stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Metallica: Through the Never (פסקול)
רשימת השמעה

| תקליטור 1> מס' | תקליטור 1> שם | תקליטור 1> כותב(ים) | תקליטור 1> אלבום מקורי | תקליטור 1> משך | תקליטור 1>  | תקליטור 1>  | תקליטור 1>  | תקליטור 1>  | תקליטור 1>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | The Ecstacy of Gold  | אניו מוריקונה | The Good, The Bad and the Ugly | 2:02 |  |  |  |  |  |
| 2. | Creeping Death  | ג'יימס הטפילד • לארס אולריך • קליף ברטון • קירק האמט | Ride the Lightning | 6:20 |  |  |  |  |  |
| 3. | For Whom the Bell Tolls  | הטפילד • אולריך • ברטון | Ride the Lightning | 4:40 |  |  |  |  |  |
| 4. | Fuel  | הטפילד • אולריך • האמט | Reload | 3:58 |  |  |  |  |  |
| 5. | Ride the Lightning  | דייב מאסטיין • הטפילד • אולריך • ברטון | Ride the Lightning | 6:55 |  |  |  |  |  |
| 6. | One  | הטפילד • אולריך | And Justice for All... | 8:25 |  |  |  |  |  |
| 7. | The Memory Remains  | הטפילד • אולריך | Reload | 5:43 |  |  |  |  |  |
| 8. | Wherever I May Roam  | הטפילד • אולריך | Metallica | 6:19 |  |  |  |  |  |
| תקליטור 2> מס' | תקליטור 2> שם | תקליטור 2> כותב(ים) | תקליטור 2> אלבום מקורי | תקליטור 2> משך | תקליטור 2>  | תקליטור 2>  | תקליטור 2>  | תקליטור 2>  | תקליטור 2>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Cyanide  | רוברט טרוחיו • הטפילד • אולריך • האמט | Death Magnetic | 7:02 |  |  |  |  |  |
| 2. | ...And Justice for All  | הטפילד • אולריך • האמט | ...And Justice for All | 9:18 |  |  |  |  |  |
| 3. | Master of Puppets  | הטפילד • אולריך • ברטון • האמט | Master of Puppets | 8:26 |  |  |  |  |  |
| 4. | Battery  | הטפילד • אולריך | Master of Puppets | 5:14 |  |  |  |  |  |
| 5. | Nothing Else Matters  | הטפילד • אולריך | Metallica | 7:22 |  |  |  |  |  |
| 6. | Enter Sandman  | הטפילד • אולריך • האמט | Metallica | 6:22 |  |  |  |  |  |
| 7. | Hit the Lights  | הטפילד • אולריך | Kill 'Em All | 4:40 |  |  |  |  |  |
| 8. | Orion  | הטפילד • אולריך • ברטון | Master of Puppets | 8:27 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 101:13 |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  Metallica: Through the Never> מדינה |   ‏‏‏  Metallica: Through the Never> מצעד |   ‏‏‏  Metallica: Through the Never> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 4 |
|  אוסטרליה | מצעדי ה-ARIA | 16 |
|  איטליה | איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי | 19 |
|  אירלנד | איגוד תעשיית ההקלטות האירי | 31 |
|  ארצות הברית | בילבורד | 9 |
|  ארצות הברית | בילבורד | 4 |
|  ארצות הברית | בילבורד | 1 |
|  בלגיה | מצעד שירי בלגיה | 9 (Ultratop Flanders) 14 (Ultratop Wallonia) |
|  גרמניה | מצעדי ה-GfK אנטרטיינמנט | 8 |
|  דנמרק | היטליסטן | 9 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדי | 28 |
|  הונגריה | איגוד תעשיית ההקלטות ההונגרי | 8 |
|  יפן | אוריקון | 22 |
|  נורווגיה | VG-lista | 15 |
|  ניו זילנד | מצעד המוזיקה הרשמי של ניו זילנד | 11 |
|  ספרד | איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי | 15 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 27 |
|  פולין | איגוד תעשיית ההקלטות הפולני | 6 |
|  פורטוגל | איגוד תעשיית ההקלטות הפורטוגזי | 6 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 11 |
|  צרפת | איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי | 32 |
|  קנדה | בילבורד | 9 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 32 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 16 |
תארים

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| פולין | אלבום זהב | 10,000 |
| פורטוגל | אלבום פלטינה | 15,000 |
משתתפים

ג'יימס הטפילד - זמרה, גיטרת קצב
קירק האמט - גיטרה מובילה, קולות רקע
רוברט טרוחיו - בס, קולות רקע
לארס אולריך - תופים
ליל קוטב

