stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאופיל דלקאסה
ביוגרפיה > קריירה פוליטית לאחר המשבר > ההקדמה למלחמה

עם פיטוריו של דלקאסה עלתה סוגיית המלחמה בגרמניה בפרלמנט ובדעת הקהל הציבורית בצרפת, בעוד בבריטניה היה חשש לגורל ההסכמה הלבבית ובגרמניה הייתה שמחה רבה בצמרת ההנהגה. עם פיטוריו של דלקאסה, היה זה נשיא ארצות הברית, תאודור רוזוולט, שקידם את התיווך בין יפן ורוסיה ואת חתימת הסכם פורטסמות' שסיים את המלחמה ביניהם ובכך נשללה היוקרה על פיוס המלחמה מדלקאסה כמו גם מצרפת ובריטניה בכלל. ב-1909 החל דלקאסה לעבוד במשרד הצי ופרסם דו"ח לפיו הצי הצרפתי לא מוכן לתרחיש מלחמה אפשרי. ב-1911 מונה דלקאסה לשר הצי בקבינט החדש של ארנסט מוניס (אנ') הרדיקלי. דלקאסה המשיך לכהן בתפקיד זה בקבינט של ראש הממשלה פואנקרה. במקור, עם נפילת ממשלת מוניס, פואנקרה דחק בדלקאסה להתמנות לראש הממשלה ולשר החוץ, אך הלה סירב ופואנקרה התמנה לראשות הממשלה במקומו. עם סיום כהונתו של הנשיא ארמאן פלייר ב-1913, התחרה דלקאסה על נשיאות צרפת והפסיד בבחירות לפואנקרה.
במהלך ראשות ממשלתו של פואנקרה שהחלה בינואר 1912, קידם האחרון חיזוק יחסים עם רוסיה ומינה את דלקאסה לשגריר צרפת בסנקט פטרבורג (דאז בירת רוסיה). בהמשך אותה השנה, משבר ביחסי גרמניה–רוסיה הוביל לסיום חד משמעי של שיתוף הפעולה בין השתיים בעניין לאימפריה העות'מאנית. בינואר 1914, עם הרעת היחסים בין גרמניה ורוסיה, דיבר הקיסר ניקולאי עם דלקאסה על המאבק הממשמש ובא וטען בפני דלקאסה כי:
הפעם לא נניח להם [הגרמנים] לדרוך על אצבעות רגלינו, לא נחזור על אירועי המלחמה במזרח הרחוק: הלוך הרוח הלאומי יתמוך בנו.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית לאחר המשבר > המלחמה; שר החוץ בשנית

רצח פרנץ פרדיננד ומשבר יולי שלו הוא הוביל היו לגורמים המיידיים לפריצתה של מלחמת העולם הראשונה בסוף יולי 1914. ראש הממשלה, רנה ויויאני, מינה את דלקאסה במהלך אוגוסט לשר החוץ מחדש. מטרתו העיקרית במסגרת כהונתו השנייה בראשות משרד החוץ הייתה להוביל להינתקות ממלכת איטליה מהברית המשולשת עם מעצמות המרכז (גרמניה ואוסטרו-הונגריה) ולקדם את הצטרפותה למדינות ההסכמה. לאיטליה היו טענות טריטוריאליות לדרום טירול (כיום נפת טרנטינו-אלטו אדיג'ה) בתוך הפלך האוסטרי של האימפריה האוסטרו-הונגרית והייתה שאיפה לאומית בתוכה להתפשט אל עבר דלמטיה בחופו המזרחי של הים האדריאטי ולהשיג דריסת רגל איטלקית בחבל הבלקן. דלקאסה פעל להשתמש בקרעים הפנימיים בין האיטלקים והאוסטרו-הונגרים בכדי לקרב את איטליה למדינות ההסכמה.
ב-26 באפריל 1915 עבודתו של דלקאסה נשאה פרי כאשר איטליה חתמה באופן סודי על ברית לונדון עם מדינות ההסכמה לפיו, בתמורה למעורבותה במלחמה נגד מעצמות המרכז, יינתנו לה טריאסטה, טרנטו, גוריציה, חצי האי איסטריה, אבל ללא פיומה (רייקה), זאדר (זארה בשמה האיטלקי), דודקניז, חסות על נסיכות אלבניה (שהייתה באותה העת בת ברית בפועל של מעצמות המרכז), ולורה, חלק מאזור דלמטיה, חלק מן המושבות הגרמניות באסיה ובאפריקה. ב-23 במאי הצטרפה איטליה למלחמה בצד מדינות ההסכמה ונפתחה החזית האיטלקית בגבול האיטלקי-אוסטרי.
ב-13 באוקטובר 1915 התפטר דלקאסה מתפקידו כשר החוץ בממשלת ויויאני והממשלה עצמה התפזרה שבועיים אחר כך, מה שהוביל להקמתה של ממשלה חדשה בראשותו של אריסטיד בריאן. לדלקאסה היו שני גורמים מרכזיים להתפטרותו ממשרד החוץ, ראשית הייתה היחלשותו הבריאותית והפיזית, שהייתה לסיבה הרשמית להתפטרותו, שנית חלק בנושאים רבים עם הממשלה הקיימת, שהונהגה בידי המפלגה הרפובליקנית הסוציאליסטית.
ביוגרפיה > שנים אחרונות ומותו

