stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימג' קומיקס
הקמה

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, מספר מאיירים פרילנסרים שעבדו עבור חברת מארוול קומיקס נותרו מתוסכלים משיטות העבודה ומהפוליטיקה של החברה. תלונתם העיקרית הייתה שאמנותם והדמויות החדשות שהם יצרו מוסחרו ללא הרף, ואילו המאיירים עצמם קיבלו תעריף סטנדרטי על עבודתם פר דף ושכר תמלוגים צנוע על מכירות הקומיקסים. בדצמבר 1991, קבוצה מאותם מאיירים פנתה לנשיא החברה דאז טרי סטיוארט ודרשה שתינתן להם בעלות ושליטה על פרי יצירתם. מארוול לא שעתה לפנייתם.
בתגובה, שמונה יוצרים הכריזו על הקמתה של אימג' קומיקס: טוד מקפרלן (הידוע בעקבות עבודתו ב-Spider-Man), ג'ים לי (X-Men), מארק סילבסטרי (Wolverine), רוב ליפילד (X-Force), אריק לרסן (The Amazing Spiderman), ג'ים ולנטינו (Guardians of the Galaxy), וילס פורטשיו (The Uncanny X-Men) וכותב אקס-מן המופלאים כריס קלרמונט. מניות חברת מארוול נפלו ב-3.25 דולר למניה למשמע החדשות.
מצע העבודה של אימג' קומיקס כלל שתי הנחיות - החברה לא תחזיק בשליטה על יצירתו של האמן אלא האמן עצמו, ואף מפרסם בחברה לא יתערב מבחינה יצירתית או פיננסית בעבודתו של אחד משותפיו לעבודה. אימג' קומיקס עצמה לא תשלוט בכל זיכיון שהוא למעט שם החברה והלוגו שלה, שהפכו לסמליה המסחריים. כל שותף בחברה הקים סטודיו משלו ופרסם את עבודותיו תחת השם אימג' קומיקס אך היה בעל שליטה אוטונומית משלו ללא כל השפעה מהעורכים המרכזיים האחרים. קלרמונט לא הצטרף לשותפות, ופורטשיו נאלץ לעזוב עקב סיבות אישיות:
אקסטרים סטודיוס (Extreme Studios) - בבעלותו של רוב ליפילד
יצירות הסטודיו: Youngblood, Supreme, Brigade, Avengelyne, Judgement Day, Glory, Badrock, Bloodstrike
הייבראו אנטרטיינמנט (Highbrow Entertainment) - בבעלות אריק לרסן
יצירות הסטודיו: Savage Dragon, SuperPatriot, Freak Force
שאדוליין (ShadowLine) - בבעלות ג'ים ולנטינו
יצירות הסטודיו: DNAgents, Shadowhawk, Ward of the State, After the Cape, Bomb Queen, Backlight, Badger, Hiding in Time
טוד מקפרלן הפקות (Todd McFarlane Productions) - בבעלות טוד מקפרלן
יצירות הסטודיו: Spawn, Curse of the Spawn, Case Files: Sam & Twitch, The Adventures of Spawn, Angela, Haunt
טופ קאו הפקות (Top Cow Productions) - בבעלות מארק סילבסטרי
יצירות הסטודיו: Witchblade, The Darkness, Angelus, The Magdalena, ‏Rising Stars,‏ Fathom, Tomb Raider, Wanted
ויילדסטורם הפקות (Wildstorm Productions) - בבעלות ג'ים לי
יצירות הסטודיו: Astro City, The Authority, Backlash, Claw the Unconquered, Danger Girl, Darkchylde, Deathblow, Gen13, Majestic, Welcome to Tranquility, WildC.A.T.s, Team 7
מבין היצירות הנוספות עליהן חתומה אימג' קומיקס נמנים: The Crow, Bone, The Walking Dead, The Maxx, Invincible, New Men, Phantom Jack, ועיבודי קומיקס לבאטלסטאר גלקטיקה, G.I. Joe, Teenage Mutant Ninja Turtles ו-Battle of the Planets.
הערות שוליים

↑  Publisher Market Shares: January 2014
↑  Image Comics: MoneyLine with Lou Dobbs, CNN on Youtube, published on September 27th 2006
↑  The Image Story, Michael Dean, October 25th 2000
↑  Whilce Portacio: The man behind the X-Men, Cynthia De Castro Ajpress, December 7th 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007526124105171  ISNI: 0000 0001 0245 1364  LCCN: no2005049817  Trove: 1492504  VIAF: 152802199   WorldCat (עם VIAF): 152802199
גוסטב אדולף פון גצן

| --- | --- |

 לידה:  12 במאי 1866 Ścinawka Górna, County of Kladsko, פרוסיה 
 פטירה:  1 בדצמבר 1910 (בגיל 44) ברלין, ממלכת פרוסיה, הרייך הגרמני 
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית 
 השכלה:  סורבון  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת קיל 
 עיטורים
 מדליית קרל ריטר (1895) 
 
