stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צליפה בצה"ל
מערך הצליפה בצה"ל כיום

כיום בצה"ל, קיימים צלפים בחיל הרגלים, בחיל הגנת הגבולות וביחידות מובחרות כמו סיירת מטכ"ל, שייטת 13, חטיבת הקומנדו והיחידה הרב-ממדית. (בעבר היו צלפים גם בחיל ההנדסה הקרבית). סוגי הצלפים בצבא מתחלק לשני סוגים - צלפי חי"ר (הכולל גם תת-סוג של "צלפים לטווח ארוך") וצלפי יחידות מיוחדות (הכולל שני תתי-סוגים: צלפי לוט"ר וצלפי סער).
כאמור, כיום עיקר ההדרכה בנושאי צליפה נעשית בבית הספר לקליעה וצליפה צבאית שבמתקן אדם. צלפי החי"ר (בעיקר צנחנים, גבעתי וגולני) בצה"ל נחשבים למקצועיים יותר יחסית לעבר ובעלי יכולת דיוק גבוהה, אך סובלים מחוסר ניסיון מבצעי (שכן הם משרתים רק 3 שנים שירות סדיר, בניגוד לצלפים אחרים בעולם שמשרתים בתפקיד בקבע שנים רבות). עם זאת, נמתחה ביקורת על חוסר ידע בהפעלת צלפים יעילה על ידי המג"דים של גדודי חיל הרגלים וכן על מחסור באימוני צליפה סדירים בתדירות גבוהה.
רובי הצלפים התקניים של צלפי החי"ר הם הרמינגטון M24 - רובה בריחי לצליפה צבאית כללית בטווחים של 100–800 מטר, SR-25 Mk 11 ובארט REC10 - רובים חצי-אוטומטיים לצליפת לש"ב בטווחים של עד 600 מטר וברק 338 - רובה בריחי לצליפה צבאית בטווחים ארוכים של 1200 מטר. הבארט M82A1 - רובה חצי-אוטומטי כבד המשמש בעיקר כרובה נגד חומרים ולסילוק פצצות - משרת בחיל ההנדסה הקרבית.
צלפי יחידות מובחרות ומיוחדות בצה"ל משתמשים גם ברובי צלפים אחרים בהם מאוזר 86SR,‏ PGM Ultima Ratio,‏ SVD דרגונוב, PSG-1, מקמילן TAC-338, מקמילן TAC-50, ‏SR-25 Mk 11, בארט MRAD ובארט REC10. רובים אלה נחשבים לרובים איכותיים ומדויקים ביותר ובעלי ניסיון מבצעי מוכח. כמעט כל יחידה מיוחדת בצה"ל כוללת גם צלפים, לרבות סיירת מטכ"ל, שייטת 13, יחידת שלדג, יחידת מגלן ויחידת דובדבן. צלפי היחידות המובחרות נחשבים לצלפים מקצועיים וטובים מאוד, וצלפי היחידות של סיירת מטכ"ל, שייטת 13 ושלדג נחשבים כצלפים ברמה עולמית עם מוניטין בינלאומי.
הצלפים בצה"ל משתמשים בתחמושת ייעודית לצליפה, כגון כדורים מדגם M118LR האמריקאי או תחמושת צליפה תואמת של IMI, ולעיתים גם בתחמושת Match Grade האיכותית ביותר, כאשר נדרשת צליפה כירורגית. ברוב הרובים ניתן להשתמש גם בתחמושת רגילה אך היא פחות מדויקת. תחמושת הצליפה של IMI, כגון ה-7.62x51 mm Long Range Match 175-Grain, נחשבת לאיכותית ומדויקת: יכולת הקביצה של רובה רמינגטון M24 עם תחמושת זו בירי לטווח 800 מטרים (870 יארד) הוא פיזור של 12 סנטימטרים (4.7 אינץ'), דיוק השקול לחצי דקת קשת (0.5 MOA), הנחשב מצוין לצליפה צבאית (וגם לצליפת לוט"ר). בנוסף מצוידים הצלפים במגוון עזרים טקטיים הכוללים כוונות טלסקופיות מדגמים שונים (כגון "נמרוד" או "ליאופולד X10" ו"ליאופולד סימן 6 X3-X18" ליום ו"ליטון אקילה X6" ללילה), אמצעי ראיית לילה, משקפת, ערכה מטאורלוגית, חצובות ודורגל, משתיק קול, חליפות הסוואה, רשת הסוואה ועוד.
בשנים האחרונות מארגן בית הספר לקליעה וצליפה צבאית תחרות צליפה שנתית בין כלל היחידות הקרביות של צה"ל, משמר הגבול ומשטרת ישראל. בתחרות מתבצע ירי במתארים שונים, והיחידות מחולקות לבתים (גדודי חיל הרגלים, גדודי סיור, יחידות מובחרות ויחידות עילית).
מערך הצליפה בצה"ל כיום > מערכות נשק צלפים במערך הצליפה של צה"ל כיום

