stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אתה בחרתנו מכל העמים

אתה בחרתנו מכל העמים הן המילים הפותחות את ברכת קדושת היום בתפילת שבע לשלוש רגלים, ראש השנה ויום הכיפורים. מילים אלו, וגם הצירוף הקצר "אתה בחרתנו", משמשים לעיתים ככינוי לקטע התפילה שהן פותחות, אך במאות האחרונות הן משמשות בשיח הציבורי בעיקר כמבטאות את רעיון בחירת עם ישראל. בין השאר, משמש הביטוי "אתה בחרתנו" כמייצג את רעיון בחירת עם ישראל בפי אלו השואלים על בחירה זאת, ואת אלו המתריסים כנגדה. ביטויים נוספים המבטאים אותו רעיון הם: "העם הנבחר" ו"אנחנו עם סגולה".
בחירת עם ישראל

רעיון בחירת עם ישראל על ידי אלוהים להיות עמו הוא רעיון יסודי ביותר ביהדות, ומופיע פעמים רבות בתורה. הרעיון מבוטא על ידי יהודים דתיים כל יום מספר פעמים, בין השאר בברכות התורה בלשון "אשר בחר בנו מכל העמים", ובברכה שלפני קריאת שמע: "ובנו בחרת מכל עם ולשון" ו"ברוך אתה ה' הבוחר בעמו ישראל באהבה".
בתפילות החגים, מבוטא רעיון הבחירה במשפט:
אַתָּה בְחַרְתָּנוּ מִכָּל הָעַמִּים, אָהַבְתָּ אוֹתָנוּ וְרָצִיתָ בָּנוּ וְרוֹמַמְתָּנוּ מִכָּל הַלְּשׁוֹנוֹת, וְקִדַּשְׁתָּנוּ בְּמִצְוׂתֶיךָ וְקֵרַבְתָּנוּ מַלְכֵּנוּ לַעֲבוֹדָתֶךָ, וְשִׁמְךָ הַגָּדוֹל וְהַקָּדוֹשׁ עָלֵינוּ קָרָאתָ.
בקהילות אשכנזיות רבות נהוג לשיר את הפסקה הזאת במנגינה במהלך חזרת הש"ץ.
השימוש במושג

שימוש אחד במושג "אתה בחרתנו" מופיע בסידורים ובמדריכי תפילה להורות על קטע התפילה המתחיל במילים אלו. שימוש אחר במושג "אתה בחרתנו" הוא כציון בחירתו של עם ישראל. המושג מופיע, למשל, בשאלות ותשובות על בחירת עם ישראל. כך, למשל, מסופר על הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם שבמהלך עבודות פרך בשואה נשאל "התמשיך לאמר 'אתה בחרתנו'?" וביומנו של משה פליקר מופיע דיון ב"אתה בחרתנו".
המושג "אתה בחרתנו" מופיע בכתבי הספרות העברית החדשה בין השאר אצל אחד העם ואצל הסופר יוסף חיים ברנר, אשר הציג בסיפורו "בין מים למים" את הרגשת הייעוד של החלוצים בני העלייה השנייה תחת הסיסמה "אתה בחרתנו". עם זאת, ברנר התבטא בחריפות נגד מושג זה וכתב: "אני, בהנאה חריפה ותאוותנית, הייתי מוחק מן הסידור העברי של בן-הדור את ה 'אתה בחרתנו' בכל צורה שהיא... המליצות הלאומיות המזויפות לא תועלנה כלום" (כל כתבי ברנר, כרך א, עמ' 326). בסיפור הקצר של יהודה שטיינברג, "פרוש קצר", משתמש הסופר בביטוי "אתה בחרתנו" בלשון התרסה, ושם בפי גיבור הסיפור, שלמה חסיד, את המילים "אתה בחרתנו ללעג ולקלס", שאותן הוא חושב במהלך התפילה.
בשנת 1960 אמר דוד בן-גוריון כי עם ישראל איננו עם של "אתה בחרתנו", וכי עמים רבים נושאים ביחד איתו את דגל האנושיות.
בתרבות

בטורו "רגעים" שפורסם  בעיתון "הארץ" ב-27 בנובמבר 1942, ימים אחדים לאחר שהסוכנות היהודית פרסמה הודעה רשמית ראשונה על השמדתם השיטתית של יהודי אירופה בשואה (ראו תגובת היישוב היהודי בארץ ישראל לשואה), עשה נתן אלתרמן שימוש מצמרר בביטוי "אתה בחרתנו מכל העמים" ובגרסתו המקוצרת "אתה בחרתנו", המופיעים ארבע פעמים בטור שכותרתו מכל העמים. השיר שימש כאחד השירים הקנוניים על השואה, והוקרא פעמים רבות בטקסי יום הזיכרון לשואה ולגבורה.
השיר מתחיל בבית:
בהמשך מופיע הבית:
שימוש בעל משמעות דומה בביטוי זה נעשה עוד קודם לכן על ידי אברהם שטרן (יאיר). שיר שכתב פותח בבית הבא (בניקודו של יאיר):
הערות שוליים

