stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישיבת רבנו חיים עוזר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 ישיבה
 השתייכות:  ישיבה ליטאית
 תקופת הפעילות:  התשנ"א 1991 – הווה
 מייסדים:  הרב מנחם צבי ברלין
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה:  הרב מנחם צבי ברלין  והרב יחיאל ברלין
 תלמידים
 :  כ-185 וכ-70 אברכים
 מיקום
 מיקום:  בני ברק
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°04′42″N 34°50′23″E﻿ / ﻿32.078444444444°N 34.839777777778°E﻿ / 32.078444444444; 34.839777777778
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) ישיבת רבנו חיים עוזר(למפת גוש דן רגילה) ישיבת רבנו חיים עוזר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת רבנו חיים עוזר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת רבנו חיים עוזר  he ישיבת רבנו חיים עוזרhe ישיבת רבנו חיים עוזרמפת  __ בני ברק (in English: Bnei Brak) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) מדרום וממערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ישיבת רבנו חיים עוזר היא ישיבה גדולה בבני ברק המשתייכת לזרם החרדי-ליטאי. הישיבה נקראת על שם הרב חיים עוזר גרודזנסקי, מגדולי התורה בליטא. קודם השואה. בישיבה לומדים 80 תלמידים וכ-70[דרוש מקור] אברכים.
ההקמה

הישיבה הוקמה בשנת תשנ"א-1991 על ידי הרב מנחם צבי ברלין, בוגר ישיבת חברון, שכיהן קודם לכן כר"מ בישיבת גאון יעקב בבני ברק. הישיבה הוקמה בברכתו של הרב שך, שבחר את שמה.
בנו של ראש הישיבה הרב יחיאל ברלין משמש כראש ישיבה לצד אביו.
הישיבה שכנה בתחילה בשכונת זיכרון מאיר בבני ברק ומאוחר יותר עברה לרחוב שלמה המלך 25. בהנחת אבן הפינה למבנה הישיבה נאם הרב שך.
צוות הישיבה

הר"מים בישיבה הם, ראש הישיבה הרב יחיאל ברלין
הרב מנחם מנדל וולפא, הרב אברהם ישעיהו אדלר (חתנו של הרב גרשון אדלשטיין). ראש הקיבוץ הוא הרב אלעזר דוד ברלין, בנו של ראש הישיבה, המשגיח בישיבה הוא הרב נתן רוז'ין והרב רפאל כהן.
בעבר כיהנו כראש קיבוץ ומ"ראשי הישיבה" הרב דוד לוי (כיום ר"מ בישיבת פוניבז'). כמשגיח שימשו הרב נח פאלי (כיום בישיבת תורה בתפארתה) והרב דורון גולד (כיום משגיח בישיבת דרך חכמה של הרב סילבר).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007373561805171  VIAF: 151806740   WorldCat (עם VIAF): 151806740 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישיבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוסיאן פבר

| --- | --- |

 לידה:  22 ביולי 1878 נאנסי, צרפת 
 פטירה:  11 בספטמבר 1956 (בגיל 78) סן אמור, צרפת 
 שם לידה:  Lucien Paul Victor Febvre 
 ענף מדעי:  היסטוריה 
 מקום לימודים:  אקול נורמל סופרייר  אוניברסיטת בורגון 
 מוסדות:  קולז' דה פראנס (1933–1949)  בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה  האוניברסיטה של שטרסבורג  אוניברסיטת בורגון  אקול פראטיק דה אוטז אטיד 
 תלמידי דוקטורט:  Robert Mandrou 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (7 בנובמבר 1924)  קצין בלגיון הכבוד (31 ביולי 1936)  מפקד בלגיון הכבוד (6 בפברואר 1948)  צלב המלחמה הבלגי  צלב המלחמה 1914–1918 
 
לוסיאן פֶבְר (בצרפתית: Lucien Febvre;‏22 ביולי 1878 – 26 בספטמבר 1956), היסטוריון צרפתי, ממייסדי אסכולת האנאל בחקר ההיסטוריה.
ביוגרפיה

לוסיאן פבר נולד בננסי. בעבודתו הוא הושפע רבות מווידל דה לה בלאש (Vidal de La Blache) במהלך לימודיו באקול נורמל סופרייר, בשנים 1899 עד 1902.
את עבודת הדוקטורט, בנושא "פליפה השני והפרנש קונט", סיים בשנת 1911 וזמן קצר אחר כך, החל ללמד באוניברסיטת דיז'ון. פבר נלחם במלחמת העולם הראשונה, ואחריה החל ללמד באוניברסיטת שטרסבורג, לאחר שחבל אלזס הוחזר לצרפת.
בשנת 1929 ייסד את כתב העת Annales d'histoire, économique et sociale יחד עם ההיסטוריון היהודי-צרפתי מרק בלוך. משמו של כתב העת נגזר שמה של אסכולת מחקר היסטורית רבת השפעה, אסכולת האנאל.
בשנת 1933 קיבל פבר מינוי בקולז' דה פראנס. במהלך שנות השלושים והארבעים הצטיין בפוריות מחקרית רבה, על אף שמלחמת העולם השנייה פגעה בעבודתו. בעקבות מותו של בלוך נותר לבדו כמוביל אסכולת האנאל, והוא שפיתח אותה בעידן שאחרי המלחמה. תלמידו פרנאן ברודל המשיך ופיתח את מפעלו לאחר מותו בשנת 1956.
ישיבת קלצק (ארץ ישראל)

