stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מה שקורה בצללים
הפצה > בכורה

ב-7 באוקטובר 2018, במהלך כנס הקומיק-קון בניו יורק סיטי, התקיימה פאנל של הסדרה בהנחייתו של הכתב אלן ספינוול מ"רולינג סטון" והציגה את היוצרים המשותפים טאיקה וואטיטי וג'מיין קלמנט, יחד עם המפיק הבכיר פול סימס. לפני תחילת הפאנל, הפרק הראשון של הסדרה הוקרן לראשונה. הקרנת הבכורה העולמית של הסדרה התקיימה במהלך פסטיבל הסרטים הדרום-מערבי של דרום אמריקה (פסטיבל SXSW) באוסטין, טקסס, כחלק מסדרת "בכורות אפיזודיות" של הפסטיבל.
ביקורות

באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", עונתה הראשונה של הסדרה קיבלה את הדירוג 94%, על בסיס 49 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.78/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר כתב: "כיף אבסורדי ומהנה עד כדי גיחוך, ”מה שקורה בצללים” מרחיב את הידע הערפדי על הסרט ומוצא פרספקטיבה טרייה שלה בקאסט המקסים, הקורע שלו, שיוצר מוקומנטרי ששווה לך לנשוך אותו". אתר הביקורות "Metacritic", שמשתמש בשקלול ממוצע, נתן לסדרה את הציון 80 מתוך 100, על בסיס 28 ביקורות, דבר המציין "ביקורות חיוביות לרוב".
עונתה השנייה של הסדרה קיבלה באתר "Rotten Tomatoes" את הדירוג 100%, על בסיס 24 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.5/10. הקונצנזוס של האתר כתב כי "עטלף! ”מה שקורה בצללים” לא מאבדת קיטור בעונה שנייה ומרסקת שמרחיבה בצורה ממולחת את אופקיה העל-טבעיים תוך הכפלת ההנאה מהמעופף המהיר." אתר הביקורות "Metacritic" נתנה לעונה השנייה את הציון 81 מתוך 100, על בסיס 9 ביקורות, דבר המציין "שבחים אוניברסליים".
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדים | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרסי TCA | הישג יוצא דופן בקומדיה | "מה שקורה בצללים" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | עיצוב ההפקה הטוב ביותר לתוכנית נרטיבית (חצי שעה) | שיין פוקס, אהרון נואל וקרי ווילי | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | תלבושות הפנטזיה/מדע בדיוני הטובות ביותר | לורה מונטגומרי, ברברה קרדוסו וג'ודי לאוקקן | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | עריכת התמונה הטובה ביותר לסדרת קומדיה (מצלמה בודדת) | יאנה גורסקאיה ודיין מקמאסטר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | עריכת הסאונד הטובה ביותר בסדרת קומדיה או דרמה (חצי שעה) ואנימציה | סטפן פאלסיץ', כריס קאוואטי, דייוויד בארבי, סטיב גריפן, ג'ון גנטנר, סם לואיס ואלן היואר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה | סדרת הקומדיה הטובה ביותר | מה שקורה בצללים | מועמדות |  |
| 2024 | פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה | השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית | קאיוון נובאק | מועמדות |  |
| 2024 | פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה | שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית | הארווי גילן | מועמדות |  |
| 2024 | פרס סאטורן | סדרת האימה הטובה ביותר | "מה שקורה בצללים" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס סאטורן | שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה | הארווי גילן | מועמדות |  |
| 2024 | פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה | סדרת הקומדיה הטובה ביותר | "מה שקורה בצללים" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גילדת הכותבים של אמריקה | קומדיה אפיזודית | "Pride Parade", ג'ייק בנדר וזאק דאן | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | עיצוב ההפקה הטוב ביותר בסדרה (חצי שעה) | שיין פוקס, ג'ודי קלמנט, אהרון נואל וקרי ווילי | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | תלבושות פנטזיה/מדע בדיוני הטובות ביותר | לורה מונטגומרי, קיי ג'יימסון, איימי שטולווארק ואנה ויקסנה | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | עריכת התמונה הטובה ביותר לסדרה קומית עם מצלמה אחת | ליזה קרדינל וא.ג'יי. דיקרסון | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | מיקס הסאונד הטוב ביותר לסדרת קומדיה או דרמה (חצי שעה) ואנימציה | דייגו גת, סמואל איינס ורוב ביל | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טיים | תיאום הפעלולים הטוב ביותר בתוכנית קומדיה | טיג פונג וג'יי. אף. לשפל | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרה קומית | מאט ברי | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | הכתיבה הטובה ביותר בסדרה קומית | ג'ייק בנדר וזאק דאן | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | סדרת הקומדיה הטובה ביותר | "מה שקורה בצללים" | מועמדות |  |
| 2025 | פרס סטלייט | סדרת הז'אנר הטובה ביותר | "מה שקורה בצללים" | זכייה |  |
| 2025 | פרס סטלייט | השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה בסדרה, מיני סדרה וסדרה מוגבלת, או סרט קולנוע שנעשה לטלוויזיה | קריסטן שאל | מועמדות |  |
דומיניק וסט

