stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביקורות על האקונומטריקה
קשיים בשיטות מידול

כמו בשיטות אחרות של ניתוח סטטיסטי, מודלים אקונומטריים שהוגדרו בצורה לא טובה עשויים להראות מתאם אקראי, כלומר להניח שקיים קשר סיבתי בין שני משתנים הנראים מתואמים, למרות שאינם קשורים בקשר סיבתי. בהקשר זה נהוג לצטט את הכלכלן רונלד קוז, שאמר: "אם מענים את הנתונים מספיק זמן, הם מודים לבסוף". מקלוסקי (אנ') טענה שבמחקרים אקונומטריים שהתקבלו לפרסום, החוקרים אינם מצליחים בדרך כלל להשתמש בנימוקים כלכליים המסבירים מדוע הם כוללים או לא כוללים משתנים מסוימים במודל. כמו כן, היא טענה שהמובהקות הסטטיסטית של המחקרים הללו מעורפלת ואולי איננה מובהקת, ושהחוקרים אינם מצליחים לדווח מהי העוצמה הסטטיסטית של הממצאים שלהם.
הכלכלן אדוארד לימר ניסה להגן על האקונומטריקה מביקורת זו. קשה לבודד משתנים כלכליים כדי לבדוק אותם בניסוי – טען לימר, אך לדעתו אין הבדל מהותי בין ניתוח אקונומטרי לניסויים אקראיים או לניסויים מבוקרים, בתנאי שמשתמשים בטכניקות סטטיסטיות שמפחיתות את ההטיות הקיימות במודל (כלומר, את ההשפעות של המתאמים בין המשתנים המסבירים, או את ההשפעות של המשתנה המוסבר על המשתנים המסבירים), עד לרמה הדומה לאי הוודאות הנגרמת כתוצאה מגודל המדגם.
כלכלנים מתמודדים לעיתים קרובות עם מספר גבוה של משתנים מסבירים פוטנציאליים המתואמים זה עם זה ברמה גבוהה מאוד. כיוון שבמקרים כאלו יש לבחור משתנה מסביר אחד, זה גורם לכך שלזהות החוקר יש תפקיד חשוב בבחירתם. לימר טוען שכלכלנים יכולים למתן הטיה זו על ידי הפעלת מבחנים סטטיסטיים עם מודלים שונים והשמטה של כל מסקנה שאיננה יציבה מספיק. כך, לימר מגיע למסקנה הבאה: "על אנשי המקצוע... להשעות את אמונתם [בתוצאות הניסוי] עד שניתן יהיה להוכיח שהמסקנה איננה רגישה מדי לשינויים בהנחות הנבחרות". עם זאת, כפי שהראה Sala-I-Martin, לעיתים קרובות ניתן לעצב שני מודלים אקונומטריים שיצביעו על קשר הפוך בין שני משתנים (למשל, לפי מודל א' שנות השכלה רבות יותר מעלות את המשכורת החודשית של הפרט, ולפי מודל ב' המשכורת מתואמת באופן שלילי עם ההשכלה).
הביקורת של לוקאס

הכלכלן רוברט לוקאס מתח ביקורת על השימוש במודלים אקונומטריים פשטניים מדי של המקרו-כלכלה כדי לחזות השלכות של שינויים במדיניות הכלכלית. מודלים היסטוריים של המקרו-כלכלה משתמשים בנתונים היסטוריים כדי לאמוד את היחסים בין משתנים מקרו-כלכליים שונים, מתוך הנחה ששינויי המדיניות העתידיים (למשל, העלאת הריבית) תשפיע על משתני המקרו האחרים (למשל, האבטלה) באופן דומה לזה שהיה בעבר. לוקאס טען שהיחסים בין המשתנים שנאמדו במודלים המבוססים על נתונים היסטוריים מפסיקים לפעול אם מקבלי ההחלטות מתאימים את החלטות המדיניות שלהם לנתונים ההיסטוריים. זאת, כיוון שהשחקנים בשוק ישנו את ציפיותיהם לגבי העתיד ויתאימו את התנהגותם בהתאם.
לוקאס טען שמודל מאקרו-אקונומטרי טוב צריך לשלב לתוכו עקרונות מיקרו-כלכליים (אנ') כדי למדל השפעות של שינויי מדיניות, ולכלול משוואות המייצגות את התגובות של השחקנים הכלכליים לשינויים האלו על סמך ציפיות רציונליות לגבי העתיד; רעיון זה מבוסס על ההנחה שדפוס ההתנהגות של השחקנים הכלכליים עשוי להשתנות לגמרי אם המדיניות הכלכלית תשתנה. ואכן, מודלים אקונומטריים מודרניים מורכבים נוטים להיענות לדרישות של לוקאס ולכלול ציפיות רציונליות.
ביקורות נוספות של הזרם הראשי בכלכלה

