stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2000
כרוניקה > ספטמבר

27 בספטמבר – בפיגוע בקרבת נצרים שברצועת עזה נרצח חייל צה"ל דוד בירי.
29 בספטמבר – רצח יוסף טבג'ה: בפיגוע בקלקיליה ביהודה ושומרון נרצח שוטר מג"ב.
כרוניקה > אוקטובר

1 באוקטובר – נהג פלסטיני פצע שני שוטרים ישראלים קל במהלך ניסיון דריסה במזרח ירושלים.
2 באוקטובר – ישראלי נרצח בפיגוע בכפר בידיא.
2 באוקטובר – חייל צה"ל נרצח בפיגוע צליפה בבית סחור.
  7 באוקטובר – חטיפת חיילי צה"ל בהר דב – ארגון חזבאללה הורג 3 חיילי צה"ל בעת שהחיילים ביצעו פעילות סיור צבאי לאורך גדר המערכת באזור הר דב ולאחר מכן חוטף את גופותיהם ללבנון. גופות החיילים הוחזרו לישראל בעסקת חילופי שבויים ב-29 בינואר 2004.
7 באוקטובר – ישראלי נרצח בפיגוע בשכם.
7 באוקטובר – יהודי נרצח על ידי מתפרעים שזרקו אבנים בג'סר א זרקא.
12 באוקטובר – הלינץ' ברמאללה – המון פלסטיני עורך לינץ' בשני חיילי מילואים ישראלים – יוסי אברהמי וואדים נורז'יץ שנכנסו בטעות לעיר רמאללה אשר בשליטת הרשות הפלסטינית מאז הסכמי אוסלו. האירוע הכה בהלם את הציבור בישראל, בעיקר משום שמידת האכזריות של האספסוף תועדה על ידי כתבים זרים אשר נכחו באירוע ושודרה לאחר מכן ברשתות הטלוויזיה בישראל ובעולם. זהו אחד האירועים של תחילת האינתיפאדה השנייה שגרמו להסלמה קשה בעוינות בין שני הצדדים.
19 באוקטובר – הרב בנימין הרלינג נרצח בפיגוע ירי בהר עיבל.
28 באוקטובר – מריק גברילוב נרצח בפיגוע ברמאללה. גופתו נשרפה, שני מחבלים ביצעו את הפיגוע, אחד נלכד ב-2003 והשני נעצר ב-2006.
30 באוקטובר – בפיגוע ירי בירושלים נרצח ישראלי.
30 באוקטובר – ישראלי נרצח בפיגוע באזור בית ג'אלה.
כרוניקה > נובמבר

1 בנובמבר – חייל צה"ל נרצח בפיגוע ירי בנח"ל אלישע.
1 בנובמבר – 2 חיילי צה"ל נרצחו בפיגוע ירי באל-ח'דר.
2 בנובמבר – פיגוע מכונית התופת ליד שוק מחנה יהודה בפיגוע מכונית תופת ליד שוק מחנה יהודה בירושלים (רחוב שומרון) נרצחו 2 ישראלים (ביניהם בתו של חבר הכנסת יצחק לוי) ו-10 נוספים נפצעו. הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני נטל אחריות לפיגוע.
8 בנובמבר – ישראלית נרצחה בפיגוע ירי סמוך למסוף רפיח.
10 בנובמבר – בפיגוע בקבר רחל שביהודה ושומרון נהרג חייל צה"ל על ידי צלף פלסטיני.
11 בנובמבר – חייל צה"ל נרצח בפיגוע ירי בצומת גוש קטיף.
13 בנובמבר – בפיגוע ירי בוואדי חרמיה שבשומרון נרצחו אישה ושני חיילי צה"ל נוסעי אוטובוס.
13 בנובמבר – ישראלי נרצח בפיגוע ירי בציר כיסופים.
18 בנובמבר – 2 חיילי צה"ל נרצחו בפיגוע ירי באזור החממות של כפר דרום.
20 בנובמבר – הפיגוע באוטובוס הילדים ליד כפר דרום. 2 מבוגרים נהרגו בפיגוע ו-9 נוספים נפצעו (בהם 5 ילדים). חמאס נטל אחריות לפיגוע.
21 בנובמבר – בפיגוע בצומת גוש קטיף שברצועת עזה נרצח ישראלי על ידי צלף פלסטיני.
22 בנובמבר – פיגוע מכונית התופת בחדרה – שתי נשים ישראליות נרצחו ו-60 נוספים נפצעו בפיצוץ מכונית תופת בחדרה. חמאס נטל אחריות לפיגוע.
23 בנובמבר – בפיגוע בגוש קטיף שברצועת עזה נרצח חייל צה"ל.
23 בנובמבר – בפיגוע במעבר ארז נרצח חייל צה"ל מצלף פלסטיני.
24 בנובמבר – בפיגוע ברצועת עזה נרצח חייל צה"ל על ידי צלף פלסטיני.
24 בנובמבר – ישראלי נרצח בפיגוע ירי סמוך לצומת תפוח.
כרוניקה > דצמבר

