stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גתות ברקן
הממצאים > גת

באתר ח'רבת אל-בֻרַכּ נמצאת גת גדולה במיוחד הכוללת משטח בגודל 6X9.5 מטר ובה בור איגום מרכזי. זוהי גת ציבורית גדולה ומרשימה הכוללת משטח דריכה ושני בורות איסוף. במרכז משטח דריכה חצובה גומחה מרובעת אשר שימשה, כפי הנראה, בסיס למכבש עץ שבעזרתו הצליחו למצות את כל היין מן הענבים. לצד משטח הדריכה חצובות שלוש גומות סגלגלות אשר עליהן הניחו כנראה את הענבים, טרם הכנסתם לגת. שני בורות האיסוף יכולים להעיד על יכולת ייצור של שני סוגי יין במקביל. מגודלם של הבורות ניתן לשער שהופקו בגת כארבעים אלף ליטר יין בשנה.
מעבר לכך נחצבו בסביבות האתר משטחי דריכה ענקיים (זוהו עד כה שישה בממדים של עד 20X20 מטרים). אלו היו כנראה משטחי דריכה "ציבוריים" או משותפים. גתות היין השונות מצביעות הן על טכניקות שונות להפקת יין והן על עלייה במורכבות וכמות היצור כנראה מהתקופה ההלניסטית ועד התקופה הביזנטית (יכולת תפוקה בנפח של מ-600 ליטר ועד 50,000 ליטר).
מנין היו מביאין את היין?
"קרותים והטולים אלפא ליין. שנייה להם בית רמה ובית לבן בהר וכפר סגנא בבקעה. כל הארצות היו כשרות אלא מכאן היו מביאים."
המקום המתואר במשנה כ"אלפא ליין" הוא קרותים. יש המפרשים שקרותים אלו שתי קריות סמוכות זו לזו. ואכן ממש בלב האזור שבו נתגלו הגתות, שוכנים שני כפרים שמשמרים את השם "קירייה"- קרוות בני חסן וקרוות בני זיד. האזור השני הנזכר במשנה שממנו הביאו יין, השתרע ממש מדרום לנו, באזור הכפרים בית רימא (בית רימה) וא-לובן (בית לבן). אם כן, אזור זה היה בימי בית שני "אלפא ליין". כלומר, המקום שסיפק את היין לבית המקדש. הגת שלפנינו החלה לפעול, ככל הנראה, בימי בית שני ונוכל להניח שייצרו בה אותו יין משובח ששימש לנסכים בבית המקדש.
בשדות מסביב לאתר זוהו כ־65 מגדלי שדה המבטאים את תפרוסת, מיקום וגודל הכרמים והשטחים החקלאיים של האתר. כן נמצאו חמש גתות חצובות נוספות (המתוארכות כנראה לתקופה ההלניסטית על פי צורתן). מספריהם של המגדלים והחלקות מתאים באופן כללי למספר הבתים שזוהו באתר, וייתכן שלכל בית אב שויך שדה.
הממצאים > גורן

הגורן היא מקום ששימש בעבר לריכוז החיטה על מנת לבצע בה דישה.
מדרום - מזרח לגת הגדולה נבחין בגורן עגולה, חצובה בסלע ובמרכזה פתח בור מים.
גורן זו מעידה על גידול דגן בסביבת האתר בימי קדם.
בגורן ריכזו את החיטה על מנת לבצע בה דישה (הפרדת הגרעינים מן השיבולים) וזרייה ברוח (הפרדת הגרגרים מן המוץ והתבן).
הממצאים > מחצבה

מצפון מזרח לח'רבת אל-בֻרַכּ בקיר המצוקי, מימין לגת הגדולה ומשמאל לגורן נמצאת אחת מן המחצבות המצויות באתר.
מחצבה היא סוג של מכרה פתוח שבו מוציאים סלעים ומינרלים מן האדמה לכמה מטרות:
חציבת אבני גיר לשם שריפתן בכבשן להכנת סיד המשמש לטיוח ובנייה.
חציבת אבני גיר לשם בנייה.
שטחי המחצבות משתרעים על פני דונמים אחדים. ניכר כי הסתתים חיפשו וגם מצאו את סוג האבן הנכונה. הארכאולוגים שסקרו את האתר משערים שמחצבות אלו שימשו כמקור לאבן הבנייה של אל בוראךּ. צורת החציבה מעידה על מקצועיות החוצבים ועל סדר ושיטה מוקפדים בעבודה החציבה. המחצבות בגתות ברקן מתמלאות במי גשמים מדי חורף, ומתכסות בפריחה מרהיבה של נורית המים שפרחיה לבנים-צהובים. צמח זה גדל בבריכות רדודות ושורשיו נאחזים בקרקע בוצית. המחצבות מנוקזות בכל אביב למניעת התרבות היתושים.
הממצאים > בורות מים

