stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פניצילין
שימושים רפואיים

בנזילפניצילין היא התרופה העיקרית המשמשת לטיפול בזיהומים הנגרמים מ-Streptococcus pyogenes ומזנים רגישים לפניצילין של Streptococcus pneumoniae ו-Staphylococcus aureus. זוהי תרופת הבחירה לטיפול בדלקת קרום המוח פנאומוקוקלית ומנינגוקוקלית, אנדוקרדיטיס זיהומית סטרפטוקוקלית וזיהומים בזמן משכב הלידה מ-Streptococcus agalactiae. פנוקסימתילפניצילין מתאימה לטיפול בזיהומים מחיידקים אלה, ובלבד שדרך המתן הפומית הולמת לחומרת הזיהום. פניצילינים סינתטיים למחצה אינם יעילים יותר לזיהומים אלה. בפרט, ההתוויה היחידה לטיפול באמצעות פניצילינים עמידים לפניצילינאז היא לזיהומים סטפילוקוקליים מזנים רגישים למתיצילין, שכן אף על פי שיש להם פעילות נגד זני Streptococcus מסוימים וחיידקים אל-אווירניים, בנזילפניצילין יעיל יותר נגד זיהומים מחיידקים אלה. עבור זיהומים מ-Enterococcus faecalis הפניצילין החזק ביותר הוא אמפיצילין.
בעוד שלמעשה כל זני Neisseria meningitidis רגישים לבנזילפניצילין, זנים של Neisseria gonorrhoeae עמידים לעיתים קרובות לפניצילין, ולכן פניצילין אינו טיפול הבחירה לזיבה. בנזילפניצילין הוא טיפול הבחירה לעגבת בכל שלביה. זיהומים מחיידקים אל-אווירניים של חלל הפה ניתנים לטיפול באמצעות בנזילפניצילין, למעט זנים עמידים לפניצילין של החיידק Prevotella melaninogenica. ניתן לטפל באמצעות בנזילפניצילין גם בזיהומים קלוסטרידיאליים של איברי המין.
לאמינופניצילינים יש התוויה לטיפול בזיהום בדרכי הנשימה העליונות (דלקת גרון, סינוסיטיס, דלקת האוזן התיכונה וכו') והתחתונות (דלקת סימפונות ודלקת ריאות), דלקת הקיבה והמעיים חיידקית, אנדוקרדיטיס זיהומית חיידקית, דלקת קרום המוח ודלקת בדרכי השתן, אשר נגרמות ממחוללים רגישים שאינם מפרישים בטא לקטמאז. אמוקסיצילין הניתנת פומית היא טיפול הבחירה בזיהומים שחומרתם מאפשרת טיפול פומי. אמוקסיצילין היא גם מרכיב בחלק מהמשלבים להכחדת Helicobacter pylori.
לקרבוקסיפניצילינים ולאוריידופניצילינים התוויה לטיפול בזיהומים הנגרמים ממתגים גראם-שליליים, כגון Pseudomonas aeruginosa וחיידקי מעי אחרים ממשפחת Enterobacteriaceae. מאחר שזנים רבים מייצרים בטא לקטמאז, ניתן פיפרצילין בשילוב עם מעכב הבטא לקטמאז טזובקטם.
פניצילינים משמשים גם לטיפול מניעתי של הישנות דלקת מפרקים שיגרונית וסביב פעולות פולשניות מסוימות לאנשים בסיכון מוגבר לפתח אנדוקרדיטיס זיהומית. מתן של פניצילין במהלך לידה ממושכת מומלצת למניעת זיהום עם Streptococcus agalactiae‏ (GBS) בילוד בקרב אמהות הנושאות את החיידק בתעלת הלידה. אמינופניצילינים משמשים לטיפול מניעתי של זיהומים מ-Haemophilus influenzae ו-Streptococcus pneumoniae בקרב ילדים לאחר כריתת טחול או עם היפוגמאגלובולינמיה.
תכונות פרמקולוגיות

לפניצילינים זמן מחצית החיים קצר יחסית, סביב שעה או פחות, ולכן הם ניתנים מספר פעמים ביום. הם מגיעים לריכוז טיפולי ברקמות השונות, לרבות בנוזל המרה והשתן, אולם חדירותם לנוזל המוח והשדרה נמוכה בהיעדר דלקת. בנוכחות דלקת קרום המוח נדרשים מינונים גבוהים במתן תוך-ורידי להגעה לריכוז טיפולי. חלק מהפניצילינים מופרשים דרך הכליות בשתן, ודורשים התאמה של המינון בנוכחות אי-ספיקת כליות. התרופה פרובנציד מעכבת את פינוי הפניצילינים בשתן, וכפועל יוצא מגבירה את ריכוזם ומאריכה את זמן מחצית החיים שלהם בגוף. תכונה זו אף נוצלה בעבר לצורך מתן מינונים נמוכים של פניצילין, כאשר אספקת הפניצילין הייתה נמוכה.
עמידות לפניצילין

