stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רייבנסווד

| --- | --- |

 מבוסס על:  שקרניות קטנות 
 סוגה:  סדרת נעורים על-טבעי אימה מתח דרמה
 יוצרים:  מרלין קינג, אוליבר גולדסטיק ויוסף דוהרטי
 כותבים:  יוסף דוהרטי, מרלין קינג 
 שחקנים:  ניקול אנדרסון טיילר בלקבורן סטיבן קברל ברט דייר בריטן אולדפור  מריט פטרסון
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  פנסילבניה 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  10
 הפקה
 מפיקים בפועל:  לסלי מורגנשטיין מרלין קינג אוליבר גולדסטיק יוסף דוהרטי
 חברת הפקה:  My So-Called Company Alloy Entertainment CBS Television Studios Warner Bros. Television
 הפצה:  האחים וורנר טלוויזיה 
 אתר צילומים:  ניו אורלינס לואיזיאנה
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 מוזיקה:  מייקל סובי 
 אורך פרק:  42 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ABC Family
 תקופת שידור מקורית:  22 באוקטובר 2013 – 4 בפברואר 2014
 קישורים חיצוניים
 האתר הרשמי (באנגלית)
 דף התוכנית ב-IMDb
 
רייבנסווד (באנגלית: Ravenswood) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמת־נעורים, מסתורין ומתח אשר נוצרה על ידי מרלין קינג, אוליבר גולדסטיק ויוסף דוהרטי המהווה סדרת־בת לסדרה שקרניות קטנות. ב־26 במרץ 2013, הרשת ABC Family נתנו לסדרה "אור ירוק". שידור הבכורה שלה התרחש ב־23 באוקטובר 2013, אחרי פרק ההלווין של "שקרניות קטנות ויפות". צילומה הסדרה החלו ב־21 באוגוסט 2013. עשרה פרקים הוזמנו.
עלילה

הסדרה מתרחשת בעיירה הבדיונית רייבנסווד. הסדרה עוקבת אחרי חמישה זרים שחייהם קשורים זה לזה על ידי קללה קטלנית אשר פקדה את עירם במשך דורות. הם חייבים לחפור בעבר האפל של העיר, כדי לפתור את הקללה המסתורית.
עלילה > הפרק הראשון

כשמרינדה וכיילב מגיעים אל רייבנסוד הם מוצאים מצבה עם שמותיהם ותמונתם עלייה. מירנדה הולכת אל דודה בשביל לקבל כמה תשובות על עברה ועל הוריה. בינתיים, אוליביה ולוק, שאיבדו את אביהם צריכים לנחם את אמא שלהם, כי האנשים בעיר חושבים שהיא רצחה אותו. כאשר כיילב פוגש ברמי, הוא מבקש עזרה בנוגע למצבות, ורמי עוזרת. כיילב, רמי ומירנדה מוצאים חלק מהסיפור העומד מאחורי המצבות. בסצנה האחרונה, רמי מסיעה את כיילב, מירנדה, אוליביה ולוק מעל גשר. מירנדה רואה את רוח הרפאים שהיא ראתה במהלך הפרק וזו גורמת להסחת דעת כך שהמכונית נוטה מהגשר אל המים.
שחקנים > עיקריים

כיילב ריברס (טיילר בלקבורן). כיילב פוגש לראשונה במירנדה באוטובוס בדרך לרייבנסווד, בעת שהוא הולך לעזור לבת זוגו, האנה מרין. אחרי שהאנה פוגשת את מירנדה ושומעת את סיפורה היא שואלת את כיילב אם הוא רוצה להישאר ברייבנסווד כדי לעזור למירנדה. היא מבטיחה לבקר את כיילב מפעם לפעם. כיילב מוצא מצבה הנושאת את שמו ואת תמונתו, והוא נשבע להישאר לנצח בעיירה הזו, עד שהוא יגלה מה זה אומר.
מירנדה קולינוס (ניקול אנדרסון). מירנדה פוגשת את כיילב לראשונה באוטובוס לרייבנסווד – המקום שהיא הולכת למצוא בו את דודה, ריימונד קולינס, הבן משפחה שנותר לה. במהלך ההליכה שלה לבית דודה, היא עוזרת להאנה להימלט באי ידיעה שהיא וכיילב במערכת יחסים. מירנדה גם מוצאת מצבה הנושאת את עצמה ותמונה שלה על המצבה.
רמי בומונט
לוק מתיסון (ברט דייר)
אוליביה מתיסון (מריט פטרסון)
הפקה > ליהוק

