stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עושות חשבון
היסטוריה

התוכנית עלתה לאוויר ב-13 במאי 2015 את התוכנית הגישו נטע אחיטוב ולינוי בר-גפן. התחקיר הראשון עסק בדירות המסתור של חברות הסלולר. ב-5 באוגוסט 2015 החליפה סיון קלינגבייל את נטע אחיטוב בהגשת התוכנית מטעמי הפקה.
בעונה הראשונה שודרו תחקירים על: רופאי שיניים, מחדלי בנייה, אופניים חשמליים ועוד.
תחקיר סיום העונה שודר ב-9 בספטמבר 2015 ועסק בחתונות.
העונה השנייה התחילה ב-16 בפברואר 2016. תחקיר פתיחת העונה עסק בסלטים.
בעונה השנייה שודרו תחקירים על: הלוואות, מחדלי ביצים, דיאטות ועוד.
תחקיר סיום העונה שודר ב-7 באפריל 2016 ועסק במזרנים.
העונה השלישית התחילה ב-13 ביולי 2016. תחקיר פתיחת העונה עסק במקררים.
בעונה השלישית שודרו תחקירים על: תחליפי בשר, הסרת שיער בלייזר, תעשיית ההריון ועוד.
תחקיר סיום העונה שודר ב-27 בספטמבר 2016 ועסק ברכבים.
העונה הרביעית התחילה ב-23 בינואר 2017. תחקיר פתיחת העונה עסק בהמבורגר הבריא ביותר. תחקיר שזכה לתהודה רבה.תחקיר סיום העונה שודר ב-3 באפריל 2017 ועסק במה השתנה לאחר התחקירים של התוכנית.
העונה החמישית התחילה ב-13 ביולי 2017. תחקיר פתיחת העונה עסק בבריכות השחייה.
תחקיר סיום העונה שודר ב-25 בספטמבר 2017 ועסק במה השתנה לאחר תחקיר על מחדל הביצים.
ב-15 בינואר 2018 עלתה העונה השישית, שבה טליה פלד קינן החליפה את לינוי בר גפן, שעברה לכאן 11. תחקיר פתיחת העונה עסק בתעשיית הפלאפל והעונה הסתיימה ב-16 באוגוסט 2018, בתחקיר על מצב בתי האבות בישראל.
בתום העונה השישית, בעקבות התפרצות מחלת החצבת בישראל, שודר פרק מיוחד בהנחיית לינוי בר-גפן, ובו שודר תחקיר החיסונים שביצעה יחד עם סיון קלינגבייל בעונה החמישית של העונה, לצד פאנל מקצועי באולפן.
הערות שוליים

↑  עד התוכנית השביעית (כולל), הנחתה העיתונאית נטע אחיטוב לצדה של לינוי בר-גפן.
מיה מנע‏, "עושות חשבון": נטע אחיטוב תוחלף לפני סיום העונה, באתר וואלה, 13 ביולי 2015
כחולים

| --- | --- |
סמליל התוכנית
סמליל התוכנית
 סוגה:  מציאות תיעודית
 בימוי:  בת דור אוז'לבו
 משתתפים:  ראו בהמשך
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  6
 הפקה
 מפיק:  אוריאט אלה לוי דורין הרשקוביץ
 מפיקים בפועל:  רוני סהר
 חברת הפקה:  קודה תקשורת
 עורכים:  עמי טיר
 צלמים:  תום גת אור אבן טוב שי שרף
 מוזיקה:  ערן פריאון
 אורך פרק:  49-51 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (קשת)
 תקופת שידור מקורית:  29 בספטמבר 2016 – 22 באוקטובר 2016
 קישורים חיצוניים
 האתר הרשמי
כחולים היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית העוקבת אחר חייהם ועבודתם של שוטרי משטרת ישראל במחוז תל אביב. התוכנית כללה 6 פרקים ושודרה החל מ-29 בספטמבר עד 22 באוקטובר 2016 בערוץ 2 במסגרת הזכיינית "קשת".
תוכן

התוכנית עוקבת אחר מאחורי הקלעים של עבודת המשטרה. התוכנית עוסקת בחייהם של תשעה שוטרים ושוטרות במחוז תל אביב, ומתעדת אותם בזמן העבודה: בחקירות, במרדפים, במעצרים ובפעולות המבצעיות, אך גם את חייהם האישיים ואת הדילמות שעומדות בפניהם בבחירה שבין המשפחה לבין הקריירה.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון | מדרוג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 6 | 6 | 29 בספטמבר 2016 | 21 באוקטובר 2016 | — |
סקירת הסדרה > פרקים

