stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חגי מרדכי
ביוגרפיה

חגי מרדכי גדל במושב עולש שבשרון. בשנת 1983 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים, ושובץ בגדוד 202. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם והשתתף בפעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה. לאחר מכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר וסיים את שניהם כחניך מצטיין. בתפקידו הראשון כקצין שימש מרדכי כמפקד מחלקה בצנחנים בגדוד 202, ולאחר מכן כקמב"ץ הגדוד, כמפקד פלוגת מסלול וכמפקד פלוגת החוד בגדוד. בשנת 1992 מונה למפקד סיירת צנחנים ופיקד עליה במהלך הלחימה בלחימה בדרום לבנון, ובכלל זה במבצע דין וחשבון במהלכו פיקד על מארב בעומק דרום לבנון. לאחר מכן מונה למפקד גדוד 202 של החטיבה. בדצמבר 1995 יצא מרדכי לחילוץ כוח מהגדוד שספג נפגעים במהלך קרב עם לוחמי חזבאללה. מרדכי נפגע בעצמו מכדורים שספג בידו וברגלו ונפצע באורח קשה. לאחר שלוש שנות שיקום חזר לפקד על גדוד 202 ובמרץ 1999 מונה למפקד יחידת אגוז.
בתחילת שנת 2000 מונה לכהן כראש לשכת הרמטכ"ל שאול מופז, ובתום התקופה יצא ללימודים בארצות הברית. לאחר שדרור וינברג, מפקד חטיבת יהודה, נהרג בנובמבר 2002, בפיגוע בציר המתפללים בחברון, נקרא מרדכי לשוב ארצה ולמלא את תפקידו באופן מיידי ובדצמבר קיבל את הפיקוד על החטיבה.
זמן קצר לאחר היכנסו לתפקיד ארעה תקרית קשה של הריגת המאבטחים בדרום הר חברון בגזרת החטיבה. כוח של יחידת מגלן ומסוק של צה"ל הרגו בשוגג קצין בחופשה ומאבטח נוסף ששהו בסמוך לפני חבר. בעת האירוע עקב מרדכי אחר התקרית בקשר והיה זה שאישר את הירי. לאחר התקרית החליט הרמטכ"ל משה יעלון, לקבל את המלצת אלוף פיקוד המרכז, משה קפלינסקי, ולא למנות את מרדכי למפקד חטיבת הצנחנים באותה השנה. לאחר קבלת ממצאי חקירת האירוע המליץ הפרקליט הצבאי הראשי על נקיטת צעדים פיקודים חמורים יותר כנגד מרדכי, ויעלון החליט על אי קידומו בדרגה עד שנת 2009 לפחות. מרדכי המשיך לכהן כמח"ט חברון והצליח להביא להישגים משמעותיים בגזרה. הצלחתו זו הביאה למינויו למפקד חטיבת הצנחנים ב-2005, תפקיד בו כיהן בזמן מלחמת לבנון השנייה. בין השאר פיקד מרדכי במלחמה על מארב חטיבתי בו הרגו הצנחנים 26 מחבלי חזבאללה בקרב בינת ג'בייל.
באוגוסט 2007 סיים את תפקידו ומונה למפקד המכללה לפיקוד טקטי בזרוע היבשה. במאי 2009 קודם מרדכי לדרגת תא"ל והחליף את אייל זמיר כמפקד עוצבת עמוד האש. כמו כן היה מרדכי מדריך ומרצה בקורס מפקדי חטיבות בצה"ל. באוקטובר 2011 מונה למפקד אוגדת איו"ש במקומו של ניצן אלון. כשבועיים לאחר היכנסו לתפקיד מפקד האוגדה אירעה תקרית של ירי דו-צדדי בגזרתה, כוח צה"ל שעמד במחסום על כביש 60 ירה ברכב ישראלי והרג את הרב דן מרצבך.
באוקטובר 2012 הוחלט כי ימונה לראש מטה זרוע היבשה. באפריל 2013 סיים את תפקידו כמפקד אוגדת איו"ש. לאחר מכן מונה לראש מטה זרוע היבשה וכיהן בתפקיד בין השנים 2013–2015.
לאחר שחרורו הקים עם אורן אבמן חברה בתחום הייעוץ (Avman & Hagai TMS). כיום בעלים של חברת trango-sys בשותפות עם איתן בן גד.
מרדכי בעל תואר ראשון במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בוגר המכללה לביטחון לאומי, ובעל תואר שני מאוניברסיטת חיפה.
לקריאה נוספת

אלעזר שטרן, משא כומתה - ניווטים בגובה העיניים, ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2009, עמ' 63-66, מסת"ב 9789654825009
עפר שלח ויואב לימור, שבויים בלבנון: האמת על מלחמת לבנון השנייה, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2007, מסת"ב 9654824086
עמיר רפפורט, אש על כוחותינו: כך הכשלנו את עצמנו במלחמת לבנון השנייה, תל אביב: ספריית מעריב, 2007
עמוס הראל ואבי יששכרוף, קורי עכביש, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2008, מסת"ב 9654824310
הערות שוליים

