stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויולטה (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  טלנובלה מחזמר קומדיה רומנטית
 כותבים:  סולנג' קאוליאן סבסטיאן פרוטה
 בימוי:  חורחה ניסקו מרטין סבאן סבסטיאן פיבוטו
 שחקנים:  רוג'רו פסקווארלי מרטינה סטואסל קנדלריה מולפסה חורחה בלנקו מרסדס למברה פבלו אספינוסה דייגו דומינגז לודביקה קומלו דייגו ראמוס קלרה אלונסו
 פסקול:  "בעולם שלי", המבוצע על ידי מרטינה סטואסל
 ארץ מקור:  ארגנטינה ארגנטינה
 שפות:  ספרדית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  240
 הפקה
 מפיק:  אדריאן סואר פרננדו בלנקו
 מפיקים בפועל:  דייגו קרבלי
 חברת הפקה:  Pol-ka Producciones
 הפצה:  דיסני+ 
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ דיסני אמריקה הלטינית
 רשת שידור בישראל:  ערוץ דיסני ישראל
 תקופת שידור מקורית:  14 במאי 2012 – 6 בפברואר 2015
 תקופת שידור בישראל:  3 בספטמבר 2012 – 3 ביוני 2015
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ויולטה היא סדרת טלוויזיה שעלתה לראשונה בארגנטינה בערוץ דיסני ב-14 במאי 2012. הסדרה היא הפקה משותפת בין ערוץ דיסני של אמריקה הלטינית וערוץ דיסני האירופאי, המזרח התיכון, אפריקה ופולקה הפקות. בסדרה מככבים שחקנים רבים מארצות שונות, יחד עם מרטינה סטואסל בתפקיד הראשי. הסדרה העולתה לראשונה בישראל בערוץ דיסני ישראל ב-3 בספטמבר 2012. ב-3 ביוני 2015 שודר הפרק האחרון של ויולטה בישראל.
לאחר ההצלחה שהושגה באמריקה הלטינית, איטליה, ספרד, צרפת וישראל, עם מעריצים מכל העולם, זכייה בפלטינה מרובעת ו"פריצה" גדולה באינטרנט, התוכנית שודרה בשאר אירופה, כולל רוסיה, מרכז אירופה ומזרחה, המזרח התיכון ואפריקה. הטלנובלה זכתה בשנת 2012 בטקס חלוקת פרסים "בחירת הילדים בניקלודיאון" באמריקה הלטינית.
הצילומים לעונה השנייה של ויולטה החלו ב-1 בנובמבר 2012 ופרק הבכורה שודר ב-29 באפריל 2013. העונה השנייה כללה 80 פרקים, אותו מספר פרקים כמו בעונה הראשונה. בחודש אוגוסט 2013, המפיק אדריאן סואר אישר בראיון שהתחילו עם הצילומים לעונה השלישית. ב-28 ביולי 2014 העונה השלישית והאחרונה עלתה לשידור, עם אותו מספר של פרקים משתי העונות הקודמות לה. בנוסף ב-2016 יצא הסרט "טיני: השינוי הגדול של ויולטה".
הסדרה עלתה בדיסני+ לכבוד השקתה בישראל ב-16 ביוני 2022.
תקצירי העונות > עונה ראשונה

ויולטה היא נערה שאינה מודעת לכישרון השירה המאוד-ייחודי שלה, אותו ירשה מאמה (מריה) - זמרת מפורסמת שנהרגה בתאונה טראגית עוד כשויולטה הייתה בת 5. חרמאן, אביה, הוא אדם מאוד מצליח שאוהב אותה מאוד עד כדי כך שלפעמים הוא מתנהג אליה בקשיחות יתר ומגונן עליה בצורה מוגזמת. בשל הרצון להגן על ביתו, הוא מחליט להסתיר בפניה את עברה וגורלה של אימה, וזאת משום שהוא דואג שהיא לא תלך בדרכה ותהיה זמרת.
לאחר מות האם, עברו השניים למדריד, שם חרמאן גידל את ויולטה בעצמו, כמעט ללא קשר עם ילדים בני גילה. הוא היה מודע לכך שויולטה מאוד מוכשרת מוזיקלית ולכן הוא עודד אותה ללמוד נגינה בפסנתר, בעודו מרחיק אותה משירה ריקוד ונגינה.
הכל משתנה כשהם חוזרים לארץ מולדתם ארגנטינה: שם, בבואנוס איירס, לאחר שמורה הפרטית של ויולטה מתפטרת, חרמאן מביא מורה חדשה בשם אנג'י שמתחזה למורה פרטית אבל בעצם היא דודתה הנשכחת של ויולטה, אנחלס, אחותה של מריה.
ויולטה החליטה ללמוד את שיעורי הפסנתר שלה ב"סטודיו 21", היא מיד מתאהבת במקום ומתחילה ללמוד בסטודיו שיעורי מוזיקה ריקוד ופיתוח קול כמו כולם אבל בלי שאביה ידע. בבית הספר הזה, היא פוגשת אנשים רבים שייכנסו לחייה ובהם פרנצ'סקה, קמילה ומקסי – שנהיים החברים הטובים ביותר שלה, את תומאס וליאון - שני נערים עם אישיות שונה אחד מהשני, אשר ייאבקו על ליבה, אבל לא הכול ורוד כי בת זוגו הגאוותנית והזמנית של ליאון, לודמילה- ילדה גאוותנית שחושבת את עצמה עושה הכל כדי לזכות בתשומת הלב שויולטה מושכת ממנה, גם מה שכרוך במירור חייה.
ליאון ותומס הם סיפור מיוחד שהיא עוברת, היא מכירה את תומאס בימיה הראשונים, מתאהבת בו ולא מפסיקה לחשוב עליו אך לאחר כמה זמן שמכירה את ליאון היא מבינה שמה שפוגע בה כמו תומאס צריך להתרחק כמו מאש ומתקרבת לליאון ואף מתאהבת גם בו..
בסופו של דבר היא מחליטה לא להיות עם אף אחד מהם, אביה מחליט לקבל את התשוקה שלה למוזיקה והיא חיה חיים שלווים.
תקצירי העונות > עונה שנייה

