stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הר קל
הערות שוליים

1 2 3 4  Meindert Dijkstra, The weather-God on two mountains, Ugarit-Forschungen 23, 1991, עמ' 132–133
↑  צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 693 – למשל כמעון בעל בלחש עלילת האלים הנאבקים בנחש
↑  צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 109
1 2 3 4  Izak Cornelius, The Iconography of the Canaanite Gods Reshef and Ba'al: Late Bronze and Iron Age I Periods (c 1500-1000 BCE), Vandenhoeck & Ruprecht, 1994, עמ' 152–153
↑  ובכללן אלה של ה-NGA
| אלים במיתולוגיה הכנענית |
| --- | --- | --- |
| מפחרת האלים | אל (אל קונה ארץ) • אשרה • בעל־הדֻּ/הדד • ענת • עשתרת • דגן • אדון • בעלת גבל • בוהו • מוֹת • בעל פעור • ים • שמש • ירח  • כושר וחסיס • כושרות • רשף • חורון • קדש • אשמון • עשתר • כמוש • מלך • קוס • יהוה • שחר • שלם • צד • נכל ואב • שכמן ושנם • לויתן • תנין (אנ') • מלקרת • תנת • בעל חמון • פמי (אנ') • סכן • צדק (אנ') • מישור (אנ') • שלמן • גד • רפאים |  |
| אתרים מקודשים | מרום צפון • חכפת • כפתר • עשתרות • תותול |  |
| ספרוּת | שירה אוגריתית: עלילות בעל וענת ‧ עלילת אקהת ‧ עלילת כרת ‧ הולדת שחר ושלם ‧ חתונת ירח ונכל ‧ לחש עלילת האלים הנאבקים בנחש • כתבי סכניתן |  |
| פולחן | במות • מרזח • פסלים מצבות • מצבות נדר • בית אל • כס עשתרת • מקדש מגדול • תרפים • נסך וקטורת • מזבחות אבן ונחושת • קורבנות, זבחים, מנחות, זבח חלב, שלמים, כליל ועולות • העלאה באוב |  |
המנון איטליה

| --- | --- |
גופרדו מאמלי
גופרדו מאמלי
 מדינה:  איטליה איטליה
 שפה:  איטלקית
 מילים:  גופרדו מאמלי
 לחן:  מיקלה נובארו
 תאריך מעמד רשמי:  4 בדצמבר 2017 (דה יורה; דה פקטו ב-12 באוקטובר 1946)
 שמות נוספים:  ההמנון של מאמֶלי (Inno di Mameli)  אחי איטליה (Fratelli d'Italia)
 ‏האזנהקובץ:National anthem of Italy - U.S. Navy Band (long version).ogg‏Ⓘ‏
שיר האיטלקים (באיטלקית: Il Canto degli Italiani) הוא ההמנון הלאומי של איטליה. מכונה גם ההמנון של מאמֶלי (על שם מחבר ההמנון, גופרדו מאמלי) ואחי איטליה (על פי השורה הפותחת של השיר).
ההמנון נכתב בג'נובה בשנת 1847, על ידי סטודנט בן 20 בשם גופרדו מאמלי.
ההמנון מדבר על ההיסטוריה האיטלקית, ובעיקר המאבק לאיחוד איטליה ושחרורה מעולה של האימפריה האוסטרית.
הוא מזכיר במקצת את ההמנון הצרפתי מבחינת התוכן. בשני ההמנונים מוזכרת יציאה לקרב, הקרבה וכו'. אף יש משפט זהה כמעט לחלוטין: ”הבה נתלכד לפלוגה”.
ההמנון האמור החליף ב-1946 את הג'ובינצה, המנון המפלגה הפשיסטית, אשר בין השנים 1924–1943, ובייחוד אחרי 1932, שימש במידה רבה, אם כי לא רשמית, כהמנון האיטלקי.
מילות השיר האיטלקי

