stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית (ספר)

| --- | --- |

עטיפת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  מרילין רובינסון
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פרוזה
 הוצאה
 הוצאה:  כתר
 תאריך הוצאה:  2008
 מספר עמודים:  323
 הוצאה בעברית
 תרגום:  ברוריה בן ברוך
 סדרה
 ספר קודם:  גלעד 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002875713
 
בית הוא רומן שנכתב על ידי הסופרת האמריקאית זוכת פרס פוליצר מרילין רובינסון. הספר יצא לאור בשנת 2008 והוא ספרה השלישי של הסופרת. קדמו לו הספרים משק בית שיצא בשנת 1980 וגלעד שיצא ב-2004.
הרומן זכה באחד מפרסי לוס אנג'לס טיימס, בפרס פוליצר לפרוזה ב-2009 ועלה לגמר של פרס הספר הלאומי לפרוזה.
בית נמנה עם אחד מרשימת 100 הרומנים של השנה על ידי הניו יורק טיימס, ונכלל ברשימת הספרים הטובים של 2008 על ידי הוושינגטון פוסט, לוס אנג'לס טיימס, סן פרנסיסקו כרוניקל וכן ברשימת 10 הספרים הטובים של השנה של מבקר הספרות ג'יימס ווד בניו יורקר.
עלילה

גלורי בת ה-38 חוזרת לבית נעוריה כדי לטפל באביה, כומר מזדקן של קהילה כפרית. חזרתו של אחיה הגדול ג'ק המופיע לבית לראשונה מזה 20 שנה, הכבשה השחורה של המשפחה ואלכוהוליסט בגמילה הופך את הבית לזירה של רגשות שעד כה הודחקו.
ג'ק מאז ומעולם לא הצליח להשתלב בין אחיו ולא הצליח לסיים את הלימודים או למצוא עבודה. חייו נראים כהחמצה במיוחד לאור העובדה שבמהלך הספר מתברר שלמרות אישיותו השנויה במחלוקת ג'ק הוא אדם טוב לב ומצפוני, מלא כוונות טובות. הוא נלחם בעיית השתייה שלו ומנסה להשתקם מתוצאות של טעויות שעשה בעבר. אולם למרות כל זאת עדיין הוא סובל מדימוי עצמי נמוך עקב היותו אלכוהוליסט בגמילה יחד עם תווית של נער בעייתי שתמיד הודבקה לו בעבר.
בגמדר

בגמדר (געז: በጌምድር, תרגום: "ארץ הכבש״) הוא מחוז היסטורי באתיופיה.
היסטורית גבולותיו של המחוז היו נהר התכזה העליון במזרח עם וג ולסתה, נהר הבשלו עם אמהרה בדרום מזרח, הנילוס הכחול בדרום עם גוג'ם, אגן אגם טאנה במערב עם המחוזות דרה ופוגרה, ובצפון מערב באנפרז.
שמו של המחוז, המורכב מהמילים "בג", ו"מדר"(=ארץ), הוביל חוקרים למצוא משמעות למילה "בג". יש שהציעו שהמילה "בג" מקורה בעם הבג'ה, ומשמעות שם המחוז לפיכך היא "ארץ בג'ה", ומשערים שבעבר הללו ישבו באזור. היו שטענו כי המילה "בג" היא למעשה המילה ל"כבש" בשפות האתיו-שמיות ולכן המשמעות היא "ארץ הכבשים". אחרים הציעו כי ייתכן שהמילה "בג" הגיעה מהמילה "בגה", שמשמעותה "עונה יבשה", ונמקו בכך שהאזור הוא אכן חסר מים ויבש.
יושבי האזור מקדם היו האגאו ולצידם ביתא ישראל. במסורת האתיופית נחשב האזור לחלק משטחי גדעון. במהלך המאה ה-14 החלו לפלוש למקום צבאות האימפריה האתיופית ולספח את האזור; במרוצת הדורות עבר האזור 'אמהריזציה' ובשלהי המאה ה-16 תושבי האזור היו לאמהרים-נוצרים. בתקופה זו, בגמדר היה למחוז הגדול באימפריה האתיופית ושהשתרע מהנהרות בשלו והנילוס הכחול בדרום, ועד לנחל בלסה בצפון, ומהתכזה במזרח ועד לאגם טאנה במערב.
בחלוקה המנהלית של שנות ה-40 של המאה ה-20 אוחד המחוז עם מחוז סמין תחת השם בגמדר וגבולות המחוז היו גבול סודאן במערב, התכזה בצפון ובמזרח, הנילוס הכחול, בשלו ואגם טאנה בדרום.
בירת המחוז הייתה העיר גונדר ששמה שימש כשם שני למחוז ומ-1974 שונה שם המחוז הרשמי לשם גונדר.
לקריאה נוספת

LaVerle Berry, "Bägemdər" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: A-C, Otto Harrassowitz Verlag, 2003, ISBN 3447047461, p. 438-440
Taddesses Tamrat, Church and State in Ethiopia, 1270-1527, Clarendon Press, 1972
Bahru Zewde, A History of Modern Ethiopia, 1855-1991, (Second Edition), James Curry, Ohio University Press & Addis Ababa University Press, 2002, ISBN 0821414402
הערות שוליים

