stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האוניברסיטה המטרופולינית של טורונטו
היסטוריה > המחלוקת על שמה של האוניברסיטה

עם הקמתו נקרא המוסד על שם אגרטון ריירסון, מיסיונר ואיש חינוך קנדי שהיה מאדריכליה של מערכת הפנימיות של האינדיאנים הקנדים. על רקע תהליך הפיוס עם העמים הילידיים של קנדה ובעקבות מעורבותו של ריירסון במערכת הפנימיות, החלו לצוף בעשור השני של המאה ה-21 קריאות לשינוי שמה של האוניברסיטה. בשנת 2018, מינתה לראשונה האוניברסיטה סגנית-נשיא לשוויון והכלה כדי להתמודד עם המורשת של האוניברסיטה ועם מעורבותו של נושא שמה בדיכוי האוכלוסייה הילידית של קנדה. באותה שנה, הוצב ליד פסלו של ריירסון במרכז הקמפוס שלט המספר על מעורבותו במערכת הפנימיות של האינדיאנים הקנדים. בשנת 2021 התגלו קבריהם הלא מסומנים של 215 ילדים באתר שבו עמדה הפנימייה האינדיאנית בעיר קמלופס שבקולומביה הבריטית. הגילוי עורר סערה ציבורית עזה בקנדה. בעקבותיה, סירבו מספר חברי סגל וסטודנטים באוניברסיטה להשתמש בשם "ריירסון" והחלו להתייחס למוסד כ"אוניברסיטת X", וזאת בדרישה שהאוניברסיטה תשנה את שמה באופן רשמי ותתנער מהמורשת של ריירסון. מספר שבועות לאחר גילוי הקברים הפילו מפגינים את פסלו של ריירסון במרכז הקמפוס של האוניברסיטה, השחיתו את הפסל, הסירו את ראשו, והשליכו את הראש למימי נמל טורונטו. בעקבות זאת, הודיעה האוניברסיטה שפסלו של ריירסון לא ישוחזר או יוחלף. באוגוסט 2021, חודשיים לאחר מכן, הודיעה האוניברסיטה שהיא מקימה צוות שיבחן את שינוי שמה של האוניברסיטה. באפריל 2022 אישר חבר המנהלים של האוניברסיטה לשנות את שמה באופן רשמי לאוניברסיטה המטרופולינית של טורונטו, שמה הנוכחי.
לימודים

לאוניברסיטה מספר מחלקות:
הפקולטה לאומנות
הפקולטה לתקשורת ועיצוב
הפקולטה לשירותי הקהילה
הפקולטה להנדסה, ארכיטקטורה ומדעים
בית הספר לניהול ע"ש טד רוג'רס
לימודי תואר שני ודוקטורט
לימודי המשך והסמכה
בית הספר על שם רוג'רס הוקם בהשקעה של למעלה מ-15 מיליון דולר מעל קניון איטון סנטר, הקניון הגדול ביותר בפרובינציית אונטריו. בבית הספר נלמדים תוכניות שונות וביניהן תוכנית להסמכת בוגרי MBA.
הפקולטה להנדסה נחשבת לאחת הגדולות בקרב האוניברסיטאות באונטריו עם למעלה מ-4,100 סטודנטים ב-13 תוכניות שונות. 480 סטודנטים בלימודי תואר שני (6 תוכניות) ו-4 תוכניות ללימודי תואר שלישי.
הערות שוליים

↑  Toronto university changes name amid controversy over Canadian educator's legacy, CBC, ‏April 26, 2022
↑  Denise O’Neil Green appointed university’s first vice-president, equity and community inclusion, Ryerson University (באנגלית)
↑  Truth & Reconciliation, Ryerson University (באנגלית)
↑  Remains of 215 children found buried at former B.C. residential school, First Nation says, CBC, ‏May 27, 2021
↑  CityNews, toronto.citynews.ca
↑  Saba, Rosa (2021-06-06). "Protesters behead toppled statue of Egerton Ryerson following rally honouring residential school victims". The Toronto Star (בCanadian English). ISSN 0319-0781. נבדק ב-2022-04-27.
↑  A message from President Lachemi on the removal of the Egerton Ryerson statue, Ryerson University (באנגלית)
↑  Ryerson University announces it will be renamed, Toronto, ‏2021-08-26 (באנגלית)
↑  Bowden, Olivia; Kwong, Evelyn; Wong, Madison (2022-04-26). "'A long battle is finally over.' Ryerson to be renamed Toronto Metropolitan University". The Toronto Star (בCanadian English). ISSN 0319-0781. נבדק ב-2022-04-27.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007340162505171  CANTIC: a11393439  GND: 5569787-2  ISNI: 0000 0004 1936 9422  LCCN: nb2004314899  MusicBrainz: 7498fa09-30a0-4975-92f5-cd1edc85bc1f  SUDOC: 153092068  VIAF: 138331720   WorldCat (עם VIAF): 138331720
האנה שטוקבאואר

