stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנגלברג

| --- | --- |
סמל אנגלברגסמל אנגלברג
תמונת נוף של אנגלברג
תמונת נוף של אנגלברג
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 קנטון:  אובוולדן אובוולדן
 שפה רשמית:  גרמנית 
 שטח:  40.75 קמ"ר
 גובה:  1,015 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,181 (31 בדצמבר 2018)
 קואורדינטות:  46°49′00″N 8°24′00″E﻿ / ﻿46.8166666666667°N 8.4°E﻿ / 46.8166666666667; 8.4
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.gde-engelberg.ch
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.אנגלברג(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.אנגלברג(למפת אובוולדן רגילה) סרנן קרנס אלפנך גיזוויל לונגרןאנגלברג(למפת אובוולדן מוגדלת) סרנן קרנס אלפנך גיזוויל לונגרןאנגלברג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אנגלברג (בגרמנית: Engelberg) היא עיירת נופש בקנטון אובוולדן בשווייץ, השוכנת למרגלות הר טיטליס. בימי הביניים שכן באנגלברג מנזר בנדיקטיני והוא שימש כמרכז חינוך. במאה ה-19 יצא לאנגלברג שם בינלאומי כעיירת נופש, מרפא ורוגע. באנגלברג חיים כיום 3,500 תושבים.
באנגלברג אתר סקי והיא התחרתה על אירוח אולימפיאדת החורף של 1928, אולם המשחקים התקיימו בסופו של דבר בסנט מוריץ שבשווייץ.
אין אומרים לאדם חטא כדי שיזכה חברך

אין אומרים לאדם חטא בשביל שיזכה חברך הוא כלל הלכתי המופיע בתלמוד, לפיו אסור לאדם לחטוא, אפילו חטא קל, כדי למנוע אדם אחר מעשיית עבירה חמורה.
על אף ניסוחו המוחלט של הכלל, במספר סוגיות בתלמוד נפסק שעדיף לאדם לעבור על איסור קל כדי למנוע מאדם אחר לעבור על איסור חמור, או כדי לאפשר לאדם אחר לקיים מצווה חשובה יותר. פרשני התלמוד עסקו בהסברת היחס בין הסוגיות.
מקור הכלל

התלמוד עוסק באדם ששגג והכניס בשבת בצק לתנור על מנת לאפותו. כאשר הלחם ייאפה לגמרי - תושלם מלאכת אופה, והוא יעבור על איסור תורה, שהעושה אותו בשגגה חייב קורבן חטאת. לעומת זאת הוצאת הבצק מן התנור אסורה רק מדרבנן, ולכן התלמוד מציע להתיר לאדם אחר להוציא את הבצק מן התנור בטרם ייאפה, כדי להציל את חברו מאיסור חמור. ההאמורא רב ששת תוקף את ההצעה בטענה "וכי אומרים לו לאדם חטא כדי שיזכה חברך?!", וההצעה נדחית.
הכלל המנוגד

במקום אחר בתלמוד קיים דיון האם תלמיד חכם ("חבר") מוכן להפריש תרומות ומעשרות באופן שאיננו תקין לגמרי, ויש בו איסור מסוים, כדי להציל את "עם הארץ" מאיסור אכילת טבל. בשאלה זו נחלקו תנאים: רבן שמעון בן גמליאל סבר שה"חבר" לא יעשה איסור קל על מנת להציל את עם הארץ מאיסור חמור. לעומת זאת רבי יהודה הנשיא טען שהחבר יעדיף לעבור על איסור קל כדי להציל את עם הארץ מאיסור חמור.
מקור נוסף בתלמוד, שאיננו מנוסח בתור כלל, הוא המעשה ברבי אליעזר ששחרר את עבדו כדי שיוכל להצטרף למניין, בניגוד להלכה האוסרת לשחרר עבד כנעני, וזאת משום ש"מצווה דרבים - שאני" (תרגום: מצווה של רבים - שונה), כלומר, מצווה הנעשית על ידי אנשים רבים חשובה במיוחד ומצדיקה לעשות איסור מסוים עבורה.
הבחנות בין שני המאמרים

הראשונים דנים בשאלה: כיצד מתיישבים דברי רב ששת במסכת שבת עם שיטת רבי יהודה הנשיא במסכת עירובין? תשובות שונות נאמרו על כך, המבחינות בין שני הכללים משלושה היבטים: מבחינת אחריותו של האדם החוטא חטא קל, מבחינת אשמתו של האדם הצפוי לחטוא חטא חמור, ומבחינת העבירה עצמה.
הבחנות בין שני המאמרים > מבחינת החוטא חטא קל