ב־1 במאי 2013, נחשף שטיילר בלקבורן יחליף את תפקידו קיילב ריברס בסדרה "שקרניות קטנות" בתפקיד כיילב ריברס בסדרה רייבנסווד. ב־7 במאי 2013, נחשף כי ברט דיר ואליזבת וויטסון יופיעו בסדרה, כאוליביה ולוק – זוג תאומים. יום למחרת, ב־8 במאי 2013, הוכרז כי מריט פטרסון תצטרף לסדרה, כחברה הכי טובה של אוליביה, טס. שלושה ימים למחרת, ב־11 במאי 2013, אושר כי ניקול אנדרסון תצטרף לסדרה בתפקיד מירנדה. למחרת, ב־12 במאי 2013, הוכרז כי מג פוסטר תצטרף לשחקני הסדרה בתפקיד גב' גרינוולד, תושבת רייבנסווד (היא הופיעה גם לראשונה בעונה 4 פרק 6 של "שקרניות קטנות"). ב־16 ביולי 2013, נודע כי מריט פטרסון תחליף את אליזבת וויסטון כאוליביה. באוגוסט 2013, הוכרז כי הצטרפו לשחקני הסדרה בתפקיד סטיבן קברל בתפקיד ריימונד קוליס, לוק בנוורד בתפקיד דילון, הנרי סימונס בתפקיד סיימון וסופאינה בראון בתפקיד טרי בומונט, היילי ריצ'דרסטון בתפקיד המחליפה של מריט פטרסון ודניאל קמפבל הצטרפה לצוות כהיילי. הצילומים החלו ב־22 באוגוסט 2013 בניו אורלינס, לואיזיאנה. ב־28 באוגוסט 2013, אושר שג'סטין רונינג הצטרף לצוות בתפקיד בנימין פרייס. באוקטובר 2013, ג'יי אגיולי הצטרף לשחקנים בתפקיד טום בנימין.
הפקה > צילומים

הצילומים לסדרה החלו בתאריך ה־22 באוגוסט 2013 בניו אורלינס, לואיזיאנה.
ביקורות

מבקר הטלוויזיה דוד הינקלי של ניו יורק דיילי ניוז נתן לסדרה 3 מתוך 5 כוכבים ואמר שהסדרה משעשעת, אך מפחידה יותר מסדרת האם. סקוט ד. פירס מבקר הסדרות של העיתון "The Salt Lake Tribune" אמר שהסדרה מגוחכת, אבל יכולה להיות מהנה.
שריל סטרייד

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1968 (בת 56) ספנגלר, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סירקיוז, אוניברסיטת מינסוטה, McGregor High School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Torch, Tiny Beautiful Things: Advice on Love and Life from Dear Sugar, WILD: מסע רגלי לגילוי עצמי 
 בן או בת זוג:  Brian Lindstrom (אוגוסט 1999–?) 
 www.cherylstrayed.com
 
שריל סטרייד (באנגלית Cheryl Strayed; לבית ניילנד; נולדה ב-17 בספטמבר 1968) היא סופרת אמריקאית, מחברת ספרות תיעודית וסיפורת, מחזאית ויוצרת. מחברת ארבעה ספרים, עבודתה זוכת פרסי הכתיבה זכתה לפרסום נרחב ברחבי העולם, במגזינים ואנתולוגיות, ועל פי ספרה "Wild" צולם הסרט "הולכת רחוק".
ספרה הראשון, הרומן "לפיד" (Torch), יצא לאור בהוצאת הספרים הוטון מיפלין הרקורט בפברואר 2006, וזכה לביקורות חיוביות. "לפיד" זכה בפרס ה-"Great Lake Books Award" ונבחר בידי העיתון היומי The Oregonian כאחד מעשרת הספרים הטובים של 2000 אשר נכתבו על ידי סופרים ממערב האוקיינוס השקט. באוקטובר 2012 יצאה הוצאה מחודשת לספר, בצירוף פרק מבוא מאת סטרייד.
ספרה השני של סטרייד, האוטוביוגרפיה Wild: From Lost to Found on the Pacific Crest Trail יצא לאור בארצות הברית על ידי אלפרד א. קנופף ב-20 במרץ 2012, ותורגם ל-30 שפות. בשבוע בו הוא יצא לאור, הוא עלה ישירות למקום השביעי ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס בקטגוריית ספרות בכריכה קשה שאינה סיפורת. ביוני 2012, הכריזה אופרה וינפרי על Wild כעל הספר הנבחר הראשון ל-Oprah's Book Club 2.0 (מועדון הספרים המובחרים של אופרה וינפרי). ביולי הוא הגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. במקום זה הוא נותר שבעה שבועות. הגרסה הרכה של הספר Wild יצאה לאור על ידי הוצאת הספרים "וינטאג'" במרץ 2013, והספר נכלל ברשימת רבי המכר של ה"ניו-יורק טיימס במשך כ-126 שבועות. הספר גם היה רב מכר ברחבי העולם – בבריטניה, בגרמניה, באוסטרליה, בברזיל, בספרד, בפורטוגל ובדנמרק. Wild זכה בפרס דיסקברד של בארנס אנד נובל ובפרס "אורגון בוק אוורד".
בדצמבר 2014 יצא לאקרנים הסרט "Wild" בכיכובה של ריס ויתרספון, שהתבסס על ספר זה.
ביולי 2012, יצא לאור ספרה השלישי של סטרייד: Tiny Beautiful Things: Advice on Love and Life from Dear Sugar על ידי הוצאת הספרים "וינטאג'". הוא נכנס למקום החמישי ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס בקטגוריית "ספרי עזרה עצמית" וגם הוא פורסם ותורגם ברחבי העולם. הספר מבוסס על טור עיצות שכתבה סטיוארד שלא למטרות רווח באתר "אתThe Rumpus" בשנים 2010–2012.
ספרה הרביעי של סטרייד, Brave Enough (אמיץ מספיק), יצא לאור בארצות הברית על ידי הוצאת הספרים קנופף ב-27 באוקטובר, וכשבוע לאחר מכן בבריטניה על ידי הוצאת הספרים "Atlantic Books". גם הוא נכנס לרשימת רבי המכר, ושהה במקום העשירי בקטגוריית ה"ייעוץ והעזרה עצמית".
שנות חייה המוקדמות

