stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-69
זכיות ומועמדויות > בימוי

| הבימוי הטוב ביותר בסדרת קומדיה | הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה |
| --- | --- |
 אטלנטה (פרק: "ח.ר.ם"), בימוי על ידי דונלד גלובר - FX ויפ (פרק: "חלוצי"), בימוי על ידי דייוויד מנדל - HBO  ויפ (פרק: "צדק"), בימוי על ידי דייל סטרן - HBO  ויפ (פרק: "תקציר"), בימוי על ידי מורגן סאקט - HBO  עמק הסיליקון (פרק: "קניין רוחני"), בימוי על ידי ג'יימי באביט - HBO  עמק הסיליקון (פרק: "שגיאת שרתים"), בימוי על ידי מייק ג'דג' - HBO:  סיפורה של שפחה (פרק: "שלפרד"), בימוי על ידי ריד מוראנו - הולו סמוך על סול (פרק: "עד"), בימוי על ידי וינס גיליגאן - AMC  הכתר (פרק: "פינת הייד פארק"), בימוי על ידי סטיבן דלדרי - נטפליקס  סיפורה של שפחה (פרק: "הגשר"), בימוי על ידי קייט דניס - הולו  הומלנד (פרק: "אמריקה קודם"), בימוי על ידי לזלי לינקה גלטר - שואוטיים  דברים מוזרים (פרק: "פרק אחד: היעלמותו של וויל ביירס"), בימוי על ידי האחים דאפר - נטפליקס  ווסטוורלד (פרק: "הראש הכפול"), בימוי על ידי ג'ונתן נולאן - HBO
הבימוי הטוב ביותר במיני-סדרה, סרט או ספיישל דרמטי: הבימוי הטוב ביותר בסדרה מגוונת
 שקרים קטנים גדולים, בימוי על ידי ז'אן מארק ולה - HBO אויבות, בימוי על ידי ראיין מרפי - FX  גאון, בימוי על ידי רון הווארד - ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק  ליל האירוע, בימוי על ידי ג'יימס מארש - HBO  ליל האירוע, בימוי על ידי סטיבן זאיליאן - HBO  פארגו, בימוי על ידי נואה הולי - FX:  סאטרדיי נייט לייב (פרק: "מנחה: ג'ימי פאלון"), בימוי על ידי דון רוי קינג - NBC ווסטוורלד (פרק: "הראש הכפול"), בימוי על ידי ג'ונתן נולאן - HBO  היסטוריה שיכורה (פרק: "המילטון"), בימוי על ידי ג'רמי קונר ודרק ווטרס - קומדי סנטרל  ג'ימי קימל לייב (אנ') (פרק: "התוכנית (האדומה)"), בימוי על ידי אנדי פישר - ABC  השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר (פרק: "שיווק רשתי"), בימוי על ידי פול פנולינו - HBO  הלייט שואו עם סטיבן קולבר (פרק: "פרק 0179"), בימוי על ידי ג'ים הוסקינס - CBS
זכיות ומועמדויות > כתיבה

| הכתיבה הטובה ביותר בסדרת קומדיה | הכתיבה הטובה ביותר בסדרת דרמה |
| --- | --- |
 מומחה לכלום (אנ') (פרק: "חג ההודיה"), נכתב על ידי עזיז אנסרי ולנה ויית' - נטפליקס אטלנטה (פרק: "ח.ר.ם"), נכתב על ידי דונלד גלובר - FX  אטלנטה (פרק: "רחובות נעולים"), נכתב על ידי סטפן גלובר - FX  ויפ (פרק: "ג'ורג'יה"), נכתב על ידי בילי קימבל - HBO  ויפ (פרק: "חלוצי"), נכתב על ידי דייוויד מנדל - HBO  עמק הסיליקון (פרק: "כישלון מצליח"), נכתב על ידי אלק ברג - HBO:  סיפורה של שפחה (פרק: "שלפרד"), נכתב על ידי ברוס מילר - הולו דברים מוזרים (פרק: "פרק אחד: היעלמותו של וויל ביירס"), נכתב על ידי האחים דאפר - נטפליקס  האמריקאים (פרק: "החטיבה הסובייטית"), נכתב על ידי ג'ואל פילדס וג'ו וייסברג - FX  הכתר (פרק: "מתנקשים"), נכתב על ידי פיטר מורגן - FX  ווסטוורלד (פרק: "הראש הכפול"), נכתב על ידי ג'ונתן נולאן וליסה ג'וי - HBO  סמוך על סול (פרק: "שיקנרי"), נכתב על ידי גורדון סמית' - AMC
הכתיבה הטובה ביותר במיני-סדרה, סרט או ספיישל דרמטי: הכתיבה הטובה ביותר בסדרה מגוונת
 מראה שחורה:סאן ג'וניפרו (אנ'), נכתב על ידי צ'רלי ברוקר – נטפליקס אויבות (פרק: "והמנצחת היא... (טקס האוסקר 1963)"), נכתב על ידי ראיין מרפי - FX  אויבות (פרק: "פיילוט"), נכתב על ידי ג'פה כהן, מייקל זאם וראיין מרפי - FX  ליל האירוע, נכתב על ידי ריצ'רד פריסי וסטיבן זאיליאן - HBO  פארגו, נכתב על ידי נואה הולי - FX  שקרים קטנים גדולים, נכתב על ידי דייוויד אי קלי – HBO:  השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר – HBO לייט נייט עם סת' מאירס (אנ') - NBC  לייט שואו עם סטיבן קולבר - CBS  סאטרדיי נייט לייב - NBC  פול פרונטל עם סמנת'ה בי - TBS
פרטי הטקס

