stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מישל גומז

| --- | --- |

מישל גומז
 לידה:  23 בנובמבר 1966 (בת 57) גלאזגו, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד  Shawlands Academy 
 בן או בת זוג:  ג'ק דוונפורט (1 במאי 2000–?) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
מישל גומז (באנגלית: Michelle Gomez; נולדה ב-23 בנובמבר 1966) היא שחקנית
סקוטית. היא ידועה בעיקר מתפקידיה הקומיים בסדרות "מחלקה אלטרנטיבית", "מועדון הספר" ו"חינוך רע", ובגילום הדמות הנשית של המאסטר המוכרת בשם "מיסי" בסדרת המדע הבדיוני הוותיקה "דוקטור הו".
ביוגרפיה

גומז נולדה בגלאזגו לטוני ולמיי גומז. אביה הוא ממוצא פורטוגזי ובמקור הוא ממונטסראט. אביה היה צלם ואמה ניהלה סוכנות דוגמנות. היא רצתה להיות שחקנית כבר בגיל 7 כשראתה הפקה של המחזה "נשקיני קייט". מ-1978 עד 1983 למדה בשולנדס אקדמי (אנ') ואחר כך למדה באקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ולדרמה.
ביוגרפיה > קריירה

תפקידה הגדול הראשון של גומז היה בסרט "אסיד האוס", המבוסס על שלושה סיפורים קצרים מאת אירווין ולש. היא כיכבה ב"מועדון הספר", דרמה קומית של ערוץ 4. אחר כך שיחקה בתפקיד קצינת הקישור סו וייט בסדרה הקומית "מחלקה אלטרנטיבית". עוד הופיעה בדמות מישל בסיטקום "קארי ובארי" של ה-BBC (שפרק הבכורה שלו שודר יחד עם הפרק הראשון של "מחלקה אלטרנטיבית"). ב-2006 שיחקה בדמות השוטרת סאלי בובינס בסיטקום "Feel the Force" של ערוץ BBC 2. ב-1998 שיחקה בסרט "Gunslinger's Revenge".
ב-2005 הופיעה גומז בסרט "כרומופוביה". ב-2006 כיכבה בסרט "The Good Housekeeping Guide". ב-2007 כיכבה בדרמה "יפהפיות מתחתנות" מאת אירווין ולש ודין קאוואנה, וכן כיכבה במחזה "בואינג-בואינג" בתיאטרון הקומדיה בלונדון. עוד ב-2007 כיכבה בתסכית אודיו של "דוקטור הו" בשם "ולהאלה". ב-2008 הצטרפה ללהקה השייקספירית המלכותית, וגילמה את קייט במחזה "אילוף הסוררת" שהועלה בתיאטרון קורטיארד ובתיאטרון נובלו.
ב-2012 כיכבה גומז בסרט הבריטי "The Wedding Video", בתפקיד מארגנת חתונות בלתי-יציבה נפשית. באותה שנה הופיעה בסדרה הקומית "חינוך רע" בדמות סגנית המנהל איזובל פיקוול, והמשיכה לשחק בעונה השנייה ב-2013. בשנת 2014 החלה להפיק סרטוני מערכונים כשהיא מגלמת דמות של דודה בשם הת'ר, עבור ערוץ Wildseed Studios ביוטיוב.
גומז כיכבה בעונה השמינית של הסדרה "דוקטור הו" בדמות שנקראה בתחילה "שומרת הסף של הספירה התחתית". היא הופיעה בהופעות קמע בכמה פרקים בעונה השמינית, ואחר כך בפרק הסיום בן שני החלקים. מיסי, הדמות שגילמה, היא התגלמות נשית של המאסטר, יריבו הוותיק של הדוקטור. בעונה התשיעית חזרה גומז ושיחקה בשני פרקי פתיחת העונה "The Magician's Apprentice" ו-"The Witch's Familiar" ששודרו בספטמבר 2015. על תפקידה כמיסי הייתה מועמדת לפרס באפט"א הסקוטי לשחקנית הטובה ביותר (טלוויזיה). כמו כן הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר. גומז אישרה כי תמשיך להופיע גם בעונה העשירית של "דוקטור הו".
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1 במאי 2000 התחתנה גומז עם השחקן ג'ק דוונפורט. בתחילת 2010 ילדה את בנם הבכור, הארי.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989 |  | First and Last | אחות | סרט טלוויזיה |
| 1998 | אסיד האוס | The Acid House | קטריונה | בקטע "A Soft Touch" |
| 1998 |  | Gunslinger's Revenge | נערת עור |  |
| 1999 |  | New World Disorder | אניקה "אמת'יסט" ריינס |  |
| 1999 | נער ליווי | The Escort | מארחת |  |
| 1999 |  | Ticks | נערה לחוצה בטלפון | סרט קצר |
| 2000 |  | Offending Angels | חברתו לשעבר של באגי |  |
| 2001 |  | Subterrain |  |  |
| 2003 | תודיע כשאתה מוכן, מר מק'גיל | Ready When You Are, Mr. McGill | ג'ודי | סרט טלוויזיה |
| 2005 | כרומופוביה | Chromophobia | בושי | קרדיט שגוי בשם מישל גורמז |
| 2005 |  | Meat the Campbells | גברת קמפבל | סרט קצר |
| 2006 |  | The Good Housekeeping Guide | ג'ני | סרט טלוויזיה |
| 2006 |  | Secret Policeman's Ball sketch | סו וייט | סרט טלוויזיה |
| 2007 | יפיפיות מתחתנות | Wedding Belles | אמנדה | סרט טלוויזיה |
| 2009 |  | Svengali | פרנסין הרדי | סרט טלוויזיה |
