נסאו (אוניית מערכה, 1908)
היסטוריית שירות > מלחמת העולם הראשונה > קרב יוטלנד

אדמירל ריינהרד שר, שהחליף את האדמירלים פון אינגנול והוגו פון פול כמפקד הצי, תכנן מיד מתקפה נוספת על החוף הבריטי. הנזק לזיידליץ ובעיות מעבים בכמה מהדרדנוטים של שייטת אוניות המערכה השלישית עיכבו את התוכנית עד סוף מאי. צי הקרב הגרמני יצא משפך היאדה בשעה 03:30 ב-31 במאי. נסאו הוקצתה לפלגה 2 של שייטת אוניות המערכה הראשונה. נסאו הייתה האונייה השלישית בפלגה שלה, מאחורי ריינלנד ולפני וסטפאלן; פוזן הייתה אוניית הדגל של השייטת. פלגה II הייתה יחידת הדרדנוטים האחרונה בצי; אחריהם באו רק האוניות הקשישות הפרה-דרדנוטים של שייטת אוניות המערכה השנייה.
בין 17:48 ל-17:52, נסאו ועשר אוניות מערכה גרמניות נוספות ירו על שייטת הסיירות הקלות השנייה הבריטית, אם כי הטווח והראות הלקויה מנעו אש יעילה; המטרה של נסאו הייתה הסיירת סאות'המפטון. מאמינים כי קלעה פגיעה אחת בסאות'המפטון, בערך בשעה 17:50 בטווח של 20,100 יארד (18,400 מטרים), זמן קצר לאחר שהחלה לירות. הפגז פגע בסאות'המפטון באלכסון בצד השמאלי שלה, ולא גרם לנזק משמעותי. לאחר מכן נסאו העבירה את האש שלה לסיירת דבלין; הירי הופסק בשעה 18:10. בשעה 19:33, נסאו הגיעה לטווח של אוניית המערכה הבריטית וורספייט; התותחים העיקריים שלה ירו לזמן קצר, אך לאחר הפנייה של 180 מעלות של הצי הגרמני, האונייה הבריטית כבר לא הייתה בהישג יד.
נסאו ושאר השייטת ה-I שוב הותקפו על ידי כוחות קלים בריטיים זמן קצר לאחר 22:00, כולל הסיירות הקלות קרוליין, קומוס ורויאליסט. נסאו עקבה אחרי אחותה וסטפאלן בסיבוב של 68 מעלות לימינה כדי להתחמק מכל הטורפדות שייתכן שנורו. שתי האוניות ירו על קרוליין ורויאליסט בטווח של כ-8,000 יארד (7,300 מטר). האוניות הבריטיות פנו לזמן קצר, לפני שפנו לשגר טורפדו. קרוליין ירתה שניים לעבר נסאו; הראשונה עבר קרוב לחרטום שלה והשני עבר מתחת לאונייה מבלי להתפוצץ.
בסביבות חצות ב-1 ביוני, נסאו באה במגע עם המשחתת הבריטית ספיטפייר, ותוך כדי הבלבול, ניסתה לנגוח אותה. ספיטפייר ניסתה להתחמק, אך לא הצליחה להתרחק מהר מספיק, ושתי האוניות התנגשו. נסאו ירתה בתותחי ה-11 אינץ' קדימה לעבר המשחתת, אבל הם לא הצליחו להנמיך מספיק בשביל שנסאו תצליח לפגוע בה. למרות זאת, הפיצוץ מהתותחים הרס את הגשר של ספיטפייר. בשלב זה, ספיטפייר הצליחה להתנתק מנסאו, ולקחה איתה חלק באורך 20 רגל (6 מטר) של ציפוי הצד של נסאו. ההתנגשות השביתה את אחד מתותחי ה-5.9 אינץ' שלה, והותירה 11.5 רגל (3.5 מטר) שקע מעל קו המים; זה האט את הספינה ל-15 קשרים עד שניתן יהיה לתקן אותה. במהלך הפעולה המבולבלת, נסאו נפגעה על ידי שני פגזים 4 אינץ' (10 סנטימטרים) מהמשחתות הבריטיות, שפגעו בזרקוריה וגרמו לנפגעים קלים.
קצת אחרי 01:00, נסאו ותירינגן נתקלו בסיירת המשוריינת הבריטית בלאק פרינס. תירינגן פתחה באש ראשונה, והטביעה את בלאק פרינס עם סך של 27 פגזים בקליבר גדול ו-24 פגזים מהסוללה המשנית שלה. נסאו ואוסטפריזלנד הצטרפו, ואחריהן גם פרידריך דר גרוסה; המשקל המשולב של האש השמיד את בלאק פרינס בפיצוץ אדיר. שרידי האונייה היו ישירות בנתיב של נסאו; כדי להימנע מכך, האונייה נאלצה לנווט בחדות לעבר שייטת אוניות המערכה השלישית. היה צורך שהאונייה תפליג במלוא המהירות אחורה כדי למנוע התנגשות עם קייזרין. נסאו לאחר מכן נסוגה לעמדה בין הפרה-דרדנוטים הסן והנובר. בסביבות השעה 03:00, כמה משחתות בריטיות ניסו התקפת טורפדו נוספת על המערך הגרמני. בסביבות השעה 03:10, שלוש או ארבע משחתות הופיעו בחושך לשמאל נסאו; בטווח של בין 5,500 יארד (5,000 מטרים) עד 4,400 יארד (4,000 מטרים), נסאו ירתה לזמן קצר על הספינות לפני שפנתה ב-90° כדי להימנע מטורפדות.
לאחר החזרה למימי גרמניה, נסאו, פוזן ווסטפאלן, יחד עם אוניות המערכה מסדרת הלגולנד, הלגולנד ותירינגן, תפסו עמדות הגנה במעגן בשפך היאדה למשך הלילה. במהלך הקרב, נסאו נפגעה פעמיים על ידי פגזים משניים, אם כי פגיעות אלו לא גרמו לנזק משמעותי. נפגעיה הסתכמו ב-11 אנשי צוות הרוגים ו-16 אנשי צוות פצועים. במהלך הקרב היא ירתה 106 פגזים מהסוללה הראשית ו-75 פגזים מהתותחים המשניים שלה. התיקונים הושלמו במהירות, ונסאו חזרה עם הצי עד 10 ביולי 1916.