| מספר פרק | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל | מדרוג | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | החצר האחורית | 29 בספטמבר 2016 | 20.7% |  |
מאיה וצוות הבילוש של יפו יוצאים למלחמה במעבדת "נייס גאי". דייוויד נקלע למרדף רחוב מפתיע. אתי נלחמת בתופעות סמי הפיצוציות ברחוב אלנבי.
| 2 | הסמויה | 5 באוקטובר 2016 | 23.4% |  |
מאיה, וחבריה ליחידת הבילוש יוצאים לפשיטות על רשת של מעבדות סמים, רכוש וכסף גנוב.
| 3 | רצח כוונה תחילה | 12 באוקטובר 2016 | 21.2% |  |
צוות חקירות מיוחד מתמודד עם פרשת רצח. יחידת המשא ומתן עם חשוד ברצח שמאיים בהתאבדות. יחידת הסיור מטפלת בתקרית של איומי סכין בבית מלון.
| 4 | רחובות זועמים | 15 באוקטובר 2016 |  |  |
בימים של פיגועי טרור, יפו, כעיר מעורבת, רווייה בפיגועים, סכינאות והפגנות אלימות. האני, שוטר ערבי ביחידת האופנוענים, מוקפץ לטפל באירועים מיוחדים וניצב בפני התמודדות אישית ומקצועית מורכבת.
| 5 | פיתוי | 19 באוקטובר 2016 | 18.1% |  |
טיפול בפשעי מין מנקודת מבטם של שלושה שוטרים: מעקב אחרי פדופילים, פשיטה על בית בושת, שיימינג באינטרנט והטרדה מינית באוטובוס.
| 6 | אקדח מעשן | 22 באוקטובר 2016 | 17% |  |
פציעה ישנה של מאיה מתפרצת מחדש ומסכנת את עתידה במשטרה. האני מתלבט האם לצאת לקורס קצינים. אתי זוכה בתעודת הצטיינות על פעילותה נגד סמים.
↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה
↑  במגזר היהודי
משתתפים

אתי פנחס – בת 27, רווקה, מיהוד. סיירת בתחנת לב תל אביב של מרחב ירקון.
אסף ברנס – ראש מחלק תשאול במחלקת זיהוי פלילי יפו.
דייוויד עמיאל – בן 31, נשוי +1, מרמת גן. סייר בתחנת לב תל אביב של מרחב ירקון.
דניאל לב ארי – בן 37, נשוי +2, מתל אביב. סגן ראש מחלק מוסר בימ"ר תל אביב.
דרור יחבאס – בן 42, נשוי +3, מראשון לציון. בלש במרחב יפתח, יפו.
האני מרהאג'י – בן 33, רווק, מיפו. סגן מפקד יחידת אופנועים בתחנת לב תל אביב של מרחב ירקון.
ולרי גולדשטיין כשר – בת 25, נשואה, מחולון. חוקרת זירה במחלקת זיהוי פלילי יפו.
מאיה שניטמן – בלשית במרחב יפתח, יפו.
ביקורת

אביעד קדרון מאתר "וואלה" ציין לטובה את הליהוק המגוון של המשתתפים בתוכנית: ”יוצרי 'כחולים' היטיבו ללהק קאסט כריזמטי ומגוון שלעתים נראה כאילו נלקח מקטלוג של חברת אופנה”, אך ביקר את אורך הפרק וקצב האירועים בו: ”טוב היו עושים יוצרי 'כחולים' אם היו מקצרים את הפרקים וגורמים לצופה להתמכר ולרצות עוד”.
הערות שוליים

↑  נועה פרייס‏, רייטינג סופ"ש: סיקור הלוויית פרס בערוצים: כ-30% בשעות השיא של השידור, באתר וואלה, 2 באוקטובר 2016
↑  נועה פרייס‏, רייטינג יומי: חוזרים לשגרה, באתר וואלה, 6 באוקטובר 2016
↑  אלכסנדר כץ, ירידה ברייטינג, עלייה במספר הצופים: 'כחולים' קיבלה 21.2%, באתר אייס, 13 באוקטובר 2016
↑  אלכסנדר כץ, ערב פושר בערוצים המסחריים - 8% למשחק בין ברצלונה לסיטי, באתר אייס, 20 באוקטובר 2016
↑  אלכסנדר כץ, ערב חלש ל-2 ו-10 – בגלל החג וההפסד של מכבי לחיפה, באתר אייס, 25 באוקטובר 2016
↑  "בכל פעם שאנחנו יורדים מהניידת זאת סכנת חיים", באתר ‏מאקו‏, 28 בספטמבר 2016
↑  "לפעמים אני שם את העבודה שלי לפני המשפחה", באתר ‏מאקו‏, 28 בספטמבר 2016
↑  "צריך לזכור שאנחנו קודם כל בני אדם ואחר כך שוטרים", באתר ‏מאקו‏, 28 בספטמבר 2016
↑  "נאלצתי לזהות את גופתו של חבר לצוות שנהרג", באתר ‏מאקו‏, 28 בספטמבר 2016
↑  "עושים לנו שיימינג בלי לדעת בכלל מה קורה בשטח", באתר ‏מאקו‏, 28 בספטמבר 2016
↑  "הגשמתי חלום והצטרפתי ליחידת האופנוענים", באתר ‏מאקו‏, 28 בספטמבר 2016
↑  "אנחנו נכנסים לראש של העבריין ומפענחים את הפשע", באתר ‏מאקו‏, 28 בספטמבר 2016
↑  "כל רגע בעבודה שלי הוא כמו מתוך סרט", באתר ‏מאקו‏, 28 בספטמבר 2016
↑  אביעד קדרון‏, רמלוד מחלק מוסר: "כחולים" היא תשדיר השירות המושלם עבור המשטרה, באתר וואלה, 30 בספטמבר 2016
תוכנית קיציס