לאחר חזרתו של תומאס לספרד, ויולטה מתקרבת לליאון והם נהיים זוג, אבל דייגו, דמות שמצטרפת בעונה זו, עושה הכל כדי להפריד ביניהם, בגלל הסכם עם לודמילה שאם יגרום לה להתאהב בו וישבור את ליבה ורק אחרי שתצא מהסטודיו היא תגלה לו מי זה אביו. ליאון מגלה את התוכנית של דייגו ולודמילה, אבל אף אחד לא מאמין לו.
חרמאן ממשיך להגן על ויולטה, אבל עכשיו יותר בסובלנות.
פרנצ'סקה מכירה בחור בשם מרקו, שמתאהב בה ובמשך העונה הם נהיים זוג.
האחים ג'ייד ומאטי שוכרים שחקנית בשם אזמרלדה כדי להפריד בין אנג'י לחרמאן. מלבד לגרום לחרמאן להתאהב, אזמרלדה מצליחה לגנוב לחרמאן את כל כספו.
בינתיים מתפתח רומן לא צפוי בין מקסי לנטי שלודמילה מנסה לעצור בכל כוחה.
פדריקו מגיע בפעם השנייה לסטודיו מאיטליה ומתאהב בלודמילה, גם לודמילה מתאהבת בו אבל היא לא נותנת לו להתקרב אליה, בסופו של דבר הם נהפכים לזוג.
קמילה וברודוויי לא מפסיקים לריב ולהשלים, הם מחליטים להישאר ידידים, אבל לבסוף הם חוזרים להיות יחד.
לאחר כמה מהסכסוכים מהמזימה שאותה רקמו לודמילה ודייגו הם הצליחו לגרום לליאון ויולטה להיפרד ולגרום לדייגו ויולטה להפוך להיות זוג. ובדיוק באותו הזמן, ליאון ניהיה בן הזוג של לרה- המכונאית שלו במוטוקרוס (תחרויות האופנועים) בו הוא מתאמן.
לאחר כמה זמן מתקיימת תחרות ריקוד בסטודיו בחסות "יו-מיקס" והזוכים נוסעים למדריד. המנצחים בתחרות היו ליאון ויולטה ודייגו ופרנצ'סקה. בעודם מופיעים מזימתם של לודמילה ודייגו התגלתה ומיד לאחר מכן ליאון ויולטה חוזרים להיות יחד.
תקצירי העונות > עונה שלישית