האנה שטוקבאואר (בגרמנית: Hannah Stockbauer נולדה ב-7 בינואר 1982) היא שחיינית גרמניה, אלופת עולם בעלת 7 מדליות מתוכן 5 זהב בשתי אליפויות עולם בשחייה ובעלת מדליית ארד אולימפית.
ביוגרפיה

האנה שטוקבאואר נולדה בנירנברג.
באולימפיאדת סידני (2000) סיימה שטוקבאואר במקום החמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:30.11 דקות, אחרי המנצחת ברוק בנט מארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש (8:19.67 דקות) ובמקום השישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:10.38 דקות, אחרי המנצחת בנט (4:05.80 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפוקואוקה בשנת 2001 זכתה שטוקבאואר ב-4 מדליות, מתוכן 2 זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:24.66 דקות, לפני דיאנה מונז מארצות הברית (8:28.84 דקות) וקייטלין סנדנו אף היא מארצות הברית (8:31.45 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא תחרות חדש של 16:01.02 דקות, לפני פלאביה ריגאמונטי משווייץ (16:05.99 דקות) ומונז (16:07.05 דקות). בנוסף, היא זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:01.35 דקות, אחרי המנצחת מבריטניה (7:58.69 דקות) ויפן (8:02.97 דקות) ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:09.36 דקות, אחרי יאנה קלוצ'קובה מאוקראינה (4:07.30 דקות) וקלאודיה פול מקוסטה ריקה (4:09.15 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה בשנת 2003 זכתה שטוקבאואר ב-3 מדליות זהב במשחי החתירה הארוכים וניבחרה לשחיינית המצטיינת של התחרות. במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.75 דקות, לפני אווה ריסטוב מהונגריה (4:07.24 דקות) ומונז (4:07.67 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי לאחר שהגנה על תוארה בשיא תחרות חדש של 8:23.66 דקות, לפני מונז (8:24.19 דקות) ורבקה קוק מבריטניה (8:28.45 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי שוב לאחר שהגנה על תוארה בשיא תחרות חדש נוסף של 16:00.18 דקות, לפני היילי פירסול מארצות הברית (16:09.64 דקות) ויאנה הנקה בת ארצה (16:10.13 דקות).
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה שטוקבאואר במדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:57.35 דקות (5 מאיות השנייה בלבד לפני אוסטרליה שסיימה במקום הרביעי), היא שחתה אחרונה בתוצאה של 1:59.22 דקות. המנצחת בתחרות הייתה ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש (7:53.42 דקות) וסין (7:55.97 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום ה-12 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:10.46 דקות ובמקום ה-14 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:38.17 דקות.
באוקטובר 2005 פרשה שטוקבאואר משחייה תחרותית.
השגים

בשנת 2003 זכתה שטוקבאואר בתואר שחיינית השנה בעולם.
שטוקבאואר זכתה בתואר ספורטאית השנה בגרמניה בשנים 2001 ו-2003.
הערות שוליים

↑  Germany's Hannah Stockbauer, Five-Time World Champion, Retires, Swimming World News, ‏2005-10-10 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 129287210  ISNI: 0000 0000 1742 3596  VIAF: 72468155   WorldCat (עם VIAF): 72468155
האוניברסיטה הלאומית של ג'ובה

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  1977–הווה (כ־47 שנים)
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרופ' אגריי אבטה (Prof. Agrey Abatte)
 מיקום
 מיקום:  ג'ובה, דרום סודאן
 מדינה:  דרום סודאן דרום סודאן
 קואורדינטות:  4°50′28″N 31°35′24″E﻿ / ﻿4.8410305555556°N 31.5899°E﻿ / 4.8410305555556; 31.5899
 אתר האוניברסיטה הלאומית של ג'ובה
  (למפת דרום סודאן מוגדלת) ג'ובה רומבק מלקאל ואו יאמביו קוג'וק בור קניה אוגנדה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו  הרפו. המרכז אפריקאית  סודאן אתיופיההאוניברסיטה של ג'ובה(למפת דרום סודאן רגילה) ג'ובה רומבק מלקאל ואו יאמביו קוג'וק בור קניה אוגנדה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו  הרפו. המרכז אפריקאית  סודאן אתיופיההאוניברסיטה של ג'ובה
 
