stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רבי יהושע דסכנין
הערות שוליים

1 2  אורי טל, קברי קודש מוסלמיים בארץ-ישראל: היסטוריה, דת, מסורות ופולקלור, ירושלים: יד בן-צבי, 2023, עמ' 69-70, מסת"ב 978-965-217-452-9
↑  בבא בתרא עה, ב
↑  אורי טל, קברי קודש מוסלמיים בארץ-ישראל: היסטוריה, דת, מסורות ופולקלור, ירושלים: יד בן-צבי, 2023, עמ' 69-70, מסת"ב 978-965-217-452-9
↑  רבקה שפק ליסק, סכנין הייתה יישוב יהודי עד המאה ה-7 לספירה
↑  נורית ליסובסקי, יישום גישה מעין ארכאולוגית לחקר מקומות קדושים בגליל
| אמוראי ארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| הדור הראשון (עד 250) | אבא כהן ברדלא • אבא יודן •  רבי אושעיא • רבי אפס • בר קפרא • רבי בנאה • רבן גמליאל ברבי • רבי הלל • רבי חייא • רבי חנינא בר חמא •  חזקיה • רבי זכאי דכבול • יהודה בן רבי חייא • רבי יהודה נשיאה • רבי יצחק מגדלאה • רבי יוסי בן פטרוס • רבי יוסי בן שאול • רבי יונתן בן אלעזר • רבי ינאי • רבי יהודה בן קנוסא • רבי ירמיה (הראשון) • רבי יהושע בן לוי • רבי יוסי בן זמרה • רב כהנא (הראשון) • לוי בר סיסי • רבי נחוניא דמן חוורן • רבי שמעון בן יהוצדק • רבי שבתי |  |
| הדור השני (עד 280) | אבא דמן יפו • רבי אבא בר אבינא • רבי אבא בר זבדא • רבי אבא בר אחא • רבי אלעזר בן פדת • אילפא • רבי אביתר • רבי אפטוריקי • בר פדא • רבן גמליאל הרביעי • זעירי • רבי חייא בר יוסף • רבי חנינא תורתייא • רבי יוחנן •  רבי יהושע אוניא •  רבי יהודה בר נחמני • רבי יאשיה (אמורא) • רבי יצחק נפחא • רבי יוסי בר חנינא • רבי יעקב בר אידי • רב יוסף בריה דרבי יהושע בן לוי • רב כהנא (השני) • רבי לוי • רבי מנחם • רבי מני בר פטיש • רבי סימון •  ריש לקיש • רבי שמעון בר אבא • רבי שמואל בר נחמני • רבי שמלאי • רבי שמעון בן אליקים • רבי שמעון חסידא • רבי תנחום • רבי תנחום בר חנילאי |  |
| הדור השלישי (עד 310) | רבי אמי • רבי אסי • רבי אבהו • רבי אבין • רבי אבדימי דמן חיפה • רבי אייבו • רבי אבא בר פפא • רב אושעיא • אמי ורדינאה • אבא בר קורייה • רבי אבא דמן עכו • רבי אבא הראשון • רבי אלכסנדרי • אבימי בר פפי • רבי אלעאי • רבי אבא מקרטיגנא • רבי אחא בר חנינא • רבי אבא בר ממל • רבי בנימין בר יפת • רבי חלבו • רבי חמא בר עוקבא • רבי חנינא בן עגיל • רבי חנינא בר פפא • רבי חנינא בן פזי • רב הושעיא • רבי זירא • רבי חייא בר אבא • רבי חנינא בר פפי • רב חנינא • רבי ירמיה (השני) • רבי יהודה נשיאה השני • רבי יוסי דמן יוקרת • רבי יודן בן ישמעאל • רבי יהודה בן פזי • רבי יצחק בר אבא • רבי יצחק • רבי יצחק עטושיא • רבי כרוספדאי • עולא • רבי עוירא • רבי ענני בר ששון • רבי פדת •  רבי פנחס בר חמא • רבי פרידא • רבה בר בר חנה • רבי שילא איש כפר תמרתא • רב שמואל בר יהודה • רב שמואל בר רב יצחק • תחליפא בר מערבא |  |
| הדור הרביעי (עד 340) | רבי אחא • רבי אבא בר זבינא • רבי אבא בר כהנא • רבי אבא בר פפי • רב אויא • אבימי בריה דרבי אבהו • אבימי בר טובי • רבי ברכיה • רבן גמליאל החמישי • אבא אושעיא איש טריא • רבי זריקא • חסא דאשתמוע • רבי חלקיה • רבי חזקיה • רבי ירמיה • רבי יונה • יצחק בן אלישיב • רבי יוסנא • רבי יהודה בר טיטס • רב יהודה בר שילא • רבי יהושע דסכנין • רבי יוסי צידוניא • יעקב איש כפר נבוריא |  |
| הדור החמישי (עד 380) | הלל נשיאה • רב חנניה • רבי יהודה בר שלום • רבי יוסי ברבי בון • רבי יוסי בר זבידא • רבי יונה בוצרייא • רבי יוסטא בר שונם • רבי מנא • רבי מתניא • רבי שמעון בר כרסנא |  |
| הדור השישי (עד 410) | רבי אבא (השלישי) • רבי יהודה נשיאה השלישי • רבי תנחומא • רבי שמואל בן רבי יוסי ברבי בון |  |
| לרשימת אמוראי בבל | לרשימת אמוראי בבל |  |
רוז'ריו (כדורגלן)