דמדומים טיפוסיים בליל קוטב בסבאלברד, בקו רוחב 78 מעלות צפון
שעת צהריים מוקדמת בטרומסה, נורווגיה, מבט מהרכס לכיוון העיירה
ליל קוטב הוא תופעה המתרחשת בחוגים הארקטיים כאשר השמש נשארת מתחת לקו אופק במשך כל שעות היממה. התופעה ההפוכה – כאשר השמש לא שוקעת מתחת לקו האופק במשך פרקי זמן ארוכים – מכונה שמש חצות.
משך הזמן שבו השמש ממוקמת מתחת לקו האופק עשוי לנוע בין 20 שעות בסביבת חוגי הקוטב ועד 179 יום בשנה בקטבים עצמם. אומנם לא כל משך הזמן הוא ליל קוטב מוחלט שכן אור חיצוני רב מתקבל כתוצאה מאפקט השבירה. כלומר, השמש אינה שוקעת בקטבים  186 ימים בשנה שבמהלכם היא נמצאת מעל האופק. ההסבר לחוסר השוויון המספרי הוא מניין הימים שבהם השמש נמצאת חלקית מעל קו האופק כימי אור ולא כלילה.
השפעות אנושיות

התקופות שבמהלכן מתרחשת תופעה זו עשויות לעורר דיכאונות באנשים המתגוררים באזורים אלה. אנשים הסובלים מדיכאון עונתי רגישים לכך במיוחד. נראה שתופעה זו היא אחת הסיבות לריבוי מקרים של סינדרום סוליפסיזם.
ראו גם

זוהר הקוטב
קטבים
שמש חצות
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4558166-6
הופעה חיה חלק ב'

"הופעה חיה חלק ב'" הוא אלבום ההופעה השני של הזמר הישראלי חיים אל. את האלבום הוציאה בשנת 1999 לאור חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט על גבי תקליט וקלטת שמע, לאחר כשלוש שנים מפרסום אלבומו הקודם, "בום בום".
הוא מונה 11 רצועות ואורכו עומד על שישים ואחת דקות וארבעים שניות. בדומה להופעה הראשונה, כל השירים מבוצעים בעברית, למעט שתי הרצועות "יאללה בינה" ו"חרמ", שמושרות בטורקית.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | עדינה  | 3:39 |
| 2. | כשאת נוגעת בי  | 4:34 |
| 3. | מחרוזת בום בום  | 9:31 |
| 4. | מחרוזת בית עם גינה  | 9:05 |
| 5. | אהבנו  | 4:09 |
| 6. | מחרוזת מברוק עלייק  | 8:27 |
| 7. | מחרוזת בא לי לומר לך  | 6:46 |
| 8. | יאללה בינה  | 3:37 |
| 9. | התמונות שבאלבום  | 4:11 |
| 10. | חרמת אחבק  | 4:20 |
| 11. | דמעות  | 3:18 |
| משך כולל: | משך כולל: | 61:40 |
הערות שוליים

↑  חיים אל – הופעה חיה חלק ב', דיסקוגס
↑  חיים אל – בום בום, דיסקוגס
מוריביטו: שומר הרוח

| --- | --- |
  פוסטר של סדרת האנימה
מוריביטו: שומר הרוח
 סוגה:  פנטזיה, שונן

 מאנגה
 יוצר:  נאוקו אואהשי
 מאייר:  קאמוי פוג'יווארה
 הוצאה:  יפן SQUARE ENIX ארצות הברית VIZ Media
 התפרסם לראשונה במגזין:  Monthly Shōnen Gangan
 קהל יעד:  שונן
 תקופת הפרסום המקורית:  12 במרץ 2007 – היום
 מספר הכרכים שהתפרסמו:  2

 אנימה: מוריביטו: שומר הרוח
 אורך פרק:  25 דקות
 במאי:  קנג'י קאמיאמה
 אולפני אנימציה:  Production I.G
 רשת שידור:  יפן NHK   ארצות הברית Adult Swim
 תקופת שידור מקורית:  יפן 7 באפריל 2007 – 29 בספטמבר 2007
 מספר העונות:  1
 מספר הפרקים:  26
מוריביטו: שומר הרוח (精霊の守り人, Seirei no Moribito) היא סדרת אנימה מסוגת הפנטזיה המבוססת על הראשון מתוך 12 הספרים לנוער בסדרת "מוריביטו" מאת הסופרת נאוקו אואהשי. סדרת האנימה נעשתה ב-2007 בחלקה מאת הסטודיו שאחראי לסדרות כדוגמת Ghost in the Shell. אחד המאפיינים בהם מתבלטת הסדרה הוא עיסוק בנושאים לא מדוברים ונדירים יחסית בסוגת האנימה כמו יחסי אם-בן, צדדיה השונים של האימהות, ההשלכות שבפעולות על פי מסורת שקרית, וחייו של בן אצולה בין פשוטי העם. מאפיין בולט נוסף הוא הגוון הפמיניסטי המובהק של הסדרה. נעשו גם תסכית רדיו ומאנגה על פי הנובלה.
תקציר העלילה

