stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אצטדיון גזוביק (אורנבורג)
היסטוריה > בנייה ושיפוץ ראשון

אצטדיון "גזוביק", שנבנה בשנים 2001–2002 מומן על ידי חברת הבת של גזפרום, "אורנבורג גזפרום". במקור המשטח היה דשא טבעי ללא חימום וספסלים עם קיבולת של כ-4,800 צופים. האצטדיון נבנה אך ורק עבור כדורגל ולא כלל מסלול אתלטיקה.
הפתיחה התקיימה ב-25 באוגוסט 2002 במשחק במסגרת הליגה השנייה (אזור "אורל") בין קבוצת גזוביק לקבוצת "סטרויטל" אופה, במשחק שהסתיים בניצחון המארחים בתוצאה 2:0. בשנת 2004, משטח הדשא הטבעי הוחלף בדשא מלאכותי. ב-2006, שופצו חדרי ההלבשה, מרכז שיקום ומתקנים אחרים, בהם גם משרדי מועדון הכדורגל גזוביק.
ב-2009 הותקן בחלק האחורי של המגרש צד תצוגה דיגיטלי.
היסטוריה > משחקים ראשונים בליגת העל

בעונת 2013–2014 של אליפות ליגת הכדורגל הלאומית גזוביק יצאה לפגרה, כשהיא ממוקמת במקום 9 בטבלת הליגה. בשלב זה החל בהדרגה שיפוץ האצטדיון כדי להגדיל את קיבולת המושבים ולהוסיף תאי אח"מים ביציע המערבי, הוקמה חופה מעל היציעים והוצב ציוד מודרני ותאורה חדשה ומערכת סאונד. במהלך השיפוץ גזוביק המשיכה לארח בו משחקים, כאשר היציעים היו סגורים לסירוגין. באפריל 2015 הושלם שיפוץ היציע המערבי.
ב-2 במאי 2016 גזוביק הבטיחה את העפלתה לליגת העל. ב-5 במאי 2016, נשיא המועדון וסילי סטוליפין אמר כי השיפוץ יושלם עד תחילת העונה החדשה בליגת העל ואילו במקרה של אי-עמידה בתנאי זה גזוביק תארח כגיבוי את משחקי הבית באצטדיון נפטיאניק באופה. ב-6 במאי 2016 הושלם שיפוץ היציע המזרחי, שם בו הותקנה חופה מעל המושבים, וקיבולת המושבים הורחבה פי 2. ביולי 2016 שופץ היציע הצפוני.
בקיץ 2016 המועדון שינה את שמו מ"גזוביק" ל"אורנבורג", בסופו של דבר הקבוצה נאלצה לארח את משחקה הראשון באצטדיון המשופץ לפני המועד המתוכנן, צסק"א הגישה בקשה לדחות את המשחק, שאמור היה להיערך במוסקבה ב-7 באוגוסט, עקב אי-זמינות של האצטדיון שלהם. למרות העובדה שהיציע הדרומי עדיין היה בשיפוץ ובתהליך של בנייה מחדש, מינהלת הליגה אפשרה ל"גזוביק" לארח את משחקה באצטדיון זה ולא באופה. שלושה יציעים בלבד נפתחו לקהל וכתוצאה מכך, ב-7 באוגוסט 2016 "אורנבורג" אירחה באצטדיון "גזוביק" לראשונה בתולדותיה משחק בליגת העל, אשר בו היא הפסידה לאלופת רוסיה, צסק"א, בתוצאה 0:1, כשאת השער היחיד בסוף המשחק, הבקיע רומן יריומנקו.
ב-27 באוגוסט 2016 אורנבורג הבקיעה את השער הראשון שלה בליגת העל — בדקה 46 במשחק נגד "רובין" הבקיע דמיטרי יפרמוב. ב-14 בספטמבר 2016 הושלם שיפוץ היציע הדרומי וב-15 בספטמבר התקבלו האישורים להפעלתו. לפיכך, ב-16 בספטמבר במשחק המחזור השביעי נגד "ספרטק" מוסקבה נפתחו לראשונה כל ארבעת היציעים המשופצים. לאחר השיפוץ, כל המושבים היו תחת חופה.
ביוני 2019 הודיעה מנהלת ליגת העל הרוסית בכדורגל כי האצטדיון לא יוכל לארח משחקים בעונת 2019/2020 ואורנבורג אירחה במקום זאת בקוסמוס ארנה שבסמרה.
היסטוריה > שיפוץ שני: 2021—2022

בתום עונת 2020/2021 אורנבורג סיימה במקום השני בליגה הלאומית, אך לא הורשתה להתחרות בליגת העל מכיוון שאצטדיונה הביתי לא עמד בקריטריונים לליגה הבכירה (תכולה של 7,500 במקום 10,000 הנדרשים). במהלך שנת 2021 החל שיפוץ היציע הצפוני לצורך הגדלת הקיבולת הכוללת של האצטדיון ל־10,000 מקומות ישיבה, כשהעבודות מתוכננות להסתיים ביולי-אוגוסט 2022.
הערות שוליים

