stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תבנית אפלה

תבנית אפלה היא ממשק משתמש שתוכנן בקפידה כדי לבצע מניפולציות על משתמשים, להערים עליהם ולגרום להם לבצע פעולות שלא התכוונו לבצע מלכתחילה, לעיתים אף מבלי שהיו מודעים לביצוע הפעולה, למשל, קניית ביטוח למוצר שנרכש מבלי שהרוכש התכוון לכך, או ביצוע קנייה חוזרת ונשנית במקום קנייה חד פעמית לה התכוון הרוכש. התחדיש, הדפוס האפל, הוטבע על ידי הארי בריגנול (Harry Brignull) ב-28 ביולי 2010 עם רישום darkpatterns.org, "ספרייה אשר נועדה להצביע על אתרים עם ממשקי משתמש הכוללים טכניקות מטעות ומתעתעות, לנקוב בשמות האתרים ובשמות החברות המפעילות את האתרים על מנת לביישן". הגדרה רחבה יותר של תבנית אפלה הוא מקרה בו ממשק המשתמש מעדיף את טובת בעלי האתר על טובתם של הגולשים באתר.
תבניות פיתוי והחלפה

אתרים העושים שימוש בתבניות פיתוי והחלפה (אנ') מפרסמים מוצר או שירות בחינם (או במחיר מוזל מאוד) שלחלוטין אינו זמין או קיים במלאי בכמויות קטנות. לאחר שנראה כי המוצר כבר אינו זמין, מוצגים מוצרים אחרים הדומים למוצר המפורסם (אך עם מחירים גבוהים יותר או באיכות פחותה) בפני הצופה באתר.
ביוש

כאשר עיצוב מנסה לבייש משתמש שינסה לבצע פעולה מסוימת. לדוגמה, כאשר האפשרות להפסיק קבלת עלון בדוא"ל מוצג באופן שנועד לבייש את מי שיבחר באפשרות זו.
הפניה לכיוון שגוי

שיטה זו נפוצה בהתקנות תוכנה, שם מוצג למשתמש כפתור בצורה של כפתור המשך טיפוסי. מקובל לקבל את תנאי השירות של התוכנית, ולכן תבנית אפלה תראה כפתור בולט "אני מאשר/ת תנאים אלה" שמבקש מהמשתמש לקבל את תנאי התוכנית שאינם קשורים לאלו שהוא מנסה להתקין. מכיוון שהמשתמש בדרך כלל יאשר את התנאים מכוח ההרגל, תותקן התוכנית הלא קשורה. מחברי תוכנת ההתקנה עושים זאת מכיוון שהם מקבלים תשלום על ידי מחברי התוכנית הלא קשורה עבור כל התקנה שהם רוכשים. המסלול האלטרנטיבי להתקנה, המאפשר למשתמש לדלג על התקנת התוכנית הלא קשורה, מוצג בצורה פחות בולטת, או נראה נוגד את האינטואיציה (כמו למשל דחיית תנאי השירות).
דפוס זה משמש גם לאתרי אינטרנט מסוימים, שבהם מוצג למשתמש דף שמבקש מידע שאינו נדרש. לדוגמה, אדם היה ממלא שם משתמש וסיסמה בדף אחד, ולאחר לחיצה על כפתור "הבא", המשתמש מתבקש לציין את כתובת הדוא"ל שלו עם כפתור "הבא" אחר כאפשרות היחידה. לא מובן מאליו שאפשר לדלג על הצעד ופשוט ללחוץ על "הבא" מבלי להזין את המידע האישי המבוקש, האתר פשוט ממשיך לעמוד הבא. במקרים מסוימים, הדרך לדלג על הצעד גלויה, אך אינה מוצגת ככפתור (במקום זאת, בדרך כלל, מוצגת כקישור קטן ומאפיר) כך שהיא לא תבלוט למשתמש. דוגמאות נוספות לאתרים המשתמשים בדפוס זה הן אלו המציעות דרך להזמין חברים על ידי הזנת כתובת הדוא"ל שלהם, העלאת תמונת פרופיל, או רישום תחומי עניין.
מלכודת יציאה

מלכודת יציאה או עיצוב רשת עם שלוש רמות לכידה, מספקת מסלול קל או פשוט להיכנס למשהו, אך קשה לצאת ממנו. דוגמאות ליישום מכשירים כאלה על ממשקי אינטרנט כוללים עסקים המחייבים מנויים להדפיס ולשלוח את בקשת ביטול המינוי לאתר.
מחקר על תבנית אפלה

