stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוכף פופובו
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8 9  הגאזט האנטארקטי הבולגרי
| איי שטלנד הדרומיים |
| --- | --- | --- |
| איים עיקריים | אי הפיל (אלפנט) • המלך ג'ורג' • גריניץ' • דספשן • לואו • ליווינגסטון • נלסון • סמית' • סנואו • קלרנס • רוברט |  |
| איים קטנים | אלפאוס • אסטור • בארלו • האף מון • איי זד (האי אספרנטו • האי לסידרן • האי פאנאגוריה • האי קושאבה) • ראגד |  |
| איונים | סלע גרייס • סלע פולגר • סלעי ראגד |  |
| מצרי ים | איגליקה • מצר אוסמר • מצר אינגליש • מצר בויד • מצר ברנספילד • מצר מורטון • מצר מקפארליין • מצר סמולנסק |  |
| שוניות והר מצולה  (הרים תת-ימיים) | הר ורדי |  |
| רכסי הרים | רכס אימאון • רמת דוספיי • רמת וידין • רכס ולקה |  |
| הרים ומצוקים | אבלוגי • אונגל • אורגנה • אירווינג • אנטים • דרינוב • הלמט • כריסטי • מאטוצ'ינה • מומצ'יל • מזק • מיזייה • נאופיט • נייפייר • סבלייבסקי • סלאטינה • סלאבייקוב • סן סטפנו • פוסטר • פלאנה • פסגה • רוז • ריגס • שארפ • שופן |  |
| אוכפים | ויטושה • ורשץ • מאדאן • נסבר • פופובו • קוסטנץ |  |
| נונאטאקים | וילן • באחו |  |
| גבעות | אדינבורו • באטנברג • דולו • דרונג • לזלי • נגרו • סילר • פנקה • צ'סטר • רזן |  |
| חצאי אי ולשונות יבשה | נקודת אדוארדס • גבעת אדינבורו • נקודת איוואן אסן • נקודת אלין פלין • נקודת אמאדוק • נקודת אסקס • חצי האי ארצ'ר • נקודת באטאק • חצי האי בורגס • נקודת באטאק • נקודת בטוליה • נקודת בוטב • חצי האי ביירז • נקודת בנסון • נקודת ברון • נקודת גארמן • כף ג'יימס • נקודת גרגורי • נקודת דבליאנוב • נקודת דומטה • נקודת דופניצה • נקודת דליאן • נקודת האמר • נקודת הרמוני • נקודת ואראדרו • חצי האי וארנה • נקודת וונד • נקודת וילאגרה • נקודת וליקאן • נקודת זהרי • נקודת יאנה • נקודת יובקוב • נקודת יירצ'ק • נקודת לאקאטניק • נקודת לברנוב • ליונז ראמפ • נקודת ליסטה • נקודת מדובנה • נקודת מקין • נקודת מקרוני • ראש מרטינז • נקודת מרקלי • נקודת נגרה • נקודת ניואל • נקודת ניקופול • נקודת סאדאלה • נקודת סבאר • נקודת סומוביט • נקודת סידינס • נקודת סמירננסקי • כף סמית' • נקודת סנאה קרוז • נקודת סקלינה • נקודת סרדץ • נקודת פרליק • נקודת קובאדין • נקודת קוטיס • חצי האי קופרמיין • נקודת קיצ'ן • נקודת קתרינה • נקודת ראדב • נקודת רוברט • נקודת רוס • נקודת רזדל • חצי האי ריי • נקודת רילה • נקודת ריש • נקודת רנייר • כף שירף |  |
| מפרצים | אדמירליטי • איוואן אסן • באבה טונקה • ברשליאן • גארניה • המלך ג'ורג' • הירו • ודנה • זאפאלניה • חיסריה • יארביצה • יונדולה • לגרו • לינבו • מון • מיטשל • מיקאלבי • נבסטינו • ניקולוב • פאקושה • צפינה • קרוני • קרלוטה |  |
| אגמים | אגם לימנופולאר • אגם מידג' |  |
| קרחונים | קרחוני איי שטלנד הדרומיים בחלוקה לפי איים |  |
| מבנים | כנסיית השילוש הקדוש |  |
| אזורים אנטארקטיים מוגנים במיוחד | חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • ליונז ראמפ • מפרץ אדמירליטי • כף שירף |  |
| אזורי ציפורים בעלי חשיבות | מפרץ אדמירליטי • נקודת בארנארד (נקודת ברנרד) • חצי האי ביירז • נקודת הרמוני • האי טרטר • ליונז ראמפ • חצי האי פוטר • כף שירף |  |
מבט על חופו הדרומי של האי סמית', ממצר אוסמר
אוניברסיטת בלגרד

| --- | --- |


בניין הרקטורט של אוניברסיטת בלגרד
 אוניברסיטה ציבורית
 תקופת הפעילות:  1808 - כבית ספר גבוה - זכתה להיקרא "אוניברסיטה" בשנת 1905 – הווה
 מייסדים:  דוסיטיי אוברדוביץ' 
 בעלי תפקידים
 רקטור:  ולדימיר בומבשירביץ'
 סגל:  4,289
 סטודנטים
 :  89,827
 מיקום
 מיקום:  בלגרד, סרביה
 מדינה:  סרביה סרביה
 קואורדינטות:  44°49′07″N 20°27′27″E﻿ / ﻿44.818611111111°N 20.4575°E﻿ / 44.818611111111; 20.4575
 www.bg.ac.rs
  (למפת בלגרד מוגדלת) אוניברסיטת בלגרד(למפת בלגרד רגילה) אוניברסיטת בלגרד
 