עם סיום מסע ההופעות העולמי המצליח של ויולטה וחבריה באירופה עם "Ymix", התלמידים חוזרים לבואנוס איירס לשנת הלימודים האחרונה שלהם.
ויולטה וליאון מתחילים את העונה יחד אבל כמו בכל עונה, תמיד יש ביניהם בעיות והפעם יש ביניהם 2: ג'רי ואלכס, שתי דמויות שמסתירות מאחוריהן סודות גדולים, ויולטה משוכנעת שקורה משהו בין ג'רי לליאון ומנסה לברר את זה בכל מחיר, היא מתחפשת לנערה בשם רוקסי ומשכנעת את פרנצ'סקה להתחפש גם היא לפאוסטה, ליאון מתאהב ברוקסי (ויולטה בתחפושת), ובאופן מפתיע אנדרס מתאהב בפאוסטה (פרנצ'סקה בתחפושת) לאון מגלה זאת וכועס על ויולטה, בסוף העונה הם חוזרים להיות ביחד.
מרקו מסתיר מפרנצ'סקה סוד, שגורם לה להתקרב לדייגו, היא מגלה שלמרקו יש אודישן לבית ספר למוזיקה יוקרתי בלונדון, ולאחר כמה פרקים הוא מתקבל ועוזב ללונדון, לפני שהוא עוזב הוא מגלה שיש סיפור אהבה בין דייגו לפרנצ'סקה והם נפרדים, אבל פרנצ'סקה מפחדת לספר על כך לויולטה בגלל מה שדייגו עשה לה בעונה הקודמת, כשהיא מגלה זאת היא כועסת עליהם אך בסוף הם משלימים.
לאנדרס יש בלוג אהבה, שם הוא מספר על סיפורי האהבה של חבריו לסטודיו, בעילום שם אבל מיד אפשר לדעת על מי הוא מדבר, וכולם כועסים עליו.
הסיפור בין מקסי לנטי מסתבך כאשר מופיעות שתי דמויות נוספות: מתילדה (מתאהבת במקסי) ופליפה (מתאהב בנטי), לודמילה משתמשת בפליפה כדי לגרום לפדריקו לקנא, מה שעובד די טוב.
חארמן מתאהב באופן מפתיע באמא של לודמילה (פריסילה) בגלל היריבות ביניהן ויולטה ולודמילה מנסות לעצור את זה בכל מחיר, אבל לאט לאט הן נהיות חברות טובות, ואחיות, אבל לבסוף מסתבר שפריסילה היא זאת שגורמת לרוע של לודמילה ופריסילה מאשימה את לודמילה שדחפה את ויולטה במדרגות (פריסילה עשתה את זה וגרמה לכולם להאמין בכך) אבל שהאמת יוצאת לאור, חארמן נפרד מפריסילה אבל בגלל הקשר שנקרם בינו לבין לודמילה הוא משאיר אותה איתו ועם ויולטה בביתם. ג’ייד מתחנת עם ניקולס בעונה זאת, וחרמאן ואנג'י מתחתנים בפרק האחרון.
דמויות ראשיות > מוזיקה

שיר הפתיחה של כל העונות בסדרה הוא "בעולם שלי" ששרה מרטינה סטואסל, אבל עם השקת הסדרה בינלאומית, גרסאות אחרות צמחו, כמו הגרסה הצרפתית, יחד עם קליפ, השרה אותו סינתיה בשם "Dans mon monde" אבל שיר זה אינו משמש כפתיח הסדרה; בברזיל השיר הפותח את הסדרה המבוצע על ידי מאיירה ארדויני ונקרא "Pelo mundo".
באיטליה הוקלטה גרסה בשם "Mondo mio Nel" שיצאה יחד עם קליפ, וביצעה אותו גם כן, מרטינה סטואסל, אך לא נהפך שיר זה לפתיח הסדרה; ברוסיה שתי גרסאות לפתיח הסדרה: "Вижу мир свой" ו- "Я лечу к тебе"; בבריטניה הגרסה המשמשת לפתיחת התוכנית מבוצעת על ידי מרטינה סטואסל ונקראת "In my own world", קיימת גרסה נוספת המבוצעת על ידי מגי מקלור.
יצאו גם גרסאות סקנדינביות: בשוודיה "I min värld" שבוצעה על ידי לינאה קלסטרום; בנורווגיה נקראה הגרסה "I min verden" ובוצעה על ידי סלין, בדנמרק "Verden ligger åben nu", בביצועה של קלרה רוגרד. שלוש גרסאות אלה בוצעו על מנת לקדם את הסדרה בארצות אלו. בנוסף, הן משמשות כפתיח לסדרה.
דמויות ראשיות > מגזינים

ב-10 באוקטובר 2012 יצא באיטליה המגזין הרשמי של הסדרה ויולטה באיטלקית. המגזין חובר על ידי ורוניקה די ליסי ומציג ראיונות, תמונות שלא פורסמו מהסדרה, ואפילו משחקים, כרזות וכותרות לקהל הנשי. בארגנטינה פורסם אותו מגזין אך בספרדית. בצ'ילה הוא יצא ב-21 בדצמבר 2012. כמו כן, גם בספרד יצא מגזין זה על אופרת הסבון "ויולטה".
דמויות ראשיות > אלבום מדבקות

באותו היום שיצא לאור המגזין של ויולטה, יצא גם אלבום המדבקות הרשמי של הסדרה. המדבקות צורפו למגזינים ונמכרו גם בחנויות. האלבום יצא לאור על ידי פניני.
דמויות ראשיות > משחקי וידאו לטלפון

מאז אפריל 2013, יצא משחק וידאו של הסדרה. ובו כלולים כל השירים מהאלבום הראשון והשני של הסדרה.
בנוסף ניתן להוריד את השיר "בואו ולשיר" בחינם לטלפון ואת השירים "בעולם שלי", "ביחד אנחנו יותר", "אני רואה" ו"להיות טוב יותר" ניתן לרכוש.
הערות שוליים

