stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וסלי סו
הערות שוליים

↑  אליפות העולם לנוער בשנת 2003 (עד גיל 10)
↑  אליפות העולם לנוער בשנת 2004 (עד גיל 12)
↑  אליפות העולם לנוער בשנת 2005 (עד גיל 12)
↑  התחרות הבינלאומית בניצה 2005
↑  נבחרת הפיליפינים באולימפיאדת השחמט 2006
↑  וסלי סו, צעיר רבי האמנים בעולם בן 14 שנים
↑  סו במקום ראשון בתחרות הפתוחה בדובאי עם 7/9
↑  דווח פיד"ה על התחרות הפתוחה בדובאי
↑  טבלת השיאים, בערך במחצית הטקסט
↑  טבלת התחרות טאטא סטיל 2009
↑  תחרות אירופלוט שנערכה במוסקבה 2009
↑  התחרות האזורית שנערכה בווייטנאם 2009
↑  סיבוב רביעי בגביע העולם של שנת 2009
↑  תחרות החזקה ביל 2010
↑  ניסיון מול כוכבים עולים 2010
↑  סו באולימפיאדת השחמט 2010
↑  סו פרש מתחרות אירופלוט שנערכה במוסקבה
↑  זכייה שלישית באליפות הפיליפינים
↑  סו החל לימודים מלאים באוניברסיטת ובסטר
↑  סו באולימפיאדת השחמט 2012
↑  סו זוכה במדליית הזהב במשחקי הקיץ בקאזאן
↑  סו ניצח בתחרות Unive Crown
↑  תחרות טאטא סטיל 2014 A
↑  תחרות טאטא סטיל 2014 A
↑  התחרות ה-49 לזכרו של חוסה ראול קפבלנקה
↑  טבלת התחרות טאטא סטיל 2015
↑  תחרות טאטא סטיל 2015
↑  טבלת תחרות העל בבילבאו
↑  דו-קרב על המקום הראשון בתחרות העל בבילבאו
↑  אישור FIDE על המעבר
↑  סו עוזב את אוניברסיטת ובסטר
↑  So, Wesley - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
↑  Chess-Results Server Chess-results.com - 43rd Chess Olympiad 2018 Open, chess-results.com
↑  Chess-Results Server Chess-results.com - 44th Chess Olympiad 2022 Open, chess-results.com
↑  https://chess-results.com/tnr967173.aspx?lan=1&art=20&fed=USA&flag=30
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811273531505606  VIAF: 2736157704204944440006   WorldCat (עם VIAF): 2736157704204944440006
מגדלי YOO

| --- | --- |
מגדלי YOO
מגדלי YOO
 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 שימוש:  מגורים
 מיקום:  תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2004 – המגדל המזרחי ב-2008 המגדל המערבי ב-2009
 תאריך פתיחה רשמי:  2008 
 עלות:  $145,000,000
 אדריכל:  פיליפ סטארק יסקי מור סיון אדריכלים - משרד מקומי סטיו אדריכלים עיצוב פנים - משרד מקומי דן צור-אדריכלות נוף
 מידות
 גובה:  142, 128 מטר
 קומות:  41, 37
 קואורדינטות:  32°05′26″N 34°47′47″E﻿ / ﻿32.0906°N 34.7964°E﻿ / 32.0906; 34.7964
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) מגדלי YOO(למפת תל אביב רגילה) מגדלי YOO(למפת גוש דן רגילה) מגדלי YOO(למפת גוש דן מוגדלת) מגדלי YOO  he מגדלי YOOhe מגדלי YOOמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגדלי YOO או YOO Tel Aviv הם שני מגדלי מגורים הנמצאים בשכונת פארק צמרת בתל אביב שנבנו על ידי קבוצת חבס. המגדלים מעוצבים כגלילים המסתירים ליבה מרובעת, והם בני 37 ו-41 קומות, בשטח בנייה כולל של כ-100 אלף מטר רבוע (70 אלף מ"ר עילי וכ-30 אלף מ"ר תת-קרקעי) ובהיקף של כ-300 דירות. המגדלים נבנו על קרקע בשטח של כ-9 דונם בצידה הצפון מערבי של שכונת פארק צמרת. המגדל המערבי היה בניין המגורים הגבוה בישראל מ-2008 עד 2010 עת הסתיימה בנייתו של מגדל W השוכן באותו מתחם.
אדריכלות ושיווק

