stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכוכבים דולקים על אש קטנה

| --- | --- |

 סינגל בביצוע משינה
 מתוך האלבום העמותה לחקר התמותה
 יצא לאור:  1990
 שפה:  עברית 
 אורך:  3:25
 חברת תקליטים:  NMC
 כתיבה:  שלומי ברכה
 לחן:  שלומי ברכה
 
"הכוכבים דולקים על אש קטנה" הוא שיר שכתב והלחין שלומי ברכה וביצעה להקת הפופ רוק משינה, אשר יצא לאור בשנת 1990.
רקע

השיר נכלל באלבום "העמותה לחקר התמותה" והיה לאחד מלהיטיו.
על פי הפרשנות הרווחת השיר עוסק במפגש עם זונה.
השיר יצא לקראת סוף שנת תש"ן, ודורג בשני מצעדים שנתיים שונים של רשת ג': במקום ה-22 במצעד של שנת תש"ן ובמקום ה-38 במצעד של שנת תשנ"א.
דודו אהרון הקליט גרסת כיסוי לשיר שהופיעה באלבום הבכורה "אהבה ראשונה" שלו שיצא בשנת 2007.
הערות שוליים

↑  גידי אביבי, משהו קטן ולא כל כך טוב, באתר הארץ, 27 במאי 2005
↑  עמרי גרינברג, חיים ומשהו, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 26 בפברואר 2008
| משינה - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| משינה | "אופטיקאי מדופלם" • "אנה" • "בלדה לסוכן כפול" • "רכבת לילה" |  |
| משינה 2 | "שלח לי מלאך" • "אנחנו שניים" |  |
| משינה 3 | "שלג צח" • "אהובתי" • "ברחובות שלנו" |  |
| העמותה לחקר התמותה | "אז למה לי פוליטיקה עכשיו" • "הכוכבים דולקים על אש קטנה" • "אחכה לך בשדות" |  |
| מפלצות התהילה | "שלומית בונה סוכה" • "אין מקום אחר" |  |
| שיא הרגש | "גברת שרה השכנה" • "נגעה בשמים" |  |
| להתראות נעורים שלום אהבה | "להתראות נעורים שלום אהבה" • "את לא כמו כולם" • "תחזור תחזור" |  |
| רומנטיקה עתידנית | התשובה |  |
| יהלומים בשמיים | בין הצללים |  |
מתים שרים הולכים:
הירולה

| הירולה |
| --- | --- |
 ראש הירולה
מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
סוג:: הירולה
מין:: הירולה
שם מדעי
 Beatragus hunteri ‏סקלטר, 1889
תחום תפוצה


הירולה (שם מדעי: Beatragus hunteri, מסווג לעיתים בסוג דאמאסליק בשם Damaliscus hunteri) הקרויה גם בובאל הנטר, היא מין אנטילופה שחיה בערבות עשב צחיחות באזור על הגבול שבין קניה וסומליה. הוא המין היחיד בסוגו.
מאפיינים

ההירולות ידועות כ"אנטילופות ארבע-העיניים" בשל הבלוטות הפרי-אורביטליות (בלוטות המצויות אצל הפרסתנים מתחת לעיניים) הגדולות שלהן. גובהן הוא בין מטר אחד ל-1.25 והן שוקלות בין 80 ל-118 קילוגרם. צבע פרוותן הוא חום חולי ונהיה אפור יותר אצל הזכרים מאשר אצל הנקבות, עם בטן בהירה יותר ופס לבן על גשר האף. על העורף יש עור עבה יותר שיוצר רכסים כשהאוזניים מורמות. לקרניים צורת לירה (סוג של נבל קדום) ועל הקרניים יש טבעות בולטות.
הן פעילות יום ומבלות את הבקרים והערבים בהעלאת גירה. לרוב חיים בעדרים של שתיים עד ארבעים נקבות המונהגים על ידי זכר טריטוריאלי אחד, אבל עדרי רווקים של חמישה זכרים או יותר מצויים גם כן. העדרים לא זזים הרבה מכיוון שהזכרים שמנהיגים אותם הם מאוד טריטוריאליים. כשהם נלחמים, הזכרים יורדים על ברכיהם אבל בזמן ההיאבקות הם עומדים על ארבע.
ההירולה מצויה בסכנת הכחדה חמורה. כיום, נמצאים בטבע בין 500 ל-1,200 פרטים ואין חיות בכלל בשבי. בספירות בשנות ה-70 נמצאו 14,000 פרטים, ובספירות שנערכו בשנות ה-80 נמצאו 7,000 פרטים. התדלדלות האוכלוסייה של ההירולה נוצרה כתוצאה מתחרות בין עדרי בקר ובצורת שהכתה במחוז. בסוף שנת 2005, ארבע קהילות מקומיות במחוז איג'רה, בשיתוף פעולה עם "טרה נובה", פיתחו והציעו הצעה לייסד בצורה רשמית את רשות אישיבאקי לשימור ההירולה כדי להגן על ההירולה.
ההירולה זוהתה כאחד מעשרת "המינים הפוקליים" ב-2007 על ידי פרויקט "מינים ייחודיים מבחינה אבולוציונית ובסכנת הכחדה גלובלית" (EDGE). הפרויקט מזהה מינים ייחודיים מבחינה אבולוציונית הזקוקים להגנה מפני הכחדה. ההירולה מדורגת בין "עשרת הגדולים" (יותר נכון הנדירים) יחד עם ארכף זהוב גב, קיפודן חרטומני אטנבורו, סולנודון היספניולי, דולפין נהרות סיני, לוריס שלוח אדום, גמל דו-דבשתי, היפופוטם גמדי, עטלף דבורה, וירבוע ארוך אוזניים.
הערות שוליים

