stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אל סלוודור – ארגנטינה
היסטוריה

אל סלוודור וארגנטינה חולקות שתיהן היסטוריה משותפת, בהיותן מדינות שקיבלו עצמאות מהאימפריה הספרדית במאה ה-19. במהלך התקופה הקולוניאלית הספרדית, ארגנטינה הייתה חלק ממלכות המשנה של ריו דה לה פלטה, שבירתה הייתה בבואנוס איירס במשך רוב תקופת קיומה, ולעומתה אל סלוודור הייתה חלק ממלכות המשנה של ספרד החדשה. בשנת 1816 הכריזה ארגנטינה על עצמאותה מספרד, ובשנת 1824 הכריזו הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה על עצמאות כשאל סלוודור חלק מהן, וב-1841 גם זו הכריזה על עצמאות מלאה. ב-1940 ארגנטינה ואל סלוודור כוננו יחסים דיפלומטיים ביניהן.
באמצע שנות ה-70, בתקופת המלחמה המלוכלכת והמשטר הצבאי בארגנטינה, ארגנטינה התעניינה במרכז אמריקה, ויזמה בה את מבצע צ'רלי, בו לפי הנטען, ארגנטינה סייעה בחשאי לארגוני ימין-קיצוני במדינות מרכז אמריקה. במסגרת המבצע ארגנטינה סייעה לפי החשד לממשלת אל סלוודור שנאבקה במורדים מהשמאל, באמצעות כסף, אימונים צבאיים ונשק. בנוסף, התקיימו פגישות בדרג גבוה לתיאום תוכניות צבאיות במהלך מלחמת האזרחים באל סלוודור שפרצה ב-1979, וסיוע זה נמשך עד 1982, זמן קצר לפני נפילת המשטר הצבאי בארגנטינה. שנים מאוחר יותר, אחרי סיום מלחמת האזרחים, צוות פורנזי מארגנטינה סייע בקבורת שרידי קורבנות מלחמת האזרחים באל סלוודור.
באפריל 1982 פרצה מלחמת פוקלנד בין ארגנטינה ובריטניה, אחרי שארגנטינה כבשה את האיים שבשליטת הבריטים. ממשלת אל סלוודור הכירה בריבונות ארגנטינה על האיים וממשיכה לעשות כן גם היום. בשנת 1986 קיבלה ארגנטינה 400 משפחות מאל סלוודור שנעקרו מבתיהן והן יושבו מחדש בצפון ארגנטינה.
מאז שנגמרו המלחמות בשתי המדינות היחסים נותרו חזקים. לאורך השנים נערכו גם כמה פגישות רמות דרג. בשנת 2017 הסתכם היקף הסחר בין המדינות ב-50 מיליון דולרים. היו גם מספר ביקורים של אנשי עסקים ארגנטינאים באל סלוודור כדי לחזק את יחסי המסחר בין המדינות.
ישיבת הקצבים

ישיבת הקצבים (בשמה הרשמי "ישיבת זובחי צדק") הייתה ישיבה היסטורית ותיקה בעיר וילנה. מסוף המאה ה-19 שימשה כישיבה קטנה.
היסטוריה

מבית מדרש שכנראה שימש את קצבי העיר וילנה בעת לימודם, הפך המקום במחצית המאה ה-19 לישיבה בסגנון הישיבות הליטאיות, והיא כונתה בפי כל "ישיבת הקצבים". לישיבה התקבלו ילדים שהגיעו למצוות, והלימודים התקיימו בשלוש שכבות במשך ארבע שנים, כשבכיתה הגבוהה נמשכו הלימודים שנתיים.
בראשית המאה ה-20 הונהגו בישיבה, בהוראת השלטונות הרוסיים, לימודי חול. אולם הוקצו להם רק שתי שעות ואלו נלמדו לאחר שבע שעות לימוד תלמוד, ורק בימות החורף, בקיץ הונהגו אך ורק לימודי תלמוד.
ההנהלה הרוחנית של הישיבה הייתה נתונה באופן מסורתי בידי המגיד מישרים הרשמי של וילנה. ובעשרות השנים האחרונות לקיומה שימשו בה כראשי ישיבה הרבנים קסטוקורסקי ואליהו גרשון הלפרין.
הישיבה הייתה אחת המפורסמות בווילנה היהודית, לצד ישיבת רמיילס, ובשלב מסוים לפני מלחמת העולם השנייה התאחדה עם ישיבה זו תחת הנהגתו של הרב הלפרין.
הערות שוליים

