stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוטפריד מבויון
הערות שוליים

↑  איריס שגריר, מסעי הצלב: היסטוריה והיסטוריוגרפיה, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 210.
1 2  ירושלים לדורותיה, יחידה 6 (כתבו: יעל קציר, איריס שגריר), האוניברסיטה הפתוחה, תשע"ז–2016, עמ' 59–60.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: - | מלכי ירושלים  1099–1100 | הבא: בלדווין הראשון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270793205171  PLWABN: 9810547810405606  BnF: cb119381162 (data)  CANTIC: a11595115  CiNii: DA04408115  GND: 118718266  ICCU: RMSV040304  ISNI: 0000 0000 8358 5980  LCCN: n50033807  NKC: jo20191028862  NLG: 223761  NTA: 072725834  SNAC: w66f698r  SUDOC: 027311341  VcBA: 495/54084  VIAF: 13555210   WorldCat (עם VIAF): 13555210 
גוטפריד מבויון בתחריט מימי הביניים
קרב אשקלון; איור בכתב יד מהמאה ה-13
חרבו של גודפריד מבויון, בכנסיית הקבר בירושלים
פסלו של גוטפריד בכיכר הארמון המלכותי בבריסל בבלגיה
פסלו של גוטפריד בכנסייה במרכז אינסברוק
יחסי ישראל–סומלילנד

| יחסי ישראל–סומלילנד |
| --- | --- |
ישראל: סומלילנד


ישראל: סומלילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
22,072: 137,600
אוכלוסייה
10,023,983: 3,500,000
תמ"ג (במיליוני דולרים)
509,901: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
50,868: 
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה

יחסי ישראל–סומלילנד הם היחסים בין מדינת ישראל לרפובליקה של סומלילנד. בין שתי המדינות אין יחסים דיפלומטיים רשמיים, וישראל בדומה לשאר מדינות העולם לא מכירה בעצמאות סומלילנד.
היסטוריה

ישראל הייתה אחת מ-35 המדינות שהכירו בעצמאותה הקצרה של מדינת סומלילנד בשנת 1960. בפברואר 2010 צוטט דובר משרד החוץ הישראלי יגאל פלמור בעיתון "הארץ" אומר כי ממשלת ישראל מוכנה להכיר שוב בסומלילנד. למרות זאת, הוא הצהיר שממשלת סומלילנד לא יצרה קשר עם ממשלת ישראל.
בשנת 1995, גם נשיא סומלילנד לשעבר, מוחמד חאג'י אברהים איגל, כתב מכתב לראש ממשלת ישראל יצחק רבין וביקש לכונן קשרים דיפלומטיים בין שתי המדינות. בספטמבר 2001 דווח גם שסומלילנד שואפת לקיים יחסי סחר עם ירושלים לאחר שסעודיה אסרה על יבוא בעלי חיים מהמדינה עקב קדחת השבר הסורי-אפריקני. במהלך תקופה זו היו גם כמה אנשי עסקים ישראלים בבירת סומלילנד הרגייסה. אולם הנשיא דאהיר ריאלה קאהין שירש את אגל, נמנע מלהתקרב לישראל כדי למנוע מתיחות ביחסים שבריריים עם העולם הערבי והמוסלמי, שעליהם היא סומכת במידה רבה לסחר בבעלי חיים. באוגוסט 2020, סומלילנד הביעה את תמיכתה בהסכם הנורמליזציה בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות.
ראו גם

יחסי החוץ של ישראל
יחסי ישראל–סומליה
האגודה הלאומית הנורווגית של רועי האיילים הסאמים

האגודה הלאומית הנורווגית של רועי האיילים הסאמים (בנורווגית: Norske Reindriftsamers Landsforbund, בסאמית צפונית: Norgga Boazosápmelaččaid Riikkasearvi, בסאמית דרומית: Nøørjen Saemiej Rijhkesiebrie), בראשי תיבות: NRL/NBR, היא ארגון סחר ואינטרסים לאומי של רועי איילים שנוסד ב־1947. ה־NRL/NBR מורשה לנהל משא ומתן עם המדינה על הסכם גידול האיילים השנתי.
הNRL/NBR היא אחד משמונת הארגונים החברים במועצת הסאמי.
מטרה

מטרתו הרשמית של NRL/NBR היא לקדם את האינטרסים של רועי האיילים מבחינה כלכלית, אקדמית, חברתית ותרבותית. האגודה נדרשת לפעול למען אחדות בין רועי האיילים ולמען יכולתם של רועי האיילים לשלוט על פיתוח הענף, וזאת על בסיס התפיסה המשפטית המקובלת ולפי העקרונות שבבסיס הפעילות העסקית של רועי האיילים.
הNRL/NBR פועל אקטיבית כדי לשמר את זכותו לייצג את רועי האיילים מול המדינה וכדי שלפרלמנט הסאמי לא תהיה השפעה פוליטית על נושא גידול האיילים.
היסטוריה