| תרגום לעברית | איטלקית |
| --- | --- |
הו, אחי איטליה,  איטליה נעורה,  בקסדתו של סקיפיו  הציבה היא את ראשה,  היכן הניצחון?  הניחו לה לכרוע,  שהאל יעשנה  לשפחת רומא.    פזמון:  הבה נתלכד לפלוגה,  נכונים אנו למות.  נכונים אנו למות,  איטליה קוראת לנו.    זה מאות שנים שאנו  נרמסים, נלעגים,  משום שאיננו אומה מאוחדת,  משום שאנו מפולגים.  הניפו דגל אחד, תקווה אחת  שתאסוף את כולנו:  שנהיה מאוחדים  צו השעה כבר קרא.    (פזמון)    הבה נתאחד, נאהב את הזולת,  רק אחדות ואהבה  יראו לעם  את דרכו של האל.  הבה נשבע לחרות  אדמת מולדתנו:  תאוחד, בחסות האל,  ומי יוכל להביסנו?    (פזמון)    מהאלפים ועד סיציליה  קרב לניאנו בכל מקום הוא,  כל חייל של פרוציו  בעל יד, בעל לב הוא,  בני איטליה  קוראים אל בָּלִילָה,  כל פעמון מצלצל  משמיע את הערבית.    (פזמון)    הם קני סוף הכורעים  חרבות שכירי-חרב:  הנשר האוסטרי  כבר איבד את נוצותיו.  דמה של איטליה,  והדם הפולני,  שותה היא עם הקוזקים,  אך לבבה נשרף בלהבות.    (פזמון): Fratelli d'Italia,  l'Italia s'è desta,  dell'elmo di Scipio  s'è cinta la testa.  Dov'è la Vittoria?  Le porga la chioma,  ché schiava di Roma  Iddio la creò.    Coro:  Stringiamci a coorte,  siam pronti alla morte.  Siam pronti alla morte,  l'Italia chiamò.    Noi fummo da secoli  calpesti, derisi,  perché non siam popolo,  perché siam divisi.  Raccolgaci un'unica  bandiera, una speme:  di fonderci insieme  già l'ora suonò.    (Coro)    Uniamoci, amiamoci,  l'unione e l'amore  rivelano ai popoli  le vie del Signore.  Giuriamo far libero  il suolo natio:  uniti, per Dio,  chi vincer ci può?    (Coro)    Dall'Alpi a Sicilia  Dovunque è Legnano,  Ogn'uom di Ferruccio  Ha il core, ha la mano,  I bimbi d'Italia  Si chiaman Balilla,  Il suon d'ogni squilla  I Vespri suonò.    (Coro)    Son giunchi che piegano  Le spade vendute:  Già l'Aquila d'Austria  Le penne ha perdute.  Il sangue d'Italia,  Il sangue Polacco,  Bevé, col cosacco,  Ma il cor le bruciò.    (Coro)
ראו גם

דגל איטליה
סמל איטליה
הערות שוליים

↑  קרב של האיטלקים נגד השלטון האוסטרי.
↑  שמו של לוחם חרות איטלקי.
↑  כנ"ל הערה .3
↑  האוסטרים שלטו בשטח איטליה לפני שאוחדה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14462967w (data)  GND: 301021678  MusicBrainz work: 18a4b808-6fe6-3cc3-802e-36f53d0e4143  SUDOC: 076002527  VIAF: 505144783071667692118   WorldCat (עם VIAF): 505144783071667692118
רן קוניק

רן קוניק (נולד בגבעתיים ב-20 ביולי 1968) הוא ראש עיריית גבעתיים מטעם מפלגת העבודה. בעבר היה טניסאי שולחן ויו"ר איגוד טניס השולחן בישראל.
ביוגרפיה

קוניק הוא בוגר בית הספר היסודי ע"ש א.ד. גורדון ותיכון שמעון בן צבי. הוא החל לשחק טניס שולחן בגיל תשע, במועדון טניס השולחן של הפועל רמת גן. בשנת 1984 הצטרף לקבוצת הבוגרים של המועדון, ושנה לאחר מכן השתייך לסגל הנבחרת הבוגרת של המועדון, איתו זכה באליפות המדינה. באותה שנה, בהיותו בן 17, זכה באליפות ישראל לנוער עד גיל 18. הוא זכה פעם אחת באליפות ישראל לזוגות גברים עם יוסי בוגן, ופעם אחת באליפות ישראל לזוגות מעורבים עם ריקי צ'רנינסקי. בשנת 1994 לאחר פרישתו מספורט תחרותי הקים ואימן את מועדון טניס השולחן במועדון עירוני גבעתיים. בין השנים 1996–2008 שימש בתפקיד מנהל מחלקת הספורט בעיריית גבעתיים. בעבר כיהן במשך 5 שנים כיושב ראש איגוד טניס השולחן בישראל.
בנוסף, שימש קוניק שנים רבות כמאמן מנטלי לכדורסלנים בכירים רבים, בהם בר טימור ורפי מנקו.
בשנת 2008 התמודד כיושב ראש מפלגת "גבעתיים שלנו" בבחירות המוניציפליות, ורשימתו זכתה בשני מושבים במועצת העיר. ביחד עם קוניק נבחרה אילה בירן. הוא כיהן גם כחבר דירקטוריון בחברה הכלכלית של העירייה, ועדת התכנון והבנייה, והוועדה לטיפול בניצולי השואה המתגוררים בעיר.
בבחירות המוניציפליות שהתקיימו ב-22 באוקטובר 2013 נבחר לראש העיר השישי של גבעתיים ברוב של 50.6% מהקולות.
ביוני 2018 הצטרף למפלגת העבודה.
קוניק הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהמכללה למינהל שבתל אביב.
בבחירות המוניציפליות שהתקיימו ב-30 באוקטובר 2018 היה קוניק מועמד יחיד לראשות העיר, לראשונה בתולדות גבעתיים, ונבחר בשנית לתפקיד ברוב של 86% מהקולות.
בבחירות המוניציפליות שהתקיימו ב-27 בפברואר 2024, קוניק התמודד לראשות העיר מול טלי טליה ארגמן וניבחר בפעם השלישית ברוב של 86% ומפלגתו ״גבעתיים שלנו״ נבחרה ברוב הכי גדול עם 36.3%.
משמש זה כ-10 שנים יושב ראש ועדת התרבות והספורט בשלטון המקומי.
הערות שוליים