8 בדצמבר – הפיגוע ליד בית חגי (2000): בפיגוע ירי בצומת בני נעים בקרבת קריית ארבע שביהודה ושומרון נרצחו 2 ישראלים.
8 בדצמבר – בפיגוע בקרבת צומת בית הערבה שביהודה ושומרון נרצח חייל צה"ל.
12 בדצמבר – בפיגוע ליד נעלה נפצע חייל ישראלי.
21 בדצמבר – בפיגוע בגבעת זאב שביהודה ושומרון נרצח ישראלי.
22 בדצמבר – הפיגוע במחולה: מחבל מתאבד פלסטיני פצע 3 חיילים ישראלים. חמאס נטל אחריות לפיגוע.
28 בדצמבר – 2 חיילי צה"ל נרצחו ממטען חבלה במחסום סופה.
31 בדצמבר – בפיגוע ירי על רכב שעבר בקרבת עופרה שביהודה ושומרון נרצח בנימין זאב כהנא בנו של הרב מאיר כהנא ואשתו, 5 ילדים נפצעו.
הערות שוליים

| פיגועי טרור נגד ישראלים בעשור הראשון של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | הפיגוע בדלפק אל על בנמל התעופה של לוס אנג'לס (4 ביולי 2002) • הפיגועים במומבסה (28 בנובמבר 2002) • הפיגוע בשגרירות ישראל בטשקנט (30 ביולי 2004) • מתקפת הטרור בסיני (7 באוקטובר 2004) • הפיגוע בשגרירות ישראל במאוריטניה (1 בפברואר 2008) • מתקפת הטרור במומבאי (26 בנובמבר 2008) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
יהדות גיברלטר

ארון קודש בבית כנסת בטריטוריה
יהדות גיברלטר היא קהילה יהודית בגיברלטר, אשר בדרום חצי האי האיברי.  ראשיתה בימי הביניים וראשית העת החדשה, כאשר התיישבו בה ממגורשי ספרד. 
בראשית המאה ה-21, היא בעלת אופי ספרדי, בריטי ומרוקאי. בני הקהילה מתפרנסים בעיקר מהיותה של גיברלטר מרכז סחר בינלאומי ומקלט מס. רבים מהם עורכי-דין, רואי-חשבון וסוחרים בינלאומיים. למרות מספרם הקטן של היהודים במקום, הם מהווים אחוז גבוה יחסית באוכלוסייה הכללית בהשוואה לקהילות יהודיות אחרות, ולמעשה רק במדינת ישראל ישנו אחוז גבוה יותר של אוכלוסייה יהודית.
תולדות הקהילה

היהודים הראשונים שהתיישבו בגיברלטר היו יהודים צאצאים של יהודים מגירוש ספרד ויהודים שהתגוררו בבריטניה.
מסמך מ-1356 מראה שהקהילה הגישה בקשה לתשלום כופר לחילוץ יהודים שנתפסו על ידי שודדי ים. מסמך נוסף מספר כי מספר היהודים האנוסים שנסו מרדיפות באנדלוסיה  ובקשו להתיישב בגיברלטר היה 1,473.
בשנת 1713, בחוזה אוטרכט,  קיבלה לידיה בריטניה את גיברלטר כמושבת כתר בריטית ובין הסעיפים נרשם כי ישנו איסור חמור על מכירת נכסי מקרקעין ליהודים או למוסלמים.
הבריטים שישבו במקום העלימו עין מאיסור זה בשל הצורך המעשי לקיים קשרי מסחר עם מרוקו.  ספרד נהגה להטיל הסגר על העיר ולכן האספקה לחיל המצב הבריטי הייתה תלויה במרוקו. הסוחרים היהודים במרוקו קבלו על עצמם את העברת האספקה לצבא הבריטי ולאזרחי המושבה והפכו לתושבי המקום, כך משנת 1704 יש נוכחות רצופה של יהודים בעיר. בשנת 1749 הוסרו המגבלות החוקיות על ההתיישבות היהודית בעיר.
בית הכנסת הראשון בעיר הוקם בשנת 1724. בשנת 1749 הגיע  מלונדון רבה הראשון של המושבה, הרב אייזק נייטו והקים את קהילת "שער השמים" – את בית הכנסת העתיק של העיר הנושא שם זה. מלבדו הוקם בשנת 1781 בית הכנסת "נפוצות יהודה" – אחד מבתי הכנסת היפים ובעל עושר הקישוטים הגדול ביותר בעיר. באותה שנה הוקם גם בית הכנסת "עץ חיים" ובשנת 1820 בית הכנסת "אבודרהם", וכן קיים בית-כנסת לצעירים הפועל בבניין בית-הספר הקהילתי. אז גם נוסד בית-הקברות העתיק של הקהילה, במעלה הצוק, במקום הנקרא עד היום "שער היהודים". כיום אין קוברים בבית-קברות זה, אלא בבית הקברות החדש, ליד נמל התעופה.
הקהילה היהודית צמחה, עד שבסוף המאה ה-18 נפוצה שמועה כי ספרד תכבוש את השטח מידי בריטניה ולכן רבים עזבו את גיברלטר לאיטליה, אנגליה, הולנד ומדינות נוספות.
במהלך המאה ה-19 זכתה הקהילה לשגשוג וצמיחה והיא רק גדלה לאורך השנים. בין האישים הידועים בתקופה זו היו הרב יהודה ביבאס שנולד בה וכיהן בה כראש ישיבה, רב יוסף אלמאליח (נפטר ב-1823) והרב יוסף קובו (השמיני) שהיה רב הקהילה (נפטר בשנת ה'תר"ג 1843).
במהלך מלחמת העולם השנייה בריטניה הצליחה לשמור על גיברלטר, ומשום כך השואה פסחה על יהודי גיברלטר, אך הפינוי הגדול של תושבי גיברלטר – על ידי הצבא הבריטי, שנזקק לבתים – לא פסח על הקהילה היהודית. חלק גדול מהמפונים העדיף שלא לחזור, והדבר הקטין מאוד את הקהילה היהודית.
בראשית המאה ה-21