זמן קצר לאחר התפטרותו נבחר מחדש דלקאסה לאספה הלאומית, גם הפעם מטעם מחוז ארייז'. הוא התנגד באופן נחרץ לשליחת חיל משלוח אל החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה ולעירוב חלק נרחב ממאמץ המלחמה בכל חזית שאינה לחזית המערבית במלחמה, שעמדה על אדמת צרפת ובלגיה. זמן קצר מאוחר יותר, דלקאסה פרש באופן מוחלט ממעורבותו בפוליטיקה הצרפתית. דלקאסה, נוסף על קשייו הבריאותיים וכישלונותיו הפוליטיים, ספג טרגדיה אישית כאשר בנו, ז'אק דלקאסה, מת בשבי הגרמני לאחר שנשבה בידיהם. ב-1921 נישאה בתו של דלקאסה עם הלוטננט-קולונל שארל נוז'ה (Charles Noguès), אשר לימים התיישב במרוקו הצרפתית.
דלקאסה נפטר בגיל 70 ב-22 בפברואר 1923 בניס, האלפים הימיים, פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. לכבודו התקיימה הלוויה ממלכתית והוא נקבר בבית הקברות של מונמארטר, הרובע השמונה-עשר של פריז. לפי צוואתו, נכתב על קברו: "מילים מועטות אלו מתמצתות את חיי: עבור צרפת, הכל, תמיד" (Ces quelques mots où se résume toute ma vie : pour la France, tout, toujours).
הערות שוליים

↑  Christopher M. Andrew (כריסטופר מ. אנדרו), Théophile Delcassé and the making of the Entente Cordiale: a reappraisal of French foreign policy 1898-1905 (תאופיל דלקאסה והרקע להסכמה הלבבית: הערכה מחודשת של מדיניות החוץ הצרפתית 1898 - 1905), Macmillan, 1968, עמ' 67
↑  כריסטופר מ. אנדרו, תאופיל דלקאסה, 1968, עמ' 209
↑  כריסטופר מ. אנדרו, תאופיל דלקאסה, 1968, עמ' 121
↑  David E. Kaiser (דייוויד אי. קייזר), Germany and the Origins of the First World War (גרמניה ומקורותיה של מלחמת העולם הראשונה), The Journal of Modern History כרך 55, The University of Chicago Press (הוצאות אוניברסיטת שיקגו), עמ' 453
↑  Margaret MacMillan (מרגרט מקמילן), תרגום: כרמית גיא, The War That Ended Peace: How Europe Abandoned Peace for the First World War (המלחמה ששמה קץ לשלום; כיצד נטשה אירופה את השלום ובחרה במלחמת העולם הראשונה), תל אביב, ירושלים: הוצאות עם עובד, 2014, עמ' 363
↑  האימפריה העות'מאנית הצטרפה למלחמה לצד מעצמות המרכז בנובמבר 1914 ולא קודם לכן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277884305171  BIBSYS: 4065514  BnF: cb12647915h (data)  GND: 118671332  ISNI: 0000 0000 3301 993X  LCCN: n81081110  Léonore: 107596  NTA: 070427585  RERO: 02-A010072474  SNAC: w6zp5fz7  SUDOC: 050550683  VcBA: 495/372568  VIAF: 274149294337080522009   WorldCat (עם VIAF): 274149294337080522009 
מקדימה צועדים ארבעה שרים צרפתים בעת הלווייתו של שר המלחמה אנרי מוריס ברתאו. דלקאסה הימני מבין השרים.
תאופיל דלקאסה ב-1914, עת התמנה לשר החוץ עם פרוץ המלחמה.
יוסף אהרן טאראן

הרב יוסף אהרן טאראן (? - כ"ג תשרי תרפ"ז, ? - 1 באוקטובר 1926) היה רב בסאן ויסנט (אנ'), קלרה ובזוננפלד שבארגנטינה, מחבר שו"ת זיכרון יוסף. מוכר על פעילותו בפולמוס הברווז המוסקובי.
ביוגרפיה

טאראן נולד בעיירה בפלך קייב ולמד במקומו (שנת לידתו אינה ידועה), נסמך לרבנות ולשו"ב בידי רבני אומן, בראשם הרב יעקב ליב וורשבסקי. נישא ללאה. שימש שוחט בכפר באחוזה החקלאית של הברון דוד גינצבורג, בכפר מוהילנה, כעשרים שנה.
בתרנ"ד נשלח בידי הברון בתוך קבוצה להתיישב בארגנטינה בכפר על שם הברון (בשמו המקומי: סאן וויסנט), בפלך קלרה, פרובינציית אנטרה ריוס (Entre Ríos) שם עסק בענייני יהדות: יסד בכל כפר בתי תפלה, תלמוד תורה ומקוואות. באותה תקופה נסמך לרבנות בשנית לאחר שהוכיח את בקיאותו וידענותו ההלכתית בהתכתבות עם בידי הרב מרדכי וילפנד מאומן וכן כמה מרבני ברדיצ'ב. בשנת תרע"ו כבר כיהן ברבנות בכפר זוננפלד, על גדות נהר גואלגואיצ'ו. בשהותו שם נשא ונתן בהלכה עם כמה מגדולי ישראל במגוון נושאים, בהם הרב שמואל סלאנט, הרב משה ירושלמסקי והרב אהרון גולדמן.
לצד הרב אהרון גולדמן ממוזסווייל, נודע בשל עיסוקו בשאלת כשרות עוף הברבר. ספרו "זיכרון יוסף" נדפס בירושלים תרפ"ד.
נפטר בזוננפלד בשמחת תורה[דרוש מקור] תרפ"ז (1926).
הערות שוליים

