stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע אנקונדה
מהלך המבצע

תחילה היו צריכים לוחמים מיחידות מיוחדות של צבאות הקואליציה לתפוס עמדות מסביב לעמק על מנת להשיג מודיעין ולכוון סיוע אווירי, כשבמקביל כוחות קרקעיים גדולים היו אמורים לכבוש כפרים מסביב לכפר על מנת לצמצם את אזור הלחימה, לשלוט על נתיבי התנועה של הטליבאן אל ומהעמק, ובשביל ליצור נקודות התארגנות. לאחר מכן כל הכוחות היו אמורים לכבוש את העמק עצמו במקביל.
כבר בתחילה, כאשר לוחמי הכוחות המיוחדים היו בדרכם לעמדותיהם, בין אם בצורת הגעה רגלית ובין אם מוסקת, לוחמי טליבאן תקפו אותם מעמדות ממוגנות ובעלות יתרון גאוגרפי. לוחמי הקואליציה נתקלו בלחימה עיקשת, כשהם לא יכולים לקרוא לסיוע אווירי בשל הקרבה ביניהם לבין הטליבאן (מה שגרם לחשש לירי דו-צדדי) או בשל התנאים הגאוגרפיים שסיבכו את הענקת הסיוע וגרמו לו להיות לא מדויק. בנוסף לכך, העיבה העובדה שלוחמי הטליבאן הצליחו להפיל מספר מסוקי קואליציה בעזרת רקטות נ"ט. הדבר גרם לכך שלא מעט פעמים נאלצו לוחמי הקואליציה לסגת ולנסות דרך אחרת אל עמדותיהם. מקרה זכור היטב היה כשמסוק הנחית קבוצת לוחמים היישר אל תוך העמק במקום אל עמדה לידו, מה שגרם להם לנהל קרב נסיגה קשה אל מחוץ לעמק.
במהלך המבצע נעשה שימוש ב"ספינת טילים מעופפת" מסוג AC-130, מטוס תובלה שהוסב למטרות הפצצה בשל יכולתו לשאת חימוש רב. השימוש במטוס לא זכור לטובה, בעיקר בשל שתי תקריות: האחת, כאשר המטוס נשלח לסייע ללוחמים בעת התקדמותם אל עמדות מסביב לעמק, אך המטוס עזב אותם לאחר שצוותו חשב שאין איום מיידי ללוחמים בגלל שלא נצפו לוחמי טליבאן, הנחה שהתבררה כשגויה. התקרית השנייה היא תקרית ירי דו-צדדי בה הופצצה שיירת כלי רכב של לוחמי כוחות מיוחדים וחיילים אפגנים בדרכם אל היעד בשל טעות במערכת הניווט של המטוס.
לאחר שמרבית העמדות נתפסו, כוח סיור מיחידת אריות הים שנוסף לקרב עמד לתפוס עמדת תצפית והוסק בכ-3 מסוקים אל האזור. על המסוקים נורו מספר רקטות נ"ט מהן הועף מהמסוק רב-טוראי ניל רוברטס. בעקבות כך, הוחלט לשנות את מטרת הכוח לחילוצו של רוברטס, משימה שעלתה בחייהם של כ-7 לוחמים נוספים ופציעתם של רבים אחרים, ובסופה נתגלתה גופתו של רוברטס עם פציעת קליע באחורי ראשו (לא ידוע אם הוא נתפס ונורה, או שנפגע במהלך הקרב). הקרב נחשב לקרב הקשה בכל המבצע ולאחד הקשים במלחמה כולה.
משסיימו הלוחמים לתפוס את עמדותיהם לפי התוכנית, החל שימוש נרחב בצלפים אמריקנים וקנדיים. בין היתר נשבר שיא צליפה על ידי צלף קנדי שהשתמש במקלע כבד על-מנת לפגוע בלוחם טליבאן חמוש במקלע RPK ממרחק של כ-2,430 מטרים בעזרת כוונת טלסקופית שחוברה למקלע, ובכך שבר את השיא הקודם של צליפה ממרחק של 2,310 מטרים על ידי צלף אמריקני. לאחר מכן, החלו כוחות הקואליציה לפלוש במקביל אל תוך העמק, כשהם נתקלים בלחימה מועטה.
תוצאות

על אף הבעיות שצוינו לעיל, ידם של כוחות הקואליציה היו על העליונה, כשבמחיר של 15 הרוגים ו-82 פצועים היא הצליחה לכבוש ולמוטט את מרכז הטליבאן החדש באפגניסטן ולהסב לארגון מאות הרוגים. לאחר המבצע, כוחות הקואליציה התפנו בעיקר לעזור בבניין המדינה החדשה, כשעיקר פעילותה המלחמתית היא כנגד לוחמת הגרילה שניהל הטליבאן נגד בניית המדינה מחדש וכנגד נוכחות הקואליציה. הדבר נמשך כך מעט יותר מ-7 שנים, עד שכוחות גדולים של הקואליציה פלשו אל מחוז הלמנד שבדרום המדינה על-מנת לפגוע בריכוז החדש של הטליבאן.
לקריאה נוספת

