stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוג'ין רוסטוב
הערות שוליים

↑  Rostow, Eugen Bricks and stones: settling for leverage; Palestinian autonomy, The New Republic, 23 April 1990, עמ' 3
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276405305171  PLWABN: 9810595852105606  BnF: cb12277676t (data)  GND: 116634618  ISNI: 0000 0001 1454 8585  LCCN: n50049736  NARA: 10582601  NKC: jn20010602289  NTA: 071266631  SNAC: w62b9dp7  SUDOC: 031591930  Trove: 814522  VIAF: 108901808   WorldCat (עם VIAF): 108901808
יורש עצר

יורש עצר (מכונה לעיתים גם נסיך הכתר) במונרכיה הוא הנסיך או הנסיכה המיועדים להיות המלך או המלכה בבוא העת, בין אם בפטירת המלך המכהן ובין אם בפרישתו מסיבות של נבצרות. מבחינים בין יורש מוחלט (Heir apparent), שזכותו למלוכה אינה ניתנת לערעור, לבין יורש מותנה (Heir presumptive), שזכותו מתקיימת רק בהיעדר יורש בעל קרבה גבוהה יותר, והמעמד ניטל ממנו עם לידתו של זה.
בממלכות אירופאיות מסוימות (שוודיה, בלגיה, נורווגיה, הולנד והממלכה המאוחדת), יורש העצר הוא הבן הבכור או הבת הבכורה של המלך או המלכה.
ב-1979 אירע בשוודיה תקדים: הנסיכה ויקטוריה, בתו הבכורה של מלך שוודיה קרל השישה עשר גוסטב, הוכתרה עם לידתה בשנת 1977 כיורשת העצר של הממלכה. תואר זה נלקח ממנה עם לידתו של אחיה קרל פיליפ בשנת 1979. לאחר שבעה חודשים נוספים, שונה החוק השוודי, חוק המשכיות המלוכה, כך שקיים שוויון גמור בין נשים לגברים בירושת המלוכה, והתואר חזר אל הנסיכה. שוודיה היא המדינה הראשונה בעולם שיצרה שוויון כזה.
בארצות אחרות (ספרד, דנמרק) נבחר הבן הבכור של המלך או המלכה המכהנים. בספרד, למשל, בה המלוכה עוברת לבן, שימשה בתו הנסיכה של אלפונסו השנים עשר, מרסדס, נסיכת אסטוריאס בת החמש, כמלכה בפועל, משום שלאביה לא היו בנים במותו. אמה, שהייתה בהיריון, ילדה לאחר שישה חודשים בן, שהוכתר מיד עם לידתו כמלך אלפונסו השלושה עשר.
בארצות ערב, למשל, חוקי ההמשכיות שונים, והמלך יכול למנות יורש עצר שאיננו בנו. בסעודיה, למשל, נבחר המלך ח'אלד ליורש עצר עוד בשנת 1965, אף על פי שלא היה בנו של המלך פייצל, אלא אחיו למחצה. ח'אלד עלה לשלטון עם ההתנקשות בחייו של פייצל. הוא נבחר ליורש עצר אף על פי שלא היה האח המבוגר ביותר, ולפיכך לא אמור היה לקבל את הכתר; סירובו של אחיו הבכור מוחמד בן עבד אל-עזיז להיות למלך, הקנה לו את המלוכה. ח'אלד מצדו מינה כיורש עצר את אחיו הצעיר פהד.
בירדן היה הנסיך חסן, אחיו של המלך, יורש העצר במשך עשרות שנים. טרם מותו בשנת 1999 נטל ממנו המלך חוסיין את התואר, ומינה את בנו הנסיך עבדאללה, ליורשו. עבדאללה מצדו מינה את אחיו הנסיך חמזה ליורש העצר, נטל ממנו תואר זה ב-2004 ומינה במקומו בשנת 2009 את בנו הנסיך חוסיין ליורש העצר שלו.
ישנן מדינות בהן יורש העצר מקבל גם תואר אצולה. למשל הנסיך מוויילס (בריטניה) ונסיך אסטוריאס (ספרד).
רשימת יורשי עצר

