stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוון אראוחו
הנצחת זכרה

אמה של גוון אמרה בציבור שהייתה רוצה שהרצח של בתה ישפיע על הענישה במקרים של פשעי שנאה שתוצאתם מוות, כך שהעונש יוכל להיות גם עונש מוות. סילביה גררו ואחיה דייוויד גררו הופיעו בציבור ולפני אמצעי התקשורת הלאומיים בארצות הברית והביעו את צערם על מות בתה ואחייניתו (בהתאמה) ומחו על האלימות ממנה נפגעים בני נוער שמתמודדים עם זהות מינית שונה. בקליפורניה, נמצאת כעת בהליכי חקיקה הצעה שתאסור על מושבעים לקבל נימוקי הגנה מסיבות של "חרדת הומואים", כי זו סותרת את חוק פשעי השנאה של המדינה.
אל מכריה של גוון אראוחו הצטרפו מאות תומכים שהגיעו ללוויה בכנסייה בניוארק. לאחר הטקס, צעדו האבלים ברחובות הראשיים של העיר, והצטרפו אליהם מנהיגי ציבור. אראוחו אוזכרה גם בטקסים שהתקיימו במספר ערים ראשיות לזכר 27 טרנסג'נדרים אחרים שנהרגו בשנה שקדמה למותה של אראוחו.
כמה ימים לאחר הלוויה, ערכו תומכי הכומר פרד פלפס הפגנת מחאה ליד הכנסייה ונשאו שלטים ועליהם הכיתוב "אדי אראוחו (הידוע גם כלִידה או גוון), הנער הקרוס-דרסר הסוטה, הצטרף למת'יו שפרד בגיהנום". הם הפגינו גם במקומות רבים באזור ניוארק, ביניהם בית הספר התיכון שבו העלו תלמידי המגמה לדרמה את המחזה "פרויקט לאראמי", שדן בתגובה למותו של שפרד, אשר בדומה לאראוחו נרצח על רקע זהותו המינית.
מספר פעמים בשנה, נושאות קבוצות מחאה שלטים המזכירים את מותה של אראוחו ואת קולתו היחסית של עונשם של הרוצחים, באירועים ציבוריים כגון מצעדי גאווה שנערכים בערים שונות ברחבי ארצות הברית.
שמה של אראוחו שונה ל"גוון" באופן רשמי רק לאחר מותה לבקשת אמה, בצו שופט, ב-23 ביוני 2004.
ראו גם

ברנדון טינה
אנג'י זפאטה
הערות שוליים

↑  Hate Crimes: Causes, Controls, and Controversies by Phyllis B. Gerstenfeld
1 2   What's On Tonight
↑  Body politics
1 2  Two Guilty of Murder in Death of a Transgender Teenager
1 2  "Two murder convictions in Araujo case", Zak Szymanski; Bay Area Reporter 15 September 2005.
1 2  Transpeople: Repudiation, Trauma, Healing by Christopher A. Shelley.
↑  Narrative Therapy: Making Meaning, Making Lives by Catrina Brown, Tod Augusta-Scott.
↑  The Transgender Studies Reader by Susan Stryker, Stephen Whittle.
↑  News and Sexuality: Media Portraits of Diversity by Laura Castañeda, Shannon B. Campbell.
↑  Transgender Voices: Beyond Women and Men by Lori B. Girshick, Jamison Green.
↑  "'Laramie' creator mourns new victim of anti-gay slaying"
↑  "Slaying of transgender boy haunts city" by John Ritter, USA TODAY.
↑  Verdicts upheld in murder of transgender teen - SFGate
גליבנקלאמיד

| --- | --- |

 
 שם IUPAC
 5-chloro-N-(4-[N-(cyclohexylcarbamoyl)sulfamoyl]phenethyl)-2-methoxybenzamide
 שמות מסחריים בישראל
 Gluben
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C23H28N3ClO5S 
 מסה מולרית:  493.144 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  איננה קבועה ותלויה בסוג הפורמולה
 מטבוליזם:  עוברת מטבוליזם בכבד ליצירת תוצרי פירוק שגם להם פעילות פרמקולוגית
 זמן מחצית חיים:  10 שעות
 הפרשה:  כלייתית ודרך המרה
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופה המחייבת מרשם
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון C (אוסטרליה), קטגוריית סיכון B 
 מזהים
 קוד ATC:  A10BB01 
 מספר CAS:  10238-21-8
 PubChem:  3488
 ChemSpider:  3368
 
