stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודית רביץ
קריירה > העשור השלישי של המאה ה-21

בשנת 2021 הכריזה רביץ על פסק זמן מיצירת אלבומים חדשים, ומאז הקליטה שירים בודדים, ביניהם שניים שהלחין דודו טסה: "תאר לך" שכתבה דליה רביקוביץ', שיצא באוקטובר 2020, ו"בלי אור הים" (דודו טסה וגלעד כהנא), שיצא במרץ 2021.
בפברואר 2020 ביצעה עם שאר חברי "הכבש השישה עשר" את השיר "פנינה", כחלק מאלבום שירי הילדים "יוני ג'ירף" של יוני רכטר.
עם פרוץ מגפת הקורונה הוציאה רביץ כמה וידאו קליפים ביתיים של שירי עבר המשלבים ציורים עכשוויים פרי ידיה. בשנת 2022 חשפה כי הסיבה לכך שלא הופיעה מאז 2016 היא פחד קהל, והביעה את רצונה לשוב לבמות בעתיד.
בשנת 2023, בעקבות פטירתו של מודי בר-און, שימשה כקריינית בסדרה "חילוניות" המשודרת בכאן 11.
בשנת 2024, הופיעה רביץ עם שירה "לקחת את ידי בידך" בתוכנית הטלוויזיה "זהו זה!" המשודרת בכאן 11 והכריזה כי היא בשלבי סיום של הכנת אלבום חדש ובו ביצועים שלה לשירים שכתבה לאחרים ושלושה שירים חדשים. באותה שנה הוציאה רביץ את השיר "אילה" שהלחינה למילותיה של יונה וולך.
באוקטובר 2024, פורסם כי לאחר יותר משבע שנים, רביץ תשוב למספר הופעות מצומצם. רביץ תשתתף במופע המבוסס על שירי הספר "הכבש השישה עשר" שיכלול את חברי ההרכב המקוריים: גידי גוב, דויד ברוזה ויוני רכטר. ב-10 בנובמבר, רביץ הוציאה שיר בשם "קהלת פרק ט'", שהופק על ידי יזהר ועיליי אשדות. מילות השיר לקוחות מספר קהלת והלחן נכתב על ידי יזהר אשדות. ב-27 בדצמבר 2024, הוציאה את אלבומה ה-13, "אני משם".
פרסים והוקרה

כלת פרס אקו"ם להלחנה 1993
אוגוסט 2022 פרס מפעל חיים מטעם אקו"ם. לאחר הטקס סיפרה רביץ שהפרס הוצע לה כבר לפני שמונה שנים, אך היא ביקשה אז לדחות את קבלתו.
נובמבר 2022 מופע מחווה לכבודה בתיאטרון הקאמרי בתל אביב.
2024 דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
תרומתה למוזיקה הישראלית

לאורך השנים יצרה רביץ בכמה סגנונות מוזיקליים, בהם ג'אז, רוק, סמבה ומוזיקה קלאסית, ובד בבד התאימה לחנים ארץ ישראלים ישנים ללחנים ב"רוח התקופה". היא נחשבת לאחת מהזמרות העכשוויות הבולטות והמוערכות בישראל, ולאורך השנים שיתפה פעולה עם אמנים רבים ומגוונים ביניהם אהובה עוזרי, אריק איינשטיין, אלון אולארצ'יק, אריק סיני, מתי כספי וגידי גוב. בין המפיקים המוזיקליים שאיתם עבדה והופיעה נמנים יוני רכטר, עדי רנרט ושם טוב לוי. בין המשוררים שאת שיריהם הלחינה נמנים יהודה עמיחי, אהוד מנור, לאה גולדברג, יונה וולך, דליה רביקוביץ וצרויה להב.
רביץ סייעה לחזרתה של אסתר עופרים לתודעת הקהל בישראל, לאחר שזו התגוררה כשני עשורים מחוץ למדינה.
רביץ ציינה בסדרה "סוף עונת התפוזים", כי אינה מאמינה בביטוי "רוק נשי", וכי במהלך שנות עבודתה לא חשה באפליה על רקע מיני.
חיים אישיים

תקופה ארוכה הייתה בת זוגה של האמנית הילה לולו לין.
ב-23 בדצמבר 2009 יצאה רביץ מהארון בכתבה ב"ידיעות אחרונות" וחשפה את מערכת היחסים הזוגית שלה עם נעמי קניוק, בתו של הסופר יורם קניוק. הכתבה באה בעקבות סרט טלוויזיוני על חייה במסגרת הסדרה "גיבורי תרבות" ששודרה בערוץ 8. במהלך חייהן המשותפים ילדה קניוק בן למאייר עמית טריינין. ב-2016 נפרדו רביץ וקניוק.
לרביץ בת מאומצת בשם אלה.
רביץ מתגוררת בתל אביב.
דיסקוגרפיה > אלבומים

