stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברוס בביט
קריירה > מושל אריזונה

ב-1974 התמודד בביט בבחירות על משרת התובע הכללי של אריזונה וניצח בהם את הרפובליקני המכהן ורנר לי.
ב-4 במרץ 1978 נפטר מושל אריזונה וסלי בולין בעודו מכהן בתפקיד. לאריזונה אין סגן מושל. אם נבחר בבחירות, מזכיר המדינה הוא הראשון בסדר הירושה במקרה שמשרת המושל מתפנה. עם זאת, רוז מופורד, שכיהנה אז כמזכירת המדינה, מונתה לתפקידה ולא נבחרה בבחירות, ולפיכך, על פי חוקת אריזונה היא לא יכלה לכהן כמושלת. בביט, כתובע הכללי, היה השני בסדר הירושה, וכך כיהן בתקופת הכהונה שהחלה ב-1974 עם בחירתו של ראול הקטור קסטרו, שהתפטר ב-1977, והוחלף בבולין, שהיה קודם לכן מזכיר המדינה. ב-1978 נבחר בביט לתקופת כהונה מלאה כמושל ושוב ב-1982. ב-1986 הוא לא התמודד לתקופת כהונה נוספת.
ב-1982 התערב בביט במשא ומתן בין השריף של מחוז קוצ'יז ובין מנהיגי הכנסייה והמרכז לריפוי הפלא של המשיח על שחרורם של חברי הכנסייה שהתחבאו בה מפני האשמות בתקיפה. הכנסייה, שהייתה מעורבת בהכנת פצצות, הייתה בעלת תפקיד מרכזי בטבח בעמק מיריקל מאוחר יותר באותה שנה. ב-1983 שלח בביט את המשמר הלאומי של אריזונה להשליט סדר בעקבות השביתה בחברת הכרייה פלפס דודג' בעיר מורנסי.
לקראת פרישתו של הסנאטור הרפובליקני בארי גולדווטר ב-1986, ציפו רבים באריזונה שבביט יתנגד לבחירתו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ג'ון מקיין לאייש את המושב בסנאט. במסיבת עיתונאים שערך ב-1985 הודיע בביט במפתיע שהוא יוותר על המרוץ לסנאט ותחת זאת יתמודד בבחירות לנשיאות של 1988.
בביט הוא היחידי מבין מושלי אריזונה שהשלים שתי תקופות כהונה מלאות של ארבע שנים ובסך הכול כיהן תשע שנים בתפקיד. מושל אריזונה הראשון לאחר היותה למדינה, ג'ורג' האנט, כיהן בסך הכול 14 שנים בארבע תקופות כהונה לא רצופות שהארוכה מבניהן נמשכה שש שנים.
קריירה > בפוליטיקה הארצית

ב-1979 מונה בביט על ידי הנשיא ג'ימי קרטר כחבר בוועדת הנשיא לחקירת תאונת אי שלושת המילין, שקיימה חקירה על התאונה שהתרחשה במרץ אותה שנה בתחנת הכוח הגרעינית שבפנסילבניה. בוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית של 1980 נאם בביט לטובתו של הנשיא המכהן קרטר כמועמד המפלגה לנשיאות בבחירות שהתקיימו באותה השנה.
כחבר מייסד של מועצת המנהיגות הדמוקרטית (Democratic Leadership Council) וכיושב הראש של אגודת המושלים הדמוקרטיים ב-1985, שאף בביט להתמודד בבחירות למועמד המפלגה בבחירות לנשיאות של 1988. בין סעיפי המצע שלו היו הטלת מס מכירות לצמצום הגרעון שהלך והצטבר בתקופות הממשלים הקודמים. הוא נהנה מתשובת לב חיובית של העיתונות, אך לאחר שסיים במקום נמוך באספות הבחירה באיווה ובפריימריז בניו המפשייר, הוא פרש מהמרוץ. בהתייחסות מכוונת לאמירתו של ריצ'רד ניקסון (שאמר לאחר שהפסיד בבחירות למשרת מושל קליפורניה ב-1962 שהעיתונות "לא תראה אותי יותר בסביבה", "won't have [me] to kick around anymore", התבדח בביט במסיבת העיתונאים האחרונה של מסע הבחירות שלו שהתקשורת "לא תראה יותר את ברוס בביט מתנפח", "won't have Bruce Babbitt to puff up anymore"). העיתון וושינגטון פוסט דיווח שבביט קרא את השורה הזאת מדף כתוב.
קריירה > מזכיר הפנים של ארצות הברית