גליבנקלאמיד (בלועזית: Glibenclamide) הוא השם הגנרי הבינלאומי לתרופה ממשפחת הסולפוניל-אוראה הניתנות לטיפול בסוכרת. בארצות הברית היא מכונה גליבורייד (glyburide).
גליבנקלאמיד שייכת לדור השני של התרופה ממשפחת הסולפוניל-אוראה. בדומה לשאר התרופות ממשפחת זאת היא מתאפיינת בזמן פעילות ארוך יותר מאשר זמן מחצית של התרופה.
על אף שהיא תרופה ישנה המשמשת זה שנים לטיפול בסוכרת, יש בה מספר חסרונות. היא עלולה לגרום לעלייה במשקל ולגרום להיפוגליקמיה. יתרונותיה הם עלות כספית נמוכה ושימוש היסטורי נרחב, מה שהופך אותה לתרופה חשובה לטיפול בסוכרת על פי ארגון הבריאות העולמי.
בשל זמינות גדולה של תרופות אחרות לסוכרת, הולך ופוחת השימוש בגליבנקלאמיד בסוכרת.
גליבנקלאמיד משווקת בישראל בשם המסחרי גלובן (Gluben) וקיימת בטבליות המכילות 5 מ"ג.
מנגנון הפעולה

גליבנקלאמיד פועלת על תאי בטא של הלבלב וגורמת להפרשת אינסולין. העלאת הפרשת אינסולין תורמת לכך שיותר גלוקוז נכנס לתאים ובכך רמות הגלוקוז בדם יורדות.
טווח פעילות

לגליבנקלאמיד יש זמן מחצית חיים קצר של 4 שעות כאשר הוא נלקח במנה בודדת, אבל כאשר הוא נלקח באופן כרוני מדי יום, זמן מחצית החיים של התרופה עולה ל-10–13 שעות. עם זאת ולמרות זמן מחצית חיים קצר יחסית, התרופה פועלת עד 24 שעות וזה בין היתר בשל קיומם של תוצרי פירוק פעילים פרמקולוגית של התרופה.
למרות שניתן לתת את התרופה פעמיים ואף שלוש פעמים ביום, מומלץ להימנע ממתן זה ולתת את התרופה במינון חד יומי.
יעילות ומגבלות

גליבנקלאמיד היא תרופה ישנה שהיתרונות שלה בטיפול בסוכרת הן עלות נמוכה ויעילות גבוהה יחסית באיזון הסוכרת. עם זאת היא עלולה לגרום להיפוגליקמיה שעלולה להיות מסוכנת וכמו כן היא גורמת לעלייה במשקל.
קיימים רופאים שממליצים על מתן התרופה בהריון, אבל לפי מחקרים על התרופה, נראה כי היא פחות יעילה בסוכרת הריונית בהשוואה לאינסולין או מטפורמין ולכן לא מומלץ להשתמש בה בהריון.
התרופה נחקרת בטיפול בשבץ ובאיסכמיה מוחית, וייתכן ותהיה לה יעילות במצבים אלו, מאחר שחדירותה למוח עולה לאחר שבץ וקיימים קולטנים מיוחדים SUR1 שאליהם נצמדת התרופה ויכולה להיות מיטיבה עם החולים.
ישנם דיווחים בספרות כי מתן גליבנקלאמיד קשור בהשפעה לרעה על תפקוד מערכת הלב וכלי הדם, אך המחקרים אינם חד משמעיים ונדרשים מחקרים ארוכי טווח על מנת להוכיח השפעה זאת.
על פי קריטריוני BEERS, התרופה איננה מתאימה לשימוש בקשישים.
תופעות לוואי

עלייה במשקל
היפוגליקמיה
סחרחורות וכאבי ראש
היפונתרמיה
כאבי בטן, עצירות, שלשול
רגישות יתר המתבטאת באנגיודמה, פריחה ורגישות לאור
ראו גם

גלימפיריד
סולפוניל-אוראה
טיפול תרופתי בסוכרת
הערות שוליים

↑  Balsells M et al. Glibenclamide, metformin, and insulin for the treatment of gestational diabetes: a systematic review and meta-analysis. BMJ. 2015 Jan 21;350:h102. doi: 10.1136/bmj.h102
↑  Simard JM et al. Glibenclamide in Cerebral Ischemia and Stroke. Neurocrit Care. 2014 Apr;20(2):319-33. doi: 10.1007/s12028-013-9923-1.
↑  Negroni JA et al. Glibenclamide action on myocardial function and arrhythmia incidence in the healthy and diabetic heart. Cardiovasc Hematol Agents Med Chem. 2007 Jan;5(1):43-53.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
גידול תינוקות בלי חיתולים

גידול תינוקות בלי חיתולים הוא שיטה שבה המטפלים בתינוק משתמשים במודעות לזמנים קבועים, באינטואיציה ובתקשורת עם התינוק כדי לסייע לו להתפנות מצרכיו שלא בתוך חיתול, אלא במקום מתאים אחר (שירותים, סיר וכו'). המונח המקובל באנגלית הוא Elimination Communication, ובעברית משתמשים מיישמי השיטה במונחים "בלי חיתולים", "שיטת הקשב", "שיטת חיתולס" או "פשפושים".
השיטה