↑  Спорт-Экспресс. Архив газеты от 27.08.2002
↑  Оренбургский «Газовик» впервые в своей истории вышел в Премьер-Лигу
↑  Реконструкция арены ФК "Газовик" будет завершена к старту нового сезона
↑  ТРИБУНЫ НА СТАДИОНЕ В ОРЕНБУРГЕ ДОСТРОЯТ К СЕРЕДИНЕ СЕНТЯБРЯ
↑  ЕФРЕМОВ ЗАБИЛ ПЕРВЫЙ ГОЛ "ОРЕНБУРГА" В ПРЕМЬЕР-ЛИГЕ
↑  Реконструкцию стадиона «Газовик» завершили за сутки до начала матча ФК «Оренбург» — ФК «Спартак». Урал56.ру
אצטדיון "גזוביק" ב-2009
היציע המזרחי לאחר השלמת השיפוץ.
אלכסיס רן

| --- | --- |

רן בשנת 2017
 לידה:  23 בנובמבר 1996 (בת 27) ארצות הברית סנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקצוע:  דוגמנית
 בן או בת זוג:  נואה סנטיאנו (2019–אפריל 2020)  Jay Alvarrez (2014–2016) 
 
אלכסיס רנה גלאבך (באנגלית: Alexis René Glabach; נולדה ב-23 בנובמבר 1996), המוכרת בעיקר בשם אלכסיס רן (Alexis Ren), היא אושיית רשת, יזמית, שחקנית ודוגמנית אמריקאית.
ראשית חייה

ב-23 בנובמבר 1996 נולדה רן בסנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית. היא גדלה שם עם שתי אחיותיה ואחיה הצעיר והתחנכה בחינוך ביתי.
קריירה

בגיל 13 התגלתה רן והייתה לדוגמנית עבור חברת ברנדי מלוויל. היא הפכה לתופעה במדיה החברתית בגיל 15, כאשר תמונות שלה בבגד ים ביקיני שחור בבריכה הפכו לוויראליות בטאמבלר. מאז היא הופיעה בסדרת פרסומות למשחק המובייל "Final Fantasy XV: A New Empire". היא השיקה קולקציית בגדי ספורט בשם "Ren Active". רן זכתה לתואר "רוקי השנה" בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד לשנת 2018. ב-12 בספטמבר 2018 הוכרזה רן כאחת מהידוענים שיתמודדו בעונה 27 של התוכנית "רוקדים עם כוכבים" האמריקאית, לצד הרקדן המקצועי, אלן ברסטן. רן וברסטן עלו לגמר והגיעו למקום הרביעי ב-19 בנובמבר 2018.
היא הייתה נערת השער של מגזין מקסים לגיליון של אוגוסט 2017, נערת השער של מקסים מקסיקו לגיליון של מרץ 2018, וה"רוקי" בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד לשנת 2018. היא נכללה ברשימת 100 הנשים הסקסיות בעולם של מגזין מקסים בשנת 2019.
באוקטובר 2019 היא כיכבה בתור "סקרלט ג'ונס" בקליפ המוזיקלי לשיר "South of the Border" של אד שירן. קודם לכן היא גם הופיעה בקליפ המוזיקלי לשיר "Not Ok" של קייגו.
בשנת 2022 גילמה את לקסוס בסרט הפשע "מעבר לחוק" בכיכובו של אנטוניו בנדרס.
חיים אישיים

אמה, מומחית לתזונת בריאות, נפטרה בשנת 2014 לאחר שחלתה בסרטן השד. לאחר מות אמה פיתחה רן הפרעת אכילה באומרה שהיא "במצב נפשי רעיל".
בספטמבר 2019 דווח כי רן מנהלת מערכת יחסים עם השחקן והדוגמן נואה סנטינאו. סנטינאו אישר את מערכת היחסים בפומבי ב-14 בינואר 2020 באמצעות פוסט בחשבון האינסטגרם שלו. במרץ אותה שנה נודע שהשניים נפרדו.
הערות שוליים