ארבעה מנגנוני עמידות לפניצילין מתוארים בספרות:
ייצור בטא לקטמאז, ובפרט פניצילינאז, המפרקים את הטבעת הבטא לקטמית של הפניצילינים;
היעדר חדירות של קרום התא החיצוני בחיידקים גראם-שליליים לפניצילין, ומניעת הגעת הפניצילין אל ה-PBP שהוא מעכב;
הוצאה פעילה של התרופה אל מחוץ לקרום התא החיצוני בחיידקים גראם-שליליים;
יצירת PBP בעלי זיקה נמוכה לפניצילין.
ייצור בטא לקטמאז הוא מנגנון העמידות השכיח ביותר, ובחיידקים מסוימים הוא אינו המנגנון הבלעדי. אנזימים אלו גורמים להידרוליזה של הטבעת הבטא לקטמית, מפרקים אותה בצורה בלתי הפיכה ומבטלים את פעילותה. בקרב חיידקי Staphylococcus שכיחות גבוהה של חיידקים המייצרים פניצילינאז, ועל כן הם עמידים לפניצילינים הטבעיים. הפניצילינים העמידים לפניצילינאז מתגברים על מנגנון עמידות זה מאחר שהשייר הצדדי שלהם אינו מאפשר קישור לפניצילינאז, אולם יעילותם נגד חיידקים אלה נמוכה יותר משל הפניצילינים הטבעיים. אופן התמודדות נוסף נגד בטא לקטמאז, הוא שילוב של פניצילין עם מעכב בטא לקטמאז, אשר מאפשר טווח רחב יותר של פעילות אנטימיקרוביאלית.
בחיידקים גראם-שליליים מעבר הפניצילין והגעתו לדופן התא תלוי בתעלות פורינים על פני קרום התא החיצוני. על מנת לחדור את הקרום על הפניצילינים להיות בגודל, מבנה ומטען חשמלי מתאימים. היעדר פורינים המאפשרים מעבר פניצילין או מוטציה שתמנע מעבר של פניצילין יקנו לחיידק עמידות לפניצילין. בנוסף, פניצילין שכבר חדר את קרום התא החיצוני עלול להיות מוצא בצורה פעילה.
מוטציות הגורמות לירידה בזיקה של החלבונים קושרי הפניצילין בחיידק מקטינות את יכולת הקשירה של סוגים רבים של פניצילין לחיידק ומקנה לחיידק עמידות נגד מגוון פניצילינים. דוגמה לכך הוא הזן MRSA, אשר מייצר PBP מסוג PBP2a שלו זיקה נמוכה במיוחד לפניצילינים.
תופעות לוואי > רגישות יתר לפניצילין

פניצילין היא התרופה השכיחה ביותר הגורמת לאלרגיה, עם שיעור הימצאות הנע בטווח 6%–25%, באזורים גאוגרפיים שונים. ביטויי האלרגיה לפניצילין נעים מפריחה בצורת סרפדת ועד, במקרים קיצוניים, לאנפילקסיס. פניצילינים משמשים למעשה הפטנים בהיקשרם לחלבונים מתמיסה לא מזוקקת או לחלבונים בגוף המטופל לאחר מתן התרופה. הרכיבים העיקריים הגורמים לאלרגיה לפניצילין הן פניצילואיל ונגזרות של חומצה פניצילנית. הפניצלואיל נוצר מפירוק הטבעת הבטא לקטמית אשר מאפשר קשר אמידי לחלבוני הגוף, בעוד נגזרות החומצה הפניצילנית נוצרות בעת פירוק הפניצילין בסביבה חומצית או חמה. התגובה האלרגית המתוארת לעיל מתווכת על ידי אימונוגלובולינים מסוג IgE, אולם ישנם מנגנונים נוספים ונדירים יותר של רגישות יתר לתרופה הגורמים לאנמיה המוליטית, מחלת הנסיוב הזר, תסמונת סטיבנס-ג'ונסון ודלקת כלי דם.
תופעות לוואי > מערכת העיכול

תלונות של מערכת העיכול, לרבות כאב בטן ושלשול, יכולות להופיע במתן פומי של פניצילין, ובפרט אמוקסיצילין/חומצה קלוולנית. דלקת מעי מקלוסטרידיואידס דיפיצילה תוארה לאחר שימוש אנטיביוטי בפניצילין. שימוש ממושך בפניצילין גם עלול לגרום להתיישבות של חיידקים גראם-שליליים עמידים ופטריות, כגון Candida, במעי הגס.
עלייה באנזימי כבד תוארה לאחר שימוש בפניצילין, בפרט לאחר אוקסצילין ופלוקלוקסצילין. התרופה השכיחה ביותר הגורמת לפגיעה כבדית על רקע תרופתי היא אמוקסיצילין/חומצה קלוולנית, שכן זוהי תרופה שכיחה מאוד בשימוש לזיהומים בדרכי הנשימה. הביטוי הוא של עלייה באנזימי הכבד, בעיקר כולסטטיים, עם בחילה, חוסר תיאבון, תשישות, צהבת וגירוד.
תופעות לוואי > כליה והפרעות במלחי הדם

