stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטפן לגר (שיר)
רקע וכתיבה

באוגוסט 2019 הוציא פארוק את השיר "מלך הקיץ", שהיה לשירו הראשון שלא כלל שפה גסה, ולאחריו יצא להפסקה מהוצאת שירים, שזכתה לחשיפה תקשורתית. ב-12 במאי 2020 חזר לפעילות מוזיקלית, תוך שהוציא תחת דמות בשם "בובי רז'ולו" שיר בשם "כמו תינוק בעולם". חמישה ימים לאחר מכן, הוציא את השיר תחת דמותו המקורית, בשם "דודו פארוק 2".
השיר, שנכתב על ידי פארוק והולחן על ידיו בשיתוף עם ג'ורדי, מכיל בתוכו את סגנון הטראפ ועוסק באיבר מינו של הזמר הישראלי סטפן לגר, תוך שפארוק משווה את גודלו לדברים שונים, כדוגמת נמייה, בגט ומגדל אייפל.
פארוק קיבל אישור מסטפן לגר עצמו לכתיבת השיר בטרם הוקלט.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר, הועלה לערוץ היוטיוב של פארוק ב-17 במאי 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו. בקליפ נראה פארוק עם שיער בלונדיני, בשונה משאר הווידאו קליפים לשיריו, שר את מילות השיר. הקליפ מהווה פרודיה לקליפ הנלווה לשירו של הזמר יהונתן מרגי, "אני לא אני".
הקליפ, שהצליח להתברג תוך יממה במקום הראשון ברשימת "הסרטונים החמים" ביוטיוב, צבר קרוב ל-5 מיליון צפיות, נכון לאפריל 2024.
ביקורות ומחלוקת

מבקר המוזיקה דודי פטימר ממעריב ביקר את השיר באופן מעורב: "אני לא רואה את השיר הזה הופך ללהיט מהסיבה שהוא לא שונה משאר שיריו של פארוק, כבר לא מחדש או מעניין יותר מדי, בניגוד למשל לשיר "תינוק בעולם" של בובי רז'ולו שמהווה משב רוח מרענן. דו הקוטביות הזו באישיותו האמנותית של קומאי משחקת לטובתו, ומי אמר שהוא לא יכול להיות דוקטור ג'קיל ומיסטר הייד של המוזיקה הישראלית? זה חדשני וחכם, אז למה לא בעצם?". עמית סלונים מוואלה! NEWS העניק גם הוא ביקורת מעורבת לשיר: "מבחינה מוזיקלית, השיר הוא ללא ספק הכי מלוטש שפארוק פרסם בקריירה שלו, והוא מציב אותו הפקתית באותה שורה עם כוכבי הפופ הגדולים של התקופה. הטקסט, שמוקדש כולו לאיבר המין של סטפן לגר, יכול להתפרש כאיזו אלגוריה על הקנאה של פארוק באמנים מוכשרים ומבוססים יותר ממנו כמו לגר, אבל אף אחד לא מאזין לדודו פארוק בשביל איזה מסר נסתר אלא בשביל הדאחקה. והפעם, אחרי הרבה יותר מדי זמן, הדאחקה עובדת. כן, מדובר בשיר סקסיסטי וגזעני, שמבוסס על סטיגמה על איברי מין של שחורים".
אתרי החדשות ynet וישראל היום סירבו לפרסם את השיר בשל תוכנו. ב-18 במאי פרסם רז ישראלי מ"ישראל היום" מאמר בו הסביר מדוע לא פרסם את שירו של פארוק, באומרו: "אני אדם חילוני, אבל קשה לי לראות הגחכה של אוכלוסייה שלמה, בדיוק כמו שהיה לי קשה לראות את החפצת הנשים שדודו פארוק נוהג לטפח בקליפים שלו. אדם שצריך להנמיך אנשים אחרים על מנת להרגיש טוב עם עצמו ולהצחיק את הקהל שלו - לא ראוי לקבל במה".
הצלחה

כבר בצאתו, זכה השיר להצלחה רבה, תוך שצבר תוך מספר ימים כמיליון צפיות באתר יוטיוב. כמו כן, הצליח להגיע בשיאו למקום החמישי במצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי, תוך שצבר כ-80 אלף השמעות באותו השבוע. נכון לאפריל 2024 הצליח לצבור שם למעלה ממיליון וחצי השמעות.
הערות שוליים

