stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקס בורן
קורות חיים

נולד ב-11 בדצמבר 1882 בברסלאו, אז חלק מפרובינציית שלזיה של הקיסרות הגרמנית (כיום חלק מפולין) למשפחה יהודית. אביו, גוסטב בורן (22 באפריל 1850 - 6 ביולי 1900), עסק באנטומיה ואמבריולוגיה, ואמו, מרגרט קאופמן (22 בינואר 1856 - 29 באוגוסט 1886), הייתה בת למשפחת תעשיינים משלזיה. השניים נישאו ב-7 במאי 1881. הייתה לו אחות, קתה, שנולדה ב-5 במרץ 1884 וכן אח-למחצה, וולפגאנג (נולד ב-21 באוקטובר 1892 מנישואיו השניים של אביו עם ברטה ליפשטין). בורן התייתם מאמו בגיל ארבע. הוא התחנך בגימנסיון קניג-וילהלם, ומאוחר יותר המשיך את לימודיו באוניברסיטת ברסלאו, ובהמשך באוניברסיטת היידלברג ובאוניברסיטת ציריך. בלימודיו לקבלת דוקטורט והביליטציה באוניברסיטת גטינגן, יצר קשר עם מדענים ומתמטיקאים בולטים רבים, בהם פליקס קליין, דויד הילברט, הרמן מינקובסקי, קרל רונגה, קרל שוורצשילד, ובולדמר פויגט. בשנים 1908–1909 למד בגונוויל אנד קאיוס קולג' של אוניברסיטת קיימברידג'.
לאחר בואו לגטינגן ב-1904, יצר קשרים עם הילברט ומינקובסקי.
ב-2 באוגוסט 1913 נישא בורן למרתה הדוויג אהרנברג (ממוצא יהודי מצד אביה), ונולדו להם שלושה ילדים. במרץ 1914 התנצר והצטרף לכנסייה הלותרנית.
בשנים 1915–1919, מלבד התקופה בה שירת בצבא הגרמני, היה בורן פרופסור לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת ברלין, שם התחבר לאלברט איינשטיין. באותה תקופה הוא הציע את משוואת בורן-לנדה. ב-1919 היה לפרופסור מן המנין בפקולטה למדעים באוניברסיטת פרנקפורט. ב-1921 מונה בורן לפרופסור מן המנין בפיזיקה תאורטית, ולדירקטור המכון החדש לפיזיקה תאורטית בגטינגן, שם פיתח את הפירוש הסטטיסטי לפונקציית הגל, ועל כך זכה, כשלושה עשורים מאוחר יותר, בפרס נובל לפיזיקה ב-1954.
במהלך 12 השנים (1921–1933) שבהן לימד בורן יחד עם חברו ג'יימס פרנק באוניברסיטת גטינגן, הם חלקו ביניהם השקפות משותפות על רעיונות יסוד מדעיים, עובדה שסייעה לו בהוראה ובמחקרו בתורת הקוונטים. ב-1925 הציגו בורן וורנר הייזנברג ייצוג של מכניקת הקוואנטים באמצעות מכניקת המטריצות. באותה שנה פרסמו הייזנברג, בורן ופסקואל יורדן מאמר, בו הציגו שימוש במרחב הילברט במכניקת הקוונטים.
במכתב לבורן ב-1926 טבע איינשטיין את הביטוי המפורסם, אשר ביטא את חוסר האמון שלו באופי הסטטיסטי של מכניקת הקוונטים, "אלוהים אינו משחק בקוביות".
ב-1933 היגר בורן מגרמניה, מאחר שסווג כיהודי על פי תורת הגזע הנאצית וסבל מאנטישמיות, ובשל תמיכתו החזקה בהשקפות פציפיסטיות. בורן החל להרצות באוניברסיטת קיימברידג'. בשנים 1936–1953 היה לפרופסור לפילוסופיה של הטבע באוניברסיטת אדינבורו. ב-1939 הפך בורן לאזרח בריטי ולחבר בחברה המלכותית של לונדון.
בשנת 1948 זכה במדליית מקס פלאנק של החברה הפיזיקלית הגרמנית, עבור הישגים יוצאי דופן בפיזיקה תאורטית. בשנת 1950 זכה במדליית יוז של החברה המלכותית של לונדון, "על תרומתו לפיזיקה התאורטית בכלל ולפיתוח מכניקת הקוונטים בפרט".
בורן פרש ב-1953 ושב לגרמניה. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1954.
בשנת 1955 הצטרף לברטראנד ראסל, אלברט איינשטיין ומדענים נוספים לחתימה על מניפסט ראסל-איינשטיין, נגד שימוש בנשק גרעיני.
בורן נפטר בבית חולים בגטינגן ב-5 בינואר 1970 ונקבר בעיר זו. הוא הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים. אוליביה ניוטון-ג'ון היא נכדתו של מקס בורן.
בשנת 1972 החלו האגודה הפיזיקלית הגרמנית והמכון האנגלי לפיזיקה להעניק את פרס מקס בורן בעבור תרומה יוצאת דופן לפיזיקה.
לקריאה נוספת

