stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בן סימונס
השנים הראשונות > קריירת מכללות

בסיום לימודיו התיכוניים בחר סימונס ללמוד באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, היכן שסנדקו שימש עוזר המאמן של קבוצת הכדורסל. בעונת הפרשמן שלו באוניברסיטה רשם סימונס ממוצעים של 19.2 נקודות, 11.8 ריבאונדים, 4.8 אסיסטים ו-2.0 חטיפות למשחק, אך קבוצתו לא הצליחה להעפיל לטורניר ה-NCAA. משחק השיא שלו במכללות היה מול אוניברסיטת צפון פלורידה, כשהעמיד שורה סטטיסטית של 43 נקודות, 14 ריבאונדים, 7 אסיסטים, 5 חטיפות ו-3 חסימות בניצחון קבוצתו בתוצאה 108–119. 43 הנקודות שקלע היו המספר הגבוה ביותר לשחקן האוניברסיטה מאז קלע שאקיל אוניל מספר נקודות זהה בשנת 1991. בסיום העונה זכה סימונס בתואר "פרשמן העונה של המחוז הדרום-מזרחי" (SEC Freshman of the Year) ונבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (Consensus first-team All-American).
ב-21 במרץ 2016, לאחר שנת מכללות אחת בלבד, הודיע סימונס על כוונתו לוותר על המשך לימודיו ולהעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA 2016.
קריירה ב-NBA

סימונס נבחר בבחירה הראשונה בדראפט ה-NBA לשנת 2016 על ידי קבוצת פילדלפיה 76'. כחודש לפני פתיחת העונה, ב-30 בספטמבר 2016, נחבל סימונס בכף רגלו הימנית, והתברר שהוא סובל משבר בעצם המסרק החמישית. האומדן הראשוני היה שייעדר מהמגרשים בין שלושה לארבעה חודשים, אך בעקבות קצב ההחלמה האיטי של השבר החמיץ סימונס את כל עונת המשחקים.
בהופעת הבכורה שלו ב-NBA, ב-18 באוקטובר 2017, קלע סימונס 18 נקודות והוריד 10 ריבאונדים בהפסד קבוצתו לוושינגטון ויזארדס. במשחקו הרביעי בלבד בליגה השיג טריפל-דאבל של 21 נקודות, 12 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בניצחון מול דטרויט פיסטונס. לאורך העונה הסדירה רשם סימונס ממוצעים של 15.8 נקודות, 8.1 ריבאונדים ו-8.2 אסיסטים למשחק, כולל 12 טריפל דאבלים, ועזר לקבוצתו להשיג את המקום השלישי באזור המזרחי לאחר שסיימה את העונה עם רצף של 16 ניצחונות. בפלייאוף 2018 גברה פילדלפיה על מיאמי היט בתוצאה 4–1, והפסידה בסיבוב השני לבוסטון סלטיקס בתוצאה זהה. בסיום העונה זכה בפרס רוקי העונה, ונבחר פה אחד לחמישיית הרוקיז של העונה.
בעונת 2018/2019 נבחר סימונס להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, ובכך היה הכדורסלן האוסטרלי הראשון אי פעם שלוקח חלק במשחק היוקרתי. בפלייאוף 2019 שוב הודחה פילדלפיה בסיבוב השני, לאחר שהפסידה לטורונטו ראפטורס בתוצאה 3–4.
ביולי 2019 חתם סימונס על הארכת חוזה בפילדלפיה ל-5 שנים נוספות, עבור כ-170 מיליון דולר. ב-5 באוגוסט 2020 נפצע בברכו השמאלית, ונאלץ להחמיץ את המשך עונת 2019/2020.
לאחר פלייאוף 2021 סימונס בוקר רבות על ידי אוהדים, התקשורת ואף על ידי חבריו לקבוצה ומאמן הקבוצה דוק ריברס. הקשר של סימונס עם פילדלפיה נותק והקבוצה החלה לחפש אחר טרייד עבורו במשך חודשים רבים.
במהלך עונת 2021/2022 שבת סימונס ולא שיחק כלל במדי פילדלפיה.
קריירה ב-NBA > ברוקלין נטס

ב-10 בפברואר 2022 עבר סימונס בטרייד לברוקלין נטס ביחד עם סת' קרי ואנדרה דראמונד בתמורה לג'יימס הארדן ופול מילסאפ.
בעונת 2022/2023 ובעונת 2023/2024, מיעט סימונס לשחק ומשחקו התדרדר באופן משמעותי.
נבחרת אוסטרליה

סימונס הצטרף לקבוצה הבוגרת של נבחרת אוסטרליה בגיל 17, כשהשתתף באליפות אוקיאניה בכדורסל 2013. בשני משחקיו בטורניר קלע 4 נקודות בסך הכול. בשנת 2014 נכלל בסגל הנבחרת המורחב לקראת אליפות העולם בכדורסל 2014, אך נופה מהסגל הסופי לפני תחילת הטורניר. באפריל 2016 הודיע כי לא ישתתף עם נבחרתו באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, על אף זימונו לקבוצה, עקב רצונו להתכונן כראוי לעונת הרוקי שלו ב-NBA.
חיים אישים

