stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרס המזון העולמי
הערות שוליים

↑  פרס בינלאומי לישראלי שהפריח השממה בירדן ומצרים, באתר וואלה, 13 ביוני 2012
↑  רן דגוני, ‏ישראלי זכה ב-250 א' ד' על תרומתו להשקיית שטחים צחיחים, באתר גלובס, 13 ביוני 2012
קריית הממשל ובית המחוקקים שבדה מוין, בירת איווה
צארבנה

ציור של צארבנה מאת וסילי סוריקוב
צארבנה (ברוסית: царевна) היה תואר שניתן לבנות הצארים ברוסיה לפני המאה ה-18.  המקבילה הגברית הייתה צארביץ'.
כל מקבלות התואר מתו לא נשואות למעט בנותיו של איוואן החמישי. יש לציין שבתו יקטרינה נישאה לקרל לאופולד, דוכס מקלנבורג-שוורין.
גם צארבנה וגם צארביץ' הוחלפו בתארים הדוכסית הגדולה והדוכס הגדול (כאשר צסארביץ' ניתן ליורש העצר).
הערות שוליים

↑  Martin, Russell E. (15 ביוני 2012). A Bride for the Tsar: Bride-Shows and Marriage Politics in Early Modern Russia (באנגלית). Cornell University Press. p. 88. ISBN 978-1-5017-5665-8. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4296214-6
צאר

צאר, ציורו של סרגיי איבנוב, 1908.
צאר (ברוסית: царь, ‏האזנהקובץ:Ru-tsar.ogg‏Ⓘ‏; בבולגרית: цар; בלשון נקבה: צארינה; ברוסית: цари́ца, בבולגרית: царица) הוא תואר בו השתמשו שליטיהן של בולגריה (החל משנת 913), סרביה (במאה ה-14) ורוסיה הצארית והקיסרות הרוסית (בשנים 1547–1917). השם נגזר מהמילה "קיסר" (caesar), "צאר" בהגייה בשפות סלאביות.
ברוסיה שלאחר פלישת המונגולים שימש, כנראה, התואר לתיאור שליט עצמאי. בתואר הזה נקראו קיסר ביזנטיון ושליטי אורדת הזהב. שליטי רוסיה החלו להשתמש בתואר זה במאה ה-15, בעיקר להאדרת שם ממלכתם ביחסי חוץ לאחר פריקת העול המונגולי על ידי איוון השלישי. הם החלו לשאת את התואר באופן קבוע החל משנת 1547, עת הוכתר איוון האיום כצאר רוסיה עד ל-1721 בה פיוטר הגדול שינה את התואר ל"אימפרטור". עם זאת, באופן לא רשמי התואר "צאר" המשיך להתקיים באימפריה הרוסית. קיסרה המוכתר האחרון, ניקולאי השני משושלת רומנוב, הוצא להורג בעת מלחמת האזרחים ברוסיה.
ראו גם

רוסיה הצארית
האימפריה הרוסית
פול דילייני

| --- | --- |

דילייני במדי הפועל חולון, אוקטובר 2016
 לידה:  30 באוגוסט 1986 (בן 38) דיקייטר, אלבמה, ארצות הברית
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.88 מטרים
 דראפט:  לא נבחר, 2009
 קבוצות כשחקן
 2009   2009 – 2010   2010 – 2012   2012 – 2013   2013 – 2014   2014 – 2015   2015 – 2016   2016 – 2017   2018   2018 – 2019   2019   2019 – 2021   2021 – 2022   2022 – 2023   2023 – 2024   2024 –:  הפועל חולון   עירוני נהריה   מ.כ. הבקעה   ספרטק פרימוריה   חימיק יוז'ני   שולה באסקט   מכבי קריית גת   הפועל חולון   מכבי ראשון לציון   מכבי הוד השרון   פואטייה באסקט   אליצור "איתו" אשקלון   מכבי עירוני רמת גן   הפועל כפר קאסם   מכבי אשדוד   הפועל כפר קאסם
פול לואיס דילייני השלישי (באנגלית: Paul Lewis Delaney III, נולד ב-30 באוגוסט 1986) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי המשחק בעמדת הגארד בהפועל כפר קאסם מהליגה הלאומית בכדורסל.
ראשית חייו וקריירה בקולג'

דילייני למד בתיכון צ'אמבלי צ'רטר בצ'אמבלי, ג'ורג'יה, שם העמיד ממוצעים של 21.5 נקודות, 8.6 ריבאונדים ו-5.0 אסיסטים. דילייני דורג כשחקן ה-43 הטוב ביותר בדרום-מזרח על פי מגזין Hoop Scoop, וזכה בהצטיינות של Nike All-American בשנת 2003.
דילייני שיחק כדורסל מכללות עבור אוניברסיטת אלבמה בבירמינגהם בלייזרס, שם העמיד ממוצעים של 16 נקודות, 4.4 ריבאונדים, 3.4 אסיסטים ו-2.1 חטיפות למשחק.
קריירה מקצועית > ישראל (2009–2012)

