stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביטחון תעסוקתי

ביטחון תעסוקתי הוא ההסתברות שעובד ימשיך להתפרנס מעבודתו לתקופה ארוכה. ביטחון תעסוקתי נמדד משני היבטים:
ביטחון תעסוקתי במקום העבודה, כלומר מידת הביטחון של העובד שמקום עבודתו הנוכחי ימשיך להעסיקו לטווח ארוך, ללא שתאיים עליו סכנת פיטורים.
ביטחון תעסוקתי מקצועי, כלומר מידת הביטחון שמקצועו של העובד מקנה לו, כך שאם יפוטר ממקום עבודה אחד ימצא בקלות מקום עבודה אחר.
דוגמה: עובד מקצועי בחברת הזנק חש ביטחון תעסוקתי נמוך במקום עבודתו, משום שפעמים רבות חברת הזנק אינה עומדת ביעדיה ונסגרת, אך בתקופה של פריחה בהיי טק הוא חש ביטחון תעסוקתי מקצועי גבוה, ביודעו שאם יאבד את מקום עבודתו הנוכחי יוכל למצוא עבודה מתאימה בחברת היי טק אחרת.
משרה הדורשת כישורים גבוהים ותקופה ממושכת של התאקלמות בעבודה מבטיחה ביטחון תעסוקתי משום שמעסיק לא ימהר להחליף עובד כזה, הן משום שלא קל למצוא לו מחליף והן מחמת העלות הגבוהה של קליטת מחליף. לעומת זאת, בעבודה שאיננה מצריכה כישורים מיוחדים וההתאקלמות בה מהירה הביטחון התעסוקתי נמוך (עבודה כזו מכונה מקג'וב).
ביטחון תעסוקתי גבוה הוא יעד מרכזי של ארגוני עובדים, החותרים לעגנו בהסכמי עבודתו שיבטיחו לעובדים הגנה מפני פיטורים. הגנה זו מתבטאת במתן קביעות לעובד שהשלים בהצלחה תקופת ניסיון, כך שפיטורי עובד קבוע יקרו רק במקרים חריגים ובהסכמת ועד העובדים. במקומות עבודה שבהם אין קביעות פורמלית, הענקת תחושת ביטחון תעסוקתי לעובדים היא מרכיב בפעולות המעסיק לשימור עובדים.
בישראל מתאפיין המגזר הציבורי בהסדרי קביעות נוקשים, המקנים ביטחון תעסוקתי גבוה לעובדים במגזר זה. דרך עיקרית  של מעסיקים להימנע ממתן קביעות לעובדים, ובכך להגמיש את יכולתם לפטר עובדים, היא העסקה באמצעות קבלן כוח אדם. דרך נוספת היא העסקה בחוזה לתקופה קצובה, המתחדש מפעם לפעם (באנגלית צורת העסקה זו קרויה permatemp, הלחם של המילים permanent ו-temporary). בצה"ל ובמשטרת ישראל, שבהם הביטחון התעסוקתי נמוך מאשר ביתר המגזר הציבורי, נהוגה כפיצוי על כך תוספת שכר הקרויה "תוספת היעדר ביטחון תעסוקתי". הפרטה, כלומר העברת פעילות מהמגזר הציבורי למגזר הפרטי, כרוכה בירידת הביטחון התעסוקתי של העובדים בגוף המופרט, ולכן מלווה בדרך כלל במענק הפרטה לעובדים, כפיצוי על פגיעה זו.
איום בולט על ביטחון תעסוקתי, הן ביטחון תעסוקתי במקום העבודה והן ביטחון תעסוקתי מקצועי, הוא שינוי טכנולוגי, ההופך מקצוע מסוים למיותר, או מצמצם במידה ניכרת את הצורך בעובדים במקצוע זה. דוגמאות:
מקצוע הקלדנות זכה לפריחה בשנות ה-70 של המאה ה-20, אך עם המעבר לעבודה מקוונת הצורך בו הצטמצם במהירות.
הגברת המחשוב מובילה לסגירתם של סניפים ולצמצום הצורך בפקידי בנק.
בתחילת המאה ה-19 היו הלודיטים קבוצה של פועלים אנגלים שמחו – לעיתים על ידי הריסת מכונות – נגד השינויים שגרמה המהפכה התעשייתית, שאותם ראו כפגיעה בביטחון התעסוקתי שלהם.
הגלובליזציה פוגעת אף היא בביטחון התעסוקתי של עובדים שעיסוקם חשוף לתחרות מצד מדינות שבהן שכר העבודה נמוך. דוגמה לכך היא תעשיית הטקסטיל בישראל, שהגיעה לשיא פריחתה בשנות ה-60 וה-70, שבמהלכן העסיקה רבבות עובדים, והלכה והצטמצמה עם העברת פעילות הייצור למפעלים במצרים, בירדן ובמזרח הרחוק.
רשת ביטחון, החשובה במיוחד למי שהביטחון התעסוקתי שלו נמוך, היא ענף ביטוח אבטלה של הביטוח הלאומי, המבטיח דמי אבטלה למשך חודשים אחדים למי שפוטר, כדי לתת לו פרנסה עד שיימצא עבודה הולמת אחרת. שינויים בשיעור המובטלים משקפים גם שינוי ברמת הביטחון התעסקותי של כלל ציבור - ככל ששיעור המובטלים עולה, כך הביטחון התעסוקתי יורד.
הערות שוליים