| 2012 | חתונה מוקלטת | The Wedding Video | מארגנת החתונה |  |
| 2021 | סרט הרעשנים | The Loud House Movie | מוראג | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | טגארט | Taggart | ספרית | בפרק "Nest of Vipers" |
| 1996 |  | The Bill | פני גרייס | בפרק "Toe the Line" |
| 1998 |  | The Bill | קארי בנט | בפרק "Dog Eat Dog" |
| 1999 | טגארט | Taggart | הארייט ביילס | בפרק "Bloodlines" |
| 1999 |  | Highlander: The Raven | טליה באואר | בפרק "Inferno" |
| 2001 |  | Rebus | קארו ראטריי | בפרק "Mortal Causes" |
| 2002 | המשפחה שלי | My Family | שרון | בפרק "The Second Greatest Story Ever Told" |
| 2002–2003 | מועדון הספר | The Book Group | ג'ניס מק'קאן |  |
| 2003 | ילדות שנייה | Manchild | קיטי | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2005 |  | Murder in Suburbia | אניטה גרין | בפרק "Estate Agents" |
| 2004–2005 | קארי ובארי | Carrie and Barry | מישל |  |
| 2004–2007 | מחלקה אלטרנטיבית | Green Wing | סו וייט |  |
| 2006 |  | Feel the Force | סאלי בובינס |  |
| 2007 | אוליבר טוויסט | Oliver Twist | גברת סוארברי |  |
| 2012–2013 | חינוך רע | Bad Education | איזובל פיקוול |  |
| 2013 |  | Playhouse Presents | מרי, מלכת הסקוטים | בפרק "Psychobitches Part Four" |
| 2017-2014 | דוקטור הו | Doctor Who | המאסטר / מיסי | 15 פרקים |
| 2015 | על הקצה | The Brink | ונסה | 3 פרקים |
| 2015 | גותהאם | Gotham | הליידי | 2 פרקים |
| 2016 |  | The Collection | אלייט | 2 פרקים |
| 2018–הווה | הרפתקאותיה המצמררות של סברינה | Chilling Adventures of Sabrina | לילית / מארי וודרוול | תפקיד ראשי |
| 2019–הווה | רחוב 101 דלמטים | 101 Dalmatian Street | קרואלה דה ויל | דיבוב; 4 פרקים |
| 2020 | הדיילת | The Flight Attendant | מירנדה קרופט | 8 פרקים |
| 2021-הווה | סיירת האבדון | Doom Patrol | מאדאם רוג | תפקיד ראשי (עונה 3 ואילך); 10 פרקים |
הערות שוליים

↑  "The Observer: Funny Girl". The Guardian. נבדק ב-7 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bad Education, Series 1 – Miss Pickwell". BBC Three. 2014. נבדק ב-6 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Wildseed Studios presents: Funny Seeds". YouTube. 2014. נבדק ב-6 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jones, Paul (30 ביוני 2014). "Doctor Who cast: Green Wing and Bad Education Michelle Gomez joins Peter Capaldi as Gatekeeper of the Nethersphere". Radio Times. נבדק ב-6 ביולי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jonathan Holmes. "Doctor Who: Missy is the Master". RadioTimes. נבדק ב-1 באוקטובר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Doctor Who series 9: opening episode titles revealed, Michelle Gomez and Jemma Redgrave to return". Radio Times. 30 ביוני 2014. נבדק ב-6 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "British Academy Scotland Awards: Winners in 2015". BAFTA Scotland.
↑  "Michelle Gomez nominated for BAFTA!". BBC. 30 במרץ 2016. אורכב מ-המקור ב-30 במרץ 2016. נבדק ב-30 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Doctor Who’s Michelle Gomez confirms Missy will be back to wreak more havoc  1 Jun 2016
↑  Wright, Matthew (6 במאי 2000). "Miles up the aisle; This Life Jack to tie knot". The Mirror (London, England). MGN LTD. אורכב מ-המקור ב-2012-10-23. נבדק ב-17 בינואר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Jack Davenport: Interview Radio Times". Jack Davenport – Unofficial Website. 12 באפריל 2010. נבדק ב-6 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Corley, Jerry (28 בינואר 2011). How Can I Be A Comedian: Michelle Gomez at The Comedy Store. YouTube. נבדק ב-6 ביולי 2014. {{cite AV media}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017118463  MusicBrainz: 6412cdd2-ee6d-4f10-ac2c-832cb4e7ccee  SUDOC: 227508696  VIAF: 53150565509606250266   WorldCat (עם VIAF): 53150565509606250266
קבוצת קרב (האיחוד האירופי)

