stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדובי אודישן
גרסאות

Adobe Audition 1. למעשה הייתה זו גרסה משופרת של Cool Edit Pro v2.1.
Adobe Audition 2
Adobe Audition 3
Adobe Audition CS5.5. בגרסה זו התוכנה שווקה לראשונה כחלק מחבילת Creative Suite.
Adobe Audition CS6
Adobe Audition CC. גרסה ראשונה שנכללה כחלק משירות הענן Creative Cloud.
Adobe Audition CC 2014
Adobe Audition CC 2015
Adobe Audition CC 2015.2
Adobe Audition CC 2017
Adobe Audition CC 2018
Adobe Audition CC 2019.
ראו גם

Steinberg Cubase
FL Studio
Logic Pro
הלגיון העשירי פרטנסיס

|  פרטים |
| --- | --- |
 כינוי:  LFX
 מדינה:  האימפריה הרומית
 בסיס האם:  ירושלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  41 לפנה"ס – המאה ה-5
 מקים היחידה:  אוקטביאנוס
 מלחמות:  קרב אקטיום המרד הגדול מרד בר כוכבא
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  מרקוס אולפיוס טראיאנוס 
 
כתובת המציינת את מקום הצבת הקוהורטה השמינית של הלגיון העשירי. הכתובת נתרמה למוזיאון ומקום מציאתה אינו ידוע, אולם על פי בדיקות מעבדה שנערכו לעפר שעדיין היה צמוד לכתובת נקבע שמוצאה מאזור ירושלים. נמצאת בתצוגה במוזיאון ישראל
זוג רעפים שטוחים וביניהם רעף עגול שבסופו עיטור של הלגיון העשירי. הרעפים נמצאו בחפירות שנערכו בבנייני האומה, המקום שבו היו כבשני הלגיון העשירי. מוזיאון ישראל
הלגיון העשירי פְרֵטֶנְסִיס (לטינית: LEGIO X FRETENSIS או בקיצור LXF) היה לגיון רומאי שהוקם על ידי אוקטביאנוס בשנת 41 לפנה"ס, בזמן מלחמת האזרחים ברומא. הידיעות על פעולות הלגיון מגיעות עד תחילת המאה ה-5.
היסטוריה > מלחמת האזרחים והתקופה הקיסרית

אוקטביוס הקים את הלגיון העשירי בשנת 41 לפנה"ס, המספר שניתן לו הוא התייחסות ללגיון העשירי אקווסטריס שפעל תחת פיקודו של יוליוס קיסר.
המערכה הראשונה של הלגיון התקיימה בסיקיליה ב-36 לפנה"ס. הלגיון, תחת פיקודו של מרקוס אגריפה, נלחם נגד צבאו של סקסטוס פומפיוס. הניצחונות בקרבות במילאי ובנאולוכוס, בקרבת מצר מסינה (לטינית: Fretum Siculum), הסירו את האיום שהטיל פומפיוס על רומא, והעניקו ללגיון את הכינוי פרטנסיס – "של המיצר".
בשנת 31 לפנה"ס נלחם הלגיון העשירי בקרב אקטיום כנגד מרקוס אנטוניוס. השתתפותו העיקרית של הלגיון בקרב, שהיה קרב ימי, היה בעלייה ותפיסת ספינות שעגנו ליד החוף. לציון הקרב נקבעה ספינת מלחמה תלת-חתרית כאחד מסמליו. סמל נוסף היה דמות של חזיר בר.
מאוחר יותר הוצב הלגיון העשירי בבלקן ומשם הועבר לסוריה בשנת 6 לפנה"ס, שם הוא היה חלק מן המערך הצבאי הרומאי שהוקם כהגנה נגד פלישה של האימפריה הפרתית. עם סיפוחה של יהודה לאימפריה הרומית בשנת 6 נשלח הלגיון העשירי לעזור לקוויריניוס לדכא כל התנגדות לסיפוח ולארגון יהודה כפרובינקיה.
מטבע עם טביעת רכב של הלגיון העשירי פרטנסיס נמצאה בחורבת מצד.
היסטוריה > המרד הגדול

