stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רצח ג'ון לנון
לאחר הרצח

גופתו של לנון נשרפה בבית הקברות פרנקליף. לא נערכה לו הלוויה. יוקו אונו הודתה לקהל המזמר שהצטבר מחוץ לדקוטה, ששירתם השאירה אותה ערה; היא ביקשה שיתאספו מחדש בסנטרל פארק בראשון שלאחר מכן (הרצח התרחש ביום שני), כדי לשאת תפילה חרישית. ב-14 בדצמבר, מיליוני אנשים מכל רחבי העולם נענו לבקשתה של אונו, ועצרו את מעשיהם לעשר דקות, לזכר לנון. 3,000 איש התקבצו בליברפול, והקבוצה הגדולה ביותר, יותר מ-225,000 איש, התקבצה בסנטרל פארק, בסמוך לזירת הרצח. לפחות שני מעריצי הביטלס התאבדו לאחר הרצח, מה שהוביל לבקשה פומבית של אונו מהאבלים שלא יוותרו ליאוש. בשנת 1981 הוציאה אונו אלבום סולו, Season of Glass. על עטיפת האלבום מופיעים משקפיו מכוסי הדם של לנון. בגרסה המחודשת של האלבום, שיצאה ב-1997, נכללה הרצועה "Walking on Thin Ice", השיר שערכו לנון ואונו מעט לפני שהוא נרצח.
ביוני 1981, נגזר על צ'פמן מאסר עולם לאחר שסירב לטעון לאי שפיות, בניגוד לעצת עורכי דינו. בשל הודאתו באשמה, הוא זכה לאפשרות להשתחרר על תנאי מהכלא כבר בשנת 2000, לאחר 20 שנים בכלא. בקשתו להשתחרר נדחית מדי שנתיים מאז 2000, והוא נותר אסיר בבית הכלא אטיקה. תמונתה של אנני ליבוביץ', בה נראה ג'ון העירום מכורבל על יוקו, שצולמה בבוקר יום הרצח, הופיעה על שער מגזין הרולינג סטון מ-22 בינואר 1981, שהוקדש ברובו לכתבות, מכתבים ותמונות שהנציחו את חייו ומותו של לנון. ב-2005 דירגו חברי "אגודת עורכי המגזינים האמריקנית" ("American Society of Magazine Editors") את שער המגזין כשער הטוב ביותר בארבעים השנים האחרונות.
הנצחה

בכל רחבי העולם ממשיכים להתאבל על מותו של לנון, והוא הפך לנושאם של מספר אתרי הנצחה, במיוחד גן שדות התות בסנטרל פארק, שטופח מול ביתם של לנון ואונו. לאחר הרצח אונו תרמה מיליון דולר לניהולו. המקום מארח אירועי זיכרון ללנון ביום הולדתו ובימי השנה להירצחו, וכן אירועי אבל אחרים כגון אסון התאומים, ומותו של ג'ורג' האריסון.
אלטון ג'ון, שהקליט את הלהיט "Whatever Gets You thru the Night" יחד עם לנון, הצטרף לפזמונאי ברני טופין והקליט שיר מחווה ללנון בשם "Empty Garden (Hey Hey Johnny)." השיר הופיע באלבומו של ג'ון מ-1982, Jump Up! ונכנס למקום ה-13 במצעד הסינגלים האמריקני מאותה שנה. יוקו אונו ושון לנון הצטרפו אל ג'ון כשביצע את השיר במדיסון סקוור גארדן מול אולם מלא.
ב-1991 קיבל לנון את הכבוד של פרס גראמי על מפעל חיים. ב-1994, אבחזיה הוציאה שני בולי דואר של גראוצ'ו מרקס ולנון, כפארודיה על עברה הקומוניסטי של המדינה, כאשר במקור התנוססו עליהם דיוקנאותיהם של קרל מרקס וולדימיר איליץ' לנין. ב-8 בדצמבר 2000, נשיא קובה פידל קסטרו חשף פסל ברונזה של לנון בפארק בהוואנה. בשנת 2000 נפתח מוזיאון ג'ון לנון בסאיטמה, יפן ושמו של שדה התעופה בליברפול שונה לנמל התעופה ליברפול ג'ון לנון, תוך אימוץ המוטו "Above us only sky" ("מעלינו רק שמיים", ציטוט מהשיר "Imagine"). האסטרואיד "4147 Lennon" (אנ') שהתגלה בינואר 1983 וקוטרו כשבעה קילומטרים נקרא על שמו של לנון.
ב-9 באוקטובר 2007, אונו הקדישה אתר הנצחה נוסף ללנון, מגדל Imagine Peace, על אי בסמוך לבירת איסלנד, רייקיאוויק. בכל שנה בין 9 באוקטובר ו-8 בדצמבר, מוקרנות אלומות אור אל עבר השמיים. ב-8 בדצמבר מתקיים טקס מול בנין קפיטול רקורדס ברחוב Vine שבהוליווד. בין 28 ו-30 בספטמבר 2007, הכפר דורנס אירח את פסטיבל האורות הצפוניים של ג'ון לנון, אותו הגישה אחותו למחצה של לנון ג'וליה ביירד ובן דודו הסקוטי, סטנלי פארקס.
בשנת 2009 הוצגה באגף היכל התהילה של הרוק אנד רול שבניו יורק תערוכה בנושא ג'ון לנון. בתערוכה הופיעו מזכרות וחפצים אישיים מעברו של לנון, ואפילו את הבגדים שלבש כשנרצח. יוקו אונו עדיין מניחה נר על אדן החלון בחדרו של לנון מדי 8 בדצמבר.
בסרטים