↑  לעיתים נקראת: הישיבה בקלויז ז"ץ [=זובחי צדק]. חברות "זובחי צדק" של קצבים, היו גם בערים אחרות ברוסיה ובליטא, ידועות חברות כאלו בין היתר בקרקוב, בקלצק, בקובנה (שם התארגנה לראשונה ישיבת כנסת ישראל בסלבודקה), במינסק (בה למדו בני ישיבת נובהרדוק מהומל בימי מלחמת העולם הראשונה, ראו יהודה ליב נקריץ, 'נוברדוק', בתוך: שמואל קלמן מירסקי, מוסדות תורה באירופה, ניו יורק תשט"ז, עמ' 265.) ובפינסק.
↑  יהדות ליטא, ג, עמ' 45.
יחסי איסלנד–רומניה

| יחסי איסלנד–רומניה |
| --- | --- |
איסלנד: רומניה


איסלנד: רומניה
שטח (בקילומטר רבוע)
103,000: 238,391
אוכלוסייה
394,617: 18,988,203
תמ"ג (במיליוני דולרים)
31,020: 351,003
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,608: 18,485
משטר
רפובליקה

יחסי איסלנד—רומניה הם יחסי החוץ בין איסלנד ורומניה.
סקירה כללית

ב-16 במאי 1956 כוננו יחסים דיפלומטיים בין רומניה לרפובליקה של איסלנד, אשר שודרגו לאחר מכן לרמת שגרירות ב-31 בדצמבר 1963.
לאחר המהפכה האנטי-קומוניסטית ברומניה, איסלנד הפכה לשותפה קרובה של רומניה והיא תמכה בהשתלבות רומניה בנאט"ו. הצטרפותה של רומניה לארגון האמנה הצפון-אטלנטית הובילה לחיזוק היחסים בין שתי מדינות הברית.
רומניה תומכת בבקשתה של איסלנד לחברות באיחוד האירופי, שהוגשה ביולי 2009, והביעה את נכונותה לספק לצד האיסלנדי את המומחיות שנצברו בתהליך ההצטרפות לאיחוד האירופי.
שיתוף פעולה כלכלי

ב-31 במרץ 2016, סכום המסחר הכולל עמד על 2.41 מיליון אירו. שווי היבוא הסתכם ב-1.63 מיליון ושווי היצוא הסתכם ב-0.78 מיליון אירו.
התחום העיקרי של עניין משותף הוא שיתוף פעולה אנרגטי, במיוחד משאבים גיאותרמיים.
קהילה רומנית

כיום חיים באיסלנד כ-2,800 אזרחים רומנים שהיגרו לאחרונה. רובם מתגוריהם ופועלים בבירה רייקיאוויק ובאקוריירי, בצפון האי. תחומי הפעילות הם הנדסה, בנייה, ספורט, דיג.
נציגויות דיפלומטיות

איסלנד מיוצגת ברומניה באמצעות שגרירותה וורשה, פולין.
רומניה מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה בקופנהגן, דנמרק.
יחסי סנט לוסיה – רוסיה

| יחסי סנט לוסיה – רוסיה |
| --- | --- |
סנט לוסיה: רוסיה


סנט לוסיה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
616: 17,098,242
אוכלוסייה
179,845: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,520: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
14,012: 13,978
משטר
דמוקרטיה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי סנט לוסיה–רוסיה הם יחסי החוץ בין סנט לוסיה לבין הפדרציה הרוסית.
סקירה כללית

ב-19 באפריל 2004 כוננו ממשלת סנט לוסיה והפדרציה הרוסית באופן רשמי יחסים דיפלומטיים בין המדינות. בטקס קצר שנערך בניו יורק, נחתמה הצהרה משותפת על כינון יחסים דיפלומטיים בין סנט לוסיה לפדרציה הרוסית על ידי ראשי המשלחות של שתי המדינות, מר אנתוני ב. סוורין, נציג קבוע של סנט לוסיה באו"ם, ומר גנאדי גלילוב, מהמשלחת הקבועה של הפדרציה הרוסית לאו"ם.
ההצהרה המשותפת מאשרת את הסכמתן של שתי המדינות "לכונן יחסים דיפלומטיים ולהחליף שגרירים" מתוך כוונה "לפתח ולחזק את היחסים בין המדינות ... על בסיס כבוד הדדי לעצמאות, ריבונות ושלמות טריטוריאלית, עקרונות של אי התערבות, אי שימוש בכוח או איום בכוח, יישוב סכסוכים בשלווה, ועקרונות ונורמות אחרות המוכרות באופן אוניברסלי של המשפט הבינלאומי המעוגנות בפרט, במגילת האומות המאוחדות.".
יעקב פלג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 במרץ 1952
 פטירה:  13 באוקטובר 2006 (בגיל 54)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 תקופת הפעילות:  1976–2006 (כ־30 שנה)
 דרגה:    תת ניצב
 תפקידים בשירות
 מפקד משטרת יפו  ראש אגף החקירות במחוז תל אביב  נציג משטרת ישראל בארצות הברית  מפקד יחידת אתג"ר  סגן ראש אגף החקירות והמודיעין
 