הקהילה קטנה מאוד, כ-680 נפש מתוך כ-30,000 תושבים[דרושה הבהרה].
למרות קוטנה של הקהילה, מדובר בקהילה "חזקה", במובן הדתי, עד כי "בשבת יותר ממחצית חנויות העיר הקטנות סגורות" עקב העובדה  שכל יהודי הקהילה שומרים שבת.
מוסדות הקהילה כוללים חמישה בתי-כנסת, הפעילים בשבתות ומלאים מתפללים. במטרה לשמור על תפעולם  נקבע כי כל אחד מבתי הכנסת העיקריים ישרת  את כל הקהילה בימות החול שלשה חודשים. התפילה היא בנוסח הספרדים ובניגונים ספרדיים. אך המנהגים דומים יותר למנהגי יהדות מרוקו. 
קיים גם שריד למנהגים שהיו קיימים בספרד לפני גירוש ספרד כמו לקרוא את שיר השירים בחול המועד פסח בשפת הלדינו וכן פרקי אבות, שנוהגים לקרוא בין פסח לבין שבועות, אף הם נקראים בלדינו. מנהג נוסף הוא לשיר בערב שבת שיר הידוע בשם "בנדיגאמוס" (נברך), שהוא מעין תחליף לברכת המזון, אותו שרו האנוסים במקום ברכת המזון כדי להסוות את מוצאן. היום שרים אותו בנוסף לברכת המזון. אליהו בירנבוים בביקורו בקהילה מספר כי "אין נישואי תערובת בקהילה".
המרא דאתרא של הקהילה משנת 1985 הוא הרב רון חסיד מאנגליה. נשיא הקהילה הוא חיים לוי.
שלושה בתי-ספר בעיר: לילדים (מעורב) – ובו 90 ילדים, בית ספר תיכון לבנים – 22 תלמידים ובית ספר תיכון לבנות – 16 תלמידות. ישנו "כולל" קטן, שהאברכים שלו (שאינם מבני הקהילה) עוסקים גם בהוראה. רוב בני הקהילה שולטים בעברית. המשך הלימודים הוא באנגליה. בחורים החפצים בכך לומדים בעיקר בישיבת גייטסהד שבאנגליה או בישראל. בגיברלטר אין מוסדות להשכלה גבוהה. חלק מבוגרי בית הספר שלמדו בישיבות חזרו והיו למנהיגי הקהילה. כן קיימות חמש חנויות כשרות ומספר מסעדות כשרות.
היהודים שרים את ההמנון הבריטי בעברית. הם מברכים את המלכה וגם את "בעלה". הנוסח העברי הפותח במילים "אנא צור ישענו" חובר על ידי הרב משה בן נאים שהיה רבה של גיברלטר.
ככל תושבי גיברלטר, גם יהודי גיברלטר הם אזרחים בריטים.
אישים

הבן המפורסם ביותר של הקהילה – והגיברלטרי המפורסם ביותר בכלל – הוא סר יהושע חסן, (1915–1997), ראש השרים הראשון של גיברלטר. לאחר מלחמת העולם השנייה הנהיג חסן תנועה של גיברלטרים שדרשו שלטון עצמי (מלבד ענייני חוץ וביטחון). בסופו של דבר, נענתה ממשלת הוד-מלכותה לדרישה, ובבחירות נבחר חסן לראש השרים הראשון (chief minister), והחזיק בתפקיד זה כ-20 שנה (1964–1969 ו-1972–1987). בתו של חסן עלתה לישראל ומתגוררת בירושלים. סולומון לוי, אחיין של חסן, מונה בשנת 2008 למשך שנה לתפקיד ראש העיר גיברלטר.
ספורט

הקהילה היהודית בגיברלטר מקושרת לענף הקטרגל מאז שנות ה-70.  לקהילה מקושרות שתי קבוצות, המתחרות במסגרת הליגות של גיברלטר: מכבי גיברלטר ומכבי מאסטרס. במסגרת המכביה ה-19, שהתקיימה בשנת 2013, גיברלטר יוצגה באמצעות ענף הקט-רגל בקטגוריות הגברים וגילאי נוער.
לקריאה נוספת

אליהו בירנבוים, שבת מול חופי מרוקו, מתוך אתר דעת. פורסם במקור ראשון - מוסף שבת, 7 במאי 2008
הערות שוליים

