stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביירון (מכתש פגיעה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מכתש פגיעה
 על שם:  לורד ביירון 
 נתונים ומידות
 קוטר:  107 ק"מ 
 מיקום
 מיקום:  Kuiper quadrangle 
 גוף שמיימי:  כוכב חמה
 קואורדינטות:  8°30′S 32°42′E﻿ / ﻿8.5°S 32.7°E﻿ / -8.5; 32.7
  (למפת כוכב חמה מוגדלת) ביירון(למפת כוכב חמה רגילה) ביירון
 
מכתש ביירון הוא מכתש פגיעה הנמצא על כוכב חמה אשר קרוי על שמו של המשורר האנגלי לורד ביירון. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הכריז על שמו של המכתש ב-1976.
הערות שוליים

↑  Planetary Names: Crater, craters: Byron on Mercury, planetarynames.wr.usgs.gov
↑  Moore, Patrick (2000). The Data Book of Astronomy. Institute of Physics Publishing. ISBN 0-7503-0620-3.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארנולד ווסלו

| --- | --- |

 לידה:  16 ביוני 1962 (בן 62) פרטוריה, דרום אפריקה 
 מדינה:  דרום אפריקה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנולוגית של צוואנה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ארנולד ווסלו (באנגלית: Arnold Vosloo; נולד ב-16 ביוני 1962) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון דרום אפריקאי. התפרסם ברחבי העולם בזכות הופעותיו בתור הימוטאפ בסרטים "המומיה" (1999) ו"המומיה חוזרת" (2001) ובתור קולונל קוטזי בסרט "לגעת ביהלום" (2006).
ביוגרפיה

ווסלו נולד בפרטוריה למשפחת שחקני תיאטרון.
את כישורי המשחק שלו גילה עוד כתלמיד תיכון, כשסיים את לימודיו ואת שירותו הצבאי נרשם ווסלו ללימודי דרמה מקצועיים.
ווסלו התחיל את הקריירה שלו בתיאטרון המקומי שבאזור מגוריו וזכה במספר פרסים על הופעות שייקספיריות.
לאחר גיחה קצרה לתחום הטלוויזיה בדרום אפריקה פנה לקולנוע וקטף פרסים נוספים על הופעותיו בסרטים מקומיים.
בתחילת שנות ה-90 עבר להתגורר בארצות הברית ועשה את הופעת הבכורה שלו בהוליווד בסרטו של רידלי סקוט "1492: מעבר לאופק".
את הופעתו הגדולה הראשונה עשה ווסלו בסרט הפעולה "מטרה קשוחה" בתור פיט ואן קליף צייד הראשים שעליו לחסל את צ'אנס בורדה (ז'אן-קלוד ואן דאם).
ווסלו החליף את ליאם ניסן בתפקיד דארקמן בשני סרטי ההמשך לסרט גיבורי העל המצליח של סם ריימי "דארקמן".
ווסלו התפרסם ברחבי העולם בתפקיד הכהן הימוטאפ בסרטי ההרפתקאות "המומיה ו"המומיה חוזרת".
השתתף בקומדיית הריגול "קודי בנקס סוכן סמוי" ובעונה הרביעית של הסדרה " 24" בתפקיד הטרוריסט הטורקי חביב מרוואן.
בשנת 2006 שיחק לצד טייריס גיבסון בסרט האקשן "מהמותן למטה". בהמשך השנה הופיע ווסלו בדרמת המלחמה "לגעת ביהלום" בתור שכיר החרב קולונל קוטזי הנעזר בשורותיו דני ארצ'ר (לאונרדו דיקפריו) במציאת יהלום נדיר.
ב-2009 השתתף בסרט הפעולה "ג'י. איי. ג'ו כוח המחץ" בתור זארטן מתנקש בכיר בארגון הקוברה.
ווסלו הוא בעל אזרחות אמריקאית והיה נשוי במשך שלוש שנים לשחקנית ננסי מולפורד.
ווסלו נישא בשנית למנהלת השיווק סילביה אהי, הזוג פועל ביחד בארגון למען זכויות בעלי חיים.
פילמוגרפיה

מורנגה (1983)
זריחת ברזל (1980)
גור (1988)
מעשה פיראטי (1990)
1492: מעבר לאופק (1992)
הופה (1992)
מטרה קשוחה (1993)
דארקמן 2 :חזרתו של דוראנט (1994)
דארקמן 3:תמות דארקמן, תמות (1996)
זאוס ורוקסן (1997)
המומיה (1999)
המומיה חוזרת (2001)
זנים מסוכנים (2002)
פצצה מתקתקת (2002)
סוכן סמוי קודי בנקס (2003)
לגעת ביהלום (2006)
מהמותן למטה (2006)
לחיות ולמות (2007)
ג'י. איי. ג'ו כוח המחץ (2009)
אוד תומאס (2014)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

