stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מושל אריזונה
היסטוריה

עשרים ושלושה אנשים כיהנו כמושלים במשך 27 כהונות שונות. כל המושלים החוזרים היו בשנותיה הראשונות של המדינה, כאשר המושל הראשון, ג'ורג' האנט, והמושל השני תומאס אדוארד קמפבל, כיהנו לסירוגין ב-17 השנים הראשונות, והאנט כיהן תקופת כהונה נוספות שנתיים לאחר מכן. מושל אחד, אוון מצ'ם, הורשע בעבירות שונות, ופייף סימינגטון התפטר לאחר שהורשע אף הוא. המושל שכיהן הכי הרבה זמן היה ג'ורג' האנט, שנבחר שבע פעמים וכיהן מעט פחות מארבע עשרה שנים. הכהונה הרציפה הארוכה ביותר הייתה זו של ברוס בביט, שכיהן כמעט תשע שנים. לבולין הייתה הכהונה הקצרה ביותר, והיא נפטרה פחות מחמישה חודשים לאחר שהושבעה לתפקיד. ארבעה מושלים נולדו באריזונה: קמפבל, סידני פרסטון אוסבורן, רוז מופורד ובביט. לאריזונה היו ארבע מושלות – שיא ארצי. בגלל שורה של מקרי מוות, התפטרות והדחה, לאריזונה לא היה מושל שתקופת כהונתו המלאה החלה והסתיימה בגלל נסיבות שכאלו מאז 1975.
בתחילה, לפי חוקת המדינה מ-1912, הבחירות למושל אמורות להתקיים אחת לשנתיים. בשנת 1968 הוחלט לקיים בחירות אחת לארבע שנים. החוקה לא כללה במקור מגבלת כהונה, אך תיקון שהתקבל ב-1992 מאפשר למושלים להיבחר פעם אחת. לפני כן נבחרו ארבעה מושלים יותר מפעמיים ברציפות. המושל מושבע ביום שני הראשון של חודש ינואר שלאחר הבחירות.
ביאורים

↑  תוצאות הבחירות הראשוניות הראו על ניצחונו של קמפבל בהפרש של 30 קולות. יריבו במירוץ, המושל הקודם האנט, ערער על התוצאות בטענה למעשי מרמה. ב-27 בינואר 1917 קבע בית המשפט העליון של אריזונה שקמפבל הוא המושל החדש ואילץ את האנט להעביר את התפקיד. האנט המשיך להיאבק על ניצחונו בבית המשפט, וב-22 בדצמבר אותה שנה הוא הוכרז כמנצח בבחירות ברוב של 43 קולות. שלושה ימים לאחר מכן העביר קמפבל את התפקיד בחזרה להאנט.
↑  מערכת הבחירות הראשונה שהתקיימה על פי התיקון לחוקה שהאריך את משך כהונת המושל לארבע שנים.
↑  התפטר כדי לשמש כשגריר ארצות הברית בארגנטינה.
1 2  לאחר שאוון מיקם זכה ב-43 אחוזים בלבד של קולות הבוחרים וניצח בבחירות של 1986, הנהיגה אריזונה הצבעה בסיבוב שני. הבחירות של 1990 היו צמודות מאוד, וב-26 בפברואר 1991 נערך סיבוב שני, שבהם ניצח פייף סימינגטון. הוא הושבע ב-6 במרץ ואז הסתיימה כהונתה של מופורד.
↑  התפטר עקב הרשעה בפלילים.
↑  התפטרה כדי לכהן כמזכירת ביטחון המולדת של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  "Const. Arizona, article V, section 4". Arizona State Legislature. State of Arizona. נבדק ב-22 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Const. Arizona, article V, section 7". Arizona State Legislature. State of Arizona. נבדק ב-22 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Const. Arizona, article V, section 5". Arizona State Legislature. State of Arizona. נבדק ב-22 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Const. Arizona, article V, section 3". Arizona State Legislature. State of Arizona. נבדק ב-22 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Const. Arizona, article V, section 6". Arizona State Legislature. State of Arizona. נבדק ב-7 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  AZ Const. art 5, § 1
↑  Berman, David R. (1998). Arizona Politics & Government: The Quest for Autonomy, Democracy, and Development. University of Nebraska Press. p. 112. ISBN 0-8032-6146-2. נבדק ב-3 באוגוסט 2010. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  AZ Const. art. 5, old § 1
| מושלי מדינות ארצות הברית ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| מושלי מדינות ארצות הברית | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • וושינגטון • ויומינג •  ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |  |
| ראו גם | נשיא ארצות הברית • זכויות המדינות בארצות הברית |  |
מושצ'יסקה