הNRL/NBR נוסדה בטרומסה ב-1948. לייסודו הרשמי קדמו דיונים בשאלה האם הארגון צריך להיות ארגון מתון המייצג אינטרסים מסחריים, או ארגון אקטיביסטי יותר שצריך לייצג את כלל הסאמים, כאשר מינהל גידול האיילים הלאומי, שהיה מוכר גם כ"מינהל הלאפי" (lappefogndene) ו"הישות הלאפית" (Lappevesenet), שלא תמך באוריינטציה סאמית רחבה והעדיף ארגון מתון. על פי הסוציולוג פר אוטנס (נו') מדובר היה למעשה מצד המינהל בטקטיקות של הפרד ומשול וניסיון לשליטה מבפנים, אם כי ההיסטוריון בארד ארוה ברג (נו') מציין שהסאמים הדרומיים, למשל, היו אכן מעוניינים בארגון עסקי דומה להתאחדות האיכרים או התאחדות הדייגים על מנת להגדיל את משקלם במשא ומתן עם הרשויות.
הNRL נועדה לאגד יחידים על בסיס מקצועי, ובכך הייתה שונה מארגון הסאמי ליטו (פי') שנוסד ב־1945 בפינלנד והיה ארגון קהילתי, ושונה גם מן הקונפדרציה הלאומית הסאמית של שוודיה שנוסדה ב־1950 ונועדה לעמותות ועיירות סאמיות.
עם חזרתם מן המפגש המייסד של ה־NRL נהרגו כמה מחבריה בתאונת דרכים שנודעה בשם תאונת דונדרלאנדסדאל (נו').
במהלך שנות ה-50 נעשתה ה־NRL ארגון שאיגד בעיקר את הסאמים מדרום לפינמארק. לפי בארד ארוה ברג הסיבה היא שהארגון לא עסק בהורדת מס עבור גידול איילים, שהיה מוקד העניין של הסאמים הצפוניים. ובכלל הסאמים הצפוניים נטו להתנגד להקמת קואופרטיבים ולמעורבות של המדינה, ותפסו את רעיית האיילים ככזו שתתקיים בכל מקרה ללא צורך להשקיע משאבי בהתאגדויות. הפעם הראשונה שסאמי צפוני עמד בראש הארגון הייתה ב־1960 עם כניסתו של אנדרס בר ג'וניור (נו') מקאראשוק שבפינמארק לתפקיד, לאחר שקודמו, נילס א. קאפפייל (נו'), הודח כפי הנראה בשל תמיכה דלה והשקפות קומוניסטיות שהיו מוקצות מבחינת רוב הסאמים בפינמארק. לאחר בחירתו החל הארגון לקבל תמיכה מצד הממשל בנושא גידול האיילים.
החל משנות ה־70 נוצר ל־NRL מבנה ארגוני שכולל דירקטוריון שממוקם בפינמארק, ומזכירות שממוקמת בטרומסה.
ראשי הארגון

1947-1949 - לארס דניילסן (נו') (דרום טרנדלג)
1949-1957 - פול דניאלסן (נו') (דרום טרנדלג/הדמרק)
1957-1958 - אנטון ליפייל (נו') (נורדלנד)
1958-1959 - יוהאן יונסן (נו') (נורדלנד)
1959-1960 - נילס א. קאפפייל (נורדלנד)
1960-1962 - אנדרס בר ג'וניור (קאראשוק)
1962-1963 - אנדרס י. סארה (נו') (קאוטוקיינו)
1963-1964 - אסלאק י. לוגיה (נו') (קאוטוקיינו)
1964-1965 - אנדרס בר ג'וניר (קאראשוק), כהונה שנייה.
1965-1973 - פול פיילהיים (נו') (דרום טרנדלג/הדמרק)
1973-1978 - אנדרס אוסקאל (נו') (טרומס)
1978-1982 - יוהאן י. איירה (נו') (קאוטוקיינו)
1982-1984 - בריט אוסקאל איירה (נו') (טרומס)
1984-1994 - אוד ארלינג סמוק (נו') (ואראנגר (נו'))
1994-1998 - יון הנריק איירה (נו') (קאראשוק)
1998-2006 - אסלאק י. איירה (נו') (קאראשוק)
2006-2014 - נילס הנריק סארה (נו') (קאוטוקיינו)
2014-2021 - אלינור יומה (נו') (נאמדאלן (נו'))
2022- – אינגה אוון דניאלסן (נו') (ררוס)
הערות שוליים