רוז'ריו אוליביירה דה סילבה (בפורטוגזית: Rogério Oliveira da Silva; נולד ב-13 בינואר 1998 בנוברס שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת וולפסבורג מהבונדסליגה.
קריירת מועדונים

רוז'ריו גדל במחלקות הנוער של מועדון ספורט אינטרנסיונל, ססואולו ויובנטוס. הוא הושאל מיובנטוס לססואולו במשך שתי עונות, ושיחק עם המועדון בסרייה א'. בתום תקופת ההשאלה חתם על חוזה קבוע במועדון.
הערות שוליים

↑  Juventus Transfer News: Rogerio and Pinelli sign for Sassuolo באתר sportskeeda, ‏ 1 ביולי 2019 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 99798821   WorldCat (עם VIAF): 99798821 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רוז'ריו (כדורגלן)".
קליצבוס

| קליצבוס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: סאקיים
תת־משפחה:: טיטים
סוג:: קליצבוס
שם מדעי
 Callicebus ‏תומאס, 1903
תחום תפוצה


קליצבוס שנודע בעבר כטיטי (שם מדעי: Callicebus) הוא סוג של קופים מתת-משפחת הטיטים שבמשפחת הצבוסיים, תת-סדרת קופים רחבי אף. במקור סוג זה היה היחיד ששרד בתת-משפחת הטיטים (Callicebinae) - תת-משפחה שהכילה עוד 6–7 סוגי קופים שנכחדו. בשנת 2016 הפרידו חלק מהחוקרים את חלק מהמינים לשני סוגים חדשים - כרצבוס (Cheracebus) ופלקטורוצבוס (Plecturocebus).
מאפיינים

קופי הטיטי נפוצים באמריקה הדרומית, מקולומביה עד ברזיל, פרו וצפון פרגוואי.
המינים השונים בסוג נבדלים זה מזה בגודל ובצבע, אך דומים ברוב שאר המאפיינים הגופניים. כולם קטנים יחסית - 30–42 סנטימטרים ללא הזנב, שארוך מעט מהגוף. משקלם מגיע עד 600 גרם. פרוותם ארוכה, צפופה ורכה, והצבעים הנפוצים הם אדמדם, חום או שחור עם צד תחתון בהיר יותר. לחלק מהמינים קולר בהיר או פסים שחורים על הראש. הזנב לעולם פרוותי ואינו יכול לשמש לאחיזה.
קופי הטיטי הם יומיים ושוכני עצים, המעדיפים יערות סבוכים הסמוכים למקורות מים. הם מנתרים בקלות מענף לענף, ולכן נקראים בגרמנית 'קוף קופץ'. בבוקר ובערב הם עוסקים באכילה ללא הרף, המופסקת רק לצורך מנוחת הצהריים ושנת הלילה.
מיון

מספר מיני הטיטי הידועים לאדם הוכפל מסוף המאה ה-20, לאחר שמינים רבים חדשים התגלו באגן האמזונאס. לכן, המיון להלן שונה במידה רבה מהמיון שהיה מקובל לפני 20 שנה. מין שנתגלה ב-2004, Callicebus aureipalatii, טרם קיבל סיווג. שמו של מין זה נובע מהעובדה שהזכות לתת לו שם נמכרה במכירה פומבית, שההכנסות ממנה הוקדשו לקרן המתחזקת את שמורת הטבע מאדידי שבבוליביה, בה התגלה המין.
בשנת 2016 הופרדו חלק מהמינים לשני סוגים חדשים: Cheracebus ו-Plecturocebus. הסוג המקורי נותר רק עם 5 מינים:
טיטי ברברה בראון (Callicebus barbarabrownae)
טיטי קוימברה (Callicebus coimbrai)
טיטי חופי אדום-יד (Callicebus melanochir)
טיטי שחור-חזית (Callicebus nigrifrons)
טיטי אטלנטי (Callicebus personatus)
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיה חיות הבר: חיות העולם בסביבתן הטבעית, דרום אמריקה. כרך א. הוצאת מייקלס, 1975
רוז'ניאטיב

רוז'ניאטיב (באוקראינית: Рожня́тів; בפולנית: Rożniatów) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

רוז'ניאטיב נזכרת לראשונה בתחילת המאה ה-15, ובהיותה למרגלות הקרפטים המיוערים, התפתח בה מסחר בעצים, כמו גם בבקר ובסוסים.
בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית, ובסוף אותה מאה הוענקו לה זכויות עיר. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי רוז'ניאטיב