↑  ראו בארכיון הפונותיקה כאן
↑  Bendigamos
↑    Isambard Wilkinson, ‏Gibraltar rocks to Hebrew 'God Save the Queen', The Telegraph, 13 December 2004
↑  הקלטה בארכיון הפונותיקה ניתן לשמוע כאן
↑  Jonathan Marrache, Yitzhak Marrache, Brotherly Love from Gibraltar, The Jerusalem Post, 17.07.2013
↑  מכבי ג'יברלטר (קטרגל), אתר UEFA
↑  העמוד הרשמי של מכבי ג'יברלטר
↑  מכבי מאסטרס (קטרגל), אתר UEFA
↑  Gibraltar delegation, Maccabiah 2013, אתר המכביה (בשפה האנגלית)
↑  Gibraltar makes good impression at Maccabiah games, Football Gibraltar, 05.08.2013
| יהדות אירופה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה (סיציליה) • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בלגיה • בלארוס • בוסניה והרצגובינה • בריטניה (גיברלטר • סקוטלנד • ויילס) • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה •  סן מרינו • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ • ברית המועצות • יוגוסלביה |  |
| מדינות שההכרה בהן מוגבלת | אבחזיה • קוסובו • צפון קפריסין • דרום אוסטיה • טרנסניסטריה |  |
| אזורים היסטוריים | אשכנז • מזרח אירופה • אוברלנד • אונטרלנד • אלזס • גליציה • טרנסילבניה • קטלוניה • הקרפטים |  |
כתובה ביהדות גיברלטר
הכנסת העשרים

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 ממשלות:  הממשלה השלושים וארבע
 תקופת כהונה:  31 במרץ 2015 – 30 באפריל 2019  (4 שנים)
 מערכת בחירות:  17 במרץ 2015
 הנהגה
 יו"ר הכנסת:  יולי אדלשטיין
 ראש הממשלה:  בנימין נתניהו
 ראש הקואליציה:  צחי הנגבי (2015-2016) דוד ביטן (2016 - 2017) דודי אמסלם (2017-2019)
 ראש האופוזיציה:  יצחק הרצוג (2015 - 2018) ציפי לבני (2018 - 2019) שלי יחימוביץ' (2019)
 הרכב הכנסת
 
 סיעות הקואליציה:  מספר חברי הקואליציה 66       הליכוד (30)       כולנו (10)       הבית היהודי (8)       ש"ס (7)       יהדות התורה (6)       ישראל ביתנו (5)
 מספר חברי הקואליציה:  66 / 120
 סיעות האופוזיציה:  מספר חברי האופוזיציה 54      המחנה הציוני (24)       הרשימה המשותפת (13)       יש עתיד (11)       מרצ (5)       סיעת יחיד (1)
 מספר חברי האופוזיציה:  54 / 120
 מפלגת השלטון:  הליכוד
 אתר אינטרנט
 אתר רשמי
 
 → הכנסת התשע עשרה הכנסת העשרים ואחת ← 
הכנסת העשרים, שהרכבה נקבע בבחירות לכנסת שהתקיימו ב-17 במרץ 2015 (כ"ו באדר ה'תשע"ה), הושבעה ב-31 במרץ (י"א בניסן) באותה שנה. יושב ראש הכנסת ה-20 היה חבר הכנסת יולי אדלשטיין. כיו"ר הקואליציה כיהנו חברי הכנסת דודי אמסלם, דוד ביטן וצחי הנגבי, וכראש האופוזיציה כיהנו יצחק הרצוג, ציפי לבני ושלי יחימוביץ'.
ב-26 בדצמבר 2018 קיבלה הכנסת את הצעת חוק לפיזור הכנסת ולהקדמת הבחירות לכנסת העשרים ואחת ל-9 באפריל 2019. הכנסת העשרים סיימה את כהונתה ב-30 באפריל 2019, עם התכנסות הכנסת העשרים ואחת. בסך הכול כהונת הכנסת נמשכה ארבע שנים ו-30 ימים.
חלוקת המושבים > תוצאות הבחירות

הליכוד – 30 מושבים
המחנה הציוני – 24 מושבים
הרשימה המשותפת – 13 מושבים
יש עתיד – 11 מושבים
כולנו – 10 מושבים
הבית היהודי – 8 מושבים
ש"ס – 7 מושבים
ישראל ביתנו – 6 מושבים
יהדות התורה – 6 מושבים
מרצ – 5 מושבים
חלוקת המושבים > תוצאות הבחירות לכנסת העשרים

| רשימה | ראש הרשימה | מושבים> הכנסת ה-20 | מושבים> הכנסת ה-19 |
| --- | --- | --- | --- |
| הליכוד | בנימין נתניהו | 30 | 18 |
| המחנה הציוני | יצחק הרצוג | 24 | 21 |
| הרשימה המשותפת | איימן עודה | 13 | 11 |
| יש עתיד | יאיר לפיד | 11 | 19 |
| כולנו | משה כחלון | 10 | 0 |
| הבית היהודי | נפתלי בנט | 8 | 12 |
| ש"ס | אריה דרעי | 7 | 11 |
| ישראל ביתנו | אביגדור ליברמן | 6 | 13 |
| יהדות התורה | יעקב ליצמן | 6 | 7 |
| מרצ | תמר זנדברג | 5 | 6 |
חלוקת המושבים > תוצאות הבחירות לכנסת העשרים > גושים פוליטיים

