stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האשמות ברצח עם במלחמת אוקראינה-רוסיה
הערכות

ב-27 במאי 2022, דו"ח של מכון ניו ליינס לאסטרטגיה ומדיניות ומרכז ראול ולנברג לזכויות אדם (אנ') קבע כי קיים יסוד סביר להניח שרוסיה הפרה שני סעיפים של אמנת רצח העם משנת 1948: ראשית, בכך שהסיתה פומבית לרצח עם באמצעות שלילת זכותם של אוקראינה כמדינה – ואוקראינים כאומה – להתקיים, ובכך שהעבירה בכפייה ילדים אוקראינים לרוסיה, מעשה המוגדר כרצח עם על פי סעיף II של האמנה. מאמר שפורסם בכתב העת Foreign Policy בעקבות פרסום הדו"ח הכיר בכך שמטרתו של ולדימיר פוטין הייתה "מחיקתה של אוקראינה כישות פוליטית ולאומית וביצוע רוסיפיקציה בתושביה".
ב-26 ביולי 2023 פרסם מכון ניו ליינס דו"ח המשך, לפיו רוסיה המשיכה והחריפה את מאמציה לבצע רצח עם והפרה את אמנת רצח העם. בנוסף קבע הדו"ח כי על המדינות החברות לאמנה להגביר את מאמציהן למניעת רצח עם, כפי שמתחייב מן האמנה. על פי ד"ר ראלף ג'ניק מהאוניברסיטה הפרטית ע"ש זיגמונד פרויד שבווינה, הדו"ח פורץ דרך בכך שהוא קושר כוונה למעשים – תנאי הכרחי להוכחת רצח עם.
בהערכה של המכון לחקר המלחמה שפורסמה ב-23 באוגוסט 2022 צוין כי ילדים אוקראינים חטופים מאומצים על ידי משפחות רוסיות. בדיווח נוסף שפורסם ב-30 באוגוסט צוין כי רוסיה מקימה "מרכזי הסתגלות" עבור אוקראינים עקורים ברוסיה, כולל עבור אלו שנמצים ברוסיה שלא מרצונם, וככל הנראה דורשת את מחיקת זהותם התרבותית כחלק מתהליך הטרנספר.
ג'ונתן לידר מיינרד, מרצה לפוליטיקה בינלאומית בקינגס קולג' לונדון, התייחס לרטוריקה "המטרידה ביותר" של נשיא רוסיה, שהכחיש את קיומה ההיסטורי של אוקראינה כמדינה עצמאית. לדבריו, הדבר ממחיש את "דרך החשיבה הג'נוסיידלית" של ולדימיר פוטין, שסבור כי אוקראינה "מזויפת, ולכן אין לה זכות קיום". מיינארד זיהה כי קיים סיכון משמעותי "שרצח עם עשוי להיות להתרחש קרוב, אם איננו כבר בעיצומו", והציע כי "האסטרטגיה היעילה ביותר לעצירת הזוועות המובצעות בידי חיילי רוסיה היא לעזור לצבא האוקראיני לדחוף את החיילים הללו מחוץ לטריטוריה האוקראינית". בנוסף, הצביע מיינרד על הראיות הברורות לפשע ההסתה לרצח עם על ידי רוסיה.
מנהל המרכז לחקר רצח עם וזכויות אדם באוניברסיטת רוטגרס, אלכסנדר הינטון, הצהיר כי "סביר למדי" שכוחות רוסים מבצעים רצח עם. הינטון הצהיר כי הרטוריקה הג'נוסיידלית של ולדימיר פוטין תצטרך להיות קשורה בבירור לזוועות עצמן כדי להוכיח כוונה לרצח עם. ביולי 2022 הצביע הינטון על הטרנספר ההמוני של אוכלוסיית אוקראינה בשטחים שנכבשו על ידי רוסיה ועל חטיפת הילדים האוקראינים כראיות לרצח העם הרוסי באוקראינה, וקשר אותם למקרים קודמים של רצח עם ופשעים בינלאומיים אחרים שביצעה רוסיה בעבר.
ראו גם

הולודומור
חטיפת ילדים בפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022
רצח העם הצ'רקסי
פשעי מלחמה במלחמת אוקראינה–רוסיה
על האחדות ההיסטורית של הרוסים והאוקראינים
האשמות ברצח עם בדונבאס
מרי, נסיכת בריטניה הגדולה

מרי, נסיכת בריטניה (באנגלית: Mary of Great Britain, 5 במרץ 1723 - 14 בינואר 1772), הייתה בתו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה ורעייתו של פרידריך השני, רוזן הסן-קאסל.
ביוגרפיה > ילדותה

הנסיכה מרי נולדה כבתו הרביעית של ג'ורג', נסיך ויילס, ורעייתו קרולינה, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך. כשהייתה בת ארבע נפטר סבה, ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה, ואביה עלה לשלטון כמלך ג'ורג' השני.
ביוגרפיה > משפחתה

