stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ב-72 לא הייתה מלחמה
עלילה

הסרט מתחיל בפורים 1968, שנה לאחר האופוריה שבה היו יוני בן ה-10, שני אחיו הקטנים והוריהם אחרי הניצחון על הערבים ושחרור ירושלים והכותל המערבי במלחמת ששת הימים.
הסרט קופץ ארבע שנים לאחר מכן, בפסח 1972. כעת, יוני הוא נער מתבגר בודד בן 14 הלכוד בבית בעייתי. כשהוא נקרע בין אמו המתוסכלת ואביו האלים, איש עסקים במקצועו, הוא יוצא נגד סמכות מוריו. כשהתנהגותו המרדנית וציוניו השליליים מביאים לסילוקו מבית הספר, הוריו נוקטים עמדה קשה: הם יחליטו על הדרך הנכונה בשבילו.
אביו של יוני מכה אותו ולמורת רוח האם, מכריח אותו לצאת לעבוד כדי לחנכו. האם מחפשת בתי ספר אחרים עבור בנה, אך אף אחד מהם לא מסכים לקבלו. הוא מחפש מקלט במוזיקה, במיקי חברו הטוב ביותר ובשכנתו רותי ההופכת לאהבתו הראשונה.
כשהם מחפשים תשובות בכיוונים שונים, ההורים מתמודדים עם הקונפליקטים בין עצמם ומתאחדים בפשרה מחרידה יותר ממה שיוני יכול היה לדמיין. הם מסכימים לשלוח את יוני לפנימייה צבאית בראשון לציון כדי לטפל במרדנות שלו, אך יוני רואה זאת כדבר גרוע יותר מגלות.
יוני מגלה שאמו בוגדת באביו עם גבר אחר והוא מלשין עליה לאביו. הוא נאלץ לעזוב את הילדות שלו מאחור ולוותר על כל מה שחשוב לו, כולל המוזיקה שבלעדיה הוא לא יכול לחיות.
לאחר שיוני מגיע לפנימייה, הוא מבקש מאביו כסף כדי לקנות משהו, ולאחר שאביו נוסע, הוא בורח לכפר נוער.
כעבור שנה ב-1973 האופוריה נהרסת כשישראל מופתעת מפריצת מלחמת יום הכיפורים.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
אדם אבולעפיה: יוני
שמואל אדלמן: אבא של יוני
אווה חדד: אמא של יוני
נטלי עטיה: רותי
אי"ש חזן: 
שאול מיטלפונקט: 
איילת גבאי-יגודה: 
אלון עייש: 
מאיה דוניץ: 
יוסי סגל: מנהל הפנימייה
עבד מואסי: חאלד
רומי אבולעפיה:
הערות שוליים

↑  דוד קריינר, באתר 'אישים'.
בילי דונובן

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1965 (בן 59) רוקוויל סנטר שבלונג איילנד, ניו יורק
 עמדה:  רכז / מאמן
 גובה:  1.80 מטרים
 מכללה:  פרובידנס קולג'
 דראפט:  בחירה מספר 68, 1987 יוטה ג'אז
 קבוצות כשחקן
 1987   1987–1988   1988:  ויומינג ווילדקאטס (CBA)   ניו יורק ניקס   ראפיד סיטי ת'רילרס (CBA)
 קבוצות כמאמן
 1989–1994   1994–1996   1996–2015   2015–2020   2020–:  קנטקי (עוזר מאמן)   אוניברסיטת מרשל   אוניברסיטת פלורידה   אוקלהומה סיטי ת'אנדר   שיקגו בולס
 הישגים כמאמן
 אליפות המכללות‏ (2006, 2007)   אליפות טורניר האזור הדרום-מזרחי‏ (2005, 2006, 2007, 2014)   אליפות העונה הרגילה באזור הדרום-מזרחי (2000, 2001, 2007, 2011, 2013, 2014)   מאמן העונה של האזור הדרום-מזרחי (2011, 2013, 2014)
ויליאם (בילי) ג'ון דונובן ג'וניור (באנגלית: .William John Donovan, Jr, נולד ב-30 במאי 1965) הוא מאמן כדורסל אמריקאי, המאמן את קבוצת שיקגו בולס מליגת ה-NBA. דונובן שימש במשך 19 שנים כמאמן קבוצת פלורידה גייטורס, קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פלורידה המשחקת בליגת המכללות בארצות הברית. דונובן הוביל את הקבוצה לשתי זכויות בגמר טורניר אליפות המכללות בשנים 2006 ו-2007. בנוסף רשם 4 זכיות בטורניר האליפות של האזור הדרום-מזרחי ו-6 פעמים סיים כאלוף העונה הרגילה. דונובן זכה 3 פעמים בתואר מאמן העונה של האזור הדרום-מזרחי והוא אחד משני מאמנים יחידים בתולדות ליגת המכללות שהגיעו למאזן של 500 ניצחונות, בטרם מלאו להם 50 שנים.
במהלך השנים היו שמועות רבות על מועמדותו של דונובן לאימון קבוצות שונות ב-NBA ובליגת המכללות. ב-1 ביוני 2007, לאחר שזכה באליפות המכללות השנייה ברציפות, חתם דונובן על חוזה אימון בקבוצת אורלנדו מג'יק תמורת 27.5 מיליון דולר לחמש עונות. יום למחרת החתימה והצגתו כמאמן הראשי, הודיע לבעלי הקבוצה כי שינה את דעתו ומעדיף להישאר כמאמן פלורידה והקבוצה הסכימה לשחררו מהחוזה ללא כל תמורה. בין השנים 2015–2020 אימן את קבוצת ה-NBA אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
ראשית חייו

