stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוראות נאמנות
הערות שוליים

1 2  Cairo CG 20538.
↑  Verhoeven 2009
1 2 3  Simpson (1972), p. 198; Parkinson (2002), pp. 318-319.
1 2 3 4  Parkinson (2002), pp. 318-319.
↑  Simpson (1972), p. 198.
1 2  Weeks (1999), p. 166.
1 2  Simpson (1972), pp. 7-8.
↑  Posener (1976), p. 14; Simpson (1991), p. 337; Fischer-Elfert (1999), p. 418-20.
↑  Vernus (1990), p. 185.
מראי מקום

Fischer-Elfert, Hans-Werner (1999). Die Lehre eines Mannes für seinen Sohn: eine Etappe auf dem "Gottesweg" des loyalen und solidarischen Beamten der frühen 12. Dynastie. Ägyptologische Abhandlungen 60. Harrassowitz (Wiesbaden). ISBN 3-447-03919-1.
Parkinson, Richard B. (2002). Poetry and Culture in Middle Kingdom Egypt: A Dark Side to Perfection. London: Continuum. ISBN 0-8264-5637-5.
Posener, Georges. (1976). L'Enseignement loyaliste: sagesse égyptienne du Moyen Empire. Geneva: Librairie Droz.
Simpson, William Kelly. (1972). The Literature of Ancient Egypt: An Anthology of Stories, Instructions, and Poetry. Edited by William Kelly Simpson. Translations by R.O. Faulkner, Edward F. Wente, Jr., and William Kelly Simpson. New Haven and London: Yale University Press. ISBN 0-300-01482-1.
Simpson, William Kelly. (1991). "Mentuhotep, Vizier of Sesostris I, Patron of Art and Architecture," MDAIK 47: 331-40.
Verhoeven, Ursula (2009). Von der „Loyalistischen Lehre" zur „Lehre des Kairsu", in: Zeitschrift für ägyptische Sprache und Altertumskunde 136 (2009), 87-98. (online: http://archiv.ub.uni-heidelberg.de/propylaeumdok/volltexte/2012/1353/pdf/Verhoeven_Von_der_Loyalistischen_Lehre_2009.pdf).
Vernus, Pascal. (1990). Future at Issue, Tense, Mood and Aspect in Middle Egyptian: Studies in Syntax and Semantics. Oxford: Aris & Phillips Ltd. ISBN 978-0-85668-587-3.
Weeks, Stuart. (1999). Early Israelite Wisdom. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0-19-826750-9.
האסטלה של Sehetepibre, המכילה את החלק הראשון של הוראות נאמנות (CG 20538).
לוסטפרופטס

| --- | --- |

הלהקה בהופעה שנת 2007
 מקום הקמה:  פונטיפריד 
 מוקד פעילות:   פונטיפריד', רונד'ה קינון טב, ויילס
 תקופת הפעילות:  1997–2013 (כ־16 שנים)
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, נו-מטאל
 חברת תקליטים:  Visible Noise  Columbia Records
 www.lostprophets.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 איאן ווטקינס (סולן) מייק לואיס (גיטרה) ג'יימי אוליבר (קלידים) לי ג'ייז (גיטרה) סטיוארט ריצ'רדסון (גיטרה בס) לוק ג'ונסון (תופים)
 
לוגו הלהקה
לוסטפרופטס (Lostprophets, קרי לוסטפרופיטס; כפל-משמעות של "נביאים אבודים" ו"רווחים אבודים") היא להקת רוק אלטרנטיבי ונו-מטאל מפונטיפריד', דרום ויילס. הלהקה הייתה פעילה משנת 1997 ועד 2013 כשסולן הלהקה, איאן ווטקינס, הורשע בבית המשפט ונגזרו עליו 29 שנות מאסר בפועל ו-6 שנים על תנאי, לאחר שהודה במספר מקרים של פדופיליה קשה, כולל ניסיון לאנוס תינוק.
השנים המוקדמות (1997 - 2002)

הלהקה הוקמה על ידי איאן ווטקינס (במקור כמתופף ובהמשך סולן הלהקה) ומייק צ'פלין (גיטריסט). עד שגובש ההרכב של הלהקה, הוציאו שלושה אלבומי דמו EP.
אלבום הבכורה של ההרכב, thefakesoundofprogress", יצא ב-27 בנובמבר 2000. כלהקת אינדי חדשה, זכתה הלהקה להצלחה עם האלבום, כאשר הסינגל הראשון "Shinobi vs. Dragon Ninja" הגיע למקום ה-41 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נכתב על ידי איאן, סולן הלהקה, בעקבות ריב בין החברים על משחק וידאו יפני, בו נשאלה השאלה : מי יותר טוב - שינובי או דרגון נינג'ה. הסינגל השני מהאלבום, "The Fake Sound of Progress", הגיע למקום ה-21 במצעד הבריטי. הלהקה הופיעה בשער המגזין NME,
ההצלחה (2003 - 2007)