↑  קבוצות אלופות ומחזיקי גביע באתר איגוד טניס השולחן בישראל
↑  בני טל, ריאיון עם רן קוניק, 30 ביוני 2003
↑  שירי כהן גונן, גבעתיים: רן קוניק רוצה להחליף את בן שחר, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 10 בספטמבר 2012
↑  אריק בנדר, ‏ראש עיריית גבעתיים רן קוניק מצטרף למפלגת העבודה, באתר מעריב אונליין, 13 ביוני 2018
1 2  rgg, חמש שנים נוספות: ניצחון ענק לרן קוניק בגבעתיים - שתפו - כתבה מעניינת באתר רמת גן NEWS, באתר חדשות רמת גן גבעתיים NEWS, ‏2024-02-28
חמקמילים

איור של סמור אומר "מילות סמור". במקרה זה, "כמה אנשים" הם סמכות מעורפלת ולא מוגדרת.
חמקמילים, מילת סמור, ביטוי דו-משמעי, או סמכות אנונימית, היא מילה או ביטוי שיוצרים רושם של אמירה שיש לה מקור מוסמך או בעלת משמעות כאשר למעשה נמסרה רק טענה מעורפלת, טענה לא רלוונטית, או שלא ברור מיהו המקור שהציג את הטענה.
חמקמילים יוצרים רושם כאילו יש בהם תמיכה בעובדות או קביעות או דעות מסוימות, בלי שתמיכה זו תעוגן במקורות שהקורא יכול לבחון או לבדוק. הם מאפשרים לשכנע בלי עובדות, או להבטיח בלי להתחייב.
דוגמאות לחמקמילים כוללות את הביטויים "יש אנשים שאומרים", "מקובל לחשוב ש-" ,"ידוע ש-", "חוקרים מאמינים", "רוב האנשים בישראל" וכדומה. אם מישהו טוען מאוחר יותר שהטענה אינה נכונה, שימוש במילות סמור עשוי לאפשר לדובר המקורי להכחיש כל משמעות ספציפית, מכיוון שהאמירה מעולם לא הייתה ברורה וספציפית מלכתחילה.
מילות סמור יכולות להוות צורה של הטיה ועשויות לשמש במגוון תחומי תקשורת כדי להטעות או להסוות דעה מוטה, טענה לא מבוססת. מילות סמור עלולות להתקיים בפרסום, ביחסי ציבור, בתעמולה, במאמרי דעה, באמירות פוליטיות ובמדע פופולרי. לעיתים חמקמילים הם ביטוי סלנג, או אימוג'ים שמשמעותם אינה ברורה.
חמקמילים יכולים לשמש גם לשם הצדקת ביטויים גזעניים, וכדי לקדם תעמולה, הסתה וכדומה. לדוגמה "אנשים רבים אומרים שהיהודים הם תאבי בצע", באופן זה הדובר יכול לקדם מסר רעיל בלי לעמוד מאחוריו במפורש. אם מאוחר יותר דבריו יתקלו בביקורת ציבורית, הוא יוכל להתנער מהדברים, בטענה שלא הוא אמר את הדברים אלא מקור אחר, עמום, כלשהו.
מקור הביטוי

