stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריאל בן ציון
קורות חיים > פטירתו והלווייתו

הוא נפטר בעודו בפריז, ב-9 בנובמבר 1932 (י' בחשון תרצ"ג) בגיל 52 בלבד והובא למנוחות בארץ ישראל. הלווייתו חלה בבוקר של 24 בנובמבר תחילה ברחובות תל אביב ולאחר מכן בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים, בו נקבר. בין הסופדים לו היו הרב עוזיאל, נחום סוקולוב, יהודה בורלא ודוד ילין. חברו המשורר היהודי-גרמני קארל וולפסקהל חיבר שיר לזכרו, שלאחר מכן תורגם גם לצרפתית על ידי חברם המשותף המשורר האמריקאי אדוארד רודיטי.
היה נשוי בצעירותו לרחל בת רחמים מזרחי, ממנה היו לו שתי בנות: מרים וחנה. אשתו רחל נפטרה בשנת 1912 ממחלה בדמי ימיה. בהמשך חייו (1925) נישא לאידה, עיתונאית ופעילה ציונית קנדית, שנסעה עמו בשליחויותיו ברחבי העולם היהודי.
ספריו

אריאל בן ציון, שר שלום שרעבי, ירושלים: זוטות, 1930 - תר"ץ.
אריאל בן ציון, הילולה, ירושלים: תרבות, 1927 - תרפ"ח.
Ariel Bension, The Zohar in Moslem and Christian Spain, London: Routledge and Sons, 1932 (Reprint: Hermon Press, New York 1974). (באנגלית)
Ariel Bension, Die Hochzeit des Todes, Leipzig ; Wien ; Zürich : E.P. Tal, 1920. (בגרמנית)
ספריו > קטלוג אוסף כתבי היד שלו

Saul I. Aranov, A Descriptive Catalogue of the Bension Collection of Sephardic Manuscripts and Texts, University of Alberta, 1979. (באנגלית)
ממאמריו בעיתונות

ד"ר אריאל בן ציון, אל נביאי השקר, הצבי, 27 בדצמבר 1912.
ד"ר אריאל בן ציון, געגועי סוד, הצבי, 16 ביוני 1912; חלק ב': געגועי סוד, הצבי, 17 ביוני 1912. (פואמה)
ד"ר אריאל בן ציון, ברית אבות, החרות, 25 ביוני 1913.
ד"ר אריאל בן-ציון, היהודים במרוקו, דואר היום, 4 בינואר 1929 (על קהילת יהודי תטואן במרוקו).
הקדמה לספר על ה"זוהר", דואר היום, 31 באוגוסט 1934 (פורסם לאחר מותו)
Dr. Ariel Bension, The Jewish Renaissance in Eretz Israel, The Canedian Jewish Chronicle, March 6, 1925.
Dr. Ariel Bension, Juifs et Arabes, Israël (Cairo), February 27, 1931.
לקריאה נוספת

'הלווייתו של ד"ר אריאל בן-ציון ז"ל', דואר היום, 25 בנובמבר 1932, עמ' 1 (כולל הספדו של נחום סוקולוב).
Jack Sasson Levy, Un diamante en el camino : vida y obra del Dr. Ariel Ben Zion, México : Cybergráfica, 2006. (בספרדית)
Yuval Evri & Almog Behar "Between East and West: controversies over the modernization of Hebrew culture in the works of Shaul Abdallah Yosef and Ariel Bension" in Journal of Modern Jewish Studies. 2017, Vol 16 (2).
קרן דותן, "חזונו הפואטי של אריאל בן ציון", פעמים 163-164, 2021, 171-192
הערות שוליים