בהתייחס בעיקר למקרו-כלכלה, הכלכלן לורנס סאמרס מתח ביקורת על הפורמליזם האקונומטרי, וטען כי "העובדות האמפיריות שבהן אנו בטוחים ביותר ואשר מספקות את הבסיס היציב ביותר לתיאוריה צריכות להיות אלו שניתן להבחין בהן גם בעזרת ניתוח סטטיסטי פחות מתוחכם". הוא מסתכל על שני מחקרים מקרו-אקונומטריים שזכו לשבחים (הנסן וסינגלטון (1982, 1983) וברננקי (1986)), וטוען שאמנם שניהם עושים שימוש מבריק בשיטות אקונומטריות, אבל שני המאמרים לא באמת מוכיחים שום דבר שתיאוריה עתידית יכולה להשתמש בו. סאמרס מציין כי במדעי הטבע "החוקרים ממהרים לבדוק את תקפות הטענות שמעבדות יריבות העלו, ואז הם מתבססים עליהן", אך בכלכלה דבר זה קורה רק לעיתים רחוקות, לדעתו כיוון ש"התוצאות [של מחקרים אקונומטריים] מהוות תרומה חשובה ליצירת תיאוריות או, באופן כללי יותר, להתפתחות הדעה המקצועית, רק לעיתים נדירות." סאמרס מוסיף:
בעבר, מחקר אמפירי מוצלח התאפיין בניסיונות לאמוד את חוזק הקשרים [בין משתנים כלכליים] ולא בהערכה של פרמטרים מבניים בְּמודל; בתיאורים מילוליים המנסים לתאר יחסים סיבתיים ולא במודלים מתמטיים מפורשים; ובשימוש מיומן בניסויים טבעיים שנבחרו בקפידה ולא בטכניקה סטטיסטית מתוחכמת...
הביקורת של האסכולה האוסטרית

האסכולה האוסטרית של ימינו דוחה בדרך כלל את רוב המודלים האקונומטריים. לטענתם, הנתונים ההיסטוריים המשמשים ליצירת מודלים אקונומטריים מתארים התנהגות שהתרחשה בנסיבות ייחודיות לעבר; לפיכך, מודלים אקונומטריים מראים קשרים מתאמיים, ולא סיבתיים. רבים מהכלכלנים האקונומטריים הגיבו לביקורת זו על ידי אימוץ מתודולוגיות מעין ניסויות, אך כלכלנים מהאסכולה האוסטרית המשיכו לפקפק במודלים האקונומטריים, והמשיכו לאחוז באמונה לפיה שיטות סטטיסטיות אינן מתאימות למדעי החברה.
האסכולה האוסטרית גורסת שכדי להוכיח שקשר הוא סיבתי יש לחשוב גם על מקרים שבהם הנסיבות שונות אך הקשר בין הגורמים הנחקרים עדיין מתרחש (מעין "עולמות מקבילים"). לאחר מכן ניתן לבודד את השינוי הנחקר מהשינויים שנגרמו עקב הנסיבות השונות. מאתגר מאוד לענות לדרישות אלו, כיוון שאין שיטה טובה לייצר "עולמות מקבילים" שכאלה עבור נתונים היסטוריים.
הערות שוליים

↑  Gordon Tullock, "A Comment on Daniel Klein's 'A Plea to Economists Who Favor Liberty'", Eastern Economic Journal, Spring 2001, note 2 (Text: "As Ronald Coase says, 'if you torture the data long enough it will confess'." Note: "I have heard him say this several times. So far as I know he has never published it.")
↑  McCloskey, D.N. (במאי 1985). "The Loss Function has been mislaid: the Rhetoric of Significance Tests" (PDF). American Economic Review. 75 (2): 201–205. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  Leamer, Edward (במרץ 1983). "Let's Take the Con out of Econometrics". American Economic Review. 73 (1): 31–43. JSTOR 1803924. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Sala-i-Martin, Xavier X (בנובמבר 1997). "I Just Ran Four Million Regressions". Working Paper Series. doi:10.3386/w6252. {{cite journal}}:  (עזרה); Cite journal requires |journal= (עזרה)
↑  Summers, Lawrence (ביוני 1991). "The Scientific Illusion in Empirical Macroeconomics". Scandinavian Journal of Economics. 93 (2): 129–148. doi:10.2307/3440321. JSTOR 3440321. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Garrison, Roger - in The Meaning of Ludwig von Mises: Contributions is Economics, Sociology, Epistemology, and Political Philosophy, ed. Herbener, pp. 102-117. "Mises and His Methods"
↑  DeMartino, George F. (2021). "The specter of irreparable ignorance: counterfactuals and causality in economics". Review of Evolutionary Political Economy. 2 (2): 253–276. doi:10.1007/s43253-020-00029-w. ISSN 2662-6136. PMC 7792558.
פאנסאב