האוניברסיטה הלאומית של ג'ובה, נקראת גם אוניברסיטת ג'ובה (בערבית: جامعة جوبا) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר ג'ובה שבדרום סודאן.
מיקום

הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה נמצא בג'ובה, עיר הבירה, של דרום סודאן.
היסטוריה

האוניברסיטה הלאומית של ג'ובה נוסדה בשנת 1977 בזכות הצורך לחינוך גבוה באזור דרום סודאן. במהלך מלחמת האזרחים השנייה של סודאן, בין השנים 1983‏-2005, הועתקה האוניברסיטה לח'רטום, למען ביטחונם של הצוות והסטודנטים. ב-2006, החליטה הממשלה לשנות את שמה של האוניברסיטה לאוניברסיטה הלאומית של ג'ובה. לאחר השגת העצמאות ביולי 2011 הועברה האוניברסיטה חזרה למקום בו נוסדה לראשונה בג'ובה. באוניברסיטה לומדים בשפה האנגלית. נכון ל-2012 האוניברסיטה היא אחת משש אוניברסיטאות ציבוריות הקיימות בדרום סודאן.
 להלן רשימת האוניברסיטאות:
האוניברסיטה הלאומית של ג'ובה, 1977.
אוניברסיטת רומבק בעיר רומבק, 2010.
אוניברסיטת בחר אל-ע'זאל בעיר ואו.
אוניברסיטת צפון בחר אל-ע'זאל בעיר אבייל, 2011.
אוניברסיטת הנילוס העליון במלקאל, 1991.
האוניברסיטה על-שם ג'ון גראנג בעיר בור, 2006.
ראו גם

אוניברסיטאות בדרום סודאן
ג'ובה
אקווטוריה
הערות שוליים

↑  Partial Liating of South Sudan's Public Universities
↑  Vice Chancellor of Rumbek University is Professor Professor Matthew Atem Aduol
↑  List of Medical Schools in Sudan & South Sudan
↑  University of Northern el Ghazal Opening In 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 6144652-X  ISNI: 0000 0004 4687 4950  LCCN: n84143448  VIAF: 124386713   WorldCat (עם VIAF): 124386713
דיוויזיית הפאנצר הראשונה (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה (1942-5)
סמל הדיוויזיה (1942-5)
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  שריון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  15 באוקטובר 1935 – 8 במאי 1945 (9 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  מקסימיליאן פון וייכס 
 מפקדים:  ראו בהמשך
 
