stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כופין על מידת סדום
יישומי הכלל > חלוקת רכוש בין שותפים או יורשים

התלמוד דן בשאלה כיצד לחלק קרקע שהתקבלה בירושה בין אחים, בנסיבות שבהן לאחד האחים קרקע סמוכה לקרקע שבירושה. אותו אח מעוניין שהחלק שיקבל בירושה יהיה סמוך לקרקע שלו, כדי להשיג רצף בין השדות. בתלמוד נחלקו בדבר: רבא אומר כי יש להיענות לבקשתו של אותו אח, באומרו: "כגון זה כופין על מידת סדום". מנגד, רב יוסף סבור שיתר האחים יכולים להתנגד לבקשת האח, גם ללא סיבה מיוחדת.
לפי התלמוד שם המחלוקת היא גם כאשר לכל אחת מהקרקעות יש מקור מים המשקה אותה. רבה דבק בעמדתו שיש לתת את הקרקע הסמוכה לאח המבקש אותה על פי הכלל "כופין על מידת סדום", ואילו רב יוסף סבור שגם במקרה כזה, זכאים האחים להתנגד לבקשת האח בטענה שהקרקעות אינן שוות זו לזו, מחמת ההבדל בין מקורות המים באיכות ההשקיה שלהם ולכן אין כאן מידת סדום.
בתלמוד נקבע דהלכה היא רב יוסף, כלומר לא כופין על מידת סדום שכן לאחים יש טענה טובה הנשענת על הבחנה בין הקרקעות.
יישומי הכלל > החלפת סחורות

המשכיר ספינה לחברו להוביל בה סחורה מסוימת, אינו יכול להתנגד להחלפת הסחורה המוסכמת בסחורה דומה, כשאינו ניזוק על ידי כך.
הנימוק לכך הוא שאין למשכיר שום הצדקה מוסרית להתנגד להחלפה. אמנם הוסכם על הובלת סחורה מוגדרת, אך אסור לו לנהוג 'מידת סדום' ולעמוד על קיומו הדווקני של ההסכם, שהרי הוא חייב להוביל את היין המוסכם, וסירובו להחליף את הסחורה אינו אלא רשעות גרידא - מניעת הנאה מן הזולת כשלו עצמו לא נגרם הפסד. מנגד, אם השכיר אדם ספינה בלתי מסוימת להובלת יין מסוים, וטבעה הספינה על תכולתה - כאן יש הצדקה למשכיר לעמוד על קיומו הדווקני של ההסכם ולסרב להעמיד לשוכר ספינה חלופית להובלת היין השונה מן המוסכם, משום שסיכול ההסכם המקורי כרוך גם בנזק לרכושו שלו.
סייגים לכלל 'כופין על מידת סדום'

ישנם ראשונים שסוברים כי כפייה על מידת סדום היא רק כאשר האדם אינו חסר כלום, ואין לו שום הפסד משום צד ולא טרחה כלל. ואפילו אם אינו חסר אלא דבר מועט אין לחייבו, כי יש אנשים שאפילו חסרון קטן מפריע להם.
גם מדברי התוספות במסכת כתובות ניתן להוכיח שבכל הפסד, גם הקטן ביותר אנו אומרים שדינו כ'זה נהנה וזה חסר' ולא כופים על מידת סדום. כך כתב אף הרשב"א: "אם ראובן חושש שמא יגיענו שום הפסד בדבר זה - אין כאן משום מדת סדום".
כך נפסק באחרונים: "אף על גב דאינו היזק ממש, כל שחסר קצת ומיעוטא דמיעוטא נמי - תו לא הוי ממדת סדום".
בין שהחיסרון הוא בענייני הגוף ובין שהוא בענייני הנפש, אין מחייבים את האדם משום 'מידת סדום'. אף כשאין החיסרון בעצם הדבר שנותן לחברו, אלא שבסופו של דבר ייגרם לו הפסד, כגון שחבירו בא להשתמש בפעולתו ליצור חפצים ולמכרם לאחרים, ומשום כך לא יקנו ממנו את הדברים שהוא עושה, אין בו משום מידת סדום.
לעומת זאת, יש שסברו כי כאשר יש טרחה מועטה עדיין ניתן לכפות על מידת סדום. כך לדוגמה מי שנתחייב להביא לחברו ערב מסוים לשותפות ביניהם, יש מן הראשונים שסוברים שאין זו מידת סדום להקפיד שלא לקבל ערב אחר, כי האדם הסכים לשותפות על סמך ערב זה דווקא שהוא יודע שיש לו נכסים רבים שאין עליהם עוררים. לעומתם יש הסוברים שבמקרה כזה אפשר לכפות על האדם להסכים לכך ששותפו יביא ערב אחר חשוב כמו זה שהתנו עליו, ואין זה נחשב חסרון, ומידת סדום היא שלא לקבלו.
יישום הכלל בפסקי דין רבניים ופסיקה אקטואלית

