stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב רוקרואה
רקע

במסגרת מלחמת שלושים השנים, גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה שהנהיג צבאו לתוככי האימפריה הרומית הקדושה, נהרג בקרב בשנת 1632. מותו הביא לנקודת מפנה במלחמה ומכאן והאלה היה על הצדדים במלחמה להסתמך יותר על תמיכה של מדינות אחרות. האימפריה השוודית הסתמכה רבות על ממלכת צרפת בעוד האימפריה הרומית הקדושה במלחמת שלושים השנה הסתמכה על האימפריה הספרדית. כריסטינה, מלכת שוודיה והיורשת של גוסטב השני אדולף הייתה רק בת שש במותו של האחרון ולכן הרוזן אקסל אוקסנסטירנה מונה לעוצר עד שתגיע לבגרות. בשנת 1633 חודש הסכם ידידות בין שוודיה לצרפת שהייתה תחת שלטונו של לואי השלושה עשר, מלך צרפת. בעוד רוב המלחמה התמקדה במאבק בין הכנסייה הקתולית והכנסייה הפרוטסטנטית, צרפת, שהייתה קתולית עמדה לצד האומות הפרוטסטנטיות במהלך המאבק במסגרת מאבקה נגד בית הבסבורג ששלט גם על ארכידוכסות אוסטריה וגם על האימפריה הספרדית (ראו ספרד ההבסבורגית), שתי מעצמות מרכזיות באירופה.
בתחילת שנות השלושים של המאה ה-17, מהלכים צבאיים של הכוחות השוודים, פגעו קשות בפרשים של צבא האימפריה הרומית הקדושה אך גם בצבא הספרדי שנחסמה דרכו אל ארצות השפלה ההבסבורגיות שבאותה העת מרדו לעצמאות במסגרת מלחמת שמונים השנה. ההתקדמות השוודית נעצרה לאחר קרב נורדלינגן (1634) שהיווה ניצחון מרכזי לכוחות הקתולים. לאחר הקרב המעורבות השוודית במלחמה החלה להיחלש והיה על האומות הפרוטסטנטיות באימפריה הרומית הקדושה להיכנע במסגרת הסכם שלום פראג (1635). בנקודה זאת, צרפת שעד כה תמכה אך ורק כספית בכוחות הפרוטסטנטים, התערבה מחשש שבית הבסבורג ישיג הגמוניה על כל מרכז ומערב אירופה. המדינאי הצרפתי המיומן, הקרדינל רישלייה, העביר כספים לדוכסויות ונסיכויות שימרדו בשלטון בית הבסבורג דוגמת דוכסות סבויה שמנהיגיה החלו במערכה נגד השטחים הספרדים בצפון איטליה.
רקע > מלחמת צרפת-ספרד

הכוחות הספרדים המיומנים תחת הקרדינל אינפאנה (אנ'), נעו דרומה מארצות השפלה עם הכרזת המלחמה של צרפת ובמהלך מערכה מהירה נעו בצפון-מזרח צרפת והטילו מצור על פריז. תגבורת צרפתית הביאה לנסיגת הכוחות הספרדים חזרה לארצות השפלה וסיום המצור. בהמשך השנים הבאות התרחשו קרבות אכזריים בין הצרפתים הספרדים אך לא נראתה כל תוצאה מכריעה. עם הזמן המערכה הצרפתית הפכה ליקרה יותר ויותר בשביל הספרדים ובשיתוף פעולה עם ברנרד, דוכס סקסוניה-ויימאר פלשו הצרפתים לחבל הריין אך לא הצליחו לאחוז בהישגים הצבאיים שלהם לזמן רב ונסוגו בהמשך. הצרפתים פתחו בהמשך חזית חדשה עם האימפריה הספרדית דרך הרי הפירנאים כאשר צבאו של לואי השני, נסיך דה קונדה פלש. בשנת 1640 החלה להשתלם מדיניות מימון המורדים של רישלייה כאשר נגד השלטון הספרדי החלה מלחמת הרסטורציה הפורטוגזית לעצמאות האימפריה הפורטוגזית ומלחמת הקוצרים לעצמאות קטלוניה.
במאי 1642 הגנרל הספרדי דום פרנסיסקו דה מלו פלש דרך ארצות השפלה לשטחי ארטואה ולאחר הבסת הכוחות הצרפתים פתח את הדרך הספרדית לתוך פריז. בנקודה זאת במאבק שני הצדדים איבדו חלק ממנהיגיהם; פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה נפטר בשנת 1637, הקרדינל רישלייה נפטר בדצמבר 1642 והוחלף בידי הקרדינל מאזארן ולואי השלושה עשר, מלך צרפת, נפטר ב-15 במאי 1643 והוחלף בידי בנו לואי הארבעה עשר, מלך צרפת שהיה עדיין ילד. בפועל ההנהגה בצרפת עברה לאשתו האלמנה של לואי השלושה עשר, אן מאוסטריה. עקב המרידות בפורטוגל וקטלוניה היה על פליפה הרביעי, מלך ספרד, לקרוא לרבים מכוחותיו ברחבי אירופה לשוב לחצי האי האיברי, מה שהביא להיחלשות הצבא הספרדי במרכז אירופה. בעוד היה לואי השלושה עשר על ערש דווי, הגנרל הספרדי בארצות השפלה דה מלו החליט להכות את הצרפתים במתקפה מרכזית שתכריח אותם להיכנע ולצאת מהמלחמה.
הקרב > פעולות מקדימות