סטרייד נולדה בספאנגלר שבפנסילבניה, בתו של ברברה אן "בובי" (1945-1991) ורונלד נילאנד. בגיל שש היא עברה עם משפחתה לחסקה, מינסוטה. הוריה התגרשו זמן קצר לאחר מכן. בגיל 13, היא עברה יחד עם אמה, אביה החורג גלן למברכט, יחד עם שני אחיה, קרן וליף, למחוז הכפרי אייטקין (Aitkin), בו הם גרו בבית שבנו בעצמם על 40 דונם. בבית לא היה חשמל או מים זורמים במשך מספר שנים. צנרת הותקנה בו רק לאחר מעברה של סטרייד לקולג'. בתקופה מאוחרת יותר, סטרייד חידשה קשריה עם אחותה למחצה מצד אביה.
ב-1986, בגיל 17, סיימה סטרייד את לימודיה בתיכון במקגרגור שבמינסוטה, בו הייתה אצנית שדה, מעודדת ונבחרה כמלכת הנשף. הספר "Torch" מבוסס פחות או יותר על שנות התבגרותה במחוז אייטקין. לאחר שסיימה את שנת הלימודים הראשונה באוניברסיטת סנט תומאס בסנט פול, היא עברה לאוניברסיטת מינסוטה במיניאפוליס, וסיימה בהצטיינות תואר ראשון כפול באנגלית ובלימודי נשים. במרץ 1991, בעודה סטודנטית במכללה, נפטרה אמא שלה, בובי, בפתאומיות ובמהירות ממחלת סרטן הריאות בגיל 45. סטרייד תיארה זאת כאבדה הגדולה ביותר בחייה בתחילת הספר "Wild" וכתבה על הצער והיגון בעקבות מות אם בכל ספריה האחרים ובחלק מעבודותיה האחרות.
לאורך שנות ה-20 ותחילת שנות ה-30 לחייה של סטרייד, היא התפרנסה ממגוון עבודות: בתור מלצרית, בתור יועצת ותומכת לבני נוער, כיזמית ומארגנת פוליטית, כפקידה זמנית במשרד, וכחובשת, ובו בזמן היא כתבה, לעיתים קרובות במהלך נסיעות ברחבי ארצות הברית. בשנת 2002, היא קיבלה תואר שני באומנות כתיבת סיפורת מבאוניברסיטת סירקיוז, והמנטורים שלה היו הסופרים ג'ורג' סונדרס, ארתור פלאוארס, מרי גייטסקיל ומרי קפונגרו.
קריירה

