stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עאטף אבו בילאל
קריירת מועדונים

אבו בילאל נולד בכפר הבדואי שגב שלום, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל באר שבע ובגיל 20 הצטרף להפועל משוש שגב שלום. בקיץ 2006 הושאל למכבי באר שבע מהליגה הארצית, אך בדצמבר חזר לשגב שלום.
בקיץ 2008 חתם במכבי עירוני נתיבות מליגה א' בה שיחק שנתיים. בשנת 2010 חתם בבני אילת, אך שוחרר מהקבוצה אחרי זמן קצר וחתם בשבאב א-דאהרייה מליגת העל הפלסטינית עמה לקח אליפות בעונתו השנייה במועדון. בקיץ 2012 חתם בשבאב אל-ח'ליל.
בדצמבר 2013 חזר לכדורגל הישראלי כאשר חתם בהפועל רהט מליגה ב'. ב-7 בפברואר 2014 הבקיע רביעייה בניצחון 1-5 נגד הפועל בת ים.
בקיץ 2014 חתם במכבי שגב שלום מליגה ג'. ב-18 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד הפועל תל שבע, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. בתום המשחק, תל שבע התלוננה להתאחדות לכדורגל שאבו בילאל עדיין רשום בליגה הפלסטינית במקביל לרישומו כשחקן שגב שלום. ב-22 בדצמבר 2014 אבו בילאל הורחק ל-99 שנים מהכדורגל על ידי בית הדין של ההתאחדות. כחודש וחצי אחרי ההחלטה בית הדין ביטל את החלטתו כיוון שמאוחר יותר נודע כי ההתאחדות הפלסטינית סירבה לחתום על טופס שחרור בינלאומי ופתרה את אבו בילאל מכל אשמה. בסיום העונה העפיל עם שגב שלום לליגה ב'.
בינואר 2016 חתם במ.ס. באר שבע עד לסיום העונה. בקיץ 2017 אבו בילאל חתם בצעירי רהט.
ב-31 באוגוסט 2017 חתם בבית"ר נורדיה ירושלים מליגה א'.
בינואר 2018 חתם בצעירי רהט מליגה ב'. אחרי ששיחק בה רק משחק אחד, חזר לליגה א' כאשר חתם במ.ס. דימונה.
ב-12 בנובמבר 2019 חתם בעירוני כסייפה, אך שוחרר אליה רק כעבור כחודש.
בקיץ 2020, חזר לליגה הפלסטינית וחתם באלופה דאז, מרכז שבאב בלאטה.
נבחרת פלסטין

לאחר שהרשים במדי שבאב א-דאהרייה, אבו בילאל קיבל הצעה לשחק בנבחרת פלסטין. ב-4 ביוני 2010 אבו בילאל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד סודאן. ב-1 במרץ 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד פקיסטן.
עקב חזרתו לכדורגל המועדונים הישראלי בדצמבר 2013, אבו בילאל לא-זומן שוב לנבחרת הפלסטינית.
חיים אישיים

ב-5 בנובמבר 2018 אבו בילאל נידון ל-8 חודשי מאסר, עקב נהיגה ללא-רישיון.
הערות שוליים

↑  ארז נעמן, ‏חזור ב-2113: שחקן מליגה ג' הורחק ל-99 שנה, באתר ONE‏, 22 בדצמבר 2014
↑  שי מוגילבסקי, שובו של השחקן שהושעה ל-99 שנים, באתר ynet, 4 בפברואר 2015
↑  לירן דורף, עאטף אבו בילאל חתם בבית"ר נורדיה, באתר דאבל פס, 31 באוגוסט 2017
↑  אביחי דלאל וניסים קמחי, עאטף אבו בילאל חתם בכסייפה, דימונה לא משחררת, באתר דאבל פס, 12 בנובמבר 2019
↑  מיכאל וייסרמן, החלוץ עאטף אבו בילאל נידון לשמונה חודשי מאסר, באתר דאבל פס, 6 בנובמבר 2018
אנדרו שלי

| --- | --- |
אנדרו שלי
אנדרו שלי
 לידה:  30 בנובמבר 1926 וילנה, וילנה (פרובינציה, 1926–1939), הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  17 באוקטובר 2024 (בגיל 97) מיאמי ביץ', ארצות הברית 
 שם לידה:  Andrzej Wiktor Schally 
 ענף מדעי:  אנדוקרינולוגיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת מקגיל 
 מנחה לדוקטורט:  Rudolf Klimek 
 מוסדות:  אוניברסיטת טוליין 
 פרסים והוקרה:  פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי (1975)  עיטור ההצטיינות של הרפובליקה של פולין בדרגת מפקד (2021)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (1974)  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1977)  קצין בלגיון הכבוד 
 תרומות עיקריות
 תיאור הורמון פפטידי המופק במוח
 
אנדרו ויקטור שלי (באנגלית: Andrew Schally, בפולנית: Andrzej Viktor Schally;‏ 30 בנובמבר 1926 –  17 באוקטובר 2024) היה אנדוקרינולוג אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1977.
ביוגרפיה