פתח הבור שבגתות ברקן מצוי בסמוך לגורן. בור מים נחצב לאיסוף מי גשמים. זוהי המצאה שאיפשרה את הקיום האנושי במקומות נטולי מעיינות. לשם איסוף המים נחצבו תעלות שמובילות את המים לבור. על פני השטח הונחה אבן עגולה שכונתה "חוליה". בקצה התעלות היה מקובל להכניס ענף משיח סירה קוצנית אשר ישמש כמסננת למים. את הבור טייחו בסיד על מנת למנוע את חלחול המים מבעד הסדקים. מבנה צורת הבור כפעמון.
הממצאים > כבשן

כבשן סיד הוא תנור המשמש ליצור סיד באמצעות שריפת אבן גיר. לצורך ייצור הסיד יש לשרוף את הגיר ולהגיע לטמפרטורה של 900 מעלות צלזיוס. אם בזמן השריפה התנור מגיע לטמפרטורה גבוהה מ-1000 מעלות החומר הופך להיות בלתי שמיש.
שימוש בייצור סיד ידוע עוד בימי קדם לצורכי בנייה, ייצור פצצות ושימושים חקלאים.
באתר גתות ברקן ניתן לראות כבשני סיד מהתקופה הביזנטית. הכבשן בנוי מבור שקוע מדופן אבן ואילו החלק הבולט מעל פני הקרקע בנוי סוללה עבה של עפר ואבן, המקיפה את הכבשן סביבה. בבניית הכבשנים הושקעה עבודה רבה, כי בשל החום הרב שנדרש ליצירת הסיד, דופנו הבורות בשתי שכבות עבות של אבן.
נראה שלכבשני הסיד הייתה חשיבות כללית בלתי מבוטלת משום שללא סיד אי אפשר לייצר טייח לבניה, ובעיקר נדרש הסיד לטיוח בורות המים החיוניים.
ייתכן שלסיד היו גם שימושים חקלאים, כגון – בסיס ומדלל של חומרי הדברה נגד מזיקים. את הגופרית ששימשה להדברה במזיקי הכרמים דיללו בסיד.
הממצאים > קברים

בגתות ברקן ישנם קברים דמויי ארגז (המכונים גם קברי דו - מקמר). הקברים בנויים מגומחות מלבניות עמוקות, שבדפנותיהן חצובים מיקמרים. מתחת לכל מיקמר חצובה שוקת קבורה שבה הונחו הנפטרים. על מנת לסתום את הקברים היו מניחים על תיקרתם לוחות אבן. צורת קבורה זאת אופיינית לתקופות הרומית המאוחרת ולתקופה הביזנטית.
לפי הימצאות הקברים בסמוך לגת לייצור יין ולגורן לתבואת הדגן, יש להניח[דרוש מקור] שאין אלו קברים של יהודים מכיוון שההלכה היהודית מצווה על הרחקת הקברים מהעיר למרחק של לפחות חמישים אמה.
צמחייה

בכניסה לאתר ניתן לראות בימין השביל עץ חרוב מרשים. בנוסף, ניתן לצפות במגוון סוגי עצים כגון: אלת המסטיק, עצי זית, שקד, תאנה, רימון.
לאורך השבילים והמדרונות יימצאו פרחים עונתיים מגוונים: בעת הסתיו נוכל להבחין בעמודי פריחה של החצב, ומיד לאחר הגשם הראשון יתמלאו השבילים בסיתווניות.
עם בוא החורף האתר נמלא ברקפות ובפרחים אדומים על פי מחזורי הפריחה: ראשית הכלניות האדומות, אחריהן הנוריות ובבוא האביב יופיעו הפרגים ודם המכבים.
האתר מצויה בבתה הכוללת בין היתר הצמחים האופייניים סירה קוצנית, קידה שעירה, בלוטה גלונית, מרווה ריחנית, קורנית מקרקפת, לשון - הפר הסמורה, נואית קוצנית, געדה מצויה, עוקץ - העקרב עגול העלים, עירית גדולה, אזוב מצוי וזקנן השעיר.
בעלי חיים

עולם החי באזור מורכב מאוכלוסיות שפלשו לאזור בתקופות שונות והסתגלו לתנאים השוררים בו. במאה ה-20 נפגעה אוכלוסיית בעלי החיים לא מעט מפעילות האדם. היישוב הערבי המתפתח פגע קשות בעולם החי בשתי צורות עיקריות: ציד, שתוצאותיו היו הרסניות במיוחד עם הכנסת הנשק החם לאזור. בשל הציד נכחדו לגמרי הזאב והצבוע. בנוסף, הרס מקומות המחיה הטבעיים בידי האדם לשם העיבוד החקלאי, בירוא חורשים ויערות, ורעיית עדרי עיזים שחורות, צמצמו את מקומות המחיה של חיות הבר, בעיקר הגדולות שבהן.
בעלי החיים השולטים כאן, במוצאם מן האזור הים-תיכוני ומאירופה. כגון הגירית, חזיר הבר, צבי ארצישראלי, השועל המצוי, הקיפוד המצוי, היערון, החולד, ושפן הסלע.
מצויים אף נציגים של עולם החי הטרופי כגון הדורבן, גדול המכרסמים בארץ.
ניתן למצוא גם בעלי חיים שמוצאם מסודאן כגון: נמייה, תן, ועטלף הפרי המצוי. ומן העופות ניתן למצוא פשוש, בולבול, צוצלת וצופית. בז מצוי, נץ מצוי וחוואי הנחשים הם הבולטים שבעופות הדורסים שבאזור. גם העופות הדורסים מאוימים על ידי ציידים שמנסים לביית גוזלים למטרות צייד.
מחקר ארכאולוגי