1 2  Jones, Allie. "Instagram's Teen Idol on What It's Like to Be 'Perfect'". The Cut (באנגלית). נבדק ב-2019-07-27.
↑  Weiss, Suzannah (9 ביולי 2017). "Alexis Ren Lands Her First Magazine Cover". Teen Vogue (באנגלית). נבדק ב-2017-07-17. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Alexis Ren Is Maxim's August Cover Girl". Maxim (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-07-17.
1 2  Narins, Elizabeth (25 במאי 2017). "Instagram Star Alexis Ren Opens Up About the Eating Disorder She Hid for Years". Cosmopolitan. נבדק ב-6 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Chapple, Craig (25 באוגוסט 2017). "MZ recruits influencer and model Alexis Ren as the face of Final Fantasy XV: A New Empire ad campaign". pocketgamer.biz. נבדק ב-2 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Friederich, Brandon (28 באוגוסט 2017). "Alexis Ren Joins Kate Upton as Latest Super Hottie to Promote Mobile Video Game". Maxim (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Alexis Ren is Launching Her Own Activewear Line". Sidewalk Hustle (באנגלית אמריקאית). 2017-05-19. אורכב מ-המקור ב-2017-08-02. נבדק ב-2017-07-17.
1 2  "Alexis Ren is officially a Sports Illustrated Swimsuit model!". נבדק ב-28 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Murphy, Desiree (12 בספטמבר 2018). "'Dancing With the Stars' Season 27 Cast Revealed -- Meet the Celebs and Their Pro Partners!". Entertainment Tonight. נבדק ב-12 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://abc.go.com/shows/dancing-with-the-stars/video/vdka6488488 (אורכב 01.12.2018 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Maxim Cover Girl Alexis Ren Sizzles in Brand New Bikini Beach Videos". Maxim (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-07-17.
↑  "Alexis Ren Just Landed Her First Big Magazine Cover". Cosmopolitan. 2017-07-08. נבדק ב-2018-01-07.
↑  "Ed Sheeran - South of the Border (feat. Camila Cabello & Cardi B) [Official Video]" – via www.youtube.com.
↑  Nolasco, Stephanie (2017-07-07). "Alexis Ren opens up about her eating disorder: 'I overworked myself'" (באנגלית אמריקאית). Fox News. נבדק ב-2017-07-17.
↑  "FYI, Internet: Noah Centineo and Alexis Ren Are Dating". Us Weekly (באנגלית אמריקאית). 2019-09-27. נבדק ב-2020-02-17.
↑  "Noah on Instagram: "My dad says I look like I just finished a fight with @thenotoriousmma and lost. I say, at least one of us in this photo is gorgeous ❤️ love…"". Instagram (באנגלית). נבדק ב-2020-02-17.
בד"ד

עטיפת צדו האנגלי של כתב העת בד"ד. העטיפה ממחישה את השילוב בין תורה ומדע, שביסוד כתב העת: מוצגים בה ספר תורה (כמנהג עדות המזרח) ועצמים מדעיים מגוונים.
בד"ד (ראשי תיבות של בכל דרכיך דעהו) הוא כתב עת מדעי תורני לענייני תורה ומדע היוצא לאור על ידי אוניברסיטת בר-אילן אחת לכמה חודשים החל משנת 1995. נכון לתשפ"ג, יצאו לאור 36 גליונות. בכל גיליון שני חלקים: חלק עיקרי בעברית וחלק נוסף באנגלית. עורך כתב העת מראשיתו היה פרופ' יחיאל דומב, ובשנת 2007 החליפו פרופ' עלי מרצבך.
כתב העת עוסק בנקודות המפגש של תחומי המדע המודרני והשכלה הכללית לבין מחשבה והגות יהודית אורתודוקסית, ובהתמודדות הדת עם אתגרי המדע וההשכלה. לפי הצהרת המערכת, "כתב העת בד"ד נועד בראש ובראשונה לאנשים שומרי מצוות, הפתוחים לתחומי ההשכלה הכללית ומעוניינים בהגות ובמחקר של העולם המודרני... כמו כן נועד כתב העת לשמש צוהר לאדם המשכיל שאינו שומר מצוות לראות ולהבין באמצעותו את דרכם של שומרי מצוות בהתמודדותם עם האתגרים שהמדע וההשכלה הכללית מציבים בפניהם בעידן המודרני". בפתח הגיליון הראשון כתב רקטור אוניברסיטת בר-אילן, פרופ' משה קווה: "בד"ד הוא ביטוי מובהק לאוניברסיטה הדוגלת בשילוב של תורה ומדע, שילוב המתבטא בסמלה: ספר תורה ומיקרוסקופ אחוזים זה בזה".
כתב העת מקיף מגוון רחב של תחומים, בהם: מדעים מדויקים (מתמטיקה, פיזיקה וכימיה), מדעי החיים (ביולוגיה ורפואה), מדעי החברה (כלכלה, סוציולוגיה ופסיכולוגיה) ומדעי הרוח (פילוסופיה, היסטוריה, ארכאולוגיה, משפטים וספרות). המאמרים מוגשים למערכת ועוברים שיפוט אקדמי.
כתב העת "הגיון", כתב עת מדעי שעסק בדרכי החשיבה של חז"ל, אוחד ב-2002 לתוך בד"ד.
הערות שוליים

↑  "הנחיות לפרסום מאמרים בבד"ד", בד"ד 27, אדר תשע"ג
↑  בד"ד 1, קיץ תשנ"ה
ארברו (מחוז)

