stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראדו לקה
חייו

ראדו לקה נולד באזור בקאו, ברומניה, במשפחת אצולה רומנית ממוצא איטלקי. אביו היה בעל קרקעות, פוליטיקאי שהיה חבר פרלמנט ופרפקט, אך פושט רגל במותו. ראדו לקה נשלח בגיל 10 ללימודי פנימייה בווינה, באקדמיה התרזיאנית. אביו מת ב-1907 והוא סיים את האקדמיה התרזיאנית ב-1908 ונכנס ללימודים ב"אקדמיה קונסולרית" במגמה אוריאנטלית, לימודים שסיים ב-1911. בתקופה זו הגיע לעיתים רחוקות לרומניה ואת חופשותיו בילה עם חברים באוסטריה וברוסיה. בשנים 1911 - 1914 למד בפריז, שם נרשם ללימודי משפטים ולימודים סוציאליים, אך התמקד בעיקר בכלכלה פוליטית ונושאים מוניטריים. ב-1915 שב לרומניה והתגייס לצבא.
לקה נשלח לבית הספר לקציני חיל רגלים, הוסמך כקצין והשתתף בקרבות מלחמת העולם הראשונה ונפצע פעמיים. ב-1918, לאחר הסכם בוקרשט (1918) שוחרר מהצבא מטעמי בריאות. לאחר המלחמה היה מנהל מחסן של טובין, שחולקו כסיוע לפליטים ארמנים בגאורגיה, בארמניה ובאזרבייג'ן על ידי הארגון האמריקאי Near East Relief. הוא המשיך בפעילות זו עד 1920, כשהארגון הפסיק את פעילותו באזור הקווקז. באותה תקופה נשא לאישה מזכירה איטלקייה, שעבדה בארגון ונסע יחד איתה לאיטליה, שם ייסד חברה שתעסוק ביבוא וחברה שתעסוק בדיג. לרגל עסקיו הוא נמצא בתנועה מתמדת בין איטליה ובין גרמניה. ב-1922 נולד בנו ובני הזוג התגרשו לבקשת רעייתו. הוא העביר את עסק הדיג לרומניה, אך נכשל בו. הוא עבר לפריז, שם הפעיל מסעדה בשירות עצמי.
בתקופת היותו בפריז יצר קשר עם סוכן, שסיפק לו מידע סודי על משאים ומתנים ותנאים בהם צרפת מעניקה הלוואות חוץ. באותה תקופה התנהל משא ומתן על הלוואה של צרפת לרומניה. מצויד במסמכים סודיים נסע לרומניה וביקש להתקבל אצל קרול השני, מלך רומניה, כדי לספר לו על קנוניה של המפלגות להדיחו על רקע המשא ומתן על ההלוואה. ברומניה פרצה שערורייה והתקשורת יצאה נגדו בחריפות. ראדו חזר לצרפת, שם נעצר, נשפט ונכלא ל-21 חודשים באשמת העברת סודות למדינות זרות.
לאחר שחרורו מהכלא עבר לקה לגרמניה, שם ניסה לקבל עבודה ככתב חוץ, בהתבסס על כך שידע 9 שפות שונות. הוא התחיל לכתוב בעיתונות הגרמנית מאמרים בנושאים כלכליים ומשך אליו תשומת לבו של ארנו שיקדאנץ, עוזרו של אלפרד רוזנברג. לאחר כתיבת מאמר ניסיון בפלקישר באובכטר, ביטאון המפלגה הנאצית, התקבל ככתב חוץ של העיתון בבוקרשט. לפי עצתו של רוזנברג, הוא הוכוון לחדש את הקשר עם המלך הרומני.
בדצמבר 1936 הפסיק לקה את עבודתו עבור העיתון הגרמני ועבר לעסקים, אך המשיך לשמר את קשריו עם הגרמנים. בינואר 1941 הכיר את יון אנטונסקו וזה הטיל עליו להכין את קבלת השגריר הגרמני החדש, מנפרד פון קילינגר. מיכאי אנטונסקו מינה אותו לתת-מנהל בסיגורנצה, אך עבודתו הופסקה כעבור פחות מחודש.
מרכז היהודים

