stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המחלה ההולנדית
הפחתת האיום

ישנן שתי דרכים עיקריות להפחתת האיום של מחלה הולנדית: הורדת שער החליפין הריאלי, והגברת התחרותיות של המגזרים שנפגעו לרעה. גישה אחת היא לעקר את הכנסות הבום, כלומר לא להכניס את כל ההכנסות למדינה בבת אחת ולחסוך חלק מההכנסות מחוץ למדינה בקרנות מיוחדות, ולהכניס אותן בצורה הדרגתית. במדינות מתפתחות דבר זה יכול להיות קשה מבחינה פוליטית, מכיוון שלעיתים קרובות יש לחץ להוציא את הכנסות הבום באופן מיידי כדי להקל על העוני, אך הדבר מתעלם מהשלכות מקרו-כלכליות רחבות יותר.
"עיקור ההכנסות" יקטין את אפקט ההוצאות ויקל על חלק מההשפעות של האינפלציה. יתרון נוסף של הכנסת ההכנסות למדינה לאט, הוא שהיא יכולה לתת למדינה זרם הכנסות יציב, ולתת יותר וודאות להכנסות משנה לשנה. כמו כן, על ידי חיסכון בהכנסות הבום, מדינה חוסכת חלק מההכנסות לדורות הבאים. דוגמאות לקרנות עושר ריבוניות אלה כוללות את קרן העתיד הממשלתית האוסטרלית, קרן הפיתוח הלאומית האיראנית, קרן הפנסיה הממשלתית בנורווגיה, קרן הייצוב של הפדרציה הרוסית, קרן הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן, קרן החיסכון של אלברטה, קנדה, וקרן דורות העתיד של כווית שהוקמה בשנת 1976.
אסטרטגיה נוספת להימנעות מגידול בשער החליפין הריאלי היא הגדלת החיסכון במשק במטרה להפחית את זרמי ההון הגדולים שעשויים לעלות את שער החליפין הריאלי. ניתן לעשות זאת אם המדינה מנהלת עודף תקציבי. מדינה יכולה לעודד אנשים וחברות לחסוך יותר באמצעות הפחתת מיסי הכנסה ורווח. על ידי הגדלת החיסכון, מדינה יכולה להפחית את הצורך בהלוואות למימון גירעונות ממשלתיים והשקעות זרות ישירות.
השקעות בחינוך ובתשתיות יכולות להגביר את התחרותיות של ענף הייצור או החקלאות. גישה נוספת היא פרוטקציוניזם ממשלתי של המגזר שנפגע, כלומר הגדלת סובסידיות או מכסים. עם זאת, הדבר עלול להחמיר את השפעות המחלה ההולנדית, מכיוון שזרם גדול של הון זר מסופק בדרך כלל על ידי מגזר הייצוא ונרכש על ידי מגזר היבוא. הטלת מכסים על סחורות מיובאות תפחית באופן מלאכותי את הביקוש של אותו סקטור למטבע חוץ, ותוביל לעלייה נוספת בשער החליפין הריאלי.
בישראל

המונח עלה לכותרות בישראל על רקע התחזקות השקל בשנים 2009–2010 וגילוי של מרבצי גז טבעי בשטחי הים התיכון, כאשר כלכלנים הזהירו כי תסמונת המחלה ההולנדית עלולה לפקוד גם את ישראל. על מנת להתמודד עם הסיכון הזה, בנק ישראל הודיע ב-2013 (עת החל הגז לזרום לראשונה ממאגר תמר) על תוכנית בת 5 שנים לבלימת הייסוף של השקל בעזרת רכישה מאסיבית של דולרים שהגיעה לסכום אדיר של כ-100 מיליארד דולר בעת שהבנק הודיע על סיום התוכנית (נובמבר 2018) וייסוד "קרן לרווחת ישראל" להשקעת היתרות העצומות בהשקעות שונות מחוץ לישראל.
בשנת 2015, מחקר שפרסמו אופירה אילון ועידן ליבס מהמרכז לחקר משאבי טבע וסביבה באוניברסיטת חיפה, מצא כי המשך פיתוח מאגר תמר בקצב מהיר ובעיקר המעבר לייצוא גז ידביקו את המשק הישראלי גם "מחלה ההולנדית". לטענתם בעוד שהתוצר המקומי הגולמי יעלה ב-1%, התפוקה בכלל המגזר העסקי בישראל יכולה להגיע לירידה של עד לכדי 20%. הם פיתחו מודל שמצא כי השקל יתחזק אל מול הדולר בכ-3.5%, דבר שיפגע גם הוא במגזר התעשייתי ובעיקר ביצואנים, וביכולת התחרות מול העולם.
בתחילת העשור השני של המאה ה-21 הוזכר המונח בהקשר הצמיחה החדה בענף ההיי-טק בישראל, אף שבמקרה זה אין מדובר בגילוי אוצרות טבע. תהליך ההתחזקות של ענף ההיי-טק במגפת הקורונה כלל הזרמת הון זר שהוביל לייסוף משמעותי של השקל.
דוגמאות מהעולם

