stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פינגווין קיסרי

| פינגווין קיסרי |
| --- | --- |
 זוג פינגווינים קיסריים עם אפרוחם באנטארקטיקה
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: פינגווינאים
משפחה:: פינגווינים
סוג:: פינגווין גדול
מין:: פינגווין קיסרי
שם מדעי
 Aptenodytes forsteri ‏גריי, 1844
תחום תפוצה
 אדום - טווח אזור המחיה.   ירוק - אזורי הרבייה.

הזכרים עם האפרוחים
תרשים הלחץ, ההבדלים תלויים בגובה.
פינגווין קופץ מחור בקרח
קבוצת אפרוחי פינגווינים קיסריים
פינגווינים שוחים
כלב ים נמרי טורף פינגווין קיסרי. כלב ים נמרי הוא הטורף העיקרי של הפינגווינים הן ביבשה והן בים.
פינגווין קיסרי (שם מדעי: Aptenodytes forsteri) הוא מין של פינגווין אנדמי לאנטארקטיקה. הוא אחד משלושת המינים היחידים ביבשת זו, לצד פינגווין אדלי ופינגווין מלכותי, והוא הגבוה והכבד שבפינגווינים. הזכר והנקבה דומים בניצוי ובגודל: גובהם עשוי להגיע ל-122 ס"מ, ומשקלם נע בין 22 ל 45 קילוגרמים. ראשו וכנפיו של הפינגווין הקיסרי שחורים, הבטן לבנה, הגב אפור כחלחל והמקור ורוד ארגמני. בצדי צווארו יש שתי רצועות זהובות. כיתר הפינגווינים, הוא חסר יכולת תעופה, ובמקום זאת גופו מותאם לשחייה: כנפיו קשיחות ושטוחות ומבנה גופו הידרו-דינמי.
הפינגווין הקיסרי ניזון בעיקר מדגים, אך גם מסרטנאים כגון קריל, ומסילוניות, כגון דיונונים. הפינגווין יכול לצלול עד לעומק של כ-530 מטרים ולעצור את נשימתו כ-18 דקות כשהוא צד. גופו של הפינגווין מותאם במיוחד לכך: יש לו המוגלובין בעל מבנה ייחודי, שמאפשר לו לתפקד ברמות חמצן נמוכות, עצמותיו אינן חלולות (בשונה משאר מיני העופות) על מנת להפחית את הבארוטראומה, ובשעת הצורך, הפינגווין יכול להוריד את המטבוליזם שלו ולהשבית איברים שאינם הכרחיים.
הפינגווין הקיסרי ידוע בשל הנדידה הארוכה שהוא עושה בעונת הרבייה שלו, ובשל היותו הפינגווין היחיד שמתרבה במהלך החורף באנטארקטיקה. הפינגווינים נודדים כ-50 עד 120 ק"מ על פני הקרח לעבר מושבות הרבייה שלהם, שכוללות אלפי פרטים. הנקבה מטילה ביצה אחת, והזכר דוגר עליה, בעוד הנקבה יוצאת לחפש מזון. לאחר חזרת הנקבה, היא והזכר מתחלפים מספר פעמים בחיפוש המזון ובדגירה על הביצה. הפינגווין הקיסרי הוא מונוגמי ובני הזוג מסוגלים לזהות זה את קולו של זה בין מאות קולות חיפוש אחרים. אפרוח בן 10 חודשים יכול למצוא את קינו ממרחק של חצי ק"מ, כשהוא נעזר ברמזים חזותיים כמו אגמים וגבעות וכמו כן בקולות הלהקה.
תוחלת החיים של הפינגווין הקיסרי בטבע היא כ-20 שנים, אולם תצפיות מציעות שפרטים מסוימים מגיעים לגיל 50.
טקסונומיה

הפינגווין הקיסרי תואר לראשונה ב-1844 על ידי הזואולוג האנגלי ג'ורג' רוברט גריי, שטבע את שם הסוג: Aptenodytes. שם זה מבוסס על הלחם ביוונית עתיקה: ἀ-πτηνο-δύτης (קרי: a-ptēno-dytēs), שמשמעותו "צולל ללא כנפיים". שם המין הספציפי (forsteri) ניתן לו על שם המדען הגרמני יוהאן ריינהולד פורסטר, שליווה את הקפטן ג'יימס קוק במסעו השני באוקיינוס השקט, וכינה בשם חמישה מיני פינגווינים אחרים.
יחד עם הפינגווין המלכותי הדומה לו בצבעיו, השניים מהווים את שני המינים הקיימים היחידים בסוג Aptenodytes. נוסף על שני אלו, נמצאו מאובנים של מין שלישי (A. ridgeni) נכחד, שחי בניו זילנד בעידן הפליוקן לפני כשלושה מיליוני שנים. לפי מחקרים מולקולריים וניתוחי התנהגות, נראה כי הסוג Aptenodytes הוא בזאלי (Basal (phylogenetics)), כלומר במהלך האבולוציה הוא היה הראשון להתפצל מיתר הפינגווינים. במחקרים גנטיים (גנום מיטוכונדריאלי וגרעיני), נראה כי פיצול זה התרחש לפני כ-40 מיליוני שנים.
תיאור