שון ניילור "יום שלא טוב למות בו", תל אביב: המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה - המכון - לחקר הטקטיקה, הוצאת משרד הביטחון, 2007
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, הסתיים מבצע אנקונדה באפגניסטן, באתר ynet, 19 במרץ 2002.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549579905171  LCCN: sh2004004469
מוקד אבטחה

מוקד אבטחה הוא מוקד של חברת אבטחה העוסק בפיקוח, ניטור, והפעלה של אמצעי אבטחה פיזית ואלקטרונית.
מוקד אבטחה כולל מגוון של מערכות תקשורת כמו תקשורת קווית, תקשורת סלולרית, רשת אינטרנט סלולרית מאובטחת (GPRS) תקשורת לווינית, והרכבים של המוקד מחוברים אליו באמצעות GPS. במוקד אבטחה טיפוסי ישנו מערך של מחשבים עם תוכנות מיוחדות והוא מאויש 24 שעות ביממה במטרה לתת שירות ללקוחות החברה בעת הצורך. לרוב, המכשור והמחשוב מגובה על ידי שרתי גיבוי במוקד. במאה ה-21 רוב חברות האבטחה הגדולות מחזיקות במוקד אבטחה גדול ומתקדם שיכול לתת מענה למספר רב של אירועים חריגים כגון אזעקה, מצוקה, מוקד צופה/רואה וגילוי אש.
אתרים המחוברים למוקד אבטחה מקושרים אליו באמצעות חיוג מספר מקוצר ולעיתים גם באמצעות מצלמות אבטחה. כמו כן ניתן לחבר לרשת התקשורת של המוקד לחצני מצוקה.
מוקד האבטחה מפעיל סיירים ואנשי ביטחון חמושים ולא חמושים אותם הוא יכול להקצות לאתר מסוים בשעת הצורך. מאבטחים ושומרים של חברת אבטחה יכולים להתקשר למוקד על מנת לדווח על אירועים שונים כגון פריצות, שריפות, אלימות וכו'.
המוקד חייב להיות בעל יכולת קליטה של שני ערוצי אותות דיגיטליים מהמנויים של המוקד, קווי ואלחוטי, או קווי וסלולרי, וכדומה. כיום ערוץ הקליטה המרכזי הוא קווי, כלומר באמצעות קווי טלפון סטנדרטיים של חברת בזק. הסדרת נושא של קליטת מידע על תשתיות כגון כבלים או אינטרנט מהיר לא נכנס עדיין לתקן. כל ערוץ קליטה חייב להיות עם ציוד גיבוי כלומר, שני מכשירים דיגיטליים המפענחים קודים הנשלחים אליהם מיחידות הקצה קרי מערכות האזעקה, וכל אחד מהם מחובר ל-2 קווי טלפון לפחות.
בישראל מוקדי אבטחה מפוקחים על ידי משטרת ישראל, משרד התקשורת ומכון התקנים הישראלי. בין מוקדי השמירה הנמצאים בישראל, ניתן למנות את מיקוד, חברת השמירה ומודיעין אזרחי.
הערות שוליים

↑  מהו מוקד ואיך הוא פועל
מאיר קיי

| --- | --- |
מאיר קיי בניו יורק
מאיר קיי בניו יורק
 לידה:  19 בינואר 1990 (בן 34) ברוקלין, ארצות הברית 
 כינוי:  מאיר קיי
 שם לידה:  Meir Kalmanson 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 עיסוק:  אושיית רשת, מפיק
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  MeirKay
 טוויטר:  meirkay
 meirkay.com
 
מאיר קלמנסון (נולד בכ"ב בטבת תש"ן, 19 בינואר 1990), הידוע בשם הבמה שלו מאיר קיי, הוא אושיית רשת ומפיק אמריקאי-יהודי.
ביוגרפיה

קלמנסון נולד בברוקלין, ניו יורק, וגדל בניו הייבן, קונטיקט. את הקריירה שלו ביוטיוב התחיל במרץ 2010 כשהעלה את סרטונו הראשון "Bubby Luba's Song", בהשראת סבתו. מאז, בעידוד חבריו, המשיך קלמנסון להעלות סרטונים לאתר. סרטוניו, אשר זכו למאות מיליוני צפיות, מתאפיינים בעידוד נתינה, חסד, הכרת הטוב והפצת שמחה. נכון למרץ 2024 לערוץ היוטיוב שלו רשומים 331,000 משתמשים. הסרטונים שהעלה צברו למעלה מ-400 מיליון צפיות ברשתות החברתיות.
ב-2014 העלה את הסרטון "High Five New York (כִּיף ניו יורק)", בו הוא רץ ברחובות ניו יורק ונותן כיף לאנשים שהרימו את ידיהם כדי לתפוס מונית. הסרטון הפך לוויראלי וצבר למעלה מ-2.5 מיליון צפיות ביוטיוב.
בשנת 2017 הפיק את הווידאו קליפ לשירו של בני פרידמן, עברי אנכי, שצבר 27.5 מיליון צפיות, נכון למרץ 2024.
בספטמבר 2020 הוציא סינגל משלו בשם "Great Day".
ב-2023 השתתף בקליפ לשיר עבודת הלב של איציק דדיה ואריה קונסטלר.
הערות שוליים