קייפטאון (2016)
בוש (2017)
הרשימה השחורה (2019)
ג'ק ראיין (2019)
אריאן צוקר

| --- | --- |

צוקר, 2014
 לידה:  3 ביוני 1974 (בת 50) נורת'רידג', ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 מקום לימודים:  תיכון צ'טסוורת' 
 בן או בת זוג:  קייל לאודר (2002–2014) 
 צאצאים:  איזבלה לאודר 
 http://www.officialarizucker.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
צוקר, 2008
אריאן בתני צוקר (באנגלית: Arianne Bethene Zucker; נולדה ב-3 ביוני 1974) היא שחקנית טלוויזיה ודוגמנית אמריקאית-יהודייה.
ביוגרפיה

צוקר נולדה בעמק סן פרננדו שבלוס אנג'לס, שבארצות הברית לאב נוצרי ולאם יהודייה. הוריה הם ברברה (בדנר) ובארי צוקר, ולה אח אחד. בגיל 16 החלה לעסוק בדוגמנות, תחילה בלוס אנג'לס, שם הצטלמה למספר קטלוגים וקמפיינים, ובהמשך במקומות נוספים בעולם, בהם צרפת, אוסטרליה ויפן. היא הופיעה גם בפרסומות טלוויזיה, בהן למאזדה ולמקדונלד'ס.
בהמשך החלה צוקר לעסוק במשחק. היא להופיע בהצגות תיאטרון, בהן "פשעים של הלב", מחזה של בת' הנלי. את תפקידה הראשון על המסך קיבלה בסרט סטודנטים, וחודשיים לאחר מכן לוהקה לתפקיד "ניקול ווקר" באופרת הסבון "ימי חיינו". בשנת 2001 זכתה בפרס "הופעה יוצאת דופן בתפקיד הנבל" של המגזין "Opera Digest" על תפקידה זה, אותו היא מגלמת מאז 1998 ועד היום (2016), עם הפסקה של שנתיים (2006–2008). בנוסף הייתה מועמדת 3 פעמים לפרס אמי לבידור בשעות היום על תפקיד זה (2010, 2013 ו-2014).
צוקר הופיעה לאורך השנים גם בסדרות וסרטים נוספים, בהם סרט הפעולה "The Contractor" ‏(2013), ותפקידי אורח בסדרות "CSI: מיאמי" (2006) ו"DeVanity" ‏(2013).
בשנת 2020 גילמה את בטי בסרט המותחן "We Still Say Grace".
חיים אישיים

ב-2002 נישאה לשחקן קייל לאודר, הצעיר ממנה בשש שנים; לאודר הוא עמיתה לסדרה "ימי חיינו" (גילם את דמותו של בריידי בלק). ב-2009 נולדה לזוג בת. בני הזוג נפרדו לתקופה קצרה ב-2007–2008, וחזרו. ב-2014 אישרו בני הזוג כי הם גרושים.
באוקטובר 2016, כחודש לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית, נחשף סרטון מ-2005 בו משוחח העיתונאי בילי בוש עם דונלד טראמפ לפני הקלטת תוכנית טלוויזיה. הסרטון כולל ביטויים גסים של טראמפ על ניסיונותיו להתחיל עם צוקר, בעת שהשניים הצטלמו לתוכנית "ימי חיינו".
הערות שוליים

↑  תרגום חופשי מאנגלית. במקור: Crimes of the Heart
↑  Soap Opera Digest
↑  Actress Arianne Zucker opens up about her divorce with husband Kyle Lowder last year
↑  טראמפ בהקלטה: "כשאתה כוכב, אתה יכול לעשות לנשים הכול", באתר ynet, 7 באוקטובר 2016
אסתר ברנד

אסתר קורנליה ון הירדן-ברנד (באנגלית: Esther Cornelia van Heerden-Brand; ‏ 29 בספטמבר 1922 – 20 ביוני 2015) הייתה אתלטית דרום אפריקאית, אלופה אולימפית (הלסינקי 1952) ושיאנית עולם בקפיצה לגובה.
ביוגרפיה

ברנד נולדה בספרינגבוק שבכף הצפוני.
ביוגרפיה > שיאנית עולם

בתחרות שנערכה בסטלנבוש בכף המערבי ב-29 במרץ 1941 השוותה ברנד (באותה העת ון הירדן) בקפיצה לגובה את שיא העולם בתוצאה של 1.66 מטר. באותה העת התוצאה לא נחשבה כשיא עולם מאחר ששיא העולם היה שייך לדורה רטיין מגרמניה (1.70 מטר) שהתברר שמדובר בגבר בשם היינריך רטיין.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה ברנד במדליית זהב, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.67 מטר, לפני שיאנית העולם שילה לרוויל מבריטניה (1.65 מטר) ואלכסנדרה צ'ודינה מברית המועצות (1.63 מטר). נוסף לכך, היא השתתפה בתחרות זריקת דיסקוס וסיימה במקום 20 והאחרון בתוצאה של 34.18 מטר.
שיאים אישיים