ב-2009 החל דילייני את הקריירה המקצועית שלו בהפועל חולון, וחתם על חוזה לשנה. עם זאת, ב-23 באוקטובר 2009, דילייני נפרד מחולון והצטרף לעירוני נהריה להמשך העונה.
ב-5 בדצמבר 2010, דילייני חתם עם מועדון כדורסל הבקעה מהליגה הלאומית. באותה עונה, דילייני הוביל את הבקעה לעלייה לליגת העל לאחר שזכה באליפות הליגה הלאומית ב-2011. שנה לאחר מכן, השתתף במשחק האולסטאר של הליגה הישראלית 2012.
קריירה מקצועית > רוסיה (2012–2013)

ב-10 באוגוסט 2012, דילייני חתם בקבוצה הרוסית ספרטק פרימוריה לעונת 2012/13.
קריירה מקצועית > אוקראינה (2013–2014)

ב-25 ביוני 2013, דילייני חתם על חוזה לשנתיים עם הקבוצה האוקראינית חימיק יוז'ני. דילייני הוביל את חימיק לגמר הליגה האוקראינית ב-2014, שם הפסידה הקבוצה לבסוף לבודיוולניק קייב. ב-51 משחקים ששיחק במהלך עונת 2013/14, הוא העמיד ממוצעים של 11.1 נקודות, 4.2 ריבאונדים, 5.5 אסיסטים ו-1.7 חטיפות למשחק.
קריירה מקצועית > צרפת (2014–2015)

ב-9 ביולי 2014, דילייני חתם בקבוצת שולה באסקט הצרפתית לעונת 2014–15.
קריירה מקצועית > חזרה לישראל (2015–2019)

ב-26 ביולי 2015 חזר דילייני לישראל כדי להצטרף למכבי קריית גת לעונת 2015/2016. ב-2 במרץ 2016, דילייני נבחר לשחקן החודש של הליגה הישראלית לאחר שהעמיד ממוצעים של 22 נקודות, 6 אסיסטים, 5.3 ריבאונדים, 3.5 חטיפות ו-34 נקודות מדד במשחקים ששיחקו בפברואר. דילייני סיים במקום השני בדירוג יעילות (23.7 למשחק), חמישי בנקודות (18 למשחק) ושני בחטיפות (2.5 למשחק) בכל הליגה.
ב-30 ביולי 2016 חזר דילייני לקדנציה שנייה בהפועל חולון, וחתם על חוזה לשנה. ב-20 בדצמבר 2016, דילייני נפצע ברצועה הצולבת הקדמית במשחק מול הפועל אילת וגמר את העונה.
ב-26 בפברואר 2018, דילייני חתם במכבי ראשון לציון על חוזה זמני לחודש עם אופציה להארכתו להמשך העונה. ב-27 במרץ 2018, דילייני נפרד מראשון לציון לאחר שהופיע ב-3 משחקים.
ב-13 בדצמבר 2018 חתם דילייני במכבי הוד השרון מהליגה הלאומית להמשך העונה. ב-23 משחקים בהוד השרון הוא העמיד ממוצעים של 19.4 נקודות, 5.3 ריבאונדים, 5.0 אסיסטים ו-2.2 חטיפות למשחק.
קריירה מקצועית > חזרה לצרפת (2019)

ב-6 במאי 2019, דילייני חתם בפואטייה באסקט מליגת ה-LNB Pro B הצרפתית.
קריירה מקצועית > קדנציה שלישית בישראל (2019-הווה)

ב-22 ביולי 2019, דילייני חתם באליצור "איתו" אשקלון לעונת 2019–20. ב-7 בינואר 2020, דילייני רשם שיא קריירה של 48 נקודות, תוך כדי קליעה של 12 מ-21 מהשדה, יחד עם שמונה ריבאונדים ושבעה אסיסטים בניצחון 132–126 בהארכה מרובעת על הפועל חבל מודיעין. לאחר מכן הוא נבחר ל-MVP של הליגה הלאומית לסיבוב 12.
בעונת 2021/2022 חתם במכבי עירוני רמת גן, במהלך העונה הסדירה העמיד ממוצע של 9 נק' 4.4 ריבאונדים, 3.6 אס' וחט' ב-22.7 דק' למשחק. בסיום העונה הסדירה העפילה הקבוצה בכל שלבי הפלייאוף עד לשלב הגמר בו הפסידה, בפלייאוף העמיד דילייני ממוצעים של 10.1 נק' 3.9 ריב' ו-4.7 אס' ב-28.9 דק' בממוצע.
ב-14 ביוני 2022 חתם דילייני לשנתיים בהפועל כפר קאסם מהליגה הארצית.
חיים אישיים