‏SR-25 Mk 11, רובה צלפים חצי-אוטומטי לצליפה מהירה וצליפת לוט"ר.
קליבר: 7.62 מ"מ. טווח מרבי: 500–800 מטר. דיוק: 1–0.75 דקת קשת.
רמינגטון M-24, רובה צלפים בריחי לצליפת שדה.
קליבר: 7.62 מ"מ. טווח מרבי: 800–915 מטר. דיוק: 0.5 דקת קשת.
ברק (HTR 2000), רובה צלפים בריחי לצליפת שדה וטווח ארוך.
קליבר: 0.338 אינץ'. טווח מרבי: 1200 מטר. דיוק: 1–0.5 דקת קשת.
בארט MRAD, רובה צלפים בריחי מודולרי לצליפה כללית, צליפה לטווח ארוך וצליפת לוט"ר.
קליבר: ניתן להחלפה. טווח מרבי: 800–1500 מטר. דיוק: 0.5–0.35 דקת קשת.
בארט M82A1, רובה נגד ציוד חצי-אוטומטי.
קליבר: 0.5 אינץ'. טווח מרבי: 1000–1800 מטר. דיוק: 3–1 דקת קשת.
מקמילן TAC-50, רובה צלפים כבד לטווח ארוך.
קליבר: 0.5 אינץ'. טווח מרבי: 1500–2000 מטר. דיוק: 0.5 דקת קשת.
רובי הצלפים של צה"ל