לאחר שהנהיג את ליגת מצביעי השימור (League of Conservation Voters), כיהן בביט בשנים 1993–2001 כמזכיר הפנים של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ביל קלינטון. לדבריו של ג'ון ד. לשי:
מורשתו הזכורה ביותר תהיה ככל הנראה קידום התחייה הסביבתנית, מאמציו להגן ולבנות את התמיכה בחוק המינים בסכנת הכחדה של 1973, המגוון הביולוגי שהוא עזר להגן עליו, והצעדים לשימור הקרקעות הציבוריות שפרחו במשמרת שלו.
בביט פעל להגן על אזורים נופיים והיסטוריים שבשטחי הקרקעות הפדרליות של ארצות הברית. ב-2000 הוא הקים את המערכת הלאומית לשימור נופים (National Landscape Conservation System), אוסף של 15 מונומנטים לאומיים ו-14 אזורי שימור לאומיים שנוהלו על ידי לשכת ניהול הקרקעות באופן שהם יישמרו "בריאים, פתוחים ופראיים".
סוגיה מרכזית הייתה קשורה לתעריפים הנמוכים שנגבו ממגדלי הבקר על רעיית הבהמות על אדמות ציבוריות. התשלום החודשי לבהמה עמד על 1.35 דולר בלבד והיה מתחת לערכי השוק של 1983. הטיעון היה שהממשלה הפדרלית סבסדה למעשה את החוואים, כשמעט תאגידים מרכזיים שלטו על מיליוני אקרים של אדמת מרעה. בביט ניסה ללכד את ארגוני הסביבה ולהעלות את התעריפים, אך סנאטורים ממדינות המערב בלמו בהצלחה את הצעותיו.
ב-1993 שקל הנשיא קלינטון ברצינות למנות את בביט במקומו של שופט בית המשפט העליון הפורש ביירון וייט. עם זאת, בשל העובדה שבביט הוביל סוגיות סביבתניות, מינה קלינטון תחת זאת את רות ביידר גינסבורג. ב-1994 שקל קלינטון שוב למנות את בביט לבית המשפט העליון במקומו של הארי בלקמן שהודיע על פרישתו. גם הפעם מונה במקומו מועמד אחר, סטיבן ברייר, שזכה לתמיכה רחבה בסנאט, בעיקר בשל קרבתו לסנאטור טד קנדי.
ב-1998 נחקר בביט על ידי חבר מושבעים גדול פדרלי בשאלה אם הוא שיקר לקונגרס בנוגע לדחיית בקשה לרישיון לקזינו בשמורת אינדיאנים בתמורה לתרומות פוליטיות. השערורייה כונתה "וומפומגייט" (Wampumgate). בדוח הסופי של התובע המיוחד נוקה בביט מכל חשד.
לאחר פרישתו

לאחר סיום כהונתו כמזכיר הפנים, עבד בביט כיועץ ראשי ליגיטציה בנושאי סביבה ב"לת'אם ווטקינס", משרד עורכי דין בינלאומי. במהלך עבודתו במשרד זה, נפגעו מפעילותו סביבתנים רבים בשל העובדה שהוא ייצג שני לקוחות שניסו לבנות מיזמי פיתוח גדולים ליד קו החוף. המיזם הראשון היה של תאגיד הרסט במרכז קליפורניה, והשני היה של חוות אהמנסון מצפון ללוס אנג'לס. בביט גם משך אליו את כעסם של קבוצות סביבתניים ואינדיאנים על כך שייצג אתר סקי באריזונה על רקע מאמציו להרחיב את האתר ולהשתמש במי ביוב להפקת שלג מלאכותי.
עד 2012 היה בביט חבר במועצה ליחסי חוץ (Council on Foreign Relations).
בביט משמש כחבר בחבר הנאמנים של הקרן העולמית לשימור חיות הבר. מאז 2009 הוא משמש כחבר בחבר המנהלים של האגודה לשימור האמזונאס (Amazon Conservation Association). הוא גם חבר בשדולת הרפורמה של Issue One.
הערות שוליים