ישיבת קלצק פרדס חנה - רחובות, הייתה ישיבה שהוקמה על ידי הרב צבי יהודה מלצר, על שם ישיבת קלצק בליטא, שהוקמה על ידי אביו הרב איסר זלמן מלצר, ובראשה עמד גיסו הרב אהרן קוטלר.
הישיבה פעלה בין השנים תש"א - תשי"ז, אז התאחדה עם ישיבת הדרום.
הקמת הישיבה בפרדס חנה

הרב צבי יהודה פתח את הישיבה כסניף של ישיבת קלצק בליטא. הרב אהרן קוטלר סייע לו בהקמת הישיבה והבטיח סיוע חודשי, אך עד הקמת הישיבה, בשנת תש"א, חרבה ישיבת קלצק בליטא.
הקבוצה הראשונה של הבחורים הייתה של שלושים בחורים, בעיקר מישיבת חברון, בהם הרב שניאור קוטלר והרב דב יפה. בין צוות הישיבה היה הרב זבולון גרז שהתגורר בחדרה והרב יואל קלופט ששהה כל השבוע בישיבה, וחזר לירושלים רק לשבת. הרב קוטלר מסר שיעורים בישיבה בעודו בחור.
הישיבה הוקמה בבית הכנסת של המושבה פרדס חנה. שחדרי השיעורים וחדר האוכל היו בחדרים הסמוכים לבית הכנסת. לאחר תקופה, כשראה שבני המושבה אינם שולחים את בניהם לישיבה, פתח הרב מלצר את מדרשית נעם.
מעבר הישיבה לרחובות

בשנת תש"ז, מונה הרב מלצר לרבה של רחובות, במקום חותנו הרב צבי שטיינמן. הוא העביר את הישיבה לרחובות, כשיחד עמו עברו גם הרב קלופט והרב גרז אותם מינה גם לרבני שכונות בעיר. הישיבה שכנה בבית הכנסת הגדול של רחובות ברחוב בנימין, ומול בית הכנסת, במבנה ארעי, היה חדר השיעורים. מעבר לכביש היה חדר האוכל ומגורי התלמידים, במבנים ששמשו קודם לכן כאורוות של הצבא הבריטי, שעמדו סמוך למקום בו ניצב כיום בית שפירא.
עם פרוץ מלחמת העצמאות הצטרפו התלמידים לכוחות הלוחמים והישיבה התפרקה. לאחר קום המדינה הוקמה הישיבה מחדש.
באותה תקופה הביא את בן דודתו, הרב שך, לכהן כר"מ בישיבה. הרב שך נשאר כל השבוע בישיבה, ולשבתות חזר לירושלים. לאחר מעברו של הרב שך לישיבת פוניבז' בשנת תשי"ב, מילא את מקומו הרב יצחק קוליץ. בנוסף כיהן בישיבה הרב אלימלך בר שאול, עמו הגיעו מספר תלמידים מישיבת חברון, אשר כונו ה"עבריתניקים", בשל רצונם לשמוע שיעורים בעברית. בנוסף כיהנו בישיבה הרב מאיר צבי ברגמן, ראש ישיבת רשב"י וחתנו של הרב שך והרב משה שמעון וינטרוב.
בשנת תשי"ד הקים הרב מלצר את ישיבת הדרום, לבחורים ממשפחות פחות אדוקות. הישיבה הוקמה לצד ישיבת קלצק. בשנת תשי"ז בנה מבנה לישיבת הדרום, סמוך לביתו של חיים ויצמן. בתקופה זו התאחדו שתי הישיבות. חלק מצוות הישיבה, בהם הרב ברגמן, המשיכו ללמד בישיבת הדרום.
לקריאה נוספת

קהילות המבשר, כ"ו אדר א' תשע"ד, ראיון עם ידעאל מלצר.
הערות שוליים

↑  הרב צבי יהודה מלצר זצ"ל, באתר web.archive.org, ‏2016-03-03
↑  סבי הרב צבי יהודה מלצר זצ"ל - המעין - מכון שלמה אומן, באתר www.machonso.org
↑  רבנים ראשיים ברחובות, באתר עיריית רחובות-ארכיון
↑  חוק בתי הדין הרבניים (אישור מינויים), תשי"ב-1952
↑  הרב צבי יהודה מלצר זצ"ל, באתר mdrehovot
ירוחם ורדימון