↑  הירולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| פריים |
| --- | --- | --- |
| ראמים | ראמים |  |
| דישון | דישון מקראי |        |
| ראם | ראם לבן • ראם הצבי • ראם ביסה • ראם סהרה • ראם שולי-אוזניים |        |
| אנטילופת סוס | אנטילופת סוס שחורה • אנטילופה סוסית קצרת-קרן |        |
| בובאלים | בובאלים |        |
| בובאל | בובאל איילי • בובאל הכף • בובאל ליכטנשטיין |        |
| גנו | גנו כחול • גנו שחור |        |
| דאמאליסק | דאמאליסק הסהר • דאמאליסק הצבי |        |
| הירולה | הירולה |        |
| אימפלים | אימפלים |        |
| אימפלה | אימפלה |        |
| צביונים | צביונים |        |
| צביון | צביון חום • צביון צהוב-גב • צביון זברה • צביון אדרס • צביון פיטרס • צביון הארווי • צביון ז'נטינק • צביון לבן-גחון  • צביון נטאל  • צביון שחור  • צביון שחור-חזית  • צביון אוגילבי  • צביון אדום  • צביון אבוט   • צביון וינס •  צביון לבן-רגליים |        |
| צביון גמדי | צביון כחול • צביון מקסוול • צביון וולטר |        |
| צביון סבכים | צביון סבכים |        |
| צבאי סוף | צבאי סוף |  |
| קובוס | קובוס המים • קובוס שחור-רגל • קובוס המשקפיים • קובוס הנילוס • קובוס וארדון |  |
| צבי סוף | צבי סוף מצוי • צבי סוף ההרים • צבי סוף הסוואנה |  |
| פלינים | פלינים |  |
| אנטילופה איילית | אנטילופה איילית |  |
| פאנטולופים | פאנטולופים |  |
| אנטילופה טיבטית | אנטילופה טיבטית |  |
| פרים • יעלים • צבאיים | פרים • יעלים • צבאיים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537196705171  LCCN: sh2001004416 
נקבה מניקה את צאצאה בקניה
היעד... חתונה

| --- | --- |

 בימוי:  Victor Levin 
 הופק בידי:  קאסיאן אלווס 
 תסריט:  Victor Levin 
 שחקנים ראשיים:  וינונה ריידר קיאנו ריבס 
 מוזיקה:  ויליאם רוס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  ורטיגו מדיה 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 באוגוסט 2018 
 משך הקרנה:  86 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
היעד... חתונה (באנגלית: Destination Wedding) הוא סרט קומדיה רומנטית משנת 2018 בבימויו ובכתיבתו של ויקטור לוין, בכיכובם של וינונה ריידר וקיאנו ריבס. הסרט מתמקד בשני זרים, פרנק ולינדזי, שנפגשים במקרה כשהם נוסעים לאותה חתונה של מכר משותף. השניים, שבתחילה מפתחים אנטגוניזם זה כלפי זה, מוצאים את עצמם מסתדרים בעל כורחם לאורך האירועים השונים. הסרט עוסק בשנאה משותפת, סרקזם וחיפוש בלתי צפוי אחר אהבה.
הפקת הסרט נערכה במרכז קליפורניה באוגוסט 2017. ופסקול הסרט הולחן על ידי ויליאם רוס.(אנ') לפי וראייטי, תקציב ההפקה היה 5 מיליון דולר.
עלילה