בתי הדין הרבניים מיישמים את הכלל 'כופין על מידת סדום' בנסיבות שונות.
1. פלוני קנה מקרר גדול ולא הייתה לו אפשרות להכניסו לביתו אלא דרך מעבר במרפסת של שכנו, והלה התנגד לכך. בית הדין הרבני בנתניה הגיע למסקנה שמאחר ש"רוב בני אדם" אינם גובים תשלום עבור מעבר חד-פעמי בתוך רשותם, ואינם רואים בדבר פגיעה בבעלותם, יש בהתנגדות השכן משום "מידת סדום", וניתן לכפותו לאפשר את מעבר המקרר דרך מרפסת ביתו.
2. באחת משכונותיה ההרריות של ירושלים, מצויים שני רחובות מקבילים כשביניהם הפרשי גובה. ברחוב עליון מצויים מרכזי מזון, בית כנסת וגני ילדים. וכדי להגיע אליהם מהרחוב התחתון, נדרשים התושבים להקיף את הבניינים ולטפס במעלה הרחוב. אחת התושבות מצאה דרך פשוטה להקל עליה את הדרך לגני הילדים עם עגלות ילדיה, היא נכנסה לאחת הכניסות של הבניינים, ועלתה במעלית הבניין לקומת מפלס הרחוב העליון, ויצאה לרחוב. בכך חסכה מעצמה את מאמץ הטיפוס וזמן היקף הרחוב. כך החלו מתפללי בית הכנסת לנהוג, וכן אלו שביקשו לערוך קניות – קיצרו את דרכם באמצעות מעליות הבניינים הפרוסים ברחוב. דיירי הבניינים מחו על כך, ואסרו את הכניסה לתחומם ואף עשו נעילת קודן לדלת כניסת הבניין. אלא שאחד הדיירים, גילה לאם הילדים את הקוד, בטענה שהיא אורחת אישית שלו. ועד הבית טען כי אין רשות לדייר בבניין לאשר לזר קיצור דרך על בסיס קבע, הגם שבוודאי רשאי להזמין לבית אורחים על בסיס קבע. מנגד, טען הדייר כי קיימת זכות לכל דייר בבניין לארח, ובכלל זה להתיר למכרים שלו להשתמש במעלית הבניין על בסיס קבע.
השאלה עליה נסוב הדיון היא האם זכאי כל אחד לשמר לעצמו את רשותו ו'שלי שלי ושלך שלך', וכך יוכל למנוע מן הזולת לעשות שימושים זוטרים ברשותו, אף שאין בהם כדי לפגוע בזכויותיו, או שמא יש דרישה לאפשר לזולת להשתמש ברכוש בשעת הצורך, אם אין בכך פגיעה, משום 'כופין על מידת סדום'. נקבע כי ראוי לנהוג בעין טובה בזולת ולאפשר לשכנים להנות מהמעבר ברשות הפרטית, כל עוד לא נגרע מהבעלים דבר, כגון מעבר במקום שאינו מיועד לשימוש משפחתי או כשאין במעבר פגיעה באיכות דיירי המקום. אומנם לפי שורת הדין, זכות דיירי המקום למחות ולעכב מלעבור ברשותם, ואף אין הם עוברים על מידת סדום, אם בידם טענות ממשיות התומכות בעמדתם.
3. יש הפוסקים כי בערים שבהן יש התנגדות לעירוב חצרות על ידי אנשים המתנגדים לעירוב מטעמים שלהם, יכול כח בית דין לזכות לאוסרים את פת העירוב, מדין 'כופין על מדת סדום'. שהרי המתירים בוודאי מותרים לעשות עירוב לעצמם לפי פסק רבניהם, ואין בכוח האוסרים לאסור עליהם, וממילא 'כופין על מדת סדום' ומזכים להם את העירוב על ידי בית דין.
לקריאה נוספת

