stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ללא גלימה
הסיקור התקשורתי

הספר קיבל ביקורת אוהדת בכלי התקשורת השונים, שציינו שדרכו ניתן לדעת מה חושבים באמת השופטים.
כך נכתב בכתב העת השילוח: "מדובר בספר רב ערך. שזורים בו עיקרי הדברים שנחוץ לאזרח הישראלי להתמצא בהם בהיסטוריה, בפילוסופיה, במשפט ובחברה, ומומלץ לקוראו תוך שמירה על ערנות ביקורתית".
באתר מידה נכתב כי: "רק במקרים נדירים אנו זוכים לפגוש את בני האדם שמתחת לגלימה, את הלך הרוח האישי שלהם ואת עולמם הרעיוני והאידאולוגי. הזדמנות מסוג זה מאפשר ספר שיצא לאחרונה: ללא גלימה – שיחות עם שופטי בית המשפט העליון"
טובה צימוקי כתבה באתר ynet כי: "בספר חדש שיצא לאור בימים אלה מנתחים שופטים לשעבר בבית המשפט העליון סוגיות בוערות בחברה הישראלית, וחושפים טפח מפסקי הדין המכוננים שניתנו כאן בעשורים האחרונים."
משה גורלי התייחס לדעות השופטים באתר כלכליסט: "העמדה הפוליטית של השופטים תופסת מקום נכבד בשיחות. יצחק זמיר נדרש לה, ומנפק תגובה מעניינת לטענה שבית המשפט העליון מורכב בעיקר משמאלנים."
בערוץ 7 נכתב כי: "הראיונות עם השופטים הם אישיים. השאלות הבוערות, כגון אקטיביזם שיפוטי, שיטת בחירת השופטים, עונש מוות, נישואים אזרחיים ועוד, מוגשים לכולם. אבל עוד קודם המראיינים עוברים עם כל שופט על נקודות שיא בקריירה שלו, ושואלים על דרך הפסיקה שלו במשפטים מסוימים, פוליטיים, כלכליים וכאלה העוסקים במעמד אישי."
בשבועון משפחה נכתב כי: "ייחודו הגדול של הספר, בין השאר, הוא בעובדה שהשיחה עם כל שופט, מתחילה ברקע האישי של חייו. מפתיע לגלות כמה מהשופטים גדלו בבית חרדי, או שהוריהם גדלו בבית כזה, והדבר השפיע עליהם ועל חייהם".
הערות שוליים

↑   רשימות רבי המכר 7.4.17, באתר הארץ, 7 באפריל 2017
↑  אמרי לוי סדן‏, "כוח השב"כ מפחיד": עדויות שופטי העליון נחשפו בפרויקט מיוחד, באתר וואלה, 10 ביולי 2016
↑  משה גורלי, שופטי בית המשפט העליון חושפים חלק מכשליו בספר ראיונות חדש, באתר כלכליסט, 23 באפריל 2017
↑  טובה צימוקי, אהרן ברק: "כשאמרתי בוזגלו לא התכוונתי לספרדי", באתר ynet, 23 במרץ 2017
↑  ללא כלימה וללא גלימה: ספר חדש חושף מה באמת עובר בראש של שופטי העליון, באתר מידה
↑  אלון שלו, ‏סקירת הספר, השילוח, 5, יולי 2017
לגאטוס

לגאטוס (בלטינית: Legatus) היה תואר לקצין צבאי בכיר בצבא הרומי, מקביל לגנרל בצבאות המודרניים.
ברומא העתיקה, לעיתים כשליח ולעיתים כמפקד לגיון.
היה קצין צבאי רומי בכיר בצבא הרומי, שווה ערך לקצין כללי בדרגה גבוהה של העת החדשה. בתחילה שימש להאצלת כוח, המונח הפך לפורמלי תחת אוגוסטוס כקצין בפיקודו של לגיון .
מימי הרפובליקה הרומית, לגטס קיבלו חלקים גדולים מתגמול הצבא בתום מערכה מוצלחת. זה הפך את התפקיד לרווחי, כך שלעיתים קרובות הוא יכול היה למשוך אפילו קונסולים מכובדים או דמויות פוליטיות בכירות אחרות בתוך הפוליטיקה הרומית (למשל, הקונסול לוציוס יוליוס קיסר התנדב בסוף מלחמות הגאליות בתור ליגאט תחת בן דודו הראשון, גאיוס יוליוס קיסר ).
היסטוריה