על פי החלטה 49 מיום 30 באוקטובר 1941 מינה מיכאי אנטונסקו את ראדו לקה למנהל במועצת השרים, שיעסוק בהסדרת משטר היהודים ברומניה. ראדו לקה הועמד בראש מרכז היהודים (רומניה) כאשר נשיאו, ננדור גינגולד הוכפף לראדו לקה ולהוראותיו. לקה התנהל בשיתוף פעולה עם עוזר השגריר הגרמני, גוסטב ריכטר וביחד הם תכננו את "הפתרון הסופי לבעיית יהודי רומניה", פתרון שלאחריו לא יישארו יהודים ברומניה. היו חילוקי דעות בין ריכטר ולקה: בעוד שריכטר רצה להעביר את כל יהודי רומניה להשמדה במחנות בפולין, לקה רצה לאפשר ל-3,000 יהודים להגר תמורת תשלום של שלושה מיליארד לאי.
במסגרת תפקידו ראדו לקה היה מעורב בהכנת גירושם של יהודי הרגאט הרומני לפולין, למחנות השמדה. ב-24 בספטמבר 1942 העביר הוראה, בשם מיכאי אנטונסקו ויון אנטונסקו, למשרד התחבורה, להכין תוכנית הסעים מתאימה לגירוש יהודי רומניה. ראדו לקה נהג לסחוט כסף רב ממרכז היהודים, חלק לשימושו האישי והשאר לטובת מוסד החסות הפילנתרופי של רעיית השליט, מריה אנטונסקו. כן הועברו כספים מהמרכז לענייני יהודים גם לידי שר הפנים מיכאי אנטונסקו (שהשקיע במבנים ציבוריים באזור ארג'ש, להגדלת פופולריותו), ואפילו לשימושו של השגריר הגרמני, מנפרד פון קילינגר ועוד.
המשפט והספר

לאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944 נעצר ראדו לקה כאחד מאנשי "קבוצת אנטונסקו". הקבוצה נמסרה, ב-31 באוגוסט, לידי הצבא האדום והועברה לחקירה במוסקבה. באפריל 1946 "קבוצת אנטונסקו" הוחזרה לרומניה והועמדה למשפט בבית הדין העממי בבוקרשט.
ראדו לקה נידון ב-19 במאי 1946 למוות על עיקר העבירות ולעוד שנתיים מאסר על עבירות של סחר במטבע זר ובמתכות יקרות. הוא הגיש בקשת חנינה למלך אשר המיר לו את עונש המוות למאסר עולם עם עבודת פרך. בעת מאסרו כתב לקה ספר זכרונות אפולוגטי על כהונתו כממונה על מרכז היהודים. אחרי 17 שנות מאסר הוא קיבל חנינה נוספת ושוחרר מהכלא ב-15 באפריל 1963. אחרי מותו ואחרי המהפכה הרומנית (1989), נמצא כתב היד של ספרו בארכיבים של המדינה ופורסם ב-1994 תחת השם Eu i-am salvat pe evreii din România (אני הצלתי את יהודי רומניה).
הערות שוליים

↑   דיווח על פסק דין מוות במשפטו של ראדו לקה והמרתו למאסר עולם] (באנגלית)
↑  תולדות משפחת לקה (ברומנית)
↑  המעמד החוקי של יהודי רומניה (1899 - 1944) באתר של הקהילה היהודית הרומנית (ברומנית)
↑  The destruction of the Jews of Romania    (באנגלית)
↑  קבוצת אנטונסקו כללה את ראשי השלטון ברומניה בתקופת יון אנטונסקו ובהם: Ion Antonescu, Mihai Antonescu, Constantin Pantazi, Mircea Elefterescu, Constantin Z. Vasiliu, Radu Lecca ו-Eugen Cristescu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008225190405171  PLWABN: 9810688525305606  ISNI: 0000 0000 3217 3943  LCCN: n96004116  VIAF: 75573923   WorldCat (עם VIAF): 75573923 
חשבון מצרכים שקנה ראדו לקה לעצמו ושולם מכספי מרכז היהודים (רומניה)
קינן אוואנס

| --- | --- |

אוואנס בשנת 2016
 לידה:  23 באוגוסט 1996 (בן 28) ריצ'רדסון, טקסס, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.91
 מספר:  2
 מכללה:  אוניברסיטת טקסס טק
 דראפט:  לא נבחר, 2018
 קבוצות כשחקן
 2018–2019   2019   2019–2020   2020–2021   2021–2022   2022–2024   2024–:  גרנד ראפידס דרייב   דלאוור בלו קואוטס   איגוקאה   הפועל חיפה   מכבי תל אביב   ז'לגיריס קובנה   אולימפיאקוס
 הישגים כשחקן
 אליפות הליגה הבוסנית (2020)
קינן אוואנס (באנגלית: Keenan Evans; נולד ב-23 באוגוסט 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז באולימפיאקוס.
קריירת מכללות

בעונת הרוקי שלו במדי אוניברסיטת טקסס טק, אוואנס היה שחקן משלים כשקלע 5.8 נקודות במשחק ב-18.2 דקות בעודו פותח רק שלוש פעמים מתוך 32 משחקים בהם שותף.
בעונתו השנייה, עונת 2015/2016, הפך אוואנס לשחקן מרכזי בקבוצה כששיפר את ממוצע הנקודות שלו ל-8.7 נקודות ב-25.1 דקות ובנוסף פתח ב-31 משחקים מתוך 32.
בעונת 2016/2017, אוונס רשם ממוצעים של 15.4 נקודות ו-3 אסיסטים למשחק, מה שעזר לו להיבחר לקבוצה השלישית של העונה.
בעונתו האחרונה, אוואנס היה הקלעי המוביל של הקבוצה והוביל אותם לעשירייה הראשונה. באמצע פברואר, קלע אוואנס סל ניצחון בדרבי מול אוניברסיטת טקסס באוסטין ובנוסף קלע שיא קריירה של 38 נקודות. אוואנס נבחר לחמישייה הראשונה של העונה והיה מועמד לתואר הרכז המוביל בליגה ולפרס ג'ון אר. וודן.
קריירה מקצועית