משנת 2017 נערכות באתר חפירות ארכאולוגיות חינוכיות המשולבות בתוכנית הלימודים של בית הספר היסודי בנציון נתניהו שבישוב ברקן. החפירות מתבצעות תחת חסות המחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטת אריאל, ומנהלי החפירה הם פרופ' דוד בן שלמה ואחיה כהן-תבור ("דגש ארכאולוגיה תיירותית") אשר מספקים את התמיכה המדעית לפרויקט. רישיון החפירה ניתן על ידי קמ"ט ארכאולוגיה, מימון וסיוע ניתן גם על ידי מחלקת החינוך במועצה אזורית שומרון ומזכירות היישוב ברקן. מדי שנה מתקיימים כ־15 ימי חפירה באתר. בחודשים הקודמים לחפירה התלמידים מקבלים רקע לימודי על הארכאולוגיה, האזור והאתר: התקופה אותה הם חופרים, אורחות החיים, הכלים ועוד. כמו כן ניתנת הדרכת בטיחות בעבודה באתר ושימוש נכון בכלים. במהלך החפירה, עת מתגלים ממצאים, הצוות החינוכי משתמש בממצאים כאמצעי לפעילות חקר: ילד המוצא פריט מעניין, מקבל משימת חקר והמלצות לאיתור מידע עליו. לחפירות מוזמנים גם בוגרי בית הספר היכולים לעזור בעבודה הקשה יותר, ואף ילדי גני החובה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  רביב ואלינסון, המדריך למטייל בשומרון כרך ב', המדריך למטייל, 2013
1 2 3 4  שמעון דר, התפרוסת היישובית של מערב השומרון בימי הבית השני המשנה והתלמוד ובתקופה הביזנטית, החברה להגנת הטבע, 1982
↑  משנה, מנחות ח, ו
↑  מנחות, ח', ו.
↑  כנראה זו הסיבה ששמו הערבי של האתר הוא "חירבת אל בורק" כלומר "חורבת הבריכות"
↑  משנה, במסכת בבה בתרא פרק ב
↑  "בתה" או ברבים "בתות"- הן שדות לא מעובדים שגדלים בהם עשבים ושיחים נמוכים
1 2  מדריך ישראל, כרך ח', ע' 231–233, כתר, 1980
↑  דבורה מושקוביץ (2015-07-24), קליפ קבוצת היוזמה לאימוץ אתר גתות ברקן - תשע"ו - בית ספר בנציון נתניהו, נבדק ב-2018-05-15
↑  אפרת פורשר, בני 6 חפרו באדמה ומצאו סכין בת 10,000 שנה, באתר ישראל היום, ‏2.1.18
↑  ראובן גור אריה, חפרת ומצאת - תאמין!, באתר מקומנט ישע, ‏16.3.2017
↑  רונן גרוס, תלמידים גילו: נרות מתקופת התלמוד-עדות ליישוב יהודי, באתר אקטואליק חדשות, ‏8.4.18
↑  מערכת כיפה, תלמידים בשומרון מצאו פריטים ארכיאולוגיים מתקופת האבן, באתר כיפה, ‏2.1.18
| אתרים בשומרון |
| --- | --- | --- |
| צפון השומרון | תל דותן • עמק דותן • קסטלום בליסימום • יער ריחן • מצפה שלפים - עמק דותן • שומרון • יער שקד |  |
| מרכז השומרון | בריכת ישמעאל • עין מח'נה (מעיין עמשא) • האלות האטלנטיות • מצפה יוסף • מצפה הדר • מצפור רבבה • שכם הקדומה • קבר יוסף • הר גריזים • מוזיאון השומרונים • מקדש השומרונים בהר גריזים • יקב הר ברכה • הר עיבל • מזבח הר עיבל • באר יעקב (שכם) • עין כפיר • עיינות בידאן • הר כביר •  בור הציפורים • סבסטיה • גבעת פינחס • קברי אלעזר ואיתמר • אלוני יצהר • קבר השייח' סלמאן אל-פארסי |  |
| מערב השומרון | המרפסת של המדינה • נחל קנה • גתות ברקן • דיר קלעה • פארק הצנירים • חורבת כורכוש • חורבת דיר סמען • חורבת צרידה |  |
| מזרח השומרון | מצפה שלושת הימים • מצפה מתן • תל חייא • שמורת נבי נון • חורבת עורמה • בריכת אירוס השומרון • מצפה אילן (אלון מורה) • מצפה בניו • בוסתן שלמה • טנא א-תחתא |  |
| דרום השומרון | קבר יהושע בן נון • קבר כלב בן יפונה • מעיין אייל • ח'ירבת סמארה • יקב טורא |  |
כלי חפירה ארכאולוגית על רקע אתר החפירות גתות ברקן
הגורן באתר גתות ברקן
מחצבה מלאה במי גשמים באתר גתות ברקן
קבר ארגז באתר גתות ברקן
ניב (ביטוי)

