stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ZTV
היסטוריה > שיפור במעמד הערוץ

התוכן של הערוץ הלך והשתפר בהדרגה, וכעבור כמה שנים הערוץ הצליח לפתח לעצמו פרופיל ייחודי, שפנה לצופים צעירים רבים. רוב התוכן של ZTV עסק במוזיקה. כמו כן הפקות עצמיות כללו גם בידור ותרבות.
במשך כמה שנים, כאשר מנכ"ל חדש ניהל את הערוץ, תוכניות רבות וחדשניות הופקו בתקווה לשמור על איכות. חלקן זכה בהצלחה משמעותית בקרב קהל הצופים.
בין התוכניות שנרכשו ושודרו בידי ZTV במשך זמן רב כללו את התוכנית של דייוויד לטרמן ומשפחת סימפסון. בסוף שנות ה-90 תוכניות רכש בערוץ הפכו למשמעותיות יותר, כאשר למשל הערוץ החל לשדר עוד קומדיות אמריקאיות ועוד.
היסטוריה > שידורים מלונדון מסביב לשעון

בסוף שנות ה-90 עבר הערוץ מסטוקהולם ללונדון, בעיקר בשל כללי הפרסום המקלים הקיימים בבריטניה.
ב-26 בינואר 2004 השיק ZTV עיצוב חדש לערוץ.
היסטוריה > מערוץ הנוער לערוץ לקהל הגברי

בספטמבר 2004 השתנה פרופיל הערוץ. הבעלים של MTG רצו למשוך יותר צעירים ולכן החלו לתת לערוץ פרופיל יותר "זכרי". קודם לכן הערוץ התחרה בערוץ MTV, אך לאחר מכן הוא ניסה לקחת צופים מ-Kanal 5.
היצירות של הערוץ שעסקו במוזיקה ירדו בהדרגה. במקומן, החל הערוץ לשדר היאבקות, אבל גם להתמקד בעיקר בכדורגל. בעבר ליגת האלופות שודרה ב-TV3. אך שידורים אלו הועברו ל-ZTV כדי שיוכל לקחת נתח שוק משמעותי בשוק הטלוויזיה בשוודיה.
הכדורגל הצליח בערוץ. שיא השידורים של הערוץ היה 175 אלף צופים לתוכנית "סודות קבורה" בשנת 2002, אך במהירות השיא נשבר עם תחילת שידורי הספורט בערוץ. המחצית השנייה במשחק בין אייאקס ליובנטוס נצפתה בידי 345 אלף צופים. כמעט פי 2 יותר מהשיא הקודם של הערוץ. בשנת 2005 חיזק הערוץ את פנייתו לקהל גברי כאשר מגזין הכדורגל Avspark הועבר לערוץ מ-TV3.
היסטוריה > פיצול הערוץ ל-2

ב-9 במאי 2006, עקב כישלונו של הערוץ להתחרות ב-Kanal 5 הושק ערוץ חדש בשם TV6 שעברו אליו תוכניות שונות מערוץ ZTV והוא השתלט על האפיק בו שודר הערוץ ברשתות הכבלים. הערוץ החדש התבסס על הקונספט של ZTV בשנים האחרונות - ניסיון למשוך צופים צעירים.
באותו זמן כש-TV6 החל לשדר, ZTV הושק מחדש. הערוץ החדש היה זמין רק למשקי בית שלהם מנוי ל-Viasat או בוקסר או באינטרנט. מה שאומר שלערוץ היה פוטנציאל צמיחה קטן מבעבר, כשהוא היה זמין בקרב יותר משקי בית.
היסטוריה > רענון וסגירה

בשנת 2008 החל ZTV שב להשקיע הרבה בייצור עצמי. בערבים שודרה הופעה חיה ממבשלת מינכן, שנקראה "ZTV מציגה". כמו כן הערוץ שיתף פעולה עם חברות הפקה שונות.
האתר ztv.se שודרג ופותח על מנת להציג תוכניות ייחודיות של הערוץ באינטרנט.
ב-2010 נסגר הערוץ.
תוכניות

במבולה
במציבום
FC Z
פילמג'ורנלן
פפסי לייב
פאן האוס
רלרסווינג
Terror TV
ראו גם

TV3
TV6
Viasat
אברהם אבן קמניאל

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה-11
 מדינה:  , ספרד, מרוקו
 מקום פעילות:  סביליה, מרקש
 תפקידים נוספים:  רופא, פזמונאי 
 
אברהם בן מאיר אבן קמניאל (המאה ה-12; מוכר גם בשם: אברהם בן מאיר, או בשמו הערבי: אבו אלחסאן אבן קמניאל), היה רופא יהודי מהעיר סביליה שבספרד, שהוזמן על ידי שליט המורביטון עלי בן יוסוף בן תאשפין, לשרת כרופא במרקש שבמרוקו בירת האימפריה.
קורות חיים