↑  עשרת השירים שעשו לנו את השבוע, באתר ‏מאקו‏, 9 באוגוסט 2019
↑  דודי פטימר, ‏בלי פורנו, בלי קללות, בלי עניין: דודו פארוק סתמי בשיר ללא גימיקים, באתר מעריב אונליין, 5 באוגוסט 2019
↑  ערן סויסה, האם דודו פארוק נדקר?, באתר ישראל היום, 4 במרץ 2020
↑  דודו פארוק חוזר קצת אחרת: תכירו את בובי רז'לו, באתר ‏מאקו‏, 12 במאי 2020
↑  רז ישראלי, בובי רז׳ולו: הדמות החדשה של דודו פארוק, באתר ישראל היום, 12 במאי 2020
1 2  דודו פארוק - סטפן לגר, באתר ‏מאקו‏, 17 במאי 2020
↑  מילים לשיר סטפן לגר, באתר שירונט
↑  בן בן ברוך (2024-03-27), פודקאסט המוג׳ו של בן בן ברוך - ג'ורדי, נבדק ב-2025-01-11
1 2 3   דודו פארוק 2 - סטפן לגר // Dudu Faruk 2 - Stephane Legar (prod. by Jordi), סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 0:05)
↑  מיטל שבח, ‏המהנדס הלא מנומס, באתר ‏מאקו‏, 22 במאי 2020
↑  דודי פטימר, ‏שיר ההלל של דודו פארוק לסטפן לגר לא מעניין ולא יהפוך ללהיט | ביקורת, באתר מעריב אונליין, 17 במאי 2020
1 2  עמית סלונים‏, השיר החדש של דודו פארוק מצוין, וזו בדיוק ההוכחה שהוא צריך לפרוש, באתר וואלה, 18 במאי 2020
↑  רז ישראלי, למה לא פרסמתי את דודו פארוק, באתר ישראל היום, 18 במאי 2020
↑  מצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי, באתר ספוטיפיי
↑  נבדק לאחרונה ב-16/04/2024.
YHLQMDLG

YHLQMDLG (קיצור של "Yo hago lo que me da la gana", בעברית "אני עושה מה שבא לי") הוא אלבום האולפן השני מאת הזמר והראפר הפוארטו ריקני באד באני. הוא יצא לאור ב-29 בפברואר 2020 על ידי ריימס אנטרטיימנט. האלבום כולל הופעות אורח של אמנים רבים, ביניהם דדי יאנקי ואנואל AA. האלבום הגיע למקום השני במצעד בילבורד 200 האמריקאי, והיה לאלבום בשפה הספרדית המצליח ביותר במצעד אי פעם.
האלבום היה לאלבום המושמע ביותר בספוטיפיי לשנת 2020, עם מעל ל-3.3 מיליארד השמעות. הוא קיבל מועמדות לפרס גראמי לאלבום הפופ הלטיני או האורבני הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-63. מגזין Genius דירג את האלבום במקום ה-6 ברשימתם "25 האלבומים הטובים ביותר של 2020 עד כה"
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס/ארגון | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | פרס המוזיקה האמריקאית | האלבום האהוב - לטיני | זכייה |
| 2020 | פרס גראמי הלטיני | אלבום השנה | מועמדות |
| 2020 | פרס גראמי הלטיני | אלבום המוזיקה האורבני הטוב ביותר | מועמדות |
| 2020 | רולינג סטון | האלבומים הטובים של שנת 2020 | מקום שלישי |
| 2021 | פרס גראמי | אלבום הפופ הלטיני או האורבני הטוב ביותר | זכייה |
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Si Veo a Tu Mamá  | 2:50 |
| 2. | La Difícil  | 2:43 |
| 3. | Pero Ya No  | 2:40 |
| 4. | La Santa (בהשתתפות דדי יאנקי)   | 3:26 |
| 5. | Yo Perreo Sola  | 2:52 |
| 6. | Bichiyal (בהשתתפות Yaviah)   | 3:16 |
| 7. | Soliá  | 2:39 |
| 8. | La Zona  | 2:16 |
| 9. | Que Malo (בהשתתפות Ñengo Flow)   | 2:47 |
| 10. | Vete  | 3:12 |
| 11. | Ignorantes (בהשתתפות Sech)   | 3:30 |
| 12. | A Tu Merced  | 2:55 |
| 13. | Una Vez (בהשתתפות Mora)   | 3:52 |
| 14. | Safaera (בהשתתפות Jowell & Randy ו-Ñengo Flow)   | 4:55 |
| 15. | 25/8  | 4:03 |
| 16. | Está Cabrón Ser Yo (בהשתתפות אנואל AA)   | 3:47 |
| 17. | Puesto Pa' Guerrial (בהשתתפות מייק טוורס)   | 3:10 |
| 18. | P FKN R (בהשתתפות קנדו קפוני וארקנגל)   | 4:18 |
| 19. | Hablamos Mañana (בהשתתפות דוקי ופבלו צ'יל - E)   | 4:00 |
| 20. | <3  | 2:37 |
| משך כולל: | משך כולל: | 65:48 |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 14 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 2 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 37 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 44 |
|  צרפת | SNEP | 79 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 17 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 48 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 12 |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 104 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העצמאיים | 15 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2024)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העצמאיים | 34 |
תארים

| מדינה | תואר | עותקים |
| --- | --- | --- |
| ספרד (PROMUSICAE) | פלטינה | 40,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 19× (לטיני) | 1,140,000 |
הערות שוליים