דיוויזיית הפאנצר הראשונה הייתה דיוויזיה משוריינת של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה נחשבה לאחת מיחידות השריון האיכותיות והמנוסות בצבא גרמניה הנאצית והיא שירתה לאורך המלחמה במספר מערכות עיקריות, בהן המערכה בפולין, המערכה על צרפת והמערכות בחזית המזרחית.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-15 באוקטובר 1935 על בסיס יחידות מדיוויזיית הפרשים השלישית. היחידה הוקמה יחד עם הדיוויזיה השנייה והשלישית, בתור שלוש דיוויזיות השריון הראשונות בצבא הגרמני תחת סמכות זרוע השריון הצעירה בוורמאכט. היא הוקמה בוויימאר מתוך יחידות מדיוויזיית הפרשים ה-3, היא השתתפה באנשלוס ולאחר מכן גם בסיפוח חבל הסודטים בשנת 1938. בתחילת דרכה הורכבה הדיוויזיה מחטיבת רובאים (חי"ר ממוכן) וחטיבת שריון - כל חטיבה עם שני רגימנטים, בנוסף לרגימנט ארטילריה ומספר יחידות סיוע דיוויזיוניות.
עם תחילת מלחמת העולם השנייה והמערכה בפולין בספטמבר 1939, הייתה הדיוויזיה אחת מבין שש דיוויזיות משוריינות בוורמאכט והיא השתייכה במהלך המערכה לקורפוס ה-16, כחלק מהארמייה העשירית, קבוצת ארמיות דרום. דיוויזיות הפאנצר הראשונה והרביעית כחלק מהקורפוס ה-16 התקדמו בגזרה הדרומית לכיוון מרכז פולין והעיר ורשה, הדיוויזיה ספגה אבדות רבות בשלב האחרון של המערכה כאשר נלחמה ביחידות מדיוויזיית הרגלים ה-16 הפולנית, שהייתה מצוידת בכמות גדולה של נשק נ"ט.
במאי 1940 הדיוויזיה לחמה תחת הקורפוס ה-19 בפיקודו של היינץ גודריאן, שנועד לפרוץ את קו ההגנה הצרפתי באזור חבל הארדנים ולהתקדם לכיוון חופי תעלת למאנש באזור קאלה. הקורפוס הצליח להבקיע את מערך ההגנה הצרפתי באזור סדן והתקדם במהירות לכיוון צפון-מערב. באמצע מאי הגיעו יחידות הדיוויזיה לכ-25 ק"מ מחוף הים באזור דנקרק, שם קיבלו פקודה לעצור את התקדמותם, בעוד חיל המשלוח הבריטי בצרפת עורך מבצע פינוי המוני מחוף הים בדנקרק חזרה לאי הבריטי.
לאחר ניצחון המערכה בצרפת וארצות השפלה, איבדה הדיוויזיה את רגימנט השריון השני שלה, שצורף לדיוויזיה משוריינת חדשה (דיוויזיית הפאנצר ה-16), וקיבלה במקומו את רגימנט הרובאים (חי"ר ממוכן) ה-113. מהלך דומה התרחש ברוב דיוויזיות הפאנצר - שכן הפיקוד הגרמני העדיף להגדיל את מספר דיוויזיות הפאנצר על חשבון החלשת מרכיב השריון בדיוויזיות הקיימות.
במבצע ברברוסה שהחל ביולי 1941 בו פלש הצבא הגרמני לברית המועצות, לחמה הדיוויזיה בגזרה הצפונית תחת פיקוד קורפוס הפאנצר ה-41 כחלק מקבוצת ארמיות צפון. בין יולי לספטמבר התקדמו יחידות הדיוויזיה כחלק מהקורפוס דרך אסטוניה לכיוון לנינגרד. ב-8 בספטמבר הדיוויזיה השתתפה בהשלמת כיתור העיר, אך ב-18 בחודש הורה הפיקוד הגרמני ליחידות הקורפוס להפסיק את הניסיון לכבוש את לנינגרד, והיא הועברה תחת פיקוד קבוצת ארמיות מרכז כדי להשתתף במתקפה המתוכננת על מוסקבה (מבצע טייפון). הדיוויזיה לחמה במרחב מוסקבה ובסוף נובמבר הגיעו יחידותיה עד למרחק כ-50 קילומטרים מבירת ברית המועצות. במהלך חורף 1942/1941 ובמהלך כל שנת 1942 השתתפה הדיוויזיה בקרבות המגננה כנגד מתקפות הנגד של הצבא האדום באזור רז'ב, עד אשר נשלחה לצרפת לתקופת מנוחה והתארגנות מחדש בינואר 1943.
ביוני 1943 נשלחה הדיוויזיה לבלקן ובהמשך ליוון מחשש לפלישת בעלות הברית דרך איי יוון. בנובמבר הוחזרה הדיוויזיה לחזית המזרחית, היא השתתפה בקרבות הבלימה שניהלה קבוצת ארמיות דרום בשטח אוקראינה ובהגנה על מרחב קייב. בתחילת 1944 סופחה הדיוויזיה לקורפוס הפאנצר ה-3 והשתתפה בקרבות מבצע דנייפר-קרפטי בין היתר במאמץ למנוע כיתור של כוחות גרמניים בכיס קורסון-שבצ'נקובסק. באפריל 1944 כמעט כותרה הדיוויזיה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה בכיס קמנטס-פודולסקי, אך הכוחות הגרמניים הצליחו לפרוץ את טבעת הכיתור הסובייטית. בספטמבר 1944 נסוגה הדיוויזיה לאזור הרי הקרפטים, באוקטובר היא נסוגה לתוך הונגריה ובינואר 1945 השתתפה במבצע קונרד בניסיון למנוע את כיבוש העיר בודפשט בידי הצבא האדום.
הדיוויזיה נסוגה לבסוף לאוסטריה שם נכנעה לכוחות הצבא האמריקאי ב-8 במאי 1945.
מבנה

