stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זחל"ם M3
מלחמת העולם השנייה

כאשר המלחמה הלכה והעמיקה, היה צורך מצבאות בעלות הברית ויותר מאוחר מצבא ארצות הברית להכנסה מהירה של כלי אמין וגמיש לשיפור יכולות בעלות הברית. עם הכניסה של צבא ארצות הברית, כאשר הזחל"ם כבר נוסה על ידי הצבא, צבא ארצות הברית הפך חטיבות חי"ר (תחילה כ-15) לחטיבות ממוכנות על בסיס הזחל"מים. 

במהלך המלחמה, הזחל"מים הפכו לבסיס בלתי נפרד הן מתפיסת הקרב והטקטיקה הצבאית והן מהמבנה האורגני בעיקר של חטיבות השריון (חרמ"ש) וחטיבות החי"ר הממוכן.

מבנה פלוגה בגדוד חי"ר ממוכן:
מחלקת מפקדה: זחל"ם פיקוד, זחל"ם חימוש ורכבי סיוע.
מחלקה לוחמת (x3): זחל"ם פיקוד וכיתת חי"ר, 2 זחל"מים (כיתות חי"ר), זחל"ם מרגמה 60 מ"מ וזחל"ם כיתת מקלעים.
מחלקה נגד טנקים: ג'יפ פיקוד, זחל"ם נגד טנקים, גורר תותח נ"ט (x3).
במהלך מלחמת העולם השנייה, הזחל"מים הוכיחו את עצמם ככלי אמין ורב-גוני מאוד. יעודה הראשוני של משפחת הזחל"מים (ה-M3, ה-M5 (אנ'), ה-M9 (אנ') וה-M2 (אנ')) היה בתור נגמ"ש, רכב קרבי משוריין לניוד לוחמים בשדה הקרב, משימות סיור וסיוע לכוח משוריין, אך הזחל"ם הוכיח את עצמו גם כפלטפורמה מצוינת לשלל דגמים ושדרוגים החל בזחל"ם נגד מטוסים כמו ה-M16 ועד זחל"ם ארטילרי ונגד טנקים, מה שהפך אותו לחלק בלתי נפרד מצבאות בעלות הברית במלחמה.

לדגמי הזחל"ם הוסף גליל מתכתי לקדמת הכלי שהוסיף ליכולת העבירות של הכלי, מה שיצר את היכולת לעבור גם תעלות נגד טנקים, יכולת זו יחד עם היכולות העדיפות של זחל"ם על פני רכב קרבי בעל גלגלים בלבד, הפכו אותו לרכב קרבי שמסוגל לסייע באופן ישיר לכוחות שריון ואפילו להוביל את הכוח ולסייר לפני הכוחות במהירות.

זחל"מי ה-M2 וה-M3 היו מאוד אהובים על ידי חיילי צבא ארצות הברית בשטח, גם כאשר נפלו זחל"מים דוגמת ה-Sd.Kfz. 251 הגרמניים, העדיפו החיילים את הזחל"מים האמריקאים. מהצד השני, דגמי M3 שנפלו בידי האויב, זכו לאהדה מצדם והשתלבו בצבא הגרמני בשלל תפקידים.
אחרי המלחמה

זחל"ם ה-M3 וקרובי משפחתו המשיכו לשרת בצבא ארצות הברית ועוד מספר מדינות לאחר המלחמה במספר דגמי הזחל"ם השונים.
לקראת סוף המלחמה, החל צבא ארצות הברית להתנסות בנגמ"שים ממוגנים יותר כמו ה-M39 (אנ'), נגמ"ש ממוגן וסגור המבוסס על תובת M18 הלקט, ומיד לאחר המלחמה החל הצבא בפיתוח נגמ"ש ממוגן וייעודי שיהיה מסוגל להשתלב כנגמ"ש רב-תכליתי.

הנגמ"ש הראשון שיוצר היה ה-M75, אחריו ה-M59 ולבסוף פותח נגמ"ש ה-M113. זחל"ם ה-M3 היה עוד בשימוש במלחמת קוריאה לצד מחליפיו העתידיים אולם לאחר המלחמה הוא החל להיעלם לטובת הנגמ"שים הממוגנים יותר.
בצה"ל של תקופת מלחמת העצמאות, היה צורך בכל נשק ורק"ם שהיה אפשר להשיג. צה"ל קיבל עודפים של זחל"מי M5 ו-M9 בעיקר, מצבאות בעלות הברית אשר השתלבו בלחימה, בהמשך השתלבו גם דגמי ה-M2 וה-M3 מעודפי צבא ארצות הברית.
בידי התעשיות הביטחוניות בישראל, זחל"ם ה-M3 התפתח לכדי מספר גרסאות חדשות שענו על הצרכים השונים של צה"ל לאורך השנים ושירת נאמנה את צה"ל בכל מלחמות ישראל.