שלי נולד בווילנה, שבאותה תקופה הייתה שייכת לפולין (כיום בירת ליטא). אביו היה ראש הקבינט של נשיא פולין, איגנצי מושצ'יצקי, ואמו באה ממשפחת אצולה פולנית ידועה.
בספטמבר 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, שלי ומשפחתו נמלטו יחד עם נשיא פולין, ראש ממשלתה וכל שרי הממשלה לרומניה, שם הם נכלאו. על אותה תקופה סיפר שלי שנים רבות לאחר מכן:
הייתי בר מזל כדי לשרוד את השואה בעודי חי בקרב הקהילה היהודית-פולנית ברומניה. נהגתי לדבר פולנית, רומנית, יידיש, איטלקית וגם גרמנית ורוסית, אך אני שכחתי שפות אלה כמעט לחלוטין, וגם הצרפתית שלי, שהייתה מצוינת, רחוקה עכשיו מלהיות רהוטה.
מיד לאחר המלחמה, בשנת 1945, עבר שלי דרך איטליה, צרפת ובריטניה. הוא התחנך בסקוטלנד ובאנגליה, וב-1952 עבר לקנדה. הוא קיבל תואר דוקטור באנדוקרינולוגיה מטעם אוניברסיטת מקגיל בשנת 1957. באותה שנה הוא עבר לארצות הברית לטובת קריירת מחקר ועבד בעיקר באוניברסיטת טוליין. ב-1962 קיבל אזרחות אמריקאית.
בשנת 1977 זכה שלי, יחד עם רוז'ה גימן, בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, על תיאור הורמון פפטידי המופק במוח.
שלי היה נשוי למרגרט-רייצ'ל ווייט (ממנה התגרש) ולאנה מריה דה מדירוס-קומארו.
רחמים צ'קול

רחמים צ'קול (נולד ב-8 במאי 1988 באתיופיה) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת הפועל בני אשדוד עירוני מליגה ב'.
קריירת מועדונים

צ'קול נולד באתיופיה, ועלה לישראל. החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי עירוני אשדוד, ולאחר מכן בקבוצה המאוחדת מועדון ספורט אשדוד, במדיה עלה לקבוצה הבוגרת בשנת 2006.
ב-1 בספטמבר 2011 עבר צ'קול לקבוצת מכבי תל אביב בתמורה ל-350,000 דולר, בנוסף להעברתו של חאתם אלחמיד לאשדוד. ב-5 בדצמבר 2012 התירה ממכבי תל אביב את חוזהו של צ'קול שלא השתלב בקבוצה ומיעט לשחק, ובינואר 2013 סיכם על חזרתו לקבוצת נעוריו, מועדון ספורט אשדוד. בתום העונה שוחרר גם מאשדוד.
בנובמבר 2013 חתם צ'קול במכבי יבנה מהליגה הלאומית. בינואר 2014 עבר להכח עמידר רמת גן מאותה הליגה.
בתחילת עונת 2014/2015 חזר צ'קול למועדון ספורט אשדוד, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה.
ב-13 באוגוסט 2015 חתם בהפועל ראשון לציון, במדיה שיחק עונה אחת. ב-1 בספטמבר 2016 חתם בקבוצת הפועל נצרת עילית.
ב-2 באוגוסט 2017 חתם בהפועל אדומים אשדוד מליגה ב'.
ב-2 ביולי 2020 חתם בעירוני מודיעין מליגה ב'.
ב-2 בנובמבר 2021 חתם בהפועל בני אשדוד מליגה ג'.
ב-15 ביוני 2022 חתם במכבי קריית מלאכי עירוני מליגה ב'.
נבחרות ישראל

לזכותו של צ'קול 12 הופעות ושני שערים בנבחרת הנוער של ישראל, וכן 12 הופעות ושני שערים בנבחרת הצעירה עד גיל 21.
הערות שוליים

↑  ‏צנציפר ושיינמן, מכבי תל אביב שיחררה את רחמים צ'קול, באתר ynet, 5 בדצמבר 2012
↑  ‏יניב טוכמן, צ'קול: "המעבר למכבי ת"א היה טעות", באתר nrg‏, 5 בדצמבר 2012
↑  רחמים צ'קול חתם במכבי יבנה, באתר וואלה, 6 בנובמבר 2013
↑  נדב צרפתי, ‏רחמים צ'קול חתם לעונה אחת בהפועל ראשל"צ, באתר ONE‏, 13 באוגוסט 2015
↑  קובי פורטל, רחמים צ'קול חתם בנצרת עילית, באתר דאבל פס, 1 בספטמבר 2016
↑  שלומי והבה, רחמים צוקול, ליאור עדיקה, גל אגלשטיין חתמו בעירוני מודיעין, באתר דאבל פס, 2 ביולי 2020
↑  יונתן גינזבורג, ‏רחמים צ'קול חתם בהפועל אשדוד מליגה ג', באתר ONE‏, 2 בנובמבר 2021
↑  שווה עלייה? רחמים צ'קול חתם בקריית מלאכי, באתר Msn‏, 15 ביוני 2022
הרב הראשי של בריטניה

| --- | --- |

הרב אהרון הרט הרב הראשי הבריטי הראשון, 1704–1756.
 איוש נוכחי:  אפרים מירוויס
 תחום שיפוט:  בריטניה
 איוש ראשון:  אהרון הרט
 www.chiefrabbi.org
 