האנציקלופדיה התלמודית כרך כ"ז
תיכון דרכא רמון ע"ש אילן ואסף רמון

| --- | --- |


תיכון דרכא רמון גדרה, 2017
 בית ספר תיכון
 על שם:  אסף רמון 
 מוטו:  "רגישות מצוינות ונתינה"
 השתייכות:  דרכא
 תקופת הפעילות:  ספטמבר 2009 – הווה (כ־15 שנים)
 מייסדים:  סיגל סטרשוב, חנה כהן
 מגמות:  14: מדעי הסביבה, מדעי החברה, גאוגרפיה, מדעי המחשב, ביוטכנולוגיה, מידענות סייבר, משפטים וקרימינולוגיה   תקשורת, פיזיקה, ביולוגיה, ערבית, ניהול משאבי אנוש, אדריכלות, מוזיקה
 שכבות לימוד:  ז'–י"ב
 מספר כיתות:  44
 בעלי תפקידים
 מנהלת:  אורית וייל
 באחריות:  משרד החינוך, מועצה מקומית גדרה, דרכא ישראל
 תלמידים
 :  1,200
 מיקום
 מיקום:  שד' מנחם בגין 51,  גדרה
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°48′26″N 34°47′05″E﻿ / ﻿31.807111111111°N 34.784833333333°E﻿ / 31.807111111111; 34.784833333333
 https://darca-ramon.tik-tak.net
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) תיכון דרכא רמון ע"ש אילן ואסף רמון (למפת השפלה רגילה) תיכון דרכא רמון ע"ש אילן ואסף רמון (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תיכון דרכא רמון ע"ש אילן ואסף רמון (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תיכון דרכא רמון ע"ש אילן ואסף רמון   he תיכון דרכא רמון ע"ש אילן ואסף רמוןhe תיכון דרכא רמון ע"ש אילן ואסף רמוןמפת  __ גדרה  __ בני עי"ש [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית ברנר ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית נחל שורק מדרום: __ מועצה אזורית באר טוביה ממערב: __ מועצה אזורית גדרות tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תיכון דרכא רמון ע"ש אילן ואסף רמון הוא בית ספר תיכון וחטיבת ביניים בגדרה. התיכון נחנך לראשונה ב-1 בספטמבר 2009 במקור בשם "תיכון דרכא רמון על-שם אילן רמון". באותה שנה נהרג בנו של רמון, אסף, והוחלט לקרוא את בית הספר גם על שמו.
מרכז תיכון דרכא רמון גדרה, 2017
התיכון מופעל על ידי העמותה הרשומה דרכא. בתיכון שש שכבות, כ-44 כיתות (24 בחטיבת הביניים ו-20 בתיכון). בית הספר מונה כ־1200 תלמידים מגילאים 12 ועד 18. נכון לשנת הלימודים 2024–2025, מנהלת בית הספר היא אורית וייל.
תולדות בית הספר

עד 2009 בגדרה פעל תיכון אחד - תיכון דרכא ע"ש מנחם בגין. לאור הגידול בשיעור אוכלוסיית גדרה במרוצת השנים, נבע צורך להקים תיכון נוסף שיצמצם את העומס והצפיפות בתיכון השני. התיכון הוקם על ידי ד"ר סיגל סטרשנוב, שניהלה תיכון אחר במועצה אזורית גזר. בעת פתיחת בית הספר היו רק שתי שכבות, שכבת ז' ושכבת ח'. בית הספר גדל ומתפתח בכל שנת לימודים. החל משנת 2015 בבית הספר קיימים מבני אודיטוריום וקפיטריה שנחנכו שלוש שנים לאחר מכן.
המוטו של התיכון היא "בית לחינוך מדעי ודיאלוג חברתי". האמרה באה מכך שבבית הספר ישנן מגמות מדעיות רבות לכן התיכון מתגאה בכך. בית הספר מקדם דיאלוג בקרב התלמידים והמורים ובין עצמם. באמצעות שיח חברתי מתקיימות פעילויות מגוונות בבית הספר. החל ממפגשים רב תרבותיים, מעגלי שיח רב גילאי, שכבות בוגרות חונכות את השכבות הצעירות, כתיבה יוצרת ועוד.
ב-14 במרץ 2018 פקד את בית הספר אסון, כאשר מתניה שטרן, מורה לשל"ח, קיפח את חייו בתאונת דרכים שאירעה ממול לבית הספר. תאונת הדרכים הקשה יצרה הד תקשורתי לאור העובדה שהתאונה אירעה לעיני בנו בן ה-10, אותו הביא שטרן לסיור של"ח ביער בן שמן.
ב-18 בפברואר 2020 נערך באודיטוריום בית הספר אירוע בחירות של מפלגת הליכוד, בהשתתפות ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, שרת התרבות והספורט, מירי רגב וחבר הכנסת, גדי יברקן. בעקבות מגפת הקורונה חלו שינויים אחדים בתיכון, לרבות סגירת הקפיטריה ומעבר ללמידה היברידית.
משמעות השם והסמל