הלגיון העשירי יחד עם הלגיון החמישי מקדוניקה הוצבו באלכסנדריה בשנת 66 כהכנה לפלישה לאתיופיה אולם פרוץ המרד הגדול ביהודה גרם לשינוי התוכנית והלגיונות הועמדו תחת פיקודו של אספסיאנוס שנירון הטיל עליו לדכא את המרד. מפקד הלגיון העשירי בתחילת המרד היה מרקוס אולפיוס טראיאנוס. תחילה הלגיון העשירי היה מוצב בעכו אולם הוא נאלץ לעבור לקיסריה, הלגיון השתתף בכיבוש אזור הטראכון והעיר גמלא, הוא חנה בבית שאן. עדויות למחנהו של הלגיון נמצאו גם בעין המסייעת 7020. בשנת 67 כבש הלגיון את יפיע והחריב אותה. הלגיון כבש והרס את היישוב היהודי בקומראן באביב של שנת 68. הלגיון הקים את מחנה החורף שלו ביריחו. הלגיון העשירי היה חלק ממחנה הצבא הרומאי שהטיל מצור על ירושלים בשנת 70, מחנהו של הלגיון היה על הר הזיתים ואנשיו הצטיינו בירי בליסטראות על העיר הנצורה, המצור נמשך כחמישה חודשים שבסופם הלגיונות הרומאיים הסתערו על העיר, כבשוה ושרפו את בית המקדש.
אחרי הניצחון על מרכז ההתנגדות בירושלים הלגיון העשירי השתתף במבצעים הרומאים לטיהור שאריתה של יהודה משרידי המרד, הוא כבש את המבצרים הרודיון ומכוור. הלגיון תחת פיקודו של פלביוס סילבה הטיל מצור בשנת 72 על מצדה, מעוזם האחרון של המורדים, הצרים החלו בבניית סוללה אדירה שהייתה מורכבת מאלפי טונות של אבנים ואדמה. בנייתה הושלמה בשנת 73 והלגיון הצליח לפרוץ את חומות המבצר רק כדי לגלות שהמורדים בחרו לקחת את חייהם מאשר ליפול בשבי הרומאי. לאחר השלמת דיכויו של המרד הלגיון העשירי הועבר ליהודה ומחנה הקבע שלו נקבע בירושלים, הוא היה כפוף לפיקודו של נציב יהודה שמעתה היה בדרגה של לגאטוס. הלגיון העשירי לקח חלק במלחמות הפרתיות של הקיסר טראיאנוס כנגד האימפריה הפרתית.
היסטוריה > המרד הגדול > בסיס הלגיון העשירי בירושלים

על-פי כתבי יוסף בן מתתיהו, יחידות מהלגיון העשירי נשארו לשמור על חורבות ירושלים, והתמקמו באזור מגדלי המצודה של הורדוס (אזור מגדל דוד של ימינו), שלא הוחרבו יחד עם שאר העיר. עד לשנים האחרונות סברו רוב החוקרים כי זה היה מיקום מחנה הלגיון עד לסוף המאה השלישית כאשר עזב הלגיון את העיר. אולם בחפירות הארכאולוגיות הנרחבות שהתנהלו באזור נמצאו ממצאים מועטים שניתן לשייכם ללגיון העשירי, כגון כמה מטבעות, וכן רעפים, לבנים וצינורות חרס מוטבעים בחותם הלגיון. ממצאים כאלה נמצאו באתרים רבים בעיר ובסביבותיה ולכן לא יכולים להוות הוכחה חד-משמעית למיקומו של הלגיון. כמו כן לא נמצאו שרידי ביצורים או מבנים אחרים שניתן לשייכם למחנה צבאי.
בחפירות שנערכו ב-1949 בגבעת רם (שייח' באדר) לצורך הקמת בנייני האומה, חשף הארכאולוג מיכאל אבי-יונה את בית המלאכה לכלי חרס שכלל כבשנים, לבנים ורעפים של הלגיון שהיה במקום. פריטים רבים של לבנים ורעפים עם טביעות החותם של הלגיון העשירי נמצאו ברחבי הארץ ובסביבות העיר בפרט.
החוקרים ונסן ואבל הניחו כי המחנה הרומאי עבר שינויים בגודלו ומיקומו בהתאם לצורכי הלגיון כך שמאז החורבן ועד מרד בר כוכבא השתרע המחנה על פני העיר העליונה ושטחו התכווץ למחצית לאחר 135 ושוב התכווץ במהלך המאה השלישית משנטש הלגיון את העיר ועבר לבסיסו באילת. הנחה זו מקובלת בחלקה על רוב החוקרים המתעלמים מהשלב הראשון שאין לגביו כל מידע. החוקרים מסכימים כי המחנה היה יוצא דופן מאחר שהוקם על חורבות עיר קיימת והפך למרכזה של קולוניה, סביב מחנה הלגיון הוקמו השכונות האזרחיות.
בתחילת המאה ה-21 מתבססת תאוריה חדשה לגבי מיקום מחנה הלגיון, אם כי הנושא עדיין נתון במחלוקת. החוקרת אילת מזר פרסמה לראשונה את ממצאי החפירות של סבה, הארכאולוג בנימין מזר, באזור ה"עופל" והפינה הדרום-מערבית של הר הבית. ממצאים אלו כוללים שרידי מבנים גדולים, ובראשם מאפיה ובית מרחץ ענק, שניתן לתארך את בנייתם לאמצע המאה השנייה לספירה, כלומר תאריך ייסוד העיר. באתר זה נמצאו אלפי לבנים ורעפים המוטבעים בחתימות הלגיון, וכאן הן נמצאו במבנים המקוריים ולא בהריסות. כמו כן נמצאו כתובות לטיניות, פסלים, מטבעות, תכשיטים ומשחקים האופייניים למאות 2–3 לספירה. על-כן, ההשערה החדשה של מזר וכמה חוקרים אחרים היא שמחנה הלגיון הועבר בשלב מסוים למרגלות הר הבית, נקודה רגישה שזקוקה להגנה, שגם השתלבה בבניית העיר הרומית איליה קפיטולינה. זו גם הסיבה, לפי דעה זו, למיעוט הממצאים בגבעה המערבית באזור מגדל דוד.
היסטוריה > מרד בר כוכבא

