stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Somethin' Stupid

"Somethin' Stupid" או "Something Stupid", הוא שיר שנכתב על ידי קרסון פארקס (אנ'). השיר הוקלט במקור ב-1966 על ידי פארקס ואשתו, גיילי פוט, בתור קרסון וגיילי. השיר ידוע בעיקר בגרסתם של פרנק סינטרה ובתו, ננסי סינטרה. גרסתם הגיעה למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100.
גרסאות כיסוי

השיר הוקלט בגרסאות כיסוי רבות. המוכרת ביותר היא גרסתם של רובי ויליאמס וניקול קידמן, שיצאה ב-2001 והגיעה למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-2018, הקליטו הרכב הפופ-אינדי הישראלי לולה מארש גרסת כיסוי לשיר עבור עונתה הרביעית של הסדרה "סמוך על סול" של רשת AMC. ב-2020 זכה הביצוע בקטגוריית "השיר הטוב ביותר שנכתב או הוקלט לטלוויזיה" בטקס אגדת המפקחים על המוזיקה. כמו כן שיר זה תורגם לעברית על ידי אהוד מנור ונקרא ''כמו שנינו''. בנוסף שימש השיר בגרסתו העברית כפתיח בעונות האחרונות של התוכנית ''המסע המופלא של אהרוני וגידי'' בביצוע גידי ואהרוני.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1967)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1967)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1967)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1967)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 1 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 1 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 20 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 1 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 1 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 7 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (1967)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (1967)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (1967)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (1967)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 7 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 9 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 20 |  |
שיתוק שינה

| --- | --- |

 תחום:  רפואת שינה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D020188
 סיווגים
 ICD-11:  7B01.1 
 
שיתוק שינה הוא פאראסומניה (הפרעת שינה שאינה אינסומניה) המאופיינת בשיתוק זמני של הגוף בעוד האדם נמצא בהכרה מלאה, המתרחש במעברים בין שנת רע"מ (REM) לערות.
מהות שיתוק השינה

שיתוק השינה נגרם ככל הנראה בעקבות חוסר תקינות של שנת רע"מ (REM), כאשר המוח מתעורר, אך הגוף עדיין נמצא תחת שיתוק השינה המאפיין את שלב הרע"מ. שיתוק שרירי השלד הוא מצב תקין המאפיין את שלב שנת החלום (רע"מ) במהלכו הגוף משותק זמנית עקב חסימה הנגרמת על ידי מערכת העצבים על מנת למנוע מהחולם לבצע פעולות לא רצויות בזמן החלימה (הפעולות המוטוריות שאנו חווים בחלום). לפיכך לא ניתן להזיז את שרירי השלד במצב זה פרט לשרירי העיניים, וגם אין יכולת לדבר. במצב תקין, השיתוק פג ביציאה משלב רע"מ.
לשיתוק השינה עשויות להתלוות הזיות. לרוב, ההזיות הן סיוטים שסיבתם אינה ידועה, המתרחשים במקום שבו ישנים, למשל, נשמעים צעדים מאיימים ההולכים וקרבים, תחושה של נוכחות בלתי רצויה או רעשים מפחידים. עקב כך, מצב זה מלווה בתחושות פחד ולעיתים אף פאניקה.
אנשים רבים שחוו או חווים את השיתוק הזה חשים לחץ בחזה, כאילו מישהו יושב להם על החזה. תופעות נלוות נוספות שתוארו על ידי אנשים הן רעד בגוף ותחושה של נפילה. הזיות אלו נבדלות על פי ה-DSM מהזיות המופיעות בכל הקשר אחר בתור לא-פתולוגיות, כלומר, הן אינן מצביעות על קיומה של מחלה נפשית או גופנית.
הסיבות לשיתוק

עדיין לא ידועה סיבה ודאית לשיתוק השינה. אומנם נמצא קשר מסוים בין שיתוק השינה לבין הנרדמות (נרקולפסיה), אך אין תופעה זו מעידה על כך שהאדם החווה את שיתוק השינה לוקה בתסמונת הנרקולפטית. אפיזודה של שיתוק שינה עשויה לקרות לכל אדם ובכל גיל. למעשה, כמעט כל אדם חווה את תופעת שיתוק השינה לפחות פעם אחת בחייו. השכיחות מוערכת בכ- 7.6% כאשר נשים חוות שיתוק שינה מעט יותר מגברים. שיתוק השינה נגרם כאשר הגוף נמצא תוך כדי שנת הרע"מ, כאשר המערכת העצבית חוסמת את תנועת השרירים בגוף, אך המוח מתעורר בפתאומיות – דבר המתרחש ממש שניות או דקות ספורות לאחר ההירדמות או בזמן שהגוף מתעורר. סיבות משוערות הן: שינה על הגב, עייפות רבה המלווה בשינה לא סדירה ונמנומים, לחץ ומתח נפשי.
דרכי מפלט