קפיצה לגובה: 1.67 מטר (1952)
זריקת דיסקוס: 40.30 מטר (1952)
ארנולד ויליאמס

ארנולד ויליאמס (באנגלית: Arnold Williams;‏ 21 במאי 1898 –  25 במאי 1970) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מאיידהו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כסגן מושל איידהו ה-26 בשנת 1945, לאחר מכן ועד 1947 כמושל איידהו ה-21, וכמזכיר המדינה של איידהו בשנים 1959–1966.
ראשית חייו

ארנולד ויליאמס נולד בפילמור, יוטה. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים ולמד בקולג' הנגר לעסקים בסולט לייק סיטי.
במלחמת העולם הראשונה שירת ויליאמס בצבא ארצות הברית. לאחר שחרורו, הוא הקים עסק מצליח לניקוי יבש ברקסבורג, איידהו. לאחר שירות בממשל ברמה המדינתית והארצית, הוא נבחר ב-1936 לבית הנבחרים של איידהו.
קריירה פוליטית

ב-1944 נבחר ויליאמס כסגן מושל איידהו, ובנובמבר 1945 היה למושל איידהו. הוא כיהן בתפקיד בשארית תקופת כהונתו של המושל צ'ארלס גוסט, שהתפטר לאחר עשרה חודשים בתפקיד ומיד מונה על ידי ויליאמס לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית שהתפנה בעקבות מותו של הרפובליקני ג'ון תומאס.
ויליאמס היה מושל איידהו הראשון שהחזיק באמונה המורמונית והיה מועמד המפלגה הדמוקרטית בבחירות למשרת המושל של 1946, אך נוצח בבחירות הכלליות על ידי הרפובליקני צ'ארלס ארמינגטון רובינס.
ב-1948 היה ויליאמס נציג בוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית. ב-1958 הוא נבחר כמזכיר המדינה של איידהו, תפקידו בו הוא כיהן עד 1966.
חיים אישיים

ויליאמס היה נשוי ללואלה אסקינסון, ולשניים נולדו שני ילדים. ארנולד ויליאמס נפטר ב-25 במאי 1970 באיידהו פולס, בגיל 72. הוא נטמן בבית הקברות פארק הזיכרון פילדינג שבעיר.
הערות שוליים

↑  Reynolds, Irvine W. (June 9, 1946). "Idaho voters have wide choice among candidates in primaries". Lewiston Morning Tribune. Associated Press. p. 3, section 2.
↑  "Gossett resigns to accept U.S. Senate seat; Arnold Williams is Idaho governor". Lewiston Morning Tribune. Associated Press. November 18, 1945. p. 1.
↑  "Unofficial results on primary election". Lewiston Morning Tribune. Idaho. Associated Press. June 13, 1946.
↑  "GOP nears House control in landslide". Lewiston Morning Tribune. Idaho. Associated Press. November 6, 1946. p. 1.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1186388218  LCCN: n2009160934  VIAF: 78876693   WorldCat (עם VIAF): 78876693
ארנולד וסקר

| --- | --- |

 לידה:  24 במאי 1932 סטפני, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  12 באפריל 2016 (בגיל 83) ברייטון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית ספר יוניברסיטי קולג' 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  המטבח 
 צאצאים:  Elsa Håstad 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית לספרות  Knight Bachelor 
 arnoldwesker.com
 
סר ארנולד וסקר (באנגלית: Arnold Wesker; ‏24 במאי 1932 - 12 באפריל 2016) היה מחזאי בריטי-יהודי הידוע בתרומתו לזרם "תיאטרון כיור המטבח" (Kitchen Sink Drama) שגיבוריו כונו "הצעירים הזועמים" (Angry Young Men) בדרמה הבריטית של שנות ה-50 וה-60. זהו סגנון של ריאליזם חברתי, שגיבוריו הם ממעמד הפועלים והם מתמודדים עם קשיי הקיום בתקופה שאחרי מלחמת העולם השנייה. וסקר כתב 44 מחזות, ארבעה קובצי סיפורים קצרים, שני כרכי מאמרים, ספר בנושא עיתונות, ספר ילדים, כתיבה עיתונאית וספר שירה.
חייו