הרב הראשי של בריטניה (באנגלית: Chief Rabbi of the United Hebrew Congregations of the Commonwealth, מילולית: הרב הראשי של הקהילות העבריות המאוחדות של חבר העמים הבריטי) הוא רבה הראשי של הממלכה המאוחדת וחבר העמים הבריטי או, במילים אחרות, רבהּ הראשי של האימפריה הבריטית.
טרם גירוש יהודי אנגליה בשנת 1290, התפקיד הדומה ביותר לרב ראשי היה תפקיד "Presbyter Judaeorum" - הממונה מטעם הממשל על היהודים. במתכונתו הנוכחית חודש תפקיד הרב הראשי בשנת 1704.
משרת הרב הראשי של הממלכה המאוחדת נחשבת לאחת הנחשבות בעולם הרבני הייצוגי. הרב המכהן נהנה מיחס ייחודי של שלטונות הממלכה המאוחדת, כולל השתתפות בכל הטקסים הממלכתיים. כן ניתנים לו תארים מלכותיים לפי הישגיו בתפקיד, והרב עמנואל יעקובוביץ' והרב יונתן זקס זכו בתואר "ברון".
בעת החדשה

הרב הראשי הראשון בעת החדשה היה הרב שלמה הירשל. לאחר פטירתו ב-1842 החלה מערכת בחירות לתפקיד. מתוך שלושה עשר מועמדים עמדו רק ארבעה בקריטריונים הדרושים: 1. הרב ד"ר נתן מרקוס אדלר מהנובר; הרב ד"ר צבי בנימין אויערבך מדרמשטאדט; הרב שמשון רפאל הירש מאמדן; והרב צבי הירשפלד מוואלשטיין. הבחירות נערכו לאחר מספר דחיות בחורף ה'תר"ה, דצמבר 1844, והרב אדלר נבחר לתפקיד.
בשנת 1965, עם התפטרותו של הרב ישראל ברודי מתפקידו, הוצע התפקיד ליעקב הרצוג. לאחר התלבטויות רבות הוא ניאות לקבל עליו את התפקיד, אולם מסיבות בריאותיות תוכניתו לא יצאה לפועל.
הרב הראשי הנוכחי הוא הרב אפרים מירוויס (מאז ספטמבר 2013).
הרבנים הראשיים לדורותיהם

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הרב | תחילת כהונה | סיום כהונה | הערות | תמונה |  |
| אהרון הרט | 1704 | 1756 | רב ראשי ורב בית הכנסת הגדול, נפטר בעת מילוי תפקידו |  |  |
| צבי הירש לוין | 1756 | 1764 | רב בית הכנסת הגדול |  |  |
| דוד שיף | 1765 | 1766 | רב בית הכנסת הגדול |  |  |
| ישראל משולם זלמן אשכנזי | 1765 | 1780 | רב בית הכנסת הגדול, רב ק"ק כנסת ישראל (שנוי במחלוקת) |  |  |
| דוד שיף | 1780 | 1791 | נפטר בעת מילוי תפקידו |  |  |
לא היה רב ראשי (1791–1801)
| שלמה הירשל | 1802 | 1842 |  |  |  |
| נתן מרקוס אדלר | 1845 | 1890 | נפטר בעת מילוי תפקידו |  |  |
| צבי הרמן אדלר | 1879 | 1911 | מונה לתפקיד כאשר בריאותו של הרב נתן מרקוס אדלר החלה להתדרדר |  |  |
| יוסף צבי הרץ | 1911 | 1946 | נפטר בעת מילוי תפקידו |  |  |
| ישראל ברודי | 1946 | 1965 | הרב הראשי הראשון שעוטר בתואר אבירות. |  |  |
| עמנואל יעקובוביץ' | 1965 | 1991 | הרב הראשי הראשון שקיבל מושב בבית הלורדים וכן עוטר בתואר אבירות וקיבל תואר ד"ר בתאולוגיה (DD), מהארכיבישוף מקנטרברי, היהודי הראשון שקיבל תואר זה. |  |  |
| יונתן זקס | 1991 | 2013 | עוטר בתואר אבירות והוכתר בתואר הברון זקס מאלדגייט. |  |  |
| אפרים מירוויס | 2013 | עודנו מכהן | בעבר כיהן כרבה הראשי של אירלנד. |  |  |
ראו גם

ק"ק כנסת ישראל
בית הדין הרבני בלונדון
ועד שליחי הקהילות
הרבנים הצבאיים בצבא הבריטי
פרסביטר יהודי אנגליה
הערות שוליים