מדובר בתופעה שאינה מסוכנת. ההזיות אינן נעימות, אך יכולת הבנה והכרה של החוויה מאפשרת להפוך את החוויה הזו למיוחדת או אף מהנה. ההזיות הללו יכולות להיות נתונות לשליטה של האדם החולם[דרוש מקור], וקיימת היכולת לעיתים לכוון את החלום, שנותן תחושה מציאותית, לפי רצונותיו של החולם. במצב בו יחליט האדם לא להילחץ ולהפוך את החוויה הנוראית הזו לחוויה מהנה הוא יוכל להגיע למצב של חלום צלול, אשר בו למעשה הוא ישלוט בחלום ויחליט על מה לחלום במדויק.
כאשר נמצאים במצב השיתוק הזה, קיימות בעצם כמה אפשרויות התלויות באדם החווה זאת והאם הוא יכול להירגע ולא להיכנס ללחץ עקב השיתוק שהוא חש בגופו. כאשר קיימת מודעות למצב בזמן החוויה, ניתן לעצום עיניים ולנסות להירדם בחזרה. אפשרות אחרת היא לתת לגוף להתעורר, בין אם "להילחם" או "להתנגד" לשיתוק על ידי ניסיון להזיז איברים מסוימים בגוף כגון ידיים, רגליים, אצבעות ולהחזיר לגוף את התחושה בשרירים. ניתן גם לנסות לדבר, באותו אופן. אפילו אפשר לנסות "להפיל" את הגוף מהמיטה כדי "להתעורר" מהמכה. עם זאת, כל "תזוזה" במצב של שיתוק מקורה איננו בשרירים אלא בראש, ולכן ניסיונות "תנועה" לשם התעוררות יתבררו כלא יעילים. גם ללא ניסיונות התנגדות, הגוף יתעורר כעבור זמן קצר מאוד (אם לא חזר למצב שינה), והתחושה בשרירים תשוב למצב הרגיל. שיטה נוספת היא לעצור את הנשימה לפרק זמן קצר, דבר שיגרום לגוף להתעורר.
שיתוק שינה כפי שמתואר בתרבויות השונות

קיימות אמונות שונות לגבי שיתוק השינה המנסות להסביר את התופעה. בין אם זה שדים או רוחות הבאים לגנוב את האנרגיה הקיימת בגופנו, מכשפות הבאות להעניש אותנו על מעשה רע, ואף הסבר ללחץ המורגש בחזה בעקבות יצורים מוזרים העומדים או יושבים עלינו (כפי שמתואר על ידי הצייר הבריטי הנרי פוזלי, בציורו The Nightmare בשנת 1781)
בסדרת הטלוויזיה "מי מתגורר בבית היל" סובלת נלי משיתוק שינה, אליו נלווים חזיונות של רוח הרודפת אותה מאז ילדותה.
באחד הפרקים של הריאליטי "משפחת קרדשיאן" אמרה קנדל ג'נר בשיחה עם אמה קריס ג'נר כי היא סובלת משיתוק שינה.
השיר "Bury a friend" של הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש עוסק בשיתוק השינה שלה.
ראו גם

דיבור מתוך שינה
נרקולפסיה
הערות שוליים

1 2  Jenette Restivo, Sleep paralysis: Causes, symptoms, and treatments, Harvard Health, ‏2023-10-20 (באנגלית)
↑  Beth Roybal, Sleep Paralysis, WebMD (באנגלית)
↑  thensf, What is REM Sleep?, National Sleep Foundation, ‏2020-11-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  Gregory Stores, Sleep paralysis and hallucinosis, Behavioural Neurology 11, 1998, עמ' 109–112 doi: 10.1155/1998/649278
↑  Fear Not: Sleep Paralysis Explained, www.henryford.com (באנגלית)
↑  Sleep paralysis, stanfordhealthcare.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548626005171  LCCN: sh85123409  NKC: ph1197577  SUDOC: 050847821 
The Nightmare (הסיוט), ציורו של הנרי פוזלי משנת 1781. תיאור השד המפעיל את הלחץ על הגוף.
תחנה לבריאות המשפחה

התחנות לבריאות המשפחה (בעבר: "התחנות לאם ולילד", או בשמן העממי "טיפת חלב") בישראל, הן מרכזים שבהם מוצעים שירותי רפואה מניעתית, בדגש על נשים בהיריון, תינוקות ופעוטות. כ-1,000 תחנות פרוסות ברחבי המדינה. רובן מופעלות על ידי משרד הבריאות והרשויות המקומיות, ומיעוטן על ידי קופות החולים.
היסטוריה

