דמיטרי פוליאקוב
ביוגרפיה

נולד בעיר סטרובילסק באוקראינה הסובייטית. בשנת 1939, לאחר סיום בית ספר תיכון התגייס לצבא האדום והתקבל ללימודים בבית הספר לקציני תותחנים בעיר סומי. הוא סיים את הלימודים והוסמך לקצונה ביוני 1941, כמה ימים לפני הפלישה הנאצית לברית המועצות. פוליאקוב לחם בחזית מהיום הראשון של הפלישה לברית המועצות. היה מפקד מחלקה, סוללה, קצין מודיעין במפקדת הארמייה ה-26. את המלחמה סיים בדרגת מיור. במהלך המלחמה קיבל שני עיטורים על אומץ ליבו ותפקודו בקרבות.
לאחר המלחמה המשיך לשרת בצבא. למד באקדמיה צבאית על שם פרונזה במוסקבה ובאקדמיה לדיפלומטיה צבאית (מוסד שמכשיר את קציני ג.ר.או.). בשנת 1951 הועלה לדרגת פודפולקובניק ונשלח לניו יורק לביצוע משימות ריגול, תחת מסווה של חבר בנציגות ברית המועצות באו"ם. במהלך שהייתו בניו-יורק נולד לו בן. כעבור שלושה חודשים התגלתה מחלה קשה אצל בנו. ניתוח אצל רופא ממוחה בתחום בארצות הברית עלה סכום גבוה ולפוליאקוב לא היה די כסף כדי לשלם על הניתוח. הוא פנה אל הקצין הממונים אליו בבקשה לסיוע כספי. לאחר המתנה ארוכה - קיבל תשובה שלילית ממפקדת מנהל המודיעין במוסקבה. בסופו של דבר בנו הקטן מת מהמחלה. בשנת 1956 שב פוליאקוב עם משפחתו מהשליחות בניו יורק ושירת 3 שנים במפקדת המודיעין במוסקבה.
בשנת 1959 נשלח פוליאקוב שוב לניו יורק, שוב תחת מסווה של חבר בנציגות ברית המועצות באו"ם. ב-8 בנובמבר 1961 יצר ביוזמתו קשר עם סוכן FBI. בפגישה טען שהתאכזב מהשלטון של ניקיטה חרושצ'וב בברית המועצות והינו רוצה להגן על דמוקרטיה אמריקאית מפני תוקפנות סובייטית. הסיבה האמיתית (לפי הערכה) לפגישה היה רצון לנקום בממונים עליו על מות בנו. פוליאקוב (שקיבל ב FBI שם קוד Tophat) החל להעביר לסוכני FBI מידע על קציני ביון סובייטים (של המודיעין הצבאי ושל ק.ג.ב.) שפעלו תחת מסווה של דיפלומטים, על סוכני מודיעין בלתי לגליים ועל הסוכנים שגויסו על ידי המודיעין הסובייטי מקרב אזרחי ארצות הברית. כמו כן העביר מדריך להפעלת סוכנים של המודיעין הצבאי.
בשנת 1962 עמד פוליאקוב לסיים את שליחותו ולחזור לברית המועצות. ב־FBI החליטו להעביר את ההתקשרות עמו לסוכני CIA, אשר יוכלו להיות אתו בקשר בתוך ברית המועצות. ב־CIA קיבל פוליאקוב שם קוד Bourbon. פוליאקוב קיבל תפקיד במפקדת המודיעין הצבאי במוסקבה, במסגרת תפקידו היה אחראי (בין היתר) על ניהול פעילות מודיעינית בארצות הברית. הוא המשיך להעביר מסמכים סודיים ומידע לסוכני ה־CIA. בשנים 1965–1969 שירת פוליאקוב כנספח צבאי בשגרירות ברית המועצות בבורמה (בפועל - ניהל את פעילות המודיעין הצבאי הסובייטי בדרום מזרח אסיה). בשנת 1973 נשלח פוליאקוב להודו, בה שוב, תחת מסווה של נספח צבאי, ניהל את פעילות המודיעין הצבאי הסובייטי באזור. בשנת 1974 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1976 שב לברית המועצות ומונה לראש פקולטה באקדמיה צבאית-דיפלומטית. בשנת 1980 הוא פרש לגמלאות מסיבות בריאותיות.
לאחר הפרישה לגמלאות הוא המשיך לעבוד במודיעין הצבאי הסובייטי - היה אזרח עובד צבא באגף כוח אדם של הארגון. בכל אותן שנים המשיך להעביר מידע ל־CIA. לאחר פרישתו מן הצבא הציעו לו אנשי CIA להימלט בעזרתם מברית המועצות, אך הוא סירב באומרו: "אני רוסי, נולדתי ואמות ברוסיה". ב-7 ביולי 1986 נעצר פוליאקוב על ידי אנשי הק.ג.ב. בביתו במוסקבה. המעצר בוצע על סמך המידע שהועבר לק.ג.ב. על ידי אולדריץ' איימס ורוברט הנסן. פוליאקוב נחקר במשך תקופה ארוכה ולאחר מכן נשפט על ידי הקולגיום הצבאי של בית המשפט העליון של ברית המועצות. הוא ונידון לעונש מוות ב-27 בנובמבר 1987. גזר הדין בוצע ב-15 במרץ 1988.
לפי הפרסומים במקורות פתוחים, במהלך עבודתו עבור ה־FBI והCIA הסגיר פוליאקוב לידיהם 19 אנשי ביון סובייטים שפעלו במערב וכ-150 תושבי מדינות המערב, שריגלו עבור ברית המועצות.