העיר הטבועה
עלילה ראשית > קבלת פנים קרירה

לאחר שבמשך שנים חיפש ריד בנרות אחרי קצה חוט שיסביר את פשר הזיותיו, הגיע לידיו מכתב מאת אינטלקטואל העונה לשם יוהנס ואן דר ברג, תושב אוקמונט, בו תיאר הלה נקודות דמיון רבות בין מצבו לבין השיגעון שהשתלט על אנשי עירו:
”מר. צ'ארלס ריד היקר, בהמשך לבקשתך, התחלתי לחקור את התפרצויות ההיסטריה והחזיונות שתקפו את אוקמונט. מסתבר כי הנחותיך היו נכונות – מקרים מהסוג הזה הרבה יותר שכיחים כאן. גברים ונשים מרחבי הארץ חשים משיכה אל העיר, וכולם רדופים בידי חזיונות דומים לשלך: חלומות על עיר שטבעה, ועל נוכחות של דבר מאוד גדול שטיבו עדיין אינו ידוע. כך רצה הגורל, ואני מאמין שנתקלנו גם במקור של מחלתך – והאדם שעשוי לעזור לך איתה. הכן את עצמך, וצא אל אוקמונט בהקדם האפשרי. אני אפגוש אותך כאן בכדי להכין אותך לדרכך. בחום רב, יוהנס ואן דר ברג”.
בעקבות הזמנתו של ברג יוצא ריד לדרכו ומפליג לאוקמונט, כך שהמשחק מתחיל עם התעוררותו בתא הנוסעים של הספינה כארון לאחר סיוט בלהות מפחיד במיוחד. ברג מקבל את פניו על רציף הנמל, ומתגלה כדמות משונה המעוררת את חשדותיו. הוא מוסר לידיו מפה מקומית ומפנה אותו לעבר בית המלון שרטון השטן, בו שכר עבורו חדר. בכל הנוגע לפשר העניין שבגינו הגיע עד הלום, החזיונות, מציע לו הלה לשוחח עם אדם העונה לשם רוברט טרוגמורטון, אשר בעקבות צירוף מקרים מפתיע, הגיע גם הוא לנמל.
בכניסתו לעיר נתקל ריד בהמולה קטנה של עוברי אורח ושוטרים, המתקהלת סביב דמות לבושת חליפה לבנה, המתגלה כלא אחר מאיש השעה: רוברט טרוגמורטון, אדם גבוה קומה ואימתני בעל שיער פנים עבות ותווי פנים של קוף, המתנשא ביהירות מעל כל סובביו.
טרוגמורטון הנסער מגולל בפני ריד את הרקע למהומה, ומספר לו כי בנו היחיד, אלברט, נעלם, לאחר שהצטרף לצוותה של משלחת ימית אשר הפליגה לעבר האוקיינוס מספר ימים קודם לכן. לדבריו, נשטף אלברט לחופי העיר רק לפני שעות ספורות בעודו מחוסר הכרה, וכאשר התעורר הפך לאחוז טירוף והחל למלמל דברי שטות, בטרם נעלם לחלוטין. טרוגמורטון משוכנע כי האינסמאותרים, מעין אנשי דג אשר היגרו לאוקמונט בהמוניהם, הם העומדים מאחורי המזימה, ומסרב לעזור לריד בשליחותו בטרם יירד לחקר האמת.
בלית ברירה פותח ריד בחיפוש אחר אלברט ופונה לחקור את בית הדייג אשר משה אותו מהחוף. הוא נתקל באחד מחבריו, וויל, הטוען כי מהרגע בו אלברט עבר מבעד לדלת ביתם מיד החל למלמל דברי הבל לא ברורים, שעוררו חזיונות אימים בעיני רוחו וגרמו לו להתעלף. כאשר התעורר מצא את גופתו של דייג נוסף, פול, אשר נחבל בפניו וגולגולותו נופצה.
ריד משתמש בעין המחשבה, יכולת מנטלית המאפשרת לו לחזות באירועי העבר, ומגלה כי כאשר התעורר נתקף אלברט באמוק, ובעודו אחוז טירוף התנפל בזעם על שאר הדייגים, אשר נדבקו גם הם בשיגעונו והחלו לתקוף איש את רעהו. לאחר מותו של פול נמלט אלברט מהזירה יחד עם דייג נוסף, לואיס. ריד מצליח לעלות על עקבותיהם ומגיע למרתף של מחסן קרוב, בתוכו הוא מוצא את גופתו של אלברט, אשר נורה בראשו ונתלה מזוג קרסים.
למשמע החדשות הרעות מתפרץ טרוגמורטון על ריד בכעס, ומצווה עליו למצוא את לואיס, הדייג שרצח את בנו. ריד מגיע לפאב תחת שדרית הספינה, ומשכנע את בעל המקום להצביע עבורו על חדרו של הנאשם. כאשר הוא מתעמת עמו, טוען לואיס כי הטירוף שהשתלט עליו ועל שאר הדייגים היה כה חזק, עד שהתעורר במרתף לצד גופתו של אלברט, חסר כל זיכרון או ידע בדבר השתלשלות האירועים. הוא פונה ללבו ומבקש ממנו להציל אותו מידיו של טרוגמורטון, ואף מציע לו שוחד.
בין אם לקח השחקן את הכסף מידיו של לואיס ובין אם לא, הוא ניצב כעת בפני שתי ברירות:
מידת הדין: גם אם יש שמץ של אמת בתירוציו של לואיס, אין זה משנה את העובדה כי הוא רצח את אלברט, וכך יראה טרוגמורטון את העניין. אם ידווח לו על מקום מחבואו של הדייג, אפוא, יוביל הדבר ללא כל ספק למותו הוודאי.
מידת הרחמים: לואיס טען כי התעורר לצד גופתו של אלברט, כלומר שהוא עשוי להיות חף מפשע, אבל גם אם רצח אותו, הרי שעשה זאת בעודו אחוז טירוף וללא כל שליטה על עצמו, כך שלא היה אחראי למעשיו. אם ידווח לטרוגמורטון כי מצא את גופתו של הדייג לאחר שהלה נהרג בידי המפלצות השורצות בעיר, השקר הלבן עשוי להציל את חייו.
כך או אחרת, מביע טרוגמורטון את תודתו ומציע לעזור לריד בחיפושיו. הוא מספר לו כי ”היסטריה בלתי מוסברת” החלה להתפשט באוקמונט מאז השיטפון, ואי לכך הורה על הקמתה של המשלחת הימית אליה הצטרף בנו המנוח. לטענתו, יצאו חברי המשלחת אל לב הים במטרה לגלות את הקשר המדעי שבין האסון לבין הטירוף שהשתלט על העיר, אולם אף אחד מהם לא חזר, גם לא פרופסור הארייט דואו, אשר עמדה בראשה. טרוגמורטון מציע לו לבקר במפקדת המשלחת בתור התחלה ולחפש אחר רמזים נוספים.