משרת הלגאטוס נוצרה במהלך המאה השנייה לפנה"ס בתקופת הרפובליקה הרומית. לגאטוס היה סגנו של מושל פרובינקיה, ותפקידיו העיקריים היו לשמש כשליחו של המושל לקהילות המקומיות שהיו נאמנות לרומא, ולפקד על הצבא המקומי בפרובינקיה.
בזמן מלחמת גאליה בהנהגתו של יוליוס קיסר (58 – 50 לפנה"ס) הפך התואר לגאטוס לבעל אופי צבאי מובהק. תפקידו של הלגאטוס כמפקד לגיון היה מקובל במלחמת האזרחים שהשתוללה ברפובליקה עד שנת 27 לפנה"ס.
בתקופת האימפריה הרומית המשיך הלגאטוס לפקד על לגיון, גם אחרי הארגון מחדש של הצבא הרומאי על ידי אוגוסטוס,  במקרים שהפיקוד על הלגיון הועבר למושל הפרובינקיה, הוא היה מקבל את התואר לגאטוס.
לאוצין

לאוצין (Leucine) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע. תאי גוף האדם אינם מסוגלים לסנתז לאוצין ולכן היא מהווה חומצת אמינו חיונית, אותה יש לקבל דרך המזון.
כימיה

השייר של לאוצין זהה בהרכבו לשייר של חומצת אמינו אחרת, איזולאוצין, אך שונה בסידור האטומים (שני השיירים מהווים, אם כן, איזומרים מבניים). שייר הלאוצין פחמימני ומכיל ארבעה אטומי פחמן; דבר זה הופך אותה לאחת מחומצות האמינו ההידרופוביות ביותר. שיירי לאוצין נמצאים בדרך-כלל באזורים הפנימיים של חלבונים, כדי שלא יבואו במגע עם המים המקיפים את החלבון בסביבה התאית. לאוצין יוצרת אינטראקציות הידרופוביות עם חומצות הידרופוביות אחרות, ותורמת בכך רבות לייצוב המבנה התלת-ממדי של החלבון.
מקורות מזון

לאוצין, כמו כל חומצת אמינו חיונית, קיימת כמעט בכל מזון, וכמו כל חומצת אמינו חיונית, המקורות המשמעותיים ביותר שלה הם מזונות עשירים בחלבון, כגון בשר בקר, דגים ועוף, חלב, ביצים, קטניות (כגון פולי תורמוס, פולי סויה, עדשה תרבותית, שעועית, חומוס, פול ואפונה) וגרעינים מסוימים.
ביולוגיה

זוהי חומצת האמינו השכיחה ביותר, והיא מהווה בממוצע 9.1% מכלל חומצות האמינו בחלבונים.
הערות שוליים

↑  תכולת הלאוצין במזונות על פי משרד החקלאות האמריקאי
ללא גורל (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  ללא גורל 
 בימוי:  לאיוש קולטאי
 הופק בידי:  לאיוש קולטאי, אנדרס המורי, אילדיקו קמני, ג'ונתן אולסברג
 תסריט:  אימרה קרטס
 עריכה:  אג'נל סלו
 שחקנים ראשיים:  מרסל נוג'  ג'ורג' גאזי  יאנוש באן
 מוזיקה:  אניו מוריקונה
 צילום:  גיטלה פדוס
 מדינה:  גרמניה גרמניה  הונגריה הונגריה  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 חברה מפיצה:  InterCom 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בפברואר 2005
 משך הקרנה:  136 דקות
 שפת הסרט:  הונגרית  גרמנית  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   fateless
 דף הסרט ב־IMDb
 
ללא גורל (בהונגרית: Sorstalanság) הוא סרט קולנוע הונגרי בבימויו של לאיוש קולטאי, אשר יצא לאקרנים בשנת 2005. אימרה קרטס, שכתב את הספר "ללא גורל" שעליו מבוסס הסרט, היה אחראי גם לתסריט. המוזיקה הולחנה על ידי אניו מוריקונה ואחד משיריו בוצע על ידי ליסה ג'רארד. בתפקיד הראשי בתור הנער גיורגי מופיע מרסל נוג', ובתפקיד אורח, בתור חייל אמריקאי, מופיע דניאל קרייג.
זהו אחד הסרטים היקרים ביותר שהופקו בהונגריה, בעלות של 12 מיליון דולר, הפקה הונגרית-גרמנית-בריטית בסיוע קרנות שונות בעולם (כולל קרן רבינוביץ הישראלית), ומופיעים בו 140 שחקנים וכ-500 ניצבים. הסרט הוקרן בפסטיבלי קולנוע רבים בעולם, היה הבחירה הרשמית בפסטיבל הסרטים בברלין ובפסטיבל הסרטים בקרלובי וארי והוצג בין היתר בפסטיבל טורונטו ובפסטיבלי סרטים באדינבורו, שיקגו ולוס אנג'לס.
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לקריאה נוספת

