stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קאדילק סוג V-63
תצורות "קאדילק סוג V-63"

4 דלתות - סלון, 5 מושבים.
4 דלתות - סלון, 7 מושבים, יוצרה ב-4 תצורות שונות.
2 דלתות - רודסטר.
4 דלתות - קבריולה.
תצורות "קאדילק סוג V-63" > מחירים ומכירות

בשנת 1924 שווקו 35,500 יחידות, מחיר היחידה נע בין 3,085 - 4,600 דולר.
בשנת 1925 שווקו 35,500 יחידות, מחיר היחידה נע בין 3,185 - 4,950 דולר.
תצורות "קאדילק סוג V-63" > "קאדילק סוג V-63"

מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מערכת היגוי - משמאל.
1 מאייד.
תמונות

"קאדילק סוג V-63", שנת 1925, 7 מושבים
"קאדילק סוג V-63", שנת 1925 - קבריולה
"קאדילק סוג V-63", שנת 1924
"קאדילק סוג V-63", שנת 1924 - קבריולה
"קאדילק סוג V-63", שנת 1924, דגם סדאן
"קאדילק סוג V-63", שנת 1925
ראו גם

קאדילק
קאדילק סדרה 60
הערות שוליים

↑  דגם "Touring" hymanltd.com/vehicles/5181-1924-cadillac-type-v-63-touring
↑  Beverly Kimes, Henry Clark, Standard Catalog of American Cars 1805-1942, Iola, Krause Publications Inc, 1996, ISBN 978-08-73414-28-9.
↑  Mary Sieber, Ken Buttolph, Standard Catalog of Cadillac 1903-1990, Iola, Krause Publications Inc, 1991, ISBN 0-87341-174-9.
↑  "קאדילק סוג V-63" conceptcarz.com/s14247/cadillac-type-v-63
↑  "קאדילק סוג V-63" דגם "Tourer" flickr.com/photos
↑  "קאדילק סוג V-63" סוג "phaeton", שנת 1924 hemmings.com/blog/article/1924-cadillac-phaeton
בדיקה רפואית שגרתית

בדיקה שגרתית לתינוק
בדיקה רפואית שגרתית היא בדיקה רפואית אשר מבוצעת לטובת רפואה מונעת או לעדכון תמונת המצב הרפואית של אדם. תוצאות של בדיקה שגרתית יכולה לעזור באבחון בעיות ומחלות אפילו לפני התפתחותן, או לעדכן את הצוות הרפואי לגבי המצב הנוכחי. הבדיקות מבוצעות במטרה לגלות מחלות וליקויים בשלב מוקדם ככל האפשר, ותוך ראייה שמשתפרים הסיכויים לרפא מצבים רבים ככל שהגילוי שלהם נעשה בשלב מוקדם יותר. אבחון בעיות בשלב מוקדם ומידע רפואי נכון ועדכני יכולים להגביר את הסיכויים לטיפול יעיל ולהחלמה מהירה.
ההמלצות על הרכב הבדיקות, תכיפותן, והיקפן מושפעות מגיל, מגדר, מהיסטוריה הרפואית אישית והמשפחתית, מסגנון חיים (הרגלי תזונה, פעילות גופנית, עישון) ומגורמים נוספים. בישראל בדיקות שגרתיות לתינוקות ולפעוטות נעשות בישראל לרוב בתחנה לבריאות המשפחה, ולמבוגרים במכונים לבדיקות סקר בריאות.
סוגי בדיקות נפוצות

