stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ה'תרל"ד
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
הדיוויזיה ה-95 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  19 בספטמבר 1939 – 16 באפריל 1945 (5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-95 (בגרמנית: 95. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-19 בספטמבר 1939, והועמדה תחת פיקוד הנס היינריך זיקסט פון ארמין. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה הראשונה, ובמהלך מבצע ברברוסה היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-51 במסגרת הארמייה השישית, והשתתפה בקרב אומן, קרב קייב וקרב חרקוב הראשון. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במבצע טייפון כחלק מהארמייה השנייה ומארמיית הפאנצר השנייה לסירוגין, ולאחר מכן נשארה בגזרה המרכזית, ואף לחמה בקרב רז'ב הראשון ובקרב רז'ב השני. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בבוברויסק ובויטבסק, ובמאי 1944 ספגה הדיוויזיה אבדות כבדות ועברה ארגון מחדש. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בממל ובפרוסיה המזרחית, ובאפריל 1945 נכנעו שרידי הדיוויזיה לכוחות הצבא האדום.
מפקדים

| שם | כהונה |
| --- | --- |
הנס היינריך זיקסט פון ארמין: 19 בספטמבר 1939 - 10 במאי 1942
פרידריך ציקוולף: 10 במאי 1942 - 6 בספטמבר 1942
פרידריך קראסט: 6 בספטמבר 1942 - 1 באוקטובר 1942
אדוארד אלדריאן: 1 באוקטובר 1942 - 3 באוקטובר 1942
אדגר רהריכט: 3 באוקטובר 1942 - ספטמבר 1943
גוסטב גיהר: ספטמבר 1943 - 27 בפברואר 1944
הרברט מיכאליס: 27 בפברואר 1944 - 28 ביוני 1944
יואכים-פרידריך לאנג: 30 ביוני 1944 - 16 באפריל 1945
הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס

| --- | --- |

 לידה:  31 בדצמבר 1849 סנט גאלן, שווייץ 
 פטירה:  17 באוגוסט 1921 (בגיל 71) מינכן, רפובליקת ויימאר 
 
הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס (בגרמנית: Hans Eduard von Berlepsch-Valendas ‏ 31 בדצמבר 1849, סנט גאלן – 17 באוגוסט 1921, מינכן) היה אדריכל, סופר וצייר גרמני ממוצא שווייצרי.
ביוגרפיה

אביו היה סופר ומוכר ספרים גרמני שהגיע לשווייץ בשנת 1848. הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס למד אדריכלות ולאחר סיום הלימודים עבד בעסקים שבבעלות במשפחה. הוא נסעה לגרמניה בה למד ציור בפרנקפורט ובמינכן.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הנס אדוארד פון ברפלש היה בבולגריה וצייר תמונות עבוד הרוסים. לאחר הנסיעה הקצרה הוא חזר למינכן ועבר בסגנון אר נובו. הוא בנה מספר בניינים ועיצב מספר ספינות ששטו בימת קונסטנץ.
בשנת 1902 הוא הוסיף לשם משפחתו תוספת "ולנדס" לזכר עיר הולדותו של אביו.
בשנת 1910 הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס סיים פרויקט של בנייני ציבור בסביבות מינכן.
באחוזתו הוא הקים בית ספר לציוד ועיצוב. אנה קוקן הייתה בין התלמידיו הבולטים.
בשנת 1919 היא נפטרה מדלקת ריאות. שבועיים לאחר שילדה את בתה.
ה'תרל"ה

ה'תרל"ה (5,635) ובקיצור תרל"ה – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-12 בספטמבר 1874, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 29 בספטמבר 1875.
המולד של תשרי חל ביום שישי, 14 שעות ו-623 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זחג. היא מעוברת, ואורכה 383 ימים.
זו שנת שמיטה, ושנת 11 במחזור העיבור ה-297. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 7 (סימנה זידא) במחזור השמש ה-202.
שנה זו היא שנת 1,806 לחורבן הבית, ושנת 2,186 לשטרות.
אירועים

כ"ח בתשרי - נחתמת אמנת ברן ונוסד איגוד הדואר העולמי
נולדו

י"ח בכסלו - חיים ויצמן, כימאי, מראשי הציונות, נשיאה הראשון של מדינת ישראל ונשיאה הרביעי של ההסתדרות הציונית (נפטר ה'תשי"ג)
ד' בשבט - ישי שור, מתמטיקאי יהודי (נפטר ב-ה'תש"א)
י"ט באב - שאול טשרניחובסקי, משורר עברי (נפטר ב-ה'תש"ד)
י"ד באלול - הרב משולם ראטה, רב, דיין ופוסק הלכה, מחבר הספר "קול מבשר".
נפטרו