הלוחמת השכירה באלסה נתקלת במהלך אחד משיטוטיה בנסיך העומד לטבוע לאחר ניסיון לרצח שבו חיבלו בגשר ולכן מרכבתו נפלה לנהר. לאחר שהיא מצילה אותו היא נקראת באותו לילה לארמון על ידי אימו של הנסיך, תמורת הון עתק של כסף אמו של הנסיך מבקשת שתשמור ותחביא אותו מניסיונות הרצח של אביו שמאמין למסורת שאומרת שברגע שתבקע הביצה שהשתלטה על הנסיך צאג'ום שנכנסה אליו בשנתו ונמצאת בבטנו, תתרחש בצורת למשך מאה שנים. מכאן מתחילה מערכת יחסים של אם ובן מאומץ בעודם מנסים להתחמק מהרוצחים השכירים שאביו של צ'אגום שלח.
פמיניזם

בניגוד למקובל באנימות שם לרוב האישה/נערה מוצגת כחלשה ופסיבית ולפעמים בעלת גוון מיני, כאן הגיבורה הראשית מוצגת כלוחמת חזקה העשויה ללא חת היודעת את עבודתה יותר מרוב הגברים במקצועה. לעומת זאת הנסיך מוצג כילד חלש ועדין הזקוק להגנה וחסר ניסיון בחיים אך עם זאת אינטליגנט יותר מרוב בני גילו. לא רק זאת אלא גם שרוב הגברים בסדרה או שעוסקים במקצועות פסיביים (טאנדה ההרבליסט) או שמודים בטעויותיהם ומעריכים שהיא יותר טובה מהם לאחר ניסיון כושל לנצח אותה. כמו כן ישנם רמזים שהיא עברה במיומנות הלחימה את אביה המאמץ ומורה הרוחני ג'יגורו.
דמויות

באלסה - לוחמת שכירה מארץ קאנבאל, עם כישורים שאין שני להם בלחימה עם חנית. היא עובדת בתור שכירת חרב כדי לכפר על שמונה אנשים יקרים לה שנהרגו בעברה ומנסה להציל שמונה אנשים במקום זאת. היא נקשרת לצ'אגום.
צ'אגום - הנסיך השני למשפחת המלוכה. הוא נושא בתוכו[דרושה הבהרה] ביצה של שד שאמורה לבקוע ולהעניק מים לארץ. אך המסורת הרגילה מספרת שאבותיו הביסו יצור זה משום שהיה שד שמביא בצורת לארץ כל מאה שנים, ולכן אביו רוצה להרוג אותו. צ'אגום גם הוא נקשר לבאלסה.
טאנדה - הרבליסט (מרפא בעזרת עשבים) שמתלמד אצל טורוגאי. הוא לא כל-כך מוכשר כשאמאן אך די טוב כמרפא. הוא מכיר את באלסה מילדות, ועוזר לרפא אותה מפציעות קרב.
מאדאם טורוגאי - שאמאנית זקנה וחכמה אך גם צינית וקצרת רוח. היא בקשר עם עולם הרוחות "נאיונגה". היא המורה של טאנדה ועוזרת לצאג'ום להבין מה הוא צריך לעשות עם הביצה שבתוכו.
ג'יגורו - מורה הרוחני ואביה החורג של באלסה, שלימד אותה להילחם. הוא היה האיש המוכשר ביותר ביחידת "תשע החניתות" של הקיסר של קאנבאל. אך נאלץ לברוח משם ברגע שלקח על עצמו לדאוג לבאלסה. שאר שמונת אנשי החניתות רדפו אחריו אך הוא הרג את כולם בלית ברירה למרות שנחשבו חבריו. ואלו שמונה האנשים שבאלסה רוצה לכפר על מותם.
טויה - יתום שבאלסה פעם הצילה. הוא מחשיב את באלסה כ"אחותו הגדולה". הוא עוזר לבאלסה להרגיל את צ'אגום לחיי העיר.
סאיה - יתומה שבאלסה הצילה פעם. היא אוהבת את טויה ועוזרת לו כמו גם מחשיבה אותו כמעין "אחיה הגדול". באלסה נשארה בביקתתה ולכן היא וטויה עברו לעיר עם באלסה.
שוגה - המורה של צ'אגום בארמון הקיסרי והאסטרולוג הצעיר ביותר בהיסטוריה של האומה. הוא חוקר בסוד את סימני הבצורת ואת מותו של צ'אגום והוא זה שמגלה את ההיסטוריה האמיתית של הממלכה. כשהיה ילד גדל בכפר דייגים.
זאגום - אחיו הגדול של צ'אגום. הוא אח אוהב ואכפת לו מאוד מצ'אגום. באנימה הוא מת מעבודת יתר משום חובותיו לארמון כיורש העצר. אולם בספר לא מוזכר שהוא אח של צ'אגום ומצוין שהוא מת ממחלה. הוא לא זוכה לראות את צ'אגום שוב אחרי שזה ברח מהארמון עם באלסה.
הר-טוב