ארטילריה הולנדית מקבוצת קרב 2014 II
חייל בלגי מקבוצת קרב 2014 II במהלך אימון בגרמניה
צלף שוודי מקבוצת הקרב הנורדית
קבוצות הקרב של האיחוד האירופי הן יחידות מיוחדות בצבאות המדינות החברות באיחוד האירופי הכפופות ישירות למועצת האיחוד. עקרונות הפעולה של קבוצות הקרב נקבעו במדיניות הביטחון וההגנה המשותפת.
קבוצת קרב סטנדרטית היא גדוד בן 1,500 חיילים מתוגבר בתומכי לחימה, אולם ישנן קבוצות קרב גדולות יותר. חלק מקבוצות הקרב מורכבות מחיילים מצבא אחד בלבד, בעוד חלקן מורכבות מחיילים מצבאות רבים.
היסטוריה

הרעיון הראשוני ליצור יחידות רב-לאומיות בגודל גדוד אשר יהיו כפופות ישירות למועצת האיחוד ויהיו זמינות לתגובה מהירה בכל מקום, הועלה לראשונה בפומבי בפסגת המועצה האירופית ב-10–11 בדצמבר 1999 בהלסינקי. הרעיון קיבל חיזוק לאחר מבצע ארטמיס ב-2003, אז הצליחו מדינות האיחוד האירופי להרכיב במהירות כוח רב-לאומי שסייע במשימת השכנת שלום בקונגו. בעקבות המבצע, ב-10 בפברואר 2004 פרסמו צרפת, גרמניה ובריטניה תוכנית מפורטת להקמת קבוצות קרב. בנובמבר של אותה שנה הוקמו כבר 13 קבוצות כאלה.
בשנת 2007 הוקמה קבוצת הקרב הבלקנית בהשתתפות שש מדינות. בשנת 2009 הוקמה קבוצת הקרב הצ'כית-סלובקית. בשנת 2010 הוקמה קבוצת הקרב הבריטית-הולנדית. בשנת 2013 הוקמה קבוצת הקרב ויימאר בהשתתפות פולין, גרמניה וצרפת.
אסטרטגיה

מטרתן העיקרית של קבוצות הקרב היא לשמש ככוח שמירת שלום במקומות שונים ברחבי העולם, אולם נכון ל-2021 מעולם לא הופעלה קבוצת קרב מחוץ לגבולות האיחוד האירופי. קבוצות הקרב אמורות להיות מופעלות רק באישור מועצת האיחוד האירופי, והן צריכות להיות מוכנות לפעולה תוך חמישה עד עשרה ימים מהרגע שהתקבלה ההכרעה במועצה לצאת לפעולה. פעולה של קבוצת קרב אמורה להימשך 30 יום. קבוצת קרב סטנדרטית היא יחידה בגודל של גדוד מתוגבר בתומכי לחימה, בן 1,500 חיילים. עם זאת, ישנן קבוצות קרב גדולות יותר.
בסך הכל לאיחוד האירופי ישנן 18 קבוצות קרב, ובכל רגע נתון אמורות שתיים מהן להיות בכוננות. קבוצות הקרב מתחלפות בתפקיד זה מדי חצי שנה.
השתתפות

הצבאות הגדולים באיחוד האירופי (צרפת, גרמניה ואיטליה) מפעילים קבוצות קרב משלהם. הצבאות הקטנים יותר משתתפים בדרך כלל בקבוצות קרב רב-לאומיות. עם זאת, בכל קבוצה כזו ישנה "מדינה מובילה" אשר אחראית על הפיקוד. כל מדינות האיחוד האירופי שולחות חיילים לקבוצת הקרב למעט מלטה ודנמרק. כמו כן, בקבוצות הקרב משתתפות גם ארבע מדינות שאינן חברות באיחוד: מקדוניה הצפונית, טורקיה, נורווגיה ואוקראינה.
קבוצות קרב פעילות

