stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנרכו-קומוניזם
התפתחות רעיונית > האינטרנציונל הראשון

האנרכו-קומוניזם נוסח לראשונה כפילוסופיה כלכלית-פוליטית עקבית ומודרנית, במחלקה האיטלקית של האינטרנציונל הראשון על ידי קרלו קאפיירו, אריקו מלטסטה, אנדריאה קוסטה ואחרים. מתוך מתן כבוד למיכאל באקונין, המחברים לא הבדילו מפורשות את האנרכו-קומוניזם מהאנרכיזם הקולקטיביסטי עד למותו של באקונין. האנרכיסטים הקולקטיביסטים ביקשו לבצע קולקטיביזציה של הבעלות על אמצעי הייצור, ולשמור על עבודת השכר, ואילו האנרכו-קומוניסטים ביקשו להחיל את הרעיון של בעלות קולקטיבית גם על תוצרי העבודה. בעוד שתי הקבוצות התנגדו לקפיטליזם, האנרכו-קומוניסטים נבדלו מפרודון ובאקונין (שגרסו שליחיד יש זכות על תוצרי עבודתו וזכות לתשלום עבור עבודתם) בטענה שליחיד צריכה להיות גישה חופשית לסחורות, על פי צרכיו, וללא קשר למאמץ שהשקיע בעבודה.
קאפיירו מסביר בספרו, "אנרכיה וקומוניזם", שבעלות פרטית על תוצר העבודה תוביל לצבירה לא שוויונית של הון, ובכך להבדלי מעמדות לא רצויים: "אם נגן על בעלות היחיד על תוצרי עבודתו, נאלץ להגן גם על השימוש בכסף, ובכך נשאיר צבירה של הון כזה או אחר, על פי מעלה כזו או אחרת, במקום על פי הצורך של היחיד."
ב-1876, בוועידה של הפדרציה האיטלקית של האינטרציונל בפירנצה (אשר נערכה למעשה ביער מחוץ לפירנצה, עקב פעילות משטרתית), הוכרזו עקרונות האנרכו-קומוניזם, אשר התחילו כך:
הפדרציה האיטלקית רואה בבעלות הקולקטיבית על תוצר העבודה כעקרון המשלים ההכרחי לתוכנית הקולקטיביסטית, עזרת כולם למען סיפוק צורכיהם של כל יצור חי, את החוק היחידי של ייצור וצריכה המותאם לעקרון הסולידריות. הקונגרס הפדרלי בפירנצה הפגין מפורשות את דעת האינטרנציונל האיטלקי בנקודה זו...
התפתחות רעיונית > פיוטר קרופוטקין

פיוטר קרופוטקין, שלעיתים קרובות נחשב התאורטיקן החשוב ביותר של האנרכו-קומוניזם, תיאר את רעיונותיו הכלכליים בספריו "כיבוש הלחם", ו"שדות, מפעלים ובתי-מלאכה". קרופוטקין גרס ששיתוף פעולה יעיל יותר מתחרותיות, ובספרו "עזרה הדדית: גורם באבולוציה", הראה את ההדגמה של טענה זו בטבע ובעולם החי. הוא תמך בביטול הבעלות הפרטית באמצעות "הפקעה של כל העושר החברתי" על ידי האנשים עצמם, ובכלכלה שתנוהל על ידי תיאום באמצעות קשת אופקית של התארגנויות התנדבותיות, בה הסחורות יחולקו על פי צרכים פיזיים של היחיד, במקום על פי עבודתם. בהמשך הוא טען שעם התקדמות החברה, "צרכים" אלו לא יהיו צרכיו הפיזיים בלבד אלא ש"ברגע שרצונותיו החומריים יסופקו, צרכים אחרים, בעלי אופי אומנותי, ידחפו את עצמם קדימה בלהט. מטרות החיים משתנות עבור כל אחד ואחד, וככל שהחברה יותר מתורבתת, כך האינדיבידואליות תהיה יותר מפותחת, והרצונות יהיו מגוונים יותר."
הוא טען שבאנרכו-קומוניזם:
בתים, שדות ומפעלים לא יהיו עוד רכוש פרטי, אלא הם יהיו בבעלות הקומונה או האומה, והכסף, השכר, והמסחר יבוטלו
יחידים וקבוצות ישתמשו וישלטו בכל משאב שיהיה להם צורך בו, על פי מטרת האנרכו-קומוניזם ש"המוצר שנקצר או יוצר יהיה ברשות כולם, כך שלכל אחד יהיה את החופש לצרוך אותם כפי רצונו בביתו שלו." הוא תמך בהפקעת רכוש על מנת לוודא שלכולם תהיה גישה למה שהם צריכים, מבלי שיאלצו למכור את עבודתם על מנת להשיגו.
איננו רוצים לשדוד מאף אחד את מעילו, אך אנו רוצים להעניק לכל העובדים את כל הדברים שהמחסור בהם הופך אותם לטרף קל לנצלן, ואנחנו נעשה כל שביכולתנו על מנת שלאף אדם לא יחסר דבר, ושאף אדם לא יאולץ למכור את כוח יד ימינו על מנת לקיים את עצמו ואת קרוביו. לזה אנו מתכוונים כשאנו אומרים "הפקעה"
הוא אמר ש"האיכר שבבעלותו בדיוק גודל האדמה שאותו הוא יכול לעבד", ו"המשפחה שגרה בבית שיש בו מספיק מקום...בהתחשב במספר האנשים" ו"הפועל המיומן שעובד עם הכלים שבבעלותו" ימשיכו באין מפריע, בעודו טוען ש"בעל האדמה חייב את הונו לעוני של האיכרים, ועושרו של הקפיטליסט מגיע מאותו מקור".
תאוריה כלכלית