דוגמה לפאנסאב למ.ק. 22
פאנסאב (באנגלית: Fansub, קיצור של Fan subtitled, כלומר: כתוביות על ידי מעריצים) הוא עותק של סרט או סדרת טלוויזיה זרה שתורגם על ידי מעריצים לשפה אחרת. המונח הזה מתייחס ברוב המקרים לסדרות או סרטי אנימה שתורגמו מיפנית.
הופעת הפאנסאב

הפאנסאב הופיע לראשונה בשנת 1986. באותה תקופה הוספת כתוביות לסרטים נעשתה באולפנים מיוחדים לפני שחרור הסרט, לעומת זאת לרשות המעריצים לא עמדו תקציבים לשכירת אולפנים וצוות טכנאים. לתחילת התופעה חברו מספר גורמים:
יציאתו לאקרנים של סרט האנימה "רובוטק" (Robotech) שעורר עניין רב ביחס לאנימה בארצות הברית.
חברת קומודור (Commodore International) הוציאה לראשונה את המחשב האישי "אמיגה" (Amiga) - מחשב בעל יכולות מולטימדיה פורצות דרך לאותה התקופה - שבעזרתו ובעזרת כמות מסוימת של מאמץ, היה ניתן להוסיף כתוביות לקובצי וידאו.
אנשים דוברי יפנית (למשל סטודנטים שלמדו בארצות הברית) רצו לשתף את חבריהם שאינם דוברי יפנית בתחביבם.
מסיבות אלו נוצרו תוך זמן קצר ביותר עשרות קבוצות פאנסאב בתוך ארצות הברית, הפאנסאב של אז הופץ על קלטות וידאו בדואר, במחיר מינימלי (עלות המשלוח + עלות הקלטת).
מאפייני הפאנסאב

הפאנסאב שונה מתרגום רשמי בכמה תחומים, בעיקר בתחום הוויזואלי, אך גם בתכונות נוספות. אלו הדברים שמייחדים את הפאנסאב ומראים את ההשקעה הרבה של הפאנסאברים בתחום בו הם אוהבים. לרוב, תרגום מעריצים יכלול את המאפיינים הבאים:
תרגום אמין למקור - לרוב, תרגומי המעריצים שומרים על רוח התרבות היפנית שבסדרה, אם זה בכינויי שם, השארת מושגים ומאפייני תרבות (עם הסבר) וכו'.
תזמון השם דגש על שמירת אחידות עם האנימציה, כמה שפחות "מהבהב".
עיצוב ויזואלי לשלטים, מסכים, או כל סוג אחר של טקסט המופיע על המסך במהלך הפרק וחשוב להבנת המתרחש.
צירוף המילים לשירי הפתיחה והסיום, לפעמים מלווה בתזמון קריוקי ואפקט מיוחד המתאים לרוח השיר והסדרה.
עיצוב לכתוביות עצמן - פונטים שונים מ"פונט הכתוביות הרשמי", לפעמים בצבעים שאינם שחור-לבן.
ההפצה > צורות הפצה

הפנסאב מופץ בשתי צורות עיקריות:
ההפצה > צורות הפצה > סופטסאב

סופטפאב (Softsub, "כתוביות רכות") הוא תרגום אופציונלי, אשר מקודד בשכבה אחרת מזו של הווידאו, וכך בעזרת אפשרויות של נגן הווידאו ניתן לבטל את תצוגתן.
ניתן להוסיף לקובץ וידאו אחד תרגומים במספר שפות.
יכולת עריכה, אם המשתמש יאתר טעות הוא יכול לתקנה.
איכות הווידאו נשמרת בקלות, מאחר שהכתוביות לא מוטמעות בו.
הכתוביות עצמן דורשות קידודים או תוכנות מיוחדות אשר מסוגלות למפות אותן.
המיפוי של הכתוביות גורם במקרים מסוימים לעומס על המעבד.
ניתן לגנוב את הכתוביות ולשנות זכויות יוצרים.
ההפצה > צורות הפצה > הארדסאב

ההארדסאב (Hardsub, "כתוביות מוצקות") הן כתוביות אשר קודדו אל תוך הווידאו ולא ניתן לבטלן.
לא מצריך שום ידע מהמשתמש. התרגום הוא יחיד, אין מקום לטעות.
עוזר לקבוצה לשמור על בלעדיות בכך שמקשה על העתקת הכתוביות.
לא ניתן לכלול מספר שפות באותה הוצאה.
ללא אפשרות עריכה.
עלול להוריד מאיכות הווידאו המקורי.
ההפצה > צורות הפצה > קידודים

