stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טלגראס
הקמה

את טלגראס ייסד עמוס דב סילבר לאחר סיום ריצוי מספר תקופות מאסר על רקע סחר בסמים קלים. שם הרשת נובע מהלחם בסיסים של המילים טלגרם וגראס. כשהשתחרר מהכלא, עבר סילבר לארצות הברית שם הוא פתח דף פייסבוק למסחר במריחואנה. הדף אפשר לסוחרי קנאביס להשתמש בקיר הפייסבוק שלו תחת שם בדוי כדי לפרסם את מרכולתם. הם תיקשרו עם לקוחות באמצעות תיוג הפרופיל שלו ואף העלו תמונות של החומר המוצע למכירה. בדף הפייסבוק נמכרו כ-2 קילוגרם קנאביס מדי יום בעוד סילבר לא לקח חלק במסחר או קיבל תשלום עבורו. עם גדילת השירות לכ–30 סוחרי קנאביס בעמוד, החליט סילבר במרץ 2017 להעביר את המסחר לאפליקציית הטלגרם בשם טלגראס. תוך שבוע מהקמתה, אלפים הצטרפו לשירות טלגראס. תחת סילבר עומדים מנהלים נוספים:
יוסי משי - גזבר הארגון, במקור מירושלים. בגיל 19 הורשע בעבירות סמים קלים. נודע בכינוי "גל".
בראל לוי - סמנכ"ל תפעול בארגון, במקור מראש פינה יוצא יחידת 8200.
אופיר מישל - שימש בארגון כמנהל בענף קהילות וכן בקרת סחר, לאחר מכן קודם לסמנכ"ל משאבי אנוש.
רק בספטמבר 2018 בלשים גרמנים הצליחו לתעד את שלושת ראשי טלגראס יחדיו בעיר ברלין.
פעילות

מאז הקמתה, גדל השירות לכ-4,500 סוחרים פעילים ולמעלה מ-200 אלף לקוחות, כ־15 אלף משתמשים בתל אביב לבדה. לטלגראס יש 70 מנהלים ועוד עשרה ראשי ענפים שמנהלים בהתנדבות את הפעילויות השונות של הקהילה. כמו כן היא מפעילה אנשי תוכנה אשר עובדים על שדרוג הפלטפורמה. חלקם בעלי ידע בשפת התכנות פייתון, רקע בבסיסי נתונים והיכרות עם ממשק תכנות היישומים של טלגרם. אחד השדרוגים העיקריים של המתכנתים הללו הוא בוט המאפשר מענה אוטומטי לשאלות של חברים בקבוצות השונות. עם התרחבות הרשת, טלגראס אף החלה להציע מתן שירות בשבע שפות שונות. היקף הפעילות הגבוה והתחרותיות שעוררה הפלטפורמה הביאו לצניחה של עשרות אחוזים במחירי הקנאביס. בנוסף מציע השירות קבוצות לרכישת סמים פסיכדליים, קבוצה לדיונים על לגליזציה וקבוצת ביקורות על איכות החומר וחוויית השירות מכל סוחר. לדברי המייסד סילבר הוא איננו מתפרנס מהשירות, אם כי יש סוחרים המשלמים לו מרצונם כסוג של עמלה.
בספטמבר 2017 יצאה טלגראס במבצע "חפש את המטמון" במהלכו הוטמנו ברחבי העיר תל אביב 23 שקיות גראס אחריהן חיפשו מאות חובבי מריחואנה.
בפברואר 2018 דלף לרשת מאגר סוחרים חלקי של טלגראס. מדובר במאגר של כ-3,500 סוחרים שכולל פרטים מזהים וסרטונים מפלילים שלהם. מטלגראס הגיבו שמתכנת באתר הצליח לגנוב 1,500 משתמשים של מתפקדים, אך המערכת לא נפרצה.
סוחרים של הרשת המשיכו לעבוד במסגרות חיצוניות גם מגפת הקורונה בישראל. בעקבות הגבלות התנועה הם השתמשו בשליחים של חברות חוקיות כגון וולט ותן ביס, ואף התחפשו לשליחים בעצמם ואת העסקאות ביצעו באמצעות אריזות סטריליות עם מסכות וכפפות מיגון.
פעילות > פעילות ברשת