↑  Jem Aswad, Jem Aswad, Bad Bunny, The Weeknd Top Spotify’s Year-End ‘Wrapped’ Lists, Variety, ‏1 בדצמבר 2020 (באנגלית)
↑  The Genius Community’s 25 Best Albums of 2020 So Far, Genius (באנגלית)
↑  Billboard 200 Albums, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית)
↑  Independent Albums 2023, Billboard, ‏2023 (באנגלית)
↑  Year-end Charts 2024 – Independent Albums, בילבורד, ‏2024
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2020: אלחנדרו סאנס - ElDisco | פרס גראמי לאלבום הפופ הלטיני או האורבני הטוב ביותר  2021: באד באני - YHLQMDLG | הבא: 2022: באד באני – El Último Tour Del Mundo |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: -פרס לא קיים- | פרסי המוזיקה האמריקאית לאלבום הלטיני הטוב ביותר   2020: באד באני – YHLQMDLG  | הבא: 2021: באד באני – El Último Tour Del Mundo |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2020: ג'יי באלווין ובאד באני – Oasis | פרס המוזיקה של בילבורד לאלבום הלטיני המוביל  2021: באד באני – YHLQMDLG | הבא: 2022: |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2019: אנואל AA‏ – Real Hasta la Muerte | פרס המוזיקה האמריקאית הלטינית לאלבום השנה   2021: באד באני – YHLQMDLG | הבא: 2022: קרול ג'י – KG0516 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2020: X 100pre - באד באני | פרס המוזיקה של iHeartRadio לאלבום הלטיני של השנה  2021: YHLQMDLG – באד באני | הבא: 2022: KG0516 – קרול ג'י |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: e20e0bc0-4660-461b-8ac7-14ad2459cda6
איגנטייבו

| --- | --- |
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מחוז:  וארנה
 נפה:  אקסאקובו
 ראש העיר:  אטאנאס סטואילוב
 תאריך ייסוד:  1878
 על שם:  ניקולאי איגנאטייב 
 שטח:  25.84 קמ"ר
 גובה:  77 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,363 (15 במרץ 2024)
 קואורדינטות:  43°14′54″N 27°46′42″E﻿ / ﻿43.248331°N 27.778346°E﻿ / 43.248331; 27.778346 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור אִיגְנָטִיֶיבוֹ(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור אִיגְנָטִיֶיבוֹ(למפת מחוז וארנה רגילה) וארנה פרובאדיה דולני צ'יפליק דלגופול סובורובו דובריץ' הים השחור  בורגס שומןאִיגְנָטִיֶיבוֹ(למפת מחוז וארנה מוגדלת) וארנה פרובאדיה דולני צ'יפליק דלגופול סובורובו דובריץ' הים השחור  בורגס שומןאִיגְנָטִיֶיבוֹ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אִיגְנָטִיֶיבוֹ (בבולגרית: Игнатиево) היא עיירה בצפון מזרח בולגריה בשטח הרשות המקומית אקסאקובו שבמחוז וארנה השוכנת 367 קילומטרים מהבירה סופיה ו-15 קילומטרים מבירת המחוז וארנה.
היסטוריה

בשלהי 1878 הוקמו במישור סמוך לווארנה שני כפרים על ידי פליטי המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), שהגיעו למקום ממזרח תראקיה. בהמשך בשל תנאי תברואה לקויים ונתוני תחלואה גבוהים עברו המתיישבים לשטחים גבוהים יותר. ב-1934 אוחדו שני הכפרים לכפר אחד שכונה איגנטייבו על שם הדוכס הרוסי ניקולאי איגנאטייב. ב-9 במרץ 2011 זכה הכפר למעמד של עיירה.
כלכלה

מרבית תושבי העיירה הם בני המעמד הבינוני נמוך ועובדים כשכירים במפעלי תעשייה בווארנה, או בחקלאות בשטחי הרשות המקומית. צפונה של העיר ממוקם על מדרון מיוער ובראשית המאה ה-21, הפך המקום אתר לתיירות פנים וסחר נדל"ן.
דמוגרפיה

