stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד ביזלי
ביוגרפיה

לאחר סיום לימודי אוניברסיטה דייוויד ביזלי החל בקריירה הפוליטית כחבר המפלגה הדמוקרטית. בשנת 1979 הוא נבחר לסנאט של המדינה בה מתגורר ובמקביל היה פעיל מפלגתי. בשנת 1991 הוא עבר למפלגה הרפובליקנית. כנציג מפלגה זו הוא השתתף בבחירות למושל בשנת 1994 וניצח עם הפרש קטן של 50% נגד 48%. המושל ביזלי היה המושל הראשון בדרום קרוליינה שקרא להוצאת דגל הקונפדרציה מבניין בית הנבחרים של המדינה. בנקודות רבות במהלך כהונתו הוביל המושל ביזלי את המאמצים להרגיע מתחים גזעיים תוך עידוד פיוס ושלום, והקים ועדה ליחסי גזע שתתקדם בנושא זה. הוא הכניס נשים וחברי קבוצות מיעוט לממשלה ולתפקידים הבכירים שבה. תחת ממשלו היה בדרום קרוליינה אחוז גבוה יותר של נשים בהנהגה הבכירה מכל מדינה אחרת בארצות הברית. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1998 כאשר הפסיד בבחירות.
לאחר סיום הכהונה, בשנת 2004 הוא השתתף בבחירות לסנאט של ארצות הברית אך לא הצליח להיבחר.
בשנת 2005 הוא הקים חברה לייעוץ.
בשנת 2017 הוא מונה למנהל תוכנית המזון העולמית של האומות המאוחדות במקום ארת'ארין קאזן.
הערות שוליים

↑  Mr. David Beasley, UNITED NATIONS SYSTEM
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810536797705606  GND: 1183201729  ISNI: 0000 0000 2968 6721  LCCN: n90641064  VIAF: 172109572   WorldCat (עם VIAF): 172109572
גרסיה דה אורטה

| --- | --- |

 לידה:  1501 או 1502 קסטלו דה וידה, פורטוגל 
 פטירה:  1568 גואה, הודו 
 מדינה:  ממלכת פורטוגל 
 השכלה:  אוניברסיטת מדריד  אוניברסיטת סלמנקה 
 מעסיק:  אוניברסיטת ליסבון, אוניברסיטת קוימברה 
 
פסלו של גרסיה דה אורטה בחזית המכון להיגיינה ורפואה טרופית בליסבון.
גרסיה דה אורטה (בפורטוגזית: Garcia de Orta; ‏ (1568 – 1501) היה רופא יהודי-פורטוגזי, חלוץ הרפואה הטרופית, וחוקר טבע, שעיקר פעולתו הייתה בשנים 1534–1568 במושבה הפורטוגזית גואה שלחופה המערבי של הודו.
ביוגרפיה > ראשית חייו ומשפחתו

אורטה נולד בשנת 1501 בקסטלו דה וידה (אנ') סמוך לגבול עם ספרד. הוא היה בנם של יהודים שגורשו מספרד במסגרת גירוש ספרד  בשנת 1492 ועברו לפורטוגל, פרנאו (יצחק) דה אורטה סוחר מהעיר ואלנסיה דה אלקאנטרה ו-לאונור גומז מאלבקרקי. כחלוף שנים אחדות, ב-1497, בעקבות צו המלך, וכדי למנוע גרוש נוסף, נאלצו להמיר את דתם לנצרות הקתולית. כאנוסים הם חיו תחת חשש מתמיד כמי שמקיים את דתו המקורית בסתר, חשש שהתממש בעתיד.
בגואה התחתן עם בת דודתו, בריאנדה דה סוליס ממשפחה מומרת ידועה ולהם נולדו 2 בנות.
לגרסיה דה אורטה היו 3 אחיות: ויאולטה, קתרינה ואיזבל ואח למחצה מצד אביו בשם: זורז' דה אורטה.
החוקר היהודי משה בנשבת אמזלג, זיהה שבחתימתו דה אורטה "הסתיר" את השם "אברם" (אברהם), בעצם שמו העברי ע"פ הנחתו של אמזלג.
בימי ילדותו התגוררה המשפחה בסמוך למשפחת האצולה של דום פרננאו דה סוזה (Dom Fernão de Sousa). המשפחות היו מיודדות, ובחסות משפחת סוזה נשלח אורטה לספרד כדי ללמוד רפואה באוניברסיטאות של סלמנקה ואלקלה דה אנרס (1525-1515). בשנת 1530 הוא קיבל מישרה זמנית כמרצה בפילוסופיה של הטבע באוניברסיטת ליסבון, וגם מונה לרופא בחצרו של המלך ז'ואאו השלישי.
ביוגרפיה > עשייתו והמשך חייו