בשנים 2018–2019 יצא סימונס עם דוגמנית העל קנדל ג'נר.
סטטיסטיקות הקריירה > בליגת המכללות

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015/2016 | LSU | 33 | 32 | 34.9 | 0.560 | 0.333 | 0.670 | 11.8 | 4.8 | 2.0 | 0.8 | 19.2 |
| קריירה | קריירה | 33 | 32 | 34.9 | 0.560 | 0.333 | 0.670 | 11.8 | 4.8 | 2.0 | 0.8 | 19.2 |
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017/2018 | פילדלפיה | 81 | 81 | 33.7 | 0.545 | 0.000 | 0.560 | 8.1 | 8.2 | 1.7 | 0.9 | 15.8 |
| 2018/2019 | פילדלפיה | 79 | 79 | 34.2 | 0.563 | 0.000 | 0.600 | 8.8 | 7.7 | 1.4 | 0.8 | 16.9 |
| 2019/2020 | פילדלפיה | 57 | 57 | 35.4 | 0.580 | 0.286 | 0.621 | 7.8 | 8.0 | 2.1 | 0.6 | 16.4 |
| 2020/2021 | פילדלפיה | 58 | 58 | 32.4 | 0.557 | 0.300 | 0.613 | 7.2 | 6.9 | 1.6 | 0.6 | 14.3 |
| 2022/2023 | ברוקלין | 42 | 33 | 26.3 | 0.566 | 0.000 | 0.439 | 6.3 | 6.1 | 1.3 | 0.6 | 6.9 |
| 2024/2023 | ברוקלין | 15 | 12 | 23.9 | 0.581 | 0.000 | 0.400 | 7.9 | 5.7 | 0.8 | 0.6 | 6.1 |
| קריירה |  | 332 | 320 | 32.5 | 0.560 | 0.139 | 0.589 | 7.8 | 7.4 | 1.6 | 0.7 | 14.7 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017/2018 | פילדלפיה | 10 | 10 | 36.9 | 0.488 | 0.000 | 0.707 | 9.4 | 7.7 | 1.7 | 0.8 | 16.3 |
| 2018/2019 | פילדלפיה | 12 | 12 | 35.1 | 0.621 | 0.000 | 0.575 | 7.1 | 6.0 | 1.3 | 1.0 | 13.9 |
| 2020/2021 | פילדלפיה | 12 | 12 | 33.5 | 0.621 | 0.000 | 0.342 | 7.9 | 8.8 | 1.3 | 0.8 | 11.9 |
| קריירה |  | 34 | 34 | 35.1 | 0.571 | 0.000 | 0.520 | 8.1 | 7.5 | 1.4 | 0.9 | 13.9 |
הערות שוליים

1 2  דרכו של סימונס לאוניברסיטת LSU, באתר espn.com‏, 4 בנובמבר 2015
↑  עתידו המבטיח של סימונס, באתר heraldsun.com‏, 25 בנובמבר 2011
↑  דף השחקן של סימונס, באתר הטורניר
↑  אוניברסיטת LSU מחתימה את סימונס, באתר lsusports.net‏, 12 בנובמבר 2014
↑  סטטיסטיקות משחק מקדונלד'ס אול-אמריקן 2015, באתר realgm.com
↑  סימונס מוביל את אקדמיית מונטוורדה לזכייה שלישית באליפות התיכונים, באתר sbs.com‏, 5 באפריל 2015
↑  Ben Simmons' wasted year at LSU exposed the NCAA like never before, אתר פוקס ספורט, 14 במרץ 2016
↑  פרופיל השחקן של סימונס, באתר draftexpress.com
↑  סיכום המשחק, באתר espn.com‏, 3 בדצמבר 2015
↑  דף השחקן, באתר athletespeakers.com
↑  סימונס מודיע על יציאתו לדראפט ה-NBA, באתר espn.net‏, 21 במרץ 2016
↑  Sixers say Ben Simmons won't play this season, באתר espn.com‏, 24 בפברואר 2017
↑  "John Wall scores 28 points, Wizards hold on to beat 76ers". ESPN.com. 18 באוקטובר 2017. נבדק ב-18 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ben Simmons has triple-double in fourth game, Joel Embiid adds 30 in 76ers' win". ESPN.com. 23 באוקטובר 2017. נבדק ב-23 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  לראשונה בקריירה: ג'יימס הארדן הוכתר כ-MVP, בן סימונס רוקי העונה, באתר וואלה, 26 ביוני 2018
↑  ג'יימס הארדן הוכתר כ-MVP, בן סימונס רוקי העונה, באתר וואלה, 26 ביוני 2018
↑  סימונס ומיצ'ל בחמישיית העונה של הרוקיז, באתר ערוץ הספורט, 22 במאי 2018
↑  נחשפו המחליפים לאולסטאר: דונצ'יץ' בחוץ, יוקיץ', ווצ'ביץ' וסימונס בפנים, באתר וואלה, 1 בפברואר 2019
↑  סימונס הופך לאוסטרלי הראשון במשחק האולסטאר, באתר Sydney Morning Herald,‏ 1 בפברואר 2019
↑  סימונס חותם על הארכת חוזה בפילדלפיה, באתר הקבוצה, 16 ביולי 2019
↑  סימונס מסכם על הארכת חוזה בפילדלפיה, באתר Yahoo!,‏ 15 ביולי 2019
↑  ניתוח הפציעה בברכו של סימונס, באתר sportingnews.com,‏ 13 באוגוסט 2020
↑  יריב קרן, ‏ברגע אחד: ההתדרדרות של בן סימונס, באתר ערוץ הספורט, 30 במרץ 2024
↑  דף השחקן באתר הטורניר
↑  סימונס מודיע כי לא ישתתף באולימפיאדת ריו, באתר espn.com‏, 8 באפריל 2016
קרן מרום

