stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קארל אריך קיהלנטל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1908 
 פטירה:  25 באוקטובר 1975 (בגיל 67 בערך) 
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 השתייכות:  אבווהר 
 תקופת הפעילות:  ? – 25 באוקטובר 1975 
 דרגה:  מייג'ור 
 מבצעים:  מלחמת העולם השנייה 
 
קארל אריך קיהלנטל (גרמנית: Karl-Erich Kühlenthal; ‏1908 - 25 באוקטובר 1975) היה מרגל נאצי, מסוכני האבווהר (המודיעין הצבאי הגרמני) הבכירים ביותר בספרד במהלך מלחמת העולם השנייה.
אף על פי שראש המודיעין הגרמני בספרד היה אז וילהלם ליסנר, בכינוי "גוסטב לנץ" בשם הצופן "היידלברג", האדמירל וילהלם קנריס העריך מאוד את קיהלנטל כך שליסנר הוחלף למעשה. הדיווחים של קיהלנטל התקבלו בהערכה בברלין, אם כי (מנקודת מבט בריטית) קיהלנטל הוליך את מפקדיו כל כך בקלות שהוא "היה המרגל האידיאלי להעביר (די) מידע, כי הוא היה גרוע מחסר תועלת". קיהלנטל היה מישלינג - "יהודי חצוי דם" עם סבתא יהודייה, אך קנריס הצליח להשיג עבורו תעודת ארי ב-1941.
במסגרת מבצע קציצה, ב-1943, כשגופתו של "מייג'ור ויליאם מרטין" - חייל חיל הנחתים מלכותי שהוצמד למבצעים משולבים - נשטפה אל חוף הים בספרד לאחר התרסקות מטוס אפשרית, חשב קיהלנטל שמצא מסמכים מסווגים חשובים על גופתו של הקצין הבריטי. למעשה, המסמכים היו מזויפים והיוו חלק מתוכנית בריטית לשכנע את הגרמנים שבעלות הברית תכננו לפלוש ליוון ולסרדיניה במקום לסיציליה. לא בטוח אם קיהלנטל השתכנע מאמינות המסמכים, אבל הוא העביר אותם לממונים עליו, שבלעו את הפתיון בשלמותו ובכך מבצע האסקי לפלישה לסציליה הוכתר בהצלחה.
לקריאה נוספת

Talty, S. (2012). Agent Garbo: The Brilliant, Eccentric Secret Agent Who Tricked Hitler and Saved D-Day. Boston: Houghton Mifflin. ISBN 9780547614816.
לקריאה נוספת > סימוכין

↑  בן מקנטייר, מבצע קציצה: פרשיית הריגול האמיתית ששינתה את מהלכה של מלחמת העולם השנייה, תרגום מאנגלית כרמית גיא, תל אביב: עם עובד, 2010, עמוד 168
↑  Talty, S. (2012). Agent Garbo: The Brilliant, Eccentric Secret Agent Who Tricked Hitler and Saved D-Day. Boston: Houghton Mifflin. ISBN 9780547614816. - עמודים 104–105, שם
↑  Talty, S. (2012). Agent Garbo: The Brilliant, Eccentric Secret Agent Who Tricked Hitler and Saved D-Day. Boston: Houghton Mifflin. ISBN 9780547614816. - עמוד 42.
קבוצת ארמיות צפון אוקראינה

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קבוצת ארמיות
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  4 באפריל 1944 – 23 בספטמבר 1944 (173 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה החזית המזרחית
 פיקוד
 מפקדים:  ולטר מודל   יוזף הרפה
 
קבוצת ארמיות צפון אוקראינה (בגרמנית: Heeresgruppe Nordukraine) היה שמה של קבוצת ארמיות של הורמאכט בחזית המזרחית במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

קבוצת ארמיות צפון אוקראינה הוקמה ב-4 באפריל 1944 על ידי שינוי שמה של קבוצת ארמיות דרום (Heeresgruppe Süd). בנוסף ליחידות של הוורמאכט היא כללה את הארמייה ההונגרית הראשונה. לאחר שספגה אבדות קשות בלחימה בגליציה המזרחית ובהרי הקרפטים במהלך מבצע לבוב-סנדומייז', שונה שמה לקבוצת ארמיות A החדשה (Heeresgruppe A) ב-23 בספטמבר 1944.
מפקדים

ולטר מודל (4 באפריל 1944 - 16 באוגוסט 1944)
יוזף הרפה (16 באוגוסט 1944 - 23 בספטמבר 1944)
הערות שוליים

↑  הרפה שימש כמפקד בפועל של קבוצת הארמיות החל מה-28 ביוני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 245822683   WorldCat (עם VIAF): 245822683
קבוצת ארמיות B