מרד בר כוכבא הוא מרד שערכו יהודי ארץ ישראל כנגד שלטון האימפריה הרומית בימי הקיסר אדריאנוס, בין השנים 132–136 לספירה. המרד פרץ ככל הנראה בקיץ 132, ומעט מאוד ידוע על מהלכו והקרבות שהתנהלו בין הצדדים. כמו היבטים רבים של מרד בר כוכבא, היקפו הגאוגרפי נותר גם הוא לא ברור, אף על פי שנראה כי יהודה, מעקרבה בצפון ועד באר שבע בדרום, במדבר יהודה ובאזור ים המלח, אך לא ברור אם החזיק בשפלת החוף או ביבנה. ככל הנראה בשלב הראשון הצליחו המורדים להתגבר על חלק מיחידות חיל המצב הרומי אך לא ברור האם הצליחו לכבוש את ירושלים – איליה קפיטולינה שהוחזקה על ידי הלגיון העשירי וזאת בגלל דלות הממצאים הארכאולוגיים ומחסור במקורות היסטוריים, שבעטיים לא ניתן היום להכריע בשאלה האם נכבשה ירושלים על ידי המורדים.
בשלב השני קיבל הצבא הרומאי ביהודה תגבורת מהפרובינקיות הסמוכות: מצרים, סוריה וערביה, משנכשלו אלה, נאלץ הקיסר הרומאי, אנדריאנוס, להביא בשלב השלישי, את יוליוס סוורוס נציב בריטניה, שבפיקודו היו שלושה לגיונות וחמישים יחידות עזר. העדויות מצביעות על כך ששבעה לגיונות: העשירי 'פרנטסיס', השישי פראטה שהוצבו ביהודה, העשרים ושניים דיאוטריאנה והשני טראיאנה שהגיעו ממצרים,  השלישי גאליקה שהגיע מסוריה, השלישי קירנאיקה שהגיע מערביה, וכן העשירי גמינה, שהגיע מארצות הדנובה השתתפו בלחימה במלואם, וכי ארבעה או חמישה נוספים השתתפו בחלקם. השתתפות הלגיון העשירי 'פרנטסיס' בדיכוי מרד בר כוכבא עולה מכמה עדויות שונות. אחת מהן היא מכתובת אנונימית המתעדת כי מפקד הלגיון העשירי זכה בעיטורים אחדים מאדריאנוס על חלקו בדיכוי מרד בר כוכבא: שני כתרים, ה-muralis וה-vallaris, ועיטור ה-hasta.
שיא הלחימה של הלגיון העשירי היה במהלך המצור על ביתר וביחד עם יחידות רומאיות אחרות. מכלול המצור הרומאי, בדומה לזה שהוטל על ידי הלגיון העשירי על מצדה בשנת 73 או 74, היה מורכב כנראה מחמישה מחנות צבא ומסוללה באורך ארבעה קילומטרים. הרומאים הקימו דייק מצור (כרקום, בלטינית: CIRCUMVALLTIO) שכלל גם עמדות ירי כנראה בצד הדרום מערבי. אורך הדייק היה מעל 4000 מ' – יותר מהדייק של מצדה. ניתן להניח שבנוסף לחומת האבן ששרידיה נשתמרו בשטח כללה מערכת הדייק אלמנטים נוספים המוכרים הן מן הספרות הרומאית והן מן הספרות התלמודית כדוגמת מכשולים שונים, ועוד.
היסטוריה > פעילות מאוחרת

בזמן הקיסר מרקוס אורליוס חלק מן הלגיון העשירי נלחם במרקומנים. הלגיון העשירי תמך בפסקניוס ניגר שזה התמרד בשנת 193 כנגד הקיסר ספטימיוס סוורוס. בתקופת שלטונם של קרקלה ואלאגבאלוס הלגיון עדיין היה מוצב בירושלים. הלגיון העשירי השתתף במלחמה כנגד האימפריה הגאלית בזמנו של הקיסר גליאנוס.
קשה לקבוע בוודאות מתי עזב הלגיון העשירי את מחנה הקבע בירושלים, אולם כבר דברי דיו קסיוס, שהלגיון עדיין היה מוצב ביהודה בזמנו, מפריכים את הדעה שההעברה בוצעה קודם לכן – עוד בימיו של ספטימיוס סוורוס (211-193).
נוכחותו של הלגיון העשירי בעיר בשנים 250–251 מאושרת על ידי המטבעות הקולוניאליים האחרונים שהטביעה – איליה קפיטולינה. ההחלטה להעביר את הלגיון העשירי מירושלים לאיילה (עקבה שבירדן), מיוחסת לקיסר דיוקלטיאנוס (Diocletianus,‏ 305-283 לספירת הנוצרים) והיא קשורה לרפורמות הצבאיות שערך. מקור המידע המהימן המאוחר ביותר בנוגע להיסטוריה של הלגיון העשירי מבוסס על ידיעות ב"אונומסטיקון" של אוסביוס מקיסריה ובנוטיטיה דיגניטטום (Notitia Dignitatum) שני המקורות טוענים שהלגיון הוצב באילה (היא אילת) שבים האדום.
ראו גם