דונובן נולד וגדל ברוקוויל סנטר, לונג איילנד, ניו יורק. אביו, בילי דונובן סניור, שיחק בצעירותו כדורסל בבוסטון קולג' והוא קלע הנקודות השלישי בטיבו בתולדות האוניברסיטה. דונובן הצעיר למד בתיכון סנט איגנס בעיר הולדתו ושיחק בו כדורסל תחת הדרכתו של המאמן פרנק מוריס. דונובן תואר כילד המרבה לשחק כדורסל ולעיתים אף התגנב לאולם הכדורסל על מנת להתאמן. בשנתו האחרונה בתיכון זכה באליפות בתי הספר הקתוליים בלונג איילנד.
קריירה כשחקן

דונובן נבחר במקום ה-68 בדראפט של שנת 1987 על ידי יוטה ג'אז, אך נופה מסגל הקבוצה עוד לפני פתיחת העונה. הוא עבר לשחק בקבוצת וויומינג וילדקאטס מליגת ה-CBA. במהלך חודש דצמבר 1987 החתים אותו ריק פיטינו, שהיה מאמנו בקולג' והתמנה למאמן ניו יורק ניקס, על חוזה לעונה אחת בקבוצה. הוא שותף כמחליף ב-44 משחקים, בהם קלע ממוצע של 2.4 נקודות ומסר 2 אסיסטים למשחק ובחודש מרץ 1988 נופה מסגל הקבוצה. בסיום העונה חזר לליגת ה-CBA, כשחתם בקבוצת ראפיד סיטי ת'רילרס בה שיחק עונה אחת. במקביל, החל לעבוד כברוקר בבנק השקעות.
קריירה כמאמן מכללות > 1989–1994: תחילת הדרך

דונובן לא היה מרוצה מעבודתו כברוקר ולאחר מספר חודשים פנה אל פיטינו והתייעץ עמו לגבי האפשרות לעסוק באימון. פיטינו לא התרשם שלדונובן יש את הכישורים המתאימים להיות מאמן והמליץ לו להישאר בתחום הפיננסי. דונובן המשיך לעבוד בתחום עוד כמספר חודשים ובאפריל 1989 פנה שוב להתייעץ עם פיטינו, שבדיוק עמד לסיים את תפקידו בניקס לטובת משרת המאמן באוניברסיטת קנטקי. פיטינו הציע לו להצטרף כעוזר מאמן. דונובן שימש בתפקיד עד לשנת 1994 והיה חלק מהצוות שהוביל את הקבוצה לפיינל פור של ליגת המכללות בשנת 1993. בזכות ההצלחה של הקבוצה והמלצות שקיבל מפיטינו התמנה בשנת 1994 למאמן הראשי של אוניברסיטת מרשל.
קריירה כמאמן מכללות > 1994–1996: אוניברסיטת מרשל

את עונת 1993–1994 סיימה אוניברסיטת מרשל במאזן שלילי של 9 ניצחונות לעומת 18 הפסדים ובסיומה הציעה לדונובן את תפקיד המאמן. דונובן קיבל את התפקיד, כשהוא בן 28 בלבד מונה להיות המאמן הצעיר ביותר בליגת המכללות. כבר במשחק החמישי בעונה פגשה מרשל את קנטקי - דונובן זכה לקבלת פנים חמה מצד הקהל, אך קבוצתו זכתה ליחס חם קצת פחות כשהובסה 116-75. בעונתו הראשונה כמאמן הצליח להכפיל את מספר הניצחונות של הקבוצה, כשסיים עם 18 ניצחונות לעומת 7 הפסדים וזכה בתואר מאמן השנה של האזור הדרום-מזרחי. את עונת 1995–1996 סיימה הקבוצה עם 17 ניצחונות, כשהיא מובילה את האזור הדרום-מזרחי בנקודות ואחוזי קליעה לשלוש נקודות. דונובן הצליח גם ביכולות הגיוס שלו, כאשר הצליח לשכנע את ג'ייסון ויליאמס לוותר על מלגות שהוצעו לו ולהישאר במרשל. מאוחר יותר, יעזוב ויליאמס בעקבות דונובן לפלורידה.
קריירה כמאמן ב-NBA > 2015–2020: אוקלהומה סיטי ת'אנדר