כאשר אדם הכשיל את חברו בעבירה - חובתו לעבור חטא קל כדי למנוע את חברו מלעבור על חטא חמור. זהו הנושא בסוגיה בעירובין, כאשר ה"חבר" נתן לעם הארץ פירות ללא הפרשת תרומות ומעשרות, והוא נושא באחריות לכשלונו של אותו עם הארץ, ולכן עליו להפריש כעת, אף על פי שאינו מפריש באופן תקין לגמרי. לעומת זאת מי שלא אשם בעבירתו של חברו (כמו בסוגיה במסכת שבת, שאחד הכניס בצק לתנור ללא כל קשר לשני) - אל לו לעבור עבירה קלה כדי להציל את חברו מעבירה חמורה.
הבחנות בין שני המאמרים > מבחינת החוטא חטא חמור

כאשר זה שעושה את העבירה החמורה עושה זאת בפשיעה (במזיד, או ברשלנות, כמו בהכנסת הבצק) - אין לחטוא חטא קל כדי להצילו ממנה. כאשר איננו אשם בעבירתו (כמו בסוגיה בערובין, שעם הארץ סומך על החבר שפירותיו הופרשו וכשרים לאכילה) - יש להצילו גם על ידי חטא קל.
הבחנות בין שני המאמרים > מבחינת חומרת העבירה

כאשר עשיית האיסור הקל נועדה לקיים מצווה גדולה (בלשון התוספות: "מצווה רבה"), או למנוע איסור חמור במיוחד - הדבר מותר.
יישומים בפוסקי ההלכה

חילול שבת לצורך הצלה משמד - הרשב"א נשאל האם מותר לאדם לחלל שבת על מנת להציל את בתו משמד. הוא השיב שהדבר אסור, מפני שהאב לא היה אשם במצבה של בתו, ולכן אין הצדקה שיעבור עבירה להצלתה מעבירה חמורה. זאת, בהתאם להבחנה הראשונה לעיל. אולם בשולחן ערוך פסק שהדבר מותר ואף חובה, על פי ההבחנה השנייה (בהנחה שגם הבת לא הייתה אשמה במצבה) והשלישית לעיל. במשנה ברורה אף הסתפק בצידוק השלישי, והתיר לחלל שבת באיסור מדרבנן לצורך הצלה משמד אפילו כאשר היוצא לשמד היה אשם בדבר, שכן זוהי "מצווה רבה".
תיקון עירוב שנקרע בשבת - אם נקרע העירוב בשבת, כל מי שמעביר חפצים בתוך העיר עובר באיסור תורה, או לפחות איסור חכמים. כדי להציל את הרבים התירו לבקש מגוי (איסור שבות) שיתקן את העירוב. אם אין גוי, אסור ליהודי לחלל שבת באיסור תורה, כדי לתקן את העירוב. אולם פוסקים רבים התירו לתקן את העירוב באיסור דרבנן.
שיחה טלפונית למניעת חילול שבת - כאשר ידוע שמישהו מחלל שבת לצורך פיקוח נפש, וכעת התברר שאין צורך במעשיו, קיים דיון בין פוסקי ההלכה האם מותר להתקשר אליו (דבר האסור בשבת, לרוב הדעות - מדרבנן) ולעדכן אותו, על מנת שיפסיק לחלל את השבת לחינם. בשאלה זו מצטרפים לעיתים קרובות שיקולים נוספים, שמחשיבים את ההודעה עצמה כפיקוח נפש.
תשובה לטלפון בשבת על מנת למנוע התקשרות חוזרת - אין לענות לשיחה טלפונית שאין בה פיקוח נפש גם אם משום כך המתקשר יחלל שבת שוב ושוב בניסיונו להתקשר.
קיים דיון בפוסקים אודות דחיית ברית מילה שחלה בשבת, כדי למנוע חילול שבת על ידי המוזמנים לברית.
לקריאה נוספת