טביעות חותם של הלגיון העשירי פרטנסיס
לקריאה נוספת

דן בר"ג, 'טביעות חותם של הלגיון העשירי פרטנזיס על גבי לבנים', ארץ-ישראל ח (תשכ"ז) 1967.
מזר, אילת, 'מחנה הלגיון העשירי למרגלות הפינה הדרומית-מערבית של מתחם הר-הבית בירושלים', חידושים בחקר ירושלים ה (תש"ס) 52-67, 1999.
שטיבל גיא, 'סוגיית מחנה הלגיון העשירי בירושלים ותחומה של אליה קפיטולינה', חידושים בחקר ירושלים ה (תש"ס) 68-103, 1999.
אדלר נועם, 'טביעות החותם של הלגיון העשירי על גבי לבנים ורעפים מחפירות הר הבית', חידושים בחקר ירושלים ה (תש"ס) 117-132, 1999.
אבנר אקר, מי העניק את התואר Antoniniana ללגיון העשירי פרטנסיס, ישראל בארצו, יוסף גייגר, חנה כותן, גיא שטיבל (עורכים), ירושלים (2010), עמ' 219–228
Arubas, B., and H. Goldfus, "The Kilnworks of the Tenth Legion Fretensis", in J. H. Humphrey (ed.) The Roman and Byzantine Near East: Some Recent Archeological Research, Journal of Roman Archeology, Supplementay Series Number 14 (1995), 95-107.
E. Dabrowa, Legio X Fretensis. A Prosopographical Study of its Officers (I-III c. A.D.), Stuttgart, 1993
W. Eck, A. Pangerl, 'Die Konstitution für die classis Misenensis aus dem Jahr 160 und der Krieg gegen Bar Kochba unter Hadrian', ZPE 155, 2006, pp. 239-252.
גראן טוריסמו (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט בישראל
כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  סדרת משחקי "Gran Turismo" וסיפורו של יאן מרדנבורו (אנ')
 בימוי:  ניל בלומקאמפ
 הופק בידי:  דאג בלגארד (אנ') אסאד קוויזילבאש קרטר סוואן דיינה ברונטי (אנ')
 תסריט:  ג'ייסון הול אלכס טסה (אנ')
 עריכה:  קולבי פרקר ג'וניור אוסטין דאיינס
 שחקנים ראשיים:  דייוויד הארבור אורלנדו בלום ארצ'י מדקוויי דארן ברנדט ג'רי האליוול דג'ימון הונסו
 מוזיקה:  לורן באלף (אנ') אנדרו קווצ'ינסקי
 צילום:  ז'אק ז'ופר (אנ')
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה PlayStation Productions (אנ') Trigger Street Productions (אנ')
 חברה מפיצה:  Sony Pictures Motion Picture Group (אנ')
 הקרנת בכורה:  9 באוגוסט 2023 (הממלכה המאוחדת) 11 באוגוסט 2023 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  134 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ספורט סרט ביוגרפי
 www.granturismo.movie
 דף הסרט ב־IMDb
גראן טוריסמו (באנגלית: Gran Turismo) הוא סרט דרמת ספורט ביוגרפי משנת 2023. הסרט בוים על ידי ניל בלומקאמפ והתסריט נכתב על ידי ג'ייסון הול (אנ') וזאק ביילין (אנ'). הסרט הופק על ידי סרטי קולומביה בצוותא עם PlayStation Productions (אנ') וTrigger Street Productions (אנ'). הסרט מבוסס הן על סדרת משחקי המרוצים באותו השם והן על סיפורו האמיתי של יאן מרדנבורו (אנ'), שחקן ששיחק במשחקי הסדרה והפך לנהג מכוניות מרוץ בעצמו. השחקן ארצ'י מדקוויי מגלם את מרדנבורו ואיתו מופיעים בסרט דייוויד הארבור, אורלנדו בלום, דארן בארנט, אמיליה הארטפורד (אנ'), ג'רי האליוול ודג'ימון הונסו.
פיתוח הסרט נחשף בשנת 2013, כשבמקור מייקל דה לוקה (אנ') ודיינה ברונטי (אנ') היו אמורים להפיק ואלכס טסה (אנ') וג'וסף קוסינסקי (אנ') היו אמורים לביים. התסריט נכתב על ידי ג'ון ואריך הובר בשנת 2015. למרות זאת, הפרויקט נעצר. במאי 2022, הוכרז שהפרויקט עובר פיתוח ובלומקאמפ יביים את הסרט. צוות השחקנים הוכרז בספטמבר 2022 ושחקנים נוספים הצטרפו בנובמבר של אותה השנה. הצילומים התקיימו בהונגריה בנובמבר והסתיימו בדצמבר. פסקול הסרט הולחן על ידי לורן באלף (אנ') ואנדרו קווצ'ינסקי.
הסרט הוקרן לראשונה באירוע המרוצים "Circuit de Spa-Francorchamps (אנ')" בבלגיה. לאחר עיכוב שמקורו בשביתת השחקנים בשנת 2023 (אנ'), הסרט הופץ בצורה מוגבלת בבתי הקולנוע בארצות הברית באוגוסט 2023, לאחר מכן הופץ בהפצה עולמית. הסרט קיבל ביקורות מעורבות.
עלילה > תקציר

הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של יאן מרדנבורו, שחקן במשחק המרוצים "גראן טוריסמו" שכישוריו פתחו לו את הדלת לאירוע משחקי מרוצים בחסות חברת "ניסאן" ומשם להפיכתו לנהג מרוצי מכוניות אמיתי.
שחקנים

ארצ'י מדקוויי – יאן מרדנבורו (אנ'), שחקן במשחק "גראן טוריסמו" שהופך לנהג מכוניות מרוץ.
דייוויד הארבור – ג'ק סאלטר, המאמן של ג'אן.
אורלנדו בלום – דני מור, אחראי שיווק בחברת ניסאן (דמותו מבוססת על דארן קוקס (אנ')).
דארן בארנט – מאטי דייוויס, נהג מרוצים והיריב של ג'אן.
דג'ימון הונסו – סטיב מרדנבורו (אנ'), אביו של ג'אן.
ג'רי האליוול – לסלי מרדנבורו, אמו של ג'אן.
טאקאהירו הירה (אנ') – קאזאנורי יאמאוצ'י (אנ'), יוצרי משחקי "גראן טוריסמו".
יושה סטראדובסקי – ניקולס קאפה, נהג מרוצים והיריב של ג'אן.
דניאל פוויג – קאי מרדנבורו, אחיו של ג'אן.
מייבי קורטיאר-לילי – אודרי, מושא אהבתו של ג'אן.
תומאס קרצ'מן – אביו של ניקולס.
ריצ'רד קיימבריג' (אנ') – פליקס.
אמיליה הארטפורד (אנ') – ליה וגה.
פפה ברוסו – לא ידוע.
סאנג הון לי – יון הואן לי
מקס מונדט – לא ידוע.
מריאנו גונזלס – לא ידוע.
הארקי בהמברה – לא ידוע.
לינדסי פטיסון – לא ידוע.
ת'יאו קריסטין – לא ידוע.
ניקהיל פארמר – לא ידוע.
הפקה > פיתוח

ביולי 2013, דווח שאולפני סוני עובדים על סרט שקשור לגראן טוריסמו ושמייקל דה לוקה ודיינה ברונטי יפיקו. התסריט לסרט היה אמור להיכתב על ידי אלכס טסה. בשנת 2015, ג'וסף קוסינסקי היה אמור לביים את הסרט, תוך שימוש בתסריט חדש שנכתב על ידי ג'ון ואריך הובר. בשנת 2018, הוצהר שהפרויקט לא ייצא לפועל.
במאי 2022, הוכרז שגרסה קולנועית למשחק "גראן טוריסמו" נמצאת בפיתוח על ידי אולפני סוני ו-PlayStation Productions. זמן מה לאחר מכן, ניל בלומקאמפ נשכר לביים את הסרט, על פי תסריט שנכתב על ידי ג'ייסון הול. תאריך ההפצה נקבע ל-11 באוגוסט 2023. התפקידים הראשיים לוהקו בספטמבר 2022: דייוויד הארבור נועד לגלם דמות של נהג מרוצים ותיק שמאמן את דמותו של ארצ'י מדקוויי, נהג מרוצים צעיר. כמו כן, אושר שהסרט יהיה סרט ביוגרפי ויתמקד בסיפורו של ג'אן מרדנבורו. אורלנו בלום לוהק כאחראי שיווק בחברת "ניסאן" ודארן בארנט לוהק כנהג מרוצים המתחרה בג'אן. ליהוקים נוספים נחשפו בחודש נובמבר וביניהם דג'ימון הונסו, ג'רי האליוול, דניאל פוויג, תומאס קרצ'מן, מייבי קורטיאר-לילי, אמיליה הארטפולד, פפה ברוסו וסאנג הון לי. בנוסף אליהם, הוכרז שהשחקנים מקס מונדט, מריאנו גונזלס, הארקי בהמברה, לינדסי פטיסון, ת'יאו קריסטין וניקהיל פאלמר צורפו לצוות בדצמבר 2022.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו בהונגריה בנובמבר והסתיימו בדצמבר 2022, כשהצלם הראשי היה ז'אק ז'ופר (אנ'). ז'ופר הצהיר שהוא ניצל לטובתו את מצלמות ה-CineAlta (אנ') של סוני והניח סנסורים במקומות צרים במכוניות, הרחק מגוף המצלמה עצמה. ג'אן מרדנבורו עצמו הוא מפיק שותף בסרט ושימש ככפיל הפעלולים עבור השחקן ארצ'י מדקווה בזמן מרוצי המכוניות.
הפקה > פסקול

