stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Red (Taylor's Version)
הצלחה מסחרית ושיאים > שווקים נוספים

בממלכה המאוחדת, הגיע האלבום למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי ונמכר בלמעלה מ-72,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו. הוא הפך לאלבום השמיני ברציפות של סוויפט שעשה זאת; דבר שהפך אותה ביחד עם קיילי מינוג בתור האמניות השניות עם מרבית האלבומים במקומות הראשונים במצעד, אחרי מדונה (12). Red (Taylor's Version) השיג את שבוע הבכורה הגדול ביותר לאמנית בשנת 2021, כשהוא מאפיל על Sour של אוליביה רודריגו (51,000 עותקים). הוא הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האירי והיה לשביעי של סוויפט שעשה זאת – מרבית הפעמים לאמנית במילניום הנוכחי. האלבום הופיע לראשונה בראש המצעד לצד "All Too Well (Taylor's Version)" בראש מצעד הסינגלים האירי. בנוסף לכך, "State of Grace (Taylor's Version)" ו-"Red (Taylor's Version)" הגיעו למקומות 7 ו-9, בהתאמה.
באוסטרליה, סוויפט הגיעה למקום הראשון בשני מצעדי ה-ARIA, לאלבומים ושירים; Red (Taylor's Version) הפך לאלבום התשיעי שלה שהגיע למקום הראשון במצעד ולשני שלה ב-2021 שעשה זאת, אחרי Fearless (Taylor's Version). סוויפט הפכה לאמן הראשון בהיסטוריה של מצעדי ה-ARIA שיש לו ארבעה אלבומים במקום הראשון בפרק זמן של שנתיים. בנוסף לכך, היא הפכה ביחד עם אמינם לאמן עם מספר האלבומים הגבוה ביותר שהגיעו ברציפות למקום הראשון במצעד (9). "All Too Well (Taylor's Version)" הופיע לראשונה בראש מצעד הסינגלים האוסטרלי והפך לשירה השמיני של סוויפט שעשה זאת. זו הייתה הפעם הרביעית שבה היא הגיעה למקומות הראשונים בשני המצעדים בו-זמנים; הפעמים הקודמות היו 1989 ו-"Blank Space" ב-2014, Folklore ו-"Cardigan" באוגוסט 2020, ו-Evermore ו-"Willow" בדצמבר 2020. 11 רצועות אחרות מ-Red (Taylor's Version) נכנסו גם הן למצעד הסינגלים האוסטרלי באותו השבוע. האלבום הגיע למקום הראשון בניו זילנד והפך לאלבום העשירי של סוויפט שעשה זאת; שיא של כל הזמנים לאמנית במדינה (10).
ביפן, האלבום הופיע לראשונה במקום ה-15 במצעד האלבומים של Oricon, עם 3,301 עותקים שנמכרו, והופיע לראשונה במקום ה-16 במצעד האלבומים של בילבורד יפן.
הצלחה מסחרית ושיאים > כלל העולם

בנוסף להשמעות הגבוהות של Red (Taylor's Version), הפכה סוויפט גם לאישה המושמעת ביותר בכל הזמנים ביממה אחת – עם יותר מ-122.9 מיליון השמעות ברחבי העולם בספוטיפיי. סכום ההשמעות הורכב מנתוני ההשמעות של כל הדיסקוגרפיה שלה. כמן כן, הפכה לאישה הראשונה בהיסטוריה של ספוטיפיי שצברה למעלה מ-100 מיליון השמעות ביממה אחת בלבד.
השפעה

בוול סטריט ג'ורנל הצהירו ש-Red (Taylor's Version) "מעצב מחדש את תעשיית המוזיקה", והדגישו כיצד השירים שהוקלטו מחדש מתעלמים על מקביליהם המקוריים בשירותי סטרימינג, הופכים לוויראליים בטיקטוק, וגורמים לכך שחותמים עם סוויפט על חוזים "משתלמים" בתעשיית הקולנוע. בנוסף לכך, קבעו שההצלחה המסחרית והביקורתית של מיזם ההקלטות החוזרות של סוויפט אילצה את יוניברסל מיוזיק גרופ, חברת התקליטים שלה, להכפיל את כמות הזמן המגבילה לאמנים להקליט מחדש את יצירותיהם, מה שגרם ל"שינוי דינמיקת הכוח בעסקי המוזיקה". בווראייטי כינו את סוויפט בשם "מלכת הסטרימינג" כאות הוקרה על קביעת שיאי סטרימינג מרובים עם יציאתו של Red (Taylor's Version).
עקב העניין שאלבום זה הוא אלבום הקלטה מחודשת, האלבום גרף ביקורות רבות על עצם העובדה האם האלבום יכול להתמודד בטקס הגראמי. מגזין בילבורד קבע כי "בשל הרצועות החדשות שנוספו לאלבום from The Vault, האלבום יכול להתמודד בטקס זה".
השפעה > רשימת סוף שנה