להלן טבלה המתארת את רובי הצלפים ששירתו בצה"ל. הדיוק של הרובים נמדד בדקות קשת (MOA = Minute of Arc). מספר זה מייצג את הפיזור הזוויתי האופייני של הרובה וככל שמספר זה נמוך יותר כך הרובה מדויק יותר. רובים ששמם כתוב על רקע תכלת הם רובים שעדיין נמצאים בשירות פעיל, ורובים ששמם כתוב על רקע צהוב בהיר - לא ידוע מה מצב שירותם כיום.
רובי הצלפים של צה"ל > במערך החי"ר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
רובי הצלפים של צה"ל - מערך חיל הרגלים
| שם הרובה | תמונה | שירות בצה"ל | ארץ ייצור | קליבר | טווח יעיל | דיוק ב-MOA | עימותים עיקריים |  |
| לי אנפילד מס' 4 | ‏ | 1948–1973 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 0.303 בריטי | 550–1000 מטר | 3.0–1.5 | מלחמת העצמאות, מבצע קדש, מלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה |  |
| מאוזר "ויילד" | ‏ | 1967–1974 | גרמניה וצ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 800 מטר |  ? | מלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה, מלחמת יום הכיפורים |  |
| גליל צלפים | ‏ | 1974–1997 | ישראל ישראל | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 800 מטר | 2.0–1.0 | מבצע שלום הגליל |  |
| רובה M-14‏ | ‏ | 1973–1997, עדיין במילואים | ארצות הברית ארצות הברית | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 460 מטר | 1.0 | מבצע שלום הגליל, האינתיפאדה הראשונה |  |
| רוגר 10/22 ‏ | ‏ | 1976 – 2020 | ארצות הברית ארצות הברית | 22LR (0.22 אינץ') (אנ') | 100–400 מטר |  ? | האינתיפאדה הראשונה, האינתיפדה השנייה |  |
| רוגר SR-22 ‏ | ‏ | 2015 – היום | ארצות הברית ארצות הברית | 22LR (0.22 אינץ') (אנ') | 100–400 מטר |  ? | העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2019) |  |
| בארט M82A1‏ |  | חי"ר: 1997–2010, חה"ן: שנות ה-90 עד ימינו | ארצות הברית ארצות הברית | 12.7x99 מ"מ נאט"ו (0.5 BMG‏) | 1,000–1,800 מטר | 3.0–1.0 | האינתיפדה השנייה, מלחמת לבנון השנייה, מבצע צוק איתן |  |
| רובה צלפים רמינגטון M24‏ | ‏ | 1997 עד ימינו | ארצות הברית ארצות הברית | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 800–915 מטר | 1–0.35, מבצעי 0.5 | האינתיפדה השנייה, מלחמת לבנון השנייה, מבצע עופרת יצוקה, מבצע צוק איתן, העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2019) |  |
| SR-25 Mk 11‏ | ‏ | 2006–2021 | ארצות הברית ארצות הברית | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 500–800 מטר | 1.0–0.75 | האינתיפדה השנייה, מלחמת לבנון השנייה, מבצע עופרת יצוקה, מבצע צוק איתן, העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2019) |  |
| ברק (HTR 2000)‏ | ‏ | 2008 עד ימינו | ארצות הברית ארצות הברית | 0.338 לפואה מגנום | 1200 מטר | 1–0.25, בממוצע 0.5 | מבצע עופרת יצוקה, מבצע צוק איתן, העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2019)?, מבצע שומר החומות?, מבצע שובר גלים, מלחמת חרבות ברזל |  |
| רובה צלפים רמינגטון M24 משודרג‏ | ‏ | 2020 עד ימינו | ארצות הברית ארצות הברית | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 800–915 מטר | 1–0.35, מבצעי 0.5 | מבצע שומר החומות?, מבצע שובר גלים, מלחמת חרבות ברזל |  |
| בארט REC10‏ | ‏ | 2020–היום | ארצות הברית ארצות הברית | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 600–800 מטר | 0.75 | מבצע שובר גלים, מלחמת חרבות ברזל |  |
רובי הצלפים של צה"ל > ביחידות מובחרות ומיוחדות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
רובי הצלפים של היחידות המובחרות והמיוחדות של צה"ל
| שם הרובה | תמונה | שירות ביחידות המובחרות בצה"ל | ארץ ייצור | קליבר | טווח יעיל | דיוק ב-MOA |  |  |
| TCI M89SR‏ |  | רובים בודדים ביחידות מובחרות, בעיקר דובדבן | ישראל ישראל | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 400–1000 מטר | 1–0.75 |  |  |
| רוגר 10/22 ‏ | ‏ | 1976 – 2015 | ארצות הברית ארצות הברית | טו-טו (0.22 אינץ')(אנ')‏ | 100–400 מטר |  ? |  |  |
| רוגר SR-22 ‏ | ‏ | 2015 – היום | ארצות הברית ארצות הברית | טו-טו (0.22 אינץ') (אנ')‏ | 100–400 מטר |  ? |  |  |
| מאוזר SP66 ‏ | ‏ | שנות ה-80 עד 1996 | גרמניה גרמניה | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 800 מטר | 0.5 |  |  |
| מאוזר 86SR‏‏ |  | שנות ה-90 המוקדמות עד 2022 | גרמניה גרמניה | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 800 מטר | 0.5 |  |  |
| רמינגטון מודל 700 משופר‏ | ‏ | שנות ה-90 של המאה ה-20 | ארצות הברית ארצות הברית | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 800 מטר | 0.75 |  |  |
| רובה צלפים דרגונוב |  | נשק שלל, בעיקר בשימוש סיירת יעל ומחס"רי חיל ההנדסה הקרבית | ברית המועצות ברית המועצות | 7.62x54 מ"מ מזרחי (אנ') | 800–1300 מטר | 2.0–1.0 |  |  |
| הקלר וקוך PSG1‏ |  | יחידות מיוחדות במספרים קטנים | גרמניה גרמניה | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 800 מטר | 1–0.5 |  |  |
| ‏PGM Ultima Ratio‏ | ‏ | שנות ה-90 עד העשור השני של המאה ה-21 | צרפת צרפת | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 800 מטר | 0.5–0.25 |  |  |
| אקורסי אינטרנשיונל AWM‏ |  | יחידות מובחרות במספרים קטנים | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 0.338 לפואה מגנום | 1500+ מטר | 0.5 |  |  |
| בארט M82A1‏ |  | החל משנות ה-90 של המאה ה-20, וביהל"ם עד ימינו | ארצות הברית ארצות הברית | 12.7x99 מ"מ נאט"ו (0.5 BMG‏) | 1,000–1,800 מטר | 3.0–1.0 |  |  |
| רובה צלפים רמינגטון M24‏ | ‏ | 1997 עד היום | ארצות הברית ארצות הברית | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 800–915 מטר | 0.5 |  |  |
| ‏ SR-25‏ | ‏ | במספרים קטנים בשנות ה-90 עד 2006 | ארצות הברית ארצות הברית | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 500–800 מטר | 1.0–0.75 |  |  |
| ‏ SR-25 Mk 11‏ | ‏ | 2006–2021 | ארצות הברית ארצות הברית | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 500–800 מטר | 1.0–0.75 |  |  |
| ‏H-S Precision Pro Series 2000 HTR‏ | ‏ | העשור הראשון של המאה ה-21 עד ימינו, אומץ בחי"ר ב-2008 | ארצות הברית ארצות הברית | 0.338 לפואה מגנום | 1200 מטר | 1–0.25, בממוצע 0.5 |  |  |
| ‏ מקמילן TAC-300 ‏ |  | יחידות מובחרות | ארצות הברית ארצות הברית | 0.300 וינצ'סטר מגנום (אנ') | 1000–1200 מטר | 0.5 |  |  |
| ‏ מקמילן TAC-338 ‏ |  | יחידות מובחרות | ארצות הברית ארצות הברית | 0.338 לפואה מגנום | כ-1600 מטר | 0.5 |  |  |
| ‏ מקמילן TAC-50 ‏ |  | יחידות מובחרות | ארצות הברית ארצות הברית | 12.7x99 מ"מ נאט"ו (0.5 BMG‏) | 1800–2000 מטר | 0.5 |  |  |
| ‏ בארט MRAD ‏ | ‏ | 2018–היום | ארצות הברית ארצות הברית | 7.62x51 מ"מ נאט"ו 0.338 לפואה מגנום | 800 מטר 1500 מטר | 0.5–0.35 |  |  |
| ‏ בארט REC10 ‏ | ‏ | 2020–היום | ארצות הברית ארצות הברית | 7.62x51 מ"מ נאט"ו | 600–800 מטר | 0.75 |  |  |
ראו גם