אברהם אבן קמניאל היה מטובי הרופאים בסביליה שבספרד, והוזמן על ידי שליט המורביטון עלי בן יוסוף בן תאשפין (1106-1143) לשרת כרופא בעיר מרקש שבמרוקו בירת האימפריה, חרף האיסור על מגורי יהודים במקום באותה התקופה. לצד עיסוקו כרופא היה בקי בכתיבת שירה. היה בקשרי ידידות עם המשורר והפילוסוף הנודע, רבי יהודה הלוי, ואלו החליפו ביניהם שירים שהקדישו זה לזה. במרקש הוא פגש את שלמה בן אל-מועאלם, גם הוא רופא ומשורר יהודי, חברם של רבי יהודה הלוי ורבי אברהם אבן עזרא ששיבחוהו בשיריהם. הרמב"ם מזכיר פעילות רפואית שעשו בן-מועלם ואבן קמניאל במלך, בתקופת מגוריהם בעיר מרקש.
קורות חיים > השקפתו הדתית

הפרשן הפילוסוף רבי יוסף בן יהודה אבן עקנין, כתב בחתימה לפירוש שלו על שיר השירים, כי אבן קמניאל תיאר בפניו כי "נשיא ממלכי המורביטון" סיפר לו, ששמע מרופא יהודי שהביאור לספר שיר השירים הוא לפי פשטן של דברים, אבן קמניאל גינה בחריפות את אותו הרופא בפני המלך, והסביר לו שדברים אלו נאמרו מתוך בורות.
ראו גם

מורביטון
יהודה הלוי
לקריאה נוספת

חיים זאב הירשברג, תולדות היהודים באפריקה הצפונית א, עמוד 264, מוסד ביאליק, ירושלים תשכ"ה.
הערות שוליים

↑  חיים שירמן המשוררים  ד, עמודים רמט - נ.
↑  רמב"ם ברפואת הטחורים עמוד 115, מוסד הרב קוק, (ירושלים תשכ"ה).
↑  אבן עקנין התגלות המאורות והופעת הסודות עמוד 490 (ירושלים  תשכ"ד).
אברהם רומנו (רב)

| --- | --- |

 לידה:  1 במאי 1853 סרייבו, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  17 ביולי 1937 (בגיל 84) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 תקופת הפעילות:  1873 – 17 ביולי 1937 (כ־64 שנים) 
 השתייכות:  יהדות אורתודוקסית 
 תפקידים נוספים:  אב בית דין 
 רבותיו:  אליעזר פאפו
 צאצאים:  מנחם רומנו 
 
קהל רב מיהודי סרייבו מלווה את הרב רומנו (במרכז התמונה לבוש לבן) בדרכו לעלות לארץ ישראל. ינואר 1913, תחנת הרכבת של סרייבו
רבי אברהם בן יעקב רומנו (המכונה מרקאדו כ"ג בניסן תרי"ג, 1 במאי 1853 – ליל י' באב תרצ"ז, 17 ביולי 1937) היה רב בוסני, רב בסרייבו במשך עשרות שנים, ובסוף ימיו בירושלים.
ביוגרפיה

נולד בסרייבו, בוסניה והרצגובינה, ליעקב רומאנו. הוריו היו עניים. למד אצל רבני יהדות סרייבו, הרב יהושע יצחק מאג'ורו, הרב בכור לוי, הרב בן ציון פינטו והרב אליעזר פאפו, מחבר "דמשק אליעזר". לאחר הסמכתו לרבנות, עמד בראש הישיבה הספרדית "דגל התורה" בה למדו מאות תלמידים מיהודי סרייבו.
ב-1902 לאחר פטירתו של הרב הראשי אברהם אבינון אשר כיהן במשרתו מ-1887 סירבו חכמי ודייני הקהילה להצעות להתמנות לתפקיד רב ראשי. ראשי הקהילה הקימו בית דין רבני ומינו את אברהם רומנו לראשו. לצידו כיהנו הדיינים הרב משה מאסטרו ("חם בוכור"), והרב יהושע סלומו. הרב רומנו נודע כרב תקיף ושמרן. מ. ד. גאון כתב כי בהיותו נער "שמעו הטוב הגיע לאוזני, ואחרד לחריפות שכלו ולתקיפותו הדתית". חיבר קונטרסי פיוט ושירת חול. כנציג הקהילה היהודית קיבל מאת פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, חותם עם סמל האימפריה האוסטרו-הונגרית.
עם הגיע רוחות ההשכלה לבוסניה, נודע לו על כוונת בני הקהילה למנות תחתיו דיין צעיר, בוגר בית המדרש לרבנים בווינה. משלא הצליח למנוע את המינוי החליט לפרוש לגמלאות ולעלות לארץ ישראל. בית הדין הרבני בסרייבו המשיך בפעילותו עד 1917, עת מונה לרב הראשי ד"ר מוריץ לוי.
בשנת תרע"ג (1913) עלה רומנו והתיישב בירושלים. הוא לא נשא שם במשרה כלשהי והתמסר לטיפול בכתביו (ראו להלן) ונמנה עם למדני ישיבת המקובלים בית אל ובהמשך ישיבת פורת יוסף.
במשך עשרים וארבע שנותיו בירושלים העתיקה לא ביקר כלל בכותל המערבי, משום שחשש לדעת הרדב"ז שהכותל המערבי הוא כותל העזרה, ולכן סבר שרחבת הכותל המערבי היא חלק מהר הבית שנאסר להיכנס אליו בטומאה.
הוא נפטר בשנת תרצ"ז בליל צום תשעה באב, שחל באותה שנה בי' באב, 17 ביולי 1937, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים.
משפחתו