בנובמבר 2018 עמוד הפייסבוק של טלגראס נסגר עקב "עידוד לשימוש בסמים שמנוגד לכללי הקהילה של פייסבוק". בעמוד היו כ-25,000 לייקים. בנוסף העמוד של עמוס סילבר נחסם לתקופה של 30 ימים. בינואר 2019, בעקבות חסימת עמוד הפייסבוק, השיקה טלגראס אתר תוכן לציבור הרחב. האתר מאפשר חשיפה למידע על "עולם הקנאביס" בתחומים שונים, כולל פרסומי אקטואליה ומחקרים מדעיים בתחום. כמו כן האתר משמש כפלטפורמה להפצת אירועי תרבות, חברה וקהילה וכן הנעה לפעילות אקטיביסטית בקידום המעמד החוקי של הקנאביס בישראל. ב-12 במרץ 2019, יחד עם מעצר בכירי הארגון, האתר הוסר על ידי משטרת ישראל.
מאבק משטרתי

פקודת הסמים המסוכנים אוסרת שימוש או סחר בקנאביס ללא אישור משרד הבריאות. בשל כך, הקמת הרשת טלגראס מהווה עברה על החוק בישראל ונחשבת לעבירה פלילית. למרות הכרזת השר לביטחון פנים גלעד ארדן על שינוי האכיפה הפלילית הנהוגה והחלפתה במדיניות של אי הפללת הצרכנים, לא אושרה הצעת החוק בנושא. לדעת סילבר, טלגראס הוא פרויקט אידאולוגי שמהווה עליית מדרגה במאבק ללגליזציה של סמים קלים. לטענת משטרת ישראל מנגד, מדובר בארגון פשע ועל סילבר, אשר מתגורר בארצות הברית, הוטל צו מעצר בינלאומי. המשטרה אף חתמה על הסכם מיוחד עם עבריין שהואשם בסחר בסמים קשים, במהלכו תמחק שישה תיקים שעומדים תלויים נגדו והוא יקבל מענק של 80 אלף שקל, תמורת הפללה של סוחרי מריחואנה בטלגראס. למרות טענת עמוס דב סילבר כי למשטרה אין יכולת אכיפה משמעותית נגד טלגראס, סוחרי סמים נעצרו ואף הוגשו נגדם כתבי אישום.
מנגד, אנשי טלגראס חשפו ברשת את תמונותיהם של עשרות שוטרים סמויים. לצורך זיהוי שוטרים סמויים הם דרשו מכל אדם שרוצה לסחור ברשת להציג את תעודת הזהות שלו. הם השתמשו במערכת אגרון כדי לאמת שזהותו אמיתית ותואמת לפרטים. לאחר מכן ניצלו פרצה באתר "קרנות השוטרים", דרכה ניתן היה לזהות לפי תעודת זהות אם אותו אדם הוא שוטר או לא כל השוטרים שנחשפו בדרך זו פורסמו בקבוצת "בלשים נגד האנושות" שהוקמה על ידי שוטרת לשעבר שהחלה לסחור בטלגראס. הפרצה נחשפה על ידי ההאקר הלבן רן בר-זיק אשר דיווח עליה למשטרה.
ב-12 במרץ 2019, לאחר חקירה סמויה מאומצת שנמשכה כשנה וחצי, עצרה המשטרה 42 בכירי הארגון, בהם מנהל הארגון. פרקליטות המדינה הגישה כתבי אישום נגד 27 נאשמים במסגרת חקירת הפרשה. במאי 2024 נדון סילבר לשמונה שנות מאסר.
באוגוסט 2021 פורסם כי עד המדינה בתיק טלגראס נתפס במבצע סייבר ללכידת עברייני מין ברשת, כשהזמין קטינים לביתו על מנת לקיים עימם יחסי מין בתשלום והוגש נגדו כתב אישום.
בספטמבר 2021 נחשף עוד כי עד המדינה גנב ממשטרת ישראל כ-400 אלף שקלים וסחר בסמים ובנשק בזמן היותו עד מדינה, בניגוד לחוק ולהסכמים עם משטרת ישראל, עדותו נפסלה.
ביקורת

טלגראס ספגה ביקורת רבה לא רק מצד המשטרה. ארגון הפצת הקנאביס 'המחתרת' פרסם הודעה לפיה הוא מתנגד למכירת סמים לבני נוער.
ביקורת רבה הגיעה גם מדובר צה"ל לאחר שפורסם כי הרשת משמשת חיילים להזמנת סמים לבסיסים צבאיים.
סגירה