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מתחילת המאה ה-17. במהלך המאות ה-18 וה-19 גדל היישוב היהודי בעיירה, אך מסוף המאה ה-19 הצטמצם בשל הגירה לערים הגדולות ולארצות הברית. בשנת 1890 נמנו בעיירה 1,589 יהודים.
בשנת 1900 הוקם בעיירה איגוד ציוני ראשון, ובשנת 1909 נפתח בה בית ספר עברי. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,635 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ענפה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לעיירה פליטים יהודים ממערב פולין. לאחר נטישת אנשי הממשל הפולני את העיירה, ועד להגעת הצבא האדום אליה, פרעו לאומנים אוקראינים ביהודי היישוב. עם פרוץ מבצע ברברוסה נמלטו מהעיירה כ-150 יהודים, אך אלו נהרגו בחלקם כתוצאה מהפצצת הרכבת שבה נסעו בידי הגרמנים. עד לכניסת הגייסות ההונגריים לעיירה, חידשו האוקראינים המקומיים את הפרעות ביהודיה.
באוגוסט 1941 נצטוו יהודי העיירה לענוד סרט זרוע, והוטלו עליהם מגבלות תנועה. בחורף שלאחר מכן נלקחו גברים יהודים מהעיירה לעבודות כפייה בסביבת העיירה. ב-1 בספטמבר 1942 גורשו כל יהודי העיירה ממנה, כאשר בשעת הפינוי פרעו ביהודים האיכרים האוקראינים, ושדדו את רכושם. רוב יהודי העיירה הגיעו לדולינה ולבוליחוב, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי יישובים אלו. 4 משפחות יהודיות שהושארו ברוז'ניאטיב נרצחו כעבור זמן מה.
מכ-1,600 יהודי העיירה שרדו את השואה 10 אנשים, ואלו לא שבו להתגורר בה.
קידאנה מהרת

ערך זה עוסק בכנסייה אתיופית בירושלים. אם התכוונתם לקתדרלה באסמרה בירת אריתריאה, ראו .
| --- | --- |

קִידׇאנֵה מִהְרַת
 מידע כללי
 סוג:  כנסייה עגולה
 כתובת:  רחוב אתיופיה
 מיקום:   ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  הכנסייה האורתודוקסית האתיופית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1882–1893 (כ־11 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1893
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-ביזנטית 
 קואורדינטות:  31°47′06″N 35°13′16″E﻿ / ﻿31.784970833333°N 35.221092222222°E﻿ / 31.784970833333; 35.221092222222
  (למפת ירושלים מוגדלת) קידאנה מהרת(למפת ירושלים רגילה) קידאנה מהרת(למפת הרי ירושלים רגילה) קידאנה מהרת(למפת הרי ירושלים מוגדלת) קידאנה מהרת
 
קִידָאנֵה מִהְרַת (בכתב געז: ኪዳነ ምሕረት; בעברית: ברית הרחמים) היא כנסייה עגולה של הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, הנמצאת במתחם סגור ברחוב אתיופיה 10 בירושלים יחד עם מנזר דֶבְּרַה גֶנֶת (מנזר גן העדן; בכתב געז: ደብረ ገነት).
בניית הכנסייה החלה בשנת 1882 לאחר גיוס כספים מקיסר אתיופיה יוהנס הרביעי. לאחר מותו, בשנת 1893 התקיים טקס חנוכת הבית.
הכנסייה בנויה על פי דוגמת כנסיות באתיופיה: צורתה עגולה, ובמרכזה החלק הקדוש (קִידְסִיט ቅድስት). במרכזו של החלק הקדוש נמצא קודש הקודשים (מֵקְדֶס መቅደስ). גג הכנסייה מכוסה בכיפה שחורה ועליה צלב אתיופי במרכזה. גובה הכיפה 30 מטר. הכניסה לגברים ממוקמת בצידה הצפון מערבי וכניסת הנשים בצד הדרום מערבי. וכן מותקנת בה דלת שלישית.
מגדל הפעמונים נמצא מחוץ למבנה הכנסייה, סמוך למגורי הנזירים.
משמעות השם "ברית הרחמים" מכוון למסורת אתיופית, על פיה ישו הבטיח לאמו למחול לחטאי המאמינים אשר מתפללים אליה או שנותנים צדקה בשמה.
מעל לכניסות מוצב תבליט של אריה - סמל האימפריה האתיופית, וכתובת בשפות שונות:
"בניית הכנסייה הזאת מוקדשת למרים הבתולה נפתחה על ידי הוד מלכותו מלך המלכים של אתיופיה יוהנס בשנה של מרקוס הקדוש 1874 ..."
בסמוך לכנסייה ולמנזר נמצא מבנה המשמש לאפיית לחם הקודש ונקרא בשם העברי בית לחם.
הבניין הסמוך ברחוב אתיופיה 8 נבנה ביוזמת קיסר אתיופיה מנליק השני כבית דירות להשכרה, שהכנסותיו ישמשו למימון הכנסייה והפעילות האתיופית בירושלים.
הקהילה האתיופית