1 2  שידורי הסדרה בעולם מתוך הוויקיפדיה הספרדית
| טיני |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Tini (Martina Stoessel) • Quiero Volver • Tini Tini Tini • Cupido |  |
| סיבובי הופעות | Got Me Started Tour • Quiero Volver Tour • Tini Tour 2022 |  |
| טלוויזיה | "פטיטו" • "ויולטה" • "סוי לונה" • "לאס אסטרלס" • "דה וויס... ארגנטינה" |  |
| קולנוע | "ויולטה: הרגש של הקונצרט" • "ויולטה: המסע" • "טיני: השינוי הגדול של ויולטה" • "היומן" |  |
| טיני – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Tini (Martina Stoessel) | "Siempre Brillarás" / "Born to Shine" • "Great Escape" / "Yo Me Escaparé" • "Got Me Started" / "Ya No Hay Nadie Que Nos Pare" • "Si Tú Te Vas" |  |
| Quiero Volver | "Te Quiero Mas" • "Princesa" • "Consejo de Amor" • "Quiero Volver" • "Por Que Te Vas" |  |
| Tini Tini Tini | "22" • "Sueltate el Pelo" • "Fresa" • "Oye" • "Ya No Me Llames" • "Recuerdo" • "Ella Dice" • "Duele" • "Un Beso en Madrid" • "Te Olvidare" • "Playa" |  |
| סינגלים אחרים | "Libre Soy" • "Miénteme" • "2:50 (Remix)" • "La Niña de la Escuela" • "Maldita Foto" • "Tú No Me Conoces" • "Bar" • "Fantasi" • "La Triple T" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Todo Es Posible" • "Y Apareciste Tu" • "Lights Down Low" • "La Cintura (Remix)" • "Lo Malo (Remix)" • "Wild" • "Sad Song" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16705815n (data)  NKC: unn2014820960
יוניטרי רובוטיקס

| --- | --- |


Unitree Go1 ו-B1
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2016–הווה (כ־8 שנים) 
 מיקום המטה:  האנגג'ואו 
 ענפי תעשייה:  רובוטיקה 
 מוצרים עיקריים:  רובוט 
  
 www.unitree.com
 
יוניטרי רובוטיקס (בסינית: 杭州宇树科技有限公司; בפיניין: Hángzhōu yǔ shù kējì yǒuxiàn gōngsī; באנגלית: Unitree Robotics), רשמית Hangzhou Yushu Technology, היא חברת רובוטיקה סינית שבסיסה בהאנגג'ואו, סין. החברה נוסדה על ידי ואנג שינגשינג במאי 2016.
יוניטרי קיבלה מימון מחברות הון סיכון (VC) מובילות כמו הונגשאן, (נודעה בעבר כסקויה) China, Matrix Partners China ו-Shunwei Capital.
היסטוריה

החל משנת 2013, פיתח ואנג שינגשינג רובוטים בעלי ארבע רגליים כבר במהלך לימודי התואר השני שלו באוניברסיטת שנגחאי. בשנת 2016, ואנג פיתח את המכשיר הראשון שלו, XDog, עבור עבודת המאסטר שלו. הכלב הפך לסנסציית אינטרנט שמשכה קונים ומשקיעים כאחד. בזמן שהוא התחיל לעבוד בחברת DJI הסינית, ואנג החליט להתפטר והקים חברה משלו, יוניטרי.
בשנת 2021, יוניטרי הוציאה את Go1, רובוט מרובע המזכיר את Spot של Boston Dynamic. הוא מצויד ב-12 מנועים. כל מנוע יכול לייצר מומנט מרבי של 23.7Nm ויכול להסתובב במהירויות סיבוביות של עד 30 רדיאן לשנייה. לפי מאמר של הוול סטריט ג'ורנל, כלב הרובוט של יוניטרי יכול לנווט למשטחים שונים כולל חול, סלעים, אדמה ועוד.
באפריל 2024, יוניטרי פרסמה סרטון המציג את הרובוט האנושי H1.
הערות שוליים

1 2  "China's army tests gun-toting version of robot dog". www.ft.com. נבדק ב-2024-06-17.
1 2 3  Li, Stephanie (2021-07-07). "Unitree Robotics develops personal robot dogs that can jog with you". KrASIA (באנגלית). נבדק ב-2024-06-17.
↑  Pedro, Gabriel Duarte Gonçalves; Bermudez, Gabriel; Medeiros, Vivian Suzano; Cruz Neto, Hélio Jacinto da; Barros, Luiz Guilherme Dias de; Pessin, Gustavo; Becker, Marcelo; Freitas, Gustavo Medeiros; Boaventura, Thiago (בינואר 2024). "Quadruped Robot Control: An Approach Using Body Planar Motion Control, Legs Impedance Control and Bézier Curves". Sensors (באנגלית). 24 (12): 3825. doi:10.3390/s24123825. ISSN 1424-8220. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  McCormick, John (9 ביולי 2021). "AI Gives Robots More Room to Roam". The Wall Street Journal. נבדק ב-17 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Chinese robot's backflip a leap forward for electric-powered humanoid machines". South China Morning Post (באנגלית). 2024-03-31. נבדק ב-2024-06-17.
ברברה מיקולסקי