↑  הרצוג לא יכהן כרבה של בריטניה - מפאת מחלה, דבר, 8 בספטמבר 1965
↑  יואל ביטלמן,הרב אפרים מירויס נבחר לרבה הראשי של בריטניה, באתר בחדרי חרדים, 18 בדצמבר 2012
| הרבנים הראשיים לאנגליה |
| --- | --- | --- |
| הרבנים האשכנזיים | (לא רשמיים): אורי פייבוש המבורגר (אהרן הרט) • צבי הירש לוין • דוד שיף (רשמיים): שלמה הירשל • נתן מרקוס אדלר  • נפתלי הרמן אדלר • יוסף צבי הרץ • ישראל ברודי • עמנואל יעקובוביץ • יונתן זקס • אפרים מירוויס |  |
| רבני הקהילה הספרדית-פורטוגלית | יעקב ששפורטש • יהושע דה סילבה • יעקב אבנדנה • שלמה אאיליון • דוד ניטו • יצחק ניטו • משה גומז דה מסקיטה • רפאל מילדולה • רפאל ד'אזבדו • בנימין ארטום • משה גסטר • שלמה גאון • אברהם לוי • יוסף דוויק הכהן (בפועל) |  |
נבו מזרחי

נבו מזרחי (נולד ב-26 ביולי 1987) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בבית"ר תל אביב.
קריירה

מזרחי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של שמשון תל אביב. בשנת 2006 חתם בסקציה נס ציונה מהליגה הארצית. ב-30 בספטמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה בתיקו 2:2 נגד בית"ר שמשון תל אביב. ב-9 בפברואר 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1:2 נגד מכבי השקמה/רמת חן. בתום העונה חתם בהפועל מרמורק. לאחר שבעונתו הראשונה מיעט לשחק, בעונתו השנייה במועדון זכה ליותר הזדמנויות והבקיע 7 שערים בכל המסגרות. בקיץ 2009 חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל. ב-8 במאי 2010 הבקיע את שעריו הראשונים בליגת העל בהפסד 3:2 נגד בני יהודה תל אביב. לאחר שבעונת 2009/2010 ערך רק 6 הופעות בליגה, עונה לאחר מכן שותף ב-28 משחקים כאשר ברובם עלה מהספסל.
בינואר 2012 הושאל לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית. עד לסיום העונה הבקיע 7 שערים ב-15 משחקים ועזר לקבוצתו להגיע לפלייאוף האמצעי. לאחר שאת עונת 2012/2013 התחיל במ.ס. אשדוד, בספטמבר 2012 הושאל להפועל בני לוד. בתום עונת 2012/2013 שוחרר מאשדוד וחתם במכבי יבנה. לאחר שפתח את העונה עם 5 שערים ב-12 הופעות חלה ירידה ביכולת של השחקן, ובינואר 2013 עבר להפועל ירושלים על מנת לעזור לה להישאר בליגה. במדי ירושלים כבש עוד 5 שערים עד לסיום העונה ועזר לקבוצה להגשים את מטרתה.
ב-3 בפברואר 2015 חזר לליגת העל כאשר חתם במכבי נתניה. ב-21 בינואר 2016 חתם מזרחי בהפועל כפר סבא. ביולי 2016  החל להתאמן עם הפועל אשקלון העולה החדשה לליגת העל וכעבור מספר שבועות חתם במועדון.
ב-4 בינואר 2017 חתם במכבי שעריים. ב-13 ביולי 2017 חזר לקדנציה שנייה במכבי יבנה.
ב-7 ביולי 2019 מזרחי חתם בבית"ר נורדיה ירושלים.
ב-25 בדצמבר 2019 מזרחי חתם במכבי הרצליה.
ב-6 בדצמבר 2020, מזרחי חתם במ.כ. חולון ירמיהו.
ב-13 בספטמבר 2021 חתם מזרחי בהפועל בקעת הירדן.
ב-10 בנובמבר 2021 חתם בהפועל קלנסווה במדיה כבש 16 שערים וסייע לקבוצה לעלות לליגה א'.
כיום נבו משחק במועדון ספורט קריית ים אשר עלה לליגה א' והוא סגן מלך השערים של הקבוצה
מחוץ לכדורגל

במרץ 2016 השתתף בקליפ "תאמין לי" של הזמרת עדן בן זקן.
הערות שוליים

↑  מור רכס, ‏מכבי אחי נצרת שניה עם 0:3 על הכח עמידר ר"ג, באתר ONE‏, 9 בינואר 2012
↑  אבישי תורג'מן, ‏נבו מזרחי עבר ללוד: "שם אוכל לבוא לידי ביטוי", באתר ערוץ הספורט, 19 בספטמבר 2012
↑  נבו מזרחי במכבי יבנה, באתר myavne
↑  מוטי פשכצקי, ‏נבו מזרחי חתם בנתניה, דורי גמר את העונה, באתר ערוץ הספורט, 3 בפברואר 2015
↑  עינת הירש, ‏נבו מזרחי חתם עד תום העונה בהפועל כפר סבא, באתר ערוץ הספורט, 21 בינואר 2016
↑  מיכאל וייסרמן, נבו מזרחי חתם במכבי שעריים, באתר דאבל פס, 4 בינואר 2017
↑  מיכאל וייסרמן, נבו מזרחי חתם במכבי יבנה, באתר דאבל פס, 13 ביולי 2017
↑  שלומי והבה, נבו מזרחי חתם בבית"ר נורדיה, באתר דאבל פס, 7 ביולי 2019
↑  אוהד רון, פרסום ראשון: נבו מזרחי חתם במכבי הרצליה, באתר גולר, 25 בדצמבר 2019
↑  מערכת אתר דאבל פס, נבו מזרחי חתם בירמיהו חולון, באתר דאבל פס, 6 בדצמבר 2020
↑  מערכת אתר דאבל פס, נבו מזרחי חתם בהפועל בקעת הירדן, באתר דאבל פס, 13 בספטמבר 2021
↑  מערכת אתר דאבל פס, נבו מזרחי חתם בהפועל קלנסוואה, באתר דאבל פס, 10 בנובמבר 2021
קריטוקסירינה