באפריל 2015 מונה דונובן למאמן הראשי של קבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר, במקומו של סקוט ברוקס. בעונת 2015/2016 העפילה הקבוצה לגמר האזור המערבי, בהובלתם של קווין דוראנט וראסל וסטברוק, ובכל 4 העונות הבאות – לאחר עזיבתו של דוראנט – הודחה מהפלייאוף כבר בסיבוב הראשון. בתום חוזהו בקבוצה, בסיום עונת 2019/2020, עזב דונובן את המועדון. לאורך 5 עונותיו עם הת'אנדר רשמה תחתיו הקבוצה מאזן כולל של 243 ניצחונות ו-157 הפסדים (60.8%).
קריירה כמאמן ב-NBA > 2020–הווה: שיקגו בולס

בספטמבר 2020 מונה למאמן הראשי של קבוצת שיקגו בולס.
הערות שוליים

1 2  יואב בורוביץ, אן.בי.אי: דונובן שוחרר, סטן ואן גנדי מאמן אורלנדו, באתר הארץ, 8 ביוני 2007
↑  Proclaimed gym ratfinally sees fruits of his labor of love, Ocala Star-Banner - Mar 29, 2000
↑  Knicks Sign Donovan, New-York Times, 12 December 1987
↑  Nicole Auerbach, Florida's Billy Donovan retains fire, gains perspective, USA Today, 4 November 2013
↑  Matt Fitzgerald, Billy Donovan Discusses NCAA Tournament with Rachel Nichols on CNN's 'Unguarded', Bleacherreport.com, 12 March 2014
↑  Jeff Eisenberg, Twenty-five years after Providence Final Four run, the Donovan-Pitino bond is stronger than ever, YahooSports.com, 21 March 2012
↑  Donovan Lands Coaching Job at Marshall, New-York Times, 8 March 1994
↑  סטטיסטיקות המשחק באתר אוניברסיטת קנטקי
↑  Give Pitino an assist for Donovan hire, The Forida Times-Union, 31 March 2000
↑  Pat Forde, The Gators' fight is rooted in a teammate fight, ESPN.com, 26 March 2006
↑  Dave Hyde, Donovan Sending Out A Message, sun-sentinel.com, 19 March 2006
↑  דוד רוזנטל‏, פלורידה אלופת המכללות, באתר וואלה, 4 באפריל 2006
↑  נואה והחברים נשארים בפלורידה, באתר וואלה, 9 באפריל 2006
↑  דוד רוזנטל‏, אוהיו סטייט ופלורידה בגמר המכללות, באתר וואלה, 1 באפריל 2007
↑  ישי רז‏, פלורידה עשתה זאת שוב, באתר וואלה, 3 באפריל 2007
↑  ישי רז‏, מכללות: מפרקים את החבילה, באתר וואלה, 6 באפריל 2007
↑  ישי רז‏, טורניר המכללות: באטלר וקונטיקט בפיינל פור, באתר וואלה, 27 במרץ 2011
↑  Greg Luca, Florida Gators' Billy Donovan, Chandler Parsons earn SEC annual awards, PalmBeachPost.com, 8 March 2011
↑  Florida coach Billy Donovan earns 400th win as Gators stomp Stetson, ESPN.com' 30 November 2011
↑  400 Victories Later, Donovan Still Adds to His Legacy with the Gators, FloridaGators.com, 20 January 2013
↑  David Jones,No. 1 Florida whips Kentucky 84-65, finishes 18-0 in SEC, USAToday, 8 March 2014
↑  טורניר המכללות: פלורידה ראשונה, לואיוויל רק רביעית, באתר וואלה, 17 במרץ 2014
↑  טורניר המכללות: קונטיקט וקנטאקי עלו לגמר, באתר וואלה, 6 באפריל 2014
↑  Billy Donovan collects 500th career win as Florida tops Tennessee, ESPN.com, 28 February 2015
↑  יש מחליף לברוקס: בילי דונובן מונה למאמנה החדש של אוקלהומה סיטי, באתר וואלה, 30 באפריל 2015
↑  דונובן מונה למאמן הראשי של הבולס, באתר הקבוצה, 22 בספטמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 4779 6341  LCCN: no2011189814  VIAF: 315534005   WorldCat (עם VIAF): 315534005 
דונובן (משמאל) יחד עם נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש לאחר הזכייה באליפות בעונת 2006/07
בנימין נבון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 ביולי 1933 צ'רנוביץ, ממלכת רומניה 
 פטירה:  15 במאי 2024 (בגיל 90) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 עיסוק:  דיפלומט
 
בנימין נבון (23 ביולי 1933 - 15 במאי 2024) היה דיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל בגרמניה, כדובר משרד החוץ וכמפקח הכללי של משרד החוץ.
ביוגרפיה