↑  Charles Fraser Beckingham & George Wynn Brereton Huntingford, Some records of Ethiopia 1593-1646, Hakluyt Society, 1954, p. 230
↑  James Arthur Quirin, The Evolution of the Ethiopian Jews: a History of the Beta Israel (Falasha) to 1920, University of Pennsylvania, 1992, ISBN 9780812231168, p. 23
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536659305171  BnF: cb12131277m (data)
באודינג

| --- | --- |

פוטומונטז' של באודינג
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  חֶבֵּיי
 ראש העיר:  צ'וּ'ן יוּ'
 שטח:  22,368 קמ"ר
 גובה:  25 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  2,286 מטרים
  ‑ הנקודה הנמוכה:  7 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנציבות העירונית:  11,544,036 (2020)
  ‑ במטרופולין:  3,154,062 (2020)
  ‑ צפיפות:  516.1 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  38°51′00″N 115°29′00″E﻿ / ﻿38.85°N 115.483333°E﻿ / 38.85; 115.483333
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.baoding.gov.cn
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןבאודינג(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןבאודינג(למפת חביי רגילה) שה-ג'יאג'וואנג האנדאןבאודינג(למפת חביי מוגדלת) שה-ג'יאג'וואנג האנדאןבאודינג    מיקומה של באודינג במחוז חביי tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בָּאודִינְג (בסינית: 保定; בפין-יין: Bǎodìng) היא נציבות עירונית במחוז חֶבֵּיי שבצפון-מזרח הרפובליקה העממית של סין. לעיר היסטוריה בת 2,500 שנה לערך של התיישבות עירונית וכיום היא מתפקדת כנציבות עירונית בכך שהיא כוללת בשטח שיפוטה את אזור המרכז של הרבעים העירוניים ואת העיירות והכפרים שמסביב, בהיקף אוכלוסייה של כ-11.544 מיליון תושבים. כיום באודינג היא אחת הערים החזקות בסין מבחינה תעשייתית כשהיא חלק מאזור הסחר הגדול במדינה יחד עם הערים בייג'ינג וטיינג'ין, והיא גם בין הערים המובילות בעולם בפיתוח תעשייה המתבססת על אנרגיה מתחדשת, להפחתת התעשייה המזהמת.
בעיר יש גם אתרים היסטוריים רבים, כאשר שימשה בתקופות קדומות כמרכז הגנה חשוב לאזור ולבייג'ינג בפרט, וגם במלחמת העולם השנייה שימשה כמרכז אסטרטגי כאשר כוחות צבאיים רבים התבססו בה עם בניית מפקדות ובסיסים צבאיים מבוצרים, כאשר המשיכה לשמש כוח צבאי תוסף להגנה על בייג'ינג והאזור כולו. כך גם מכונה העיר "השער הדרומי של בייג'ינג". בכלל שטח השיפוט יש שרידים תרבותיים הנחשבים כחשובים במעמדם לכל סין.
היסטוריה > התפתחות לאזור עירוני

האזור העירוני של באודינג החל להתגבש בין השנים 476–221 לפנה"ס, במקביל לתקופת המדינות הלוחמות שבה שרי צבא ובני אצולה השתלטו על מחוזות ומקומות שונים ברחבי מזרח סין וסיפחו אותם תחת שלטונם. כך היה האזור נתון בין "מדינת ין" ו"מדינת דזהאו" בתקופת ההתיישבויות הראשונות בו, עד לתקופת הקמת שושלת צ'ין בשנת 221 לפנה"ס. בשנת 477, במהלך תקופת שושלת "בֵּיי (צפון) וֵיי", הפך האזור לנפה בשם "צִ'ינְגְיְוֵּ'אן", ושמר על מעמדו כנפה במשך מאות שנים. האזור היה בעל חשיבות אסטרטגית גדולה כבר מימיו המוקדמים, כאשר בין השנים 618–907 של תקופת שושלת טאנג, שכן בו מטה מפקדת אחד הצבאות ששמרו על החזית הצפון-מזרחית נגד אנשי "Khitan" שהתגוררו באזור צפון סין ועד לדרום מונגוליה. מאוחר יותר שימש כאזור ניצבות חיל מצב הכוחות הממשלתיים שהגנו על הכניסה למחוז שאנשי מהמחוזות העצמאיים שבשטח מחוז חביי של היום. בשנים 907–960 של תקופת חמש השושלות ועשר הממלכות, ובשנים 960–1279 בתקופת שושלת סונג, שימש האזור כנציבות צבאית בהיותו בשטח גבול המריבה שבין שושלת סונג ושושלת ליאו שמצפון לה (הידועה גם כ"אימפריית Khitan"). בין השנים 960–1279 כבר הפך האזור להתיישבות עירונית גדולה בצפון סין. זאת למרות שהעיר נהרסה עם פלישת הכובשים המונגולים דרומה לסין בהנהגת ג'ינגיס חאן בתחילת המאה ה-13 שבמסגרת אותה תקופה. אולם קצת מאוחר יותר, בשנת 1227 בתקופה שבה עוד התבססה שושלת יואן על ידי המונגולים, נבנתה העיר מחדש.
היסטוריה > העיר באודינג בהמשך התפתחות האזור