כ"ד בתשרי – רבי אליהו גוטמכר מגריידיץ, ראש ישיבה ומקובל, ממבשרי הציונות. (נולד בי"א באב ה'תקנ"ו)
ה' בחשוון – הרב צבי הירש קלישר, רב בטורון, ומחבר "דרישת ציון" על העלייה לארץ ישראל וחידוש עבודת הקרבנות, ממבשרי הציונות.
כ' בחשוון- הרב יוסף אלטמן, רב אורתודוקסי וראש ישיבה בקרלסרוהה.
ד' בטבת – רבי יחזקאל משה פישמן, רב הונגרי יליד בוהמיה, רבה של מישקולץ. (נולד בה'תקנ"ו)
כ"ז באדר – רבי יוסף שאול נתנזון, רבה של לבוב, מחשובי הפוסקים בגליציה, בעל שו"ת "שואל ומשיב".
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחג, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
הנס אגדה

| --- | --- |

 לידה:  31 בינואר 1686 הארסטאד, נורווגיה 
 פטירה:  5 בנובמבר 1758 (בגיל 72) Stubbekøbing, דנמרק 
 מדינה:  נורווגיה 
 מקום מגורים:  בית הנס אגדה 
 השכלה:  אוניברסיטת קופנהגן 
 השקפה דתית:  לותרניזם 
 בן או בת זוג:  גרטרוד ראסק (1707–?) 
 
הנס אֶגֶדֶה (בנורווגית: Hans Egede;‏ 31 בינואר 1686 - 5 בנובמבר 1758) היה מיסיונר דני-נורווגי, שייסד בשנת 1721 את גוטהוב (נוק) בירת גרינלנד.
ביוגרפיה

הנס אגדה נולד בהארשטאד (אנ'), נורווגיה, במקום הממוקם כמעט 150 קילומטרים מצפון לחוג הארקטי. סבו מצד אביו היה כומר בדרום זילנד, דנמרק. הוא למד אצל דודו, איש דת בכנסייה הלותרנית המקומית. בשנת 1704 הוא נסע לקופנהגן כדי ללמוד באוניברסיטת קופנהגן, שם קיבל תואר ראשון בתאולוגיה. לאחר סיום לימודיו הוא חזר להארשטאד, ובאפריל 1707 הוא הוסמך והוקצה לקהילה בארכיפלג של לופוטן (אנ') שבצפון נורווגיה. ב-1707 הוא נשא לאישה את גרטרוד ראסק. הם היו נשואים 13 שנה ונולדו להם שני בנים ושתי בנות.
ביוגרפיה > גרינלנד

בלופוטן שמע אגדה סיפורים על ההתנחלויות הנורדיות הישנות בגרינלנד, שהקשר איתם אבד לפני מאות שנים. בשנת 1711 הוא ביקש רשות מפרדריק הרביעי, מלך דנמרק לחפש את המושבה ולהקים שם מיסיון. פרדריק נתן הסכמה לפחות חלקית להקים מחדש תביעה קולוניאלית אל האי. ב-2 במאי 1721 הספינה "Haabet" ("התקווה") ועוד 2 ספינות קטנות יותר נשאו את אגדה, אשתו ארבעת ילדיו, וכן ארבעים מתיישבים נוספים.
ב-3 ביולי באותה השנה הם הגיעו ל-נופ כּאנגרלואה (אנ') והקימו שם מושבה. אגדה חיפש במשך חודשים צאצאים של המתיישבים הנורדים הישנים אבל הוא מצא רק את אנשי האינואיט המקומיים והחל ללמוד את שפתם. בסוף החורף הראשון חלק ניכר מן המתיישבים חלו בצפדינה ועזבו. אגדה ומשפחתו נשארו עם שאר המתיישבים ובשנת 1722 הגיעו שתי ספינות אספקה שמימן מלך דנמרק-נורווגיה בעזרת מס חדש. חקירותיו של אגדה לא העלו דבר בקשר לניצולים נורדים לאורך החוף המערבי. בסוף שנת 1722, הוא פנה צפונה וסייע בהקמת תחנת ציד לווייתנים באי ניפיסאט (אנ'). הוא נשאר במושבה עד 1736, אך נאלץ לחזור לאירופה בגלל מצבו הבריאותי.
אגדה נפטר ב-5 בנובמבר 1758 בגיל 72.
בנו, פאול אגדה, היה גם הוא מיסיונר בגרינלנד והשלים את התרגום שנכתב על ידי אביו לברית החדשה (1766), הוא פרסם מילון תרגום גרינלנדית-דנית-לטינית (1750), דקדוק גרינלנדי (1760) וכן קטכיזם בגרינלנדית (1756).
המומיה (סרט, 2017)