אנרכו-קומוניזם שם דגש על ערך השוויוניות, ועל ביטול ההיררכיה החברתית וההפרדה המעמדית הנובעות, על פי ההשקפה האנרכו-קומוניסטית, מחלוקה לא שוויונית של ההון. כמו כן, אנרכו-קומוניזם תומך בביטול הכסף והקפיטליזם. במקומם, הוא מציע ייצור קולקטיבי וחלוקת ההון על ידי שימוש באמצעים של התארגנויות חופשיות. בחברה אנרכו-קומוניסטית, מוסד המדינה והרכוש הפרטי יחדלו מלהתקיים. כל יחיד וקבוצה יהיו חופשיים לתרום לתהליכי הייצור ולספק את צורכיהם, על בסיס בחירה אישית. מערכות של ייצור וחלוקה ינוהלו על ידי אלו שלוקחים חלק בתהליכים.
ביטול עבודת השכר הוא עקרון מרכזי באנרכו-קומוניזם. הטענה היא שכאשר חלוקת ההון תהיה מבוססת על צרכים שהוחלט עליהם בשיתוף, אנשים יהיו חופשיים לעסוק בכל פעילות שתראה להם המספקת ביותר, ולא יאלצו לעבוד בעבודות שאין להם את הרצון או היכולת לעבוד בהן. אנרכו-קומוניסטים טוענים שאין דרך הגיונית למדידת הערך של התרומה הכלכלית של כל אחד, מכיוון שכל ההון הוא תוצר משותף של הדורות הנוכחיים והקודמים. לדוגמה, לא ניתן למדוד את ערך התוצר היומי של עובד מפעל מבלי לקחת בחשבון כיצד התחבורה, האוכל, המים, קורת הגג, אמצעי בידור, יעילות המכונות, מצב רוח רגשי וכו', תרמו לתהליך הייצור. על מנת לספר ערך כלכלי אמיתי לכל דבר, יהיה בצורך בכמות בלתי נתפסת של נתונים על עלויות חיצוניות וגורמים תורמים - במיוחד כאשר מדובר בתרומה של עבודה שנעשית כרגע או בעבר, לעבודות עתידיות.
אנרכו-קומוניסטים טוענים שמערכת כלכלית המבוססת על עבודת שכר ורכוש פרטי, דורשת מערכת מדינתית כופה שתאכוף את זכויות הקניין ותנציח יחסים כלכליים לא שוויוניים הנובעים, באופן בלתי נמנע, מפערים בשכר או מכמות הרכוש. בנוסף לכך, הם טוענים ששווקים כלכליים ומערכות כספיות מחלקות את העבודה למעמדות ומייחסות ערכים כמותיים מלאכותיים לעבודתו של היחיד, ומנסות להסדיר את הייצור, הצריכה והחלוקה. הם טוענים שהכסף מגביל את יכולתו של היחיד לצרוך את תוצר עבודתו, על ידי הגבלת הצריכה שלהם באמצעות מחירים ומשכורות. אנרכו-קומוניסטים תופסים את הכסף כמדד כמותי מיסודו, ולא איכותני. הם מאמינים שייצור צריך להיות עניין איכותני, ושצריכה וחלוקה צריכים להיקבע על ידי כל אחד, ללא ערך שרירותי שמוטבע על עבודות, סחורות ושירותים, על ידי אחרים.
מרבית האנרכו-קומוניסטים גורסים שאת מקומו של השוק, צריכה להחליף כלכלת מתנה ללא כסף, בה סחורות ושירותים ייצורו על ידי העובדים ויחולקו בחנויות קהילתיות בהן כל אחד (כולל העובדים שייצרו את המוצרים) רשאי לצרוך כל דבר שהוא רוצה או צריך, כ"תשלום" על עבודתם בייצור סחורות או שירותים. כל הגבלה על הייצור או החלוקה תקבע על ידי היחידים בתוך הקבוצות המעורבות, במקום על ידי בעלי עסקים, משקיעים, בנקים וכו'.
תאוריה כלכלית > תפיסת הרכוש והעבודה באנרכו-קומוניזם