↑  יוני קמפינסקי, החב"דניק שעשה מלחמת מים באמצע מנהטן, באתר ערוץ 7, ‏15 בספטמבר 2017
↑  "Not your average Brooklyn hipster: Meet Meir Kalmanson | New Voices: The National Jewish Student Magazine". newvoices.org. נבדק ב-2017-12-20.
↑  Viral rabbi captures hearts of online ‘congregation’ via social media, the times of israel, ‏5 בפברואר 2017
↑  "Meir Kalmanson". Jewish Week (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-12-20.
↑  "This Happy New Yorker Shares The Love, One High-Five At A Time". Huffington Post India (בIndian English). 2014-09-16. נבדק ב-2017-12-20.
↑  "Delightful bearded guy high-fives New Yorkers hailing cabs". New York's PIX11 / WPIX-TV (באנגלית אמריקאית). 2014-09-17. נבדק ב-2017-12-20.
↑  "Man Spreads Good Vibes Through N.Y.C. with High Fives". PEOPLE.com (באנגלית). נבדק ב-2017-12-20.
↑  "Meir Kalmanson". Algemeiner.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-12-20.
↑  בני פרידמן והרכב הססגוני: 'עברי אנוכי', באתר בחדרי חרדים, ‏6 בפברואר 2017
↑  הווידאו קליפ לשיר עברי אנכי של בני פרידמן, באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 6df58193-3b75-4764-a8eb-dc56510d65e8 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגש אפייה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  bakeware 
 
מגש לאפיית פיצה
מגש האפייה (במקור בלטינית: Tegula; באיטלקית: Teglia) נקרא לפעמים גם מחבת אפייה) הוא כלי המשמש במטבח עוד מהתקופה של רומא העתיקה לבישול אוכל בתנור אפייה. הוא בדרך כלל מלבני או עגול בצורתו ויש לו קצוות נמוכים. אלה העשויים ממתכת - נירוסטה, ברזל, אלומיניום - יכולים להיות מונעי הידבקות באמצעות ציפוי טפלון או כאלה שעשויים מנחושת; אלה מחרסינה או חרס מצופים באמייל מבפנים נחשבים גם לכלי אפייה.
אטימולוגיה

השם טגולה (tegula) הלטינית הפך באיטלקית ל-teglia (כלומר "להיות מכוסה"), זאת בשל צורתה הגדולה והשטוחה עם קצוות מוגבהים קטנים של כלי האפייה.
סוגי מגשי אפייה

מגש נפתח לפיצה הנפוצה גם לאפיית עוגות.
הוא ניתן לפתיחה, כדי להקל על הוצאת המוצר האפוי. התחתית והרצועה שמתפקדת כקצה הם שני חלקים נפרדים. התחתית, שיכולה להיות חלקה או אפילו בצורת סופגניה, נכנסת לחריץ ברצועה הנפתחת, וחוסמת את התחתית בסגירה עם המחבר המתאים.
מגשים חד פעמיים, הן מגשים/מחבתות אלומיניום קלי משקל, זולים, אך זמינים בצורות וביכולות רבות; כלים אלה מודפסים מיריעת אלומיניום דקה המאפשרת להשתמש בהם פעם או כמה פעמים.
נון סטיק, עשוי אלומיניום עם ציפוי טפלון פנימי למניעת הידבקות מזון במהלך האפייה.
מחבתות נחושת משומרות מסורתיות, כבדות מאוד, בצורתן עגולות, עם קצה מעוגל נמוך וטבעת לתלייה. הן משמשות לבישול ואפייה של מנות מסורתיות. כלים מצוינים, עתיקים מאוד ויקרים מאוד.
לקינוחים יש כאלה המעוצבים בצורות ספציפיות הנדרשות להכנת הקינוחים השונים, עם שקעים רבים קטנים למאפים שונים כמו מאפינס או עוגיות מדלן.
בעשור האחרון יצאו לשוק גם מגשי אפייה מסיליקון.
ראו גם