↑  "Hvem blir ny leder?". NRK Sápmi. 2012-06-09.
↑  "Forhandlingene om Reindriftsavtalen 2019/2020 - NRLs krav". Landbruks- og matdepartementet. 2019-01-10.
↑  Bjørn Hildonen. "Tidligere NRL ledere". Finnmark Dagblad 2014.06.16. Hammerfest. p. 5.
↑  Bjørn Hildonen. "Nyvalgt NRL-leder Ellinor Marita Jåma (34): - Kjempemotivert". Finnmark Dagblad 2014.06.16. Hammerfest. pp. 4–5.
ביבליוגרפיה

Berg, Bård A. (1997). Næring og kultur – norske reindriftsamers landsforbund 50 år : 1947-97. Davvi girji. ISBN 9788273743800.
Andresen, Astri; Evjen, Bjørg og Ryymin, Teemu (2021). Samenes historie fra 1750 til 2010. Oslo: Cappelen Damm Akademisk. ISBN 978-82-02-23554-3.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
גריגורי מרגוליס

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1946 (בן 78) מוסקבה, ברה"מ 
 ענף מדעי:  חבורת לי, אלגברה, מתמטיקה 
 מקום לימודים:  הפקולטה למכניקה ולמתמטיקה של אוניברסיטת מוסקבה (1967) 
 מנחה לדוקטורט:  יעקב סיני 
 מוסדות:  אוניברסיטת ייל 
 תלמידי דוקטורט:  Tal Poznansky, Keivan Mallahi-Karai, Seonhee Lim, Roman Muchnik, Alireza Salehi-Golsefidy, Igor Rapinchuk, Gregory Alexandrovich Soifer, Amir Mohammadi, Han Li, Bengt Anders Karlsson, Dmitry Yanovich Kleinbock, Aaram Yun, Hee Oh, Mikhail V. Ershov, Yan Gao, Tai-Hing Dennis Hui, Azer Akhmedov, Lucy Lifschitz, Thomas Dietmar Hille, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  פרס אבל (2020)  פרס וולף למתמטיקה (2005)  פרס לובצ'בסקי (1996)  פרס הומבולדט (1995)  מדליית פילדס (1978) 
 
גריגורי אלכסנדרוביץ' מרגוליס (ברוסית: Григо́рий Алекса́ндрович Маргу́лис; נולד ב-24 בפברואר 1946) הוא מתמטיקאי אמריקאי ממוצא רוסי הידוע בעבודתו על סריג בחבורות לי, והכנסת שיטות מהתיאוריה הארגודית לקירוב דיופנטי. הוא זכה במדליית פילדס בשנת 1978, פרס וולף במתמטיקה בשנת 2005 ופרס אבל בשנת 2020, והפך למתמטיקאי החמישי שקיבל את שלושת הפרסים. בשנת 1991, הוא הצטרף לסגל ההוראה של אוניברסיטת ייל, שם הוא כיום פרופסור למתמטיקה ארסטוס ל. דה פורסט.
ביוגרפיה

מרגוליס נולד למשפחה רוסית ממוצא יהודי ליטאי במוסקבה, ברית המועצות. בשנת 1962, בגיל 16, הוא זכה במדליית הכסף באולימפיאדת המתמטיקה הבין-לאומית. הוא קיבל את הדוקטורט שלו ב-1970 מהאוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה, והחל במחקר בתיאוריה הארגודית בהנחיית יעקב סיני. עבודה מוקדמת עם דוד קשדן הפיקה את משפט קשדן-מרגוליס, תוצאה בסיסית על קבוצות בדידות. משפט העל קשיחות שלו משנת 1975 הבהיר אזור של השערות קלאסיות על אפיון קבוצות אריתמטיות בין סריג בקבוצות חבורת לי.
הוא זכה במדליית פילדס ב-1978, אך לא הורשה לנסוע להלסינקי כדי לקבל אותה באופן אישי, לכאורה בשל אנטישמיות נגד מתמטיקאים יהודים בברית המועצות. מעמדו השתפר, ובשנת 1979 הוא ביקר בבון, ומאוחר יותר היה מסוגל לנסוע בחופשיות, אם כי עדיין עבד במכון לבעיות של העברת מידע, מכון מחקר ולא אוניברסיטה. בשנת 1991 קיבל מרגוליס משרת פרופסור באוניברסיטת ייל.
מרגוליס נבחר כחבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית בשנת 2001. בשנת 2012 הוא הפך לעמית של האגודה האמריקאית למתמטיקה.
בשנת 2005 קיבל מרגוליס את פרס וולף על תרומתו לתורת הסריגים והיישומים לתיאוריה הארגודית, תורת הייצוג, תורת המספרים, קומבינטוריקה ותורת המידה.
בשנת 2020 קיבל מרגוליס את פרס אבל יחד עם הלל פורסטנברג על "השימוש החלוצי של שיטות מתורת ההסתברות והדינמיקה בתורת החבורות, תורת המספרים וקומבינטוריקה".
פרסומים נבחרים > ספרים