1939:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  רגימנט השריון ה-1  רגימנט השריון ה-2  רגימנט הארטילריה ה-37 |  |  |  |  רגימנט הרובאים ה-1  גדוד הסיור ה-4  גדוד אופנועים ה-1 |  |  |  |  גדוד הנדסה קרבית ה-37  גדוד קשר ה-37 |  |
1945:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  רגימנט השריון ה-1  רגימנט הארטילריה ה-37  גדוד נגד טנקים ה-37 |  |  |  |  רגימנט הפאנצרגרנדיר ה-1  גדוד סיור ה-4  גדוד נגד מטוסים ה-299 |  |  |  |  רגימנט הפאנצרגרנדיר ה-113  גדוד הנדסה קרבית ה-37  גדוד קשר ה-37 |  |
סמל הדיוויזיה לאורך השנים:
‏1935-40
‏1940-41
‏1940-41 (אלטרנטיבי)
‏1941-42
‏1942-45
מפקדים

מקסימיליאן פון וייכס (15 באוקטובר 1935 - 10 בינואר 1937)
רודולף שמידט (10 בינואר 1937 - 2 בנובמבר 1939)
פרידריך קירכנר (2 בנובמבר 1939 - 17 ביולי 1941)
ולטר קריגר (17 ביולי 1941 - 1 בינואר 1944)
ריכרד קול (1 בינואר 1944 - 19 בפברואר 1944)
ורנר מרקס (19 בפברואר 1944 - 25 בספטמבר 1944)
אברהרד טונרט (25 בספטמבר 1944 - 8 במאי 1945)
לקריאה נוספת

Martin Windrow, The Panzer Divisions, UK: Osprey Publishing, 1972.
הערות שוליים

↑  תולדות הדיוויזיה באתר פלדגראו
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוורמאכט ורמאכט |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות חי"ר | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 38 • 39 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 50 • 52 • 56 • 57 • 58 • 59 • 60 • 61 • 62 • 64 • 65 • 68 • 71 • 72 • 73 • 75 • 76 • 78 • 79 • 81 • 82 • 83 • 84 • 85 • 86 • 87 • 88 • 89 • 90 • 91 • 92 • 93 • 94 • 95 • 96 • 97 • 98 • 99 • 100 • 101 • 102 • 111 • 112 • 113 • 121 • 122 • 123 • 125 • 126 • 129 • 131 • 132 • 134 • 137 • 141 • 148 • מילואים 148 • 151 • 153 • מילואים 153 • 157 • 158 • 161 • 162 • טורקסטנית 162 • 163 • 164 • 167 • 168 • 169 • 170 • 176 • 177 • 179 • 180 • 182 • 183 • 187 • 189 • 193 • 196 • 197 • 198 • 203 • 205 • 206 • 207 • 208 • 209 • 211 • 212 • 213 • 214 • 215 • 216 • 217 • 218 • 221 • 223 • 225 • 227 • 228 • 232 • 239 • 240 • 242 • 243 • 244 • 246 • 250 • 251 • 252 • 253 • 254 • 255 • 256 • 257 • 258 • 260 • 262 • 263 • 267 • 268 • 269 • 272 • 275 • 276 • 277 • 282 • 286 • 290 • 291 • 292 • 293 • 294 • 295 • 296 • 297 • 298 • 299 • 300 • 301 • 302 • 303 • 305 • 306 • 319 • 320 • 326 • 327 • 329 • 332 • 333 • 334 • 335 • 336 • 337 • 339 • 340 • 342 • 344 • 345 • 346 • 347 • 352 • 353 • 355 • 356 • 357 • 359 • 362 • 363 • 370 • 371 • 376 • 383 • 384 • 385 • 387 • 389 • 390 • 404 • 462 • 463 • 490 • 526 • 554 • 604 • 707 • 708 • 709 • 710 • 711 • 712 • 714 • 715 • 716 • 717 • 718 • 719 • 999 |  |
| דיוויזיות חי"ר הרריות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 157 • 188 • סקי 1 |  |
| דיוויזיות חי"ר גרנדיר | 6 • 31 • 36 • 45 • 78 • 153 • 552 • 553 • 560 • 561 |  |
| דיוויזיות חי"ר פולקסגרנדיר | 6 • 9 • 12 • 16 • 18 • 19 • 22 • 26 • 31 • 36 •  46 • 47 • 61 • 62 • 167 • 183 • 211 • 212 • 246 • 256 • 257 • 272 • 276 • 277 • 320 • 326 • 337 • 340 • 347 • 352 • 363 • 462 • 553 • 560 • 561 • 564 • 565 • 566 • 568 • 570 • 571 • 572 • 573 • 574 • 575 • 577 • 578 • 579 • 580 • 581 • 582 • 583 • 586 • 587 • 588 • 708 |  |
| דיוויזיות חי"ר פאנצרגרנדיר | 3 • 10 • 15 • 16 • 18 • 20 • 25 • 29 • 60 • 90 • 233 • גרוסדויטשלנד |  |
| דיוויזיות שריון | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 116 • 178 • 232 • 233 • הולשטיין • טטרה • להר • פלדהרנהאלה • פלדהרנהאלה 2 • קורמארק • קלאוזביץ |  |
| דיוויזיות שריון מילואים | 155 • 179 • 233 |  |
| דיוויזיות שריון מוצנחות | 1 • 2 |  |
| דיוויזיות צנחנים | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 |  |
| דיוויזיות יגר | 5 • 8 • 28 • 42 • 97 • 100 • 101 • 114 • 117 • 118 |  |
| דיוויזיות אבטחה | 52 • 203 • 207 • 213 • 221 • 286 • 390 |  |
| דיוויזיות השדה של הלופטוואפה | 3 • 4 • 6 • 7 • 9 • 10 • 12 • 13 • 16 • 20 • 21 |  |
| דיוויזיות פרשים | 1 |  |
| דיוויזיות נ"מ | 9 • 19 |  |
| דיוויזיות ארטילריה | 18 |  |
| דיוויזיות אימונים | 286 • 404 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4127882-3 
פאנצר סימן 4 של הדיוויזיה, צרפת, 1940.
זחל"ם Sd.Kfz. 251 פיקוד של אחת מיחידות הדיוויזיה במהלך מבצע ברברוסה, יוני 1941.
מבנה דיוויזיות השריון הגרמניות במהלך המערכה בפולין.
דסנתרורוס