מחקר שנערך בשנת 2019 בדק את המתרחש ב-11,000 אתרי קניות באינטרנט. זוהו 1,818 תבניות אפלות והן קובצו ל-15 קטגוריות. פרקטיקות של תבניות אפלות נגד שמירת הפרטיות במדיה החברתית מתועדות בשני פרסומים משנת 2016. ו-2017
מועצת הצרכנות הנורווגית (Forbrukerrådet) פרסמה את הדו"ח "הונאה על ידי עיצוב" בשנת 2018 המתאר עיצובים מטעים של ממשקי משתמש עם פלטפורמות פופולריות של מדיה חברתית.
חוקיות

תקנת הגנת המידע הכללית של האיחוד האירופי מחייבת כי הסכמתו המודעת של המשתמש לעיבוד המידע האישי שלהם תהיה חד משמעית, תינתן ברצון חופשי ותהיה ספציפית לכל שימוש במידע האישי. זה נועד למנוע ניסיונות לגרום למשתמשים ללא ידיעה לתת את כל הנתונים האישיים שלהם כברירת מחדל (ובכך להפר את התקנה).
באפריל 2019 פרסם משרד נציבות המידע בבריטניה (ICO) קוד תכנון מוצע לתפעול שירותי רשתות חברתיות כאשר משתמשים בהם קטינים, האוסר על שימוש בהמרצה nudges כדי למשוך משתמשים לאופציות שיש בהן הגדרות פרטיות חלשות. קוד זה ניתן לאכיפה תחת ה-GDPR.
ב־9 באפריל 2019, הציגו הסנאטורים האמריקניים דב פישר ומארק וורנר את חוק חוויות הטעיה להפחתת משתמשים מקוונים (DETOUR), אשר יהפוך לבלתי חוקי לחברות עם יותר ממאה מיליון משתמשים פעילים חודשיים להשתמש בתבניות אפלות כאשר מבקשים הסכמה לשימוש במידע האישי שלהם.
הערות שוליים

↑  Kelsey Campbell-Dollaghan, The Year Dark Patterns Won, Fast Company, ‏2016-12-21 (באנגלית)
↑  Singer, Natasha (2016-05-14). "When Websites Won't Take No for an Answer". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-12-17.
↑  Dark Patterns: The Ways Websites Trick Us Into Giving Up Our Privacy, Gizmodo (באנגלית)
↑  Harry Brignull, Dark Patterns: Deception vs. Honesty in UI Design, A List Apart, ‏2011-11-01 (באנגלית)
↑  Ars Staff, Dark Patterns are designed to trick you (and they’re all over the Web), Ars Technica, ‏2016-07-28 (באנגלית)
↑  Sidney Fussell, The Endless, Invisible Persuasion Tactics of the Internet, The Atlantic, ‏2019-08-02 (באנגלית)
↑  Colin M. Gray, Yubo Kou, Bryan Battles, Joseph Hoggatt, The Dark (Patterns) Side of UX Design, Proceedings of the 2018 CHI Conference on Human Factors in Computing Systems, CHI '18, ACM, 2018, עמ' 534:1–534:14 doi: 10.1145/3173574.3174108
↑  Dark Patterns in UI and Website Design, Web Design Envato Tuts+
↑  Dark Patterns, www.darkpatterns.org
↑  UX Dark Patterns: Manipulinks and Confirmshaming | UX Booth (באנגלית)
↑  הדגמת תנאי שימוש
↑  SourceForge's new Installer bundles program downloads with adware - gHacks Tech News, www.ghacks.net
↑  r/TheoryOfReddit - Why do we need email addresses to create Reddit accounts now?, reddit (באנגלית)
↑  Dan Schlosser, LinkedIn Dark Patterns, Medium, ‏2015-06-09 (באנגלית)
↑  העלאת תמונת פרופיל
↑  Harry Brignull, Dark Patterns: inside the interfaces designed to trick you, The Verge, ‏2013-08-29 (באנגלית)
↑  Arunesh Mathur, Gunes Acar, Michael J. Friedman, Elena Lucherini, Dark Patterns at Scale: Findings from a Crawl of 11K Shopping Websites, Proceedings of the ACM on Human-Computer Interaction 3, 2019-11-07, עמ' 1–32 doi: 10.1145/3359183
↑  Christoph Bösch, Benjamin Erb, Frank Kargl, Henning Kopp, Tales from the Dark Side: Privacy Dark Strategies and Privacy Dark Patterns, Proceedings on Privacy Enhancing Technologies 2016, 2016-10-01, עמ' 237–254 doi: 10.1515/popets-2016-0038
↑  Lothar Fritsch, Privacy dark patterns in identity management, Gesellschaft für Informatik, Bonn, 2017. (באנגלית)
↑  Report: Deceived by design: Forbrukerrådet (בנורווגית ספרותית)
↑  Understanding 'trust' and 'consent' are the real keys to embracing GDPR, The Drum (באנגלית)
↑  Russell Brandom, Facebook and Google hit with $8.8 billion in lawsuits on day one of GDPR, The Verge, ‏2018-05-25 (באנגלית)
↑  Derek Scally in Berlin, Max Schrems files first cases under GDPR against Facebook and Google, The Irish Times (באנגלית)
↑  Facebook, Google face first GDPR complaints over ‘forced consent’, TechCrunch (באנגלית)
↑  David Meyer, Google, Facebook hit with serious GDPR complaints: Others will be soon, ZDNet (באנגלית)
↑  "Under-18s face 'like' and 'streaks' limits" (באנגלית בריטית). 2019-04-15. נבדק ב-2019-12-19.
↑  Makena Kelly, Big Tech’s ‘dark patterns’ could be outlawed under new Senate bill, The Verge, ‏2019-04-09 (באנגלית)
תחנת וילקס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  תחנת מחקר אנטארקטית 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 מדינה:  אוסטרליה 
 הקמה ובנייה
 תאריך פתיחה רשמי:  29 בינואר 1957
 קואורדינטות:  66°15′26″S 110°31′34″E﻿ / ﻿66.2571°S 110.526°E﻿ / -66.2571; 110.526
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיתחנת וילקס (למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיתחנת וילקס  he
 