קבוצות רבות בוחרות לשחרר את התוצרים שלהן כקובץ וידאו שלם (להבדיל משחרור קובץ כתוביות נפרד), תוך שיפור וחידוד של הווידאו המקורי ושימוש בקודקים כגון H.264 ו-XviD ובקונטיינרים לדוגמת AVI, OGM, MKV וMP4. הקהילה פתחה מספר פרויקטים הכוללים איגוד של מפענחים הנדרשים לניגון התוצרים, כגוןCCCP או K-Lite.
ההפצה > דרכי הפצה

כיום, דרכי ההפצה העיקריות והמועדפות על קבוצות פנסאב הן רשתות שיתוף קבצים, בעיקר ביטורנט ופרוטוקול העברת קבצים XDCC של רשת IRC. קיים גם שימוש בפרוטוקול ed2k אך זו היא יותר הפצה של מעריצים-למעריצים ולא מהמפיצים-למעריצים. כמו כן, ישנן קבוצות המחלקות את ההוצאות שלהן על דיסקים בכנסים ובמפגשים של אנימה ואוטאקוס. בישראל, קבוצות פנסאב עבריות בדרך כלל מפיצות בהורדות ישירות וצפיות ישירות דרך הגוגל דרייב.
זכויות יוצרים והאתיקה של פאנסאברים

חוקיות הפנסאב לא ברורה ושנויה במחלוקת, היא תלויה באופן ההפצה ואזור ההפצה. בקרב פאנסאברים לא נהוג להפיץ סדרות שקיבלו רישיון הפצה באזור בו הקבוצה פועלת, כי למחזיקי הרישיון יש את הזכות הבלעדית להפיצה. בנוסף לזה, אם הקבוצה מתעלמת מהרישיון, הרבה ממחזיקי הטראקרים של ביטורנט מעדיפים להפסיק את הפצת הסדרה בשרתיהם מחשש לתביעות משפטיות. דוגמה לבעייתיות היא הסדרה Ninja Scroll TV. כשקיבלה רישיון הפצה בארצות הברית, מחזיקי הרישיון פנו לקבוצה שהפיצה את הסדרה, וביקשו ממנה להפסיק את ההפצה כיוון שתכננו להוציא את הסדרה על DVD חודשים ספורים לאחר מכן. הקבוצה סירבה לבקשת החברה, אך למרות זאת החברה לא הגישה תלונה נגד הקבוצה. במקום זאת היא יידעה את קהילת מעריצי האנימה בארצות הברית, שבתגובתם גינו בצורה חריפה את הקבוצה.
צורות אחרות של פאנסאב

פאנדאב (Fandub) זהו דיבוב שנעשה על ידי מעריצים, זוהי צורה מצומצמת מאוד ולא נפוצה.
פיקסאב (Picsub) - יצירת כתוביות על רקע תמונות לספרים מוקלטים (הידועים יותר בשם Drama CD), אך גם סוג זה של הוצאות אינו נפוץ.
הערות שוליים

↑  אנימה ספין | מה זה פאנסאב?, באתר אנימה ספין
↑  Combined Community Codec Pack
↑  K-Lite Codec Pack
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007394684505171  LCCN: sh2016000757
משה טייטלבוים (ישמח משה)

| --- | --- |

 לידה:  1759 ה'תקי"ט פשמישל 
 פטירה:  16 ביולי 1841 (בגיל 82 בערך) כ"ח בתמוז ה'תר"א 
 מקום קבורה:  שאטוראליאויהיי, הונגריה
 מדינה:  האימפריה האוסטרית 
 מקום מגורים:  ווישניצא, שאטוראליאויהיי
 מקום פעילות:  שאטוראליאויהיי
 תקופת הפעילות:  ? – 16 ביולי 1841 
 רבותיו:  החוזה מלובלין
 חיבוריו:  תפילה למשה, שו"ת השיב משה
 אב:  רבי צבי הירש מזברוב
 אם:  חנה
 צאצאים:  רבי אלעזר ניסן טייטלבוים מדראביטש, חנה אשת רבי אריה לייבוש מווישניצא
 
ציון הישמח משה והרבנית
רבי משה טייטלבוים (ה'תקי"ט 1758 − כ"ח בתמוז ה'תר"א, 1841) היה הרב של קהילת יהודי אוהעל בשאטוראליאויהיי שבהונגריה, מראשי מפיצי החסידות בהונגריה. נכדו היה האדמו"ר הראשון בשושלת סיגוט, ממנה יצאה חסידות סאטמר. מכונה הישמח משה על שם ספרו.
תולדות חייו