↑  פרי הארץ, הצבי, 19 במרץ 1912.
↑  ד"ר בן ציון הלוי - הרב הראשי במונסתייר, החרות, 24 באוקטובר 1916.
↑  ישראל מ. קטאן, ד"ר בן-ציון אצל המלך פיצל, דואר היום, 8 ביוני 1922.
↑  Reuben Ahroni, The Jews of the British Crown Colony of Aden: History, Culture, and Ethnic Relations, 2004, pp. 186-188.
↑  דר' בן ציון בעדן, דואר היום, 2 בפברואר 1922
↑  Michael M. Laskier, The Alliance Israelite Universelle and the Jewish Communities of Morocco 1862-1942, Suny Press, 1982, p. 203.
↑  מרגלית בז'רנו,מקומה של הקהילה הספרדית ביישוב היהודי באמריקה הלטינית – הדוגמאות של האואנה ובואנוס איירס, פעמים 76, קיץ, תשנ"ח, עמ' 40-42.
↑  Dr. Ariel Bension, The Jewish Renaissance in Eretz Israel, The Canedian Jewish Chronicle, March 6, 1925.
↑  התפתחות הציונות בפורטוגל, דואר היום, 1 בספטמבר 1925
↑  Jonathan Goldstein, The Jews of China, vol. 1, M.E. Sharpe, 1999, pp. 225.
↑  מפעולות ד"ר בן ציון בנהרים, דואר היום, 27 בפברואר 1923
↑  ישראל מ. קטאן, עבודת שליח קרן היסוד בבגדד, דואר היום, 25 בנובמבר 1922
↑  Ariel Bension Fonds Jewish Public Library Archives
↑  העולם, שנה ה', גיליון ט'.
↑  Ariel Bension, 'The Jews of Yemen and Aden', The Menorah Journal, November 1929, pp. 159-70.
↑  אריאל בן ציון, '"בית אל" משכן המקובלים בירושלים', מאזנים, שנה ב (תר"ץ), גיליון ח (נח), ע’ 7-9; ט (נט), ע’ 8-11.
↑  פורסם בשער של הג'ואיש כרוניקל: Ariel Bension, "Jews and Arabs", The Jewish Chronicle, March 28 1930.
↑  ריכרד בר הופמן בהקדמה לספר "הילולה", (ירושלים: תרבות, תרפ"ח).
↑  פורסם בשם "ספרד של הזוהר", שבועון מאזנים, שנה שלישית, גליונות 8-9.
↑  ד"ר אריאל בן ציון, אל נביאי השקר, הצבי, 27 בדצמבר 1912
1 2  Ariel Bension, "Jews and Arabs", The Jewish Chronicle, March 28 1930.
↑  Body of Dr. Benzion Brought to Palestine for Burial, JTA, 27 November 1932.
↑  Fritz Arnold, The Letter of Job: The Poet Karl Wolfskehl's Correspondence from his Exile, A Journal for the New Europe, Vol. 16, No. 1 (Summer 1982), pp. 43-44 .
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258423305171  BNE: XX1016259  BnF: cb10935048j (data)  CiNii: DA17120175  GND: 1055402969  ISNI: 0000 0000 7357 5316  LCCN: nr88001591  NLA: 35017472  NTA: 071917802  RERO: 02-A002991389  SUDOC: 151669627  Trove: 792024  VcBA: 495/306578  VIAF: 34850660   WorldCat (עם VIAF): 34850660 
ד"ר אריאל בן-ציון משמאל (הכובע הלבן), בפגישה עם רבי יהודה לאון כלפון (יושב) ופעילים יהודים בתטואן, מרוקו הספרדית (1921)
ד"ר אריאל בן ציון (בעמידה) עם קבוצת אנשי ציבור ופעילים ציונים יהודים עיראקים בהם: העו"ד סלמן שינה (ראשון משמאל) הרב ראובן פתייה (שלישי) והמחנך אהרן ששון (רביעי). בגדאד, 1922
הלווייתו של ד"ר בן ציון בתל אביב, 24 בנובמבר 1932
ארכאופטריקס

| ארכיאופטריקס |
| --- | --- |
    שלד ושחזור של ארכאופטריקס
תקופה
יורה עליון, 150.8–148.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
תת־מחלקה:: עופות קמאים
סדרה:: ארכאופטריקאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ארכיאופטריקיים
סוג:: ארכאופטריקס
מינים
 Archaeopteryx lithographica  Archaeopteryx siemensii
שם מדעי
 Archaeopteryx ‏מייר, 1861

גודל מאובני ארכאופטריקס יחסית לרגל האדם
אָרְכאוֹפְּטֶריקְס (שם מדעי: Archaeopteryx; מיוונית עתיקה: ἀρχαῖος, "עתיק" ו-"πτέρυξ", "נוצות" או "כנף") הוא סוג של דינוזאור דמוי עוף המהווה מאובן מעבר בין דינוזאורים מנוצים לעופות המודרניים ונחשב לקדום שבהם. הארכאופטריקס השתייך לקבוצת העופות הקמאים, והתקיים בתור היורה, לפני 150 מיליון שנה. מידותיו כשל עורב. פיתח נוצות אבל היו לו שיניים וזנב בדומה לזוחלים. ממצאים המיוחסים לבעל חיים קדום זה נמצאו בדרום גרמניה. בגרמנית מכונה הארכאופטריקס גם "Urvogel" (שפירושו "העוף המקורי", "העוף הקדמוני" או "העוף הראשון"). לעיתים נעשה שימוש במונח זה גם במקורות שאינם בשפה הגרמנית.
תיאור