לאתיופים הנוצרים זיקה עמוקה לירושלים. הכנסייה הנוצרית משתייכת לזרם הנצרות האוריינטלית. על פי האמונה של אנשי הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, אתיופיה היא ארץ ציון החדשה, ובית המלוכה האתיופי, על פי האתוס הלאומי, משתייך לזרע שלמה המלך.
נזירים אתיופים ישבו בירושלים כנראה עוד מן המאה החמישית. בתחילה הם ישבו בתוך כנסיית הקבר, אך גורשו משם וייסדו את המנזר דיר אל סולטאן הצמוד לכנסיית הקבר, ולאחר מכן את מנזר דֶבְּרַה גֶנֶת ואת כנסיית קִידָאנֵה מִהְרַת.
בשנת 1930, משהוכתר ראס טפרי היילה סלאסי, קיסר אתיופיה, התהדקו קשרי המלוכה האתיופית עם ירושלים. ב-1936 נכבשה אתיופיה על ידי צבאו של מוסוליני, והייתה בשליטה איטלקית עד לשנת 1941. סלאסי עצמו נמלט עם הכיבוש, והגיע לירושלים בה שהה כשלושה חודשים.
הקהילה האתיופית בירושלים הייתה קהילה מושפלת ומדוכאת במשך מאות שנים. יציאתה אל מחוץ לחומות, ודריסת הרגל שקנתה בעיר החדשה וברחוב אתיופיה, סימנה את התעצמות הרגשות הדתיים באתיופיה המתחדשת ובקרב נציגי הקהילה בארץ. מפעל הבנייה של הקהילה האתיופית חורג בהרבה מעבר לגודלה בפועל של הכנסייה האתיופית.
גלריה

אחד משערי המתחם האתיופי עליו כתוב בכתב געז: "ניצח האריה משבט יהודה"
תבליט האריה - סמל האימפריה האתיופית, מעל אחת הכניסות
נזיר
נזירה
פנים הכנסייה
ספר עתיק בצורת צלב הכתוב בכתב געז
קודש הקודשים (מֵקְדֶס መቅደስ)
מאמין בכניסה לקודש הקודשים
כיפת הכנסייה מבפנים
מגדל הפעמונים ומגורי הנזירים
המתחם כולו תחת מעטה שלג
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, רחוב הנביאים, שכונת החבשים ושכונת מוסררה – סיפורו של מקום, דיוקנה של עיר, הוצאת יד בן צבי
הערות שוליים

↑  February 23, Covenant of Mercy, Ethiopia and Eritrea
↑  התארך הוא על פי לוח השנה האתיופי
| הקיסרות האתיופית והכנסייה האורתודוקסית האתיופית בירושלים |
| --- | --- | --- |
| מוסדות דת | קִידָאנֵה מִהְרַת - הכנסייה האתיופית • דיר א-סולטאן |  |
| בניינים נוספים | ארמון המלכה החבשית • בית הקיסרית טאיתו • בניין הקונסוליה האתיופית • בית הקיסר מנליק השני |  |
| בני מלוכה אתיופיים שבנו בירושלים | מנליק השני, קיסר אתיופיה • טאיתו בטול • זאודיתו, קיסרית אתיופיה • היילה סלאסי, קיסר אתיופיה |  |
קפא"י