ב-8 במאי 1740 התחתנה מרי על ידי שליח עם פרידריך השני, רוזן הסן-קאסל, וב-28 ביוני באותה שנה מומשו הנישואים בקאסל. לפרידריך ומרי נולדו 4 ילדים:
וילהלם (25 בדצמבר 1741 - 1 ביולי 1742)
וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן (3 ביוני 1743 - 27 בפברואר 1821)
קרל, נסיך הסן-קאסל (19 בדצמבר 1744 - 17 באוגוסט 1836)
פרידריך, נסיך הסן-קאסל (11 בספטמבר 1747 - 20 במאי 1837)
בשנת 1745 נחת בעלה פרידריך בסקוטלנד עם 6,000 חיילים הסיאנים, על מנת לסייע לאביה ג'ורג' השני, מלך בריטניה במיגור המרד היעקוביטי.
בשנת 1747 נטש פרידריך את משפחתו וחזר לנצרות הקתולית, ובשנת 1755 בוטלו נישואיהם באופן רשמי. לאחר פרידתם, עברה מרי וילדיה לדנמרק, שם התגוררה אחותה לואיז, נסיכת בריטניה, אשת פרדריק החמישי, מלך דנמרק.
ביוגרפיה > מותה

ב-14 בינואר 1772 מתה מרי בהנאו שהשתייכה לרוזנות הסן-קאסל.
מלחמה בדיני הנזיקין

מאבקים מלחמתיים גורמים לנזקים הן בשדה הלאומי והן בשדה הפרטי. עם זאת, קיים כלל לפיו המדינה אינה אחראית לנזקים שנגרמו בשל פעולה מלחמתית. מדובר בחריג לעיקרון לפיו המדינה נושאת באחריות נזיקית, ככל גוף מאוגד. כלל זה מעורר שאלות פרשניות רבות, בעיקר לגבי סיווגה של פעולה כ"פעולה מלחמתית".
אחריות המדינה לנזקים שאירעו בשל פעולה מלחמתית

כל שיטות המשפט מכילות דוקטרינה נזיקית לפיה המדינה אחראית לנזקים שגרמה. עם זאת, בחלק משיטות המשפט המדינה נהנית מפטור מאחריות, כאשר הנזק נגרם בשל פעולה מלחמתית.
במסגרת המשפט המקובל האנגלי קיימת דוקטרינה המכונה "The king can do no wrong". הפירוש המסורתי לביטוי היה שהמלך אינו רשאי לבצע עוולה (כיוון שסמכותו מוגבלת רק לפעולות חוקיות), אך אם ביצע עוולה - יחוב בפיצויים. לאורך השנים התפתחה הדקטרינה לכדי הגנה, שפטרה את המלך (ובהמשך את הממלכה והמדינה הבריטית) מאחריות למעשי עוולה, שכן הוא אינו מסוגל לבצע מעשה עוולה שניתן לתבוע לפי דיני הנזיקין.
בשנת 1947 נחקק באנגליה ה-Crown Proceedings Act‏ שקבע עקרון כללי לפיו גם המדינה יכולה להיות חייבת בנזיקין בכפוף לסייגים מסוימים. הסייג העיקרי שבהם הוא שהמדינה תפצה רק במקרים שבהם התרשלה. קרי, גם בעוולות שמגדירות אחריות מוגברת או אחריות מוחלטת, יש להוכיח התנהגות רשלנית על מנת לזכות בתביעה כנגד המדינה. חוק דומה נחקק בארצות הברית שנה לפני שנחקק באנגליה - The federal tort claims act.
זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1952, נחקק בישראל חוק המשקף את הלך הרוח בעולם - חוק הנזיקין האזרחיים (אחריות המדינה) התשי"ב-1952, המהווה תוספת לפקודת הנזיקין. החוק אימץ את עיקרון חבות המדינה בנזיקין, כשגם בו הייתה דרישת סף של רשלנות (סעיף 3 לחוק). אך קבע מספר סייגים לאחריות המדינה, ובהם סעיף 5 לחוק, לפיו "אין המדינה אחראית בנזיקים על מעשה שנעשה על ידי פעולה מלחמתית". בסעיף 1 לחוק מוגדרת פעולה מלחמתית כך: "לרבות כל פעולה של לחימה בטרור, במעשי איבה או בהתקוממות, וכן פעולה לשם מניעתם של טרור, מעשי איבה או התקוממות שנעשתה בנסיבות של סיכון לחיים או לגוף."
לאורך השנים, ובעקבות התפתחויות היסטוריות שכללו מעבר ממלחמות מסורתיות לעימותים מוגבלים, התעורר קושי ביישום הדוקטרינה. כך למשל, במסגרת המשפט הישראלי. מאז הקמתה ועד היום נמצאת מדינת ישראל במצב של עימות אשר הוביל לקשיים בפירוש ההגדרה "פעולה מלחמתית" בשל מורכבות הפעילות הביטחונית בישראל.
הדוקטרינה מעלה שאלות רבות בקשר להגדרתן של פעולות כ"מלחמתיות" או "לא-מלחמתיות", בתלות באופי הפעולה, ההקשר ההיסטורי, זהות הניזוק ועוד. כך למשל, במסגרת המשפט הישראלי התעוררו השאלות: האם מארב מהווה פעולה מלחמתית? האם פגיעה באזרח פלסטיני בשטח הרשות הפלסטינית תוגדר אוטומטית כפעולת מלחמה? מהי פעולת מלחמה ומהי פעולת ביטחון שוטף בהווי המיוחד של מדינת ישראל?
המצב המשפטי בישראל > המסגרת החקיקתית