הרעיון המרכזי בשיטה הוא לזהות סימנים לא מילוליים של התינוק  המעידים על הצורך שלו להתפנות, ולהיענות להם בהתאם. כמו כן המטפל מעודד את התינוק לפתח עוד את תשומת הלב לצורך שלו להתפנות, לדעת כי המטפל קשוב אליו ולפיכך לסמן לו על כך, ולהתרגל להתפנות גם בזמנים קבועים (למשל עם ההתעוררות משינה) או בתגובה להצעה מילולית של המטפל.
מחקרים רבים מוכיחים כי לתינוקות מודעות אינסטיקטיבית לצורך שלהם להתפנות, והם מסמנים זאת כבר מיום היוולדם. עד גיל 4 חודשים יש חלון הזדמנויות לשימור האינסטינקט הטבעי, אך גם לאחר מכן אפשר ליישם את השיטה, במלואה או בחלקה.
השיטה איננה זהה לגמילה מחיתולים, כיוון שאין מרגילים את התינוק לחיתולים ואחר כך גומלים אותו מהם, אלא משמרים יכולת טבעית שלו. במובן זה מקובל להשוות אותה להנקה – תינוק שינק בחודשי חייו הראשונים איננו צריך להיגמל מהאכלה בבקבוק.
מקורות השיטה והפצתה בעולם המערבי ובישראל

שמירה על תינוקות נקיים בלי חיתולים הוא הרגל מקובל בתרבויות רבות בעולם, בעיקר בקרב המדינות הלא מתועשות. השיטה לגדל תינוקות בלי חיתולים והמונח Elimination communication החלו להיות מוכרים בארצות הברית בעקבות אינגריד באואר, שפרסמה בשנת 2001 את ספרה "Diaper Free! The Gentle Wisdom of Natural Infant Hygiene". באואר נחשפה לשיטה במסעותיה בהודו ובאפריקה, וגידלה על פיה את ילדיה. לאחר מכן היא החלה לשתף את הידע שצברה בקרב הורים ומטפלים בתינוקות.
חלוצה נוספת בהבאת השיטה לארצות המערב היא לורי בוקה, שפרסמה ספר ראשון בנושא כבר בשנת 1979, וספרים נוספים בהמשך. בוקה הושפעה בנושא מחברה הודית, ובפרסומיה ניסתה להתאים את השיטה לאורח החיים המערבי.
בישראל נפוצה השיטה לראשונה דרך תרגומיה של בשמת אבן-זהר שפורסמו באתר האינטרנט "באופן טבעי". אבן-זהר נחשפה למחקרים וכתבים בנושא, תרגלה את השיטה עם בנה מיום היוולדו, ומפיצה את הידע להורים נוספים משנת 2003. מאוחר יותר נפתחה קומונת אמהות באתר תפוז, בה ניתן להתייעץ בנושא ולקבל תמיכה בעת יישום השיטה. בשנת 2011 עלה אתר האינטרנט "חיתולס" של לריסה גינת, שנחשפה למאמרים מדעיים וספרים בנושא והחלה לעסוק בהפצת הידע דרך הרשתות החברתיות וכלי תקשורת נוספים. נכון ל-2013 ישנם כבר מאות הורים בארץ שמתרגלים את השיטה באופן מלא או חלקי, והמודעות לנושא גדלה.[דרוש מקור]
תועלות ויתרונות השיטה

תינוק שגדל עם שימור בסיסי של המודעות הטבעית הקיימת בו, יכול להיות עצמאי בנושא הצרכים מהרגע שהוא רוכש יכולת תנועה, בזחילה או הליכה. המשמעות היא שהוא "גמול מחיתולים" בגיל צעיר מאוד ביחס למה שמקובל בתרבות המערבית המודרנית - מה שמאוד נוח, נקי וחסכוני למטפלים בו.
כאשר התינוק יודע שקשובים לצורך שלו להתפנות, נוצרת תקשורת מיוחדת בינו לבין מי שמטפל בו - המבוגר מצליח להבין את התינוק בצורה טובה יותר, למנוע בכי, להרגיע ואף להרדים אותו בקלות.
התינוק גדל עם מודעות גבוהה וחיבור טוב יותר לגוף שלו - כיוון שהוא לא עבר את שלב התנוונות האינסטינקט הטבעי.
תינוק בלי חיתולים אינו סובל מתפרחות חיתולים וגירודים על גבי העור (אלה נוצרים במגע של השתן והצואה על העור בתוך החיתול).
גידול תינוקות בלי חיתולים הוא אקולוגי - חוסך קילוגרמים רבים של אשפה שאינה מתכלה.
ראו גם

