stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בז'ז'ינקה

| --- | --- |

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פולין קטן (פרובינציה) פולין קטן
 תאריך ייסוד:  המאה ה-14
 גובה:  240 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,296 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  50°01′27″N 19°06′19″E﻿ / ﻿50.0241°N 19.1053°E﻿ / 50.0241; 19.1053
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיבז'ז'ינקה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיבז'ז'ינקה(למפת פרובינציית פולין קטן רגילה) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהבז'ז'ינקה(למפת פרובינציית פולין קטן מוגדלת) קרקוב טרנוב נובי סונץ' אושוויינצ'ים שוויינטוקז'יסקיה שלזיה פ ו ד ק ר פ צ ק י ה סלובקיהבז'ז'ינקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בז'ז'ינקה (בפולנית: Brzezinka, בגרמנית: Birkenau, בירקנאו) הוא כפר הנמצא בדרום פולין ושייך לפרובינציה פולין קטן. על שמו של הכפר נודע מחנה ההשמדה בירקנאו שפעל לצידו במלחמת העולם השנייה ונרצחו בו מעל למיליון יהודים. הכפר נמצא ליד המפגש של הנהרות ויסלה וסולה, ממש במרכז עמק הוויסלה, 240 מטר מעל פני הים.
היסטוריה

שמו של הכפר נובע מעצי ליבנה (פולנית: "בז'וז'ה"). הכפר הוזכר לראשונה בשנת 1385. מ-1440 עד 1483 הייתה בז'זינקה בבעלות יאן בז'ז'ינסקי.
מבחינה פוליטית השתייך הכפר לדוכסות אושוויינצ'ים, שנוסדה בשנת 1315 בתהליך הפיצול הפיאודלי של פולין, ונשלט על ידי ענף מקומי של שושלת פיאסט. בשנת 1327 הפכה הדוכסות פייף של ממלכת בוהמיה. ב־1457 הסכים יאן הרביעי מאושוויינצ'ים למכור את הדוכסות למלך פולין, ובמסמך הנלווה שהוצא ב־21 בפברואר הוזכר הכפר כ"ברזינקה".
שטחה של דוכסות אושוויינצ'ים שולב בסופו של דבר לתוך פולין בשנת 1564 כחלק ממחוז שלזיה. עם חלוקת פולין בשנת 1772 הפך הכפר לחלק מהממלכה האוסטרית של גליציה. בעת הקמת תחנת הרכבת הראשונה בשנת 1856, התחנה הייתה על שטחה של בז'ז'ינקה, אך מאוחר יותר הועברה לאושוויינצ'ים (אושוויץ) הסמוכה. לאחר מלחמת העולם הראשונה ונפילתה של אוסטריה-הונגריה, היא הפכה חזרה לחלק מפולין.
היסטוריה > השואה

בז'ז'ינקה סופחה על ידי גרמניה הנאצית בתחילת מלחמת העולם השנייה. לאחר סיפוח זה נבחר הכפר על ידי הגרמנים כשטח מיוחד למחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ-בירקנאו (אושוויץ II). שרידי מחנה בירקנאו קיימים יחד עם אושוויץ I כמוזיאונים ממשלתיים להנצחת קורבנות הנאציזם בשואה. לאחר המלחמה הוחזר הכפר לשטח פולין.
בארי מקאפרי

| --- | --- |

בארי ר. מקאפרי
 לידה:  17 בנובמבר 1942 (בן 81) ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר לעסקים של הרווארד  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית  אקדמיית פיליפס  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית  אוניברסיטת הרווארד  Defense Language Institute 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית החי"ר ממוכן ה-24 מפקד פיקוד דרום של ארצות הברית
 פעולות ומבצעים
 מבצע השבת הכוח  מלחמת וייטנאם  מלחמת המפרץ
 עיטורים
   צלב השירות המצוין (2)   מדליית השירות המצוין   כוכב הכסף (2)   לב הארגמן (3)
 