אוניברסיטת בלגרד (בסרבית: Универзитет у Београду ,Univerzitet u Beogradu) היא האוניברסיטה הגדולה והוותיקה ביותר בסרביה.
היא נוסדה בשנת 1808 כמוסד לחינוך גבוה בימי המהפכה הסרבית. ב-1838 התמזגה עם המחלקות שנוסדו בקרגוייבץ לתוך מוסד מאוחד. בשנת 1905 שינה את שמו ל"אוניברסיטה". לאוניברסיטת בלגרד 90,000 סטודנטים ומעל 4,200 חברי סגל (2010). המוסד כולל 31 פקולטות, 11 מכוני מחקר, הספרייה האוניברסיטאית, ו-7 מרכזים אוניברסיטאיים. הפקולטות מאורגנות ב-4 קבוצות: מדעי החברה ותחומים הומניים; מדעי הרפואה; מדעי הטבע ומתמטיקה; ומדעים טכנולוגיים. חברה ועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם.
מאז היווסדה ועד שנת 2010 לאוניברסיטת בלגרד היו 330,000 בוגרי תואר ראשון, כ-21,300 בוגרי תואר שני, 29,000 בוגרי תואר מומחה, ו-12,600 בוגרי דוקטורט.
היסטוריה > במאה ה-19

ב-13 בספטמבר 1808 בימי המרד הסרבי נגד הטורקים העות'מאנים, דוסיטיי אוברדוביץ', דמות מובילה של עידן האורות במרחב הסרבי, ייסד בבלגרד את "בית הספר הגדול" (וליקה שקולה Велика школа), בעל פרופיל קלאסי. בית ספר זה על גלגוליו היה למוסד החינוך הגבוה של סרביה בשנים 1808–1905. בית הספר פעל תחילה עד שנת 1813, הוקם מחדש בשנת 1838 בקראגויבאץ תחת השם "ליצאום" ובשנת 1841 הועבר לבלגרד. פעל אז תחת השם "הליצאום של בלגרד" וכלל פרט לפקולטה לפילוסופיה גם פקולטה למשפטים. בשנים 1863–1905 הוא נשא שוב את השם "בית הספר הגבוה" או "האקדמיה הגדולה של בלגרד".
מושבו הראשון היה בבית הרוזנת ליוביצה, אחר כך עבר לבית הקפטן מישה אנסטסייביץ', לפי שם בעלי הבניין, סרבי אמיד, שתרם אותו למדינה. הבניין, הנחשב לאחד הבתים היפים של בירת סרביה, מאחסן גם בימינו את הרקטור של האוניברסיטה.
בית הספר היה תחילה שילוב של בית ספר תיכון קלאסי ושל מכללה. ב-24 בספטמבר 1863 מעמדו עוגן בחוק כ"מוסד מדעי לחינוך גבוה ומקצועי" תחת חסות משרד החינוך של ממלכת סרביה, בראשות רקטור שהתמנה על ידי המלך ומועצה אקדמית.
אחרי 1863 כלל המוסד שלוש פקולטות: פילוסופיה, הנדסה ומשפטים.
ב-27 בפברואר 1905 נחקק חוק האוניברסיטה ששינה את שם המוסד באופן רשמי לאוניברסיטת בלגרד. החוק נחתם על ידי המלך פטר הראשון קאראג'ורג'ביץ' שערב לאוטונומיה של האוניברסיטה. בנוסף לפקולטות לפילוסופיה, למשפטים ולהנדסת חשמל, לפי החוק הוקמו גם פקולטה לתאולוגיה נוצרית אורתודוקסית, ולרפואה.
עד שנת 1863 לפני לימודי הפילוסופיה שנמשכו שנתיים היוו שלב חובה לפני לימודי המשפטים. עם המרצים נמנו מלומדים שהתחנכו באוניברסיטאות באוסטריה, גרמניה וצרפת, כגון יובן סטריה פופוביץ', יוסיף פנצ'יץ', ג'ורו דאניצ'יץ' ואחרים.
בשנת 1894 סטבן מרקוביץ' לימד את הקורס הראשון להנדסת חשמל וייסד את הפקולטה להנדסה. כעבור ארבע שנים הוא הקים את המעבדה הסרבית הראשונה להנדסת חשמל.
היסטוריה > במאה ה-20

