stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחנה הריכוז באנייצה
הערות שוליים

↑  Tomasevich 1975, p. 748.
↑  Ramet 2006, pp. 130–131.
↑  Ramet 2006, p. 131.
↑  Antić 2012, pp. 31−32
↑  Antić 2012, pp. 31−32.
↑  Cohen 1996, p. 48.
↑  Israeli 2013, pp. 32−33.
↑  Cohen 1996, p. 49
| מחנות ריכוז, עבודה והשמדה במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| גרמניה | אוהרדרוף • אורניינבורג • ארבייטסדורף • באד זאולגאו • בוכנוואלד • בורגאו • גרמרינג • דורה-מיטלבאו • דכאו • הינצרט • וובלין • זקסנבורג • זקסנהאוזן • טירקהיים • כלא שפנדאו • ליכטנבורג • מלכוב • קאופרינג • קולדיץ • מילדורף • ברלין-מרצאן • נוינגמה • נידרהאגן • פלוסנבירג • קולומביה האוס • ראוונסבריק • ריימסדורף • מחנות המשנה של זקסנהאוזן • מחנות המשנה של דכאו • אלאך • פורטה וסטפליקה • טאוכה |  |
| פולין | אושוויץ • בלז'ץ • חלמנו • טרבלינקה • מיידנק • סוביבור • אושוויץ מונוביץ • בודזין • בלכהמר • גנשובקה • גרוס-רוזן • זאסלאב • טרווניקי • יאבוז'נו • ינובסקה • אלטהאמר • ורשה • פוסטקוב • סקרז'יסקו-קמיינה • פירסטנגרובה • פלאשוב • קונסקובולה• קיטליץ טרייבן • שטוטהוף |  |
| קרואטיה | ג'קובו • גוספיץ' • דניצה • וילה לובוריץ' • טניה • יאסטרברסקו • יאסנובאץ • ידובנו • לובורגראד • גורניה רייקה • קרסטינץ • מטאינה • סטארה גראדישקה • סלאנה • קרושצ'יצה |  |
| צרפת | בון לה רולנד • גירס • דראנסי • ויטל • מבצר רומנוויל • סטפו • נאצוויילר-שטרוטהוף • סן סיפריאן • ריווזאלט • ורנה • מיל • רסבדו • פיטיבייה • קומפיין |  |
| איטליה | פוסולי • פרמונטי די טרזיה • ריזיירה די סן סאבה • ראב • בולצאנו |  |
| אוסטריה | אבנזה • גוזן • מאוטהאוזן • שטרסהוף • גונסקירכן |  |
| בולגריה | גונדה וודה • סומוביט • צ'כלרה |  |
| הולנד | התיאטרון ההולנדי • וסטרבורק • אמרספורט • פוכט |  |
| סרביה | בור • באנייצה • דולאג 183 • טופובסקה שופה • צרווני קרסט • סיימישטה |  |
| ליטא, לטביה ואסטוניה | יונגפרנהוף • סלספילס • קייזרוואלד • ואיווארה • קלוגה • קובנה • קייליס • HPK |  |
| בלארוס, אוקראינה ורוסיה | אקמצ'טקה • סירץ • מאלי טרוסטינץ |  |
| מחוץ לאירופה | ג'אדו • גריאן (ער') • יפרן (ער') • בוקבוק • סידי עזאז • ספקס) • ביזרטה |  |
| אחר | Ostindustrie • אולדרני • טרזיינשטט • מחנה המשפחות (טרזיינשטט) • טרגו ז'יו • חיידרי • סרד • ג'אדו • מכלן • מונופול • מחנות הריכוז הפיניים במזרח קרליה • קישטרצ'ה  |  |
פורטל השואה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007513524505171  GND: 4214577-6  LCCN: no97029617  NKC: ko2010576442  VIAF: 129312938   WorldCat (עם VIAF): 129312938
מטריצה צנטרוסימטרית

מטריצה צנטרוסימטרית
מטריצה צנטרוסימטרית היא מטריצה שסימטרית לשיקוף מסביב למרכזה. המושג משמש בעיקר באלגברה ליניארית ובתורת המטריצות.
הגדרה

מטריצה ריבועית  [ Ai,j ] ‏ = A, ‏היא צנטרוסימטרית כאשר האיברים הנמצאים במרחק שווה מהקצוות זהים. בסימון מתמטי, כאשר מתקיים:
אם J היא מטריצת החלפה (אנ') מסדר  n המטריצה A תהיה צנטרוסימטרית אם ורק אם  AJ=JA.
דוגמאות