בארי ריצ'רד מקאפרי (באנגלית: Barry Richard McCaffrey;‏ נולד ב-17 בנובמבר 1942) הוא גנרל לשעבר בצבא ארצות הברית. הוא מוכר בזכות פיקודו על דיוויזיית החי"ר ממוכן ה-24 במלחמת המפרץ.
מקאפרי קיבל את עיטור צלב השירות המצוין (Distinguished Service Cross), שהוא העיטור השני בחשיבותו בצבא האמריקאי.
ביוגרפיה

מקאפרי נולד בטאונטון, מסצ'וסטס, שם סיים את לימודיו בתיכון. לאחר מכן, המשיך למכללת אנדובר. בשנת 1964 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית ווסט פוינט, עם סיום לימודיו באקדמיה הצבאית, הוסמך כקצין ח"יר בדרגת לוטננט. לאחר מכן התנדב לכוחות המוטסים של צבא ארצות הברית, הוסמך כצנחן וסיים את קורס הסיירים בבית הספר לחי"ר של הצבא האמריקני בפורט בנינג, ג'ורג'יה. בתפקידו הראשון שימש כמפקד מחלקה בדיוויזיה המוטסת ה-82 שבסיסה בפורט בראג. בשנת 1965 לקח חלק במבצע השבת הכוח ברפובליקה הדומיניקנית. בהמשך שימש כיועץ צבאי בווייטנאם ובמלחמת וייטנאם לחם כמפקד פלוגה בדיוויזיית הפרשים הראשונה (מוטסת). על גבורתו בקרב במהלך המלחמה הוענקו לו שני עיטורי צלב השירות המצוין ושני עיטורי כוכב הכסף.
במלחמת המפרץ פיקד מקאפרי על דיוויזיית החי"ר ממוכן ה-24, אשר ביצעה תמרון איגוף שמאלי בן 370 קילומטרים אל תוך עיראק. הכוחות שבפיקודו השמידו 300 טנקים, 300 תותחים, 1200 משאיות, 25 כלי טיס, ושבו 5000 חיילים עיראקיים, וזאת תוך ספיגת אבדות מעטות ביותר. היה זה תמרון השריון המהיר בהיסטוריה של המלחמות. בעבור פעולותיו כמפקד הדיוויזיה הוענקה למקאפרי מדליית השירות המצוין. בשנים 1994–1996 שירת כמפקד פיקוד דרום של ארצות הברית. לאחר פרישתו מן הצבא מונה על ידי הנשיא קלינטון למתאם הממשל לנושא הלוחמה בסמים.
לאחר שסיים את תפקידו, שב לאקדמיה הצבאית ווסט פוינט, כפרופסור ללימודי ביטחון ואסטרטגיה.
עיטורים עיקריים

צלב השירות המצוין (פעמיים, בשל הפגנת גבורה בשדה הקרב)
כוכב הכסף (פעמיים, בשל הפגנת גבורה בשדה הקרב)
לב הארגמן (3 פעמים)
מדליית השירות המצוין
תג הצנחן המומחה (Master Parachutist Badge)
הערות שוליים

↑  אמנון ברזילי, שלום למסוק המלחמה, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2003
↑  גל פרל פינקל, האם הקיצוץ באימונים מתיישב עם המתיחות הביטחונית הגוברת?, באתר זמן ישראל, 30 באוגוסט 2019.
↑  אמיר אורן, אוהל הדוד טומי, באתר הארץ, 3 באפריל 2003
↑  סא"ל עידו, מסוקי קרב בעיראק - כישלון והצלחה, מערכות 395, אוגוסט 2005, עמודים 21-12.
↑  מקס בוט, "חדשנות במלחמה", הוצאת מודן ומערכות, 2015, עמודים 409-410.
↑  הספורטאים יישבעו לספורט נקי מסמים, באתר וואלה, 15 בספטמבר 2000.
↑  גלית טרופר, ‏יועץ הבית הלבן לענייני סמים בספורט עוזב את תפקידו, באתר גלובס, 17 באוקטובר 2000
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007394120105171  GND: 1171171781  LCCN: n96056500  NARA: 10576028  VIAF: 161355030   WorldCat (עם VIAF): 161355030 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארץ רופרט