שני סרטים שמתארים את הירצחו של לנון יצאו לאור בסמיכות, כ-25 שנים לאחר האירוע. הראשון מהשניים, The Killing of John Lennon, ב-7 בדצמבר 2007 (יום לפני יום השנה ה-27 של הרצח). את הסרט ביים אנדרו פידינגטון, וכיכב בו ג'ונאס בול בתפקיד מרק דייוויד צ'פמן. הסרט השני, Chapter 27 ("פרק 27"), יצא ב-28 במרץ 2008. את הסרט ביים ג'ארט שצ'אפר ובתפקיד מרק דייוויד צ'פמן שיחק ג'ארד לטו. את תפקידו של לנון גילם השחקן מרק לינדזי צ'פמן. בין שני הסרטים, הסרט דל התקציב The Killing of John Lennon התקבל טוב יותר, כאשר Chapter 27 זכה לביקורות שליליות.
התפסן בשדה השיפון

לסיפור ההתנקשות של מרק דייוויד צ'פמן בג'ון לנון יש קשר מיוחד עם הספר "התפסן בשדה השיפון", מאת ג'יי די סלינג'ר. צ'פמן התחבר מאוד רגשית לדמות הראשית בספר, הולדן קולפילד, ולערכיו. בלילה בו רצח את לנון הוא נותר בזירת הרצח, קורא בעותק של הספר, עליו כתב "זוהי הצהרתי" וחתם בשמו של הולדן. יש שטוענים שצ'פמן הונע למעשה הרצח בעקבות דעות שמופיעות בספר.
את הספר קרא צ'פמן לראשונה בעקבות המלצה של חבר. הסיפור קבל משמעות אישית עצומה בחייו, אותם עיצב סביב עקרונותיה וחייה של הדמות הראשית בסיפור, הולדן קולפילד. צ'פמן הושפע מכעסו של הולדן כלפי הצביעות בחברה וכן מהצורך שלו להגן על אנשים, ילדים במיוחד. במכתב ששלח לחברתו לינדה אייריש בספטמבר 1980, חודשיים לפני הרצח, הוא ביטא את ההשפעה עמוקה של הספר, "אני משתגע", הוא כתב וחתם "התפסן בשדה השיפון".
בפברואר 1981, לאחר שנעצר, שלח צ'פמן מכתב לניו יורק טיימס, בו המליץ לכל לקרוא את הספר, וקרא לו, "ספר יוצא דופן שטומן בחובו הרבה תשובות." באוגוסט אותה שנה, כשנשאל במשפט אם יש לו מה לומר, הוא בחר להקריא קטע מתוך הספר, בו מספר הולדן לאחותו הקטנה פיבי מה ירצה לעשות בחייו.
יש שטוענים, ביניהם גם הפסיכיאטר שנכח במשפטו, דניאל שוורץ, שצ'פמן הונע לרצח לנון משום שראה אותו כ"מזויף", סמל לצביעות החברתית אותה קולפילד מתעב. צ'פמן בעצמו הודה מאוחר יותר שקיווה כי באמצעות רצח לנון הוא יהפוך להולדן קולפילד, "מעין מושיע" או "מלאך שומר". בנוסף, בדיון על שחרורו על תנאי, אמר צ'פמן, "אני מרגיש שעכשיו אני רואה את לנון לא כסלבריטי. אז ראיתי. ראיתי אותו כדמות קרטון על עטיפת אלבום. [...] עכשיו הגעתי להבנה של העובדה שג'ון לנון היה בן אדם. בלי קשר להיותו חבר הביטלס או להיותו מפורסם."
צ'פמן נזכר שהקשיב לאלבום John Lennon/Plastic Ono Band מספר שבועות לפני הרצח, וספר: "הקשבתי למוזיקה ונעשיתי כועס עליו [לנון], על זה שאמר שהוא לא מאמין באלוהים... ושהוא לא מאמין בביטלס. זה מאוד עצבן אותי, למרות שהאלבום יצא עשר שנים לפני כן. רציתי לצעוק בקול רם, 'מי הוא חושב שהוא, אומר את הדברים האלה על אלוהים, על גן עדן ועל הביטלס? אומר שהוא לא מאמין בישו ודברים כאלה'. בנקודה הזו המוח שלי כבר היה בחשכה המוחלטת של כעס וזעם, [..] בשטח של 'התפסן בשדה השיפון', שם המוח שלי היה הולדן קולפילד, ופעלתי נגד צביעות". בנוסף אמר צ'פמן שלמרות שהולדן לא היה אלים, הייתה לו "דרך מחשבה אלימה, לפיה היה יורה במישהו, מרוקן אקדח תופי אל הבטן שלו, אם היה עושה לו רע". עם זאת, הולדן היה "בחור מאוד רגיש וכנראה לא היה הורג מישהו כמוני. אבל זוהי יצירה בדיונית, ובמציאות אני עמדתי מול הדקוטה".
ראו גם