מטריצה צנטרוסימטרית בעלת  2\times 2 איברים, שצורתה הכללית היא:
 A={\begin{pmatrix}a&b\\b&a\end{pmatrix}}
נקבעת על ידי שני מספרים.
מטריצה בעלת  3\times 3 איברים, שצורתה הכללית היא:
 A={\begin{pmatrix}a&b&c\\d&e&d\\c&b&a\end{pmatrix}}
נקבעת על ידי 5 מספרים.
מטריצה בעלת  4\times 4 איברים, שצורתה הכללית היא:
 A={\begin{pmatrix}a&b&c&d\\e&f&g&h\\h&g&f&e\\d&c&b&a\end{pmatrix}}
נקבעת על ידי 8 מספרים.
מבנה אלגברי

אם A ו-B הן מטריצות צנטרוסימטיות על שדה  \mathbb {K} , אז גם חיבור המטריצות A+B וגם הכפלת המטריצה בגודל סקלרי cA לכל c ב- \mathbb {K}  נותן מטריצה צנטרוסימטרית.
גם מכפלת המטריצות היא צנטרוסימטרית, היות שמתקיים JAB = AJB = ABJ.
ראו גם

מטריצת היחידה – מטריצה צנטרוסימטרית.
מטריצת טפליץ היא צנטרוסימטרית, אם היא גם סימטרית
מטריצת הנקל
הערות שוליים

↑  מטריצת החלפה מסדר  n היא מטריצה בעלת  n\times n איברים, שבה ערך כל האיברים באלכסון הניצב לאלכסון הראשי הוא 1 וערך יתר האיברים הוא 0, כלומר:
 J_{i,j}={\begin{cases}1,&&j=n+1-i\\0,&&\mathrm {otherwise} \end{cases}}
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיקולינצה

מיקולינצה (באוקראינית: Микулинці; בפולנית: Mikulińce; ביידיש: מיקולינץ, מיקולינצי, מיקלניץ, מיקוליניץ) הוא כפר בראיון טרבובליה (אנ') שבמחוז טרנופול במערב אוקראינה. העיירה שוכנת על גדות הנהר סרט (אנ'), יובל של הדניסטר, ובמרחק של כ-18.4 ק"מ מטרנופול. עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה היה בכפר ריכוז יהודי בולט, שהיה מעל מחצית מתושביו.
היסטוריה

יישוב בשם מיקולין (אוקראינית: Микулин) מוזכר לראשונה בסוף המאה ה-11 ב"הנחיות" (אוק') של ולדימיר השני, נסיך קייב בתקופת רוס של קייב, במיקום הזהה למיקום הנוכחי של העיירה. בשנת 1387 נקרא אז היישוב בשמו הנוכחי, והיה בשטחי גליציה. בשנת 1595 קיבלה מיקולינצה מעמד עיר כחלק מזכויות מגדבורג; אלו בוטלו לאחר מכן במהלך מלחמת פולין-טורקיה (אנ'), וחודשו על ידי אוגוסט השלישי, מלך פולין ב-16 בדצמבר 1758. בשנת 1840 הקים בה הרוזן מיצ'יסלב ריי (פול') מבשלה. בסוף המאה ה-19 התגוררו במיקולינצה כ-4,000 תושבים, שחציים היו יהודים, והשאר פולנים ואוקראינים. בחלוקה לפי דת: 946 קתולים-יוונים, 626 קתולים-רומיים, ו-1,770 יהודים.
בשנת 1939 קיבל היישוב מעמד של יישוב עירוני. זכויותיה העירוניות נשללו ממנה שוב עם כיבושה על ידי רוסיה הסובייטית בסוף מלחמת העולם השנייה.
מבנים

בעיירה יש חורבות של טירה ישנה, המתוארכת לשנת 1610. הטירה נבנתה מחדש במאה ה-18, אך בראשית המאה ה-20 היא עמדה בלא כל שימוש, ועל כן לא השתמרה. במיקולינצה יש גם את כנסיית השילוש הבנויה בסגנון הבארוק, שתוכננה על ידי האדריכל הפולני אוגוסט מוסז'ינסקי. הכנסייה נבנתה בין השנים 1761–1779. בעיירה נמצא גם מיקולינצקי ברובר (אנ'), אחת המבשלות הוותיקות במדינה.
יהודי מיקולינצה