גובהו של פינגווין קיסרי בוגר הוא כ-110 עד 130 ס"מ, ומשקלו נע בין 22 ל-45 ק"ג, בעוד הזכרים שוקלים יותר מהנקבות (דו-צורתיות זוויגית). כמו כן, משקלם של הפינגווינים תלוי בעונות השנה: בזמן הדגירה הפינגויינים הקיסריים מחממים את ביציהם, כך שלא יקפאו בחורף האנטארקטי. בזמן זה, הם אינם אוכלים כלל. בממוצע, הזכר יאבד בתקופה זו כ-12 קילוגרמים, והנקבה - כמחצית מכך.
כיתר הפינגווינים, גם מבנהו של הפינגווין הקיסרי הידרודינמי על-מנת להקטין את הגרר במהלך השחייה; כמו כן כנפיו קשות ושטוחות ומשמשות כסנפירים. קרניות העיניים שטוחות, דבר מאפשר לפינגווינים לראות בבירור מתחת למים, ועוזר להם לצוד ולהימנע מטורפים. הלשון מחוספסת, כדי למנוע מטרף חלקלק לברוח לאחר שהפינגווין תפס אותו. כבכל העופות המונוגמיים, ניצוי הזכרים והנקבות דומה: אצל הבוגרים, נוצות שחורות מכסות את הראש, הסנטר, הגרון, הגב, הצד האחורי של כנפיים והזנב. השחור העז עומד בניגוד חד לניצוי הבהיר של יתר החלקים. הבטן וחלקן התחתון של הכנפיים לבנים, בעוד שהחזה העליון צהוב בהיר. הלסת העליונה של המקור בן שמונת הסנטימטרים שחורה, בעוד שהתחתונה בצבע ורוד, כתום או סגלגל. סנטרם וגרונם של הפרטים הצעירים לבנים, נוצותיהם אפורות-כסופות, ראשם שחור ופניהם לבנים. האפרוחים שוקלים כ-315 גרם לאחר הבקיעה, ונוצותיהם מתחילות לצמוח כשהם מגיעים למחצית ממשקל בוגר.
נוצותיו של הפינגווין הקיסרי דוהות ומקבלות גוון חום מנובמבר ועד פברואר, ונושרות בתקופה שבין ינואר לפברואר. הנשירה אצלם מהירה לעומת עופות אחרים, כ-34 יום. נוצותיהם נחשפות מתוך העור לאחר שצמחו כבר לשליש מגודלן הסופי, ודוחפות החוצה את הנוצות הישנות. תהליך זה של נשירה וגדילה סימולטנית עוזר להפחית את אובדן החום.
תוחלת החיים הממוצעת של הפינגווינים הקיסרים היא כ-20 שנים. החוקרים מעריכים שאחוז בודד מפינגווינים אלה יכול להגיע לתוחלת חיים של 50 שנה. לעומת זאת, רק 19% מהגוזלים שורדים את שנתם הראשונה, ולכתוצאה מכך 80% מכל הפריטים הקיימים הם מבוגרים בני 5 שנים ומעלה.
תיאור > קולות

מאחר שלפינגווינים אין אתרי קינון קבועים שבהם ההורים יכולים לאתר את אפרוחיהם, הם נסמכים על תקשורת קולית לשם כך. תקשורת זו כוללת מגוון רחב של סוגי צלילים, שנחשב לגדול ביותר מבין כל מיני הפינגווינים. שירת הפינגווינים הקיסריים מתבצעת בשני פסי תדירויות בו זמנית. האפרוחים משתמשים בשריקה מאופננת תדר כדי להפגין רעב ולקרוא להוריהם.
תיאור > הסתגלות לקור