את הטקס פתח המנחה סטיבן קולבר עם שיר ומונולוג שתיאר בהומור את מצבו הגרוע של העולם תחת הנשיא דונלד טראמפ. במהלך המונולוג, שון ספייסר, דובר הבית הלבן לשעבר, הופיע בו טען כי טקס האמי יהיה טקס האמי "עם כמות הצופים הגדולה ביותר אי פעם, נקודה." בפרודיה של האמירה של עצמו בדבר טקס ההשבעה של הנשיא טראמפ. גם בדיחות נוספות בהמשך הטקס ונאומי הזכייה של רבים מהזוכים עסקו בטראמפ. רופול שיחקה את תפקיד פסלון האמי בראיון דמה שנערך עם קולבר במהלך הטקס, בדומה לראיונות שמבצע בתוכנית האירוח שלו, לייט שואו עם סטיבן קולבר.
פרטי הטקס > מגישי הפרסים

| שם | תפקיד |
| --- | --- |
זואי קרביץ לורה דרן ניקול קידמן ריס וית'רספון שיילין וודלי: מציגות הפרס לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה
ג'ינה רודריגז שמאר מור: מציגי הפרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת קומדיה
איסה ריי ריז אחמד (אנ'): מציגי הפרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט
דייב שאפל מליסה מקארתי: מציגי הפרס לבימוי הטוב ביותר בתוכנית קומדיה
אליסון ג'ני אנה פריס: מציגות הפרס לתוכנית המערכונים הטובה ביותר
גבריאל יוניון אל אל קול ג'יי: מציגי הפרס לכתיבה הטובה ביותר בתוכנית דרמה
ג'יימס קורדן סת' מאיירס: מציגי הפרס לשחקן משנה הטוב ביותר בסדרת קומדיה
אלקסיס בלדל ג'רלד מקרייני (אנ'): מציגי הפרס לבימוי הטוב ביותר במיני-סדרה, סרט או ספיישל דרמטי
ג'יין פונדה דולי פרטון לילי טומלין: מציגות הפרס לשחקן המשנה הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט
טרייסי אליס רוס (אנ') קייטלין אולסון  : מציגות הפרס לכתיבה הטובה ביותר בתוכנית מגוונת
ג'רמי פיבן סוניקווה מרטין-גרין: מציגי הפרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת דרמה
היימה וושינגטון: מציגת מיצג מיוחדת לכבוד מגוון והכללה בטלוויזיה
איאן ארמיטאג' ג'ים פרסונס: מציגי הפרס לכתיבה הטובה ביותר בתוכנית קומדיה
ליאה מישל קומייל ננג'יאני  : מציגי הפרס לתוכנית המציאות-תחרות הטובה ביותר
מארק פוורסטין (אנ') ראשידה ג'ונס: מציגי הפרס לבימוי הטוב ביותר בתוכנית דרמה
אמי רוסום סת' מקפרלן: מציגי הפרס לכתיבה הטובה ביותר במיני-סדרה, סרט או ספיישל דרמטי
ויולה דייוויס: מציגת מחוות "הזיכרון"
אדם סקוט קרייג רובינסון  : מציגי הפרס לבימוי הטוב ביותר בתוכנית מגוונת
אנתוני אנדרסון פריאנקה צ'ופרה: מציגי הפרס לתוכנית אירוח הטובה ביותר
אידי פאלקו אלק בולדווין: מציגי הפרס לשחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת קומדיה
דברה מסינג כריס הרדוויק (אנ'): מציגי הפרס לשחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת קומדיה
נורמן ליר קרול ברנט: מציגי הפרס לסדרת הקומדיה הטובה ביותר
ג'וזף פיינס ג'סיקה בייל: מציגי הפרס לשחקן הראשי הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט
ג'ייסון בייטמן שרה פולסון: מציגי הפרס לשחקנית הראשית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט
בי.די. וונג מאט בומר: מציגי הפרס לסרט הטלוויזיה הטוב ביותר
אניקה נוני רוז סיסלי טייסון: מציגות הפרס למיני-סדרה הטובה ביותר
דניס קווייד קירה סדג'וויק: מציגי הפרס לשחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת דרמה
ג'פרי דין מורגן טטיאנה מסלני: מציגת הפרס לשחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת דרמה
אופרה וינפרי: מציגת הפרס לסדרת הדרמה הטובה ביותר
פרטי הטקס > הופעות ביניים