מושצ'יסקה (באוקראינית: Мостиська, מוסטיסקה; בפולנית: Mościska) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. העיירה נמצאת 15 קילומטר מזרחית לגבול עם פולין.
מדובר בעיירה ציורית, בעלת שפע של מבנים אדריכליים ייחודיים מהתקופה האוסטרו הונגרית ו7התקופה הפולנית. בעיר ישנם מספר בתי מלון.
תולדות היישוב

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מושצ'יסקה נזכרת מהמאה ה-10, ובמאה ה-14 סופחה לממלכת פולין בידי קז'ימייז' השלישי, מלך פולין. בשנת 1404 הוענקו ליישוב זכויות עיר בידי המלך ולדיסלב השני יגיילו. במהלך השנים נהרס היישוב כתוצאה מפשיטות הוולאכים, הטטרים והטורקים.
בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל היישוב בשטח גליציה האוסטרית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
ב-22 במרץ 2022, במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, נחנך בעיירה בית חולים שדה ישראלי. בית החולים "כוכב מאיר" הוקם על ידי המרכז הרפואי שיבא בתוך בית ספר.
יהודי מושצ'יסקה

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,300 יהודים, כמחצית תושביה, והתקיימה בה פעילות ציבורית יהודית. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נכבשה העיירה למספר ימים בידי הגרמנים, ובתקופה זו רצחו אוקראינים מקומיים כמה יהודים בה. בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב הועברה העיירה לשליטת ברית המועצות, ובתקופה זו נאסרה הפעילות הציבורית היהודית בעיירה, תוך הגליית מספר בעלי הון יהודים מהעיירה.
ב-27 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, כבשו הגרמנים את העיירה בשנית, ורצחו בה מיד יהודים שהואשמו בקומוניזם. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת תשלום סכומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה, בהן חלק מהיהודים נרצחו.
בסוף שנת 1941 רוכזו כ-3,000 יהודי העיירה וסביבתה בגטו שהוקם בה, בו נספו רבים מהם מקור ומרעב. כמה מאות גברים יהודים מהגטו שולחו למחנות עבודה באזור.
בין ה-12 ל-13 באוקטובר 1942 פשטו על הגטו שבעיירה שוטרים גרמנים. כ-2,000 יהודים נרצחו במהלך האקציה, והיתר שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
הערות שוליים

↑  אבי כהן, ישראל חנכה בית חולים שדה ראשון באוקראינה: "נוכל לטפל באלפי פליטים", באתר ישראל היום, 22 במרץ 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557520805171  GND: 4831443-2  NKC: ge1066987  VIAF: 134906191   WorldCat (עם VIAF): 134906191
מטוס עליונות אווירית

F-22, מטוס קרב של הדור החמישי בעל יכולת שיוט על קולי והנעה וקטורית
מטוס עליונות אווירית הוא סוג של מטוס קרב שנועד להיכנס לשטח אווירי אויב ולהכניעו ביעילות על ידי השגת עליונות אווירית. מטוסי עליונות אווירית הם מטוסים שתוכננו במיוחד להפלה מהירה יותר של מטוסים יריבים, בהשוואה למטוסי קרב אחרים. לרוב, עלות הייצור של מטוס כזה גבוהה מאוד והוא מיוצר בכמות קטנה בהרבה לעומת מטוס קרב רב-משימתי.
התפתחות המונח

בזמן מלחמת העולם השנייה ומלחמת קוריאה, מטוסי קרב סווגו לפי תפקידם: מפציץ כבד, מטוס יירוט, מטוס ליווי, מפציץ לילי וכדומה. עם פיתוח הטילים המונחים בשנות החמישים, תכנון מטוסי הקרב התחלק לשתי קבוצות: מטוסים שנועדו לתקוף מטרות מעבר לשדה הראייה (Beyond Visual Range, מיירטים בעיקר), ומטוסים שנועדו לתקוף בטווח שדה הראייה (Within Visual Range, מטוסי עליונות אווירית). בארצות הברית, הנטייה דאז הייתה לתכנן מטוסי קרב לתקיפה מעבר לשדה הראייה, וכך פותח הפנטום F-4 שלא צויד בתותח ירי שכן ההנחה הייתה שלא יצטרך להילחם במטרות בקרבתו. המטוסים שיוצרו לפי קו מנחה זה היו מטוסים בעלי יכולת לנשיאת טילים ונשק רב על חשבון יכולת תמרון, הרי שמתכנניהם חשבו שלעולם לא יצטרכו להיכנס לקרב אווירי.
התפתחות המונח > לקחים בקרב