↑  שמות י"ט ה'; דברים י' ט"ו
↑  אתה בחרתנו, הרבי מקלויזנברג
↑  מיומנו של משה פלינקר, אתר מט"ח
↑  אחד העם, חצי נחמה; וראו גם חצי נחמה (מאמר)
↑  בין מים למים, פרויקט בן יהודה
↑  הפרדס, אפריל 1960, עמוד 2
↑  מִכָּל הָעַמִּים, הארץ, 27 בנובמבר 1942
↑  מתוך הספר "בדמי לעד תחיי" - שירים, מאמרים ומכתבים של אברהם שטרן בהוצאת יאיר
רכינוע

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Sanic 
 שנות ייצור:  2001–2020
 
דין קיימן מדגים את הרכינוע
דגם x2 המותאם לנסיעה בשטח לא סלול
רכינוע או סֶגְווֵיי (באנגלית: Segway) הוא כלי תחבורה בעל שני גלגלים, סוג של רכב חשמלי, אשר הומצא על ידי דין קיימן (שגם ייסד את ארגון FIRST) ונחשף לראשונה בדצמבר 2001. האקדמיה ללשון העברית בחרה לקרוא לסגוויי בשם "רכינוע", בשל תכונתו לנוע בהתאם לכיוון הרכינה של הגוף - רכינה קדימה תניע אותו קדימה ולהפך. זאת חרף העובדה שמדובר בשם מסחרי של מוצר ספציפי, ולא במילה באנגלית.
הרכינוע מייצב את עצמו באופן רציף באמצעות מחשבים ומנועים הנמצאים בבסיסו. על מנת לנוע קדימה, על המשתמשים להישען קדימה, בעוד תנועה לאחור מושגת באמצעות הישענות אחורה. הרכינוע מונע על ידי מנועים חשמליים המביאים אותו למהירות של עד 20 קילומטר לשעה.
היסטוריה > חברה עצמאית

הסגוויי שכונה בתחילת הדרך סגווי PT ולאחר מכן HT, הוא בעצם פיתוח של ה-iBOT - כיסא גלגלים המאזן את עצמו, שפותח באוניברסיטה הציבורית של פלימות' באנגליה, בשיתוף עם כמה חברות טכנולוגיות. הפטנט הראשון נרשם בשנת 1994 והוענק בשנת 1997, ובעקבותיו באו אחרים, כולל פטנט שהוענק בשנת 2001. קצת לפני השקת הסגוויי, פורסם ספר שהדליף פרטים לגביו, כולל פרטים מדויקים לגבי ההמצאה, הפיתוח והמימון שלו. מה שהוביל לספקולציות בנוגע למוצר ולחשיבות שלו. הממציא ג'ון דואר העלה השערה שזו תהיה המצאה חשובה יותר מהאינטרנט. פרק בסדרה סאות' פארק הוקדש להייפ בנוגע לסגוויי מעט לפני שהמוצר הושק. סטיב ג'ובס צוטט באומרו כי "מדובר בעניין בסדר גודל של השקת המחשב האישי (ולאחר מכן חזר בו). המוצר הושק ב-3 בדצמבר 2001, לאחר חודשים רבים של יחסי ציבור. היחידות הראשונות שנרכשו נשלחו לקונים בתחילת שנת 2002.
היסטוריה > חברת בת

חברת Ninebot תעשיות, סטרטאפ הממוקם בבייג'ינג בתחום הרובוטיקה התחבורתית, הודיעה באפריל 2015 כי רכשה את סגוויי לאחר גיוס של כ-80 מיליון דולר מחברות שיאומי ו-Sequoia Capital. ביוני 2016 החברה השיקה את המיני-פרו סגוויי, גרסה קטנה יותר של קטנוע עם איזון עצמי.
היסטוריה > הפסקת הייצור

ביוני 2020, Ninebot, הבעלים של המותג סגוויי, הודיעה שהיא תפסיק לייצר את המוצר הדו-גלגלי המתאזן בהתאם לכיוון הרכינה של גוף הרוכב עליו.
מספר קטן יחסית של 140,000 יחידות נמכר במהלך ימי חייו של המותג, ומתוך המכירות חברת סגווי עשתה רווח חברה קטן של אחוז וחצי בלבד.
ישנם מספר גורמים שיכולים היו להביא לשיקול של הפסקת הייצור: מחיר גבוה יחסית ליחידה ($5,000 בעת השקת המוצר), עקומת הלמידה של מציאת הדרך לאיזון בעת רכיבה על הסגוויי, דבר שהוביל לתאונות רבות, בין היתר של ידוענים, למשל האתלט האמריקאי יוסיין בולט, ג'ורג' ווקר בוש והבעלים של חברת סגוויי בעצמו, ג'ימי הסלדן. בספטמבר 2010, הסלדן, שהיה הבעלים של סגוויי, נהרג בתאונה בעת שרכב על סגוויי באחוזתו שבבריטניה. הסלדן שהיה אז בן 62 ככל הנראה נהרג בעקבות איבוד שליטה בעת הרכיבה ונפילה מצוק אל נהר שעבר בשטח האחוזה שלו. הסלדן, בנוסף לבעלות על החברה, היה מעורב גם בעסקאות הקשורות בביטחון, והוגדר במקום ה-395 ברשימת עשירי העולם של הסאנדיי טיימס. בעוד שהסגוויי נשאר פופולרי בעיקר בקרב תעשיות האבטחה והתיירות, קורקינטים ממונעים נהיו פופולריים יותר לצורכי תנועה אישית.
הטכנולוגיה