בשנת 1534 עזב אורטה את פורטוגל והפליג לגואה שבהודו אליה הגיע כעבור כחצי שנה. אורטה לא חזר יותר לפורטוגל. כנראה חששו מפני האינקוויזיציה, כנוצרי חדש, היה אחד הגורמים לכך.
במסעו לגואה הצטרף לידידו משכבר הימים, חברו לספסל הלימודים בספרד, וכעת פטרונו מרטים אפונסו דה סוזה שהתמנה למושל של המושבה הפורטוגזית בהודו. הוא הצטרף כרופא למסעותיו של סוזה לאורך חלקה המערבי של הודו וציילון. לבסוף בנה לעצמו בית וגן צמחים בגואה.
בשנת 1558 הגיע לגואה היועץ הספרדי דימאש בושקה (Dimas Bosque) שהתלווה למושל החדש. אורטה ובושקה התיידדו. היה זה ככל הנראה בושקה ששכנע את אורטה להעלות על הכתב את ידיעותיו הרבות שאסף במשך השנים על צמחי המרפא והסמים של הודו.
ב-10 באפריל 1563 הודפס והתפרסם בגואה ספרו של אורטה שיחות על אודות צמחי המרפא, הסמים וחומרי רפואה של הודו וגם על מספר פירות המצויים שם, שבו נידונים מספר עניינים הנוגעים לרפואה, לניסיון מעשי ולעניינים אחרים שראוי לדעת אותם  (Coloquios dos simples he cousas mediçinais da india, e assi dalgũas frutas achadas nella onde se tratam algũas cousas tocantes a medicina, pratica, e outras cousas boas pera saber).
היה זה הספר השלישי אי-פעם שהודפס וראה אור בהודו, והספר המדעי הראשון (קדמו לו שני ספרי פרשנות דתית שהודפסו ב-1557 ו-1561). ראשונות זו מסבירה בוודאי את הכמות הגדולה של שגיאות דפוס שנפלו בו (רשימת התיקונים תופסת בו עשרים עמודים), ושתוקנו במהדורה המדעית של 1895.
באחרית חייו של אורטה הגיעה האינקוויזיציה בפורטוגל, שבעקבות לחצה הגר אורטה לגואה, לגואה ואף ייסדה שם בשנת 1569 סניף. כשנה לאחר מותו, נרדפו בני משפחתו שעברו להתגורר בגואה גם כן, ואחותו קתרינה הועלתה על המוקד בעוון המשך קיום יהדותה. יתר על כן, לאחר שבני משפחתו, תוך עינויים, הודו כי גם אורטה קיים את יהדותו בהסתר, פעלה האינקוויזיציה להוצאת עצמותיו מקברו, ולשריפתם בטקס אוטו דה פה. במקביל החלה האינקוויזיציה לאסוף ולהשמיד את ספרו. כנראה שבהודו היא הצליחה להשמיד את כל העותקים, ואלה שהגיעו לאירופה נדירים ביותר.
החיבור "שיחות על אודות צמחי מרפא וסמים של הודו"