| עיתון | תואר | דירוג | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2021: רשימת הצוות | 25 |  |
| פיפל | 10 האלבומים הטובים ביותר של 2021 | 4 |  |
| The Alternative | 50 התקליטים הטובים ביותר של 2021 | 47 |  |
| Consequence | 50 האלבומים המובילים של 2021 | 31 |  |
| The Line of Best Fit | האלבומים הטובים ביותר לשנת 2021 (לפי דירוג) | 26 |  |
| RIFF | 108 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2021 | 55 |  |
| The Young Folks | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2021 | 18 |  |
| Slant | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2021 | 12 |  |
קרדיטים > טכני

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  רנדי מריל – מאסטרינג (כל הרצועות)  סרבן גניאה – מיקסינג (1–21, 24, 25, 27, 29, 30)  ג'ונתן לואו – מיקסינג, הקלטה (22, 23, 25, 28, 30); הנדסה (23, 28)  ברייס בורדון – הנדסת מיקס (1–9, 11–21, 24, 25, 27), עוזר מיקסינג (10, 29)  דרק גארטן – הנדסה, עריכה (1, 2, 4–7, 9, 12, 15–17, 20, 21), הנדסה קולית (22)  ג'ון האנס – הנדסה (10, 29)  איאן גולד – הנדסה (11, 13)  ארון דסנר – הנדסה (23, 28), הקלטה (22, 23)  בלה בלסקו – הנדסה, הקלטה (23, 28)  ויל מקלן – הנדסה (23, 28)  קול קיימן-גרין – הנדסה (24, 27)  דייוויד הארט – הנדסה (24, 27, 30)  אוון סמית' – הנדסה (24, 27, 30)  ג'ק אנטונוף – הנדסה, הקלטה (24, 27, 30)  ג'ון רוני – הנדסה, עוזר הנדסה (24, 27, 30)  לורה סיסק – הנדסה, הקלטה (24, 27, 30)  מייקל רידלברגר – הנדסה (24, 27, 30) |  מייקי פרידום הארט – הנדסה (24, 27, 30)  שון האצ'ינסון – הנדסה (24, 27, 30)  ג'ון גוטייה – (30)  דייוויד פיין – הקלטה (1, 2, 5, 7, 16, 20, 21)  ארון סטרלינג – הקלטה (3, 18)  אנדי תומפסון – הקלטה (3, 18)  ג'ון מארק נלסון – הקלטה (3, 18)  שרה מולפורד – הקלטה (3, 18)  ג'קנייף לי – הקלטה (10)  מאט בישופ – הקלטה, עריכה (10)  טראוויס פרנס – הקלטה, הנדסה נוספת (12, 15, 17); עריכה (15)  בוץ' ווקר – הקלטה (14)  ג'סטין דריקו – הקלטה (15), הנדסה נוספת (12, 15, 17)  מיילס הנסון – הקלטה (18)  אלווירה אנדרפיירד – הקלטה (19)  ג'רמי מרפי – הקלטה (22, 28) |  אספן לינד – הקלטה (29)  מייק הרטונג – הקלטה (29)  כריסטופר רו – הנדסה קולית  סם הולנד – הנדסה קולית (4, 8)  רוברט סלנס – הנדסה קולית (14, 28)  טוני ברג – הפקה קולית (23)  אוסטין בראון – עריכה, עוזר הנדסה (1, 2, 5, 7, 9, 16, 20, 21)  דן ברנס – הנדסה נוספת (1, 2, 4, 5, 7–9, 16, 20, 21)  פול מירקוביץ' – הנדסה נוספת (12, 15, 17)  פיט אמאטו – (15)  דניאל פיקה – (18)  ג'וש קאופמן – הנדסה נוספת (26)  ג'ף פיצפטריק – עוזר הנדסה (17)  ג'ון שר – עוזר הנדסה (24, 27, 30)  לורן מרקז – עוזרת הנדסה (24, 27, 30)  מייקל פאהי – עוזר הנדסה (26) |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  איסלנד | הפלייליסט | 4 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 8 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 1 |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הקאנטרי | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים המסחריים | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הסטרימינג | 23 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 8 |
|  דנמרק | היטליסטן | 3 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 3 |
|  הונגריה | Mahasz | 27 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 5 |
|  יפן | אוריקון | 15 |
|  יפן | מצעד האלבומים החמים | 16 |
|  ליטא | AGATA | 4 |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 3 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 1 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 4 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 6 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 3 |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 32 |
|  צרפת | SNEP | 10 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 1 |
|  קרואטיה | טופ ליסטה | 4 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 8 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 7 |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 19 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 37 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 75 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 32 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 39 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 75 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 49 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 96 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 17 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים המסחריים | 16 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העכשוויים | 14 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הויניל | 17 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 29 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 32 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים המסחריים | 24 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הקאנטרי | 8 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | זהב | 35,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | — | 866,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה | 300,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה | 15,000 |
| קנדה (Music Canada) | — | 24,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 1,140,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 12 בנובמבר 2021 | תקליט • תקליטור • הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | ריפבליק |  |
| יפן | 13 בנובמבר 2021 | תקליטור | יוניברסל יפן |  |
| ברזיל | 31 בדצמבר 2021 | תקליטור | יוניברסל ברזיל |  |
ביאורים