הארכאופטריקס היה בערך בצורה של העקעק הזנבתן ויכל לגדול לגודל של חצי מטר. למרות גודלו הקטן, כנפיו הרחבות ויכולתו לעוף, הארכאופטריקס היה דומה יותר מבחינה ביולוגית לתרופודים מאשר לעופות מודרניים. בין המאפיינים המשותפים לו ולדינוזאורים: לסת עם שיניים חדות, שלוש אצבעות עם טופרים, זנב ארוך (המורכב מעצם), נוצות (שעשויות להצביע על הומיאותרמיות) ומאפיינים של השלד. הארכאופטריקס הוא למעשה המאובן הראשון שניתן לכנותו "מאובן מעבר", בין דינוזאורים לציפורים, ומחקר הארכאופטריקס תורם הן לחקר מקור העופות והן לחקר הדינוזאורים.
טקסונומיה ומאובנים

מאובנים של הארכאופטריקס נמצאו ביורה הפרנקית, בתוך אבני גיר שהכילו משקעים מתקופת היורה המאוחרת ("אבן גיר זולנהופן"). הגילוי הראשון של מאובני ארכאופטריקס היה ב-1861. החוקר הרמן פון מאייר תיאר משקע נוצות מבודד. באותה שנה התגלה גם מאובן המכיל את שלד הארכאופטריקס ולאחריו נמצאו עוד לפחות תשעה שלדים שלמים.
הארכיפטריקס התגלה שנתיים בלבד לאחר שצ'ארלס דרווין פרסם את התאוריה שלו "מוצא המינים" והפכה להיות אחד הממצאים התומכים באבולוציה. במהלך השנים התגלו מאובנים נוספים. למרות השוני ביניהם, מרבית המומחים מתייחסים אליהם כמשתייכים למין יחיד, אם כי השאלה נתונה למחלוקת בין המדענים.
קיימים פלאונטולוגים הטוענים כי הארכאופטריקס הייתה דינוזאור מנוצה (מכוסה נוצות) ולא עוף קדום, ושניתן לסווג אותה יחד עם התרופודה כמו המיקרורפטורים. בשנת 1980 לי ספטנר טען שמדובר בזיוף. דעתו לא התקבלה על ידי רוב המדענים. במהלך 20 השנים האחרונות נמצאו מספר מאובנים של עופות קדומים ושל יצורים דמויי-עופות, בייחוד בסלעים מתקופת הקרטיקון בצפון סין (חבורת ג'הול), כך שהארכאופטריקס למעשה אינו יחיד כ"מאובן מעבר" אלא חלק (מורפולוגי) מהתפתחות של דינוזאורים ההופכים באופן הדרגתי לעופות.
דינוזאוריה
תרופודה (Theropoda)
פאראבס (Paraves) - לפני כ-175 מיליון שנה
סקנסוריופטריגיים (Scansoriopterygidae)
אפידקסיפטריקס (Epidexipteryx hui) (יורה 151)
אאומנירפטוריים (Eumaniraptora) - לפני כ־173 מיליון שנה
דרומאוזאוריים (Dromaeosauroidea)
טרודוניים (Troodontidae)
אביאלאה (Avialae) - לפני כ-170 מיליון שנה
אורורניס (Aurornis xui) (יורה 160)
אנכיאורניס (Anchiornis huxleyi) (יורה 161)
ארכאופטריקס (Archaeopteryx lithographica) (יורה 145)
שיאוטינגיה (Xiaotingia zhengi) (יורה 160)
ג'הולאורניס (Jeholornis prima) (קרטיקון 125)
פיגוסטיליה (Pygostylia) (לפני כ-131 מיליון שנה)
עופות בתראים (Neornithes) - לפני כ-80 מיליון שנה, כוללים את כל העופות בני זמננו
בתרבות הפופולרית