עד אמצע שנות ה-70, כאשר נכנס נגמ"ש ה-M113 והחליף את הזחל"ם, שירת הזחל"ם את כוחות החרמ"ש והחי"ר הממוכן בתור עמוד השדרה הממוכן של החי"ר ושלל הייעודים הנוספים המבוססים על הדגמים השונים.
לאחר מלחמת יום כיפור, החל צה"ל לעבור לנגמ"שי ה-M113 והזחל"ם הפסיק לשמש את כוחות החי"ר, אך המשיך לשרת בדגמים המיוחדים ובתור רכב סיור וביטחון שוטף עד שנות התשעים (של המאה ה-20), הזחל"מים המשיכו לשרת את כוחות צד"ל עד הנסיגה מלבנון בשנת 2000.
דגמים > חברת וייט

M2 : הדגם הראשון, מבוסס על רכב הסיור M3 וצורת הזחל"ם. ה-M2 קצר יותר ומכיל פחות מקום. (יוצרו 11,415).
M2A1: דגם בעל עמדת מקלען לימין הנהג, בעלת טבעת וכנת מקלע (מסוג M49). (יוצרו 1,643).
M3 : דגם השדרוג ל-M2, בעל פתח באחורי הכלי, מושבים ל-10 לוחמים וכנת מקלע בראונינג 0.5 במרכז. (יוצרו 12,499).
M3A1: הוספת עמדת מקלען (מסוג M49) מעל צד ימין לנהג, בצורת טבעת בעלת מקלע על כנה. (יוצרו 2,862).
M3A2: דגם שלא יוצר, אך היה אמור לאחד את השדרוג של זחל"מי ה-M2 וזחל"מי ה-M3 לכדי רק"ם אחד.
M13: דגם נגד מטוסים בעל מקלע בראונינג כפול (Maxson M33), הוצב בתא הלחימה. (יוצרו 1,103).
M16: דגם נגד מטוסים בעל ארבעה מקלעי M2 בראונינג (Maxson M45-Quad), הוצב בתא הלחימה. (יוצרו 2,877).
T28E1 : דגם נגד מטוסים בעל התקן המשלב תותח נ"מ 37 מ"מ ושני מקלעי ברואנינג. (יוצרו 80).
M15: הוספת שריון סביב ההתקן להגנת הצוות המפעיל אותו. (יוצרו 680).
M15A1: הרכבת המקלע מתחת לתותח ה-37 מ"מ, במקום מעליו. (יוצרו 1,652).
M3 75mm: דגם בעל תותח 75 מ"מ, שהותקן בתא הלחימה והורכב יחד עם שריון להגנה על הצוות. הדגם פעל כתומ"ת או כזחל"ם נגד טנקים. (יוצרו 2,202)
T48 57mm: דגם שהורכב עליו תותח 57 מ"מ, שהיה העתק של תותח 6 ליטראות הבריטי ושימש כזחל"ם נגד טנקים. 962 כלים כאלה יוצרו סך הכל, כאשר 710 מהם נשלחו לצבא הבריטי והרוסי.
T30 75mm: דגם בעל תותח הוביצר 75 מ"מ רכוב. (יוצרו 500).
T19 105mm: דגם בעל תותח הוביצר 105 מ"מ רכוב ושימש כזחל"ם ארטילרי בעיקר. (יוצרו 324).
M21 81mm: במרכז תא הלחימה הוצבה מרגמה 81 מ"מ וצוות המרגמה היה מוגן בתוך תא הלחימה. (יוצרו 110).
דגמים > חברת אינטרנשיונל הרווסטר

M9 : דגם מבוסס על ה-M2, שיוצר על ידי אינטרנשיונל הרווסטר (International Harvester) בעיקר ליצוא לבעלות הברית. (יוצרו 2,026).
M9A1: שדרוג ה-M9 בהוספת עמדת מקלען לימין הנהג. (יוצרו 1,407).
M5 : דגם המבוסס על ה-M3 בעל הבדלים קטנים, בעיקר בכך שהיה ארוך יותר במקצת ומעט כבד יותר. הדגם יוצר על ידי אינטרנשיונל הרווסטר. הדגם יוצר בעיקר כזחל"ם ליצוא לבעלות הברית. (יוצרו 4,625).
M5A1: זחל"ם M5 בעל עמדת טבעת למקלען. (יוצרו 2,959).
M5A2: תכנון לאיחוד זחל"ם ה-M5 וה-M9 לכדי כלי אחד, כמו ב-M3, דגם זה גם הוא מעולם לא יוצר.
M14: דגם נגד מטוסים דומה ל-M13, המותאם לזחל"ם ה-M5, בעל התקן מקלע בראונינג כפול. (יוצרו 1,605).
M17: דגם נגד מטוסים בעל ארבעה מקלעי בראונינג כמו ב-M16, תואם את הדגם הזה. (יוצרו 1,000).
דגמים > צה"ל