דילייני החל להתגייר בזמן ששיחק בעירוני נהריה ב-2010. בנובמבר 2016 התחתן דילייני עם חברתו הישראלית, ליטל שרעבי. בדצמבר 2020 קיבל דילייני אזרחות ישראלית.
הערות שוליים

↑  "פול דילייני חתם על חוזה מבחן בראשל"צ". basket.co.il. 26 בפברואר 2018. נבדק ב-7 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אלירן כהן, כפר קאסם מציגה: ההחתמה של הקיץ, באתר ספסל, ‏1 ביוני 2022
פרצ'יז

פרצ'יז (בספרדית Parchís) הייתה להקת ילדים מספרד שהייתה פופולרית בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים.
שם הלהקה נלקח ממשחק לוח פופולרי בספרד, פרצ'יס, הדומה ללודו. במשחק לכל כלי יש צבע משלו - אדום, ירוק, כחול וצהוב. חברי הלהקה הופיעו כשכל אחד מהם לבוש בתלבושת בצבע אחיד מצבעים אלו, ולעיתים אחד מהם היה לבוש כקוביית משחק.
הלהקה נוסדה בשנת 1979, ובשיאה מנתה שישה חברים - ארבעה ילדים ושתי ילדות. הלהקה התפרקה בשנת 1986. אחד מלהיטיה הבולטים המוכרים גם בישראל היה "Un rayo del sol" (קרן שמש).
מבין חברי הלהקה התפרסמה יולנדה ונטורה שבבגרותה הפכה לכוכבת טלנובלות במקסיקו.
פאוזי קאוקג'י

| --- | --- |

פאוזי קאוקג'י רוכב על סוס בשנת 1948
 לידה:  19 בינואר 1890 טריפולי, לבנון
 פטירה:  5 ביוני 1977 (בגיל 87) ביירות, לבנון 
 מדינה:  לבנון 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית סן-סיר 
 בת זוג:  אנהליזה Anneliese
 השתייכות:  הצבא העות'מאני  הצבא הסעודי  הצבא העיראקי  צבא ההצלה
 תקופת הפעילות:  מ-1948 
 דרגה:  גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה, מרד הדרוזים בסוריה, המרד הערבי הגדול בארץ ישראל, המלחמה האנגלו-עיראקית, המערכה בסוריה ובלבנון במלחמת העולם השנייה, מלחמת העצמאות
 עיטורים
 צלב הברזל 
 תפקידים אזרחיים
 יועץ לשליט סוריה
 
קאוקג'י בשנת 1936
פַאוּזִי קָאוֻקְגִ'י (ערבית: فوزي القَاوُقْجِي, תעתיק מדויק: פוזי אלקאוקג'י; 19 בינואר 1890 – 5 ביוני 1977) היה מפקד צבאי ערבי סורי, שמוכר במיוחד על לחימתו כנגד היישוב היהודי בארץ ישראל במרד הערבי הגדול (1936) ובמלחמת העצמאות (1948).
צעדיו הראשונים כקצין וכמורד

קאוקג'י נולד בעיר טריפולי שבלבנון בשנת 1890 למשפחה בעלת שורשים טורקיים. בתקופה העות'מאנית למד בבית-ספר לקצינים של צבא האימפריה העות'מאנית באיסטנבול, ושימש כקצין זוטר בחיל הפרשים העות'מאני במלחמת העולם הראשונה, בתחילה במוסול שבעיראק ולאחר מכן בארץ ישראל.
בזמן המלחמה ערק לשורות המרד הערבי. הוא נלחם בשורות הצבא הערבי שנוצח על ידי הצרפתים בקרב מייסלון בסוריה, אך בחר להישאר בה ושירת כמפקד פלוגה ב"לגיון הסורי".
בשנת 1925, לאחר פרוץ המרד הסורי הגדול, ערק מ"הלגיון הסורי" והשתלט עם אנשיו על האזורים הסמוכים לעירו חמאה. הוא הנהיג את המרד בעיר, וגייס לשם כך את הבדווים מהסביבה.
עם דיכוי המרד, לאחר שהצרפתים דנו אותו למוות שלא בפניו, הגיע לסעודיה, ב-1928 שם סייע למלך עבד אל-עזיז אבן סעוד בהקמת הצבא הסעודי.
בתחילת שנות ה-30 נחשד בקשרים עם ההאשמים ונאלץ להימלט מערב הסעודית. למשך תקופה קצרה שירת בצבא הצרפתי בסוריה.
בשנת 1932 הגיע לבגדאד לבקשת המלך פייסל שם לימד באקדמיה צבאית, אך לא ניתק את קשריו עם התנועה הפן-ערבית. לפי מקורות בריטים עסק משנת 1934 בתכנון המרידות הצבאיות בסוריה או בארץ ישראל, תוך התחייבות להבריח נשק מעיראק ולגייס מתנדבים אם יפרוץ מרד. הוא אף החל להכין את אנשיו לקראת מלחמה כאשר החלה השביתה הלאומית בסוריה בשנת 1936, אך נמנע מלהתערב כשהוחל במשא ומתן עם צרפת.
בימי המאורעות 1936