נשא לאישה את בלנקה (1852–1930) לבית מאנדולפו, משפחה שמוצאה במגורשי ספרד. בתם הצעירה שמחה (1893–1977), עלתה עם הוריה לארץ ישראל, ונישאה לאברהם אלברט מזרחי, עסקן וסוכן נדל"ן, בנם של דוד ורוזה מזרחי, ממייסדי "אחוזת בית".
בנם, הרב מנחם רומנו (1882–1968) כיהן כרב בזאגרב ולאחר מכן כיהן כרב בקהילה הספרדית בסרייבו, ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה. הוא ניצל בעזרת בניו הרופאים שלחמו עם הפרטיזנים של טיטו כנגד הכובשים הגרמנים. לאחר השואה שב הרב מנחם לתפקידו כרב הראשי של העיר. נכדו יאשה רומנו (1908–1987) היה היסטוריון נודע ביוגוסלביה אשר חקר את שואת יהודי יוגוסלביה.
ספריו

עוד בהיותו בסרייבו הדפיס ספרי תפילות: "תפילות לדרך" ו"תפילות למקומות הקדושים". ספריו הנודעים הם:
אברהם אברהם ח"א, ירושלים, תרפ"ז. חלקו השני של הספר, אברהם שנית נדפס בירושלים, תרצ"ב
שלחנו של אברהם: זכרונות, פרורים, דינים ומנהגים. ירושלים: מנורה, תרצ"ז. נדפס רק בחלקו.
ביאורים

↑  פירוש המילה מרקאדו הוא ה"קנוי". במשפחות ספרדיות אשר חוו מוות של תינוקות בינקותם, היה מקובל להצמיד כינוי זה כחלק מהפולקלור המקובל. התוספת מרקאדו נועדה "להטעות" את מלאך המוות ולציין שהיילוד אינו שייך למשפחה "המסומנת" אלא קנו אותו.
הערות שוליים

↑  רבני העיר סרייבו, באתר jews.ba (בסרבו-קרואטית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297355605171  ISNI: 0000 0004 0241 686X  VIAF: 297640228   WorldCat (עם VIAF): 297640228 
שער הספר "אברהם אברהם" שיצא בשנת 1927
אוסטאודונטורניס

| אוסטאודונטורניס |
| --- | --- |

תקופה
מיוקן, 20–6 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אודונטופטריגים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פלאגאורניתיים
סוג:: אוסטאודונטורניס
מינים
 Osteodontornis orri
שם מדעי
 Osteodontornis ‏הווארד, 1957

אוסטאודונטורניס (שם מדעי: Osteodontornis; פירוש השם המדעי: "עוף בעל שיני-עצם") הוא סוג נכחד של עוף ימי קדום ממשפחת הפלאגאורניתיים אשר חי בתקופת המיוקן לפני 20-6 מיליון שנה ודאה מעל האוקיינוסים הפתוחים. המין היחיד בסוג נקרא על שם החוקר אליסון אור. מאובניו של עוף זה אולי היו קדומים יותר, החל מהאאוקן אך הממצאים לא ברורים.
הקרבה של עוף גדול בעל שיניים זה לא ברורה. בעבר סברו שהיה קרוב לחסידות ולשקנאים אך כיום רואים בו מין של דמוי תרנגול הקרוב לאווזאים.
עוף גדול זה התגלה בתצורות מונטריי (Monterey Formation) שבקליפורניה ותואר ב-1957. מאובנים נוספים נמצאו לאורך אזורים רבים, עד ליפן ולאורך כל האוקיינוס השקט, כך שהוא דאה כמו אלבטרוס והיה בעל תפוצה כלל-גאוגרפית. חלק מהמאובנים מזכירים מאוד את קרובו הפלאגורניס וקשה להבדיל ביניהם. מאובנים נוספים מוונצואלה ופרו אולי היו שייכים אליו.
זה היה העוף בעל מוטת הכנפיים כמעט הכי גדולה באורך 5.5-6 מטר ולגובה של 1.2 מטרים. עם זאת הארגנטוויס היה בעל כנפיים ארוכות יותר. אורך הראש הגיע ל-40 ס"מ והיה בעל מקור דק וארוך שהכיל שיני עצם בקצותיו. מראה המקור הזכיר מקור שקנאי ואולי היה לעוף שק מתחתיו לאחסן דגים ודיונונים והוא יכל לדאות כמו אלבטרוס במשך ימים רבים.
ראו גם

