stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלון אוקראינה (קייב)
היסטוריה

המלון החל להיבנות בשנת 1955, כחלק מהשיקום של הרחוב הראשי בעיר, חרשצ'אטיק, לאחר מלחמת העולם השנייה. הפתיחה הרשמית של המלון התקיימה ב-28 בספטמבר 1961.
במקום בו נבנה המלון, שכן בשנים 1912–1941, "גורד השחקים גינזבורג" (אנ') – בניין דירות רב קומות של "מלך הקבלנים" לב גינזבורג, שעד 1928 היה הבניין הגבוה ביותר בשטחה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.
בשנת 1953 הוצא צו של מועצת השרים של ברית המועצות, לפיו החלו עבודות התכנון של המבנה. ב-1955 החלו בהנחת היסוד.
הפתיחה הרשמית התקיימה ב-28 בספטמבר 1961, והמלון קיבל את השם "מוסקבה". בשנת 2001 החליף המלון את שמו ל"אוקראינה".
מילוש זמאן

נשיא המדינה, ראובן ריבלין עם יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין ונשיא צ'כיה מילוש זמאן במליאת הכנסת.
מילוש זמאן (בצ'כית: Miloš Zeman; נולד ב-28 בספטמבר 1944) הוא פוליטיקאי, כלכלן ועתידן צ'כי, אשר כיהן כנשיאה השלישי של הרפובליקה הצ'כית מ-2013 עד 2023.
זמאן כיהן כראש ממשלת צ'כיה בשנים 1998–2002 בראשות קבינט מיעוט עם תמיכה של הסיעה החשובה של האופוזיציה. הוא ידוע בזירה הפוליטית עוד בימים שלאחר מהפכת הקטיפה משנת 1989. בשנת 1993 נבחר ליושב ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הצ'כית. בתוקף מעמד זה הפך את מפלגתו לאחת המפלגות המובילות במדינה. שימש בעבר גם כיושב ראש בית הנבחרים, הבית התחתון של הפרלמנט הצ'כי – בשנים 1996–1998. בשנת 2002 ניסה להיבחר לנשיאות מול ראש הממשלה לשעבר, ואצלב קלאוס.
אחרי שעזב בשנת 2007 את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, הקים בשנת 2009 את מפלגת זכויות האזרח – זמאן SPO.
בינואר 2013 נבחר לתפקיד הנשיא של צ'כיה והיה הנשיא הראשון של המדינה שנבחר בבחירות כלליות ישירות ולא על ידי הפרלמנט כמו קודמיו – ואצלב האוול וואצלב קלאוס. בסיבוב הראשון של ההצבעה הגיע במקום הראשון ובסיבוב השני כעבור שבועיים הביס את קארל שוורצנברג. בינואר 2018 נבחר לכהונה שנייה לאחר שגבר על יריבו, ייז'י דרהוש, שכיהן בעבר כיושב ראש האקדמיה הלאומית למדעים.
כנשיא, אימץ מילוש זמאן קו פעיל ותקיף, מה שבא לידי ביטוי כמה חדשים אחרי כניסתו לתפקיד מול משבר ממשלתי שנוצר עקב התפטרות ראש הממשלה פטר נצ'אס ביוני 2013. זמאן העדיף למנות כראש ממשלה את יועצו האישי לענייני כלכלה, ייז'י רוסנוק ולא את מירוסלבה נמצובה, שמועמדותה הוצעה על ידי קואליציית הרוב. בסופו של דבר הורכבה ממשלת מומחים זמנית בלתי מפלגתית עד לבחירות המוקדמות לפרלמנט.
ביוגרפיה > ילדות ונערות; חייו בשנות המשטר הקומוניסטי