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.
הארכיאופטריקס מופיע במספר סדרות וסרטים:
בסרט קינג קונג נראים כנראה מספר פרטים שנמלטים מסטגוזאורוס כועס וכן מקונג בעת שהוא נלחם במלחים.
בפנטזיה של דיסני נראה ארכיאופטריקס על ענף כשטרודון כמעט תופס אותו אך הוא מעופף משם (לא ברור אם פרט אמיתי יכל לעופף כך).
בעידן הקרח: עלייתם של הדינוזאורים הטירנוזאורוסית מביאה לצאצאיה עוף לא-מעופף שאולי מבוסס על ארכיאופטריקס. כשסיד מחלץ אותו הוא נופל אך נטרף בידי קוואצלקואטלוס.
הוא מוצג בתוכנית הדוקומנטרית של דייוויד אטנבורו: המוזיאון להיסטוריה של הטבע בחיים.
הוא מוצג גם בסרט מ-2019: "When Whales Walked: Journeys in Deep Time".
הוא נראה גם במספר פרקים של רכבת הדינוזאורים. כמו כן נראה בסדרות ג'ייגנטו והדינוזאורים, פלאווורלד, הדינוזאורים! ודינו דן.
במשחקי המחשב פארק היורה: המשחק, פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic Park Builder ו-ARK: Survival Evolved נראה ארכיאופטריקס.
ארנון תורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1957 (בן 67 בערך) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  מבשרת ציון 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 מספר צאצאים:  3 
 
ארנון תורן (נולד בשנת 1957) הוא מנהל ישראלי, המנכ"ל לשעבר של קניוני עזריאלי, השייכים לקבוצת עזריאלי.
ביוגרפיה

תורן נולד בחיפה ולו אח אחד, בשירותו הצבאי היה לוחם בחיל הים. בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים. 
ב-1990 הצטרף לקבוצת עזריאלי לאחר מספר שנות עבודה בתחום ניהול כח אדם במלונאות. 
במהלך השנים שימש בתפקיד סמנכ"ל השיווק של הקבוצה, מנכ"ל מרכז עזריאלי בתל אביב ומנכ"ל חטיבת המשרדים בקבוצה, ודירקטור בחברות סונול, סופרגז וגרנית הכרמל.
במסגרת תפקידיו היה שותף להקמת ושיווק קניון ירושלים במלחה, מרכז עזריאלי בתל אביב – הקניון והמגדלים ומרכז עזריאלי חולון. בשנת 2013 מונה לתפקיד מנכ"ל קבוצת הקניונים, המונה 18 קניונים, בנוסף לתפקידו כמנכ"ל חטיבת המשרדים. בשנת 2020 החליף אורי קילשטיין את תורן בתפקידו כמנכ"ל קניוני עזריאלי.
ארנון תורן נשוי לרויטל ואב לשלוש בנות. מתגורר במבשרת ציון.
הערות שוליים

↑   עדי דברת-מזריץ, דירקטוריון קבוצת עזריאלי מינה את ארנון תורן למנכ"ל קבוצת הקניונים, באתר TheMarker‏, 3 באוקטובר 2013
↑  אורנה יפת, התפקיד הבא של אורי קילשטיין: מנכ"ל קניוני עזריאלי במקום ארנון תורן, באתר כלכליסט, 19 באוקטובר 2020
באר ארטזית

באר ארטזית
באר ארטזית, חתך (מתוך האנציקלופדיה האיקונוגרפית של מדע, ספרות ואמנות, 1851)
באר אַרטֶזית היא באר מים שהמים פורצים מתוכה בעצמם על פי חוק הכלים השלובים ללא צורך בשאיבה. המקור לשמה של התופעה הוא באזור ארטואה (Artois) בצרפת שבו בארות ארטזיות רבות.
אפשר לחפור באר ארטזית רק באזורים דמויי אגן קעור, אשר בהם שכבה של סלע נקבובי נתונה בין שכבות בלתי חדירות למים.  ככל שהבאר נמצאת בנקודה עמוקה יותר של השקע, הלחץ גובר, המים פורצים בעוצמה רבה יותר, ושפיעתם נמשכת גם בשנים שחונות.
בישראל

דוגמה לבאר ארטזית בישראל הוא "מפל איוב" בצפון הכנרת, שנוצר כתוצאה מקידוח של תה"ל במסגרת הפעולה להטיית המעיינות שהמליחו את הכנרת. ספיקת הבאר היא כ-600 מ"ק לשעה ומליחותה – 800 מ"ג כלור לליטר. בשל מליחותה הנמוכה יחסית הוחלט להזרימה לכנרת, בניגוד לשאר המעיינות המלוחים המוזרמים בתעלה מיוחדת העוקפת את הכנרת. בארות ארטזיות נוספות הן חמי געש וחמי יואב, המשמשות לצורכי ריפוי ובידור.
מעיין העתק