בשנת 2018, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, החל לשחק אוואנס בגולדן סטייט ווריורס במהלך ליגת הקיץ של ה-NBA. לאחר מכן חתם אוואנס בדטרויט פיסטונס בחוזה כפול כך ששיחק לסירוגין בקבוצת הפיתוח של הפיסטונס, גרנד ראפידס דרייב. ב-15 בינואר 2019 שוחרר אוואנס מהפיסטונס מבלי שרשם הופעה אחת במדיה, אך נשאר בקבוצת המילואים.
ב-22 בינואר 2019 עבר אוואנס בטרייד לדלאוור בלו קואוטס יחד עם זכויות השחקן של כריס הורטון בתמורה לזכויות השחקן של שון לונג ודבנדריק ווקר.
ב-26 ביולי 2019 חתם אוואנס לעונה באיגוקאה מהליגה הבוסנית והליגה האדריאטית. אוואנס רשם ממוצעים של 11.9 נקודות, 2.4 ריבאונדים, 2.8 אסיסיטים במדד יעילות של 11.3.
ב-6 ביולי 2020 חתם לשתי עונות בהפועל חיפה מהליגה הישראלית והליגה הבלקנית.
ב-6 ביולי 2021 חתם אוואנס לעונה במכבי תל אביב. ב-12 ביולי 2022 הסתיים חוזהו והוא שוחרר מהקבוצה.
ב-13 ביולי 2022 חתם אוואנס בז'לגיריס קובנה מליגת העל הליטאית והיורוליג. אוואנס סיפק חצי עונה מצוינת עבור ז'לגיריס כאשר הוא מספק לקבוצה 15.9 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים. ב-5 בינואר 2023, קרע אוואנס את גיד האכילס שלו וסיים את העונה.
ב-6 ביולי 2024 חתם אוואנס באולימפיאקוס מליגת העל היוונית והיורוליג.
תארים

אליפויות (1): 2019/2020
גביע ווינר (1): 2021/2022
הערות שוליים

↑  כפיר אדר, ‏זר שלישי להפועל חיפה: קינן אוואנס חתם, באתר ONE‏, 6 ביולי 2020
↑  חיזוק נוסף לצהובים: קינן אוואנס חתם, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏6 ביולי 2021
↑  אהרל'ה ויסברג‏, מכבי תל אביב תשתתף בטורניר ינאקופולוס, קינן אוואנס עזב רשמית, באתר וואלה, 12 ביולי 2022
↑  נשאר ביורוליג: קינן אוואנס חתם לשנתיים בז'לגיריס קובנה, באתר וואלה, 13 ביולי 2022
קייטינג-וור

| קטינג-וור |
| --- | --- |
 צילום מזויף של קטינג-וור
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
סוג:: Pseudonovibos
מין:: קְטִינְג-וָור
שם מדעי
 Pseudonovibos spiralis ‏פיטר ופיילר, 1994
תחום תפוצה


קְטִינְג-וָור (שם מדעי: Pseudonovibos spiralis; ידוע גם כלִין-דְוֶונְג או כשור ספירלי-קרן), הוא מין לכאורה של פרסתן אסייתי ממשפחת הפריים אשר חי באזורים הרריים בדרום-מזרח אסיה וקיומו הוודאי טרם הוכח. הראיות הראשונות לקיומו של פרסתן זה הופיעו בשנת 1993 בדמות קרניים יוצאות דופן אשר נקנו בשווקים האסייתים כמו גם עדויות של ילידים מקומיים, אך המדע טרם התוודע מאז לגופה או פרט חי אשר יאששו את קיום המין. המחלוקת על מהימנות הדיווחים והממצאים הקשורים לפרסתן זה גוברת עם הזמן, ואף שבזמנו הראיות לקיומו עוררו עניין רב בקרב הזואולוגים, כיום, יש בקהילה המדעית הסבורים כי מדובר בבעל חי קריפטוזואולוגי במקרה הטוב, או במתיחה מקומית שחרגה מכל פרופורציות במקרה הגרוע - אף על פי שמכוני מחקר קבעו שטרם ניתן להכריע בנושא. המחלוקת בדבר קיומו של הקטינג-וור הובילה בסופו של דבר לאחת הטעויות המביכות בהיסטוריה של ארגון השימור IUCN; מיד לאחר "גילויו" בשנות ה-90, הארגון סיווג אותו ברשימה האדומה תחת קטגוריה מאוימת, וקבוצת מומחי האנטילופות של IUCN (ה-SSC), אף הפיקה דו"ח מפורט עבורו זאת בטרם נמצאו ראיות וודאיות לקיומו. בעקבות הטלת ספק בעצם הקיום של הקטינג-וור כ-10 שנים מאוחר יותר, IUCN הסיר אותו לבסוף מהרשימה האדומה וביולוגים רבים הביעו ביקורת על הפזיזות של הארגון להפיק דו"ח שימור על יונק שטרם הוכח שקיים.
אטימולוגיה וכינויים