הרעיון בבסיסו של הרכינוע הוא מנגנון האיזון אשר שומר על הנוסע יציב ומאוזן כל הזמן. המנגנון פועל בטכנולוגיה של ייצוב דינמי, המדמה את פעולת ההליכה האנושית (כך האדם נמצא בזווית אך לא נופל). המנגנון כולל חמישה גירוסקופים ושני חיישני שיפוע, אשר קוראים תנועות גוף ביחס לקרקע בקצב של 100 פעמים בשנייה. האצת הכלי נעשית על ידי הטיה קדימה של הגוף, והטייה לאחור תאט את הרכינוע עד עצירה מוחלטת.
בעזרת הכידון אפשר לנוע לצדדים. הכלי יכול להסתובב סביב צירו, כלומר, אין צורך במרחב נוסף על מנת לבצע פנייה. (בדגמים מתקדמים, על הנוסע להישען בכיוון אליו הוא מעוניין לפנות והרכינוע יסתובב).
הדגם הנפוץ של הרכינוע כונה i2 החל משנת 2006 ומתאים לנסיעה עירונית על מדרכות ומקומות צרים. דגם אחר, המכונה x2, רחב יותר ובעל צמיגים גדולים ורחבים, ומותאם גם לנסיעה בשטח לא סלול.
מכירות בעולם ובישראל

הרכינוע לא הגשים את התקוות הגדולות שנתלו בו. עד מרץ 2008, נמכרו בעולם 23,600 כלי רכינוע - הרבה פחות מתחזית המכירות שפורסמה עם תחילת שיווקו של הכלי. בישראל נמכרו עד אותה עת למעלה מ-250 כלים. בנמל התעופה בן-גוריון משתמשים ברכינוע לצורך פיקוח והגעה זריזה ממקום למקום ברחבי טרמינל 3.
אתרי תיירות מפעילים סיורי רכינוע מאורגנים, ביניהם: בנמל יפו, חיפה, זכרון יעקב, בהרצליה, בקיסריה, בפארק הירקון בתל אביב, באילת, נתניה, במושב אלוני הבשן שברמת הגולן ובטיילת ארמון הנציב בירושלים.
חוקיות בישראל

חובה על הרוכב לחבוש קסדה.
על גיל הרוכב להיות מעל 16.
משקל הרוכב צריך להיות בין 45 ל-117 ק"ג.
ניתן לנוע במקומות המיועדים להולכי רגל (כלומר אסור לנסוע בכביש, למעט חציית כבישים).
המהירות המקסימלית המותרת במקומות המיועדים להולכי רגל היא 13 קמ"ש.
ראו גם

הוברבורד (כלי תחבורה)
הונדה UNI-CUB
אסתר גמליאלית

| --- | --- |

אסתר גמליאלית, בגיל 20 בערך
 לידה:  13 במרץ 1919 מצרים 
 פטירה:  17 באוקטובר 2012 (בגיל 93) רמת ישי, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1935–2001 (כ־66 שנים)
 עיסוק:  זמרת
 שפה מועדפת:  עברית 
 
אסתר גמליאלית יוסיפון (13 במרץ 1919 – 17 באוקטובר 2012) הייתה זמרת ישראלית שהייתה פופולרית בשנות השלושים והארבעים.
התפרסמה בתקופת היישוב, בתיאטרון המטאטא, בביצוע שירים של וילנסקי, אלתרמן, נחום נרדי ואחרים. גמליאלית, ברכה צפירה ושושנה דמארי היו ידועות בתקופה זו כזמרות ממוצא תימני, שחלק משיריהן היה בעל ניחוח מזרחי.
ביוגרפיה

גמליאלית נולדה ב-13 במרץ 1919 במצרים להורים יוצאי תימן, במהלך מסעם של הוריה מתימן לארץ ישראל. באותו יום הייתה תענית אסתר ומכאן שמה. בגיל שנה עלתה עם משפחתה לתל אביב הקטנה. הם התגוררו תחילה באוהל בנווה צדק ליד קולנוע עדן ולאחר מכן עברו לכרם התימנים. גמליאלית סיפרה כי כבר בילדותה נהגה לזמר בכל הזדמנות את שירי הזמרת האהובה עליה, ברכה צפירה. היא הייתה הסולנית במקהלת בית הספר "גאולה", והמורה לזמרה, דוד מערבי, ניבא לה הצלחה.
ביוגרפיה > קריירה