↑  אלעזר שטרן, משא כומתה - ניווטים בגובה העיניים, למשכל - הוצאת ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2009, עמודים 66-63.
↑  קלמן ליבסקינד ועמרי אסנהיים, "מכת אש", מעריב, 4 בפברואר 2005.
↑  גבי אופיר, "אספקה בהיטס", במחנה, ‏ 21.05.2010, עמוד 35.
↑  עמוס הראל‏, חגי מרדכי, רל"ש מופז, ימונה למח"ט חברון, באתר וואלה, 19 בנובמבר 2002.
↑  דור בלך, אין לא יכול, במחנה, ‏ 25 ביולי 2007.
↑  אביחי בקר, ח' ועונשם, הארץ, ‏ 15.10.1999, כפי שהועלה באתר פרש.
↑  מאת יואב לימור, מג"ד מהצנחנים שנפצע בלבנון - רל"ש הרמטכ"ל, באתר nrg‏, 7 במרץ 2000.
↑  טל זגרבה, ראיתי זוג על הרצפה. קיוותי שהם חיים, על אל"ם מרדכי כמח"ט יהודה, במחנה, ‏ 31 אוגוסט 2008.
↑  עמוס הראל, אלוף הפיקוד סבור שנקט צעדים מרחיקי לכת, באתר הארץ, 24 באפריל 2003.
↑  יובל אזולאי, בינת-ג'בייל: 26 הרוגים לחיזבאללה, באתר הארץ, 30 ביולי 2006.
↑  עפר שלח, "מאורעות תרח"ט", מגזין בלייזר, ‏ מרץ 2007, עמוד 95: "חגי מרדכי היה המח"ט הראשון שנכנס עם כוחותיו לתוך לבנון ולא ישב בחדרי השליטה מרובי הפלזמות שכולם כה ששו להשמיץ אחרי המלחמה. הצנחנים ביצעו את משימותיהם, משונות ומבולבלות ככל שהיו. באחד הלילות היו אחראים להריגת 26 מלוחמי הכוח המיוחד של חזבאללה, במארב מדויק וקר רוח ליד בינת ג'בייל. זה הרבה יותר ממה שעשו במבצעים מסובכים במקומות אחרים".
↑  יותם קניספל, עשר שנים ומפקד חדש, אתר זרוע היבשה, ‏ 7 ביוני 2009.
↑  אמיר בוחבוט, אחרי 5 שנות עיכוב: חגי מרדכי יועלה בדרגה, באתר nrg‏, 26 במאי 2009
↑  חנן גרינברג, המג"דים של מלחמת לבנון משתדרגים, באתר ynet, 18 באפריל 2011.
↑  עמוס הראל, מפקד אוגדת איו"ש היוצא: לא עשינו די למנוע פעולות תג מחיר, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2011.
↑  מערכת אתר צה"ל, הרמטכ"ל גנץ החליט על סבב מינויי תא"לים, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 29 באוקטובר 2012.
↑  דנה פטרוב, תא"ל תמיר ידעי נכנס לתפקידו כמפקד אוגדת יהודה ושומרון, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 4 באפריל 2013.
מוטי ברוך

| --- | --- |

ברוך, נובמבר 2022
 לידה:  24 במרץ 1967 (בן 57) נתניה, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
  מפקד סיירת צנחנים   מפקד גדוד 890   מפקד יחידת מגלן   מפקד חטיבה 226   מפקד חטיבת יהודה   ראש מחלקת מבצעים באמ"ץ   מפקד חטיבת הנח"ל   מפקד עוצבת עידן  מפקד קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים   מפקד עוצבת הפלדה   ראש חטיבת תורה והדרכה באמ"ץ   מפקד הגיס המטכ"לי ומפקד בית הספר לפיקוד, שליטה ומטה מבצעי  מפקד פיקוד ההכשרות והאימונים בזרוע היבשה
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון  מבצע מרכבות האלים  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מבצע שומר החומות  מלחמת חרבות ברזל
 
מוטי ברוך (נולד ב-24 במרץ 1967) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף. שימש כמפקד פיקוד ההכשרות והאימונים בזרוע היבשה ומפקד הגיס המטכ"לי. קודם לכן שימש מפקד בית הספר לפיקוד, שליטה ומטה מבצעי, ראש חטיבת תורה והדרכה באמ"ץ, מפקד עוצבת הפלדה, מפקד עוצבת עידן ומפקד חטיבת הנח"ל.
ביוגרפיה

