stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חזקה (הלכה)
חזקות אחרות > חזקת מצוות > זכייה בירושה

האחרונים נחלקו האם חזקת מצוות היא כשררה או לא, וכפועל יוצא מכך האם חזקת המצווה עוברת בירושה. לשיטת הסוברים שהיא כשררה, עוברת חזקת המצוות בירושה, ולשיטת הסוברים שאין חזקת מצוות כשררה, אין היא עוברת בירושה.
גם הסוברים שאין היא כחזקת שררה, מסכימים כי חזקת מצוות תעבור בירושה, אם המחזיק קנה אותה בדמים לו ולזרעו אחריו.
בכל מקרה חזקת מצוות אינה עוברת בירושה, אם הבן אינו ראוי. לדוגמה: שליח ציבור שתש כוחו, ולבנו אין קול נעים, הבן אינו יורש.
חזקות אחרות > חזקת תשמישין (חזקת שימוש)

חזקת תשמישין נוצרת כאשר שני שכנים דרים אחד בסמיכות לשני, והאחד עובר על כללי היחס בין שכן לשכן, ומבצע פעולה שזקוקה לאישורו המלא של שכנו. למשל: פתיחת חלון במקום שהוא יכול לראות את חברו ולהזיק בהיזק ראיה, הוצאת זיז לשטח חברו, בניית קיר המאפיל ומסתיר את האור מחצר שכנו, וכל הפעולות המפורטות בדיני הרחקת נזיקין. במקרה שהלה עבר על הכללים, והשכן ראה ושתק, יש להניח שהוא מחל לו על כך, ושוב אין אף אחד משניהם יכול לערער על כך, אם השני מתנגד לשינוי.
הראשונים נחלקו בגדר לזמן, בו נקבעת חזקה זו. הרמב"ם קובע כי מיד כאשר השכן ראה את המעשה ושתק, החזקה חלה. הראב"ד חלוק על כך, וסבור שאם השינוי לא הייתה בפניו של השכן, אין החזקה נקבעת עד שלושים יום. לפי דעה אחרת גם לחזקת תשמישין נדרשת חזקת שלוש שנים.
תקנות "חזקה" בהיסטוריה ההלכתית

כדי להגן על זכויותיהם של יהודים מפני שכניהם הגויים, או מפני יהודים אחרים, תיקנו הרבנים תקנות, המבוססות על דיני חזקה.
בימי הביניים נאסר על היהודים, בארצות רבות, להיות בעליהם של נכסי דלא ניידי. מסיבה זאת נאלצו היהודים לשכור את הבתים ששימשו לצורך מגוריהם, או עסקיהם, מאת שכניהם הגויים. בחלוף הזמן, כאשר ראה המשכיר הגוי, כי היהודי מצליח בעסקיו, הוא העלה את דמי השכירות באופן דרסטי, ואם השוכר היהודי סירב לשלם את דמי השכירות המופקעים, סילק אותו המשכיר מהנכס המושכר, והשכירו לאחר, שלקח את עסקו ופרנסתו של השוכר הראשון.
כדי למנוע זאת, הודיעו הרבנים כי לשוכר הראשון יש חזקה במושכר, והכריזו חרם ושמתא על כל איש יהודי, אשר ישכור חנות או דירה, אם כבר שכרם יהודי אחר.
רבנו גרשום מאור הגולה במאה ה-11 תיקן תקנה שלא ישכור יהודי מגוי בית שדר בו יהודי אחר מבלי לקבל את רשותו. ואפילו אם מכר הגוי את הבית לגוי אחר, לא פקעה זכות היהודי הראשון עד שתעבור שנה, מיום צאתו מהדירה. כמו כן תיקן תקנות שיהודי לא ייקח חזקת שררה של יהודי אחר.
במאה ה-16, התעוררה שאלת החזקה בארצות שקלטו את מגורשי ספרד ופורטוגל. האזרחים היהודים החדשים שהגיעו לא מכבר, והצטיינו בכישרונותיהם המסחריים ובתרבותם, היוו גורם תחרותי קשה ליהודים המקומיים. הרבנים תיקנו תקנות "חזקה" חמורות, כדי להגן על המקומיים שלא ינושלו ממעמדם.
לקריאה נוספת

יוסף דב סולוביצ’יק, בגדר חזקת קרקעות, בתוך: שעלי דעת, ו, תשמ"ט, עמ' 111–117
נחום אליעזר רבינוביץ', מושג החזקה כהוכחה משפטית במשנת הרמב"ם, בתוך: הגיון, ד, תשנ"ז, עמ' 73–76
האנציקלופדיה התלמודית, חלקים י"ג, י"ד
מנחם מאניש חיות