.
| --- | --- |
מבנה בודד שנותר מהמושבה
מבנה בודד שנותר מהמושבה
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז ירושלים
 נפה:  נפת ירושלים
 תאריך ייסוד:  1883
 סיבת נטישה:  פינוי בעת מלחמת העצמאות
 תאריך נטישה:  16 במאי 1948  מספר מתיישבים שבו, אך היישוב לא הוקם מחדש
 יישובים יורשים:  מתחם אבן העזר, מועצה אזורית מטה יהודה, בית שמש
 דת:  יהודים, נוצרים
 קואורדינטות:  31°45′53″N 34°59′59″E﻿ / ﻿31.76470556°N 34.99961111°E﻿ / 31.76470556; 34.99961111 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת השפלה מוגדלת) הר-טוב(למפת השפלה רגילה) הר-טוב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר-טוב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר-טוב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
הַר-טוּב הייתה מושבה בגבול השפלה והרי ירושלים, צפונית ובסמוך לבית שמש של ימינו, אשר פונתה במלחמת העצמאות בליל 16 במאי 1948.
היסטוריה > מושבת המיסיון

ב-1883 רכש המיסיון האנגלי בירושלים בראשות המומר מוזס פרידלנדר 5,950 דונמים מידי סגן הקונסול הספרדי בירושלים, שהיה בעלי אדמות הכפר הערבי ערטוף. בעקבות גל ההגירה ב-1881/2 נותרו משפחות יהודיות בירושלים ללא אמצעי מחייה. המיסיון ניסה לנצל את מצוקתם וליישב אותם בערטוף, בתקווה שעם הזמן יוכלו לשכנע אותם להמיר את דתם.
בסוף 1883 עלו לערטוף 25 משפחות. על-פי דיווח המיסיון, רק שלוש משפחות התנצרו. שאר המשפחות קיימו אורח חיים יהודי. הם התפללו בבית כנסת אך נאלצו לפי החוזה להאזין למיסת הטפה שבועית. תנאי המחיה היו קשים, עקב מחסור בקרקע ואדמת טרשים דלה. בתחילה גרו התושבים בצריף עץ ארוך שחולק במחיצות ולאחר מכן נבנה מכלול ובו שני מבנים גדולים למתיישבים ולמנהלי החווה, מוקפים בחומת אבן ובתווך חצר גדולה.
היישוב היהודי החרים את מושבת המיסיון וכינה אותה "מושבת המסיתים". נחום סוקולוב כתב בספרו "ארץ חמדה": "שם תקעו המסיתים את יתדם וילכדו בחרמם מספר אנשים עברים. חלילה לנו להביא בחשבון את המקום הזה, כי לא לנו הוא". התלהבות המיסיון דעכה כשנוכחו שרק יהודים מעטים המירו את דתם. גם לחץ דעת הקהל על המתיישבים החלה להשפיע, ולקראת 1886 התרוקן המקום מיושביו. ב-1893 הציע המיסיון את המקום למכירה.
היסטוריה > עליית הבולגרים וייסוד המושבה