בדיקה רפואית כללית אצל הרופא: מיועדת לבחון מצבים רפואיים שונים והיסטוריה רפואית. כמו כן, הבדיקה כוללת תשאול על הרגלי התזונה, סגנון חיים, פעילות גופנית, התמכרויות, חיי חברה, בעיות נפשיות ובהן דיכאון.
תשאול היסטוריה רפואית: ההזדמנות של המטופל לדבר על תלונותיו וחששותיו לגבי בריאותו, אשר משתף המטופל עם הרופא שלו כל מה שקשור בסגנון החיים, כמו עישון, שתיית אלכוהול, תזונה, פעילות גופניות וכולי.
בדיקת סימנים חיוניים כמו לחץ דם, קצב דפיקת לב, קצב הנשימה, מדד חום.
מראה כללי של המטופל: לאיסוף מידע התרשמותי כללי
בדיקת לב: בדיקת דופק הלב בעזרת מסכת
בדיקה גופנית כללית מקיפה: לגילוי מחלות ומצב בריאותי כללי, ונותנת עדכונים להיסטוריה הרפואית של המטופל
בדיקת התפתחות: לגילוי בעיות בריאות שונות (בילדים ונוער) וכוללת בדיקה פיזית של מערכות הגוף, שקילה ומדידת הגובה, מדידת היקף הראש והערכת ההתפתחות בכמה תחומים, כגון המוטוריקה והתקשורת בילדים, או ובדיקת אם מתנהלת כסדרה ההתפתחות הגופנית (כולל התפתחות מינית) והנפשית אצל בני נוער.
בדיקות עיניים וראייה: לגילוי מחלות והפרעות בהתפתחותן ותפקוד של העיניים ושל מערכת הראייה, ואבחון ירידה בחדות וטווח ראייה. כמו כן, בדיקות לאיתור מחלות הגיל המבוגר, ובהן גלאוקומה, קטרקט, ניוון מרכז הראייה וגידולים על גלגל העין, ואיתור השפעות על העיניים של מחלות סיסטמיות כגון יתר לחץ דם וסוכרת.
בדיקת שיניים: חיפוש סימנים לעששת, בדיקת ריריות הפה (הלחיים, השפתיים, החך והלשון), וחיפוש סימנים למחלות במערכת התמיכה של השן - בעיקר מחלות חניכיים (מחלות פריודונטליות)
ספירת דם: לבחינת מצבם של שלושה מרכיבים מרכזיים של הדם: תאי דם לבנים, תאי דם אדומים וטסיות דם
מדידת לחץ דם: במטרה לאתר לחץ דם חריג במיוחד בסובלים ממשקל יתר. לחץ דם לא תקין עלול לפגוע באיברים חיוניים רבים ובהם הלב, המוח, הכליות והעיניים.
בדיקת עור: בדיקה שמיועדת לגלות התפתחות של סרטן העור (כגון מלנומה) ושל מחלות עור נוספות.
שקילה וחישוב BMI: לאבחון עודף משקל שהוא גורם סיכון ליתר לחץ דם, לסוכרת, לטרשת עורקים ולמחלות קשות רבות אחרות
בדיקת פרופיל שומנים: לאיתור רמות גבוהות מהנורמה של כולסטרטול "רע" ושל טריגליצרידים המהווים גורם סיכון להתפתחותן של מחלות קשות רבות, ולאתר רמות גבוהות של כולסטרול "טוב" שעשויות למנוע או לעכב רבות מהמחלות האלה
בדיקת צוואר הרחם (בדיקת פאפ): לגלוי את סרטן צוואר הרחם או סימנים המעידים על התפרצות אפשרית וקרובה של המחלה.
בדיקת שד: לגילוי גושים חשודים בשד שעלולים להצביע על התפתחותו של סרטן השד
בדיקת אק"ג: לאבחון הפרעות קצב ומחלות שונות של שריר הלב
בדיקה לגילוי דם סמוי בצואה: לגילוי סרטן המעי הגס
בדיקת צפיפות עצם: לאבחון מחלת האוסטאופורוזיס ("בריחת סידן") המחלישה את העמידות של העצמות, וכתוצאה מכך גדל הסיכון לשברים
קולונוסקופיה: לאיתור סימנים לסרטן המעי הגס.
בדיקות לסרטן הערמונית: סוגים נפוצים של הבדיקות הם אנטיגן ספציפי לערמונית (PSA), ובדיקה רקטלית דיגיטלית.
בדיקה לגילוי סרטן השחלות
בדיקת מפרצת באבי העורקים
ראו גם

רפואה מונעת
נורמה רפואית
אליהו לויצקי

אליהו ושרה לויצקי עם ילדיהם, בשלהי שנות העשרים
אליהו לויצקי (כ"ג באייר תרמ"ח, מאי 1888 - ה' בחשוון תשמ"ה, 31 באוקטובר 1984) היה מאנשי העלייה השנייה, ממתיישבי עין גנים וממייסדי ירקונה.
ביוגרפיה

נולד ברומני שבפלך פולטבה באימפריה הרוסית (כיום נמצאת העיר בתחומי מחוז סומי באוקראינה), לישראל ופסיה לויצקי. בצעירותו הצטרף לאגודת הצעירים הציונים "התחייה". בשנת 1906 עלה לארץ ישראל. בתקופה הראשונה עבד בחקלאות בנס ציונה וברחובות, ולאחר מכן נדד במקומות שונים בארץ, במושבות: פתח תקווה, מנחמיה וחדרה, בחוות חקלאיות: סג'רה, חוות כנרת וחפציבה ובשכונת אחוזת בית, שהייתה לתל אביב, ועסק בהן בחקלאות ובהגנה.
בבואו ארצה היה חבר "הפועל הצעיר", ולאחר יסוד "אחדות העבודה" הצטרף אליה. היה מחבורת אנשי העלייה השנייה, שרבים מהם תפסו עמדות מפתח בהנהגת היישוב ותנועת העבודה.
בשנת תרע"א (1911) נישא לשרה קושניר (נפטרה ב-1969), בתו של דוד קושניר, והתגורר בפתח תקווה. כעבור זמן הצטרף לחבורת החלוצים והפועלים שהתיישבה בעין גנים, ובהם א.ד. גורדון ויוסף חיים ברנר. היה חבר "ההגנה" והשתתף בהגנת פתח תקווה.
בשנת 1932 היה ממייסדי ירקונה ובמשך עשרות שנים היה מראשי המתיישבים.
היה אב לשתי בנות ושלושה בנים. בנו גואל לויצקי היה ממפקדי "ההגנה" וה'מוכתר' של קיבוץ אלונים.
נפטר ב-31 באוקטובר 1984, בגיל 96. הובא למנוחות בבית העלמין המשותף של המושבים ירקונה וגני עם .
דוד מילמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בינואר 1912 צ'צ'לניק, אוקראינה 
 פטירה:  12 ביולי 1982 (בגיל 70) תל אביב-יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  אנליזה פונקציונלית, תורת האופרטורים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אודסה (1934) 
 מנחה לדוקטורט:  מארק קריין 
 מוסדות:  אוניברסיטת אודסה 
 צאצאים:  פייר מילמן, ויטלי מילמן 
 