בגיל 16 הצטרפה גמליאלית ללהקת הבלט התימני של רינה ניקובה כזמרת, ולאחר מכן הצטרפה לתיאטרון הסאטירי המטאטא ושרה את "שיר המטאטא".
מלהיטיה: "גדליה רבע איש", "הטנדר נוסע", "אלימלך", "הודי חמודי", "בכרם תימן" ואחרים.
ב-1960 הוזמנה על ידי דן בן אמוץ להשתתף במופע הנוסטלגיה "היה היו זמנים: מצעד פזמוני היישוב", ושרה את "הטנדר נוסע" (אורלנד/וילנסקי).
חלק מלהיטיה בוצעו מאוחר יותר על ידי שושנה דמארי, בהם "שני שושנים", שבוצע בהמשך על ידי עשרות אמנים.
בשנת 2000 הוציאה אלבום לא מסחרי בהפקה עצמית ובו שבע עשרה הקלטות מקוריות של שיריה ולהיטיה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בקיץ 1939 נישאה לשומר אביגדור יוסיפון, הזוג עבר למושב בית עובד, וגמליאלית פרשה בהדרגה מהבמה. ב-1994 התאלמנה מיוסיפון. אחייניתה היא הזמרת עדנה גורן.
גמליאלית התגוררה ברמת ישי עד יומה האחרון. נפטרה ב-17 באוקטובר 2012 בגיל 93, ונקברה בבית הקברות של אגודת השומרים בקריית טבעון.
הותירה אחריה שלושה ילדים, נכדים ונינים.
הוקרה

השיר "אל נא תגידי לי שלום" מאת עודד אבישר ונחום נרדי נכתב עליה ובוצע על ידי אחייניתה הזמרת עדנה גורן.
הערות שוליים

↑  קרן הבר, אסתר המלכה: למה נשכחה הזמרת הגדולה אסתר גמליאלית?, באתר הספרנים, ‏25 באוקטובר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312370405171  ISNI: 0000 0001 0810 1736  MusicBrainz: 9adccea3-6aa1-4fa2-bff6-e92b14322a9b  VIAF: 160560324   WorldCat (עם VIAF): 160560324
ספר צפניה

| --- | --- |

אייקונין של צפניה במנזר בקיז'י, שברפובליקת קרליה, רוסיה
 
 תקופת התרחשות:  תקופת מלכות יאשיהו
 מספר פרקים:  3
 מספר פסוקים:  52
 סדרת ספרים:  נביאים (תרי עשר)
 הספר הקודם:  חבקוק
 הספר הבא:  חגי
ספר צְפַנְיָה הוא הספר התשיעי באוסף ספרי הנבואות תרי עשר שבחלק הנביאים שבתנ"ך, ועל פי כותרתו הוא מורכב מנבואת צְפַנְיָה בֶּן-כּוּשִׁי (בן גדליה בן אמריה בן חזקיה), נביא לה' שפעל בממלכת יהודה בתקופת המלך יאשיהו בסוף המאה ה-7 לפני הספירה.
הנביא צפניה

צפניה אינו מוזכר בתנ"ך מחוץ לכותרת ספר צפניה, ולכן קשה ללמוד דבר על אישיותו. מנבואותיו נראה שהוא חי בירושלים, בירת יהודה. ישנם פרשנים המשערים שהייחוס המפורט של צפניה, ארבעה דורות לפניו, שהוא תופעה נדירה בספרי הנביאים, מעיד על כך שסב סבו "חזקיה", אינו אלא חזקיהו שהיה מלך יהודה כמאה שנים לפני כן, ולכן טרח הכתוב למנות את הייחוס עד אליו. על כך כתב רד"ק בפירושו: "יש אומרים כי 'חזקיה' זה - חזקיה מלך יהודה. ואפשר, אלא שאין בזה ראיה".
שני נביאים אחרים שעל פי התנ"ך ניבאו בירושלים בתקופת המלך יאשיהו הם ירמיהו הנביא וחולדה הנביאה. סביר להניח שגם נחום ניבא בתקופה זו.
השם צפניה הוא שם תאופורי מהשורש צ-פ-ן (שמשמעותו להניח דבר יקר במסתור לבל יאבד או ינזק) בתוספת מרכיב שם האלוהים. השם צפניהו נמצא על גבי חותם מתקופת מלכי יהודה ובמכתבי יב.
ספר צפניה

ספר צפניה הוא ספר קצר, בן שלושה פרקים בלבד, המתאר את "יום ה'", שבו יוענשו אותם האנשים שאינם נאמנים לה'. בנוסף ליהודה, יבוא חורבן על עמים נוספים, ובפרט: פלשת, עמון, מואב ואשור. בסופו של דבר ה' ישיב את שבות יהודה וכל העמים יכירו בה'. ככל הנראה מכוונת נבואה זו לעלייתה של האימפריה הכשדית (הבבלית), שעתידה להמיט הרס וחורבן על כל ממלכות האזור בעת כיבושה אותן.
ספר צפניה הוא התשיעי בקובץ התרי עשר. לדברי ראב"ע, "בעבור היות צפניה בימי יאשיהו, שֹמוּהוּ תשיעי, כי האחרים (הבאים אחריו) היו אחרי גלות בבל".
בדומה לנבואותיהם של יונה ונחום, נבואות צפניה צופות את חורבן האימפריה האשורית ובירתה נינוה. כמאה שנים קודם לצפניה, אימפריה זו החריבה את ממלכת ישראל והגלתה את תושביה, וכן היא החריבה את רוב ערי יהודה מלבד ירושלים. בשנת 612 לפני הספירה אכן נפלה נינוה בידי חילות בבל ומדי.
הרעיון של "יום ה'" כיום הדין לחוטאים מופיע גם בנבואותיהם של עמוס, ישעיהו ויואל.
בדומה לנביאים אחרים בזמנו, כמיכה וישעיהו, התרעם צפניה במיוחד על עשירי הארץ. הוא התנבא כי "גם-כספם גם-זהבם לא-יוכל להצילם", והוסיף כי - "וְהָיָה, בְּיוֹם זֶבַח ה', וּפָקַדְתִּי עַל-הַשָּׂרִים, וְעַל-בְּנֵי הַמֶּלֶךְ--וְעַל כָּל-הַלֹּבְשִׁים, מַלְבּוּשׁ נָכְרִי״. חוקר הדתות רוברט רייט (אנ') העלה בספרו "האבולוציה של האלוהים" תאוריה לפיה צפניה ונביאים אחרים התרעמו על אי-השוויון שרווח באותו הזמן בממלכת יהודה כתוצאה מהסחר בינה לבין המדינות הסובבות, וממנו נהנו במיוחד דווקא העשירים, בעוד שפשוטי העם נותרו בעוניים.
ביטויים בעברית שמקורם בספר צפניה