| --- | --- |

 לידה:  12 בדצמבר 1984 (בת 40) 
 שם לידה:  קרן מור 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
קרן מור מישורי (נולדה בשם קרן מור, נולדה ב-12 בדצמבר 1984) היא שחקנית וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בשם קרן מור וגדלה בבת ים. היא בת יחידה. מאז גיל שלוש, התגוררה עם אמה, עד שעברה להתגורר בתל אביב. מגיל צעיר למדה ריקוד והופיעה ברחבי הארץ במסגרת הלהקה, למדה בתיכון "שזר" בבת ים במגמת תיאטרון ועשתה בגרות בתיאטרון. בצה"ל שירתה תחילה כרכזת פניות הציבור בקצין העיר מנהלה תל אביב. אחר-כך עברה לצריפין והשתלבה כזמרת בצוות הווי שלישות, ובסוף השירות, עברה לבא"ח צנחנים.
מור מישורי היא בוגרת בית צבי. בשנה הראשונה ללימודיה השתתפה במחזמר "גריז", בבימויו של גלעד קמחי. בשנה השלישית ללימודיה שיחקה ושרה בהפקות "שורת המקהלה", "פיפן", "הקומקום והמטאטא" וב"הוא הלך בשדות". שיחקה גם במחזמר "קאטס", בו המשיכה לשחק כבוגרת בתיאטרון הספרייה, במהלך הלימודים זכתה במלגות: מוריס לוי (אטי שטח), מיכאל אוהד.
כשסיימה את לימודיה, התקבלה להפקת תזמורת "היום בו נקבר מרטין בובר", תסכית רדיו מאת יהודה עמיחי בבימויו של יובל זמיר ובשיתוף המרכז לאופרה פרינג' ותזמורת המהפכה (איתם גם שרה בהמשך במופע "מילים בתערוכה"), ההצגה השתתפה בפסטיבל האביב.
מור מישורי המשיכה למופע "איש מצחיק היה", שהוצג בקפה תיאטרון הקאמרי וברחבי הארץ. זהו מופע של בדיחות ושירים יהודיים שערכו שלושת השחקנים: אבי עדוי, קרן מור-מישורי וגיא ברכה בבימויו של עופר שפריר.
כ-3 שנים לאחר סיום לימודיה, שיחקה במחזמר "קומפני" מאת סטיבן זונדהיים, שהועלה בתיאטרון באר שבע. היא גילמה את דמותה של מרתה, אחת המאהבות של בובי (צק ברקמן). היא זכתה על תפקידה בשבחים רבים מהביקורת.
מייד לאחר מכן הצטרפה לקבוצת הצעירים של תיאטרון בית ליסין בראשותו של גלעד קמחי, שגם ביים את מחזות הקבוצה ועשה את הכוריאוגרפיה. בקבוצה היו חברים גם הילה זיתון, רויטל זלצמן, נדב נייטס, ידידיה ויטל, יניב לוי וחייקה מלכה.
בקבוצה שיחקה בהצגות: "מנדרגולה", פרי עטו של יעקב שבתאי, שזכתה בשני פרסי תיאטרון. היא גילמה את דמותה של דונה ליזה, האלמנה המיוסרת והחרמנית.
"הקוסם מארץ עוץ" (בשיתוף עם תיאטרון המדיטק) בתפקידים המכשפה הרעה והמכשפה הטובה. "אחים בדם", "משאלה אחת ימינה", על פי ספרו של אשכול נבו בעיבודה של דפנה אנגל, גילמה את דמותה של מריה ההולנדית, זוגתו של אופיר (ידידיה ויטל), ובהצגה "פינוקיו" (בשיתוף התיאטרון הארצי לנוער) בתפקיד ג'ימיני קריקט. ב-2014 החליפה את השחקנית יעל לבנטל באחד התפקידים הראשיים לצד מיה דגן ושרית וינו אלעד, בהצגה "חברות הכי טובות" מאת ענת גוב בבימויו של קמחי. ב-2015 שיחקה ב"אלה גרוסמן" מאת דפנה אנגל בבימויה של ציפי פינס, תחילה בתפקיד שירה שוורץ ובהמשך עברה לתפקיד של אוסי. ב-2016 הצטרפה להצגה "המוגבלים" בתפקיד הבמאית של בימת החלומות, הצגה שרצה עד היום. ב-2017 נכנסה ל"הסודות" (על פי הסרט מאת אבי נשר והדר גלרון, גלרון עיבדה את הסרט למחזה) בבימויו של כפיר אזולאי, בתפקיד שיינה, בסרט גילמה אותה טלי אורן.
במקביל שיחקה בהצגה "גלי" בתיאטרון אורנה פורת, על-פי שיריו של אהוד מנור בבימויו של עופר שפריר ובעיבודיו של אמיר לקנר.
ב-2023 שיחקה במקביל בשלוש הצגות בבית ליסין: "אפס ביחסי אנוש", "ברוכים הבאים לגיהנום" ובקרוב ב"סטמפניו".
מור מישורי עברה סדנת מחזמר בבימויו של מייקל מאייר. עברה סדנת שפת גוף בהנחייתו של ד"ר קובי אסף. עברה קורס משחק מול מצלמה עם רוני ניניו, מרקו כרמל, רני סער, שחר ברלוביץ' ושלומי אלקבץ. בוגרת משחק מול מצלמה אצל רותי דייכס (2012-2011). ולוקחת חלק מהאקטור סטודיו של אמנון מסקין ועודד קוטלר (2012-2010).
תפקידים > תיאטרון