בשנת 1914 אישה ראשונה סיימה לימודים באוניברסיטה - לימודי משפטים.
אוניברסיטת בלגרד ידעה התפתחות והתרחבות משמעותית בשנים שבין מלחמות העולם ובמיוחד אחרי הקמת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה בראשות טיטו. בשנים 1960–1970 נרשמו ללימודים בה גם סטודנטים רבים מארצות אחרות. עם זאת, בימי המשטר הקומוניסטי המוסד הושפע על ידי האידאולוגיה של המשטר. באותה תקופה אוניברסיטת בלגרד תרמה להקמת כל יתר האוניברסיטאות בסרביה, מונטנגרו ומקדוניה ושל כמה אוניברסיטאות בבוסניה והרצגובינה. אחרי מותו של טיטו סבל המוסד, כתוצאה מחוסר יציבות הפוליטית ומלחמות שפרצו ביוגוסלביה, מירידה גדולה מאוד במשאבים הפיננסיים שלה ובכך נפגעה איכות הלימודים. בימי משטרו של סלובודן מילושביץ', האוניברסיטה עמדה בפני מדיניות אל לחצים פוליטיים וחוסר אוטונומיה אקדמית ומנהלית. האוניברסיטה הפכה למרכז ידוע של האופוזיציה הפוליטית בסרביה. סטודנטים ופרופסורים בבלגרד ארגנו הפגנות המוניות נגד הממשלה. ארגוני סטודנטים כמו "אוטפור" תרמו בצורה משמעותית להדחת הממשלה.
הערות שוליים

↑  "University of Belgrade". Mastersportal.eu. אורכב מ-המקור ב-2012-06-25. נבדק ב-14 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269461405171  BNE: XX87234  BnF: cb12072221w (data)  CiNii: DA0225966X  GND: 1011759-3  ICCU: UBOV674664  ISNI: 0000 0004 0637 2593  LCCN: n80014561  NKC: ko2004231756  SUDOC: 029004799  VIAF: 137865316   WorldCat (עם VIAF): 137865316 
דוסיטיי אוברדוביץ'
אוניברסיטת בקינגהאם

| --- | --- |

 אוניברסיטה פרטית
 מוטו:  לטינית: Alis Volans Propriis עברית: לעוף בכנפיים של עצמנו
 תקופת הפעילות:  1 באוגוסט 1976 – הווה (48 שנים) 
 בעלי תפקידים
 נשיא:  מרי ארצ'ר
 סגן נשיא:  ג'יימס טולי
 סגל:  380 (נכון ל־2018) 
 סטודנטים
 :  3,430
 מיקום
 מיקום:  University of Buckingham, Hunter Street, Yoemanry House, Buckingham, Buckinghamshire, MK18 1EG 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  51°59′45″N 0°59′31″W﻿ / ﻿51.995833333333°N 0.99194444444444°W﻿ / 51.995833333333; -0.99194444444444
 www.buckingham.ac.uk
 he
 
אוניברסיטת בקינגהאם (באנגלית: University of Buckingham (UB)) היא אוניברסיטה פרטית ללא מטרות רווח בבקינגהאם, בקינגהאמשייר, אנגליה והוותיקה ביותר מבין שש האוניברסיטאות הפרטיות במדינה. האוניברסיטה נוסדה בתור המכללה האוניברסיטאית בבקינגהאם (University College at Buckingham (UCB)) ב-1973, והתחילה לקבל סטודנטים ב-1976. היא קיבלה אמנה מלכותית המעניקה לה מעמד של אוניברסיטה ב-1983 ובכך הפכה לאוניברסיטה הפרטית הראשונה שמוקמת בבריטניה מאז 1919. פקולטות האוניברסיטת מציעות תוארי "בוגר אוניברסיטה", "מוסמך אוניברסיטה" ודוקטורט.
פעילות האוניברסיטה ממומנת כולה על ידי שכר הלימוד של הסטודנטים או על ידי תרומות והיא אינה מקבלת מימון ישיר מהמדינה. יש לאוניברסיטה מעמד רשמי כמוסד צדקה ללא מטרות רווח המוקדש למטרות המחקר והחינוך.
נכון ל-2021, באוניברסיטה לומדים 3,430 סטודנטים.
האוניברסיטה הייתה קשורה קשר הדוק למרגרט תאצ'ר, שכשרת החינוך פיקחה על הקמת המכללה האוניברסיטאית ב-1973, וכראש הממשלה הייתה גורם מרכזי בהפיכתה לאוניברסיטה ב-1983. כאשר פרשה תאצ'ר מהפוליטיקה ב-1992, מונתה לנשיאת האוניברסיטה השנייה, משרה בה החזיקה עד 1998.
מאז 2004, סטודנטים באוניברסיטה זכאים להלוואות מחברת ההלוואות לסטודנטים (אנ') הממשלתית, מה שהוביל לעלייה במספר הסטודנטים הבריטיים באוניברסיטה.
ניהול > נשיאי האוניברסיטה