הפינגווין הקיסרי, ככל העופות באנטארקטיקה, מתרבה במהלך החורף, שבו הטמפרטורה עשויה לרדת ל-40- מעלות צלזיוס והרוח מגיעה למהירויות של כ-144 קמ"ש. טמפרטורת המים יורדת לכ-1.8- °C, טמפרטורה שקרה הרבה יותר מטמפרטורת גופו של הפינגווין (כ-39 מעלות צלזיוס). הפינגווין הקיסרי מותאם לקור במספר דרכים: נוצותיו מספקות לו בידוד מפני הקור, בנוסף לשכבת שומן תת-עורית שעוביה מגיע בשיאו לכ-3 ס"מ. נוצותיו הקשיחות קצרות ומעוצבות בדמוי חץ או רומח, ודחוסות בצפיפות על כל משטח פני העור. מכסות את הפינגווין הקיסרי כ-100 נוצות לכל 6.5 ס"מ, מה שהופך אותו למין עם מספר הנוצות הרב ביותר במחלקת העופות. חללים נפרדים של גידים פלומתיים בין הנוצות לעור מספקים בידוד נוסף. עורו ונוצותיו של הפינגווין אטומים למים.
כשהטמפרטורה בחוץ מגיעה מעל 20 °C, טמפרטורת גופם של הפינגווינים וקצב חילוף החומרים שלהם עולים, על מנת להגדיל את איבוד החום. הרמת סנפיריו של הפינגווין וחשיפת ישבנו גורמים לחשיפת גופו של הפינגווין לאוויר לעלות ב-16%, מה שמגביר את איבוד החום.
תיאור > הסתגלות ללחץ

הפינגווין הקיסרי מתמודד כשהוא צולל עם לחץ גבוה מאוד, פי 40 מהלחץ שעל פני הקרקע, מה שמביא לבארוטראומה אצל רוב האורגניזמים היבשתיים; אך עצמותיו של הפינגווין הקיסרי אינן חלולות, מה שמסיר את הסיכון. עם זאת, עדיין לא ידוע כיצד מין זה חסין להשפעת דקומפרסיה.
בזמן צלילה, השימוש בחמצן של הפינגווין הקיסרי יורד דרסטית, קצב פעימות הלב שלו יורד ל-15 עד 20 פעימות בדקה, ואיברים שאינם הכרחיים מושבתים, מה שמאפשר צלילות ארוכות. ההמוגלובין והמיוגלובין שלו מסוגלים להתקשר ולהעביר חמצן בריכוזים נמוכים של דם, מה שמאפשר לפינגווין לתפקד ברמות חמצן נמוכות שהיו יכולות לגרום לו לאיבוד הכרה.
תפוצה בטבע

הפינגווין הקיסרי נפוץ בעיקר סביב הקוטב הדרומי באנטארקטיקה, והוא כמעט בעל החיים היחיד שנפוץ בין 66° ל-77° בקו הרוחב הדרומי. הפינגווינים מתרבים כמעט תמיד בקבוצות ליד חופים ועד למרחק של כ-18 קילומטר מהחוף. הפינגווינים מתרבים בדרך כלל באזורים בהם הקרח מצוי וכן במצוקי קרחונים, שמספקים להם מחסה מפני הרוח.
אוכלוסייתו של הפינגווין הקיסרי מוערכת כיום בכ-595,000 בוגרים, שנמצאים ב-46 מושבות שידועות למדע.
התנהגות

הפינגווין הקיסרי הוא בעל חיים קבוצתי הן בקינון והן בחיפוש אחר מזון; הוא יכול לצוד כשהוא צולל או כשהוא צף על פני המים. הפינגווינים הקיסריים פעילים לעיתים ביום ולעיתים בלילה. פינגווינים בוגרים משוטטים במשך רוב השנה בין אזורי הרבייה לאזורי האכילה. הפרטים ממין זה הולכים לחפש מזון באוקיינוסים בין החודשים ינואר למרץ.
הפסיכולוג האמריקאי ג'ריי קוימאן (Gerry Kooyman) שינה את התפיסה בנוגע להתנהגות חיפוש המזון של הפינגווינים בשנת 1971, כאשר פרסם את תוצאות המחקר שכלל הצמדת ציוד מעקב לפינגווינים הקיסריים. הוא גילה שהמין צולל לעומקים של כ-265 מטר (869 רגל), ולפעמים נשארים במים במשך 18 דקות. מאוחר יותר נצפתה נקבה קטנה שצללה לעומק של כ-535 מטר (1755 רגל).
התנהגות > מזון

לכל אוכלוסייה של פינגווינים קיסריים יש תזונה ייחודית משלה, אך ככלל הפינגווינים, הם ניזונים מדגים, סרטנאים וסילוניות. מקור המזון החשוב ביותר לפינגווין הקיסרי הוא דגים. הדג Pleuragramma antarcticum ממשפחת הנוטוטיניים מהווה את רוב תזונתו. בעלי חיים חשובים נוספים בתזונתו של הפינגווין הקיסרי הם מינים אחרים של נוטוטיניים, מיני הדיונונאים: Psychroteuthis glacialis ו-Kondakovia longimana וכן הקריל האנטארקטי. הפינגווין הקיסרי תר אחר טרפו באוקיינוס הדרומי, באזורים ללא קרחונים, או בסדקים בקרח.
התנהגות > טורפים