בין השנים 1206–1368 של תקופת שושלת יואן ושיקום העיר, התקבל גם שמה הנוכחי כאשר המקום נקרא "אזור באודינג", יחד עם השליטה המנהלית שכבר היה לעיר גם על האזור שסביבה. השם "באודינג" התקבל מאחר שמשמעותו בתרגום חופשי היא "להגן על הבירה", בהתייחס לחשיבותה האסטרטגית באותה תקופה ולקרבתה אל בייג'ינג בירת סין. בין השנים 1368–1644, בתקופת שושלת מינג, קבע הממשל המרכזי את באודינג כאזור פלך גאוגרפי. באודינג תפקדה במשך שנים רבות כבירת מחוז ג'ילי (השם הקודם של מחוז חביי), והיוותה מרכז תרבותי חשוב בתקופת שושלת מינג ותחילת תקופת שושלת צ'ינג. במהלך שושלת יואן ושושלת מינג שאחריה (1368–1644), הועבר תפקיד עיר הבירה של סין מדרום סין אל בייג'ינג, ובאודינג הפכה להיות מעוז ההגנה הראשי של בייג'ינג כנגד התקפות מכיוון דרום והתקפות דרך המעברים של הרי טאיחאנג מכיוון מערב. בתקופת שושלת מינג הפכה באודינג להיות המרכז המנהלי של כל אזור הנציבות שהיה מכונה "באודינג". בתקופת שושלת צ'ינג (1644–1912) המשיכה לעלות בחשיבותה, כאשר שימשה הן כמקום מושב הממשל המחוזי של מחוז ג'ילי (הקודם למחוז חביי של היום), והן כמקום ממשל חלופי של המושל הצבאי של ג'ילי, לצד העיר טיינג'ין. עקב כך גם הפכה באודינג לעיר מבוצרת היטב, עם חומות באורך של יותר משמונה קילומטרים אשר הקיפו את משרדי הממשל המחוזי, משרד המושל הצבאי, שטחים נרחבים של בסיסים צבאיים ואת האקדמיה הצבאית, שהוקמו כולם בעיר עקב חשיבותה האסטרטגית בצפון מזרח סין.
היסטוריה > באודינג במאה ה-20 וכנציבות עירונית כיום

בין השנים 1926–1937, היה אזור דִינְגְג'וֹאוּ מקום "האיגוד הלאומי" של "תנועת החינוך ההמוני", כניסוי של "תנועת הבנייה מחדש". בשנות ה-90 של המאה ה-20 גם "התנועה החדשה של בנייה מחדש" המשיכה להפעיל במקום מרכז לאימונים ולקבלת הישגים מקיפים יותר במטרתה. במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה העיר מקום מושבן של מפקדות כוחות הכיבוש היפניים. בשנת 1949, במהלך התקופות המוקדמות של ייסוד הרפובליקה העממית של סין, הפכה באודינג לבירת מחוז חֶבֵּיי החדש יחסית, שקם במקום מחוז ג'ילי, שבוטל בשנת 1928. בשנת 1958 הועבר תפקיד בירת מחוז חביי לעיר טיינג'ין, כאשר איבדה זו את מעמדה כעיריית-מחוז. בשנת 1966 עלה מעמדה של טְייֵנְגִ'ין בחזרה לעיר שאינה כפופה למחוז כלשהו, אלא נתונה ישירות למרותו של השלטון המרכזי בסין – וכך גם קיבלה באודינג בחזרה את מעמדה כבירת מחוז חביי. אולם בשנת 1970 החלה העיר שְה-גְ'יָה-גְ'וָואנְג לגדול בקצב מהיר, והפכה לבירת מחוז חביי במקום באודינג. בחודש דצמבר לשנת 1994 התמזגו העיר באודינג ואזור באודינג להרכב עיר-נציבות באודינג, שקיבלה אחריות ניהולית על 25 מועצות ונפות נוספות שסביב למרכז העיר.

ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 מספר התושבים הכולל בנציבות היה כ-11.544 מיליון תושבים, מתוכם כ-3.154 מיליון בשטח האורבני. רוב תושבי העיר כיום הם בני "האן", כאשר מתגוררים בה גם בני שתי קבוצות אתניות נוספות, בני "חְווֵי" ובני "מָאן".

שטחה של באודינג כיום נראה כצורה מלבנית שמהווה את מרכז העיר, המוקפת בשטחי שדות חקלאיים ההולכים וגדלים על חשבון שטחי המגורים עם ההתרחקות ממרכזה. אותו שטח מרכזי מחולק על ידי מסילת רכבת בשם "ז'ינגואנג", העוברת בעיר בכיוון צפון-דרום. כך גם תחנת הרכבת בבאודינג מהווה מבחינה גאוגרפית ומבחינת התפתחות-עירונית את נקודת המרכז שלה, כאשר חלקה הישן של העיר נמצא ממזרח למסילה ומחולק בעצמו מבחינה מנהלית ל"עיר צפונית" ו"עיר מזרחית", והחלק שהתפתח בבנייה מאוחרת יותר נמצא ממערב למסילה.

