stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אונקולוגיה
גילוי מוקדם ואבחון של מחלות ממאירות > גילוי מוקדם של סרטן העור ומלנומה > גילוי מוקדם של סרטן הערמונית

אין הצדקה לבצע כשגרה בדיקות סריקה לגילוי מוקדם של סרטן הערמונית.
הערה: בדיקת חלחולת ידנית מהווה חלק בלתי נפרד מהבדיקה הגופנית הכללית ואינה מהווה בדיקת סריקה לגילוי מוקדם של סרטן הערמונית.
טיפול

תלוי בסוג הסרטן, מעקב וטיפול פליאטיבי ינוהלו באותו זמן. הפרעות מסוימות (כגון ALL או AML) ידרשו הודאה וכימותרפיה מיידיות, בעוד שאחרים יהיו במעקב עם בדיקה גופנית ובדיקות דם.
לעיתים קרובות, ניתוח הוא פתרון להסיר את הגידול כולו. הפתרון הזה אפשרי רק כאשר יש מידה מסוימת של ודאות שיכול למעשה להסיר את הגידול ולרפות ממנו. אבל כאשר האונקולוג בטוח שחלק מגדולים יישארו, ניתוח מרפא בלתי אפשרי, לדוגמה כאשר יש גידולים במקומות אחרים, או כאשר הגידול פלש מבנה שלא ניתן לנתח מבלי לסכן את חייו של המטופל .
לפעמים ניתוח יכול לשפר את ההישרדות גם אם לא כל רקמת הגידול הוסרה ;תהליך שמכונה " debulking " (כלומר, הפחתת הכמות הכוללת של רקמת גידול) . ניתוח משמש גם לטיפול פליאטיבי של חלק מסוגי הסרטן, לדוגמה: כדי להקל על הבעיות הקשורות לגידולים מסוימים במוח. הסיכונים של ניתוח תמיד שוקלים נגד היתרונות.
כימותרפיה והקרנות נמצאים בשימוש כטיפול רדיקלי ראשוני במספר מחלות ממאירות. הם משמשים גם לטיפול משלים, כאשר גידול מקרוסקופי כבר הוסר בניתוח לגמרי, אבל יש סיכון סטטיסטי סביר שזה יחזור על עצמו. כימותרפיה והקרנות משמשים בדרך כלל להרגעה, מקרה שבו המחלה היא חשוכת מרפא באופן ברור: במצב זה המטרה היא לשפר את איכות חיים ולהאריך אותה.
טיפול פליאטיבי

מספר גדול של חולי הסרטן ימותו מהמחלה, וחלק ניכר מהחולים עם סרטן חשוך מרפא ימותו מסיבות אחרות. ייתכנו בעיות מתמשכות עם שליטת סימפטום הקשורים בסרטן מתקדם, וגם בטיפול במחלה. בעיות אלה עשויות לכלול כאב, בחילה, אנורקסיה, עייפות, חוסר תנועה, ודיכאון. לא כל הסוגיות הן פיזיות לחלוטין יש גם סוגיות מוסריות ורוחניות חשובות כמו הכבוד אישי שגם עלול להיפגע.
עקב העברתם של בעיות אלה לאחריותם של אונקולוגים טיפול פליאטיבי נוצר כהתמחות נפרדת שקשור קשר הדוק לטיפול בבעיות הקשורות במחלה מתקדמת. טיפול פליאטיבי הוא חלק חיוני של צוות הטיפול בסרטן רב תחומי. שירותי טיפול פליאטיבי עשויים להיות עם אחיות ורופאים שמסוגלים לבקר את החולה בבית ולא רק מבוססת על בתי חולים.
סוגיות אתיות

ישנן מספר שאלות חוזרות ודילמות אתיות בפרקטיקה האונקולוגית. אלה כוללים:
איזה מידע למסור לחולה לגבי היקף מחלה / התקדמות / הפרוגנוזה.
כניסה לניסויים קליניים, במיוחד לחולים במחלה סופנית.
נסיגה של טיפול פעיל.
ביצוע החייאה.
נושאים אלה קשורים באופן ישיר לאישיות של המטופלים, דת, התרבות, וחיי משפחה. אף על פי שהבעיות האלה הן מורכבות ורגישות. את התשובות לרוב מושגות על ידי המטופל שמבקש ייעוץ מחברים קרובי משפחה ויועצים. ולפי זה נדרשת מידה מסוימת של רגישות ותקשורת טובה מאוד בחלק מהצוות האונקולוגית כדי לטפל בבעיות אלה בצורה נאותה.
ראו גם

