stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון הופ
המושל הכללי של אוסטרליה > המשגה של הופ

משימתו הראשונה של הופ כמושל הכללי הייתה למנות ראש ממשלה שירכיב ממשלה זמנית שתכנס לכהונתה ב-1 בינואר 1901. מאחר שהבחירות הכלליות הראשונות היו אמורות להתקיים רק במרץ, לא יכול היה הופ לפעול על פי הנוהג הרגיל של מינוי מנהיג המפלגת הרוב בפרלמנט. ב-19 בדצמבר 1900, בחר הופ את סר ויליאם ליין, ראש ממשלת ניו סאות ויילס, להרכיב את הממשלה הראשונה. בחירה זו גרמה להפתעה גמורה בקרב החוגים הפוליטיים האוסטרלים והבריטים. ההנחה באוסטרליה הייתה שלתפקיד זה יבחר דווקא אדמונד ברטון, שהיה מנהיג מפתח של התנועה לאיחוד אוסטרליה וממנסחי החוקה. מבחינת כללי הפרוטוקול ניתן היה להגן על החלטתו של הופ, אך קשה היה שלא להתעלם מכך שלליין הייתה התנגדות חזקה לרעיון האיחוד עד לרגע האחרון לפני ביצועו והוא היה בלתי אהוד על חוגי הפוליטיקאים שתמכו באיחוד. ההסברים למינוי התבססו על התקדים של איחוד קנדה, שאז מונה ג'ון אלכסנדר מקדונלד, ראש הממשלה של המושבה הבכירה, אונטריו, להיות ראש ממשלת קנדה. כמו כן, ברטון לא היה חבר בשום פרלמנט (הוא התפטר מהפרלמנט של ניו סאות' ויילס מוקדם יותר באותה שנה) ועל אף שהיה לו ניסיון פוליטי משמעותי, הוא נחשב בחוגים מסוימים כבלתי מתאים מבחינה פוליטית. לעומתו, ליין זכה להכרה כפוליטיקאי קשוח ומנוסה.
אף על פי כן, עד מהרה התבהר שליין לא יצליח להרכיב את הממשלה הראשונה. אלפרד דיקין ופוליטיקאים בולטים אחרים, במיוחד אלה מוויקטוריה, יידעו את הופ שהם לא ישרתו בממשלה תחת ליין. ב-24 בדצמבר החזיר ליין את המינוי והופ הטיל את תפקיד ראש הממשלה הראשון של אוסטרליה על אדמונד ברטון, מנהיג תנועת האיחוד והאיש שכולם סברו שהוא ראוי לתפקיד. ברטון הרכיב באופן מוצלח ממשלה, שליין היה חבר בה, וב-1 בינואר 1901 היא הושבעה על ידי הופ. באותו יום התכנסה הממשלה יחד עם הופ בבניין הממשלה בסידני.
הופ, שחשש שמעשהו יהווה תקדים לאומה החדשה, יישר קו באופן כללי עם הדוגמאות הבריטיות והקנדיות לתפקידיו החוקתיים. הייתה לו היכרות קרובה עם רבים מחברי הממשלה והוא יצר קשרים אישיים קרובים עם ברטון והצליח ליצור עבורו עמדה של כבוד והשפעה בקרב הפוליטיקאים הפדרליים החדשים. הוא נועץ באופן קבוע עם ברטון ועם ג'ורג' רייד, שהיה אז מנהיגה החזק של האופוזיציה, לקראת הבחירות הראשונות שהתקיימו במרץ.
המושל הכללי של אוסטרליה > הוויכוח על תפקיד המושל