גוסטב אדולף פון גֶצֶן (בגרמנית: Gustav Adolf von Götzen‏, 12 במאי 1866 - 1 בדצמבר 1910) היה רוזן גרמני מושל מזרח אפריקה הגרמנית והיה אחראי למרחץ הדמים מרד המאג'י מאג'י באזור טנגניקה (כיום טנזניה).
ביוגרפיה

בין 1881 ל-1884 למד משפטים באוניברסיטאות של פריז, ברלין וקיל. לאחר מכן התגייס לצבא הגרמני, וקודם באותה שנה לדרגת סגן. לאחר מכן יצא למסע להר קילימנג'רו היה זה מסעו הראשון לאפריקה.
לאחר איחוד גרמניה במאה ה-19 גברה בגרמניה הדרישה לקולוניות גרמניות בעוד שביסמרק העדיף להשיג שטחים נוספים באירופה במקום לכבוש שטחים מעבר לים, אולם בסוף השתלטה גרמניה על טוגולנד, קמרון, נמיביה, רואנדה, בורונדי וטנגניקה. אזורים נוספים כונו מזרח אפריקה הגרמנית.
במרץ 1901 מונה גצן למושל מזרח אפריקה הגרמנית, אולם אז נאלץ להתמודד עם משבר חמור. זה התחיל בעקירת שדה כותנה, אולם בעקבות מעשה זה הרימו את נס המרד עשרות שבטים וקבוצות אתניות בכל רחבי הקולוניאליזם הגרמני. רופאי אליל שלהבו את ההמונים ונתנו להם חומרים שנועדו להגן עליהם כביכול מפני כדורי המקלעים הגרמניים.
לרשותו של גצן עמד כוח מוגבל והוא שלח מברק לברלין בבקשת עזרה. העזרה הגיעה מיד; נחתים גרמניים פלשו במהירות לאפריקה ודיכאו את המרד באכזריות והמשיכו לטבוח במורדים גם לאחר שלא היה בכך כל צורך. הטבח כלל לא הכפיש את שמו של גצן ברחבי העולם.
גצן מת ב-1 בדצמבר 1910 בהמבורג.
דילן בטובינסיקה

בודוקה דילן בטובינסיקה (בצרפתית: Buduka Dylan Batubinsika; נולד ב-15 בפברואר 1996) הוא כדורגלן צרפתי-קונגולזי המשחק בעמדת הבלם בסנט אטיין.
קריירת מועדונים

בטובניסקה נולד בקרגי-פונטויס, צרפת, למשפחה ממוצא קונגולזי. גדל במחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן. בשנת 2014 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, במדיה ערך 52 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
ב־13 ביולי 2017 חתם ברויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית. הוא שיחק במועדון במשך ארבע עונות, בהן ערך 73 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים. בתקופתו בבלגיה זכה בגביע הבלגי.
ב־23 ביולי 2021 חתם בפמליקאו מליגת העל הפורטוגלית.
ב־31 באוגוסט 2022 חתם במכבי חיפה מליגת העל. ב־3 בספטמבר ערך הופעת בכורה בליגת העל, בניצחון החוץ 2–1 על הפועל באר שבע.
ב־22 באוקטובר 2022 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה, בניצחון 3-2 מול עירוני קריית שמונה במסגרת ליגת העל.
ב-21 ביולי 2023 חזר לצרפת וחתם לשנתיים בסנט אטיין.
קריירה בינלאומית

לזכותו חמש הופעות במדי נבחרת הנערים עד גיל 16 של צרפת, וחמש הופעות ושער אחד במדי הנבחרת הצעירה עד גיל 20 של צרפת.
ב-14 ביוני 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בניצחון 0-1 נגד אוגנדה.
נכלל בסגל נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
תארים

הגביע הבלגי: 2019/2020
אליפות: 2022/2023
הערות שוליים

↑  "FOOT-INFOS : 1ere JOURNEE PRO LEAGUE BELGIQUE, BOLINGI MARQUE…. - VOILA NIGHT". 2 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פצעי בגרות: מה מביא דילן בטובינסיקה למכבי חיפה?, באתר ערוץ הספורט, 31 באוגוסט 2022
↑  CAN 2023 : Liste des Léopards בחשבון הפייסבוק הרשמי של התאחדות הכדורגל הקונגולזית, 27 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 אמפסי •  2 באקה •  3  •  4 בייה •  5 בטובינסיקה •  6 צ'יבולה •  7 דיאנגאנה •  8 מוטוסמי •  9  •  10 בונגונדה •   11 סילאס •  12 ז'. קיימבה • 13 אליה •  14 קאקוטה • 15 בושירי • 16 ברטו • 17 בקאמבו • 18 פיקל • 19 מיילה • 20 ויסה • 21 סיאדי • 22 אמבמבה • 23 באנזה • 24 קאלולו • 25 א. קיימבה • 26 מסואקו • מאמן: דזאבר |  1 אמפסי •  2 באקה •  3  •  4 בייה •  5 בטובינסיקה •  6 צ'יבולה •  7 דיאנגאנה •  8 מוטוסמי •  9  •  10 בונגונדה •   11 סילאס •  12 ז'. קיימבה • 13 אליה •  14 קאקוטה • 15 בושירי • 16 ברטו • 17 בקאמבו • 18 פיקל • 19 מיילה • 20 ויסה • 21 סיאדי • 22 אמבמבה • 23 באנזה • 24 קאלולו • 25 א. קיימבה • 26 מסואקו • מאמן: דזאבר | הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו |
שמואל ישכר רוזנגרטן