טוביאס הירטר, עידן האי־ודאות – איך גילו גדולי הפיזיקאים את עולם הקוונטים 1895–1945, ספרי עליית הגג וידיעות ספרים, 2023.
מפעל מלט

מפעל מלט הוא מפעל של התעשייה האווירית לישראל, העוסק בתכנון, פיתוח, וייצור מטוסים ללא טייס (מל"טים), כולל מערכות מיני מל"טים, מערכות טקטיות לטווח קרוב (Close Range, Short Range) ומערכות לגובה ביניים וטווח רחוק או MALE‏ (Medium Altitude Long Endurance).
תחומי פעילות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בין השאר, המפעל עוסק בפיתוח וייצור של:
משפחת ההרון - מל"טים הנמצאים בשימוש עשרות מדינות ברחבי העולם
הרון 1 - מכונה "שובל"
הרון 2 - מכונה "איתן" או "הרון TP"
סופר הרון HF
משפחת מיני מזל"טים BirdEye
Bird-Eye 400
Bird-Eye 500
Bird-Eye 650
סרצ'ר
האנטר
תעתוע
I-View
ראשי מפעל מלט

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| ד"ר דוד הררי מנהל ראשון | 1988-1992 |  |
| רפי מאור | 1992-1995 |  |
| אפרים צוקרמן | 1995-2007 |  |
| יאיר דובסטר | 2002–2008 |  |
| טומי סילברינג | 2008–2012 |  |
| שאול שחר (אל"ם מיל') | 2012-2013 |  |
| ברוך בונן | 2016-2018 |  |
| משה לוי | 2018-2019 |  |
| טרויהפט זאב | 2019-2022 |  |
הערות שוליים

↑  דף המפעל באתר הרשמי של התעשייה האווירית
↑  יואב זיתון, מל"ט העתיד של ישראל: חזק ומהיר יותר, באתר ynet, 11 בפברואר 2014
↑  מערכת מיני מלט של מפעל מל"ט של התעשייה האווירית מסוג BIRD EYE 500 הודגמה בהצלחה בהולנד, באתר הרשמי
↑  יוצאי התעשייה האווירית מגייסים 3 מיליון דולר כדי לפתח את המל"ט ה"ראשון מסוגו בעולם", באתר GeekTime, ינואר 2018
↑  הדר קנה, שאול שחר מונה למנהל מפעל מל"ט בתעשייה האווירית, באתר כלכליסט, 11 בנובמבר 2012
↑  התעשייה האווירית החלה ביצור של מאות מל"טי Bird Eye 650D, באתר IsraelDefense‏ 2016
| כלי טיס מתוצרת התעשייה האווירית לישראל |
| --- | --- | --- |
| מטוסי קרב | נשר • כפיר • נמר • אריה • לביא • F/A-259 סטרייקר |  |
| מטוסים צבאיים | ערבה •  סי-סקאן • צוקית |  |
| מטוסים אזרחיים | וסטווינד • גאלפסטרים G100 (אסטרה) • גאלפסטרים G200 (גלקסי) |  |
| כטב"מים | בירד-איי • I-View |  |
| כטב"מים טקטיים | מוסקיטו • סקאוט • RQ-2 פיוניר • האנטר • סרצ'ר • פנתר • תעתוע • הרון-T |  |
| כטב"מים ארוכי טווח | הרון 1 • איתן • סופר הרון • הרון 2 • יסעורון ירוק |  |
| חימוש משוטט | הארפי • הארופ • ברקן ירוק |  |
| טילים | שביט (משגר לוויינים) • יריחו • להט • נמרוד • ברק 8 • ברק MX • גבריאל • לורה • חץ 2 • חץ 3 • חץ 4 • ג'אמפר • SkySniper • (אנ') Wind Demon |  |
מרכז טאוב

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  ישראל כץ 
 תקופת הפעילות:  1982–הווה (כ־42 שנים) 
 www.taubcenter.org.il
 קואורדינטות:  31°46′16″N 35°12′48″E﻿ / ﻿31.771027777778°N 35.213305555556°E﻿ / 31.771027777778; 35.213305555556
 he
 