.
ניב או מטבע לשון או ביטוי הוא צירוף מילים בעל משמעות מיוחדת, שונה מזו המתקבלת באופן מילולי מהמילים המרכיבות אותו. לדוגמה, הביטוי בעברית "לא דובים ולא יער" שמשמעותו "לא היה ולא נברא" – אדם שמכיר רק את המילים דובים ויער לא יוכל להבין מכך את משמעות הביטוי.
ביטויים משמשים פעמים רבות כדרך התבטאות רחבה ועשירה יותר אשר נדרשת בכדי לתאר באופן המיטבי מצבים מורכבים ושונים מהרגיל. לעיתים נשחק ביטוי והופך לקלישאה.
לכל שפה ישנו אוסף הביטויים שלה, שמקורו ברקע התרבותי של דובריה. ביטויים מסוימים מתקיימים בשפות רבות. לעיתים מובאים ביטויים בשפת המקור שלהם, השונה משפתו של הדובר. בקרב דוברי שפות אירופיות נפוצים ביטויים בלטינית. בקרב דוברי עברית רווחים ביטויים בארמית, בערבית וביידיש.
פעמים רבות בנוי הביטוי מדימוי, למשל:
חשוב כקליפת השום; לתיאור דבר שאינו חשוב כלל.
גם קרנף עיוור יכול להבדיל בין חיטה לשעורה.
מעניין כשלג דאשתקד; לתיאור נושא שהעניין בו חלף לפני זמן רב.
רקע תרבותי לצמיחת הניב

ניב צומח על רקע תרבותי וסביבתי מסוים, ולעיתים ממשיך להתקיים גם לאחר שרקע זה נעלם. דוגמה בת זמננו לכך היא הביטוי "נפל האסימון", שמקורו בתקופה שבה הפעלת טלפון ציבורי נעשתה באמצעות אסימון, תקופה שהסתיימה בשלהי המאה העשרים.
מרחק רב מדי מהרקע שעליו צמח הניב עלול לגרום לשימוש משובש בו. ביטוי שמשובש תדיר הוא "לבור את הבר מן התבן", ביטוי שמקורו בתהליך עיבוד התבואה, ומשמעותו הפרדת העיקר (הבר, גרגרי התבואה) מן הטפל (התבן). מרבית דוברי עברית לא עסקו מעולם בתהליך זה ולא ראו אותו, ולכן נפוצה הצורה המשובשת "לבור את המוץ מן התבן" שבה המוץ והתבן הם מרכיבים טפלים של התבואה.
ביטויים נוצרים בנסיבות מגוונות, ובהן:
תיאור של אירוע היסטורי:
"משכמו ומעלה", "נחבא אל הכלים" ו"הגם שאול בנביאים", שמקורם בתנ"ך.
מיתולוגיה:
עבודה סיזיפית – עבודה מפרכת ואינסופית ללא תכלית.
סוס טרויאני – דבר הנראה תמים אך בפועל מזיק, ולמעשה מתגלה מאוחר מדי, לאחר שהנזק כבר נגרם.
הביטוי נאמר על ידי אדם מסוים, והוא מאומץ על ידי הכלל כביטוי המבטא עניין בתמציתיות:
"נקמת דם ילד קטן עוד לא ברא השטן" שיצר ביאליק בשירו "על השחיטה".
"העיניים של המדינה", שאמר בני מסס – לוחם חטיבת גולני במלחמת יום הכיפורים.
הביטוי מופיע ביצירה, כגון סרט קולנוע, מחזה או מופע בידור:
"אתה הבנת את זה, ברוך?", שמקורו במופע של להקת "הגשש החיוור".
"מחר יהיה יום חדש" – משפט הסיום של הסרט "חלף עם הרוח".
"בשביל כבוד צריך לעבוד" – דבריו של גיבור המחזמר "קזבלן".
"סדר לי ת'בחור" – משפטו של עוזי כהן ב"ארץ נהדרת".
משלים:
"שירות דוב"
"חלק הארי".
"טול קורה מבין עיניך": אמירה למי שמתלונן על פגם בחברו, בעוד שהפגם בו עצמו גדול יותר. (מהגמרא, (ערכין ט"ז:), הברית החדשה (הבשורה על פי מתי), ועוד) מתחיל באמירה "טול קיסם מבין שיניך", הנענית בביטוי זה (במקור, המשל עוסק באי-נכונות לקבל ביקורת; המשמעות המודרנית של הניב כמעט הפוכה, ופוסלת את הביקורת).
לעיתים קשה להתחקות אחר הדרך שבה נוצר ניב מסוים. ראו, למשל, הניסיון לקבוע את מקורו של הביטוי "פעם שלישית גלידה".
ביטויים מבוססי גאוגרפיה