טורפיו של הפינגווין הקיסרי הם בעיקר עופות ויונקי מים; יסעור ענק דרומי הוא הטורף הבולט ביותר, שגורם למותם של כ-34% מהגוזלים במושבות הפינגווינים. חמסן דרומי מחפש בעיקר אפרוחים מתים ואינו יכול לתקוף אפרוחים חיים, מכיוון שהאפרוחים כבר גדולים מכדי שיוכל לטורפם בזמן ההגעה שלו לאזור. במים, הטורפיהם העיקרים של הפינגווינים הם כלב הים הנמרי, שטורף פינגווינים בוגרים לאחר שנכנסו למים, והלווייתן הקטלן שטורף פינגווינים מכל גיל שנמצאים בתוך או בסביבת מים.
ראו גם

"משפחת הקיסרים" - סרט דוקומנטרי משנת 2005 המתאר את נדידות הפינגווינים הקיסריים.
פינגווין מלכותי - הפינגווין השני מהסוג פינגווין גדול (Aptenodytes), והשני בגודלו במשפחת הפינגוויניים.
הערות שוליים

↑  פינגווין קיסרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Liz Langley, How penguins show their smarts. National Geographic, 25 April 2019
↑  .
↑  Jouventin P (1982). "Visual and vocal signals in penguins, their evolution and adaptive characters". Adv. Ethol. 24: 1–149.
↑  Baker AJ, Pereira SL, Haddrath OP, Edge KA (2006). "Multiple gene evidence for expansion of extant penguins out of Antarctica due to global cooling". Proc Biol Sci. 273 (1582): 11–17. doi:10.1098/rspb.2005.3260. PMC 1560011. PMID 16519228.
↑  CRC Handbook of Avian Body Masses by John B. Dunning Jr. (Editor). CRC Press (1992), ISBN 978-0849342585.
↑  עובדות שלא ידעת על פינגווינים, באתר Greenpeace Israel, ‏2023-07-13
↑  Mougin J-L, van Beveren M (1979). "Structure et dynamique de la population de manchots empereur Aptenodytes forsteri de la colonie de l'archipel de Pointe Géologie, Terre Adélie". Compte Rendus Académie de Science de Paris 289D: 157–60.(בצרפתית)
| פינגוויניים |
| --- | --- | --- |
| פינגווין גדול | פינגווין קיסרי • פינגווין מלכותי |    |
| פינגווין זנב-מכחול | פינגווין לבן-אוזן • פינגווין רצועת-הסנטר • פינגווין אדלי |    |
| פינגווין מצוייץ | פינגווין הסלעים • פינגווין עב-מקור • פינגווין חסון • פינגווין ישר-ציצה • פינגווין לבן-פנים • פינגווין מצויץ מערבי • פינגווין מצויץ צפוני |    |
| פינגווין צהוב-עין (סוג ומין יחיד) | פינגווין צהוב-עין |    |
| פינגווין זוטר (סוג ומין יחיד) | פינגווין זוטר |    |
| פינגווין החגורה | פינגווין מגלן • פינגווין גלאפגוס • פינגווין שחור-רגל • פינגווין הומבולדט |    |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543354905171  BnF: cb12003432w (data)  GND: 4349329-4  LCCN: sh85042831  NKC: ph325847
קתרינה גופלו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 ביולי 1991 (בת 33) ריגה, לטביה 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, לטביה 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית למוזיקה, אקדמית יאזפס ויטולס הלטבית למוזיקה 
 שפה מועדפת:  לטבית, אנגלית 
 www.katrinagupalo.com
 
קתרינה גופלו (בלטבית: Katrīna Gupalo; נולדה ב-17 ביולי 1991) היא זמרת, פזמונאית ופסנתרנית לטבית.
ביוגרפיה

גופלו היא בתם של הארכאולוג האוקראיני קונסטנטינס והאמנית הלטבית ורה פאוקסה. הוריה נפגשו במוסקבה, בירת רוסיה, התגוררו באוקראינה, ועברו לריגה לאחר אסון צ'רנוביל.
במרוצת השנים למדה מוזיקה בקליפורניה ובלונדון. היא השתתפה במספר תחרויות שירה בערים רבות, דוגמת פריז וניו יורק. בלטביה השתתפה בתחרות "Made for Music".‏
גופלו ייסדה את סוכנות הקונצרטים "Aira Laiviņa Artists".‏ היא הוכרזה כאחת המשתתפות בקדם הלטבי לאירוויזיון 2024, Supernova 2024, עם השיר "The Cat's Song". היא הגיעה למקום השלישי.
הערות שוליים

↑  "Katrīna Gupalo, veltījusi dziesmu Ukrainai • IR.lv". IR.lv (בלטבית). 2022-03-16. נבדק ב-2023-01-07.
1 2  "ABOUT". katrinagupalo.com. נבדק ב-23 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Čirkste, Daiga. "Pianiste un dziedātāja Katrīna Gupalo: "Protams, ka es zinu, kas ir mīlestība!"". la.lv.
CASP