הרב יצחק קופמן, הצבא כהלכה, פרק לב
הרב נחום רקובר, מטרה המקדשת את האמצעים, פרקים שישי ושביעי, עמ' 201–272
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ד', עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף ל"ב, עמוד ב' וראה עוד גם כן בתלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף ק"ג, עמוד ב' וכן בתלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ל"ח, עמוד ב' שבשניהם התירו לעשות מעשה איסור אף על פי בשביל להציל האחר
↑  מדובר ב"חבר" שמסר סל פירות של טבל ל"עם הארץ" והלה הלך לדרכו, וכעת אם ה"חבר" יפריש מן הפירות שנשארו ברשותו גם על הפירות שמסר לעם הארץ - יש בכך איסור, מפני שלכתחילה חובה להפריש כאשר התרומה והפירות שעליהם הופרשה נמצאים באותו מקום ("מן המוקף").
↑  הנושא הנדון בסוגיה הוא הפירות, האם יש להניח שהם עושרו לבסוף על ידי החבר. לפיכך הניסוח בתלמוד איננו מה ראוי לחבר לעשות, אלא מה סביר שהוא יעשה בפועל. מכל מקום, משתמע שה"חבר" נוהג על פי ההלכה, ולדעת רבי יהודה הנשיא אכן עדיף לעשות איסור קל כדי למנוע ממישהו איסור חמור.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ז, עמוד ב'
↑  תוספות במסכת שבת שם, ד"ה וכי אומרים, בתירוץ הראשון.
↑  תוספות שם, בתירוץ השני
↑  תוספות שם
↑  בתשובה המובאת בבית יוסף אורח חיים סוף סימן שו
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ש"ו, סעיף י"ד, על פי הסברו בבית יוסף, שהתוספות במסכת שבת חולקים על דברי הרשב"א.
↑  שמירת שבת כהלכתה, י"ז, ל"ד.
↑  "הצבא כהלכה" עמ' שיב
↑  ראו שם
↑  "הצבא כהלכה" עמ' שטו, על פי כל ההבחנות הנ"ל בראשונים.
↑  ראו שו"ת ציץ אליעזר חלק ו סימן ג.
אנתוני פלית'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1948 (בן 76 בערך) 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 
אנתוני פלית' (באנגלית: Anthony Pleeth; נולד ב-1948 בלונדון) הוא צ'לן אנגלי, שהתמחה בביצוע נכון היסטורית של מוזיקה מהמאה ה-18 וה-19 בכלים אותנטיים לתקופה.
ביוגרפיה וקריירה

אנתוני פלית' למד נגינה בצ'לו אצל אביו, הצ'לן הנודע ויליאם פלית', בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון, שם זכה במדליית זהב בשנת 1966. ההקלטה הראשונה שלו הייתה בגיל 13, ל-BBC. הוא ייסד את שלישיית גאליארד (עם טרוור פינוק, צ'מבלו וסטיבן פרסטון, טרברסו), והופיע עמה משנת 1965 עד התפרקותה בשנת 1972.
פלית' היה הצ'לן הראשי של האקדמיה למוזיקה עתיקה ובהמשך של התזמורת האנגלית, שאותה עזב בשנת 1985 אך נשאר חבר בקבוצה הקאמרית של התזמורת האנגלית עד 1991. הקלטותיו כוללות קונצ'רטי לצ'לו מאת ויוואלדי עם התזמורת האנגלית והאקדמיה למוזיקה עתיקה, וכן היה צ'לן סולן במספר רב של יצירות תזמורתיות וקונצ'רטי גרוסי עם שתי התזמורות הללו. הוא הקליט את מכלול הסונאטות של ג'מיניאני (עם כריסטופר הוגווד) ושל ויוואלדי (עם רוברט וולי וסוקי טאוב, טריו סונאטות של הנדל וקורלי ומוזיקה קאמרית מאת יוהאן סבסטיאן באך עם הקבוצה הקאמרית של התזמורת האנגלית. עם נגן פסנתר הפטישים מלווין טאן הקליט את כל הסונאטות והוואריציות לצ'לו ופסנתר של בטהובן. אנתוני פלית' איננו מגביל את עניינו לביצועים אותנטיים; הוא מנגן בצ'לו מודרני והרכב הצ'לו שלו ביצע והקליט את ה"באכיאנאס ברזילראס" מס' 1 ו-5 של הייטור וילה-לובוס.
פלית' התמנה לפרופסור לצ'לו בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בשנת 1969 ובקולג' המלכותי למוזיקה ב-1986.
לצד הופעותיו במוזיקה קלאסית, ניגן גם בפסקולי סרטים רבים, בין השאר "היינו חיילים" של ניק גלניס-סמית' ו"גלדיאטור" של הנס צימר וליסה ג'רארד.
אסבסט (עיר)