בשנת 1936, בימי המרד הערבי הגדול, עמד בראש כוחות ערביים לא-סדירים שחדרו מסוריה ומעיראק לתחומי ארץ ישראל כדי לעזור לכנופיות של ערביי ארץ ישראל שלחמו ביישוב ובשלטונות המנדט הבריטי. מאה המתנדבים הראשונים הגיעו מעיראק בראשית אוגוסט 1936, וחצו את עבר הירדן בעזרת בדואים מאזור עמק בית שאן. קאוקג'י עצמו הגיע ב-22 באוגוסט, על פי הסכם בין הוועדה להגנת פלסטין בבגדאד לבין הוועד הערבי העליון, לאחר שיצא לחופשה מעבודתו בעיראק על מנת שיוכל לעמוד בראש "המרד הערבי הפלסטיני". לכוחות העיראקים שחדרו הצטרפו גם כ-60 סורים יוצאי המרד הסורי של 1926 וכן כ-30 דרוזים בראשות מחמד צעב. את נשקו קיבל קאוקג'י מ"הגוש הלאומי" בסוריה.
כבר בבואו ארצו קיבלו את פניו ראשי הכנופיות הפלסטיניות והכירו בו כ"מפקד העליון של המרד הערבי בפלסטין". קאוקג'י סידר את כנופיותיו ל-4 פלוגות, עיראקית, סורית, דרוזית ופלסטינית, שמספחות אליהן את הפעילים המקומיים בכל אחת מפעולותיהן.
הוא ניסה לשוות לפעולת אנשיו מראה צבאי, קרא לנוער להתגייס לכוחותיו וגייס עיתונאי סורי בשם מוניר אל-רייס שניסח את הודעותיו הרשמיות וכרוזיו של קאוקג'י שהעצימו אותו והציגו אותו באור הרואי. האוכלוסייה הערבית הארץ-ישראלית ראתה בו את המנהיג שביכולתו להפוך את הכנופיות לכוח צבאי הראוי להתמודדות מול הצבא הבריטי.
ב-28 באוגוסט הוציא את הכרוז הראשון שלו, שבו הודיע על נטילת הפיקוד העליון לידיו.
בכרוז נכתב כי הוא מטעם "המפקדה הכללית של המרד הערבי בסוריה הדרומית (פלסטין)" והיה חתום בידי קאוקג'י, "המפקד הראשי של המרד בסוריה הדרומית". חמישה ימים לאחר מכן נפגש עם שישה מפקדים של חבורות מורדים גדולות, שחתמו על הצהרה בה הכירו בו כמפקד הראשי של המרד.
הוא קבע מפקדים לחטיבות השונות ואת פח'רי עבד אל-האדי לסגנו.
קאוקג'י אימן את אנשיו בשיטות צבאיות והטיל משמעת על ראשי הכנופיות המקומיות גם באמצעות בית דין שהקים ואליו הובאו מרגלים, בוגדים ומלשינים. אולם המורל של האוכלוסייה הערבית לא שפר, והשביתה הממושכת שהתחילה עם פרוץ המרד הערבי הגדול ואיש לא ראה את קיצה דכדכה אותם עד ייאוש. מסיבה זו החליט קאוקג'י לפעול גם טרם סיום הכנת צבאו באופן מלא.
בימי המאורעות 1936 > פעולתו הראשונה של קאוקג'י בארץ ישראל

ב-3 בספטמבר 1936 יצאו קאוקג'י וכוחותיו לפעולתם הראשונה ככוח צבאי מאורגן - פגיעה בשיירה צבאית בריטית שעברה על כביש שכם בדרכה מחיפה. קאוקג'י הקים מארב משני צדי הכביש, וכשהשיירה עברה התפוצצו מוקשים תחתיה והמארב החל בירי. כוחות תגבורת בריטיים הגיעו מכיוון שכם והתפתח קרב שנמשך עד שקיעת החמה, במהלכו הוזנקו גם מספר מטוסים למערכה, כדי לתקוף את אנשיו של קאוקג'י בהרים.
בסיכומו של יום יכול היה קאוקג'י לרוות נחת היות שכוחותיו קרקעו שלושה מטוסים בריטיים והרגו חייל וטייס (לפי הדיווחים הבריטים). מנגד, מניין האבדות לכוחותיו עמד על 9 הרוגים ו-6 פצועים. אולם בהיבט כולל זכתה הפעולה להילת הצלחה נוכח ההתמודדות עם המטוסים שעד כה איימו על הכוחות ללא מענה מצידם. הפעולה עוררה כנופיות בכל הארץ וקרבות קטנים התחוללו באזורי עכו, טבריה ובלד א-שיח' (נשר של היום).
בימי המאורעות 1936 > הצבא הבריטי מגיב