קובץ מחזותיו הראשון נקרא "הטרילוגיה של וסקר" והופיע לראשונה על הבמה בתיאטרון בלגרייד בעיר קובנטרי ב-1958. קובץ זה כלל את המחזות "שורשים", "מרק עוף עם שעורה", ו"אני חושב על ירושלים". המחזה הראשון, "מרק עוף עם שעורה", מספר על משפחת כהאן היהודית בלונדון בשנת 1936 ועוקב אחר התמוטטות האידיאלים שלהם בעולם משתנה, במקביל להתפוררות המשפחה עד 1956. הדמויות המרכזיות הן שרה והארי, וילדיהם - עדה ורוני. הם קומוניסטים יהודים, המנסים לשמור על תפיסת עולמם לנוכח מלחמת העולם השנייה, הסטליניזם, והמרד ההונגרי ב-1956.
ב-1977 כתב וסקר מחזה בשם "הסוחר" או "שיילוק" בו הוא מספר את עלילת "הסוחר מוונציה" מנקודת מבטו של שיילוק היהודי. המחזה עלה באותה שנה בניו יורק וזכה לפרסום דווקא בשל מותו, בערב הבכורה, של מי שהיה אמור לשחק את שיילוק במחזה, השחקן היהודי זירו מוסטל.
מחזותיו תורגמו לכ-17 שפות (שלושה: "המטבח", "שורשים" ו"צ'יפס עם כל דבר" תורגמו גם לעברית). תיאטרון הבימה הציג את ה"מטבח" בבימוי עמרי ניצן בשנת 1978.
בשנת 2005 פרסם וסקר את הרומן הראשון שלו, "דבש", שתיאר את חוויותיה של ביטי בראיינט, גיבורת מחזהו המוקדם "שורשים". המחזה מתרחש בשנות ה-60 המוקדמות כשביטי בת 22, וב"דבש" היא גדלה ב-3 שנים בלבד למרות שהסיפור התרחש ומוקם מחדש בשנות ה-80.
בשנת 2006 קיבל תואר אבירות מהמלכה, עם התוספת של "סר" (Sir) לשמו.
בשנת 2008 פרסם וסקר את מקבץ שיריו הראשון, "כל הדברים מתעייפים מעצמם" (All Things Tire of Themselves). המקבץ הוא של שירים שכתב בשנים עברו, ומייצג את מה שהוא רואה כשיריו האופייניים והטובים ביותר.
מחזות רבים של וסקר עסקו בנושאים פוליטיים. הוא הזדהה אידאולוגית עם מעמד הפועלים. הוא השתתף בהפגנות למען פירוק הנשק הגרעיני כבר בשנת 1959.
וסקר היה ציוני-שמאלי נלהב וכתב כמה מאמרים שנונים מאוד להגנת מדינת ישראל והציונות.
יצירותיו

המטבח 1957 The Kitchen - הוצג לראשונה בתיאטרון הבימה ב-1977
מרק עוף עם שעורה 1958 Chicken Soup with Barley (אנ')
שורשים 1958 Roots - עובד לעברית
אני מדבר על ירושלים 1958 I'm talking about Jerusalem
איום (לטלוויזיה) Menace, 1961
צ'יפס עם כל דבר 1962 Chips with Everything - עובד לעברית
הסרן מנוטינגהאם 1962 The Nottingham Captain
ארבע עונות 1965 Four Seasons
עירם שלהם המוזהבת 1966 Their Very Own and Golden City
החברים 1970 The Friends
הוותיקים 1970 The Old Ones
העיתונאי 1972 The Journalist
סעודת החתונה 1974 The Wedding Feast
שיילוק 1976 Shylock
מכתבי אהבה על נייר כחול 1976 Love Letters on Blue Paper
עוף החול 1980 Phoenix
חסד 1980 Caritas
מילים על הרוח 1980 Words on the Wind
עוד סיבוב אחד על הקרוסלה 1980 One More Ride on the Merry-Go-Round
ארוחת בוקר 1981 Breakfast
יד מגואלת 1981 Sullied Hand
ארבעה דיוקנאות – של אמהות 1982 Four Portraits - Of Mothers
אנני וובלר 1982 Annie Wobbler
מכירה בחצר 1983 Yardsale
אודים 1983 Cinders
הסוחר 1983 The Merchant
מה קרה לבטי למון? 1986 Whatever Happened to Betty Lemon?,
כאשר אלוהים רצה בן 1986 When God Wanted a Son
ליידי אותלו 1987 Lady Othello
זקנה קטנטונת/ משחת נעליים 1987 Little Old Lady & Shoeshine
באדנהיים 1939, 1987 Badenheim 1939
המאהבת 1988 The Mistress
גבעת ביאוהרטל 1988 Beorhtel's Hill
גברים מתים, נשים שורדות 1990 Men Die Women Survive
מכתב לבת 1990 Letter To A Daughter
עלילת דם 1991 Blood Libel
אביב פראי 1992 Wild Spring
בלואי 1993 Bluey
הווידוי 1993 The Confession
מעגלי אבחנה 1996 Circles of Perception
לשבור, את לבי 1997 Break, My Heart
בראבאס 2000 Barabbas
המטבח – המחזמר 2000 The Kitchen Musical
גרופי 2001 Groupie
קו אורך 2002 Longitude
דבש 2005 (רומן) Honey
סוס-נדנדה 2007 The Rocking Horse
הערות שוליים