יעקב פלג (26 במרץ 1952 - 13 באוקטובר 2006) היה תת-ניצב במשטרת ישראל, כיהן כראש מטה אגף החקירות והמודיעין ומפקד יחידת אתג"ר.
פלג נולד ב-26 במרץ 1952. התגייס למשטרת ישראל ב-1976, שירת ביחידת המרכזית של מחוז תל אביב כראש מפלג בילוש, פיקד על תחנת המשטרה ביפו ושימש ראש אגף חקירות במחוז תל אביב. ב-2002 מונה למפקד יחידת אתג"ר למלחמה בגניבות הרכב, תחת פיקודו קיבלה היחידה משימות נוספות כגון מאבק בסחר בנשים בישראל לאחר מכן שימש נציג המשטרה בארצות הברית. בתפקידו האחרון בשירות, עד פטירתו ב-2006, כיהן כראש מטה אגף החקירות והמודיעין.
פלג היה נשוי ואב לשתי בנות. נפטר במפתיע בגיל 54 מדום לב ונטמן בבית העלמין ביבנה.
הערות שוליים

↑  אתר "נשמה"
↑  ברוך קרא, היחידה נגד גניבות רכב תילחם בסחר בנשים, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007458485205171  BnF: cb17764052s (data)  GND: 117484812X  ISNI: 0000 0004 6880 5120  LCCN: no2018067111  VIAF: 8379152744548927850007   WorldCat (עם VIAF): 8379152744548927850007
יחסי סנט קיטס ונוויס – צרפת

| יחסי סנט קיטס ונוויס – צרפת |
| --- | --- |
סנט קיטס ונוויס: צרפת


סנט קיטס ונוויס: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
261: 643,801
אוכלוסייה
46,863: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,077: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,983: 45,527
משטר
פדרציה: רפובליקה נשיאותית למחצה

יחסי סנט קיטס ונוויס–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס לבין הרפובליקה הצרפתית.
יחסים כלכליים

בשנת 2015 סנט קיטס ונוויס ייצאה לצרפת סחורה בשווי 209 אלף דולר אמריקאי, הסוגים העיקריים של הסחורות שיוצאו הם: חיות משק, כלי מדידה, שומן צמחי ומוצרי טלפוניה שונים. באותה השנה ייצאה צרפת לסנט קיטס ונוויס  סחורה בשווי 920 אלף דולר אמריקאי, הסחורה כללה בעיקר קוניאק ומשקאות חריפים אחרים, יין, טלפונים ומכוניות.
יחסי אירלנד–רוסיה

| יחסי אירלנד–רוסיה |
| --- | --- |
אירלנד: רוסיה


אירלנד: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 17,098,242
אוכלוסייה
5,268,332: 144,612,532
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 13,978
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי אירלנד–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אירלנד (חברת האיחוד האירופי) לבין הפדרציה הרוסית (חברת חבר המדינות). שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה ובארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה. לאירלנד יש שגרירות במוסקבה, ואילו לפדרציה הרוסית שגרירות בדבלין. שיחות אחרונות הציעו פתיחה מחודשת של אולם האירועים קורגאן ברתקרוגן, כדי להעמיק עוד יותר את הקשרים הפוליטיים, חינוכיים ותרבותיים.
היסטוריה > המאה ה-20

ביוני 1920, כחלק מהמאמצים של הנהגת שין פיין להשיג הכרה בינלאומית ברפובליקה האירית, הופץ בדבלין "טיוטת חוזה בין הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית החדשה לבין הרפובליקה של אירלנד". אדוארד הלט קר, ההיסטוריון של הבולשביזם המוקדם, כתב כי "..המשא ומתן לא נלקח ברצינות רבה משני הצדדים."
פטריק מקרטן היה אמור לבקר במוסקבה בהוראותיו של איימון דה ואלירה לחקור בירורים באפשרות להכרה הדדית. עם זאת, לפני שהמשיך "הסובייטים ציננו את בקשרים עם הרפובליקה מחשש לסכן את המשא ומתן המסחרי עם בריטניה."
הרפובליקה של אירלנד לא הכירה בברית המועצות עד 29 בספטמבר 1973.
שיתוף הפעולה בין שתי המדינות נעשה פעיל הרבה יותר לאחר סיום המלחמה הקרה, כאשר הסכמים דו צדדיים רבים נכנסו לתוקף בין שתי המדינות בתחומים רבים (מיסוי, הגנה על השקעות, תרבות ומדע, תעופה וכו').
היסטוריה > המאה ה-21

