stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוישה רוזן

| --- | --- |

 לידה:  12 באפריל 1932 קנזס סיטי, ארצות הברית 
 פטירה:  19 במאי 2010 (בגיל 78) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 שם לידה:  מרטין מאייר רוזן
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  Northeastern Bible College 
 תקופת הפעילות:  מ-1957
 השקפה דתית:  בפטיזם (יהודים למען ישוע)
 
משה (מוישה) רוזן (אנגלית: Moishe Rosen;‏ 12 באפריל 1932 – 19 במאי 2010) היה כומר בפטיסטי אמריקאי ממוצא יהודי, מייסד התנועה יהודים למען ישוע ומנהלה במשך עשרות שנים.
חייו

מוישה רוזן נולד ב-1932 בשם מרטין מאייר  רוזן בקנזס סיטי לרוזה לבית בייקר, ממשפחה יהודית רפורמית מאוסטריה ולבן רוזן,  ממשפחה יהודית אורתודוקסית שאף פקד את בית הכנסת אך בנו תיאר אותו כלא-דתי. הוא היה בן בכור בין שני בנים וגדל בדנוור. למד באוניברסיטת קולורדו, ובשנת 1950 נישא בבית כנסת בדנוור לסיל סטאר, שגדלה במשפחה יהודית אורתודוקסית אך מרדה נגד אמונת הוריה. בשנת 1953 שני בני הזוג התנצרו ברוח ה"אוונגליקליסטית" . הוא למד ב-Northeastern Bible Institute בניו ג'רזי, ובשנת 1957 הוסמך ככומר בפטיסטי.
בשנות ה-50 ו-ה-60 עבד בעבור ארגון אוונגליסטי בשם "American Board of Missions to the Jews". הוא נודע תחילה בשמו הלועזי, מרטין, והתפלל בכנסייה בפטיסטית רגילה. אבל בשנת 1973 הקים את הארגון "יהודים למען ישוע" בסן פרנסיסקו, ועמד בראשו עד לשנת 1996. רוזן התמחה בשימוש בסמלים יהודיים מוכרים כדי למשוך צעירים שהשתתפו בתרבות-הנגד והיו בחיפוש רוחני, והיה הראשון לעשות בכך שימוש משמעותי. הטקטיקות הפרובוקטיביות שלו (כולל אזכור השואה) יצרו, על אף הצלחתן, מתיחות בינו לפטרוניו במיסיון האוונגליסטי. הוא הפך לדמות המזוהה ביותר עם היהדות המשיחית שהחלה לצמוח אז, שפעיליה סירבו לראות בעצמם יהודים מומרים או בני-חסות של המיסיון, אלא עמדו על זהותם העצמאית כיהודים המאמינים בישו. רוזן העיד על עצמו שפעילותו חיברה אותו שוב לתחושה ולעניין היהודי.
כתב מספר ספרים, בהם “Jews for Jesus” בשנת 1974, “The Sayings of Chairman Moishe” בשנת 1974 ו-“Share the New Life With a Jew” בשנת 1976.
במשך חייו הוא המשיך לקיים סממנים של אורח חיים יהודי, כמו סדר פסח, צום יום כיפור ונישואין תחת חופה. בערוב ימיו, התריע ממה שהגדיר כטשטוש מושגים מסוכן ביהדות המשיחית: הוא חשש מן האמונה שיש בתורה ובמצוות ערך רוחני כלשהו (בניגוד לקיומן כסממנים אתניים ופולקלוריים), מהבידול האפשרי בין מאמינים יהודים וגויים בישו, ומייחוס תפקיד באפוקליפסה למדינת ישראל. הכרזתו האחרונה לחברי תנועתו הייתה ברוח זו: ”אני מקווה שאוכל לסמוך עליכם שתגלו חיבה וכבוד ליהודים, אך יהדות לא הושיעה איש... אין קיצורי דרך. ביהדות של ימינו אין ישועה, כי אין בה מקום למשיח.”
נפטר בשנת 2010 מסרטן הערמונית, בן 78 במותו.
השאיר שתי בנות:רות ולין.
הערות שוליים

↑  https://www.ancestry.com/discoveryui-content/view/39601690:2442 באתר הגניאלוגי ancestry]
↑  Jews for Jesus, Moishe Rosen with William Proctor, Old Tappan, NJ: Fleming H. Revell, 1974, p.21
↑  Phil Davison 2010
↑  Shalom Goldman, Jewish–Christian Difference and Modern Jewish Identity: Seven Twentieth-Century Converts, Lexington Books, 2015. עמ' 158-162.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267221605171  BnF: cb155555590 (data)  GND: 121585883  ISNI: 0000 0000 7850 121X  LCCN: n50048363  NTA: 330070886  SNAC: w66h4qp1  SUDOC: 117522333  VIAF: 79212579   WorldCat (עם VIAF): 79212579
מוך טבורי

טבור עם מוך טבורי בצבע ירוק
מוך טבורי הוא הצטברות של סיבי טקסטיל רכים (מוך) בטבור. מקור הסיבים בביגוד, והם נאספים בעקבות חיכוך של הבגדים עם שיער הגוף בטבור. הסיבים נדחקים לטבור עם כיוון צמיחת השיער.
מחקר