מבנה יעד (פסים) ו-354 תחזיות מבוססות תבנית מונחות אחת על השנייה (שלדי α-פחמן אפורים); מ‑CASP8
הערכה ביקורתית של חיזוי מבנה (CASP), המכונה לעיתים גם הערכה ביקורתית של חיזוי מבנה חלבון, הוא ניסוי עולמי בהיקף קהילתי בתחום חיזוי מבנה חלבון המתקיים אחת לשנתיים מאז 1994. CASP מספק לקבוצות מחקר את ההזדמנות לבחון באופן אובייקטיבי את שיטות חיזוי המבנה שלהן, ומעניק הערכה בלתי תלויה למצב המתקדם ביותר בתחום דוגמנות מבנה החלבונים הן לקהילת המחקר והן למשתמשי התוכנה. למרות שהמטרה העיקרית של CASP היא לקדם את השיטות לזיהוי המבנה התלת-ממדי של חלבון מתוך רצף החומצות האמיניות, רבים רואים בניסוי זה "אליפות עולם" בתחום המדע. למעלה מ-100 קבוצות מחקר מכל רחבי העולם משתתפות באופן קבוע ב-CASP, ולא נדיר כי קבוצות שלמות מושעות ממחקרים אחרים למשך חודשים, תוך התמקדות בהכנת השרתים לניסוי ובביצוע החיזויים המפורטים.
בחירת חלבונים כיעד

על מנת להבטיח כי אף אחד מהחוזים לא יהיה בעל מידע מוקדם אודות מבנה חלבון אשר יעניק לו יתרון, חשוב שהניסוי יתבצע בשיטה עיוורת כפולה: לא החוזים ולא המארגנים והמעריכים ידעו את המבנים של חלבוני היעד בזמן ביצוע החיזויים. חלבוני היעד לחיזוי מבנה הם או מבנים אשר עתידים להיפתר בקרוב באמצעות קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן או ספקטרוסקופיית NMR, או מבנים שנפתרו זה עתה (בעיקר על ידי אחד ממרכזי הגנומיקה המבנית) ונשמרים בהמתנה על ידי בנק מידע החלבונים. אם נמצא כי הרצף הנתון קשור בירושה משותפת לרצף חלבון בעל מבנה ידוע (המכונה "תבנית"), ניתן להיעזר בדוגמנות חלבונים השוואתית כדי לחזות את המבנה השלישוני. ניתן לאתר תבניות באמצעות שיטות עימוד רצפים (למשל, BLAST או HHsearch) או באמצעות שיטות protein threading, אשר מצטיינות במציאת תבניות מרוחקות. במקרים אחרים, יש להיעזר בחיזוי מבנה de novo (כגון Rosetta), השיטה אומנם פחות אמינה אך לעיתים עשויה להניב מודלים בעלי קיפול נכון (בדרך כלל, לחלבונים הקטנים מ-100–150 חומצות אמיניות). קיפולים חדשים באמת הופכים להיות נדירים בקרב חלבוני היעד, מה שהופך את הקטגוריה לזעירה ממה שהיה רצוי.
הערכה