אחריות המדינה בגין פעולות מלחמה נדונה בחוק הנזיקים האזרחיים. הסייגים לאחריות המדינה מנוסחים באופן מוחלט: "אין המדינה אחראית". ניסוח זה שלא מדובר בהגנה מפני תביעת נזיקין, אלא קובע חסינות מפני אחריות בנזיקין. סעיף 5 לחוק מורה כי "אין המדינה אחראית בנזיקים על מעשה שנעשה על ידי פעולה מלחמתית של צבא הגנה לישראל". הכוונה היא שבמישור המשפט הפרטי המדינה אינה אחראית לנזקין שנגרמו במעשי מלחמה. נזקין אלו ידונו בין מדינות במסגרת המשפט הבינלאומי הפומבי. ההיגיון העומד מאחורי סייג זה הוא שבעיתות מלחמה וחירום אי אפשר להשתמש עוד בכללי האחריות הרגילים של דיני הנזיקין. הצדקה נוספת לחריג היא כלכלית ובבסיסה עומד הרעיון שבמלחמה על כל צד לשאת בנזקיו. מכיוון שמטרת הצדדים הנלחמים במלחמה היא, בין השאר, לגרום נזקים לצד השני, הטלת חובת פיצוי על הנזקים שנגרמו אינה מתיישבת עם מושג המלחמה.
בשל מצבה הביטחוני של ישראל, התעוררה תדיר השאלה מהי "פעולה מלחמתית". בשורה של פסקי דין בית המשפט העליון פירש את המושג בצמצום וקבע שלא נדרשת הכרזת מלחמה, אך יש וקבע שלא נדרשת הכרזת מלחמה, אך יש להראות שמטרת הפעולה שגרמה לנזק הייתה מלחמתית ושלא מדובר בפעולה שגרתית.
המצב המשפטי בישראל > המסגרת החקיקתית > תיקון 4 לחוק - צמצום זכות התביעה

בשנת 2002 תוקן חוק הנזיקים האזרחיים, במטרה להרחיב היקף הסייג לאחריות המדינה לפי סעיף 5. במסגרת התיקון הוגדר המונח "פעולה מלחמתית" - "...לרבות כל פעולה של לחימה בטרור, במעשי איבה או בהתקוממות וכן פעולה לשם מניעתם של טרור, מעשי איבה או התקוממות שנעשתה בנסיבות של סיכון לחיים או לגוף". בנוסף להגדרה זו, נחקק סעיף 5א לחוק, אשר נועד אף הוא לצמצם את אחריות המדינה לנזקים שאירעו בשל אירועים מלחמתיים-ביטחוניים. בין ההגבלות החדשות שנקבעו בסעיף 5א, צמצמה המדינה את פרק הזמן שעומד לרשותם של תובעים פלסטינים וקבעה שעליהם להגיש תביעה בכתב תוך 60 יום ממועד התרחשות האירוע הנזיקי. הסעיף קובע כי לבית המשפט סמכות לקבוע כי הגבלה זו לא תחול במקרים מיוחדים. הגבלה נוספת של עילת התביעה היא קביעת תקופת התיישנות של שנתיים בלבד. בנוסף, נשללה תחולתם של סעיפים 38-40 לפקודת הנזיקין, אשר מאפשרים לתובע להעביר את נטל ההוכחה אל הנתבע.
הרציונל שהוביל להגבלת יכולת התביעה של הפלסטינים, הוא הרצון להגביר את יכולת המדינה להתגונן מפני התביעות ולהקנות לזרועות הביטחון חופש פעולה מבצעי. הנתבעים הפוטנציאליים בתביעות מסוג זה הם לרוב חיילים בשירות סדיר, שמשרתים בצבא לתקופת זמן מוגבלת. בנוסף, לא בטוח שהחייל, שעסק באין ספור פעולות לאורך שירותו הצבאי, יזכור את עובדות המקרה הספציפי. הדבר יוצר קושי ראייתי עבור המדינה להתגונן מפני תביעות אלו.
על אף תיקון החוק, הכלל לא השתנה בצורה משמעותית. המחוקק לא הסיר מלשון החוק את המונח "לחימה", ובתי המשפט המשיך ולבדוק בכל מקרה האם אכן מדובר בפעולה מלחמתית - המקנה חסינות - או שמא מדובר בפעולת שיטור שגרתית וביטחון שוטף. גם בנוסחו החדש של החוק קיימת דרישה שהפעולה תבוצע ב"נסיבות של סיכון לחיים או לגוף", על מנת להעניק למדינה פטור מאחריות נזיקית.
המצב המשפטי בישראל > המסגרת החקיקתית > תיקון 6 לחוק - צמצום מעגל הזכאים לתבוע