ב-24 בפברואר 2020, מונתה מרי ארצ'ר (אנ') לתפקיד נשיאת האוניברסיטה.
נשיאי האוניברסיטה הקודמים היו לורד היילסאם מסנט מרילבון (מ-1973 עד 1993), הברונית מרגרט תאצ'ר (מ-1993 עד 1998), מרטין ג'קומב (מ-1999 עד 2010), לורד טנלאו (מ-2010 עד 2013), ליידי קסוויק (מ-2014 עד 2020).
ניהול > סגני הנשיא

מאז אוקטובר 2020, סגן הנשיא הוא פרופסור ג'יימס טולי.
הערות שוליים

1 2  Where do HE students study?, HESA, ‏31 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007347535305171  GND: 5112128-1  ISNI: 0000 0000 9479 0090  LCCN: n85188181  VIAF: 139622877   WorldCat (עם VIAF): 139622877
אדון זמן

הדוקטור הרביעי (טום בייקר) בלבוש מסורתי של אדוני זמן.
הטארדיס
אדוני הזמן (באנגלית: Time Lords) הם גזע בדיוני עתיק של חוצנים מסדרת המדע הבדיוני "דוקטור הו". הדוקטור, הדמות הראשית בסדרה, משתייך לגזע זה. אדוני הזמן ניחנים בתפיסה לא ליניארית של הזמן המאפשרת להם לראות במקביל את העבר, ההווה והעתיד (כפי שמוצג בסרט "דוקטור הו" שיצא בשנת 1996) ומכאן שמם. אדוני הזמן קיבלו על עצמם את האחריות לחוקק חוקים ותקנות ולמנוע ניצול ופגיעה ברצף הזמן התקין. הם ייצרו מכונות זמן, הנקראות טארדיס, ועוד סוגים רבים של אמצעים טכנולוגיים המשרתים מטרות אלו. למרות נכונותם לשמור על רצף הזמן, פעולות אקטיביות מצידם הן נדירות בשל מדיניות של חוסר התערבות ונייטרליות.
במקור אדוני הזמן תוארו כגזע חכם ועוצמתי שמקורו בכוכב הלכת גאליפריי (Gallifrey), ממנו הדוקטור הוגלה. פרטים מעבר לעובדות אלו היו נדירים מאוד בעשורים הראשונים של התוכנית. בהמשך, תפקידם בעולם הבדיוני התפתח והם נעשו לחלק אינטגרלי במהלכי העלילה. לאורך פרקים רבים הוצגו ההיסטוריה, הפוליטיקה והתרבות שלהם. חברת אדוני הזמן תוארה כאוליגרכיה פאסיבית בעלת טקסיות רבה שעברה הפך למיתוס ואגדה. הדוקטור הפך, עם הזמן, לבן בריתם. הוא תמך בהם במקרים רבים ואף מונה לנשיא אדוני הזמן בגלגולו הרביעי.
לאחר שהסדרה חודשה ב-2005, התרחשה מלחמת הזמן הגדולה אחרונה בין אדוני הזמן לדאלקים שהדוקטור סיים ומנע ממנה להתפשט ולהשמיד את שאר היקום בכך שהשתמש בפצצת "הרגע" והשמיד את כל אדוני הזמן (חוץ ממנו ומהמאסטר).
בספיישל חמישים שנה לדוקטור הו, "יומו של הדוקטור", אנו לומדים שפצצת "הרגע", שפיתחה מצפון, נתנה לדוקטור העשירי והאחד עשר להיכנס דרך נעילת הזמן של מלחמת הזמן כדי שיוכלו ביחד עם כל ההתחדשויות של הדוקטור להציל את כוכב גאליפריי ולהקפיא אותו ברגע בזמן בממד כיס ובכך גם לסיים את מלחמת הזמן וגם להציל את אדוני הזמן.
מאז משימתו המתמשכת של הדוקטור היא למצוא את ממד הכיס הזה ולחזור לביתו.
מאפייני המין

המראה החיצוני של אדוני הזמן בסדרה מתואר כדומה לגוף אנושי, אך הדוקטור האחד עשר מציין ש"אדוני הזמן לא דומים לבני אדם, בני אדם דומים לאדוני זמן, אנחנו היינו קודם." לאדוני זמן יש שני לבבות שהופכים אותם לרגישים למחלות כמן צ'ן 7, אבל אם אחד מהלבבות שלהם מפסיק לפעום הם עדיין בהכרה ורק צריכים להפעיל את הלב השני.
מאפייני המין > התחדשות