מאז הפיכתה לנציבות עירונית, מורכבת כיום באודינג מ-3 מועצות עירוניות, 4 נפות עירוניות, ו-18 נפות:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שם האזור | בפין-יין | בסינית | שטח האזור בקילומטרים רבועים |
| מועצה עירונית: | Qū: | 市辖区: |  |
| שׁינְשׁי | Xīnshì | 新市 | 144 |
| בֵּיישׁי | Běishì | 北市 | 75 |
| נָאנְשׁי | Nánshì | 南市 | 102 |
| נפה עירונית: | Shì: | 县级市: |  |
| דִינְגְג'וֹאוּ | Dìngzhōu | 定州 | 1,274 |
| גְ'ווֹג'וֹאוּ | Zhuōzhōu | 涿州 | 742 |
| אָנְגְווֹ | Ānguó | 安国 | 486 |
| גָאובֵּיידְייֵן | Gāobēidiàn | 高碑店 | 672 |
| נפה: | Xiàn: | 县: |  |
| מָאנְצֶ'נְג | Mǎnchéng | 满城 | 734 |
| צִ'ינְגְיְוֵּ'אן | Qīngyuàn | 清苑 | 953 |
| יִי | Yì | 易 | 2,538 |
| שׂ'וּשְׁווֵי | Xúshuǐ | 徐水 | 736 |
| לָאייְוֵּ'אן | Láiyuán | 涞源 | 2,430 |
| דִינְגְשׁינְג | Dìngxīng | 定兴 | 1,274 |
| שׁוּנְפִּינְג | Shùnpíng | 顺平 | 708 |
| טָאנְג | Táng | 唐 | 1,417 |
| וָאנְגְדוּ | Wàngdū | 望都 | 357 |
| לָאישְׁווֵי | Láishuǐ | 涞水 | 1,666 |
| גָאויָאנְג | Gāoyáng | 高阳 | 497 |
| אָנְשׁין | Ānxīn | 安新 | 726 |
| שׁיאוֹנְג | Xióng | 雄 | 513 |
| ז'ונְגְצֶ'נְג | Róngchéng | 容城 | 311 |
| צ'ויָאנְג | Qūyáng | 曲阳 | 1,064 |
| פֿוּפִּינְג | Fùpíng | 阜平 | 2,497 |
| בָּוֹיֵה | Bóyě | 博野 | 331 |
| לִי | Lǐ | 蠡 | 652 |
גאוגרפיה > טופוגרפיה

הנציבות העירונית משתרעת על פני 22,368 קמ"ר במרכז-מערב מחוז חביי, היא גובלת בבירת המחוז שה-ג'יאג'וואנג ובחנגשווי מדרום, בצאנגג'ואו (אנ') ובלאנגפאנג (אנ') ממזרח, בג'אנגג'יאקואו (אנ') ובבייג'ינג בירת סין מצפון ובמחוז שאנשי ממערב. העיר עצמה מרוחקת כ-140 קילומטרים מדרום למרכז בייג'ינג, כ-150 קילומטרים ממערב לעיר טיינג'ין וכ-125 קילומטרים מצפון-מזרח למרכז בירת מחוז חביי שה-ג'יאג'וואנג, וממוקמת למעשה במרכז האזור שבין שלוש הערים. באודינג ממוקמת למרגלות מזרח החלק הצפוני של רכס הרי טאיחאנג, כך ששטחה כולל בעיקר אזור הררי בשטחה הצפוני-מערבי, ושיפוע הקרקע כלפי מטה עד אל אזור מישורי המוקף באדמות חקלאיות בשטחה הדרומי-מזרחי, שבו נמצא מרכז העיר. במזרח שטח המישור, ישנם משקעים רבים היוצרים מקווי-מים קטנים ואגמים רדודים אשר חוברים יחד ביצירת אזור בשם "אגם בָּאיְיָאנְגְדְייֵן", שבו שטחי מים עמוקים ומים רדודים עם ביצות, שלל שטחי יבשה בתצורות איים גדולים וקטנים. גם תושבי האיים והאזור של שטח זה נכללים בתחום ניהולה של באודינג. ולמעשה, שליש משטח באודינג נמצא ברכס הרי טאיחאנג במערב, שליש באזור המישור במזרח, ושליש באזור המרכזי ביניהם המכונה "אדמת הילי", שבו נמצא מרכז העיר.
גאוגרפיה > אקלים