לכוחות הספרדים תחת דה מלו היו 18 יחידות ארטילריות ולערך 19,000 חיילי רגלים ו-8,000 חיילי פרשים. לכוחות הצרפתים תחת לואי השני, נסיך דה קונדה היו 14 יחידות ארטילריות, 17,000 חיילי רגלים ו-6,000 חיילי פרשים. דה מלו התקדם בראש כוחותיו אל תוך צרפת בכוונה לכבוש את המבצר הצרפתי ברוקרואה, ארדן, שהיה בעל חשיבות אסטרטגית אך הוגן רק בידי אלף חיילים צרפתים. דה מלו שלח 5,000 מכוחותיו לחזק את האגף השמאלי הספרדי בלקיחת מבצר שטאו-רניו. לואי השני, נסיך דה קונדה מבית בורבון השלט היה רק בן 22 באותה העת שפיקד על המערכה נגד ארצות השפלה ההבסבורגיות עם 23,000 חיילים כוללים תחת פיקודו. קונדה היה בטוח ביכולתו וצעד עם צבאו לעבר הצבא הספרדי שהיה בדרכו לאגף את רוקרואה ב-18 במאי. מבצר רוקרואה עמד על מישור מיוער ומסביבו ביצות. על הצבא הצרפתי היה לעבור דרך מעבר צר כדי להגיע לרוקרואה. באותו היום הגיעו אל הכוחות הצרפתים החדשות ששלושה ימים קודם לכן מלכם נפטר ועל כן כעת, עם ילד בשלטון אסור היה להם להפסיד בקרב.
אסטרטגים במערך הצבאי הצרפתי טענו שעל הכוחות לנוע מסביב לספרדים ולפגוע בקווי האספקה שלהם, בכך למנוע התנגשות ישירה נגד כוחותיהם. דה קונדה החליט להעביר את כוחותיו דרך המעבר הצר אל הכוחות הספרדים. מהלך מסוכן שכן הספרדים יחלו לחסום את הדרך בהצבת חלק קטן מכוחותיהם במקום. הסיבה המדויקת לא ידועה אך הספרדים לא מנעו את מעבר הצרפתים במעבר הצר. דה מלו השאיר חיל מצב קטן ברוקרואה, קרא לכוחות שנעו ללקיחת מבצר שטאו-רניו לשוב ולתגבר את כוחותיו והכין את צבאו לנוע דרומה לקרב נגד הצרפתים. בארבע אחר הצהריים כוחות חיל הפרשים הצרפתי תחת דה לה פרטה חצו את המעבר הצר. מתוך רצון להשיג פאר אישי, לה פרטה יצא בניסיון להקיף את הספרדים והתנגש עם האגף הימני של כוחותיהם. חיל הפרשים הספרדי באגף הימני יצא במתקפת נגד והכריח את הפרשים הצרפתים לסגת עם אבדות כבדות. בשעה שש אחר הצהריים הוסדר מבנה צבאו הכולל של דה קונדה לאחר שעבר את המעבר הצר. שני הצדדים נותרו במבנה צבאי לאורך הלילה שכן דה מלו ציפה לתגבורת מהכוחות במבצר שטאו-רניו להגיע במהלך הבוקר.
הקרב > המערך הצבאי