↑  מעוצב כ-RED (Taylor's Version).
↑  סוויפט כתבה בעצמה את "All Too Well" בשנת 2010 כשיר הראשון מתוך Red, ולאחר מכן יצרה קשר עם רוז כדי לעזור לה לקצר את השיר ל-10 דקות. אורך הגרסה הסופית של "All Too Well" שנכללה באלבום המקורי משנת 2012 הוא חמש וחצי דקות, אך עדיין מדובר בשיר הארוך ביותר באלבום.
↑  הנתונים של "State of Grace (Acoustic Version) (Taylor's Version)" ו-"All Too Well (10 Minute Version)" משולבים עם "State of Grace (Taylor's Version)" ו-"All Too Well (Taylor's Version)", בהתאמה; מכאן, ניכר ש-4 השירים האלה אוחדו ל-2 כניסות במצעד הבילבורד.
↑  מכירות טהורות בשבוע הבכורה של האלבום במדינה.
בינגל

| --- | --- |

מראה כללי של העיר
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  מזרח אנטוליה
 נפה:  בינגל
 ראש העיר:  ארדאל ארקאן (מפלגת הצדק והפיתוח)
 שטח:  1,855 קמ"ר
 גובה:  1,120 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  172,007 (2023)
  ‑ צפיפות:  92.73 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  38°53′10″N 40°30′6″E﻿ / ﻿38.88611°N 40.50167°E﻿ / 38.88611; 40.50167
 אזור זמן:  UTC +3
 אתר העיר
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורבינגל(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורבינגל(למפת מזרח אנטוליה רגילה) ארזורום ואן טונג'לי קארס מלטיה ארדהאן מוש הים השחור מרכז אנטוליה  י. ת. דרום-מזרח אנטוליה סוריה עיראק איראן ארמניה גאורגיה הים השחור י. ואןבינגל(למפת מזרח אנטוליה מוגדלת) ארזורום ואן טונג'לי קארס מלטיה ארדהאן מוש הים השחור מרכז אנטוליה  י. ת. דרום-מזרח אנטוליה סוריה עיראק איראן ארמניה גאורגיה הים השחור י. ואןבינגל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בינגל (בטורקית: Bingöl, מילולית: "אלף אגמים"; בכורדית: Çewlîg/چەولیگ - צ'וליג; בארמנית: Ճապաղջուր) היא עיר במזרח טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז מזרח אנטוליה. העיר מרוחקת 666 ק"מ דרום-מזרחית לבירה אנקרה, מוקפת בהרים ואגמים קרחוניים רבים, ומשם נשאב שמה. העיר מקושרת בכבישים לאלזי (אנ') במזרח ומוש במערב. לפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסיית העיר מנתה 172,007 בני אדם.
היסטוריה