הממשלה בלונדון החליטה בראשית ספטמבר לשים קץ לסדרת האירועים האלו, שפגעו ביוקרתה במזרח התיכון, ושלחה לארץ ישראל את הדיוויזיה הראשונה שהגיעה ארצה ב-22 בספטמבר 1936. כבר ב-24 בספטמבר החליט קאוקג'י לפגוע בכוחות המשלוח וכמה קילומטרים מצפון לשכם ארב לשיירה צבאית גדולה שאמורה הייתה לעבור במקום. לבריטים נודע על התארגנות זו והם שלחו כוחות לכתרה וכן מטוסים שהטילו על כוחותיו של קאוקג'י פצצות מן האוויר.
גם היחלצותם לעזרה של בני הכפרים הסמוכים לא עזרה לכוחותיו של קאוקג'י, ובסיכומו של יום הלחימה נספרו במחנהו כ-60 הרוגים. בימים שלאחר מכן המשיכו הכוחות הבריטים לרדוף את הכנופיות וב-29 בספטמבר נערך קרב נוסף צפון מערבית לשכם, שם ספג צבאו של קאוקג'י 30 הרוגים נוספים.
בימי המאורעות 1936 > קאוקג'י עוזב את ארץ ישראל

הבריטים לא הפסיקו את פעולותיהם: ב-6 באוקטובר 1936 השמידו את הכנופיה המרכזית באזור חברון, ב-8 באוקטובר תקפו את מפקדתו של קאוקג'י ליד בית צור, וב-11 באוקטובר, לאחר פעילות מדינית ענפה, הוחלט על שביתת נשק לא רשמית והרגעת הרוחות. הוועד הערבי העליון קרא להפסיק את השביתה הכללית, ואיתו גם קאוקג'י הודיע על הפסקת פעולות האיבה. שביתת נשק זו הצילה את כנופיותיו מהשמדה מוחלטת.
קאוקג'י ראה בהפסקת המרד הפוגה זמנית בלבד, לצורך הפסקת השביתה, שאחריה הוא יתחדש.
הוא ניצל זאת להקמת צבאו מחדש. לבריטים נודע על כוונותיו וב-22 באוקטובר 1936 חידשו את פעולתם וכיתרו את כוחותיו.
הוועד הערבי העליון התריע על הפרת שביתת הנשק הבלתי רשמית עליה הוחלט ואיים לחדש את השביתה אם לא יפסיק הצבא את פגיעתו בכוחותיו של קאוקג'י. הצבא קיבל הוראה להפסיק את פעולותיו וקאוקג'י יצא אל עבר הירדן יחד עם מתנדביו ב-25 באוקטובר 1936. כוונתו להתיישב בעבר הירדן לא התקבלה בטוב בקרב ההנהגה המקומית וגם משם הוא נאלץ לעקור.
אנשיו המשיכו לעיראק, שם תבעו סכומי כסף גדולים מהוועד הערבי העליון ומ"הוועדה העיראקית להגנה על פלסטין".
במלחמת העולם השנייה

בשנת 1941 השתתף במרד הפרו-נאצי והאנטי-בריטי של רשיד עאלי אל-כילאני בעיראק. לאחר כישלון המרד חשב להיכנע לבריטים אולם בעקבות הבטחה של כוחות ממשלת וישי, ששלטה בסוריה, לביטול עונש המוות שנגזר עליו, הוא ותומכיו הסכימו לעבור לסוריה ולהילחם לצד מדינות הציר נגד בריטניה וכוחות צרפת החופשית. לאחר שנפצע קשה במהלך הפצצה של חיל האוויר הבריטי, הוא פונה בידי טייסים גרמנים לטיפול באתונה ובהמשך לגרמניה.
בגרמניה הנאצית נישא לגרמניה בשם אנהליזה, ושימש שם כמנהיג ערבי בגלות בגרמניה ששירת את מכונת התעמולה הנאצית, בנוסף למופתי חאג' אמין אל-חוסייני. אל קאוקג'י היה יריבו הגדול של המופתי ומתחרהו על הנהגת מאבקם של ערביי ארץ ישראל. אף על פי שהשניים מצאו מקלט בגרמניה הנאצית, לא חלה ביניהם כל התקרבות בגלותם זאת. אל חוסייני טען בפני הגרמנים שקאוקג'י הוא מרגל בריטי, וקאוקג'י לא סלח לו על כך. נראה שבשלב מסוים סר חינו של אל קאוקג'י בעיני היטלר והרדיו הגרמני אף מסר הודעה על נפילתו בקרב בחזית המזרחית.
בתום מלחמת העולם השנייה נראה באזור הכיבוש הרוסי בברלין ובשנת 1946 אף נאסר בידי הסובייטים. בתחילת 1947 הצליח לצאת מברלין לפריז עם אשתו בעזרת מסמכים מזויפים.
בפברואר 1947 שב מפריז לביירות. קאוקג'י ביטא את אשר ספג בגלותו בגרמניה הנאצית, וביולי 1947 הצהיר כי:
הקרב בין היהודים לבין הערבים הוא קרב טוטלי... והאפשרות היחידה היא השמדה של כל יהודי, הן בארץ והן בכל ארצות ערב
במלחמת העצמאות ולאחריה