משנת 2001 עד שנת 2004 עבדה הלהקה על האלבום השני, "Start Something". האלבום יצא לבסוף ב-2 בפברואר 2004.
הסינגל הראשון מהאלבום נקרא "Burn Burn" ויצא ב-3 בדצמבר 2003. השיר היה השיר הרשמי של משחק הכדורגל Fifa 2004 והגיע למקום 17 במצעד הבריטי. השיר המצליח ביותר והמוכר ביותר של הלהקה, "Last Train Home" הגיע למקום השמיני במצעד הבריטי, המיקום הטוב ביותר של הלהקה עד עתה. האלבום עצמו הגיע למקום ה-33 במצעד הבילבורד ובמצעד האלבומים הבריטי למקום הרביעי. כמו כן הגיע למקום הראשון במצעד הרוק של MTV, ובמקום הראשון במצעד הרוק האמריקאי.
סינגלים נוספים מהאלבום הם "(Wake Up (Make A Move", הגיע למקום ה-18 במצעד הבריטי, "Last Summer" הגיע למקום ה-13 במצעד הבריטי, ו-"Goodbye Tonight", הגיע למקום ה-42 במצעד הבריטי.
בוידאו קליפ שנעשה לשיר "Goodbye Tonight" השתתף גם מייקי ויי, חבר להקת מיי כמיקל רומנס. האלבום זכה בפרסים רבים בשנת 2004.
לאחר ההצלחה העצומה של "Start Something" יצאו לוסטפרופטס להופעות בפסטיבלים שונים ביחד עם להקות כגון מיוז, מיי כמיקל רומנס, בולט פור מיי ולנטיין, פול אאוט בוי ומטאליקה. במקביל עבדו חברי הלהקה על אלבומם השלישי, "Liberation Transmission", והחליפו את המתופף, מייק צ'פלין (בעבר הגיטריסט) באילן רובין הצעיר (בן 18 בלבד).
האלבום "Liberation Transmission" יצא ב-26 ביולי 2006, ביחד עם הסינגל "(Rooftops (A Liberation Broadcast", שהגיע למקום השמיני במצעד הבריטי. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. בתחילת ספטמבר יצא הסינגל "A Town Called Hypocrisy", שהגיע למקום ה-23 במצעד הבריטי. הסינגל לווה בקליפ הומוריסטי, בו נראים חברי הלהקה בסט של תוכניות הילדים, ומה קורה מאחורי הקלעים. הסינגל השלישי, "(Can't Catch Tomorrow (Good Shoes Won't Save You This Time", יצא בסוף נובמבר והגיע למקום ה-35 במצעד הסינגלים הבריטי ועתיד היה להיות הסינגל האחרון מתוך האלבום, משום שהלהקה כבר התחילה לתכנן את אלבומה הרביעי. עקב לחץ מהמעריצים יצא באפריל 2007 סינגל נוסף מהאלבום, "4am Forever", שנכתב על הפרידה של איאן ווטקינס מפרן קוטון, כוכבת סדרות טלוויזיה בבריטניה, והגיע למקום ה-34 במצעד הבריטי.
האלבום הרביעי וחזרה לחיים (2007 - 2013)