בערך 800 לפנה"ס, היישוב נכבש על ידי האשורים. בערך בשנת 200 לפנה"ס, שלטו ביישוב בני השושלת הארתשסית עד לשנת 38 לפנה"ס, עת צורפה בינגל לאימפריה הרומית. בשנת 395 לספירה, הפכה לחלק מהאימפריה הביזנטית ששלטה כאן לסירוגין עד לשנת 636, אז החל שלטון הערבים ביישוב. בהמשך בינגול נודעה בשם רומנופוליס (ביוונית: Ῥωμανούπολις) על שם הקיסר הביזנטי רומנוס הראשון לקפנוס, שהשיב אותה לאימפריה הביזנטית בשנת 942.
בינגול נשלטה על ידי שושלת כורדית בין 1231 ל-1864. היא נוסדה לאחר התמוטטות השושלת האיובית. שליטיה, האמירים, היו וסאלים למונגולים, קארה קויונלו ואק קויונלו, אך האמירות שימרה את קיומה בתקופה סוערת זו. לאחר שהביסו אזרבייג'נים, הם שלטו גם בתבריז; מאוחר יותר הצליחה האימפריה הספווית לכבוש את בינגל, אם כי הם שאפו גם להשתלט על המרכז המנהלי של הנצ'וק. הכוחות של האמיר עבדאל ביי מנעו זאת. האמיר מת זמן קצר לאחר המלחמה ויורשו לא הצליח להגן על הנצ'וק, שנכבשה יחד עם בינגל על ידי האימפריה העות'מאנית.
האמירות המשיכה לשלטון באזור בינגול באופן אוטונומי בכפוף לשלטון העות'מאנים שהחל בשנת 1514. מצב זה הסתיים בשנת 1864 כאשר שליטי האמירות הוגלו. האוטונומיה מכונה על ידי היסטוריונים אמירות בינגל או אמירות סובידי. עד אמצע המאה ה-20, העיר הייתה ידועה בשם צ'פקצ'ור/צ'בקצ'ור (Çapakçur/Çabakçur) בדומה לשם הארמני שלה, "מים סוערים" (Chapaghjur). שם המקום שונה אז לבינגל, מונח טורקי המתורגם כ"אלף אגמים".
בינגל נשארה עות'מאנית עד מלחמת העולם הראשונה, אך עברה כיבוש רוסי ביוני 1916. הרוסים נסוגו בשנת 1917. בינגל הפכה לחלק מטורקיה. בשנים הראשונות של הרפובליקה הטורקית, בינגל הייתה באזור מרידות הכורדים בטורקיה, למשל, מרד השייח סעיד בשנת 1925.
בינגל נפגעה מספר פעמים ברעידות אדמה גדולות. חלק גדול מהעיר נהרס ברעידת אדמה ב-22 במאי 1971, ונהרגו כמה מאות בני אדם. בתגובה, הוצאו בטורקיה תקנות בנייה מחמירות יותר לבנייה הגנה מרעידות אדמה. ברעידת אדמה שהייתה ב-1 במאי 2003, נהרגו 176 בני אדם וגרמה נזק לבניינים רבים.
גם במאה ה-21, בינגל הפכה מספר פעמים לחלק מהסכסוך הכורדי-טורקי. לפי פרסומים, בשנת 23 באוקטובר 2016, פיצוץ מכונית תופת לעבר רכב משוריינת שבוצע על ידי ה-PKK הרג 2 שוטרים ופצע 19 אחרים. ב-8 ביוני 2018, קבוצה של אנשי ה-PKK תקפה תחנה צבאית והרגה חייל טורקי אחד ופצעה 3 אחרים.
כלכלה

כלכלת העיר מתבססת על תעשיות הקשורות בחקלאות וגידול בעלי חיים. נפת בינגל, שהעיר בינגל משמשת כבירתו בעלת תעשייה מפותחת של הפקת דבש והעיר משמשת כמרכז סחר בדבש. בבינגל יש גם מרכז יישומים ומחקר של דבורים ומוצרי טבע של הפקולטה לרפואה וטרינרית באוניברסיטת בינגל. דבש בינגול הגיע למקום השני בעולם בתחרות הבינלאומית לדבוראות, ה"אפימונדיאה" ה-45, בו השתתפו 600 מתחרים מ-120 מדינות.
נמל התעופה בינגול נפתח בשנת 2013. שדה התעופה משמש רק לטיסות פנים מן איסטנבול ואנקרה לבין כעשרים ק"מ דרומית מערבית למרכז העיר.
הערות שוליים

