stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוניברסיטת פירנצה
הישגים אקדמיים

זוהי אחת ממערכות המחקר הציבוריות הגדולות והיצרניות ביותר באיטליה. תוצאה זו מושגת הודות למספר לא מבוטל של חוקרים העובדים במגוון רחב של תחומי הוראה ומדע. הישגים אלו נובעים גם מהשתתפות אינטנסיבית של האוניברסיטה בתוכניות מחקר בעלות רלוונטיות לאומית ובינלאומית. האוניברסיטה נתמכת על ידי קרנות חיצוניות התומכות בפעילות המחקר והעברת הידע. שילוב גורמים אלו מייעד את מוסד כאוניברסיטת מחקר מודרנית ומסביר את מעמדו ב-200 האוניברסיטאות הטובות בעולם בדירוג הלאומי והעולמי.
יחסים בינלאומיים

באופן מסורתי, אוניברסיטת פירנצה נותנת תשומת לב מיוחדת לפיתוח מערכות יחסים ושיתופי פעולה עם אוניברסיטאות זרות. שהפך לנדבך אסטרטגי ודומיננטי באוניברסיטה במחקר, הוראה, ארגון לימודים, ניידות של מורים, חוקרים ותלמידים. נכון לעכשיו ישנם 360 הסכמי שיתוף פעולה עם אוניברסיטאות בכ-80 מדינות. בשנת 1999 אוניברסיטת פירנצה הוכרה כ"מרכז המצוינות האירופית של ז'אן מונט "במטרה לתאם שיתוף עם מוסדות אוניברסיטאיים אחרים, ולהתאים את כל הפעילויות הקשורות לשילוב אירופי ולהפיץ מידע על פעילויות אלה, במסגרת הקידום ההתפתחות האקדמית ולהגדיל את יעילותה.
ניתן להרגיש את הקשר הבינלאומי של אוניברסיטת פירנצה באמצעות למעלה משלושת אלפי הסטודנטים הזרים הלומדים בה. יותר מאלף סטודנטים אירופאים שמשתתפים בתוכנית חלופי סטודנטים 'ארסמוס', שבמהלך בתואר בוחרים הסוטדנטים בעולם ללמוד כשנה באוניברסיטת פירנצה. בשנת 2011 קיבלה אוניברסיטת פירנצה פרס מהתוכנית הלאומית, על מחויבותה בתחום הניידות הבינלאומית באמצעות פרויקט 'ארסמוס', ובפרט קבלת סטודנטים זרים.
בתחום המדעי אוניברסיטת פירנצה ממלאת תפקיד מוביל בקרב מוסדות מחקר ציבוריים, הודות לפעילותם של חוקריה המועסקים במגוון רחב של תחומי הוראה המדע, כמו גם השתתפותם האינטנסיבית בתוכניות מחקר בעלות חשיבות לאומית. ובינלאומיים ולתוצאות המדעיות המשמעותיות שהושגו.
בית החולים האוניברסיטאי Careggi

בית החולים האוניברסיטאי Careggi בית החולים הכללי הגדול בפירנצה, ואחד המרכזים באיטליה, הממוקם בצפון העיר. בית החולים מסונף לאוניברסיטת פירנצה וכך גם הפקולטה לרפואה. בבית החולים הסטודנטים למקצועות הרפואה זוכים ללמוד לצד מיטות החולים, ולהכיר את התשתית עולם הרפואה מקרוב. בבית החולים נמנים מטובי הרופאים של איטליה המכיל מספר גדול של מחלקות המתמחות בתחומים שונים ומגוונים. הספרייה הרפואית של האוניברסיטה ממוקמת בתוך בית החולים.
בבית החולים מתבצעים מחקרים קליניים רבים בשיתוף עם אוניברסיטאות מהאיחוד האירופי.
בשנת 2019 החלה בפרויקט מחקר במימון משותף של האיחוד האירופי, אשר תפקידה הוא למצא חיסון יעיל עבור נגיף הCOVID- 19.
בית החולים מסונף לבית החולים המחקרי לילדים meyer אשר ממוקם צפונית לבית החולים. בית החולים לילדים הוא מהגדולים באיחוד האירופי ומאפשר ניתוחים בכל התחומים ברפואת ילדים אשר ממומן על ידי קרן Meyer שהוקמה בשנת 2000.
קמפוס המשפטים ומדעי החברה Novoli