| --- | --- |
מדינה: שם היורש
בהוטן בהוטן: ג'יגמה נאמגייל ואנגצ'וק
בחריין בחריין: סלמאן בן חמד אאל ח'ליפה
בלגיה בלגיה: אליזבת, נסיכת בלגיה
ברוניי ברוניי: אל-מוהתדי באללה, נסיך ברוניי
דנמרק דנמרק: כריסטיאן, נסיך דנמרק
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת: ויליאם, נסיך ויילס
טונגה טונגה: טופוטו אולוקללה, נסיך טונגה
יפן יפן: פומיהיטו, נסיך אקישינו
ירדן ירדן: חוסיין בן עבדאללה, נסיך ירדן
כווית כווית: משעל אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח
לוקסמבורג לוקסמבורג: גיום, נסיך הכתר של לוקסמבורג
ליכטנשטיין ליכטנשטיין: אלויס, יורש העצר של ליכטנשטיין
לסוטו לסוטו: לרותולי סיסו, נסיך לסוטו
מונקו מונקו: ז'אק, נסיך מונקו
הולנד ממלכת ארצות השפלה: קתרינה אמליה, נסיכת הולנד
מרוקו מרוקו: מולאי חסן, נסיך מרוקו
נורווגיה נורווגיה: הוקון, נסיך נורווגיה
ספרד ספרד: לאונור, נסיכת אסטוריאס
עומאן עומאן: תיאזין בן הית'ם אאל סעיד
ערב הסעודית ערב הסעודית: מוחמד בן סלמאן אאל סעוד
שוודיה שוודיה: ויקטוריה, נסיכת שוודיה
ראו גם

העדפת הבן הבכור
סדר הירושה
עוצר (שליט)
יאקוב נילסן

| --- | --- |

יאקוב נילסן
 לידה:  15 באוקטובר 1890 מילס, פרוסיה 
 פטירה:  3 באוגוסט 1959 (בגיל 68) אלסינור, דנמרק 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  שלזוויג
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיל (1913) 
 מנחה לדוקטורט:  גאורג לנדסברג, מקס דן 
 מוסדות:  אוניברסיטת קופנהגן (1951–1955)  אוניברסיטת ורוצלב (1920–1921)  האוניברסיטה הלאומית לווטרינריה וחקלאות (1921–1925)  צבא הקיסרות הגרמנית (1914–1919)  האוניברסיטה הטכנית של דנמרק (1925–1951)  אונסק"ו (1952–1958) 
 
יאקוב נילסן (בדנית: Jakob Nielsen; ‏15 באוקטובר 1890 - 3 באוגוסט 1959) היה מתמטיקאי דני שנודע בשל עבודתו על אוטומורפיזמים של משטחים והשלכותיה בתורת החבורות.
חייו

נילסן נולד בכפר מילס באי אלס שבשלזוויג - דנמרק של היום. אמו נפטרה כשהיה בן 3. בשנת 1900 עבר נילסן לגור עם דודתו ברנדסבורג שבשלזוויג-הולשטיין, ונרשם שם לגימנסיה הריאלית. בשנת 1907 הוא סולק מן הגימנסיה בשל חברות במועדון תלמידים בלתי חוקי. עם זאת התקבל ללימודים באוניברסיטת קיל בשנת 1908.
נילסן השלים את הדיסרטציה שלו בשנת 1913, בהנחייתם של מקס דן ו-Georg Landsberg. מייד לאחר מכן הוא גויס לצי הגרמני כדי להגן על החופים. ב 1915 נשלח לקונסטנטינופול כיועץ צבאי לאימפריה העות'מאנית. לאחר המלחמה, באביב 1919 נילסן נישא לקרולה פון פיברלינכג - רופאה גרמנית.
ב 1920 התקבל נילסן לאוניברסיטת ורוצלב. שנה לאחר מכן הוכיח שכל תת-חבורה של חבורה חופשית נוצרת סופית, היא חופשית. בשנת 1926 הראה אוטו שרייר שהמשפט נכון גם בלי ההנחה שהחבורה נוצרת סופית. תוצאה זו נקראת כיום משפט נילסן-שרייר.
ב-1921 הצטרף נילסן לפקולטה לווטרינריה וחקלאות באוניברסיטת קופנהגן, שם נשאר עד שנת 1925 ואז עבר לאוניברסיטה הטכנית של דנמרק. נילסן גם הוכיח את משפט דן-נילסן. במהלך מלחמת העולם השנייה, נעשו מאמצים להביא את נילסן לארצות הברית מחשש שיתנכלו לו הנאצים, אך זה לא קרה ונילסן נשאר בדנמרק במשך כל המלחמה.
ב-1951 נילסן נתמנה לפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת קופנהגן, לאחר שהארלד בוהר נפטר. הוא התפטר מתפקידו בגלל מחויבויותיו הבינלאומיות, במיוחד למועצת המנהלים של אונסק"ו משנת 1952 ועד ל 1958.
נילסן נפטר ב-1959 בהלסינגור.
יד לקורא

| --- | --- |
 עורך ראשי:  שלמה שונמי 
 תאריכי הופעה:  1946–2003 (כ־57 שנים) 
 שפה:  עברית 
 מדינה:  ישראל 
 