קפא"י (ראשי תיבות: קופת פועלי ארץ ישראל) הייתה קרן שהוקמה על פי הצעת שלמה קפלנסקי בוועידה השנייה של הברית העולמית של פועלי ציון, שנערכה בשנת 1909 בעיר קרקוב. מטרתה – "עידוד ההגירה של פועלים יהודים לארץ-ישראל וביסוסם הכלכלי, החברתי והתרבותי במשק של היישוב".
את הרעיון להקמת הקופה הגתה רחל ינאית בן-צבי, במאמר שפרסמה בשנת 1907 בעיתון "פארווערטס".
הקפא"י הייתה ארגון של "גדוד העבודה", ומטרתה הייתה לארגן ולפתח שיתוף ייצרני בארץ ישראל. הוועידה השלישית שתוכננה לשנת 1911, עמדה להשלים את תקנון הקפא"י ולהפעילה. ניהולה היה צריך להתבצע על ידי זרוע של הברית העולמית המהווה את המזכירות שלה בארץ ישראל ("משרד העבודה"). הקופה הוקמה בפועל בשנת 1912 בניהולו של דוד בלוך.
הקופה ראתה לנגד עיניה עידוד פועלים יהודים לעבודה בארץ ישראל בדרך של שיתוף והרעיון הקואופרטיבי וזאת על ידי תמיכה כספית בקבוצות קואופרטיביות והשתלמויות מקצועיות לחבריהן או למועמדים להסתפח אליהן. בנוסף תמכה קפא"י ברעיון השיתוף על ידי תמיכה בעיתונות סוציאליסטית והדפסת ספרות מתאימה או תרגומה. קפא"י תמכה גם בהקמת בתי הבראה לפועלים. במהלך מלחמת העולם הראשונה הלוותה קפא"י כספים לאיכרים על מנת שיעסיקו פועלים שסבלו ממחסור בעבודה.
בשנת 1918 סייעה להקמת איילת השחר וכן סייעה ליישובים האחרים באצבע הגליל: תל חי, מחניים וכפר גלעדי. בשנת 1920 סייעה הקפא"י לוועדת המים בהקמת חברת הספנות העברית הראשונה – החברה לאסדות וספנות חופית בע"מ – אשר רכשה את החלוץ, אסדת משא ממונעת, אונייתו הראשונה של היישוב בא"י שסימנה את ראשיתו של הצי העברי.
סעיף 2 של ההחלטות השונות שהתקבלו בוועידת היסוד של ההסתדרות קבע "כל המוסדות המטפלים בעניינים הנכנסים לחוג פעולת ההסתדרות, הקיימים עכשיו ברשותן של המפלגות בארץ, עוברים לרשותה של ההסתדרות הכללית.", על סמך סעיף זה בתוספת סעיף ח' של חוקת ההסתדרות שאמר "ההסתדרות הכללית היא היחידה העוסקת בכל העניינים הנכנסים לחוג פעולתה, והיא גם באת הכוח היחידה של כל העובדים בארץ, כלפי פנים וכלפי חוץ, בכל אותם העניינים".
ברית "פועלי ציון" העולמית התנגדה להעברת קפא"י להסתדרות כנדרש מהחלטות אלו ולשם כך, בוועידת קרלסבד של ארץ ישראל העובדת שהתקיימה ב-1923 בהמשך לקונגרס ה-13, הוחלט (סעיף 4) כי קפא"י יהיה מוסדם המשותף של ברית פועלי ציון וההסתדרות הכללית בהנהלה משותפת וכי (סעיף 6) בתום שנה תועבר להסתדרות ולוועד לענייני ארץ ישראל העובדת.
כתוצאה מפשרה זו, ולאחר אשרורה של ההחלטה בוועידה השנייה של ארץ ישראל העובדת, הועברה הקפא"י בשנת 1925  להסתדרות העובדים הכללית והפכה לחברת בת של "חברת העובדים".
בדו"ח של ההסתדרות מ-1930 דווח שכספי הקופה חולקו כדלהלן:
25% לצורכי עלייה, עבודה, ארגון, השכלה מקצועית, הנוער העובד, הגנת העובד
30% לקואפרציה קבלנית לבניין, ארגון והדרכה בעבודות ציבוריות
21% לתרבות, חינוך וספורט
7% לחקלאות
9% לקואפרציה יצרנית וצרכנית
1% לבתי פועלים
7% לקופת חולים ובתי הבראה
במשך שנים עמד בראש הקופה דוד בלוך שעודד בעזרת הכספים שנאספו הן התיישבות (קואפרטיבית) והן התאגדויות קואופרטיביות כדוגמת דפוס אחדות בירושלים.
המילונאי דן פינס קרא לבנו קפאי (ראשי התיבות של "קופת פועלי ארץ ישראל"), על שם הקופה.
הערות שוליים