בית הספר נבנה על מטע רימונים, לכן השם "רימונים" הוצע להיות שמו של התיכון. לאחר הקמתו נערכה הצבעה בקרב הצוות החינוכי של בית הספר לגבי שמו. בין השמות שהוצעו: "רמון" (על שם אילן רמון), "רימונים" ו"הדרים". לבסוף נבחר השם "רמון", ומאז בית הספר מנציח את פעילותו ומורשתו של אילן רמון ומדגיש ערכים בהם רמון דגל. הסמל נהגה ואויר על ידי אופירה אייזנברג, מורה לתנ"ך הנמנית בין מקימי התיכון. בסמל ניתן לראות כוכבים, בהקשר לחלל החיצון שבו נספה רמון.
מבנה

בית הספר מכיל ארבעה בניינים מרכזיים - בניין לשכבות ז'-ח', בניין לשכבות ט'-י', בניין לשכבות י"א-י"ב וכן בניין הנהלה בו נמצאים משרדי ההנהלה והמזכירות. כל הבניינים שלהלן מחוברים בקומתם השנייה, כך שכל בית הספר מחובר למרפסת בצורת כיכר עירונית אחת גדולה.
בבית ספר ישנו מגרש (המתפקד הן כמגרש כדורגל והן כמגרש כדורסל) המרכז את מרבית פעילויות הספורט בבית הספר. במגרש מתקיימים כל הטקסים והוא אזור מרכזי בתיכון. כמו כן, בבית הספר מצויים גם שטחים פתוחים רבים שמשמשים כמקום בילוי ורוגע לתלמידים רבים במהלך ההפסקות. באותם שטחים פתוחים מתקיימים לעיתים רחוקות גם שיעורי של"ח. בסוף שנת הלימודים 2018–2019 נפתחה בבית הספר קפיטריה בשם "בריא בריבוע". באותה שנת לימודים החל שימוש בית-ספרי באולם ספורט בו מתקיימים שיעורי חינוך גופני, ובשעות אחר הצוהריים מתקיימים בו חוגים ואירועים ציבוריים-עירוניים.
ראו גם

תיכון דרכא ע"ש מנחם בגין בגדרה
הערות שוליים

↑  תיכון דרכא רמון ע"ש אילן ואסף רמון, באתר דרכא
↑  אבי אשכנזי ואור רביד‏, "נעים הליכות ואהוב": מורה בן 34 נהרג מפגיעת כלי רכב בגדרה, באתר וואלה, 14 במרץ 2018
↑  נצחיה יעקב ואיציק סבן, גדרה: המורה נדרס למוות לעיני תלמידיו ובנו, באתר ישראל היום, 14 במרץ 2018
↑  רועי רובינשטיין, אלישע בן קימון ואדיר ינקו, שנדרס למוות לעיני בנו הובא למנוחות: "אוהבת אותך, כבר מתגעגעת" ירושלים של מעורב, באתר ynet, 14 במרץ 2018
| אילן רמון |
| --- | --- | --- |
| אסון קולומביה | מעבורת החלל קולומביה • STS-107 • אסון מעבורת החלל קולומביה |  |
| הנצחה | מצפה אילן • מרכז אילן רמון לנוער שוחר פיזיקה • כנס החלל הבינלאומי על שם אילן רמון • קרן רמון • האות לאיכות, מצוינות ומנהיגות ע"ש אילן ואסף רמון • האסטרואיד אילנרמון • נמל התעופה רמון • גבעות קולומביה • תיכון דרכא רמון ע"ש אילן ואסף רמון |  |
| משפחה | רונה רמון • אסף רמון • טל רמון • יפתח רמון • נועה רמון |  |
מסכת ערלה

"ללא חשש ערלה ושביעית"
מסכת עָרְלָה היא המסכת העשירית בסדר זרעים. במסכת שלושה פרקים העוסקים בפרטי ההלכות של ערלה. אגב הלכות ערלה יש במסכת דיון בהלכות תערובות וביטול איסורים.
כמרבית המסכתות בסדר זה היא מופיעה במשנה בלבד ולא נכתב לה תלמוד בבלי אלא תלמוד ירושלמי ותוספתא בלבד. במשנה יש למסכת שלושה פרקים אך בתוספתא רק פרק אחד.
מיקומה של המסכת בסדר זרעים

לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, כשהסתיים הדיון בזרע ומתנותיו (כלומר במתנות הנהוגות הן בזרעים והן באילנות), הגיע תור הדיון במצוות הנהוגות באילנות בלבד - ערלה וביכורים. ולפיכך סודרו מסכתות ערלה וביכורים בסוף הסדר. הטעם להופכת מסכת ערלה לפני מסכת ביכורים הוא לפי סדר הופעתם במקרא: הערלה בספר ויקרא, והביכורים בפרשת כי תבוא.
פרקי המסכת

הַנּוֹטֵעָ (תשע משניות) - עוסק בעיקר באלו עצים חל עליהם איסור ערלה ועל אלו מגידולי העץ יש שם של פרי ועל כן חייבים בערלה
הַתְּרוּמָה (שבע עשרה משניות) - עוסק בדיני תערובת
בֶּגֶד (תשע משניות) - עוסק באיסור הנאה של ערלה ובמשנה האחרונה בתחולת ערלה, כלאי הכרם ואיסור חדש בארץ ישראל ומחוצה לה.
בסה"כ במסכת 35 משניות.
הערות שוליים

↑  ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק כ"ג
↑  ספר דברים, פרק כ"ו, פסוקים א'–י"א
↑  מספר המשניות בכל פרק הוא לפי הספירה במשניות קהתי. בדפוסים אחרים תיתכן חלוקה שונה.
| מסכתות ששה סדרי משנה |
| --- | --- | --- |
| זרעים | ברכות (ב י) • פאה (י) • דמאי (י) • כלאיים (י) • שביעית (י) • תרומות (י) • מעשרות (י) • מעשר שני (י) • חלה (י) • ערלה (י) • ביכורים (י) |  |
| מועד | שבת (ב י) • עירובין (ב י) • פסחים (ב י) • שקלים (י) • יומא (ב י) • סוכה (ב י) • ביצה (ב י) • ראש השנה (ב י) • תענית (ב י) • מגילה (ב י) • מועד קטן (ב י) • חגיגה (ב י) |  |
| נשים | יבמות (ב י) • כתובות (ב י) • נדרים (ב י) • נזיר (ב י) • סוטה (ב י) • גיטין (ב י) • קידושין (ב י) |  |
| נזיקין | מסכת נזיקין: בבא קמא (ב י) • בבא מציעא (ב י) • בבא בתרא (ב י) • סנהדרין (ב י) • מכות (ב י) • שבועות (ב י) • עדיות • עבודה זרה (ב י) • אבות • הוריות (ב י) |  |
| קדשים | זבחים (ב) • מנחות (ב) • חולין (ב) • בכורות (ב) • ערכין (ב) • תמורה (ב) • כריתות (ב) • מעילה (ב) • תמיד (ב) • מידות • קינים |  |
| טהרות | כלים • אהלות • נגעים • פרה • טהרות • מקואות • נידה (ב י) • מכשירין • זבים • טבול יום • ידיים • עוקצים |  |
ב – מסכת שיש עליה תלמוד בבלי     י – מסכת שיש עליה תלמוד ירושלמי
מלון הזכוכית

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אמילי סנט ג'ון מנדל
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2020
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת עם עובד
 תאריך:  2023
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  997012140883805171
 
מלון הזכוכית הוא ספר מאת הסופרת הקנדית אמילי סנט ג'ון מנדל שיצא לאור ב-2020 בהוצאת הרפר קולינס. זהו הרומן החמישי של מנדל, קדם לו תחנה אחת-עשרה שיצא לאור ב-2014. הספר השתלב ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס ויצא לאור בעברית בהוצאת עם עובד ב-2023 בתרגומה של מרב זקס-פורטל.
תקציר העלילה

פול הוא סטודנט באוניברסיטת טורונטו. ערב אחד הוא חולק טבליות סמים שברשותו עם חברי להקה במועדון לילה. אחד מחברי הלהקה מת כתוצאה מהשימוש בסם ופול נמלט לוונקובר, שם מתגוררת אחותו, וינסנט.
כעבור מספר שנים, פול ווינסנט עובדים בבית מלון באי ונקובר. יום אחד מתגלה כתובת גרפיטי על דלת המלון בה נכתב: "תבלע זכוכית". פול מואשם במעשה ומפוטר מעבודתו. וינסנסט פוגשת במלון את ג'ון אלקייטיס, אדם עשיר המנהל חברת השקעות בניו יורק שהוא גם הבעלים של המלון. וינסנט נכנסת למערכת יחסים עם אלקייטיס ועוברת לגור בביתו בקונטיקט שם היא חיה חיי מותרות. כעבור מספר שנים מגלה וינסנט כי פול הפך למלחין מצליח אשר משלב בהופעותיו וידאו ארט עם סרטי וידאו אשר היא בעצמה צילמה.
חברת ההשקעות של אלקייטיס מתגלה כהונאת פונזי והוא נשלח למאסר. וינסנט מתחילה לעבוד כטבחית באוניית משא. באחת ההפלגות וינסנט נעלמת וליאון פרבנט, שאיבד את כספו בחברת השקעות של אלקייטס, נשלח לחקור את היעלמותה.
קבלת הספר