השם המדעי של הקטינג-וור נגזר מלטינית ומבוסס על מבנה הקרניים והתיאור העממי הלא ברור שלו; החלק הראשון של השם ("Pseudonovibos") פירושו "שור-חדש מזויף" המרמז על כך שהוא מתואר כפרסתן בעל דמיון לשור אך מאידך אינו בפועל כזה, והחלק השני של השם ("spiralis") מתייחס למבנה הספירלי של הקרניים אשר משויכות לו כביכול. השמות הרשמיים של המין מקורם בכינויים מקומיים עבורו: קְטִינְג-וָור (Kting voar; נהגה גם כקְצִ'ינְג-וָור) משמעותו בקמרית "שור בר בעל קרניים בצורת ליאנה", בעוד שלִין-דְוֶונְג (linh dương) משמעותו בוייטנאמית "עז הרים" - שם אשר נמצא בשימוש בווייטנאם גם עבור הסרו הסיני ובמדינות המערב עבור צפיר הקורדילרים; בו סונג סאן (Bò sừng xoắn) מתפרש בווייטנאמית כ"קרן פרה מעוותת" וקרטינג-וואה (กระทิงวัว) מתפרש בתאית כ"שור-ביזון". על פי האמונה העממית, פרסתן זה נודע ביכולת שלו לאכול נחשים ארסיים, מה שהוביל לכינוי נוסף שלו בקמרית קטינג-סיפאה (Khting Sipuoh) אשר משמעותו היא שור אוכל-נחשים, ואולי גם מהאמונה העממית שלקרניו יש יכולת ריפוי מהכשת נחשים או בשל המבנה המיוחד של קרניו המזכיר את גוף הנחש; ליד פנום צ'י בפרובינציית קמפונג ת'ום הווייטנאמית, הוא מכונה הגאור אוכל הקוברות. חוקרים מערביים מסוימים מכנים אותו יעל קמבודי או כבש ג'ונגל בהתבסס על הטקסונומיה לכאורה שלו, בעוד שכתב העת המדעי זואולוגיה ג'ורנל היוצא לאור על ידי האגודה הזואולוגית של לונדון, הציע ששמו הרשמי באנגלית יהיה שור ספירלי-קרן (spiral-horned ox).
טקסונומיה

בשל מחסור במידע אנטומי מהימן אודות הקטינג-וור וההתבססות הבלעדית על הקרניים, מיקומו בעץ הפילוגנטי לא היה ברור. בפולקלור הקמבודי, הקטינג-וור תואר כסוג של שור, לעומת הפולקלור הווייטנאמי בו הוא תואר כמין עז. הזואולוגים הגרמנים פיטר ופיילר שתיארו מדעית את הקטינג-וור ב-1994, סברו שהוא קרוב למיני אנטילופות ערבה מתת-משפחת הצבאיים, עם קרבה גנטית במיוחד לצבי פרסי או לצבי יעלי מונגולי. ניתוח ה-DNA הראשון שנעשה על הקרניים בשנת 1997 במוזיאון הממלכתי לזואולוגיה בדרזדן, קבע שלמין יש קרבה דווקא לתת-משפחת היעלים לצד מינים כמו היעל, הטאקין והסרו. לעומת זאת, זואולוגים רבים סברו שמדובר במין מתת-משפחת הפרים, ממספר סיבות: באזור מצויים הסאולה והקופראי הנדירים - שניהם מיני בקר; בעקבות האמונה העממית וכן תצפיות לכאורה של תושבים רבים בקמבודיה אשר דיברו על בעל חיים גדול דמוי תאו; מחקר מורפולוגי באוניברסיטת קנזס אשר בחן את מבנה וצורת הקרניים, הצביע על מערכת יחסים קרובה יותר לשבט הבקר, לצד מחקרים נוספים ב-1995, 1997 ו-2001. על פיהם, נראה שהסיווג הנכון של הקטינג-וור נפל בין הסוג תאו לבין הסוג תאו אפריקני בשבט בקר, ויש שהציעו להקים שבט נפרד עבורו בשם Peudonovibovina, לצד 3 השבטים האחרים (בקר, סלילני קרניים וקצרי קרניים). מחקרים גנטיים אחרים הניבו תוצאות מבלבלות.
קרניים וביולוגיה אפשרית