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  ?–1636 
 פטירה:  1636 
 
רבי מנחם מאניש חיות (נפטר ב-1636) היה הרב, ריש מתיבתא, ואב בית הדין של הקהילה היהודית בווילנה.
הוא היה בנו של רבי יצחק חיות. נראה כי בצעירותו, בערך בשנת 1590, היה רבה של טורבין שבמוראביה.
מצבתו היא העתיקה ביותר בבית הקברות היהודי הישן בווילנה, וסביר להניח שהיה רבה הראשון של העיר.
תשובה אליו מרבי אברהם שמואל בכרך (אנ') מוורמס (נפטר ב-1615) נדפסה בספר שו"ת "חוט השני", שכותב עליו בכבוד גדול, ומרבה בתוארי כבוד ובתשבחות.
הוא מוזכר גם בשו"ת "שער אפרים", משם ניתן לראות בקיאותו בגאומטריה.
נפטר בווילנה בח' באייר ה'שצ"ו (מאי 1636).
נכדו היה רבי יצחק חיות (השני), מחבר ספר "זרע יצחק" על המשנה.
כתביו

נדפס ממנו חיבור קטן בשם "זמירות לשבת" או "קבלת שבת", שהופיע בפראג (לפי צונץ, בלובלין) ב-1621.
קינה שחיבר על שרפה בפוזן ועל פטירת אחיו רבי שמואל נדפסה בספרו של אביו, "פני יצחק".
"כוונה אמיתית על דיני שישים" מכתב ידו נדפסה בספר "לחם הפנים" על יורה דעה מרבי משה יקותיאל קויפמן.
בספרייה הבודליינית נמצא חיבור שלו בכתב יד, בשם "דרך תמימים", המכילה ביאור לפרשת בלק ואשר נכללת באוסף אופנהיים ("Collectio Davidis", כת"י מס' 375, המבורג, 1826).
משפחתו

בנו - רבי שמשון חיות, עלה לארץ ישראל, ונפטר בדרך בטורקיה, חיבר הרבה ספרים, ונאבדו.
הערות שוליים

↑  נהג לאיית שמו (בחתימתו ובאקרוסטיכון בחרוזים שכתב) "מאנש" בלא יו"ד (רבי אפרים זלמן מרגליות, טיב גיטין, שמות אנשים, אות מ', ס"ק י"א, באתר היברובוקס).
1 2 3  שמואל יוסף פין, הגאון ר' מנחם מאנש ודורו, קריה נאמנה, באתר היברובוקס.
1 2 3 4  שניאור זלמן שכטר ופרץ ויירניק, ‏"ḤAYYUT, MENAHEM (MANESH, MANUS, MANISH, MANNUSCH) B. ISAAC", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
↑  רבי אברהם שמואל בכרך, שו"ת "חוט השני", סימן ל"א, באתר היברובוקס.
↑  רבי אפרים הכהן, שו"ת "שער אפרים" סימן כ"ט, באתר היברובוקס.
↑  חיים ישכר גראס, תפארת בנים אבותם, באתר היברובוקס.
↑  "Zur Geschichte und Literatur" עמ' 303.
↑  ראו שטיינשניידר, ‏Catalogus librorum hebraeorum in Bibliotheca Bodleiana, עמ' 1725, באתר גוגל ספרים.
↑  פני יצחק, באתר היברובוקס.
↑  רבי משה יקותיאל קויפמן, כוונה אמיתית על דיני שישים העתקתי מכת"י הגאון מוהר"ר מאניש חיות ז"ל, לחם הפנים, באתר היברובוקס.
↑  כן כתב נכדו, רבי מנחם מאניש בן רבי מאיר בהקדמתו לספרו של חמיו כ"ץ, שבתי בן מאיר הכהן, שפתי כהן חושן משפט, באתר אוצר החכמה
נח"ל אלישע

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 תאריך ייסוד:  1982 
 תאריך נטישה:  2003
 קואורדינטות:  31°52′26″N 35°28′40″E﻿ / ﻿31.8739°N 35.4778°E﻿ / 31.8739; 35.4778 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום השומרון מוגדלת) נח"ל אלישע(למפת דרום השומרון רגילה) נח"ל אלישע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נח"ל אלישע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נח"ל אלישע  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נח"ל אלישע (כנותה גם נח"ל פרת) היא היאחזות נח"ל לשעבר, ממזרח ליריחו.
ההיאחזות, שטקס העלייה לקרקע שלה התקיים ביום העצמאות ב-1982, נקראה על שם הנביא אלישע, שחולל נסים ביריחו, ועל שמו מכונה מעיין אלישע.
ב־16 באוקטובר 1989 התיישב במקום גרעין התיישבות ופונה לאחר מספר שעות.
ההיאחזות הפכה בתחילת האינתיפאדה השנייה למוצב צבאי.
אחר פינוי הקהילה היהודית מבית הכנסת שלום על ישראל, ישבה ארנה קובוס בהיאחזות במשך שבעה חדשים, עד שעברה לבית חגלה ("מול נבו").
במהלך מהומות מנהרת הכותל, בצהרי 27 בספטמבר 1996, עם תום תפילת יום שישי במסגדים, תקף המון פלסטיני את ההיאחזות. במהלך הקרב נפצעו שני חיילי נח"ל אשר שירתו במקום, ונהרגו ארבעה שוטרים פלסטינים.
בנובמבר 2000 נהרג בהיאחזות רב-סרן אמיר זוהר מירי שוטרים פלסטיניים וכמה חיילים נוספים נפצעו. בתגובה לאירוע הפציצו מסוקי קרב של חיל-האוויר את מפקדת המודיעין הכללי שביריחו.
ההיאחזות ננטשה ב-2003.
הערות שוליים