פניצילינים, ובפרט מתיצילין, עלולים לגרום לדלקת כליות אינטרסטיציאלית, המתבטאת באי-ספיקת כליות חריפה עם חום, פריחה כתמית, אאוזינופיליה, פרוטאינוריה אאוזינופילוריה (אאוזינופילים בשתן) והמטוריה. ברוב המקרים הפסקת התרופה מביאה להחלמה מלאה.
פניצילינים, שהם אניונים שאינם נספגים בחזרה באבובית הכליה המרוחקת, גורמים לשינוי בהפרשת יוני המימן בשתן, וכתוצאה מכך גורמים לאיבוד אשלגן בשתן ולהיפוקלמיה. מבין הפניצילינים העמידים לפניצילינאז, נפצילין נושא סיכון גבוה יותר להיפוקלמיה מאוקסצילין. לחלופין, פניצילינים הניתנים כמלח אשלגן עלולים לגרום להיפרקלמיה.
תופעות לוואי > שורות הדם

הפרעות המטולוגיות הן נדירות, אולם מתוארים מקרים של נויטרופניה בכל סוגי הפניצילין, בפרט במתן מינונים גבוהים. המנגנון אינו ברור לאשורו, אולם הספירה הלבנה חוזרת לרמתה התקינה לאחר הפסקת התרופה. בריכוז גבוה הפניצילינים נקשרים לקולטן ל-ADP על גבי טסיות הדם ומונעים את התלכדות הטסיות. כמו תרופות רבות אחרות, פניצילינים גם עלולים לגרום לארגמנת תרומבוציטופנית חיסונית.
תופעות לוואי > מערכת העצבים

פרכוס טוני-קלוני עלול להופיע עם מתן פניצילין במינון גבוה, ובפרט באי-ספיקת כליות, שאז הפניצילין מתפנה לאט ומצטבר בגוף.
ראו גם

קבוצות אנטיביוטיקה
לקריאה נוספת

Yohei Doi, Penicillins and β-Lactamase Inhibitors, Mandell, Douglas, and Bennett's Principles and Practice of Infectious Diseases, 9th Edition, Elsevier Saunders, 2020, Vol. 1, pp. 251-267.
הערות שוליים

↑  OXFORD HANDBOOK OF INFECTIOUS DISEASES AND MICROBIOLOGY
↑  Bush K, Bradford PA. β-Lactams and β-Lactamase Inhibitors: An Overview. Cold Spring Harb Perspect Med. 2016;6(8):a025247.
↑  Lobanovska M, Pilla G. Penicillin's Discovery and Antibiotic Resistance: Lessons for the Future?. Yale J Biol Med. 2017;90(1):135-145.
↑  Castells M, Khan DA, Phillips EJ. Penicillin Allergy. N Engl J Med. 2019;381(24):2338-2351. doi:10.1056/NEJMra1807761
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533961105171  BnF: cb119442602 (data)  GND: 4045094-6  LCCN: sh85099402  NDL: 00569084  NKC: ph211256 
אלכסנדר פלמינג מקבל את פרס נובל מידי מלך שוודיה, 1945
ייצור פניצילין ב"בית שטראוס" בירושלים, 1945. מעבדות לייצור פניצילין הוקמו בירושלים על ידי אנשי האוניברסיטה העברית בימי מלחמת העולם השנייה, כאשר נוסחת הייצור נחשבה לסוד צבאי, במסגרת המאמץ המלחמתי של בריטניה
סינתזה של בנזילפניצילין כפי שהיא מבוצעת בתא הפטרייה
אמוקסיצילין, סוג של פניצילין, עם שייר צדדי של קבוצת אמינו המחוברת להידרוקסיבנזיל
1. שתי שכבות של פפטידוגליקן; לחומצה N-אצטילמורמית מחובר פפטיד בן חמש חומצות אמינו.
 2. ה-PBP יוצר קשר בין ליזין לאלנין, תוך הוצאת אלנין אחרת.
 3. ה-PBP מתנתק לאחר היווצרות הקשר הצולב.
4. פניצילין נקשר לחומצת האמינו סרין באתר הפעיל שב-PBP.
5. הטבעת הבטא לקטמית נפתחת באופן בלתי הפיך וחוסמת את האתר הפעיל באנזים.
דניאל סימן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1961 (בן 64 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  מכללת האנטר 
 
דניאל (דני) סימן (נולד ב-29 בינואר 1961) היה ראש לשכת העיתונות הממשלתית במשרד ראש הממשלה.
ביוגרפיה