↑  דוגמה: סעיף 82.233(א) לתקשי"ר קובע: "פיטורי עובד קבוע, למעט פיטורים של עובד בחוזה ופיטורים בעקבות החלטה של ועדה רפואית לפסול עובד משירות המדינה, טעונים משא ומתן מוקדם עם ועד העובדים".
↑  מצגת הדרכה - תוספת היעדר ביטחון תעסוקתי והלוואות רטרו, באתר קרנות הסוהרים, דצמבר 2020
↑  ע"א 2640/11 פקיד שומה חיפה נ' חיים ניסים, ניתן ב־2 בפברואר 2014
↑  התאמת המערכת הבנקאית לסביבה הפיננסית המשתנה - התייעלות וטכנולוגיה, באתר בנק ישראל, 7 בינואר 2020
בית הגפן

| --- | --- |
סמליל העמותה

 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1963–הווה (כ־61 שנים) 
 www.beit-hagefen.com
 קואורדינטות:  32°48′58″N 34°59′31″E﻿ / ﻿32.81615959°N 34.9919486°E﻿ / 32.81615959; 34.9919486
 he
 
תערוכה "שכנות" בבית הגפן - חלק מפסטיבל "החג של החגים" 2010, קיר זיכרון לתושבי ואדי ניסנאס
חדר המדרגות של בית הגפן מבפנים - מבט לכוון רחוב הגפן
בית הגפן הוא מרכז ערבי-יהודי לתרבות, חברה, נוער וספורט השוכן בשכונת ואדי ניסנאס בחיפה ומאוגד כעמותה עירונית רשומה.
היסטוריה של המבנה

המבנה הראשי של המרכז נבנה בסוף המאה ה-19, בפינת רחוב הגפן של היום ודרך ההר (שדרות הציונות של היום), שחיברה בין שכונות העיר התחתית לכרמל. בשנת 1910 נפתח במבנה מלון "הרצליה", שהוקם על ידי משפחת הלוי-אפשטיין אשר עברה מיפו לחיפה. הקומה השנייה של המבנה שימשה למגורי אורחי המלון, חדר הסבה וחדר אוכל. בקומה הראשונה התגוררו בני המשפחה וכן שימשה לשירותי המלון. בחצר המבנה היו עצי פרי, גן ירק ובור מים לאגירת מי גשמים. מלון זה היה המלון הראשון בבעלות יהודית שהיה ברמה אירופאית שהוקם בחיפה. המזון שהוגש בו היה כשר.
בשנת 1915, בעת מלחמת העולם הראשונה, המלון הוחרם על ידי השלטון העות'מאני כדי לשכן בו את קציני המטה העות'מאני-גרמני. משפחת לוי-אפשטיין נדרשה לפנות את המלון תוך 48 שעות תוך השארת כל רכושה במלון. עם התחלת המנדט הבריטי, עבר מלון הרצליה למבנה ברחוב אלנבי 7.
בתקופת המנדט הבריטי, ובשנים הראשונות של מדינת ישראל שכן במבנה בית ספר עממי לילדי הסביבה.
המבנה הוא בית אבן דו-קומתי, בעל צורת צלב וחלונות מקושתים שמעליהם חלונות עגולים קטנים. המבנה מחופה בגג רעפים שלו מספר גמלונים.
בשנת 1963, בתקופתו של ראש העיר אבא חושי ובעידודו, הפך המבנה למרכז יהודי-ערבי שמטרתו לקדם סובלנות ודו-קיום של בני הדתות השונות בחיפה. המרכז הוקם על ידי פרופ' יעקב מלכין.
מבנים נוספים

במהלך השנים צורפו שני מבנים נוספים למרכז היהודי-ערבי בנוסף למבנה ברחוב הגפן 2. מעברו השני של הכביש נמצאת הספרייה לילדים ע"ש קלור שנבנתה בתחילת המאה ה-20 כבית מגורים. במבנה שכנו בית חולים ממשלתי ובתי ספר עד שצורף לבית הגפן. כמו כן, הבניין שבו ממוקם האולם משמש את משרדי תיאטרון אל כארמה והוא עיקר השימוש בו.
פעילויות המרכז