↑  זכרון יוסף, הקדמה
↑  הרב אהרן הלוי גולדמן, דברי אהרן, אבן העזר סימן סב
↑  באר משה, כרך א, סימן לא
↑  דברי אהרן סימן כט
↑  ⁨די אידישע צייטונג⁩ | 22 אוקטובר 1926 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296870505171  ISNI: 0000 0004 0283 6071  VIAF: 298868337   WorldCat (עם VIAF): 298868337
טטריס

.
| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1985
 סוגה:  משחק חשיבה ממוחשב
 פיתוח:  אלכסיי פז'יטנוב (פיתח את האלגוריתם המקורי), והמתכנת ואדים גרסימוב
 ארץ מקור:  ברית המועצות 
 עיצוב:  אלכסיי פז'יטנוב
 כלי משחק:  טטרומינו 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד, משחק רשת
 פלטפורמות:  Game Boy Advance, קומודור 64, Amstrad CPC, Apple IIGS, MSX, גיים בוי, אטארי ST, MOTO Gamme, אטארי פלקון, נינטנדו סוויץ', Philips CD-i, סגה מגה דרייב, Acorn Electron, ספקטרום סינקלייר, Amstrad PCW, Mac OS, קומודור אמיגה, NEC PC-9800 series, Nintendo Entertainment System, WonderSwan Color, אנדרואיד 
 tetris.com
 
טטריס (מרוסית: Тетрис) הוא משחק וידאו שהגה ותכנת מהנדס המחשבים הרוסי אלכסיי פז'יטנוב, בזמן שעבד במרכז המחשוב של האקדמיה הסובייטית למדעים.
שם המשחק נגזר מאיחוי המספר ארבע ביוונית, "טטרה" יחד עם שמו של ענף הספורט האהוב על פז'יטנוב, טניס.
מהלך המשחק

במהלך המשחק על השחקן לכוון צורות המורכבות מקוביות בצבעים שונים אשר נופלות במהירות הולכת וגדלה מחלקו העליון של המסך. המטרה היא לסדרן בתחתית המסך במידת האפשר ללא רווחים ברצף של קוביות. כשהקוביות יוצרות שורה שלמה ללא רווח, השורה נעלמת, והקוביות שנערמו מעליה נופלות "קומה" אחת. כשהקוביות נערמות עד לקצהו העליון של המסך המשחק תם. שמו של המשחק נגזר מהמילה היוונית "טטרה", שפירושה "ארבע", משום שהצורות במשחק מורכבות מארבעה ריבועים. כל אחת מן הצורות הנופלות מטה במשחק הטטריס מהוות טטרומינו, כלומר צורות גאומטריות המורכבות מארבע קוביות בלבד.
חלקי הטטריס השונים
סימונם: שורה עליונה (מימין לשמאל): I,J,L,O, שורה תחתונה (מימין לשמאל): S,T,Z.
היסטוריה