Discrete subgroups of semisimple Lie groups, Ergebnisse der Mathematik und ihrer Grenzgebiete (3) [Results in Mathematics and Related Areas (3)], 17. Springer-Verlag, Berlin, 1991. x+388 pp. מסת"ב 3-540-12179-X
On some aspects of the theory of Anosov systems. With a survey by Richard Sharp: Periodic* orbits of hyperbolic flows. Translated from the Russian by Valentina Vladimirovna Szulikowska. Springer-Verlag, Berlin, 2004. vi+139 pp. מסת"ב 3-540-40121-0
פרסומים נבחרים > מאמרים

Explicit group-theoretic constructions of combinatorial schemes and their applications in the construction of expanders and concentrators. (Russian) Problemy Peredachi Informatsii 24 (1988), no. 1, 51–60; translation in Problems Inform. Transmission 24 (1988), no. 1, 39–46
Arithmeticity of the irreducible lattices in the semisimple groups of rank greater than 1, Invent. Math. 76 (1984), no. 1, 93–120
Some remarks on invariant means, Monatsh. Math. 90 (1980), no. 3, 233–235
Arithmeticity of nonuniform lattices in weakly noncompact groups. (Russian) Funkcional. Anal. i Prilozen. 9 (1975), no. 1, 35–44
Arithmetic properties of discrete groups, Russian Math. Surveys 29 (1974) 107–165
לקריאה נוספת

J. Tits (1980).  Olli Lehto (ed.). The work of Gregori Aleksandrovitch Margulis. Proceedings of the ICM (Helsinki, 1978). Vol. 1. Helsinki: Academia Scientiarum Fennica. pp. 57–63. ISBN 951-41-0352-1. אורכב מ-המקור ב-2013-02-12. 1978 Fields Medal citation.
הערות שוליים

↑  "Yale's Margulis Wins 2005 Wolf Prize for Mathematics". Yale University Office of Public Affairs. 2005-02-23.
↑  Kolata, GB (1978). "Anti-Semitism Alleged in Soviet Mathematics". Science. 202 (4373): 1167–1170. Bibcode:1978Sci...202.1167B. doi:10.1126/science.202.4373.1167. PMID 17735390.
↑  National Academy of Sciences Elections. Notices of the American Mathematical Society, vol. 48 (2001), no. 7, p. 722
↑  List of Fellows of the American Mathematical Society, retrieved 2013-02-02.
↑  Chang, Kenneth (2020-03-18). "Abel Prize in Mathematics Shared by 2 Trailblazers of Probability and Dynamics". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-03-18.
| זוכי מדליית פילדס |
| --- | --- | --- |
| המאה ה־20 | אלפורס, דאגלס (1936) • סלברג, שוורץ (1950) • סר, קודאירה (1954) • רות, תום (1958) •  הרמנדר, מילנור (1962) • גרותנדיק, כהן, סמייל, עטיה (1966) • בייקר, הירונקה, נוביקוב, תומפסון (1970) • בומביירי, ממפורד (1974) • דלין, מרגוליס, פפרמן, קווילן (1978) • יאו, קון, ת'רסטן (1982) • דונלדסון, פאלטינגס, פרידמן (1986) •  ג'ונס, דרינפלד, ויטן, מורי (1990) • בורגיין, זלמנוב, יוקוז, ליון (1994) • בורכרדס, גוורס, מקמולן, קונטסביץ' (1998) |  |
| המאה ה־21 | וויבודסקי, לפורג (2002) • אוקונקוב, ורנר, טאו, פרלמן (2006) • וילאני, לינדנשטראוס, סמירנוב, צ'או (2010) • אבילה, בהרגבה,  היירר, מירזאח'אני (2014) • בירקאר, ונקאטש, פיגאלי, שולצה (2018) • דומיניל-קופן, הא, מיינרד, ויזובסקה (2022) |  |
| זוכי פרס אבל |
| --- | --- | --- |
| 2003–2009 | ז'אן-פייר סר (2003) • מייקל עטיה ואיזדור זינגר (2004) • פיטר לקס (2005) • לנארט קרלסון (2006) • סריניוסה ואראדהאן (2007) • ג'ון תומפסון וז'ק טיץ (2008) • מיכאיל גרומוב (2009) |  |
| 2010–2019 | ג'ון טייט (2010) • ג'ון מילנור (2011) • אנדרה סמרדי (2012) • פייר דלין (2013) • יעקב סיני (2014) • ג'ון נאש ולואיס נירנברג (2015) • אנדרו ויילס (2016) איב מאייר (2017) • רוברט לנגלנדס (2018) • קארן אולנבק (2019) |  |
| 2020–היום | הלל פורסטנברג וגרגורי מרגוליס (2020) • אבי ויגדרזון ולסלו לובאס (2021) • דניס סאליבן (2022) • לואיס קפארלי (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007423071805171  BnF: cb12464779j (data)  dblp: 07/6908  GND: 128622881  ISNI: 0000 0001 1046 5854  LCCN: n90711576  MGP: 15062  NTA: 088448614  SUDOC: 073281093  Trove: 936371  VIAF: 24699676   WorldCat (עם VIAF): 24699676
חולצת רכיבה

