הגשש החיוור
מערכונים בולטים

המוסך (כתב: יוסי בנאי על פי אפרים קישון) - בעל המוסך סוייה (שייקה) מנסה לעזור לעוזרו סמי (גברי) ללמוד למבחני ההסמכה, בעזרת הפיאט של הקבלן הרומני קלראשו (פולי). הדמות של קלראשו קרויה על שם אנדריי קלראשו, שורד השואה מרומניה שהיה במאי של הופעות הגשש החיוור. משפטים זכורים: ”מחר יש לך בחינה בתאוריה ואתה מעשית לא יודע.”, ”מפעיל וישרים”, ”סמי, תביא פה הטייר, תרכיב לו הגלגל ושחרר אותו, יום שישי היום, עשה לי טובה”, ”שר האוצר נכנס למסעדה רומנית אוכל צ'ורבה. פתאום נכנס השר הפנים, אז השר הפנים שואל אותו: כמה? אז השר אוצר אומר לו: שבע. אז השר הפנים אומר לו: מה שבע? אז השר האוצר אומר לו: מה כמה?”, ”איך יודעים אם זה משאית או שני אופנועים? - עוברים באמצע!”, ”אז מה היה לנו שם? היה לנו ריגולז' ברקס, פלגים, פלטינות, שטנגה, פילטר שמן, שמן ברקס, החלפנו לך גם את האלמנט... את האלמנט אל תכניס לו לחשבון. האלמנט עלינו, און דה האוס”. ”תתקשר למשרד הרישוי, תודיע להם שאתה לא בא כי אתה אהבל.”
קפיטריה בטבריה (כתב: נסים אלוני) - שלושה זקנים טבריינים יושבים ומתווכחים על בניית קפיטריה בטבריה: ”איזו קומה תיבנה קודם?”, ”איך יגיעו המים לקומה העליונה?”. המערכון שאב השראה מ"מחכים לגודו" של סמואל בקט, אלא שכאן ממתינה השלישייה ל"יוסף מהעירייה". משפטים זכורים: ”קודם כל יבנו את הקפיטריה למעלה, אחר כך יבנו בהדרגה למטה”, ”שב, למה אתה לא יושב?”, ”זה רעיון!”, ”הצנטרום של הפָּיְלַה”, ”אווירון דוּד”, ”צינור גומי מאלומיניום”, ”וזה לא משפריץ?”, ”אלומיניום, עָיוּני!”, ”אני לא המצאתי את זה, זה כימיה.”. ”אתה איתי או איתו? אני מהאו"ם”. ציטוטים רבים מהמערכון הובאו בסרט העולם מצחיק של שמי זרחין.
דמויות הטבריינים של הגשש המשיכו למספר מערכונים נוספים כגון: מערכון שבו יוסף (שייקה) חזר בתשובה ומערכון מתוך ערב מחווה לחיים חפר שבו ישנה סאטירה לגבי השי לחג, כשבמערכון גברי וישראל קיבלו קומקום תוצרת יפן ואילו יוסף קיבל את ספר השירים של חיים חפר בתור שי לחג.
המכונית המגויסת (נסים אלוני, תרגום ליידיש: פשנל) - בו מתואר הווי השירות של אנשי מילואים לאחר מלחמת ששת הימים, המשרתים ביחידה צבאית שאפסנה מכוניות אזרחיות שגויסו בשעת המלחמה. אזרח בא לקבל את מכוניתו ומגלה כי היא פורקה לגמרי. משפטים זכורים: ”היה מנוע?”, ”זה הצד של המנוע? - זה הצד של האין-מנוע.” ו”סע לשלום חביבי, המפתחות בפנים”. המערכון זכור גם בעקבות סיומו שהתווסף עם השנים. בסוף המערכון מספרים חברי הלהקה על אירוע בו תרגם פשנל את המערכון ליידיש. המערכון מסתיים בגרסה המתורגמת ליידיש של המערכון.