ברברה אן מיקולסקי (באנגלית: Barbara Ann Mikulski; נולדה ב-20 ביולי 1936) היא פוליטיקאית אמריקאית מהמפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כסנאטורית המייצגת את מדינת מרילנד מ-1987 עד 2017, עת הוחלפה בכריס ואן הולן.
ביוגרפיה

מיקולסקי נולדה בבולטימור שבמרילנד למשפחה ממוצא פולני. את תחילת דרכה בפוליטיקה התחילה בשנת 1971 כחברת מועצת העיר של בולטימור. לפני כהונתה בסנאט שירתה במשך 10 שנים בבית הנבחרים, וייצגה את המחוז השלישי של מרילנד. היא הודיעה על כוונתה לפרוש מן הסנאט בינואר 2017 עם התפזרות הקונגרס ה-114.
לאחר פטירתו של הסנאטור דניאל אינווי בדצמבר 2012, ישבה מיקולסקי עד ינואר 2015 בראשות ועדת ההקצבות של הסנאט של ארצות הברית, הוועדה הגדולה ביותר בסנאט. היא חברת הסנאט הראשונה ממרילנד והאישה הראשונה שעמדה בראש הוועדה.
ב-2015 עוטרה במדליית החירות הנשיאותית מנשיא ארצות הברית ברק אובמה.
הערות שוליים

↑  President Obama Names Recipients of the Presidential Medal of Freedom, אתר הבית הלבן, 16 בנובמבר 2015
↑   אי-פי, אובמה העניק את מדליית החרות ל-17 מגדולי האומה, בהם יצחק פרלמן, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007411936805171  PLWABN: 9810546819705606  GND: 1018000852  ISNI: 0000 0000 5821 6227  LCCN: n96033428  NARA: 10573415  NKC: mzk2005278186  NTA: 156113619  SNAC: w6b960gk  SUDOC: 112145884  US Congress: M000702  VIAF: 84614150   WorldCat (עם VIAF): 84614150 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמריקאים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משאבת בטון

משאבת בטון היא כלי שמטרתו להעביר בטון למקומות שהגישה אליהם מוגבלת. בדרך כלל מותקנת המשאבה על משאית המצוידת במנוף, המעביר את צינור הפליטה של המשאבה לאזור שאליו מעוניינים ליצוק את הבטון.
רקע היסטורי

עד לראשית המאה ה-20, הובלה תערובת הבטון ממערבל הבטון אל אתר העבודה בדליים הנישאים באמצעות אדם או במנופים. הדבר הצריך הרבה זמן וכוח אדם. בשנת 1927, הגיעו המהנדס הגרמני מקס גיס (Max Giese) ועמיתו פריץ הל (Fritz Hell), לרעיון של שאיבת בטון ממערבל הבטון למקום העבודה, ללא צורך בדליים. על מנת שהבטון יוכל להישאב במכונה שבנו, הם הפחיתו את כמות המים בתערובת והוסיפו לו חצץ, מה שעשה את הבטון חזק יותר. הם הצליחו לשאוב את הבטון לגובה של 38 מטרים ולמרחק של 120 מטרים.
במקביל, נרשם פטנט על שאיבת בטון בהולנד בשנת 1932 על ידי יאקוב קורנליוס קויימן (Jacobus Cornelius Kooijman). פטנט זה שולב יחד עם הפטנט הקודם של המפתחים הגרמנים.
המערכת

המשאית צריכה להיות מותאמת לנשיאת המערכת. המשקל אותו צריכה המשאית לשאת הוא גבוה, ולכן נדרש לשם הובלת המערכת רישיון נהיגה מדרגה C. הכוח (ליתר דיוק, הספק) להפעלת המערכת מגיע בדרך כלל ממנוע המשאית. כדי להעביר את הכוח מהמנוע את המערכת, משתמשים בגל הינע (Drive Shaft). גל ההינע מעביר את הכוח אל משאבת השמן ההידראולי. שלדת משאבת הבטון מתחברת לשלדת המשאית. על שלדה זו מורכבות מערכות המשאבה. החלק העליון של שלדה זו נקרא 'בטן' ואליו מחוברות הרגליים והצריח.
המערכת > רגליים