בסוף המאה ה-19, ובחצי הראשון של המאה ה-20 היו יהודי העיר כחצי מאוכלוסייתה. הרב מרדכי שרגא פרידמן, האדמו"ר מהוסיאטין החל את אדמו"רותו במיקולינצה, במשך כשלוש שנים, עד שעבר לסטז'יז'וב. בעיר היה בית כנסת מפואר, שהיה מעוטר בציורי קיר (שצוירו על ידי שבתאי זך, מהאומנים הבולטים שבגליציה), בית מדרש, וכן קלויז של חסידי הוסיאטין. בעיר היו גם עוד חסידים נוספים, כמו סטרטין, רוז'ין ועוד. כמה מבני משפחת באב"ד כיהנו בעיר כאב"ד: הרב אברהם אריה באב"ד, שהיה דודו של הרב יוסף באב"ד (בעל ה"מנחת חינוך"), הרב יהושע השיל (אחיו של הרב יוסף באב"ד), ובנו הרב יוסף בן-ציון.
בין ילידי העיר, נמנה הבמאי יאנוש מורגנשטרן.
ב-1942 גורשו יהודי המקום למחנות השמדה.
גלריה

נוף פנורמי של מיקולינצה.
ארמון פוטוצקי במיקולינצי. נבנה בשנות ה-60 של המאה ה-19.
מהריסות הטירה במיקולינצה.
ארמון במיקולינצה.
אנשים ממיקולינצי

יאנוש מורגנשטרן (1922–2011), במאי ומפיק קולנוע פולני.
ערים תאומות

פולין סנדז'ישוב, פולין
לקריאה נוספת

חיים פרשל (עורך), מיקולינצה: ספר יזכור, ארגון יוצאי מיקולינצה בישראל ובארצות הברית, תל אביב - יפו, תשמ"ה (1985)
הערות שוליים

↑  ukrcensus 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538147705171  GND: 7658356-9  LCCN: nr90028626  VIAF: 139984461   WorldCat (עם VIAF): 139984461
מחוז הנפין

| --- | --- |
סמל מחוז הנפיןסמל מחוז הנפין

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  מינסוטה מינסוטה
 מושל:  ג'ים גיבונס
 ערים במחוז:  מיניאפוליס
 בירת המחוז:  מיניאפוליס
 תאריך ייסוד:  6 במרץ 1852
 על שם:  לואיס הנפין 
 שטח:  1,572 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  1,281,565 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  804 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  44°58′33″N 93°16′00″W﻿ / ﻿44.975833333333°N 93.266666666667°W﻿ / 44.975833333333; -93.266666666667 
 אזור זמן:  UTC -6
 http://www.hennepin.us
  מפת מיקום  מפה מפורטת     tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז הנפין (באנגלית: Hennepin County) הוא מחוז במדינת מינסוטה, ארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין של 2010 מנתה אוכלוסיית המחוז 1,152,425 תושבים, ועל כן הוא נחשב למחוז המאוכלס ביותר במינסוטה ול-34 בארצות הברית בכלל; יותר מחמישית מכלל תושבי מינסוטה מתגוררים במחוז זה. מושב המחוז שוכן במיניאפוליס, העיר המאוכלסת ביותר במדינה. המחוז נקרא על שם החוקר בן המאה השבע עשרה, לואיס הנפין (אנ').
המחוז נכלל במטרופולין הכולל את הערים סיינט פול, בלומינגטון וכן חלקים מוויסקונסין. מבחינה פוליטית, מצביע המחוז ברוב גדול למפלגה הדמוקרטית. במחוז כמות דומיננטית של תושבים ממוצא סקנדינבי.
מטריצות פאולי

הפיזיקאי וולפגאנג פאולי
מטריצות פאולי הן שלוש מטריצות מרוכבות המסייעות לייצג טרנספורמציות סיבוב במרחב מממד זוגי של פונקציות מרוכבות. למטריצות אלו חשיבות רבה בפיזיקה בכלל, ובתורת הקוונטים בפרט. בין היתר ניתן לייצג בעזרתן את אופרטור הספין, אופרטור הבורגיות (Helicity) ובעזרתן ניתן לכתוב את משוואת דיראק במרחב הספינור ה-4 ממדי. מטריצות אלו קרויות על שם הפיזיקאי האוסטרי וולפגנג פאולי.
המטריצות הן מסדר  2\times 2, כדלהלן:
לדוגמה, אופרטור הספין במרחב המצבים העצמיים של ספין 12 ניתן לכתיבה בצורה
תכונות מטריצות פאולי