האנרכו-קומוניזם תומך בבעלות משותפת על אמצעי הייצור והחלוקה ובבעלות אישית על דברים שימושיים. היחסים המופשטים בין "בעל בית" ל"דייר" יחדלו מלהתקיים, מאחר שתארים אלו משמשים לתיאור של מצב חוקי כופה, ואינם הכרחיים לאכלוס של בתים או מרחבים (זכויות קניין רוחני גם כן יחדלו מלהתקיים). בנוסף לאמונה ששכירות היא נצלנית, אנרכו-קומוניסטים מרגישים גם שתשלומים כגון אלו הם לחצים שרירותיים שגורמים לאנשים לבצע פונקציות לא רלוונטיות. לדוגמה, הם מטילים ספק בכך שאדם צריך לעבוד מספר שעות מסוים בשבוע, רק במטרה שיוכל להרשות לעצמו מגורים במקום כלשהו. לכן, במקום לראות את העבודה כתנאי להרוויח משכורת, הם מאמינים שהעבודה צריכה להתבצע במטרה ישירה לבצע את אותה עבודה. עקב כך, הם מאמינים שבמקום שאדמה או מבנה פנוי יעמדו למכירה או להשכרה, הם יאוכלסו בצורה חופשית, ללא קשר למצב הכלכלי של אדם או למצב התעסוקתי שלו (כך, למשל, השלט "למכירה" יוחלף בשלט "פנוי").
אם כך, בתאוריה האנרכו-קומוניסטית, חלקת אדמה שיחידים או משפחות משתמשים בהם למטרותיהם האישיות, או רכוש יצרני שמשמש לייצור עבור האנשים שמפעילים אותו (כגון חווה חקלאית קטנה), ייחשב רכוש אישי, ולא רכוש ציבורי. ליחיד תהיה את האפשרות ליצור דבר מה ולהשאירו ברשותו הפרטית, כל עוד דבר זה אינו אמצעי ייצור הכרחי לקהילה או לציבור הכללי. כך, למשל, מברשת הציור של אמן לא תצטרך אישור חיצוני לשימוש בה, ואותו עקרון ייושם לכל חפץ אישי כגון מברשת שיניים, ביגוד, כלי נגינה, או אוסף ספרים. אולם, אם הרכוש כרוך בייצור עבור החברה (כגון מפעל שמייצר מברשות שיניים, ביגוד, כלי נגינה או ספרים), הוא ייהפך לרכוש ציבורי, שינוהל על ידי כל העובדים באותו מקום וכל הצרכנים של אותו מוצר. במובן זה, אפשר לראות באנרכו-קומוניזם כפשרה בין בעלות קולקטיבית לבעלות פרטית.
טיעונים פילוסופיים

אנרכו-קומוניזם מדגיש את החוויה הקולקטיבית כייחודית וחשובה במרדף אחר חירות האדם. כל סוגי האנרכיזם מכירים בחוויה של זהות קולקטיבית במידה מסוימת, אך האנרכו-קומוניסטים, מפיוטר קרופוטקין ועד אלכסנדר ברקמן, נסטור מאכנו ורבים אחרים, מכירים בכך שיש בחוויות שהם פחות אינדייווידואליסטיות יותר מהנראה לעין.
באופן מרומז, האנרכו-קומוניסטים אימצו סכמה קאנטית של סיווג: כמו קאנט הם חילקו את החיים לחלקים אינדיבידואליסטים, שמקבילים לתבונה הטהורה של קאנט, ולחלקים הפחות ברורים בחיינו המתאפיינים ביחסינו האחד עם השני, שמקבילים לתבונה המעשית של קאנט. באופן בוטה יותר: אין זה משנה כמה עצמאיים אנחנו עלולים להיות כשאנחנו לבדנו, ברגע שאנחנו מתחילים לתקשר עם העולם ועם אנשים אחרים, הנסיבות המשתנות דורשות נקודת מבט שונה.
ניתן להסיק זאת מהביולוגיה שלנו. החלקים בחיים שקאנט הגדיר בעבודתו כתבונה מעשית אינם די ברורים. מהי באמת החוויה של עבודה? מה אנחנו באמת חושבים כשאנחנו עובדים? עקב מגבלה ביולוגית כלשהי, כאשר אנשים מדברים על חלקים אלו של החיים, הם נוטים להשתמש במטפורות מופשטות ומעורפלות ובאנלוגיות על מנת להסביר את עצמם.
כאן ניתן לראות בצורה הברורה ביותר את ההבדל בין אנרכיזם לבין אנרכו-קומוניזם: האנרכו-קומוניסטים לקחו את החלקים הקשים להסברה האלו של החיים, חשקו להבינם, ויצרו אסטרטגיות של שחרור הכוללים את החלקים האלו של החיים בנקודת המבט הכללית שלהם.
העניין עם חלקים אלו של החיים הוא בכך שבעוד ששחרור מנטלי יכול להיות מדהים, יצירת המודעות לתת-מבנה הקולקטיבי של החיים ושל החברה, מובילה לשחרור עמוק יותר מאשר היה ניתן לתאר בתחילה. לכן במובן זה, האנרכו-קומוניסטים רואים עצמם כרודפים אחר הגדרה מלאה יותר של שחרור מאשר אנרכיסטים אחרים.
ביקורת