זהב ועושר אחר שיובא לספרד ולפורטוגל במהלך המאה ה-16 מאמריקה.
הבהלה לזהב באוסטרליה במאה ה-19, שתועדה לראשונה בשנת 1859.
הכנסות הייצוא הגדלות מאוד של אינדונזיה לאחר בום הנפט ב-1974 ו-1979.
ההשפעה של נפט בים הצפוני על ענפי הייצור בנורווגיה ובריטניה בשנים 1970–1990.
הגידול המהיר בתעשיית הנפט והגז טבעי ברוסיה בתחילת שנות האלפיים.
הגידול בכלכלת אוסטרליה בשנות האלפיים, עקב הפריחה חסרת התקדים בכריית מחצבים, בזכות ההתייקרות שלהם בשוק הסחורות הבינלאומי.
צ'ילה בסוף העשור הראשון של המאה ה-21, בגלל הפריחה במחירי הסחורות המינרליות, בעיקר נחושת.
קנדה – עליית ערכו של הדולר הקנדי עקב הביקוש הזר למשאבי טבע, עם פיתוח חולות הזפת של אלברטה לייצור גז ונפט, שפגע בייצור התעשייתי של המדינה מתחילת שנות האלפיים ועד קריסת מחירי הנפט בסוף 2014 ותחילת 2015.
ראו גם

קללת משאבי הטבע
גז טבעי בישראל
ועדת ששינסקי (חוק הנפט)
לקריאה נוספת

לינדה פולמן, תעשיית החמלה, הוצאת שלם 2012 (על תופעת המחלה ההולנדית כתוצאה של סיוע חוץ למדינות נחשלות).
Buiter, Willem H.; Purvis, Douglas D. (1983). "Oil, Disinflation, and Export Competitiveness: A Model of the 'Dutch Disease'".  In Bhandari, Jagdeep S.; Putnam, Bluford H. (eds.). Economic Interdependence and Flexible Exchange Rates. Cambridge: MIT Press. pp. 221–47. ISBN 978-0-262-02177-7.
Elkhan Richard Zada. 2016. Oil Abundance and Economic Growth. Berlin: Logos Verlag.
הערות שוליים

↑  עמירם ברקת, ‏הלקח ההולנדי: "רצינו למכור את הגז כמה שיותר מהר", באתר גלובס, 13 בנובמבר 2013
↑  Corden WM (1984). "Boom Sector and Dutch Disease Economics: Survey and Consolidation". Oxford Economic Papers. 36 (3): 362.
1 2  Karl, Terry Lynn (1997). The paradox of plenty : oil booms and petro-states. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520918696. OCLC 42855014.
↑  קובי ישעיהו, ‏סיטי: סממני "המחלה ההולנדית" כבר ניכרים בשקל הישראלי, באתר גלובס, 2 בנובמבר 2010
אדריאן פילוט, ‏המחלה ההולנדית עלולה לפגוע בישראל אם תהיה יצואנית גז, באתר גלובס, 16 במרץ 2011
↑  שטרסלר נחמיה, עתיד ורוד? כשהולנד גילתה גז זה נגמר במשבר גדול, באתר TheMarker‏, 9 ביוני 2010
אמנון פורטוגלי, הצורך במדיניות אנרגיה חכמה – איך להמנע מ'המחלה ההולנדית', באתר "העוקץ", 14 בפברואר 2010
↑  שחר סמוחה, ‏מחלה הולנדית, מודל נורבגי, פלונטר ישראלי, באתר גלובס, 31 ביולי 2013
↑  הדי כהן, ‏מחקר חדש: פיתוח הגז יביא איתו את "המחלה ההולנדית", באתר גלובס, 18 ביוני 2015
↑   נתי טוקר, דו"ח בנק ישראל - "ההצלחה של ההיי־טק עלולה להוביל למחלה הולנדית", באתר TheMarker‏, 29 במרץ 2022
↑  ניצן לונברג, אחרי 40 שנה של התמכרות לנפט, נורבגיה מתקשה להיגמל, באתר כלכליסט, 7 בפברואר 2016
אסף אוני, ‏הנורבגים "שוחים בכסף", אז למה הממשלה שוב פדתה חצי מיליארד דולר מקרן העושר, באתר גלובס, 9 באוקטובר 2019
↑   אקונומיסט, הוויסקי והנפט עלולים לא להספיק:כלכלת סקוטלנד תתקשה להיות עצמאית, באתר TheMarker‏, 24 ביולי 2014
↑  גיא רולניק, המחלה ההולנדית משתוללת ברוסיה, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2005
↑  אקונומיסט, אוסטרליה כורה צמיחה כלכלית מבטן האדמה, באתר הארץ, 5 באפריל 2011
↑  יניב קוניס, ‏כלכלת צ'ילה דווקא לא צריכה חילוץ, באתר גלובס, 19 באוקטובר 2010
הריידלן