את התכנון הכללי של הבניינים הגה המעצב פיליפ סטארק ביחד עם משרד יסקי מור סיון שתכננו בפועל את הבניינים. חדשנותו של הפרויקט היא באופן שבו תוכננו החללים הציבוריים (לובי כניסה, מועדון דיירים, ספא ובריכת שחייה) וכן באופן בו תוכננו ושווקו הדירות. חללי המגורים נטולי העמודים אפשרו חופש עיצובי בתכנון הדירה הפנימי ובגודלי דירה הנעים בין 88 מ"ר לדירות על קומה שלמה בשטח של כ-800 מ"ר.
עיצובם החיצוני של המגדלים הוא גליל גבוה. המעטפת העגולה עשויה מקטעי רצועות לבנות המושלמות על ידי העין לכדי צורת גליל שלם המודגש גם על ידי כותרת הבניין שמעטפתה שלמה. על אף המראה החיצוני העגול, התכנון הפנימי כולו אורתוגונלי (מבוסס על קווים בזויות ישרות בלבד) והצורה המעוגלת מתקבלת ממרפסות חיצוניות בעלות דופן עגולה ורווחים מרובעים בין דירות שכנות התחומות על ידי קורות מרחפות.
בניית המגדלים החלה בשנת 2004 ואכלוסם החל בשנת 2007. קבלן הבנייה היה חברת "יילמזלר" הטורקית.
רחבת הכניסה
לובי
ראו גם

גורדי שחקים בישראל
אנה אושנינה

| --- | --- |

 לידה:  30 באוגוסט 1985 (בת 39) חרקוב, ברה"מ 
 הישג בולט:  אלופת העולם לנשים 2012–2013
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן משנת 2012
 מד כושר מרבי:  2502 (יולי 2007)
 מד כושר נוכחי:  2414 ‏(אוקטובר 2024)
 השכלה:  Kharkiv State Academy of Physical Culture 
 מדינה:  אוקראינה
 פרסים והוקרה:  מסדר הנסיכה אולגה, דרגה 3 (16 ביוני 2006)  מסדר הנסיכה אולגה, דרגה 2 (30 בינואר 2013)  מדליה ל-25 שנה לעצמאות אוקראינה (2016) 
 
אנה אושנינה (באוקראינית: Ганна Юріївна Ушеніна; נולדה ב-30 באוגוסט 1985 בחרקוב, אוקראינה) היא שחמטאית אוקראינית יהודיה בדרגת רב-אמן, אלופת אירופה לשנת 2016 ואלופת העולם בשחמט לנשים לשעבר.
נכון למרץ 2020, אושנינה מדורגת במקום הרביעי באוקראינה וה-49 בעולם בין הנשים, ובמקום ה-87 בדירוג הכללי באוקראינה, לפי מד כושר.
קריירה

בנובמבר 2012, בעקבות זכיית בתואר אלופת העולם הוענק לה תואר רב אמן.
בספטמבר 2013 הפסידה אושנינה את תואר אלופת העולם לחואו ייפאן. הדו-קרב ביניהן הסתיים בתוצאה 5.5:1.5 לטובת האחרונה.
בשנת 2017 היא זכתה במקום השני במכביה העשרים.
אנה אושנינה באולימפיאדת השחמט

בין השנים 2006 ל-2024 השתתפה אנה אושנינה ב-9 אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
|  2006 | 1 עת | אוקראינה | 2397 | 7 מ-10 | 4+ 6= 0- | 70.0 | 1 קבוצתי, 9 אישי |
|  2008 | 3 | אוקראינה | 2496 | 6 מ-9 | 4+ 4= 1- | 66.7 | 2 קבוצתי, 6 אישי |
|  2010 | 3 | אוקראינה | 2466 | 5 מ-9 | 4+ 2= 3- | 55.6 | 9 קבוצתי, 11 אישי |
|  2012 | 4 | אוקראינה | 2433 | 7 מ-10 | 4+ 6= 0- | 70.0 | 3 קבוצתי, 4 אישי |
|  2014 | 3 | אוקראינה | 2487 | 5.5 מ-9 | 3+ 5= 1- | 61.1 | 3 קבוצתי, 4 אישי |
|  2016 | 4 | אוקראינה | 2454 | 6.5 מ-9 | 5+ 3= 1- | 72.2 | 3 קבוצתי |
|  2018 | 3 | אוקראינה | 2451 | 5 מ-9 | 4+ 2= 3- | 55.5 | 2 קבוצתי |
|  2022 | 3 | אוקראינה | 2540 | 7.5 מ-9 | 6+ 3= 0- | 83.3 | 1 קבוצתי |
| 2024 | 2 | אוקראינה | 2417 | 5.5 מ-9 | 3+ 5= 1- | 61.1 | 8 קבוצתי |
הערות שוליים

↑  Ushenina, Anna - Women's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
↑  http://chess-results.com/tnr368909.aspx?lan=1&art=20&fed=UKR&flag=30
↑  http://chess-results.com/tnr653632.aspx?lan=1&art=20&fed=UKR&flag=30
↑  https://chess-results.com/tnr967172.aspx?lan=1&art=20&fed=UKR&flag=30
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנה אושנינה
יגאל ברוכי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1944 (בן 80 בערך) חיפה, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
יגאל ברוכי (נולד ב-1944) הוא לשעבר מנכ"ל ונשיא "אלביט" וחתן פרס ביטחון ישראל.
ביוגרפיה

ברוכי נולד בחיפה, בוגר בית הספר בסמ"ת ובשנים 1965–1968, בתום שירותו הצבאי, למד לימודי הנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. לאחר קבלת התואר הוא הצטרף לחברת "אלביט" כמהנדס פיתוח ובמהלך השנים קודם לתפקידי ניהול ברמות שונות, בהם מנהל פיתוח של פרויקטים ביטחוניים ובשנת 1981 למנהל חטיבת הפיתוח וההנדסה בדרג סמנכ"ל. בשנים 1983–1984 הוא עמד בראש פעילות החברה בארצות הברית.
בשובו לישראל מונה ברוכי לתפקידי מנכ"ל שונים בחברות-בנות של אלביט. בשנת 1989 הוא מונה לסמנכ"ל תפעול בחברה ואחראי על תחומי מערכות היבשה והים.
בנובמבר 1996 פוצלה חברת אלביט לשלוש חברות: "אלביט מערכות בע"מ", שריכזה את הפעילות הביטחונית; "אלביט הדמיה רפואית בע"מ", שקלטה את עסקי הרפואה; ו"אלביט בע"מ", שנותרה עם פעילות אלקטרוניקה אזרחית (שהנכס העיקרי בה באותה עת היה קו הייצור לטלוויזיות). המניות של כל שלוש החברות נרשמו למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ובנאסד"ק.
לאחר הפיצול מונה ברוכי למנכ"ל "אלביט בע"מ", תחת הנהגתו הפכה החכרה לחברת השקעות בתחומי התקשורת, והמסחר האלקטרוני באמצעות חברות בנות, שהמהותית בהן הייתה חברת הסלולר פרטנר תקשורת. אלביט הייתה שותפה בקבוצת פרטנר שזכתה במכרז של משרד התקשורת להפעלת רשת סלולרית שלישית בישראל. באוקטובר 1999, פחות משנתיים לאחר שהוקמה, הונפקה פרטנר בהצלחה רבה, תוך יצירת רווח ניכר לבעלי המניות.
לבד מפרטנר השקיעה אלביט בתקופתו של ברוכי במספר חברות הזנק, בהן: סלניום (Cellenium), חברת בת שפיתחה מערכות לגביית תשלומים באמצעות הרשת הסלולרית, סלאקט (CellAct) שפיתחה מערכת לבניית אפליקציות סלולריות בטכנולוגיית מסרים קצרים (SMS), דיליג'נס (Dealigence), שהוקמה על ידי היזם פרופ׳ עודד שמואלי ובניהולו של בני יחזקאל ופיתחה פלטפורמה לניהול שווקים אלקטרוניים, פיץ' נטוורקס (Peach Networks) שנמכרה למיקרוסופט תמורת 43 מיליון דולר, והיינקס (Hynex) שנמכרה לסיסקו תמורת 129 מיליון דולר. אלביט גם השקיע בחברת ישראסט לשירותי תקשורת לוויינית, ומכרה אחר כך את חלקה לחברת גילת תקשורת.
בספטמבר 2001 פרש ברוכי מתפקידיו בעקבות המיזוג עם חברת האם אלרון, ונותר חבר מועצת המנהלים.
לאחר פרישתו מונה למנהל חברת ההשקעות אליס לאב, אחר כך מונה כיושב ראש פעיל של חברת טלרד, תפקיד ממנו פרש בשלהי 2003. כמו כן הוא עמד בראש ועדת ההשקעות של "כור הון סיכון".
פרסים והוקרה

בשנת 1984 הוענק לברוכי יחד עם אריה פיינגולד ומאיר בוטבול פרס ביטחון ישראל עבור הישגיו בפיתוח ייחודי עבור חיל הים.
הערות שוליים

↑  עידו טל, היערכות חדשה בהנהלת אלביט לקראת התרחבות, חדשות, 27 באוגוסט 1989
↑  יצחק דנון, ‏ביהמ"ש אישר את פיצול אלביט לחברות אזרחית, צבאית והדמייה רפואית, באתר גלובס, 20 בנובמבר 1996
1 2  עומר שילוני, 400% זה לא מספיק, באתר TheMarker‏, 30 באוגוסט 2001
↑  סופי שולמן, אלביט מרעננת את תיק ההשקעות, באתר TheMarker‏, 26 בספטמבר 2000
↑  הארץ, ‏האצ'יסון-אלביט מסתמנת כזוכה במיכרז למפעיל סלולרי שלישי, באתר גלובס, 3 בפברואר 1998
↑  איי אונליין, הנפקת פרטנר בנאסד'ק תיערך ביום רביעי, באתר TheMarker‏, 21 באוקטובר 1999
איי אונליין, הנפקת פרטנר המוצלחת הזניקה מניות האצ'יסון בהונג קונג, באתר TheMarker‏, 28 באוקטובר 1999
↑  אליאב אללוף, ‏בונוס של 1.2 מיליון דולר לנשיא אלביט, יגאל ברוכי, בעקבות הנפקת פרטנר, באתר גלובס, 18 בנובמבר 1999
↑  אליאב אללוף, ‏אלביט זה לא רק פרטנר, באתר גלובס, 9 בדצמבר 1999
↑  איי אונליין, מערכת חניה אלקטרונית הפועלת דרך הטלפון הסלולרי החלה לפעול ברחובות, באתר TheMarker‏, 17 באוקטובר 2000
↑  אלי דניאל, אלביט משקיעה 2 מיליון דולר ב-CellAct בתמורה ל-45% ממניותיה, באתר TheMarker‏, 7 במרץ 2001
↑  TheMarker, אלביט השקיעה 2.35 מיליון דולר בחברת הסטארט אפ Dealigence, באתר TheMarker‏, 1 באוגוסט 2000
↑  איי אונליין, אלביט חתמה על ההסכם למכירת פיץ' למיקרוסופט, באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2000
↑  אלון תבור, אלביט מודיעה: הושלמה עסקת מכירת היינקס לסיסקו תמורת 129 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 21 בספטמבר 2000
↑  אפי לנדאו, ‏אלביט מכרה את חלקה בישראסט לשותפותיה תמורת כ-1.5 מיליון דולר, באתר גלובס, 14 באפריל 1997
אפי לנדאו, ‏גילת רכשה הבעלות המלאה בישראסט בעיסקת מניות עם רמי אורפז, באתר גלובס, 12 בפברואר 1998
↑  TheMarker digital, יגאל ברוכי פורש מתפקיד נשיא ו-CEO אלביט, באתר TheMarker‏, 23 בספטמבר 2001
שירות גלובס, ‏בעקבות מיזוג אלביט ואלרון: יגאל ברוכי, נשיא ומנכ"ל אלביט, פורש מתפקידיו בחברה, באתר גלובס, 23 בספטמבר 2001
↑  TheMarker digital, יגאל ברוכי ינהל את חברת ההשקעות אליס לאב, באתר TheMarker‏, 18 במרץ 2002
↑  עינב בן יהודה, אחרי 3 חודשים בלבד כמנהל חברת ההשקעות אליס לאב - יגאל ברוכי מונה ליו"ר טלרד ויו"ר כור הון סיכון, באתר TheMarker‏, 3 ביוני 2002
↑  TheMarker digital, יגאל ברוכי החליט לפרוש מתפקידי יו"ר מועצת המנהלים של טלרד ויו"ר ועדת ההשקעות של כור הון סיכון, באתר TheMarker‏, 17 בפברואר 2003
↑  צורי דאר, יגאל ברוכי פורש מדירקטוריון טלרד והנהלת כור ונצ'רס; יוחלף על ידי קולבר, באתר הארץ, 16 בפברואר 2003
אופוס קמנטיקיום

| --- | --- |

בטון רומי שנחפר בשנים 1940–1941 באתר המרחצאות הרומיים בהירלן. מוצג באוסף הארכאולוגי הקבוע, מוזיאון רומי הלאומי, הירלן, מחוז לימבורג, הולנד.
 מידע כללי
 תקופה:  אדריכלות רומית
 מבנים עיקריים:  הפנתיאון
 סגנון אדריכלות קודם:  אדריכלות יוון העתיקה
 סגנון האדריכלות הבא:  אדריכלות ביזנטית
אופוס קמנטיקיום (בלטינית: opus caementicium) היא שיטה לבניית קירות שהייתה נהוגה באדריכלות הרומית העתיקה למן שלהי תקופת הרפובליקה הרומית ולאורך כל תקופת הקיסרות. השיטה עושה שימוש בבטון שהוא תערובת של חומר מלכד המתקשה במים (סיד, גבס, חומר פוצולני) שלתוכה הושלכו שברי אבני גוויל, חצץ וכדומה המשמשים כחומר מייצב; בלטינית - caementa. התערובת הצמיגה נוצקה בתוך תבנית, כגון לוחות עץ, או בין פני קיר שנבנו מאבנים בשיטת אופוס רטיקולאטום (opus reticulatum) או אופוס קוודראטום (opus quadratum).
הערות שוליים

↑  ויטרוביוס, על אודות האדריכלות בעשרה ספרים. תרגם לעברית והוסיף מבוא, הערות, איורים ומפתחות רוני רייך. תל אביב, דביר, 1997. עמ' 273 (מפתח מונחי אדריכלות).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1253494592 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוטה למפר

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1963 (בת 61) מינסטר, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 סוגה מועדפת:  קברט, ג'אז, מוזיקה קלאסית 
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1987 
 פרסים והוקרה:  דב ברלין (2000)  פרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר במחזמר (1998)  פרס עולם התיאטרון (1999)  פרס שטייגר (2014)  פרס אוליבייה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 http://www.utelemper.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
אוטה למפר (גרמנית: Ute Lemper; נולדה ב-4 ביולי 1963) היא זמרת שאנסונים ושחקנית גרמנייה, ילידת מינסטר. היא בוגרת האקדמיה למחול בקלן ובית הספר להוראת דרמה על שם מקס ריינהרט בווינה.
בין הישגיה השונים והמגוונים מחזות מוזיקליים, כגון תפקידה פורץ הדרך בצוות הווינאי המקורי של "חתולים", התפקיד הראשי ב"פיטר פן", יצירה מחודשת של לולה ב"המלאך הכחול", מבית היוצר של מרלן דיטריך, גרסה אירופית מקורית לגיבורת "קאבארט" סאלי בואלס בהפקה פאריזאית וגרסה לונדונית מקורית של וילמה קלי ב"שיקגו".
למפר, שנבחרה לאמנית הרבגונית של השנה (Billboard's Crossover Artist) לשנת 1993–1994, היא אמנית הקלטות פורייה, המופיעה במספר רב של הקלטות משותפות, בין השאר בקונצרט החומה של רוג'ר ווטרס ב-1990. כאמנית סולו, היא נודעת בפרשנויות מסוף שנות ה-80 ליצירות של קורט וייל, בנוסף לשירי קאבארט גרמניים, עתירי מודעות פוליטית, שהושרו באתרים מחתרתיים בשנות ה-30 של המאה ה-20, בברלין ובמקומות אחרים. אחד התקליטורים של למפר, "אשליות" משנת 1992, מוקדש לשיריהן של מרלן דיטריך ואדית פיאף, מאמץ פרשני, שהיה עולה לרוב האמנים בביקורת חריפה, אך את למפר זיכה בסקירות נלהבות. יש לה אלבומי פופ רבים, באנגלית, צרפתית וגרמנית, בהם שירים של סקוט ווקר, אלוויס קוסטלו, פיליפ גלאס וניל האנון, שגם הופיע איתה בשירה על שתי רצועות בתקליטור. בשנים 2003 ו-2006 גילתה אוטה למפר את כישרונות היצירה שלה בתקליטורים מן השנים האלה, שהציבוה בדרגת זמרת ומלחינה גם יחד.
היא דובבה בשירה את אריאל ב"בת הים הקטנה".
ציוריה של למפר, בסגנון נאוקלאסי, מוצגים בגלריות רבות.
אוטה למפר הופיעה במספר סרטי קולנוע וקולה מונצח על פסקול סרטים רבים מספור.
ב-2007 הייתה שופטת בגרסה הגרמנית של "רוקדים עם כוכבים".
בשנת 2024 שיחקה לצדו של מייק בורשטיין בסדרת הטלוויזיה הגרמנית "Die Zweiflers" העוסקת בניצולי שואה בפרנקפורט של ימינו.
אוטה למפר נשואה ואם לארבעה. היא מתגוררת בפריז ובניו יורק ומופיעה בכל העולם. כן כתבה ספר וכמה מאמרים בכתבי עת.
כמיל שמעון

כמיל נימֶר שַׁמְע֫וּן (בערבית: كميل نمر شمعون; 3 באפריל 1900 – 7 באוגוסט 1987) היה פוליטיקאי לבנוני נוצרי מרוני. היה נשיא לבנון בין השנים 1952–1958.
הערות שוליים

↑  אהוד יערי, זאב שיף, מלחמת שולל, עמ' 44
↑  שמעון שיפר, כדור של"ג : סודות מלחמת לבנון, עמ' 22
↑  שמעון שיפר, כדור של"ג : סודות מלחמת לבנון, עמ' 33
↑  שמעון שיפר, כדור של"ג : סודות מלחמת לבנון, עמ' 19–20
| נשיאי לבנון |
| --- | --- | --- |
| לבנון הגדולה (מנדט צרפתי) | שארל דבאס • אנטואן פריבאט-אובארד • חביב פאשא אלסעד • אמיל אדה • פייר ג'ורג' ארלאבוס • אלפרד ג'ורג' א-נקאש • איוב ת'אבת • פייטרו טראד • בשארה אל-ח'ורי • אמיל אדה |   |
| לבנון (העצמאית) | בשארה אל-ח'ורי • פואד שהאב • כמיל שמעון • פואד שהאב • שארל חילו • סולימאן פרנג'יה • אליאס סרכיס • בשיר ג'ומאייל • אמין ג'ומאייל • רנה מעווד • אליאס הראווי • אמיל לחוד • מישאל סולימאן • תמאם סלאם (בפועל) • מישל עאון |   |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: פואד שהאב (זמני) | נשיא לבנון 23 בספטמבר 1952 - 22 בספטמבר 1958 | הבא: פואד שהאב |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276036605171  BnF: cb119899810 (data)  GND: 118867067  ISNI: 0000 0000 6641 0564  LCCN: n80108727  NARA: 10568896  NTA: 071575286  SNAC: w61k1zzh  SUDOC: 027970477  Trove: 1480194  VIAF: 17232311   WorldCat (עם VIAF): 17232311
דיקטה

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 מטה הארגון:  ירושלים 
 מייסדים:  משה קופל 
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־9 שנים) 
  אתר האינטרנט הרשמי של דיקטה
 
דיקטה - המרכז לניתוח טקסטים היא עמותה ישראלית שעוסקת במחקר וחינוך בתחום הבלשנות החישובית ויישומה בשפה העברית, לרבות הספרות התורנית לדורותיה.
העמותה מספקת כלים המשתמשים באלגוריתמי בינה מלאכותית, למידת מכונה, עיבוד שפה טבעית ומודלי שפה, למטרת מחקר, עיבוד וניתוח טקסטים עבריים וליצירת תוכן עברי, הכלים ניתנים לשימוש חופשי ובקוד פתוח לתועלת הציבור.
היסטוריה

העמותה נוסדה על ידי פרופ' משה קופל, נרשמה בשנת 2015 והחלה בפעילות זמן קצר לאחר מכן.
שירותים > מודל Dicta-LM 2.0

בשנת 2024 הציגה העמותה יחד עם מפא"ת, האיגוד הישראלי לטכנולוגיות שפת אנוש וצוות חוקרים מאינטל מודל שפה גדול (LLM), פתוח לשימוש מסחרי ומחקרי תחת רישיון Apache 2.0, שהותאם במיוחד לשימוש בעברית לשימושים מגוונים כצ’אטבוט, כלי תרגום ועוד.
המודל היה המודל הראשון שפורסם שעוצב מראש לשימוש בשפה העברית.
לדברי המפתחים, המודל שלהם עולה על המודלים האחרים הקיימים בגודל דומה, ומגיע לתוצאות תחרותיות אל מול מודלים גדולים בהרבה (כדוגמת GPT4 או Claude), ובמבחן השוואה עיוור המודל מנצח את גוגל תרגום בלמעלה מ-74 אחוז מהפעמים.
שירותים > נקדן

ה"נקדן" הוא מערכת מתקדמת המיועדת לניקוד אוטומטי של טקסט עברי, שפותחה על ידי ד"ר אבי שמידמן, חוקר במחלקה לספרות עם ישראל בבר-אילן וחבר־יועץ באקדמיה ללשון עברית, שאלתיאל שמידמן, פרופ' משה קופל, פרופסור למדעי המחשב ופרופ' יואב גולדברג, מומחה למדעי המחשב ובלשנות. התוכנה, בניגוד לתוכנות ניקוד אחרות שקיימות בשוק, תוכנתה "להבין שפת אנוש", ולא רק להחזיק מאגר של מילים מנוקדת ולנסות להצמיד בין מילה חסרת-ניקוד למילה מנוקדת מתאימה, ולכן הנקדן יבחר בדרך כלל את הניקוד המתאים למילה, המערכת משתמשת במודלים מודרניים של רשתות עצביות יחד עם ידע לשוני נרחב ומשאבים שנאספו באופן ידני כדי להשיג דיוק גבוה בהצבת דיאקריטים. המערכת תומכת בעברית מודרנית, רבנית ופואטית וכוללת תכונות לתיקון ידני, מה שהופך אותה לשימושית ליצירת מהדורות אקדמיות של טקסטים היסטוריים. המערכת נגישה באופן חופשי באינטרנט לשימוש הציבור.
שירותים > נקדן > הש"ס המנוקד

בעזרת הנקדן הצליחו בדיקטה להפיק גרסה מנוקדת שלמה של כל התלמוד הבבלי בתוך ארבע שנים על ידי עובד אחד במשרה חלקית, עבודה שללא הנקדן הייתה אורכת שנים רבות על ידי צוות שלם, העבודה גם דרשה מחקר בלשני בארמית על מנת להכריע כיצד יש לנקד מילים מסוימות. הש"ס המנוקד מוצג באתר פורטל הדף היומי, באתר על התורה ובאתר ספריא.
שירותים > מנועי חיפוש מתקדמים במקורות היהודיים

דיקטה מספקים מגוון אפשרויות חיפוש מתקדמים לחיפוש מילים וביטויים בתנ"ך, בתלמוד ובטקסטים רבניים נוספים. החיפוש כולל חיפוש לפי הקשר, חיפוש לפי מילים דומות, התעלמות מהבדלי איות והטיה, זיהוי תווים אופטי, תיקון אוטומטי של שגיאות פיענוח על פי הקשר ועוד.
הערות שוליים

↑  דיקטה, באתר "גיידסטאר ישראל"
↑  Dicta-LM 2.0 - מודל שפה גנרטיבי גדול בעברית, פתוח, וחזק!, באתר dicta.org.il
↑  הכירו את Dicta-LM 2.0 – מודל שפה גדול, חינמי ופתוח בעברית, באתר מגזין טכנולוגיה ובידור - Gadgety, ‏3 במאי 2024
↑  Yoav Goldberg, u.cs.biu.ac.il
1 2  יעקב לויפר, דיקטה - הש"ס המנוקד, מתוך הרצאה שהועברה באוניברסיטת חיפה, ‏18 ביוני 2023
↑  Avi Shmidman, Shaltiel Shmidman, Moshe Koppel, Yoav Goldberg, Nakdan: Professional Hebrew Diacritizer, Proceedings of the 58th Annual Meeting of the Association for Computational Linguistics: System Demonstrations, Association for Computational Linguistics, 2020-07, עמ' 197–203 doi: 10.18653/v1/2020.acl-demos.23
↑  הש״ס המנוקד, באתר talmud.dicta.org.il
↑   הרצאתו של הרב לויפר על השס המנוקד, הועברה במסגרת סדנה על מהדורות לספרות היהודית הקלאסית בעידן הדיגיטלי, שהתקיימה באוניברסיטת חיפה, סרטון בערוץ "Dicta דיקטה", באתר יוטיוב (אורך: 20:14), יוני 2023
יאן קשישטוף דמל

| --- | --- |

 לידה:  1780 ילגבה, לטביה 
 פטירה:  18 באוגוסט 1840 (יוליאני) (בגיל 60 בערך) מינסק, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  Church of the Exaltation of the Holy Cross, Minsk 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וילנה 
 זרם באמנות:  נאו-קלאסיציזם, הרומנטיקה 
 
יאן קשישטוף דמל, בפולנית: Jan Krzysztof Damel (1780 -  30 באוגוסט 1840) היה אמן נאו-קלאסיסטי פולני בתקופת חלוקות פולין, הקשור עם בית הספר לאמנות באוניברסיטת וילנה.
ביוגרפיה

נולד במיטאו, דוכסות קורלנד וסימגליה {לטביה), למד אמנות באוניברסיטת וילנה אצל יאן רוסטם ופרנצישק סמוגלביץ', וקיבל תואר ב-1809.
הוא התגורר בווילנה עד שהוא גורש לסיביר בשנת 1820.
עם שחרורו התגורר בסנט פטרבורג ובמינסק.
הוא נחשב לאחד האמנים ההיסטוריים הבולטים בז'אנר הנאו-קלאסיציסטי שפעלו בבלארוס..
עבודותיו כוללות ציורים של אירועים היסטוריים (מרד קושצ'יושקו, צבא נפוליאון בווילנה, מותו של אולריך פון יונגינגן במהלך קרב גרונוולד וקרב וינה), דיוקנאות, רישומים ויצירות דתיות. בין תלמידיו המצליחים היה מיכל קולשה.
הערות שוליים