מטריצות פאולי הן מטריצות הרמיטיות, אוניטריות, בעלות עקבה אפס ובעלות דטרמיננטה 1-, כלומר:
מעל  \mathbb {R}  מטריצות פאולי ומטריצת היחידה מהוות יחד בסיס למרחב המטריצות המרוכבות ההרמיטיות  2\times 2.
מעל  \mathbb {C}  מטריצות פאולי ומטריצת היחידה מהוות יחד בסיס למרחב כל המטריצות המרוכבות  2\times 2.
לכל אחת ממטריצות פאולי שני ערכים עצמיים: (1+) ו־(1-).
כל אחת ממטריצות פאולי מקיימת את השוויון :  \sigma _{i}^{2}=I כאשר  I היא מטריצת היחידה.
כפל מטריצות:
יחסי חילוף (קומוטציה) ואנטי-חילוף (אנטי-קומוטציה):
את הזהויות לעיל אפשר לסכם כך:
עבור וקטורים  {\vec {a}},{\vec {b}} (של מספרים) מתקיים:
\ \sigma _{2}\sigma _{k}\sigma _{2}=-\sigma _{k}^{*}
\ \operatorname {Tr} (\sigma ^{i}\sigma ^{j})=2\delta ^{ij}
שימושים בפיזיקה

למטריצות פאולי מספר שימושים בתורת הקוונטים, ביניהם:
עבור ספין 12, האופרטור המתאים לספין בכיוון הציר  \ {\hat {n}} הוא  \ {\frac {\hbar }{2}}{\vec {\sigma }}\cdot {\hat {n}}. בפרט מטריצות פאולי עצמן מתאימות לספין בכיוון הצירים x, y, z. האופרטור המתאר סיבוב של ספין 12 בזווית  \theta  סביב הציר  \ {\hat {n}} הוא:  e^{-i{\frac {\theta }{2}}({\hat {n}}\cdot {\vec {\sigma }})}=\cos {\frac {\theta }{2}}-i({\hat {n}}\cdot \sigma )\sin {\frac {\theta }{2}}\,
מטריצות פאולי משמשות לבניית מטריצות גאמה של דיראק, הנמצאות בניסוח היחסותי האינווריאנטי-לורנץ של משוואת דיראק.
בפיזיקה גרעינית משתמשים במטריצות פאולי לתיאור טרנספורמציות של חלקיקים בעלי איזוספין 12 (לדוגמה נוקליאונים). בתחום זה, מטריצות פאולי מסומנות בדרך כלל ב־ \ \tau _{i}.
מטריצות פאולי הן היוצרות של ההצגה מממד 2 של חבורת לי  \ SU(2).
שימושים בחישוב קוונטי

בחישוב קוונטי, השערים הלוגים מיוצגים על ידי מטריצות אוניטריות בגודל 2x2, ומטריצות פאולי מייצגות כמה מהשערים החשובים ביותר.
שם השמות שלהם הם:
X=\sigma _{1},Y=\sigma _{2},Z=\sigma _{3}
ראו גם

מטריצת סיבוב
המפה הספינורית של חבורת לורנץ
מחוז הצפון (בחריין)

| --- | --- |
דגל מחוז הצפוןדגל מחוז הצפון
 מדינה:  בחריין בחריין
 שטח:  141 קמ"ר
 גובה:  5.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  276,949 (2010)
 קואורדינטות:  26°07′00″N 50°29′00″E﻿ / ﻿26.116666666667°N 50.483333333333°E﻿ / 26.116666666667; 50.483333333333 
 http://www.northern.gov.bh/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז הצפון (בערבית: المحافظة الشمالية) הוא הצפוני שבמחוזות בחריין הכולל בתוכו את העיר חמד וכפרים נוספים.
המחוז כולל את האי אום א-צבאן. קבוצת איים נוספת, איי ג'ידה, השייכת למחוז, נמצאת גם היא בבעלות פרטית, של פוליטיקאי בחרייני. המחוז כולל גם את איי נוראנה, איים מלאכותיים שנבנו בקרבת החוף ועליהם יוקמו בנייני מגורים.
מוזיאון הטנק (בובינגטון)

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון צבאי
 כתובת:  בובינגטון, דורסט, אנגליה
 מיקום:  דורסט 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1947
 תאריך פתיחה רשמי:  1947 
 קואורדינטות:  50°41′43″N 2°14′37″W﻿ / ﻿50.6952°N 2.24361°W﻿ / 50.6952; -2.24361
 http://www.tankmuseum.org/
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי מוזיאון הטנק(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי מוזיאון הטנק(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים מוזיאון הטנק(למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים מוזיאון הטנק
 