הטמפרטורה השנתית הממוצעת בעיר היא 12 מעלות צלזיוס. יש בה הבדל ברור בין עונות השנה, עם שינוי ניכר יחסית בטמפרטורות בין עונה לעונה. העיר מצויה בתחום אקלים מונסון ממוזג-חמים לח-למחצה. רוב הגשמים יורדים בעונת הקיץ, עם כמות משקעים ממוצעת של 570 מילימטרים במהלך עונת המונסון, בעוד שבחורף יבש והקור מגיע עד מתחת לאפס מעלות צלזיוס. גם בעונת האביב שורר בעיקר יובש עקב מזג אוויר אביך, ובסתיו קריר.
| אקלים בבאודינג> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בבאודינג> ינואר.1.7.-9.6.2.6 | אקלים בבאודינג> פברואר.4.8.-6.6.5.5 | אקלים בבאודינג> מרץ.12.0.-0.1.7.1 | אקלים בבאודינג> אפריל.21.0.7.6.14.8 | אקלים בבאודינג> מאי.27.4.13.6.29.6 | אקלים בבאודינג> יוני.32.1.18.8.61.8 | אקלים בבאודינג> יולי.32.0.22.1.176.9 | אקלים בבאודינג> אוגוסט.30.4.21.0.161.1 | אקלים בבאודינג> ספטמבר.26.6.14.9.39.7 | אקלים בבאודינג> אוקטובר.20.4.7.4.19.8 | אקלים בבאודינג> נובמבר.11.0.-0.2.11.3 | אקלים בבאודינג> דצמבר.3.5.-7.1.3.8 | אקלים בבאודינג> שנה.18.6.6.9.541.6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
כלכלה

באודינג ממוקמת במרכזו של אזור כלכלי בשם האזור הכלכלי של בוהאי, המהווה את אזור שלוש הערים בייג'ינג, טיינג'ין ושה-ג'יאגוואנג. אחד המפעלים הגדולים בבאודינג הוא "צָ'יְינָה לָאקי פילם", שהוא יצרן חומרים רגישים לאור וחומרי הקלטה מגנטית הגדול בסין.

באשר להפקת אנרגיה מחודשת, לאחר שבאזור מקווי המים בבאודינג מתו דגים רבים משפכי מפעלים אל המים כבר לפני מספר שנים, ראש העיר צ'וּ'ן יוּ' הפך את באודינג בתוך שלוש שנים מעיר בעלת תעשייה עיקרית של ייצור רכבים ואריגי בד, לעיר שגדלה בקצב המהיר ביותר בסין למוקד לפיתוח אנרגיה סולארית-שמקורה בקרינת השמש, אנרגיית רוח, וייצור ציוד לתחנות כוח מבוססות שריפת ביומסה. כך גם הפכה לעיר בעלת שיעור הצמיחה הגבוה מבין כל הערים במחוז חביי, כאשר אזור ריכוז התעשייה בבאודינג, המכונה "עמק החשמל" ושנבנה במתכונת דומה לזו של עמק הסיליקון שבקליפורניה, הגדיל את היקף עסקיו פי ארבעה עקב שינוי זה. מצב נוכחי מוצלח זה של התקדמות הפרויקט, מבוסס על דיווח מתאריך 16 באוגוסט 2009. אחת התוצאות המוצלחות של פיתוח תעשיית אנרגיה מחודשת זו, היא ייסוד 20 מפעלים לייצור הלהבים המשמשים במחוללים של טורבינת רוח ב"עמק החשמל", שאחד מהם הוא המפעל הגדול בסין בייצור זה. לצד מפעל זה, יש שני מפעלים מרכזיים נוספים בבאודינג לטורבינות רוח שהם בין הגדולים בסין, אחד מהם הוא המפעל לטכנולוגיית רוח "טיאנוויי" (בתרגום מילולי: "טכנולוגיית כוח הרוח טיאנוויי"). מפעל זה ייצר 20 טורבינות ראשונות בשנת 2008, ייצר כ-150 יחידות טורבינות נוספות בשנת 2009, וצפוי לייצר עוד כ-500 יחידות במהלך שנת 2010 במסגרת הפיתוח המקיף של הפקת אנרגיה מחודשת.

בשנת 2007 עמד התוצר הלאומי הגולמי על 137.5 מיליארד "רנמינבי"/יואן (18.3 מיליארד דולר אמריקני), המהווים זינוק של 11.7% לעומת התוצר הגולמי הלאומי של שנת 2006, עקב הפיתוח התעשייתי המהיר ביותר בבאודינג ובאזור "רצועת בוהאי".
תחבורה

לבאודינג קשרים חזקים עם ערים אחרות, בעצם מיקומה על אחת הדרכים העיקריות המובילות אל העיר בייג'ינג ומחוצה לה. הכביש המהיר "ז'ינגשי" מקשר בין שתי הערים, ובאודינג היא גם הנקודה המערבית הסופית של הכביש המהיר "באוז'ין", המקשר אותה עם טיינג'ין. מסילת ג'ינגואנג מספקת שירותי הסעה תדירים לתחנה הרכבת של מערב בייג'ינג. מספר רכבות יוצאות מספר פעמים במשך זמן מסוים במהלך היום מהערים בייג'ינג ושה-ג'יג'ואנג אל באודינג, בין השאר בקווי מסילות בייג'ינג-גואנגזו ו"שְׁווֹג'וֹאוּ-חְוָאנְגְחְווָה" העוברות דרך באודינג. ישנו גם כביש מהיר מטיינג'ין אל באודינג, אשר מקל את הנגישות ומקצר את הדרך לשלוש שעות נסיעה בין השתיים. נגישות הנסיעה באוטובוס מבייג'ינג אל באודינג גבוהה ביותר, כאשר באופן כללי יוצא אוטובוס מבייג'ינג אל באודינג מספר פעמים רב ביום.