נולד בבסיס חיל האוויר האמריקני בפרנקפורט, גרמניה. בשנת 1971 עלה עם הוריו לישראל והם התיישבו באשקלון. אחרי שרותו הצבאי בצנחנים נסע ללמוד במכללת האנטר בניו יורק ועבד בתחום ההסברה בקונסוליה הישראלית בניו יורק. בשנת 1990 נקרא לעבוד בתחום ההסברה בלשכת העיתונות הממשלתית (לע"מ). לאחר שרות קצר ביחידת דובר צה"ל שב ללשכת העיתונות הממשלתית, מונה למנהלה בתקופת ממשלתו של אהוד ברק בדצמבר 2000.
סימן הוביל מהלך לשלילת תעודות עיתונאי מזרים ובמיוחד פלסטינים המועסקים ברשתות התקשורת הזרות בישראל. סימן נימק את ההחלטה בטעמים ביטחוניים ושיקולי הסברה.
החלטתו של סימן נפסלה על ידי בג"ץ, שחייב את לשכת העיתונות להוציא תעודות מטעמה לעיתונאים פלסטינים מאל-ג'זירה ומרויטרס. בדיון בעניין בבג"ץ קבעה השופטת דליה דורנר כי ”הסירוב הטוטלי להעניק תעודות עיתונאי לפלסטינים תושבי האזור – לרבות כאלה המחזיקים בהיתרי כניסה לישראל ועבודה בה – מלמד כי מלאכת האיזון בין שיקולי הביטוי והמידע ושיקולי הביטחון לא נעשתה כלל, ועל-כל-פנים האיזון שנעשה אינו כדין” בשנת 2003 הוא פעל להחמיר את הקריטריונים להענקת תעודת עיתונאי ולגביית תשלום עבורה, כדי למנוע זילות בתעודה. בשנת 2006 עיכב את הארכת אשרת העבודה של יורג ברמר, כתב "פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג", מהלך שעורר מחאה מצד ממשלת גרמניה. סימן הגיב על התערבות זו באמרו ”בא לי לדפוק אותו רק בגלל זה. איזו מין חוצפה זו שממשלת גרמניה מתערבת בעניינים פנימיים של ישראל? במה שונים העיתונאים מכל עובד זר אחר?”
ב-11 בנובמבר 2008 הודיע סימן על הצטרפותו למפלגת "הליכוד" ועל התמודדותו בפריימריס של התנועה, אך בחר לבסוף שלא להתמודד בשל מגבלות שהוטלו על התמודדותו על ידי נציבות שירות המדינה ושב למלא את תפקיד מנהל לע"מ. בשנת 2010 הוא סיים את תפקידו כמנהל לע"מ ובתחילת 2011 מונה לסמנכ"ל הסברה במשרד ראש הממשלה.
באוגוסט 2013 פורסמו ב"הארץ" סטטוסים פוגעניים שנכתבו על ידי סימן בפייסבוק. אחת ההתבטאויות שנגעה ליפן, ובה מתח סימן ביקורת על טקסי הזיכרון לקורבנות פצצות האטום שהוטלו על יפן במלחמת העולם השנייה, זכתה לסיקור נרחב בתקשורת היפנית ולהפצה ברשתות החברתיות במדינה, וממשלת יפן ביקשה מישראל הבהרה בעקבותיה. היועץ לביטחון לאומי יעקב עמידרור התקשר לשגריר יפן בישראל, הידאו סאטו, והתנצל באופן רשמי על הדברים.
על רקע הפרשה הוקפאה פעילותו כראש יחידת המדיה האינטראקטיבית במערך ההסברה הלאומי.
לאחר מכן שימש סימן כאחד ממנהלי תחנת הרדיו האינטרנטית "Voice of Israel" שפשטה רגל לאחר שנת פעילות אחת.
סימן הוא עורך המהדורה האנגלית של אתר מידה.
מתגורר בירושלים. נשוי ואב לארבעה.
הערות שוליים

↑  דניאל סימן - ראש לשכת העיתונות הממשלתית יועבר מתפקידו, באתר News1 מחלקה ראשונה, 11 בנובמבר 2003
↑  טל רוזנר, בג"ץ מחייב להעניק תעודות עיתונאי לכתבים פלסטינים, באתר ynet, 25 באפריל 2004
↑  בג"ץ 5627/02 אחמד סייף נ' העיתונות הממשלתית, ניתן ב־25 באפריל 2004
↑  דיאנה בחור, רוצה תעודת עיתונאי? שלם 200 שקל פלוס אישור ביטחוני, באתר ynet, 3 במרץ 2003
↑  שחר אילן, כיצד הפך הכתב של העיתון החשוב ביותר בגרמניה לשוהה בלתי חוקי?, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2006
↑  שחר אילן, מנהל לע"מ על הכתב הגרמני: הוא שקרן עלוב, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2006
↑  גילי איזקוביץ, מינוי במחלוקת: דני סימן יכהן כסמנכ"ל הסברה במשרד ראש הממשלה, באתר הארץ, 9 בפברואר 2011
↑   ברק רביד, פרשת דני סימן: עמידרור התנצל רשמית בפני השגריר היפני, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2013 - הכתבות בנושא זכו לאלפי טוקבקים זועמים, חיפוש שמו של סימן ביפנית בגוגל העלה יותר מ–100 אלף תוצאות, ונכתב ערך אודותיו בוויקיפדיה היפנית. שגרירות ישראל בטוקיו דיווחה לאחר מספר ימים כי "הפרשה שוככת לאיטה אולם מוקדם לאמוד את הנזק התדמיתי שנגרם לישראל"
↑  אלכסנדר כץ, תחנת הרדיו האינטרנטית Voice Of Israel נסגרה; 30 עובדים פוטרו ולא קיבלו שכר, באתר אייס, 8 בספטמבר 2015
דייוויד קאראדין