ברוך התגייס לצה"ל בשנת 1985, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 890 ומונה למפקד מחלקה בפלוגת מסלול. לאחר מכן שימש סגן מפקד הפלוגה. בהמשך שירת כמפקד פלוגת מסלול. לאחר מכן מונה למפקד הפלוגה המסייעת בגדוד 890. בהמשך מונה לסגנו של מפקד גדוד 890, דרור וינברג. לאחר מכן מונה למפקד סיירת צנחנים, ושימש בתפקיד בין השנים 1996–1997, את תפקידו סיים לאחר מבצע מרכבות האלים, במהלכו נפצע מאש מחבלים. לאחר שהחלים מפציעתו, הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 890 בין השנים 1998–2000, והוביל אותו בלחימה בדרום לבנון ובמהלך הנסיגה מלבנון. בשנת 2001 מונה למפקד יחידת מגלן, ופיקד עליה בין היתר במהלך מבצע חומת מגן, בתפקיד זה שירת עד אוקטובר 2002.
בנובמבר 2002 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבה 226, ושימש בתפקיד עד שנת 2004. לאחר מכן מונה למפקד חטיבת יהודה בין השנים 2004–2006. בהמשך מונה לראש מחלקת מבצעים באמ"ץ, ושירת בתפקיד בין השנים 2006–2008. במאי 2008 מונה למפקד חטיבת הנח"ל, ושימש בתפקיד עד 19 במרץ 2010. ב-7 באפריל 2010 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת עידן, במקביל שימש כמפקד קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים, את תפקידיו סיים ב-17 באפריל 2012. ב-17 במאי 2012 מונה למפקד עוצבת הפלדה, ושירת בתפקיד עד 8 במאי 2014. במרץ 2014, הוביל את חקירת מותו של שופט ירדני שנהרג מאש צה"ל בגשר אלנבי. בתום תפקידו יצא ללימודים באוניברסיטה לביטחון לאומי בארצות הברית. בשנת 2015 מונה לראש חטיבת תורה והדרכה באמ"ץ, בתפקיד זה שירת עד שנת 2018. באפריל 2018 מונה לעמוד בראש צוות לבדיקת אירועי העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה.
ב-6 בספטמבר 2018 הועלה לדרגת אלוף וב-2 באוקטובר מונה למפקד הגיס המטכ"לי ובמקביל למפקד בית הספר לפיקוד, שליטה ומטה מבצעי. ב-5 במרץ 2020 מונה להקים ולפקד על פיקוד ההכשרות והאימונים בזרוע היבשה, במסגרת הקמת הפיקוד הוכפפו תחתיו כלל יחידות ההכשרה בזרוע היבשה.
בשנת 2024 בזמן מלחמת חרבות ברזל, ברוך יזם ופעל להקמת אוגדה 96 (המכונה "דוד") המורכבת מלוחמים לשעבר שקיבלו פטור ממילואים ומעוניינים לשוב לשירות, כחלק מהמאמץ להגדיל את סדר הכוחות של צה"ל.
מונה מטעם צה"ל לעמוד בראש צוות מומחים, שהחל לפעול ב-21 בנובמבר 2024, לבחינה ולחיזוק המשמעת המבצעית והתרבות הצבאית בלחימה. ממצאי הצוות העלו התרופפות במשמעת ובטיחות ביחידות שונות אשר נמצאו בלחימה ממושכת במלחמת חרבות ברזל.
חיים אישיים

ברוך מתגורר ביישוב עצמון שבגליל התחתון, נשוי לסמדר ואב לשישה. בעל תואר ראשון במדעי המזרח התיכון מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.
הערות שוליים

↑  יואב זיתון, קידומים בצמרת צה"ל - וגם למג"ד של אזריה, באתר ynet, 13 בנובמבר 2017
↑  אמיר בוחבוט‏, איך נכנסים לראש של המחבל הספונטני?, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2013
↑  עמיר רפפורט, כוח מוטי ידיעות אחרונות מוסף 24 שעות, 21 ביולי 1997, עמוד 9, כפי שהועלה באתר "פרש"
↑  גל פרל פינקל, ‏אנשים בצל נחשפים בתקשורת, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 12 בספטמבר 2018
↑  חן קוטס בר, הצנחנים חוזרים לקרב הקשה בתולדות הסיירת, באתר nrg‏, 13 ביולי 2013
↑  עמוס הראל, פקודת "חניבעל" חוזרת, מהדלת האחורית, באתר הארץ, 1 בינואר 2009
↑  עמוס הראל, מלחמת שלום המוראל, הארץ, 18 בפברואר 2000, כפי שהועלה באתר "פרש"
↑  יואב לימור ואלון בן דוד, מקום חמישי: מגלן, באתר ynet, 24 בינואר 2008
↑  עמוס הראל, פקודת "חניבעל" חוזרת, מהדלת האחורית, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2008
↑  אביחי בקר, דברים שרואים משם, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2003
↑  עמוס הראל, צה"ל למתנחלי חברון: נכריז על שטח סגור, באתר הארץ, 15 בינואר 2006
↑  עמוס הראל, הרמטכ"ל קידם את הקצין שבגזרתו נחטף גלעד שליט לתפקיד מח"ט גולני, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2007
↑  מערכת אתר צה"ל, תא"ל מוטי ברוך מונה למפקד עוצבת "הפלדה", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 17 במאי 2012
↑  ג'קי חורי וגילי כהן, קצין בדרגת תת-אלוף יוביל את חקירת הרג השופט הירדני במעבר אלנבי, באתר הארץ, 15 במרץ 2014
↑  אור הלר סבב מינויים בצה"ל: מפקד חדש לאוגדת איו"ש, "ישראל דיפנס", 22 בספטמבר 2014
↑  גל פרל פינקל, ההחלטה להקים פיקוד הכשרות ואימונים היתה צריכה לקרות מזמן, באתר זמן ישראל, 17 ביוני 2020
↑  בגלל מחסור בכח אדם: הוקמה אוגדת מילואים חדשה, באתר "סרוגים", 17 ביוני 2024
↑   סיכום צוות המומחים לבחינה וחיזוק המשמעת המבצעית בלחימה, באתר צה"ל, 1 בינואר 2025
סייג רום

