stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאבאתנוק
היורש של ואזרומודג'

לא מעטים היו האויבים של "ואזרומודג'" וכולם רצו להחליף אותו כמנהיג הנארתים. סטניה אשר רצתה שבנה הוא זה שיחליף בבוא מן הימים את אביו, ביימה את פטירתו על מנת להסתירו מפני אויביו. לפני אחד מכינוסי מועצת הנארתים בבית הנארת אלידג', ערך השליט אספה חשאית עם מספר ממקורביו וסיפר להם על התוכנית להתנקש בחייו של ואזרומודג' ולנשל אותו מתפקיד מנהיג הנארתים.
חרושת השמועות על תוכנית ההתנקשות הגיעו לאוזניה של סטניה. השמועה אמרה, כי בעת הרמת הכוסית לנעילת ישיבת הנארתים, יוכנס לכוסו של ואזרומודג' (הכוס של מנהיג הנארתים הייתה תמיד גדולה משאר הכוסות) נחש ארסי חבוי אשר יכיש אותו ויביא למותו. סטניה החליטה שזה היה הרגע לחשוף את זהותו של שאבאתנוק. סטניה סיפרה לבנה את הסיפור האמיתי וכי הגיע הרגע בו הוא יבצע את המשימה הראשונה בחייו. היא ביקשה ממנו להגיע אל הכנס, להסתנן בסתר אל האולם, ורגע לפני הרמת הכוסית לעצור את אביו מלנסות לשתות מהכוס, לשבור אותה ולחשוף את הנחש הארסי ואת המזימה לרצוח אותו.
שאבאתנוק הצליח במשימתו להצלת את אביו מההתנקשות, חשף את זהות המתנקשים, אולם הוא נס מן המקום בחזרה אל המרתף בביתו בטרם הצליח ואזרומודג' לחשוף את זהותו. רק בחלוף כמה ימים מששב ואזרומודג' אל ביתו, סטניה סיפרה כי האמיץ אשר הציל את חיו הוא בנו שאבאתנוק, אשר את פטירתו היא ביימה מחשש לחייו.
החברות עם סוואסרוקו

אף אויב לא רצה להיתקל בשני הלוחמים הללו, שאבאתנוק וסוואסרוקו. לפי הפולקלור הצ'רקסי נודעו לוחמים אילו כאמיצים ללא פחד, רוכבים מצוינים ולא היו סיכויים רבים לנצח אותם בקרבות. התכונות שלהם היו זהות לגמרי. אחד הדברים שאהבו לעשות היה לצאת לצייד ולערוך ביניהם תחרויות. באחד הימים יצאו לצוד שועלים, כשראו שועל סוואסרוקו נתן פקודה לכלבי הציד לרדוף אחרי השועל, אולם שאבאתנוק רטן עליו כי ההוראה לכלבים הבהילה את השועל שברח ליער ולא ניתן היה לתופסו עוד. ויכוח קל נוצר ביניהם והם שבו בסוף היום בידיים ריקות.
למחרת בבוקר הקדים סוואסרוקו את השכמתו ויצא לצוד את השועל. שאבאתנוק ידע כי סוואסרוקו לא יוותר בנקל ולכן הוא יצא בעקבותיו, הגיע אליו ומצא אותו יושב ופושט את עורו של השועל שצד. בעוד סוואסרוקו אמר "כמה שלא תהייה מהיר, לא תוכל לברוח ממני", שאבאתנוק  לגלגל בחזרה: "כי לא אפשרת לשועל לברוח". סוואסרוקו לא נשאר חייב וענה: "ואתה היכן היית? ומי צד את השועל?". תשובתו של שאבאתנוק הייתה: "שנינו יחד תכננו את הציד והסכמנו על הדרך היעילה ביותר והיא לצוד את השועל בשטח פתוח ולא ביער, הלא זה לא מה שהופך אותנו למיוחדים? מתכננים ומוציאים לפועל ביחד". 
למעשה זה מה שהפך את החברות ביניהם להצלחה בשדה הקרב. התחרות הפנימית מי חזק יותר ומי אמיץ יותר תמיד העניקה להם דחף להצליח יותר.
לקריאה נוספת

רג'ב חתוקאי, שומאף אצ'מוז, עולם הצ'רקסים, 2000.
שזלונג

ציור של שזלונג בכתב יד רומאי מן המאה הרביעית
שֶזלוֹנג (בצרפתית: Chaise longue, שפירושו בעברית הוא "כיסא ארוך") הוא כיסא מוארך (או כורסה מוארכת) המאפשר החזקת רגלי האדם היושב עליו, לכל אורכן, על גבי הכיסא.
בתקופה המודרנית פותחו שזלונגים מתקפלים. שזלונג מתקפל מורכב ממסגרת נפתחת וממזרן הנפרס על המסגרת. שזלונג מתקפל זול יותר ותופס פחות מקום בשעה שהוא מקופל.
שזלונגים מתקפלים פשוטים ביותר, הכוללים מסגרת מתקפלת ועליה יריעת אריג, משמשים לנופשים על שפת הים ובמקומות דומים.
שזלונג בסגנון רוקוקו מהמאה ה-18
שזלונג מהמאה ה-19
שזלונג מתקפל
ראו גם