| הפקה | תיאטרון | מחזאי | במאי | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הסודות | תיאטרון בית ליסין | הדר גלרון | כפיר אזולאי | שיינה |
| אלה גרוסמן | תיאטרון בית ליסין | דפנה אנגל | ציפי פינס | כל מיני |
| פינוקיו | תיאטרון בית ליסין בשיתוף תיאטרון ארצי | דניאל אפרת וגלעד קימחי | גלעד קימחי | כל מיני |
| משאלה אחת ימינה (הצגה) | תיאטרון בית ליסין | עיבוד של דפנה אנגל לספר בשם זה של אשכול נבו | גלעד קמחי | מריה |
| ילדת הפעמון (הצגה) | תיאטרון בית ליסין בשיתוף המדיטק | מאת נאוה סמל. מוזיקה בן ארצי | יעל טילמן | דיילת |
| מנדרגולה (הצגה) | תיאטרון בית ליסין | יעקב שבתאי | גלעד קמחי | דונה ליזה |
| אחים בדם (מחזמר) | תיאטרון בית ליסין | וילי ראסל | גלעד קמחי | מיס ג'ונס |
| הקוסם מארץ עוץ (הצגה) | תיאטרון בית ליסין בשיתוף המדיטק | דניאל אפרת וגלעד קמחי, על פי הספר בשם זה מאת פרנק באום | גלעד קמחי | המכשפה הרעה והפייה הטובה |
| גלי (מחזמר) | תיאטרון אורנה פורת | טקסטים של עופר שפריר ושירים של אהוד מנור | עופר שפריר | הנמלה ליסי, הבובה צילי והגחלילית |
| קומפני (מחזמר) | תיאטרון באר שבע | סטיבן סונדהיים | רפי ניב | מרתה |
| איש מצחיק היה (מופע) | קפה תיאטרון הקאמרי | עופר שפריר ושלושת השחקנים | עופר שפריר |  |
| כוכב המשאלות-יובל המבולבל | משגב עורי הפקות | אסף אשתר | אמיר פיי גוטמן |  |
| מילים בתערוכה (קונצרט) | תזמורת המהפכה | המלחינים הישראלים: רועי אופנהיים, זוהר שרון, חי מאירזדה, עמית ויינר, נדב ויקינסקי, לוטם עזנר ויונתן אלבלק. בהשראת "תמונות בתערוכה" מאת מוסורגסקי | בניצוחו של רועי אופנהיים | סולנית/שחקנית |
| שרק | קרן אור הפקות | דייוויד לינדזי אבייר (מחזה ופזמונים) וג'נין טזורי (מוזיקה) | עוז מורג |  |
| היום בו נקבר מרטין בובר (פנטזיה מוזיקלית) | המרכז לאופרה פרינג' בשיתוף תזמורת המהפכה | יהודה עמיחי | יובל זמיר | שחקנית/סולנית |
| זורו (מחזמר) | קרן אור הפקות | סטפן קלארק והלן אדמונדסון, על פי הרומן "הביוגרפיה של זורו" מאת איזבל איינדה | משה קפטן | שחקנית/זמרת/רקדנית |
| תיסמית | צוותא (פסטיבל צו קריאה) | מאיה בז'רנו |  |  |
| קאטס (מחזמר) | תיאטרון הספרייה | אנדרו לויד ובר (מוזיקה). מבוסס על "ספרו של פוסום הזקן על חתולים שימושיים" מאת ת"ס אליוט | עוז מורג |  |
תפקידים > טלוויזיה וקולנוע