יד לקורא: כתב עת לספרנות, לביבליוגרפיה ולארכיונאות היה כתב עת שיצא לאור בשלושה גלגולים שונים בין השנים 1946 ועד 2003, אז הוחלף בכתב העת "מידעת" שיצא לאור בהתחלה על ידי המרכז לספריות וספרות בישראל ובהמשך על ידי המחלקה ללימודי מידע באוניברסיטת בר-אילן.
כתב העת החל לצאת במתכונת של שתי חוברות בשנה במאי 1946 על ידי ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל - מרכז לתרבות ולחנוך והוצאת הקיבוץ המאוחד וכותרת המשנה שלו ציינה: "לספרן ולפעילי תרבות". כתב העת יצא במתכונת זו עד 1954.
בינואר 1956, לאחר הפסקה של שנתיים, חודשה הוצאת כתב העת במתכונת של רבעון על ידי הוועד המרכזי של הסתדרות הפקידים/ארגון ספרני ישראל. בגלגולו זה ציינה כותרת המשנה: "רבעון לספרנות ולביבליוגרפיה". עורך הרבעון היה שלמה שונמי.
בספטמבר 1965, עם הקמת מרכז ההדרכה לספריות בישראל, יצא כתב העת באמצעות מוסד זה, עם השנים התמעטו מספר החוברות בשנה, עד כדי חוברת שנתית בעשור הראשון של המאה ה-21. עורך כתב העת בחלק ניכר מתקופה זו היה מרדכי נדב.
מטרת כתב העת הייתה כפולה: הן במה לנושאים מקצועיים פרקטיים של עבודת הספרן במסגרת הציבורית, התאגדויות של ארגון העובדים, אסיפות וועידות מקצועיות וכיוצא בזה והן במה מחקרית למאמרים בנושאים הקשורים בצד האקדמי של המקצוע ומחקרו כגון ניהול ותפעול ספריות, קטלוג, פרסום ביבליוגרפיות, חינוך והוראת המקצוע, ביקורת ספרות מקצועית ועוד.
יוליוס לבלנק סטיוארט

| --- | --- |

 לידה:  6 בספטמבר 1855 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  5 בינואר 1919 (בגיל 63) פריז, צרפת 
 מקום לימודים:  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות 
 זרם באמנות:  אוריינטליזם 
 הושפע על ידי:  ז'אן-לאון ז'רום 
 יצירות ידועות:  Nymphs of Nysa, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
יוליוס לבלנק סטיוארט ( באנגלית: Julius LeBlanc Stewart‏; 6 בספטמבר 1855 – 4 בינואר 1919) היה אמן אמריקאי, שבילה את הקריירה שלו בפריז. בן זמנו של הצייר ג'ון סינגר סרג'נט, סטיוארט זכה לכינוי "הפריזאי מפילדלפיה".
אביו, היה מיליונר הסוכר ויליאם הוד סטיוארט, העביר את המשפחה מפילדלפיה, פנסילבניה לפריז בשנת 1865, והפך לאספן אמנות מכובד ולפטרון מוקדם של מאריה פורטוני ואמני ברביזון. יוליוס למד אצל ז'אן-לאון ז'רום באקול דה ביו-ארטס, ומאוחר יותר היה תלמידו של ריימונדו דה מדרזו.
העושר המשפחתי של סטיוארט איפשר לו לחיות חיי שפע ולצייר את מה שמצא חן בעיניו, לעיתים קרובות דיוקנאות קבוצתיים גדולים. הראשון שבהם, ל"אחר החתונה" (אוסף 1880), הראה את אחיו של האמן צ'ארלס וכלתו מיי, בתו של איש הכספים אנתוני ג'יי דרקסל, עוזבים לירח הדבש שלהם. דיוקנאות קבוצתיים שלאחר מכן תיארו את חבריו - כולל שחקניות, ידוענים ואריסטוקרטים - לעיתים קרובות עם דיוקן עצמי שלו אי שם בקהל.
הוא הציג באופן קבוע בסלון פריז משנת 1878 עד תחילת המאה ה -20, ועזר בארגון החלק "האמריקאים בפריז" בסלון 1894. "הטבילה" (1892), המתארת, כינוס דמיוני של משפחת ואנדרבילט, הוצגה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשיקגו בשנת 1893, וזכתה לשבחים בתערוכה הבינלאומית בברלין בשנת 1895.
הוא צייר סדרה של תמונות שייט על סיפונה של היאכטה "ג'יימס גורדון בנט", וכן ציור על היאכטה "נמונה", ונציה (1890), הראה מסיבת שייט על הסיפון וכלל דיוקן של השחקנית לילי לנגטרי. הציור שלו "יאכטות על הים התיכון "(1896), קבע מחיר שיא עבור האמן, ונמכר בשנת 2005 תמורת 2.3 מיליון דולר. בסוף חייו הוא פנה לנושאים דתיים, אך סטיוארט זכור בעיקר בזכות דיוקנאותיו של תקופת "בל אפוק" עד מלחמת העולם הראשונה, וכן דימוי עירום חושניים.
גלריה