הריידלן (בשוודית: Härjedalen, בניב קדום Herjeådalen) הוא חבל ארץ בנורלנד (ארץ הצפון), שבשוודיה. החבלים שגובלים בחבל הם ימטלנד מצפון, מדלפד והלסינגלנד ממזרח ודלארנה מדרום, ובמערב נמצא חבל טרנדלג שבנורווגיה. הריידלן הוא החבל שבו מספר התושבים הקטן ביותר מבין חבלי שוודיה.
לפנים היה הריידלן חלק מטרנדלג, והוא מהווה עד היום אזור היסטורי נורווגי. החבל נפל בידיה של שוודיה בשנת 1645, אולם האוריינטציה מערבה נותרה על כנה כשבהיעדר ערים, העיר הנורווגית ררוס שימשה כמרכז המסחרי הקרוב ביותר עבור החבל.
נופו של הריידלן מורכב ברובו משממות שלג הרריות. הפסגות הגבוהות בחבל הן הר הלאג (Helagsfjället,‏ 1,796 מ'), אנופיילט (Anåfjället‏, 1,332 מ') וסונפיילט (Sonfjället‏, 1,277). היישובים מועטים, והגדול בהם הוא סְווֵג (Sveg), שבו 2,633 תושבים נכון ל-2005.
המכון לסטטיסטיקה מתמטית

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 מייסדים:  Henry Lewis Rietz, Harry C. Carver 
 תקופת הפעילות:  1935–הווה (כ־89 שנים) 
 www.imstat.org
 
האגודה לסטטיסטיקה מתמטית (באנגלית: IMS – Institute of Mathematical Statistics) היא ארגון מקצועי ומדעי בין-לאומי העוסק בפיתוח, הפצה ויישום של סטטיסטיקה והסתברות. האגודה מונה כ-4,000 חברים בכל רחבי העולם. החל משנת 2005, האגודה החלה להציע חברות משותפת עם אגודת ברנולי לסטטיסטיקה מתמטית והסתברות וכן עם המכון הבינלאומי לסטטיסטיקה. האגודה נוסדה בשנת 1935 על ידי הארי ס. קארבר והנרי ל. ריץ. האגטדה מפרסמת מגוון כתבי עת, ומקיים מספר כנסים בינלאומיים מדי שנה.
פרסומים

האגודה מפרסמת חמישה כתבי עת:
Annals of Statistics
Annals of Applied Statisticcs
Annals of Probability
Annals of Applied Probability
Statistical Science
בנוסף, היא נותנת חסות לכתבי עת נוספים:
Electronic Communications in Probability
Electronic Journal of Probability
Electronic Journal of Statistics
Journal of Computational and Graphical Statistics (A joint publication with the American Statistical Association and the Interface Foundation of North America)
Probability Surveys (A joint publication with the International Statistical Institute and the Bernoulli Society for Mathematical Statistics and Probability)
Statistics Surveys (A joint publication with the American Statistical Association, the Bernoulli Society for Mathematical Statistics and Probability, and the Statistical Society of Canada)
ישנם גם כמה כתבי עת קשורים:
Probability and Mathematical Statistics (Wrocław University of Technology)
Latin American Journal of Probability and Mathematical Statistics
כמו כן, חמישה כתבי עת נתמכים על ידי IMS:
Annales de l'Institut Henri Poincaré
Bayesian Analysis (published by the International Society for Bayesian Analysis)
Bernoulli (published by the Bernoulli Society for Mathematical Statistics and Probability)
Brazilian Journal of Probability and Statistics (published by the Brazilian Statistical Association)
Stochastic Systems
עמיתים

ה-IMS בוחר מדי שנה בקבוצת של עמיתים שהפגינו הובלה והבנה מחקר או במנהיגות בסטטיסטיקה או בהסתברות.
מפגשים

מפגשי האגודה לסטטיסטיקה מתמטית נותנים לחוקרים ולעוסקים בפלטפורמה להציג תוצאות מחקר, להפיץ הזדמנויות עבודה ולהחליף רעיונות זה עם זה. ה-IMS מקיים מפגש שנתי בשם Joint Statistic Meetings (JSM), ונותן חסות למספר רב של פגישות בין-לאומיות, למשל, ועידת מחקר האביב (SRC – Spring Research Conference).
הערות שוליים