נולד בפרעמישלא שבגליציה בשנת ה'תקי"ט, לרבי צבי הירש וחנה. בגיל 13 נישא לחיה שרה בת רבי ניסן מפרעמישלא. תחילה היה רבי משה מתנגד לתנועת החסידות, ולאחר מכן הצטרף אליה .
בצעירותו למד תורה אצל דודו, אחי אביו, רבי יוסף רבה של קולבסוב ואצל דודו, אחי אמו, רבי אריה יהודה הלוי, בעל דרישת אריה, רבה של סטריזוב.
בשנת ה'תקמ"ד, בגיל 25, התמנה לרב העיירה שינווא, ובשנת ה'תקס"ח נתקבל לרב ואב"ד אוהעל ואלפים ורבבות נסעו אליו.
בהשפעת חתנו, רבי אריה לייב ליפשיץ, בעל "אריה דבי עילאי" שהיה תלמידו של החוזה מלובלין התקרב ונעשה גם הוא תלמיד מובהק של החוזה מלובלין. קיבל גם מהמגיד מקוזניץ, רבי מנחם מנדל מרימנוב והאוהב ישראל מאפטא. עסק רבות בחלוקת קמעות ועורר בכך את התנגדותו של רבי נפתלי מרופשיץ שטען שלפי האר"י אסור להתעסק עם שמות הקודש. לאחר חליפת מכתבים ביניהם ומופת של ה"ישמח משה" ביטל רבי נפתלי את התנגדותו לקמיעות ה"ישמח משה".
עם תלמידיו נמנו: רבי יואל אשכנזי, אב"ד זלוטשוב בעל "מלא הרועים", רבי מנחם מנדל פנט מדעעש, רבי צבי הירש פרידמן מליסקא, בעל "אך פרי תבואה", ורבי יהודה גרינפלד.
נפטר בכ"ח בתמוז ה'תר"א ונקבר בשאטוראליאויהיי.
בנו, רבי אלעזר ניסן, כיהן כרב בדרוהוביץ' וממנו המשיכה שושלת אדמו"רי סיגט. בתו, חנה נישאה לרבי אריה לייב ליפשיץ רבה של וישניצה ומחבר ספר השו"ת "אריה דבי עילאי".
נכדו, רבי חנניה יום טוב ליפא מייער-טייטלבוים שהיה אדמו"ר מסאסוב, ניצל בנס בשואה לאחר מכן עלה לישראל ובנה בגני תקווה, את שכונת "קריית ישמח משה", על שם ספרו של סבו בעל ה"ישמח משה".
ספריו

ישמח משה – על התורה ונ"ך
תפילה למשה – על תהלים
השיב משה – שו"ת
יין הרקח – על פרקי אבות
מעין טהור – הלכות נדה (ביידיש)
תפלה למשה - על ספר תהלים
ישיר משה – על שיר השירים
כליל תפארת – על מגילת רות
אבל משה – על מגילת איכה
מור ולבונה – על מגילת קהלת
עסיס רמוני – על מגילת אסתר
יין הרקח – על אגדות חז"ל ופלפולים
שיח ספונים – על תפילות ופיוטים וזמירות לשבת
תוכחת חיים – אמירה נעימה דרושים לחודש אלול וימי רצון
אבקת רוכל – לקוטים רמזים וטעמים
מייקל וולצר

| --- | --- |

צילום משנת 2005
 לידה:  3 במרץ 1935 (בן 89) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת ברנדייס, אוניברסיטת קיימברידג' 
 מנחה לדוקטורט:  סמואל בר 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד 
 עיסוק:  פילוסוף, סוציולוג, סופר, מרצה באוניברסיטה, חוקר מדע המדינה, פוליטיקאי 
 הושפע מ:  ברלין, קאמי, טיילור, מקיאוולי, מרקס
 השפיע על:  מייקל סנדל, אסף שרון
 מדינה:  ארצות הברית 
 יצירות ידועות:  La paradoxa de l’alliberament, Zionism and Judaism: The Paradox of National Liberation 
 פרסים והוקרה:  פרס ד"ר לאופולד לוקאס (1998) תוכנית פולברייט מלגת גוגנהיים 
 
מייקל וולצר (באנגלית: Michael Walzer; נולד ב-13 במרץ 1935 בניו יורק) הוא פילוסוף יהודי-אמריקאי העוסק בתחומים רבים: אתיקה ומוסר בימי שלום ובימי מלחמה, צדק חברתי, לאומיות, סובלנות ונושאים שונים הכרוכים בנושאים אלו. וולצר הוא פרופסור אמריטוס במכון למחקר מתקדם שבפרינסטון.
חיבורו המפורסם הוא "מלחמות צודקות ולא צודקות" (1977). בנוסף כתב על צדק חברתי, על סובלנות ועל פוליטיקה. וולצר הרבה לכתוב גם על נושאים יהודיים. במשך למעלה משלושה עשורים הוא כיהן כעורך של כתב העת "Dissent" שנוסד על ידי חברי קבוצת האינטלקטואלים של ניו יורק.
קורות חיים

