stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דורון שזירי
פעילות ספורטיבית

בתחום הספורט בחר שזירי לפעול בחוגי הכדורסל והקליעה בבית הלוחם. לאחר ששיחק כדורסל במשך שמונה שנים, עבר להתחרות בעיקר בספורט הקליעה, בענף הרובה. מאמנו מאז 1995 הוא גיא סטריק.
ההתקדמות הניכרת בתקופה הזו נשאה פרי וכבר במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה 1996 זכה שזירי בשתי מדליות כסף.  ארבע שנים לאחר מכן, במשחקים הפאראלימפיים סידני 2000 זכה במדליית כסף נוספת בתרגיל שכיבה, ובתרגיל המצבים סיים שישי.
ב-2001 היה אלוף אירופה, ב-2002 היה סגן אלוף העולם וב-2003 היה סגן אלוף אירופה. במשחקים הפאראלימפיים אתונה 2004 הוא זכה בשתי מדליות ארד, בתחרות שלושה מצבים ובתחרות שכיבה עם רובה חופשי.
ביולי 2005, באליפות אירופה בקליעה שנערכה בפולין, זכה במדליית זהב בתרגיל מצב שכיבה ובארד בתרגיל שלושה מצבים; זכיות אלו באו לאחר זכייתה של אלה שטרנברג באליפות לנערות, וזכייתו של גיא סטריק באליפות לגברים, וביחד הן מהוות את אחד ההישגים הבולטים של הקליעה הישראלית. ביולי 2006 זכה שזירי באליפות העולם בקליעה לנכים שנערכה בשווייץ, בתרגיל שכיבה; בתחרות שלושה מצבים זכה במדליית כסף.
במאי 2007 זכה במדליית זהב באליפות הפתוחה של צרפת בתחרות שלושה מצבים לנכים, הישג שהקנה לו את הכרטיס הראשון בסגל הישראלי הסופי למשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008). ב-25 ביולי 2007 זכה באליפות אירופה הפתוחה שנערכה בגרמניה במדליית זהב במצב שכיבה לנכים ובמדליית כסף בתחרות שלושה מצבים. במאי 2008 זכה בשתי מדליות זהב באליפות הפתוחה של גרמניה לנכים, בשכיבה ובשלושה מצבים.
בטקס הפתיחה של המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) הוביל ביחד עם השחיינית ענבל פיזרו את השחיין העיוור יזהר כהן, שנשא את דגל משלחת הנכים הישראלית. בתחרויות האולימפיאדה זכה במדליית כסף במקצה ירי שלושה מצבים.
שזירי נשא את דגל ישראל בטקס הפתיחה במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012); בה זכה במדליית כסף בירי בשלושה מצבים.
במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליית הארד בירי בשלושה מצבים.
שזירי ייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020), שם סיים במקום ה-21 הכללי במוקדמות. לאחר מכן הודיע על פרישה.
סטבאן יובטיץ'

סטבאן יובטיץ' (בסרבית: Stevan Jovetić; נולד ב-2 בנובמבר 1989 בטיטוגרד) הוא כדורגלן מונטנגרי, המשחק בעמדות החלוץ והקיצוני באומוניה ניקוסיה ונבחרת מונטנגרו.
קריירה

יובטיץ' החל לשחק כדורגל כשהיה בן 11 במועדון המונטנגרי מלדוסט פודגוריצה, וב-2003 עבר למחלקת הנוער של המועדון הסרבי פרטיזן בלגרד. באפריל 2006, בגיל 16 בלבד, ערך יובטיץ' את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של פרטיזן, במשחק מול FK ווז'דובאק.
בעונת 2007/2008 עשה יובטיץ' את התקדמותו הגדולה. בפתיחת העונה הוא כבש שלושער במשחק מוקדמות גביע אופ"א, ובמהלכה כבש 12 שערי ליגה שסייעו לקבוצתו לזכות באליפות סרביה. בינואר 2008 הוא החל לכהן כקפטן של פרטיזן בלגרד במקומו של אנטוניו רוקאבינה שעזב, על אף שהיה בן 18 בלבד. בעקבות יכולתו הטובה, התעניינו בשרותיו מספר קבוצות בכירות ברחבי אירופה.
במאי 2008 חתם יובטיץ' בקבוצת פיורנטינה מהסרייה א'. בעונתו הראשונה בפיורנטינה הוא שיחק ב-29 משחקים, רובם כמחליף, וכבש שני שערים. בעונת 2009/2010 החל יובטיץ' להפוך לשחקן הרכב קבוע בפיורנטינה, ובפתיחת העונה כבש שער מול ספורטינג ליסבון שסייע לקבוצתו להעפיל לליגת האלופות. בשלב הבתים של המפעל הוא המשיך את הצטיינותו, עם צמד שערים בניצחון 0–2 על ליברפול האנגלית.
ב-19 ביולי נמכר יובטיץ' למנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג תמורת 30 מיליון ליש"ט. בעונה הראשונה שלו בסיטי הוא הרבה להיפצע ושיחק רק 11 משחקים בפרמייר ליג וכבש 3 שערים, אך היה חלק מעונת האליפות של הסיטי שזכתה גם בגביע הליגה.
ב-31 ביולי 2015 הושאל לאינטר מילאנו האיטלקית לעונה וחצי, עסקה שהפכה לרכישה בהמשך.
ב-28 באוגוסט 2017 חתם יובטיץ' במונקו.
ב-10 בינואר 2017 הושאל לסביליה הספרדית עד לסוף העונה. ב-29 באוגוסט 2017 חתם יובטיץ' לארבע שנים במונקו.
ב-27 ביולי 2021 חתם יובטיץ' בהרטה ברלין בחוזה לשנתיים.
ב-4 בספטמבר 2023 חתם יובטיץ’ באולימפיאקוס.
ב-30 בספטמבר 2024 חתם יובטיץ' באומוניה ניקוסיה.
קריירה > נבחרת לאומית