בשנת 2005, תוקן חוק פעם נוספת. במסגרת תיקון זה נקבע בסעיף 5ב לחוק כי נתין של מדינת אויב, או פעיל בארגון מחבלים או מי שפעל כשליח שלהם אינו זכאי להגיש תביעה נגד המדינה. החריגים לכלל זה מצוינים בתוספת הראשונה לחוק וכוללים אסירים שנתונים במשמרת המדינה, בתנאי שלאחר שחרורם מהמשמרת לא חזרו לפעילות בארגון טרור. בנוסף, בסעיף 5ג לחוק נקבע שהמדינה אינה אחראית לכל נזק - גם כזה שנגרם בפעולה לא מלחמתית - באזור שהוכרז כ"אזור עימות", בכפוף למספר חריגים מצומצמים.
לצד צמצום זכות התביעה כנגד המדינה, נקבע ששר הביטחון יקים ועדה שיכולה להחליט על מתן פיצויים לנפגע ספציפי, גם כשאינו זכאי להגיש תביעה.
המצב המשפטי בישראל > התפתחות הפסיקה

סמוך לחקיקת חוק הנזיקים האזרחיים, החל דיון בשאלה מה תיחשב פעולה מלחמתית לצורך הסעיף. דוגמה טובה לכך ניתן למצוא בפסק הדין בפרשת חברת הטרקטורים, בו התובע - נהג טרקטור, תבע את המדינה בשל נזק שנגרם לו כתוצאה מירי של שומרים עליו, באחד היישובים ליד עזה. המדינה טענה שסעיף 5 פוטר אותה מאחריות לנזק. בית המשפט המחוזי דחה את טענת המדינה וקבע שלא הוכרזה מלחמה באופן רשמי. בערעור לבית המשפט העליון קבע השופט כהן, כי יש לבחון את הפעולה עצמה ולא האם הוכרזה מלחמה. השופט כהן קבע כי פעולת שמירה איננה פעולה בעלת אופי מלחמתי, אלא פעולה שבשגרה, כמו אפסנאות ורפואה. לכן נקבע כי המדינה צריכה לשאת באחריות.
בפס"ד בני עודא קבע השופט אהרן ברק כי כדי להבדיל בין פעולה מלחמתית לפעולה שבשגרה, יש להבחין בין פעולת לחימה לפעולות שיטור רגילות. השופט ברק מציג מספר אינדיקציות שיוכלו לעזור בהבחנה: מהי מטרת הפעולה? מהו מקום האירוע? מהו משך הפעילות? הוא אף מורה לבחון את זהות הכוח הצבאי הפועל, האיום שקדם לפעולה ושנצפה ממנה, עוצמת הכוח הצבאי הפועל והיקפו של האירוע. באמצעות קריטריונים אלה יוצר השופט ברק מבחנים ממוקדים לצורך זיהוי של פעולה מלחמתית.
בפסק הדין בעניין אחמד אבו סמרה, נקבע כי ייתכנו מקרים בהם המדינה תישא באחריות נזיקין לנזקים שהיא לא גרמה, אך היה עליה למנוע. פרשת אבו סמארה עסקה בהתפרעויות של תושבים יהודיים מכפר דרום, אשר גרמו לנזקי וף ורכוש לפלסטיניים. התושבים הפלסטינים תבעו את המדינה בעילות של רשלנות והפרת חובה חקוקה, על כך שלא מנעה את ההתפרעויות. בית המשפט לא פסל אפשרות לתביעה מסוג זה, אולם נקבע כי תביעות כאלה צריכות להיבחן בזהירות יתירה: יש לבחון האם היה על המדינה לצפות את הנזק, האם היא לא נקטה באמצעים ראויים למניעתו והאם מתקיים קשר סיבתי בין הפרת החובה ובין הנזק שנגרם.
המצב המשפטי בישראל > התפתחות הפסיקה > פסק דין עדאלה

בעקבות התיקונים לחוק הנזיקים האזרחיים הוגשה עתירה של ארגון הזכויות עדאלה, כנגד סעיפים גב ו-5ג לחוק. העותרים דרשו לבטל את סעיף 5(ג) ואת סעיף 5(ב). השופט ברק קבע כי אין הצדקה עניינים לסעיף 5ג, כיוון שזכות התביעה כבר הוגבלה בס' 5א, ואין צורך בהגבלה נוספת ובלתי סבירה כמו זו שבסעיף 5ג. עם זאת, הוחלט שלא לבטל את סעיף 5ב (ולהשאיר את השאלה ב"צריך עיון"), שכן הסעיף עוסק בארגוני מחבלים - אשר פועלים במוכוון כדי לפגוע באזרחי ישראל. על כן החליט בית המשפט העליון להפעיל את סמכותו לבצע ביקורת שיפוטית ופסל את סעיף 5ג מחוק הנזיקים האזרחיים. בית המשפט העליון קבע כי סעיך 5ג לחוק פוגע באופן בלתי מידתי בזכויות החוקתיות מכוח חוק יסוד כבוד האדם וחירותו ועל כן הוא בטל.
משפט משווה > אנגליה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הפרק חסר.
משפט משווה > ארצות-הברית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש להוסיף סקירה כללית של עמדת הדין האמריקאי ושל החקיקה בתחום.
משפט משווה > ארצות-הברית > פסק דין Skeels