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קבוצת ארמיות
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  12 באוקטובר 1939   10 ביולי 1942   14 ביולי 1943 – 16 באוגוסט 1940   12 בפברואר 1943   21 באפריל 1945
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה החזית המזרחית
 פיקוד
 דרגת המפקד:   גנרל-פלדמרשל
 מפקדים
 
קבוצת ארמיות B (בגרמנית: Heeresgruppe B) הוא שמה של קבוצת ארמיות של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. היא נודעה בעיקר בזכות חלקה בקרב סטלינגרד.
מערכה בצרפת

קבוצת הארמיות הראשונה שנקראה "B" הוקמה לקראת הפלישה לצרפת. קבוצת ארמיות B כללה ½ 29 דיוויזיות, מתוכן שלוש משוריינות. מטרתה הייתה להתקדם דרך ארצות השפלה, ולמשוך את צבאות בעלות הברית לעומק בלגיה, שם תכותרנה באגפן על ידי המבקע העמוק של קבוצת ארמיות A. היא כללה את הארמייה ה-18 בפיקודו של גאורג פון קיכלר והארמייה השישית בפיקודו של ולטר פון רייכנאו. לאחר סיום המערכה, פורקה קבוצת הארמיות.
החזית המזרחית

קבוצת ארמיות B הוקמה מחדש בסוף יולי 1942 בעקבות ההחלטה לפצל את קבוצת ארמיות דרום לשתי קבוצות ארמיות, A ו-B. התפקיד שהוטל עליה היה לכבוש את העיר סטלינגרד, לחסום את נהר הוולגה לתנועה, ולהקים מערך הגנה לאורך נהר הדון, שיחפה על האגף הצפוני של הכוחות הגרמניים בחזית הדרום. עם הקמתה כללה קבוצת הארמיות את הארמייה השישית, ארמיית הפאנצר הרביעית, הארמייה השנייה, הארמייה ההונגרית השנייה והארמייה השמינית של הצבא האיטלקי. שתיים מהארמיות של קבוצת ארמיות B (הארמייה השישית וארמיית הפאנצר הרביעית) נטלו חלק בניסיון הכושל של הוורמאכט לכבוש את סטלינגרד, וספגו אבדות כבדות בקרבות הקשים שהתחוללו בתוך העיר ובסביבתה. שאר הכוחות של קבוצת הארמיות הגנו על האגפים החשופים של איגוד הכוחות הגרמני שתקף את סטלינגרד. באוקטובר 1942 תוגברה קבוצת הארמיות בשתי ארמיות נוספות (הארמיות הרומניות השלישית והרביעית), ובשיא כוחה היא כללה כ-80 דיוויזיות, מתוכם למעלה מ-50 דיוויזיות מצבאות גרורותיה של גרמניה הנאצית.
במהלך מתקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד בנובמבר 1942 ספגו כוחות קבוצת ארמיות B אבדות כבדות. שתיים מהארמיות שלה (הארמייה השישית וחלק גדול מיחידות ארמיית הפאנצר הרביעית) כותרו בכיס סטלינגרד, ובראשית פברואר 1943 נכנעו שרידיהן לצבא הסובייטי. בסוף נובמבר 1942 פוצלו כוחות קבוצת הארמיות. קבוצת ארמיות B נותרה עם 3 ארמיות (הארמייה השנייה, הארמייה ההונגרית השנייה והארמייה השמינית האיטלקית), וארבע הארמיות הנותרות, שתוגברו בפלגת הארמייה הולידט, הועברו תחת פיקוד קבוצת ארמיות דון.
בדצמבר 1942 ובינואר 1943 הובסו הארמיות, שנותרו תחת פיקוד קבוצת ארמיות B, בסדרה של מתקפות סובייטיות מוצלחות באזור נהר הדון העליון, וספגו אבדות כבדות מאוד. בפברואר 1943 אוחדו שרידי קבוצת ארמיות B וקבוצת ארמיות דון, כדי ליצור מחדש את קבוצת ארמיות דרום.
צפון איטליה וצרפת

קבוצת ארמיות אחרונה שנשאה את השם "B" הוקמה בצפון איטליה ב-1943 על מנת לתת מענה לאיום בעלות הברית שנחתו באיטליה. בסופו של דבר התפרסה קבוצת הארמיות בצרפת והובסה בפלישה לנורמנדי. לאחר הכישלון בהדיפת הפלישה נסוגה קבוצת הארמיות לארצות השפלה. היא השתתפה במבצע מרקט גארדן והביסה את הפלישה האווירית של בעלות הברית להולנד. לאחר מכן השתתפה בקרב הארדנים, אך נכשלה במילוי חלקה בתוכנית.
בסופו של דבר כותרה קבוצת הארמיות בסביבות חבל הרוהר ונכנעה לבעלות הברית ב-21 באפריל 1945.
מפקדים