כתיבת המשחק המקורי למיני-מחשב "אלקטרוניקה 60" הושלמה ב-6 ביוני 1984. המשחק נהיה פופולרי מאוד בקרב מתכנתים עם גישה למחשב "אלקטרוניקה 60" אך מחשב זה לא היה נפוץ. תחת לחץ להכין גרסה למחשב האישי של IBM פז'יטנוב ביקש מואדים גרסימוב להכין גרסה של טטריס למחשב IBM. כעבור שנה שווק המשחק במערב, שם הוא זכה להצלחה גדולה. עם השנים המשחק מצא את דרכו לכל פלטפורמת משחק אפשרית. השקת המשחק לקונסולת הגיים בוי, הפכה את המשחק לאחד מהפופולרים ביותר בכל הזמנים והיוותה את המפתח העיקרי להצלחת הקונסולה, ולהופעת מכשירי טטריס ייעודיים רבים שעוצבו בצורת הקונסולה. המשחק מכר 100 מיליון עותקים והוא משחק הווידאו השלישי הנמכר ביותר בכל הזמנים (לאחר GTA V ומיינקראפט).
שיווקו של המשחק במערב לוּוָה במאבקים משפטיים רבים, כשחברות רבות טוענות לזכויות יוצרים על המשחק. כיוון שפז'יטנוב עבד בעת המצאת המשחק עבור הממשל הסובייטי, הוא לא זכה לראות את מיליארדי הדולרים שהמשחק גרף עד שלבסוף הקים את "חברת הטטריס", שרכשה את הזכויות בהדרגה החל משנת 1996. ב-1991 עבר פז'יטנוב לגור בארצות הברית והקים חברה שנקראה על-שם המשחק. מ-1996 ועד 2005 עבד פז'יטנוב עבור מיקרוסופט.
מנגינת גרסת הגיים בוי של המשחק היא שיר עם רוסי בשם "קורובייניקי" (רוסית: Коробе́йники). השיר מספר על סיפור אהבה בין נערה צעירה לבין רוכל, ובתחילה פז'יטנוב התנגד להוספת השיר למשחק שכן הוא חשש שהמשחק יזוהה עם ברית המועצות. הוא נבחר כמנגינת רקע למשחק בגלל הקצב העולה והמתגבר שבו שמזכיר את העלייה במהירות נפילת הלבנים במשחק ככל שמתקדמים בו. שיר זה, זכה להרבה גרסאות כיסוי מאמנים שונים, בוצע על גבי במות בפני קהל מאזינים וכן קיבל מיקסים רבים.
בשלהי שנת 2023, וויליס גיבסון (אנ') בן ה־13, הידוע בכינוי Blue Scuti, הביס את משחק הטטריס על קונסולת NES בפעם הראשונה בהיסטוריה. לדבריו, הוא עשה זאת למען אביו שנפטר שבועות לפני שהצליח. הניצחון בוצע על ידי הקרסת המשחק, לאחר פינוי מעל 1,500 שורות במשחק, מאחר שהמשחק מתוכנת עם פעולות כפל לא יעילות.
גרסאות

מאז המצאת המשחק, פותחו לו מאות גרסאות שונות של משחקי מחשב. לצד הגרסה הראשונה, גרסת המחשב, פותחו גם משחק ארקייד משחקי קונסולות, משחקי מחשב ניידים, משחקים לטלפונים סלולריים, שעונים דיגיטליים ועוד. שיפורים ושינויים לרעיון הבסיסי פותחו גם כן: קוביות הנשמעות לחוקי הכבידה, החלפת הקוביות בדמויות אנושיות, טטריס תלת-ממדי ועוד.
אפקט טטריס

אפקט טטריס מתרחש כאשר אנשים מקדישים את מלוא תשומת לבם לפעילות מסוימת במשך זמן רב מאוד, עד שהיא חודרת למחשבות, לדימויים ולחלומות שלהם. מקור השם של תופעה זו הוא מטטריס, למרות שתופעה זו יכולה להתרחש גם בעקבות משחקי מחשב אחרים ובעקבות משחקים שאינם דיגיטליים.
אנשים ששיחקו טטריס במשך זמן ממושך יכולים למצוא את עצמם חושבים על דרכים שבהן ניתן להתאים בין צורות שונות בעולם האמיתי כמו קופסאות על מדף סופרמרקט ובניינים ברחוב, או הוזים יצירה של צורות אשר נופלות למקומן בפריסה בלתי נראית. במובן זה, השפעתו של משחק הטטריס היא צורה של הרגל. אותם אנשים יכולים לחלום גם על נפילת טטרומינואים בשלבי ההרדמות שלפני השינה או לראות תמונות של חלקים שנופלים בקצוות שדות הראייה שלהם או כשהם סוגרים את העיניים.
כמו כן, חוקרים מתחום הפסיכולוגיה גילו שאנשים המתגברים על טראומה, מחלימים מהר יותר כאשר הם משחקים בטטריס. עוד נמצא, כי המשחק עוזר גם לשחקנים עם עין עצלה, שכן הם צריכים למקד את ראייתם בבלוקים הנופלים במהרה.
ראו גם

פוליאומינו
אליפות העולם בטטריס קלאסי
הערות שוליים

↑  Jacopo Prisco CNN, Tetris: The Soviet 'mind game' that took over the world, CNN (באנגלית)
↑  Eric Levenson, Remembering the Games That Made Nintendo's Game Boy a Phenomenon, The Atlantic, ‏2014-04-21 (באנגלית)
↑  Original Tetris theme (Tetris Soundtrack), נבדק ב-2020-02-03
↑  How Tetris conquered the world, block by block, the Guardian, ‏2009-06-01 (באנגלית)
↑  Levi Winslow, Three Decades Later, Someone Has Finally Beaten Tetris On NES, Kotaku, ‏2024-01-02 (באנגלית)
↑  Andrew Paul, A 13-year-old wunderkind is the first human to 'beat' Tetris, Popular Science, ‏2024-01-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  Sofia Ferreira Santos, Tetris: US teenager claims to be first to beat video game, BBC, ‏3 ינואר 2024
↑  Earling, A. (1996, March 21–28). The Tetris Effect: Do computer games fry your brain? Philadelphia City Paper
↑  האם טטריס בריא למוח?
↑  טטריס טוב לעין עצלה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811244656205606  BnF: cb167037852 (data) 
קונסולת משחקים ניידת היכולה להציג רק חיקוי של משחק הטטריס המכונה "brick game"
אקלים ים-תיכוני