דוד פינחוסוביץ' מילמן (ברוסית: Давид Пинхусович Мильман;‏ 15 בינואר 1913, צ'צ'לניק, ליד ויניצה, רוסיה – 12 ביולי 1982, תל אביב) היה מתמטיקאי סובייטי ומאוחר יותר ישראלי אשר התמחה באנליזה פונקציונלית.
חייו

מילמן נולד לפנחס ושרה לבית גלנט בעיירה צ'צ'לניק שליד העיר ויניצה שברוסיה (לימים אוקראינה). אבי אמו, יוסף גלנט, היה רב העיירה, ואביו היה בעל חנות נעליים. מילמן למד עברית בחדר ובבית ספר יסודי אוקראיני עד גיל 14. לאחר מכן למד בבית ספר מקצועי לכימיה ובו פגש את ישראל גלפנד ויחד החלו להתעניין במתמטיקה.
ב-1929 עברה משפחתו לאודסה. מילמן נתקל במשפט פרמה, במגזין שבועי, ומצא לו "הוכחה". בעקבות כך נפגש עם פרופסור באוניברסיטת אודסה וסיפר לו על ההוכחה, ויחד מצאו טעות באותה הוכחה. בעקבות מפגש זה הציע לו הפרופסור ללמוד באוניברסיטה. מילמן התקבל חודש לאחר מכן, ב-1931, לשנה השנייה בלימודי המתמטיקה. הוא סיים תואר ראשון ב-1934. בשל מוצאו החברתי, השלטונות לא הרשו לו להמשיך בלימודיו עד 1937. ב-1938 נשא לאישה את נמו צ'דיקובה, פיזיקאית. לזוג נולדו שלושה בנים, כולם מתמטיקאים.
מילמן קיבל דוקטורט במתמטיקה ב-1939 באוניברסיטת אודסה בהנחיית מרק קריין. קריין ניהל באותה תקופה סמינר באנליזה פונקציונלית ומילמן היה משתתף פעיל בו. נושאי הסמינר היה מגוונים, החל מגאומטריה במרחב בנך, תורת האופרטורים ויישום הבעיות במכניקה ובהנדסה. לאחר מלחמת העולם השנייה נסגר הסמינר.
בשנים 1939-1945 עבד כפרופסור חבר במכון הפוליטכני, ולאחר מכן הצטרף למכון אודסה לתקשורת ועבד שם עד 1974. הוא היה ראש המחלקה למתמטיקה בשנים 1949-1966.
בשנת 1973 עלה לישראל עם משפחתו, והוצעה לו משרה באוניברסיטת תל אביב. הוא שלט בעברית ולימד שם בשמונה השנים הבאות עד למותו ב-1982.
מילמן ייסד שושלת מתמטית. בניו הם ויטלי מילמן (פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב), פייר מילמן (פרופסור מן המניין באוניברסיטת טורונטו) וולדימיר מילמן (עוסק במדעי המחשב ברוסיה). נכדו, בנו של ויטלי, הוא עמנואל מילמן (מרצה בכיר בטכניון).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |  |  דוד מילמן  דוד מילמן     |  דוד מילמן  דוד מילמן     |  דוד מילמן  דוד מילמן     |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |    |   |   |   |   |   |
|  פייר מילמן  פייר מילמן     |  פייר מילמן  פייר מילמן     |  פייר מילמן  פייר מילמן     |  |  ויטלי מילמן  ויטלי מילמן     |  ויטלי מילמן  ויטלי מילמן     |  ויטלי מילמן  ויטלי מילמן     |   |  ולדימיר מילמן  ולדימיר מילמן     |  ולדימיר מילמן  ולדימיר מילמן     |  ולדימיר מילמן  ולדימיר מילמן     |
 
|   |   |   |   |  עמנואל מילמן  עמנואל מילמן     |  עמנואל מילמן  עמנואל מילמן     |  עמנואל מילמן  עמנואל מילמן     |   |   |   |   |
עבודה מחקרית

מילמן היה אחת מדמויות המפתח בבית הספר הסובייטי באנליזה פונקציונלית. הוא ידוע בזכות פיתוח שיטות אנליזה פונקציונלית ובפרט בתורת אופרטורים עם בעיות ממתמטיקה פיזיקלית (משוואות דיפרנציאליות ואופני תנודה). על שמו נקראים משפט קריין-מילמן ומשפט מילמן-פטיס.
לקריאה נוספת

I. Gohberg, M. S. Livšic, I. Piatetski-Shapiro (January 1986). "David Milman (1912–1982)". Integral Equations and Operator Theory (Birkhäuser Basel) 9 (1): ii.
אמירה אורון