האגף הצרפתי השמאלי שעמד ליד גדות ביצה הורכב מתוך 13 חוליות פרשים תחת לה פרטה בעוד האגף הימני עמד ליד יער, הורכב מ-15 חוליות פרשים תחת דה קונדה. בתוך כוחות האגף הימני הייתה גם חוליית מוסקטרים קטנה. במרכז הכוחות הצרפתים היו 15 רגימנטים כוללים של חיל רגלים. 14 התותחים הצרפתים הוסדרו מקדימה לכוחות הרגלים במרכז המערך. מאחורי המערך הרגלי היו כוחות לתגבור שהורכבו מ-4 חוליות פרשים ו-3 רגימנטים רגלים. בשונה מהספרדים שפעלו עם חילות רגלים מחולקים (טרקיו), הרגלים הצרפתים הונהגו בידי מערך אחיד. כמו הצרפתים הצבא הספרדי כלל פרשים באגפים וחיל רגלים במרכז. באגף הימני היו לספרדים 14 חוליות פרשים. במרכז עמדו בשורה ראשונה 8 יחידות רגלים (טרקיו), בשורה השנייה והשלישית היו עשרה רגימנטים רגלים ומולם היו 18 התותחים הספרדים. באגף השמאלי היו 15 חוליות פרשים שהוסדרו בשתי שורות. דה מלו שלח 1,000 חיילי רגלים אל היער משמאל למערך הצבאי כדי שישמרו על מערך הפעולה של הפרשים הצרפתים העדיפים.
ראו גם

מלחמת שלושים השנים
מלחמת צרפת–ספרד (1635–1659)
לואי השני, נסיך דה קונדה
ריברטון (ניו זילנד)

| --- | --- |

 מדינה:  ניו זילנד ניו זילנד
 אי:  האי הדרומי
 חבל:  סאות'לנד
 על שם:  Aparima River 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,700 (30 ביוני 2020)
 קואורדינטות:  46°21′00″S 168°01′00″E﻿ / ﻿46.35°S 168.01666666667°E﻿ / -46.35; 168.01666666667 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ניו זילנד מוגדלת) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה קווינסטאון כרייסטצ'רץ' אינברקרגיל ים טסמןריברטון(למפת ניו זילנד רגילה) אוקלנד ולינגטון גיזברן טאורנגה דנידין ואנקה קווינסטאון כרייסטצ'רץ' אינברקרגיל ים טסמןריברטון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ריברטון (או בשפה המאורית: אפרימה, Aparima) היא עיירה בדרום האי הדרומי של ניו זילנד. העיירה נמצאת בחבל סאות'לנד, בקצה המערבי של חוף אורטי, 30 ק"מ מערבית לאינברקרגיל, על מסלול הנוף הדרומי. היא מצויה במרחק של 45 ק"מ מהאי סטיוארט ומהווה נמל בטוח ממצר פובו (אנ').
בעיירה זורמים הנהרות פוררקינו ואפרימה ונשפכים למצר פובו.
אוכלוסיית העיירה כ-1,430 נפש וכלכלתה מבוססת בעיקר על דיג. קיימת העיירה גם תעשיית מוצרי חלב.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2009055237   WorldCat (עם LCCN): no2009-055237 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ניו זילנד ובנושא יישובים באוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ראלף מולר

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1959 (בן 65) רקלינגהאוזן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות של נורדריין-וסטפאליה (2010) 
 http://www.ralfmoeller.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ראלף מולר (בגרמנית: Ralf Moeller; נולד ב-12 בינואר 1959) הוא שחקן גרמני ולשעבר מפתח גוף.
ביוגרפיה

ראלף מולר נולד ברקלינגהאוזן לאורסולה והלמוט  ובילדותו התאמן בשחייה.
ב-1976 החל לעסוק בפיתוח גוף וב-1984 זכה באליפות בתחום.
ב-1988 התמודד בתחרות פיתוח הגוף במר אולימפיה, אך זכה במקום האחרון. ברום גובהו (1.97 מטר) הוא נחשב אחד הגבוהים בתחום. הוא מחזיק בתואר של "המשתתף הגבוה ביותר בתחרות מר אולימפיה"
קריירה כשחקן