בבית הגפן מתקיימים סדנאות ומפגשים, תערוכות, ימי עיון וכנסים. המקום משמש גם מרכז קהילתי לנוער ולמבוגרים. המרכז פועל כעמותה הממומנת על ידי עיריית חיפה באמצעות הקרן לחיפה, משרד החינוך התרבות והספורט ותורמים.
המרכז שותף לפסטיבל החג של החגים, שבמסגרתו מתקיימות בו תערוכות. מסלול האמנות המתקיים בפסטיבל יוצא מגלריית בית הגפן אל רחובות שכונת ואדי ניסנאס.
"תיאטרון אל-כארמה" נוסד בשנת 1968 ומפיק הצגות בשפה הערבית כולל מחזאות מקורית. התיאטרון הופיע ברחבי העולם. בין במאי התיאטרון נמנה גם השחקן והבמאי סלים דאו שניהל את התיאטרון בשנים 1986-1998. לפניו ניהל את התיאטרון מחמוד סובאח (משפרעם). אחריו מאז 1998 כיהן קאסם שעבאן משעב שסיים תפקידו באוקטובר 2011. החל משנת 2012 המנהל החדש הוא ראיד נסרללה.
חלק מעובדי המרכז משמשים מנחים במפגשים שהוא מקיים. כמו כן, המנחים אחראים למפגשי ילדים יהודים מוסלמים ונוצרים בבתי הספר בחיפה. יש בו גם מנחים העובדים עם המרכז הרוחני של הדת הבהאית ומסייעים בהנחיית המטיילים בגנים הבהאים.
הערות שוליים

↑  יואב פוגלסון, חיפה - ביטאון העמותה לתולדות חיפה, גיליון 5, דצמבר 2007, עמ' 18-17
↑  אות הוקרה לפרופ' יעקב מלכין שהקים את בית רוטשילד ובית הגפן באתר עיריית חיפה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310238905171  BnF: cb170269114 (data)  LCCN: no2010016649  VIAF: 141255867   WorldCat (עם VIAF): 141255867 
בית הגפן, יוני 2022
בחמש שניות

בחמש שניות הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עידן רייכל בשיתוף המוזיקאי המרוקאי חסן חכמון. השיר יצא לאור ב-11 ביולי 2016, כסינגל הרביעי מתוך אלבום הסולו השני של רייכל, "היד החמה", על ידי חברת התקליטים הליקון.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל והופק על ידי רייכל וגלעד שמואלי. השיר הוא בסגנון המוזיקת עולם. השיר נכתב בהשראת סא"ל עמנואל מורנו, שדיבר על משמעותן של חמש השניות האחרונות שנותרו לאדם בחייו.
גרסאות כיסוי

ב-2018, ביצעה הזמרת האיטלקית אורנלה ואנוני(אנ') את השיר בתרגום לשפה האיטלקית, בשם "Gira in cerchio la vita" (בעברית: החיים מסתובבים במעגל). השיר נכלל באלבומה, "Un pugno di stelle".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2016)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2016)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 8 |  |
הערות שוליים

