stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הולנד באירוויזיון 2024
לפני האירוויזיון > קידום

על מנת לקדם את שירו אישר קליין את השתתפותו בקונצרט האירוויזיון באמסטרדם ב-13 באפריל ובמסיבת האירוויזיון הנורדית בסטוקהולם ב-14 באפריל 2024. את הופעתו החיה הראשונה עשה ב-"013" בטילבורך ב-14 במרץ.
באירוויזיון

אדסיליה רומבלי (מימין), נציגת הולנד לאירוויזיון 1998, שדורגה במקום הרביעי. דאנקן לורנס (משמאל), זוכה אירוויזיון 2019, שנערך בתל אביב-יפו שבישראל. הם נבחרו להופיע בסרטון הגלויה של הולנד באירוויזיון 2024.
על פי חוקי האירוויזיון נדרשות כל האומות, למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים על בסיס דפוסי הצבעה דומים וקשרים גאופוליטיים משותפים, על מנת להפחית את הסיכוי לתיאום הצבעות על רקע זה. ב-28 בינואר 2024 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. ‌הולנד שובצה להשתתף בחלקו השני של חצי הגמר השני ב-9 במאי.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2024 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. הולנד הופיעה כמדינה ה-16 והאחרונה, אחרי נורווגיה.
בהולנד, כל ערבי התחרות שודרו בערוץ NPO 1 עם פרשנות של קורלנד מאס וז'קלין גוברט. הגמר אף הועבר גם בתחנת הרדיו NPO Radio 2 עם פרשנות מפי קרוליין בורגרס. NPO שידרה את התחרות גם ב-BVN.‏ NTR שיתף פעולה עם RÚV האיסלנדי, תאגיד השידור השוודי, ARD הגרמני, BBC הבריטי, ČT הצ'כי, ERR האסטוני, פראנס טלוויזיון, NRK הנורווגי, DR הדני ו-Yle הפיני בשידור התוכנית ABBA – Against the Odds לרגל יום השנה החמישים לניצחון הראשון של שוודיה באירוויזיון: "Waterloo" של אבבא.
ה"גלויות" הן קטעי וידאו קצרים בני 40 שניות, שמוקרנים במהלך שידור הטלוויזיה ותכליתם לאפשר מעבר חלק ככל הניתן בין שיר לשיר בעיצובה השונה של הבמה. לקראת אירוויזיון 2024 הוחלט כי נושא ה"גלויות" השנתי יהיה שני שירי עבר מכל מדינה. לאחר הקרנת שני השירים הנבחרים הוצג וידאו קצר על הנציג העכשווי של אותה המדינה, שצולם על ידו במצב סלפי. הולנד בחרה להציג את אדסיליה רומבלי, נציגת המדינה לאירוויזיון 1998, שדורגה במקום הרביעי, ואת דאנקן לורנס, זוכה אירוויזיון 2019.
באירוויזיון > חצי הגמר

קליין השתתף בחזרות טכניות ב-30 באפריל וב-3 במאי, ולאחר מכן בשלוש חזרות גנרליות ב-8 וב-9 במאי.
הופעתה של הולנד בוימה על ידי גובר מיט, וכוללת את השתתפותם של הטיקטוקר אפי מוסה והקלידן סטאנטקבאוטר. מוסה לבוש כציפור כחולה עם עניבה בצבעי דגל האיחוד האירופי. ההופעה נפתחת כשקליין עומד במרכז הבמה, שעל רצפתה מוקרן פרצופו של קליין מבצע את מילות השיר. הוא לבוש בחליפה כחולה בעלת כתפיות גדולות. על המסך המרכזי מוקרן סרטון של כדור הארץ. עם התקדמות השיר מוחלפים התצלומים לנופים מוכרים מרחבי יבשת אירופה, צילום המטבע אירו ושקופית המתנצלת בפני הקהל על האפקטים הוויזואליים הזולים של המופע. המופע נסגר במונולוג של קליין לזכר אביו.
בסוף המופע הוכרז כי הולנד סיימה את הערב בין עשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר. מאוחר יותר התברר כי הולנד דורגה במקום השני עם 182 נקודות.
באירוויזיון > הגמר