מילוש זמאן נולד בקולין, במרכז בוהמיה, בעיצומו של הכיבוש הנאצי במולדתו. הוריו - אביו, במקצוע דוור, ואמו, מורה, התגרשו כשהיה בן שנתיים. הוא גדל בהמשך בבית אמו, מריה זמאנובה, וסבתו. אביו, ששמר איתו קשר, נפטר כשמילוש היה בן 13.
זמאן למד בבית ספר יסודי ואחר כך בתיכון לכלכלה בעיר הולדתו, קולין. בגלל מאמר שכתב במסגרת בית הספר שבו שיבח את הספר האסור "שיחות של קארל צ'אפק עם תומאש מסריק" היה עלול לאבד את הזכות לגשת לבחינות הבגרות. נאסר עליו למשך שנתיים ללמוד באוניברסיטה ונאלץ לעבוד במחלקת הנהלת החשבונות של המפעל "טאטרה" בעירו. בשנת 1965 התקבל לבסוף לבית הספר הגבוה לכלכלה בפראג אך למשך שנתיים הראשונות נאלץ ללמוד בהתכתבות. החל משנת 1967 התאפשר לו להיות נוכח בקורסים. סיים את לימודיו ב-1969 עם עבודת גמר שעסקה בעתידנות כלכלית.
בימי האביב של פראג נכנס זמאן לשורות המפלגה הקומוניסטית, שנראה היה שהיא ניצבת בפני רפורמות גדולות. כרבים אחרים נחל אכזבה רבה מדיכוי המגמה הזאת על ידי הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה באוגוסט 1968. בשנת 1970 גורש מן המפלגה על ידי משטר ה"רסטורציה" שבעקבות הפלישה, בגלל השקפותיו הבלתי מקובלות. הוא פוטר גם מעבודתו, ונשלח לעבוד במשך למעלה מעשר שנים בארגון לספורט "ספורט פרופאג". (1984-1971). אחרי שנת 1984 הועסק בחברה "אגרודאט, אך פוטר שוב ב-1989, בעקבות מאמר ביקורת שכתב: "פרוגנוסטיקה ובנייה מחדש" ("Prognostika a přestavba").
ביוגרפיה > לאחר 1989

בקיץ 1989 זמאן הופיע בטלוויזיה הצ'כוסלובקית עם פרשנות בקורתית על מצב הכלכלה של המדינה. הופעתו גרמה לשערורייה.
זמאן השתתף בהמשך בהפגנה ההמונית ב־17 בנובמבר 1989 בעת מהפכת הקטיפה והנהיג לאורך השבועות הבאים אסיפות פוליטיות בתיאטראות ובאוניברסיטה. הוא הצטרף להנהגת הפורום האזרחי שעמדה בראש המהפכה.
בינואר 1990 זמאן נבחר כחבר בבית הלאומים של האספה הפדרלית של צ'כוסלובקיה. ב-1992 נבחר כחבר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית לבית הנבחרים של האספה הפדרלית. ב-1993 נבחר ליושב ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, אותה הפכה לאחת המפלגות החשובות במדינה.
הצלחת מפלגתו בבחירות לפרלמנט בשנת 1996 מנעה מיריבו, ואצלב קלאוס ומפלגתו, הדמוקרטית האזרחית, להרכיב ממשלה. זמאן נבחר ליושב ראש בית הנבחרים הצ'כי, תפקיד בו כיהן עד לבחירות בשנת 1998.
הבחירות ב-1998 הביאו אותו לשלטון. בראש ממשלת מיעוט זמאן כיהן כראש ממשלה למשך 4 שנים.
באפריל 2001 הוחלף בראשות המפלגה על ידי ולדימיר שפידלה. אז העדיף להתפטר ולנוח בכפר באזור ויסוצ'ינה. מועמדותו לנשיאות שנכשלה ב-2003 בפני זו של ואצלב קלאוס גרמה לפילוג בתוך המפלגה. זמאן שקרא תגר על מנהיגותו של ייז'י פארובק, עזב את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית והפך למבקר חריף של מנהיגיה.
באוקטובר 2009 זמאן הקים מפלגה חדשה משלו, מפלגת זכויות האזרח-זמאן (חסידי זמאן -"זמאנובצי").
אולם בבחירות בשנת 2010 ו-2013 מפלגה זו לא הצליחה להיכנס לפרלמנט.
ביוגרפיה > הנשיאות

בפברואר 2012 הודיע זמאן על כוונתו לרוץ לנשיאות צ'כיה. יחד עם יאן פישר השיג תוצאות טובות בסקרי דעת הקהל.
בסיבוב הראשון של הבחירות לנשיאות, שהיו לראשונה בחירות כלליות ישירות, ניצח בהפרש קטן. בסיבוב השני השיג מול קארל שוורצנברג ניצחון ברור יותר. נכנס לתפקיד הנשיא במרץ 2013.
ב-7 בדצמבר 2017 הודיע זמאן על תמיכתו בהכרת טראמפ בירושלים כבירת ישראל ובהחלטתו להעביר את השגרירות האמריקנית לירושלים.
בינואר 2018, נבחר זמאן לכהונת נשיאות שנייה. הוא קיבל 51.1% מהקולות בעוד יריבו, יושב ראש לשעבר של האקדמיה הלאומית למדעים,  ייז'י דרהוש, זכה ל-48.5% תמיכה.
השקפות ודעות