| דסנתרורוס |
| --- | --- |
איור אפשרי  השוואה לאדם
תקופה
יורה עליון, 154–150 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: תיראופורה
משפחה:: סטגוזאוריים
סוג:: דסנתרורוס
מין:: Dacentrurus armatus
שם מדעי
 Dacentrurus

דסנתרורוס (שם מדעי: Dacentrurus; מילולית: "זנב מלא נקודות") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הסטגוזאוריים, שחי באירופה בסוף היורה לפני 150–154 מיליון שנה. דינוזאור זה התגלה ב-1902 בחופי בריטניה והוא נקרא גם בשם אומוזאורוס.
סוג הדינוזאור קרוב לסטגוזאורוס האמריקאי. אורכו הממוצע כ-7–8 מטרים ומשקלו כ-5 טון. לדסנתרורוס ארבע-רגליים כבדות, גפיים אחוריות ארוכות יותר מהקדמיות וזנב ארוך וקוצני, שסביבו חוליות רבות. על כתפי היצור זיזים קטנים (בדומה לטואוג'יאנגוזאורוס), המשמשים אמצעי הגנה מפני תוקפים, ועל גבו שורת קוצים משולשים. הזיזים בקצה הזנב קטנים מאלה של הסטגוזאורוס. דינוזאור זה ניזון מצמחייה קרקעית באמצעות לסתותיו הקטנות.
דן עופרי (קול ישראל)

| --- | --- |
דן עופרי
 לידה:  18 במרץ 1951 (בן 73) ראשון לציון, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
דן עופרי (נולד ב-18 במרץ 1951) הוא קריין ושדרן רדיו ישראלי.
ביוגרפיה