גמילה מחיתולים
גבעת ווטרשיפ

| --- | --- |

כריכת הספר במהדורה הראשונה, בהדפסתו השנייה מ-1984
 מידע כללי
 מאת:  ריצ'רד אדמס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן, פנטזיה
 מקום התרחשות:  המפשייר 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1972
 מספר עמודים:  מהדורה ראשונה - 435 מהדורה שנייה - 543
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מהדורה ראשונה - הוצאת זמורה ביתן מהדורה שנייה - הוצאות אוקיינוס ומודן
 תאריך:  מהדורה ראשונה - 1976 מהדורה שנייה - 2013
 תרגום:  מהדורה ראשונה - רנה ליטוין מהדורה שנייה - יואב אבני
 פרסים
 100 ספרי המדע הבדיוני והפנטזיה הטובים ביותר של NPR  פרס הגרדיאן לספרות ילדים (ריצ'רד אדמס, 1973)  מדליית קרנגי (ריצ'רד אדמס, 1972)  מדליית הקורא הצעיר של קליפורניה (1977) 
 סדרה
 הספר הבא:  Tales from Watership Down 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003247923, 001109373, 003537768
 
כריכת הספר במהדורה השנייה
גבעת ווטרשיפ (באנגלית: Watership Down) הוא ספרו הראשון והמפורסם ביותר של ריצ'רד אדמס. הספר ראה אור באנגליה ב-1972. הספר מבוסס על אוסף סיפורים אשר סיפר אדמס לבנותיו במהלך טיול לסטרטפורד על האייבון (כ-40 קילומטר מדרום לאוקספורד), שמאוחר יותר הפצירו בו להפוך אותם לספר.
הספר זכה להצלחה רבה מיד לאחר פרסומו, תורגם לשפות רבות וזכה בפרסים שונים. ב-1978 יצא סרט מצויר בעקבות הספר, ב-1999 עובד הספר לסדרת טלוויזיה מצוירת וב-2018 הוציאה נטפליקס מיני סדרה באנימציה ממוחשבת שהופקה בשיתוף עם ה-BBC.
תיאור הספר

גבעת ווטרשיפ מספר על הרפתקאותיהם של חבורת ארנבונים שנמלטים מהארנביה שלהם בעקבות חששו של אחד מהם מאסון קרב ובא. ייחודו של הספר בצורת ההאנשה שבו - אמנם העולם מתואר בו מנקודת מבטם של ארנבונים, מבחינה גופנית, אינסטינקטים, צרכים פיזיים, תנאי המגורים והסכנות המאיימות על חייהם, אך הארנבונים הם נבונים ומדברים, וכל ארנב הוא בעל שם ותכונות אופי אנושיות לחלוטין. ארנבונים אלה שונים מאוד מהארנבונים שניתן למצוא ב"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" או בספריה של ביאטריקס פוטר - גיבורי הספר הן דמויות עגולות, והארנבים בכלל מוצגים כחברה מגוונת- יש ביניהם טיפוסים אמיצים, חכמים, אלימים ומרושעים. לארנבונים בגבעת ווטרשיפ תרבות מפותחת ועשירה הכוללת שפה, פתגמים, שירה ומיתולוגיה. מספר פרקים דנים בסיפורי בריאת העולם ובפולקלור של הארנבונים.
תרגומים לעברית

תרגמה רנה ליטוין, הוצאת זמורה ביתן תל אביב, 435 עמודים, 1976. הודפס שוב בשנת 1984
תרגם יואב אבני, הוצאות אוקיינוס ומודן, הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, 543 עמודים, 2013
פרשנויות והשפעות

רבים רואים בספר אלגוריה לחברה האנושית. הספר בנוי כאוסף של גיבורים רבים (שוב, בדומה לחבורת הטבעת של טולקין) שלכל אחד מהם תפקיד ופן מסוים בעלילה. אדמס טען כי הספר הוא סיפור לילדים ולא יותר, אך אוהדים רבים פירשו את הספר כהתקפה על פשיזם ופייסנות, בדומה לצורה בה הותקף הסטליניזם ב"חוות החיות". לדעה זו יש חיזוקים בספר, בדמות שהות הארנבונים בשתי ארנביות אחרות שהחיים בהן מתקיימים תחת פילוסופיות פוליטיות קיצוניות. אחת מהן היא אפרפה, הנשלטת באלימות ובפחד על ידי גנרל אשבול הכוחני. בארנביה השנייה חיים הארנבונים חיים ללא דאגות ומפוטמים על ידי האיכר המאכיל אותם, אך הכול יודעים (אם כי אין מדברים על כך) שהאיכר הניח מלכודות בשדה כדי לתפוס את הארנבונים. ארנבונים אלו בחרו בחיים קלים שבהם אין דאגות פרנסה, על חשבון הסיכון של מוות פתאומי במלכודת.
אדמס אמר כי דמויותיהם של לוז (מנהיג החבורה והארנב הראשי לעתיד) ושל רם-ראש (ארנב חזק ולוחם מצטיין) מבוססות על קצינים-עמיתים שהכיר בעת שרותו בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה.
עיבודים > הסרט