לחפש בנרות
לקפוא על השמרים
אני ואפסי עוד
לקריאה נוספת

מרדכי כוגן ושמואל אחיטוב, נחום, חבקוק וצפניה, סדרת "מקרא לישראל", הוצאת מאגנס ועם עובד, 2007.
הערות שוליים

↑  צפניה א', א': דְּבַר ה' אֲשֶׁר הָיָה, אֶל-צְפַנְיָה בֶּן-כּוּשִׁי בֶן-גְּדַלְיָה, בֶּן-אֲמַרְיָה, בֶּן-חִזְקִיָּה.
↑  זאב וייסמן, עולם התנ"ך: תרי עשר ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1996, עמ' 122
1 2 3  ספר צפניה, פרק א', פסוק י"ב
↑  ספר צפניה, פרק א', פסוק ח'
↑  ספר צפניה, פרק ב, פסוק טו
| ספרי התנ"ך |
| --- | --- | --- |
| תורה | בראשית • שמות • ויקרא • במדבר • דברים |  |
| נביאים | יהושע • שופטים • שמואל (א' וב') • מלכים (א' וב') • ישעיהו • ירמיהו • יחזקאל • תרי עשר (הושע ⁃ יואל ⁃ עמוס ⁃ עובדיה ⁃ יונה ⁃ מיכה ⁃ נחום ⁃ חבקוק ⁃ צפניה ⁃ חגי ⁃ זכריה ⁃ מלאכי) |  |
| כתובים | תהילים • משלי • איוב • שיר השירים • רות • איכה • קהלת • אסתר • דניאל • עזרא ונחמיה • דברי הימים (א' וב') |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלקטרה-אפיקים

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה בע"מ
 מוטו:  "פשוט להגיע"
 תקופת הפעילות:  2008–הווה (כ־17 שנים)
 משרד ראשי:  הערבה 1, גבעת שמואל
 שליטה בחברה:  אלקטרה
 בעלות:  51% אלקטרה  49% משפחת סלע
 מוצרים עיקריים:  תחבורה ציבורית
 מנכ"ל:  טל כהן
  
 https://www.electra-afikim.co.il
 
אוטובוסים של החברה בתחנת הדלק במסוף התחבורה הציבורית באריאל
אוטובוס מופעל גז טבעי דחוס של החברה ברמת גן, 2024
סמליל החברה הקודם
אלקטרה אפיקים בע"מ או בשם הקודם שלה "אפיקים", היא חברת תחבורה ציבורית ישראלית בבעלות משותפת של "אלקטרה", שרכשה את גרעין השליטה ב-2021, ו"קבוצת אמנון מסילות". אפיקים הוקמה בשנת 2008 והיא מפעילה קווי אוטובוס באזור הדרום, השפלה, יהודה ושומרון, ובגוש דן. לאלקטרה-אפיקים כ-840 אוטובוסים. בשנת 2021 רכשה החברה את חברת "אגד תעבורה".
היסטוריה