הדום
רמי שלו

| --- | --- |

 לידה:  23 בספטמבר 1949 (בן 75) נצר סירני
 מדינה:  ישראל 
 פעילות בולטת:  מנכ"ל החברה המרכזית לייצור משקאות קלים בין השנים 1980–1998
 השכלה:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 תפקיד:  מנכ"ל החברה המרכזית לייצור משקאות קלים דירקטוריון
 
רמי (רם) שלו (נולד ב-23 בספטמבר 1949) הוא תעשיין ואיש עסקים ישראלי. כיהן כמנכ"ל החברה המרכזית לייצור משקאות קלים בין השנים 1980–1998, בעת שהפכה לאחד מעשרת מפעלי קוקה-קולה הגדולים בעולם והחברה הממוחשבת ביותר שבהן. שלו חבר מועצות מנהלים בשורה של חברות במשק הישראלי ויושב ראש לשעבר של אגף המזון בהתאחדות התעשיינים בישראל.
במסגרת שירותו הצבאי, בעת מלחמת ההתשה, עמד מאחורי אחד מהמבצעים הנועזים והיצירתיים בתולדות צה"ל – חטיפת המכ"ם הסובייטי מידי המצרים, מבצע תרנגול 53.
ביוגרפיה

רמי שלו נולד בערב ראש השנה, 23 בספטמבר 1949, בן לשושנה (לבית שטיינקלר) וישראל (וולושובסקי), ילידי פולין. אמו לחמה בקבוצת נאשה גרופה (קבוצת פעילים יהודים הפעילים בהשגת נשק והברחה) ושרדה את אושוויץ וברגן בלזן ואביו שרד את טרבלינקה. עלו ארצה ב-1945 במסגרת קבוצת בוכנוולד, שהורכבה כולה מצעירים ניצולי שואה, והקימו את קיבוץ נצר, לימים נצר סירני. האב, ישראל, לחם כמפקד האזור במלחמת השחרור, שימש כגזבר הקיבוץ ולימים כיהן כמנכ"ל ידיעות אחרונות. שלו היה לאחד הילדים הראשונים שנולדו בקיבוץ, אח בכור לשאול ולחגי. כילד בן 4, חלה במחלת הפוליו.
ביוגרפיה > שירות צבאי

בשנת 1967 התגייס לצה"ל ושירת ביחידת המודיעין של חיל האוויר. במלחמת ההתשה, שלו עמד מאחורי אחד המבצעים הנועזים בתולדות צה"ל, מבצע חטיפת המכ"ם הסובייטי ממצרים, שזכה לכינוי "תרנגול 53". שלו, שהיה באותה העת חייל בדרגת סמל, גילה את המכ"ם בראס ע'ארב שבמצרים והיה זה שהגה את הרעיון הנועז לחטיפתו והבאתו לישראל. על כך כתב אורי מילשטיין במעריב ב-25 בדצמבר 2015: ”האיש המאושר בשבת בבוקר היה סמל רמי שלו. לדבריו "במשך כל השבוע הייתי אפוף אימה שמא צדקו האחרים ואין מדובר בתחנת מכ"מ אלא באוהלים בדואים וחס וחלילה, אם במקרה כזה, היו נהרגים לוחמים" (לעניות דעתי, הגיע לרמי שלו עיטור המופת, יותר מרוב העיטורים שהוענקו לפני כן ואחרי כן – א"מ)"”
שלו המשיך לשרת במילואים, לרבות במלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון ומילא תפקיד קצין במרכז פיקוד זמן אמיתי. השתחרר ממילואים בגיל 50.
ביוגרפיה > החברה המרכזית לייצור משקאות קלים