המרכז האוניברסיטאי למדעי החברה, הממוקמת באזור Novoli בפירנצה, היא מרכז להוראה לבתי הספר לכלכלה משפטים ולמדעי המדינה של אוניברסיטת פירנצה. בנוסף משמשת אתר מחקר האוניברסיטאי.
הקמפוס, שהוקם בשנת 2002, שם למטרה לאגד את כלל הפקולטות העתיקות שהיו אז פזורות במבנים ברחבי פירנצה. שבעת הבניינים בקמפוס מאכלסים את נשיאותן של שלוש הפקולטות, המכילות חדרים לשירותים חינוכיים (כיתות ואודיטוריומים, חדרי קריאה לסטודנטים, אולפנים, מעבדות וכו') מחלקת הרישום ללמודים לתיאור ראשון, והספרייה.
במתחם ספרייה של קמפוס Novoli, המאגדת את כל מורשת שלוש הספריות העתיקות של הפקולטה ואת המחלקות המסונפות אליהן, ובכך מאפשרת שימוש ופונקציונליות הן למחקר והן להוראה.
בוגרים

על פי הנתונים הסטטיסטים השנתיים של מרכז ההשכלה הגבוה באיחוד האירופי, בוגרי תואר ראשון של האוניברסיטה זכו לאחוז גבוה בכל הנוגע למציאת תעסוקה לאחר התואר. אחת המטרות של האוניברסיטה היא לאפשר לבוגריה להשתלב בחברות בינלאומיות, הפיתוח הבינלאומי הוא אחת העדיפויות האסטרטגיות שלה.
בוגרי האוניברסיטה הידועים:
מתאו רנצי - כיהן כראש ממשלת איטליה בשנים 2014–2016. לשעבר ראש עיריית פירנצה.
פרנסואה קרלו אנטומארצ'י - הרופא האישי של נפוליאון בונפרטה.
אנריקו פרמי - היה פיזיקאי איטלקי-אמריקאי, הידוע בשל עבודתו בנושא התפרקות בטא, פיתוח הכור הגרעיני הראשון ופיתוח תורת הקוונטים. חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1938.
ג'ובאני ג'נטילה - פילוסוף איטלקי. חיבר כמה מכתבי היסוד של המשטר הפשיסטי ומונוגרפיות רבות על תולדות הפילוסופיה.
ג'ובאני סרטורי - חוקר מדעי המדינה,
מרגריטה האק - אסטרופיזיקאית, פרשנית מדעית ואקטיביסטית איטלקייה.
מיקאל ז'אן - המושלת הכללית של קנדה.
דונטלה ורסצ'ה - מעצבת אופנה איטלקית והיו"ר הנוכחית של חברת ורסצ'ה.
מרסיליו פיצ'ינו - היה הומניסט ופילוסוף איטלקי בתקופת הרנסאנס המוקדם. נחשב לאחד מחשובי ההוגים בתקופה זו.
פרנקו זפירלי - במאי קולנוע איטלקי בולט. זפירלי היה גם במאי תיאטרון, מעצב ומפיק של אופרות ועסק גם בהפקת סרטי קולנוע, הצגות תיאטרון וסדרות טלוויזיה.
רוברטו אסאג'ולי - פסיכיאטר.
פיבריציו קיטי - ביוכימאי זכה להכרה עבור מחקריו בנושא החלבון ועמילואיד. משמש כמרצה לחוגים באוניברסיטה עד עתה. על שמו נכתבו יותר מארבע אלף עבודות מחקר בתחום הביוכימיה. בנוסף משמש כיועץ אקדמי ומחקרי אוניברסיטת קיימברידג'.
בוגרים יהודים שלמדו באוניברסיטה:
משה דוד קאסוטו - היה רבה של קהילת פירנצה ופרופסור למקרא באוניברסיטה העברית. עסק בפרשנות המקרא, בביקורת נוסח המקרא ובאשורולוגיה.
נתן קאסוטו - היה רופא עיניים, שירת לתקופה כרופא צבאי. שימש ברבנות מילאנו ובסוף 1942 התמנה לרבה של יהדות פירנצה. בינואר 1945 נספה באושוויץ.
אליה שמואל הרטום - היה רב ומחנך באיטליה ובישראל, מנהל בית המדרש לרבנים ברומא. מחבר "תנ"ך קאסוטו".
יואל רקח - פרופסור לפיזיקה תאורטית באוניברסיטה העברית בירושלים, רקטור האוניברסיטה ונשיאה בפועל, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וחתן פרס ישראל למדעים מדויקים.
הערות שוליים