פלאגורניס
Silhouette in Red Tour

Silhouette in Red Tour הוא סיבוב ההופעות השני של הזמרת הוולשית בוני טיילר. סיבוב ההופעות היה לסיבוב ההופעות העולמי הראשון של טיילר, כאשר הוא התחיל ברגנסבורג שבגרמניה, ונגמר בקופנהגן שבדנמרק.
סיבוב ההופעות נתמך על גבי אלבום האולפן העשירי של טיילר Silhouette in Red, שעליו גם נקרא סיבוב ההופעות.
רקע

האנסה רקורדס הוציאה ספר מיוחד בן 24 עמודים, שבתוכו היה ניתן למצוא פרטים על סיבוב ההופעות, ותמונות של טיילר מתוך סיבוב ההופעות. את הספר היה ניתן לרכוש במקומות ציבוריים, ובין היתר גם במופעים של סיבוב ההופעות.
מערכה

תופים: ג'ון טונקס
גיטרה: אלן דארבי
גיטרה בס: אד פול
פסנתר, אורגן: ג'ון יאנג
בנוסף לכך, אלן דארבי היה גם המנהל המוזיקלי של סיבוב ההופעות.
תאריכי הופעות

| תאריך | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- |
| 20 בינואר 1994 | רגנסבורג | גרמניה |
| 21 בינואר 1994 | ליסקטאנפאל | גרמניה |
| 22 בינואר 1994 | ראבנסבורג | גרמניה |
| 24 בינואר 1994 | ואלדקירך | גרמניה |
| 25 בינואר 1994 | זארבריקן | גרמניה |
| 27 בינואר 1994 | ארפורט | גרמניה |
| 28 בינואר 1994 | אסן | גרמניה |
| 30 בינואר 1994 | האגן | גרמניה |
| 31 בינואר 1994 | זיגן | גרמניה |
| 1 בפברואר 1994 | בילפלד | גרמניה |
| 3 בפברואר 1994 | בראונשווייג | גרמניה |
| 4 בפברואר 1994 | מגדבורג | גרמניה |
| 6 בפברואר 1994 | הנובר | גרמניה |
| 7 בפברואר 1994 | קמניץ | גרמניה |
| 9 בפברואר 1994 | שטוטגרט | גרמניה |
| 10 בפברואר 1994 | מנהיים | גרמניה |
| 11 בפברואר 1994 | פסאו | גרמניה |
| 13 בפברואר 1994 | המבורג | גרמניה |
| 15 בפברואר 1994 | ברלין | גרמניה |
| 17 בפברואר 1994 | ברמן | גרמניה |
| 18 בפברואר 1994 | קאסל | גרמניה |
| 19 בפברואר 1994 | פרנקפורט | גרמניה |
| 21 בפברואר 1994 | דרזדן | גרמניה |
| 22 בפברואר 1994 | מינכן | גרמניה |
| 24 בפברואר 1994 | פראג | צ'כיה |
| 25 בפברואר 1994 | אוסטרבה | צ'כיה |
| 26 בפברואר 1994 | לינץ | אוסטריה |
| 28 בפברואר 1994 | ברטיסלאבה | סלובקיה |
| 1 במרץ 1994 | בודפשט | הונגריה |
| 2 במרץ 1994 | סומבטהיי | הונגריה |
| 4 במרץ 1994 | וינה | אוסטריה |
| 5 במרץ 1994 | גראץ | אוסטריה |
| 6 במרץ 1994 | ליובליאנה | סלובניה |
| 8 במרץ 1994 | פלדקירך | אוסטריה |
| 10 במרץ 1994 | ציריך | שווייץ |
| 11 במרץ 1994 | פריז | צרפת |
| 12 במרץ 1994 | פריז | צרפת |
| 13 במרץ 1994 | בריסל | בלגיה |
| 16 במרץ 1994 | סקיאן | נורווגיה |
| 17 במרץ 1994 | אוסלו | נורווגיה |
| 19 במרץ 1994 | ברגן | נורווגיה |
| 20 במרץ 1994 | סטוונגר | נורווגיה |
| 22 במרץ 1994 | טרונדהיים | נורווגיה |
| 25 במרץ 1994 | הארסטאד | נורווגיה |
| 26 במרץ 1994 | טרומסה | נורווגיה |
| 28 במרץ 1994 | סטוקהולם | שוודיה |
| 29 במרץ 1994 | קופנהגן | דנמרק |
אבנר מבורגוס

| --- | --- |
 לידה:  1260 בורגוס, ספרד 
 פטירה:  1347  (בגיל 87 בערך) ואיאדוליד, כתר קסטיליה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 זרם:  פילוסופיה יהודית, תאולוגיה נוצרית
 תחומי עניין:  תאולוגיה, דטרמיניזם, השילוש הקדוש והתגלמות, פיזיקה, גאומטריה
 עיסוק:  רופא, פילוסוף 
 הושפע מ:  נאופלאטוניזם
 השפיע על:  רבי חסדאי קרשקש, שם טוב אבן שפרוט
 מדינה:  קסטיליה
 