גוש הימין: הליכוד, כולנו, הבית היהודי, ישראל ביתנו – 54 מושבים.
גוש החרדים: ש"ס, יהדות התורה – 13 מושבים.
גוש המרכז: יש עתיד – 11 מושבים.
גוש השמאל: המחנה הציוני, מרצ – 29 מושבים.
גוש הערבים: הרשימה המשותפת – 13 מושבים.
חברי הכנסת

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הליכוד |  | בנימין נתניהו, גלעד ארדן, יולי אדלשטיין, ישראל כ"ץ, מירי רגב, סילבן שלום, משה יעלון, זאב אלקין, דני דנון, יריב לוין, בני בגין, צחי הנגבי, יובל שטייניץ, גילה גמליאל, אופיר אקוניס, דוד ביטן, חיים כץ, ז'קי לוי, יואב קיש, ציפי חוטובלי, דודי אמסלם, מיקי זוהר, ענת ברקו, איוב קרא, נאוה בוקר, אבי דיכטר, אברהם נגוסה, נורית קורן, ירון מזוז, אורן חזן, שרן השכל, אמיר אוחנה, יהודה גליק, אוסנת מארק |
| העבודה |  | יצחק הרצוג, שלי יחימוביץ', סתיו שפיר, איציק שמולי, עמר בר-לב, חיליק בר, מרב מיכאלי, איתן כבל, מנואל טרכטנברג, אראל מרגלית, מיקי רוזנטל, רויטל סויד, דני עטר, זוהיר בהלול, איתן ברושי, מיכל בירן, נחמן שי, איילת נחמיאס-ורבין, יוסי יונה, סאלח סעד, לאה פדידה, רוברט טיבייב, משה מזרחי |
| הרשימה המשותפת |  | איימן עודה, מסעוד גנאים, ג'מאל זחאלקה, עאידה תומא סלימאן, עבד אל-חכים חאג' יחיא, חנין זועבי, דב חנין, טלב אבו עראר, יוסף ג'בארין, באסל גטאס, אוסאמה סעדי, עבדאללה אבו מערוף, ג'מעה אזברגה, סעיד אלחרומי, אבראהים חג'אזי, יוסף עטאונה, ואאל יונס, ניבין אבו רחמון |
| יש עתיד |  | יאיר לפיד, שי פירון, יעל גרמן, מאיר כהן, יעקב פרי, עפר שלח, חיים ילין, קארין אלהרר, יואל רזבוזוב, עליזה לביא, מיקי לוי, אלעזר שטרן, פנינה תמנו-שטה |
| כולנו |  | משה כחלון, יואב גלנט, אלי אלאלוף, מייקל אורן, רחל עזריה, טלי פלוסקוב, יפעת שאשא-ביטון, אלי כהן, רועי פולקמן, מירב בן-ארי, אכרם חסון, אשר פנטהון סיום |
| ש"ס |  | אריה דרעי, יצחק כהן, משולם נהרי, יעקב מרגי, דוד אזולאי, יואב בן צור, יצחק וקנין, יגאל גואטה, מיכאל מלכיאלי, דני סיידה, ינון אזולאי |
| התנועה |  | ציפי לבני, עמיר פרץ, יואל חסון, קסניה סבטלובה, איל בן ראובן, יעל כהן-פארן |
| יהדות התורה |  | יעקב ליצמן, משה גפני, מאיר פרוש, אורי מקלב, מנחם אליעזר מוזס, ישראל אייכלר, יעקב אשר |
| הבית היהודי |  | אורי אריאל, אלי בן-דהן, ניסן סלומינסקי, ינון מגל, מוטי יוגב, בצלאל סמוטריץ', אבי וורצמן |
| ישראל ביתנו |  | אביגדור ליברמן, סופה לנדבר, שרון גל, חמד עמאר, רוברט אילטוב, עודד פורר, יוליה מלינובסקי |
| מרצ |  | זהבה גלאון, אילן גילאון, עיסאווי פריג', מיכל רוזין, תמר זנדברג, מוסי רז |
| הימין החדש |  | נפתלי בנט, איילת שקד, שולי מועלם-רפאלי |
| תע"ל |  | אחמד טיבי |
| ח"כ יחיד |  | אורלי לוי-אבקסיס |
חברי הכנסת > מאפייני חברי הכנסת > חברי כנסת חדשים