בשנת 2001, ביצע דוקטור קארל קרוסזלניקי מאוניברסיטת סידני מחקר מפוקפק בנושא. במהלך המחקר בוצע סקר מקיף לאורך זמן על מנת לקבוע את מקורו של המוך. ממצאי המחקר המרכזיים היו כדלהלן:
המוך מכיל בעיקר סיבים תועים מבגדים משולבים בעור מת, זיעה, שומן ושערות גוף.
בניגוד למצופה, המוך נוטה לנדוד מעלה מהתחתונים ולא למטה מהחולצה או הגופייה, הסיבה לתהליך היא החיכוך של שיער גוף בתחתונים שגורר סיבים לתוך הטבור.
כ-3/4 מהדיווחים על התופעה מגיעים מגברים, וכ-1/4 מהדיווחים מגיעים מנשים.
אצל גברים מבוגרים, להם בדרך-כלל שערות רבות וגסות יותר, התופעה נפוצה יותר.
צבעו הטיפוסי של המוך נוטה להיות כחול עקב הימצאות סיבים כחולים במרבית הבגדים.
מוך טבורי אינו מזיק ואינו דורש התערבות רפואית.
קרוסזלניקי שיער ששיער נע לאורך מסלול המוגדר כעקומות אינטגרליות של השדה הווקטורי הנתון על ידי כיוון הצמיחה של השערה, אשר חייב להסתיים בנקודת מגוז לפי משפט הכדור השעיר. השערה אחרת היא ששפשוף שערות טבור בבגדים תורם להצטברות של חשמל סטטי, וכתוצאה מכך לאיסוף של סיבי לבוש ובמידה פחותה, תאי עור מתים.
על ממצאיו אלה הוענק לדוקטור קרוסזלניקי את הפרס ההומוריסטי פרס איג נובל על מחקר בין-תחומי לשנת 2002.
ד"ר גאורג שטיינהאוזר מהאוניברסיטה הטכנולוגית של וינה העלה כי בגדים חדשים יוצרים יותר מוך מבגדים ישנים, וכי שיער בבטן הוא תנאי מרכזי להצטברות המוך בטבור. הוא גם מצא שסיבי הבד אספו לכלוך בעת שהותם בטבור, והסיק שייתכן שהמוך מסייע בניקויו.
במספר אתרי אינטרנט דווח שגרהאם בארקר מפרת' שבאוסטרליה המערבית, מחזיק בשיא גינס לאיסוף מוך טבורי, אך שיא זה לא דווח בספר השיאים של גינס עצמו. עוד דווח באותם אתרים שבארקר אסף את המוך כמעט מדי יום במשך יותר מ20 שנה החל מה-17 בינואר 1984. בממוצע הוא אסף 3.03 מיליגרם של מוך מדי יום. בניגוד למחקרו של ד"ר קרוסזלניקי, רוב המוך שאסף היה בגוון אדמדם[דרוש מקור] וזאת אף-על-פי שהוא לובש בגדים אדומים לעיתים נדירות בלבד.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  בד בפופיק, באתר מדע גדול, בקטנה
↑  Sue Anne Zollinger, What Is Bellybutton Lint?, A Moment of Science - Indiana Public Media (באנגלית)
↑  Georg Steinhauser, "The nature of navel fluff", Medical Hypotheses, Volume 72, Issue 6, June 2009, Pages 623–625
↑  Daily Mail. "Librarian enters the Guinness Book of records for collecting 22.1 grams of 'belly button fluff ' over 26 years". Daily Mail Online. נבדק ב-7 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
מדן (עיר)

מדן (באינדונזית: ‏Medanקובץ:Id-Medan.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר הבירה של מחוז צפון סומטרה באינדונזיה. העיר ממוקמת על חופו של מצר מלאקה ונחשבת למרכזו הפיננסי של האי סומטרה, ולאחת מארבע הערים המרכזיות של אינדונזיה, לצד ג'קרטה, סורבאיה ומקאסאר. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-2.435 מיליון תושבים, ובכך היא העיר המאוכלסת ביותר על האי סומטרה, העיר הגדולה ביותר באינדונזיה מחוץ לאי ג'אווה והחמישית במדינה כולה (אחרי ג'קרטה, סורביה, בקאסי ובאנדונג). משמעות שמה באינדונזית: "ככר / מקום מפגש".
היסטוריה