"יהודית רביץ" (1979)
"גלוי ונעלם" (1980)
"מילה טובה ואוסף שירים" (1982)
"בוא לריו" (1983)
"דרך המשי" (1984)
"באה מאהבה" (1987)
"שֵׁם" (1990)
"ומאוד לא פשוט לחכות" (1993)
"עד לאן שהלב לוקח" (1994)
"איזו מין ילדה" (1997)
"געגוע" (2000)
"עיר קטנה" (2007)
"סופות של חול" (2012)
"אני משם" (2024)
דיסקוגרפיה > אוספים

"מיטב השירים" (1994)
"מיטב השירים 2" (2002)
"אוסף להיטים" (2004)
"מיטב השירים 1 + 2" (2007) (מארז של שני אלבומי "מיטב השירים")
דיסקוגרפיה > שיתופי פעולה

"ששת" (1977) (כסולנית להקת "ששת")
"ארץ טרופית יפה" (1977) (עם מתי כספי, קורין אלאל, יוריק בן דוד, צילה דגן וצמד הפרברים).
"הכבש השישה עשר" (1978) (עם יוני רכטר, דויד ברוזה, יהונתן גפן וגידי גוב)
"באופן קבוע וחד פעמי" (1979) (עם יוני רכטר)
"שירי מולדת ג'" (1987)- דואט עם עפרה חזה לשיר "החליל" של לאה גולדברג. הוקלט מתוך התוכנית "זמרת הארץ".
"הדרך אלי" (1989) (באלבום זה של עדנה לב, רביץ עזרה בחודשים הראשונים להקלטותו עד שהיא פרשה)
"חברים שרים קורין" (1998) (מופע של זמרים שונים לשירי קורין אלאל).
"לו באת - נשים שרות שם טוב לוי" (2006) (עם קורין אלאל, לאה שבת, דיקלה ושם טוב לוי)
"בללי, רביץ, רביקוביץ" (2009) (עם אבי בללי)
"יהודית ויעקב, שירים מהבית" (2010) (עם אחיה הגיטריסט יעקב רביץ)
דיסקוגרפיה > הופעות וסרטי DVD

"יהודית רביץ והפילהרמונית" (2001)
"ילדות" (ילדים) (2004)
"גם אני רוצה חיבוק" (ילדים) (2006)
"באה מאהבה - קיסריה 2008" (2008) (אלבום כפול מההופעה שיצא אחר כך גם על גבי DVD וכלל כבונוס סרט דוקומנטרי על האלבום "באה מאהבה" באדיבות ערוץ 24)
"גם אני רוצה חיבוק" (2008) (מהדורה מחודשת הכוללת כתוספת דיסק שירים (CD) מה-DVD)
הערות שוליים