ב-1978 נעשה סרט אנימציה על פי הספר בבימויו כתיבתו והפקתו של מרטין רוזן. הסרט מספר את אותו סיפור כמו הספר ונאמן לו גם במידת האכזריות שקיימת בסיפור, למעט מספר שינויים שנעשו כדי לא להעמיס על האנימציה. בסרט דיבבו צוות שלם של שחקנים מפורסמים ביניהם, ג'ון הרט, זירו מוסטל, נייג'ל הות'ורן ועוד. כמו כן תרם ארט גרפונקל שיר לסרט שנקרא "Bright Eyes". הסרט התקבל באהדה רבה ונחשב סרט אנימציה איכותי.
עיבודים > סדרת טלוויזיה

ב-1999 נעשתה סדרת אנימציה לילדים של גבעת ווטרשיפ. לסדרה היו 39 פרקים מחולקים לשלוש עונות. הסדרה התבססה באופן רופף יותר על הספר, והעונה השלישית סטתה ממנו לגמרי. עובדה זאת, והיות הסדרה אדפטציה לילדים, גרמה לפוריטנים להפנות עורף לפרויקט, והסדרה הייתה רחוקה מלהצליח כמו הסרט והספר אך למרות זאת זכתה בפרס ג'ימיני על הפסקול. הסדרה שודרה בישראל בערוץ הילדים בתחילת שנות האלפיים בדיבוב לעברית.
עיבודים > מיני סדרה

בשנת 2014 הכריזה רשת BBC על הפקת מיני סדרת אנימציה חדשה, המבוססת על הספר "גבעת ווטרשיפ" משנת 1972 ועל הסרט משנת 1978. באפריל 2016 הוכרז שהסדרה תהיה באורך 4 שעות המחולקות ל-4 פרקים, וכי נטפליקס תיקח חלק בהפקת הסדרה. בדצמבר 2018 עלתה הסדרה לשידור בערוץ BBC One ובשירות הזרמת המדיה נטפליקס.
דוגמה מהסרט
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
גוף טרנס-נפטוני

גופים טרנס נפטוניים מוכרים מבחינת גודל, אלבדו וצבע.
דיאגרמת אוילר לסיווג גרמי השמיים במערכת השמש, על שם לאונרד אוילר
גוף טרנס-נפטוני הוא גרם שמים במערכת השמש הנמצא במסלול סביב השמש, ונמצא מעבר לכוכב הלכת נפטון, כוכב הלכת האחרון במערכת השמש.
מעבר לנפטון השפעת הכבידה של השמש פוחתת וההשפעה ההדדית של כוכבי הלכת קטנה, כך שהשפעות הכבידה על גרמי "מערכת השמש החיצונית" שמעבר לנפטון שונות מהשפעות הכבידה על הגופים שבקרבת השמש.
הגופים הטרנס-נפטוניים נמצאים בשלושה אזורים: חגורת קויפר, הדיסק המפוזר ועננת אורט. המרחק הרב של האזורים האלה מהשמש משפיע רבות על מערך אותם הגופים, על הרכבם ועל מסלולם. גופים אלה לא הספיקו להתאחד לעצמים גדולים כמו הגופים הקרובים לשמש, מסלולם פחות יציב וסוטה בהרבה ממישור המילקה, ובניגוד לגופים הקרובים לשמש, המושפעים מהרוח הסולארית של השמש, גופים טרנס-נפטוניים פטורים מהשפעת גורם רב-עוצמה זה.
מרחק וסיווג

גופים טרנס-נפטוניים מחולקים למספר קבוצות על פי האזור בו הם נמצאים:
גופים בחגורת קויפר (KBO) - גופים במרחק של 30 עד 47 יחידות אסטרונומיות מהשמש הנמצאים בחגורת קויפר.
גופים בדיסק המפוזר (SDO) - גופים במרחק של 47 עד 70 יחידות אסטרונומיות מהשמש הנמצאים בדיסק המפוזר.
גופים בעננת אורט (OCO) - גופים במרחק של מעבר ל-70 יחידות אסטרונומיות מהשמש הנמצאים בעננת אורט.
ישנם גופים המרוחקים הרבה מעבר למצוין בדיאגרמה משמאל, כך למשל סדנה נמצאת במרחק של 500 יחידות אסטרונומיות והגוף 2000 OO67 נמצא במרחק מרבי של 1,068 יחידות אסטרונומיות, אם כי הוא מתקרב עד כדי 21 יחידות אסטרונומיות.
גופים מוכרים

