stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רדיו א-שמס
הערות שוליים

1 2  אל-שמס, בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות
↑  רדיו א-שמס הצטרף למועצת העיתונות
↑  יוני מנדל‏, המהפכה הערבית של הרדיו בישראל, באתר וואלה, 25 ביולי 2007
↑  עידן יוסף, "הרדיו הערבי-ישראלי משדר ד"שים למחבלים", באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 ביוני 2009
↑  אמילי גרינצווייג‏, הכדור משייט לבירור, באתר וואלה, 20 ביוני 2010
↑  עידן יוסף, הקנס להסתה ברדיו האזורי: רק שתי דקות פרסום, באתר News1 מחלקה ראשונה, 13 באוגוסט 2008
↑  היום נסגר המכרז לרדיו בערבית: לפחות 4 קבוצות מתמודדות
↑  אורן פרסיקו, בטלוויזיה, באינטרנט, בעיתונות המודפסת, באתר העין השביעית, 12 ביולי 2021
↑  אורן פרסיקו, פנורמה של צריכת תקשורת, באתר העין השביעית, 19 בדצמבר 2022
↑   אריאנה מלמד, רדיו א-שמס: מופת של הליכה מאותגרת על חבל דק, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2015
| ישראל שידור רדיו בישראל |
| --- | --- | --- |
| תאגיד השידור הישראלי (קול ישראל) | כאן תרבות • כאן ב • כאן גימל • רדיו מַכַּאן • VoisFarsi • כאן רק"ע • כאן 88 • כאן קול המוזיקה • כאן מורשת • הרדיו החינוכי |  |
| צה"ל | גלי צה"ל • גלגלצ |  |
| הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו (רדיו אזורי) | אקו 99FM • רדיו א-שמס • רדיו 90FM • רדיו דרום • רדיו חיפה • רדיו ירושלים • רדיו לב המדינה • 103fm • רדיו קול ברמה • רדיו קול הים האדום • רדיו קול חי • רדיו קול רגע • רדיו תל אביב • 104.5FM רדיו צפון • רדיו א-נאס • רדיוס 100FM • תדרי הפיצול: 99.5 חמ-אש • הדיבור החם בדרום • פרוויה רדיו • קול פליי • קול חי מיוזיק |  |
| הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו – איו"ש | גלי ישראל |  |
| שידורי רדיו באינטרנט | הקצה |  |
| תחנות רדיו שנסגרו | תחנות רדיו שנסגרו |  |
| רשות השידור (קול ישראל) | רשת א' • רשת ב' • רשת ג' • רשת ד' (קול ישראל בערבית) • רשת ה' (קול ישראל בפרסית) • רק"ע • 88FM • קול המוסיקה • רשת מורשת • הרדיו החינוכי • קול ציון לגולה • הגל הבטוח |  |
| רדיו פיראטי | ערוץ 7 • קול השלום • רדיו כל האמת |  |
| שידורי רדיו באינטרנט | רדיו ynet |  |
אליהו זלוטניק

הרב אליהו זלוטניק (זלאטניק, תרס"ה, 1905 - ח' באדר תשל"ה, 19 בפברואר 1975) היה רב וראש ישיבה ירושלמי, דיין בבית הדין של העדה החרדית.
ביוגרפיה

בנו של הרב יחיאל מיכל. למד בישיבת עץ חיים, אצל הרב שמואל גדליה ניימן ואצל הרב איסר זלמן מלצר, שמזכירו בספרו "אבן האזל". נישא לחוה רבקה בת הרב ישעיהו חשין (נפטרה בתשמ"ד). בשנת תרצ"ו (1936) יסד את ישיבת היכל התורה ועמד בראשה. כמו כן כיהן כר"מ בישיבת תורה ויראה. במקביל כיהן כרבה של שכונת כנסת מטעם העדה החרדית.
הוא היה פדגוג בעל ניסיון, סייע בכינון תוכנית הלימודים של מוסדות חינוך חדשים בישראל לאחר מלחמת העולם השנייה והדריך את צוותי החינוך. האדמו"ר מאלכסנדר, רבי יהודה משה דנציגר, כתב במכתבו לראש ישיבת אלכסנדר בבני ברק, לקראת בואו לביקור בה: ”נוסע עמי על פי בקשתי ידידי הגאון רבי אליהו זלאטניק שליט"א ריש מתיבתא דהיכל התורה שבפעיה"ק ת"ו, הוא יבחן את התלמידים בכח תורתם, וגם יראה הנהגתם בהקשבת התורה מפי רבן, ויתן לנו עצות בענינים אלה כי הוא מומחה גדול בזה”
בשנת תשכ"ט, לאחר פטירת הרב ישראל יצחק רייזמן, מונה לדיין בבית הדין של העדה החרדית.
הוא נפטר בח' באדר תשל"ה, 19 בפברואר 1975. בשעת הלוויה הוכרז על ביטול מלאכה כללי מטעם בית הדין של העדה החרדית. נקבר בבית הקברות בהר הזיתים.
בתו רחל קיילא נישאה לרב אליעזר משה פישר (אחיהם של הרבנים ישראל יעקב ושלמה), שכיהן אחריו כראש ישיבת היכל התורה וכרב בשכונות כנסת ובתי ברוידא. עד לפטירתו בכ"ב כסלו תשע"ט.
ספריו