ב-1988 הופיע מולר לראשונה כשחקן בפרק של הסדרה "Tatort" (אנ') ששודרה בערוץ הגרמני Das Erste. שנה לאחר מכן, ב-1989, החל מולר את הקריירה הקולנועית שלו בסרט "מכונת תופת" לצד ז'אן-קלוד ואן דאם.
ב-1992 שיחק מולר בסרט "חייל אוניברסלי" לצד דולף לונדגרן וז'אן-קלוד ואן דאם ששיחק עמו בסרט הקודם.
ב-1993 גילם מתמודד בלתי מנוצח ואכזר המעורב בקרבות רחוב בזירה מחתרתית בשם ברקוס בסרט "המובחר שבמובחרים 2" עם אריק רוברטס ופיליפ ריי.
ב-1995 שיחק את התפקיד הראשי בסרט "סאגות הוויקינגים" (אנ') המתרחש באיסלנד בתקופה הוויקינגית. ב-1997 שיחק בסרט "באטמן ורובין".
בין 1997–1998 גילם מולר את קונאן הברברי בסדרת ההרפתקאות "קונאן". ב-2000 שיחק מולר לוחם גרמני בסרט עטור הפרסים, "גלדיאטור".
ב-2003 הופיע מולר בקליף של השיר "I Like It Loud" של להקת סקוטר. בשנת 2004 שיחק בסרט הטלוויזיה הגרמני "קללת הטבעת" לצד שחקנים כמו מקס פון סידוב ואלישה ויט. בשנת 2010 שיחק בסרט "עלילות האימפריה הקדומה". בשנת 2020 שיחק בסרט "Breach" לצד ברוס ויליס. בשנת 2022 יעלה סרט אמנויות הלחימה "קונג פיורי 2", סרט ההמשך לסרט השוודי הקצר "קונג פיורי", בו משתתף מולר לצד ארנולד שוורצנגר ומייקל פסבנדר.
חייו האישיים

מולר נשוי לאנט ולו שתי בנות.
הערות שוליים

↑  Tallest Bodybuilders Ever, The Barbell, ‏24 ביולי 2022
↑  The Mr. Olympia Record Book, The Barbell, ‏5 בנובמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810696929905606  BNE: XX1260026  BnF: cb142076890 (data)  GND: 11882354X  ISNI: 0000 0001 1949 8425  LCCN: no98054197  NLK: KAC201870926  VIAF: 51900517   WorldCat (עם VIAF): 51900517 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רונית ריצ'י

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בנובמבר 1966 (בת 57) ארצות הברית 
 ענף מדעי:  תרבות, שפות וספרות
 מקום מגורים:  מבשרת ציון
 תאריך עלייה:  1967
 עיסוק:  ראש חוג
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים אוניברסיטת מישיגן
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים  האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (2021)  פרס מיכאל ברונו (2014) 
 
רונית ריצ'י (נולדה 13 בנובמבר 1966) היא חוקרת תרבות, שפות וספרות, פרופסור במחלקה ללימודי אסיה באוניברסיטה העברית בירושלים. מחקרה עוסק בקהילות מוסלמיות בעולם. ב-2022 נבחרה לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
ביוגרפיה

ריצ'י נולדה ב-1966 בארצות הברית לדוד ועירי והייתה הבכורה מבין 3 אחיות. סבה מצד אימה הוא ישראל רוקח. המשפחה עלתה ארצה ב-1967. גדלה בירושלים שם השלימה תואר ראשון ותואר שני בשפות הודיות, ספרות ופסיכולוגיה באוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה > קריירה אקדמית

ב-2006 סיימה תואר דוקטור בספרות השוואתית באוניברסיטת מישיגן. בעלת פוסט דוקטורט מאוניברסיטת קולומביה ומהמכון למחקר אסיה בסינגפור. בהמשך למדה ועבדה בסינגפור, אינדונזיה ואוסטרליה.
ב-2013 הצטרפה לחוג ללימודי אסיה באוניברסיטה העברית בירושלים ומ-2021 משמשת ראש החוג. כמו כן משמשת חברת סגל בחוג למדע הדתות.
ריצ׳י עוסקת בתרבות, בשפות ובספרות של קהילות מוסלמיות בדרום ודרום-מזרח אסיה, בג׳אוה, אינדונזיה; העולם המלאי (חלקים מאינדונזיה ומלזיה, סינגפור); וסרי לנקה. היא חוקרת כתבי יד מהמאות ה-18–19 בג׳אוית ומלאית, מסורות תרגום שונות באסיה, והיסטוריה של האסלאם וקשריו עם הדתות שקדמו לו (בעיקר הינדואיזם) באינדונזיה. במחקרה היא מתמקדת בשינוי התפיסה הרווחת הקושרת באופן כמעט בלעדי בין האסלאם למזרח התיכון, היא מתמקדת בעולם המוסלמי הנפרש מהודו לפיליפינים. בנוסף עוסק מחקרה של ריצ׳י בתרבות והיסטוריה של אינדונזיה, בספרות כתבי יד בג׳אווית ומלאית, בתיאוריות ופרקטיקות של תרגום ומסורות ספרות איסלמית בדרום ודרום-מזרח אסיה, ובהגליה ובתפוצה באסיה הקולוניאלית.
בשנים 2015–2016 ניהלה את קתדרת סטרנברג תמיר בתרבות השוואתית, היא חברה במרכז המצוינות לחקר המרת דת ומפגשים בין דתיים, יושבת ראש המועצה לדרום מזרח אסיה בארגון לימודי אסיה (AAS).
פרסים