חלק מהאנרכיסטים האינדיבידואליסטים המוקדמים האמינו שאלמנטים מסוימים של האנרכו-קומוניזם אינם תואמים את העקרונות האנרכיסטים. בנג'מין טאקר מכנה את האנרכו-קומוניזם "פסאדו-אנרכיזם". למרות זאת, אנרכיסטים אינדיבידואליסטים רבים של אותה תקופה, חשו כי יש להם הרבה במשותף עם האנרכו-קומוניזם, או שניסו לשלב את רעיונותיו יחד עם אלו שלהם. בימינו, כמעט כל האנרכיסטים האינדיבידואליסטים מאמינים שאנרכו-קומוניזם הוא צורה לגיטימית של אנרכיזם, אף שרובם עדיין דוחים את רעיון הכלכלה הקולקטיבית.
לקריאה נוספת

ברברה טוכמן, ההלכה והמעשה: האנרכיסטים- 1914-1890- סקירה היסטורית של התפתחות ההגות והמחאה האנרכיסטית באירופה. פרק מתוך- המגדל הגאה: דיוקן העולם לפני מלחמת העולם הראשונה 1914-1890, הוצאת דביר, 1998, עמודים 81–137.
אברהם יסעור (עורך), אנרכיזם - אנתולוגיה, הוצאת רסלינג, 2004.
הערות שוליים

↑  Kropotkin Act for yourselves. N.Walter and H. Becker, eds. (London: Freedom Press 1985) [p. 104-5]
| אנרכיזם |
| --- | --- | --- |
| זרמים | אנרכו-אגואיזם • אנרכו-אקזיסטנציאליזם • אנרכו-אפיסטמולוגיזם • אנרכיזם יהודי • אנרכו-קומוניזם • אנרכו-סינדיקליזם • אנרכיזם פוסט-קולוניאלי • אנרכו-פרימיטיביזם • אנרכה-פמיניזם • אנרכו-פציפיזם • אנרכיזם אינדיבידואליסטי • אקו-אנרכיזם • אנרכיזם לאומי • אנרכו-סינתזה • אנרכו-קפיטליזם • אנרכיזם-קווירי • אנרכיזם קולקטיביסטי • אנרכיזם ללא תארים • פוסט-אנרכיזם |  |
| מסביב לעולם | אנרכיזם בישראל • אנרכיזם בספרד • אנרכיזם באפריקה • אנרכיזם באנגליה • קהילות אנרכיסטיות |  |
| בתרבות | אנרכיזם וחברה • אנרכיזם ודת • אנרכיזם ואמנות • אנרכיזם שחור • אנרכיזם נוצרי • אנרכיזם בודהיסטי • סמלים אנרכיסטיים |  |
| בהיסטוריה | הקומונה הפריזאית • מהומות היימרקט • מרד קרונשטאדט • נסטור מאכנו • מאי 1968 |  |
| סוציאליזם |
| --- | --- | --- |
| זרמים | אנרכו-סינדיקליזם • אנרכו-קומוניזם • הסוציאליזם האתיופי • לניניזם • מרקסיזם • נצרות סוציאליסטית • קומוניזם נוצרי • סוציאל-דמוקרטיה • סוציאליזם אסלאמי • סוציאליזם דמוקרטי • סוציאליזם ערבי • סינדיקליזם • פמיניזם סוציאליסטי • ציונות סוציאליסטית • קומוניזם • סוציאליזם ליברטריאני • נאציונל-סוציאליזם |  |
| סוציאליסטים | רוברט אוון • פרידריך אנגלס • מיכאיל באקונין • אוגוסט בבל • אדוארד ברנשטיין • משה הס • פרדיננד לסל •  קרל מרקס • קלוד-אנרי דה סן-סימון • פייר-ז'וזף פרודון •  שארל פורייה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4753124-1  NKC: ph1100543
אשת כהן

ערך זה עוסק במושג הלכתי: אישה הנשואה לכהן. אם התכוונתם לסרט קולנוע, ראו .
במונח התורה וההלכה, לאשת כהן (או כהנת) ניתן חשיבות מיוחדת כולל דינים שונים משאר נשי ישראל. התורה מזכה אותה באכילת קדשים קלים וחלקים משאר מתנות כהונה. במקרה שנאנסה היא אסורה לבעלה.
היטמאות כהן לאשתו

