stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זייד בן רעד
קריירה > בית הדין הפלילי הבין-לאומי

הנסיך מילא תפקיד חשוב בהקמת בית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג. בספטמבר 2002 הוא נבחר לנשיא הראשון של אספת המדינות החברות באמנת רומא של בית הדין הפלילי הבין-לאומי (2002–2005), ובתוך שלוש שנים פיקח על בחירתם של 18 השופטים הראשונים, תיווך בבחירת הנשיא הראשון של בית המשפט, והוביל את מינוי התובע הראשון של בית המשפט.
בהמשך הוא שימש יושב ראש המשא ומתן הבלתי פורמלי על ה'יסודות' של העבירות האישיות הנכללות בפשעים של: רצח עם, פשעים נגד האנושות ופשעי מלחמה (1999–2000), יו"ר קבוצת עבודה על פשע התוקפנות בוועידת הביקורת על אמנת רומא בקמפלה (יוני 2010) וכן עמד בראש ועדת האיתור לבחירת התובע השני של בית הדין הפלילי הבין-לאומי ב-2011.
קריירה > The Elders

בשנת 2019 הצטרף הנסיך זייד ל-The Elders, קבוצה עצמאית של מנהיגים מרחבי העולם שהוקמה על ידי נלסון מנדלה במטרה לפעול למען שלום, צדק וזכויות אדם.
משפחה

זייד בן רעד הוא בנם של הנסיך רעד בן זייד (ער') ומאג'דה רעד (ער'), שוודית ששמה הקודם היה מרגרטה אינגה אליזבת לינד. אביו נשא בתואר הלורד צ'מברלין (Lord Chamberlain) של ירדן, האחראי על הטקסים בבית המלוכה הירדני. סבתו מצד אביו היא הציירת הטורקייה הנסיכה פח'ר א-ניסא זייד, שנישאה לנסיך זייד בן אל-חוסיין (ער'), בנו הצעיר של שריף חוסיין בן עלי, ראש השושלת האשמית.
ב-5 ביולי 2000 התחתן הנסיך זייד בן רעד עם שארה זייד (ער'), אמריקאית ששמה הקודם היה שרה אנטוניה באטלר, ויש להם שלושה ילדים: הנסיך רעד בן זייד (17 במאי 2001), הנסיכה האלה בינת זייד (13 במרץ 2003), והנסיכה עזיזה.
הערות שוליים

1 2  تعيين الأمير زيد بن رعد رئيسًا ومديرًا تنفيذيًا لمعهد الســلام الــدولــي, web.archive.org, ‏2021-07-01
↑  Distinguished Alumni: Z. Al-Hussein - Christ's College, alumni.christs.cam.ac.uk (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Zeid Ra'ad Al Hussein, OHCHR (באנגלית)
↑  UN General Assembly (49th Sess.: 1994-1995), Comprehensive review of the whole question of peace-keeping operations in all their aspects :: resolution /: adopted by the General Assembly., 1995-02-09
↑  Malkawi, Khetam (29 באפריל 2014). "Prince Zeid resigns as Jordan's representative at UN". جوردان تايمز. אורכב מ-המקור ב-2022-06-24. נבדק ב-6 במרץ 2025. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Holocaust Key to Understanding ISIS, Says UN Human Rights Chief, haaretz.com, ‏Feb 7, 2015
↑  U.N. rights boss calls on Britain to prevent xenophobic abuse after Brexit vote | Reuters, web.archive.org, ‏2016-06-28
↑  Staff, Our Foreign (2016-09-06). "UN human rights office accused of 'bizarre' behaviour after condemning the 'free market'". The Telegraph (באנגלית). ISSN 0307-1235. נבדק ב-2025-03-07.
↑  Zeid warns against populists and demagogues in Europe and U.S., OHCHR (באנגלית)
↑  "US election: Trump presidency 'dangerous', says UN rights chief". BBC News (באנגלית). 2016-10-12. נבדק ב-2025-03-07.
↑  Jamey Keaten And Bradley Klapper Associated Press, Russia lodges formal complaint with UN over criticism of Trump, Toronto Star, ‏2016-10-07 (באנגלית)
↑  "Former UN rights chief Zeid Ra'ad Al Hussein to continue his battle as an Elder". The National (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2020-11-08. נבדק ב-2025-03-06.
↑  Zeid Ra'ad Al Hussein, theelders.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1271060442  VIAF: 2554166717393527150003   WorldCat (עם VIAF): 2554166717393527150003
קבוצת פולקסווגן