יובטיץ' משחק בנבחרת מונטנגרו מאז שנת 2007, עת ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת הונגריה במרץ אותה שנה, הוא מדורג במקום הראשון בדירוג מלכי השערים של הנבחרת, במקביל, הוא מכהן כקפטן נבחרת מונטנגרו.
הוצאה להורג

איור מ-1793 של הוצאה להורג בגיליוטינה
הוצאה להורג היא הפעולה של הריגת אדם המתבצעת לאחר החלטה (עונש מוות) של סמכות משפטית ולא כהחלטה של אדם בודד (פעולה הקרויה הריגה או רצח), אלא כהחלטה של קבוצה, היונקת את כוחה מתמיכה רחבה יותר. זוהי למעשה הסנקציה החריפה ביותר שמדינה יכולה להפעיל כנגד אזרחיה. ישנן מדינות בהן לרשויות זכות חוקית הוצאה להורג, במסגרת עונש מוות. אולם בזמן מלחמה או בשלטון עריץ, נעשית הוצאה להורג ללא משפט, על-פי החלטה מקומית, לרוב מתוך תחושה שהחלטה זו משקפת את רצון השלטון, ולעיתים אף בהנחיה ברורה (אך חסרת בסיס חוקי) של השלטון. הוצאה להורג בלא משפט, בידי המון זועם, קרויה לינץ', והיא צורה של לקיחת החוק לידיים.
שיטות להוצאה להורג

הוצאות להורג בצבא נעשות בדרך כלל על ידי כיתת יורים או על ידי תלייה. קיימות שיטות נוספות להוצאה להורג (ראו פירוט בשיטות הוצאה להורג).
צליבה שימשה כדרך משפילה ואכזרית במיוחד לביצוע הוצאות להורג, בעיקר על ידי הצבא הרומי, מאז 600 לפנה"ס ועד למאה הרביעית לספירה. על פי המסורת הנוצרית, ישו הוצא להורג בשיטה זו, ולכן צלב הוא סמל הנצרות.
שריפת אדם חי, גם שיטה זו הייתה נהוגה ברומא. הקיסר נירון אהב שיטה זו ואף הרג בני אדם בשיטה זו רק כדי להאיר בכנסים ובמסיבות ממלכתיות. שיטה זו הייתה נהוגה גם על ידי הכנסייה הנוצרית שהעלתה על המוקד אנשים שנאשמו בכפירה, כישוף, ויהודים שסירבו לקבל על עצמם את הדת הנוצרית, או שחזרו בהם מהתנצרותם. בין היתר האינקוויזיציה השתמשה בשיטה זו, כנגד אנוסים שנתפסו מקיימים בסתר את מצוות היהדות.
תלייה הייתה השיטה הכי מקובלת להוצאה להורג לכל אורך ההיסטוריה, בזכות יתרונותיה הרבים. שיטה זו הומצאה בפרס בימי קדם, ומאוחר יותר התפשטה לכל רחבי העולם.
עריפת ראש הייתה שיטת ההוצאות להורג בגרמניה ובאנגליה במאות ה-16 וה-17. היא בוצעה בדרך כלל בעזרת גרזן אך לעיתים גם בהתקנים דמויי-גיליוטינה. עריפת ראש עדיין נפוצה בקרב ארצות ערביות מוסלמיות, וגם בקרב ארגוני טרור וכן אצל קרטלי סמים במקסיקו וכנופיות בברזיל שם נפוצה כריתת ראש איטית על ידי סכין או מצ'טה.
במהפכה הצרפתית החלו הצרפתים להוציא להורג אנשים באמצעות גיליוטינה ששימשה לעריפת ראשים שכונתה בלשון העממית "האלמנה", בשל השארת נשותיהם של המוצאים להורג אלמנות. אחד המוצאים להורג המפורסמים ביותר בשיטה זו היה לואי ה-16 מלך צרפת.
בדרום מזרח אסיה (אך גם ברומא ובקרתגו) נהגו להוציא להורג במחיצה על ידי פיל.
סקילה - רגימת אדם כפות באבנים עד להמתתו. קיים במדינות מוסלמיות וגם ביהדות המוקדמת לפי ההלכה (ראו: ארבע מיתות בית דין).
בסין נהגו גם לכלוא נידון למוות במגדל פעמונים ורעש הפעמונים היה גורם למותו.
שיטות להוצאה להורג > שיטות להוצאה להורג כיום