נבון נולד בצ'רנוביץ שבממלכת רומניה. במלחמת העולם השנייה שהה עם משפחתו בגטו. היה חבר בתנועת הנוער של בית"ר. ב-1945 עלה לארץ ישראל, למד בבית הספר הריאלי בחיפה ושירת כקצין בצה"ל. סיים תואר ראשון בכלכלה ובסוציולוגיה ותואר שני במנהל עסקים.
ב-1962 החל את שירותו במשרד החוץ. שימש כסגן הקונסול בניו יורק וכנספח כלכלי בשגרירות ישראל באיראן, ב-1974 מונה לדובר משרד החוץ, ב-1976 מונה לציר לענייני הסברה בשגרירות ישראל בוושינגטון, וב-1978 מונה לקונסול כללי בלוס אנג'לס. ב-1986 מונה למפקח הכללי של משרד החוץ.
ב-1989 מונה לשגריר ישראל במערב גרמניה ושירת בתפקיד במהלך האיחוד עם גרמניה המזרחית ועד 1993.
נפטר במאי 2024.
ארנסט אודט

| --- | --- |

ארנסט אודט (1940)
 לידה:  24 באפריל 1896 פרנקפורט, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 התאבד:  17 בנובמבר 1941  (בגיל 45) ברלין, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מקום קבורה:  Invalids' Cemetery 
 מדינה:  גרמניה הנאצית 
 בן או בת זוג:  Ehmi Bessel 
 צאצאים:  Dinah Hinz 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1914–1919   1934 – 1943
 דרגה:   גנרל-אוברסט
 תפקידים בשירות
 ממונה על ייצור המטוסים בלופטוואפה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   פור לה מריט    צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   עיטור בית הוהנצולרן עם חרבות
 
אודט וגרינג (1938)
היטלר מצדיע במועל יד בהלווייתו של ארנסט אודט
גנרל-אוברסט ארנסט אודט (בגרמנית: Ernst Udet‏; 24 באפריל 1896 – 17 בנובמבר 1941) היה טייס גרמני, אלוף הפלות במלחמת העולם הראשונה וממונה על ייצור המטוסים בלופטוואפה במלחמת העולם השנייה שבמהלכה התאבד.
ביוגרפיה

אודט נולד בפרנקפורט וגדל במינכן עוד כילד התעניין בתעופה ומטוסים. ב-2 באוגוסט 1914 התגייס לצבא וביקש להצטרף לחיל האוויר אך סורב בגלל קומתו הנמוכה (160 ס"מ). רק לאחר שלמד לטוס באופן פרטי הוא התקבל לחיל האוויר ב-אפריל 1915.
אודט שירת בטייסת של מנפרד פון ריכטהופן (הברון האדום) והצטיין בקרבות האוויר. עד לסוף המלחמה נזקפו לזכותו 62 הפלות והוא היה במקום השני לאחר ריכטהופן (80 הפלות). לאחר מותו של ריכטהופן הוא שירת תחת פיקודו של הרמן גרינג. בסוף המלחמה נאלץ לעזוב את מטוסו ולצנוח לאחר שהתנגש במטוס צרפתי. הוא זכה בעיטורים: צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, מסדר הבית של הוהנצולרן והעיטור הגבוה ביותר - פור לה מריט.
ביוגרפיה > טייס פעלולים

לאחר המלחמה השתמש אודט בכישוריו כטייס והפך לטייס פעלולים וטייס ניסוי. הוא השתתף במספר סרטים של לני ריפנשטל ואף במספר סרטים בהוליווד ובגרמניה. הפופולריות שלו הרקיעה שחקים. לאדם כזה הזדקק גרינג בבואו להקים את הלופטוואפה. עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933 הצטרף למפלגה הנאצית וגויס ללופטוואפה.
ביוגרפיה > בניית הלופטוואפה

גרינג רצה להסתמך על חבריו הטייסים מהמלחמה בבניית חיל האוויר. הוא גייס את ארהרד מילך, ברונו לרצר וארנסט אודט. אודט שימש בתחילה כטייס ניסוי אבל ב-1936 מינה אותו גרינג לתפקיד פיתוח ואספקת כלי טיס. אודט קבל תפקיד זה בחוסר רצון. הוא התרכז בעיקר בפיתוח מטוסי צלילה יונקרס 87 Ju והזניח פיתוח מפציצים. הוא היה חסר מיומנות בנושאי ארגון, תיאום ופיתוח מטוסים חדשים. עד מהרה החלה ירידה בייצור מטוסים ובמחקר ופיתוח מנועים ומטוסים עתידיים. אודט ראה את כישלונו והחל לשתות אלכוהול ולאבד את ביטחונו העצמי.
ביוגרפיה > התאבדות