השיטה העיקרית להערכה היא השוואת מיקומי α-פחמן במודל החזוי לאלה שבמבנה היעד. השוואה זו מוצגת באופן חזותי באמצעות גרפים מצטברים של מרחקים בין זוגות מקבילים של α-פחמן ביישור בין המודל למבנה, כפי שמוצג באיור (מודל מושלם היה נשאר באפס לאורך כל הגרף), ומוענקת לה ציון מספרי – GDT-TS (Global Distance Test—Total Score) – המתאר את אחוז השאריות המודל הממודלות היטב ביחס למבנה היעד. גם חיזוי מבנה חופשי (ללא תבנית, או de novo) מוערך באופן חזותי על ידי המעריכים, שכן הציונים המספריים אינם מתאימים למציאת התאמות גסות במקרים הקשים ביותר. החזויים מבוססי תבנית בעלי דיוק גבוה הוערכו ב-CASP7 על פי יכולתם לשמש לפאזינג בהחלפת מולקולות במבנה הגבישי של היעד כאשר ההצלחות נבחנו בהמשך, וכן על פי איכות המודל המלא והתאמתו המלאה למבנה היעד ב-CASP8.
הערכת התוצאות מתבצעת בקטגוריות החיזוי הבאות:
חיזוי מבנה שלישוני (בכל ניסויי CASP)
חיזוי מבנה שניוני (הופסק לאחר CASP5)
חיזוי קומפלקסים מבניים (רק ב-CASP2; ניסוי נפרד – CAPRI – עוסק בנושא זה)
חיזוי מגעים בין שאריות (מתחיל מ-CASP4)
חיזוי אזורים חסרי סדר (מתחיל מ-CASP5)
חיזוי גבולות תחומי חלבון (CASP6–CASP8)
חיזוי תפקוד (מתחיל מ-CASP6)
הערכת איכות המודל (מתחיל מ-CASP7)
שיפור המודל (מתחיל מ-CASP7)
חיזוי מבוסס תבנית ברמת דיוק גבוהה (מתחיל מ-CASP7)
קטגוריית חיזוי המבנה השלישוני חולקה לתת-קטגוריות נוספות:
homology modeling
זיהוי קיפול (המכונה גם protein threading; שם זה אינו מדויק, שכן ה-threading הוא שיטה)
חיזוי מבנה de novo, המכונה כיום "קיפול חדש", מפני שרבות מהשיטות כוללות פונקציות הערכה או דירוג המושפעות מיידעות על מבנים טבעיים של חלבונים, כגון רשת עצבית מלאכותית.
החל מ-CASP7, הוגדרו מחדש הקטגוריות כדי לשקף את ההתפתחויות בשיטות. קטגוריית "דוגמנות מבוססת תבנית" כוללת את כל הדוגמנות ההשוואתית הקודמת, מודלים מבוססי קיפול הומולוגי וחלק מהמודלים המבוססים על קיפול אנלוגי. קטגוריית "דוגמנות ללא תבנית (FM)" כוללת מודלים של חלבונים בעלי קיפולים שלא נראו בעבר ומודלים מבוססי קיפול אנלוגי קשים. בשל מספר מצומצם של חלבוני יעד ללא תבנית (הם נדירים יחסית), הושק בשנת 2011 ניסוי מתמשך בשם CASP ROLL. ניסוי CASP מתמשך זה שואף להערכה מחמירה יותר של שיטות חיזוי ללא תבנית, באמצעות הערכת מספר גדול יותר של חלבוני יעד מחוץ לעונת החיזוי הרגילה. בניגוד ל־LiveBench ולEVA, ניסוי זה נעשה ברוח החיזוי העיוור של CASP, כלומר, כל החיזויים מתבצעים על מבנים שטרם נחשפו.
תוצאות CASP מפורסמות בגיליונות תוספות מיוחדים של כתב העת המדעי Proteins, כולם נגישים דרך אתר CASP. מאמר מוביל בכל אחד מתוספות אלו מתאר את המאפיינים הספציפיים של הניסוי ומאמר מסכם מעריך את ההתקדמות בתחום.
AlphaFold

בדצמבר 2018, CASP13 עשה כותרות כאשר AlphaFold, תוכנית בינה מלאכותית שפותחה על ידי DeepMind, ניצחה בתחרות. בנובמבר 2020, גרסה משופרת 2 של AlphaFold ניצחה ב-CASP14. על פי אחד ממייסדי CASP, ג'ון מולט, AlphaFold קיבלה ציון בסביבות 90 מתוך 100 בסולם דיוק החיזוי עבור חלבוני יעד ברמת קושי בינונית. AlphaFold נעשה ל-קוד פתוח בשנת 2021, וב-CASP15 ב-2022; כאשר אף על פי ש-DeepMind לא השתתפה, כמעט כל הקבוצות המדורגות הגבוהות השתמשו ב-AlphaFold או בגרסאות מותאמות של AlphaFold.
ראו גם

אתר רשמי
CASP ROLL
פורום FORCASP
ראו גם > דירוג התוצאות

הערכות אוטומטיות עבור CASP15 (2022)
דירוג רשמי לשרתים בלבד
דירוג רשמי לאנושיים ולשרתים
הערכות אוטומטיות עבור CASP14 (2020)
דירוג רשמי לשרתים בלבד
דירוג רשמי לאנושיים ולשרתים
דירוג על ידי מעבדת ז'אנג
הערכות אוטומטיות עבור CASP13 (2018)
דירוג רשמי לשרתים בלבד
דירוג רשמי לאנושיים ולשרתים
דירוג על ידי מעבדת ז'אנג
הערכות אוטומטיות עבור CASP12 (2016)
דירוג רשמי לשרתים בלבד
דירוג רשמי לאנושיים ולשרתים
דירוג על ידי מעבדת ז'אנג
הערכות אוטומטיות עבור CASP11 (2014)
דירוג רשמי לשרתים בלבד (126 יעדים)
דירוג רשמי לאנושיים ולשרתים (78 יעדים)
דירוג על ידי מעבדת ז'אנג
הערכות אוטומטיות עבור CASP10 (2012)
דירוג רשמי לשרתים בלבד (127 יעדים)
דירוג רשמי לאנושיים ולשרתים (71 יעדים)
דירוג על ידי מעבדת ז'אנג
הערכות אוטומטיות עבור CASP9 (2010)
דירוג רשמי לשרתים בלבד (147 יעדים)
דירוג רשמי לאנושיים ולשרתים (78 יעדים)
דירוג על ידי מעבדת גרישין (לשרת בלבד)
דירוג על ידי מעבדת גרישין (לאנושיים ולשרתים)
דירוג על ידי מעבדת ז'אנג
דירוג על ידי מעבדת צ'נג
הערכות אוטומטיות עבור CASP8 (2008)
דירוג רשמי לשרתים בלבד
דירוג רשמי לאנושיים ולשרתים
דירוג על ידי מעבדת ז'אנג
דירוג על ידי מעבדת גרישין
דירוג מעבדת מקגאפין
דירוג על ידי מעבדת צ'נג
הערכות אוטומטיות עבור CASP7 (2006)
דירוג על ידי Livebench
דירוג על ידי מעבדת ז'אנג
תערוכת תרבות הפופ של דאקה