חיל האוויר האמריקאי ספג אבדות במלחמת וייטנאם עקב הדוקטרינה השגויה שדגלה בפיתוח מטוסים לתקיפה מעבר לשדה הראיה.  הוראות הפתיחה באש שדורשים זיהוי ודאי של מטוס האויב וכן כישלונות הנשק המונחה והמכ"ם בתחילת דרכם, הובילו לקרבות אוויר צמודים שאליהם הן הטייסים והן מטוסי החיל לא היו ערוכים. בעקבות הלקחים שהופקו מהעימות, הוקם בית הספר לטיסה קרבית טופ גאן, תוכנית רד פלאג וכן נשקלו הצרכים החדשים של מטוס קרב מודרני.
על מנת לשפר את יעילותם האסטרטגית ואת ביצועיהם, מטוסי עליונות אווירית על פי רוב ילוו או יסתייעו במטוס שליטה ובקרה.
התפתחות המונח > מטוסי עליונות אווירית

מטוסי העליונות האווירית הראשונים שיוצרו על ידי חיל האוויר האמריקאי לאחר לקחי המערכה בווייטנאם היו F-14 טומקט, ו-F-15 איגל. שני המטוסים תוכננו להשגת עליונות אווירית, ושקלול חשוב ביותר בתכנונם כלל יכולת תמרון מעולה שמאפשרת להם להצטיין בקרב אווירי צמוד.
דוגמאות

האיחוד האירופי יורופייטר טייפון
ארצות הברית F-14 טומקט
ארצות הברית F-15 איגל
ארצות הברית F-22 ראפטור (חמקן)
ארצות הברית F-35 לייטנינג II (גם מטוס קרב רב-משימתי חמקן)
רוסיה סוחוי T-50
רוסיה מיג-29
רוסיה סוחוי Su-27
רוסיה סוחוי Su-33
רוסיה סוחוי Su-35
רוסיה סוחוי Su-37
הרפובליקה העממית של סין שניאנג J-11
הערות שוליים

↑  How Did Japan Lose Its Air Superiority Advantage?
↑  America’s Air Superiority Crisis
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4377617-6 
יורופייטר טייפון
סוחוי Su-27
F-15 איגל
מושל מאטו גרוסו דו סול

המושל של מאטו גרוסו דו סול (בפורטוגזית: Governador do Mato Grosso do Sul) הוא ראש הממשלה של מדינת מאטו גרוסו דו סול בברזיל. זוהי עמדה ציבורית שנבחרה באמצעות שיטת הבחירות של שני סיבובים. אם מועמד מקבל יותר מ-50% מסך הקולות בהצבעה הראשונה, הוא נבחר ללא צורך בסיבוב שני.
אך אם אף מועמד לא ישיג רוב מוחלט, יתקיים סיבוב הצבעה שני, שבו ישתתפו רק שני המועמדים שקיבלו את מירב הקולות בסיבוב הראשון. המנצח בסיבוב השני ייבחר למושל. בית המחוקקים נמשך 4 שנים ולנגיד יש זכות בחירה מחדש, ללא הגבלת כהונה.
המדינה הוקמה על ידי חוק משלים מס' 31, אשר ניתנה ב-11 באוקטובר 1977. המושל הנוכחי של מאטו גרוסו דו סול הוא ריינאלדו אזמבוג'ה, שנבחר ב-26 באוקטובר 2014 והושבע לתפקידו ב-1 בינואר 2015.
הצבעים מציינים כיצד נבחר כל מושל, עם מושלים שנבחרו ישירות, מושלים שהגיעו לממשלה דרך הירושה (לדוגמה, כאשר סגן נגיד מקבל את תפקיד המושל, או כאשר נשיא האספה המחוקקת מקבל את הממשלה אם אין לוטננט מושל), ומושלים שנבחרו בבחירות עקיפות או הושבעו באמצעות תנועות מהפכניות, לרבות אלו שהשתלטו כמחליפים חוקיים שלא נבחרו ישירות.
ממשלה