מרכז באודינג מוקף בכביש טבעת, ומערכת התחבורה הציבורית בתחום העיר מורכבת מאוטובוסים (אשר גובים סכום של יואן אחד לכל נסיעה בתחומיה), ומוניות גם נפוצות בעיר.
בבחינת תחבורה אווירית, לבאודינג יש נמל תעופה קטן שאינו נכלל בדירוג 150 שדות התעופה הגדולים והנוחים בסין. אולם באופן כללי, נגישות בדרכי תעופה בין מחוזות רחוקים בסין ומדינות אחרות לבין באודינג היא קלה, עקב היותה ממוקמת במרחק של כ-150 קילומטרים משלושת שדות התעופה הגדולים והנוחים: נמל התעופה הבינלאומי הגדול ביותר בסין של בייג'ינג, נמל התעופה הבינלאומי הגדול של טיינג'ין ונמל התעופה "גֶ'נְגְדִינְג" של שה-ג'יאג'וואנג. כך גם רוב התיירים מגיעים לבאודינג דרך שלוש הערים הללו.
תרבות > עממיות

השפה המדוברת בבאודינג היא סינית מנדרינית, בתצורת ניב ייחודי לבאודינג הנקרא "ז'י-לו מנדרינית". למרות קרבתה של באודינג אל בייג'ינג, הניב הסיני המדובר בה אינו דומה במיוחד לניב המדובר בבייג'ינג, אלא קרוב יותר לזה המדובר בטיינג'ין. בנפת אנשין נמצא "איגוד המוזיקה של הכפר צ'ואנטואו" הממוקם באי בשטח "אגם באי-יאנגדין", שהיא קבוצה מוזיקלית מפורסמת המנגנת על "גְווָאן" – סוג של אבוב, "שֶׁנְג" – סוג של מפוחית פה, וכלי הקשה שונים. מוצרי מאכל מקומיים ייחודיים שנעשים בעיר הם ביצת "בָּאיְיָאנְגְדְייֵן" שמורה, וחמוצי "קְווֵיחְווָאי". הפסטיבלים והמופעים בעיר נערכים ברובם בעונות הקיץ והסתיו, ורבים מהתיירים מגיעים לעיר בעונת הסתיו שבה שורר מזג-אוויר קריר ונעים.
הפקת חומרי אמנות וחפצי אמנות:
הפקות מאבנים בשם "יִישְׁווֵי" להשחזת והכלת דיו, תחריטים באבנים בנפת צ'ויָאנְג, יצירת דמויות העשויות מחימר "בָּאיְגוֹאוּ", יצירת כלי חרס ופורצלן מפותלים בצורה אמנותית וסריגה בחומרים מצמחי הקנה והסוף.
"כדורי באודינג" – סט של כדורי מתכת המשמשים למדיטציה ולתרגול וגמישות בתזוזת אצבעות כף היד, ככל הנראה החפץ הידוע ביותר שמקום פיתוחו מיוחס לבאודינג.
בעיר יש שלושה פסטיבלים מרכזיים:
פסטיבל "לאנטרן" בנפה העירונית גְ'ווֹג'וֹאוּ – נערך ב-15 לחודש הראשון על-פי לוח השנה הירחי.
פסטיבל "פריחת האפרסקים" בנפת שׁוּנְפִּינְג – נערך בחודש אפריל.
פסטיבל "הלוטוס" באגם בָּאיְיָאנְגְדְייֵן – נערך ב-23 ביולי עד ה-23 בספטמבר.
בעיר מספר מופעים עממיים מרכזיים:
"באודינג לָאודְיָאו" – אופרה-מסורתית במרכז באודינג.
"הָאהָא-צְ'יָאנְג" – מזמורים עתיקים מקומיים בנפת צִ'ינְגיְוֵּ'אן.
"מוזיקת לְווֹגָאו העתיקה" – מופע של מוזיקה עממית בנפת לָאישְׁווֵי.
"ריקוד האריה" – מופע ריקוד עממי מקומי בנפת שושׁוּי.
"מחזה צללים" – בנפה העירונית גְ'ווֹג'וֹאוּ.
תרבות > אתרים

הרחוב בעל האופי המסורתי העיקרי בחלקה הישן של באודינג הוא "דרך יוּ'חְווָה", אשר נמשך ממרכז העיר עד לקצה המזרחי שלה. רוב המבנים ההיסטוריים בעיר ממוקמים באזור של רחוב זה, לצד כמה ממרכזי הקניות המודרניים מהגדולים יותר שיש בעיר. רחובות עיקריים נוספים כוללים את "דרך דונְגפֶנְג", ושדרת "צָ'אנְגְיָאנְג". בבאודינג נמצאת אוניברסיטת חביי, בין שאר מוסדות חינוך גדולים בעיר, וקתדרלה גדולה, בין שאר מבני דת בעיר. במרכז העיר יש שני אתרים היסטוריים בולטים ובכל שטחה הניהולי ישנם 15 אתרים היסטוריים של שרידים תרבותיים במעמד מדיני.