קבוצת הקרב הבלקנית
קבוצת הקרב הנורדית
קבוצת הקרב וישגראד
קבוצות קרב לא פעילות

קבוצת הקרב 107
קבוצת הקרב הבריטית
קבוצת הקרב הבריטית-הולנדית
קבוצת הקרב הצ'כית-סלובקית
קבוצת הקרב ויימאר
מישל גראר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 במרץ 1933 Vétheuil, צרפת 
 פטירה:  19 באוגוסט 2024 (בגיל 91) Duhort-Bachen, צרפת 
 השכלה:  תיכון פייר-קורניי 
 פרסים והוקרה:  פרס אקארט ויציקמן (2017)  מפקד במסדר ההצטיינות החקלאית  קצין במסדר הדקל האקדמי  קצין מסדר האמנויות והספרות  קצין בלגיון הכבוד  קצין במסדר ההצטיינות הלאומי  Meilleur Ouvrier de France 
 www.lespresdeugenie.com
 
מישל גראר (בצרפתית: Michel Guerard; ‏27 במרץ 1933 –  19 באוגוסט 2024) היה שף צרפתי ואחד משלושת האבות של הנובל קוויזין, ביחד עם אלן סנדרנס והאחים טרואגרו, אך יותר מכולם גראר היה קשור עם המושג נובל קוויזין.
קורות חייו

נולד ב-27 במרץ 1933 בכפר וטיי שבנורמאנדי בצרפת. הוריו היו קצבים בעיר שלחוף הנהר מאנט לה ז'ולי, שלושים מיילים מערבית מפריז. למד מגדנאות ואפייה בין השנים 1947 ל-1950 בליסֶה קורניאל שברואן, עבד שעות אינסופיות בשכר רעב, אך למד את כל רזי המקצוע: איך לשחוט פרה ולעשות וול או וונט, איך לדרוך ענבים ולהכין יין, כיצד להכין דברי מאפה. המנטור שלו במטבח היה ז'אן דלאווין, שף מסעדת "הקאמליות" אשר שכנה בבוז'יוואל, עשרים קילומטרים מערבית לפריז. מישל גראר ציין שלאדואר ניניון השפיע רבות על השקפותיו והמטבח הצרפתי המודרני
לאחר שירותו הצבאי זכה מישל הצעיר בפרס בעל המלאכה המצטיין בצרפת Meilleur Ouvrier de France בקטגוריית מגדנאות. בשנת 1957 התמנה לשף מאפה של מלון קריון שבפריז, שם החל לבשל ואז התגלה כישרונו ברבים, אחר כך היה שף במועדון הלידו המפורסם בפריז. לאחר מכן הפעיל את מזנון ה"הפיגורה" בסלון תספורות נשים.
בסרט תיעודי צרפתי La Revanche des pâtissiers משנת 2010 הוצגה עבודתו לצד עבודות של כריסטוף פלדר ופייר ארמה.
סיר הברזל

ב-1962 קנה במכירה פומבית במחיר של 1800 פרנק או 3600 דולר של התקופה ביסטרו מוזנח בפרבר אנייר שליד פריז, ליד בתי חרושת ישנים ששכן במבנה מהמאה החמש עשרה לו קרא מסעדת "קדרת הברזל" (Pot-de-fer) שהצליחה מאוד, בהניחו את האושיות לנובל קוויזין. ב-1967 קיבלה כוכב במדריך מישלן ובשנת 1970 זכה לשני כוכבים במדריך מישלן. סיר הברזל נהפכה במהרה לכתובת הכי מבוקשת בצרפת. גראר דחס סועדים למסעדתו הקטנטנה בה סעדו שלושים איש בצהרים ובלילה, והניח כיסאות אפילו בכניסה לשירותים, מי שחפץ להשתין היה עליו לעשות זאת מחוץ למסעדה. המסעדה הייתה זכאית ללא ספק לשלושה כוכבים בשל איכות האוכל שלה, אולם המישלן מיאן לתת מחמת עליבות המקום.
התאהב בקריסטין בארתלמי שלמדה בבית ספר גבוה למסחר ואביה היה הבעלים של רשת מרחצאות. ב-1972 יצאו גראר ואשתו לבחון הקמת מסעדת עילית בשילוב מרחצאות וטיפולי בריאות ודיאטה בלה פרה ד'אז'ני שבכפר הנידח אז'ני לה בן שבחבל לאנד, סמוך לפירנאים שבדרום-מערב צרפת, שהיה שייך להורי אשתו. מרחצאות היו אופנה בת המאה ה-19 אשר דעכה ועתה התכוונו לחדש ימיה כמקדם.
לה פרה דאז'ני ומטבח הרזון