תחילת השירות של החברה היה בספטמבר 2009 כאשר החברה הפעילה את קו 83 מאלפי מנשה אל מסוף רעננה שהופעל בעבר על ידי חברת דן, קווי תלמידים באריאל וכן חמישה קווים החדשים באריאל. באוקטובר 2009, קיבלה החברה לידיה את שאר קווי מערב השומרון כשעיקרם שירות בינעירוני אל גוש דן. בסך הכל, האשכול כולל כמאה ושישים קווים.
בשנת 2013 רכשה החברה את פעילות התחבורה של חברת ויאוליה (קונקס) ובהדרגה החלה להפעיל את שירותי התחבורה הציבורית שלה. בספטמבר 2014 זכתה החברה במכרז בקווים שהפעילה חברת ויאוליה (קונקס) (חוץ מקווי טבריה) וביניהם קווי אשכול אשדוד–יבנה–רחובות–תל אביב ויישובי הסביבה, ואשכול בני ברק–ירושלים. והחלה לתפעל את הזיכיון באוגוסט 2015.
ביולי 2015 סיימה החברה את פעילותה באזור טבריה כאשר חברת סופרבוס החליפה אותה במסגרת אשכול העמקים.
באוגוסט 2015 זכתה החברה במכרז להפעלת קווי תחבורה ציבורית באזור פתח תקווה וראש העין שהופעלו על ידי קווים, אותם החלה להפעיל בהדרגה החל ממאי 2016.
בפברואר 2016 החליפה החברה את אגד כמפעילת קווי יישובי צפון השומרון – ריחן, חיננית, שקד, חרמש ומבוא דותן – חדרה.
ב-6 במאי 2016 החברה החלה להפעיל את קווי ראש העין וקו אחד מקוי פתח תקווה במסגרת מכרז פתח תקווה–ראש העין בו זכתה תשעה חודשים קודם. ב-12 באוגוסט, החלה להפעיל את מרבית קווי פתח תקווה, ואת שארית הקווים הפעילה החל מ-18 בנובמבר, בנוסף לשני קווים שהופעלו על ידי דן עד אותה העת. ב-26 ביוני 2016 בוצעה פעימת שינויים לקווים המופעלים על ידי החברה בראש העין ופתח תקווה.
ב-16 בדצמבר 2016 החלה החברה להפעיל את קווי אשדוד העירוניים, לאחר זכיתה במכרז. החברה החליפה את "אגד תעבורה" אשר הפעילה את הקווים מאז קיבלה אותם "אגד" בסוף העשור הקודם.
בנובמבר 2020 הכניסה החברה כפילוט לשירות בפתח תקווה 8 אוטובוסים חשמליים של חברת האוטובוסים הסינית הייגר שלפני כן השתייכו לחברת דן, כשבתוכניתה לשדרג את צי האוטובוסים החשמליים שלה בעתיד. במרץ 2020 החלה החברה בפיילוט להפעלת קו מיניבוס חשמלי קטן, גם הוא מתוצרת הייגר.
בתחילת 2021 רכשה אלקטרה מידי משפחת סלע 51% מהמניות של חברת האם של אפיקים "אמנון מסילות" תמורת 74 מיליון ש"ח, והעסקה הושלמה באפריל באותה שנה. במסגרת העסקה חברת אפיקים שינתה את שמה במהלך השנה ל"אלקטרה אפיקים".
ב-31 בדצמבר 2021 סיימה החברה את פעילותה באשכול שומרון והוחלפה על ידי חברת "תנופה" שזכתה במכרז להפעלת האשכול.
ב-2023 נמצאה כחברת האוטובוסים השיאנית באי-ביצוע נסיעות ובאיחורים לתחנות בדו"ח שביעות הרצון של נוסעי האוטובוס שערך ארגון 15 דקות. באותה בדיקה עלה גם כי בבחינה מנורמלת של כמות הדיווחים, החברה עמדה במקום השני אחרי מטרופולין.
בפברואר 2024 הודיע משרד התחבורה והבטיחות בדרכים על זכייתה של קבוצת חברות, המורכבת מאלקטרה-אפיקים, לצד אלסטום ומנרב במכרז להקמת התשתית לרכבת הקלה נופית בין חיפה לנצרת ולנוף הגליל. אלקטרה-אפיקים זכתה גם להפעיל את הקו לכשיפתח.
בינואר 2024 זכתה החברה במכרז של מועצה אזורית גולן להפעלת תחבורה ציבורית בשטחה. הזכייה בוטלה בידי בית משפט לעניינים מנהליים מרכז בעקבות ניגוד עניינים בין אחד מחברי ועדת המכרזים לחברה.
ב־16 באפריל 2024 סיימה החברה את פעילותה באשכול בני ברק-ירושלים והוחלפה על ידי חברת "דרך אגד" שזכתה במכרז להפעלת האשכול.
היסטוריה > פרשת השוחד במשרד התחבורה

באוקטובר 2018 נחשפה פרשת שחיתות במשרד התחבורה בה נחשדו בעלי החברה, משפחת סלע במתן טובות הנאה לדרור גנון, האמון על מכרזי התחבורה הציבורית תמורת העדפה במכרזים לקבלת רישיונות להפעלה של קווי תחבורה ציבורית. ארבעה מחברי משפחת סלע נעצרו בתנאים מגבילים למשך כשבוע.
אשכולות

פעילותה החברה מתפרשת על פני מספר אשכולות עיקריים:
אשכול אשדוד–יבנה – שירות עירוני ובינעירוני בערים הנ"ל, ובכללם שירות אזורי בסביבה זו.
אשכול פתח תקווה–ראש העין – שירות עירוני בפתח תקווה, מספר קווים בגבעת שמואל ושירות עירוני ובינעירוני בראש העין.
כמו כן, החברה מפעילה מספר אשכולות שהופעלו על ידי "אגד תעבורה" עד מועד רכישת החברה על ידי "אלקטרה-אפיקים":
מעלה אדומים – שירות סמי עירוני לירושלים וממנה, ומעט שירות עירוני ולישובים סמוכים. מופעל על ידי החברה החל מ-2013.
יישובי בנימין והשומרון – אשכול בינעירוני מישובי מטה בנימין והשומרון ליעדים מבוקשים, כגון: ירושלים, אריאל ומודיעין כולל מספר קווים פנימים. מופעל על ידי החברה החל מ-2014.
קריית ארבע, חברון ויישובי הר חברון – שירות פנימי באזור, ושירות בינעירוני לירושלים, באר שבע וקריית גת. מופעל על ידי החברה החל מ-2016.
רכישת חברת "אגד תעבורה"