לינדזי ופרנק נפגשים לראשונה בשדה התעופה כשהם מגלים ששניהם מוזמנים לאותה חתונה בקליפורניה. לאורך סוף השבוע הם מוצאים עצמם מתעמתים, מתחברים ומתאהבים בהדרגה. שני האנשים, שבאים עם גישה שלילית לחתונות ולחיים בכלל, מגלים שהם מוצאים זה אצל זו את מה שחסר להם..
ביקורות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות. בעוד שהמבקרים שיבחו את הכימיה בין קיאנו ריבס ווינונה ריידר, חלקם ציינו שהסרט מוגבל בדיאלוגים ובעל מבנה חד-גוני. ב־Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בדירוג של 51% על סמך 86 ביקורות, ובדירוג ממוצע של 5.3/10. הקונצנזוס הקריטי של האתר קורא, " הסרט מפגיש מחדש את קיאנו ריבס ווינונה ריידר לקומדיה חמוצה שהטוויסט המיזנתרופי המבטיח בתחילה משתלט על הכימיה של המובילים שלה". ב־Metacritic, לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 46 מתוך 100, המבוסס על 23 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
הערות שוליים

↑  Ritman, Alex (30 באוגוסט 2017). "Keanu Reeves, Winona Ryder Team Up for 'Destination Wedding'". The Hollywood Reporter. נבדק ב-31 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mitchell, Robert (30 באוגוסט 2017). "Keanu Reeves, Winona Ryder Reunite for 'Destination Wedding'". Variety. נבדק ב-31 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
הארד רוק

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  רוק, בלוז רוק, רוק פסיכדלי, גראג' רוק, רוק אנד רול
 מקורות תרבותיים:  אמצע שנות ה-60, הממלכה המאוחדת וארצות הברית
 מוצא:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 כלים:  גיטרה חשמלית, בס, תופים, לעיתים קלידים
 פופולריות מיינסטרים:  פופולרי מאוד מאז שנות ה-60, שיא הפופולריות במהלך שנות ה-80.
 נגזרות:  הבי מטאל
 
הארד רוק (באנגלית: Hard Rock; לעיתים מכונה בעברית רוק כבד) הוא תת-ז'אנר של מוזיקת רוק ששורשיו נמצאים בבלוז רוק, רוק פסיכדלי וגראז' רוק של אמצע שנות ה-60 של המאה ה-20. הוא מאופיין על ידי שימוש נרחב בגיטרה חשמלית עם אפקט דיסטורשן, גיטרה בס, מערכת תופים ולעיתים גם פסנתר או קלידים.
ההארד רוק נעשה חלק בלתי נפרד מהמוזיקה הפופולרית במהלך שנות ה-70 עם להקות כמו לד זפלין, בלאק סבאת', דיפ פרפל, אירוסמית', קיס, AC/DC, זי זי טופ, קווין וואן היילן, אולם הוא הגיע לשיאו המסחרי במהלך שנות ה-80. להקות גלאם מטאל כמו בון ג'ובי, דף לפרד וגם Guns N' Roses עם סאונד יותר מלוכלך מחברותיהן לז'אנר, הפכו להצלחות גדולות במחצית השנייה של העשור, לפני שאיבדו את הפופולריות שלהם לטובת ז'אנר הגראנג' בשנות ה-90. למרות זאת, להקות פוסט-גראנג' רבות בעשור הראשון של המאה ה-21 אימצו סאונד שמושפע מאוד מהארד רוק, וזאת במקביל לגל חדש של פופולריות וקהל חדש וצעיר יותר אצל הלהקות הוותיקות יותר.
בסוף שנות ה-60 התפתח במקביל גם ז'אנר ההבי מטאל ובתקופה ההיא שני המונחים היו למעשה שמות נרדפים לאותו סגנון מוזיקלי. עם זאת, בהמשך עם פריצת הדרך המוזיקלית של להקת בלאק סבאת', מוזיקת המטאל התרחקה מההארד רוק המוקדם, ונעשתה מוזיקה כבדה ואפלה יותר. בשנות ה-80 התפתחו תת-ז'אנרים רבים של ז'אנר ההבי מטאל בהשפעת הארדקור פאנק בשם הכולל מטאל קיצוני, מה שיצר הבדל יותר גדול בין הז'אנרים. עם זאת, לאורך ההיסטוריה שני הז'אנרים התקיימו זה לצד זה ולהקות רבות שויכו לשני הז'אנרים בו זמנית.
הים הפנימי סטו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ים פנימי 
 מידות
 שטח:  19,700 קילומטר רבוע
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Ōta River, Kasuga River, Honzu River, Gobo River, Orino River, Kushiki River, Kabe River, Hamata River, Kōtō River, Awata River, Kinsei River, Miyamae River, Ōura River, Aya River, Doki River, Asahi River, Ashida River, Aibiki River, Ōzu River, Kamo River, Kokuryo River, Daisoku River, Kanakura River, Yahata River, Nishiki River, Imadate River, Takahashi River, בפסקה זו 4 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מדינות באגן הניקוז:  יפן 
 קואורדינטות:  34°10′00″N 133°20′00″E﻿ / ﻿34.166666666667°N 133.33333333333°E﻿ / 34.166666666667; 133.33333333333
  (למפת יפן מוגדלת) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט הים הפנימי סטו(למפת יפן רגילה) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט הים הפנימי סטו
 