↑  Turkey: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  Bingöl | Mountains, Plateau, Lakes | Britannica, britannica.com
↑  Nicolas Oikonomidès, Les listes de préséance byzantines des IXe et Xe siècles, Éditions du Centre national de la recherche scientifique, 1972. (בצרפתית)
1 2  http://www.bingol.bel.tr/resimler/yayinlar/dosyalar/26.pdf#page=9
↑  Nejat Göyünç, "The First Administrative Taksimat of Diyarbakır Beylerbeyligi", History Magazine, March 1969, p. 23-24.
↑  Nazmi Sevgen 'Kurds III', Turkish History Journal with Documents, number 7, 1968, p. 57-
↑  Hakan Ozoglu, Hakan Özo?lu, Kurdish Notables and the Ottoman State: Evolving Identities, Competing Loyalties, and Shifting Boundaries, SUNY Press, 2004-02-12, ISBN 978-0-7914-5993-5. (באנגלית)
↑  Veli Yadirgi, The Political Economy of the Kurds of Turkey, Cambridge University Press, 2017-08-03, ISBN 978-1-107-18123-6. (באנגלית)
↑  Vladimír Liščák, Italian City-states and Catholic Missions in Mongolian World of the 13th and 14th Centuries, Anthropologia integra 3, עמ' 27
↑  Bingöl Tarihi, frmartuklu.org, www.frmartuklu.org
↑  https://www.historystudies.net/dergi/1971-bingol-depremi202010210b001.pdf
↑  https://www.jsce.or.jp/report/19/report/report200307.pdf
↑  DHA, Bingöl'de PKK pususu: 1 asker şehit, 3 asker yaralı, Hürriyet (בטורקית)
↑  Bingöl'de zırhlı polis aracına saldırı: 2 polis şehit, 5'i polis 19 yaralı, www.sozcu.com.tr (בטורקית)
↑  Bingöl Etki Analizi Raporu | Sütaş, sutas.com.tr
↑  BİNGÖL BALI DÜNYA 2.’Sİ OLDU
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007484730305171  GND: 4243380-0  LCCN: n2005025088  VIAF: 151478846   WorldCat (עם VIAF): 151478846
אנדרי בוגולובסקי, נסיך ולדימיר

אנדרי בוגולובסקי (ברוסית: Андрей Боголюбский;‏ סביבות 1111 – 29 ביוני 1174) היה נסיך ולדימיר שתרם רבות לחיזוקה של העיר. בשנת 1169 כבש את קייב והפך לחשוב בין נסיכי רוסיה, אך לא נשאר בעיר זו בתור נסיך.
חייו

בין השנים 1149-1155 היה מעורב במאבקי אביו, יורי דולגורוקי, על השליטה בקייב, ואף מונה על ידו לנסיך וישגורוד. עם זאת, הוא עצמו לא הראה עניין בשליטה בקייב, והשתדל לחזור צפונה לבסס את שלטון משפחתו שם. בעת חזרתו צפונה לקח איתו את האיקונה של אם האלוהים (אנ') שהפכה ליצירת האומנות וחפץ הקדושה החשוב ביותר בולדימיר, ואחת מיצירות האמנות הלאומיות העתיקות והחשובות ביותר ברוסיה.
לאחר מות אביו בשנת 1157 קיבל תואר נסיך רוסטוב-סוזדל, אך קבע את חצרו בעיר החדשה ולדימיר. החל משנת 1159 ניהל מאבק מול נובגורוד על השליטה בצפון רוסיה. בשנת 1164 ניהל מערכה מוצלחת נגד בולגריה של הוולגה. בשנים אלו לא התערב בענייניה של קייב, אך עמל לחזק את עצמאותה ועוצמתה של נסיכות ולדימיר לא רק מבחינה מדינית וצבאית אלא גם בשליטה על הכנסייה בנסיכות והפרדתה מזו של קייב.
בעקבות כישלונו במאמץ לקבל הכרה מאת הפטריארך הביזנטי בעצמאות הכנסייה בולדימר מכנסיית קייב, החליט להכניע את קייב תחת שלטונו. בשנת 1169 הוא ארגן קואליציה של 11 נסיכים ולאחר הצטרפות הקומנים כבש את קייב. במהלך יומיים העיר נבזזה כולל לקיחת דברי ערך מכנסיות העיר. מספר גדול של תושבי העיר נלקחו בשבי. לאחר הכיבוש הוא השאיר את התואר נסיך קייב לאחיו גלב, וחזר צפונה.
בשנת 1170 ניסה לכבוש את נובגורוד, אך בקרב מכריע כוחותיו הובסו. לאחר מכן הייתה התקוממות נגד אחיו בקייב. גם מערכה צבאית זו לא הייתה מוצלחת וב-1171 הוא איבד את השליטה על דרום רוסיה. הוא ניסה לכבוש את קייב שוב ב-1173 ונכשל.
בוגולובסקי עשה ניסיון להפסיק עם הנוהג של אספות אצולה שהיו נהוגות בערים הוותיקות של רוסיה. זו הייתה אחת מהסיבות למעבר שלו מערים ותיקות כמו רוסטוב וסוזגל לעיר חדשה וקטנה - ולדימיר. המאבקים שלו מול האצולה גרמו בסופו של דבר לרציחתו, והוא נהרג בלילה שבין 28 ל-29 ביוני 1174 על ידי קושרים בקרב האצולה.
בניית ולדימיר

