קוטנה הורה
אתרי העיירה > כנסיות ומבני דת

כנסיית סנט ברברה: בניית הכנסייה החלה ב-1388 כהוקרה על העושר שפקד את קוטנה הורה, אך הופסקה מספר פעמים והושלמה רק ב-1905. הכנסייה הוקדשה לברברה הקדושה, פטרוניתם של הכורים. האדריכל הראשון היה כנראה יוהאן פארלר, בנו של האדריכל המפורסם פטר פארלר (שבנה את קתדרלת ויטוס הקדוש וגשר קארל בפראג). ישנם מחקרים הטוענים שפטר פארלר היה שותף ליצירת תוכניות הכנסייה. העבודה הופסקה בגלל מלחמות ההוסיטים ונמשכה רק ב-1482 תחת האדריכלים מאטיאס רייסק ובנדיקט רייט, שני אדריכלים מפראג. ההפסקה השנייה התרחשה בשנים 1588–1884. בעבר היו בכנסייה 8 קפלות רדיאליות במבנה טרפזי. מאוחר יותר נבנה בית מקהלה, שנתמך על ידי תמיכות דואות בנות שתי קומות. מלבד התמיכות יש בכנסייה גם ויטראז'ים, מזבח, דוכן מטיף, ספספלי מקהלה, ופרסקאות מימי הביניים המתארים את החיים בקוטנה הורה.
כנסיית הארכידיאקון סנט ג'יימס: כנסייה זו הוקמה בין 1330 ל-1420 לאחר שתושבי קוטנה הורה רצו בכנסייה גדולה משל עצמם ולא בקפלות העץ שהיו בה עד אז, וזאת בהמשך למגמה של הקמת כנסיות אזוריות ומפוארות בערים אחרות באזור. המשפחות העשירות של קוטנה הורה סיפקו את רוב התקציב, והוחלט על הקמת כנסייה גדולה מאבן שהושפעה מהמנזר הציסטרציאני בסדלץ. בתוכנית המקורית של הכנסייה נקבע כי ייבנו בה שני מגדלים, אך לאחר בניית המגדל הראשון שגובהו 86 מטרים לא הושלמה בניית המגדל השני. הכנסייה נבנתה על גבעה מרובת מערות, ובשל כך היא אינה יציבה דיה. בכנסייה קיימים רהיטים וקישוטים בסגנון הגותי המאוחר, הרנסאנס והבארוק, וכן ציורים עתיקים שהישן ביותר מביניהם הוא ציור הסעודה האחרונה מ-1515.
כנסיית גבירתנו נא נאמטי: כנסייה זו הוקמה בשלהי המאה ה-14 באתר שבו שכן שוק לעפרות כסף, ונחרבה בשרפה שהתחוללה בה ב-1470. לאחר השרפה נבנו מחדש מגדל הכנסייה והתקרה המקומרנת. דוכן המטיף המקושט שבכנסייה מתואר למחצית הראשונה של המאה ה-16. באגף הכמורה של הכנסייה נמצא דגם של המשכן מהמאה ה-15, שנוצר על ידי מאטיאס רייסק.
כנסיית יאן מנפומוק: כנסייה בארוקית זו נבנתה בין 1734 ל-1754, ומבחינת המבנה שלה היא יוצאת דופן בהשוואה למבנים הסמוכים אליה. הכנסייה ידועה בשל סגנונה האחיד הן מבחינת מבנה והן מבחינת הקישוטים שבה, וכן בשל ציור הקיר הנמצא בה שמתאר את סיפור חייו של הקדוש יאן מנפומוק. הכנסייה היא כנסיית הבארוק היחידה שקיימת כיום בקוטנה הורה. הכנסייה שימשה את הקהילה הרומית-קתולית, אך ב-1951 נאלצו רשויות הכנסייה לתת את זכויות השימוש בה לעיירה ללא תשלום. במשך השנים הבאות נפגעה הכנסייה כתוצאה משימוש לא הולם כגון אתר אחסון לפסולת בניין, ובשל גנבות והשחתות של התכולה שלה שלא ניתן היה להעביר למקומות אחרים. ב-1980 החל תהליך שיפוץ הכנסייה, ובין 1997 ל-2000 הושקעו בשיפוץ פנים הכנסייה כ-13 מיליון קורונות צ'כיות. הכנסייה קודשה מחדש ב-2 ביוני 2000, והיא משמשת בעיקר לאירועי תרבות ולעיתים לאירועי דת.