מכרה האסבסט
אסבסט (ברוסית: Асбест; מילולית: "אזבסט") היא עיר באובלסט סברדלובסק שברוסיה. העיר שוכנת במורדותיו המזרחיים של רכס הרי אורל, כ-70 ק"מ צפונית-מזרחית ליקטרינבורג. בשנת 2010 התגוררו בה כ-69 אלף תושבים.
העיר נוסדה ב-1889. במהלך המאה ה-20 התפתחה כמרכז לכריית כריזוטיל, הסוג הנפוץ ביותר של אזבסט - והוא שנתן לה את שמה. תעשיית האזבסט היא הענף הכלכלי החשוב בעיר, וכ-17% מתושביה מועסקים על ידי חברות האזבסט. המכרה המרכזי, בבעלות חברת אורלאסבסט, הוא מכרה פתוח השוכן בפאתיה של העיר. זהו המכרה הגדול מסוגו בעולם: אורכו כ-11 ק"מ, רוחבו כ-2.5 ק"מ ועומקו כ-300 מטרים.
העולם המערבי מצמצם ומגביל את השימוש באזבסט מאז שנות ה-70 של המאה ה-20, בשל הנזקים הבריאותיים שעלולה לגרום החשיפה לחומר. מגבלות אלה אינן קיימות ברוסיה, ותעשיית האזבסט ממשיכה לשגשג. עם זאת, הנזקים הבריאותיים והחשש מהם נותנים את אותותיהם בעיר. רבים מהתושבים לקו במחלות שונות, ובפרט אזבסטוזיס. תושבים רבים עזבו את העיר, ואוכלוסייתה הצטמצמה מאוד מאז סוף המאה ה-20. ב-1989 התגוררו בה כ-84 אלף תושבים, בשנת 2002 ירד מספרם לכ-76 אלף, ובשנת 2010 התגוררו בה כ-69 אלף תושבים.
אנתוני צ'ארלס האריס

| --- | --- |
 לידה:  1790 ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  נובמבר 1869 (בגיל 79 בערך) אלכסנדריה, מצרים 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, ממלכת בריטניה הגדולה 
 
אנתוני צ'ארלס האריס (באנגלית: Anthony Charles Harris; ‏1790 – 23 בנובמבר 1869) היה סוחר עתיקות ואספן אנגלי ידוע של פפירוסים מצריים עתיקים.
קורות חייו

האריס היה סוחר וספק רשמי של הצבא הבריטי. הוא ואחיו היו בעליהם של חברת האריס ושות'. חברתו עסקה גם במתן מידע ראשוני למטיילים שהגיעו בספינות לאלכסנדריה. בארבעים שנות חייו האחרונות, מקום מושבו היה באלכסנדריה במצרים. הוא עשה מסעות רבים על הנילוס למצרים העליונה, שם רכש כתבי פפירוסים וחפצי עתיקות. האגיפטולוג הגרמני הינריך קארל ברוגש (Heinrich Karl Brugsch) אמר עליו שהיה חובב בעל הבנה גדולה בכתב חרטומים.
בשנת 1851 פרסם את חיבורו "Hieroglyphical standards representing places in Egypt suppodes to nomes and toparchies"
במהלך חייו הוא יצר אוסף גדול של פפירוסים אותם השאיר בירושה לבתו סלימה. בעקבות בעיות כלכליות הציעה הבת בשנת 1871 חלק מהאוסף למכירה תמורת 10,000 ליש"ט. האוסף נרכש בשנת 1872 על ידי האגיפטולוג הבריטי סמואל בירץ' (Samuel Birch) עבור המוזיאון הבריטי.
האריס ובתו סלימה קבורים בבית הקברות הפרוטסטנטי הבריטי שנמצא ליד שער הרוזטה ההרוס באלכסנדריה.
מאוספו

האוסף שלו כלל בין היתר את הפפירוסים הידועים הבאים:
פפירוס האריס א הידוע גם בשמו "פפירוס האריס הגדול". מהפפירוסים הארוכים ביותר מהעת העתיקה שנמצאו. הפפירוס מספר על תקופת מלכותו של המלך המצרי רעמסס השלישי. נרכש על ידי האריס בשנת 1855
פפירוס האריס ב
פפירוס האריס 500 הכולל שני סיפורים התקופה מצרית העתיקה: כיבוש יפו על ידי צחותי, סיפורו של הנסיך שגורלו נחרץ ופואמות.
פפירוס האריס 501 נקרא גם הפפירוס האריס הקסום. הפפירוס מתקופת שלטונו של רעמסס השלישי שהוא אוסף של מזמורים ולחשים שתפקידם להגן על עדרי בקר כנגד תניני הנילוס.
אליהו פאינסון

אליהו פאיֶנסון (נכתב גם פינסון, פיינסון, פאיינסון; ברוסית: Илья Паенсон) ? – נפטר ב-21 באפריל 1935, פריז) היה איש עסקים יהודי, ממייסדי מפעל שמן והוצאת הספרים דביר.
תולדות חייו