↑  Elżbieta Wojtałowa, Barbara Małkiewicz, Halina Blak (2001). Polish painting of the 19th century. Muzeum Narodowe w Krakowie (National Museum, Kraków). ISBN 9788387312657
↑  Jan Krzysztof Damel. 1975. Original from the University of Michigan, Digitized 17 Aug 2010 – via Google Books
↑  Władysława Jaworska (1995). Jan Krzysztof Damel
↑  Anniversaries of Great Personalities and Important Events (1979-1980)" (PDF). UNESCO.
↑  Dietrich Beyrau, Rainer Lindner (2001). Handbuch der Geschichte Weissrusslands (in German). Vandenhoeck & Ruprecht. p. 124.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810682752105606  GND: 131556959  ISNI: 0000 0000 6686 5737  ULAN: 500081067  VIAF: 28206105   WorldCat (עם VIAF): 28206105 
קרב וינה, 1683
שלמה סטרליץ

| --- | --- |

 לידה:  1923 קובנה, ליטא 
 פטירה:  1999 (בגיל 76 בערך)
 ענף מדעי:  מתמטיקה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי שדה יהושע (כפר סמיר) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וילנה 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה  אוניברסיטת וילנה  אוניברסיטת סנקט פטרבורג 
 
שלמה סְטְרֵלִיץ (Strelitz;‏ 7 בינואר 1923–1999) היה מתמטיקאי, פרופסור באוניברסיטת וילנה ולאחר עלייתו לישראל ב-1973 פרופסור באוניברסיטת חיפה, ממייסדי המחלקה למתמטיקה באוניברסיטה.
קורות חיים

סטרליץ נולד בשנת 1923 בקובנה בירת הרפובליקה הליטאית הראשונה במשפחה ציונית דוברת עברית. אביו, יונה סטרליץ, היה מורה עברי, חבר מרכז הסתדרות המורים העבריים "המורה" בליטא.
משנת 1929 למד בגימנסיה העברית הריאלית בעיר, ועם סיום לימודיו ב-1939 החל ללמוד באוניברסיטת קובנה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה פונה עם משפחתו לפנים ברית המועצות.
עם תום המלחמה שב לליטא (שעתה הייתה הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית, חלק מברית המועצות). למד מתמטיקה באוניברסיטת וילנה, ובהמשך הצטרף לסגל שלה. ב-1953 קבל תואר דוקטור. ב-1968 היה לפרופסור באוניברסיטת לנינגרד ושב ללמד באוניברסיטת וילנה. אחד הסטודנטים שלו בתקופה זו היה יהושע זק, לימים זוכה פרס ישראל בפיזיקה, ששנים רבות לאחר מכן סיפר על הערכתו המיוחדת את סטרליץ.
לאחר מלחמת ששת הימים נדרש על ידי השלטון הסובייטי לחתום על הצהרת גינוי לישראל. הוא סירב, ובעקבות כך קידומו נפגע. ב-1973 עלה לישראל. התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת חיפה, והיה בין ראשיו הראשונים של החוג למתמטיקה.
תחום מחקרו העיקרי של סטרליץ היה הבעיות האסימפטוטיות של פונקציות שלמות מוכללות ושימושיהן במשוואות דיפרנציאליות בתחום המרוכב. הוא פרסם ספרים ומאמרים רבים. במסגרת שנות השבתון שלו עבד באוניברסיטאות בחו"ל – אוניברסיטת אילינוי, אוניברסיטת דרום לואיזיאנה, אוניברסיטת וירג'יניה המערבית ואחרות.
לאחר יציאתו לגמלאות המשיך לעסוק במחקר מתמטי, ללמד ולהשתתף בישיבות מקצועיות באוניברסיטה.
שלמה סטרליץ נפטר ב-1999.
פרסומיו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בין עבודותיו: הספר Asymptotic properties of analytic solutions of differential equations (וילנה 1972) ועבודתו הגדולה האחרונה (כ-100 עמודים) "Asymptotics for solutions of linear differential equations having turning points with applications" (יצאה לאור לאחר מותו בשנת 1999, בפרסום המתמטי רב-היוקרה Memoirs of the American Mathematical Society).
אירינה קראש

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1983 (בת 40) אודסה, ברה"מ 
 הישג בולט:  אלופת ארצות הברית לנשים שבע פעמים
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן משנת 2013
 מד כושר מרבי:  2502 (אוקטובר 2013)
 מד כושר נוכחי:  ‏(אוקטובר 2024)
 השכלה:  אוניברסיטת ניו יורק, בית הספר התיכון אדוארד ר. מורו 
 מדינה:  ארצות הברית
 
אירינה קראש (באנגלית: Irina Krush; נולדה ב-24 בדצמבר 1983) היא שחמטאית אמריקאית בדרגת רב-אמן. אלופת ארצות הברית לשעבר לשחמט נשים (תואר בו זכתה שבע פעמים).
נכון ליוני 2019, קראש מדורגת במקום ה-47 בין השחמטאיות בעולם, ובמקום השני מבין האמריקאיות. מדורגת במקום ה-78 בדירוג הכללי בארצות הברית, לפי מד כושר.