תחנת וילקס, 1957
תמונה משנת 1988 מציגה חביות סולר בחזית, דליפת שמן נראית משמאל במרחק, ציפור הקרח (ספינה) נראית עוגנת במפרץ וינסנס. תחנת קייסי נראית על קו הרקיע משמאל לתמונה במרחק מעבר למפרץ.
בתצלום נראה ילקוט חומר נפץ הרוס חלקית המשמש לניתוח אקוסטי בקרח. מספר רב של ילקוטים דומים הופצו על פני שטח המוערך ב-1000 מ' רבוע לאחר ניסיון כושל קודם להשמיד חומרי נפץ ישנים.
תצלום מראה מספר בלוני גז מימן שנזרקו ששימשו לניתוח מטאורולוגי בתחנת וילקס בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60.
תחנת וילקס (באנגלית: Wilkes Station) הייתה תחנת מחקר אנטארקטית שהוקמה ב-29 בינואר 1957 על ידי ארצות הברית כאחת משבע תחנות אמריקאיות שהוקמו עבור התוכנית הבינלאומית הגיאופיזית (IGY) באנטארקטיקה. התחנה הועברה רשמית לאוסטרליה ב-7 בפברואר 1959. היא ננטשה ב-1969 כאשר תחנת קייסי החליפה אותה. מחקר מ-2013 קבע כי במקום יש זיהום ופסולת רבה.
היסטוריה

תחנת וילקס נקראה על שמו של החוקר האמריקני צ'ארלס וילקס, שהוביל את משלחת החקר של ארצות הברית בשנים 1838–1842. וילקס צפה בתופעת השוליים היבשתיים, שעזרה להוכיח כי אנטארקטיקה היא יבשת.
אנשי חיל הים האמריקאי בנו את החלק העיקרי של וילקס בתקופה של 16 ימים בינואר ופברואר 1957, תוך שימוש ב-11,000 טון של חומר ואספקה. נדרש צוות של למעלה מ-100 חיילים כדי להקים את התחנה ששיכנה 24 אנשי חיל הים ומדענים במשך 18 החודשים הבאים.
מכיוון שזו הייתה תקופת המלחמה הקרה, הייתה דאגה רבה מצד ארצות הברית ואוסטרליה לגבי פעילות רוסית באנטארקטיקה. וילקס הייתה בעלת מיקום אסטרטגי בגלל קרבתה לקוטב המגנטי הדרומי.
אוסטרליה קיבלה את השליטה על תחנת וילקס ממחלקת המדינה האמריקאית בפברואר 1959. בשליטה המלאה הוקפאה למשך שנתיים כיון שהחיילים ששהו בבסיס לא אהבו את הרעיון של להיות תחת שליטה אוסטרלית. ב-1961 התחנה עברה לשליטת משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה באופן סופי.
וילקס נבנתה במקור בשנת 1957 לתקופה של שנתיים. עד 1964 הפכו המבנים למסוכנים שריפה עקב חלחול דלק, והתחנה נקברה בשלג וקרח. התחנה החדשה, תחנת קייסי (תחנת החלפה) נבנתה בצד השני, הדרומי, של מפרץ ניוקומב, כשני קילומטרים על פני המפרץ מדרום לוילקס. כאשר היא הושקה ב-1969 וילקס נסגרה.
מצב נוכחי