פדור פון בוק (12 באוקטובר 1939 - 16 באוגוסט 1940)
מקסימיליאן פון וייכס (10 ביולי 1942 - 12 בפברואר 1943)
ארווין רומל (14 ביולי 1943 - 19 ביולי 1944)
גינתר פון קלוגה (19 ביולי 1944 - 17 באוגוסט 1944)
ולטר מודל (17 באוגוסט 1944 - 21 באפריל 1945)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 5229137-6  VIAF: 156795789   WorldCat (עם VIAF): 156795789
פרעות קהיר ואלכסנדריה (1945)

פרעות קהיר ואלכסנדריה אירעו ב-2 וב-3 בנובמבר 1945 כחלק מגל האלימות שכוון נגד יהודים בעולם הערבי. הפרעות פרצו על רקע מלחמת העולם השנייה ואנטישמיות שפשטה במצרים במהלכה, בעקבות עליית כוחה של לאומנות מצרית ועוינות כלפי המערב, וכחלק מיום הפגנות נגד הצהרת בלפור. המהומות פרצו ב-2 בנובמבר, ובמהלכן נהרגו 6 או 10 יהודים ונפצעו 350. נשרפו בתי כנסת, בית החולים היהודי, בתי אבות, ונבזזו למעלה מ-100 בתי עסק יהודיים. המהומות נגד יהודים התגלגלו גם לפגיעות במיעוטים אחרים כולל קופטים, יוונים ואירופאים.
הפרעות של שנת 1945 סמנו את תחילתה של תקופה קשה עבור יהודי מצרים. ב-2 בדצמבר 1947 פרץ גל פרעות נוסף בקהיר, כחלק מהפגנות של ארגונים אסלאמיסטים ולאומניים במחאה על החלטת החלוקה של האו"ם. הפרעות נמשכו יומיים ונהרסו במהלכם בתי עסק יהודיים רבים. גם במקרה זה הפרעות נגד יהודים התגלגלו להיות גם כנגד מיעוטים נוספים כגון הקופטים והיוונים. ביוני 1948 פצצה התפוצצה ברובע היהודי-קראי בקהיר והרגה 22 יהודים. חודש לאחר מכן נערכו התקפות דומות על בית כנסת בקהיר וחנויות יהודיות, ו-19 יהודים נהרגו. בספטמבר של אותה שנה רימונים הושלכו ברובע היהודי בקהיר, 9 יהודים נהרגו ו-20 נפצעו. לאורך כל אותה שנה התרחשו מקרים רבים של תקיפה של יהודים, ועל פי דיווח מהתקופה מספר ההרוגים והנעדרים הכולל עמד על כ-150 יהודים. חוסר ביטחונם האישי של יהודי מצרים במהלך כל שנות ה-50 גרם להגירה המונית ממנה.
ראו גם

הפרהוד
פרעות טריפולי (1945)
פרעות עדן (1947)
פרעות חלב (1947)
פרעות טריפולי, לוב (1948)
הערות שוליים

↑  Nine Killed, 20 Injured when Blasts Jewish Quarter of Cairo; Police Act Speedily, JTA, 1948/09/23.
↑  Egyptian Mobs Pierce Eyes of Jews; Kill Rabbis Savagely; Jewish Situation Alarming, JTA, 1948/08/05.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קבוצת ארמיות דרום טירול

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 שיוך:   הצבא האוסטרו-הונגרי
 סוג:  קבוצת ארמיות
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1917–1918
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
 
קבוצת ארמיות דרום טירול של הצבא האוסטרו-הונגרי, הייתה קבוצת ארמיות אוסטרו-הונגרית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

קבוצת הארמיות הוקמה ב-1 במרץ 1917, וכמפקדה מונה קונרד פון הצנדורף, לשעבר הרמטכ"ל. הקבוצה גם נקראה "קבוצת ארמיות קונרד" על שם מפקדה. באביב 1918 ספגה הקבוצה מכה קשה בקרב מונטה גראפה ונגרמו לה אבדות כבדות. ב-15 ביולי 1918 הודח פון הצנדורף מתפקידו, והוחלף ביוזף אוגוסט, ארכידוכס אוסטריה, שתחת הנהגתו כונתה הקבוצה "קבוצת ארמיות הארכידוכס יוזף". ב-26 באוקטובר 1918 בעיצומו של קרב ויטוריו ונטו מסר יוזף את הפיקוד על קבוצת הארמיות לגנרל אלכסנדר פון קרובטין, שפיקד עליה עד סוף המלחמה.
מצבת כוחות