הביטוי סייג רום מתאר את הגובה המקסימלי אליו מסוגל להגיע כלי טיס. יש להבדיל מונח זה מהמונח תקרת שירות שמתאר את הגובה המקסימלי בו כלי טיס מסוגל לנסוק במהירות 100 רגל לדקה.
במהלך תנועתו של כלי טיס באוויר, ישנה חשיבות ללחץ האוויר בסביבת כלי הטיס. בעזרת המנוע (בוכנה או סילון) נע כלי הטיס ונוצרת זרימת אוויר על משטחי העילוי וגוף המטוס
אשר מחזיקים את כלי הטיס באוויר. ככל שעולים גבוה יותר באטמוספירה, כך קטנה יותר כמות החמצן באוויר ומנוע כלי הטיס אינו מסוגל להגיע לניצולת מספיקה כדי לשמור על מהירות כלי הטיס באוויר (מנוע זקוק לחמצן לצורך הנעתו). כך כלי הטיס מתחיל לרדת מגובה הטיסה לגובה בו יש מספיק חמצן המאפשר ניצולת מלאה למנוע.
ראו גם

הנדסת אווירונאוטיקה
ערך זה הוא קצרמרבנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טירת צבי

ערך זה עוסק בקיבוץ. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
יום העלייה לקרקע
רצפת פסיפס של בית כנסת עתיק שנמצא בסמוך לטירת צבי (2009)
אבן מיל רומית מזמנו של הקיסר מרקוס אורליוס המוצבת בטירת צבי (2009)
טירת צבי, מתוך סדרת תצלומי אוויר של זולטן קלוגר, 1938-1937
דגם הטירה בקיבוץ טירת צבי (2009)
חזית בית הכנסת בטירת צבי (2009)
מגדל המים בטירת צבי (2009)
טִירַת צְבִי הוא קיבוץ בעמק בית שאן, כשבעה קילומטר מדרום לבית שאן, ובסמוך לשפך נחל בזק לנהר הירדן. הוא משתייך למועצה אזורית עמק המעיינות, והוא הדרומי מבין יישוביה.
הקיבוץ נוסד בכ"א בתמוז תרצ"ז (30 ביוני 1937) במסגרת יישובי "חומה ומגדל", בידי חברי ברית חלוצים דתיים (בח"ד) שעלו מאירופה והשתייכו לשתי קבוצות: קבוצת שח"ל וקבוצת רודגס, אליה נוספו חברים שעברו הכשרה בכפר יעבץ. הקיבוץ משתייך לתנועת הקיבוץ הדתי, שהוקמה על ידי חברי תנועת "הפועל המזרחי".
הקיבוץ קרוי על שם הרב צבי הירש קלישר, ממבשרי הציונות הדתית ומראשי "חובבי ציון", שפעל לעידוד עלייה לארץ ישראל וכן על שם המבנה בן שתי הקומות, שמצאו בתושבים במקום הבנוי כולו לבני בוץ מיובש, וכינו אותו בשם "הטירה".
שטח הקיבוץ הוא כ-8,000 דונם. בשטחו פועל מפעל "טירת צבי" לעיבוד מוצרי בשר, מדגה, מטע תמרים, גידולי שדה ולולים.
ב-22 ביוני 1942 נרשמה בקיבוץ הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה עד כה במזרח התיכון, ההמיספירה המזרחית, הכוללת את אירופה והמזרח התיכון – 54.9 מעלות צלזיוס.
היסטוריה