אמירה אורון (נולדה ב-1967) היא דיפלומטית ישראלית שכיהנה כשגרירת ישראל במצרים מ-2020 עד סוף 2024.
ביוגרפיה

אורון היא מזרחנית בהשכלתה ודוברת ערבית. היא בוגרת בית הספר התיכון על שם מיי בויאר שבירושלים. החלה לעבוד במשרד החוץ בשנת 1991 במספר תפקידים לרבות בסגל שגרירות ישראל במצרים, כסגנית דובר המשרד, סגנית הקונסול הכלכלי (אחראית על תרבות ואקדמיה) בקונסוליה הישראלית בשיקגו, כמנהלת המחלקה לתקשורת בעולם הערבי וכמנהלת מחלקת מצרים באגף המזרח התיכון במשרד החוץ.
לאחר המשט לעזה הורידה טורקיה את דרג היחסים בינה לבין ישראל מרמת שגריר לרמת ממונה על השגרירות. לאחר סיום תפקודו של הדיפלומט יוסף לוי ספרי ששימש בתפקיד זה מאז 2012, שימשה אורון כממונה הזמנית על שגרירות ישראל באנקרה בין ינואר 2015 עד למינויו של איתן נאה כשגריר בדצמבר 2016.
ב-22 בנובמבר 2016 פורסם על בדיקת תלונה לפיה אורון קראה להפלת ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו באמצעים משפטיים. בחינה של משרד החוץ העלתה שדברים אלו לא נאמרו על ידה, והתלונה נסגרה.
ב-29 באוקטובר 2018 בחרה בה ועדת המינויים של משרד החוץ לתפקיד שגרירת ישראל במצרים, האישה הראשונה בתפקיד זה. עם זאת, ראש הממשלה ושר החוץ בנימין נתניהו לא הביא את שמה לאישור הממשלה, ואף שקל את מינויו של איוב קרא לתפקיד זה. את מקומה תפס ממלא מקום.[דרושה הבהרה]
ביוני 2020 החליט שר החוץ גבי אשכנזי להביא לממשלה את ההצעה לאישור מינויה כשגרירה במצרים בתיאום עם ראש הממשלה בנימין נתניהו, והממשלה אישרה את המינוי.
ב-23 בספטמבר 2020 הגישה אורון את כתב האמנה כשגרירת ישראל במצרים לנשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי בטקס שהתקיים בארמון הנשיאות בקהיר. היא סיימה את תפקידה כשגרירת ישראל במצרים בסוף 2024. 
משמשת כחוקרת בכירה במכון למחקרי ביטחון לאומי.
הערות שוליים

↑   ברק רביד, משרד החוץ בודק תלונה לפיה הממונה על שגרירות ישראל בטורקיה קראה להפלת נתניהו, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2016
↑  המפקח הכללי על שירות החוץ
↑  איתמר אייכנר, אחרי שנה וחצי: הממשלה תאשר את מינוי השגרירה במצרים, באתר ynet, 2 ביוני 2020
↑  דניאל סיריוטי, אריאל כהנא, לצלילי "התקווה" שגרירת ישראל במצרים הגישה את כתב האמנה לנשיא מצרים, באתר ישראל היום, 23 בספטמבר 2020.
↑  אמירה אורון, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312396305171  ISNI: 0000 0004 0289 8686  VIAF: 299008221   WorldCat (עם VIAF): 299008221
הסכם אי-תחרות

הסכם אי-תחרות הוא חוזה (או סעיף בחוזה) שלו שתי וריאציות:
התחייבות של אחד הצדדים לחוזה של להתחרות בצדדים אחרים לחוזה. דוגמאות:
בהסכם עבודה נכלל סעיף שבו העובד מתחייב שלא להתחרות במעסיקו לאחר סיום עבודתו אצל מעסיק זה.
בעל עסק מוכר את עסקו לאחר, ומתחייב שלא להקים עסק שיתחרה בעסק שמכר.
התחייבות הדדית של כל הצדדים לחוזה שלא להתחרות זה בזה. דוגמה: יזמים מקימים שותפות, ומסכימים שלא להתחרות איש ברעהו, בתחום שהשותפות עוסקת בו, במהלך קיום השותפות וגם לאחר פרישתם ממנה.
ההתחייבות שלא להתחרות היא בדרך כלל לתקופה מוגבלת המצוינת בהסכם.
הסכם אי-תחרות במגזר העסקי