| --- | --- |
דגל

 ממשל
 שפה נפוצה:  אנגלית
 גאוגרפיה
 יבשת:  אמריקה הצפונית
 היסטוריה
 הקמה:  מתן ההצ'רטר המלכותי על ידי צ'ארלס השני, מלך אנגליה
 תאריך:  1670
 פירוק:  ויתור על הצ'רטר המלכותי על ידי חברת מפרץ הדסון
 תאריך:  15 ביולי 1870
 ישות יורשת:  קנדה קנדה
 שטח בעבר:  3,900,000 קמ"ר (נכון ל־1670)
 שונות
 
 
ארץ רופרט או ארץ הנסיך רופרט (באנגלית: Rupert's Land או Prince Rupert's Land) הייתה טריטוריה בצפון אמריקה הבריטית שכללה את שטח אגן הניקוז של מפרץ הדסון ובה הופעל מונופול מסחרי על ידי חברת מפרץ הדסון במשך מאתיים שנה ב-1670 ועד 1870. השטחים של חבל ארץ זה הם כיום ברובם חלק מקנדה וחלק קטן מהם היה בשטחי ארצות הברית של היום. הטריטוריה נקראה על שם הנסיך רופרט מהריין, דוכס קמברלנד, דודנו של צ'ארלס השני, מלך אנגליה והנגיד הראשון של חברת מפרץ הדסון. בדצמבר 1821 הורחב המונופול של החברה מארץ רופרט אל חוף האוקיינוס השקט.
השטחים לשעבר של ארץ רופרט שמהווים כיום חלק מקנדה משתרעים על פני כל שטחה של פרובינציית מניטובה, רוב שטחה של ססקצ'ואן, חלקה הדרומי של אלברטה, חלקה הדרומי של נונאווט וחלקן הצפוני של אונטריו ושל קוויבק. הם גם כוללים חלקים משטחן של מדינות ארצות הברית מינסוטה, דקוטה הצפונית וחלקים קטנים ממונטנה ומדקוטה הדרומית. הגבול הדרומי של ארץ רופרט שהשתרע ממערב לאגם היערות ועד להרי הרוקי היה קו פרשת המים שבין אגני הניקוז של נהר המיסיסיפי לבין נהר הססקצ'ואן (אנ'), עד שבהסכם לונדון משנת 1818 הוא הוגדר על קו רוחב 49 צפון.
חוק ומשפט

לפני 1835 לא הפעילה חברת מפרץ הדסון מערכת משפטית פורמלית בארץ רופרט והיא הסתפקה בהקמת "בתי משפט" אד הוק. "החוקים" של חברת מפרץ הדסון במאות ה-17 וה-18 היו תקנות שקבעו את הכללים למערכות היחסים בין העובדים בתחנות השונות של החברה בארץ רופרט ואת היחסים עם הילידים. הצ'רטר המלכותי של 1670 העניק לחברה את השליטה על הארץ ובו נאמר שהמשפטים ינוהלו על ידי המושל של ארץ רופרט יחד עם שלושה מיועציו. עד ראשית המאה ה-19 היו רק שלושה מקרים שנדונו שהבולט מבניהם היה משפטו של אדם בשם תומאס בטלר ב-1715 ביישוב יורק פקטורי הוא הורשע בגנבה, הוצאת דיבה וניאוף עם אישה מקומית. בראשית המאה ה-19 היה לחברת מפרץ הדסון מאבק אלים עם החברה היריבה, "החברה הצפון-מערבית שבסיסה היה במונטריאול על השליטה בסחר הפרוות ששיאו היה בטבח שאירע ב"שבעת האלונים" ב-1816, שהוביל לחקירה על ידי בית הנבחרים הבריטי שחוקק את חוק השיפוט הקנדי השני של 1821 שהורה שחברת מפרץ הדסון תקים בתי משפט שלום בארץ רופרט. במקום להקים בתי משפט הנחתה החברה את המושל ואת מועצת אסיניבויה לגשר סכסוכים כאשר הם קרו.
ב-1839 שוכנעה חברת מפרץ הדסון בצורך להקים מערכת משפט רשמית בכל רחב ארץ רופרט והוקם בית משפט במושבת הנהר האדום, במחוז אסיניבויה, מדרום לאגם ויניפג. הרשם והנשיא של בית המשפט פעל כמנהל משפטי, יועץ ושופט והיה אחראי לרציונליזציה ולפורמליזציה של המערכת המשפטית של ארץ רופרט. הרשם הראשון היה אדם ת'ום, שהחזיק במשרה עד –1854, אף על פי שכמה שנים קודם לכן החליף אותו סגנו ברוב תפקידיו. את מקומו ירש נשיא בית המשפט שכיהן בין השנים 1862 – 1870, ג'ון בלאק.
ויתור על הצ'רטר והחזרתו לכתר