1 2  רן בוקר, יהודית רביץ קיבלה פרס מפעל חיים: "הפסקתי להופיע בגלל פחד קהל", באתר ynet, 7 בספטמבר 2022
↑  יובל ניב, כלילה הבא אל האוח: שיר החרטה האישי שהפך להמנון הסליחות החילוני, באתר Xnet‏, 10 ביולי 2005
↑  קיץ עם רביץ, חדשות, 6 במאי 1987
↑  שבת עברית חוגגת 65 ליהודית רביץ עם 65 ממיטב שיריה, באתר מעריב אונליין, 29 בדצמבר 2021
↑  תימורה לסינגר, אל יהיה זה אחרת, באתר ynet, 4 ביולי 2008
↑  אור ברנע, מהרומאים ועד רביץ, באתר ynet, 12 בספטמבר 2008
↑  אסף נבו, ‏אלבום זהב לרביצים, באתר ‏מאקו‏, 18 באוקטובר 2010
↑    רז שכניק, ירדה מהבמה, באתר "ידיעות אחרונות", 12 באוקטובר 2017
↑  יוסי חרסונסקי, ביקורת על יהודית רביץ תיאר לך, באתר יוסמיוזיק, אוקטובר 2020
↑  יוסי חרסונסקי, ביקורת על יהודית רביץ בלי אור הים, באתר יוסמיוזיק, מרץ 2021
↑  ציפייה לאושר- ציורים של יהודית רביץ
↑  עופר חלפון, הפרויקט החדש והאם תשוב לבמה? הקאמבק של יהודית רביץ, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי
↑  זהו זה! וכן אחרת | עונה 6, פרק 20 המלא, נבדק ב-2024-01-08
↑  רן בוקר, אחרי יותר משבע שנים: יהודית רביץ חוזרת להופיע - עם "הכבש השישה-עשר", באתר ynet, 30 באוקטובר 2024
↑  יהודית רביץ בשיר חדש: "כשהאדמה רועדת תחתי", באתר ערוץ 7, 10 בנובמבר 224
↑  אמנים - יהודית רביץ, באתר www.habama.co.il
↑  בר זגה, באה באהבה: יהודית רביץ מפתיעה את הקהל במופע המחווה לכבודה, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 6 בנובמבר 2022
↑  רז שכניק, יהודית רביץ תקבל תואר ד"ר לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון, באתר ynet, 26 במרץ 2024
↑  מאיה כהן, מעכשיו תקראו לה ד"ר. התואר החדש של יהודית רביץ, באתר ישראל היום, 26 במרץ 2024
↑  דני בלר, אוניברסיטת בן-גוריון העניקה תוארי דוקטור לאות כבוד ליהודית רביץ, יונית לוי ונילי מרגלית, באתר "חדשות באר שבע והנגב", 23 במאי 2024
↑  מתן אברמוביץ', יהודית רביץ יוצאת מהארון, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2009
↑  גיבורי תרבות - יהודית רביץ, ערוץ 8, HOT
↑  יהודית ונעמי אמהות, באתר וואלה, 18 ביולי 2010
↑  יפעת הללי אברהם, ‏סוף לסיפור: יהודית רביץ ונעמי קניוק נפרדו, באתר ‏מאקו‏, 13 בנובמבר 2016
↑  אמיר שוורץ, איזה מזל שרגע לפני ש-2024 מסתיימת, יהודית רביץ חזרה בענק עם אלבום מבריק, באתר ynet, 29 בדצמבר 2024
| יהודית רביץ |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | יהודית רביץ (1979) • גלוי ונעלם (1980) • בוא לריו (1983) • דרך המשי (1984) • באה מאהבה (1987) • שֵׁם (1990) • ומאוד לא פשוט לחכות (1993) • עד לאן שהלב לוקח (1994) • איזו מין ילדה (1997) • געגוע (2000) • עיר קטנה (2007) • סופות של חול (2012) ‏•‏‏ אני משם (2024) |  |
| אלבומי אוסף | מילה טובה ואוסף שירים (1982) • מיטב השירים (1994) • מיטב השירים 2 (2002) • אוסף להיטים (2004) • מיטב השירים 1 + 2 (2007) |  |
| שיתופי פעולה | ששת (1977) • ארץ טרופית יפה (1977) • הכבש השישה עשר (1978) • באופן קבוע וחד פעמי (1979) • שירי מולדת ג' (1987) • העיקר זה הרומנטיקה (1991) • חברים שרים קורין (1998) • לו באת - נשים שרות שם טוב לוי (2006) • בללי, רביץ, רביקוביץ (2009)  • יהודית ויעקב, שירים מהבית (2010) |  |
| הופעות וסרטי DVD | יהודית רביץ והפילהרמונית (2001) • ילדות (2004) • גם אני רוצה חיבוק (2006) • באה מאהבה - קיסריה 2008 (2008) • גם אני רוצה חיבוק (2008) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302463605171  BnF: cb165349823 (data)  ISNI: 0000 0001 1972 7603  LCCN: n87141240  MusicBrainz: 10385cb9-e45f-4c18-b03e-190c94f5f305  SNAC: w6m61ks6  VIAF: 170680581   WorldCat (עם VIAF): 170680581
לורן מילק

| --- | --- |

 לידה:  8 בינואר 1974 (בת 51) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  מנשר לאמנות 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  שירה 
 lorenmilk.wordpress.com
 
לורן מילק (נולדה בי"ד בטבת תשל"ד, 8 בינואר 1974) היא משוררת, מוזיקאית ועורכת שירה וספרות ישראלית.
ביוגרפיה

מילק נולדה בתל אביב. היא בוגרת בהצטיינות של מחלקת הכתיבה במנשר לאמנות.
שיריה פורסמו במגוון כתבי עת ובאנתולוגיות והולחנו בידי מוזיקאים רבים, ביניהם: קורין אלאל, יוני ליבנה, אלונה דניאל, רונית שחר, נעמה שטרית, אור טפלר, גלי חי, אליה סממה, נעמה אור ועוד.
ביוגרפיה > ספריה