הארמייה ה-10
הארמייה ה-11
מפקדים

קונרד פון הצנדורף (1 במרץ 1917 - 15 ביולי 1918)
יוזף אוגוסט, ארכידוכס אוסטריה (15 ביולי 1918 - 26 באוקטובר 1918)
אלכסנדר פון קרובטין (26 באוקטובר 1918 - 3 בנובמבר 1918)
קדם-מגבר

קדם-מגבר של מערכת שמע (סטריאו)
קדם-מגבר או מגבר קדם (באנגלית: Preamplifier או Preamp) הוא בדרך כלל המגבר הראשון בשרשרת במערכות שונות. קדם-מגבר הוא מגבר עם ספרת רחש נמוכה ומשמש לרוב להכנה של אות חשמלי חלש מאוד, כגון מוצא של מיקרופון, ראש פטיפון או אנטנה, לעיבוד או להגברה נוספת.
אותות חלשים רגישים מאוד לרעש (ההשפעה של תוספת רעש על יחס אות לרעש משמעותית יותר ככל שהאות חלש יותר), ולכן רצוי שהמגבר הראשון בשרשרת יהיה איכותי (בעל ספרת רחש נמוכה ככל האפשר, והגבר גבוה ככל האפשר). איכות נמוכה של מגבר הקדם תגרום לעיבוד והפקה פחות טובים בהמשך השרשרת.
מידת ההשפעה של ספרת הרחש של מגבר הקדם על שאר המערכת מתוארת על ידי חוק פרי לרעש (אנ'):  F=F_{1}+{\frac {F_{2}-1}{G_{1}}}+{\frac {F_{n}-1}{G_{1}\cdots G_{n-1}}}
כאשר F הן ספרות הרחש של המערכת הכוללת ושל מרכיביה ו-G הן ההגברים של מרכיבי המערכת.
קדם-מגבר מותקן בדופן של גיטרה אקוסטית מוגברת
מגברי קדם נפוצים במערכות שמע, הן כחלק ממערכות משולבות (במוצרי צריכה) והן כרכיבים בדידים (במערכות מקצועיות). המוצא של מגבר קדם הוא אות חזק יחסית, אשר יכול להזין מגבר הספק, מערבל אותות (מיקסר), אקולייזר ורכיבים אחרים.
מגברי קדם נפוצים גם במערכות תקשורת, לדוגמה לצורך הגברת אות המוצא של אנטנה והזנתו לדרגה הבאה.
קדם-מגברים מותקנים גם ליד מקור האות ממכשיר או מכלי נגינה. בגיטרה חשמלית או בגיטרה אקוסטית מוגברת, האות מופק על ידי פיק-אפ, ובדרך כלל מוגבר על ידי קדם-מגבר המותקן על הגיטרה לפני שהוא מועבר להגברה נוספת.
קדם-סדר

בתורת הקבוצות, יחס המוגדר על קבוצה נקרא קדם-סדר אם הוא רפלקסיבי וטרנזיטיבי.
קדם-סדר אנטי-סימטרי הוא יחס סדר, בעוד שקדם-סדר סימטרי הוא יחס שקילות. היחס היחיד השייך לשתי מחלקות אלה גם יחד הוא יחס השוויון.
לדוגמה, יחס החילוק  a\mid b בין מספרים שלמים הוא קדם-סדר, אך אינו סדר (למשל, המספרים  \pm 2 מחלקים זה את זה). דוגמה זו ניתן להכליל לכל חוג, והיא שימושית בעיקר בתחומי שלמות.
מקדם-סדר נתון  {\mathcal {R}} אפשר לקבל יחס סדר באופן הבא: מגדירים יחס שקילות  \equiv  עבורו  a\equiv b אם ורק אם  (a,b)\in {\mathcal {R}} וגם  (b,a)\in {\mathcal {R}}. על מחלקות השקילות של יחס זה אפשר להגדיר את היחס  [a]\lesssim [b] אם ורק אם  (a,b)\in {\mathcal {R}}, וזהו יחס סדר.
קו W של הרכבת התחתית של ניו יורק

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 עיר:  ניו יורק ניו יורק
 שם המערכת:  הרכבת התחתית של ניו יורק
 מפעיל:  רשות התחבורה העירונית בניו יורק 
 מידע על ההקמה
 פתיחת הקו:  2001 
 מידע על הקו
 צבע על המפה:  צהוב
 מספר התחנות:  23
 תרשים הקו
 
 
קו W, או בשמו המלא "קו מאסף ברודוויי" (באנגלית: Broadway Local), הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע צהוב ופועלות בו 23 תחנות. הקו נקרא קו מאסף שכן הוא עוצר בכל התחנות שבמסלולו ומשלים את השירות של קווים אחרים במנהטן ברוקלין וקווינס אותם הוא חוצה במסלולו.
מסלול הקו