ב-1869 – 1870 וויתרה חברת מפרץ הדסון על הצ'רטר שלה והחזירה אותו לכתר, תמורת פיצוי של 300,000 ליש"ט. בעוד שלעיתים קרובות נאמר שחברת מפרץ הדסון "מכרה" את ארץ רופרט ואת הטריטוריה הצפון-מערבית, למעשה לא הייתה לחברה כל אדמה למכור. הצ'רטר שלה היה למעשה על מונופול הסחר שניתן היה לאכיפה על נתינים בריטים. העברת השליטה תוכננה במקור ל-1 בדצמבר 1869, אך עקב פעולות מוקדמות של המשנה למושל, ויליאם מקדוגל, הקימו תושבי מושבת הנהר האדום ממשלה זמנית שלקחה את השליטה עד שיושג הסדר בין המנהיגים של מה שהיה קרוי מרד הנהר האדום לבין ממשלת קנדה החדשה. כתוצאה מהדיונים קיבלה קנדה את השליטה ב-15 ביולי 1870.
אף על פי כן, עדיין לא הייתה לקנדה את השליטה החוקית בשטח, שכן הכתר ביצע את העברה בכפוף לחוזים שנעשו עם הילידים. בעוד שקנדה העבירה חקיקה ב-12 במאי 1870 שכוונה ליצירת "פרובינציית מניטובה", התברר עד מהרה שלא נחתמו החוזים המתאימים, וב-1873 הוחלט להעביר את "חוק מניטובה" בשנית שיהיה ברור יותר מבחינה משפטית. בעקבות זאת חוקקו חוקים נוספים והורחבה שליטת קנדה על הטריטוריה הצפון-מערבית שכללה את השטחים שמצפון-מערב לארץ רופרט וצפון למושבת קולומביה הבריטית.
העברת השליטה התבצעה בשלושה שלבים. ב-19 בנובמבר 1869 וויתרה חברת מפרץ הדסון על הצ'רטר שלה לטובת הכתר הבריטי, שאישר את קבלתו במסגרת "חוק ארץ רופרט". בדבר המלך במועצה מה-23 ביוני 1870, העבירה ממשלת בריטניה את הטריטוריה לקנדה תחת סעיף 146 בחוק החוקה של 1867, החל מה-15 ביולי 1870, בכפוף לכל החוזים שנעשו עם האומות הראשונות. לבסוף, ממשלת קנדה שילמה פיצוי לחברת מפרץ הדסון בסכום של 300,000 ליש"ט על הוויתור על הצ'רטר. החברה שמרה ברשותה את תחנות הסחר המוצלחות ביותר שלה ועל 5% משטחי הקרקע.
לקריאה נוספת

Gerhard John; Macleod, R. C.; Binnema, Theodore (2001). From Rupert's Land to Canada. University of Alberta.
Davis, Richard Clarke (1988). Rupert's Land: A Cultural Tapestry. Wilfrid Laurier Univ\ersity Press.
Tucker, Sarah (1851). The Rainbow in the North: a Short Account of the First Establishment of Christianity in Rupert's Land by the Church Missionary Society. London: James Nisbet & Co.
הערות שוליים