בספטמבר 2022, דווח שהמלחין סטפן ברטון (אנ') ילחין את פסקול הסרט. למרות זאת, באפריל 2023, הוכרז שלורן באלף ילחין את הפסקול. אלבום שמכיל את פסקול הסרט, שהולחן בשיתוף עם אנדרו קווצ'ינסקי, הופץ באוגוסט 2023, באותו היום שבו הסרט יצא להפצה מוגבלת.
הפצה

הסרט הוקרן לראשונה במסלול המרוצים "Circuit de Spa-Francorchamps" ב-30 ביולי 2023, לאחר אירועי הגראנד פריקס בבולגריה (אנ'). הפצה מוגבלת של הסרט בארצות הברית החלה ב-11 באוגוסט 2023 ולאחר מכן הפצה עולמית החלה ב-25 באוגוסט. במקור, הסרט היה אמור להיות מופץ ברחבי העולם ב-11 באוגוסט, אך נדחה בעקבות שביתת השחקנים. למרות הדחיה, הסרט יצא ב-9 באוגוסט בממלכה המאוחדת.
המשחק "Gran Turismo 7 (אנ')" קיבל עדכון ובו מופיעה המכונית מדגם Nissan Nismo GT-R שהופיעה בסרט.
ביקורות

האתר Rotten Tomartoes העניק לסרט ציון של 63% טריות על סמך 68 ביקורות.
האתר Metacritic העניק לסרט ציון של 45/100 על סמך 20 ביקורות.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס Black Reel | ההופעה הפורצת הטובה ביותר | ארצ'י מדקוויי | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Sony's Gran Turismo Movie Is Based on a True Story, CBR, ‏2022-06-16
↑  Jeff Sneider, Sony Fires Up 'Gran Turismo' Movie With 'Fifty Shades' Producers (Exclusive), thewrap.com, ‏July 23, 2013
↑  Borys Kit, ‘Watchmen’ Scribe Tackling ‘Gran Turismo’ for Columbia (Exclusive), The Hollywood Reporter, ‏2013-11-21
↑  Borys Kit, Joseph Kosinski in Talks to Direct Sony’s ‘Gran Turismo’ (Exclusive), The Hollywood Reporter, ‏2015-03-02
↑  Borys Kit, ‘Red’ Writers Tackling Sony’s ‘Gran Turismo’ Movie (Exclusive), The Hollywood Reporter, ‏2015-10-02
↑  Jordan Greer, The Gran Turismo Movie Might Be Dead, GTPlanet, ‏2018-02-07
↑  Justin Kroll,Patrick Hipes, Justin Kroll, Patrick Hipes, ‘Gran Turismo’ Pic From Neill Blomkamp Gets Sony Release Date, New Details – Update, Deadline, ‏2022-06-14
↑  Borys Kit,Mia Galuppo, Borys Kit, Mia Galuppo, David Harbour Set to Star in ‘Gran Turismo’ for Sony and PlayStation (Exclusive), The Hollywood Reporter, ‏2022-09-14
↑  Borys Kit, ‘Gran Turismo’ Casts ‘See’ Actor Archie Madekwe in Starring Role Opposite David Harbour (Exclusive), The Hollywood Reporter, ‏2022-09-15
1 2  Borys Kit, ‘Gran Turismo’: ‘Never Have I Ever’ Breakout Darren Barnet Joins David Harbour, Orlando Bloom in Sony’s Racing Movie (Exclusive), The Hollywood Reporter, ‏2022-09-19
1 2  Borys Kit, ‘Gran Turismo’: Djimon Hounsou, Spice Girls’ Geri Halliwell-Horner Join Sony’s Racing Movie (Exclusive), The Hollywood Reporter, ‏2022-11-04
↑  Matt Grobar, ‘Gran Turismo’ Film From Sony, PlayStation Productions Adds Four, Deadline, ‏2022-11-17
↑  Matt Grobar, ‘Gran Turismo’ Film From Sony Rounds Out Cast With Six Additions, Deadline, ‏2022-12-02
↑  Adam BankhurstPosted: Nov 13, 2022 3:52 Pm, Gran Turismo Movie Celebrates the Start of Filming With a Behind-the-Scenes Photo, IGN, ‏2022-11-13
↑  ‘Gran Turismo’ Movie Captures “Exhilarating Aspects” Of Racing – The Hollywood Reporter, web.archive.org, ‏2023-04-25
↑  Stephen Barton to Score Neill Blomkamp’s ‘Gran Turismo’ | Film Music Reporter
↑  Lorne Balfe to Score Neill Blomkamp’s ‘Gran Turismo’ | Film Music Reporter
↑  ‘Gran Turismo’ Soundtrack Album Details | Film Music Reporter
↑  Meeta Borah, 5 interesting facts about the Gran Turismo movie, www.sportskeeda.com, ‏2023-08-04
1 2  Anthony D'Alessandro, Sony Shakes Up Release Dates: ‘Bad Boys 4’ & ‘Venom 3’ Set; Strikes Push ‘Ghostbusters’ Sequel, ‘Kraven The Hunter’, ‘Beyond The Spider-Verse’ & More, Deadline, ‏2023-07-28
↑  Thomas Harrison-Lord, Gran Turismo movie delayed in US, Europe and UK stay on track, Traxion.GG, ‏2023-07-29
↑  Update Details (1.36) – Update – Gran Turismo 7, gran-turismo.com
↑  Gran Turismo: Based on a True Story – Rotten Tomatoes, www.rottentomatoes.com, ‏2023-08-25
↑  Gran Turismo, נבדק ב-2023-08-11
↑  Valerie Complex, Black Reel Awards Nominations: ‘The Color Purple’ And ‘Rustin’ Dominate, Deadline, ‏2023-12-15 (באנגלית אמריקאית)
אפרים יצחקיאן