במגזר העסקי מתקיימים הסכמי אי-תחרות שונים:
יזמים מקימים עסק משותף, וכל אחד מהם מתחייב שלא להתחרות בעסק זה לאחר פרישתו ממנו.
עסקים אחדים מגיעים להסכם שלא להתחרות זה בזה, למשל בדרך של חלוקת השוק ביניהם. הסכם כזה, הפוגע בתחרות, עלול להיחשב לעברה פלילית של הסדר כובל (קרטל). בישראל עוסק בכך חוק התחרות הכלכלית. דוגמה: בפרשת קרטל הלחם הגישה רשות ההגבלים העסקיים כתבי אישום נגד המאפיות הגדולות בישראל ומנהליהן (19 נאשמים), באשמת יצירת הסדר כובל של חלוקת השוק ותיאום מחירים בתחום הלחם האחיד והחלות הנתונים לפיקוח מחירים. על המאפיות ומנהליהן הוטלו קנסות, ועל מרבית המנהלים הוטלו גם עונשי מאסר קלים.
בעל עסק מוכר את עסקו לאחר, ומתחייב שלא להקים עסק שיתחרה בעסק שמכר. סעיף 3(8) לחוק התחרות הכלכלית קובע כי "התחייבות של מוכר עסק, בשלמותו, כלפי רוכש העסק שלא לעסוק באותו סוג עסק, כשההתחייבות אינה בניגוד לנוהגים סבירים ומקובלים" לא תיחשב להסדר כובל.
פסק דין מרכזי בתחום זה ניתן בבית המשפט העליון בשנת 2001. פסק הדין עסק בשותפות שבין חברת טבעול לקיבוץ אילון, שעם פירוקה הסכימו השותפים שלא להתחרות ביניהם במשך חמש שנים בתחומי המומחיות של כל אחד מהם. קיבוץ אילון הפר התחייבות זו, והתחרה במכרז שאליו ניגשה גם טבעול, וזו ביקשה לאכוף את הסכם האי-תחרות. בית המשפט העליון עסק בשתי שאלות:
האם תניית אי-תחרות בהסכם לפירוק שותפות היא תניית הסדר כובל?
מי שהוא צד להסדר כובל - הסדר שכרת עם בעל-החוזה האחר מרצונו החופשי - האם תתקבל טענתו שההסדר הכובל הוא הסדר בלתי-חוקי שאינו ראוי לאכיפה?
שאלות אלה מציגות התנגשות בין שני ערכים: חופש החוזים והעיקרון "חוזים יש לקיים" מחד, וחופש העיסוק ועקרון התחרות החופשית מאידך.
נפסק ברוב של שישה שופטים נגד אחד שתניית האי-תחרות היא הסדר כובל שאין לאכוף אותו.
ראו גם

דיני עבודה
דיני עבודה בארצות הברית
עוולת גרם הפרת חוזה
הערות שוליים

↑  דיויד גילה, לקראת מדיניות משפטית חדשה כלפי תניות אי תחרות, עיוני משפט כג, 2000
↑  דפנה ברמלי גולן, ‏מה עובדים ומעסיקים צריכים לדעת על סעיפי אי-תחרות בחוזי עבודה?, באתר גלובס, 16 ביולי 2021
↑  הקמת סטארט-אפ בזמן עבודה במשרה מלאה: איך למזער סיכונים?, באתר ‏מאקו‏, 11 בספטמבר 2023
↑  ליטל דוברוביצקי, מתי ניתן לאסור על עובד להתחרות במעסיק לשעבר?, באתר כלכליסט, 9 באפריל 2021
↑  ע"ע 164/99 פרומר וצ'ק פוינט נגד רדגארד בע"מ, ניתן ב-4 ביוני 1999
↑  חופש העיסוק, עבר הווה עתיד: כיצד עברנו מעידוד חופש העיסוק להגבלתו על ידי ניכוי עלות הכשרה לעובדים, באתר ביזפורטל, 17 בנובמבר 2010
↑   הטריק שדפק עובדים מבוקשים כבר לא חוקי: כך עצרה ארה"ב מעסיקים דורסניים, באתר TheMarker‏, 24 באפריל 2024
↑  נציבות הסחר אוסרת על מעסיקים בארה"ב להחתים עובדים על סעיפי אי תחרות, באתר כלכליסט, 24 באפריל 2024
↑  דנ"א 4465/98 טבעול (1993) בע"מ נ' שף-הים (1994) בע"מ, ניתן ב־19 באוגוסט 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532215305171  GND: 4065842-9  LCCN: sh91003984  NKC: ph500517
נס מלכותי

הנס המלכותי של הממלכה המאוחדת מונף מעל ארמון בקינגהאם כאשר נמצא בו צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת
במדינה מונרכית, נס מלכותי הוא הדגל האישי של המונרך, אשר מונף מעל בניין בו המונרך נמצא, או מוצב במקום בו הוא נמצא. כמו כן, הוא מונף על מכוניות, מטוסים או כל כלי רכב אחר בו נמצא המונרך. לעיתים מונף נס מלכותי אישי למונרך מסוים ולעיתים יש גם נסים מלכותיים לחברי המשפחה המלכותית.
ניסים מלכותיים בשימוש עכשווי