↑  Open Letter To David Hare about his play ‘Via Dolorosa’


About Arafat
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269821105171  PLWABN: 9810670448205606  BIBSYS: 90072129  BnF: cb121718204 (data)  CiNii: DA00235194  GND: 118631705  ICCU: CFIV007090  ISNI: 0000 0001 0857 3100  LCCN: n94008898  LNB: 000092344  MusicBrainz: 1b0be862-cde9-494f-be7f-168453e29810  NDL: 00460623  NKC: jn20010601070  NLA: 35600565  NLG: 87830  NLK: KAC200209306  NTA: 068590709  RERO: 02-A003969114  SELIBR: 229737  SNAC: w6k937zs  SUDOC: 030265282  VIAF: 49267085   WorldCat (עם VIAF): 49267085
ארלנד ברינג

| --- | --- |

 לידה:  19 באוגוסט 1736 Ausås parish, שוודיה 
 פטירה:  20 במאי 1798 (בגיל 61) Lund Cathedral parish, שוודיה 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  שוודיה
 מקום קבורה:  Klosterkyrkogården, Lund 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לונד 
 מוסדות:  אוניברסיטת לונד 
 תרומות עיקריות
 חקר את שורש ברינג
 
ארלנד סמואל ברינג (בשוודית: Erland Samuel Bring; ‏19 באוגוסט 1736 - 20 במאי 1798) היה מתמטיקאי שוודי, אשר במסגרת עבודתו המחקרית פיתח את שורש ברינג.
ארלנד ברינג למד בין השנים 1750–1757 באוניברסיטת לונד שבסקונה, שוודיה. מאוחר יותר הרצה באותה אוניברסיטה בהיסטוריה. במהלך פעילותו האקדמית התמנה לפרופסור בשנת 1779. באוניברסיטת לונד שמורים שמונה כרכים של עבודתו המתמטית. באלגברה, בגאומטריה, באנליזה ובאסטרונומיה. בשנת 1790 התמנה לרקטור האוניברסיטה.
ארליקוזאורוס

| ארליקוזאורוס |
| --- | --- |
מאובני שיניים של ארליקוזאורוס  איור של ארליקוזאורוס
תקופה
קרטיקון עליון 90 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
סוג:: ארליקוזאורוס
מינים
 Erlikosaurus andrewsi
שם מדעי
 Erlikosaurus ‏ברסבולד ופרל, 1980

ארליקוזאורוס בהשוואה לאדם
ארליקוזאורוס (שם מדעי: Erlikosaurus) הוא סוג של דינוזאור תרופוד ממשפחת התריזינוזאוריים אשר חי באזור מדבר גובי שבמונגוליה לפני 90 מיליון שנה מזמננו והיה דומה לתריזינוזאורוס מאותו אזור. משמעות שמו הוא "הלטאה של ארליק" (אנ') - שם של אל מוות מהמיתולוגיה המונגולית. מאובניו דמו מאוד לאלה של הסגנוזאורוס ולעיתים מבלבלים ביניהם.
דינוזאור זה נמצא משרידים מקוטעים שהתגלו בתצורת ביאן שירייה (Bayan Shireh Formation), במונגוליה. מהם נמצאו שרידי גולגולת באורך 25 סנטימטר. אורך הדינוזאור הגיע ל-4.5–6 מטר ולמשקל חצי טון. הוא היה בעל זרועות ארוכות וחסונות, איתם תלש עלי עצים מהענפים ובקצותיהם היו טפרים ארוכים ששימשו גם להגנה. הוא היה בעל לסתות חלשות שצופו במקור קרני ובתוכם היו 23 שיניים בלסת העליונה ו-31 בתחתונה. השיניים היו ישרות ומשוננות מעט. ייתכן שבשל צורתם היה הארליקוזאורוס אוכל-כול.
בתרבות

דינוזאור זה הופיע במשחקים עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive.
ביואינפורם

| --- | --- |

 תדירות:  רבעון
 מו"ל:  אלון-טל הפקות בע"מ
 עורכת ראשית:  שלומית עוזיאל
 תאריכי הופעה:  2009–2011 (כשנתיים)
 שפה:  עברית
 תפוצה:  8,000 עותקים
 מדינה:  ישראל
 