מבט על הים הפנימי סטו מהאי מִיאָגִ'ימָה
הים הפנימי סֵטוֹ (ביפנית: 瀬戸内海, סֵטוֹ נָאיקָאי) הוא גוף מים המפריד בין האיים הונשו, שיקוקו וקיושו, שלושת האיים המרכזיים של יפן. מימיו משתרעים על פני 400 קילומטרים מאוסאקה עד קיטאקיושו וכוללים כ-3000 איים, שרבים מהם מיושבים.
קטע ים זה משמש כנתיב שיט בינלאומי בין האוקיינוס השקט לים היפני. מבחינה היסטורית הים הפנימי ממשיך להיות נתיב משלוח חיוני והוא מכוסה על ידי רשת מעבורות נרחבת, מכיוון שרבים מהאיים קשורים זה לזה באמצעות מעבורות מקומיות קטנות. את הים חוצים גם שלוש סדרות גשרים עיקריות המחברות בין הונשו לשיקוקו: קאידו שימאנאמי בין הירושימה לאהימה, גשר סטו אוהאשי בין אוקייאמה לקגאווה והגשרים אקאשי קאיקיו ונארוטו אוהאשי בין טוקושימה להוגו. לחופיו נמצאות ערים רבות, בהן הירושימה. חופי הים מהווים אחד מאתרי התיירות המרכזיים ביפן בזכות אקלים נעים, מיעוט משקעים, טמפרטורת מים יציבה ותופעת "הגאות האדומה" הנגרמת על ידי עליה בריכוזי פיטופלנקטון במים.
הערות שוליים

↑  Seto Inland Sea (Setonaikai), japan-guide.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550603605171  GND: 4245040-8  LCCN: sh85066477  LNB: 000298244  NDL: 00638302  NKC: ge1015988  VIAF: 251799254   WorldCat (עם VIAF): 251799254 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של יפן ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היפוליטה (מארוול קומיקס)

| --- | --- |

היפוליטה, כפי שהופיעה על עטיפה אלטרנטיבית לחוברת Fearless Defenders #3 מאפריל 2013, אמנות מאת פיל חימנז.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Thor #127 (אפריל 1966)
 יוצרים:  סטן לי ג'ק קירבי
 מידע
 כינויים:  מלכת האמזונות, האישה הלוחמת
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אולימפי
 מין:  נקבה
 מקצוע:  כלי הקיבול של פלוטו
 כוחות:  כוחות, מהירות וסיבולת על-אנושיים, תעופה, אלמותיות. באמצעות כפפות השריון של ארס: היכולת להגדיל את כוחה פי מאה.
 חברה בקבוצה:  דפנדרס (ולקיריור)
 חברה לשעבר בקבוצה:  הבקאיה, מלכת האמזונות, האלים האולימפיים
 דמויות קשורות
 משפחה:  ארס (אב), אותררה (אם, מתה), ארטום (בת, מתה), אנטיופה, ליסיפה, מלניפה, אוריתיאה ופנתסיליאה (אחיות, מתות), פובוס, דיימוס, מונסטרו, קיקנוס (אחים חורגים), הרמוניה (אחות למחצה), היפוליטוס (אחיין, מת)
היפוליטה (באנגלית: Hippolyta) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס תור ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Thor #127 מאפריל 1966 ונוצרה בידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. הדמות מבוססת על מלכת האמזונות היפוליטה מהמיתולוגיה היוונית.
ביוגרפיה בדיונית