ירוחם ורדימון
ירוחם ורדימון (1 בנובמבר 1897 - 23 בספטמבר 1968) היה מראשוני הקולנוע הישראלי, מחנך וחוקר האות והלשון העברית.
ראיונות עם ורדימון

אורי קיסרי, 'י. ורדימון אומר לנו - ה"נפוליאון" של הקולנוע הא"י חוזה ב"כוכבים" ומשקיף על הקהל...', בעיתון תשע בערב, 1931, עמ' 8, 10.
אורי קיסרי, 'אגדת הצללים של מר ורדימון... אורות וצללים באמנות', בעיתון דואר היום, 28 בנובמבר 1932, עמ' 3.
דברים לזכרו

אורי קיסרי, "האיש שמכר לעצמו אשליות, אך אחת שמר לעצמו: ירוחם ורדימון ז"ל", בעיתון הארץ, 18 באוקטובר 1968, עמ' 3.
"ירוחם ורדימון", בעיתון דבר, 25 בספטמבר 1968, עמ' 6.
"מת ירוחם ורדימון", בעיתון מעריב, 25 בספטמבר 1968, עמ' 7.
"שדרות ורדימון" בעיירת הפיתוח ירוחם.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
1 2 3 4 5  אורי קיסרי, 'האיש שמכר לעצמו אשליות, אך אחת שמר לעצמו: ירוחם ורדימון ז"ל', בעיתון הארץ, 18 באוקטובר 1968, עמ' 3.
1 2  אורי קיסרי, "אגדת הקסמים של מר ורדימון... אורות וצללים באמנות", דואר היום, 28 בנובמבר 1932, עמ' 3.
1 2  בועז כהן, "התגנבות יחידים" – ריאיון עם אורגד ורדימון, במוסף סופשבוע של העיתון מעריב, 3 בדצמבר 2010, עמ' 53-52.
↑  דוד תדהר (עורך), "משה סבוראי (גולדזייגר)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יט (1971), עמ' 5705
↑  ההגנה בירושלים, עדויות וזכרונות מפי חברים – כונסו ונערכו בידי רחל ינאית, יצחק אברהמי, ירח עציון, חלק ראשון תר"פ-תש"ז. (עדות מפי יהושע אשל - עמ' 24; עדות מפי רחל ינאית - עמ' 28.
↑  דוד תדהר, בשרות המולדת תרע"ב-תש"כ, עמ' 71-70.
↑  עמנואל דודאי, "הלילה בו שרה ירושלים", בתוכנית "המגירה של עמנואל" ברשת ב', שודרה בתאריך 27 בנובמבר 1998.
↑  דוד תדהר, ראשוני הישוב, עמ' 51, 52.
↑  דוד תדהר, הפרק "שרפרפים בחוץ", מתוך הספר בשירות המולדת : 1960-1912 זכרונות, דמויות, תעודות ותמונות, תל אביב : הוצאת ידידים, תשכ"א (1960), עמ' 71, 72.
↑  כרזה של ההסתדרות "נפתחים שעורי מקצוע לפועלים", 2 בינואר 1927.
↑  א. יחף, "רחוב אלנבי", בעיתון דאר היום, 26 בדצמבר 1934, עמ' 3.
↑  גיא רז, "מוגרבי ואלנבי – אשליות הצלולואיד", דברי האוצר לתערוכה במוזיאון ארץ ישראל, מרץ-אפריל 2015.
↑  רוני דורי, געגועים לצלולואיד, באתר כלכליסט, 24 במרץ 2015
↑  קובי פינקלר, "תערוכה: אלנבי ומוגרבי", באתר ערוץ 7, 12 במרץ 2015.
↑  ש.ש.ה., "250 הצגות במוגרבי", בעיתון הבקר.
↑  גיא רז, האוצר לתערוכה, בטקסט מתוך התערוכה הנושא את הכותרת "ירוחם דב ורדימון"
↑  עדית זרטל, "מכל הרוחות" – ריאיון עם אורגד ורדימון", בעיתון דבר, 17 באוגוסט 1973.
↑  שלמה נ. גלפר '"M" או הפשע בקרנבל תרצ"ב', מעריב ת"א, 27 ביוני 1986, עמ' 4, 16.
↑  יהודה נוריאל, "היכל התהילה", במוסף 7 לילות של העיתון ידיעות אחרונות, 20 במרץ 2015, עמ' 5.
↑  ירוחם ורדימון, לבעיית כתב הדפוס העברי, ירושלים : דפוס רפאל חיים הכהן, תש"א.
↑  ירוחם ורדימון, לבעיית הקרי העברי, הד החנוך – עיתון הסתדרות המורים בא"י, תל אביב, תש"ה.
↑  ראו גם: ירוחם ורדימון, "על האות העברית", במדור "קוראים כותבים", בעיתון מעריב, 23 במאי 1962, עמ' 8.
↑  מספריה היותר ידועים של חנה ורדימון: בת האקטיור; שלוש כוסות קריסטל; אשה על ספסל; ומספרי הילדים: ילדי החיות; פורד ולנצ'יה; על האו ועל מיאו; החתול הכלב ואני.
↑  "ירוחם ורדימון", בעיתון דבר, 25 בספטמבר 1968, עמ' 6.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007410816805171  VIAF: 27154074442511741679   WorldCat (עם VIAF): 27154074442511741679 
ורדימון, יושב משמאל, עם כתתו בבי"ס למורים בירושלים, ספטמבר 1920
הסרט "מה יפית עמק נוי", בקולנוע מוגרבי, 1942
הסרט "האדמה הטובה", מוגרבי, 1938
קולנוע מוגרבי, חזית-צד, 1952
כרים קונאטה