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-19 התעוררה בין יהודי בולגריה שאיפה לעלות לציון. ב-1894 נודע לשבתאי חזקיה מראשי אגודת אחים ליישוב ארץ ישראל, על ידי עולה מסמוקוב שהתגורר בירושלים על מכירת הקרקעות על ידי המיסיון בסכום של 4,000 לירות עות'מאניות. נציגי אגודות אחים מסופיה, פאזארדז'יק, פלובדיב ופלבן התכנסו לישיבה מיוחדת אשר בסיומה הוחלט לשלוח לרכישת האדמה את שבתאי חזקיה מסופיה, פרסיאדו מנוח וחיים אלאג'ם מפאזארדז'יק. בראשית 1895 הגיעו השליחים לארץ ישראל, והאדמה בערטוף הוצעה להם. לאחר משא ומתן עם המיסיון נרכש המקום. בדצמבר 1895, נר שביעי של חנוכה א' בטבת ה'תרנ"ו עלו למקום ראשוני המתיישבים והתיישבו בבית המיסיון. נקבע שמתוך שישים המשפחות שנרשמו בבולגריה יעלו בשלב ראשון שתים עשרה משפחות, כמניין שנים עשר השבטים. בשנה הראשונה לקיומה של המושבה נשלחו למתיישבים כספי תמיכה מבולגריה. לאחר הפסקת התמיכה עזבו 5 משפחות את היישוב, מקצתן חזרו לבולגריה והשאר עברו לירושלים. לאחר מספר שנים הציע אליעזר בן-יהודה לשנות את שם המושבה להר-טוב הדומה בצליל לשם הערבי ערטוף.
אחרי העלייה לקרקע, פנו תושבי ערטוף אל הממשל העות'מאני בבקשה לעכב את רישום האדמות על שם המתיישבים החדשים מאחר שהם אינם נתינים עות'מאנים. ב-1896 הוציא הפאשה העות'מאני של סנג'ק ירושלים צו לסילוק המתיישבים ורק לאחר התערבות אלברט ענתבי ויוסף נבון בוטלה הפקודה, לאחר שנקבע שהיהודים הבולגרים הם נתיני נסיכות בולגריה שעדיין משלמת מיסים לממשל העות'מאני. הווזיר הגדול באיסטנבול הורה לפאשה הירושלמי להימנע מפגיעה במתיישבי הר-טוב. השנים הראשונות היו קשות ביותר. המשפחות הצטופפו בבית המיסיון, חיו בעיקר בחצר המשותפת ודיברו לדינו. הם חיו במעין קומונה והתחתנו ביניהם. כמעט ולא היה קשר עם שאר היישוב והם לא קיבלו כל עזרה מהברון רוטשילד.
באביב 1896 החלו המתיישבים בשתילת ירקות והתכוננו לזריעת החיטה הראשונה. במקביל נמצאה באר מים ישנה אשר לפרקים היו בה מים. התושבים סבלו הן מגנבות כפריי ערטוף והן ממכת הארבה שניחתה על הארץ בשנה זו. המתיישבים פנו לשלטונות העות'מאניים שהצליחו לצמצם את הגנבות. ב-1898 נרשמה הקרקע על שם המתיישבים וחולקה ל-50 חלקות כמספרן המיועד של משפחות המתיישבים, אשר חלקן היו עדיין בבולגריה. בעת הזו נמנו בהר-טוב 58 נפשות. החקלאות הייתה דלה והם התפרנסו מגידול תירס, ייצור גבינות מחלב צאן ועצירת שמן אזוב (זעתר).
ב-1897 הכתה ביישוב מחלת המלריה. במקביל הצטרפו עוד 2 משפחות שהעלו את מניין התושבים ל-75. בחורף של אותה השנה עשו פגעי מזג האוויר שמות במושבה והתושבים נסמכו על סיוע מאגודת חובבי ציון ביפו כדי לתקנם. מטעם אגודה זו נשלח מורה ונפתח בית ספר לילדי הר-טוב. ב-1899 העבירה יק"א מלווה למתיישבים ובסיועו ניטעו עצי פרי ונשתל טבק. מקצת מבני המתיישבים נשלחו ללמוד במקוה ישראל ובבית הספר למלאכה בירושלים. ב-1901 נמנו 101 מתיישבים ביישוב. בשנה זו החלו בגידול סלק ובייבוש פרחים כמתנות לחגים שיוצאו לארצות הברית. המחסור החמור במים ואי הצטרפות חלק מגרעין המתיישבים מבולגריה הביא שוב להידרדרות במצב הכלכלי ועד ל-1909 נותרו במקום 9 משפחות בלבד.
היסטוריה > חוות גולדברג והתבססות המושבה

בשנת 1910 חלה התפתחות מפתיעה בהר-טוב. הנדבן יצחק גולדברג קנה שליש מאדמת המקום והקים חווה חקלאית. הכסף שנתקבל יועד לקניית חלקם של המשפחות שנשארו בבולגריה. החווה גם סיפקה מקומות עבודה למתיישבים. בעזרת הלוואה מיק"א, פותחו אמצעי ייצור נוספים כמו טחנת קמח, בית בד וכבשני סיד. את ניהול החווה מסר גולדברג לידי משה בקר שעלה לשם כך לארץ מווילנה והקים בה את הרפת המודרני הראשון והנהיג בו את "ספר העדר" בו נרשמה תנובת החלב של כל פרה ופרה ושושלת היוחסין שלה. ב-1912 הכינה יק"א תוכנית מיתאר ליישוב ובכלל זה הקמת מבני מגורים. לראשונה נבחר ועד מושבה. ב-1914 הקימו השלטונות העות'מאנים במקום משתלה ושדה ניסוי חקלאי, במסגרתו נעשה ניסיונות לגידול קפה, עצי קאוצ'וק ואקליפטוס שלא עלו יפה.
מלחמת העולם הראשונה עיכבה את התפתחות המושבה אבל לאחריה חלה בה התפתחות ניכרת. לאחר 25 שנות מגורים בבית המיסיון הוחל בבניית בתים והמושבה התבססה מבחינה כלכלית. נבנו בית כנסת ומרפאה ונסלל כביש משער הגיא. כן הוקמה מחצבה שהתפתחה אחר כך למחצבת שמשון. בראשית שנות ה-20 פרעה המושבה את חובותיה ליק"א וב-1923 הוקם מבנה לבית ספר יסודי. חנוכת בית הספר הייתה במעמד הנציב העליון הרברט סמואל.
היסטוריה > מאורעות תרפ"ט