למרות הפסיקה המרחיבה שראינו במקרה Koohi, הפסיקה קבעה גבולות לחריג של תקופת מלחמה. כך, לדוגמה, במקרה של Skeels vs. US. שם דובר על פעולת אימון של הצבא האמריקאי. האימון נעשה בכלים צבאיים בתקופת מלחמה, והוביל לנזק. בית המשפט החליט במקרה זה שלא להעניק חסינות למדינה באומרו שהקונגרס לא התכוון שהממשלה תהיה חסינה מפני תביעות במקרה בו כוחותיה לא פעלו בזהירות סבירה לשמירה על ביטחונם של אזרחי המדינה שכנגדה ארצות הברית יצאה לקרב.
לסיכום, גם בארצות הברית המדינה ויתרה על חסינותה בתביעות נזיקין. גם שם נקבע חריג לוויתור על חסינות במצב של פעולה מלחמתית בתקופת מלחמה. החריג של פעולה מלחמתית אומנם פורש בהרחבה אבל עדיין נדרשת פעולה מלחמתית, שהיא כוללת גם את פעולת הלחימה עצמה וגם פעולות הקשורות אליה במישרין, ובנוסף נדרש שיהיה מדובר ב"תקופת מלחמה, שכוללת גם תקופה של עימותים עוינים משמעותיים בין הצבא האמריקני לבין כוחות צבא אחרים.
משפט משווה > אוסטרליה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הפרק  מבוסס על פסק דין אחד בלבד. יש להוסיף תיאור כללי של הדין באוסטרליה, של הדין החקוק ושל פסקי דין נוספים.
גם באוסטרליה התמודדו השופטים עם בעיית הפירוש של המושג פעולה מלחמתית. את התלבטות זו ניתן לראות בפסק דין Shaw Savill. דובר על נזק שנגרם לאוניית סוחר כתוצאה מהתנגשות של ספינת חיל הים האוסטרלי בה. הנזק נגרם בשל רשלנותם של כוחות הצבא במהלך פעילות מבצעית כנגד האויב בתקופת מלחמת העולם השנייה. המדינה התגוננה בטענה שמדובר ב"תקופת מלחמה", לכן היא נהנית מחסינות ואין כלל מקום לבית המשפט לדון בתביעה. אולם, כפי שראינו בארצות-הברית ובישראל, גם באוסטרליה החליט בית המשפט שהשאלה אם בשעת ההתנגשות הספינה עסקה בפעילות אקטיבית כנגד האויב, פתוחה לפרשנותו של בית המשפט.
כמו כן דנים השופטים בדין הראוי, לדידם, בתקופת מלחמה. הם אומרים שלא ייתכן שנדרוש מקצין הניווט לנהוג בחובת זהירות כלפי ספינות אזרחיות שנמצאות בזירת הפעילות בשעת פעילות נגד אויב. בנוסף, אומרים השופטים שלא נרצה שהלוחמים ירתעו מפני דיני הנזיקין האזרחיים בשעה שהם נתונים במצב של לחימה. זאת ועוד, אומרים השופטים, שאין בידם את הכלים לבקר את קבלת ההחלטות של החיילים במצב לא טבעי כמצב של לחימה. 
מכאן, שהטלת אחריות על החיילים על רשלנותם שנעשתה במהלך פעילות כנגד האויב היא לא הגיונית וסותרת את שיקולי המדינות האוסטרליים. את עיקרון זה מחיל בית המשפט על כל פעילות מבצעית המתנהלת כנגד האויב.
אולם, גם בית המשפט האוסטרלי מסייג את המונח "פעילות מלחמתית". כך לדוגמה אומרים השופטים שיש להבחין בין פעילות מבצעית אמיתית, לבין פעילות אחרת של כוחות הצבא בזמן מלחמה. לכן, ספינות צבאיות בזמן מלחמה שמתכוננות לעגון, כן יהיו חייבות בחובת זהירות. כך גם ספינת תדלוק, או ספינת ליווי. כשחובת הזהירות המבוקשת תבחן בראי התקופה המיוחדת.
בית המשפט מכיר בכך שבתקופת המלחמה המודרנית לעיתים ההכרעה בין המקרים לא תהיה קלה. אולם, במקרה שלפניהם קובעים השופטים שאין ספק כי מדובר בפעולה מבצעית בתקופת מלחמה ולכן המדינה לא תהיה חייבת בנזיקין.
נתונים אמפיריים