כרים קונאטה (בצרפתית: Karim Konaté; נולד ב-21 במרץ 2004 בחוף השנהב) הוא כדורגלן איבוארי המשחק בעמדת החלוץ ברד בול זלצבורג ובנבחרת חוף השנהב.
קריירת מועדונים

קונאטה גדל במחלקת הנוער של מימוסאס מליגת העל של חוף השנהב, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2020. ביוני 2022 חתם ברד בול זלצבורג האוסטרית.
קריירה בינלאומית

ב-3 בספטמבר 2021 ערך קונאטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב, בתיקו 0-0 נגד נבחרת מוזמביק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הוא נכלל בסגל נבחרת חוף השנהב לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021.
נכלל בסגל נבחרת חוף השנהב לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  Ivory Coast – ASEC M .: Karim Konaté thirsts for titles באתר New in 24, ‏ 29 ביולי 2021 (באנגלית)
↑  LA LISTE באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל האיבוארית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת חוף השנהב – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 אלייזר •  2 קונאטה •  3 קונאן •  4 סרי •  5 קאנון •  6 ו. בולי •  7 קוסונו •  8 קסייה •  9 זאהה •  10 קואסי •   11 קורנה •  12 מאיגה • 13 בוגה •  14 דלי • 15 גרדל • 16 אדאן • 17 אורייה • 18 א. סנגארה • 19 פפה • 20 דיה • 21 באיי • 22 האלר • 23 ב. סנגארה • 24 קוואמה • 25 טראורה • 26 סיסה • 27 אקפה אקפרו • 28 י. בולי • מאמן: באומל |  1 אלייזר •  2 קונאטה •  3 קונאן •  4 סרי •  5 קאנון •  6 ו. בולי •  7 קוסונו •  8 קסייה •  9 זאהה •  10 קואסי •   11 קורנה •  12 מאיגה • 13 בוגה •  14 דלי • 15 גרדל • 16 אדאן • 17 אורייה • 18 א. סנגארה • 19 פפה • 20 דיה • 21 באיי • 22 האלר • 23 ב. סנגארה • 24 קוואמה • 25 טראורה • 26 סיסה • 27 אקפה אקפרו • 28 י. בולי • מאמן: באומל | חוף השנהב |
| נבחרת חוף השנהב – גביע אפריקה לאומות 2023 (אלופת אפריקה) |
| --- | --- | --- |
|  1 י. פופאנה •  2 דיומאנדה •  3 קונאן •  4 סרי •  5 סינגו •  6 ס. פופאנה •  7 קוסונו •  8 קסייה •  9 במבה •  10 קונאטה •   11 קראסו •  12 בולי • 13 בוגה •  14 דיאקיטה • 15 גראדל • 16 פולי • 17 אורייה • 18 א. סנגארה • 19 פפה • 20 קוואמי • 21 אנדיקה • 22 האלר • 23 ב. סנגארה • 24 אדינגרה • 25 דומבייה • 26 דיאלו • 27 אמאני • מאמן: גאסה |  1 י. פופאנה •  2 דיומאנדה •  3 קונאן •  4 סרי •  5 סינגו •  6 ס. פופאנה •  7 קוסונו •  8 קסייה •  9 במבה •  10 קונאטה •   11 קראסו •  12 בולי • 13 בוגה •  14 דיאקיטה • 15 גראדל • 16 פולי • 17 אורייה • 18 א. סנגארה • 19 פפה • 20 קוואמי • 21 אנדיקה • 22 האלר • 23 ב. סנגארה • 24 אדינגרה • 25 דומבייה • 26 דיאלו • 27 אמאני • מאמן: גאסה | חוף השנהב |
יעקב אביצוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בפברואר 1924 וסלוי, רומניה 
 פטירה:  17 באוגוסט 1993 (בגיל 69) קִרְיַת מַלְאָכִי, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
יעקב אביצוק (איציקוביץ') (16 בפברואר 1924 – 17 באוגוסט 1993) היה משורר, סופר ועורך ישראלי, יהודי יליד רומניה, ידוע, בין השאר, גם כפזמונאי וכחוקר פולקלור.
קורות חייו