| קריטוקסירינה |
| --- | --- |
  השוואה בין אדם ל-Cretoxyrhina mantelli
תקופה
קרטיקון עליון 100–82 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: דמויי עמלץ
משפחה:: Cretoxyrhinidae
סוג:: קריטוקסירינה
מינים
 Cretoxyrhina mantelli  Cretoxyrhina denticulata  Cretoxyrhina vraconensis  Cretoxyrhina agassizensis
שם מדעי
 Cretoxyrhina ‏גליקמן, 1958

כריש קריטוקסירינה תוקף צב מסוג פרוטוסטגה
קריטוקסירינה (שם מדעי: Cretoxyrhina; מילולית: "חד-אף קרטיקוני") הוא סוג של כריש נכחד שחי בקרטיקון העליון לפני 82–100 מיליון שנה. הוא קרובו הרחוק של העמלץ הלבן, ושייך לסדרה דמויי עמלץ. הוא חי בימי הקרטיקון ביחד עם הכריש סקואליקורקס.
מאפיינים

שיניים רבות של סוג כריש זה נמצאו ברחבי העולם. אורכן 7 סנטימטרים והן בעלות להב מעוקל וחלק עם ציפוי של אמייל עבה. היו לו 7 שורות שיניים בלסתותיו העצומות, והן עזרו לו לקרוע לגזרים את טרפו. אורכו הגיע ל-9 מטרים, גדול יותר מעמלץ לבן.
הכריש שחה בים הפנימי המערבי שלחופיה הקדומים של אמריקה הצפונית וניזון מדגים אחרים כולל כרישים ודגי קסיפקטינוס, מוסזאוריים קטנים, פלזיוזאורים, איכתיוזאוריים וצבי ים גדולים כמו הארכלון. כמו כן נמצא מאובן של פטרנודון עם חוליות שננגסו בידי כריש זה, כנראה כשחלף מעל פני המים ונתפס.
בתרבות

כריש זה הופיע בסדרות פלאווורלד ומפלצות חוזרות לתחייה ובסרטים מפלצות ים וSea Rex 3D.
רן רול

רן רול (נולד ב-17 בנובמבר 1987) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי והחלוץ בהפועל בקעת הירדן.
קריירה

רול התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל חיפה והיה שותף לזכייה ההיסטורית של קבוצת הנוער באליפות לצידם של שחקנים כגון שמעון הרוש, אושרי רואש, רן אבוקרט, עודד אלקיים, רן יצחק ועוד. בקיץ 2006 הושאל להפועל מקר מליגה א' על מנת לצבור דקות משחק. במדי מקר כבש 7 שערים ב-24 הופעות. את העונה שלאחר מכן התחיל בהפועל חיפה ולקראת סיום חלו העברות של הקיץ הוא הושאל למכבי עירוני קריית אתא מהליגה הארצית והיה גורם מרכזי בעלייה של הקבוצה לליגה הלאומית. בעונת 2008/2009 חזר להפועל חיפה עימה עלה לליגת העל לאחר 4 שנים בליגה הלאומית.
בקיץ 2009 שוחרר רול מחיפה וחתם בעירוני קריית שמונה שירדה לליגה הלאומית אך הוא לא מצא את מקומו ובינואר של אותה עונה הצטרף למ.כ. נצרת עילית.
בקיץ 2010 עבר למכבי אחי נצרת בה הבקיע 4 שערים בליגה ו-3 נוספים בגביע הטוטו.
בקיץ 2011 עבר לשחק לראשונה בקריירה שלו בליגת העל כאשר חתם בבני סכנין. ב-20 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 2–4 להפועל ראשון לציון. בתום העונה חתם לקדנציה שנייה בנצרת עילית במדיה שיחק בכל משחקי הליגה באותה עונה והיה מלך השערים של הקבוצה עם 11 שערים, אך לא זכה לעלות עם הקבוצה לליגת העל.
בקיץ 2013 הצטרף למכבי נתניה שירדה לליגה הלאומית ובתום העונה חגג עימה עלייה לליגת העל אחרי שנה אחת בלאומית ואף עלה עימה לגמר גביע המדינה בו הפסידה 0–1 בהארכה לעירוני קריית שמונה. גם בעונה שלאחר מכן המשיך רול בקבוצה בניגוד לשחקנים רבים שעזבו אותה. ב-26 בינואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 0–2 נגד בית"ר ירושלים.
ב-24 באוגוסט 2015 שב לליגה הלאומית כאשר חתם בהפועל רמת-גן גבעתיים. ב-5 ביולי 2016 חתם רול בעירוני נשר, העולה החדשה לליגה הלאומית.
ב-30 באוגוסט 2017 חתם במכבי הרצליה.
ב-9 ביולי 2018 חתם בהפועל אום אל-פחם מליגה א'.
ב-18 ביולי 2019 רול חתם בבית"ר נורדיה ירושלים.
ב-10 בפברואר 2020 רול חתם במ.ס. טירה.
ב-21 ביולי 2021, רול חתם בעירוני טבריה במרץ 2022 העפיל עם טבריה לליגה הלאומית. ב-21 ביוני 2022 חתם בצעירי טייבה.
ב-10 בינואר 2023 חתם רול בעירוני מודיעין
תארים