מקורן של תחנות טיפת חלב בארץ הוא בשיתוף פעולה בין הסתדרות נשים עבריות לבין הדסה. תחנה ראשונה של "טיפת חלב" הוקמה בחודש יוני בשנת 1921 בעיר העתיקה בירושלים במטרה לצמצם את תמותת התינוקות. בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 קיימו הארגונים פעילות שנועדה לתת לנשים מידע רפואי לגבי היריון, לידה וטיפול בילודים. במסגרת זה הוקמו בירושלים שתי תחנות שבהן ניתן ייעוץ של רופא ואחיות. כדי לשפר את תזונתם של תינוקות רבים, שסבלו מתזונה לקויה עקב מחסור בחלב להנקה, וכן כדי למשוך אמהות לתחנות, החלו לחלק בהן חלב לתינוקות. מפעל הזנה זה נקרא "טיפת חלב", ובהדרגה החלו להשתמש בשם לכלל שירותי התחנה. חלוקת העבודה בתחנות הייתה באופן שבו "הדסה" דואגת לטיפול הרפואי (והחל מינואר 1922 לניהול התחנות) והסתדרות הנשים העבריות לשירות הסוציאלי. האחות הראשית בתחנה הייתה ברטה לנדסמן.
השם הוא תרגום מצרפתית ""La Goutte de lait", מילולית "טיפת חלב" וגם שמו העממי של פרח הגָלַנְתוּס), על שם פרויקטים דומים בצרפת ובקוויבק. תחנת טיפת חלב הראשונה הוקמה בשנת 1894 על ידי רופא הילדים לאון-אדולף דופו (Léon-Adolphe Dufour) בעיר פקאם (Fécamp) שבצרפת. המונח "טפת חלב" בעברית, עבור תחנות לטיפול באם ובילד, הופיע בעתונות העברית כבר בשנת 1905.
חשיבות המפעל והצלחתו הביאו לפתיחת תחנות באזורים נוספים בארץ על ידי הסתדרות נשים עבריות, ויצו, וקופות החולים. בחלק מהאזורים לקחו הרשויות המקומיות את המפעל תחת חסותן. עם קום המדינה, עברה האחריות לתחנות מארגוני הנשים למשרד הבריאות; אך התחנות שהיו באחריות קופות החולים ובאחריות עיריות ירושלים ותל אביב נותרו בידיהן.
בשנת 1972 נקבע הסדר בין המדינה לרשויות המקומיות על פיו משרד הבריאות ישא בעלויות התפעול הרפואי-מקצועי של התחנות לבריאות המשפחה, בעלויות ההקמה של המבנים תשאנה הרשויות המקומיות בסיוע משרד השיכון ומפעל הפיס ובעלויות ההחזקה השוטפות (מים, חשמל, שיפוצים, גינון, ניקיון וכיוצא בזה) תשאנה הרשויות המקומיות.
עד שנת 1995 לחלק מהאוכלוסייה בישראל לא היה ביטוח בריאות. אחת ההצדקות לקיומן הנפרד של תחנות טיפת חלב בתקופה זו הייתה להבטיח ששירותיהן יינתנו לכלל התושבים. עם הפעלת חוק ביטוח בריאות ממלכתי, כאשר הכיסוי הביטוחי הובטח לכלל האוכלוסייה, היו אמורות התחנות לעבור לחסותן של קופות החולים. עם זאת התנגדות ציבורית מנעה את ההעברה הזאת, והנושא נמצא בדיונים מאז.
משנת 2007 הנהיג משרד הבריאות מדיניות של צמצום מספר התחנות לבריאות המשפחה תוך ריכוז השירות לתחנות גדולות וסגירת תחנות המטפלות בפחות מ-100 ילדים בשנה.
בשנת 2022 אומץ לשימוש סולם חדש כסטנדרט לניטור התפתחות ילדי ישראל שנקרא הסולם ההתפתחותי הישראלי (THIS). הסולם עבר הערכה של צוות מומחים ממשרד הבריאות והותאם לצורכי הניטור בטיפות החלב בישראל.
שירותים הניתנים בתחנות

בתחנות ניתנים מספר שירותים:
בדיקה של התפתחות התינוק על פי מדרגות ההתפתחות המקובלות על ידי ארגון הבריאות העולמי- האם התינוק או הפעוט השיג את כל אבני הדרך בהתפתחות על פי גילו, האם יש עיכוב התפתחותי כלשהו;
שקילה ומדידה – האם התינוק גדל מספיק, מבחינת משקל, גובה, והיקף הראש ביחס לשאר היונקים בני גילו ועל פי עקומות הגדילה המקובלות בארגון הבריאות העולמי;
מתן חיסונים – לאורך שנות הינקות, בהתאם לתוכנית החיסונים בארץ;
בדיקת רופא ילדים – בדיקת התפתחות על ידי רופאי ילדים המומחים להתפתחות ילדים;
ייעוץ תזונתי – ייעוץ על האכלה ותזונה לתינוקות, פעוטות וילדים במצבי שגרה ובמקרים של צורך בהעשרה תזונתית, מניעת אנמיה ועוד;
ייעוץ הנקה – ייעוץ על ידי יועצת הנקה;
ייעוץ שינה – על ידי יועצות שינה;
איתור וזיהוי אימהות בסיכון והפנייתן לגורם מטפל. האיתור והזיהוי מתמקדים בשני תחומים עיקריים: איתור דיכאון לאחר לידה, איתור אלימות במשפחה.
בתחנות יש גם לוח מודעות המפנה למטפלות, קבוצות תמיכה, חוגים והפעלות לאמהות ותינוקות ועוד.
לקריאה נוספת