צליפה בישראל
צליפה בימ"מ
צליפה
אמצעים אופטיים לנשק קל של צה"ל
צבא הגנה לישראל
מארון א-ראס

| --- | --- |

דגם של כיפת הסלע במארון א-ראס
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  א-נבטיה
 נפה:  בינת ג'בייל
 שליטה:  ישראל ישראל
 גובה:  911 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,300 (2006)
 קואורדינטות:  33°06′04″N 35°26′38″E﻿ / ﻿33.101°N 35.444°E﻿ / 33.101; 35.444
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןמארון א-ראס(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןמארון א-ראס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מַארוּ֫ן א-רַּאס (בערבית: مارون الراس) הוא כפר שיעי בדרום לבנון הממוקם כמה מאות מטרים מגבול ישראל–לבנון, מצפון-מערב לאביבים ומדרום-מזרח לעיירה בינת ג'בייל. הכפר שוכן על הר בגובה 900 מטר מעל פני הים, ושייך למחוז א-נבטיה.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

בשנת 1596 נרשם הכפר מארון א-ראס בתת-המחוז (נאחיה (אנ')) תבנין שבמחוז (ליוואא' (אנ')) צפת, עם אוכלוסייה של 97 משקי בית מוסלמים. תושבי הכפר שילמו מס קבוע בסך 25% עבור גידולים חקלאיים, כמו חיטה, שעורה, עצי זית, גפנים, עיזים וכוורות.
בשנת 1838 ציין אדוארד רובינסון את הכפר כממוקם על גבעה גבוהה יותר מזו של יארון. בשנת 1881 תיאר סקר הקרן לחקר ארץ ישראל את הכפר כבנוי אבן וכולל כ-150 מוסלמים, וציין כי יש בו מספר משמעותי של אבנים מסותתות היטב ושרידים המצביעים על כך שהייתה בו פעם כנסייה דומה לזו שביארון. עוד ציין כי ישנה כותרת של עמוד עם עיטור מימי הביניים, וארכיטרב עם כתובת יוונית בשלושה חלקים.
היסטוריה > תקופת המנדט הבריטי

בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל, נספרה אוכלוסיית הכפר יחד עם אוכלוסיות הכפרים סלחא (ער') ויארון. מספר התושבים הכולל היה 1,070 מוסלמים. שטח האדמה הכולל היה 11,735 דונמים, מתוכם 58 דונמים של שטח בנוי.[דרוש מקור]
היסטוריה > בשנות ה-70

במהלך שנות השבעים, כבש צה"ל בטנקים ונגמ"שים, בסיוע גדוד 51 של חטיבת גולני, את תל א-שרייפה ומארון א-ראס, במסגרת מבצע קואופרטיב – מבצע יום שבו סייע צה"ל לראשונה בגלוי ללחימה של אנשי סעד חדאד (בעיקר סיוע ארטילרי). לאחר הכיבוש ביצעו אנשי יחידת א-סאעקה הפלסטינית פעולת נגד מוצלחת והבריחו כוח נוצרי ששהה במקום והשאיר אחריו בשטח חללים, שני זחל"מים, טנק שרמן וג'יפ.[דרושה הבהרה]
בתחילת מרץ 1978, נכנס לכפר כוח קטן של הכוחות הנוצריים ותושבי הכפר, מעל 1,000 תושבים מוסלמים שיעים, לא גילו התנגדות. בתגובה לכך, נכבש הכפר בידי כוחות א-סאעקה של אש"ף, שהרג חלק מתושביו בנימוק שהם שיתפו פעולה עם הכוחות הנוצריים. חלק מתושביו נמלטו ליארון. בהמשך מרץ 1978 הכפר היווה תחנה ראשונה לכוחות צה"ל במבצע ליטני. כוחות חיל רגלים של צה"ל תקפו את הכפר והמחבלים נסוגו לקצה הכפר. אולם משנוכחו שאינם יכולים לסגת עוד התפתח קרב קשה שבסופו נכבש הכפר על ידי כוחות צה"ל, שהמשיכו ממנה לעיירה בינת ג'בייל. הכפר סבל מהרס רב בעקבות המבצע.
בתחילת אוקטובר 1978 השתתפו תושבים מהכפר בהפגנה שבקשה מישראל לסייע להם במאבק נגד אש"ף.
היסטוריה > מלחמת לבנון השנייה

במלחמת לבנון השנייה כבש צה"ל את הכפר ושלט בו במשך חודש, עד נסיגת הכוחות הישראליים משטח לבנון.
לפני מלחמת לבנון השנייה הוערך מספר תושבי הכפר ב-2,300. אין מספר מדויק בשל קשיים בעריכת מפקד אוכלוסין בלבנון.
במהלך מלחמת לבנון השנייה, התנהל בכפר קרב מארון א-ראס בין צה"ל לחזבאללה. ב-20 ביולי 2006 נכבש הכפר על ידי סיירת צנחנים בקרב גבורה. סיירת צנחנים זכתה בצל"ש יחידתי על חלקה בקרב. בקרב נהרגו 5 חיילי צה"ל מיחידת אגוז שבאה לסייע לצנחנים וכן עשרות מחבלי חזבאללה. במהלך המלחמה השתמש כוח של חיל ההנדסה הקרבית בצפע שריון כדי להחריב את הקסבה של מארון א-ראס.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

