stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוסי (גשושית)
מבנה וציוד מדעי

הגשושית בנויה מגוף מרכזי שאליו מחוברים זוג לוחות סולאריים גדולים למדי, בקוטר של 7.3 מטר כל אחד. גודלם הרב של הלוחות מאפשר להם לקלוט מספיק אור שמש גם במרחקים העצומים שבהם תשהה לוסי לאורך משימתה, ובנקודה הרחוקה ביותר שלה מהשמש הם יוכלו להפיק 504 וואט. צלחת האנטנה המרכזית היא בקוטר 2 מטר ואורך הגשושית מקצה לקצה הוא 15.8 מטר, כשאת רוב השטח הזה תופסים הלוחות הסולאריים שלה. משקלה היבש, ללא הדלק, עומד על 771 ק"ג, ויחד עם הדלק מגיע ל-1,500 ק"ג.
הגשושית תבצע את משימתה, בקרבת הגופים אותם תחקור, באמצעות הציוד המדעי הבא:
L’Ralph - מצלמה מבוססת על המכשיר (Ralph) של הגשושית ניו הורייזונס ובנויה משני מכשירים:
Multi-special Visible Imaging Camera - MVIC - מצלמה פנורמית צבעונית (0.4-0.85 מיקרון), שתצלם תמונות צבעוניות של האסטרואידים ותעזור לקבוע עד כמה הם פעילים.
Linear Etalon Imaging Spectral Array - LEISA - ספקטרומטר ממפה בתחום האינפרא-אדום (1-3.6 מיקרון), שיספק מפות תרמיות ויאפשר בדיקת הימצאות הרכב ותפוצת סיליקטים, קרח וחומרים אורגניים העשויים להיות על פני אסטרואידים טרויאניים. המכשיר נבנה על ידי מרכז טיסות החלל גודרד של נאס"א.
Long Ramge Reconnaissance Imager - L’LORRI - מצלמה בתחום הנראה ברזולוציה גבוהה (6–75 מיקרון), שמבוססת על המכשיר (LORRI) של ניו הורייזונס, תבנה על ידי המעבדה לפיזיקה יישומית (APL) באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
Thermal Emission Spectrometer - L’TES - ספקטרומטר קרינת חום שיתבסס על המכשיר (OTES) בגשושית אוסיריס-רקס. יסופק על ידי אוניברסיטת המדינה של אריזונה.
High Gain Antenna - הגשושית תסתייע בתקשורת הרדיו ותופעת אפקט דופלר של אות הרדיו כדי לקבוע את מסת האסטרואידים וצפיפותם.
בנוסף למכשירים אלו, הגשושית תסתייע במצלמת מעקב תרמית (T2CAM), לצילום האסטרואידים בשדה ראייה רחב, כדי לקבוע את צורתם בצורה טובה יותר.
דיסקית לוסי

בדומה לכמה גשושיות קודמות ששיגרה נאס"א, פיוניר 10, פיוניר 11, וויאג'ר 1 ווויאג'ר 2, גם לוסי נושאת עמה דיסקית סמלית - אם כי בניגוד לדיסקית פיוניר ולתקליט הזהב של וויאג'ר, היא לא נועדה לשלוח מסר לחוצנים תבוניים שאליהם עשויות אולי החלליות הללו להגיע בדרכן אל מחוץ למערכת השמש. לפי מתכנניה של לוסי, בתום משימתה היא תמשיך לנוע במסלול יציב בין כדור הארץ והאסטרואידים הטרויאנים לאורך מאות אלפי שנים ואולי אף מיליוני שנים, והמסרים החרוטים על הדיסקית מיועדים לאנושות עצמה. באתר סוכנות החלל האמריקנית נכתב כי "נאס"א הציבה את הדיסקית הזו בתקווה שחקר החלל יימשך ושיום אחד אסטרו-ארכאולוגים שייסעו בין כוכבי הלכת ישיבו אולי את החללית, כממצא מהימים הראשונים שבהם האנושות עשתה את צעדיה הראשונים בחקר מערכת השמש שלנו".
על הדיסקית המוזהבת של לוסי מופיע מועד שיגורה, מסלולה ומיקומם של שאר כוכבי הלכת בזמן השיגור וכן 20 ציטוטים מתוך נאומים ושירים שונים, בהם של מרטין לותר קינג, אלברט איינשטיין וקרל סייגן. מופיעים בה גם ציטוטים של ארבעת חברי להקת הביטלס - ג'ון לנון, פול מקרטני, ג'ורג' האריסון ורינגו סטאר. הסיבה לכך היא העובדה שהמאובן לוסי, על שמו קרויה הגשושית, קרוי בתורו על שם שירם של הביטלס Lucy in the Sky with Diamonds ("לוסי ברקיע עם יהלומים"). גם ציטוט מיוקו אונו, אשתו של לנון שכתב את השיר הזה, נכלל בדיסקית.
הערות שוליים