↑  "Candidate's Father Dies in Flagstaff". Associated Press News Archive. 1988-01-25.
↑  Arizona Governor Bruce Edward Babbitt Archived 2011-06-04 at the Wayback Machine, National Governors Association.
↑  Harriet C. Babbitt-Jennings Strouss Attorneys at Law Archived January 13, 2013, at the Wayback Machine
↑  "Arizona Voting". The Gallup Independent. Gallup, NM. AP. November 6, 1974.
↑  Bruce Babbitt - Arizona Historymakers
↑  Walker, J. Samuel (2006). Three Mile Island: A Nuclear Crisis in Historical Perspective. University of California Press. p. 281.
↑  Bruce Babbitt - AmIAnnoying.com
↑  John D. Leshy, "The Babbitt Legacy at the Department of the Interior: A Preliminary View." Environmental Law 31 (2001), p. 227.
↑  Julie Andersen Hill, "Public Lands Council v. Babbitt: Herding Ranchers Off Public Land." BYU Law Review (2000)
↑  Stephanopoulos, George (1999). All Too Human: A Political Education. Little Brown & Co. pp. 168-169.
↑  Byron York, Advice and Consent? How Clinton Chose Ginsburg Archived June 24, 2006, at the Wayback Machine, The National Review (July 5, 2005)
↑  Miller, Bill; Vise, David A. (1999-10-14). "Babbitt Cleared in Casino Probe". The Washington Post. pp. A1.
↑  KENNETH R. WEISS AND MARGARET TALEV, Babbitt Aiding Hearst With Land Deal, Los Angeles Times, JUNE 6, 2001.
↑  Can anyone really trust Bruce Babbitt? - The Save the Peaks Coalition
↑  "Membership Roster - Council on Foreign Relations". 6 January 2012. Archived from the original on 6 January 2012.
↑  Bruce Babbitt - World Wildlife Fund
↑  BOARD OF DIRECTORS - Amazon Conservation Association
↑  "ReFormers Caucus". Issue One.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007345412005171  CiNii: DA16156698  GND: 1190574063  ISNI: 0000 0000 8483 6454  LCCN: n79003267  NARA: 10582081  SNAC: w6fn1j80  ULAN: 500341173  VIAF: 119808596   WorldCat (עם VIAF): 119808596 
בביט חותם על חוק בלשכת המושל באריזונה.
בביט כמזכיר הפנים, 1993.
בביט עם מזכיר הפנים, קן סלזאר במטה מחלקת הפנים של ארצות הברית, יולי 2009.
ג'ון מרקז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 ביוני 1970 (בן 54) קובנטרי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון צ'ארלס מרקז (באנגלית: John Charles Marquez; נולד ב-5 ביוני 1970) הוא שחקן בריטי.
ביוגרפיה

מרקז נולד בקובנטרי שבאנגליה. הוא אחיו של השחקן מרטין מרקז.
הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד השוטר ג'וזף פנהייל בסדרת הדרמה "דוק מרטין" של רשת ITV, החל משנת 2007. עוד גילם את ריי וילסון בסדרה "במועדון" של ערוץ BBC One בשנים 2014 עד 2016.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 |  | London Suite | שרברב במלון | סרט טלוויזיה |
| 1996 |  | Soldier Soldier | סרג'נט דאלי | בפרק "All for One" |
| 1997 | ג'ונתן קריק | Jonathan Creek | מנהל סופרמרקט | בפרק "The Wrestler's Tomb" |
| 1997 |  | One Life and Two Trails | רומר דל גאדו |  |
| 1998 |  | The Bill | ברמן | בפרק "A Little Help" |
| 2002 | איסטאנדרס | EastEnders | קלייב | סדרת טלוויזיה (4 פרקים) |
| 2002 |  | Black Books | מלצר | בפרק "The Entertainer" |
| 2005 |  | Coming Up | ריק | בפרק "Pillow Talk" |
| 2005 | הולבי סיטי | Holby City | בילי פינץ' | בפרק "Bird on a Wire" |
| 2007 |  | The Trial of Tony Blair | סמל משטרה | סרט טלוויזיה |
| 2007 | רוני אנקונה ושות' | Ronni Ancona & Co. | תפקידים שונים | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2007 |  | Suburban Shootout | גווילרמו | בפרק "Nutcracker Suite/8 Inches Uncut" |
| 2007 |  | Double Time | ריי | סרט טלוויזיה |
| 2008 | מלון בבילון | Hotel Babylon | ג'ינלי פרימירולה | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2014–2016 | במועדון | In the Club | ריי | סדרת טלוויזיה (7 פרקים) |
| 2017 |  | Death in Paradise | טום לואיס | בפרק "Man Overboard" |
| 2017 | פורידג' | Porridge | נג'יד | מיני-סדרה |
| 2019 | בריטניה | Britannia | פליקס | סדרת טלוויזיה |
| 2007–2019 | דוק מרטין | Doc Martin | השוטר ג'וזף פנהייל | סדרת טלוויזיה |
הערות שוליים