מצבו הנפשי של אודט התדרדר לאור כישלונות הלופטוואפה בקרב על בריטניה ואי יכולתו לארגן את ייצור המטוסים במידה מספקת. גרינג האשים אותו בכישלון כדי להטות את האשמה ממנו. אודט לא היה יכול לעמוד בלחץ והחליט להתאבד. ב-17 בנובמבר 1941 הוא ירה בעצמו בדירתו. כפי שנודע הוא כתב בשפתון אדום על קרש מיטתו: "איש הברזל, אתה אחראי למותי".
ההודעה הרשמית אמרה שהוא נהרג בניסוי על אמצעי לחימה חדש. נערכה לו הלוויה ממלכתית בהשתתפות היטלר.
לקריאה נוספת

גידו קנופ: גרינג, סגנו של השטן, הוצאת מעריב, 2010
הערות שוליים

↑  כנוי לגרינג בתקופת עליית הנאצים לשלטון
| גנרל-אוברסטים וגנרל-אדמירלים בוורמאכט, בלופטוואפה ובקריגסמרינה במלחמת העולם השנייה ואוברסט-גרופנפיהררים באס אס |
| --- | --- | --- |
| גנרל-אוברסטים | וילהלם אדם • ארנסט אודט • הנס-יירגן פון ארנים • יוהנס בלסקוביץ • לודוויג בק • היינץ גודריאן • אולריך גראוארט • פרידריך דולמן • אדוארד דיטל • אוטו דסלוך • קורט האזה • פרנץ האלדר • הנס הובה • קרל-אדולף הולידט • הרמן הות • גוטהרד היינריצי • ולטר הייץ • קרל הילפרט • קורט פון המרשטיין-אקוורד • אריך הפנר • יוזף הרפה • הוברט וייזה • היינריך פון ויטינגהוף • ולטר וייס • הנס פון זלמות • אלפרד יודל • ארווין ינקה • הנס ישונק • אלכסנדר להר • גאורג לינדמן • ברונו לרצר • אברהרד פון מקנזן • ניקולאוס פון פאלקנהורסט • פרידריך פרום • ורנר פון פריטש • יוהנס פריסנר • קורט צייטצלר • גינטר קורטן • אלפרד קלר • ארהרד ראוס • ריכרד רואוף • גינטר רידל • גאורג-הנס ריינהרדט • לותר רנדוליץ • אויגן פון שוברט • קורט שטודנט • הנס-יורגן שטומפף • אדולף שטראוס • קרל שטרקר • רודולף שמידט |  |
| גנרל-אדמירלים | קונרד אלברכט • הרמן בהם • קרל ויצל • ולטר ורצכה • אלפרד זאלווכטר • וילהלם מרשל • הנס-גאורג פון פרידבורג • אוסקר קומץ • רולף קרלס • אוטו שולצה • אוטו שניוינד |  |
| אוברסט-גרופנפיהררים | יוזף דיטריך • קורט דליגה • פאול האוסר • פרנץ שוורץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278475705171  PLWABN: 9810575699205606  BIBSYS: 53885  BNE: XX5576910  BnF: cb14938663c (data)  GND: 118624997  ISNI: 0000 0000 5535 347X  LCCN: n80139739  LNB: 000242771  NDL: 00551533  NKC: jn20000720308  NSK: 000738679  NTA: 072343788  RERO: 02-A019013536  RKD: 360799  SNAC: w6z32tgh  SUDOC: 219887594  VIAF: 57407868   WorldCat (עם VIAF): 57407868
בכצ'ט

| --- | --- |

מחלת בכצ'ט בחלל הפה
 תחום:  אימונולוגיה 
 גורם:  מערכת החיסון 
 תסמינים:  אפתה, דלקת מפרקים, חום, שיעול, צדרת, מנינגואנצפליטיס, דלקת קרום הלב, aseptic meningitis, אקנה, pathergy, כאב כרוני מפושט, גניחת דם, בחילה, cutaneous pustular vasculitis, erythema nodosum, ulceration of vulva, שלשול, דלקת הענבייה, hypopyon, retinal vasculitis, כאב בטן, דלקת 
 טיפול:  תלידומיד  אדלימומאב  קולכיצין  etanercept  apremilast  ציקלוספורין  רמיקייד 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1006358 
 MeSH:  D001528
 סיווגים
 ICD-11:  4A62 
 
תסמונת בכצ'ט (או בהצ'ט) היא מחלה אוטואימונית הנפוצה באזורי אגן הים התיכון במיוחד בטורקיה וגם במזרח הרחוק. היא נקראת על שמו של רופא העור והמדען הטורקי הולוסי בהצ'ט (Hulusi Behcet), שגילה את המחלה בשנת 1937.
אפידמיולוגיה וגורמי סיכון

המחלה נפוצה במידה שווה בין נשים לגברים, גיל ממוצע להופעתה - 20, וישנו קשר גנטי לאנטיגן ההשתלה - HLA B51. מחלה זו נפוצה יותר בקרב האוכלוסייה בטורקיה ומהווה שם אחת הסיבות המרכזיות לעיוורון.
קליניקה