↑  "Royal Charter of the Hudson's Bay Company". Hudson's Bay Company.
↑  "Hudson's Bay Company, Struggle for Control of the Fur Trade: 18th Century". The Canadian Encyclopedia.
↑  Government of Canada. "Rupert's Land Act, 1868 - Enactment No.1". Department of Justice.
↑  "Rupert's Land, Massive Land Transfer". The Canadian Encyclopedia.
↑  Plamondon, Bob (2013). "Chapter 2: Forging a Nation". Blue Thunder: The Truth about Conservatives from Macdonald to Harper.
↑  McNeil, Kent (1999). "Sovereignty and the Aboriginal Nations of Rupert's Land". Manitoba History. Number 37 (Spring/Summer).
↑  Supreme Court of Canada (1888). "St. Catharines Milling and Lumber Co. v. The Queen". 14 App. (Cas. 46): 54–55.
↑  Supreme Court Judgments (20 June 1887). "St. Catharines Milling and Lumber Co. v. R." (1887) 13 SCR 577: 597.
↑  Supreme Court Judgments (31 January 1973). "Calder et al. v. Attorney-General of British Columbia". 1973 SCR 313: 423.
↑  "THOM, ADAM,". Dictionary of Canadian Biography.
↑  Black, John (1817–1879)". Australian Dictionary of Biography.
↑  Rupert's Land and North-Western Territory Order Archived 20 July 2011 at the Wayback Machine.
↑  "Constitution Act, 1867 s. 146". Justice Laws Website. Department of Justice. 18 October 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548025805171  GND: 4246980-6  LCCN: n81011277  VIAF: 154691788   WorldCat (עם VIAF): 154691788
בז'י

| --- | --- |
סמל בז'יסמל בז'י

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מרכז טרנסדנוביה
 מחוז:  וספרם (מחוז) וספרם
 נפה:  נפת שימג
 שטח:  9.1 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  410 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  46°55′57″N 17°14′49″E﻿ / ﻿46.932588888889°N 17.246880555556°E﻿ / 46.932588888889; 17.246880555556 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://bazsi.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בז'י(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.בז'י  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בז'י (בהונגרית: Bazsi) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בבז'י מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 494 ובשנת 2020 רק 410 תושבים.
יהודי בז'י

בבז'י חיו ארבעה יהודים בשנת 1840 וחמישה יהודים בשנת 1930. חלק מילידי הכפר נרצחו בשואה.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
↑  תיעוד יהודים מבז'י שנרצחו בשואה באתר יד ושם
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת שימג |
| --- | --- | --- |
| יישובים | שימג • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552601705171  BnF: cb137342796 (data)  LCCN: n80088569  VIAF: 148922550   WorldCat (עם VIAF): 148922550
בושמנים

| --- | --- |

 אוכלוסייה
 90,000+
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 בוטסואנה בוטסואנה: 55,000 נמיביה נמיביה: 27,000 דרום אפריקה דרום אפריקה: 10,000
 שפות
 שפות קויסאן
 דת
 סאן, (בושמנית)
 קבוצות אתניות קשורות
 קויסאנים
אשה משבט הבושמנים
הבושמנים, הידועים גם בשם שבט ה"סן" (San), הם קבוצה של שבטים אפריקאיים השוכנים באזורים רבים באפריקה הדרומית ובעיקר במדבר קלהרי, מדבר שמשתרע על פני חלקים מדרום אפריקה, בוטסואנה ונמיביה. אין כל מידע לגבי מספרם המדויק, אך האומדנים נעים בין 50,000 ל-100,000 איש. נוהגים לשייך את הבושמנים לקבוצה אתנית בשם קויסאנים, אבל לבושמנים עצמם אין שם בשפה שלהם המתאר אותם כקבוצה. מקור המילה "בושמן" הוא מהמילה "Boschjesman" בהולנדית. מסיבות שונות, מעדיפים חוקרים במערב את הכינוי "סאן", אם כי גם לכינוי זה יש משמעויות שליליות בשפות הקויסאניות, ולכן הם עצמם אינם מעדיפים אותו.
היסטוריה