בשנת 2014 - זכתה בפרס מיכאל ברונו בתחום לימודי מזרח אסיה.
בשנת 2021 - זכתה במענק מטעם האיחוד האירופאי בתחום מדעי הרוח.
ספרים

Islam Translated: Literature, Conversion, and the Arabic Cosmopolis of South and Southeast Asia (South Asia Across the Disciplines) May 1, 2011
Exile in Colonial Asia: Kings, Convicts, Commemoration (Perspectives on the Global Past) May 31, 2016
Banishment and Belonging: Exile and Diaspora in Sarandib, Lanka and Ceylon (Asian Connections) Nov 21, 2019
פרסומים

רשימת מאמרים ופרסומים של פרופסור רונית ריצ'י, באתר האוניברסיטה העברית
רשימת מאמרים ופרסומים של פרופסור רונית ריצ'י, באתר google scholar
חיים אישיים

ריצ'י נשואה ולה 3 בנות. גרה במבשרת ציון.
הערות שוליים

↑  האספה הכללית של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בחרה עשרה חברות וחברים חדשים לאקדמיה, באתר www.academy.ac.il
↑  חתן נובל פרופ' רוג'ר קורנברג נבחר לאקדמיה הישראלית למדעים; חמש מתוך עשרת הנבחרים - נשים, באתר הידען, ‏2022-06-23
↑  רונית ריצ'י, באתר האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה
↑   מפגש היכרות עם המכון הישראלי ללימודים מתקדמים: למה, למי ומתי?, סרטון  באתר יוטיוב, 26 באפריל 2021
↑  הודו וקפריסין: שת"פים חדשים לאוניברסיטאות בישראל, באתר ynet, 7 בינואר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463039705171  BIBSYS: 11069920  BnF: cb16544952c (data)  CiNii: DA18662912  GND: 1058768387  ISNI: 0000 0000 9232 1354  LCCN: no2010157738  NKC: jo20201077168  NLA: 49866052  NTA: 334155983  RERO: 02-A020055018  SUDOC: 128576502  Trove: 1504738  VIAF: 135293574   WorldCat (עם VIAF): 135293574
ריברה (מחוז)

ריברה (בספרדית: Rivera) הוא אחד ממחוזות אורוגוואי הממוקם בצפון המדינה. בירת המחוז היא ריברה. ריברה הוקם בחלוקת המחוזות בשנת 1837.
דמוגרפיה

נכון לשנת 2010, תוחלת החיים עומדת בריברה על כ-76 שנים. הגיל הממוצע הוא כ-31 שנים.
רעידת האדמה באשגבאט (1948)

| --- | --- |

 תאריך התרחשות:  6 באוקטובר 1948 
 שעה:  02:17
 מגניטודה:  7.3 בסולם מגניטודה לפי מומנט
 במדינות או באזורים:  טורקמניסטן
 מוקד:  אשגבאט
 הרוגים:  מעל 100,000
 קואורדינטות:  37°57′0″N 58°19′12″E﻿ / ﻿37.95000°N 58.32000°E﻿ / 37.95000; 58.32000
  (למפת טורקמניסטן מוגדלת) אשגבאט מרי טורקמנאבאט דשוגוז טג'ן טורקמנבאשי בלקנאבאט אבאדאן איראן אפגניסטן אוזבקיסטן קזחסטן קז. הים הכספי אשגבט(למפת טורקמניסטן רגילה) אשגבאט מרי טורקמנאבאט דשוגוז טג'ן טורקמנבאשי בלקנאבאט אבאדאן איראן אפגניסטן אוזבקיסטן קזחסטן קז. הים הכספי אשגבט
 