↑  Matt Williams, Surveying the "Fossils of Planet Formation": The Lucy Mission, December 23, 2015
↑  The Planetary Society, The Cost of the Lucy Mission to the Trojan Asteroids
↑  Joshua P. Emery et al. The complex history of Trojan asteroids, Asteroids IV, p. 204
↑  Vision and Voyages for Planetary Science in the Decade 2013-2022, National Academy of Sciences, 2011, p. 102
1 2  H. F. Levison, Lucy: Surveying the Diversity of the Trojan Asteroids, the Fossils of Planet Formation, 47th Lunar and Planetary Science Conference, 2016
↑  Stephen Clark, NASA’s Lucy mission will be the first to explore a population of ancient asteroids
,  Spaceflight Now, October 15, 2021
↑  Haygen Warren, NASA, ULA launch historic Lucy mission, NASASpaceFlight, October 15, 2021
↑  Paul Voosen, NASA taps missions to tiny metal world and Jupiter Trojans, Science, January 4, 2017
↑  תרשים של פרופיל המשימה, אתר מכון המחקר הדרום-מערבי
↑  NASA Selects Investigations for Future Key Planetary Mission, NASA, September 30, 2015
1 2  NASA Selects Two Missions to Explore the Early Solar System, NASA, January 4, 2017
1 2 3  SwRI to lead NASA’s Lucy mission to Jupiter’s Trojans, Southwest Research Institute,  January 4, 2017
1 2  NASA, Lucy Press Kit, September 2021
↑  על דיסקית לוסי, באתר המשימה, 12 ביולי 2021
↑  Elizabeth Howell, NASA's Lucy asteroid probe has a time capsule plaque with messages to future humans
,Space.com, October 15, 2021
| תוכנית דיסקברי |
| --- | --- | --- |
| פעילים | ASPERA-3‏ (רכיב במארס אקספרס) • לוסי • פסיכה |  |
| מתוכננים | VERITAS ‏• ‏DAVINCI |  |
| הושלמו | NEAR Shoemaker • מארס פאת'פיינדר • לונר פרוספקטור • סטארדאסט / NExT • ג'נסיס •  MESSENGER • פגיעה עמוקה / EPOXI  • ‏Moon Mineralogy Mapper •‏ GRAIL ‏ • Dawn • טלסקופ החלל קפלר • InSight |  |
| נכשלו | CONTOUR |  |
המחשת אמן (לא מציאותית) של שתי קבוצות הטרויאנים של צדק - אלו שנמצאים מאחוריו ואלו שמלפניו, באותו מסלול סביב השמש, בנקודות לגראנז' L4 ו-L5.
סמלה של משימת לוסי מוטבע על גבי משגר האטלס 5 שהביאה לחלל, יומיים לפני השיגור באוקטובר 2021
המשגר על כן השיגור בקייפ קנוורל, פלורידה
תרשים מסלול הטיסה של לוסי לאורך כלל המשימה
תרשים המשווה בין גודלה של לוסי לבין גודל של אדם ממוצע. כמעט 16 מטר מקצה לקצה
לוסי, עם הלוחות הסולאריים שלה מקופלים, עוברת ניסוי רעידות לקראת השיגור, ביולי 2021
דיסקית לוסי
ביל טילדן

| --- | --- |

 לידה:  10 בפברואר 1893 פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 פטירה:  5 ביוני 1953 (בגיל 60) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 גובה:  1.87 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוען:  1931–1946 (כ־15 שנים) 
 יחידים
 מאזן קריירה:  1425–372 (79.3%)
 דירוג שיא:  1 (1920)
 זכיות בטורנירים:  138
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 21 (10 ביחידים, 6 בזוגות גברים ו-5 בזוגות מעורבים)
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  לא השתתף
 אליפות צרפת הפתוחה:  גמר (1927, 1930)
 וימבלדון:  זכייה (1920, 1921 1930)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  זכייה (1920, 1921, 1922, 1923, 1924, 1925, 1926, 1929)
 
ויליאם "ביל" טאטם טילדן ה-2 (בשם מלא באנגלית: William "Bill" Tatem Tilden II;‏ 10 בפברואר 1893 – 5 ביוני 1953) היה טניסאי אמריקאי, אחד מהגדולים בהיסטוריה. טילדן דורג במקום ה-1 בעולם למשך 7 שנים. הוא זכה ב-21 תוארי גראנד סלאם (מקום רביעי בכל הזמנים), מהם 10 תוארי יחידים (מקום 8 בכל הזמנים). הוא מחזיק בשיא של 7 תוארי אליפות ארצות הברית הפתוחה, 6 מהם ברציפות, בשנים 1920–1925 (ביחד עם ריצ'רד סירס וביל לרנד). הוא הטניסאי האמריקאי הראשון שזכה באליפות וימבלדון (מתוך 6 פעמים בהם השתתף באליפות, הוא זכה 3 פעמים בתואר, 1920, 1921 ו-1929 ו-3 פעמים הגיע לשלב חצי הגמר 1927–1929), הוא שלט בעולם הטניס במחצית הראשונה של המאה ה-20 ובמהלך 19 השנים שבהן שיחק (1912–1930), זכה ב-138 טורנירים מתוך 192 שבהם השתתף. טילדן המשיך לשחק בסבב המקצועני עד לשנות ה-40.
ביוגרפיה