ציידים רבים טענו שהוא כבד גוף ודומה לתאו אסייתי (למעלה), בעוד שאחרים טענו שהוא זריז מאוד ומזכיר את האנואה (למטה).
מאז הגילוי לכאורה של הקטינג-וור ועד היום, הראייה העיקרית לקיומו באה בדמות כ-20 זוגות קרניים שנמצאו לאורך השנים - חלקן בעודן מחוברות לחלק העליון של הגולגולת, ואשר שימשו כבסיס לקביעת מעמדו הטקסונומי של המין או עבור ספקולציות שונות. מבנה הקרן כפי שתואר לראשונה על ידי הזואולוגים הוא בדמות של נבל או לירה. קצה הקרן הוא ספירלי וחלק, ואורך הקרן בממוצע נע בין 30.8 ל-55.8 ס"מ (כחצי מטר). ישנן שתי צורות לקרניים אשר מיוחסות לקטינג-וור, ולדברי חוקרי הטבע, ההבדל ביניהם עשוי לייצג דו-צורתיות זוויגית בין הזכרים לנקבות המתבטא בקרניים בדומה לקופראי למשל.
מבנה זוגות הקרניים שהתגלו בתחילה ויוחסו מאוחר יותר לנקבות הקטינג-וור היו כדלהלן: הקרן צמחה לכיוון מעלה תוך כדי התעגלות קלה לאחור (בדומה לאנטילופת סוס), אולם לבסוף היא יצרה ספירלה קטנה חדה, כאשר התעגלה בחדות לצד, הסתובבה כלפי החזית ואז התעקלה שוב בחדות כלפי מעלה והצידה. הקרן בתצורה זאת הייתה מחורצת לכל אורכה בסביבות 17 טבעות רוחביות עם מרווח אחיד ביניהם שנע בין 1.5 ל-2.5 ס"מ באופן שמזכיר למדי את קרני הצבי, אולם מאידך, היא הייתה עבה יחסית לעומתם. הצבע של הקרניים הללו הוא בעיקר שחור.
המבנה של זוגות הקרניים האחרות אשר מיוחסות לזכרי הקטינג-וור הוא כדלהלן: הקרן צומחת לכיוון הצדדים ומתעגלת בהדרגה כלפי פנים, כשלבסוף, היא מתעקלת בספירלה חדה כלפי החזית ואז הצידה ומעלה באופן דומה עד זהה לבובאל ליכטנשטיין. בניגוד לקרני הנקבות, קרני הזכרים בצבע בהיר למדי הנדמה לשקוף להוציא את הקצוות השחרחרים. הקרניים המיוחסות לזכרים עבות באופן ניכר מהקרניים המיוחסות לנקבות.
מעבר למידע המאומת אודות האנטומיה של הקרניים, שאר המידע המועט על הקטינג-וור נע בין תצפיות של המקומיים אשר נוטים להגזים לבין ספקולציות של חוקרי טבע מערביים. על פי האורך היוצא דופן של הקרניים, יש המעריכים שהקטינג-וור הוא פרסתן גדול למדי עם גובה כתפיים שנע בין 110 ל-120 ס"מ, ומשקל אשר עשוי ליפול בטווח של 200 עד 300 ק"ג. בעוד שיש המתארים אותו כיונק זריז מאוד המזכיר דווקא את האנואה דמוית האנטילופה, לדברי ציידים מקומיים, הקטינג-וור היה נראה כלפי חוץ כפרסתן דמוי-תאו או גאור, והיה לו פרווה אפורה-שחורה מנוקדת או מפוספסת. לדבריהם, הוא חי בקבוצות משפחתיות קטנות ביערות הרריים, ונטען שהוא מסוגל להגיע לעלים וענפים גבוהים על ידי עמידה על רגליו האחוריות. בפולקלור ובאמונות העממיות יש לקטינג-וור קשר כלשהו עם נחשים, החל מהיותו אוכל נחשים וכלה בכך שלקרניו יש יכולת ריפוי מאגית מפני הכשות נחשים ארסיים; חוקרי הטבע מעריכים שמקור האמונה ביכולת הריפוי של הקרניים הוא במבנה המפותל שלהם - בדומה לאמונה העממית לגבי הקרניים של יעל הבורג. בשנת 2006, הזואולוג ואסיליוויץ קוזנצ'וב פרסם בספרו "היונקים של וייטנאם" לא רק את התיאור האפשרי של המין, אלא גם דיאגרמה של טווח התפוצה שלו; ארגון השימור IUCN פרסם אף מידע מפורט על הטווח והמראה של המין, ועל פי הסקרים שבוצעו על ידי המשרד להגנת חיות הבר של קמבודיה, הארגון קבע שהמין נפוץ באוכלוסיות מבודדות בצפון, מרכז ומערב קמבודיה, וכן בדרום וייטנאם. על פי נתוני הארגון, נראה שהקטינג-וור נפוץ במיוחד ביערות ירוקים סבוכים על גבעות מבודדות ממערב לנהר המקונג, וכנראה קשור באופן הדוק ליערות יבשים נשירים. האקלים של טווח התפוצה המשוער של הקטינג-וור מאופיין בטמפרטורות גבוהות עד 30 מעלות, כאשר כמות המשקעים השנתית היא 1,500 עד 2,500 מילימטר בממוצע.
אחרית דבר