| שם | הופעה | פירוט |
| --- | --- | --- |
| סטיבן קולבר,  צ'אנס הראפר,  מילי בובי בראון,  ג'וליה לואי-דרייפוס,  טוני הייל,  קרי ראסל,  ומת'יו ריס | "הכל יותר טוב בטלוויזיה" | שיר הפתיחה של הטקס שמסביר איך הכל יותר טובה בטלוויזיה. |
פרטי הטקס > מחוות הזיכרון

שחקן ברודוויי, כריסטופר ג'קסון (אנ'), הופיע עם השיר "As" של סטיבי וונדר.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  אגנס ניקסון (אנ')  אד גרין (אנ')  אדם וסט  אלן ת'יק (אנ')  ביל פקסטון  בראד גריי (אנ')  גארי גלסברג (אנ')  גוון איפיל  ג'ון ברנקר (אנ')  ג'ון פוריי (אנ')  ג'ון הרד (אנ')  ג'ון הרט  ג'יי תומאס (אנ')  ג'יני גאן (אנ')  גלן קמפבל  ג'רי לואיס  גרנט טינקר (אנ')  דבי ריינולדס  דון אולמייר (אנ')  דון ריקלס  ז'ה ז'ה גאבור |  |  כריס בירד (אנ')  מארש מקול (אנ')  מייק קונורס  מרטין לנדאו  מרי טיילר מור  מארק שלגל (אנ')  מיגל פרר (אנ')  נורמן ברוקו (אנ')  נלסן אליס (אנ')  סטנלי קאליס (אנ')  סנדי גאלין (אנ')  פאוורס בות' (אנ')  פלורנס הנדרסון  פרנק קוניגסברג (אנ')  צ'אק בראיס (אנ')  קארי פישר  רוברט אוסבורן (אנ')  רוברט ווהן  רוג'ר איילס (אנ')  רוג'ר מור  ריצ'רד האטצ' (אנ') |
הערות שוליים

1 2   באתר LAT Times, 18 בספטמבר 2017, Stephen Battaglio
דונלד גלובר, השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת קומדיה
ג'וליה לואי דרייפוס, השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת קומדיה
סטרלינג קיי בראון, השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת דרמה
אליזבת מוס, השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת דרמה
ריז אחמד, השחקן הראשי הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט
ניקול קידמן, השחקנית הראשית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט
אלק בולדווין, שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת קומדיה
קייט מקינון, שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת קומדיה
ג'ון ליתגו, שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה
אן דוד, שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת דרמה
אלכסנדר סקארגארד, שחקן המשנה הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט
לורה דרן, שחקנית המשנה הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט
Redbone

Redbone הוא סינגל של הראפר והזמר האמריקאי צ'יילדיש גמבינו, שם הבמה של דונלד גלובר. השיר יצא לאור ב-17 בנובמבר 2016, על ידי חברת התקליטים גלאסנוט רקורדס, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, "Awaken, My Love!". השיר קיבל שלוש מועמדויות לפרס גראמי, כולל הקלטת השנה בטקס פרסי גראמי ה-60, וזכה בקטגוריית ביצוע ה-R&B העממי הטוב ביותר. ב-2021, דורג על ידי רולינג סטון במקום ה-383 ברשימת "500 השירים הגדולים בכל הזמנים".
רקע

לאחר צאתו של "Me and Your Mama", גמבינו הוציא את השיר ב-17 בנובמבר 2016, והציג אותו בבכורה בתוכנית "Hottest Record" ב-BBC Radio 1, שם תואר השיר כ"נוטף נשמה".
הקלטה והפקה