הספר הגיע לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס בתוך מספר שבועות מאז הוצאתו לאור.
בוושינגטון פוסט שיבחו את יכולתה של מנדל לשזור סיפורים שונים ונכתב כי "האכזבה שבלעזוב סיפור אחד מיד מושקטת על-ידי הקסם של הסיפור הבא". בוול סטריט ג'ורנל נכתב כי מנדל "מזמינה אותנו להתבונן בדמויות שלה מרחוק, גם כאשר אנחנו נכנסים לחייהן. הישג שהיא משיגה במיומנות יוצאת דופן".בסלייט נכתב זהו רומן "מהנה בצורה מופלאה על מקריות, גורל ואסונות"' וב-NPR נכתב כי הספר הוא "יצירת מופת" ו"מבט מהמם על איך אנשים מגיבים לאסונות, גדולים או קטנים".
יובל פלוטקין כתב על הספר ב"הארץ", כי למרות שישנם פגמים בספר, "אי אפשר להפריד בין כל הפגמים האלה ובין יופיו המשונה והנוגה של הספר".
עיבוד לסדרת טלוויזיה

באפריל 2022 פורסם כי ב־HBO Max מפתחים סדרת טלוויזיה המבוססת על הספר, שתופק על-ידי אולפני פרמאונט. מנדל תכתוב את התסריט יחד עם פטריק סומרוויל, שכתב את התסריט לסדרת הטלוויזיה תחנה אחת-עשרה.
הערות שוליים

↑  The New York Times Best Sellers, The New York Times, ‏April 12, 2020
↑  Ron Charles, Emily St. John Mandel’s ‘Station Eleven’ was a huge hit. Now she’s back with a different apocalypse., The Washington Post, ‏March 23, 2020
↑  Anna Mundow, ‘The Glass Hotel’ Review: Craving Connection, The Wall Street Journal, ‏March 20, 2020
↑  Laura Miller, “We Move Through This World So Lightly”, Slate, ‏March 24, 2020
↑  Michael Schaub, In 'The Glass Hotel,' The Disasters Are Smaller But Still Disruptive, NPR, ‏March 24, 2020
↑   יובל פלוטקין, "מלון הזכוכית": מחברת "תחנה אחת־עשרה" חוזרת בקטן, באתר הארץ, 1 בפברואר 2023
↑  Nellie Andreeva, ‘Station Eleven’s Emily St. John Mandel & Patrick Somerville Team For ‘The Glass Hotel’ & ‘Sea of Tranquility’ Series Adaptations In Work At HBO Max, Deadline, ‏April 1, 2022
↑   חן חדד, יוצר "תחנה אחת עשרה": "אנחנו כבר באפוקליפסה — קוראים לה התרבות המערבית", באתר הארץ, 17 באפריל 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 4973161332383752420004   WorldCat (עם VIAF): 4973161332383752420004
מרקוס מינוקיוס פליקס

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־2 קירטה, צרפת 
 פטירה:  260? 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 
מרקוס מינוקיוס פליקס (בלטינית: Marcus Minucius Felix; מת בסביבות 250 לספירה) היה אחד האפולוגטים הנוצרים (אנ') הלטיניים המוקדמים ביותר. הוא היה ממוצא ברברי.
ייתכן ונולד באפריקה. לא ידוע דבר על ההיסטוריה האישית שלו, ואפילו את תאריך כתיבתו ניתן לקבוע רק בקירוב בין 150 ל-270 לספירה. בחיבורו של הירונימוס, "על אישים מפורסמים", הוא נזכר כאחד מעורכי הדין המפורסמים של רומא, אולם הירונימוס ככל הנראה רק שיפר בכך את דברי לקטאנטיוס (אנ') ‏(Institutionum divinarum v. 1), שאמר שהוא "אינו בלתי-ידוע בין עורכי הדין".
הוא מת בסביבות 250 לספירה ברומא.
חיבורו