אליהו (איליה איסקוביץ) נולד בניז'ני נובגורוד ליצחק לייב פאינסון, סוחר יערות לא גדול. תחילת עיסוקו של פאינסון היה במפעלו של זליג פרסיץ, חותנה של שושנה פרסיץ, שם הכיר לראשונה את משה וילבושביץ שעבד במפעל, בסנקט פטרבורג, כמנהל טכני מ-1899 עד 1911. עד מהרה התקדם פאינסון והתמנה כמנהלו של בית חרושת גדול למיצוק שמנים "סלולין".
ב-1910 ביקר בארץ ישראל ותרם את רוב הכסף שנדרש לקנות את אדמות רוחמה.
בימי מלחמת העולם הראשונה איחד את רוב בתי החרושת לשמנים ברוסיה והתעשר מאוד. בפרוץ המהפכה ברוסיה החליט להקים מפעל לשמנים באלכסנדריה אך קיבל את הצעתו של נחום וילבוש להקים מפעל דומה (קטן בממדיו) בארץ ישראל.

משה וילבושביץ, שישב אותה עת בשווייץ ורכושו ברוסיה הולאם, הסכים לנהל יחד עם פאינסון את המפעל החדש. ב-1919 הוקם מפעל שמן בלונדון. באפריל 1920 הוחרם רוב רכושם של בעלי המפעל אך פאינסון הצליח לחלץ חלק מכספו לחו"ל וכך להציל את החברה הצעירה. הוא נפגש בברלין עם מר ברקי, יהודי ספרדי מאלכסנדריה ויחד הקימו חברה לתעשיית שמנים בשם "אגולין" והמכונות שיועדו ל"שמן" נשלחו לארץ ישראל. מפעל שמן תוכנן להקימו בקיסריה, אך לבסוף הוקם בחיפה ב-1922 ובנו יצחק ניהל אותו תקופה קצרה. השינוי במיקום המפעל נבע מכמה סיבות: חוסר בנמל באזור קיסריה שבו רצה וילבוש להקים את המפעל והתנגדות השלטונות הבריטיים למיקומו של המפעל.
על פי עדותו של משה וילבושביץ פאינסון לא היה ציוני עד ועידת לונדון ב-1920 שבה השתתף. הוא תרם חלק ממניותיו ב"שמן" לקרן היסוד שהוקמה בוועידה. הוא חי בניז'ני נובגורוד, במוסקבה בברלין ובפריז.
ח.נ. ביאליק חיפש מימון להוצאת הספרים דביר שהייתה ממשיכת דרכה של הוצאת מוריה. הוא חבר לשמריהו לוין ופאינסון והללו הקימו חברה בע"מ.

ב-1922 עזר להקים את הוצאת רמון שהוציאה ספרים ואוספי אמנות והיה אחד משלושת חברי ההנהלה (יחד עם מארק וישניצר ואלכסנדר קוגן).
פאינסון ניהל עסקים גדולים בהיקף עולמי והסתבך, ובזמן המשבר הכלכלי העולמי של 1929 התמוטט והחברה שהוא עמד בראשה פשטה את הרגל. הוא נאלץ למכור את שמן לסידני אלן.
לקריאה נוספת

משה וילבושביץ (תרגום רחל נדב), לא על הלחם לבדו, תרגום לעברית בהוצאת המשפחה 2002
הערות שוליים

↑  מודעת אבל, הארץ, 2 במאי 1935
↑  חיפה וסביבותיה: מורה דרך לתיירים, הוצאת לשכת המסחר חיפה, תרפ"ד, עמ' 4
1 2  גיל וייסבלאי, קב ונקי – תחייתה של אמנות הספר העברי ברפובליקת ויימאר, הוצאת כרמל, עמ' 523
↑  נחום וילבוש, המסע לאוגנדה, הספרייה הציונית, 1963, עמ' 33
↑  כד השמן: קבץ ליובל עשרים שנות "שמן", שמן - תעשיית שמנים ארצי-ישראלית, 1945, עמ' 105
↑  שמואל אביצור, ממציאים ומאמצים: מחוללי המהפיכה בדרכי הייצור בארץ, יד יצחק בן־צבי, 1985, עמ' 127
↑  ארכיון המדינה, ISA-MandatoryOrganizations-ChiefSecretary-000nbcu
↑  בצרון, Volume 10, עמ' 140
↑  גיל וייסבלאי, כתב העת "רימון": מתוק לחך ותאווה לעיניים, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2012; שער העיתון
↑  דבורה ברנשטיין וטליה פפרמן, מחיפה לברלין: בורגנות יהודית בפלשטינה א"י, עיונים, גיליון 33, תש"פ 2020, עמ' 165
אלפרד דרייק

| --- | --- |

אלפרד דרייק, 1951. צלם: קארל ואן וכטן.
 לידה:  7 באוקטובר 1914 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  25 ביולי 1992 (בגיל 77) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Alfred Capurro 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ברוקלין קולג' 
 פרסים והוקרה:  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזמר (1954)  פרס טוני להצטיינות בתיאטרון (1990) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלפרד דרייק (באנגלית: Alfred Drake;‏ 7 באוקטובר 1914 – 25 ביולי 1992) היה שחקן תיאטרון וזמר אמריקאי, ידוע בעיקר בשל תפקידיו במחזות זמר בברודוויי.
תולדות חייו