מילוש זמאן בדומה לוואצלב קלאוס הסתייג מהאזהרות נגד התחממות כדור הארץ שיוחסה לפעולות בני האדם.
הביע בקורת חריפה כלפי הסכנה האסלאמיסטית על העולם (לפעמים תוך זיהוי עם הדת האסאלמית) והביע דעתו כי המיעוט הגרמני הסודטי שיחק בזמנו בצ'כוסלובקיה שבין מלחמות העולם תפקיד של "גיס חמישי". לדבריו גירושם של הגרמנים אחרי המלחמה מילא את מבוקשם להתאחד עם המולדת הגרמנית.
מתח בקורת על מזכירת המדינה של ארצות הברית מדליין אולברייט, שלא עמדה לדבריו במילתה כשהבטיחה כי ארצות הברית לא תפציץ את האוכלוסייה האזרחית בסרביה. הוא הביע במילים חריפות התנגדות להכרה בקוסובו כמדינה עצמאית.
בעת מערכת הבחירות הגדיר עצמו כאירו-פדרליסט, ומתח בקורת על האירוסקפטיות של הנשיא הקודם, ואצלב קלאוס. התבטא בעד אימוץ מטבע האירו.
בכירים באיחוד האירופי ביקרו את התנהלותו ביוני 2013 כשסרב להחליף את ראש הממשלה מן המרכז-ימין, פטר נצ'אס שמקורביו הסתבכו בפרשת ריגול ושחיתות, במועמדת של אותה הקואליציה והעדיף למנות את איש אמוניו ייז'י רוסנוק בראשות ממשלת מומחים זמנית.
בסופו של דבר בעקבות ניצחון המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ובנות בריתה בבחירות באוקטובר 2013 מינה זמאן לראש ממשלה החל משנת 2014 את מנהיג מפלגה זו, בוהוסלב סובוטקה.
מבחינת השקפת עולמו, זמאן מגדיר עצמו כאתאיסט סובלני. תחביביו כוללים טיולים רגליים בהרים, סקי, קריאה (לרבות ספרי מדע בדיוני) ושחמט.
זמאן נחשב לתומך של מדינת ישראל. לאחר פיגוע הירי במוזיאון היהודי של בלגיה, הוא נשא נאום תקיף נגד הטרור האיסלאמי והאנטישמיות, ואמר שתקינות פוליטית היא, בלשון נקייה, פחדנות פוליטית. עוד הוסיף: "אני מגנה את אלו שקוראים להרוג ערבים ... אך מה שאני רואה זה תנועה נגד הציוויליזציה הקוראת להרג המוני של יהודים". בדצמבר 2017 הביע תמיכה פומבית בהעברת השגרירות הצ'כית לירושלים.
משפחתו

בשנות השבעים של המאה הקודמת התחתן זמאן עם אשתו הראשונה, בלנקה. הזוג התגרש ב-1978. מנישואיו אלה נולד לו בן, דוד. יליד 1971, מהנדס ורופא בתחום הנוירולוגיה והביוכימיה הקלינית. בשנת 1993 התחתן עם יועצת שלו, איוואנה בדנרצ'יקובה (ילידת 1965). מנישואים אלה נולדה בתם, קטז'ינה זמאנובה, שהתבקשה על ידו להשתתף במערכת הבחירות במקום אשתו, הנוהגת להתרחק מזרקורי התקשורת.
פרסים ואותות כבוד

עיטור מסדר האריה הלבן של הרפובליקה הצ'כית - בדרגת רב-מגיסט עם קולר
עיטור המסדר "תומאש גאריג מסריק" בדרגת אביר ורב-מגיסטר.
עיטור נשיא מדינת ישראל
הערות שוליים