בפרשת אמור התורה מתירה היטמאות כהן לקרוביו ואילו אשתו איננה מוזכרת בין הנמנים וכמו כן בספר יחזקאל; ”ואל מת אדם לא יבוא לטמאה כי אם לאב ולאם ולבן ולבת לאח ולאחות אשר לא היתה לאיש יטמאו” (יחזקאל מד כה).  חז"ל קבעו כי לומדים מהמילה "לשארו" שרשאי הכהן לטמא לאשתו -ויש סוברים שאף חובה. ואילו יש סוברים שאין הכרח מהכתוב שמחייב בעלה הכהן ליטמא לה
ואילו בתלמוד ירושלמי מסופר אודות כהן שסירב להיטמא לאשתו; ”דמכת יהודיניי אחתיה דרבי יודן נשייא, שלח רבי חנינא בתר רבי מנא (שהיה כהן) ולא סלק.  אמר ליה אם בחייהן אין מיטמין להן (כלומר בעת נידתה), לא כל שכן במיתתן?” (ירושלמי נזיר ז א דף לג עמוד ב)
בחיי הנישואין

לפי ההלכה, אשת כהן שאמרה לבעלה נאנסתי ואף במקרה שיש עד אחד לדבר -אינה אסורה עליו. ואילו במקרה שהיא מורדת בבעלה היא רשאית לאכול בתרומה כל עוד שבעלה לא גירשה.
בחיי הנישואין > נאנסה

על אף שאשת כהן שנאנסה אסורה לחזור לחיות עם בעלה, יש לבעלה כהן לפרוע את כתובתה.
פרטי דינים

לאשת כהן יש בזכותה לאכול קודשים (קלים). גם דיניה שונים מבנות ישראל בטבילתה לטהרה. ואילו במקרה שאשת כהן סוטה מבעלה התורה קובעת מנחת סוטה מיוחדת כי אינה נאכלת לכהנים ובמקרה שנאנסה של לרצונה, מונעתה מלחזור לחיי נישואין עם בעלה הכהן.
יש דעה שניתן לפדות בכור מאת אשת כהן ויש חולקים ואומרים שפודים רק מזכרי כהונה בלבד
בזמן בית המקדש

בתלמוד מסופר כי נשי הכהנים היו רגילות לטוות בגדי כהונה לבניהם הכהנים, וגם היו מספקות מחיה וכסות לרוצחים בשגגה שהתיישבו בערי מקלט.
ראו גם

בת כהן
הסרט אשת כהן עוסק באשת כהן שנאנסה
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה תלמודית, הערך אשת כהן
הערות שוליים

↑  "כי אם לשארו הקרוב אליו" אמרו רבותינו שארו זו אשתו... כתיב "והיו לבשר אחד" - ואין לך קרבה גדולה מזו פירוש הג"ן לרב אהרן בן יוסי הכהן לויקרא כא ב
↑  על סמך הכתוב "לא יטמא בעל בעמיו (ויקרא כא ד) - הרב אליעזר מבלגנצי יחזקאל מד כה, רשב"ם ויקרא כא ג (וראו גם אבן עזרא ויקרא כא ד)
↑  ספר החינוך, מצורה רס"ו
↑  ספר החינוך, מצווה ר"פ
↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף צ"א, עמוד א' ראו גם בספר האגודה דף קע טור ב
↑  נידה חופפת וסורקת, כהנת אינה חופפת וסורקת (לאכול בתרומה) -תלמוד ירושלמי מסכת פסחים א
↑  מדרש הגדול ויקרא טז א, פירוש עובדיה מברטנורא למשנה סוטה ג ו
↑  פירוש מנחת חינוך לספר החינוך, מצווה שצ"ב הובא מתוספות למסכת פסחים דף מט עמוד ב
↑  רמב"ם בהלכות ביכורים א י. ספר החינוך מצווה שצ"ב, רא"ש בסוף הלכות פדיון בכור
↑  רש"י, יומא דף כה עמוד א ומציין לתלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ל"ה, עמוד ב'  (הגרסה שם "אמות הכהונה)
↑  מסכת מכות דף יא עמוד א (במשנה)
אנטיגואה וברבודה במשחקים האולימפיים