דם הבתולה (גוונים, 2000).
פרפר פרלין (ספרא, 2012).
בורא מיני יללות (טנג'יר, 2020).
תפילה בהנץ (פרדס הוצאה לאור, 2023).
תיסלם דאוד (טנג'יר, 2024).
ביוגרפיה > מוזיקה

"אהובתי נהר" - רונית שחר שרה לורן מילק (2015).
"פרפר פרלין" - אלבום ראשון של מילק כמבצעת בשיתוף פעולה עם קורין אלאל, שהלחינה והפיקה את שירי האלבום (קמפיין ההדסטארט עלה ב-2017 והאלבום עצמו ראה אור ב-7 ביולי 2024).
ביוגרפיה > עריכה

"וילכו ויבואו בית אישה" (הוצאה לאור טנג'יר, 2020) - אנתולוגיה המאגדת שירה, עדויות וסיפורים קצרים של א. נשים מכל המגדרים העוסקים בטראומה מינית והשלכותיה במטרה לתת ביטוי פואטי לשורדות ולהעלות את המודעות להשלכותיה של הפגיעה המינית והעולם הטראומטי המתלווה אליה.
"פלשבק", סתיו ב אתלן (הוצאה לאור טנג'יר, 2020).
"שיקגו-קריית גת", אלון בר (הוצאה לאור בית-עמרם, 2021).
ביוגרפיה > מענקים ופרסים

2012 - כלת פרס אס"י (פרס איגוד כללי של סופרים בישראל) על ספר השירה השני פרי עטה פרפר פרלין
הערות שוליים

↑  נירית אנדרמן, יוני ליבנה מלחין את המחאה ומרקיד את העולם, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2012
↑  שני פוקר, "תפילה בהנץ": לורן מילק פורצת את גבולות השירה, באתר הארץ, 3 בינואר 2024
↑  תפילה בהנץ, באתר פרדס הוצאה לאור
↑  הוכרזו זוכי פרס אס"י לספרות, באתר ynet, 13 בפברואר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520599005171  BnF: cb17905634v (data)  ISNI: 0000 0004 4750 1582  LCCN: nr2001012976  SUDOC: 25788789X  VIAF: 41767402   WorldCat (עם VIAF): 41767402
מסגדים בסגנון סודאני בצפון חוף השנהב

מסגדים בסגנון סודאני בצפון חוף השנהב הוא אתר מורשת עולמית המקיף שמונה מסגדים שונים בצפונה של חוף השנהב. בתחילת המאה ה-20 שכנו מאות מסגדים כאלה באזור ושמונת המסגדים שבהכרזה נבחרו מתוך כ-20 מסגדים דומים שנותרו במצב טוב.
המסגדים הקטנים העשויים מחומר (אדמה וחומר אורגני (Adobe)) מציגים פירוש לאדריכלות שהחלה מתפתחת סביב המאה ה-14 בעיר ג'נה באימפריית מאלי (מאלי של ימינו) ששגשגה מהסחר בזהב ומלח בסחר חוצה סהרה. החל במאה ה-16 סגנון בנייה זה התפשט דרומה מהמדבר אל הסוואנה הסודאנית, והתאים את עצמו לאקלים על ידי הנמכת קומות המבנים ובניית תומכות חיצוניות רחבות (Buttresses). סגנונם הסודאני הייחודי של המבנים, החל מתפתח במאות ה-17 וה-19, כאשר סוחרים ומשכילים התקדמו דרומה והאריכו את נתיב המסחר חוצה הסהרה אל אזור החורש. המסגדים מספקים עדות חשובה כיצד סחר חוצה סהרה הקל על התפשטות האסלאם והתרבות המוסלמית דרומה, והם ממחישים תהליך של התמזגות של אדריכלות אסלאמית ומקומית תוך יצירת סגנון חדש שהתמיד לאורך זמן.
מסגד סורובנגו (1892)
מסגד קונג (1892)
היסטוריה