נשף ריקודים
על היאכטה נמונה
נימפאות בצייד
ביער בולון
באחו
טבילה
הערות שוליים

↑  D. Dodge Thompson, "Julius L. Stewart, a 'Parisian from Philadelphia'", The Magazine Antiques (November 1986), pp. 1046-58.
↑  Ulrich W. Hiesinger, Julius LeBlanc Stewart, American Painter of the Belle Epoque, exhibition catalogue, Vance Jordan Fine Art, Inc. (New York 1998)
↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Stewart, Julius L.". Encyclopædia Britannica. 25 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 914.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AGSA: 2667  BnF: cb14934976k (data)  ISNI: 0000 0000 6708 0974  LCCN: nr98041999  Léonore: 350314  MusicBrainz: 68726d75-d05c-480b-9964-2d55b7381ac5  RKD: 75216  SNAC: w6z06392  ULAN: 500008260  VIAF: 66386220   WorldCat (עם VIAF): 66386220
טיבור בש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בנובמבר 1909 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  30 בדצמבר 1973 (בגיל 64) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 
טיבור בש (Basch) (בהונגרית: Bass Tibor; בודפשט, 8 בנובמבר 1909 – בודפשט, 16 בדצמבר 1973) היה צלם עיתונות יהודי-הונגרי שהיה בעל תפקידים בכירים ביותר בתחום הצילום הונגרי וממייסדי "פדרציית אמני הצילם ההונגרי" (Magyar Fotóművészek Szövetsége).
קורות חיים

טיבור בש נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט בש (1876–1952) ושל מטילד שפיצר (1879–1953). משנת 1924 למד מכשירנות אופטיקה, ולאחר מכן היה חבר בארגוני שמאל שונים. ראשית, "אגודת האימון הגופני של הפועלים" (Munkás Testedző Egyesület). אחר כך בשנים 1931–1932, היה חבר ב"חוג העבודה" של לאיוש קשאק; בסביבות 1933 הצטרף ל"קבוצת מונטאז'". הוא צילם תמונות רבות של פועלים, שפורסמו בעיתונות השמאלנית ההונגרית, אך פורסמו גם מחוץ להונגריה. בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 הוא נכלא בשל פעילותו בצילום חברתי.
במהלך מלחמת העולם השנייה נשלח בש תחילה למחנה מעצר, שם הצליח לצלם מספר סדרות של תמונות על חיי היומיום של המחנה. עם כניסת הוורמכט להונגריה (מבצע מרגרטה) בשנת 1944 גורש ונכלא בכמה מחנות ריכוז (פלוסנבירג, ולדלאגר, מחנה מילדורף) במשך כשנה עד ששוחרר על ידי צבא ארצות הברית.
ב-1945 הצטרף ל-MAFIRT (תאגיד הסרטים ההונגרי) ככתב וניהל את מדור הצילום. בשנת 1949 הפך לצלם עבור העיתון "היום ההונגרי" (Magyar Nap), בשנת 1950 עבור העיתון "עם חופשי" (Szabad Nép), וב-1954 עבור העיתון "האדמה החופשית" (Szabad Föld). בערך בזמן הזה עבד גם כצלם הפרוטוקול של מתיאש ראקושי - ראש ממשלת והמנהיג הכל יכול של הונגריה בשנים 1949–1956. הוא נעצר ב-1953 וישב שמונה חודשים בכלא ללא משפט. הוא הצטרף כחבר ל"משמר הפועלים" (Munkásőrség) מיום הקמתו ועד מותו, וביצירותיו הציג את חיי המשמר (משמר הפועלים היה ארגון חצי-צבאי שהוקם בהונגריה לאחר דיכוי המרד ההונגרי של 1956, בשליטה ישירה של המפלגה הקומוניסטית, כדי לתמוך במערכת הכוח הסוציאליסטית). בשנים 1957–1959 ערך את כתב העת "פוטו", ובין 1959 לבין 1971 היה ראש אגף ראשי בחברת סחר חוץ בשם תרבות (Kultura Külkerkesdelmi Vállalat). בשנת 1956, הוא היה אחד החברים המייסדים של פדרציית אמני הצילום ההונגרי.
הוא נהרג בתאונת דרכים ב-16 בדצמבר 1973. רעייתו הייתה אנה שטיינר, בתה של רוזה שטיינר, אותה נשא ב-24 בינואר 1937 בבודפשט.
תמונותיו היותר מפורסמות