בשנת 1974 מכר את מסעדתו "קדרת הברזל", עבר לאז'ני לה בן, חמש מאות קילומטרים דרומית לביסטרו הפריזאי שלו ויצר את מטבח הרזון "cuisine minceur", בתור גימיק שיווקי שישתלב עם טיפולי הספא והבריאות וגם משתלב עם הנובל קוויזין שהוא מאבותיו. ב-1974 זכה מחדש בכוכב במישלן באז'ני לה בן, ב-1975 זכה בשנית בכוכב השני.
מטבח הרזון מבוסס על ארוחות משביעות ללא סוכר, ללא לחם, ללא קצפת עם רטבים קלים בלבד זאת לצד תפריטו הרגיל, הוא יצר תפריט מטבח עילי דל קלוריות. באותה תקופה היה גראר השף היצירתי והמשפיע ביותר בעולם, ואלפי טבחים מכל קצוות הגלובוס חיקו את תבשיליו.
גראר היה השף הראשון שהגו מיו העניק לו 19.5 נקודות וארבע מצנפות אדומות וכתב: "גראר הוא השף היחידי בעולם שארוחת חמש מאות הקלוריות שהוא מבשל היא חגיגה, עד היום גראר שומר על תשעה עשר נקודות במדריך הגומיו. המטבח שלו אינו יוצא מן הכלל - הוא שמיימי וללא מתחרים". ב-1976 הוציא ספר על מטבח דיאטטי שמאוד הצליח. ב-1977 זכה לשלושה כוכבים במדריך מישלן, בהם הוא מחזיק ברציפות עד היום (2011). מסעדתו מדורגת בין מאה ארבעים וארבע הטובות בעולם במדריך "השולחנות הגדולים בעולם".

בשער הכפר מתנוסס בגאון שלט: "כפר הרזון מספר אחד בצרפת".
ב-1978 פרסם גראר את ספרו La Grande Cuisine Gourmande, מטבח יצירתי פרי דמיונו, אלא שהפעם במקום מטבח הרזון, היו אלה מטעמים קלאסיים עתירי שומן וקלוריות.
בלה פרה ד'אז'ני שני מעיינות, האחד בעל מי גופרית קרים לשתייה והשני - מעיין רחצה בחום של שלושים ותשע מעלות. שני בתי מלון במקום האחד בוטיק יוקרתי עתיר פאר השייך לרשת הרלה אה שאטו והשני זול יותר בשם לה מזון רוז. במקום פסלים, גן טרופי, מגרשי טניס, בריכת שחייה, גנים.
לגראר גם ביסטרו באז'ני לה בן המגיש תבשילים מהמטבח הצרפתי העממי הקלאסי בשם "לה פרם או גריב".
גראר השתמש ברוטב ויארז' בתבשילים רבים.
גראר חבש בשנת 1983 את ספסלי בית הספר ליין בבורדו והחל משנת 1990 עושה יין לבן בשם "ברון דה באשן", הוא גם מייצר יין אדום. גראר המציא במטבחו אמבטיית בוץ שבה הגוף שרוי במצב של חוסר כבידה. בין תלמידיו הבולטים הוא אלן דיקאס. לגראר גינת ירק וחממות בהן הוא מגדל את הירקות ועשבי התיבול למטבחו ופרחים המשמשים לקישוט המקום.
פראן אדריה ביקר אצלו פעמים רבות על מנת לקבל השראה. רוברט פארקר כתב עליו: "אם הייתי צריך לאכול ארוחה אחרונה אחת היה לי קשה לא לאכול אותה במוסד המופלא הזה... יש מסעדות רבות בנות שלושה כוכבים שהייתי מוריד לשניים ושלוש שהן כה נפלאות ונהדרות שאני תוהה למה מדריך מישלן לא יוצר קטגוריה של ארבעה כוכבים. כך במקרה של פרה דאז'ני, שם המצאה, מקוריות ואיכות חוברים יחדיו לכישרונות מדהימים שיוצר כמה מהתבשילים הטובים ביותר שאני ואשתי טעמנו."
אשתו של גראר, קריסטין בארתלמי, היא נשיאת La Chaine Thermale du Soleil, המפעילה רשת של עשרים ואחת מרחצאות ברחבי צרפת בה מועסקים אלפיים איש.
תבשילו הידוע