זמן קצר לאחר שידור חצי הגמר הראשון נערכה מסיבת עיתונאים בהשתתפות נציגי המדינות שהעפילו לשלב הגמר. באותו הערב נערכה הגרלת הקצאה שקבעה באיזו מחצית תופיע כל מדינה בגמר. מעבר לשתי האפשרויות הרגילות, הוסיף איגוד השידור האירופי אפשרות שלישית, שהיא בחירת ההפקה. מדינה שתוגרל ל"בחירת ההפקה" תשתבץ בהתאם להחלטת הנהלת האירוע. הולנד שובצה להתחרות בהתאם להחלטת המפיקים. ב-10 במאי פורסם סדר ההופעות המדויק של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. הולנד שובצה כהופעה התשיעית, אחרי לוקסמבורג ולפני ישראל.
באירוויזיון > הצבעה

במהלך שלושת המופעים העניקה כל מדינה שני סטים של הצבעה (הקהל והשופטים של אותה המדינה). מספר הנקודות ששתי הקבוצות יכולות להעניק נע בין 1–8, 10 ו-12 נקודות. ההרכב המדויק של חבר השופטים הלאומי ופירוט הנקודות שלהם ושל הקהל של כל מדינה פורסמו לאחר הגמר. חבר השופטים ההולנדי הורכב מסרה דה ברואין, רוב אסתר, גלן פריה, שייווקה קרוייגר וריימונד ואן וילט. בחצי הגמר השני הגיעה הולנד למקום השישי עם 182 נקודות. הקהל של תבנית:באירוויזיו, בלגיה, יוון ומלטה העניקו להולנד את "12 הנקודות" בשלב חצי הגמר. הולנד העניקה בגמר את 12 הנקודות שלה לשווייץ (שופטים) ולישראל (קהל).
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו להולנד > חצי הגמר

| קהל> ציון | קהל> מדינות | קהל> סך הכל |
| --- | --- | --- |
| 12 נקודות |  אוסטריה,  בלגיה,  יוון,  מלטה | 48 נקודות |
| 10 נקודות |  איטליה,  אלבניה,  אסטוניה,  דנמרק,  סן מרינו,  צ'כיה,  שווייץ,  העולם | 80 נקודות |
| 8 נקודות |  ארמניה,  גאורגיה,  לטביה,  נורווגיה,  ספרד | 40 נקודות |
| 7 נקודות |  ישראל,  צרפת | 14 נקודות |
| 6 נקודות |  | 0 נקודות |
| 5 נקודות |  | 0 נקודות |
| 4 נקודות |  | 0 נקודות |
| 3 נקודות |  | 0 נקודות |
| 2 נקודות |  | 0 נקודות |
| נקודה אחת |  | 0 נקודות |
| סך הכל | 18 מדינות ושאר העולם1 | 182 נקודות |
1החל משנת 2023 גם המדינות שלא משתתפות יכולות להצביע, והצבעותיהן נספרות כקבוצה אחת ששמה הוא "שאר העולם" (באנגלית: Rest of the world; בראשי תיבות: ROTW).
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי הולנד > חצי הגמר

| קהל> ציון | קהל> מדינות |
| --- | --- |
12 נקודות:  ישראל
10 נקודות:  ארמניה
8 נקודות:  שווייץ
7 נקודות:  אסטוניה
6 נקודות:  יוון
5 נקודות:  בלגיה
4 נקודות:  נורווגיה
3 נקודות:  לטביה
2 נקודות:  אוסטריה
נקודה אחת:  צ'כיה
סך הכל: 10 מדינות
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי הולנד > חצי הגמר > תוצאות הצבעה מפורטות

החל מאירוויזיון 2023 המדינות העולות מחצאי הגמר אל הגמר נקבעות רק על בסיס הצבעות הקהל. נוסף על כך, משנה זו, קהל במדינות אשר לא משתתפות בתחרות יכול אף הוא להצביע. כל ההצבעות של המדינות האחרות אשר לא משתתפות מחוברות יחד לסל הצבעות נוסף של 1–8, 10 ו-12 נקודות ונקרא הצבעות שאר העולם.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| סדר | מדינה | קהל | קהל |
| סדר | מדינה | מיקום | ניקוד |
| 01 |  מלטה | 13 |  |
| 02 |  אלבניה | 15 |  |
| 03 |  יוון | 5 | 6 |
| 04 |  שווייץ | 3 | 8 |
| 05 |  צ'כיה | 10 | 1 |
| 06 |  אוסטריה | 9 | 2 |
| 07 |  דנמרק | 11 |  |
| 08 |  ארמניה | 2 | 10 |
| 09 |  לטביה | 8 | 3 |
| 10 |  סן מרינו | 14 |  |
| 11 |  גאורגיה | 12 |  |
| 12 |  בלגיה | 6 | 5 |
| 13 |  אסטוניה | 4 | 7 |
| 14 |  ישראל | 1 | 12 |
| 15 |  נורווגיה | 7 | 4 |
| 16 |  הולנד |  |  |
באירוויזיון > הצבעה > נקודות שהוענקו על ידי הולנד > גמר > תוצאות הצבעה מפורטות