באוקטובר 2024 כבש צה"ל שוב את הכפר במבצע חיצי הצפון כחלק מהחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל.
ב-28 באפריל 2023 ביקר בכפר שר החוץ של איראן, חוסיין אמיר עבדאללהיאן, במסגרת ביקורו בלבנון, והשקיף על הגבול עם ישראל.
לאחר טבח שבעה באוקטובר ופרוץ מלחמת חרבות ברזל, הצטרף חזבאללה ללחימה בחזית הצפון ושיגר עשרות רקטות לעבר שטח ישראל. במסגרת הלחימה בין צה"ל לחזבאללה תקף חיל האוויר מדי פעם בכפר, מה שגרם למרבית תושבי הכפר להימלט ממנו.[דרוש מקור]
ב-8 באוקטובר 2024 כבש צה"ל את הכפר כחלק מהתמרון הקרקעי בלבנון.
במהלך המלחמה נהרסו לחלוטין כ-67% מהמבנים בכפר (323 מבנים מתוך 485), וכ-8% נהרסו חלקית (39 מבנים), לפי ניתוח תצלומי לוויין שנערך בדצמבר 2024.
זיהויו עם "מי מרום"

הארכאולוג ג'ון גרסטנג זיהה את אזור מארון א-ראס כמקום הקרוי בתנ"ך מֵי מֵרוֹם, מקום המערכה בין יהושע בן נון לבין ברית מלכי צפון ארץ כנען, על סמך מיקומו של הכפר על פסגה שלרגליה אגן מישורי ושפע מעיינות. זיהוי זה התקבל על רבים מחוקרי ארץ ישראל ופרשני המקרא, בהם יוסף ברסלבי, יחזקאל קויפמן ואחרים. על פי השערה זו, שם הכפר משמר את צליל השם המקראי.
עם זאת, מספר חוקרים ובראשם יצחק מייטליס לא מסכימים עם הזיהוי מפני שהיה שימוש במרכבות וסוסים בקרב ואין אפשרות למרכבות לנוע בהרים שבאזור מארון א-ראס. חלקם מזהים את המקום בעמק החולה שהוא עמק גדול שמתאים למרכבות וצמוד לחצור. בנוסף, השם "מי מרום" מרמז על אתר עשיר במים, ועמק החולה אכן עונה על התיאור הזה.
דמוגרפיה

נכון ל-2014, 98.72% מבעלי זכות הבחירה בכפר היו מתואלים (מוסלמים שיעים).
הערות שוליים

1 2  איתי בלומנטל, בצה"ל השיגו שליטה במרון א-ראס והניפו בו את דגל ישראל, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 8 באוקטובר 2024
↑  יוסף הגלילי, המחבלים מתקרבים לגבול ישראל, על המשמר, 8 במרץ 1978
↑  שמעון וייס, פגה המתיחות באזור מארון אל־ראס, דבר, 5 במרץ 1978
↑  מנחם רהט, "תשאל את הישראלים אם יש להם אוכל ומים בשבילנו", מעריב, 6 במרץ 1978
מנחם רהט, המחבלים הביאו לכפר מארון אל-ראס משוריינים וג'יפים נושאי מקלעים, מעריב, 7 במרץ 1978
↑  מנחם רהט, חשבנו שהמחבלים לוחמים גדולים אך בבריחתם נתגלו כנמושות, מעריב, 19 במרץ 1978
↑  יעקב ארז, מסלול האש היה: מהר דב עד צוקי הים, מעריב, 16 במרץ 1978
↑  שמואל שגב, תבנין מסתגלת לאורח חיים חדש ..., מעריב, 24 במרץ 1978
↑  מנחם רהט, "בגין, איפה אתה?", צעקו אלפי מפגינים מדרום לבנון, מעריב, 8 באוקטובר 1978
↑  ירדן בן-צור, מרון הרוס, במחנה (מוצג בפורום צבא וביטחון בפרש).
↑   ג'קי חורי, שר החוץ של איראן ביקר בגבול לבנון-ישראל: "רק בכוח נוכל להבטיח שקט", באתר הארץ, 28 באפריל 2023
↑   ציוץ של Ben Tzion Macales ברשת החברתית אקס (טוויטר), "מארון א-ראס... אחוז ההרס בכפר: כ-75%", 11 בדצמבר 2024
1 2  ספר יהושע, פרק י"א, פסוקים ד'–ה'.
↑  John Garstang, The Foundation of Bible History: Joshua, Judges. London: Constable & Co. 1931, pp. 192-197
↑  חלוקת הבוחרים לפי כת בעיירה מארון אל-ראס, מחוז בינת ג'ביל, נפת נבטי, לבנון, באתר הכר את לבנון, בערבית
מארון א-ראס, תצפית מאביבים
Circle of Life