לאחר שחרורו מצה"ל, למד שלו הנדסה תעשייה וניהול, באוניברסיטת בן-גוריון שבבאר שבע. ב־1974 התקבל לעבודה כמהנדס בחברה המרכזית לייצור משקאות קלים. בשנת 1976 התמנה למהנדס המפעל. שלוש שנים לאחר מכן, התמנה לסמנכ"ל יחיד בחברה, וב-1980, בגיל 31, התמנה למנכ"ל החברה. שלו מילא תפקיד זה במשך 19 שנה, ופרש בעקבות פציעה לאחר תאונה. בשנים אלו הפכה החברה המרכזית למשקאות קלים בע"מ, ממפעל של שני קווי ייצור המייצרים שני מוצרים בבקבוקים חוזרים, לקונצרן ענק, המפעיל קווי ייצור רבים במספר אתרים, ומייצר 120 מוצרים, לכ-20 אלף נקודות מכירה.
מאז 1980 ובמהלך תקופת ניהולו של שלו, גדלו כמות התיבות הנמכרות ונפח המחזורים הכספיים פי 14. קוקה-קולה ישראל הפכה למוכרת מס' 1 באירופה לנפש, והשביעית בעולם כולו. בתקופה זו הוכנסו לשוק הפחיות, בקבוקי הפלסטיק 1.5 ליטר, בקבוקי 330 מ"ל, בקבוקי הזכוכית 250 מ"ל החד פעמיים, בקבוקי 0.5 ליטר, הקולחנים (דיספנסרים), המקררים השקופים והמכונות האוטומטיות (vending machines). כמו כן, הוכנסו מוצרים חדשים רבים, וביניהם: ספרייט, דיאט ספרייט, דיאט קולה, נסטי, פנטה ועוד. לכך התווספו מוצרים נלווים, כמו מים מינרליים וכן ענפי ייצור חדשים כמו בירות קרלסברג וטובורג, סיידר הגליל, רימון וכו'. ב-1997, קוקה-קולה היה למותג המזון הנמכר ביותר במדינת ישראל.
החברה בישראל הייתה לאחת מעשרת מפעלי קוקה קולה הגדולים בעולם בכמויות המיוצרות בו והייתה לחברה הממוחשבת ביותר בעולם מבין חברות קוקה קולה. בשנת 1993 החברה המרכזית הייתה הראשונה בארץ לקבל את ציון האיכות iso 9002 בענף המזון, והשנייה בעולם מבין חברות קוקה-קולה שקיבלה את תו התקן המחמיר.
מצבת העובדים גדלה בתקופה זאת ממאות בודדות לאלפי עובדים. מחברה המעסיקה מהנדס אחד, למעסיקה של כ־100 מהנדסים ואקדמאים נוספים, בכל זרוע ואגף של החברה. מדובר היה בהרכב אנושי יוצא דופן לחברה שאינה עוסקת בהיי טק, אלא מייצרת מזון.
בתקופת כהונתו של שלו הוקמו מפעלים וחברות נוספות, ובהם אמרז (החברה לייצור בקבוקי הפלסטיק, בשיתוף אמפא, שהפכה ליצרנית הפלסטיק מספר שתיים בישראל), משקר (חברת מכונות הממכר המובילה בישראל), חברת הבירה מב"י, חברת בירה ברומניה, אמרז רומניה וכן נוצרו מיזוגים עם מפעלי רימון בגבעת ברנר, סיידר הגליל בקריית שמונה, מי עדן בקצרין ופריגת בגבעת חיים.
החברה המרכזית ייצאה מוצרים כשרים לקהילות היהודיות בצרפת, אנגליה, בלגיה, שווייץ וארגנטינה. בנוסף, בשנת 1991 נוצר באירופה מחסור חמור בפחיות קוקה-קולה. אנשי חברת קוקה-קולה העולמית פנו לחברה המרכזית בבקשת סיוע, והמפעל הישראלי נכנס להילוך גבוה במטרה לספק את הצריכה, כאשר הפחיות מודפסות בהתאם לשפת היעד ולתקן של כל מדינה: פלמה דה-מיורקה, ספרד, אנגליה, גרמניה ואפילו לרוסיה. בעוד שזמן ממוצע באירופה לביצוע תהליך שכזה ארך כחודש וחצי, הרי שבמפעל הישראלי הדבר בוצע בתוך שבוע עד להגעה ליעד. ייצוא זה לכל רחבי אירופה נמשך כשלוש שנים.
ב-1991 עם ההשקה המתוכננת של פפסי בשוק הישראלי, החברה המרכזית הכינה "קבלת פנים" למתחרה החדש. החברה המרכזית ביצעה פריסה מוקדמת בכל נקודות ההפצה, פוזרו מקררים שקופים בנקודות המכירה, הוצבו מכונות מכירה אוטומטיות, שילוט נקודות המכירה בוצע בהיקפים נרחבים, מערכת הפרסום תפקדה בהיקפים גבוהים ובנוסף הוצגו לשוק מוצרים נוספים, כמו, בירה, מים מינרליים, פריגת, סיידר ואחרים, שנועדו לתת פתרון מקיף לכל צרכן. כתוצאה מכך פפסי התקשתה להתרומם ולתפוס נתח שוק משמעותי בישראל.
ביוגרפיה > תפקידים נוספים

שלו משרת במועצות מנהלים שונות וביניהן אמרז בע"מ, משקר בע"מ, מבשלות בירה בינ"ל בע"מ. כמו כן, שירת במועצת המנהלים של מבשלות בירה רומניה בע"מ, נביעות בע"מ, אמרז רומניה בע"מ, תעשיות תחבורה בע"מ ובנק המזרחי. בין השנים 1997–1998 כיהן כיושב ראש אגף המזון בהתאחדות התעשיינים בישראל.
פרסים והוקרה

1993: פרס מצטייני המחשב בישראל לחברה המרכזית
1993: פרס הניהול מטעם מכון אלול לסקרי דעת קהל
1997: "אות הזהב" לחברה המרכזית בע"מ (1997). הוענק על ידי סנדי אלן, נשיא קוקה קולה במזרח התיכון, על הרמה והאיכות של המפעיל וכאות הוקרה על המאמץ שהושקע. אות זה מוענק על ידי חברת קוקה-קולה העולמית למפעלים מצטיינים של החברה בעולם.
חיים אישיים