בתחילת מאי 2021 רכשה "אלקטרה-אפיקים", את חברת "אגד תעבורה". מאז הרכישה חברת אגד תעבורה מוגדרת חברת בת נפרדת של אלקטרה אפיקים
בעבר חברת אגד תעבורה הייתה חברת בת של אגד וגם של קבוצת תעבורה.
חברת הבת אגד תעבורה נקראת בשם העדכני יותר "אלקטרה אפיקים תחבורה 2021" לאחר הרכישה.
צי החברה

צי החברה כולל בין היתר אוטובוסים עירוניים ובינעירוניים תוצרת וולוו, מאן, מרצדס-בנץ, יוטונג, הייגר ואיסוזו. חלקם הורכבו בישראל לצד אלו אשר הגיעו מוגמרים מהיצרן.
מנהלי החברה

בן חור אחוות היה מנכ"ל חברת אפיקים עד שנת 2016.
מנכ"ל החברה הנוכחי הוא טל כהן.
הערות שוליים

↑  התייחסות לגבי רכישת החברה את פעילות התחברה של חברת ויאוליה (קונקס)
↑  גולן חזני, אלקטרה רוכשת את השליטה באפיקים ב־74 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 3 בינואר 2021
1 2  אי ביצוע נסיעות ואיחורים: היכן ממוקמת אפיקים בסקר שביעות הרצון?, באתר אשדוד נט, ‏4 בינואר 2024
1 2  יובל שדה, אלסטום, אלקטרה ומנרב יקימו את קו הרכבת הקלה נופית בין חיפה לנצרת, באתר כלכליסט, 19 בפברואר 2024
↑  בשל ניגוד עניינים מהותי: בוטל המכרז למתן שירותי תחבורה ציבורית, באתר ישראל היום, 7 באוגוסט 2024
↑  מאיה תור בע"מ נ' מועצה אזורית גולן ואח', באתר פסקדין
↑  תומר גנון, פרשת השוחד במשרד התחבורה: המשטרה הקפיאה 200 אלף שקל לדרור גנון, באתר כלכליסט, 24 באוקטובר 2018
↑  יש פתח לתקווה? מהפכת האוטובוסים יוצאת לדרך בקרוב, באתר פ"ת נטו, 22 ביוני 2016
↑  גולן חזני, מתרחבת בתחבורה: אלקטרה רוכשת את אגד תעבורה ב-200 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 4 במאי 2021
↑  לפי "רשם החברות"
אוטובוס הייגר חשמלי של אלקטרה אפיקים באשדוד
שירה אפית

לוח חרס ועליו קטע מעלילות בעל וענת, שירה אפית כנענית מאוגרית
שירה אפית (או אֶפּוֹס, וכן שירת עלילה בעברית) היא סוגה (ז'אנר) של שירה נרטיבית, אשר מגוללת סיפור על חיים ומעשים של גיבור או של קבוצת גיבורים, היסטוריים או אגדיים. האפוסים הקדומים קשורים קשר הדוק למסורת השירה שבעל-פה; במקרים רבים העתיקו חברות אורייניות את הצורה האפית.
היסטוריה

"עלילות גילגמש" הוא האפוס הגדול הראשון בתולדות הציוויליזציה. השירה האוגריתית כוללת בתוכה יצירות שירה אפית כנעניות; מאפייניהן דומים, בתוכן ובסגנון הספרותי, לשירה האפית המקראית. גם במקרא ישנם קטעים המזוהים בחקר המקרא כשירה אפית כמו ספר שמואל, ספר איוב ושירת דבורה. לטענת הפרופ' משה דוד קאסוטו, דוגמאות אלו וכן רסיסי שירות נוספות במקרא גופו מעידים על קיומה של שירת עלילה (שירה אפית) קדומה שהתקיימה בישראל קודם העלאת המקרא על הכתב. דוגמאות קלאסיות לשירה אפית הן ה"איליאדה" וה"אודיסיאה" מאת הומרוס, וה"איניאיס" מאת ורגיליוס (שחיבר את יצירתו בעקבות הומרוס כמתחרה ולא כמחקה), הנחשבים לפסגת השירה הקלאסית (היוונית והרומאית).
בימי הביניים חוברו האפוסים "ביאוולף" האנגלי, "שיר אודות סיד שלי" הספרדי, "שירת רולאן" הצרפתי, ו"שירת הניבלונגים" הגרמני, יצירות מרכזיות בספרות האירופאית עד לרנסאנס.
בתקופת הרנסאנס חוברו אפוסים שצירפו את המסורת הקלאסית ומסורת הרומנסה, ביניהם "אורלנדו המטורף" מאת אריוסטו, "ירושלים המשוחררת" מאת טאסו, "הלוזיאדות" מאת קמואש, ו"מלכת הפיות" מאת אדמונד ספנסר, שהיו נכסי צאן ברזל של הספרות האירופאית עד לאמצע המאה ה-19. במאה ה-17 חובר האפוס הדתי הנשגב "גן העדן האבוד" מאת המשורר האנגלי ג'ון מילטון, שנחשב למיצוי הז'אנר ולפסגתו. סוגת האפוס נחשבה במערב, הן על ידי גדולי המשוררים והן על ידי מבקרים, לסוגת השירה הנעלה ביותר, ולמסורת המעבירה מוסר נעלה. מהמאה ה-18 ואילך, עם מהפכת הנאורות, ככל שאנשים התרחקו ממסורתם, כן חוברו פחות אפוסים חדשים, והשפעתם הלכה ופחתה (למעט התקופה הרומנטית במהלכה חוברו הרבה אפוסים, כגון "תלבה המהרס" מאת רוברט סאות'י, "קולומביאד" מאת ג'ואל בארלו, "פן טדיאוש" מאת אדם מיצקביץ', ואחרים).
בתקופת ההשכלה חוברו אפוסים תנ"כיים רבים על ידי משוררים עבריים, ביניהם "שירי תפארת" מאת נפתלי הרץ וייזל, "ניר דוד" מאת שלום הכהן, ו"אהבת דוד ומיכל" מאת יל"ג, יצירות דידקטיות למדי.
כיום המונח אפוס משמש עדיין לתיאור יצירות ספרותיות או קולנועיות עצומות ממדים המתארות מעשי גבורה ואירועים היסטוריים רחבי היקף.[דרוש מקור]
ראו גם