הדפיס את דברי תורתו בספרים "פרי אליהו" (שלושה כרכים) ו"אמרי נועם". ערך והוציא לאור את הספר "דברי ישעיהו", של חותנו הרב ישעיהו חשין.
לקריאה נוספת

ויעל אליהו בסערה השמימה - עם פטירתו של הרב הגאון ר' אליהו זלאטניק זצ"ל. החומה, גיליון ק"י, עמ' 6
הערות שוליים

↑  מכתב מיום כ' בסיוון תשט"ו, 10 ביוני 1955. נדפס בתוך: יהודה משה מקובר, צדיק באמונתו, בני ברק תשס"ג, ח"א עמ' רעו. אגב, בהערת שוליים למכתב הוסיף האדמו"ר מאלכסנדר כי הרב זלוטניק מסרב ללון מחוץ לבנין הישיבה, ולכן ביקש להכין לו מיטה בתוך בנין הישיבה.
↑  אבידה גדולה, "אוצרות ירושלים" גיליון קסו, עמוד השער, באתר היברובוקס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300306905171  VIAF: 297754804   WorldCat (עם VIAF): 297754804
נחל גשרון

| --- | --- |

 מידע כללי
 שפך:  ים סוף ({"type":"Feature","geometry":{"type":"Point","coordinates":[34.89519444444444,29.48938888888889]}}) 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל, מצרים 
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אילת מוגדלת) הר יהושפט הר צפחות אילות חבל אילות מצרים ירדןנחל גשרון(למפת אילת רגילה) הר יהושפט הר צפחות א. חבל אילות מצרים ירדןנחל גשרון  he נחל גשרוןhe נחל גשרוןמפת  __ אילת [‌למפה דינמית של דרום הנגב‌]מצפון: __ מועצה אזורית חבל אילות ממזרח: עקבה מדרום: מפרץ אילת ממערב: חצי האי סיני tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מבט-על על הנחל
נַחַל גִּשְׁרוֹן (בערבית: وادِي جسرية – ואדי ג'סריה) הוא נחל אכזב בהרי אילת.
יובליו העליונים מתחילים באזור ראס א־נקב שליד מעבר נטפים. הנחל יורד בתלילות עד שפכו לים האדום בטאבה שבמצרים.
בנחל מסלולי הליכה למטיילים לאורך חלקיו העליונים, מהם ישנה תצפית על נופיו. בנחל יש מספר מצוקים בהם ניתן לבצע גלישת מצוקים.
בנחל מתחיל המקטע האחרון של שביל ישראל, שנגמר בבית ספר שדה אילת שלמרגלות הר צפחות.
חסידות סוכטשוב

| --- | --- |

רבי שמואל בורנשטיין, האדמו"ר השני של החסידות
 שורשים, סיווג והנהגה
 דת:  יהדות 
 זרם:  יהדות אורתודוקסית 
 ענף:  יהדות חרדית
 קבוצה:  תנועת החסידות
 מקור השם:  סוכצ'ב 
 מקום ייסוד:  סוכצ'ב 
 תאריך ייסוד:  ה'תר"ל (1870)
 מייסד:  אברהם בורנשטיין 
 דמויות מרכזיות:  אברהם בורנשטיין, חנוך הניך בורנשטיין, מנחם שלמה בורנשטיין, דוד בורנשטיין, שמואל בורנשטיין, שמואל יצחק בורנשטיין 
 הושפע מ:  חסידות קוצק 
 אדמו"ר:  רבי שמואל יצחק בורנשטיין
 
חסידות סוכטשוב היא חצר חסידית שמקורה בעיר סוכטשוב. החצר נוסדה בשנת ה'תר"ל 1870 על ידי חתנו של רבי מנחם מנדל מקוצק, רבי אברהם בורנשטיין. חסידות זו נודעה כחסידות למדנית, גם בשל הספרים שחיברו שני האדמו"רים הראשונים: אבני נזר, אגלי טל ושם משמואל.
היסטוריה