טילדן נולד למשפחה אמידה בפילדלפיה, ארצות הברית ב-10 בפברואר 1893. אביו, ווילאם טאטם טילדן, היה סוחר פרוות ומנהיג פוליטי, ואמו סלינה היי הייתה פסנתרנית. ביל צפה בטניסאים בילדותו בהיותו ילד שנולד "עם כפית כסף בפיו". אחיו הגדול, הרב, נחשב לטניסאי המוכשר במשפחה, אבל הוא פרש מהענף בגיל עשרה כדי ללכת בעקבות אביו אל עולם העסקים. בגיל 18 איבד את אמו למחצה ונשלח לגור עם דודתו. בגיל 22 איבד את אחיו הגדול הרברט ואת אביו, ונכנס לדיכאון עמוק. לאחר מספר חודשי דיכאון, בעידוד דודתו התחיל לשחק טניס שהיה האמצעי המרכזי להתאששותו. טילדן למד באוניברסיטת פנסילבניה והוא בוגר מקולג' פירס.
ביוגרפיה > ראשית דרכו בענף

כבר כאשר שימש כבול-בוי (Ball Boy) בילדותו לטניסאים בכירים ממנו, הוא שם לב שמשהו לא בסדר במשחק הטניס – אף אחד לא באמת מזיע. לטילדן הקטן, זה נראה לא בסדר. במשך שנים רבות, מהגיעו לגיל 15 ועד לגיל 25, טילדן התאמן בטניס כאחוז אמוק – בכל זאת, הוא מעולם לא היה בשיעור טניס רשמי. הוא דרש שירחיקו ממנו את המאמנים, ואמר שהוא מכיר את הספורט טוב כמו כל אחד אחר, והוא ילמד בעצמו את מה שהוא לא יודע. בתחילת דרכו, לא נחשב טילדן לטניסאי מחונן, וגם שחקני מועדון רגילים לעיתים נצחו אותו בלי קושי. מגיל 27 ואילך, הוא הפך לאחד מהכוכבים הגדולים ביותר שעולם הטניס ידע עד לתקופה ההיא, ואחד מהטניסאים המפורסמים והמשפיעים ביותר בהיסטוריה.
ביוגרפיה > ציוני דרך בקריירה

טילדן שלט בענף באופן גורף, והישגיו בתחום היו רבים. הזכייה הראשונה שלו בטורניר גראנד-סלאם (מושג שלא היה קיים בתקופה ההיא, בה היו רק שני טורנירים גדולים מאוד והם אליפות ארצות הברית הפתוחה ווימבלדון) הייתה באליפות ארצות הברית, בטורניר הזוגות המעורבים עם מארי ק' בראון ב-1913, בהיותו בן 20 בלבד.
הוא זכה באותו התואר שוב בשנה לאחר מכן, אבל לא היה שחקן צמרת ביחידים. אהבתו הגדולה למשחק ושאיפתו לשלמות גרמו לו שלא לשחק באליפות ארצות הברית במשך כמה שנים, כי הוא לא חשב שהמשחק שלו טוב מספיק. הוא הגיע להישג משמעותי ב-1918, כשהעפיל לגמר היחידים באליפות ארצות הברית בגיל 25, והפסיד ללינדלי מארי. שנה לאחר מכן, הפסיד בגמר קל יחסית (3–6 4-6 4-6) ל"ביל הקטן" ג'ונסטון, שחקן שהפך ליריב הרציני ביותר של טילדן בתחילת שנות ה-20. טילדן כעס על ההופעה המחפירה שלו מבחינת חבטת גב-היד, והסתגר במגרש טניס של חבר כדי לשפר את החבטה במשך כל החורף.
ב-1920 חזר והפך לשחקן הטוב ביותר שהעולם ראה עד לאותה העת – בגיל 27 זכה בתואר הגדול הראשון שלו ביחידים בווימבלדון (האמריקני הראשון שזוכה בווימבלדון), הישג אותו שחזר ב-1921, וכמו כן זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה במשך שש שנים ברצף (1920–1925). טילדן נודע בזכות הריבים הרבים שלו עם התאחדות הטניס האמריקנית, והם אף השעו אותו במשך שנת 1929. מיד לאחר תום ההשעייה, זכה בתואר השביעי שלו באליפות ארצות הברית באותה השנה, ובעונה לאחר מכן זכה בוימבלדון השלישית שלו, לפני שהודיע על פרישתו מטניס חובבני והפך ל"מקצוען" – סבב של שחקנים שהתחרו ברחבי העולם, שיחקו משחקי ראווה והרוויחו כסף "מעל השולחן", בניגוד לכסף שהעביר ידיים רק "מתחת לשולחן" בסבב החובבני.
טילדן לא זכה מעולם בתואר בצרפת, אבל שיחק בטורניר עצמו רק שלוש פעמים, שכן אליפות צרפת הפכה לטורניר פתוח לשחקנים מכל העולם רק ב-1925. בשלושה ניסיונות, העפיל טילדן לגמר ב-1927 וב-1930, והפסיד לרנה לקוסט ולאנרי קושה בהתאמה, ולחצי הגמר ב-1929, גם שם הפסיד ללקוסט.
מלבד ההישגים האישיים שלו, שכללו בין השאר שליטה גם בטניס המקצועני, הוביל טילדן את ארצות הברית לשבע זכיות רצופות בגביע דייוויס (הטורניר למדינות), החל מ-1920 ועד 1926, מתוכן בשש שנים ברצף (20–25) לא הפסיד משחק אחד ביחידים.
טילדן נחשב על ידי רבים לשחקן הגדול בהיסטוריה – ה"גאון" הראשון שהטניס הפיק. כשהוא בן 52, גרר טילדן את בובי ריגס בן ה-27 (ושזכה בווימבלדון רק שנים ספורות לפני המשחק) למשחק ארוך בסבב המקצועני, וניצח שחקנים כמו פרד פרי ודון בדג' על בסיס קבוע כשהוא הרבה מעבר לגיל 40.
בשנותיו המאוחרות התגורר טילדן בהוליווד ועבד כמורה לטניס. בין השאר הגיעה אנג'לה בקסטון ללמוד אצלו. הוא גם הוציא מספר ספרים פופולריים על הטניס.
טילדן מת מהתקף לב ב-5 ביוני 1953, כשהוא בודד ועני, לאחר שפעמיים נעצר, הורשע והעביר תקופה קצרה בבית הסוהר ב-1947 ו-1949.
הישגים בולטים