התפתחות המושבה נקטעה בחטף במאורעות תרפ"ט, עד אז היה היחס עם הערבים המקומיים תקין, והמושבה לא הייתה מאורגנת להגנה. בליל 24 באוגוסט 1929 נודע למרדכי לובצקי, מפקד בהגנה שהתגורר ביישוב, על ידי הגנן הערבי שעבד אצלו, כי ערביי הכפר דיר-אבאן הסמוך (מאז 1950 נמצא במקום המושב מחסיה) מתכוננים להתקפה. התושבים התרכזו בבית משפחת לוי. הערבים תקפו ושרפו את חוות גולדברג. ניסיונות הערבים להתקרב לבניין נהדפו. עם בוקר הוחלט לפנות את המושבה. במסע מהיר הלכו התושבים לתחנת הרכבת הסמוכה והתבצרו בה. כאשר הגיעה הרכבת מירושלים עלו עליה וראו דרך החלונות את מושבתם עולה באש.
היסטוריה > יישוב מחדש

התושבים פונו לתל אביב. חלקם נשארו בעיר, וחלקם נמנו על מייסדי אבן יהודה. לאחר סיום המאורעות הציע המופתי לתושבים לקבל מידיהם את שטחי הר-טוב ובתמורה למסור להם אדמות חלופיות ליד היישוב בית חנן של ימינו. בקרב המתיישבים נתגלו חילוקי דעות ביחס להצעה, הן בשל סמכותו הלא רשמית של המופתי בעניין מחד גיסא והן בשל העובדה שהאזור המוצע היה עשיר במים, מאידך גיסא. המתיישבים החליטו ברוב קולות, לשוב לאדמות הר-טוב. המושבה שוקמה ובשנת 1930 חזרו אליה חלק מהמשפחות. המושבה החלה להתפתח שוב. ב-1935 הוחל בבניית בית חרושת למלט שמשון בסמוך למושבה.
מאורעות 1936–1939 עברו בשקט יחסי. עם זאת הוקפאה המשך בניית בית החרושת למלט וחוסל ענף הלול בשל הקושי לנוע בדרכים ולשווק את התוצרת. המושבה הוקפה בגדר תיל ובמקום הייתה כיתת תגבור של ההגנה. כשהחלו התקפות פזורות על המושבה נשלחו למקום כוחות צבא בריטים שהביאו להרגעת המצב. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מנה היישוב 69 תושבים. ב-1940 הסתיימה בנייתו של בנין המשטרה מדגם טגארט והוא תרם לביטחון התושבים. ב-1941 הסתיימה בנייתו של מפעל המלט שמשון, אך הוא לא החל לפעול בשל המלחמה. בעת הזו מונה אברהם בכר למוח'תאר המושבה. במהלך המלחמה חויבו התושבים למכור במחירי הפסד חלק מתוצרתם החקלאית. ב-1945 החל לפעול מפעל המלט ובנוסף חזרו התושבים להפעיל את הלולים ולשתול ירקות.
היסטוריה > מלחמת העצמאות

כבר מתחילת מלחמת העצמאות הייתה הר-טוב במצור. ב-20 בדצמבר 1947 הותקף טנדר נוטרים בדרכו להר-טוב ושלושת נוסעיו נהרגו. מאז התנהלה התחבורה להר-טוב בשיירות מאובטחות של כלי רכב מוגנים בשכבת שריון קלה.
ב-13 בינואר 1948 הותקפה המושבה הנצורה ובהתקפה זו נהרג בן המושבה שמואל בן-בסט (בסת). הוא נקבר באותו לילה בהר-הזיתים אך קברו אותר רק ב-2008.
מבית הספר הר-טוב יצאה מחלקת הל"ה לדרכה האחרונה ב-15 בינואר 1948. באותה תקופה מפקד הרטוב היה רפאל בן ארויה. הוא ביקש מדני מס, מפקד הל"ה, לדחות את היציאה לגוש עציון ליום המחרת, עקב השעה המאוחרת. דני מס החליט לצאת בכל זאת.
ב-18 במרץ 1948 אירע אסון שיירת הר-טוב. שיירה הצליחה להביא אספקה להר-טוב. בדרך חזרה לירושלים הותקפה השיירה על ידי מאות ערבים מכוחותיו של עבד אל-קאדר אל-חוסייני. שני משוריינים נלכדו ושאר השיירה הצליחה לחזור להר-טוב. בקרב נספו אחד עשר ממגיני השיירה. למחרת הקרב הותקף ופוצץ בית החרושת "שמשון".
ב-22 במרץ 1948 נערכה התקפה כבדה על המושבה. המגינים ושתי מחלקות של חטיבת גבעתי הצליחו להדוף את התוקפים ולגרום להם אבדות כבדות.
היסטוריה > פינוי המושבה