מרכז טאוב לחקר המדיניות החברתית בישראל הוא צוות חשיבה (Think Tank) שעיקר עיסוקו בתחומי המדיניות הציבורית. במרכז חברים חוקרים בולטים מהאקדמיה בישראל ומומחים מתחומי המדיניות, העורכים מחקרים בתחום החברתי-כלכלי. המרכז מפרסם דו"חות, מחקרים וניירות עמדה בנושאים מגוונים. המרכז שוכן בירושלים ונקרא על שמו של הנרי טאוב, איש עסקים ופילנתרופ אמריקאי, ששימש כיושב ראשו.
המרכז נוסד בשנת 1982 כגוף עצמאי על ידי ד"ר ישראל כץ לאחר שסיים את תפקידו כשר העבודה והרווחה בממשלת מנחם בגין. כ"ץ כיהן כמנהל המרכז, ופרופ' יעקב קופ כיהן כמנהל המחקר. בשנת 1991 פרש ישראל כ"ץ, וקופ מונה למנהל. בין השנים 2008–2015, ניהל את המרכז פרופ' דן בן-דוד. מ-2015, שימש כמנכ"ל פרופ' אבי וייס ואותו החליפה סוזאן פת בנבנישתי בשנת 2018. נכון לשנת 2023 משמש וייס כנשיא וניר קידר כמנכ"ל.
למרכז יש תוכניות מדיניות בשמונה נושאים עיקריים: חינוך, שוק העבודה, רווחה חברתית, בריאות, כלכלה, דמוגרפיה, סביבה ובריאות והגיל הרך. המרכז מפתח כלים מאקרו-כלכליים לקידום הנושאים הללו בישראל, וחותר להשפיע על המדיניות הציבורית בישראל באמצעות קשר ישיר עם מקבלי ההחלטות ועל ידי פיתוח השיח הציבורי בתהליך קבלת ההחלטות.
הערות שוליים

↑  מיקי פלד, פרופ' דן בן־דוד מקים מוסד מחקר מתחרה למרכז טאוב, באתר כלכליסט, 30 באפריל 2015
↑  חוקרים וצוות, באתר מרכז טאוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301244305171  LCCN: no2007112247  VIAF: 150636181   WorldCat (עם VIAF): 150636181 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל ובנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרכז ממותה

ההשערה הייתה כי בני אדם השתמשו באתר זה כדי ללכוד ולהמית ממותות קולומביאניות.
מרכז ממותה (בספרדית: Central de Mamuts) הוא אתר פלאונטולוגי בשטח נמל התעופה הצבאי סנטה לוסיה (אנ') במדינת מקסיקו. האתר מכיל שרידים של לפחות 200 ממותות קולומביאניות, 25 גמלים וחמישה סוסים. האתר הוא הריכוז הגדול ביותר בעולם של שרידי ממותה; הקודם היה אתר הממותה בדקוטה הדרומית (אנ') עם 61 פרטים בלבד. באתר התגלו גם כלים אנושיים ועצמות מגולפות, מה שמרמז על כך שבני אדם ניצלו את האתר כדי ללכוד ולהרוג יונקים גדולים. מאובנים נוספים ממשיכים להימצא באתר. החפירה אמורה להסתיים בשנת 2022, כאשר תסתיים בניית שדה התעופה האזרחי בשטחו של נמל התעופה הקיים.
היסטוריה

ההערכה היא שהאתר היה החוף הביצתי של אגם קדום שהתייבש, ובו נלכדו בעלי חיים לפני 10,000 עד 20,000 שנה. באתר נמצאו כלים אנושיים. לפי חלק מההשערות, ייתכן כי בני אדם הניעו את הממותות לאזור כדי להרוג אותם.
הארכאולוג רובן מנסנילה לופס, ממכון האנתרופולוגיה וההיסטוריה במקסיקו סיטי (אנ'), דיווח גם, כי נראה שהממותות בותרו על ידי בני אדם. עדיין לא ברור אם הממותות מתו מסיבות טבעיות ואז בותרו על ידי בני אדם. האתר נמצא במרחק של 19 ק"מ בלבד מבורות מלאכותיים אשר שימשו בעבר בני אדם ללכידת והריגת יונקים גדולים.
תגלית

האתר התגלה במהלך הקמת שדה התעופה האזרחי בשטחו של נמל התעופה הצבאי סנטה לוסיה במקסיקו סיטי. בשל כמות השרידים והחפצים שנמצאו, כל הדחפורים ועובדי הבנייה מלווים על ידי ארכאולוגים. הבנייה הופסקה מספר פעמים לצורך חפירות נוספות.
הערות שוליים

↑  mammoth-central-found-mexico-airport
↑  new-airport-site-becomes-mammoth-central
מרכז טאי לאם לנשים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית סוהר לנשים 
 מיקום:  הונג קונג
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1969
 תאריך פתיחה רשמי:  1969 
 קואורדינטות:  22°22′18″N 114°01′29″E﻿ / ﻿22.37164175772°N 114.02476582262°E﻿ / 22.37164175772; 114.02476582262
  (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומימרכז טאי לאם לנשים(למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומימרכז טאי לאם לנשים
 