↑  מנמרוד ברמת הגולן עד אליפז בערבה יעלו על הקרקע 11 היאחזויות נח"ל ביום העצמאות (מודעה), דבר, 23 באפריל 1982
↑  11 היאחזויות נח"ל עלו על הקרקע ביום העצמאות, דבר, 29 באפריל 1982
↑  יאיר נהוראי, גרעין "איתן" התנחל על יד יריחו ופונה, חדשות, 16 באוקטובר 1989
↑  פליקס פריש, נסגרה היאחזות הנח"ל האחרונה, באתר ynet, 29 בינואר 2002
↑  בית חגלה על פני יריחו, באתר תרבות ומורשת יריחו
↑  אמיר זוהר - מסמך תיעוד, באתר מועצה אזורית יואב
↑  החיילים שנהרגו יובאו למנוחות, באתר ynet, 2 בנובמבר 2000
1 2  נח"ל אלישע, באתר עמוד ענן
↑  שינויים ברשימת היישובים 2003, קובץ אקסל באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588163505171
אר. סיטי

| --- | --- |
 מקום הקמה:  סנט תומאס 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 עיסוק:  פזמונאים ‏•‏‏ מפיקי הקלטות
 סוגה:  היפ הופ
 
אר. סיטי (קיצור של רוק סיטי; באנגלית: R. City ולשעבר Planet VI) הוא צמד היפ הופ אמריקאי שהוקם בשנת 2003 על ידי האחים ת'רון וטימותי תומאס. הצמד ידוע בעיקר בזכות עבודתם כפזמונאים ומפיקי הקלטות, וזכה להצלחה גדולה בתחום זה לפני שחתם על חוזה עם חברת קימוסבי רקורדס, חברת בת של RCA רקורדס, בשנת 2014 כאמנים מבצעים. בשנת 2015, הסינגל שלהם "Locked Away" בהשתתפות אדם לוין הגיע למקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100, והקדים את יציאת אלבום הבכורה שלהם What Dreams Are Made Of.
היסטוריה

ת'רון וטימותי תומאס נולדו וגדלו באי סנט תומאס שבאיי הבתולה של ארצות הברית, בפרויקט הדיור Oswald Harris Court. הם למדו בבית הספר התיכון Charlotte Amalie High School. כילדים, שימשו כרקדנים עבור להקת היפ הופ מקומית של בנות, והתנסו במגוון סגנונות מוזיקליים תוך קבלת תמיכה מהוריהם. בשנת 2000 עזבו השניים את האיים לטובת מיאמי כדי לפתח את קריירת המוזיקה שלהם, תחילה תחת השם 2Ekwip, אך הצלחתם בסצנת חיי הלילה של מיאמי הייתה מוגבלת. בזמן שהותם באטלנטה, ת'רון עבד בחברת קרוגר וטימותי ב-Party City, ולאחר מכן שבו לסנט תומאס בשנת 2005.
בשנת 2006 מכרו את השיר הראשון שלהם, "The Rain", שהופיע באלבומו של אייקון, Konvicted, שזכה למעמד של פלטינה משולשת. עד אוקטובר 2007 כתבו שירים לאמנים כמו אשר, שון קינגסטון, אשלי סימפסון, ניקול שרזינגר ומרי ג'יי בלייג'. בין הלהיטים הראשונים שלהם שזכו להצלחה נמנים "Take You There" של שון קינגסטון ו-"When I Grow Up" של הפוסיקט דולז. בשנת 2007 חתמו על חוזה עם חברת התקליטים גפן רקורדס והחברה של אייקון KonLive Distribution.
בין השנים 2008 ל-2012 הוציאו 15 מיקסטייפים, רבים מהם כללו את הכיתוב "PTFAO" (Put the F*ckin' Album Out), כמחאה על כך שהאלבום לא יצא רשמית. בשנת 2011 עזבו את KonLive ופתחו את חברת התקליטים העצמאית שלהם, Rebelution Records. במהלך תקופה זו המשיכו לכתוב שירים לאמנים מצליחים, כולל "Man Down" של ריהאנה ו-"Run Away Love" של ג'סטין ביבר. בשנת 2013 כתבו להיטים כמו "We Can't Stop" של מיילי סיירוס ו-"Pour It Up" של ריהאנה, שהופיע באלבום Unapologetic, אשר זכה בגראמי.
בשנת 2014 חתמו על חוזה עם RCA רקורדס וקימוסבי רקורדס של ד"ר לוק. אלבום הבכורה שלהם What Dreams Are Made Of מתאר את קשיי ילדותם בסנט תומאס. בשנת 2015 יצא הסינגל "I'm That..." עם 2 צ'יינז, וכן "Locked Away" עם אדם לוין. ת'רון תומאס זכה בפרס גראמי לפזמונאי השנה, על עבודתו עם אמנים מובילים בשנת 2023.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2015: What Dreams Are Made Of
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2008: Put the F*ckin' Album Out
2008: Rock City Takeova
2009: The Black Beatles Mixtape
2009: Welcome to Rock City
2009: Put the F'n Album Out...Sneak Peak
2009: Put the F*ckin' Album Out
2009: PTFAO: Independence Day
2009: PTFAO: The Saga Continues
2009: PTFAO: Stop Leaking Our Shit!
2009: The Lost Files
2010: PTFAO: Empire Strikes Back
2010: PTFAO: Independence Day Part 2
2010: No Off Days
2011: The American Dream
2012: American Nightmare
2014: V.I. Til We Die
הערות שוליים