מייקל וולצר נולד וגדל ברובע הברונקס, ניו יורק כבנם הבכור של הורים יוצאי מזרח אירופה. אביו נולד בגליציה בימי השלטון האוסטרו-הונגרי והיה סוחר פרוות. אימו נולדה בשטח בלארוס באימפריה הרוסית במשפחה של יהודים ליטאים, ועד לידת בנה הראשון, עבדה כמזכירה במשרד של עורך הדין ג'ון פוסטר דאלס.
בשנת 1937 העסק של האב פשט רגל והוא התחיל לעבוד במפעל לייצור נשק עד לשנת 1944. באותה שנה המשפחה עברה לגור בג'ונסטאון, פנסילבניה בה השיג האב משרה של מנהל חנות תכשיטים.
קורות חיים > לימודים

בסיום התיכון נרשם וולצר הצעיר ללימודי תואר ראשון באוניברסיטת ברנדייס, אותם סיים ב-1953. באוניברסיטה זו התוודע וולצר לאירווינג האו וללואיס קוזר, שלימד אותו את תורתו של קרל מרקס. ב-1954 הוא הצטרף אליהם בהקמת המגזין האינטלקטואלי "דיסנט".
בשנים 1957-1956 בעזרת מלגת פולברייט נסע וולצר לאוניברסיטת קיימברידג' באנגליה כדי לחקור את ההיסטוריה של אנגליה במאות ה-16 וה-17 תחת הדרכתו של ג'פרי אלטון. באנגליה השתתף וולצר במפגשים של חוגי השמאל החדש ובהזדמנות זו הכיר את ראלף מיליבנד ואת איזק דויטשר.
בשובו לארצות הברית למד וולצר באוניברסיטת הרווארד וכתב את עבודת הדוקטורט שלו בתחום ההיסטוריה האנגלית שהתחילה למעשה בקיימברידג' - "מהפכת הקדושים". בהרווארד, הושפע במיוחד מכמה ממוריו - סמואל בר (אנ'), שהדריך את עבודת הדוקטורט, לואיס הארץ וברינגטון מור.
את תואר הדוקטור קיבל וולצר ב-1961.
קורות חיים > הוראה

בין השנים 1962- 1966 לימד באוניברסיטת פרינסטון, אחר כך עבר ללמד בהרווארד עד שנת 1980 אז הפך לחבר קבוע בסגל בית הספר למדעי חברה של המכון למחקר מתקדם בפרינסטון.
דעותיו > קהילתנות

וולצר מזוהה בדרך כלל עם הפילוסופיה הקהילתנית במדע המדינה, לצד פילוסופים כמו אלסדייר מקינטייר ומייקל סנדל. הקהילתנות מדגישה את מרכזיות הקהילה בגיבוש אופיו של כל אדם - ובפרט, חייו המוסריים. כמו כן, הגישה מתנגדת לתאוריות ליברליות עכשוויות, כגון זו של ג'ון רולס, ומשום שהיא מעמידה במרכז את הקהילה ולא את האינדיבידואל, היא נחשבת לשמאלית וביקורתית. על אף שהוא נחשב לאחד מאבות הגישה, וכמו סנדל ומקינטייר, וולצר אינו אוהב את התווית "קהילתן".
בספרו תחומי הצדק (Spheres of Justice) הציג את תאוריית "השוויון המורכב" לפיה החלוקה הצודקת של הטובין בחברה אינה רק של טובין מסוג אחד, חומרי או רעיוני, אלא חלוקה צודקת היא כזו המחולקת על פי משמעותה החברתית, ואף סוג יחיד של טובין (כמו כסף, או כוח פוליטי) אינו יכול לשלוט בחלוקה ולעוות את חלוקת הטובין במרחבים אחרים. כן טען כי הצדק הוא תקן מוסרי במסגרת חברה מסוימת או אומה מסוימת, ולא ניתן להפוך אותו להפשטה אוניברסלית.
דעותיו > מלחמות