זכייה באליפות ארצות הברית: יחידים 1920–1925, ו-1929; זוגות 1918, 1921-1923, 1927; זוגות מעורבים 1913–1914, 1922-1923.
זכייה בווימבלדון: יחידים 1920, 1921, 1930; זוגות 1927.
זכייה באליפות צרפת: זוגות מעורבים 1930.
זכייה בגביע דייוויס: עם ארצות הברית 1920–1926.
95 ניצחונות ברצף בין השנים 1924–1925
טילדן היה הטניסאי הראשון שזכה בעשרה תוארי גראנד סלאם ביחידים, והיה לו את מספר הזכיות הגדול ביותר עד שרוי אמרסון מאוסטרליה שבר את השיא שלו ב-1966. מספר הזכיות שלו טורנירי גראנד סלאם, טילדן עומד עד היום, כמעט שבעים שנים לאחר סוף הקריירה החובבנית שלו, במקום הרביעי בכל הזמנים עם 21 זכיות, כשמלפניו נימצאים רק האוסטרלים אמרסון (28), ג'ון ניוקומב (25) ופרנק סג'מן (22).
מורשת

ללא טילדן, נאמר שהיה לוקח למשחק עוד שנים רבות להתפתח ולעלות לרמה גבוהה. חשיבותו של טילדן לענף הייתה עצומה – הוא היה אחד מכוכבי הספורט הגדולים בעולם במהלך שנות ה-20, לצד ענקים כמו בייב רות', רד גריינג' ובובי ג'ונס. הוא הוציא את הטניס מהתדמית שבה הוא היה שרוי – תדמית של ספורט ששייך לעשירים, לעצלנים ולרכרוכיים.
אליסון דאנזיג, כתב לענייני טניס בעיתון "ניו יורק טיימס" בשנים 1923–1968, תיאר את טילדן כטניסאי הטוב בכל הזמנים. ב-1950 בסקר שנערך מטעם סוכנות הידיעות AP, נבחר טילדן לטניסאי הכי גדול של חצי המאה. הוא נבחר בהפרש הכי גדול שניתן לכל ספורטאי אחר (310 קולות מתוך 391).
טילדן היה אחד מששת הספורטאים הכי דומיננטיים ב"תור הזהב של הספורט" לצדם של בייב רות', ג'ק דמפסי, בובי ג'ונס, רד גרנג' והווי מורנז.
הערות שוליים

↑  בגביע דאויס, דבר, 26 באוגוסט 1936
↑  משלחת בריטניה למכביה, הארץ, 7 באוגוסט 1953
↑  ביג טילדן בן 60, הַבֹּקֶר, 22 בפברואר 1953
↑  קץ לקריירה המזהירה של ביל טילדן, הַבֹּקֶר, 1 ביולי 1953
↑  הבוס איננו הקרקס חי, הארץ, 14 ביוני 1953
↑  אחרי המלחמה, דואר היום, 19 ביולי 1921
↑  כוכבי הספורט בעולם, דואר היום, 15 בינואר 1931
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276827505171  BnF: cb105595656 (data)  GND: 118869434  ISNI: 0000 0000 8090 3883  LCCN: n85298523  NDL: 00458777  NKC: xx0027680  NTA: 160882508  SNAC: w6251xd3  SUDOC: 149362781  Trove: 992667  VIAF: 10643585   WorldCat (עם VIAF): 10643585
אליפות ישראל בשחמט 1951