↑  Twitter Q&A with Planet VI (aka Rock City), www.ascap.com
↑  R. City Returning Home for Reichhold Performance | St. Thomas Source, stthomassource.com
1 2  Exclusive Interview: Rock City on the 57th #GRAMMYs, Growing Up Poor and #WhatDreamsAreMadeOf, HuffPost, ‏2015-02-10 (באנגלית)
↑  Register to Vote Yet? Deadline is Sunday | St. Thomas Source, stthomassource.com
↑  V.I. rap duo inspires St. Croix young men - News - Virgin Islands Daily News, web.archive.org, ‏2015-10-14
↑  Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 2007-10-06. (באנגלית)
↑  10 Industry Songwriters You Should Know, www.complex.com (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2023: טוביאס ג'סו ג'וניור | פרס גראמי לפזמונאי השנה, לא קלאסי  2024: ת'רון תומאס  | הבא: 2025: איימי אלן |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1533 743X  LCCN: no2016053023  MusicBrainz: 759d57ae-ac3a-4b42-b965-314617a75e4f  VIAF: 145932382   WorldCat (עם VIAF): 145932382
יוזף שלייך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1902 גראץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  1949 (בגיל 47 בערך) 
 מדינה:  אוסטריה 
 
יוזף שלייך (גרמנית: Josef Schleich; ‏1902 - 7 בפברואר 1949) היה אוסטרי אשר הבריח ככל הנראה אלפי יהודים מן המדינה, בעיקר לכיוון יוגוסלביה, בין השנים 1938 ו-1941.
חייו

שלייך התגורר בעיר גראץ, הסמוכה לגבול דאז עם יוגוסלביה וניהל חוות תרנגולות. הוא היה בעל עבר פלילי, בתחום ההברחות, והיו לו עד 1938 16 הרשעות. ב-1938 החל לחלק לאנשי הקהילה היהודית בעיר תעודות המעידות על כך שעברו הכשרה חקלאית (תחילה אכן העביר הכשרות כאלו בחוותו, ולאחר מכן חילק תעודות ללא הכשרה), על מנת שאלו יסייעו בידם להגר. מאוחר יותר פתח משרד נסיעות בווינה אשר סייע ליהודים להימלט מאוסטריה. שלייך קיבל כסף מהקהילה היהודית בעבור פעילותו זו. בהתבסס על מסמכים בארכיון העיר גראץ, מוערך כי שלייך הצליח להבריח כ-20,000 איש.
פעילותו משכה את תשומת לב הגסטאפו ושלייך נעצר כ-13 פעמים על ידי הגסטאפו במהלך שנתיים אלו. יש המסיקים מעובדה זו כי שלייך שיתף פעולה עם הגסטאפו ומקטרגיו טוענים כי גם את הברחת היהודים והצלתם עשה בשל בצע כסף. עם זאת, שלייך לא היה חבר המפלגה הנאצית או מי מגופי השלטון.
ב-1941 נעצר שלייך על ידי הגסטאפו והועמד למשפט. ב-1944 התכוונו הנאצים להעמיד אותו למשפט ראווה, אך שלייך שמע על התוכנית מבעוד מועד וברח ליוגוסלביה, שם שהה עד סוף המלחמה. ב-1945 שב לאוסטריה.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, האשימו אותו שניים מהאנשים שהציל, כי נטל מכספם וכי לא העביר אליהם את חפציהם. שלייך הועמד למשפט ב-1947. בדצמבר 1948 קבע השופט החוקר, שהיה יהודי, כי לא קיימות ראיות המצדיקות הרשעה. חודשיים לאחר מכן, בפברואר 1949, נפטר משחמת הכבד.
דובער שניאורי

.
רבי דובער שניאורי, המכונה "אדמו"ר האמצעי" (ביידיש: דער מיטֶעלֶער רבי; ט' בכסלו ה'תקל"ד, 24 בנובמבר 1773 – ט' בכסלו ה'תקפ"ח, 28 בנובמבר 1827), היה האדמו"ר השני בשושלת אדמו"רי חסידות חב"ד, שעמד בראשה משנת ה'תקע"ג (1812) ועד לפטירתו בשנת ה'תקפ"ח (1827).
קורות חייו