↑  עבודת מחקר בנושא סמל האוניברסיטה
↑  אדריכלות
↑  ביולוגיה
↑  המחלקה לכימיה-על שם אוגו סקיף
↑  פיזיקה ואסטרונומיה
↑  חינוך, שפות, ותרבויות, ספרות ופסיכולוגיה
↑  הנדסה אזרחית וסביבתית
↑  הנדסת תעשייה
↑  הנדסת מידע
↑  בלשנות ופילוסופיה
↑  המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב - על שם אוליסה דייני
↑  רפואה ניסיונית וקלינית
↑  מדעי המוח, הפסיכולוגיה, רוקחות ובריאות הילד
↑  מדעים ביו-רפואיים, ניסויים קליניים
↑  כלכלה ומדעי עסקים
↑  מדעי המשפט
↑  מדעי המדינה והחברה
↑  מדעי הבריאות
↑  מדעי כדור הארץ
↑  מדעי טכנולוגיות חקלאיות, מזון, סביבה ויערות
↑  סטטיסטיקה, טכנולוגיית מידע, יישומים
↑  היסטוריה, ארכאולוגיה, גאוגרפיה, אמנות ובידור
↑  הפקולטה לחקלאות
↑  הפקולטה לאדריכלות
↑  המרכז לכלכלה וניהול
↑  הפקולטה למשפטים
↑  הפקולטה להנדסה
↑  הפקולטה לרפואה
↑  הפקולטה למדעי מתמטיקה, הפיזיקה וטבע
↑  הפקולטה למדעי המדינה
↑  הפקולטה למדעי הרוח והחינוך
↑  אתר הספרייה הביו-רפואית
↑  אתר ספריית המדע
↑  אתר ספריית מדעי החברה
↑  אתר ספריית מדעי הטכנולוגיה
↑  אתר הספרייה ההומניסטית
↑  Bernstein - Academic Festival Overture (Brahms), נבדק ב-2022-03-11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269483105171  BIBSYS: 95006069  BNE: XX128074  BnF: cb11867944q (data)  CiNii: DA03074160  GND: 41068-8  ISNI: 0000 0004 1757 2304  LCCN: n80126239  NDL: 001142717  NKC: ko2004236380  NLA: 36515933  RERO: 02-A000188609  SUDOC: 026430584  ULAN: 500244896  VcBA: 494/5774  VIAF: 126686014   WorldCat (עם VIAF): 126686014 
הגן של המוזיאון לה קוויטי
עצמות חיות עתיקות במוזיאון להיסטוריה של הטבע
מקהלת האוניברסיטה של פירנצה
סמל קבוצת הספורט של אוניברסיטת פירנצה
מבנה בית החולים האוניברסיטאי Careggi
קונדור איירליינס

ערך זה עוסק בחברת תעופה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בואינג 757-300 של החברה
איירבוס A320-200 בצביעת רטרו שנות ה-60
בואינג 767-300ER בצביעת רטרו שנות ה-70
קונדור איירליינס (בגרמנית: Condor Flugdienst) היא חברת תעופה שבסיסה בגרמניה. החברה מפעילה טיסות למדינות הים התיכון, אסיה, אפריקה, צפון אמריקה והאיים הקריביים. בסיסי הפעולה הראשיים של החברה נמצאים בנמל התעופה הבינלאומי של פרנקפורט ובנמל התעופה מינכן פרנץ יוזף שטראוס, ובקאריביים בנמל התעופה של סנטו דומינגו ברפובליקה הדומיניקנית. עד שנת 2005 הייתה החברה בבעלות של חברת לופטהנזה ולאחר מכן נקנתה על ידי קבוצת תומאס קוק. כעת נמצאת בשליטה של לוט הפולנית.
תולדות החברה

החברה הוקמה ב-21 בדצמבר 1955 בשם "שירותי טייס גרמניים בע"מ" (Deutsche Flugdienst GmbH), והחלה לפעול ב-28 במרץ 1956. בעקבות משבר ב-1960 נמכרה החברה ללופטהנזה ששינתה את שמה לקונדור איירליינס. בין השנים 1965-1969 רכשה החברה מטוסי סילון מדגמי בואינג 727, בואינג 707 ומקדונל דאגלס DC-8. בהמשך קנתה גם מטוסים מדגם בואינג 737, בואינג 747, מקדונל דאגלס DC-10 ואיירבוס A300. בתחילת שנות ה-90 שדרגה החברה את הצי שלה עם מטוסי בואינג 757 ובואינג 767. ב-2008 אישרה תומאס קוק את ההשתלטות על חברת קונדור איירליינס וקנייתה מלופטהנזה בסכום של 77,190,000 אירו, דבר שהקנה לחברת תומאס קוק שליטה בלעדית על החברה.
ב-25 בספטמבר 2019 סיפקה ממשלת גרמניה הלוואה כדי להציל את החברה, לאחר שחברת האם "קבוצת תומאס קוק" פשטה את הרגל.
ב 25 בינואר 2020 הודיעה חברת התעופה הפולנית לוט, על רכישת החברה.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברות במותג נכון לנובמבר 2018:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> B | נוסעים> Y+ | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A320-200 | 12 | — | — | — | 180 | 180 |  |
| איירבוס A321-200 | 9 | — | — | — | 220 | 220 |  |
| בואינג 757-300 | 13 | — | — | — | 275 | 275 |  |
| בואינג 767-300ER | 16 | — | 30 | 35 | 180 | 245 |  |
| בואינג 767-300ER | 16 | — | 18 | 35 | 206 | 259 |  |
| איירבוס A330-900NEO | 3 | 1 | - | - | - | - | ההזמנה הראשונה התקבלה באוקטובר 2022 |
| סה"כ | 51 | — |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏ממשלת גרמניה נרתמה להציל את חברת-הבת של תומאס קוק, באתר גלובס, 25 בספטמבר 2019
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏קבוצת תעופה חדשה: חברת-האם של לוט איירליינס רכשה את חברת התעופה הגרמנית קונדור, באתר גלובס, 25 בינואר 2020
↑  פרטי צי המטוסים של קונדור, באתר airfleets.net (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 16167226-7  VIAF: 175952857   WorldCat (עם VIAF): 175952857
ספריית הכנסת