בעיות נוספות צצו עד מהרה על יצירת המכניזם של הממשלה החדשה. הופ הביא עמו את מזכירו האישי, קפטן אדוארד ויליאם וולינגטון, שטיפל בכל הקשרים של הופ עם לונדון. לוולינגטון היה ניסיון רב במנהל הקולוניאלי האוסטרלי. עוד קודם לכן הוא היה יועץ של מושלים רבים וזכה במוניטין כמומחה בניהול הקשר עם משרד המושבות בלונדון. למרות שהאוסטרלים סלדו מהאפשרות שאנגלים יקבלו את האחריות על ענייני המדינה, ומהעובדה שלוולינגטון לא הייתה כל אחריות כלפי הפרלמנט האוסטרלי למרות עמדתו המשפיעה בממשלה.
בעיות נוספות צצו בנוגע ליחסים שבין המושל הכללי החדש לבין מושלי המושבות שהפכו להיות מושלי המדינות. חיכוכים התגלו בין הופ לבין כמה מהם, במיוחד עם מושל אוסטרליה הדרומית, הלורד טניסון, שירש את הופ בתפקידו כמושל הכללי, על זכותו של המושל הכללי לקבל גישה לתכתובות של מושלי המדינות. שאלת עצמאותן של המדינות הועלתה והיה חשש מהשתלטות של הממשלה הפדרלית על ענייניהן של המדינות, עד אשר הושגה פשרה, על פיה סוכם על כפיפות במידה מסוימת של מושלי המדינות למושל הכללי. הופ המשיך להיאבק כנגד גישות מיושנות שרווחו במדינות, למרות שמעמדו הציבורי השתפר לאין ערוך בעקבות הצלחתו בארגון ביקורם המלכותי של הנסיך ג'ורג', דוכס קורנוול ויורק, לימים המלך ג'ורג' החמישי ואשתו מרי מטק. התנהלותו המנומסת עם מושלי המדינות ויכולות הגישור שלו סייעו להבטיח את מעמדו בשנים הראשונות של האיחוד האוסטרלי.
הייתה גם תרעומת על גינוני המלכות שעל פיהם נהג הופ במלאו את תפקידו, ועל ההוצאות שהיו כרוכות בכך. ביקוריו הרשמיים במדינות גרמו לעיתים קרובות להוצאות מצדן של הממשלות המקומיות שלא כוסו על ידי הממשלה הפדרלית, וגרמו לחילוקי דעות ביחסים בין המדינות לממשלה הפדרלית, חילוקי דעות שיושבו רק ב-1905, לאחר סיום כהונתו של הופ.
המושל הכללי של אוסטרליה > השפעתו על ממשלת ברטון

בתפקידו החדש הוכיח הופטון את עצמו כבעייתי ביחסי הציבור שלו. למרות שדבריו בנושאים שנויים במחלוקת היו ברורים למדי ולמרות שהוא חתר לאחדות לאומית בחודשי כהונתו הראשונים, הוא ביצע כמה משגים בסוף שנת 1901 ובתחילת 1902 בנקיטת עמדה פומבית בכמה נושאים מדיניים. המשגה הבולט ביותר היה בנאום שנשא בפני אגודת ילידי אוסטרליה בינואר 1902. הופ בחר לדון בנאומו במדינות הממשלה בנוגע למלחמת הבורים. הוא הגן על החלטתו של ברטון להתחייב לסיוע במלחמה זו, הדגיש את חלקו האישי בהגעה להחלטה זו בשיתוף עם ברטון ודגל בדעה שזוהי חובתה של אוסטרליה לעמוד מאחורי ממשלת בריטניה במלחמה.
למרות שברטון ורוב הנוכחים באירוע זה היו שבעי רצון מנאום פטריוטי זה, התייחס מנהיג האופוזיציה, ג'ורג' רייד, לסוגיה זו כדוגמה להתערבות בלתי ראויה מצדו של המושל הכללי בסוגיות פוליטיות שהיו עניינו הבלעדי של הפרלמנט. דיון נוקב על הפרשה התנהל בפרלמנט וגרם לביקורת על ממשלת ברטון. השבועון The Bulletin סיכם את דעתה של האופוזיציה במאמר המערכת שלו מה-8 בפברואר: "מאז יום הגעתו של המושל הכללי, הוא הפגין, באישורו של מר ברטון, סמכויות שעומדות לחלוטין בניגוד לזכויות של אומה בעלת ממשל עצמאי".
למרות שמנהיגים אחרים לא הביעו הסתייגויות כה חריפות ממעשיו של הופ, הם ניהלו ויכוחים על אופי תפקודו של המושל. ברטון עצמו הודה שבמידה מסוימת הוא היה מושפע מהופ. למרות שבתחילה הוא לא היה מוכן להתחייב לסיוע לבריטניה במלחמת הבורים, חשפו תכתובות של הופ למשרד המושבות בדצמבר 1901, שעמדתו של ברטון בסוגיה השתנתה ככל הנראה עקב מאמציו של הופ.
להופ גם הייתה השפעה על חקיקתו ב-1901 של חוק הגבלת ההגירה ועל תוכנו. הנחיות ממשרד המושבות חשפו את העובדה שבנוסח הראשוני של החוק, הוא היה בלתי מקובל על ממשלת בריטניה ושהופ קיבל הוראה לא להעניק את ההסכמה המלכותית עד אשר יוכנסו בו שינויים. הופ מצא את עצמו בהתלבטות קשה. החששות מפני ההגירה רווחו אז מאוד בדעת הקהל האוסטרלית והחוק זכה לאהדה ציבורית, למרות חוסר שביעות רצונה של ממשלת בריטניה מנוסח החוק. לאחר מכן הגיעה תקופה שבה היה על הופ לנקוט בעמדה עצמאית בהיעדר הוראות נוספות מלונדון בנוגע להסכמתו על התיקונים לחוק והיה עליו לאזן בין האינטרסים של אוסטרליה לבין האינטרסים של משרד המושבות. סמכותו של הופ לתת את הסכמתו לתהליכי החקיקה הייתה אפקטיבית ויושמה בחוכמה כדי להימנע מעימות עם הצבור על הסוגיה.
הופ קשר קשרי ידידות מעניינים עם האנרכיסט ופעיל האיגודים המקצועיים ממלבורן, ג'ון "צ'אמי" פלמינג. במאי 1901, מחה פלמינג כנגד מצב האבטלה במלבורן על ידי כך שהסתער על גשר הנסיך בעיר וחסם את מרכבתו של המושל הכללי שחצה אותו. על פי כמה דיווחים, בעקבות האירוע דחף הופ את הממשלה להגדיל את היקף העבודות הציבוריות בעיר.
המושל הכללי של אוסטרליה > המחלוקת הכספית וההתפטרות