זחל"ם : השם זחל"ם בצה"ל היה כולל לכל הדגמים הדומים במשפחה, בעיקר היו אלה דגמי ה-M5 וה-M9, שהיו עודפי בעלות הברית ממלחמת העולם השנייה.
TCM 20mm (אנ'): דגם שפעל כבר במלחמת העצמאות בעל תותח 20 מ"מ (נגד מטוסים) יחיד.
זחל"ם 6 ליטראות: דגם בעל תותח 6 ליטראות בריטי מורכב בתא הלחימה, הדגם הופעל כבר במלחמת העצמאות, ושופר יותר מאוחר בתותח 90 מ"מ.
זחל"ם SS11: זחל"ם שנשא ארבעה טילי SS.11 נגד טנקים (יוצר בסביבות 1960).
זחל"ם 90mm DEFA: דגם שהרכיב תותח 90 מ"מ, תותח שהיה מבוסס על תותח 6 ליטראות הבריטי, שהקנה שלו שונה לקנה 90 מ"מ. תא הנהג שונה והוספה פלטת פלדה בין הנהג לקנה התותח שבלט אל מחוץ לתא הלחימה.
מכמ"ת 120 מ"מ: בתא הלחימה, הוצבה מרגמה 120 מ"מ של חברת סולתם מערכות (יוצר בסביבות 1960).
TCM 20mm: דגם נגד מטוסים – זחל"ם M3 בעל תותח דו־קני היספנו-סוויזה HS.404 (אנ')‏ 20 מ"מ על צריח סוֹבב, על קנת מקסון (Maxson), בדומה לזחל"ם M16 MGMC של ארצות הברית. זחל"מי נ"מ אלו רשמו לזכותם הפלה של 26 מטוסי אויב במהלך מלחמת יום הכיפורים (כ-60% מסך ההפלות של כוחות היבשה) והם נותרו בשימוש צה"ל עד אמצע שנות ה-80.
זחל"ם 'איל': זחל"ם חימוש וטיפול שפעל כרכב סיוע לכוחות שריון והיה מסוגל לנהל טיפולי שדה. על הזחל"ם הותקן מנוף 'איל' שבעזרתו היה ניתן להוציא את חטיבת הכוח של הטנק לצורכי טיפול.
זחל"ם 'צפע': זחל"ם בעל התקן צפע שריון (רקטה בעלת חומר נפץ המפוצצת מוקשים), שפעל לצד כוחות שריון בתור רק"מ המפנה שדות מוקשים לפני מעבר כוחות השריון דרכו.
זחל"ד : זחל"מים שמנועיהם הוחלפו למנוע דיזל, קיבלו את הכינוי זחל"ד (זחל "ם ד יזל). רבים מהדגמים הוחלפו יותר מאוחר לדגמי זחל"ד.
צה"לן: זחל"ד שפעל כנגמ"ש שהורכב עליו גג פלדה, בעל עמדת מקלען וחרכי ירי. הצהל"ן היה בשרות נרחב בכוחות צד"ל עד הנסיגה מלבנון. לצהל"ן היו עוד שני דגמים, האחד בעל עמדת פלדה בצורת האות U סביב המקלען והדגם השני בעל מיגון סביב קנת המקלע למיגון קדמי.
זחל"ד בט"ש: (ביטחון שוטף) זחל"ד בעל גג ברזנט ושלושה מקלעים אשר שימש בעיקר לסיורים.
ראו גם

זחל"ם
חיל רגלים ממוכן
נגמ"ש
נגמ"שים כבדים בצה"ל
לקריאה נוספת

Steven Zaloga, M3 half-track 1940-73, London, UK: Osprey, 1994, ISBN 9781855324671
Steven Zaloga, US half-tracks of World War II, London, UK: Osprey, 1983
הערות שוליים

↑  הנתונים מתייחסים לשנים 1942–1943. מתוך: Zaloga, 1983.
↑  Zaloga, 1983.
1 2  TCM מתייחס לסוג הצריח הסוֹבב ולא לסוג התותח
↑  Zaloga, 1994, עמ' 40.
| רק"מ של ארצות הברית מימי מלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| טנקים קלים | M1 רכב קרבי • M2 (טנק קל) • M3 סטיוארט • M22 לוקסט • M24 צ'אפי |  |
| טנקים בינוניים | M2 (טנק) • M3 לי • M4 שרמן • M26 פרשינג |  |
| משחיתי טנקים | M3 משחית טנקים • M6 משחית טנקים • M10 וולברין • M18 הלקט • M36 ג'קסון |  |
| תותחים מתנייעים | M7 פריסט • M8 הוביצר • M12 (תומ"ת) • M40 (תומ"ת) • T34 קליופה |  |
| זחל"מים משוריינים | זחל"ם M2/זחל"ם M9 • זחל"ם M3/זחל"ם M5 • זחל"ם M16 MGMC |  |
| כלי רכב משוריינים | M8 גרייהאונד • M20 • שריונית סיור T17 • שריונית סיור T18 • שריונית סיור M3 |  |
| רק"ם ניסיוני | M38 וולפהאונד • M6 (טנק) • T14 (טנק) • T20 (טנק) • T28 (משחית טנקים) • T29 (טנק) • T30 (טנק) • T34 (טנק) • T27 שריונית סיור • T40/9 (משחית טנקים) • M7/T7 (טנק) • T92 הוביצר • T55E1 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554786505171  LCCN: sh2009008464 
זחל"ם M3 בשרות צה"ל פעולת כראמה
זחל"ם M3A1, בעל עמדת מקלען
זחל"ם ה-M16 נגד מטוסים
זחל"ם M3 בעל תותח 90 מ"מ
זחל"ם M3 בעל תותח 6 ליטראות
זחל"ד M3 צה"לן של צד"ל
זחל"ם M3 בעל תותח נ"מ דו־קני
היספנו-סוויזה HS.404 (אנ')‏ 20 מ"מ
במוזיאון חיל האוויר בבסיס חצרים
אותו הרכב שבתמונה לעיל, מזווית אחרת
Like a Virgin & Other Big Hits!

