בולהד סיטי
היסטוריה > הארדיוויל

במרץ 1864 הוקם באתר הנוכחי של בולהד סיטי התיישבות המכונה הארדיוויל (Hardyville). היא הייתה קרויה על שם מקים ההתיישבות, הסוחר, היזם והפוליטיקאי ויליאם הריסון הארדי (William Harrison Hardy‏; 1906-1823). הארדי, יליד העיירה ווטרטאון (Watertown) במדינת ניו יורק, הקים בסיועו של היזם ג'ורג' אלונזו ג'ונסון (George Alonzo Johnson‏; 1903-1824) חברת ספינות קיטור, שירות מעבורות ומזח לספינות קיטור במקום בו חצתה דרך מוהאבי (Mojave Road) את נהר הקולורדו. הארדי בנה גם דרך אגרה מהארדיוויל לפרסקוט, בירת טריטוריית אריזונה בשנים 1864–1867, וגידל עיזי אנגורה. הוא היה טיפוס צבעוני ושרוי במחלוקת במידת מה. הוא היה מנהל הדואר הראשון של היישוב החל מ-17 בינואר 1865, ולזכותו המצאת שק הדואר המחוזק במסמרות. הוא היה גם המפקח של מחוז מוהאבי וחבר בבית המחוקקים של טריטוריית אריזונה. ב-1864 היה הונו העצמי מעל ל-40,000 דולרים, האיש השני בעושרו באריזונה.
מ-1863 עד 1883 הפליגו ספינות קיטור באורח קבע במעלה נהר הקולורדו מפורט איזבל (Port Isabel) בשפך הנהר, ולאחר שמסילת הברזל הגיעה, מיומה, ועצרו בהארדיוויל באופן סדיר על מנת לפרוק אספקה למכרות בסביבה, וגם לאלו מזרחה בלב אריזונה, ולהעמיס עפרה מהם לעיבוד ומכירה. ספינות נהר אלו, מדגם ספינות משוטה, שיחקו תפקיד חשוב בהתפתחות האזורים הגובלים בנהר הקולורדו, והארדיוויל נחשבה כנקודה הרחוקה ביותר במעלה הנהר שבה המים היו עדיין מספיק עמוקים עבור הספינות בכל השנה. הפלגה של ספינות הקיטור מעבר לנקודה זו למקומות כדוגמת קניון אל דוראדו (El Dorado Canyon), קאלוויל (Callville) וריוֹוִיל (Rioville) בנבדה, הייתה אפשרית רק בחודשים המועטים של השיטפונות של שלהי האביב ותחילת הקיץ שנגרמו בשל הפשרת השלגים באגן הניקוז העליון של הקולורדו. הארדיוויל הייתה נקודת היציאה לשיירות הקרונות או הפרדות אל המכרות והיישובים האחרים בחלק הצפוני של הנהר. היא הייתה גם נמל היציאה לאסדות שעלו במעלה הנהר עד קאלוויל בתקופה שהמים היו בשפל.
באפריל 1866 ביקר בריגדיר גנרל ג'יימס פאולר ראסלינג (James Fowler Rusling) ביישוב ותיאר אותו:
הארדיוויל קיבלה זריקת עידוד ב-1867, כשקיבלה מעמד של מושב מחוז מוהאבי, והמפעלים בקניון אל דוראדו החלו לפעול כשהם מעוררים שוב את הסחר במעלה הנהר. ב-1870 התגוררו בהארדיוויל 20 תושבים. בשנות ה-70 חל גידול משמעותי באוכלוסייה של הארדיוויל כשהכרייה הפכה רווחית יותר. כאשר העימותים הצבאיים עם בני המוהאבי הסתיימו החלו המכרות בפנים הארץ לשגשג והעיירה הקטנה צמחה ונוספו לה חנות כללית, מסבאה, נפחיה, אולם ביליארד ואולם הופעות מכובד.
עם זאת, ב-1873 הועבר מושב המחוז לעיירת המכרות המשגשגת סרבט (Cerbat). ב-1877 הגיעה מסילת הברזל של חברת הרכבות סאותרן פסיפיק ליומה. היא רכשה מג'ורג' אלונזו ג'ונסון את חברת ספינות הקיטור שלו (Colorado Steam Navigation Company) וב-1878 בנתה מסילת ברזל למריקופאוויל (Maricopaville) והסיטה בכך את מסלולן של שיירות האספקה למכרות שבצפון מזרח אריזונה אל תחנת רכבת זו שהייתה קרובה יותר מהארדיוויל. התנועה בדרך מזרחה מהארדיוויל למכרות שבמזרח הלכה והתמעטה למעט לעיירות המכרות סרבט, מינרל פארק (Mineral Park, כיום עיירת רפאים) וכלורייד (Chloride). במאי 1881 הקים אייזק פולהאמוס (Issac Polhamus), קברניט באחת מספינות הקיטור של חברת הספנות בבעלות חברת סאותרן פסיפיק, מזח כ-8 קילומטרים במעלה הנהר מהארדיוויל שכונה מזח פולהאמוס (Polhamus Landing). המזח היה קרוב יותר למכרות ולכן מרבית המסחר בנהר עבר אליו. את המהלומה האחרונה ספגה הארדיוויל במאי 1883 כאשר הושלם הגשר של מסילת הברזל חוצה היבשת של חברת הרכבות האטלנטית והפסיפית  (Atlantic and Pacific Railroad) מעל לקולורדו אל העיירה נידלס בקליפורניה, ועקב כך נוצרה חלופה זולה יותר למסחר הקשור במכרות שבפנים הארץ מהשיט במעלה הקולורדו והמעגן בהארדיוויל. משרד הדואר שבהארדיוויל נסגר לטובת המשרד במוהאבי סיטי (Mohave City, כיום עיירת רפאים) ב-19 בפברואר 1883. ככל שמחיר הכסף הידרדר בשלהי שנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-19, המפעל בהארדיוויל, מקור ההכנסה האחרון בהארדיוויל, הושבת ויתרת האוכלוסייה של היישוב עזבה והמקום הפך לעיירת רפאים. השם הארדיוויל הופיע עדיין על מפה של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מספטמבר 1911.
בית קברות קטן, בית הקברות לחלוצי הארדיוויל (Hardyville Pioneer Cemetery), כיום אתר ציון דרך היסטורי, הוא השריד המשמעותי ביותר שנשאר מהארדיוויל ב-35°07′15″N 114°35′14″W﻿ / ﻿35.1208400°N 114.5873300°W﻿ / 35.1208400; -114.5873300. שלט בלתי רשמי המציין את העיירה נמצא במגרש החנייה מול בית הקברות מעבר לכביש 95 של אריזונה ב-35°7′16″N 114°35′17″W﻿ / ﻿35.12111°N 114.58806°W﻿ / 35.12111; -114.58806. שרידים של המפעל בהארדיוויל מופיעים במפה הטופוגרפית של הסקר הגאולוגי ב-35°7′14″N 114°34′47″W﻿ / ﻿35.12056°N 114.57972°W﻿ / 35.12056; -114.57972. סקירה באמצעות לוויין איתרה מה שנראה כשרידים נוספים.