האתרים ההיסטוריים במרכז העיר:
גן בריכת הלוטוס – גן בסגנון סיני קלאסי עם בריכה עתיקה של צמח הלוטוס במזרח מרכז העיר. הגן נהרס והוקם מחדש ב-1227 (באותה שנה שבה נבנתה באודינג כולה מחדש על ידי המונגולים). לגן גם חשיבות תרבותית גדולה, כאשר שימש מקום לימודיהם של חוגים מסוימים במאות הקודמות. כיום נחשב בין עשרת הגנים העתיקים המפורסמים בכל סין.
אחוזת מושל ג'ילי – אחוזה היסטורית הכוללת משרדים וחדרי מגורים, אשר הייתה מקום מגוריו ומגורי משפחתו ומקום פעילותו של מושל מחוז ג'ילי (הקודם למחוז חביי), לניהול ענייני המחוז. אחוזה זו נחשבת לאחד האתרים ההיסטוריים החשובים בכל השטח הניהולי של באודינג ובכל מחוז חביי, ונחשבת כאתר תרבות במעמד מדיני בסין. בשנת 1988 הוסבה למוזיאון, כאשר האגף האמצעי והגדול ביותר שלה (מתוך שלושה אגפים), פתוח לקהל.
האתרים ההיסטוריים בשטח העיר:
שרידי בירת מדינת "יֵן" – נפת יִישׁייֵן (475–221 לפנה"ס)
מעבר "דְזְה-גִ'ינְגְווָאן" בחומה הסינית – נפת יִישׁייֵן ונפת לָאייְוֵּ'אן (1368–1644)
מצבות צִ'ינְג המערבית – מהוות את אחת משתי הקבוצות הגדולות בארכיטקטורת המאוזוליאום הקיסרית של תקופת שושלת צ'ינג, נפת יִישׁייֵן (1730–1915)
"קברי מָאנְצֶ'נְג הָאן" – מקום קבורתם של הנסיך "ליו שֶׁנְג" ואשתו "דוֹאוּ וָאן". נפת מָאנְצֶ'נְג (154–113 לפנה"ס)
"לוחית המוסר הקלאסית לָאו" – נפת יִישׁייֵן (618–907)
מקדש גֶיְוֵּ'אן – נפת לָאייְוֵּ'אן (916–1125)
מקדש "צְה-יוּ'ן" – נפת דִינְגשינְג (1306)
מצבת האבן "יִיצְה-חְווֵי" – נפת דִינְגשינְג (550–577)
מקדש "קָאייְוֵּ'אן" – הנפה העירונית דִינְגְג'וֹאוּ (960–1127)
מקדש "קָאישָׁאנְסְה" – הנפה העירונית גָאובֵּיידְייֵן (618–907)
שרידי כבשן הפורצלן דִינְגְג'וֹאוּ – נפת צ'ויָאנְג (960–1127)
מקדש "ההר הצפוני" – נפת צ'ויָאנְג (386–543)
חורבות מפקדת אזור הגבול "גִ'ין-צָ'ה-גִ'י" – נפת פֿוּפִּינְג (1938)
המנהרה התת-קרקעית "זָ'אנְגְ'וָאנְג" – נפת צִ'ינְגְיְוֵּ'אן (1937–1945)
משרד המושל המחוזי של ג'ילי – מרכז באודינג (1730–1911)
אתרי טיולים מרכזיים נוספים בשטח העיר:
אגם באי-יאנגדיין – שטח המים המתוקים הגדול בצפון סין, בהרכבו משלל תצורות מקווי-מים עמוקים ורדודים על בסיס שקעי קרקע, ומהווה אזור תיירות בביקור באיים הרבים שבו ובאפשרויות השיט הרבות בנהרות ובערוצי המים שבין האיים והשדות המוצפים.
"אזור הנוף יֵה-סָאנְפּוֹ" – יעד תיירות חדש ומתפתח שבו שילוב גאוגרפי של קניונים והרים עם יערות בתוליים וערוצי נהרות.
פגודת "לְיָאודִי" – הפגודה הטרום-מודרנית הגבוהה בכל סין, מתנשאת לגובה של 84 מטרים (275 רגל), נבנתה בשנת 1055 בתקופת שושלת סונג. בשנת 1973 התגלה בחפירות במקום קבר משנת 55 לפנה"ס, שנמצאו בו גם חתיכות דפים עם כתבי ספרות סינית, כולל כתב יד מוקדם של המאמרות של קונפוציוס. נמצאת בנפה העירונית דִינְגְג'וֹאוּ.
תרבות > השכלה