מרכז טאי לאם לנשים הוא בית סוהר באבטחה מרבית לנשים, היחיד מסוגו בהונג קונג. הוא ממוקם בטואן מאן, ומופעל על ידי שירותי הכליאה של הונג קונג.
הכלא הוקם בשנת 1969, וכיום הוא בעל קיבולת של 391 אסירות.
החל משנת 1992 שוכנו בכלא מהגרות לא-חוקיות, והוא היה בתפוסה של למעלה מ-60% מהקיבולת הרשמית, כשבאחת ההזדמנויות נספרו בכלא 817 אסירות, כשהקיבולת הרשמית שלו הייתה 278 אסירות.
משנת 1997 היו רק שני סוהרים גברים בקשר עם האסירות: המנהל הטכני של בית הסוהר והנציב העליון של בית הסוהר.
ב-12 באפריל 1971, סוהרת הותקפה על ידי חמש אסירות, ונפצעה קשה.
הערות שוליים

↑  "Tai Lam Centre for Women." Hong Kong Correctional Services. "110 Tai Lam Chung Road, Tuen Mun, New Territories" - Traditional Chinese: "新界屯門大欖涌道 110 號" - Simplified Chinese: "新界屯门大榄涌道 110 号"
↑  Cheng, J. Y. S. The Other Hong Kong Report 1992. Chinese University Press, January 1, 1992. ISBN 9622015638, 9789622015630.
↑  "VII. SPECIAL CATEGORIES OF PRISONERS" (Archive). Human Rights Watch. Retrieved on 3 January 2016.
↑  大欖女懲教所擬9億重建 《明報》 2012年6月13日
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מפקח בנייה

מהנדס ביצוע ומנהל עבודה בודקים תקרת ברזל
מפקח בנייה הוא בעל מקצוע העוסק בפיקוח בנייה.
פעולות

תפקידו של מפקח הבניה הוא לפקח על הבנייה, לוודא שהקבלן ושאר אנשי המקצוע מבצעים את עבודתם כהלכה, לנהל ולתאם בין כל בעלי המקצוע בפרויקט ולוודא שכל העבודות באתר נעשות בהתאם לתקנים ולנהלים הנדרשים.
מפקחי הבניה נדרשים להיות בעלי ידע ובקיאות בתחום הבניה, ובתהליכי הבניה בשטח.
הכשרה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
קיימים שני סוגים של מפקחי בנייה:
מפקח ממשרד ניהול פרויקטים הנדסיים, המפקח מטעם היזם על עבודות הקבלן, לאורך כל מהלך הבנייה באתר עד לסיומה ועד לאכלוס הפרויקט. בתפקיד זה ישמשו: מהנדס אזרחי/מהנדס בניין/הנדסאי בניין/אדריכל ולעיתים גם הנדסאי אדריכלות.
"מפקח תכנון ובנייה" שהוא מפקח מטעם הרשות המקומית - האחראי לפיקוח אחר התאמת הבנייה להיתר הבנייה (תוך ביצוע אכיפה בהתאם לחוק התכנון והבנייה, תיקוניו ותקנותיו), תוך אחריות לקבל מהיזם בין השאר במהלך הבנייה ובסופה תצהירים שיחתמו על ידי "האחראי לביקורת" ו"האחראי לביצוע השלד" וכן לקבל מסמכים ואישורים נוספים, מבעלי תפקידים שונים ומרשויות שונות (כגון כבאות, פיקוד העורף). בתום הבנייה, במידה ומדובר במבנה חדש (להבדיל מתוספת בנייה) יידרש המפקח על ידי היזם למתן "טופס 4" (אישור חיבור המבנה לתשתיות מים, חשמל וטלפון), ולמתן "תעודת גמר" (אישור אכלוס). היה והמפקח יימצא בביקורו הסופי באתר, כי הבנייה אכן הסתיימה בהתאם להיתר וכי המבנה ראוי ובטוח לאכלוס ועומד בדרישות התקן (ת"י), אזיי ראוי יהיה היזם לקבלם עבור המבנה. בתפקיד זה ישמשו: מהנדס אזרחי/מהנדס בניין/הנדסאי בניין/אדריכל/הנדסאי אדריכלות.
| מקצועות הבנייה |
| --- | --- | --- |
| תכנון | מודד • אדריכל • מהנדס קונסטרוקציה (הנדסת מבנים) |  |
| תכנון משני | מהנדס חשמל • יועץ בטיחות • יועץ אינסטלציה • יועץ מיזוג אוויר • יועץ מעליות • יועץ תחבורה • יועץ אקוסטיקה • אדריכל נוף • אדריכל פנים |  |
| ביצוע | קבלן בניין • מהנדס ביצוע |  |
| פיקוח | מפקח בנייה • חשב כמויות |  |
| עבודות שלד | בנאי • מניח לבנים • טייח • טפסן • רתך • מקים ומאחזק פיגומים • מפעיל ציוד מכני כבד |  |
| עבודות פנים | רצף • שרברב • חשמלאי |  |
| עבודות גמר | צבע • נגר • מנקה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292550105171  LCCN: sh85017732
ממצוא חפצך