גיוס חיילים (1930)
עם כינור שבור (1932)
רק עבור פורינט (1946)
ראקושי בשדה החיטה (1947)
עדר בקר המובל לשחיטה בכיכר בלהה לואיזה (1947)
בין אנשי הביטחון (משפט הקרדינל מינדסנטי) (1949)
תערוכות > יחיד

1931 • סלון קובאץ', בודפשט (עם פרנץ האר ולאיוש לנדייל)
תערוכות > קבוצתיות נבחרות

1932 • מחיינו, סולנוק • ברטיסלאבה
1966 • 125 שנים לצילום הונגרי, בודפשט
יצירותיו באוספים ציבוריים

המוזיאון ההונגרי לצילום, קצ'קמט
גלריית תמונות היסטורית של המוזיאון הלאומי של הונגריה, בודפשט
סוכנות הידיעות ההונגרית (MTI)
פרסים והוקרה

מסדר החירות ההונגרי דרג כסף (1957)
מסדר ההצטיינות בהעבודה דרג זהב (1969)
ראו גם

Kortárs magyar művészeti lexikon I. (A–G). Főszerk. Fitz Péter. Budapest: Enciklopédia. 1999. ISBN 963-8477-44-X
Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3
Magyar nagylexikon III. (Bah–Bij). Főszerk. Élesztős László, Rostás Sándor. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6821-7
לקריאה נוספת

"טיבור בש". artportal.hu.
נתוניו במאגר המוזיאון הספרותי פטפי
הערות שוליים

↑  WALDLAGER": A CONCENTRATION CAMP IN NAZI-OCCUPIED BOBRUISK
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 103/1937. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-08-17.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7931 466X  VIAF: 121399934   WorldCat (עם VIAF): 121399934
יאקוב לורות

| --- | --- |

 לידה:  18 בפברואר 1844 מנהיים, הדוכסות הגדולה של באדן 
 פטירה:  14 בספטמבר 1910 (בגיל 66) מינכן, הקיסרות הגרמנית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  האימפריה הגרמנית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת היידלברג 
 מנחה לדוקטורט:  אוטו הסה, גוסטב קירכהוף 
 מוסדות:  האוניברסיטה הטכנית של מינכן  אוניברסיטת היידלברג  אוניברסיטת פרייבורג  המכון הטכנולוגי של קרלסרוהה 
 תלמידי דוקטורט:  אלכסנדר ציווט, פיטר מונפורט 
 תרומות עיקריות
 משפט לורות
 
יאקוב לורות (בגרמנית: Jacob Lüroth;‏ 18 בפברואר 1844, מנהיים - 14 בספטמבר 1910, מינכן) היה מתמטיקאי גרמני.
ביוגרפיה

לורות נולד במנהיים. הוא התחיל ללמוד אסטרונומיה באוניברסיטת בון, אך בעקבות בעיית עיניים הוא לא היה יכול להמשיך ובשנת 1863 עבר להיידלברג. בשנת 1865 הוא סיים דוקטורט שחקר משפט פסקל באוניברסיטת היידלברג.
תחום עיסוקו העיקרה היה סטטיסטיקה. לורות היה בין הראשונים שחקרו התפלגות t. בשנת 1876 הוא הוכיח משפט לורות.
יאקוב לורות היה מלמד בקרלסרוהה, האוניברסיטה הטכנית של מינכן ובאוניברסיטת פרייבורג.
על הישגיו הוא נבחר לאקדמיה של בווריה ובשנת 1883 לאקדמיה לאופולדינה.
יאנה קודריאבצבה

| --- | --- |

קודריאבצבה, 2016
 לידה:  30 בספטמבר 1997 (בת 26) מוסקבה, רוסיה 
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 משקל:  52 ק"ג 
 גובה:  1.7 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  התעמלות אמנותית 
 הישגים
 פרסים והוקרה:  מדליה על הישגים למען המולדת דרגה ראשונה 
 
יאנה אלכסיינבה קודריאבצבה (ברוסית: Яна Алексеевна Кудрявцева; נולדה ב-30 בספטמבר 1997) היא מתעמלת אומנותית רוסייה. היא אלופת עולם בעלת 16 מדליות, מהן 13 זהב ו-3 כסף, אלופת אירופה בעלת 13 מדליות זהב וסגנית אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016).
קודריאבצבה מחזיקה בשיא כמתעמלת הצעירה ביותר שניצחה באליפות העולם בקרב-רב בגיל 15. שברה שיא נוסף באליפות העולם 2014 כמתעמלת הצעירה ביותר שניצחה בתחרות הקרב-רב בגיל 16, בניקוד 75.266 נקודות, שמהווה שיא בפני עצמו. באליפות אירופה 2015 שברה את השיא של עצמה בתוצאה של 76.100 נקודות בקרב-רב (הציון הגבוה ביותר אי פעם במערכת השיפוט מהשנים 2013–2016).
היא מתאמנת בהדרכתה של אירנה וינר.
ביוגרפיה