טלגראס נסגרה ב-23 ביוני 2023 אחרי 6 שנים של פעילות. סיבת הסגירה לא פורסמה, אך במגזין קנאביס העריכו שהדבר קרה כתוצאה מפעילות האקרים של מתחרים, שגרמה לסגירות חוזרות ונשנות של ערוצי הטלגרם של הקבוצה.
בתרבות

ב-20 לפברואר 2020 הוקדש פרק שלם של הסדרה עובדה עם אילנה דיין על סיפורו של טלגראס ושלישיית מייסדיה.
הטלגראס גם הוזכר בסרט הקומדיה של שלישיית מה קשור, לשחרר את שולי, וכן גם בפרק של ארץ נהדרת.
חאפאי

| --- | --- |

מפת קבוצת האיים חאפאי
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט
 קואורדינטות:  20°0′S 174°40′W﻿ / ﻿20.000°S 174.667°W﻿ / -20.000; -174.667
 שטח:  109.30 קמ"ר
 גובה מרבי:  1,046 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  טונגה טונגה
 אוכלוסייה:  5,419 (2021)
 עיר ראשית:  פאנגיי
 מגלה:  אבל יאנסזון טסמן
 תאריך גילוי:  1643
 
 
חאפאי הוא קבוצה של איים, איונים, שוניות ושרטונים בחלק המרכזי של ממלכת טונגה. יש לו שטח קרקע משולב של 109.30 קמ"ר (42.20 מייל רבוע). האי טונגטפו שוכנן מדרום לו, וקבוצת האיים ואוואו שוכנת מצפון לו. 17 מאיי חאפאי מיושבים. אוכלוסייתם המשולבת היא 5,419. הנקודה הגבוהה ביותר בקבוצת חאפאי, ובכל טונגה, נמצאת בקאו (אנ'), המתנשאת כמעט ל-1,050 מטר מעל פני הים.
כפר הבירה של מחוז חאפאי הוא פאנגיי, אשר ממוקם על ליפוקה (אנ').
גאוגרפיה

חאפאי כולל 51 איים השוכנים ישירות ממערב לשקע טונגה. הם מהווים שרשרת של איים געשיים ואיי אלמוגים, כולל קאו, הנקודה הגבוהה ביותר בממלכה, המתנשאת לגובה של 1,046 מטר (3,432 רגל). רחוק יותר מזרחה נמצאים איי האלמוגים, המיושבים. ארכיפלג חאפאי שוכן 204 ק"מ (127 מייל) צפונית לטונגטפו ו-130 ק"מ (81 מייל) דרומית לואוואו. 17 מהאיים מיושבים, כולל האיים הראשיים ליפוקה ופואה. שני הכפרים העיקריים בארכיפלג הם פאנגיי על ליפוקה (אנ') (שם נמצא נמל התעופה סאלוטה פילולבו) והאנו (אנ'). בסך הכל חיים באיי חאפאי 5,419 איש (מפקד  מ-2021).
כל האיים הגדולים יותר של חאפאי נמצאים בקבוצת ליפוקה המזרחית. שני האיים הגדולים ביותר הם ליפוקה ופואה (אנ') אשר בשנת 2016 נרשמו בהם אוכלוסיות של 2,205 ו-1,392 אנשים בהתאמה. הבאים בגודלם הם נומוקה (אנ') והאנו, בהם ארבעה כפרים, עם אוכלוסייה משולבת של 910. מדרום לאיים אלה נמצאת אויהה (אנ'), שבה יש שני כפרים עם אוכלוסייה משולבת של 695. אויהה הוא גם אתר קבורה עתיק ואנדרטה עתיקה.
האיים הגדולים טופואה (אנ') (הר געש פעיל) וקאו (אנ') (הר געש רדום) נמצאים במערב הרחוק. האיים של קבוצת קוטו (אנ'), הידועים מקומיים בשם לולונגה (אנ'), נמצאים בדרום מערב הארכיפלג. האיים של קבוצת נומוקה, הידועים מקומיים בשם 'אוטו מואמואה', נמצאים דרומה יותר. הר הגעש הונגה טונגה ממוקם בדרום מערב חאפאי.
לווייתנים גדולי-סנפיר נודדים לאזור בעונות ה"חורף" שלהם.
היסטוריה