כלי בישול
תבנית אפייה
טרין (כלי)
הערות שוליים

↑  Teglia: Definizione e significato di Teglia – Dizionario italiano – Corriere.it
↑  Etimologia : teglia, tegghia
מגש נפתח המכונה גם "קפיצית"
תבנית נחושת בקוטר 37 ס"מ
מגש אפייה מעוצב למאפים
לינדה רוטשילד

| --- | --- |

 לידה:  28 בפברואר 1945 (בת 79) פילדלפיה, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פנסילבניה  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 מנחה לדוקטורט:  איזדור מנואל זינגר 
 מוסדות:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון  אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו 
 תלמידי דוקטורט:  Bernhard Lamel, John Dietrich Eggers, Joseph Edward Nowak, Mark Evan Marson, Robert Travis Kowalski 
 פרסים והוקרה:  עמית האיגוד לנשים במתמטיקה (2018)  פרס סטפן ברגמן (2003)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 בן או בת זוג:  סלאח באואנדי 
 
לינדה פרייס רוטשילד (באנגלית: Linda Preiss Rothschild; נולדה ב-28 בפברואר 1945) היא פרופסור אמריטוס למתמטיקה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. מחקריה עסקו בחבורות לי, בפירוק לגורמים של פולינומים, במשוואות דיפרנציאליות חלקיות, באנליזה הרמונית ובפונקציות של מספר משתנים מרוכבים.
לימודים וקריירה

רוטשילד נולדה בשנת 1945 בפילדלפיה שבפנסילבניה, ארצות הברית. להוריה הייתה חנות פרוות. רוטשילד קיבלה את התואר הראשון במתמטיקה מאוניברסיטת פנסילבניה בשנת 1966, והיא המשיכה ללימודי דוקטורט ב-MIT, שם קיבלה תואר דוקטור בשנת 1970, על עבודה בהנחיית איזדור מנואל זינגר. עברה לעבוד כעוזרת פרופסור באוניברסיטת טאפטס, והייתה חברה בצוות המחקר של המעבדה לבינה מלאכותית באוניברסיטת מסצ'וסטס. לאחר מכן רוטשילד מילאה תפקידים שונים באוניברסיטת קולומביה ובמכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון. בשנת 1976 הצטרפה לסגל של אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון, כפרופסורית חברה. בשנת 1979 הועלתה לדרגת פרופסור. ב-1982 עברה לאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו כפרופסורית מן המניין. בתפקיד זה כיהנה עד שפרשה לגמלאות בשנת 2011.
מחקר ופעילות אקדמית

בתחילה, התמקדה רוטשילד במחקרה בחבורות לי. היא הרחיבה את תחומי עבודתה לכתיבת אלגוריתמים לפירוק לגורמים של פולינומים על מספרים שלמים, משוואות דיפרנציאליות חלקיות ואנליזה הרמונית. היא בחנה את ההיבטים האנליטיים והגאומטריים של פונקציות של מספר משתנים מורכבים, והמשיכה לחקור חבורות לי בו זמנית. עיקר המחקר של רוטשילד בעשור האחרון היה בנושא היבטים אנליטיים וגאומטריים של פונקציות של מספר משתנים מורכבים. היא פרסמה יותר מ-80 מאמרים.
בשנת 2003 זכתה בפרס סטפן ברגמן (אנ') מהחברה האמריקאית למתמטיקה. היא זכתה בפרס בשותפות עם בעלה, סלאח באואנדי. לעבודתם של באואנדי ורוטשילד הייתה השפעה משמעותית על התיאוריה פונקציות של מספר משתנים מורכבים.
רוטשילד זכתה במלגת אלפרד פ. סלואן בשנת 1976. היא הייתה נשיאת האגודה לנשים במתמטיקה בשנים 1983–1985, והייתה סגנית נשיא החברה האמריקאית למתמטיקה בשנים 1985–1987. בנוסף, היא הייתה חברה בוועדות המערכת של כתב העת Transactions of the American Mathematical Society, ומייסדת ועורכת-מנהלת של כתבי מחקר מתמטיים. כמו כן, לקחה חלק בוועדות מקצועיות, כולל ועדות של החברה המתמטית האמריקאית, ועדות של הקרן הלאומית למדע, ועדה שעסקה במספר משתנים מורכבים (אנ') במכון המחקר למדעי המתמטיקה. בנוסף לכך, היא הציגה את הרצאת אמי נתר לשנת 1997 בעמותה לנשים במתמטיקה בשנת 2005. נבחרה כעמיתה באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, ובשנת 2006 הייתה דוברת בקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים במדריד.
קידום נשים

רוטשילד גילתה עניין רב בעידוד נשים צעירות שרוצות ללמוד מתמטיקה. היא סייעה בהקמת מלגה לתלמידות תיכון מוכשרות בצורה יוצאת דופן. המלגה מאפשרת להאיץ את ההכשרה המתמטית שלהן על ידי השתתפות בתוכנית קיץ. רוטשילד מספרת: "כשגדלתי, התיכון הציבורי הטוב ביותר בפילדלפיה קיבל רק בנים. כשפניתי לתואר שני קיבלתי דחייה מפרינסטון בטענה שהאוניברסיטה קיבלה גברים בלבד. הזמנים השתנו, ואני תמיד שמחה לראות צעירות מתמטיקאיות מבריקות עם ביטחון עצמי עצום."
משפחה