מינוקיוס פליקס ידוע רק בחיבורו "אוקטאביוס" (אנ'), דיאלוג על הנצרות בין קייקיליוס נטאליס (Caecilius Natalis) הפגני ואוקטאביוס ינואריוס (Octavius Januarius) הנוצרי. החיבור נכתב עבור לא-נוצרים משכילים, והטיעונים שבו מושאלים ברובם מקיקרו, בעיקר מהדיאלוג הפילוסופי שלו, "על טבע האלים" (De Natura Deorum), ומחומרים נוצריים, בעיקר מהאפולוגטים היווניים.
אין ספק ש"אוקטאביוס" מוקדם יותר מחיבורו של קיפריאנוס, "על כך שאלילים אינם אלים" (Quod idola dii non sunt, סביבות 250 לספירה), השואל מתוכו; אולם לא ברור אם הוא השפיע על "אפולוגטיקום" (Apologeticum) ו"אל האומות" (Ad nationes) של טרטוליאנוס או הושפע מהם.
בחיבור ניתן לראות גם השפעות סטואיות.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Marcus Minucius Felix, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  Stoicism, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265588705171  PLWABN: 9810698189005606  BIBSYS: 90645203  BNE: XX875858  BnF: cb118869964 (data)  CANTIC: a20100164  CiNii: DA01502853  GND: 118734121  ICCU: BVEV009508  ISNI: 0000 0001 1904 8969  LCCN: n83165536  LNB: 000193367  NKC: jn19990005751  NLA: 35355208  NLG: 100127  NSK: 000533209  NTA: 069629234  RERO: 02-A000114452  SELIBR: 77257  SNAC: w64f29m3  SUDOC: 026664518  Trove: 923403  VcBA: 495/6496  VIAF: 61540251   WorldCat (עם VIAF): 61540251
מנאנדרוס רטור

מנאנדרוס רטור (יוונית: Μένανδρος Ῥήτωρ) מלאודיקי על הליקוס (אנ') היה רטוריקן ומבאר יווני מסוף המאה ה-3 לספירה.
זהותו וכתביו

שתי מסות לא שלמות על נאומים טקסיים נשמרו תחת שמו של מנאנדרוס, אולם הסברה היא שהם אינם יכולים להיות מאת אותו מחבר. הפילולוג הגרמני קונראד בורסיאן (אנ') משייך את הראשונה למנאנדרוס, שאותו מיקם במאה ה-4 לספירה, ואת השנייה לרטוריקן אנונימי מאלכסנדריה טוראס (אנ'), שייתכן שחי בזמנו של הקיסר דיוקלטיאנוס. אחרים, מכותרת כתב היד של פאריס, משייכים את הראשונה לרטוריקן היווני גנתליוס (אנ') מפטרה (המחצית השנייה של המאה ה-3).
בהתאם למסורת הכללית העתיקה, ששתי המסות היו פרי עטו של מנאנדרוס, ייתכן שהמחבר של השנייה לא היה זהה למנאנדרוס הנזכר בסודא, מאחר שהשם מופיע לעיתים תכופות בספרות היוונית המאוחרת. המסה הראשונה, ששמה "חלוקת סגנונות הנאום הטקסי" (Division of Epideictic Styles, Διαίρεσις τῶν Ἐπιδεικτικῶν), עוסקת בסוגים השונים של נאומים טקסיים. במסה השנייה, "על נאומים טקסיים" (On Epideictic Speeches, Περὶ Ἐπιδεικτικῶν), יש שמות מיוחדים לכל פרק.
מנאנדרוס על חג העברים

מנאנדרוס מאפיין בחיבורו (Epidictica) את החגים ההמוניים, ומביא כדוגמה את החגים היהודיים: "פאר החג מתעצם כאשר אלה המכריזים על ההתכנסות הם עצמם שמם הולך לפניהם, כמו גם כאשר אלה המתכנסים הם או עצומים במספר או בעלי מוניטין. דוגמה לסוג האחרון הם אלה ההולכים לאולימפיה, לאספה הידועה יותר שם; בזמן שאת המוני העם הגדולים ביותר ניתן למצוא בחג העברים החיים בסוריה פלשתינה, כאשר הם מתאספים במספרים גדולים מאד מרוב הארצות". תיאור זה משקף בוודאי מצב שכבר לא היה קיים בזמנו של מנאנדרוס - כאשר בית המקדש השני עמד על תלו בשיא הדרו בתקופת בית שני, והמוני עולי רגל מכל ארצות התפוצה היהודית היו באים לירושלים לחגוג את שלוש הרגלים.
לקריאה נוספת