| דגל | שם הנס | תאריך הנפה רשמי | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
|  | הנס המלכותי של אוסטרליה | 1962 | נס מחולק לשישה שדות המייצגים את שש מדינות אוסטרליה |
|  | הנס המלכותי של בחריין |  | דגל בחריין בתוספת כתר זהב בצד ההנפה. |
|  | דגלו האישי של פיליפ, מלך הבלגים | 2013 |  |
|  | הנס המלכותי של ברוניי | 1999 |  |
|  | הנס המלכותי של מלך דנמרק | 16 בנובמבר 1972 | ספליטפלאג (דגל דנמרק בעל זנב מפוצל) אשר במרכזו שלט האצולה המלכותי הנתון בתוך ריבוע לבן. |
|  | הנס המלכותי של הולנד |  | נס כתום מרובע, עליו צלב נסאוו כחול, במרכז הצלב סמל הולנד ומרכז כל ריבוע שופר. |
|  | הנס המלכותי של הממלכה המאוחדת (בשימוש באנגליה, ויילס וצפון אירלנד) |  | הנס המלכותי נחלק לארבעה רביעים: הרביע הראשון והרביעי הוא סמל אנגליה, הרביע השני הוא סמל סקוטלנד והרביע השלישי הוא סמל אירלנד |
|  | הנס המלכותי של הממלכה המאוחדת (בשימוש בסקוטלנד) |  | זהה לנס המלכותי בשאר הממלכה המאוחדת, אלא שסמל סקוטלנד ברביע הראשון והרביעי וסמל אנגליה בשני |
|  | הנס המלכותי של נסיך ויילס | 1960 |  |
|  | הנס המלכותי של טונגה |  |  |
|  | הנס האימפריאלי של יפן | 1869 | פרח חרצית בעל 16 עלי כותרת הזבע זהב על רקע אדום. |
|  | הנס המלכותי של ירדן |  |  |
|  | הנס המלכותי של לסוטו | 4 באוקטובר 2006 |  |
|  | דגלו האישי של נסיך ליכטנשטיין |  |  |
|  | נס הדוכס הגדול של לוקסמבורג |  |  |
|  | דגלו האישי של הנסיך אלבר השני, נסיך מונקו |  |  |
|  | הנס המלכותי של מלזיה |  |  |
|  | הנס המלכותי של נורווגיה | 15 בנובמבר 1905 | אריה זהוב המחזיק גרזן על רקע אדום. |
|  | הנס המלכותי של סווזילנד |  |  |
|  | הנס המלכותי של ספרד | 21 בינואר 1977 |  |
|  | הנס המלכותי של ערב הסעודית |  |  |
|  | הנס המלכותי של קמבודיה |  |  |
|  | הנס המלכותי של קנדה | 1962 | ברביע השמאלי העליון: שלושה אריות צועדים על רקע אדום (אנגליה). ברביע הימני העליון: אריה אדום צועד על רקע צהוב (סקוטלנד). ברביע השמאלי האמצעי: נבל בריין בורו (אירלנד). ברביע הימני האמצעי: שלושה פרחי חבצלת על רקע כחול (צרפת). בחלקו התחתון של הדגל מופיע ענף ועליו שלושה עלי עץ אדר (קנדה). |
|  | הנס המלכותי של מלך שוודיה | 1903 |  |
|  | הנס המלכותי של מלכת שוודיה | 1905 |  |
|  | נס הפיקוד של מלך שוודיה | 1943 |  |
|  | הנס המלכותי של מלך תאילנד | 1911 |  |
ניסים מלכותיים היסטוריים

| דגל | בשימוש בין השנים | שם הנס | תיאור |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 1815–1918 | נס הקיסר האוסטרו-הונגרי |  |
|  | 1926–1979 | נס השאה האירני |  |
|  | 1960–2022 | דגלה האישי של המלכה אליזבת השנייה | דגל כחול ובמרכזו מצויה האות "E" בצבע זהב שמעלה כתר מוזהב וסביבה זר של שושנים. הכתר מסמל את מעמדה של המלכה ואת סמכותה, והשושנים את מדינות חבר העמים הבריטי. |
|  | 1962–2022 | דגלה האישי של מלכת ניו זילנד |  |
|  | 1966–1976 | דגלה האישי של מלכת טרינידד וטובגו |  |
|  | 1968–1992 | דגלה האישי של מלכת מאוריציוס | ברביע השמאלי העליון: ספינת מפרש מוזהבת על רקע כחול, ברביע הימני העליון: שלושה דקלים, ברביע הימני התחתון: כוכב לבן על רקע כחול, ממנו נמשכת כלפי מטה קרן אור וברביע השמאלי התחתון: מפתח אדום על רקע זהוב. במרכז הנס: הדגל האישי של המלכה אליזבת השנייה. |
|  | 1967–1974 | דגלה האישי של מלכת מלטה | דגל מלטה ובמרכזו הדגל האישי של המלכה אליזבת השנייה |
|  | 1966–2021 | דגלה האישי של מלכת ברבדוס |  |
|  | המאה ה-14 - המאה ה-18 | הנס המלכותי של האימפריה הרומית הקדושה |  |
|  | 1852–1870 | הנס הקיסרי של נפוליאון השלישי |  |
|  |  | הנס המלכותי של סקוטלנד | אריה פראי מוקף במסגרת שושנים אדומות על רקע זהב. |
חיל ההנדסה במלחמת יום הכיפורים