רוטשילד הייתה נשואה לסלאח באואנדי (אנ'), פרופסור למתמטיקה. הוא נפטר בשנת 2011. נולדו להם שני ילדים.
הערות שוליים

1 2 3  Linda Preiss Rothschild, Biographies of Women Mathematicians
1 2 3 4  Lecturer: Linda Preiss Rothschild, Association for Women in Mathematics
↑  Baouendi and Rothschild Receive 2003 Bergman Prize, Mathematics People
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007350261905171  BIBSYS: 90316728  BnF: cb14585798x (data)  dblp: 93/3599  GND: 143186655  ISNI: 0000 0001 0997 8134  LCCN: n82258654  MGP: 31661  NLA: 35189863  NTA: 212957716  SUDOC: 108780562  VIAF: 91722079   WorldCat (עם VIAF): 91722079
לף

| --- | --- |

סמליל לף
 סוג:  אייל
 אחוז אלכוהול:  6.6%
 יצרן:  InBev Belgium
 מפיץ:  Anheuser-Busch InBev
 מוצא:  בלגיה
לף (בצרפתית: Leffe) הוא מותג בירה בלגי של חברת אינבב בלג'יום, חברת הבת האירופאית של ענקית המבשלות – אנהאוזר-בוש אינבוו.
בישראל מיובאת הבירה על ידי חברת תימקו.
רקע

מנזר נוטרדאם דה לף נבנה בשנת 1152 על גדת נהר מז, הזורם לאורכו של מחוז נאמור בדרום-מזרח בלגיה. בדומה למנזרים רבים ברחבי אירופה, ייצר המנזר סוגי שיכר למחייתו. בחלוף השנים פיתח המנזר שיטת הכנת שיכר ייחודית שעברה מדור לדור. את רכיבי המשקאות ליקטו הנזירים משטחי הבר הסובבים את המנזר. כאשר תהליך הזיקוק או הבישול נעשה במרתפי המנזר בלבד.
המנזר ידע גם תקופות שפל שנגרמו לעיתים בעטיין של סיבות טבעיות או אנושיות. בשנת 1460 ניזוק המבנה קשות כאשר עלה נהר מז על גדותיו וגרם לשיטפון. שש שנים מאוחר יותר פרצה בעיירה שרפה שלא פסחה על המנזר המשוקם, ובשנת 1735 גרמה קבוצת חיילים עוברי אורח שלנו במקום נזק למבנה. בעקבות המהפכה הצרפתית ננטש המנזר בשנת 1794, ומבשלתו הושבתה עד שנת 1902.
בשנת 1952 חזר המנזר להפיק בירה, עת כוננה שותפות עם מבשלת בירה פלמית, שמאוחר יותר קנתה את המבשלה הבינלאומית אינטרברו (כיום אינבב). לאחר מכן עבר ייצורו של המותג למבשלת מון-סן-גיבר, עד אשר סגרה אינבב את המקום והעבירה את המותג למבשלת סטלה ארטואה הממוקמת בעיר לוון, בירת מחוז ברבנט הפלמי.
מיד בשנת 1952 חתם המנזר על הסכם עם המבשלה הבינלאומית (אינבב), בו הוחלט כי יש לתגמל את המנזר באחוזים ממכירות המותג.
מוזיאון לף הוקם בעיר דינט שבבלגיה, והוא פתוח למבקרים.
בישראל מיובאת הבירה על ידי יקבי כרמל יבוא וסחר..
מותגים

לף בלונד – 6.6% כוהל בנפח.
לף בראון – 6.5% כוהל.
לף טריפל – 8.5% כוהל, היה המותג האחרון שעדיין יוצר במבשלת לף, עד שהועבר למבשלת הוגרדן.
לף רדיוז – 8.2% כוהל.
לעצטע נייעס

| --- | --- |

 תדירות:  יומון דו-יומון / תלת-יומון / שבועון
 מייסד:  מרדכי צאנין
 עורך ראשי:  מרדכי צאנין, דב שטולבך, אבי נדרה
 תאריכי הופעה:  נובמבר 1949 – יולי 2006 (כ־56 שנים)
 שפה:  יידיש
 מדינה:  ישראל ישראל
 