ראשיתה של חסידות סוכטשוב בתלמידיו של האדמו"ר הראשון, רבי אברהם בורנשטיין, בעל "אבני נזר" ו"אגלי טל". שהיה בנו של רבה של ביאלא פודולסק, רבי זאב נחום בורנשטיין, מחסידי קוצק, ומחבר הספר "אגודת אזוב". בחודש אב ה'תרי"ג בהיותו בן 14 נישא  בקוצק לשרה צינה, בתו של האדמו"ר רבי מנחם מנדל מקוצק. שימש ברבנות בערים אלקוש, פרצ'ובה, קרושנוביץ, נשלסק וסוכוטשוב ובכולן הקים ישיבות. בשל עמידתו בתקיפות  על ענייני היהדות נרדף ונמסר לשלטונות מספר פעמים, ונאלץ לעבור מעיר לעיר.
שיטת הלימוד הביאה את החתירה הקוצקאית לאמת ללימוד התלמוד, והביאה אותו לסטות מהפלפול הפולני ולעסוק בבירור ההלכה למעשה. שיעוריו היו פעמיים ביום  ונמשכו כארבע שעות ברציפות והשתתפו בהם רק תלמידים מובחרים שסיימו ללמוד את התלמוד הבבלי. לאחר פטירת הרבי מקוצק נסע כחסיד לאדמו"ר רבי יצחק מאיר אלתר מגור, ואחריו לרבי חנוך הניך הכהן לוין מאלכסנדר שאליהם נסעו רוב חסידי ההחידושי הרי"ם מגור. לאחר פטירת רבי העניך מאלכסנדר רוב חסידי גור החלו לנסוע לנכדו של רבם, הרבי יהודה אריה ליב אלתר (ה"שפת אמת") מגור. רבי אברהם בורנשטיין חזר לקרושנוביץ שם כיהן כרב העיירה. כעבור מספר חדשים (בחודש סיון תר"ל) לאחר שפנו אליו רבים מחסידי קוצק, שעדיין חיפשו רבי, קיבל על עצמו את הנהגת החסידים, שנקראו אז חסידי קרושנוביץ וזאת עד שעבר לעיר סוכטשוב, שמאז נקראה חסידות סוכטשוב. הנהיג את החסידות כארבעים שנה עד פטירתו בסוכטשוב בי"א באדר א' ה'תר"ע, 20 במרץ 1910. עם פטירתו מנתה החסידות כמה אלפי חסידים.
בנו רבי שמואל בורנשטיין הוכתר לממלא מקומו של אביו לפני סתימת הגולל לקבר אביו הנהגתו הייתה בתקיפות בנוסח קוצק, עקב מלחמת העולם נאלץ לעזוב את סוכוטשוב ועבר ללודז' ולזגערזש.  נפטר בעיירת המרפא אוטבוצק בכ"ד בטבת ה'תרפ"ו, והובא לקבורה באהל בסוכטשוב ליד קברו של אביו, מרכז החסידות לא שב עוד לעיירה, שנחרבה בימי מלחמת העולם הראשונה ומספר יהודיה נותר מצומצם גם לאחר שהשתקמה. נאמר כי בפטירתו הייתה החסידות שנייה בגודלה לאוסטרובצה במספר הלמדנים שבה.
הרבי השלישי מסוכטשוב היה רבי דוד בורנשטיין. הוא גר בווישוגרוד והקים בה ישיבה שבה למדו מאות. בהמשך התגורר בטומשוב אך זמן קצר לאחר מכן נפטר אביו והוא התמנה תחתיו לאדמו"ר. את מרכז החסידות ומקום מושבו קבע בפביאניץ הסמוכה ללודז'. היה חבר מועצת גדולי התורה. ביקר בארץ ישראל ב-1925 וב-1935, אך לא רצה להשאיר את חסידיו בפולין לבדם ולא עלה לארץ ישראל, גם כאשר עשו זאת חלק מילדיו. בהמשך עבר ללודז', ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט לגטו ורשה בו נפטר  ב- ח' בחודש כסלו ה'תש"ג ונקבר עם מנין חסידים בבית הקברות  היהודי  בווארשה.
עם היוודע דבר פטירתו החל אחיו, רבי חנוך הניך בורנשטיין, לכהן כאדמו"ר מסוכטשוב. הוא נפטר בכ"ה באלול ה'תשכ"ה. מספר חסידיו היה קטן מאוד, שכן רוב חסידי סוכטשוב נספו בשואה והיו שלא המשיכו לקיים אורח חיים דתי לאחריה. בנו, רבי מנחם שלמה בורנשטיין, המשיך את דרכו, ובמקביל התמנה בידי חסידי רדומסק גם לאדמו"ר מרדומסק. הוא נהרג כעבור ארבע שנים בתאונת דרכים בכ"ז מנחם אב ה'תשכ"ט והובא לקבורה בהר המנוחות, ליד קבר אביו.
החסידות כיום

האדמו"ר הנוכחי, רבי שמואל יצחק בורנשטיין, נולד בה' באדר ה'תשכ"א (1961), בשכונת רבנותו של אביו, יד אליהו בתל אביב. אביו נהרג בתאונת דרכים כשהיה בן 8. למד בישיבת פוניבז' לצעירים ובישיבת פוניבז' הגדולה. הוא נשוי לבתו של הרב אליהו שטרנבוך. 18 שנה אחרי פטירת אביו הוכתר לאדמו"ר על ידי זקני החסידות ובראשם אחי סבו הרב אהרן ישראל בורנשטיין והרב יהושע משה אהרונסון. מתגורר בשכונת בית וגן בירושלים ושם גם בית מדרשו. בבית המדרש של החסידות בבני ברק ישנו כולל אברכים ללימוד הדף היומי המוציא את העלון מאורות הדף היומי, המופץ מדי שבוע בבתי כנסיות. בית המדרש הוותיק של החסידות ברח' רש"י בתל אביב משמש כיום כבית כנסת לתושבי הסביבה.
בשנים האחרונות נבנה בית מדרש בעיר בית שמש, ובו מתרכזת הפעילות של חסידי סוכטשוב בבית שמש, כולל אברכים, ותפילות.
אדמו"רי סוכטשוב