היפוליטה היא בתם של אל המלחמה ארס ואותררה האמזונה וכן אחותו החורגת של פובוס. היא ואחיותיה האמזונות היו עוזרות לחרחר מלחמה, וגונבות את הילדות מאימותיהן כדי להגדיל את צבאן. הקבוצה הגנה על האלה העגלה איו כטובה לסבה זאוס. אחרי שנים רבות בהם שלטה באמזונות, היפוליטה פגשה את הרקולס כאשר הוא, יאסון והארגונאוטים נחתו ליד העיר הבצורה שלה תמיסקירה. הם ניסו לגנוב את האבנט הקסום של היפוליטה וכן כמה שיותר עבדים שיוכלו למצוא. אחותה של היפוליטה, אנטיופה, חששה לחיי אחותה והתחזתה אליה מרצונה החופשי. יאסון חשב שמדובר במלכת האמזונות, חטף אותה והפך אותה לכלתו. לשניים נולד תינוק בשם היפוליטוס, שנקרא על שם אחותה האהובה. בתחילה, היפוליטה נטרה להרקולס טינה על פלישתו אך בסופו של דבר התאהבה בו. במשך העידנים היא ניסתה לזכות בליבו, אך ללא הועיל. עקב כך נוצרה בין השניים מערכת יחסים של אהבה/שנאה.
בתקופת העידן המודרני של הקומיקס, היפוליטה עזרה לפלוטו, האל הרומי של השאול, בתוכניתו לנקום בהרקולס. דרך מעשה תרמית, הוא קשר אותו לממלכתו האדס, אך תור נחלץ לעזרתו. היפוליטה גם הקימה דור חדש של אמזונות לוחמות להן קראה ה"בקאיה", שהיו מורכבות מנשים חסרות בית מהעיר ניו יורק. הקבוצה נכנסה לעימותים עם ארבעת המופלאים ואקס-מן.
מאוחר יותר, הדמות מופיעה בדפי חוברות Incredible Hercules כשהיא מבקרת את אביה ארס בניסיון לרתום אותו לאחת ממזימותיה של הרה. ארס מנער אותה מעליו, וכאשר היא חוזרת היא נרצחת בידי בתה ארטום, שעייפה מהאובססיה של אמה להרקולס. במהלך קשת הסיפור "שלטון אפל", היפוליטה היא אחת מהאנשים המתים של ארבוס כאשר הרקולס מגיע לשאול. בהמשך, הלה מקימה את היפוליטה מהמתים כדי לעזור לולקיריור להביס את עלמות המגן מאבדון. היפוליטה, שכעת ידועה בכינוי "האישה הלוחמת", מצטרפת לקבוצת הדפנדרס חסרות הפחד.
כוחות ויכולות

להיפוליטה יש כוחות, מהירות וסיבולת על-אנושיים והיא אלמותית, מה שאומר שהיא אינה מזדקנת. כמו כן, היא מיומנת בקרב פנים אל פנים ומחזיקה בכפפת השריון של ארס, שמגבירה את כוחותיה לאין שיעור.
ראו גם

היפוליטה (DC קומיקס) - גרסת הדמות בחברת DC קומיקס המתחרה
הערות שוליים

↑  Incredible Hercules #121
↑  Incredible Hercules #129
↑  Fearless Defenders #2, March 2013
↑  Fearless Defenders #3, April 2013
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היעלמות אלכסנדרה ברנדט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בדצמבר 1984 ברית המועצות ברית המועצות
 נעדרת:  24 בנובמבר 1994 (בגיל 9)
 ידועה בשל:  פרשת היעדרותה הבלתי מפוענחת
אלכסנדרה (סשה) ברנדט (נולדה ב-8 בדצמבר 1984) היא אישה ישראלית אשר נעלמו עקבותיה בעת שהייתה ילדה בת 9. זה הוא מן המפורסמים שבמקרי ההיעדרות הבלתי מפוענחים במדינת ישראל.
רקע

בשנת 1992 ברנדט עלתה לישראל עם הוריה ואחותה הקטנה מאוקראינה, כחלק מהעלייה ההמונית לאחר התפרקות ברית המועצות. המשפחה התגוררה ברמת גן, ובשנת 1993 הוריה פתחו בהליכי גירושין.
פרשת היעלמותה