על פי דוח שפרסם ארגון "יש דין", בין השנים 2004-2008 הגישו אזרחים פלסטינים 5,282 תביעות נזיקיות כנגד מדינת ישראל.[דרוש מקור] עוד עולה מהדוח כי מרבית התביעות בגין נזקי גוף עוסקות ב"פציעות מירי וסיכולים ממוקדים".[דרוש מקור] הדוח מלמד כי מעט תביעות הסתיימו בהענקת פיצוי נזיקי למתלוננים, בין אם בדרך של פסק דין של בית משפט ובין אם בדרך של פשרה עם משרד הביטחון.
סכום הפיצויים הכולל בגין נזקי גוף ששולמו מאז שנת 2004 עד ל–15 במרץ 2008, עומד על סך של כ-50,300,000 ₪ עבור נזקי גוף (בממוצע כ-178,000 ₪ לכל תביעה). סכום הפיצויים בגין נזקי רכוש ששולמו בתקופה זו עומד על סך של כ–2,440,000 ₪ (בממוצע כ–29,000 ₪ לכל תביעה).
ביקורת

לאורך השנים בתי המשפט והכנסת הרחיבו משמעותית את תחולת חריג הפעולה המלחמתית, כך שכיום הוא חל על פעולות שיטוריות שאינן לוחמתיות, ובמקרים בהם לא נשקפה סכנה אובייקטיבית או מיידית לכוח. מספר חוקרים טענו כי אין מניעה תאורטית לתחולת דיני הנזיקין לפעולות לוחמתיות עוולתיות, ואף כי ישנם יתרונות לתחולה זו וכפועל יוצא לצמצום או ביטול החריג. ביקורות הושמעו גם כלפי החסמים הפרוצדורלים שהחוק והפרקטיקה מעגנים המונעים מתובעים פוטנציאליים מלעמוד על זכויותיהם. עם זאת, בתי המשפט והמדינה ממשיכים בהרחבה ההדרגתית של החריג.
לקריאה נוספת

י' אנגלרד, א' ברק ומ' חשין, תורת הנזיקין הכללית, (תשל"ז), עמ' 401.
י' בלום, מזרח ירושלים אינה "שטח כבוש", הפרקליט כ"ח (תשס"א), עמ' 183.
י' בלום, ציון במשפט הבינלאומי נפדתה, הפרקליט כ"ז (תשס"א), עמ' 315.
י' דינשטיין, ציון במשפט הבינלאומי תפדה, הפרקליט כ"ז (תשס"א), עמ' 5.
ר' סייבל, משפט בינלאומי, תשס"ג 2003, עמ' 423-481.
א' יעקב, חסינות תחת אש, משפטים ל"ג (תשס"ג).
א' העצני, דמוקרטיה מתגוננת במדינה מתגוננת, 50 שנות שפיטה בישראל, עמ' 217
מ' זוהר, פעולה מלחמתית - מהי?, הפרקליט י"ז (תשס"א), עמ' 118.
לקריאה נוספת > חקיקה אמריקאית

28 U.S.C 2671-2680
לקריאה נוספת > פסיקה אמריקאית

Koohi v. United States, 976 F .2d 1328 (1992).
Skeels v. United States, 72 F. Supp. 372 (1947).
לקריאה נוספת > פסיקה אוסטרלית

Shaw Savill and Albion Co. Ltd v. The Commonwealth (1940) 66 CLR 344
הערות שוליים