↑  "Nominations for IMS Fellow". נבדק ב-9 ספט' 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "JSM 2020". American Statistical Association. 2020. נבדק ב-2020-02-24.
↑  "SRC 2020". American Statistical Association. 2020. נבדק ב-2020-02-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572110405171  CiNii: DA0036829X  GND: 8635-6  ISNI: 0000 0001 2152 0740  LCCN: n50053812  NKC: kn20090109020  VIAF: 125586989   WorldCat (עם VIAF): 125586989
הרייט ג'ייקובס

| --- | --- |

 לידה:  1813 Edenton, ארצות הברית 
 פטירה:  7 במרץ 1897 (בגיל 84 בערך) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 שם לידה:  Harriet Jacobs 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 לאום:  אפרו-אמריקאים 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט אובורן 
 שם עט:  Linda Brent 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Incidents in the Life of a Slave Girl 
 בן או בת זוג:  סמואל טרדוול סויר 
 צאצאים:  לואיזה מתילדה ג'ייקובס 
 
הרייט ג'ייקובס (1813 או 1815 – 7 במרץ 1897) הייתה פעילה לביטול העבדות וסופרת אפרו-אמריקאית שהאוטוביוגרפיה שלה, "אוטוביוגרפיה של שפחה", שפורסמה ב-1861 תחת השם הבדוי לינדה ברנט, נחשבת כיום ל"קלאסיקה אמריקאית".
היא נולדה לעבדות באדנטון (אנ'), בקרוליינה הצפונית, והוטרדה מינית על ידי המשעבד שלה. כאשר איים למכור את ילדיה אם לא תיכנע לרצונו, היא הסתתרה בחלל קטן מתחת לגג בית סבתה, נמוך כל כך שלא יכלה לעמוד בו. לאחר ששהתה שם שבע שנים, היא הצליחה לבסוף לברוח לצפון החופשי, שם התאחדה עם ילדיה ג'וזף ולואיזה מטילדה ואחיה ג'ון ס. ג'ייקובס. היא מצאה עבודה כאומנת ויצרה קשר עם רפורמיסטים מתנגדי עבדות ועם פמיניסטיים. אפילו בעיר ניו יורק, חירותה הייתה בסכנה עד שהמעסיק שלה הצליח לשלם לבעליה החוקיים.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית ומיד לאחריה, היא נסעה למחוזות בקונפדרציית המדינות של אמריקה שנכבו בידי מדינות האיחוד יחד עם בתה, ארגנה עזרה וייסדה שני בתי ספר לעבדים נמלטים ומשוחררים.
המהפכה הבלגית

המהפכה הבלגית (בצרפתית: Révolution belge; בהולנדית: Belgische Revolutie) הייתה מאבק שהחל ב-1830 והוביל לפרישתם של המחוזות הדרומיים מהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה והקמת ממלכת בלגיה. המאבק הסתיים ב-21 ביולי 1831, תאריך שנקבע מאז כיום העצמאות הבלגי, בו הוכתר הנסיך לאופולד הראשון למלך בלגיה, ובכך החלה שושלת המלוכה הבלגית.
הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה הוקמה בעקבות קונגרס וינה (אחרי תבוסת נפוליון), ב-1815. אך 15 שנה מאוחר יותר, מרדו המחוזות הדרומיים של ארצות השפלה בשלטון ההולנדי הפרוטסטנטי. תושבי המחוזות הדרומיים היו ברובם קתולים, ומחציתם דוברי צרפתית. רבים מהם היו ליברליים והתנגדו לשלטונו של וילם הראשון, מלך הולנד, שנתפס כרודני. בנוסף, בקרב מעמד הפועלים היו אחוזי אבטלה גבוהים בתקופה זו.
ב-25 באוגוסט 1830, פרצו מהומות בבריסל, וחנויות נבזזו. תושבים רבים שיצאו באותו זמן מהופעת האופרה הפטריוטית "האילמת מפורטיצ'י" (La Muette de Portici), הידועה גם כ ״מסניילו״ מאת דניאל אובר בתיאטרון "לה מונה" בבריסל, הצטרפו למורדים. המהומות פשטו ברחבי המדינה, המורדים השתלטו על מפעלים והרסו מכונות תעשייה. המלך וילם הראשון שלח את צבאו למחוזות הדרומיים והשליט סדר זמנית. אך המהומות המשיכו, וההנהגה נתפסה על ידי המורדים, שהחלו לדון בפרישה מהממלכה המאוחדת. יחידות הצבא ההולנדי נסוגו בהדרגה.
ההנהגה החדשה בבריסל הצביעה בעד פרישה מהממלכה המאוחדת, והוכרזה עצמאות המדינה. שם המדינה נלקח משמה של הפרובינקיה הרומית שהאזור נכלל בה, גאליה בלגיקה, שנקראה על-שם שבטי הבלגים. הוקם קונגרס לאומי זמני, שפעל ליצירת חוקה לבלגיה; החוקה אושרה ב-7 בפברואר 1831. הבלגים פנו למלך צרפת לואי פיליפ בבקשה להכתיר את בנו לואי, דוכס נמור למלך בלגיה. משסירב, הוצעה הממלכה לנסיך הגרמני לאופולד לבית סאקסה-קובורג-גותה (דודה של המלכה הבריטית ויקטוריה). הוא הסכים והוכתר למלך הבלגים ב-21 ביולי 1831. בתגובה פלשו ההולנדים לבלגיה ב-2 באוגוסט 1831, ללא התנגדות ממשית, אך נסוגו כעבור עשרה ימים לאחר שהצבא הצרפתי החל לחצות את הגבול לעזרת הבלגים. כוחות הולנדיים נותרו רק במצודה באנטוורפן, עד לכניעתם לכוחות צרפת לאחר מצור ב-1832.
ועידת לונדון של 1830, בה התכנסו חמש המדינות החזקות באירופה (בהן בריטניה, צרפת ופרוסיה) הכירו בעצמאותה של בלגיה. הולנד סירבה לקבל את החלטת ועידת לונדון, והכירה דה-פקטו בבלגיה רק ב-1839, אז חתמה על הסכם לונדון.
הממלכה המאוחדת של הולנד