| --- | --- |
אנטיגואה וברבודה

האתלט דניאל ביילי, שייצג את אנטיגואה וברבודה ב-4 אולימפיאדות (אתונה 2004 - ריו דה ז'ניירו 2016) וזכה לכבוד לשאת את דגל מדינתו ב-3 מהן.
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  ANT
 שם:  ההתאחדות האולימפית של אנטיגואה וברבודה
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 1896 • 1900 • 1904 • 1908 • 1912 • 1920 • 1924 • 1928 • 1932 • 1936 • 1948 • 1952 • 1956 • 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2016 • 2020 • 2024
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 1924 • 1928 • 1932 • 1936 • 1948 • 1952 • 1956 • 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010 • 2014 • 2018 • 2022
אנטיגואה וברבודה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מונטריאול (1976), עוד בהיותה מושבה בריטית. היא נעדרה מאולימפיאדת מוסקבה (1980), לאחר שהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על המשחקים בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן, ושבה והשתתפה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), כמדינה עצמאית. מאז, היא משתתפת במשחקים ברציפות.
מרבית הספורטאים שייצגו את אנטיגואה וברבודה במשחקים לא הגיעו להישגים גבוהים. להישג הגבוה ביותר הגיע האתלט ברנדן כריסטיאן, שסיים במקום התשיעי בריצת 200 מטר באולימפיאדת בייג'ינג (2008). לכריסטיאן חסרו 4 מאיות השנייה כדי להעפיל לשלב הגמר.
אנטיגואה וברבודה מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
ראו גם

אנטיגואה וברבודה במשחקים הפאראלימפיים
אנטיגואה וברבודה במשחקים האולימפיים לנוער
בזי יערות

| בזי יערות |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: בזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: בזיים
תת־משפחה:: בזי יערות
סוגים
 Herpetotheres  Micrastur
שם מדעי
 Herpetotherinae

בזי יערות (שם מדעי: Herpetotherinae) היא תת-משפחה ממשפחת הבזיים בה 2 סוגים של עופות דורסים מהירים החיים באמריקה המרכזית והדרומית.
מינים אלה הם ציידים הניזונים מעופות אחרים וגם מזוחלים וממכרסמים ואף מנבלות ולעיתים רחוקות מפירות. הם מצויים ביערות טרופיים שונים וחלקם מצויים רוב הזמן על הקרקע.
בזים אלה שונים משאר הבזים בכנפיהם המעוגלות, המותאמות ליער, ראשם הקצר, מעופם האיטי וצבעיהם המקושטים יותר.
מיון

תת-משפחה בזי יערות (Herpetotherinae)
סוג ומין יחיד בז צוחק (Herpetotheres cachinnans)
סוג בז יערות (Micrastur)
מין בז יערות מפוספס (Micrastur ruficollis)
מין בז יערות פלומבוס (Micrastur plumbeus)
מין בז יערות מקווקו (Micrastur gilvicollis)
מין בז יערות קריפטיק (Micrastur mintoni)
מין בז יערות מפוספס גב (Micrastur mirandollei)
מין בז יערות צווארוני (Micrastur semitorquatus)
מין בז יערות גמדי (Micrastur buckleyi)
אנה קארנינה (סרט, 1997)

| --- | --- |

 מבוסס על:  אנה קארנינה מאת לב טולסטוי
 בימוי:  ברנרד רוז
 הופק בידי:  ברוס דייבי 
 תסריט:  ברנרד רוז
 שחקנים ראשיים:  סופי מרסו   שון בין   אלפרד מולינה   ג'יימס פוקס   מיה קירשנר   ג'סטין ואדל
 מוזיקה:  גאורג שולטי
 צילום:  דארין אוקאדה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית רוסיה רוסיה
 חברת הפקה:  Icon Productions לנפילם אולפני T3
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 באפריל 1997
 משך הקרנה:  108 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 תקציב:  20 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   annakarenina
 דף הסרט ב־IMDb
 
אנה קארנינה (באנגלית: Anna Karenina) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1997 שנעשה בשיתוף פעולה עם אולפני קולנוע רוסיים והוא דרמה תקופתית המהווה עיבוד קולנועי לספרו הקלאסי של לב טולסטוי "אנה קארנינה", בבימויו של ברנרד רוז ובכיכובם של סופי מרסו ושון בין.
הסרט צולם ברוסיה והוא הגרסה הבין-לאומית היחידה של "אנה קארנינה" שצולמה כולה באתרים ברוסיה (במוסקבה ובסנקט פטרבורג).
תקציר עלילת הסרט

הסרט מגולל את קורותיה של אישה יפה וצעירה הנשואה לפקיד מדינה בכיר אך פוגשת רוזן יפה תואר ונשבית בקסמו, אך הקונפליקט הפנימי בין תשוקותיה לבין המציאות החברתית הכואבת מובילים אותם לצער ודיכאון.
אנה קרנינה מיואשת מחיי הנישואים ומבעלה היבש אלכסיי קארנין, ופוגשת את הרוזן אלכסיי ורונסקי, המערפל את חושיה. תשוקתה מתממשת עם תשוקתו, אך במקביל חושקת גם הנסיכה יקטרינה בגבר החלומות. אל הנסיכה יצטרף מחזרה המסור קונסטנטין לווין, וכולם ימצאו את מקומם.
צוות השחקנים