בעשורים האחרונים התגלו גופים רבים במערכת השמש החיצונית. העיקרי והמוכר ביותר הוא פלוטו, שנחשב מאז שהתגלה בשנת 1930 ככוכב לכת, אך בשנת 2006 שונתה הגדרתו לכוכב לכת ננסי וזאת בעקבות גילוי אריס, גוף טרנס-נפטוני נוסף הגדול מפלוטו.
היום, אריס, פלוטו, מאקה-מאקה והאומיה הם ארבעת הגופים הטרנס-נפטוניים היחידים המוגדרים ככוכבי לכת ננסיים, עצמים קטנים יותר נכללים בקטגוריית כוכבי לכת מינוריים.
להלן הגופים הטרנס-נפטוניים הגדולים ביותר, מסודרים לפי גודלם:
136199 אריס – כוכב לכת ננסי בדיסק המפוזר (SDO).
134340 פלוטו – כוכב לכת ננסי בחגורת קויפר (KBO).
136472 מאקה-מאקה – כוכב לכת ננסי בחגורת קויפר (KBO).
136108 האומיה – כוכב לכת ננסי בחגורת קויפר (KBO).
90377 סדנה – גוף טרנס-נפטוני בעננת אורט (OCO).
225088 גונגגונג – גוף טרנס-נפטוני בעננת אורט (OCO).
50000 קווה-וואר – גוף-טרנס נפטוני בחגורת קויפר (KBO).
90482 אורקוס – גוף טרנס-נפטוני בחגורת קויפר (KBO).
20000 ורונה – גוף טרנס-נפטוני בחגורת קויפר (KBO).
מרחקים בין הגופים הטרנס-נפטוניים השונים.
הגופים הטרנס-נפטוניים הגדולים ביחס לכדור הארץ.
גלטשרהורן (האלפים הברניים)

| --- | --- |

הגלטשרהורן
 מידע כללי
 גובה:  3,983 מטר
 מדינה:  שווייץ 
 מיקום:  גבול הקנטונים ברן וואלה שווייץ שווייץ
 רכס הרים:  האלפים הברניים
 אורך הרכס:  100 קילומטר
 קואורדינטות:  46°30′46″N 07°58′04″E﻿ / ﻿46.51278°N 7.96778°E﻿ / 46.51278; 7.96778
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.גלטשרהורן(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.גלטשרהורן
 
גלטשרהורן (בגרמנית: Gletscherhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,983 מטר מעל פני הים, וממוקם בגבול הקנטונים ברן וואלה בשווייץ.
מאז שנת 2007 ההר הוא חלק מאתר המורשת העולמית יונגפראו-אלטש-ביטשהורן.
גאוגרפיה

ההר הוא חלק מרכס היונגפראו וממוקם בו בין ההרים אבנפלו (מדרום) ורוטלהורן (מצפון) מדרום ליונגפראו.
למרגלות ההר בצדו הדרום מערבי מתחילה זרוע אלטש הגדולה (Grosse Aletschfirn) של קרחון אלטש.
ההר הוא חלק מקיר לאוטרברונן והוא הקיצוני בו מצד מזרח.
גיירמו רוסלס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1946 הוואנה, קובה 
 התאבד:  1993 (בגיל 47 בערך) מיאמי, ארצות הברית 
 מדינה:  קובה 
 שפות היצירה:  ספרדית 
 
גיירמו רוסלס (בספרדית: Guillermo Rosales; ‏1946 – 1993) היה סופר קובני.
ביוגרפיה

רוסלס נולד בהוואנה. פעילות והספרותית החלה עוד בהיותו בקובה, שם עבד כעיתונאי וכתב את ספרו הראשון.
בשנת 1963 גויס לשירות חובה, אך שוחרר מהצבא בעקבות אשפוזו בשל בעיות נפשיות. בשנת 1965 הצטרף אל משפחתו, ששהתה באותה עת בצ'כוסלובקיה – אביו שירת שם כשגרירהּ של קובה. רוסלס סבל שם מהתמוטטות עצבים קשה. לאחר שהותו בצ'כוסלובקיה נסע לברית המועצות, שם אושפז בבית-חולים לחולי נפש. לאחר שחזר לקובה, הוא המשיך להיות בטיפול פסיכיאטרי.
בשנים שלאחר מכן הוא עבר מספר מקומות עבודה, ולא הצליח להתמיד באף אחת מהם. הוא עבד בתור מורה, בנאי, פקיד, כותב תסכיתי רדיו ותסריטאי בטלוויזיה, והשתתף בכמה כתבי עת. באותה עת הוא כתב רומן בשם "סוקרטס", שאותו כתב במשך חודשיים שבמהלכם הסתגר בביתו ולא יצא אל הרחוב. לבסוף, בדחף עז של הרס עצמי הוא שרף את הספר. רוסלס באותם ימים כתב וקרע את יצירותיו באותה מהירות. אמו ניסתה להציל את יצירותיו; היא שמרה את כתביו בארון נעול – אבל הוא פירק את הרהיט מאחור, הוציא את כתבי היד והשמיד אותם.
ביוגרפיה > בארצות הברית

בשנת 1979 נמלט רוסלס ממשטרו הרודני של פידל קסטרו, והתיישב בארצות הברית, במיאמי. בארצות הברית הא שקע באלמוניות וסבל מהפרעות נפשיות. הוא אובחן כחולה סכיזופרניה, ומעולם לא עבד בזמן שהותו באמריקה. רוב ימיו שם עברו עליו בבתי מחסה ובבתי חולים פסיכיאטריים.
ביוגרפיה > תהילה קצרה וסופו