| --- | --- |

 לידה:  1948 המדינה האימפריאלית של איראן
 נהרג:  9 ביוני 1967 (בגיל 19 בערך) א' בסיון תשכ"ז
 תאריך עלייה:  1952
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1965–1967 (כשנתיים)
 דרגה:   טוראי ראשון
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים
 עיטורים
   עיטור העוז
 
אפרים יצחקיאן (1948 – 9 ביוני 1967) היה חייל צה"ל שנהרג במלחמת ששת הימים בקרב תל פאחר בעת חילוץ חבריו, על פעולתו זו הוא עוטר בעיטור העוז.
ביוגרפיה

יצחקיאן נולד לשושנה ואברהם במאליר אשר בפרס, עלה לישראל בשנת 1952, למד בבית הספר היסודי "אריאל" ולאחר מכן בבית הספר המקצועי "אורט" בירושלים. לאחר סיום לימודיו התגייס לצה"ל והתנדב לחטיבת גולני וכעבור שנה ושמונה חודשים מרגע התגייסותו פרצה מלחמת ששת הימים.
על לחימתו בקרב תל פאחר עוטר בעיטור העוז.
תיאור המעשה: ביום ה-9 ביוני 1967, בקרב על תל-פחר, פרץ טור' אפרים יצחקיאן ז"ל עם החוליה הראשונה ליעד, תחת אש אויב, שממנה נפגעו רבים מחיילינו. הוא המשיך בטיהור התעלות ואחר כך יצא לשטח פתוח, מכוסה באש אויב כדי להציל חברים פצועים. טור' אפרים יצחקיאן ז"ל נהרג בשעת חילוץ חבריו. על מעשה זה הוענק לו : עיטור העוז ניסן תשל"ג אפריל 1973, דוד אלעזר, רב-אלוף, ראש המטה הכללי
יצחקיאן נפל ביום החמישי למלחמה ב-9 ביוני 1967. נטמן בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.
פייר לואיג'י ברסאני

פייר לואיג'י ברסאני, 2010
פייר לואיג'י ברסאני (באיטלקית: Pier Luigi Bersani; נולד ב-29 בספטמבר 1951), פוליטיקאי איטלקי, המזכיר לשעבר של המפלגה הדמוקרטית, מפלגת השמאל-מרכז העיקרית באיטליה. ברסאני זכה במועמדות מפלגתו לראשות ממשלת איטליה לאחר שהביס בפריימריס את ראש העיר פירנצה מתאו רנצי. בשנים 1996–1999 כיהן כשר התעשייה והמסחר, שר התחבורה מ-1999 עד 2001, וכשר לפיתוח כלכלי בשנים 2006–2008.
שנותיו הראשונות

פייר לואיג'י ברסאני נולד ב-29 בספטמבר 1951 בבטולה, עיירה הררית בעמק ה-נוּר (Nure), בנפת פיאצ'נזה, מחוז אמיליה-רומאניה שבאיטליה. אביו היה מכונאי ופקיד בתחנת דלק. לאחר שהשלים את חובותיו לקבל תעודת בגרות בפיאצ'נצה, נרשם ברסאני לאוניברסיטת בולוניה, שם סיים תואר ראשון בפילוסופיה. התזה שלו עסקה באפיפיור גרגוריוס הראשון.
ב-1980 נישא ברסאני לדניאלה פרארי והזוג הביא לעולם שתי בנות: אליסה ומרגריטה. לאחר התנסות קצרה כמורה, הקדיש ברסאני את חייו לפוליטיקה ולמינהל הציבורי.
קריירה פוליטית > ראשית הקריירה הפוליטית