מונחים בפולקלור
ראו גם > אפוסים

עלילות גילגמש
שירה אוגריתית (עלילות בעל וענת, עלילת כרת, עלילת אקהת ועוד)
שירה מקראית (שירת האזינו, שירת דבורה, שירת הים ועוד)
אודיסאה
איליאדה
איניאס
מהאבהארטה
ראמאינה
עוטה עור הנמר
קודרון
שאהנאמה
בילינה
משא מלחמת איגור
שירת הניבלונגים
שאבאתנוק
דוכוס הורנט
אדה (ספר)
שירת רולאן
ביאוולף
אורלנדו המטורף
הקומדיה האלוהית
גן העדן האבוד
קאלוואלה
מאנאס
ראו גם > מחברי אפוסים

טורקוואטו טאסו
אדמונד ספנסר
ג'ון מילטון
הערות שוליים

↑  ש. שפרה, יעקב קליין, בימים הרחוקים ההם - אנתולוגיה משירת המזרח הקדום, עם עובד, 1996
↑  ראו על כך בהרחבה: משה דוד קאסוטו, ספרות מקראית וספרות כנענית, מאגנס, כרך א' (תשל"ב) וכרך ב' (תשל"ט)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550661405171  GND: 4015065-3  LCCN: sh85044306  NDL: 00575067  NKC: ph116057 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דף משירת הניבלונגים, שירה אפית גרמנית מימי הביניים
לורנס דארל

| --- | --- |

לורנס דארל
 לידה:  27 בפברואר 1912 ג'לאנדהאר, Punjab, האימפריה הבריטית 
 פטירה:  7 בנובמבר 1990 (בגיל 78) Sommières, גאר (מחוז), צרפת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  Chapelle Saint-Julien de Montredon 
 מקום לימודים:  Pancyprian Gymnasium, St Edmund's School, St Olave's and St Saviour's Grammar School, St. Joseph's School, Darjeeling 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות מסעות, ספר זיכרונות, מסה 
 יצירות בולטות:  רביעיית אלכסנדריה 
 תקופת הפעילות:  מ-1931 
 בן או בת זוג:  איב כהן (1947–1955)  Ghislaine de Boysson (1973–1979)  קלוד-מארי ויסנדון (1961–1967)  ננסי איזובל מאיירס (22 בינואר 1935–1947)  Françoise Kestsman 
 צאצאים:  Penelope Berengaria Walker Durrell, Sappho Jane Durrell 
 פרסים והוקרה:  פרס לזכר ג'יימס טיט בלק (1974)  עמית החברה המלכותית לספרות  פרס קולמונדלי  מפקד במסדר האימפריה הבריטית 
 www.lawrencedurrell.org
 
לורנס דארל (באנגלית: Lawrence Durrell‏; 27 בפברואר 1912 - 7 בנובמבר 1990) היה סופר ומשורר אנגלי, אחיו של הסופר והזואולוג ג'רלד דארל.
חייו

דארל נולד בהודו, חי ביוון ובמזרח התיכון, בעיקר באלכסנדריה. לאחר עשרים שנות כתיבה שלא זיכו אותו בהכרה משמעותית, זכה לפרסום הודות לטטרלוגיה "הרביעייה האלכסנדרונית" (הכוללת את הספרים ז'וסטין, בלשצאר, מאונטאוליב וקליאה), שהושפעה בין היתר מג'יימס ג'ויס ומרסל פרוסט.
דארל המשיך לכתוב עד מותו. הוא נישא ארבע פעמים. בתו הצעירה התאבדה. הוא ביקר בישראל בראשית שנות ה-60, עת צולם התסריט שלו לסרט "יהודית" בכיכובה של סופיה לורן.