הליגה הלאומית: 2008/2009
הליגה הלאומית: 2013/2014
הערות שוליים

↑  דניאל סיילן, ‏רן רול חתם בהפועל רמת גן: הגעתי לבית חם, באתר ONE‏, 24 באוגוסט 2015
↑  דורון בן דור, ‏נשר ממשיכה להתחזק: רן רול חתם לעונה אחת, באתר ONE‏, 5 ביולי 2016
↑  אסף שטיינר, ‏הקשר רן רול חתם במכבי הרצליה לעונה אחת, באתר ONE‏, 30 באוגוסט 2017
↑  קובי פורטל ושלומי והבה, רן רול חתם באום אל פאחם, 9 ביולי 2018, באתר דאבל פס
↑  לירן ביטון, פרסום ראשון: רן רול חתם בבית"ר נורדיה, באתר גולר, 18 ביולי 2019
↑  דאפר מחאמיד, רן רול חתם במועדון ספורט טירה, באתר דאבל פס, 10 בפברואר 2020
↑  מיכאל וייסרמן, הצהרת כוונות: תורג'מן, גרשומוב, בן לולו, אסמרה ומוניס חתמו בעירוני טבריה, באתר דאבל פס, 21 ביולי 2021
↑  יונתן גינזבורג, ‏חיזוק לעירוני מודיעין: רן רול חתם במועדון, באתר ONE‏, 10 בינואר 2023
רביד גזל

רביד גזל (נולד ב-9 ביוני 1982 בנתניה) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירה

גזל, בנו של כדורגלן העבר של מכבי נתניה, אלברט גזל, החל גם הוא את הקריירה במחלקת הנוער של מכבי נתניה, ועלה לבוגרים בעונת 2000/2001. גזל המשיך בנתניה עד לסיום עונת 2003/2004, בה ירדה מכבי נתניה מליגת העל לליגה הלאומית ואז עזב ביחד עם השחקן אורי אוזן למכבי חיפה. במהלך עונת 2005/2006 הושאל ממכבי חיפה להפועל פתח תקווה, שוב יחד עם אוזן. בסיום העונה חזר גזל למכבי חיפה.
בעונת 2006/2007 הצטרף גזל למכבי תל אביב. בתום עונת 2007/2008 שוחרר ממכבי תל אביב וחזר לקבוצת נעוריו, מכבי נתניה. בקיץ 2010 חתם גזל בהפועל אשקלון איתה ירד לליגה הלאומית.
לקראת עונת 2011/2012 חתם גזל בעירוני קריית שמונה והיה ממצטייני הקבוצה שזכתה בתום העונה באליפות הראשונה בתולדותיה. בעונה שלאחר מכן איבד את מקומו בהרכב, ובחלון ההעברות של ינואר 2013 חתם בקבוצת הפועל באר שבע עד סוף העונה.
באוגוסט 2013 חתם בבני סכנין לעונה אחת. לאחר שסיים את חוזהו התקשה גזל למצוא קבוצה, וב-6 בנובמבר 2014 חתם בעירוני טבריה מהליגה הלאומית. ב-13 באוקטובר 2015 חתם במכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית.
לקראת עונת 2016/2017 חזר גזל למכבי נתניה, לאחר שירדה לליגה הלאומית, ובסיום העונה העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל.
לקראת עונת 2017/2018 חתם גזל במ.ס טירה מליגה א' צפון, ובעונה שלאחר מכן חתם בהפועל בקעת הירדן, אך מאוחר יותר במהלך אותה העונה חזר ל-מ.ס. טירה. ב-3 במאי 2019 ערך את הופעתו האחרונה בקריירה, בה כבש שער בהפסד 1–3 להפועל באקה אל-גרבייה, ובתום העונה פרש ממשחק פעיל.
קריירה > נבחרת ישראל

לזכותו של גזל 16 הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, במדיה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-5 ביוני 2001, בהפסד 0–1 לספרד עד גיל 21 במסגרת מוקדמות אליפות אירופה, ותשע הופעות במדי הנבחרת הבוגרת של ישראל, בה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-18 בפברואר 2004, בניצחון 6–0 במשחק ידידות מול אזרבייג'ן. את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת ערך ב-6 בפברואר 2008, בניצחון 1–0 במשחק ידידות מול רומניה.
לאחר הפרישה