תחנת וילקס קפואה כעת כמעט לצמיתות בקרח ומתגלה רק מדי פעם במהלך הפשרה גדולה כל ארבע או חמש שנים. חפצים רבים נותרו משובצים בקרח, ולעיתים קרובות מבקרים יכולים לראות את שרידי התחנה מבעד לקרח.
מה שנותר בוילקס הם מספר מבני צריפים הידועים בשם "בקתות קלמנטס", ושרידים של מחסנים הידועים בשם "בקתות ג'יימסווי".
תוכנית ניקוי

וילקס כוללת סדרה של מזבלות אחסון וכמות ניכרת של פסולת הנובעת מ-12 שנות שהייה, כולל כ-7000 חביות דלק ונפט. בתחילת 1988, הטייסת ה-17 של הצבא האוסטרלי הציבה את סגן אנדרו סטנר לתחנת וילקס, אנטארקטיקה על מנת לפתח תוכנית ניקיון סביבתית להסרה, בטוחה או סילוק של הצטברות גדולה של אשפה, דלק בחביות, חומרי נפץ, כימיקלים ובלוני גז שהושארו במקום מאז סוף שנות ה-50. התוכנית בוצעה לאחר מכן במשך תקופה של שנים עבור משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה על ידי מספר מפקדים מהטייסת.
מחקר מ-2013 גילה כי האזור מזוהם בפסולת רבה, הנחה תחת שכבות רבות של קרח.
תחנת וילקס בספרות

"תחנת הקרח", ספר שנכתב על ידי מתיו ריילי, הוא מותחן בדיוני המבוסס באופן רופף על תחנת וילקס.
"המקום הקר ביותר על פני כדור הארץ" (1969), נכתב על ידי רוברט תומפסון שהוביל את מסלול ה-Wilkes-Vostock Traverse בספטמבר 1962, וחזר לוילקס בינואר 1963.
הערות שוליים

↑  A Morris Mini car in Antarctica, National Archives of Australis
1 2 3 4 5  Wilkes station – Australian Antarctic Program, www.antarctica.gov.au, ‏2018-08-01 (באנגלית)
↑  From Wilkes to Casey – Magazine Issue 15: 2008 – Australian Antarctic Program, www.antarctica.gov.au, ‏2008-12-04 (באנגלית)
↑  Lu, Donna; writer, Donna Lu Science (2023-08-09). "Pollution at Australia's largest Antarctic research station exceeded guidelines for almost 20 years". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-04-04.
↑  Swinburne University of Technology Centre for Transformative Innovation, Wilkes Station - Corporate Body - Encyclopedia of Australian Science and Innovation, www.eoas.info (באנגלית בריטית)
↑  Colin Cosier, The old Wilkes Base in Antarctica is now a toxic waste dump, The Sydney Morning Herald, ‏2014-02-16 (באנגלית)
↑  Koppel, Darren. "Dead dogs, leaking oil drums, batteries: Antarctica's abandoned waste gets funding boost to kickstart the clean up". The Conversation (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-04-04.
תעלת הים הלבן–הים הבלטי

| --- | --- |

תעלת בלומורקנאל
 מידע כללי
 על שם:  יוסיף סטלין 
 מיקום:  מערכת המים העמוקים מאוחדת של רוסיה 
 סוג:  תעלת מים
 מידות
 גובה:  102 מטר מעל לפני הים
 אורך:  227 ק"מ
 רוחב ממוצע:  14.3 מטר
 מידע נוסף
 מקור לנהר:  ימת אונגה, רוסיה
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  62°48′N 34°48′E﻿ / ﻿62.8°N 34.8°E﻿ / 62.8; 34.8
 
 
מערכת המים העמוקה המאוחדת של רוסיה האירופאית
תעלת הים הלבן–הים הבלטי (רוסית: Беломоро-Балтийский канал), המכונה בקיצור בלומורקנאל (רוסית: Беломорканал), או בראשי תיבות: ББК, היא תעלת מים המחברת בין הים הלבן לימת אונגה, ומתחברת דרך נתיב המים וולגה-בלטי, לים הבלטי בקרבת סנקט פטרבורג. חלק ממערכת המים העמוקה המאוחדת של רוסיה האירופאית (אנ').
אורכה הכולל 227 ק"מ. תועלתה במאה ה-21 מוגבלת בשל רדידותה – עומקה כארבעה מטרים בלבד, שאינה מאפשרת שיט אוניות גדולות. ב-2007 עברו בה 400,000 טונות מטען. בממוצע עוברות בתעלה בין עשר ל־40 ספינות ביום.
חפירת התעלה

התעלה נחפרה במשך 20 חודשים בשנים 1931–1933, כמעט אך ורק בעבודת כפיים. התעלה הייתה הפרויקט המשמעותי הראשון שנבנה בעבודת כפייה של אסירי גולאג. ББЛАГ, הגוף שניהל את מחנה האסירים שחפרו את התעלה, סיפק כ־150,000 עובדי כפייה. תנאי החיים במחנה ББК היו קשים, וחלק גדול מהאסירים מתו מרעב וכתוצאה מעבודת הפרך. חפירתה עלתה בחייהם של כ-12,000–25,000 אסירי גולאג.
השלטון הסובייטי הציג את השלמת התעלה כהישג של תוכנית החומש הראשונה, שכן היא הושלמה ארבעה חודשים לפני המועד המתוכנן, וכעדות להצלחת "חישול" העבריינים באמצעות "עבודה מתקנת". הגם שנאמר על התעלה שהיא כישלון מוחלט, התגאה בה סטלין והכחיש את חוסר התועלת שבה.
לאחר החפירה

בפובונייץ הוקמה אנדרטה לזכר המתים בחפירת התעלה.
על שמה של התעלה נקראו סוג של סיגריות רוסיות "בלומורקנאל" – וגם הרכב שאנסון. כמו כן נכתב על התעלה מחזה קומי מאת ניקולאי פוגודין.
תבנית פיסטר

במתמטיקה, תבנית פיסטר (Pfister form) היא תבנית ריבועית הנתונה על ידי מכפלת מספר סופי של תבניות בעלות צורה אלכסונית  \langle 1,-a\rangle . כך מתקבלת תבנית מממד חזקת 2, שיש לה תפקיד מרכזי בחקר המרחבים הריבועיים והמבנה שלהם.
תבניות פיסטר יוצרות בחוג ויט את האידיאלים  I^{n}(F), ולכן יוצרות את המנות  I^{n}(F)/I^{n+1}(F), ומתקשרות דרכן ל-תורת K של חוגים.
תבניות פיסטר יוצרות את אידיאל הפיתול בחוג ויט. התבניות מממד נמוך מופיעות גם כנורמות באלגברות הרכבה.
הגדרה

יהי  F שדה ממאפיין שאינו 2.
עבור  a\in F^{\times }, התבנית הריבועית בעלת הצורה האלכסונית  \langle 1,-a\rangle  נקראת תבנית פיסטר מסדר ראשון, ומסומנת  \langle \langle a\rangle \rangle . תבנית פיסטר מסדר  n היא מכפלה טנזורית של  n תבניות מסדר ראשון, כלומר מהצורה  \langle \langle a_{1},...,a_{n}\rangle \rangle =\langle \langle a_{1}\rangle \rangle \otimes ...\otimes \langle \langle a_{n}\rangle \rangle , עבור  a_{i}\in F.
התבנית מהצורה  \langle \langle 1,..,1\rangle \rangle  היא מרחב היפרבולי.
תכונות ומבנה

לתבניות פיסטר תכונות שימושיות רבות, המראות עד כמה חשוב המבנה שלהן.
תכונות ומבנה > תכונות

ראשית, מתקיימת "כמעט אדטיביות", כלומר  \langle \langle a\rangle \rangle \perp \langle \langle b\rangle \rangle \cong \langle \langle ab\rangle \rangle \perp \langle \langle a,b\rangle \rangle . תכונה זו מראה כי הדיסקרימיננטה היא הומומורפיזם של חבורות  disc:I/I^{2}\rightarrow F^{\times }/F^{\times ^{2}}. בפרט, מתקיים  disc(\langle \langle a\rangle \rangle )=a ו- disc(\langle \langle a_{1},a_{2},...,a_{n}\rangle \rangle ))=1 לכל  n\geq 2.
באופן כללי, תבניות פיסטר מסדר  n יוצרות (כחבורה אדיטיבית) את האידיאלים  I^{n}(F), משום שכל תבנית מסדר 2 ניתן לכתוב כתבנית פיסטר  \langle a,b\rangle =\langle 1,{\frac {b}{a}}\rangle =\langle \langle {\frac {-b}{a}}\rangle \rangle .
התבנית  \langle \langle -1,...,-1\rangle \rangle  היא סכום של ריבועים; משפט הורוויץ קובע כי תבנית כאלו הן כפליות אם ורק אם ממדן הוא  1,2,4,8. בממד 2, כל התבניות הכפליות הן תבניות פיסטר ורק הן.
תכונות ומבנה > מבנה