לילי הלפרט-זמיר, "הסרט ללא גורל מאת אימרה קרטס", בספר בין היסטוריה למִבדה: שואת יהודי הונגריה, מכון מופ"ת, 2015, עמ' 173–175
לוסי בוינטון

| --- | --- |

בוינטון בשנת 2019
 לידה:  17 בינואר 1994 (בת 30) ניו יורק, ניו יורק (מדינה), ארצות הברית
 שם לידה:  לוסי בוינטון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  בית הספר לבנות "ג'יימס אלן"  תיכון בלקהית' 
 בן או בת זוג:  ראמי מאלק (2018–2023) 
 פרופיל ב-IMDb
 
לוסי בוינטון (באנגלית: Lucy Boynton; נולדה ב-17 בינואר 1994) היא שחקנית אמריקאית ממוצא אנגלי. היא מוכרת בין היתר בשל תפקיד הבכורה שלה בסרט "מיס פוטר" (2006), ובסרטים אחרים כמו "הבת של בלאקאוט" (2015), "מועדון שנות ה-80" (2016), "רצח באוריינט אקספרס" (2017), "כופר נפשה" (2018) ו"רפסודיה בוהמית" (2018), ובטלוויזיה היא מוכרת בעיקר בשל תפקידה בתור אליסון אדמס המכורה לסמים בסדרת הדרמה של נטפליקס "צוענייה" (2017), ובתור אסטריד סלואן בסדרה הקומית של נטפליקס "הפוליטיקאי" (2019-הווה).
ביוגרפיה

בוינטון נולדה בניו יורק שבארצות הברית וגדלה בלונדון שבאנגליה. היא בתם של גראהם בוינטון יליד בריטניה, עיתונאי ועורך מסעות קבוצתיות של קבוצת טלגרף מדיה, ואדריאן פילו, סופרת מסעות, גם היא ילידת בריטניה. יש לה אחות גדולה, אמה לואיז בוינטון. בוינטון למדה בבית הספר "James Allen's Girls' School", ואחר כך בבית הספר התיכון "Blackheath".
קריירה

התפקיד הראשי הראשון של בוינטון היה כביאטריקס פוטר הצעירה בסרט הבריטי-אמריקני "מיס פוטר" בשנת 2006. בוינטון אמרה כי היום הראשון של הצילומים היה "היום הכי טוב בחיים [שלה]". בשנת 2007, הייתה בוינטון מועמדת לפרס "הביצועים הטובים ביותר בסרט עלילתי - תמיכה בשחקנים צעירים" בטקס פרסי האמן הצעיר, בשביל התפקיד בסרט מיס פוטר.
בשנת 2007 היא שיחקה את פוזי פוסיל, אחת משלוש דמויות ראשיות בסרט של BBC, "נעלי בלט". פוזי היא בלרינה צעירה ושאפתנית שנלקחת תחת חסותו של בית ספר יוקרתי לריקודים. בוינטון לא רקדה בסרט "נעלי בלט", בסצנות הריקוד הוחלפה בכפילה אשר גילמה אותה. בוינטון גם שיחקה את התפקיד של מרגרט דשווד במיני סדרה של BBC, "תבונה ורגישות". בשנת 2011, שיחקה כתפקיד אורח ב"לואיס". היא הופיעה ב"מו" עם ג'ולי וולטרס ודייוויד הייג. היא גילמה את הדוגמנית המסתורית, ראפינה, בסרט "מופע שנות ה-80" בשנת 2016, ואת הרוזנת הלנה אנדרניי בעיבוד של "רצח באוריינט אקספרס" שנה לאחר מכן.
בוינטון גילמה את שותפתו של פרדי מרקורי, מרי אוסטין, בסרט הביוגרפי על מרקורי והלהקה קווין, "רפסודיה בוהמית" בשנת 2018, אשר זיכה אותה כמועמדת על "הופעה יוצאת מן הכלל של אנסמבל בסרט קולנוע" בטקס "25th Screen Actors Guild Awards".
בפברואר 2020, הוכרז שבוינטון תהיה גם מפיקה בפועל וגם שחקנית ראשית בסרט הביוגרפי הקרוב של מריאן פיית'פול, ״פיית׳פול״. ההפקה הייתה אמורה להתחיל במקור באוקטובר 2020, אך נדחתה ללא הגבלת זמן עקב מגפת הקורונה המתמשכת. באוגוסט 2022, בוינטון נשרה מפיית'פול בגלל הבדלים יצירתיים.
ביולי 2021, שיחקה בוינטון בעונה השנייה של "אהבה מודרנית". העונה יצאה ב-13 באוגוסט.
במרץ 2022, החלה בוינטון לשחק במיני-סדרה ״תיק איפקרס״ אשר עובדה מהסרט באותו השם. הפרק הראשון עלה לאוויר ב-6 במרץ בערוץ ITV.
באפריל 2022, בוינטון שיחקה במיני-סדרה ״מדוע הם לא שאלו את אוונס?״ אשר עובדה מספרה של אגאתה כריסטי, וכוללת שלושה פרקים. הפרק הראשון עלה לאוויר ב-14 באפריל בערוץ BritBox.
בספטמבר 2022, כיכבה בוינטון בסרט הביוגרפי שביים סטיבן וויליאמס ״שבלייה״ בתפקיד מארי אנטואנט.
בינואר 2023, בוינטון שיחקה את ליה מרקוויז בעיבוד של נטפילקס לרומן המותחן הגותי של לואי בייארד ״עיניה התכולות״.
חיים אישיים