עקבות של יישובים עתיקים של תרבות הלפיטה (אנ'), החל משנת 1500 לפני הספירה, נמצאו באתרים בקבוצת האיים חאפאי.
האירופאי הראשון שביקר בחאפאי היה אבל יאנסזון טסמן, בשנת 1643. קפטן קוק עשה מספר עצירות בכמה מהאיים בקבוצה ב-1774 וב-1777. הוא העניק להם את השם "איי הידידות" ב-1777.
ב-18 במאי 1777, כאשר קפטן קוק הגיע לאחד האיים, מלווה באומיי (אנ'), קיבל את פניהם פטאפהי פאולהו, הטואי טונגה (שפירושו 'מלך האיים'), שהיה הנערץ ביותר מבין כל מפקד טונגאי ב-1777.
ב-28 באפריל 1789, קבוצת האיים חאפאי הייתה אחד האתרים המעורבים במרד המפורסם על הבאונטי: קפטן ויליאם בליי ביקר באי הוולקני טופואה זמן קצר לאחר שצוותו הרחיק אותו בעקבות המרד שלהם.
ב-1806 הגיע ויליאם מרינר (אנ') לאחד האיים, על סיפון הפורט-או-פרינס (אנ'). הצוות של ספינה זו נהרג על ידי לוחמים טונגאים. מרינר שרד, וחי ארבע שנים באחד האיים לפני שהוא נמצא על ידי ספינה אנגלית חולפת והצליח לחזור לאנגליה.
בשנת 1840 ביקרה משלחת החקר של ארה"ב (אנ') באחד האיים ונפגשה עם ג'ורג' (תאופאהאו), מפקד חאפאי.
ראו גם

התפרצות הר הגעש הונגה טונגה (2022)
הערות שוליים

↑  Matangi Tonga, "Tonga's population drops to 100,209", ‏24-12-2021 (ארכיון)
↑  Amarula Sail, The last place on earth you would expect to find a vet!, 2016
↑  Salmond, Anne, Aphrodite's Island, University of California: University of California Press, 2010, עמ' 408-412, ISBN 9780520261143
↑  Stanton, William, The Great United States Exploring Expedition, University of California: University of California Press, 1975, עמ' 187, ISBN 0520025571
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4639244-0  MusicBrainz: efbbed06-d0c3-4265-a900-c4ece69e63a4
מרחב נתב"ג

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   משטרת ישראל
 סוג:  מרחב גאוגרפי משטרתי
 בסיס האם:  חניון שמול טרמינל 1, נתב"ג
 פיקוד
 יחידת אם:   מחוז המרכז
 דרגת המפקד:    ניצב משנה
 מפקד נוכחי:  אסתר שמוקלר-גניס
ניידת תנועה של משטרת מרחב נתב"ג על רקע מטוס ה־Air Force 1 של נשיא ארצות הברית בעת ביקורו בישראל של נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן במהלך מלחמת "חרבות ברזל".
כלבן משטרה ברחבת המטוסים
מרחב נתב"ג הוא אחד משלושת המרחבים במחוז מרכז של משטרת ישראל. מרחב נתב"ג חולש על כל אזור נמל התעופה בן-גוריון, והשטחים הקרובים העוטפים אותו. שם המרחב "נתב"ג" נקבע ע"ש המרחב הגאוגרפי בו הוא פועל קרי נמל התעופה בן-גוריון. מטה המרחב שוכן בבניין המשטרה הוותיק מול טרמינל 1. תחנת המשטרה במקום מספקת שירותי שיטור מקובלים לכל אזרח. ניתן לקבל במקם את כל שירותי המשטרה הניתנים בכל תחנה עירונית כגון; הגשת תלונות, סיור, שמירה על הסדר וכיוצא בזה.
יחידות במרחב > אגף המבצעים

יחידת הסיור – מתן מענה משטרתי ראשוני לאירועי משטרה ואירועים נוספים לפי התפתחותם (מצבי חרום תעופתיים וכדומה) בכלל המרחב, יחידת הסיור מצוידת ברכבי משטרה מסוג קיה סורנטו ורקסטון של סאן יאנג.
יחידת התנועה – מתן מענה לאירועי תנועה, שמירה על סדרי תנועה ומניעת הפרעה לתנועה בתחומי נתב"ג, ליווי אח"מים, ואירועים נוספים.
יחידת השיטור – יחידה זו פועלת במקביל הן בטרמינל 3 והן בטרמינל 1, שוטרי היחידה נעים רגלית וכן על גבי איזי ריידר ורכב תפעולי (קלאב-קאר) באולמות הנוסעים ואזורים נוספים בטרמינלים, נותנים מענה ראשוני ומיידי לאירועים הן על פי הודעה מהמרד"ם המשטרתי והן כמענה לפנייה ישירה של אזרחים.
משרד המתנדבים – מרכז את כל הטיפול במתנדבי המשמר האזרחי הפועלים במסגרת כלל יחידות המרחב.
יחידות במרחב > אגף חקירות ומודיעין