ב-1 ביולי 1590 מדן נוסדה ככפר בשם קמפונג מדן על ידי גורו פטימפוס סמבירינג פלאווי (Guru Patimpus Sembiring Pelawi).
בתחילת המאה ה-17 סולטנות אצ'ה השתלטה על אזור מדן והקימה בו ממלכת חסות בשם דלי (Deli), אשר בהמשך הפכה להיות סולטנות דלי. בירת הממלכה הועברה בין ערים שונות ובשלב מסוים בהמשך המאה ה-17 גם מדן הייתה הבירה. ארמון השלטאן, ISTANA MAIMUN, "ארמון בן המזל", נבנה על ידי ההולנדים החל משנת 1886, כשקבל השלטאן אז את חסות ההולנדים.
בסוף המאה ה-19, כשהולנד השתלטה על שטחי אינדונזיה של היום, מדן חזרה להיות מרכז האזור. היא התפתחה עד שזכתה לכינוי "פריז של סומטרה".
כשאינדונזיה קיבלה את עצמאותה ב-1949 היא הייתה תחילה פדרציה של מדינות, ומדן נבחרה להיות בירת מדינת מזרח סומטרה. לאחר שב-1950 אינדונזיה פסקה להיות פדרציה, מדן הפכה להיות בירת מחוז צפון סומטרה.
חינוך

בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת צפון סומטרה, אוניברסיטת המדינה של מדן והאוניברסיטה המתודיסטית של אינדונזיה.
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי קואלנמו שנפתח ב-2013 והחליף את נמל התעופה הבינלאומי פולוניה. הנמל נמצא במרחק של 39 קילומטרים מהעיר והוא מציע טיסות ליעדים בתוך אינדונזיה ובשאר חלקי אסיה.
ערים תאומות

יפן איצ'יקאווה, צ'יבה, יפן
מלזיה ג'ורג' טאון, פננג, מלזיה
קוריאה הדרומית קוואנגג'ו, קוריאה הדרומית
הרפובליקה העממית של סין צ'נגדו, סצ'ואן, הרפובליקה העממית של סין
ארצות הברית מילווקי, ויסקונסין, ארצות הברית
גאוגרפיה > אקלים

| אקלים במדן (1991-2020)> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°) | אקלים במדן (1991-2020)> ינואר.31.2.23.1 | אקלים במדן (1991-2020)> פברואר.31.8.23.2 | אקלים במדן (1991-2020)> מרץ.32.7.23.6 | אקלים במדן (1991-2020)> אפריל.32.8.23.9 | אקלים במדן (1991-2020)> מאי.32.9.24.1 | אקלים במדן (1991-2020)> יוני.32.8.23.8 | אקלים במדן (1991-2020)> יולי.32.6.23.5 | אקלים במדן (1991-2020)> אוגוסט.32.5.23.5 | אקלים במדן (1991-2020)> ספטמבר.31.8.23.3 | אקלים במדן (1991-2020)> אוקטובר.31.4.23.4 | אקלים במדן (1991-2020)> נובמבר.31.0.23.6 | אקלים במדן (1991-2020)> דצמבר.30.7.23.3 | אקלים במדן (1991-2020)> שנה.32.0.23.5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: https://cuacalab.id/cuaca_medan/
הערות שוליים

↑  Indonesia: North Sumatra Province (Regencies and Cities) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  זאת מלה שאולה הקימת גם בערבית ולא ברור אם מקורה בערבית או בפרסית או בטורקית.
↑  שתי המלים שאולות: "מימון" מערבית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557254905171  BNE: XX6135915  GND: 4469031-9  LCCN: n79147871  MusicBrainz: 13720fa8-0b87-483d-b158-8395ff27a7d5  NARA: 10037672  SUDOC: 083571140  VIAF: 139547362   WorldCat (עם VIAF): 139547362
מאיר אקסלרוד

| --- | --- |
 לידה:  5 ביולי 1902 (יוליאני) מלדזייצ'נה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  10 בינואר 1970 (בגיל 67) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית קברות ווסטריאקובסקויה 
 מקום לימודים:  School Yehuda Pen in Vitebsk  וחוטמא"ס  וחוטאין 
 תחום יצירה:  ציור 
 הושפע על ידי:  Vladimir Favorsky 
 בן או בת זוג:  רבקה רובין 
 צאצאים:  אלנה אקסלרוד 
 
מאיר מוישביץ אקסלרוד (ברוסית: Аксельрод, Меер Моисеевич‏; 18 ביולי 1902 - 10 בינואר 1970) היה צייר יהודי סובייטי.
קורות חיים