בכנסת זו כיהנו 40 חברים שלא כיהנו בכנסות קודמות, ו-8 ח"כים שלא כיהנו בכנסת התשע עשרה, אך כיהנו בעבר כחברי הכנסת (בני בגין, משה כחלון, אבי דיכטר, איוב קרא, יואל חסון, אכרם חסון, מוסי רז ורוברט טיבייב. כמו כן, חבר הכנסת אחד כיהן בכנסת ה-19, אך התפטר במהלך הקדנציה ונבחר בשנית (אריה דרעי). במהלך כהונתה של כנסת זו, נוספו 15 חברי כנסת חדשים נוספים.
הליכוד (15): דוד ביטן, ז'קי לוי, יואב קיש, דודי אמסלם, מיקי זוהר, ענת ברקו, נאוה בוקר, אברהם נגוסה, נורית קורן, ירון מזוז, אורן חזן, שרן השכל, אמיר אוחנה, יהודה גליק, אוסנת מארק.
הרשימה המשותפת (12): איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עבד אל-חכים חאג' יחיא, יוסף ג'בארין, אוסאמה סעדי, עבדאללה אבו מערוף, ג'מעה אזברגה, סעיד אלחרומי, אבראהים חג'אזי, יוסף עטאונה, ואאל יונס, ניבין אבו רחמון.
המחנה הציוני (12): מנואל טרכטנברג, רויטל סויד, דני עטר, זוהיר בהלול, איתן ברושי, קסניה סבטלובה, איילת נחמיאס-ורבין, יוסי יונה, איל בן ראובן, יעל כהן פארן, סאלח סעד, לאה פדידה.
כולנו (10): יואב גלנט, אלי אלאלוף, מייקל אורן, רחל עזריה, טלי פלוסקוב, יפעת שאשא-ביטון, אלי כהן, רועי פולקמן, מירב בן-ארי, אשר פנטהון סיום.
ש"ס (4): יגאל גואטה, מיכאל מלכיאלי, דני סיידא, ינון אזולאי.
ישראל ביתנו (3): שרון גל, עודד פורר, יוליה מלינובסקי.
הבית היהודי (2): ינון מגל, בצלאל סמוטריץ'.
יש עתיד (1): חיים ילין.
חברי הכנסת > מאפייני חברי הכנסת > נשים

בכנסת זו כיהנו 37 נשים, השיא של מספר חברות הכנסת שכיהנו במקביל היה 35:
הליכוד (8): מירי רגב, גילה גמליאל, ציפי חוטובלי, ענת ברקו, נאוה בוקר, נורית קורן, שרן השכל, אוסנת מארק.
העבודה (7): שלי יחימוביץ', סתיו שפיר, מרב מיכאלי, רויטל סויד, מיכל בירן, איילת נחמיאס-ורבין, לאה פדידה.
כולנו (4): רחל עזריה, טלי פלוסקוב, יפעת שאשא-ביטון, מירב בן-ארי.
יש עתיד (4): יעל גרמן, קארין אלהרר, עליזה לביא, פנינה תמנו שטה.
התנועה (3): ציפי לבני, קסניה סבטלובה, יעל כהן-פארן.
הרשימה המשותפת (3): עאידה תומא סלימאן, חנין זועבי, ניבין אבו רחמון.
ישראל ביתנו (3): סופה לנדבר, אורלי לוי-אבקסיס, יוליה מלינובסקי.
מרצ (3): זהבה גלאון, מיכל רוזין, תמר זנדברג.
הבית היהודי (2): איילת שקד, שולי מועלם-רפאלי.
חברי הכנסת > מאפייני חברי הכנסת > להט"בים

בכנסת זו כיהנו שני להט"בים:
הליכוד (1): אמיר אוחנה.
המחנה הציוני (1): איציק שמולי.
חברי הכנסת > מאפייני חברי הכנסת > יהודים דתיים וחרדיים

בכנסת זו כיהנו 36 יהודים דתיים-לאומיים וחרדים, בהם 5 נשים:
ש"ס (10): אריה דרעי, יצחק כהן, יעקב מרגי, דוד אזולאי, יואב בן צור, יצחק וקנין, יגאל גואטה, מיכאל מלכיאלי, דני סיידא, ינון אזולאי.
הבית היהודי (8): נפתלי בנט, אורי אריאל, אלי בן דהן, ניסן סלומינסקי, מוטי יוגב, בצלאל סמוטריץ', אבי וורצמן, שולי מועלם-רפאלי.
הליכוד (7): זאב אלקין, יולי אדלשטיין, ציפי חוטובלי, אברהם נגוסה, ז'קי לוי, ירון מזוז, יהודה גליק.
יהדות התורה (7): יעקב ליצמן, משה גפני, מאיר פרוש, אורי מקלב, מנחם אליעזר מוזס, ישראל אייכלר, יעקב אשר
יש עתיד (2): אלעזר שטרן, עליזה לביא.
העבודה (1): רויטל סויד.
כולנו (1): רחל עזריה.
בכנסת זו כיהנה חברת כנסת קונסרבטיבית אחת:
התנועה (1): יעל כהן-פארן (קונסרבטיבית וחברת התנועה המסורתית).
חברי הכנסת > מאפייני חברי הכנסת > יוצאי אתיופיה

בתחילת כהונת הכנסת כיהן בה יוצא אתיופיה יחיד – אברהם נגוסה (מהליכוד). לקראת סיום כהונת הכנסת, נוספו פנינה תמנו-שטה (מיש עתיד) ואשר פנטהון סיום (מכולנו, נכנס לאחר פיזור הכנסת), ובכך עלה מספר חברי הכנסת יוצאי אתיופיה לשלושה.
חברי הכנסת > מאפייני חברי הכנסת > לא-יהודים בכנסת