מקום מושבה של הממשלה, מחוז מאטו גרוסו דו סול, ממוקם בפארק דוס פודרס, בבירת Sulmatogrossense, קמפו גראנדה. הבניין מאוכלס גם על ידי המטה של שר החוץ לממשל וניהול אסטרטגי ותת-מזכירות התקשורת.
עוצב על ידי האדריכל אלביו גראביני, שגם תכנן חלק גדול ממבני הפארק, הבנייה נחנכה ב-1983, עם כל מכלול האיברים הציבוריים.
עם פתיחת המתחם, התמקמה זמנית הממשלה בבניין זה, שאמור היה להכיל מזכירות אחת בלבד. בנייתו של ארמון ממשלתי תוכננה, אך הרעיון בוטל על ידי המושל פדרו פדרוסיאן. לפיכך, המחוז נקבע באופן סופי באותו מושב שבו הוא היה ובו הוא תופס עד היום. בעשור של שנת 2000 הוערכה האפשרות לבצע את בניית הארמון, אך הרעיון נדחה שוב.
למושל אין מקום מגורים רשמי.
ראו גם

הגברת הראשונה של מאטו גרוסו דו סול
הערות שוליים

↑  "Ex Governadores MS". web.archive.org. 2011-06-10. נבדק ב-2022-12-12.
↑  News, Campo Grande. "Servidores da Governadoria enfrentam oscilação de energia nesta manhã". Campo Grande News (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2022-11-23.
↑  "Agente patrimonial invade prédio e ameaça detonar bomba em Campo Grande". G1 (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2022-11-23.
↑  "Em meio a décadas e histórias, Parque do Poderes tem palácio "esquecido" - Capital - Campo Grande News". 2022-11-05. אורכב מ-המקור ב-2022-11-05. נבדק ב-2022-11-23.
מה לא בסדר עם אמא?

| --- | --- |

 בימוי:  ראול בריביסקה
 הופק בידי:  ריקרדו דה לה פארה שרלוט הרננדז
 תסריט:  ראול בריביסקה
 שחקנים ראשיים:  פרלה קורונה פביאן הורטאדו קארינה פאמאנס
 צילום:  אלחנדרה סלצ'ידו
 מדינה:  מקסיקו
 הקרנת בכורה:  4 בספטמבר 2017
 משך הקרנה:  2 דקות
 שפת הסרט:  ספרדית
 סוגה:  אימה על-טבעי
 סרט קודם:  "הווידוי" (2017)
 סרט הבא:  "שיר ערש לבלונדיניים" (2017)
 סרטים בסדרה:  היקום הקולנועי של לזמן את הרוע
 דף הסרט ב־IMDb
"מה לא בסדר עם אמא?" (באנגלית: What's Wrong with Mom?) הוא סרט אימה על-טבעי מקסיקני קצר אותו ביים והסריט ראול בריביסקה, עם הפקה עליה אחראים ריקרדו דה לה פארה ושרלוט הרננדז. הסרט הקצר נכלל ביקום הקולנועי של לזמן את הרוע, ועלילתו עוסקת באם אחוזת דיבוק.
הסרט פורסם ב-4 בספטמבר 2017 והיה לאחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו במסגרת תחרות "יצירת האנאבל שלי".
עלילה

הסרט מתחיל כאשר הילדה שואלת את אביה אם אמא שלה הולכת למות. הוא משיב לה בשלילה תוך שהוא מחזיק צלב וספרי קודש מתחת לידיים שלו. בהמשך, נשמעת דפיקה על דלת הבית והאב אומר שהוא חושב שהזוג וורן הגיע. הוא מבקש מהבת שלו לא להתקרב לאם ומגיח לכיוון הדלת, כשהוא מותיר אותה לבדה.
בסצנה העוקבת, האור בחדר כבה והאם נעלמת תוך שנשמעים ממנה קולות צורמים. לבסוף, היא מושכת את הילדה לחדר הסמוך בעזרת כוחות על-טבעיים, תוך שהילדה צורחת ומתחננת שיעזרו לה. בסיום הסרט הקצר ניתן לשמוע את האב המודאג חוזר ומנסה להבין מה קרה לביתו, אך לא רואים אותו באופן ממשי.
שחקנים

פרלה קורונה – האם אחוזת הדיבוק. נשואה ולה ילדה.
פביאן הורטאדו – בעלה של האם אחוזת הדיבוק. נשואי ולו ילדה.
קארינה פאמאנס – ביתם של האם אחוזת הדיבוק ושל אביה.
הוצאה