בשנים 2018–2023 הייתה בוינטון במערכת יחסים עם השחקן שכיכב לצידה בסרט "רפסודיה בוהמית", ראמי מאלק.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | מיס פוטר | ביאטריקס פוטר הצעירה |  |
| 2013 | Copperhead | אסתר האגאדורן |  |
| 2015 | הבת של בלאקאוט | רוז |  |
| 2016 | מועדון שנות ה-80 (אנ') | רפינה |  |
| 2016 | אני הדבר היפה שחי בבית | פולי פרסונס |  |
| 2016 | Don't Knock Twice | קלואי |  |
| 2017 | המורד בשדה השיפון | קלייר דאגלס |  |
| 2017 | Let Me Go | אמילי |  |
| 2017 | רצח באוריינט אקספרס | הרוזנת הלנה אנדרי |  |
| 2018 | כופר נפשה | אנדריאה האו |  |
| 2018 | רפסודיה בוהמית | מארי אוסטין |  |
| 2021 | בסגר | שרלוט |  |
| 2022 | עיניה התכולות | ליאה מרקי |  |
| 2023 | שבלייה | מארי אנטואנט |  |
| יפורסם בהמשך | Faithfull | מריאן פיית'פול | גם מפיקה בפועל |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | נעלי בלט | רוזי פוסיל | סרט טלוויזיה של BBC One |
| 2008 | תבונה ורגישות | מרגרט דאשווד | מיני-סדרה |
| 2010 | Mo | הנריאטה נורטון | סרט טלוויזיה של ערוץ 4 |
| 2011 | לואיס | זואי סוסקין | פרק: "The Gift of Promise" |
| 2011, 2014 | שושלת בורג'ה | האחות לוסיה | 2 פרקים |
| 2014 | אנדוור | פטרה | פרק: "Nocturne" |
| 2014 | חוק וסדר: UK | ג'ורג'ינה האטון | פרק: "Bad Romance" |
| 2015 | Life in Squares | אנג'ליקה בל | מיני-סדרה |
| 2017 | צוענייה | אליסון אדמס | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2020-2019 | הפוליטיקאי | אסטריד סלואן | תפקיד ראשי; (2 עונות); 15 פרקים |
| 2021 | אהבה מודרנית | פאולה | פרק: "Strangers on a (Dublin) Train" |
| 2022 | תיק איפקרס | ג'ין | סדרת טלוויזיה |
| 2022 | למה לא שאלו את אוונס? (אנ') | פרנקי דרוונט | מיני-סדרה |
| TBA | A Cruel Love: The Ruth Ellis Story | רות אליס (אנ') | מיני-סדרה עתידית של ITVX |
הערות שוליים