באיגנטייבו קיים תמהיל אתני מורכב הכולל אחוז ניכר של בני רומה וצאצאי פליטים ממקדוניה, תראקיה ודרום דוברוג'ה.
מחנה המעצר איגנטייבו > רקע - "המסע לגירוש נתינים זרים"

בפרוץ מלחמת העולם השנייה החלו בממלכת בולגריה רדיפות יהודים שהיו נתינים זרים או מחוסרי נתינות. ב-16 בספטמבר 1939 פרסם מפקד המשטרה הבולגרית הקולונל אטאנאס פאנטב צו המורה ל-4,022 נתינים זרים או מחוסרי נתינות, כולם יהודים לצאת לאלתר את גבולות הממלכה. יהודים שהחזיקו באזרחות טורקית או יוונית התקבלו במדינות אילו והשאר נעצרו והובלו על ידי המשטרה הבולגרית, אל שטח ההפקר בגבולות בולגריה יוון וטורקיה, שם נפלו קורבן להתקפות מצד משמרות הגבול.
העניין עורר הד תקשורתי וגל מחאות מצד הקונסיסטוריון של יהודי בולגריה ומשראה מפקד המשטרה שלא ניתן לפתור את "בעיית" היהודים הורה לשלוח אותם מאזור הגבול, לווארנה במטרה להעלותם על ספינות מעפילים. במהלך מספר חודשים עזבו חלק מהפליטים את בולגריה על גבי אוניות מעפילים ובכללן הרודניצ'אר, הסלבדור, שטבעה בים השיש ו-238 מנוסעיה נספו, והדריאן 2.
מחנה המעצר איגנטייבו > כניסת הצבא הגרמני לבולגריה

ב-1 במרץ 1941 הצטרפה בולגריה אל ההסכם התלת-צדדי שבין גרמניה הנאצית, איטליה הפשיסטית והאימפריה היפנית, והצבא הגרמני נכנס לבולגריה ללא קרב. ב-6 באפריל פלשו הגרמנים ליוגוסלביה. כמה עשרות פליטים יהודים ששהו בבולגריה והיו נתינים יוגוסלבים איבדו את אזרחותם והמשטרה הבולגרית החלה במעצרם, בהתאם לצו גירוש הנתינים הזרים שנותר בתוקף מספטמבר 1939. ב-25 באפריל נעצרו והובאו לווארנה 100 יהודים יוגוסלבים והם הצטרפו ל-200 יהודים שנעצרו ימים אחדים קודם לכן, והיו נתיני מדינות שונות או מחוסרי נתינות. מיעוטם נמנו על מגורשי ספטמבר 1939 שנותרו בווארנה מסיבות שונות.
מחנה המעצר איגנטייבו > מחנה המעצר

בשלהי אפריל 1941, הובאו 300 העצורים למחנה מעצר שהוקם בסמוך לאיגנטייבו ונכלאו במקום. העצורים סבלו רעב, עינויים ונאלצו לחיות ללא תנאים סניטריים במשך מספר חודשים. במהלך מעצרם ניסו השלטונות הבולגרים מספר פעמים, לסחוט כספית את הקונסיסטוריון של יהודי בולגריה, בדרישת תשלום כופר כספי עבור כל אחד מהעצורים וזאת על מנת שיאשרו את הפלגתו אל מחוץ לבולגריה. ביולי 1941, במהלך פגישה בסופיה, איים סגן מפקד המשטרה הבולגרית סטואיל דרגאנוב על נציגי הקונסיסטוריון, שאם הכסף לא יועבר ימסרו היהודים לידי הצבא הגרמני וישלחו למחנות ריכוז מחוץ לבולגריה. לבסוף, הצליח ראש הקהילה היהודית בווארנה ז'אק טולידו לגייס 80,000 לבות ומסר אותם למפקד המשטרה בסופיה. בראשית אוגוסט 1941, שוחררו עצורי איגנטייבו והותר להם להשתכן בקרב בני הקהילות היהודיות בערי בולגריה השונות.
הערות שוליים

↑  חיים קשלס, ספינות המעפילים סלבדור, דוריאן ונאדז'דה, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 775-788.
↑  אלברט רומנו, תקופת המשבר והפילוג 1930-1940, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 591-592.
1 2  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה - תקופת השואה, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמודים 35-39.
בית הנבחרים הלובי

| --- | --- |

 מדינה:  לוב לוב
 בתים:  1
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  4 באוגוסט 2014 – הווה (10 שנים) 
 הרכב
 מספר מושבים:  200 
 בחירות
 בחירות קודמות:  25 ביוני 2014
 מנהיגים
 יושב ראש:  עגילה סאלח עיסא 
 משכן
  