אליפות ישראל הראשונה בשחמט. מימין לשמאל: פנחס רוזן, דוד בן-גוריון, ישראל בהרב, וד"ר יהודה גרינגרד
אליפות ישראל בשחמט 1951 הייתה האליפות הראשונה של ישראל בשחמט. היא אורגנה על ידי האיגוד הישראלי לשחמט, נערכה בתל אביב והשתתפו בה 16 שחמטאים. התחרות החלה בתחילת 1951 והסתיימה באפריל באותה שנה.

 האליפות התקיימה בשיטת ליגה שכללה משחק בודד בין המשתתפים. עבור ניצחון הוענקה נקודה. עבור תוצאת תיקו הוענקה חצי נקודה.
מנחם אורן זכה בתחרות. ראש ממשלת ישראל באותה עת, דוד בן-גוריון, העניק את הפרסים לזוכים בטקס הסיום של התחרות.
תוצאות

1. מנחם אורן – 9
2. ישראל יוסף קניאז'ר – 8.5
3. עזרא גלאס – 8
4. אליהו מנדלבאום – 7.5
5–7. יוסף דובקין – 7
5–7. יצחק אלוני – 7
5–7. ישראל דינר – 7
8–9. ישראל ברב – 6
8–9. אברהם פישר – 6
10–11. שלמה סמילטינר – 5.5
10–11. יוסף פורת – 5.5
12. משה צ'רניאק – 5
13–14. קוינובסקי – 4.5
13–14. בראון – 4.5
ואקיטה

| פוקנת ואקיטה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: פוקניים
סוג:: פוקנה
מין:: פוקנת ואקיטה
שם מדעי
 Phocoena sinus ‏נוריס & McFarland, 1958
תחום תפוצה


ואקיטה (שם מדעי: Phocoena sinus), או פוקנת המפרץ, היא מין נדיר של פוקנה. הואקיטה הוא המין הקטן ביותר בסדרת הלווייתנאים. הואקיטה היא אנדמית לחלקו הצפוני של מפרץ קליפורניה. פירוש שמה הוא "פרה קטנה" בספרדית.
תיאור

ואקיטה הוא המין הקטן ביותר בסדרת הלווייתנאים, הוא מצוי רק בקצהו הצפוני של מפרץ קליפורניה. לוואקיטה יש טבעות כהות מסביב לעיניים, כתמים על השפתיים ופס ארוך מסנפירי הגב עד הפה. צבע גבו אפור כהה, שהופך לכמעט לבן בבטנו. צבעו של הוואקיטה מתבהר עם התבגרותו. הנקבות גדולות מעט מהזכרים – אורכן מגיע לכ-140 ס"מ בעוד שאורכם של הזכרים הוא כ-134 ס"מ. הואקיטה היא בעל החיים שמצוי בסכנת הכחדה חמורה. משנת 2008 ועד 2023 נשארו רק 10 פריטים בטבע ועל כן היא הוגדרה כיונק הימי בעל סיכון ההכחדה הגבוה ביותר בעולם.
מאפיינים

להלן תיאור מספר מאפינים עיקריים של הואקיטה:
תזונה: הואקיטה אינה אכלנית בררנית וניזונה ממגוון רחב של מזונות: תמנונים, סרטנים ודגים ממינים שונים.
נשימה: הואקיטה אינה יכולה לנשום מתחת למים והיא עולה על פני המים לצורך נשימה. בשונה מדולפינים ולווייתנים, הואקיטה עולה בגיחה מהירה לפני השטח כמעט ללא יצירה של הפרעה בפני המים, ועל כן קשה מאוד להבחין בה.
מפגש עם בני אדם: הואקיטות הן חמקניות מאוד, חוששות מרעשים חזקים ולרוב נמנעות ממפגש עם סירות ובני אדם.
תקשורת: הוואקיטות משתמשות בצלילים בתדר גבוה כדי לתקשר ביניהן וכדי לנווט בים, בדומה לשאר מיני הלווייתנאים.
חברה: הן מתבודדות יחסית ללווייתנאים אחרים, ולרוב נמצאות לבד או בקבוצות של 2–3 פרטים; אם כי לעיתים ניתן היה לראות קבוצות של 8–10 פרטים.
מחזור חיים ורבייה

לא ידוע הרבה על מחזור החיים של הוואקיטה, ובין השאר חסרים נתונים על גיל ההתבגרות המינית, תוחלת החיים והדינמיקה החברתית שלהן. רוב ההערכות בנושא מבוססות על מינים אחרים של לווייתנאים הדומים לואקיטה.
הדעה הרווחת היא כי תוחלת חייהן היא כ-20 שנים בתנאים אידיאליים וכי ההתבגרות המינית שלהן נמשכת בין 3 ל-6 שנים. ההזדווגות מתרחשת בסוף האביב או תחילת הקיץ, והריונן נמשך בין 10 ל-11 חודשים. הנקבות מניקות את הולד במשך 6–8 חודשים.
סכנת הכחדה ומאמצי השימור