המסגד הגדול של ג'נה במאלי נחשב גם כיום כבעל ההשראה למסגדים הסודאניים שנבנו עם השנים במרכז מערב אפריקה. מסגד ג'נה נבנה בין המאה ה-12 וראשית המאה ה-14, כאשר, לפי היסטוריה שבע"פ, סולטן קונבורו מאימפריית מאלי התאסלם. סגנונו של המסגד שונה למדי מהסגנון המוקדם של מסגדי טימבוקטו שמיוחסים לקיסר מנסא מוסא הראשון, מלך מאלי ולהשפעה אנדלוסית. אף שבסוף המאה ה-19 עמד מסגד ג'נה בחורבנו, הוא נבנה מחדש ב-1907 בידי הצרפתים, ונאמר שהמבנה החדש שימר חלק ממאפייניו של קודמו.
במאות ה-14 וה-15, בלחץ מלחמות פנימיות בתוך אימפריית מאלי, החלה הגירה דרומה אליה נילוו לעיתים קרובות חכמים מוסלמים. הם היגרו דרומה ודרום-מזרחה אל האזור המכונה סודאן (כיום בורקינה פאסו, גאנה, חוף השנהב וניז'ר). הם הקימו מרכזי סחר חדשים, הביאו עימם את האסלאם ויצרו מסגדים בסגנון סודאני. התמוטטות אימפריית סונגהאי שהחליפה בתורה את אימפריית מאלי, הביאה במאה ה-17 להתגברות ההגירה דרומה.
הידיעות על תולדות כל כך אחד מהמסגדים הנפרדים משתנות ממקרה למקרה, ומבוססות על מידע שבע"פ, מחקר ארכאולוגי, מידע אודות מועד התאסלמות המקום, היסטוריה פוליטית ותארוך רדיומטרי. מידע זה שופך אור הן על מועד הנחת יסודות המסגד והן על המשך בנייתו מאוחר יותר (פעולות שנעשו לעיתים בנפרד), ואף לעיתים קרובות קיימת יותר מגרסה אחת לאירועים. חלק מהגרסאות קושר לדוגמה בין יסוד המסגד למינוי האימאם הראשון, אך בדרך כלל זו הייתה משפחה אמידה שהייתה אחראית להקמת המסגד (כמו במקרה מסגדי קוטו, סמטיגווילה וטנגרלה). תארוך רדיומטרי מראה, למשל, שמסגד סורובנגו ומסגד קונג הקטן הוקמו במאות ה-17 וה-18, בעוד שמסורת שבע"פ מציינת שמסגד קונג נבנה ב-1729 לפי תוכניות שהביא האימאם ישירות מג'נה. לפי מסורת שבע"פ - שלושה מסגדים נוספים נוסדו במאה ה-17 - קוטו, קאורה וטנגרלה - אך תארוך רדיומטרי מצביע על המאות ה-18 וה-19 כתקופת בנייתם. תארוך כזה אף מראה כי מסגד סמטיגווילה נבנה גם הוא במאה ה-18. לגבי מסגד קונג הגדול, ברי שאף שנבנה לראשונה במאה ה-18, הוא נבנה מחדש בראשית המאה ה-20. ניתן לסכם כי מכלול המסגדים התפתחו ונבנו בשלבים שונים, וחוו לאורך הזמן שינויים שונים כמו גם נזק כתוצאה ממלחמות.
רשימת המסגדים, מאפיינים ומיקומם

המסגדים בנויים מלבנים מאדמה המחוברים זה לזה בחמאת שיאה (Shea butter), קש, צואה ותמציות פרחים, שהונחו בשורות וטוייחו. חזיתות המסגדים מאופיינות בשורות של עמודי תמיכה חיצונית, שמעליהם גג שטוח ומעליו המינרטים. יש גישה אל הגג מתוך המבנה. מקלות עץ החוצים את הקירות ואת עמודי התמיכה, משמשים לתמיכה, אוורור וכפיגומים לתחזוקה. המסגדים נחלקים לשני סוגים:
האחד - מבנים נמוכים עם מבני תמיכה רחבים ומינרטים גבוהים בצורת פירמידה קטומה;
והאחר - מבנים גבוהים עם עמודיים תומכים צרים יותר ומינרטים נמוכים יותר.
הבחנה חשובה נוספת ומשמעותית יותר היא בין מסגדים אלה והמסגד הגדול בג'נה המתאפיין בעמודי תמיכה מלבניים וצרים, התומכים בקירות כמעט מאונכים. לעומתם, הקירות של המסגדים בצפון חוף השנהב נוטים ונעשים צרים כלפי מעלה.
| מס"ד | שם | שם במקור | מיקום | קואורדינטות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1648-001 | מסגד טנגרלה | Mosquée de Tengréla | טנגרלה, סבנס | 10°29′25.15″N 06°24′36.6″W﻿ / ﻿10.4903194°N 6.410167°W﻿ / 10.4903194; -6.410167 |
| 1648-002 | מסגד קוטו | Mosquée de Kouto | קוטו, סבנס | 9°53′34.98″N 06°24′51.99″W﻿ / ﻿9.8930500°N 6.4144417°W﻿ / 9.8930500; -6.4144417 |
| 1648-003 | מסגד סורובנגו | Mosquée de Sorobango | סורובנגו, זנזן | 08°10′22.6″N 02°42′38.49″W﻿ / ﻿8.172944°N 2.7106917°W﻿ / 8.172944; -2.7106917 |
| 1648-004 | מנזר סמטיגווילה/מיסיריבה | Mosquée de Samatiguila/Missiriba | סמטיגווילה דנגואל | 09°49′07.89″N 07°33′33.8″W﻿ / ﻿9.8188583°N 7.559389°W﻿ / 9.8188583; -7.559389 |
| 1648-005 | מסגד נמבירה/נבמורה מיסירי קורו | Mosquée de Nambira/Namboura missiri koro | מ'בנגווה, סבנס | 10°07′44.3″N 05°54′15.59″W﻿ / ﻿10.128972°N 5.9043306°W﻿ / 10.128972; -5.9043306 |
| 1648-006 | מסגד קונג הגדול | Grand Mosquée de Kong | קונג, סבנס | 09°08′56.99″N 04°36′34.17″W﻿ / ﻿9.1491639°N 4.6094917°W﻿ / 9.1491639; -4.6094917 |
| 1648-007 | מסגד קונג הקטן | Petite Mosquée de Kong | קונג, סבנס | 09°08′53.3″N 04°36′39.8″W﻿ / ﻿9.148139°N 4.611056°W﻿ / 9.148139; -4.611056 |
| 1648-008 | מסגד קאורה | Mosquée de Kaouara | קאורה, סבנס | 10°05′24.86″N 05°11′41.49″W﻿ / ﻿10.0902389°N 5.1948583°W﻿ / 10.0902389; -5.1948583 |
הערות שוליים