פעמים רבות מורכב הביטוי מאזכור של ארץ מסוימת או עיר מסוימת, שמאפיין כלשהו המיוחס לה משתקף בביטוי. דוגמאות:
זה סינית בשבילי: ביטוי שאומרו מתכוון לציין כי הנאמר (או הנכתב) כלל אינו מובן לו. זו דרך עדינה לומר: "לא הבנתי כלום". ביטוי דומה מופיע בשפות שונות, אלא שבכל ארץ "השפה הלא מובנת" שמשמשת כמטאפורה היא שונה – הביטוי המקביל בצרפתית, למשל, הוא C’est de l’hébreu, שפירושו: "זו עברית"
החלום האמריקאי: מושג המתאר חיים של עושר, הצלחה וסיפוק הנמצאים כביכול בהישג ידם של תושבי ארצות הברית. החלום האמריקאי מתקשר לתדמית של ארצות הברית כ"ארץ האפשרויות הבלתי מוגבלות".
לסוגי מזון רבים ניתן כינוי המייחס אותם לארץ מסוימת. כך הם תרנגול הודו (הקרוי באנגלית turkey – טורקי), קפה טורקי (הקרוי ביוון "קפה יווני"), בייגל אמריקאי (שהאמריקאים מכנים דווקא Jewish bagel – בייגל יהודי), גבינה בולגרית, פיתה עיראקית ורבים אחרים.
לעיתים נוצר ביטוי כזה על-שם ארץ מוצאו של האדם שבעקבות פועלו נוצר הביטוי. דוגמאות:
פתיחה ספרדית: אחד ממהלכי הפתיחה המקובלים במשחק השחמט. מקור הכינוי במוצאו של שחקן השחמט הספרדי רוי לופס דה סגורה.
כתיב פולני: שיטה לכתיבת נוסחאות מתמטיות ולהצרנת ביטויים לוגיים, שפותחה על ידי הלוגיקן הפולני יאן לוקשייביץ, ונקראה "כתיב פולני" על שמו.
ביטוי מבוסס בדיחה

"להרוג טורקי ולנוח": ביטוי שמשמעו להתקדם לאט, שלב אחרי שלב, בביצוע משימה. מקור הביטוי בבדיחה:
ביטויים על שם אישים

ביטויים רבים קשורים בשמות אישים – דמויות היסטוריות, מיתולוגיות או בדיוניות. דוגמאות:
אהבה אפלטונית: יחסי חיבה ורעות זוגיים נטולי כל מרכיב מיני.
ביצת קולומבוס: רעיון מקורי ושובר-מוסכמות המביא לפתרונה של בעיה.
דון קישוטיות: התנהגות הכוללת ניסיון לבצע פעולות בלתי אפשריות למען אמונה תמימה כלשהי.
עקב אכילס: נקודת חולשה, לרוב אצל מי שנראה על פניו חזק וחסין.
סלנג

לא רק השפה התקנית עשירה בביטויים. נוסף לאלה, קיים הניב הדיבורי (קולוקיאלי) וגם לסלנג ביטויים משלו.
טרנטה דה-לוקס: תיאור מכונית הנוסעת חרף היותה גרוטאה.
"חבל על הזמן": ביטוי שמתייחס לחוסר היכולת לתאר את מעלותיו של דבר מה, מפאת היותו משובח ביותר – ניסיון לתאר אותו יהיה בזבוז זמן.
שק לי בתחת ולך תזדיין הם דוגמה לביטויי סירוב בסלנג, הנחשבים לניבול פה. "קפוץ לי" הוא ביטוי חריף פחות להעברת מסר דומה.
מספר ירוק: כינוי לרישיון להפעלת מונית.
"פרה פרה" – ביטוי שמשמעותו שלב אחרי שלב, צורה מצונזרת של הביטוי "פרה פרה נדפוק את כל העדר".
לעיתים מלווה מחווה גופנית את אמירתו של הביטוי. את הביטוי "למה, מי מת?" נהוג ללוות בהושטת היד קדימה תוך כדי סיבובה של כף היד ב-180 מעלות, כך שתפנה כלפי מעלה. ביטויים מסוימים מלווים באצבע משולשת.
ראו גם