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית, FWB, TYO
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט (VOW, VOW3) 
 מייסדים:  פרדיננד פורשה
 תקופת הפעילות:  1937–הווה (כ־88 שנים)
 חברת אם:  Porsche Automobil Holding SE 
 חברות בנות:  אאודי  למבורגיני  בנטלי  מאן  סקאניה  סיאט  סקודה  פולקסווגן  Italdesign Giugiaro  קבוצת מכירות פולקסווגן בהודו  פורשה  קבוצת פולקסווגן אמריקה  פולקסווגן ברזיל  אאודי ספורט  קבוצת פולקסווגן רוסיה  Volkswagen Finance Luxemburg  Volkswagen (China) Investment Company  Carmeq  Digiteq Automotive  ŠkoFIN  Porsche Bank România  פורשה צ'כיה  פורשה הנדסה  Data:Lab Munich  Volkswagen Group Components
 מיקום המטה:  גרמניה וולפסבורג, גרמניה
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב
 מוצרים עיקריים:  כלי רכב
 הכנסות:  250,200,000,000 אירו (2021)
 רווח תפעולי:  20,126,000,000 אירו (2021)
 רווח:  9.006 מיליארד אירו (2013)
 יו"ר:  ברטהולד הובר
 מנכ"ל:  אוליבר בלום
 עובדים:  313,010 (2021)
  
 www.volkswagenag.com
 
קבוצת פולקסווגן AG (בגרמנית: Volkswagen AG) היא יצרנית כלי רכב גרמנית. החל מ-2015 הפכה ליצרנית כלי הרכב הראשונה בגודלה באירופה. שוק הליבה של הקבוצה הוא האיחוד האירופי, וחברות הבת החשובות שלה כוללות מותגי רכב ידועים כאאודי, בנטלי, סקודה, למבורגיני, פורשה, סיאט, והמותג פולקסווגן עצמו. בבעלותה של הקבוצה נמצאות גם החברות פולקסווגן רכב מסחרי וסקאניה, המייצרות כלי רכב מסחריים ומשאיות, ודוקאטי המייצרת אופנועים.
בשנת 2007 מכירות הקבוצה עמדו על כ-6.19 מיליון כלי רכב, כ-10% משוק הרכב העולמי. באותה השנה הכריזה החברה כי בכוונתה להכפיל את מכירותיה ובכך לעבור על טויוטה ולהפוך ליצרנית הרכב הגדולה בעולם עד 2018.
בשנת 2015 נחשפה פרשת "דיזלגייט" - החברה זייפה נתוני זיהום בכחצי מיליון כלי רכב.
היסטוריה

פולקסווגן נוסדה ב-1937 כקונצרן לאומי על ידי המשטר הנאצי בגרמניה כדי למכור את החיפושית. ב-1945, לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, השתלט הצבא הבריטי על המפעל ההרוס. מייג'ור איוון הירסט, מפקדו של המפעל, ניסה לפרקו ולשלוח אותו לבריטניה, אך אף יצרנית רכב לא הייתה מעוניינת במכונית, שלפי דו"ח רשמי בריטי "לא עמדה בדרישות הטכניות הבסיסיות ממכונית". כחלק מהתוכניות התעשייתיות לגרמניה מפעלים רבים, ובהם מפעלה של פולקסווגן, עמדו בפני סכנת פירוק. מספר המכוניות הגרמניות שיוצרו אז הוגבל לכ-10% ממספר המכוניות שיוצרו ב-1936. המפעל לא פורק מכיוון שייצר כלי רכב לצבא הבריטי וב-1948 מסרה ממשלת בריטניה את החברה לגרמניה, והיא נוהלה על ידי בכיר אופל לשעבר היינריך נורדהוף.
ב-1960, כשחלק מנתחה של הממשלה הגרמנית בחברה החל להיסחר בשוק המניות, שונה שמה של החברה ל-Volkswagenwerk Aktiengesellschaft (פירוש המונח "Aktiengesellschaft" המקוצר לעיתים ל-AG הוא "חברה ציבורית"). ב-4 ביולי 1985 שונה השם ל-Volkswagen AG, המשקף את אופייה המגוון והגלובלי של החברה, ולא רק את מפעלה הראשי ומפקדתה, ה-Volkswagenwerk בוולפסבורג, גרמניה.
היסטוריה > תוכנית למיזוג עם פורשה