עם התקרב הפינוי הבריטי הוחלט על פינוי הר-טוב גם לאור תקדים נפילת גוש עציון.
המשימה הוטלה על כוח מגדוד 52 של גבעתי בפיקודו של שלמה להט (צ'יץ'). הכוח יצא מכפר אוריה במסע לילי להר-טוב. התושבים השחיתו את הציוד והרגו את בעלי החיים, ובלילה שבין ה-15 ל-16 במאי 1948 יצאו במסע לילי מאובטח של כחמישה ק"מ. אלה הגיעו לכפר אוריה עם שחר.
הר-טוב נשלטה בידי כוח של האחים המוסלמים ושוחררה על ידי כוחות חטיבת הראל בלילה האחרון של מבצע דני (בין ה-17 וה-18 ביולי 1948). הכוח התבסס במשטרת הר-טוב ובמשלט המשותף (הנמצא בתחומי העיר בית שמש).
לאחר המלחמה ניסו 5 משפחות להיאחז מחדש על אדמות הרטוב, כאשר לצידן הוקם מושב עולים חדש של יוצאי תימן על חורבות כפר ערטוף. משום כך נקרא המושב בשם נחם, ולא הרטוב, שהתקיימה כיישוב נפרד עד 1955. אז עזבו המשפחות האחרונות, ועל אתר המושבה הוקמו בית הספר ומוסדות המועצה האזורית אבן העזר, כיום מועצה אזורית מטה יהודה. מאוחר יותר הוקם אזור התעשייה הרטוב על הקרקעות החקלאיות של המושבה. ביניהם ניתן למצוא גם היום את בית הקברות של בני המושבה ומייסדיה. ב-6 בדצמבר 1950 הוקמה דרומית למושבה מעברת הרטוב.
מהמושבה הישנה נותרו שרידים בודדים, כמו בית המיסיון, בית הקברות ומספר בתי אבן, שבאחד מהם מוזיאון קטן לתולדות הר-טוב. לידו הוקמה יד למייסדי הר-טוב. המושבה הוכרזה כאתר לשימור של המועצה לשימור אתרים.
בתחילת המאה ה-21 מתקיים פרויקט רב שנתי, בו תלמידי כיתה ט' של בית ספר "הרטוב" בקיבוץ צרעה, מאמצים את מורשת המושבה. התלמידים לומדים על תולדות המושבה ומורשתה, עורכים עבודות חקר בנושא המושבה, נפגשים עם צאצאי אנשי המושבה, שומעים עדויות מפיהם ואחת לשנה עורכים "מוזיאון חי" בו התלמידים מחיים את המושבה ליום אחד.
לקריאה נוספת

זאב וילנאי, הרטוב וסביבותיה, תל -אביב, תרפ"ח. (הספר בקטלוג ULI)
אברהם בכר, זכרונות הר-טוב, [ירושלים?: חמו"ל], תש"ל. (הספר בקטלוג ULI)(מהדורה שנייה, תשנ"ב-1992).
יוסי בן-ארצי, הרטוב – מושבה נשכחה בהרי יהודה, אופקים בגאוגרפיה 3, 1977, עמ' 123-140‏, JSTOR 23695525
יוסי בן-ארצי, "לתולדותיה של מושבה עברית", בתוך: שילר אלי (עורך), ספר זאב וילנאי, א', ירושלים, 1984, 351-358.
יוסי בן-ארצי, הרטוב – דף למטייל, החברה להגנת הטבע, 1988.
יוסי בן-ארצי, "קהלת יעקב: פרשת הניסיון לרכישת אדמות הרטוב 1883-1882", עיונים בתקומת ישראל, 19 (2009), 142-120.
יהודה בן בסט, הר-טוב: מושבה מבודדת בהרי יהודה, בהוצאת המחבר, מאי 2008.
זאב ענר (עורך), סיפורי מושבות: סיפורן של חמישים ושתיים המושבות בא"י (ייעוץ מדעי: יוסי בן-ארצי), תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1996. (הספר בקטלוג ULI)
רן אהרנסון, בעזרת אסף זלצר, לכו ונלכה: סיורים במושבות העלייה הראשונה, ירושלים: יד בן צבי, תשס"ד-2004. (הספר בקטלוג ULI)
אורי מילשטיין, תולדות מלחמת העצמאות, כרך ד', תל אביב: זמורה-ביתן, תשנ"ב-1991 (על שיירת הר-טוב). (הספר בקטלוג ULI)
חטיבת גבעתי במלחמת הקוממיות / ליקט מפי חברים וכתב: אברהם אילון; ציורים: יהודה הררי, תל אביב: מערכות, תשי"ט, 559–563 (על פינוי הר-טוב).
הערות שוליים