שפרה שורץ וצפורה שחורי-רובין, "התסתדרויות נשים למען אימהות וילדים בארץ-ישראל: פועלן של 'הדסה', 'הסתדרות נשים עבריות' ו'ויצו' להקמת תחנות לאם ולילד ('טיפת חלב'), 1913–1948", בתוך: מרגלית שילה, רות קרק וגלית חזן-רוקם (עורכות), העבריות החדשות: נשים ביישוב ובציונות בראי המגדר, יד בן צבי: ירושלים, 2001, עמ' 248–269
הערות שוליים

↑  מוזיאון חצר היישוב הישן ע"ש יצחק קפלן, טיפת חלב, קטלוג של המוזיאון, אוקטובר 2010, עמ' 20
↑  מוזיאון חצר היישוב הישן ע"ש יצחק קפלן, טיפת חלב, קטלוג של המוזיאון, אוקטובר 2010, עמ' 26
↑  ד"ר היגער, בעולם הרפואה, ההיגינא וידיעות הטבע - טפת חלב ותמותת הילדים, הצפירה, 17 בפברואר 1905, עמ' 6
↑  בג"ץ 3453/04 עיריית רחובות נ' מדינת ישראל-משרד הבריאות, סעיף 2
↑  בג"ץ 8094/15 קבהא ביאן נ' משרד הבריאות;
דפנה ברק-ארז, תקדימיוֹת - נשים קובעות תקדים במשפט הישראלי, כנרת, זמורה, דביר, 2024, הפרק "איפה תהיה טיפת חלב?", עמ' 283–285
↑  טיפת חלב- משרד הבריאות
תחנת טיפת חלב בפתח תקווה, שנות ה-30 של המאה ה-20
הדרכת אימהות, עולות חדשות, בחיתול תינוק ביהוד, 1950
אליפות ארץ ישראל באתלטיקה 1945

אליפות ארץ ישראל באתלטיקה נערכה באצטדיון המכביה בתל אביב בין התאריכים 12 - 13 במאי 1945.
דירוג הקבוצות לגברים

| מקום | קבוצה | נקודות |
| --- | --- | --- |
| 1 | מכבי | 137 |
| 2 | משטרה | 98.5 |
| 3 | חיל התעופה | 58 |
תוצאות גברים > מסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | יצחק כספי   מכבי | 11.1 שניות |  |  |  |  |
| ריצת 200 מטר | יחזקאל גרין   מכבי | 23.0 שניות   שיא ארץ ישראל | אליהו אטרמן   | 23.2 שניות |  |  |
| ריצת 400 מטר | סאזרלנד   חיל התעופה | 53.5 שניות |  |  |  |  |
| ריצת 800 מטר | מיסינג   משטרת ארץ ישראל | 2:07.2 דקות |  |  |  |  |
| ריצת 1500 מטר | מיסינג   משטרת ארץ ישראל | 4:22.2 דקות |  |  |  |  |
| ריצת 5000 מטר | ויליאמס   בתי חולים צבאיים | 16:34.2 דקות |  |  |  |  |
שליחים 4x100 מטר: 
| שליחים 4x400 מטר | חיל התעופה   אליהו אטרמן | 44.6 שניות   שיא ארץ ישראל | מכבי | 45.4 שניות |  |  |
תוצאות גברים > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | אורי כהן   מכבי | 1.67 מטר |  |  |  |  |
| קפיצה במוט | ליהניי   משרד התשלומים | 2.91 מטר |  |  |  |  |
| קפיצה לרוחק | משה חפץ   מכבי פתח תקווה | 6.66 מטר   שיא ארץ ישראל | פירסון   חיל התעופה | 6.64 מטר | זמיר בבל   מכבי צפון | 6.58 מטר |
| קפיצה משולשת | פירסון   חיל התעופה | 12.76 מטר |  |  |  |  |
| הדיפת כדור ברזל | אברהם גרין   מכבי | 12.42 מטר |  |  |  |  |
| זריקת דיסקוס | בלא וייס   מכבי | 38.03 מטר |  |  |  |  |
| הטלת כידון | אברהם גרין   מכבי | 50.30 מטר |  |  |  |  |
| יידוי פטיש | וינטר   משטרת ארץ ישראל | 37.99 מטר   שיא ארץ ישראל | גלאס   צבר הבריטי | 37.15 מטר |  |  |
המשלחת הראשונה של ריצ'רד בירד לאנטארקטיקה

