צפון-מזרח הודו
היסטוריה

ככל הנראה המתיישבים הראשונים היו דוברי שפות אוסטרו-אסיאתיות מדרום מזרח אסיה, אחריהם הגיעו דוברי טיבטו-בורמן מסין, ואחריהם דוברי שפות הודו-אריות בשנת 500 לפני הספירה מהמישורים הגנגטיים וכן דוברי קרא-דאי מדרום יונאן וממדינת שאן. בשל המגוון הביולוגי ומגוון היבולים של האזור, חוקרים ארכאולוגיים מאמינים שהמתיישבים המוקדמים של צפון מזרח הודו בייתו כמה צמחים חשובים. סופרים מאמינים שכתביו משנת 100 לפני הספירה של החוקר הסיני ג'אנג צ'יאן מצביעים על נתיב סחר מוקדם דרך צפון-מזרח הודו. הפריפלוס היווני-רומי "השיוט בים האריתריאי" מהמאה הראשונה לספירה, מזכיר עם בשם ססטאי באזור, שייצר מלבטרון (חומר דמוי קינמון) שהיה מאד מוערך בעולם העתיק. ה"גאוגרפיה" של תלמי מהמאה השנייה לספירה מכנה את האזור "קירראדיה", ככל הנראה על שם אוכלוסיית קיראטה.
בתקופה ההיסטורית המוקדמת (רוב האלף הראשון לספירה), קמארופה (אנ') השתרע על רוב צפון מזרח הודו של ימינו. שוואנדזאנג, נזיר בודהיסטי סיני נודד, ביקר בקמארופה במאה ה-7 לספירה. הוא תיאר את האנשים כ"נמוכי קומה ושחורים למראה", שדיבורם שונה מעט ממרכז הודו הם ובעלי נטייה פשוטה אך אלימה. הוא כתב שהאנשים בקמארופה ידעו על סצ'ואן, ששכנה במזרח הממלכה מעבר להר בוגדני.
המדינות הצפון-מזרחיות הוקמו במהלך הראג' הבריטי של המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, כאשר הן הפכו מבודדות יחסית ממדינות סחר מסורתיות כמו בהוטן ומיאנמר. רבים מהעמים במיזוראם, מגהלאיה ונגלנד של ימינו התנצרו בהשפעת מיסיונרים בריטים (וולשים).
מאז סוף המאה ה-18 שושלת אהום (אנ') הייתה בדעיכה. בתחילת המאה ה-19, הן ממלכת אהום (אנ') והן ממלכת מניפור (אנ') נפלו בעקבות פלישה בורמזית. המלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה שלאחר מכן הביאה לכך שהאזור כולו נכנס לשליטה בריטית. בתקופה הקולוניאלית (1826–1947), צפון-מזרח הודו נהפכה לחלק ממחוז בנגל מ-1839 עד 1873, ולאחר מכן הפכה עברה למחוז אסאם, שכלל את סילט.
ב-1944 תכננו היפנים מתקפה נועזת על הודו הבריטית. בנסיעה דרך בורמה, כוחותיה נעצרו בקוהימה ובאימפל על ידי חיילים בריטים והודים. זה סימן את ההתרחבות המערבית הרחוקה ביותר של האימפריה היפנית; התבוסה שלה באזור זה בישרה את ניצחון בעלות הברית.
לאחר עצמאות הודו וחלוקתה ב-1947, נוצר האזור הצפון-מזרחי בו נכללו אסאם והמדינות הנסיכותיות ממלכת טריפורה וממלכת מניפור. בעקבות חלוקת בנגל בין מערב בנגל למזרח מבנגל נוצר הקישור הצר בין הודו למדינות הצפון מזרח, שרק ב־1950 נפרצה בו קטע מסילת רכבת של שירות הרכבות בהודו.
לאחר מכן, נאגאלנד ב-1963, מגהלאיה ב-1972, ארונאצ'ל פראדש ב-1975 (הבירה שונתה לאיטנגאר) (נוצרה ב-20 בפברואר 1987) ומיזוראם (הוקמה ב-20 בפברואר 1987) נוצרו מתוך השטח הגדול של אסאם. מניפור וטריפורה נותרו בטריטוריית איחוד מ-1956 עד 1972, עד שהפכו למדינה. סיקים שולבה כמדינת המועצה הצפון מזרחית השמינית בשנת 2002.
העיר שילונג שימשה כבירת מחוז אסאם במהלך השלטון הבריטי. היא נותרה בירת אסאם הבלתי מחולקת עד להיווצרותה של מדינת מגאלאיה ב-1972.
| מדינה | שם היסטורי | עיר/ערי בירה | שיוך |
| --- | --- | --- | --- |
| ארונאצ'ל פרדש | סוכנות הגבול הצפון–מזרחית | איטנגאר | 1987 (קודם לכן טריטוריית איחוד של הודו, שהוקמה ב-1971) |
| אסאם | קמארופה (אנ') | שילונג (עד 1969), דיספור | 1947 |
| מניפור | קנגליפאק | אימפאל | 1971 (קודם לכן טריטוריית איחוד של הודו, שהוקמה ב-1956) |
| מגהלאיה | גבעות חאסי, גבעות ג'אינטיה וגבעות גארו | שילונג | 1971 |
| טריפורה | טיפרה (אנ') | אגרטלה | 1971 (קודם לכן שטח איחוד של הודו, שהוקם ב-1956) |
| מיזוראם | גבעות לושי (אנ') | אייזול | 1987 (קודם לכן טריטוריית איחוד של הודו, שהוקמה ב-1971) |
| נאגאלנד | מחוז נאגה הילס | קוהימה (אנ') | 1963 |
| סיקים | סוכים | גנגטוק | 1975 |