לאחר תבוסתו של נפוליאון בקרב ווטרלו בשנת 1815, קונגרס וינה יצר ממלכה עבור בית אורנז'-נסאו, ובכך שילב את המחוזות המאוחדים של הולנד עם ארצות השפלה האוסטריות לשעבר כדי ליצור מדינת חיץ חזקה מצפון לצרפת; עם הוספת אותם מחוזות הולנד הפכה למעצמה עולה. סימפטומטי לטרנספורמציה של המיקוח הדיפלומטי בווינה הייתה ההצעה המוקדמת לתגמל את פרוסיה על מלחמתה נגד נפוליאון עם השטח ההבסבורגי לשעבר. כאשר הממלכה המאוחדת התעקשה לשמור על ציילון ההולנדית לשעבר ומושבת הכף, שאותם כבשה בזמן שהולנד נשלטה על ידי נפוליאון, פוצתה ממלכת הולנד החדשה עם המחוזות הדרומיים הללו (בלגיה המודרנית).
הסיבות למהפכה

המהפכה נבעה משילוב של גורמים, שהעיקרי שבהם היה הבדל הדת (קתולית בבלגיה של היום, פרוטסטנטית בהולנד של היום) והיעדר האוטונומיה הכללית שניתנה לדרום.
גורמים חשובים נוספים היו:
תת-ייצוג הבלגים של היום באספה הכללית (62% מהאוכלוסייה עבור 50% מהמושבים)
רוב המוסדות היו מבוססים בצפון והנטל הציבורי התחלק בצורה לא שווה. רק שר אחד מתוך ארבעה היה בלגי. בממשל היו פי ארבעה הולנדים מאשר בלגים. הייתה שליטה כללית של ההולנדים על המוסדות הכלכליים, הפוליטיים והחברתיים של הממלכה;
החוב הציבורי של הצפון (הגבוה מזה של הדרום) היה צריך להיתמך גם בדרום. החובות המקוריים היו בתחילה של 1.25 מיליארד גילדן עבור המחוזות המאוחדים ורק 100 מיליון עבור הדרום.
פעולתו של וילם הראשון בתחום החינוך (בניית בתי ספר, שליטה בכשירות המורים ויצירת מפעלים חדשים, הקמת שלוש אוניברסיטאות ממלכתיות) העמידה אותו בשליטה מוחלטת של המדינה, דבר שלא מצא חן בעיני הדעה הקתולית.
המנגנון שהוטל על בלגיה מגיוס אנשי מיליציה היה גבוה באופן יחסי, בעוד ששיעור הבלגים מבין הקצינים היה נמוך, כאשר הסגל הגבוה מורכב בעיקר מקצינים לשעבר של הצבא הצרפתי או של הצבא הבריטי. רק קצין אחד מתוך שישה יהיה מהדרום. לכן פיקדו על רוב החיילים הבלגים קצינים שלא היו במקור מדרום הולנד. יתרה מכך, השפה ההולנדית הפכה לשפה היחידה של צבא הממלכה המאוחדת של הולנד ב-1823/1824, מה שהיווה תלונה נוספת מצד האליטות הפרנקופוניות והעם הוואלוני שדיברו בניבים רומניים.
היישום הלא מספק של חופש העיתונות וחופש ההתכנסות נחשב על ידי אינטלקטואלים בלגים כאמצעי לשליטה בדרום על ידי הצפון.
סוחרים ותעשיינים בלגים התלוננו על מדיניות הסחר החופשי שננקטה מ-1827 ואילך. הפרדת צרפת גרמה לתעשיית הדרום לאבד חלק גדול מהשוק שלה. מצד שני, המושבה של איי הודו המזרחית חוותה תקופה ארוכה של מרד והתוצרת הבריטית התחרתה עם הייצור הבלגי. עם סיום המצור היבשתי, חדרו ליבשת מוצרים בריטיים זולים, שהיו מוערכים על ידי הצפון, שהיו עדיין חקלאיים בעיקרם, אך לא כללו את הייצור של הדרום.
רפורמה לשונית ב-1823 נועדה להפוך את ההולנדית לשפה הרשמית במחוזות הפלמיים. רפורמה זו נתקלה בהתנגדות עזה מצד המעמדות הגבוהים שבאותה תקופה היו בעיקר דוברי צרפתית, בין אם הגיעו מפלנדריה או ואלוניה, אך גם מצד דוברי הפלמית עצמם, שבאותה עת לא דיברו הולנדית תקנית אלא הדיאלקטים שלהם. ב-4 ביוני 1830 בוטלה הרפורמה הזו.
השמרנים בצפון הולנד דחפו שרק חסידי הכנסייה הממלכתית לשעבר (הפרוטסטנטית) יתמנו לממשלה, בעוד שהשמרנים הבלגים רצו לבסס מחדש את הקתוליות כדת המדינה בבלגיה. הדו-קיום של שתי דתות מדינה ברחבי הממלכה לא היה מקובל על שני הצדדים. עד 1821 השתמשה הממשלה בהתנגדות הקתולים לחוק היסוד כדי לשמור על אופיו הפרוטסטנטי של מנגנון המדינה באמצעות מינוי עובדי מדינה. וילם הראשון עצמו היה תומך במסורת הלותרנית הגרמנית, לפיה הריבון הוא ראש הכנסייה. הוא רצה להתנגד לסמכותו של האפיפיור על הכנסייה הקתולית. הוא רצה להיות מסוגל להשפיע על מינוי הבישופים.
"לילה באופרה"