↑  Fanpop Inc, Lucy Boynton Article: About Lucy Boynton- An Introduction, www.fanpop.com (באנגלית)
↑    Neil Tweedie, ‏Once upon a time there was a little girl who wanted to be a movie star, The Telegraph, 5 December 2006
↑  QueenOnline.com - News, www.queenonline.com
↑  SAG Awards: 'A Star Is Born' Tops Film Noms; 'Mrs. Maisel,' 'Ozark' Lead TV, The Hollywood Reporter (באנגלית)
↑  Kit Harington and Lucy Boynton Are Flirty Strangers on a Train in 'Modern Love' Season 2 Trailer (Video), TheWrap, ‏2021-07-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Rami Malek Finally Confirms His Relationship With Lucy Boynton, Us Weekly, ‏2019-01-04 (באנגלית)
↑  Laura Parkin, Rami Malek and Lucy Boynton 'have SPLIT after more than five years together' following months of speculation, Daily Mail, 4 August 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008729314805171  PLWABN: 9811986916405606  BIBSYS: 8002218  BNE: XX5713648  BnF: cb17751345d (data)  GND: 113820644X  ISNI: 0000 0000 4656 7054  LCCN: no2008148793  NKC: xx0243523  NLK: KAC2020N7719  NTA: 40847193X  SUDOC: 199235732  VIAF: 63149106189468491504   WorldCat (עם VIAF): 63149106189468491504
לכתחילה ובדיעבד

ערך זה עוסק במושג הלכתי. אם התכוונתם למונחים בתורת ההגיון, ראו .
המונחים לכתחילה ובדיעבד מתארים את שתי הדרכים לביצוע מעשה שיש לו משמעות הלכתית: לכתחילה היא הדרך שבה ראוי לבחור לפני מעשה כדי לבצע את הפעולה בשלמות, ודיעבד (מארמית: "דאי עבד": שאם עשה) הוא החשבת הפעולה לאחר מעשה כמבוצעת, אף על פי שהדרך שבה בוצעה הייתה שונה מהדרך שבה הייתה צריכה להתבצע לכתחילה.
המונח משמש בהשאלה גם בהקשרים שאינם הלכתיים, לדוגמה: הערכה בדיעבד, ראשי תיבות בדיעבד.
דוגמאות

ישנה דרישה ביהדות שגודל יריעה של ספר תורה יהיה בין שלוש לשמונה עמודות כתובות. דרישה זו אינה אלא לכתחילה, אולם אם כבר הוכנסה לספר תורה יריעה קטנה יותר – ניתן יהיה להשתמש בספר בכל זאת. דוגמה זו נמצאת גם בדינים מסוימים של חציצה בטבילה ובתחומים נוספים.
לעיתים דרישה הלכתית לקיום מצווה בצורה מסוימת אינה מעכבת את מקיימה מלצאת ידי חובה לאחר מעשה.
דוגמאות נוספות הן תקנות חכמים מסוימות אשר נקבעו מראש שאינן מעכבות.
לפעמים הבדיעבד יהפוך לכתחילה במקרים מסוימים כדוגמה: בתפילת שמונה עשרה צריך לעמוד, אך חולה שלא יכול לקום מהמיטה ולעמוד יכול להתפלל לכתחילה שמונה עשרה בישיבה או בשכיבה. דוגמה נוספת: בתפילת שמונה עשרה צריך לפחות להזיז את השפתיים כמו שנאמר: "רק שפתיה נעות וקולה לא ישמע", אבל אילם או אדם שלא יכול אפילו להזיז את השפתיים, יכול לכתחילה גם להרהר את התפילה בלב, בניגוד לאדם רגיל שלדעת רוב הפוסקים אפילו בדיעבד לא יצא.
לפעמים אפשר להקל ולהתיר לחיילים או לאנשים מסוימים לעשות בדיעבד, או להקל בעיניין מסוים אם יש צורך, למשל במקרה שרוב הפוסקים אומרים שאסור לעשות דבר מה, ופוסק אחד אומר אחרת, וסומכים על הרוב, וככה ההלכה לכתחילה – אבל בשעת הדחק מותר להקל לחיילים בעניין מסוים שבדיעבד, אפילו אם ההקלה נסמכת על דעת יחיד.
ראו גם