↑  בן ארצי יוסי, ,מושבת המסיתים': ניסיונו של המיסיון להקים מושבה עברית בהרטוב", בתוך: דברי הקונגרס העולמי העשירי למדעי היהדות, תש"ן, חטיבה ב' (1), 312-318
↑  קשלס, חיים, 'ראשית הפעילות הציונית, עלייה והתיישבות בארץ ישראל', בתוך: אנצקלופדיה של גלויות: יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמ' 91–92.
↑  קשלס, חיים, 'ראשית הפעילות הציונית, עלייה והתיישבות בארץ ישראל', עמ' 93.
↑  קשלס, חיים, ראשית הפעילות הציונית, עלייה והתיישבות בארץ ישראל, עמ' 95.
↑  אריה אתיאל, משה בקר, דבר, 31 בדצמבר 1946
↑  גרשון גרא, "משפחת בקר- בית אבותם גיבורי חיל", ע"ע 73–80, בתוך זאב ענר (עורך) סיפורי משפחות: סיפורן של חמישים משפחות בתולדות היישוב, תל אביב, משרד הביטחון- ההוצאה לאור, 1990.
↑  חורבן הר טוב, דבר, 2 בספטמבר 1929.
↑  קשלס, חיים, 'ראשית הפעילות הציונית, עלייה והתיישבות בארץ ישראל', עמ' 97.
↑  קשלס, חיים, ראשית הפעילות הציונית, עלייה והתיישבות בארץ ישראל, עמ' 98–99.
↑  המושבה באתר המועצה לשימור אתרים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540476005171 
רופאת המושבה, ד"ר מרים דוקר וילדי המושבה, שנות ה-30
הר-טוב עולה באש, במאורעות תרפ"ט
מכתב בקשת תמיכה, חתום על ידי בן ציון לוי ואברהם בכר (1.5.1939)
חיילי צה"ל בחזית בניין משטרת הר-טוב בתחילת אוקטובר 1948
קברו של שמואל בן-בסט, מבני המושבה שנהרג במלחמת העצמאות. הקבר אותר ב-2008 בבית הקברות בהר הזיתים
מבט כללי על הר-טוב ביוני 1949
יד למייסדי הר-טוב. סדר שמות המשפחות לפי סדר עלייתן על הקרקע.
הימים של מידורי

| --- | --- |
 
הימים של מידורי
 סוגה:  קומדיה רומנטית

 מאנגה
 יוצר:  קאזורו ינוה
 הוצאה:  Shogakukan
 התפרסם לראשונה במגזין:  Weekly Shōnen Sunday
 קהל יעד:  שונן
 תקופת הפרסום המקורית:  18 בספטמבר 2002 – 21 ביולי 2004
 מספר הכרכים שהתפרסמו:  8

 אנימה
 במאי:  צונאו קובאיאשי
 אולפני אנימציה:  Studio Pierrot
 רשת שידור:  Animax
 תקופת שידור מקורית:  3 באפריל 2004 – 26 ביוני 2004
 מספר העונות:  1
 מספר הפרקים:  13
הימים של מידורי (ביפנית, 美鳥の日々, Midori no Hibi) היא סדרת מאנגה בת 85 פרקים, שנוצרה על ידי קאזורו ינוה (Kazurou INOUE) כעבודתו הראשונה. הסדרה עובדה גם לסדרת אנימה בת 13 פרקים, מסטודיו פיירו. הסדרה שודרה בשנת 2004.
עלילה

סייג'י סאוומורה הוא תלמיד תיכון, נער אלים שנוהג ללכת מכות לעיתים קרובות. הוא מכונה "הכלב המשוגע סאוומורה" (Mad dog Sawamura), וידו הימנית מכונה "ידו הימנית של השטן" (Devil's right hand).
בגלל מזגו החם וכוחו הרב, רוב הנערים בסביבתו מעדיפים לברוח ולשמור מרחק ממנו, מלבד פרחחים מבתי הספר האחרים שרוצים לנקום בו על כך שהוא תמיד מנצח אותם. בגלל החזות המפחידה שלו אף נערה שהוא מחבב לא מסכימה להיות החברה שלו ולתת לו הזדמנות להרשים אותה.
יום אחד סייג'י מתעורר בבוקר ומגלה שכף ידו הימנית הפכה לילדה חיה בגודל של בובת כפפה. אותה ילדה, מידורי, מאוהבת בסייג'י מאז חטיבת הביניים. מסיבה מסתורית הגוף שלה נכנס לתרדמת והנשמה שלה נהפכה לגוף מינאטורי על כף ידו ה"אגדית" של סייג'י.