| --- | --- |

 סוג היחידה:  חיל ההנדסה
 שייכות חיילית:   צבא הגנה לישראל
 מדינת מוצא:  ישראל ישראל
 מפקדים:   יצחק בן-דב (קהנ"ר),  אהרן טנא,  משה פלד (חדד)
 יחידת האם:  צה"ל
 יחידות משנה:  ראו בגוף הערך
 תקופת הפעילות:  6 באוקטובר 1973 – 28 באוקטובר 1973 (23 ימים)
 עימות:  מלחמת יום הכיפורים
 גזרת פעילות:  כל הגזרות
 קרבות:  ראו בגוף הערך, ובעיקר צליחת תעלת סואץ ופריצת הדרך לשיא החרמון
 לחם נגד:  צבא מצרים וצבא סוריה
 אמל"ח עיקרי:  נגמ"שים, זחל"דים, כלי צמ"ה, גשר הגלילים, תמסחים, דוברות יוניפלוט
 סד"כ:  ראו בגוף הערך
חיל ההנדסה של צה"ל נטל חלק מרכזי ומכריע במלחמת יום הכיפורים.
מלחמת יום הכיפורים פרצה ביום הכיפורים, 6 באוקטובר 1973 בהתקפה של צבאות סוריה ומצרים על ישראל, ונמשכה עד ל-24 באוקטובר 1973. ‏ למרות ההפתעה והאבדות הכבדות בהתחלה, הצליח צה"ל להדוף את התקפות האויב, לפגוע קשות בכוחותיו ולהעביר את הלחימה לשטחו הוא. בעקבות התערבות של ארצות הברית, ברית המועצות והאו"ם הסתיימה המלחמה בהפסקת אש שהובילה בחזית הדרומית להסכם השלום עם מצרים ב-1978 ובחזית הצפונית לאזור חיץ עם נוכחות האו"ם (כוח UNDOF) בין ישראל לסוריה, בו השקט נשמר עד היום.
המלחמה התאפיינה בשימוש בטקטיקות ובטכנולוגיות חדשות. כך לדוגמה נעשה בה השימוש המבצעי הראשון בעולם בטיל ים-ים בקרב ימי סדור במהלך קרב לטקיה. חידושים טקטיים אחרים כללו שימוש נרחב בנשק אנטי-טנקי דוגמת טילי נ"ט מסוג סאגר ורקטות נ"ט דוגמת ה-RPG-7, בעיקר על ידי הכוחות הערביים. אמנם כלי נשק אלה היו מוכרים גם לפני המלחמה, אך השימוש המסיבי בנשק זה היה חידוש. גם השימוש הנרחב במערכות נ"מ מתוחכמות היה חדש באזור והצליח לשבש את חופש הפעולה של חיל האוויר הישראלי.
המלחמה נפתחה בהפתעה לצד הישראלי שהופתע לחלוטין מהתקיפה ומאיכות הגיסות הערביים. בימים הראשונים ספג צה"ל אבדות קשים: בלוחמים, בטנקים ובמטוסי קרב. חיל ההנדסה עסק אז בהתגוננות, מיקוש, סילוק פצצות והדיפת האויב. בהמשך הלחימה, כאשר כוחות צה"ל החלו להדוף את האויב, הפך תפקידו העיקרי של חיל ההנדסה לסער ופריצה, כאשר השיא היה במבצע אבירי לב - צליחת תעלת סואץ והפלישה לאפריקה, והפריצה לסוריה ולשיא החרמון אחרי כיבוש מחדש של רמת הגולן.
חיל ההנדסה היה אחראי לרגעי המפנה במלחמה:
כוחות ההנדסה הקימו סוללות וגשרים שאיפשרו את צליחת תעלת סואץ (החל מ-15 באוקטובר 1973). האלוף אריאל שרון פיקד באופן אישי על הדחפורים שפרצו את סוללות העפר ועל מאמצי הגישור. צליחת התעלה הייתה שלב מכריע במלחמה ולמעשה הביאה לכניעת הצבא המצרי על ידי כיתור הארמייה השלישית.
בחזית הצפונית, מערכת המכשולים שבנה חיל ההנדסה סייעה בבלימת הסורים, וכוחות חה"ן הובילו את הדיפת הסורים תוך פריצת הדרך לכוחות השריון. בחרמון, מפעילי הצמ"ה של חה"ן פרצו דרך למוצב החרמון ודחפור די-9 ישראלי אף הצליח לפרוץ דרך לשיא החרמון (הפסגה הגבוהה ביותר ברכס החרמון) לפני הסורים (בכך הוא נהיה כלי הרכב הממונע הראשון שהגיע לשיא החרמון). את מוצב החרמון כבשו חיילי חטיבת גולני.
במהלך הלחימה ספג החיל אבדות כבדות, אך לוחמיו זכו גם לעיטורים וצל"שים רבים על הגבורה והתושיה שהפגינו במהלך המלחמה.
סדר כוחות וציוד > סדר כוחות