בוגולובסקי העביר את בירת הנסיכות לעיר ולדימיר ותרם רבות להתרחבות העיר. הוא הרחיב את הקרמלין של העיר ובנה מספר כנסיות כולל קתדרלת עלייתה השמיימה של מרים, אם ישו ו"שער הזהב" של הקרמלין. הוא פיתח את הארמון שלו בכפר בוגולובובו. בתקופתו נסיכות ולדימיר התחזקה והפכה להיות הנסיכות החזקה באדמות הרוסיות.
הערכה

בשנת 1702 זכה למעמד של קדוש בכנסייה האורתודוקסית, כשליט שחי חיי צדק.
בהיסטוריוגרפיה הרוסית מקובל כי אנדרי בוגולובסקי מסמן את פתיחתה של תקופה חדשה. הוא שינה באופן מהותי את כללי השלטון בבמרחב הסלאבי - במשך שנים, נסיך קייב היה "הנסיך הגדול" ושאר הנסיכים היו כפופים לו. כל נסיך שקיבל את התואר, עזב את העיר ששלט בה ועבר לקייב. אנדרי בוגולובסקי היה הראשון שלא עשה כך. כתוצאה מכך נוצרה הפרדה בין התואר "הנסיך הגדול" לבין נסיכות קייב. בכך רואים בו מי שהניח את היסודות למדינה הרוסית העתידית בתקופת מוסקבה. במקביל, הוא מזוהה בתודעה הרוסית כשליטה החוקי של קייב ומי שבאמצעותו הפכה נסיכות ולדימיר ליורשת החוקית והתרבותית של רוס של קייב, עד שהעבירה את המורשת לנסיכות מוסקבה.
משפחתו

בשנת 1148 נישא לאוליטה, בת אצולה מקומית. היו להם 3 ילדים:
איזיאסלאב, נהרג במהלך מערכה נגר בולגריה של הוולגה
מסטיסלאב – היה מפקד צבאי בתקופת שלטון אביו
יורי – נסיך נובגורוד, בעלה של תמר, מלכת גאורגיה
לקריאה נוספת

Jaroslaw Pelenski (1987), "The Sack of Kiev of 1169: Its Significance for the Succession to Kievan Rus'". Harvard Ukrainian Studies 11 (3). Harvard Ukrainian Research Institute pp. 303–316
Jaroslaw Pelenski (1988). "The Contest for the "Kievan Succession" (1155–1175): The Religious-Ecclesiastical Dimension". Harvard Ukrainian Studies 12/13 pp. 761–780
הערות שוליים