 טריפולי, טוברוק
 אתר אינטרנט
 parliament.ly
 
בית הנבחרים הלובי (בערבית: مجلس النواب الليبي) הוא אחד משני בתי המחוקקים שבלוב, השולט בקירנאיקה ופזאן (מזרח ודרום לוב), המתחרה לקונגרס הלאומי הכללי השולט בטריפוליטניה. בית הנבחרים הוקן בבחירות שנויות במחלוקת ב-2014, והקמתו הייתה חלק מפריצת מלחמת האזרחים השנייה בלוב. בית הנבחרים יושב בטוברוק שבקירנאיקה, אך הוא קיים מספר ישיבות בטריפולי בירת לוב במאי 2019, במהלך ניסיון הכיבוש של טריפולי על ידי כוחות ח'ליפה חפתר.
בין 2014 ל-2021 בית הנבחרים תמך בממשלה שישבה בטוברוק בראשות עבדאללה א-ת'ני. במרץ 2021 הסכימו שני בתי הנבחרים הלוביים לתמוך בממשלת אחדות לאומית בראשות עבד אל-חמיד דבייבה. בספטמבר 2021 העביר בית הנבחרים הצעת אי-אמון נגד ממשלת דבייבה, והעניק את תמיכתו לפתחי שאגה.
היסטוריה > רקע

לאחר הפלת משטר מועמר קדאפי במלחמת האזרחים הראשונה בלוב ב-2011, הוקם באוגוסט 2012 הקונגרס הלאומי הכללי, שנועד לשמש בית נבחרים זמני עד לבחירות ב-2013. הקונגרס סירב לקיים בחירות בסוף תקופת המנדט שלו בינואר 2014, ודחה את הבחירות ל-25 ביוני 2014. בחירות עד למועד האחרון לשינויין ב-16 יוני, והבחירות התקיימו ב-25 ביוני.
היסטוריה > היווצרות

בית הנבחרים הלובי הפך רשמית לגוף מחוקק ב-4 באוגוסט 2014, לאחר בחירות שהתקיימו ב-25 ביוני 2014, כשהוא מחליף את הקונגרס הלאומי הכללי. אחוז ההצבעה בבחירות היה 18%, ירידה חדה מ-60% בבחירות הראשונות שלאחר הדחת קדאפי ביולי 2012. בגלל חוסר יציבות ביטחוני לא התקיימה הצבעה בחלק מהמקומות. בבחירות נצחו הליברליים והמתונים ניצחון מוחלט, ובעקבות כך הכריזו האסלאמיסטיים י הם לא מכירים בתוצאות הבחירות.
בית המשפט החוקתי העליון של לוב, שישב בטריפולי, קבע ב-6 בנובמבר 2014 כי הבחירות שנערכו ביוני אינן חוקתיות וכי יש לפזר את בית הנבחרים. בית הנבחרים דחה את הפסיקה, ואמר כי הפסיקה התקבלה "באיומי אקדח", כאשר בית המשפט נשלט על ידי מיליציות חמושות והמפסידים בבחירות.
בסוף 2014 הוקם מחדש פרלמנט מתחרה בטריפולי, הקונגרס הלאומי הכללי, בו היו חברים האסלאמיסטים שהיו בו קודם הבחירות. בית הנבחרים לא הכיר בקונגרס, והצביע ב-6 באוקטובר 2015, "להאריך את כהונתו מעבר ל-20 באוקטובר", לאור חוסר היכולת לקיים בחירות.
היסטוריה > המעבר לטוברוק

בסוף 2014, בעקבות כיבוש טריפולי על ידי קבוצות איסלאמיסטיות חמושות במהלך מלחמת האזרחים השנייה בלוב, עבר בית הנבחרים לטוברוק שבמזרח לוב.
היסטוריה > הסכם סקירט

באוקטובר 2015, שליח האו"ם ללוב, ברנרדינו לאון, הכריז על הצעה לבית הנבחרים לחלוק את השלטון עם ממשלת הקונגרס הלאומי המתחרה, תחת ראש ממשלת פשרה, פאיז א-סראג'. תנאי ההצעה לא היו מקובלים על הצדדים, ושניהם דחו אותה, אך הצעה חדשה שהציעו פאיז א-סראג' ונתמכה לאחר מכן על ידי האו"ם. ב-17 בדצמבר 2015 חתמו חברי בית הנבחרים והקונגרס הלאומי הכללי החדש על הסכם זה, שכונה "הסכם סקירט". על פי תנאי ההסכם, תוקם מועצת נשיאות בת תשעה חברים וממשלת ביניים בת שבע עשרה חברים, במטרה לקיים בחירות חדשות בתוך שנתיים. בית הנבחרים ימשיך להתקיים כבית מחוקקים וגוף מייעץ, שייקרא מועצת המדינה העליונה, בו יהיו חברים גם מהקונגרס הלאומי הכללי. ב-31 בדצמבר 2015, יו"ר בית הנבחרים, אגילה סאלח עיסא, הכריז על תמיכתו בהסכם.
סבב שיחות חדש שהחל באוקטובר 2017 בתוניס נפל חודש לאחר מכן ללא הסכם. ב-17 בדצמבר 2017 הכריז הגנרל ח'ליפה חפתר על בטלותו של הסכם.
היסטוריה > מפגשי טריפולי 2019