רגלי המשאבה משמשות לאיזון המשאית, לייצובה, ולהגדלת שטח הבסיס שלה כדי למנוע התהפכות. בנוסף, אם המשאית לא תהיה מאוזנת  אופקית, הכוח שיידרש על מנת לסובב את המנוף יהיה גדול יותר. 
הרגליים נושאות בנטל העומס הכבד של המנוף (עשרות טונות), ולכן הן בנויות בצורה חזקה. הלחץ בכפות הרגליים מעיק על הקרקע. במקרים מסוימים הקרקע עלולה לשקוע (בחול, בבוץ, באבני מדרכה וכדומה). כדי למנוע את השקיעה, מחלקים את הלחץ על שטח גדול יותר של קרקע. דבר זה מושג על ידי שימוש בקרשים ובפלטות עץ. כיוון שהרגליים חלולות, לעיתים נעשה שימוש בחלל שלהם כמכל ראשי או משני של שמן או מים. ישנן אפשרויות רבות לחבר את הרגליים לגוף המשאבה: באמצעות ציר עם מייצבים, ציר עם הארכה ומייצבים, מייצבים בלבד, הארכה עם מייצבים ותצורת X. גם הסדר בו יחוברו הרגליים הוא שונה: לפעמים הקדמיות X והאחוריות ציר עם מייצבים. לפעמים הקדמיות ציר עם הארכה ומייצבים והאחוריות רק מייצבים, ועוד אפשרויות רבות.
המערכת > צנרת

הצינורות הסטנדרטיים הם באורך של 3 מטרים, קוטרם כ- 5.5 צול והם עשויים ממתכת. ישנם גם צינורות קצרים יותר. הצינורות מחוברים אחד לשני בקלמרה (חבק). במקום החיבור ישנן גומיות על מנת להבטיח אטימה טובה. כדי ליצור זווית בין שני צינורות, משתמשים לרוב בצינורות קצרים המכופפים בצורת 'ר' היוצרת זווית של 90°, אך ישנם גם צינורות זווית היוצרים זוויות קטנות יותר. כל צינור מכופף נקרא 'זווית'. חלק נוסף הוא הצינור הסופי, צינור זה עשוי מתכת מצופה גומי. מצינור הגומי נשפך הבטון אל המקום המיועד. הוא עשוי גומי כדי לאפשר לו גמישות לתמרון קל בידי פועל הבניין. כדי לחבר צינורות בעלי קוטר שונה, משתמשים במתאם מתכת (Adapter). בדרך כלל משתמשים בו בנקודת חיבור הצנרת המגיעה ממערכת השאיבה אל הצנרת העולה אל הצריח. מקום נוסף בו משתמשים במתאם הוא בחיבור צינור גומי נוסף לצינור הסופי. החיבור מתבצע כדי להאריך אותו או כדי להצר את קוטרו. חלק נוסף שנמצא בצנרת הוא 'פקק שמנת' (יוסבר להלן). כדי לאפשר תנועה בין הזוויות (למשל, בנקודת חיבור שתי זרועות המנוף), סכים בגריז את נקודת החיבור של הזוויות ואת הגומיות.
המערכת > משאבת שמן

משאבת השמן מקבלת את הכוח הדרוש להפעלתה מגל ההינע. תפקיד המשאבה הוא ליצור לחץ בשמן כדי להפעיל בעזרתו את רוב המערכות של המשאבה (כגון בוכנות הידראוליות). ישנן תצורות שונות של משאבות שמן (משאבה מרכזית ובנוסף משאבת שירותים וכדומה). חשוב להדגיש שמשאבת השמן היא חלק מן המערכת ההידראולית המפעילה את משאבת הבטון ולא משמשת לשאיבת בטון.
המערכת > צריח

הצריח הוא נקודת החיבור של המנוף לבטן המשאבה. אל הצריח מגיע צינור הבטון מכיוון הסל הצנרת מתחברת למנוף בצורה מושלמת בעזרת זוויות המאפשרות את סיבובו של המנוף. מהבטן מתחברים למנוף גם צינורות שמן מאוגדים יחד בשרוול בד המתחברים לניפלים (צינורות מתכת לשמן) שעל המנוף. שרוול זה מגביל את סיבוב המנוף לסיבובים אחדים לכל כיוון (אחרת, השרוול ימתח וייקרע). ציר המנוף מתחבר לצריח בעזרת מספר ברגים גדולים (בוקסות) המאפשרות לו תנועה חופשית ימינה ושמאלה אך רק מעט מרווח מעלה ומטה. במקרה בו יש חופש תנועה גדול מדי מעלה - מטה, יש להחליף את הבוקסות השחוקות.
ישנן שתי אפשרויות לסובב (לצודד) את המנוף:
מסרקמשאבת בטון, 28 מטרים. צידוד בעזרת זוג מסרקים. ניתן לראות את השרוול ההידראולי (בשחור) בצד הצריח. הרגליים הקדמיות בתצורת X: על ציר המנוף ישנו גלגל שיניים גדול. בצידי הצריח ישנו מוט אחד או שניים משוננים, כאשר הם נעים קדימה ואחורה (כל אחד לכיוון שונה), הם מסובבים את הצריח (בצורה דומה פועל גם הגה המכונית, אך במכונית, גלגל השיניים מניע את המוט המשונן). תנועת המסרק מוגבלת, ולכן המנוף מוגבל למעט יותר מסיבוב בודד סביב צירו (כדי להסתובב יותר, צריך להסתובב לכיוון השני). במסרק משתמשים בדרך כלל במנופים שגודלם לא עולה על 36 מטרים.
גיר: גם כאן, כמו בצידוד בעזרת מסרק, על ציר המנוף יש גלגל שיניים. במקרה זה, לצד גלגל השיניים יש מנוע (אחד או שניים) שעובד על לחץ שמן. מנוע זה יכול לסובב את המנוף ללא מגבלה, אך עדיין, צידוד המנוף מוגבל בגלל השרוול ההידראולי.
המערכת > מנוף