נולד כאלפרדו קפורו ברובע הברונקס, ניו יורק. הוריו היגרו לארצות הברית מרקו שליד ג'נובה. למד בברוקלין קולג' והחל לעבוד כשחקן וזמר עוד כסטודנט באופרטות של גילברט וסאליבן בהן המיקאדו, הפירטים מפנזאנס ועוד. בין יתר תפקידיו גילם את התפקידים הראשיים בהפקות המקוריות של מחזות הזמר "אוקלהומה!" (1943 עד 1948), "נשקיני קייט" (1948–1951) וכמחליפו של יול ברינר ב"המלך ואני" (1951–1954) על תפקידו כחאג' במחזמר "קיסמט" זכה בשנת 1954 בפרס טוני, על תפקידו ב"קין" (1961, לפי סיפור חייו של אדמונד קין) זכה במועמדות לפרס.
בנוסף, הופיע בתפקידי תיאטרון שייקספיריים בהם המלט (בתפקיד קלאודיוס, 1964, ריצ'רד ברטון גילם את המלט) ו"רוב מהומה על לא מאומה" בתפקיד בנדיקט לצד קתרין הפבורן.
דרייק הופיע גם במספר תוכניות טלוויזיה ובתפקיד זעיר בסרט משנה מקום משנה מזל (1983, בכיכובו של אדי מרפי) כנשיא הבורסה.
בשנת 1981 נבחר להיכל התהילה של התיאטרון האמריקאי.
הערות שוליים

↑  26 Elected to the Theater Hall of Fame הניו יורק טיימס, 3 במרץ 1981
| פרס טוני לשחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר |
| --- | --- | --- |
| 1947–1975 | פול הרטמן (1948) • ריי בולג'ר (1949) • אציו פינצה (1950) • רוברט אלדה‎ (1951) • פיל סילברס (1952) • תומאס מיטשל (1953) • אלפרד דרייק (1954) • ולטר סלזק (1955) • ריי וולסטון (1956) • רקס הריסון (1957) • רוברט פרסטון (1958) • ריצ'רד קיילי (1959) • ג'קי גליסון (1960) • ריצ'רד ברטון (1961) • רוברט מורס (1962) • זירו מוסטל (1963) • ברט לאהר (1964) • זירו מוסטל (1965) • ריצ'רד קיילי (1966) • רוברט פרסטון (1967) • רוברט גולט (1968) • ג'רי אורבך (1969) • קליבון ליטל (1970) • האל לינדן (1971) • פיל סילברס (1972) • בן ורין (1973) • כריסטופר פלאמר (1974) • ג'ון קולום (1975) |  |
| 1976–2000 | ג'ורג' רוז (1976) • בארי בוסטוויק (1977) • ג'ון קולום (1978) • לן קאריו (1979) • ג'ים דייל (1980) • קווין קליין (1981) • בן הרני (1982) • טומי טון (1983) • ג'ורג' הרן (1984) • ג'ורג' רוז (1986) • רוברט לינדזי (1987) • מייקל קרופורד (1988) • ג'ייסון אלכסנדר (1989) • ג'יימס נוטון (1990) • ג'ונתן פרייס (1991) • גרגורי היינס (1992) • ברנט קארבר (1993) • בויד גיינס (1994) • מתיו ברודריק (1995) • נייתן ליין (1996) • ג'יימס נוטון (1997) • אלן קאמינג (1998) • מרטין שורט (1999) • בריאן סטוקס מיטשל (2000) |  |
| 2001–הווה | נייתן ליין (2001) • ג'ון לית'גו (2002) • הארווי פירסטיין (2003) • יו ג'קמן (2004) • נורברט ליאו בוטץ (2005) • ג'ון לויד יאנג (2006) • דייוויד הייד פירס (2007) • פאולו סקוט (2008) • דייוויד אלוורז, טרנט קובליק וקיריל קוליש (2009) • דאגלס הודג' (2010) • נורברט ליאו בוטץ (2011) • סטיב קאזי (2012) • בילי פורטר (2013) • ניל פטריק האריס (2014) • מייקל סרוריס (2015) • לסלי אודום ג'וניור (2016) • בן פלאט (2017) • טוני שלהוב (2018) • סנטינו פונטנה (2019) • ארון טבייט (2021) • מיילס פרוסט (2022) • ג'יי הריסון גי (2023) • ג'ונתן גרוף (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426590305171  PLWABN: 9810620662005606  BNE: XX1684283  BnF: cb14173115c (data)  GND: 134822765  ICCU: UBOV017113  ISNI: 0000 0000 6301 7580  LCCN: n81098962  MusicBrainz: 453810ec-0d43-4c54-afe8-fc319119c4fb  NTA: 138799091  SNAC: w6xp8881  Trove: 1038162  VIAF: 25931398   WorldCat (עם VIAF): 25931398
אנתוני פטרסון