לעצטע נייעס (בכתיב יידיש תקני: לעצטע נײַעס; 'חדשות אחרונות', או 'ידיעות אחרונות') היה עיתון ישראלי ביידיש שהופיע בשנים 1949–2006.
מייסד העיתון ועורכו הראשון היה מרדכי צאנין. בשנת 1949 החל צאנין לפרסם שבועון מאויר בשם "אילוסטרירטער וואָכענבלאט"; לאחר שצה"ל הפסיק לקנות ממנו גיליונות, החל בנובמבר 1949 לפרסם את "לעצטע נייעס". ב-1950 קיבל רישיון להוציא את העיתון פעמיים בשבוע, וב-1951 שלוש פעמים בשבוע. משרד הפנים סירב להתיר לו לפרסם את העיתון כיומון, על רקע ההתנגדות העזה ליידיש במדינת ישראל הצעירה שניסתה להטמיע את העברית כשפה המדוברת. במשך כמה שנים פרסם צאנין את "לעצטע נייעס" ועיתון נוסף, "היינטיקע נייעס" (חדשות יומיות), כל אחד מהם שלוש פעמים בשבוע לסירוגין, בהעלמת עין מצד השלטונות. ב-1957 קיבל צאנין אישור להוציא את "לעצטע נייעס" כיומון.
"לעצטע נייעס" המשיך להופיע והפך לעיתון פופולרי בקרב קוראי היידיש בישראל. בני מר כתב:
עיתוני היידיש של צאנין לא רק ביטאו את עולמם של דוברי השפה, אלא גם עזרו להם להשתלב בפועל במדינה: צאנין עצמו טיפל בעולים החדשים ועזר להם לפתור את בעיותיהם הפרטיות והציבוריות. "העיתון הזה היה לנו, לניצולי השואה, התחלה חדשה", אומר יצחק לודן [מעיתונאי לעצטע נייעס]. "הרגשנו שאנחנו צומחים פה אתו מחדש".
צאנין מכר ב-1960 את העיתון ל"החברה המאוחדת לפרסומים והדפסות" שהייתה שייכת למפא"י, אך המשיך לערוך אותו עד 1977. במשך השנים החליף העיתון בעלים ועורכים, בין יתר העורכים ניתן למנות את העורכים דב שטולבך ואחריו אבי נדרה. עם התמעטות מספר קוראי היידיש הפך העיתון בחזרה לשבועון, ולבסוף נסגר ביולי 2006.
לקריאה נוספת

Drucker Bar-Am, G. "The Holy Tongue and the Tongue of the Martyrs: The Eichmann Trial as Reflected in Letste Nayes" Dapim: Studies on the Holocaust 28:1 (2014), p. 17-37.
הערות שוליים

↑  יותם פלדמן, תל אביב: בבל, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2005
| דגל ישראל עיתונים יומיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| עיתונים כלליים בתשלום | הארץ • ידיעות אחרונות • מעריב השבוע |  |
| עיתונים כלליים בחינם | ידיעות אחרונות (גרסה מקוצרת) • ישראל היום • מעריב הבוקר |  |
| כלכלה ועסקים | גלובס • כלכליסט • TheMarker |  |
| המגזר החרדי | המבשר • המודיע • הפלס • יתד נאמן |  |
| יומונים ושבועונים ברוסית | נאשה סטראנה • נובוסטי נדלי |  |
| עיתונים בשפות נוספות | אל-איתיחאד (בערבית) • ג'רוזלם פוסט (באנגלית) • הניו יורק טיימס הבינלאומי (באנגלית) |  |
| יומונים שהפכו לתקופונים | מקור ראשון |  |
| עיתונים שנסגרו | 24 דקות • דבר • הבקר • היום • הצופה • וסטי (ברוסית) • זמנים • חדשות • חרות • טלגרף • יום חדש • ישראלי • למרחב • מעריב • על המשמר  • קול העם • שערים • חדשות ישראל (בגרמנית) • לעצטע נייעס (ביידיש) • רוסקי איזראילטיאנין (ברוסית) |  |
מוקד רעידת אדמה

מוקד רעידת האדמה והאפיצנטר מעליו.
מוקד רעידת אדמה (באנגלית: Hypocenter; ביוונית: ὑπόκεντρον) היא הנקודה בקרום כדור הארץ ממנה מתפזרים הגלים הסייסמיים בעת רעידת אדמה. הנקודה על פני כדור הארץ שנמצאת מעל מוקד רעידת האדמה (השלכה של המוקד על פני השטח על מפה דו־ממדית) נקראת אפיצנטר (ביוונית: επίκεντρον; מילולית "מעל המרכז").
את המרחק ממוקד הרעש ניתן לחשב על פי הזמן שעובר בין הגעתם של גלי P ו-S. שני סוגי הגלים יוצאים באותה עת, אך גלי P נעים מהר יותר. ככל שהפרש זמן הגעתם של שני סוגי הגלים גדול יותר – כך המרחק ממוקד הרעש גדול יותר.
על מנת לחשב את מוקד הרעש משתמשים בטריאנגולציה. דיוק מרבי ניתן להשיג עם שלושה סייסמוגרפים לפחות, המצויים בשלושה מקומות שונים ורושמים את עוצמת הרעש ואת הפרש זמן הגעתם של הגלים.
על פי העלאת כל מוקדי רעידות האדמה בעולם לאורך שנים על מפת כדור הארץ (כמופיע באיור שלמטה), ניתן להמחיש את חלוקת קרום כדור הארץ ללוחות טקטוניים, ולמעשה זה היה אחד הממצאים שתמכו בתיאורית טקטוניקת הלוחות.
מוקדים מרכזיים של רעידות אדמה בעולם
ראו גם