הקו מתחיל את מסלולו מצפון מערב קווינס. בתחילה הוא יורד לכיוון דרום אך לאחר מכן הוא פונה מערבה ונכנס למנהטן דרך גשר ויליאמסבורג. במנהטן נוסע הקו שוב דרומה במסלול משותף עם קווים רבים נוספים. מסלול הקו מסתיים אומנם בקצה מנהטן תחתית אך בימי שבת וראשון ממשיך הקו את מסלולו, נכנס לברוקלין, ומגיע עד לקוני איילנד שבדרום מערב ברוקלין.
פרסטון רוברט טיש

פרסטון רוברט "בוב" טיש (באנגלית: Preston Robert Tisch;‏ 29 באפריל 1926 – 15 בנובמבר 2005) היה איש עסקים ונדבן יהודי-אמריקאי. הוא היה יושב הראש של תאגיד לואס (אנ') ויחד עם אחיו לורנס הוא היה הבעלים של התאגיד. משנת 1991 ועד למותו הוא היה אחד משני הבעלים של קבוצת הפוטבול ניו יורק ג'איינטס, בשותפות עם וולינגטון מרה. בשנים 1986–1988 היה טיש המנהל הכללי של דואר ארצות הברית.
ראשית חייו

פרסטון טיש נולד בשכונת בנסונהרסט שבברוקלין, ניו יורק, לסיידי ואל טיש. ב-1948 הוא סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטה שגם אשתו ובתו למדו בה. בעת לימודיו היה טיש חבר באחוות סיגמא-אלפא-מו (Sigma Alpha Mu), שאז הייתה אחווה יהודית.
קריירה עסקית ופוליטית

הקריירה של טיש החלה ב-1946 כאשר הוא פתח, יחד עם אחיו לארי, בית מלון. האחים המשיכו להרחיב את עסקי המלונאות שלהם וב-1958 רכשו מניות שליטה ברשת בתי קולנוע לואס והפכו אותה לחברת האם של חברת בתי הקולנוע והמלונות שלהם. ב-1968 היה בוב טיש לנשיא ולמנהל הכללי של התאגיד. ב-1998 פרשו האחים מניהול התאגיד. בהמשך השנים נכנס התאגיד לענפים כמו ביטוח וגז טבעי.
באוגוסט 1986 מונה טיש כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית, תפקיד בו הוא היה ממונה על שירות הדואר של ארצות הברית ובו הוא כיהן עד מרץ 1988.
ב-1991 רכש טיש מידי טים מרה (אנ') את חציו בבעלות על קבוצת הפוטבול ניו יורק ג'איינטס. חציה השני של הבעלות על הקבוצה היה בידיו של וולניגטון מרה (אנ'), דודו של טים מרה, שירש את חלקו מאביו ג'ק מרה (אנ'). האחים ג'ק וולינגטון מרה ירשו את הקבוצה מאביהם טים מרה האב (אנ'), שייסד את הקבוצה ב-1925. טיש החזיק בבעלות על הג'איינטס עד למותו ב-2005. שלושה שבועות לאחר מותו נפטר גם וולינגטון מרה, וכיום בעלי הקבוצה הם בנו סטיב טיש, ובנו של וולינגטון מרה, ג'ון מרה (אנ').
נדבנות

טיש הרים תרומות משמעותיות למוסדות אקדמאיים, במיוחד אלו שהוא למד בהם, ואלו קראו על שמו בניינים ומוסדות. בניין טיש, השוכן בקמפוס המרכזי של אוניברסיטת מישיגן, הוא מקום משכנה של המחלקה להיסטוריה של האוניברסיטה. באוניברסיטת מישיגן קיימים גם משרת פרופסורה בלימודי יהדות ובניין הטניס על שם טיש. בית הספר לאמנויות ע"ש טיש של אוניברסיטת ניו יורק, ובית החולים טיש של המרכז הרפואי של האוניברסיטה, קרויים על שמם של האחים לורנס ופרסטון טיש. ב-1995 הוקם מרכז רוברט טיש של אוניברסיטת ניו יורק לתיירות ולניהול ספורט, שהורחב ב-1999 כדי לספק את הצרכים הגדלים שלו עקב הגידול במספר הסטודנטים. ב-1997 פתח גן החיות של הסנטרל פארק את גן החיות לילדים על שם טיש.
לקראת סוף חייו צפו הרופאים לטיש חודשיים בלבד של חיים. טיש אושפז בבית החולים האוניברסיטאי דיוק שבדרהאם קרוליינה הצפונית ובניגוד לתחזיות הרופאים שרד 14 חודשים. כאות הוקרה למאמציהם תרמה המשפחה סכום של 10 מיליון דולר למרכז לגידולים מוחיים של בית החולים שנקרא על שמו של טיש.
בניין טיש בניו יורק הוא המטה של "הארגון לבריאות גברים הומוסקסואלים" (Gay Men's Health Crisis), והוא קרוי על שם טיש ועל שם רעייתו, ג'ואן טיש (אנ'), שהייתה חברה במועצת המנהלים של הארגון, לאחר שבמרץ 1997 הם הרימו לו תרומה של 3.5 מיליון דולר.
טיש היה גם חבר מייסד של "האגודה לניו יורק טובה יותר" (Association for a Better New York), שלקחה על עצמה את המשימה להתמודד עם בעיות העיר שקודם לכן נפלו כעול על מחלקות העירייה. הוא גם ייסד מפעל ארוחות ממונע שדואג לאוכלוסיית העיר המזדקנת. ברחוב 92 בניו יורק קיים המרכז לאומנויות 92Y על שם טיש וכן קיימות על שמו גלריות לאומנויות במוזיאון המטרופוליטן לאמנות. טיש ייסד את קרן הצדקה "קח מגרש" (Take the Field), שגייסה 135 מיליון דולר בתרומות ציבוריות ופרטיות לשיקום 43 מגרשי אתלטיקה בעיר ניו יורק.
חיים אישיים