| --- | --- |

דומיניק וסט, 2014
 לידה:  15 באוקטובר 1969 (בן 55) שפילד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Dominic Gerard Francis Eagleton West 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1991 
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה (1995)  טריניטי קולג'  איטון קולג' 
 בן או בת זוג:  קת'רין פיצגרלד (26 ביוני 2010–?) 
 צאצאים:  מרתה וסט, שנאן וסט, דורה וסט, פרנסיס וסט 
 מספר צאצאים:  5 
 פרסים והוקרה:  פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר (2012)  פרסי יאן צ'רלסון 
 פרופיל ב-IMDb
 
דומיניק ג'רארד פה וסט (באנגלית: Dominic Gerard Fe West; נולד ב-15 באוקטובר 1969) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי, התפרסם בסרטים "300" ו"שיקגו" ובסדרות הדרמה "הסמויה", "הרומן" והכתר בעונות 5 ו-6 בתור צ'ארלס, נסיך ויילס, בהן כיכב בתפקיד ראשי.
ביוגרפיה

וסט נולד בשפילד למשפחה אירית קתולית מרובת ילדים, בנם של מונה וג'ורג' וסט.
למד בבית ספר התיכון היוקרתי "איטון קולג'" ביחד עם ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון.
בתו הבכורה של וסט מרטה שיחקה לצידו של פול בטאני בסרט "המצאה".
בשנת 2010 התחתן וסט עם המפיקה קת'רין פיצגרלד, לווסט יש איתה 2 בנים, בת אחת וכן יש לו בת ממערכת יחסים קודמת.
קריירה

וסט התחיל את דרכו בקולנוע הבריטי בדרמות המבוססות על המחזות השייקספירים " ריצ'רד השלישי" בתפקיד מלך אנגליה הנרי השביעי ו"חלום ליל קיץ"
בתור המאהב הצעיר ליסנדר. ב-1999 השתתף בתפקיד קטן מאוד בשובר הקופות "מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום".
פרץ לתודעה בשנת 2000 בסרט "28 ימים" בתור ג'ספר, חברה האלכוהוליסט של העיתונאית גוון קאמינגס (סנדרה בולוק).
ב-2001 הופיע בתפקיד גיטריסט ההבי מטאל קירק קודי בדרמה המוזיקלית "רוק סטאר".
ב-2002 שיחק וסט בסרט המחזמר המצליח "שיקגו" בתור פרד קאסלי המאהב של נערת השעשועים רוקסי הארט (רנה זלווגר).
בשנה זו החל וסט גם את תפקידו הראשי בתור הבלש היצירתי ג'ימי מקנולטי בסדרת הדרמה "הסמויה", תפקיד שמילא במשך כשש שנים.
הסדרה נחשבת על ידי רבים כיצירת מופת טלוויזיונית ומוכרת בנשימה אחת עם ה"סופרנוס" כחלוצות הרנסאנס של סדרות הטלוויזיה של תחילת המאה ה-21.
ב-2003 השתתף בדרמה הרומנטית "חיוך של מונה ליזה" בתור הפרופסור לאיטלקית ביל דאנבר וב-2004 בדרמת המתח "הנשכחים" בתור אש אב לילד שנעלם באורח מסתורי בדומה לגיבורת העלילה טלי פרטה (ג'וליאן מור).
בשנת 2007 שיחק וסט בשובר הקופות ההיסטורי "300" וגילם את דמותו של ת'רון, פוליטיקאי ספרטני מושחת האונס את מלכת ספרטה (לנה הידי), הופיע בנוסף בסרט " מקור הרוע" בתור הבלש פסקל פולי החוקר את הרצח שביצע חניבעל לקטר.
ב-2008 שיחק בסרט הפעולה "המעניש: אזור מלחמה" בתפקיד בוס המאפיה בילי ראזוטי.
ב-2010 הופיע באפוס ההיסטורי האלים "סנטוריון" בתור הגנרל הרומאי טיטוס וירילוס מפקד הלגיון התשיעי.
בשנת 2011 שיחק במיני-סדרת הטלוויזיה הבריטית "השעה" של רשת BBC בתפקיד של הקטור מאדן. על תפקיד זה היה מועמד וסט לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - מיני סדרה או סרט טלוויזיה לשנת 2012.
בשנת 2022 הצטרף לעונתה החמישית והשישית של הסדרה הכתר בתפקיד הראשי של צ'ארלס, נסיך ויילס. על תפקידו קיבל בשנת 2024 מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה.
פילמוגרפיה חלקית > קולנוע