מודל זמני הסעה של גלים סייסמיים
כלי בישול

דוכן למכירת כלי בישול בשוק באר שבע. בתמונה מגוון רחב מאוד של כלי בישול: מחבתות, סירים, סירי אידוי, סיר לחץ, תבניות אפייה, ג'זווה, סאג' ועוד
כלי בישול וכלי אפייה הם מגוון רחב מאוד של כלים המשמשים להכלת מזון בזמן הבישול או האפייה. התכונה המשותפת לכל כלי הבישול והאפייה היא יכולתם לעמוד בחום גבוה בעת שהמזון נמצא בתוכם, ולהעביר את החום אל המזון לשם בישולו והכנתו לאכילה.
השימוש בכלי בישול נעשה במגוון של טכניקות. בחלקן מוכנס המזון לתוך הכלי כשהכלי קר והחימום מתבצע בכלי ובמזון שבו בו-זמנית (למשל באפייה), ובחלקן מוכנס המזון לתוך כלי שחומם מראש (למשל בטיגון).
תכונות

התכונה העיקרית הנדרשת לכלי בישול ואפייה היא עמידות בחום. החומרים מהם עשויים כלי הבישול עומדים בחום גבוה בהרבה מזה שנדרש למזון כדי להתבשל. עם זאת, כדי להצליח בבישול, ישנן מספר תכונות חשובות שבהן נבדלים כלי בישול ואפייה זה מזה:
תכונות > העברת חום

העברת החום היא היכולת של הכלי להוליך את החום ממקור האנרגיה המשמש לבישול אל המזון. תכונה זו תלויה בשני גורמים עיקריים: החומר ממנו עשוי הכלי, ועוביו. חומרים מתכתיים הם מעבירי חום מצוינים, בעוד שלחומרים קרמיים תכונה של בידוד מחום. לכן, בחירת הכלי המתאים לבישול תלויה מאוד בתכונה זו – לבישול מהיר לא יבחרו כלים עם העברת חום איטית, למשל.
תכונות > פיזור חום

פיזור אחיד של החום הוא תכונה חשובה בהכנת  מאכלים רבים. פיזור אחיד יכול להיות מושג בכמה דרכים: על ידי שימוש בחומרים בעלי מוליכות חום גבוהה מאוד (כמו נחושת), או על ידי שימוש בחומרים אוגרי חום (להלן) ובעלי מוליכות חום נמוכה, לשם חימום ובישול איטיים, או על ידי שימוש במקור אנרגיה בעל פיזור חום אחיד ושימוש בכלי גדול מאוד המאפשר לשטח פנים רחב של המזון לבוא במגע עם החום.
תכונות > שמירה על חום (אגירה)

היכולת של כלי בישול לשמור על חומו תלויה בעיקר במסה שלו. לשמירה על החום חשיבות בעיקר בטכניקות שבהן המזון מונח בכלי כאשר הכלי חם. במקרים אלו, אגירת החום מונעת את קירורו המהיר של הכלי לאחר שהונח בו המזון.
תכונות > מניעת הדבקה

לחלק מכלי הבישול תכונות המיועדות למניעת הידבקות המזון במהלך הבישול. ישנם כלים העשויים מחומרים מונעי הידבקות, או מצופים בחומר מונע הידבקות כגון טפלון.
תכונות > גישה לטיפול במזון

כלי בישול נבדלים זה מזה גם בגישה לטיפול ובקרה על המזון המתבשל בהם. ישנם כלים כגון סיר לחץ אשר אינם מאפשרים כלל גישה למזון בעת הבישול. כלים שנועדו לאפשר ערבוב תוך כדי בישול יהיו בדרך כלל עגולים או אליפטיים. כלי בישול מלבניים, על אף שמאפשרים גישה למזון, בדרך כלל לא נועדו לבישול תוך ערבוב והם משמשים לחימום בלבד.
מבנה וסוגים > קעורים

כלי בישול קעורים הם כלים שיש להם דפנות והמזון מוכל בתוכם באמצעות הכבידה. סוגי הכלים הנפוצים הם:
סירים – כלים גדולים ועמוקים, לבישול כמויות גדולות של מזון. מקור החום הוא אש גלויה או תנור אפיה. משמשים בדרך כלל בבישול הכולל כמויות ניכרות של נוזלים.
מחבתות – כלים בעלי דפנות נמוכות יחסית, משמשים בעיקר לטיגון ועל אש גלויה.
תבניות – כלים גדולים אך שטוחים בדרך כלל, משמשים בעיקר לאפייה.
מבנה וסוגים > שטוחים וקמורים