שיח טבחים (יוסי בנאי) - מפגש של שני טבחים מילואימניקים ותיקים המעלים זכרונות מימי קום המדינה עם חייל סדיר. על פי המערכון, על סיר המרק בו בישלו הטבחים במלחמת השחרור ונמצא מאוחר יותר על ידי חיילי מלחמת ששת הימים, היה מרוח הכיתוב "ברוך ג'מילי".
שבת שלום (יוסי בנאי) - חכם מרדכי ואיזק הולכים להגיד שבת שלום למסייה לוי. הוא מצידו בדיוק קם משינה ומעוניין לספר להם על מה חלם. משפטים זכורים: ”תשאל את לונה אישתי, עדה, חלמנו”, ”שאני יעשה תה?”, ”עם נענע? אבל אין נענע”, ”איזק שוכחים דבר כזה?”, ”חן חן כן או חן חן לא? חן חן אחר-כך.”, ”אז זה ארבע חלומות, תשכחו מהחמישי”, ”אמור לי מי אתה ואומר לך מהו חלומך. - אמור לי מי אתה ואומר לך מהו ח-כם מרדכי”, ”איפה זה יוצא בערך?”, ”ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהכל נהיה בדברו. - נכון”, ”הייתי מוציא לה שערה שערה, עם פינצטה פינצטה”, ”איפה שאמרו שימשין עליך פלישתון - איך קפצת על שמשון?”, ”אה, מסייה לוי, אם הטפשות הייתה מחלה כואבת, אתה כל החיים היית בגבס”.
כבד אווז (דני רווה) - שמעון חמארה (גברי) מאושפז בבית החולים בעקבות הפרזה בשתייה חריפה. הרופא המנתח, דוקטור פליישר (פולי), קבע כי במקום הכבד שלו שהפסיק לתפקד יש להשתיל כבד אווז, אך לשם כך נדרש אישורו של האב (שייקה). משפטים זכורים: ”כבד קומפלט עם השורשים? - כבד קומפלט אורגינל - אה וככה משקים את זה עם הטפטפה אה?”, ”ישים לך יונה ממולאה על הבטן, לוקחת לך המחלה בשני רגעים”, ”שמעון שלי בפיתה. שנשים לך עוד קצת טחינה על שמעון?”, ”אחרי שישתלו לו את הכבד אווז, הוא ישאר הבן שלי או שהוא יהיה ברווז? - איך הגעת לברווז? - הבן של האווז, ברווז לא?”, ”תדע לך שיש לו גם הפטטיס וגם היפוהירוסיס - בחיאת ראבק, ממה זה בא לו כל התאודורקיס הזה? - מערקיטיס וקוניאקיטיס”.
שחקן כדורסל (יוסי בנאי) - המערכון תיאר אב (סלים וארזה) המנסה ללמד את בנו (נשר) כבד הגוף והשמיעה את רזי הכדורסל ומאמן אותו בביתם (”נשרק'ה - מעל הפריג'ידר”). כאשר מגיע מורו של הילד ומשוחח עם האב, מתגלה כי האב התלהב, ככל המדינה באותה תקופה, מניצחונה של מכבי תל אביב על צסק"א מוסקבה במסגרת גביע אירופה, ומעוניין להפוך את בנו לשחקן בקבוצה. כפי שאומר שייקה לוי בהקדמה למערכון בתקליטור התוכנית - התגובה הייתה כה נלהבת במדינה כתוצאה מהניצחון, והמערכון הציג את המצב בצורה מצחיקה ושנונה. משפט זכור: ”אתה תהיה ברקוביץ'!” ”האם אדוני מתכוון לסופר המהולל י.ד. ברקוביץ'? לא, אני מתכוון לשחקן המהולל מ.י.ק.י. ברקוביץ'!”, ”שמי הוא תושייה. אני מורהו ומחנכהו של בנך. - שמחת זקנתי”.