Heath, Malcolm, Menander: A Rhetor in Context. Oxford: OUP, 2004. Secondary study.
Russell, D.A. and N.G. Wilson (edd.), Menander Rhetor. Oxford: Clarendon Press, 1981. Text, translation and commentary.
הערות שוליים

1 2  סודא, מנאנדרוס – Suidas, s.v. Μένανδρος
↑  מנחם שטרן – Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1980, Vol. II: CXXV. Menander of Laodicea, pp. 413-414
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007399011605171  BIBSYS: 95003458  BNE: XX1093119  BnF: cb105319936 (data)  CiNii: DA13993093  GND: 118580663  ICCU: VEAV057330  ISNI: 0000 0003 7121 9491  LCCN: nr92021476  NLG: 50493  NTA: 068620098  RERO: 02-A012375720  SELIBR: 258809  SUDOC: 081536194  VcBA: 495/372724  VIAF: 354149294302280521491   WorldCat (עם VIAF): 354149294302280521491
אנריקה ברון קרספו

אנריקה ברון קרספו (בספרדית: Enrique Carlos Barón Crespo; נולדה ב-27 במרץ 1944 במדריד) הוא פוליטיקאי ספרדי, שהיה שר בממשלת ספרד ונשיא הפרלמנט האירופי.
קורות חיים

אנריקה ברון קרספו נולד במדריד למשפחת פקיד. הוא למד כלכלה ומשפטים במדריד ועבר השתלמות בפריז. בשנים 1966–1970 הוא היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת מדריד. בשנים 1970–1977 אנריקה ברון קרספו היה עורך דין במשפטים שקשורים עם הפרת זכויות האדם בספרד. באותה תקופה הוא ייסד מפלגה סוציאליסטית שבשנת 1977 השתלבה במפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית שהקים פליפה גונזלס. בשנת 1977 הוא נבחר לפרלמנט הספרדי.
בשנת 1982 אנריקה ברון קרספו מונה לשר התחבורה, תקשורת ותיירות. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 1985. בשנת 1986 הוא נבחר לפרלמנט האירופי והיה חברו עד לשנת 2009. בשנת 1989 הוא ניצח בבחירות לנשיא הפרלמנט האירופי כבר בסיבוב הראשון עם 301 קולות מ-475. החל משנת 1992, עם סיום הכהונה הוא המשיך לעבור בפרלמנט בתפקידים שונים.
אנריקה ברון קרספו כתב מעל ל-20 ספרים בנושאי כלכלה ומשפטים שתורגמו לשפות שונות.
הוא היה נשוי לסופיה גנדריאס ולזוג נולדו שלוש בנות.
מחול עכשיו

מחול עכשיו (באנגלית: DANCE TODAY) הוא כתב עת המתמקד בעשייה המגוונת של המחול בישראל, ויוצא לאור פעמיים בשנה. ד"ר רות אשל היא העורכת הראשית מאז היוסדו בשנת 2000. כתב העת מעניק במה לכתיבה לחוקרים, כוריאוגרפים, רקדנים, היסטוריונים, מורים, אנשי חינוך, מעצבי תפאורה ותלבושות, ובוחן גם סוגיות תרבותיות הקשורות לתחום. הוא מופק על ידי תיאטרון תמונע ונתמך בידי משרד התרבות והספורט. כתב העת יוצא בפורמט מודפס ובהמשך מועלה לאתר יומני מחול, ופתוח לשימוש מקוון לקהל הרחב.
רקע

מתחילת שנות ה-60 ועד שלהי שנות ה-70 של המאה הקודמת, התאפיין המחול בישראל בריכוזיות עם להקות ממוסדות בודדות, שהרפרטואר של רובן התבסס בעיקר על כוריאוגרפים אורחים מחו"ל. רוב היצירות שנוצרו היו בהשראת המחול המודרני האמריקני (בעיקר של מרתה גרהם) ושל יוצרים אירופאיים מודרניים המתבססים על טכניקת הבלט. ב-1977 החלו להיווצר סדקים בריכוזיות על ידי קומץ כוריאוגרפים ורקדנים/יוצרים עצמאיים ישראליים שביקשו ליצור מחול ניסיוני ולמצוא את הקול שלהם. אותה פעילות בשולי עולם המחול קיבלה שמות שונים ובהם, "מחול אחר", "תיאטרון-מחול", "מחול פוסט-מודרני" או "תיאטרון-תנועה". השנתון מחול בישראל תיעד את ראשית התהליך, רבעון מחול בישראל המשיך בדרך זו, וכתב העת מחול עכשיו מעניק במה בכתיבה לפריחה של המחול בישראל בעשורים הראשונים של שנות האלפיים.