שלו נשוי ליוטה (לבית בראלי), אב ל־3 ילדים.
הערות שוליים

1 2  דודי גולדמן, טעם העתיד, ידיעות אחרונות, 3.3.1992
↑  "הלכה לי מערכת הידראולית במטוס": המבצע הדרמטי של מלחמת ההתשה, נבדק ב-2019-08-27
↑  אורי מילשטיין, ‏מתחת לרדאר: הסיפור שלא סופר על חטיפת המכ"ם המצרי במלחמת ההתשה, באתר מעריב אונליין, 26 בדצמבר 2015
↑  זהבה דברת, ‏מנכ"ל קוקה-קולה ישראל, רמי שלו, פורש לאחר 19 שנה, באתר גלובס, 8 ביוני 1998
↑  Coca-Cola, ההיסטוריה של 130 שנות קוקה קולה, באתר Coca Cola (באנגלית)
↑  אביבה קרול, קוקה-קולה משקיעה מיליון דולר בקמפיין "נסטי", גלובס, 22.5.96
↑  משא ומתן בין קוקה-קולה למי עדן, העולם הזה, 3.5.1991
↑  אורנה רביב, קוקה קולה תשווק בישראל גם את בירה טובורג, 13.5.1992
1 2  רמי שלו, אסטרטגיה של משקה קל, ידיעות אחרונות, ממון, 5.1.1993
↑  הדס מנור, שני בעולם, מעריב עסקים. פברואר 1993
↑  זהבה דברת, הרגשתי שהגיע הזמן ללכת, גלובס, 9 ביוני 1998
↑  אבי גנור, שיחה עם רמי שלו, מנכ"ל החברה המרכזית למשקאות קלים על יצוא קוקה קולה לארגנטינה, הארץ 28.10.92
↑  הדס מנור, קוקה-קולה ישראל מייצאת מיליון בקבוקים למזרח אירופה, מעריב, 1.8.94
↑  מיכל גרשון, תשתו רק קולה: קרב השיווק הגדול בין קוקה-קולה נגד פפסי קולה, באתר מוסף עסקים מעריב, ‏30.3.1993
↑  זוהר בלומנקרנץ, התעשיינים: הידרדרות הפיקוח על המזון מחייבת הקמת רשות ממשלתית, הארץ, 6.10.97
↑  דוד חיון, ‏רמי שלו: "בענף המזון מרגישים את המיתון רק באופן מיזערי; הפעילות ב-98' אף תשתפר", באתר גלובס, 5 במרץ 1998
↑  זוהר בלומנקרנץ, האוסקר של המחשוב, הארץ 22.7.1993.
↑  נווית זומר, "אות הזהב" לקוקה-קולה ישראל, ידיעות אחרונות, 26.3.97
רציחות נוסח אוקספורד

| --- | --- |

עטיפת הספר בגרסתו העברית
 מידע כללי
 מאת:  גיירמו מרטינס
 שפת המקור:  ספרדית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך הוצאה:  2003
 מספר עמודים:  207 (בגרסה העברית)
 הוצאה בעברית
 תרגום:  עינת טלמון
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002570020
 
רציחות נוסח אוקספורד (בספרדית: Crímenes imperceptibles – פשעים בלתי מורגשים) הוא ספר מתח מאת המתמטיקאי והסופר הארגנטינאי גיירמו מרטינס, שיצא לאור במקור בשנת 2003, ובתרגום לעברית בשנת 2007.
הספר עוסק בסדרת מעשי רצח המתרחשת באוקספורד, שבחקירתם עוסקים, בנוסף לקצין המשטרה, גם פרופסור ללוגיקה ודוקטורנט, שגילו את גופתה של הנרצחת הראשונה.
הספר שימש בסיס לסרט הקולנוע רציחות באוקספורד בבימויו של אלכס דה לה איגלסיה.
פרשנות > רעיונות מדעיים הנשזרים בספר

בעלילת הספר נשזר עיסוק ברעיונות מדעיים אחדים, ובהם תערו של אוקאם, עקרון האי-ודאות של הייזנברג, משפטי האי-שלמות של גדל, פרדוקס הכללים של ויטגנשטיין, המשפט האחרון של פרמה ובעיית החדר הסיני. מידע זה הניע את המתרגמת לעברית, עינת טלמון, להוסיף הערות שוליים המסבירות בקצרה כל אחד מרעיונות אלה.
בסקירתה על הספר מונה פניה עוז-זלצברגר מאפיין זה עם מעלותיו של הספר:
פרשנות > לא כך התפתחה המתמטיקה

סלדום מדבר על משפט גדל, ומציין: "זו הייתה השאלה הראשונה ששאלתי את עצמי: מדוע לא נתקלו המתמטיקאים במשך מאות שנים באף אחד מהפסוקים שאינם בני הכרעה". זו שאלה תמוהה מפיו של מי שבקי בתולדות המתמטיקה, שבה ידועים שני מקרים בולטים של פסוקים שהתגלו ככאלה שאינם בני הכרעה:
אקסיומת המקבילים, שהניסיונות להוכיחה הובילו במאה ה-18 למסקנה שהיא אינה תלויה באקסיומות האחרות של הגאומטריה, ולכן היא אכן אקסיומה, שניתן להחליפה באקסיומה אחרת, ולקבל גאומטריה לא אוקלידית.
השערת הרצף, שהניסיונות להוכיחה הובילו במאה ה-20 למסקנה שהיא אינה תלויה באקסיומות של תורת הקבוצות, ולכן ניתן לראותה כאקסיומה, או לראות דווקא את שלילתה כאקסיומה.
פרשנות > אהבת הורים לילדם