↑  Pelenski, p. 311
↑  Pelenski p. 312-313
| שליטי רוסיה |
| --- | --- | --- |
| נסיכי נובוגרוד | רוריק • אולג |  |
| נסיכי קייב | אסקולד ודיר • אולג • איגור • אולגה • סוויאטוסלאב הראשון • יארופולק הראשון • ולדימיר הראשון "הקדוש" • סוויאטופולק הראשון • יארוסלאב הראשון • סוויאטופולק הראשון • יארוסלאב הראשון • איזיאסלאב הראשון • וסלאב • איזיאסלאב הראשון • סוויאטוסלאב השני • וסבולוד הראשון • איזיאסלאב הראשון • וסבולוד הראשון • סוויאטופולק השני • ולדימיר השני • מסטיסלאב הראשון • יארופולק השני • ויאצ'סלב הראשון • ווסוולוד השני • איגור השני • איזיאסלאב השני • יורי הראשון • ויאצ'סלב הראשון • איזיאסלאב השני • יורי הראשון • איזיאסלאב השני • ויאצ'סלב הראשון • רוסטיסלאב הראשון • איזיאסלאב השלישי • יורי הראשון • איזיאסלאב השלישי • מסטיסלאב השני • רוסטיסלאב הראשון • איזיאסלאב השלישי • רוסטיסלאב הראשון • ולדימיר השלישי • מסטיסלאב השני |  |
| נסיכי ולדימיר | אנדרי בוגולובסקי • מיכאל הראשון • יארופולק השלישי • מיכאל הראשון • וסבולד השלישי • יורי השני • קונסטנטין מרוסטוב • יורי השני • יארוסלאב השני • סוויאטוסלאב השלישי • מיכאל חורובריט • סוויאטוסלאב השלישי • אנדרי השני • אלכסנדר נבסקי • יארוסלאב השלישי • וסילי הראשון • דמיטרי • אנדרי השלישי • דמיטרי • אנדרי השלישי • מיכאיל • יורי השלישי • דמיטרי • אלכסנדר • אלכסנדר מסוזדל • איוואן הראשון |  |
| נסיכי מוסקבה | דניאיל • יורי • איוואן הראשון "שק הכסף" • סמיון איוואנוביץ' • איוואן השני "האדום" • דמיטרי דונסקוי • וסילי הראשון • וסילי השני • איוואן השלישי "הגדול" • וסילי השלישי • איוואן הרביעי "האיום" |  |
| צארים של רוסיה | איוואן הרביעי "האיום" • פיודור הראשון • בוריס גודונוב • פיודור השני • דמיטרי הכוזב הראשון • דמיטרי הכוזב השני • וסילי שויסקי • מיכאיל הראשון • אלכסיי הראשון • פיודור השלישי • איוואן החמישי • פיוטר הראשון "הגדול" |  |
| קיסרי רוסיה | פיוטר הראשון "הגדול" • יקטרינה הראשונה • פיוטר השני • הקיסרית אנה • איוואן השישי • הקיסרית יליזבטה • פיוטר השלישי • יקטרינה השנייה "הגדולה" • פאבל הראשון • אלכסנדר הראשון "המנצח" • ניקולאי הראשון • אלכסנדר השני "המשחרר" • אלכסנדר השלישי • ניקולאי השני |  |
| שליטי ברית המועצות | גאורגי לבוב • אלכסנדר קרנסקי • ולדימיר לנין • יוסיף סטלין • גאורגי מלנקוב • ניקיטה חרושצ'וב • ליאוניד ברז'נייב • יורי אנדרופוב • קונסטנטין צ'רניינקו • מיכאיל גורבצ'וב |  |
| נשיאי הפדרציה הרוסית | בוריס ילצין • ולדימיר פוטין • דמיטרי מדבדב • ולדימיר פוטין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119523213  ISNI: 0000 0001 2020 8448  LCCN: nr95012161  NKC: js2011633947  RSL: 000078887  SELIBR: 384560  SUDOC: 098417754  VIAF: 10658030   WorldCat (עם VIAF): 10658030
קריית ארבע

קִרְיַת אַרְבַּע היא התנחלות במעמד של מועצה מקומית בהרי יהודה, השוכנת בצמוד לעיר חברון בצידה המזרחי. זוהי ההתנחלות הגבוהה ביותר ביהודה ושומרון, בגובה של כ-1,008 מטר מעל פני הים. קריית ארבע משמשת כמרכז עירוני ליישובים הישראלים באזור, ובה נציגויות של מספר רשויות ומועצה דתית.
שם העיר