נולד ביום ט' בכסלו תקל"ד (1773) לרבי שניאור זלמן מלאדי (בעל התניא) וסטֶערנא. בשנת ה'תקמ"ח נשא את שיינא.
עוד בחיי אביו, בשנים ה'תק"ן-ה'תקנ"א, שימש דובער כמדריך רוחני לצעירי החסידים בכיתות הלימוד ('החדרים') שייסד אביו. לאחר פטירת אביו בשנת ה'תקע"ג מונה לממלא מקומו בראש חסידות חב"ד, ובאותה שנה קבע דירתו בעיירה לובביץ' שברוסיה.
על שיטתו בהבנת דברי אביו ב"ספר התניא" חלק חברו (והחברותא שלו) רבי אהרון מסטרשלה, שבעקבות כך פרש והקים חצר משלו.
בשנת תקע"ד הקים ועד מיוחד לבניין ערי ישראל ברוסיה הלבנה אשר נהרסו בעת מלחמת נפוליון. שנה לאחר מכן השתדל ופעל להפריש חלקי אדמה בפלך חרסון וייסד שם מושבות יהודים (ראו יהדות פלך חרסון).
בשנת תקע"ה ייסד יישוב חסידי חב"ד בחברון ורכש בעיר מבנה, המשמש היום בית כנסת הקרוי על שם בתו מנוחה רחל סלונים, אשר הגיעה לחברון ונחשבת לאם היישוב החב"די בחברון.
בשנה זו (תקע"ה), מוצאים אנו לראשונה מכתב שבו חותם את שם משפחתו: "שניאוריו". חמש שנים לאחר מכן, בשנת תק"פ, חתם את שם משפחתו: "שניער" (בעברית: שְׁנֵיאֶר). רבי יוסף יצחק שניאורסון כתב באגרת, כי בשנת תקע"ג בחר את שם המשפחה: "שניאורי".
ב-1815 ייסד 39 מושבות חקלאיות יהודיות בקרקעות שהעמידו לרשותו שלטונות רוסיה, יישובים אלו היו קיימים כ-120 שנים והושמדו על ידי הנאצים במלחמת העולם השנייה.
בכ"ב בתשרי ה'תקפ"ז (5 באוקטובר 1826) נאסר ונחקר בעקבות הלשנה שטפלו עליו מתנגדי החסידות, ובי' בכסלו של אותה שנה שוחרר לביתו. יום זה נחשב אחד מחגי הגאולה של חסידות חב"ד.
נפטר ביום הולדתו ה-54 (ט' בכסלו ה'תקפ"ח) לאחר מחלה קשה, בהיותו בעיר ניז'ין שבאוקראינה. על קברו הוקם אוהל כשלידו קבור נכדו האדמו"ר רבי ישראל נח שניאורסון.
משנתו

רבי דובער המשיך וביסס את תורת חסידות חב"ד אותה יסד אביו. ייחודו היה בהרחבתה והעמקתה, תוך התבססות על מאמרי החסידות של אביו. וכך, מאמרים משל אביו בני עמודים בודדים, התבארו על ידו על פני עשרות ולעיתים אף מאות עמודים.
במאמרים ובספרים שהוציא ביסס למעשה את עבודת ההתבוננות כעבודה המרכזית של חסידי ליובאוויטש. מחסידיו דרש לעסוק בעיון השכלי וברכוז מעמיק על מנת לתפוס ולהפנים את תורת האלוקות המתוארת בכתביו; כפי שהוא כותב על עצמו בתחילת אחד מספריו (קונטרס ההתפעלות):
”וזהו כל מגמתי מנעוריי לכל אהוביי ומבקשי דברי אלקים חיים באמת, שיוקבע בנפשם אור חיי עולם לתכלית המכוון שהוא עניין גילוי אלקות בנפשם.”
במאמריו יישם הלכה למעשה את שיטת ה'עבודה', כאשר הוא מבאר מושגים בתורת החסידות מזוויות שונות ומוסיף משלים רבים לשם הבנתו. לעיתים הוא יורד ומבחין בהיבטים דקים ומופשטים של המושג, באופן המקשה על הבנת הלומד אשר אינו מעורה בתהליך ההתבוננות.
בשונה מאדמו"רי חב"ד האחרים, שמרבית ספריהם התבססו על מאמרי חסידות שנאמרו בעל-פה, רבי דובער כתב ספרי חסידות סדורים שעוסקים בנושאים מוגדרים; . במסורת החב"דית נמסר שכל אחד מהספרים הללו נכתבו לסוג מסוים של חסידים, מלבד שני ספרים ("שערי אורה" ו"שער היחוד") אשר נועדו לכלל החסידים לשם לימוד והכרת עיקרי תורת החסידות: שער היחוד הוא 'המפתח דתורת החסידות' (המפתח של תורת החסידות), ושערי אורה - 'אלף-בית דתורת החסידות' (הא"ב של תורת החסידות).
חיבוריו