ריצ'רד השלישי (1995)
כחול אמיתי (1996)
אהבותיו של פיקאסו (1996)
המהמר (1997)
דיאנה ואני (1997)
ספייס וורלד: הסרט (1997)
חלום ליל קיץ (1999)
מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום (1999)
מזמור חג המולד (1999)
28 ימים (2000)
רוק סטאר (2001)
ניקולס ניקלבי (2001)
שיקגו (2002)
חיוך של מונה ליזה (2003)
הנשכחים (2004)
300 (2007)
מקור הרוע (2007)
המעניש: אזור מלחמה (2008)
מפעם לפעם (2009)
סנטוריון (2010)
מגפיים על וייטהול (2010)
ג'וני אינגליש חוזר (2011)
ג'ון קרטר (2012)
ברטון וטיילור (2013) סרט טלוויזיה
גאווה (2014)
עדות נעורים (2014)
גאון (2016)
מפלצת הכסף (2016)
הריבוע (2017)
טומב ריידר (2018)
קולט (אנ')‏ (2018)
אחוזת דאונטון 2: עידן חדש (2022)
Monstrous Beauty (TBA)
פילמוגרפיה חלקית > טלוויזיה

הסמויה (2002–2008)
השעה (2011–2012)
הרומן (2014–2019)
עלובי החיים (2018–2019)
Brassic‏ (2019–הווה)
עקורים (2020)
המרדף אחרי האהבה (2021)
SAS: Rogue Heroes‏ (2022)
הכתר (2022–2023)
SAS: גיבורים סוררים (2022)
הסוכנות (אנ') (2024)
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי | אנסמבל המשחק הטוב ביותר | שיקגו | זכייה |  |
| 2002 | פרס גילדת שחקני המסך | האנסמבל הטוב ביותר בסרט קולנוע | שיקגו | זכייה |  |
| 2011 | פרס באפט"א לטלוויזיה | השחקן הטוב ביותר | מבוגרת אחראית | זכייה |  |
| 2012 | פרס גלובוס הזהב | השחקן הטוב ביותר - מיני סדרה או סרט טלוויזיה | השעה | מועמדות |  |
| 2013 | פרס באפט"א לטלוויזיה | השחקן הטוב ביותר | ברטון וטיילור | מועמדות |  |
| 2013 | פרס סטלייט | השחקן הטוב ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה | ברטון וטיילור | מועמדות |  |
| 2013 | פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה | שחקן המיני סדרה הטוב ביותר | השעה | מועמדות |  |
| 2014 | פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה | שחקן המיני סדרה הטוב ביותר | השעה | מועמדות |  |
| 2015 | פרס גלובוס הזהב | השחקן הטוב ביותר - דרמה סדרת טלוויזיה | הרומן | מועמדות |  |
| 2015 | פרס סטלייט | השחקן הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה - דרמה | הרומן | זכייה |  |
| 2016 | פרס סטלייט | השחקן הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה - דרמה | הרומן | זכייה |  |
| 2023 | פרס גילדת שחקני המסך | ביצוע יוצא מן הכלל של אנסמבל בסדרת דרמה | הכתר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גלובוס הזהב | השחקן הטוב ביותר - סדרת דרמה | הכתר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גילדת שחקני המסך | ביצוע יוצא מן הכלל של אנסמבל בסדרת דרמה | הכתר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס באפט"א לטלוויזיה | השחקן הטוב ביותר | הכתר | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת דרמה | הכתר | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  BAFTA Television 2024: The Winners and Nominations, www.bafta.org, ‏2024-03-15 (באנגלית)
↑  Nominees / Winners, Television Academy (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007432173505171  PLWABN: 9810600700205606  BIBSYS: 6092282  BNE: XX1398474  BnF: cb14238662t (data)  CANTIC: a19586462  GND: 142947954  ISNI: 0000 0001 2139 6882  LCCN: nr2003017784  MusicBrainz: f5b140eb-b624-4aac-8f46-a8d11f4f67a9  NKC: xx0067380  NLA: 41274074  NTA: 303117958  SUDOC: 140768130  Trove: 1453851  VIAF: 74064288   WorldCat (עם VIAF): 74064288
מלחמת לבנון הראשונה