כהונתו של הופ כמושל הכללי באה לסיומה באופן פתאומי ומביך באמצע שנת 1902 לאחר מחלוקת על הסידורים הכספיים הנוגעים לתפקידו. בכינוסים החוקתיים של שנות התשעים של המאה ה-19 הוגדרה משכורתו של המושל הכללי בסכום הנדיב של 10,000 ליש"ט, סכום שנקבע בהתאמה למשכורתו של המושל הכללי של קנדה. אך בקנדה הוקצו תקציבים נפרדים להוצאות נסיעה, מגורים ופנאי, סכומים שלא הועמדו לרשותו של הופ.
דיונים על סוגיה זו עוררו את היריבויות המסורתיות בין ניו סאות' ויילס לבין ויקטוריה, כשכל אחת מהמדינות טענה שמקום מושבו של המושל הכללי צריך להיות בעיר הבירה שלה. בסופו של דבר הוקצו מעונות עבור המושל הכללי בשתי המדינות והציפיות היו שהוא יבלה את זמנו בשני המקומות. יחד עם זאת, תקציבים למימון שני מעונות רשמיים גדולים כאלה במקביל לתכנון מעון שלישי בבירה הפדרלית העתידית, היו נושאים לוויכוחים ממושכים בין הממשלה הפדרלית לבין ממשלות המדינות.
הן ויקטוריה והן ניו סאות' ויילס נמנעו מדיון בנושא ולא הצליחו להעביר חוקים שיבטיחו את מימון שהותו של המושל בתחומן. עם כניסתו לתפקיד ב-1901, לא אושרו עדיין להופ הקצבות רשמיות להוצאותיו, אך בשיחה אישית עם ברטון, הובטח לו כי לפחות 8000 ליש"ט לשנה יוקצו לו להוצאות הקשורות במילוי תפקידו.
משרד המושבות יעץ להופ להגביל את הוצאותיו כל עוד המצב לא ברור, אך הופ היה בזבזן מטבעו בהתנהלותו הציבורית וסכומים משמעותיים הוצאו על ידו לנסיעות ולאירוח הביקור המלכותי של הנסיך ג'ורג'. בינתיים השהה ברטון את חקיקתו של חוק לכיסוי ההוצאות עד לאמצע שנת 1902. באותה עת הסתיימה כבר האופוריה בעקבות הביקור המלכותי ותשומת הלב של החוגים הפוליטיים ניתנה למיתון הכלכלי והבצורת שעדיין נמשכו ותבעו מחיר מהכלכלה האוסטרלית. נאומו של ברטון לטובת התקציב של ה-8000 ליש"ט היה רפה וכל האחרים שהשתתפו בדיון התנגדו לנוסח החוק, שבהמשך תוקן כדי לכסות את ההוצאות של הביקור המלכותי. הפרלמנט הבהיר שלא תאושר הקצבה נוספת למימון פעילותו של הופ בנוסף למשכורת שכבר אושרה לו. הופ היה המום. הוא כבר הוציא כספים רבים על חשבונו כדי לממן הוצאות הקשורות לתפקידו והדבר גרם לו לגרעון אישי.
כשהוא מושפל ציבורית מנזיפת הפרלמנט, וכשבריאותו עדיין לא תקינה באופן יחסי, הודיע הופ ב-5 במאי למשרד המושבות על רצונו להשתחרר מתפקידו. משרד המושבות הביע את חוסר שביעות רצונו ממעשיה של ממשלת ברטון וקיבל את רצונו של הופ.
למרות שהתקשורת והפוליטיקאים היו חלוקים בדעותיהם על מי רובצת האשמה על ההתפטרות הפתאומית של הופ, ורבים ניסו להניא אותו מכוונתו, בסופו של דבר היה ברור שתחושתו של הופ שתפקיד המושל הכללי אמור להיות מקביל לזה של המשנה למלך בהודו. ניסיונו של הופ לשרת את אוסטרליה כדמות זוהרת מטעם האימפריה הבריטית גרמה לו להיכנס לעימות עם הפוליטיקאים המקומיים ובסופו של דבר גרמה לו לסוף מביך של תקופת כהונתו. למרות שתקופת כהונתו הקצרה ורצופות החיכוכים של הופ גרמה לעימותים על השאלה אם המינוי לתפקיד צריך לבוא מקרב האוכלוסייה המקומית של אוסטרליה, הבינו יורשיו עד מהרה את הצניעות הנדרשת לתפקיד ויישמו אותה.
הופ ומשפחתו הפליגו מבריזביין ועזבו את אוסטרליה ב-17 ביולי 1902, למרות שבאופן רשמי הוא המשיך להיות המושל הכללי של אוסטרליה עד ה-9 בינואר 1903. למרות הסיום הצורם של כהונתו, הוא זכה לאהדה ציבורית באוסטרליה ונערכו לכבודו פרידות מרגשות בסידני ובמלבורן. עם שובו של הופ לבריטניה, הכיר לו המלך אדוארד השביעי תודה על שירותו והעניק לו את התואר המרקיז מלינלית'גו.
שנותיו האחרונות