↑  Crown Proceedings Act, 10 & 11 Geo 6, c. 44
↑  ע"א 311/59 מפעל תחנות הטרקטורים בע"מ נ' חייט, פ"ד יד 1609.
↑  ע"א 6970/99 אבו סמרה נ' מדינת ישראל, נו(6) 185.
↑  בג"ץ 8276/05 עדאלה נ' שר הביטחון (ניתן ב-12.12.2006).
↑  Dr. Haim Abraham, The War on Compensation: Troubling Signs for Civilian Casualties in the Gaza Strip, EJIL: Talk!, ‏2021-06-14 (ב־)
↑  Yaël Ronen, Avoid or Compensate-Liability for Incidental Injury to Civilians Inflections during Armed Conflict, Vand. J. Transnat'l L. 42, 2009, עמ' 181
↑  Haim Abraham, Tort Liability for Belligerent Wrongs, Oxford Journal of Legal Studies, 2019-07-19, עמ' gqz025 doi: 10.1093/ojls/gqz025
↑  Gilat Bachar, Access Denied—Using Procedure to Restrict Tort Litigation: The Israeli-Palestinian Experience, Chicago-Kent Law Review 92, 2018-03-06, עמ' 841
| דיני נזיקין |
| --- | --- | --- |
| העוולות הספציפיות | תקיפה • כליאת שווא • גרם הפרת חוזה • הסגת גבול • הפרת חוזה נישואין והפרת חוזה עקב שביתה והשבתה כחריג לגרם הפרת חוזה • מטרד לציבור • מטרד ליחיד • הפרעה לאור שמש ומניעת תמיכה • תרמית • שליחת יד • נגישה |  |
| עוולת הפרת חובה חקוקה | הפרת חובה חקוקה |  |
| עוולת הרשלנות | התרשלות • חובת הזהירות • הדבר מעיד על עצמו • חובת הראיה ברשלנות |  |
| קשר סיבתי | קשר סיבתי משפטי • קשר סיבתי עובדתי |  |
| נזק | נזק כלכלי טהור • נזקי ריקושט • נזק בלתי ממוני טהור • גולגולת דקה • פגיעה באוטונומיה • ריחוק הנזק • עקרון הקטנת הנזק |  |
| נזיקין מתחום הרפואה | רשלנות רפואית • הסכמה מדעת • הולדה בעוולה • הפלה בעוולה • חוק זכויות החולה |  |
| לשון הרע | ההגנה על הפרטיות בנזיקין • לשון הרע על המת ולשון הרע על ציבור • הגנת "אמת דיברתי" בלשון הרע • הגנת תום הלב בלשון הרע |  |
| עוולות מסחריות | גנבת עין • פגמי ייצור והעדר אזהרות • גזל סוד מסחרי • פגמי תכנון |  |
| עוולות חוקתיות | עוולות חוקתיות |  |
| הגנות | מעשה של מה בכך • קטין • הגנה עצמית • כורח |  |
| דוקטרינות המשפיעות על החיוב בנזיקין | אשם תורם כהגנה מוחלטת • אשם תורם כהגנה יחסית • הסתכנות מרצון • אשם תורם וקטינים • מעילה בת עוולה לא תצמח תרופה • התיישנות בנזיקין |  |
| ריבוי מעוולים | ריבוי מעוולים • מעוולים במשותף • נזק שאינו ניתן לחלוקה |  |
| אחריות שילוחית | אחריות שילוחית ואחריות מעביד • אחריות מעסיק קבלן • אחריות משתף ומשדל • אחריות רשויות ציבור ועובדי מדינה |  |
| פיצויים | פיצויים עונשיים • הטבת נזקי גוף • תשלום עתי ותשלום חד-פעמי • פיצוי ללא הוכחת נזק |  |
| מטרות דיני הנזיקין | צדק מתקן • צדק חלוקתי • הרתעה |  |
| ערכים נוספים בדיני נזיקין | כללי ברירת הדין • המחאת תביעה • מלחמה בדיני הנזיקין • מחדלים בנזיקין |  |
משפחת קורוניס

חברים במשפחת קורוניס
משפחת קורוניס היא משפחת אסטרואידים בחגורת האסטרואידים שבין מאדים לצדק. היא אחת מחמשת משפחות היראיאמה שהיו הראשונות בין המשפחות להתגלות. מעריכים שחבריה נוצרו לפני שני מיליארד שנים לפחות בהתנגשות קטסטרופלית בין שני גרמי שמיים. החבר הגדול במשפחה הוא  208 לאקרימוזה שקוטרו 41 ק"מ לערך. מבין יותר מ 300 חברים, קוטרם של עשרים גדול מ 20 ק"מ.
משפחת קורוניס נעה בצביר לאורך אותו מסלול.
ב 28 באוגוסט 1993, הגשושית גלילאו ביקרה חבר במשפחה, 
243 אידה, ושידרה לגביו ממצאים רבים.
רשימה חלקית של חברי משפחת קורוניס

| שם | שם | קוטר ממוצע   | ציר אליפטי ראשי | נטיית מסלול  | אקסצנטריות | התגלה ב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 158 | קורוניס Koronis | 35.4 km | 2.867 AU | 1.00° | 0.057 | 1876 |
| 167 | אורדה Urda | 39.9 km | 2.855 AU | 2.21° | 0.035 | 1876 |
| 208 | לאקרימוזה Lacrimosa | 41.0 km | 2.895 AU | 1.751° | 0.015 | 1879 |
| 243 | אידה Ida | 31.3 km | 2.861 AU | 1.138° | 0.046 | 1884 |
| 263 | דרסדה Dresda | 23.0 km | 2.886 AU | 1.314° | 0.079 | 1886 |
| 277 | אלוירה Elvira | 27.0 km | 2.887 AU | 1.156° | 0.089 | 1888 |
| 311 | קלאודיה Claudia | 24.0 km | 2.897 AU | 3.225° | 0.008 | 1891 |
| 321 | פלורנטינה Florentina | 27.0 km | 2.886 AU | 2.594° | 0.043 | 1891 |
| 534 | נאסוביה Nassovia |  ? | 2.884 AU | 3.277° | 0.057 | 1904 |
| 720 | בוהליניה Bohlinia |  ? | 2.888 AU | 2.359° | 0.014 | 1911 |
| 1223 | נקאר Neckar |  ? | 2.8690752 AU | 2.55052º | 0.0605204 | 1931 |
| 9908 | אאואה Aue |  ? | 2.900 AU | 2.68° | 0.0355 | 1971 |
ראו גם

משפחת קארין
משחקי מדינות אירופה הקטנות (2019)

| --- | --- |
 עיר מארחת:  מונטנגרו בודווה, מונטנגרו
 מדינות משתתפות:  9
 ספורטאים משתתפים:  846
 טקס הפתיחה:  27  במאי 2019
 טקס הנעילה:  1 ביוני 2019
 נפתח רשמית על ידי:  מילו ג'וקאנוביץ'
 