הוואקיטה נמצאת בסכנת הכחדה חמורה יותר מכל בעל חיים אחר לפי הרשימה האדומה של ארגון IUCN. בשנת 2019 היו רק 10 פרטים חיים, כאשר בשנת 2005 היו כ-300. מצב חמור זה הביא את ארגון אונסק"ו להכריז על אתר המורשת העולמית במפרץ מקסיקו כאתר בסיכון. הסכנות העיקריות שלהם הם דיג לא חוקי של דג הטוטואבה באמצעות רשתות גדולות, בהן נתקעות הואקיטות. מאמצי שימור מובלים על ידי ממשלות מקסיקו, ארצות הברית וקנדה.
הערות שוליים

↑  פוקנת ואקיטה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Vaquita – IUCN – SSC Cetacean Specialist Group (באנגלית אמריקאית)
↑  Vaquita, Whale & Dolphin Conservation UK (באנגלית בריטית)
↑  6 Facts About Vaquitas, the World's Most Endangered Species, Earth.Org (באנגלית)
↑  OctoberCMS, Vaquita | The Marine Mammal Center, www.marinemammalcenter.org (באנגלית)
↑  Rojas-Bracho, L.; Reeves, R. R.; Jaramillo-Legorreta, A. (2006-11-13). "Conservation of the vaquita Phocoena sinus". Mammal Review 36 (3): 179–216.
↑  Avila-Forcada,
 S.; Martínez-Cruz, A. N. L.; Muñoz-Piña, C. (May 2012). "Conservation
of vaquita marina in the Northern Gulf of California". Marine Policy 36 (3): 613–622.
↑  Thomas A. Jefferson; Marc A. Webber; Robert L. Pitman (29 August 2011). Marine Mammals of the World: A Comprehensive Guide to Their Identification. Academic Press. pp. 288–289.
↑  The Islands and Protected Areas of the Gulf of California (Mexico) inscribed on the List of World Heritage in Danger
↑  "Recovering the Vaquita and Promoting Sustainable Local Livelihoods: Project Summary". Commission for Environmental Cooperation. 2011. Retrieved 5 November 2011.
דב אברון

| --- | --- |
ד"ר דב אברון
ד"ר דב אברון
 לידה:  25 באוגוסט 1917 שלזיה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  3 ביוני 2013 (בגיל 95) תל אביב-יפו, ישראל 
 
דב אברון (25 באוגוסט 1917–3 ביוני 2013) היה מנהל תיכון עירוני דתי ב'-ג' בתל אביב (צייטלין), בין השנים 1957–1982. מהדיר "פנקס הכשרים של קהילת פוזנא".
קורות חיים

נולד בשלזיה שבפולין. המשבר הכלכלי של 1929 הוריד את המשפחה עד פת לחם.
אברון סיים גימנסיה בחוז'וב ב-1936 כשהוא היהודי היחיד בכיתתו. היה פעיל בתנועת הנוער השומר הדתי. למד בבית המדרש לרבנים (תחכמוני) ובאוניברסיטת ורשה עם פרופסור מאיר בלבן.
עם כיבוש פולין על ידי הנאצים ב-1939 ברח, יחד עם אחיו שמואל, לווילנה. אביו יוסף, אמו שרה ושלוש אחיותיו, לאה, צילה וטוני, נספו בשואה. קרוב לוודאי באושוויץ.
היה חבר בהנהלת השומר הדתי (הפועל המזרחי) בהנהגת ד"ר זרח ורהפטיג, (לימים שר בממשלת ישראל). קבל ויזת מעבר ליפן מחסיד אומות העולם סמפו (ציאונה) סוגיהרה. עם הגיעו לארץ ישראל ב-1941 נאסר לזמן קצר במחנה המעפילים בעתלית.
מדריך נוער בעיר העתיקה (1941–1945) עם דב רפל ואחרים, ובוגר החוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית (1945). מדריך במקווה ישראל לילדי טהראן (1946).
בשנת 1946 נשא לאשה את מרתה שיין, תופרת עילית בתל אביב של שנות החמישים. אב ליוסף (יוסי) אברון, פרופסור לפיזיקה בטכניון, ושרה (אלי) רפופורט.
לימד בבית ספר מוריה ובתיכון ב'-ג' תנ"ך, ספרות, היסטוריה ואזרחות. מורה כריזמטי. ב-1957 מונה למנהל "צייטלין".
ב-1965 קבל תואר דוקטור בהיסטוריה מהאוניברסיטה העברית, בהנחיית פרופ' ישראל היילפרין על "פנקס הכשרים של קהילת פוזנא".
יסד את המגמה התורנית בצייטלין וישם את תוכנית האינטגרציה בחינוך של יגאל אלון. שימש מנהל בית ספר צייטלין 25 שנה עד יציאתו ללגמלאות ב-1982. נתן עדות ניצול שואה לפרויקט הווידאו של יד ושם, וחיבר ערכים באנציקלופדיה העברית ובאנציקלופדיה יודאיקה.
לאחר יציאתו לגמלאות, בין השנים 1984–1987 עבד אברון במכון לחקר השואה, באוניברסיטת בר-אילן, וחקר את תולדות תנועת הנוער הציונית-דתית בפולין בין שתי מלחמות העולם. מחקריו סוכמו בשני ספרים:"חנוך במאבקו" ו"תנועת הנוער הציונית דתית בפולין בין שתי מלחמות העולם".
מאמרים