שני היצרנים הגרמניים הרבו לשתף פעולה לאורך ההיסטוריה. החל מתכנון הגרסה הראשונה של פולקסווגן (ה"חיפושית") על ידי פרדיננד פורשה, עוד לפני שפורשה ייצר מכוניות בעצמו. הדגמים הראשונים של פורשה היו מבוססים על דגם פולקסווגן (החיפושית) וחלקו רכיבים רבים. מכוניות פורשה רבות בנויות עד היום בתצורה הייחודית של החיפושית: הנעה אחורית ומנוע מקורר-אוויר מאחור. שיתוף הפעולה המשיך לאורך השנים כאשר פולקסווגן היה מותג עממי ופורשה מותג יוקרה,וב-2002 הציגו שתי החברות פיתוח משותף לרכב הכביש-שטח הקאיין של פורשה, יחד עם הטוארג של פולקסווגן. לשני כלי הרכב שלדה זהה, ומיוצרים באותו מפעל, אך העיצוב והכיול שונים.
ב-2005 רכשה יצרנית רכבי הספורט הגרמנית פורשה 20% ממניותיה של קבוצת פולקסווגן. היא המשיכה לרכוש נתחים נוספים מהחברה ובמרץ 2008, כשהיא מחזיקה ביותר מ-31% מהמניות, הכריזה פורשה כי היא מתכוונת לרכוש יותר מ-50% ממניותיה של פולקסווגן. בהקשר זה הוזכר כי מהלך ההשתלטות נבע גם מכוונה להגן על פולקסווגן מפני השתלטות מחוץ לגרמניה. כמו כן, שוער כי על ידי המיזוג, תוכל פורשה להימנע מקנסות שערכם מוערך בכ-400 מיליון אירו בשנה בגין פליטת מזהמים מכלי הרכב שהיא מייצרת על פי התקינה שתדרש על ידי האיחוד האירופי בשנת 2011. ממוצע פליטת המזהמים של דגמי פורשה, שהם בעלי משקל גבוה ומנועים גדולים הנוטים לזיהום אוויר, הוא גבוה, ומיזוג בין החברות ישקלל את כלל דגמי פולקסווגן ויוביל לתוצאות טובות יותר. ממוצע פליטת המזהמים של דגמי פולקסווגן עמד כבר ב-2008 קרוב לתקן המיועד.
עד לינואר 2009 הגדילה פורשה את החזקותיה בקבוצה ל-50.8% והודיעה שבכוונתה להגדיל את החזקותיה ל-75% עד לסוף השנה. בחודש מאי באותה שנה, לאחר שמנהלי פורשה נוכחו לדעת שההון שבידם לא יספיק להשלמת הרכישה, החליטו שתי החברות בישיבה משותפת ב-6 במאי 2009 על מיזוג עתידי בין קבוצת פולקסווגן לפורשה החזקות רכב. הודגש שתישמר העצמאות של חטיבות קבוצת פולקסווגן ובמיוחד עצמאות פורשה.
באוגוסט 2009 רכשה קרן האחזקות הקטארית, "קטאר הולדינגס" (השייכת לרשות ההשקעות הקטארית) (אנ'), 17% מפולקסווגן ב-10 מיליארד דולר. המניות נרכשו מפורשה וכחלק מהעסקה הותנה שיוקם מרכז מו"פ בדוחא. גם הקרן הזו התנתה קודם את ההשקעה בחברה במיזוג בין פורשה לפולקסוואגן. ואכן הוכרז על המיזוג. הכוונה בהמשך של "קטאר הולדינגס" הייתה לרכוש את מניות פולקסווגן מהבעלים של פורשה, משפחות פורשה ופיש, ב-17 מיליארד דולר.
המיזוג תוכנן להתבצע במהלך 2011. עם זאת, בספטמבר אותה שנה נודע על ביטול המיזוג עקב סיבוכים משפטיים, והוא בוצע באופן שונה בשנתיים שלאחר מכן.
הערות שוליים

↑  Feisty VW wants to surpass Toyota, אוטוויק, 3 בדצמבר 2007
↑  איוון הירסט, הגארדיאן, 18 במרץ 2000
↑  Draft, The President's Economic Mission to Germany and Austria, Report 3, March, 1947; OF 950B: Economic Mission as to Food…; Truman Papers., ספריית הארי טרומן
↑  הגארדיאן הלונדוני, וויקיניוז באנגלית
↑  Qatar Holding LLC - Board of directors - Governance - About us [VINCI], www.vinci.com
↑  קרן קטארית רכשה 17% מפולקסווגן ב-10 מיליארד דולר, באתר גלובס, 15 באוגוסט 2009
↑  פולקסווגן ופורשה, אין מיזוג. בינתיים, באתר ynet, 11 בספטמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269645205171  BnF: cb11953952b (data)  GND: 2111478-X  ISNI: 0000 0001 2259 6931  LCCN: n79134875  NKC: kn20010710063  SUDOC: 027516024  VIAF: 133070142   WorldCat (עם VIAF): 133070142
גיל ליבנה

גיל ליבנה (לובטון; נולד ב-3 בנובמבר 1962) הוא עורך דין ומנהל במגזר הציבורי, מנכ"ל "חירייה - איגוד ערים דן לתברואה", מאז 2020. כיהן כראש המועצה המקומית שוהם בשנים 2003–2018.
ביוגרפיה