השם קריית ארבע מופיע בספר בראשית: ”וַתָּמָת שָׂרָה בְּקִרְיַת אַרְבַּע הִוא חֶבְרוֹן...” (כ"ג, ב') בספר יהושע חברון נקראת קריית ארבע על שם הענק ארבע: ”וְשֵׁם חֶבְרוֹן לְפָנִים קִרְיַת אַרְבַּע, הָאָדָם הַגָּדוֹל בָּעֲנָקִים הוּא.” (י"ד, ט"ו) קריית ארבע נמנית בין שלוש עשרה ערי הכהנים, המתוארות בספר יהושע.
בספרו "ערים וגלילות בא"י" מוסר פרופ' בנימין מזר אודות ארבעת הרבעים הקדומים שהיו בחברון, הבתים יסודם בבתי האבות (ד' צדיקים) העתיקים שהיו בעיר: ענר, אשכול וממרא. הרובע הרבעי הוא המצודה שבו ישבו שלטונות העיר והצבא. לאחר כיבוש הרי יהודה יושבו ארבעת הרבעים של העיר עי ארבעת המשפחות כליביות - ”וּבְנֵי, חֶבְרוֹן--קֹרַח וְתַפֻּחַ, וְרֶקֶם וָשָׁמַע” (דברי הימים א',ב', מג') דברים ברוח דומה מוסר קאסוטו באנצ' המקראית - קרית ארבע היא קריה שבה ארבעה רבעים.
הסברים נוספים לשם העיר מובאים במדרש: "שדרו בה ד' צדיקים, ענר אשכול ממרא ואברהם, ונימולו בה ד' צדיקים אברהם ענר אשכול וממרא".
תולדות היישוב

בערב ליל הסדר תשכ"ח (ב-11 באפריל 1968) שכרה קבוצת יהודים את מלון "פארק" הערבי בחברון במטרה לחגוג בו את ה"סדר". היהודים שהו במלון גם לאחר הפסח. חודש וחצי לאחר מכן, ב-21 במאי אותה שנה הועברו היהודים להתיישב בממשל הצבאי בחברון בטיעון של שיקולים ביטחוניים.
ביוני 1970 פורסמו מודעות בעיתונים של אישים שונים הקוראים להקים את הקריה באופן מיידי. בין החותמים היו הסופרים משה שמיר, יצחק שלו, ע. הלל, רבקה מרים ואורי צבי גרינברג וכן אקדמאים רבים, בהם הפרופסורים יוחנן אהרוני, מנחם אלון, מרסל אליקים, יהודה אליצור, חיים זאב הירשברג, חיים חנני, ישראל תא-שמע, אהרן הראל-פיש, יובל נאמן ואברהם שליט. באותה שנה החלו עבודות אינטנסיביות להקמתה של קריית ארבע בידי ממשלת המערך בראשות גולדה מאיר.
קריית ארבע תוכננה לראשונה על ידי האדריכלים שמואל שקד ויעקב ונטורה.
שלטון מקומי

לאחר הקמת קריית ארבע ב-1971 נאבקו תושבי היישוב למען הקמת גוף שלטון מקומי ביישובם. גוף השלטון המקומי הראשון שהוקם בקריית ארבע היה ועד מקומי בשם "מנהלת קריית ארבע" שהוקם ב-1974 בצו מפקד כוחות צה"ל ביהודה ושומרון, וכיהנה כמועצה ממונה מטעם משרד הפנים. ב-1 במרץ 1981 הוקמו מועצות מקומיות ביהודה ושומרון ומנהלת קריית ארבע הפכה למועצה מקומית ובשנת 1985 נערכו הבחירות הראשונות למועצה.
ראשי המינהלת המקומית:
הרב משה לוינגר (1972-1974)
יצחק ערמוני (1974–1975)
מנחם לבני (1975–1976)
משה מייבסקי (1976 - 1978)
זאב פרידמן - חבר (זמביש) (1978 - 1981)
ראשי מועצה המקומית:
יהודה רידר (1981 - 1982)
שלום ואך (1982 - 1990)
צבי קצובר (1990 - 2008)
מלאכי לוינגר (2008 - 2018)
אליהו ליבמן (2018 - 2024)
ישראל ברמסון (2024-מכהן)
שלטון מקומי > רבני היישוב

משנת תשל"ח ועד שנת תשע"ה כיהן הרב דב ליאור כרב היישוב. לאחר שמונה שנים בהם לא היה רב ליישוב, בשנת תשפ"ג נבחר הרב אברהם יצחק שוורץ לכהן כרב היישוב.