| --- | --- |

הרב רוזנגרטן תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  ספטמבר 1932 ציריך, שווייץ 
 פטירה:  מאי 2020 (בגיל 87) ירושלים 
 תקופת הפעילות:  ? – מאי 2020 
 
הרב שמואל ישכר רוזנגרטן (ט' באלול תרצ"ב, ספטמבר 1932 – ט' באייר ה'תש"ף, מאי 2020) כיהן כראש ישיבות בעלזא בישראל וחבר מערכת הכשרות בד"ץ מחזיקי הדת.
ביוגרפיה

נולד בציריך שבשווייץ, לאברהם דוד ולבריינדל יוטא רוזנגרטן. נקרא 'שמואל ישכר' על שם אבי אם אמו, רבי שמואל יששכר שטארק שהיה דיין ומו"צ בבוטשאטש וראב"ד בויז'ניצא, מחבר שו"ת 'אבני שיש', פירוש על ספר תיבת גמא להפמ"ג ועוד ספרים. בגיל שנתיים נפטרה אמו, ואביו נישא בשנית לשרה ליבא לבית קרמר משווייץ, והיא גידלה אותו כבנה.
בצעירותו למד אצל רב קהילה בציריך, הרב מרדכי יעקב ברייש. בגיל 15 נסע לבלגיה ללמוד בישיבתו של הרב יצחק דוב קופלמן בקאפלין. בשנת תשי"א עלה לישראל ולמד בישיבת ישיבת חברון כנסת ישראל אצל הרב יחזקאל סרנא שהעניק לו היתר הוראה. כשנתיים לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת בעלזא בירושלים.
הקשר עם חסידות בעלז

בהיותו בישיבת הרב יצחק דוב קופלמן בקאפעלן, שמע על רבי אהרן רוקח - האדמו"ר מבעלזא באותם ימים, ונקשר לדמותו. דבר נוסף שהוסיף לקשר עם חסידות בעלז עוד בימי לימודו בקאפעלן היה ביקור של רבי מרדכי מבילגוריי - אחיו של רבי אהרן מבעלז, בישיבת הרב קופלמן, ביקור שהותיר עליו רושם.
בחודשים הראשונים להגיעו ארצה נסע לתל אביב לפגוש את האדמו"ר מבעלז, ומאז היה נוהג להתייעץ עמו תדיר בכל ענייניו ולשבות אצלו בקביעות.
לאחר אירוסיו בקיץ תשי"ג לשושנה בת רבי משה יהודה לייב מעד - מחסידי סדיגורא, עבר ללמוד בישיבה של חסידות בעלז.
עם פטירת האדמו"ר מהר"א מבעלז, דבק בבנו ממשיך דרכו רבי ישכר דב רוקח והכניע את עצמו בפניו. רבי ישכר רוקח השיב לו אהבה והערכה והיה מכבדו בכיבודים נחשבים ביותר בחסידות, בכלל זה, היה רבי שמואל יששכר מוכתר כחתן בראשית במשך שנים רבות.
תקופה מסוימת לאחר נישואיו למד בכולל של הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, שעל יד ישיבת בריסק.
תפקידיו בישיבות בעלז

בשנת תשכ"ג החל לשמש כמשיב בישיבת גדולה של בעלז בירושלים, בשנת תשכ"ח החל במסירת שיעורים לקבוצת בחורים מבוגרים, ובשנת תשל"א התמנה כמגיד שיעור קבוע בישיבה.
בשנת תשמ"ט התמנה על ידי האדמו"ר מבעלזא לעמוד בראש הישיבה גדולה של חסידות בעלז ועם התפתחות הרקמת סניפים נוספים של ישיבות בעלז ברחבי הארץ כיהן כראש כל הישיבות של החסידות, והיה נוהג לנסוע לכל הישיבות בכדי למסור בכל אחת מהן שיעור כללי.
יחד עם התמנותו כראש ישיבות בעלז, מינה האדמו"ר מבעלז את ר' שמואל כחבר בד"ץ מחזיקי הדת, ומכך נבעה גם פעילות עסקנית ענפה למען חסידות בעלז, ופעולות מסוימות שעשה בשליחות האדמו"ר מבעלז. בפבואר 2013 נשלח על ידי האדמו"ר לביקור אצל גאב"ד העדה החרדית בירושלים רבי יצחק טוביה וויס לתיאום עמדות בקשר להתמודדות עם חוק הגיוס.
היה חבר בוועד הישיבות והשתתף בישיבותיה בייחוד אלו שעסקו בעמדת ועד הישיבות לגיוס בני הישיבות לצה"ל.
שימש גם חבר נשיאות במפעל הש"ס העולמי.
במוצאי שבת ט' באייר תש"ף התמוטט בביתו בשכונת קריית בעלז ונפטר כפי הנראה מנגיף הקורונה. מסע הלווייתו התחיל בבית הלוויות שמגר, בהשתתפות בני המשפחה המצומצמת, לעבר קריית בעלז, ארונו הוכנס לרחבת בית המדרש הגדול, שם נערך מסע ההספדים בראשות אדמו"ר מבעלז. נקבר בחלקת קהל מחזיקי הדת במעלות הר המנוחות בירושלים. ותפקיד ראש הישיבה מונה הרב שלמה נפתלי פרידמן
ספריו