| --- | --- |

 בימוי:  אלכס קורצמן 
 הופק בידי:  אלכס קורצמן 
 תסריט:  ג'ון ספייטס, כריסטופר מק'קווארי, דייוויד קפ, דילן קוסמן 
 עריכה:  פול הירש 
 שחקנים ראשיים:  ראסל קרואו (Dr. Jekyll, מר הייד) חוויאר בוטט (סת) סופיה בוטלה (Ahmanet) ניל מסקל מרוואן קנזארי Peter Lofsgard טום קרוז ג'ייק ג'ונסון קורטני ואנס אנאבל ווליס Rez Kempton 
 מוזיקה:  בריאן טיילר 
 צילום:  בן סירסין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, סרטי יוניברסל 
 הקרנת בכורה:  8 ביוני 2017 
 משך הקרנה:  107 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט פנטזיה, סרט הרפתקאות, סרט אימה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   mummy2016
 www.themummy.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
המומיה (באנגלית: The Mummy) הוא סרט פעולה-אימה אמריקאי משנת 2017 בבימויו של אלכס קורצמן ובכיכובו של טום קרוז. הסרט מהווה אתחול לסדרת הסרטים "המומיה" והוא הראשון ביקום הקולנועי של "Dark Universe" של אולפני יוניברסל. העלילה מתארת את תחייתה של הנסיכה המצרית אמאנה (סופיה בוטלה) שנקברה בחיים לפני אלפי שנים ושאיפתה לנקום בעולם המודרני.
המומיה הוקרן בבכורה ב-22 במאי 2017 בתיאטרון הממלכתי בסידני, אוסטרליה ויצא לאקרנים בארצות הברית ב-9 ביוני 2017. הוא זכה בעיקר לביקורות שליליות מהמבקרים והכניס 410 מיליון דולר ברחבי העולם, והפסיד 60–95 מיליון דולר בגלל עלויות ייצור ושיווק גבוהות. הסרט נועד להניע את היקום האפל, קונספט יקום משותף מודרני המבוסס על סדרת הסרטים הקלאסית של מפלצות יוניברסל, ביצועי הקופות הגרועים של הסרט הובילו לביטול היקום המשותף.
עלילה

העלילה עוקבת אחר ניק מורטון (טום קרוז), חייל לשעבר שמוצא את עצמו מסתבך עם כוחות על-טבעיים לאחר שמגלה את קברה של הנסיכה אמאנה במזרח התיכון. אמאנה הייתה אמורה להיות המלכה העתידית של מצרים, אך בשל מעשיה האפלים, היא נקברה בחיים. לאחר שמורטון משחרר אותה בטעות, היא מתחילה להשתמש בכוחותיה המופלאים כדי להשיג את מה שנלקח ממנה. במקביל, ד"ר הנרי ג'קיל (ראסל קרואו), מנהל ארגון פרודיגיום שמטרתו להתמודד עם איומים על-טבעיים, מנסה לעצור את אמאנה ולהציל את העולם מהכוחות הקסומים שהשתחררו.
צוות השחקנים

טום קרוז בתפקיד ניק מורטון - חייל לשעבר שמוצא את קברה של אמאנה ומשחרר אותה בטעות.
סופיה בוטלה בתפקיד הנסיכה אמאנה - הנסיכה המצרית שקבורה בחיים וקמה לתחייה כדי לנקום בעולם.
ראסל קרואו בתפקיד ד"ר הנרי ג'קיל - ראש ארגון פרודיגיום שמנסה לעצור את אמאנה ולמנוע את השמדת העולם.
מארוואן קנזארי בתפקיד מאליק ראש האבטחה של ג'קיל
ביקורות

הסרט "המומיה" משנת 2017 קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות מהמבקרים. בעוד שסצנות הפעולה והאפקטים החזותיים זכו לשבחים, העלילה והדמויות קיבלו ביקורת על הפשטות והיעדר עומק. הסרט נכשל בקופות יחסית לציפיות, ובעקבות זאת יוניברסל החליטו להשהות את תוכניותיהם להמשך פיתוח יקום "Dark Universe". הסרט קיבל ציון של 16% באתר Rotten Tomatoes וציון של 34 מתוך 100 באתר Metacritic. המבקרים באתר CinemaScore העניקו לסרט ציון ממוצע של "B−" בסולם A+ עד F.
הערות שוליים