בחיבורו המפורסם "מלחמות צודקות ובלתי צודקות" קבע וולצר כי "דוקטרינת המלחמה הצודקת" רק כמלחמת מגן או מלחמת אין־ברירה, ורק בתנאי שתגובת הנתקף הולמת בממדיה את התוקפנות. עם זאת הוא מוכן להצדיק פעולת תגמול במגבלות מסוימות, וכל עוד ארגון האומות המאוחדות אינו יכול לאכוף את החוק הבינלאומי. לשיטתו הוא מגנה ללא סייג פעולות תגמול דוגמת פעולת קיביה והפצצת מפקדות אש"ף בבירות על ידי צה"ל, פעולות בהן נהרגו עשרות חפים מפשע. וולצר סבר שגם בעידן שלאחר כינון האו"ם קיימת הצדקה להענשת מדינה תוקפנית בידי המדינה הנפגעת ואף בידי כל מדינה ריבונית שכן התוקפנות מהווה פגיעה בחברה כולה. לפי גישתו של וולצר כאשר בוצעה הפרה בוטה ואכזרית של "כללי המלחמה הצודקת" ראוי להפר אותם בחזרה, כדי לחזק את ההרתעה ולהבטיח את המשך קיומם בעתיד. וולצר מנמק זאת בהצדקה תועלתנית לפיה רק כך יימנעו מעשי אכזריות קשים עוד יותר.
דעותיו > דעות פוליטיות

וולצר מזוהה עם עמדות שמאליות מובהקות אך מתונות. הוא התנגד בנחרצות למלחמת עיראק, ואף האשים את גרמניה וצרפת שברפיסותן כלפי עיראק אפשרו לנשיא בוש להוביל למלחמה. וולצר תמך במלחמת אפגניסטן שאותה ראה כמלחמה צודקת.
באשר לסכסוך הישראלי-פלסטיני, הצביע על קיומן של ארבע מלחמות נפרדות הכמוסות בו: מלחמת ישראל על קיומה, מלחמת הפלסטינים על עצמאותם, מלחמת ישראל לשלוט בשטחים ומלחמת הפלסטינים להשמיד את ישראל. רק לשתי המלחמות הראשונות הוא מוצא הצדקה. מנגד, אמר כי תחושתו היא שהשמאל באירופה מתייחס לישראל ביתר עוינות מאשר למדינות הנוקטות צעדי כיבוש חמורים יותר[דרוש מקור]. הוא יצא נגד הקמפיין ה-BDS להחרמת ישראל המתבסס על החרם שהונהג נגד משטר האפרטהייד בדרום אפריקה, אך תומך בחרם על מוצרים מההתנחלויות. בשנת 2017 העביר ביקורת על החוק האוסר על זרים הקוראים לחרם על ההתנחלויות להיכנס לישראל, לטענתו החוק עוזר מאוד לתנועת ה-BDS, מפני שאנשים שהיו ביקורתיים כלפי הממשל בישראל אך גם נגד ה-BDS יחשבו כעת שהחרם עובד, כי הממשלה בישראל מפחדת.
פרסים ואותות הוקרה

1971 - חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
2003 - תואר דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת תל אביב
אפריל 2008 - הפרס "עדשת שפינוזה" (Spinoza Lens), פרס דו-שנתי הולנדי לאתיקה
פרופסור אמריטוס במכון למחקר מתקדם בפרינסטון
2016 - חבר מתכתב של האקדמיה הבריטית
מספריו בעברית

מלחמות צודקות ולא צודקות, תרגום - יורם ברונובסקי, הוצאת עם עובד, ספרית אפקים, 1983.
יציאת מצרים כמהפכה, תרגום - שושנה צינגל, הוצאת ידיעות אחרונות, 1993.
על הסובלנות, תרגום - עמנואל לוטם, הוצאת משרד הביטחון, 1999.
לאומיות ואוניברסליזם, תרגום ומבוא - אריאל שריד, הוצאת שלם, 2009.
בצלו של אלוהים: פוליטיקה במקרא, הוצאת כתר, 2016.
הערות שוליים

↑  גולי דולב-השילוני, הבעיה עם קהילתנות, באתר פיגומים, ‏2022-06-28
↑  אלי שאלתיאל, מוסר המלחמה, עמדה, 1 במאי 1978
↑  ירמיהו יובל, וולצר: מוסר, גם שהתותחים רועמים, כותרת ראשית, 20 בפברואר 1985
↑  עמוס הראל, שיחת היום | "מייקל וולצר, מתי מותר להתנקש בפעילי טרור?", באתר הארץ, 15 במאי 2011
↑   טלי קרופקין, אקדמאים בארה"ב מזהירים: חוק החרם דוחף את הליברלים למחנה ה-BDS, באתר הארץ, 9 במרץ 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269508005171  PLWABN: 9810624939605606  BIBSYS: 90081999  BNE: XX1052789  BnF: cb12056835s (data)  CANTIC: a11264603  CiNii: DA01148051  GND: 11928927X  ICCU: CFIV054234  ISNI: 0000 0001 2125 0779  LCCN: n80061148  LNB: 000033051  NDL: 00460166  NKC: skuk0001460  NLA: 35590192  NLG: 79562  NLK: KAC200103477  NSK: 000085273  NTA: 070252637  RERO: 02-A003957172  SELIBR: 293910  SNAC: w6cv887b  SUDOC: 028809122  Trove: 1006309  VIAF: 27048329   WorldCat (עם VIAF): 27048329
ראסל בארקלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1949 (בן 76 בערך) ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה קלינית 
 מקום מגורים:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל  אוניברסיטת המדינה באולינג גרין  Wayne Community College 
 מוסדות:  בית הספר לרפואה של אפסטייט ניו יורק 
 www.russellbarkley.org
 