| --- | --- |
לוגו התוכנית
לוגו התוכנית
 סוגה:  בידור, קומדיה, אירוח, מערכונים
 כותבים:  אילן שפלר  אסף גפן
 מנחים:  איל קיציס
 ארץ מקור:  ישראלישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  9
 הפקה
 חברת הפקה:  קשת
 עורכים:  אילן שפלר ניר זהבי
 אורך פרק:  כ-45 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 2, קשת
 תקופת שידור בישראל:  25 ביולי 2014 – 18 בספטמבר 2014
 קישורים חיצוניים
 אתר האינטרנט של "תוכנית קיציס"
 דף התוכנית ב-IMDb
תוכנית קיציס הייתה תוכנית אירוח ובידור ישראלית, ששודרה בערוץ 2 על ידי הזכיינית קשת מיולי עד ספטמבר 2014. את התוכנית, ששודרה בימי שישי, לאחר "אולפן שישי", הנחה איל קיציס.
העונה הראשונה (והיחידה) הסתיימה ב-18 בספטמבר 2014 וכללה 9 פרקים וממוצע של 19.6% אחוזי רייטינג, אם כי נגדעה פעמים רבות במהלך השידור עקב עלייתה לאוויר בזמן מבצע צוק איתן. התוכנית סיכמה את אירועי השבוע החולף. בכל תוכנית התארחו באולפן לשיחה אישית מרואיינים מובילים מתחומי הפוליטיקה, הבידור, הספורט והתרבות. בין הראיונות משולבים קטעים קומיים.
משתתפים

בדרנים המשתתפים בקטעי התוכנית:
תירס סקסואל - ההרכב מופיע בכל סוף תוכנית עם שיר חדש, הקשור לנושאים בהם דנו בתוכנית.
ירון ברלד - מופיע בדמויות שונות.
יובל סמו - מגלם דמויות שונות.
ערן זרחוביץ' ושרון טייכר - מגלמים דמויות שונות.
תם אהרון - מדווח על אירועים שונים.
מפורסמים שהתארחו בתוכנית השתתפו בפינות:
רוני דניאל
סייד קשוע
יצחק הרצוג
נינט טייב
מאיר כהן
חיים כהן
ג'ודי שלום ניר מוזס
יאיר פרג'ון
תום יער
טל גלבוע
עירית לינור
נלי תגר
אריה דרעי
אסתי גינזבורג
חיים יבין
אליאנה תדהר
עומר אדם
יעל בר זוהר
אייל גולן
יחיאל ספרא

| --- | --- |

 לידה:  7 באפריל 1947 (בן 77) רפובליקת פולין 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  היכל התלמוד 
 
יחיאל ספרא (נולד ב-7 באפריל 1947) הוא בדחן, הומוריסטן וסטנדאפיסט ישראלי.
קורות חיים

ספרא נולד בפולין במשפחה חרדית לאב בעל מכולת ובעל קורא, שאף כתב בדיחות לבדחן היידי שמעון דז'יגאן. גדל בבני ברק ולמד בישיבת היכל התלמוד. בגיל צעיר יצא בשאלה, לפרנסתו עבד כמכין ילדים לקריאת ההפטרה בבר מצווה ובנוסף שימש כקריין "טעמי המקרא" ברדיו ובטלוויזיה. בשנות ה-80 התפרסם לאחר שנהג לשלוח בקביעות מכתבים וחידודי לשון לעיתונים, שהתפרסמו בעיקר בעיתון מעריב, ואחר כך היה בעל טור במקומון צומת השרון של רשת שוקן.
השתתף בתוכניות הרדיו "לצון נופל על לצון" ו"מפיק ודי". כמו כן הופיע עם אבשלום קור בתוכניות הלשון בערוץ 1 "הגיע זמן לשון" בטלוויזיה ו"באופן מילולי" בגלי צה"ל.
בטלוויזיה, כיכב בתוכנית ההומור "חכמים בלילה" ששודרה בערוץ 1, והגיש פינת הומור שבועית בתוכנית "שבוע טוב" בהנחיית ד"ר עליזה לביא ששודרה במוצאי שבת. כמו כן היה בין כותבי השאלות לתוכנית הטלוויזיה "הכספת" של ארז טל, וחיבר את הספר "טריוויה עד הבית", 2010 שאלות ותשובות בעריכת טל גלעד הוצאת מודן.
ספרא השתתף בפאנל התוכנית "יתוש בראש" אשר שודרה בגלי צה"ל ובטלוויזיה החינוכית.
יחיאל ספרא הוא הכותב של טוביה צפיר הוא משתתף בפסטיבל השנתי של "מספרי סיפורים"
ומופיע בערבי הומור יהודי ברחבי הארץ.
תחום נוסף שבו התפרסם ספרא הוא דיאטה: בעבר שקל למעלה מ-180 ק"ג, ובעקבות שימוש בדיאטה מיוחדת הוריד 100 ק"ג ממשקלו.
חיים אישיים