ספר שיעורים כלליים על מסכת גיטין. תשנ"ג.
אגרתא דשמואל - חילופי מכתבים עם גדולי ישראל. תשפ"ב
חיים אישיים

הרב רוזנגרטן היה נשוי לשושנה לבית מעד (נפטרה בי"ט אייר ה'תשפ"ב). לבני הזוג חמישה ילדים:
הרב חיים יצחק עוזר - ראש ישיבה לצעירים של חסידי בעלז וראש כולל "לומדי הש"ס" בלונדון, נפטר בשנת ה'תשע"ג לאחר התקף לב.
הרב מאיר - כיהן ר"מ בישיבת בעלזא בירושלים, לאחר פטירת אביו מונה לראש ישיבת 'דובר שלום' בעלז באשדוד.
חתנו הרב דובער קרניאול - ר"מ בישיבת בעלזא בטלז סטון.
חתנו, הרב דובער שטרן - ראש כולל בעלזא בירושלים.
הערות שוליים

↑  פרסום ראשון: מה חיפש ראש ישיבות בעלזא בבית גאב"ד ירושלים? – JDN – חדשות, המגזר החרדי, כלכלה, דעות – עדכונים שוטפים מהארץ ומהעולם, ‏2013-02-10
↑  כנס חירום של רבני וועד הישיבות – JDN – חדשות, המגזר החרדי, כלכלה, דעות – עדכונים שוטפים מהארץ ומהעולם
↑  משה ויסברג, אבל כבד: הגאון רבי שמואל רוזנגרטן זצוק"ל ראש ישיבות בעלזא, באתר בחדרי חרדים, 2 במאי 2020
↑  מוטי סבן, לאחר החייאה: ראש ישיבות בעלז, הרב רוזנגטרן פונה להדסה, באתר אמס, ‏ח באייר תשפ
↑  רוזנגרטן הרב שמואל ישכר, באתר חברה קדישא קהילות ירושלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313200505171  VIAF: 298419537   WorldCat (עם VIAF): 298419537
A-WA

| --- | --- |

A-WA בצילום לעטיפת האלבום BAYTI FI RASI
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 סוגה:  היפ הופ • אלקטרופופ • עולם
 חברת תקליטים:  La Sis LTD | S-Curve | BMG
 www.a-wamusic.com
 חברות
 תאיר חיים לירון חיים תגל חיים
A-WA (איווה) הוא הרכב מוזיקלי ישראלי בינלאומי של שלוש אחיות ממשפחת חיים: תאיר, לירון ותגל. ההרכב יוצר ומבצע שירים מקוריים בעיקר בסגנון תימני-יהודי, באנגלית ובעברית, לצד שירים תימניים מסורתיים בעיבודים מודרניים במקצבי היפ-הופ ופופ אלקטרוניים.
אלבום הבכורה של הלהקה "חביב גלבי" (אהוב לבי) יצא בעולם ב-2016 ומבוסס על שירת נשות יהדות תימן שהועברה בעל פה מדור לדור במשך מאות שנים. את האלבום הפיק תומר יוסף.
האלבום השני של הלהקה, "ביתי פי ראסי" (ביתי בראשי), הוא אלבום קונספט מקורי שכתבו האחיות בהשראת המסע של סבתא רבתא שלהן רחל, מתימן לישראל. האלבום יצא ב-31 במאי 2019 בהפקה מוזיקלית של תמיר מוסקט (Ape Records, Balkan Beat Box).
רקע

תאיר, לירון ותגל הן שלוש אחיות מתוך משפחה של שישה ילדים מהיישוב הקהילתי שחרות שבערבה. שלוש האחיות למדו מוזיקה, רקדו ושרו במהלך התבגרותן והופיעו יחד ובנפרד בהזדמנויות שונות מגיל צעיר. תאיר האחות הבכורה הייתה סולנית בלהקת חיל האוויר, למדה ב"רימון בית ספר למוסיקה" והיא בוגרת תואר ראשון מטעם המדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה במכללת לוינסקי לחינוך בתל אביב. לירון למדה אדריכלות ועיצוב פנים ותגל האחות הצעירה למדה איור ועיצוב גרפי בשנקר.
הופעות