תבשילו המפורסם ביותר היה ailerons de volaille aux concumbre. הייתה זו יצירת מופת אלגנטית בעלות מינימלית שהמציא בתקופתו בסיר הברזל והיא נשארה בתפריטו שנים רבות. ההשראה לתבשיל באה משהבחין במועדון הלידו (שבו בישל) כי נוהגים לתת לתיירים לאכול פילה ורגליים של עוף ואילו את הכנפיים זורקים לפח, מאות ביום. ועלה במוחו הרעיון להשתמש בכנפיים. לאחר משא ומתן הוא רכש כנפיים בפרנק אחד סימבולי (עשרים סנט). המעדן כלל כנפי עוף עם מלפפונים, אשלוט (בצל אשקלון), פטריות ועגבניות. הוא חלט את הכנפיים, הסיר מהן את העצם המרכזית ודחף קדימה את הבשר למין סוכריית עוף שהוא הקפיץ עד להזהבה. דבר זהה עשה למלפפונים שעוצבו לצורת זיתים ואז הושמו בסיר חמאה רותחת. עשה רוטב קטן של קוביות מפטריות בשילוב אשלוט, עגבניות ועשבים המעורבבים עם יין מרסו ומעט שמנת.
לקריאה נוספת

אביטל ענבר, התענוגות של צרפת, א. ניר, תל אביב, 1997; עמ' 23, 53, 96, 170, 173, 328-322, 394, 395.
אביטל ענבר, תענוגות פרובאנס, אביטל ענבר, ירושלים, 2000 ; עמ' 173, 253, 360, 424.
אביטל ענבר, התענוגות של דרום-מערב צרפת. ירושלים: הוצאת כתר, 2005. עמ' 14, 54, 146, 149, 169-168, 174, 187, 206-197, 268.
Rudolph Chelminski, 2005. The Perfectionist : Life and Death in Haute Cuisine (Gotham/Penguin). pp. 69, 81, 93, 97-102, 104-106, 137-139, 144, 166, 189, 225, 238, 246, 322.
Michael Steinberger, Au Revoir to All That: The Rise and Fall of French Cuisine, Bloomsbury Publishing PLC, 2010. pp. 31, 33, 34, 38, 59, 111, 164.
הערות שוליים

↑    Olivia Parker, ‏Five-minute chef: health-food guru Michel Guérard, The Telegraph, 8 April 2014
↑  מסעדת לה פרה ד'אז'ני במדריך השולחנות הגדולים בעולם
↑  Bordeaux: A Consumer's Guide to the World's Finest Wine. Fourth Edition. New York, Simon & Schuster, October 2003, pp. 1201-1202.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 6060800  BnF: cb119061535 (data)  CiNii: DA07996938  GND: 108937003  ISNI: 0000 0001 1035 2067  LCCN: n79074340  NDL: 00441919  NLA: 35666995  NTA: 073127728  RERO: 02-A009003868  SUDOC: 026906228  Trove: 1033840  VIAF: 2471358   WorldCat (עם VIAF): 2471358 
השלט בכניסה לפרה ד'אז'ני שבאז'ני לה בן
מלאכית הצער

פסל מלאכית הצער המקורי ברומא
אנדרטת הנרי לאת׳רופ
וריאציה של מלאכית הצער עם שיער ארוך וגולש
מלאכית הצער (באנגלית: Angel of Grief) או מלאכית בוכה (Weeping Angel) היא פסל משנת 1894 מאת האמן האמריקאי ויליאם ווטמור סטורי, שנוצר מעל קברה של אשתו, אמלין סטורי, בבית הקברות הפרוטסטנטי ברומא. הכותרת המלאה שהעניק ויליאם לפסל הייתה מלאכית הצער בוכה על מזבח החיים המפורק (The Angel of Grief Weeping Over the Dismantled Altar of Life). בניגוד למצבות אופייניות יותר הכוללות דמויות מלאכים, מלאכית הצער היא דמות אשר "משליכה עצמה עם כנפיים שמוטות ופנים נסתרות מעל מזבח ההלוויה". מלאכית הצער היא דמות מלאך נשית המייצגת אבל, צער, עצבות, געגועים לנפטר, יגון, ייאוש ודיכאון.
שנה לאחר מכן, ב-1895, נפטר סטורי, ונקבר עם אשתו, תחת הפסל של מלאכית הצער, אשר יצר בעצמו. יצירת הפסל תועדה בגיליון מ-1896 של מגזין קוסמופוליטן: לפי הדיווח הזה, מותה של אשתו הרס את סטורי עד כדי כך שהוא איבד עניין בפיסול, אך קיבל השראה ליצירת האנדרטה מילדיו, שהמליצו עליה כאמצעי להנצחתה של אשתו אמלין.
המונח משמש לתיאור מצבות רבות ברחבי העולם שנוצרו בסגנון של מלאכית הצער. ההעתק הבולט ביותר של פסל מלאכית הצער הוא ככל הנראה אנדרטת הנרי לאת׳רופ, אשר נבנתה בשנת 1901. בעיתון הגרדיאן, מלאכית הצער כונתה "אחת הדמויות המועתקות ביותר בעולם".
ראו גם