הסרט הקצר הועמד בתחרות "יצירת האנאבל שלי" ופרק זמן ליציאתו, במאי הסרט "אנאבל: הבריאה" דייוויד פ. סנדברג, הודיע שהוא אחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו.
הערות שוליים

↑  What's Wrong with Mom?, נבדק ב-2019-04-10
↑  theconjuring.fandom.com
↑  Yo Soy Terror (2017-09-04), What's wrong with mom? / Award Winner / Horror Short Film, נבדק ב-2019-04-10
1 2  theconjuring.fandom.com
↑  theconjuring.fandom.com
מוריסטאון

| --- | --- |
אנדרטה במרכז העיירה לזכר נופלי מלחמת העצמאות האמריקנית ב-1776
אנדרטה במרכז העיירה לזכר נופלי מלחמת העצמאות האמריקנית ב-1776
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ניו ג'רזי ניו ג'רזי
 מחוז:  מוריס
 תאריך ייסוד:  1715
 שטח:  7.839 קמ"ר
 גובה:  96 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  20,180 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  2,426.6 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  40°47′47.62″N 74°28′38.35″W﻿ / ﻿40.7965611°N 74.4773194°W﻿ / 40.7965611; -74.4773194
 אזור זמן:  UTC -5
 www.townofmorristown.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מוריסטאון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מוריסטאון(למפת ניו ג'רזי רגילה) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטימוריסטאון(למפת ניו ג'רזי מוגדלת) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטימוריסטאון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מוריסטאון (באנגלית: Morristown) היא עיירה ובירת מחוז מוריס שבניו ג'רזי, ארצות הברית. נכון למפקד 2020, בעיירה מתגוררים 20,180 תושבים.
העיירה התפרסמה כ"הבירה הצבאית של המהפכה האמריקאית", בגלל חשיבותה האסטרטגית של העיירה במהלך המלחמה נגד האימפריה הבריטית. כיום, אתרים היסטוריים רבים קיימים בעיירה ומאוגדים בתוך "הפארק ההיסטורי הלאומי מוריסטאון".
היסטוריה

האזור היה מיושב בידי הלנאפי, עד הגעת האדם הלבן לצפון-אמריקה. בתחילה האזור היה חלק מהולנד החדשה, אך האנגלים השתלטו על האזור בשנת 1664 והוקמה פרובינציית ניו ג'רזי. ההתיישבות האירופאית הראשונה במקום שלאחר מכן הפכה למוריסטאון, הייתה בשנת 1715, תחת השם "ניו הנובר". המחוז נוצר ב-15 במרץ 1739, על שמו של לואיס מוריס, מושל הפרובינציה האהוד. ובעקבות כך שונה שמה של העיירה אף היא למוריסטאון.
העיירה הפכה רשמית לעיירה בשנת 1895.
ב-1929 הוקם בעיירה בית הספר לכלבי נחייה הראשון בארצות הברית והראשון מחוץ לאירופה. בית הספר, "העין הרואה" ("The Seeing Eye") פעיל עד היום.
כיום

בסמיכות לעיירה נמצא שדה תעופה השני בגודלו בניו ג'רזי (אחרי נמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי). בעיירה תחנת רכבת, דבר המסייע להגעה מניו יורק וניוארק ואליה.
בעיירה נמצא קמפוס "Rabbinical College of America" - ישיבת חב"ד המכללה הרבנית של אמריקה וישיבה לבעלי תשובה, כמו גם מרכז שלוחי חב"ד הראשי במדינה כולה.
אישים תושבי העיירה > פוליטיקאים ומשפחתם

אן הריסון - הגברת הראשונה של ארצות הברית התשיעית, וסבתו של בנג'מין הריסון, נשיא ארצות הברית ה-23.
אישים תושבי העיירה > שחקנים, אנשי תקשורת ומוזיקאים

לינדה האנט - שחקנית קולנוע, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 1983.
פיטר דינקלג' - שחקן, מוכר בעיקר בזכות תפקידו כטיריון לאניסטר בסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס".
קרייג ניומרק - יזם אינטרנט, מקים האתר "קרייגסליסט".
טום ורליין - זמר ומוזיקאי, מנהיג להקת הרוק טלוויז'ן.
הערות שוליים

↑  הנתונים באתר המפקד (אנגלית).
↑  Snyder, John P. The Story of New Jersey's Civil Boundaries: 1606-1968, Bureau of Geology and Topography; Trenton, New Jersey; 1969. p. 195. Accessed July 19, 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4389949-3  ISNI: 0000 0004 0460 2076  MusicBrainz: 607d557a-05cd-4bd7-94c2-e8720ce80ac6  NARA: 10046019  VIAF: 238752583   WorldCat (עם VIAF): 238752583
מושל מחוז טולה

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  דמיטרי מילאייב
 תאריך כניסה לתפקיד:  15 במאי 2024
 דרכי מינוי:  בבחירות ישירות של תושבי המחוז
 תחום שיפוט:  מחוז טולה מחוז טולה
 מושב המשרה:  טולה
 ייסוד המשרה:  1777 כמושל-כללי של פלך טולה
 אתר רשמי
 
מושל מחוז טולה (ברוסית: Губерна́тор Ту́льской о́бласти) הוא הפקיד הבכיר ונושא המשרה הרמה ביותר במחוז טולה. המושל מנהל את המחוז ועומד בראש ממשלת המחוז.
היסטוריה

בשנים 1777–1796 התחלק השלטון בטולה בין המושלים הכלליים לבין הדוכסים. הכוח הפוליטי היה נתון בידי המושלים הכלליים. היו להם סמכויות בלתי מוגבלות והיו כפופים אך ורק לקיסר רוסיה. ככלל, כל מושל כללי ניהל כמה אזורים במקביל. הדוכסים ניהלו פעילויות כלכליות. בשנת 1797 הוקם פלך טולה, שבראשו עמד המושל שמונה על ידי הצאר. מחוז טולה בהרכבו הנוכחי הוקם ב-26 בספטמבר 1937, בתחילה עמד בראש המחוז יו"ר ועדת מחוז טולה מטעם המפלגה הבולשביקית, לאחר מכן המזכיר הראשון של ועדת מחוז טולה מטעם המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
בשנת 1991 הוקמה משרת ראש האדמיניסטרציה של מחוז טולה, שמונה על ידי נשיא רוסיה. ב-28 בספטמבר 1995 אומצה אמנה חדשה של מחוז טולה, שבה שונה שמו של ראש האדמיניסטרציה למושל, אשר נבחר על ידי תושבי מחוז טולה. לפי האמנה סמכויותיו של המושל הוענקו לראש האדמיניסטרציה של מחוז טולה דאז, ניקולאי סבריוגין, שמונה על ידי מי שכיהן כנשיא הפדרציה הרוסית, בוריס ילצין.
ב-2001 נערכו בחירות נוספות, אך בשנים 2005, 2010, 2011 לא נערכו בחירות ישירות ומושל מחוז טולה מונה על ידי נשיא רוסיה באישור הדומה המחוזית. בשנת 2016, מונה ממלא מקום המושל על ידי נשיא רוסיה לקראת עריכת בחירות ישירות למושל, לראשונה מאז 2001, ב-18 בספטמבר 2016.
הערות שוליים

↑  "Устав (Основной закон) Тульской области (принят постановлением Тульской областной Думы от 28 сентября 1995 г. N 23/515) (с изменениями и дополнениями) (утратил силу)". אורכב מ-המקור ב-2018-01-04. נבדק ב-2018-01-04.
↑  Федеральный закон от 11 декабря 2004 г. № 159-ФЗ «О внесении изменений в Федеральный закон „Об общих принципах организации законодательных (представительных) и исполнительных органов государственной власти субъектов Российской Федерации“» и в Федеральный закон «Об основных гарантиях избирательных прав и права на участие в референдуме граждан Российской Федерации»
↑  Вячеслав Дудка вступил в должность губернатора Тульской области. ИА REGNUM. 29.04.2005
| ראשי סובייקטים פדרליים של רוסיה |
| --- | --- | --- |
| סובייקטים פדרליים | סובייקטים פדרליים |  |
| ראשי רפובליקות | אדיגיה • אלטאי • בשקורטוסטן • בוריאטיה • צ'צ'ניה • צ'ובשיה • דאגסטן • אינגושטיה • קברדינו-בלקריה • קרליה • חקסיה • קומי • קלמיקיה • קאראצ'אי-צ'רקסיה • מארי אל • מורדוביה • צפון אוסטיה - אלניה • סאחה-יקוטיה • טטרסטן • טובה • אודמורטיה • קרים |  |
| מושלי חבלים מנהליים | אלטאי • קמצ'טקה • חברובסק • קרסנודאר • קרסנויארסק • פרם • פרימוריה • סטברופול • עבר הבאיקל |  |
| מושלי מחוזות | אמור • ארכנגלסק • אסטרחן • בלגורוד • בריאנסק • צ'ליאבינסק • אירקוטסק • איוואנובו • קלינינגרד • קלוגה • קמרובו • קירוב • קוסטרומה • קורגן • קורסק • לנינגרד • ליפצק • מגדן • מוסקבה • מורמנסק • ניז'ני נובגורוד • נובגורוד • נובוסיבירסק • אומסק • אורנבורג • אוריול • פנזה • פסקוב • רוסטוב • ריאזאן • סחלין • סמרה • סראטוב • סמולנסק • סברדלובסק • טמבוב • טומסק • טולה • טבר • טיומן • אוליאנובסק • ולדימיר • וולגוגרד • וולוגדה • וורונז' • ירוסלבל |  |
| ראשי ערים פדרליות וערים גדולות | יקטרינבורג • ולדיווסטוק • סוצ'י • קאזאן • מוסקבה • סנקט פטרבורג • סבסטופול |  |
| ראשי מחוז וחבלים אוטונומיים | המחוז היהודי האוטונומי • קמצ'טקה • חנטי ומנסי • צ'וקוטקה • ניינץ • ימלו-ננץ |  |
| מחוזות פדרליים | מחוזות פדרליים |  |
| נציגי הנשיא במחוזות הפדרליים | מרכז • המזרח הרחוק • סיביר • צפון-מערב • דרום • אורל • וולגה • צפון קווקז |  |
מעון המושל בטולה.
מיינרד דיקסון