ביוני 2019 מונה גזל לעוזרו של אופיר חיים, מאמן הפועל כפר סבא, העולה החדשה לליגת העל. בעונת 2020/2021 מונה למאמן לאחר פיטורי עמיר תורג'מן ולאחר מכן אחרי אלישע לוי.
ביולי 2021 חתם כמאמן שמשון כפר קאסם. ב-21 בפברואר חתם במועדון ספורט טירה. בסיום עונת 2021/2022 סיים את תפקידו. ב-26 במאי 2022 מונה לעוזר מאמן בעירוני קריית שמונה..
תארים

אליפות: 2011/2012
גביע הטוטו: 2011/2012
הערות שוליים

↑  ערן גולן, מענק פרישה: רביד גזל תולה את הנעליים ומדבר על הקריירה החדשה, באתר mynet‏ כפר סבא, 28 ביוני 2019
↑  שלמה וייס‏, רביד גזל מונה לעוזר מאמן עירוני קרית שמונה, באתר וואלה, 26 במאי 2022
שמעון ברמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1818 קרקוב, העיר החופשית קרקוב 
 פטירה:  26 בינואר 1884 (בגיל 66 בערך) טבריה, האימפריה העות'מאנית 
 מדינה:  התקופה העות'מאנית בארץ ישראל 
 
שמעון בֶּרְמַן (בכתיב ארכאי: בערמאן; תקע"ח, 1818, קרקוב – כ"ח בטבת תרמ"ד, 26 בינואר 1884, טבריה) היה מחובבי ציון, מהראשונים שפעלו באופן מעשי להתיישבות יהודית חקלאית בארץ ישראל במאה ה-19. ספרו מסעות שמעון, העוסק בניסיונו זה, מהווה עדות חשובה למצב היישוב היהודי בארץ ישראל במאה ה-19.
קורות חיים > ילדות, נישואין, וגישושים ראשונים

ברמן נולד בקרקוב שבגליציה, אז בשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית. אביו שימש כמנהל עסקי היערות של הרב דב בר מייזלס, ראב"ד קראקא שהיה מפורסם גם כעשיר גדול. והתגורר עם משפחתו ביער. שמעון ברמן החל בגיל 18 לעבוד כפקיד באחד מיערותיו של הרב, בגיל 25 התחתן ובעקבות דרישת רעייתו עברו השניים להתגורר בקרקוב, בה ייסד ברמן בית מסחר לעץ.
בעקבות האירועים שקדמו לאירועי אביב העמים, נפגעו עסקיו והוא עקר בין 1846–1848 עם משפחתו לעיר גרוסוורדיין שבטרנסילבניה. שם החל לסחור בטבק ועסק בייצור סיגרים. הוא הצליח בעסקיו אלו, אך בעקבות המהפכה ההונגרית של 1848 (אנ'), שכונתה אז מלחמת קושוט, חזר ב-1851 לקרקוב.
קורות חיים > נסיונותיו להקמת חברה יהודית להתיישבות חקלאית

ניסיון ראשון: הונגריה

הוביל בשיתוף עם מנהל בית הספר הממשלתי בקראקא, לויצקי, תוכנית שעלתה בדעתו בראותו בהונגריה שטחי ענק לא-מעובדים, להקים משק חקלאי יהודי, חזון לא-נפרץ בתקופה זו (1851), בערבות הונגריה. הם הצליחו לגייס 300 צעירים וייסדו חברה יהודית להתיישבות חקלאית, חברי החברה חתמו על בקשה לרשויות לקבלת רישיונות, ולויצקי שהיה ציר מטעם העיר קראקא בבית הנבחרים העביר את בקשתם למשרד הפנים בווינה. הבקשה נדחתה בידי שר הפנים בלי נימוק, לויצקי נפל למשכב ונפטר תוך זמן קצר.
ניסיון שני: אוהיו, ארצות הברית