↑  Sudanese style mosques in northern Côte d’Ivoire
רבי חנניא בן עקביא

רבי חנניא בן עקביא (נכתב גם חנניה, עקביה וחנינא) היה תנא בדור הרביעי.
רבי חנניא בן עקביא שמר בזכרונו שמועות עתיקות בהלכה, אותן מסר לחבריו התנאים. כך הוא למשל הוא מוסר גרסה שהייתה בידו למחלוקת בין רבן גמליאל לחכמים, ומסר קבלה שהייתה בידו לפרש הלכה בדיני טומאה וטהרה, שעל כך אמר רב יהודה בשם רב: "לעולם אל ימנע אדם עצמו מבית המדרש ואפילו שעה אחת. שהרי כמה שנים נשנית משנה זו בבית המדרש ולא נתגלה טעמה. עד שבא ר' חנינא בן עקביא ופירשה". לפי פרשנותו של היימן, רב שהה במקום באותה שעה, ומכאן עדותו. כאשר דנו החכמים אודות האיסור לטלטל מי חטאת בספינה עקב מעשה שהיה שנמצאה טומאה במי החטאת, מסר רבי חנניא בן עקביא קבלה שהייתה בידו שאסרו "רק בירדן ורק בספינה", כדוגמת המעשה שהתרחש.
תקנותיו בטבריה

רבי חנניא בן עקביא התיר שלושה דברים לאנשי טבריה:
התיר לשאוב מים מהכנרת למרפסת הפתוחה מעליה, שיש בה שטח של לפחות ד' על ד' אמות, והנקב הוא לפחות ד' על ד' טפחים, אפילו ללא מחיצה מיוחדת לנקב, היות שרואים חלק מהמרפסת כאילו הוא מכופף ונעשה כמחיצה לנקב, בדומה להיתר בספינה.
אמ' ר' יוחנן משום ר' יוסי בן זימרא: לא התיר לי חנניה בן עקביה אלא בימה של טבריא, הואיל ויש לה אוגניים ועיירות וקרפיפות מקיפות אותה; אבל בשאר מימות לא.
התיר לטמון פירות בפסולת של קטנית דקה שלחה בטל, ואין לחשוש שברטיבות נעשו הפירות מוכשרים לקבל טומאה, מכיוון שאנשי טבריה היו עסוקים במלאכתם כל היום, ידוע שהסיבה שהם טמנו את הפירות בחול הוא כדי לחסוך זמן מיותר ולא מכיוון שהם רצו להרטיב אותן, ועל פי ההלכה אין פירות נעשים מוכשרים לקבל טומאה אלא אם נרטבו מרצונם של הבעלים.
התיר להסתפג בשבת במגבת, ואין לחשוש שמא יסחוט אותה, מכיוון שאין אדם מקפיד על ניקיון המגבת המיועדת לשימוש מיוחד זה.
חבריו