יאסר ערפאת בביירות
מלחמת לבנון הראשונה (שמה הרשמי בתחילתה: מבצע שלום הגליל, ובראשי תיבות: מבצע של"ג) הייתה מלחמה בין ישראל לסוריה וארגוני טרור פלסטיניים שישבו בלבנון וביצעו פיגועים בישראל ובמדינות נוספות. המלחמה התרחשה ברובה בשטח לבנון. "מבצע שלום הגליל", שנודע לימים כ"מלחמת לבנון הראשונה", נערך בין 6 ביוני 1982 (ט"ו בסיון תשמ"ב) ל-29 בספטמבר 1982 (י"ב בתשרי תשמ"ג). במהלך הלחימה הפעיל צה"ל שבע אוגדות בלבנון, ושתי אוגדות ברמת הגולן מול סוריה.
המלחמה הביאה להגליית מפקדות אש"ף לתוניס, ולחיסול רוב הכוח הצבאי של הארגונים הפלסטיניים, אולם לא הצליחה להוציא את צבא סוריה מלבנון. בעקבות המלחמה קם הארגון השיעי הקיצוני חזבאללה, שמילא את החלל שנוצר בדרום לבנון עם יציאת הכוחות הפלסטיניים, ונלחם בכוחות צה"ל שנותרו בדרום לבנון. 655 חיילי צה"ל נהרגו במהלך מבצע שלום הגליל. המלחמה, יעדיה, מהלכיה, מחירה ותוצאותיה לוו בביקורת פנימית קשה. לחיילים ששירתו בתקופה זו הוענק אות מערכת שלום הגליל.
ציר זמן

על פי ההגדרה הבלתי רשמית והרחבה ביותר, כללה מלחמת לבנון את השלבים הבאים:
שלב הקרבות והלחימה הפעילה (מבצע שלום הגליל):
4–5 ביוני 1982: הסלמה בגבול לבנון, בעקבות ניסיון ההתנקשות בשגריר ישראל בממלכה המאוחדת, שלמה ארגוב.
6–11 ביוני 1982: כניסת כוחות קרקעיים של צה"ל ללבנון ולחימה נגד כוחות סוריים ופלסטיניים עד להפסקת אש.
12 ביוני 1982 - סוף אוגוסט 1982: זחילה ולחימה של צה"ל על כביש ביירות-דמשק, כיתור ולחימה בביירות, עד ליציאה מסודרת של כוחות פלסטיניים, כולל מנהיגיהם, וסוריים מביירות.
29 בספטמבר 1982: יציאת צה"ל מביירות וסיום מבצע שלום הגליל באופן רשמי.
שהיית כוחות צה"ל בלבנון:
אוקטובר 1982 - ספטמבר 1983: שהיית ישראל בלבנון עד הנסיגה מהרי השוף.
ספטמבר 1983 - יוני 1985: שהיית ישראל בלבנון על קו האוואלי.
יוני 1985 - מאי 2000: שהיית ישראל ברצועת הביטחון ולחימה בתקופה זו, עד לנסיגה חד-צדדית של ישראל אל הגבול הבין-לאומי ב-24 במאי 2000. בתקופה זו נערכה המערכה ברצועת הביטחון.
הרקע למלחמה > מאבקים פנימיים בדרום לבנון

לאחר אירועי ספטמבר השחור ב-1970, התבססו ארגוני הטרור הפלסטינים בדרום לבנון על רקע חולשת הממשלה הלבנונית, וביצעו התקפות ופיגועי טרור בגבול הצפוני של ישראל. אותם ארגונים גם נטלו חלק במלחמת האזרחים בלבנון, שפרצה בשנת 1975. סוריה, שכלכלתה נזקקה לגישה חופשית לבנקים ולנמל בביירות, פלשה ללבנון כדי לעצור את הלחימה. הכוחות הסורים פעלו תחילה בעיקר נגד הפלסטינים, שנחשבו לאיום הראשי על יציבות המשטר הלבנוני, אבל בהמשך, כדי לבסס את אחיזתם בשטח שכבשו, פנו הכוחות הסורים נגד האוכלוסייה הנוצרית.
הרכב האוכלוסייה בדרום לבנון בזמן מלחמת שלום הגליל היה: כ-520 אלף מוסלמים שיעים (כולל תושבי צור וצידון), כ-200 אלף נוצרים, כ-110 אלף מוסלמים סונים, כ-80 אלף פלסטינים שחיו במחנות הפליטים, וכ-55 אלף דרוזים.
הרקע למלחמה > מבצע ליטני וסבבי הלחימה