הוא נולד בעיר מלדזייצ'נה בפלך וילנה (כיום בבלארוס). קיבל חינוך יהודי מסורתי, למד בתלמוד תורה. הוריו של אקסלרוד עסקו במלאכה ורוכלות. ב-1913 הוא החל ללמוד בבית ספרו של יהודה פן בויטבסק. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היהודים גורשו מאזור החזית, כולל משפחתו של אקסלרוד שנאלצה לעבור לטמבוב. ב-1918 הוא עבר להתגורר במינסק, שם עבד בהכנת פוסטרים לתיאטראות ובתי קולנוע.
בין 1919–1921 הוא המשיך את לימודיו וב-1921 אורגנה תערוכה ראשונה של ציוריו במינסק. בין 1921 - 1928 הוא למד במוסקבה, בוחוטמא"ס - האולפנים האמנותיים לטכנולוגיות הגבוהות, שב-1926 הפך לוחוטאין. בין 1926 - 1930 לימד ציור בווחוטאין, ובין 1931–1932 לימד במכון הטקסטיל של מוסקבה. הוא היה חבר באגודת ארבע אומנויות, ב-1932 הצטרף לאגודת הציירים של מוסקבה. בין 1930 - 1931 ביקר פעמיים בוויו נובה, קיבוץ שהוקם בחצי האי קרים על ידי יהודים שירדו מארץ ישראל, בעקבות הביקורים הוא יצר מספר עבודות, תערוכה מציוריו של אקסלרוד המוקדשת לוויו נובה, בשם "גן העדן האבוד", הוצגה במוזיאון עין חרוד.
בשנות השלושים מספר התערוכות של אקסלרוד החל לצנוח בעקבות המאבק נגד הפורמליזם והוא נאלץ לעסוק בעיצוב ספרים ועבודה בתיאטראות, בין היתר בתיאטרון היהודי של בלארוס ותיאטרון היהודי של מוסקבה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה התגורר עם משפחתו באלמטי, שם סייע לפליטים יהודים מפולין. ב-1944 באלמטי התקיימה תערוכה אישית של ציוריו.
נפטר מהתקף לב ב-1970 במוסקבה.
משפחתו

זליק אקסלרוד - אחיו, היה משורר יידי. אחיו הכיר לו את רבקה רובין שהייתה משוררת יידית, יותר מאוחר הם נישאו.
בתו אלנה אקסלרוד היא משוררת ומתרגמת, כותבת ברוסית. כיום חיה במעלה אדומים.
נכדו מיכאל יחאילביץ הוא צייר ישראלי.
הערות שוליים

↑  5 ביולי לפי הלוח היוליאני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299382005171  BnF: cb11955696m (data)  GND: 13322130X  ISNI: 0000 0000 6686 9631  LCCN: n82223575  NKC: js2011630757  RKD: 344016  SUDOC: 027537730  ULAN: 500168564  VIAF: 30416612   WorldCat (עם VIAF): 30416612 
ציור אשתו של אקסלרוד בכובע לבן.
מחוזות הרפובליקה העממית של סין

מחוז (בסינית 省, בפיניין Shěng) הוא החלוקה המנהלית הראשונה במעלה ברפובליקה העממית של סין, יחד עם מחוז עירוני, מחוז אוטונומי ואזור מנהלי מיוחד.
בכל אחד מהמחוזות ממונה ועדה של המפלגה הקומוניסטית של סין, המנוהלת בידי מזכיר. בידי המזכיר נתונות כל הסמכויות הנדרשות, והוא ראשון במעלה אפילו יותר ממושל המחוז.
רשימת המחוזות ומפה