↑  "Doc Martin | Interview with John Marquez (Pc Jon Penhale)". Bradford Zone | TV FEATURES (באנגלית). 12 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017165271  VIAF: 600151433023156420000   WorldCat (עם VIAF): 600151433023156420000
גלעד (בית חולים)

| --- | --- |

הכניסה לבית החולים ליולדות גלעד בשנת 1962
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  שנות ה־20 של המאה ה־20 
 גאוגרפיה
 מיקום:  אחוזת בית, מנהלת שטחי האויב הכבושים
 קואורדינטות:  32°03′45″N 34°46′15″E﻿ / ﻿32.06242778°N 34.77091389°E﻿ / 32.06242778; 34.77091389
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) גלעד(למפת תל אביב רגילה) גלעד(למפת גוש דן רגילה) גלעד(למפת גוש דן מוגדלת) גלעד  he גלעדhe גלעדמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גלעד היה בית חולים ליולדות שהתקיים משנות ה-20 ועד ראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 ברחוב ליליינבלום 27 בתל אביב, בניהולו של ד"ר יהודה לייב פוחובסקי (ועל כן נקרא גם "בית חולים (או בית יולדות) פוחובסקי"). עד שנת 1933 נוהל בית החולים בשותפות עם ד"ר אריה סדובסקי, באותה שנה עזב סדובסקי לירושלים בה הקים את בית היולדות סדובסקי.
רבים מילדי תל אביב הקטנה וילידי מרכז וצפון תל אביב של ימי טרום וראשית המדינה נולדו בבית חולים זה. בין מלחמת העולם השנייה ומלחמת העצמאות טיפל בית החולים בחשאי בלוחמי אצ"ל ולח"י שנפצעו בתל אביב.
המבנה המקורי נהרס ובמקומו ניצב בניין מודרני.
גביע אוקיאניה לאומות 2008

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  17 באוקטובר 2007 – 19 בנובמבר 2008 (שנה)
 מספר משתתפות:  4
 הזוכה:   ניו זילנד
 מספר משחקים:  12
 מספר שערים:  39 (3.25 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  36,490 (3,041 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  קלדוניה החדשה ז'ק האקו (6 שערים)
 השחקן המצטיין:  טהיטי ניקולס ואלאר
 → 20042012 ←
 
גביע אוקיאניה לאומות 2008 היה הטורניר השמיני של גביע אוקיאניה לאומות, והראשון שהתקיים ללא השתתפות אוסטרליה (מאחר שעברה להתאחדות האסייאתית), בשנה זו החליטו לשנות פורמט ולשלב את גביע אוקיאניה לאומות עם מוקדמות מונדיאל 2010, ושהזוכה בטורניר תייצג את אוקיאניה גם במונדיאל 2010 וגם בגביע הקונפדרציות 2009.
פורמט

על פי החלטת ההתאחדות OFC של אוקיאניה הוחלט להפוך את גביע האוקיינוס השקט הדרומי למוקדמות הטורניר ובו השתתפו כל קבוצות ההתאחדות (חוץ מניו זילנד שעלתה אוטומטית). שלוש הקבוצות הראשונות עלו לשלב הגמר של גביע אוקיאניה יחד עם ניו זילנד. ושיחקו בשלב הגמר בבית אחד במשחקי בית וחוץ. האלופה תייצג את אוקיאניה גם במונדיאל 2010 וגם בגביע הקונפדרציות 2009 ותזכה לתואר "אלופת אוקיאניה"
מוקדמות

גביע האוקיינוס השקט הדרומי 2007 היה המוקדמות לטורניר. העולות היו קלדוניה החדשה שזכתה באליפות, פיג'י שהגיע שנייה וונואטו שסיימה במקום השלישי
בית הגמר

בית הגמר של אוקיאניה נערך על פני שנה שלמה כאשר כל נבחרת מארחת את שאר הנבחרות.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ניו זילנד | 15 | 6 | 5 | 0 | 1 | 14 | 5 | 9 |
|  קלדוניה החדשה | 8 | 6 | 2 | 2 | 2 | 12 | 10 | 2 |
|  פיג'י | 7 | 6 | 2 | 1 | 3 | 8 | 11 | -3 |
|  ונואטו | 4 | 6 | 1 | 1 | 4 | 5 | 13 | -8 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  פיג'י | 0 – 2 | ניו זילנד   |
|  ונואטו | 1 – 2 | ניו זילנד   |
|  פיג'י | 3 – 3 | קלדוניה החדשה   |
|  ניו זילנד | 4 – 1 | ונואטו   |
|  קלדוניה החדשה | 4 – 0 | פיג'י   |
|  ונואטו | 1 – 1 | קלדוניה החדשה   |
|  קלדוניה החדשה | 3 – 0 | ונואטו   |
|  פיג'י | 2 – 0 | ונואטו   |
|  קלדוניה החדשה | 1 – 3 | ניו זילנד   |
|  ונואטו | 2 – 1 | פיג'י   |
|  ניו זילנד | 3 – 0 | קלדוניה החדשה   |
|  ניו זילנד | 0 – 2 | פיג'י   |
ניו זילנד זכתה והיא השתתפה בגביע הקונפדרציות 2009, היא השתתפוה במונדיאל 2010 לאחר שניצחה את בחריין בפלייאוף הביניבשתי. ניו זילנד זכתה בפעם הרביעית בתואר.
בנייה יבשה