ב-1 בפברואר 2011, לראשונה מאז 1983, ממשלת אירלנד קיבלה החלטה לגרש דיפלומט רוסי שבסיסו בדבלין לאחר שחקירה של ה-Garda SDU (בעקבות טיפ מה-FBI) מצאה כי זהותם של שישה אזרחים אירים נגנבו ושימשו ככיסוי למרגלים רוסים שנמצאו שעבדו בארצות הברית ביוני 2010.
ב-26 במרץ 2018 קיבלה ממשלת אירלנד את ההחלטה לגרש דיפלומט אחד רוסי מאירלנד. זה נבע בעקבות ההרעלה לכאורה של סרגיי ויוליה סקריפל בסולסברי, אנגליה. הטישך ליאו ורדקר אמר שהוא "ממש נסער ובהלם ממה שקרה בסליסבורי שלשום. לא משנה איפה היא נמצאת, אף מדינה לא צריכה להיות מעורבת בהתנקשויות חוץ-טריטוריאליות, זו לא התנהגות מקובלת בעניינים בינלאומיים ולא יכולה להיות סובלנות של אף מדינה שתשתמש בנשק כימי או סוכנים כימיים בשום דרך." שר החוץ של אירלנד, סימון קובנאי אמר כי "בריטניה היא שכנתה וחברתה הקרובה ביותר של אירלנד ואנחנו נמצאים בסולידריות מוחלטת עם ממשלת בריטניה כשהם מתמודדים עם הנסיבות וההשלכות של הפיגוע המחריד הזה."
בינואר 2022, רוסיה הודיעה כי היא מתכננת לבצע תרגילים ימיים בתוך האזור הכלכלי הבלעדי של אירלנד, כ-240 ק"מ מחופי קורק. בתגובה לבקשת ממשלת אירלנד, הסכים שר ההגנה של רוסיה, סרגיי שויגו, להעביר את התרגילים הללו מהמקום ב-29 בינואר "כמחווה של רצון טוב".
ב-24 בפברואר 2022, הטישך האירי, מיהאל מרטין, גינה את הפלישה הרוסית לאוקראינה וכינה אותה כ"הפרה בלתי מוסרית ומקוממת של העקרונות הבסיסיים ביותר של המשפט הבינלאומי" ו"מעשה תוקפנות רצחני מזעזע נגד מדינה שלווה ריבונית", והבטיח כי האיחוד האירופי יטיל סנקציות. כמה ימים לאחר מכן, נהג משאית נסע לתוך השגרירות הרוסית בדבלין במכוון. איש לא נפגע.
יעקב פנובקו

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1913 קוברין, בלארוס 
 פטירה:  30 באפריל 2002 (בגיל 89) ברלין, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 ענף מדעי:  מכניקה, תורת האלסטיות, oscillation theory 
 מקום קבורה:  ברלין 
 מקום לימודים:  Moscow State Automobile and Road University of Technology 
 מוסדות:  Moscow State Automobile and Road University of Technology 
 
יעקב פנובקו  (ברוסית: Яков Гилелевич Пановко ‏; (1 במרץ 1913 - 30 באפריל 2002) היה מדען סובייטי ממוצא יהודי. הוא היתמחה בתחום חוזק חומרים. אנדריי דטלף היה קרוב משפחתו.
קורות חיים