Circle of Life (בעברית: גלגל החיים) הוא שיר מתוך הסרט "מלך האריות" שהולחן על ידי אלטון ג'ון ונכתב על ידי טים רייס. השיר בוצע על ידי כרמן טווילי ו-Lebo M בגרסת הפתיח של הסרט. אלטון ג'ון שר את השיר בגרסת פופ יחד עם להקת London Community Gospel Choir, אשר שולב בפסקול של הסרט והפך לווידאו קליפ.
השיר היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר יחד עם שני שירים נוספים מהסרט, "האקונה מטטה" ו"אהבה יש באוויר" שזכה בפרס. בעברית שרה אותו רותי הולצמן. השיר הגיע למקום ה-11 בבריטניה ולמקום ה-18 בארצות הברית, והוצג במתקני שעשועים, פארקים ומצעדים המבוססים על מלך האריות.
גרסת הסרט

בפתיח של גרסת הסרט השיר בוצע על ידי קריין, בפתיח כל החיות נאספו בצוק התקווה כדי לראות את בנו הקטן של מופאסה וסאראבי, סימבה, כאשר ראפיקי מרים את סימבה למעלה, כל החיות השתחוו בפניו. השיר נשמע גם בסוף הסרט כאשר אדמות התקווה חזרו להיות עם צמחייה ומעיינות וכל החיות השתחוו לסימבה ונלה ולשניהם נולדה גורת אריות קטנה.
גרסת המחזמר

בגרסת המחזמר, הפתיח היה שונה מפתיח הסרט. השיר בוצע על ידי ראפיקי ולא על ידי הקריין. כאשר השמש זורחת מעל אדמות התקווה, ראפיקי מתחיל את ההפקה בשיר ומזמין את כל החיות כדי לראות את לידתו של סימבה. בשתי הגרסאות כאשר השיר נגמר, צוק התקווה מוצג ושם רואים את המלך מופאסה ואת המלכה סאראבי אשר מחזיקה בידה בובה קטנה המייצגת סימבה הקטן שנולד. כאשר המקהלה שרה ברקע, ראפיקי מצרף אותם מעל לצוק התקווה על מנת להשתחוות לנסיך ולמלך העתידי החדש לפני שהוא עולה למעלה לאוויר, שרים יחד בשמחה לפני הנסיך החדש.
השיר נשמע שוב בסוף המערכה השנייה, חבריו של סימבה ומשפחתו מיידעים את סימבה שהוא המלך החוקי לאחר שסימבה ותושבי צוק התקווה הביסו את סקאר והצבועים. לאחר שראפיקי המליך את סימבה בתור המלך החוקי של אדמות התקווה, נתן סימבה שאגה אדירה וכל החיות לצוק התקווה והשתחוו לסימבה. האריות חגגו את המשך מעגל החיים כאשר סימבה ונלה קיבלו גור חדש שנולד להם.
דירוגים ברשימות

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 100 שירי דיסניוורס הגדולים בכל הזמנים | 11 |  |
גרסאות כיסוי

בשנת 2001 השיר בוצע על ידי מייקל קרופורד בחלק ממחרוזת שהופיעה באלבום "The Disney Album".
בשנת 2002 השיר בוצע על ידי רונאן קיטינג עבור האלבום "Disneymania".
בשנת 2003 השיר בוצע על ידי מעגל הכוכבים של ערוץ דיסני עבור האלבום "Disneymania 2".
בשנת 2017 ביצעה את השיר להקת 98 Degrees כדי לקדם את גרסת הבלו-ריי של הסרט.
הערות שוליים

↑  Rania Aniftos,Katie Atkinson,Katie Bain,Eric Renner Brown,Keith Caulfield,Anna Chan,Hannah Dailey,Stephen Daw,Thom Duffy,Paul Grein,Lyndsey Havens,Rylee Johnston,Jason Lipshutz,Joe Lynch,Heran Mamo,Rebecca Milzoff,Taylor Mims,Danielle Pascual,Jessica Roiz,Kevin Rutherford,Andrew Unterberger,Neena Rouhani, The 100 Greatest Disneyverse Songs of All Time, Billboard, ‏2023-05-25 (באנגלית אמריקאית)
| מלך האריות |
| --- | --- | --- |
| סרטים | מלך האריות (1994) • מסביב לעולם עם טימון ופומבה (1997) • מלך האריות 2: מלכות סימבה (1998) • מלך האריות 3: האקונה מאטאטה (2004)  • משמר האריות - השאגה חוזרת (2015) • מלך האריות (2019) • מופאסה: מלך האריות (2024) |  |
| סדרות | טימון ופומבה (1999 - 1995) • משמר האריות (2019 - 2015) |  |
| דמויות | סימבה • נלה • מופסה • טימון ופומבה • סקאר • דמויות נוספות |  |
| שירים | "Circle of Life"‏ • "I Just Can't Wait to Be King"‏ • "Be Prepared" • "האקונה מטטה" • "Can You Feel the Love Tonight" ‏• "He Lives in You" ‏• "Spirit" |  |
| פסקולים | מלך האריות • The Lion King |  |
| שונות | מלך האריות (1997) • האקונה מטטה • The Lion Sleeps Tonight • מלך האריות (משחק וידאו) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: f0230719-8848-31d1-b168-c03af6c802eb
מיסוי בישראל