דב אברון, "אמונות ודעות בחינוך היהודי הדתי-לאומי בפולין בין שתי המלחמות", בתוך משה אישון (עורך): עיטורים, ירושלים, תשמ"ו
דב אברון, "חינוך במאבקו: לדמותו של החינוך היהודי הדתי-לאומי בפולין בין שתי מלחמות העולם", בתוך מרדכי אליאב (עורך): בשבילי התחייה, ספריית אלינר, תשמ"ח
הערות שוליים

↑  דב אברון, פנקס הכשרים של קהילת פוזנא, ירושלים: מקיצי נרדמים, 1967
↑  ד"ר זרח ורהפטיג, פליט ושריד בימי השואה, סיפור הצלת היהודים בזמן השואה, יד ושם, ירושלים, תשמ"ד 1984
↑  עופר אדרת, ברח מהשואה ברכבת הטרנס-סיבירית, באתר הארץ, 11 ביולי 2013
↑   יוסי אברון, הנשיא הרצוג, אתה ישן טוב בלילה?, באתר הארץ, 2 במאי 2024
↑  עליזה הולדהיים, אופנה בארץ, הארץ, 5 במאי 1950
↑  רבקה שאול בן צבי, ללכת שבי אחריו, באתר מקור ראשון, ‏5 יולי 2013
↑   Dr. Dov Avron, Holocaust Testimony, Yad Vashem, סרטון בערוץ "Yosi Avron", באתר יוטיוב (אורך: 02:09:37)
↑  ד"ר דב אברון, חינוך במאבקו, ספריית אלינר, המחלקה לחינוך ולתרבות תורניים בגולה, 1978
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462628705171  ISNI: 0000 0000 2993 6540  LCCN: n88177391  VIAF: 77874830   WorldCat (עם VIAF): 77874830
פיבי (ירח)

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  שמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 תאריך גילוי:  16 באוגוסט 1898 
 מגלה:  ויליאם הנרי פיקרינג 
 על שם:  פויבה 
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  12,947,780 קילומטר
 זמן הקפה:  18 חודש
 נטיית מסלול:  175.3 מעלה
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  220 קילומטר
 מסה:  8.289±0.009 zettagram
 אלבדו:  0.081 
 
פיבי (Phoebe - הגייה פונטית fibi) הוא הלוויין הלא סדיר המסיבי ביותר של שבתאי. קוטרו הממוצע 213 קילומטרים (132 מיל).הוא קרוי על שם אחד הטיטאנים במיתולוגיה היוונית.
לפיבי צורה כדורית בערך. מסלולו אקסצנטרי מאוד, ונוטה באופן משמעותי ביחס לטבעות של שבתאי ולירחים העיקריים שלו. אבק מפגיעות בפיבי הוא המקור של הטבעת החיצונית והגדולה ביותר של שבתאי, שנמצאת במרחק של כ-7.3 עד 11.8 מיליון ק"מ משבתאי - הטבעת הפלנטרית הגדולה ביותר במערכת השמש.
פיבי היה היעד הראשון שהחללית קאסיני חקרה לאחר הגעתה למערכת שבתאי בשנת 2004. בשל כך, זכה ירח זה לחקירה מעמיקה במיוחד יחסית לגודלו. מסלולה של קאסיני סביב שבתאי ותזמון הגעתה תוכננו במיוחד כדי לאפשר את מעוף החללית ליד פיבי.
היסטוריה > גילוי

פיבי התגלתה על ידי ויליאם הנרי פיקרינג ב-18 במרץ 1899 מלוחות צילום שצולמו החל מ-16 באוגוסט 1898 במצפה הכוכבים בוידן ליד ארקיפה, פרו. זה היה הלוויין הראשון שהתגלה בצילום.
היסטוריה > שם

פיבי נקראת על שם פיבי, טיטאנית במיתולוגיה היוונית, הקשורה לירח. פיבי הייתה אחותו של קרונוס (המקבילה היוונית לאל הרומי סאטורן). על פי קביעת האיגוד האסטרונומי הבינלאומי המאפיינים של פיבי אמורים להיקרא על שם דמויות במיתוס היווני של יאסון. ואכן בשנת 2005, האיגוד האסטרונומי הבינלאומי קבע רשמית שמות של 24 מכתשים על פני פיבי.
מסלול