רעידת האדמה באשגבאט התרחשה בלילה שבין ה-5 ל-6 באוקטובר 1948 בשעה 02:17 לפנות בוקר, שעון מקומי, והייתה רעידת האדמה החזקה ביותר בתולדות טורקמניסטן. עוצמתה הייתה בדרגה  7.3 בסולם מגניטודה לפי מומנט והיא גרמה לעשרות אלפי הרוגים והרס העיר. בהתאם להערכות שונות מספר הרוגים ייתכן והגיע לכ-100 אלף, בשנת 2010 נשיא טורקמניסטן ציין 175 אלף הרוגים. החל משנת 1995 יום 6 באוקטובר הוכרז כיום זיכרון לאומי.
רעידת אדמה התרחשה בעומק של 10-12 ק"מ וכללה 2 זעזועים חזקים בהפרש של 5-8 שניות. הזעזוע הראשון היה בדרגה 8 לפי סולם ריכטר בכיוון דרום-צפון, התזוזה השנייה שהייתה חזקה אף יותר הייתה מכיוון מדרום-מזרח לצפון-מערב. לקראת הבוקר הייתה תזוזה נוספת בדרגה 7-8 לפי סולם ריכטר ובהמשך במשך ארבעה ימים היו רעידות משנה.
במהלך האירוע הקשר עם העיר נותק והידיעה הועברה באמצעות קשרים צבאיים. לקראת הערב  הגיעו לאזור משלחות חילוץ ראשונות ובהמשך צוותים רפואיים. אמצעי התקשרות הסובייטיות כמעט ולא דיווחו על האירוע. לאזור הובאו כוחות צבא שטיפלו בחידוש תשתיות בעיר, הסדרת הסדר הציבורי וחיפוש הניצולים בין ההריסות. תחילה דווח על כמה אלפי הרוגים. לאחר התפרקות ברית המועצות דווח היקף הרוגים של כ-100 אלף תושבים (כ-10% מכלל אוכלוסיית הרפובליקה באותה עת) וייתכן שאף יותר. העיר למעשה נהרסה ונבנתה מחדש.
רוברט פולטון (מושל איווה)

ערך זה עוסק במושל איווה. אם התכוונתם לממציא ספינת הקיטור, ראו .
רוברט דייוויד פולטון (באנגלית: Robert David Fulton;‏ 13 במאי 1929 –  21 בפברואר 2024) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל איווה ה-37 במהלך 16 הימים הראשונים של שנת 1969. מ-1965 ועד אז הוא כיהן כסגן מושל המדינה.
ביוגרפיה

רוברט פולטון נולד בווטרלו, איווה. כאיש המפלגה הדמוקרטית הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של איווה בשנים 1958–1960, ובשנים 1962–1964 כחבר הסנאט המדינתי. לאחר מכן הוא היה שותפו למרוץ של מושל איווה הרולד יוז, ועם בחירתו של יוז לכהונה שנייה ב-1964, הוא נבחר כסגן מושל איווה. בתפקיד זה הוא כיהן בשנים 1965–1969. לאחר מכן הוא כיהן לתקופה קצרה ב-16 הימים הראשונים של 1969 כמושל איווה, לאחר בחירתו של יוז לסנאט של ארצות הברית והצורך שלו להתפטר ממשרת המושל עקב כך. פולטון היה מושל איווה הדמוקרטי האחרון שכיהן עד לבחירתו של טום וילסאק ב-1999.
ב-16 בינואר 1969 הושבע המושל הנבחר רוברט ריי. ריי ניצח בבחירות שהתקיימו בנובמבר 1968, אך על פי חוקת איווה, הוא לא יכול היה להיכנס לתפקידו כמושל אלא רק באותו יום. ב-1970 התמודד פולטון בבחירות למשרת המושל, אך הובס על ידי ריי. לאחר סיום כהונתו כמושל, שימש פולטון כחבר הוועדה הדמוקרטית הלאומית והיה נציג לוועידה הארצית של המפלגה ב-1972.
רוברט פולטון נפטר במיניאפוליס ב-21 בפברואר 2024, בגיל 94. הוא נטמן בבית הקברות גרדן אוף ממוריז שבווטרלו, איווה.
הערות שוליים

↑  רוברט פלטון, באתר אגודת המושלים הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1183954999  VIAF: 2224155598034315600001   WorldCat (עם VIAF): 2224155598034315600001
רוברט פולדה

| --- | --- |

 לידה:  6 באפריל 1873 (יוליאני) מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  16 בפברואר 1944 (בגיל 70) לוזאן, שווייץ 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות ודנסקויה 
 השכלה:  אוניברסיטת מוסקבה 
 