| --- | --- |

קאראדין, 2008
 לידה:  8 בדצמבר 1936 הוליווד, קליפורניה
 נהרג:  3 ביוני 2009 (בגיל 72) מרכז בנגקוק, תאילנד
 מקום קבורה:  פארק הזכרון פורסט לוון 
 שם במה:  דייוויד קאראדין
 שם לידה:  John Arthur Carradine 
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1965–2009 (כ־44 שנים)
 עיסוק:  אמן לחימה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו  Bayard Rustin Educational Complex  תיכון אוקלנד  Laney College 
 בן או בת זוג:  ברברה הרשי (1969–1975) 
 צאצאים:  Calista Carradine 
 פרסים והוקרה:  הועמד לפרס סאטורן ופרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר
 https://www.david-carradine.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד קאראדין (באנגלית: David Carradine;‏ 8 בדצמבר 1936 – 4 ביוני 2009) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה ואמן לחימה אמריקאי. קאראדין נודע במיוחד בשל הופעתו בסדרת הטלוויזיה משנות השבעים "קונג פו" ובשנים מאוחרות יותר בשל הופעתו כ"ביל" בסרטי "להרוג את ביל" שביים קוונטין טרנטינו. היה מועמד ארבע פעמים לפרס גלובוס הזהב. בסך בכל קאראדין שיחק ביותר מ-100 סרטי קולנוע.
ביוגרפיה > השנים הראשונות

קאראדין נולד כג'ון ארתור קאראדין לשחקן ג'ון קאראדין ולאשתו ארנדל אביגייל מק'קול. הוא בן למשפחת שחקנים, ואחיו הם השחקנים ברוס קאראדין, קית' קאראדין ורוברט קאראדין. הוא למד לימודי משחק באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, בטרם החל בקריירה של שחקן מקצועי בתיאטרון, בטלוויזיה ובקולנוע. עם התחלת הקריירה אימץ את שם הבמה דייוויד.
ביוגרפיה > קריירה

לאחר כמה הופעות בסדרות טלוויזיה בשנים 1963–1964, שיחק בתפקידו הקולנועי הראשון במערבון טאגארט (אנ') בשנת 1964.
בסדרת הטלוויזיה "קונג פו", שזכתה להצלחה בשנות השבעים, גילם את דמותו של קוואי צ'אנג קיין. הופעתו בסדרה הקנתה לו מועמדות לפרס גלובוס הזהב. בשנות התשעים שיחק בסדרת הספין אוף "קונג פו: האגדה נמשכת", בתפקיד נכדה של הדמות אותה גילם בסדרה המקורית.
קאראדין גם הפיק וכיכב בסדרה של קלטות וידאו, שהתמקדו בלימוד אמנויות הלחימה טאי צ'י וצ'י קונג. בטרם החל להופיע בסדרה "קונג פו" לא היה לקאראדין כל ידע באמנויות לחימה אלו, אך בעקבות הצלחת הסדרה החל להתעניין בנושא ולעסוק בו. כמו כן הנחה את הסדרה "Wild West Tech" בערוץ ההיסטוריה, תפקיד בו החליף את אחיו קית'.
ב-1976 שיחק בסרט "Bound for Glory", בו גילם את דמותו של הזמר וודי גאת'רי בסרט ביוגרפי על חייו.
ב-1978 שיחק בסרט "Circle of Iron" שחלקו צולם בישראל.
ב-1985 שיחק במיני סדרה "צפון ודרום", בגינה היה מועמד פעם נוספת לפרס גלובוס הזהב.
ב-1986 שיחק בסרט "הבריחה ממחנה השבויים" (אנ') שהפיק יורם גלובוס וחברת קנון גרופ. הסרט צולם בהוליווד על ידי צוות ישראלי שכלל את התסריטאי אבי קליינברגר, הבמאי גדעון אמיר והצלם יחיאל נאמן.
ב-1990 שיחק בסרט "ציפור על תיל" לצידם של מל גיבסון וגולדי הון.
בשנת 1993 שב לגלם את דמותו של קוואי צ'אנג קיין בסדרת ההמשך הקנדית "קונג פו: האגדה נמשכת", תפקיד אותו עשה למשך 4 עונות עד תחילת 1997.
ביוגרפיה > בשנות ה-2000

בשנת 2002 שיחק בסרט הטלוויזיה "אאוטסיידר" את ד"ר לוקאס הנרי, לצד נעמי ווטס.
בשנים 2003–2004 כיכב בשני סרטי "להרוג את ביל", בהם שיחק את דמותו של ביל, ראש כנופיית המתנקשים, שגיבורת הסרט יוצאת לנקום בו. סרטים אלו זיכו אותו בשתי מועמדויות נוספות לפרס גלובוס הזהב.
בשנת 2007 שיחק בקומדיה "גדול מהסרטים" בכיכובן של ג'יימה מייס וכרמן אלקטרה.
בשנת 2008 השתתף בקליפ לשירם של האחים ג'ונאס "Burnin' Up", בו גילם דמות של מדריך קונג פו.
ביוגרפיה > מותו