"מותק של יום הולדת", בבימויו של אמיר פיי גוטמן
"ארוחת ערב" - סרט עצמאי קצר בבימוים של גיא ברדך ואון ניר
דורון פרץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 ביולי 1970 (בן 54) כ"ו בתמוז ה'תש"ל דרום אפריקה דרום אפריקה
 מדינה:  ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  1990
 מקום מגורים:  יד בנימין
 תפקיד:  יו"ר המזרחי העולמי, ראש המערך לשירותים רוחניים בתפוצות
 מפלגה:  תנועת המזרחי
 השקפה דתית:  דתי לאומי
 
הרב דורון אליעזר פרץ (נולד ב-30 ביולי 1970) הוא יו"ר המזרחי העולמי, ראש המערך לשירותים רוחניים בתפוצות בהסתדרות הציונית וחבר בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית.
ביוגרפיה

פרץ נולד בשנת 1970 ביוהנסבורג, דרום אפריקה לגייל וגיל פרץ. גדל במשפחה מסורתית המחוברת לקהילה המקומית ולקראת בר המצווה שלו המשפחה התקרבה יותר לדת. בשנת 1990 עלה לישראל ולמד בישיבת בית אל כ-10 שנים, במהלכן שירת בצה"ל כחלק מתוכנית ההסדר ולמד תואר ראשון בחינוך ותואר שני בהיסטוריה יהודית.
בשנת 2000 חזר לשליחות בדרום אפריקה ועד שנת 2014 שימש שם בתפקידי חינוך והנהגה שונים. בין היתר שימש כרב תנועת המזרחי של דרום אפריקה, רב בית המדרש ביוהנסבורג, וראש בית הספר התורני הראשון בדרום אפריקה.
בשנת 2014 חזר לישראל עם משפחתו והחל לכהן כיו"ר תנועת מזרחי העולמית. פרץ ערך שינויים בתנועה וחיזק את הקשר עם יהדות התפוצות. כחלק מתפקיד זה משמש כציר בקונגרס הציוני וכן בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית. החל מינואר 2024 מכהן גם כראש המערך לשירותים רוחניים בתפוצות של ההסתדרות הציונית.
בשנת 2023, לכבוד יום העצמאות ה-75 למדינת ישראל, הוציא את הספר באנגלית: "The Jewish State From Opposition to Opportunity". במהלך מלחמת חרבות ברזל תורגם הספר לעברית ויצא בהוצאת סלע מאיר בשם: "למה דווקא היהודים?".
חיים אישיים

בשנת 1998 נישא לשלי, פיזיותרפיסטית, גרים ביד בנימין ונולדו להם 4 ילדים. בנם, סרן דניאל-שמעון פרץ, מפקד מחלקה בחטיבה 7, נפל בקרב מוצב נחל עוז וגופתו מוחזקת בידי ארגון הטרור חמאס. בנו יונתן, מ"פ בצנחנים, נפצע בקרב באותו היום.
הערות שוליים

↑  הרב דורון פרץ מדור "שליפות" בעלון גילוי דעת. 11.01.2023.
↑  דורון פרץ באתר הסוכנות היהודית.
↑  גאל גרינולד חוזר לחטיבה להתיישבות, באתר ערוץ 7, 15.01.2024
↑  למה דווקא היהודים? ראיון עם הרב דורון פרץ מחבר הספר החדש באתר סלע מאיר.
↑   סרן דניאל פרץ ז"ל, באתר צה"ל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 17169374527224280314   WorldCat (עם VIAF): 17169374527224280314 
בפינה הימנית העליונה - מדבקה לזכרו של דניאל-שמעון פרץ, בנם של שלי שרון ודורון אליעזר, שנפל בקרב מוצב נחל עוז
יחסי ישראל–נאט"ו

| יחסי ישראל–נאט"ו |
| --- | --- |
ישראל: נאט"ו


ישראל: נאט"ו

ביקור נמל של כוח המשימה הימי SNMG-2 של ברית נאט"ו בבסיס זרוע הים בחיפה, פברואר 2021
נשיא ישראל יצחק הרצוג (מימין) נפגש עם מזכ"ל נאט"ו ינס סטולטנברג במטה נאט"ו בבריסל, 2023
יחסי ישראל–נאט"ו הם היחסים בין מדינת ישראל, לברית הצבאית נאט"ו. ישראל אינה חברה בברית, אך היא מקיימת יחסים מיוחדים עם הארגון והוגדרה במעמד של בעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו מטעם ארצות הברית מאז 1987.
ראו גם