Like a Virgin & Other Big Hits! הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת מדונה אשר יצא לאור ב-10 באוקטובר 1985 על ידי חברות התקליטים האחים וורנר–פיוניר וסייר רקורדס. המיני-אלבום הופץ ביפן בלבד, אך הופץ גם בארצות הברית בשנת 2016 במסגרת "יום התקליט הבין-לאומי".
כמה עשורים לאחר צאתו, הצליח המיני-אלבום להתברג במקום ה-98 במצעד האלבומים העכשוויים של בילבורד.
רקע והפקה

המיני-אלבום כולל בתוכו שלוש גרסאות רמיקס לשיריה של מדונה משני אלבומיה הראשונים, Madonna ו-Like a Virgin. בנוסף לכך, הוא כולל את הגרסה המקורית של השיר "Holiday", אשר לקוח מתוך אלבומה הראשון, Madonna. הרמיקסים לשירים נעשו על ידי המפיק ג'ון "ג'ליבין" בניטז אשר עבד עם הזמרת בעבר.
המיני-אלבום לא זכה להצלחה רבה, אך כאשר יצא לאור מחדש בארצות הברית ב-2016 צבר תאוצה, והצליח להיכנס למקום החמישי במצעד האלבומים הפיזיים של בילבורד, למקום השלישי במצעד אלבומי הדאנס/אלקטרוני, ולמקום השמיני במצעד אלבומי ה-Tastemaker.
רשימת רצועות

| Like a Virgin & Other Big Hits!> מס' | Like a Virgin & Other Big Hits!> שם | Like a Virgin & Other Big Hits!> כותב(ים) | Like a Virgin & Other Big Hits!> משך | Like a Virgin & Other Big Hits!>  | Like a Virgin & Other Big Hits!>  | Like a Virgin & Other Big Hits!>  | Like a Virgin & Other Big Hits!>  | Like a Virgin & Other Big Hits!>  | Like a Virgin & Other Big Hits!>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Like a Virgin (גרסת ריקוד ארוכה)   | טום קלי, בילי סטיינברג | 6:10 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Holiday  | קרטיס הדסון, ליסה סטיבנס | 6:09 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Lucky Star (גרסת ריקוד ארוכה)   | מדונה | 7:16 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Borderline (גרסת ריקוד ארוכה)   | רג'י לוקאס | 6:56 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 26:31 |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העכשוויים | 98 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הדאנס/אלקטרוני | 3 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-Tastemaker | 8 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הוויניל | 98 |
חוק ממדים ללימודים

| --- | --- |


 פרטי החוק
 מדינה:  ישראל
 תאריך חקיקה:  20 בדצמבר 2023
 תאריך חקיקה עברי:  ח' בטבת תשפ"ד
 גוף מחוקק:  הכנסת העשרים וחמש
 תומכים:  17
 מתנגדים:  0
 נמנעים:  0
 הצעת חוק:  פרטית
"חוק ממדים ללימודים" הוא כינוי לתיקון 25 לחוק קליטת חיילים משוחררים, הקובע כי חיילי צה"ל, שהשתחררו משירותם הצבאי, יהיו זכאים לסיוע המדינה במימון הלימודים לתואר האקדמי לאחר השחרור. גובה הסיוע נקבע ל-75% ב-2022 והועלה ל-100% ב-2023 אך לא הועבר ללוחמים.
רקע

תוכנית "ממדים ללימודים" התחילה בשנת 2016 כמלגה שניתנה ללוחמים משוחררים והעניקה להם סיוע של שני שלישים משכר הלימוד האוניברסיטאי לתואר ראשון או לתואר שני, ושליש נוסף היה על חשבון הפיקדון שניתן לחיילים משוחררים. עד שנת 2021 התוכנית מומנה מתרומות של ארגון ידידי צה"ל (FIDF), קרן יחד למען החייל וקרן אדמונד דה רוטשילד.
התוכנית העניקה את המלגות לחיילים משוחררים ששירתו שירות מלא ותקין כלוחמים, והם בעלי תעודת שחרור בכבוד-זהב, חיילים בודדים משוחררים, זכאי תשמ"ש-הורים, וחיילים משוחררים שהם עולים חדשים או בני מיעוטים, ששירתו שירות מלא ותקין והם בעלי תעודת שחרור בכבוד. הזכאים למלגה נדרשו לבצע 60 שעות התנדבות בקהילה בכל שנה מהתואר (בסך הכל 180 שעות לאורך כל התואר) או לבצע חמישה ימי מילואים בשנה (בסך הכל 15 ימי מילואים לכל התואר).
היסטוריה חקיקתית