הסוגה: הספר כתוב כדו-שיח בין המחבר, גרסיה דה אורטה, ובין רופא -ידיד, דוקטור רואנו (Ruano), בהסיבם לשולחן בביתו של דה אורטה. פה ושם משתתפים בחטף משרתים בביתו של אורטה, ובעיקר עוזרתו אנטוניה, הנשלחים על ידו להביא מן הגינה צמח זה או אחר כדי לשוחח עליו. פעם אחת נקרא להתייעצות רופא הודי בשם מאלופה (שיחה 54) לבסוף משתתף באופן פעיל גם היועץ הספרדי דימאש בושקה (שיחה 58). חוקרים חלוקים בדעתם בדבר זהותו של רואנו. האם זו דמות ספרותית בדיונית, או שמא הוא מייצג את גרסיה דה אורטה הצעיר, בראשית הקריירה המקצועית שלו, בפורטוגל.
הסוגה הספרותית של דו-שיח הייתה מקובלת בעת ההיא. דוגמה מוקדמת יותר מן העולם היהודי הוא  הספר "הכוזרי" לרבי יהודה הלוי, הכתובה במתכונת הזו. הסוגה הזו נבחרה ככל הנראה על ידי אורטה משום שהיא אפשרה לו להביע דעה, פעמים רבות ביקורתית מאוד, על הידע הרפואי שנמסר מן המקורות היווניים ורומיים (דיוסקורידס, פליניוס הזקן, גלנוס) והערבים (אבן סינא, אבן רושד) ואחרים. רואנו מציג פעמים רבות פיסת מידע שלמד ממקורות אלה ואורטה מבקר את הידיעה הזו, ופעמים רבות דוחה אותה מפני שאינה עומדת בפני הידע המעשי שלו.
מבנה הספר: הספר, כשמו, מורכב מחמישים ותשע שיחות (פרקים). כל פרק מוקדש לצמח או למספר צמחים, ששמם גם ניתן בראש הפרק. במקור סודרו השיחות לפי סדר האלפבית של שם הצמח, ומרבית הפרקים עוקבים אחר סדר זה, אבל ניכר ששולבו בין פרקים אלה שיחות שלא לפי סדר האלפבית. יש להניח שסדר אלפביתי נועד להעניק לספר שימושיות-מה, למי שמבקש למצוא מידע על צמח מסוים. יחד עם זאת מאחר שבכל שיחה נזכרים צמחים נוספים, ולרוב המכריע של הצמחים יש יותר משם אחד, ולעיתים שמות אחדים, השימושיות הזאת מוגבלת.
מרבית שיחות הספר עוסקות בצמחים, ובהם צמחי מרפא מובהקים, אך גם בתבלינים ובפירות מאכל: אלוֹאֵה (שיחה 2), ענבר (3), קנאביס ( 8), קרדמון (הֵל, 13), קינמון וקסיה (15), דטורה (20), בננה (22), זנגביל (26), אגוז מוסקט (32), מנגו (34), אופיום (41), פלפל לבן ופלפל שחור (46), תמרינדי (53), מור (55), ועוד רבים.
לא כל הספר עוסק בשיחות על צמחים וחומרים מן הצומח. בשיחה אחת (מס' 21) אומרים המשתתפים בפירוש שהיא נועדה לשבור את הרצף ולהוסיף עניין לקורא, ואמנם היא עוסקת בפילים ובשנהב. שיחה אחרת (מס' 10) מביאה פרטים על היסטוריה מקומית, ועל שמות כלי השחמט.
יש שיחות העוסקות בחומרים לא צמחיים כמו יהלומים (43), אבני חן (44), פנינים (35), ובמינרלים אחרים (18, 51) ומהם מתברר שאורטה עסק גם במסחר באבנים אלה.
במקרים אחדים מביא הספר דיאגנוזות רפואיות מפורטות. כך מתוארת (שיחה 20) הרעלה של צמח הדטורה. חשוב הוא תיאור הסימפטומים של מחלת הכולרה, המכונה כך בספר (שיחה 17). קרוב לוודאי שזהו התיאור המפורט הקדום ביותר למחלה זו.
לספר המקורי, בפורטוגזית (וגם במהדורת 1895), נוספו טקסטים קצרים אחדים, שאינם מופיעים בתרגומים, ובהם: אישור המושל לפרסום; הקדשה לידיד מרטים אפונסו דה סוסה וסונטה שכתב המחבר לידידו; הקדמה מאת דימאש בושקה; אוֹדָה מאת המשורר הפורטוגזי לואיש דה קמואש לימים המשורר הלאומי של פורטוגל. השיר הזה, שיש בו משחק מילים בַּשם אורטה (שם המחבר וגם 'גן' בפורטוגזית) השתמר רק בספר הזה. דומה שעל יסוד זה מכנה קלוזיוס, מתרגם הספר ללטינית, את גארסיה דה אורטה בשם דוקטור גן (Dr. Jardin).
מהדורות הספר ותרגומיו

זמן קצר לאחר פרסום הספר, בראשית שנת 1564, ולפני שנודע העבר היהודי של מחברו, הגיעו עותקים אחדים של הספר לאירופה. כאן הגיע עותק לידיו של חוקר הטבע ההולנדי קרולוס קלוזיוס ((Carolus Clusius), ‏1526-1609) שפרסם פרפרזה על הספר בלטינית (אנטוורפן 1567).
קלוזיוס שיכתב את הספר באופן דרסטי, בהסירו את מתכונת דו-השיח ואת דמותו של דר' רואנו, הוסיף את הערותיו לכל צמח וצמח, והוסיף איורים בחתוכי-עץ. גם נושאי הפרקים השונים שונו ואורגנו מחדש. יחד עם זאת הערותיו והתוספות שלו לספר המקורי נדפסו בגופן שונה. הספר נראה יותר כספר בוטניקה. היה זה העיבוד הזה לספר, שנמכר היטב, שהביא את שמו של אורטה לידיעת החוקרים.
בשנת 1578 הופיע בספרדית הספר "'מסכת על אודות הסמים והרפואות של הודו המזרחית'" פרי עטו של קריסטובאו דה קושטה (Cristóvão da Costa). קלמנס מרקהם, מתרגם הספר לאנגלית, הראה כי מרבית הספר הזה מבוסס, עד כדי העתקה, מספרו של דה אורטה.
לאחר עיבודים ותרגומים אלה שקע ספרו של דה אורטה בתהום הנשייה, בגלל נדירותו של הספר. עברו כשלוש מאות שנה (1841) עד שהתגלה בליסבון עותק נוסף של הספר. או אז עלה הצורך להוציא לאור מהדורה חדשה, בשפת המקור, גם משום נדירות הספר וגם משום השיבושים הרבים בספר המקורי. הניסיון הראשון של הקרדינל סראיווה (Saraiva) (1872) לא הניח את דעת החוקרים. מהדורה חדשה של הספר בשפה הפורטוגזית הוציא הרוזן דה פיקאליו (Conde de Ficalho) בשני כרכים בשנים 1891 ו- 1895, והיא המהדורה המשמשת כיום במחקר. פיקאליו, שהיה בוטנאי, כתב גם את הספר "חייו וזמנו של גרסיה דה אורטה" (Garcia da Orta e o seu tempo).
תרגום לאנגלית של מהדורת פיקליו הופיע בשנת 1913 פרי עטו של קלמנס מרקהם. חשובים הם המבוא המפתחות ורשימת מידות, משקלות ומטבעות שהיו נהוגים בעת ההיא ונזכרים תכופות בספר.
מורשתו והנצחה