חולצת רכיבה, הדומה לזו של המוביל בטור דה פראנס הניתנת לרכישה בחנויות. ניתן להבחין ברוכסן חלקי לאורך החולצה.
חולצת רכיבה (ג'רזי) היא חולצה המשמשת לרכיבת אופניים. על אף שמרבית רוכבי האופניים משתמשים בבגדיהם הרגילים בעת רכיבה על אופניים, חובבים ומקצוענים עושים שימוש בחולצות ייעודיות לרכיבת אופניים, כיוון שהיא מספקת יתרונות רבים.
בראשית המאה ה-20 היו חולצות הרכיבה סרוגות מצמר, אך כיום הן עשויות מבדים מתקדמים המאפשרים נידוף זיעה, הגנה מפני קור ורוח ויוצרים מעטפת אווירודינמית. בבגדי רכיבה משתמשים כיום בסיבים מתקדמים כדוגמת לייקרה, קולמקס ופוליאסטר.
לחולצת הרכיבה כיסים בחלקה האחורי על מנת לאפשר נשיאה של חפצים ללא שבירת האווירודינמיות של הרוכב. לחלק מחולצות הרכיבה יש רוכסן לכל אורכן (על מנת שניתן יהיה לפתוח אותן במזג אוויר חם), לחלק רוכסן חלקי ויש חולצות ללא רוכסן כלל. חלקה האחורי של החולצה ארוך יותר על מנת לכסות את הגב התחתון של הרוכב בעת שהוא כפוף.
חולצות הרכיבה המודרניות מודפסות בשלל גוונים ולכל קבוצת אופניים מדים משלה. מדי קבוצות מקצועיות, שעליהן מודפס לוגו הספונסר, נמכרים בחנויות בדומה למדי קבוצות כדורסל או כדורגל.
במרוצים

חולצות רכיבה נחשבות פרס במספר מרוצים: למנצח באליפות העולם מוענקת חולצת הקשת בענן על מנת להבדילו משאר הרוכבים. חולצות מיוחדות ניתנות לרוכבים שהם אלופי מדינתם.
במרוצי קטעים מוענקת מדי יום חולצה לרוכב המוביל בדירוג הכללי, ולעיתים בדירוגים נוספים.
החולצה המפורסמת ביותר היא החולצה הצהובה של מוביל הטור דה פראנס. זמן הופעתה אינו ברור, אך צבעה נובע מצבע דפיו של עיתון הצרפתי ל'אקיפ, שנתן את חסותו למרוץ. חולצה מפורסמת נוספת היא החולצה הוורודה של הג'ירו ד'איטליה. גם צבעה שלה נובע מצבע דפיו של נותן החסות, העיתון לה גזטה דלו ספורט.
חולצות במרוצים מפורסמים