במהלך סיבוב הופעות קצר באנגליה, הלהקה ביצעה שלושה שירים מהאלבום החדש, "Weapon", "The Dead" ו-"Next Stop Atrocity".
האלבום הרביעי תוכנן לצאת בספטמבר 2007, אך עקב אילוצים שונים נדחה לתחילת 2010.
בסופו של דבר, ב-18 בינואר 2010 יצא האלבום הרביעי של הלהקה, The Betrayed ("הנבגד").
האלבום הגיע למקום 3 במצעד האלבומים של בריטניה ולמקום הראשון במצעד 40 האלבומים הרוק-אינדיים של בריטניה.
הסינגל הראשון מתוך האלבום יצא ב-12 באוקטובר 2009 והוא נקרא "It's Not the End of the World, But I Can See It from Here", הסינגל הגיע למקום ה-16 במצעד הסינגלים הבריטי.
הסינגל השני יצא ב-4 בינואר 2010 והוא נקרא "Where We Belong", הסינגל הגיע למקום ה-32 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-1 במצעד הרוק הבריטי, הקליפ של השיר משלב קטעים ממהלך סיבוב ההופעות של הלהקה- מאחורי הקלעים וקטעים מהופעות על הבמה.
הסינגל השלישי מהאלבום נקרא "For He's a Jolly Good Felon" והוא יצא ב-12 באפריל.
לצער חברי הלהקה האלבום הרביעי לא הצליח יתר על המידה, וב-2012 שחררו את האלבום Weapons כשהסינגל הראשון מתוכו הוא "Bring 'Em Down".
בשנת 2013 הורשע הסולן, איאן ווטקינס, ונידון ל-29 שנות מאסר בפועל ועוד 6 שנים על תנאי. וזאת לאחר שהודה במספר מקרים של פדופיליה קשה, כולל ניסיון לאנוס תינוק. הוא הודה בנובמבר 2013 בשלושה סעיפי אישום של תקיפה מינית בהם היו מעורבים ילדים, ושישה סעיפי אישום הכוללים התעסקות עם תמונות מגונות של ילדים. המקרה הנורא מכל בו הודה הוא ניסיון לאונס של תינוק בן 11 חודשים, כאשר תמונות מזעזעות של המקרה מוצגות בבית המשפט.
שאר חברי הלהקה טענו כי לא ידעו על מעשיו של ווטקינס וגינו מעשים אלו ובשנת 2013 הלהקה פורקה באופן רשמי. עם זאת, הודיעו חברי הלהקה כי הם ימשיכו לעבוד וליצור ללא הסולן ווטקינס ואף הודיעו בפברואר 2014 כי הם הקימו להקה חדשה בשם "No Devotion" כאשר ג'פרי וויליאם ריקי הוא הסולן.
חברי הלהקה > ההרכב הנוכחי

איאן ווטקינס - שירה
לי ג'ייז - גיטרה וקולות רקע
מייק לואיס - גיטרה וקולות רקע
סטיארט ריצ'רדסון - בס וקולות רקע
ג'יימי אוליבר - קלידים וקולות רקע
אילן רובין - תופים
חברי הלהקה > חברים קודמים

רוי סטבזק - קלידים
מייק צ'פלין - תופים
דיסקוגרפיה

Thefakesoundofprogress ‏ (2001)
Start Something ‏ (2003)
Liberation Transmission ‏ (2006)
The Betrayed ‏ (2010)
Weapons ‏ (2012)
JLS (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  לונדון 
 מוקד פעילות:  לונדון, אנגליה
 תקופת הפעילות:  2008–2013 (כ־5 שנים)
 סוגה:  פופ  דאנס רית'ם אנד בלוז
 חברת תקליטים:  תקליטי RCA אפיק רקורדס
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה הבריטית לפריצת השנה (2010) 
 www.jlsofficial.com
 חברים
 ג'יי בי גיל מרווין חומז אסטון מריגולד אוריטס ויליאמס
 
JLS הייתה להקת בנים בריטית. התפרסמו כאשר השתתפו בעונה החמישית של הסדרה האקס פקטור והגיעו למקום השני כאשר הזוכה במקום הראשון הייתה הזמרת אלכסנדרה בורק. ב-24 באפריל 2013 התפרסם כי הלהקה תתפרק לאחר סיום סיבוב ההופעות האחרון שלהם.
קריירה > 2006-2008: הקמת הלהקה

ויליאמס נכנס לעסקי המוזיקה על מנת לגייס כסף לעזור לאימו שחלתה בטרשת נפוצה. הוא נבחן למספר להקות בנים אך לא התחבר לאף אחת מהן, וויליאמס שאף להיות כמו להקת הבנים האהובה עליו בויז טו מן. הוא חשב להקים להקה משלו ודרך חברים משותפים הכיר את חומז. הבא שהצטרף ללהקה היה מריגולד והאחרון היה גיל. הארבעה התחברו והקימו את הלהקה שנקרא אז UFO. זמן קצר לאחר מכן חתמו על חוזה עם ההקלטות אפיק רקורדס.
קריירה > 2008: האקס פקטור

בתחילת 2008 נבחנו חברי הלהקה לעונה החמישית של תחרות הכישרונות האקס פקטור. לאחר שגילו כי להקה אחרת משתמשת באותו שם נאלצו לשנות את שם הלהקה ובחרו בשם JLS (ראשי תיבות של Jack the Lad Swing). הלהקה הייתה הלהקה האחרונה ששרדה מבין כל הלהקות אשר המנטור שלהם היה לואיס וולש. בגמר הגדול של העונה הגיעו לבסוף למקום השני כאשר במקום הראשון זכתה אלכסנדרה בורק. לאחר התחרות חתמה הלהקה על חוזה מחודש עם חברת אפיק רקורדס.
קריירה > 2009-2010: אלבום בכורה

ב-9 בנובמבר 2009 יצא אלבום הבכורה של הלהקה שנקרא JLS. הסינגל הראשון מהאלבום היה "Beat Again" שיצא ב-12 ביולי והגיע למעמד של זהב בממלכה המאוחדת. הסינגל השני יצא ב-1 בנובמבר והיה "Everybody in Love". ב-21 בפברואר 2010 יצא הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום שהיה "One Shot".
קריירה > 2010-2011: אלבום שני