מאז מחצית התשע עשרה, משהוצא לאור מחדש הספר בשפת המקור, החל גרסיה דה אורטה לתפוס מקום מרכזי בתולדות הרפואה ולהיות מכונה בשם אבי הרפואה בפורטוגל, אף כי הזיקה שלו לעולם היהודי, או לעצם היותו נוצרי-חדש, לא הודגשה עד למחצית המאה העשרים, כאשר התפרסמו מחקרים המבוססים על תעודות מארכיון האינקוויזיציה הפורטוגזית. כך הצביעה הפרופ' פונטש דה קושטה על האפיזודה שבה צויר דיוקן מדומיין (דיוקן מקורי לא שרד מן המאה ה-16) במרכזו של ציור קיר גדול בבית הספר לרפואה, שבו הוצגו אבות הרפואה הפורטוגזית. הוא נראה במרכזו של הציור, אוחז בידו האחת ספר ובשנייה צמח. ניתן היה לחשוב כי הוא אוחז בעותק מספר השיחות המקורי שלו, אך התבוננות קפדנית גילתה שמדובר באדפטציה של קלוזיוס, הכוללת איורים[דרושה הבהרה].
בשנת 1958 הוצב פסל ברונזה גדול בחזית המכון להיגיינה ורפואה טרופית בליסבון. גם דמות זו אוחזת בספר בידה האחת ובצמח בשנייה. בשנת 1971 הופיעה דמותו של אורטה כשהיא מעטרת שטר של 20 אשקודו פורטוגזיים.
המהדורה המקורית

Colloquies on the Simples & Drugs of India by Garcia da Orta, New Edition (Lisbon 1895) edited and annotated by the Conde de Ficalho, translated with an Introduction and Index by Sir Clements R. Markham, London 1913.
Carolus Clusius, Garcia ab Horto, Aromatum et Simplicium aliquot medicamentorum apud Indos nescentium historia .
לקריאה נוספת

C. Boxer, Two pioneers of tropical medicine: Garcia d'Orta and Nicolas Monardes, London, 1963.
Palmira Fontes da Costa, Geographical expansion and the reconfiguration of medical authority: Garcia de Orta's Colloquies on the Simples and Drugs of India (1653), Studies in History and Philosophy of Science, 43 (2012), 74-81.
Palmira Fontes da Costa (ed.), Medicine, Trade and Empire, Garcia de Orta's Colloquies on the Simples and Drugs of India (1563) in Context, Ashgate Farnham, 2015.
רייך, רוני. תש"ף (2020). אזכור של  יהודים בספרו של גרסיה דה אורטה על צמחי רפואה בהודו. פעמים 162, 181-207
פתיח ספרו "Colóquios dos simples e drogas da India"
ציור מ-1905 של  ולוסו סלגאדו (Veloso Salgado) המציג את דה אורטה במרכז התמונה ביחד עם רופאים  פורטוגזים
שטר של 20 אשקודו פרוטוגזיים משנת 1971, עם דמותו של גרסיה דה אורטה
גמר גביע אופ"א 2008