הערכה בדיעבד
שעת הדחק
לגדי

| --- | --- |
 מדינה:  אסטוניה אסטוניה
 שטח:  2.55 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,027 (31 בדצמבר 2021)
 קואורדינטות:  59°24′14″N 24°56′19″E﻿ / ﻿59.403888888889°N 24.938611111111°E﻿ / 59.403888888889; 24.938611111111 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אסטוניה מוגדלת) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטילגדי(למפת אסטוניה רגילה) טאלין נארווה טרטו ולגה קורסארה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטילגדי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לגדי (באסטונית: Lagedi) היא עיירה קטנה במחוז האריו בצפון אסטוניה. ב-2011 חיו בעיירה 953 איש.
לחברת הרכבות האסטונית הממשלתית אלרון (אנ') תחנה בלגדי.
בלגדי פעל מחנה לעבודת כפייה במהלך הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה. מחנה זה היה מחנה לוויין של מחנה הריכוז ואיווארה ובו התקיימו רציחות  המוניות של יהודים.
הערות שוליים

↑  "Population by place of residence (settlement), sex and age". Statistics Estonia. 31 בדצמבר 2011. נבדק ב-31 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Friedlander, Saul (2009). Nazi Germany and the Jews, 1933-1945: Abridged Edition. New York: HarperCollins. p. 409. ISBN 9780061350276.
↑  על רציחות יהודים בלגדי בשלהי מלחמת העולם השנייה, באתר יד ושם
↑  על רציחות יהודים בלגדי בשלהי מלחמת העולם השנייה, באתר יד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 247748804   WorldCat (עם VIAF): 247748804
ליר כץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בינואר 1993 (בת 31) תל אביב, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל
 עיסוק:  שחקנית
 מקום לימודים:  תיכון א' לאמנויות תל אביב 
 פרופיל ב-IMDb
 
ליר כץ (נולדה ב-4 בינואר 1993) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

ליר כץ נולדה וגדלה בתל אביב. למדה בתיכון א' לאמנויות תל אביב במגמת מחול, שירתה כמדריכה במוזיאון הפלמ"ח, ולאחר שירותה הצבאי עברה להתגורר בניו יורק, שם למדה מחול בבית הספר "פרידאנס קפזיו סנטר".
קריירה

בשנת 2005, בגיל 12, שיחקה בסדרה "פרשת השבוע" שכתב ארי פולמן וביים רני בלייר. בלייר סיפר כי ליר ליוותה את חברתה לאודישן ולא התכוונה להיבחן בעצמה, אך כשהבחין בה ביקש ממנה לקרוא איתו את הסצנה, ובחר בה.
בשנת 2011 שיחקה בסרט "מבול" שביים גיא נתיב, לימים זוכה האוסקר, בו השתתפה בין השאר לצד רונית אלקבץ, מיכאל מושונוב ויואב רוטמן.
בשנת 2020, לאחר ששבה לארץ, לוהקה להצגה ״מתאבל ללא קץ״ שכתב חנוך לוין ועלתה בתיאטרון הקאמרי בבימוי ארי פולמן, אשר הכיר אותה עוד מתפקידה בפרשת השבוע. בשנת 2021 החלה לשחק בסדרת הדרמה קומית "המפקדת" המשודרת בכאן 11, בתפקיד שמרית כץ, טירונית אשר למדה בתיכון עם נועה – גיבורת הסדרה – ומעוררת את סקרנותה המינית.
בשנת 2022 שיחקה בתפקיד הראשי בהצגה "בלוברי" מאת ובבימוי נטלי צוקרמן במסגרת פסטיבל עכו, וזכתה בפרס השחקנית.
בשנת 2023 שיחקה בסדרת המתח "מלאך משחית" שנוצרה על ידי נח סטולמן, ובה היא משחקת בתפקיד ידידה – נערה צעירה ומבריקה, המנווטת את דרכה בתוככי הקהילה האדוקה, תוך גילויי מרדנות. כמו כן, באותה שנה השתתפה ההצגה ״דור בא״ מאת מעין אבן, לצד אורי גוטליב ונינה קוטלר. עוד באותה שנה שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "השגרירות" ובסרט "טאטאמי".
בשנת 2024 שיחקה בסרט "כיסופים" בתפקיד הילה.
חיים אישיים

ליר מתגוררת בתל אביב-יפו יחד עם בן זוגה האמן אנדרס גורביץ׳.
הערות שוליים

↑  שגיא בן נון‏, המלכה ליר, באתר וואלה, 7 במאי 2021
↑  ״אירוע תיאטרוני נוגע ללב״: אלו הזוכים בפסטיבל עכו הבינלאומי לתיאטרון, באתר www.israelhayom.co.il
↑  מאיה נחום שחל, המחזה "דור בא" - "על הדור האבוד והמפונק שלי, ואני לא בהכרח חושב שזה רע", באתר כלכליסט, 3 בינואר 2023
כריסטופר מקנדלס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בפברואר 1968 אל סגונדו, קליפורניה
 פטירה:  18 באוגוסט 1992  (בגיל 24) ליד אגם "ונטיטיקה", דנאלי פארק, אלסקה
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת אמורי  תיכון וילברט טאקר וודסון 
 