| --- | --- |

 מיקום:  משכן הכנסת, ירושלים
 סוג:  ספרייה פרלמנטרית
 ספריית הפקדה:  עותק של ספרים ועיתונים היוצאים בישראל בתחומים נדרשים, פרסומים רשמיים שונים
 תאריך ייסוד:  נובמבר 1950
 מנהל:  גילה אלדר
 קואורדינטות:  31°46′36″N 35°12′19″E﻿ / ﻿31.77667°N 35.20528°E﻿ / 31.77667; 35.20528
  (למפת ירושלים מוגדלת) ספריית הכנסת(למפת ירושלים רגילה) ספריית הכנסת(למפת הרי ירושלים רגילה) ספריית הכנסת(למפת הרי ירושלים מוגדלת) ספריית הכנסת
ספריית הכנסת היא ספריית מחקר המשרתת את הכנסת, חבריה ועובדיה.
היסטוריה

הספרייה נוסדה בנובמבר 1950 כספרייה פרלמנטרית קלאסית, במטרה לספק לחברי הכנסת ועובדיה את המידע הדרוש להם לעבודתם הפרלמנטרית.
בשנת 1953 תוקנה פקודת העיתונות ונקבעה בה, בין השאר, חובת מסירת עותק מכל ספר לספריית הכנסת ללא תמורה. בשנת 2001 בוטל סעיף זה (סעיף 24) ובמקומו נכנס לתוקף חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים), התשס"א-2000, ובו נקבעה חובה מצומצמת יותר, לפיה ספריית הכנסת רשאית לדרוש ללא תמורה עותק מכל ספר או עיתון בכל תחום המוגדר כ"נחוץ לעבודתה של הכנסת" כפי שקבע יושב ראש הכנסת באישור ועדת הכנסת. בהמשך תוקן החוק, ונקבע שהכנסת תשלם עבור העותק 25% ממחירו הקטלוגי. בנוסף, לפי תקנות חוק חופש המידע, התשנ"ט-1999 מחויבת כל רשות ציבורית (כהגדרתה בחוק זה), למעט רשות מקומית והתאגידים שבשליטתה, לשלוח עותק של הדו"ח השנתי על פעילותה לספריית הכנסת. אוסף הספרייה מתרחב גם באמצעות מתנות וחליפין עם ספריות, בין השאר ספריות של פרלמנטים אחרים.
הספרייה מיועדת בראש ובראשונה לחברי הכנסת ועובדיה, אך בימים ראשון וחמישי, בהם מליאת הכנסת אינה פעילה, פתוחה הספרייה לציבור הרחב לצורך עיון בפרסומים שאינם נגישים במקומות אחרים. בין השאר, ניתן לעיין במקום בפרוטוקולים שאינם חסויים של ועדות הכנסת. זכות זו נקבעה בנוהל שפרסם יושב ראש הכנסת בהתאם לתקנון הכנסת.
ב-2014 נחנך בספרייה אוסף כתבי חברי הכנסת המכיל ספרים שפרסמו חברי הכנסת לדורותיהם במגוון שפות. עם חנוכת האוסף הוא הכיל כ-1,600 ספרים.
קטלוג הספרייה פועל באמצעות תוכנת אל"ף 500. הקטלוג איננו נגיש לציבור הרחב.
בסוף העשור השני של המאה ה-21 החל תהליך של דילול אוסף הספרייה מתוך כוונה להישאר בספרייה רק את דברי הכנסת, אוסף ספרי קודש, אוסף הספרים שכתבו חברי הכנסת ואוסף העיתונים. פריטים נדירים הועברו למוזיאון הכנסת, ספרים אחרים עברו לספריית הלשכה המשפטית של הכנסת, ספרי אמנות לידי אוצרת הכנסת ועשרות אלפי הספרים במחסן צפויים להימסר לעמותות וספריות המעוניינות בהם.
ראו גם