"Redbone" נכתב על ידי דונלד גלובר והופק על ידי לודוויג גורנסון. בראיון עם Triple J על האלבום אמר גלובר:
לא בוצעו [באלבום] הרבה דדבים ווקאליים... אני חושב שכשאנשים שומעים את "Redbone" הם אומרים: "אויף הוא הגביר את הפיץ' של השירה שלו", אבל לא הייתה הגברת פיץ' באלבום - פשוט שרתי אחרת
גורנסון הקליט את כל הקלים בשיר החל ממקצב התופים שגלובר ניגן. הפתיח של השיר נשלט על ידי ליין סלאפ-באס חוזר וה-Maestro G-2 של פנדר טלקסטר עתיק המנגן את המנגינה בזמן שאורגן סינת'י עושה את הקונטרפונקט. רודוס ישן מנצח על אקורדי הבסיס ברה מינור כשכלים אחרים נכנסים, כגון קלאוינט, מלוטרון, גלוקנשפיל וסינתיסייזר של Juno-106. השיר מסתיים בהרמוניית גיטרה פאז, גיטרה אקוסטית כפולה בדיסטורשן וכמה עיבודים קלאסים של פסנתר. השיר מבוסס על "I'd Rather Be with You" של להקת Bootsy's Rubber Band.
הצלחה מסחרית

"Redbone" היה ללהיט רדום בארצות הברית. הוא נכנס למקום ה-75 במצעד הבילבורד הוט 100 ב-10 בדצמבר 2016. ב-19 באוגוסט 2017, חזר השיר למצעד במקום ה-12, והפך לשיר המצליח ביותר של גמבינו במצעד, עד לצאתו של "This Is America", שהגיע למקום הראשון, וכן לשירו הראשון שהגיע ל-20 הראשונים במצעד. השיר הפך לשירו הראשון של גמבינו שהגיע למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B למבוגרים.
שימושים במדיה

הסרט "תברח" משנת 2017, שבוים על ידי ג'ורדן פיל, מכיל את השיר בסצנת הפתיחה של הסרט.
השיר הפך לתופעת אינטרנט פופולרית, לאחר כניסתו מחדש למצעדי הבילבורד, שבמסגרתה הופצו רמיקסים שונים של השיר המתאימים את עצמם לנושא מסוים.
במהלך טקס פרסי גראמי 2018, שודרה פרסומת של אפל המציגה את אפקט ה-Animoji של אייפון X, שבה נעשה שימוש בשיר, עם ראש חייזר מונפש ששר את השיר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016–2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016–2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016–2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016–2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 27 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 45 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 12 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 6 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 16 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים האלטרנטיביים למבוגרים | 30 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B למבוגרים | 1 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 51 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 22 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 79 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 34 |  |
|  צרפת | SNEP | 142 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 30 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 92 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 49 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 25 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 15 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 8 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 40 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 58 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | 5× פלטינה | 350,000 |
| איטליה (FIMI) | זהב | 25,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | 5× פלטינה | 5,000,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | פלטינה | 90,000 |
| דרום אפריקה (RiSA) | זהב | 10,000 |
| הולנד (NVPI) | זהב | 20,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | 3× פלטינה | 1,800,000 |
| ניו זילנד (Recorded Music NZ) | פלטינה | 30,000 |
| צרפת (SNEP) | יהלום | 233,333 |
| קנדה (Music Canada) | 4× פלטינה | 320,000 |
| שוודיה (GLF) | זהב | 20,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 7,898,333 |
הערות שוליים

↑  Gadsby, E (5 בפברואר 2018). "Top 25 Childish Gambino Songs". HotNewHipHop. נבדק ב-9 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Childish Gambino Gets Smooth & Soulful on New Track 'Redbone'". Billboard. נבדק ב-13 בדצמבר 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Kreps, Daniel (28 בנובמבר 2017). "Jay-Z, Kendrick Lamar, Bruno Mars Lead 2018 Grammy Nominees". Rolling Stone. נבדק ב-28 בנובמבר 2017. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "The 500 Greatest Songs of All Time". Rolling Stone. 14 בספטמבר 2021. נבדק ב-18 בספטמבר 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Childish Gambino – Redbone". BBC Radio 1. 2016-11-17. נבדק ב-2016-12-06.
↑  "Childish Gambino's "Redbone" will help fill the Prince-shaped hole in your heart". נבדק ב-13 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Childish Gambino: "There Was No Vocal Pitching on the Album"". נבדק ב-13 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Making of Childish Gambino's "Redbone" with Ludwig Göransson". 10 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Redbone". WhoSampled. נבדק ב-23 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Songfile". Song Code RVA0OF. נבדק ב-1 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top 100 Songs - Billboard Hot 100 Chart". Billboard.
↑  "Top 100 Songs - Billboard Hot 100 Chart". Billboard.
↑  Clark, Trent (23 בפברואר 2017). "Jordan Peele Explains Why Childish Gambino's "Redbone" Was Perfect For "Get Out"". HipHopDX. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Burgess, Omar (4 ביוני 2017). "Donald Glover Hints at Final Childish Gambino Album During Governor's Ball Set". Complex. נבדק ב-2018-10-31. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Apple's Grammy ads feature Animoji lip-syncing to Childish Gambino and Migos". The Verge. 28 בינואר 2018. נבדק ב-29 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Childish Gambino, Redbone, Single, BPI (באנגלית)
↑  Les certifications, SNEP (בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: e1adb327-2619-427c-acec-d8bb3efb5dca
משטר סולטאניסטי