אבנר מבורגוס (1260–1347 לערך) היה רופא, ראש ישיבה ופילוסוף יהודי שהתגורר בצפון קסטיליה. הוא המיר את דתו לנצרות בשנת 1320, בגיל 61, ולאחר המרת הדת נקרא אלפונסו דה ואיאדוליד (בספרדית Alfonso de Valladolid).
לאחר התנצרותו ניסה אבנר לגרום ליהודים להתנצר על ידי כתיבה פולמוסית וויכוחים פומביים. רבת חשיבות הייתה החלטתו לכתוב גם בשפה העברית חיבורי פולמוס כנגד היהדות. כתיבתו השפיעה מאוד על ההגות היהודית בספרד למשך שנים רבות ובמיוחד הושפע ממנו רבי חסדאי קרשקש[דרוש מקור]. בדומה לאישים רבים בתקופתו, מלבד היותו פילוסוף עסק גם במדע. תפיסתו הפילוסופית של אבנר, שבמסגרתה ביקר את הפילוסופיה של אריסטו, הייתה נאופלאטונית והתייחדה בשני תחומים: דטרמיניזם והשילוש הקדוש.
ביוגרפיה

אבנר מבורגוס נולד כיהודי בשנת 1260 לערך בעיר בורגוס. על חייו בתקופה היהודית ידועים מעט מאוד פרטים. הפרטים המעטים שידועים על אבנר לפני שהמיר את דתו הם שהוא שימש כראש ישיבה וכרב בבורגוס (ואולי גם כרופא) ובנוסף עסק במכירת ספרים. בשנת 1320 לערך אבנר המיר את דתו לנצרות בפומבי. ככל הנראה, אבנר האמין גם קודם לכן באמיתת הנצרות, זאת לאחר תקופת התלבטות ארוכה שהחלה בפרשת הציפיות המשיחיות באווילה בשנת 1295. לאחר שהמיר את דתו, שימש כשומר ההקדשים בכנסייה של ואיאדוליד. אבנר טען שחלום שחלם שימש כגורם חשוב בהתנצרותו. הוא ראה עצמו כמורה הצדק שאמור לקרב כמה שיותר יהודים אל גאולתם הסופית שהיא התנצרות. לשם הפצת הנצרות בקרב היהודים נקט אבנר בשתי דרכים עיקריות: כתיבה פולמוסית וויכוחים פומביים.
ביוגרפיה > כתיבה פולמוסית

מתוך כל חיבוריו הפולמוסיים ידועים רק חמישה ששרדו:
1. "מורה הצדק" - חיבורו המרכזי, שהוא ויכוח ארוך בין 'מורד' יהודי למורה נוצרי. החיבור דן באריכות בביקורתו של אבנר על היהדות, בניסיון לשכנע את ה'מורד' בצדקת הנצרות ובשאלת הקץ.
2. "ספר החוק" (חיבור שהגיע רק באופן חלקי) - בו נטען, בין השאר, שיהודים שכחו את תורתם האמיתית (הזהה עם הנצרות).
3. "תשובה למחרף" - חיבור שהוא תשובה לאיגרת של תלמידו לשעבר, רבי יצחק פולקר, ובה אבנר דן באריכות בשילוש ובהתגלמות ומבקר את הפילוסופים היהודים.
4. שלוש איגרות פולמוסיות העוסקות בנושא הקץ, שנשלחו ליהודים שונים.
5. תשובתו לאדם בשם ר' יוסף שלום, העוסקת גם היא בנושא הקץ.
בנוסף, אבנר כתב לפחות ספר פולמוס אחד שלא הגיע לידנו, וקרא לו "מלחמות השם". אבנר גם שלח מכתב לקהילת טולדו במטרה לשכנעם בכך שהיהודים טעו בקביעת התאריך של פסח 1334 (ה'צ"ד).
ביוגרפיה > ויכוחים פומביים