הביטלס
ג'ון לנון
מרק דייוויד צ'פמן
שוקטוברפסט

| --- | --- |

 מיקום:  פנסילבניה, ארצות הברית
 תאריך פתיחה:  1991
 קואורדינטות:  40°19′30″N 76°02′09″W﻿ / ﻿40.324970088208°N 76.035891334445°W﻿ / 40.324970088208; -76.035891334445
 www.shocktoberfest.com
 
 he
 
שוקטוברפסט (באנגלית: Shocktoberfest) הוא אירוע רדוף שנתי שמתקיים ליד רידינג, פנסילבניה, לכבוד ליל כל הקדושים. האטרקציות כוללות בתים רדופים, שייט רדוף וכולי. הנהלת שוקטוברפסט מכנה אותו כ"פארק שעשועים רדוף רוחות", אף על פי שהוא לא פארק שעשועים במובן האמיתי של המונח.
האירוע התחיל משנת 1991 והיווה כמרכז יעד של בני נוער ומשפחות ופועל בעיקר בתקופת ליל כל הקדושים, עקב הקונספט שלו התואם לאווירת החג. עם השנים, התווספו לו אטרקציות נוספות.
היסטוריה

האתר ממוקם סמוך לכביש 422, מחוץ לרידינג, פנסילבניה. במקור, שטח המקום היה גדול בהרבה אך חלק מתוכו נלקח עבור פתיחת פארק וילו גלן. חלק נוסף מהאדמות הפכו ליחידת דיור וחלק למקומות קבורה.
על פי מנהלי שוקטוברפסט, לאדמה עליה בנוי המקום ישנו עבר בעייתי. הם אומרים שעל האדמה פעל בית חולים פסיכיאטרי ממלכתי, בית סוהר ממלכתי ומפעל שעסק בחומרים כימיים. המידע הוכח כתחבולה שיווקית, מכיוון שהאדמה מעולם לא שימשה למטרות אלה. המקום החל לפעול כבר בשנת 1991 והבית הרדוף התווסף בשנת 1997.
חלק מהאטרקציות

כלא המתים
בית רדוף
המפלצת באמצע הדרך (קרנבל)
פרסים ותארים

אחת משלוש האטרקציות הרדופות המובילות במדינה על ידי מגזין Haunt World.
האטרקציה הרדופה הטובה ביותר באמריקה, על פי Haunted Attraction.
2010 נבחר על ידי Travel Channel כאחד המקומות המפחידים ביותר על פני כדור הארץ.
נבחר כאטרקציה הרדופה הטובה ביותר על ידי מגזין Fright Times.
נבחר כ-Hayride הטוב ביותר על פי Frighttour.
נבחר כאטרקציה הרדופה השישית הטובה ביותר במדינה על פי פוקס ניוז.
נבחרה לאטרקציה הרדופה השלישית הטובה על פי USA Today.
דורג על ידי "Haunted Attraction Association" כאחת מהאטרקציות הרדופות הטובות ביותר באמריקה.
הערות שוליים

↑  Shocktoberfest – PA’s Premier Haunted Scream Park, Shocktoberfest (באנגלית)
↑  Find Haunted Houses - Best Haunts - Haunted Attractions | HauntWorld, www.hauntworld.com (באנגלית)
↑  Haunted Attraction Magazine Names 25 Must-See Haunts, www.businesswire.com, ‏2009-10-06 (באנגלית)
↑  Haunted House & Halloween Magazine | Fright Done Right | Industry Journal, www.frighttimes.com
↑  "Hayride of the Year: Past Recipients". Frighttour. 2013. Retrieved August 26, 2017. (ארכיון)
↑  "Most extreme haunted houses". Fox News. October 10, 2014. Retrieved August 28, 2017.
↑  Best Extreme Haunted Attraction Winners (2015) | USA TODAY 10Best, 10Best (באנגלית)
↑  HAA Top Haunts Program (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שוקטוברפסט".
טירת קנטרברי

| --- | --- |

שרדי הטירה
 מידע כללי
 סוג:  טירה 
 שימוש:  בעבר: טירה ובית סוהר כיום משמש טירה תיירותית
 מיקום:  קנטרברי 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בעלים:  עיריית קנטרברי
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1066–1380 (כ־314 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1135 
 סגנון אדריכלי:  ימי ביניים
 
 קואורדינטות:  51°16′33″N 1°04′29″E﻿ / ﻿51.2757°N 1.07462°E﻿ / 51.2757; 1.07462
 מפה  לונדון ברמינגהאם לסטר בריסטול פורטסמות' פלימות' צרפת ויילס איר.טירת קנטרברי
 