יחידת החקירות – היחידה אמונה על גילוי, פיענוח וסיכול של מקרי פשיעה המתרחשים בתחומי נתב"ג ובמקרים הנוגעים בדבר.
יחידה 747 – יחידת בילוש ומודיעין מבצעית ומסווגת שייעודה העיקרי הוא תפיסת בלדרים ואיתור ויירוט משלוחי סמים המיובאים מחוץ לישראל במטרה להפיצם בישראל וכן הברחת נשק ואמל"ח אחר. בנוסף, משמשת היחידה כ-"אגרוף הברזל" של המרחב וככוח מענה איכותי ראשוני לכל אירוע חריג בתחומי המרחב ובמידת הצורך עד להגעת כוחות משטרה מיוחדים.
כמו כן קיים במרחב משרד את"ל, משרד רישוי עסקים, יחידת קצין תורן וכו'.
מפקדי מרחב נתב"ג

| דרגה | שם | שנות הפעילות |
| --- | --- | --- |
| נצ"מ | דורון כהן | 2009–2011 |
| נצ"מ | קובי בכר | 2011–2012 |
| נצ"מ | סיגל בר צבי | 2013–2015 |
| נצ"מ | אמיר כהן | 2016–2018 |
| נצ"מ | יוסף שפרלינג | 2019–2021 |
| נצ"מ | אסתר שמוקלר-גניס | 2021–הווה |
כלי רכב של המרחב

רכבי קלאב קאר תוצרת ימאהה מוטור בשימוש יחידת השיטור של מרחב נתב"ג בטרמינל 3
איזי ריידר בשימוש מש"ק טרמינל 1 במשטרת מרחב נתב"ג
תלת אופן חשמלי מסוג אקוספין רפטור בשימוש יחידת השיטור של משטרת מרחב נתב"ג
רכב סיור "רקסטון" תוצרת סאן יאנג, בחניית הניידות של מרחב נתב"ג
הערות שוליים

↑  משרדי ממשלה, באתר נמל התעופה בן-גוריון
↑  שמעון איפרגן, ‏"האח הגדול" של נתב"ג: "השוטרים רואים הכל", באתר ‏מאקו‏, 11 באוגוסט 2022
היקמט חג'ייב

היקמט חג'ייב (באזרית: Hikmət Hacıyev; נולד ב-15 באוקטובר 1979) הוא פוליטיקאי אזרי.
ראשית חייו

חג'ייב נולד ב-1979 בגנג'ה (שנקרא אז קירובאד), וסיים את בית הספר התיכון מספר 24. הוא סיים את לימודיו בפקולטה ליחסים בין-לאומיים ומשפט בין-לאומי באוניברסיטת באקו הוא בעל תואר שני ממכללת ההגנה של נאט"ו, המרכז האירופי למחקרי ביטחון של ג'ורג' סי מרשל והאוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB).
קריירה

חג'ייב עובד במשרד החוץ האזרבייג'ני משנת 2000. הוא היה פעיל בנציגויות אזרבייג'ן בנאט"ו, כווית ומצרים. בשנים 2014–2018 כיהן כראש שירות העיתונות של משרד החוץ האזרי. ב-9 ביולי 2018 הוענק לו "מדליה על שירות מצטיין בשירות דיפלומטי", ושנה לאחר מכן הוענק לו אות הצטיינות על שירות למולדת התואר השני.
ב-18 בספטמבר 2018 מונה לסגן ראש מחלקת מדיניות החוץ של המינהל הנשיאותי. מאוחר יותר באותה השנה, הפך לראש מחלקה זו, ובשנה לאחר מכן ב-29 בנובמבר 2019 הפך לעוזר רשמי של הנשיא.
הערות שוליים