ב-24 במאי 2022 אושרה בכנסת הצעת החוק, שהובילו ראש הממשלה נפתלי בנט ושר הביטחון בני גנץ לפיה מדינת ישראל תממן 75% משכר הלימודים האקדמיים של חיילים משוחררים. 55 חברי כנסת הצביעו בעד החוק ושישה התנגדו. האופוזיציה נעדרה מההצבעה לאחר שהרשימה המשותפת ביקשה שההצבעה תהפוך להצבעת אי אמון בממשלה.
ב-20 בדצמבר 2023 אושרה הצעת החוק המעודכנת, שהוצעה על ידי ח"כ אופיר כץ, אלי דלל, שרון ניר ומיכאל ביטון, לפיה המימון יגדל ל-100% ותוארך תקופת הזכאות למימון. נכון ל 27/10/2024 המלגה טרם שולמה ללוחמים.
פרטי החוק

על פי הצעת החוק שאושרה בדצמבר 2023, גם סטודנטים שכבר השתחררו מהשירות הצבאי יהיו זכאים להשלמה ל-100% על כל התואר רטרואקטיבית. בנוסף נקבע כי הזכאות למימון תגדל מ-3 שנים ל-5 שנים ללוחמי סדיר משוחררים, ומ-5 שנים ל-7 שנים ללוחמי קבע משוחררים.
בעקבות דרישה של משרד האוצר לתשלום דמי רצינות מצד החייל המשוחרר, נקבע כי המימון יהיה באופן הדרגתי: 85% מהמענק יוענקו בשנת הלימודים הראשונה, 85% נוספים בשנה השנייה ו-130% בשנה השלישית.
הערות שוליים

↑   מייא הררי, כל מה שאתם צריכים לדעת על תוכנית ׳ממדים ללימודים׳, באתר צה"ל, 15 בספטמבר 2021
↑   מייא הררי, כל מה שאתם צריכים לדעת על תוכנית 'ממדים ללימודים', באתר צה"ל, 18 בספטמבר 2021;
מלגת "ממדים ללימודים", באתר האגף והקרן לחיילים משוחררים
↑  מיכאל שמש ויערה שפירא, מימון 75% משכר הלימוד ללוחמים אושר בכנסת, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 24 במאי 2022
↑  אמיר אטינגר, הצעת החוק "ממדים ללימודים" עברה - האופוזיציה לא השתתפה, באתר ישראל היום, 23 במאי 2022
↑  יערה שפירא, מאה אחוז מימון תואר ללוחמים: עבר החוק "ממדים ללימודים", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 20 בדצמבר 2023
↑  מימון של 100% מהתואר: בשורה אדירה למאות אלפי חיילים בישראל, באתר אייס, 19 בדצמבר 2023
↑    עטרה גרמן, ‏גם רטרואקטיבית: המדינה תממן 100% מהתואר ללוחמים משוחררים, בעיתון מקור ראשון, 20 בדצמבר 2023
פיליפ הארט

פיליפ אלוֹוישס הארט (באנגלית: Philip Aloysius Hart‏; 10 בדצמבר 1912 – 26 בדצמבר 1976) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי. הארט, איש המפלגה הדמוקרטית, כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מישיגן משנת 1959 עד למותו כתוצאה ממחלת הסרטן בימיה האחרונים של שנת 1976. הוא נודע בכינוי "המצפון של הסנאט". טרם כהונתו בסנאט כיהן כסגן מושל מישיגן.
ביוגרפיה > ראשית חייו

הארט, נכד לזוג אירים שהיגרו לארצות הברית, נולד בעיר ברין מור שבפנסילבניה לפיליפ אלוֹוישס ואן (לבית קלייד) הארט. אביו היה בנקאי שכיהן כנשיא חברת הנאמנות של ברין מור. את השכלתו הראשונית רכש באקדמיית וולדרון, ואחר כך למד תיכון הקתולי של מערב פילדלפיה. הארט למד באוניברסיטת ג'ורג'טאון שבוושינגטון הבירה, שם היה נשיא התאחדות הסטודנטים ודיבייטר עטור-פרסים.ב-1934 השלים בכבוד לימודי תואר ראשון בג'ורג'טאון, וב-1937 קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן שבאן ארבור.
ביוני 1943 נישא הארט לג'יין "ג'ייני" בריגס, בתם של וולטר וג'יין קמרון בריגס. אביה נודע כנדבן וכבעלים של דטרויט טייגרס. ג'יין הייתה טייסת המסוקים הראשונה במדינת מישיגן. בהמשך, היא העפילה לתוכנית ה-13 של מרקורי בשנות ה-60 של המאה ה-20. הזוג נפגש באמצעות אחיה, שהיה השותף לחדר של הארט באוניברסיטת ג'ורג'טאון. הם חבקו ארבעה בנים וארבע בנות. בנו של הרט, פיליפ ג'וניור, נפטר בינקותו. הוא נקבר בחלקה משפחתית, ועשרות שנים אחר כך נטמן בקרבתו אביו.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