גדל בקריית גת להורים עולי מרוקו שנמנו על מייסדי העיר ובוניה. אימו, ברוריה לובטון, שימשה כמזכירת נעמת בקרית גת, ובהמשך כמנהלת מחוז דרום וכמנהלת אגף הארגון של נעמת. אביו, אלי לובטון, נמנה עם הצוות המקים של מפעל איסכור פלדות בקרית גת ושימש כמנהל המכירות של המפעל. ליבנה למד בפנימיה הצבאית גימנסיה הרצליה בתל אביב והוא בוגר תיכון רוגוזין קריית גת תחת ניהולו דאז של השר לשעבר זאב בוים.
שרת בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים כלוחם וקצין, השתתף כלוחם במלחמת לבנון הראשונה ושירת כקצין וכמפקד בגדוד במהלך השהייה בלבנון. שרת במילואים כמפקד בגדוד הצנחנים 466 בדרגת רס"ן במיל'. עם שחרורו משרות קבע החל לעבוד באגף הביטחון של שירות הביטחון הכללי וכמאבטח מטוסים בחברת אל על. ליבנה בעל תואר ראשון במדע המדינה וסוציולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר ראשון במשפטים מאוניברסיטה זו[דרוש מקור: מקום לימודים]. ליבנה הוסמך כעורך דין בשנת 1995. שימש כעורך דין בתחום משפט אזרחי בין השנים 1995 ועד 2003. ליבנה נמנה עם מייסדי היישוב שוהם והוא תושב היישוב עם משפחתו מאז שנת 1994. בבחירות המקומיות הראשונות שהתקיימו בשוהם בשנת 1997 הוא נבחר למועצת היישוב ושימש כחבר מועצה מטעם רשימה מקומית בשם "שוהם שלנו". בבחירות בשנת 2003 ליבנה התמודד לראשות מועצת שוהם מטעם סיעת "שוהם שלנו" ונבחר כראש המועצה, לאחר שגבר על ראש המועצה המכהן, שחר בן עמי.
ליבנה כיהן כראש מועצת שוהם במשך 3 קדנציות רצופות בין השנים 2003 – 2018, כאשר בבחירות 2013 נבחר ברוב של 87%. במהלך כהונתו, ליבנה שימוש כיו"ר התאגידים העירוניים של המועצה והוביל את החברה הכלכלית שוהם כחברה מפתחת של היישוב. במהלך כהונתו הוקם אזור התעשייה "הי פארק שוהם", פותחו ושווקו 4 שכונות: סחלבים, רקפות, כרמים, והדרים והושלמה הקמת מערכת חינוך מקומית ממלכתית וממ"ד מהגיל הרך ועד לתיכון. במהלך כהונתו המועצה המקומית שוהם זכתה לאותות הוקרה והערכה ארציים כגון: פרס החינוך הארצי, הפרס הלאומי לאיכות ומצוינות, דגל היופי, ופרסי ניהול כספי תקין.
במקביל לשנות כהונתו כראש מועצה, ליבנה שימש כחבר הנהלת מרכז שלטון מקומי וכיהן כסגן יו"ר מרכז השלטון המקומי תחת יו"ר המרכז חיים ביבס. ליבנה שימש במשך 15 שנים כיו"ר ועדת איכות הסביבה של מרכז השלטון המקומי וייצג את הרשויות המקומיות בתחומי הסביבה במישור הארצי, מתוקף תפקידו זה שימש במשך כעשור שנים כחבר הנהלת קרן הניקיון של המשרד להגנת הסביבה.
לקראת בחירות 2018 הודיע שלא ירוץ לכהונה נוספת. איתן פטיגרו, סגן ומ"מ ראש המועצה מטעם סיעת "שוהם שלנו" קיבל את הנהגת הסיעה וניצח בבחירות. ליבנה השתבץ במקום ה-13 הסמלי ברשימה.
ליבנה הוא מנכ"ל חירייה - איגוד ערים דן לתברואה החל מ-1.3.2020. האיגוד מפעיל את פארק המיחזור חירייה, המטפל בפסולת המוניציפלית של מטרופולין תל אביב וגוש דן.
במסגרת תפקידו כמנכ"ל, הוביל גיל את איגוד ערים דן להכנת תוכנית אסטרטגית רב-שנתית לפיתוח מתקנים מתקדמים נוספים לטיפול בפסולת, ולהטמעת מערכות בקרה מתקדמות לצורך בקרה וייעול תהליכי הטיפול בפסולת. תחת ניהולו הסתיים פרויקט שדרוג תחנת המעבר והסבתה למתקן המיון – "המפרידן", נחנך מפעל מודרני לטיפול ומיחזור פסולת בנייה, והותנע קידום מתקן להשבת אנרגיה מפסולת.
בשנת 2020 ליבנה נבחר כיו"ר פורום מתקני הטיפול בפסולת בהתאחדות התעשיינים והוא פועל מאז לקדם את ענף הטיפול בפסולת לעידן טכנולוגי של מיחזור והשבת פסולת לאנרגיה.
ליבנה מתנדב בקק"ל כנאמן יער קהילתי ובארגון השומר החדש, ומשמש כחבר הנהלת ארגון גשר - ארגון חברתי הפועל ליצירת גשרים בין חלקי עם ישראל.
נשוי לענת ואב לארבעה.
הערות שוליים