מנוף המשאבה הוא בעל מספר זרועות (בין שלוש לשש). אורך המנוף נע בין 16 מטרים לבין 63 מטרים. לאורכו של המנוף מורכבת צנרת בטון המזרימה אותו אל הצינור הסופי. כדי להניע את זרועות המנוף משתמשים בבוכנות הידראוליות (Piston). הבוכנה משתמשת בלחץ של נוזל (ראו חוק פסקל) על מנת לייצר כוח רב תוך הפעלת כוח מועט. כל בוכנה ניזונת משמן המגיע אליה משלושה "ניפלים" (צינורות מתכת). הניפלים מקבלים את אספקת השמן ממשאבת השמן, משם הוא זורם בצינורות של השרוול ההידראולי, דרך הניפלים עד הבוכנה. כל בוכנה מחוברת בצד אחד במעין 'אוזניים' למנוף. בצד השני היא מחוברת למספר מוטות הנקראים 'עצמות'. תפקיד העצמות הוא להמיר את תנועת הבוכנה, את כיוונה ואת עוצמתה כדי לאפשר את פתיחת הזרועות. העצמות הן חוליה שעומס רב מופעל עליה. ולכן, העצמות צריכות להיות חזקות. לכל חברה של משאבות, ולכל דגם שונה, יש, בדרך כלל, צורת עצמות ייחודית. על פי צורת העצמות ניתן לזהות את דגם המשאבה ואת אורכה. מערכת דומה (אם כי פשוטה יותר) של עצמות ניתן לראות גם על גבי זרוע של מחפר.
המערכת > סל

הסל הוא כלי קיבול גדול (בנפחים של כ-400 עד 500 ליטר) המשמש כמאגר בטון ממנו המשאבה שואבת בטון ומזרימה אותו אל יעדו. הבטון מגיע לסל מתוך מערבל בטון השופך את הבטון לתוכו. הסל הוא מעין קופסה עם כיסוי רשת (לבטיחות), מכאן נשאב הבטון בעוצמה דרך הצנרת עד הגיעו אל המקום הרצוי. בתחתית הסל ישנו פתח הסגור בפקק. את הפקק פותחים כדי לרוקן את הסל ממים ובטון בזמן שטיפת המשאבה. פתיחתו וסגירתו מתבצעת בעזרת פטיש. בדגמים מסוימים ישנו מערבל קטן המערבב את הבטון הנמצא בסל ומשאיר אותו בתנועה, למקרה שהבטון ישהה זמן רב בסל. אם הבטון יישאר ללא תנועה, הוא עלול להתייבש ולסתום את המערכת. שיטה נוספת למניעת יבוש הבטון מושגת על ידי שאיבת הבטון קדימה ואחורה מדי פעם. ידית ההפעלה של המערבל נמצאת, על פי רוב, בצמוד לידית ההפעלה של צינור המים, כלומר, בין הסל למדרגות הסיפון.
המערכת > מערכת השאיבה