האיסור ממצוא חפצך הוא איסור הלכתי בהלכות שבת האוסר לעשות ביום השבת מעשים כהכנה לדברים האסורים בשבת, גם אם המעשים האסורים עצמם יַעָשוּ בחול בלבד.
מקור

המקור לכלל זה נלמד מהפסוק: ”אִם תָּשִׁיב מִשַּׁבָּת רַגְלֶךָ עֲשׂוֹת חֲפָצֶיךָ בְּיוֹם קָדְשִׁי, וְקָרָאתָ לַשַּׁבָּת עֹנֶג לִקְדוֹשׁ ה' מְכֻבָּד, וְכִבַּדְתּוֹ מֵעֲשׂוֹת דְּרָכֶיךָ, מִמְּצוֹא חֶפְצְךָ וְדַבֵּר דָּבָר” שממנו למדו חכמים ”חפציך אסורים לבקשם בשבת”. איסור זה קיים גם אם המעשה בעצמו אינו כולל בתוכו שום מלאכה מהתורה או שבות מדברי חכמים, והוא חל אפילו על דברים המותרים - כמו הליכה - המיועדת כהכנה למעשה אחר שיעשה במוצאי שבת ואסור לעשותו בשבת.
האיסור > במעשה

האיסור לעשות מעשה מותר בשבת כהכנה לדבר האסור, הוא דווקא כאשר המעשה עצמו מוכיח מתוכו שהוא מיועד לדבר האסור וניכר כן לעין הרואים, כמו אדם ההולך בשדה המיועד לחרישה וקצירה וזריעה כדי לראות את שצריכים להעשות לאחר השבת או המתקרב לפתח מרחץ שנמצא חוץ לעיר במקום שאין הרגילות ללכת שם לצורך סתמי (כמו שהיה נהוג בעבר), אך אם ההליכה נעשית בצורה שלא ניתן לדעת אם הוא עושה לצורך דבר האסור או לא, כמו טיול סתמי ונינוח מחוץ לעיר במקום שמותר ללכת מדין תחום שבת שהרואה חושב שהלך שם לבקש בעל חיים שנאבד לו (-אם הוא עם הארץ) או עוסק בתורה מתוך עיון בהליכה ניחוחה ברחוב (-אם הוא תלמיד חכם), מותר הדבר, למרות שבמוצאי שבת אנו רואים שמטפל בגינתו הסמוכה למקום, חושב הרואה שייתכן שהלך למטרה אחרת ומכיוון שכבר הגיע למקום טיפל בצרכיו.
לעומת זאת, בדומה לאיסור שלא יהא דיבורך של שבת כדיבורך של חול, אם ההליכה נעשית לצורך דבר שיש אופן מסוים בעולם שיהיה ניתן לעשותו בהיתר, כמו לשכור פועלים או לתלוש פירות מגינתו או טלטול מוקצה, אבל אם ההליכה מחוץ לעיר נעשית לצורך הבאת בעל חיים שמותר לטלטלו בשבת, וניתן היה להביאו משם לו היה בדרך אוהלים קטנים המיועדים לשמירה על העיר הנחשבים כחלק מהעיר (בורגנין בלשון חז"ל), מותר להחשיך לצורך מלאכה זו, שכן מלאכה זו מותרת היא בעצם ורק איסור אחר כובל אותה, וההכנה היא לצורך החלק המותר ולא לחלק האסור.
אמנם מותר להכין משבת לחול כשמדובר בדבר מצווה: "מחשיכין על התחום לעשות צורכי כלה או צורכי מת להביא לו ארון ותכריכין...".
האיסור > בדיבור

בנוסף, אסור גם לדבר דיבור המשמש כהכנה לדבר האסור לעשות בשבת, ולכן אדם שמבקש מאדם אחר שיעשה לו טובה מסוימת - הכרוכה באיסור שבת, עובר על איסור "ממצוא חפצך" (מלבד איסור "ודבר דבר").
האיסור > בהרהור

באופן עקרוני הרהור בשבת בעסקים מותר גם אם הם כרוכים במלאכות שבת, שהרי חכמים סייגו את ההלכה ואמרו "ודבר דבר" שמכך משמע שהרהור מותר, אך אם יש לאדם דאגה או טרדה מתוך מחשבה זו הדבר אסור בדומה, אסור גם לדבר בשבת מפטירת קרוב או חבר הגורמת צער. ומשום עונג שבת, מצווה שלא להרהר כלל בעסקיו, ויהא בעיניו כאילו כל מלאכתו עשויה, שאין לך עונג גדול מזה.
שטרי הדיוטות