ב-2 ביולי יצא סינגל ראשון מתוך אלבומם השני שנקרא "The Club Is Alive". הסינגל השני יצא ב-12 בנובמבר והיה "Love You More". אלבומם השני יצא שבוע לאחר יציאת הסינגל השני, ב-19 בנובמבר 2010 ונקרא "Outta This World". ב-13 בפברואר 2011 יצא הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום שיה שיתוף פעולה עם הזמר טייני טמפה ונקרא "Eyes Wide Shut".
קריירה > 2011-2012: אלבום שלישי

הסינגל הראשון מהאלבום השלישי של הלהקה היה "She Makes Me Wanna" שיצא ב-24 ביולי. האלבום השלישי של הלהקה נקרא "Jukebox" ויצא ב-14 בנובמבר 2011. ב-4 בנובמבר יצא הסינגל השני מהאלבום שהיה "Take a Chance on Me". ב-27 בנובמבר יצא המזמור לחג המולד, "Wishing on a Star", אותו שרו מתמודדי העונה שמינית של האקס פקטור וחברי הלהקה יחד עם להקת ואן דיירקשן. הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום היה "Do You Feel What I Feel?" שיצא ב-1 בינואר 2012. ב-16 במרץ יצא השיר "Proud".
קריירה > 2012: אלבום רביעי

ב-5 בנובמבר 2012 יצא האלבום הרביעי של הלהקה שנקרא "Evolution". הסינגל הראשון מהאלבום יצא ב-21 באוקטובר והיה "Hottest Girl in the World". ב-14 בדצמבר שוחררו שני שירים מהאלבום, "Hold Me Down" ו"Give Me Life", כאשר שניהם הוכרזו כסינגלים הבאים מהאלבום.
קריירה > 2013-הווה: אלבום להיטים ופירוק הלהקה

בפברואר 2013 החלו חברי הלהקה לעבוד על חומרים לאלבומם החמישי. ב-24 באפריל 2013 הודיעו חברי הלהקה כי יוציאו לאור אלבום של אוסף הלהיטים שלהם ולאחר סיום סיבוב ההופעות שלהם הלהקה תתפרק. אלבום הלהיטים נקרא "Goodbye: The Greatest Hits".
דיסקוגרפיה

2009: JLS
2010: Outta This World
2011: Jukebox
2012: Evolution
2013: Goodbye: The Greatest Hits
סוניק יות'

| --- | --- |

 מקום הקמה:  ניו יורק 
 מוקד פעילות:  ניו יורק, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1981–2011 (כ־30 שנה)
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  בלאסט פירסט, Ecstatic Peace!, DGC רקורדס, Neutral Records 
 sonicyouth.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ת'רסטון מור קים גורדון לי רנאלדו סטיב שלי מארק אייבולד
 
סוניק יות' (באנגלית: Sonic Youth) הייתה להקת רוק אלטרנטיבי אמריקאית שהוקמה בשנת 1981 בניו יורק ופעלה עד 2011.
בתחילת דרכה סוניק יות' נחשבה לאחת הלהקות הבולטות היחידות בזרם ה"נו וייב" (No Wave) הניו-יורקי. הלהקה היא אחת הבודדות ששרדו מאותו גל מוזיקלי ובין המעטות שזכו להצלחה מסחרית יחסית. היא נחשבת כיום לאחת הלהקות החשובות והמשפיעות ברוק האלטרנטיבי. סוניק יות' הושפעו מפוסט-פאנק ומוזיקה אקספרימנטלית, בין השאר ישירות מיוצרים כמו ולווט אנדרגראונד ואיגי פופ ושילבה במוזיקה שלה גם נויז רוק ואוונגרד.
היסטוריה > השנים הראשונות