אקלים ים-תיכוני קיץ-חם (CSa)
  אקלים ים-תיכוני קיץ-חמים (CSb)
  אקלים ים-תיכוני קיץ-קר (CSc)
נוף ים-תיכוני בקפריסין
נוף ים-תיכוני בקוסטה בראווה, ספרד
אקלים ים-תיכוני או אקלים סובטרופי של קיץ יבש הוא סוג של אקלים סובטרופי בעל שתי עונות, הנפוץ בשטחי חוף הים התיכון. האקלים הים-תיכוני מאפיין כ־5% מן השטחים היבשתיים של כדור הארץ, וכמעט כולם נמצאים בין קווי הרוחב 30° ל־45° מצפון ומדרום לקו המשווה.
מזג אוויר זה מאופין במחזוריות של קיץ יבש וחורף גשום. היובש בקיץ מקשה על הצמחייה המקומית, לכן סוג אקלים זה מאופיין בצמחייה נמוכה ודלילה, בעיקר שיחים. בחורף מושפע האקלים מחזית המגיעה מהקוטב ולכן הוא משתנה תכופות, לרוב הטמפרטורה נוחה. הקיץ הוא חם ויבש, בשל השפעת הרמה הסובטרופית, למעט באזורים הסמוכים לחוף, היכן שהקֵיצים קרירים יותר בהשפעת זרמי האוקיינוס הקרים. הצמחים, בעקבות ברירה טבעית, מותאמים למחזוריות זו, אך לעיתים מקבלים גוון צהבהב עד חוּם בעונה היבשה.
בישראל, רוב השטח המיושב מתאפיין אקלים ים-תיכוני, בעיקר בחלק הסמוך לים התיכון.
סיווג על פי שיטת קפן

האקלים מסומן באותיות Cs בשיטה המקובלת ביותר למיון אזורי אקלים, שיטת קפן, על שמו של ולדימיר קֶפּן (Wladimir Köppen). האות 'C' מורה על 'אקלים ממוזג' והאות 's' על קיץ יבש. האות השלישית a, b ,c מורה על הקיץ אם הוא חם, חמים, או קר.
מקובל לחלק את האקלים הים-תיכוני לשלושה סיווגי משנה:
אקלים ים תיכוני קיץ-חם (CSa): הסוג הנפוץ ביותר, הידוע גם בשם "אקלים ים תיכוני טיפוסי". אזורים עם צורה זו של אקלים ים תיכוני חווים טמפרטורה חודשית ממוצעת מעל C°‏ 22 בחודש החם ביותר, וטמפרטורה חודשית ממוצעת בין C°‏ 0 ל־C°‏ 18 בחודש הקר ביותר. רוב הגשמים יורדים בחורף, ואילו הקיץ חם ויבש, לפעמים חם ויבש מאוד. במספר מקרים, הקיץ יכול להיות דומה לקיץ באקלים צחיח או צחיח למחצה. עם זאת, טמפרטורות גבוהות מאוד במהלך הקיץ נפוצות פחות מאשר באקלימים הצחיחים בשל נוכחות של גוף מים גדול הסופג חלק מהחום. לכל האזורים עם תת־סוג זה יש חורפים גשומים, אך באזורים מסוימים שבהם תת־קרקעית הים התיכון חם, יכולים להיות גם חורפים קרים מאוד, עם שלג מדי פעם. אזורי האקלים 'קיץ־חם' נמצאים בעיקר סביב הים התיכון, וכן בדרום-מערב אוסטרליה, דרום־מערב דרום אפריקה, חלקים של מרכז אסיה, חלקים צפוניים של איראן ועיראק ועוד.
אקלים ים תיכוני קיץ-חמים (CSb): נקרא לפעמים גם "אקלים ים תיכוני קיץ-קריר". צורה פחות נפוצה, הדומה מאוד לאקלים המאפיין את חופי הים התיכון אך כמעט אינה קיימת שם אלא באזורים אחרים בעולם. בסיווג האקלימי 'קיץ חמים', בשונה מהסיווג האקלימי 'קיץ חם', הטמפרטורה הממוצעת של החודש החם ביותר נמוכה מ־C°‏ 22 וממוצע בחודש הקר ביותר בין C°‏ 18 ל־C°‏ 0. הגשמים בעיקר בחורף. לפחות בארבעה מחודשי השנה חייב להיות ממוצע של לפחות C°‏ 10. האקלים 'קיץ חמים' נמצא באזורים: צפון מערב חצי האי האיברי, דהיינו גליסיה וצפון פורטוגל, חוף קליפורניה, מערב וושינגטון ואורגון, חלקים דרומיים של האי ונקובר בקולומביה הבריטית, צפון רמת הגולן, מרכז צ'ילה, חלקים של דרום אוסטרליה וחלקים מדרום־מערב דרום אפריקה.
אקלים ים תיכוני קיץ-קר (CSc): צורה נדירה הנמצאת בעיקר במקומות מפוזרים בגובה רב לאורך החופים המערביים של אמריקה הצפונית והדרומית. סוג זה מאופיין בקיץ קריר, עם פחות מ־4 חודשים עם טמפרטורה ממוצעת ב־C°‏ 10 או מעל. באמריקה הצפונית, ניתן למצוא את רכס הרי אולימפיק, רכס קסקייד, הרי קלאמת, וסיירה נבדה שבקליפורניה. מיקומים אלה נמצאים בגובה רב ליד אזורים נמוכים הסמוכים המאופיינים באקלים ים־תיכוני קיץ־חם (Csa) או באקלים ים־תיכוני בקיץ חמים (Csb). מקרה נדיר של אקלים זה מתרחש באזורים הטרופיים, על פסגת הר הגעש הליאקלה בהוואי. באמריקה הדרומית, אזורים אלו ניתן למצוא לאורך הרי האנדים בצ'ילה ופרו. העיירה באלמצ'דה בצ'ילה היא אחת העיירות הבודדות עם האקלים הזה.
תפוצה גאוגרפית