↑  "Hikmət Hacıyev | Report.az". report.az. נבדק ב-2022-10-07.
↑  "Hikmət Hacıyev | Report.az". report.az. נבדק ב-2021-03-19.
↑  "H.F.Hacıyevin Azərbaycan Respublikası Prezidentinin Administrasiyasının Xarici siyasət məsələləri şöbəsinin müdiri təyin edilməsi haqqında Azərbaycan Respublikası Prezidentinin Sərəncamı". e-qanun.az. נבדק ב-1 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "H.F.Hacıyevin Azərbaycan Respublikası Prezidentinin köməkçisi − Azərbaycan Respublikası Prezidentinin Administrasiyasının Xarici siyasət məsələləri şöbəsinin müdiri təyin edilməsi haqqında Azərbaycan Respublikası Prezidentinin Sərəncamı". e-qanun.az. נבדק ב-15 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
הבחירות לנשיאות רוסיה 2024

הבחירות לנשיאות הפדרציה הרוסית התקיימו בחודש מרץ 2024. בהתאם להוראות חוק הבחירות, במשך שלושה ימים, עד ל-17 במרץ 2024.
עד 2020, מגבלת מספר הכהונות הרצופות האפשריות שנקבעה בפרק 81 לחוקת רוסיה מנעה מהנשיא המכהן, ולדימיר פוטין, להיבחר לכהונה נוספת ובחירות 2024 היו אמורות לקבוע איפוא את זהות הנשיא החמישי של רוסיה. ברם, לאחר משאל העם על התיקונים לחוקת רוסיה הותר לפוטין להתמודד בבחירות אלה. טקס ההשבעה מתוכנן להיערך ב-7 במאי 2024.
הבחירות נערכו על רקע הפלישה הרוסית לאוקראינה, כאשר ועדת הבחירות המרכזית אישרה רק לארבעה מועמדים להתמודד בבחירות, תוך שהיא פוסלת מועמדים רבים מהאופוזיציה כמו בוריס נאדז'דין ויקטרינה דונצובה, שנתמכו על ידי מפלגות אופוזיציה חוץ-ממסדית ונקטו בעמדה גלויה נגד המלחמה. בנוסף לפוטין, בקלפי נכללו רק דמויות שסוכמו עם השלטונות: ניקולאי חאריטונוב הקומוניסט, ליאוניד סלוצקי הלאומן והמועמד הפרוגרסיבי ולדיסלב דבנקוב.
כצפוי, פוטין זכה בקדנציה חמישית, ללא מתחרים, כאשר היה ידוע מראש שפוטין ינצח בבחירות, כיוון שמערכות הבחירות בפדרציה הרוסית נשלטות במידה רבה על ידי חוגי השלטון. לפי נתוני ועדת הבחירות המרכזית שיעור ההצבעה עמד על 77.49%. טקס ההשבעה של פוטין התקיים ב-7 במאי 2024.
ביום השלישי של ההצבעה, 17 במרץ 2024, האופוזיציה הרוסית קיימה מפגן מחאה המוני, במהלכו רבים מהם התייצבו בקלפיות בחצות היום להביע את מחאתם נגד פוטין.
רקע > פוטין

עד 2020, על פי סעיף 3 בפרק 81 בחוקת רוסיה, אדם אחד לא יכול היה להחזיק במשרת נשיא הפדרציה הרוסית יותר משתי קדנציות ברציפות. משמעות הדבר הייתה שולדימיר פוטין, שנבחר לנשיא ב-2012 ונבחר מחדש ב-2018, לא היה יכול להשתתף בבחירות לנשיאות שתיערכנה בשנת 2024, אף על פי שכמה מומחים טענו שפוטין עשוי להישאר בשלטון לאחר 2024. ההנחה מתבססת על העובדה כי פוטין עלול להתמנות למשרה אחרת ב-2024, אולי ראשות הממשלה, כפי שזה קרה מ-2008 עד 2012 ואז יוכל לשוב לרוץ לנשיאות ב-2030. עם זאת, פוטין הכחיש את האפשרות של השתתפותו בבחירות 2030 כאשר ענה על השאלה הזאת מעיתונאי ב-18 במרץ 2018. חלק מהפוליטולוגים טוענים שפוטין יישאר בשלטון לאחר 2024 באמצעות שינויים לחוקה, כמו הסרת המגבלה על מספר הקדנציות, אף שפוטין אמר שהוא לא מתכוון לשנות את החוקה בריאיון למייגן קלי במרץ 2018. ב-23 במרץ 2018, מזכיר העיתונות של פוטין, דמיטרי פסקוב חזר ואמר גם שפוטין לא ישנה את החוקה על דעת עצמו וכי אם תערך רפורמה חוקתית, זה יתבצע ללא מעורבות הנשיא. ב-25 במאי 2018, במהלך פורום סנקט פטרבורג לכלכלה, פוטין שב ואמר כי הוא לא מתכוון להחזיק בתפקיד הנשיא יותר משתי קדנציות ברציפות.
בינואר 2020 לאחר נאום לאספה הפדרלית ציין כי לא יהיה זה נכון לכהן בקדנציה נוספת כנשיא, ברם התיקונים לחוקה שהציע עודדו פרשנים לטעון כי השינוי בחוקה מאפשר לו להמשיך לכהן בראשות המדינה גם לאחר 2024. בדצמבר 2023, הכריז רשמית כי יתמודד לנשיאות.
מועמדים רשמיים > המפלגה הליברל-דמוקרטית של רוסיה