בקיץ תרצ"ז הוקם קיבוץ טירת צבי, הקיבוץ הראשון של תנועת הקיבוץ הדתי, כיישוב חומה ומגדל סמוך לעיירה ביסאן. הגרעין המייסד מנה כ-90 חברים, וכמחצית מהם באו מקבוצת רודגס. חברי המשק הדתיים איישו את כל התפקידים בקיבוץ, פרט לתפקיד המוכתר, אחראי קשרי החוץ, אותו מילא בתחילה חבר קיבוץ עין חרוד, גרשון ריטוב. הקיבוץ הדתי הצעיר רצה שגם תפקיד זה יאויש על ידי חבר דתי, הם נזכרו ביהושע ברוכי שבהיותו חבר רודגס התיידד עם הפועלים הערבים, והזמינו אותו להצטרף אליהם ולמלא את התפקיד, הדורש קשרים תדירים עם ערביי הסביבה. כעבור מספר חודשים, מינתה אותו הקרן הקיימת לישראל באופן רשמי למוכתר הקיבוץ ולמפקד מטעם ההגנה. כמפקד הוא הוחלף כעבור כשנה וחצי בחבר הקיבוץ מאיר אורליאן (אור), שנשלח לשם כך לקורס מפקדים של ההגנה.  כמוכתר, קיים ברוכי מערכת יחסי שכנות עם ערביי בית שאן ובייחוד עם הבדואים יושבי העמק. בתוקף תפקידו, עמד בקשרים הדוקים עם השייחים ראשי השבטים והיה מרבה לבקר במאהלים שלהם והם הזמינו אותו להשתתף בשמחותיהם. כמו כן, ברוכי היה איש הקשר של הקיבוץ עם הממשל הבריטי והמשטרה. ב-1943, אחרי רצח חבר הקיבוץ שלמה שכטר תוך כדי סכסוך עם בדואים על קרקעות, הזמין ברוכי את שבט הרוצח לטקס סולחה בקיבוץ בהתאם למנהגי הבדואים.
בתקופת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, ב-28 בפברואר 1938, כשמונה חודשים לאחר הקמתו, הותקף הקיבוץ על ידי כנופיית מחבלים ערבים חמושה ומאורגנת מצפון השומרון, שהשתייכה לפלג של המוג'אהדין. כחודש לפני כן, פשטה כנופיה זו על תחנת משטרה בריטית שנקראה תחנת חנאזיר (או חונזיר), הסמוכה לטירת צבי ושדדה את מחסן הנשק והתחמושת. התקיפה התנהלה תחת פיקודו של אחד מראשי הכנופיות הערביות בארץ דאז - שייח' עטיה. התקיפה החלה מ-22:30 בלילה ונמשכה עד חצות. תוכנית התוקפים הייתה לפרוץ בחשאי את גדר התיל שהקיפה את היישוב, לזחול עד לחומה שהקיפה אותו, שהייתה עשויה מלבני בוץ ובגובה של כשני מטר, לנפץ את הזרקור, ומשם לתקוף את פנים היישוב.
התקיפה הצליחה בתחילתה, והלוחמים הערביים הגיעו עד לחפירה ולחומה וניפצו את הזרקור. ניסיונות האיתות ליישובים הסמוכים כשלו בתחילה בשל ניפוץ הזרקור. באמצעות פנס-איתות הצליחו לתקשר עם בית יוסף הסמוך רק ב-23:00; רכב המשמר הנע שיצא מגוש חרוד לעזרה שקע בבוץ בדרך ליישוב והגיע רק עם בוקר. אולם מגיני היישוב הצליחו להכריע את המערכה בכוחות עצמם באמצעות רימונים שהושלכו לעבר התוקפים וירי מאורגן היטב לעבר הכוחות שהמשיכו לנסות ולפרוץ לתוך היישוב. לבסוף נהדפה כנופיית הלוחמים והם נסוגו עד סוף תקופת המאורעות לא ידעו יישובי עמק בית שאן התקפות ישירות.
גם על השלטונות הבריטיים עשתה ההגנה על טירת צבי רושם רב. הנציב העליון ארתור ווקופ, שלח מברק ברכה לסוכנות, ואורד וינגייט, מפקד פלוגות הלילה המיוחדות, שרק אז החל בקשירת קשריו עם היישוב היהודי, מיהר לטירת צבי כדי להיפגש עם מפקד המקום ולשמוע על הקרב.
וינגייט שהה בקיבוץ במשך חודש ימים לפני שעבר לעין חרוד, הקים את פלוגות הלילה, והוציא את החברים לסיורים ולמארבים מחוץ לגדר. עובדות אלה מתועדים ביומן תחת הנוטרים. בדף מיומן זה מיום 6.4.38 מופיעה רשימת החברים שיצאו עם "וינגיית" (הטעות במקור) ל"מעוז" וצוין שכל אחד מהם חתם על כך שקיבל 50 כדורים. שהות זו מצוינת בספרו של משה יגר "אורד וינגייט, קורותיו והציונות".  נראה שהרישום של "מעוז", כביכול קיצור ל"מעוז חיים", קיבוץ מעט צפוני לטירת צבי, נועד להטעות את הפיקוח הבריטי על היומן, ולמעשה וינגייט ומלוויו עשו את דרכם למארב מעל מעברות הירדן (כפי שמציין יגר בספרו, בעמ' 36).
בנובמבר 1940 הובאו לקיבוץ חומרי בנייה כדי לבנות במקום בתי קבע במקום הצריפים הדולפים ששמשו את החברים..
היסטוריה > מלחמת העצמאות

במלחמת העצמאות, ב-ו' באדר תש"ח, 16 בפברואר 1948, עוד בטרם נכנסו צבאות מדינות ערב למלחמה, תקף "צבא ההצלה" של קאוקג'י את טירת צבי אך נהדף באבדות כבדות. בהתקפה נהרג נפתלי פרידלנדר, ממקימי הקיבוץ. היישוב היהודי בארץ ישראל שאב עידוד רב מהדיפת המתקפה.
היסטוריה > במדינת ישראל