מחוז ארברו (בשוודית: Örebro län) הוא מחוז במרכזה של שוודיה. מחוז ארברו גובל בדלארנה בצפון, בווסטמנלנד ובסדרמנלנד במזרח, באסטריֶטלנד בדרום דרום-מזרח, בווסטרַה יֶיטלנד בדרום דרום-מערב ובוורמלנד במערב. המחוז נמצא בשטח החבלים נרקה, ורמלנד, וסטרייטלנד ווסטמנלנד.
בין השנים 1634–1779 היה המחוז מאוחד יחד עם נרקה וורמלנד, ומאז 1779 הוא נחשב מחוז עצמאי. הבירה והעיר הגדולה היא ארברו, בקצה המערבי של אגם היאלמר. שטח המחוז הוא 9,343 קמ"ר, והאוכלוסייה שלו (נכון לשנת 2005) היא 273,920 תושבים.
במחוז יש מספר אגמים והוא מנוקז על ידי כמה נהרות שזורמים דרומה ומזרחה. מרבצי ברזל, אבץ ונחושת מנוצלים במחוז. ענפים חשובים אחרים כוללים עבודות עצים, ייצור נייר, ייצור פלדה והתכת מתכות.
סמלו הנוכחי של המחוז הוא למעשה שילוב של סמלי נרקה, ורמלנד ווסטמנלנד, והוא אומץ ב-15 ביולי 1944.
הערות שוליים

1 2 3  מושלי מחוז ארברו, (באנגלית).
↑  ארברו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית).
| מחוזות שוודיה |
| --- | --- | --- |
|  נורלנד | אופסלה, דלרנה, וסטרבוטן, וסטרנורלנד, יבלבורג, ימטלנד, נורבוטן |  |
|  סביאלנד | סטוקהולם, אופסלה, ארברו, דלרנה, וסטמנלנד, וסטרה ייטלנד, ורמלנד, יבלבורג, ימטלנד, סדרמנלנד, אסטרייטלנד |  |
|  יטאלנד | גוטלנד, וסטרַה יֶיטלנד, ינשפין, קאלמאר, קרונוברי, אסטרייטלנד |  |
|  סקונהלנד | בלקיניה, הלנד, סקונה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566721605171  GND: 4614878-4  LCCN: n81005014  MusicBrainz: ddc4d4ae-f8e3-4c05-be3f-9c44df994c18  SUDOC: 028177061  VIAF: 137211501   WorldCat (עם VIAF): 137211501 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אשנב תותח

ערך זה עוסק בפתח בדופן אונייה המאפשר ירי דרכו. אם התכוונתם לפתח בדופן מבנה המאפשר ירי דרכו, ראו .
אשנב טיפוסי של תותח 36-ליטראות באונייה מן המאה ה-19. החרך שימש לתצפית כשהמכסה סגור, והפתח הקטן לתאורה ואוורור.
אשנב תותח (באנגלית: gun port) הוא פתח בדופן אונייה, מעל קו המים, דרכו יורה תותח המוצב על סיפון התותחים שלה. כבר במאה ה-15 הוצבו לראשונה תותחים על סיפוני אוניות. אשנבי התותחים אפיינו את אוניות המפרשים המלחמתיות, והם נעלמו כליל עם הופעתה של אוניית המערכה המודרנית הראשונה בתחילת המאה ה-20.
היסטוריה > מתי הומצא