רשימת ניבים
ספר הביטויים המקיף
לקריאה נוספת

יעקב יגר, מטאפורה דימוי וניב (דיונים בפרקי לשון), הוצאת ספרים מ. ניומן בע"מ, חיפה, תשל"ד (1973)
טוביה כהן, ניבון עברי חדש, הוצאת יבנה, 1999.
שלמה הרמתי, ניבים מספרים, הוצאת עמיחי, 1979.
רוביק רוזנטל, מילון הצירופים, הוצאת כתר, 2009.
נפתלי ארבל, ספר הניבים הגדול, הוצאת booksrus – ספרים זה אנחנו, 2009.
נחום רקובר, ניבי תלמוד, ספריית המשפט העברי, תשנ"א 1990
הערות שוליים

↑  רוביק רוזנטל, חדוות הלשון – שיחות על העברית הישראלית, תל אביב תשס"ד, עמ' 102–103.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538409405171  BnF: cb11975757d (data)  LCCN: sh85064164  NDL: 00577119  NKC: ph139219
תום מיין

| --- | --- |

מיין בהרצאה באוניברסיטת דרום קליפורניה, 2023
 לידה:  19 בינואר 1944 (בן 81) ווטרברי, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר לעיצוב של אוניברסיטת הרווארד  Southern California Institute of Architecture  אוניברסיטת דרום קליפורניה  אוניברסיטת הרווארד  USC School of Architecture 
 תחום יצירה:  אדריכלות
 יצירות ידועות:  Diamond Ranch High School 
 פרסים והוקרה:  פרס פריצקר (2005)  פרסי העיצוב הלאומיים 
 
"קופר 41" בית הספר להנדסה ואדריכלות בקופר יוניון, 2009
תום מיין (באנגלית: Thom Mayne; נולד ב-19 בינואר 1944) הוא אדריכל ומרצה אמריקאי החי ופועל בלוס אנג'לס. מיין עומד בראשות התוכנית לתואר שני בתכנון ערים במכון לארכיטקטורה של דרום קליפורניה (SCI-Arc) ומרצה באוניברסיטת פנסילבניה, בנוסף מילא תפקידי הוראה באוניברסיטה הפוליטכנית של מדינת קליפורניה, פומונה (Cal Poly Pomona) ובאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). הוא עומד בראש Morphosis Architects, משרד אדריכלים שבסיסו בקולבר סיטי ובניו יורק. מיין קיבל את פרס פריצקר לאדריכלות במרץ 2005.
ביוגרפיה

מיין נולד בווטרברי, קונטיקט ב־19 בינואר 1944. למד אדריכלות באוניברסיטת דרום קליפורניה (1968).
באותה עת החזיק מיין באג'נדות חברתיות ורצה להתמקד בתכנון עירוני, מיד לאחר שקיבל את התואר הראשון שלו, החל לעבוד כמתכנן עירוני תחת האדריכל הקוריאני קי סו פארק ובמקביל החל ללמד באוניברסיטה הפוליטכנית של קליפורניה (קאל פולי פומונה). מאוחר יותר סיפר כי במהלך אותה תקופה הוא הבין ש"מדיניות ותכנון לא יעבדו בשבילי" ושהוא "זקוק לפתרון מוחשי יותר", מיין הבין שהוא נמשך יותר לעיצוב אדריכלי של מבנים וחללים.
ב-1972, עזב מיין בפתאומיות את קאל פולי פומונה ושיתף פעולה עם סטודנטים ומורים נוספים אותם חלקם עמיתיו מאוניברסיטת דרום קליפורניה כדי להקים את המכון לארכיטקטורה של דרום קליפורניה, או SCI-Arc. הקרע נבע מהבדלים בין הדיקן בקאל פולי דאז לבין ריי קאפה, שעמד בראש המחלקה לאדריכלות בבית הספר. מטרת המוסד החדש הייתה לעורר מחדש את החינוך האדריכלי הפורמלי עם אג'נדות חברתיות מובהקות יותר ויחס ביקורתי יותר כלפי המקצוע.
ב-1978 עזב מיין לאוניברסיטת הרווארד שם השלים תואר שני בבית הספר לעיצוב לתארים מתקדמים.
ביוגרפיה > מורפוזיס

מיין וחבריו הקימו את Morphosis Architects ב-1972. מטרתם הייתה לפתח אדריכלות שתתחמק מהגבולות הנורמליים של צורות מסורתיות. מבחינה ויזואלית, האדריכלות של המשרד כוללת צורות פיסוליות ומופשטות, מגמה שהולכת ומתחזקת אותה זוקף מיין לטובת טכניקות העיצוב הממוחשבות.
העבודה הראשונה שלהם הייתה בית ספר בפסדינה, שבו למד בנו של מיין, הפרסום מפרויקט זה הביא להם עוד מספר בתי מגורים. מיין מתאר את ימיה הראשונים של הקבוצה יותר כ"להקת גראז" מאשר עבודה רצינית. הם בילו את זמנם הפנוי בניסויים ובהמצאות חדשות עבור לקוחותיהם, שהיו מורכבים מחברים והורים לתלמידים.
לאחר שסיים מיין את לימודיו בהרווארד חזר לעבוד ב-Morphosis והתמנה לראש המשרד, במסגרת תפקידו הפך לאדריכל והמתכנן הראשי של כל עבודות המשרד. המשרד גדל והתפתח ותכנן פרויקטים ברחבי העולם. במסגרת תוכנית המצוינות בעיצוב של מינהל השירות הכללי של ממשלת ארצות הברית, הפך מיין לאדריכל העיקרי של פרויקטים פדרליים.
ביוגרפיה > קורנל טק