ברמן, היגר ב-1852 עם משפחתו לארצות הברית, שם חי כשמונה עשרה שנים. בתחילה השתקע בניו יורק; בהיותו אדם ריאלי, לא נסחף עם הבהלה לזהב באותם ימים, ותכנן להתפרנס מייצור סיגרים, לחסוך כסף ולקנות קרקע. במהלך שהותו בניו יורק פגש כמה מיוצאי קראקא שחלקם היו מנרשמי האגודה להתיישבות שלו, והם ניגשו לייסוד אגודה נוספת להתיישבות, כשהפעם היעד, כפר יהודי באמריקה. הם פנו בעניין זה לרב ד"ר מוריס יעקב רפאל שהתלהב וכינס כמה אישים בולטים ביהדות ארצות הברית של אותם ימים, בהם: הבנקאי הרט, התעשיין שנדור, ועורך העיתון אוקסידנט (אנ') ד"ר יצחק ליסר. ברמן התנגד להצעתו של שנדור שההתיישבות היהודית החדשה תהיה במתכונת של קומונה וגם סירב לקבל תרומות בנות מאות דולרים שהוצעו לו בפגישה, הוא עמד על כך שההתיישבות תנפיק 2000 מניות בערך של 25 דולרים למניה, ולאור אי-ההסכמה, הרעיון נגנז זמנית.
עקב מצב כלכלי קשה עבר ב-1853 לסינסינטי, הוא פרסם בעיתונות המקומית בגרמנית, שפתם של רוב יהודי המקום, קול קורא להצטרפות להתיישבות היהודית ועמו את תקנות החברה להתיישבות חקלאית. לא הצטרפו אליו, אך חברה מקומית גרמנית נוצרית להתיישבות חקלאית קיבלה את רוב תקנותיו, יסדה חברת מניות לפי הטיפוס שהציע, ומימשה את הרעיון. מניותיה הכפילו את מחירן ביותר מפי עשרה, ושנה אחר כך נוסדה חברה נוצרית שנייה באותה מתכונת. ברמן התייאש מרעיון הקמת התיישבות יהודית מחוץ לגבולות ארץ ישראל, ודחה גם הצעה לרכישת מניות של חברה שיקים, שהוגשה לו בידי גרשון קושט בשם משפחות רוטשילד ומונטיפיורי, לאחר שסירבו לקבל את האחריות לחברה עליהן, דבר שלדעתו היה קריטי ליצירת אמון ציבורי ביוזמה.
עם הרעת מצב עסקיו פעם נוספת, אזב ברמן את אוהיו ושימש בקהילות יהודיות קטנות במדינת אינדיאנה כרב, חזן, שוחט ומוהל נודד. בעיר סנט לואיס היה סוחר סדקית וגם בה הוציא חוברת למען הקמת יישוב חקלאי-יהודי, אולם הפעם בארץ ישראל. אשתו התנגדה לתוכניותיו אלה, אבל הוא הצליח בעסקיו. לאחר מות אשתו ושני בניו ממגפת הכולרה ב-1866 עבר עם בנותיו לניו יורק. שם נפטרה בתו הצעירה והוא החליט לחסל את עסקיו ולנסות לעלות לארץ ישראל. מחשש שמא בתו היחידה ששרדה לא תעמוד בתלאות הדרך, אירס אותה לבחור ממשפחה טובה שפגש, השאיר אותה בניו יורק ויצא בגפו לאירופה.
קורות חיים > אחרית ימיו

ב-1879 פרסם את הספר "מסעות שמעון". בשנת 1882 חזר לארץ ישראל, והשתקע בטבריה. בשנותיו האחרונות היה עד לתקומת המושבות הראשונות.
שמעון ברמן נפטר בכ"ח בטבת תרמ"ד 1884 בטבריה ונטמן בבית העלמין בעיר.
מסעות שמעון

הספר, שנכתב ב-1879 ביידיש מגורמנת, הוא תיאור אוטוביוגרפי שעיקרו תיאור התנסויותיו של ברמן בישראל. בהקדמתו מצהיר ברמן:
חובה נטלתי על עצמי לפעול לטובת כלל היהודים. לצורך זה כתבתי את ספרי. אברך את השעה, בה יצלח בידי להגשים את השאיפה הנעלה, ולא יהא אז מאושר ממני עלי-אדמות, כי סייעתי בגאולת מולדתי ובהשבת אחי הדלים והרעבים לגבולם. כן, כאשר תזרח שמשו של אותו יום נפלא, אז אוכל לומר לעצמי, לא לחינם סבלתי והקרבתי כל כולי. ספרי זה מוכיח בפירוש שיש ויש אפשרות למצוא פרנסה בארץ הקודש.
למרות מטרתו המוצהרת, ברמן אינו חוסך מהקוראים בספריו את תיאור קשייו וכשלונותיו בארץ. חלק חשוב בספר הוא הצעת דגם לתוכנית התיישבות: קרקע הנרכשת באופן מרוכז, יישובים חקלאיים עם בית מלאכה ותלמוד תורה בכל אחד. ברמן אף נותן תיאור מפורט של מכירת המניות, של ניהול היישוב, ושל חלוקת היישוב לאזור מגורים, שטחי ציבור, וחלקות חקלאיות.
חלק מהרעיונות המובעים בספר מבשרים על רעיונות ההתיישבות הציונית שהופיעו מאוחר יותר:
...יישוב הארץ. עבודת האדמה – לצורך זה יירכשו קרקעות בארץ הקודש, וכל מי שיקנה מניות ויבקש ללכת לארץ-ישראל תינתן לו חלקת-קרקע כדי לעבדה ולהתפרנס ממנה… שלפחות חלק קטן מארץ הקודש יעבור לרשותם של יהודים… זו חובה גדולה המוטלת על היהודים וכך יקום בארץ מקום-ריכוז לאומי.[דרוש מקור]
דוד שוב ממייסדי ראש פינה כתב בזכרונותיו: "ואנכי הנני מודה שבין יתר הדברים שעוררו אותי לחיבת הארץ והיישוב היה יש גם חלק לא קטן להספר הזה שקראתי אז".
קטעים מהספר הובאו בספרו של אברהם יערי מסעות ארץ ישראל של עולים יהודים שיצא בשנת 1946.