| --- | --- |

מיינרד דיקסון, סביבות 1906
 לידה:  24 בינואר 1875 פרזנו, קליפורניה
 פטירה:  11 בנובמבר 1946  (בגיל 71) טוסון, אריזונה
 לאום:  אמריקאי
 תחום יצירה:  ציור
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם, טונאליזם
 יצירות ידועות:  Two Packers 
 בן או בת זוג:  דורותיאה לאנג (1920–1935)  Edith Hamlin (1933–1936) 
 
מיינרד דיקסון (אנגלית: Maynard Dixon; ‏ 24 בינואר 1875 – 11 בנובמבר 1946) היה אמן אמריקאי מהמאה ה-20 שעבודתו התמקדה במערב ארצות הברית. דיקסון היה נשוי לצלמת האמריקאית דורותיאה לאנג.
ביוגרפיה

דיקסון נולד בפרזנו, קליפורניה, למשפחה אריסטוקרטית תומכת הקונפדרציה מווירג'יניה שהקימה שם את ביתה אחרי מלחמת האזרחים האמריקנית. אמו, בת משכילה של קצין חיל הים מסן פרנסיסקו, חלקה עם בנה את אהבתה לספרות קלאסית ועודדה אותו לכתוב ולצייר. דיקסון למד למשך זמן קצר אצל הצייר הטונאליסט ארתור מתיוס בבית הספר לעיצוב של קליפורניה, שם הוא הפך לידיד קרוב של חאווייר מרטינז וחברים אחרים במועדון הבוהמה בסן פרנסיסקו. על-מנת להתפרנס דיקסון לקח על עצמו עבודות איור רבות ואייר בין השאר בירחונים ועיתונים בסן פרנסיסקו.
בשנת 1900 ביקר דיקסון באריזונה וניו מקסיקו. טיול זה היווה את תחילתה של משאת נפשו – השיטוט במערב. בשנה שלאחר מכן הוא הצטרף לאמן אדוארד בוריין בטיול סוסים דרך כמה מדינות במערב. בשובו לקליפורניה, החל דיקסון לאייר ספרים וכתבי עת בנושאים מערביים. כמה מעבודותיו המוכרות מהשנים הראשונות הופיעו בספריו של קלרנס מאלפורד אודות הופלונג קאסידי. דיקסון התגורר למשך תקופה בניו יורק עם בתו ואשתו ובנם הצעיר קונסטנס, אך עד מהרה חזר למערב ארצות הברית שבה, הוא הצהיר, הוא יכול ליצור "אמנות כנה של המערב" במקום עבודות קלישאתיות עליהן הוא קיבל תשלום. זמן קצר לאחר שהחל את חייו החדשים בסן פרנסיסקו, הסתיימו נישואיו הראשונים.
בתקופה מוקדמת זו פיתח דיקסון את הסגנון שלו, ונושאים מערביים הפכו לסמל המסחרי שלו. בסן פרנסיסקו, דיקסון נחשב דמות צבעונית בעלת חוש הומור טוב. הוא נהג להתלבש כמו קאובוי וככל הנראה ניסה להקנות לעצמו סגנון לבוש מערבי, שכלל כובע רחב שוליים, מגפיים ועניבת בולו.
בהשפעת היריד הבינלאומי של 1915, דיקסון החל לחפש ביטוי חדש, והתרחק מהאימפרסיוניזם  אל סגנון מודרני פשוט יותר. בתקופה זו הכיר ונישא לצלמת דורותיאה לאנג, שהשפיעה רבות על האמנות שלו. הם נישאו בשנת 1920 וב- 1925, השנה בה נולד בנם הבכור דניאל רודס דיקסון, השתנה סגנונו של דיקסון באופן דרמטי עוד יותר ואופיין ביצירות עוצמתיות, עם דגש על עיצוב, צבע וביטוי עצמי. ציוריו בתקופה זו מאופיינים בקווי מתאר של נוף נמוך ותצורות עננים בעלי נופך נועז ומסתורי. בשנת 1929 נולד לדיקסון ולאנג בנם השני, ג'ון איגלפת'ר דיקסון.