כדי לשכנע את היהודים בצדקתו, אבנר יזם ויכוחים פומביים עם יהודים. ידוע כי אבנר יזם לפחות ויכוח פומבי אחד, ויכוח ויאדוליד. נושא הוויכוח היה ברכת המינים, ולבסוף אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה, הכריז שליהודים אסור להגיד את הברכה ויש למחוק אותה מן הסידורים. אבנר גם קרא בספריו לנקוט צעדים קשים נגד היהודים במטרה ללחוץ עליהם להמיר את דתם לנצרות. בשל פעילות זו, ההיסטוריון יצחק בער טען שפעילותו של אבנר הייתה אחת הסיבות לפרעות קנ"א.
ביוגרפיה > פעילויות נוספות

בנוסף לפעילותו הפולמוסית, המשיך אבנר לכתוב ספרים הקשורים בנושאים אחרים. ספרים אלו היו כתובים בעברית וקהל יעדם היו היהודים. ידועים על שני ספרים בלבד ששרדו:
1. "מישר עקוב" העוסק בעיקר בגאומטריה.
2. "מנחת קנאות" העוסק בשאלת הדטרמיניזם.
משנתו הפילוסופית

הגותו הפילוסופית של אבנר מתייחדת בשלושה תחומים שונים: דטרמיניזם, שילוש והתגלמות ותפיסתו המדעית.
משנתו הפילוסופית > דטרמיניזם

המומר מבורגוס הוא למעשה ההוגה היהודי הראשון שצידד חד-משמעית בדטרמיניזם סיבתי. לדעתו, אנו חיים בעולם המנוהל על ידי מערכת מורכבת ביותר של כוחות, שאין בהם שום יסוד שאינו ידוע מראש או שיש לו אפשרות ממשית כלשהי. המקרה, האפשרות והבחירה – כולם יחסיים בלבד. מה שמבדיל את הבחירה מן ההכרח אינו אפשרותה הממשית, אלא דרך ביצועה. האבן נופלת בגלל כוח המשיכה, ואילו האדם (ושאר בעלי החיים) בוחר כרצונו. אבל, ברצון האדם יש בדיוק אותה מידה של הכרח שיש בנפילת האבן. כלומר, האדם רק חושב שהוא בוחר מרצונו החופשי כאשר בפועל הוא מונע לחלוטין על ידי כוחות שונים שמנתבים אותו לפעולה המסוימת שהוא "בחר".
בנוגע לאסטרולוגיה, אבנר חשב שהכוכבים משפיעים על העולם, ובכלל זה על בחירת האדם. למרות השפעתם, הכוכבים עצמם אינם נעים באורח דטרמיניסטי מכני לחלוטין (כפי שנבראו), אלא הם מוּנעים בדטרמיניזם תאולוגי. ברצונו הקדום והקבוע מראש (שנקבע בעבר), האל משנה את מהלך תנועתם של הכוכבים (כיום). לכן, אף על פי שהעולם הוא דטרמיניסטי לחלוטין ויש לכוכבים תפקיד בהנהגתו, אין ההוברים (החוזים בכוכבים) יכולים לתת תחזיות מדויקות של העתיד, מכיוון שהכוכבים משתנים באופן פתאומי על פי רצונו הקבוע והלא ידוע של האל.
בנוגע לגמול, אבנר חשב שתפקידן של המצוות במערכת הדטרמיניסטית הן להורות לאדם מהי הדרך הטובה לפעול בעולם הזה. אין זאת אומרת שיש לו בחירה ממשית אם לעשותן אם לאו. המצוות, כמו כהפצרות התורה לקיימן, אינן אלא סיבה נוספת בתוך שרשרת הסיבות הדוחפת את האדם לעשייתן. האדם אחראי למעשיו מפני שיש ביכולתו, התאורטית, לעשותם או לא לעשותם. אף על פי כן, יש בעולם הזה מצב של "צדיק ורע לו", מפני שמצבו של האדם מושפע גם מגורמים אחרים. דבר זה יתוקן בעולם הבא, ששם יקבל כל אדם גמול מושלם על מעשיו.
מהשוואת שיטתו הדטרמיניסטית של אבנר עם מקורותיו הנוצריים, היהודיים והמוסלמיים עולה מסקנה מעט פרדוקסלית. שיטה דטרמיניסטית מעין זו, שבמוקדה דטרמיניזם סיבתי ומדעי חמור ביותר, ולפיה האדם מתפקד באורח דטרמיניסטי לחלוטין, והוא דומה לבעל חיים – שיטה כזו לא הייתה קיימת ביהדות, שבה התחנך אבנר והתבגר, ואף לא בנצרות (לפחות לא בגלוי ובבירור), שאליה הצטרף. אבנר אמנם מפרש את מקורותיו היהודיים (בעיקר את הרמב"ם, וכן את רבנו בחיי) כמחזיקים בדטרמיניזם, אך פירוש זה רחוק מאוד מכוונתם של אותם הוגים ומן הדרך שתפסו את הגותם שאר היהודים בימי הביניים ולכן הסבירות שמהם שאב את גישתו הדטרמיניסטית אינה גבוהה. אשר לנצרות, ריחוקו מן המקורות הנוצריים בנושא הבחירה ברור עוד יותר מריחוקו מהם בנושא השילוש. אבנר איננו מנסה לפרש שום הוגה נוצרי על פי דרכו, אלא רק מזכיר בסוף ספרו שהגישה שתיאר היא מה שהנוצרים מכנים ידיעה מראש (פרדסטינציה). הוא גם לא דן במסגרת זו בחטא הקדמון, שהיה אחד המוקדים של ההגות הנוצרית בשאלת הבחירה, ולא ברור אם ראה קשר כלשהו בין הסוגיות. כמו בנושא השילוש, ואף ביתר בהירות, ניכר כי המקורות העיקריים לדטרמיניזם של אבנר הם מוסלמיים. המקור העיקרי להגדרת שיטתו הדטרמיניסטית הוא הפילוסופיה של אבן-רושד, המצדד אף הוא בדטרמיניזם סיבתי ופסיכולוגי. באמצעות שיטה זו פירש אבנר את התורה, את חז"ל, את הרמב"ם ואת רבנו בחיי. הנה כי כן, באמצעות גישה שמצאהּ אצל פילוסוף מוסלמי דגול, הגדיר המומר היהודי את הדוֹגמה הנוצרית של ידיעה מראש בדרך שסותרת את פירושה הרשמי בזמנו.
משנתו הפילוסופית > תפיסתו המדעית