לאחר שתאיר ולירון סיימו את לימודיהן האקדמיים במוזיקה ובעיצוב, ולפני שתגל החלה את לימודיה, הן החלו להקליט יחד חומרים באנגלית, בעברית ובתימנית-יהודית והעלו סרטונים של ביצועיהן ליוטיוב. הסרטונים קיבלו תגובות נלהבות רבות מהארץ ומהעולם והאחיות החלו לעבוד יחד על אלבומם הראשון. ההרכב A-WA שבתחילת דרכן כונה 'האחיות חיים' החל להופיע על הבמות משנת 2013, תחילה בהופעות פריצה כאורחות עם להקת הבלקן ביט בוקס, ולאחר מכן עם הלהקה שלהן הכוללת את שלוש האחיות וארבעה נגנים: בס, קלידים ומחשב, גיטרה חשמלית ותופים.
בנוסף להופעותיהן בארץ הופיעו A-WA על במות הפסטיבלים: Womex, SXSW, Paleo, בפסטיבל הג׳אז במונטריאול. בין היתר הופיעו בארצות הברית, קנדה, פולין, איטליה, גרמניה, הונגריה, צרפת, טורקיה, ספרד, והולנד. כמו כן זכו לסיקורים נרחבים במגזינים בינלאומיים נחשבים Rolling Stone NPR, Vogue, Glamour, Nylon magazine[דרוש מקור][מפני ש...].
אלבום הבכורה: Habib Galbi

במהלך העבודה על האלבום הראשון, נתקלו בשיר "חביב גלבי ויא עייני", בביצועו של שלמה מוקעה. השיר התימני העתיק היה מוכר לאחיות עוד מילדותן, זהו למעשה שיר עם משירת הנשים בתימן שעבר מאם לביתה במשך הדורות והוקלט לראשונה רק בישראל. האחיות החליטו להקליט גרסה מקורית משלהן, לה הוסיפו אינטרו עם לחן מקורי ואת ההרמוניות הצפופות שמאפיינות את שירתן. "Habib Galbi" היה לסינגל הבכורה שהושמע, זכה למיליוני צפיות ביו-טיוב והיה להצלחה גדולה בציבור הישראלי והעולמי.
אלבום הבכורה של ההרכב מכיל 12 שירים משירה זו. המילים של השיר נכתבו בשפה התימנית. מאוחר יותר הוציאו האחיות גרסת 'רימיקס של השיר חביב גלבי', בשיתוף הראפר האמריקאי פיטבול.
ב-2016 הוציאו את השיר "I'm a Tribe" כחלק משיתוף פעולה עם תמיר מוסקט וגלעד כהנא, תחת הלייבל Ape Records. כמו כן, במהלך אותה שנה הוציאו את השיר המקורי "Gul L'Abi" למילים שכתבה תאיר חיים, כשיתוף פעולה עם הצמד הדיג'יי הצרפתי Acid-Arab.
ב-2017 כחלק משיתוף פעולה באלבום של הראפר הישראלי, טונה, השתתפו בשיר "אבודים בחלל".
האלבום השני: Bayti Fi Rasi

בינואר 2019 הוציאו האחיות סינגל חדש "Mudbira" מתוך אלבומן השני "ביתי פי ראסי" (ביתי בראשי). "מודבירה" הוא כינוי בתימנית למישהי חסרת מזל שבחצי הומור או אף השלמה עם המצב, מעידים עליה או שהיא מעידה על עצמה: "אני מודבירה". ההשראה לשיר היא סבתא רבתא של השלוש. הסבתא גדלה בכפר קטן בתימן וכאישה יהודייה במדינה מוסלמית, הרגישה שעליה לנדוד כדי לשפר את מזלה. הן בחרו להנציח בשיר את המסע האישי של סבתן, מתימן ועד לעלייתה לארץ ישראל. קולה של סבתא רחל בשילוב עם שלוש הקולות של האחיות יוצרים באלבום החדש, קול אחד חזק יותר המייצג דמות אחת, שמלווה את אלבום הקונספט "ביתי פי ראסי".
בסוף 2019 הקליטו חברות ההרכב גרסה חדשה לשיר "ודוד יפה עיניים", במסגרת הפרויקט "אם הייתי שר לך" שנוצר כמחווה ליגאל בשן במלאת שנה למותו.
לבוש