ספרא מתגורר בהרצליה. רעייתו היא האסטרולוגית טובה ספרא ולהם שלושה ילדים. בנם, יהודה ספרא, הוא כותב טורים הומוריסטיים בעיתון "ישראל היום" וחומר הומוריסטי וסאטירי באתר "לאטמה".
הערות שוליים

↑  דליה פלג, העליה היקרה לתורה, מעריב, 25 באוקטובר 1985
↑  משה אלון ,צומת השרון, ספרא כתמונה, כותרת ראשית, 15 באוקטובר 1986
↑  לקראת שידור "שעת לצון" תוכנית בידור, מעריב, 11 בדצמבר 1987
↑  סליחות  - "יתוש בראש", חדשות, 6 באוקטובר 1989
 "יתוש בראש" חוזרת לרדיו ולטלוויזיה, באתר וואלה, 8 בפברואר 2005
↑  יעל חן, 3 דיאטות מוזרות שגם עובדות, באתר ynet, 16 ביוני 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435985805171  VIAF: 69148874733449622842   WorldCat (עם VIAF): 69148874733449622842
גיבורים (סדרת טלוויזיה ישראלית, 2016)

ערך זה עוסק בתוכנית מציאות תיעודית ישראלית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

סמליל התוכנית
 סוגה:  מציאות תיעודית
 יוצרים:  אסף גיל יובל כהן
 בימוי:  מיטל בבליה
 משתתפים:  ראו בהמשך
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 מפיק:  אסף גיל אריק טל עומר לקנר
 חברת הפקה:  גיל הפקות
 עורכים:  אסף גיל מיטל בבליה אלזער זינבל
 אתר צילומים:  בית החולים איכלוב, משטרת אשדוד, תחנת כיבוי אש אשקלון
 מוזיקה:  עירד אשל
 אורך פרק:  57-60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 10
 פורמט (תמונה):  16:9
 תקופת שידור מקורית:  12 ביוני 2016 – 31 ביולי 2016 (50 ימים)
גיבורים היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית העוקבת אחר חייהם של כוחות ההצלה והביטחון. התוכנית שודרה החל מ-12 ביוני עד 31 ביולי 2016 בערוץ 10.
באוגוסט 2016 פורסם שהתוכנית חודשה לעונה שנייה, אך בהמשך בוטלה בעקבות מחלוקת בין ערוץ 10 לגיל הפקות על תקציב העונה החדשה.
פורמט

התוכנית עוקבת אחר ארבעה כוחות ההצלה והביטחון שמטרת עבודתם היא להציל חיים של אחרים. התוכנית מתעדת את גיבורי הסדרה כמעט 24/7 במשך חודשים במהלך עבודתם ובמהלך חייהם הפרטיים, ומתארת את המחיר האישי שהם נאלצים לשלם בשל בחירתם במקצועות אינטנסיביים שלהם.
עלות פרק בתוכנית מוערכת ב-400 אלף שקלים.
פורמט התוכנית נמכר לצרפת וספרד, שם היא משודרת תחת השם "Héroes, más allá del deber". בנוסף, אופציות של הפורמט נמכרו בין היתר לארצות הברית, אנגליה ואיטליה.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון | מדרוג | ממוצע צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 8 | 8 | 12 ביוני 2016 | 31 ביולי 2016 | 15.5% | 426,000 |
סקירת הסדרה > פרקים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מספר פרק | תאריך שידור מקורי ישראל | מדרוג | מקור |
| 1 | 12 ביוני 2016 | 18.4% |  |
| 2 | 19 ביוני 2016 | 21.7% |  |
| 3 | 26 ביוני 2016 | 16.8% |  |
| 4 | 3 ביולי 2016 | 16% |  |
| 5 | 10 ביולי 2016 | 13.7% |  |
| 6 | 17 ביולי 2016 | 11.3% |  |
| 7 | 24 ביולי 2016 | 12.7% |  |
| 8 | 31 ביולי 2016 | 11.3% |  |
↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה
↑  במגזר היהודי
משתתפים