גדרות בבנייה יבשה ביורקשייר דיילס, אנגליה
גדר בבנייה יבשה בטירת מוכאלס (אנ') בסקוטלנד
בנייה יבשה היא שיטת בנייה שבה בנויים מבנים מאבנים ללא מלט המחבר אותן יחד. מבנים בבנייה יבשה יציבים למרות זאת עקב שיטת הבנייה שלהם, המתאפיינת באבנים משתלבות שנבחרו בקפידה.
בנייה יבשה מוכרת בעיקר בהקשר של חומות אבן, המשמשות באופן מסורתי לתחם שדות וחצרות כנסיות, או כקירות תמך לטרסות, אך קיימים גם פסלים, בניינים, גשרים ומבנים אחרים הבנויים בבנייה יבשה. נוטים פחות להשתמש במונח עבור הסגנונות ההיסטוריים הרבים שהשתמשו באבן בעלת צורה מדויקת, בלא שימוש במלט, למשל המקדש היווני והאדריכלות של האינקה.
אמנות הבנייה היבשה של קירות אבן נרשמה בשנת 2018 ברשימת המורשת התרבותית הבלתי מוחשית של האנושות של אונסק"ו עבור אומנות זו במדינות כמו צרפת, יוון, איטליה, סלובניה, קרואטיה, שווייץ וספרד.
היסטוריה

כמה קירות שנבנו בבנייה יבשה בצפון-מערב אירופה תוארכו לתקופה הנאוליתית. במחוז מאיו באירלנד, מערכת שדות שלמה מתקופה זו, הכוללת קירות בבנייה יבשה המכוסים בכבול, תוארכה בתיארוך פחמן-14 לשנת 3,800 לפני הספירה. בבליז, חורבות המאיה בלובאנטון (אנ') ממחישות את השימוש בבנייה יבשה באדריכלות של המאות ה-8 וה-9 לספירה.
זימבבואה הגדולה בזימבבואה באפריקה, היא מתחם עיר גדול דמוי אקרופוליס בעל חשיבות גדולה, שנבנה בבנייה יבשה מהמאה ה-11 עד המאה ה-15 לספירה. אלו המבנים הגדולים ביותר של בנייה דומה בכל האזור.
החומות הקיקלופיות (אנ') של האקרופוליס של מיקנה ביוון, תוארכו לשנת 1350 לפני הספירה ואלו של טירינס מעט מוקדם יותר.
מיקום