ב-4 ביוני 2009 נמצא קאראדין מת בבית מלון בבנגקוק, שם שהה לצורך צילומי סרט. קאראדין נמצא בתוך ארון כשחבל כרוך סביב צווארו, עובדה שבאופן מיידי עוררה ספקולציות שונות על כך שהתאבד. בפועל, העדויות מהזירה ושתי נתיחות שלאחר המוות העידו כי מותו נגרם כתוצאה מחנק ארוטי עצמי, פרקטיקה של אוננות בה מייצרים מצב של חנק כדי להעצים את הסיפוק המיני.
חיים אישיים

קאראדין היה נשוי חמש פעמים, ולו שתי בנות, קליסטה מירנדה וקנזס.
הערות שוליים

↑  טלילה בן זכאי, קונג-פו בראש העין, מעריב, 9 בדצמבר 1977
↑  מאיר שניצר, סרט - פרנסות פטריוטיות, חדשות, 11 ביוני 1986
↑  חגי לוי, צרחה תציל ממות, חדשות, 9 באוגוסט 1990
↑  אורי קליין, להרוג את ביל, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2003
אורי קליין, הנס הגדול של טרנטינו, באתר הארץ, 23 באפריל 2004
↑  Goldman, Russell (2009-06-04). "Police: Carradine Found Naked, Hanged in Closet". ABC News. Retrieved 2009-06-04.
↑  "Actor David Carradine Found Dead". CNN. 2009-06-04. Retrieved 2009-06-04.
↑  Ngamkham, Wassayos (2009-06-05). "'Kung Fu' Star Carradine Dead". Bangkok Post. נבדק ב-2009-06-05.
↑  "Forensics pointing out the death of David was autoerotic". Thai Rath. 2009-06-05. אורכב מ-המקור ב-2009-06-08. נבדק ב-2009-06-05.
↑  "Carradine Death 'Erotic Asphyxiation'". Bangkok Post. 2009-06-06. נבדק ב-2009-06-05.
↑  Drummond, Andrew (2009-06-05). "Kung Fu Star David Carradine Died 'When Auto Erotic Sex Game Went Wrong'". Daily Record. נבדק ב-2009-06-05.
↑  Gardner, David; Drummond, Andrew; Killalea, Debra (2009-06-05). "Kung Fu and Kill Bill Star David Carradine Found Accidentally Hanged After 'Sex Games' in Bangkok Hotel Wardrobe". Daily Mail. נבדק ב-2009-06-05.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457620305171  PLWABN: 9810628606105606  BIBSYS: 4007559  BNE: XX932602  BnF: cb13173231r (data)  CiNii: DA11819109  GND: 119403366  ICCU: CFIV120984  ISNI: 0000 0000 7141 4172  LCCN: n94092129  MusicBrainz: 5d07acbc-50e3-4b0c-b168-8389777ae868  NKC: ola2002158498  NLA: 35224895  NLK: KAC2020L6651  NTA: 073144851  SNAC: w6584s4z  SUDOC: 113682751  Trove: 487848  VIAF: 84971393   WorldCat (עם VIAF): 84971393
בתי אוכל בתל אביב הישנה

מודעת פרסום לקפה "עטרה", השבועון קולנוע, 1942
אלנבי 54. בקומת הקרקע היה בזמנו קפה "עטרה"
בתל אביב של שנות החמישים והששים היו בתי אוכל, שרובם נעלמו בשנים מאוחרות יותר, לא רק הם עצמם אלא גם בני סוגם ודומיהם. מקומות אלה היו לא רק אתרי אכילה, אלא גם נקודות מפגש, ציון מקום ואתרים תרבותיים.
פינת המשלט

בפינת הרחובות שינקין ואלנבי היה מזנון מעוגל, פתוח לשני הרחובות. מכרו בו בעיקר גלידה, כעכים (בייגלך), שתייה קלה (גזוז ומיץ תפוזים), ומאוחר יותר גם פלאפל וצ'יפס בשקיות. את המקום הקימו בשנות השלושים מרים ואליהו פלוטניצקי ובהמשך ניהלו את המקום בנם שרגא פלט וחתנם יהודה אהרון. היה זה מקום מפגש מקובל על ילדים, בני נוער וצעירים. המקום שינה בהדרגה את פניו עד שלבסוף, בשנות ה-80, נסגר.
שוק בצלאל