הדיאלוג הים-תיכוני
לקריאה נוספת

משה יגר, ראשיתו של שירות החוץ 1948–1967, הוצאת כרמל, 2021, עמ' 107–108.
אודי רוטשילד

| --- | --- |

 לידה:  6 באוגוסט 1980 (בן 44) עפולה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב
 בן או בת זוג:  נטע פלוטניק 
 מספר צאצאים:  3 
 
אודי רוטשילד (נולד ב־6 באוגוסט 1980) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה

רוטשילד נולד בבית החולים "העמק" בעפולה לשלמה ולדבורה (שיפמן) רוטשילד, ממקימי קיבוץ מרום גולן. הוא גדל בקיבוץ גבת עד 1987 עת הגיע לגיל 7, אז עבר עם משפחתו להתגורר בכרמיאל. רוטשילד הוא בן זקונים ולו שני אחים ואחות בכורה.
בשנת 2000 החל את לימודי המשחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב ומאז השתתף בסדרות טלוויזיה, ביניהן "סרוגים", "מעורב ירושלמי", "החיים זה לא הכל" ועוד.
רוטשילד דיבב דמויות רבות כגון: אבא של מיילו ב"דרושות אמהות במאדים", אוסקר ב"בלינג בלינג", וריאן ב"מכוניות 3" ושיחק בתיאטראות שונים ביניהם תיאטרון חיפה, תיאטרון הבימה, תיאטרון החאן ותיאטרון הקאמרי. הוא מנגן בגיטרה ובפסנתר.
תיאטרון

בתיאטרון, החל רוטשילד את דרכו בשנת 2004 בהפקת תיאטרון חיפה למחזה "משפחת ישראלי" של בועז גאון בבימויו של משה נאור. בשנת 2005 השתתף בקופרודוקציה של תיאטרון הבימה ותיאטרון החאן במחזהו של נסים אלוני "בגדי המלך" בבימויו של מיקי גורביץ'. בשנה זו הצטרף ללהקת תיאטרון החאן. בין שלל תפקידיו בתיאטרון זה הוא השתתף בשנת 2006 בהצגה "עירם של האנשים הקטנים" מאת שלום עליכם, בבימוי אופירה הניג, בשנת 2007 גילם את קאסיו ב"אותלו" מאת שייקספיר בבימוי מיקי גורביץ', בשנת 2008 גילם את פרדי ב-"הנסיכה האמריקאית" מאת נסים אלוני בבימויו של אודי בן-משה ובדצמבר 2009 גילם בתיאטרון החאן את ליסנדר ב"תעלולי סקפן" למחזהו של מולייר גם הוא בבימויו של בן משה.
מאז שנת 2011, משחק רוטשילד בתיאטרון הקאמרי. בשנה זו גילם את סימון חחאווה ב"מעגל הגיר הקווקזי" מאת ברכט לצד שלמה בראבא ובשנת 2013 גילם את התפקיד הראשי ב"הם יורים גם בסוסים" מאת הוראס מק'קוי בבימוי דדי ברון. באותה שנה השתתף במחזהו של ברטולט ברכט "אמא קוראז' וילדיה" בתפקיד "גבינה שווייצרית", בנה של קוראז' אותה גילמה תיקי דיין ובמחזה "פאנק רוק" מאת סיימון סטיבנס. בשנת 2014, גילם רוטשילד את אורסטס ב"אלקטרה" מאת סופוקלס, את התפקיד הראשי ב"אח יקר" מאת גדי ענבר בבימוי עודד קוטלר, את ליאם ב"יהודים רעים" מאת ג'ושוע הרמון ובשנת 2017 גילם את אורלנדו במחזה מאת ויליאם שייקספיר "כטוב בעינכם" בבימויו של אודי בן-משה .
ביוני 2017, עלתה בתיאטרון הקאמרי ההצגה "קרום" מאת חנוך לוין בכיכובו של רוטשילד לצד ענת וקסמן. בפברואר 2019 עלה המחזה "אניהו" מאת רוני סיני ואתגר קרת בבימוי שירילי דשא בו רוטשילד משחק את התפקיד הראשי לצד נדב אסולין, אלי גורנשטיין ועוד. החל ממאי 2021 רוטשילד משחק בתפקיד הראשי בהצגה "4 אימהות" בתיאטרון בית לסין. את המחזה כתב דניאל לפין וביים אילן רונן.
ביוני 2023 החל לשחק בהצגות "השכנים מלמעלה" ו''אביבה אהובתי'' המוצגות בתיאטרון הבימה.
בדצמבר 2024 החל לגלם את דמותו של המלך אחאב במחזה אוכלים מאת יעקב שבתאי, גם כן ב
הבימה.
קולנוע