רבי אברהם בורנשטיין - מחבר ה"אבני נזר" ו"אגלי טל".
רבי שמואל בורנשטיין - בנו של רבי אברהם ומחבר סדרת הספרים "שם משמואל".
רבי דוד בורנשטיין - בנו של רבי שמואל, נפטר בח' כסלו תש"ג בגטו ורשה. חיבר את הספר "חסדי דוד".
רבי חנוך העניך בורנשטיין - אחיו של רבי דוד, מייסד בית מדרש סוכטשוב בירושלים. החל לכהן כאדמו"ר לאחר ששמע על פטירת אחיו. נפטר: כ"ו באלול תשכ"ה.
רבי מנחם שלמה בורנשטיין - בנו השלישי של רבי חנוך העניך, כיהן כאדמו"ר מסוכטשוב-רדומסק מפטירת אביו ועד שנהרג בתאונת דרכים בכ"ז באב תשכ"ט.
רבי שמואל יצחק בורנשטיין - בנו של רבי מנחם שלמה, האדמו"ר הנוכחי של החסידות.
תמונות

רבי שמואל בורנשטיין
רבי דוד בורנשטיין
קברו של רבי חנוך העניך בורנשטיין
רבי מנחם שלמה בורנשטיין
קברו של רבי מנחם שלמה בורנשטיין
האדמו"ר הנוכחי בהדלקת נרות חנוכה
המצבה על קבר ה"אבני נזר" וה"שם משמואל"
לקריאה נוספת

מראה הדשא, אהרן ישראל בורנשטיין
אבירי הרועים, ישראל ארליך
רבי דוד בורנשטיין - אדמו"ר מסוכטשוב, בתוך: הרב יצחק לוין (עורך), אלה אזכרה: אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה, חלק ראשון, "המכון לחקר בעיות היהדות החרדית", ניו יורק תשט"ז, עמ' 150–157 (המאמר כולל סקירה היסטורית של חסידות סוכטשוב)
הרב משה וינברג, אבני נזר על התורה, (2 כרכים) ליקוט משו"ת 'אבני נזר' 'אגלי טל', 'שם משמואל', 'נאות הדשא', 'ארץ צבי' ועוד, ה'תשפ"ב.
פלוריה סיגיסמונדי

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1965 (בת 60) פסקארה, אברוצו, איטליה
 מדינה:  קנדה
 מקום מגורים:  המילטון, קנדה
 השכלה:  מכללת אונטריו לאומנות
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 בן זוג:  לורנס רוטמן
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  פרסים ומועמדויות
 www.floriasigismondi.com
פלוריה סיגיסמונדי (באנגלית: Floria Sigismondi; נולדה ב-1 בינואר 1965) היא במאית קולנוע, תסריטאית, במאית וידאו קליפים, אמנית וצלמת איטלקייה-קנדית.
היא ידועה בעיקר בזכות כתיבת ובימוי הסרט "The Runaways" ובבימוי קליפים מצליחים לאמנים שונים כמו: כריסטינה אגילרה, ג'סטין טימברלייק, ריהאנה, לאונרד כהן, קייטי פרי ודייוויד בואי. כמו כן, ביימה פרסומות למותגים כמו גוצ'י, מאק, טארגט ונייקי. בנוסף לכך, ביימה כמה פרקים של תוכניות הטלוויזיה "סיפורה של שפחה" ו-"אלים אמריקאים".
קורות חיים וקריירה