בשנת 1978, בעקבות פיגוע רב-נפגעים שביצעו מחבלים פלסטינים שהגיעו מלבנון דרך הים, כבשו כוחות צה"ל את דרום לבנון במבצע ליטני. בעקבות המבצע הוסכם על פריסת כוחות יוניפי"ל שיחצצו בין ארגוני הטרור לבין גבול ישראל, וכוחות צה"ל הוסגו מלבנון. ארגוני הטרור הגיבו בהצטיידות בקטיושות ותותחי 130 מ"מ, בהם השתמשו לירי על אזרחים ישראליים.
בקיץ 1981 ניהלו צה"ל ואש"ף סבב לחימה, כאשר במשך עשרה ימים נורו כ-1,230 רקטות ופגזים מלבנון לתוך ישראל, וצה"ל הגיב בהפצצות והפגזות שלא הצליחו לעצור את הירי. בנוסף, במבצע צלצל פשט כוח מחטיבת הצנחנים בפיקוד אל"ם יורם יאיר, בליל 19 - 20 ביולי על בסיס מחבלים בלבנון בה נהרגו חמישה מחבלים. שלושה ימים מאוחר יותר, בליל 23 - 24 ביולי, כוח משייטת 13 בפיקוד סא"ל ידידיה יערי שהיה ערוך במארב השמיד רכב מחבלים ובאש תותחי סטי"ל הושמד רכב נוסף. השליח האמריקני פיליפ חביב הצליח להביא להפסקת אש בין ישראל ואש"ף ב-24 ביולי 1981. עוד קודם לכן החל צה"ל, בהובלת הרמטכ"ל רפאל איתן ואלוף פיקוד הצפון אביגדור בן-גל, ובתמיכת ראש הממשלה ושר הביטחון, מנחם בגין, בתכנון מבצע צבאי נרחב יותר לחיסול ארגוני הטרור בלבנון.
הסכם הפסקת-האש שניסח פיליפ חביב היה מעורפל: הפלסטינים החליטו לעקוף את הסכם הפסקת האש על ידי כך שלא תקפו מגבול ישראל-לבנון וטענו שמותר להם להמשיך לתקוף את ישראל בכל דרך אחרת וכך המשיכו בלחימה, השליח האמריקני חביב פירש את ההסכם כאומר שאסור לפלסטינים לבצע שום פעולה נגד ישראל שמקורה בלבנון ואילו ישראל טענה שכיוון שהבסיסים הראשיים של הארגונים הפלסטינים מצויים כולם בלבנון, פירוש ההסכם הוא הפסקת-אש כוללת בין ישראל לבין הפלסטינים, שכן אחרת הפלסטינים יכולים להמשיך לתקוף את ישראל ואילו היא אינה יכולה להגיב. במשך הפסקת האש נהרגו 27 ישראלים בפיגועים פלסטיניים ונפצעו 270.
הלקח המרכזי של צה"ל מעשרת ימי חילופי האש בקיץ 1981 היה שלא ניתן לעצור ירי ארטילרי מלבנון לתוך ישראל באמצעות מטוסים ותותחים בלבד. המחשבה בצה"ל הייתה שנדרש מהלך יבשתי שלכל הפחות ייכבש השטח שממנו מתבצע הירי.
הרקע למלחמה > תוכנית לשינוי במבנה המשטר בלבנון