רוברט פרדיננדוביץ' פולדה (ברוסית: Ро́берт Фердина́ндович Фу́льда; במקורות מסוימים הופיע כרומן פיודורוביץ'; 18 באפריל 1873, מוסקבה, האימפריה הרוסית – 16 בפברואר 1944, לוזאן, שווייץ) הוא עסקן ספורט רוסי ממוצא גרמני, שידוע כמי שהביא לפיתוח הכדורגל ברוסיה, עם הקמת ליגת הכדורגל המוסקבאית.
ביוגרפיה

הוא היה בנו של פרדיננד לאונטיביץ' פולדה, מייסד חברה ידועה של מוצרי כימיקלים, סוחר מהגילדה הראשונה . בוגר הפקולטה למשפטים באוניברסיטה הקיסרית של מוסקבה.
בשנת 1896 הקים ועדה במוסקבה לארגון משחקי ראווה. בפעם הראשונה הוא תרגם את חוקי הכדורגל לרוסית ופרסם אותם (1904). בשנת 1905 יזם את הקמת מועדון הספורט סוקולניקי, שכלל את מועדון הטניס השני במוסקבה ואת קבוצת הכדורגל הרשמית הראשונה במוסקבה. בשנת 1910 הוא תרם את גביע ליגת הכדורגל המוסקבאית לאלופת מוסקבה (הוענק עד סתיו 1922). לכן, הפרס שהוענק לזוכה באליפות מוסקבה בכדורגל נקרא גם "גביע פולדה".
בשנת 1912 היה אחד ממקימי התאחדות הכדורגל הרוסית ובשנים 1914–1915, שימש כיו"ר. בשנת 1907 הקים גביע טניס משלו. הגביע שוחק עד 1913 כאליפות מוסקבה ליחידים. איגוד הטניס של מוסקבה מקיים טורניר שנתי לזכרו של רוברט פולדה. באפריל 1922 היגר: תחילה לגרמניה, אחר כך לשווייץ. הקים בדאבוס (1937) את גביע פולדה לטניס, הגביע שוחק עד אמצע שנות התשעים.
הוא מת ב-16 בפברואר 1944 בלוזאן, שווייץ. אפרו הובא מלוזאן למוסקבה על ידי נכדו ונקבר בחלקה 13 בבית העלמין וודנסקויה שבמוסקבה.
הערות שוליים

↑  Спортивный некрополь
|  כדורגל באימפריה הרוסית רוסיה |
| --- | --- | --- |
| תחרויות ליגה | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • גביע טוסמן • ליגת הכדורגל המוסקבאית • ליגת הכדורגל הפטרבורגית • ליגת הכדורגל של אודסה |  |
| הנבחרת וקבוצות כדורגל בולטות | אולימפיה • זאמוסקבורצקי • סוקולניקי • OBAK אודסה • ספורט סנקט פטרבורג • קולומיאגי • מרקורי • מורזינקה • OLLS • ויקטוריה • הנבחרת הלאומית |  |
| ראשי איגוד הכדורגל הכל-רוסי | ארתור מקפרסון (1912—1914) • רוברט פולדה (1914—1915) • גאורגי דיופרון (1915—1917) |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רוברט פולדה | ראש איגוד הכדורגל הכל-רוסי 1914–1915 | הבא: גאורגי דיופרון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 98144648446201299429   WorldCat (עם VIAF): 98144648446201299429 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא כדורגל רוסי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
החלקה המשפחתית של משפחת פולדה בבית העלמין וודנסקויה
קתאי (אזור)

קתאי (באנגלית: Cathay) הוא שם היסטורי אלטרנטיבי לסין. בראשית העת החדשה, חשבו האירופאים שקתאי היא תרבות נפרדת ונבדלת לחלוטין מסין. ככל שהידע על מזרח אסיה הלך וגבר, קתאי נתפס כמדינה זהה לסין והמונח "קתאי" הפך לשם פיוטי.
מקור המילה קתאי מהמילה חיטן, שמו של עם נודד שהקים את אימפריית ליאו ששלטה בחלק גדול מצפון סין בין השנים 907 ל־1125, ואחר כך היגר מערבה לאחר שנכבש על ידי היורצ'נים, והקים את מדינת הקארה חיתאי שבמרכז קירגיזסטן של היום. במקור, היה השם מיוחס לאסיה המרכזית והמערבית אבל האירופאים כינו בו את צפון סין. השם שימש גם בספרו של מרקו פולו במסעותיו בסין (הוא התייחס לדרום סין כמדינה בשם מנגאי).
היסטוריה