רק כ־5% מן השטחים היבשתיים של כדור הארץ מסווגים כבעלי אקלים ים־תיכוני. האקלים הים־תיכוני אופייני לאזורים שעל חוף הים התיכון המהווים את השטח הגדול ביותר המאופיין על ידי אקלים זה. השפעת הים התיכון גורמת להתפשטות האקלים הים־תיכוני מזרחה לתוך יבשת אסיה עד רמת פמיר. ובנוסף, האקלים הים-תיכוני אופייני לצד המערבי של היבשות בין קווי הרוחב 30° ל־45°. אקלים ים־תיכוני קיים בדרום קליפורניה, באזור סביב קייפטאון בדרום אפריקה, במרכז צ'ילה ובדרום מערב אוסטרליה.
באגן הים התיכון הוא נפוץ על כל חופיו (יוצאת דופן באופן מלא היא מצרים ובאופן חלקי לוב) הוא מכסה את כל חצי האי הבלקני וחצי האי האפניני וכ־90% מחצי האי האיברי. במקומות כמו אסיה הקטנה, המזרח התיכון, המגרב, ומדינות הבלקן (למעט יוון) משתרע האקלים הים תיכוני החל מכ־50 עד 200 קילומטרים מהחוף (בשני הנתונים לא נכללים מקומות קרים בגלל גובהם הרב). מנגד, בחופי צרפת, האקלים הים תיכוני משתרע רק עד מרחק של 20 קילומטר מהחוף. בנוסף לכך אקלים ים תיכוני נמצא על כל שטחי איי הים התיכון: (קפריסין, מלטה, רודוס, כריתים, סיציליה, סרדיניה, קורסיקה ועוד). מעוז מעט מבודד של האקלים הים־תיכוני הוא דרומו של חצי־האי קרים, אשר בצפון הים השחור.
האקלים בישראל הוא מסוג Csa באזורי מישור החוף וההר, ומדברי או ערבתי (Bs או Bw) בערבה, בנגב ובעמק הירדן. רק פסגת הר מירון, אזור הר חרמון וצפון הגולן מסווגים כאקלים מסוג Csb[דרוש מקור], במרומי החרמון האקלים הוא אקלים יבשתי (Dfb)[דרוש מקור].
גורמי השפעה עיקריים

גורמי ההשפעה העיקריים על מאפייני האקלים הים־תיכוני הם ההשפעות של הרמה האטמוספירית הסובטרופית בקיץ והרוחות המערביות בחורף. בזמן הקיץ, הרמה הסובטרופית מתפשטת לטווח המקסימלי ומשפיעה על החופים המערביים עד לקווי הרוחב 40° צפון ודרום. התמוככות האוויר מרמה זו, בצירוף השפעת זרמי הים הקרים לאורך חופים אלה, יוצרים תנאים אטמוספיריים יציבים.
בחורף נודדת הרמה הסובטרופית דרומה, ובמקומה מושפעים האזורים מרוחות מערביות שמקורן באזורים הקרובים לקטבים. השפעה נוספת על האקלים מהווים גושי אוויר שמקורם משתנה מן האזורים הימיים הטרופיים, מן האזורים הימיים הקוטביים או מן האזורים היבשתיים הקרים. ציקלונים בגובה בינוני הנוצרים ברוחות המערביות גורמים לעיקר המשקעים במהלך החורף.
באביב בולטים שינויי מזג אוויר בלתי מחזוריים. אוויר חם ויבש (שרב) הקרוי בערבית שַרקִיָּה (מזרחית), ובארצות רבות שירוקו (אנ') (מאיטלקית, שיבוש של השם הערבי) מיובא מהמדבריות הנרחבים בקווי הרוחב הנמוכים, שחוממו על ידי השמש חימום־יתר. רוחות אלו עם טמפרטורה של C°‏ ±38 ולחות יחסית של 10%-‏20%, הנושבות במשך יום או יומיים ללא הפסקה, עשויות להסב נזק לצמחייה. אובך שמקורו באבק דק ומחניק שלעיתים מסתיר את השמש מלווה את התחממות הטמפרטורה. לאחר שוך הסופה מוחלפת רוח השירוקו החמה ברוחות צפוניות קרות הקרויות בדרום צרפת מיסטרל ובּוֹרָה (אנ') בים האדריאטי.
מאפיינים עיקריים > טמפרטורה