הבושמנים חיו בעבר, ככל הנראה, על שטח גדול בהרבה מזה שהם חיים בו כיום. הם נדחקו למדבר קלהרי עקב התפשטותם של שבטים מקבוצת בנטו. אנשי בנטו, שמאכלסים כיום שטחים נרחבים ביבשת אפריקה, פיתחו חקלאות והתחזקו מבחינה כלכלית וצבאית כבר בתקופות מוקדמות, והחלו לדחוק שבטים של פיגמים, של קוֶיים ושל בושמנים. הגעתם של פורטוגלים, הולנדים ואנגלים לדרום אפריקה, דחקה את הבושמנים עוד ועוד, עד שכיום אוכלוסייתם הצטמצמה והתרכזה במדבר, שבו התקשו אנשי בנטו ואירופים לחיות.
המגע של הבושמנים עם האדם הלבן החל במאה ה-17, ומאז החל מאבק ממושך, הן במישור הפיזי והן במישור התרבותי, שכתוצאה ממנו אוכלוסיית הבושמנים הלכה והצטמצמה. כבר עם בוא המתיישבים הלבנים הראשונים החלו העימותים. המתיישבים הלבנים נהגו לצוד ולהבריח את החיות ששימשו את הבושמנים למחייתם, ואילו הבושמנים החזירו מלחמה בצייד של הצאן והבקר של המתיישבים, אלא שזו הייתה מלחמה אבודה מראש עבורם. בראשית המאה ה-19 הייתה תקופת בצורת שכתוצאה ממנה סבלו תושבי האזור מרעב כבד שהביא למלחמות בין השבטים האפריקנים באזור בהם עורבו גם השבטים הבושמנים. המלחמות הפנימיות בין השבטים האפריקאים, בנוסף לעימותים המתמשכים עם המתיישבים הלבנים, הביאו להתמעטות דרמטית במספרם של הבושמנים.
הבושמנים הם כפי הנראה התושבים הקדומים ביותר של דרום אפריקה, והם חיים באזור זה בין כ-40,000 ל-25,000 שנה, כמעט ללא שינוי באורח חייהם. התרבות של הבושמנים היא תרבות של ציידים-לקטים. הגברים צדים בקבוצה באמצעות קשתות, חצים ואלות כמו גם מלכודות, ואילו הנשים מלקטות שורשים ופירות שונים. עיקר הצריכה הקלורית מורכב מאגוז המונגונגו ומבשר. הבושמנים חיים בקבוצות המונות בסביבות 25 איש כל אחת. הם נוודים, ומתגוררים בעיקר בבקתות ארעיות הנבנות מענפים. הבושמנים אינם מכינים כלי חרס, אלא משתמשים בביצי יען ושריונות צבים ככלי אוכל.
כיום נותרו כמה עשרות אלפי בושמנים, וגם מתוכם, רק חלקם שומר עדיין על אורח החיים המסורתי. כיום קיימת מגמת התערות באוכלוסייה האפריקאית הכללית במדינות בהן הם מתגוררים ומדיניות מכוונת של הממשלות, בעיקר ממשלת בוטסואנה, להביא למודרניזציה של הבושמנים. בשנת 2006 החליטה ממשלת בוטסואנה לא לפנות את הבושמנים מאדמות אבותיהם אף על פי ששטח זה הוכרז שמורת טבע.
שפה

השפות הבושמניות משתייכות למשפחת השפות הקוֹיסַאניות. שפות אלו ידועות בעיקר בפונטיקה שלהן, כיוון שהן משתמשות בעיצורים מצוצים ("קליקים"). יש בלשנים המשערים, כי צלילים אלה היו נפוצים הרבה יותר בשפות טבעיות בעבר, אולם כיום הם קיימים רק בשפות הקויסאניות ובמספר מצומצם של שפות בנטו קרובות וכן בשפה כושית אחת.
מוצא אתני וגנטיקה