יעקב פנובקו נולד בשנת 1913 בקוברין (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בבלארוס למשפחה יהודית. לאחר סיום לימודי בית ספר בשנת 1930 הוא נסע למוסקבה והתקבל ללימודים במכון להנדסת רכב וכבישים. בשנת 1935 הוא סיים לימודים ונותר במכון להמשך לימודי תואר שלישי אותם סיים בשנת 1939 ותוך שנה השלים פוסט-דוקטורט.
בשנת 1940 הוא התגייס לשורות הצבא האדום והשתחרר בשנת 1950 עם דרגת מהנדס-פודפולקובניק. החל משנת 1943 הוא לימד באקדמיה של חיל האוויר בלנינגרד (בשנת 1944 מונה לפרופסור).
בשנת 1950 פנובקו עבר לריגה והיה מלמד באוניברסיטת לטביה (עד לשנת 1958), האוניברסיטה הטכנית של ריגה (עד לשנת 1963) ובמכון להנדסת תעופה אזרחית (עד לשנת 1964).
בשנת 1958 הוא נבחר לחבר התכתבות באקדמיה למדעים של לטביה הסובייטית ובשנת 1992 עבר למעמד של חבר חוץ של האקדמיה הלטבית.
בשנת 1964 ועד ל-1992 פנובקו היה מלמד במכון לבניית אונייות בלנינגרד. הוא היה ראש קתדרה ופרופסור. בתקופה זו הוא עבד לצד אנטולי לוריה.
בשנת 1993 פנובקו עבר לברלין בה התגוררה ביתו עם משפחתה. נפטר בשנת 2002.
פנובקו היה מומחה בתחום מכניקה ובמיוחד בחוזק קונסטרוקציות ותורת האלסטיות. הוא כתב 12 ספרים בנושא ופרסם מאות מאמרים. אחד מספריו עבר חמש מהדורות ותורגם לאנגלית. במהלך עבודתו במוסדות להשכלה גבוהה הוא הדריך כ-50 עבודות תואר שלישי ופוסט-דוקטורט.
ינון מועלם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1968 (בן 56 בערך) קריית אונו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  מוזיקאי, סופר
 סוגה:  מוזיקת עולם
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  כלי הקשה
 https://www.yinonmusic.com
 
ינון מועלם (נולד ב-1968) הוא מוזיקאי, מלחין וסופר ישראלי.
ביוגרפיה

ינון מועלם נולד בקריית אונו להורים ממוצא עיראקי. אביו הוא השופט והמוזיקולוג דוד מועלם. הוא החל את קריירת המוזיקה שלו לאחר שירותו הצבאי.
ב-2002 עזב מועלם את ביתו בשכונת נווה צדק שבתל אביב ועבר לאיסטנבול, שם הקליט את אלבומו הראשון, "Changing Moments", שיצא לאור בשנת 2002. בהמשך הוציא מועלם אלבומים נוספים אשר זכו להצלחה רבה ושבחים רבים בישראל ומחוצה לה, דרך חברות תקליטים בינלאומיות, בהן החברות הגרמניות "גלילאו" ו"Oriente Musik". אלבומיו שילבו אלמנטים של מוזיקה אתנית, מוזיקת עולם ומוזיקה טורקית, סגנונות עליהם גדל.
ב-2016 הוציא את הספר "איסטנבול - תל אביב" המתאר את מסעו באיסטנבול והמעבר בחזרה לתל אביב.
ב-2018 זכה מועלם בפרס אקו"ם לתמיכה בהפקת אלבום.
ב-2019 הוציא ספר נוסף בשם "עמוק בתוך כינור סדוק", בהוצאת כרמל. באותה השנה, זכה בפרס אח"י למוזיקה.
דיסקוגרפיה

2002: Changing Moments
2003: Klezmer for the Sultan
2008: The Way It Is
2010: Telveten
2010: תנשמי
2013: Klezmer for the Sultan
2013: Funky Dervish
2016: Meeting of Hearts
2016: Offlines
2018: Ta Ki Dum
2019: Back Home
הערות שוליים

↑   ורד לי, הרומן של ינון מועלם עם איסטנבול, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301681505171  GND: 1046152998  ISNI: 0000 0000 7906 9238  LCCN: n2005017849  MusicBrainz: 3010d0ee-8e98-46c7-b171-607952b9e51c  NKC: jo2006346362  SUDOC: 166941697  VIAF: 239145542551396640005   WorldCat (עם VIAF): 239145542551396640005 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים ובנושא סופרים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי אירלנד–קפריסין

| יחסי אירלנד–קפריסין |
| --- | --- |
אירלנד: קפריסין


אירלנד: קפריסין
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 9,251
אוכלוסייה
5,268,332: 1,361,415
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 32,230
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 23,674
משטר
רפובליקה

שגרירות קפריסין בדבלין
יחסי אירלנד–קפריסין הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אירלנד לרפובליקת קפריסין. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובאומות המאוחדות.
יחסים צבאיים

אנשי צבא אירים נשלחו לקפריסין כחלק מכוח השמירה על השלום בקפריסין מטעם האו"ם.
ביקור נשיא קפריסין באירלנד