חלי לוי – שוטרת, קצינת יחידת סיור במשטרת אשדוד
אלי כהן – כבאי, מפקד צוות בתחנת כיבוי אש אשקלון ודובר מחוזי
ד"ר דרור סופר – ראש יחידת טראומה במרכז רפואי איכילוב
אביגיל שימונוב – אחות מתאמת טראומה במרכז רפואי איכילוב
נתי בן חמו – מפקד צוות בכב"א
ביקורת

אביעד קדרון מאתר "וואלה" נתן לתוכנית ביקורת שלילית: ”צפייה של למעלה מרבע שעה ב'גיבורים' מובילה למסקנה שמדובר בתוכנית מאוד משעממת”, אך ציין לטובה את סגנון העריכה של התוכנית: ”השימוש במסך המפוצל כדי להמחיש את פעילות משתתפיה והמוזיקה הקצבית ברקע לוקחים את התוכנית צעד אחד קדימה”.
סמדר שילוני מאתר "ynet" ביקרה את מראה התוכנית: ”הוויזואליה מיושנת: ריבוי מסכים, שעון, מוזיקה אובר דרמטית שכולה ניסיונות מאולצים לייצר דרמה במקום שהיא כמעט לא קיימת”, אך ציינה לטובה את הליהוק של המשתתפים בתוכנית.
ינאי בן גיגי מאתר "nrg" נתן לתוכנית ביקורת שלילית והגדיר אותה כ”סדרה רדודה וחיוורת” וכתב: ”עם הבחירה שלה לגזור החוצה כל מורכבות [...] 'גיבורים' הפכה את גיבוריה ללא מעניינים, לא אמינים ואת עצמה לשטחית”.
הערות שוליים

↑  נועה פרייס‏, בערוץ 10 מרוצים: "גיבורים" ממשיכה לעונה שנייה, באתר וואלה, 10 באוגוסט 2016
↑  רן בוקר, בגלל חילוקי דעות: העונה השנייה של "גיבורים" הוקפאה, באתר ynet, 1 בינואר 2017
↑   נתי טוקר, המסמך שחושף: כמה עולות התוכניות של ערוץ 10 - וכמה מרוויחים בחינוכית, באתר TheMarker‏, 8 במרץ 2016
↑  אלכסנדר כץ, אסף גיל מכר את הפורמט 'גיבורים' ל-TF1 הצרפתי, באתר אייס, 9 בינואר 2019
↑  משה בנימין, גיבורים על רשת: 18.4% רייטינג לפרק הבכורה של תכנית הדוקו בערוץ 10, שיא ל'צינור', באתר אייס, 13 ביוני 2016
↑  אלכסנדר כץ, בערוץ 10 מפגיזים: 21.7% לפרק השני של 'גיבורים' - וניצחון על טילטיל והיורו, באתר ביזפורטל, 20 ביוני 2016
↑  אלכסנדר כץ, 'גיבורים' מאבדת 23% בשבוע ויורדת ל-16.8%; 'חדשות 10' מזנקת – בזכות הכדורגל, באתר ביזפורטל, 27 ביוני 2016
↑  אלכסנדר כץ, לוהט על המסך: 'גיבורים' צמודה להצגה של צרפת ביורו, באתר ביזפורטל, 4 ביולי 2016
↑  אלכסנדר כץ, רונאלדו נפצע, פורטוגל ו'רשת' ניצחו: גמר היורו זינק ל-26.9%, באתר ביזפורטל, 11 ביולי 2016
↑  אלכסנדר כץ, השינוי בימים עשה טוב ל'המרוץ למיליון' - ופגע ב'גיבורים', באתר אייס, 18 ביולי 2016
↑  אלכסנדר כץ, 'המרוץ למיליון' נחלשת בנקודה - לטובת 'גיבורים', באתר ביזפורטל, 25 ביולי 2016
↑  משה בנימין, מצב קשה: 13.6% ל'זה המצב' למרות המקפצה של ה'מירוץ למיליון', באתר אייס, 1 באוגוסט 2016
↑  אביעד קדרון‏, אל יתהלל: למרות הקצב המהיר, קשה לשרוד את "גיבורים", באתר וואלה, 13 ביוני 2016
↑  סמדר שילוני, "גיבורים": בלוז ללובשי המדים, באתר ynet, 13 ביוני 2016
↑  ינאי בן גיגי, גיבורים: גם את המציאות אפשר להפוך לשבלונה, באתר nrg‏, 13 ביוני 2016
אליפות ישראל בדקה