סוג אחר של מקור מים הנובע מהאדמה בעצמו הוא מעיין העתק. מעיין העתק הוא מעיין שנובע לאורך העתק שדרכו עולים מי תהום אל פני השטח. בדומה לבאר ארטזית אין צורך בשאיבה ממנה, אך בניגוד אליה, במעיין העתק אין צורך בקידוח והמים פורצים החוצה באופן טבעי באזור ההעתק. מעיינות העתק בישראל הם המעיינות החמים בחמת גדר ומעיינות גן השלושה.
ארנור

ארנור הוא שמה של ממלכה דמיונית בלגנדריום של ג'ון רונלד רעואל טולקין.
היסטוריה בדיונית

ממלכת ארנור נוסדה באריאדור בשנת 3320 לעידן השני בארץ התיכונה בידי אלנדיל יוצא נומנור, והייתה לממלכת הדונאדין הראשונה בארץ התיכונה.
אלנדיל עצמו שלט בממלכת ארנור ושלח את שני בניו, איסילדור ואנריון, דרומה להקים את ממלכת הדונאדין הדרומית, ממלכת גונדור.
עיר בירתה הראשונה הייתה אנומינס שעל אגם איוונדים, אך ב־861 לעידן השלישי פורנוסט הייתה לעיר עם מספר התושבים הרב יותר ונהפכה לבירה.
הממלכה שגשגה עד שנת 1300, שאז מלחמת אחים בין שלושת בניו של המלך על הכתר גרמה לתפצלות הממלכה לשלוש מלכויות קטנות: ארתדין, קרדולאן, ורוד'אור. אויבה המושבע של הממלכה, המלך המכשף מאנגאמר ואדון הנזגול, ניצל היטב את הפיצול והחל במסע השמדת המלכויות הנותרות בארנור בפיקודו של סאורון.
ב־1409 רודאהור וקרדולאן נפלו, אך הדונאדין הנותרים מבית ארתדין המשיכו להילחם עוד כשש מאות שנה, עד לשנת 1974, אז הובסו בידי גדודי אורקים ופראי אדם תחת פיקוד מלך אנגמאר.
הממלכה פורקה אך שושלת המלכים המשיכה לחיות במסתור ונדדה באריאדור עד למלחמת הטבעת, שלאחריה אראגורן בן אראתורן, מלך גונדור וארנור החוקי, הקים מחדש את ארנור והחזירה לתהילת העבר.
שרידי ארנור

לאחר שממלכת ארנור נחרבה, כל מה שנותר ממנה הם מספר שרידים: הריסות פורנוסט ואנומינס. מספר צריחים נשארו עומדים כמו הריסות אמון סול (גבעת הרוחות), כמו כן בנתיב בו הלך בילבו ברמות הטרולים יחד עם תורין ושותפיו, ראה בילבו כמה הריסות של צריחים, שלא היו אלא שרידי ממלכת רוד'אור.
בית הנוטרים (בנימינה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון להיסטוריה
 מיקום:  בנימינה 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1996
 תאריך פתיחה רשמי:  1996 
 קואורדינטות:  32°31′14″N 34°57′02″E﻿ / ﻿32.520555555556°N 34.950555555556°E﻿ / 32.520555555556; 34.950555555556
  (למפת הכרמל מוגדלת) בית הנוטרים(למפת הכרמל רגילה) בית הנוטרים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הנוטרים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הנוטרים
 
תחנת הנוטרים בבנימינה, היא תחנת נוטרים אזורית שריכזה פעולות ביטחוניות שונות החל משנת 1938, עם הקמת משטרת הנוטרים בארץ ישראל בידי שלטונות המנדט הבריטי. התחנה נבנתה בין עמודיו של מגדל המים הקיים בבנימינה שהוקם בשנת 1922 בנקודה הגבוהה ביישוב, במימון הברון רוטשילד. תחנת הנוטרים ממוקמת ברחוב קרן היסוד בסמוך לבית הכנסת "תפארת בנימין".
המבנה החליף את התחנה הראשונה אשר שכנה במרתף מלון הולץ.
בין השנים 1936–1946 מפקד התחנה היה מאיר פולק (1910–2018). גג התחנה שימש כעמדת תצפית וממנו התקיים קשר עם יישובי הסביבה באמצעות איתות מורס בלילה, ואיתות שמש ביום.
המבנה הוסב למוזיאון בשנת 1996, בידי העמותה לשימור ושחזור עבר המושבה בנימינה. בקומה השנייה של המבנה מוצגים כיום מקלעים, פנס איתות שהיה בשימוש בתחנה ותחנת שידור מחתרתית אשר הייתה בשימוש ההגנה. במקום מוצבת כיום גם דמותו של קפטן דרקפורד, מפקד בריטי אשר העלים עין מפעילויות בלתי חוקיות של אנשי ההגנה בבנימינה. מחוץ למבנה מוצב סליק חבית של ארגון ההגנה אשר התגלה ריק מתוכן בבית הקברות של בנימינה במאי 1995.
ב.מ.וו סדרה 7 (G70)