נשיא קפריסין טסוס פפדופולוס הוביל משלחת של פוליטיקאים ודיפלומטים קפריסאים לדבלין בשנת 2005 כדי לחזק את הקשרים בין אירלנד וקפריסין. כחלק מביקורו באירלנד, פפדופולוס השיק באופן רשמי את אזור העתיקות הקפריסאיות במוזיאון הלאומי של אירלנד (אנ').
נציגויות דיפלומטיות

אירלנד מחזיקה בקפריסין שגרירות בניקוסיה.
קפריסין מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין.
יחסי אירלנד–שווייץ

| יחסי אירלנד–שווייץ |
| --- | --- |
אירלנד: שווייץ


אירלנד: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 41,277
אוכלוסייה
5,268,332: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 99,060
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי אירלנד–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אירלנד לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

שווייץ פתחה קונסוליה כללית בדבלין ב-1934, היא עבדה בכפוף לשגרירות השווייצרית בלונדון, בירת הממלכה המאוחדת. צירות שווייצרית נפתחה בדבלין ב-1939 והיא נהפכה לשגרירות ב-1962. אירלנד מחזיקה נציגות דיפלומטית בשווייץ מאז שנת 1940, היא הייתה בתחילה נציגות שראשה הוא הממונה על היחסים, אחר כך שר החוץ, ואז היא שודרגה בשנת 1962 לשגרירות. הביקור הרשמי של נשיא אירלנד שון או'קלי הוא אבן דרך ביחסים השווייצריים-איריים.
שתי המדינות נהגו במדיניות נייטרלית במלחמת העולם השנייה ושתיהן עקב כך יצאו עם נזקים כלכליים פחותים מהמלחמה לעומת שכנותיהן שנלחמו למען צד מסוים.
נציגויות דיפלומטיות

אירלנד מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. אירלנד מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בציריך.
שווייץ מיוצגת באירלנד בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בדבלין, בירת המדינה.
שווייצרים באירלנד

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו בשווייץ אלף שש מאות ושמונה עשרה אזרחים שווייצרים.
יעקב פליאר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  21 באוקטובר 1912 אורחובו זויבו, רוסיה 
 פטירה:  18 בדצמבר 1977 (בגיל 65) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית העלמין קונצבסקויה 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של מוסקבה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 צאצאים:  Andrei Flier 
 פרסים והוקרה:  אמן העם של ברית המועצות  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית  עיטור אות הכבוד  עיטור הדגל האדום של העמל  פעיל מצטיין באמנויות  של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית של רוסיה 
 
כרזה על רסיטל של הפסנתרן יעקב פליאר בהיכל התרבות בתל אביב, מתנוססת בחזית פסז' הוד (אז משכן התיאטרון הקאמרי והיום תיאטרון בית ליסין). בחזית התמונה: זמרת הג'אז האמריקאית הייזל סקוט (אנ') עם בעלה, חבר הקונגרס אדם קלייטון פאוול ג'וניור (אנ'). דצמבר 1962
יעקב פליאר הופיע בשנה הראשונה לקיומה של התחרות על שם המלכה אליזבת לפסנתרנים בבריסל, 1938. בתמונה הימנית נראים מימין לשמאל: ארטורו בנדטי מיכלאנג'לי, אנדרה דמורטייה , אמיל גיללס, מורה לימפני , יעקב פליאר ולנס דוסור . בתמונה משמאל נראה קטע מתוך עיתון המפלגה הקומוניסטית, "פראבדה", מאי 1938, המדווח על זכייתם של אמיל גיללס ופליאר בתחרות זו, במקומות הראשון והשלישי בהתאמה
יעקב ולדימירוביץ' פליאר (נהגה: פלִיאֶר או פלִיֶיר; ברוסית: Я́ков Влади́мирович Флие́р; ‏21 באוקטובר 1912 – 18 בדצמבר 1977) היה פסנתרן ומורה למוזיקה יהודי רוסי סובייטי. נחשב כאחד הפסנתרנים החשובים בברית המועצות אך התחיל להופיע ברחבי העולם רק ב-1962 ולכן פרסומו הבינלאומי היה מועט יחסית לעמיתיו אמיל גיללס וסביאטוסלב ריכטר.
ביוגרפיה