ב-1948 נשא טיש לאישה את ג'ואן היימן. לשניים נולדו שלושה ילדים:
סטיב טיש הוא מפיק סרטים שחי בבוורלי הילס, היחידי מבני המשפחה שחי מחוץ לניו יורק. הוא מייצג את המשפחה באחזקותיה בניו יורק ג'איינטס.
ג'ונתן טיש הוא איש יחסי הציבור של חטיבת המלונות של תאגיד לואס. הוא גם מגייס כספים פעיל של המפלגה הדמוקרטית.
לורי טיש היא פעילה בנושאי אומנויות ורווחת ילדים במסגרת קרנות ומוסדות שונים בניו יורק.
פרסטון רוברט טיש נפטר בניו יורק ב-15 בנובמבר 2005 כתוצאה מגידול מוחי. הוא נטמן בבית הקברות היהודי וסטצ'סטר הילס שבהייסטינגס על ההדסון, מדינת ניו יורק.
הערות שוליים

↑  Jewish Virtual Library: Bob Tisch
↑  Winans, Christopher (1995). King of Cash. John Wiley & Sons, Inc. pp. 25-27.
↑  Ackman, Dan (2003-11-17). "Tisch, Old-School Billionaire, Was Everywhere - Forbes". Forbes.
↑  LLC, New York Media (1986-05-26). New York Magazine, pp. 32-37.
↑  Arts, University of Michigan College of Literature, Science, and the (1996-01-01). LSAmagazine. UM Libraries, p. 13.
↑  "History and Mission - Tisch Center".
↑  Lawrence Bush, January 4: Gay Men’s Health Crisis, Jewish Currents, January 3, 2017
↑  abny - HISTORY
↑  RECOGNIZING THE LIFE AND CONTRIBUTIONS OF PRESTON ROBERT TISCH; Congressional Record Vol. 152, No. 108 (House of Representatives - September 06, 2006)
↑  "92Y Historical Timeline". www.92y.org.
↑  Lizzie and Jonathan Tisch Make $10 Million Gift to Launch the Renovation of the Metropolitan Museum's Costume Institute, The Metropolitan Museum of Art, January 11, 2011.
↑  "Tisch, Preston Robert". www.conventionindustry.org. Archived from the original on 2016-08-04.
↑  The Jewish Week: Obituary "Preston Robert Tisch, 79" by Steve Lipman, November 18, 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1164201204  VIAF: 9418153411858341700005   WorldCat (עם VIAF): 9418153411858341700005 
בניין טיש באוניברסיטת מישיגן
קבוצת ארמיות קורלנד

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קבוצת ארמיות
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  15 בינואר 1945 – 8 במאי 1945 (114 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה החזית המזרחית
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  לותר רנדוליץ 
 מפקדים
 
קבוצת ארמיות קורלנד (בגרמנית: Heeresgruppe Kurland) הייתה קבוצת ארמיות גרמנית במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

באוגוסט 1944, לקראת סיומו של מבצע בגרטיון, בה כמעט חוסלה קבוצת ארמיות מרכז, כותרה קבוצת ארמיות צפון בקורלנד שבלטביה, אך היטלר סירב לבקשת היינץ גודריאן לפנותם לגרמניה. ב-15 בינואר 1945 הוחלף שם קבוצת הארמיות לקבוצת ארמיות קורלנד, ולותר רנדוליץ מונה למפקדה. ב-27 בינואר מונה היינריך פון ויטינגהוף למפקד קבוצת הארמיות, אך ב-10 במרץ חזר רנדוליץ לפקד על קבוצת הארמיות. ב-25 במרץ מונה קרל הילפרט למפקד קבוצת הארמיות, ופיקד עליה עד סוף המלחמה. ב-1 במאי הועלה הילפרט לדרגת גנרל אוברסט, וב-8 במאי 1945 נכנעה קבוצת הארמיות כגוף אחד ונלקחה בשבי.
מפקדים