חברות ההרכב מוסיפות לסגנון השירה גם סגנון לבוש ייחודי, שכולל למשל: מכנסי באגי ותכשיטי כסף מקוריים, שהוכנו על ידי צורפים ממוצא תימני ומתכתבים עם סגנון השירה של הלהקה. כפי שאמרה תאיר חיים: "אמנותית, אנחנו בוחרות לשאוב מהשורשים שלנו ולשלב השראות". על הסטיילינג והצילום של הגרסה הבינלאומית לאלבום הבכורה של A-WA עבדו האחיות עם האמן חסן חג'ג', מעצב ממוצא מרוקאי הפועל בפריז ונחשב ל"אנדי וורהול של העולם הערבי". את הארט דיירקשן לקליפים החדשים ולעטיפת האלבום החדש יצרו האחיות בעצמן ועיצבה האחות הצעירה, תגל חיים.
בצילומים לעטיפת הסינגל והקליפ "האנא מש הו אליאמן" (פה זה לא תימן), לבושות חברות ההרכב בסגנון היפ־הופ צבעוני, בחאקי ובגלביות ולהן סיר קשור על הראש (כמנהג מסורתי בתימן). הסיר מופיע בקליפ כאביזר אופנתי עם פן של מחאה. לירון חיים: "השיר הוא על המעברות והוא מוקדש לסבתא רבתא שלנו, רחל. הוא מספר איך היא התמודדה עם החיים במעברות (...). כשהתחלנו לעבוד על האלבום, צללנו לתמונות שתיעדו את חיי המעברות בשנים הראשונות של המדינה וגילינו שם תימניות שמחזיקות את הסירים כמו שהן היו עושות בתימן. הגניב אותנו כמה שאי־אפשר לנתק את הבן אדם מהתרבות. אמרנו, בואו ניקח את זה כסטייטמנט. אז הקליפ באווירה של מחאה במעברה. כל מה שרחל לא יכלה להגיד בתור אישה, אנחנו מרשות לעצמנו להגיד עכשיו כנשים פמיניסטיות".
חברי ההרכב

תאיר חיים - סולנית שירה
לירון חיים - שירה
תגל חיים - שירה
טל כהן - תופים
ניצן אייזנברג - גיטרה בס, מוג
יפתח שחף - גיטרה
נעם חבקין - קלידים ומחשב
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2016: Habib Galbi - אלבום זהב
2019: Bayti Fi Rasi
הערות שוליים

↑  Habib Galbi
↑  רימיקס של השיר חביב גלבי
↑  I'm a Tribe
↑  Gul L'Abi
↑  אבודים בחלל
↑  Mudbira
↑  מאת תאיר חיים, לירון חיים ותגל חיים, סיסטרהוד אמיתי: להקת WA־A השתלטה לנו על המקלדת, באתר טיים אאוט, ‏2019-02-04
↑  "אם הייתי שר לך": נועה קירל, איתי לוי ושלומי שבת במחווה ליגאל בשן, באתר מעריב אונליין, 18 באוגוסט 2019
1 2  העלייה התימנית: ה-A-WA כובשת את העולם ולא מפחדת מה-BDS, באתר Xnet‏, 14 ביולי 2019
↑  צעד תימני: בנות להקת A-WA הישראלית מככבות בווג האמריקאי, באתר Xnet‏, 15 במאי 2016
↑  A-WA, www.facebook.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461374905171  ISNI: 0000 0004 7046 7685  LCCN: no2017017342  MusicBrainz: cc448b70-4c20-4ea4-a818-053494aee734  VIAF: 5575147425862345040006   WorldCat (עם VIAF): 5575147425862345040006 
A-WA במופע "Musics from here and elsewhere"
להקת A-WA בהופעה במועדון הבארבי, 15 בספטמבר 2015
חברות הרכב A-WA לבושות בסגנון היפ־הופ צבעוני, בחאקי ובגלביות ולהן סיר קשור על הראש (כמנהג מסורתי בתימן). הסיר מופיע בקליפ כאביזר אופנתי עם פן של מחאה.
עירום (סרט, 1993)

| --- | --- |

 בימוי:  מייק לי 
 הופק בידי:  סימון צ'אנינג ויליאמס 
 תסריט:  מייק לי 
 עריכה:  ג'ון גרגורי 
 שחקנים ראשיים:  דייוויד ת'יוליס יואן ברמנר ג'ינה מקי אליזבת ברינגטון טובי ג'ונס פיטר וייט קתרין קרטלידג' גרג קראוטוול לזלי שארפ Sandra Voe 
 מוזיקה:  אנדרו דיקסון 
 צילום:  דיק פופ 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Thin Man Films 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  5 בנובמבר 1993 
 משך הקרנה:  132 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה שחורה 
 מקום התרחשות:  לונדון, מנצ'סטר 
 הכנסות באתר מוג'ו:   naked
 דף הסרט ב־IMDb
 
עירום (באנגלית: Naked) הוא סרט בריטי של הבמאי מייק לי משנת 1993 העוסק בצעירים שגדלו לתוך מעגל אבטלה נוראי ושום עתיד או תקווה לא מצפים להם בהמשך חייהם.
עלילה