בתחילת אפריל 2019, במהלך התקיפה במערב לוב בשנים 2019–2020, 31 חברי בית הנבחרים הוציאו הצהרה התומכת במתקפה ו-49 חברים הצהירו על התנגדותם. ב-2 במאי, 51 חברי בית הנבחרים ערכו מושב במלון ריקסוס אל-נסר. הם הצהירו שהפגישה לא נועדה לפצל את בית הנבחרים או את לוב וקראו לשאר חברי בית הנבחרים להשתתף בישיבה נוספת בטריפולי שתוכננה ל-5 במאי. הם הצהירו על התנגדותם לשימוש בכוח צבאי, קראו לפתרון מדיני למתקפה וקראו למועצת הנשיאות, בתפקידה כראש הכוחות המזוינים הלובים, למנות ראש צבא חדש במקום ח'ליפה חפתר, אשר מונה על ידי בית הנבחרים ב-2 במרץ 2015.
ב-5 במאי, מושב בטריפולי של 47 חברי בית הנבחרים בחר בא-סאדיק אל-קהילי ליושב ראש זמני, לתקופה של 45 ימים, בתמיכת 27 מהנוכחים. ב-8 במאי, התקיים מושב נוסף בטריפולי, שיצר ועדה לבחינת החקיקה, על מנת לבדוק את החלטות בית הנבחרים שהתקבלו מאז 2014, במסגרת סעיף 16 להסכם סקירט; ועדת תקשורת בינלאומית; משרד מזכירות; וועדת משבר, כדי לפקח על עבודת ועדת החירום שיצרה מועצת הנשיאות בעקבות המתקפה במערב לוב ב-2019. סאילה הצהיר בראיון בטלוויזיה כי פתרון המשבר בלוב ידרוש הסכם מדיני שבו בית הנבחרים יבצר את מעמדו כסמכות המחוקקת העליונה בלוב.
היסטוריה > ממשלת האחדות הלאומית

ב-10 במרץ 2021, נפגש בית הנבחרים בסירת כדי לאשר רשמית את הקמת ממשלת האחדות הלאומית (אנ') (GNU) בראשות מוחמד אל-מנפי כיו"ר מועצת הנשיאות ועבדול חמיד דבייבה כראש הממשלה. 121 חברי הבית הצביעו בעד הקמת ממשלת האחדות. ממשלת האחדות הלאומית נועדה לאחד את ממשלת ההסכמה הלאומית שבסיסה בטריפולי ואת הקבינט השני של אל-ת'אני שבסיסו בטוברוק.
ב-21 בספטמבר, בית הנבחרים העביר הצבעת אי-אמון נגד ממשלת האחדות בראשות עבדול חמיד דבייבה לאחר ש-83 מתוך 113 החברים הנוכחים הצביעו בעד ההצעה, ובכך והקימו את ממשלת היציבות הלאומית (אנ').
היסטוריה > ממשלת היציבות הלאומית

ב-10 בפברואר 2022, בית הנבחרים בחר בפתחי בשאגה לראשות הממשלה המיועד, לאחר שיושבת ראש המועצה, אגילה סאלח, הודיעה כי המועמד הנוסף היחיד, חאליד אל-בייבס, הסיר את מועמדותו. עם זאת, אל-בייבס הכחיש כי פרש מהמירוץ. ראש ממשלת האחדות הלאומית עבדול חמיד דבייבה דחה את מינויו של בשאגה לראש ממשלה, והצהיר כי הוא ימסור את השלטון רק לאחר בחירות כלליות. ח'ליפה חפתר והצבא הלאומי הלובי בירכו על מינויו של בשאגה. מנהיגים אזרחיים וצבאיים במיסראתה דחו את הקמתה של ממשלה חדשה והכריזו על תמיכה בממשלת האחדות. משרד החוץ של מצרים הכיר בממשלה החדשה, אך האו"ם ממשיך להכיר בממשלת דבייבה.
ב-1 במרץ, בית הנבחרים הצביע בעד ממשלת היציבות הלאומית של בשאגה (GNS). לדברי יו"ר בית הנבחרים סאלח, 92 מתוך 101 חברים שהשתתפו הצביעו בעד הממשלה החדשה. חבר בבית הנבחרים העלה שאלות לגבי תוקף ההצבעה בכך שקבע כי 10 קולות מחברים נעדרים הובאו באמצעות הודעות קוליות שנשלחו ליושב ראש. מועצת המדינה העליונה דחתה צעדים "חד צדדיים" של המועצה ורואה בהחלטת המועצה להעניק אמון בממשלה חדשה הפרה של ההסכם המדיני הלובי. האו"ם הביעה דאגה בנוגע להצבעה עקב דיווחים על חוסר שקיפות ונוהל.
ב-16 במאי 2023 מונה שר האוצר אוסאמה חמאדה לראש ממשלת לוב בפועל על ידי בית הנבחרים.
לנדטאג