כיום שיטות ההוצאה להורג שונות בין המדינות בהן עונש המוות הוא חוקי. נהוגה שיטת הוצאה להורג חדשה יחסית המתבצעת על ידי מתן זריקת רעל לעורקיו של הנידון למוות. כמו כן שיטות נפוצות להוצאה להורג כיום הן בירייה, בין אם בכיתת יורים ובין בירייה בודדת לכיוון העורף, באמצעות חשמול קטלני באמצעותו של כסא חשמלי (שיטה שהשימוש בה הולך ופוחת), בתא גזים, בתלייה ואפילו בעריפת ראש וברגימה על ידי אבנים.
המצב כיום במדינות שונות

על פי נתוני אמנסטי, ארגון זכויות אזרח המתנגד בתקיפות להוצאות להורג, בשנת 2015 הוצאו להורג ברחבי העולם לפחות 1,634 בני אדם ב-20 מדינות, המספר הגבוה ביותר מאז 1990. בראש טבלת המדינות המוציאות להורג ניצבת סין, אך נתוני ההוצאה להורג בה חשאיים ולא נכללו בספירה. אחריה איראן עם 977 הוצאות להורג, ושלישית פקיסטן עם 326 הוצאות להורג.
בארצות הברית הייתה ההוצאה להורג בלתי-חוקית במשך שנים רבות. בשנת 1976 הוחלט לאפשר לחמישים מדינות ארצות הברית להחליט בעצמן על קיום הוצאות להורג. 37 מדינות הפכו את ההוצאה להורג לחוקית. בשנת 2007 הוצאו להורג 42 אזרחים בארצות הברית, ובכך הפכה ארצות הברית למדינה החמישית בדירוג העולמי של מדינות שמוציאות להורג.
הוצאה להורג בישראל

בכל שנותיה של מדינת ישראל בוצעה הוצאה להורג פעמיים. ב-30 ביוני 1948 הוצא להורג סרן מאיר טוביאנסקי, קצין בהגנה שהואשם בבגידה במולדת. טוביאנסקי, שהיה מפקד שדות התעופה בירושלים הנצורה הואשם על לא עוול בכפו בהעברת מידע על תשתיות החירום בירושלים לבריטים. הוא נשפט במשפט שדה, והוצא להורג בו במקום. שנה לאחר מכן טיהר דוד בן-גוריון את שמו.
הפעם השנייה שבה בוצעה הוצאה להורג הייתה בשנת 1962 כאשר יושם גזר הדין במשפטו של אדולף אייכמן על פי סעיף 300 ב' לחוק העונשין והחוק לעשיית דין בנאצים ועוזריהם, תש"י-1950, הקובע עונש מיתה לרצח שבוצע על ידי הנאצים ועוזריהם.
ראו גם

עונש מוות
הוצאה להורג לאחר המוות
רצח
ארבע מיתות בית דין
כיסא חשמלי
זריקת רעל
צליבה
תא גזים
מחיצה על ידי פיל
כיתת יורים
הרתחה למוות
השלכה מהחלון
ענישה גופנית
לקריאה נוספת

זאב ויסמן, עם ומלך במשפט המקראי, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1991.פרק תשיעי: מקומו של העם בביצוע גזרי דין מוות, עמ' 175–184
הערות שוליים