ת'רסטון מור, לי רנאלדו וריצ'רד אדסון נפגשו לראשונה בתזמורת הגיטרות החשמליות של המלחין האוונגרדי גלן ברנקה והחליטו להקים להקה יחד עם קים גורדון, חברתו (לימים אשתו) של מור (בימים הראשונים של הלהקה הייתה בה הקלידנית אן דמריניס שפרשה לאחר זמן קצר). הלהקה נקראה סוניק יות' על שם גיטריסט להקת MC5 פרד "סוניק" סמית וזמר הרגאיי ביג יות'. ברנקה עזר ללהקה להשתלב בסצנת הפאנק של ניו-יורק ולהוציא בשנת 1982 את המיני-אלבום הראשון שכלל חמישה שירים ונשא את שם הלהקה. אדסון פרש לאחר הוצאת המיני-אלבום.
בשנת 1983 הלהקה הוציאה את האלבום המלא הראשון Confusion is Sex ("בלבול הוא סקס"). המתופפים באלבום היו ג'ים סקלאבונוס ובוב ברט. האלבום התאפיין בצליל קשה ואוונגרדי מאוד, ומילותיו עסקו באלימות ומרד נגד הממסד.
בשנת 1984 יצא Bad Moon Rising ("ירח רע עולה"), האלבום המלא השני של הלהקה. זה היה אלבום קונספט שעסק ברובו באובדן שפיות, טירוף ומוות. כל צד בתקליט היה רצף של שירים ללא הפסקות ביניהם. השיר הבולט היה השיר האחרון Death Valley '69, שהלהקה כתבה וביצעה יחד עם הזמרת האורחת לידיה לאנץ' (Lydia Lunch) ומילותיו עסקו ברוצח הסדרתי צ'ארלס מנסון. השיר היה קצבי ומלודי יחסית לשיריה הקודמים של סוניק יות' והבמאי רי'רד קרן ביים עבורו קליפ אלים. השיר הפך ללהיט קטן בסצנה האלטרנטיבית. לאחר הוצאת האלבום בוב ברט פרש מהלהקה לטובת קריירת משחק. ובמקומו הצטרף סטיב שלי.
בשנת 1986 הלהקה הוציאה את האלבום EVOL (משחק מילים בין המילה האנגלית Love - אהבה - בהיפוך אותיות, לבין המילה Evil - אכזרי - שנשמעות דומה). האלבום התאפיין בצליל פסיכדלי ונגיש יחסית לאלבומים הקודמים.
היסטוריה > שיא ההצלחה כלהקה עצמאית

בשנת 1987 הלהקה הוציא את Sister ("אחות"), אלבום שהורכב כולו משירים קצרים ומלודיים. למרות שהלהקה שמרה על צלילה אופייני, המלא בפידבק ונגינה בגיטרות בכיוון לא מקובל, סגנון האלבום היה קרוב יותר לפאנק פופ בהשוואה לעבודותיה הקודמות ו-Sister היה להצלחה גדולה בסצנת המוזיקה העצמאית בארצות הברית.
באותה שנה הלהקה הוציאה תחת השם Ciccone Youth את האלבום The White(y) Album ("האלבום הלבן (בן)"), שהיה "מחווה" מבודחת למדונה וכלל גרסאות כיסוי לשני שירים שלה, וכמה קטעים אלקטרוניים אוונגרדיים.
בשנת 1988 סוניק יות' הוציאו את האלבום שנחשב ליצירתם החשובה ביותר: Daydream Nation ("אומת החלומות בהקיץ"). האלבום יצא על גבי תקליט כפול, דבר נדיר עבור להקה פאנק שלא חתומה בחברת תקליטים גדולה. בסגנונו המוזיקלי הוא היה התפתחות של Sister, אך כלל שירים ארוכים ומורכבים יותר, שעסקו, בין היתר, בריקבון השלטון הרפובליקני של רונלד רייגן, בפִּרְווּר של ארצות הברית, בהתמסחרות התרבות הפופולרית ובעיר ניו יורק. השירים Teen Age Riot, שקרא למרד נגד הממסד, Silver Rocket, שעסק בהתמכרות לסמים ו-Candle היו ללהיטים אלטרנטיביים. האלבום זכה לביקורות משבחות בארצות הברית ובבריטניה ומשך את תשומת לבן של חברות התקליטים הגדולות ללהקה בפרט ולרוק אלטרנטיבי בכלל.
היסטוריה > תחילת הקריירה בחברת תקליטים גדולה