| מרוץ | המוביל בדירוג הכללי | המוביל בדירוג המאיצים | המוביל בניקוד ההרים | המוביל בדירוג הצעירים | אחר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הטור של בנלוקס |   חולצה אדומה (Rode trui or Maillot rouge) |   חולצה כחולה (Blauwe trui or Maillot bleu) | אין חולצה מיוחדת |   חולצה צהובה (Gele trui or Maillot jaune |  |
| ג'ירו ד'איטליה |   חולצה ורודה (מאיטלקית maglia rosa) |   חולצה סגולה (מאיטלקית maglia ciclamino) |   חולצה ירוקה (מאיטלקית maglia verde) |   חולצה לבנה (מאיטלקית maglia bianca) |  האחרון במרוץ:  חולצה שחורה (מאיטלקית maglia nera)   |
| טור דה פראנס |   חולצה צהובה (מצרפתית: maillot jaune) |   חולצה ירוקה  (מצרפתית: maillot vert) |   החולצה המנוקדת  (מצרפתית: maillot à pois rouges) |   חולצה לבנה  (מצרפתית: maillot blanc) | האחרון במרוץ: פנס אדום (כינוי)  הרוכב התחרותי ביותר: מספר אדום  הקבוצה המובילה: מספר צהוב חולצות היסטוריות:   המוביל בדירוג הכללי ובעוד קטגוריה:  החולצה המשולבת  מוביל במיאוצי הביניים: חולצה אדומה |
| וואלטה אספניה |   חולצה זהובה or  (מספרדית Jersey Oro) |   חולצה כחולה   (מספרדית Jersey Azul) |  חולצה כתומה   (מספרדית Jersey Naranja) |  |  Combined: חולצה לבנהחולצות היסטוריות:   נקודות:חולצה עם ציור של דגים |
| דופינה ליברה |   חולצה צהובה עם פס כחול |   חולצה ירוקה |   חולצה אדומה עם נקודות לבנות |  | מוביל במספר קטגוריות: חולצה כחולה |
| טור דה סוויס |   חולצה צהובה |   חולצה מנוקדת |    (תלוי בנותן החסות) |  |   מוביל בדירוג המאיצים:  ?  הקבוצה המובילה: (תלוי בנותן החסות) |
| הטור של קליפורניה |    חולצה צהובה |    חולצה ירוקה |    חולצה אדומה |    חולצה לבנה |  |
| הטור של מיזורי |    חולצה צהובה |    חולצה ירוקה |    חולצה תכולה |    חולצה לבנה |  |
| פריז - ניס |    חולצה צהובה |    חולצה ירוקה |    חולצה אדומה |    חולצה לבנה |  |
| הטור של קטלוניה |   חולצה לבנה עם פסים ירוקים |    חולצה כחולה |    חולצה אדומה |  |  |
| טור דה רומאנדי |    חולצה צהובה |    חולצה ירוקה |    חולצה אדומה |    חולצה לבנה |  |
| וואלטה סיקליסטה אל פאיז ואסקו |    חולצה צהובה |    חולצה לבנה |    חולצה אדומה |  |  |
| טור דה פולון |    חולצה צהובה |    חולצה כחולה |    חולצה לבנה |  |  |
| טירנו אדריאטיקו |    חולצה כחולה |    חולצה אדומה |    חולצה ירוקה |    חולצה לבנה |  |
| הטור של טורקיה |    חולצה צהובה |    חולצה ירוקה |    חולצה אדומה |  | מוביל בדירוג המאיצים:    חולצה כחולה בהירה |

| הטור של לוקסמבורג |    חולצה צהובה |    חולצה כחולה |    חולצה ירוקה |    חולצה לבנה |  |
חולצות לאלופי מדינות

| אליפות | חולצה |
| --- | --- |
אליפות העולם באופני כביש: חולצת הקשת בענן
אוזבקיסטן: 
אוסטריה: 
אוסטרליה: 
אוקראינה: 
אירלנד: 
איטליה: 
אסטוניה: 
ארצות הברית: 
בורקינה פאסו: 
בלארוס: 
בלגיה: 
ברזיל: 
גרמניה: 
דנמרק: 
דרום אפריקה: 
הולנד: 
הונגריה: 
הממלכה המאוחדת: 
ונצואלה: 
יפן: 
ישראל: 
לטביה: 
ליטא: 
לוקסמבורג: 
מולדובה: 
נורווגיה: 
ניו זילנד: 
סלובניה: 
פולין: 
פורטוגל: 
פינלנד: 
צ'ילה: 
צ'כיה: 
צרפת: 
קולומביה: 
קזחסטן: 
קנדה: 
קרואטיה: 
רוסיה: 
שוודיה: 
שווייץ:
קיליאן אמבפה

אמבפה מחזיק את תואר השחקן הצעיר המצטיין במונדיאל 2018
אמבפה, 2019
קיליאן אמבפה לוטן (בצרפתית: Kylian Mbappé Lottin; נולד ב-20 בדצמבר 1998) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ או הקיצוני בקבוצת ריאל מדריד ומשמש גם כקפטן בנבחרת צרפת.
אמבפה נולד בפריז שבצרפת, אך גדל בעיר בונדי. בשנת 2015 כשהיה בגיל 16, שיחק במונקו מליגת העל הצרפתית, שם זכה איתם באליפות צרפת, הגיע איתם עד חצי גמר ליגת האלופות, כשהוא כובש שערים מול מנצ'סטר סיטי, דורטמונד, ויובנטוס. ב-2017 כשהיה בגיל 18, חתם ב-פריז סן ז'רמן תמורת 180 מיליון אירו. שם הוא זכה בחמש אליפויות צרפת, שלושה גביעי צרפת, והגיע עד גמר ליגת האלופות 2020. אמבפה הוא מלך השערים של פריז בכל הזמנים.
אמבפה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צרפת בשנת 2017, בגיל 18. אמבפה הוא השחקן הצרפתי הצעיר ביותר שהבקיע במונדיאל ובשנת 2018, כשהיה בגיל 19, היה שותף לזכייתה של נבחרת צרפת במונדיאל, ואף הבקיע שער במשחק הגמר. זכה בתואר השחקן הצעיר המצטיין של הטורניר, והשחקן הצרפתי הטוב ביותר של השנה. אמבפה הבקיע שלושער בגמר מונדיאל 2022, הוכתר מלך השערים של הטורניר עם שמונה שערים, מה שזיכה אותו בנעל הזהב, ועלה למקום חמישי משותף עם פלה בטבלת מלך שערי גביע העולם בכדורגל, עם 12 שערים.
קריירת מועדונים > מונקו