המונח קתאי הגיע מהשם של החיתנים. צורה של השם קתאי מצויה במסמך Uyghur Manichaean בערך בשנת 1000. החיתנים מכנים את עצמם כקידן, אך בשפת האוג'ורים הקדומה נוצרו חילופי אותיות, שעשויה להיות מקור השם חיתאי שמופיע גם אצל סופרים מוסלמים מאוחרים יותר. גרסה זו של השם הוצגה באירופה של ימי הביניים וראשית העת החדשה, באמצעות מקורות מוסלמים ורוסיים.
החיתנים היו מוכרים סחורות במרכז אסיה המוסלמית. בשנת 1026 ביקרו בחצר המלכות בג'זנאוויד (בגאזנה, באפגניסטן של ימינו) שליחים של שליט ליאו, שתואר כ"קטאן חאן", כלומר שליט קטאי. קטאי או קיטא מופיעים גם בכתבים של אל-בירוני ואבו סעיד גרדזי לאחר מכן. המלומד הפרסי ניזאם אל-מולכ (1018–1092) מזכיר את חיתא וסין בספרו על מינהל המדינה, ככל הנראה כשתי מדינות נפרדות.
השם קתאי בעולם המוסלמי שרד את החלפת שושלת ליאו בשושלת יורצ'ין ג'ין בראשית המאה ה-12. כאשר תיארו הפרסים את נפילת האימפריה של ג'ין לידי המונגולים (1234), הם תיארו את המדינה הנכבשת קיטאי או Jurchen Cathay. המונגולים עצמם, בהיסטוריה שלהם (המאה ה-13), מדברים על חיתנים וקארה-חיתנים.
בערך בשנת 1340, פרנצ'סקו בלדוצ'י פגולוטי, סוחר מפירנצה, חיבר את Pratica della mercatura, מדריך לסחר בסין, מדינה שכינה אותה קתאי, וציין את בירתה חאנאבליק (בייג'ינג המודרנית) ואיך סוחרים יכולים להחליף כסף בכסף מנייר סיני שניתן להשתמש בהם לקניית פריטי יוקרה כמו משי.
עדיין משתמשים במילים הקשורות לחיתאי בשפות טורקיות וסלביות רבות בהתייחס לסין.
קתאי ומנגאי

כאשר הנוסעים האירופאים והערבים החלו להגיע לאימפריה המונגולית, הם תיארו את צפון סין שבשליטת המונגולים כקתאי במספר גרסאות כתיב. השם מופיע בכתביו של ג'ובאני דה פיאן דל קרפין (בערך 1180–1252) (כקיטאיה), ויליאם מרוברוק (בערך 1220–1293) (כקטאיה או קתיה). ראשיד אלדין המדני, איבן בטוטה ומרקו פולו התייחסו כולם לצפון סין כקתאי, בעוד דרום סין, שנשלטה על ידי שושלת סונג, נקראה מנגאי, מנזי, צ'ין או חטא.
המילה Manzi או Mangi היא מונח גנאי בסינית שפירושה "ברברים של הדרום". הסינים לא היו משתמשים לתיאור עצמם או ארצם במילה גנאי כזאת, אך היא אומצה על ידי המונגולים כדי לתאר את התושבים והמדינה בדרום סין. השם של דרום סין הנפוץ במפות ימי הביניים במערב היה מנגאי, מונח שעדיין שימש במפות במאה ה-16.
לקריאה נוספת

Karl A. Wittfogel and Feng Chia-Sheng, "History of Chinese Society: Liao (907–1125)". in Transactions of American Philosophical Society (vol. 36, Part 1, 1946). Available on Google Books
Trigault, Nicolas S. J. "China in the Sixteenth Century: The Journals of Mathew Ricci: 1583–1610". English translation by Louis J. Gallagher, S.J. (New York: Random House, Inc. 1953) of the Latin work, De Christiana expeditione apud Sinas based on Matteo Ricci's journals completed by Nicolas Trigault. Of particular relevance are Book Five, Chapter 11, "Cathay and China: The Extraordinary Odyssey of a Jesuit Lay Brother" and Chapter 12, "Cathay and China Proved to Be Identical." (pp. 499–521 in 1953 edition). There is also full Latin text available on Google Books
"The Journey of Benedict Goës from Agra to Cathay" – Henry Yule's translation of the relevant chapters of De Christiana expeditione apud Sinas, with detailed notes and an introduction. In:
Volume III, A Century of Advance, Book Four, East Asia