טירת קנטרברי (באנגלית: Canterbury Castle) היא טירה אנגלית נורמנית ימי ביניימית בעיר קנטרברי, קנט, אנגליה.
טירת קנטרברי היא אחת משלוש הטירות המלכותיות המקוריות של קנט (לצד טירת דובר וטירת רוצ'סטר), שנבנו כולן זמן קצר לאחר קרב הייסטינגס, על הדרך הראשית בין דובר ולונדון (דרך ווטלינג סטריט). דרך זו נכבשה על ידי ויליאם הכובש באוקטובר 1066 ולאורכה נבנו הטירות כ"טירות מוטה וביילי" (אנ') (טירת הגנה הבנויה על גבעה) על מנת לשמור ולהגן על דרך ווטלינג סטריט באזור קנט.
שלבי הבנייה והתפתחות הטירה > התקופה הנורמנית

טירת "מוטה וביילי" עשויה עץ הוקמה בשנת 1066, ככל הנראה על הגבעה על יד גני דיין ג'ון, בסמוך לחומת טירת האבן המאוחרת יותר (אף שהגבעה יכולה גם להיות קבר רומי), כשהשם דיין ג'ון (באנגלית Dane John) נגזר מהמילה בצרפתית קדומה donjon, שפירושה מגדל העוז.
שלבי הבנייה והתפתחות הטירה > טירת אבן

מגדל העוז הגדול הבנוי מאבן נבנה על ידי המלך הנרי בוקלרק, או הנרי הראשון, כאחת משלוש הטירות המלכותיות של קנט. המבנה העצום הזה, כ-30 מטרים אורכו ו-25 מטרים רוחבו, היה כלל הנראה בגובה של כ-24 מטרים (לשם השוואה, בסיס מגדל הביג בן בוסטמיניסטר בלונדון הוא כ-12 מטרים). הוא היה בנוי בעיקר משברי אבן צור ואבן חול. במהלך המאה ה-13 הטירה הוסבה לבית סוהר האזורי. היא נכנעה לפולשים הצרפתים במלחמת הברונים הראשונה. בשנת 1380 נבנה שער חדש.
במהלך המאה ה-19 היא נרכשה על ידי חברת גז שהשתמשה בטירה לאחסון במשך שנים רבות, דבר שגם להרס הקומה העליונה של המגדל.
שלבי הבנייה והתפתחות הטירה > אתר תיירותי

כיום (המאה ה-21) הטירה שייכת לשלטון המקומי בקנטרברי ופתוחה לקהל בכל ימות השנה והיא אחת המקומות הפופולריים ביותר בעיר, מלבד הקתדרלה.
מפקדי חיל-המצב של טירת קנטרברי

מפקדי חיל המצב של טירת קנטרברי היו אחראים על תחזוקת וביטחון הטירה, שעברה לידיים פרטיות בסוף תקופת שלטונו של המלך ג'יימס הראשון (בשנת 1625). להלן רשימה חלקית:
1216-1232 הוברט דה בורג (אנ') (תחת המלכים ג'ון והנרי השלישי). שימש בתפקיד השופט העליון (אנ'), תפקיד הדומה במקצת בתפקידו לתפקיד ראש הממשלה כיום (כמובן תחת המלך). פיקד במקביל גם על טירת דובר ועל טירת רוצ'סטר.
1232-1234 סטיבן דה סגרווה (אנ') (תחת המלך הנרי השלישי). גם הוא תיפקד כשופט העליון, ופיקד במקביל על טירת רוצ'סטר.
1247-? ניקולס דה מולס (אנ') (תחת המלך הנרי השלישי). כאביר החצר של הנרי השלישי פיקד לאורך חייו על טירות ומבצרים רבים ברחבי אנגליה, בהם טירת וינצ'סטר, טירת פמברוק, טירת רוצ'סטר, השריף של המפשייר ועוד.
1261-1262 רוברט ולרנד (אנ') (תחת המלך הנרי השלישי). פיקד כמו קודמיו על טירות ומבצרים רבים, ובין היתר מונה ב-9 ביולי 1261 לשריף של קנט ולאחר מכן גם כמפקד הטירות רוצ'סטר וקנטרברי עד ה-23 בספטמבר 1262. לאחר מכן תפקד בשלל תפקידים צבאיים נוספים עד מותו בשנת 1273.
החל מהמאה ה-13 הטירה הוסבה לבית סוהר וחדלה לשמש כחיל מצב.
גלריה

טירת קנטרברי נבנתה בין 1100–1135
מגדל העוז של טירת קנטרברי
הגבעה בגני דיין ג'ון
טירת קנטרברי
הערות שוליים

↑  מידע על טירת קנטרברי, (באנגלית)
סבא

ערך זה עוסק באומה עתיקה. אם התכוונתם להורי הוריו של אדם, ראו .
| --- | --- |

 ממשל
 משטר:  תאוקרטיה (מוקדם יותר)   מונרכיה (מאוחר יותר)
 שפה נפוצה:  שבאית
 עיר בירה:  סרוואח   מאריב, צנעא
 היסטוריה
 הקמה:   
 תאריך הקמה:  בין 1200 ל-800 לפנה"ס
 פירוק:   
 תאריך פירוק:  275
 ישות יורשת:  חמיר
 דמוגרפיה
 דת:  דתות ערביות פרה-איסלאמיות
 