יעקב שמעון איציקוביץ', לימים יעקב אביצוק, נולד בעיר וסלוי ברומניה בשנת 1924 כשישי מבין תשעת הילדים של דוד איציקוביץ' ואשתו, רחל לבית איליוביץ'.
הוא למד בחדר ("תלמוד תורה") בעיר הולדתו ואחר כך בבית ספר יסודי היהודי "עשה טוב". היה בנעוריו פעיל בתנועת הנוער גורדוניה ובימי המשטר הצבאי-פרו-נאצי של אנטונסקו נשלח לעבודות כפייה במחנות עבודה.
בשנת 1946 עלה לארץ ישראל במסגרת עליית המעפילים על סיפון האונייה "הגנה". מיד עם הגעתו נעצר על ידי השלטונות הבריטים ונשלח למחנה המעצר עתלית. אחרי שחרורו הצטרף לתנועת החלוץ ובמסגרתה התיישב בתל גזר. אחרי הקמת המדינה היה מדריך עולים צעירים בקיבוץ עלומים. היה לחקלאי במושב באר טוביה שם התיידד עם המלחין עמנואל זמיר וכתב מילים לכמה מלחניו. בשנים 1954–1955 אביצוק למד במדרשה למורים בבאר שבע והוסמך כמורה.
אביצוק כיהן כמנהל מחלקת תרבות במועצה האזורית מרחבים.
פעילותו הספרותית

אביצוק פרסם שירים, סיפורים וכתבות בעיתונים.
פרט לכך במסגרת ארכיון הסיפור העממי בישראל מיסודו של הפרופסור דב נוי, הקליט אביצוק סיפורים מפי בני עדות שונות בישראל שפורסמו בהמשך בשנים 1962–1976 בקובצי "חודש חודש וסיפור" בעריכתו.
אביצוק נפטר בשנת 1993 בקריית מלאכי בישראל. על מצבת קברו כתוב: "סופר יוצר, אוהב אדם".
פעילותו הספרותית > חייו הפרטיים

אביצוק היה נשוי לתמר ולהם שתי בנות ובן.
ספרים > שירים

1961 - אבחת החרמש, הוצאת עמיר
1984 - סיסמוגרף הלב: שירים, הוצאת רשפים
ספרים > סיפורים

1973 - ויויאן: סיפורים, הוצאת אל"ף
1966 - ניגונים חדשים (שלושה עשר סיפורים) (איורים: יוסי רום), הוצאת אל"ף
1976 - מה סיפרו האנפות - ספר לילדים (איורים: בינה גבירץ), הוצאת יזרעאל
1980 - מנחם מנדל מבקר במושב
ספרים > קובצי סיפורי עם יהודים

1965 - האילן שספג דמעות: ל״ו סיפורי עם מפי י״ב מספרים, הוצאת המוסיאון לאתנולוגיה ולפולקלור, חיפה
1964 - סיפורי עם מפי יהודי מרוקו - 23 מעשיות ואגדות - הוצאת ההסתדרות הציונית העולמית
1985 - גורלו של ילד - כ"ח סיפורי עם מעדות ישראל, הוצאת עמיר
בארכיון הסיפור העממי על שם דב נוי רשומים 319 סיפורי עם שלוקטו על ידי יעקב אביצוק.
ספרים > אחרים

1970 - (עורך) קרייתנו קריית מלאכי
ספרים > מילים לשירים

לאדמתי
אהבת יוגב
שירי זמר מאת יוסף מוסטקי
באר שבע עירי
טובים השניים
מדבר (חול גבעות)
הנצחה

הארכיון של אביצוק נמצא במכון גנזים של אגודת הסופרים העבריים.
הערות שוליים

↑  Heritage genealogical site
↑  אתר מורשת מרוקו
↑  לקסיקון הספרות העברית החדשה אוניברסיטת אוהיו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304466305171  BnF: cb179387303 (data)  LCCN: n87873147  VIAF: 2838158070713808780008   WorldCat (עם VIAF): 2838158070713808780008
כדורגל בממלכה המאוחדת

הכדורגל בממלכה המאוחדת מנוהל בנפרד בכל אחת מארבע אומות הבית של הממלכה המאוחדת, כאשר לכל אחת מהן התאחדות כדורגל עצמאית האחראית על ניהול הכדורגל בתחום שיפוטה. נבחרת הממלכה המאוחדת לא הייתה פעילה מאז 1972, אך הוקמה מחדש לקראת השתתפותה בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת לונדון ב-2012.
לפרטים עבור הכדורגל בארבע האומות, ראו:
כדורגל באנגליה
כדורגל בצפון אירלנד
כדורגל בסקוטלנד
כדורגל בוויילס
ערך זה משווה בין הכדורגל במדינות השונות.
התאחדויות כדורגל