פרטיזנים קתולים צפו בהתרגשות בהתגלגלות מהפכת יולי בצרפת, שפרטים עליה דווחו במהירות בעיתונים. ב-25 באוגוסט 1830, בתיאטרון המלכותי דה לה מונה בבריסל, התקוממה בעקבות הופעה מיוחדת, לכבוד יום הולדתו של וילם הראשון, של "La muette de Portici" של דניאל אובר (הנערה האילמת מפורטיצ'י), רגשנית ופטריוטית. אופרה נגד ההתקוממות של מסניילו נגד המאסטרים הספרדים של נאפולי במאה ה-17. לאחר הדואט, "Amour sacré de la patrie", (אהבת המולדת הקדושה) עם אדולף נוריט בתפקיד הטנור, עזבו רבים מהקהל את התיאטרון והצטרפו למהומות שכבר החלו. ההמון זרם לרחובות בצעקות סיסמאות פטריוטיות. הקטטות והאלימות נמשכו במשך מספר ימים, כאשר מפגינים תפסו נקודות מפתח בעיר כולל פארק דה בריסל ופאלה דה בריסל. המורדים הבלגים החלו להתארגן ולבצר את עמדותיהם לקראת עימותים נוספים עם כוחות הולנדים. בימים הבאים התפוצץ הפרולטריון הנואש והנרגז של בריסל, שהתגודד סביב הדגל החדש שנוצר של תנועת העצמאות של בריסל, שהיה מהודק למוט עם שרוכי נעליים במהלך קרב רחוב ושימש להוביל מתקפת נגד נגד הכוחות של הנסיך וילם.
וילם הראשון שלח את שני בניו, נסיך הכתר וילם והנסיך פרדריק כדי לדכא את המהומות. וילם התבקש על ידי הבורגרים של בריסל לבוא לעיר לבדו, ללא חיילים, לפגישה; את זה הוא עשה, למרות הסיכונים. יורש העצר האדיב והמתון וילם, שייצג את המלוכה בבריסל, שוכנע על ידי האספה הכללית ב-1 בספטמבר שההפרדה המנהלית בין צפון לדרום היא הפתרון הקיים היחיד למשבר. אביו דחה את תנאי ההסדר שהציע הנסיך וילם. המלך וילם הראשון ניסה להחזיר את הסדר הקבוע בכוח, אך 8,000 החיילים ההולנדים בפיקודו של הנסיך פרדריק לא הצליחו להשתלט מחדש על בריסל בקרבות רחוב עקובים מדם (23–26 בספטמבר). הצבא נסוג אל מבצרי מאסטריכט, ונלו ואנטוורפן, וכאשר המפקד הצפוני של אנטוורפן הפגיז את העיירה, בטענה להפרה של הפסקת אש, התרעמו כל המחוזות הדרומיים. כל הזדמנות לדכא את ההפרה אבדה ב-26 בספטמבר כאשר זומן קונגרס לאומי לערוך חוקה והממשלה הזמנית הוקמה תחת שארל רוז'ייה. הממשלה הזמנית פרסמה אז הכרזת עצמאות ב-4 באוקטובר 1830.
מעצמות אירופה ובלגיה עצמאית