ברחוב בצלאל, היוצא מרחוב המלך ג'ורג' סמוך לכיכר מגן-דוד, משנות ה-50 ועד שנות ה-80 נודע הרחוב בשורת דוכני הפלאפל, שהתחרו זה בזה על קהל הלקוחות. הדוכנים השונים היו ידועים במבחר הסלטים שהיה בהם, בפרוסות תפוחי אדמה מטוגנות בעטיפת בצק, ובריפוד החומוס. בין הדוכנים הנודעים: "פלאפל ניסים - מובחר וטעים" כנגד "פלאפל עטר - טעים ומובחר".
בתקופת פריחת המקום, בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 הלקוח היה מקבל פיתה ריקה והיה יכול לדחוס לתוכה כדורי פלאפל ותוספות כאוות נפשו וללא הגבלה. סועדים היו עומדים ליד הדוכן, אוכלים מהמילוי וממלאים את הפיתה מילוי חוזר. עם הזמן, ירדה איכות המוצרים ובייחוד איכות כדורי הפלאפל עצמם והקהל נטש את המקום.
מלך הפלאפל

מתחרה לשוק בצלאל, ברחוב פינסקר, בין כיכר דיזנגוף לרחוב בוגרשוב.
המיואש

בן תחרותו המיידי של מלך הפלאפל, שכנו הקרוב ברחוב פינסקר. המיואש מוזכר בשיר הפלאפל של דן אלמגור.
המתאבד הצעיר

עוד דוכן פלאפל נודע, ברחוב קרליבך.
פיצה

רחוב דיזנגוף, בצד המערבי, מצפון לכיכר. על אף השם, בשנות החמישים לא מכרו שם פיצה, שעוד לא הייתה אז מאכל נפוץ בארץ. נמכרה שם גלידה איטלקית, בגביעי פלסטיק צבעוניים או ב"אמבטיות" צבעוניות, בתוספת כפיות פלסטיק זעירות. גם הגלידה הייתה שונה מזו המוכרת עד אז, מגוונת יותר בטעמים וגם מחיריה היו גבוהים באופן משמעותי- 20 גרוש לאמבטיית פלסטיק, לעומת 10 גרוש לגלידה בגביע ופל בטעמי שוקו וניל במרבית הקיוסקים דאז.
גלידה ויטמן

גלידה ויטמן הייתה שם דבר בקרב תל אביבים ומבקרים מן החוץ. ברחוב אלנבי, הגלידה הוותיקה והמוכרת ביותר באזור המרכז, מתחרה לגלידת תל-חנן בנשר. עוד מקום מפגש מוכר ומהולל של לפני-או-אחרי קולנוע או תנועת הנוער. המקום ידוע גם כמקום בו נפגשו יצחק רבין ולאה שלוסברג בשנת 1943. המקום נודע גם בזכות המילקשייק שלו, שהיה מוכן במערבלים מיוחדים.
תנובה

מסעדות תנובה היו במקומות שונים בעיר, מסעדות פשוטות, מינימליסטיות וזולות, לאכול בהן ארוחות צנע של סלט ירקות, לבן, לחם שחור, פירה תפוחי אדמה וכדומה. הכיסאות והשולחנות המרובעים היו צבועים בצבע שמן לבן, הקירות היו לבנים או ירקרקים, הדלפק שיש לבן ונקי למשעי והמגישות לבשו חלוקים לבנים. ברחוב שינקין הייתה "תנובה" כזאת, עד שנסגרה בשנות התשעים. ב"זמר מפוחית" שלו כתב אלתרמן: "אבל אני, על אף כל אלה, חי שמיים, אני קשור לאיזו תנובה מרופטת." מסעדת "תנובה" כזאת נזכרת גם בספר הילדים קבוצת הידית הכחולה של חנה סמואל, ברחוב פבזנר שבהדר הכרמל בחיפה של סוף שנות ה-40 של המאה ה-20.
המסעדה הקואופרטיבית

במרכז תל אביב היו שתיים כאלה - אחת בבניין מועצת פועלי תל אביב (בית ברנר), ברחוב בעל אותו שם, סמוך לרחוב אלנבי, בין שינקין לבלפור, והשנייה בפינת אלנבי-יהודה הלוי, מול בית הדואר המרכזי. שתי המסעדות היו בבעלות ההסתדרות הכללית. שתיהן היו מסעדות פועלים במלוא מובן המילה - גדולות, המוניות, עם מנות בסיסיות. כוח משיכתן העיקרי היה במחיר העממי, השווה לכל נפש. גם הן נסגרו, במועד בלתי ידוע, כנראה בשנות השבעים או תחילת השמונים.
במסעדות אלו, היה ניתן לרכוש כרטיסיות לארוחות. היו כרטיסיות לארוחות מלאות וכרטיסיות לארוחות חלקיות (למשל מרק + לחם). היו תולשים מהכרטיסיה ריבוע קטן בכל פעם שהיה נעשה בהן שימוש.
קפה עטרה

היו שני בתי קפה בשם "עטרה", שניהם ברחוב אלנבי - האחד באלנבי 54 והאחר בפינת שדרות רוטשילד. אפשר היה לשתות שם קפה, תה או שוקו עם עוגה, ואפשר היה גם לאכול ארוחת צהריים חלבית, במחיר לא גבוה אך יקר יחסית לזה של "תנובה" או המסעדה הקואופרטיבית. באותה תקופה עוד לא היה היצע עשיר של קפטריות חלביות, ובית קפה שמציע גם ארוחת צהריים נחשב חידוש.
קפה עטרה היה גם ברחוב בן-יהודה בירושלים.
קפה המדורה