הוא זכה לרגעי תהילה קצרים בזכות ספרו "בורדינג הום", שזכה בפרס ראשון בתחרות "אותיות הזהב" שבראש חבר השופטים שלה עמד המשורר זוכה פרס נובל אוקטביו פאס. אולם ימי החסד שלו לא נמשכו זמן רב, ובשנת 1993 הוא שם קץ לחייו, לאחר שהשמיד את רוב יצירתו. בסוף ימיו הוא היה רזה מאוד, הוא איבד את כל שיניו ונראה כמו עוד חסר בית באמריקה. בשלוש שנות חיו האחרונות הוא הוסיף לעבור מבית מחסה אחד למשנהו, בימיו האחרונים הוא התגורר בדירה קטנה ודלה במיאמי. הוא היה רק בן 47 במותו, ערירי ובודד כשרק חברים מעטים מקהילת האינטלקטואלים הקובנים הגולים עדיין מתעניינים בגורלו.
יצירתו הספרותית

צוואתו הרוחנית כוללת בסך הכל שלושה ספרים: "בורדינג הום", El Juego de la Viola ("משחק הויולה") ו-"אביק הקסם", שאותו כתב בין השנים 1988–1990.
ספרו "בורדינג הום" תורגם לעברית מספרדית בידי רמי סערי וראה אור בהוצאת כתר בשנת 2010. הספר ראה אור לראשונה בשנת 1987 בארצות-הברית, אך לא זכה לתהודה רבה. כעשר שנים לאחר מכן הוא תורגם לצרפתית וזכה להצלחה אדירה. בעקבות זאת הוא תורגם גם לגרמנית, לצ'כית ולאנגלית. התרגום לעברית הוא החמישי במספר.
הספר רווי במאפיינים אוטוביוגרפיים, והוא מתאר בצורה חיה ואכזרית את החיים בביתי מחסה למשוגעים במיאמי. הספר משקף יותר מכל את הווי החיים במעון ששמו Happy Home, אחד מבתי המחסה העלובים שרוסלס שהה בהם.
גדעון פובזנר

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1948 (בן 75) תל-אביב, ישראל 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 יצירות ידועות:  אולם הקונכייה 
 www.powsner.com
 
גדעון (גידי) פּוֹבְזְנֶר (נולד ב-10 באוקטובר 1948) הוא אדריכל ישראלי.
ביוגרפיה

פובזנר נולד בתל אביב, בנו של האדריכל שמעון פובזנר. לאחר שהשלים את לימודיו בתיכון חדש התגייס לשירות בחטיבת הצנחנים. את הכשרתו המקצועית כאדריכל רכש בטכניון בחיפה ועם תום הלימודים הצטרף למשרד שבראשו עמד אביו. תחילה עבדו השניים במשותף ומאז פטירת אביו ב-1999 מוביל פובזנר את המשרד באופן עצמאי.
פובזנר מתמחה בתכנון מוסדות חינוך והודות לכך קנה לעצמו שם של אחד מבכירי האדריכלים בתחום הפועלים בישראל. במסגרת זו תכנן יותר ממאה בתי ספר יסודיים, חטיבות ביניים ובתי ספר תיכוניים בכל רחבי הארץ. לבד ממוסדות חינוך, תכנן גם מתקני ספורט ומבני ציבור אחרים. פובזנר עוסק גם בציור ומרבה להציג תערוכות בגלריות כמו "בית האמנים" ו"גלריה טובה אוסמן".
פרויקטים נבחרים > שכונות

אחוזת אתרוג במרכז שפירא
פרויקטים נבחרים > בתי ספר תיכוניים וקריות חינוך

בי"ס תיכון "אביב"  רעננה.
בי"ס מקיף לאומנויות במצפה רמון.
קריית חינוך ביישוב הבדואי חורה.
קריית חינוך לחסידי חב"ד חיפה.
קריית חינוך "רבין" - מזכרת-בתיה.
בי"ס מקיף "נעמי שמר" – גן-יבנה.
בי"ס מקיף עירוני ג' - מודיעין.
קריית חינוך "יחד" –  מודיעין.
קריית חינוך מיוחד – תל-שבע.
בי"ס תיכון מקיף בקרית האמנים – רמלה.
בי"ס תיכון מקיף "עמקים תבור" – מזרע.
בי"ס תיכון מקיף ברמות רכס – באר שבע.
בי"ס חט"ב ברמת ישי.
קריית חינוך "איש שלום" בכפר יונה.
בי"ס חט"ב ברחוב דן – כפר יונה.
פרויקטים נבחרים > בתי ספר יסודיים