↑  עידן רייכל "בחמש שניות" ברדיו סול רדיו אינטרנטי, באתר רדיו סול - הרדיו שלך באינטרנט (ארכיון)
↑  מוזיקה - חמש שניות הן עולם ומלואו: עידן רייכל בשיר חדש, באתר פרוגי, ‏2016-07-11
↑  morena.zingales, A Todi Festival domani grande chiusura con Ornella Vanoni, umbriajournal.com, ‏2018-09-01 (באיטלקית)
| עידן רייכל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי סולו | היד החמה • רייכל - פסנתר - שירים • ואם תבואי אליי • The Idan Raichel Symphonic Project (Live In Buenos Aires) |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל • ממעמקים • The Idan Raichel Project ‏• בין קירות ביתי • הביתה, הלוך חזור • רבע לשש • מגדל של אור |  |
| טורה-רייכל קולקטיב | The Tel Aviv Session ‏• The Paris Session |  |
| בוטן מתוק בקרקס | כל מה שנשאר |  |
| סיבובי הופעות | ממעמקים • בין קירות ביתי • מנגנים בשקט 2011 - המופע האקוסטי • Open Door • רבע לשש • רייכל - פסנתר - שירים |  |
| ערכים קשורים | הליקון • קומבנצ'ה • שחור על לבן • הביתה, הלוך חזור |  |
| עידן רייכל – שירים |
| --- | --- | --- |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | "בואי" • "אם תלך" • "הנך יפה" • "מדברים בשקט" • "שושנים עצובות" |  |
| ממעמקים | "עלה נישא ברוח" • "שובי אל ביתי" • "יש בי עוד כוח" • "ממעמקים" • "מילים יפות מאלה" • "מכל האהבות" |  |
| בין קירות ביתי | "Todas las Palabras" • "שאריות של החיים" • "מי נהר" • "חלומות של אחרים" • "רוב השעות" • "מינהאר לי משיתי" • "הכל עובר" • "מנעי קולך מבכי" |  |
| הביתה, הלוך חזור | "אמא, אבא וכל השאר" • "הביתה, הלוך חזור" • "מחכה" |  |
| רבע לשש | "יורד הערב" • "עכשיו קרוב" • "בלילה" • "Sabe Deus" • "עד שאין יותר לאן" • "בקרוב" • "אם היית רואה" |  |
| מגדל של אור | "תחזור" • "כל יום מחדש" • "עד שתחזרי אליי" |  |
| סינגלים אחרים | "Petit Roi" • "איזה יום טוב" • "על הספסל שבשכונה" |  |
| סולו | סולו |  |
| היד החמה | "היד החמה" • "מעגלים" • "געגוע" • "בחמש שניות" • "לפני שייגמר" |  |
| רייכל - פסנתר - שירים | "לסלוח ולשכוח" |  |
| ואם תבואי אליי | "גלגל מסתובב" • "אהבה כזו" • "ואם תבואי אליי" • "בראשית" • "למה זה מגיע לנו" • "את לא נשארת לבד" |  |
| סינגלים אחרים | "קוצים" • "בובות" • "שבט אחים ואחיות" • "עכשיו נשארנו שנינו" • "כתוב מלמעלה" • "Lumiére" • "אם רק תסכימי" • "למה ככה עצובה" • "מכל הכוכבים בלילה" • "מתגעגעת אותך" • "ככה מיום ליום" • "להאמין" • "אין לך דאגות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Po co" |  |
בית הסוהר בדר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית סוהר
 מיקום:  Badr City 
 מדינה:  מצרים
 מפעיל:  משרד הפנים 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2021
 תאריך פתיחה רשמי:  2021
 קואורדינטות:  30°09′40″N 31°47′10″E﻿ / ﻿30.1611032806°N 31.786246565011°E﻿ / 30.1611032806; 31.786246565011
 he
 
בית הסוהר בדר (בערבית: سجن بدر) הוא בית סוהר בעיר בדר (אנ') שבפאתי קהיר שבמצרים, שנפתח בשנת 2021, למטרות כליאה ושיקום.
בית סוהר שהוצג במצרים כחדשני וכחלק מרפורמה שאמורה לשקף את "מידת ההתקדמות והמודרניזציה" של מערכת הכליאה המצרית, ובמקביל להשקת הנוסח החדש של "אסטרטגיית זכויות האדם הלאומית" במצרים. עם זאת, בית הסוהר ספג מארגוני זכויות אדם ביקורת רבה על זכויות האסירים בפועל.
אסירים רבים הועברו לכלא מכלא טורה, בית סוהר ישן יותר הנמצא באזור. בית הסוהר מכיל גם אסירים המוכרים לציבור הרחב, ביניהם מנהיגי האחים המוסלמים שהוצעו מחוץ לחוק, ופעילים פוליטיים אחרים.
הטענות לפגיעה בזכויות האדם של אסירים