מרכז המחקר והמידע של הכנסת
לקריאה נוספת

אשר צידון, הכנסת להלכה ולמעשה, ירושלים, הוצאת אחיאסף, 1954, עמ' 57–58.
הערות שוליים

↑  חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים) (תיקון), התשס"ה― 2005
↑  ילקוט הפרסומים מס' 4438 התשנ"ו, עמ' 4594.
↑  ספריית הכנסת חנכה: אוסף כתבי חברי הכנסת, הודעות הכנסת, 27 באוקטובר 2014, באתר הכנסת
↑   שירית אביטן כהן, ‏אחרי 70 שנה: ספריית הכנסת מרוקנת את המדפים שלה, בעיתון מקור ראשון, 30 באוגוסט 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298310305171  VIAF: 133063347   WorldCat (עם VIAF): 133063347
מונסטר בול

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  מארק פורסטר
 הופק בידי:  לי דניאלס מיילו עדיקא וויל רוקוס אריק קופלוף
 תסריט:  מיילו עדיקא וויל רוקוס
 עריכה:  מאט צ'יז
 שחקנים ראשיים:  בילי בוב תורנטון  האלי ברי  הית' לדג'ר
 מוזיקה:  אש וספנסר
 צילום:  רוברטו שיפר
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  ליונס גייט אנטרטיינמנט 
 חברה מפיצה:  Lionsgate
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 בנובמבר 2001
 משך הקרנה:  111 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה, מלודרמה 
 תקציב:  4 מיליון דולר
 הכנסות:  44,909,486 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   monstersball
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (האלי ברי)  פרס סטלייט לתסריט המקורי הטוב ביותר  פרס האקדמיה היפנית לסרט הזר המצטיין  פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר (האלי ברי)  פרס מועצת המבקרים הלאומית לשחקנית הטובה ביותר (האלי ברי)  פרס מועצת המבקרים הלאומית לשחקן הטוב ביותר (בילי בוב תורנטון)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מונסטר בול (באנגלית: Monster's Ball) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2001 בבימויו של מארק פורסטר, אודות סוהר שמתאהב באשתו של נידון למוות. בסרט משחקים בתפקידים ראשיים בילי בוב תורנטון, האלי ברי והית' לדג'ר. הסרט זכה לביקורות מהללות וזכה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על משחקה של ברי.
הסרט יצא בארצות הברית בתפוצה מוגבלת בנובמבר 2001, וברחבי בריטניה ב-7 ביוני 2002. בישראל הסרט יצא ב-6 ביוני.
עלילה

האנק גרוטסקי (בילי בוב תורנטון) ובנו, סאני (הית' לדג'ר), הם סוהרים בבית הכלא המקומי. הם גרים יחד עם אביו של האנק, באק (פיטר בויל), זקן גזען ועצבני. כאשר האנק וסאני מסייעים להוציא להורג את לורנס מאסגוב (שון קומבס), סאני מקיא ומתעלף לעיניי הנידון. לאחר ההוצאה להורג, האנק תוקף את סאני בבית השימוש על חוסר יכולתו לשלוט בעצמו. כשהם חוזרים לבית האנק מנסה לגרש את סאני. אך סאני מוציא אקדח ומאיים על האנק. לאחר שהאנק מודה שהוא מעולם לא אהב את בנו, סאני מתאבד.
לטישה מאסגוב (האלי ברי), אשתו של לורנס, נקלעת לקשיים כלכליים. היא מתחילה לעבוד במזללה שהאנק מבקר לעיתים תכופות. יום אחד, בנה של לטישה, טיירל (קוראונג'י קלהון), מחליק לכביש ונפגע על ידי מכונית. האנק מסייע ללטישה לקחת את בנה לבית החולים ששם הוא מת. לאחר מכן, האנק מסיע את לטישה לביתה, ומגלה לה שגם הוא שכל בן. לאחר כמה ימים, הם מתחילים מערכת יחסים המבוססת על יחסי מין. בנוסף, האנק מגלה שלורנס היה בעלה של לטישה.
לטישה מחליטה לקנות מתנה להאנק על עזרתו. כשהיא מגיעה לביתו היא פוגשת את באק, שמעליב אותה משום שהיא אפרו-אמריקאית. בעקבות כך, האנק מחליט להעביר את באק לבית אבות. לאחר שחובותיה של לטישה מביאים לכך שהיא מסולקת מביתה, היא עוברת לגור עם האנק. שם היא מגלה שהוא היה הסוהר של בעלה.
צוות שחקנים

בילי בוב תורנטון - האנק גרוטסקי
האלי ברי - לטישה מאסגוב
הית' לדג'ר - סאני גרוטסקי
פיטר בויל - באק גרוטסקי
שון קומבס - לורנס מאסגוב
קוראונג'י קלהון - טיירל מאסגוב
ביקורות והכנסות