הרפובליקה העממית של סין מחולקת לעשרים ושניים מחוזות, ארבעה מחוזות עירוניים, חמישה מחוזות אוטונומיים ושני אזורים מנהליים מיוחדים. האי טאיוואן, הנתון בפועל לשליטת הרפובליקה הסינית, נחשב למחוז העשרים ושלושה.
מחוזות סין העממית. למידע על מחוז, לחצו עליו
| שם | בסינית מפושטת | בסינית מסורתית | פין-יין | קיצור | עיר בירה | שטח | אוכלוסייה (2020) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בייג'ינג | 北京市 | 北京市 | Běijīng Shì | 京Jīng | - | 16,800 | 21,893,095 |
| טיינג'ין | 天津市 | 天津市 | Tiānjīn Shì | 津Jīn | - | 11,305 | 13,866,009 |
| שאנגחאי | 上海市 | 上海市 | Shànghǎi Shì | 沪Hù | - | 6,340 | 24,870,895 |
| צ'ונגצ'ינג | 重庆市 | 重慶市 | Chóngqìng Shì | 渝Yú | - | 82,300 | 32,054,159 |
| מונגוליה הפנימית | 内蒙古自治区 | 內蒙古自治區 | Nèi Měnggǔ Zìzhìqū | 蒙Měng | חוחחוט | 1,183,000 | 24,049,155 |
| גואנגשי | 广西壮族自治区 | 廣西壯族自治區 | Guǎngxī Zhuàngzú Zìzhìqū | 桂Guì | נַאן-נִינְג | 236,000 | 50,126,804 |
| המחוז האוטונומי הטיבטי | 西藏自治区 | 西藏自治區 | Xīzàng Zìzhìqū | 藏Zàng | להסה | 1,228,400 | 3,648,100 |
| נינגשיה | 宁夏回族自治区 | 寧夏回族自治區 | Níngxià Huízú Zìzhìqū | 宁Níng | יִינְצְ'ווַאן | 66,400 | 7,202,654 |
| שינג'יאנג | 新疆维吾尔自治区 | 新疆維吾爾自治區 | Xīnjiāng Wéiwú'ěr Zìzhìqū | 新Xīn | אורומצ'י | 1,660,400 | 25,852,345 |
| הונג קונג | 香港特别行政区 | 香港特別行政區 | Xiānggǎng Tèbié Xíngzhèngqū | 港Gǎng | - | 1,104 | 7,061,200 |
| מקאו | 澳门特别行政区 | 澳門特別行政區 | Àomén Tèbié Xíngzhèngqū | 澳ào | - | 29 | 552,300 |
| אנחווי | 安徽 | 安徽 | Ānhuī | 皖 Wǎn | חֶפֵיי | 139,600 | 61,027,171 |
| פוג'יין | 福建 | 福建 | Fújiàn | 闽 Mǐn | פֿוּג'וֹאוּ | 121,400 | 41,540,086 |
| גאנסו | 甘肃 | 甘肅 | Gānsù | 甘 Gān,  陇 Lǒng | לַאנְג'וֹאוּ | 390,000 | 25,019,831 |
| גואנגדונג | 广东 | 廣東 | Guǎngdōng | 粤 Yuè | גואנגג'ואו | 197,000 | 126,012,510 |
| גוויג'ואו | 贵州 | 貴州 | Guìzhoū | 黔 Qián,  贵 Guì | גווייאנג | 176,000 | 38,562,148 |
| האינאן | 海南 | 海南 | Hǎinán | 琼 Qióng | האיקואו | 34,000 | 10,081,232 |
| חביי | 河北 | 河北 | Héběi | 冀 Jì | שה-ג'יאג'וואנג | 187,700 | 74,610,235 |
| חיילונגג'יאנג | 黑龙江 | 黑龍江 | Hēilóngjiāng | 黑 Hēi | חרבין | 460,000 | 31,850,088 |
| חנאן | 河南 | 河南 | Hénán | 豫 Yù | ג'נגג'ואו | 167,000 | 99,365,519 |
| חוביי | 湖北 | 湖北 | Húběi | 鄂 È | ווהאן | 187,500 | 57,752,557 |
| חונאן | 湖南 | 湖南 | Húnán | 湘 Xiāng | צ'אנגשה | 210,500 | 66,444,864 |
| ג'יאנגסו | 江苏 | 江蘇 | Jiāngsū | 苏 Sū | נאנג'ינג | 100,000 | 84,748,016 |
| ג'יאנגשי | 江西 | 江西 | Jiāngxī | 赣 Gàn | נאנצ'אנג | 169,900 | 45,188,635 |
| ג'ילין | 吉林 | 吉林 | Jílín | 吉 Jí | צ'אנגצ'ון | 187,400 | 24,073,453 |
| ליאונינג | 辽宁 | 遼寧 | Liáoníng | 辽 Liáo | שֶׁן-יָאנְג | 145,900 | 42,591,407 |
| צ'ינגהאי | 青海 | 青海 | Qīnghǎi | 青 Qīng | שינינג | 720,000 | 5,923,957 |
| שאנשי | 陕西 | 陝西 | Shǎnxī | 陕 Shǎn,  秦 Qín | טָאי-יְוָאן | 206,000 | 34,915,616 |
| שאנדונג | 山东 | 山東 | Shāndōng | 鲁 Lǔ | ג'ינאן | 156,700 | 101,527,453 |
| שאאנשי | 山西 | 山西 | Shānxī | 晋 Jìn | שִׂיאַן | 150,000 | 39,528,999 |
| סצ'ואן | 四川 | 四川 | Sìchuān | 川 Chuān,  蜀 Shǔ | צ'נגדו | 480,000 | 83,674,866 |
| יונאן | 云南 | 雲南 | Yúnnán | 滇 Diān,  云 Yún | קונמינג | 394,000 | 47,209,277 |
| ג'ג'יאנג | 浙江 | 浙江 | Zhèjiāng | 浙 Zhè  | האנגג'ואו | 101,800 | 64,567,588 |
ראו גם

הרפובליקה העממית של סין - חלוקה מנהלית
הסטטוס הפוליטי של טאיוואן
מדוזה (קומיקס)

| --- | --- |

מדוזה, כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Inhuman #1 מאפריל 2014. אמנות מאת ג'יי סקוט קמפבל וניי רופינו
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Fantastic Four #36 (מרץ 1965)
 יוצרים:  סטן לי ג'ק קירבי
 מידע
 שם אמיתי:  מדוזלית' אמקוולין-בולטאגון
 כינויים:  מאדאם מדוזה
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  הבלתי אנושיים
 מקצוע:  גיבור-על
 כוחות:  שיער גמיש וחזק כוח, זמישות וסיבולת על-אנושיים רפלקסים מוגברים
 חברה בקבוצה:  הבלתי אנושיים, משפחת המלוכה של הבלתי-אנושיים, הבלתי-אנושיים האוניברסלים, איי פורס
 חברה לשעבר בקבוצה:  אילומינטי, ארבעת המפחידים, המועצה הגלקטית, לוחמות החופש, ארבעת המופלאים, קרן העתיד, המשמר המלכותי, כוח האבטחה של אטילאן החדשה (מנהיגה)
 דמויות קשורות
 משפחה:  מאנגאר וזטא (סבים מצד האב) קובר ולה (סבים מצד האם) רינדה (דודה מצד האב) אזור (דודה מצד האם) קוולין ואמבור (הורים) קריסטליה אמקוולין (אחות) בלאקאגאר בולטאגון (בן-דוד ובעל) אהורה בולטאגון (בת) גורגון, טריטון, קארנאק ופסיינייפס (בני ובנות דודים מדרגה שנייה) מקסימוס (גיס ובן-דוד) פייטרו מקסימוף (גיס לשעבר) רונאן (גיס) לונה מקסימוף (אחיינית)
מדוזה (באנגלית: Medusa, לפי שיערה המתפתל של מדוזה) היא דמות בדיונית של גיבורת-על חייזרית המופיעה בחוברות הקומיקס הבלתי אנושיים ביקום מארוול מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #36 ממרץ 1965, ונוצרה בידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
מדוזה היא האלטר אגו של מדוזלית' אמקוולין-בולטאגון, חברה במשפחת המלוכה של גזע הבלתי אנושיים. לעיתים היא שימשה כמלכה, דוגמת אירועי "ממלכת המלכים" בהם שלטה גם באימפריית הקרי. מדוזה היא הבלתי-אנושית הראשונה שהופיעה בחוברות הקומיקס, כשאחריה גורגון וחוברת לאחריו שאר משפחת המלוכה.
את דמותה של מדוזה בסדרת הלייב אקשן "הבלתי אנושיים" גילמה השחקנית סרינדה סוואן.
ביוגרפיה בדיונית > מקור, ארבעת המפחידים