קרקר נגד קרקר (יוסי בנאי) - על מריבות גירושין בין בני הזוג יורם קרקר (פולי) וברכה "ברברה" קרקר (גברי), המחלקים ביניהם את הרכוש וכל אחד מרגיש כנגזל כאשר איש ההובלה פליקס "הליקופטר" (שייקה) מנסה לפייס ביניהם. המערכון נבחר בסקרים רבים למערכון הטוב ביותר של השלישייה. שם המערכון הוא פרודיה על הסרט "קרמר נגד קרמר". משפטים זכורים: "קודם היית על קוצים, אחר כך על גחלים, עכשיו אתה על סיכות. אה, תהיה קצת על הכיפאק", "תהיה גבר, תשפיל את עצמך! תהיה גבר! תהיה סמרטוט, תהיה גבר", ”פעמיים טורקי קטן”, ”לי אף פעם לא הבאת טורקי קטן - טורקי קטן לך, גרוזיני גדול לא היה מספיק”, ”הרעש של הנגריה פה ממול לא מפריע לכם?”, ”פליקס לא יענה לך - מדוע? - אני פליקס”, ”העולם מצחיק אז צוחקים”, בראיון לערוץ קשת 12 גברי סיפר כי המערכון נוצר כאשר יוסי עבר דירה והוא היה צריך מישהו שיעביר לו אותה.
חתונת הדמים (יוסי בנאי) - מערכון המציג מפגש בין עדתי בעקבות חתונה מתוכננת: בין אב פולני ועני לבת בשם עצמאותה, לבין אב עשיר ואחיינו ממוצא עיראקי לבן בשם ששון. האב והאחיין העיראקים שואפים לחתן את הזוג הצעיר באולמי בונבון, עם הליקופטר שיצניח את החתן והכלה, עם תזמורת החרקים ועם רקדנית בטן, לחרדת האב הפולני. משפטים זכורים: ”לרגע הייתי בשוק טראומתי ממש, כיוון שפואד נשמע כמו שם של רעול פנים”,  ”אם בחתונה של הקבלן ונטורה החתן והכלה ירדו במטוס, אני מציע שבחתונה שלנו נעיף את הרבי בטיל טומהוק!”, ”בשמי ובשם בתי, אם מישהו היה יכול לתת לי הסבר מה כאן קורה רבותיי, באמת, מהו היעד? מהי המשימה? מיהו האויב? ומה אנחנו צריכים לעשות במקרה של חתונת אמת?”, ”אני אוציא לו את העיניים מהעיניים”.
הכה את המומחה (יוסי בנאי ודן אלמגור) - מערכון המשמש פרודיה על תוכניות הרדיו, בה מוצגים קטעים של שאלות למומחים, ראיונות וכתבים. המערכון זכור במיוחד לאור הקטע בו נשאל מומחה ללשון כיצד נקרא ”הצ'ופצ'יק של הקומקום, זה שמשפיך את התה”. המערכון זכור גם בשל שמותיהם של המומחים השונים כגון אברהם אדיבי (נימוסים והליכות), אברהם חטף-פתח (לשון עברית) ודב ערב (המזרח התיכון). משפטים זכורים: ”זי"ן בפתח - מה זה, רדיו?”, ”יחרב ביתכ!! - יחרב ביתך”, ”זוהי השאלה מהי הפינה?”, ”שאל בני ונען - אני לא מנען אני מאשדוד”, ”אתה מוכן להתרחק מהרדיו בבקשה כי זה עושה לנו רעשים. - אבל אין לי רדיו. - אז תקנה, אידיוט”.
אמן כן יהי רזון (יוסי בנאי) - המערכון מציג את ציגלה ופיקסלה, שני נוכלים המופיעים במספר מערכונים, אשר מחליטים לפתוח מכון הרזיה. למכון מגיע שוטר סמוי על מנת לבדוק אם יש להם את הרישיונות והידע המתאימים. משפטים זכורים: ”בן כמה אתה? - בן כמה אני נראה? היית נותן לי 25? - פיקסלה היית נותן לו 25? - אני אין לי גרוש בכיס, אתה מקבל ויזה?”. ”מה אנחנו מבינים בהרזיית אנשים ציגלה? - תפתח את העיניים שלך תראה איפה אתה חי! אם במדינה הזאת כל מי שפותח עסק היה צריך גם להבין בו, תאמין לי המדינה היה סגור מזמן”.