בעקבות הפקפוק ההולך וגובר בקיום המין, הרשימה האדומה של IUCN הובכה מאוד ונאלצה להסיר את המין מהרשימה בשנת 2006, זאת לאחר שהכלילה אותו שלוש פעמים רצופות בספר האדום (1994, 2000 ו-2003). מדענים וזואולוגים רבים הגיעו למסקנה שהקטינג-וור הוא לא יותר ממתיחה מקומית שזכתה לחשיפה עולמית והוליכה שולל את כל הקהילה המדעית בכלל והזואולוגית בפרט, אם כי יש הסוברים (בעיקר קריפטוזואולוגים) שהמין אכן קיים; הללו מביאים לטענתם את העדויות הרבות של תושבים קמבודים על ציד או צפייה במין, כמו גם העדות של ציידי טיגריסים בריטים בתחילת המאה ה-20, בעוד שהשוללים את קיום המין מטילים ספק רב בעדויות הללו. הקטינג-וור הוא אחד משלושת היצורים שזכו לשם מדעי בטרם הוכח קיומם הוודאי לצד המפלצת מלוך נס שקיבלה את השם המדעי "Rhombopteryx nessiteras" והביג פוט שקיבל את השם המדעי "Homo sasquatchus", אולם בניגוד להם, הוא היה היצור היחיד שהממצאים אודותיו נחקרו היטב על ידי הזואולוגים. המחלוקת בדבר קיומו של המין באה לידי ביטוי בכתבי עת יוקרתיים רבים כמו ה־Nature וה־Science, וביקורת רבה הובעה על ארגוני השימור בכלל ו-IUCN בפרט אשר לא היסס לסווג אותו כמין בסכנת הכחדה (EN) במקום כמין חסר נתונים (DD), וכן על הזואולוגים שהולכו שולל בלא לבדוק היטב את הממצאים אודות הקטינג-וור; רבים תמהו כיצד ייתכן ששערורייה כזאת שמתאימה למאה ה-18 או למאה-19 מתרחשת עדיין בשלהי המאה ה-20.
לקריאה נוספת

‏ The enigmatic new Indochinese bovid, Pseudonovibos spiralis: an extraordinary forgery. Thomas H, Seveau A, Hassanin A.
‏ Pseudonovibos spiralis: epitaph G. J. Galbreath, R. A. Melville
‏ Debate on the authenticity of Pseudonovibos spiralis as a new species of wild bovid from Vietnam and Cambodia John H. Brandt,Maurizio Diolo,Alexandre Hassanin,Richard A. Melville,Link E. Olson,Arnoult Seveau,Robert M. Timm
‏ Modern Folklore
‏ Science and Public Policy: The Virtuous Corruption of Virtual Environmental Science. Aynsley J. Kellow
‏ Evidence from DNA that the mysterious ‘linh duong’ (Pseudonovibos spiralis) is not a new bovid.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  ‏ Donors to the SSC Conservation Communications Programme and the Antelopes Action Plans
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  ‏ The enigmatic new Indochinese bovid,Pseudonovibos spiralis: an extraordinary forgery
1 2 3 4  ‏ Kting Voar
↑  ‏ Pseudonovibos spiralis (Artiodactyla: Bovidae): new information on this enigmatic South-east Asian ox Robert M. Timm, John H. Brandt
1 2 3 4 5 6 7 8  ‏ Pseudonovibos spiralis: рождение и смерть одной легенды
1 2 3 4 5 6 7  ‏ The Dilemma of the Horns
↑  ‏ Chinese sources suggest early knowledge of the ‘unknown’ ungulate (Pseudonovibos spiralis) from Vietnam and Cambodia
1 2  ‏ The "Linh Duong" Pseudonovibos spiralis (Mammalia, Artiodactyla) is a new buffalo
1 2  ‏ Notes on the morphology of the horns of a new artiodactyl mammal from Cambodia: Pseudonovibos spiralis
↑  ‏ Is the newly described Vietnamese bovid Pseudonovibos spiralis a chamois (genus Rupicapra)?
↑  ‏ John Whitfield: Locking horns. Nature 415, 2002, S. 956
↑  ‏ David Malakoff: Horny dilemma. Science 291, 2001, S. 39
↑  ‏ The Political Ecology of Pseudonovibos Spiralis and the Virtuous Corruption of Virtual Science, Aynsley Kellow
קרניים של קטינג-וור (מיוחסות לזכר); עשרות זוגות קרניים כאלו שנמצאו, שימשו הוכחה חותכת לדברי הזואולוגים לקיום המין.
גילויה של הסאולה באותה שנה שבה התגלה הקטינג-וור, הובילה את הקהילה המדעית העולמית להיות בטוחה לגמרי בקיום המין.
קרן של הקטינג-וור (מיוחסת לנקבה), מוצגת בעמוד השער של מגזין העמותה הזואולוגית למינים ואוכלוסיות (ZGAP) בשנת 2002.
קוקוריוקאי

| --- | --- |
 מדינה:  האימפריה היפנית 
 מייסדים:  ריוהי אוצ'ידה 
 תקופת הפעילות:  ינואר 1901 – 1946 (כ־45 שנים) 
 