ב-1938 התקבל הארט ללשכת ערוכי הדין של מדינת מישיגן, ועבד כעורך דין במשד עורכי הדין "בומונט, סמית' & האריס" שבדטרויט. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שירת בצבא ארצות הברית כלוטננט קולונל בדיוויזה הרביעית. הוא השתתף בפלישה לנורמנדי ונפצע בחוף יוטה, כאשר רסיסים מפגז ארטילרי מתפוצץ פגעו בחלק הפנימי של זרועו הימנית. לאחר המלחמה שב למישיגן והתאושש בבית החולים הצבאי פרסי ג'ונס שבעיר באטל קירק. במהלך השיקום שעבר בבית החולים הצבאי הכיר שני לוחמים נוספים שעתידים להיות חבריו — בוב דול ודניאל אינווי, שגם הם ישרתו בעתיד בסנאט האמריקאי. הוא עוטר בכוכב הארד, בהתקן ראש החץ (Arrowhead device), לב הארגמן ובצלב המלחמה של הצבא הצרפתי.
ב-1946 חזר הארט לדטרויט והצטרף כשותף ל"משרד עורכי הדין של מונגהאן, הארט & קרומר". הוא נעשה פעיל פולטי במפלגה הדמוקרטית, ובשנים 1949–1951 שימש כקצין ביחידה לאבטחת ניירות ערך של מישיגן. תפקידו כלל אישור הנפקות מניות של תאגידים במדינה, רישוי מתווכים ובוני נדל"ן וגביית מסי נדל"ן. ב-1951 מונה הארט למנהל המשרד לייצוב מחירים של המדינה, תפקיד אותו מילא במשך שנה. אחרי עבודתו במשרד זה עוטר הארט בידי איגוד העסקים הפדרלי בתואר "המנהל הפדרלי המצטיין של השנה" ב-1952.
ב-1952 מונה לתובע פדרלי עבור מחוז מזרח מישיגן. לאחר מכן שימש בשנים 1953–1954 כיועץ המשפטי של מושל מישיגן גרהרד מנן ויליאמס, שהיה חברו לכיתה בעת שהיה סטודנט למשפטים. ב-1954 חבר לוויליאמס כעמיתו למירוץ, ונבחר לסגן המושל ה-49 של מישיגן. היבחרו לכהונה שנייה ב-1956 הפכה אותו לסגן המושל הדמוקרטי הראשון שנבחר לשתי תקופות כהונה. הוא סיים את תפקידו בראשית 1959.
ביוגרפיה > בסנאט האמריקאי

הארט נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מישיגן בבחירות 1958, אחרי שבבחירות הכלליות גבר על הסנאטור המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית, צ'ארלס פוטר, עם 54% מקולות הבוחרים לעומת 46% שהשיג פוטר. בשנים 1964 ו-1970 הוא נבחר מחדש בניצחונות מוחצים (יריבתו משנת 1970 הייתה לנור רומני, רעייתו של ג'ורג' רומני ואמו של מיט רומני). חלק מהשמרנים במישיגן פעלו למען הפסדו של הארט בשל עמדותיו בנוגע לבקרה על כלי נשק ותמיכתו באינטגרציה גזעית בתחבורה ציבורית. ב-1975 היה הארט חבר בוועדת צ'רץ' בראשותו של הסאנטור פרנק צ'רץ' מאיידהו, לצד סנאטורים אחרים בהם הרפובליקנים ריצ'רד שוויקר, צ'ארלס מתיאס, בארי גולדווטר, הווארד בייקר וג'ון טאוור והדמוקרטים גארי הארט, רוברט מורגן, וולטר הדלסטון, וולטר מונדייל וצ'רץ'.
הארט נפטר בעודו מכהן בתפקידו. ביוני 1976 הוא הודיע על כוונתו שלא להתמודד בבחירות הבאות לתוקפת כהונה רביעית ואובחן כחולה במחלת הסרטן חודש ימים אחר כך. באותה שנה הוחלט במליאת הסנאט לקרוא על שמו את בניין המשרדים החדש של הסנאט, הקרוי כיום "בניין המשרדים של הסנאט ע"ש הארט". היה זה בניין המשרדים הראשון של הממשל הפדרלי של ארצות הברית שנקרא על שם אישיות בעודה בחיים. תוצאות ההצבעה היו 99 בעד ו-0 מתנגדים, כשהארט בחר להימנע. הארט נפטר ממלנומה ימים אחדים לאחר מכן, רגע לפני שכהונתו נגמרה ופרישתו מהפוליטיקה של ארצות הברית. דונלד ריגל נבחר להחליפו בתפקיד והוא נכנס לסנאט ארבעה ימים אחרי מותו של הארט.
הערות שוליים

↑  Senator Philip A. Hart Dies at 64; Was Called ‘Conscience of Senate’, באתר הניו יורק טיימס, 27 בדצמבר 1976 (באנגלית)
↑  על הסנאטור הארט, באתר אוניברסיטת סנטרל מישיגן (באנגלית)
↑  ביוגרפיה, באתר Lake Superior State University Foundation (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435137505171  GND: 119449676  ISNI: 0000 0000 3219 8016  LCCN: n87870675  NARA: 10571374  SNAC: w6sn0b7s  US Congress: H000291  VIAF: 77125806   WorldCat (עם VIAF): 77125806
דז'יוגאס ברטקוס