בעבור חוקן דולרים (דני רווה) - המערכון מציג את התקופה בה נאסר על אחזקת מטבע זר במדינת ישראל. במערכון שוב מופיעים ציגלה ופיקסלה, כשני אסירים משוחררים שאינם יודעים במה יעבדו לאחר שחרורם ומנסים למכור את שירותיהם למחזיקי דולרים. הם מציגים למר נאווי, מוכר גרעינים, שדוב ישמור לו על הדולרים, ומחזירים לו את הכסף בשקלים. שם המערכון הוא פרודיה על הסרט "בעבור חופן דולרים". משפטים זכורים: ”דולרים בטורונטו?! מנדבוצ'קס בטורונטו!”, ”הכל שחור מירוק”, ”לכספות בבנק אתה יכול להאמין? - חס ושלום. -בוודאי. ולממשלה אפשר להאמין? - עוד יותר פחות”, ”96 אלף... וזהו? -אה... אפשר להגיד - ומה אני אעשה עם היתר?”, ”שקלים, מה, זה לא לפי השער היציג? - מה זה שער יציג אני נתתי לו דולרים. - ומה רצית לקבל? - דולרים! - מר נאווי זה דוב, לא חמור!”.
המצילים של ש"ס (דני רווה) - מערכון המציג את מפלגת ש"ס ככופה את עצמה על החברה. במערכון משתלטת ש"ס על חופי ישראל, ועל המציל לדאוג על הפרדה בין גברים ונשים, שמירה על צניעות וכדומה. הדמויות במחזה הם המציל (ישראל פוליאקוב), השמש (גברי בנאי) ונציג מטעם ש"ס (שייקה לוי). משפטים זכורים: ”יש לך טענות- תפנה לש"ס”, ”היה אמזלג, עכשיו זליג”, ” כל האברכים ימינה, וכל הבתולות שמאלה"”.
ילד יצירתי (יוסי בנאי) - במערכון מוצגת משפחה בה ישנו ילד מורד, אשר אינו שומע בקול הוריו. במערכון משתתפים האב (ישראל (פולי) פוליאקוב) אשר מנסה ללא הצלחה לדכא את מרידת הבן ולהחזיר לעצמו את השליטה בבית, האם (גברי בנאי), אשר משוכנעת כי הילד בסדר, מאחר שהיועצת אמרה שיש לתת לילד להתבטא משום שהוא "ילד יצירתי", והילד (שייקה לוי) אשר שולט בהוריו. משפטים זכורים: ”טפו! גם כן ממשלה”, ”תן לו לבטא את עצמו, הוא ילד יצירתי!”, ”מה אמרה עכשיו? - שאתה צריך להחליף את הפרונט של האוטו שלך”, ”אני עם האוטו שלך ב-150 מרגיש שזה רוורס”.
פסטיבל שירי דיכאון (יהונתן גפן, עם לחנים של אריאל זילבר) – הפסטיבל נערך בבנייני האומלל בירושלים, והועבר לצופים באמצעות בכיין. המתמודדים קיבלו ציונים בסולם איוב, תוך התחשבות במצבם המשפחתי. משפטים זכורים: ”אח שלי ניסה להתאבד עם אקונומיקה”, ”אבא שלי החורג גמד”, ”אחותי התחתנה עם פרסי”.
שוק (בוטיק) הספרים (דן בן אמוץ) - מערכון המציג שני מוכרי ספרים המנסים להתפרנס ממכירת הספרים לפי צוואת אביהם, ובפגישתם עם קורא שמעוניין לקנות ספר עם תמונות. משפטים זכורים: ”חנות סתם אין פה, הכל בוטיקים. עוד לא פתחו פה איזה בוטיק פלאפל?”, ”אני מחפש ספרים עם תמונות, אני רואה הכל אצלכם ספרים עם כתוב - מה רצית ספרים עם מחוק, תגיד לי?”, ”ומה אני אביא הביתה לאכול? פינוקיו?!”, ”מה אני לא איש? מה אני עז?”, ”שש וחצי, מחר יום הולדת. בטח בר מצווה אתם עושים בשתים עשרה ורבע”, ”נייר נטול נייר”, ”קח ספור את העמודים, תראה אם לא רימו אותנו”.