↑  ההסתדרות מכינה "תכנית חומש" להשוואת תנאי פועלי הייצור והשירותים, דבר, 18 ביולי 1974
↑  רשימה, דבר, 4 ביולי 1991
↑  רשימת מועמדות ה"מערך" – מפלגת העבודה הישראלית, מפלגת הפועלים המאוחדת (מפ"ם) ובלתי מפלגתיים לועידת הפועלות ה-11, דבר, 10 בספטמבר 1973
1 2  שמוליק חדד, ראש אשקלוני, באתר ynet, 24 בנובמבר 2011
↑  ילקוט הפרסומים 6249 עמ' 1055–1059
↑  ילקוט הפרסומים 5878, עמ' 1012–1014
↑  ילקוט הפרסומים 6696, עמ' 1418–1419
↑  תוצאות הבחירות המקומיות 2013, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2013
↑  בטקס סיום ליגת הכדורגל, ראש מועצת גיל ליבנה אמר את דברו., באתר אבן שוהם נט, 30 במאי 2018
↑  בעלי תפקידים, באתר פארק המיחזור חירייה איגוד ערים דן לתברואה.
↑  תחנת מעבר 5 כוכבים (מפרידן)
↑  מתקן חדש לטיפול ומיחזור פסולת בנייה והריסה החל לפעול במתחם חירייה | אונו News, באתר אונו News, ‏9 ביולי 2023
↑  מתקן השבה לאנרגיה בפארק המחזור חירייה, באתר אקולוגיה וסביבה, ‏20 בינואר 2021
↑  ראובן לדיאנסקי, רק שריפת פסולת לצורך הפקת אנרגיה תביא לתועלת סביבתית ולחיסכון כספי, באתר כלכליסט, 13 בנובמבר 2024
שלום, חבר

ערך זה עוסק במטבע לשון שטבע ביל קלינטון לאחר רצח יצחק רבין. אם התכוונתם לאלבום בשם זה שהופק בעקבות הרצח, ראו .
מדבקה מקורית
קטע הסיום מהספדו של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון את יצחק רבין בהלווייתו, בו אמר בעברית "שלום חבר"
שָׁלוֹם, חָבֵר הוא צמד המילים העבריות שבהן נפרד נשיא ארצות הברית ביל קלינטון מיצחק רבין ב-4 בנובמבר 1995, לאחר שנודע שנרצח.
היסטוריה

בהודעה קצרה שמסר מחצר הבית הלבן הביע קלינטון את צערו:
שלום חייב להיות, ושלום יהיה. זה המסר של ראש הממשלה רבין. יצחק רבין היה שותפי, חבר שלי. הערצתי אותו ואהבתי אותו מאוד. כיוון שמילים לא יוּכלו לבטא את רגשותיי, הרשו לי רק לומר: "שלום, חבר".
את המילים "שלום, חבר" ביטא קלינטון בעברית. הוא חזר עליהן גם בלווייתו של רבין, כעבור יומיים.
באומרו מילים אלה טבע קלינטון את צמד המילים הללו כביטוי המסמל את הרצח ואת זכרו. מילות הפרֵדה מיצו את תחושת האבל של רבים בישראל ובעולם, ובחירתו של קלינטון לומר אותן בעברית נתנה להן מעמד מיוחד. תפקידה הכפול של המילה "שלום" בעברית, הן במובן של אי-מלחמה והן במשמעות של מילת פרֵדה סופית (בשונה מ"להתראות", המרמזת על המשכיות), העצימו את כוחו של הביטוי ואת מעמדו הסמלי. המילה "חבר", המעידה על קרבה ואהבה הדדית העניקה לביטוי נופך סנטימנטלי.
עד להקמת מרכז יצחק רבין לחקר ישראל, הארגון העיקרי שעסק בהנצחת רבין היה העמותה "שלום, חבר".
את הודעת קלינטון כתב אנתוני בלינקן, כותב הנאומים בממשלו ולימים מזכיר המדינה של ארצות הברית.
השפעה תרבותית > סטיקרים

הביטוי "שלום, חבר" הפך למעין אמרת כנף ששימשה בהקשר של זכר הרצח. ימים אחדים לאחר הרצח הופצו והופקו 750,000 סטיקרים ועליהם הביטוי "שלום, חבר.", שעוצב בגופן ״קורן״. הסטיקרים צורפו לעיתון "ידיעות אחרונות". במלאת שנה לרצח הודפסו סטיקרים חדשים, ועליהם המילים "חבר, אני זוכר". לאחר שנה הופק סטיקר שלישי, ועליו המילים "חבר, אתה חסר".
בקרב מתנגדי רבין נפוצו סטיקרים ובהם פרפרזות על הביטוי: "הכול בגללך, חבר", "זה לא שלום, חבר" וכן "חבר, אתה אשם".
השפעה תרבותית > שירים בהשראת הביטוי