לאוניד סלוצקי, חבר פרלמנט, יו"ר המפלגה הליברל-דמוקרטית של רוסיה (LDPR).
חבר הדומה הממלכתית ויו"ר מפלגת LDPR
לאוניד סלוצקי
מועמדים רשמיים > המפלגה הקומוניסטית

ניקולאי חאריטונוב, חבר פרלמנט, יו"ר הוועדה לפיתוח ארקטיקה והמזרח הרחוק. זו הפעם השנייה שהוא מתמודד לנשיאות, לאחר שהתמודד גם בבחירות 2004 (אז סיים במקום השני).
חבר הדומה הממלכתית
ניקולאי חאריטונוב
מועמדים רשמיים > עצמאי

ולדימיר פוטין, נשיא רוסיה בשנים 2000–2008 ומאז 2012, ראש ממשלת רוסיה בשנים 2008–2012 ומנהל שירות הביטחון הפדרלי בשנים 1998–1999
ולדימיר פוטין
מועמדים רשמיים > ברית הכוחות הפרוגרסיביים הפוליטיים (מפלגת האנשים החדשים ומפלגת הצמיחה)

ולדיסלב דוואנקוב, סגן יושב ראש הדומה הממלכתית מאז אוקטובר 2021 וחבר פרלמנט
ולדיסלב דוואנקוב
מועמדים שנפסלו > מפלגת היוזמה האזרחית

בוריס נאדז'דין, מורה וחבר פרלמנט, מייסד המכון לחקיקה ופרויקטים אזוריים.
נפסל על ידי ועדת הבחירות המרכזית בטענה שמספר אלפי חתימות שאסף היו פיקטיביות, לאחר עתירה לבית המשפט החוקתי, קיבל יומיים כדי לספק הוכחות לכך שהחתימות אכן מאומתות אך הצליח לספק הוכחות רק לארבע חתימות ועתר שוב כדי לקבל הארכה נוספת ונענה בשלילה.
בדיון בוועדת הבחירות המרכזית אמר שאינו טוען שום דבר בנוגע לעבודת הוועדה וכל טעויותיו מופנות למחוקקים הרוסים שחוקקו את התקנות בדבר ההתמודדות, לטענה זהו הגיב סגן יושבת ראש הוועדה, ניקולאי לביצ׳ב והזכיר שנארז׳דין עצמו הוא זה שחוקק את החוק בשנות ה-90.
בוריס נאדז'דין
מועמדים שנפסלו > הקומוניסטים של רוסיה

סרגיי מלינקוביץ', יושב ראש מפלגת "הקומוניסטים של רוסיה"
מועמדים שנפסלו > מועמדים נוספים שנפסלו

ראדה רוסקיך, בלוגרית
קסניה סובצ'ק, מנחת טלוויזיה, פעילת אופוזיציה ממפלגת השינויים ועיתונאית, הייתה מועמדת בבחירות לנשיאות בשנת 2018.
קסניה סובצ'ק
אלכסיי נבלני, עורך דין ובלוגר, מנהיג האופוזיציה החוץ ממסדית וממובילי ההפגנות נגד משטרו של הנשיא פוטין, יו"ר מפלגת רוסיה של העתיד. לא הותר לו להתמודד בשל הרשעתו בפלילים. בשנת 2022 נגזרו עליו 9 שנות מאסר, ולאחר מכן נגזרו עליו על עבירות שונות עוד 30 שנות מאסר, דבר ששלל ממנו את היכולת להתמודד שוב בבחירות, בפברואר 2024 מת נבלני בכלא הרוסי.
סרגיי פולונסקי, איש עסקים
יקטרינה דונצובה, עיתונאית.
תוצאות > תוצאות רשמיות