גיבור הסרט הוא ג'וני, צעיר בן 27 מובטל שברח ממנצ'סטר לאחר שאנס בחורה בסמטה חשוכה. הוא מגיע ללונדון, אל חברתו לשעבר לואיז, המתגוררת בדירה יחד עם סופי וסנדרה, שנמצאת כרגע בזימבבואה. ג'וני מבקש להחזיר את לואיז לעצמו, אך נראה כאילו הוא רק מרחיק אותה בסרקזם שלו כלפיה, ומחמיר את המצב כאשר הוא שוכב עם שותפתה לדירה, סופי. ג'וני מתהלך לאורך הסרט בלילה ברחבי לונדון במרחבים פתוחים וסגורים ותוהה באוזני אנשים על אחרית הימים, כמעין נביא זעם המטיף לאנשים הסובבים אותו.
פרשנות

המטרה של מייק לי היא להעביר ביקורת על החברה והפוליטיקה, שגרמה לדור שלם של צעירים להיכנס למעגל אבטלה, שממנו אין מפלט. מייק לי לוקח אותנו לפינות הנידחות במציאות שלנו, שאנו נוטים להתעלם ממנה בחיי היומיום שלנו. הוא מראה לנו את הייאוש, חוסר התקווה והעוני הבלתי פוסק בחייהם של קבוצת גיבורים.
הסרט עוסק בקינה של ג'וני כלפי עצמו וכלפי החברה. הוא מספר לכל הסובבים אותו על סוף העולם. ג'וני הוא אנטי גיבור אופטימלי. הוא אינו תואם לתכונות שאנו מצפים שיהיו בגיבור. מעשיו לא מקובלים עלינו, ופעמים רבות אנו מעבירים עליו ביקורת, על כך שהוא מדרדר את עצמו במו ידיו. ג'וני מבין שהוא אינו יכול להפיק דבר בעל ערך מהחיים אותם הוא חי, ולכן הוא מלא בייאוש ולא מוצא טעם בזיוף ובצביעות. הוא מזהה ומעמיד מראה כלפי האנשים הקרובים אליו ופוגע בהם. הוא מוחק כל זכר לתקווה שישנה אצל אנשים אחרים. הוא כועס על עצמו, על שאינו יכול לעשות דבר טוב עם החיים שניתנו לו במציאות מרה כל כך ולכן הוא בוחר להשלים איתה ולהפיץ את הבשורה המרה.
כל הגיבורים בסרט משלימים עם המצב בו הם חיים, אך ג'וני נאבק על מנת לשמור עליו (הוויכוח הקולני עם השומר על סוף הימים). סבסטיאן, מסמל בסרט את המעמד הגבוה ש"דופק" את המעמד הנמוך (תרתי משמע- סופי). לואיז מסמלת את המפרנסת, היא קול ההיגיון והרציונל. לכאורה מצבה טוב יותר משל שאר העניים בסרט, אך בחייה האישיים היא בודדה ואינה יכולה לסבול את המצב. סופי, מכורה לסמים, רעבה לקשר וחושבת שרק קשר יעזור לה לצאת מהמצב בו היא חיה. אך ג'וני, אין בו כוח נפשי להתמודד עם מצבים המתרחשים בחייו, למרות החזות הבטוחה והיהירה שהוא מציג כלפי חוץ; הוא בור כאשר יש רמז לקשר כלשהו עם סופי ומשוטט ברחבי לונדון, וכאשר לואיז מסכימה לקבלו חזרה בסוף הסרט הוא בורח חזרה למנצ'סטר פצוע וחבול.
מייק לי מנתק את הצופה מבחינה רגשית מהסרט, משום שרק כך יוכל הצופה להגיע למסקנה שמצבם העגום של הגיבורים הגיע לכדי עוני מוחלט בגלל הפוליטיקה והחברה. על מנת להבין את הנושא ואת הביקורת החברתית פוליטית של מייק לי הוא מנתק את הסיפור מהצופה, למרות שהדמויות חוות חוויות קשות מאוד.
הסרט הוא סרט פוסט מודרני על כל מאפייניו: ישנה השלמה עם הבנאליות של המוות והרוע (הדמויות משלימות עם מצבם ולא נלחמות על מנת לשנות אותו), יש התייחסות לפטישיסטיות - אהבה לחפצים, אביזרים או תלבושות (דבר שמתבטא בעיקר ביחסי המין של סבסטיאן. הוא כופה את עצמו על החלשים ממנו), לכל אחת מהדמויות יש את הנרטיב שלה (סופי מפרשת את יחסי המין שקיימה עם ג'וני כקשר בהתהוותו, אך ג'וני אינו חושב כך כלל ואף זורק אותה לאחר מכן), והדמויות בסרט, אין בהן אלא רוע יחסי (אין דמות שאפשר לומר עליה שהיא טובה. כל הדמויות רעות ביחס לדמויות אחרות וביחס להשקפת עולמם ולמעשיהם).
שחקנים

דייוויד ת'יוליס
לזלי שארפ
קתרין קרטלידג'
גרג קרוטוול
סי מור
קלייר סקינר
יואן ברמנר
התרגום לעברית של הספר