הגדוד הסדיר העיקרי של החיל היה גדוד הנדסת שדה 601 שהיה הגדוד של אוגדה 252 בסיני. גדוד הנדסה משוריינת 601 הפעיל טנקי גישור וטנקי מורג בכל גזרות הלחימה. בנוסף להם היו לכל אוגדת שריון גדוד הנדסת שדה במילואים. במפקדת ההנדסה הפיקודית (מהנ"פיה) היו לכל פיקוד במילואים גדוד הנדסת שדה וגדוד פלסי משמר נוספים.
כל אוגדה כללה כאמור גדוד הנדסה, שכלל אז 3 פלוגות פלסים ופלוגת צמ"ה אחת.
באוגדות פיקוד הדרום היו אלה:
גדוד ההנדסה 271 בפיקודו של רס"ן עודד ליבנה - באוגדה 162.
גדוד ההנדסה 229 בפיקודו של סא"ל נסים בן-ששון - באוגדה 143.
גדודים נוספים שפעלו כללו את: גדוד 604 הפיקודי, גדוד פלסי המשמר 263, גדוד צמ"ה פיקודי 572 ו גדוד צמ"ה מטכ"לי 573.
כאמור שימש הגדוד הסדיר - גדוד 601 כגדוד הנדסת שדה של האוגדה הסדירה 252 שהייתה ערוכה בסיני.
בנוסף פעלו בחזית הדרומי גדודי מערך הצליחה (605, 630 ו-634).
באוגדות פיקוד הצפון היו אלה:
גדוד הנדסת שדה משוריין 641 בפיקודו של סא"ל איזי הוד - באוגדה 36.
גדוד הנדסת שדה משוריין 923 בפיקודו של סא"ל יהודה כהן - באוגדה 210.
באוגדה 146, של פיקוד המרכז שהועברה לפיקוד הצפון ב-7 באוקטובר, גדוד הנדסת שדה משוריין 751 - בפיקודו של סא"ל אלי ארד, גדוד שחלקו סדיר על בסיס קציני וחיילי בה"ד 14 (בית הספר להנדסה צבאית).
כמו כן תגברו את הכוחות מפקדת ההנדסה הפיקודית ובה פעלו הגדוד הפיקודי 602, גדוד פלסי משמר 261 וגדוד הצמ"ה הפיקודי 570 וחלק מגדוד צמ"ה 571 של פיקוד המרכז.
גדוד 606 הוצב במחנה נתן והפעיל מגוון טנקי הנדסה בהם טנקי גישור (כגון "טירן מספריים", טג"ש M60A1 AVLB) וטנקי-דחפור (מדגמי M4 שרמן ו-M60 פטון ומגח), וכן טנקים הכוללים מגוב נוכרי. ייעודו היה פריצת שדות מוקשים ותעלות נ"ט וסיוע בגרירת גשר הגלילים. במלחמה עצמה פוצל הגדוד בין החזית הצפונית לחזית הדרומית.
חטיבות שריון לא כללו פלוגות הנדסה. אלה שימשו לפני המלחמה את הבסיס לבניית הגדודים האוגדתיים.
לצד הגדודים המשוריינים הוקמו עוד לפני מלחמת יום הכיפורים גדוד סדיר ושני גדודי מילואים גדוד 605, גדוד 630 וגדוד 634 שהתמחותם וייעודם הייתה צליחה קרבית, ובפרט התכוננות לתרחיש של צליחת תעלת סואץ. על גדודים אלה יפורט בהרחבה בפרק #הכנות חיל ההנדסה למבצע צליחה.
סדר כוחות וציוד > ציוד

ההצלחות ונשק השלל הרב שנתפס במבצע לקט בעקבות מבצע קדש ב-1956 ולאחר מכן בסיום מלחמת ששת הימים תרמו חלק נכבד לציוד של חיל ההנדסה.
כמו רוב יחידות הצבא, החיל התבסס בעיקר על זחל"דים (זחל"ם אמריקאי מדגמי M5 ו-M9 שמנועו הוחלף למנוע דיזל) ומעט נגמ"שי M-113 שהחלו להגיע מארצות הברית ב-1972. שני הכלים נחשבו לבעלי מיגון לא מספק, דבר שהתגלה ביתר שאת במלחמה עצמה ובאבדות הרבות שספג צה"ל - בפרט מרקטות וטילי הנ"ט החדשים, שאליהם לא התכונן כראוי.
למרות הציוד המכני ההנדסי הרב שנלקח שלל, צה"ל עדיין התבסס על מערך כלים מגויסים ובפרט על כלי צמ"ה מגויסים כדי להשלים את שורותיו לעת מלחמה. כמעט כל כלי הצמ"ה לא היו ממוגנים. כלי הצמ"ה הכבד ביותר של החיל היה דחפור קטרפילר D9G, ששקל כ-45 טון והיה בעל עוצמה של 385 כוחות סוס (כושר דחיפה של 61 טון), והכף הכבדה שלו סיפקה לו הגנה חלקית מפני ירי. לצד הדחפור הזחלי שירתו גם כלי צמ"ה אחרים, בהם יעה אופני ומפלסות.
מאחר שרוב יחידות ההנדסה שויכו ונלחמו תחת פיקוד יחידות משורייניות הן גם הפעילו כלי הנדסה מבוססי טנקים בהם טנק-דחפור המבוסס על M60 פטון, טנקי גישור ומגובי נוכרי לפריצת שדות מוקשים.