ככלל, ספריו של רבי דובער הם ביאורים לדרושי אביו, אדמו"ר הזקן. אלא שדרושי אדמו"ר הזקן מחולקים ל"מאמרים" שדרש ברבים ו"מאמרים" שדרש לפני יחידי סגולה, ואילו רבי דובער הטמיע ב"מאמרים" שאמר ברבים מהיסודות והביאורים שאביו אמר לפני יחידי סגולה.[דרוש מקור]
כך מובא על ידי בנו רבי מנחם נחום בהקדמה לתורת חיים: ”. . .כשאר הואיל לבאר התורה שניתנה לנו . . מאת כ"ק אאזמו"ר ז"ל . . הכי קרא שמו שני־אור, ותורת אמת הייתה בפיו בשני פנים, הא׳ אשר דרש ברבים כאשר הוכיח במישור לענוי ארץ. שמה לא רבים יחכמו להבין עסקי פליאות חכמה לדעת בדברים העומדים ברומו ש"ע אשר הי׳ רצוף בתוך דבריו הקדושים. והוסיף ידו שנית לפני יח"ס מבנ"ע והמה מועטים לבאר דבריו יסודתם בההרי קודש בנוים ומיוסדים על אדני פז חכמת האמת. ואאמו"ר ז"ל לקח את עצי החיים והיו לאחדים בידו".”
אמנם, בדומה לאביו, שמר רבי דובער על שתי החטיבות הנ"ל כאשר הוא מיעד את ספרי השערים שלו לבאר את הסידור שנוסד ברובו על המאמרים שנאמרו לייחודי סגולה, ואילו את התורת חיים ייעד כדי לבאר את מאמרי העבודה.[דרוש מקור]
רבי דובער אף חילק את עבודת הוצאת הספרים של אביו לשניים, כאשר את המאמרים שנאמרו ליחידי סגולה הוא ערך והוציא בעצמו בספרים סידור עם דא"ח וביאורי הזוהר, ואילו את עבודת סידור והדפסת המאמרים שנדרשו ברבים הטיל על חתנו, רבי מנחם מנדל, אותם הדפיס בספרים תורה אור ולקוטי תורה.
גם המאמרים ליחדי סגולה חולקו לשתי חטיבות מאמרים – על סדר התפילה ומאמרים על הזוהר.
מאמרי הזוהר נדפסו על סדר פרשיות התורה, כמעט כלשונם, כפי שנשמעו מאביו, בתוספת מעט ביאור.
לעומת זאת, את הסידור עם דא"ח ערך מלכתחילה לפי שערים: שער התפילה, שער הציצית, שער התפילין, שער קריאת שמע, שער ברכת המזון, שער המילה, שער המועדים, שער הר"ח, שער השבת, שער החנוכה, שער הפורים, שער חג המצות, שער ל"ג בעומר, שער חג השבועות, שער האלול, שער ראש השנה, שער יוה"כ ושער הסוכות (דרושי חתונה, כוונת המקווה).
כפי הנראה ערך את הסידור בשערים אלו כאשר הוא מתעתד לבארם בהרחבה יותר בספריו שלו.
כך אנו מוצאים שרבים מספרי השערים של רבינו הם אותם המאמרים עצמם שבסידור רק שנתבארו בהרחבה לפי דרכו או מאמריו הוא - המבארים ביתר ביאור את אותם עניינים שנתבארו בקצרה במאמרי אביו.
יוצאים מן הכלל הם ספרו שער היחוד וכן קונטרס ההתפעלות המהווים חטיבה נפרדת של ביאור סדר ההשתלשלות ואופן ההתפעלות.
חיבוריו > רשימת הספרים

פסקי דינים - ביאורים לשולחן ערוך יורה דעה ואבן העזר.
אמרי בינה - ביאור על מצוות קריאת שמע ותפילין. נחשב במסורת החסידית כאחד הספרים המופשטים והקשים להבנה.
שער היחוד - ביאור על סדר השתלשלות האור האלקי.
שער האמונה - ביאור על מצוות האמונה ומצוות חג הפסח.
תורת חיים - מאמרי חסידות על ספר בראשית ושמות, חלקם מבוססים על מאמרי אביו.
עטרת ראש - דרשות לימים נוראים.
עיון תפילה - על התפילה.
שערי אורה - דרושים לחנוכה ופורים.
שערי תשובה - על התשובה.
דרך חיים - המשך לספרו שערי תשובה.
פוקח עורים - בענייני תשובה.
קונטרס ההתפעלות - פרטי אופני ההתפעלות במוח ולב ומחשבה.
פרוש המלות - מהדורא בתרא לשער התפילה שבסדור.
ביאורי-הזהר - ביאורים על חלקים מהזהר על פי חסידות ששמע מאביו אדמו"ר הזקן.
מלכא משיחא אתא לאתבא צדיקיא בתיובתא - ביאור על תהליכי התיקון והתשובה בעת הגאולה ותחיית המתים.
מאמרי אדמו"ר האמצעי - על התורה ומועדים ועוד - כ-20 כרכים.
סידור עם דא"ח - ביאורי חסידות לסידור הרב.
אגרות קודש אדמו"ר האמצעי, בהוצאת קה"ת, ברוקלין תשע"ב.
משפחתו