לעיתים ייתכן שגם דבר שאינו כולל בתוכו שום מעשה או דיבור יהיה אסור, והוא אם קורא "שטרי הדיוטות" שהכוונה לשטרי חובות, קניין, משכון וחשבונות של חול ודברים האסורים לעשות בשבת. העיון במסמכים אלו כרוך באיסור "ממצוא חפצך", גם אם העיון נעשה ללא קריאה הכרוכה בדיבור. בעל התניא מסביר:
לא אמרו שדבור אסור הרהור מותר, אלא כשאין הדבר ניכר שמהרהר בחפצים האסורים, אבל כאן שניכר הדבר לכל שמהרהר בחפצים האסורים הכתובים בשטר הרי זה בכלל איסור ממצוא חפצך כמו שבכלל זה המטייל בשדהו לראות מה היא צריכה, שאף שהטיול בשדה דבר המותר הוא מצד עצמו וגם ההרהור בצרכי שדהו דבר המותר הוא, אף על פי כן כיון שניכר לכול שמטייל שם בשביל כך - אסור ממשום ממצוא חפצך
.
מכיוון שחז"ל חששו שיבוא האדם לקרוא בשטרות כאלו, הם גזרו על כל כתב שכתוב בשפה זרה (ולא לשון הקודש), גם אם אין בו מחפצים האסורים, שלא לקרות בו בשבת, גם אם העיון נעשה בהרהור ללא קריאה, גזירה שמא יקרא או יעיין בשטרי הדיוטות. מכיוון שכך, נמצא שהאיסור קיים גם על דבר המותר לחלוטין בשבת, כמו אדם שמכין מערב שבת רשימה של אורח שצריך לקרוא להם בשבת לסעודת שבת. יש שהקלו באיסור זה לצורך מצווה, מכיוון שגם איסור "ממצוא חפצך" עצמו אסור רק במעשים הנעשים לצרכים אישיים (ממצוא חפצך) ולא צורכי שמים.
כמו כן אסרו חז"ל לקרות באגרות שלומים הנשלחים מחברים וקרובי משפחה, בציורי חיות או אנשים שכתוב מתחתיהם אודות הציורים, ספרי מלחמות, ספרי מליצות ומשלים של דברי חולין. ונחלקו הפוסקים על ספרי חכמה: יש שאומרים שאסור ללמוד בשבת ובחג רק בדברי תורה ויראת שמים כי כל ספר שאין בו סרך קדושה אסור משום "שטרי הדיוטות", ויש דעה אחרת שמותר לעיין בכל ספרי חכמה ורפואה, מפני שדברי חכמה אינם מחלפים בשטרי הדיוטות, וכן המנהג להקל.
בזמירות שבת

בזמירות שבת, הקדישו להלכות אלו חלק מפזמון מה ידידות:
בפזמון זה מדגיש המשורר, כי למרות שקיים איסור ממצוא חפצך וחשבון חשבונות, הרהורים הותרו, וכן שידוך הבנות שאינו נחשב ל"חפציך" אלא למצווה מהתורה (פרו ורבו) המוגדרת בהלכה - "חפצי שמים" שעליהם הובא בתלמוד כי הם מותרים, וכן לימוד תורה עם הילדים, זמירות שבת, ולימוד התורה "בכל פנות ומחנות".
ראו גם