בנוסף לארבעת ספריה, Wild (פראי), Tiny beautiful things (דברים קטנטנים יפייפיים), Brave Enough (אמיצה מספיק) ו-Torch (לפיד), סטרייד פרסמה מאמרים במגוון מגזינים לרבות "וושינגטון פוסט מגזין", "מגזין הניו יורק טיימס", "ווג", "פח הבית", "הביקורת של מיזורי", "מגזין סאן". שלוש פעמים עבודותיה נבחרו להכלל ברשימת המאמרים הטובים ביותר של אמריקה ("הרואין/e" בשנת 2000, "אהבת חיי" בשנת 2003 ו"המדים שלי" במהדורת 2015). סטרייד שימשה כעורכת אורחת של "The Best American Essays 2013" (המאמרים הטובים ביותר 2013). היא זכתה בפרס Pushcart על המאמר שלה Munro Country, שעסק במכתב אותו קיבלה מאליס מונרו וההשפעה שהיה לו על כתיבתה.
סטרייד כתבה טור עיצות פופולרי בשם "Dear Sugar" ב-The Rumpus. היא החלה לכתוב את הטור במרץ 2010, כאשר יוצר הטור, סטיב אולמנד, ביקש ממנה להחליף אותו. היא כתבה את הטור בעילום שם עד 14 בפברואר 2012, כאשר היא חשפה את זהותה כ"שוגר" ב"מסיבת שחרור". מבחר מהסיפורים והעצות שהיו חלק מהטור נאספו לספר רב המכר Tiny beautiful things.
ספרה Wild תיאר את מסע ההליכה של 1,100 ק"מ על שביל הרכס הפסיפי אליו יצאה בעקבות מות אמה האהובה, ומספר על המאבק הפנימי לשרוד שהוביל אותה לצאת למסע זה. שלושה חודשים לפני שפורסם הספר, השחקנית ריס וית'רספון הציעה אותו כתסריט לחברת ההפקה Pacific Standard. ניק הורנבי עיבד את הספר Wild לגרסת המסך, ווית'רספון, כדמות הראשית, גילמה בו את סטרייד.
ביוני 2012, הכריזה אופרה וינפרי כי Wild יהיה הספר הראשון שנבחר להשקת "מועדון הספרים של אופרה 2.0", כספר המומלץ ביותר. מועדון זה הוא המשכו של "מועדון הספרים של אופרה", וחידושו בכך שהוא משתמש באינטרנט ובמדיה החברתית, ורשימת הספרים מופצת בכל הערוצים הללו. אופרה וינפרי אירחה את סטרייד לראיון שנמשך כשעתיים, אשר שודר ברשת Own, בבעלותה של וינפרי.
סטרייד משמשת גם כדוברת בעד זכויות נשים וכמרצה מבוקשת אודות חייה וספריה במוסדות אקדמיה וסדנאות ברחבי העולם, כמו גם מוזמנת להדריך בסמינרים שונים. היא נוסעת ברחבי העולם כדי לפגוש סופרים סדנאות, להוביל כתיבת סמינרים.
סטרייד מארחת את הפודקאסט "Dear Sugar" עם סטיב אולמנד, בו השניים מקריאים מכתבים ממאזינים, מייעצים להם ומתדיינים בנושאים ובדילמות שהמכתבים מעלים. הפודקאסט הוא מופק על ידי רשת WBUR, שהיא שותפה של הרדיו הציבורי של בוסטון.
גרסת הקולנוע ל-Wild

הסרט "Wild" יצא לאקרנים ב-3 בדצמבר 2014 בארצות הברית בכיכובה של השחקנית ריס וית'רספון, המגלמת את סטרייד. את הסרט ביים ז'אן-מארק וולה והוא הופץ על ידי פוקס. ווית'רספון חתמה הסכם הפקה פוטנציאלי על הסרט עם המפיק ברונה פפנדרה. הספר עובד לגרסה המתאימה למסך על ידי ניק הורנבי, באוקטובר 2013. צוות השחקנים כולל את לורה דרן (המגלמת את אמה של סטרייד, בובי), בתו של סטרייד, בובי סטה לינדסטרום (בתפקיד שריל הצעירה), גבי הופמן, תומאס סדוסקי, מיכיל האוסמן, קווין רנקין ואחרים.
חייה האישיים

סטרייד נישאה למרקו ליטיג ב-1988, חודש לפני יום הולדתה ה-20. הם התגרשו ב-1995.
באוגוסט 1999 נישאה סטרייד לבמאי בריאן לינדסטרום ולזוג שני ילדים. משפחת סטרייד-לינדסטרום מתגוררת בפורטלנד שבאורגון. בתה, בובי סטה לינדסטרום, גילמה בסרט Wild את סטרייד בצעירותה.
הטירה המרחפת

| --- | --- |

כרזת הסרט ביפן
 בימוי:  הייאו מיאזאקי 
 הופק בידי:  איסאו טקהאטה 
 תסריט:  הייאו מיאזאקי 
 עריכה:  טקאשי סאיאמה, הייאו מיאזאקי 
 מוזיקה:  ג'ו היסאישי 
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  סטודיו ג'יבלי 
 חברה מפיצה:  חברת טואי, HBO Max 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 באוגוסט 1986 
 משך הקרנה:  124 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, אנימת אקשן, סיפור התבגרות, אנימה הרפתקאות, אנימה פנטזיה, אנימת מדע בדיוני, מכה, סרט הרפתקאות, אנימה ומאנגה מהסוגה הרומנטית, סרט ילדים, אנימה ומאנגה מסוגת הפנטזיה, אנימה ומאנגה של הרפתקאות, סרט אנטי־מלחמתי 
 מקום התרחשות:  Laputa 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הטירה המרחפת (ביפנית: 天空 の 城 ラ ピ ュ タ, רומאג'י: Tenkū no Shiro Rapyuta), הנקרא גם "הטירה בשמיים" באירופה ובאוסטרליה, הוא סרט הרפתקאות-אנימה יפני משנת 1986, שנכתב ובוים על ידי הייאו מיאזאקי. סרט זה הוא הראשון שהונפש על ידי סטודיו ג'יבלי; הוא עוקב אחר הרפתקאותיהם של נער ונערה צעירים בסוף המאה ה-19 המנסים לשמור על גביש קסם מקבוצת סוכנים צבאיים, תוך חיפוש אחר טירה מרחפת אגדית. הסרט הופץ על ידי חברת טואי.
הסרט זכה בתחרות "גרנד פרי"(אנ') של מגזין אנימג'(אנ') בשנת 1986. הסרט זכה לביקורות חיוביות והכניס בקופות יותר מ-15.5 מיליון דולר. הרווח הכולל של הסרט עומד על 157 מיליון דולר ממכירות מקופות הקולנוע, מהווידאו הביתי ומהפסקול. בסקרים שנערכו ביפן באשר לסרטי האנימציה הטובים ביותר, נבחר הסרט לסרט האנימציה השני הטוב ביותר בפסטיבל אמנויות המדיה היפנית ב-2006; נוסף על כך, הסרט נבחר לסרט האנימציה הטוב ביותר בסקר דעת הקהל הקהל שנערך בשנת 2008. הסרט השפיע רבות על התרבות הפופולרית היפנית, והעניק השראה רבה לסרטים ומשחקים, ביפן וברחבי העולם. הוא נחשב גם לקלאסיקה שהשפיעה על הסוגות הסטימפאנק והדיזלפאנק.
התפתחות