| --- | --- |

 מבוסס על:  Minute To Win It
 סוגה:  שעשועון
 מנחים:  עידו רוזנבלום
 פרסים:  עד 1,000,000 ש"ח
 שפות:  עברית
 הפקה
 מפיק:  עדי פיינרו
 עורכים:  אושר אסולין
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 (קשת)
 תקופת שידור מקורית:  27 באוקטובר 2011 – נובמבר 2011
 קישורים חיצוניים
 אתר התוכנית
אליפות ישראל בדקה הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית אשר שודרה לראשונה באוקטובר 2011 בימי השידור של קשת בערוץ 2. מנחה התוכנית היה עידו רוזנבלום. עליית התוכנית נדחתה מאוגוסט 2011 בשל המחאה החברתית של שנת 2011.
התוכנית הייתה גרסה ישראלית לשעשועון "Minute To Win It" המשודר ברחבי העולם. למתמודדים, יש דקה להשלים שלל משימות שאינן דורשות ידע טריוויה כללי או כושר גופני. הפרס הגדול לאחר מעבר 10 שלבים היה מיליון שקלים.
סכומי הפרס בשלבים השונים היו:
1,000
2,500
5,000
10,000
50,000
75,000
125,000
250,000
500,000
1,000,000
אין דברים כאלה

| --- | --- |

לוגו התוכנית
 כותבים:  מיכל כרמל
 בימוי:  רובי פודגור
 מנחים:  דני רופ
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 הפקה
 עורכים:  מיכל כרמל
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 10
 תקופת שידור מקורית:  2010–הווה
אין דברים כאלה היא תוכנית בהנחיית החזאי דני רופ, ששודרה בערוץ 10.
בתוכנית הוצגו סרטוני וידאו, המתעדים תאונות קשות, שבאורח פלא הסתיימו ללא נפגעים בנפש. פעמים רבות הוצגו תאונות מכוניות, ונפילות של בני אדם, ולעיתים גם תאונות יוצאות דופן, וגם תאונות שבהן מעורבים ילדים או בעלי חיים.
רכטמן (שם משפחה)

רכטמן (מגרמנית: Rechtmann – "איש ימין") הוא שם משפחה יהודי אשכנזי.
מסמכים מראים ששם משפחה זה קיים לכל המאוחר מאז שנת 1750. הוכח ששם זה קיים לפני שנת 1804, השנה שבה שיהודים נדרשו לקבוע שם משפחה על ידי קוד נפוליאון.
טענות לקשר כוהני

צאצאים רבים של משפחת רכטמן מאמינים שהם צאצאים למשפחת כוהנים יהודית. אמונה זו נתמכת על ידי יהודים מצאצאי רכטמן הכותבים את מסמכיהם בסיומת מוספת "הכהן", או הנוהגים לסמן את קברם בסמל הברכה הכוהנית של הידיים הפרושות או הנוגעות זו בזו.
יהודים אלו טוענים שמקור השם הוא במשמרות הכהונה, לפיהן המשמרת השישית נקראה "מימין". משפחות רכטמן אחרות מחזיקות בהנחה שהשם הוא משבט לוי ולאו דווקא כהני.
טענות לקשר כוהני > תעוד במצבות ומסמכים

יהודים בעלי שם המשפחה רכטמן ממשיכים לתעד את מעמדם הכהני באמצעות אזכורים של שם השבט הכהני (או לויי), שתועדו על מצבות קבורה, וכן במסמכים יהודיים אחרים כמו כתובות נישואין.
שימוש בתוספת "הכהן" על קבר
אנשים מפורסמים בעלי שם רכטמן

אלכסנדר ריטמן (1890-1940), מתמטיקאי פולני
אילן רכטמן (נולד ב-1963), פסנתרן, מלחין ומנהל מוזיקלי ישראלי.
יאן א. ריטמן (1911-1989), מהנדס חשמל וחלוץ מחשבים פולני-אמריקאי
ג'ון ריטמן (נולד ב-1946), פילוסוף אמריקאי של תולדות האמנות, הארכיטקטורה והפילוסופיה הקונטיננטלית
לודוויק ריטמן (1881-1965), בקטריולוג פולני וממייסדי יוניסף
קארין רכטמן (נולדה ב-1964), מפקחת ומפיקת קולנוע אמריקאית
מרדכי רכטמן (1926-2023), נגן בסון, מנצח, מורה אקדמי ומעבד ישראלי
ריקי רכטמן (נולד ב-1965), איש טלוויזיה ורדיו אמריקאי
שמואל רכטמן (1924-1988), פוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש עיריית רחובות בין השנים 1970 עד 1979
יעקב צידקוני (רכטמן) (1902-1973), אתנוגרף ישראלי
סימון קבר זה מציין במפורש את השם של האדם כבן למשפחת כוהנים
תומאס הרדי

| --- | --- |

 לידה:  2 ביוני 1840 דורצ'סטר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  11 בינואר 1928 (בגיל 87) דורצ'סטר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  Stinsford 
 מקום לימודים:  קינגס קולג' לונדון, בית הספר לאדריכלות של איגוד האדריכלות בלונדון 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 זרם ספרותי:  נטורליזם 
 יצירות בולטות:  טס לבית דרברוויל, הרחק מהמון מתהולל, ג'וד האלמוני 
 בן או בת זוג:  אמה לביניה גיפורד (17 בספטמבר 1874–?)  פלורנס דאגדייל (10 בפברואר 1914–?) 
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות (1909)  עמית החברה המלכותית לספרות 
 חתימה:   
 