מיסוי בישראל חל על יחידים ועל חברות, על פי חוק יסוד: משק המדינה.
המיסים העיקריים בישראל הם מס הכנסה, מס רווח הון, מס ערך מוסף, דמי ביטוח בריאות ומס שבח מקרקעין.
היסטוריה

שורשיו של המיסוי בישראל הם בשלטון העות'מאני ובשלטון הבריטי, שקדמו להקמת המדינה.
היסטוריה > מכס

המכס, כמס המוטל על סחורה המועברת ממדינה אחת לשנייה, הופיע לראשונה במאות ה-18 וה-19. עד אז הוטל המס על העברת סחורות בדרך של תשלום עבור השימוש בדרכים, מעבר בגשר שעל פני נהר, שימוש בנמל וכן עבור הגנה בהעברת אנשים או סחורות ממקום למקום. מדיניות המכס בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית נקבעה בהתאם לעקרונות השיטה הטורקית בעניין ועד שנת 1838 חל איסור על סחר חוץ. בשנת 1838, שנת הרפורמות הגדולות בטורקיה, בוטל האיסור על יבוא ויצוא סחורות בחוזים מסחריים ונקבע מכס על יבוא בשיעור של 5% מערך הסחורה ומכס על יצוא בשיעור של 2.12%.
הבסיס החוקי לגביית המכס בתקופת המנדט הונח בפקודת המכס (1929), פקודת גבול המכס (1924), פקודת תעריף המכס והפטורים (1937) ושורה ארוכה של פקודות, תקנות וצווים. עם התבססותו של השלטון המנדטורי בארץ, עלתה חשיבותו של המכס ובמרוצת הזמן, היווה המכס את המקור העיקרי להכנסותיה של הממשלה המנדטורית בכלל וממסים בפרט. עם הנהגתו של מס הכנסה בארץ, החל לרדת חלקו של המכס בכלל הכנסותיה של הממשלה המנדטורית ממסים. מרביתם של שיעורי המכס בתקופת המנדט היו שיעורים קצובים.
הקמת מדינת ישראל הביאה לשינוי במדיניות הכלכלית של הממשל בארץ ובכלל זה גם שינוי במדיניות המכס. העקרונות הבסיסיים עליהם הושתתה מדיניות המכס היו: הגדלת הכנסות, עידוד התעשייה המקומית על ידי הטלת מכס על מוצרי יבוא מוגמרים (שהיו פטורים עד אז) והרחבת מסגרת הפטור לגבי חומרי גלם וציוד לתעשייה, סיוע בשיפור מאזן התשלומים על ידי ייקורם של מוצרי היבוא בעזרת המכס המוטל עליהם ועידוד היצוא על ידי החזרת המכס לגבי חומרי גלם שהשתמשו בהם ליצור מוצרים לייצוא.
היסטוריה > מס הכנסה

מס הכנסה הוטל בארץ ישראל, לראשונה, בתקופת המנדט הבריטי, בשנת 1941 כאשר היו בארץ כמיליון וחצי תושבים. כניסתו שינתה את פני מערכת המיסים בתקופת המנדט. הבסיס עליו הוטל המס היה "יכולת התשלום", שנקבעה על יסוד ההכנסה השנתית הכוללת תוך מתן ניכויים שונים. על ההכנסה השנתית החייבת במס הוטל מס בשיעורים העולים עם ההכנסה (שיעור המס השולי נע בין 5%-30%). עם כינונה של המדינה קיבלה הממשלה בירושה מממשלת המנדט, מחלקת מס הכנסה מצומצמת למדי. מספרם של הנישומים שהיו ידועים למחלקה זו ב-15 במאי 1948 היה 88,560. ב-21 במאי 1948 התפרסמה ההסמכה הכללית להעברת סמכויות מממשלת המנדט לממשלה הזמנית, ומכוחה סמכויות הגבייה של מושלי המחוזות לפי, בין השאר, פקודת המיסים (גבייה) ופקודת מס הכנסה, הועברו לשר האוצר.
היסטוריה > מס ערך מוסף (מע"מ)

ב-1 ביולי 1976 פורסם חוק מס ערך מוסף והותקנו התקנות להפעלתו, שש שנים לאחר ששר האוצר פנחס ספיר מינה ועדה ציבורית בראשות השופט שלמה אשר, לבחינת ההיערכות להטלת המס מבלי לגרום לעיוותים כלכליים וחברתיים.
חוקי המיסוי > חוק יסוד: משק המדינה