דן נולד בראשון לציון להורים שורדי שואה שעלו ארצה ערב הקמת המדינה מהונגריה.
עופרי התחנך בראשון לציון והיה חבר תנועת הצופים. את שירותו הצבאי עשה בחיל התותחנים.
עופרי החל את עבודתו כקריין בקול ישראל בשנת 1974 לאחר שסיים קורס קריינים שאליו הגיע במקרה. איתו סיימו את הקורס עודד בן-עמי, מנחם פרי, מלאכי חזקיה, בני הנדל, ענת שרן וברוריה זימרון.
לאחר שנת עבודה עזב את הרדיו והיה בין השאר, שליח עליה באוסטרליה.
בשנת 1986 חזר לקול ישראל. במהלך השנים היה קריין מהדורות חדשות, הגיש תוכניות רבות ברשתות השונות של קול ישראל. ברשת ג' – "אדום עתיק", "פזמונהמון", "מצעד המרגנית", "ציוניוני הדרך", "לילות משי כחול לבן" – (תוכנית שבה הושמעו בקשות של מאזינים לשירים עבריים ישנים), "עוד חוזר הניגון", "ארצנו הקטנטונת" ושידורים חיים. בנוסף הגיש שידורי מוזיקה קלאסית בקול המוסיקה כולל קונצרטים חיים של תזמורות שונות מתיאטרון ירושלים, מאולם ימק"א ומבנייני האומה, שידורים שונים ברשת מורשת, רשת א', ורשת ב'.
ב-2016 פרש מעבודתו בקול ישראל כשנה לפני סגירת רשות השידור.
עם הקמת תאגיד השידור "כאן" התבקש לחזור ולקריין חדשות, ועשה כך במשך 3.5 שנים עד לפרישתו בסוף 2020.
במשך כל השנים עופרי ניגן באקורדיון וליווה להקות מחול ירושלמיות בסיורים רבים בחו"ל.
משתתף כאחד הסולנים ב"חבורת שוהם" בשיר על טווס הזהב של איציק מאנגר. החל מדקה 4:02
לעופרי בת אחת.
דייוויד קרוס (מוזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  23 באפריל 1948 (בן 76) פלימות', הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1973 
 סוגה:  רוק מתקדם 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  כינור 
 שיתופי פעולה בולטים:  קינג קרימזון
 www.david-cross.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד קרוס (באנגלית: David Cross; נולד ב-23 באפריל 1949) הוא כנר וקלידן אנגלי שידוע בעיקר בעקבות חברותו בלהקת הרוק המתקדם קינג קרימזון בין השנים 1972-1974. הוא מופיע באלבומיהם "Larks' Tongues in Aspic" משנת 1973 ו-"Starless and Bible Black" משנת 1974, וברצועה "Providence" מהאלבום "Red" משנת 1974, שהוקלטה בהופעה חיה. קרוס הופיע גם במספר הקלטות מהשנים 1972-1974 שהופצו באלבומי ההופעה החיה USA (משנת 1975) ו-The Night Watch (משנת 1997). הוא גם בעל קריירה מוזיקלית עצמאית, במסגרתה הוציא מספר אלבומי סולו ואלבומים עם להקת ליווי ("The David Cross Band").
דיסקוגרפיה > עם קינג קרימזון

Larks' Tongues in Aspic (1973)
Starless and Bible Black (1974)
Red (1974) (הרצועה "Providence" בלבד)
דיסקוגרפיה > עם קינג קרימזון > אלבומי הופעה

USA (1975)
The Great Deceiver (1992)
The Night Watch (1997)
דיסקוגרפיה > עם רוברט פריפ

Starless Starlight (2015)
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו / אלבומים עם David Cross Band

Memos from Purgatory (1989)
The Big Picture (1992) (David Cross Band)
Testing to Destruction (1994) (David Cross Band)
Exiles (1997) (David Cross Band ואורחים)
Closer Than Skin (2005) (David Cross Band)
Alive in the Underworld (2008) (David Cross Band)
Sign of the Crow (2016) (David Cross Band)
Crossing the tracks (2018)
הערות שוליים

↑  דייוויד קרוס, באתר AllMusic
| קינג קרימזון |
| --- | --- | --- |
רוברט פריפ • מל קולינס • טוני לוין • פאט מסטלוטו • גאווין האריסון • ג'אקו ג'אקסזיק • ג'רמי סטייסי
פיטר סינפילד • גרג לייק • מייקל ג'יילס • איאן מקדונלד • גורדון הסקל • אנדי מקאלו • איאן ואלאס • בוז בארל • ביל ברופורד • ג'ון וטון • דייוויד קרוס • ג'יימי מויר • אדריאן בליו • טריי גאן • ביל ריפלין
| אלבומים | In the Court of the Crimson King • In the Wake of Poseidon • Lizard • Islands • Larks' Tongues in Aspic • Starless and Bible Black • Red • Discipline • Beat • Three of a Perfect Pair • Thrak • The ConstruKction of Light • The Power to Believe |  |
דיסקוגרפיה • קטגוריה:קינג קרימזון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14049403v (data)  ISNI: 0000 0001 2035 7769  LCCN: n91017304  MusicBrainz: fc183d05-8ef9-4e41-8e22-f815fd3800ea  SELIBR: 344976  VIAF: 164249946   WorldCat (עם VIAF): 164249946 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דסניאנסקי (רובע)

