סקאר
ביוגרפיה בדיונית > מלך האריות I

דמותו של סקאר מופיעה בפעם הראשונה בסצנה השנייה של הסרט מלך האריות המקורי משנת 1994. סקאר הוא החיה היחידה בכל ארץ התקווה, סוואנה רחבת ידיים עליה שולטים האריות, אשר לא הגיעה לטקס הכתרתו של יורש העצר סימבה, בנו של מופסה. הסיבה לאי-הגעתו של סקאר הייתה הטינה הרבה שחש כלפי אחיו מופסה והשנאה שרכש במהרה לכפיר רך-השנים סימבה. הולדת אחיינו של סקאר הקטינה את סיכוייו להתמנות אי פעם למלך. כאחיו הצעיר של מופסה, הכתר היה אמור לעבור אליו אם אחיו ימות לפניו, אך עם הולדתו היה סימבה ליורש העצר החוקי. על כן, סקאר מתעב את אחיינו הצעיר כבר מהיום בו הוא נולד.
ברבות השנים סימבה גדל והופך לכפיר, ואינו מודע לשנאה שרוכש לו סקאר. להפך, בתמימותו סימבה מגיע אל מאורתו של סקאר כדי לשחק איתו. בשלב זה, סקאר הוגה תוכנית ערמומית, שבזכותה יוכל סימבה להיהרג מבלי לקשור אותו לעניין, וכך הוא יהפוך בשנית ליורש העצר. סקאר מנצל את סקרנותו הגואה של סימבה לגבי שטחי הפרא ומתמרן אותו להגיע לשם בלי לספר על כך לאיש. שטחי הפרא הם החלק המוצל בסוואנה המשמש כבית קברות לפילים ומקום מגוריהם של הצבועים. לא ידוע כיצד סקאר הגיע למעמד זה, אך כבר בשלבים המוקדמים של הסרט הצופים נחשפים לשלטון הלא-חוקי של סקאר על הצבועים. הוא משתמש בהם כדי שיהרגו את סימבה ברגע שייצא מתחום השליטה של האריות, אך המהלך שלו נכשל ומופסה מציל את סימבה ברגע האחרון.
למעלה: סצנת הלחימה בה סקאר מאיים להפיל את סימבה הבוגר מהצוק; למטה: סצנת השיא בסרט בה סקאר מאיים ומפיל את מופסה אל תוך עמק מלא גנו. שיטת הלחימה של סקאר בה הוא נועץ את ציפורניו בידי יריביו ואז מפיל אותם היא מוטיב חוזר בסרט.
למזלו של סקאר, מופסה לא מקשר בין ניסיון הרצח של סימבה לבין מעורבותו של סקאר בעניין, מה שמאפשר לו להמשיך להיפגש עם סימבה ולהפעיל עליו מניפולציות. על כן, סקאר זומם תוכנית מתוחכמת שבעזרתה מופסה ייהרג, סימבה יחשוב שהוא אשם במוות ויברח, וסקאר יהפוך למלך החוקי וזאת מבלי שאיש יחשוד במעורבותו בעניין.
סקאר משתמש בידידיו הצבועים כדי שיבריחו עדר של גנו אל תוך עמק צר, שבמרכזו יחכה סימבה, ולאחר מכן קורא למופסה להציל את סימבה. התכנון הוא או שהגנו ידרסו את סימבה למוות וסקאר יתקדם בתור לכתר, או שמופסה ייהרג בניסיון להציל את סימבה והכתר יעבור אל סקאר. לבסוף, מופסה נרצח על ידי סקאר אך מצליח להציל את סימבה. סקאר משכנע את סימבה שהוא אשם במות אביו ומייעץ לו בעורמה לברוח מארץ התקווה ולא לחזור לעולם. כעת סקאר מצווה על הצבועים להרוג את סימבה ובכך לסיים את המהומה, אך הם מתעצלים ומאפשרים לסימבה ללכת בלי לידע את סקאר. עצלותם מתנקמת בהם מאוחר יותר כאשר סימבה חוזר, בעל כוחות מחודשים, ומפיל את סקאר מהשלטון.
סקאר מכריז על עצמו כמלך החדש ועל שילוב אדמות ארץ התקווה ושטחי הפרא. הוא מירע את מצבם של האריות ונותן זכויות יתר לצבועים, שעד כה לא הורשו לחיות בארץ התקווה. בתמורה, הצבועים משמשים לו כצבא, והוא משתמש בכוח זה כדי לרדות במתנגדיו.
בתקופת שלטונו של סקאר נופלת בצורת קשה על הסוואנה, מקורות המים מתייבשים, החיות עוזבות ולאריות לא נותר כמעט מזון. סקאר מסרב לצאת לצוד בעצמו ומכריח את הלביאות להביא לו את מעט המזון שהשיגו. לאחר מספר שנים, הלביאות פותחות בשביתה ומסרבות להביא מזון עד שסקאר לא ייצא להביא בעצמו. בעקבות זאת, סקאר מאיים להתחיל לאכול את משרתיו, ומנסה לטרוף את זאזו, המזכיר של בית המלוכה, אשר אותו ניסה לטרוף גם בתחילת הסרט.
דמותו של סקאר מוצגת שוב בסוף הסרט, כאשר סימבה חוזר להתעמת איתו. סקאר אינו מודע לכך שסימבה שרד, וכשזה מופיע לפתע כאריה בוגר וחסון, סקאר משוכנע כי מדובר במופסה. נפעם ומבוהל, סקאר אינו מאמין שמופסה עדיין חי, אחרי שנפל מצוק ונדרס על ידי עדר של גנו. עם זאת, מהר מאוד מתברר כי מדובר בסימבה, וסקאר חוזר לעשתונותיו. הוא מנצל את העובדה שכאשר סימבה היה צעיר הוא שכנע אותו שהוא בעצמו הביא למות אביו, ומפעיל עליו לחץ כדי שיודה במעשה שלא עשה. סימבה מודה לבסוף כי הוא הרג את מופסה, אף על פי שהדבר לא קרה. סקאר משתמש בהודאה כעילה להילחם בסימבה, וכמעט והורג אותו. הוא מאיים להפיל אותו מהצוק בדומה לאופן שבו הרג את אביו, אך אז הוא מגלה לסימבה כי הוא זה שרצח את מופסה. כאשר סימבה מבין זאת הוא מצליח להתגבר על סקאר ומאלץ אותו להודות ברצח מופסה בפני כולם. סקאר מנסה להתגונן ומאשים את הצבועים שהם גרמו לו להרוג את מופסה, ובתגובה על השקר הצבועים מתנפלים עליו וטורפים אותו.