קרובי משפחה של אסירים וארגוני זכויות אדם סיפרו לכלי תקשורת מערביים על מקרים בהם הכלא מנע מאסירים טיפול רפואי או מזון ראוי, שהאמצעים והציוד שעומדים לרשות האסירים שהועברו לבדר דלים לעומת אלו שעמדו לרשותם בבתי הסוהר הקודמים שלהם וכן שהיכולת של משפחותיהם של האסירים להיות איתם בקשר נפגעה מאוד. במקרים מסוימים אף העידו משפחות שלא יכלו לבקר את האסירים במשך כל תקופת שהותם בבדר, ושבית הסוהר לא מאפשר החלפת מכתבים בין האסירים לבני משפחותיהן, או העברת חבילות עם מצרכים בסיסיים כמו תרופות ומזון מבני המשפחה. על פי ארגון אמנסטי אינטרנשיונל אף נמנעת כניסה של עורכי הדין של האסירים לבית הסוהר. בדיווח אחר סיפר אסיר לשעבר לגרדיאן על עינויים שמבצעים הסוהרים באסירים בכלא. ארגוני זכויות אדם שניסו להעריך את מצבם של האסירים בפועל דיווחו לכלי תקשורת מערביים כי קשה מאוד לקבל מידע אמין על המתרחש בבדר, אך לצד זאת מייחסים כמה מהארגונים ארבעה מקרי מוות של אסירים לתנאי הכליאה הירודים ולרשלנות רפואית, ביניהם אסיר ששבת רעב במחאה על תנאי הכליאה. בהדלפות שבכל זאת הוצעו לתקשורת מהאסירים עצמם, טענו האסירים כי מי שמוחה נגד תנאי הכליאה, או מגיש בקשה לשיפור תנאים, סופג עונשים קשים והתעללויות. חוסיין ביומי, האחראי מטעם אמנסטי אינטרנשיונל לבירור מצב זכויות האדם במצרים ולוב, העריך כי רשויות מצרים פוגעות בזכויותיהם של האסירים באופן מכוון בגלל זהותם והרקע הפוליטי שלהם. כחלק מההתמודדות עם הביקורת, מספר פעמים הזמינה מצרים עיתונאים מערביים לסיור בבית הסוהר, אולם לא השיבה לשאלות מכלי התקשורת וארגוני זכויות אדם. אגנס קלמרד, מזכ"לית אמנסטי אינטרנשיונל, אמרה כי על פי הראיות שאסף הארגון, הסיורים לעיתונאים בבתי הסוהר והמידע שמפיצים השלטונות אודות הכלא, אינם אלא יחסי ציבור שנועדו לטשטש את מצבם העגום של האסירים.
ארגוני זכויות אדם סיפרו כי לפי המידע שבידם אסירים רבים מוחזקים לאורך זמן בכלא כעצורים זמניים לפני משפט, מבלי שבית המשפט האריך באופן רשמי את שהותם בכלא, כלומר, באופן המנוגד לחוק המצרי. אמנסטי אינטרנשיונל דיווחו על מקרה שבו לטענתם אדם נעצר רק מכיוון שאביו היה חבר במפלגת האחים המוסלמים. הארגון העולמי נגד עינויים (אנ') העריך את מספרם של אסירים אלו בכלמעלה מ־900. בנוסף, על פי הארגון, ישנם בכלא אסירים שמקבלים תנאים טובים יותר, ואחרים שבאופן שרירותי נמנעים מהם תנאי מחיה בסיסיים.
AFTE, ארגון זכויות אדם ממצרים, הגיש תלונה משפטית נגד בית הסוהר בעקבות תקרית שבה העיד אסיר כי סוהר אחז במפשעתו באלימות במהלך חיפוש. גם תלונה זו טרם טופלה בידי ברשויות.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Egypt's model prison rife with abuses, inmates' families and activists say, Reuters, ‏3 בינואר 2023
1 2  Jack Shenker, Egypt guilty of kidnap, torture and abuse, says former detainee, The Guardian, ‏1 באוגוסט 2017
1 2 3 4 5 6  Egypt: Rights Groups Warn of Collective Punishment at Badr Prison, OMCT, ‏20.03.23
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Egypt: New prison, PR gloss ahead of COP27 cannot hide human rights crisis, Amnesty International, ‏20 October 2022
בחנותו של מר לובלין

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ש"י עגנון
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  גרמנית, אנגלית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת שוקן
 תאריך הוצאה:  1974
 מספר עמודים:  187
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001034698, 002216384
 
בחנותו של מר לובלין הוא רומן פרי עטו של שמואל יוסף עגנון המספר את סיפורו בגוף ראשון במהלך שהותו בגרמניה בתקופת מלחמת העולם הראשונה. הכרך השלישי מתוך ספרי ש"י עגנון שיצאו לאחר מותו.
רקע