סדרת האנימה הקודמת של מיאזאקי, קונאן ילד העתיד, הציגה מספר אלמנטים אותם עיבד לימים לטירה בשמיים. קונאן ולאנה, למשל, היו גרסה מוקדמת של פזו ושיטה. כמה מהדמויות והנושאים בקונאן ילד העתיד קבעו את התוכנית לתוכנית טירה בשמיים. השם 'לפוטה' נגזר מרומן מסעי גוליבר מאת ג'ונתן סוויפט, בו לפוטה הוא גם אי מעופף בשליטת אזרחיו. אנתוני ליוי מרגיש שלפוטה של מיאזאקי: טירה בשמיים דומה ללפוטה של סוויפט, שם העליונות הטכנולוגית של הטירה בשמיים משמשת למטרות פוליטיות.
קולונל מוסקה זקף לזכותה של לפוטה את ידיעותיה על אגדות תנ"כיות והינדיות, ובכך קושרת את עולם לפוטה לכדור הארץ האמיתי. דמיון בין לפוטה לכדור הארץ האמיתי מצוי גם בארכיטקטורת הטירה מימי הביניים בשטח, בבניינים הגותיים ועצי הקישור בכפר הסמוך למבצר, בארכיטקטורת עיירת הכרייה הוולשית, בלבוש ובכלי רכב קרקעיים של מולדתו של פזו ובאווירה הוויקטוריאנית של ספינת הפיראטים. האנימה כוללת גם שימוש בתסריט קבוני – בבלי קדום על הלוחות והמצבות האינטראקטיביות של לפוטה; ומתייחס לאפוס ההודי הראמאיאנה, כולל "אינדרה של החץ", ואילו שם שיטה עשוי להיות קשור לסיטה, התפקיד הנשי הראשי בהראמאיאנה. העיר המרחפת לפוטה בעלת עיצוב ארכיטקטוני הדומה לזה שהיה מצוי במסופוטמיה העתיקה, בעיר בבל; הוא כולל זיגוראת, סוג של מבנה, ובעל ציורים שמזכירים את האומנות במצרים העתיקה ואת האמנות האשורית. חלק מהארכיטקטורה שנראתה בסרט נוצרה בהשראת עיירת כורים וולשית. מיאזאקי ביקר לראשונה בוויילס בשנת 1984 והיה עד לשביתת הכורים שנתרחשה אז. הוא שב ליפן בשנת 1986 כדי לשם הפקת הסרט "הטירה המרחפת", שלדבריו שיקף את חוויותיו בווילס:
הייתי בוויילס ממש לאחר שביתת הכורים. התפעלתי באמת מהאופן בו האיגודים של הכורים נלחמו עד הסוף על משרותיהם וקהילותיהם, ורציתי לשקף את כוחם של אותן קהילות בסרט שלי.
המקור באנגלית
I was in Wales just after the miners' strike. I really admired the way the miners' unions fought to the very end for their jobs and communities, and I wanted to reflect the strength of those communities in my film.
בריאיון לעיתון הגרדיאן, אמר מיאזאקי:
הערצתי את הגברים האלה, הערצתי את הדרך בה נאבקו כדי להציל את אורח חייהם, כמו שעשו כורי הפחם ביפן. אנשים רבים מהדור שלי רואים בכורים סמל; זן גוסס של גברים לוחמים. עכשיו הם נעלמו.
המקור באנגלית
I admired those men, I admired the way they battled to save their way of life, just as the coal miners in Japan did. Many people of my generation see the miners as a symbol; a dying breed of fighting men. Now they are gone.
פרט לטכנולוגיה של לפוטה עצמה, הטכנולוגיות (בעיקר המכונות המעופפות) הן דוגמה לסוגת הרטרו-פוטוריזם של סטימפאנק. סרטי אנימציה של טלקום סייעו בהנפשת הסרט.
שחרור והפצה