החל מ-1980 הפעילה ישראל ארגון טרור סודי בלבנון - החזית לשחרור לבנון מזרים. מטרתו הייתה לפגוע באנשי ארגון אש"ף ובמיוחד בצמרתו. הארגון הוקם בהוראת שר הביטחון אריאל שרון, והרמטכ"ל רפאל איתן, והופעל על ידי מפקד פיקוד הצפון אביגדור בן-גל, שמינה את מאיר דגן למוביל הפעילות. הארגון הוציא לפועל עשרות פיגועי טרור ורצח מאות לבנונים קיום הארגון ופעילותו נחשפו רק לאחר כ-35 שנה, בספר שפרסם העיתונאי רונן ברגמן בשנת 2018.
ב-5 באוגוסט 1981 מונה אריאל שרון, להיות שר הביטחון בממשלת בגין. ראש אגף התכנון, אהוד ברק, הציע במסמך פנימי, ליזום פעולות באופן שיגרום לקריסת הפסקת האש, שתוביל למלחמה בה ישראל תשיג "שינוי בר קיימא במבנה המשטר בלבנון" והשלטת הגמוניה נוצרית, תוך קיבוע עליונות ישראלית מול הסורים. מסמך זה בא לידי ביטוי בתוכנית אורנים.
בכיר "המוסד" נחיק נבות כתב על מתווה המלחמה כפי שתואר בידי שר הביטחון, אריאל שרון, בפגישה בארמונה של משפחת ג'ומאייל בלבנון ב-12 בינואר 1982 (זה היה ביקורו "הרשמי" הראשון של שרון בלבנון בתפקיד שר הביטחון, ונבות התלווה אליו כנציג "המוסד"):
"צה"ל מתכנן פעולה רבתי בלבנון, כאשר המאמץ העיקרי מכוון נגד ביירות." בתיאום עם הנוצרים, הסביר שרון, צה"ל יפתח במהלך מהיר של 72 שעות לאורך ציר החוף, עד לכיבוש מערב הבירה, מעוז אש"ף וכמטווחי קשת ממעוזי הנוצרים בצפונה של העיר ובמזרחה.
שרון הורה לבן גל ולדגן להכפיל את מאמציהם במטרה לפגוע בצמרת אש"ף במסגרת פעילות החזית לשחרור לבנון מזרים עד אוקטובר 1981 נמנו 308 הרוגים בפיגועי הארגון.
לפי רונן ברגמן, שרון קיווה שפעולות אלה יעוררו את ערפאת לתקוף את ישראל, שתוכל להגיב בפלישה ללבנון, אולם אש"ף לא הגיב כמצופה. הארגון המשיך לפעול גם לאחר פרוץ המלחמה, בין השאר בפיצוץ מכוניות תופת, ופעילותו הוסתרה מרוב הממשלה והצבא.
הרקע למלחמה > פרוץ המלחמה

ב-3 באפריל 1982 נרצח בפריז עובד שגרירות ישראל יעקב ברסימן טוב על ידי מחבלת שירתה בראשו. באפריל 1982 ושוב במאי 1982 הגיבה ישראל לפיגועים נגדה בהפצצת מחנות ומחסנים של הכוחות הפלסטינים בלבנון. בכל פעם הגיבו הפלסטינים בירי עשרות רקטות לצפון ישראל. ישראל איימה להגיב במבצעים צבאיים מורחבים וכוחות של צה"ל קודמו לגבול, אבל בכל פעם החליטה ממשלת ישראל שלא לפעול והכוחות הוסגו.
ב-3 ביוני 1982 התנקשו מחבלים פלסטינים מארגונו של אבו נידאל (שאינו חלק מאש"ף) בשגריר ישראל בבריטניה, שלמה ארגוב, ופצעו אותו אנושות. הוא שרד את הפציעה, אך נותר משותק ומרותק לבית החולים לשארית חייו. ב-4 ביוני הגיבה ישראל להתנקשות בהפצצה של תשעה מתקנים של אש"ף בלבנון. אש"ף הגיב בהפגזה כבדה של כ-500 רקטות ופגזי תותחים על יישובי צפון ישראל. ישראל הגיבה להפגזות הללו בהפצצת מטרות נוספות של אש"ף ואש"ף הגיב בירי נוסף. ישראלי אחד נהרג ו-11 נפצעו. בצהרי 5 ביוני הורתה ממשלת ישראל לצה"ל להיערך לאפשרות של מבצע קרקעי נרחב בלבנון והחל גיוס של כוחות מילואים. בבוקר 6 ביוני 1982 הוחלט סופית שיש לצאת למבצע שכונה מבצע "שלום הגליל'.
הצבא הסורי בלבנון