נולד באורחובו-זויבו, הצעיר בן שבעת ילדיו של שען יהודי. למד מוזיקה בקונסרבטוריון של מוסקבה אצל קונסטנטין איגומנוב (אנ').
בשנות ה-30 של המאה ה-20 הפך לאחד מפסנתרני הקונצרטים הבולטים ברוסיה הסובייטית. בהופעותיו ביצע בעיקר מוזיקה רומנטית אף על פי שניגן גם כמה יצירות של מלחינים רוסיים בני זמנו כמו קבלבסקי, שוסטקוביץ', פרוקופייב, גלינין (אנ') ורודיון שצ'דרין.
במשך שנים רבות לימד בעצמו בקונסרבטוריון של מוסקבה. בין תלמידיו הבולטים: רודיון שצ'דרין, ויקטוריה פוסטניקובה (אנ'), מיכאיל פלטנב (אנ'), לב ולסנקו (אנ'), נטשה ולסנקו (אנ'), טטיאנה ריומינה, יבגני רזאנוב (רו'), בלה דוידוביץ (אנ'), מרק זלצר (אנ'), סרגיי מוסליאן (אנ'), ולדימיר פלטסמן (אנ'), מוזה רובאקיטה (אנ') הליטאית, אילזה גראובינה (אנ') הלטבית ורבים אחרים.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הרבה להופיע בפני חיילי הצבא האדום ואף שהה כחודש בלנינגרד הנצורה אליה הוטס בידי חיל האוויר הסובייטי.
בשנות הששים והשבעים של המאה העשרים החל פליאר להופיע ברחבי העולם, הוא הופיע בנובמבר 1962 בישראל (פעמיים בהיכל התרבות בתל אביב, פעם בבנייני האומה בירושלים ופעם באולם "ארמון" בחיפה) ובין הופעותיו הקדיש ערב לקונצרט הדגמה לתלמידי האקדמיה הישראלית למוזיקה. בפברואר 1967 הופיע פליאר בישראל בשנית, אך זכה לביקורות מסויגות יותר.
במהלך סיבוב הופעותיו בארצות הברית ביצע את הקונצ'רטו לפסנתר מס' 3 מאת רחמנינוב עם הפילהרמונית של ניו יורק בניצוחו של לאונרד ברנשטיין.
יעקב פליאר נפטר בשנת 1977 במוסקבה בגיל 65. הוא נקבר בבית העלמין קונצבסקויה.
הערות שוליים

↑  פליר לפני תלמידי האקדמיה למוסיקה, דבר, 14 בנובמבר 1962
↑  באולמי הקונצרטים: יעקב פליאֶר, הצופה, 3 במרץ 1967.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007398268905171  PLWABN: 9810684490905606  BnF: cb139455325 (data)  GND: 120273950  ISNI: 0000 0001 1781 5300  LCCN: n83191545  MusicBrainz: 0d17c3cd-2c48-4bc6-a756-ba8bc25b488c  NKC: xx0161946  VIAF: 133732301   WorldCat (עם VIAF): 133732301
יעקב פישמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 במרץ 1913 סלוצק 
 פטירה:  4 ביוני 1983 (בגיל 70) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות 
 מקום פעילות:  מוסקבה
 תקופת הפעילות:  ? – 4 ביוני 1983 
 
יעקב ליבוביץ' פישמן (20 במרץ 1913, סלוצק – 4 ביוני 1983, מוסקבה) היה הרב הראשי של בית הכנסת הכוראלי במוסקבה בשנים 1972–1983, ששימש בפועל כרבה של יהדות מוסקבה.
ביוגרפיה

יליד סלוצק. הוא למד בבית המדרש לרבנים במוסקבה. אשתו וילדיו מתו במהלך מלחמת העולם השנייה בידי הנאצים. עד 1964 שימש כרב בבתי כנסת שונים בברית המועצות. במוסקבה הוא עבד במפעל הרכב ליחאצ'וב. בשנת 1972, לאחר מותו של הרב יהודה לייב לוין, הוא נבחר לרב הראשי של מוסקבה ורב בית הכנסת הכוראלי.
בשנת 1976 הוא ביקר בארצות הברית במשלחת בראשות המטרופוליטן יבנאליוס בהזמנתו של ארתור שנייר, רב בית הכנסת איסט פארק במנהטן. בריאיון לעיתונות האמריקאית אולץ לציין פישמן כי היהודים אינם נרדפים בברית המועצות. הודות לביקור זה, כמה צעירים יהודים (כולל למשל אדולף שייביץ') הצליחו להתחיל את לימודיהם בבית המדרש לרבנים בבודפשט. בשנת 1977 הוא נפגש עם ליאוניד ברז'נייב והפטריארך של מוסקבה ורוסיה פימן בקבלת פנים שנערכה בקרמלין לרגל חגיגות השישים למהפכת אוקטובר.
בשנת 1980 הוא חלה מאוד ואת תפקידיו החל למלא עוזרו אדולף שייביץ'. ב-28 באפריל 1983 נאלץ להצטרף ל"וועדה האנטי-ציונית של הציבור הסובייטי". הוא נפטר מהתקף לב ב-4 ביוני 1983.
הערות שוליים

↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011375200805171  VIAF: 2789165930964568530007   WorldCat (עם VIAF): 2789165930964568530007 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי סנט קיטס ונוויס – פקיסטן

| יחסי סנט קיטס ונוויס – פקיסטן |
| --- | --- |
סנט קיטס ונוויס: פקיסטן


סנט קיטס ונוויס: פקיסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
261: 796,095
אוכלוסייה
46,863: 252,259,078
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,077: 338,368
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,983: 1,341
משטר
פדרציה: רפובליקה אסלאמית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי סנט קיטס ונוויס הם יחסי החוץ שבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
יחסים כלכליים

בשנת 2016, פקיסטן ייצאה לסנט קיטס ונוויס סחורה בשווי 17.9 אלף דולר אמריקאי וייבאה סחורה בשווי 36.9 אלף דולר אמריקאי. הייצוא הפקיסטני כולל תרופות, מוצרי טקסטיל, כלים רפואיים וציוד ספורט. הייבוא הפקיסטני כולל גרוטאות ברזל, שנאים חשמליים, חומרי צביעה מלאכותיים, מוצרים דנטליים.
ייצוג

פקיסטן אינה מיוצגת בסנט קיטס ונוויס, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
סנט קיטס ונוויס אינה מיוצגת בפקיסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי סנט קיטס ונוויס – קנדה

| יחסי סנט קיטס ונוויס – קנדה |
| --- | --- |
סנט קיטס ונוויס: קנדה


סנט קיטס ונוויס: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
261: 9,984,670
אוכלוסייה
46,863: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,077: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,983: 53,718
משטר
מונרכיה חוקתית   פדרציה: מונרכיה חוקתית

יחסי סנט קיטס ונוויס–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס לבין קנדה.
היסטוריה

סנט קיטס ונוויס וקנדה נהנות ממערכת יחסים קרובה, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-1983. היחסים הטובים של קנדה עם מדינות האיים הקריביים, בהן סנט קיטס ונוויס, נובעים בין השאר מהעובדה שקיים ריכוז גדול של מהגרים מהקריביים בקנדה (דיאספורה). שיתוף הפעולה העיקרי בין שתי המדינות הוא בארגונים בינלאומיים כגון ארגון מדינות אמריקה והאומות המאוחדות.
בין שתי המדינות מתקיים סחר בקנה מידה גדול בהתחשב בגודלה הקטן של סנט קיטס ונוויס הסחר הכולל בין שתי המדינות עמד ב-2017 על שווי של 12.7 מיליון דולר אמריקאי. הייצוא הקנדי לסנט קיטס ונוויס הוערך בשווי 9.4 מיליון דולר אמריקאי וכלל דגים, מטבעות ומוצרי מזון אחרים. לעומת זאת, הייבוא הקנדי מסנט קיטס ונוויס עמד על 3.4 מיליון דולר אמריקאי וכלל כימיקלים ומוצרי אלקטרוניקה.
נציגויות דיפלומטיות

סנט קיטס ונוויס מיוצגת בקנדה בדרג השגרירות באמצעות נציבות גבוהה רשמית שהיא מחזיקה באוטווה, בירת המדינה. סנט קיטס ונוויס מיוצגת בקנדה גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: ויקטוריה וטורונטו.
קנדה אינה מיוצגת בסנט קיטס ונוויס, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. קנדה האמינה את שגרירותה שבברידג'טאון, בירת ברבדוס הסמוכה, על סנט קיטס ונוויס.
יחסי אירלנד–תאילנד

| יחסי אירלנד–תאילנד |
| --- | --- |
אירלנד: תאילנד


אירלנד: תאילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 513,120
אוכלוסייה
5,268,332: 71,655,872
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 514,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 7,186
משטר
רפובליקה: מונרכיה (בפועל משטר צבאי)

יחסי אירלנד–תאילנד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין אירלנד לבין ממלכת תאילנד.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-27 בינואר 1975. בתאילנד צמחה קהילה עסקית אירית תוססת ו-65,000 תיירים אירים פוקדים את תאילנד מדי שנה. הסחר בין המדינות כמעט 500 מיליון אירו בשנה.