הטמפרטורות הנוחות עקב השפעת גופי המים הגדולים שבסמוך, מאפשרות תנאי מחיה נוחים במשך רוב השנה. הטמפרטורות באזורים סביב הים התיכון גבוהות מאלו שבאזורים המושפעים ממי האוקיינוס הקרים. בשום חודש לא יורדת הטמפרטורה הממוצעת מ־C°‏ 0 וקיימים לפחות שלושה חודשים שבהם הממוצע גדול מ־C°‏ 10. הממוצע החודשי הגבוה הוא בסביבות ה־C°‏ 28. במזג האוויר היציב נוצרים תנאים לשמים בהירים, ולכן באקלים הים־תיכוני יש ימי שמש רבים. השמים הבהירים קיימים הן ביום והן בלילה, ובשל כך מתרחש תהליך של קליטה ואיבוד חום משמעותיים במהלך היממה. עקב כך, האקלים מאופיין בטמפרטורות יומיות גבוהות בקיץ, והלילות חמימים אף הם בשל פליטת החום מכל המשטחים שקלטו חום במשך היום. על אף שהאקלים מתאפיין בטמפרטורות נוחות בחורף (בין C°‏ 5 ל־C°‏ 10 בחודש הקר ביותר), קיימת סכנת קרה כשהאוויר היבשתי הקר חודר לאזור, או גלישת אוויר קר בעמקים (אינוורסיה).
מאפיינים עיקריים > משקעים

המאפיין העיקרי של מזג האוויר הים־תיכוני הוא משטר הגשמים העונתי. כפי שתואר לעיל, הקיץ היבש הוא תוצאה של הרמה הסובטרופית. התמוככות של הרמה הסובטרופית מדכאת התפתחות עננים וירידת משקעים. בנוסף, נוכחות זרמי הים הקרים עוזרת לייצב את האוויר, ובכך למנוע סיכויים לגשם.
בחורף, הרמה הסובטרופית מתכווצת ושקעים אטמוספיריים שמקורם באזורים הסמוכים לקוטב חודרים לאזורים וגורמים לשרשרת סופות מלוות בגשם. לעיתים, גשם עז עלול לגרום לשיטפונות ומפולות בוץ. כמות הגשמים היא בדרך כלל פחות מבינונית ובממוצע 380–500 מ"מ.
בהיותו אקלים מעבר בין אקלים סובטרופי גשום בצידו המשווני, ובין אקלים ממוזג מסוג Cs בכיוון הקטבים, ניכרת הגדלה הדרגתית בכמות המשקעים משוליו המשווניים לכוון שוליו הקוטביים. כמות המשקעים נוטה לגדול גם מפנים היבשות אל החופים, אלא אם הגובה משנה כלל זה.
שלג יורד לעיתים נדירות בגבהים נמוכים, לעומת זאת בהרים שבאזורים הים־תיכוניים יש בדרך כלל שפע של שלג. לדוגמה: המורדות המערביים של הרי סיירה נבדה בארצות הברית. בהרי האטלס שבצפון אפריקה יורד שלג מנובמבר עד אפריל. ביוון הדרומית והתיכונה בגבהים של 600–750 מטרים, יש שפע שלג הנשאר על הקרקע במשך שבועות אחדים.
אקלים ים־תיכוני סובל ממשקעים שאינם מהימנים ביותר. לדוגמה, בסנטיאגו דה צ'ילה שבצ'ילה כמות הגשמים פחותה מהנורמלית במשך שבע מתוך עשר שנים, ומספר שנים גשומות במיוחד מפצות על מחסור זה. כמות הגשמים הבינונית וחוסר מהימנותם גורם להסתמכות גדולה יחסית על השקיה.
אזורי אקלים ים־תיכוני רבים הנמצאים לאורך החוף מתכסים לעיתים קרובות בערפל. באמריקה הצפונית, האקלים מושפע מזרמי הים הקרים. האוויר החם והלח פוגש במי הים הצוננים ומתקרר. התקררות האוויר מביאה אותו לנקודת רוויה הגורמת להתעבות ולהתפתחות ערפל.
מאפיינים עיקריים > צמחייה

החורש הים־תיכוני הוא יער של עצים ושיחים נמוכים או אף ננסיים, עצים גבוהים נדירים. הקרקע שבין העצים מכוסה בחלקה, או לחלוטין בצמחיית שיחים מאובקת שגונה כגון הקרקע. בכל הצמחים בולטים החלקים המעוצים יותר מהעלווה בשל הצורך להמעיט את ההתאדות. עץ הזית על גזעו המסיבי, ענפיו המסוקסים, קליפתו העבה והסדוקה ועליו הקטנים והגילדניים המיועדים למניעת הפסדי מים מהירים, משמש נציג נאמן לצמחייה זו. המינים המרכיבים את החורש הים־תיכוני אינם זהים בכל אזורי האקלים הים־תיכוני, אך צורת החורש זהה.
בתה וגריגה - צמחיית שיחים שביניהם מספר עצים ננסים נפוצה אף יותר מהחורש הים־תיכוני. סבך שיחים זה קרוי מאקי בצרפת וצ'פארל בקליפורניה.
ראו גם