לקראת הכרזת מדינת ישראל הועמד פאוזי קאוקג'י על ידי הליגה הערבית בראש צבא ההצלה - כוח של מתנדבים ערבים עיראקים, סורים ודרוזים, שהוקם בסוריה כדי לסייע לערביי ארץ ישראל במלחמתם ביישוב היהודי. בעצם מינויו כמפקד צבא ההצלה היה משום קריאת תיגר של ממשלות ערב על מנהיגותו של המופתי. צבא ההצלה היה יציר כפיה של הליגה הערבית ולא סר למנהיגותו של הוועד הערבי העליון. קאוקג'י היה יריבו של מפקד הכוחות הערביים באזור ירושלים עבד אל-קאדר אל-חוסייני, קרוב משפחתו של המופתי.
צבא ההצלה פעל בצפון הארץ. לפי מקורות ערביים מנה צבא ההצלה 3,155 מתנדבים. התקפותיו על היישובים טירת צבי, יחיעם, רמות נפתלי, סג'רה ורמת יוחנן נכשלו.
ערב מבצע נחשון נפגש קאוקג'י בחשאי עם יהושע (ג'וש) פלמון שהיה ממפקדי הש"י. פלמון ידע על היריבות הקשה בין קאוקג'י ובין עבד אל-קאדר אל-חוסייני (מפקד הכוחות הערביים בירושלים) וחסן סלאמה (מפקד הכוחות הערביים ביפו), וביקש לוודא כי לא יהיה שיתוף פעולה ביניהם. קאוקג'י כינה את סלאמה "שודד דרכים" ורמז כי לא יפעל לעזרת כוחות אל-חוסייני. פלמון התרשם כי פעילות קאוקג'י בחזית הצפון תהיה מוגבלת והניח (בטעות) שבכוונתו לתקוף את כפר יחזקאל.
קאוקג'י אכן סירב להחיש עזרה לכוחותיו של עבד אל-קאדר אל-חוסייני באזור ירושלים, כנראה בעקבות פגישה זו. תחת זאת, תכנן לכבוש את קיבוץ משמר העמק, נקודת מפתח בדרך לחיפה. בהתקפה זו הפגיז צבא ההצלה את הקיבוץ בתותחים, לראשונה במלחמת העצמאות, במה שהוגדר כ"פעולה הגדולה הראשונית שלו לזרוק את היהודים לים". אך ההתקפה נהדפה בעזרת תגבורות של הפלמ"ח שהגיעו למקום, וכוחות צבא ההצלה הונסו. בעקבות מפלתו ברחו התושבים הערבים מכל סביבת משמר העמק. קאוקג'י תירץ את מפלתו בכך ש"נאלץ להילחם נגד 15,000 לוחמים יהודים בפיקוד גנרל רוסי".
בעת מבצע חירם של צה"ל באוקטובר 1948, שהחל לאחר שמתקפת צבא ההצלה על מנרה נכשלה, הוכה צבא ההצלה על ידי כוחות צה"ל. מפקדתו של קאוקג'י בתרשיחא הותקפה על ידי כוחות צה"ל, לרבות חיל האוויר ונכבשה לאחר קרב עז, אולם קאוקג'י הצליח לברוח ממנה ונס יחד עם צבאו ללבנון ויותר לא שב לארץ. בעקבות הסכם הפסקת האש ב-1949 התפטר מתפקידיו. לאחר סיומה של מלחמת העצמאות הוא שב לסוריה ושם מונה למשרת יועץ השלטון לענייני פלסטין על ידי סאמי חינאווי שתפס את השלטון בסוריה ב-1949.
לקאוקג'י נותרה ההילה של לאומן ערבי לוחם והוא היווה דוגמה ללאומנים ערבים שקמו אחריו. את שארית חייו העביר בדמשק ולאחר מכן בביירות. בשנת 1972 פרסם את זיכרונותיו ממלחמת העצמאות. מת בשנת 1977.
לקריאה נוספת

יהודה סלוצקי, ספר תולדות ההגנה, (עורך: בן-ציון דינור, כרך ב': מהגנה למאבק, פרק ל"ה, תל אביב: הוצאת מערכות, 1964.
Laila Parsons, The Commander, Fawzi al-Qawuqji and the Fight for Arab Independence 1914–1948, 2016
הערות שוליים