בנו - הרב מנחם נחום (ייד') (נולד בשנת תקמ"ט) מניעזין חתן הרב זלמן ריבלין ובזיווג שני חתן גיסו רבי יעקב ישראל מצ'רקס.
בנו של מנחם נחום מנשואין שניים: רבי מרדכי דב טברסקי-שניאורסון (- ט"ז בניסן תר"פ) מטומשפול. כיהן כרב ואדמו"ר בטומשפול. שינה את שם משפחתו לטברסקי כשם סבו.
בנו של מרדכי דב טברסקי-שניאורסון: רבי חיים משה יהושע טברסקי-שניאורסון מטומשפול. (חתן הרב שמואל ליפסון מבלצי מולדובה ובזיווג שני חתן רבי יוסף מקוידנוב). היגר לארצות הברית בשנת תרפ"ד, בתרפ"ט עבר לקראון הייטס. נפטר בתשי"ט וקבור בסמיכות לאוהל חב"ד לובביץ'.
בנו - הרב ברוך שמואל (חתן דודו הרב חיים אברהם - בנו של ה"בעל התניא").
בתו - שרה, התחתנה עם אליעזר דרברמדיקר (נכדו של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב - בן הרב מאיר, בן רבי לוי יצחק), להם נולדה בת אחת, ומיד אחרי הלידה שרה נפטרה ובתה נקראה על שמה.
בתם שרה הורביץ (נקראה על שם אמה), התחתנה עם משה שמשון הלוי הורביץ.
בנה הוא צבי יהודה הלוי הורביץ.
בתו - ביילא אשת הרב יקותיאל זלמן ווליס (נכדו של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב - בן הרב יוסף שלום בונם, חתן רבי לוי יצחק מברדיצ'ב).
בתו - חיה מושקא (אנ') אשת בן דודה רבי מנחם מנדל שניאורסון - הצמח צדק (ממלא מקום חמיו ודודו באדמו"רות).
בתו - דבורה לאה אשת רבי יעקב ישראל טברסקי מצ'רקס, בנו של רבי מרדכי מצ'רנוביל.
בתו - ברכה אשת הרב יונה מז'יטומיר.
בתו - מנוחה רחל סלונים אשת הרב יעקב כולי סלונים מחברון
בתו - אסתר מרים.
בתו - חיה שרה, אשת הרב אהרן אלכסנדרוב משקלוב (בתם היא הרבנית רבקה אשת המהר"ש) ובנשואין שניים אשת אהרן מקרמנצוג.
ראו גם

ניגון הקאפעליע
לקריאה נוספת

חיים מאיר הילמן, בית רבי, באתר היברובוקס, ברדיצ'ב, תרס"ב-1902 (חלק שני של הספר; מתוך 3). הוצאה חדשה, מהדיר: לוי יצחק הולצמן, כסלו תשע"ד, תורת חב"ד לבני הישיבות, ירושלים.
ספר התולדות , כרך שמיני, רבי דובער אדמו"ר האמצעי , נערך על ידי הרב חנוך גליצנשטיין (מתוך דבריהם וכתביהם של אדמו"רי חב"ד מליובאוויטש), הוצאת קה"ת, תשמ"ו.
פרק רביעי של תולדות רבותינו נשיאינו לוי יצחק הולצמן, כסלו תשע"ד, בהוצאת תורת חב"ד לבני הישיבות, כפר חב"ד (קיצור וליקוט מתוך ספר התולדות).
תורת האלקות בדור השני של חסידי חב"ד, רחל אליאור.
סקירה אודות מאמריו וספריו - בסוף ספר מאמרים שלו משנת תקע"ז.
מאסר וגאולת אדמו"ר האמצעי PDF,‏ מהדורת טקסט - תיק המסמכים, החקירות וההתכתבות מתורגמים מרוסית
יוסף יצחק קמינצקי, רבותינו נשיאינו - חלק ו', כ"ק אדמו"ר האמצעי, כפר חב"ד, תשע"ד
הרב אלכסנדר זיסל פיקרסקי, מפתח ספרי מאמרי ודרושי כ"ק אדמו"ר האמצעי ודפוסיהם, ברוקלין, נ.י.: קה"ת, תשפ"ב (הספר בקטלוג ULI)
ריקודים סלוניים