קשה לקבוע מי הגה לראשונה את הרעיון לקרוע אשנבי תותחים בגוף אונייה. בצרפת מייחסים לעיתים קרובות את ההמצאה לבונה אוניות אומן בשם פרנסואה דשרז'ה (Descharges) או דשנז'ה ולשנת 1501; כיום ידוע כי אין זה נכון, משום שהשימוש בתותחים ככלי נשקן העיקרי של אוניות היה מקובל כבר זמן רב קודם לכן. דוגמאות לשימוש מוקדם יותר באשנבי תותחים הן אריח חרס ועליו ציור של קרוולה פורטוגזית בעלת אשנבי-תותחים; תיאור המצור על רודוס (1480) שנדפס באוּלְם ב-1496 ומזכיר אונייה ולה 10 אשנבי-תותחים; וטקסט המספר כי ב-1402, במהלך כיבוש האיים הקנאריים, השליך ז'אן דה בטנקור הימה את איזאבלה מלכת הקנאריים בעד אשנב-תותח (בצרפתית: sabord). בפורטוגל מייחסים את ההמצאה למלך ז'ואאו השני עצמו (1455-1495), שהחליט לחמש את הקרוולות שלו בתותחים כבדים וכך יצר את אוניית המלחמה המודרנית הראשונה. הניסויים הראשונים בכלי הנשק החדשים נערכו בסטובל, דרומית לליסבון, בסביבות 1490, כשהקרוולות הקטנות החמושות בתותחים הכבדים מתעמתות עם אוניות גדולות מהן פי כמה שנשאו את תותחי הסביבול (swivel guns) הקטנים הרגילים. עם זאת, ישנם היסטוריונים הסבורים כי ההמצאה נולדה בעת ובעונה אחת בפורטוגל, ספרד, אנגליה, צרפת והולנד.
תותחים הועלו על סיפוני אוניות כבר במאה ה-14. ז'אן פרואסר מספר ב-1386 על אונייה גדולה "חמושה בשלושה תותחים שיירו אבני-קלע עצומות, אשר הותירו הרס וחורבן בכל מקום בו נפלו. ב-1380, במהלך מלחמת קיאוג'ה, נהרג לוצ'אנו דורייה (Doria) על סיפון אונייתו ממטח דופן של האויב. ב-1340, בקרב סְלוֹיס (Sluys), הטביעו כמה מהקאראקים הצרפתיים בתותחיהם אוניות אנגליות אחדות. אלא שהתותחים בהם מדובר הוצבו על צוּרֵי האוניות או על כנים סובבים, כמו התותחים שיירו מצורי גליאות המשוטים בקרב לפנטו ב-1571. כלי הארטילריה הראשונים בהם נעשה שימוש בקרב בים, כבר ב-1304, היו קלי-משקל והוצבו בצוּר החרטום, בהתאם לטקטיקות הנהוגות באותה תקופה שהעדיפו את תקיפת האויב חרטום-אל-חרטום. ברם, הגדלת העוצמה והטווח של התותחים במחצית השנייה של המאה ה-14 היו כרוכים בהגדלת משקלם, והיה הכרח על כן להציב אותם עמוק בבטן האונייה כדי לשמור על יציבותה; קריעת אשנבי תותחים הלכה והפכה אפוא עד 1501 למעשה שגרה. הגידול בממדי האוניות הוא שאיפשר לפעור בהן פתחים גבוהים במידה מספקת מקו המים; עם זאת, עדיין היה צורך לציידם במכסים אטומים להגנה מפני חדירת מי ים בים סוער כשהאונייה היטלטלה לצדדים.
האשנבים איפשרו להציב באוניות תותחים כבדים וארוכי טווח משקודם, והם שבישרו את הולדת אוניית הקו (ship of the line) ואת קיצן של הגליאות. זאת ועוד, מאז המאה ה-16 השפיעו מספר התותחים וסידורם גם על מראה האוניות; צור החרטום וסיפון האחרה הלכו וקטנו, ובמאה ה-19 נעלמו לחלוטין.
היסטוריה > מבנה האשנב

את אשנבי התותחים בדפנות קבעו במרחקים שווים של 2.4 עד 2.7 מטרים זה מזה; אשנבים אחדים נוספים, עבור תותחי מרדף, נבנו גם בחרטום ובירכתיים. גודל האשנב נקבע לפי קליבר התותח. לדוגמה, רוחבו של אשנב לתותח 36-ליטראות ארוך היה 1.2 מ'. באוניות בעלות כמה סיפונים לא קבעו את האשנבים אחד מעל השני, אלא במחומש (quicunx), על מנת לחלק בצורה שווה את המאמצים שהפעילו התותחים על גוף האונייה. האשנבים לא היו סתם חורים בגוף האונייה, אלא עמדות ירי שנדרשו לשאת את משקל התותחים ולעמוד בכוחות הרתע שנוצרו בשעת הירי; לשם כך חוזקו הפתחים בקורות חזקות ובטבעות, אליהן נרתמו התותחים בחבלים וגלגילות. למעשה, התותחים שניצבו מאחורי אשנבים אלה דמו יותר לתותחים שהוצבו לימים בצריחים מאשר לתותחי השדה הניידים של הצבא.
ז'ורז' פורנייה, הגאוגרף והמתמטיקאי הצרפתי בן המאה ה-17, כתב ב-1643 כי בצרפת, אנגליה, והולנד כיסו את אשנבי התותחים במכסים הנפתחים על ציר כלפי מעלה, בספרד במכסים הנפתחים על ציר הצדה, ובמדינות אחרות בתריסים זחיחים לצדדים. אוניות אחדות בעלות ליווח מרועף, כמו "מרי רוז" האנגלית, פורקו ונבנו מחדש עם בּוֹלֶט גדול יותר, כדי שאפשר יהיה לציידן באשנבי תותחים.
אשנבי התותחים סייעו גם לאוורור החללים בין הסיפונים. ניתן היה לפתוח אותם במלואם, כמו בשעת ירי, או לפתוח דלת קטנה במכסה האשנב.
היסטוריה > סכנת החדירה של מים