הטרמינולוגיה של הבנייה היבשה משתנה בהתאם לאזור. כאשר משתמשים בהן לתחם שדות, מכונים גדרות בבנייה יבשה באנגלית בשם "דייקים" (dykes), במיוחד בסקוטלנד, שם מכונים בנאים מקצועיים של בנייה יבשה בשם "דייקירים" (dykers). קירות בבנייה יבשה אופייניות לאזורים גבוהים של בריטניה ואירלנד שבהם קיימים מחשופי סלע באופן טבעי או אבנים גדולות בכמות באדמה. הן נפוצות במיוחד במערב אירלנד, במיוחד בקונמארה. הן עשויות להימצא גם ברחבי אגן הים התיכון, כולל קירות תמך של טרסות. מבנים כאלה נפוצים במקומות שבהם יש הרבה אבנים גדולות (למשל, בבארן) או שתנאי הקרקע ומזג האוויר קשים מדי מכדי שניתן לגדל גדרות חיות שמסוגלות לשמור על בעלי חיים באופן אמין. קיימים אלפי קילומטרים של גדרות כאלו, רובן בנות מאות שנים.
גדרות בבנייה יבשה נפוצות בארצות הברית באזורים עם קרקעות סלעיות, כמו ניו אינגלנד, ניו יורק, ניו ג'רזי ופנסילבניה, והן מאפיין בולט של אזור הבלוגראס של מרכז קנטקי, כמו גם וירג'יניה, שם הן מכונות בדרך כלל כגדרות סלע (rock fences) או גדרות אבן (stone fences), ועמק נאפה בצפון-מרכז קליפורניה. טכניקת הבנייה הובאה לאמריקה בעיקר על ידי מהגרים אנגלים וסקוטים-אירים. הטכניקה הובאה גם לאוסטרליה (בעיקר מערב ויקטוריה וכמה חלקים מטסמניה וניו סאות' ויילס) וניו זילנד (במיוחד אוטגו).
גדרות דומות נמצאות גם באזור הגבול בין שווייץ לאיטליה, שם הן משמשות לעיתים קרובות כדי לסגור את השטח הפתוח מתחת לסלעים טבעיים גדולים או מחשופים.
השדות ושדות המרעה הגבוהים העשירים יותר בסלעים ברכס הגבול הדרום-מערבי של בוהמיה של Šumava (למשל סביב נהר ההררי של וידרה (Vydra)) מתוחמים לעיתים קרובות בגדרות אבנים בבנייה יבשה הבנויות מאבני שדה שסוקלו מהאדמה החקלאית. הן משמשות הן כגדרות בקר/כבשים והן כגבולות השדות. לפעמים בולטת הטרסות הבנויות בבנייה יבשה, לעיתים קרובות בשילוב עם חלקים של בנייה בלבנים (יסודות בתים וקירות סככות) המוחזקות יחד על ידי טיט מחרסית ומחטים של אורנים.
מסורת הבנייה היבשה של קרואטיה נוספה לרשימת המורשת התרבותית הבלתי מוחשית של האנושות של אונסק"ו בנובמבר 2018, לצד אלה של קפריסין, צרפת, יוון, איטליה, סלובניה, ספרד ושווייץ. בקרואטיה נבנו קירות בבנייה יבשה (suhozidi) ממגוון סיבות: כדי לפנות אבנים מהאדמה לגידולים; לתחום בעלות על קרקע; או למחסה נגד רוח הבורה. כמה גדרות מתוארכות לתקופת הליבורנים. דוגמאות בולטות כוללות את האי באלז'נק (Baljenac), שבו יש 23 קילומטרים של גדרות בבנייה יבשה אף על פי ששטחו רק 140 דונם, ואת הכרמים של פרימושטן (אנ').
"Cabane de Malais" (צריף מלאי) בסובינארגה (אנ'), במחוז גאר  בצרפת
בקתה בבנייה יבשה בוור-פון-דו-גאר (אנ') במחוז גאר בצרפת
בקתה בבנייה יבשה בוויטראק (אנ') בורדון בצרפת
בקתת קיץ באזור ויקדסוס (אנ') במחוז ארייז' בהרי הפירנאים
בפרו במאה ה-15 לספירה, הצליחו בני האינקה ליישם חקלאות במדרונות על ידי בניית קירות בבנייה יבשה ליצירת טרסות. הם גם השתמשו בשיטת בנייה זו עבור קירות וחומות. הבנייה באבן גזית במאצ'ו פיצ'ו, במבצר סקסייוומאן ובמקדש קוריקנצ'ה השתמשה בסגנון הארכיטקטוני הקלאסי של האינקה של בנייה יבשה של אבנים מסותתות בעלות צורה קבועה. בני האינקה היו אומנים של טכניקה זו, שבה גושי אבן סותתו כך שישתלבו בצורה הדוקה ללא מלט. החיבור בין האבנים כל כך מושלם שאפילו להב סכין לא נכנסת בין האבנים. המבנים עמדו באזור של רעידות אדמה רבות בגלל גמישות הקירות, ומכיוון שבארכיטקטורת הקירות הכפולים שלהם, שני חלקי הקירות נוטים זה אל זה.
שימושים נוספים