לותר רנדוליץ (15 בינואר 1945 - 27 בינואר 1945)
היינריך פון ויטינגהוף (27 בינואר 1945 - 10 במרץ 1945)
לותר רנדוליץ (10 במרץ 1945 - 25 במרץ 1945)
קרל הילפרט (25 במרץ 1945 - 8 במאי 1945)
סדר הכוחות

בסוף המלחמה ב-8 במאי 1945, כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות:
קארל בונהופר

| --- | --- |

 לידה:  21 במרץ 1868 נרסהיים, ממלכת וירטמברג, הקונפדרציה הגרמנית 
 פטירה:  4 בדצמבר 1948 (בגיל 80) ברלין, שטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה 
 מקום קבורה:  בית הקברות הירשטראסה 
 שם לידה:  Karl Ludwig Bonhoeffer 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת טיבינגן, אוניברסיטת פרידריך וילהלם, אוניברסיטת מינכן 
 תפקידים:  פסיכיאטר, נוירולוג, מרצה באוניברסיטה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  מדליית גתה לאמנות ומדעים (1943) 
 צאצאים:  דיטריך בונהופר, קארל פרידריך בונהופר, סבינה לייבהולץ-בונהופר, קלאוס בונהופר, כריסטינה פון דוהנאני 
 
קארל לודוויג בונהופר (ההיגוי: יותר קרוב ל"בונהֶפר") (בגרמנית: Karl Ludwig Bonhöffer, ‏ 31 במרץ 1868 - 4 בדצמבר 1948) היה פסיכיאטר ונוירולוג גרמני. הוא כיהן כפרופסור ראש קתדרה לפסיכיאטריה ולנוירולוגיה באוניברסיטת ברלין וכמנהל הקליניקה למחלות נפשיות ולמחלות עצבים בבית החולים "שריטה" בברלין.
שניים מבניו, דיטריך בונהופר וקלאוס בונהופר, ושני חתניו, הנס פון דוהנאני ורידיגר שלייכר הוצאו להורג בגלל התנגדותם למשטר הנאצי בגרמניה.
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

על פי מסמכים של הוועדה ללימודים ההיסטוריים של באדן-וירטמברג, בשנת 1513 החלה משפחת בונהופר להתיישב בחבל וירטמרג לאחר שהיגרו מניימכן, הולנד.[דרוש מקור] הם הגיעו למעמד בכיר כיועצים, רופאים ושופטים, והיו מיוחסים בקשרי משפחה לאמו של יוהאן וולפגנג פון גתה, גאורג וילהלם פרידריך הגל, כריסטיאן פרידריך דניאל שובארט, לודוויג אוהלנד ולדוד פרידריך שטראוס.[דרוש מקור]
קארל בונהופר נולד בשנת 1868 בנרסהיים בממלכת וירטמברג שבגרמניה (הקונפדרציה הגרמנית), לפרידריך פון בונהופר (1907-1828), שופט בעיר אולם וליולי לבית טאפל (1936-1842). אחיו, גוסטב-אוטו בונהופר, היה לכימאי בחברת באייר-לברקוזן. בשנים 1874–1878 למד בבתי ספר יסודיים בהיילברון ובראוונסבורג, ובשנים 1878–1886 בגימנסיה בטיבינגן, בה סיים את מבחני הבגרות. בשנים 1886–1887 שירת בצבא בשטוטגרט. בשנת 1898 התחתן עם פאולה פון האזה, מורה ונכדתו של התאולוג קארל פון האזה. במרוצת השנים נולדו לזוג שמונה ילדים.[דרוש מקור]
בין השנים 1887–1892 למד בונהופר רפואה באוניברסיטת טיבינגן, בברלין ובמינכן. אחר כך לימד את המקצוע באוניברסיטת ברסלאו.
פעילותו בימי השלטון הנאצי

אחר שנת 1939, שבה הופעלה בגרמניה הנאצית האקציה T4 לחיסול בני אדם מוגבלים, השתתף בונהופר בתנועת ההתנגדות למדיניות הנאצית. הוא זייף תעודות של מטופלים נכים ועשה מאמצים להציל אותם.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  הפרקים הבאים.
מותו

קארל בונהופר נפטר בברלין בגיל 80 בשנת 1948.
קארל ארנסט

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1904 וילמרסדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 הוצאה להורג:  30 ביוני 1934 (בגיל 29) ברלין, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  גרמניה 
 