סיגיסמונדי נולדה בפסקארה, אברוצו, איטליה. הוריה, לינה ודומניקו סיגיסמונדי, היו זמרי אופרה. משפחתה, כולל אחותה אנטונלה, עברה להתגורר בהמילטון, אונטריו, קנדה, כשהייתה בת שנתיים. בילדותה, הייתה עוסקת בתחום האומנות בצורה שכונתה "אובססיבית". החל משנת 1987, למדה ציור ואיור במכללת אונטריו לאומנות. כיום, שונה שמה לאוניברסיטת אונטריו לאמונות ועיצוב (OCADU). בהמשך, לקחה קורסים בצילומים, אותם עברה בהצלחה.
סיגיסמונדי החלה את הקריירה שלה כצלמת אופנה. היא הגיעה לתחום בימוי הווידאו קליפים כאשר החברה The Revolver Film Co פנתה אליה. בעקבות כך היא ביימה וידאו קליפים למספר להקות קנדיות. הקליפים שביימה היו חדשניים מאוד ותוארו "קליפים המזכירים את העולם התחתון". חלק תוארו ככאלו "שמזכירים בצורה מובהקת עינויים". בעקבות כך, פנו אליה יותר ויותר מוזיקאים מצליחים על מנת שתביים להם וידאו קליפים גם כן. בנוסף, תוארו חלק מהקליפים שלה כ-"ברוטליים, אך גם כקלילים. מעין שילוב של שני עולמות מנוגדים זה לזה".
הפיסולים והתמונות שלה זכו לתשומת לב רבה והם הוצגו בתערוכות יחיד בהמילטון ובטורונטו, ניו יורק, ברשה, איטליה, גטבורג, שוודיה ולונדון. תמונותיה וצילומיה נכללו גם בתערוכות קבוצתיות רבות, יחד עם אמנים כמו סינדי שרמן, ג'ואל-פיטר ויטקין ופרנצ'סקו קלמנטה. סיגיסמונדי מייצרת אביזרי תפאורה משלה לווידאו קליפים שונים, כמו "Die 4 U" של פרפיום ג'יניוס. סיגיסמונדי אמרה כי: "אם אני לא יוצרת את הווידאו קליפים, אני מעצבת או מציירת אותם". נאמר עליה כי "יש לה זיקה לדברים מוזרים".
באוקטובר 2004, היא ילדה את בתה הראשון, טוסה ורה סיגיסמונדי-ברלין. סיגיסמונדי מתגוררת בשלושה מקומות: טורונטו, ניו יורק ולוס אנג'לס. בתה קרויה על שם האופרה האיטלקית "טוסקה". פלוריה עצמה נקראה על שם הדמות הראשית שם. סיגיסמונדי מופיעה בסרטים התיעודיים הקנדיים "Flicker" ו-"Cinéma Vérité: Defining the Moment".
כמו כן, היא זכתה בפרס ה-MVPA פעמיים. בנוסף לכך, היא ביימה את הקליפ של ג'סטין טימברלייק לשיר "Mirrors", שזכה בפרס הווידאו קליפים של MTV.
כבמאית קולנוע

סרטה הראשון של סיגיסמונדי באורך מלא היה "The Runaways". הסרט נוצר בהשראת הלהקה The Runaways. הסרט עוסק ברובו במערכת היחסים בין ג'ואן ג'ט לבין שרי קרי. כמו כן, סיגיסמונדי כתבה את התסריט של הסרט, שהתבסס על ספרה של קרי, Neon Angel: A Memoir of a Runaway. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בשנת 2010 בפסטיבל סאנדנס ועלה לאקרנים בקנדה ובארצות הברית במרץ 2010.
בשנת 2020 ביימה סיגיסמונדי את סרט האימה "טבעת החנק", אשר קיבל השראה מהנובלה של הנרי ג'יימס "Turn of the Screw", שיצאה בשנת 1898. הסרט היה בכיכובם של מקנזי דייוויס ופין וולפהרד. הסרט זכה להצלחה רבה, כאשר גרף 18.5 מיליון דולר, אך הקרנותיו בבתי הקולנוע נקטעו, בעקבות מגפת הקורונה.
פילמוגרפיה

2006: Postmortem Bliss (סרט קצר)
2010: The Runaways
2012: Leaning Towards Solace (סרט קצר)
2014: Hemlock Grove (תוכנית טלוויזיה, פרק "Bodily Fluids")
2016: Daredevil (תוכנית טלוויזיה, פרק "Kinbaku")
2017: The Handmaid's Tale (תוכנית טלוויזיה)
2017: American Gods (תוכנית טלוויזיה)
2020: The Turning
TBA:‏ The Silence of Mercy
חלק מפרסיה

פרס ה-VMA לשנת 2013, ארצות הברית: "Mirrors", בקטגוריית "הווידאו קליפ של השנה" (ג'סטין טימברלייק)
פרס ג'ונו לשנת 2004, קנדה: "Fighter", בקטגוריית "הווידאו קליפ של השנה" (כריסטינה אגילרה)
פרס ה-EMA לשנת 2003, אירופה: "Untitled", בקטגוריית "הווידאו קליפ של השנה" (סיגור רוס)
פסטיבל הקולנוע התחתית של ניו יורק לשנת 2003, ארצות הברית: "Untitled", בקטגוריית "האודיו\ויזואלי של השנה" (סיגור רוס)
פרס פרסום ועיצוב לשנת 2003, קנדה: "Fighter", פרס הוקרה לווידאו קליפ של השיר (כריסטינה אגילרה)
פרס ה-Kodak Photobook לשנת 2003, גרמניה: על הספר "Redemption"
פרס הווידאו קליפים לשנת 2003, בריטניה: "Little Wonder", מועמדות בקטגוריית "הווידאו קליפ של השנה" (דייוויד בואי)
פרס ה-VMA לשנת 1997, ארצות הברית: "Beautiful People", בקטגוריית "הווידאו קליפ של השנה" (מרילין מנסון)
זבולון חרל"פ

| --- | --- |

קברי הרב זבולון ובנו הרב יצחק אליעזר חרל"פ בהר הזיתים
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 
הרב זבולון חרל"פ (ת"ר, 1840 בערך –  ט' בשבט תרנ"ח, 1898) היה רב ודיין בירושלים, חבר בית דינו של הרב יהושע לייב דיסקין. אביו של הרב יעקב משה חרל"פ.
ביוגרפיה