מערכת זו היא לב המשאבה, תפקידה הוא להזרים את הבטון בצנרת. יש שני סוגים עיקריים של מערכות לשאיבת בטון: מערכת צילינדרים ומערכת תוף.
סל השאיבה מנוקב בשני חורים גדולים (קוטרם כ-180 מילימטרים, לפעמים אף יותר) לחורים אלו מחוברים שני גלילים גדולים, שבעזרת בוכנה שואבים אל תוכם בטון, כל פעם גליל אחד (כמו במזרק). אורך הגלילים נע בדרך כלל בטווח של 1,400-2,100 מילימטרים (כשני מטרים), כאשר האורך הוא כפול (כדי לאפשר מקום לבוכנה). כאשר גליל אחד מתמלא בטון, מתחבר צינור אל קצהו הפתוח בסל. ברגע החיבור, גליל אחד מלא בטון וראש הבוכנה ('ראש הגומי') נמצא בקצה המרוחק מהסל בעוד בגליל השני אין בטון וראש הבוכנה נמצא קרוב לסל. כעת, הבוכנה שבראש הגליל המלא מתחילה לנוע לכיוון הסל ובכך לדחוף את הבטון אל הצנרת. במקביל, הבוכנה השנייה שואבת בטון מהסל אל הגליל - כך שבזמן שגליל אחד מתרוקן, הגליל השני מתמלא בטון ואז נצמד אליו צינור. תמיד הבוכנות נעות בכיוונים נגדיים, כאשר מערכת הבקרה מבוססת על חיישנים אלקטרונים (בעבר התבססה המערכת על אמצעים מכניים כדי לווסת את תנועת הבוכנות קדימה ואחורה). בשעת תקלה, ניתן לשלוט על תנועת הבוכנות בצורה ידנית. בקצה הצילינדרים, במקום בו הם מסתיימים ומתחיל החלק הצר יותר אליו נכנסים המוטות של הבוכנה, ממוקמת בריכת מים המחברת בין הגלילים, כך, שהמים נמצאים מסביב החלק האחורי של ראשי הגומי. תפקיד המים הוא לנקות, לצנן וליצור סיכה בין ראש הגומי לגליל.
קצה הצינור שנע בין הצילינדרים בא בשתי תצורות.
בתצורת "פיל" או "אלפנט" (Elephant), קצהו האחד נע בין הצילינרים על פי הצורך, ואילו הקצה השני מחובר לצנרת. בתצורה זו, הצנרת נמצאת בקצה העליון של הסל. כך שהפיל יוצר צורה המזכירה חדק של פיל ומכאן שמו. תצורה זו נמצאת בשימוש של חברת Putzmeister.
בתצורה השנייה, תצורת S, המערכת מורכבת מצינור בצורת S שקצהו האחד נע בין הגלילים ואילו קצהו השני מחובר לדופן הסל החיצונית (שם יש חור נוסף), שם הוא מתחבר להמשך הצנרת. במקרה זה, הצנרת מורכבת או לצידו של הסל, או מעליו. כדי להצמיד את החדק או את ה-S אל הצילינדרים משתמשים ב"משקפיים"- פלטת מתכת בעלת שני חורים. ל"משקפיים" יש גם גומיות מיוחדות לאטימה מרבית. להידוק החדק אל המשקפיים ישנה פלטת מתכת המתחככת באחורי החדק, את הפלטה ניתן להדק בעזרת שני ברגים גדולים הנמצאים באחורי הסל. כדי להזיז את ה"חדק" או את ה-S בין שני הצילנדרים, במהירות ובזמן הנכון, ישנן שתי בוכנות (ובמקרים מסוימים: בוכנה אחת) אשר מניעות את המערכת במהירות רבה (על פי פקודה ממרכז הבקרה). פעולות אלו נקראות Piston flapping ומתרחשות בתדירות של כעשרים פעמים בדקה.
המערכת > תוף

תצורת תוף (Rotor System, "וויבאו") משמשת בעיקר משאבות קטנות ומשאבות משולבות (מערבל בטון עם מערכת שאיבה ומנוף קטן), יתרונה הוא קומפקטיות ואפשרות לשאוב בקלות גם טיט. קצב השאיבה שלה נמוך משמעותית ממערכת שאיבה של צילינדרים (כשישים קוב לשעה לעומת 120 קוב לשעה).
עקרון הפעולה של המערכת הוא כדלהלן: נתון צינור גומי, מלא נוזלים, לחיצה על הצינור והעברת אצבע לאורכו, תגרום לתנועת הנוזל במקביל לתנועת האצבע (בדומה לשימוש בשקית עם קצפת לקישוט עוגה). כך פועלת גם משאבת תוף: בסל המשאבה יש חור אחד המחובר לצינור גומי, הצינור מקופל בחצי עיגול (בצורת האות U). בין שני חלקי הצינור יש גלגל גדול שעליו מחוברים שני גלגלים קטנים. גלגלים אלו נעים לאורך הצינור ודוחפים את הבטון לאורכו (אנימציה של מערכת שאיבה הדומה לתצורת תוף).
המערכת > עזרים וחלקים נוספים

סיפון: הסיפון הוא משטח באחורי המשאית עליו ניתן לעמוד בזמן העבודה. כדי לעלות לסיפון ישנן מדרגות בצידי הסל. ניתן להרכיב משטח עץ מעל הקבינה כדי לאפשר למפעיל לעמוד עליו.
צינור שטיפה: כדי לשטוף את המשאית, מורכב עליה מכל מים בנפח של כ-700 ליטר. אל המכל מחוברת משאבת מים המקנה למים לחץ של כמה עשרות באר. עם משאבות מים מיוחדות אפשר להגיע ללחץ של 200 באר. ידית ההפעלה של המערכת נמצאת, ברוב הדגמים, בין הסל לבין המדרגות של הסיפון.
מתז סולר: כדי למנוע הידבקות בטון למשאית ולסל, מותז על הסל ועל אחורי המשאית סולר. הסולר מקל על ניקיון המשאית ועל מעבר הבטון בצנרת. התזת הסולר נעשית על ידי מתז סולר או על ידי מברשת.