↑  "The Mummy (2017)". AllMovie. ארכיון מ-1 באוגוסט 2017. נבדק ב-8 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kit, Borys (13 בספטמבר 2013). "'Mama' Director in Talks to Helm 'Mummy' Reboot for Universal". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-4 במרץ 2014. נבדק ב-9 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  The Mummy: Trailer 1 (באנגלית), אורכב מ-המקור ב-1 באפריל 2017, נבדק ב-1 באפריל 2017 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Kroll, Justin (2019-01-25). "'Invisible Man' Finds Director, Sets New Course for Universal's Monster Legacy (EXCLUSIVE)". Variety. ארכיון מ-25 בנובמבר 2020. נבדק ב-2020-12-15. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017122193  VIAF: 5791150647118210860001   WorldCat (עם VIAF): 5791150647118210860001
ה'תרל"ט

ז' בחשוון ה'תרל"ט - יסוד המושבה פתח תקווה. בתמונה - סמל העיר פתח תקווה כיום.
ה'תרל"ט (5,639) ובקיצור תרל"ט – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-28 בספטמבר 1878, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 17 בספטמבר 1879.
המולד של תשרי חל ביום שישי, 3 שעות ו-313 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה רביעית לשמיטה, ושנת 15 במחזור העיבור ה-297. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 11 (סימנה יאיבא) במחזור השמש ה-202.
שנה זו היא שנת 1,810 לחורבן הבית, ושנת 2,190 לשטרות.
אירועים

ז' בחשוון – יסוד המושבה פתח תקווה.
כ"ז בטבת – מלחמת הזולו: בני שבט הזולו מביסים את הבריטים בקרב איסאנדלוואנה.
נולדו

י"א בחשוון – נולד הרב אברהם ישעיהו קרליץ ה"חזון איש" והמנהיג של החרדים בדור שלאחר השואה
ח' בטבת – גרייס קולידג', אשתו של נשיא ארצות הברית קלווין קולידג' והגברת הראשונה של ארצות הברית במהלך כהונתו (נפטרה ה'תשי"ז)
י"ב בשבט – פנחס רוטנברג, ממנהיגי היישוב העברי וחלוץ התעשייה המודרנית בארץ ישראל, מייסד חברת החשמל (נפטר ה'תש"ב)
י"ט באדר – אלברט איינשטיין, פיזיקאי יהודי, מגלה תורת היחסות (נפטר ה'תשט"ו)
י"ב בניסן – יהושע זאב ברטונוב שחקן בתיאטרון הבימה
נפטרו

ד' בתשרי - הרב יהודה בן שלמה חי אלקלעי, ממבשרי הציונות.
ט"ז בתשרי - רבי יצחק דב במברגר, הרב מוירצבורג, מגדולי הפוסקים ביהדות גרמניה בתקופה המודרנית, נודע בשל התנגדותו לרש"ר הירש בפולמוס הפרדת הקהילות בגרמניה. (נולד בה' בחשוון ה'תקס"ח)
א' בשבט - מהר"ם שיק, מראשי הרבנים בהונגריה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
המצור על עיר המאלים

המצור על עיר המאלים (ביוונית: Πολιορκία των Μαλλών) היה מצור שהטיל אלכסנדר הגדול מלך מוקדון על ערי שבט המאלים מאזור הודו. המצור הסתיים בניצחון מוקדוני, והיה למעשה הקרב הגדול האחרון של אלכסנדר.
רקע

בשנת 327 לפנה"ס, כהמשך לפלישתו לפרס, פלש מלך מוקדון אלכסנדר הגדול להודו. רוב השליטים ההודיים העדיפו להכיר במרותו, כך שעד מאי הגיע צבאו בלי קושי רב לגדתו המערבית של נהר ההידספס. באזור זה שלט נסיך רב עוצמה בשם טאכסילס, שהכיר במרותו של אלכסנדר ואף סייע לצבאו כלכלית. לא כן נהג פורוס מלך פאוראבה שממזרח להידספס. פורוס נפגש עם אלכסנדר בקרב הידספס. הקרב הסתיים בניצחון מוקדוני, אולם אלכסנדר גילה רחמים כלפי פורוס, מינה אותו למושל האזור ואף הוסיף לממלכתו שטחים חדשים.
באזור נהר ההידרואטוס, שכנו שני שבטים חזקים, המאלים והאוקסדארכים. שני השבטים היו אויבים מסורתיים, אולם לנוכח האיום המוקדוני התאחדו שניהם. הם ריכזו צבא שגודלו המקסימלי עמד על 90,000 חיילים. אלכסנדר תקף את העיר סנגלה שהייתה אחד ממבצריהם החשובים, אלכסנדר הקיף את העיר בפרשים וביחידות פלנקס, ודאג שאיש מהתושבים לא יוכל להימלט מהעיר בחסות החשיכה. לאחר כמה ניסיונות הימלטות מצד תושבי העיר, שנכשלו כולם. הורה אלכסנדר לבנות סולמות טיפוס, ולחפור מנהרות מתחת לחומות. וכך חיילים מוקדונים פרצו לעיר בו זמנית דרך החפירות ודרך הסולמות. אלכסנדר טבח ב-7,000 מתושבי העיר, ולאחר מכן מכר את שאר התושבים לעבדים והחריב את שאר העיר.
לאחר הניצחון בקרב, התקרב אלכסנדר לגבולות אימפריית נאנדה אך חייליו שנרתעו מצבאה המאוחד והגדול, תשושים מעשר שנות לחימה, סירבו להתקדם לפנים הארץ. כדי לשמור על כבודו של אלכסנדר הועלה קורבן לאלים והכוהן פירש את האותות כמבשרי רעות. אלכסנדר ציית לאות מן האלים ופקד לחזור ולא להמשיך לפנים תת-היבשת ההודית. במקום לחזור על עקבותיו, פנה דרומה לאורך הגנגס והנהרות הגדולים של הודו. חלק מהצבא הועמס על ספינות עם המטען הכבד והחלק האחר, בעיקר הכוחות הניידים יותר של הצבא, המשיך להתקדם לאורך הגדות.
נפילת ערי המאלים

אלכסנדר, תכנן להשלים את כיבוש ערי המאלים במהירות האפשרית. המאלים נהגו לבצר את עריהם בחומות אבן שנבנו בבנייה יבשה וגובהן עד 3 - 3 וחצי מטר. לא נמצא תיעוד לשימוש בכלי ארטילריה שהומצאו במערב וככל הנראה הסתערות על חומות העיר הוגבלה לשימוש בסולמות ובאילי ניגוח. בזמן הפלישה של אלכסנדר הגדול ביצורים כאלה היו נפוצים מאוד ונראה שכל הערים החשובות הוקפו בחומה. אלכסנדר למד שהמאלים נוהגים לרוב לנטוש את עריהם ולהילחם אחר כך מלחמת גרילה, במקום לנסות להגן עליהם. על כן החליט לחסום מראש נתיבי בריחה. כאשר הגיע אלכסנדר לנקודת המפגש של נהרות ההידספס והאקסינס, שלח את נארכוס עם הצי והורה לו להפליג עד נקודת המפגש של נהרות האקסינס וההידרואטס. יחידות בפיקודם של תלמי בן לאגוס והפאיסטיון, נשלחו קדימה אל עומק ארץ המאלים במטרה לעצור את המאלים שינסו להימלט מפני הכוח המוקדוני העיקרי.
אלכסנדר, יצא עם שאר הכוח והצעיד את חייליו צעידה מאומצת במשך יום שלם כדי לשמור לעצמו את יתרון ההפתעה. עוד במהלך המצור על העיר הראשונה (שמה לא מצוין במקורות), שלח את קלייטוס הלבן ופרדיקס, בראש יחידות פרשים כדי להטיל מצור על העיר הבאה במטרה למנוע מהידיעה שאלכסנדר הגיע, לדלוף לערים אחרות. העיר הראשונה נפלה בהסתערות בזק, המגנים נמלטו אל המצודה במרכז העיר, אולם אלכסנדר כבש גם אותה וטבח בהם. פרדיקס גילה בינתיים שהעיר שעל השמדתה הופקד, כבר ננטשה. הוא הצליח ללכוד חלק מהנמלטים בביצות בסמוך לנהר ההידראוטס, והוציא אותם להורג. אלכסנדר הגיע למחרת, והרג את השאר כאשר ניסו לחצות את הנהר. לאחר מכן הטיל אלכסנדר מצור על עיר נוספת שחלק מהניצולים משתי הערים נמלטו אליה. כאשר החומות החלו להתערער, המאלים נמלטו אל המצודה. כאשר נפער פתח בחומה, אלכסנדר היה הראשון לקפוץ דרכו ולרוץ אל המצודה. חלק מהתושבים העלו עצמם באש, ואלכסנדר הרג את הנותרים. אלכסנדר הטיל מצור על עיר רביעית, כשהוא שולח את פאיתון לצור על עיר חמישית. רוב הערים התבררו כנטושות, ותושביהם נמלטו מעיר לעיר עד שלבסוף התאגדו והקימו צבא שמנה באזור ה-50,000 לוחמים.
הצבא המאלי קבע את בסיסו בעיר מולטאן (פירוש השם: "עיר המאלים"). אלכסנדר דהר לעיר במהירות עם יחידות הפרשים שלו, חסם את דרכי הגישה לעיר, והמתין להגעת יחידות הפלנקס הכבדות והאיטיות יותר. הללו הגיעו למחרת, ואלכסנדר פתח בהתקפה, בשתי חזיתות. פרדיקס היה אמור לתקוף מצד אחד, ואלכסנדר מצד שני. אולם פרדיקס התמהמה מסיבה לא ברורה בפתיחת המתקפה, ואלכסנדר נאלץ לתקוף בעצמו. אנשיו ניסו בו זמנית לפרוץ את השער, להציב סולמות על החומות, ולחפור מנהרות כדי למוטט את המגדלים. על פי אריאנוס, בשלב מסוים של הקרב אלכסנדר החליט שהחיילים נושאים את הסולם לאט מדי, ועל כן חטף סולם מאחד מהם והחל לטפס בעצמו על החומה, כשהוא מכוון את מגינו מול פניו. בעקבות אלכסנדר טיפסו עוד שניים שלושה מידידיו האישיים, וכאשר הגיעו השלושה אל ראש החומה, קרס לפתע הסולם בשל משקל החיילים שטיפסו עליו, ואלכסנדר נותר לבדו על החומה. המאלים זיהו כנראה את אלכסנדר, ופתחו במטר חיצים עליו. הוא עצמו נפצע, וכך גם האנשים שהיו עמו. החיילים למטה שלא ידעו מה קורה, נאלצו לטפס על החומה בעזרת יתדות מאולתרות, וכאשר אחד מהם דיווח שאלכסנדר נפצע, מיד זינקו האחרים בזה אחר זה על החומות מנהלים קרב נואש על אלכסנדר הפצוע. במקביל הצליחו שאר המוקדונים לפרוץ את שער המצודה. הם טבחו בתושבים באכזריות בלי לחוס אפילו על הנשים והילדים.
פציעתו של אלכסנדר