מצבה
פיסול
בית קברות
אבל
צער
מלאך
הערות שוליים

1 2 3  The Angel of Grief by William Wetmore Story, Protestant Cemetery, Rome, Walks in Rome (Est. 2001) (באנגלית)
↑  Stanford University, Stanford police seek information on vandalism of Angel of Grief, Stanford News, ‏2015-08-14 (באנגלית)
↑  קול דיימון, 15 Shocking Facts About 'The Angel Of Grief', CultureHook, ‏6 בפברואר 2018
↑  Hingham Cemetery, web.archive.org, ‏2016-08-18
↑  Stanford University’s Angel of Grief
↑  Labor of love leads to a happy ending for the 'Angel of Grief': 4/01, news.stanford.edu
↑  Stanford, Peter (2013-03-02). "The 10 best ... famous graves". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2022-09-16.
מסר יפני

| מסר יפני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-דקר
משפחה:: מסריים
סוג:: מסר
מין:: מסר יפני
שם מדעי
 Argyrosomus japonicus ‏טמינק ושלגל, 1844

מסר יפני (שם מדעי: Argyrosomus japonicus) הוא מין דג ימי מהסוג מסר שבמשפחת המסריים, החי לאורך האזור האינדו-פסיפי שבין דרום אפריקה, פקיסטן, הודו, אוסטרליה וכן לחופי סין ויפן. לרוב הוא מצוי במי חופים רדודים ועכורים, כולל במערות תת-ימיות, ביצות מנגרובים ואף בשפכי נהרות.
מסר זה יכול להגיע לאורך של 181 ס"מ ולמשקל 75 ק"ג. הוא בעל קשקשים כסופים וגב ירוק-ברונזה עם ראש נחושתי מוארך מעט וקו צד מעוטר בכתמים לבנים קטנים. הסנפירים נמוכים ובעלי מספר פרקים והזנב דק יחסית וארוך.
דג זה ניזון לאורך הקרקעית הרדודה מדגים קטנים יותר וכן מסרטנים ורכיכות. בתורו הוא יכול להיטרף בידי תניני יאור וים, כרישים גדולים שונים וכן נידוג בידי האדם. באוסטרליה הוא נידוג בקצב מסחרי אשר פגע באוכלוסיות ומנע מהם להתאושש עד היום.
כיום הוא מצוי בסכנת הכחדה והוא מין מוגן שנאסר לדיג לפני שהוא מגיע לאורך 70 ס"מ וכנראה הצליח להתרבות.
הערות שוליים

↑  מסר יפני באתר הרשימה האדומה של IUCN
מפרץ סטאק (ארץ אנדרבי)

ערך זה עוסק במפרץ בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  67°03′00″S 58°04′00″E﻿ / ﻿67.05°S 58.0667°E﻿ / -67.05; 58.0667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ סטאק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ סטאק
 
מפרץ סטאק (באנגלית: Stack Bay; מילולית: מפרץ הערימה) הוא מפרץ קטן, בארץ אנדרבי, שבאנטארקטיקה.
המפרץ ממוקם בין מצוק וסט סטאק, לבין שפכו של קרחון הוסיזן.
היסטוריה > גילוי ומיפוי המפרץ

המפרץ מופה על ידי קרטוגרפים נורווגים, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן (בעונת המחקר 1937–1936).
היסטוריה > מקור השם

שמו של המפרץ ניתן לו על ידי הקרטוגרפים הנורווגים - והם קראו למפרץ "Skotvika" (בנורווגית: מפרץ סטאק), בשל קרבתו למצוק וסט סטאק, ששמו ניתן לו על ידי אנשי משלחות דיסקברי, שהגיעו לאזור על הספינה ויליאם סקורסבי, בשנת 1936 (השם של המצוק הוא תיאורי - "ערימת האבנים").
השם הנוכחי של המפרץ, הוא תרגום של השם הנוורגי.
ראו גם

איסט סטאק
וסט סטאק
הערות שוליים

1 2  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
קבוצת קנטאור A

מפת קבוצת קנטאור A
קבוצת קנטאור A, נקראת גם קבוצת M83 וכן קבוצת קנטאור A‏/M83 היא קבוצת גלקסיות שנמצאת במרחק של כ-13 מיליון שנות אור משביל החלב ומשתרעת על קבוצות הכוכבים קנטאור, זאב ונחש מים. הקבוצה מונה כ-80 גלקסיות, רובן הגדול גלקסיות ננסיות, אשר מושפעות מכוח כבידה הדדי הפועל ביניהן. שתי הגלקסיות הגדולות והמסיביות בקבוצה הן קנטאור A וגלקסיית גלגל הרוח הדרומית (M83) שעל שמן נקראת הקבוצה. זו אחת מקבוצות הגלקסיות הסמוכות לקבוצה המקומית והיא חלק מצביר-על הנקרא צביר-על הבתולה, שמכיל קבוצות גלקסיות וצבירי גלקסיות רבים.
מבנה ותכולה