בכנסת זו כיהנו 23 חברי כנסת לא יהודים: – 16 מוסלמים (ארבעה מהם בדואים), 5 דרוזים ו-2 נוצרים:
הרשימה המשותפת (17): אחמד טיבי, איימן עודה, מסעוד גנאים, ג'מאל זחאלקה, עאידה תומא סלימאן (אתאיסטית ממשפחה נוצרית-ערבית), עבד אל-חכים חאג' יחיא, חנין זועבי, טלב אבו עראר (בדואי), יוסף ג'בארין, באסל גטאס (נוצרי), אוסאמה סעדי, עבדאללה אבו מערוף (דרוזי), ג'מעה אזברגה (בדואי), סעיד אלחרומי (בדואי), אבראהים חג'אזי, יוסף עטאונה (בדואי), ואאל יונס, ניבין אבו רחמון.
המחנה הציוני (2): זוהיר בהלול, סאלח סעד (דרוזי).
מרצ (1): עיסווי פריג'.
ישראל ביתנו (1): חמד עמאר (דרוזי).
כולנו (1): אכרם חסון (דרוזי).
הליכוד (1): איוב קרא (דרוזי).
חברי הכנסת > מאפייני חברי הכנסת > דוקטורים ופרופסורים

בכנסת זו כיהנו 17 בעלי תואר דוקטור, וכן שני פרופסורים. בעלי תואר דוקטור בכנסת זו הם:
הרשימה המשותפת (5): דב חנין (מדע המדינה), ג'מאל זחאלקה (רוקחות), באסל גטאס (הנדסת הסביבה), יוסף ג'בארין (משפטים), עבדאללה אבו מערוף (רפואה).
העבודה (4): נחמן שי (תקשורת ומדע המדינה), אראל מרגלית (פילוסופיה).
הליכוד (4): יובל שטייניץ (פילוסופיה), בני בגין (גאולוגיה), ענת ברקו (קרימינולוגיה), אברהם נגוסה (חינוך).
כולנו (2): מיכאל אורן (היסטוריה), יפעת שאשא-ביטון (חינוך).
יש עתיד (1): עליזה לביא (מדע המדינה ותקשורת).
תע"ל (1): אחמד טיבי (רפואה).
ח"כ אכרם חסון (כולנו) הוא בעל תואר דוקטור להיסטוריה בהתכתבות מאוניברסיטת באבש-בויאי קלוז' הרומנית שאינה מוכרת על ידי המועצה להשכלה גבוהה בישראל.
פרופסורים
העבודה (2): מנואל טרכטנברג (כלכלה), יוסי יונה (פילוסופיה של החינוך).
חברי הכנסת > מאפייני חברי הכנסת > קרובי משפחה

בכנסת העשרים כיהנו אח ואחות – ז'קי לוי מהליכוד ואורלי לוי-אבקסיס מסיעת ישראל ביתנו, ילדיו של הח"כ לשעבר דוד לוי ואחייניו של אחיו מקסים לוי, שאף הם כיהנו במקביל בכנסות ה-14 וה-15.
אחמד טיבי וגיסו אוסאמה סעדי כיהנו במקביל כח"כים מטעם הרשימה המשותפת, שניהם חברים במפלגת תע"ל.
בכנסת העשרים, אב, חבר הכנסת דוד אזולאי התפטר, ואת מקומו תפס בנו, ינון אזולאי.
חילופי גברי