אלכסנדר, נפצע כאמור במהלך הקרב מחץ שננעץ בצלעותיו. על פי פלוטרכוס, היה זה חץ "ברוחב שתי אצבעות ובאורך ארבע אצבעות", טיפול ראשוני קיבל אלכסנדר מידי פרדיקס, ששלף את החץ. על פי אריאנוס בעת שליפת החץ "האוויר יצא מהפצע יחד עם הדם... שניגר בכמויות ובלי הפסקה בכל נשימה שהוא לקח". פלוטרכוס כותב שכאשר הוצא החץ "התעלף המלך וכמעט מת". מצב זה ידוע בימינו בשם "פצע יניקה". על פי המתואר את חייו של אלכסנדר הציל הרופא קריטודמוס איש קוס. ד"ר ג'ים ראיין, מרצה לשעבר לניתוח פציעות מלחמה במכללה המלכותית לרפואה צבאית, מעריך שהטיפול נעשה בצורה הזו: קריטודמוס הורה להפשיט את אלכסנדר מכל בגדיו ואז לחתוך את מוט החץ. על פי השערת ראיין, קריטודמוס הרחיב את הפצע כדי להוציא את החץ באופן יעיל.
למרות הטיפול התפשטה שמועה שאלכסנדר מת, מה שעורר מרידות בחלקים שונים של אסיה שהיו תחת שליטתו. לטענת אריאנוס, לאחר שבוע אלכסנדר כבר הרגיש טוב יותר, אם כי קורטיוס מוסר שהפצע היה עדיין רחוק מלהחלים. גם בקרב החיילים התפשטה השמועה על מותו כביכול של אלכסנדר, על כן הוא הורה לקחת אותו בסירה אל המחנה. אולם החיילים עדיין סברו שזו גופתו בלבד, והשתכנעו רק כאשר הוא הרים יד וברך אותם לשלום. אלכסנדר סירב שישאו אותו על אלונקה, ורכב בעצמו על סוסו בקרב החיילים. אריאנוס כותב: "כשראו אותו רוכב על סוסו, פרץ הצבא כולו במחיאות כפיים סוערות שהדהדו לאורך גדות הנהר ובחורשות הסמוכות".
סוף דבר

על אף הפציעה הקשה, נפילת מולטאן גרמה לכל מנהיגי המאלים להיכנע, ובעקבותיהם נכנעו האוקסדארקים. יש המרחיקים לכת ורואים בהשמדתו השיטתית של אלכסנדר את המאלים, רצח עם. לאחר הניצחון המשיך דרומה לאורך האקסינס לעבר האוקיינוס ההודי. בהמשך המסע, כשהגיע למפגש של האקסינס והאינדוס יסד את אלכסנדריה על האינדוס. בשלב זה פיצל את צבאו ושלח חלק גדול עם קרטרוס בחזרה לבבל. כשהגיע לים הערבי שלח את הצי שבפיקודו של נארכוס בדרך הים מהאוקיינוס ההודי למפרץ הפרסי ועליו עיקר הצבא, ואילו הוא עצמו עבר עם שאר הצבא בדרך היבשתית. ההחלטה הייתה בעוכריו, והובילה את אלכסנדר למדבר גרוסיה (מוכר כיום בשם מקראן). לא ברור מדוע בחר לצעוד דרך המדבר. ייתכן שאלכסנדר לא העריך נכונה את שטחו הגדול של המדבר, וייתכן שרצה לכבוש פסגה נוספת. כך או כך, הדרך הייתה קשה והצבא איבד את מרבית בהמות המשא וגם חיילים רבים שמתו.
לקריאה נוספת

דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, מהדורה ראשונה תשמ"ג, מהדורה שנייה תשמ"ז
ביל יני, אלכסנדר הגדול - לקחים מפועלו של המצביא הבלתי-מנוצח בהיסטוריה, 2012, הוצאת מודן - (מהדורה ראשונה בשנת 2010)
קלושה פאול, אלכסנדר הגדול, ת"א: מזרחי, 1963
פלוטארכוס, חיי אישים: אנשי יוון; תרגם מיוונית והוסיף הערות: א"א הלוי; הביוגרפיות סולון, תימיסטוקליס ואלקיביאדיס – תרגמן והוסיף להן הערות מ"ה בן שמאי, ירושלים: מוסד ביאליק ('ספרי מופת מספרות העולם'), תשל"א
Diodorus Siculus. Library of History. Translated by C.H. Oldfather, R.M. Geer, C.L. Sherman, F.R. Walton and C.B. Welles. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1933-1967
Plutarch. Lives. Translated by Bernadotte Perrin. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1914-1926. 11 vols. Digitized copy in: penelope.uchicago.edu
Arrian, The Campaigns of Alexander, translated by Aubrey de Sélincourt, Penguin Classics, 1958 and numerous subsequent editions
Quintus Curtius Rufus. "Historiarum Alexandri Magni Libri Qui Supersunt" (בלטינית).
הערות שוליים

↑  האזור של הודו עבר חלוקה לאחר שהאימפריה הבריטית פינתה את האזור. כך שבמונחים מודרניים אלכסנדר לא ממש נכנס לשטחה של הודו המודרנית, אלא עבר בעיקר בשטח פקיסטן הסמוכה. עם זאת, האזור היה מוכר בימיו בשם "הודו".
↑  קלושה, עמ' 82-87
↑  יני, עמ' 197
↑  יני, עמ' 198
↑  פרק לוחמת מצור באתר משרד הביטחון הפקיסטני
↑  יני, עמ' 207
↑  יני, עמ' 208
↑  אריאנוס, אנבסיס, ספר חמישי, 6
↑  אריאנוס, אנבסיס, ספר שישי, 7
↑  אריאנוס, אנבסיס, ספר שישי, 8
↑  יני, עמ' 209
↑  אריאנוס, אנבסיס, ספר שישי, 9
↑  יני, עמ' 210
↑  אריאנוס, אנבסיס, ספר שישי, 11
↑  יני, עמ' 211
↑  מצוט בתוך: יני, עמ' 211. בהערה
↑  יני, עמ' 212
↑  תיאור המערכה באתר ליוויוס
↑  יני, עמ' 215-216
| מלחמותיו של אלכסנדר הגדול |
| --- | --- | --- |
| אזורים גאוגרפיים | חבל הבלקן • אסיה הקטנה • סוריה-ארץ ישראל-מצרים • מסופוטמיה • פרסיס • באקטריה • סוגדיאנה • תת-היבשת ההודית • גרוסיה | האימפריה של אלכסנדר הגדולאלכסנדר הגדול |
| קרבות וכיבושים | * המערכה הבלקנית של אלכסנדר הגדול: המצור על תבאי כיבוש האימפריה הפרסית על ידי אלכסנדר הגדול: קרב גרניקוס • המצור על מילטוס • המצור על הליקרנסוס • קרב איסוס • המצור על צור • המצור על עזה • קרב גאוגמלה • קרב השערים הפרסיים    כיבושי אלכסנדר הגדול באסיה התיכונה: המצור על הסלע הסוגדיאני  הפלישה להודו: קרב הידספס • המצור על עיר המאלים | האימפריה של אלכסנדר הגדולאלכסנדר הגדול |
| נושאים בביוגרפיה של אלכסנדר | אלכסנדר הגדול באגדות היהודיות • אלכסנדר הגדול באגדות הפרסיות • אופיו של אלכסנדר הגדול | האימפריה של אלכסנדר הגדולאלכסנדר הגדול |
| אישים בולטים שפעלו בתקופת חייו של אלכסנדר | אישים בולטים שפעלו בתקופת חייו של אלכסנדר | האימפריה של אלכסנדר הגדולאלכסנדר הגדול |
| יוונים ומוקדונים | פיליפוס השני • אולימפיאס • אריסטו • הפאיסטיון • פרמניון • פילוטאס • פרדיקס • תלמי הראשון • סלאוקוס הראשון • ליסימכוס • אנטיגונוס מונופתלמוס • אנטיפטרוס • קליטוס השחור • ניקנור • פוליפרכון • •אלקטס •מלאגרוס • פאיתון • קרטרוס • בלקרוס • אגיס השלישי | האימפריה של אלכסנדר הגדולאלכסנדר הגדול |
| פרסים ושכירי חרבם, הודים ואחרים | דריווש השלישי • ממנון • בסוס • פורוס • ארטבזוס • פרנבזוס • אריוברזנס • מזאוס • אאוטופרדטס • ספיטמנס • אוקסיארטס • ארסמס | האימפריה של אלכסנדר הגדולאלכסנדר הגדול |
הנס-מרטין לינדה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 במאי 1930 (בן 94) ורנה (גרמניה), הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  חלילית, חליל צד 
 