↑  Kavukçu הוא שם משפחה טורקי שפירושו עושה כובעי קבוק
↑  דומיניק לאפייר, לארי קולינס, ירושלים, ירושלים, עמ' 233.
↑  חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ג, עמ' 209.
↑  חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ג, עמ' 206.
↑  חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות העולם, האוניברסיטה הפתוחה, ספר ד, עמ' 235.
1 2 3  יהושע פורת, ממהומות למרידה: התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1939-1929, עמ' 226.
1 2 3  יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, עמ' 302.
↑  יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, עמ' 297.
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 227.
1 2  יהושע פורת, ממהומות למרידה, עמ' 257.
↑  יהודה סלוצקי, ספר תולדות ההגנה - כרך ב': מהגנה למאבק, הוצאת מערכות, 1964, עמ' 663-658
↑  ל. הירשוביץ, הרייך השלישי והמזרח הערבי, עמ' 195.
↑  חיים לבנברג, יחסי הגומלין בין הנציב העליון, סר אלן קנינגהם, לבין המלך עבדאללה 1945–1948, עיונים בתקומת ישראל 5, 1995, עמ' 23-36.
↑  כתבה ב"דר שפיגל" מפברואר 1948
↑  דוד פלד, ריאיון עם ג'וש פלמון על המשא ומתן עם קאוקג'י
↑  יהודה תאג'ר, פגישות עם ג'וש, מבט מל"מ: כתב עת לענייני מודיעין וביטחון מבית המרכז למורשת המודיעין, גיליון 11, מאי 1995, עמוד 11
↑  
Daily News from New York, New York on April 6, 1948,
Syrian Leader Blasts Jews With  
French 75s. By ROBERT CONWAY (Staff Correspondent. Jerusalem, April 5. Fawzi Bey el Kaukji, field commander of Syrian troops in Palestine, today blasted the Jewish colony of Mishmar Haemek ....his initial big scale action "to drive the Jews into the sea."
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313174605171  PLWABN: 9811536885005606  BnF: cb166664642 (data)  GND: 111781808X  ISNI: 0000 0000 8268 9059  LCCN: n98950497  NTA: 23779540X  SUDOC: 115554831  VIAF: 75640811   WorldCat (עם VIAF): 75640811 
משוריין של צבא ההצלה ועליו סמל צבא ההצלה
פרס המוזיקה של בילבורד לשיר הרדיו המוביל

ובערך זה מפורטים הזוכים והמועמדים לפרס המוזיקה של בילבורד לשיר הרדיו המוביל. נכון לשנת 2016, אף אמן לא זכה בפרס מספר פעמים.
זוכים ומועמדים

| שנה | שיר | אמן | מועמדים אחרים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | "Just the Way You Are" | ברונו מארס |  "Dynamite" – טאיו קרוז  "Love the Way You Lie" – אמינם בהשתתפות ריהאנה  "DJ Got Us Fallin' in Love" – אשר בהשתתפות פיטבול  "OMG" – אשר בהשתתפות ויל.איי.אם |
| 2012 | "Give Me Everything" | פיטבול, ני-יו, אפרוג'ק, ונאייר |  "Moves like Jagger" – מארון 5 בהשתתפות כריסטינה אגילרה  "Party Rock Anthem" –‏ LMFAO בהשתתפות לורן בנט וגונרוק  "Rolling in the Deep" – אדל  "We Found Love" – קלווין האריס בהשתתפות ריהאנה |
| 2013 | "Somebody That I Used to Know" | גוטייה וקימברה |  "Call Me Maybe" – קארלי ריי ג'פסן  "Locked Out Of Heaven" – ברונו מארס  "One More Night" – מארון 5  "Payphone" – מארון 5 בהשתתפות ויז קאליפה |
| 2014 | "Blurred Lines" | רובין ת'יק, T.I., ופארל ויליאמס |  "Roar" – קייטי פרי  "Royals" – לורד  "Mirrors" – ג'סטין טימברלייק  "Wake Me Up" – אביצ'י |
| 2015 | "All of Me" | ג'ון לג'נד |  "Am I Wrong" – ניקו ווינז  "Happy" – פארל ויליאמס  "Rude" – מג'יק!  "Stay with Me" – סם סמית' |
| 2016 | "Shut Up and Dance" | Walk the Moon |  "Can't Feel My Face" – דה ויקנד  "Hello" – אדל  "See You Again" – ויז קאליפה בהשתתפות צ'ארלי פות'  "Uptown Funk" – מארק רונסון בהשתתפות ברונו מארס |
| 2017 | "Can't Stop the Feeling!" | ג'סטין טימברלייק |  "Cheap Thrills" – סיה בהשתתפות שון פול  "Closer" – הצ'יינסמוקרס בהשתתפות הלסי  "Don't Let Me Down" – הצ'יינסמוקרס בהשתתפות דאייה  "One Dance" – דרייק בהשתתפות ויזקיד וקיילה |
| 2018 | "Shape of You" | אד שירן |  "Attention" – צ'ארלי פות'  "Believer" ‏– Imagine Dragons  "Something Just like This" – הצ'יינסמוקרס וקולדפליי  "That's What I Like" – ברונו מארס |
| 2019 | "Girls Like You" | מארון 5 בהשתתפות קארדי בי |  "Love Lies" – חאליד ונורמני  "Better Now" – פוסט מאלון  "Meant to Be" – ביבי רקסה ופלורידה ג'ורג'יה ליין  "The Middle" – זד, מארן מוריס וגריי |
| 2020 | "Sucker" | האחים ג'ונאס |  "Someone You Loved" – לואיס קפלדי  "Talk" – חאליד  "Truth Hurts" – ליזו  "I Don't Care" – אד שירן וג'סטין ביבר |
| 2021 | "Blinding Lights" | דה ויקנד |  "I Hope" – גבי בארט בהשתתפות צ'ארלי פות'  "Go Crazy" – כריס בראון ויאנג ת'אג  "Don't Start Now" – דואה ליפה  "Adore You" – הארי סטיילס |
| 2022 | "Levitating" | דואה ליפה |  "Stay" – דה קיד לארוי וג'סטין ביבר  "Good 4 U" – אוליביה רודריגו  "Bad Habits" – אד שירן  "Save Your Tears" – דה ויקנד ואריאנה גרנדה |
| 2023 | "Flowers" | מיילי סיירוס |  מטרו בומין, דה ויקנד ו-21 סבאג' – "Creepin'"  רימה וסלינה גומז – "Calm Down"  טיילור סוויפט – "Anti-Hero"  דה ויקנד ואריאנה גרנדה – "Die for You" |
שיאני מועמדויות