ב-24 בנובמבר 1994 ברנדט נראתה לאחרונה בשעה 14:00 בצהריים בגן ציבורי שנקרא "גן דוד המלך" ליד בי"ס זומר ברמת גן בו למדה. עדויות שונות טוענות כי ראו אותה עם אדם מבוגר ליד בית הספר ומשם לא נראתה.
המשטרה חקרה הן את בני המשפחה והן גורמי פשע שונים בחשד לאחריות להיעלמה, אך לא העלתה שום ממצא בעל משמעות. בין השאר נחקר ב-2003 עבריין המין אורן קורידו, שביוזמתו סיפר כי הוא אנס ורצח אותה, אולם התברר שהוא נתן עדות שקר. גם המשפחה ניסתה להפעיל חוקרים פרטיים שימצאו פרטים שיעידו על גורלה של ברנדט, אך לשווא. המשפחה העלתה תיאוריה כי ברנדט נחטפה למזרח אירופה כחלק ממעגל סחר בנשים אך טענות אלו נדחו על ידי המשטרה.
פרשת היעלמותה > ניסיונות זיהוי

בפברואר 2013, כמעט 20 שנה לאחר שנראתה בפעם האחרונה, פנתה אחותה של אלכסנדרה למשטרה לאחר שאמה, תהילה, טענה כי נתקלה בה במקרה במהלך אירוע משפחתי ברמת גן. האישה בה נתקלה,  ממשפחה חרדית מאשדוד, הכחישה נחרצות שהיא בתה הנעדרת, וטענה כי אין לה קשר אליה. לאחר התערבות המשטרה, האישה הסכימה לעבור סדרת בדיקות שיוכיחו את טענתה כי היא לא אלכסנדרה ברנדט, אך לאחר שתהילה ברנדט סירבה לבצע בדיקת סמני DNA שיבדקו את הקשר בניהן, הוחלט שבדיקות ייעשו מול הדגימה של אחותה הקטנה של אלכסנדרה, יוליה (לילך) ברנדט. הבדיקות מצאו באופן חד משמעי כי האישה איננה ברנדט.
הערות שוליים

↑  אבי כהן, כך סידרו הפדופילים את המשטרה, באתר ynet, 22 במאי 2003
↑  אם ילדה שנעלמה לפני 20 שנה: "ראיתי אותה", באתר ynet, 21 בפברואר 2013
↑  יניב קובוביץ, אלכסנדרה ברנדט לא נמצאה - כך קובעת בדיקת DNA, באתר הארץ, 27 בפברואר 2013
היפהפייה והיחפן 2

| --- | --- |

העטיפה העברית של הסרט
 בימוי:  דרל רוני, ז'נין רוסל 
 הופק בידי:  ז'נין רוסל דוד המלך וו
 תסריט:  ביל מוץ בוב רוט
 שחקנים ראשיים:  סקוט וולף רוג'ר בארט אליסה מילאנו סוזן איגן ג'ף בנט ג'ודי בנסון ג'ס הרנל
 מדבבים:  סקוט וולף (סקאמפ) ג'ודי בנסון (ליידי) ג'ס הרנל דבי דריברי (אנט) קת' סוסי (קולט, דניאל) ג'ף בנט (Tramp) אליסה מילאנו רוג'ר בארט (סקאמפ) צ'אז פלמינטרי סוזן איגן 
 מוזיקה:  דני טרוב 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סטודיו דיסני-טונס
 חברה מפיצה:  בואנה ויסטה הפקות
 שיטת הפצה:  direct-to-video, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 בפברואר 2001
 משך הקרנה:  69 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סיפור התבגרות, סרט מוזיקלי, קומדיה רומנטית, דרמה קומית, סרט לכל המשפחה 
 סרט קודם:  היפהפייה והיחפן 
 דף הסרט ב־IMDb
 
היפהפייה והיחפן 2: ההרפתקה של סקאמפ (באנגלית: Lady and the Tramp II: Scamp's Adventure) הוא סרט אנימציה של אולפני וולט דיסני שיצא ישירות לוידאו בשנת 2001, אשר מהווה המשך לסרט "היפהפייה והיחפן" משנת 1955.
דמויות ומדבבים

| דמות | מדבב/ת בעברית | מדבב/ת באנגלית |
| --- | --- | --- |
| יחפן | אלון אופיר | ג'ף בנט |
| ליידי | לימור שפירא | ג'ודי בנסון |
| סקאמפ | לירון לב | סקוט וולף |
| אנג'ל | מיכל צפיר | אליסה מילאנו / סוזן איגן (שירה) |
| ג'וק | דב רייזר | צ'אז פלמינטרי |
| טראסטי | יהודה אפרוני |  |
| דניאל | יסמין עיון |  |
| קולט | ליאנה עיון |  |
| אנט | גל סרי |  |
| ג'ים דיר | עפרון אטקין |  |
| דארלינג | רמה מסינגר |  |
| באסטר | עמי מנדלמן |  |
| ספארקי | אלי לולאי | מיקי רוני |
| רובי | ליליאן ברטו | קת'י מוריארטי |
| מוץ' | אייל נחמיאס | ביל פייגרברייק |
| פרונסואה | דור צויגנבום | ברונסון פינצ'וט |
| לוכד הכלבים | יהויכין פרידלנדר |  |
הגביע הארץ-ישראלי 1939

| --- | --- |
 מארחת:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 תקופת התחרות:  ? – 28 במאי 1939
 מספר משתתפות:  14
 הזוכה:  הפועל תל אביב (5)
 → 19381940 ←
 