| תאריך | חבר הכנסת היוצא | חבר הכנסת המחליף | רשימה | סיבה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 באוגוסט 2015 | דני דנון | שרן השכל | הליכוד | התפטרות (מונה לשגריר באו"ם) |
| 4 בספטמבר 2015 | שי פירון | אלעזר שטרן | יש עתיד | התפטרות |
| 4 בספטמבר 2015 | שרון גל | עודד פורר | ישראל ביתנו | התפטרות |
| 9 באוקטובר 2015 | נפתלי בנט | שולי מועלם-רפאלי | הבית היהודי | הפסקת חברות במסגרת החוק הנורווגי הקטן |
| 25 בנובמבר 2015 | דני עטר | יעל כהן-פארן | המחנה הציוני | התפטרות (עקב בחירתו ליו"ר קק"ל) |
| 3 בדצמבר 2015 | ינון מגל | אבי וורצמן | הבית היהודי | התפטרות (לאחר פרסום חשדות לפלילים) |
| 6 בדצמבר 2015 | אבי וורצמן | נפתלי בנט | הבית היהודי | חידוש חברות במסגרת החוק הנורווגי הקטן |
| 27 בדצמבר 2015 | סילבן שלום | אמיר אוחנה | הליכוד | התפטרות (לאחר פרסום חשדות לפלילים) |
| 24 בינואר 2016 | משולם נהרי | יגאל גואטה | ש"ס | הפסקת חברות במסגרת החוק הנורווגי הקטן |
| 29 בינואר 2016 | משה כחלון | אכרם חסון | כולנו | הפסקת חברות במסגרת החוק הנורווגי הקטן |
| 22 במאי 2016 | משה יעלון | יהודה גליק | הליכוד | התפטרות (כמחאה על העברתו הצפויה מתפקיד שר הביטחון) |
| 24 במאי 2016 | מאיר פרוש | יעקב אשר | יהדות התורה | הפסקת חברות במסגרת החוק הנורווגי הקטן |
| 1 ביוני 2016 | אביגדור ליברמן | יוליה מלינובסקי | ישראל ביתנו | הפסקת חברות במסגרת החוק הנורווגי הקטן |
| 2 בנובמבר 2016 | אריה דרעי | מיכאל מלכיאלי | ש"ס | הפסקת חברות במסגרת החוק הנורווגי הקטן |
| 21 במרץ 2017 | באסל גטאס | ג'מעה אזברגה | הרשימה המשותפת | התפטרות (בעקבות עסקת טיעון) |
| 11 באוגוסט 2017 | עבדאללה אבו מערוף | סעיד אלחרומי | הרשימה המשותפת | הסכם רוטציה |
| 19 בספטמבר 2017 | יגאל גואטה | דני סיידא | ש"ס | התפטרות (בעקבות לחץ רבני המפלגה) |
| 20 בספטמבר 2017 | אוסאמה סעדי | אבראהים חג'אזי | הרשימה המשותפת | הסכם רוטציה |
| 20 בספטמבר 2017 | דני סיידא | משולם נהרי | ש"ס | חידוש חברות במסגרת החוק הנורווגי הקטן |
| 3 באוקטובר 2017 | מנואל טרכטנברג | סאלח סעד | המחנה הציוני | התפטרות |
| 6 באוקטובר 2017 | אראל מרגלית | לאה פדידה | המחנה הציוני | התפטרות |
| 22 באוקטובר 2017 | זהבה גלאון | מוסי רז | מרצ | התפטרות |
| 25 באוקטובר 2017 | אבראהים חג'אזי | יוסף עטאונה | הרשימה המשותפת | הסכם רוטציה |
| 9 בפברואר 2018 | יוסף עטאונה | ואאל יונס | הרשימה המשותפת | הסכם רוטציה |
| 9 בפברואר 2018 | יעקב פרי | פנינה תמנו-שטה | יש עתיד | התפטרות (בעקבות תחקירים עיתונאיים) |
| 22 בפברואר 2018 | יצחק כהן | דני סיידא | ש"ס | הפסקת חברות במסגרת החוק הנורווגי הקטן |
| 14 במרץ 2018 | דוד אזולאי | ינון אזולאי | ש"ס | התפטרות (מסיבות בריאותיות; נשאר חבר בממשלה) |
| 31 ביולי 2018 | יצחק הרצוג | רוברט טיבייב | המחנה הציוני | התפטרות (נבחר ליושב ראש הסוכנות היהודית) |
| 10 באוגוסט 2018 | ואאל יונס | ניבין אבו רחמון | הרשימה המשותפת | הסכם רוטציה |
| 18 באוקטובר 2018 | זוהיר בהלול | משה מזרחי | המחנה הציוני | התפטרות (כמחאה על חוק הלאום) |
| 18 בנובמבר 2018 | ז'קי לוי | אוסנת מארק | הליכוד | נבחר לראשות עיריית בית שאן |
| 18 בנובמבר 2018 | יוליה מלינובסקי | אביגדור ליברמן | ישראל ביתנו | חידוש חברות במסגרת החוק הנורווגי הקטן |
| 2 בינואר 2019 | יואב גלנט | אשר פנטהון סיום | כולנו | התפטרות (עבר למפלגת הליכוד) |
פיצולים בסיעות הכנסת

ב-15 במרץ 2017 הוכרזה אורלי לוי-אבקסיס כפורשת מסיעת ישראל ביתנו, לאחר שלא הצטרפה לקואליציה במאי 2016. כתוצאה מכך כיהנה לוי-אבקסיס כסיעת יחיד.
ב-30 בדצמבר 2018 התפצלו נפתלי בנט, איילת שקד ושולי מועלם-רפאלי מסיעת הבית היהודי על מנת להתמודד בבחירות הבאות במסגרת המפלגה החדשה שהקימו, הימין החדש.
ב-1 בינואר 2019 התפצלה סיעת המחנה הציוני למרכיביה – סיעת העבודה וסיעת התנועה.
ב-9 בינואר 2019 אושרה התפצלותה של סיעת תע"ל מסיעת הרשימה המשותפת.
פעולות עיקריות

ישיבת הפתיחה של הכנסת העשרים, בה הצהירו חבריה אמונים, נערכה ב-31 במרץ 2015. בראשה עמד ותיק חברי הכנסת, עמיר פרץ. בהמשך היום נבחר יולי אדלשטיין לכהונה שנייה כיושב ראש הכנסת.
ב-14 במאי 2015 (כ"ה באייר ה'תשע"ה) הביעה הכנסת העשרים אמון בממשלת ישראל השלושים וארבע, בראשות בנימין נתניהו.
פעולות עיקריות > חקיקה בולטת

במהלך כהונתה, אישרה הכנסת העשרים 625 חוקים ותיקוני חקיקה. להלן החוקים הבולטים שהכנסת העבירה: