קרלה אוברבק
קריירה

אוברבק נולדה ב-1968 בעיר פסדינה שבקליפורניה, ובצעירותה עברה עם משפחתה לריצ'רדסון, טקסס. ב-1986 היא החלה ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל - שנחשבה באותן שנים לאוניברסיטה עם קבוצת כדורגל הנשים הטובה ביותר בליגת ה-NCAA. עם צפון קרוליינה זכתה אוברבק בארבע אליפויות, ואף נבחרה ארבע פעמים לקבוצת השנה במכללות. בתקופת לימודיה באוניברסיטה, עמד מאזן הקבוצה על 89 ניצחונות, שישה משחקי תיקו ואפס הפסדים (93 אחוזי הצלחה).
ב-1 ביוני 1988, ערכה אוברבק את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ארצות הברית במשחק נגד נבחרת יפן. באותה שנה, היא אף נבחרה לשחקנית ההגנה המצטיינת של ליגת המכללות. ב-1990, לאחר שזכתה באליפות הרביעית עם האוניברסיטה, סיימה אוברבק את לימודיה לתואר ראשון בפסיכולוגיה.
בנובמבר 1991 שיחקה אוברבק בטורניר הבינלאומי הראשון בקריירה שלה - גביע העולם שנערך באותה שנה בפעם הראשונה אי פעם. את שלב הבתים סיימו האמריקאיות במאזן מושלם, וברבע הגמר הביסו את נבחרת טאיוואן 0-7. בחצי הגמר פגשה ארצות הברית את גרמניה, ניצחה אותה 2-5, והעפילה לגמר הטורניר נגד נורווגיה. במשחק הגמר ההיסטורי, שנערך אל מול קהל של 63,000 צופים בגואנגג'ואו, ניצחה ארצות הברית 1-2 וזכתה בטורניר. אוברבק, שפתחה בהרכב הראשון בכל ששת משחקי הנבחרת בטורניר, הייתה אחד מהגורמים לכך שההגנה האמריקאית ספגה רק חמישה שערים במהלך הטורניר.
ב-19 באוגוסט 1994 כבשה אוברבק את צמד שערי הבכורה שלה בנבחרת, בניצחון 0-10 על ג'מייקה. שנה לאחר מכן, מונתה אוברבק לקפטנית הנבחרת האמריקאית שנסעה להשתתף בגביע העולם שנערך בשוודיה. אוברבק פתחה בכל משחקיה של ארצות הברית, ולא החמיצה אפילו דקת משחק אחת במהלך הטורניר. בחצי הגמר הפסידו האמריקאיות 1-0 לנורווגיה, אך סיימו במקום השלישי לאחר שניצחו 0-2 את סין. במשחק שלב הבתים נגד אוסטרליה, כבשה אוברבק את השער היחיד שלה בטורנירי גביע העולם. באותה שנה, היא אף הייתה מועמדת לספורטאית השנה מטעם התאחדות ספורט הנשים האמריקאית, לצידן של רבקה לובו (שזכתה בתואר), שטפי גראף ובוני בלייר.
באליפות הכדורגל של אולימפיאדת אטלנטה 1996, זכתה אוברבק בתואר ראשון בתור קפטנית הנבחרת האמריקאית. במשחק הגמר של הטורניר נגד סין, שהיה גם משחקה המאה של אוברבק בנבחרת, ניצחה ארצות הברית 1-2 וזכתה במדליית הזהב. מיד לאחר האולימפיאדה, הודיעה אוברבק על הפסקה זמנית מכדורגל, עקב כניסתה להריון.
ב-9 באוקטובר 1997, במשחק נגד גרמניה, חזרה אוברבק לשורות הנבחרת. שנה לאחר מכן, היא הייתה חלק מסגל הנבחרת שזכה במדליית הזהב במשחקי הרצון הטוב שנערכו בניו יורק. בקיץ של אותה שנה, הצטרפה אוברבק לקבוצת "ראלי ווינגס" מהדבליו-ליג, וזכתה איתה באליפות הליגה.
ביולי 1999, הגיעה אוברבק לשיא הקריירה שלה, כשזכתה כקפטנית עם הנבחרת בגביע העולמי. היא לא החמיצה אף דקת משחק במהלך הטורניר, ובכך הייתה לאחת משתי שחקניות אמריקאיות שלא החמיצו אפילו דקה אחת בטורנירי גביע העולם 1995, אולימפיאדת 1996 וגביע העולם 1999. משחק הגמר של הטורניר, שנערך אל מול קהל שיא של 90,185 צופים, התקיים באצטדיון רוז בול שבעיר הולדתה של אוברבק - פסדינה. במשחק עצמו, נגד סין, הגיעו הנבחרות לבעיטות הכרעה, שם ניצחו האמריקאיות בפנדל המכריע מרגלי ברנדי צ'סטיין. אוברבק, שכבשה את אחד הפנדלים בגמר, נבחרה בסוף הטורניר לקבוצת המצטיינות של האליפות.
שנה לאחר מכן, השתתפה אוברבק בטורניר הבינלאומי האחרון שלה עם הנבחרת האמריקאית - אליפות הכדורגל של אולימפיאדת סידני. במשחק הגמר נגד נורווגיה, הפסידו האמריקאיות 3-2, והסתפקו במדליית הכסף. אוברבק - שכבר לא הייתה שחקנית הרכב ראשון, לא זכתה לשחק באף משחק במהלך הטורניר, ובסופו היא הודיעה על פרישה מהנבחרת. ב-12 שנים בנבחרת ארצות הברית, שיחקה אוברבק ב-170 משחקים, כבשה שבעה שערים ובישלה חמישה.
עם הקמת ליגת ה-WUSA ב-2001, הצטרפה אוברבק לקבוצת "קרוליינה קארג'", שם שיחקה לצידן של בירגיט פרינץ והאגה רייסה. עונה לאחר מכן זכתה הקבוצה בגביע האליפות, לאחר ניצחון 2-3 בגמר על "וושינגטון פרידום". ב-15 בספטמבר 2003 התפרקה הליגה, ואוברבק הודיעה על פרישה ממשחק פעיל.
ב-6 במאי 2006, נבחרה אוברבק כחברה בהיכל התהילה הלאומי לכדורגל, וארבע שנים מאוחר יותר כחברה בהיכל התהילה הספורטיבי של צפון קרוליינה. מאז 1992, מחזיקה אוברבק במשרת עוזר-המאמן של קבוצת הכדורגל של אוניברסיטת דיוק.