בסוף שנות השמונים הוקרנה בארצות הברית גרסת דיבוב באנגלית, שהופקה על ידי מגנום וידאו טייפ ודיבוב לטיסות בינלאומיות של חברת יפן איירליינס לבקשת טוקומה שוטן, על ידי סטרימליין תמונות. קרל מייצק, ראש סטרימליין, התאכזב מהדיבוב הזה, וחשב שהוא "מספיק, אך מגושם". בעקבות זאת, אפשרה טוקומה לסטרימליין לדבב את הרכישות העתידיות שלהם: השכן הקסום שלי טוטורו ושירות המשלוחים של קיקי. הדיבוב המקורי של הטירה המרחפת נראה גם בערכה של Ghibli ga Ippai Laserdisc משנת 1996, ובגרסת ה־DVD היפנית הראשונה. מהדורת ה-DVD היפנית הראשונית יוצאת כעת מהדפוס וההופעה המחודשת שלאחר מכן בשנת 2014 מחליפה אותה בגרסת הדיבוב של דיסני.
הדיבוב האנגלי של דיסני הוקלט בשנת 1998 ותוכנן לצאת לשידור בווידאו בשנת 1999, אך הגרסה בוטלה לאחר שהסרט הנסיכה מונונוקי לא הצליח באותה מידה בארצות הברית כמו ביפן, ולכן תאריך השחרור של לפוטה נדחה שוב; לעיתים הוקרן הדיבוב שהושלם בפסטיבלי ילדים נבחרים. הסרט יצא לבסוף ב-DVD ובווידאו בארצות הברית ב-15 באפריל 2003 לצד מהדורה מחודשת של הסרטים שירות המשלוחים של קיקי והמסע המופלא. בדומה למונונוקי ולקיקי, הדעה הביקורתית הייתה מעורבת ביחס לדיבוב החדש, אך הופעותיהם של קלוריס ליצ'מן ומארק המיל כדולה ומוסקה עוררו שבחים. לפוטה הונפקה מחדש בקליפ הביתי האמריקני במארס 2010 כמחווה המלווה את המהדורה הביתית של הסרט פוניו על הצוק ליד הים. הסרט יצא לאור בבלו-ריי בצפון אמריקה ב-22 במאי 2012, לצד לחישת הלב והלקחנים - עולמה הסודי של ארייטי צעקה! בית חרושת ו־GKIDS הוציאו מחדש את הסרט בבלו-ריי ו-DVD ב־31 באוקטובר 2017.
הסרט הוקרן ב-22 במאי 2011 באבריסטווית' כחלק מקרן צדקה ליפן. ההדפס המוצג היה ההדפס היפני התיאטרלי המקורי עם כתוביות באנגלית. לקידום מיוחד הוא הוקרן מחדש בבתי הקולנוע בארצות הברית בין ה-18 ל-20 בנובמבר 2018, עם המהדורה הרחבה ביותר ב 648 בתי קולנוע.
שחרור והפצה > קופות

בקופות היפניות גרף הסרט 1.16 מיליארד ין (כ-8.1 מיליון דולר). בהונג קונג, שחרורו של הסרט בשנת 1987 גרף 13.1 מיליון דולר הונג קונגי  (1,679,853 דולר). בבריטניה הסרט יצא לאור בשנת 2012 וגרף 327,559 דולר בשבוע הראשון שלו. כאשר יצא הסרט במקומות אחרים בעולם בשנת 2003 הוא גרף 5,434,627 דולר, 4,670,084 דולר מתוכם בצרפת. בסך הכל גרף הסרט 15,542,039 דולר בכל רחבי העולם.
שחרור והפצה > צפייה ביתית

עד 2003 לפוטה: טירה בשמיים מכרה 1.612   מיליון יחידות VHS ו־DVD ביפן. במחיר קמעונאי ממוצע של 4,600 ין (4,700 ין ב-DVD ו-4,500 ין ב-VHS). בארצות הברית, שחרור ה-DVD בשנת 2010 הכניס ממכירות למעלה משבעה מיליון דולר. בסך הכל הרוויח הסרט מאה מיליון דולר ביפן ובארצות הברית.
פסקול

| --- | --- |
 אלבום אולפן מאת 
 יצא לאור:  2 באוגוסט 1986, 4 באפריל 1992, 1 במאי 1992, 2 בנובמבר 1992, 30 באפריל 2004, 13 בדצמבר 1991, 14 ביולי 1989, 19 ביולי 1991, 26 ביוני 1987, 8 ביוני 2006 
 סוגה:  פסקול
 הפקה:  איסאו טקהאטה 
 
כל המנגינות שבסרט הולחנו על ידי ג'ו היאסישי.
"הילדה שנפלה מהשמיים" - 2:27
"בוקר בשכונת הסלאג" - 3:04
"קטטה מהנה (מרדף)" - 4:27
"זיכרונות מגונדואה" - 2:46
"פזו מיואש" - 1:46
"חייל רובוט (תחייה / הצלה)" - 2:34
"סוחב אותך" - 2:02 (מקהלה: מקהלת סוגינאמי)
"החלטת" - 2:05
"על עש הנמר" - 2:32
"עומס להרוס" - 2:18
"ים הענן תחת אור הירח" - 2:33
"לפוטה: טירה בשמיים" - 4:36
"קריסת לפוטה" - 02:00 (מקהלה: מקהלת ילדים סוגינאמי)
"סוחב אותך" - 4:07 (מושר על ידי אזומי אינואה ) / (מילים של הייאו מיאזאקי)
ביקורות ופרסים