| מועמד | מועמד | שיוך מפלגתי | קולות | אחוזים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ולדימיר פוטין | מועמד עצמאי | 74,640,565 | 87.34% |
|  | ניקולאי חאריטונוב | המפלגה הקומוניסטית | 3,685,628 | 4.31% |
|  | ולדיסלב דבאנקוב | האנשים החדשים | 3,245,658 | 3.79% |
|  | לאוניד סלוצקי | המפלגה הליברל-דמוקרטית | 2,732,973 | 3.19% |
| בסך הכל מצביעים | בסך הכל מצביעים | בסך הכל מצביעים | 84,304,824 | 100.00% |
| בעלי זכות בחירה ברוסיה | בעלי זכות בחירה ברוסיה | בעלי זכות בחירה ברוסיה | 114,212,734 | — |
הערות שוליים

↑  "Федеральный закон от 10.01.2003 N 19-ФЗ (ред. от 05.12.2017) "О выборах Президента Российской Федерации" Статья 5. Назначение выборов Президента Российской Федерации". КонсультантПлюс. נבדק ב-5 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Федеральный закон от 10.01.2003 N 19-ФЗ (ред. от 05.12.2017) "О выборах Президента Российской Федерации" Статья 82. Вступление в должность Президента Российской Федерации
↑  ישראל היום, הבחירות לנשיאות רוסיה: שיעור הצבעה חשוד, השחתת קלפיות - וסרטון משונה אחד של פוטין, דוד ברון
↑  "Constitution of Russia. Chapter 4. The President of the Russian Federation. Article 81". Constitution.ru. נבדק ב-2018-03-22.
↑  All RFE/RL sites (2018-03-18). "Putin's 2024 Problem: Election Win Raises Curtain On Clouded Future". Rferl.org. נבדק ב-2018-03-22.
↑  Путин ответил на вопрос о возможном участии в выборах-2030
↑  Путин заявил, что не намерен менять Конституцию
↑  В Кремле рассказали, как может поменяться конституция
↑  Песков: Путин не намерен менять под себя Конституцию
↑  "Путин не намерен занимать пост президента более двух сроков подряд". Коммерсант. נבדק ב-2018-05-25.
↑  Ирина ЛИСОВА, Сайт «Комсомольской правды». "Выборы в Госдуму и президентские выборы-2024: Собчак поделилась планами со сторонниками в Петербурге". Spb.kp.ru. נבדק ב-2018-03-22.
↑  נתמך על ידי רוסיה המאוחדת, החזית העממית הכל-רוסית, מולדת, מפלגת העסקים ורוסיה הוגנת – למען האמת
↑  Предварительные итоги голосования из Центризбиркома. Новости. Первый канал (ברוסית), נבדק ב-2024-10-31
↑  בתמיכת מפלגת הקומוניסטים של רוסיה
↑  בתמיכת קואליציית ברית הכוחות הפרוגרסיביים הפוליטיים ומפלגת הצמיחה
| הבחירות המקומיות, הפרלמנטריות, והנשיאותיות ברוסיה |
| --- | --- | --- |
| הבחירות לנשיאות | 1991 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2018 • 2024  • 2030 | רוסיה |
| הבחירות הפרלמנטריות | 1990 • 1993 • 1995 • 1999 • 2003 • 2007 • 2011 • 2016 • 2021 • 2026 | רוסיה |
| הבחירות לרשויות המקומיות | 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2023 • 2024 | רוסיה |
| ניהול הבחירות | ועדת הבחירות המרכזית | רוסיה |
הנסיך ויג'איה

הנסיך ויג'איה (בערך 543–505 לפנה"ס) היה מלך אגדי של טמבאפאני (אנ'), בצפון-מערב האי סרי לנקה. שלטונו הוזכר לראשונה בכרוניקה "מהאוואמסה (אנ')". אומרים שהוא הגיע לסרי לנקה עם שבע מאות מאנשיו לאחר שגורש מממלכת סינהאפורה (אנ') האגדית. עם זאת, אין הוכחות ארכאולוגיות לכך.
לאחר שהגיעו לאי, ויג'איה ומתיישביו הביסו יאקשות ליד "תאמנה" (טמבאפאני) והחליפו את התושבים המקוריים. בסופו של דבר ויג'איה התחתן עם קובני, בתו של מנהיג יאקשה והעניק בכך לגיטימציה לשלטונו באזור.