משחקי מדינות אירופה הקטנות בשנת 2019 הם הפעם ה-18 בה התקיימו המשחקים. התחרויות נערכו בין בתאריכים 27 במאי עד 1 ביוני 2019 בבודווה, מונטנגרו. בתחרויות לקחו חלק 846 ספורטאים מתשעש מדינות. לוקסמבורג ניצחה את המשחקים כשזכתה ב-69 מדליות, מהן 26 מדליות מזהב.
מדינות ומשתתפים

בתחרויות לקחו חלק 846 ספורטאים שהתחרו ב-11 ענפי ספורט שונים.
| מדינה | מספר משתתפים |
| --- | --- |
איסלנד איסלנד: 120
אנדורה אנדורה: 27
לוקסמבורג לוקסמבורג: 140
ליכטנשטיין ליכטנשטיין: 33
מונטנגרו מונטנגרו: 130
מונקו מונקו: 116
מלטה מלטה: 80
סן מרינו סן מרינו: 58
קפריסין קפריסין: 142
ענפים

בתחרות התקיימו משחקים כ-11 ענפי ספורט:
אתלטיקה
ספורט
כדורעף חופים
רכיבה על אופניים
התעמלות
ג'ודו
ירי ספורטיבי
שחייה תחרותית
טניס שולחן
טניס
כדורעף
ספורטאים מצטיינים

לוקסמבורג רפאל סטאקיוטי - זכה בשש מדליות זהב אישיות: שלוש מדליות זהב בשחיית גב במקצים ל-50 מטר, 100 מטר ו-200 מטר, מדליה במקצה ל-100 מטר פרפר ושתי מדליות בסגון מעורב (200 מטר ו-400 מטר). בנוסף, זכה בשתי מדליות זהב קבוצתיות (4x100 מטר חופשי ו-4x200 מטר חופשי) וממדליית כסף (4x400 מטר חופשי)
לוקסמבורג פיט ברנדנבורגר - זכה בארבע מדליות אישיות: שלוש מדליות זהב בשחייה בסגנון חופשי במקצים ל-200 מטר, 400 מטר ו-1,500 מטר. בשני המקצים האחרונים קבע שיא משחקים חדש. מדליית ארד במקצה ל-100 מטרים בסגנון חופשי. בנוסף, זכה בשתי מדליות זהב קבוצתיות (4x100 מטר חופשי ו-4x200 מטר חופשי) וממדליית כסף (4x400 מטר חופשי)
איסלנד אנטון סביין מק'קי - זכה בשלוש מדליות זהב בשחיית חזה במקצים ל-50 מטר, 100 מטר ו-200 מטר. בשלושתש המקצים קבע שיא משחקים חדש.
ליכטנשטיין יוליה האסלר - זכתה בשש מדליות זהב: 3 מדליות בסגנון חופשי (200 מטר, 400 מטר, 800 מטר), 2 מדליות בסגנון פרפר (100 מטר, 200 מטר) ומדליה -400 מטר מעורב.
מונקו קסנדרה פטיט - זכתה בשש מדליות אישיות: ארבע מזהב (50 ו-100 מטר חופשי, 50 מטר חזה ו-200 מטר מעורב) ושתי מדליית ארד (200 מטר חופשי, 100 מטר פרפר). בנוסף זכתה בשתי מדליות קבוצתיות: מדליית זהב ב-4x100 מטר חופשי ומדליית כסף ב-4x200 מטר חופשי.
טבלת המדליות

| מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| לוקסמבורג לוקסמבורג | 26 | 24 | 19 | 69 |
| איסלנד איסלנד | 19 | 12 | 21 | 52 |
| קפריסין קפריסין | 17 | 24 | 15 | 56 |
| מונקו מונקו | 14 | 11 | 17 | 42 |
| מונטנגרו מונטנגרו | 10 | 5 | 12 | 27 |
| ליכטנשטיין ליכטנשטיין | 9 | 5 | 5 | 19 |
| מלטה מלטה | 6 | 11 | 8 | 25 |
| אנדורה אנדורה | 3 | 4 | 11 | 18 |
| סן מרינו סן מרינו | 1 | 4 | 5 | 10 |
משה הגר

ערך זה עוסק בראש ישיבת יחל ישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 ביוני 1926 אוראדיה, ממלכת רומניה 
 פטירה:  25 באפריל 1999 (בגיל 72) ישראל 
 מדינה:  רומניה, ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 25 באפריל 1999 
 אב:  ברוך הגר 
 צאצאים:  מנחם דוד הגר 
 
הרב משה הגר (משמאל) בריקוד עם אחיו רבי אליעזר הגר
הרב משה הגר (ה' בתמוז ה'תרפ"ו, 22 ביוני 1926 - ט' באייר ה'תשנ"ט, 25 באפריל 1999) היה ראש ישיבת יחל ישראל של חסידות סרט ויז'ניץ בחיפה במשך כשלושים וחמש שנה. מכונה לאחר פטירתו על שם ספרו, "הברכת משה".