זוג רוקד צ'ה־צ'ה־צ'ה במהלך תחרות באוסטריה.
ריקודים סלוניים הם אוסף של ריקודי זוגות, המבוססים על סגנונות ריקוד מכל רחבי העולם, שאומצו חברתית ותרבותית בתרבות המערבית, ומהווים תחום תחרותי. הריקודים סלוניים החלו כריקודים עממיים.
הריקודים הסלוניים שרואים בהופעות שונים לחלוטין מן הריקודים הסלוניים בתחרויות.
בהופעות לא חלות שום הגבלות תנועתיות על הזוג. מטרת ההופעה היא לבדר את הקהל, לרגש אותו ולעניין אותו וכל תנועה היא בעלת סיפור. לעומת זאת בתחרויות יש חוקים ברורים ונוקשים בכל ריקוד וריקוד אשר חלים על הזוג. העמידה בחוקים היא אחד הקריטריונים לפיהם הזוג נשפט, אך גם אז הם מנסים להעביר לקהל ולשופטים את הרגשות הכי שונים - לכל ריקוד סיפור משלו וכך הריקוד ניראה חיי, והקהל הצופה בתחרות מרגיש שהוא נמצא בתוך סיפור זה. גם הריקודים הנרקדים בחתונות שונים מאלו שבתחרויות, משום שהם נרקדים על ידי אנשים שלא יודעים לרקוד בכלל.
סגנונות

קיימים עשרה ריקודים בסיסים בתחום הריקודים הסלוניים אשר מתחלקים לשני סגנונות של חמישה ריקודים. כאשר לכל קבוצה סגנון ואופי שונים.
סגנונות > ריקודי סטאנדארט או ריקודים אירופיים

הריקודים בקטגוריה זו מקורם באירופה.
הזוג חייב להיות במגע מתמיד לאורך כל הריקוד, אסור להם לעזוב ידיים, את המסגרת המוחזקת מתחילת הריקוד ועד סופו. הגבר לובש חליפת טוקסידו והאישה מעין שמלת ערב בה משולבת יצירתיות רבה.
ואלס אנגלי (Slow Waltz) - קצב של שלושה רבעים איטי.
טנגו (Tango) - ריקוד ארגנטינאי במקור. הגיע מלאטינו אמריקאיים לפני שריקודים סלוניים ניהיו תחרותיים רשמית והתפתחו בעולם. הוא היה במקום הפסודובלה בלאטין.
סלוופוקס/פוקסטרוט (Slow Foxtrot) - אחד הריקודים המורכבים והקשים בתחום הריקודים הסלוניים כיוון הוא מצריך רמה גבוהה של שליטה על הגוף.
ואלס וינאי (Viennese Waltz) - קצב של שלושה רבעים מהיר. מאופיין בהרבה סיבובים מהירים על הרחבה.
קוויקסטפ (Quickstep) - בתרגום לעברית "צעד מהיר". כמו שהוא נשמע, זהו ריקוד מהיר ואף קופצני.
סגנונות > ריקודים לטינו-אמריקאים

הריקודים בקטגוריה הזאת הם מאמריקה ומהמדינות הלטיניות. כאן הלבוש הוא שונה. לגברים יש חופש בלבוש שלהם יחסית לריקודים האירופאים, והנשים לרוב לובשות שמלות קצרות. לכל ריקוד אופי, סגנון וקצב משלו. הריקודים הלטינים מספרים סיפורי אהבה בין שני בני הזוג, לעומת הריקודים האירופאים שנחשבים ליותר רציניים.
צ'ה צ'ה צ'ה (Cha cha) - ריקוד קובני במקור. ריקוד חזק אך באותו זמן מנסים להראות את האהבה בין בני הזוג. רגליים תמיד חזקות ומחדדים כל תנועה. מצב של שתי רגליים כפופות לא קיים בצ'ה צ'ה צ'ה. גם בריקוד הזה בת הזוג משחקת עם בן הזוג. אך בן הזוג לרוב שולט בה ולא נותן לה לברוח כל כך מהר.
סמבה (Samba) - במקור ריקוד ברזילאי. מהווה חלק אינטגרלי מן הקרנבל בברזיל. רוקדים בקצב שלושה רבעים, רבע שלם בתנועות הבסיס. ריקוד שמח וקיצ'י המאופיין בתנועת הבאונס. ריקוד זה אינו נרקד עם ברכיים ישרות.
רומבה (Rumba) - ריקוד שמקורו בקובה, נחשב לריקוד האהבה. בעל קצב איטי יחסית לשאר הריקודים הלטינים. בת הזוג מסמלת מאהבת חושנית שלא תמיד תתן לבן זוגה לקחת אותה. היא משחקת איתו; ובן הזוג מנסה להשיג לעצמו דייט. מצב של שתי רגליים כפופות לא קיים ברומבה.
פסודובלה (Paso Doble) - מקור הריקוד הוא במלחמות השוורים בספרד. בן הזוג מסמל את המטאדור או את השור והבת זוג מסמלת את השור או את הבד האדום שהמטאדורים מחזיקים בקרב. כיוון שמקור הריקוד הוא ספרדי הוא משלב בתוכו תנועות שלקוחות מסגנון הפלמנקו הספרדי. לפני הכל הריקוד היה בריקודי סטאנדארט וכשריקודים סלוניים התפתחו הריקוד הגיע ללאטין במקום הטנגו.
ג'ייב (Jive) - כולל בתוכו תנועות של טוויסט וסווינג, ריקוד קופצני ושמח. בת הזוג מתגרה בבן הזוג שלה והוא חייב לרדוף אחריה. הריקוד יוצר משחק בין שני אוהבים.