תבליט סבאי המציין שמות של כמה אלים
סְבָא (במקרא: שְׁבָא) הייתה ממלכה עתיקה שהתקיימה בדרום-ערב (תימן של ימינו) וכן במושבה בחבש שבצפון אתיופיה - ובשיאה שלטה מעבר לגבולות תימן וחבש, גם על צפון סומליה, ג'יבוטי, מזרח סודאן ומערב ערב הסעודית ועומאן ואריתריאה.
ממלכה זו מזוהה על ידי היסטוריונים, ארכאולוגים ובלשנים כממלכת שבא המקראית.
היסטוריה

תאריך תחילתה של ממלכת סבא אינו ידוע ונתון במחלוקת. לדעת הארכאולוג קנת' קיטשן נוסדה הממלכה בסביבות שנת 1200 לפנה"ס, בעוד שישראל פינקלשטיין וניל אשר סילברמן מעריכים שהחלה לשגשג רק מתחילת המאה ה-8 לפנה"ס והלאה. המוסכם במחקר הוא שהמבנים העיקריים הראשונים נבנו בסביבת המאה ה-10 לפנה"ס. עד המאה ה-1 לפנה"ס הייתה סבא ממלכה ריבונית שאף שלטה לפרקים בחלקים משכונתיה, ואז נכבשה לראשונה על ידי ממלכת חמְיָר; מאוחר יותר זכתה שוב בעצמאותה אך נכבשה שוב על ידי חמיר במאה ה-3 לספירה. בירת הממלכה הייתה העיר מַאְרִיבּ ממזרח לצנעא של ימינו, ומאוחר יותר סרוואח. עיקר הממלכה היה ממוקם בקצהו המערבי של המדבר הנקרא סייהד (צייהד) המזוהה עם אזור רמלת סבתין במרכזה של תימן. ממלכת סבא הוקמה על ידי עמים דוברי שפות שמיות בדרום-ערב, שהקימו במקביל מספר ממלכות: סבא גבלה מצפון מזרח במעין, במערב בים סוף, ובדרום מזרח בקתבאן.
הממלכה נודעה בייצוא ובסחר, וייצאה תבלינים רבים, בייחוד לבונה, הגדלה באופן טבעי במחוז ד׳ופאר שבתימן ובצפון אתיופיה, ומור. במחצית השנייה של האלף ה-1 לפנה"ס, ממלכת מעין השתלטה על נתיב הסחר.
דת הממלכה הייתה פוליתאיסטית ברובה כאשר בראש הפנתאון עמדו האלים אלמקה ועשתר. השושלת השלטת של סבא ראתה את עצמה כזרעו של האל אלמקה לו סגדו הסבאים במקדש בראן ובמקומות פולחן אחרים.
בין הממצאים הארכאולוגיים שהותירה אחריה סבא יש אלפי כתובות בכתב דרום ערבי, רובן תחריטים או תבליטים באבן בכתב המונומנטלי "מוסנד", ומסמכים יומיומיים חרוטים בעץ בכתב הרהוט "זַבּוּר", שאליו התוודע המחקר רק בחמישים השנים האחרונות.
מפני ששכנה סמוך לים סוף, יצאה סבא למסעות כיבוש והרחיבה את תחומי שליטתה לאריתריאה ולצפון אתיופיה של היום. חלק מתושבי סבא היגרו לאזור אתיופיה והשפיעו תרבותית ודמוגרפית על ממלכת דעמת ששכנה באזור. מהגרים אלו הם ככל הנראה הסיבה העיקרית להתמוטטות ממלכת דעמת במהלך מאה ה-5 לפנה"ס. לאחר התמוטטות דעמת וירידת קרנה של סבא, עקב לחימות בלתי פוסקות כנגד שכנותיה בתימן, ייתכן שהיגרו תושביה בהמוניהם לאזור הרמה האתיופית. תושבים אלו, נודעו בהמשך בשם חבשים, והם שהקימו את ממלכת אקסום במאה ה-1 לפנה"ס. ממצאים תורשתיים ראשוניים תומכים בסברה כי אוכלוסיות אנושיות נדדו על פני מצר באב אל מנדב בין חצי האי ערב לבין קרן אפריקה, דבר המוכיח את ההשפעה התרבותית-דמוגרפית של סבא באזור אתיופיה של ימינו.
היסטוריה > סבא במקרא