בי"ס יסודי ניסויי  "צמח" – אשדוד (בי"ס פתוח).
בי"ס יסודי חדשני עם חטיבה צעירה "החורש" - זכרון יעקב (בי"ס פתוח).
בי"ס יסודי חדשני עם חטיבה צעירה "הדר השרון" – לב השרון.
בי"ס יסודי חדשני עם חטיבה צעירה "לב הפרדס" – לב השרון.
בי"ס יסודי עם חטיבה צעירה "היובל" – אילת.
בי"ס יסודי עם חטיבה צעירה "נתיב זבולון" - מודיעין.
בי"ס יסודי עם חטיבה צעירה "אופק" במודיעין.
בי"ס יסודי "בן-גוריון" ברחובות.
בי"ס יסודי "אל-רחמה" -  רהט.
בי"ס יסודי בשגב - שלום.
בי"ס יסודי "סביוני נצר" – נס ציונה.
בי"ס יסודי שימשית - עמק יזרעאל.
בי"ס יסודי שכונה 3 ערוער.
בי"ס יסודי "רמון" -  גן-יבנה.
בי"ס יסודי "אהוד מנור" – גן-יבנה.
בי"ס יסודי וגני ילדים בג'לג'וליה.
3 בתי ספר יסודיים באום בטין – אבו בסמה.
בית ספר יסודי בהר-אדר.
בית ספר יסודי "נוף ילדות" בתל מונד.
בית ספר יסודי ממ"ד באורנית.
בית ספר יסודי וחט"צ – רמות רכס – באר שבע.
פרויקטים נבחרים > בתי ספר לחינוך מיוחד

בי"ס לילדים היפראקטיביים "ברושים" - תל אביב.
בי"ס לחינוך מיוחד - רהט.
בי"ס לחינוך מיוחד "גוונים" – מודיעין.
קריית חינוך מיוחד בתל-שבע – (4 בתי ספר אשכול גנים מעונות יום, מרכז טיפולי ומרכז ספורט).
פרויקטים נבחרים > מבני ציבור אחרים

אקדמיה ישראלית למדעים (האגף החדש), ירושלים.
אכסניה לחיילים - בית החייל, ירושלים (בתכנון).
מסוף גבול "קרני" על גבול עזה.
מסוף גבול נהר הירדן.
מרכז קהילתי לעדה האתיופית, אשדוד.
בית פלדמן, נתניה.
מבנה הדרכה ואודיטוריום, בה"ד 1, מצפה רמון
מתנ"ס אודיטוריום וקונסרוטוריון, גבעת-זאב.
מרכז יום לקשיש " בית יקינטון", הוד השרון.
מרכז יום רב גילאי, חולון.
פרויקטים נבחרים > מבני ספורט

היכל ספורט רב תכליתי "הקונכייה", באר-שבע (3000-4000 צופים).
היכל ספורט רב תכליתי, נתניה  (3000–4000 צופים).
אולם ספורט עירוני, רמלה (1600 צופים ומגרש כדור יד).
אולם ספורט עירוני, רעננה (800 צופים ומגרש כדור יד).
אולם ספורט עירוני – עמליה, נתניה (500 צופים).
אולם ספורט עירוני רבין, אילת (500 צופים).
גופי

ערך זה עוסק במין של דג הנפוץ בים הקריבי ושייך למשפחת הגמבוזיים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| גּוּפִּי |
| --- | --- |
 גזעי גופים שונים
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: גמבוזאים
משפחה:: גמבוזיים
סוג:: מוֹלִי
מין:: גּוּפִּי
שם מדעי
 Poecilia reticulata ‏פטרס, 1859
תחום תפוצה


גופי זכר ונקבה
גופי זכר מסוג אנדלר
גּוּפִּי (שם מדעי: Poecilia reticulata) הוא מין של דג הנפוץ בים הקריבי ושייך למשפחת הגמבוזיים.
גילויו

דגי הגופי התגלו על ידי רוברט ג'ון ליצ'מר גופי (Robert John Lechmere Guppy) בטרינידד ב-1866 ונקראו על שמו.
מבנה גופו

הגופי הוא דג קטן: אורך הנקבות מגיע עד 8 ס"מ ואורך הזכרים עד 4.5 ס"מ. הזכרים ססגוניים וקטנים יותר מהנקבות, ונבדלים מהן בסנפיר שת דקיק הקרוי גונופודיום, בזנב ארוך רחב כמניפה וצבעוני, ובסנפיר גב, שבדרך כלל הוא ארוך באופן ניכר מזה של הנקבה. לנקבות גוף אפור או שקוף עם זנב צבעוני וגופן גדול יותר באופן ניכר מזה של הזכרים. הם מעדיפים מים רדודים וסבך של צמחי מים. אורך חייהם הוא עד שלוש שנים.
תפוצה

מקורם בטבע הוא במעיינות ובנחלים בעלי זרימה איטית, בביצות ובאגמים בדרום אמריקה, צפונית לנהר האמזונאס. כיום נפוצים במקומות רבים בעולם, וגם בישראל אליה הם הובאו כדגי נוי והתאקלמו במקווי מים מתוקים.