אביה של קודריאבצבה, אלכסיי קודריאצב הוא שחיין אולימפי בעל מדליית זהב אולימפית במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (ברצלונה 1992). אמה, ויקטוריה חריטונובה.
ביוגרפיה > ילדותה

אביה של קודריאבצבה שלח אותה לעסוק בהתעמלות כשהייתה בת ארבע כדי לשפר את הגמישות, היציבה וצורת הגוף.
הופעת הבכורה הבינלאומית שלה הייתה כשהשתתפה בתחרות לנוער בפינלנד ב-2007. היא זכתה בתחרויות זוטרות (לנוער) ברוסיה, כולל אליפויות זוטרות לאומיות בשנת 2009 דמיטרי, 2011 סמארה וב-2012 בקאזאן.
בשנת 2011, קודריאבצבה זכתה בתחרות הנוער העולמית (גביע העולם) וגם בשנים 2011–2012.
באליפות אירופה לנוער זכתה במדליית הזהב בכדור, ובנוסף עזרה לקבוצת הג'וניור הרוסית לזכות במדליית זהב קבוצתית.
ביוגרפיה > קריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-2018 התחתנה עם שחקן הוקי. בסוף אותה השנה נולדה בתם המשותפת.
טאי (צ'טבוט)

| --- | --- |
 מפתח:  מיקרוסופט מחקר 
 מחזור חיים:  23 במרץ 2016 – 30 במרץ 2016 (8 ימים) 
 
טאי (באנגלית: Tay) היה צ'אטבוט של בינה מלאכותית ששוחרר במקור על ידי מיקרוסופט באמצעות טוויטר ב-23 במרץ 2016; הבוט היה שנוי במחלוקת לאחר שהחל לפרסם ציוצים פוגעניים דרך חשבון הטוויטר שלו. דבר שגרם למיקרוסופט לסגור את השירות רק 16 שעות לאחר השקתו. לפי מיקרוסופט, הדבר נגרם על ידי טרולים ש"תקפו" את השירות כשהבוט ענה על סמך האינטראקציות שלו עם אנשים בטוויטר. שירות זה הוחלף בצ'אטבוט זו.
רקע

הבוט נוצר על ידי חטיבות הטכנולוגיה והמחקר של שירות Bing של מיקרוסופט, ונקרא "Tay" כראשי תיבות של "thinking about you". אף על פי שמיקרוסופט פרסמה בתחילה מעט פרטים על הבוט, מקורות ציינו שהוא דומה או מבוסס על פיתוח קודם שלהם Xiaoice, שהיה פרויקט דומה של מיקרוסופט לציבור בסין. טאי תוכננה לחקות את דפוסי השפה של נערה אמריקאית בת 19, וללמוד מאינטראקציה עם משתמשים אנושיים בטוויטר.
גרסה ראשונית

Tay שוחרר בטוויטר ב-23 במרץ 2016, תחת השם TayTweets ותחת התיוג @TayandYou. הוא התחיל להשיב למשתמשי טוויטר אחרים, והצליח גם לצייץ תמונות שסופקו לו בצורה של ממים אינטרנטיים.
חלק ממשתמשי טוויטר החלו לצייץ ביטויים לא תקינים מבחינה פוליטית, ולימדו אותו מסרים מעוררי מחלוקת הסובבים סביב נושאים נפוצים באינטרנט, כמו " רדפילינג " ו"גיימרגייט ". כתוצאה מכך, החל הרובוט לשחרר הודעות גזעניות וטעונות מיניות בתגובה למשתמשי טוויטר אחרים.
חוקר הבינה המלאכותית, רומן ימפולסקי, העיר שההתנהגות הלא נכונה של טאי מובנת מכיוון שהיא מחקה את ההתנהגות הפוגענית במכוון של משתמשי טוויטר אחרים, ומיקרוסופט לא נתנה לבוט הבנה מה היא התנהגות בלתי הולמת. הוא השווה את הנושא ל- ווטסון של IBM, שהחלה להשתמש בניבולי פה לאחר קריאת ערכים מהאתר Urban Dictionary.
רבים מהציוצים המעליבים של טאי היו ניצול פשוט של יכולת ה"לחזור אחריי" של הצ'אטבוט. עם זאת, לא כל התגובות הפוגעניות כללו את יכולת ה"חזור אחרי". למשל, טאי השיב לשאלה בנושא "האם השואה קרתה?" עם התשובה "זה הומצא ".
עצירת השירות