בסעיף 1 לחוק יסוד: משק המדינה נקבע: "מיסים, מילוות חובה ותשלומי חובה אחרים לא יוטלו, ושיעוריהם לא ישונו, אלא בחוק או על פיו". בישראל מוטל מגוון רחב של מיסים, על פי חוקים מתאימים, כגון: מס הכנסה על פי פקודת מס הכנסה, מס ערך מוסף על פי חוק מס ערך מוסף, מס שכר ומס שכר ורווח על פי חוק מס ערך מוסף.
גביית המיסים בישראל מוטלת על משרד האוצר, והוא מבצע זאת באמצעות רשות המסים בישראל, שהוקמה בשנת 2004 על מנת לאחד את כל גופי גביית המיסים בישראל תחת קורת גג אחת.
חוקי המיסוי > שיטת המס

סמוך להכרזת המדינה נחקקה פקודת סדרי השלטון והמשפט, שקבעה כי במדינת ישראל ימשיך להתקיים עיקר גופם של החוקים והתקנות הבריטיים שנחקקו בשנות המנדט הבריטי, ובכללם חוקי המיסים, כגון פקודת מס הכנסה. במהלך השנים בוצעו תיקונים רבים בחוקי המיסים, אך שיטת המיסוי נותרה במהותה השיטה הטריטוריאלית.
תהליך הגלובליזציה ותכנוני מס אגרסיביים בשנות ה-90 (מהמפורסמים שבהם היה מכירת כרומטיס תמורת 5 מיליארד דולר בשנת 2000, מהם המדינה לא ראתה שקל אחד בגלל ההתאגדות והרישום בדלאוור ארצות הברית[דרוש מקור]) אילצו את מקבלי ההחלטות לבצע מהפך בתפיסת מס ההכנסה בישראל. מאחר שגם לשיטה הטריטוריאלית וגם לשיטה הפרסונלית יש חסרונות רבים, הוחלט לאמץ שיטה משולבת, המגדילה את רשת המס ומקטינה את היכולת להתחמק מתשלום מס. משנת 2003 נהוגה בישראל "השיטה המשולבת": כל הכנסה שהופקה או נצמחה בישראל חייבת במס הכנסה בישראל, וכל הכנסה שהופקה על ידי תושב ישראל, גם אם הופקה בחו"ל, חייבת במס בישראל. השיטה המשולבת מאפשר למדינה למסות כל מי שהפיק את הכנסה בישראל, גם אם מדובר בתושב חו"ל, ובמקביל למסות תושבי ישראל שהפיקו את הכנסתם מחוץ לישראל. אמנות למניעת כפל מס באו להבטיח שאדם לא יחויב במס כפול (במדינת התושבות ובמדינה שבה הופקה ההכנסה) על הכנסתו בחו"ל.
מיסים עיקריים > מס הכנסה

מס הכנסה בישראל מעוגן בפקודת מס הכנסה. המס מחושב על ההכנסה השנתית, ושנת המס מתחילה ב-1 בינואר ומסתיימת ב-31 בדצמבר.
כל תושבי ישראל משלמים מס הכנסה על ההכנסות שלהם בישראל ומחוצה לה. תושבי חוץ חייבים במס רק על ההכנסות שלהם בישראל. החוק מגדיר תושב בישראל אם "מרכז החיים" שלו הוא בישראל, כלומר - אם אדם שהה 183 ימים או יותר בישראל בשנת המס הנוכחית, או אם אדם שהה לפחות 30 ימים בישראל בשנת המס הנוכחית וכמו כן שהה בישראל 425 ימים או יותר בשנתיים הקודמות.
מקורות ההכנסה החייבים במס מפורטים בעיקר בסעיף 2 לפקודת מס הכנסה. מקורות אלה כוללים הכנסה מעבודה ומעסק, הכנסה פסיבית מפיקדונות בבנקים ותוכניות חיסכון, הן בישראל והן בחו"ל, קצבה, דיבידנד, שכר דירה ועוד.
רווחי הון הנובעים ממכירת נכסים חייבים במס של 25%.
אף שחישוב המס הוא שנתי, גבייתו נעשית באופן שוטף: משכיר מנוכה המס בעת תשלום המשכורת, עצמאי חייב בתשלום מקדמות מדי חודש, וכדומה. לחישוב מדויק של המס יש להגיש דוח שנתי לפקיד השומה, אך מרבית השכירים פטורים מחובה זו.
מיסים עיקריים > מס חברות

חברות ישראליות משלמות מס על רווחיהן בישראל וברחבי העולם. חברה נחשבת לחברה ישראלית אם פעילותה מנוהלת ונשלטת בתחומי מדינת ישראל, או שהוקמה לפי חוקיה.
כאשר חברה כזו שילמה מס חברות בחו"ל, הסכום ששולם בחו"ל ינוכה מתשלומי המס בישראל, לשם מניעת כפל מס. חברות לא-ישראליות חייבות במס רק על הכנסות שמקורן בישראל.
שיעור מס חברות כיום הוא 23%.