשים (שיטת רבי שמעון בן ננס), בנוגע להלכה אם הובא אחד מהם לקורבן ללא חבירו אם הוא כשר.
בקורבן זה, התנופה תופסת חלק נכבד בכשרות הקורבן. ההשפעה היא בעקבות ההלכה אותה חידש רבי יוחנן, כי למרות המשנה המחלוקת בין רבי עקיבא לרבי שעון בן ננס אם מביאים לקורבן העצרת את "שתי הלחם" בלי שבעת הכבשים או ההפך, אם הקורבן כשר, שאלה התלויה בשאלה מי שניהם הוא עיקר הקורבן ומי הוא הטפל, אך אם שחטו כבר את הכבשים, לאחר ש"שתי הלחם" כבר הוקדשו לבית המקדש, נעשית זיקה הלכתית בין שני הקורבנות, ואז כולם מודים שהקרבתם של האחת מעכבת את ריצוי השנייה, כך שאין האחת כשרה ללא הקרבת השנייה. הסתפקו אמוראי ארץ ישראל, האם גם התנופה של "שתי הלחם" יחד עם שני הכבשים גורמת לזיקה כזו, המחילה קשר זיקה בין שני הקרבנות, ואז נעשים "שתי הלחם" חלק מהקורבן ושוב אין הקורבן כשר ללא "שתי הלחם", או לא.
ספק נוסף, בו הסתפק רבי ירמיה, מחכמי ארץ ישראל, הוא לפי האפשרות, שתנופה אינה עושה זיקה, ו"שתי הלחם" אבדו לאחר התנופה. לפי שיטת רבי שמעון בן ננס, שהכבשים הם גם עיקר הקורבן, מלבד היותם ה"מתיר", ברור שאם אבדו "שתי הלחם" והביאו אחרים תחתיהם, אין צורך לבצע בהם שוב תנופה, שהרי בחלקים העיקריים בקורבן זה, שהם הן ה"מתיר" והן ה"עיקר" כבר נעשית תנופה, ואם כן בוודאי חלה עדיין חובת התנופה על הקורבן. השאלה היא רק לפי שיטת רבי עקיבא, שסבור שלמרות שהכבשים הם ה"מתיר", הרי ש"שתי הלחם" הם ה"עיקר". השאלה היא מה ההלכה אם אבדו "שתי הלחם", האם מכיוון שה"התיר" שהם הכבשים עדיין קיימים, מועילה התנופה שנעשתה בהם גם לגבי הלחם, או שמא מכיוון שה"עיקר" אבד, בטילה ההנפה, ויש צורך לבצעה שוב.
מנחת נזיר: במנחת נזיר, מביא הנזיר במלאת ימי נזרו כבש לעולה וכבשה לחטאת, ואיל לשלמים, סל חלות מצות העשוי מסולת בלול בשמן ורקיקי מצות משוחים בשמן. לאחר הקרבת האיל, הנזיר מתגלח, ואז הוא חוזר לבית המקדש לצורך התנופה, המתקיימת בחלק מקורבן השלמים - הזרוע לאחר בישולה, חלת מצה אחת מהסל, וכן רקיק מצה אחד מהסל. הכהן אוחז בידיו, ומניף. לאחר התנופה פוקעת נזירות הנזיר, ומכאן והלאה מותר לו לשתות יין.
הערות שוליים

↑  בעל הלכות גדולות.
↑  רמב"ם. ראו בהרחבה יותר בערך הגשה
↑  רש"י על ספר במדבר, פרק ה', פסוק כ"ה ובתלמוד בבלי, מסכת מנחות , דף ס"א, עמוד ב', וכן משמע בתלמוד ירושלמי (תוספות שם)
↑  תוספות בתלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ס"א, עמוד ב'
↑  במנחת העומר ומנחת סוטה.
1 2  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ס"א, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ס"א, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ס"ב, עמוד א'
↑  הכהן מזהיר אותה כי אם שכבה עם גבר אחר, הוא תקבל עונש חמור על ידי השקאת המים, ומוטב שתודה.
↑  ספר במדבר, פרק ה', פסוק כ"ה
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף מ"ז, עמוד ב'
↑  ספר ויקרא, פרק י'
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ס"ב, עמוד א'
↑  שלושים יום.
↑  ההבדל בין חלות לרקיקים, הוא בשמן, הנמשח על הרקיק אך מעורב בחלות המצות.
↑  ספר במדבר, פרק ו', פסוקים י"ד–ט"ו
↑  מחוץ לעזרה, ואת שער ראשו הוא זורק לאש שבה מוקרב השלמים.
↑  ספר במדבר, פרק ו', פסוקים י"ט–כ'