עד מהרה החלה מיקרוסופט למחוק את הציוצים המעליבים של טאי. אבי אולהייזר מ"וושינגטון פוסט" העלה תיאוריה שצוות המחקר של טאי, כולל צוות העורכים, החל להשפיע או לערוך את הציוצים של טאי בשלב מסוים באותו יום, והצביע על דוגמאות לתשובות כמעט זהות של טאי
תוך 16 שעות משחרורו ולאחר שטאי צייץ יותר מ-96,000 פעמים, השעתה מיקרוסופט את חשבון הטוויטר לצורך התאמות, ואמרה שהוא סבל מ"מתקפה מתואמת של תת-קבוצה של אנשים" ש"ניצל פגיעות בטאי."
כתבים כינו את טאי "אסון יחסי ציבור" של מיקרוסופט, והציעו לחברה "לתייג את המחדל כניסוי בעל כוונות טובות שהשתבש, ולהצית ויכוח על השנאה והפוגענות של משתמשי טוויטר".
ב-25 במרץ, מיקרוסופט אישרה שטאי הוצא משימוש. מיקרוסופט פרסמה התנצלות בבלוג הרשמי שלה על הציוצים השנויים במחלוקת שפרסם טאי. מיקרוסופט "הצטערה עמוקות על הציוצים הפוגעניים והפוגעניים של טאי", ואמרה שתחזיר את השירות רק לאחר שיהיו בטוחים שיוכלו לחזות טוב יותר כוונת זדון שמתנגשת עם העקרונות והערכים שלנו".
שחרור שני

ב-30 במרץ 2016, מיקרוסופט הוציאה בטעות מחדש את הבוט בטוויטר תוך כדי בדיקתו. בהיותו מסוגל לצייץ שוב, טאי פרסם כמה ציוצים הקשורים לסמים, כולל "אני מעשן סמים בפני המשטרה" ו"פאף פאף פאס?"
עם זאת, החשבון נתקע במהרה בלולאה חוזרת של ציוץ "אתה מהיר מדי, בבקשה תנוח", מספר פעמים בשנייה. מכיוון שהציוצים האלה הזכירו את שם המשתמש שלו בתהליך, הם הופיעו בעדכונים של 200,000+ עוקבים בטוויטר, וגרמו למטרד לחלקם. הבוט הוצא משירות שוב, וחשבון הטוויטר של טאי הפך לפרטי.
שעות ספורות לאחר התקרית, מפתחי תוכנה של מיקרוסופט הכריזו על חזון של "שיחה כפלטפורמה" באמצעות בוטים ותוכנות שונות. מיקרוסופט הצהירה שהם מתכוונים להוציא מחדש את טאי "ברגע שזה יוכל להפוך את הבוט לבטוח".
סגירת טאי והחלפתו

בדצמבר 2016, מיקרוסופט פרסמה את היורש של טאי, צ'אטבוט בשם "זו". סאטיה נאדלה, מנכ"לית מיקרוסופט, אמרה כי לטאי "הייתה השפעה רבה על האופן שבו מיקרוסופט ניגשת לבינה מלאכותית", ולימדה את החברה את החשיבות של לקיחת אחריות.
ביולי 2019, דיאנה קלי, מנהלת תחום אבטחת הסייבר של מיקרוסופט, דיברה על האופן שבו החברה עקבה אחר הכשלים של טאי: "הלמידה מטאי הייתה חלק חשוב באמת מהרחבת בסיס הידע של הצוות הזה, כי עכשיו הם גם מקבלים את הגיוון שלהם באמצעות למידה".
ראו גם

בוט חברתי
Xiaoice – המקבילה הסינית של אותה מעבדת מחקר.
יאקוב יאנצ'ר

יאקוב יאנצ'ר (בגרמנית: Jakob Jantscher, נולד ב-8 בינואר 1989 בגראץ שבאוסטריה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק כחלוץ בקבוצת שטורם גראץ ובנבחרת אוסטריה.
קריירת מועדונים

יאנצ'ר החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות הילדים של מועדוני SC אונטרפרמשטאטן וLUV גראץ מליגת הכדורגל של שטיריה. ב-2003, בגיל 14, עבר לקבוצת הנוער של שטורם גראץ. ב-20 באוקטובר 2007, יאנצ'ר ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הראשון ככדורגלן מקצועני, לאחר שנכנס במקומו של תומאס קראמר, במשחק מול רד בול זלצבורג. את שערו הראשון ככדורגלן, כבש ב-24 בנובמבר 2007, במשחק מול ריינדורף אלטאך לאחר שלוש עונות בגראץ, חתם ב-3 ביוני 2010, בקבוצת רד בול זלצבורג, על חוזה לארבע שנים. ב-6 בספטמבר 2012, יאנצ'ר הושאל למועדון הרוסי דינמו מוסקבה למשך עונה. בסיום העונה, דינמו לא מימשה את אפשרות רכישתו, ובכך התאפשר מעברו של יאנצ'ר ב-1 בספטמבר 2013 למועדון ההולנדי ניימכן. אחרי עונה אחת בהולנד, בה ירד עם קבוצתו לליגת המשנה ההולנדית, יאנצ'ר חתם ב-24 ביוני 2014, על חוזה במועדון השווייצרי לוצרן.
ב-31 באוגוסט 2016 חתם לארבע שנים בריזספור מליגת העל הטורקית.
קריירה בינלאומית