נציג מספר משפטי מפתח חשובים על תבניות פיסטר המובילים למסקנות מעניינות.
משפט - תהי  \phi  תבנית פיסטר, אז ניתן לכתוב  \phi =\langle 1\rangle \perp \phi '. אז מתקיים  \langle \langle a\rangle \rangle |\phi  אם ורק אם  -a מתקבל כערך של  \phi '.
כמסקנה מקבלים:
משפט: אם תבנית פיסטר איזוטרופית, אז היא היפרבולית.
המשפט הבא מראה כי אוסף הערכים שמקבלת תבנית פיסטר סגור למכפלה.
משפט - נסמן ב- D(q) את אוסף הערכים שהתבנית מקבלת, וב- G(q) את החבורה  G(q)=\{t\in F^{\times }:\langle t\rangle \otimes q\cong q\}. אם  q=\phi  תבנית פיסטר מתקיים  G(q)=D(q).
כמסקנה, נובע כי אם  \phi  תבנית פיסטר אז  D(\phi ) סגורה לכפל . תכונה זו נקראת תכונת הכפליות של תבניות פיסטר.
משפט: התכונות הבאות שקולות:
q היא תבנית פיסטר.
לכל הרחבת שדות  \mathbb {K} /F, אוסף הערכים של התבנית מעל ההרחבה, המסומן  D_{\mathbb {K} }(q), הוא חבורה.
q(\lambda _{1},...,\lambda _{n})\in G_{F(\lambda _{1},...,\lambda _{n})}(q).
המשפט הבא נותן מידע על הממד של תבניות.
משפט: הממד של תבנית לא היפרבולית ב- I^{n}(F) הוא לפחות  2^{n}. אם הוא שווה ל- 2^{n}, התבנית היא בהכרח תבנית פיסטר.
מסקנה:  \cap _{n\in \mathbb {N} }I^{n}(F)=\{0\}
הקשר לתורת K

לתבנית פיסטר קשר הדוק לתורת K.
הן מספקות העתקה  f_{n}:K_{n}(F)\rightarrow I^{n}(F)/I^{n+1}(F), הנתונה על ידי  f_{n}(a_{1},...,a_{n})=\langle \langle a_{1},...,a_{n}\rangle \rangle .
לפי השערת מילנור, ההעתקה המהווה אפימורפיזם, ובעלת גרעין  2K_{n}({F}), ולכן מתקבל איזומורפיזם  k_{n}(F)\cong I^{n}(F)/I^{n+1}(F), כאשר  k_{n}(F)=K_{n}(F)/2K_{n}(F).
ראו גם

תבנית ריבועית
חוג ויט
משפט הורוויץ
רמה של שדה
לקריאה נוספת

עוזי וישנה, מבוא לתבניות ריבועיות, 2014.
תחנת הרכבת התחתית בונד סטריט

| --- | --- |

  נגיש לכיסאות גלגלים
 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  1900
 אדריכל:  הארי בל מז'ורס 
 מיקום
 מיקום:  רחוב אוקספורד, הסיטי של וסטמינסטר, לונדון, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אזור נסיעה:  אזור 1
 קואורדינטות:  51°30′52″N 0°08′58″W﻿ / ﻿51.514444°N 0.149444°W﻿ / 51.514444; -0.149444
 תחנות סמוכות:  תחנת הרכבת התחתית בייקר סטריט, תחנת הרכבת התחתית מארבל ארץ', תחנת הרכבת התחתית גרין פארק, תחנת הרכבת התחתית אוקספורד סירקוס 
 מידע על התחנה
 סוג התחנה:  רכבת תחתית
 רציפים:  4 
 קווים העוברים בתחנה:  קו סנטרל (מ-1900)   קו ג'ובילי (מ-1979)   קו אליזבת (מ-2022)
 נוסעים בשנה:  36.851 מיליון (2009)
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסתחנת הרכבת התחתית בונד סטריט(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסתחנת הרכבת התחתית בונד סטריט(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיתחנת הרכבת התחתית בונד סטריט(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיתחנת הרכבת התחתית בונד סטריט
 
תחנת הרכבת התחתית בונד סטריט (באנגלית: Bond Street tube station) היא תחנה ברכבת התחתית של לונדון הממוקמת ברחוב אוקספורד, קרוב לצומת עם רחוב בונד. למרות שם התחנה, הכניסה למעשה היא מרחוב אוקספורד ולא מרחוב בונד ואף קרובה יותר לצומת עם רחוב דייוויס.
הקווים העוברים בתחנה הם קו סנטרל בין התחנות מרבל ארץ' ואוקספורד סירקוס, קו ג'ובילי, בין בייקר סטריט וגרין פארק ו-קו אליזבת בין טוטנהאם קורט רואד ופדינגטון. לפי המפה של הרכבת התחתית, תחנת הרכבת התחתית בונד סטריט ממוקמת באזור 1.
היסטוריה