סופי מרסו – אנה ארקדייבנה קארנינה
שון בין – הרוזן אלכסיי קירילוביץ' ורונסקי
אלפרד מולינה – קונסטנטין דמיטרייביץ' לווין
מיה קירשנר – הנסיכה יקטרינה אלכסנדרובנה שצ'רבאצקאיה, "קיטי"
ג'יימס פוקס – אלכסיי אלכסנדרוביץ' קארנין
פיונה שו – הרוזנת לידיה איוואנובנה
דני יוסטון – הנסיך סטפן ארקדייביץ' אובלונסקי
ססקיה ויקהם – הנסיכה דאריה אלכסנדרובנה אובלונסקאיה, "דולי"
פילידה לאו – הרוזנת ורונסקאיה
דייוויד סקופילד – ניקולאי דמיטרייביץ' לווין
ג'ניפר קרון הול – הנסיכה אליזבטה, "בטסי"
אנה קלדר-מרשל – הנסיכה שצ'רבאצקאיה
פיוטר שלוחונוב – קפיטוניץ'
ורנון דודצ'ף – פסטוב
לריסה קוזנצובה – אגתה
ג'רמי שפילד – בוריס
ג'סטין ואדל – הרוזנת נורדסטון
הפקה

הסרט זכה לתקציב של 20 מיליון דולר שהגיעו מאולפני אייקון, שבבעלות השחקן מל גיבסון, שמימן את עלות ההפקה בהשפעתה של סופי מרסו.
הסרט כלל צוות שחקנים בין-לאומי, ונטלו בו חלק שחקנים אמריקאים ורוסים. אולפני לנפילם ואולפני T3 סייעו בשלבי הצילום של הסרט במוסקבה ובסנקט פטרבורג. הצילומים נערכו ברוסיה, החלו בפברואר 1996 והושלמו באוגוסט 1996, לקראת הקרנת הבכורה באפריל 1997.
הצילומים נערכו בכמה מארמונות הצארים בפטרבורג ובאחוזות היסטוריות כדוגמת ארמון החורף, פטרהוף, ארמון מנשיקוב, ארמון יוסופוב ואתרים נוספים. סצנות בודדות צולמו במוסקבה.
אנטרופיה שיורית

בתרמודינמיקה ומכניקה סטטיסטית, אנטרופיה שיורית היא האנטרופיה שנותרת בחומר מעובה לאחר קירורו לטמפרטורה ששואפת לאפס המוחלט. אנטרופיה זאת היא אנטרופיה מבנית בלבד, כלומר נובעת רק מהמבנה הגבישי הלא-מושלם של החומר ולא מהטמפרטורה (שכן הטמפרטורה היא בקירוב טוב אפס). לפי החוק השלישי של התרמודינמיקה, האנטרופיה של גבישים מושלמים באפס קלווין היא אפס בדיוק; עם זאת, ישנם חומרים העשויים להתקיים במצבים מיקרוסקופיים רבים כאשר הם מקוררים לאפס המוחלט, כך שנותרת כמות מסוימת של אי-סדר הטבועה בחומר הקפוא.
הדוגמאות הנפוצות ביותר הן אלה של מוצקים אמורפיים (זכוכית למשל). למוצקים אלו יש אנטרופיה שיורית מכיוון שהמבנה המיקרוסקופי שלהם יכול להיות מסודר במספר עצום של דרכים בעבור מצב מקרוסקופי נתון.
היסטוריה ודוגמאות