אמבפה נולד בפריז, אך גדל בבונדי שבצרפת, לאב צרפתי ממוצא קמרוני ולאם צרפתייה ממוצא אלג'יראי. אחיו הוא הכדורגלן איתן אמבפה, ואחיו המאומץ הוא כדורגלן העבר ז'ירס קמבו אקוקו. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של AS בונדי מעיר הולדתו, ובשנת 2013 עבר למחלקת הנוער של מונקו מליגת העל הצרפתית. בעונת 2015/2016 עלה לסגל הבוגר של המועדון, כשבמקביל שיחק בקבוצת המילואים שלו. ב-2 בדצמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה, כשהחליף את פאביו קונטראו בדקה ה-88 בתיקו 1–1 נגד קן במסגרת המחזור ה-16 בליגה. ב-10 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, כשהחליף את לאסינה טראורה בדקה ה-56 בהפסד לטוטנהאם הוטספר במסגרת המחזור השישי בשלב הבתים לעונת 2015/2016. ב-20 ביוני 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הראשונה, שער שהובקע בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 3–1 על טרואה במסגרת המחזור ה-27 בליגה, לאחר שהחליף את ואגנר לאב בדקה ה-73. בסך הכל ערך אמבפה 11 הופעות ליגה בעונת 2015/2016, בהן הבקיע שער אחד. ב-27 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בדקה ה-77 בתיקו 1–1 נגד באייר לברקוזן במסגרת המחזור השני בשלב הבתים לעונת 2016/2017. בשמינית גמר הטורניר הבקיע שער לרשתה של מנצ'סטר סיטי, אך קבוצתו הפסידה 3–5. במשחק הגומלין הבקיע שער שהוביל את קבוצתו לניצחון 3–1 ולעלייה לשלב רבע הגמר. ברבע הגמר כבש שלושה שערים נגד בורוסיה דורטמונד בשני המשחקים, והקבוצה עלתה לחצי הגמר אחרי 3–6 בסיכום. בחצי הגמר פגשה מונקו את יובנטוס. במשחק הראשון הפסידה הקבוצה 0–2, ובמשחק הגומלין כבש אמבפה בהפסד 1–2. בסיום העונה הוא זכה עם מונקו באליפות ונבחר לתגלית העונה בצרפת, כשכבש 15 שערים ב-29 הופעות בליגה, ו-26 שערים ב-44 הופעות בסך הכל.
קריירת מועדונים > פריז סן ז'רמן