אונקוגן
סרטן
כימותרפיה
הערות שוליים

↑  Michael Bretthauer, Paulina Wieszczy, Magnus Løberg, Michal F. Kaminski, Tarjei Fiskergård Werner, Lise M. Helsingen, Yuichi Mori, Øyvind Holme, Hans-Olov Adami, Mette Kalager, Estimated Lifetime Gained With Cancer Screening Tests: A Meta-Analysis of Randomized Clinical Trials, JAMA internal medicine 183, 2023-11-01, עמ' 1196–1203 doi: 10.1001/jamainternmed.2023.3798 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545911305171  BNE: XX525896  BnF: cb11941697s (data)  GND: 4075658-0  LCCN: sh85094724  NKC: ph123742 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
חתך היסטולוגי של רקמת סרטן
תוספת משך חיים שהושגה באמצעות בדיקות סקר סרטן: מטה-אנליזה של ניסויים קליניים מבוקרי הקצאה אקראית. הקוים הדקים מייצגים את מרווח הביטחון הסטטיסטי של 95%.
זאב אלמוג (אברוצקי)

| --- | --- |

 לידה:  12 בספטמבר 1932 כפר סבא, פלשתינה (א"י)
 נרצח:  4 באוקטובר 2003 (בגיל 71) חיפה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל  חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי.
 תקופת הפעילות:  1949–1973 (כ־24 שנים)
 דרגה:   סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד טרפדת, מפקד צוללת, מפקד זירת ים סוף.
 פעולות ומבצעים
   מלחמת סיני     מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 
זאב אלמוג (אברוצקי) (12 בספטמבר 1932 - 4 באוקטובר 2003) היה קצין בחיל הים, בדרגת סגן-אלוף, שהחל את דרכו בטרפדות, היה מראשוני שייטת הצוללות. פיקד על הצוללת אח"י רהב, והצוללת אח"י לויתן. שימש כמדריך בפו"מ זרוע הים. בתפקידו האחרון, כמפקד זירת ים סוף, תרם רבות לבניין כוח הנחיתה ואף פיקד על הכוח הימי במבצע רביב. עם שחרורו מצה"ל החל ללמוד בקורס לרבי חובלים של המכון להכשרה ימית ומשם, בהמלצת אלוף בנימין תלם, נבחר למנהל בית הספר לקציני ים עכו. בתפקיד זה שימש 23 שנה. ב-4 באוקטובר 2003 נרצח, עם עוד ארבעה מבני משפחתו, במסעדת מקסים בחיפה.
ילדות ונעורים

אלמוג נולד בשנת 1932 למשפחת אברוצקי, ממייסדי כפר סבא. משחר ילדותו היה חלומו להפליג בים. הוא גייס את בני משפחתו הרבים ואת חבריו הקרובים לבניית סירה, עימה הפליג בשעות הפנאי. ניסיונות הילדות השונים נסתיימו בהריסתן של הסירות למיניהן, אך האכזבה הייתה זמנית בלבד, והאהבה לים לא פסקה מעולם.
בתחילת מלחמת העצמאות היה פעיל בגדנ"ע ים, ובעיקר בחוג הימי של תל אביב שהפליג בנחל הירקון. בשנת 1947 התקבל לבית הספר הימי בחיפה עם מלגה, אך לא ממש את הלימודים בגלל חשש אביו מהריחוק של בנו מהבית. בשנת 1950 השתתף בקורס גדנ"ע ים הראשון שנערך בבסיס בת גלים ובאניה אח"י אילת (א-16). מפקד הקורס היה סרן זאב פריד, שריד מקבוצת כ"ג יורדי הסירה שנשאר בארץ.
השירות בחיל הים

לאחר הקורס התגייס לחיל הים ושירת כמכונאי באח"י אילת (א-16). משך את תשומת לבו של מפקד האניה הקפדן רס"ן אדוארד שרון ונשלח בשנת 1951 להשתתף בקורס חובלים השלישי של החיל. הקורס נמשך 25 חודשים ובפברואר 1953 הוסמך לקצונה ועבר לשרת בפלגת הטרפדות בחיפה והוסמך כמפקד טרפדת. הטרפדות עסקו בביטחון שוטף והפלגות למבצעים עלומים בים התיכון. עבור זירת ים סוף חיל הים הזמין באיטליה טרפדות 16 מטר ואלמוג נשלח כנציג חיל הים לקבלתן ממספנת באגלייטו שבנתה אותן. הטרפדות הללו הגיעו לארץ והועברו לאילת ואלמוג עבר איתן לזירת ים סוף.
השירות בחיל הים > שירות בצוללות