↑  דר' ישראל צבי כנר, אנציקלופדית השיאים, הוצאת מלוא בע"ם עמוד 28
↑   איאן בלאק, איראן ופקיסטאן הביאו את מספר ההוצאות להורג לשיא של רבע מאה, באתר הארץ, 6 באפריל 2016
איראן בראש: שיא בהוצאות להורג בעולם זה 25 שנה, באתר ynet, 6 באפריל 2016
↑  אנשים נוספים הוצאו להורג ב"משפט שדה" על ידי אנשי הלח"י וביניהם- ורה דוכס, חיה זיידנברג, יהודה אריה לוי, יוסף דוידסקו וישראל פריצקר, אך כולם הוצאו להורג לפני קום המדינה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562704405171  GND: 4137805-2  LCCN: sh85046276  NKC: ph124340 
אחת הדמויות המפורסמות ביותר שהוצאו להורג בהיסטוריה היה ישו שנצלב על ידי האימפריה הרומית. השיטה שבה הוצא להורג - צליבה, נחשבת מאז לאייקון מרכזי של הדת שייסדו מאמיניו. בתמונה ציור של ג'וטו די בונדונה, פירנצה.
עונש מוות ברחבי העולם
מקרא
  מבוטל לכל העבירות
  מבוטל לכל העבירות האזרחיות והפליליות (אך לא עבור עבירות בזמן מלחמה, למשל)
  קיים באופן חוקי אך מבוטל בפועל
  קיים באופן חוקי
עונש מוות במדינות ארצות הברית.
מקרא
  מבוטל לכל העבירות
  הוכרז כבלתי-חוקי
  לא בוצע מאז שנת 1976
  מבוצע מאז שנת 1976
"סלע ההוצאה להורג" במצודת צארבץ בווליקו טרנובו שבבולגריה, על צוק המתנשא בגובה רב מעל הנהר, ממנו היו דוחפים את הנידונים למוות אל מותם
FIM-92 סטינגר

| --- | --- |
נחת אמריקאי משגר טיל סטינגר
נחת אמריקאי משגר טיל סטינגר
 מידע בסיסי
 ייעוד:  טיל קרקע-אוויר
 ארץ ייצור:  ארצות הברית 
 יצרן:  ריית'יאון
 עלות יחידה:  120,000 דולר אמריקני (2020)
 פעילות מבצעית:  מלחמות יוגוסלביה, מלחמת אפגניסטן, מלחמת פוקלנד
 מלחמות ומבצעים:  מלחמת פוקלנד, מלחמת אפגניסטן, הסכסוך האוקראיני–רוסי 
 תקופת השירות:  1981–הווה (כ־43 שנים) 
 פלטפורמת שיגור:  חייל בודד, רק"מ, מסוקי קרב, כטב"מים
 מאפיינים כלליים
 משקל:  15.2 ק"ג
 ממדים
 אורך:  1.52 מטר
 קוטר:  70 מ"מ
 ביצועים
 מהירות:  748 מטר לשנייה
 טווח:  4.8–8 ק"מ (6–11 שניות)
 גובה טיסה:  180–3,800 מטר
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  3 ק"ג
 הנחיה:  התבייתות אינפרה-אדום 
 
האמר ברקן
FIM-92 סטינגר (Stinger; מאנגלית: עוקץ) הוא טיל כתף קצר טווח נגד מטוסים, מתוצרת חברת ריית'יאון האמריקנית. הטיל מונחה בשילוב של אינפרה אדום (חום) ואולטרה סגול ופועל בשיטת העסקה רב גזרתית (יכולת לפעול כנגד מטרה מתרחקת, מתקרבת או חוצה). פותחה גם גרסה אווירית של הטיל המכונה AIM-92 סטינגר, לשיגור ממסוקים וכלי טיס בלתי מאוישים. מחירו משתנה בהתאם לחוזי הקניה, המחיר המרבי עמד בשנת 2002 על כ-165 אלף דולר.
אף על פי שחייל בודד יכול לשגר את הטיל, על פי רוב משוגר הטיל בצוות של שניים, כאשר נושא הטיל נעזר בחייל שלצידו לאיתור המטוס בכוונת, ובשעת הירי חובק אותו החייל על מנת לייצב אותו.
הטיל נמכר לצבאות רבים בכל העולם, לרבות ארצות הברית, בריטניה וישראל שאליה הגיע בשנת 1990 ושולב בתוך המערך הטקטי של הנ"מ.
פיתוח