הסרט זכה לאהדת מבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג של 88%. רבים מהמבקרים החמיאו להאלי ברי וקוראונג'י קלהון על הופעתם בסרט. למרות זאת, כמה פעילי זכויות אדם אפרו-אמריקאים קראו להחרים את הסרט מכיוון שהוא מעוות את המציאות שאישה שבעלה הוצא להורג תתאהב במי שהוציאו להורג. בנוסף, רבים ביקרו את סצנת הסקס של האלי ברי ובילי בוב תורנטון וטענו שרק כך אישה אפרו-אמריקאית יכולה לזכות בפרס אוסקר. נכון ל-2011 הסרט הכניס כ-31,273,922 בארצות הברית וכ-13,635,564 בעולם.
פרסים ומועמדויות

זכייה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (האלי ברי)
מועמדות לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר (מיילו עדיקא ו-וויל רוקוס)
מועמדות לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר (האלי ברי)
זכייה בפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר  (האלי ברי)
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (האלי ברי)
מועמדות לפרס MTV לשחקנית הטובה ביותר (האלי ברי)
זכייה בפרס הוועדה הארצית למבקרים לשחקנית הטובה ביותר (האלי ברי)
זכייה בפרס הוועדה הארצית למבקרים לשחקן הטוב ביותר (בילי בוב תורנטון)
קרב סאמארה (1917)

לוטננט גנרל פרדריק סטנלי מוד - מפקד הכוח הבריטי
חליל קוט, מפקד הארמייה ה-6 הטורקית
עלי איחסן סביס, מפקד הכוח הטורקי שנסוג מקווקז
קרב סאמארה מתייחס לסדרה של קרבות שהחוללו מצפון לבגדאד ובעיר סאמרא, במרץ ואפריל 1917, בין הצבא הבריטי לצבא האימפריה העות'מאנית במהלך המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה. הקרב התחולל לאחר כיבוש בגדאד והיה חלק מהמאמץ המחודש של הבריטים לכבוש את מסופוטמיה ולהדוף את הטורקים ממנה. הקרב הסתיים בניצחון הבריטים ובכיבוש סאמארה.
רקע > פתיחת המערכה במסופוטמיה

היעד המקורי של הכוח הבריטי במערכה זו הייתה להגן על מערכת הפקת הנפט בפרס והובלתו במפרץ הפרסי. לשם כך פלשו הבריטים לאזור שאט אל ערב ב-4 בנובמבר 1914 ועד סוף נובמבר השלימו את כיבוש בצרה והשיגו את יעד המערכה וזאת בהיקף נפגעים נמוך.
רקע > המערכה ה-1 לכיבוש בגדאד והמצור על כות

היקף הנפגעים הנמוך ואמביציה גבוהה דחפו את מפקד המערכה במסופוטמיה, גנרל ג'ון ניקסון, לפתוח במערכה לכיבוש בגדאד. הכוח העיקרי שביצע מערכה זו הייתה הדיוויזיה ה-6 של "פונה" בפיקודו של צ'ארלס טאונסנד. החל מדצמבר 1914 ועד ספטמבר 1915 התקדם הכוח הבריטי במעלה נהר החידקל בסדרה של קרבות מוצלחים בסופם כבש את כות. לאחר הצלחות אלו התייצב טאונסנד לקרב קטסיפון שהסתיים ללא הכרעה ובסופו נסוג בחזרה לכות. הטורקים ניצלו את נסיגת הבריטים והטילו, החל מדצמבר 1915, מצור על כות ועל הדיוויזיה הנצורה בו. במהלך החודשים הבאים פעלו הבריטים כדי לפרוץ את המצור. על אף שהצליחו להתקדם לכוון כות נאלצו הבריטים להתמודד מול מספר קווי הגנה חזקים שבנו הטורקים אשר גבו מחירים גבוהים מהבריטים המתקדמים. בסופו של דבר לא הצליחו הבריטים לשבור את המצור ובאפריל 1916 נכנעו הנצורים והועברו למחנות שבויים בטורקיה.
רקע > המערכה השנייה לכיבוש בגדאד

במהלך ובעקבות נפילת כות הודחו מספר קצינים שהיו מעורבים במערכה (וביניהם ג'ון ניקסון, ג'ורג' פרדריק גורינג ופנטון איילמאר) ובמקומם מונה, ביולי 1916, לוטננט גנרל פרדריק סטנלי מוד כמפקד "כוח חידקל" בהחליפו את ג'ורג' פרדריק גורינג. בהמשך אותו חודש מונה לפקד על כל המערכה במסופוטמיה (כח D של חיל המשלוח ההודי) בהחליפו את פרסי לייק. במהלך החודשים הבאים חיזק מוד את כוחותיו עד להיקף של 4 דיוויזיות. ב-13 בדצמבר 1916 יצא הכוח הבריטי מבצרה וב-17 בפברואר 1917 החל קרב כות השני ועד 24 בפברואר כבש הכוח את כות. תוך ניצול המומנטום המשיכו הבריטים במעלה החידקל וב-11 במרץ כבשו את בגדאד.
המערכה על סאמארה > מטרות המערכה