ב-31 באוגוסט 2017 הושאל אמבפה לפריז סן-ז'רמן לעונה אחת עם התחייבות לרכישתו תמורת 180 מיליון אירו בתום העונה, וזאת כדרך לעקוף את חוקי הפייר פליי הפיננסי של אופ"א. העסקה הפכה את אמבפה לשחקן השני הכי יקר בהיסטוריה. את העונה סיים אמבפה עם 13 שערים ב-27 הופעות בליגה כשהוסיף עוד ארבעה שערים בגביע וארבעה שערים בליגת האלופות, ובסך הכל 21 שערים ב-44 הופעות בכל המסגרות.
ב-8 באוקטובר 2018 כבש לראשונה בקריירה ארבעה שערים במשחק אחד, בניצחון 5–0 על אולימפיק ליון. השערים, שנכבשו בתוך 13 דקות בלבד, הפכו את אמבפה לשחקן הצעיר ביותר (בגיל 19 ותשעה חודשים) שכובש רביעייה במשחק אחד ב-45 העונות האחרונות. בנוסף, סייע לקבוצתו להשיג את ניצחונה התשיעי ברציפות, ניצחון ששבר את שיא הליגה שהושג בעונת 1936/1937. בסיום עונת 2018/2019 זכה אמבפה בנעל הזהב של הליגה הצרפתית כשכבש 33 שערים וגם בתואר השחקן המצטיין של אותה עונה. הוא סיים במקום השני בנעל הזהב האירופית, כשרק מסי עקף אותו עם 36 שערים. את עונת 2019/2020 סיים אמבפה שוב כמלך השערים של הליג 1 בצוותא עם ויסאם בן ידר ממונקו כשהספיק לכבוש 18 שערים ב-20 הופעות לפני שהופסקה הליגה בעקבות מגפת הקורונה. בליגת האלופות הוא כבש 5 שערים נוספים כשפריז הצליחה להעפיל עד לגמר שם הפסידה 0–1 לבאיירן מינכן הגרמנית.
ב-5 בדצמבר 2020 כבש את שערו ה-100 במדי פריז סן-ז'רמן. ואת העונה סיים כמלך השערים של הליג 1 בפעם השלישית ברציפות עם 27 שערים ב-31 הופעות. בליגת האלופות הוא כבש 8 שערים וסיים כסגן מלך השערים של ארלינג האלנד הנורווגי שחקנה של בורסיה דורטמונד, שכבש 10 שערים. בשמינית גמר ליגת האלופות כבש אמבפה שלושער מול ברצלונה בניצחון 1–4. בגומלין כבש פעם נוספת מפנדל בתיקן 1-1 (בסיכום 5-2). ברבע הגמר כבש צמד מול באיירן מינכן בניצחון 2–3. בגומלין פריז הפסידה 0–1 אך עלתה לחצי הגמר בזכות חוק שערי חוץ. בחצי הגמר מול מנצ’סטר סיטי פריז הפסידה 1–4 בסיכום והודחה מליגת האלופות. את עונת 2020/2021 סיים עם 42 שערים ב-47 הופעות בכל המסגרות.
חרף דיווחים רבים על מעבר אפשרי של אמבפה לקבוצה אחרת, הוא האריך את חוזהו בפריז סן ז'רמן במאי 2022 עד 2025. וגם את עונת 2021/2022 סיים כמלך השערים של הליגה הצרפתית, עונה רביעית ברציפות עם 28 שערים, וגם כמלך הבישולים עם 17 כאלה. בליגת האלופות הודחה הקבוצה בשלב שמינית הגמר על ידי ריאל מדריד. אמבפה כבש שישה שערים במהלך הטורניר. ובסך הכל סיים את העונה עם 39 שערים ב-46 הופעות בכל המסגרות.
ב-20 באוגוסט 2022 השווה את השיא לשער המהיר ביותר בליגה הצרפתית כאשר הבקיע שמונה שניות לאחר שריקת הפתיחה, בניצחון 7–1 על ליל, בו הבקיע שלושער.
ב-23 בינואר 2023 היה לשחקן הראשון שכובש חמישייה במדי פריז סן ז'רמן, כשהבקיע חמישה שערים לרשת פאי דה קאסל מהליגה השישית במשחק גביע.
ב-26 בפברואר 2023 כבש אמבפה את שערו ה-200 במדי פריז סן ז'רמן כשהשלים צמד בניצחון 0–3 של פריז בלה קלאסיק שהתקיים במסגרת המחזור ה-25 בליגה, והשתווה לאדינסון קבאני בראש טבלת הכובשים בכל הזמנים של פריז סן ז'רמן. ב-4 במרץ 2023 כבש אמפבה את השער הרביעי בניצחון הליגה 4–2 של פריז על נאנט, הגיע ל-201 כיבושים, עבר את קבאני והפך למלך השערים הבלעדי של פריז סן ז'רמן.
קריירת מועדונים > ריאל מדריד

ב-3 ביוני 2024 חתם רשמית בריאל מדריד על חוזה למשך חמש עונות
קריירה בינלאומית

אמבפה זכה עם נבחרת צרפת עד גיל 19 באליפות אירופה עד גיל 19 לשנת 2016.
במרץ 2017 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת, על ידי המאמן דידייה דשאן. ב-25 במרץ 2017 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת כשעלה כמחליף בניצחון 1–3 על לוקסמבורג במוקדמות מונדיאל 2018.
במונדיאל 2018 הבקיע אמבפה ארבעה שערים לזכות נבחרת צרפת, וקיבל את פרס השחקן הצעיר המצטיין של הטורניר (בן 19). את שערו הראשון הבקיע ב-21 ביוני בניצחון נבחרתו 0–1 על נבחרת פרו בשלב הבתים. בשמינית הגמר הוא כבש שני שערים, והכשלה שלו ברחבה הביאה לשער נוסף שהובקע בפנדל, בניצחון נבחרתו 3–4 על נבחרת ארגנטינה. את השער הרביעי הבקיע לזכות נבחרתו בניצחונה 2–4 במשחק הגמר מול נבחרת קרואטיה ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר שכובש בגמר מונדיאל, אחרי פלה.
בשנת 2022 נכלל ברשימת פורבס 30Under30 האירופאית.
נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022. במהלך הטורניר כבש שמונה שערים, הכמות הכי גדולה לשחקן בודד מאז רונאלדו במונדיאל 2002, כולל שלושער בגמר מול ארגנטינה, והפך לשחקן הראשון מאז ג'ף הרסט במונדיאל 1966 שכובש שלושער בגמר המונדיאל.
לקראת יורו 2024 הפך לקפטן נבחרת צרפת, ובכך הפך לקפטן הצרפתי הצעיר בתולדותיה.
נכלל בסגל נבחרת צרפת לטורניר יורו 2024.