במהלך הרומן מתאר עגנון את שהותו אצל אחיו אנשל בלייפציג ואת קורותיו שם על מגוון האנשים אותם הוא פוגש. הסיפור כולו מתרחש כמחשבות וזיכרונות העולים בדעתו בעת שהיתו בחנותו של מר לובלין.
בהקדמה לספר כותב עגנון:
”מעשה ערב שבת אחד נכנסתי לחנותו של בעל טובתי שבלייפציג. והיה הוא צריך ללכת למקום אחד ולא היה לו על מי להניח את חנותו. קיבלתי עלי לשבת בחנותו עד שיחזור. יצאו שעות הרבה ולא חזר. לא הנחתי את מקומי וישבתי מתוך מחשבות רבות והרהורים הרבה, מכאן ואילך אם נזכרתי דבר אחד מאותן המחשבות ומאותם הרהורים נזכרתי דברים שמסתעפים מהם. כדי להקל עלי מעומס הדברים כתבתי אותם על הספר שאני נותן לפניך וקראתי את הספר על שם המקום שעשיתי בו.”
בהמשך הספר המספר מתלונן על שהייתו הממושכת בחנות בשל היעדרותו הארוכה של בעל החנות, מר לובלין,
"כמה שעות יצאו משעה שהניחני מר לובלין בחנותו? לא הסתכלתי בשעון ולא רציתי להסתכל בו. מכיר אני את השעון. בזמן שאין לי זמן אין לו זמן, בזמן שיש לי זמן יש לו זמן. אין לי זמן הוא ממהר ורץ, יש לי זמן הוא זוחל ואינו זז. אלמלי הרהורי דברים שמסייעים אותנו לקצר בהם את הזמן מי היה יכול לעמוד מפני אריכות הזמן."
במשך הספור עגנון עובר מנושא לנושא ובין לבין הוא מותח ביקורת על המלחמה. כך לדוגמה הוא כותב:
"אחר שעה קטנה חזר ואמר, בקול עצב מאד. שרים שצריכים להיות ראשונים לכל דבר טוב וראשונים לעצור בעד הרעה לסוף ויד השרים במעל ראשונה. אמרתי לו, בבקשה אמור לי לאיזו רעה אתה מתכוון ולאיזה שרים אתה מתכוון. לחש ואמר, לרעה זו שהביאה המלחמה על העולם ולשרים אלו שגרמו למלחמה. עמדתי ושתקתי"
עלילה

בספר מספר עגנון על דמויות בעיר לייפציג, ומאריך בסיפור על כל דמות בפני עצמה. על עצמו מספר עגנון שאבות העיר לייפציג רצו לגרשו אך מר לובלין סייע בידו. על מר ארנו (אהרן) לובלין, האיך היגר מגליציה (מכורתו של עגנון) ללייפציג ואיך פתח בה חנות לכלי בית, ועלה לגדולה. על עוזרו של מר לובלין כריסטיאן למקי ואשתו, גלגוליהם עד שנסתייעו בידי לובלין.
שוכרי החנויות שכניו של מר לובלין: הזקן ויצלרודה, ערירותו ובדידותו. משחיז הסכינים גץ ווייגיל, סכסוכיו עם ויצלרודה. האומן יאקוב וויינוורצל, אהבתו לתנ"ך וליהודים, ומות כל בניו. ומוכר הצעצועים אדם איזבא, שמלפנים הייתה פרנסתו מצויה ברווח, אך משפרצה המלחמה יושב הוא בלא כלום, ומסתייע על ידי גברת זלצמן.
יהודים תושבי לייפציג: הרב יונתן, וידידותו עם עגנון. בעלי בית הקפה, משפחת זלצמן, בתם המאומצת שחזרה לאמה, בנם היחיד שנהרג במלחמה, והתחבטויותיהם לגבי פתיחת בית הקפה בשבת. ומר יעקוב שטרן, תושב בוטשאטש לשעבר שנקלע ללייפציג.
לקריאה נוספת

הלל ברזל, מ"ספר המלבושים" ל"בחנותו של מר לובלין", ידיעות אחרונות, 8 בדצמבר 1974
שרה כץ התעסקותו של עגנון בחנות הריקה, מאזנים, פברואר 1975, עמודים 171-177, (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
הערות שוליים

↑  שמואל יוסף עגנון, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
| כתבי שמואל יוסף עגנון |
| --- | --- | --- |
| רומנים | הכנסת כלה • סיפור פשוט • אורח נטה ללון • תמול שלשום • שירה • בחנותו של מר לובלין |  |
| נובלות | בדמי ימיה • והיה העקוב למישור • עד הנה • שבועת אמונים • תהלה |  |
| סיפורים קצרים | אגדת הסופר • אחות • אצל חמדת • בארה של מרים או קטעים מחיי אנוש • בין שתי ערים • בשעה אחת • בתוך עירי • האדונית והרוכל • המלבוש • הסימן • הפרוטה • הרופא וגרושתו • השיר אשר הושר • התרנגול ותפילת בני אדם • לאחר הסעודה • מאויב לאוהב • מלאך המות והשוחט • מעשה העז • מעשה רבי גדיאל התינוק • עגונות • עד עולם • עובדיה בעל מום • עידו ועינם • פנים אחרות • פרנהיים • פת שלימה • שני תלמידי חכמים שהיו בעירנו |  |
| סיפורים | לפנים מן החומה • הנדח • בלבב ימים |  |
| קובצי סיפורים | אלו ואלו • פולין: סיפורי אגדות (מתוך "אלו ואלו") • על כפות המנעול • סמוך ונראה • פרקים של ספר המדינה (מתוך "סמוך ונראה") • ספר המעשים • עד הנה • האש והעצים • עיר ומלואה • לפנים מן החומה • פתחי דברים  • קורות בתינו • תכריך של סיפורים |  |
| מכתבים | אסתרליין יקירתי (עם אשתו) • ש"י עגנון – ש"ז שוקן: חילופי אגרות (תרע"ו – תשי"ט) (עם המוציא לאור) • מסוד חכמים |  |
| אנתולוגיות | ימים נוראים • אתם ראיתם  • ספר סופר וסיפור • סיפורי הבעש"ט |  |
| שונות | כלב חוצות • ספר האותיות (ספר ילדים) • מעצמי אל עצמי (קובץ מאמרים ונאומים) • יידישע ווערק (קובץ סיפורים ושירים ביידיש) |  |
ברברה הנדריקס

| --- | --- |

 לידה:  20 בנובמבר 1948 (בת 75) סטפנס, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית, שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1971
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נברסקה-לינקולן, בית הספר ג'וליארד 
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  ג'אז אופרה 
 סוג קול:  סופרן
 שפה מועדפת:  אנגלית, צרפתית, שוודית 
 בן או בת זוג:  Martin T:son Engstroem (1977–1998) Ulf Englund (2003–?) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פריז VIII (26 במאי 1999)  צלב סנט ז'ורדי (2006)  doctorat honoris causa de l'université Grenoble-III (29 באוקטובר 1996)  פרס נסיך אסטוריאס לאמנות (2000)  מפקד מסדר האמנויות והספרות  אבירה בלגיון הצרפתי 
 www.barbarahendricks.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ברברה הנדריקס (בשוודית: Barbara Hendricks; נולדה ב-20 בנובמבר 1948 בארקנסו) היא זמרת אופרה וג'אז.
ביוגרפיה

ברברה הנדריקס נולדה בארקנסו, ארצות הברית. בגיל צעיר היא למדה פיתוח קול והתבלטה בכישרון המוזיקלי שלה כששרה כסולנית במקהלת בית הספר שלה.
בהיותה בת עשרים השלימה את לימודי התואר הראשון בכימיה ובמתמטיקה באוניברסיטת נברסקה-לינקולן. לאחר מכן המשיכה לימודים במחול ובמוזיקה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק.
תחילת הקריירה המוזיקלית שלה הוא בשנת 1974 כשהופיעה בבית האופרה של סן פרנסיסקו.
הנדריקס חיה באירופה משנת 1974. מתגוררת בשווייץ מאז שנת 1985.
היא אזרחית שוודית מאז נישואיה לאזרח שוודי ולהם שלושה ילדים.
השכלה

בהיותה בת עשרים סיימה לימודי תואר ראשון באוניברסיטת נברסקה-לינקולן במקצועות מתמטיקה וכימיה.
הנדריקס השתתפה ולמדה בפסטיבל המוזיקה של אספן וכן למדה בבית הספר ג'וליארד למוזיקה בניו יורק. בבית ספר זה למדה עם זמרת המצו-סופרן ג'ני טוראל.
ברברה למדה בכיתה בה העבירה מריה קאלאס סדרה של שיעורים בפני סטודנטים לתואר שני בבית הספר ג'וליארד, שיעורים שהפכו למקור השראה למחזה Master Class .
קריירה מוזיקלית

הופעותיה האופראיות הראשונות של הנדריקס התקיימו בשנת 1974 בפסטיבל גליינדבורן באנגליה ובבית האופרה של סן פרנסיסקו בארצות הברית.
במהלך הקריירה שלה היא הופיעה בבתי אופרה חשובים ברחבי העולם ובכלל זה: האופרה הלאומית של פריז, מטרופוליטן אופרה של ניו יורק, בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ובלה סקאלה-מילאנו.
ב-1998 היא שרה את תפקיד LIU בהופעה היסטורית באופרה טורנדוט בעיר האסורה בבייג'ינג.
ברברה הנדריקס הופיעה בלמעלה מעשרים תפקידים, שנים עשר מתוכם היא הקליטה.
הנדריקס הופיעה בתפקיד "מימי" בסרט La Bohème, ב-1995 היא שרה את תפקיד אן טרולאב בסרט השוודי: דרכו של הולל.
בשנת 2007 היא הופיעה בהתנתקות, סרטו של עמוס גיתאי, יחד עם השחקנית ז'ולייט בינוש. הנדריקס הקליטה את השיר על הארץ של גוסטב מאהלר שהוא שיר הנושא של הסרט.
את צעדיה הראשונים כזמרת ג'אז היא עשתה בפסטיבל הג'אז במונטרה שבשווייץ בשנת 1994. מאז היא מופיעה בפסטיבלים חשובים לג'אז סביב העולם. הנדריקס ידועה באהבתה למוזיקה קאמרית והיא ארגנה כמה פסטיבלים לסוג זה של מוזיקה.
ב-2004 בתיאטרון המוזיקה של פאריז היא גילמה את תפקיד ANGEL בהופעת הבכורה של האופרה מלאכים באמריקה מאת פטר אטווש כעיבוד למחזה מאת טוני קושנר.
בינואר 2006 היא פרשה מ חברת ההקלטות EMI, בו היא מקליטה את שיריה באופן בלעדי.
פעילותה למען זכויות אדם