מטרות הכוח הבריטי היו כדלקמן:
הדיפת הארמייה ה-6 הטורקית של חליל כות צפונה כדי להגן על בגדאד.
כיבוש סאמארה (כ-130 ק"מ מבגדאד) שנמצאה בצומת אסטרטגי ושלטה על מסילת הברזל ברלין-בגדאד וזאת כדי למנוע תגבור הכוחות הטורקים.
מניעת תוכנית טורקית להצפת נהר הפרת כדי לעצור את הבריטים.
מניעת חבירה של כוחות טורקים שנסוגו מהרוסים בפרס עם כוחותיו של חליל כות.
המערכה על סאמארה > הכוחות המעורבים

הכוחות הבריטים, בפיקודו של לוטננט גנרל סטנלי מוד, מנו כ-45,000 לוחמים שאורגנו ב-4 דיוויזיות (הדיוויזיה השלישית "לאהור", הדיוויזיה השביעית "מירוט", הדיוויזיה ה-13 והדיוויזיה ה-14) שחולקו ל-2 קורפוסים.
הכוחות העות'מאנים כללו 2 כוחות:
כ-10,000 חיילים מהארמייה השישית בפיקודו של חליל כות שנסוגו מבגדאד.
כ-15,000 חיילים מהקורפוס ה-8 (בפיקודו של עלי איחסן סביס) שנסוגו בפני הרוסים במערכה בקווקז.
המערכה על סאמארה > שלבי המערכה

במהלך המערכה לכיבוש סאמארה ניהלו הבריטים מספר קרבות כנגד טורקים על מנת להשיג את מטרות המערכה שקבע מוד. הכוחות הבריטים יצאו מבגדאד ב-13 במרץ.
המערכה על סאמארה > שלבי המערכה > קרב פאלוג'ה

בפאלוג'ה הוקמה מערכת סכרים שנועדו לשלוט זרימת המים בנהר הפרת. ב-19 במרץ 1917 תקפו הבריטים את העיר פלוג'ה שעל נהר הפרת בכוח של בריגדה כדי למנוע את התוכנית הטורקית להציף את הפרת. על אף שהבריטים כבשו את העיר הצליחו הטורקים להרוס חלק מהסכרים. פני הנהר היו נמוכים ויחידות ההנדסה הבריטיות הצליחו לשקם את הסוללות.
המערכה על סאמארה > שלבי המערכה > קרב הר המרין

קרב הר המרין נועד למנוע את התגבור של כוחותיו של חליל כות על ידי כוחותיו של עלי איחסן סביס שנסוגו מפרס. ב-14 במרץ 1917 שלח סטנלי מוד 2 בריגדות, בפיקודו של מייג'ור גנרל הנרי קירי (אנ'), לעיר בעקובה לשם התקדמו הכוחות הטורקים מפרס. עם הגעת הבריטים לעיר התברר שהטורקים נסוגו צפונה והתבצרו ברכס המרין. קירי חשב שיחד עם הכוחות הרוסים הרודפים יצליח ללכוד את הטורקים בתנועת מלקחיים. ב-25 במרץ תקפו הכוחות הבריטים את המערך המבוצר של הטורקים כשבריגדה אחת תקפה חזיתית והשנייה ניסתה לאגף את הטורקים. לרוע המזל הפסיקו הרוסים את המרדף אחר הטורקים הנסוגים כך שהכוח של קירי היה הכוח היחיד שנלחם בטורקים. כמו כן לא צלח הניסיון לאגף את הכוח הטורקי לאחר שהכח האוגף התגלה עם תחילת תנועתו. בסופו של יום כשל הניסיון הבריטי למנוע את תגבור הכוחות הטורקים וזאת במחיר של כ-1,200 נפגעים.
המערכה על סאמארה > שלבי המערכה > קרב איסטאבולט

הבריטים המתקדמים מבגדאד צפונה לאורך החידקל נאלצו להתמודד מול מערכים מבוצרים של הטורקים. ב-21 באפריל הגיע כוח החלוץ של הבריטים לאיסטאבולט (Istabulat) / דוג'ייל (Dujail) (כ-60 ק"מ מסאמארה). ההתקפה, שהחלה בשעות הבוקר, נחלה הצלחה בראשיתה לאחר שהטורקים נהדפו מעמדותיהם אולם אלו התארגנו למתקפת נגד והצליחו להדוף את הבריטים מרוב עמדותיהם. במהלך היום עברו העמדות מיד ליד ורק ב-22 באפריל נסוגו הטורקים מעמדותיהם. בקרב זה נמנו כ-2,000 נפגעים בכל צד.
המערכה על סאמארה > שלבי המערכה > כיבוש סאמארה