בסקירתה את הספר מציינת רות אלמוג סוגיה הנמצאת במרכז הספר:
הערות שוליים

↑  ביטוי שהוא שמו המקורי של הספר, Crímenes imperceptibles.
↑  פניה עוז-זלצברגר, חשבתם שהרצח פוענח? חשבו שנית, באתר הארץ, 6 באוגוסט 2007
↑  רות אלמוג, טיסה לטורקיה היא קצרה מדי, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2007
רצועות ביוורס-ליפסון

רצועות ביוורס ליפסון בתיבת עץ במוזיאון המדע באוקספורד
רצועות ביוורס-ליפסון (באנגלית: Beevers-Lipson strips) היו כלי חישוב ששימשו במשך למעלה משני עשורים כאמצעי עזר חשוב בקריסטלוגרפיה לחישוב מידות תא היחידה של גבישים.
היסטוריה

קריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן, השיטה המקובלת גם כיום לפענוח מבנה של תא יחידה של גבישים, החלה ב-1912, כאשר ניסוי שיזם הפיזיקאי הגרמני מקס פון לאואה הצליח ליצור עקיפה של קרני רנטגן במעברם דרך גביש נחושת גופרתית (CuSO4). שנה אחר כך הצליח ויליאם לורנס בראג בן ה-22 לקשור בנוסחה בין אורך הגל של קרני רנטגן למרווח שבין המישורים בסריג ולזווית הפגיעה. הנוסחה, הקרויה על שמו חוק בראג, אפשרה לראשונה לנסות לפענח מבנים של גבישים על ידי הקרנתם בקרני רנטגן וקבלת תבניות עקיפה. בהכרה על תרומתם למדע קיבלו פון לאואה ובראג את פרס נובל לפיזיקה.
אחרי מלחמת העולם הראשונה צצו מרכזים לשימוש בשיטה בגרמניה, בשווייץ, בצרפת, בארצות הברית, ובייחוד בבריטניה. ויליאם לורנס בראג הקים מרכז לקריסטלוגרפיה באוניברסיטת מנצ'סטר, אביו, ויליאם הנרי בראג, הקים מרכז במכון המלכותי בלונדון, ג'ון דזמונד ברנל - במעבדת קוונדיש, ובנוסף נעשו מחקרים בקריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן במרכזים משניים. אחד מהם הוקם ב-1934 באוניברסיטת ליברפול, שם עסקו בתחום שני חוקרים שקיבלו תואר דוקטור זמן קצר קודם כן, הנרי ליפסון וארנולד ביוורס. מכיוון שלא היה באוניברסיטה בעל ידע בתחום הם פנו תחילה לספרות מקצועית, ואחר כך נסעו למנצ'סטר על מנת להיוועץ בוויליאם לורנס בראג. בראג, ועוזרו, ו. ה. טיילור (W. H. Taylor), סייעו לשניים בידע ובעידוד.
בעודם בליברפול, ובלא מימון משמעותי, יצרו ליפסון וביוורס בעצמם את רוב ציוד המחקר שלהם. תחילה פענחו השניים את המבנים הסימטריים הפשוטים של כמה מינרלים באמצעות ניסוי וטעייה, וב-1936 ניסו לפענח את המבנה של תצורת הפנטהידריד של נחושת גופרתית (CuSO4), שבמקרה היה אותו גביש שעבורו השיג פון לאואה את תבנית העקיפה הראשונה. אף על פי שעברו כמעט 20 מאז שהתקבלה תבנית העקיפה, לא פוענח מבנה הגביש. ראשית, הגביש היה במבנה בעל הסימטריה הנמוכה ביותר (טריקליני), ושנית, באופן יוצא דופן, כלל תא היחידה חמש מולקולות של מים (מכאן הכינוי פנטהידריד). הציוד שהיה בידם, שפופרת קרני רנטגן שייצרו בעצמם, היה פשוט, ולכן מידת הדיוק שאליו יכלו להגיע הייתה מינימלית. בכל זאת הצליחו השניים במאמץ לאתר את מיקומם של אטומי הנחושת והגופרית. להשלמת התמונה הם היו צריכים למצוא את מיקומם של אטומי החמצן.
על פי הצעתו של ביוורס נסעו השניים שוב למנצ'סטר, ותוך שימוש בספקטרומטר של בראג וביצוע חישובים מייגעים על פי טרנספורם פורייה, הצליחו השניים לחשב נקודה אחת בתא היחידה. אקסטרפולציה מהירה הראתה שיידרשו 9 חודשים לאתר את כל הנקודות. במהלך ביצוע החישובים המייגעים גילו השניים כי הם מבזבזים ימים שלמים כשהם מכפילים ערכי סינוס וקוסינוס בגורם המשרעת. בסופו של דבר הבינו השניים כי עדיף לשמור על רצועות נייר את כל טורי החישובים. תוך שימוש ברצועות שהכינו צומצם הזמן הדרוש ותוך ארבעה שבועת חישבו השניים את מיקומם כל תשעת אטומי החמצן. היה ברור שהשיטה שהכינו טובה לחישוב תא היחידה של כל סוג של גביש, ולכן דאג לורנס בראג לסדר הלוואה של 200 ליש"ט לליפסון וביוורס על מנת שידפיסו את רצועות החישובים שלהם כשהן ארוזות בקופסה. השניים הצליחו להחזיר את סכום ההלוואה במהירות מכיוון שבמהרה הפכה קופסת רצועות ביוורס-ליפסון לציוד חובה בכל מעבדת קריסטלוגרפיה. דורותי קרופוט הודג'קין סיפרה בנאום קבלת פרס נובל לכימיה כיצד רכשה ב-5 ליש"ט קופסה לאחר שקיבלה הצעה בכתב מהשניים.
בין 1948 ל-1970 נמכרו כ-500 קופסאות של רצועות ביוורס-ליפסון, כאשר במהדורה האחרונה היו בקופסה כ-4,000 רצועות. הופעת המחשב שאפשר ביצע חישובים מדויקים במהירות הבזק הפכה את רצועות ביוורס-ליפסון למיותרות.
הסבר מתמטי