כאשר אדון זמן גוסס, מנגנון ההתחדשות שלו פועל במטרה "להחיות אותו מחדש", כלומר, שכתוב מלא של כל תא בגופו של אדון הזמן על מנת לתקן את גופו. ביחד עם שכתוב המראה החיצוני, משתנה גם האישיות של אדון הזמן וגם טעמו ועדפותיו, ולעיתים גם מינו. מנגנון ההתחדשות לא מעניק לאדוני הזמן חיי נצח, מכיוון שמספר ההתחדשויות שאדון זמן יכול לעבור מוגבל ל-13 התחדשויות. בנוסף, אדון זמן ימות במידה וייהרג שוב בזמן תהליך ההתחדשות, אך כמה שעות לאחר ההתחדשות פצעיו יתרפאו מיד, למשל הדוקטור העשירי גידל יד חדשה לאחר שהקודמת נכרתה בקרב.
קצב ההזדקנות של אדוני זמן בכל גוף שונה משל בני אדם, הדוקטור ה-11 חי בגופו כ-900 שנה בטרנזלור ועוד כ-200 שנה לפני כן, ביחד כ-1,100 שנה לפני שהוא היה אמור למות מזקנה מכיוון שניצל את כל התחדשויותיו, (הוא נחשב מספר 11 למרות שיש את דוקטור המלחמה שלא נחשב בדרך כלל בספירת הדוקטורים, וגם הדוקטור העשירי התחדש אבל שמר על פניו בכך שהעביר את אנרגיית ההתחדשות ליד הכרותה שלו, וכך יוצא שהוא כבר התחדש 13 פעמים) אדוני הזמן העניקו לו גלגל התחדשות חדש כלומר עוד 13 התחדשויות.
שליטתו של הדוקטור בהתחדשות שלו היא תת-מודעת ולא יותר (למשל בהתחדשות של הדוקטור העשירי הוא ידע שזו ההתחדשות האחרונה שלו וכנראה חשב שאם נשארה לו תקופת חיים אחת כדאי שלפחות יהנה בה, וכך הדוקטור ה-11 הוא בעל אופי קליל, מתרגש בקלות ומעט ילדותי), אבל אדוני זמן אחרים, כגון המאסטר, הראו שליטה רבה יותר על ההתחדשות שלהם ובחרו את הגיל והאופי של ההתחדשות הבאה שלהם לפי רצונם המפורש.
הדוקטור

הדוקטור הוא הדמות הראשית בסדרה, ואדון הזמן היחיד ששרד לכאורה את מלחמת הזמן שהתרחשה בין אדוני הזמן לדאלקים, ושהתקיימה במשך כל הזמנים וממנה שני הזנים הוכחדו, למרות שבמהלך הסדרה מגלים שהדאלקים הצליחו להתפתח ולהינצל. בפרק הספיישל לציון חמישים שנה לסדרה, הדוקטור העשירי, ה-11, ודוקטור המלחמה מעבירים את כל גאליפריי לממד כיס בנקודה אחת קפואה בזמן, ובכך מצילים את אדוני הזמן וגם מסיימים את מלחמת הזמן.
הטארדיס

הטארדיס (באנגלית: TARDIS) היא חללית ומכונת זמן. השם טארדיס הוא ראשי תיבות של המשפט: "זמן ומימד יחסי בחלל", ובאנגלית: Time And Relative Dimension In Space.
הטארדיס גדולה יותר מבפנים מאשר המראה החיצוני שלה ומשנה חדרים לפי צורכי מי שנמצא בה, היא יכולה למשל ליצור חדרי שינה ייעודיים לאדם ספציפי ולמחוק אותם כאשר אותו אדם עוזב את הטארדיס.
לפי הסדרה, למכונות הטארדיס אישיות, כמוצג בפרק "אשתו של הדוקטור", בה המטריקס של הטארדיס עוברת לגוף של אשה.
המצאות

אדוני הזמן המציאו דברים רבים, שלרוב קשורים לזמן ולחלל. ההמצאה הכי ידועה של אדוני הזמן היא הטארדיס. מנוע הזמן שיש לטארדיסים הומצא בידי אדוני הזמן. עוד המצאות של אדוני הזמן הן:
מנגנון הזיקית- משכתב את הביולוגיה של אדון זמן לאיזה מין שירצה (הדוקטור והמאסטר השתמשו בו כדי להפוך לבני אדם), ומאחסנת את זכרונותיו ואישיותו בתוך שעון, נותנת לאדון הזמן החבוי סיפור רקע ומקום בזמן להתחבא בו ובעצם הופכת אותו לאדם אחר עד שהוא יפתח את השעון ואדון הזמן יחזיר לעצמו את זכרונו.
"הרגע"- פצצה שיכולה למחוק גלקסיות שלמות ברגע ומכאן שמה. "הרגע" נהייתה חזקה כל-כך שהפכה להיות חיה ובעלת מצפון . אם משתמשים ב"רגע" היא שופטת אותך על בחירתך להשתמש בה. בספיישל 50 שנה "הרגע" השתמשה בדמותה של רוז טיילר בתור ממשק קולי כי זו דמות שהדוקטור יפגוש בעתיד ויסמוך עליה.
ציור שמן תלת־ממדי- האומנות של אדוני הזמן היא הקפאת רגעים בזמן והם נהפכים לתמונה תלת־ממדית. ציור מפורסם שכזה הוא "נפילת גאליפריי" או "לא עוד" (אחר כך מוסבר ששמו של הציור הוא "נפילת גאליפריי לא עוד") שמציג את נפילת העיר ארקדיה, העיר השנייה בגאליפריי במלחמת הזמן הגדולה האחרונה.
| דוקטור הו |
| --- | --- | --- |
| שחקנים שגילמו את הדוקטור | ויליאם הארטנל • פטריק טרוטון • ג'ון פרטווי • טום בייקר • פיטר דייוויסון • קולין בייקר • סילבסטר מקוי • פול מקגאן • ג'ון הרט • כריסטופר אקלסטון • דייוויד טננט • מאט סמית • פיטר קפלדי • ג'ודי ויטאקר • שוטי גטווה |  |
| שחקנים בולטים שגילמו את המלווים | קרול אן פורד • ג'ין מארש •  דבורה ווטלינג •  אליזבת סליידן • ללה וורד • ג'נט פילדינג • סופי אלדרד • בילי פייפר • ג'ון בארומן • נואל קלארק • קתרין טייט • פרימה אג'ימן • קיילי מינוג • ברנרד קריבינס • קארן גילאן • ארתור דארוויל • אלכס קינגסטון • ג'נה קולמן • מאט לוקאס • פרל מקי • ברדלי וולש |  |
| דמויות | הדוקטור • המלווים • האויבים (דאלקים • המאסטר • סונטארים) |  |
| מושגים | טארדיס • מברג קולי • אדוני הזמן • גאליפריי |  |
| פרקים | הסדרה הקלאסית • הסדרה המחודשת |  |
| ספין-אוף | טורצ'ווד • הרפתקאות שרה ג'יין • Class |  |
אוריאחובו