כיבים אוראליים וגניטליים הם המאפיין העיקרי של המחלה. הכיבים בגודל של מילימטרים בודדים ועד סנטימטרים אחדים, וכואבים.
בעור המופע הוא של אריתמה נודוזום (סוג של הופעה עורית דלקתית שכיחה בשוק קדמי), אקנה, ורגישות יתר לטראומה בעור - פטרגיה.
עיניים - מחלת בכצ'ט מהווה גורם מרכזי לעיוורון במדינות בהן המחלה נפוצה. המופע העיני הוא של דלקת בענביה הקרויה אובאיטיס, ניתן לראות פלס מוגלה, היפופיון. עיוורון ייגרם ב-20% מהחולים שלקו בדלקת הענביה.
שלד-שריר - ביטוי בדלקת מפרקים שונים בגוף.
ביטוי קליני נדיר יותר ייתכן במערכת העצבים המרכזית שם נראה דלקת לא זיהומית של קרומי המוח - Aseptic Meningitis, יצירת קרישי דם בוורידים בגוף, דימום ריאתי בלתי צפוי, ובעיות עיכול שונות.
אבחנה

על סמך הקליניקה ניתן לבצע בדיקות מעבדה הכוללות:
בדיקת דם - מצפים למצוא אנמיה
ביופסיה של הכיבים - נראית דלקת כלי הדם ופקקת ורידית.
הקריטריונים לאבחנה הם כדלקמן:
כיבים אוראליים או גניטליים + אחד מהבאים:
אובאיטיס
דלקת פרקים
דלקת כלי דם בעור
דלקת קרום המוח (מנינגיטיס)
טיפול

במחלה עורית ניתן לטפל בקולכיצין. במקרה והטיפול אינו עוזר ניתן להוסיף סטרואידים או אימורן. במחלה עינית ניתן לטפל בתרופות לדיכוי המערכת החיסונית (דוגמת סטרואידים או כימותרפיה ) או בתרופות ביולוגיות נוגדות דלקת (דוגמת Adalimumab - נמכרת תחת השם Humira). במעורבות של קרומי מח ניתן לטפל בתרופה כימותרפית (דוגמת ציקלוספורין).
בית הקברות גלאסנווין

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 דת:  נצרות קתולית
 תאריך הקמה:  1832
 שטח:  כ-480 דונם
 מספר קבורים:  1.5 מיליון
 www.glasnevintrust.ie
 קואורדינטות:  53°22′20″N 6°16′40″W﻿ / ﻿53.372222222222°N 6.2777777777778°W﻿ / 53.372222222222; -6.2777777777778
 he
 
בבית הקברות גלאסנווין
בית הקברות גלאסנווין (באנגלית: Glasnevin Cemetery; אירית: Reilig Ghlas Naíon) הוא בית הקברות הקתולי המרכזי של דבלין, בירת אירלנד.
היסטוריה

בית הקברות גלאסנווין נוסד ב-1832. עד לשנה זו לא היה לקתולים בדבלין בית קברות משלהם, עקב חוקים בריטיים שהגבילו את טקסי הדת הקתולית. חוקים אלה בוטלו ב-1829, בעקבות פעילות אירית נמרצת, שהוביל דניאל או'קונל ואשר אילצה את ממשלת בריטניה לבטל את ההגבלות המוטלות על הקתולים בחוקי המדינה. ביטולן של ההגבלות חל לא רק על קתולים, אלא גם על כל הדתות שאינן מאוגדות במסגרת "הכנסייה של אירלנד".
בית הקברות משתרע על פני כ-480 דונם. מצבות רבות בו מעוצבות בצורת צלב קלטי, שהיה נהוג באירלנד עד אמצע המאה העשרים, בשל אופיו הלאומי. מסביב לבית הקברות חומה הכוללת מגדלי שמירה, שהוצבו כדי למנוע גנבת גופות, תופעה שהייתה נפוצה במאות ה-18 וה-19.
בבית הקברות קבורים כ-1.2 מיליון בני-אדם.
בבית הקברות קבורים אישים איריים רבים. בהם ניתן למנות את:
צ'ארלס סטיוארט פרנל - מדינאי אירי פרוטסטנטי
דניאל או'קונל - מדינאי אירי, אחראי במידה רבה להקמת בית הקברות
איימון דה ואלירה - נשיא וראש ממשלת אירלנד
מייקל קולינס - מנהיג אירי לאומי
ארתור גריפית' - מייסד השין פיין
כריסטי בראון - סופר, מחבר כף רגלי השמאלית
רוג'ר קייסמנט - מהפכן ופטריוט אירי שהוצא להורג על ידי האנגלים
בית הקברות גלאסנווין נחשב גם לאתר תיירות.
זהו המקום בו מתרחשת מרביתו של הפרק "האדס" ברומן יוליסס, שכתב הסופר האירי ג'יימס ג'ויס. בימי בלומסדיי נערך באתר לעיתים שחזור סמלי של טקס הקבורה, בו השתתף לאופולד בלום ב"יוליסס". ג'ויס עצמו אינו קבור באירלנד.
אנסטסיה (מחזמר)

| --- | --- |

 מילות השירים:  לין אהרנס 
 מבוסס על:  אנסטסיה 
 מוזיקה:  סטיפן פלאהרטי 
 סוגה:  מחזמר 
 הצגת בכורה:  27 במאי 2016 
 https://anastasiathemusical.com/
 