קוקוריוקאי (נקרא גם: "אגודת נהר האמור" וכן "אגודת הדרקון השחור", כשמו האחר של הנהר, המפריד בין מנצ'וריה לרוסיה), הוא ארגון לאומני, ימני-קיצוני, אשר פעל ביפן בין השנים 1901 ל-1946.
היסטוריה

הארגון הוקם ב-3 בפברואר 1901, בידי אדם בשם אוצ'ידה ריוהיי, אשר ציין כי הסיבה העיקרית להקמת הארגון היא ההתערבות המשולשת של המעצמות רוסיה, צרפת וגרמניה, בתוצאות מלחמת סין–יפן הראשונה (1894-1895) ובהסכם שימונוסקי שבא לאחריהן.
לאחר הניצחון היפני במלחמה זו, נערכה ועידת שימונוסקי ביפן, בה סין נחלה השפלה נוספת על זו שנחלה בשדה הקרב, בדמות פיצויים ליפן ומסירה של טאיוואן וחצי-האי ליאודונג (שבדרום מנצ'וריה) לידיה. רוסיה ובעלות-בריתה, צרפת וגרמניה, התערבו בתוצאות המלחמה, בעיקר עקב לחץ רוסי, כשהאינטרסים של רוסיה ידועים ליפנים. שלוש המעצמות הגישו אולטימטום, תוך איום צבאי, שהביא את יפן לצאת מחצי האי ליאודונג, שהיה הישג משמעותי במלחמה, וכן לצאת מאזור מנצ'וריה ולמעשה, גם מפורט ארתור. דעת הקהל ביפן זעמה על הממשלה בכישלון לשימור ההישג.
היפנים הבינו כי רוסיה, בעלת הצי הקבוע באזור, היא העומדת מאחורי ההתערבות, וכי לצרפת ולגרמניה אין אינטרסים ברורים להתערבות, כפי שיש לרוסיה. כנגד רוסיה עלו כעת קריאות נקם בקרב הציבור. קמו קבוצות לאומניות, שהשמיעו את קולן למען פתרון מיידי שעיקרו ביטול תוצאות ההתערבות המשולשת. ההתערבות המשולשת באה כהמשך ישיר של ההשתלטות הרוסית באזור, שכללה את חכירת נמל פורט ארתור מידי סין ל-25 שנים וכן ההשתלטות על מנצ'וריה לאחר מרד הבוקסרים בסין, בשנת 1900, ובניית הפרויקט העצום של המסילה הטרנס-סיבירית באזור מזרח אסיה. פעילויות אלה גרמו לחשש בציבור היפני כי יפן תהיה הבאה בתור להיות קורבן של האימפריאליזם המערבי, לאחר סין המתפוררת.
הארגון הבולט בין הארגונים הלאומניים, אם כן, היה הקוקוריוקאי, אשר קרא לסילוקה של רוסיה מאזור מזרח אסיה ולהשתלטות יפנית על מנצ'וריה, מונגוליה וסיביר.
הקוקוריוקאי פרסם עיתון עצמאי וכן הקים בית ספר לריגול, אשר שלח סוכנים לאיסוף מידע על פעילות רוסית ברוסיה, מנצ'וריה, קוריאה וסין. 
כשפרצה מלחמת רוסיה–יפן (1904-1905), עשה הצבא היפני שימוש בקוקוריוקאי למטרות ריגול, חבלה והתנקשות. כן היה הארגון מצוי ברזי הלוחמה הפסיכולוגית בה עשה שימוש.
בשנות ה-20 וה-30 הארגון עבר תהליך פוליטיזציה ואף הרחיב את פעילותו אל מחוץ ליפן.
בשנת 1946, עת הכיבוש האמריקני ביפן לאחר מלחמת העולם השנייה, פורק הארגון בידי האמריקנים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302909305171  CiNii: DA02100822  GND: 5090889-3  ISNI: 0000 0001 0719 5363  LCCN: n82010858  NDL: 00259237  RERO: 02-A023593234  VIAF: 121634849   WorldCat (עם VIAF): 121634849
קוקורבטה מארה