לאחר קרב איסטאבולט ונסיגת הטורקים נפתחה הדרך בפני הכוחות הבריטים להתקדם לסאמארה. העיר עצמה נכבשה ב-23 באפריל 1917. קרבות לייצוב הקו הבריטי בסאמארה נמשכו עד 30 באפריל.
תוצאות הקרב

בסיום המערכה הצליחו הבריטים השתלט על תחנת הרכבת של סאמארה ובכך לבלום ניסיון של הטורקים לתגבר את כוחותיהם בעזרת מסילת הברזל ברלין-בגדאד.
נפגעים:
הצבא הבריטי: כ-18,000 פצועים וחללים בקרבות וזאת בנוסף לכ-37,000 חולים שחלקם מתו ממחלתם.
הצבא העות'מאני: כ-15,000 פצועים וחללים.
היקף הנפגעים בקרב הכוחות הבריטים אילץ את מוד לעצור את התקדמותו כדי לרענן את כוחותיו ולתגברם. כמו כן סיכל היקף הנפגעים את תוכניות משרד המלחמה להוציא כוחות מזירת מסופוטמיה כדי לתגבר את החזית המערבית באירופה.
לקריאה נוספת

Barker, A. J. The Bastard War: The Mesopotamian Campaign of 1914–1918. New York: Dial Press, 1967. קרב סאמארה, באתר OCLC (באנגלית)
Tucker, Spencer C., ed. (2014). World War I: The Definitive Encyclopedia and Document Collection - 5 volumes. ABC-CLIO. ISBN 9781851099658.
Strachan, Hew (2003). The First World War, pp 125. Viking. published by the Penguin Group .
Wilcox, Ron (2006) Battles on the Tigris. Pen and Sword Military.
Keegan, John (1998). The First World War. Random House Press.
הערות שוליים

↑  מספר הנפגעים הנמוך נבע מהחלטת הפיקוד הטורקי לרכז את כוחותיו באזור בגדאד
↑  בניסיונות לשחרור כות נפצעו ונהרגו כ-23,000 חיילים בריטים
↑  בגלל תנאי השבי הקשים 70% מהשבויים מת בשבי
↑  קרב פאלוג'ה, באתר firstworldwar.com
↑  קרב הר המרין, באתר firstworldwar.com
↑  חלק מהכוחות היו שייכים לדיוויזיה ה-14 ההודית
↑  התקדמות הרוסים נעצרה בגלל מהפכת פברואר
| המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| כללי | מסילת הברזל ברלין-בגדאד | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| קרבות | 1914: קרב בצרה • קרב אל-קורנה 1915: קרב שוויבה • קרב עמארה • קרב נאסריה • קרב א-סין • קרב קטסיפון 1916: המצור על כות • קרב שייח' סעד • קרב ואדי • קרב אום-אל-האנה • קרב דוג'יילה 1917: קרב כות השני • כיבוש בגדאד • קרב סאמארה • קרב רמאדי הראשון • קרב רמאדי השני 1918: קרב חאן בגדאדי • קרב שרקט • האוטונומיה של נג'ף במלחמת העולם הראשונה | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| יחידות | צבא בריטניה: הצבא הבריטי • חיל המשלוח ההודי • הדיוויזיה השלישית "לאהור" • הדיוויזיה השישית "פונה" • הדיוויזיה השביעית "מירוט" • הדיוויזיה ה-12 ההודית • הדיוויזיה ה-13 "המערבית" • הדיוויזיה ה-14 ההודית • הדיוויזיה ה-15 ההודית • הדיוויזיה ה-17 ההודית • הדיוויזיה ה-18 ההודית הצבא העות'מאני: הארמייה השישית | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אישים | צבא בריטניה: ג'ון ניקסון • צ'ארלס טאונסנד • ג'ורג' פרדריק גורינג • פרסי לייק • פנטון איילמאר • פרדריק סטנלי מוד • ג'ורג יאנגהאזבנד • אלכסנדר קוב • ויליאם מרשל הצבא העות'מאני: אנוור פאשה • קולמר פון דר גולץ • נוראדין איברהים פאשה • סולימאן אסקרי ביי • חליל כות • מוסה קזם קראבקיר • עלי איחסן סביס • איסמעיל האקי ביי (אנ') | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אתרים | אנדרטת בצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בעמארה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבגדאד • בית הקברות הצבאי הבריטי בכות • שער הודו | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| תוצאות | הפסקת האש של מודרוס • הסכם סוור | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |