stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנימין אלג'ם
ביוגרפיה

בני אלג'ם נולד בישראל בשנת 1953, ושירת בצה"ל כנהג טנק.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 הקים אביו של אלג'ם, בשיתוף עם אריה גבעוני, את חברת "אלג'ם את גבעוני", שיצרה תנורי חימום הפועלים בגז. אלג'ם היגר לארצות הברית. בשנת 1986 ורכש יחד עם שני שותפים ישראלים-אמריקאים את "פאקרד-בל" האמריקנית, מותג של יצרני טלוויזיות ומכשירי רדיו שהוקם בשנת 1933. הוא פתח חברה חדשה בשם מותג זה שהפכה ליצרן מחשבים-אישיים מוזלים, בדומה לחברת קומודור בראשית אותו עשור. בנוסף, אלג'ם היה הראשון להציע לרוכשי המחשבים תמיכה טלפונית בחינם.
החברה נחלה הצלחה, ובשנת 1994 הייתה ליצרן המחשבים הגדול בארצות הברית, והרביעי בגודלו בתבל. אולם, חברת קומפאק החלה לנגוס בנתח השוק שלה באמצעות מחירי היצף, ובתגובה מיזג אלג'ם את פאקרד-בל עם חברת NEC(אנ') היפנית בשנת 1996, ונותר בתפקיד נשיא חטיבה בחברה המאוחדת. בספטמבר 1997 לקה אלג'ם באוטם שריר הלב ושנה לאחר מכן, כשברקע עומדים ההפסדים המאמירים, עזב אלג'ם את החברה. בהצהרה הרשמית על העזיבה היא הוסברה בנסיבות בריאותיות, אך מאוחר יותר סיפר אלג'ם כי הגורם היה אי-הסכמות עם משקיעים ומנהלי החברה האחרים.
בינואר 1999 ניסה אלג'ם לשוב אל הענף, ברוכשו את שם המותג AST מחברת סמסונג. AST נמנתה עם חמשת גדולי יצרני המחשבים בראשית שנות התשעים, אך אלג'ם, שתכנן למכור מחשבים-אישיים באופן ישיר ובמחירי רצפה, לא הצליח לשחזר את הצלחותיו משנות השמונים באקלים העסקי הקשה של שנת 1999, ועד לקיץ 2001 התפוגג שמה של AST משוק המחשבים האמריקאי.
בדצמבר 2003 רכש אלג'ם את בית-המלון "בוורלי הילטון" מהיזם ואיש הטלוויזיה האמריקאי מרב גריפין. שווי העסקה הוערך ב-130 מיליון דולר. אלג'ם הוסיף להשקיע בנדל"ן ובמגוון מיזמי טלקומוניקציה. בשנת 2004 עמד אלג'ם בראשות קבוצה שניגשה למכרז השליטה בבזק, אך הפסיד לקבוצתו של יזם ישראלי-אמריקאי אחר, חיים סבן.
אלג'ם מתגורר בקליפורניה ונחשב למקורב של מי שהיה מושל המדינה, ארנולד שוורצנגר, ואף סייע בארגון ביקורו של האחרון בישראל. אלג'ם משקיע בישראל באמצעות חברת אלקמינו-קפיטל-גרופ שבבעלותו, ונציגו בישראל הוא שאול קוברינסקי.
ראו גם

פאקרד בל (מחשבים)
הערות שוליים

↑  רוני ליפשיץ, ‏פקארד בל: אמריקאי, אמריקאי, אבל בסוף נגמרה ליפנים הסבלנות, באתר גלובס, 8 ביולי 1998
↑  הרצל לקס, הפניקס תצטרף לקבוצת בני אלג'ם במכרז להפרטת בזק, באתר TheMarker‏, 16 בינואר 2005
בסיס הצוללות בלוריאן

| --- | --- |

 מידע על המבנה
 סוג:  בסיס לצוללות
 מיקום:   לוריאן, צרפת
 תקופת הבנייה:  ?–1941
 נשלט על ידי:  גרמניה הנאצית קריגסמרינה
 בעלות נוכחית:   לוריאן, צרפת
 גובה:  25 מטר
 פתוח לציבור:  מאז 1997
 קרבות:  מלחמת העולם השנייה המערכה באוקיינוס האטלנטי (1939–1945)
 קואורדינטות:  47°43′45″N 3°22′13″W﻿ / ﻿47.729166666667°N 3.3702777777778°W﻿ / 47.729166666667; -3.3702777777778
  (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי בסיס הצוללות בלוריאן(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי בסיס הצוללות בלוריאן(למפת ברטאן רגילה) רן ואן קמפר סן-בריו ברסט תעלת למאנש האוקיינוס האטלנטי  פיי דה לה לואר נורמנדיבסיס הצוללות בלוריאן(למפת ברטאן מוגדלת) רן ואן קמפר סן-בריו ברסט תעלת למאנש האוקיינוס האטלנטי  פיי דה לה לואר נורמנדיבסיס הצוללות בלוריאן
 
בסיס הצוללות בלוריאן היה מעגן צוללות מבוצר של גרמניה הנאצית שהוקם בעיר לוריאן במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא נבנה בין השנים 1941–1944, במהלך הכיבוש הגרמני בצרפת.
תולדות הבסיס

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה תכנן הצי הגרמני בונקרים כמעגנים מוגנים עבור הצוללות שלו. קרל דניץ החליט לבנות את הבסיס ב-28 ביוני 1940 על שטחו של נמל הדיג קרומון (Keroman), כמה ימים לפני הנמל ננטש, בין 15–21 ביוני.
הבסיס כלל שלושה בונקרים. בניית הבונקר הראשון החלה בפברואר 1941. בנייתו של הבונקר השני התחילה כשלושה חודשים לאחר מכן, הבונקר השלישי החל להיבנות כמה חודשים לאחר השני, וב-1944 התחילה העבודה על המבנה הרביעי. נדרשו 15,000 איש לבניית כל הבונקרים.
לוריאן סבלה רבות בעקבות מלחמה, בתים נבזזו, נהרסו ומשפחותיהם נפרדו וחלקם נאלצו לשלוח את ילדיהם למקומות אחרים, קרובים וגם לא.
בעלות הברית ערכו ניסיונות כושלים רבים להרוס את הבסיס בהפצצות אוויריות. לבסוף הוחלט להחריב את העיר לוריאן עצמה. מפציצים אמריקאיים ובריטיים הרסו את העיר בינואר 1943.
ב-7 באוגוסט 1944 הוטלה על הבסיס הפצצה טולבוי, שפותחה במיוחד כדי לפגוע ביעדים מבוצרים, אך היא גרמה לו נזק שטחי בלבד.
ב-1946 קראו את הבסיס על שם המהנדס סטוסקופף, שעבד בבסיס עבור הגרמנים, אך למעשה ריגל לטובת בעלות הברית, עד שנתפס על ידי הגסטפו והוצא להורג.
הבסיס שימש את הצי הצרפתי עד 1997, ומאז האתר מוקדש לפעילות אזרחית.
תולדות הבסיס > צוללות

בתחילת המלחמה היה לגרמניה 26 צוללות פעילות, לקראת סוף המלחמה היו 1000. הצוללת הראשונה שנכנסה ללוריאן היא הU-30 ב-7 ביולי 1940 ובאוגוסט הגיעו U-334 ,U-32 ,U-99.
עם הזמן צוללות נוספות פעלו בבסיס כמו U-48, U-38, U-101 ועוד וגרמו להרס רב אצל בעלות הברית, 2,500,000 טון ספינות ואספקה שטבעו בין יוני לספטמבר, 1940 בעוד שגרמניה הפסידה רק שתי צוללות בין יוני לאוקטובר באותה השנה. לתקופה הזאת צוותי הצוללות קוראים "The Happy Times".
הבונקרים > הבונקר הראשון

הבנייה החלה בפברואר 1941 והסתיימה בספטמבר 1941, כשבעה חודשי עבודה. היו בו חמש מכלאות, ובכל מכלאה היה עגורן נייד. המכלאות בבונקר היו באורך 120 מטר וברוחב 85 מטר. גג המבנה היה עשוי בטון בעובי שלושה מטרים.
הבונקרים > הבונקר השני

הבונקר השני הכיל שבע מכלאות, כל אחת באורך 138, ברוחב 120 מטר, ובגובה 18.5 מטר. בכל מכלאה היו שני עגורנים ניידים.
הבונקרים > הבונקר השלישי

העבודה על הבונקר השלישי החלה באוגוסט 1941 והסתיימה בינואר 1943. המכלאות בבונקר היו באורך 170 מטר, ברוחב 135 מטר, ובגובה 20 מטר, הגג 7 מטר.
הבונקר הכיל גם ציוד שלא היה בבונקרים האחרים, תחנות כוח, מכשירים לטיהור מים, מתקני אחסון וחדרי שינה ועוד, וכל זה בשביל פועלי הבסיס. הפועלים חיו בתוך הבונקר במהלך כל שעות היממה, כל השבוע.
הבונקרים > הבונקר הרביעי

הבונקר הרביעי תוכנן בשביל הצוללת החדשה XXI אך לא נבנה בשל המלחמה הקשה.
ראו גם

סן-נאזר
הערות שוליים

1 2 3  Hitler's U-boat Fortresses
1 2  Wolf Pack: The Story of the U-Boat in World War II .
↑  Tallboy.
↑  U-Boat Bases and Bunkers 1941-45
↑  Lorient the Base. Lore submarine museum
שמו של הבסיס שונה לסטוסקופף
בית ספר מקיף אורט אחווה גלבוע

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בית ספר מקיף
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים) 
 תלמידים
 :  1,710 (נכון ל־2016) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°36′53″N 35°23′28″E﻿ / ﻿32.6146396°N 35.3910754°E﻿ / 32.6146396; 35.3910754
 he
 
בית הספר המקיף אורט אחווה גלבוע, ליד הכפר נאעורה, הוא בית ספר תיכון מקיף שש שנתי המשרת את האוכלוסייה הערבית בתחומי המועצה האזורית גלבוע והמועצה האזורית בוסתאן אל-מרג'.
היסטוריה

בית הספר נוסד בשנת 1992 כחטיבת ביניים צומחת, והועבר להפעלת רשת אורט ישראל בשנת 1996. סלמן זועבי, מנהלו הראשון של בית הספר, פרש בתחילת שנת הלימודים תשע"ב, אחרי קרוב לעשרים שנה בתפקידו. המנהל הנוכחי הוא באסם זועבי.
בשנת 2008 בחרה רשת אורט בבית הספר לשמש כפיילוט ליישום תוכנית "מצוינות בהוראה". אחוז ההצלחה של תלמידי בית הספר בבחינות הבגרות עמד על 32% בשנת הלימודים תש"ע, ועלה ל-53% בשנת הלימודים תשע"א.
פעילות

בבית הספר לומדים כ-1600 תלמידים, רובם מן הכפרים טמרה, טייבה, נאעורה, מוקייבלה וסנדלה.
בין המגמות המקצועיות בבית הספר - הנדסת מכטרוניקה, הנדסת תוכנה, הנדסת אלקטרוניקה, חשמל ומינהל. קיימות בבית הספר שתי מגמות עיוניות - מגמה מדעית (ביולוגיה וכימיה) ומגמת מדעי החברה.
בית הספר מקיים פרויקטים חברתיים ולימודיים שונים.
פרסים

בשנת תשס"ג זכה בית הספר בפרס לבית הספר המצטיין ומנהלו מטעם רשת אורט.
תלמידי בית הספר זכו במרץ 2010 במקום הראשון בתחרות הרובוטיקה FLL בישראל, ויצגו את המדינה בתחרות הבינלאומית בארצות הברית. במרץ 2011 זכו במקום השני בתחרות הישראלית, יצגו את המדינה בתחרות הבינלאומית בהולנד, וזכו גם בה במקום השני.
הערות שוליים

↑  חילופי מנהלים בבית הספר אחווה גלבוע באתר האינטרנט של מועצה אזורית הגלבוע
↑  זיו ציון, רשת 'אורט' קבעה: המורים בגלבוע מצוינים, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 25 בדצמבר 2008
↑  הישגי בגרות באחווה בגלבוע באתר האינטרנט של מועצה אזורית גלבוע
↑  יהלי מורן זליקוביץ', הפיתוח של תלמידי ח'-ט': מקל נחייה עם ג'י.פי.אס, באתר ynet, 23 במרץ 2010
↑  הודעת דובר מחוז צפון במשרד החינוך
↑  אורט אחווה גלבוע: זוכים בתחרות הארצית FLL, באתר רשת אורט
↑  תלמידי פרויקט הרובוטיקה בבי"ס אחווה שבגלבוע ייצגו את ישראל בהולנד באתר המועצה האזורית גלבוע
ברסבולדיה

| ברסבולדיה |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 70 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
משפחה:: הדרוזאוריים
סוג:: ברסבולדיה
שם מדעי
 Barsboldia

ברסבולדיה (שם מדעי: Barsboldia) הוא סוג של דינוזאור בעל "מקור-ברווז" ממשפחת ההדרוזאוריים שחי בתור הקרטיקון במונגוליה לפני 70 מיליון שנה מזמננו. הסוג נקרא כך על שם החוקר המונגולי רינחן ברסבולד (אנ'). הממצאים שלו כללו כמה חוליות גב, כמה צלעות ומאגן חלקי שהתגלו בתצורת נמגט (אנ') שבמדבר גובי, מונגוליה. הסוג תואר בידי החוקרות טרזה מריאנסקה (אנ') והלצ'קה אוסמולסקה (אנ').
מאפיינים

מאפייני הדינוזאור כללו מספר חוליות גבוהות דמויות זיזים שאולי יצרו מפרש נמוך ובמבנה שלו הוא דמה להיפקרוזאורוס, אליו שייכו אותו בעבר. עם זאת החוליות של הזנב היו שונות מעט, כשחלק מהחוקרים רואים בזה סימן לזקנה ותו לא. היה זה דינוזאור גדול והחוקר גרגורי ס. פאול העריך את האורך שלו בעשרה מטרים ואת משקלו ב-5 טונות. בדומה לקרוביו הוא היה בעל לסת מוארכת ורחבה בעלת שיניים טוחנות רבות, שעזרו לו לטחון צמחייה קשה.
משייכים את הדינוזאור לקבוצה זאורולופיים, הקרובים לזאורולופוס, שגם הוא חי במזרח אסיה באותה תקופה.
בתרבות

הברסבולדיה מופיע בסדרה כוכב פרהיסטורי לצד דינוזאורים נוספים כמו התריזינוזאורוס והטרבוזאורוס.
בית ספר ניסויי

בית הספר הניסויי של ברטראנד ראסל.
בית ספר ניסויי הוא בית ספר העוסק ברציפות ובהתמדה בחדשנות חינוכית פדגוגית וארגונית, על ידי מיקוד וחידוד של כיווני עשייה לא שגרתיים לשיפור היעילות הארגונית, כלומר, למיצוי מיטבי של הייעוד ושל החזון הארגוני והפדגוגי. מתלוות לכך תצפיות לבדיקה שיטתית, העומדת בקריטריונים של מחקר מדעי.
מאפייני בתי הספר הניסוייים

בתי הספר הניסוייים מטרתם יצירת ידע וגיבושו למודלים יישומיים של חדשנות חינוכית לשם הפצתם במערכת החינוך. בתי ספר אלה פועלים כולם על פי רציונל ומסגרת תאורטית העומדים במבחן קבלה למסגרת זו. במהלך חמש שנים מקבל בית הספר הדרכה ותמיכה במאמץ להפעלת הניסוי, הוא שייך לרשת תומכת ומלווה, ובתום חמש שנים מתאפשר לו להפיץ את המודל שפיתח. כל בית ספר מנהל תיעוד של הניסוי ומאפשר העברה והטמעה של הרעיונות החדשניים של המודל.
לצד ההוראה מתקיימות פעילויות חברתיות וחינוכית ענפות. בית הספר חייב לשקף במהותו תפיסות חברתיות בנות התקופה.
תרומתם של בתי הספר הניסוייים

בתי הספר הניסוייים מעודדים בתלמידים שיקום ביטחון עצמי ונוטעים בהם דימוי עצמי חיובי. הם מקרינים אווירה חיובית לסביבה ויוצרים סטנדרט חדש, שמעודד את בתי הספר האחרים לנסות ולעשות דברים חדשים. המהפך שנוצר בבתי הספר הביא להישגים מרשימים בקרב התלמידים, בתחום הלימודי, האישי, הרגשי והחברתי.
ניסוי מיטבי משפר את היעילות ואת האיכות הארגונית-פדגוגית ומסייע לארגון לממש את ייעודו ואת חזונו.
ראו גם

חינוך פתוח
חינוך דמוקרטי
בית הספר הניסויי ירושלים
הערות שוליים

1 2  חן, 2006
1 2 3  ויינשטיין, 2006
1 2  זמרן, 1990
בית ספר ממלכתי קהילתי כרכור

| --- | --- |

 בית ספר קהילתי
 תקופת הפעילות:  1927–הווה (כ־97 שנים) 
 בעלי תפקידים
 מנהלת:  איריס חזיזה
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°28′35″N 34°59′25″E﻿ / ﻿32.476444444444°N 34.99025°E﻿ / 32.476444444444; 34.99025
 www.schoolyng.co.il/karkur/
  (למפת הכרמל מוגדלת) בית ספר ממלכתי קהילתי כרכור(למפת הכרמל רגילה) בית ספר ממלכתי קהילתי כרכור(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית ספר ממלכתי קהילתי כרכור(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית ספר ממלכתי קהילתי כרכור
 
המבנה הראשון של בית הספר; כיום – בניין המנהלה.
בית הספר הממלכתי-קהילתי בכרכור הוא שמו הנוכחי של בית הספר היסודי הראשון במושבה פרדס חנה-כרכור והוא בית ספר קהילתי. בית הספר נוסד בשנת 1927 כבית הספר של המושבה כרכור. בתחילה יוחדו לבית הספר שני חדרים ב"בית אחוזה". ב-1934 הוקם המבנה הראשון, אשר קיים עד היום, ומשמש כעת כבניין המנהלה ובו מזכירות, חדר המנהלת וחדר המורים.
בית הספר זכה בשנת 2013 בפרס חינוך ארצי.
אומנות

העשרת עולם הידע בהכרת אומנים ומוזיקאים שונים: בגלריה "אומנות ועוד" – בביקור בתערוכות מתחלפות
מהקלאסיקה של האומנות, האזנה למוזיקאים ויוצרים, הרצאות מותאמות גיל על יצירות אומנות, בכיתות אומן, בביקורים בגלריות בסביבת היישוב ובשחריות בוקר מוזיקליות.
כיתות א'-ד' נחשפים לפרקים שונים במוזיקה: האזנה למגוון סגנונות מוזיקליים, שירה, נגינה - אורגניות, חליליות מלודיקות ותופים. כמו כן, נחשפים לפרקים שונים באומנויות פלסטיות.
כיתות ה'-ו' בוחרים תחום התמחות, בין עולם המוזיקה לעולם אומנויות פלסטיות.
בית הספר זכה בפרס מצטיין מחוזי בתחרות פיתוח בר קיימא שנערכה על ידי המשרד להגנת הסביבה בשנת 2006.
ופרס חינוך מחוזי מחוז חיפה וארצי לשנת תשע"ב - תשע"ג 2012 - 2013
מפעל "סופר-סול"

כחלק מלימוד נושא מעגל הייצור התעשייתי, במסגרת לימודי איכות הסביבה, הוקם בבית הספר בשנת 1996 מפעל סופר-סול. במפעל לומדים התלמידים ומיישמים הלכה ולמעשה פעילויות של יזמות, עיצוב המוצר, ייצור, שיווק, בקרת איכות ועוד. המפעל של בית הספר פועל בחסות מפעל "סופרפייל" שבכרכור.
נכון לשנת 2007 עברו שלושה מוצרים את כל הדרך במפעל מהיזמות ועד למכירה:
כתפי אות - ערכה ללימוד אותיות הא"ב.
אות-לי-אות-לי – ערכה ללימוד הקריאה והכתיבה.
מדליקול – ערכה ללימוד מעגל חשמלי של בית.
בשנת 2002 היה "סופר-סול" למפעל היחיד בתוך בית ספר שקיבל אישור לתו תקן ישראלי ת"י 2000 - ISO 9001 בתחום "ייצור ומכירה של ערכות לימוד ומשחק".
התלמידים פועלים במחלקות המפעל בסבב, כך שכל ילד מתנסה בכל התפקידים שבמפעל.
המפעל נסגר בסוף שנת הלימודים של מחזור פ"ב וכיום הפך המקום לחדר תיאטרון.
לקריאה נוספת

ל. איזן, ז. בדש, י. מוריס, מ. י. פרח (חברי מערכת) אחוזה א' לונדון – כרכור (תרע"ג/1913 – תשכ"ט/1968), הוצאת "אחוזה א' לונדון–כרכור", תשכ"ט, עמ' 162.
טובה (וקנין) הורוביץ, כרכור מחצבתי – שנים ראשונות: 1912-1948, הוצאת גבעתי, תשס"ה, 2004, עמ' 157.
הערות שוליים

↑  "סופרפייל" ברשימת עסקים המעורבים בפרויקט קהילתי של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה
בתמנשן

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מגדנאות, מנה 
 מוצא:  גרמניה 
 מרכיבים עיקריים:  מרציפן 
 
בתמנשן של פרנקפורט
בֶּתְמֶנְשֶן (בגרמנית: Bethmännchen) שפירושו "בתמן קטן") הוא מאפה העשוי ממרציפן עם שקדים, אבקת סוכר, מי ורדים, קמח וביצה.
זוהי עוגיה מסורתית שאופים אותה בדרך כלל ליום חג המולד והיא זמינה בחנויות שוקולד ברחבי פרנקפורט.  זהו מאפה מיוחד הנמכר גם בשוק חג המולד של פרנקפורט, אחד משווקי חג המולד העתיקים ביותר בגרמניה שראשיתו בשנת 1393.
היסטוריה

השם בא ממשפחת של בֶּתְמֹן (אנ'). האגדה מספרת כי השף קונדיטור הפריזאי ז'אן ז'אק גוטנייה פיתח את המתכון עבור הבנקאי וחבר מועצת העיר סימון מוריץ פון בתמן בשנת 1838. במקור היו הבתמנשן מעוטרים בארבעה שקדים, אחד לכל בנו של סימון מוריץ. לאחר מות בנו היינריך ב-1845, הוסר השקד הרביעי. עם זאת, סיפור זה אינו סביר, מכיוון שסימון מוריץ נפטר כבר ב-1826.
גם לאחר מאה חמישים שנות ייצור, הצורה והמתכון שלו מעולם לא השתנו.
ראו גם

רשימת מנות שקדים
רשימת הקינוחים הגרמניים
רשימת מאפים
ברנרד צ'רנובילסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1928 (בן 96 בערך) קלינינגרד, רוסיה 
 תפקידים:  רופא 
 
ברנרד צ'רנובילסקי (נולד ב-1 בינואר 1928) הוא פתולוג ישראלי, מחלוצי הפתולוגים בישראל העוסקים בגינקו-פתולוגיה, פרופסור אמריטוס  לפתולוגיה, מנהל המכון הפתלוגי בבית החולים קפלן (1995-1970).
ביוגרפיה

נולד בקניגסברג (היום: "קלינינגרד"), גרמניה לסופי ויעקב צבי הכהן, אח צעיר למקס.
בשנת 1939 הגיע כילד לארץ ישראל בימי המנדט הבריטי.
צ'רנובילסקי בוגר בית ספר לרפואה של אוניברסיטת לוזאן, שווייץ בשנת 1953.
בשנת 1953 היה סטאז'ר בבית החולים היהודי בסינסינטי במדינת אוהיו.
בין השנים 1954–1955 התמחה בפתולוגיה בבית החולים היהודי בסינסינטי במדינת אוהיו.
בין השנים 1955–1957 שירת בצבא האמריקאי, בבסיס חיל האוויר בדנוור קולורדו.
בין השנים 1957–1958 התמחה בפתולוגיה ב"מרכז הרפואי בית ישראל" בבוסטון, במדינת מסצ'וסטס, ארצות הברית.
בין השנים 1959–1960 היה פתולוג בכיר ב"מרכז הרפואי בית ישראל" בבוסטון.
בין השנים 1965–1969 כיהן כפתולוג בכיר ב"Woman's Medical College" בפנסילבניה.
בין השנים 1965–1979 כיהן כפתולוג בכיר בבית החולים של אוניברסיטת פנסילבניה.
בין השנים 1970–1995 כיהן כמנהל המכון הפתולוגי בבית החולים קפלן.
בין השנים 1995–1997 היה יועץ בכיר במכון לפתולוגיה של בית החולים איכילוב, בתל אביב.
משנת 1997 עד 2018 היה המנהל הרפואי של מעבדות פתו-לאב דיאגנוסטיקה בע"מ, נס-ציונה.
ביוגרפיה > אקדמיה

בין השנים 1958–1959 היה מרצה לפתולוגיה באוניברסיטת הרווארד.
בשנת 1969 התמנה כפרופסור חבר באוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה.
בין השנים 1970–1980 כיהן כפרופסור חבר באוניברסיטה העברית.
בשנת 1980 מונה לפרופסור מן המנין בבית ספר לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.
בין השנים 1993–1995 כיהן כפרופסור לפתולוגיה בבית ספר לרפואה באוניברסיטת ז'נבה (אנ').
צ'רנובילסקי כיהן כפרופסור אורח במרכז הגרמני לחקר הסרטן בהיידלברג, גרמניה.
צ'רנובלסקי היה בין המייסדים אשר הניחו את היסודות והעקרונות לקיום מחנה הקיץ הראשון ב־1995 לנוער שוחר מדע בהיידלברג.
לצ'רנובילסקי מעל ל־200 פרסומים בתחום הפתולוגיה הכללית והגיניקו-פתולוגיה.
מספריו

"חיי מבעד העדשה" - הוצאה גלילית.
חיים אישיים

צ'רנובילסקי גרוש מד"ר הלן צ'רנובילסקי, שהייתה רופאה בכירה באנדוקרינולוגיה. היו להם שלוש בנות.
אחיו הבכור מקס צ'רנובילסקי היה שופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב.
לקריאה נוספת

המנותח מת בגלל גידול שלא היה (nrg, מעריב, שמעון איפרגן, 27 באפריל 2005)
הערות שוליים

↑  פרופ' ברנרד צ'רנובלסקי pathologist-czernobilsky
↑  אירוע חגיגי לציון 20 שנה למחנה הקיץ המדעי בהיידלברג רחובות עיר המדע והתרבות, 27 באפריל 2005
↑  "חיי מבעד העדשה" - פרופ' ברנרד צ'רנובילסקי galileebooks.co.il
ברנשים וחתיכות (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  ברנשים וחתיכות (מחזמר) 
 בימוי:  ג'וזף ל. מנקייביץ' 
 הופק בידי:  סמואל גולדווין 
 תסריט:  ג'וזף ל. מנקייביץ', ג'ו סוורלינג, בן הכט, אייב בורווס 
 עריכה:  דניאל מנדל 
 שחקנים ראשיים:  מרלון ברנדו, פרנק סינטרה, ג'ין סימונס, ויויאן בלאין, סטובי קאי, רג'יס טומי
 מוזיקה:  פרנק לוסר 
 צילום:  הארי סטרדלינג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סמואל גולדווין הפקות 
 חברה מפיצה:  MGM
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  3 בנובמבר 1955 
 משך הקרנה:  139 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט קומדיה, סרט פשע 
 הכנסות באתר מוג'ו:   guysanddolls
 דף הסרט ב־IMDb
 
ברנשים וחתיכות הוא סרט מוזיקלי שהופק באולפני MGM בשנת 1955. הסרט בוים בידי ג'וזף ל. מנקייביץ' והופק בידי סמואל גולדווין. הסיפור מבוסס על המחזמר "ברנשים וחתיכות" שכתב והלחין פרנק לאוסר, שהועלה לראשונה בברודוויי ב-1950. התסריט הוא עיבוד לשני סיפורים קצרים של דיימון ראניון, "האידיאל של מיס שרה בראון" ו"לחץ דם".
שלושה מהשירים שמופיעים בסרט, "Pet Me Poppa", "(Your Eyes Are the Eyes of) A Woman in Love", ו "Adelaide" ונכתבו בידי פרנק לאוסר, במיוחד לגרסה הקולנועית, והשיר האחרון נכתב במיוחד עבור פרנק סינטרה.
שחקנים

פרנק סינטרה - נתן דיטרויט
מרלון ברנדו - סקיי מסטרסון
ג'ין סימונס - האחות שרה בראון
ויויאן בליין - מיס אדלייד
ג'ולייט דה ברקלי לוי

| --- | --- |

 לידה:  11 בנובמבר 1912 מנצ'סטר, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  28 במאי 2009 (בגיל 96) בורגדורף, שווייץ 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 
ג'ולייט דה ברקלי לוי (באנגלית: Juliette de Baïracli Levy; ‏ 11 בנובמבר 1912 - 28 במאי 2009) הייתה וטרינרית והרבליסטית אנגלית.
חייה

דה ברקלי לוי נולדה בעיר מנצ'סטר, להורים יהודים. לאחר סיום בית-הספר, החלה בלימודי וטרינריה באוניברסיטאות מנצ'סטר וליברפול. דה ברקלי לוי התנגדה מאוד לניסויים בבעלי חיים אשר נערכו בשם המדע, ולכן עזבה את האוניברסיטה לאחר שתי שנות לימוד. בשנות ה-30 המאוחרות, הקימה מרפאה הוליסטית (צמחי מרפא) לטיפול בכלבים אשר מתו בהמוניהם ממגפת הכלבת. היא טיפלה והבריאה מאות כלבים בעזרת צמחי מרפא ושיטות טבעיות. היא פתחה מוצרים טבעיים לבעלי חיים הידועים כ-Natural Rearing Products אשר קיימים בשוק העולמי עד היום, והם היחידים מסוגם.
בזמן מלחמת העולם השנייה עבדה דה ברקלי לוי בחיל הנשים היבשתי. היא הייתה אוספת אזוב (טחב) אשר שימש לטיפול בפציעות של החיילים. לאחר המלחמה עברה ליורקשייר, שם השתוללה באותם ימים מגפה שהמיתה אלפי כבשים. מגפה זו הוכרזה על ידי הווטרינרים כבלתי ניתנת לטיפול. דה ברקלי לוי בשיטותיה הטבעיות החלה להבריא עדרים שלמים. עקב עבודתה זו היא עוררה את תשומת לבו של סר אלברט האוורד - מייסד המוסד ל"חקלאות האורגנית המודרנית". הוא עודד ודחף אותה ללמוד טיפול הוליסטי לבעלי חיים. בשנות ה-40 לאחר מסעות באמריקה, אירופה וצפון אפריקה בהם אספה שיטות ותרופות של צמחי מרפא, הוציאה ספר טיפול הוליסטי וטרינרי לטיפול בחיות המשק - Herbal Handbook For Farm and Stable. מספר ספרים שלה אוירו על ידי אולגה להמן.
דה ברקלי לוי הייתה חלוצה בטיפול המכונה היום "טיפול הוליסטי בבעלי חיים". היא המשיכה בכתיבת ספרים לטיפול בבעלי חיים, ובמיוחד לכלבים. היא התמחתה בריבוי וגידול של כלבים אפגניים, ומבית הגידול שלה נרכשו גורים ברחבי העולם. היא פיתחה תרופות מצמחי מרפא גם לבני אדם. לפי שיטותיה הוקמו חוות במקומות שונים בעולם. היא כתבה מספר ספרי מסעות, שני רומאנים ושלושה ספרי שירה. בשנים האחרונות לחייה הייתה מעבירה כל קיץ סדנאות באמריקה ברפואה הוליסטית וכן קבלה פרס על מפעל חיים.
בשנות החמישים הגיעה דה ברקלי לוי לישראל עם שני ילדיה, והם התגוררו בראש פינה. הם גידלו בעלי-חיים שונים, וכוורות דבורים אשר הצליחה להציל מהפגזות מלחמת ששת הימים.
היא נפטרה בשווייץ ב-28 במאי 2009, בגיל 96.
ג'יי לאבסטון