הכנה משבת לחול
הערות שוליים

↑  ספר ישעיהו, פרק נ"ח, פסוק י"ג.
↑  שולחן ערוך סימן ש"ו.
↑  סברא זו נכתבה בשולחן ערוך אודות איסור ודבר דבר, ראה ערך.
↑  שו"ע או"ח שו, ג, באתר ויקיטקסט
↑  סימן ש"ז שולחן ערוך הרב סעיף א', המוקף כאן בסוגריים כתוב גם שם בסוגריים, מה שאומר שייתכן שהיה מסופק בתוספת זו.
1 2  שולחן ערוך הרב סימן ש"ו סעיף כ"א.
↑  שו"ע הרב סימן ש"ז סעיף ה'.
↑  שו"ע הרב אורח חיים סעיף כ"ב.
↑  שו"ע הרב אורח חיים סעיף כ"ג.
↑  שו"ע הרב אורח חיים סעיף כ"ה.
↑  שו"ע הרב אורח חיים סעיף כ"ט.
↑  רמב"ם בפירוש המשנה פכ"ג משנה ב', שו"ע סעיף י"ז, שו"ע הרב סעיף ל"א
↑  אגור סימן תק"ח בשם הרמב"ן והרשב"א, שו"ע הרב אורח חיים סעיף ל"א.
| הלכות ואיסורי שבת |
| --- | --- | --- |
| כללים | מזיד עם התראה • מזיד • שוגג • דבר שאינו מתכוון • פסיק רישא • מלאכה שאינה צריכה לגופה • מלאכת מחשבת • שניים שעשאוה • שינוי • גרמא בשבת • מקלקל • מתעסק • חצי שיעור • מסייע אין בו ממש • פיקוח נפש דוחה שבת. |  |
| מוקצה | מוקצה מחמת גופו • מוקצה מחמת איסור • מוקצה מחמת חסרון כיס • מוקצה מחמת מיאוס • מוקצה מחמת מצווה • כלי שמלאכתו לאיסור • ביטול כלי מהיכנו • בסיס לדבר האסור • נולד • טלטול על ידי דבר אחר • מיגו דאתקצאי • גרף של רעי |  |
| שבות | שבות דשבות • אמירה לנוכרי • עובדין דחול • מראית עין • ממצוא חפצך • ודבר דבר • הכנה משבת לחול • טרחא יתירה • מקח וממכר בשבת • שכר שבת • שטרי הדיוטות • מוליד • רחיצה בשבת • רדיית הפת • גזירת סנדל המסומר |  |
| עונשים | סקילה • כרת • קורבן חטאת • מלקות • מעשה שבת |  |
| שונות | מחמר • תחום שבת • שביתת כלים • שביתת בהמתו |  |
| מלאכות שבת | מלאכות שבת |  |
| צביעת יריעות המשכן | זורע • חורש • קוצר • מעמר • דש • זורה • בורר • טוחן • מרקד • לש • מבשל |  |
| הכנת היריעות | גוזז • מלבן • מנפץ • צובע • טווה • מיסך • שתי בתי נירין • אורג • פוצע • קושר • מתיר • תופר • קורע |  |
| הכנת כיסויי עורות | צד • שוחט • מפשיט • מעבד • ממחק • משרטט • מחתך |  |
| הקמת המשכן | כותב • מוחק • בונה • סותר • מכבה • מבעיר • מכה בפטיש • הוצאה מרשות לרשות |  |
| תולדות מלאכות שבת | מפרק • השקיה • הגבנה • חליבה בשבת |  |
| הלכות עירובין | הלכות עירובין |  |
| רשויות השבת | רשות הרבים • רשות היחיד • כרמלית • מקום פטור • (מדרבנן: קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה) |  |
| המלאכה והאיסורים | עקירה והנחה • הוצאה מרשות לרשות • טלטול ארבע אמות ברשות הרבים • איסור טלטול בין רשויות היחיד • איסור טלטול בין רשויות היחיד |  |
| תיקוני החצר והמבוי | עירוב (על ידי צורת הפתח, לחי או קורה) • תיקון חצרות ומבואות • עירוב חצירות • שיתוף מבואות • פסי ביראות • ביטול רשות • חילוק רשויות |  |
מרטן סולבג

| --- | --- |

מרטן סולבג בסוף 2012
 לידה:  22 בספטמבר 1976 (בן 48) פריז, צרפת
 שם לידה:  מרטן לורן פיקונדה
 מוקד פעילות:  ניי-סיר-סן, פריז, צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 סוגה:  האוס, אלקטרו
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  טארנטייבל, ווקאלס
 חברת תקליטים:  Spinnin' Records
 שיתופי פעולה בולטים:  Dev, דרגונט, הקטרקס, ליידבאק לוק, GTA
 פרסים והוקרה:  קצין מסדר האמנויות והספרות (13 בספטמבר 2016) 
 www.martinsolveig.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מרטן לורן פיקנדה (בצרפתית: Martin Laurent Picandet; נולד ב-22 בספטמבר 1976), מוכר בשם הבמה "מרטן סולבג" (Martin Solveig), הוא DJ צרפתי ומפיק מוזיקלי בסגנונות אלקטרו-האוס ופרוגרסיב האוס.
ביוגרפיה

בגיל 18 הפך לסולבג לתקליטן מן המניין כשהחל לעבוד במועדונים מפורסמים בפריז כגון L'Enfer ,Le Queen ו-Les Bains Douches.
בשנת 2011 נכלל סולבג ברשימת המפיקים לאלבומה של הזמרת מדונה, MDNA.
ב-2009 דורג סולבג במקום ה-47 ברשימת 100 ה-DJ הטובים בעולם של המגזין הבריטי "DJ Mag", ב-2010 ירד למקום ה-55, ב-2011 עלה במיקומו ברשימה ודורג במקום ה-29, וב-2012 ירד במיקומו שוב ודורג במקום ה-48. באוקטובר 2013 סולבג ירד במיקומו ברשימה למקום ה-77.
ב-16 ביוני 2017 הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אלמה, את הסינגל "All Stars".
דיסקוגרפיה > אלבומי סטודיו

"Sur la Terre" - ‏17 ביוני 2002
"Suite" (תקליטור בונוס של Sur la Terre) - ‏24 ביוני 2003
"Hedonist" - ‏12 בספטמבר 2005
"C'est la Vie" - ‏28 באוקטובר 2008
"Smash" - ‏6 ביוני 2011
דיסקוגרפיה > אלבומי קומפילציה

2006 - "So Far"
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים (EP)