למרות רצונו העז להתמנות תפקיד המשנה למלך הודו, נמנע מהופ המינוי על רקע בריאותו הרופפת ועקב התפתחויות פוליטיות שמנעו זאת. למרות זאת, בנו, ויקטור הופ, מונה לתפקיד זה (לאחר שדחה את תפקיד המושל הכללי של אוסטרליה) וכיהן בו בין השנים 1936 – 1942.
תפקידו הפוליטי האחרון של הופ היה מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד, בחודשים האחרונים לכהונתו של ארתור ג'יימס בלפור ב-1905. ג'ון הופ מת באופן פתאומי מאנמיה ממארת בפו שבצרפת, ב-29 בפברואר 1908.
הערות שוליים

↑  "Letters Patent constituting the office of Governor-General 29 October 1900 (UK)". Documenting a Democracy. Museum of Australian Democracy at Old Parliament House. Retrieved 3 September 2011.
↑  "Queen Victoria's Instructions to the Governor-General 29 October 1900 (UK)". Documenting a Democracy. Museum of Australian Democracy at Old Parliament House. Retrieved 3 September 2011.
| המושלים של ויקטוריה |
| --- | --- | --- |
| לפני איחוד אוסטרליה | הות'ם • בארקלי • דרלינג • מאנרס-סאטון • בואן • פיפס • לוך • הופ • בראסי • קלארק |  |
| אחרי איחוד אוסטרליה | טלבוט • גיבסון-כרמייקל • פולר • סטנלי • רוס • סומרס-קוקס • ואנק • דוגאן • ברוקס • דלקומב • ווינקה • מאריי • מקוהי • מקגרווי • גובו • לאנדי • קרצר • צ'רנוב • דסאו • גרדנר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: hopetoun-seventh-earl-of-6730  GND: 1064681131  ISNI: 0000 0000 3843 8770  LCCN: nb2003080077  SUDOC: 133839761  Trove: 1478832  VIAF: 43812064   WorldCat (עם VIAF): 43812064 
קריקטורה של הופ מהעיתון The Bulletin על יומרותיו המלכותיות - 1901
ג'נסן C-V8

| --- | --- |

Jensen C-V8
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Jensen Motors, Ltd
 שנות ייצור:  1962–1966
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  Jensen 541S
 מודל אחריו:  Jensen Interceptor
 אורך:  4,674 מ"מ
 רוחב:  1,702 מ"מ
 גובה:  1,380 מ"מ
 משקל:  1,500 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,667 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 5,913 סמ"ק, המפיק 309 כ"ס ב-4,800 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 (מנוע קרייזלר)  V8 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 6,286 סמ"ק, המפיק 335 כ"ס ב-4,600 סל"ד, יחס דחיסה 10:1 (מנוע קרייזלר)
 הילוכים:  תמסורת ידנית  - 4 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  211 קמ"ש (מנוע 5,913 סמ"ק)  208 קמ"ש (מנוע 6,286 סמ"ק)
 מעצב:  Eric Neale
ג'נסן C-V8 (באנגלית: Jensen C-V8) היא מכונית ספורט בתצורת  קופה, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית Jensen Motors, Ltd אשר יוצרה בין השנים 1962–1966.
סך הכול יוצרו 500 יחידות.
מכלולי הפנסים למכונית הספורט יוניפאואר GT נלקחו מדגם "ג'נסן C-V8".
דגמים