חישוב ידני של טרנספורם פורייה, למשל לשם סיכום דו־ממדי של 500 פריטי מידע ל-2,000 נקודות של 
 \ \sum _{}^{}\left(A\cos(2\pi (hx+ky))+B\sin(2\pi (hx+ky))\right)
דורש 106 סיכומים, וזה בנוסף לחישוב הפונקציות הטריגונומטריות. תרומתם של ביוורס וליפסון לייעול התהליך הייתה כפולה. תחילה בהפשטה גדולה של החישובים על ידי פירוק לגורמים של הביטויים הטריגונומטריים, ובכך לצמצם את החישובים הדו־ממדיים להרבה פחות חישובים חד־ממדיים, ולספק טכניקה נוחה לביצוע החישובים – הרצועות. הפירוק לגורמים נותן 
 \ \sum _{}^{}\left(A(\cos(2\pi hx)\cos(2\pi ky)-\sin(2\pi hx)\sin(2\pi ky))+B(\sin(2\pi hx)\cos(2\pi ky)+\cos(2\pi hx)\sin(2\pi ky))\right). תוצאה זו נראית במבט ראשון כהכבדה גדולה על החישובים, אבל בקבוצת המישור הממורכזת סימטריות p2mm למשל, עם שיקופים זהים (F(h,k) = F(-h,-k) = F(-h,k) = F(h,-k, וללא הסטה של הפאזה בין פריטי מידע דומים, הצירופים של שיקופים אלו גורמים לכל הביטויים המכילים סינוס להתבטל ולהותיר:  \ \sum _{}^{}\left(4F(\cos(2\pi hx)\cos(2\pi ky))\right). המידע מויין על מנת לצמצם את מספר השינויים ב-h. ולכן אחרי כל קבוצה של חישובים עבור כל ky היה צריך לבצע סיכום בודד ל-hx.
הערות שוליים

↑  נאומה של דורותי קרופוט-הודג'קין בטקס קבלת פרס נובל – אתר פרס נובל
שנג'ואו 11

שנג'ואו 11 בהמראה
שנג'ואו 11 (בסינית מפושטת: 神舟; בפין־יין: shénzhōu) היא חללית שנג'ואו סינית ששוגרה ב־17 באוקטובר 2016 מנמל החלל ג'יוצ'ואן. החללית נשאה על סיפונה שני טייקונאוטים אל עבר תחנת החלל טיאנגונג 2, שמשמשת כמדגים טכנולוגי לקראת בניית תחנת חלל סינית מודולרית עתידית. זו המשימה המאוישת היחידה שסין מתכוונת לשלוח לתחנת החלל טיאנגונג 2.
לאחר השיגור התאימה החללית את מסלולה לזה של תחנת החלל במסלול לווייני נמוך בגובה של 393 קילומטר. לאחר טיסה של יומיים נצמדה החללית לתחנת החלל, והטייקונאוטים נכנסו לתחנה. הם שהו בתחנת החלל במשך 30 יום, וביצעו בה מספר ניסויים מדעיים וטכנולוגיים. לאחר סיום המשימה וההתנתקות מהתחנה, חזרו הטייקונאוטים לכדור הארץ ביום טיסה נוסף, כך שמשך המשימה הכולל עמד על 33 יום.
בניגוד למשימות קודמות שבהן שוגרו שלושה טייקונאוטים, שנג'ואו 11 נשאה רק שני טייסי חלל, כדי לאפשר את הארכת משך המשימה על גבי התחנה מ־20 ל־30 יום. הצוות נחת בחזרה בכדור הארץ ב־17 בנובמבר 2016, והביא עמו את החסה וירקות שגידלו בתחנת החלל ואת הניסויים שעשו עליה.
הנחיתה בוצע כמתוכנן בשטח מונגוליה הפנימית.
צוות המשימה

מפקד המשימה - ג'ינג האיפנג, שטס בעבר לחלל במשימות שנג'ואו 7 ושנג'ואו 9.
טייס משנה - צ'ן דון, שנבחר למשימה מקרב קבוצת אסטרונאוטים חדשים שנבחרה בשנת 2010.
הערות שוליים