בים סוער הכרח היה לסגור את מכסי האשנבים התחתונים, כדי למנוע חדירת מים לתוך האונייה. מאשנבים אלה נשקפה סכנה מתמדת כל זמן היותם פתוחים, משום שמשב רוח פתאומי עלול היה להטות את האונייה על צדה עד כדי ירידת הפתחים בעודם גלויים אל מתחת קו המים. אוניות אחדות, שיציבותן הייתה רעועה בשל מרכז כובד גבוה מדי, טבעו בשל כך: "מרי רוז" ב-1545, "ואסה" השוודית ב-1628, ו"תזה" (Thésée) ו"סופרבה" (Superbe), אוניות הקו הצרפתיות, בקרב מפרץ קיברון (1759). "ונז'ר דה פפלה" (Vengeur du Peuple), אוניית 74-תותחים צרפתית, טבעה במהלך קרב ה-1 ביוני המהולל (1794) כפי הנראה בשל חדירת מים מאשנבי סיפון התותחים התחתון לאחר שמכסיהם נעקרו ונשברו בהתנגשות עם אה"מ "ברונסוויק" ובחילופי האש עמה.
המונח בצרפתית להטבעה מכוונת של אונייה, "sabordage" (סָבּורדאז'), נגזר מן "sabord" (סאבּור) - אשנב תותח, ומבטא את הסכנה הגדולה שנשקפה ממנו.
היסטוריה > השפעתו על טקטיקת הלחימה

לסכנת החדירה של מים דרך האשנבים התחתיים הייתה השפעה על מהלכם של קרבות ימיים. בקרב אושנט (1778), לדוגמה, נקטה השייטת הצרפתית את היוזמה ותפסה בתחילתו את הצד הגלוי לרוח (weather gauge) שיתרונות התקפיים בצדו. אולם כשהלכה הרוח והתחזקה, נטו אוניותיה על צדן הפונה לאויב במידה מסוכנת, הן נאלצו לסגור את אשנבי התותחים התחתיים וכך איבדו חלק ניכר מעוצמת מטח הדופן שלהן. האוניות הבריטיות, שנערכו במקביל להן, נטו לצד השני, ועל כן יכלו לכוון את כל תותחיהן בקלות לעבר התרונה והחיבל של האויב.
דבר דומה אירע בקרב ה-13 בינואר 1797 לאוניית 74-התותחים הצרפתית "דרואה דה ל'אום" ( Droits de l'Homme) כשנאבקה עם הפריגטות הבריטיות "אינדפטיגבל" (Indefatigable) ואמזון"; הים הסוער אילץ אותה לסגור את אשנבי התותחים התחתיים ועל כן נותרו לרשותה 30 תותחי 18-ליטראות בלבד, שהפחיתו את עוצמת האש שלה לזו של פריגטה. הפריגטות הבריטיות, לעומת זאת, שהתאפיינו בבולט גבוה, יכלו לנצל את מלוא מטח הדופן שלהן, הגם שלא היו שקולות לאוניות קו בתנאים נורמליים. האונייה הצרפתית איבדה בלחימה העזה את תרניה, את ההגה והעוגנים, וסופו של דבר נטרפה אל החוף ואבדה.
במאות ה-18 וה-19 התקינו אשנבי תותחים גם באוניות סוחר גדולות. האשנבים שימשו לאוורור הסיפון הראשי והארתו, ואיפשרו לחמש את האוניות בתותחים ולהופכן לאוניות מלחמה בעת הצורך. ב-1720, לדוגמה, לאחר שחברת מיסיסיפי הצרפתית פשטה את הרגל, עבר כל רכושה לידי הכתר ואוניותיה הוכנסו לשירות בצי המלחמתי.
בעידן המפרשים השתמשו לעיתים באוניות-קו להובלת חיילים, ואז חימשו אותן בְּחֶסֶר (en flûte) והוציאו מתוכן חלק מן התותחים כדי לפנות מקום לאפסניה ולאנשים. פרקטיקה זו הקשתה להבחין בין אוניית סוחר תמימה לבין אוניית מלחמה. בקרב ה-4 באוגוסט 1800 התחזתה אוניית הודו המזרחית "אקסטר" לאוניית-קו נושאת 74 תותחים ורדפה אחר הפריגטה הצרפתית "מֶדֶה" ( Médée) החזקה ממנה פי כמה; כששקעה השמש שכללה עוד יותר את האשליה, פתחה את כל אשנביה, אלו החמושים בתותחים ואלו הריקים, והאירה אותם; מעשה התרמית היה כה משכנע, שכאשר השיגה את "מדה" והתקרבה אליה, החליט מפקד הפריגטה הצרפתית כי אין לאונייתו כל סיכוי למול אונייה חזקה פי כמה ונכנע ללא קרב. אך היו גם מקרים הפוכים, כאשר פריגטה תקפה אוניית סוחר לכאורה וגילתה לפתע כי מדובר באוניית מלחמה חזקה ממנה. דוגמה לכך היא נפילת הפריגטה הצרפתית "פורטה" לידי אה"מ "סיביל" ב-2 במרץ 1799.
היסטוריה > שימושים נוספים

באשנבי תותחים נעשו גם שימושים נוספים, כמו פתחי טעינה ופריקה של אספקה, פתחי מילוט ופתחים לפשוט דרכם אל סיפוני היריב לאחר שהאוניות נצמדו זו לזו.
בסביבות 1810 בנו הצרפתים אוניות 74-תותחים אחדות בנמל ונציה, שהיה עמוק דיו להשקת אוניות אך רדוד מכדי לאפשר להן לצאת לים. כדי להתגבר על הבעיה, הרימו את האונייה באמצעות מכלי ציפה וקורות תומכות שהושחלו דרך פתחי התותחים, וכך הקטינו את השוקע שלה. המתקן, שנקרא בצרפתית "שאמו" (chameau, "גמל"), נוצל להוצאתן לים של שתי אוניות: "ריבולי" (Rivoli) ו"מון סן-ברנאר".
היסטוריה > סוף השימוש באשנבי תותחים