על פי אתר ביקורות הקולנוע Rotten Tomatoes, כ-96% מהמבקרים העניקו לסרט ביקורת חיובית על סמך 23 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.45 / 10. בקונצנזוס של מבקרי האתר נכתב כי "עם פלטת סיפורים עשירה ומבריקה כמו האנימציה שלה, "הטירה המרחפת" מכסה את ההתעצמות הייחודיות של סטודיו ג'יבלי באופן מרגש." באתר הביקורות Metacritic, הסרט מקבל ציון ממוצע משוקלל של 78 מתוך 100 על סמך חוות דעתם של שבעה מבקרי קולנוע, מה שמעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
בפסטיבל יפן לאומנויות, בשנת 2006, נערך סקר על ידי הסוכנות היפנית לענייני תרבות; במסגרת סקר זה נבחרו 100 האנימציות הטובות בכל הזמנים. על פי הסקר, הסרט "הטירה המרחפת" הוא השני בעל הדירוג הגבוה ביותר (אחרי הנסיכה עמק הרוחות), והאנימציה השלישית בדירוג הגבוה ביותר בסך הכל ברשימה. בסקר קהל האנימציה שנערך בשנת 2008 שערכה אוריקון ביפן, נבחר הסרט "הטירה המרחפת" במקום הראשון, מעל הנסיכה מעמק הרוחות, שהוצב במקום השני. אנדרו אוסמונד מחברת "All the anime" מכנה את סרט זה "סרט הסטימפאנק הטוב ביותר בכל הזמנים."
ביקורות ופרסים > פרסים

פרס Ōfuji Noburō ; פרס הסרט מייניצ'י
המקום הראשון; פיה עשר (הסרטים הטובים ביותר של השנה)
המקום הראשון; סרטים יפניים; דרך העיר
המקום הראשון; סרטים יפניים; אייגה גייג'וטסו (אמנות סרטים)
המקום הראשון; הסרטים היפניים הטובים ביותר 10; פסטיבל הסרטים של אוסאקה
מקום שמיני; סרטים יפניים; קולנוע ג'ונפו הטוב 10
מקום שני; בחירת הקוראים; קולנוע ג'ונפו הטוב 10
אנימה הטובה ביותר; גרנד פרי אנימה 9
המלצה מיוחדת; הוועדה המרכזית לרווחת ילדים
פרס מיוחד (למיאזאקי וטקהאטה); תחיית הסרטים היפניים
פרס העיצוב הטוב ביותר; אנימה
בתרבות פופולרית

הסרט "הטירה המרחפת" השפיע רבות על התרבות הפופולרית היפנית, כאשר "אפקט לפוטה" דומה ל"מסע גיבור מודרני של סרטים יפניים". ג'ף ונדר מאיר ו־SJ Chambers, בתנ"ך סטימפאנק, רואים בסרט אבן דרך בז'אנר הסטימפאנק, מכנים אותו "אחד הקלאסיקות המודרניות הראשונות של סטימפאנק." אלמנטים קיטור ארכיטיפיים בלפוטה כוללים ספינות אוויר, שודדי אוויר, רובוטים המונעים על ידי קיטור, והשקפה של כוח הקיטור כמקור כוח בלתי מוגבל אך עלול להיות מסוכן. פיליפ בויס מאורוגאמר רואה זאת גם כיצירה משפיעה בז'אנר הדיזלפאנק.
הרגע המצויץ ביותר בתולדות טוויטר היה במהלך שידור הטירה המרחפת ב-2 באוגוסט 2013, כאשר המעריצים צייצו את המילה "בלס" בדיוק בזמן בו שיחקה בסרט. זה היה שיא עולמי של 143,199 ציוצים בשנייה אחת.
הטירה המרחפת השפיע גם על המוזיקה הפופולרית: ללהקת הג'אז-פאנק הפופולרית Hiatus Kaiyote יש שיר בשם "לפוטה", והמילים שלו מתייחסות ישירות לסרט. המטבע המבוזר "אתריום" קיבל את שמו וסמלו של קריסטל אטריום.
בתרבות פופולרית > אנימציה ומנגה