צוותי השיפוט בתחרות מונים חמישה אנשי מקצוע בתעשיית המוזיקה, אזרחי המדינה אותה הם מייצגים. שמותיהם פורסמו לפני התחרות בשם השקיפות. כל צוות שיפוט דירג את 26 השירים שהתחרו בגמר על פי יכולות ווקאליות, ההופעה על הבמה, הרכב השיר ומקוריותו. בנוסף, נאסר על כל שופט להיות קשור בצורה כלשהי עם אחד האמנים המתחרים. הדירוגים האישיים של כל שופט וכן תוצאות הצבעות הקהל פורסמו זמן קצר לאחר מכן.
| סדר | מדינה | שופטים> שופט 1 | שופטים> שופט 2 | שופטים> שופט 3 | שופטים> שופט 4 | שופטים> שופט 5 | שופטים> דירוג | שופטים> נקודות | קהל> דירוג | קהל> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  שוודיה | 8 | 5 | 18 | 16 | 21 | 12 |  | 19 |  |
| 02 |  אוקראינה | 6 | 6 | 6 | 17 | 15 | 9 | 2 | 3 | 8 |
| 03 |  גרמניה | 19 | 7 | 17 | 4 | 4 | 6 | 5 | 18 |  |
| 04 |  לוקסמבורג | 20 | 8 | 16 | 6 | 16 | 14 |  | 20 |  |
| 05 |  הולנד  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 06 |  ישראל | 17 | 12 | 14 | 9 | 17 | 18 |  | 1 | 12 |
| 07 |  ליטא | 9 | 11 | 15 | 5 | 5 | 7 | 4 | 10 | 1 |
| 08 |  ספרד | 16 | 18 | 5 | 8 | 18 | 11 |  | 15 |  |
| 09 |  אסטוניה | 24 | 24 | 3 | 19 | 22 | 15 |  | 14 |  |
| 10 |  אירלנד | 11 | 17 | 24 | 25 | 6 | 17 |  | 5 | 6 |
| 11 |  לטביה | 23 | 9 | 12 | 7 | 8 | 10 | 1 | 11 |  |
| 12 |  יוון | 5 | 16 | 19 | 21 | 13 | 16 |  | 7 | 4 |
| 13 |  הממלכה המאוחדת | 15 | 19 | 25 | 22 | 14 | 25 |  | 23 |  |
| 14 |  נורווגיה | 13 | 25 | 20 | 13 | 23 | 24 |  | 12 |  |
| 15 |  איטליה | 3 | 4 | 13 | 14 | 9 | 5 | 6 | 9 | 2 |
| 16 |  סרביה | 25 | 22 | 23 | 20 | 7 | 21 |  | 22 |  |
| 17 |  פינלנד | 18 | 15 | 10 | 18 | 25 | 22 |  | 13 |  |
| 18 |  פורטוגל | 12 | 20 | 21 | 1 | 3 | 3 | 8 | 17 |  |
| 19 |  ארמניה | 10 | 3 | 11 | 11 | 10 | 8 | 3 | 8 | 3 |
| 20 |  קפריסין | 14 | 23 | 8 | 23 | 19 | 20 |  | 21 |  |
| 21 |  שווייץ | 1 | 1 | 4 | 2 | 1 | 1 | 12 | 4 | 7 |
| 22 |  סלובניה | 22 | 21 | 22 | 12 | 11 | 23 |  | 25 |  |
| 23 |  קרואטיה | 4 | 13 | 2 | 10 | 12 | 4 | 7 | 2 | 10 |
| 24 |  גאורגיה | 21 | 14 | 9 | 15 | 20 | 19 |  | 24 |  |
| 25 |  צרפת | 2 | 2 | 1 | 3 | 2 | 2 | 10 | 6 | 5 |
| 26 |  אוסטריה | 7 | 10 | 7 | 24 | 24 | 13 |  | 16 |  |
ביאורים