עם פיתוחם של תותחים ימיים כבדים באמצע המאה ה-19, כמו תותח פֶּקְסָן (Paixans), הלכו אשנבי התותחים ונעלמו, כשהם מפנים תחילה את מקומם לברבטה (barbetta), פלטפורמה סובבת על הסיפון, לעיתים עם מיגון חלקי, ואחר כך לצריח התותח המשוריין. קרב המפטון רודס, שבו גבר תותח הצריח של "מוניטור" על סוללת התותחים של "וירג'יניה", בישר את השינוי. האשנבים הוסיפו להתקיים עוד זמן מה באוניות סוללה מרכזית (central battery ship) ובתאים המשוריינים (casemates) של תותחי הסוללות המשניות באוניות מערכה שקדמו לדרדנוט ונועדו להדוף ספינות טורפדו. האשנבים נעלמו לחלוטין עם הופעתה של אוניית המערכה המודרנית הראשונה, אה"מ "דרדנוט" ב-1906.
הערות שוליים

↑  Le Moing (2011), pp. 26-27.
↑  Dominique Brissou dans: Vergé-Franceschi (2002), pp. 1283–1284.
↑  Dominique Brissou dans: Vergé-Franceschi (2002), pp. 1283–1284.
↑  Garcia de Resende, Vida e feitos d' el-rey Dom João Segundo, 1545, lines 8200 to 8220.
↑  Dominique Brissou בתוך: Vergé-Franceschi (2002), pp. 1283–1284.
↑  Le Moing (2011), pp. 26-27.
↑  Dominique Brissou dans: Vergé-Franceschi (2002), pp. 1283–1284.
↑  Meyer and Acerra (1994), p. 31.
↑  Meyer and Acerra (1994), p. 26.
↑  Le Moing (2011), pp. 26-27.
↑  Dominique Brissou dans: Vergé-Franceschi (2002), pp. 1283–1284.
↑  Jean Meyer, dans: Vergé-Franceschi (2002), p. 1397.
↑  Le Moing (2011), pp. 26-27.
↑  Dominique Brissou dans Vergé-Franceschi (2002), pp. 1283–1284.
↑  Dominique Brissou dans: Vergé-Franceschi (2002), pp. 1283–1284
↑  Parkinson, C. Northcote (1934) Edward Pellew, Viscount Exmouth, Admiral of the Red. London, Methuen & Co., pp. 175-78.
תותחי הדופן של "אוסאן", מסודרים בתצורת מחומש בשלושה סיפונים אחד מעל השני.
תותח 36-ליטראות ארוך
אוניית קו מדגם "טמרייר" (Téméraire ) נתמכת על "גמל" (chameaux) שהושחל דרך פתחי התותחים שלה.
סוללת תותחי 140 מ"מ באונייה מחופת-שריון (ironclad)
אנטונוב An-158

מטוס האנטונוב 158 בסלון האווירי בפארנבורו, 20 ביולי 2010.
אנטונוב An-158 (ידוע גם כאנטונוב An-148-200) הוא מטוס נוסעים אוקראיני שהוצג לראשונה ב-2010 ומהווה גרסה מתקדמת של מטוס ה-An-148. המטוס מתוכנן לשאת עד 99 נוסעים, וכן לטוס בתנאי מזג אוויר קשים ובגובה נמוך מאוד מעל פני הים.
טיסת הבכורה של המטוס נערכה ב-28 באפריל 2010 מנמל התעופה אנטונוב שבפרברי קייב. המטוס עבר את מבחני הבטיחות של ועדת התעופה הבין-מדינתית ומינהל התעופה האוקראיני, בהתאם לתקנים בינלאומיים שונים והשלים את מבחני הבקרה והבטיחות בפברואר 2011. המטוס שייך לקטגוריית הנחיתה IIIА של הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית.
לעומת המטוס An-148, מטוס האנטונוב An-158 צורך פחות דלק ומגיע למהירות של 850 קמ"ש לטווח של עד 2,500 ק"מ. כמו כן, מציע ה-An-158 מספר מושבים גדול יותר (עד 99 לעומת 85) ועלויות תפעולו נמוכות יותר. מחירו של מטוס בודד הוא 25 עד 30 מיליון דולר, בהתאם לתצורה.
בשנת 2012, אנטונוב מתכננת להשיק 7 מטוסים מדגם זה, ומספר מדינות כבר הביעו את התעניינותן במטוס כולל  רוסיה, אוקראינה ומדינות באסיה, באפריקה ובאמריקה הלטינית. חברת התעופה הרוסית סויוז-אטלנט חתמה על חוזה לאספקת 10 מטוסים עם אופציה לרכישת חמישה נוספים, וכן חברת התעופה קובאנה הקובנית הביעה את רצונה לרכוש ששה מטוסים מדגם זה.
אצטדיון דאיגו