כריסטופר ג'ונסון מקנדלס (באנגלית: Christopher McCandless, מכונה גם: "אלכסנדר סופרטראמפ";‏ 12 בפברואר 1968 – 18 באוגוסט 1992) היה הרפתקן אמריקאי. באפריל 1992 נדד אל ערבות אלסקה הרחוקות עם מעט אוכל וציוד הישרדות בסיסי, בתקווה שיגשים את יהבו לחיות חיים פשוטים והרמוניים בטבע ללא כל מגע ידי אדם.
כמעט ארבעה חודשים לאחר מכן, שרידי הגופה של כריס נמצאו ליד אגם ונטיטיקה בשמורת דנאלי פארק בדרום-מרכז מדינת אלסקה כאשר הוא שוקל 30 ק"ג בלבד. המוות נגרם ככל הנראה כתוצאה ישירה של רעב. בינואר 1993 פרסם הסופר ג'ון קראקאוור את סיפורו של כריס במגזין "אאוטסייד". מאמר נוסף אודות סיפורו המלא של כריס התפרסם בפברואר 1993 במגזין הניו יורקר.
תחת ההשפעה מסיפורו של כריס, ג'ון קראקאוור הוציא לאור ב-1996 את ספרו "Into the wild" (אנ') (בעברית: 'עד קצה העולם') אודות מסעותיו של כריס בדרכים ובחיק הטבע. הספר תורגם לעברית ב-2014. הספר, שבעצמו היה רב מכר מוצלח עם חלוף השנים, היה מקור השראה לסרט בעל אותו שם שבוים על ידי שון פן בשנת 2007. את דמותו של כריסטופר גילם השחקן אמיל הירש. כמו כן, באותה השנה, יצא סרט דוקומנטרי-ביתי של הבמאי רון למות' בשם "The call of the wild" (ובעברית – הקריאה של הטבע או קול מיער). בסרט, הבמאי מציג את המקומות בהם כריס ביקר במהלך מסעותיו ואת האנשים שהכירו או פגשו את כריס, כולל בתחנה האחרונה אליה הגיע באלסקה.
השנים הראשונות

כריס נולד באל סגונדו, קליפורניה, כבנם הבכור של וולטר ("וולט") וְוילהלמינה ״בילי״ ג'ונסון. לכריס הייתה אחות אחת צעירה בשם קארין. בשנת 1976 התיישבה המשפחה באנאנדייל, וירג'יניה, פרבר של וושינגטון הבירה, לאחר שאביו הועסק כמדען מומחה בנאס"א. אמו עבדה כמזכירה בחברת "מטוסי יוז" ומאוחר יותר סייעה לבעלה וולט בחברת הייעוץ המוצלחת שהקים במקום מגוריהם באנאנדייל.
היחסים בין ההורים של כריס היו עכורים. וולט ובילי רבו לעיתים קרובות, ולעיתים כאשר הוויכוחים היו מתלהטים ויוצאים מכלל שליטה הם שקלו להתגרש. לכריס ואחותו קארין היו שישה אחים למחצה שהתגוררו בקליפורניה מנישואיו הראשונים של וולט. כאשר כריס וקארין נולדו, וולט טרם התגרש מאשתו הראשונה, וכריס לא גילה את הרומן של אביו עד שביקר אצל קרוביו בדרום קליפורניה בקיץ 1986. תגלית זו גרמה לו לפתח הרבה מרירות ואנטגוניזם כלפי אביו, ויחס מנוכר להוריו, ולמעשה הייתה אחד מגורמים הראשיים של כריס בתפיסת העולם שלו על החברה המודרנית.
בבית הספר הבחינו המורים שלכריס כוח רצון בלתי רגיל. בגיל ההתבגרות הוא היה התגלמות מושלמת של ערכים ואידיאליזם אינטנסיבי, טיפוס פופולרי מבחינה חברתית וספורטאי מצטיין. בבית הספר התיכון שימש כקפטן של נבחרת הקרוס קאנטרי (נבחרת הרצים למרחקים ארוכים). באימונים עצמם, הוא היה מאיץ בחברי הנבחרת בתרגילי מוטיבציה בעל אופי רוחני שבו הם: "פועלים נגד כוחות האופל... כל הרע בעולם, כל השנאה".
ב-2 ביוני 1986 סיים כריס את לימודיו בבית הספר וילברט טאקר ודסון בפיירפקס, וירג'יניה. ב-10 ביוני יצא כריס לאחת ההרפתקאות הגדולות הראשונות שלו, כשנסע בכל רחבי הארץ בניסאן דאטסון הפרטית שלו. הוא הגיע לאוניברסיטת אמורי שבאטלנטה, ג'ורג'יה יומיים לפני תחילת הלימודים בסתיו של אותה שנה. הרקע הסוציו-אקונומי הגבוה שממנו הגיע כריס וההצלחה האקדמית שלו, היו תמונת ראי להשקפותיו על החברה המודרנית-אנושית כחברה ריקנית שבה מרדף בלתי נלאה אחר חומרנות וכסף.
כריס מאוד אהב לקרוא, ובין היתר שאב את ההשראה שלו ממגוון של סופרים, פילוסופים הרפתקנים, כגון ג'ק לונדון, לב טולסטוי, ג'ק קרואק, ו. ה. דייוויס (אנ') והנרי דייוויד תורו. בשנה השלישית ללימודיו, הוא סירב להיות חבר מועדון בוגרים יוקרתי של האוניברסיטה תחת הסיבה המרכזית ש"כבוד" "ותארים" היו לא רלוונטיים מבחינתו. כריס סיים את לימודיו בקולג' אמורי ב-12 במאי 1990 עם תואר ראשון בהיסטוריה ואנתרופולוגיה. למעשה, סיום התואר הראשון היה בעצם הפעם האחרונה שבה כריס נפרד מהחברה המודרנית המאורגנת לתקופה של התבוננות והתבודדות.
טיוליו