↑  אלדד בק, נשיא צ'כיה לישראל היום: "ישראל וגבורתה הם מודל ועידוד עבורנו", באתר ישראל היום, 16 בדצמבר 2017
↑  אי. פי., נשיא צ'כיה מילוש זמאן נבחר לכהונה שנייה, באתר הארץ, 27 בינואר 2018
↑  Czech President Milos Zeman Gives Amazing Speech About Islam, Israel And Anti-semitism, FrontPage Mag, June 2, 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810582795905606  BnF: cb122696287 (data)  GND: 119399318  ISNI: 0000 0001 0889 6997  LCCN: nr93018575  LNB: 000262682  NKC: jk01152493  SUDOC: 11220872X  VIAF: 39436415   WorldCat (עם VIAF): 39436415 
מילוש זמאן עם ולדימיר פוטין בשנת 2002
מילוש זמאן בדיונים ברדיו לפני הבחירות בינואר 2013
מזרח אפריקה הבריטית

| --- | --- |
דגל

 ממשל
 משטר:  פרוטקטורט (עד 1920) קולוניה בריטית
 עיר בירה:  מומבסה (עד 1905)  ניירובי מומבסה-4°03′S 39°40′E﻿ / ﻿4.050°S 39.667°E﻿ / -4.050; 39.667 ניירובי-1°17′S 36°49′E﻿ / ﻿1.283°S 36.817°E﻿ / -1.283; 36.817
 גאוגרפיה
 יבשת:  אפריקה
 העיר הגדולה ביותר:  מומבסה
 היסטוריה
 הקמה:   
 תאריך:  1886
 פירוק:  הקמת מושבת קניה
 תאריך:  1920
 ישות יורשת:  מושבת קניה
 
בול דואר של מזרח אפריקה הבריטית מ-1896
מזרח אפריקה הבריטית או הפרוטקטורט המזרח אפריקאי הוא שטח במזרח אפריקה, בין האוקיינוס ההודי לאוגנדה והשבר הסורי אפריקאי שהיה נתון בין 1886 ל-1920 תחת שלטון בריטניה כמדינת חסות. בין השנים 1920 ל-1964 היה האזור "מושבת הכתר של קניה" ומאז 1964 שוכנת באזור קניה העצמאית המודרנית.
היסטוריה

כבר בשנות ה-40 של המאה ה-19 החלה התיישבות אירופית בשטח שבין מומבסה שעל חוף האוקיינוס ההודי להר קילימנג'רו, בחסות סולטאן זנזיבר. בשנת 1886 עודדה ממשלת בריטניה את איל הספנות הסקוטי ויליאם מקינון, שהיה בעל הסכמי סחר נרחבים עם סולטנות זנזיבר, לבסס תחום השפעה בריטי באזור. זאת במסגרת הסכמי ועידת ברלין ובמטרה להציב טריז בריטי כנגד השפעת האימפריה הגרמנית באפריקה. בשנת 1888 הקים מקינון את חברת מזרח אפריקה הבריטית לצורך ניהול האזור. שטח ההשפעה הבריטי השתרע ברצועת חוף משפך הנהר טנה לגבול מזרח אפריקה הגרמנית מדרום, כאשר בירתו היא העיר מומבסה. שטחי ההשפעה הבריטיים התרחבו לתוך פנים הארץ ועד שנות ה-90 של המאה ה-19 כללו חלק משטחי אוגנדה. שטח הספר הנידח בין קניה לאוגנדה הוצע לתנועה הציונית במסגרת "תוכנית אוגנדה" לצורך התיישבות יהודית.
בשנת 1895 החליף משרד החוץ של האימפריה הבריטית את חברת מזרח אפריקה בניהול ענייני האזור, שהפך רשמית לפרוטקטורט (מדינת חסות). בשנת 1902 עבר ניהול האזור למשרד המושבות, הורחב לכיוון פנים היבשת וכלל שטחים באוגנדה. משרד המושבות עודד התיישבות אירופאים ומהגרים מהודו הבריטית בפנים הארץ והעביר את הבירה ממומבסה לניירובי.
במהלך המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם הראשונה בין 1914 ל-1916 התחוללה מלחמת גבול בין כוחות בריטים לכוחות גרמניים באגם ויקטוריה ואגם טנגניקה במסגרת קרב אגם טנגניקה. לאחר המלחמה זכתה בריטניה במושבה טנגניקה, במסגרת חלוקת מושבותיה של גרמניה בחוזה ורסאי.
ב-23 ביולי 1920, הוכרזה מזרח אפריקה הבריטית כמושבת-כתר.
ההשפעה הבריטית באזור