אנסטסיה (באנגלית: Anastasia) הוא מחזמר עם מילים ולחן מאת לין אהרנס (אנ') וסטפן פלהרטי (אנ'), ותסריט מאת טרנס מקנאלי. המחזמר מבוסס על סרט הנפשה משנת 1997 בעל אותו השם, המעבד את האגדה על אנסטסיה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה שיכלה להימלט מההוצאה להורג של משפחתה. שנים לאחר מכן, יתומה עם אמנזיה בשם אניה מקווה למצוא את משפחתה על ידי הצטרפות לשני נוכלים שרוצים לנצל את הקיסרית הגדולה.
הופעת הבכורה של המחזמר בברודוויי התקיימה באפריל 2017 בתיאטרון ברודהרסט (אנ') (לאחר סיום הרצת טרום-ברודוויי בהרטפורד, קונטיקט), ומאז הועלו הפקות מרובות ברחבי העולם של המחזמר.
רקע

בשנת 2012 התקיימה קריאה של המחזמר, בהשתתפות קלי בארט בתור אניה (אנסטסיה), ארון טבייט בתור דמיטרי, פטריק פייג' בתור ולדימיר ואנג'לה לאנסבורי בתור הקיסרית מריה. ב-12 ביוני 2015, התקיימה הסדנא של המחזמר בניו יורק, שכללה את אלנה שאדו בתור אניה, רמין קרימלו בתור גלב (תפקיד חדש שנוצר עבור ההפקה הבימתית) ודאגלס סילס בתור ולאד.
הופעת הבכורה של ההפקה המקורית של אנסטסיה התקיימה בבמת הרטפורד (אנ') בהרטפורד, קונטיקט. דארקו טרסניאק ביים את המופע והכוראוגרפיה נעשתה על ידי פגי היקי. במופע כיכבו כריסטי אלטומאר בתפקיד אניה ודרק קלנה בתפקיד דמיטרי.
הפקות > ברודוויי

המחזמר הועלה בתיאטרון ברודהרסט (אנ'), ברודוויי. ההצגות המקדימות החלו ב-23 במרץ 2017. המחזמר נפתח רשמית ב-24 באפריל 2017. ההפקה בברודוויי כוללת את צוות השחקנים המקורי מהרטפורד.
ההפקה קיבלה ביקורות מעורבות. המופע נסגר ב-31 במרץ 2019, לאחר 34 הצגות מקדימות ו-808 הופעות רגילות.
הפקות > מדריד

ההפקה האירופאית הראשונה נפתחה רשמית ב-10 באוקטובר 2018 (הצגות מקדימות החלו ב-3 באוקטובר) בתיאטרון הקולוסיאום במדריד, ספרד.
הפקות > סיבובי הופעות בצפון אמריקה

סיבוב ההופעות הראשון בצפון אמריקה החל ב-9 באוקטובר 2018 בתיאטרון פרוקטור (אנ') בסקנקטדי, ניו יורק. המופע נסגר ב-2020 בשל מגפת הקורונה.
סיבוב הופעות שני החל ב-15 באוקטובר 2021 במרכז לאמנויות הבמה של מחוז קולומביה באוונס, ג'ורג'יה.
הפקות > שטוטגרט

הפקה גרמנית רצה מ-15 בנובמבר 2018 עד 13 באוקטובר 2019 בתיאטרון בימת פאלדיום בשטוטגרט.
הפקות > האג

ההפקה ההולנדית נפתחה ב-22 בספטמבר 2019 בתיאטרון AFAS בהאג, הולנד. ההפקה הסתיימה ב-23 במרץ 2020, בשל מגפת הקורונה, ולא חודשה מאז.
הפקות > טמפרה

הופעת הבכורה של ההפקה הפינית, שאינה שחזור של ההפקה המקורית בברודוויי, התקיימה ב-2 בספטמבר 2022 בתיאטרון טמפרה (אנ'), פינלנד.
הפקות > לינץ

הפקה נוספת שאיננה שחזור של ההפקה המקורית, בתיאטרון הממלכתי (אנ') בלינץ, אוסטריה.
הפקות > סאו פאולו

הופעת הבכורה של ההפקה הדוברת-פורטוגזית התקיימה ב-9 בנובמבר 2022 בתיאטרון רנו בסאו פאולו, ברזיל.
עלילה > פרולוג