סבא נזכר לראשונה בפרשת נח כראשון מבין חמשת ילדיו של כוש בן חם:
וּבְנֵי חָם כּוּשׁ וּמִצְרַיִם וּפוּט וּכְנָעַן׃ וּבְנֵי כוּשׁ סְבָא וַחֲוִילָה וְסַבְתָּה וְרַעְמָה וְסַבְתְּכָא וּבְנֵי רַעְמָה שְׁבָא וּדְדָן:
באותו מקור מזוהה שבא כבנו של רעמה, אחיו של סבא. שד"ל מוצא עוד שני אזכורים לסבא בספר ישעיהו ואחד בפרק ע"ב של ספר תהילים:
וְעַתָּה כֹּֽה אָמַר ה' בֹּרַאֲךָ יַעֲקֹב וְיֹצֶרְךָ יִשְׂרָאֵל אַל תִּירָא כִּי גְאַלְתִּיךָ קָרָאתִי בְשִׁמְךָ לִי אָֽתָּה׃
כִּי תַעֲבֹר בַּמַּיִם אִתְּךָ אָנִי וּבַנְּהָרוֹת לֹא יִשְׁטְפוּךָ כִּי תֵלֵךְ בְּמוֹ אֵשׁ לֹא תִכָּוֶה וְלֶהָבָה לא תִבְעַר בָּךְ:
כִּי אֲנִי ה' אֱלֹהֶיךָ קְדוֹשׁ יִשְׂרָאֵל מוֹשִׁיעֶךָ נָתַתִּי כָפְרְךָ מִצְרַיִם כּוּשׁ וּסְבָא תַּחְתֶּיךָ׃
כֹּה אָמַר ה' יְגִיעַ מִצְרַיִם וּֽסְחַר כּוּשׁ וּסְבָאִים אַנְשֵׁי מִדָּה עָלַיִךְ יַעֲבֹרוּ וְלָךְ יִהְיוּ אַחֲרַיִךְ יֵלֵכוּ בַּזִּקִּים יַעֲבֹרוּ וְאֵלַיִךְ יִשְׁתַּחֲוּוּ אֵלַיִךְ יִתְפַּלָּלוּ אַךְ בָּךְ אֵל וְאֵין עוֹד אֶפֶס אֱלֹהִים:
ובמזמור ע"ב בתהילים נזכרים מלכי שבא לצד מלכי סבא:
מַלְכֵי תַרְשִׁישׁ וְאִיִּים מִנְחָה יָשִׁיבוּ מַלְכֵי שְׁבָא וּסְבָא אֶשְׁכָּר יַקְרִיבוּ:
כפי שמעיר שד"ל, לא ודאי הזיהוי בין שבא הנזכר כאן לבין שבא בן רעמה הנזכר בפרשת נח כאחיינו של סבא בן כוש. זאת מאחר ששתי דמויות נוספות נזכרות בספר בראשית בשם שבא:
א. שבא בן יקטן - במורד פרשת נח, כאחד משלושה-עשר הצאצאים של יקטן בן עבר:
וְיָקְטָן יָלַד אֶת אַלְמוֹדָד וְאֶת שָׁלֶף וְאֶת חֲצַרְמָוֶת וְאֶת יָרַח׃
וְאֶת הֲדוֹרָם וְאֶת אוּזָל וְאֶת דִּקְלָה׃
וְאֶת עוֹבָל וְאֶת אֲבִימָאֵל וְאֶת שְׁבָא:
ב. שבא בן יקשן - בסוף פרשת חיי שרה כבנו של יקשן, שהוא בנם של אברהם וקטורה.
מכאן שלפי ספר בראשית, סבא בן כוש ושבא בן רעמה הם מצאצאי חם ואילו שבא בן יקטן הוא עברי ושבא בן יקשן הוא מבני אברהם. ריבוי הדמויות המכונות סבא או שבא מתיישב עם ריבוי המחוזות המכונים סבא או שאווה - בתימן, באתיופיה ובזנזיבר[דרוש מקור] של ימינו.
ראו גם

קדר (שבט וממלכה)
תימא (חצי האי ערב)
דדן
מגן (אזור)
דילמון
אקסום
מלכת שבא
אתרי ממלכת סבא העתיקה
לקריאה נוספת