בריטניה ביצעה באזור תהליך מודרניזציה מואץ והעבירה אליו אלפי מתיישבים לבנים והודים שהשתלטו על חלק הארי של אדמותיה הפוריות. המקומיים נדחקו לשטח מצומצם ונחות, שנתחם על פי החלוקה האתנית והחברתית של האוכלוסייה. הדומיננטיות הלבנה עוגנה בחוקי המדינה ובהגנת הכוחות המזוינים. בחיפוש אחר עבודה, עברו רבבות ילידים קנייתים לערים הצפופות ומוכות האבטלה, ובראשן ניירובי. משנת 1945 החלו בני שבט הקיקויו להביע את מורת רוחם מהדיכוי בסדרה של שביתות ומעשי אלימות. שנה לאחר מכן קמה תנועת "האיחוד האפריקני של קניה" (KAU) בראשות ג'ומו קניאטה, שדרשה זכויות אזרחיות וביטול האפליה. ב-1952 פרץ מרד המאו מאו, שכלל פעולות טרור כנגד הלבנים ומשתפי פעולה שחורים. ב-1955 דוכא המרד, לאחר שעשרות אלפי מורדים נאסרו ומעל 13,500 אפריקנים נהרגו. זאת לעומת 32 לבנים בלבד. במקביל לדיכוי המרד, החלה בריטניה לגבש חוקה חדשה שכללה רפורמות כלכליות וחברתיות, תוך ניסיון לאתר מנהיגות מתונה, שתוביל את קניה לאחר מתן העצמאות.
בשנת 1964 קיבלה קניה עצמאות.
ראו גם

מושבת קניה
הערות שוליים

↑  Hyam, Ronald, "The Road to Decolonisation, 1918–1968", University of Cambridge, 2007. p. 188
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548045105171  GND: 14267-0  LCCN: n80061013  NDL: 00563986  VIAF: 168724392   WorldCat (עם VIAF): 168724392
מידל טמפל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין אוניברסיטאי, אכסניות המשפט 
 מיקום:  הסיטי של לונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 קואורדינטות:  51°30′45″N 0°06′43″W﻿ / ﻿51.5125°N 0.112°W﻿ / 51.5125; -0.112
 www.middletemple.org.uk
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסמידל טמפל(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסמידל טמפל(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטימידל טמפל(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטימידל טמפל
 
ציורו של תומאס שפרד משנות ה-30 של המאה ה-19: האולם המרכזי של מידל טמפל
הסמל המשולב של אכסניות המשפט; סמלו של מידל טמפל בצד ימין למעלה
מידל טמפל (באנגלית: Middle Temple) הוא אחת מארבע אכסניות המשפט בסיטי של לונדון, בלונדון שבאנגליה (האחרות הן אינר טמפל, גרייס אין ולינקולנס אין). האכסניה נמצאת ליד בתי המשפט המלכותיים.
שטח האכסניה, על אף היותה בתוך הסיטי, אינו מנוהל על ידי איגוד העיר לונדון.
מקור השם

במקום התגוררו האבירים הטמפלרים ומכאן מקור שם האכסניה, ששכנה במרכז השטח.
היסטוריה

האכסניה נבנתה לשמש בית ספר למשפטים ולשכת עורכי דין, בה למדו ליטיגטורים את המקצוע. עם הפרדת משפט הכנסייה מהמשפט המקובל במאה ה-13 הוקמו אכסניות המשפט כבתי ספר ללימוד משפטים.
מידל טמפל הוקם באזור המערבי של "המקדש" ("The Temple") - אזור מפקדת מסדר הטמפלרים בלונדון עד פירוק המסדר בשנת 1312. כנסיית טמפל, כנסיית המסדר, עודנה עומדת באזור מידל טמפל במעמד "מוזרות מלכותית".
במרכז בית הספר עומד אולם מידל טמפל (Middle Temple Hall) שבו סעדו הסטודנטים ולמדו משפט מעורכי הדין החברים באכסניית המשפט. גם בימינו חובה על הסטודנטים לנכוח במספר ארוחות ערב באולם זה. באולם נערכה בכורת הצגתו של ויליאם שייקספיר, הלילה ה-12.
בשנת 1852 הפסיקו אכסניות המשפט לשמש כבתי ספר למשפטים וכיום משמשים מרבית בנייני האכסניה כמשרדי עורכי דין. האכסניה מעניקה כיום השכלה משלימה לעורכי דין באמצעות קורסי העשרה. כמו כן דואגים החברים באכסניה למתן הזדמנות למעוטי יכולת לקבל השכלה משפטית באמצעות מלגות בשווי כולל של למעלה ממיליון ליש"ט (הסכום נכון לשנת 2005).
בשנים האחרונות משמשים מבני מידל טמפל כרקע לצילומי סרטים, בשל אופיים המיוחד לימי הביניים.
מוקלובמיד