לפי מחקרים גנטיים בכרומוזום Y נמצא כי אוכלוסיית הבושמנים היא אחת האוכלוסיות האנושיות העתיקות בעולם.
מחקרי DNA מיטוכונדריאליים מצביעים על כך שהבושמנים נושאים גנים קדמונים בעץ ה-DNA המיטוכונדריאלי של האדם. הקבוצה המיטוכונדריאלית העתיקה ביותר, L0d (אנ'), זוהתה בתדירות הגבוהה ביותר בקבוצות הבושמנים שבדרום אפריקה.
מחקר שנערך בשנת 2008 העלה כי ייתכן שאוכלוסיית הבושמנים הייתה מבודדת מקבוצות אנושיות אחרות במשך כמאה אלף שנה.
במחקר שפורסם במרץ 2011, האנתרופולוגית ברנה האן ועמיתיה מצאו כי הבושמנים, כמו גם בני הסנדווה (Sandawe people) ובני ההדזה של טנזניה, הם הקבוצות האנושיות המגוונות ביותר מבחינה גנטית. רמה גבוהה זו של מגוון גנטי מרמזת על מקורם של אוכלוסיות אלו בפיצול הראשון של בני אדם מודרניים אנטומית.
מחקר דנ"א על גנום ברצף מלא, שפורסם בספטמבר 2016, הראה כי אבותיהם הציידים-לקטים של הבושמנים, התפצלו מאוכלוסיות אנושיות אחרות באפריקה לפני כ-200,000 שנה.
הערות שוליים

↑  Bushman, oxfordreference
↑  [http://unsr.jamesanaya.org/docs/countries/2010_report_botswana_en.pdf Report of the Special Rapporteur on the situation of human
rights and fundamental freedoms of indigenous people,
James Anaya]
↑  בושמנים בנמיביה: עקשנות של אנשים עדינים - [location - מסע אחר], באתר מסע אחר, ‏1 במרץ 2013
↑  Development of a single base extension method to resolve Y chromosome haplogroups in sub-Saharan African populations
↑  History of Click-Speaking Populations of Africa Inferred from mtDNA and Y Chromosome Genetic Variation
↑  Human line 'nearly split in two'
↑  Hunter-gatherer genomic diversity suggests a southern African origin for modern humans
↑  A Single Migration From Africa Populated the World, Studies Find
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553412505171  BnF: cb11974551j (data)  GND: 4009193-4  LCCN: sh85117072  MusicBrainz: a9363a0f-438a-4179-a269-99bce8739107  NDL: 00561102  NKC: ph452791  SUDOC: 027775240
בית הודו

| --- | --- |

 תחום:  סחר בין-לאומי 
 מדינה:  ממלכת פורטוגל 
 מטה הארגון:  ליסבון 
 תקופת הפעילות:  1500–הווה (כ־524 שנים) 
 