תחילת פיתוחו של הטיל בחברת ג'נרל דיינמיקס בשנת 1967. ניסויים בצבא האמריקני החלו בשנת 1971, והשיגור הראשון נערך בשנת 1975. יצור דגם A החל בשנת 1978, וייצור דגם B (עם מערכת הנחיה חדשה) החל בשנת 1983. עד הפסקת הייצור בשנת 1987, יוצרו כ-16 אלף טילים משני הדגמים הראשונים.
דגם C פותח משנת 1984, ייצורו החל בשנת 1987 והוא נכנס לשירות בשנת 1989. דגמי D ו-G הם דגמי C שצוידו במערכת לעקיפת אמצעי הטעיה.
דגם E (עם מערכת הנחיה חדשה) פותח משנת 1992 ונכנס לשירות בשנת 1995. דגמי F הם דגמי E שעברו שדרוג תוכנה, משנת 2001.
דגם בלוק 2 (עם מערכת הנחיה חדשה ותקרת גובה של 7,500 מטר) פותח משנת 1996, וייצורו החל בשנת 2004. נכון לשנת 2007 פיתוח דגם הבלוק 2 נמצא בהשהיה בשל שיקולים תקציביים בצבא ארצות הברית.
משנת 1984, ספינות חיל הים האמריקני באזור המזרח התיכון מצוידות בטילי סטינגר, להגנה נקודתית נגד מטוסים.
המאפיין הבולט של הסטינגר הוא שיטת הביות שלו: ראש הביות שלו מורכב מחיישן המחפש חום תת-אדום הנפלט ממנועי המטוס, ביחד עם חיישן נפרד שמחפש הפרשים בקרינה האולטרה סגולה, שמשמעה גוף (מטוס) שמסתיר את מקור הקרינה האולטרה סגולה (השמש). למעשה, חיישן אחד "רואה" כתם בהיר ביחס לרקע, והשני "רואה" כתם כהה יחסית לרקע. הדבר מאפשר להעסיק ולרכוש מטרות מכל כיוון תעופה של כלי הטיס ביחס למשגר הטיל (מטרה חוצה, מתרחקת, מתקרבת) וזאת בניגוד לטילי כתף מדור קודם (רד-איי) שפעלו באמצעות חיישני אינפרא אדום בלבד ויכלו להתביית רק על מטרות מתרחקות.
בנוסף ליצרן המקורי, סטינגר מיוצר על ידי רוקסטן בטורקיה ואירבוס בגרמניה.
טבילות אש

טבילת האש הראשונה של הטיל נערכה במלחמת פוקלנד בשנת 1982, כאשר חיילים בריטיים הפילו מטוס ארגנטינאי.
ארצות הברית סיפקה מאות טילי סטינגר למורדים באפגניסטן, שלחמו בכיבוש הרוסי. המורדים הצליחו להפיל כשלוש מאות כלי טיס רוסיים (בעיקר מסוקים), והאיצו את נסיגת ברית המועצות בשנת 1989. בסוף שנות השמונים, ארצות הברית סיפקה טילי סטינגר למחתרת האיחוד לעצמאות מוחלטת של אנגולה באנגולה, בניסיון להפיל את הממשלה בהפיכה צבאית. מספר טילים אבדו, והגיעו לאיראן.
בפלישה הרוסית לאוקראינה, מדינות מערביות כגון ארצות הברית, גרמניה, בריטניה, ליטא, הולנד ולטביה העבירו כמה אלפי טילי סטינגר לצבא אוקראינה, כחלק מהאספקה הצבאית שמדינות המערב העבירו לאוקראינה כנגד הצבא הרוסי.
שירות בחיל האוויר הישראלי

הטיל נכנס לשירות במערך הנ"מ בחיל האוויר הישראלי (שמו שונה למערך ההגנה האווירית) בשנת 1990 כטיל כתף נגד מטוסים וקיבל את הכינוי "ברקן".
ב-8 באוגוסט 2012 נסגר מערך ה"ברקן" בצה"ל.
שירות בחיל האוויר הישראלי > יחידת ברקן (סטינגר)

יחידת ברקן הייתה חלק טקטי מרכזי במערך ההגנה האווירית (בראשי תיבות: הגנ"א) ונקראת סוללה (בדומה ליחידות חיל התותחנים). הסוללות השתייכו לגדודים 66 ו-947 חובט ומחבט (וולקן) ולגדוד-946 דרקון (צ'אפרל) במערך המתנייע (סוללות שאינן נייחות).
סוללות הברקן כללו כחמישה צוותים המונים כשישה לוחמים, מפקד צוות (קצין בדרגת סג"ם), טילן אחד (לוחם בדרגת סמל) המשנה למפקד הצוות ובעל הסמכות לשגר את טיל הברקן, טילן שניים (לוחם ותיק), מאגיסט (לוחם הנושא מקלע מאג) ושני לוחמים נוספים שתפקדו כנהג, קשר או מאג שתיים (לוחם הנושא ארגזי תחמושת וקנה של מקלע מאג).
לוחמי ברקן עוברים הכשרת הגנ"א בשילוב הכשרת חי"ר, מה שמאפשר להם לבצע פעילות בט"ש קרקעית בדומה ליחידות חי"ר סדירות, בנוסף לביצוע משימות הגנה אווירית.
הלוחמים נושאים על גופם משא כבד הכולל מנשא טילי ברקן (טיל ברקן, משגר וסוללות חשמל), מקלע מאג, תחמושת ומזון שנועדו לאפשר עצמאות ויכולת שהייה למשך פרקי זמן ארוכים בתנאי שטח ללא אפשרות לחדש אספקה. משקל הציוד אותו נשא לוחם הברקן מגיע עד כדי חמישים ק"ג, ונישא למרחקים גדולים (עשרים עד ארבעים ק"מ הליכה). הלוחמים רוכשים יכולת הסוואה גבוהה ובעלי יכולת הישרדות גבוהה מאוד בתאי שטח "מלוכלכים", כלומר שיש בהם כוחות אויב.
הצוותים התניידו באמצעות נגמ"שי M-113 ייעודיים ("נגמשי ברקן"), רכבי האמר (ג'יפ "האמר ברקן") ובאמצעות פעילות מוסקת על ידי מסוקי חיל האויר.
שגרת פעילותן של סוללות הברקן לאורך השנה כללו שלוש פעילויות מרכזיות, פעילות בט"ש איו"ש ועזה, פעילות בט"ש (הגנה אווירית) במוצבי גבול הצפון, אימון גדוד ואימונים עם כוחות קרקע ויחידות חיל האוויר. באוגוסט 2012 כלל כוחות הסטינגר במערך ההגנה האווירית הוסבו לפיקוד העורף ולאחר הסבה זו לא התקיימו יחידות סטינגר בצה"ל.
שירות בחיל האוויר הישראלי > מערכות נוספות