קיימים גם כלי בישול ללא דפנות, שטוחים או אף קמורים. על כלים אלה ניתן לבשל מזון מוצק (כגון נתחי בשר) או אף מזון נוזלי שמתח הפנים שלו מונע ממנו להישפך אל מעבר לתחום הכלי.
מבנה וסוגים > חומרים

החומרים הנפוצים מהם עשויים כלי בישול הם:
חרס – משמש להכנת כלי בישול משחר ההיסטוריה האנושית. אינו מוליך טוב של חום, אך אוגר חום טוב. החרס היה החומר הזמין והזול ביותר להכנת כלי בישול. גם כיום נפוץ מאוד ככלי בישול, ומוערך גם בשל איכותו העיצובית המאפשרת שימוש בכלי הבישול גם להגשת האוכל. לכלי חרס מספר חסרונות בולטים: הם נוטים להשחק, להיסדק ולהישבר אף מפגיעות קלות יחסית.
מתכות – בעבר היו המתכות העיקריות מהן עשויים כלי בישול ברזל, נחושת וארד. מתכות אלו מוליכות חום מצוינות, ואף אוגרות חום. עם זאת, חומרים אלו היו נדירים ויקרים עד לא מכבר. בעת המודרנית מיוצרים כלי בישול מאלומיניום, נירוסטה ומסגסגות נוספות, דבר שהופך אותם לזולים יחסית. גם היום עדיין מיוצרים כלי בישול מברזל ומנחושת, ואלו נחשבים יוקרתיים ואיכותיים יותר מכלים העשויים מסגסוגות למיניהן. כלי בישול ממתכת, הגם שעמידותם רבה (אך לא מוחלטת) בפני פגיעות מכניות, סובלים לאורך זמן מדפורמציה, ואף פגיעים לתגובות כימיות (למשל כתוצאה משימוש בחומרי ניקוי).
זכוכית – משמשת בעיקר לתבניות ולמכסים. הולכת החום של הזכוכית אינה טובה, וגם אינה אוגרת חום. גם הזכוכית פופולרית ככלי משולב לבישול ולהגשה. הזכוכית עמידה יותר לשחיקה מחרס אך שבירה הרבה יותר.
סיליקון – בשימוש מזה מספר שנים, משמש לתבניות אפייה בלבד. אינו מוליך ואינו אוגר חום. לתבניות הסיליקון שני יתרונות מובהקים – אפייה ללא הידבקות, ועמידות בפני פגיעות מכניות לאורך זמן.
מבנה וסוגים > חלקים נוספים

מכסים: כלי בישול יכולים לכלול מכסה. למכסה תכונות של שמירה על חום בתוך כלי הבישול, החזרת נוזלים (בצורת אדי מים שהתעבו) אל תוך התבשיל. בנוסף, מונע המכסה כניסת עצמים בלתי רצויים אל תוך הכלי במהלך הבישול (למשל חרקים מעופפים או אבק וחול)
ידיות: כלי בישול רבים כוללים ידיות שמאפשרות את החזקתם בעודם חמים. ידיות עשויות או מצופות במגוון של חומרים, בדרך כלל מבודדי חום כחרס, טין, עץ, בקליט, פלסטיק וסיליקון. קיימות גם ידיות העשויות ממתכת, לעיתים אף כיציקה אחת עם הכלי, ובמקרים אלו החזקת הידית בעודה לוהטת אפשרית באמצעות כפפות מחומר מבודד.
ניקוי

ניקיון נכון של כלי בישול שומר על תכונותיהם לאורך זמן רב יותר. להלן שיטות ניקוי המקובלות כיעילות לפי סוגי החומרים מהם עשוי הכלי:
אלומיניום - שפשוף הכלי עם חומר שוחק עדין. במקרה שהכלי משחיר, הרתחה של תערובת מים וחומץ או מיץ לימון למשך 15 דקות.
ברזל יצוק - שטיפה בלבד במים רותחים, על מנת לא לפגוע בציפוי הפחמן על הכלי. במידה ונשאר מזון דבוק, הסרה על ידי שפשוף במברשת ניילון. ייבוש מיידי עם נייר סופג.
נחושת - שטיפה במי סבון חמים, ייבוש מיידי. את הכתמים שנוצרים על הנחושת ניתן להסיר באמצעות חומרי הברקה ייחודיים לנחושת.
כלי חרס - יש להמתין להתקררות מלאה לפני הניקוי. שיפשוף במברשת ניילון, שטיפה וייבוש באוויר. כלים מזוגגים ניתן לנקות במדיח כלים.
כלי אמייל - טבילה במי סבון חמים. ללא כל חומר שוחק.
זכוכית וחרסינה - טבילה במי סבון חמים. כל כלי הזכוכית והחרסינה ניתנים לניקוי במדיח כלים.
משטחים מחומר מונע הדבקות - ניקוי באמצעות ספוג ומי סבון חמים. ללא חומר שוחק.
פלדת אל-חלד - שפשוף עם מברשת ניילון ומי סבון חמים.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

חומרים רעילים בכלי בישול