לאחר פלישתם ללבנון, הכינו הסורים את השטח להגנה לפי כללי הדוקטרינה הסובייטית, תוך התאמתה לתנאים בלבנון. הכוח הסורי נערך בהתאם לשני אתגרים עיקריים: ראשית, הגנה על שטחי המפתח בלבנון תוך הפרדת הנוצרים מאש"ף, ואבטחת השליטה הסורית (בעיקר על ביירות ועל הכביש לדמשק); שנית, היערכות לאפשרות שצה"ל יתקוף דרך הבקאע לכיוון סוריה ודמשק.
הכוח נערך בהתאם למבנה הגאוגרפי של לבנון. רצועת ההגנה העיקרית של הסורים כללה את דאמור, הר הלבנון, ג'בל ערבה ומורדות החרמון. רצועת ההגנה השנייה כללה את העיר ביירות ואת זחלה, רייק, ג'דידת יבוס, דיר אל עשייר. בחזית רצועת ההגנה העיקרית נפרסה רצועת האבטחה בשטח שבין כוחות יוניפי"ל ומובלעת חדאד בדרום, לבין קו דנייבה - סחמר - עיישיה - בית א־דין - דיר אל־קמר - דאמור, תוך ניצול השטחים ההרריים של מורדות החרמון, ג'בל ביר א־דהר ומורדות הר הלבנון, להשהיית הכוח התוקף ולהתשתו.
משום שביירות היא העיר הגדולה והחשובה שבערי לבנון ובה מרוכזים כל מוסדות השלטון, החזיקו בה הסורים כוח גדול יחסית. כוח זה היה חלק מרצועת ההגנה הראשונה. בביירות היו לסורים 4 מסגרות חטיבתיות ועוד יחידת קומנדו. המערך שלהם כלל: חטיבת חי"ר 85, שתי חטיבות צש"ף (חטיבות חסרות המאוישות בפלסטינים, ואגד שריון של צש"ף שכלל יותר מ־50 טנקים T-55/54.
בנוסף, בהר הלבנון נערכה חטיבה ממוכנת 62, שכללה גם טנקים ובין 4 ל־6 גדודי קומנדו; בבקעת הלבנון נערכה חטיבת שריון 51, שכללה טנקי T62 עם כוח חי"ר ממוכן ובין 3 ל-4 גדודי קומנדו; בהר מול הלבנון נערכה חטיבת שריון 91 מדיוויזיה 1, שכללה טנקי T62 ולה גם כוח חי"ר ממוכן ו־2 אגדי קומנדו.
לפני המלחמה, כחלק מלקחי מלחמת יום הכיפורים, הצבא הסורי נערך בלבנון עם מערך מעובה של סוללות נ"מ שכללו טילי קרקע-אוויר מדגמי SA-2,‏ SA-3,‏ SA-6 ו-SA-8 לצד תותחי ZSU-23-4 שילקה שנועדו להגן על הסוללות מפני יעפי תקיפה נמוכים.
מהלך מבצע שלום הגליל > 6 ביוני 1982

ב-6 ביוני נכנסו כוחות צה"ל ללבנון והתקדמו צפונה לאורך ארבעה צירים: חוף הים, אזור ההר המרכזי, הגזרה המזרחית, ובקעת הלבנון. בציר החוף שבגזרה המערבית לחמו שתי אוגדות: עוצבת הגליל בפיקוד תא"ל יצחק מרדכי ואוגדה 96 בפיקוד תא"ל עמוס ירון. אוגדה 96 כללה כוחות שריון מחטיבה 454 בפיקוד חגי רגב ואת חטיבת הצנחנים הסדירה בפיקוד אל"ם יורם יאיר. במסגרת הלחימה הונחתה אוגדה 96 מכיוון הים צפונית לנהר האוואלי, דבר שגרם לניתוק הקשר של מפקדות אש"ף בביירות עם המחבלים שנמצאו דרומית לנהר, ואפשר לכוחות צה"ל מעוצבת הגליל, שהגיעו מדרום, לסגור על אלפי המחבלים בצור ובצידון, ולטהר את השטח בלחימה עיקשת, בית אחר בית.
חטיבת הצנחנים החלה את מלחמתה בנחיתה מהים בחוף האוואלי שמצפון לצידון. את ראש החוף תפסו לוחמי שייטת 13 בפיקוד ידידיה יערי, כוח ראש החוף בפיקוד הסמח"ט אריק מורן שכלל את פלוגת החה"ן של הצנחנים (פלחה"ן 35) בפיקוד יחיאל גוזל ופלוגת בני המשקים של גדוד 50 בפיקוד שאול אריאלי. כוח ראש החוף של פלחה"ן הצנחנים לחם במחבלים שהגיעו למקום ושבה חלק מהם. הכוח הרחיב את שליטתו לכיוון דרום ומזרח על ידי הפלחה"ן ולכיוון צפון על ידי פלוגת בני המשקים, על מנת לאפשר לכוחות חטיבת הצנחנים לנחות בבטחה עם הנחתות. החטיבה מיהרה צפונה לכוון דאמור, כשמובילה אותה פלוגת בני המשקים. מדאמור בחר אל"ם יורם יאיר להוביל את חטיבתו בציר ההררי לאורך הרי השוף. יאיר לחם בראש הצנחנים הסדירים, במסע קרבות קשה ומפרך, שכלל קרבות בעיירות דאמור ועינאב ובכפרים מתא, שמלאן, קבר שמון וסיל. אף על פי שלכאורה הבחירה בציר ההררי הייתה אמורה לעכב את כוחות החטיבה, הרי שבמבחן התוצאה החלטתו של יאיר השתלמה והצנחנים היו לכוח הראשון שהגיע לביירות, וחבר לכוחות הנוצרים בציר ביירות-דמשק. בראש החטיבה פעל גדוד הסיור של חטיבת הצנחנים, בפיקוד סא"ל דורון אלמוג, ובמקביל לו כוח מאולתר בפיקודו של מיכה תמיר, שכלל את פלוגתו של ניר ברקת מגדוד 890 ואת פלוגתו של שאול אריאלי מגדוד 50. אלמוג אמר על המלחמה "במלחמת שלום הגליל הלכתי ברגל שבעים קילומטר, לחמתי שבעה ימים, קרב אחרי קרב, מארב אחרי מארב.".
בסופו של היום הראשון צה"ל הצליח להגיע בגזרה המערבית עד לגשר קוסיימה שעל נהר הליטני, כ-27 קילומטרים מקו הגבול הבינלאומי. לאחר מכן המשיך צה"ל את ההתקדמות המהירה תוך כדי ניסיון לשמור, עד כמה שניתן, על מספר נמוך של הרוגים, שרבים מהם נגרמו על ידי צה"ל מאש כוחותינו. בתקרית אחת זיהה מטוס פנטום ישראלי שיירה של צה"ל כשיירה סורית, ועקב כך נהרגו כ-26 חיילים ועוד עשרות נפצעו.
במהלך אותו יום כבשו כוחות אוגדה 252 את אזור הפתחלנד בגזרה המזרחית, עד לקו חצביא-שבעא-כאוכבא, שם הצטוו לעצור, כדי לא להיכנס ללחימה עם הסורים.
בליל 6 ביוני נערך הקרב על הבופור. במהלך ההגעה ליעד נפצע מפקד הכוח משה קפלינסקי, ובקרב עצמו נהרגו 6 מלוחמי חטיבת גולני בהם מפקד הכוח שהחליף את קפלינסקי - רס"ן גוני הרניק.
מהלך מבצע שלום הגליל > 12 ביוני – 22 ביולי