↑  נרשם ככותב השיר רק גרסתו עם האאוטרו.
↑  חדר ירוק הוא מונח המתאר את החלל בו השחקנים בתיאטרון נחים לפני עלייתם לבמה.
↑  הולנד נפסלה כמה שעות לפני הגמר.
מרדכי כלפון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1927 חיפה, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  מאי 1981 (בגיל 54 בערך) ירושלים, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  חזן, מלחין
 כלי נגינה:  עוד
 
מרדכי כלפון (1927 – מאי 1981) היה מוזיקאי ישראלי שנודע כמלחין, כנגן עוד וכחזן בסגנון המוזיקלי הספרדי-ירושלמי, בתקופה שבה הפך לסגנון המוזיקלי המוביל בבתי הכנסת בישראל. כלפון נמנה עם קבוצה קטנה של מלחינים שכתבו במאה ה-20 בסגנון זה ובתתי-הזרמים המאפיינים אותו – טורקי-עותמאני וערבי-ים תיכוני, ביניהם רחמים עמר, עזרא אהרון, משה ניסן, כהן מלמד ויצחק לוי.
לחניו זכו לביצועים רבים של מקהלות, חזנים וזמרים, ביניהם דקלון, חיים משה, משה חבושה, המדרגות ומשפחת ואך.
קורות חיים

כלפון נולד בחיפה למשפחת רבנים, שעלתה לארץ ב-1860 מהעיר תטואן שבמרוקו הספרדית. הוא התעוור בגיל צעיר, ולמד בבית חינוך עיוורים בירושלים. כלפון למד מוזיקה קלאסית אצל מורי בית החינוך, רפאל מזרחי ושמואל בכר, ובמקביל למד חזנות מן החזן משה ויטאל, תלמידו המובהק של החזן יצחק אלגזי מטורקיה. כן למד נגינה בעוּד, תורת המקאמים והלחנה, אצל עזרא אהרון, מנהלה הראשון של התזמורת המזרחית של קול ישראל.
נפטר בירושלים בל"ג בעומר ה׳תשמ"א (מאי 1981), בגיל 54. שיריו מושרים גם כיום – בבתי הכנסת, במקהלות, כשירי שבת – ואף מוקלטים בביצועים חדשים.
אב-סבו היה הרב אברהם רפאל כלפון, וסבו היה הרב ימין כלפון.
יצירתו המוזיקלית

פעילותו המוזיקלית של כלפון הייתה מגוונת: חזנות, הלחנה, נגינה בעוד, הוראת תורת המקאמים וניהול מוזיקלי של מקהלות. בשנות ה-50 הקים את מקהלת הילדים "חפץ חיים" שחבריה היו תלמידי בית היתומים "חפץ חיים" בירושלים.
יצירתו המוזיקלית > חזנות

כלפון ידע למעלה מ-50 מקאמים בסגנון הספרדי-ירושלמי. תלמידיו ומוקיריו הגיעו כל שבת לבית הכנסת של עולי בורסה כדי לשמוע את תפילתו, שאופיינה במעברים מרובים בין מקאמים – עד 17 מעברים בברכת כוהנים אחת. תפילות הימים הנוראים בהן לקח חלק כחזן נודעו בייחודן בזכות לחניו המקוריים לקטעי תפילה, ביניהם "אבינו מלכנו" ו"שיחו לאימי".
כחזן שידע לנגן בעוּד והכיר את תורת המקאמים על בוריה, משך כלפון חזנים רבים שבאו לשמוע אותו וללמוד ממנו את רזי המוזיקה הספרדית-ירושלמית, ביניהם משה נר-גאון, מוני טבעוני, משה ניסן, יעקב כהן, מאיר לוי, יגאל בן חיים, שלמה דוויק, ישראל אבידני, שלמה שמר, שלמה ברהום ויחיאל נהרי.
יצירתו המוזיקלית > הלחנה