| --- | --- |

 שם IUPAC
 4-chloro-N-(2-morpholin-4-ylethyl)benzamide
 שמות מסחריים בישראל
 Amira, Aurorix, Clobemix, Depnil, Manerix
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C13H17N2Cl 
 מסה מולרית:  268.74 גרם למול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  55-95%
 זמן מחצית חיים:  1-2 שעות
 הפרשה:  שתן
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם, נכללת בסל הבריאות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון B3 (אוסטרליה) 
 דרכי מתן:  אוראלי
 מזהים
 קוד ATC:  N06AG02 
 מספר CAS:  71320-77-9
 PubChem:  4235
 ChemSpider:  4087
 
מוקלובמיד (באנגלית Moclobemide) היא תרופת מרשם מהדור השלישי של מעכבי MAO, המתאפיינת בפעולה הפיכה וסלקטיבית על אנזימי MAO-A (RIMA). מוקלובמיד מיועדת לטיפול בדיכאון, ובמקרים מסוימים גם בהפרעות חרדה. היא נחקרה באופן רחב והוכחה כיעילה יותר מפלצבו ובעלת יעילות דומה לנוגדי דיכאון ולתרופות מסוג SSRIs, אך עם תופעות לוואי יותר חמורות מהן.
היסטוריה

התרופה פותחה בשנת 1972 והייתה התרופה הראשונה מסוג RIMA שאושרה לשימוש באירופה. בשוודיה היא אושרה לראשונה בשנת 1989 ומאז נמכרת בלמעלה מ-50 מדינות ברחבי העולם למעט בארצות הברית שם אינה מאושרת לשימוש. מוקלובמיד נמכרת תחת השמות המסחריים הבאים: Amira, Aurorix, Clobemix, Depnil, ו-Manerix
שימוש רפואי

מניתוח של מחקרים קליניים ומטא אנליזות נמצא כי השימוש במוקלובמיד יעיל לשימוש במגוון של מצבי דיכאון ומגוון של מצבים פסיכיאטרים שונים:
דיכאון אוניפולארי (Unipolar Depression): מוקלובמיד הוכחה כיעילה בטיפול בדיכאון אוניפולארי, עם תגובה טיפולית דומה לאנטידפרסנטים טריציקליים. התרופה מספקת פתרון טיפולי למטופלים שסובלים מדיכאון מרובה פרקים או דיכאון חד פרקי, תוך הצגת פרופיל בטיחות גבוה וסבילות טובה.
דיכאון דו-קוטבי (Bipolar Depression): למוקלובמיד יש יעילות טיפולית גם בקרב מטופלים עם דיכאון דו-קוטבי, תוך שמירה על יעילות דומה לאנטידפרסנטים קלאסיים. היא מציעה אלטרנטיבה טיפולית עבור מטופלים שהתגובה שלהם לתרופות אחרות אינה מספקת או שסובלים מתופעות לוואי חמורות.
דיכאון עם תסמיני עצבנות (Agitated Depression): התרופה מראה יעילות גם בטיפול בדיכאון עם תסמיני עצבנות, ללא הבדל משמעותי ביעילות בין מטופלים עצבניים ללא עצבניים. מוקלובמיד מציעה טיפול אפקטיבי גם לאוכלוסייה זו, עם פרופיל טולרנטיות גבוה.
דיכאון מלנכולי (Melancholic Depression): מטופלים עם דיכאון מלנכולי נראו מגיבים טוב יותר למוקלובמיד בהשוואה לאלו שאינם מלנכוליים, אך ההבדל לא הראו מובהקות סטטיסטית משמעותית. התרופה מציעה יתרון טיפולי גם בקרב קבוצה זו, עם תגובה טיפולית טובה.
דיכאון עם סימפטומים פסיכוטיים (Psychotic Depression): מוקלובמיד מציגה יעילות בטיפול בדיכאון שמלווה בסימפטומים פסיכוטיים, כאשר לא נצפה הבדל משמעותי בין יעילות הטיפול במטופלים פסיכוטיים למטופלים לא פסיכוטיים. זה מרמז על כך שמוקלובמיד יכולה להיות אפקטיבית גם בקרב מטופלים עם דיכאון חמור יותר שמלווה בפסיכוזה.
דיכאון כפול (Double Depression): הטיפול במטופלים עם דיכאון כפול, שבו מצב דיכאוני חריף מופיע על רקע של דיסתימיה, מראה תגובה טיפולית 'טובה' בכ-63% מהמקרים. זה מצביע על יעילות של מוקלובמיד גם בקרב מטופלים עם מצבי דיכאון מורכבים וממושכים.
שימוש רפואי > שימוש במוקלובמיד בקרב קבוצות אוכלוסייה שונות