אנתוני פטרסון (באנגלית: Anthony Patterson; נולד ב-10 במאי 2000 בנורת' שילדס שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת השוער בקבוצת סנדרלנד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
קריירת מועדונים

פטרסון גדל במחלקת הנוער של סנדרלנד. ב-10 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 2-1 לפליטווד טאון במסגרת פרס הפוטבול ליג. הוא החל לשחק עם המועדון בפוטבול ליג הראשונה, ובהמשך הושאל לנוטס קאונטי מהנשיונל ליג. בהמשך חזר לשחק עם סנדרלנד בפוטבול ליג הראשונה, ובתום עונת 2021/2022 העפיל עם המועדון לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-31 ביולי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, בתיקו 1-1 נגד קובנטרי סיטי במסגרת המחזור הראשון לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית

פטרסון הוא חלק מסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21.
אלפרד דומט

אלפרד דומט (באנגלית: Alfred Domett;‏ 20 במאי 1811 – 2 בנובמבר 1887) היה מדינאי קולוניאלי ומשורר בריטי. הוא כיהן כראש ממשלת ניו זילנד הרביעי.
ראשית חייו

דומט נולד ברובע סאת'ק שבלונדון, כבנו הרביעי של נתניאל דומט, שהיה בעל ספינות. הוא החל ללמוד בקולג' סנט ג'ון בקיימברידג', אך הפסיק את לימודיו ב-1833. ב-1835 הוא החל ללמוד במידל טמפל ועבר את בחינות לשכת עורכי הדין ב-1841.
שירה

החל מ-1833 פרסם דומט כרך או שניים של שירה וכן כמה שירים בכתב עת שנקרא Blackwood's Magazine. אחד מהם, "מזמור לחג המולד", משך תשומת לב ציבורית. לאחר הכשרתו כעורך דין הוא חי חיי נוחות בלונדון, ונעשה חבר קרוב של המשורר רוברט בראונינג, שכתב עליו את שירו Waring. מאמר על הידידות בין שניהם פורסם בגיליון ינואר 1905 של המגזין The Contemporary Review. מבין ספרי השירה שלו, ידועים שניים: "ראנולף ואמהויה, יום של חלום בים הדרומי" שיצא ב-1872 ומתאר את חיי המאורים, ו"פלוטסאם וג'טסאם", המוקדש לבראונינג.
קריירה פוליטית בניו זילנד

ב-1842 היגר דומט לניו זילנד, שם הוא מילא תפקידים מנהליים רבים, כולל מזכיר קולוניאלי של מחוז ניו-מנסטר ב-1848, מזכיר המושבה ב-1851 וראש ממשלת ניו זילנד הרביעי בין השנים 1862 – 1863. הוא נבחר לפרלמנט של ניו זילנד מטעם מחוז הבחירה של נלסון.
השינוי המשמעותי ביותר שביצע דומט בעת כהונתו כראש הממשלה, היה העברתה ב-1865 של בירת ניו זילנד מאוקלנד לוולינגטון. בנובמבר 1863 הוא העביר החלטה בפרלמנט, על פיה "חיוני מאוד שמקום מושב הממשלה... צריך לעבור למקום מתאים כלשהו על מצר קוק".
ב-1871 שב דומט לאנגליה וב-1880 הוענק לו תואר עמית מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.
אנדוצרס

| אנדוצרס |
| --- | --- |
 מאובן של אנדוצרס
תקופה
אמצע-סוף האורדוביק
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: סילוניות
סדרה:: Endocerida
משפחה:: Endoceratidae
סוג:: אנדוצרס
שם מדעי
 Endoceras