בשנת 1957 חשב להשתחרר מחיל הים ולצאת ללימודי אלקטרוניקה בטכניון בחיפה. מפקדיו בחיל הים לא הסכימו לשחררו והציעו לו לקחת חלק בהקמת שייטת הצוללות.
בתפקידו הראשון יועד לשמש כסגן המפקד באח"י רהב בפיקודו של הדר קמחי. הכשרת הצוותים הראשונים של הצוללנים החלה בצרפת והועברה לאנגליה. כמקובל באותם ימים, עיברת את שמו, לקראת היציאה מחוץ לישראל, ל"אלמוג". בעקבותיו החליף לשם זה גם בן דודו דורון אלמוג ונוספים ממשפחת אברוצקי.
תפקיד הסגן בצוללת ובכל אוניות חיל הים הוא תפקיד "האיש הרע", הדורש המקפיד המפקח והמעניש. הסגן אחראי שהכל יעבוד כמו שעון ומשאיר למפקד להיות האיש הטוב. אלמוג באופיו היה האיש הטוב ותפקיד הסגן נעשה אצלו אחרת מהמקובל. מפקד אח"י רהב, רס"ן הדר קמחי ידע להשרות אווירה רגועה וידידותית בין כל אנשי הצוות. הבדלי האופי יצרו הבדל משמעותי בסגנון העבודה של שתי הצוללות מבלי לפגוע במשימות.
לאחר קורס פיקוד ומטה שעבר בהדרכתו של אל"ם שלמה אראל נשלח אלמוג לקורס מפקדי צוללות של הצי המלכותי הבריטי, קורס הידוע כקשה ביותר, שבו כל שגיאה המסכנת את בטיחות הצוללת גוררת הדחה מיידית מהקורס. אלמוג עבר את הקורס בהצלחה וקיבל את הפיקוד על הצוללת אח"י תנין מידיו של יוסף דרור. אנשי צוותו מציינים שבתרגילי הירי הצליח אלמוג תמיד לפגוע עם הטורפדו במטרה. אלמוג ניחן בזיכרון צילומי, יכולת לזכור פרטים רבים ולצלם בדמיונו תמונה מדויקת. תצפית פריסקופ חייבת להיות קצרה כדי שהצוללת תישאר דיסקרטית. כיסוי מלוא האופק, 360 מעלות, בפחות מחצי דקה. בפריסקופ צופה רק אדם אחד המדווח את מה שרואה לצוות ההתקפה. הנתונים הנדרשים הם זווית על החרטום וטווח. הערכות הטווח והזווית של אלמוג היו מדויקות וחישוב משולש הירי היה מוצלח. זאת יחד עם מיומנותו בתמרון כלי שיט שרכש בפלגת הטרפדות, גרמו לצוות הצוללת להעריך ולבטוח בו.
בשנת 1966 נרכשו מבריטניה הצוללות מסדרת T. אלמוג קיבל פיקוד על הצוללת הראשונה אח"י לויתן (צ-75). אלמוג והצוות ליוו את השיפוץ שנגמר בהצלחה. הצוות עבר סדרת אימוני כשירות מבצעית בבסיס הצי המלכותי הבריטי שהופסקה פני סיומה. הצוללת צוידה בטורפדו מבצעיים בכמות כפולה ונשלחת לישראל בהפלגה על מימית כדי להשתתף במלחמת ששת הימים. בתחילת הדרך איבד אלמוג שני אנשי צוות, מה שליווה אותו זמן רב אחר כך. המלחמה הסתיימה כאשר אח"י לויתן במרחק יום הפלגה מחיפה. אלמוג המשיך לפקד על אח"י לויתן עד סוף השנה ואז מסר את הפיקוד למיכאל ברקאי.
השירות בחיל הים > זירת ים סוף

אלמוג הוצב לזירת ים סוף כסגן מפקד הזירה ולאחר מכן קיבל את הפיקוד. הפעילות בזירה במהלך מלחמת ההתשה, בשנים 1968–1970, הייתה רבה כולל הפשיטה על האי גרין, הפשיטה על האי שדואן ומבצע רביב.
מבצע רביב נחשב למסובך ביותר והסתיים בהצלחה הודות לפעילות רבה של זירת ים סוף, שדרשה התארגנות, אימונים וביטחון שדה. הופעלו בה שלוש נחתות 36 מטר שהנחיתו את הכוחות בחוף אחד ופינו אותם בחוף אחר. במהלך הביצוע המורכב חלו לא מעט תקלות שנחלצו בתושיה ובמקצוענות. בנוסף להיותו מפקד הזירה גם הפיקוד הימי של המבצע היה בידיו.
בתקופת פיקודו של אלמוג זכתה הזירה להצלחות אך ספגה גם מספר מהלומות. ב-24 בינואר 1970 התפוצצה משאית תחמושת שפונתה מהאי שדואן וגרמה לעשרות הרוגים. כוח קומנדו ימי מצרי שפעל מעקבה הצליח לפגוע שלוש פעמים בנמל אילת, ב-6 בפברואר, 15 במאי ו-19 ביולי 1970, ולגרום נזקים לכלי שיט שעגנו בו. לאחר החדירות גודרו המעגנים גם מתחת למים הוצבו מכשירי סונאר והאבטחה שופרה.
בסוף שנת 1970 נקלטו ספינות הדבור החדשות בזירת ים סוף והיוו את הכוח העיקרי לשמירת הביטחון השוטף עד להגעת ספינות הטילים שנתיים מאוחר יותר.
השירות בחיל הים > הדרכה בפו"ם ויציאה לגמלאות