הלנדטאג של פרוסיה בכיכר פוטסדאם בברלין, 1900
לנדטאג (בגרמנית: Landtag) הוא דיאטה (אספה פרלמנטרית) של ישות מדינית במסגרת מדינה פדרלית במרחב הדובר גרמנית (כיום מדינות גרמניה ומדינות אוסטריה). הלנדטאג הוא רשות מחוקקת של המדינה בנושאי פנים.
היסטוריה

בתקופת האימפריה הרומית הקדושה הפיאודלית התקיימה בכל נסיכות ("מדינה אימפריאלית", Reichsstaat) "אספת נציגים" (Landstände). האספה לא הייתה גוף ייצוגי של דעת הקהל, אלא שימשה כמוסד לקיבוע יחסי הכוחות והפריווילגיות במדינה. הזכות לשבת כנציג בגוף זה או לשלוח אליו בא-כוח (אלקטור) הוקנתה לאצילים, בכירי הכנסייה וערים מסוימות. הנציגים הגנו על האינטרסים של המעמד שלהם והחלטות הגוף והמלצותיו עוצבו לפי מפתח מעמדי והכוח היחסי של נציגיו באספה. שינויים היסטוריים ביחסי הכוחות במדינות השונות שינו את הרכב אסיפות הנציגים במהלך הזמן באופן ניכר. במדינות מסוימות כונה המוסד זה Landtag, לאמור מפגש (Tagung) המדינה (Land) בהתאמה לגוף המקביל ברמת הקיסרות (Reich), הרייכסטאג.
הלנדטאג החשוב ביותר בקיסרות היה הלנדטאג של מדינת המסדר הטווטוני שהיה מאז 1466 הלנטאג של פרוסיה (Preußischer Landtag).
לאחר מלחמות נפוליאון וקונגרס וינה הוקמה ב-1815 הקונפדרציה הגרמנית, שכללה את רוב אזורי גרמניה, פולין ואוסטריה ובמסגרת חוקתה חויבו המדינות המרכיבות אותה לקיים אספות נבחרים, שנקראו Landstände או Landtag. עם איחוד גרמניה והקמת הקיסרות הגרמנית ב-1871 הוקמו אסיפות מחוקקים בעלות סמכות חקיקה מקומיות בכל 25 המדינות המרכיבות אותה (כולל אלזס-לורן, שצורפה לאיחוד ב-1911).
הפרלמנט המקומי החשוב ביותר היה הלנדטאג של פרוסיה (אנ') שהוקם בברלין ב-1849 במבנה של בית עליון ובית תחתון ופעל במתכונת זו עד 1918 והמשיך לפעול כלנדטאג של המדינה החופשית פרוסיה לאחר מכן.
בתקופת רפובליקת ויימאר היה לנדטאג בכל אחת ממדינות הפדרציה. חבריהן (גברים ונשים), נציגי מפלגות ארציות ומקומיות, נבחרו בבחירות חופשיות על ידי גברים ונשים. עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933 בוטל המבנה הפדרטיבי של הרפובליקה ועמו בוטלו בתי המחוקקים המדינתיים.
פרלמנטים מקומיים במדינות גרמניה ואוסטריה > גרמניה