| --- | --- |
סמל אוריאחובוסמל אוריאחובו
כנסייה בעיר אוריאחובו
כנסייה בעיר אוריאחובו
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מחוז:  וראצה
 ראש העיר:  גאורגי פנקוב
 שטח:  50.792 קמ"ר
 גובה:  173 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  5,015 (15 במרץ 2024)
 קואורדינטות:  43°44′N 23°58′E﻿ / ﻿43.733°N 23.967°E﻿ / 43.733; 23.967
 אזור זמן:  UTC +2
 http://oriahovo.bg/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור אוריאחובו(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור אוריאחובו(למפת מחוז וראצה רגילה) וראצה קוזלודוי ביאלה סלאטינה מזדרה קריבודול רומניה פלבן לובץ' סופיה מונטנהאוריאחובו(למפת מחוז וראצה מוגדלת) וראצה קוזלודוי ביאלה סלאטינה מזדרה קריבודול רומניה פלבן לובץ' סופיה מונטנהאוריאחובו  . tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אוֹרִיָאחוֹבוֹ (בבולגרית: Оряхово) היא עיר נמל בצפון מערב בולגריה, הרביעית בגודלה במחוז וראצה, שוכנת לגדות הדנובה וממוקמת 128 קילומטרים צפונית מבירת בולגריה סופיה ו-73 ק"מ מבירת המחוז וראצה.
היסטוריה

שרידי התיישבות אנושית מאורגנת מתוארכים לתקופת הברונזה המאוחרת. כמו כן פזורים בשטח הרשות המקומית שרידי יישובים מבוצרים מתקופת הממלכה התראקית והאימפריה הרומית.
בסמוך לעיר מצויה מצודת קאמאקה שנבנתה במהלך המאה ה-9, תקופת האימפריה הבולגרית הראשונה, אוישה גם בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה וחרבה במחצית השנייה של המאה ה-14 עת נכבש האזור על ידי צבא האימפריה העות'מאנית.
במהלך התקופה העות'מאנית הוקם נמל הדנובה בעיר וב-1762 הוא תועד בספר שפורסם בבריסל כנמל מרכזי וחשוב. במהלך המאה ה-19, עידן התחייה הלאומית הבולגרית נבנו במקום כנסייה ובית ספר חילוני. ב-21 בנובמבר 1877 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשה העיר על ידי הצבא הרומני ובהמשך, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין נכללה בשטחי נסיכות בולגריה. ב-1926 חוברה העיר לרשת מסילות הרכבת הבולגרית ובעקבותיה הואץ הפיתוח הכלכלי במקום.
כלכלה

אוריאחובו מצויה בצומת דרכים בעלת חשיבות כלכלית, הכוללת את נמל הדנובה הפועל בשיתוף עם העיר הרומנית בצ'ט, קו מעבורות הנוסעים ומעבר הגבול לרומניה. כמו כן מקושרת העיר לכביש המהיר E-79. באוריאחובו קיים מפעל לייצור חלקי מכונות חקלאיות ושתי מתפרות.
הערות שוליים

↑  העיר אוריאחובו, באתר guide-bulgaria (באנגלית).
↑  הרשות המקומית אוריאחובו, באתר guide-bulgaria (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4325099-3  VIAF: 243597416   WorldCat (עם VIAF): 243597416
אייל בגלייבטר

אייל בגלייבטר (נולד ב-5 בדצמבר 1963) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר. בגלייבטר מזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי פתח תקווה, בה שיחק רוב הקריירה שלו, ונחשב לאחד השחקנים הבולטים בתולדות המועדון.
קריירה