בית הודו (בפורטוגזית: Casa da Índia) היה מוסד אשר ניהל את מסחר האימפריה הפורטוגזית מעבר לים (בעיקר במאה ה-16). מקבילו הספרדי היה ה-"Casa de Contratación" (בעברית: "בית המסחר" או "הבית לניהול חוזים").
בית הודו נוסד בליסבון בשנת 1500 (או ב-1501). האזכור הידוע הראשון של מוסד זה היה במכתב מלכותי משנת 1501. עם זאת, ייתכן כי ירש את מקומם של מוסדות דומים קודמים באימפריה הפורטוגזית, ביניהם "בית גינאה", "בית גינאה ואלמינה" או "בית אלמינה" (בפורטוגזית: Casa da Guiné, Casa de Guiné e Mina או Casa da Mina). על כן, תאריך זה הוא שרירותי, וניתן להתייחס אליו כאל המועד בו שונה שם המוסד ולא כאל יום היווסדו בפועל של גוף פיננסי זה. משרדי "קאזה דה אינדיה" היו ממוקמים בכיכר המסחר (Praça do Comércio) שבליסבון. המשרדים נהרסו לחלוטין בעת רעידת האדמה שהתרחשה בליסבון בשנת 1755.
בית הודו החזיק במונופול מלכותי בסחר בפלפל, בציפורן ובקינמון והטיל מס בגובה שלושים אחוז על רווחי הסחר בפריטים אחרים. במשך כשלושים שנה, מ-1503 עד 1535, גרמו הפורטוגזים לצמצום משמעותי במסחר הונציאני במזרח הים התיכון. החל מ-1510, שלשל לכיסו בית המלוכה הפורטוגזי מיליון ריאל פורטוגזי מהמסחר בתבלינים בלבד, על בסיס שנתי. בשל כך, כינה מלך צרפת פרנסואה הראשון את מלך פורטוגל מנואל הראשון בשם "le roi épicier", כלומר, "המלך החנווני".
ב-1506, כ-65% מהכנסות המדינה הגיעו ממיסים שהוטלו על פעילות מסחרית מעבר לים. לקראת אמצע המאה החלו ההכנסות להצטמצם בשל העלות הגבוהה של שמירת הנוכחות הצבאית במרוקו וכן בשל בזבזנות מבית. בנוסף, לא השכילה פורטוגל לפתח תשתית איתנה דיה בממלכה על מנת לתמוך בפעילות זו, אלא נסמכה יתר על המידה על זרים שסיפקו שרותי עזר למיזמי המסחר שלהם, וכך בוזבז חלק ניכר מסך ההכנסות. ב-1549, המרכז המסחרי הפורטוגזי באנטוורפן פשט את הרגל ונסגר. בשנות החמישים של המאה ה-16, נכסי הכתר היו פזורים יתר על המידה ומידת התלות בהון-חוץ הלכה והחמירה עד שבסביבות 1560 לא הספיקו הכנסות בית הודו לכיסוי הוצאותיו. במילותיו של גארט מטינגלי - "בית המלוכה הפורטוגזי הפך לבעליו של מרכול סיטונאי בתהליכי פשיטת-רגל".
בבית הודו הופקה מפה סודית שכונתה "התקן המלכותי" (Padrão Real), אליו הועתקו בצורה מרוכזת כל מפות הספינות ששורטטו במהלך שיט. לספרדים הייתה מפה מקבילה, ה"Padrón Real".
ב-1709 הדגים הכומר הישועי ברתולומאו דה גוזמאו (דה גוזמאו הוא אחת הדמויות בספרו של סרמגו דברי ימי המנזר) את עקרונות העילוי של בלוני אוויר חם והצליח לגרום לבלון כדורי לרחף בתוככי מבנה בית הודו. מאוחר יותר, הוא נמלט מפורטוגל לספרד, מאימת האשמה של האינקוויזיציה הפורטוגזית במעשי קוסמות.
באס סנטה סו

| --- | --- |

 מדינה:  גמביה גמביה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  18,414 (2009)
 קואורדינטות:  13°18′40″N 14°13′12″W﻿ / ﻿13.311111111111°N 14.22°W﻿ / 13.311111111111; -14.22
 אזור זמן:  UTC
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גמביה מוגדלת) בנג'ול סרקונדה פאראפני סנגל האוקיינוס האטלנטי באס סנטה סו(למפת גמביה רגילה) בנג'ול סרקונדה פאראפני סנגל אוק. אט. באס סנטה סו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
באס סנטה סו (באנגלית: Basse Santa Su) היא עיר בגמביה הנמצאת במזרח המדינה על הגדה הדרומית של נהר גמביה. העיר ממוקמת כ-400 ק"מ מהבירה בנג'ול והיא העיר החשובה במזרח המדינה.
בארי צימרמן

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1951 נחלת יהודה, ישראל 
 פטירה:  2 באוגוסט 2016 (בגיל 64) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אורנים - המכללה האקדמית לחינוך 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  שירה, פובליציסטיקה 
 
באֵרי צימרמן (23 בדצמבר 1951 – 2 באוגוסט 2016) היה פובליציסט ומשורר ישראלי, מראשי תנועת ההתחדשות היהודית בתנועה הקיבוצית. בין השאר הרצה במכללת "עלמא", במכינה הקדם-צבאית "בני ציון" בתל אביב ובמדרשת השילוב נטור.