כל הפרלמנטים הם בית מחוקקים בעל בית יחיד (ללא בית עליון ובית תחתון), הנבחר בבחירות יחסיות עם אחוז חסימה של 5% וכולל נציגים של מפלגות ארציות ומקומיות, כאשר לרוב מורכב מנציגי המפלגות הארציות, בשל אחוז החסימה הגבוה יחסית. חברי הלנדטאג בוחרים את ראש ממשלת המדינה ברוב קולות והוא (או היא) אחראים על הקמת רשות מבצעת (ממשלה). ממשלותיהן של ערי המדינה (ברלין, ברמן והמבורג) הן סנאטיות. בשלוש המדינות החופשיות (בוואריה, תורינגיה וסקסוניה) הממשלה מכונה "ממשלת המדינה" (Staatsregierung) ובעשר המדינות האחרות "ממשלת הארץ" (Landesregierung). קודם ל-1 בינואר 2000, הלנדטאג של בוואריה הורכב משני בתים, בית תחתון ובית עליון שנקרא סנאט והורכב מנציגי הקבוצות החברתיות והכלכליות הדומיננטיות של המדינה. הסנאט בוטל בעקבות משאל עם שנערך שנתיים קודם לכן.
פרלמנטים מקומיים במדינות גרמניה ואוסטריה > גרמניה > הלנדטאג של המדינות הפדרליות

| מדינה | מספר מושבים | משכן | תדירות בחירות | הערה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| באדן-וירטמברג | 139 | שטוטגרט | כל 4 שנים |  |
| בוואריה | 187 | מינכן (ארמון Maximilianeum) | כל 5 שנים | עד 1999 היה הלנדטאג היחיד בעל שני בתים |
| ברנדנבורג | 88 | פוטסדאם (Stadtschloss) | כל 5 שנים | התקיים בשנים 1946–1952 ושוב מאז 1990 |
| הסן | 110 | ויסבאדן (Stadtschloss) | כל 4 שנים |  |
| מקלנבורג-מערב פומרניה | 71 | שוורין | כל 4 שנים |  |
| סקסוניה התחתונה | 137 | הנובר (Leineschloss) | כל 5 שנים |  |
| נורדריין-וסטפאליה | 237 | דיסלדורף | כל 5 שנים (הוארך מ-4 שנים ב-1969) | כמחצית מהחברים נבחרים בבחירות אישיות (כמו בבונדסטאג) |
| ריינלנד-פפאלץ | 101 | מיינץ (Deutschhaus) | כל 5 שנים (הוארך מ-4 ב-1991) | הפרלמנט הגרמני הדמוקרטי הראשון (במסגרת רפובליקת מיינץ, 1793) |
| חבל הסאר | 51 | זארבריקן | כל 5 שנים |  |
| סקסוניה | 132 | דרזדן | כל 5 שנים |  |
| סקסוניה-אנהלט | 105 | מגדבורג (Parlamentsgebäude) | כל 5 שנים |  |
| שלזוויג-הולשטיין | 69 | קיל (Landeshaus) | כל 5 שנים |  |
| תורינגיה | 91 | ארפורט | כל 5 שנים |  |
פרלמנטים מקומיים במדינות גרמניה ואוסטריה > גרמניה > הלנדטאג של ערי המדינה

| עיר-מדינה | מספר מושבים | משכן | תדירות בחירות | הערה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ברלין | 149 | ברלין (Abgeordnetenhaus) | כל 5 שנים | בבית הלנדטאג הפרוסי הישן |
| ברמן | 83 | ברמן (Bürgerschaft) | כל 4 שנים |  |
| המבורג | 121 | המבורג (Bürgerschaft) | כל 4 שנים |  |
פרלמנטים מקומיים במדינות גרמניה ואוסטריה > אוסטריה

| מדינה | מספר מושבים | משכן | תדירות בחירות |
| --- | --- | --- | --- |
| אוסטריה עילית | 56 | לינץ | כל 6 שנים |
| אוסטריה תחתית | 56 | סנקט פלטן | כל 5 שנים |
| בורגנלנד | 36 | אייזנשטט | כל 5 שנים |
| וינה | 100 | זארבריקן | כל 5 שנים |
| זלצבורג | 36 | זלצבורג | כל 5 שנים |
| טירול | 36 | אינסברוק | כל 5 שנים |
| פורארלברג | 36 | ברגנץ | כל 5 שנים |
| קרינתיה | 36 | קלגנפורט | כל 5 שנים |
| שטיריה | 56 | גראץ | כל 5 שנים |
פרלמנטים נוספים הקרויים לנדטאג

בדוכסות הגדולה של ליטא ובמדינות הבלטיות התקיימו אספות מחוקקים דומות מאז 1419.
הפרלמנט של פינלנד נקרא בין 1809 ל-1917 lantdag.
הפרלמנט המקומי של דרום טירול באיטליה, שמרבית אוכלוסייתו דוברת גרמנית, נקרא לנדטאג.
הפרלמנט של ליכטנשטיין נקרא לנדטאג (בגרמנית: Landtag des Fürstentums Liechtenstein).
לודוויג יורק פון וארטנבורג בפני הלנדטאג של פרוסיה (אנ'), 1813
הלנדטאג של סקסוניה התחתונה בהנובר
הלנדטאג בהמבורג