המקור לביטוי האנגלי "מילות סמור" אינו ברור. בספרות ובתרבות, הסמור משמש לעיתים כסמל לנוכל או לאדם ערמומי. צ'ארלס דיקנס השתמש בביטוי "ערמומיות כסמור" כמו כן, הסמורים מפורסמים בשל הנזקים שהם יכולים לגרום לחקלאות, על ידי טריפת תרנגולות, ולכן נתפסים לפעמים כמרושעים. קשה לתפוס סמורים, בהיותם חיה גמישה וזריזה. הגדרות של המילה 'סמור' באנגלית המרמזות על הונאה וחוסר אחריות כוללות: צורת שם העצם, המתייחסת לאדם ערמומי, לא אמין או לא כן; צורת הפועל, כלומר לתמרן מישהו; והביטוי "לסמור החוצה", כלומר "להתחמק מאחריות".
ייתכן כי הביטוי נובע מהרגלי אכילת הביצים של סמורים. מאמר שפרסם ה"באפלו ניוז" מייחס את מקור המונח למחזותיו של ויליאם שייקספיר, "הנרי החמישי" ו"כטוב בעיניכם", שבהם כולל המחבר דימויים של סמורים גומעים ביצים. אם כי דימוי זה שגוי, מכיוון שלסמורים אין שרירי הלסת המתאימים למציצת ביצים.
השיר "מטמורפוזות" של המשורר הרומי אובידיוס מהמאה הראשונה לספירה מספק מקור קודם לאותה אטימולוגיה. אובידיוס מתאר כיצד האלה הרומית יונו מצווה על אלת הלידה, לוסינה, למנוע מאלקמנה ללדת את הרקולס. המשרתת של אלקמנה, גלנטיס, מבינה שלוסינה נמצאת מחוץ לחדר ומונעת את הלידה באמצעות קסם. היא מגיחה מהחדר ומודיעה שהלידה עברה בהצלחה. לוסינה, בתדהמתה, מפילה את לחשיה והרקולס נולד. לאחר מכן גלנטיס לועגת ללוסינה, אשר בתגובה הופכת אותה לסמור. אובידיוס כותב "ומכיוון שפיה השקרני עזר בלידה, היא [כסמור] יולדת דרך פיה". היוונים הקדמונים האמינו שסמורות הרות דרך אוזניהם ויולדות דרך הפה.
תאודור רוזוולט ייחס את המונח לאחיו הבכור של חברו וויליאם סיוול, דייב, בטענה שהוא השתמש במונח בשיחה פרטית ב-1879 הביטוי הופיע לראשונה בדפוס בסיפור הקצר של סטיוארט צ'פלין "Stined Glass Political Platform" (פורסם בשנת 1900 במגזין The Century), שבו מילות סמור תוארו כ"מילים היונקות את החיים מהמילים שלצידן, בדיוק כפי שסמור יונק את הביצה ועוזב את הקליפה". ככל הנראה רוזוולט הכניס מאוחר יותר את המונח לשימוש פומבי לאחר שהשתמש בו בנאום בסנט לואיס ב-31 במאי 1916. לפי מריו פיי, רוזוולט אמר: "כאשר סמור יונק ביצה, הבשר נשאב מהביצה; ואם אתה משתמש במילות סמור אחרי מילה אחרת, לא נשאר דבר מהמילה האחרת".
צורות שימוש > סמכות לא ברורה

סמכות לא ברורה היא טיעון שמנסה לשכנע שיש סמכות מאחוריו בלי שיש ראיה לכך או מקור סמוכתי שיגבה את הטענה.
דוגמאות לכך כוללות ביטויים כמו: "אנשים רבים אומרים", "לעיתים קרובות נטען ש-", "יותר ויותר מחקרים מראים ש-", "כלכלנים אומרים ש-", "חוקרים מצאו", "מדענים אומרים ש-", "היפנים חושבים ש-", "הרבה אמריקאים מרגישים ש-", "מבקרים מציינים ש-", "כולנו יודעים היטב...", "אנשים אומרים שאני...",
תיאורים אלה יכולים להיות חמקמילים אם לא מפורטות בהמשך דוגמאות משכנעות. לעומת זאת "יותר ויותר מחקרים" אינו בהכרח ביטוי סמור אם הדובר יכול לפרט מספר מחקרים כאלה. במצב זה יש לוודא שאין כשל לוגי אחר כמו קטיף דובדבנים - כלומר בחירה סלקטיבית של 3 מחקרים שנותנים אישוש לכאורה לטענה מסוימת, תוך התעלמות מ-40 מחקרים שסותרים טענה זו.
מחקר משנת 2009 על ערכים בוויקיפדיה מצא שניתן לחלק את רוב מילות הסמור בה לשלוש קטגוריות עיקריות:
ביטויים מעורפלים מבחינה מספרית (לדוגמה, "מספר אנשים", "מומחים", "רבים", "הראיות מרמזות")
שימוש בקול הפסיבי כדי למנוע ציון סמכות (לדוגמה, "נאמר")
תוארי פועל שנחלשים (לדוגמה, "לעיתים קרובות", "כנראה")
צורות אחרות של מילים סמור עשויות לכלול:
אמירות לא הגיוניות או לא רלוונטיות
שימוש מעורפל בבלשון הרע
שימוש בהתקנים דקדוקיים כגון מוקדמות, שלילה ותילוי
שימוש בגוף ראשון ברבים
הכללות נוצצות או מעורפלות
הכללה - באמצעות מכמתים לא ברורים, כמו "רבים", כאשר ניתן היה לספק הערכה מדויקת יותר לכימות (כמו עשרות, מאות וכו'), מערפלת את הנקודה, ואם היא נעשית בכוונה היא דוגמה ל"מילת סמור".
צורות שימוש > סמכות כוזבת