אבנר ניסה בספרו האבוד "הפילוסופיה החדשה" לבקר את המדע האריסטוטלי. ביקורת זו נכתבה באותו הזמן שבה כתב גם ויליאם איש אוקאם את ביקורתו על המדע האריסטוטלי. עם זאת, לא היה קשר בין שני ההוגים וגם דרכם בביקורת על אריסטו שונה. את תפיסתו של אבנר ניתן לשחזר באופן חלקי על בסיס סיכום "הפילוסופיה החדשה" שנכתב על ידי תלמידו לשעבר רבי יצחק פולקר ודבריו של אבנר עצמו בספרו המרכזי "מורה הצדק". שתי דוגמאות בולטות לתפיסתו של אבנר:
על פי הגישה של אריסטו, כפי שהיא נתפסה בימי הביניים, החומר כולל כמה תכונות כגון המרחקים והמשקל. אבנר ביטל את הקשר בין החומר לבין תכונות אלו והסביר שהחומר כשלעצמו, הזהה עם בשרו של ישו, נטול כל תכונה. לדעתו מתווסף על החומר תכונות אחרות שלא קשורות בו בהכרח. החומר יכול במצב מסוים להיות ללא כל תכונה וזה היה מצבו של ישו ההיסטורי או של "עוגת הכומר" (לחם הקודש) בזמן המיסה. תפיסה מדעית זו אפשרה לאבנר להסביר כמה מן הנסים של הנצרות, כמו לידת הבתולים של ישו. על פי הסבר זה, ישו היה יכול לעבור בקרום הבתולים של אמו מבלי לקרוע אותו מכיוון שהוא לא היה בעל ממדים.
אבנר גם תמך בקיומו של הריק וביטל את המושג האריסטוטלי, "מקום טבעי". לדעתו העצמים נעים בחלל בגלל ההשפעות הדדיות ביניהם ולא בגלל משיכתו של מקום טבעי כל שהוא.
השפעתו של אבנר

השפעתו של אבנר הייתה משמעותית מאוד. ניתן ללמוד על הסכנה לתפיסה היהודית שהיוו חיבוריו מן העובדה שרבי משה הכהן מנמק את כתיבת ספרו "עזר האמונה" בכך שבתקופתו רבו "ממירי תורתנו" המשתמשים בכתבי אבנר, וזאת עשרות שנים לאחר מות המומר. בנוסף, אנו יודעים על לא מעט תשובות של יהודים שנכתבו נגד ספריו הפולמוסיים: רבי יצחק פולקר, שהיה תלמידו של אבנר כשהאחרון היה יהודי, כתב את ספרו "עזר הדת" כדי לסתור את דברי רבו. ר' יוסף שלום, ענה לשלושת המכתבים שאבנר כתב לאנשים אחרים. רבי יצחק בן יוסף ישראלי הצעיר ענה למכתב שאבנר שלח לקהילת טולדו בנוגע לתאריך של פסח 1334. שם טוב אבן שפרוט הקדיש לאבנר את החלק ה-15 של ספרו הפולמוסי "אבן הבוחן". גם חיים אבן מוסא מבקר את אבנר (לצד מומרים אחרים). בנוסף לכל ההתייחסויות המפורשות לאבנר סביר ביותר שחלק ממחברי הפולמוסים היהודים המרכזיים כיוונו לבקר את כתביו מבלי לצטטו.
נוסף על ההתנגדות לכתביו הפולמוסיים הייתה גם התנגדות לעמדתו הדטרמיניסטית: חלק ניכר מביקורתו של רבי יצחק פולקר על אבנר מתמקדת בנושא זה, רבי משה מנרבון כתב ספר שבו הוא מבקר במפורש את אבנר וגם יוסף אבן שם טוב מציין חיבור שכתב נגד גישתו הדטרמיניסטית של אבנר בפירושו ל"אתיקה", מהדורת ניקומאכוס. חשובה יותר מהשפעתו השלילית של אבנר על ההוגים היהודים שניסו לדחות את דבריו הייתה השפעתו החיובית על המנהיג העיקרי של יהדות ספרד בסוף המאה ה-14 ותחילת המאה ה-15, רבי חסדאי קרשקש, שקיבל חלקים מתפיסתו. השפעתו של אבנר על רבי חסדאי קרשקש ניכרת בתחום הבחירה החופשית וביקורת המדע אך היא חרגה מנושאים אלו והשפיעה גם על תורת התארים והאלוהות שלו, ואולי גם על נושאים אחרים.
האגדה על אבנר מבורגוס, תלמיד הרמב"ן