בעוד שטכניקת הבנייה היבשה משמשת לרוב לבניית קירות אבן מקיר כפול וקיר תמך לטרסות, קיימים גם פסלים, מבנים, ביצורים, גשרים ומבנים אחרים בבנייה יבשה.
"בלקהאוז" (Blackhouse) מסורתיים בסקוטלנד נבנו בבנייה יבשה כפולה עם גג מאדמת דשא. כאשר מבנים נבנים בשיטה זו, ממלאים את הרווח בקיר הכפול בדרך כלל באדמה או בחול על מנת לבלום רוח פרצים. בתים דומים בבנייה יבשה מלוחות בזלת נבנו באי הפסחא בכפר הטקסי אורונגו. מבנים אחרים באי הפסחא שנבנו בבנייה יבשה כללו את "הארה מואה" (hare moa – "בתי תרנגולות"), שהגג שלהם היה מכוסה בלוחות אבן, ששימשו כלולים לתרנגולות או כמחסנים למזון ואהו, בימה שעליה הועמדו פסלי המואי. בולט במיוחד "אהו טהירה" (Ahu Tahira) במתחם וינאפו, שהמעטפת שלו עשויה גושי סלע גדולים, מסותתים באופן אמנותי ומותאמים בקפידה.
בתקופת הברזל, ואולי קודם לכן, הטכניקה שימשה גם לבניית ביצורים כמו חומות טירת איקטורפ (אנ') (אלנד, בשוודיה), טירת מיידן (אנ'), ורית (אנ') בצפון יורקשייר וטירת דאנלו (אנ') בדרום-מערב אירלנד. ניתן לתארך רבים מקירות האבן בבנייה יבשה הקיימים כיום בסקוטלנד למאה ה-14 או קודם לכן, כאשר הן נבנו כדי לתחום שדות ולשמור על בעלי חיים. כמה דוגמאות בנויות היטב נמצאות באדמות טירת מוכאלס (אנ').
ניתן לבנות קירות אבן בבנייה יבשה כנגד סוללות או אפילו טרסות אנכיות. אם הם נתונים ללחץ אדמה אופקי, הן קירות תמך מסוג חומת כבידה. משקלם של האבנים עומד בלחץ מהאדמה הכלואה בטרסה, והחיכוך בין האבנים גורם לרובן להתנהג כאילו היו קיר כבידה מונוליתי באותו משקל. קירות תמך מאבן בבנייה יבשה נבנו בעבר במספרים גדולים עבור טרסות חקלאיות וגם כדי לתמוך בשבילים, כבישים ומסילות ברזל. אף על פי שהיום נעשה שימוש נדיר בבנייה יבשה למטרות אלו, הרבה מאוד קירות תמך עדיין בשימוש ומתוחזק. חדשים נבנים לרוב בגנים ובאזורי שימור טבע. מבני תמיכה בבנייה יבשה ממשיכים להיות נושא למחקר.
במישור החוף בצפון-מזרח סומליה, 20 קילומטרים מזרחית לאלולה (אנ') נמצאות חורבות של מונומנט עתיק בצורת פלטפורמה. המבנה המלבני נוצר מקירות אבן בבנייה יבשה שגובהן נמוך; החלל שביניהם מלא בהריסות ומכוסה באבנים קטנות. בפינות המבנה מוצבות גם אבנים עומדות גדולות יחסית. ליד הפלטפורמה קברים, המסומנים באבנים. ממדי המבנה 24 מטרים על 17 מטרים והוא הגדול ביותר מבין שורה של מונומנטים של פלטפורמות עתיקות סגורות בלעדיות לצפון-מזרח סומליה הרחוקה. אתרי קבורה ליד בוראו (אנ') בחלק הצפון-מערבי של המדינה כוללים גם מספר אסטלות עתיקות.
בבריטניה, באירלנד, בצרפת ובשווייץ, אפשר למצוא מבנים קטנים בבנייה יבשה שנבנו כשלטים, מסמנים שבילי הרים או גבולות של קרקע פרטית. במדינות רבות, משמשים גל-עדים כסימני דרכים ובפסגות ההרים.
גלריה

קיר בבנייה יבשה עם חלון בביניאסקו (אנ'), שווייץ (החלק השווייצרי-איטלקי)
הוספת קיר בבנייה יבשה כדי להפוך את החלל מתחת לסלע גדול לבניין פונקציונלי ליד ביניאסקו (אנ') בשווייץ
גדר של אבן גיר מקומית באזור בלוגראס במרכז קנטקי
טרסות שנוצרו בטכניקות של ערימה בבנייה יבשה בקרוליינה הצפונית
מבנים פולחניים מאבן יבשה באינטיוואטנה במאצ'ו פיצ'ו בפרו
לקריאה נוספת

Colonel F. Rainsford-Hannay, Dry Stone Walling, Faber & Faber. 1957
Alan Brooks and Sean Adcock, Dry Stone Walling, a practical handbook, TCV. 2013 ISBN 0946752192
Carolyn Murray-Wooley & Karl Raitz, Rock Fences of the Bluegrass, University Press of Kentucky. 1992.
The Dry Stone Walling Association, Dry Stone Walling, Techniques and Traditions. 2004
Louis Cagin & Laetitia Nicolas, Construire en pierre sèche, éditions Eyrolles. 2008
Patrick McAfee, Irish Stone Walls: History, Building, Conservation, The O'Brien Press. 2011
Alen MacWeeney (photog.) & Richard Conniff, The Stone Walls of Ireland. London: Thames & Hudson, 1986 ISBN 9780711213722; New York: Stewart, Tabori & Chang, 1986
הערות שוליים