הוצאת גוונים הוציאה לאור את התרגום לעברית של הטקסט שעומד בבסיס הסרט:
מייק לי, עירום (תרגמה: לאה ששקו), תל אביב, גוונים (גוונים של שחור), 1996.
לקריאה נוספת

דני מוג'ה, אהבנו כל כך – 100 סרטי מופת, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003, הערך "עירום", עמ' 274–276
איגרת על הסובלנות

| --- | --- |

עמוד השער של המהדורה הראשונה של האיגרת על הסובלנות
 מידע כללי
 מאת:  ג'ון לוק 
 שפת המקור:  לטינית 
 סוגה:  מסה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1689 
 
ה'איגרת על הסובלנות' (בלטינית: Epistola de Toleratia) היא אחד מחיבוריו החשובים והמשפיעים ביותר של הפילוסוף האנגלי ג'ון לוק (Locke, 1632-1704). באיגרת זו שהתפרסמה תחילה בלטינית בשנת 1689 מצדק לוק את הסובלנות מתוך הישענות על ההפרדה בין דת ומדינה שהלכה והתפחתה בעידן המודרני.
רקע

הרקע לכתיבת האיגרת הוא חשיבותה ודחיפותה של סוגיית הסובלנות באירופה, בעיקר בעקבות החלטתו של לואי ה-14 בשנת 1685 לבטל את האֶדִיקְט של נָאנְט (Nantes); מסמך שהגן למעלה משבעים וחמש שנה על החירות הדתית של הפרוטסטנטים בצרפת. האיגרת נכתבה בעת שהותו של לוק בהולנד (1689-1683), והוקדשה לידידו פיליפ ואן-לימבורך (Limborc) בתגובה לפולמוסים שונים שנערכו בהולנד באותה תקופה על שאלת הסובלנות הדתית. האיגרת פורסמה בעילום שם בלטינית בשנת 1689, אך היא מוכרת יותר בתרגום האנגלי שהתפרסם שנה מאוחר יותר ונוצר על ידי וילאם פופיל (Popple). תרגומה של האיגרת לעברית נעשה על ידי יורם ברונובסקי והתפרסם בסדרת ספרי-מופת פילוסופיים בהוצאת מאגנס (1990).
הטיעון המרכזי של האיגרת

הטיעון המרכזי של האיגרת מושתת על עיגון כפול לרעיון הסובלנות: עיגון דתי מצד אחד ועיגון רציונלי מצד שני. ובמילותיו של לוק עצמו:
הסובלנות ביחס לאלה המחזיקים בדעות שונות בענייני דת עולה בקנה אחד עם האוונגליון ועם השכל.
בחזית הדתית קובע לוק כי כפייה דתית היא מושג המכיל סתירה פנימית, שכן (א) האל לא העניק לשליט את הזכות לכפות על האזרחים את הדת. (ב) לא ניתן להשיג גאולה על ידי פעולה חיצונית בלבד אלא אך ורק על ידי שכנוע פנימי (ג) כפייה דתית היא חיצונית מטבעה, והיא מובילה לצביעות בלבד. לוק טוען כי הכנסייה היא ארגון וולנטרי, ולכן, לכל היותר, היא רשאית לשלול את חברותם של מאמינים אך אסור לה לפעול בכוח כפייה כנגדם. בחזית הרציונלית טוען לוק כי המדינה היא מוסד שתפקידו להגן על החיים, הרכוש והזכויות של האזרחים, ולא יותר מכך. ולכן המדינה לא יכולה, וגם אין לה זכות, להגן על גאולתם הדתית.
השפעה

לאיגרת על הסובלנות הייתה תהודה גדולה: קריאתו של לוק להפריד בין הדת למדינה, וקריאתו להגביל את תפקידה של המדינה לשמירה על חייהם, זכויותיהם ורכושם של האזרחים (תוך כדי הימנעות מניסיונות לעצב את השקפת עולמם) הדהדה בהגות הליברלית באירופה ובארצות הברית, והיא מוצאת לה ביטוי גם בהקשרים של דיונים עכשוויים על היחס שבין דת וסובלנות.
לקריאה נוספת

ג'ון לוק, איגרות על הסובלנות, תרגם מלטינית ומאנגלית יורם ברונובסקי, ערך יעקב גולמב, ירושלים: מאגנס, 1990
שלומוביץ, פיטר,"מנדלסון ולוק: על הסובלנות" מחקרי ירושלים במחשבת ישראל (1990), עמ' 345-360
קליבנסקי, ריימונד, "הקדמה לאיגרת הראשונה', בתוך ג'ון לוק, איגרות על הסובלנות, תרגם מלטינית ומאנגלית יורם ברונובסקי, ערך יעקב גולמב, ירושלים: מאגנס, 1990, עמ' 35-9
אבי שגיא, "הדת היהודית: סובלנות ואפשרות הפלורליזם" עיון: רבעון פילוסופי, 200-175.
Raymond Klibansky and J. W. Gough (eds.), Espitola de Tolerantia/A Letter on Toleration (Oxford: Clarendon Press, 1968).