אקלים ארץ ישראל
סופה טרופית ים תיכונית
לקריאה נוספת

גלן ט. טריוורתה, מבוא לתורת האקלים, הוצאת יחדיו (1976)
שמואל יפה, מזג־אוויר ואקלים, הוצאת מסדה
ד"ר דוד גרשון וד"ר בני רזניק, מזג אוויר, ספרית מעריב
יאיר גולדרייך, האקלים בישראל, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן
זית ופריחה חורפית בהר הכרמל.
אורנים בפורטוגל.
אקלים ים-תיכוני בדרום קליפורניה.
ספר המתים

ערך זה עוסק בטקסטים מצריים עתיקים. אם התכוונתם לספר טיבטי, ראו .
ציור אחד מתוך ספר המתים (פרק 30B) מתוך הפפירוס של אני. כותרתו של הפרק היא: פרק כדי שלא לתת ללבו של אני להתנגד לו בתחום האל. בציור, מתוארת שקילת לבו של אני (בכף השמאלית של המאזניים) לעומת נוצת המע'ת (בכף הימנית). על השקילה משגיח אנוביס, בעל ראש תן. הבה של אני, אספקט של נשמתו (מוצג כאן כציפור בעלת ראש אדם), צופה בשקילה, ומחכה לגורלו.
ספר המתים הוא השם השכיח לטקסטים ממצרים העתיקה ששימשו במהלך הקבורה. במצרית קדומה, נקראו טקסטים אלה ספר ההליכה [או החזרה] ביום. השם ספר המתים הוא המצאה של האגיפטולוג הגרמני קארל ריכרד לפסיוס, שפרסם חלק מהטקסטים בשנת 1842.
רקע

ספר המתים שימש למצרים כמדריך וספר עזר לחיים שלאחר המוות, והוא מורכב בעיקר מלחשים שונים שהיו אמורים לעזור לו. לא כל הלחשים שימשו בכל קבורה, אלא רק מבחר מהם, על פי מעמדו ועושרו של האדם. חלק מהלחשים היו מתנות לאלים, ואילו אחרים שימשו כדי שהאדם יוכל ללכת; היה קיים לחש כדי שלא למות בחיים שלאחר המוות, ואפילו לחש 'כדי שאדם לא ילך הפוך ויאכל צואה' (פרק 189).
גרסאות

הגרסאות המוקדמות ביותר המוכרות לנו הן מהמאה ה-16 לפנה"ס, בזמן השושלת ה-18 של הממלכה החדשה. הספר כלל בתוכו חלקים מספרות מצרית דתית מוקדמת יותר, הידועות ככתבי סרקופגים (בערך 2000 לפנה"ס) וכתבי פירמידות (2300-2600 לפנה"ס). ספר המתים שנועד לסופר אני.
בחודש אפריל 2012 התגלו דפים מספר המתים במוזיאון קווינסלנד באוסטרליה. המוזיאון קיבל את הדפים כתרומה 100 שנים לפני כן, הוא החזיק את הדפים במחסנים ודף פפירוס אחד בתצוגה מבלי להבין את משמעותם של הטקסטים. הדף זוהה על ידי האגיפטולוג ואוצר המוזיאון הבריטי ד"ר ג'ון טיילור.
פפירוס אני

העותק המפורסם ביותר של ספר המתים הוא הפפירוס של אני. עד אז, נמצאו רק חלקי פפירוסים שנגנבו על ידי שודדי עתיקות ונמכרו בשוק השחור. הפפירוס הזה שנמצא על ידי ארנסט וואליס באדג' נמצא בשלמותו בשנת 1887, בעיר לוקסור שבדרום מצרים (תבי לשעבר) ונתן תמונה מלאה, כיצד מורכב ספר מתים. החל מהעלייה לעולם הבא, עבור דרך 42 השערים שבכל אחד מהם עומד אל אחר, ועד לדין הסופי שנערך על ידי אוסיריס בכבודו ובעצמו, ובו נשקל לבו של המת כנגד נוצתה של אלת האמת מע'ת. הפפירוס היה במקורו באורך של 28 מטר, והוא חולק ל-37 דפים, בהוראתו השנויה במחלוקת של באדג', על פי חלוקות של פרקים ונושאים.
לעיתים קרובות הטקסט הותאם עבור הנפטר, כך שהטקסט המדויק משתנה מאדם לאדם. אולם, ניתן לחלק את הגרסאות השונות לכמה קטגוריות עיקריות - הגרסה ההליופוליטנית, הגרסה התבאנית, שכללה רק הירוגליפים (השושלת ה-20 עד ה-28); גרסה הירוגליפית והריאטית, הקרובה לזו התבאנית, ללא סדר קבוע של הפרקים (שימשה בעיקר את השושלת ה-20); והגרסה הסאיתית, בה יש סדר קבוע (לאחר השושלת ה-26).