הביטוי "שלום, חבר" היה למקור השראה לאמנים ומשוררים אחדים. הם השתמשו בו בשירים שכתבו בעקבות הרצח:
השיר שלום חבר מאת יענקל'ה רוטבליט, בלחן של שלום חנוך ובביצוע אריק איינשטיין, מתוך תקליטו "לאן פרחו הפרפרים".
השיר שלום חבר - מאת אפי נצר, בביצועו ובהלחנתו. בשיר שולבו מילים מתוך השיר "הרעות", שהיה אהוב על יצחק רבין.
בשיר שירת הסטיקר מאת דויד גרוסמן ובביצוע להקת הדג נחש שולבו המשפטים "חבר, אתה חסר" ו"הכול בגללך, חבר" מתוך הסטיקרים.
השיר שלום חבר - מאת דוד זיגמן, בביצוע שרית חדד ושריף יצא ארבעה ימים לאחר הרצח, אך למעשה נכתב כחצי שנה קודם לכן.
הערות שוליים

↑  הודעת הנשיא ביל קלינטון לאחר שיצחק רבין נרצח, 4 בנובמבר 1995
↑  עקיבא אלדר, רועי גרינוולד וסוכנויות הידיעות, קלינטון: "הערצתי אותו ואהבתי אותו. אני מבקש להיפרד ממנו במלים: 'שלום חבר'", באתר הארץ, 29 באוקטובר 2001
↑   רועי סמיוני, קצת יותר מהאפרוריות של בלינקן, קצת פחות מהצבעוניות של אמסלם, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2023
↑  https://clinton.presidentiallibraries.us/items/show/9328
↑  חבר, אתה חופר: הדרכים הרעות לזכור את יצחק רבין, באתר וואלה, 19 באוקטובר 2010
אפרת וייס, בג"ץ דחה העתירה לקיים את ההפגנה "חבר, אתה אשם", באתר ynet, 4 בנובמבר 2001
↑  מילות השיר "שלום חבר", באתר שירונט
↑  מילות השיר "שלום חבר", באתר שירונט
↑  מילות השיר "שלום חבר", באתר שירונט
| ביל קלינטון |
| --- | --- | --- |
| משפחה | הילרי רודהם קלינטון (רעיה) • צ'לסי ויקטוריה קלינטון (בת) • וירג'יניה קלינטון קלי (אמא) • סוקס (חתול) • באדי (כלב) |  |
| פעילות מוקדמת | אוניברסיטת ג'ורג'טאון • מלחמת וייטנאם • אוניברסיטת ייל • מושל ארקנסו |  |
| נשיא ארצות הברית ה-42 | נשיא ארצות הברית ה-42 |  |
| מערכות בחירות | הבחירות לנשיאות 1992 • הבחירות לנשיאות 1996 |  |
| קבינט | אל גור (סגן הנשיא) • וורן כריסטופר (מזכיר המדינה) • מדליין אולברייט (מזכירת המדינה) • לס אספין (מזכיר ההגנה) • ויליאם פרי (מזכיר ההגנה) • ויליאם כהן (מזכיר ההגנה) |  |
| אירועים מרכזיים | הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (1994) • אל תשאל, אל תספר (1993) • הסכמי אוסלו (1993–1994) • הסכם דייטון (1995) • צו נשיאותי 13087 (1998) • ההתקפות על השגרירויות (1998) • פרשת מוניקה לווינסקי (1998) • מבצע כוח מאוחד (1999) • ועידת קמפ דייוויד (2000) |  |
| ראו גם | המרכז הנשיאותי ע"ש קלינטון • זאת הכלכלה, טמבל • שלום, חבר |  |
אבנים על קברו, על חלקם נרשם המשפט, שלום, חבר!
המילים: "סליחה חבר", פראפרזה על "שלום, חבר", בגרפיטי בירושלים
תת"ל 65

התכנית להכפלת מסילת החוף סדנאות אפרים - שפיים (תת"ל 65) היא תוכנית אשר במסגרתה מתוכננות לקום שתי מסילות רכבת מהירות (250 קמ"ש) מתחנת מרכזית המפרץ ועד לפיצול למסילת השרון במחלף שמריהו מזרח.
ב-6 ביולי 2014 אישרה הממשלה את התכנית כאשר לפי נתוני רכבת ישראל, עלות התכנית נאמדת בכ-31 מיליארד ש"ח.
ביום 3.6.2019 החליטה הוועדה לתשתיות לאומיות (הות"ל) לפצל את תת"ל 65 לשתי תוכניות: (א) תת"ל 65א שתעסוק בהוספת מסילות מהירות עד לתחנת חיפה חוף הכרמל; (ב) תת"ל 65ב שתעסוק בהוספת מסילות מהירות בין תחנת חוף הכרמל לתחנת מרכזית המפרץ.
לגבי ההחלטה לפצל את תת"ל 65 הוגשה עתירה לבג"ץ (בג"ץ 6812/23).  ביום 4.11.2024 ניתן פסק דין ובו נקבע כי הוועדה לתשתיות לאומיות לא חרגה מסמכותה כאשר פיצלה את תת"ל 65 לשתי תוכניות.
רקע