"המדורה" היה בית קפה שפעל בשנות ה-50 של המאה ה-20 בתל אביב. הוא שכן במרתף פינת הרחובות ריינס וגורדון, בצד הצפון-מערבי. בבית הקפה נהגו להיפגש אומנים תל אביביים מהתקופה, אנשי מפ"ם ועוד. בין האנשים שפקדו את המקום היה אברהם שלונסקי.
מנת הבית הייתה מרק עגבניות. פרט לקפה ולמרק זה, לא הוגשו מנות נוספות בבית הקפה.
קפה בתיה

קפה בתיה הייתה מסעדה שנפתחה ב-1941 ברחוב דיזנגוף 197 פינת ארלוזורוב ונקראה על שם המבשלת ובעלת המקום, בתיה יום טוב, עולה מפולין. המסעדה התמחתה במטבח היהודי-אשכנזי והוגשו בה מאכלים כמו כבד קצוץ, רגל קרושה, געפילטע פיש, מרק עוף עם קרעפלאך ועוד. המסעדה נסגרה באוגוסט 2012 לאחר 71 שנות פעילות והמבנה נהרס. היא נפתחה באותו שם ברחוב החשמונאים 95 בפברואר 2013 ופעלה בו עד שנסגרה סופית ב-2016.
קפה תמר

קפה תמר שכן ברחוב שינקין 57 פינת רחוב אחד העם. היה זה בית קפה ותיק מאוד, שנוסד ב-1941, ושימר את טעם העבר. משנת 1957 נוהל בית הקפה על ידי שרה שטרן, קרובה של מקימי המקום, אישה שרבים קראו לה "השריף של שינקין", ובעלה אברהם (שנפטר בשנת 1966). אחד ממאפייניו המיוחדים היה עץ גדול, שבית הקפה הוקם סביבו וכדי לא לכרות אותו, פתחו לו פתח בגג וצמרתו התנשאה ממעל והצלה על בית הקפה. בנוסף הייתה צמודה אליו ספריית השאלה קטנה פרטית, בשם "הספר הטוב". היא נסגרה בשנת 1967 לאחר שבעליה, שמואלי, נפטר.
בחודשים נובמבר-דצמבר 2014, זמן קצר לפני סגירתו של קפה תמר, הוצגה בסטודיו שוקי קוק תערוכת צילומים בשם "אנשי תמר". בתערוכה הוצגו צילומים של שלומית כרמלי, המתעדים התרחשויות בקפה תמר בשנותיו האחרונות.
קפה תמר נסגר ביוני 2015, ושלושה חודשים לאחר סגירתו, ב-9 בספטמבר 2015, נפטרה שרה שטרן בגיל 90. שנתיים לאחר סגירתו של המקום וזמן קצר לפני הריסת הבניין על שטח הקפה ההיסטורי פעל המיזם "הייתי חלום" שהשאיר את המקום לעוד תקופת זמן בתודעה הציבורית ותפקד כסלון מוזיקלי ואמנותי.
בסוף מאי 2021 נהרס מבנה בית הקפה כחלק מתוכנית פינוי בינוי.
הזמר שם טוב לוי מצולם על עטיפת אלבומו "התעוררות" משנת 1981 כשהוא יושב וסועד ארוחת בוקר בבית הקפה. בית הקפה מוזכר בשיר "גרה בשינקין" שכתב יאיר לפיד ב-1989 ובוצע על ידי להקת מנגו.
דוכן הכריכים של איציק ורותי

דוכן הכריכים של איציק ורותי נפתח ברח' שינקין 53 בשנת 1957 ופעל ברציפות במשך 62 שנים, עד פטירתה של רותי פליישר בשנת 2019. לפני דוכן הכריכים פעל במקום קיוסק גלידה. כבר בשנותיו הראשונות התפרסם הדוכן של איציק ורותי בטוסט גבינה וביצה, שהיה חידוש בשנים ההן. תושבי הסביבה גילו עד מהרה את החידוש ועטו על הדוכן. בשנים הבאות החל הדוכן לשרת את אוכלוסיית משכימי הקום בתל אביב, החל בשעות שלפני עלות השחר ועד 11 לפני הצהריים. אנשים שמתחילים לעבוד השכם בבוקר ביקרו שם, אנשי משמרת הלילה בדרכם הביתה מן העבודה עצרו שם, וילדים בדרכם לבית הספר הצטיידו שם בכריך לפי טעמם.
בשנים האחרונות ניהלו את הדוכן בנם של בני הזוג, דודי, ואשתו, והמשיכו במסורת שקבעו קודמיהם. באוגוסט 2020 בעקבות משבר הקורונה הם סגרו את הדוכן. בספטמבר 2023 הדוכן עבר לרחוב פרישמן בבניין המשמש את תיאטרון בית לסין.