אנדוצרס (שם מדעי: Endoceras; מיוונית: "קרן פנימית") הוא סוג של רכיכה נכחדת ענקית מתקופת האורדוביק שהייתה קרובה לנאוטילוסיים המודרניים. רכיכה זו הייתה מהגדולות ביותר שחיו מעולם (הקמרוצרס היה גדול יותר) והגדולות שבקונכיות שנמצאו הגיעו למעל 3.5 מטרים (11 רגל). הקונכיות היו ישרות ובקצה בלטו כלפי מעלה. הפרטים הבוגרים היו בעלי קונכיות רחבות יותר ובתוכם היה חלל סִיפוֹן (אנ') שהיה מלא גז ושימש לתנועה, בדומה לנאוטילוס.
סוג זה קיבל שם לראשונה ב-1847 והיה קרוב לסוג הנאוטילוס הענק קמרוצרס שלעיתים מאוחד בסוג. מאובניו נמצאו בעיקר באירופה ואמריקה הצפונית.
מאובנים עם איורים אפשריים
אלו היו טורפים גדולים בתקופתם שחיו על קרקעית הים וחיפשו טרף איטי לתקוף, כמו נאוטילים אחרים וחסרי חוליות שונים. לצעירים שהיו בעלי קונכייה דחוסה יותר אולי צדו באופן פעיל בפני המים.
אנתוני צ'ין

| --- | --- |

אנתוני צ'ין, 1984
 לידה:  1930 גיאנה ג'ורג'טאון, גיאנה
 פטירה:  22 באוקטובר 2000 (בגיל 70 בערך) הממלכה המאוחדת לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1957–2000 (כ־43 שנים)
 מספר צאצאים:  4 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנתוני צ'ין (באנגלית: Anthony Chinn;‏ 1930 – 22 באוקטובר 2000) היה שחקן בריטי יליד גיאנה.
ביוגרפיה

צ'ין נולד בג'ורג'טאון, גיאנה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט בריטי ב-1957. ב-1961 עבר ללונדון ובמשך השנים הבאות הופיע במספר סדרות טלוויזיה בריטיות.
הוא הופיע בשלושה מסרטי ג'יימס בונד: "ד"ר נו" (1962), "גולדפינגר" (1964) ו"אתה חי רק פעמיים" (1967), ללא קבלת קרדיט על כך. מאוחר יותר הופיע בתור מוהאן ב"שודדי התיבה האבודה" וכטכנאי ב"האלמנט החמישי".
הערות שוליים

↑  אנתוני צ'ין, באתר BFI
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1062390350  VIAF: 312620614   WorldCat (עם VIAF): 312620614
אליפות שחקני הפוקר

| --- | --- |
 ענף:  פוקר
 תאריך ייסוד:  2006
 ארגון מפעיל:  אליפות העולם בפוקר
 זוכה:  ארצות הברית דניאל נגראנו
 הכי הרבה זכיות:  ארצות הברית מייקל מזרחי   ארצות הברית בריאן ראסט   (3 כ"א)
 http://www.wsop.com
 
אליפות שחקני הפוקר הוא טורניר פוקר במסגרת אליפות העולם בפוקר. עלות הכניסה לטורניר הוא 50,000 דולר, והוא נחשב היוקרתי ביותר מבין הטורנירים המשוחקים בסבב אליפות העולם, אחרי הטורניר המרכזי. שמותיהם של הזוכים בטורניר נחרטים על גביע ה-"Chip Reese Memorial Trophy", על שמו של צ'יפ ריס.
היסטוריה

הטורניר הוקם ב-2006 בשם אליפות העולם ב-H.O.R.S.E. עם עלות כניסה של 50,000 דולר, והיה הטורניר עם עלות הכניסה הגבוהה ביותר עד אז. בטורניר הראשון ניצח צ'יפ ריס את אנדי בלוך. בדצמבר 2007 נפטר ריס והוחלט ליצור גביע אליפות מיוחד שיקרא על שמו.
ב-2010 שונה שם הטורניר ל"אליפות שחקני הפוקר". ב-2020 בוטל הטורניר בעקבות מגפת הקורונה.
משחקים

בתחילתו שוחק הטורניר ב-5 המשחקים של H.O.R.S.E., עד שב-2010 הוספו 3 משחקים נוספים. ב-2015 שונה הטורניר ל-10 משחקים, אך חזר ל-8 משחקים שנה לאחר מכן. ב-2021 הוסף משחק נוסף והפך לטורניר עם 9 משחקים.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  טקסס הולדם No Limit  Seven Card Stud  אומהה Hi-Lo 8 or Better |  Razz  אומהה Pot-Limit  טקסס הולדם Limit |  Seven Card Stud Hi-Lo 8 or Better  No-Limit 2-7 Lowball Draw  2-7 Lowball Triple Draw |