דז'יוגאס ברטקוס (בליטאית: Džiugas Bartkus; נולד ב-7 בנובמבר 1989) הוא כדורגלן ליטאי המשחק בעמדת השוער באל-בוכירייה.
קריירה

ברטקוס התחיל את הקריירה שלו בקובנה, בה שיחק שלוש שנים במהלכן הושאל גם לפרטיזן מינסק ודינמו ברסט מליגת העל הבלארוסית.
בשנת 2012 ברטקוס חתם בסודובה מריאמפולה, אך רק בשנת 2014 הפך לשוער הבכיר של המועדון.
ביולי 2016 חתם בולטה מליגת העל המלטזית לעונה אחת.
ב-9 ביולי 2017 חזר לליטא וחתם בז'לגיריס וילנה.
ב-13 בספטמבר 2018 חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל. ב-8 בדצמבר 2018 ברטקוס הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה כאשר כבש מהרמת קרן וקבע שוויון 2-2 נגד מכבי חיפה במשחק במסגרת ליגת העל.
הערות שוליים

↑  שלום אלבז ואמור רחמני, ‏שוער חדש בשער: דז'יוגאס ברטקוס חתם בק"ש, באתר ONE‏, 13 בספטמבר 2018
יוהאן גודמונדסון

יוהאן ברג גודמונדסון (באיסלנדית: Jóhann Berg Guðmundsson, נולד ב-27 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בקבוצת אל-אורובה ובנבחרת איסלנד כקשר.
קריירת מועדונים

יוהאן החל לשחק כדורגל בקבוצת פרייד'פליק המקומית, אך נאלץ לעזוב את המועדון המקומי ולעבור לאנגליה בגיל צעיר בשל מעבר הוריו. הוא בילה במחלקות הנוער של צ'לסי ופולהאם, תוך כדי שלמד בבית ספר בינלאומי לכדורגל בלונדון. אחרי שלא הסתגל לחיים באנגליה, שב לאיסלנד ב-2008, והצטרף מחדש למועדון בו החל לשחק, פרייד'פליק. זמן קצר לאחר חזרתו לאיסלנד, מצא עצמו משחק כבר בהרכב הראשון הבכיר של קבוצתו במסגרת ליגת העל האיסלנדית. בסיום אותה העונה, זכה בתואר השחקן המצטיין של השליש האמצעי של העונה. ב-30 בספטמבר 2008, מועדון הכדורגל הגרמני המבורג ניסה לרכוש את כרטיסו של יוהאן, אולם המעבר הסופי לא צלח. ב-28 בנובמבר 2008, יצא שוב לאנגליה, כאשר נבחן במועדון הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ קובנטרי סיטי, בסופו של דבר, לא חתם על חוזה בקבוצה בסיום מבחני הניסיון. ב-28 בינואר 2009, פרייד'פליק הכריזה על הסכם מכירת שירותו של גודמונדסון למועדון הכדורגל ההולנדי א.ז. אלקמאר. יוהאן חתם בקבוצתו החדשה, על חוזה ל-5 שנים. לאחר חמש שנים בהרכב אלקמאר, הוכרז ב-11 ביולי 2014, על מעברו של גודמונדסון לקבוצת צ'רלטון אתלטיק. אחרי שכבש בעונתו הראשונה 11 שערים ב-37 משחקים, הוא נבחר למקום השני בהצבעת המועדון למצטיין העונה. ב-22 ביולי 2015, גודמונדסון חתם על הארכת חוזה במועדון, לארבע שנים נוספות. בסיום עונת 2015–2016, גודמונדסון ירד עם קבוצתו ליגה, כאשר צ'רלטון סיימה במקום ה-22 וירדה לליגת הפוטבול ליג הראשונה. ב-20 ביולי 2016 חתם בברנלי.
קריירה בינלאומית

באוגוסט 2008, זמן קצר בלבד לאחר שערך את הופעתו בנבחרת איסלנד עד גיל 21, יוהאן זומן לסגל נבחרת איסלנד הבכירה, לקראת משחק ידידות מול נבחרת אזרבייג'ן בכדורגל. יוהאן שותף במשחק, ואף בישל בו שער. ב-6 בספטמבר 2013, יוהאן כבש שלושער עבור מולדתו משחק מוקדמות מונדיאל 2014 מול שווייץ, והיה לכדורגלן האיסלנדי הראשון מזה 13 שנים שכובש שלושער במדי הנבחרת. שערו השלישי באותו המשחק, היה שער שיויון דרמטי בדקה ה-91, שקבע את תוצאת הסיום על 4-4. גודמונדסון נמנה עם סגל הנבחרת האיסלנדית לטורניר הגמר של יורו 2016 בצרפת.
המטבח הטורקי