בגלייבטר נולד למשפחה עם מורשת בקבוצת מכבי פתח תקווה: אביו, דני בגלייבטר שיחק 15 שנים בקבוצה, סבו שמואל בגלייבטר, היה ממייסדי האגודה, תרם לה כספים, ושיחק אף הוא במועדון בשנות ה-20, ולאחר מכן ניהל אותו שנים רבות. כמו כן אימו נילי היא אחותו הגדולה של גיורא שפיגל, וסבו הוא אליעזר שפיגל. לבגלייבטר גם קשר אל היריבה העירונית, כאשר הוא התחתן עם נירית, בתו של בועז קופמן, אחד משחקני הבולטים של הפועל פתח תקווה בתקופת ההצלחות.
בגלייבטר התחיל את דרכו בקבוצת הנוער של המועדון, וסבו אליעזר אפשר לו להתאמן עם הקבוצה הבוגרת של המועדון בגיל 13 בלבד. במרץ 1980 בגיל 16 ו-3 חודשים, נכנס בגלייבטר להופעת הבכורה שלו כמחליף בדקה ה-80 במשחקה של הקבוצה בליגה נגד הפועל באר שבע, והפך לשחק הצעיר ביותר בליגה הלאומית לעונה זו. כעבור שבועיים פתח בהרכב ובישל שער, כעבור חודש נוסף הבקיע את שער הבכורה שלו בבוגרים במשחק הגביע נגד הפועל בית שאן.
במחזור הפתיחה של עונת 1980/1981 נכנס במחצית, והבקיע שער בכורה בליגה במדי הקבוצה נגד מכבי יפו. בנובמבר 1980, מאמן נבחרת ישראל בכדורגל ג'ק מנסל החליט לצרף את בגלייבטר, עדיין לא בן 17 למחנה אימונים בגרמניה עקב יכולתו הגבוהה, אך לא נכנס לשחק, ולמעשה שיחק רק פעם אחת במדי נבחרת ישראל, אף על פי שהוזמן לרוב מחנות האימונים בתקופת השיא שלו, ב-28 בינואר 1986 נגד נבחרת סקוטלנד. בעונת 1984/1985 נבחר ל-11 של העונה. ב-1987 יצא לשחק בחו"ל בקבוצת ספורטינג קלוב האסלט הבלגית, ועונה לאחר מכן עבר לשחק ברסינג מכלן שם קרע שריר, עבר ניתוח והושבת במשך 3 חודשים.
בקיץ 1989 שב בגלייבטר לישראל וחתם בקבוצתו המקורית מכבי פתח תקווה שהייתה בליגה השנייה. ב-27 באפריל 1994 כבש בגלייבטר שלושער ראשון בקריירה בגיל 31, והיה לשחקן העשירי בהיסטוריה של הכדורגל הישראלי שעושה זאת במחזור הפתיחה של הליגה. בתחילת עונת 1996/1997 שחררה אותו פתח תקווה והוא חתם בהפועל טייבה העולה החדשה על מנת לנסות לסייע לה להישאר בליגה. ניסיון זה לא צלח והקבוצה ירדה לליגה השנייה לאחר עונה בלבד, בעוד בגלייבטר מופיע 6 פעמים בלבד במדי הקבוצה. לאחר מכן פרש מכדורגל פעיל. לבגלייבטר 352 הופעות במדי מכבי פתח תקווה והבקיע 70 שערים במדי המועדון, רביעי בטבלת כל הזמנים.
לאחר פרישתו הפך בגלייבטר למאמן כדורגל והיה עוזרו של אלי אוחנה כשאימן בבני יהודה תל אביב בעונת 2000/2001.
חיים אישיים

בגלייבטר נשוי לנירית ולהם שלושה ילדים. הוא עוסק ביזמות נדל"ן באתונה.
הערות שוליים

↑   אייל. בגלייבטר. eyal.beglaubter, סרטון  באתר יוטיוב
1 2  אשר גולדברג‏, "אלה שהיו צריכים להגן עלי לא עשו זאת", באתר וואלה, 7 באוקטובר 2022
↑   אריה ליבנת, להתחיל את הליגה עם שלושער, סטייל אייל בגלייבטר, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2018
אוניברסיטת ברגן

| --- | --- |

 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  ברגן, נורווגיה – הווה
 בעלי תפקידים
 רקטור:  Margareth Hagen 
 צוות:  4,062
 סגל:  4,215 (נכון ל־2019) 
 סטודנטים
 :  17,889
 מיקום
 מיקום:  ברגן, נורווגיה
 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 קואורדינטות:  60°23′17″N 5°19′22″E﻿ / ﻿60.388086111111°N 5.3228722222222°E﻿ / 60.388086111111; 5.3228722222222
 uib.no
 he
 