מדוזלית' אמקוולין הייתה לבת הבכורה משלושת ילדיהם של קוולין ואמבור. בעודה הייתה תינוקת חשפו אותה הוריה למוטגן ערפילי טריגן, דבר שהעניק לה את כוחה - שיער המתארך ללא הרף וגמיש בצורה בלתי אנושית. בהמשך בינה לבין חזיז שחור מתפתח קשר רומנטי. לאחר שגזע האלפא פימיטיבם מתחיל להתמרד נאבקת מדוזלית' כמדוזה במנהיגם, טריקון. במהלך מאבקה עם טריקון מזחלת השמים שלה מתרסקת, ובכך היא מאבדת את זיכרונה והופכת לנוודת. לאחר כמה זמן מוצא אותה המכשף באי קטן בים התיכון נלחמת בחיילים צרפתיים. לאחר שמכשף יוצר גרסה רעה של ארבעת המופלאים הוא זקוק לאישה שתצטרף לגרסתו הרעה של ארבעת המופלאים, מדוזה מצטרפת לגרסה הרעה ברצונה ויחד עם שאר חברי הקבוצה היא ניסתה כמה וכמה פעמים להביס את ארבעת המופלאים. למרות כישלונותיהם של הקבוצה, מעלליה הובילו לתשומת לב רבה של משפחת המלוכה אשר החלו לרדוף אחריה. בהמשך, בן דודה של מדוזה - גורגון - מתחיל לרדוף אחריה יחד עם הלפיד האנושי. בעזרת ארבעת המופלאים, גורגון מחזיר את מדוזה לאטילאן.
לאחר זמן מה, מדוזה חוזרת לבלתי אנושיים ונלחמת איתם מול ארבעת המופלאים. באחד מן הקרבות מתאהב הלפיד האנושי בקריסטל, אחותה של מדוזה. לאחר זמן מה מתפאר מקסימוס מגנבת כתרו כתוצאה מאובדן קולו של חזיז שחור, אך מדוזה ידעה כי חזיז שחור לא היה מסוגל להשתמש בקולו בגלל הסכנה, אך מדוזה רמזה כי כשהוא התעלם ממנה הוא טען אותה ככלתו לעתיד. חזיז שחור לא התרשם מהפגנת כוחו והוא קרע את כתר הבלתי אנושיים מידיו של מקסימוס והחזיר את מקומו כמנהיג הבלתי אנושיים והארוס של מדוזה. זמן קצר לאחר מכן, כאשר קריסטל והלפיד התאחדו, מקסימוס ירה לכיוון האטמוספירה ירייה חזקה ממכונתו בניסיון להשמיד את האנושות כולה. לאחר שמקסימוס אינו מצליח בניסיונו מבינה מדוזה שזה מוכיח כי בני האדם והבלתי אנושיים הם בני אותו גזע, דבר הגורם לזעמו של מקסימוס. מקסימוס יוצא מדעתו והופך את מכונתו, ובכך יוצר אזור שלילי סביב אטילאן. בעוד מדוזה נלכדת ושאר הבלתי אנושיים נמצאים במקלט בעוד ארבעת המופלאים נמלטו אך בקושי, חזיז שחור משתמש בקולו החזק על מנת להרוס את האזור השלילי שיצר מקסימוס תוך כדי שהוא מגלה את סודו.
מועצת הזקנים, בהסכמה עם חזיז שחור, מחליטה לשלוח את מדוזה ומשפחתה חזרה ללימודי אנושיות. זמן קצר לאחר מכן חוזר מקסימוס ולוכד את מדוזה, גונב את כתר הבלתי אנושיים בשנית ולוכד את חזיז שחור ושאר משפחת המלוכה. חזיז שחור משתמש בקולו פעם נוספת וזו על מנת לשחרר אותה ואת משפחת המלוכה. מדוזה עוזבת את אטילאן בניסיון להשיב את מיתרי קולו של חזיז שחור ובמקביל מצטרפת תחת השפעתה של מכשפת ללוחמות החופש. לאחר שסוזן סטורם עוזבת את ארבעת המופלאים, ממלאת מדוזה את מקומה, ולאחר שנלחמה עם ארבעת המופלאים כמה חודשים, מדוזה מעודדת את סטורם לחזור לארבעת המופלאים ומצליחה בכך.
משפחת המלוכה עוברת זמנים קשים, ומגורשת בידי מקסימוס השולט כעת בבלתי אנושיים. עם זאת, מדוזה נשארת הפנים הציבוריות של הבלתי אנושיים והמתורגמנית של חזיז שחור. לאחר שאטילאן מועברת לאזור הכחול של הירח, חזיז שחור ומדוזה נישאים. כמה חודשים לאחר החתונה, מדוזה נכנסת להריון ומועצת הגנטיקה של אטילאן מכריזים כי חתונתם הייתה כשירה. מדוזה ברחה לכדור הארץ, ושם שוהה במדבר עד שילדה נולד. לאחר שילדה נולד, מדוזה חוזרת איתו לאטילאן ונותנת אותו למועצת הגנטיקה של אטילאן, אך לאחר זמן קצר לוקחת מדוזה את ילדה ובורחת איתו לבדיקות בכדור הארץ. היא והבלתי אנושיים סייעו לקבוצת אקס פקטור המקורית נגד אפוקליפס, ובהמשך לאוונג'רס.
הערות שוליים