הנס-מרטין לינדה (בגרמנית: Hans-Martin Linde;‏ 24 במאי 1930 בוורנה גרמניה) הוא חלילן ונגן חלילית וירטואוז גרמני, המנגן בעיקר מוזיקה מתקופת הבארוק ומוזיקה עתיקה.
הוא גם מלחין, מעבד, עורך ומנצח.
לינדה כתב מספר ספרי הדרכה לחלילית ולחליל צד:
"ספר הדרכה לחלילית" (Handbuch des Blockflötenspiels) משנת 1997
המתודה המלאה לחלילית בפה
המתודה המלאה לחלילית בדו
תרגילים במפתח הצרפתי לחלילית
תולדות חלילי-פיפל
רשימת יצירות חלקית

Amarilli mia bella, recorder solo
Music for a bird, Alto recorder solo
Sonate in d (1961), Alto recorder and piano
Sonata, Alto recorder and organ
Kinder-Suite, 3 recorders
Music for two, recorder, guitar
Musica da camera, recorder, guitar
Trio, recorders
Trio, Alto recorder, flute and harpsichord (piano)
Four caprices, unaccompanied alto recorder or flute
Miniatures, soprano recorder solo
Jazzy tunes, recorder, piano
Five studies, Alto recorder, piano
Three Skizzen Alto recorder, violin and piano (harpsichord)
Anspielungen, flute
Concerto, recorder (alto, sopranoino and bass) and string orchestra
Die Zahl ist nichts : Madrigal, mixed choir
Fairy Tales, soprano, alto, tenor and bass recorder changing
Fantasias and Scherzi, Alto recorder
Musical Paintings, Alto recorder and piano
Notabene, harpsichord
Reminiscences, 4 recorders (ATTB)
Sechs Eichendorff-Gesänge, mixed choir
Serenade, soprano- or tenor recorder
Serenata a tre, 3 recorders (SAT), guitar and cello (viola da gamba)
Suite, 4 recorders (SATB)
Una Follia nouva, Alto recorder
Zwiegespräche, recorder (alto recorder, tenor recorder) and cello
כן ייסד ייסד את "לינדה קונסורט" (תזמורת בארוק) והוציא הקלטות רבות.
ה'תרל"ג

ה'תרל"ג (5,633) ובקיצור תרל"ג – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-3 באוקטובר 1872, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 21 בספטמבר 1873.
המולד של תשרי חל ביום רביעי, 20 שעות ו-1031 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה חמישית לשמיטה, ושנת 9 במחזור העיבור ה-297. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 5 (סימנה הלבא) במחזור השמש ה-202.
שנה זו היא שנת 1,804 לחורבן הבית, ושנת 2,184 לשטרות.
אירועים

כ"ג בשבט - נוסדה התנועה הפוליטית הראשונה של היהדות האורתודוקסית, "תנועת מחזיקי הדת" בגליציה והונגריה, על ידי רבי יהושע רוקח האדמו"ר השני מבעלזא
כ"ג באייר - לוי שטראוס וג'ייקוב דייוויס רושמים פטנט על הג'ינס
נולדו

י' בטבת - נולד חיים נחמן ביאליק, מגדולי המשוררים העבריים בעת החדשה.
ח' בסיוון - אוטו לוי, פרמקולוג גרמני-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה (נפטר ב-ה'תשכ"ב)
נפטרו

י"ט בטבת - הרב אברהם שמואל בנימין סופר, המוכר יותר בכינויו ה"כתב סופר" על שם ספריו
כ"א בטבת - יוהנס וילהלם ינסן, סופר ומשורר דני, חתן פרס נובל לספרות (נפטר ב-ה'תשי"א)