משטר סולטאניסטי (לעיתים רחוקות גם סולטאניזם) הוא סיווג במדע המדינה לסוג משטר אוטוריטרי עריצי אשר מאופיין במעורבות גבוהה של השליט בכל תחומי הממשל. השליט עשוי להיות גם מעורב בכלכלה ובחיים החברתיים. במידה ולא קיימת מעורבות כזו, ייתכן קיומו של פלורליזם מסוים בהם, אבל בכל מקרה הכוח הפוליטי מצוי בידו.
מקור המונח "סולטאניזם" במונח סולטאן, המתאר שליט ריבוני, בדרך כלל מונרך. הסולטאן מילא בדרך כלל תפקיד ציבורי "חילוני", בעוד שהח'ליף מילא תפקיד של שליט דתי. עם זאת, המונח מתאר משטרים מודרניים ולאו דווקא כאלה המצויים במזרח התיכון או במדינות מוסלמיות.
מקס ובר כתב כי סולטאניזם עשוי לעלות בכל מצב שבו הצבא והמנהל הם כלים בידי אדונם; והכוח מופעל לא על בסיס כללים מוסכמים מראש, אלא על בסיס שיקול דעתו של העריץ.
המונח נטבע בין היתר על ידי חואן לינץ ואלפרד שטפן. על פי לינץ ושטפן:
משטר סולטאניסטי יכול להיות קשור לתנועה אידאולוגית זו או אחרת, אבל הסולטאן עצמו לעולם אינו כפוף לכללים אידאולוגיים, גם לא לאידאולוגיה שלו. הסולטאן עשוי גם להשתמש בכוחותיו למיצוי רצונו האישי, להקים מיליציות אישיות ו/או כנופיות, או למנות קרובי משפחה לתפקידי מפתח.
לינץ ושטפן גם נתנו דוגמאות למשטרים סולטאניסטיים:
האיטי תחת שלטונה של משפחת דובלייה (פרנסואה דובליה ובנו ז'אן-קלוד)
הרפובליקה הדומיניקנית תחת שלטונו של רפאל טרוחיו
הרפובליקה המרכז אפריקאית תחת שלטונו של ז'אן-בדל בוקאסה
הפיליפינים תחת שלטונה של משפחת מרכוס (בראשות האב פרדיננד מרקוס)
איראן בתקופת מוחמד רזא שאה פהלווי
רומניה תחת שלטונה של משפחת צ'אושסקו (בראשות ניקולאה צ'אושסקו)
קוריאה הצפונית תחת שלטונם של קים איל-סונג ובנו קים ז'ונג איל
ייתכן וניתן להכליל משטרים אחרים אשר נשאו או נושאים נופך אישי בקטגוריה זו, כגון סוריה בתקופת הבעת' תחת שלטונה של משפחת אסד (חאפז אל-אסד ובנו בשאר אל-אסד; עיראק תחת שלטונו של סדאם חוסיין, קובה תחת שלטונם של האחים קסטרו (בראשות פידל קסטרו) וונצואלה תחת שלטון הוגו צ'אווס.
ראו גם

סולטאן
עריץ
טיראניה
מונרכיה אבסולוטית
דיקטטורה
אוטוריטריות
ח'ליפה
הערות שוליים

↑  Max Weber, Economy & Society, University of California Press, Berkeley, 1978
↑  Linz & Stepan, Modern Nondemocratic Regimes in Problems of Democratic Transition & Consolidation, Johns Hopkins University Press, Baltimore, 1996.
↑  Linz & Stepan, Modern Nondemocratic Regimes
איסר יהודה אונטרמן

הרב איסר יהודה אונטרמן (י"ד בניסן ה'תרמ"ו - 19 באפריל 1886, בריסק – כ"ד בשבט ה'תשל"ו - 26 בינואר 1976,ירושלים) היה ממנהיגי תנועת המזרחי, רבה הראשי השלישי של תל אביב, ולאחר מכן רבה הראשי האשכנזי השלישי של מדינת ישראל. זכה בפרס הרב קוק לספרות תורנית לשנת תשי"ד.
ביוגרפיה