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ב.מ.וו
 שנות ייצור:  2022 - הווה
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  ב.מ.וו סדרה 7 (G11)
 סיווג:  מכונית סלון יוקרתית
 מרכב:  מרכב סדאן בעלת ארבע דלתות
 פלטפורמה:  ב.מ.וו CLAR
 אורך:  5,391 מ"מ
 רוחב:  1,950 מ"מ
 גובה:  1,544 מ"מ
 משקל:  בין 2,075 ל-2,270 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,215 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  760i xDrive: מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.4 ליטר טווין-טורבו המספק 544 כ"ס ב-5,500 סל"ד ומומנט מרבי של 76.5 קג"מ בין 1,800 ל-5,000 סל"ד. למנוע מחובר מערכת סיוע היברידית במתח 48 וואט.  740i: מנוע בנזין I6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 380 כ"ס בין 5,200 ל-6,250 סל"ד ומומנט מרבי של 53 קג"מ בין 1850 ל-5,000 סל"ד. למנוע מחובר מערכת סיוע היברידית במתח 48 וואט.  730i: מנוע בנזין I6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 272 כ"ס בין 5,000 ל-6,500 סל"ד ומומנט מרבי של 40.8 קג"מ בין 1750 ל-4,500 סל"ד. למנוע מחובר מערכת סיוע היברידית במתח 48 וואט.  740d xDrive: מנוע דיזל I6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 300 כ"ס ומומנט מרבי של 68.3 קג"מ. למנוע מחובר מערכת סיוע היברידית במתח 48 וואט.
 הנעה היברידית:  750e xDrive: הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין I6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר עם מנוע חשמלי המספקים יחד 490 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ.  M760e xDrive: הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר עם מנוע חשמלי המספקים יחד 571 כ"ס ומומנט מרבי של 81.5 קג"מ.
 הילוכים:  תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים
 מהירות מרבית:  250 קמ"ש
 תאוצה:  4.2 שניות (760i xDrive) 5.4 שניות (740i)  6.7 שניות (730i)6.3 שניות (740d xDrive) 4.9 שניות (750e xDrive) 4.3 שניות (M760e xDrive)
 צריכת דלק:  16.9 ק"מ לליטר (740d xDrive)
 סוללה:  סוללת ליתיום-יון בקיבולת 18.7 קוט"ש
 טווח נסיעה:  89 ק"מ (750e xDrive) 84 ק"מ (M760e xDrive)
 קשר:  ב.מ.וו סדרה 7
 
ב.מ.וו סדרה 7 G70 (באנגלית: BMW 7 Series G70) היא מכונית סלון יוקרתית במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי ב.מ.וו משנת 2022. היא נחשפה ב-20 באפריל 2022. היא הדור השביעי של ב.מ.וו סדרה 7. בדור זה הוצגה יחד איתה גרסה חשמלית מלאה הנקראת ב.מ.וו i7.
עיצוב