5.9 ליטר (תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 8.4 שניות).
6.3 ליטר (תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 6.7 שניות).
סדרות

סדרה ראשונה (דגם 104) - יוצר בין נובמבר 1962 - נובמבר 1963 (יוצרו 69 יחידות)
סדרה שנייה (דגם 104, דגם 105, דגם 106) - יוצר בין אוקטובר 1963 - יולי 1965 (יוצרו 250 יחידות)
סדרה שלישית (דגם 112, דגם 113, דגם 114) - יוצר בין יוני 1965 - דצמבר 1966 (יוצרו 181 יחידות)
מכירות לפי מדינות

בריטניה - 476 יחידות
אירלנד - 7 יחידות
ארצות הברית - 5 יחידות
שווייץ - 3 יחידות
ספרד - 2 יחידות
אוסטרליה - 2 יחידות
תמונות

ג'נסן C-V8, שנת 1964
ג'נסן C-V8
ג'נסן C-V8, שנת 1965 (סדרה MK II)
ג'נסן C-V8, שנת 1965
ג'נסן C-V8
ג'נסן C-V8, שנת 1965
ג'נסן C-V8, שנת 1965
ג'נסן C-V8
ג'נסן C-V8 - מבט למנוע
ראו גם

ג'נסן GT
ג'נסן S-type
ג'נסן PW
ג'נסן FF
הערות שוליים

↑  היסטורית דגמי מכוניות יצרנית הרכב ג'נסן historywebsite.co.uk/Museum/Transport/Cars/Jensen
↑   Cars, The Telegraph
↑  "ג'נסן C-V8" - מבחן דרכים autocar.co.uk/car-news/anything-goes-throwback-thursday/throwback-thursday-1965-jensen-c-v8
↑  "ג'נסן C-V8" - מפרט טכני gbclassiccars.co.uk/jensen_cv8
↑  סדרות "ג'נסן C-V8"  richardcalver.com/article
בית עיריית רמת גן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין עירייה 
 כתובת:  רחוב ביאליק 35
 מיקום:  רמת גן 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  עיריית רמת גן
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1941–1942
 תאריך פתיחה רשמי:  1942 
 חומרי בנייה:  בטון, טיח, לבנים
 אדריכל:  רפאל מגידו 
 סגנון אדריכלי:  הסגנון הבין-לאומי 
 מידות
 קומות:  4 
 קואורדינטות:  32°04′57″N 34°48′51″E﻿ / ﻿32.08256°N 34.81421°E﻿ / 32.08256; 34.81421
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית עיריית רמת גן(למפת גוש דן רגילה) בית עיריית רמת גן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית עיריית רמת גן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית עיריית רמת גן  he בית עיריית רמת גןhe בית עיריית רמת גןמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית עיריית רמת גן הוא מקום מושבה הקבוע של עיריית רמת גן, הממוקם בכיכר רמב"ם (רחוב ביאליק 35). הבניין תוכנן בידי מהנדס העיר, רפאל מגידו ונבנה בשנים 1941–1942. מאז נבנה, העירייה התרחבה משמעותית במחלקות ואגפים, ובהתאם נבנו תוספות רבות לבניין המקורי, ומשאלו הפסיקו לתת מענה, נבנו בניינים נוספים המשרתים את צורכי העירייה.
היסטוריה > מבנים קודמים

עיריית רמת גן עברה מספר מקומות לאורך השנים הראשונות להקמת היישוב. בתחילה, שכנה העירייה בצריף באזור צומת עלית. לאחר מכן, עברה העירייה לאזור גן יהודה, למבנה שכלל גם בית כנסת וכיתות לימוד. מבנה זה חרב בחורף של שנת 1924, והעירייה הועתקה לבית ברחוב לאן. בשנת 1926, לאחר בחירתו של קריניצי לראשות המועצה, עברה המועצה לבית ברחוב ביאליק 55. בשנת 1935, התמקמה העירייה בביתו של ד"ר כהן, רופא היישוב, בכתובת ביאליק 51. בתקופה זו הוקצה תקציב לתכנון והקמת מושב קבע למשרדי העירייה, וזה הוקם לבסוף בשנת 1942, בכתובתו הנוכחית.
היסטוריה > מבנה המרפאה

מבנה המרפאה הוא מבנה נוסף השוכן בירכתי המגרש של בית העירייה. מבנה זה הוקם בשנת 1932, בסגנון הבינלאומי, ושימש כמרפאה של המועצה, בתמיכת ארגון "הדסה". המבנה הוסב לשימוש העירייה, והורחב בשנת 1987 בתכנון האדריכל משה סלטון. המבנה מאכלס כיום את מחלקת המחשוב של העירייה.
היסטוריה > מבנה המרפאה > המבנה הנוכחי