נולד בבריסק, בנם של אליהו ושיינה אונטרמן. נקרא על שם רב העיר בריסק, הרב איסר יהודה מאלין, שנפטר כעשר שנים קודם לכן בירושלים. בילדותו נחשב לעילוי ולמד אצל הרב והדיין המקומי, שמחה זליג ריגר, ובשנת 1898, בגיל 12, הוזמן להיות חלק מהגרעין המייסד בישיבת ענף עץ החיים במלץ (מלטש) בראשותו של הרב זלמן סנדר כהנא שפירא. לזמן מה עבר לישיבת מיר אך שב למלץ ושם הפך לתלמיד בולט של הרב שמעון שקאפ. לאחר נישואיו עם רחל לאה ילין, למד בכולל של ישיבת וולוז'ין, שם גם הוסמך כרב על ידי הרב רפאל שפירא ראש הישיבה. במהלך לימודיו בוולוז'ין פתח הרב אונטרמן ישיבה בעיר הסמוכה וישנובה וכמו כן שימש כרב במספר קהילות בליטא, בהן מוהלינא ואמסטיבובה(אנ'). לאחר מלחמת העולם הראשונה שימש כרב בלונאווליה ולאחר מכן היה לרב בגרודנו.
הרב אונטרמן היה ציוני ומחשובי הרבנים שתמכו באידאולוגיית המזרחי. ב-1922, בוועידת המזרחי השלישית שהתכנסה בפולין, נשא נאום מרכזי ובו התנגד לתוכנית אוגנדה. בין השאר אמר:
"אינני גורס ציונות המבוססת על שלילת העוני והלחץ שבחיי הגלות, שכן ציונות כזו עלולה להוליד תוכנית נפל כהקמת מדינה יהודית באוגנדה. הציונות "זקוקה לנשמה", ליסוד רוחני איתן המושתת על מורשת דורות".
בשנת 1923, בהשפעת הרב חיים עוזר גרודזנסקי, מנהיג יהדות ליטא, עבר הרב אונטרמן לאנגליה ושימש כרבה של ליברפול. הרב אונטרמן התגבר במהירות על קושי השפה והפך לרוח חיה בקהילה היהודית שם. הוא הקים ארגון גג לכל הקהילות היהודיות באזור, ייבא תלמידים מאירופה על מנת לחזק את הישיבה המקומית ואף הקים את האקדמיה לתלמוד תורה בליברפול.
במהלך מלחמת העולם השנייה פעל הרב אונטרמן למען יהודים פליטים מגרמניה שאנגליה התייחסה אליהם כנתיני מדינת אויב. הוא סיכן את עצמו וביקר אותם במעצרם וכן ביקר את חברי קהילתו במקומות אליהם התפזרו על מנת לתפוס מחסה.
לאחר פטירתו של הרב משה אביגדור עמיאל בשנת 1945, התמנה הרב אונטרמן לרבה האשכנזי של תל אביב. הוא סירב לעלות לארץ ישראל על חשבון מכסת הסרטיפיקטים הכללית, ועל כן קיבל מהבריטים אשרת עלייה מיוחדת כ"מומחה בריטי לרבנות".
בתל אביב הקים הרב אונטרמן כולל בשם "שבט מיהודה" וכתב תשובות בהלכה ומאמרים שונים, את תשובותיו העיקריות קיבץ בספרו: שו"ת שבט מיהודה. יחד עם רבה הספרדי של העיר, יעקב משה טולידאנו, הקים את בית הדין המיוחד לענייני עגונות.
הרב אונטרמן כיהן גם כדיין בבית הדין הרבני הגדול, בשנת 1955 נבחר למועצת הרבנות הראשית ובג' בניסן תשכ"ד - 16 במרץ 1964 נבחר לכהן כרב הראשי האשכנזי של ישראל, בגוברו על הרב גורן בהפרש של שלושה קולות. הרב אונטרמן כיהן בתפקיד זה עד 1972, אז הפסיד בבחירות לרב שלמה גורן בצעד שהתפרש על ידו כהדחה.
הרב אונטרמן נפטר בשנת 1976, ונקבר בהר הזיתים בירושלים. על שמו נקראו רחובות בתל אביב, בירושלים, בפתח תקווה ובנתניה.
היו נשוי לרחל לאה (לבית ילין), ולהם שבעה ילדים. אחד מבניו, ברוך, שימש מנהל אוניברסיטת בר-אילן. אחת מנכדותיו, ריבה מן, מספרת על סובלנותו, כי על אף שלא שמרה תורה ומצוות, סבה "אהב אותה אהבה ללא תנאים".
פסיקתו ודרכו בהלכה