↑  פתח תקווה - הקפא"י ואיכרים, דואר היום, 2 במרץ 1922
↑  אילת השחר, דבר, 15 ביוני 1925
↑  ז. דויד, מהיומן, דבר, 4 בדצמבר 1960
↑  יצחק בן-צבי, קופתינו, דבר, 8 בדצמבר 1925
↑  מרדכי נמיר, עשר שנות ההסתדרות במספרים, דבר, 21 בדצמבר 1930
| ציונות ישראל |
| --- | --- | --- |
| נושאים ומושגים מרכזיים | התנועה הציונית • התקווה • ארץ ישראל • אוטואמנציפציה • תוכנית בזל • תוכנית אוגנדה • תוכנית בילטמור • "אלטנוילנד" ו"מדינת היהודים" • עלייה לארץ ישראל, ההעפלה וחוק השבות • תחיית הלשון העברית • עבודה עברית וכיבוש העבודה • חלוציות • קיבוץ • מחתרות עבריות בארץ ישראל • כוח המגן העברי • כרונולוגיית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל בעת החדשה • אנטישמיות • טריטוריאליזם יהודי • הצהרת בלפור, הספר הלבן הראשון ותוכנית החלוקה • הכרזת העצמאות ומלחמת העצמאות • דגל ישראל • הסכסוך הישראלי-פלסטיני • פוסט-ציונות ואנטי-ציונות • החלטת האו"ם 3379 • החלטת האו"ם 4686 |  |
| זרמים בציונות | ציונות מדינית • ציונות מעשית • ציונות סינתטית • ציונות רוחנית • הציונים הכלליים וציונות כללית • ציונות סוציאליסטית • ציונות רוויזיוניסטית • ציונות דתית • ארץ ישראל השלמה • ציונות נוצרית • ניטשה והציונות |  |
| ארגונים ציוניים | קונגרס פוקשאן והוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה • ההסתדרות הציונית העולמית • הקונגרס הציוני העולמי • הוועד הפועל הציוני וההנהלה הציונית • הסוכנות היהודית • קרן קיימת לישראל • קרן היסוד • מינהל מקרקעי ישראל • המשרד הארצישראלי • המוסדות הלאומיים • הכשרת הישוב • אוצר התיישבות היהודים ובנק אנגלו-פלשתינה • פיק"א • הגדודים העבריים • ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל • הסתדרות העובדים הכללית החדשה • סולל בונה • הארכיון הציוני המרכזי • ארכיון התצלומים של קק"ל |  |
| תנועות ציוניות | ביל"ו • חובבי ציון • ציוני ציון • פועלי ציון • ההתיישבות העובדת • התנועה הקיבוצית • עליית הנוער • תנועת המזרחי • ברית הציונים הרוויזיוניסטים • ציונות ברוסיה • ציונות בלוב |  |
| מחתרות עבריות | בר-גיורא • השומר • הרועה • הגדעונים • ארגון המגן • ניל"י • הקיבוץ • ההגנה • פלמ"ח • אצ"ל • לח"י • תנועת המרי העברי |  |
| ראשוני הציונות | מבשרי הציונות • יהודה לייב פינסקר • בנימין זאב הרצל • נתן בירנבוים • מקס נורדאו • אחד העם • ליאו מוצקין • דב בר בורוכוב • משה הס • נפתלי הרץ אימבר • דוד וולפסון • חיים ויצמן • משה לייב ליליינבלום • נחום סוקולוב • נחמן סירקין • יוסף לוריא • מקס בודנהיימר • אדמונד ג'יימס דה רוטשילד • יצחק יעקב ריינס • אוטו ורבורג • נחום גולדמן • יחיאל צ'לנוב • אבא הלל סילבר • צבי הירש קלישר • שמואל מוהליבר |  |
| אישים ציונים נוספים ואנשי היישוב | אהרן דוד גורדון • מרטין בובר • רחל המשוררת • שמואל הוגו ברגמן • הנרייטה סאלד • זאב ז'בוטינסקי • מאיר בר-אילן • חיים ארלוזורוב • זלמן שזר • אברהם יצחק הכהן קוק • ארתור רופין • דוד בן-גוריון • מנחם אוסישקין • אב"א אחימאיר • חיים בוגר (בוגרשוב) • ברל כצנלסון • אלכסנדר זייד • יוסף שפרינצק • ישראל שוחט • שמריהו לוין • יוסף טרומפלדור • מיכאל הלפרן • גרשם שלום • יהודה לייב מאגנס • יצחק טבנקין • יצחק בן-צבי • מנחם בגין • אברהם שטרן (יאיר) • ציונים לא יהודים |  |
ראו גם 100 מושגי יסוד • פורטל ישראל • פורטל היישוב • היסטוריה של עם ישראל • היסטוריה של ארץ ישראל
קפא

ערך זה עוסק באות יוונית. אם התכוונתם לפירושים נוספים, ראו .
| Κ κ קפא |
| --- | --- |

אלפבית יווני
Α α אלפא: Β β בטא
Γ γ גמא: Δ δ דלתא
Ε ε אפסילון: Ζ ζ זטא
Η η אטא: Θ θ תטא
Ι ι יוטא: Κ κ קפא
Λ λ למדא: Μ μ מו
Ν ν נו: Ξ ξ קסי
Ο ο אומיקרון: Π π פאי
Ρ ρ רו: Σ σ ς סיגמא
Τ τ טאו: Υ υ אופסילון
Φ φ פי: Χ χ כי
Ψ ψ פסי: Ω ω אומגה
אותיות או ליגטורות שאינן בשימוש
 דיגמא:  סטיגמא
 הטא:  סאן
 קופא:  סאמפי
 שו: 
קַפָּא (אות גדולה:  \ \mathrm {K} , אות קטנה:  \ \kappa ) היא האות העשירית באלפבית היווני.
בספרות יווניות האות שקולה כנגד המספר 20.
האות קפא נהגית ככ"ף דגושה (/k/ ‏:IPA).
האות מוכרת בתוך הצמד phi beta kappa  אשר משמש שמו של  חברת מופת אקדמית.
משמעויות האות  \ \kappa

במתמטיקה,  \ \kappa  מייצגת את עקום קפא.
בפיזיקה מייצגת האות את קבוע הדיפוזיה, בעיקר במשוואה הדיפרנציאלית המתארת תהליך זה.
באסטרונומיה על מנת לציין את הכוכב העשירי בבהירותו במערכת כוכבים.
קפא בכלב גדול

| --- | --- |
   
 מיקומו של κ בכלב גדול בקבוצת הכוכבים כלב גדול
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  כלב גדול
 סוג:  תת-ענק כחול
 בהירות נראית:  3.50
 סיווג ספקטרלי:  B1.5IVne
 עלייה ישרה:  06ʰ 49ᵐ 50.5ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏31″ ‏30′ ‏32°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  3.42-
 מרחק:  660  שנות אור 202.35  פארסק
 רדיוס:  8.6 רדיוסי שמש
 מסה:  12 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 22,700 מהשמש
 טמפרטורה:  24,200 K
 מהירות סיבוב:  425 ק"מ/שנייה
 גיל:  13 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  14±4.1 קילומטר לשנייה
 היסט:  4.7425±0.3295 אלפיות של שניות קשת
κ (קפא) בכלב גדול הוא כוכב הנמצא במרחק של 660 שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים כלב גדול עם בהירות נראית שמשתנה בין דרגה 3.97 לדרגה  3.4.
תכונות