בית העירייה תוכנן והוקם על ידי האדריכל רפאל מגידו, בכהונתו כמהנדס העיר רמת גן, בתקופת המנדט הבריטי. המבנה המקורי תוכנן בסגנון הבינלאומי, כמבנה בצורת ר', בעל 2 קומות. מבנה זה היה קטן מדי עבור צורכיה של העיר המתפתחת במהירות, ונבנו לו תוספות רבות לאורך השנים.
כיום, המבנה מאכלס מספר מצומצם בלבד של מחלקות העירייה, הפרוסות במבנים שונים במרכז רמת-גן.
אדריכלות > המבנה

המבנה המקורי נבנה כמבנה בן 2 קומות, המתוכנן בצורת ר', ומורכב משני אגפים המאונכים זה לזה, בגבהים שונים.
אדריכלות > המבנה > סגנון

המבנה תוכנן בסגנון הכולל מאפיינים של הסגנון הבינלאומי המוקדם והמאוחר כאחד, כפי שהוגדרו על ידי תוכניות השימור של עיריית תל אביב. סגנון זה כולל מאפיינים ייחודיים הנובעים מהפגשתם של מאפייני הזרם המודרניסטי עם הצרכים הייחודיים העולים בתכנון בארץ-ישראל. מאפייני סגנון זה כוללים שימוש במסה פיסולית, גג שטוח, מרפסות זיזיות, שימוש נרחב בטיח, נטייה לאופקיות, ומנגד שימוש במסות מלבניות. סגנונות אלו מושפעים מעבודתיהם של האדריכלים לה קורבוזייה, אריך מנדלסון, ואחרים.
אדריכלות > המבנה > סגנון > תוספות מאוחרות

המבנה במצבו הנוכחי עבר שינויים רבים מאז הקמתו, שנועדו לענות על צורכיה של העיר המתפתחת. למבנה נוספו אגף ושתי קומות, ובנוסף, גג רעפים, בסדרה של תוספות שראשיתן בשנת 1943. כיום, למבנה תוכנית בצורת T והוא מתפרס על שטח של 480 מ"ר.
אדריכלות > האדריכל

המתכנן, רפאל מגידו, הוא אדריכל יליד אודסה, ובנו של מתכנן העיר והאדריכל הידוע יהודה מגידוביץ'. האדריכל קיבל מאביו נחלה בעיר, והשתקע בה בתפקיד מתכנן העיר, בו כיהן בשנים 1937–1950. כחלק מתפקידו כאדריכל ומתכנן העיר, תכנן מגידו את בית העירייה.
אדריכלות > פיתוח השטח

פיתוח השטח בו ניצב המבנה כולל גן פסלים, ושעון פרחים גדול, שהפך לאחד מסימני ההיכר של המבנה. המבנה ניצב על מגרש משופע, בעל הפרשי גובה משמעותיים. שיפוע המגרש יורד לכיוון "העמק" - סביבת הרחובות ביאליק והרצל.
סביבת המבנה > שכונת החשמונאים

שכונת החשמונאים היא שכונה ותיקה ברמת גן, הממוקמת באזור לב העיר. השכונה מופיעה בתוכניתו המקורית של ריכרד קאופמן, תוכנית בניין "עיר גנים" (שמה המקורי של רמת גן). היא ממוקמת על הגבעה המערבית של העיר, הר שאול, ונקראת על שם רחוב החשמונאים החוצה אותה. השכונה תחומה ברחובות ביאליק, ז'בוטינסקי, לאן, וגובלת בעיר גבעתיים.
סביבת המבנה > כיכר רמב"ם

כיכר רמב"ם, הידועה גם בכינוי כיכר "אורדע", היא הכיכר הממלכתית של העיר רמת גן. הכיכר מופיעה בתכנון העירוני של ריכרד קאופמן ל"עיר גנים", ומהווה את הצומת המרכזית של לב רמת גן, בו נפגשים הרחובות ביאליק, הרצל, והרא"ה. כיכר רמב"ם היא אזור הכולל מספר גדול של מבני ציבור ותיקים, בהם בית הכנסת, בית האזרח, קולנוע אורדע (אינו פעיל), ובית העירייה.
ראו גם