בספר "שלשלת הקבלה" של רבי גדליה אבן יחיא, נכתב שאבנר היה תלמידו של הרמב"ן.
הסיפור שמסופר שם אודות תלמיד הרמב"ן בשם אבנר מופיע בספרים רבים במספר נוסחאות.
על פי הסיפור, היה לרמב"ן תלמיד בשם אבנר שיצא לתרבות רעה. התלמיד היה מקורב למלכות וזימן את רבו להתייצב לפניו ביום כיפור. כשבא אליו הרמב"ן, אכל מולו התלמיד נתח חזיר שצלה אותו קודם לכן, והתווכח עם רבו בהלכה, אודות מניין חיובי הכרת שהתחייב על אכילה זו, עד שהוכיח לרמב"ן כי חייב חמישה ולא ארבעה. לאחר מכן שאלו, אם אכן כל דבר רמוז בתורה – היכן הוזכר הוא, אבנר. כתשובה הביא הרמב"ן את הפסוק ”אָמַרְתִּי אַפְאֵיהֶם אַשְׁבִּיתָה מֵאֱנוֹשׁ זִכְרָם” (דברים לב כו) - אות שלישית בכל מילה. לימים הלך התלמיד בספינה בלב ים ואבדו עקבותיו.
סיפור זה כמעט בוודאות עבר שיבוש, כיוון שהרמב"ן נפטר בשנת 1270 כשאבנר היה בן עשר בלבד. בנוסף, אין שום עדות בכתבי אבנר לכך שהוא ניסה לפרש אי פעם את כתבי הרמב"ן כרומזים לנצרות (דבר שהוא כן עשה לגבי כתבי הרמב"ם). לפי עדותו של רבי יצחק פולקר, תלמידו (לשעבר) של אבנר, קודם המרתו היה אבנר מתנגד לקבלה, ולא סביר לומר שלמרות התנגדותו לקבלה הוא היה תלמיד של מקובל כמו הרמב"ן.
ספריו > כתביו ששרדו

"מורה צדק" (שרד רק התרגום הספרדי בשם Mostrador de justicia)
"מנחת קנאות" (שרד רק התרגום הספרדי בשם Ofrenda de Zelos או Libro del Zelo de Dios)
"תשובות למחרף"
"תשובות המשובות"
The Libro de la ley ("ספר החוק", החיבור שרד באופן חלקי רק בספרדית)
"מישר עקוב"
שלוש אגרות
ספריו > חיבורים אבודים

פירוש על פירוש אבן עזרא לעשרת הדיברות
"מלחמות ה'", תורגם על ידו לספרדית תחת השם Libro de las Batallas de Dios
"איגרת הגזרה"
"מגדל עוז"
"הפילוסופיה החדשה"
ראו גם

ויכוח ויאדוליד
לקריאה נוספת > ספרים שכתב

Meyasser aqob, G. Gkuskina (ed.), Moscow: PUBLISHER, 1983 (מישר עקוב).
Ofrenda de zelos y Libro de la ley, W. Mettmann (ed.), 1990 (מנחת קנאות וספר החוק).
Mostrador de justicia, W. Mettmann (ed.), Opladen: Westdeutscher Verlag, 1996–1997 (מורה הצדק).
לקריאה נוספת > מחקרים מדעיים

יצחק בער, ספר מנחת קנאות של אבנר מבורגוש והשפעתו על חסדאי קרשקש, תרביץ י"א, ת"ש
Ryan Szpiech, Conversion and Narrative: Reading and Religious Authority in Medieval Polemic, Philadelphia, 2013, pp. 143-172
שלום צדיק, "דטרמיניזם ושילוש בהגותו של אבנר מבורגוס", דוקטורט בהנחייתו של דניאל לסקר, 2011