בשנת 1907, סנקט פטרבורג, רוסיה, הקיסרית האלמנה מריה פיודורובנה מנחמת את נכדתה הצעירה, הנסיכה הגדולה אנסטסיה בת החמש, אשר עצובה מהעובדה שסבתה עוברת לפריז שבצרפת. לפני שהקיסרית עוזבת, היא מעניקה לאנסטסיה תיבת נגינה כמתנת פרידה ("Prologue: Once Upon a December"). אחת עשרה שנים לאחר מכן, אנסטסיה משתתפת בנשף עם משפחתה כאשר הבולשביקים פולשים לארמון. בעוד בני משפחת רומנוב מנסים לברוח, אנסטסיה מנסה להחזיר את תיבת הנגינה שלה, רק כדי שיירו לעברה וילכדו אותה, יחד עם שאר בני משפחתה ("The Last Dance of the Romanovs"). מאוחר יותר בפריז, הקיסרית מקבלת מכתב שבו כתוב שכל המשפחה הוצאה להורג.
רשימת שירים

| מערכה ראשונה | מערכה שנייה |
| --- | --- |
סנקט פטרסבורג, 1907, 1917 ו-1927 "Prologue: Once Upon a December" – הקיסרית ואנסטסיה הקטנה  "The Last Dance of the Romanovs" – אנסמבל # †  "A Rumor in St. Petersburg" – דמיטרי, ולאד ואנסמבל  "In My Dreams" – אניה  "The Rumors Never End" – גלב ואנסמבל †  "Learn to Do It" – ולאד, אניה ודמיטרי  "The Neva Flows" – גלב #  "The Neva Flows (Reprise)" – גברים †  "My Petersburg" – דמיטרי ואניה  "Once Upon a December" – אניה ואנסמבל  "A Secret She Kept" – אניה # †  "Stay, I Pray You" – הרוזן איפוליטוב, אניה, דמיטרי, ולאד ואנסמבל ‡  "We'll Go From There" – ולאד, אניה, דמיטרי ואנסמבל  "Traveling Sequence" – גלב, גורלינסקי, אניה, דמיטרי וולאד †  "Still" – גלב  "Journey to the Past" – אניה: פריז, 1927 "Paris Holds the Key (To Your Heart)" – ולאד, דמיטרי, אניה ואנסמבל  "Crossing a Bridge" – אניה ∞  "Close the Door" – הקיסרית  "Land of Yesterday" – לילי ואנסמבל  "The Countess and the Common Man" – ולאד ולילי  "Land of Yesterday (Reprise)" – גלב †  "A Nightmare" – ילדי רומנוב, הצאר והצארינה †  "In a Crowd of Thousands" – דמיטרי ואניה  "Meant to Be" – ולאד #  "Quartet at the Ballet" – אניה, דמיטרי, הקיסרית וגלב  "Everything to Win" – דמיטרי  "Once Upon a December (Reprise)" – אניה והקיסרית  "The Press Conference" – לילי, ולאד ואנסמבל  "Everything to Win (Reprise)" – אניה  "Still/The Neva Flows (Reprise)" – גלב ואנסמבל #  "Finale" – להקה
מודגש - השיר הופיע בסרט המקורי מ-1997.
# לשיר שם שונה מההפקה בהרטפורד.
† לא מופע בהקלטה של צוות השחקנים
‡ מכיל את המנגינה של השיר "In the Dark of the Night", שנחתך מהסרט.
∞ הוחלף בחזרה של "Paris Holds the Key (To Your Heart)" בסיבוב ההופעות בארצות הברית ובהפקות הבינלאומיות.
דמויות מרכזיות וצוותי שחקנים

| דמות | קריאה (2012) | סדנא (2015) | במת הרטפורד (2016) | ברודוויי (2017) | סיבוב הופעות בארצות הברית (2018) | סיבוב הופעות בארצות הברית (2021) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אניה/ אנסטסיה | קלי בארט | אלנה שאדו | כריסטי אלטומאר | כריסטי אלטומאר | לילה קוגן | קיילה סטון |
| דמיטרי | ארון טבייט | מארק אוונס | דרק קלנה | דרק קלנה | סטפן ברוור | סם מקללן |
| ולאד פופוב | פטריק פייג' | דאגלס סילס | ג'ון בולטון | ג'ון בולטון | אדוארד סטאודנמאייר | בראיין סיסטורם |
| גלב ואגנוב | ארון לזר | רמין קרימלו | מנואל פלציאנו | רמין קרימלו | ג'ייסון מייקל אוונס | ברנדון דלגדו |
| הרוזנת לילי מלבסקי-מלביץ' | ג'ולי האלסטון | ג'ואנה גלושק | קרוליין אוקונור (אנ') | קרוליין אוקונור (אנ') | טארי קאלי | מדליין ראובה |
| הקיסרית האלמנה מריה פיודורובנה | אנג'לה לאנסבורי | מרי בת' פיל | מרי בת' פיל | מרי בת' פיל | ג'וי פרנץ | גרי ווגרף |