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  1,849 מ' 
 מדינה:  רומניה 
 מיקום:  Criștioru de Jos, רומניהרומניה
 רכס הרים:  Bihor Mountains 
 קואורדינטות:  46°26′27″N 22°41′20″E﻿ / ﻿46.440855°N 22.688927°E﻿ / 46.440855; 22.688927
  (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור קוקורבטה מארה(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור קוקורבטה מארה(למפת מחוז אלבה רגילה) אלבה יוליה איוד בלאז' סבשקוקורבטה מארה(למפת מחוז אלבה מוגדלת) אלבה יוליה איוד בלאז' סבשקוקורבטה מארה
 
קוקורבטה מארה (ברומנית: Cucurbăta Mare, בהונגרית: Nagy-Bihar), המכונה גם פסגת ביהור, הוא הר בהרי ביהור הממוקם בחלקו הדרום-מזרחי של מחוז ביחור, ליד הגבול עם מחוז אלבה ברומניה. גובה ההר 1,849 מטרים (6,066 רגל), והוא הגבוה ביותר בקרפטים הרומניים המערביים.
הערות שוליים

↑  2017 Romanian Statistical Yearbook, National Institute of Statistics – ROMANIA, p. 12
קרוטי 1918

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  אירועים אמיתיים
 בימוי:  אולכסיי שפארוב 
 שחקנים ראשיים:  דמיטרו סטופקה יבהן נישצ'וק יבגני למאך אוסטפ סטופקה אולכסנדר פיסקונוב 
 מדינה:  אוקראינה 
 חברת הפקה:  Good Morning Films הסוכנות הממלכתית האוקראינית לקולנוע
 חברה מפיצה:  B&H Film Distribution Company
 הקרנת בכורה:  2019
 משך הקרנה:  110 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית אוקראינית
 סוגה:  מלחמה
 תקציב:  2,500,000 מיליון דולר
 הכנסות:  269,622 אלף דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
קרוטי 1918 (באוקראינית: «Крути 1918»; שווק במדינות המערב בשם "חורף האמיצים") הוא סרט מלחמה אוקראיני משנת 2019, המגולל את הקרב שניהלו כוחות אוקראיניים על העיר קרוטי, במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה. הסרט זכה לתקצוב ממשלתי נרחב ולתמיכת הסוכנות הממלכתית האוקראינית לקולנוע.
הסרט הופק בסיוע ממשלת אוקראינה בתקציב של 52 מיליון הריבניה
 אך לא זכה להצלחה קופתית משהרוויח 7.3 מיליון הריבניה בלבד.
רקע

ראשית המאה העשרים הייתה תקופה קשה מאוד עבור האוקראינים. אבל אז הם עדיין הצליחו להשיג את עצמאותם וכל משימתם אז הייתה להגן על העצמאות השברירה הזו בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה. לשם כך, רבים היו מוכנים להקריב קרבנות ולהתייצב למען עצמאות הרפובליקה. בשנת 1918 התרחש אחד האירועים הקשים ביותר - קרב קרוטי, ליד קייב. כמה מאות סטודנטים מקומיים, החליטו להגן על ארצם מפני 4,000 חיילים חמושים היטב של הצבא האדום. קרב קרוטי התפרסם בהיסטוריה האוקראינית בתור אחד הקרבות הקשים בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה.
תקציר עלילת הסרט

הרפובליקה העממית של אוקראינה, חורף 1918. שני אחים אנדריי ואולכסיי סביצקי מתאהבים בסופיה היפה אך הרפובליקה האוקראינית הטרייה זקוקה ללוחמים בעקבות הגעתו של הצבא הבולשביקי עם כ-4,000 איש, בפיקודו של הגנרל מוראביוב, המתקדם לעבר קייב, במטרה לכבוש את העיר. אנדריי ואולכסיי מגויסים אל היחידה האוקראינית הקטנה שאחראית להגן על העיר קרוטי ומונה 400 חיילים - מתוכם 300 סטודנטים המתבצרים בתחנת הרכבת קרוטי. העימות בין הכוחות הופך לקרב עקוב מדם כאשר החיילים הצעירים נאלצים להקריב את עצמם במאבק נגד הצבא האדום.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
מקסים דונץ: וולודיה
אנדריי פדינצ'יק: אולכסיי סאביצקי
אלינה קובאלנקו: אוקסנה
יבגני למאך: אנדריי סאביצקי
ולאד ניקיטיוק: פאבל
יבהן נישצ'וק: האב פיפסקי
אולכסנדר פיסקונוב: ואלריק
ויטאלי סאליי: הגנרל מוראביוב
דמיטרו סטופקה: סימון פטליורה
אוסטפ סטופקה: קומיסר הצבא האדום
אולכסיי טריטנקו: אברקי הונצ'ארנקו
נטליה ואסקו: אם
רומן יאסינובסקי: קצין
בוגדן יוסיפשצ'וק: אוטמאנסקי
מיקולה פרסטיוק: מיקולה גנקביץ'