κ בכלב גדול מסווג כתת-ענק כחול מטיפוס  B1.5IVne, כלומר קרינתו מכילה ספקטרום פליטה. לכוכב רדיוס של 8.6 רדיוסי שמש, מסתו כ-12 מסות שמש וטמפרטורת פניו כ-24,000 קלווין. הוא מאיר בעוצמה של פי 22,700 מעוצמת ההארה של השמש, אך חלק ניכר מקרינתו היא בתחום העל-סגול. בין השנים 1963 ו 1978 בהירותו של הכוכב עלתה בקרוב ל-50%, ודרגת בהירותו עלתה מ-3.96 ל-3.5 וצבעו נעשה פחות כחול, כלומר טמפרטורת פני הכוכב ירדה מעט. הכוכב מסתובב על צירו במהירות של כ-425 קילומטר בשנייה וכתוצאה מכך הוא מעיף מאזור קו המשווה שלו גז שיוצר דיסקה המקיפה אותו. החומר בדיסקה מיונן מהקרינה העל-סגולה של הכוכב ופולט קווים ספקטרלים של מימן מיונן (H II). השינויים בעוצמת ההארה של הכוכב מיוחסים לאירועי זריקת חומר מפני הכוכב אל הדיסקה כך שזהו כוכב משתנה מסוג γ בקסיופאה. מכיוון שקשה להבדיל ביו הקרינה הנפלטת ישירות מהכוכב ובין הקרינה הנפלטת מהדיסקה המקיפה אותו, הערכים של מסתו, רדיוסו וטמפרטורת פניו אינם ודאיים. אם מתייחסים לערכים הישנים, מלפני העלייה בבהירות והירידה בטמפרטורה, מדובר בכלל בכוכב הסדרה הראשית עם מסה של כ-10.5 מסות שמש ולא בתת-ענק. עתידו של הכוכב תלוי בגודל המסה שתישאר לו לעומת המסה שהוא מאבד כתוצאה מסיבובו המהיר. אם אובדן המסה יהיה נמוך הוא עתיד להתפוצץ כסופרנובה, אך אם יאבד את רוב מסתו הוא יסיים את חייו כננס לבן.
קרב נוריס

אנדרטת השבעה בגבעת יהונתן
טבלת הסבר בגבעת יהונתן על קרב נוריס
אתר ההנצחה בגבעת יהונתן
קרב נוריס  התחולל ב-19 במרץ 1948 בהר הגלבוע ליד הכפר נוריס, בין כוחות ערבים מהכפרים הסמוכים ובין יחידת חי"ש מקיבוצי עמק חרוד. בקרב נהרגו שבעה מבני הקיבוצים.
רקע

בתחילת מלחמת העצמאות השתלטו אנשי הכנופיות על כפרי הר הגלבוע והטרידו ביריות את היישובים היהודים בעמק חרוד. אש נורתה על הכביש הראשי עד אשר היה אפשר לנסוע מגבע לקיבוץ מרחביה רק במכוניות משוריינות. הכפרים זרעין, מזאר ונוריס הפכו לבסיסי התקפה של הערבים. בייחוד סבלו עובדי מחצבת עין חרוד וקבוצת "זרעים" ששכנה ליד מעיין חרוד (לימים ממייסדי קיבוץ דברת).
הקרב

ב-18 במרץ 1948 הייתה התקפת יריות קשה על המחצבה ועל קבוצת "זרעים" ולאור זאת הוחלט לצאת לראשונה לפעולה התקפית. הכוחות קובצו מקיבוצי הסביבה והתוכנית הייתה לצאת בלילה ולהציב מארב לכוחות הערבים.
ב-19 במרץ 1948 בשעה 03.30 הציבו הלוחמים מארב בין המחצבה ובין הכפר נוריס הסמוך. כאשר יצאו שומרי המחצבה לבדוק את הסביבה, נפתחה עליהם אש מהכפר. המארב שהיה מורכב ממחלקת אנשי בית השיטה פתח באש ובחיפוי זה נסוגו השומרים אל המחצבה. הערבים שעלו במספרם על לוחמי המחלקה החלו לאגף אותה משני צדדים. תגבורת הגיעה מפרדסי עין חרוד ותפסה את גבעת יהונתן הסמוכה ומשם חיפתה על המחלקה הראשונה אך גם היא הותקפה קשות ונאלצה לסגת. הקרב נפסק בהתערבות כוח בריטי שהוזעק מבית שאן. שבעה לוחמים בני קיבוצי העמק נפלו בקרב זה. חמש גופות נשארו בשטח ונלקחו לג'נין. לפנות ערב הוחזרו הגופות על ידי הבריטים כשסימני התעללות קשים ניכרים בהן.
לאחר הקרב