רמת גן
רפאל מגידו
לקריאה נוספת

ספר ראשוני רמת גן, ד"ר ישראל אלדד ויוסף פפר
הערות שוליים

↑  בית קריניצי
↑  עיריית תל אביב, 2018. הנחיות עיצוב מבנים באזור ההכרזה. פרק ב, עמ' 10-17
↑  סמוק-מצגר ניצה, 1994. בתים מן החול, אדריכלות הסגנון הבינלאומי 1931-1948, תל אביב: משרד הביטחון, ההוצאה לאור
↑  קונדה ברכה, המועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות (1994). אדריכלות הסגנון הבינלאומי. תל אביב: [חמו"ל]
↑  ד"ר ישראל אלדד ויוסף פפר, 1965. ספר ראשוני רמת גן, רמת גן: דפוס פלאי, הוצאה לאור
↑  ארכיון ציוני מרכזי ירושלים, תוכנית ריכרד קאופמן 1921
שלט ההסבר אודות בית עיריית רמת גן
שעון הפרחים בשטח המבנה של בית עיריית רמת גן
פסל המשפחה של אילנה גור בחצר עיריית רמת גן
גאבלה

הגאבלה (gabela, בקרב קהילות סרביה נקרא גם פֶּצָ'ה, peča), בארצות הרומניות (נסיכות מולדובה וולאכיה), בבולגריה, בהונגריה ובסרביה היה מס עקיף שהוטל על השחיטה הכשרה של עופות ובהמות ומקורו בתקופה העות'מאנית.
ההכנסות שנוצרו מגביית המס נועדו למימון הפולחן הדתי של הקהילה היהודית וגם למימון מוסדות הקהילה, בית הספר, בית החולים, בית המחסה לזקנים ולנכים ומוסדות צדקה אחרים.
המס אושר בהוראות הנסיכויות של מיכאי רקוביצה בשנת 1764, גריגורה אלכסנדרו גיקה בשנת 1777, קונסטנטין איפסילנטי בשנת 1799 ויואן סנדו סטורזה בשנת 1825.
ראו גם

גאבלה (צרפת)
לקריאה נוספת

Evreii din România în texte istoriografice (יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים) אנטולוגיה בהוצאת הספר - בוקרשט 2004.
ברכה והצלחה

ברכה והצלחה הוא אלבום סולו מספר 12 של הזמר יוצר החסידי אברהם פריד. האלבום יצא ב-1995 בחברת גל פז והוא מורכב מלחנים של יוצרים חרדיים מוכרים, בהם יוסי גרין, משה לאופר ואברהם פריד עצמו. האלבום מכיל שירים בעברית ואנגלית.
רקע

האלבום יצא בשנת 1995 ובו 10 רצועות עם לחנים חסידיים, של המלחינים הגדולים במוזיקה החסידית, מהאלבום יצאו הלהיטים כמו "רצה השם", "ירושלים" ,"כשם שאני" ועוד.
ב-2020 פרסם אברהם פריד ביצוע מחודש מהופעה לשיר "רצה ה'" יחד עם החזן יצחק מאיר הלפגוט. השיר רצה ה' בוצע כקאבר על ידי יעקב יהודה דסקל באלבום שומע תפילה.
רשימת רצועות

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שישו  | אברהם פריד | אברהם פריד | 5:23 |
| 2. | חביבי  | הפייטן אשר מזרחי | יוסי גרין | 9:20 |
| 3. | don't hide from me  | אברהם פריד ובתיה אריאלה | יוסי גרין | 6:23 |
| 4. | אדם דואג  | בצלאל לנדאו | יוסי גרין | 5:51 |
| 5. | ישימך  | פרשת ויחי | יוסי גרין | 4:59 |
| 6. | ירושלים  | מדרש רבה נ"ט ח | יוסף גרין וגרשון פרנקל | 4:54 |
| 7. | רצה ה'  | תפילת שמונה עשרה | יוסי גרין | 8:43 |
| 8. | כשם שאני  | ברכת הלבנה | משה לאופר | 4:14 |
| 9. | זכור  | רבי אלעזר הקליר | יוסי גרין | 8:17 |
| 10. | ברכה והצלחה  | שבת | יוסי גרין | 4:12 |
השתתפו בהקלטות

אברהם פריד - שירה
יוסי גרין - לחנים וקולות רקע בחלק מהשירים
משה לאופר - עיבוד
הערות שוליים