הרב אונטרמן היה למדן ליטאי במובן הקלאסי שהושפע עמוקות מדרכו ההלכתית הייחודית של מורו הרב שמעון שקאפ, וכך גם נראו שיעוריו ותשובותיו בהלכה - דיון בהגיון משפטי ושימוש בכלים לוגיים האופייניים למורו. מאידך, שלא כמו הרב שמעון שקאפ, עסק הרב אונטרמן גם בשאלות ההלכתיות האקטואליות מאותה תקופה (שרובן רלוונטי גם היום) כגון: עליה להר הבית, גיור, פסולי חיתון, מצוות התלויות בארץ, גיוס בנות לצה"ל ועוד רבות.
יחסית לשאר רבני התקופה האורתודוקסים, נחשב הרב אונטרמן לפוסק ליברלי. לדוגמה:
כאשר אשה הושיטה לו יד, לחץ הרב אונטרמן את ידה באומרו כי "איני מקל בנגיעה, אלא מחמיר בכבוד הבריות".
דוגמה נוספת היא גישתו המקלה לגבי קבלת גרים מעולי ברית המועצות, עליהם כתב: ”יש להקל בשעת דחק זו כשאי אפשר בשום פנים למנוע שיתערבו עולים זרים בין בני ישראל... יש להתנהג באלה הזקוקים לגירות כדין תורה ויהיה בעדינות ובהבנה, בשים לב אל מה שעבר על אחינו אלה במצוקה הרוחנית שלהם.”
גם בשאלות הלכתיות מתחדשות שעסקו בהיבטים טכנולוגיים ומדעיים, נטתה גישתו להקל, לדוגמה בנוגע לתרומת איברים: בתחילה סבור היה הרב אונטרמן (כמו רוב הפוסקים באותה תקופה) שהדבר אסור, אך לאחר שהתברר שניתן לקבוע את רגע המוות מדעית ובצורה וודאית, התיר להשתיל איברים ואף חידש טיעון להקל בבעיית "איסור הנאה ממת" שצצה בשאלות מסוג זה, טיעון שמשמש עד היום את הפוסקים.
גם בשאלות דומות הוא הקל, וכך כתב בתגובה למאמרו של הרב כתריאל פישל טכורש לשאלתה של אוניברסיטת בר-אילן בנוגע לשימוש בתאי גזע עובריים:
קבלתי את מכתבו עם משא ומתן הלכתי רחב ומפורט על השאלה אם מותר להשתמש בתמצית ריקום שהוציאו על ידי ביופסיה משריד נפלים שהאם הפילה אותם ולא הייתה בם חיות עצמית מעולם לצורכי רפואה של ילדים; מדברי כת"ר אני רואה כי דן בנדון זה עם רבנים מובהקים והוסכם אצלם להיתר. ולכן אני מודיע לכם כי אחרי העיון בנדון גם אני מסכים להיתר (ההדגשה במקור) עשיית מחקר בחומר ההוא לצורך רפואת החולים. וכו'".
הרב אונטרמן תמך באמירת הלל ביום העצמאות, אולם מכיוון שאין בידינו הסמכות שהייתה בידי חז"ל לקבוע ברכות חדשות, הוא היסס האם יש לברך לפני ההלל בשם ומלכות, כלומר, תוך הזכרת שם ה'. לעומת זאת ביום ירושלים טען הרב אונטרמן כי יש לומר הלל בשם ומלכות שכן מדובר בחג בגין יציאה ממוות לחיים. עם זאת, טען הרב אונטרמן כי ליום העצמאות הבכורה על פני יום ירושלים מאחר שיום העצמאות מבטא תקומה אנושית ויום ירושלים נס מההשגחה עליונה.
לקריאה נוספת

איסר יהודה אונטרמן, שו"ת שבט מיהודה - ברורי סוגיות, חקרי הלכה וחידושי תורה, 4 כרכים, ירושלים תשט"ו - 1955
איסר יהודה אונטרמן, קונטרס מצוות פיקוח נפש וגדריה, עורך: הרב שאול ישראלי, מאסף "התורה והמדינה", תל אביב, שנה לא ידועה
ד"ר יצחק אלפסי, "שבט מיהודה" - תולדות חייו והגותו של הרב אונטרמן, הוצאת "יד הרב אונטרמן", תשס"ג - 2003 (הספר בקטלוג ULI)
האנציקלופדיה העברית, כרך מילואים, חלק א' עמ' 70 וחלק ב', עמ' 58
א. ל. גלמן, לדמותו של הגרא"י אונטרמן, אור המזרח י"ג עמודים 34–36, ניו יורק, טבת ה'תשי"ז - ינואר 1957
צבי שינובר, על הרב איסר יהודה אונטרמן בספר דמויות מופת בציונות הדתית עמ' 214, נחלים, תשס"ח - 2008
י. רפאל, הרב הראשי רבי איסר יהודה אונטרמן זצ"ל, קובץ "סיני" ע"ח, תשל"ו, עמ' 1–5.
אנומיה