| --- | --- |

 לידה:  15 בדצמבר 1897 Slonimskij County, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  7 במרץ 1990 (בגיל 92) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jacob Liebstein 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  הסיטי קולג' של ניו יורק 
 מעסיק:  CIA 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאליסטית של אמריקה 
 פרסים והוקרה:  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
ג'יי לאבסטון (באנגלית: Jay Lovestone;‏ 15 בדצמבר 1897 - 7 במרץ 1990) היה סוציאליסט ומנהיג פועלים יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה

נולד בעיירה במחוז גרודנו (כיום בבלארוס) למשפחה שומרת מצוות, בשם "יעקב ליבשטיין". בשנת 1907 היגרה משפחתו לניו יורק.
נמשך מנעוריו לסוציאליזם, והולהב מרעיונותיו של דניאל דה ליאון. בשנת 1919 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית.
בשנת 1921 נעשה לעורך עיתון המפלגה הקומוניסטית ועם מותו של צ'ארלס רות'נברג מייסד המפלגה בשנת 1927, נעשה למזכיר הארצי של המפלגה.
בשנת 1929 הוצא משורות המפלגה הקומוניסטית בשל תמיכתו בניקולאי בוכארין, והצטרף יחד עם חברו צ'ארלס צימרמן לארגון העובדים ILGWU של דייוויד דובינסקי.
בשנת 1944 נבחר לכהן בוועדת הסחר החופשי (Free Trade Union Committee) של פדרציית העבודה האמריקאית, ובמסגרת זו שירת את ה-CIA באיתור פעילים קומוניסטים.
לקריאה נוספת

Robert J. Alexander, The Right Opposition: The Lovestoneites and the International Communist Opposition of the 1930s. Westport, CT: Greenwood Press, 1981.
Victor G. Devinatz, "Reassessing The Historical UAW: Walter Reuther's Affiliation with the Communist Party and Something of Its Meaning — A Document of Party Involvement, 1939", Le Travail, 2002.
Fred Hirsch, An Analysis of Our AFL-CIO Role in Latin America or Under the Covers with the CIA. San Jose, CA: F. Hirsch, 1974.
Paul LeBlanc and Tim Davenport (eds.), The "American Exceptionalism" of Jay Lovestone and His Comrades, 1929-1940: Dissident Marxism in the United States, Volume 1. Leiden, NL: Brill, 2015.
Ted Morgan, A Covert Life: Jay Lovestone, Communist, Anti-Communist & Spymaster. New York: Random House, 1999.
ג'ל וורטון

| --- | --- |

 שיוך:  portion of solid body substance 
 מיקום אנטומי:  חבל הטבור 
 תיאור ב:  האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה (1926–1947) 
 מזהים
 FMA:  323134 
 קוד MeSH:  A10.165.970 
 מזהה MeSH:  D059631 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0230987 
 
ג'ל וורטון הוא הרקמה הפנימית דמוית הג'לטין של חבל הטבור העוטפת את וריד הטבור ושני עורקי הטבור שבחבל ומגינה עליהם. הרקמה מכילה שומן, סיבי קולגן וחלבונים שונים.
הרקמה נקראת על שם האנטומיסט האנגלי תומאס וורטון (1673-1614), אשר היה הראשון לתאר את הרקמה בספרו Adenographia, or "The Description of the Glands of the Entire Body", שפורסם לראשונה ב-1656.
פגיעה חוזרת ברקמה גורמת להיצרות של חבל הטבור, אשר עלולה לגרום להפרעה באספקת הדם לעובר. פגיעה כזו עשויה להיגרם על ידי פיתולים בחבל הטבור הנוצרים כתוצאה מתנועות העובר. ניתן לשלול הפרעה בזרימת הדם בכלי הדם הטבוריים באמצעות בדיקות אולטרה סאונד חוזרות. בדיקות אלו, המבוססות על אפקט דופלר, מציגות את מהירות זרימת הדם.
הרקמה עשירה בתאי גזע איכותיים וקלים (יחסית) למניפולציה אך קשים להפרדה מהרקמה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.