לכל אחת ממדינות בריטניה, המכונות לעיתים בשם "home nations" (אומות הבית), יש התאחדות כדורגל לאומית האחראית על ניהול הכדורגל כולו במדינה המתאימה: התאחדות הכדורגל האנגלית (FA), אחראית על אנגליה ומושבות הכתר הבריטיות ונוסדה ב-1863; התאחדות הכדורגל הסקוטית (SFA) הוקמה ב-1873 ולאחריה הוקמו התאחדות הכדורגל של ויילס ב-1876 והתאחדות הכדורגל האירית (IFA) ב-1880. אלה הן ארבע התאחדויות הכדורגל הלאומיות הוותיקות בעולם, והן בעלות חלק חשוב בכדורגל העולמי כאשר הן תופסות ארבעה מתוך שמונה המקומות בוועדת הכדורגל הבינלאומית (IFAB), הקובעת את חוקת משחק הכדורגל (ארבעת המקומות הנוספים מיושבים בידי פיפ"א).
מבני הליגות

ישנן ליגות כדורגל נפרדות לאנגליה, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד, על אף שמספר מועדונים משחקים מחוץ למדינה שלהם בשל סיבות לוגיסטיות רבות. לוויילס לא הייתה ליגה לאומית עד שנת 1992 (אף על פי שליגות אזוריות במדינה התקיימו לפני כן), דבר שמסביר למה המועדונים הוולשים הבכירים משחקים כיום במה שמוגדר כמערכת הליגות האנגלית.
מבנה ליגות הכדורגל באנגליה כולל מאות של ליגות היררכיות, ומורכב מאלפי חטיבות. הפרמייר ליג היא הדרגה העליונה, הדרגה השנייה היא הפוטבול ליג ולאחריה הפוטבול קונפרנס, שם המבנה מתחיל להפוך לאזורי וכולל את הפרמייר ליג הצפונית, הליגה הדרומית והליגה האיסטמיאנית, ורבות נוספות לידן. המועדונים הוולשים קארדיף סיטי, קולוויין ביי, מרת'ייר טיידפיל, ניוספורט קאונטי, סוונסי סיטי ו-רקסהאם משחקים במערכת הליגות האנגלית. מועדון אחד שמשחק בפוטבול ליג, צ'סטר סיטי, יש אצטדיון הגובל בוויילס, כאשר משרדי המועדון ממוקמים באנגליה אך המגרש למעשה נמצא בוויילס.
מבנה ליגות הכדורגל בצפון אירלנד כולל את ה-א.פ.א. פרמיירשיפ, ליגת העל. מועדון צפון אירי אחד, דרי סיטי, משחק מחוץ לבריטניה, במערכת ליגות הכדורגל ברפובליקה של אירלנד.
מבנה ליגות הכדורגל בסקוטלנד קטן יותר, וכולל שתי ליגות לאומיות בלבד: ליגת העל הסקוטית (SPL) והפוטבול ליג הסקוטית. עם זאת, יש ליגות אזוריות אחרות שלא מקושרות לליגות הלאומיות, בהן ליגת הכדורגל של היילנד, ליגת הכדורגל של מזרח סקוטלנד וליגת הכדורגל של דרום סקוטלנד. מועדון אנגלי אחד, ברוויק ריינג'רס, משחק במערכת הליגות הסקוטית.
מבנה ליגות הכדורגל בסקוטלנד כולל ליגת העל הוולשית ומספר ליגות אזוריות. מועדון הליגה העליונה דה ניו סינטס החל לערוך את משחקי הבית שלו בצד האנגלי של הגבול באווסטרי ב-2007. בעבר, הסינטס ייצגו את הכפר הקטן "לנסנטפרייד-ימ-מצ'יין", אך התאחדה עם אסווסטרי טאון, ששיחקה בעבר במערכת הליגות הוולשית, ב-2003.
תחרויות גביע

יש מספר רב של תחרויות גביע בשיטת נוק-אאוט למועדונים בבריטניה. גם אלו, מאורגנים במבנים המתאימים להם: האנגלי, הסקוטי, הוולשי והצפון אירי. ברבים מהגביעים מובטחת לזוכה הפעלה למוקדמות גביע אופ"א.
כל התאחדות כדורגל מפעילה את הגביע הלאומי שלה, גביע ה-FA באנגליה, הגביע הסקוטי בסקוטלנד, הגביע הוולשי בוויילס והגביע האירי בצפון אירלנד. באופן מסורתי, גביעים אלו היו פתוחים מבחינת המועדונים המתקבלים אליהם, כאשר קבוצות רבות שלא מגיעות מאותו לאום (ו/או אותה מערכת ליגות) נכנסות לתחרות. בשנים האחרונות הכללים התהדקו, ותחרויות הגביע פתוחות רק לקבוצות המשחקות במערכת ליגות הכדורגל של אותה אומה.
ישנם מספר גביעים נוספים שמשחקים בהם יותר מועדונים, אך הם נושאים פחות יוקרה, בהם גביע הפוטבול ליג באנגליה, גביע הליגה הסקוטי בסקוטלנד, גביע ליגת העל הוולשית בוויילס וגביע הליגה האירי בצפון אירלנד. מספר גביעים ששוחקו בעבר היו בין מדינות שונות מבריטניה, לדוגמת הגביע האנגלו-סקוטי. תחרות גביע נוספת שחוצה את גבולות בריטניה היא גביע סטנטה ספורטס, שמציגה ארבע קבוצות מהליגה הצפון אירית וארבע קבוצות מליגת הכדורגל של אירלנד מהרפובליקה של אירלנד.
נבחרות לאומיות