מסלולה של פיבי הוא בתנועה לאחור; כלומר, הירח מקיף את שבתאי במגמה הפוכה לסיבובו של שבתאי. במשך יותר מ-100 שנים, פיבי היה הירח החיצוני הידוע ביותר של שבתאי, עד לגילוי של כמה ירחים קטנים יותר בשנת 2000. פיבי מרוחק כמעט פי 4 משבתאי מאשר שכנו הגדול הקרוב ביותר, יאפטוס, והוא גדול משמעותית משאר הירחים המקיפים כוכבי לכת במרחקים דומים.
כל הירחים הרגילים של שבתאי מלבד יאפטוס מסתובבים סמוך למישור קו המשווה של שבתאי. הלוויינים החיצוניים הלא סדירים סובבים במסלולים בעלי אקסנצטריות בינונית עד גבוהה, ואף אחד מהם לא צפוי להסתובב באופן סינכרוני כפי שעושים כל הירחים הפנימיים של שבתאי (חוץ מהיפריון).
מסלול > הטבעת של פיבי

טבעת פיבי היא אחת הטבעות של שבתאי. טבעת זו נוטה ב-27 מעלות למישור המשווה של שבתאי (והטבעות האחרות) והיא משתרעת בין פי 128 עד פי 207 בערך מהרדיוס של שבתאי; פיבי מקיפה את כוכב הלכת במרחק ממוצע של 215 רדיוסי שבתאי. עובי הטבעת בערך פי 40 מקוטר כוכב הלכת. מכיוון שמניחים שחלקיקי הטבעת מקורם בפגיעות מיקרו-מטאוראידים בפיבי, גם הם ינועו במסלול, שהפוך לתנועת המסלול של הירח הפנימי הבא, יאפטוס. חומר הטבעת הנע פנימה פוגע בחצי הכדור המוביל של יאפטוס, ותורם לצביעה הדו-גוונית שלו. הטבעת כמעט בלתי נראית למרות שהיא גדולה מאוד, והיא התגלתה בתצפית אינפרא אדום של טלסקופ החלל שפיצר.
חומר שנעקר מפני השטח של פיבי על ידי פגיעות מיקרוסקופיות של מטאורים עשוי להיות אחראי לאזורים הכהים על פני השטח של היפריון. חומר שנזרק לחלל בפגיעות הגדולות בפיבי עשוי להיות המקור של שאר הירחים של קבוצת פיבי - כולם ברדיוס קטן מ-10 ק"מ.
מאפיינים פיזיים

פיבי הוא בקירוב בעל צורה כדורית כדורית, וקוטרו כ-213 ק"מ (קטן בערך פי שישה עשר מזה של הירח). זהו הירח התשיעי בגודלו של שבתאי, אך הוא השמיני במסתו. להיפריון, רדיוס גדול יותר, אבל הוא פחות מסיבי מפיבי. פיבי מסתובב סביב צירו כל תשע שעות ו-16 דקות, ומשלים מסלול שלם סביב שבתאי תוך כ-18 חודשים. טמפרטורת פני השטח שלו היא בממוצע 75°K)‎ - 198.2°C).
לרוב הירחים הפנימיים של שבתאי יש משטחים בהירים מאוד, אך האלבדו של פיבי נמוך בהרבה בהשוואה אליהם (0.100±0.005), אם כי בהיר יחסית לאלבדו של לירחים לא סדירים אחרים. פני השטח של פיבי מצולקים מאוד. קוטר המכתש הגדול ביותר הוא בערך 100 ק"מ.
הצבע הכהה של פיבי הגרם למדענים לשער כי מדובר באסטרואיד שנלכד, מכיוון שהוא דומה לקבוצת האסטרואידים הפחממניים הכהים. אלה אסטרואידים עתיקים מאוד מבחינה כימית ונהדעה המקובלת היא שהם מורכבים מחומר מקורי שהתעבה מערפילית השמש ועבר מאז רק מעט שינויים.
עם זאת, תמונות מקאסיני מצביעות על כך שהמכתשים של פיבי מראים שוני ניכר בבהירות, מה שמצביע על נוכחות של כמויות גדולות של קרח מתחת לשכבה דקה יחסית של משקעים כהים בעובי של כ-300–500 מטרים. בנוסף, כמויות של פחמן דו-חמצני זוהו על פני השטח, ממצא שמייחד את פיבי מכלל האסטוראידים הידועים. ההערכה היא שפיבי מורכב מכ-50% סלע, בניגוד ל-35% המאפיין את הירחים הפנימיים של שבתאי. מסיבות אלו, מתחזקת ההשערה שפיבי היא למעשה קנטאור, אחד ממספר כוכבי לכת קפואים מחגורת קויפר המקיפים את השמש בין צדק לנפטון שנלכד בשדה הכבידה של שבתאי.