כריסטיאן ז' רובין, "ממלכת שבא והשבאים", תימא 9 (2006), עמ' 45–58
הערות שוליים

↑  Kivisild T, Reidla M, Metspalu E, Rosa A, Brehm A, Pennarun E, Parik J, Geberhiwot T, Usanga E, Villems R., Ethiopian Mitochondrial DNA Heritage: Tracking Gene Flow Across and Around the Gate of Tears, Am J Hum Genet. 2004 November; 75(5): 752–770 PMID 15457403 (See also its erratum)
↑  Luis JR, Rowold DJ, Regueiro M, Caeiro B, Cinnioglu C, Roseman C, Underhill PA, Cavalli-Sforza LL, Herrera RJ., The Levant versus the Horn of Africa: evidence for bidirectional corridors of human migrations, Am J Hum Genet. 2004 Mar;74(3):532-44. PMID 14973781 (See also its erratum)
↑  Lovell A, Moreau C, Yotova V, Xiao F, Bourgeois S, Gehl D, Bertranpetit J, Schurr E, Labuda D., Ethiopia: between Sub-Saharan Africa and western Eurasia, Ann Hum Genet. 2005 May;69(Pt 3):275-87. PMID 15845032
↑  Richards M, Rengo C, Cruciani F, Gratrix F, Wilson JF, Scozzari R, Macaulay V, Torroni A., Extensive female-mediated gene flow from sub-Saharan Africa into near eastern Arab populations, Am J Hum Genet. 2003 Apr;72(4):1058-64. PMID 12629598
↑  פירוש שד"ל על ספר בראשית, פרק י'
| צאצאי נח לפי ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| שם ובניו | עילם • אשור • ארפכשד • לוד • ארם • עוץ • חול • גתר • מש • שלח |  |
| חם ובניו | כוש • מצרים • פוט • כנען • סבא • חוילה • סבתה • רעמה • סבתכא • נמרוד • לודים • ענמים • להבים • נפתוחים • פתרוסים • כסלוחים • יבוסי • אמורי • גרגשי • חיוי • ערקי • סיני • ארוודי • צמרי • חמתי |  |
| יפת ובניו | גומר • מגוג • תירס • יוון • תובל • משך • מדי • ריפת • אשכנז • תוגרמה • אלישה • תרשיש • כתים • דדנים |  |
| היסטוריה של אתיופיה |
| --- | --- | --- |
| התקופה הקדומה | פרהיסטוריה • שבא • סבא • ממלכת דעמת • קיסרות אקסום | כנסיית ביתה גיורגיס, לליבלה |
| ימי הביניים | תקופת החושך • תקופת תור הזהב • תקופת השפל • תקופת התחייה • תקופת השופטים | כנסיית ביתה גיורגיס, לליבלה |
| אתיופיה המודרנית | תקופת הגיבוש • תקופת הכיבוש • תקופת השחרור | כנסיית ביתה גיורגיס, לליבלה |
| סוציאליזם | מלחמת האזרחים • החונטה הצבאית • הרפובליקה העממית | כנסיית ביתה גיורגיס, לליבלה |
| כיום | ממשלת המעבר • הפדרציה האתיופית | כנסיית ביתה גיורגיס, לליבלה |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ארץ פונט | היסטוריה של אתיופיה  המאה ה-20 לפנה"ס - המאה ה-8 לפנה"ס | הבא: דעמת |
ליאו ז'ונגקאי

שם זה נכתב במקור בהתאם לסדר המזרחי; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

 לידה:  23 באפריל 1877 סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 פטירה:  20 באוגוסט 1925 (בגיל 48) גואנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  נאנג'ינג  Tomb of Liao Zhongkai and He Xiangning 
 השכלה:  קווינס קולג'  אוניברסיטת ואסדה  אוניברסיטת צ'ואו 
 מפלגה:  קוומינטנג, Tongmenghui 
 בן או בת זוג:  הא קסיאנגנינג 
 
ליאו ז'ונגקאי (באנגלית: Liao Zhongkai; ‏23 באפריל 1877 - 20 באוגוסט 1925) היה מנהיג ומנהל הכספים של הקוומינטנג. הוא היה האדריכל הראשי של המפלגה הקומוניסטית הראשונה ושל המפלגה הקומוניסטית הסינית בשנות העשרים. הוא נרצח בגואנגג'ואו באוגוסט 1925.
בגיל צעיר

ליאו נולד בשנת 1877 בסן פרנסיסקו וקיבל את החינוך המוקדם שלו בארצות הברית. הוא היה אחד מעשרים וארבעה ילדים. אביו ליאו ז'ובין, שהיו לו חמש נשים, נשלח לסן פרנסיסקו על ידי בנק הונג קונג ושאנגחאי.
בשובו להונג קונג בשנת 1893, בגיל שש עשרה הוא למד בקווינס קולג' מ-1896. הוא התחתן עם Xiangning בשנת 1897. הוא נסע ליפן בינואר 1903 ללמוד מדעי המדינה באוניברסיטת Waseda. בשנת 1907 עבר לאוניברסיטת צ'ואו ללימוד מדעים כלכליים.
בפוליטיקה

ליאו הצטרף לברית המהפכנית הסינית בשנת 1905 עם היווסדה, והפך למנהל הלשכה הפיננסית של גואנגדונג לאחר הקמתה של הרפובליקה הסינית.
במאבקים הראשונים של המפלגה, ליאו נעצר בגואנגדונג על ידי המהפכן החזק בעיר צ׳ן זיומינג ביוני 1922. לאחר התבוסה של צ'ן, ליאו הפך למושל האזרחי של גואנגדונג: מאי 1923 עד פברואר 1924, ולאחר מכן שוב מיוני עד ספטמבר 1924. במהלך הקמת הקוומינטנג הראשון - תקופת שיתוף הפעולה עם המפלגה הקומוניסטית הסינית, הוא מונה כחבר הוועד המנהל של הקוומינטנג.
כאשר הקוומינטנג עבר רפורמה, בשנת 1924, הוא מונה להיות ראש מחלקת העובדים, ולאחר מכן ראש מחלקת האיכרים. מאוחר יותר הוא הפך לשר האוצר של ממשלת דרום, שישבה בגואנגדונג. כאשר סון יאט-סן נפטר בבייג'ינג במרץ 1925, ליאו היה אחת משלוש הדמויות החזקות ביותר בוועד הפועל בקוומינטנג, שני האחרים היו ואנג ג'ינג-ויי והו חנמין.
ליאו המשיך את אמונתו במדיניותו של סאן לאחר מותו, כולל אחת המרכזיות - המדיניות לשמירה על יחסים הדוקים עם ברית המועצות, כמו גם עם המפלגה הקומוניסטית הסינית. מדיניות שהתנגדו לה בתוקף באגף הימני של המפלגה.
הרצחו