ב-20 בדצמבר 1830 ועידת לונדון של 1830 הפגישה חמש מעצמות אירופאיות גדולות: אוסטריה, בריטניה, צרפת, פרוסיה ורוסיה. בתחילה, המעצמות האירופיות היו חלוקות על הזעקה הבלגית לעצמאות. מלחמות נפוליאון היו עדיין טריות בזיכרונותיהן של המעצמות האירופיות הגדולות, אז ברגע שהצרפתים, תחת המונרכיה של יולי שהוקמה לאחרונה, תמכו בעצמאות בלגיה, המעצמות האירופיות האחרות תמכו באופן לא מפתיע בהמשך האיחוד של מחוזות הולנד. רוסיה, פרוסיה, אוסטריה ובריטניה תמכו כולן בהולנד, מכיוון שחששו שהצרפתים יספחו בסופו של דבר את בלגיה העצמאית. עם זאת, בסופו של דבר, אף אחת מהמעצמות האירופיות לא שלחה חיילים לסייע לממשלת הולנד, בין היתר בגלל מרידות בתוך כמה מגבולותיהן (הרוסים היו עסוקים עם מרד נובמבר בפולין ופרוסיה הייתה שקועה בחובות מלחמה). בריטניה החלה לראות את היתרונות של בידוד צרפת גאוגרפית עם יצירה חדשה של מדינת חיץ בלגית חדשה בין צרפת, הולנד ופרוסיה. מסיבה זו בריטניה תיתן בסופו של דבר חסות להקמת בלגיה.
עלייתו לשלטון של המלך לאופולד

בנובמבר 1830 הוקם הקונגרס הלאומי של בלגיה כדי לכונן חוקה למדינה החדשה. הקונגרס החליט שבלגיה תהיה מונרכיה חוקתית עממית. ב-7 בפברואר 1831 הוכרזה החוקה הבלגית. עם זאת, אף מונרך עדיין לא ישב על כס המלכות.
הקונגרס סירב לשקול כל מועמד מבית השלטון ההולנדי אורנז'-נסאו. בסופו של דבר הקונגרס הרכיב רשימה קצרה של שלושה מועמדים, כולם צרפתים. זה עצמו הוביל להתנגדות פוליטית, ולאופולד מסקסוניה-קובורג, שנבחן בשלב מוקדם אך ירד עקב התנגדות צרפתית, הוצע שוב. ב-22 באפריל 1831, פנתה ללאופולד משלחת בלגית בבית מרלבורו להציע לו רשמית את כס המלוכה. בתחילה הוא לא רצה לקבל את ההצעה, אולם בסופו של דבר נענה להצעה, ולאחר קבלת פנים עממית נלהבת בדרכו לבריסל, לאופולד הראשון נשבע כמלך ב-21 ביולי 1831.
21 ביולי משמש בדרך כלל לציון סופה של המהפכה ותחילתה של ממלכת בלגיה. הוא נחגג מדי שנה ביום הלאומי הבלגי.
לאחר העצמאות > מערכת עשרת הימים

המלך וילם לא היה מרוצה מההסדר שגובש בלונדון ולא קיבל את טענת העצמאות של בלגיה: היא חילקה את ממלכתו והשפיעה באופן דרסטי על האוצר שלו. ב-2 באוגוסט 1831 פלש הצבא ההולנדי, בראשות הנסיכים ההולנדים, לבלגיה, במה שנודע כ"מערכת עשרת הימים" ב-4 באוגוסט השתלט הכוח ההולנדי על אנטוורפן וחדר עמוק יותר לתוך בלגיה. הארמייה הבלגית של המז הובסה בקרב על אסלט. ב-8 באוגוסט קרא לאופולד לתמיכת הצרפתים והבריטים. כתוצאה מכך חצה מרשל אטיין מוריס ז'ראר את הגבול עם 70,000 חיילים צרפתים בפיקודו ב-9 באוגוסט.
הקרב על לובן (שם הציב המלך לאופולד את מפקדתו) החל ב-12 באוגוסט. על מנת להימנע ממלחמה עם הצרפתים המתקרבים הסכימו ההולנדים על שביתת נשק עם בלגיה ונסוגו לאחר שהשתלטו לזמן קצר על העיר. בעוד שהמערכה הראשונית המנצחת העניקה להולנדים עמדה מועילה במשא ומתן שלאחר מכן, ההולנדים נאלצו להסכים לשביתת נשק בלתי מוגבלת, למרות שהם המשיכו להחזיק במצודת אנטוורפן ומדי פעם הפגיזו את העיר ממנה. ז'ראר חזר לבלגיה בנובמבר 1832 עם ארמיית הצפון וצר על המצודה שאותה כבש ב-23 בדצמבר 1832. וילם הראשון יסרב להכיר במדינה בלגית עד אפריל 1839, אז נאלץ להיכנע תחת לחץ על ידי חוזה לונדון ובחוסר רצון הכיר בגבול שלמעט לימבורג ולוקסמבורג היה בעצם הגבול של 1790.
לאחר העצמאות > 1839 הסכם לונדון