↑  Fantastic Four #36
↑  Fantastic Four #38
↑  Fantastic Four #41-43
↑  Fantastic Four #44
↑  Fantastic Four #45
↑  Fantastic Four #47
↑  Fantastic Four #48
↑  Fantastic Four #59
↑  Avengers #83
↑  Fantastic Four #133
↑  Fantastic Four #159
↑  Fantastic Four Annual #18
↑  Marvel Graphic Novel #39
↑  X-Factor #67-68
↑  Avengers #334-335
↑  Beyond! #1-6
↑  Son of M #1-6'
↑  World War Hulk #1
↑  Silent War #1-6
↑  New Avengers Illuminati Vol.2 #5
↑  Secret Invasion: Inhumans #1-4
↑  War of Kings #1
↑  War of Kings #2
↑  War of Kings #3
↑  War of Kings #4-6
↑  Mighty Avengers #31
↑  Realm of Kings: Inhumans #1
↑  Realm of Kings: Inhumans #2
↑  Realm of Kings: Inhumans #3-5
↑  Avengers Vol.4 #8
↑  FF Vol.2 #1
↑  Magneto Vol.3 #9
↑  Avengers & X-Men: AXIS #1
↑  Avengers & X-Men: AXIS #3
↑  Inhuman #9
↑  Inhuman #10
מבארכ בוסופא

מבארכ בוסופא (בערבית: مُبارك بوصوفا, בתעתיק מדויק: מבארכ בוצופא; נולד ב-15 באוגוסט 1984) הוא כדורגלן הולנדי-מרוקאי המשחק בעמדת הקשר התוקף.
קריירת מועדונים

בוסופא התחיל את הקריירה שלו בקבוצות נוער מקומיות ובגיל 8 הצטרף לאקדמיה של אייאקס אמסטרדם. בעונת 2004/2005 חתם בגנט מליגת העל הבלגית. בשנת 2006 זכה בוסופא במספר תארים ביניהם: נעל הזהב הבלגית, כדורגלן העונה בבלגיה והכדורגלן הצעיר של העונה בבלגיה.
ביוני 2006 חתם ל-4 שנים באנדרלכט תמורת 3.5 מיליון אירו. בעונת 2008/2009 נבחר בפעם השנייה לכדורגלן העונה בליגה הבלגית. בעונת 2009/2010 הבקיע 14 שערים ו-24 אסיסטים ובאותה עונה זכה באליפות עם אנדרלכט וזכה בתואר כדורגלן העונה פעם שנייה ברציפות. בסיום העונה חידש את חוזהו והפך לכדורגלן עם המשכורת הגבוהה בבלגיה.
ב-7 במרץ 2011 הודיע המועדון הרוסי טרק גרוזני כי בוסופא חתם בשורותיו, אך כעבור שלושה ימים הודיע המועדון כי העסקה נפלה עקב הערמת קשיים מצידו של בוסופא. לאחר כמה שעות פורסם כי בוסופה חתם באנז'י מחצ'קלה.
ב-16 באוגוסט 2013 חתם ל-3 שנים בלוקומוטיב מוסקבה תמורת 15 מיליון אירו.
ב-1 בפברואר 2016 חזר לקדנציה שנייה בגנט כאשר הושאל עד לסיום העונה.
ב-28 ביולי 2016 עזב לראשונה את אירופה וחתם לשנתיים באל-ג'זירה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
ב-3 בינואר 2019 בוסופא חתם בא-שבאב מליגת העל הסעודית עד לסיום העונה.
ב-20 באוגוסט 2019, בוסופא חתם בא-סאיליה.
קריירה בינלאומית