את הדוגמה הראשונה לחישוב תאורטי של אנטרופיה שיורית נתן לינוס פאולינג, שעשה שימוש בכללי המבנה של קרח כדי לתאר את הפאזה הטבעית הנפוצה ביותר שלו – קרח Ih. במולקולת המים, H20, כל אטום חמצן קשור לשני אטומי מימן. אף על פי כן, כאשר המים קופאים מולקולות המים מסתדרות במבנה גבישי טטראדרי אופייני שבו אטומי החמצן נמצאים בנקודות הסריג, ולכל אטום חמצן יש באופן אפקטיבי ארבעה אטומי מימן שכנים (ראו איור): שניים מתוך המולקולה שלו ושניים נוספים אודות למולקולות מים שכנות, שכן אטומי המימן של המולקולות השכנות פונים לעבר אטום החמצן ויוצרים עמו קשרי מימן חלשים (חלשים בהשוואה לקשר של אטום החמצן עם 2 אטומי המימן מהמולקולה שלו). בעוד שכללי הקרח מחייבים את אטומי החמצן להיות בנקודות הסריג, הם מתירים כמות משמעותית של חופש לסידור אטומי המימן ביניהם. כתוצאה, המבנה הגבישי מפגין כמות משמעותית של אי-סדר כאשר מקררים אותו לאפס המוחלט, כך שהוא מכיל כמות מסוימת של אנטרופיה שיורית האינהרנטית לו.
ישנן מספר דרכים לחשב את האנטרופיה השיורית הזאת מעקרונות ראשוניים. נניח שיש מספר נתון N של מולקולות מים. אטומי החמצן יוצרים סריג דו-צדדי: ניתן לחלק אותם לשתי קבוצות, כך שכל אטומי החמצן השכנים לאטום חמצן נתון נמצאים בקבוצה שונה מזו שאליה שייך אטום החמצן. לכל אטום חמצן כזה יש ארבעה קשרי מימן, שניים קרובים אליו ושניים רחוקים ממנו. זה אומר שישנן
קונפיגורציות מותרות של אטומי מימן בעבור אטום החמצן הזה, כך שיש סך הכל 6N/2 קונפיגורציות מותרות עבור אטומי החמצן בקבוצה אחת. עם זאת, רק חלק מהקונפיגורציות הללו מתאפשרות בפועל. כדוגמה לסידור שאינו עובד, ניקח את הסידור הבא: נסתכל על 4 מולקולות מים מקבוצה אחת ונניח שבכל מולקולה ישנו אטום מימן אחד שפונה לעבר אותו אטום חמצן שכן. אזי למרות שהחישוב הקודם התיר סידור כזה, בפועל זה אומר שכל קשרי המימן של אותו אטום חמצן אטומי מימן מרוחקים – והרי הדבר סותר את עובדת היותו של אטום החמצן חלק ממולקולת מים (אטומי מימן של מולקולות שכנות לא יכולים לפנות זה מול זה בגלל הקוטביות החשמלית הגבוהה של מולקולות המים, הגורמת לאטומי המימן להידחות אחד מן השני). לפיכך, עלינו לחשב את החלק היחסי של 6N/2 הסידורים שמצאנו עבור הקבוצה הראשונה. לשם כך נסתכל על הקבוצה השנייה – כל אטום חמצן קשור לארבעה אטומי מימן – כאשר כל קשר יכול להיות קשר מרוחק או קשר קרוב. לכן, ישנן
הצבות של אטומי המימן לאורך הקשרים עם אטום החמצן, אשר מתוכן רק שש מייצגות מצב בר-קיימא. לפיכך, מספר הקונפיגורציות הכולל עבור גביש הקרח כולו הוא:
לפי נוסחת האנטרופיה של בולצמן, ניתן להסיק
כאשר  k הוא קבוע בולצמן, מה שמניב אנטרופיה שיורית של  3.37{\frac {J}{mol\cdot K}}, ערך קרוב מאוד לערך האמפירי המדוד של  3.5{\frac {J}{mol\cdot K}}.
ראו גם

החוק השלישי של התרמודינמיקה
המבנה הגבישי של קרח Ih. הקווים המודגשים מייצגים קשרים בתוך המולקולות עצמן. הקווים המקווקוים מייצגים את קשרי המימן הנוצרים בין אטום מימן של מולקולת מים אחת לאטום החמצן של מולקולה אחרת.
אנה קארנינה (סרט, 1985)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  הרומן אנה קארנינה מאת לב טולסטוי
 בימוי:  סיימון לנגטון
 הופק בידי:  סיימון לנגטון
 תסריט:  ג'יימס גולדמן
 עריכה:  בארי פיטרס
 שחקנים ראשיים:  ז'קלין ביסט כריסטופר ריב פול סקופילד איאן אוגילבי
 מוזיקה:  פטריק גאוורס
 צילום:  קווין פייק
 מדינה:  ארצות הברית
 חברה מפיצה:  CBS
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  26 במאי 1985
 משך הקרנה:  150 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה רומנטיקה
 דף הסרט ב־IMDb
 
אנה קארנינה (באנגלית: Anna Karenina) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי משנת 1985, עיבוד לרומן "אנה קארנינה" מאת לב טולסטוי בכיכובם של ז'קלין ביסט וכריסטופר ריב. הסרט שודר לראשונה ברשת CBS ב-26 במרץ 1985.
תקציר העלילה

ברוסיה של המאה ה-19 אנה קארנינה עוזבת את בעלה הקר למען הרוזן ורונסקי. שורה של אירועים אומללים מותירים אותה נואשת ומדוכאת.
צוות השחקנים

ז'קלין ביסט – אנה קארנינה
כריסטופר ריב – הרוזן ורונסקי
פול סקופילד – קארנין
איאן אוגילבי – סטיבה
אנה מאסי – בטסי
ג'ואנה דייוויד – דולי
ג'ודי באוקר – קיטי
ואלרי לאש
ג'ודי קמפבל
הפקה

השחקן כריסטופר ריב טען בביוגרפיה שלו "Still Me" שלמד לרכב על סוסים כשצילם סרט זה. הוא התאהב ברכיבה, מה שגרם בסופו של דבר לתאונה הטרגית שלו, כעבור עשר שנים, כשנפל ב-1995 מעל גבי סוס ונותר משותק.
הערות שוליים

↑  ANNA KARENINA (1985)
↑  Karenina on IMDb