משלחת בירד
המשלחת הראשונה של ריצ'רד בירד לאנטארקטיקה יצאה בשנת 1928, עם שתי אוניות ושלושה מטוסים: אוניית הדגל של ריצ'רד בירד הייתה "העיר ניו יורק" (אונייה נורווגית ששימשה לציד כלבי-ים ונקראה בעבר "סמסון". היא התפרסמה בקרבתה אל האונייה טיטאניק כשזו ירדה למצולות; מטוס פורד תלת-מנועי בשם "פלויד בנט", (על שם הטייס המנוח  שנלווה אל בירד בסיורי התעופה הקודמים שלו); מטוס "פיירצ'יילד" FC-21FC-2W2, NX8006 שנבנה בשנת 1928 ונקרא "כוכבים ופסים" (מוצג עכשיו במוזיאון התעופה של וירג'יניה, בהשאלה ממוזיאון האוויר והחלל הלאומי ומטוס פוקר יוניברסל חד-מנועי שנקרא "וירג'יניה" (מדינת הולדתו של בירד). מחנה בסיס בשם אמריקה הקטנה הוקם על מדף הקרח רוס וממנו יצאו משלחות מדעיות בנעלי שלג, מזחלות-כלבים, מזחלה ממונעת ומטוסים. במשך כל אותו קיץ יצאו משלחות צילום וסקרים גאולוגיים, וב-28 בנובמבר 1929 יצאה לדרך הטיסה המפורסמת אל הקוטב הדרומי וחזרה. בירד, עם הטייס ברנט בלצ'ן, טייס המשנה/אלחוטן הרולד ג'ון והצלם אשלי מקינלי, הטיסו את הפורד התלת-מנועי אל הקוטב הדרומי וחזרה ב-18 שעות, 41 דקות. הם התקשו להתרומם לגובה מספיק, ונאלצו להשליך מכלי דלק ריקים, כמו גם את אספקת החירום שלהם, כדי להגיע לגובה רמת הקוטב. על אף זאת, הטיסה הושלמה בהצלחה ובירד נכנס לספרי ההיסטוריה.
כתוצאה מן הפרסום שזכה לו, קודם בירד לדרגת סגן אדמירל בחקיקה מיוחדת של הקונגרס, ב-21 בדצמבר 1929. כיוון שהיה אז בן 41 בסך הכל, היה בירד לאדמירל הצעיר ביותר בתולדות הצי האמריקאי. מקורות מסוימים טוענים, שציון זה של האדמירל הצעיר ביותר של צי ארצות הברית שייך לאלמו צומוואלט, אבל צומוואלט היה בן 44 כשקודם לדרגת סגן אדמירל.
אחרי עוד קיץ של מסעות חקר, חזרה המשלחת לצפון אמריקה ב-18 ביוני 1930. היא קיבלה את מדליית הזהב של החברה הגאוגרפית האמריקאית.
בירד, שנהנה מהכרה בין-לאומית כחוקר וחלוץ בטיסות לקוטב, שירת תקופה מסוימת (1935-1931) כנשיא כבוד לאומי של "פי גאמה מו", אגודת הכבוד הבינלאומית במדעי החברה. ב-1928 נשא את דגל האגודה במשלחת ההיסטורית לאנטארקטיקה, כדי להחדיר יתר דרמה לרוח ההרפתקה אל הבלתי נודע, שאפיינה הן את מדעי הטבע והן את מדעי החברה.
שיבומי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  טרווניאן
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פעולה ודרמה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1979
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  זמורה ביתן
 תאריך:  1980
 תרגום:  מיקי בר
 סדרה
 הספר הבא:  Satori 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001927251
 
שיבומי הוא רומן מאת טרווניאן (שם העט של רודני ויליאם ויתקר). הספר הוא מז'אנר הפעולה והדרמה, ומזכיר גם אירועים היסטוריים אשר התחוללו במציאות בשנות השבעים של המאה ה-20. הספר ראה אור ב-14 במאי 1979. בישראל ראה אור הספר בשנת 1980, בהוצאת זמורה ביתן. בספר, מותח המחבר ביקורת קשה על התרבות המערבית-אמריקאית, ומעלה כנגדה על נס את התרבות היפנית הישנה כתרבות האידיאלית. גיבור הסיפור, ניקולאי הל, הוא אירופאי במוצאו אך יפני ברוחו, "מומר לתרבות יפן" כמאמר אחת הדמויות בספר.
ניקולאי הל הוא רוצח שכיר מקצועי ומבוקש. בניגוד לתדמית הנפוצה של רוצחים שכירים בספרות הוא אינו קשוח, רצחני ובעל דם קר: ניקולאי הוא רוצח מתוך אידאולוגיה. הוא רואה עצמו כמוציא להורג בשכר של טרוריסטים ופושעים נגד האנושות. עם זאת, לא היסס הל להרוג גם חברי תנועות סוציאליסטיות וגם את חברי הקו קלוקס קלאן; בבלפסט ביצע פעולות מטעם הממשלה הבריטית וגם מצד ה-IRA. ניקולאי מכנה את פעולותיו בשם "להטוטים", וגובה עליהם סכומים הנאמדים במאות אלפי דולרים, אם כי חלק גדול מהסכום מוקדש לביצוע ה"להטוט" ולא לכיסו של ניקולאי עצמו. ניקולאי הוא רוצח מוכשר במיוחד, והוא אינו משתמש רק בכלי נשק רגילים כגון אקדחים ורובים: הודות לאמנות לחימה מיוחדת שלמד בצעירותו הנקראת בשם הרוג/עירום, יכול ניקולאי להרוג בעזרת חפצים יום-יומיים כגון עפרונות, קשים לשתייה וכרטיסי אשראי.
ניקולאי הל מתגורר בעת עלילת הספר במחוז הררי בדרום-מערב צרפת – ארץ הבסקים, באחוזת טירה מן המאה השבע-עשרה, שבה אין מכשירים חשמליים או מודרניים למעט קו טלפון בודד, שדרכו מיודע ניקולאי על כל אדם הקרב לטירתו. ניקולאי כרת ברית עם תושביו הבסקים של האזור. הוא מבצע "להטוטים" עבור אט"א, המחתרת הבסקית, ובתמורה מגינה המחתרת על ביתו ההררי.
הדמויות הראשיות