מוגדרת כשימוש בקול פסיבי ללא ציון שחקן או סוכן. לדוגמה, אמירת "הוחלט" מבלי לציין על ידי מי, וציטוט של "רשויות" או "מומחים" בלתי מזוהים, מספקים אפשרות לשימוש במילות סמור. הביטוי "נעשו טעויות" מאפשרת לדובר להכיר בטעות מבלי לזהות את האחראים.
לעיתים משלבים דבר זה יחד עם הקטנה או הכפשה של תיאור נקודת מבט מנוגדת, על ידי הצגתה כ"נטענת" או "לכאורה". דבר זה כולל את מה שמכונה "שוטר סמנטי", המיוצג על ידי המונח לכאורה. הדבר מרמז על היעדר בעלות על הדעה, מה שמטיל ספק בדעה המנוסחת.
עם זאת, הקול הפסיבי משמש באופן לגיטימי כאשר זהות השחקן או הסוכן אינה רלוונטית. למשל, במשפט "דרושים מאה קולות להעברת הצעת החוק", אין עמימות, ולא ניתן או לא מועיל למנות באופן מעשי את הסוכנים,
דוגמה נוספת לשימוש לגיטימי בקול פסיבי היא במאמר בכתב עת מדעי. כדי שתוצאת ניסוי תהיה שימושית, כל מי שמפעיל את הניסוי צריך לקבל את אותה תוצאה. כלומר, זהות הנסיין צריכה להיות חסרת חשיבות. השימוש בקול הפסיבי ממקד את תשומת הלב בפעולות, ולא בסוכן - מחבר המאמר. עם זאת, כדי להשיג תמציתיות ובהירות, רוב כתבי העת המדעיים מעודדים מחברים להשתמש בקול הפעיל כאשר הדבר מתאים, לזהות את עצמם כ"אנחנו" או אפילו "אני".
ניתן להשתמש בקול האמצעי כדי ליצור רושם מטעה. לדוגמה:
"ההגיון אומר שמצבם של רוב האנשים יהיה טוב יותר לאחר השינויים".
"יש חשש גדול שמצבם של רוב האנשים יהיה גרוע יותר לאחר השינויים".
"הניסיון מתעקש שמצבם של רוב האנשים לא יהיה טוב יותר לאחר השינויים".
הטענה הראשונה מדגימה גם סמכות כוזבת, בכך שכל מי שלא מסכים עם הטענה מעלה את חשד שהוא לא הגיוני רק על ידי הצגת התנגדות. דוגמה נוספת מהפוליטיקה הבינלאומית היא השימוש בביטוי "הקהילה הבינלאומית" כדי לרמוז על תמימות דעים כוזבת.
צורות שימוש > לשון נקייה

לשון נקייה – עשויה לשמש כדי לרכך את דעת הקהל ועלולה להטעות. לדוגמה, פיטורי עובדים עשויים להיקרא "התייעלות", "צמצום מספר העובדים" ו"צמצום". ז'רגון מסוג זה משמש לתיאור דברים בלשון נקייה.
צורות שימוש > הצהרות לא הגיוניות או לא רלוונטיות

הצהרות לא רלוונטיות משמש לעיתים בפרסום כאשר ההצהרה מתארת תכונה מועילה של מוצר או שירות המפורסם. דוגמה לכך היא ידוענים שמעניקים אישור למוצר, ללא קשר אם יש להם מומחיות כלשהי הקשורה למוצר. לא נובע מכך שהאישור מספק ערובה כלשהי לאיכות או התאמה ללקוח.
צורות שימוש > הגבלת מידע זמין לקהל

טכניקה המשמשת לעיתים בפרסומות. לדוגמה, ציון שמוצר "...עכשיו זול ב-20%!" מעלה את השאלה, "זול ממה?" אפשר לומר ש"ארבעה מתוך חמישה אנשים מעדיפים..." משהו, אבל זה מעלה את השאלות של הגודל והבחירה של המדגם, וגודל הרוב. "ארבעה מתוך חמישה" יכול למעשה לומר שהיו 8% בעד, 2% נגד ו-90% אדישים.
צורות שימוש > התנצלות ללא התנצלות

התנצלות ללא התנצלות היא בקשת סליחה שרומזת שהדובר לא עשה שום דבר שאינו בסדר. לדוגמה "אנחנו מצטערים שזה קרה לך" או "אנו מצטערים שאתה מרגיש ככה".
צורות שימוש > הכחשה ללא הכחשה