גמר גביע אופ"א 2008 היה משחק ההכרעה ה-37 של גביע אופ"א, טורניר כדורגל המועדונים השני בחשיבותו מטעם אופ"א, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר לעונת 2007/2008 היא זניט סנקט פטרבורג מרוסיה, שניצחה במשחק הגמר את גלאזגו ריינג'רס מסקוטלנד. המשחק נערך באצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר, מגרשה הביתי של מנצ'סטר סיטי במנצ'סטר שבאנגליה ב-14 במאי 2008.
במשחק נפגשו דיק אדבוקאט, מאמנה של ריינג'רס לשעבר וכיום מאמנה של זניט, מול מאמנה הנוכחי של ריינג'רס וולטר סמית'. שני המאמנים, שאימנו בעבר את גלאזגו ריינג'רס, הוליכו אותה לשני טרבלים מקומיים: סמית' ב-1993 ואדבוקאט ב-1999. זניט סנקט פטרבורג ניצחה במשחק 2–0, בזכות שערים של איגור דניסוב וקונסטנטין זיריאנוב. היא זכתה בפעם הראשונה בתולדותיה בגביע אופ"א, והפכה לקבוצה הרוסית השנייה בלבד שעושה זאת, אחרי צסק"א מוסקבה שזכתה בטורניר בעונת 2004/2005.
הלוגו של משחק הגמר מציג תמונה של אצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר, ונוצר על ידי האמן האנגלי ליאם ספנסר. הוא התגלה בטקס שנערך באצטדיון ב-6 בדצמבר.
הדרך לגמר > שלבי הנוק-אאוט

| זניט סנקט פטרבורג | זניט סנקט פטרבורג | זניט סנקט פטרבורג | גלאזגו ריינג'רס | גלאזגו ריינג'רס | גלאזגו ריינג'רס |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד ויאריאל  בית  1–0 | פוגרבניאק 63' | 32 הגדולות   מפגש ראשון | 32 הגדולות   מפגש ראשון | יוון פנאתינאיקוס  בית  0–0 |  |
| ספרד ויאריאל חוץ 1–2 זניט סנקט פטרבורג עלתה בשערי חוץ | פוגרבניאק 31' | מפגש שני | מפגש שני | יוון פנאתינייקוס  חוץ  1–1   ריינג'רס עלתה בשערי חוץ | נובו 81' |
| צרפת אולימפיק מרסיי  חוץ 1–3 | ארשאבין 82' | שמינית הגמר   מפגש ראשון | שמינית הגמר   מפגש ראשון | גרמניה ורדר ברמן  בית  2–0 | קוסין 45'   דייוויס 47' |
| צרפת מארסיי  בית 2–0 זניט סנקט פטרבורג עלתה בשערי חוץ | פוגרבניאק 39', 78' | מפגש שני | מפגש שני | גרמניה ורדר ברמן חוץ  0–1 |  |
| גרמניה באייר לברקוזן  חוץ 4–1 | ארשאבין 20'   פוגרבניאק 52'   אניוקוב 61'   דניסוב 64' | רבע הגמר   מפגש ראשון | רבע הגמר   מפגש ראשון | פורטוגל ספורטינג ליסבון  בית  0–0 |  |
| גרמניה באייר לברקוזן  בית 0–1 |  | מפגש שני | מפגש שני | פורטוגל ספורטינג ליסבון  חוץ  2–0 | דארשווילה 60'   וייטקר 90+2' |
| גרמניה באיירן מינכן  חוץ 1–1 | לוסיו 60' (עצמי) | חצי הגמר  מפגש ראשון | חצי הגמר  מפגש ראשון | איטליה פיורנטינה  בית  0–0 |  |
| גרמניה באיירן מינכן בית 4–0 | פוגרבניאק 4', 73'   זיריאנוב 39'   פייזולין 54' | מפגש שני | מפגש שני | איטליה פיורנטינה  חוץ  0–0   (הארכה)   ריינג'רס ניצחה 2–4 בפנדלים |  |
לפני המשחק

הנהלת זניט סנקט פטרבורג ונשיא אופ"א מישל פלאטיני ביקשו מהממשל הבריטי לאפשר קבלת אשרה לכניסה למשחק לאוהדים הרוסים, אף על פי שרוסיה לא אישרה לאוהדים הבריטים את הכניסה לגמר ליגת האלופות 2008 שנערך במוסקבה. ראש אגף שירות האשרה הבריטי של חבר המדינות, מנדי איברמי, גרם לאיפשור כניסתם של האוהדים הרוסים למשחק.
קבוצות

זניט סנקט פטרבורג הייתה ללא המבקיע המצטיין של הטורניר, פאבל פוגרבניאק, שצבר כמות מרבית של כרטיסים צהובים בשלבי הנוק-אאוט של הטורניר ולפיכך הושעה. עם זאת, היא הייתה מסוגלת לנצח את ריינג'רס בזכות הקשרים ההתקפיים המצטיינים שלרשותה, אנדריי ארשאבין וקונסטנטין זיריאנוב, בנוסף לקשר האחורי אנטולי טימושיוק.
מאמן ריינג'רס וולטר סמית' פתח עם ז'ין-קלאוד דרשווילה בעמדה הקדמית במערך שלו, כאשר חמישה קשרים תומכים בו מאחור: סטיבן דייוויס, קווין תומסון, סטיבן וייטקר, בארי פרגוסון וברהים המדני. נלי אלכסנדר פתח בפעם העשירית בלבד בהרכב ריינג'רס.
משחק הגמר > מהלך המשחק

בפתיחת המשחק, שתי הקבוצות לא הרבו להשיג הזדמנויות לכיבוש. זניט סנקט פטרבורג הגיעה למספר מצבים טובים של אנדריי ארשאבין, ויקטור פייזולין ואיגור דניסוב שהיו קרובים לכיבוש שערים. גלאזגו ריינג'רס הגיעה למצב טוב אחד במהלך המחצית הראשונה. בתוספת הזמן של המחצית הראשונה טענו שחקני זניט לנגיעת יד ברחבת העונשין של מגן ריינג'רס סאשה פפץ' ודרשו משופט המשחק פסיקת בעיטת עונשין לזכותם. הדבר אירע גם בצד המגרש השני, כאשר שחקני ריינג'רס טענו לנגיעת יד ברחבה של קונסטנטין זיריאנוב.
המחצית השנייה נפתחה בשליטתה של זניט, שנחשבה כמנטרלת את ריינג'רס. בדקה ה-63 זכתה ריינג'רס בבעיטת קרן לאחר הדיפה החוצה של ויאצ'סלב מלאפייב, אך זניט חטפה את הכדור ויצאה להתקפה מתפרצת בהנהגת אנדריי ארשאבין, שהיה קרוב פעם נוספת לכיבוש. השער הראשון במשחק נכבש בדקה ה-73 על ידי איגור דניסוב מזניט, לאחר בישול של אנדריי ארשאבין. השער נחשב למפתיע, עקב עובדת חוזק ההגנה של ריינג'רס. מאמן ריינג'רס וולטר סמית' העלה לשחק שלושה שחקנים בעלי יכולת התקפית על מנת לסייע לקבוצתו להשוות את התוצאה. עם זאת, לאחר שני כרטיסים צהובים שנתן השופט פטר פרוידפלדט בתוספת הזמן של המשחק, קונסטנטין זיריאנוב העלה את זניט ליתרון 0–2 בדקה האחרונה.
בסיום המשחק הצדיקה התקשורת את תוצאת המשחק, בזכות סגנון משחקה ההתקפי של זניט שהוביל אותה לניצחון.
משחק הגמר > פרטי המשחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 במאי 2008 | רוסיה זניט סנקט פטרבורג | 2 - 0 | סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | אצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר, מנצ'סטר, אנגליה צופים: 43,878 שיפוט: שוודיה פיטר פרוידפלדט |
| 14 במאי 2008 | איגור דניסוב  72'   קונסטנטין זיריאנוב  90+4' | (סיקור) |  | אצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר, מנצ'סטר, אנגליה צופים: 43,878 שיפוט: שוודיה פיטר פרוידפלדט |
| --- | --- |
              זניט סנקט פטרבורג :               ריינג'רס
משחק הגמר > סטטיסטיקות

| מדד | זניט | ריינג'רס |
| --- | --- | --- |
| שערים שהובקעו | 2 | 0 |
| בעיטות | 19 | 8 |
| בעיטות למסגרת | 8 | 3 |
| החזקה בכדור | 56% | 44% |
| בעיטות קרן | 9 | 2 |
עבירות: 12
| נבדלים | 3 | 0 |
| כרטיסים צהובים | 2 | 1 |
כרטיסים אדומים: 0
אלימות אוהדים

במהלך האירוע התחוללה התפרעות אוהדים במרכז העיר מנצ'סטר. בעקבות המהומה שהתחוללה, נאלצה המשטרה המקומית להתערב על מנת להרגיע את המהומות. צוות ערוץ החדשות של ה-BBC הפסיק את תוכנית השידורים הרגילה שלו לטובת שידור חי בטלוויזיה של אירועי האלימות, ותוכנית הדגל של רשת ITN "חדשות בעשר" (News at Ten) נתנה סיקור נרחב לאירועים‏‏‏.
ראו גם