ניקולאי אלכסנדרוביץ' הל.
בניה לה קגו – משורר ופטריוט בסקי, הידוע באישיותו הרבגונית ובקללותיו הציוריות. ידידו הטוב של ניקולאי, ושותף לתחביבו: ספורט המערנות.
האנה – גיישה המציעה בין השאר את שירותיה המיניים. ניקולאי קיבלה לשנתיים מבעל בית הספר לפילגשים היקרות בעולם, תמורת חילוץ אחיו של בעל בית הספר מסין. בינה לבין הל שוררת אהבה, אף כי שניהם אינם מעזים להודות בכך.
מר דאימונד – אחראי מטעם "חברת האם" על פעולות ה-CIA במזרח התיכון. "חברת האם" היא תאגיד דמיוני של חברות אנרגיה מכל העולם ששולט ברוב המדינות המתועשות. תפקידו של דאימונד הוא לפקח על פעולות ה-CIA הקשורות לאומות הערביות המפיקות נפט.
חנה שטרן – ישראלית ילידת ארצות הברית, חברה בתא שמטרתו לנקום במבצעי טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.
מוריס דה לאנדה, הקרוי גם הגמד – הוא אכן גמד, וידידו הטוב של ניקולאי. מקצועו של מוריס קרוי בשם "סרסור מידע". הוא מומחה בהפקת מידע עסיסי לסחיטת ממשלות וארגונים. ניקולאי השתמש לא אחת בשירותיו של דה-לאנדה על מנת למנוע התערבותן של ממשלות בפעולותיו.
עלילה

הסיפור מחולק לפרקים המתארים את העלילה העכשווית, ופרקים המתארים את עברו של ניקולאי במזרח הרחוק, לסירוגין.
עלילה > עברו של ניקולאי