ב-24 בפברואר 2010, במסגרת החלטת ממשלה "נתיבי ישראל", ממשלת ישראל קבעה כי תוקם "שידרת תשתית תחבורתית -עירונית מקריית שמונה ונהריה בצפון עד משאבי שדה ואילת בדרום, במטרה לאכלס ולפתח את הנגב והגליל", שדרת התשתית תכלול תוואי אורך של מסילות ראשיות ושל כבישים ראשיים, ומספר צירי רוחב".
בשנת 2012 פורסמה התכנית לפיתוח התחבורה הציבורית בישראל. במסגרת זו, משרד התחבורה קבע כי נדרש להקים "רשת ארצית מהירה" אשר תחבר את ארבע ערי מטרופולין המרכזיות בישראל.
ב-6 ביולי 2014 נחתם מסמך ההכרזה של התכנית על ידי ראש הממשלה, ובכך התכנית הפכה לתוכנית תשתית לאומית.
עיקרי התכנית

מסמך ההכרזה מפרט את מטרת התכנית כך:
מטרת הפרויקט היא שיפור השירות הרכבתי וחיבור הפריפריה אל מרכז הארץ באמצעות שדרוג והכפלת מסילת החוף הקיימת לאורך של כ-85 ק"מ, בקטע שבין 'סדנאות אפרים' ...ועד חיבור אל 'מסילת השרון'...
הקמת שתי מסילות מהירות תאפשר קיצור משמעותי של זמן הנסיעה מצפון הארץ (כרמיאל, עפולה, בית שאן ועוד) למרכזה, ללא עצירות ביניים במסילת החוף, בין חיפה לתל אביב.
תוכנית האב לפיתוח רשת מסילות הברזל, מציגה פיתוח של מסילות הצפון אשר יגדיל את הביקושים הקיימים היום. לצורך זה יש לאפשר שירות מהיר ויעיל של מערכת הסעת ההמונים הרכבתית.
שדרוג והכפלת קטע זה של מסילת החוף, שהוא השלד המרכזי של רשת המסילות הארצית, מהווה את הבסיס והיסוד לשדרוג כל מערך המסילות הארצי ושיפור תפקודו, וזאת נוכח הצורך בהגדלת תדירות הרכבות על מנת לתת מענה לביקושים הצפויים.
- במסגרת הפרויקט מתוכנן:
א. שדרוג 2 מסילות החוף הקיימות, כך שמהירות הנסיעה תגדל מ-120–150 קמ"ש לערך, ל-160 קמ"ש.
ב. הוספת 2 מסילות חדשות ומערך חשמול, המתוכננים למהירות תכן של 200–250 קמ"ש.
ג. טיפול והסדרת מפגשים מסילה לדרך לאורך תוואי המסילה.
ד. תוספת תחנות ושדרוג תחנות קיימות.
ה. תוספת שטחי 'עריכה ודיור' לצורכי תפעול מסילה.
ו. בחינה, איתור וייעוד שטחים למסופי מטענים, לאחסון ושינוע מטענים תעשייתיים ואחרים.
ז. בחינה של חלופות לתוואי המסילה באזור בנימינה, במקום התוואי הקיים או בנוסף לו.
זמני נסיעה עתידיים

על פי המסמכים הנלווים לתוכנית שהציגה רכבת ישראל, היא תאפשר את זמני הנסיעה הללו:
| מקטע | זמן נסיעה כיום | זמן נסיעה אחרי תת"ל 65 | קיבולת כיום (רכבות בשעה) | קיבולת אחרי תת"ל 65 (רכבות בשעה) | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תל אביב סבידור עד תחנת חוף הכרמל | 52 דקות | 28 דקות | 4 + 1 לעתלית | 10 מהירות + 14 פרבריות | מכוסה על ידי תת"ל 65 א' |
| תחנת חוף הכרמל עד תחנת לב המפרץ | 19 דקות | 13 דקות | 6 | 10 מהירות + 10 פרבריות | על פי חלופה 102 אשר הוצגה כסקיצה רעיונית לשלב התכנון הראשון (ופורסמה במסגרת הוראות סעיף 77-78 לחוק התכנון והבנייה).  טרם נערך תסקיר לפיו נבחנות חלופות לעומקן.  עד למימוש תת"ל 65ב, הנוסעים מתחנות צפוניות לחוף הכרמל יידרשו להחליף רכבות בתחנת חוף הכרמל, בדרכם למרכז הארץ. |
| תחנת לב המפרץ עד תחנת נהריה | 29 דקות | 13 דקות | 3 | 2 מהירות + 2 פרבריות | כאשר מופעלת כרכבת מהירה ללא עצירה בתחנות הביניים |
| תחנת לב המפרץ עד תחנת כרמיאל | 33 דקות | 33 דקות | 2 | 2 מהירות + 2 פרבריות | אחת הרכבות ממשיכה לתחנת קריית שמונה העתידית |
פיצול התכנית (לתת"ל 65א ותת"ל 65ב)