גמר ליגת האלופות 2008
הערות שוליים

↑  UEFA, Moscow chosen for 2008 final, 4.10.2006
↑  UEFA, A great opportunity for Manchester, 6.12.2007
↑  ריינג'רס שיחקה בשלב הבתים של ליגת האלופות, ועברה לשחק בהמשך עונת 2007/08 בגביע אופ"א מכיוון שסיימה במקום השלישי בבית.
↑  The Moscow Times, 50,000 British Fans Coming to Town, 7.05.2008
↑  BBC Sport, Who are Zenit, 13.05.2008
1 2 3 4  זניט סט. פטרסבורג עשתה היסטוריה וזכתה בגביע אופ"א, באתר ynet, 14 במאי 2008
↑  ONE, זניט זכתה בגביע אופ"א הראשון בתולדותיה, 14.05.2008
↑  UEFA, Proud Arshavin spent by star turn, 14.05.2008
↑  דיווח מלא של המשחק באתר אופ"א
↑  Manchester Evening News, Pub Closed After Brawl, 14.05.2008
↑  Manchester Evening News, Violence marrs Uefa showpiece, 14.05.2008
↑  BBC News, Rangers Fans Fight Riot Police, 14.05.2008
↑  ITN, Violence Mars UEFA Final Police, 14.05.2008
התקפה של ריינג'רס במהלך המשחק
המשטרה מפרידה בין אוהדי זניט וריינג'רס
גמר גביע אופ"א 2003

גמר גביע אופ"א 2003 התקיים באצטדיון האולימפי בסביליה, ספרד ב-21 במאי 2003, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אופ"א לעונת 2002/2003 היא פורטו הפורטוגלית, שניצחה במשחק את סלטיק הסקוטית בתוצאה 3-2 בהארכה, לאחר שוויון 2-2 בתום הזמן החוקי. הייתה זו המהדורה ה-32 של המפעל.
משחק הגמר הפגיש בין שתי קבוצות שייצגו מדינות להן אין זכיות במפעל. פורטו העפילה לגמר גביע אופ"א לראשונה בתולדותיה. היא הייתה לפורטוגלית השנייה בתולדות המפעל שמעפילה לגמר והראשונה לזכות בתואר, אחרי שבנפיקה ליסבון השתתפה במשחק הגמר ב-1983 אך הפסידה לאנדרלכט. גם סלטיק הייתה השנייה ממולדתה שמעפילה לגמר המפעל, אחרי שדנדי יונייטד הפסידה ב-1987 לגטבורג.
פורטו העפילה למפעל בעקבות מיקומה בעונת 2001/2002 בליגת העל הפורטוגלית. היא סיימה את העונה במקום השלישי, מרחק שתי נקודות מבואבישטה הסגנית שהעפילה למוקדמות ליגת האלופות. לעומתה, סלטיק החלה את דרכה בליגת האלופות, לאחר שזכתה באליפות סקוטלנד בפער של 18 נקודות מסגניתה גלאזגו ריינג'רס, ועם הפסד ליגה בודד לאורך כל העונה. היא הודחה כבר בשלב המוקדמות, ונשרה לגביע אופ"א, שם החלה במקביל לפורטו את דרכה בסיבוב הראשון.
כ-80 אלף אוהדי סלטיק עשו את דרכם לעיר סביליה לקראת משחק הגמר, מה שתואר על ידי אופ"א כקהל החוץ הגדול ביותר שנוסע למשחק בודד. בשל כך, זכו הקבוצה ואוהדיה להערכה רבה מצד פיפ"א ואופ"א, ואף קיבלו את פרס המשחק ההוגן של פיפ"א באותה השנה. דווקא הקבוצה של ז'וזה מוריניו, בתוארו האירופי הראשון כמאמן, עלתה ראשונה על לוח התוצאות משער של דרליי בתוספת הזמן של המחצית הראשונה. הנריק לארסון השווה את התוצאה עם פתיחת המחצית השנייה. שבע דקות אחר כך חזרה פורטו להוביל משער של דמיטרי אלניצ'ב, אך היתרון החזיק מעמד שלוש דקות בלבד, עד שלארסון השווה והשלים צמד. התוצאה נשמרה עד לדקה ה-115 של ההארכה, אז דרליי השלים אף הוא צמד וקבע את תוצאת המשחק, 3-2 לפורטו.
הדרך אל הגמר

| פורטוגל פורטו | פורטוגל פורטו | פורטוגל פורטו | פורטוגל פורטו | סיבוב | סקוטלנד סלטיק | סקוטלנד סלטיק | סקוטלנד סלטיק | סקוטלנד סלטיק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ליגת האלופות

| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני | מוקדמות | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |
| לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | לא השתתפה | סיבוב מוקדמות שלישי | שווייץ פ.צ. בזל | 3 - 3 | 3 - 1 (ב) | 0 - 2 (ח) |
גביע אופ"א
| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |
| פולין פולוניה ורשה | 6 - 2 | 6 - 0 (ב) | 0 - 2 (ח) | סיבוב ראשון | ליטא סודובה מריאמפולה | 10 - 1 | 8 - 1 (ב) | 2 - 0 (ח) |
| אוסטריה אוסטריה וינה | 3 - 0 | 1 - 0 (ח) | 2 - 0 (ב) | סיבוב שני | אנגליה בלקברן רוברס | 3 - 0 | 1 - 0 (ב) | 2 - 0 (ח) |
| צרפת לאנס | 3 - 2 | 1 - 0 (ב) | 2 - 2 (ח) | סיבוב שלישי | ספרד סלטה ויגו | 2 - 2 | 1 - 0 (ב) | 1 - 2 (ח) |
| טורקיה דניזליספור | 8 - 3 | 6 - 1 (ב) | 2 - 2 (ח) | שמינית הגמר | גרמניה שטוטגרט | 5 - 4 | 3 - 1 (ב) | 2 - 3 (ח) |
| יוון פנאתינאיקוס | 2 – 1 | 0 - 1 (ב) | 2 - 0ה (ח) | רבע הגמר | אנגליה ליברפול | 3 - 1 | 1 - 1 (ב) | 2 - 0 (ח) |
| איטליה לאציו | 4 - 1 | 4 - 1 (ב) | 0 - 0 (ח) | חצי הגמר | פורטוגל בואבישטה | 2 - 1 | 1 - 1 (ב) | 1 - 0 (ח) |
הדרך אל הגמר > פורטו

פורטו החלה את דרכה לתואר בסיבוב הראשון, מול פולוניה ורשה הפולנית. המשחק הראשון בבית היה לתצוגה התקפית של המארחת, שהביסה 6-0 את יריבתה מצמדים של אדגראס יאנקאוסקאס והלדר פושטיגה, ושערים נוספים של דרליי ומאניש. במשחק הגומלין גברה פולוניה על פורטו בתוצאה 2-0, אך עם 6-2 בסיכום שני המפגשים, המשיכה פורטו לשלב הבא.
בסיבוב השני פגשה פורטו את אוסטריה וינה. במשחק הראשון בחוץ הכריע דרליי את ההתמודדות עשרים דקות לסיום, 1-0 לפורטו. במשחק הגומלין הביתי העלה פושטיגה את פורטו ליתרון בחצי הראשון, ובדקות הסיום כבש דרליי את השער שקבע את תוצאת המשחק, 2-0 לפורטו שהעפילה לסיבוב הבא עם 3-0 בסיכום.
בסיבוב השלישי הוגרלה פורטו למפגש מול לאנס הצרפתית. במשחק הראשון בבית השיגה פורטו ניצחון חלק, 3-0 משערים של פשוטיגה, דרליי ויאנקאוסקאס. במפגש הגומלין, כבש ריגובר סונג את השער היחיד במשחק עוד במחצית הראשונה. לאנס לא הצליחה לכבוש שערים נוספים, ניצחה 1-0 והודחה עם 3-1 לפורטו בסיכום.
פורטו העפילה לשמינית הגמר, שם פגשה את דניזליספור הטורקית. בפעם השנייה בעונה זו במפעל, כבשה פורטו שישה שערים במשחק אחד, בדרך לניצחון מרשים בתוצאה 6-1. לזכותה של פורטו כבשו שישה שחקנים שונים: נונו קאפוצ'ו, דרליי, ריקרדו קושטה, יאנקאוסקאס, דקו ודמיטרי אלניצ'ב. בגומלין עלתה פורטו ליתרון בשלהי המחצית הראשונה, ספגה פעמיים בחצי השני אך בדקות הסיום השיגה את שער השוויון. 2-2 בסיום ההתמודדות, ובסך הכול 8-3 לפורטו שהתקדמה לשלב הבא.
רבע הגמר הפגיש בין פורטו לפנאתינאיקוס היוונית. פורטו אירחה את המשחק הראשון, ובדקה ה-73 ספגה מרגליו של עמנואל אוליסדבה, בדרך להפסד 1-0. בגומלין, מחק דרליי את היתרון היווני כבר בדקה ה-16, אך עד לסיום לא נכבשו שערים נוספים והמשחק עבר להכרעה בהארכה. שתי דקות לסיום החצי הראשון של ההארכה, השלים דרליי צמד שקבע 2-0 לפורטו. עם 2-1 בסיכום שני המפגשים, הצליחה פורטו להתגבר על ההפסד הביתי ולהעפיל לחצי הגמר.
המשוכה האחרונה בדרכה של פורטו לגמר הייתה לאציו האיטלקית. פורטו אירחה את המשחק הראשון, וכבר בדקה השישית נקלעה לפיגור משער של קלאודיו לופס. מאניש הגיב עם שוויון תוך ארבע דקות, ודרליי השלים מהפך עוד במחצית הראשונה. במחצית השנייה כבשו דרליי (שהשלים צמד) ופושטיגה כדי לקבוע 4-1 מרשים לפורטו, שהגיעה לאיטליה עם יתרון משמעותי. הגומלין בסטאדיו אולימפיקו הסתיים ללא שערים, ופורטו העפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע אופ"א.