שירים, שערים וטכנאים (יוסי בנאי) - פרודיה על תוכנית הרדיו "שירים ושערים". במהלך המערכון עובר המנחה עמי פזגול (פולי בקריצה לעמי פזטל השדרן ואיש הספורט) מכתב לכתב (שייקה וגברי) במגרשים השונים ומקבל דיווח. המערכון זכור במיוחד בגלל הריאיון עם אוהד בית"ר ירושלים (גברי), שמאיים ”לשרוף את המועדון”. במערכון ישנה גם פארודיה על סגנונו של השדר זוהיר בהלול המכונה במערכון "זוהר אלול". משפטים זכורים נוספים: ” ואם זה שידור חי אנחנו לא אוכלים חרא? ”,  ”מה הייתה הדקה?”, ”עוד רבות יתואר, יסופר ויושר על אותה בעיטה אשר חזו עינינו ברגע זה. בעיטה אשר תשנה את פני מדיניות הכדורגל בארצנו... שער שכמוהו לא ראתה העיר עכו מאז הבקיע נפוליאון בונפרטה את שערי חומות העיר יריחו”, ”מי הבקיע למי?”, ”הלו זה בלומפילד? - לא זה בלומשטיין”.
אופסייד סטורי (יוסי בנאי ואפרים קישון) - שופט הכדורגל יהויכין פנדלוביץ' (פולי), תובע את שמעון כאסח (גברי), אוהד של בית"ר ירושלים, על התנהגותו הפרועה שפגעה בשופט הכדורגל נפשית ופיזית במשחק טעון נגד הפועל תל אביב. משפטים זכורים: ”אתה תתן לי את הכבוד המגיע לי”, ”כסאח אתה תסגור את הפה אחרת אני אפתח לך את הראש”, ”כסאח אני מבקש לא לשיר בבית המשפט! זה לא חגיגות המימונה פה”, ”אתה היית במשחק בזמן המגרש?”, ”אני כל שבת, אפילו אם זה יוצא ביום שלישי, אני מפריח שתים עשרה יונים להצלחה של בית"ר. - למה שתים עשרה? - זה לזכר שתים עשרה עשרת השבטים”.
שביתת רעב (יוסי בנאי) - זוג אנשים שובתים שביתת רעב ואז חולף לידם אדם שאוכל פלאפל. משפטים זכורים: ”יחרב ביתכם הוועד, שיפול עליהם מגדל שלום. יוחאי, מי בוועד? - אתה. - שיפול עלי בריג'יט בארדו”, ”פיתה יבשה זה חמץ, פיתה טרייה זה טעים”, ”שמו לי המון חריף בפיתה, אבל זה טעים לאללה”.
כלא 6 (שייקה אופיר) - ריאיון עם "משורר" (גברי) המוצא את "השראתו" בכלא 6 הצבאי.
כותב הבקשות (שייקה אופיר) - שרה, בתו של שייקה, ברחה "אצל האמא שלה" שהיא מצידה ברחה "אצל האמא שלה", ושייקה פונה לכותב בקשות (פולי) על מנת שיכתוב מכתב לשרה. המכתב מתחיל בניסוח משפטי, אך כשמסתבר שכותב הבקשות הוא דודה של שרה, הוא יוצא מכליו וכותב לה משפטים כגון "תתביישי לך, יה סוררת יה מלעונה!".