בחודש יולי 1970 מסר אלמוג את הפיקוד על הזירה לאל"ם עזרא קדם ("כריש") ועבר לתפקיד מדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
למרות כישוריו המקצועיים של אלמוג ויחסי האמון שבנה עם אנשים לא נמצא לו תפקיד בכיר מתאים בחיל הים. אלמוג שאהב את הים חשב לצאת לשירות כרב חובל בצי הסוחר. לשם כך נדרש להשלים את ידיעותיו ולקבל הסמכה רשמית בקורס לרבי חובלים שנערך על ידי המכון להכשרה ימית.
השירות בחיל הים > קורסים והשתלמויות

קורס גדנע ים בשנת 1950.
קורס חובלים מחזור גימל שהסתיים בשנת בפברואר 1953.
קורס המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה זרוע הים לפני צאתו לאנגליה.
קורס מפקדי צוללות של הצי המלכותי הבריטי בשנת 1965.
בשנת 1971 השלים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת תל אביב, תוך כדי היותו מדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
בשנת 1973 סיים קורס רבי חובלים במכון להכשרה ימית. אך לא מימש את הדיפלומה היות שמונה למנהל בית הספר לקציני ים עכו.
מנהל בית הספר לקציני ים עכו

בהמלצת מפקד חיל הים בנימין תלם לוועד המנהל מונה אלמוג בשנת 1973 למנהל בית הספר לקציני ים בעכו. אלמוג שימש בתפקיד עד שנת 1996.
מטרת החינוך, להשקפתו של אלמוג, הייתה החינוך לשמו כשממנו יושגו מטרות נוספות, כמטרות לימודיות ומקצועיות. הוא ביקש לשים דגש במידה שווה הן על המקצועות העיוניים למיניהם והן על המקצועות הימיים, ובמקביל להנעים את שהותם של התלמידים במוסד מבלי לוותר על עקרונותיו החינוכיים. בתקופתו טופח הקשר בין הקדטים לבין חברי הסגל וההנהלה, ואלמוג הכיר כל תלמיד ותלמיד באופן אישי. פיתח תחביב של ידיעת התנ"ך והעמיד שאלות ידע בתנ"ך במהלך השיחה.
מנהל בית הספר לקציני ים עכו > כניסה לתפקיד

בשנת 1973 החליטה מועצת המנהלים למנות את אלמוג לתפקיד המנהל לאחר שהמנהל המכהן, דוד מימון, איש הפלי"ם הודיע על התפטרותו על רקע חילוקי דעות עם סגל בית הספר. משימתו הראשונה על-כן הייתה להרגיע את הרוחות ולהשיב את העבודה לסדרה, מה שעלה בהצלחה בזכות יחסי האנוש הטובים שאלמוג ידע לטוות עם כל אדם. כניסתו לתפקיד הייתה סמוך לפתיחת שנת הלימודים תשל"ד ופריצת מלחמת יום הכיפורים. המורים וההנהלה גויסו והלימודים התחדשו רק אחרי סוכות.
מנהל בית הספר לקציני ים עכו > התארגנות לחינוך

אלמוג ניהל את בית הספר בתקופה בה ידעה מערכת החינוך בארץ שינויים רבים והכניס בו חידושים בהתאם לצרכים באותה עת. במטרה לשמור על מספר התלמידים מחד, ולא לוותר על הרמה מאידך, נוספו תחילה מקצועות מתקדמים כמחשבים, אוטומציה ובהמשך נפתחה מגמה חדשה – מגמת אלקטרוניקה שהצטרפה למגמות הקלסיות הוותיקות: שיט ומכונאות ימית.
לאחר מספר שנים נוספה מכללה ללימודי המשך ונפתחו כיתות י"ג וי"ד אשר הקנו דיפלומות של טכנאי והנדסאי במגמות המכונה והאלקטרוניקה, ומגמת השיט התאימה את תוכנית הלימודים שלה לדרישות טכנאי תעשייה וניהול בנוסף ללימודי הים.
כאשר מערכת החינוך בארץ עברה רפורמה למבנה של חינוך יסודי שש שנתי ותיכוני שש שנתי התאים אלמוג את בית הספר לשינוי כך שהחל לקלוט לא רק בוגרי כיתות ח' אלא גם בוגרי ט', דבר שהעלה את מספר הנרשמים לבית הספר.
בתקופתו של אלמוג ידע בית הספר שני גלי עלייה מברית המועצות וממדינות חבר העמים. הגל הראשון חל בשנות השבעים והשני המסיבי יותר – בשנות התשעים. תחת שרביטו של אלמוג נערך המוסד לקלוט את הנערים העולים באמצעות הקמת כיתות אולפן, שיעורי עזר וחונכים מכיתות בוגרות. הנפל בין התלמידים מעליות שונות היה דומה ובהמשך הגיעו לא מעט מילדי העולים להישגים כמצטייני-על בבית הספר ומגשימי הקצונה לאחריו.
קדטיות - אחד הצעדים המהפכניים ששינה את צביונו של המקום היה קבלת בנות. במהלך שנת 1987 קיבל אלמוג את פנייתה של תלמידה מנהריה שדרשה להתקבל לבית הספר והודיעה שהיא מוכנה להיאבק על כך. משנת הלימודים הבאה נפתחה ההרשמה גם לבנות. הצעד שובר המוסכמות הזה, שהחל עם קבלתן של שמונה בנות למעוז הגברי, נחל הצלחה רבה בעיקר עקב המדיניות שנקט אלמוג ואשר עיקריה היו שוויון בין הבנים לבנות בכל החובות והזכויות. צעד נוסף נעשה במינויה של אישה למנהלת ההוראה של בית הספר, אשר גם הוא נחשב אז למהפכני בקציני-ים. אחוז הבנות הלומדות בבית הספר כ-20 - 30 בכל מחזור.
אלמוג היה חובב שיט מפרשים. גם בשבתות היה מבלה עם משפחתו בחוף בית הספר. הדבר הפך למנהג ובוגרים החלו להתקבץ בכל שבת על חוף בית הספר ולהפליג בסירות מפרש שלהם אשר נשמרו בסככה. מתוך השיחות עלה הרעיון להקים אגודת ידידי בית הספר שתתבסס על הבוגרים ותתמוך בפעילויות בית הספר הדורשות מימון. רב-חובל מלאכי אפרת, בוגר המחזור הראשון של בית הספר הימי שליד הטכניון (שמו של בית הספר לקציני ים בשנותיו הראשונות), נעשה יו"ר. העמותה נרשמה באוגוסט 1982 בשם "בוגרי בי"ס לקציני ים".
אלמוג חשב שבית הספר לקציני ים הוא מוסד אתגרי ומיוחד. לכן הסגל החינוכי חייב להכיר היטב כל תלמיד בו. לדעתו בית הספר מלמד עקרונות והמיומנות המקצועית תבוא עם הצטברות הניסיון וידע נוסף. הדבר החשוב לדעתו הוא עיצוב האופי של התלמיד, חינוך לערכים של שיתוף פעולה, מוכנות, הקפדה והפנמת נורמות של שיטתיות, אמון וגאות יחידה. כמכשיר עיקרי להקנית ערכים אלה ראה את הניהול העצמי.
נשיא המדינה חיים הרצוג מתארח בבית הספר לקציני ים
אלמוג מארח בבית הספר את נשיא המדינה חיים הרצוג, 1981. לידו תא"ל גבי נוה, ראש מספן כוח האדם ויו"ר דירקטוריון החברה לחינוך ימי בישראל
מפקד חיל הים אלוף מיכה רם מתארח במשרד מנהל בית הספר לקציני ים זאב אלמוג (אברוצקי) 1989
מנהל בית הספר זאב אלמוג אברוצקי עם ראש מספן הים תא"ל שאול חורב ומפקד הקדטים עמרם חיימי בטקס סיום מחזור
שר התחבורה עזר ויצמן מתארח בבית הספר לקציני ים עכו
שר התחבורה ישראל קיסר בביקור בבית הספר לקציני ים עכו, לצד מנהל בית הספר זאב אלמוג, 1996
מנהל בית הספר לקציני ים עכו > כלי שיט וימאות מעשית

אלמוג ראה בים כלי חינוכי מדרגה ראשונה. לכן פתח את מחלקת השיט לפעילותם של התלמידים בשעות אחר הצהריים ודאג למצוא לבית הספר גם כלי שיט גדולים יותר בהם יוכלו התלמידים להפליג לאורך חופי הארץ ולאיים הסמוכים לה. נמצא תורם ליאכטה בשם "פולנייז", וכשזו לא ענתה עוד על הצרכים, נתרמה ב-1979 על ידי האנס קאהן, בעל חברת ספנות מהולנד, אניית חופים קטנה. לבית הספר הייתה זו אוניית אימונים גדולה ושמה הוסב ל"רב-חובל זאב הים". האניה שימשה להפלגות אימונים בנמלי הים התיכון. בשנת 1986 הלכו וגדלו הוצאות תחזוקתה והוחלט למכרה על אף שמילאה תפקידה היטב במאות הפלגות אימונים.
במקומה נרכשה ב-1990 ספינת אימון דו-מנועית מבריטניה שנקראה באותו שם והיא שימשה את בית הספר עד 1997.
אלמוג החליט על בניית שתי ספינות מפרש בחצר בית הספר על ידי הסגל. בליווי ותרומה של האנס קאהן. הספינה הראשונה הושקה ב-10 במאי 1990 ונקראה "עתיד" על-שם חברה לשירות ימי עתיד, חלוצת האוניות בחידוש הימאות העברית. הספינה השנייה הושקה במאי 1993 ונקראת "ארי הים" כשם הספינה בה יצאו כ"ג יורדי הסירה לדרכם ממנה לא שבו.
ספינות אלה, "עתיד" ו"ארי הים", פעילות ועומדות לשירות לימודי הימאות עד היום. הן מהוות כלי לא רק לתרגול מעשי של הלימוד התאורטי בכיתות אלא גם להתנסות במשמרות הים ולהקניית ערכים כעבודה בצוות ואחריות הדדית, שאותם ראה אלמוג כמטרות החינוך הימי.
במקביל עודד אלמוג את התלמידים להשתתף בכל המשטים הימיים שהתקיימו בארץ, ואלה נערכו על ידי כלי השיט הקטנים יותר של בית הספר.
מנהל בית הספר לקציני ים עכו > מבנים בבית הספר

בתקופת אלמוג הוקמו מבנים ייעודיים נוספים לבית הספר אשר אלמוג קרא להם בשמות של הצוללות. בנין רהב ובנין דולפין למגורים ומועדון.
מנהל בית הספר לקציני ים עכו > מסירת התפקיד

בשנת 1995 הודיע אלמוג למועצת מנהלים כי הוא מבקש לסיים את תפקידו. לדעתו יש מקום למנהל חדש. מועצת המנהלים בראשותו של שמואל טנקוס בחרה בסא"ל (מיל') אלי רגב כמנהל במקומו. ב-20 ביוני 1996 התקיים טקס החלפת מנהלים במקביל לסיום שנת הלימודים ואלמוג פרש.
תחביבים

אלמוג היה איש אשכולות, ועסק בתחומי ידע והתעניינות רבים, כדוגמת אסטרונומיה, מטאורולוגיה, גאוגרפיה, אך מעל לכל הייתה אהבתו להיסטוריה ולארכאולוגיה. בשנת 1965, עת היה מפקד צוללת, יצא עם צוותו ל'שירות לאומי' – השתתפות בחפירות באתר מצדה.
בשנת 1985 היה ממקימי עמותת דולפון - ארגון יוצאי שייטת הצוללות. תפקיד בו כיהן עד 1996 במשך כל תקופת תפקידו בבית הספר קציני ים.
אהבתו לעם ולארץ הייתה אהבת אמת, מלאת תחושות שמחה על כל אירוע לאומי מחד, וכאב חד על כל איוולת לאומית וחברתית מאידך. בלטה בקיאותו בהיסטוריה של עם ישראל בתקופות השונות, בעיקר תקופת החשמונאים ובית שני, ובקיאותו ברזי התנ"ך.
כנער וכבוגר, היה איש ספורט וחובב מושבע של כדורגל, תחום בו עסק עד כניסתו לצה"ל. על אף השנים הארוכות מאז עזב את עיר הולדתו לטובת מגורים בחיפה, לא פסקה אהדתו ואהבתו למקורותיו בכפר סבא, שתמיד שימשה עבורו מולדת ראשונה. אהבה נוספת, שלה הקדיש שעות פנאי רבות, סבבה סביב הקלטת שירי עמים והאזנה להם שוב ושוב. אישיותו רבת הפנים של אלמוג התבטאה בתוצאות משאל שנערך בין תלמידי בית הספר ולשאלה "מה יהיה עיסוקו הבא של אלמוג?" זכתה התשובה "מגיש תוכניות שירי עמים ברדיו המקומי" למירב הנקודות.
על כל זאת נוספה חיבתו לשיט מפרשים. אלמוג היה מבלה את ימי סוף השבוע בחוף בית הספר בחברת בוגרים חובבי שיט כמוהו.
תחביבים > משפחתו

בעת שירותו בשייטת הטרפדות, הכיר אלמוג את רותי לבית לפל, קצינת השלישות ביחידה וב-9 ביוני 1954 נשא אותה לאישה. הם הקימו את ביתם בשכונת קריית אליעזר בחיפה ונולדו להם שתי בנות ובן.
מותו והנצחתו

בשבת, 4 באוקטובר 2003, הגיע אלמוג עם בני משפחתו למסעדת "מקסים" בחיפה. כמה דקות אחר כך התפוצצה מחבלת מתאבדת בקרבת שולחנם. בפיגוע נרצחו זאב (71), אשתו רותי (70) בנו מושיק (43) נכדיו - תומר אלמוג (9) ואסף שטייר (10.5). בתו גלית, כלתו אורלי ונכדיו אורן ועדי נפצעו קשה. בפיגוע נרצחו 21 ישראלים ובהם גם ניר רגב, בנו של אלי רגב שהחליף את אלמוג כמנהל בית הספר לקציני ים עכו.
מצבת זיכרון לנרצחים הוקמה על ידי עיריית חיפה בסמוך למסעדת "מקסים", ושם נערכים טקסי האזכרה השנתיים. בית הספר לקציני ים קרא את בנין ההוראה המרכזי ע"ש זאב אלמוג ופרוטומה שלו מוצבת במבואת הבניין ליד לוח הנצחה.
בסמיכות למועד הפיגוע מתקיימת כל שנה במפרץ עכו תחרות שיט מפרשיות על שם זאב אלמוג וניר רגב, בה משתתפות סירות מבתי הספר הימיים ואגודות הספורט הימיות.
לקריאה נוספת

רד וצלול - סיפורה של שייטת הצוללות. תחקיר וכתיבה: משה אימבר. עריכה: ש' בינות. עיצוב והפקה: אלתן תקשורת בע"מ. הוצאת עמותת דולפין - יוצאי שייטת הצוללות, 1994.
מייק אלדר, דקר וסיפורה של שייטת הצוללות. הוצאת אריה ניר, 1997.
אל"ם מיל יורם בר ים, כלי שיט ישראליים בממד הרביעי. עמותת דולפין, 2009.
נחשול - עלון הקדטים. בית הספר לקציני ים עכו, 20 ביוני 1996.
יובל לבית הספר לקציני-ים עכו. עכו, בית הספר לקציני ים, 2003.
מידעון, בית הספר לקציני ים עכו, נובמבר 2003.
הערות שוליים

↑  התייחסות ציורית בספרו של רס"ן מיל שלמה לוי, התמנון מחיל הים, עמ' 165-175.
↑  השכלה במעמקי הים, דבר, 4 באוקטובר 1963
↑  מייק אלדר, שייטת 11, ע' 56.
↑  בתפקידו זה נשלח כקצין חוקר לטעות מבצעית קטלנית בזירת ים סוף אך לא מצא אשמים.
↑  זאב אלמוג מונה למנהל בית הספר לקציני ים בעכו, דבר, 16 באוגוסט 1973
↑  מיקי פורת, בנות ראשונות בבית הספר לקציני ים, 1988.
↑  ערן נבון, הניצחון של אורן אלמוג, באתר ישראל היום, 14 באפריל 2014
אות הצוללן בכיר מס 4 שנשא אלמוג.
אלמוג מוסר את הפיקוד על הזירה לסא"ל עזרא קדם (כריש), ביניהם אלוף אברהם בוצר 1971.
אלמוג (באמצע) בהפלגת אימונים על אח"י נגה על רקע האי סנטוריני, 1977. מימינו מפקד הקדטים סא"ל צבי רוטשטיין משמאלו מפקד האניה רס"ן עמי שראל. (מאוסף מוזיאון ההעפלה וחיל הים)
מנהל בית הספר זאב אלמוג (אברוצקי) עם האנס קהאן תורם ספינות האימונים
מייקל ג'ניפר סטון

מייקל ג'ניפר סטון (באנגלית: Michael Jenifer Stone‏; 1747 – 1812) היה בעל מטעים ומדינאי אמריקאי ממחוז צ'ארלס, מרילנד. הוא ייצג את מרילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה > ראשית חייו וחינוך

סטון נולד ב-1747 לדייוויד ואליזבת (ג'ניפר) סטון באחוזת פויינטון שבמחוז צ'ארלס. האחוזה הזו נוסדה על ידי אבי המשפחה ויליאם סטון שהיה המושל השלישי של פרובינציית מרילנד באמצע המאה ה-17. אחיו הבכור תומאס סטון חתם על הכרזת העצמאות, ואחיו הצעיר ג'ון הוסקינס סטון היה המושל התשיעי של מרילנד.
ביוגרפיה > קריירה

כבוגר, מייקל התגורר ב-Haberdeventure, שהיה המטע של אחיו תומאס ליד פורט טובקו. מייקל התחתן עם מרי בריסקו ונולדו להם חמישה ילדים. נכדם, פרדריק סטון, ייצג את מרילנד בקונגרס האמריקאי. כשתומאס מת ב-1787, צוואתו העניקה למייקל את השימוש לכל החיים ב-Haberdeventure, וביקשה ממנו לגדל את בנו הצעיר.
סטון ייצג את מחוז צ'ארלס בבית הנבחרים של מרילנד מ-1781 עד 1783. בשנת 1788, הוא היה ציר בוועידת המדינות שאשררה את החוקה האמריקאית. בממשלה הפדרלית החדשה, סטון ייצג את מחוז הקונגרס הראשון של מרילנד בקונגרס הראשון של ארצות הברית מ-1789 עד 1791.
ביוגרפיה > חיים אישיים

סטון נפטר בשנת 1812 ונקבר באחוזתו של Equality ליד לה פלאטה במחוז צ'ארלס. בנו, מייקל ג'ניפר סטון (II), בנה את הבית ההיסטורי Sunnyside באקווסקו, במחוז פרינס ג'ורג', מרילנד.
שלטו של מייקל ג'יי סטון
אלייז'ה פיין