אנומיה, מושג מתוך הגישה הסוציולוגית "פונקציונליזם סטרוקטורלי", היא מצב של בלבול המתקיים ברמת האינדיבידואל או הקולקטיב, כאשר נורמות חברתיות אינן ברורות, חלשות, סותרות או נעדרות. מצבים "אנומיים" הם בדרך-כלל תוצאה של שינויים חברתיים חדים שערערו קווים מנחים של ציפיות ודפוסי התנהגות. בהיעדרם של הקווים המנחים הללו, מועדים חברי הקולקטיב להתנהגות שעלולה להיות מוגדרת כסטייה חברתית.
בני אדם אנומיים דוחים או אינם מסוגלים למצוא להם נורמות חברתיות בעלות משמעות שבאמצעותן יוכלו לארגן את חייהם או למצוא בהם טעם. משאיבדו את תחושת השייכות החברתית הם עשויים לפנות לפשע, למאבק אנוכי על כוח, או אף להתאבדות. את המונח טבע לראשונה אמיל דורקהיים, בספרו "התאבדות" (1897).
תלמידו של דורקהיים, רוברט קינג מרטון פיתח בהמשך למושג אנומיה את "תאוריית המתח" - תיאורית האנומיה - וטבע את המונחים "נבואה המגשימה עצמה", ו"מודל לחיקוי"
לדעתו ה"אנומיה" היא הפוכה, כלומר האנומיה היא ה"פער בין המטרות המוגדרות בתרבות לבין ההזדמנויות ויכולת של האדם להשיג אותם" (מרטון, 1957). הפער הוא הסטייה שנוצרת בחברה.
המשמעות היא שהבעיה היא לא אי ציות האדם לנורמות, אלא ציות מוגבר וניסיון להשיג את מטרות החברתיות המוגדרות על ידי החברה.
למעשה, התסכול שנוצר עקב הקושי ואי היכולת להשיג את אותן מטרות- יוצר סטייה ומכך עבריינות.
יוצא שהמבנה החברתי גורם לאדם לפנות לפשע שכן הוא רוצה להשיג את מטרתו.
אנטי-דויטשה

הפגנה בפרנקפורט בשנת 2006
אנטי-דויטשה (בגרמנית: Antideutsche, "אנטי-גרמנים") היא תנועה פוליטית בגרמניה, שמקורה בשמאל הרדיקלי.
התנועה החלה להתגבש במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 בעקבות מחלוקות אידאולוגיות בתוך השמאל הרדיקלי בשאלת היחס לישראל ולארצות הברית. האנטי-דויטשה מתנגדים לגילוי מסוים של לאומיות גרמנית, שהתגבר בעיקר לאחר איחוד גרמניה מחדש ב-1990. בניגוד לרוב רובו של השמאל הרדיקלי מביעים האנטי-דויטשה תמיכה במדיניותן של ממשלות ישראל, ארצות הברית ובריטניה, ומתנגדים לאנטי-ציונות, אנטי אמריקניזם, ולצורות מסוימות של אנטי-קפיטליזם ואנטי-אימפריאליזם. הם טוענים שההתנגדות למדינות הללו, והתמיכה באידאולוגיות הללו מצד רובו של השמאל הרדיקלי בגרמניה נובעת מעמדות אנטישמיות ואנטי-דמוקרטיות.
האימפריה הטרטרית

מפה של אסיה משנת 1700 המחלקת את טרטריה הגדולה לטרטריה הרוסית, טרטריה הסינית וטרטריה העצמאית
האימפריה הטרטרית מתייחסת לקבוצה של תאוריות קונספירציה פסאודו-היסטוריות (אנ'), שמקורם בלאומיות רוסית פסאודו-מדעית. טרטריה הוא שם היסטורי למרכז אסיה וסיביר. תיאוריות הקונספירציה טוענות כי טרטריה או האימפריה הטרטרית היו ציוויליזציה אבודה עם טכנולוגיה ותרבות מתקדמות. תיאור זה מתעלם מההיסטוריה המתועדת היטב של אסיה, כולל של האזורים בהן לכאורה התקיימה הציווליזציה הטרטרית. אזור זה מכסה שטחים המשתרעים ממרכז אפגניסטן ועד לצפון קזחסטן, וכן אזורים במונגוליה הנוכחית, סין והמזרח הרחוק הרוסי בטרטריה הסינית (אנ').