ילדים: נכון להיום, מידע על שימוש במוקלובמיד בקרב ילדים מוגבל, ולכן לרוב אינה מומלצת לשימוש בקרב האוכלוסייה הצעירה. במקרים שבהם יש שימוש, זה יהיה תחת פיקוח רפואי הדוק ובמינון המותאם אישית, לאחר שכל אפשרויות הטיפול האחרות נבדקו ונמצאו כלא מתאימות.
מבוגרים: בניגוד לתרופות אנטידפרסנטיות אחרות, מוקלובמיד הראתה יעילות וסבילות טובות גם בקרב האוכלוסייה המבוגרת, עם פחות תופעות לוואי וללא הצורך בהתאמות מינון משמעותיות ברוב המקרים. הטיפול במבוגרים דורש גישה מותאמת, במיוחד עבור אלו עם מצבים רפואיים נלווים, אך מוקלובמיד מציעה פתרון טיפולי אפקטיבי ובטוח עבור רוב המטופלים בגיל השלישי.
מנגנון פעולה

מוקלובמיד מעכבת באופן סלקטיבי והפיך את האנזים MAO-A, מה שמאפשר לה להגביר את ריכוזי הנוירוטרנסמיטרים כמו סרוטונין, נוראדרנלין, ודופמין במוח, ובכך תורמת לשיפור מצב הרוח ולפעולה אנטי דיכאונית.
תופעות לוואי

מוקלובמיד, בניגוד למעכבי MAO אחרים, היא בעלת פרופיל בטיחות גבוה ותופעות לוואי פחותות. הפעולה ההפיכה שלה על האנזים והעובדה שלא קושרת באופן קבוע את האנזים מפחיתה את תופעות הלוואי ואת הסיכון ללחץ דם גבוה במטופל עקב צריכת מזונות עשירים בטירמין (כגון גבינות מיושנות ויין אדום). בנוסף, מחקרים הראו שמוקלובמיד עשויה לשפר תפקודים קוגניטיביים ולהציע הגנה נוירולוגית תוך תרומה להפחתת תסמיני חרדה. יתרון זה, בשילוב עם היעדר הצורך בהגבלות דיאטטיות קפדניות ופרופיל הבטיחות הגבוה, הופך את מוקלובמיד לאופציה טיפולית חשובה בניהול דיכאון והפרעות חרדה. כך, מוקלובמיד משפיעה לא רק על האיזון הכימי במוח אלא גם על התפקוד הכללי, ומסייעת לשפר את איכות החיים של המטופלים.
רשימת תופעות הלוואי הנפוצות של מוקלובמיד כוללות:
כאב ראש
יובש בפה
עייפות וחוסר אנרגיה
נדודי שינה
בחילות והקאות
סחרחורת
עלייה קלה במשקל
ירידה בחשק המיני
היריון והנקה

מחקרים על שימוש במוקלובמיד במהלך ההריון וההנקה מוגבלים, ולכן המלצת השימוש בתרופה זו במהלך תקופות אלו נעשית בזהירות רבה. כלל האצבע הוא להימנע משימוש בתרופה זו אלא אם כן היתרון הפוטנציאלי לאם מצדיק את הסיכון לעובר או לתינוק היונק. במקרים בהם נלקחת ההחלטה לטפל במוקלובמיד, יש לעקוב בקפידה אחר המטופלת ולבצע הערכות סיכון ותועלת מתמשכות.
הערות שוליים