| --- | --- |
הקשת הכחולה
הקשת הכחולה
 כינוי:  הקשת הכחולה
 שמות קודמים:  אצטדיון גביע העולם של דאיגו
 מיקום:  דאיגו, קוריאה הדרומית
 קואורדינטות:  35°49′47″N 128°41′25″E﻿ / ﻿35.829739°N 128.690205°E﻿ / 35.829739; 128.690205
 אבן יסוד:  29 ביולי 1997
 תקופת הפעילות:  28 ביוני 2001 – הווה (23 שנים)
 עלות הבנייה:  265 מיליון דולר
 בעלים:  עיריית דאיגו
 מפעיל:  המרכז לניהול מתקני ספורט של מטרופולין דאיגו
 אדריכל:  Kang Cheol-Hee
 קבוצות:  דאיגו פ.צ (2018-2003)
 מושבים:  66,422
 ממדי משטח:  105 * 68
 he
 
אצטדיון דאיגו, (בקוריאנית: 대구스타디움 주경기장; נהגה: [daeguseutadium jugyeong-gijang]) המכונה גם הקשת הכחולה, הוא אצטדיון ספורט הממוקם בעיר דאיגו, שבדרום קוריאה. האצטדיון נקרא בעבר אצטדיון גביע העולם של דאיגו, אך שמו שונה לאצטדיון דאיגו ב־5 במרץ 2008. האצטדיון ממוקם כ-11 ק"מ מנמל התעופה של דאיגו, הוא מנוהל על ידי המרכז לניהול מתקני ספורט של דאיגו, והוא מכיל 66,422 מקומות ישיבה, וחניה ל-3,550 כל רכב.
אצטדיון דאיגו היה אחד מעשרת האצטדיונים הדרום קוראינים שאירחו את משחקי מונדיאל 2002, כמו כן הוא שימש כאצטדיון המרכזי באוניברסיאדת הקיץ ה-22 שנערכה בשנת 2003, ובאליפות העולם באתלטיקה 2011. אצטדיון דאיגו שימש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל דאיגו פ.צ עד שנת 2018.
בנייה

בניית האצטדיון החלה ביולי 1997 והושלמה במאי 2001 ועלות הפרויקט הייתה 265 מיליון דולר.
מונדיאל 2002

האצטדיון היה האצטדיון הגדול ביותר בדרום קוריאה במהלך מונדיאל 2002, ונערכו בו המשחקים הבאים:
| תאריך | קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | בית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 ביוני 2002 |  דנמרק | 1–1 |  סנגל | בית א' |
| 8 ביוני 2002 |  סלובניה | 0–1 |  דרום אפריקה | בית ב' |
| 10 ביוני 2002 |  דרום קוריאה | 1–1 |  ארצות הברית | בית ג' |
| 29 ביוני 2002 |  דרום קוריאה | 2-3 |  טורקיה | המשחק על המקום השלישי |
אירועים > מרתון דאיגו

אצטדיון דאיגו מארח את מרתון דאיגו המתקיים באפריל מדי שנה.
אירועים > קונצרטים

האצטדיון אירח את פסטיבל שירי אסיה ה-8 שאורגן על ידי "קרן קוריאה לחילופי תרבות בינלאומיים", בשנת 2011.
הערות שוליים

↑  The Chosun Ilbo Asian Singers to Gather in Daegu for Asia's Biggest Pop Concert 10 October 2011. Retrieved 2011-10-12
ארברטו אלדר

| --- | --- |

 לידה:  23 בנובמבר 1930 פונשל, פורטוגל 
 פטירה:  23 במרץ 2015 (בגיל 84) קשקאיש, פורטוגל 
 מדינה:  פורטוגל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קוימברה, אוניברסיטת ליסבון 
 שפות היצירה:  פורטוגזית 
 פרסים והוקרה:  פרס פסואה (1995) 
 
ארברטו אלדר (בפורטוגזית: Herberto Helder;‏ 1930 – 23 במרץ 2015) היה סופר ומשורר פורטוגלי. הוא נולד בהרברטו הלדר לואיס ברנרדס דה אוליביירה ב־23 בנובמבר 1930, למשפחה יהודית באי מדיירה באוקיינוס האטלנטי. אמו, מריה אסתר דוס אנג'וס לואיס ברנרדס, נפטרה כשהלדר היה בן שמונה, אירוע שהותיר עליו רושם עמוק. נושא האם יהפוך לאלמנט שחוזר על עצמו בשירתו. כנער הוא עזב את האי לפורטוגל ביבשת, שם למד משפטים ופילולוגיה רומנית בליסבון ואחר כך בקוימברה, אך מעולם לא השלים את לימודיו.