ב-19 באפריל 1839 הסכם לונדון שנחתם על ידי המעצמות האירופיות (כולל הולנד) הכיר בבלגיה כמדינה עצמאית ונייטרלית הכוללת את מערב פלנדריה, מזרח פלנדריה, בראבנט, אנטוורפן, אנו, נאמור ולייז', וכן חצי מלוקסמבורג ולימבורג. הצבא ההולנדי, לעומת זאת, החזיק במאסטריכט, וכתוצאה מכך, הולנד שמרה על החצי המזרחי של לימבורג ועל שדות הפחם הגדולים שלה.
גרמניה הפרה את האמנה ב-1914 כשפלשה לבלגיה ב-4 באוגוסט ודחתה את האולטימטום הבריטי על "פיסת נייר". בריטניה הכריזה מלחמה על גרמניה באותו יום.
לאחר העצמאות > אורנגיזם

כבר ב-1830 החלה תנועה לאיחוד מחודש של בלגיה והולנד, שנקראה אורנגיזם (על שם הצבע המלכותי ההולנדי הכתום), שפעלה בפלנדריה ובבריסל. אבל גם לערים תעשייתיות, כמו לייז', היה פלג אורנגיסטים חזק. התנועה נתקלה בחוסר הסכמה עזה מצד השלטונות. בין השנים 1831–1834, 32 מקרי אלימות נגד אורנגיסטים הוזכרו בעיתונות ובשנת 1834 שר המשפטים לבאו אסר על ביטויי אורנגיזם במרחב הציבורי, תוך אכיפה בעונשים כבדים.
ראו גם

הגורמים לפירוק הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה
הולנד, בלגיה, לוקסמבורג ולימבורג ב-1839
1, 2 ו-3 הממלכה המאוחדת של הולנד (עד 1830)
1 ו-2 ממלכת הולנד (אחרי 1839)
2 דוכסות לימבורג (1839–1867) (בקונפדרציה הגרמנית לאחר 1839 כפיצוי לוואלס-לוקסמבורג)
3 ו-4 ממלכת בלגיה (אחרי 1839)
4 ו-5 הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג (גבולות עד 1839)
4 מחוז לוקסמבורג (ואלס-לוקסמבורג, לבלגיה ב-1839)
5 הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג (לוקסמבורג הגרמנית; גבולות לאחר 1839) בכחול, גבולות הקונפדרציה הגרמנית.
שארל רוז'ייה מוביל את 250 המתנדבים המהפכניים מלייז' לבריסל (שארל סובר, 1878)
נסיגה של הפרשים ההולנדיים על ה-Vlaamsesteenweg בבריסל, 1830
לאופולד נשבע את השבועה החוקתית (גוסטף ואפרס, 1831)
ההפרה של גרמניה את הסכם לונדון משנת 1839 ב-1914 הביאה לזעם אדיר בקרב דעת הקהל הבריטית.
ויליאם וילטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע אישי
 לידה:  9 ביוני 1865 לארגס, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 נהרג:  2 במאי 1920 (בגיל 54) Gourock, הממלכה המאוחדת 
 
ויליאם וילטון (9 ביוני 1865 - 2 במאי 1920) היה מאמנה של גלאזגו ריינג'רס משנת 1899 ועד 1920, לאחר ששימש קודם לכן בתפקידים שונים במועדון.
וילטון עבד במועדון במשך 16 שנים (מאז ספטמבר 1883) לפני שקיבל את התפקיד הכפול של מזכיר ומאמן במאי 1899. לפני כן, היה האחראי על קבוצות הנוער וקודם לתפקיד מזכיר המשחק של הקבוצה הראשונה ב-1889. ב-10 שנותיו כמזכיר המשחק של הקבוצה הבכירה, המועדון זכה ב-2 אליפויות סקוטלנד (1891 ו-1899) ו-3 גביעים סקוטיים (1894, 1897 ו-1898). כשהחלה הליגה הסקוטית את דרכה בשנת 1890, וילטון התמנה לגזבר הראשון שלה, כאשר ריינג'רס חלקה את האליפות עם דאמברטון.
בעונה לפני שהתמנה לתפקיד הכפול, ריינג'רס סיימה את העונה בפעם הראשונה עם 100% הצלחה, כאשר ניצחה בכל 18 המשחקים והבקיעה 79 שערים. אף קבוצה לפני כן או אחרי כן לא הצליחה לחזור על ההישג, אף על פי שמספר קבוצות סיימו עונות ללא הפסדי ליגה, כמו ארסנל ב-2004.
תחת שרביטו של וילטון, זכו הריינג'רס ב-7 אליפויות והיו בזמנו לקבוצה השנייה המצליחה ביותר בסקוטלנד אחרי סלטיק. עם זאת, וילטון לא זכה לראות את מלוא ההצלחה של קבוצתו. ביום לאחר המשחק האחרון של עונת 1920, יצא וילטון לחופשה ונהרג בתאונה ימית ביומה הראשון. ממשיכו בתפקיד המאמן היה ביל סטרות'.