ההצלחה של לפוטה הובילה לגל של אנימה ומאנגה בסוגת סטימפאנק. דוגמה בולטת היא סדרת האנימה "נדיה: סוד המים הכחולים" (1990). ההצלחה של לפוטה השראה את הידיקי אן וסטודיו גיינקס ליצור את נדיה, הפקת הלהיטים הראשונה שלהם, תוך התאמה רופפת של אלמנטים מעשרים אלף מיל מתחת למים, כאשר קפטן נמו הופיע. בתורה, לנדיה הייתה השפעה על אנימת סטימפאנק, כגון "Katsuhiro Otomo" הפקת הסרט של Steamboy (2004). אנימה ומנגה קיטור אחר הגיעו בעקבות לפוטה, כולל סרטיו של מיאזאקי עצמו "פורקו רוסו" (1992) "הטירה הנעה" (2004), סדרת האנימה של סגה "מלחמות סאקורה" (1997), זיכרון המנגה והאנימה של מלאכת הכיכר של Enix אלכימאי המתכת (2001), וסדרת המנגה והאנימה Elemental Gelade (2002).
סופרת המנגה קאטסורה הושינו, הידועה בסדרת המנגה והאנימה D.Gray-man, הוקסמה על ידי טירת בשמיים עד שהיא החליטה לחפש עבודה כאנימטור כשגדלה, לפני שבסופו של דבר כתבה מנגה. יוצר הסרטים היפני, יאסוהירו יושיורה, תיאר את סרטו " פטמה הפוכה" (2013) כמעשהו "עולמה של לפוטה וסיפור הנער-נפגש-ילדה". יוצר הסרטים אנימה מאקוטו שינקאי, הידוע בזכות סרטי האנימה הלהיטים השם שלך (2016) וילדת מזג האוויר (2019), ציין את "הטירה המרחפת" כאנימציה האהובה עליו. סדרת האנימה No Game No Life (2014) מתייחסת לסרט בפרק חמש.
הסרט השפיע על מספר סרטי אנימציה של דיסני ופיקסאר. לדוגמה, סרטי דיסני כגון אטלנטיס: האימפריה האבודה (2001), וסרטי פיקסאר כמו (2008) וול-E  ולמעלה (2009). גם הסרט האנימציה הצרפתי אפריל והעולם יוצא הדופן (2015) הושפע מהסרט.
בתרבות פופולרית > משחקי וידאו

הסרט "הטירה המרחפת" השפיע על משחקי וידאו רבים, במיוחד יפניים, כשההצלחה שלה הובילה לגל של משחקי וידאו בסוגת סטימפאנק. מעצב המשחק הירונובו סאקאגוצ'י ציין את לפוטה כהשראה מאחורי סדרת משחקי הווידאו של פנטל פנטזיה, ובמיוחד מציין אותה כהשפעה על ספינות האוויר של הסדרה. Steel Empire (1992), משחק יריות שיצא במקור כ־Koutetsu Teikoku בקונסולת סגה מגה דרייב ביפן ונחשב למשחק הווידאו בסוגת סטימפאנק הראשון, נוצר בהשראת לפוטה, ועזר להניע את הסטימפאנק לשוק משחקי הווידאו. זה השפיע על Final Fantasy VI (1994), משחק תפקידים יפני שפותח על ידי Squaresoft, והשפיע רבות על משחקי הווידאו פאנק המאוחרים יותר. בעקבות זכייתה של לפוטה הגיעה גם זיכיון משחקי הווידאו של סגה, מלחמת Sakura Wars (1996).
הטירה בשמים גם היווה השראה למספר משחקי וידאו אחרים, כולל סדרות Mega Man Legends, Zack & Wiki, ומשחקי תפקידים יפניים כמו סדרת Lunar, Valkyrie Profile (1999), Skies of Arcadia (2000), ו- כרוניקה של Steambot (2005). לפוטה השפיעה גם על היורה בגוף ראשון ביושוק לנצח (2013), ועל ספינות האוויר בזכיינות מריו והציוויליזציה.
שם הסרט

אף על פי ששם הסרט חסר משמעות ביפנית, השם "לפוטה" מקורו במסעי גוליבר מאת ג'ונתן סוויפט. הדיבובים בשפה האנגלית של לפוטה יצאו תחת שלוש כותרות שונות על ידי שלושה מפיצים נפרדים, וזה בעיקר מפני שההגיה של המילה "לפוטה" זהה למושג גס הרוח הספרדי "לה פוטה" ("הזונה").
בשנת 2003, קוצרו של הסרט לקצר בשמיים בכמה מדינות, כולל ארצות הברית, בריטניה, מקסיקו וספרד. בספרד הטירה נקראה ללפונטו בדיבוב הראשון בשנת 2003, אף על פי שבשנייה שנעשתה בשנת 2010 נשמר השם המקורי לפוטה. בדיבוב הקטלוני בשנת 2012 נאמרה המשמעות של לפוטה עם ההברה הטוניק בסרט "לה".
כותרתו המלאה של הסרט שוחזרה מאוחר יותר בבריטניה, בפברואר 2006, אז רכשה אופטימום אסיה - חטיבה של שחרור אופטימלי של לונדון ( StudioCanal UK מאז 2011) - את זכויות ההפצה בבריטניה לאוסף סטודיו ג'יבלי מבואנה ויסטה בידור.
בנוסף, בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים הוקרן בבריטניה דיבוב שלפני דיסני כסרט בית אומנות, תחת הכותרת האלטרנטיבית לפוטה: האי המעופף. הוא שודר לפחות פעמיים בטלוויזיה הבריטית, אבל עם כמה סצנות שנחתכו.