התחנה נפתחה לראשונה ב-24 בספטמבר 1900 בידי חברת "סנטרל לונדון ריילוואי", כשלושה חודשים לאחר שהתחנות הראשונות בקו סנטרל נפתחו. שטחי בניין התחנה, בשיתוף עם שאר תחנות קו הסנטרל עוצבו על ידי האדריכל הנרי בל.
התחנה עברה בניה מחודשת מספר פעמים. ראשית הוחלפה המעליות בדרגנוע, רכישת כרטיסי הכניסה הועברה אל מתחת לקרקע ונבנתה חזית חדשה לתחנה אשר עוצבה בידי האדריכל צ'ארלס הולדן, התחנה המחודשת נפתחה ב-8 ביוני 1926. ב-1 במאי 1979 נחנך רציף חדש בתחנת בונד סטריט של קו ג'ובילי.
ב-24 באוקטובר 2022, באיחור ניכר משאר התחנות החדשות בקו אליזבת, נפתח החלק החדש בתחנה הכולל שתי כניסות חדשות לתחנה, שני רציפים חדשים ומעבר תת-קרקעי לתחנה המקורית של קו סנטרל ו-קו ג'ובילי.
תנועה מוטעית

| --- | --- |

 מבוסס על:  "וילהלם מייסטר" מאת יוהאן וולפגנג פון גתה
 בימוי:  וים ונדרס 
 הופק בידי:  בֶרְנְד אייכינגר, פטר ז'נה, יואכים פון מֶנְגֶרְסְהאוזן
 תסריט:  פטר הנדקה
 עריכה:  פטר פְּשִיגוֹדָה
 שחקנים ראשיים:  רידיגר פוֹגלר  חנה שיגולה  נסטסיה קינסקי
 מוזיקה:  יירגן קְניפּר 
 צילום:  רובי מילר 
 מדינה:  גרמניה המערבית
 חברה מפיצה:  Axiom Films 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1975
 משך הקרנה:  103 דק' 
 שפת הסרט:  גרמנית 
 סוגה:  סרט מסע, סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 פרסים:  German Film Award for Best Feature Film 
 סרט קודם:  אליס בערים
 סרט הבא:  במהלך הזמן
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
תנועה מוטעית (בגרמנית: Falsche Bewegung) הוא סרט קולנוע גרמני בבימויו של וים ונדרס. סרט זה הוא הסרט השני בטרילוגיית סרטי המסע של ונדרס, הכוללים את "אליס בערים" (1974) ואת "במהלך הזמן" (1976). בסרט מככבים רידיגר פוגלר, חנה שיגולה ונסטסיה קינסקי, ששיחקה תשע שנים לאחר מכן בתפקיד ראשי בסרטו עטור השבחים של ונדרס "פריז, טקסס" (1984), כמו גם בסרטו "כה רחוק, כה קרוב" (1993).
הסרט הוא בעיקרו חסר עלילה, והוא מורכב משוטים ארוכים המאפיינים את ונדרס. הסרט עוקב אחר הרהורי מחשבותיו של סופר צעיר, וילהלם מייסטר (רידיגר פוֹגלר), שמתחיל את מסעו בעזיבת בית אמו המדכאת ועיר הולדתו, בטיילו במערב גרמניה, שם הוא פוגש ואוסף סביבו מספר חברים תמהוניים. מייסטר מוצא עצמו בסופו של דבר לבדו בהר צוגשפיצה. מחשבותיו של מייסטר מוצגות לעיתים בקריינות.
הסרט צולם על ידי שותפו של ונדרס לעשייה הקולנועית, הצלם רובי מילר.
תחנת הרכבת המרכזית של אוטרכט