ביואינפורם (באנגלית: BioInform) היה כתב עת ישראלי שראה אור בשנים 2009–2011 ופנה לחוקרים בתחומי מדעי החיים וכן ליזמים, לאנליסטים ולמנהלים. כתב העת שילב מאמרים עדכניים, פרי עטם של חוקרים ישראלים, לצד ראיונות עם חוקרים ומנהלים ומדורים שעסקו בתחומים כביואינפורמטיקה, ביוטק בשוק ההון, יזמות, פטנטים וטיפים בביולוגיה מולקולרית. המגזין אפשר לחוקרים ישראלים להציג את מחקריהם בעברית בפני קהל רחב של חוקרים ממגוון תחומים, שילב תכנים מן האקדמיה ומן התעשייה ושימש במה לדיון בסוגיות מדעיות ומקצועיות.
תכנים בולטים

כתב העת הקדיש גיליונות נושא לתחום תאי גזע, שימושיהם הרפואיים הקיימים והעתידיים והסוגיות הביואתיות הכרוכות בהם; ולתחום הריפוי ברמת ה-DNA ובכלל זה ריפוי גני וריפוי אפיגנטי. במגזין ראתה אור גם סקירה מקיפה בנושא הסינתזה של גנום מלאכותי ומשמעויותיה.
בסדרת "דיוקן", ראיונות עם דמויות מרכזיות בתחום מדעי החיים בישראל, הופיעו ראיונות עם פרופ' בת שבע כרם, עם דוד צור מנכ"ל חברת קמהדע, עם ד"ר רון בבקוב מנכ"ל חברת ביונדווקס ועם רותי אלון, יו"רית האיגוד הישראלי למדעי החיים ושותפה בקרן ההון סיכון פיטנגו.
מבנה המגזין

"ביואינפורם" היה רבעון בהיקף של כ-48 עמודים, שהופץ (חינם) בכ-8,000 עותקים.
הגיליון כלל על פי רוב מאמר אחד או יותר של מדען שהציג את עבודתו המדעית או סקירות מקיפות של תחומי מחקר, ריאיון מסדרת "דיוקן" עם דמות מרכזית מן התעשייה או מן האקדמיה, כתבות בנושאים מקצועיים, מדורים קבועים וסקירות של כנסים וימי עיון.
כמה מהמדורים בכתב העת היו:
"יזם על הבנץ'", מדורו של אורי יוגב שהציג את סיפורה של יזמות הביוטק אתרוג.
"ביושוּק", מדורו של עידו צביקל שעקב אחר תחום הביוטק בשוק ההון.
"דרוש ביוטכנולוג", מדור הקריירה של ליזי-שוב לונדון.
"קוראים ברצף", מדורו של פרופ' ניר בן-טל על ביואינפורמטיקה.
"טיפים על קצה הטיפ", עצות לעבודת מעבדה בביולוגיה מולקולרית מאת ד"ר יבגני ברדיצ'בסקי.
"רשם הפטנטים", מדורו של ד"ר דוד מנצ'ר.
"מידע פְּנִים", חדשות התעשייה מאת יובל אלמוגי.
"סטודנטים כותבים", מדור שבו כתבו מדי גיליון תלמיד או תלמידת מחקר, מתלמידי מוסמך ועד פוסט-דוקטורט, על התנסויותיהם כחוקרים צעירים.
מערכת כתב העת

עורכת המגזין הייתה שלומית עוזיאל, ויועציו המדעיים היו פרופ' אילנה גוזס מהפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, ד"ר עידן טמיר, יועץ בכיר ב-VBCC, ופרופ' עודד שוסיוב מהפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה באוניברסיטה העברית.
מו"ל המגזין הייתה חברת אלון-טל הפקות בע"מ.
גיליון אפריל 2011
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
אסתר גרינברג

ערך זה עוסק בשחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית. אם התכוונתם לחסידת אומות העולם, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 במרץ 1931 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  3 ביוני 2023 (בגיל 92) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1950–2015 (כ־65 שנים)
 עיסוק:  שחקנית
 פרופיל ב-IMDb
 
אסתר גרינברג-שבק (19 במאי 1931 – 3 ביוני 2023) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בשנת 1931 כאסתר גרינברג בתל אביב. בשנת 1950 התגייסה לצה"ל והייתה בין מקימי להקת הנח"ל.
לאחר שירותה הצבאי פנתה ללימודי תיאטרון בבית הספר לדרמה של תיאטרון "הקאמרי".
ביוגרפיה > קריירה