רוטשילד שיחק במספר סרטי קולנוע, ביניהם: "איים אבודים" בבימוי רשף לוי בו גילם את דמותו של אמיר, ו"חסר מנוחה" של עמוס קולק, בו גילם רוטשילד את דמותו של ברוך. בשנת 2019 יצא לאקרנים הסרט "בלי דם", של הבמאי יוסף אל-דרור, בו משתתף רוטשילד בתפקיד ראשי בדמותו של רוני.
בשנת 2008 השתתף בתפקיד אורח בסדרה "סרוגים" בתור בצלאל, בן זוגה של הודיה.
ב-2015 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה "ההפך".
חיים אישיים

אודי מתגורר ביפו עם בת זוגו השחקנית נטע פלוטניק ולהם שלושה בנים משותפים. אחיו הוא המוזיקאי איתמר רוטשילד.
הערות שוליים

↑  עמוד שחקן - אודי רוטשילד, באתר סטודיו למשחק ניסן נתיב
↑  אודי רוטשילד, באתר הבמה
↑  כטוב בעיניכם – הקאמרי, באתר מתנ"ס שער הנגב
↑  הנסיכה של נסים אלוני מחפשת מלכות, באתר nrg
↑  מאיה נחום שחל, "עוד לא בטוח שאני רוצה להיות שחקן", באתר כלכליסט, 4 בינואר 2016
↑  מעגל הגיר הקווקזי, באתר הארץ
↑  אח יקר, באתר תיאטרון הצפון
↑  יעקב בר-און, ‏להיות רוטשילד: אודי רוטשילד מתפרץ על הבמה כמו לבה מהר געש, באתר מעריב אונליין, 20 בינואר 2016
↑  כטוב בעיניכם, באתר ארגון המורים
↑  "ואז הגיע האבחון של אורי, ואני גיליתי את החמלה, את ההכלה, את העשייה למען אחרים", באתר ישראל היום
↑  אודי רוטשילד, באתר מדיטק
↑  אודי רוטשילד, באתר ספר הקולנוע הישראלי
↑  בלי דם - NO BLOOD, באתר סינמטק תל אביב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012805670105171
יורם אוברקוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בנובמבר 1938 פתח תקווה, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  11 ביולי 2003 (בגיל 64) פתח תקווה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  עינת 
 עיסוק:  פוליטיקאי, דירקטור, עסקן ספורט
 בת זוג:  רונית אוברקוביץ
 צאצאים:  עמית אוברקוביץ'
 מספר צאצאים:  3
 
יורם אוברקוביץ' (8 בנובמבר 1938 – 11 ביולי 2003) היה יו"ר ועד העובדים של חברת החשמל לישראל, נשיא איגוד הספורט "הפועל", יו"ר איגוד הכדוריד, יו"ר איגוד הכדורסל, יו"ר הוועד האולימפי בישראל, ומ"מ יו"ר המועצה להסדר ההימורים בספורט.
ביוגרפיה

אוברקוביץ' נולד בפתח תקווה, שם גם למד בבית הספר על שם הס ובתיכון ברנר. שירת בצה"ל כמדריך לאימון גופני. לאחר שחרורו, למד במשך שנתיים באוניברסיטת בר-אילן, ועסק בענפי הספורט כדורסל וכדוריד במסגרת אגודת הפועל פתח תקווה בה פעל משחר נעוריו כשחקן ולימים כמאמן.
ב-1962 התקבל לעבודה בחברת החשמל, ומאז ועד יום מותו עבד בחברה והיה מזוהה עמה יותר מכל. בנוסף, שימש בתפקידים ציבוריים שונים, ובהם חבר הוועדה המנהלת של חברת העובדים ודירקטור בחברות כלכליות. כמו כן פעל רבות בקהילת הספורט בישראל. בבחירות לכנסת החמש עשרה הוצב במקום השלישי ברשימת "עם אחד", אך המפלגה זכתה לשני מנדטים בלבד, ולכן הוא לא-נכנס לכנסת.
ביוגרפיה > חיים אישיים

היה נשוי לרונית, ולזוג נולדו שלושה ילדים, כשאחד מהם הוא עמית אוברקוביץ' – הגרוש ואבי שלושת ילדיה הראשונים של אשת התקשורת גאולה אבן – עמית אוברקוביץ מונה ביוני 2015 לסמנכ"ל משאבי אנוש בחברת החשמל.
נפטר מדום לב ב-11 ביולי 2003.
ביוגרפיה > בחברת החשמל