ברסאני הצטרף למפלגה הקומוניסטית האיטלקית ולאחר מכן למפלגה הדמוקרטית של השמאל. כחבר המזכירות הלאומית של המפלגה הדמוקרטית של השמאל, היה ברסאני אחראי על הסקטור הכלכלי. בגיל צעיר מאוד הפך ברסאני לסגן נשיא של קהילת ההר של פיאצ'נצה ולאחר מכן נבחר למועצה האזורית של מחוז אמיליה-רומאניה ואז, ב-1990, נבחר לכהן כסגן הנשיא של המחוז. בין השנים 1993–1996 כיהן ברסאני כנשיא המחוז.
קריירה פוליטית > קבינט המרכז-שמאל (1996 - 2001)

לאחר הבחירות הכלליות שהתקיימו באיטליה ב-1996 נבחר ברסאני לכהן כשר התעשייה, המסחר והמלאכה, תפקיד בו כיהן בין ה-18 במאי 1996 ל-22 בדצמבר 1999 ולאחר מכן, בין ה-22 בדצמבר 1999 ל-11 ביולי 2001, כיהן כשר התחבורה, בקבינט של רומנו פרודי, מאסימו דאלמה וג'וליאנו אמאטו.
קריירה פוליטית > הפרלמנט האירופי (2004 - 2006)

ב-2004 נבחר ברסאני לפרלמנט האירופי כמייצגו של האזור הצפון-מערבי, מטעם המפלגה הדמוקרטית של השמאל, חלק ממפלגת הסוציאליסטים האירופאים, וכיהן בוועדה לכלכלה ולעניינים מוניטריים של הפרלמנט האירופי. הוא היה ממלא מקום בוועדה לשוק פנימי ולהגנת הצרכן. הוא היה חבר בוועדה הפרלמנטרית לשיתוף פעולה בין האיחוד האירופי לקזחסטן, לקירגיזסטן ולאוזבקיסטן, וליחסים לטג'יקיסטן, טורקמניסטן ומונגוליה, וכממלא מקום למשלחת ליחסים עם בלארוס. הוא עזב את הפרלמנט האירופי בעת בחירתו מחדש ל-Chamber of Deputies של איטליה ב-2006, והוא מונה לשר לפיתוח כלכלי בממשלתו של רומנו פרודי ב-17 במאי 2006.
קריירה פוליטית > הקבינט השני של פרודי (2006 - 2008)

הפרלמנט השני של פרודי הטיל על השר לפיתוח כלכלי, פייר לואיג'י ברסאני, את המשימה להביא ליותר תחרותיות וליברליזציה של השווקים. ב-30 ביוני 2006 הגיב השר בצו 223 שמאוחר יותר הומר לחוק 248/2006, שנודע בציבור כ"ברסאני 1", אשר הטיל גזירות על נהגי מוניות ובתי מרקחת, אם כי התייחס גם למגזרים אחרים.
מדיניות הממשלה באשר לליברליזציה ותחרותיות לא עצרה כאן. לאחר "ברסאני 1" בא גם "ברסאני 2", מה-31 בינואר 2007, שלאחר מכן הומר לחוק 40, מה-2 באפריל 2007, ולאחר מכן שורה של הצעות חוק לקידום ליברליזציה של מקצועות ושל שידורי טלוויזיה, שירותים ציבוריים מקומיים, אנרגיה, כמו גם צמצום ופישוט של זמנים ונהלים לצורך הקמת עסקים חדשים.
הצעת חוק נוספת הוצעה על מנת להנחיל היגיון בתחומי השיפוט של רשויות הפיקוח, ולשנות ולחזק את הסמכויות שלהן, במיוחד בכל הקשור לתחרות. הצעת חוק אחרת הציגה והסדירה את הנהלים המשפטיים לתביעות ייצוגיות.
קריירה פוליטית > מזכיר המפלגה הדמוקרטית של איטליה (2009 - היום)

ב-25 באוקטובר 2009 הביס ברסאני את דאריו פרנצסקיני ואת איגנזיו מארינו בבחירות על ראשות המפלגה הדמוקרטית כשהשיג 55.1% מהקולות, ובכך הפך למנהיג הראשי של האופוזיציה באיטליה. מאז ה-7 בנובמבר 2009, כפי שהוחלט על ידי האספה הלאומית, לקח פייר לואיג'י ברסאני את תפקיד מזכיר המפלגה הדמוקרטית של איטליה.
ברסאני התמודד בבחירות הכלליות באיטליה 2013. ב-22 במרץ 2013 הטיל הנשיא ג'ורג'ו נפוליטנו על ברסאני להקים ממשלה, אך הדבר לא עלה בידו.
פעילויות אחרות

ב-2001 היה ברסאני, לצד וינצ'נזו ויסקו, שותף מייסד של צוות החשיבה NEWS ‏ ("New Economy, New Society"). ברסאני הוא גם היושב ראש של אגודת Nuova Romea שהוקמה ב-2002 במטרה לפתח את מחוז ונטו ואת מחוז אמיליה-רומאניה.