באודינג ידועה כ-"עיר סטודנטים" כשיש בה 7 אוניברסיטאות ומכללות, 31 בתי-ספר טכניים ומתחם מתקני אימון בסוגי ספורט אולימפיים. בנוסף ישנם מכללה לרפואה ומכון חקלאי.
מוסדות ההשכלה המרכזיים בעיר הם:
אוניברסיטת חביי – המוסד האקדמי המרכזי בעיר ואחד המובילים בסין בייחוד בפקולטות המדעים והטכנולוגיה. באוניברסיטה נמצאת אחת הספריות הגדולות בסין, המכילה יותר מ-3,100,000 מיליון ספרים.
האוניברסיטה לחקלאות של חביי
האוניברסיטה לאלקטרוניקה של צפון סין
מכון מרכזי לדיני חוק
מכון מרכז הפיננסים של חביי
מכון באודינג
האוניברסיטה האקולוגית של סין
המכון הטכני המקצועי לתכנות של חביי
המכון הטכני המקצועי של חביי
המכון הטכני המקצועי לאלקטרוניקה של חביי
ערים תאומות

ארצות הברית שארלוט, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית
יפן יונגו (אנ'), טוטורי, יפן
יפן סאיג'ו (אנ'), יפן
הערות שוליים

↑  China: Hébĕi (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  http://abcnews.go.com/International/JustOneThing/Story?id=8327868&page=1
↑  http://www.hktdc.com/info/mi/a/mpcn/en/1X06B9SH/1/Profiles-of-China-Provinces--Cities-and-Industrial-Parks/Baoding--Hebei--City-Information.htm
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4399275-4  MusicBrainz: 4ca939c7-9812-41f1-810e-70d35297d7f7  VIAF: 240069948   WorldCat (עם VIAF): 240069948 
רחוב ועורק-תחבורה בעיר
צומת באזור הקניות של "דרך יוּ'חְווָה" בחלק הישן של העיר
תצלום לוויין של באודינג
תחנת הרכבת במרכז העיר
גן בריכת הלוטוס במרכז באודינג
חצר אחוזת מושל ג'ילי במרכז באודינג
מאוזוליאום באזור מצבות צ'ינג המערבית שבנפת יישיין
בנג'מין שמפני

| --- | --- |

 לידה:  20 בנובמבר 1817 New Ipswich, ארצות הברית 
 פטירה:  11 בדצמבר 1907 (בגיל 90) ווברן, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  ציור 
 חתימה:   
 
בנג'מין שמפני ( באנגלית:Benjamin Champney ‏;  20 בנובמבר 1817- 11 בדצמבר 1907) היה צייר אמריקאי, ששמו הפך לשם נרדף לאמנות ״ההרים הלבנים״ במאה ה -19 והיה מייסד מועדון האמנות של בוסטון.
ביוגרפיה

שמפני נולד בניו איפסוויץ', ניו המפשייר. הוא ביקר לראשונה בקונווי בשנת 1838.
בשנת 1841, שמפני נסע לצרפת ללמוד, וחזר לבוסטון בשנת 1846, ואז חזר לאירופה כדי לצייר פנורמה של נהר הריין. הוא שב לבוסטון בשנת 1848 והציג את הפנורמה שם בדצמבר. לאחר מכן היא הוצגה בווסטר, מסצ'וסטס, ניו הייבן, קונטיקט וניו יורק. בשנת 1854 הוא נסע עם ג'ון פרדריק קנסט למסע ציור לגרמניה ושווייץ. הפנורמה נהרסה בשריפה בעיר ניו יורק באוקטובר 1857.
בשנת 1850 חזר שמפני להרים הלבנים עם חברו ג'ון קנסט. ההתלהבות והציורים שלהם משכו מספר גדול של אמנים מבוסטון וניו יורק לאזור קונווי.
בשנת 1853 התחתן שמפני וקנה בית בקונווי. זה היה בית הקיץ שלו במשך יותר מחמישים שנה. הסטודיו שלו היה מרכז חברתי ידוע, וביקרו בו אנשים רבים מכל רחבי הארץ.
בשנת 1855 הפך שמפני למייסד מועדון האמנות של בוסטון, ובשנת 1856 לנשיא שלו.
בשנת 1900 פרסם אוטוביוגרפיה, זיכרונות שישים שנה לאמנות ואמנים.
שמפני נפטר בביתו בוובורן, מסצ'וסטס, ב־11 בדצמבר1907.
דוגמאות לציוריו ניתן לראות היום בחברה ההיסטורית של ניו המפשייר בקונקורד, ניו המפשייר. מוזיאון קורייר לאמנות במנצ'סטר, ניו המפשייר. בספרייה הציבורית וובורן בוובורן, מסצ'וסטס ומוזיאון ההרים הלבנים ועוד.
כהוקרה על תרומתו הייחודית והמתמשכת לאמנויות ולתרבות של בוסטון, נקראה לכבודו סמטת אבן מרוצפת, ״שמפני פלייס״, בביקון היל ההיסטורית, בוסטון. הוא מוזכר בסמן היסטורי בניו המפשייר, לאורך כביש 16 בניו המפשייר בקונוויי.