במרץ 2012 הוחלט על הרחבת הקיבוץ לתושבי חוץ כחלק מתהליך ההפרטה הנהוג כיום בקיבוצים בישראל. באוגוסט 2014 נכנסו המשפחות הראשונות לבתים החדשים שנבנו דרומית למרכז הקיבוץ, בספטמבר 2015 רשומים למעלה מ-30 משפחות של תושבי חוץ. בהמשך, בוטל מודל הקבלה לתושבות, והוצע לתושבים הקיימים להתקבל לחברות. מצטרפים חדשים נדרשו להתקבל לחברות בקיבוץ.
בשנת 2023 עבר הקיבוץ תהליך "שיוך דירות" על פי מודל ממשלתי.
אתרים

בשטח הקיבוץ מצויים מספר שרידים ארכאולוגיים:
תל מנורה - בסמוך לקיבוץ נמצא יישוב מתקופת המשנה והתלמוד; נמצא בו בית כנסת מהמאה השישית לספירה עם קטע פסיפס ברצפתו. הפסיפס התגלה בעת הכנת שטח לנטיעת תמרים ליד הקיבוץ במקום המכונה כיום "תל מנורה", בשנות ה-50. בפסיפס מופיעה מנורת חוליות בת שבעה קנים ומימינה שופר. קטע הפסיפס הועבר אל הכניסה לבית הכנסת של הקיבוץ.
דרך רומית שהובילה מבית שאן למחנה הלגיון הרומי השישי ותל שלם, שם נמצאו אבני מיל ופסיפס.
בסמוך לכניסה הדרומית אל חדר האוכל מוצבים מספר ממצאים ארכאולוגיים: אבני ריחיים, שעון שמש, גלוסקמה, אבני מיל, מפרכה (של זיתים) ומשקולת של בית הבד.
שימור ותיעוד תולדות הקיבוץ:
דגם הטירה - הטירה הייתה מבנה גדול בן שתי קומות, בנוי מלבני בוץ ומוקף בחומה. הוא נבנה בשנת 1930 על ידי מוסא אל-עלמי, ממקורבי המופתי של ירושלים חג' אמין אל-חוסייני, ושימש כמרכז לחווה חקלאית שהייתה במקום. במאורעות 1936 נאלץ אל-עלמי לברוח ללבנון והוא מכר את החווה לקרן הקיימת. הבית שימש כבית תינוקות, מחסן נשק, סליק, מרפאה, חדר תרבות, תחנת אלחוט. חברי הקיבוץ התגוררו באוהלים ובצריפים שהוקמו בחצר הטירה. בשנת 1973 נהרסה הטירה בגלל התפוררות לבני הבוץ. בשנת 1987 לרגל יובל לקיבוץ, הוקם דגם של הטירה בתוך הקיבוץ.
הסליק - סליק התחמושת של הקיבוץ ששימש אותו עד לאחר מלחמת העצמאות. הסליק הותקן תחילה מתחת למלתחות הציבוריות, אך בשל הרטיבות הוא הועתק אל מתחת למחסן התבואה, וקיומו היה ידוע למתי מעט בלבד. מאוחר יותר שכן בו מפעל "טיב" שנקרא היום "טירת צבי", בטירת צבי, כיום מצוי מיצג "דרך התמר".
מגדל המים - המגדל ששימש את ראשוני המתיישבים. על גגו הוצבה עמדת מקלע. ניתן לראות סימני קליעים על הקירות החיצוניים.
ארכיון ומוזיאון של שנות הקיבוץ הראשונות.
עמדת שמירה ליד "המעיין הקטן".
שדרת הוושינגטוניות שנשתלה על ידי טמפלרים שהקימו חוות חקלאיות בעמק בית שאן בשנות ה-20 של המאה ה-20.
בתי התושבים הוותיקים הוכרזו כאתר מורשת.
מוסדות ומיזמים של הקיבוץ:
בית הכנסת - בית התפילה של הקיבוץ. הוחל בבנייתו בתש"ב 1942 ונחנך בתשי"ז 1957. הוא ממוקם במרכז הקיבוץ ובסמוך לחדר האוכל. כאמור בחזיתו מוצגת רצפת פסיפס עתיקה. החדרים הצמודים לבית הכנסת משמשים לשיעורים ולספרייה תורנית עשירה.
בית מדרש על שם הרב צבי הירש קלישר, נמצא ב"בית ראשונים".
האירוסים "של שחק" - בקיבוץ פותחו זני כלאיים של אירוס הגלבוע. בתקופת הפריחה ניתן ליהנות מ"שדות של אירוסים" במלוא פריחתם.
מיזם קינון תנשמות מתקיים שהוא חלק מן המאמץ להדברה ביולוגית, כלומר הדברה באמצעים טבעיים, ללא חומרים כימיים. בעונת ההטלה ניתן לצפות ON-LINE בקן התנשמת המקננת במגדל המים של הקיבוץ.
ענפי ייצור