נולד בווילקובישק שבליטא לרב יצחק וחיה חרל"פ. בשנת תר"י (1850), בהיותו כבן 10, עלה לארץ ישראל עם משפחתו והם התיישבו בירושלים. למד בישיבת עץ חיים והוסמך לרבנות. היה תלמידו של הרב נחום לעווי משאדיק.
הוא נישא לחיה רייזל בת הרב יוסף לויט מאמדור, ולאחר פטירתה נשא לאשה את אחותה מרים. היה בין ראשוני המתיישבים בשכונת משכנות ישראל בירושלים.
שימש כספרא דדיינא בבית דינו של הרב יהושע לייב דיסקין, ולימים התמנה כדיין בבית הדין. כמו כן היה הממונה של כולל סובאלק בירושלים.
בנו מאיר חיים נפטר בחייו, ולזכרו הוציא את הספר "מאורי חיים" על ספר משלי.
מתלמידיו: הרב ישעיהו חשין, מחבר הספר "דברי ישעיהו".
נפטר בירושלים, בט' בשבט תרנ"ח, עשרה ימים לאחר פטירת הרב יהושע לייב דיסקין. נקבר בבית העלמין בהר הזיתים.
הנצחה

לזכרו ייסד בנו, הרב יעקב משה חרל"פ, את בית המדרש "בית זבול" בשכונת "שערי חסד". לאחר פטירת רבי יעקב משה עבר בית המדרש לביתו, בו הוא שוכן עד היום ובו פועל כולל אברכים.
הרב יעקב משה חרל"פ קרא לסדרת ספריו "בית זבול" על שם אביו, ו"מי מרום" על שם אמו מרים.
חיים אישיים

לרב זבולון נולדו ארבעה בנים מאשתו הראשונה חיה רייזל: הרב יצחק אליעזר (1858 - 1914) ממונה כולל סובאלק ומבוני בית הכנסת החורבה, הרב יוסף דוד זאב, הרב ניסן יהודה לייב ובנו מאיר חיים שנפטר בחייו. מאשתו השנייה מרים נולד הרב יעקב משה חרל"פ.
ספרו

מאורי חיים -  על ספר משלי, ירושלים תרנ"א.
שירי מימון

| --- | --- |

מימון, 2022
 לידה:  17 במאי 1981 (בת 43) ישראל קריית חיים, חיפה, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 סוגה:  פופ • סול • R&B
 סוג קול:  סופרן
 שפה מועדפת:  עברית, אנגלית 
 כלי נגינה:  קלידים
 חברת תקליטים:  הליקון, פופארט
 בן זוג:  יוני רג'ואן
 מספר צאצאים:  3 
 Shiri-maimon.co.il
 פרופיל ב-IMDb
 
שירי מימון (נולדה ב-17 במאי 1981) היא זמרת, שחקנית, ומנחת טלוויזיה ישראלית; יצגה את ישראל באירוויזיון 2005 עם שירה "השקט שנשאר", שהגיע למקום הרביעי בתחרות. התפרסמה לראשונה בעקבות השתתפותה בעונה הראשונה של "כוכב נולד" והגעתה למקום השני בגמר.
ביוגרפיה

מימון נולדה וגדלה בקריית חיים, לנתן ומזל מימון, כשלישית מתוך ארבעה ילדים.
ההופעה הראשונה הייתה על במת הפסטיגל ב-1991, בגיל עשר. לאחר הפסטיגל, השתתפה בלהקת הילדים "התהילה" והייתה חברה בלהקת הנוער הלאומי, אולם במקביל, הייתה חניכה בקן הנוער העובד והלומד בשכונה. את שנות התיכון עשתה בתיכון קריית חיים.
בשירותה בצה"ל הייתה מימון חלק מלהקת חיל האוויר, שם פגשה את המנחה העתידי של "כוכב נולד", צביקה הדר, ששימש כבמאי הופעות הלהקה.
לאחר שירותה הצבאי עברה לאילת, שם גרה ועבדה שנה וחצי כברמנית וזמרת במועדון "אקסייט". טרם השתתפותה ב"כוכב נולד" נרשמה לבית הספר הגבוה לאומנויות הבמה בית צבי, אך ביטלה הרשמתה כשנודע לה על קבלתה לתוכנית.
מימון התפרסמה לראשונה כאשר הגיעה לנבחרת תוכנית המציאות כוכב נולד בעונתה הראשונה בשנת 2003. במהלך התוכנית שרה את השירים "עטוף ברחמים" של ריטה ובשלב חצי הגמר את "כשאת עצובה" של עמיר בניון. מימון העפילה לגמר התוכנית, בו התחרתה מול נינט טייב ושי גבסו. בגמר הפסידה לנינט טייב, והגיעה למקום השני עם הביצוע לשיר של דנה אינטרנשיונל "דון קיחוטה" שכתב והלחין נינו אורסיאנו.
הסכסוך עם נינט טייב העיב על הקריירה של מימון והיא נשאלה עליו תדירות בתקשורת. לדוגמה, נמרוד דביר שאל את שירי מימון על נינט בכתבה ב"פנאי פלוס" עם המשפט: "במקומך הייתי שונא אותה. כל הזמן היא מרחפת סביבך".
ביוגרפיה > 2004–2006: אלבום בכורה - "שירי מימון" והאירוויזיון