תערוכת תרבות הפופ של דאקה היה כנס שנערך בבירת בנגלדש, דאקה, עבור טויסטים של ספרי קומיקס, סרטים, טלוויזיה, אנימה ומשחקי וידאו. האירוע הראשון של תערוכת תרבות הפופ של דאקה התקיים ביום שישי ושבת, 30-31 באוגוסט 2013, במרכז הכנסים Baridhara DOHS בדאקה, עם למעלה מ-2,000 משתתפים. תערוכת תערוכת תרבות הפופ של דאקה לשנת 2014 התקיימה ב-24–25 ביוני באולם הפדרציה הלאומית לירי בדאקה.  המהדורה השלישית התקיימה ב-31 ביולי וב-1 באוגוסט 2015.   התערוכה חזרה ביולי 2016,  וביוני 2017.
הערות שוליים

↑  "At Pop Culture Expo, comic lovers dress in costume". Dhaka Tribune. 31 באוגוסט 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Pop Culture Expo gets bigger". Dhaka Tribune. 23 ביוני 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sujoy, Fatiul Huq (6 באוגוסט 2015). "Cosplayers Brave Bad Weather". The Daily Star. נבדק ב-6 בדצמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Noor, Shams (6 באוגוסט 2015). "Dhaka Pop Culture Expo 2015 Held". The Independent. Dhaka. נבדק ב-6 בדצמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Cosplay takes precedence at Dhaka Pop Culture Expo 2016". Prothom Alo. UNB. 16 ביולי 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Pritom, Nusrat Jahan (1 ביוני 2017). "Cosplayers Use Costumes To Unleash Their Superpowers". Daily Sun. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עמוס עוז

| --- | --- |

עוז בספטמבר 2005
 לידה:  4 במאי 1939 ט"ו באייר תרצ"ט ירושלים, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 פטירה:  28 בדצמבר 2018 (בגיל 79) כ' בטבת תשע"ט פתח תקווה, ישראל ישראל
 שם לידה:  עמוס קלוזנר
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  יהודי
 מקום קבורה:  בית הקברות בקיבוץ חולדה 
 עיסוק:  סופר, אינטלקטואל, פרופסור
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים, הגימנסיה העברית רחביה 
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  ספרות, פובליציסטיקה
 סוגה:  סיפור קצר, רומן
 נושאי כתיבה:  שאלות הקשורות לעם היהודי, בארס פואטיקה, בפסיכולוגיה ובנושאים נוספים רבים
 יצירות בולטות:  סיפור על אהבה וחושך, קופסה שחורה, מיכאל שלי, עד מוות, המצב השלישי, הבשורה על-פי יהודה, מנוחה נכונה
 תקופת הפעילות:  1960–2018 (כ־58 שנים)
 הושפע מ:  שרווד אנדרסון, פיודור דוסטויבסקי, גבריאל גארסיה מארקס, ש"י עגנון
 השפיע על:  דויד גרוסמן
 צאצאים:  פניה עוז-זלצברגר, גליה עוז, דניאל עוז 
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אנטוורפן (2008)  דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים (2006)  פרס זיגפריד אונסלד (2010)  קצין מסדר האמנויות והספרות (1984)  אביר בלגיון הכבוד (1997)  פרס היינריך היינה (2008)  פרס דן דוד (2008)  פרס אברהם גייגר (2017)  פרס ניומן (אוקטובר 2013)  פרס הר ציון (2017)  פרס ברנר (1976)  דוקטור לשם כבוד ממכון ויצמן למדע (2006)  פרס זאב לספרות ילדים ונוער (1979)  הצלב הגדול של מסדר המופת האזרחי (2008)  פרס קטלוניה הבין-לאומי (2004)  פרס זיגפריד לנץ (2014)  פרס ברנשטיין (1983)  פרס ישראל (1998)  פרס ביאליק (1986)  הפרס הבינלאומי ע״ש שטפן היים (2008)  פרס פרנץ קפקא (2013)  פרס Femina לספרות (1988)  פרס נסיך אסטוריאס לספרות (2007)  פרס גתה (2005)  פרס השלום של התאחדות הספרים הגרמנית (1992)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב  פרס יריד הספרים הבינ"ל בטורינו 
 www.amos-oz.net
 