"טירת צבי"- מפעל למוצרי בשר ונקניקים, מהגדולים בארץ. מוחזק בשותפות עם תנובה. [דרושה הבהרה]
חקלאות - לקיבוץ שטחי חקלאות נרחבים, ובהם גידולי שדה, מטע תמרים הגדול ביותר בישראל בו מגדלים גם את "לולבי טירת צבי", לולבים מהודרים מזן "דרי", שהפכו את טירת צבי לגדול ספקי הלולבים בישראל, וכן מדגה, לול תרנגולי הודו, ורפת לפיטום עגלי [דרוש מקור]
אירוח - הקיבוץ מארח קבוצות ובודדים, מציע שירותי הסעדה במסגרת "טיב ביתי", ולינה כפרית "גן בעדן".
יזמות - הקיבוץ מעודד מפעלי יזמות בתחומים שונים - רפואה משלימה, גילוף עץ אמנותי, ייצור ויטראז'ים, תיירות חקלאית.
גלריית תמונות

הכניסה האחורית לבניין חדר האוכל
פנים בית הכנסת
שדרת הדקלים בטירת צבי
לקריאה נוספת

מיכאל חזני, משדה יעקב עד טירת צבי : סקירה על התיישבות הפועל המזרחי בארץ ישראל, תל אביב: הוצאת המרכז החקלאי של הפועל המזרחי, תרצ"ח-1938.
טירת צבי במערכה: פרשת התגוננות טירת צבי, מסופרת מפי בניה, בעריכת מאיר אור, תרצ"ט-1939.
גלילה רון פדר עמית, "מנהרת הזמן חלק שני - מבצע חומה ומגדל".
שרה בן-אריה, תבנית-חרס של אלה [מתל קרניים], קדמוניות, ט"ז, 4, 64, תשמ"ד, עמ' 123–124.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  שיאי אקלים, באתר Arizona State University
↑  היום לפני 70 שנה - טמפרטורת שיא של 54 מעלות צלזיוס נמדדה בטירת צבי, באתר השירות המטאורולוגי הישראלי
↑  אתר תנועת הקיבוץ הדתי
↑  קורות החיים של שלמה שכטר, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  האתר של משפחת שכטר
↑  יהודה סלוצקי, ספר תולדות ההגנה, (עורך: בן-ציון דינור), כרך ב', תל אביב: הוצאת מערכות, 1964, עמ' 868.
↑  משה יגר, אורד וינגייט קורותיו והציונות, מוסד ביאליק: הספרייה הציונית, 2013
↑  בנייני דירה בטירת צבי ובערידה, הצופה, 1 בדצמבר 1940
↑  דיוויד סלע, קרבות גבורה בימין משה ובטירת צבי, באתר ישראל היום, 16 בפברואר 2018
↑  בקן 7 ביצים, הראשונה צפויה לבקוע בימים אלו (13 אפריל 2009), ומדי יומיים תבקע ביצה נוספת.יוסי לשם - חלק מהפרויקט הלאומי המשותף לאוניברסיטת תל אביב, החברה להגנת הטבע, המשרד להגנת הסביבה ומשרד החקלאות.
| קיבוצי הקיבוץ הדתי |
| --- | --- | --- |
| שדות נגב | סעד • עלומים |  |
| דרום/מרכז | עין צורים • קבוצת יבנה • בארות יצחק |  |
| גוש עציון | כפר עציון • ראש צורים • מגדל עוז |  |
| עמק בית שאן | שלוחות • עין הנצי"ב • שדה אליהו • טירת צבי |  |
| הר הגלבוע | מעלה גלבוע • מירב |  |
| הגליל התחתון | לביא • בית רימון |  |
| מושבים שיתופיים | משואות יצחק • ניר עציון • בני דרום |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537932405171  LCCN: n98071940  VIAF: 159624990   WorldCat (עם VIAF): 159624990
אבי מזרחי

ערך זה עוסק באלוף בצה"ל. אם התכוונתם לכדורסלן עבר, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  26 בדצמבר 1957 (בן 67) קריית ים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת פייס 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1975–1982, 1988 – 2013
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 126  מפקד קורס קציני שריון  מפקד חטיבה 679  מפקד חטיבה 401  נספח היבשה בצבא ארצות הברית  מפקד קורס מ"פים ומג"דים  מפקד עוצבת נתיב האש  מפקד עוצבת געש  ראש מטה זרוע היבשה  ראש אט"ל  מפקד זרוע היבשה  מפקד פיקוד המרכז
 פעולות ומבצעים
   מבצע שלום הגליל  האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה
 
אבי (אברהם) מזרחי (נולד ב-26 בדצמבר 1957) הוא אלוף במילואים בצה"ל, שכיהן בתפקידו האחרון בצה"ל כמפקד פיקוד המרכז. בעבר פיקד, בין היתר, על זרוע היבשה, ושימש ראש אט"ל, מפקד עוצבת געש, מפקד עוצבת נתיב האש ומפקד חטיבה 401. אחרי הפרישה מצה"ל שימש כסמנכ"ל באלביט מערכות וכמנכ״ל חברת יוויז׳ן.
ביוגרפיה