משנת 1954 שיחקה בתיאטרון. בתיאטרון הקאמרי הייתה החצרונית ב"עוץ לי גוץ לי", לצד אריק לביא, שושיק שני ונירה רבינוביץ', השתתפה ב"שלמה המלך ושלמי הסנדלר" ו"חגיגת קיץ" בקאמרי, ב"הבימה" שיחקה בשנת 1969 במחזה "וולפונה" ואת תפקיד מריומה גילמה ב"קזבלן" בתיאטרון "גיורא גודיק".
בשנות ה-60 פיתחה קריירה קולנועית כששיחקה בסרטה הראשון "סאלח שבתי" בתפקיד אם משפחת העולים, בהמשך ב"תעלת בלאומילך", ולאחר מכן ב"לופו", "כץ וקרסו", "לופו בניו יורק" ועוד.
בשנות ה-80 הפסיקה להופיע בסרטים והתמקדה במשחק בתיאטרון.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1960 נישאה גרינברג ליהודה שבק (נפטר ב-2018), המנהל הטכני של תיאטרון הקאמרי, ונולדו להם שתי בנות.
בתה היא העיתונאית תמר שבק, שליחת עיתון ידיעות אחרונות בפריז.
נפטרה ב-3 ביוני 2023.
פילמוגרפיה

סאלח שבתי (1964)
הבן האובד (1968)
תעלת בלאומילך (1969)
לופו (1970)
כץ וקרסו (1971)
לופו בניו יורק (1976)
רגע עם דודלי (1981)
ג'וני ואבירי הגליל (2015)
הערות שוליים

↑   נירית אנדרמן, השחקנית אסתר גרינברג־שבק מתה בגיל 92, באתר הארץ, 3 ביוני 2023
↑  יואב בירנברג, השחקנית אסתר גרינברג-שבק ("סאלח שבתי") הלכה לעולמה בגיל 92, באתר ynet, 3 ביוני 2023
↑  יהודה שבק ז"ל, באתר אבלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012461957105171  MusicBrainz: 141f0399-277c-48a9-b7f5-2225da00c7c5  VIAF: 12169628686782861452   WorldCat (עם VIAF): 12169628686782861452
בדיקת חדירות

בדיקת חדירוּת (באנגלית: Penetration test; בקצרה: Pentest או PT) היא מתקפה מתוכננת ומבוקרת על מערכת ממוחשבת שנעשית על ידי בודק ("האקר", pen-tester) במטרה למצוא חולשות אבטחה, פוטנציאל הגישה לחולשות אלו, השימושיות שניתן להפיק מהגישה אליהן ואל המידע שהן מאחסנות.
התהליך

בדיקת החדירות מתבצעת על פי הנקודות הבאות:
זיהוי המערכות המיועדות לחדירה, והמטרה העיקרית
בחינת המידע הזמין לבודק
בחינת הכלים האפשריים להשגת המטרה
מטרת הבדיקה יכולה להיות בדיקות קופסה לבנה (כשיש לבודק את כל המידע לגבי המערכת המיועדת), או בדיקות קופסה שחורה (כשיש רק מידע בסיסי או אין מידע כלל חוץ משם החברה המיועדת לבדיקה).
בדיקת חדירות תיתן הבנה האם המערכת חדירה ואילו מערכות הגנה נפרצו (אם נפרצה המערכת).
בתחילה הבודק עובד מול שכבת ההגנה הראשונה, במידה והוא ימצא פרצת אבטחה (אקספלויט) בשכבה זו הוא יתקדם אל עבר השכבה הבאה.
עלולות להיות בשכבה מסוימת כמה פרצות אבטחה אך ברגע שנמצאה אחת, הבודק יתקדם אל עבר המטרה שלו. זהו ההבדל בין בדיקת חדירות (לעומק) לבין בדיקה רוחבית שבה יש זיהוי פגיעות אבטחה בכלל המערכת (vulnerability assessment).
בעיות האבטחה מוצגות בסיום הבדיקה לאחראי המערכת (או מתאם הבדיקה מטעם החברה הנבדקת).
בדיקה איכותית תציג את בעיות האבטחה לצד הערכה מדויקת לנזק שיכול להיגרם לארגון הנבדק עקב ניצולן, ואת אמצעי הנגד שיכולים להגביר את האבטחה בנקודות אלו.
סיבות לביצוע בדיקה