תומאס הרדי (באנגלית: Thomas Hardy;‏ 2 ביוני 1840 – 11 בינואר 1928) היה סופר ומשורר אנגלי.
תולדות חייו

הרדי נולד סמוך לעיר דורצ'סטר שבדורסט, אנגליה. אביו היה חָרַשׁ אֶבֶן במקצועו וכנר חובב, אימו הייתה קוראת נלהבת. הרדי ירש מאביו את אהבתו למוזיקה ומאימו אהבה לספרות ולקריאה. לא היה באפשרותו לרכוש השכלה פורמלית, בגיל 16 נעשה שוליה של אדריכל, ובשנת 1862 נסע ללונדון לעבוד באדריכלות.
ב-1867 חזר לדורצ'סטר והתחיל לכתוב את הרומן הראשון שלו "The Poor Man and the Lady", ספר שנדחה על ידי המוציאים לאור. את שני הרומנים הבאים, Desperate Remedies ו-Under the Greenwood Tree פרסם בעילום שם.
ב-1870 נסע לסט ג'וליוט במחוז קורנוול, כדי לעסוק בעבודות שחזור של כנסייה. שם הוא פגש את אמה לוויניה גיפורד, אחות הכומר, התאהב בה והחל לחזר אחריה. פרשת האהבה הזו היוותה השראה לרומן A Pair of Blue Eyes שפרסם בהמשכים, בכתב העת Tinsley's Magazine ב-1873, זה היה הרומן הראשון שפרסם בשמו. בספטמבר 1874 הרדי נשא לאישה את אמה גיפורד.
ספריו הראשונים שפורסמו לא זכו להצלחה, אבל ב-1874 פרסם את "הרחק מהמון מתהולל". רומן שזכה להצלחה רבה ואיפשר להרדי לזנוח את האדריכלות ולהתמסר לכתיבה.
במשך 25 שנים כתב יותר מ-10 רומנים נוספים, הוא עבר מלונדון לגור ביאוביל ואחרי כן בסטרמינסטר ניוטון, שם כתב את "שובו של הבן" The Return of the Native. ב-1885 בני הזוג הרדי חזרו לדורצ'סטר ועברו לגור בבית שהרדי תכנן בעצמו "Max Gate".
הידועים שבין הרומנים שפרסם הם "ראש העיר קסטרברידג'", "טס לבית דרברויל" ו"ג'וד האלמוני". שני הספרים האחרונים התקבלו בביקורת קשה על הפסימיות ואי המוסריות שבהם. בשל ביקורת זו הפסיק הרדי לכתוב רומנים והתרכז בכתיבת שירה בלבד.
ב-1898 יצא לאור ספר שיריו הראשון "שירי וסקס". הרדי כתב גם סיפורים קצרים ודרמה אפית בשם "השליטים" The Dynasts, וכן פרסם עוד קובצי שירים עד למותו.
למרות שהרדי התרחק מאשתו בשנים האחרונות לנישואיהם, הוא התאבל על מותה הפתאומי ב-1912. הוא חזר לקורנוול, למקומות שם הכיר אותה לראשונה, וביטא את יגונו בקובץ השירים Poems 1912-13.
ב-1914 נשא הרדי לאישה את פלורנס דאגדייל, שהייתה צעירה ממנו ב-40 שנה. בשנותיו האחרונות כתב את האוטוביוגרפיה שלו, שפורסמה אחרי מותו בשמה של אשתו פלורנס. תומאס הרדי מת בשנת 1928, לבו נקבר לצד אשתו הראשונה אמה בחצר הכנסייה בסטינספורד, ואפרו נטמן בפינת המשוררים במנזר וסטמינסטר. הרומן הנודע והמהולל של וו.ס. מוהם - "עוגיות ושיכר" - מבוסס על דמותו של הארדי ועל נשותיו.
בית הולדתו של הרדי בבקהמפטון והבית "Max Gate" נמצאים בבעלות החברה לשימור אתרים באנגליה.
וסקס של הרדי Hardy's Wessex