כיום אין נבחרת לאומית של בריטניה, ולעומת זאת ישנן נבחרות לאומיות לכל אחת מאומות הבית, המייצגות בתחרויות הבינלאומיות את אנגליה, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד, וכמו כן ישנן נבחרות לגילאים צעירים שונים לכל אחת מהאומות. לעיתים ישנם דיונים של שחקנים מסוימים המחזיקים פשוט בדרכון בריטי, באיזה נבחרת הם יכולים לשחק, אך בדרך כלל שחקן רשאי לשחק עבור כל אומה שבה הוא, הוריו או סביו נולדו (במקרה שבו מוצאו הוא ממדינות שונות, הוא יכול לבחור עבור איזו נבחרת הוא משחק). שחקנים ממושבות הכתר הבריטיות (כדוגמת האי מאן ואיי התעלה), שמבחינה טכנית לא נמצאות בממלכה המאוחדת, יכולים לשחק עבור כל אחת מארבע הנבחרות גם הם.
עם זאת, ישנם מקרים שבהם נבחרת יחידה מתחרה תחת דגל הממלכה המאוחדת. הדוגמה הבולטת ביותר היא משחקי הקיץ האולימפיים, שבהם נבחרת בריטניה מתחרה כמדינה אחת תחת השם "Great Britain" (בריטניה הגדולה). בשנים המוקדמות, בתחרות הכדורגל האולימפית התמודדו חובבים בצד אחד, ובצד השני הוועד האולימפי של בריטניה הסכים לשלוח את נבחרת החובבים של אנגליה כמייצגת של בריטניה כולה (הנבחרת לא הייתה נציגה אמיתית של בריטניה כולה, אך שיחקה תחת דגל זה). בשנים האחרונות תחרות הכדורגל האולימפית משוחקת בין נבחרות עד גיל 23, ובריטניה לא שולחת אף ייצוג אליו.
מספר אנשים, כדוגמת הפוליטיקאי טוני באנקס, הציעו שלבריטניה תהיה נבחרת אחת בלבד שתייצג אותה, אך כל ארבע התאחדויות הכדורגל התנגדו לרעיון זה.
נבחרת הרפובליקה של אירלנד, אף על פי שאינה חלק מהממלכה המאוחדת, מוגדרת לעיתים קרובות כ-"home team" (נבחרת מבריטניה), בשל העובדה שכל חמש הנבחרות ממוקמות באיים הבריטיים.
נבחרות לאומיות > משחקים בינלאומיים בין הנבחרות הבריטיות