ב-12 ביוני, על אף הפסקת האש, התקדמו הצנחנים וכבשו את העיירה שמלאן בלחימה קשה אל מול כוחות קומנדו ושריון סוריים.
ב-13 ביוני בצהריים חברו כוחות הצנחנים לכוחות הנוצריים בבסבא, ובכך ניתקו את המחבלים במערב ביירות.
ב־15 ביוני החלו כוחות צה"ל לנוע שמונה קילומטרים צפונית לביירות, לכיוון אזור ג'מהור, במאמץ להרחיב את שליטתם על כביש-ביירות דמשק, מזרחה.
על אף החבירה לנוצרים וניתוק מערב ביירות, הפרוזדור הצר באזור כפר שימא היה נתון להטרדות סוריות שישבו בשטח הגבוה בעאליי. בשל כך ב-21 ביוני החלה אוגדה 162 להתקדם לעבר בחמדון ועאליי. האוגדה צלחה את נהר הדאמור והחלה לטפס על השלוחה הצפונית המוליכה לבחמדון. עקב היעדר אישור מהדרג המדיני למתקפה, האוגדה התנהלה בזחילות תוך קרבות קשים מול אויב נחוש ובשטח טופוגרפי נחות. בנוסף עקב היעדר אישור לפתח מאמצים מקבילים, התרכזה כל הארטילריה הסורית נגד כוחות האוגדה. הלחימה התנהלה בחלקה הראשון כנגד מארבי נ"ט וטנקים סוריים מרחוק, לאחר מכן משעלתה האוגדה על הרכס, מרואייסאת נעמן ועד כביש ביירות דמשק התנהלו קרבות קשים, בעיקר במסולעת מעל מנצוריה ובשקיף מטלון.
ב-25 ביוני, עקב התקדמות אוגדה 96 מביירות לכיוון מזרח, והתקדמות אוגדה 162 שתוגברה בחטיבת גולני לכביש ביירות-דמשק מדרום, החלו הסורים להימלט מזרחה, במטרה להימלט מכיתור על ידי כוחות צה"ל. כביש ביירות-דמשק, מביירות ועד רואייסאת צופר, היה בשליטת כוחות צה"ל.
מעתה, במשך כחודש וחצי, צה"ל בסיוע ארטילרי מסיבי (כולל ירי בכינון ישיר) ותקיפות מהאוויר, הידק את המצור על ביירות והפעיל לחץ כבד על המחבלים על מנת להביא לכניעתם. חיל הים הטיל מצור ימי על העיר על מנת למנוע הספקת נשק וציוד למחבלים.