אלייז'ה פיין (באנגלית: Elijah Paine;‏ 21 בינואר 1757 – 28 באפריל 1842) היה שופט בית המשפט העליון של ורמונט, סנאטור אמריקאי מוורמונט ושופט מחוזי של ארצות הברית בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז ורמונט.
ביוגרפיה > השכלה וקריירה

פיין נולד ב-21 בינואר 1757 בברוקלין, מושבת קונטיקט, אמריקה הבריטית, והיה בנו של סת' פיין. הוא למד בבתי הספר הציבוריים ושירת בצבא הקונטיננטלי מ-1776 עד 1777, במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית. הוא קיבל תואר ב-Artium Baccalaureus ב-1781 מאוניברסיטת הרווארד וקרא משפטים ב-1784. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ונכנס למשרד פרטי בווינדזור, ורמונט מ-1784 עד 1787. הוא טיפח חווה והחל התיישבות בוויליאמסטאון, רפובליקת ורמונט. הוא הקים מפעל בדים וטחנת מסור וגריסה בנורת'פילד, ורמונט. הוא היה מזכיר הוועידה החוקתית של ורמונט בשנת 1786. הוא היה חבר בבית הנבחרים של ורמונט מ-1787 עד 1789. בנוסף, הוא היה שופט של בית המשפט לצוואה במחוז רנדולף של ורמונט מ-1788 עד 1791. לאחר מכן הוא היה שופט בבית המשפט העליון של ורמונט מ-1791 עד 1793.
ביוגרפיה > שירות בקונגרס

פיין נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם ורמונט ב-1794. הוא נבחר מחדש כפדרליסט בשנת 1800 וכיהן מ-4 במרץ 1795 עד 1 בספטמבר 1801, כאשר התפטר כדי לקבל תפקיד שיפוטי פדרלי.
ביוגרפיה > קריירה משפטית פדרלית

פיין מונה על ידי הנשיא ג'ון אדמס ב-24 בפברואר 1801, למושב בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז ורמונט שפונה על ידי השופט סמואל היצ'קוק. המיניי אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-25 בפברואר 1801, והוא קיבל את התפקיד ב-3 במרץ 1801. שירותו הסתיים ב-1 באפריל 1842 עקב התפטרותו.
ביוגרפיה > שירות אחר

במקביל לשירות המשפטי הפדרלי שלו, פיין שימש כמנהל הדואר של ויליאמסטאון, ורמונט בין השנים 1815–1842.
ביוגרפיה > מותו

פיין מת ב-28 באפריל 1842 בוויליאמסטאון.
ביוגרפיה > משפחתו

פיין נישא לשרה פורטר מפלימות', ניו המפשייר. היו להם ארבעה בנים; מרטין פיין, רופא בולט; אליהו פיין הבן, שופט בית המשפט העליון בניו יורק ; ג'ורג' פיין, עורך דין בולט; וצ'ארלס פיין, שהיה מושל ורמונט מ-1841 עד 1843.
ביוגרפיה > חברות בארגונים

פיין נבחר לעמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ב-1812, ונהיה חבר באגודת העתיקות האמריקאית ב-1813.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אלייז'ה פיין, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
↑  "Elijah Paine, former Senator for Vermont". GovTrack.us.
↑  "The Political Graveyard: Index to Politicians: Paine". politicalgraveyard.com.
1 2  Dodge, Prentiss Cutler (10 ביולי 1912). Encyclopedia, Vermont Biography: A Series of Authentic Biographical Sketches of the Representative Men of Vermont and Sons of Vermont in Other States. 1912. Ullery publishing Company. p. 56 – via Internet Archive. Paine. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Book of Members, 1780–2010: Chapter P" (PDF). American Academy of Arts and Sciences. נבדק ב-7 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "MemberListP". American Antiquarian Society.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr90027857  SNAC: w6sr6gpk  US Congress: P000026  VIAF: 63859074   WorldCat (עם VIAF): 63859074
אנטואן מרפן

| --- | --- |
דיוקן של מרפן מאת הצייר והסופר אנרי בטאי
 לידה:  23 ביוני 1858 קסטלנודארי, מחוז אוד, לנגדוק-רוסיון, צרפת (אז האימפריה הצרפתית השנייה) 
 פטירה:  10 בפברואר 1942 (בגיל 83) פריז, הממשל הצבאי הגרמני בצרפת הכבושה במלחמת העולם השנייה 
 שם לידה:  Bernard-Jean Antonin Marfan
 לימודי רפואה:  סורבון 
 תפקידים:  רופא, רופא ילדים 
 
אנטואן מרפן, בשמו בלידה - ברנאר-זאן אנטונן מרפן (בצרפתית:Antoine Marfan או Bernard-Jean Antonin Marfan ‏ 23 ביוני 1858 - 11 בפברואר 1942) היה רופא ילדים צרפתי
אחד מחלוצי רפואת הילדים בצרפת.