העיצוב החיצוני של סדרה 7 החדשה הוא יוקרתי ואגרסיבי במיוחד עם פגושים ענקיים, אך ב.מ.וו לא מספקת פרטים נוספים מעבר לכך לגבי העיצוב החיצוני.
לעומת העיצוב החיצוני, תא הנוסעים של סדרה 7 החדשה הוא סטיילינג שונה, שילובי חומרים עשירים וגימור מוקפד עד הפרטים הקטנים ביותר, כיאה לרכב פאר, וכל זה לצד טכנולוגיה מתקדמת וממשקי שליטה ייחודיים, כמו מסכי 5.5 אינץ' בידיות הדלתות מאחור המאפשרים שליטה על כל מערכות הנוחות. לאורך הדשבורד נמצא אלמנט עיצוב קריסטלי שהוא למעשה תאורת אווירה ייחודית המאפשרת שילוב של צבעים ולא רק צבע אחד, הפס הזה מסתיר בנוסף את פתחי האוורור הקדמיים שהשליטה עליהם מתבצעת כעת דרך המסך המרכזי או פס מגע עליו מחליקים את האצבע לפתיחה או סגירה של פתחי האוורור. בנוסף התקינה ב.מ.וו את מערכת iDrive8 המתקדמת עם מסך אחד המשלב שני מסכים (12.3 אינץ' ו-14.9 אינץ'), המערכת כוללת קישוריות 5G המאפשרת, בזמן שהרכב עומד, לצפות במגוון שירותי הזרמת מדיה כולל יוטיוב ועוד. בין המושבים הקדמיים נמצא מחזיקי כוסות עם חימום/קירור, את ממשק השליטה המרכזי על המולטימדיה וההילוכים, משטח טעינה אלחוטי ועוד. את הדלתות בדגם ניתן לפתוח/לסגור באופן חשמלי גם באפשרות מפתח דיגיטלי המאפשר שימוש במכשיר הסלולרי כמפתח של הרכב עם אפשרות לשתף את המפתח עם אחרים ועוד. במושב האחורי יש שפע מקום לרגליים, מושבים נפרדים מתכווננים חשמלית עם אוורור/חימום ועיסוי. בנוסף התקינה ב.מ.וו בחלק האחורי מסך ענק בקוטר 31 אינץ' שהופך את החלל מאחור לסוג של בית קולנוע פרטי באיכות 4K הפועל על מערכת Amazon Fire TV.
מפרט טכני

ב.מ.וו סדרה 7 החדשה תשווק עם מספר יחידות הנעה חדשות כאשר בשוק האירופי הדגם ישווק ללא דגמי בנזין אלא רק עם הנעה היברידית פלאג-אין, דגם דיזל אחד ובדגם i7 החשמלי. שלושת דגמי הבנזין ישווקו החל מנובמבר 2022, אך דגם הדיזל ודגמי הפלאג-אין ישווקו החל מאביב 2023.
760i xDrive: מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.4 ליטר טווין-טורבו המספק 544 כ"ס ב-5,500 סל"ד ומומנט מרבי של 76.5 קג"מ בין 1,800 ל-5,000 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים והנעה כפולה. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 4.2 שניות ומהירות מרבית של 250 קמ"ש. למנוע מחובר מערכת סיוע היברידית במתח 48 וואט.
740i: מנוע בנזין I6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 380 כ"ס בין 5,200 ל-6,250 סל"ד ומומנט מרבי של 53 קג"מ בין 1850 ל-5,000 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים והנעה אחורית. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 5.4 שניות ומהירות מרבית של 250 קמ"ש. למנוע מחובר מערכת סיוע היברידית במתח 48 וואט.
730i: מנוע בנזין I6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 272 כ"ס בין 5,000 ל-6,500 סל"ד ומומנט מרבי של 40.8 קג"מ בין 1750 ל-4,500 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים והנעה אחורית. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 6.7 שניות ומהירות מרבית של 250 קמ"ש. למנוע מחובר מערכת סיוע היברידית במתח 48 וואט.
740d xDrive: מנוע דיזל I6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 300 כ"ס ומומנט מרבי של 68.3 קג"מ. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 6.3 שניות ומהירות מרבית של 250 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 16.9 ק"מ לליטר ובשילוב מכל הדלק הגדול אפשר לכסות מרחק של מעל ל-1000 ק"מ בתדלוק אחד. למנוע מחובר מערכת סיוע היברידית במתח 48 וואט.
750e xDrive: הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין I6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר עם מנוע חשמלי המספקים יחד 490 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 4.9 שניות ומהירות מרבית של 250 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 18.7 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 89 ק"מ.
M760e xDrive: הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר עם מנוע חשמלי המספקים יחד 571 כ"ס ומומנט מרבי של 81.5 קג"מ. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 4.3 שניות ומהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 250 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 18.7 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 84 ק"מ ועד למהירות של 140 קמ"ש.
טעינה של דגמי הפלאג-אין מעמדת טעינה ביתית דורשת המתנה של פחות מ-3 שעות.
ב.מ.וו i7

הגרסה החשמלית לסדרה 7 נחשפה יחד עם הסדרה 7 ב-20 באפריל. מעבר לשינויים קלים בעיצוב הפגושים מלפנים ומאחור ותצוגה מותאמת לרכב חשמלי בלוח המחוונים ומערכת המולטימדיה, דגמי i7 זהים לחלוטין לשאר דגמי סדרה 7 החדשה. בשלב הראשון של ההשקה משווקת ב.מ.וו את ה-i7 עם מערכת הנעה חשמלית אחת ובהמשך השנה תצטרף גרסת ה-i7 M70 xDrive החזקה יותר.
i7 xDrive60: שני מנועים חשמליים בהמספקים יחד 544 כ"ס ומומנט מרבי של 75.9 קג"מ. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 4.7 שניות ומהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 240 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 101.7 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של בין 590 ל-625 ק"מ בתקן WLTP.
הערות שוליים