אוניברסיטת ברגן (בנורווגית: Universitetet i Bergen) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בברגן שבנורווגיה אשר נוסדה בשנת 1946. האוניברסיטה חברה ברשת אוטרכט, ברשת אורורה ובקבוצת קוימברה (GC). באונירסיטה לומדים למעלה מ-17,000 סטודנטים.
אמנם האוניברסיטה הוקמה במתכונתה הנוכחית רק בשנת 1946, התקיימה בעיר פעילות אקדמית ולימודית בעיר עוד משנת 1153. בשנת 1817 נוסדה בעיר אקדמיה ימית. המכון הגיאופיזי הוקם בשנת 1917 ובית הספר לכלכלה נוסד בשנת 1936.
מבין בוגריה הידועים של האוניברסיטה ניתן למנות את לייף אובה אנדסנס, ארנה סולברג, קרל אובה קנאוסגורד ויון פוסה.
פקולטות

באוניברסיטה 7 פקולטות:
הפקולטה לאומנות, מוזיקה ועיצוב - הפקולטה החדשה ביותר באוניברסיטת ברגן, שהוקמה בשנת 2017.
הפקולטה למדעי הרוח - שבה פועלות מחלקות כגון ארכאולוגיה והיסטוריה, שפות זרות, בלשנות וספרות, פילוסופיה ועוד
הפקולטה למתמטיקה ומדעי הטבע - בפקולטה מחלקות כגון ביולוגיה, כימיה, מדעי כדור הארץ, מתמטיקה, מדעי המידע, פיזיקה.
הפקולטה לרפואה - בפקולטה לרפואה מחלקות לביורפואה, רפואת שיניים, רפואה ובריאות הציבור.
הפקולטה לפסיכולוגיה - ניתן ללמוד פסיכולוגיה רפואית, פסיכולוגיה קלינית, חינוך, קידום בריאות ועוד.
הפקולטה למדעי החברה - בין מחלקות הפקולטה נכללות כלכלה, גאוגרפיה, סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, תקשורת, פוליטיקה השוואתית ועוד.
הפקולטה למשפטים
דירוגים בין-לאומיים

דירוג שאנגחאי - מקום 301–400 (2021)
דירוג Times Higher Education - מקום 251–300 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 281= (2024)
הערות שוליים

↑  Faculties, departments and centres, University of Bergen (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269097105171  PLWABN: 9811496565105606  BIBSYS: 90063607  BnF: cb11868032g (data)  CiNii: DA07742623  GND: 36486-1  ISNI: 0000 0004 1936 7443  LCCN: n79004198  MusicBrainz: 83e332f6-9a93-485c-b086-67ca7eb9c4f2  NKC: nlk20050171792  NLA: 36567028  RERO: 02-A000187192  SUDOC: 026431637  TePapa: 43082  VIAF: 139109109   WorldCat (עם VIAF): 139109109
אושגולי

אושגולי על רקע הר שחארה
מראה הכפר מקרוב
אוּשְׁגּוּלִי (בגאורגית: უშგული) הוא השם של קבוצת כפרים השוכנת ברכס אנגורי בסוואנתי עילית שבגאורגיה. ארבעת הכפרים הם:
זִ'בִּיאָנִי (גאו'), בגובה של 2,100 מטרים מעל גובה פני הים
צְ'וִויבִּיָאנִי (גאו')
צָ'זָ'שִׁי (אנ')
מוּרקְמֶלִי (גאו')
בכל אחד מארבעת הכפרים הללו נמצאים מספר מבנים שהוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ב-1996, כחלק מההכרזה על חבל הארץ ההיסטורי סוואנתי עילית. בהכרזה של אונסק"ו נאמר כי ההיסטוריה של הכפרים נמשכת  לאורך של יותר מ-2,000 שנים. גובהם הרב גרם לבידודם משאר גאורגיה. כתוצאה מכך נשתמרו בהם רבות מהמסורות הדתיות והתרבותיות של הסוואנים.
הכפרים שוכנים למרגלות פסגתו של ההר שחארה, שהוא ההר הגבוה ביותר בגאורגיה ואחד הגבוהים ביותר בהרי הקווקז. 
גובה הכפרים באושגולי הוא בין 2,086 ל-2,200 מטרים, והם נחשבים לחלק מהכפרים הגבוהים ביותר באירופה. במשך שישה חודשים בכל שנה הכפרים מכוסים בשלג, ולעיתים קרובות לא ניתן להגיע אליהם ממסטיה בגלל סגירת דרכי תחבורה.
באזור מתגוררות כ-70 משפחות (200 תושבים בקירוב), ויש בו בית ספר קטן. בכפרים יש מגדלי מצור רבים בסגנון סוונתי, וקפלת אושגולי הנמצאת בראש גבעה ליד הכפרים מתוארכת למאה ה-12.
בספרו "כפר בפרשת דרכים" יצר הסופר הגאורגי צ'אטאראשווילי תמונה של החיים באושגולי, שמבוססים על מערכת יחסים של 10 שנים עם אנשי הכפר.
זִ'בִּיאָנִי
צְ'וִויבִּיָאנִי
צָ'זָ'שִׁי
מוּרקְמֶלִי
הערות שוליים

↑  רולנד טופצ'ישווילי, אזורי הרים בגאורגיה, באתר ספריית הפרלמנט הלאומית של גאורגיה