כנסיית כל הקדושים עם הגלוסקמה (קתדרלת גבירתנו מסדלץ): כנסייה זו שוכנת במרכזו של בית קברות הממוקם ברובע סדלץ. בית הקברות לא הכיל מספיק מקום עבור קורבנות המגפות והמלחמות שפקדו את האזור, וכתוצאה מכך נטמנו שרידי עצמות בקפלה התחתונה. אגדה מקומית טוענת כי אחד מאבות המנזר במאה ה-13, יינדז'יך, הביא אדמה מקודשת מכנסיית הקבר שבירושלים, ופיזר אותה ברחבי בית הקברות כך שהוא הפך לכאורה לחלק מארץ הקודש. בזמן המלחמות ההוסיטיות נחרב המנזר בשרפה, ורבים מהרוגי המלחמה באזור נטמנו בבית הקברות. לאחר המלחמות צומצם שטחו של בית הקברות, ובמאה ה-14 נבנתה קפלה במרכזו של בית הקברות הקטן שנותר בסמוך לכנסייה. הקפלה נבנתה כמבנה בעל ספינה עם שני מעברים מעל מרתף, ובמאה ה-18 היא נבנתה מחדש בסגנון בארוק. פנים הקפלה מקושט כמעט כולו בערימות של עצמות אדם שעברו תהליך חיטוי. עצמות אלה עוצבו ליצירת נברשת, צלב, ושלט האצולה של משפחת שוורצנברג המקומית שמימנה את הכנת הקישוטים. ככל הנראה נעשה שימוש בתהליך זה בעצמותיהם של כ-40,000 אנשים.
קתדרלת עלייתה לשמים של גבירתנו: כנסייה זו נבנתה בסוף המאה ה-13 או תחילת המאה ה-14, והיא המבנה הגדול ביותר בצ'כיה ששרד בשלמותו מתקופה זו. סגנון הבנייה של הכנסייה הוא אדריכלות גותית צ'כית מהמאה ה-13, והיא נבנתה במקום כנסייה רומנסקית ששכנה באותו אתר. המימון לבניית הקתדרלה הגיע מהקהילה העשירה של מנזר סדלץ. לקתדרלה יש ספינה אחת וארבעה מעברים, ושבע קפלות המקיפות את אגף הכמורה. בתחילת המאה ה-18 הוסף לכנסייה אגף בסגנון הבארוק, ופנים הקתדרלה מקושט בעיקר בסגנון הבארוק.
המנזר האורסוליני: מנזר זה נבנה בין 1738 ל-1743 בתכנונו של האדריכל קיליאן איגנץ דינצהופר, שהיה אדריכל ובנאי בארוקי. המנזר הוקם על חלקת קרקע מרובעת, ועל פי התוכנית המקורית הייתה אמורה להיבנות כנסייה על הציר האלכסוני של החלקה, ובצמוד לה מגדל בהיקף של 19 מטרים. על פי התוכנית דינצהופר היה אמור לבנות כיפה גדולת ממדים על גג הכנסייה. עם זאת, בעקבות קשיי מימון שפקדו את בנאי המנזר הם הצליחו להשלים רק שניים מהאגפים של המנזר, ובמקום הכנסייה המקורית נבנתה קפלה בקצה האגף הדרום-מערבי בשלהי המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. הנזירות האורסוליניות גורשו מהמנזר ב-950, וב-1989 הוא הוחזר לחזקתן. כיום משמש חלק מהמנזר את הנזירות, וחלק משמש כארכיון.
המכללה הישועית: מכללה זו נבנתה בחצר כנסיית סנט ברברה בין 1667 ל-1700, בעיצובו של האדריכל האיטלקי דומניקו אורצ'י. קומת הקרקע שלה מעוצבת בצורת האות האנגלית F כהוקרה לקיסר פרדיננד השני. בחזית המכללה נמצא משטח מוגבה המוחזק על ידי פסלי קדושים, בדומה לגשר קארל בפראג. הישועים עצמם הגיעו לקוטנה הורה ב-1626 על מנת להמיר את דתם של התושבים המקומיים לנצרות קתולית, והם שמו דגש מיוחד על חינוך של ילדים צעירים.
קפלת גוף המשיח: הקפלה נבנתה ככל הנראה כחלק מתוכניתם של סוחרי וכורי קוטנה הורה להפסיק את התלות במנזר סדלץ, שהיה אחראי על כל הנושאים הרוחניים באזור קוטנה הורה. בניית הקפלה החלה באמצע העשור השמיני של המאה ה-14, והיא בוצעה על חלקת אדמה שנרכשה שנוהלה על ידי קפלת ונצל הקדוש מהכפר הסמוך פנוביץ. הקירות ההיקפיים של הקפלה חוברו לקיר תומך צמוד, כהכנה לבניית הקתדרלה הסמוכה שהקמתה החלה מיד לאחר סיום בניית הקפלה.
שלט המורה על תערוכת קבע, מוצב בכניסה למבנה בית הכנסת.בית הכנסת: המבנה משמש כיום את הכנסייה ההוסיטית הצ'כוסלובקית (אנ')(צכ'). מאז יוני 2015 מוצבת בבניין תערוכת קבע לתולדות הקהילה היהודית מימי הביניים ועד להשמדת הקהילה במלחמת העולם השנייה.