דסניאנסקי ראיון (באוקראינית: Деснянський район) הוא רובע או "ראיון" של קייב, עיר הבירה של אוקראינה.
דסניאנסקי הוא אחד משלושה ראיונים של קייב, הנמצא על הגדה השמאלית של נהר דנייפר.
דסניאנסקי הוא בעל צפיפות האוכלוסייה הגבוהה ביותר מבין כל הראיונים של קייב. הראיון מורכב משני תתי ראיונים: טרוישצ'נה, ולסנוי מסיב.
דסניאנסקי נחשב לראיון שינה, למרות שיש כמה מפעלים גדולים בשטחו. בשל ריבוי המכוניות, התושבים המקומיים מתלוננים על האוויר המזוהם. למרות שאין הרבה מפעלים תעשייתיים בראיון, הסביבה כאן נפגמת באופן משמעותי מכמות התחבורה היבשתית.
הערות שוליים

↑  Деснянский район: густонаселенный и недорогой, Segodnya.ua
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דרך לחיים

"דרך לחיים" הוא אלבומו ה-13 של הזמר אייל גולן, שיצא לאור ב-3 במרץ 2010. ביומו הראשון הגיע האלבום למעמד אלבום פלטינה על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים בנקודות מכירה בישראל.
האלבום שווק בתחילה דרך המדיה הדיגיטלית. יצא להורדה לכל רשתות הסלולר ובאפליקציה של האלבום באייפון.
סינגלים

השיר הראשון שיצא מהאלבום היה "ידעת שזה זמני", שיצא בפרויקט "עוד מעט נהפוך לשיר" של גלי צה"ל לכבוד יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. את השיר כתב לוחם המילואים אלדד רגב והלחין דורון מדלי.
בהמשך יצא השיר "על חבל דק" שכתב יוסי בן דוד, הלחין ניסים מרי ועיבד אבי גוטמן. השיר הוביל את מצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במשך מספר שבועות, והקליפ שצולם לו זכה למעל 3 מיליון וחצי צפיות באתר יוטיוב.
הסינגל הבא היה השיר "ג'ונגל" שמבוצע בסגנון דאנס מזרחי. את השיר כתב יוסי גיספן ללחן של עדי לאון והקליפ שצולם לו זכה למעל 2 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
בפברואר 2010 יצא השיר "נשיקה אחת ממך" ללחן ומילים של שלומי חן, שהגיע למקום הראשון בהשמעות ברדיו ובמצעד של רשת ג'. השיר זכה מלמעלה מ 3 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
הסינגל הבא מהאלבום היה "מי שמאמין" למילים של יוסי גיספן ולחן של עדי לאון. גם שיר זה הגיע למקום הראשון במצעד של רשת ג'. השיר זכה למעל 4 מיליון צפיות באתר יוטיוב, והפך ללהיט ענק.
הסינגל האחרון מהאלבום היה "דרך לחיים" ללחן ולמילים של שלומי חן. השיר זכה למעל ל-3.5 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
ההפקה המוזיקלית והעיבודים של שירי האלבום נחלקו בין תמיר צור ודודו קומה, כאשר אבי גוטמן עיבד שיר יחיד ("על חבל דק").
רשימת השירים

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | תני לי לאהוב אותך  | דורון אלימלך ואליאב מועלם | דורון אלימלך ואליאב מועלם | 4:07 |
| 2. | מחכה לך  | יוסי גיספן | עדי לאון | 3:48 |
| 3. | דרך לחיים  | שלומי חן | שלומי חן | 3:59 |
| 4. | נשיקה אחת ממך  | שלומי חן | שלומי חן | 3:55 |
| 5. | ידעת שזה זמני  | אלדד רגב ז"ל | דורון מדלי | 3:27 |
| 6. | דוהר לתוך הפקק  | יוסי גיספן | איתי זילברשטיין | 5:02 |
| 7. | לילד הזה התפללתי  | אילנה קליין | יוני רועה | 5:26 |
| 8. | ג'ונגל  | יוסי גיספן | עדי לאון | 4:07 |
| 9. | איפה את  | שלומי חן | קריסטודולוס סיגנוס | 3:41 |
| 10. | תישארי  | אלון צדוק | אריק זנטי | 3:31 |
| 11. | זר כיסופים  | יוני יעיש | יוני יעיש | 4:14 |
| 12. | מי שמאמין  | יוסי גיספן | עדי לאון | 3:30 |
| 13. | על חבל דק  | יוסי בן דוד | ניסים מרי | 4:31 |
קליפים

על חבל דק
ג'ונגל
מי שמאמין