נבחרות בריטניה נפגשו ביניהן יותר מכל אומות הכדורגל ברחבי העולם. משחק הכדורגל הבינלאומי הראשון בעולם שוחק בין נבחרות אנגליה וסקוטלנד ב-1872, והסתיים בתיקו 0-0. מאז, כל ארבע הנבחרות החלו לערוך בקביעות משחקי ידידות אחת נגד השנייה.
ב-1883 תחרות רשמית בין נבחרות בריטניה, אליפות הבית הבריטית, נפתחה, שהבטיחה שכל אחת מהנבחרות תתמודד מול כל שלוש האחרות לפחות שלוש פעמים בעונה. האליפות חדלה להתקיים בשנת 1984, בין היתר בשל מספר צופים נמוך במשחקים והבעיות בצפון אירלנד. מאז הנבחרות משחקות יחד בעיקר כאשר הן מוגרלות בבית אחד בתחרויות בינלאומית כדוגמת המונדיאל או היורו.
גם מאז 1984, כאשר אליפות הבית הבריטית הסתיימה, היו מספר משחקים ששוחקו בין ארבע הנבחרות הבריטיות. מאז סיום אליפות הבית הבריטית, אוהדים ושחקנים רצו שיוקם טורניר חדש לאומות בריטניה. בעקבות כך, למרות התנגדויות שונות, בהן מצידה של אנגליה, בשנת 2008 הוחלט על פתיחת טורניר בשם "טורניר ארבע ההתאחדויות", שיחל בשנת 2011 ויפגיש את נבחרות אירלנד, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד.
אנגליה נגד סקוטלנד
23 באפריל 1986 (אצטדיון ומבלי), גביע רוס - ניצחון 1-2 לאנגליה
21 במאי 1988 (אצטדיון ומבלי), גביע רוס - ניצחון 0-1 לאנגליה
15 ביוני 1996 (אצטדיון ומבלי), יורו 1996 - ניצחון 0-2 לאנגליה
17 בנובמבר 1999 (אצטדיון ומבלי), מוקדמות יורו 2000 - ניצחון 0-1 לסקוטלנד
אנגליה נגד ויילס
9 באוקטובר 2004 (אולד טראפורד), מוקדמות מונדיאל 2006 - ניצחון 0-2 לאנגליה
אנגליה נגד צפון אירלנד
13 בנובמבר 1985 (אצטדיון ומבלי), מוקדמות מונדיאל 1986 - תיקו 0-0
15 באוקטובר 1986 (אצטדיון ומבלי), מוקדמות יורו 1988 - ניצחון 0-3 לאנגליה
26 במרץ 2005 (אולד טראפורד), מוקדמות מונדיאל 2006 - ניצחון 0-4 לאנגליה
סקוטלנד נגד אנגליה
25 במאי 1985 (האמפדן פארק), גביע רוס - ניצחון 0-1 לסקוטלנד
23 במאי 1987 (האמפדן פארק), גביע רוס - תיקו 0-0
27 במאי 1989 (האמפדן פארק), גביע רוס - ניצחון 0-2 לאנגליה
19 בנובמבר 1999 (האמפדן פארק), מוקדמות יורו 2000 - ניצחון 0-2 לאנגליה
סקוטלנד נגד ויילס
27 במרץ 1985 (האמפדן פארק), מוקדמות מונדיאל 1986 - ניצחון 0-1 לוויילס
27 במאי 1997 (רוגבי פארק), משחק ידידות - ניצחון 0-1 לוויילס
סקוטלנד נגד צפון אירלנד
19 בפברואר 1992 (האמפדן פארק), משחק ידידות - ניצחון 0-1 לסקוטלנד
20 באוגוסט 2008 (האמפדן פארק), משחק ידידות - תיקו 0-0
ויילס נגד אנגליה
3 בספטמבר 2005 (אצטדיון המילניום), מוקדמות מונדיאל 2006 - ניצחון 0-1 לאנגליה
ויילס נגד סקוטלנד
10 בספטמבר 1985 (ניניין פארק), מוקדמות מונדיאל 1986 - תיקו 1-1
18 בפברואר 2004 (אצטדיון המילניום), משחק ידידות - ניצחון 0-4 לוויילס
ויילס נגד צפון אירלנד
8 בספטמבר 2004 (אצטדיון המילניום), מוקדמות מונדיאל 2006 - תיקו 2-2
צפון אירלנד נגד אנגליה
27 בפברואר 1985 (וינדסור פארק), מוקדמות מונדיאל 1986 - ניצחון 0-1 לאנגליה
1 באפריל 1987 (וינדסור פארק), מוקדמות יורו 1988 - ניצחון 0-2 לאנגליה
7 בספטמבר 2005 (וינדסור פארק), מוקדמות מונדיאל 2006 - ניצחון 0-1 לצפון אירלנד
צפון אירלנד נגד ויילס
8 באוקטובר 2005 (וינדסור פארק), מוקדמות מונדיאל 2006 - ניצחון 2-3 לוויילס
6 בפברואר 2007 (וינדסור פארק), משחק ידידות - תיקו 0-0
נבחרות לאומיות > כדורגל במושבות הכתר הבריטיות ובטריטוריות שמעבר לים

על אף שמבחינה טכנית אינן נמצאות בממלכה המאוחדת, הכדורגל במושבות הכתר הבריטיות נשלט ומנוהל בידי התאחדות הכדורגל האנגלית. אף על פי כן, שחקנים ממושבות הכתר הבריטיות יכולים לשחק בכל אחת מארבע הנבחרות הבריטיות, בעוד שבאותו הזמן גם למושבות הכתר הבריטיות יש את הנבחרות שלה עצמה:
נבחרת אולדרני בכדורגל
נבחרת גרנזי בכדורגל
נבחרת האי מאן בכדורגל
נבחרת ג'רזי בכדורגל
נבחרת סרק בכדורגל
הטריטוריות שמעבר לים מבחינה טכנית אינן חלק מהממלכה המאוחדת כאחד, ויש להן נבחרות משל עצמן. לכמה מהטריטוריות שמעבר לים ישנה חברות מלאה בפדרציות האזוריות המקבילות:
נבחרת אסנשן בכדורגל
נבחרת אנגווילה בכדורגל
נבחרת ברמודה בכדורגל
נבחרת איי הבתולה הבריטיים בכדורגל
נבחרת איי קיימן בכדורגל
נבחרת איי פוקלנד בכדורגל
נבחרת גיברלטר בכדורגל
נבחרת מונטסראט בכדורגל
נבחרת פיטקרן בכדורגל
נבחרת סנט הלנה בכדורגל
נבחרת נבחרת איי טרקס וקייקוס בכדורגל