ניקולאי אלכסנדרוביץ' הל נולד בשאנגחאי, בסביבות שנת 1925. אמו הייתה אלכסנדרה איבנובה, אצילה רוסיה בעלת נכסים ממוצא גרמני, ואביו היה הרוזן הגרמני הלמוט פון קייטל צום הל. השניים מעולם לא נישאו, ולפי דברי הספר, ראתה אלכסנדרה ברוזן הל "חומר הולם להרבעה". הרוזן חזר לגרמניה עוד לפני לידתו של ניקולאי, והאחרון לא ראה אותו משך כל חיו. ניקולאי למד צרפתית, רוסית, גרמנית ואנגלית כשפות אם, ומן ילדי הרחוב, שאתם התרוצץ בילדותו ברחובות שנגחאי, למד סינית. בהיותו נער כבשו היפנים את שנגחאי, והגנרל קישיקאווה טקאשי השתכן בביתם המפואר של אלכסנדרה וניקולאי. במהרה התיידד ניקולאי הנער עם הגנרל המבוגר, וחלק אתו את תחביבו, משחק הגו. בזמן שהותו של הגנרל נפטרה אלכסנדרה איבנובה, וזמן מה לאחר מכן הועבר הגנרל לחזית מנצ'וריה. לפני העברתו הספיק הגנרל לשלוח את ניקולאי אל אוטקה סן, ידידו הוותיק של הגנרל ואומן גו המתגורר בכפר נידח בהרי יפן.
אצל אוטקה סן למד ניקולאי גו, והתקרב ביתר שאת אל התרבות היפנית. בערך בזמן הכיבוש האמריקני מת אוטקה, וניקולאי הגיע לטוקיו ההרוסה והכבושה, בודד וחסר כל. בטוקיו מצא עבודה כמתרגם ומפענח צפנים סודיים בשירות הצבא האמריקני. כך גילה כי הגנרל, אביו המאמץ קישיקאווה טקאשי, נשבה על ידי הסובייטים במנצ'וריה, עונה במשך שנה ב"מחנה לחינוך מחדש" סובייטי, והובא ליפן על מנת לעמוד למשפט כפושע מלחמה, האשמה שלא הייתה ולא נבראה; וודאי נראתה מגוחכת נוכח העינויים שעבר בשבי הסובייטי. ניקולאי נפגש עם הגנרל בכלאו, והלה סיפר כי ניסה להתאבד מספר פעמים בשביו אך נכשל. נוכח הסבל הנורא שעבר הגנרל, וסיומו האפשרי היחידי של משפט הראווה שעמדו הסובייטים לערוך לו – הוצאה להורג, החליט ניקולאי להקל על סבלו של הגנרל, והרגו בעזרת עיפרון, בטכניקת "הרוג/עירום" שאותה למד. תחילה סירב לכך הגנרל, וחשש לשלומו ולחיו של ניקולאי נוכח מה שבוודאי יתפס בידי הסובייטים כרצח ואובדן אחד משבויי המלחמה העיקריים שלהם, אך לבסוף הסכים הגנרל לקיצור ייסוריו על מנת שלא יאלץ לעמוד בהשפלה הכרוכה במשפט ראווה. היה זה מעשה של חסד אחרון מצד ניקולאי: הוא ידע היטב שבעשותו כך יכלא לאורך זמן רב. אולם למען האמת, הייתה זו הערכה אופטימית למדי: ניקולאי הוחזק בידי הצבא האמריקאי ועבר שלושה ימים של עינויים, מכות, ושיטות חקירה אכזריות ללא כל מטרה ממשית, שבסופן אולץ להודות בהיותו מרגל קומוניסטי, ובסופו של דבר הושלך לבידוד בכלא. שלוש שנים שהה ניקולאי בכלא ביפן, במהלכן למד את השפה הבסקית בדרך ייחודית ביותר.
כל האמור לעיל, עברו של ניקולאי, שזור במהלך העלילה המתהווה ואינו מסופר כפרק אחד.
מושג השיבומי

מושג השיבומי שעל שמו נקרא הספר, אינו קיים למעשה בשפה היפנית באופן בו הוא מתואר בספר. משמעותה המקורית של המילה "שיבומי" עוותה ידי המחבר כדי להתאים לרוח ספרו. בספר, המושג מתייחס אל תכונה אנושית נדירה; אסתטיות ייחודית של פשטות, עדינות וצניעות, המאפיינת מיסטיקנים ופילוסופים לאחר שנים ארוכות של לימוד והגות במטרה להגיע למעלה זו. לאחר שהסביר לו גנרל קישיקאווה את משמעותו של המושג, הייתה שאיפתו העיקרית של ניקולאי בחייו להפוך לאיש של שיבומי, ונראה כי במידת מה הוא אכן הצליח בכך. אך יש לזכור שבשפה היפנית אין שימוש כזה למילה שיבומי.
הספר ומשחק הגו

משחק הגו נוטל חלק חשוב בספר, גם אם משחקים ממש מתוארים רק בצעירותו של ניקולאי. הספר מחולק לשישה חלקים הנקראים בשמות מונחים מעולם הגו.
פוסקי – שלב הפתיחה במשחק הגו, בו הובא בחשבון כל לוח המשחק.
סבאקי – ניסיון להיחלץ ממצב קשה בגמישות ובמהירות.
סקי – מצב נייטרלי שבו אין יתרון לאף אחד מהצדדים.
אוטגה – משחק הקרב.
שיצו – ההתקפה המוחצת.
צורו נו סוגומורי – מהלך חינני שבו נכבשות אבני היריב.
הערות שוליים

↑  טרווניאן, "שיבומי", הוצאת זמורה ביתן, 1980, עמוד 163, "ביעוד שבחר לעצמו: מחסל מקצועי של טרוריסטים בינלאומיים".
↑  טרווניאן, "שיבומי", הוצאת זמורה ביתן, 1980, עמוד 177, "שעבור ניקולאי הל מכיל כל חדר מערבי כמאתיים כלי-נשק קטלניים".
↑  טרווניאן, "שיבומי", הוצאת זמורה ביתן, 1980, עמוד 240, "ברגע מסוים בקהיר, לפני שש-עשרה שנים, הוא סיכן את ביטחונו וקרוב לוודאי את חייו, כדי לעזור לי. ומה שעקרוני יותר, הוא סיכן גם את הצלחת המבצע שהתמסר לו".
ויויו גם

| --- | --- |
 סינגל בביצוע להקת הנח"ל
 יצא לאור:  1958 
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  דן אלמגור 
 לחן:  ז'ורז' ברסנס 
 