מוזיאון הטנק (באנגלית: The Tank Museum) לשעבר 'מוזיאון הטנק בובינגטון', הוא מוזיאון צבאי בשטחי מחנה בובינגטון, מחוז דורסט בדרום-מערב אנגליה.
עם קרוב ל-300 כלי שריון, המוזיאון מכיל את אוסף הטנקים הגדול בעולם ואוסף הרק"מ השני בגודלו. אוסף הכלים המשוריינים של המוזיאון כולל כלים מ-26 מדינות ברחבי העולם, בין היתר הוא כולל מספר טנקים במצב נסיעה ממלחמת העולם הראשונה והשנייה. בין היתר מכיל המוזיאון את אב-הטיפוס של הטנק 'וילי הקטן', הטנק המבצעי הראשון בעולם הסימן 1 וטיגר מס' 131 שהוא כיום הטיגר היחיד בעולם במצב נסיעה תקין.
המוזיאון מקיים אירוע שנתי (TankFest; 'פסטיבל טנקים') שבו מספר טנקים היסטוריים משוחזרים נוסעים אל מול קהל מבקרים, לצד תצוגה של יכולות כוחות השריון המודרניים. בנוסף מכיל המוזיאון ארכיון נרחב ללימוד ומחקר אודות ההיסטוריה של השריון ויחידות השריון הבריטיות, מספר חוקרים עובדי המוזיאון אף מפרסמים מעת לעת ספרים ומחקרים הקשורים לנושאים אלו.
היסטוריה

בשנת 1899 נפתח מחנה בובינגטון כמחנה אימון לחיל הרגלים הבריטי, עם קליטת הטנקים הראשונים במהלך מלחמת העולם הראשונה, הפך המחנה בשנת 1916 למחנה אימון ללוחמת שריון. המחנה שירת את הכוח המשוריין הבריטי, שבתחילה היה חלק מקורפוס המקלעים, בהמשך הפך לרגימנט הטנקים המלכותי ובתקופת מלחמת העולם השנייה עם יסוד חיל השריון המלכותי המחנה שירת את כלל כוחות השריון של הצבא.
לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה הוחזרו הכלים המשוריינים משדות הקרב חזרה לבסיס השריון בבוינגטון. כלים בודדים נשמרו בסדנאות הרכב כדי שצוותי השריון ומפתחי הטנקים יוכלו להתרשם מההיסטוריה המוקדמת של התפתחות השריון. בשנת 1923, בביקורו במחנה, העיר הסופר רודיארד קיפלינג כי צריך להפוך את אוסף הטנקים למוזיאון שריון. בסיום מלחמת העולם השנייה, אוסף כלי השריון גדל באופן משמעותי עם עשרות טנקים וכלי שריון בריטים, לצד טנקי אויב שנפלו שלל והגיעו למחנה לבחינה. בשנת 1947 נפתח האוסף לקהל הרחב בתור מוזיאון שריון, מאז הוא גדל באופן משמעותי וכיום מכיל את אוסף הטנקים הגדול בעולם ואוסף הרק"מ השני בגודלו בעולם.
אולמות תצוגה > אולם מלחמת העולם הראשונה

האולם מכיל פריטים רבים המציגים את התפתחות השריון הבריטי לאורך המלחמה, לצד מספר כלים משוריינים ממדינות אחרות במלחמה. בין היתר מוצג בו אב הטיפוס הראשון של הטנק "וילי הקטן", לצד טנקים ששירתו במלחמה בהם הסימן 1, סימן A ויפט, סימן 5 (אחד מהבודדים בעולם שמנועו עובד).
בנוסף מכיל האולם תצוגה המוקדשת לחיו של לורנס איש ערב, אשר שירת תקופה קצרה בחיל השריון ובמחנה בובינגטון. באולם ישנו גם אזור המוקדש לחוויית הלחימה בחפירות, בו המבקרים יכולים להסתובב בשדה קרב משוחזר.
"וילי הקטן"
טנק סימן 5
טנק סימן A ויפט "סיזר II"
תצוגה של טנק סימן 1
אולמות תצוגה > אולם בין המלחמות

תצוגת כלים המדגישה את ההתפתחות המהירה ברק"מ וטנקים בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה.
בין היתר מוצגים באולם; שריונית רולס-רויס, טנק שיוט סימן 1, שריונית קרדן לוויד, שריונית לנקסטר 6X4 ושריונית פיירלס.
אולמות תצוגה > אולם מלחמת העולם השנייה