קוטרה של קבוצת קנטאור A כ-10 מיליון שנות אור, מסתה הכוללת היא ‎6-8×1012‎ מסות שמש והיא מכילה כ-80 גלקסיות. הקבוצה בנויה משתי תת-קבוצות עיקריות: תת-קבוצת קנטאור A ותת-קבוצת M83, כאשר המרחק בין מרכזי שתי התת-קבוצות הוא כ-4.9 מיליון שנות אור, אך למרות ההפרדה הגדולה ביניהן, נראה שלשתי התת-קבוצות מהירות דומה ביחס לקבוצה המקומית ולכן סביר שהן מהוות קבוצה אחת ולא שתי קבוצות נפרדות. בקבוצה שבע גלקסיות גדולות וכל השאר הן גלקסיות ננסיות, כאשר רוב הגלקסיות הגדולות הן ספירליות ורוב הגלקסיות הננסיות הן לא-סדורות.
מבנה ותכולה > תת-קבוצת קנטאור A

תת-קבוצת קנטאור A היא החלק הקרוב יותר אל הקבוצה המקומית במרחק של כ-12 מיליון שנות אור משביל החלב, וכן זהו החלק העיקרי של הקבוצה שבמרכזו נמצאת גלקסיית קנטאור A. בחלק זה נמצאות בעיקר גלקסיות עם אוכלוסיית כוכבים זקנה יחסית, שמסתן מהווה כ-90% ממסת הקבוצה. שש מהגלקסיות הן גדולות ובהירות יחסית:
| שם הגלקסיה | סוג | סיווג מורפולוגי | בהירות נראית | מרחק (במליוני שנות אור) | קבוצת כוכבים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קנטאור A‏ (NGC 5128) | גלקסיית עדשה | S0 pec‏ | 0068A6.8‏ | 0119A11.9 | קנטאור | הגלקסיה הגדולה והמסיבית ביותר בקבוצה |
| NGC 5102 | גלקסיית עדשה | SA0‏ | 0096A9.6‏ | 0122A12.2 | קנטאור |  |
| NGC 4945 | גלקסיית מוט ספירלית | SB(s)cd‏ | 0093A9.3‏ | 0125A12.5 | קנטאור | גלקסיית סייפרט, הבהירה ביותר בקבוצה אחרי קנטאור A ו-M83 |
| NGC 5206 | גלקסיה אליפטית ננסית או גלקסיית עדשה | dE ‏/ SB?(r?)0‏ | 0116A11.6‏ | 0105A10.5 | קנטאור | אוכלוסיית כוכבים צעירה יחסית לשאר חברות הקבוצה |
| ESO 270-17 | גלקסיה לא-סדורה | SB(s)m‏ | 0114A11.4‏ | 0144A14.4 | קנטאור | ככל הנראה שריד מהתנגשות של גלקסיה ספירלית בקנטאור A |
| ESO 274-1 | גלקסיה ספירלית | SAd‏ | 0117A11.7 ‏ | 0135A13.5 | זאב |  |
מבנה ותכולה > תת-קבוצת M83

תת-קבוצת M83 היא החלק הרחוק יותר של קבוצת הגלקסיות במרחק של כ-15 מיליון שנות אור משביל החלב, ובמרכזה גלקסיית גלגל הרוח הדרומית. חלק זה מכיל גלקסיות עם אוכלוסיית כוכבים צעירה יותר ומסתו הכוללת היא רק כ-10% ממסת הקבוצה. רק גלקסיית גלגל הרוח הדרומית היא גלקסיה גדולה וכל השאר ננסיות, כאשר אחת מהן מהן בהירה יחסית:
| שם הגלקסיה | סוג | סיווג מורפולוגי | בהירות נראית | מרחק (במליוני שנות אור) | קבוצת כוכבים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גלקסיית גלגל הרוח הדרומית (M83, NGC 5236) | גלקסיית מוט ספירלית | SAB(s)c‏ | 0076A7.6‏ | 0158A15.8 | נחש מים | הגלקסיה השנייה הכי גדולה בקבוצה |
| NGC 5253 | גלקסיה לא-סדורה ננסית | Im pec‏ | 0105A10.5‏ | 0116A11.6 | קנטאור | מתרחשת בה יצירת כוכבים אינטנסיבית |