בעקבות הצלחת Daydream Nation סוניק יות' יצאו לסיבוב הופעות גדול בשיתוף נירוונה, אז להקה הצעירה ולא-ידועה וגם זמר הרוק הוותיק ניל יאנג, שנהנה אז משיבה אל מרכז במת הרוק לאחר מספר שנים של ריחוק מהזרם המרכזי. סיבוב זה משך לסוניק יות' עוד תשומת לב ובסופו של דבר הלהקה זכתה לחוזה הקלטות עם חברת התקליטים הגדולה של דייוויד גפן, DGC ובכך סיימה את השלב העצמאי בקריירה שלה.
בשנת 1990 סוניק יות' הוציאו את אלבומם הראשון ב-DGC‏ Goo ("דביק"). יציאת האלבום לוותה גם בקלטת וידאו עם קליפים לכל שירי האלבום. האלבום התאפיין בצליל נקי ומופק ביותר של סוניק יות' עד אז ורוב השירים היו במבנה מוכר של בתים ופזמונים. מספר שירים הפכו ללהיטים - "Dirty Boots" וכן "Kool Thing" שקים גורדון שרה יחד עם הראפר צ'אק די מלהקת פאבליק אנמי.
חברת DGC קיוותה שהפרסום של סוניק יות' בסצנת הרוק העצמאי תביא אל החברה עוד אמנים אלטרנטיביים, ואכן במהרה קטפה את הפירות עם הצלחת הענק של נירוונה, בק ואמנים אחרים.
ב-1991 קורטני לאב, סולנית להקת "הול" שהושפעה רבות מסוניק יות' באותה התקופה שלחה מכתב לקים גורדון ובו היא ביקשה שגורדון תפיק את אלבום הבכורה של הול,"Pretty On The Inside". גורדון נענתה להצעה והאלבום זכה לביקורות חיוביות והצלחת אנדרגראונד גדולה והפך את גורדון למוכרת גם מחוץ ללהקה.
בשנת 1992, בשיא ההצלחה של הגראנג' והרוק האלטרנטיבי, סוניק יות' הוציא את האלבום Dirty ("מלוכלך") בהפקת בוטש ויג, שהתפרסם בעבודתו עם הסמאשינג פאמפקינס ונירוונה. צליל האלבום היה, בהתאם לשמו, מלוכלך יחסית ל-Goo וכבד ורועש אפילו יחסית לעבודות קודמות של הלהקה. עם זאת, האלבום הניב את הלהיטים "Sugar Kane" ו-"100%" שהתפרסם עם קליפ גדוש בפעלולי סקייטבורדינג (בין הפעלולנים היה גם ג'ייסון לי, שלימים התפרסם כשחקן קולנוע). מכירות האלבום הגיעו למעמד של אלבום זהב בארצות הברית, אבל לא הפכו את סוניק יות' ללהקה מפורסמת בסדר גודל של להקות גראנג' כגון נירוונה ופרל ג'אם, מכיוון שהם לא היו מוכנים לוותר לגמרי על צליל הגיטרות האוונגרדי האופייני.
בשנת 1994 יצא האלבום Experimental Jet Set Trash and No Star ("נסיוני משוגע זבל ולא־כוכב", רמז לכל אחד מחברי הלהקה - רנאלדו, גורדון, מור ושלי). האלבום הניב להיט אחד, "Bull in the Heather", אך זכה לביקורות מעורבות - היו מבקרים שטענו שסוניק יות' מאבדת את דרכה בניסיון לפסוע בדרך האמצע שבין שירים אוונגרדיים לבין להיטי רוק כפי שהייתה רוצה חברת התקליטים.
היסטוריה > אמצע שנות התשעים

למרות הביקורות, הלהקה המשיכה להופיע ולהקליט ובשנת 1995 הוציאה את האלבום Washing Machine ("מכונת כביסה"). באלבום זה ניכר כי סוניק יות' מוותרת על הניסיון להתברג לזרם המרכזי. האלבום לא הניב להיטים, אך זכה לביקורות אוהדות ובעקבותיו הלהקה יצאה לסיבוב הופעות גדול, שבמהלכו הגיעה גם לישראל.
בשנת 1997 סוניק יות' החלו להוציא את סדרת המיני-אלבומים SYR, ראשי תיבות של Sonic Youth Recordings. מיני-אלבומים אלה היו ברובם אינסטרומנטליים ואוונגרדיים מאוד. הם יצאו באריזות קרטון דומות לעטיפות תקליטים וכל הקרדיטים ורשימות השירים נכתבו בשפות זרות. ב־1997 יצא SYR1 בצרפתית ו-SYR2 בהולנדית ובשנת 1998 יצא SYR3 באספרנטו. SYR3 היה גם שיתוף הפעולה הראשון בין סוניק יות' לבין המוזיקאי ג'ים או'רורק.
ב-1998 סוניק יות' הוציאו גם את האלבום A Thousand Leaves ("אלף עלים", תרגום של שם של עוגה צרפתית, Mille feuille). האלבום התאפיין בצליל פסיכדלי ומבקרים השוו את סגנונו ללהקות משנות השבעים, כגון גרייטפול דד.
היסטוריה > שנות האלפיים-הפסקת פעילות