ראסל א. בארקלי (באנגלית: Russell A. Barkley; נולד ב-27 בדצמבר 1949) הוא פסיכולוג קליני אמריקאי, ופרופסור לפסיכיאטריה באוניברסיטה הרפואית של דרום קרוליינה. חיבר מספר ספרים בולטים על הפרעת קשב וריכוז.
בארקלי חוקר מ-1973, והוא מוסמך כפסיכולוג מאז 1977. הוא מהחוקרים הבולטים בתחום הפרעת קשב והיפראקטיביות (ADHD) והקדיש את מרבית הקריירה המדעית שלו לחקר התחום ובעיות הקשורות בו, כמו הפרעת התרסה התנגדות. בין השאר, בארקלי תיאר תת-אבחנה בהפרעת קשב בשם קצב קוגניטיבי איטי (SCT, המכונה גם CDD).
הערות שוליים

↑  Your Defiant Teen, Second Edition: 10 Steps to Resolve Conflict and Rebuild ... - Russell A. Barkley, Arthur L. Robin - Google Books
↑  Lesley Alderman, "Speed Bumps on the Way to an A.D.H.D. Diagnosis", The New York Times, May 13, 2011.
↑  Katherine Ellison, "Neurofeedback Gains Popularity and Lab Attention", The New York Times, October 4, 2010.
↑  Amanda Mascarelli,, Los Angeles Times, August 13, 2011.
↑  Aliyah Baruchin, "Attention Deficits That May Linger Well Past Childhood" The New York Times, March 12, 2008.
↑  The New York Times, February 17, 2011.
↑  Tracey Harrington McCoy,, Newsweek, February 25, 2014.
↑  Jessica Yadegaran, "How to manage your marriage when your spouse has ADHD", The Washington Post, January 2, 2011.
↑  NPR, .
↑  Frontline. Interviews - Russell Barkley.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306743805171  PLWABN: 9810660160705606  BIBSYS: 90136346  BNE: XX1469770  BnF: cb12413471p (data)  CiNii: DA03780493  GND: 136883036  ISNI: 0000 0001 0918 9899  LCCN: n81016349  LNB: 000061164  NDL: 00868278  NKC: jn19990000451  NLA: 36223539  NLK: KAC200205788  NSK: 000306993  NTA: 06929514X  RERO: 02-A002969804  SELIBR: 234874  SUDOC: 071796118  VIAF: 79104151   WorldCat (עם VIAF): 79104151 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קנטונזית תקנית

| --- | --- |

 מדינות:  סין, אינדונזיה, מלזיה, הפיליפינים, סינגפור, תאילנד, וייטנאם.
 אזורים:  דרום-מזרח אסיה
 דוברים:  71,000,000
 שפת אם:  71,000,000
 כתב:  כתב סיני
 משפחה:  סינו-טיבטית סינית קנטונזית
 לאום:  הרפובליקה העממית של סין  סין
 קוד שפה:  zh-yue 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
קנטונזית תקנית (בסינית מפושטת: 广东话, יוטפנג: Gwong2dung1 waa2, פין-יין: Guǎngdōnghuà) היא שפה סינית הנחשבת לשפה השנייה המדוברת ביותר בסין, אחרי מנדרינית. בנוסף, היא השפה המדוברת ביותר באזורים המיוחדים בסין, הונג קונג ומקאו. קנטונזית נחשבת ללינגואה פרנקה של מחוזות ואזורים מסוימים בדרום סין, המרכזי שבהם הוא גואנגדונג (הקרוי גם קנטון, ומכאן שם השפה) ובמחוזות נוספים בדרום סין, דוגמת גואנגשי. השפה מדוברת במדינות נוספות בדרום מזרח אסיה (בעיקר בווייטנאם ובמלזיה, כמו גם בסינגפור ובקמבודיה במידה פחותה) ונחשבת לשפה המדוברת ביותר בקרב סינים שהיגרו למערב.
הקנטונזית היא הניב הנפוץ ביותר ממשפחת הניבים המכונה יוּאֵה (粵). בסין היא מדוברת על ידי 52 מיליון אזרחים שהם 4.5% מאזרחי סין.
ישנן מספר שיטות ליטון של קנטונזית, המרכזיות שבהן הן יוטפנג ותעתיק ייל.