↑  Bonnet, Udo. "Moclobemide: therapeutic use and clinical studies." CNS drug reviews 9.1 (2003): 97-140.
↑  Angst, Jules, and Mark Stabl. "Efficacy of moclobemide in different patient groups: a meta-analysis of studies." Psychopharmacology 106 (1992): S109-S113.
מילוטה

| --- | --- |
סמל מילוטהסמל מילוטה
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  סבולץ'-סטמאר-ברג סבולץ'-סטמאר-ברג
 נפה:  נפת פהרגיארמט
 שטח:  15.39 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  938 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  48°06′00″N 22°47′00″E﻿ / ﻿48.1°N 22.783333333333°E﻿ / 48.1; 22.783333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://milota.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מילוטה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מילוטה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מִילוֹטָה (בהונגרית: Milota) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מזמן התיישבות המדיארים במרכז אירופה. והוא מפורסם בהונגריה בזכות מטעי האגוזים המשובחים שלו.
יהודי מילוטה

יהודים חיו במילוטה בתקופות זמן שונות. משנת 1885 היו יהודי הכפר שייכים לקהילת פהרגיארמט. ליד אחד מבתי הכפר היה בית קברות יהודי, אשר כנראה איננו קיים עוד. בשנת 1944 נרצחו חלק מיהודי הכפר יחד עם שאר יהודי המחוז ושאר יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 19 |  |
| 1880 | 24 | 702 |
| 1910 | 40 |  |
| 1920 | 17 |  |
| 1930 | 8 |  |
| 1941 | 9 | 1,042 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מיקום בית הקברות היהודי במילוטה
↑  תיעוד יהודי מילוטה שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת פהרגיארמט |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פהרגיארמט • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • הרמאנסג • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טיוודר • טוניוגמטולץ' • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • אוסקה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 247863810   WorldCat (עם VIAF): 247863810
מושל מיין

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  ג'אנט מילס
 תאריך כניסה לתפקיד:  2 בינואר 2019
 דרכי מינוי:  בחירות ישירות
 תחום שיפוט:  מיין מיין
 מעון:  בית בליין 
 מושב המשרה:  אוגוסטה
 משך כהונה קצוב:  4 שנים, מוגבל לשתי תקופות כהונה רצופות
 ייסוד המשרה:  15 במרץ 1820
 איוש ראשון:  ויליאם קינג
 www.maine.gov/governor/
 
מושל מיין (באנגלית: Governor of Maine) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת מיין שבארצות הברית. טרם קבלתה של מיין כמדינה בארצות הברית ב-1820, היא הייתה חלק ממסצ'וסטס, ומושל מסצ'וסטס היה ראש הרשות המבצעת בה.
מאז קבלתה של מיין כמדינה בארצות הברית כיהנו כמושלי מיין 70 גברים ואישה אחת, המושלת הנוכחית, ב-75 תקופות כהונה. מושלת מיין הנוכחית היא הדמוקרטית ג'אנט מילס, שהושבעה לתפקידה ב-2 בינואר 2019.
דרישות התפקיד

על פי פרק 5, חלק 4 של חוקת מיין, על המועמד לתפקיד המושל חייב להיות בן 30 בעת היבחרו, אזרח ארצות הברית במשך 15 שנה לכל הפחות, ותושב מיין במשך 5 שנים לכל הפחות. על המושל להיות תושב מיין בעת כהונותו. פרק 5 חלק 5 לחוקת מיין קובע שהמושל מנוע מלעסוק בכל משרה נוספת מטעם ממשלת מיין, ממשלת ארצות הברית או כל ממשלה אחרת.
הבחירות והכהונה

מושל מיין נבחר בבחירות ישירות לתקופת כהונה של ארבע שנים, עם מגבלת כהונה של שתי תקופות רצופות לכל היותר. כך יכול המושל לכהן מספר בלתי מוגבל של כהונות, כל עוד לא יעבור את שתי הכהונות הרצופות. הבחירות הן כלליות, אך במקרה שבו נוצר תיקו, מתכנסים שני בתי בית המחוקקים (הסנאט ובית הנבחרים) של המדינה לישיבה משותפת כדי לבחור בין השניים.