1 2  "Art of dry stone walling, knowledge and techniques". UNESCO. 2018.
↑  "The natural and architectural ensemble of Stolac". UNESCO World Heritage Centre (באנגלית).
↑  The Oldest Stone in the Country The Art of Dry-stone Walling in Coastal Croatia
↑  Carolyn Dean, “The Inka Married the Earth: Integrated Outcrops and the Making of Place,” The Art Bulletin 89, no. 3 (2007): 502–18.
↑  Thompson, Adam (בספטמבר 2006). "The Character of a Wall. The changing construction of agricultural walls on the island of Gozo" (PDF). Journal of Applied Anthropology. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Dry stone walling glossary". The Conservation Volunteers.
↑  An experimental and analytical study of dry-stone retaining walls
↑  "National Museums". Somali Heritage and Archaeology.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4346366-6 
דאורסון (אנ'), בוסניה, נבנה סביב יישוב מבוצר מרכזי פרהיסטורי או אקרופוליס (התקיים שם בסביבות המאות 17–16 לפנה"ס בערך עד סוף ה- תקופת הברונזה, בערך המאות 9–8 לפנה"ס), מוקף בחומות קיקלופיות (אנ') (בדומה למיקנה) המתוארכות למאה ה-4 לפני הספירה.
מעבר שניזוק חלקית במתחם הגדול של זימבבואה הגדולה, המציג בנייה יבשה באבן של הקירות
גדר אבן בבנייה יבשה מכוסה חלקית בטחב של בית הקברות הישן וירווי (Vierevi) בפריקקלה (אנ') בפינלנד
שימוש בתבנית טרפזית ובכבלים מנחים לבנייה מחדש של קיר אבן בבנייה יבשה בדרום ויילס בבריטניה
גדר גבול של פאב הכוללת פסל בבנייה יבשה, ביער דין, גלוסטרשייר בבריטניה
עבודות בנייה יבשה. איור של מוזיאון ולנסיה לאתנולוגיה
דייק גאלווי על פטלאר באיי שטלנד בבריטניה
מחסה בבנייה יבשה בטאלס, באישה פאנה (Tales, Plana Baixa) בוולנסיה בספרד, כשמשקוף פתח הכניסה בנוי משני לוחות אבן הנפגשים תוך יצירת קשת משולשת.
"בלקהאוז" בכפר גיארנאן בגרנין (אנ'), באי לואיס של סקוטלנד
גוג'ראטית

גוּגַ'ראטית (ગુજરાતી) היא שפה הודו-ארית. היא אחת מ-22 השפות הרשמיות של הודו ומדוברת גם בפקיסטן ועל ידי מיעוטים הודיים בטנזניה (250,000), אוגנדה (150,000) וקניה (50,000). בסך הכול דוברים אותה כ-46 מיליון בני אדם, בעיקר במדינת גוג'ראט במערב הודו והיא השפה ה-23 בעולם מבחינת מספר הדוברים.
השפה נכתבת בכתב גוג'ראטי, הדומה במידה רבה לכתב ההינדי. ההבדל הבולט ביותר הוא שבהינדי רוב האותיות נכתבות עם קו אופקי בחלק העליון של האות ואילו גוג'ראטית נכתבת ללא קו (לדוגמה: השפה גוג'ראטי נכתבת כ-गुजराती בהינדי ו-ગુજરાતી בגוג'ראטית).
גביע אוקיאניה לאומות 1973

| --- | --- |
 מארחת:  ניו זילנד ניו זילנד
 תקופת התחרות:  17 בפברואר 1973 – 24 בפברואר 1973 (8 ימים)
 מספר משתתפות:  5
 הזוכה:   ניו זילנד
 מספר משחקים:  12
 מספר שערים:  37 (3.08 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  קלדוניה החדשהסגין וייוול פולינזיה הצרפתיתארול בנט ניו זילנדאלאן מארלי (3 שערים)
 1980 ←
 
גביע אוקיאניה לאומות 1973 היה טורניר הבכורה של מפעל גביע אוקיאניה לאומות בכדורגל. הטורניר נערך בין התאריכים 17 ועד 24 בפברואר 1973. כל משחקי הטורניר שוחקו באצטדיון ניומארקט פארק, אוקלנד שבניו זילנד. התחרות נוהלה על ידי קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה, הגוף המנהל של הכדורגל באוקיאניה. בטורניר השתתפו בסך הכל 5 נבחרות: ניו זילנד, קלדוניה החדשה, טהיטי, ונואטו (שנקראו אז "ההברידיים החדשים") ופיג'י.
בתקופה זו קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה לא הייתה חברה מלאה בארגון פיפ"א, ועל כן הסכימה על השתתפותן של נבחרות שלא חברות מלאות בפיפ"א.
נבחרת ניו זילנד ניצחה בתחרות לאחר שניצחה במשחק הגמר שתוצאתו הייתה 2–0 את נבחרת טהיטי, וקלדוניה החדשה השיגה את המקום השלישי לאחר שבמשחק על המקום השלישי ניצחה את קלדוניה החדשה 2-1.