בין השנים 2017 ו־2021 מיין בשיתוף פעולה עם אדריכלים נוספים תכננו את הקורנל טק, קמפוס טכנולוגי ומחקרי הפועל באי רוזוולט בניו יורק בשיתוף פעולה של אוניברסיטת קורנל והטכניון.
מיין תכנן את מרכז בלומברג בקמפוס, בניין מאופס אנרגיה בעל תקני יעילות אנרגטית מחמירים.
מחלוקות

בתחילת הקריירה שלו, מיין נודע לרעה כבעל מזג פוגעני המתעמת עם לקוחותיו. "אף אחד מהלקוחות שלי לא היה ממליץ עליי", הודה מאוחר יותר.
ב-2002, התבקש מיין על ידי מגזין ניו יורק להכין הצעה לאתר מרכז הסחר העולמי, שבו זה עתה הסתיימו הניקיונות והשיקום. בדיון על תוכניתו, מיין שיתף את המראיין במחשבותיו על פיגועי 11 בספטמבר. "אין לי אמפתיה, זה לא גורם לי לבכות. יכולתי להצדיק את הטרור טוב יותר מאשר להפך".
פרסים והוקרה

פרס רומא, האקדמיה האמריקאית ברומא, איטליה / 1987
יו"ר אליאל סערינן, בית הספר לאדריכלות, אוניברסיטת ייל / 1991
פרס ברונר בארכיטקטורה, האקדמיה האמריקאית לאמנויות וספרות / 1992
מדליית זהב של לוס אנג'לס, המכון האמריקאי לאדריכלים / 2000
פרס המצוינות לעיצוב קרייזלר / 2001
פרס פריצקר / 2005
פרס עשרת הפרויקטים הירוקים, ועדת האדריכלים האמריקאית לאיכות הסביבה / 2007
מדליית אדוארד מקדואל / 2008
מדליית ניטרה למצוינות מקצועית / 2011
מדליית הזהב של AIA
הערות שוליים

↑  "Thom Mayne to take over SCI-Arc's cities program". The Architect's Newspaper (באנגלית אמריקאית). 2018-12-18. נבדק ב-2021-01-14.
↑  "Biography: Thom Mayne". The Pritzker Architecture Prize. נבדק ב-2021-10-15.
↑  "THOM MAYNE DESIGN UNVEILED FOR FUTURE HOME OF ORANGE COUNTY MUSEUM OF ART". UCLA Arts: School of the Arts and Architecture (באנגלית). נבדק ב-2020-05-20.
↑  Edward Lifson (21 במרץ 2005). "American Wins Architecture's Highest Award". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ng, David. (April 4, 2011), "Architect Thom Mayne joining SCI-Arc's board of trustees" Los Angeles Times
↑  Pogrebin, Robin. "American Maverick Wins Pritzker Prize" The New York Times (March 21, 2005)
↑  "Information" on the Morphosis website
↑  Lubow, Arthur (16 בינואר 2005). "How Did He Become the Government's Favorite Architect?". The New York Times. נבדק ב-2010-03-21. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  קשת רוזנבלום, האדריכל תום מיין: רדיקליות היא הנורמה בבנייה כיום, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2012
↑  Thom Mayne’s Moment, Metropolis
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007451258205171  PLWABN: 9811544702105606  BIBSYS: 90731025  BnF: cb145844814 (data)  CiNii: DA07814961  GND: 119147807  ISNI: 0000 0001 1690 3720  LCCN: n92087265  NKC: js20051017040  NLA: 35154204  NTA: 241843278  RKD: 311791  SUDOC: 074430513  ULAN: 500006456  VIAF: 95720179   WorldCat (עם VIAF): 95720179 
אוניברסיטת טורונטו, 2000
מטה קלטרנס, לוס אנג'לס, 2004
אוניברסיטת סינסינטי, 2006
בית המשפט מורס ביוג'ין, אורגון, 2006
הבניין הפדרלי של סן פרנסיסקו, 2006
ביל ומלינדה גייטס הול באוניברסיטת קורנל (2014)
ישיבת בית הלל

| --- | --- |

תמונת חוץ של בניין הכולל "ישיבת בית הלל" בבני ברק
 ישיבה
 תקופת הפעילות:  ה'תרפ"ט–הווה
 מייסדים:  הרב הלל ויטקינד
 בעלי תפקידים
 ראש הכולל:  הרב יוסף מן
 תלמידים
 :  קרוב ל-1000
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°04′26″N 34°50′16″E﻿ / ﻿32.073824°N 34.837698°E﻿ / 32.073824; 34.837698
 he
 
ישיבת בית הלל הוא כולל אברכים ליטאי בבני ברק. נחשב לאחד מהכוללים המרכזיים[דרוש מקור] והחשובים[דרוש מקור] בישראל.
יחודיותו נובעת מכך שהוא פועל במתכונת של ישיבה גדולה, שבו מלבד סדרי הלימוד, מתקיימים גם סדרי מוסר ותפילות בימי חול ובשבתות.
היסטוריה

נוסד בשנת ה'תרפ"ח[דרושה הבהרה] בתל אביב על ידי רבי הלל ויטקינד מתלמיד הסבא מנוברדוק, כישיבה גדולה לבחורים. הישיבה היוותה כסניף בארץ ישראל לישיבות בית יוסף-נוברדוק שפעלו בפולין ובוורשא, שאף היה ממקימי חלקן. הישיבה נקראה "ישיבת נובהרדוק - תל אביב".
בשנותיה הראשונות עברו אליה בחורים מסניפיה בפולין שהגרו לארץ. בשנות ה-50 קיבלה הישיבה בחורים מהעולים החדשים, גם מבני עדות המזרח.
בצוות הישיבה כיהנו - ראשי הישיבה: רבי הלל ויטקינד וגיסו הרב אהרן וינשטיין, ומגידי שיעורים: חתניו הרב צבי שרגא גרוסברד ורבי מרדכי לייב מן (לימים חבר מועצת גדולי התורה).
היסטוריה > בבני ברק

בשנת ה'תשכ"ג (1963) הישיבה העתיקה את משכנה לבני ברק - בשיכון ויז'ניץ, בסיוע הנדיב ליפסון. רבי הלל ביקש את רשותו של האדמו"ר מויז'ניץ להקמת ישיבה ליטאית בתוככי הקריה החסידית, והלה אישר באומרו "זכות לנו שיוקם עוד מקום תורה בשכונתנו".
הישיבה בתל אביב המשיכה להתקיים במקביל כשקהל היעד שלה היה בחורים צעירים יחסית, בעוד שהישיבה בבני ברק פנתה לבחורים מבוגרים יותר. רבי הלל סירב לסגור את הישיבה בתל אביב למרות התחלונותה של העיר, באומרו "נמשיך לעמוד על המשמר". בחנוכת הבית השתתפו הרבנים רבי מאיר חדש, רבי יוסף שלמה כהנמן, רבי שמחה זיסל ברוידא, רבי חיים שמואלביץ. שיעור פתיחה והתעוררות נמסר על ידי הרב כהנמן.
בשנת ה'תשל"ד (1974) לאחר פטירת רבי הלל ויטקינד, מונה תחתיו לראשות הישיבה חתנו רבי מרדכי ליב מן, שכיהן כר"מ בישיבה. הרב מן שינה את שם הישיבה לזכרו וקראה "ישיבת בית הלל".
כולל - ישיבת בית הלל

במהלך השנים הפכה הישיבה מישיבה גדולה לבחורים לכולל לאברכים, מתוך שמירה על המתכונת הייחודית של ישיבה - עם קיום סדרי מוסר ותפילות כולל ימי שישי ושבת כחלק ממסגרת הכולל.
בשנת ה'תשנ"ז (1997) נפטר רבי מרדכי ליב מן - ובנו הרב יוסף מן מונה לראש המוסדות.
נכון ל-2022 הכולל מנה קרוב ל-700 אברכים, מרחבי הארץ. בין אברכי הכולל הצעירים נמנים בעיקר בוגרי הישיבות תפרח וחברון, שמהווה כולל מרכזי עבורם, בעדר כולל רשמי לבוגרי הישיבה בבני ברק.
ישיבה קטנה "דברי מרדכי"

הישיבה נוסדה על ידי הרב יוסף מן (ראש המוסדות) בבני ברק לאחר פטירת אביו הרב מרדכי לייב מן ונקראת על שם ספריו "דברי מרדכי". השיבה שוכנת במתחם ישיבת בית הלל.
ראשי הישיבה הם: הרב יוסף מן והרב שמריהו יוסף ברמן, וכמשגיח מכהן הרב אברהם שחור. הישיבה מונה נכון ל-2024 כ-270 בחורים.
בוגרים בולטים מישיבת "בית יוסף"

הרב צבי איזנשטיין
הרב יהודה סילמן
רבי דוד פרץ
הרב משה מן (בן לרב מרדכי לייב מן), ראש ישיבת באר יצחק
רבי עובדיה חדד, ראש ישיבת שערי תבונה