ב-2004 הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "עד שתבין אותי". בחנוכה באותה השנה שיחקה במחזמר הילדים "מאמא מיה" בתפקיד הראשי. באותה שנה, ביצעה את השיר "כמה כח יש ללב שבור", יחד עם רן דנקר, כחלק מפסקול הסרט "אל-סיד".
בשנת 2005 התחרתה בתחרות הקדם-אירוויזיון עם שירה "השקט שנשאר", וזכתה במקום הראשון. לאחר הקדם הוציאה את קליפ הבכורה שלה לשיר זה (שהיה בהשראת הסרט "שומר הראש" בכיכובה של ויטני יוסטון). מימון ייצגה עם "השקט שנשאר" את ישראל באירוויזיון 2005 שנערך ב-21 במאי 2005 בקייב שבאוקראינה, והגיעה למקום הרביעי (זהו הדירוג הגבוה ביותר שהגיעה אליו מדינת ישראל בתחרות בשנים 1999–2017). בעקבות ההצלחת השיר נבחרה מימון לייצג את ישראל בפרויקט המוזיקה של חברת EMI שנקרא Global One. סינגל הבכורה מאלבום זה נקרא "תמשיך ללכת", בו התארח הראפר אורטגה.
ביולי 2005 הוציאה סינגל שלישי, "אהבה קטנה", וגם לשיר זה צולם קליפ והשיר היה לאחד השירים הבולטים באותה שנה. בתחילת חודש ספטמבר 2005 יצא אלבום הבכורה של מימון, "שירי מימון", האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה ובחודש פברואר 2006 קיבלה מימון אלבום זהב, על מכירת 20,000 עותקים מאלבומה. ההענקה נערכה במועדון "זאפה", בהופעת הבכורה שלה, שפתחה את סיבוב ההופעות שלה ברחבי הארץ. חודש לאחר יציאת האלבום, באוקטובר 2005, הוציאה את הסינגל הרביעי, "כמה פעמים". בינואר 2006 הוציאה את הסינגל החמישי והאחרון מאלבום הבכורה, "לאן שלא תלכי".
מימון זכתה בתואר "אשת השנה במוזיקה" בטקס אנשי השנה 2005, ובתואר "זמרת השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'. השיר "השקט שנשאר" נבחר כשיר השנה. בחנוכה 2005 השתתפה בפסטיגל "גיבורי על", בו ביצעה את שיר הנושא בחלקו הראשון ובחלק האמנותי שרה שלושה משיריה באלבום: "אהבה קטנה", "השקט שנשאר" ו"לאן שלא תלכי".
ביוגרפיה > 2007–2008: אלבום שני - "רגע לפני ש...", אלבום בינלאומי, ו-MTV אירופה

ב-10 בדצמבר 2007 הוציאה מימון את הסינגל הראשון מתוך אלבומה השני, "יותר טוב לסלוח", לו צולם גם קליפ. האלבום השני, "רגע לפני ש..." יצא ב-10 בינואר 2008. ב-4 בפברואר 2008 יצא הסינגל השני מתוך האלבום, "כשהלכת". ב-26 במרץ יצא הסינגל "תאהבי קצת את עצמך", וב-24 ביוני יצא הסינגל "ורציתי שתדעי", לו צולם גם קליפ שעורר ביקורות רבות עקב נשיקה בין מימון לבין בת אחרת. בחודש ספטמבר 2008 זכתה מימון בתואר זמרת השנה מטעם ערוץ הילדים, בטקס נבחרי הילדים, ומטעם ראש 1. בין החודשים דצמבר 2008 לינואר 2009 השתתפה מימון בפסטיגל, בו היא שרה את שיר הנושא, "תפוס ת'פסטיגל", שיר בחלקו הראשון של המופע, "אשיר לך" שאיתו זכתה במקום השני, ואת "חלק ממך" בחלקו השני של המופע. בחודש אוגוסט 2009 שיתפה מימון פעולה עם הדי-ג'יי סקאזי, והוציאה יחד איתו סינגל בשם "אני ארדוף אותך".
בינואר 2008, במקביל לאלבום השני של מימון, הוקלט "אלבום בינלאומי" בשם "Standing on My Own". הוא הושק במקביל להפצת האלבום הישראלי, אולם לבסוף, לא יצא לחנויות, לא בישראל ולא מחוצה לה, ונגנז. מימון הייתה מועמדת לתואר "Europe's Favorite Act"(אנ') של פרסי המוזיקה של MTV אירופה (EMA) של ערוץ MTV בנובמבר 2008. זוהי הפעם הראשונה בה אמן ישראלי התמודד והשתתף בטקס זה. ב-4 בנובמבר יצא לתחנות הרדיו השיר אותו שרה מימון בטקס, שיר חדש שהוקלט במיוחד למאורע, שנקרא "חלק ממך". לשיר גם הופקה גרסה אנגלית שאותה ביצעה מימון בטקס - "Now That You're Gone". בקטגוריה זו בטקס הגיעה מימון אל המקום השלישי מתוך חמשת המתמודדים הסופיים (ואף עקפה את זוכה האירווזיון לאותה שנה, דימה בילאן). בנוסף ב-2007, מימון ניצחה בתואר "Best Israeli Act"(אנ') של פרסי המוזיקה של MTV אירופה (EMA) של ערוץ MTV בנובמבר 2008, כשזו השנה הראשונה בה הקטגוריה הייחודית זו לאמן/אמנית ישראלי/ת נפתחה בטקס האירופאי.
ביוגרפיה > 2009–2012: המופע המשותף ואלבום הופעה חיה