החלק הגדול ביותר במוזיאון, אשר כולל גם את אוסף הכלים הגדול ביותר במוזיאון, מוקדש לשריון מתקופת מלחמת העולם השנייה.
טיגר 2
‏M8 גרייהאונד
‏1KV
שרמן פיירפלי
יאגדטיגר
קרומוול
‏T-34
טיגר (מס' 131)
אולמות תצוגה > אולם טמייה ואולם הפלדה הבריטית

שני אולמות אשר מכסים ביניהם את התקופה המודרנית של הכלים המשוריינים, החל מסוף מלחמת העולם השנייה, התפתחות טנק המערכה, תקופת המלחמה הקרה ועד לשריון המודרני של ימינו.
אולם טמייה (בחסות חברת הדגמים להרכבה טמייה) מציג את התקופה מיד לאחר סוף המלחמה ומתמקד בטנקי המערכה העיקריים שפותחו בשנים שלאחר המלחמה, בהם הצנטוריון הבריטי, הM-60 פאטון האמריקאי וה-T-72 הסובייטי. בין היתר ניתן לראות בשני האולמות מספר כלים בהם; טורטויס, T-55/54,  צנטוריון, AMX-30, צ'יפטיין, BMP-1, צ'אלנג'ר 1, צ'אלנג'ר 2, M41 ווקר בולדוג, M103 והסטרידסואגן 103.
אלוויס סרסאן
‏M103
‏T-55 עיראקי
צ'אלנג'ר 1
‏BMP-1
צ'יפטיין
צנטוריון סימן 3
לאופרד 1
אולמות תצוגה > מרכז שימור הרכבים

מרכז שימור הרכבים הוא אגף חדש במוזיאון שנפתח לציבור באופן רשמי בשנת 2013. האולם משתרע על כ-3,700 מ"ר ומכיל כ-100 כלים בבעלות המוזיאון, אשר לא נותר להם מקום באולמות הראשיים. מרכז השימור מאפשר למבקרים לראות כמות גדולה של כלים שבעבר היו סגורים לציבור.
ראו גם

יד לשריון - מוזיאון השריון הישראלי.
קובינקה - מוזיאון השריון הרוסי
הערות שוליים

↑  מוזיאון השריון בעיר סומיר בצרפת, מכיל אוסף של כ-880 כלי רק"מ אך פחות טנקים ממוזיאון בובינגטון.
חזית המוזיאון.
טנק צ'לנג'ר 2 המוצג בכניסה למוזיאון.
הכניסה למוזיאון.
אולם התצוגה של מלחמת העולם השנייה.
טנק T-34 וM4 שרמן בקרב מבוים כחלק מ-TankFest, שנת 2009.
טנקים מודרניים המוצגים במוזיאון.
ציוד לחימה מודרני של איש חיל השריון המלכותי.
עשרות הטנקים באולם שימור הרכבים.
מייק גודווין

| --- | --- |

גודווין ב־2017
 לידה:  26 באוקטובר 1956 (בן 67) ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר למשפט של אוניברסיטת טקסס  תיכון לאמאר, מיזורי 
 מעסיק:  קרן ויקימדיה, בית הספר למשפט של ייל 
 
מייקל ויין גודווין (באנגלית: Michael Wayne Godwin; נולד ב־26 באוקטובר 1956) הוא עורך דין וסופר אמריקאי. הוא היה יועץ הצוות הראשון של קרן החזית האלקטרונית (EFF), והוא יצר את פתגם האינטרנט ההומוריסטי חוק גודווין ואת הרעיון של מם אינטרנטי, כפי שדווח בגיליון אוקטובר 1994 של הירחון Wired. מיולי 2007 עד אוקטובר 2010, הוא היה יועץ כללי של קרן ויקימדיה. במרץ 2011 הוא נבחר להנהלת יוזמת הקוד הפתוח (אנ'). גודווין משמש כעורך תורם של מגזין ריזן מאז 1994. באפריל 2019, הוא נבחר להנהלת איגוד האינטרנט העולמי. בין השנים 2015 ל-2020 היה יועץ כללי ומנהל מדיניות חדשנות במכון R סטריט (אנ'). באוגוסט 2020, הוא וקבוצת עורכי הדין בלאקסטון הגישו תביעה נגד ממשל טראמפ בשם עובדי טיקטוק, ועבדו שם בין יוני 2021 ליוני 2022. מאז אוקטובר 2022, הוא עובד כמנהל המדיניות והפרטיות בחברת אנונים.
ראשית חייו וחינוך