בדיקת חדירות יעילה מכמה סיבות:
בדיקת התכנות של מתקפות מסוימות
הרכבת מתקפה חזקה מכמה מתקפות חלשות על פי סדר מסוים
זיהוי חולשות שלא יחשפו על ידי כלים אוטומטיים (סורק חולשות באפליקציות/ברשתות)
זיהוי גודל הנזק העסקי והאופרטיבי שיגרם על ידי המתקפות (במידה ויצליחו)
בדיקה של יכולות מערך ההגנה של המערכת המיועדת לתקיפה מבחינת זיהוי מתקפות ואופן הטיפול בהן
לספק הוכחות לשיפור מערך האבטחה האנושי והטכנולוגי
ראו גם

OWASP ZAP
Sqlmap
Nessus
CSRF
W3af
Snort
Parrot Security
BlackArch
Pentoo
BeEF
אריאן מנושקין

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1939 (בת 85) בולון-ביאנקור, צרפת 
 סוגה מועדפת:  תיאטרון 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1961 
 מקום לימודים:  L'École Internationale de Théâtre Jacques Lecoq  St Clare's, Oxford 
 פרסים והוקרה:  פרס איבסן הבינלאומי (2009)  פרס גתה (2017)  פרס התאטרון האירופי (1987)  מדליית גתה (2011)  מדליית קינץ (1995)  פרס קיוטו באמנות ופילוסופיה (2019) 
 https://www.theatre-du-soleil.fr/fr/
 פרופיל ב-IMDb
 
אריאן מנושקין (בצרפתית: Ariane Mnouchkine; נולדה ב-3 במרץ 1939) היא במאית תיאטרון וקולנוע יהודייה-צרפתייה, זוכת פרס קיוטו לשנת 2019.
מנושקין הקימה את אנסמבל האוונגרד הפריזאי תיאטר דו סולֵיי (Théâtre du Soleil) ב-1964, וקיבלה ב-2005, את מדליית פיקאסו של אונסק"ו, כהכרה על תרומתה יוצאת הדופן לתרבות ולאמנות.
פרסים ואותות הוקרה

2009 - פרס איבסן מטעם ממשלת נורווגיה
2017 - פרס גתה
הערות שוליים

1 2 3  גבי לוין, לעולם בעקבות השמש, באתר הארץ, 3 במאי 2010
↑  רון ג'נקינס, תמיד בתנועה, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2001
↑  רות חזן, 1789 ב"תיאטרון השמש", על המשמר, 23 בפברואר 1973
ורדה צ'צ'יק, המהפכה של תיאטרון "השמשי", מעריב, 18 באוקטובר 1972
↑  שוש אביגל, כוהנת השמש, חדשות, 18 במרץ 1988
↑  חיים נגיד, 'הפלשתינים צודקים בהתקוממות שלהם נגד הכיבוש הישראלי', מעריב, 14 באפריל 1988
↑  חיים נגיד, צעירי חרות מאיימים 'לפוצץ' את הצגות 'תיאטרון השמש', מעריב, 15 באפריל 1988
חיים נגיד, "נרביץ להם, לאריאן מנושקין ומוריס בז'אר", מעריב, 18 במאי 1988
↑  דב אלפון, פארלה וו? עוד כמה מילים על מנושקין, כותרת ראשית, 1 ביוני 1988
חיים נגיד, מהודו ועד מנושקין, מעריב, 19 במאי 1988
↑  שוש אביגל, שחקנים ערבים ויהודים השתתפו בשבוע שעבר בסדנת משחק שקיימה אריאן מנושקין בנוה-שלום, חדשות, 29 במאי 1988
↑  מולייר. צרפת 78׳. סרט נפלא של אריאן מנושקין ותיאטרון השמש, חדשות, 30 באפריל 1993
↑  ג. עיטור, הנהג של מיס סאלי, חדשות, 24 באפריל 1990
↑  דב אלפון, מכחים לבקט, כותרת ראשית, 1 ביולי 1987
↑  כתבי גלריה, רונית אלקבץ תקבל את עיטור אביר ליגיון הכבוד הצרפתי, באתר הארץ, 23 במרץ 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007366985705171  PLWABN: 9810671015505606  BIBSYS: 90692659  BNC: 000179271  BnF: cb11916343m (data)  CiNii: DA08152035  GND: 119044714  ICCU: UFIV073598  ISNI: 0000 0001 2096 5174  LCCN: n88039440  LNB: 000226868  NKC: js20050523017  NLK: KAC201320080  NSK: 000222869  NTA: 069302715  RERO: 02-A003600203  SNAC: w60m105n  SUDOC: 027032582  VIAF: 84234485   WorldCat (עם VIAF): 84234485
אריק איינשטיין שר יצחק קלפטר

אריק איינשטיין שר יצחק קלפטר הוא אלבום אוסף שאיגד שירים בולטים שהקליט הזמר אריק איינשטיין במהלך הקריירה - שיצחק קלפטר הלחין, כתב או עיבד. האלבום יצא לאור בשנת 2011.