המטבח הטורקי המודרני התפתח מהמטבח העות'מאני, מטבח זה מהווה מיזוג ושכלול של המטבח המרכז אסייתי, המטבח הערבי, המטבח הארמני, המטבח האשורי, המטבח הכורדי, המטבח היווני, מטבחים של ארצות הבלקן והמטבח הפרסי. המטבח הטורקי השפיע גם על מטבחים אלו ועל מטבחי אזורים שכנים, ביניהם מטבחי מערב אירופה. העות'מאנים מיזגו מסורות בישול שונות מהאזורים שהיו בשליטת האימפריה העות'מאנית עם השפעות המטבח המזרח התיכוני והמרכז אסייתי.
כוס קפה טורקי
מגוון מאכלים טורקים: סרמה - עלי גפן ממולאים, בקלווה, גזלמה, פילאף, בורקס
המטבח הטורקי אינו הומוגני. בחלקי טורקיה השונים נהוגים מטבחים שונים. מטבח אזור הים השחור (צפון טורקיה) מבוסס על תירס ודגי אנשובי. מטבח דרום טורקיה (הערים אורפה, גזיאנטפ ואדנה) מפורסם בזכות הקבב, מזטים וקינוחים מבוססי בצק כמו בקלווה, קדאיף וכנאפה. בחלקי טורקיה המערבית, שם גדלים עצי הזית בשפע, שמן הזית הוא השמן העיקרי בו נעשה שימוש בבישול. מטבחי האזור האגאי, אזור מרמרה ואזורי הים התיכון מציגים מאפיינים בסיסיים של המטבח הים תיכוני כמו שימוש רב בירקות, עשבי תיבול ודגים. מרכז אנטוליה מפורסם בזכות המאפים הייחודיים כמו קשקאק, מנטי (במיוחד קייסרי וגזלמה). שמות המאכלים מבוססים לעיתים על שם העיר או האזור מהם הגיעו. דבר המרמז על מומחיות האזור, או מתייחס לטכניקה הייחודית או מרכיבים בהם נעשה שימוש באותו אזור. לדוגמה, ההבדל בין קבב אורפה ואדנה קבב הוא השימוש בשום במקום בצל וכמויות גדולות של פלפל חריף.
המטבח היהודי הטורקי

המטבח היהודי הטורקי הוא מהמתכונים משפחתיים מסורתיים של נשים יוצאות טורקיה שעלו לישראל. על פי העדויות, יהודים רבים שגורשו מספרד ומפורטוגל בתקופת שלטון האימפריה העות'מאנית, היגרו לשטחיה, כשחלק לא מבוטל מהם התיישב בטורקיה. עם הגעתם הביאו היהודים שלל מאכלים ובהם דברי מתיקה מיוחדים ויוצאי דופן, שחלקם נשמרו כמו שהם בעוד שהיתר עברו התאמה בהתאם לחומרי הגלם המצויים בטורקיה ומאוחר יותר הגיעו לישראל.
המטבח היהודי הטורקי > סוטלאץ'

סוטלאץ' הוא, קינוח פודינג אורז בגרסה הטורקית שמוגש עם מי גרניום ריחניים. במבט ראשון הוא די דומה למלבי, אך מרקמו נוקשה וגבישי יותר. המתכון המקורי הגיע עם גירוש יהודי ספרד לטורקיה, ונקרא אז "ארוז קון לצ'ה". הטורקים הוסיפו לו חומרי גלם מקומיים, כדוגמת חלב מרוכז, קינמון וקליפת לימון מגוררת וכך הפכו אותו לשלהם.
המטבח היהודי הטורקי > טולומבה

קינוח הטולומבה הוא בצק רבוך המזולף לשמן חם, מטוגן ואז עובר טבילה במי סוכר, ונאכל לצד קאימק, מעדן קרם השמנת הטורקי הידוע. המתכון נמסר על ידי אביו של השף מולי מגריסו, והוא מספר שאת הקינוח הזה נהוג היה להכין ולאכול בחגים, או אז הוא הוכן בכמויות גדולות והיה מוגש כתקרובת לאורחים שפקדו את בית המשפחה. הטולומבה הונח במרכז הסלון, והאורחים התכבדו בו.
המטבח היהודי הטורקי > דלעת מסוכרת הנקראת "קאבק טטליס"

"קאבק טטליסי", הוא קינוח של דלעת מסוכרת המבטא את חיבתם של הטורקים לתהליך של קירמול פירות וירקות, הקינוח הזה נחשב ליוקרתי ונוהגים להגישו בליווי פיסטוקים וקאימק, הנשים היהודיות בטורקיה היו מכינות אותו בעצמן. מאחר שבארץ אי אפשר להשיג את הקאימק, הן משתמשות בגבינת מסקרפונה.
המטבח היהודי הטורקי > עוגת טרי לצ'ה

אחד מהם הוא עוגת "טרי לצ'ה", עוגה שהגיעה עם מגורשי ספרד לטורקיה ונאכלת בחגים יהודיים. זוהי מנה עתירת ביצים, המורכבת משלושה סוגי חלב: חלב, חלב מרוכז ושמנת מתוקה. המורכבת משלושה סוגי חלב.