גודווין למד בבית הספר התיכון לאמאר ביוסטון. ב-1980 סיים את לימודיו באוניברסיטת טקסס באוסטין עם תואר ראשון באמנויות בתוכנית מצטיינים של האוניברסיטה (Plan II Honors). מאוחר יותר למד גודווין בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת טקסס וסיים את לימודיו עם תואר ג'וריס דוקטור ב-1990. בזמן לימודי המשפטים, גודווין היה העורך של עיתון הסטודנטים 'דה דיילי טקסן' מ-1988 עד 1989.
בסמסטר האחרון שלו בבית הספר למשפטים, בתחילת 1990, גודווין, שהכיר את סטיב ג'קסון (אנ') דרך קהילת מערכת לוח המודעות של אוסטין, עזר לפרסם את הפשיטה של השירות החשאי על משחקי סטיב ג'קסון. מעורבותו בפרשה זו מתועדת מאוחר יותר בספר העיון The Hacker Crackdown: Law and Disorder on the Electronic Frontier (1992) מאת ברוס סטרלינג.
בשנת 2017, הוא התחתן עם מנהלת הליסינג של בתי המלון, סיהנגום, ג'סי צ'ס. לפי הארגון הפוליטי פוליטיקו, השניים הכירו בקמבודיה ב-2015, כאשר גודווין נסע לעזור לפעילים לנסח "מגילת זכויות אינטרנט", והם נפגשו במרכז העסקים של המלון שבו עבדה.
קריירה

מעורבותו המוקדמת של גודווין בפרשת משחקי סטיב ג'קסון הובילה לכך שהוא התקבל לעבודה בקרן החזית האלקטרונית (EFF) בנובמבר 1990, כשהארגון היה עוד בראשיתו. זמן קצר לאחר מכן, כעורך הדין הפנימי הראשון של EFF, הוא פיקח על החסות שלה בתיק משחקי סטיב ג'אקסון בע"מ נגד השירות החשאי של ארצות הברית, משחקי סטיב ג'אקסון זכו בתיק בשנת 1993.
כעורך דין של EFF, גודווין היה אחד מעורכי הגיליון (אנ') של התובעים בתיק המערער על חוק הגינות התקשורת ב-1996. בית המשפט העליון הכריע בתיק עבור התובעים בנימוק של התיקון הראשון לחוקה בשנת 1997. עבודתו של גודווין בתיק זה ובתיקים נוספים הנוגעים בתיקון הראשון לחוקה בשנות ה-90 מתועדת בספרו Cyber Rights: Defending Free Speech in the Digital Age (1998), שהוצא מחדש במהדורה מתוקנת ומורחבת על ידי הוצאת MIT ב-2003.
גודווין שימש גם כעורך דין צוות ועמית מדיניות מטעם המרכז לדמוקרטיה וטכנולוגיה, כתב ראשי בעיתון IP Worldwide, מפרסם בחברת המדיה American Lawyer Media ובעל טור במגזין The American Lawyer. הוא עורך תורם במגזין ריזן, שם פרסם ראיונות של מספר סופרי מדע בדיוני.
מ-2003 עד 2005, גודווין היה עורך דין צוות ואחר כך מנהל משפטי של Public Knowledge, סנגוריה ללא מטרות הרווח שבסיסה בוושינגטון, העוסקת בדיני קניין רוחני. גודווין עבד על מדיניות זכויות יוצרים וטכנולוגיה, כולל הקשר בין ניהול זכויות דיגיטליות לחוק זכויות היוצרים האמריקאי. בעודו ב-Public Knowledge, הוא פיקח על התדיינות שערערה בהצלחה את תקנת דגל השידור (אנ') של רשות התקשורת הפדרלית שהטילה הגבלות ניהול זכויות דיגיטלי על הטלוויזיה. מאוקטובר 2005 עד אפריל 2007, גודווין היה עמית מחקר באוניברסיטת ייל, מילא תפקידים כפולים בפרויקט חברת המידע (ISP) בבית הספר למשפטים של ייל ובמחלקת הפרטיות של הפקולטה למדעי המחשב של ייל ובמחלקת הפרטיות, הזכויות והחובות בפרויקט טכנולוגיות של הערכת מידע (PORTIA).
גודווין היה היועץ המשפטי של קרן ויקימדיה מ-3 ביולי 2007, עד 22 באוקטובר 2010. בהתייחסו לאופי המתקן העצמי של ויקיפדיה בראיון לעיתון הניו יורק טיימס, סיפר על כך שתיקן את הערך על עצמו בוויקיפדיה: "התשובה הטובה ביותר לדיבור רע היא יותר דיבור". כאשר הבולשת הפדרלית דרשה ביולי 2010 להסיר את החותמת שלה מוויקיפדיה, גודווין שלח "מכתב הכתוב בצורה מעט הומוריסטית" בתגובה, דחה את הדרישה ותיאר את הפרשנות של ה-FBI לחוק כ-"אידיוסינקרטית... וחשוב מכך, לא נכונה."
גודווין היה חסיד של נייטרליות רשת מאז 2006, יחד עם תומכי אינטרנט אחרים כמו וינט סרף. כאשר קרן ויקימדיה הסכימה עם ספקי טלקומוניקציה גדולים ליצור את ויקיפדיה אפס (אנ'), אפליקציה שהפרה את עקרונות נייטרליות הרשת, גודווין האמין שהיתרונות של התוכנית עולים על השליליות שלה. ויקיפדיה אפס הופסקה בשנת 2018.
גודווין נבחר לחבר במועצת המנהלים של המרכז למשפטי לעיתונות סטודנטים בינואר 2009, במועצת המנהלים של יוזמת הקוד הפתוח במרץ 2011, וכחבר הנאמנים של חברת האינטרנט באפריל 2019.
ביוני 2021, גודווין לקח תפקיד כמנהל אמון ובטיחות ברשת החברתית טיקטוק. באוקטובר 2022, הוא החל לעבוד בחברת אנונים כמוביל האמון ובטיחות.
תרבות פופולרית > דמות ב-The Difference Engine