↑  לפי שעון UTC:‏ 16 באוקטובר בשעה 23:30
↑  Shenzhou-11 astronauts return after China's longest-ever space mission, ג'יימס גריפית', אתר CNN, ‏17 בנובמבר 2016
↑  China gears up for record-setting Shenzhou-11 Mission after Secretive Launch Campaign, spaceflight101, ‏15 באוקטובר 2016
↑  Xinhua Insight: China to launch Shenzhou-11 manned spacecraft on Oct. 17, xinhuanet,‏ 16 באוקטובר 2016
↑  טיאנגונג 2, באתר spaceflight101
↑  שני אסטרונאוטים סינים בחזרה בכדור הארץ, סטפן קלארק, באתר spaceflightnow,‏ 18 בנובמבר 2016
↑  Shenzhou-11 Crew revealed as Countdown begins at Gobi Desert Launch Base, באתר spaceflight101,‏ 16 באוקטובר 2016
| תוכנית שנג'ואו |
| --- | --- | --- |
| משימות לא מאוישות | שנג'ואו 1 • שנג'ואו 2 • שנג'ואו 3 • שנג'ואו 4 • שנג'ואו 8 |  |
| משימות מאוישות | שנג'ואו 5 • שנג'ואו 6 • שנג'ואו 7 • שנג'ואו 9 • שנג'ואו 10 • שנג'ואו 11 • שנג'ואו 12 • שנג'ואו 13 • שנג'ואו 14 • שנג'ואו 15 • שנג'ואו 16 • שנג'ואו 17 • שנג'ואו 18 |  |
רצח משפחת גצלר

קבר משפחת גצלר ברמת השרון
רצח משפחת גצלר היה מקרה של רצח והתאבדות שזעזע את מדינת ישראל בשנת 1959, ושנחשב למקרה רצח של בני משפחה הראשון בישראל.
שכונת נווה מגן ברמת השרון הוקמה ב-1955 והתיישבו בה קצינים משוחררי הצבא הבריטי וצה"ל, ובהם חיים בר-לב ועזר ויצמן. הבתים היו חד ודו-משפחתיים צמודי קרקע. כאן התיישב רב-סרן יהודה גצלר עם משפחתו. אשתו, חנה, הייתה גרפיקאית ומאיירת שאיירה ספרי ילדים וכן את ההגדה של פסח. לזוג היו ארבעה ילדים: יהודית בת 15, יעל בת 13, יגאל בן 10 ויובל בן 7 וחצי.
יהודה גצלר, בן 52, הקים לאחר שחרורו מצה"ל חברת פרסום בה השקיע את כל כספי הפיצויים שקיבל וגם לווה מאנשים פרטיים. החברה קרסה וגצלר שקע בחובות כבדים, דבר שכנראה היה סיבה לפעולה הקיצונית שהחליט לבצע.
גצלר שכנע את שכנו להשאיל לו אקדח 0.22 אינץ' עם כ-6 כדורים, לכאורה כדי להרוג עכבר שפלש לביתו. בליל 1 באפריל 1959 (כ"ב באדר ב' תשי"ט), גצלר דאג שכל הילדים ילכו לישון מוקדם, ואז החל במסע הרצח. תחילה ירה בראשה של אשתו חנה שהייתה בת 45, אחר כך נכנס לחדר הילדות והרג את יהודית ויעל, ואחר כך נכנס לחדר הילדים, הרג את יגאל וירה לעבר הבן הצעיר יובל אך החטיא. מאחר שנשאר לו כדור אחרון, הוא חזר למיטתו והתאבד בכך שירה בראשו.
למחרת בבוקר התעורר יובל וראה את כל בני משפחתו שוכבים כשדם ליד ראשם. הוא התרחץ, התלבש והלך לבית הספר. בסוף היום הוא פנה למורתו וסיפר לה את מה שראה בבית, וכשהתברר שגם אחיו ואחותו לא הגיעו לבית הספר הועברה הידיעה למנהלת שהגיעה איתו במהירות לביתו וראתה את כל בני המשפחה ירויים.
הערכת המשטרה הייתה כי חובותיו של האיש גרמו לו לבצע את הרצח, וכי רק כשל טכני הותיר בחיים את יובל.
המתים כולם נקברו בקבר משותף בבית הקברות הישן ברמת השרון. בהלוויה השתתפו מאות אנשים, וביניהם קציני צה"ל רבים ובהם אל"ם אהרון דורון, שהיה אז ראש מנהל הסגל בצה"ל. הרב יעקב אדלשטיין, רבה של רמת השרון, פסק שאפשר לקבור את יהודה גצלר ביחד עם משפחתו היות שבשעת התאבדותו הוא היה בלתי שפוי. על מצבת הקבר המשותף נכתב כי הם "נפטרו".
יובל אומץ על ידי דודו ועבר להתגורר עימו בארצות הברית.
הערות שוליים

↑  תקוה וויינשטוק, האשה שציירה את ה"הגדה", מעריב, 30 במרץ 1953
↑  מידע על חנה גצלר בקטלוג הספרייה הלאומית
↑  הילד היחיד שנשאר בחיים, מעריב, 3 באפריל 1959
רצועות בולינגר