הוא דן בהלכה עם רבי מאיר, רבי יהודה ורבי יוסי. בשעת אבלו של רבי יהודה על מות בנו, שימש רבי חנניא כמעין מתורגמן, כאשר רבי יהודה לוחש באוזנו (מפני האיסור על האבל ללמד תורה), ורבי חנניא משמיע בקול.
עירד בן-גל

| --- | --- |
בן-גל, 2021
בן-גל, 2021
 לידה:  ברעם
 ענף מדעי:  הנדסה, בינה מלאכותית
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת בוסטון 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב (1 ביולי 1998) 
 www.eng.tau.ac.il/~bengal/
 
עירד בן גל הוא חוקר ופרופסור מן המניין להנדסה באוניברסיטת תל אביב, שעוסק בתחום יישומי בינה מלאכותית, למידת מכונה, ניטור סטטיסטי ואנליטיקה עסקית.
ביוגרפיה

נולד בקיבוץ ברעם גר בילדותו בירושלים ובתל אביב. בנערותו ולאחר שחרורו מצה"ל שיחק כדורמים בקבוצת מכבי קריית אונו עמה זכה באליפויות וגביעי מדינה רבים. בן-גל היה שחקן בנבחרת ישראל בכדורמים שנים רבות ונמנה עם שחקני הכדורמים הבולטים בענף.
במהלך שירותו בצה"ל סיים קורס קצינים וקורס קמני"ם בהצטיינות יתרה ושרת כקצין המודיעין של יחידת שלדג בסדיר וכקצין במילואים (בדרגת רס"ן) במסגרתה לקח חלק במלחמת לבנון השנייה, מלחמת המפרץ, העלאת יהודי אתיופיה ופעילויות נוספות.
למד לתואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול ותואר שני (בהנחיית פרופ' עודד מימון) ושלישי בהנדסת תעשייה וניתוח מערכות ובשנת 1999 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת בוסטון (בהנחיית פרופ' לב לויתין ממדעי המחשב ופרופ' מייקל קרמניס מהנדסת מערכות). לאחר השלמת הדוקטורט חזר לפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב, ומאז חבר סגל בה. במסגרתה הדריך והנחה עשרות סטודנטים לתארים מתקדמים. בן-גל שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת סטנפורד שם לימד אנליטיקה יישומית, יזם ומנהל עד היום את פרויקט המחקר "חיים דיגיטליים 2030" המשותף לאוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת סטנפורד.
בן-גל כיהן כראש המחלקה להנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת תל אביב וכיום עומד בראש המעבדה ליישומי בינה מלאכותית, למידת מכונה ואנליטיקה עסקית (LAMBDA).
ראש מעבדת LAMBDA ליישומי בינה מלאכותית

בן-גל עומד בראש המעבדה ליישומי בינה מלאכותית, למידת מכונה אנליטיקה עסקית. חוקרי המעבדה הן מהאקדמיה והן מהתעשייה מציעים שיטות פרקטיות לפתרון בעיות אמת ועוסקים בביצוע מחקרים חדשניים ליישומי בינה מלאכותית, כגון בינה מלאכותית מוסברת, עיר חכמה, תחבורה חכמה ומערכות תבוניות לתחבורה, רפואה מותאמת אישית, זיהוי אנומליות במערכות פיננסיות ותעשייתיות, ביטחון מולדת, ואנליטיקת משאבי אנוש.
במסגרת המעבדה ומחוצה לה בוצעו שיתופי פעולה רבים עם חברות בינלאומיות כגון ATT ,Nokia, IBM, Intel, Applied Materials ארגונים ציבוריים וגופי ממשל וביטחון שונים.
במסגרת התפרצות מגפת הקורונה סייע צוות המעבדה למטה הלאומי ללוחמה בקורונה, למשרד הבריאות ומשרד הביטחון.
ראש פרויקט חיים דיגיטליים 2030 עם אוניברסיטת סטנפורד

בן-גל יזם ומנהל יחד עם פרופ' ניקולס במבוס את פרויקט המחקרי "חיים דיגיטליים 2030" הכולל חוקרים מאוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת סטנפורד ונתמך על ידי קרן קורט. הפרויקט "חיים דיגיטליים 2030" עוסק בפיתוח מתודולוגיות, שיטות ואלגוריתמים לשיפור יישומים העתידים המשלבים אלמנטים פיזיים ודיגיטליים. במסגרת הפרויקט נחקרים יישומים ואינטראקציות בין ובתוך שלושה תחומים והבטים עיקריים: היבטים סביבתיים וטכנולוגיה מודרנית, היבטים סוציאליים וארגוניים, והיבטים אינדיבידואלים אישיים. הפרויקט הניב עשרות שיתופי פעולה, יישומים ופרסומים מדעיים.
יזם חברת CB4 ועבודה עם חברות הזנק והתעשייה