2015 - (Intoxicated (The Remixes
דיסקוגרפיה > סינגלים

1996 - "Satisfied"
1999 - "Heart of Africa / Afro Deep"
2000 - "Come with Me"
2000 - "Destiny"
2000 - "(Edony (Clap Your Hands"
2001 - "Mr. President"
2002 - "Linda"
2002 - "Someday"
2003 - "Madan" (עם סאליף קייטה)
2003 - "Rocking Music"
2003 - "Heartbeat"
2004 - "I'm a Good Man"
2005 - "Everybody"
2006 - "Jealousy"
2006 - "Something Better"
2007 - "Rejection" (בשיתוף ג'יי סבאג)
2008 - "C'est La Vie"
2008 - "I Want You" (בשיתוף לי פילדס)
2009 - "One 2.3 Four"
2009 - "Boys & Girls" (בשיתוף דרגונט)
2010 - "Hello" (בשיתוף דרגונט)
2011 - "Ready 2 Go" (בשיתוף קלה)
2011 - "Big in Japan" (בשיתוף דרגונט ו-Idoling!!!)
2012 - "The Night Out"
2012 - "1,2,3,4" (עם ליידבאק לוק וצ'אקי)
2013 - "Hey Now" (עם הקטרקס וקייל)
2013 - "BLOW" (עם ליידבאק לוק)
2014 - "Intoxicated" (עם GTA)
2015 - "1+"
2016 - "Do It Right" (בשיתוף Tkay Maidza)
מקס בוכמן

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1896 רגנסבורג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  7 בינואר 1972 (בגיל 75) 
 מקום קבורה:  משמר העמק 
 התמחות:  רפואה פיזיקלית ושיקומית (אנ'), ראומטולוגיה
 תפקידים:  מנהל מחלקה פנימית
 מחלקות ובתי חולים:  בית החולים על שם שוויצר
 
מקס בוכמן (14 בפברואר 1896 – 7 בינואר 1972) היה מומחה ברפואה פיזיקלית, שיקום וראמטולוגיה, מנהל מחלקה פנימית בבית החולים על שם שוויצר בטבריה, רופא מחוזי של קופת חולים בגליל, מראשוני חוקרי הבלנאולוגיה והראומטיזם בארץ-ישראל ומחלוצי טיפולי ההידרותרפיה בארץ ישראל.
קורות חיים

בוכמן נולד ברגנסבורג שבגרמניה למיטה (לבית רוזנברג) ולסטפן. בגיל 3 עבר לנירנברג. במלחמת העולם הראשונה גויס, ונשלח לחזית צרפת ועיראק. בשנת 1917 נשלח כחובש לארץ ישראל. שירת בצמח, עפולה, נצרת, ירושלים ולבסוף בבית חולים שדה בשכם, שם הועלה לדרגת סמל. בוכמן שירת כשנה בארץ-ישראל.
בוכמן נפל בשבי והועבר למחנה שבויים בתל אל כביר, (במצרים). במחנה השבויים היה אחראי בוכמן על תוכנית ההרצאות בספרות ופילוסופיה גרמנית. במחנה השבויים קיבל את ההחלטה לעלות לארץ-ישראל. לאחר שחרורו שב לגרמניה.
בוכמן למד רפואה במינכן, פרייבורג ונירנברג. בשנת 1924 סיים את לימודיו והתחתן עם מרים.
בוכמן ביקר בארץ ישראל והחליט להשתקע בטבריה. קופת חולים הציעה לבוכמן משרה של רופא בבית החולים על שם שוויצר. בוכמן חזר לגרמניה והשתלם במחלות פרקים.
בשנת 1927 עלו בני הזוג בוכמן לארץ, ובוכמן ניהל במשך 3 שנים את המחלקה הפנימית בבית החולים ע"ש שוויצר בטבריה.
בהמשך, התמנה בוכמן לתפקיד הרופא המחוזי של קופת חולים בגליל.
בוכמן שירת כקצין רפואה ראשי בהגנה.
לאחר קום המדינה נתמנה רופא ממשלתי אזורי ראשון בגליל.
בשנת 1955 התמנה בוכמן למנהל הרפואי של חמי טבריה. בוכמן חקר את חמי טבריה, פרסם 40 עבודות מדעיות בנושאי ראומטולוגיה, מחלות טרופיות, בלנאולוגיה, והידרותרפיה.
בוכמן כיהן כסגן יושב ראש האגודה לרפואה פיזיקלית ולראומטולוגיה וכיושב ראש ההסתדרות הרפואית בטבריה.
בוכמן נפטר ב-1972. השאיר אחריו שלוש בנות.
הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939

בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות ע"ש שטראוס ברחוב צ'נסלור, בירושלים כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: ד"ר בוכמן (טבריה) "על הכליה הצמוקה" (ישיבה ד', 1 ביוני)
מספריו

"טבריה ומעינותיה החמים" - הוצאת חמי טבריה, 1956
לקריאה נוספת

"רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך: בוכמן, מקס, עמוד 110