בשנת 2000 סוניק יות' הוציאו את NYC Ghost & Flowers ("פרחים ורוחות רפאים של ניו יורק סיטי"). האלבום הוקדש כולו לעיר ניו יורק ותרבותה. באלבום זה ג'ים או'רורק רשום כשותף בנגינה בגיטרה ותכנות. הביקורות היו מעורבות - היו מבקרים שהיללו את חוסר הפשרות של הלהקה ואת הליכתה לכיוונים חדשים ואוונגרדיים, ומנגד היו כאלה שאמרו שהלהקה איבדה לגמרי את הכיוון. הגדיל לעשות אתר האינטרנט Pitchforkmedia.com, שנתן לאלבום את הציון הנמוך ביותר 0.0.
לאחר יציאת האלבום ג'ים או'רורק הפך לחבר קבוע מן המניין בלהקה, בהקלטות והופעות.
בשנת 2002 יצא האלבום Murray Street שנקרא על שם הרחוב בני יורק שבו נמצא אולפן ההקלטות של סוניק יות'; האולפן נמצא בקרבת מגדלי התאומים ונפגע מהאבק וההדף של פיגועי 11 בספטמבר. צליל האלבום היה ברובו נקי ומלודי, אך כלל גם שירים עם קטעים אינסטרומנטליים רועשים ארוכים. שיר אחד, "Plastic Sun" היה בסגנון הנו-וייב שממנו הלהקה התחילה את הקריירה. הוא הזכיר במילים שלו את בריטני ספירס, אך חברת התקליטים של ספירס ביקשה להוציא את השורה הזו והמילים הוקלטו מחדש ברגע האחרון. האלבום זכה לביקורות אוהדות מאד.
בשנת 2004 יצא Sonic Nurse ("אחות סוניק"). סגנון האלבום היה קרוב ל-Murray Street - שירי רוק מלודיים ברובם, אך עם קטעים אינסטרומנטליים ארוכים. דמיון נוסף ל-Murray Street הוא שגם באלבום הזה הושמט ברגע האחרון שמה של זמרת מפורסמת - שם השיר "Mariah Carey and the Arthur Doyle Hand Creme" הוחלף ל-"Kim Gordon and the Arthur Doyle Hand Creme" לבקשת חברת התקליטים של מריה קארי.
בשנת 2005 ג'ים או'רורק פרש מהלהקה כדי להתמקד בעבודה עצמאית.
בשנת 2006 יצא האלבום Rather Ripped, שנקרא על שם חנות תקליטים אלטרנטיבית באזור ברקלי (מפרץ סן פרנססיסקו). זהו האלבום האחרון שסוניק יות' מחויבים להוציא בחברת DGC. האלבום ממשיך את הקו של שני האלבומים הקודמים עם שירים אפילו יותר קצרים (רובם קצרים מארבע דקות). באותה השנה הצטרף להופעות הלהקה הבסיסט מארק איבולד, שניגן לפני כן בפייבמנט ובלהקת פרי קיטן של קים גורדון. מאוחר יותר הפך לחבר להקה קבוע.
בשנת 2009 הוציאו סוניק יות' את האלבום The Eternal בחברת התקליטים מטדור רקורדס.
ב 14 באוקטובר 2011 הודיעו קים גורדון ות'רסטון מור על פרידה לאחר 27 שנות נישואים.
בשנת 2015 תוכננה הופעה של ת'רסטון מור, סולן הלהקה, בישראל אך זו בוטלה לאחר שהוא הביע את תמיכתו בתנועת החרם נגד ישראל (BDS).
חברי ההרכב

קים גורדון - שירה, גיטרה וגיטרה בס
ת'רסטון מור - שירה וגיטרה
לי רנאלדו - שירה, גיטרה וקלידים
סטיב שלי - תופים
מארק אייבולד - בס (2006-2011)
חברי ההרכב > חברים לשעבר

ג'ים סקלאבונוס (1981), ריצ'רד אדסון (1981 - 1982), בוב ברט (1982 - 1985) - תופים
ג'ים או'רורק (שותף: מ-1998; חבר מלא: 2002 - 2005) - גיטרה, גיטרה בס, קלידים
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

(Confusion Is Sex (1983
(Bad Moon Rising (1985
(EVOL (1986
(Sister (1987
(Daydream Nation (1988
(Goo (1990
(Dirty (1992
(Experimental Jet Set, Trash and No Star (1994
(Washing Machine (1995
(A Thousand Leaves (1998
(NYC Ghosts & Flowers (2000
(Murray Street (2002
(Sonic Nurse (2004
(Rather Ripped (2006
(The Eternal (2009
הערות שוליים

↑  Brent DiCrescenzo, Sonic Youth: NYC Ghosts & Flowers, Pitchfork (באנגלית אמריקאית)
↑  הזמר ת'רסטון מור: "ישראל מפרה בברוטליות זכויות אדם", באתר ynet, 26 ביוני 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297984505171  BIBSYS: 6031817  BnF: cb139220737 (data)  CANTIC: a11779755  GND: 5505643-X  ISNI: 0000 0001 2308 1569  LCCN: n91121165  MusicBrainz: 5cbef01b-cc35-4f52-af7b-d0df0c4f61b9  NKC: xx0026065  SUDOC: 034064060  VIAF: 121920269   WorldCat (עם VIAF): 121920269 
לי רנאלדו, 2007
ג'יי קאטלר

| --- | --- |

 לידה:  3 באוגוסט 1973 (בן 51) סטרלינג, ארצות הברית 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  המכללה הקהילתית קווינסיגמנוד  התיכון האיזורי ואצ'וסט 
 גובה:  1.78 מטרים
 www.jaycutler.com
 ספורט
 ענף ספורט:  פיתוח גוף 
 