ליאו נרצח ב־20 באוגוסט 1925 בגואנגג'ואו לפני פגישת הוועד הפועל של קוומינטנג, כאשר חמישה חמושים ירו בו צרור כדורים כשיצא מהלימוזינה שלו.
החשד למעשה נפל על הו חנמין, שנעצר. המעשה השאיר רק את וואנג ג'ינגוויי ואת צ'יאנג קאי שק הכוכב העולה, כמועמדים לשליטה על הקוומינטנג.
לליאו היו שני ילדים - בן ובת.
הערות שוליים

↑  Kurt Werner Radtke; Chengzhi Liao (1990). China's Relations With Japan 1945-83: The Role of Liao Chengzhi. Manchester University Press. p. 23 . ISBN 978-0-7190-2795-6. Retrieved 4 January 2013.
↑  אינדקס, ביוגרפיה של ליאו ז׳ונגקאי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275111105171  PLWABN: 9810601577405606  CiNii: DA07588556  GND: 121483851  ISNI: 0000 0000 8218 0324  LCCN: n83178832  NDL: 00751706  NLA: 36731245  NTA: 140556060  SUDOC: 144489236  Trove: 1439086  VIAF: 32854338   WorldCat (עם VIAF): 32854338 
האנדרטה במקום הרצחו של ליאו, 1925
האוסה (קבוצה אתנית)

ערך זה עוסק בקבוצה האתנית. אם התכוונתם לשפה, ראו .
| --- | --- |

 אוכלוסייה
 30-35 מיליון
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 ניגריה ניגריה: 29,448,000  ניז'ר ניז'ר: 9,834,000  קמרון קמרון: 357,000  חוף השנהב חוף השנהב: 385,000  צ'אד צ'אד: 274,000  טוגו טוגו: 20,000  גאנה גאנה: 269,000  סודאן סודאן: 110,000  אלג'יריה אלג'יריה: 11,000  בנין בנין: 1,058,000  בורקינה פאסו בורקינה פאסו: 2,700  הרפובליקה המרכז-אפריקאית הרפובליקה המרכז-אפריקאית: 35,000  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו קונגו: 9,400  גינאה המשוונית גינאה המשוונית: 18,000  גבון גבון: 12,000  גמביה גמביה: 9,800
 שפות
 שפת האוסה
 דת
 מוסלמים-סונים
האוסה היא קבוצה אתנית באפריקה. הם מתרכזים בעיקר בצפון ניגריה ובדרום-מזרח ניז'ר, ורבים מהם חיים גם בקמרון, בצ'אד ובגאנה. בני הקבוצה האתנית מתגוררים גם בערים ובכפרים שונים לאורך מערב אפריקה.
הם דוברים האוסה, שפה אפרו-אסייתית מהענף הצ'אדי.
רקע

שבט האוסה הוא אחד מהשבטים הגדולים במערב אפריקה ואחת משלוש הקבוצות האתניות הבולטות בניגריה. המונח האוסה מתייחס הן לשפה והן לדובריה המונים כ-25 מיליון איש. עיקר אוכלוסיית האוסה מצוי בצפון ניגריה ודרום ניז'ר וכן גם באזורים קמרון, חוף השנהב, צ'אד, טוגו, גאנה וסודאן. אזורים אלו מכונים כיום כ"ממלכת האוסה".
אנשי השבט מתפרסים באזורים הללו באופן הבא:
ניגריה: 29,448,000
ניז'ר: 9,834,000
קמרון: 357,000
חוף השנהב: 385,000
צ'אד: 274,000
טוגו: 20,000
גאנה: 269,000
סודאן: 110,000
אלג'יריה: 11,000
בנין: 1,058,000
בורקינה פאסו: 2,700
הרפובליקה המרכז-אפריקאית: 35,000
קונגו: 9,400
גינאה המשוונית: 18,000
גבון: 12,000
גמביה: 9,800
האוסה הוא מונח בלשני אשר מבדיל במידה מספקת בין מוסלמים הדוברים את שפת ההאוסה לבין קבוצות לשוניות ותרבותיות אחרות. אם לא מחשיבים את צאצאי העבדים, חברת האוסה היא למעשה איגוד של שתי קבוצות אתניות, האבה (Habe) ופולאני (Fulani). כל אחת מהקבוצות הללו חולקת מסורות משותפות עם כמה קבוצות אתניות אחרות שאינן שייכות באופן מלא לאוכלוסיית ההאוסה. לאנשי האבה יש בני דודים לא-מוסלמים, הידועים כ"מגוזאווה", או "האוסה פגאניים", הפזורים בשטחם. לאנשי הפולאני, השייכים עתה לחברת ההאוסה, יש קרובי משפחה נודדים שנקראים בורורו (Bororo) ואורח חייהם מונע את השתלבותם במדינה אחת. להבדלים האתניים בין האבה לפולאני כמעט ואין חשיבות בתוך חברת ההאוסה, אך ההבדלים האתניים האלה חשובים מסיבות היסטוריות.