הנדריקס הקדישה חלק גדול מחייה למצוקת הפליטים מטעם נציבות האו"ם לפליטים.
בשנת 1987 היא מונתה ל"שגריר של רצון טוב של נציבות האו"ם לפליטים" והיא פעילה במשימות מיוחדות בשליחות הארגון.
ב-2002 הוענק לה תואר הכבוד "שגריר של רצון טוב לכל החיים", כאות הוקרה למעורבותה הבולטת בארגון.
מאז שנת 2000 היא משמשת כחברה במועצת המנהלים של "קרן הנאמנות לחינוך פליטים" ׁ(Foundation for the Refugee Education Trust-RET). קרן זו נועדה למתן השכלה על-יסודית לבני נוער מבין הפליטים בכל העולם.
בשנים 1991 ו-1993, ברברה הנדריקס הופיעה בשני קונצרטים - בדוברובניק ובסרייבו שהיו באזורי מלחמה ביוגוסלביה לשעבר. המופע בסרייבו התקיים בשיתוף מקהלת האופרה של סרייבו עם המוזיקאי אמן הג'אז, סינאן אלימנוביץ'.
ב-1998 היא ייסדה קרן בשם "מוסד ברברה הנדריקס לשלום ולפיוס", החותרת לקדם תהליכי פיוס במקומות שונים הנתונים תחת סכסוך.
בשנת 2001 הנדריקס הוזמנה על ידי קופי אנאן להופיע באוסלו בטקס בו הוענק לו פרס נובל לשלום.
שנה מאוחר יותר, בחודש מאי 2002, הנדריקס הופיעה בטקס הכרזת ההעצמאות של טימור המזרחית.
עיטורים

בשנת 1986 הוענק לה תואר מפקד (Commandeur) מטעם מסדר האמנויות והספרות. בשנת 1992 הוענק לה תואר אביר (Chevalier) מטעם לגיון הכבוד הצרפתי.
בשנת 2000 זכתה בפרס נסיך אסטוריאס הספרדית. בשנת 2001 היא קיבלה פרס מטעם ליונס על תרומתה בפעילות הארגון שלה. ב-2015 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת נברסקה-לינקולן.
הערות שוליים

1 2   מתוך הניו יורק טיימס, באנגלית, 24.3.2016
1 2 3   הביוגרפיה של ברברה הנדריקס באנגלית
↑   בסיס נתוני סרטים אינטרנטי
↑   בסיס נתוני סרטים אינטרנטי
↑   בסיס נתוני סרטים אינטרנטי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274481505171  PLWABN: 9810544478405606  BIBSYS: 1002558  BNE: XX967043  BnF: cb13895131k (data)  CiNii: DA08956724  GND: 123053617  ISNI: 0000 0001 2141 9335  LCCN: n81042606  LNB: 000066808  MusicBrainz: 21b3c493-68fd-4d56-bd93-bed911d21de5  NKC: pna2005311862  NLA: 35367186  NSK: 000622757  NTA: 070963983  RERO: 02-A003362736  SELIBR: 171431  SNAC: w65m77qj  SUDOC: 066774632  Trove: 927511  VIAF: 85092418   WorldCat (עם VIAF): 85092418 
ברברה הנדריקס בהופעתה בפסטיבל הג'אז בהאג ב-2008
בית הגדי

| --- | --- |
השכונה החדשה בבית הגדי
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: שדות נגב
גובה ממוצע: ‎148 מטר
תאריך ייסוד: 1951
תנועה מיישבת: הפועל המזרחי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 867 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-2.3% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת מערב הנגב מוגדלת) בית הגדי(למפת מערב הנגב רגילה) בית הגדי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הגדי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הגדי31°25′33″N 34°36′24″E﻿ / ﻿31.425736524489°N 34.6066253824832°E﻿ / 31.425736524489; 34.6066253824832  heמפת היישובים של מועצה אזורית שדות נגב (in English: Sdot Negev Regional Council) באדום - בית הגדי בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 6 מתוך 10

בֵּית הַגַּדִּי הוא מושב דתי בנגב הצפון־מערבי, מזרחית לעיר נתיבות. המושב הוא המושב הגדול ביותר בתחומי המועצה האזורית שדות נגב. היישוב נוסד בח' בכסלו ה'תש"י (29 בנובמבר 1949).