בסוף מאי 1948 כבש צה"ל את נוריס וזרעין ושם קץ לירי על יישובי העמק.
קרב נוריס גרם להלם ואבל ביישובי העמק. בהתמודדות הראשונה עם הערבים הייתה ידם של הערבים על העליונה. רבים ראו בקרב זה כישלון וברוב הספרים על מלחמת העצמאות הוא הוצנע.
בשנת 1951 הקים הפסל משה ציפר, אנדרטה לשבעת הנופלים, בצורת גל אבנים על גבעת יהונתן המתנשאת 160 מטר מעל עמק חרוד.
שנים רבות היה המקום מוזנח ואפשרות להגעה הייתה רק ברכב 4X4. במסגרת מבצע שיפוץ אנדרטאות לרגל 60 שנה למדינת ישראל שופצה אנדרטה זו, הושם לוח הנצחה חדש וטבלת אבן עליה חקוק סיפור הקרב. שופרה ושולטה דרך רכב מהר שאול הסמוך.
לקריאה נוספת

בנימין עציוני (עורך), "אילן ושלח - דרך הקרבות של חטיבת גולני", הוצאת מערכות, 1950.
הערות שוליים

↑  אזהרת אש לכפר נוריס, דבר, 19 במרץ 1948
↑  עם נפילת מבצרי הכנופיות בעמק, דבר, 2 ביוני 1948
קליפת המוח הקדם-מצחית הגבית-צדית

| --- | --- |

קליפת המוח הקדם-מצחית הגבית-צדית בקליפת המוח הקדם-מצחית
 מזהים
 FMA:  276189 
 קוד MeSH:  A08.186.211.200.885.287.500.270.700.750 
 מזהה MeSH:  D000087643 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C4019080 
 
חלוקה לאזורים בקליפת המוח הקדם-מצחית. קליפת המוח הקדם-מצחית הגבית-צדית מסומנת בצבע ירוק.
קליפת המוח הקדם-מצחית הגבית-צדית או "הרוחבית-צִדית" (DLPFC או DL-PFC; בלועזית: הקורטקס הפרה-פרונטָלי הדורסו-לטראלי) היא חלק מקליפת המוח הקדם-מצחית.
תפקוד

קליפת המוח הקדם-מצחית הגבית-צדית לא מקבלת מידע חושי ישיר, היא אינה מעורבת בחישובים רגשיים ואינה מאחסנת זיכרון לטווח ארוך.
לעומת זאת, היא מעורבת בתפקודים ניהוליים.
המערכות העצביות המפותחות של קליפת המוח הקדם-מצחית הגבית-צדית משרתות את זיכרון העבודה, על ידי ייצוג מידע בהיעדר גירוי חושי.
היכולת ליצור ולשמר חוט מחשבה פנימי ללא תלות במציאות החיצונית, משחררת את האדם מהמגבלות של תגובה לאירועים סביבתיים מידיים בלבד.
תהליך זה מתרחש בין היתר גם בשעת נדידת המחשבות, אשר ממלאת תפקיד חשוב בציפייה לקראת הבאות ותכנון של פעולות עתידיות. בנוסף, נדידת מחשבות יכולה גם לתרום ליצירתיות בפתרון בעיות, על ידי הגברת התועלת היצירתית של מרווחי האינקובציה.
בהתאם לכך, קליפת המוח הקדם-מצחית הגבית-צדית מגבשת תוכניות ואסטרטגיות עבור התנהגות ההולמת מצב מסוים ומנחה את המעגלים המוטוריים להוציא על הפועל את תוצרי החישובים שלה.
לקליפת המוח הקדם-מצחית הגבית-צדית יש תפקיד בוויסות של תהליכי עכבה, היא מפעילה שליטה מעכבת על התנהגויות רגשיות וקוגניטיביות שהן לא הולמות או בלתי מסתגלות.
לקליפת המוח הקדם-מצחית הגבית-צדית יש תפקיד בקבלת החלטות הרגישות לסיכון.
בהתאם לכך, לא נראה שהיא מעורבת בנטייה לאימפולסיביות.
השפעות על קליפת המוח הקדם-מצחית הגבית-צדית

יש קשר בצורת U הפוכה בין כמות המוליך העצבי דופמין לבין הפעילות העצבית של קליפת המוח הקדם-מצחית הגבית-צדית. כלומר, קיימת רמה מסוימת של דופמין שבה הפעילות תהיה אופטימאלית. ככל שמתרחקים מנקודה זו התפקוד ילך יפגע, בין אם מדובר בעליה או בירידה של רמת הדופמין ביחס לרמה האופטימאלית.