הכחשה ללא הכחשה היא הצהרה שמעבירה תחושה של הכחשה, בלי שהיא בעצם מכחישה משהו. לדוגמה, יצרנית של קסדת אופניים שנכשלה בבדיקות בטיחות יכולה להגיד "אנחנו לוקחים את הבטיחות ברצינות", "הבטיחות היא בליבה של כל מה שאנו עושים", בלי שנאמר שהקסדה שלהם באמת בטוחה לשימוש.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Spacey, John. "7 Types of Weasel Words". Simplicable.com. Simplicable. ארכיון מ-9 ביולי 2022. נבדק ב-19 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  weasel word באתר oxfordlearnersdictionaries.com
1 2 3  Rising, Gerry (15 במרץ 1999). "Weasels". Buffalo News. ארכיון מ-31 ביולי 2013. נבדק ב-24 בדצמבר 2013, Buffalo.edu. {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: postscript (link)
↑  "weasel". Merriam-Webster. ארכיון מ-12 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "weasel out". The Free Dictionary. ארכיון מ-15 באפריל 2014. נבדק ב-14 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Theodore Roosevelt Association, Theodore Roosevelt Cyclopedia(נדרשת הרשמה) (אורכב 14.04.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  E. Cobham Brewer, Brewer's Dictionary of Phrase and Fable (אורכב 10.02.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  Ovid, Metamorphoses (tr. Anthony S. Kline), Book IX, 273–323 (אורכב 10.10.2014 בארכיון Wayback Machine)
↑  Manioti, Nikoletta. "Review of: Women and Weasels: Mythologies of Birth in Ancient Greece and Rome. Translated by Emlyn Eisenach; first published 1998". Bryn Mawr Classical Review. ISSN 1055-7660.
↑  New York Times, 2 September 1916, "Origin of 'Weasel Wordsתבנית:'" (אורכב 25.02.2021 בארכיון Wayback Machine)
↑  The Macmillan Dictionary of Contemporary Phrase and Fable
↑  Pei, Mario (1978). Weasel Words: The Art of Saying What You Don't Mean (1st ed.). New York: Harper & Row. p. 1. ISBN 9780060133429. נבדק ב-10 בפברואר 2022. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Ganter, Viola; Strube, Michael (4 באוגוסט 2009). "Finding Hedges by Chasing Weasels: Hedge Detection Using Wikipedia Tags and Shallow Linguistic Features". Proceedings of the ACL-IJCNLP 2009 Conference Short Pape: 175. ארכיון מ-27 בפברואר 2021. נבדק ב-11 במאי 2017. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Crilly, Donal. "Weasel words". London Business School. ארכיון מ-29 בנובמבר 2022. נבדק ב-19 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Long, Rob (11 באפריל 2011). "In war or business, weasel words come back to bite you". The National. ארכיון מ-30 בנובמבר 2022. נבדק ב-19 ביוני 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Garber, Marjorie B. (7 בספטמבר 2003). Academic Instincts. Princeton University Press. ISBN 978-0-691-11571-9. {{cite book}}:  (עזרה) p. 140 "it is alleged"
↑  "Passive Voice". The Writing Center. University of North Carolina at Chapel Hill. ארכיון מ-25 בדצמבר 2013. נבדק ב-24 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Passive Voice" (PDF). English and Theatre – Grammar Pages. Acadia University. ארכיון (PDF) מ-25 בדצמבר 2013. נבדק ב-24 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Every, Barbara (5 ביולי 2013). "Clear Science Writing: Active Voice or Passive Voice?". ארכיון מ-18 בינואר 2022. נבדק ב-25 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Has Downsizing Gone too Far?". University of North Florida. Jacksonville, Florida, US. בדצמבר 1995. אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2007. נבדק ב-5 באוקטובר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pop, Anamaria-Mirabela (ביולי 2011). "Business Buzzwords: Rightsizing, Downsizing, Re-Engineering, De-Layering". נבדק ב-4 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
מורשת: סיפורה האמיתי של הלוס אנג'לס לייקרס

מורשת: סיפורה האמיתי של הלוס אנג'לס לייקרס (באנגלית: Legacy: The True Story of the LA Lakers) היא סדרה של חברת וולט דיסני משנת 2022, הסוקרת את סיפורה של קבוצת לוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA לאורך 42 שנה, מאז רכישתה לפני עונת 1979/1980 על ידי היזם ג'רי באס ועד האליפות בשנת 2019/2020 שהושגה בבועת ה-NBA בעקבות מגפת הקורונה.
בסדרה יש עשרה חלקים באורך של שעה כל אחד, והיא בנויה לפי סדר כרונולוגי של האירועים.
מרואיינים