עמוס עוז (קלוזנר) (4 במאי 1939, ט"ו באייר ה'תרצ"ט – 28 בדצמבר 2018, כ' בטבת ה'תשע"ט) היה סופר ואינטלקטואל ישראלי, פרופסור לספרות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
עוז נחשב על ידי רבים לאחד מגדולי הסופרים בישראל. הגותו העיונית עסקה בספרות, בזהות ישראלית וציונית, במחשבה מדינית-חברתית מנקודת השקפה סוציאל-דמוקרטית. ספריו וסיפוריו תורגמו ל-45 שפות, והוא הסופר הישראלי במקום השני מבחינת מספר השפות אליהן תורגמו ספריו. זכה בפרסים יוקרתיים לספרות בישראל ובעולם, בהם פרס ישראל לספרות לשנת תשנ"ח (1998), פרס גתה (2005), פרס היינריך היינה (2008) ופרס ביאליק. שמו הוזכר מספר פעמים כמועמד לפרס נובל לספרות.
ביוגרפיה

נולד בשם עמוס קלוזנר (נהגה לעיתים: קְלַאוּזְנֶר, קְלוֹיזנֶר) בירושלים למשפחת משכילים רוויזיוניסטים ידועה. אביו, יהודה אריה קלוזנר, נולד באודסה שבאוקראינה והיה דוקטור לספרות עברית ועבד בספרייה הלאומית. אמו, פניה לבית מוסמן, למדה פילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטת פראג ובאוניברסיטה העברית בירושלים. דוד אביו של עוז, פרופ' יוסף קלוזנר, היה ראש החוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית, ולימים מועמד תנועת החרות בבחירות 1949 לנשיאות ישראל, שבהן הפסיד לחיים ויצמן. סבו מצד אמו היה בעל טחנת קמח בעיר רובנו שבאוקראינה של היום, ועלה לישראל בשנת 1934. אמו התאבדה כשהיה בן 12.
גדל בשכונת כרם אברהם בירושלים. בכיתה ב' למד אצל שכנתו המשוררת זלדה. אף על פי שמשפחתו הייתה רחוקה מהדת, ולאביו הייתה דעה שלילית על כוהני כל הדתות, למד עוז בבית הספר העממי הדתי "תחכמוני", כי החלופה הייתה לימודים בבית החינוך לילדי עובדים, מוסד בעל רוח סוציאליסטית, שהיה שייך לתנועת העבודה, ולכך התנגד אביו נחרצות מסיבות ערכיות-פוליטיות. חלק מלימודיו התיכוניים עשה בגימנסיה העברית רחביה. עוז היה חניך בשבט מצדה של תנועת הצופים.
בגיל 14 וחצי עזב את הבית והצטרף לקיבוץ חולדה, שם הגיע למשפחה המאמצת, משפחת חולדאי (לימים בנם רון יכהן כראש עיריית תל אביב-יפו). עמוס נקשר רגשית להורים, עוזר והנקה, אצלם התגורר בין השנים 1954–1958.
שירת בצה"ל בגדוד 50, אז חלק מחטיבת הצנחנים, ולאחר מכן למד פילוסופיה וספרות עברית באוניברסיטה העברית. בתחילת 1965 הוא קיבל תואר ראשון בהצטיינות.
עוז נשא לאישה את נילי, חברת קיבוץ חולדה, בתו של ספרן הקיבוץ. לזוג נולדו שלושה ילדים. בנותיו, ההיסטוריונית פרופ' פניה עוז-זלצברגר וגליה עוז עוסקות אף הן בכתיבה ספרותית. בנו הצעיר דניאל הוא משורר ומוזיקאי. שנים אחדות לאחר הולדת בנו, עזבו עוז ומשפחתו את הקיבוץ מפאת מחלת הקצרת שבה לקה הבן, ועברו לערד. בערד חי יותר מעשרים שנה ושם נכתבו רוב ספריו. בשנותיו האחרונות התגורר בנווה אביבים שבתל אביב.
עוז נפטר ב-28 בדצמבר 2018 לאחר מאבק במחלת הסרטן, כשהוא בן 79. הוא הובא לקבורה בבית הקברות של קיבוץ חולדה.
בינו לבין בתו גליה עוז שרר נתק בן ארבע וחצי שנים. בשנת 2021 יצא לאור ספר אוטוביוגרפי מאת גליה עוז, "דבר שמתחפש לאהבה", ובו היא טוענת כי הרקע לנתק הוא אלימות והשפלה מתמשכים שספגה מצד אביה. מנגד, אלמנתו, בתו השנייה ובנו טוענים כי דבריה שונים מהאופן בו הם זוכרים אותו. בחודש פברואר 2022 יצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים ספרו של דניאל עוז, אחיה של גליה, בשם "אוסף צדפים" על טענותיה של גליה כלפי בני משפחתם.