"וְיוֹיוֹ גַּם" הוא שיר שכתב דן אלמגור ללחן של ז'ורז' ברסנס.
היצירה

השיר בצרפתית של ברסנס (מילים ולחן) נקרא "אשתו של הקטור" (la femme d'Hector) - שיר שעוסק באשתו של השכן הקטור, שיצא בשנת 1958.
באותה שנה (1958) כתב דן אלמגור שיר בעברית על פי אותו לחן, אך עם מילים שונות לגמרי, ללהקת הנח"ל. תוכן השיר מציג חבורת ילדות וילדים, הגדלים ומתבגרים ביחד בתנועת נוער, וממשיכים ביחד להיאחזות, לנישואים ועד לזקנה. השיר נכתב בסגנון הומוריסטי, מנקודת ראייתן של הבנות, אשר מגלות "שישנם גם בנים". הפזמון החוזר מפרט את רשימת הבנים וכינוייהם:
יחד עם גִּיגִי "הלץ"

ועם צַפְצָא "בול עץ"

ועם שׁוּקִילֶה "ג'ורה"

...

וכמובן –

גם עם "שְׁפַּץ הקטן",

ו"אַם",

ו"יוֹיוֹ גַּם".
השיר הושר בשנת 1979 על ידי חוה אלברשטיין, וזכה בהמשך לביצועים נוספים של הרכבים שונים.
דן אלמגור תרגם כעבור שנים את השיר המקורי מצרפתית עם שמות צרפתיים, השיר נקרא "אשתו של מר ז'וז'ו" שלא הוקלט. תרגום שונה של השיר הוא מאת יוסי בנאי, שבתרגומו נקרא השיר "אשתו של בנץ". בנאי עצמו הקליט את השיר בתרגום זה.
הטבח השוודי

| --- | --- |

 תוכנית טלוויזיה:  החבובות
 יוצרים:  ג'ים הנסון
 דיבוב:  ג'ים הנסון פרנק אוז ביל ברטה
 מידע
 מקום לידה:  דנמרק 
 גזע:  בובה דמוית אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  שף מנחה תוכנית בישול
 אזרחות:  שוודיה שוודית
 
הטבח השוודי (באנגלית: The Swedish chef, בשוודית: Svenske kocken) הוא דמות מסדרת הטלוויזיה "החבובות" שנוצרה על ידי ג'ים הנסון. הוא הופעל בעבר על ידי ג'ים הנסון ופרנק אוז וכיום מופעל על ידי ביל ברטה.
הדמות

דמותו של הטבח השוודי מהווה פרודיה על שפים בתוכניות בישול. הוא חובש כובע טבחים ובעל גבות עבות שמסתירות את עיניו. הטבח השוודי מבשל תוך כדי שירה בג'יבריש וזורק כלי מטבח שונים לכל עבר.
מילות השיר משתנות מעט מפרק לפרק אך הוא תמיד מסיים את שירו במשפט: "בורק, בורק, בורק". פינת הבישול שלו בדרך כלל מסתיימת בכישלון שלו לסיים את המנה. כשמדובר במנות מהחי בדרך כלל הוא מביא את בעל החיים למטבח כשהוא עדיין חי ומנסה להרוג אותו בשידור או לבשלו איך שהוא חי.
בשנת 2010 נצפה הטבח השוודי עונד טבעת, דבר המרמז על כך שהוא נשוי.
שיווק

בשנת 1978 מכרו בבריטניה ספל קפה עשוי מקרמיקה ובו מצוירת דמותו של הטבח השוודי, זה היה חלק מ-12 הספלים שיצאו בכיכובם של דמויות מהסדרה "החבובות".
בשנת 1980 הציעה חברה אמריקאית בשם ג'ונס מצעים של הטבח השוודי. גרסה דומה של מיס פיגי יצאה גם כן בשנה זאת לשווקים.
משנת 1988 עד שנת 1989 היה השף השוודי מופיע על גבי דגני בוקר שנקראו כוכבי קרנצי אשר הגיעו יחד עם מגוון קטן של פריטי הטבח השוודי.
בשנת 2005 יצא בול בארצות הברית ועליו מופיע הטבח השוודי.
בנוסף לכך גם יצא משחק לגיים בוי ומטרתו היא להכות את ריזו העכבר ואת חבריו של ריזו משום שהם מנסים לגנוב מזון הכל משנת 2008. עידן אלתרמן חיקה אותו בתוכנית הבידור הישראלית "שבוע סוף".
חלבון טראנסממברנלי

הצגה סכמטית-1.סליל אלפא הליקס טראנסממברנלי יחיד 2.חלבון טראנסממברנלי החוצה את הממברנה מס' פעמים (מורכב משלוש י"ח חוזרות של אלפא הליקס; טרימר). 3.משטח בטא טראנסממברנלי
חלבון טראנס-ממברנלי הוא חלבון החוצה את הממברנה הביולוגית לרוחבה. חלבון טראנסממברנלי מיוצב על ידי אינטראקציות עם שתי שכבות הממברנה (bilayer interactions).