בוסופא אמנם נולד בהולנד אך הוא החליט לייצג את נבחרת מרוקו. ב-23 במאי 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו במשחק ידידות נגד ארצות הברית. ב-9 בפברואר 2011 הבקיע את שני שערי הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד ניז'ר. בוסופא שיחק עם נבחרת מרוקו בגביע אפריקה לאומות 2012 וגביע אפריקה לאומות 2017.
תארים

ליגת העל הבלגית: 2006/2007, 2009/2010
הגביע הבלגי: 2007/2008
הסופר קאפ הבלגי: 2007, 2010
הגביע הרוסי: 2014/2015
ליגת העל של איחוד האמירויות הערביות: 2016/2017
נעל הזהב הבלגית: 2006, 2010
כדורגלן השנה בבלגיה: 2006, 2009, 2010
הכדורגלן הצעיר של בלגיה: 2005/2006
מלך הבישולים בליגת העל הבלגית: 2009/2010 (24 בישולים)
מאיר אמסל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בינואר 1907 כ"ח בטבת תרס"ז ניידורף שבצ'כוסלובקיה
 פטירה:  11 בפברואר 2007  (בגיל 100) כ"ג בטבת תשס"ז ניו יורק שבארצות הברית
 מקום פעילות:  הונגריה, צ'כוסלובקיה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  ? – ינואר 2007 
 
הרב מֵאִיר אַמְסֶל (בכתיב יידי: אמסעל; כ"ח בטבת תרס"ז, 1907 – כ"ג בטבת תשס"ז, 2007) היה מייסד ועורך הביטאון התורני המאור, במשך כשישים שנה.
קורות חיים

נולד בניידורף (אנ') שבהונגריה (כיום סלובקיה) לאברהם אמסל, שוחט בקאשוי, מצאצאי המהר"ל מפראג והב"ח. למד אצל הרב שמואל אנגל ורבי אברהם שלום הלברשטאם, בנו של הרב יחזקאל שרגא הלברשטאם משינובה. נישא לבריינדל בת משה בגלר מקרסטיר. שם גר לאחר חתונתו והיה מעסקני אגודת ישראל. לאחר פטירת אשתו במלחמת העולם השנייה נשא את אחותה.
בשנת ה'תש"ח היגר לארצות הברית, התיישב בשכונת קראון הייטס בברוקלין, והקים את הביטאון "המאור", בו כתבו כמעט כל גדולי אותו הדור. בשנת תשכ"ח עבר לשכונת בורו פארק והקים בה את בית הכנסת "המאור". נפטר בגיל מאה ביום כ"ג בטבת תשס"ז.
קורות חיים > קשריו עם גדולי דורו

היה בקשר הדוק עם הרב מיכאל פורשלגר וסייע בהדפסת ספריו. כן עמד בקשרי ידידות עם הרב חיים צימרמן, הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (בוסטון), הרב יואל טייטלבוים מסאטמר והרב מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד[דרוש מקור: לקשר עם כל האישים]. הוא הורה למנהלי בית הדפוס שבו הדפיס הרב אמסל את כתב העת "המאור", חסידי חב"ד, שלא יפסיקו את הדפסת הקובץ גם אם לא יוכל לשלם להם על ההדפסה[דרוש מקור].
התעסק בהקמת ארגון הכשרות OK[דרושה הבהרה].
היה בקשרי ידידות עם הרב משה פיינשטיין (אף שכתב בביטאון נגד דעתו להתיר תרומת זרע מגוי), הרב יוסף אליהו הנקין, הרב אליעזר סילבר, הרב פינחס הירשפרונג, הרב מרדכי יעקב ברייש שאף היה מתפלל בבית הכנסת שלו, הלב שמחה מגור, הכנסת מרדכי מסדיגורה, ואדמור"י חסידות באבוב[דרוש מקור: לקשר עם כל האישים] ואף כתב את ההקדמה לספר קדושת ציון[דרוש מקור].
עמד גם בחליפת מכתבים עם רבה הראשי של עדת הספרדים בארגנטינה, הרב יצחק שחיבר, בנושא גיור, והורה לו שלא להימנע לגמרי מגיורים של בני זוג של יהודים מתבוללים שאין בדעתם לשמור מצוות כלל, אלא ללמד אותם יהדות במשך שלושה חודשים, וכך יש להניח שהגיור יעשה לשם שמים במידה מסוימת.
לקריאה נוספת

אליהו וברוך אמסל, הגאון ר' מאיר אמסעל זצ"ל: זכרונותיו, תולדותיו, יחוסו, קורות חייו, מפעליו בהשואה ולאחריה, מלחמותיו למען הדת כשרות ומקואות בארצות הברית, ליקוט של תמונות, מאות מכתבים מגדולי עולם... ניו יורק 2008
שו"ת המאור וזכרונות המאור, כרך ב' ניו יארק תשל"ד עמ' תקצא-תרח