↑  רצה ה' יחד עם הלפגוט
| אברהם פריד |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | אף יהודי לא ישאר מאחור • זה הזמן • תנו שבח • קץ לגלות • מלווה מלכה • מעגל השנה 2 • אנחנו מוכנים • מעגל השנה 3 •   אדרבה • אוצרות יהודיים (שני חלקים, כל אחד ביידיש ובעברית) • שטר התנאים • ברכה והצלחה • האפ קאזאק • חזק! • ניגון הבעש"ט • יחיד ורבים • אבינו מלכנו • בין כך ובין כך • הלהיטים הגדולים • יענקל יענקל • אוסף להיטי העשור • רצוננו לראות את מלכנו • א מחייה •  אוצר של יראת שמיים • כמה טוב שנפגשנו • פרויקט רילקס עם אברהם פריד (שני חלקים) • Good Old Days • אברהם פריד בהופעה חיה בישראל (אלבום כפול) |  |
| סינגלים | עלה קטן שלי • כי הרבית • כמה טוב שנפגשנו • ירושלים שבלב • הנני בידך • אחים בנפש • עובר מה שעובר • אבא • אוטוטו • בצורת • רצוננו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 30c3f943-bfca-4efb-8c3e-277ba56b493f
ג'נסן 541

| --- | --- |

Jensen 541
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Jensen Motors, Ltd
 שנות ייצור:  1954–1959
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  Jensen Interceptor (1950)
 מודל אחריו:  ג'נסן 541R
 אורך:  4,470 מ"מ
 רוחב:  1,600 מ"מ
 גובה:  1,372 מ"מ
 משקל:  1,220 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,667 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 3,990 סמ"ק המפיק 132 כ"ס ב-3,700 סל"ד, יחס דחיסה 6.8:1  (מנוע "Austin Motor Company" מסוג "Straight-six engine" (R6))
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (אופציונלי: הילוך "overdrive")
 מהירות מרבית:  187 קמ"ש
 צריכת דלק:  13.7 ליטר ל-100 ק"מ
ג'נסן 541 (באנגלית: Jensen 541) היא מכונית ספורט, בעלת מרכב פיברגלס, אשר הוצגה באוקטובר 1953 על ידי יצרנית הרכב הבריטית Jensen Motors, Ltd בתערוכת המכוניות בלונדון (London Motorfair (London Motor Show)).
יצור דגם ה"ג'נסן 541" היה בין השנים 1954–1959.
סך הכול יוצרו 226 יחידות.
תצורות

קופה - 2 דלתות.
קבריולה - 2 דלתות.
מאפיינים

2 דלתות.
4 מושבים.
גוף (מרכב) דגם ה"ג'נסן 541" בנוי מפיברגלס.
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 10.8 שניות.
מחיר דגם "ג'נסן 541", בשנת 1957, עמד על 1,821 לירות שטרלינג (מחיר בסיסי).
תמונות

"ג'נסן 541", שנת 1956
"ג'נסן 541", שנת 1956
"ג'נסן 541", שנת 1954 - קבריולט
"ג'נסן 541", שנת 1954 - קבריולט
"ג'נסן 541"
"ג'נסן 541"
מנוע דגם "ג'נסן 541" (אב טיפוס)
"ג'נסן 541", שנת 1957, מודל "Deluxe"
לוגו "ג'נסן 541", שנת 1956
"ג'נסן 541"
"ג'נסן 541", שנת 1956
"ג'נסן 541", שנת 1956
לוגו היצרנית "Jensen Motors, Ltd " (שנת 1950)
ראו גם

ג'נסן 541S
ג'נסן S-type
ג'נסן PW
ג'נסן GT
לקריאה נוספת

"ג'נסן 541" - תמונות
הערות שוליים

↑  היסטורית דגמי מכוניות יצרנית הרכב ג'נסן historywebsite.co.uk/Museum/Transport/Cars/Jensen
↑  ג'נסן מוטורס - דגם ג'נסן 541 jensenparts.co.uk/jensen-541
↑  דגם  "ג'נסן 541"  hagertyinsurance.co.uk/price-guide/1957-Jensen-541
↑  "ג'נסן 541" jensen541.com/541news
↑  דגמי ג'נסן 541 gbclassiccars.co.uk/jensen_541
↑  מכוניות ג'נסן 541 אתר היצרן jensen.co.uk/jensen-541
גארי דייוויד גולדברג

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1944 ברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  22 ביוני 2013 (בגיל 68) מונטסינטו, קליפורניה, ארצות הברית
 סוגה מועדפת:  דרמה וקומדיה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1972–2002 (כ־30 שנה)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ברנדייס  אוניברסיטת סן-דייגו  בית ספר תיכון לאפאייט 
 צאצאים:  Shana Goldberg-Meehan 
 פרסים והוקרה:  שני פרסי אמי, פרס הנשים בקולנוע
 http://www.GaryDavidGoldberg.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גארי דייוויד גולדברג (Gary David Goldberg;‏ 25 ביוני 1944 – 22 ביוני 2013) היה סופר ומפיק טלוויזיה וקולנוע יהודי אמריקאי. גולדברג היה ידוע בעיקר בזכות עבודתו על סדרות הטלוויזיה "קשרי משפחה" (1982–1989), "ספין סיטי" (1996–2002) והסדרה האוטוביוגרפית-למחצה "גשר ברוקלין"  (אנ') (1991–1993).