קארל גוסטב ארנסט (בגרמנית: Karl Gustav Ernst;‏1 בספטמבר 1904 - 30 ביוני 1934) היה קצין גרמני באס אה בעל דרגת גרופנפיהרר, בתחילת שנת 1933 עמד בראש מטה הארגון בברלין. לפני שהצטרף למפלגה הנאצית עבד בתור נער מעלית בבית מלון וכשומר במועדון לילה הומוסקסואלי.
השריפה ברייכסטאג

יש הטוענים כי היה זה ארנסט, יחד עם מספר שותפיו מהאס אה, שיצא מפתח סודי במבנה והבעיר את הרייכסטאג בליל ה-27 בפברואר 1933. אין הוכחה ישירה לכך: הנס ברנד גיזביוס האשים את גבלס בתכנון ההצתה, רודולף דילס הצהיר שגרינג ידע איך ומתי האש אמורה להתלקח ואילו פרנץ האלדר אמר שהוא שמע את גרינג לוקח אחריות על המעשה. אולם, איאן קרשו, היסטוריון בריטי, ציין שמרבית ההיסטוריונים אוחזים בדעה כי מרינוס ואן דר לובה ההולנדי הוא זה שהצית את הרייכסטאג.
ליל הסכינים הארוכות

ב-30 ביוני 1934 נישא, ותכנן לנסוע מברמן למדיירה לירח דבש. ארנסט רהם, מנהיג האס אה, אשר ידועה הייתה כוונתו לחולל מהפכה סוציאליסטית ברייך השלישי שתתפוס את מקומם של הכוחות השמרנים בעסקים ובממשלה. מחשש שהאס אה יתמזג עם הרייכסווהר ויהיה לארגון הצבאי החזק והגדול ביותר בגרמניה, קצינים ובכירים בצבא הגרמני ובקריגסמרינה ביקשו לחסלו. אדולף היטלר החל בהשמדת האס האה במאורע שנודע כליל הסכינים הארוכות. הטיהור נמשך עד ה-2 ביולי.
ארנסט נעצר בברמרהאפן יחד עם אשתו וחברו מרטין קירשבאום, בבואו לצאת מן המדינה לירח הדבש באונייה. לאחר מכן הוא הועבר לידי יחידת הקומנדו של האס אס בפיקודו של קורט גילדיש, הוטס בחזרה לברלין, נלקח לצריפי דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה והוצא להורג בידי כיתת יורים בשעות הערב של ה-30 ביוני. לפי רישומי הגסטפו, ארנסט היה אחד מ-14 גרמנים שהוצאו להורג על ידי הלייבשטנדרטה של היטלר.
הערות שוליים

↑  https://archive.org/stream/in.ernet.dli.2015.149663/2015.149663.Inside-Europe#page/n77/mode/2up
↑  http://spartacus-educational.com/Karl_Ernst.htm
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 123495636  VIAF: 25511729   WorldCat (עם VIAF): 25511729
קדם-טוחנות

| --- | --- |

 שיוך:  שן טוחנת, שן, ישות אנטומית מסוימת 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1118) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  dens premolaris 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A05.1.03.006 
 TA2 (2019):  909 
 FMA:  55637 
 קוד MeSH:  A14.549.167.860.150 
 מזהה MeSH:  D001641 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C1704302 
 
המחצית התחתונה הימנית של המשנן הקבוע
השיניים הקדם-טוחנות או מַלְתָּעוֹת הן שיני מעבר הנמצאות בין הניבים לשיניים הטוחנות.
בפה האנושי הבוגר יש ארבעה זוגות של קדם-טוחנות, שני זוגות בלסת העליונה ושני זוגות בלסת התחתונה, כאשר השיניים השייכות לזוגות השיניים הממוקמים ביחס לשיני הפה לכיוון המרכז נקראות קדם-טוחנות ראשונות ואלו השייכות לזוגות הממוקמים כלפי הצד נקראות קדם-טוחנות שניות.
בכל אחת מקדם הטוחנות ישנן לפחות שתי בליטות (תלוליות).
הקדם-טוחנות משמשות כשיני מעבר בזמן הלעיסה בין הניבים לשיניים הטוחנות: המזון שנחתך באמצעות השיניים החותכות ובותר על ידי הניבים מועבר לקדם-טוחנות לביתור וריסוק נוסף לפני העברתו לטחינה הסופית בשיניים הטוחנות.
ארבע קדם-הטוחנות הראשונות הן השיניים הנעקרות ביותר, ב-48.8% מהמקרים ושתי קדם-הטוחנות הראשונות העליונות בלבד הן השניות הנעקרות ביותר, בכ-14.5% מהמקרים, כאשר נעקרות שיניים עבור יישור שיניים (ב-45.8% מהמקרים).