למעשה, הסדרה עוקבת אחרי שני קווי עלילה מקבילים אך משולבים - קורותיה של קבוצת הכדורסל וקורותיה של משפחת באס, והיא עושה זאת באמצעות שורה ארוכה של ראיונות, המשולבים עם קטעי עיתונות וטלוויזיה מהשנים הרלוונטיות.
בין המרואיינים נמצאים כמעט כל כוכביה הבולטים של קבוצת הלייקרס לאורך השנים הללו, כולל כרים עבדול-ג'באר, מג'יק ג'ונסון, מייקל קופר, ולאדה דיבאץ, ג'יימס וורת'י, ביירון סקוט, שאקיל אוניל, איי. סי. גרין, לברון ג'יימס, אנתוני דייוויס, למאר אודום, פאו גאסול, אנדרו ביינום, ניק ואן אקסל ועוד.
בסדרה מרואיינים גם אנשי הצוות המקצועי לאורך השנים, ובהם פט ריילי, ג'רי וסט, דל האריס, קורט ראמביס, פיל ג'קסון, לוק וולטון, מיץ' קופצ'אק ואחרים, וכמו גם אוהדים בולטים וכוכבי רוק וקולנוע המתגוררים בלוס אנג'לס, וכמובן, ילדיו של ג'רי באס, שמשתפים גם את חילוקי הדעות והמחלוקות ביניהם.
מבנה הסדרה

בחלקים הראשונים של הסדרה היא עוקבת אחרי עידן ה"שואו טיים" שהחל עם רכישת הקבוצה והבאתו של מג'יק לשחק לצד כרים, ונמשך לאורך עשור עם חמש אליפויות NBA, לצד משברים בחייו האישיים של ג'רי באס, עד לפרישתו הראשונה של מג'יק לאחר שהתברר שהוא נשא HIV. בחלק הזה מתגלים גם כישוריו של באס כאיש עסקים, מי שהיה הראשון לשלב הופעה של מעודדות במשחקי ה-NBA, מהראשונים למכור את שם האולם לנותנת חסות (באמצעות מכירת השם לבנק, שעזרה לו להיחלץ מחוב כלכלי), למתג את הקבוצה ביוקר ולהשיק ערוץ שישדר את משחקיה, וצעדים נוספים שהפכו את הלייקרס למותג מקומי מצליח.
בשלב השני עוקבת הסדרה אחרי שנות המשבר, עד להחתמתם של שאקיל אוניל וקובי בראיינט והבאתו של ג'קסון כמאמן, כולל יחסיו האישיים עם בתו של באס וההשפעה על הקבוצה, והמעבר מהאולם הישן (הפורום) לאולם החדש סטייפלס סנטר. בשלב זה הסדרה מתמקדת בניסיונותיו של באס לשלב את ילדיו בניהול המקצועי של הקבוצה, או להכשיר אותם להשתלב בתחום באמצעות רכישה של קבוצות ספורט מענפים אחרים וניהולן. במקביל, נבחן הקשר בין שני הכוכבים הגדולים, שאק וקובי, שהתחיל במתיחות ויריבות, עבר לתקופה של שגשוג ושלוש אליפויות רצופות והתפרק בעימותים אישיים ותקשורתיים.
בשלב השלישי עוקבת הסדרה אחרי התפרקותה של הלייקרס במקביל למותו של באס, שנותיו האחרונות של בראיינט בקבוצה עם שתי האליפויות שהשיג ביחד עם גאסול וחילופי המאמנים התכופים שבאו לאחר עזיבת ג'קסון, וכמו גם מאבקי הירושה בתוך המשפחה וגילויה של אחות מאומצת בשלב מאוחר. הסדרה מסתיימת בסיפור הבאתו של לברון ג'יימס, מותו הטראגי של בראיינט ובתו בתאונת מסוק במהלך עונת 2019/2020 שהפכה לעונת הקורונה, והאליפות שהושגה בסופה של הדרך.
ראו גם

לדף הסדרה באתר IMDb
לוס אנג'לס לייקרס
לייקרס: קבוצה מנצחת (סדרת טלוויזיה)
לקריאה נוספת

סקירה מקוצרת של הסדרה
קורות חייו ומורשתו של ג'רי באס
מיס רוסיה

כתר מיס רוסיה
מיס רוסיה (ברוסית: Мисс Россия) הוא תחרות היופי הלאומית של רוסיה.
היסטוריה

תחרות מיס רוסיה במתכונת שונה נערכה לראשונה תחת השם "מיס הקולוניה הרוסית" ב-1926 בפריז, והמשתתפות בתחרות היו בעיקר מהגרות שנמלטו מרוסיה לצרפת לאחר מהפכת אוקטובר. ב-1929 שונה שם התחרות ל"מיס רוסיה". בשנה זו בחבר השופטים בתחרות נמנו קונסטנטין קורובין ואלכסנדר בנואה, ב-1939 נערכה התחרות בפעם האחרונה במתכונת זו מחוץ לרוסיה.
ב-1989 נערכה לראשונה תחרות "מיס ברית המועצות".
ב-1992 לאחר התפרקות ברית המועצות חודשה תחרות מיס רוסיה, שנערכה לראשונה ברוסיה, ומאז היא מתקיימת מדי שנה, למעט בשנים 1994, 2000 או 2008.
מאז 2007 הזוכה בתחרות מיס רוסיה מייצגת את המדינה שלה בשתי התחרויות מיס עולם ומיס תבל. אם נבצר מהמנצחת להשתתף, סגניתה נשלחת במקומה.
רוסיה זכתה בשלושה תארים בינלאומיים: מיס עולם 1992, מיס תבל 2002, שיותר מאוחר נושלה מהתואר ומיס עולם 2008.
מ-2010 התחרות משודרת בערוץ NTV ולעיתים בערוץ CTC.
התחרות נערכת במתחם היוקרה שבכפר בארוויחה במחוז מוסקבה.
מחזיקות התואר