התעשייה האווירית הישראלית פיתחה מערכת נ"מ ניידת, בשם מחבט.
המערכת כוללת נגמ"ש M163 עם תותח M61 וולקן (תותח נ"מ מונחה בקוטר 20 מ"מ) ומשגר לארבעה טילי סטינגר. המחבט נכנס לשירות מערך הנ"מ בשנת 1998. המערכות היו שייכות גם הן למערך הטקטי אך הן הוצאו משימוש בשנת 2005.
ראו גם

FIM-43 רד-איי
בינגו

משחק בינגו בארצות הברית
בינגו הוא משחק מזל המשוחק בקבוצה, שלרוב כוללת עשרות או מאות אנשים. לכל שחקן יש כרטיס המחולק למשבצות שבכל אחת מהן ערך - לרוב מספר. הכרוז מקריא ערכים שהוא מגריל וכל שחקן ששומע ערך שמופיע על הכרטיס שלו מסמן את הערך הזה. השחקן הראשון שבכרטיס שלו מסומנת שורה רצופה של ערכים, מכריז "בינגו" והכרוז בודק את כרטיסו כדי לוודא שהוא לא טעה. אם אין טעות, אותו שחקן מנצח.

רוב כרטיסי הבינגו עשויים מקרטון או נייר חד פעמי ומכילים 25 ריבועים המסודרים בחמש עמודות אנכיות וחמש שורות אופקיות. לרוב משחקים עם 75 מספרים כשהאותיות B, I, N, G, O מופיעות מעל כל טור. פעמים רבות מסמנים את הריבוע המרכזי כ"חינם", משמעות הדבר שהוא מייצר שורה בעזרת סימון של 4 מספרים בלבד.
היסטורית המשחק

המילה בינגו, בהתייחסה ללוטו קיימת כבר משנת 1776. אולם ייתכן ומקור המשחק באיטלקי במשחק "Il Giuoco del Lotto d'Italia" משנת 1530. עד המאה ה-18 המשחק האיטלקי התפשט לצרפת וחדר לתחום עולם המבוגרים ולמשחקי קלפים ואסימונים. וכן, נוספה לו קריאת המספרים. במאה ה-19, נעשה שימוש נרחב בבינגו בגרמניה למטרות חינוכיות, והוא שימש ככלי ללימוד שמות בעלי חיים ושינון מספרי לוח הכפל.
על פי גרסה מוכרת, מקור השם "בינגו" הוא בשיבוש קריאת הניצחון 'בינו', על שם גרגר השעועית שהיה 'סוגר' חמישייה, שכן על פי אותה גרסה, ממציא המשחק היה ממציא משחקים בשם אדווין לווה, אמריקני שנולד לרב אורתודוקסי בפולין, אשר ב-1929, כשהיה בן 19, ראה חבורת אנשים משחקת את המשחק על גבי כרטיסיות קרטון תוצרת בית, והחליט לייצר גרסה תעשייתית ומעוצבת של המשחק.
הערות שוליים

↑  Ricardo SOca, Bingo, La Palabra del Dia, ‏6-6-2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4572485-4
I Can Lose My Heart Tonight