במאי 1990 תרם כריסטופר 24,000 דולרים, שניתנו לו על ידי חבר של המשפחה על מנת לממן את לימודי המשפטים אליהם שקל להמשיך, לאוקספם (ארגון בינלאומי המסייע לעניים). לקראת סוף יוני, הוא החל את מסעו בשם "אלכסנדר מקנדלס", ומאוחר יותר אימץ את שם המשפחה "סופרטרמפ" (״נווד-על״, בהשראת האוטוביוגרפיה של נווד-על מאת ו. ה. דייוויס). מרבית האנשים שנתקלו בו בדרכים התייחסו אליו כאל בחור אינטליגנטי ויודע ספר. בסוף הקיץ החל כריס את דרכו דרך אריזונה, לעבר העיירה קארתג' שבדקוטה הדרומית, שם עבד בחווה לגידול חיטה. בהמשך שרד שיטפון עז בזמן שהיה במכוניתו. המכונית ניזוקה וכריס החליט להשאיר אותה במדבר, ובנוסף השליך את לוחיות הרישוי שלו כדי שלא יקשרו את הרכב אליו (בדיעבד, המכונית ספגה נזק קטן יחסית, נמצאה מאוחר יותר, והמשטרה אף הסיקה כי כריס נטש אותה מרצונו).
בשנת 1991, אלכסנדר חתר בסירת קיאק קטנה במורד מסוכן של נהר קולורדו עד למפרץ קליפורניה. הוא חצה את הגבול למקסיקו, ולאחר שהלך לאיבוד בתעלות ונקלע למבוי סתום, נגרר על ידי ציידי ברווזים מקומיים לים, שם שהה במשך זמן מה. הוא התגאה בעובדה שהצליח לשרוד עם ציוד מינימלי ועם מעט עזרים חיצוניים, והוא חש כי עשה "הכנה קטנה" לקראת מה שצפוי לו בהמשך הדרך. כריס לא אהב לתכנן דברים מראש, הוא אהב לתת משמעות לאותה חוויה בלי לחשוב על כלום לפניה. מטרתו הראשית במסע הייתה להגיע לאלסקה. שום דבר במסעו לא היה מוגדר. הוא החליט והאמין שלא צריך להשתמש במטוסים אלא רק בטרמפים וברכבות כדי להכיר את הארץ מקרוב דרך האדמה. כריס עבר חוויית רבות במהלך המסע עד הנסיעה לאלסקה. הוא פגש אנשים רבים בכל מקום שהגיע אליו ורקם איתם קשרים הדוקים.