ב-3 ביוני 2019 החליטה הוועדה לתשתיות לאומיות לפצל את התכנית  לשני חלקים. הפיצול בוצע לבקשת רכבת ישראל עקב ההתנגדויות הרבות שהיו למקטע המסילות הצפוני לחוף הכרמל, ובמטרה לקדם את החלק שעליו יש הסכמות.
תת"ל 65א היא בקטע המסילה החל ממחלף שמריהו מזרח (שפיים) לבין חוף הכרמל.
תת"ל 65ב במקטע חוף הכרמל ועד מרכזית המפרץ וסדנאות אפרים.
לגבי ההחלטה לפיצול התוכנית הוגשה עתירה לבג"ץ, בג"ץ 6812/23 שלוש השקמים ואח' נ' הוועדה לתשתיות לאומיות.  העתירה קבועה לדיון ביום 28.10.2024.
חלופות מוצעות באזור חיפה

במסגרת תת"ל 65ב, מתוכננות לעבור בחיפה ארבע מסילות (שני צמדי מסילות), כאשר ההעדפה כי מעבר המסילות יהיה באמצעות מנהור. רכבת ישראל הציגה את חלופות 101 ו-102A כאפשריות (בעדיפות ל-102A), וגורמי ציבור הציגו את חלופה 9א:
חלופה 102A, שהוצגה על ידי רכבת ישראל
חלופה 101, שהוצגה על יד רכבת ישראל
חלופה 9א, שהוצגה על ידי גורמי ציבור
ההכרעה על תוואי המסילות

במסגרת הליכי התכנון השונים, עיריית חיפה וגורמי ציבור הציגו גישות שונות להתמודדות עם המעבר של מסילות הרכבת בסביבת החוף.
שיקוע מסילת החוף באזור פארק הכט - עיריית חיפה הציעה לשקע את המסילה באזור פארק הכט במסגרת התוכנית להצבת חישמול עילי של המסילה (תת"ל 18).
מנהור המסילה בין תחנת חיפה מרכז לתחנת חוף הכרמל - ביצוע מנהור בין שתי התחנות תוך ויתור על תחנת בת גלים והקמת תחנה חדש בבית המכס, זאת במסגרת תוכנית "חזית הים" (תמ"א 3/13/א) המקודמת על ידי עיריית חיפה.
הוצגו חלופות נוספות לתוואי בעלויות גבוהות מאוד ועוקפות את חלק מהתחנות בחיפה - בין היתר חלופה 101 וחלופה 102A.
בחודש דצמבר 2021 החליטה הוועדה לתשתיות לאומיות לקדם במסגרת תת"ל 65ב את חלופה 102, ולפיה יעברו במנהרה שתי מסילות רכבת מהירות ושתי מסילות פרבריות. תיבנה תחנה תת-קרקעית בקריית הממשלה במקום תחנת הרכבת חיפה מרכז – השמונה שתבוטל, ותחנת חיפה - בת גלים תשמש את הרכבת הפרברית.
ב-12 בדצמבר 2022 אישרה הוועדה לתשתיות לאומיות את "התוכנית הכפלת מסילות החוף" (תת"ל 65א'). התוכנית מתייחסת למקטע שבין שפיים לחוף הכרמל. המסילות הקיימות ישודרגו כדי לאפשר נסיעה במהירות של עד 160 קמ"ש. כמו כן יוקמו שתי מסילות חדשות שיאפשרו נסיעה במהירות של עד 250 קמ"ש. לאורך התוואי מתוכננות 11 תחנות, מתוכם ארבע תחנות חדשות: זיכרון יעקב, אור עקיבא, תחנת המכללות בנתניה, שפיים. בארבע תחנות אחרות יוקמו מבני תחנה חדשים בנוסף או במקום הקיימים: חוף הכרמל, עתלית, חדרה, נתניה מרכז וספיר. המסילה אשר עוברת בתוך בנימינה תתבטל, והמסילה החדשה תעבור בסמוך לכביש 4 בין אור עקיבא ובנימינה.
ראו גם

תוכנית הפיתוח של רכבת ישראל
רכבת מהירה