הדמות "מייקל גודווין" בספר The Difference Engine מ-1990 מאת ברוס סטרלינג וויליאם גיבסון נקראה על שמו של גודווין כהוקרה על הסיוע הטכני שלו בקישור המחשבים. סיוע זה עזר להם לשתף פעולה מאוסטין וונקובר.
תרבות פופולרית > חוק גודווין

מייקל הגה את חוק גודווין בשנת 1990. מאז הפך החוק לחוק הומוריסטי פופולרי בתרבות האינטרנט, הקובע כי:
ככל שדיון מקוון מתארך, ההסתברות שתתקיים הקבלה הקשורה לנאצים או להיטלר מתקרבת לאחת (ודאות מוחלטת).
גודווין מאמין שהקלות בה השוואות לשואה מתקיימות ברשת האינטרנט ובמהלך דיונים נותנת טריוויאליזציה לשואה, מה שהוא מוצא כמצער. מאז הבהיר כי לדעתו הימין האלטרנטיבי בארצות הברית, במיוחד אלו שהשתתפו ב-2017 בעצרת איחוד הימין האמריקאי בשארלוטסוויל, ראויים להשוואה לנאצים.
לקריאה נוספת

High Noon on the Electronic Frontier: Conceptual Issues in Cyberspace. Introduction. 1996. ISBN 0-262-62103-7.
Cyber Rights: Defending Free speech in the Digital Age. 1998. ISBN 0-8129-2834-2.
The Splinters of our Discontent: How to Fix Social Media and Democracy Without Breaking Them. 2019. ISBN 978-1939888754.
מומיק

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  דויד גרוסמן
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  שואה
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת הקיבוץ המאוחד
 תאריך הוצאה:  2005
 מספר עמודים:  120
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002485413
מומיק, נובלה מאת דויד גרוסמן, יצאה לאור ב-2005 בהוצאת הקיבוץ המאוחד. עובּדה מתוך הפרק הראשון בספרו של גרוסמן - "עיין ערך: אהבה" (1986).
הספר "עיין ערך: אהבה" שבר את המוסכמות בספרות ובתרבות העברית, בכך שהיה אחד הספרים הראשונים שהעזו לדבר על השפעות השואה על ילדי הדור השני ועל אורח החיים בארץ. הוא פתח דרך לספרים רבים אשר השתמשו בכתיבה כתרפיה אישית ולאומית ועסקו בנושא. ציבור הקוראים התחבר מאוד אל הפרק הראשון בספר, "מומיק", וראה את שאר הספר כפחות קריא וברור.
לאחר לחץ ובקשות מצד קוראים, החליט גרוסמן להוציא את סיפורו של מומיק מתוך "עיין ערך: אהבה" ובצירוף שינויים אחדים ערך אותו לרומן עצמאי.
הספר עובד להצגה שהועלתה בתיאטרון גשר בשנת 2005. הספר מופיע גם בגרסת שמע, בהקראת דויד גרוסמן.