הגביע הארץ ישראלי 1939 הייתה התחרות העשירית מאז היווסדה. המשחקים הסתיימו ב-28 במאי 1939. בתחרות השתתפו 14 קבוצות.
הפועל תל אביב זכתה בגביע בפעם השלישית ברציפות והחמישית בסך הכל.
משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 במאי 1939 | הפועל תל אביב | 1:2 | מכבי פתח תקווה | אצטדיון המכביה, תל אביב צופים: 3,000 שיפוט: מרקוס |
| 6 במאי 1939 | פוקס   14'   הרברט מייטנר  15' |  | זימט   12' | אצטדיון המכביה, תל אביב צופים: 3,000 שיפוט: מרקוס |
| גביע המדינה בכדורגל |
| --- | --- | --- |
| הגביע הארץ ישראלי | 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1949 • 1948 |  |
| גביע המדינה | 1949/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020• 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 |  |
היעדרות (עבודה)

במקום עבודה, היעדרות היא זמן שבו העובד אינו נמצא בעבודתו, אף שלפי שעות העבודה המקובלות היה עליו להימצא בעבודה.
חוקי העבודה מאפשרים לעובד להיעדר ממקום עבודתו בשל סיבות מוגדרות, ובהן חופשה ומחלה, בהתאם למכסה ולכללים שבחוקים אלה. זכות זו נועדה לאפשר לעובד לנוח כאשר אינו מסוגל לעבוד. סיבות מוצדקות נוספות הן תאונה, מילואים, לידה ועוד.
אולם, קיימות סיטואציות שונות להיעדרות שאינן תחת האצטלה הסוציאלית – מפאת לחץ או בבעיות אישיות בחייו של העובד. היעדרות עובדים הייתה ועודנה בעיה מרכזית בארגונים שונים. בעיה זו משותפת לעובד, לארגון, ובהסתכלות רחבה יותר לחברה, היות שכאשר המשק מפיק פחות כל החברה סובלת בסופו של דבר. יש מקומות עבודה בהם היעדרות בלתי מוצדקת נחשבת כעבירת משמעת.
הסבר תופעת ההיעדרויות

היעדרות מעבודה היא משתנה של קבוצה הנקראת התנהגות נסיגה[דרוש מקור]. קבוצה זו מכילה מספר משתנים הבוחנים את האפקטיביות הארגונית, בין השאר שייכים גם איחורים ועזיבת הארגון. כל אחד ממשתני התנהגות הנסיגה בעל השפעה על תפקוד הפרט והשלכה על תפקוד הארגון בכלל.
על פי רוב, המרכיב המרכזי בהיעדרות הוא היעדרות מחמת מחלת העובד, או מחלה של בן משפחה. ברם, קיימות סיבות נוספות להיעדרותו של עובד דוגמת לחץ או בעיות אישיות הגורמות לו להיעדר ממקום העבודה.
שלושה מודלים מסבירים את תופעת היעדרות:
מודל הימנעות ממצבי לחץ ושחיקה. מודל זה גורס כי היעדרותו של הפרט ממקום עבודתו מופיעה כתגובה ללחץ אותו חווה העובד במקום העבודה.
מודל הסוציאליזציה של העובד בארגון. מודל זה מצביע על היעדרויות עובדים כחלק מנורמות חברתיות הרווחות בארגון. העובד מושפע מתהליכי הסוציאליזציה בארגון, דהיינו מהתנהגותם של העמיתים והמנהלים בארגון. עובד מקבל לגיטימציה להיעדרות כאשר רואה אותה מתרחשת תדיר בין כותלי הארגון, ומהווה לו גושפנקה לפעילות דומה מצידו.
מודל קבלת החלטות של הפרט. הסבר ההיעדרות, על פי מודל זה, מבוסס על מערכת קבלת ההחלטות של העובד. כל עובד מכמת אופן רציונלי את רווחיו והפסדיו לאור היעדרותו ממקום עבודתו. כמה תועלת ירוויח מהיעדרות למול נוכחות וכמה יפסיד בהתאמה. בתהליך הרציונלי מעבד העובד שיקולים דוגמת האחריות למשפחתו והאחריות כלפי עמיתיו למקום העבודה אשר ייפול עליהם עומס עבודה גדול יותר עקב היעדרותו של העובד, שיקולי שכר המופחת עקב מחסור בימי עבודה, סידורים אישיים ועוד. המרכיבים השונים בקבלת ההחלטה נשלטים ברמות שונות. החל מגורמי שליטה מלאה, דוגמת אי הגעה עקב הצטננות קלה, ועד לגורמים שאינם בשליטת העובד דוגמת מדיניות הארגון להיעדרות עובדים.
השפעות התופעה בארגונים