"I Can Lose My Heart Tonight" (בעברית: "אני יכולה להפסיד את ליבי הלילה") הוא סינגל הבכורה שהוקלט על ידי הזמרת ההולנדית סי. סי. קאץ', מתוך אלבום הבכורה שלה, Catch the Catch. הוא יצא לאור ב-31 ביולי 1985, בהוצאת חברות התקליטים הנסה רקורדס ואריולה רקורדס, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השביעי במצעד השירים שבספרד.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והופק על ידי דיטר בוהלן, איתו שיתפה פעולה סי. סי. קאץ' במהלך רוב הוצאת אלבומי האולפן והסינגלים שלה. במקור, נועד השיר עבור הצמד בו חבר דיטר, מודרן טוקינג אך הוחלט לבסוף לתת את השיר לקאץ' במטרה שתוציא אותו כסינגל הבכורה שלה – דבר זה הוביל לתחילת הקריירה המוזיקלית שלה באופן רשמי.
בשנת 1985, ביצעה הזמרת מרי רוס את השיר, תוך שהוציאה כסינגל בשפה הגרמנית בשם, "Keine Träne tut mir leid".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה ליוטיוב ב-28 במרץ 2013. בקליפ, ניתן לראות את סי. סי. קאץ' שרה את השיר תוך שאורות בצבעים כחולים וסגולים מאירים עליה. הקליפ צבר למעלה מ-5 מיליון צפיות. ההופעה של קאץ' עם השיר שעלתה ליוטיוב בדצמבר 2009, צברה למעלה מ-25 מיליון צפיות.
בנובמבר 2014, עלה האלבום עצמו ליוטיוב ובתוכו גם השיר, תוך שהוא הצליח לצבור למעלה מ-19 מיליון צפיות. הופעה נוספת של קאץ' עם השיר צברה קרוב ל-4 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 24 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 13 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 7 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 19 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 31 ביולי 1985 | תקליט 7 אינץ' • תקליט 12 אינץ' | הנסה • אריולה |  |
הערות שוליים

1 2  C.C. Catch - Catch The Catch, Discogs (באנגלית)
1 2 3  C.C. Catch - I Can Lose My Heart Tonight, Discogs (באנגלית)
↑  C.C. Catch - Shake Your Head 2003 - swisscharts.com, www.swisscharts.com
↑  Salaverri, Fernando (September 2005). Sólo éxitos: año a año, 1959–2002 (1st ed.). Spain: Fundación Autor-SGAE. ISBN 84-8048-639-2.
↑  C.C. Catch, Genius (באנגלית)
↑  C.C. Catch – I Can Lose My Heart Tonight (באנגלית), נבדק ב-2020-04-20
↑  Mary Roos - Keine Träne Tut Mir Leid, Discogs (באנגלית)
1 2 3  CCCatch - I Can Lose My Heart Tonight
↑  C.C. Catch - I can lose my heart Live
↑  C.C.Catch - Catch The Catch (Full Album) 1986: including "I Can Lose My Heart Tonight" *& "Strangers By Night"
↑  C.C.Catch - I Can Lose My Heart Tonight (Дискотека 80-х 2015, Авторадио)
| סי>  סי. קאץ' |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Catch the Catch • Welcome to the Heartbreak Hotel • Like a Hurricane • Big Fun • Hear What I Say |  |
| אלבומים אחרים | Diamonds: Her Greatest Hits • Best of '98 |  |
| ערכים קשורים | Modern Talking |  |
| סי>  סי. קאץ' – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Catch the Catch | "I Can Lose My Heart Tonight" • "'Cause You Are Young" • "Strangers by Night" |  |
| Welcome to the Heartbreak Hotel | "Heartbreak Hotel" • "Heaven and Hell" |  |
| Like a Hurricane | "Are You Man Enough" • "Soul Survivor" • "Good Guys Only Win in Movies" |  |
| Big Fun | "Backseat of Your Cadillac" • "Summer Kisses" • "Nothing but a Heartache" • "Baby I Need Your Love" |  |
| סינגלים אחרים | "House of Mystic Lights" • "Shake Your Head" • "Unborn Love" |  |
כוח הטיטאנים! חיים בסרט