המשמר האזרחי (דני רווה) - אזרח שמתלונן על שמירה במחסום באמצע הלילה מגלה שהשניים השומרים לצידו הם פועלים ערבים. משפטים זכורים: ”אין לו זמן להתנדב, למה בעל בית משחק בוקר - בוקר? - בוקר, כלבים..”, ”אז למה הוא (בעל הבית) לא פה? - זה לא עבודה בשביל יהודים”, ”אתם מקבלים שכר על העבודה הזו? - חס ושלום! - אז למה אתם עושים את זה? - בשביל כסף.”, ”מי נתן לכם רובים? - בעל בית - אבל זה רובה אמיתי! - בטח רובה אמיתי, למה יעשה צחוק?”, ”אם באים שניים עם כאפייה ועם נשק אני בורח כמו טיל.../ אם באים עכשיו שניים עם נשק וכיפה על הראש, וואלה אני בורח כמו טיל”.
מערכוני פרסומת למשקה "קריסטל" - בפרסומות אלה גילמו הגששים שני מבוגרים המוכנים לתת לתינוק אולר בתמורה למשקה, ראש מפלגה ושני מאבטחיו, כבאים או חזאית ללא תחזית שאומרים "החום בוטל - שותים קריסטל" (הסלוגן שהפך לפופולרי ומזוהה עם המותג).
מבחן ללהקת הנח"ל (הגששים ופשנל) - שייקה מנסה את מזלו במבחן כניסה ללהקת הנח"ל. משפטים זכורים: ”אתה עומד על צוק גבוה. - איפה? - בבאב אל צוק.”, ”אני אתן לך אטיוד. - תודה רבה.”
מגרש השדים (דני רווה) - פולי (בתפקיד עצמו) מגיע למגרש מכוניות לקנות מכונית לאשתו ונתקל בקצת בעיות מיידי ברוך (שייקה) וסיסו (גברי), בעלי מגרש המכוניות. משפטים זכורים: ”אליקו! ישנו פה אחד חבל שהוא איננו, עושה אותך אתה רואה ראי.”, ”הבונבונירה אינה למכירה.”, ”אשתי אומרת, אני אומר לה זה לא יכול להיות, אבל היה תמיד מוצאת את הדברים האלה בעיתונים, היא אומרת שאשתך היא הייתה אשתו של גברי, והילדים הם בכלל של שייקה.”, ”אהלן שייקה (שייקה אומר לפולי).”.
קדם אירוויזיון (יוסי בנאי) - הצמד ממערכון "כלא 6", רפי לירי האסיר (גברי) ואהרון לאפה הסוהר (פולי), מנסים להכין שיר לתחרות קדם האירוויזיון, לאחר שרפי איים להתאבד אם שירו לא יכנס לתחרות. למערכון זה חוזר גם הדוקטור למחול שהופיע במערכון "הסיידים", ליכטיג בר זוהר (שייקה). משפטים זכורים: ”קודם כל אני יורה בעצמי ללא הבחנה. אח"כ אני קם ואני נעשה בלתי אחראי למעשי".” ”יש עלי חורים?”. ”אני רוצה כוריאוגרף - אני אין עלי כוריאוגרף. אתה רוצה אולי קרואסון?”
מערכוני הטוטו - במסגרת הקמפיין של הטוטו שנעשה בשנות התשעים בכיכובם של הגשש נעשו מספר מערכונים שכללו בין היתר: בחור (גברי) שנתלה על מטוס של בחור עשיר (שייקה) והוא מעוניין ממנו לקנות את המטוס, בזמן שהוא והטייס שלו (פולי) רואים בבקשה זו הלצה. מנהל בנק (פולי) ועוזרו (גברי) מגלים שהלקוח שלהם (שייקה) התעשר, אדם שזכה בטוטו (שייקה) מבקש ממנתח פלסטי (פולי) שישנו את פניו, כשלאחר הוא לא מצליח למצוא משהו שיהלום את הלקוח, הוא מוצא את המוזה במנקה חלונות (גברי) ואופנוען (גברי) מבקש מבחור אחד (שייקה) ומאשתו (פולי) לקנות מהם את רכבם.
פרסומת לבנק לאומי - בפרסומת הזאת הגששים מגלמים את שודדי הבנקים, העובדים ואת הלקוחות.