בחודש דצמבר 2009 הודיעה על שיתוף פעולה עם הזמר שמעון בוסקילה, והעלתה איתו מופע משותף שהכיל הן שירים שלה והן של בוסקילה. לכבוד המופע נכתב שיר חדש בשם "גשם שיבוא". השיר יצא כסינגל ונכלל במופע המשותף. המופע רץ ברחבי המדינה מחודש מרץ 2010, מעל ל-300 פעמים. סינגל נוסף מהמופע שיצא בחודש אוגוסט הוא גרסתם של מימון ובוסקילה לשיר "שיר תקווה".
לרגל 90 שנים להקמתה של קרן היסוד לקח הארגון את מימון כפרזנטורית במסע פרסום ברחבי דרום אמריקה, ובכך מימון הופיעה בשנת 2010 ברחבי דרום-אמריקה עם שיריה, שירים נוספים בעברית (כדוגמת "ירושלים של זהב" ו"התקווה") וקאברים לשירים בספרדית (בהם שירים של מרסדס סוסה), בארגנטינה (ב"גראן רקס" כדוגמה), בברזיל, אורוגוואי ועוד.
ב-31 במרץ 2011 הוציאה אלבום הופעה חיה במסגרת המופע עם שמעון בוסקילה, מתוך הופעה שהוקלטה בדצמבר ברדינג 3. לרגל צאת האלבום, יצא סינגל נוסף מהמופע, "עד סוף העולם". ב-2 ביוני, 10 בספטמבר 2011 וב-16 ביוני 2012 הופיעו השניים בתיאטרון קיסריה, מול 3,500 צופים.
ב-1 באוגוסט הוציא הצמד סינגל נוסף, שיר חדש, "ימים מאושרים". בספטמבר זכה האלבום המשותף למעמד אלבום זהב, לאחר שנמכר במעל 30,000 עותקים. הצמד זכה גם בתואר "הרכב השנה" לשנת תשע"א ברוב תחנות הרדיו בארץ, ביניהן גם גלגלצ ורשת ג'. ב-15 במאי 2012, יצא סינגל חמישי ואחרון מהמופע, "כמה אהבה" לרגל סיום ההופעות המשותפות, שלווה בקליפ מסע. בתאריך 27 בינואר 2013 זכה האלבום למעמד אלבום פלטינה. במקביל השתתפה מימון באלבומו של מתי כספי "נפש תאומה", וחידשה יחד איתו את הדואט "סמבה לשניים".
ביוגרפיה > 2012–2014: אלבום חמישי - "שלג בשרב"

ב-30 באוגוסט 2012 יצא אלבום הסולו השלישי של מימון, "שלג בשרב". קדמו לו הסינגלים "שלג בשרב" שיצא ב-6 ביוני ו"מחכה שתשוב" שיצא ב-24 ביולי. לאחר צאת האלבום, יצא הסינגל השלישי, "בסוף יום" ב-9 בספטמבר. הסינגל הרביעי, "לאישה שהייתה", יצא ב-11 בנובמבר והסינגל החמישי והאחרון, "כמה את יפה", יצא ב-5 בפברואר 2013. באותה שנה השתתפה בפעם השלישית בפסטיגל ובו ביצעה את שיר הנושא והתחרתה בתחרות השירים עם השיר "שרה מהלב".
ב-12 ביוני 2013 יצא סינגל נוסף למופע המשותף של מימון ושמעון בוסקילה (השישי במספר), "תמיד איתי". הסינגל יצא לקדם מסע הופעות נוסף של הצמד. כעבור שבועיים מצאתו, הגיע למקום השלישי במצעד של רשת ג' והוביל את מצעד ההשמעות השבועי.
בינואר 2014 התארחה בשיר "לראות הפוך", באלבום "לב חופשי" של הזמר מוקי. במרץ 2014 החלה מימון בסיבוב הופעות חדש, עליו זכתה למחמאות ותשבחות רבות מצד המבקרים. בסוף אותה שנה, אף זכתה בתואר "המופע הישראלי של השנה", מטעם עכבר העיר.