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  סדרת אנימציה בעלת אותו השם
 בימוי:  ארון הורוואת פיטר רידה מישיל
 הופק בידי:  ארון הורוואת מייקל ג'לניק פגי רגן ברוס טים פיטר רידה מישיל ויל ארנט
 תסריט:  מייקל ג'לניק וארון הורוואת'
 עריכה:  ניק קנוויי
 שחקנים ראשיים:  סקוט מנוויל גרג סיפס קארי פייטון טרה סטרונג הינדן וואלץ' קריסטן בל ויל ארנט
 מדבבים:  גרג קייפס (ביסט בוי) ג'ימי קימל (באטמן) ניקולס קייג' (סופרמן) הלסי (וונדר וומן) ליל יאכטי (ג'ון סטיוארט) ויל ארנט (דת'סטרוק) קריסטן בל (Jade Wilson) הינדן וולק (סטארפייר) סקוט מנוויל (רובין) קארי פייטון (סייבורג) טרה סטרונג (רייבן, סופרגירל) דיוויד קיי פאטון אוסוולט 
 מוזיקה:  ג'רד פייבר
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  DC Entertainment האחים וורנר אנימציה
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 27 ביולי 2018   ישראל 2 באוגוסט 2018
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פעולה, סרט בסוגת ספרות עלילה ספקולטיבית, סרט מוזיקלי, סרט לכל המשפחה, סרט קומדיה, סרט נעורים 
 תקציב:  10 מיליון דולר
 הכנסות:  52.1 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   wbanimation62018
 סרט הבא:  לא ידוע
 www.teentitansgo-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
כוח הטיטאנים! חיים בסרט (באנגלית: Teen Titans Go! To the Movies, בתרגום חופשי: "הטיטאנים הולכים לקולנוע") הוא סרט גיבורי על קומי מונפש מ-2018 בהפקת האחים וורנר המבוסס על סדרת האנימציה כוח הטיטאנים מבית DC קומיקס. הסרט נכתב והופק על ידי מפתחי הסדרה - מייקל ג'לניק וארון הורוואת, ובוים על ידי מפיקי הסדרה - פיטר רידה מישיל וארון הורוואת. עלילת הסרט לוקחת חלק במהלך עונת הסדרה החמישית.[דרוש מקור][מפני ש...]
בסרט מדבבים סקוט מנוויל, גרג סיפס, קארי פייטון, טרה סטרונג והינדן וואלץ', כל אחד את דמותו המקורית בסדרה. לשורות הדיבוב הצטרפו קריסטן בל, ויל ארנט, ניקולס קייג', ג'ימי קימל, הלסי וליל יאכטי. הסרט יצא לאקרנים ב-27 ביולי 2018 בקנדה ובארצות הברית, ובישראל הסרט יצא ב-2 באוגוסט של אותה שנה. הסרט הצליח בקופות, כיסה בשבוע הראשון את 10 מיליון הדולר שהושקעו בתקציבו, הכניס 29.6 מיליון דולר בצפון אמריקה ו-52 מיליון דולר בכל העולם. הסרט הצליח גם בביקורות, קיבל ציון 91% ב-rottentomatoes וקיבל שבחים על ההומור, הרפרורים והדיבוב בשפת המקור.
דיבוב

| דמות | מדבב/ באנגלית | תפקיד בסרט |
| --- | --- | --- |
| רובין | סקוט מנוויל (אנ') | מנהיג הטיטאנים |
| סטארפייר | הינדן וואלץ' | חברת הטיטאנים |
| ביסט בוי | גרג סיפס (אנ') | חבר הטיטאנים |
| סייבורג | קארי פייטון (אנ') | חבר הטיטאנים |
| רייבן | טרה סטרונג | חברת הטיטאנים |
| סלייד וילסון | ויל ארנט | האנטגוניסט |
| ג'ייד וילסון | קריסטן בל | סלייד וילסון במסווה במאית |
| וונדר וומן | הולסי | גיבורת על חברת ליגת הצדק |
| סופרמן | ניקולס קייג' | גיבור על חבר ליגת הצדק |
| גרין לנטרן | מיילס מקולום | גיבור על חבר ליגת הצדק |
| באטמן | ג'ימי קימל | גיבור על חבר ליגת הצדק |
| סטן לי | סטן לי | קמאו |
אזכורים

הסרט מאזכר דמויות קומיקס רבות, סדרות גיבורי על, סרטי גיבורי על אחרים ועוד יצירות מהתרבות הפופולרית:
הילד ברוס ויין והוריו יוצאים מאולם קולנוע שמציג את הסרט "המסכה של זורו".
וונדר וומן אומרת לטיטאנים שלקח זמן, אבל סוף סוף הוציאו סרט בכיכובה.
רובין חולם חלום שבו באטמן מציג אותו לפני גיבורי העל האחרים כששיר מתנגן ברקע, זה אזכור לפתיח של "מלך האריות".
סטן לי, המנכ"ל של מארוול קומיקס באותם ימים, מופיע פעמיים בסרט כדמות מצוירת בדיבובו ומצהיר על אהבתו להופעות קמע.
הפצה

הסרט יצא לאקרנים ב-27 ביולי 2018 בארצות הברית וב-2 באוגוסט 2018 בישראל.
הפצה > הכנסות

הסרט גרף 29.6 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה, ו-22.3 מיליון דולר בשאר העולם, כלומר סכום כולל של 52 מיליון דולר אל מול תקציב הפקה המוערך ב-10 מיליון דולר. בארצות הברית ובקנדה, הסרט יצא במקביל למשימה בלתי אפשרית: התרסקות, ולכן צפו שירוויח רק 14 מיליון דולר מ-3,188 בתי הקולנוע בסוף השבוע הפותח שלו, עם צפי מקסימלי ל-19 מיליון דולר. עם זאת, אחרי שהסרט הרוויח 4.6 מיליון דולר ביומו הראשון, הציפיות הונמכו ל-10 מיליון דולר, כאשר הרווח הסופי היה 10.5 מיליון דולר, והוא סיים במקום החמישי בקופות.