רצועות בולינגר (באנגלית: Bollinger Bands) הידועה גם כ"קווי אלפא-בטא", הן אינדיקטור המשמש לניתוח טכני בשוק ההון, בתחום הניתוח הגרפי. זהו פיתוח של ג'ון בולינגר, אנליסט בחברה CNBC – Financial News Network.
רצועות בולינגר מורכבות משלוש רצועות. הרצועה האמצעית מהווה את הממוצע בין הרצועה העליונה לבין הרצועה התחתונה. הרצועה העליונה מהווה שתי סטיות תקן מעל לממוצע, ואילו הרצועה התחתונה מציינת שתי סטיות תקן מתחת לממוצע.
הרציונל

ההנחה הבסיסית של רצועות בולינגר היא שהמחירים של המניות או של המדדים נוטים להישאר בין הרצועה הגבוהה והרצועה הנמוכה. והמרחק בין הרצועות מהווה פונקציה של תנודתיות המחירים.
מאפייני רצועות בולינגר

כאשר הרצועות מתקרבות יופיעו שינויים חדים בשערי המנייה או המדד.
יציאה מהרצועה תרמוז על המשך מגמת העלייה או הירידה, לעיתים הרצועות נפרצות.
אין הכרח שהשערים יגיעו לגבול הרצועה העליונה או התחתונה.
שימושים

הסוחרים בשוק ההון נעזרים ברצועות בולינגר כאזורי תמיכה והתנגדות, כלומר נגיעה ברצועה התחתונה יכולה לאותת על אזורי קנייה בהסתמכות על כלים טכניים נוספים ומנגד הגעה לרצועה העליונה בליווי כלים טכניים נוספים כמו נרות היפוך יכולה לאותת על שינוי מגמה מעלייה לירידה לכן, הנוסחה משמשת ככלי עזר, על מנת לזהות את התנודתיות בשוק לצורך בחירת אסטרטגיות מסחר. ישנם סוחרים אשר משתמשים ברצועות בולינגר בשילוב מתנדים אחרים כדי לנסות ולהבין נקודות כניסה\יציאה אפשריות.
הערות שוליים

↑  רצועות בולינגר
↑  דורון שלפר, הבורסה לניירות ערך ושוקי ההון בישראל ובעולם, 2016
רפורמה בשפה

רפורמה בשפה היא תהליך של יצירת שפה מתוכננת באמצעות שינויים נרחבים בשפה קיימת. הכלים המקובלים לביצוע רפורמה בשפה הם הפשטה וטיהור. הפשטה מקלה על השימוש בשפה באמצעות הסדרה של אוצר המילים והדקדוק. טיהור גורם לשפה להתיישר עם גרסה של השפה הנחשבת כ"טהורה יותר".
הפשטה

הפשטה היא הצורה הנפוצה ביותר לביצוע רפורמה בשפה, ובצורתה המקובלת ביותר מבוצעת הפשטה של הכתיב (השוו רפורמה של הכתיב). עם זאת תהליך ההפשטה יכול לכלול בנוסף גם הפשטה של ההטיה, התחביר, אוצר המילים ומבנה המילה. לדוגמה, באנגלית קיימות תחיליות רבות שמשמעותן היא "ההפך מ", לדוגמה: "-un", ‏"-in-/im", ‏"-(‏a(n", ‏"-de", וכו'. ברפורמה בשפה ניתן להציע לבטל את כל התחיליות המגוונות ולהישאר עם תחילית אחת בלבד, נאמר "-un". בנוסף לכך, קיימות מילים כדוגמת "good" (טוב) ו-"bad" (רע) שמשמעות המילה הראשונה היא בערך המשמעות ההפוכה של המילה השנייה, ושעדיף היה (במונחים של הפשטה) להחליף בצמד המילים "good" ו-"ungood", ולהשמיט את המילה "bad" מאוצר המילים לחלוטין.
עם זאת, הצורה הנפוצה ביותר לביצוע רפורמה בשפה היא אימוץ של כללי כתיב חדשים. כמה מהשפות הנפוצות ביותר בעולם עברו רפורמות כתיב סיטוניות: ספרדית (במאה ה-18), פורטוגזית (ב-1910 בפורטוגל, וב-1946 וב-1972 בברזיל), גרמנית (ב-1901/2 וב-1996/98) ורוסית (במאה ה-18,וב-1917-1918).
טיהור

טהרנות של השפה היא ההתנגדות לכל שינוי בשפה נתונה, או השאיפה לבטל שינויים שנערכו בשפה בעבר. לעיתים עלולות רפורמות טהרניות דווקא לסבך את השפה. לדוגמה, במהלך תקופת הרנסאנס סיבכו כמה מילונים אנגליים את הכתיב בכך שאימצו אטימולוגיה לטינית שגויה:
"iland" הפך ל-"island" (אי) (מהמילה הלטינית insula, אף על פי שבמקור island הייתה בעצם מילה גרמנית, השוו עם המילה הגרמנית Eiland)
"ile" הפך ל-"aisle" (מעבר) (שוב מהמילה הלטינית insula).