ג'ייסון אייזק קאטלר (באנגלית: Jason Isaac Cutler; נולד ב-3 באוגוסט 1973 בסטרלינג, מסצ'וסטס) הוא מפתח גוף אמריקאי, שלאחרונה התחרה במשקל 126.3 קילו, וזכה בתואר מר אולימפיה לשנת 2006 ו-2007 וגם לשנת 2009 ו-2010.
קריירה

קאטלר זכה בתחרות מר אולימפיה, שהתקיימה ב-1 באוקטובר  2006, לאחר ש-3 פעמים ברציפות (4 בסך הכל בחייו) הגיע למקום השני כשבמקום הראשון היה רוני קולמן, שקיבל את התואר מר אולימפיה 8 שנים ברציפות (2005-1998).
בשנת 2008 הפסיד את התואר לדקסטר ג'קסון אבל ניצח שוב בשנת 2009 ובכך הפך לאדם היחיד בהיסטוריה שהרוויח את התואר חזרה אחרי הפסד.
קאטלר זכה גם 3 פעמים בתחרות ארנולד קלאסיק (2004-2002). הוא ידוע כאחד המתחרים בעלי אחוז השומן הנמוך ביותר - לאחרונה בתחרות מר אולימפיה 2007 הוא התחרה במשקל 128 ק"ג עם 3% שומן בלבד בגוף.
במר אולימפיה 2011 הוא הגיע למקום השני
תארים בפיתוח הגוף

1993 NPC Teen Nationals (משקל כבד)
1996 NPC Nationals (משקל כבד)
2000 Night of Champions ‏ IFBB
2002 Arnold Classic
2003 Arnold Classic
2003 Ironman Pro Invitational
2003 San Francisco Pro Invitational
2003 Dutch Grand Prix
2003 British Grand Prix
2004 Arnold Classic
2006 Mr. Olympia
2007 Mr. Olympia
Tal pro Bodybielder 2009
2009 Mr. Olympia
Mr. Olympia 2010
Tus Airways

Tus Airways היא חברת תעופה קפריסאית. בסיסה הראשי ממוקם בנמל התעופה הבינלאומי בלרנקה.
היסטוריה

החברה הוקמה ביוני 2015 והחלה לפעול רשמית בתחילת אפריל 2016 עם המטוסים מדגם סאאב 340 וסאאב 2000. החברה הפעילה טיסות סדירות גם מנמל התעופה בן-גוריון ללרנקה ולפאפוס ובנוסף הפעילה טיסות לאותם יעדים גם מנמל התעופה חיפה עד אוקטובר 2017. החברה הפסיקה את פעילותה לאורך שנת 2020 במהלך תקופת הקורונה וביוני 2021 הודיעה על חזרתה לפעילות במודל עסקי חדש לחלוטין – "חברת תעופה היברדית". במקביל החברה מכרה את מטוסי הפוקר (שני מטוסי פוקר 70 וחמישה מטוסי פוקר 100) ושינתה את צי המטוסים שלה למטוסי גדולים יותר מסוג איירבוס A320. החברה הודיעה שתטוס מקיץ 2021 מלרנקה למבחר יעדים כמו איי יוון ותל אביב ואף הודיעה שתטוס ישירות מישראל לאיי יוון, קרואטיה, ברטיסלאבה ויעדים נוספים באירופה. מבסיסה בלרנקה צפויה החברה גם לטוס ישירות למזרח ולארצות הברית באמצעות מטוס איירבוס A330.
היסטוריה > שינוי בעלות

בחודש ספטמבר 2021, חברת גלובל כנפיים ליסינג העבירה 5 מיליון דולר תמורת 49.9% ממניות החברה. איש העסקים האמריקאי קנת' וולי, העביר עוד 4 מיליון דולר תמורת 50.1% מהמניות. וולי הוא מבעלי השליטה בחברת התעופה האמריקאית – Eastern Airlines. במרץ 2024 רכשה חברת קווי חופשה, בבעלות עמי כהן וארנון אנגלנדר, 33% מ-TUS. באוקטובר 2024 מימשה חברת קווי חופשה אופציות שקיבלה והגיעה לאחזקת 75% ממניות TUS.. ב-1 בינואר 2025 דווח שחברת קווי חופשה מימשה את האופציה לרכישת 25% נוספים מגלובל כנפיים וקנת' וולי והפכה לבעלה של 100% מחברת התעופה TUS.