יאנצ'ר צבר מספר הופעות בנבחרות אוסטריה הצעירות, עד אשר ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת אוסטריה ב-6 ביוני 2009, במשחק מוקדמות מונדיאל 2010 מול סרביה. את שערו הראשון עבור מולדתו, הבקיע ב-18 בנובמבר 2009, במשחק ידידות מול ספרד, כאשר נבחרתו הובסה בתוצאה 1–5.
תארים > הבונדסליגה האוסטרית

רד בול זלצבורג: 2012
תארים > הגביע האוסטרי

שטורם גראץ: 2010, 2018
רד בול זלצבורג: 2012
תארים > תארים אישיים

מלך השערים של הבונדסליגה האוסטרית: 2011/12
יאנה נובוטנה

יאנה נובוטנה (בצ'כית: Jana Novotná; ‏2 באוקטובר 1968 – 19 בנובמבר 2017) הייתה שחקנית טניס מקצועית צ'כית. בשיאה דורגה במקום השני בעולם בדירוג ה-WTA בשנת 1997.
הישג השיא של נובוטנה הוא זכייה בטורניר גראנד סלאם, אליפות וימבלדון בשנת 1998.
ביוגרפיה

נובוטנה נולדה בברנו, מוראביה שבצ'כיה. בשנים 1983–1986 היא התאמנה בהדרכתו של מייק אסטפ ובשנת 1987 היא החלה להשתתף בתחרויות סבב המקצועניות. בשנים 1990–1999 היא התאמנה בהדרכתה של האנה מנדליקובה.
בשנת 1991 הגיעה נובוטנה לשלב הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה והפסידה למוניקה סלש מיוגוסלביה ב-3 מערכות, 7–5, 3–6, 1–6.
בשנת 1993 לאחר שהפסידה במשחק הגמר באליפות וימבלדון היא בכתה על כתפיה של קתרין, דוכסית מקנט שהעניקה לה את צלחת משתתפת בגמר וימבלדון.
באליפות וימבלדון שנערכה בשנת 1997 הפסידה נובוטנה במשחק הגמר למרטינה הינגיס משווייץ ב-3 מערכות, 2-6, 6-3, 6-3.
תארים

נובוטנה זכתה ב-3 מדליות אולימפיות מהן 2 כסף ו-1 ארד (סיאול 1988 ואטלנטה 1996). היא זכתה בסך הכול ב-12 תוארי גראנד סלאם לזוגות נשים (אוסטרליה: 1990 ו-1995, צרפת: 1990, 1991 ו-1998, וימבלדון: 1989, 1990, 1995 ו-1998 וארצות הברית: 1994, 1997 ו-1998) וב-4 תוארי גראנד סלאם לזוגות מעורבים (אוסטרליה: 1988 ו-1989, וימבלדון: 1989 וארצות הברית: 1988) היא זכתה ב-100 תארים, מהם 24 תארים ליחידות ו-76 תארים לזוגות בסבב ה-WTA.
חייה האישיים

נובוטנה יצאה מהארון כלסבית בשנת 1991 במהלך אליפות אוסטרליה הפתוחה.
ב-19 בנובמבר 2017 נפטרה נובוטנה בביתה ממחלת הסרטן.
הערות שוליים

↑  OLYMPIC PRIDE - The History of LGBT Participation in the Olympics  (באנגלית)
↑  "Jana Novotna dead: Former Wimbledon champion dies aged 49". The Independent. 20 November 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1145050573  ISNI: 0000 0001 1462 0743  LCCN: n99010441  NKC: jo2002106769  VIAF: 84139019   WorldCat (עם VIAF): 84139019
יוליוס מאז'ק

| --- | --- |

 לידה:  29 במרץ 1832 Litomyšl, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  8 באוקטובר 1899 (בגיל 67) סמיחוב, צ'כיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות וישהראד 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות יפות בפראג (1853) 
 צאצאים:  Pepa Mařáková 
 
יוליוס מאז'ק (בצ'כית: Julius Mařák;‏ 29 במרץ 1832 – 8 באוקטובר 1899) היה צייר נוף ומעצב גרפי צ'כי.