ההיעדרות מהעבודה מהווה תופעה הגורמת לנזקים כלכליים לא מבוטלים לארגונים ולמדינות. היעדרות משבשת את פעילותו השוטפת של ארגון, יוצרת עומס על עובדים אחרים שנאלצים במידה מסוימת לעבוד באופן שיכסה על היעדר תרומתם הפרודוקטיבית של הנעדרים, וגוררת הוצאות כספיות לארגון באופן ישיר ועקיף.
מנגד ישנה השקפה אחרת, הגורסת כי להיעדרות ישנם צדדים חיוביים למול השליליים, הן לארגון המעסיק והן לעובד הנעדר. לראייה - עובד שנעדר התפנה כדי למלא תפקיד מרכזי נוסף בעל ערך רב ביותר בחייו שאינו קשור לעבודה, לדוגמה תפקיד בן/בת להורים או הורה לילדים, ומילא את התפקיד בצורה אפקטיבית. ייתכן שעל ידי ההיעדרות ומילוי התפקיד האישי, הצליח העובד לטעון מחדש את משאבי ההתמודדות שלו, ולחזור לתפקידו בארגון בכוחות מחודשים, סביר שתפקודו לאחר חזרתו לעבודה ישתפר.
מיגור התופעה

ארגונים מנסים ליצור פתרונות יצירתיים לתופעות ההיעדרות. לדוגמה – ארגונים המקימים גני ילדים בקרבת מקום, אפשרות לעבודה מהבית ושיטת "מנטורינג" לפיה מוצמד לעובד חדש בחברה חונך ותיק אשר יוצר אצל העובד החדש תחושת מחויבות לארגון בכלל ולחונך הוותיק בפרט. העובד החדש לא יירצה לאכזב את חונכו הוותיק ועל כן ימעט להיעדר ממקום העבודה.
הערות שוליים

↑  היעדרויות בספרות המחקר, פרק 2
האישה השמאנית

מצפה
רמון
מצפה
רמון
האישה השמאנית הייתה אישה שחיה בתקופת התרבות הנאטופית המאוחרת בגליל, לפני כ-12,000 שנים, ונקברה במערת חילזון תחתית.
החפירות ותוצאותיהן

ב-2008 בחפירות שנעשו באתר על ידי פרופסור ליאור גרוסמן מהאוניברסיטה העברית ונמשכו מספר עונות חפירה. במהלך החפירות נחשפו 28 שלדים שנקברו במערה. הקבר הייחודי ביותר שנמצא האתר הוא של האישה השמאנית, שלד של אישה נכה שבזמן מותה הייתה בת כ-45. 
הקבר שנחשף לימד שאנשי התרבות הנאטופית השקיעו מאמצים רבים בקבורתה של האישה. צורת הקבורה וכמות המנחות היו שונים מכל קבר אחר מתקופה זו. האישה נקברה על הצידה בצורה מעוגלת ומתחתיה ומעליה הונחו מגוון של מנחות בהם שבר קערה, רגל של אדם גדול ממנה, כלי חד מעצם בעל חיים, 86 שריוני צבים, זנב שור הבר, ראש של שועל, כנף של נשר, זרוע של חזיר בר, אגן של נמר, קרן של אייל.
תפקידה

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. (21 בספטמבר 2022)
בחברה של ציידים לקטים יש חשיבות רבה ליכולות הפיזיות על מנת לשרוד. אולם האישה השמאנית למרות שסבלה מנכות הגיע לגיל מבוגר מאוד יחסית לאותה תקופה. הדבר מלמד שהיה לה מעמד חשוב בקרב השבט. ישנם מספר תאוריות על מעמדה, תאוריה ראשונה שהיא זכתה לכבוד והערכה והייתה בעלת מעמד גבוה בקרב השבט, אפשרות נוספת שאנשים פחדו ממנה ויראו ממנה בגלל היותה מכשפה.