↑  2023 BMW 7 Series And i7 EV Revealed: You Choose Big V8 Or Battery Power, Motor1.com (באנגלית)
↑  cartube, פאר חשמלי: 2022 ב.מ.וו i7 החשמלית, באתר cartube
↑  cartube, ב.מ.וו סדרה 7 החדשה 2022 נחשפת רשמית, באתר cartube
↑  Der neue BMW 7er (2022) ist opulenter und streitbarer denn je, Motor1.com (בגרמנית)
↑  2022 BMW 760i xDrive G70 specifications | technical data | performance | fuel economy | emissions | dimensions | horsepower | torque | weight, www.carfolio.com
↑  2022 BMW 740i G70 specifications | technical data | performance | fuel economy | emissions | dimensions | horsepower | torque | weight, www.carfolio.com
↑  2022 BMW 735i G70 specifications | technical data | performance | fuel economy | emissions | dimensions | horsepower | torque | weight, www.carfolio.com
↑  BMW i7 xDrive60 (2022) : 544 chevaux et 625 km d’autonomie, Turbo.fr (בצרפתית)
בוסויואקה דה בוחוטין

| בוסויואקה דה בוחוטין> מיון מדעי |
| --- | --- |
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים קדומים
סדרה:: גפנאים
משפחה:: גפניים
סוג:: גפן
מין:: גפן היין
תת־מין:: בוסויואקה דה בוחוטין
שם מדעי
 Busuioacă de Bohotin
בוסויואקה דה בוחוטין (ברומנית: Busuioacă de Bohotin) הוא זן ענבי יין רומני הגדל במספר כרמים רומניים ובמיוחד באזור בוחוטין שבמחוז יאשי.
היין המופק מענבים אלה הוא בעל גוון צהוב-מוזהב בארומה של אפרסקים עסיסיים ובשלים. הטעם המתוק נושא לעיתים קורטוב ריח מריר של שקדים.
ראו גם

בבאסקה שחורה
פטאסקה שחורה
טמיואסה רומנאסקה
ארבייטסדורף

מפת מחנות ריכוז והשמדה באירופה
ארבייטסדורף (בגרמנית: Arbeitsdorf, בתרגום לעברית: "כפר עבודה") היה מחנה עבודה שהוקם על ידי הנאצים בשנת 1942.
בשנת 1936 עיצב מהנדס מכוניות גרמני בשם פרדיננד פורשה אבטיפוס של רכב אשר מחירו היה שווה לכל כיס בגרמניה. הוא הציג את רעיונו בפני אדולף היטלר. הרעיון מצא חן בעיני הפיהרר והוא הורה לייצר את המכונית, אשר הייתה ידועה כדגם קה-דה-אף (KdF-Wagen) ומאוחר יותר כרכב פולקסווגן.
באישורו של היטלר, הקימו פורשה ושותפו העסקי אלברט שפר מפעל בפאלרסלבן (כיום בתחומי וולפסבורג), עיירה הממוקמת 30 מייל צפון-מזרחית לעיר בראונשוייג. בשל המלחמה, תועל כל הייצור מהמחנה לשימושים צבאיים בלבד. בשנת 1942 השיקו פורשה ושפר פרויקט שבמסגרתו בחנו כיצד יוכלו לנצל את אסירי מחנות הריכוז לצורך ייצור זול והמוני של כלי הרכב ולתועלת התעשייה שלהם. זו הייתה העילה לכך שב-8 באפריל 1942 נפתח מחנה ארבייטסדורף על מנת לייצר את דגם קה-דה-אף.
מבין 800 העובדים שהגיעו ממחנה הריכוז נוינגמה (Neuengamme) ועובדים נוספים מבוכנוואלד ומזקסנהאוזן, לפחות שישה מתו בנסיבות שונות במחנה העבודה. סיבות המוות צוינו בין השאר כ"התקף לב", "תאונה" ו"התאבדות".
ב-11 באוקטובר 1942, כשישה חודשים לאחר שהמחנה הוקם, הופסק הייצור של הרכב והמחנה נסגר.