ב-1962 החל אוברקוביץ' את דרכו בחברת החשמל כאיש טכני בהקמת תחנת הכוח באשדוד, ואחר כך עבר לתפקידים פקידותיים. ב-1974 נבחר לראשונה לוועד העובדים של החברה. ארבע שנים לאחר מכן נבחר ליו"ר הוועד הארצי שלה, ונותר בתפקיד זה עד יומו האחרון.
ועד העובדים של חברת החשמל הוא גוף רב עוצמה המייצג כ-17,000 עובדים קבועים, זמניים ופנסיונרים – הנמצאים ברשימת מקבלי השכר הגבוהים בישראל. הוועד נמנה עם 13 הוועדים הגדולים במשק, הנחשבים לכוח משפיע בכלכלת ישראל, ואוברקוביץ' היה אחד מדובריו הקולניים, שלא היסס לצאת גם נגד ראשי ההסתדרות.
לראשונה התפרסם אוברקוביץ' בציבור בשביתה הגדולה של העובדים ב-1978, אשר נמשכה שבועיים, ובמהלכה חלו שיבושים קשים ומכוונים באספקת החשמל. מאז ובמשך 25 שנים הנהיג אוברקוביץ' מאבקים ושביתות לשיפור התנאים של עובדי החברה, ולזכותו נזקפים תנאי העבודה המשופרים שלהם, הכוללים מלבד שכר גבוה גם שירותי צרכנייה, מרפאות שיניים, קרנות סעד ועוד. הוא נחשב בעל השפעה על העובדים, אשר סרו למרותו ללא עוררין, וכן על הנהלת החברה בהרכביה השונים.
ב-2007 תרמה חברת החשמל לעיריית פתח תקווה פסל לזכרו. היצירה, המכונה "פסל העפרונות", עוצבה בידי רפי פלד והוצבה בדרך אם המושבות פינת דרך זבולון המר.
דמותו של יורם אוברקוביץ' נותרה שנויה במחלוקת. הוא נחשב מנהיג כריזמטי הפועל בנחישות למען העניינים אליהם הוא קשור. העובדים לצדו ראו בו סמל ומנהיג והלכו אחריו באש ובמים. מנגד, היו שראו בו אדם כוחני ודורסני. תפקידו המרכזי כיו"ר אחד הוועדים החזקים במדינה ביצר את מעמדו כאיש שאינו חושש להתעמת עם הממשלה, ומוכן להחשיך את הבתים במדינת ישראל כדי להשיג לעובדיו תנאים טובים – גם כאלה שנראו בעיני הציבור כבלתי הוגנים, כגון חשמל חינם לכל עובד. בכלי התקשורת זכה לכינוי "האיש עם השאלטר ביד".
ביוגרפיה > אוברקוביץ' וקהילת הספורט

אוברקוביץ' נחשב בעשור האחרון לחייו לאחד האנשים החזקים בקהילת הספורט הישראלי. מגוון תפקידיו הרבים הקנו לו את מעמדו, ובהם: יו"ר איגוד הכדוריד, יו"ר איגוד הכדורסל, יו"ר הוועד האולימפי בישראל (1991 - 1997), נשיא "הפועל", ממלא מקום יו"ר המועצה להסדר ההימורים בספורט.
בקהילת הספורט, נחשב אוברקוביץ' כמי שקידם את ענפי הספורט בהם עסק. עם מותו, פרסם הוועד האולימפי הבינלאומי הספד, ובו נאמר על אוברקוביץ' שהיה מנהיג ספורט ישראלי, גדול, אהוב ומקובל על כולם. נאבק בנחישות למען עצמאות הספורט בישראל. חבר יקר ומנהיג.
ביוגרפיה > פלילים

שמו של אוברקוביץ' נקשר בשתי פרשיות פליליות:
ב-1997 הורשע בעבירה של רישום כוזב במסמכי תאגיד, לאחר שהשתמש בכספי תאגיד לשכור חוקרים פרטיים למטרות פרטיות. הוא נידון לשנת מאסר על תנאי וקנס בסך 25,000 שקל.
באפריל 2003 נחקר בחשד להטרדה מינית של עובדת בחברת החשמל. הוא הכחיש את המיוחס לו וטען שזו עלילת שווא. החקירה לא הסתיימה שכן אוברקוביץ' נפטר כ-3 חודשים לאחר העלאת החשדות נגדו.
הערות שוליים

↑  הוועד האולימפי יחלק פרס ע"ש יורם אוברקוביץ, באתר ynet, 3 במאי 2004
↑  ליאור גוטמן, עמית אוברקוביץ' מונה לסמנכ"ל משאבי אנוש של חברת החשמל, באתר כלכליסט, 27 ביוני 2015
↑  הוועד האולימפי יחלק פרס ע"ש יורם אוברקוביץ, באתר ynet, 3 במאי 2004
↑  יואב יצחק, יורם אוברקוביץ - האיש החזק בחברת החשמל מובא למנוחות, באתר News1 מחלקה ראשונה, 11 ביולי 2003
↑  גבי קסלר, הלך לעולמו יורם אוברקוביץ', יו"ר ועד עובדי חברת החשמל, באתר ynet, 12 ביולי 2003
ארגון הפשע סלונובסקאיה

ארגון הפשע סלונובסקאיה (סלוני) (ברוסית: (Слоновская организованная преступная группировка («Слоны») הייתה כנופיית הפשע המאורגן הגדולה ביותר במחוז ריאזן ואחד מארגוני הפשע החזקים ביותר במדינות חבר העמים של שנות התשעים, הייתה קיימת עד 1996.