בן-גל הקים כיזם משותף עם ד"ר גונן זינגר את חברת CB4 שעוסקת בפתרונות בינה מלאכותית בתחום הקמעונאות ושימש כמנכ"ל החברה בשנים ראשונות לפעילותה. פתרונות החברה נשענים על מנוע המלצות מבוסס בינה מלאכותית שפיתחה קבוצת מחקר בראשותו של בן-גל. החברה גייסה מקרן הון סיכון Sequoia Capital וקרנות אחרות. כיום בן-גל משמש כיו"ר החברה שמוכרת פתרונות לזיהוי הזדמנויות מכירה ואיתור בעיות תפעוליות בחנויות פיזיות In Store. החברה מנוהלת על ידי יוני בן-שאול ופעילה בצפון אמריקה, אירופה ואסיה ומוכרת לקמעונאים מובילים בעולם כגון Levi’s, Urban Outfitter, ACE, GAP, Lidl ועוד. בשנת 2021 נרכשה CB4 על ידי ענקית האופנה האמריקאית GAP אליה שייכים מותגים כגון Athleta, Banana Republic, Old Navy.
בן-גל משמש כחבר Advisory Board במספר חברות הזנק שעוסקות בפתרונות בינה מלאכותית.
משפחתו

בנם של ליאורה לוקיץ בן-גל היסטוריונית ומזרחנית, ואלי בן-גל, היסטוריון ממקימי בית התפוצות, ואח לינאי בן-גל, מנהל המחלקה לניתוחי לב וחזה במרכז הרפואי איכילוב. נשוי להילה חלוץ בן-גל, חוקרת בתחום ההתנהגות ארגונית ו-HR Analytics ואב ל-3.
פרסומים

בן-גל פרסם מעל ל-150 מאמרים ופטנטים בכתבי עת ובכנסים מובילים. בין השאר מחקריו עוסקים במידול הסתברותי באמצעות מודלים מרקוביים מסדר משתנה, ניטור סטטיסטי, יישומי תורת האינפורמציה, שיטות בינה מלאכותית, זיהוי אנומליות וחיפוש הסתברותי.
בן-גל כתב ספרים מפרי מחקרו וערך ספרים נוספים אשר זכו להכרה ופרסים מדעיים.
הערות שוליים

↑  Ben-Gal I., Shani A., Gohr A., Grau J., Arviv S., Shmilovici A., Posch S. and Grosse I. (2005). "Identification of Transcription Factor Binding Sites with Variable-order Bayesian Networks" (PDF). Bioinformatics,vol. 21, no. 11, 2657-2666.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Ben-Gal I., Morag G. and Shmilovici A. (2003). "CSPC: Context Based SPC - A Monitoring Procedure for State Dependent Processes" (PDF). Technometrics, Vol. 45, no. 4, pp. 293-311.
↑  Ben-Gal, I., Weinstock, S., Singer, G., & Bambos, N. (2019). "Clustering Users by Their Mobility Behavioral Patterns" (PDF). ACM Transactions on Knowledge Discovery from Data (TKDD), 13(4), 45.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Kagan E., Ben-Gal, I., (2015). "Search and Foraging: Individual Motion and Swarm Dynamics (268 Pages)" (PDF). CRC Press, Taylor and Francis.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Kagan E., Ben-Gal, I., (2013). "Probabilistic Search for Tracking Targets: Theory & Modern Applications" (PDF). Wiley & Sons.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Kagan E., Shvalb N. and Ben-Gal I. (2019). "Autonomous Mobile Robots and Multi-Robot Systems: Motion-Planning, Communication and Swarming" (PDF). Wiley & Sons.
↑  Shalev Y. and Ben-Gal I. (2019). "Context Based Predictive Information" (PDF). Entropy, 21 (7), 645.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007446743905171  dblp: b/IradEBenGal  ISNI: 0000 0004 0169 0904  LCCN: n2013010719  ORCID: 0000-0003-2411-5518  VIAF: 296640222   WorldCat (עם VIAF): 296640222
אל-יום

| --- | --- |
 תאריכי הופעה:  1948–1968 (כ־20 שנה) 
 שפה:  ערבית 
 מדינה:  ישראל 
 
אַלְ-יַוּם (בערבית: اليوم) היה יומון מפלגתי ישראלי בערבית, שהיה שופרה של מפא"י וההסתדרות. העיתון התקיים בשנים 1968-1948.