| --- | --- |
: הוכרזה כזוכה
: הוכרזה כסגנית
: הוכרזה כמי שהעפילה לחצי גמר
| שנה | מיס רוסיה | שם ברוסית | מחוז | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | אלינה סנקו | Алина Санько | מחוז רוסטוב |  אחת מעשר הטובות של מיס עולם 2019 |
| 2018 | יוליה פוליאצ'יחינה | Юлия Полячихина | צ'ובשיה |  |
| 2017 | פולינה פופובה | Полина Алексеевна Попова | מחוז סברדלובסק |  אחת מעשר הטובות של מיס עולם 2017 |
| 2016 | אינה דוברובולסקאיה | Яна Денисовна Добровольская | מחוז טיומן |  |
| 2015 | סופיה ניקיטצ'וק | София Викторовна Никитчук | מחוז סברדלובסק |  |
| 2014 | יוליה אליפובה | Юлия Сергеевна Алипова | מחוז סרטוב |  |
| 2013 | אלמירה אבדראזקובה | Эльмира Рафаи́ловна Абдразакова | מחוז קמרובו |  |
| 2012 | יליזבטה גולובאנובה | Елизаве́та И́горевна Голова́нова | מחוז סמולנסק |  טופ 10 במיס יוניברס 2012 |
| 2011 | נטליה גנטימורובה | Наталья Серге́евна Гантимурова | מוסקבה |  |
| 2010 | אירינה אנטוננקו | Ири́на И́горевна Анто́ненко | מחוז סברדלובסק |  טופ 15 במיס יוניברס 2010 |
| 2009 | סופיה רודייבה | София Андреевна Рудьева | סנקט פטרבורג |  |
| 2007 | קסניה סוקינובה | Ксе́ния Влади́мировна Сухи́нова | מחוז טיומן |  מיס עולם 2008 |
| 2006 | טטיאנה קוטובה | Татьяна Николаевна Котова | מחוז רוסטוב |  |
| 2005 | אלכסנדרה איוואנובסקאיה | Александра Ивановская | מחוז חברובסק |  |
| 2004 | דיאנה זאריפובה | Диана Зарипова | טטרסטן |  |
| 2003 | ויקטוריה לופירבה | Виктория Петровна Лопырёва | מחוז רוסטוב |  |
| 2002 | Svetlana Koroleva | Светлана Юрьевна Королёва | קרליה |  מיס אירופה 2002 |
| 2001 | אוקסנה פדורובה | Оксана Геннадьевна Фёдорова | סנקט פטרבורג |  מיס תבל 2002 |
| 1999 | אנה קרוגלובה | Анна Круглова | טטרסטן |  |
| 1998 | אנה מלובה | Анна Малова | מחוז ירוסלבל |  Top 10 at Miss Universe 1998 |
| 1997 | ילנה רוגוז'ינה | Елена Рогожина | מחוז סמרה |  מיס אירופה 1999 |
| 1996 | אלכסנדרה פטרובה | Александра Валерьевна Петрова | צ'ובאשיה |  נרצחה ב-16 בספטמבר 2000 |
| 1995 | אלמירה טויושבה | Эльми́ра Альбе́ртовна Тую́шева | מחוז קלוגה |  |
| 1993 | אנה באיצ'יק | Анна Витальевна Байчик | סנקט פטרבורג |  |
מחזיקות התואר > גלריה

אלינה סנקו, מיס רוסיה 2019
פולינה פופובה, מיס רוסיה 2017
אלמירה אבראזקובה, מיס רוסיה 2013
יליזבטה גולובאנובה, מיס רוסיה 2012
אירינה אנטוננקו, מיס רוסיה 2010
סופיה רודייבה, מיס רוסיה 2009
קסניה סוחינובה, מיס רוסיה 2007
טטיאנה קוטובה, מיס רוסיה 2006
ויקטוריה לופירבה, מיס רוסיה 2003
סבטלנה קורוליובה, מיס רוסיה 2002
אוקסנה פיודורובנה, מיס רוסיה 2001
תחרויות בינלאומיות > מקרא

| --- | --- |
: סיימה כזוכה
: סיימה כסגנית
: סיימה כעולה לגמר
: סיימה כעולה לחצי הגמר
כתב מודגש מציין שהמועמדת זכתה במקום הראשון.