| --- | --- |

 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  18 בדצמבר 1843 
 אדריכל:  Benthem Crouwel Architekten, Jan Benthem, Mels Crouwel 
 מיקום
 מיקום:  Jaarbeursplein, Centrum, Utrecht 
 מדינה:  הולנד הולנד
 קואורדינטות:  52°05′22″N 5°06′36″E﻿ / ﻿52.089316°N 5.109972°E﻿ / 52.089316; 5.109972
 תחנות סמוכות:  Utrecht Leidsche Rijn railway station, תחנת הרכבת המרכזית של אמסטרדם, Arnhem Centraal railway station, Utrecht Vaartsche Rijn railway station, Utrecht Zuilen railway station, Utrecht Overvecht railway station, Utrecht Maliebaan railway station 
 מידע על התחנה
 שם המערכת:  Utrecht–Rotterdam railway 
 בעלים:  Nederlandse Spoorwegen 
 רציפים:  16 
 קווים העוברים בתחנה:  Amsterdam–Arnhem railway, Utrecht–Boxtel railway, Utrecht–Kampen railway, Utrecht–Rotterdam railway 
 קוד התחנה:  Ut 
  (למפת הולנד מוגדלת) האג אמסטרדם מאסטריכט איינדהובן ארנהם חרונינגן אוטרכט זוולה לייוורדן אנסחדה אמן בלגיה גרמניה הים הצפוניתחנת אוטרכט(למפת הולנד רגילה) האג אמסטרדם מאסטריכט איינדהובן ארנהם חרונינגן אוטרכט זוולה לייוורדן אנסחדה אמן בלגיה גרמניה הים הצפוניתחנת אוטרכט
 
המפלס העליון של תחנת הרכבת
תחנת הרכבת המרכזית של אוטרכט (הולנדית: Utrecht Centraal) היא תחנת הרכבת הגדולה והעמוסה ביותר בהולנד. בשל מיקומה של אוטרכט במרכז המדינה מהווה התחנה את צומת הרכבות העיקרי בה.
התחנה ממוקמת במרכזה של אוטרכט. בשנת 2014 היו בה 14 רציפים ועברו בה מדי יום 285,000 נוסעים. למעלה מ-900 רכבות יוצאות ממנה או עוברות בה מדי יום. הן פועלות בקווים לכל רחבי הולנד, וכמו כן יוצאות מהתחנה רכבות אל ערים בשווייץ, גרמניה, צ'כיה, פולין ודנמרק.
תולדות התחנה

תחנת הרכבת הראשונה באתר התחנה המרכזית נפתחה באוטרכט בשנת 1843. ב-1938 היא הפכה לתחנה המרכזית של העיר לאחר שתחנה אחרת בה נסגרה וקו הרכבת מהילברסום הוסט ממנה אל התחנה המרכזית החדשה.
מבנה התחנה שהוקם ב-1865 עבר שיפוץ ב-1936, אך שנתיים לאחר מכן הוא עלה באש ובהמשך הוקם מחדש. הבניין המחודש נהרס בתחילת שנות השבעים ותחתיו הוקם קניון ההוך קטריין (Hoog Catharijne), שנפתח ב-1973 ולזמן מה היה הקניון המקורה הגדול באירופה. החלל שלו הוא בעל חיבור ישיר לחלל תחנת הרכבת, ללא מחיצה ביניהם. ב-1989 הורחב חלל התחנה כדי שיכלול רציף נוסף.
בשנת 2008 החל תהליך של חידוש ושיפוץ התחנה, הצפוי להסתיים ב-2016. במסגרתו מוחלף אולם התחנה במבנה זכוכית חדש, גגות הרציפים עוברים שיקום והתחנה כולה מופרדת מחדש מחלל הקניון הצמוד אליה. כמו כן חולקה תחנת האוטובוסים שממזרח לתחנה לשניים, כאשר אוטובוסים וחשמליות המגיעים ממערב העיר עוצרים עתה בתחנה חדשה ממערב לתחנת הרכבת, וזאת כדי להפחית את עומס התנועה ממזרח לה. דגם של מבנה התחנה החדשה הוצב בפארק המיניאטורות מדורודם.
בקרבת התחנה חונה מדי יום מספר עצום של זוגות אופניים, המהווים מטרד משמעותי (בין השאר משום שבאוטרכט יש אוניברסיטה גדולה). כדי להתמודד עמו החליטה העירייה לבנות ליד התחנה את חניון האופניים הגדול בעולם. המבנה יהיה תת-קרקעי ויכיל עד 12,500 זוגות אופניים. השלמתו צפויה עד 2018.
הערות שוליים

↑  http://www.dutchnews.nl/news/archives/2014/04/utrecht_to_build_worlds_bigges.php.
תומאס אלופס

תומאס אלופס (בגרמנית: Thomas Allofs; נולד ב-17 בנובמבר 1959 בדיסלדורף שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ בעיקר בפורטונה דיסלדורף, קייזרסלאוטרן ופ.צ. קלן, ובנבחרת גרמניה המערבית.
תומאס אלופס הוא אחיו הצעיר של הכדורגלן קלאוס אלופס. שניהם שיתפו פעולה בפורטונה דיסלדורף ובפ.צ. קלן.