רבים מספריו של הרדי מתרחשים באזור שהוא קרא לו וסקס, כשם ממלכה אנגלית קדומה. זהו שם כולל שנתן הרדי למחוזות בדרום אנגליה (ברקשייר, דבון, דורסט, המפשייר, וילטשייר וסאמרסט). כמעט כל המקומות המתוארים בספריו מקבילים למקומות קיימים, שניתנו להם שמות אחרים. לדוגמה העיר קסטרברידג', המופיעה ברבים מספריו, מקבילה לעיר דורצ'סטר. עיר החוף ויימות' נקראת אצלו באדמות', ואוקספורד נקראת כריסטמינסטר.
הישגו הגדול של הרדי הוא בכך שהצליח לשמר ביצירתו את האווירה הכפרית ששררה באזור וסקס, בתקופה לפני שניכרו בה השפעות המהפכה התעשייתית ומסילות הברזל, ששינו לבלי הכר את אופיים של האזורים הכפריים באנגליה.
הקוראים והמבקרים רצו שהוא ימשיך לתאר את האווירה הפסטורלית, האידילית והנוסטלגית שבספריו הראשונים, Under the Greenwood Tree ו"הרחק מהמון מתהולל". למרות שווסקס המשיכה לשמש רקע ליצירתו, הנושאים שהרדי עסק בהם ברומנים המאוחרים היו רציניים וקודרים יותר. הם כללו את ההבדלים במעמדות החברתיים, השינויים הטכנולוגיים שהביאו להרס הקהילות הכפריות, השפעת המדע המודרני על האמונה והדת, הצביעות והמוסר הכפול של החברה הוויקטוריאנית.
יצירתו > פרוזה

(1871) Desperate Remedies
תחת עץ היער (1872)
(1873) A Pair of Blue Eyes
הרחק מהמון מתהולל (1874)
(1876) The Hand of Ethelberta
שובו של בן המקום (1878)
(1878) An Indiscretion in the Life of an Heiress
(1880) The Trumpet-Major
(1881) A Laodicean
(1882) Two on a Tower
ראש העיר קסטרברידג' (1886)
(1887) The Woodlanders
(1888) Wessex Tales
(1891) A Group of Noble Dames
טס לבית דרברויל (1891)
(1892-3) Our Exploits at West Poley
(1894) Life's Little Ironies
ג'וד האלמוני (1895)
(1897) The Well-Beloved
(1913) A Changed Man and Other Tales
יצירתו > שירה

שירי וסקס (1898)
(1901) Poems of the Past and Present
השליטים (1904)
השליטים, חלק שני (1906)
השליטים, חלק שלישי (1908)
(1909) Time's Laughingstocks
(1914) Satires of Circumstance
(1919) Moments of Vision
(1922) Late Lyrics and Earlier
(1925) Human Shows
(1928) Winter Words
יצירתו > מספריו שתורגמו לעברית

תעלומת הנחל ועוד סיפורים, תרגם יצחק לבנון, הוצאת מ. מזרחי, 1966.
טס לבית דרברוויל - אשה טהורה, תרגמה נעמי כרמל, הוצאת כנה, 1984.
הרחק מהמון מתהולל, תרגם אמציה פורת, הוצאת עם עובד, 1987.
ג'וד האלמוני, תרגם א"ד שפיר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשכ"א 1960; תרגום נוסף: עודד פלד, הוצאת כרמל, 2002.
ראש העיר קסטרברידג', תרגם א"ד שפיר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1977; תרגום נוסף: עודד פלד, הוצאת כרמל, 2013.
מדע הסיפורת, תרגם והעיר: אביעד שטיר. בתוך: דחק - כתב עת לספרות טובה, גיליון ז, 2016.
שובו של בן המקום, תרגם אמציה פורת, הוצאת כרמל, 2017.
תחת עץ היער, תרגם רון אגמון, הוצאת אוריון, 2020.
לקריאה נוספת

Michael Millgate, Thomas Hardy: a Biography Revisited, Oxford University Press, 2004 (הספר בקטלוג ULI)
Paul Turner, The Life of Thomas Hardy: a Critical Biography, Blackwell Publishers, 1998 (הספר בקטלוג ULI)
Michael Millgate (ed.), The Life and Work of Thomas Hardy, Macmillan, 1984 (הספר בקטלוג ULI)
Florence Emily Hardy, The Early Life of Thomas Hardy, Cambridge University Press, 2011 (הספר בקטלוג ULI)
Florence Emily Hardy, The Later Years of Thomas Hardy, Cambridge University Press, 2011 (הספר בקטלוג ULI)
Norman Page, Thomas Hardy, Routledge, 2011 (הספר בקטלוג ULI)
Mark Ford, Thomas Hardy: Half a Londoner, Belknap Press of Harvard University, 2016 (הספר בקטלוג ULI)
Dale Kramer (ed.), The Cambridge Companion to Thomas Hardy, Cambridge University Press, 1999 (הספר בקטלוג ULI)