4 מועמדויות
ברונו מארס
מארון 5
3 מועמדויות
הצ'יינסמוקרס
צ'ארלי פות'
אד שירן
דה ויקנד
2 מועמדויות
ריהאנה
אשר
פיטבול
אדל
ויז קאליפה
פארל ויליאמס
ג'סטין טימברלייק
חאליד
דואה ליפה
ג'סטין ביבר
הערות שוליים

↑  "Winners Database: 2011". Billboard Music Awards. נבדק ב-16 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Winners Database: 2012". Billboard Music Awards. נבדק ב-16 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Winners Database: 2013". Billboard Music Awards. נבדק ב-16 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Winners Database: 2015". Billboard Music Awards. נבדק ב-16 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2015 Billboard Music Awards". Variety. 17 במאי 2015. נבדק ב-5 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2016 Billboard Music Awards". Billboard.com. 22 במאי 2016. נבדק ב-5 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Here Is the Complete List of Winners From the 2017 Billboard Music Awards". Billboard. 21 במאי 2017. נבדק ב-21 במאי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "2019 Billboard Music Awards Winners: The Complete List". Billboard. במאי 2019. נבדק ב-2019-05-02. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרסי המוזיקה של בילבורד |
| --- | --- | --- |
| פרסים | האמן המוביל • האמן החדש המוביל • הזמר המוביל • הזמרת המובילה • הלהקה המובילה • אמן סיבוב ההופעות המוביל • אמן הבילבורד 200 המוביל • אלבום הבילבורד 200 המוביל • אמן ההוט 100 המוביל • שיר ההוט 100 המוביל • שיר הרדיו המוביל • השיר הנמכר ביותר • האמן שיאן מכירות השירים • אמן הסטרימינג המוביל • אמן שירי הרדיו המוביל • שיר הסטרימינג המוביל (אודיו) • שיר הסטרימינג המוביל (וידאו) • האמן הנוצרי המוביל • השיר הנוצרי המוביל • האלבום הנוצרי המוביל • אמן הגוספל המוביל • שיר הגוספל המוביל • אלבום הגוספל המוביל • אמן הקאנטרי המוביל • שיר הקאנטרי המוביל • אלבום הקאנטרי המוביל • אמן הדאנס/אלקטרוני המוביל • שיר הדאנס/אלקטרוני המוביל • אלבום הדאנס/אלקטרוני המוביל • האמן הלטיני המוביל • השיר הלטיני המוביל • האלבום הלטיני המוביל • אמן ה-R&B המוביל • שיר ה-R&B המוביל • אלבום ה-R&B המוביל • אמן הראפ המוביל • זמרת הראפ המובילה • שיר הראפ המוביל • אלבום הראפ המוביל • אמן הרוק המוביל • שיר הרוק המוביל • אלבום הרוק המוביל • הפסקול המוביל • האמן החברתי המוביל • הישג המצעדים |  |
| פרסים מיוחדים | פרס אור הזרקורים • פרס האייקון • פרס המילניום |  |
| טקסים | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| ערכים קשורים | אמן סיבוב ההופעות של בילבורד • נשים במוזיקה (בילבורד) • פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד • פרסי המוזיקה היפנית של בילבורד |  |