במהלך השפל גדול, דיקסון צייר סדרת תמונות בסגנון ריאליזם חברתי המתארים את הפוליטיקה הרווחת של השביתות, מהגרי העבודה, והאוכלוסיות שהושפעו מהמיתון. בתקופה זו צילמה לאנג את הסדרה המפורסמת שלה של מהגרי העבודה מעמק סאלינאס ואת התורים לחלוקת המזון, תמונות שבסופו של דבר הביאו לה תהילה. בשנת 1933 בילה הזוג את הקיץ בפארק הלאומי ציון ובגיחות להר כרמל, יוטה. לאנג נקראה אז בחזרה לסן פרנסיסקו, פרידה אשר הובילה לגירושים של בני הזוג ב –1935.
שנתיים לאחר מכן, דיקסון נישא בסן פרנסיסקו לציירת אדית המלין. הזוג עזב את סן פרנסיסקו שנים מאוחר יותר ועבר לדרום יוטה, שם יצר דיקסון חלק נכבד מעבודותיו. בשנת 1939, בנו בני הזוג בית קיץ בהר כרמל, שבסביבתו מצא דיקסון חברים חדשים והתוודע מחדש לנופים טבעיים מקומיים. הוא חי ליד עצי הצפצפה לאורך תעלת השקיה ישנה ונהג לצאת להליכות על רמה והתבודד עם הטבע. את חודשי החורף בילה דיקסון בטוסון, שגם בה היו לבני הזוג בית וסטודיו.
דיקסון המשיך לצייר קומפוזיציות פשוטות אך רבות עוצמה שבהן טשטש או העלים לחלוטין אלמנטים שאינם חיוניים. בשנת 1946 נפטר דיקסון בבית החורף שלו בטוסון. באביב של 1947, אלמנתו אדית הביאה את אפרו להר כרמל וקברה אותו על צוק גבוה מעל לסטודיו לאמנות. מיקום טמינת האפר נבחר לבקשתו ואשתו הרגישה שזו מחווה ראויה לחבריו שיוכלו לבוא לחלוק לו כבוד ולהתבונן בנופים שאהב.
בנוסף לציור, דיקסון גם כתב שירה.
מורשתו

שני מוזיאונים מוקדשים למיינרד דיקסון ויצירתו.
הבית והסטודיו של מיינרד ואדית המלין דיקסון, המופעל על ידי קרן ת'אנדרבירד, מציע סיורים מודרכים בתיאום מראש של הבית והסטודיו שלו בכרמל, יוטה. הקרן פועלת להקמת מוזיאון נפרד ומרכז אמנות אזורי שיציג יצירות של מיינרד דיקסון, מילפורד זורנס וכמו גם עבודות עכשוויות של אמנים מקומיים. 
מוזיאון מיינרד דיקסון ממוקם בתוך גלריית מארק סאבלט בטוסון, אריזונה והוא מציג יצירות מאת האמן הכוללות ציורים בצבעי מים, פסטלים, ציורי שמן, שירה ואיורים.
טמפה, אריזונה, 1915. ציור זה משקף את הסגנון האימפרסיוניסטי המוקדם של דיקסון
דיקסון לקח חלק ביצירת ציורי הקיר המעטרים את אולם האירועים בבית המלון מארק הופקינס. כאן, המלכה קלאפיה מוצגת מלווה בשתי לוחמות.
ביתו של מיינרד דיקסון