מזרחי נולד בקריית ים, למשפחה שמוצאה מטורקיה. בוגר הפנימייה הצבאית לפיקוד של בית הספר הריאלי בחיפה.
מזרחי התגייס לצה"ל בשנת 1975, בחר לשרת בחטיבת גולני, עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני. בגולני עבר מזרחי מסלול הכשרה כלוחם ובהמשך עבר לשרת בחיל השריון, שם התקדם בסולם התפקידים. בין היתר שימש שם כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בעוצבת יש"י וכמפקד פלוגה בחטיבה 460. בשנת 1982 השתחרר משירות פעיל ועד 1988 עבד כאיש אבטחה מטעם השב"כ בחו"ל. בשנת 1988 שב לשירות קבע. בהמשך שימש כסמג"ד בחטיבה 500, כמפקד גדוד 126 "נחשון", גדוד טנקים מסוג מרכבה, וכסגן מפקד חטיבה 460. בתפקידו הבא שימש כמפקד קורס קציני שריון ולאחר מכן מונה למפקד חטיבה 679, חטיבת שריון במילואים. לאחר מכן שימש כמפקד מרכז שריון בבאלי"ש (כיום מל"י) וכמפקד חטיבת עקבות הברזל. כמו כן, שימש כנספח היבשה בארצות הברית בדרגת אל"ם.
עם שובו לישראל הועלה לדרגת תא"ל ושימש מפקד עוצבת נתיב האש ומפקד קורס מ"פים ומג"דים. בתפקידו הבא שימש כמפקד עוצבת געש, ולקח חלק במבצע חומת מגן. לאחר מכן שימש כראש מטה זרוע היבשה. באפריל 2005 קודם לדרגת אלוף ומונה לתפקיד ראש אגף הלוגיסטיקה, הרפואה והמרכזים (כיום אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה), בין היתר במהלך מלחמת לבנון השנייה. ב-20 בדצמבר 2007 מונה מזרחי לתפקיד מפקד זרוע היבשה במקום האלוף בני גנץ ובאוקטובר 2009 מונה למפקד פיקוד המרכז.
במרץ 2012 סיים מזרחי את תפקידו כמפקד פיקוד המרכז, ויצא ללימודים בארצות הברית. עם שובו, השתחרר מצה"ל, וחודשיים אחר כך מונה לסמנכ"ל העוסק בשיווק בינלאומי בחברת "אלביט מערכות". באפריל 2019 הודיע על עזיבתו את החברה ומונה לשמש כמנכ״ל חברת יוויז׳ן, תפקיד אותו מילא עד אוגוסט 2024.
מזרחי בעל תואר ראשון במנהל עסקים ומדעי המחשב מטעם "אוניברסיטת פייס" בניו יורק, ארצות הברית.
נשוי לברכה, מורה להיסטוריה, ואב לשלוש בנות. מתגורר בזכרון יעקב.
הערות שוליים

↑  אדי גל, תואר יקיר העיר קריית ים לאלוף פיקוד המרכז, באתר mynet‏, 11 בינואר 2011
↑  אבי מזרחי, באתר "בהשקט ובבטחה".
↑  גל פרל פינקל, "גם חיזוק זרוע היבשה", באתר זמן ישראל, 3 בדצמבר 2019
↑  קורות חיים באתר יד לשריון עמוד 13
↑  עפר שלח ואמיר בוחבוט, המשקם: האלוף מזרחי עוזב את זרוע היבשה, באתר nrg‏, 16 באוקטובר 2009, אבי מזרחי: "הייתי מפקד אוגדה 36 כשגולני פעלה ב'חומת מגן'. הייתי צמוד למח"ט צ'יקו תמיר, וחנכתי אותו".
↑  עמוס הראל, "אנחנו אחראים", אמרו בכירים במטכ"ל בדיון עם אולמרט, באתר הארץ, 25 בינואר 2007
↑  מערכת אתר צה"ל, תא"ל ניצן אלון מונה למפקד פיקוד המרכז והועלה לדרגת אלוף, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 8 במרץ 2012.
↑  יובל אזולאי, ‏רכש חדש באלביט מערכות: אלוף פיקוד מרכז לשעבר, באתר גלובס, 4 ביוני 2013
↑  יובל אזולאי, ‏אבי מזרחי פורש מאלביט; “דרכו תלויה בהצלחה של גנץ" | בלעדי, באתר גלובס, 7 באפריל 2019
↑  אבי מזרחי מונה למנכ"ל חברת יווויז'ן, באתר Israel Defense
↑  רן גוזלי מונה למנכ"ל החדש של חברת יוויז'ן, באתר Israel Defense
השתק שיפוטי
לקריאה נוספת

אבישי אדד, שימוש לרעה בהליכי משפט: הגנה דיונית מפני ניצול לרעה של זכות הגישה לערכאות, 2013, עמ' 107-75.
אבישי אדד, טיעון בלתי-עקיב: סופיות, מניעות והשתק, 2021, עמ'  353-209.
יששכר רוזן-צבי, ההליך האזרחי, 2015, עמ' 273-255.