כלפון חיבר לחנים רבים: לקטעי תפילה, פרקי תהילים, שיר השירים, שירת הבקשות; לפיוטים של משוררי יהדות ספרד – ר' יהודה הלוי, ר' שלמה אבן גבירול, ר' ישראל נג'ארה ר' אברהם אבן עזרא; ולמילים של משוררים בני זמננו – מקסים מלכא וטוני מוסרי.
הלחן של כלפון לפיוט "אגדלך", מאת אברהם אבן עזרא, הוא המפורסם ביותר לפיוט זה. קיימת נטייה ליחס אותו למקור עממי, המעידה בפני עצמה על הצלחתו.
לחנים בולטים אחרים הם "שמחתי באומרים לי" (למזמור קכ"ב בתהילים), "יודוך רעיוני" ו"יה ריבון עולם".
סגנונו המוזיקלי של כלפון משלב מערב ומזרח. רוב לחניו הם ללא רבעי טונים, במקאמים חיג'אז (מינור הרמוני), נהוונד (מינור), כורד (פריגי), עג'ם (מז'ור). לפיכך, ניתן לנגן אותם בפסנתר ובכל כלי נגינה מערבי אחר. ההשפעה המערבית על לחניו ניכרת הן בסגנונם והן בשימוש בכלי הלחנה מערביים (ביניהם סינקופה). עם זאת, הם כתובים במקצב מזרחי (3:4, 2:4, 4:4 או 6:8). סגנונו המוזיקלי המשלב מזרח ומערב בחזנות הספרדית ירושלמית היה נפוץ בתקופתו של כלפון גם אצל מלחינים נוספים, כדוגמת ניסן כהן מלמד ואחרים.
הלחנים מאופיינים בגיוון רב. כל לחן מורכב מכמה פרקים, כאשר כל פרק במקאם שונה ולפעמים אף חל שינוי במקצב. בכמה מן הלחנים (ביניהם "יודוך רעיוני", "צור משלו אכלנו" ו"יגדל אלהים חי") הפרק האחרון הוא מאוול – אלתור מוזיקלי מזרחי ללא מקצב, לפי המקאם הבסיסי של השיר, ולאחר מכן חזרה לפזמון בקצב היסודי שלו.
אגדלך, מילים: אברהם אבן עזרא
דרור יקרא, מילים: דונש בן לברט
יה ריבון עולם, מילים: ישראל נג'ארה
יודוך רעיוני, מילים: ישראל נג'ארה
אמונים ערכו שבח, מילים: אהרון כהן
סוכה ולולב, מילים: משה בן יעקב אדהאן
ישמח משה
בשוב ה' (תהילים קכ"ו)
השכיבנו אבינו
שיר המעלות לדוד (תהילים קכ"ב)
מחקר והנצחה

פרופ' אדית (אסתר) גרזון-קיוי הקליטה את כלפון. ההקלטות כוללות קטעי חזנות, קריאה בפרשת השבוע, במגילת אסתר ובמגילת רות, ושירת פיוטים. הן מצויות בפונותיקה הלאומית, בקול ישראל ובמכון רננות לחזנות.
באקדמיה למוזיקה בירושלים נערכו כמה עבודות מחקר על כלפון. המחקר האחרון נערך בשנת 2010 במוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר, בסיוע קרן יצחק בן צבי.
הערות שוליים

↑  לעיתים מכונה בטעות חלפון
↑  עזרא ברנע, התגבשות נוסח התפילה במסורת החזנות הספרדית-ירושלמית עד הגיעה למעמדה כיום, שנה בשנה, תשס"ב
↑  עזרא ברנע, "חזנים יוצרים ומחנכים בתקופתנו", בתוך: ד"ר אריה סטריקובסקי (עורך), דף לתרבות יהודית, גיליון 280, הוצאת האגף לתרבות תורנית במשרד החינוך, ירושלים, התשע"א, עמוד 100 .
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296766505171  VIAF: 298911900   WorldCat (עם VIAF): 298911900
מקס מוצ'ניק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בנובמבר 1965 (בן 59) שיקגו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ידוע בשל:  "ויל וגרייס"
 השכלה:  קולג' אמרסון 
 מקצוע:  תסריטאי ומפיק טלוויזיה
 פרסים והוקרה:  VH1 Trailblazer Honors (2017) 
 
ג'ייסון נידורף מוצ'ניק (באנגלית: Jason Nidorf Mutchnick; נולד ב-11 בנובמבר 1965) הוא מפיק טלוויזיה אמריקאי. הוא זכה בפרס אמי והיה מועמד מספר פעמים לפרס גלובוס זהב.
קורות חייו וקריירה

מוצ'ניק נולד בשיקגו, אילינוי, וגדל בבוורלי הילס כבן לאם חד הורית.
הוא החל את דרכו בכתיבה לשעשועונים, "Good Advice" ו-"שנות הקסם". יחד עם דייוויד כהן הוא יצר את הסדרות Boston Common ו-"ויל וגרייס". כמו כן, הוא הפיק וכתב ל-"בוקר טוב מיאמי" והפיק את "Twins", "שטויות שאבא שלי אומר" ו-"Four Kings" ביחד עם כהן. הדמויות הראשיות בסדרה "ויל וגרייס" מבוססות עליו ועל החברה הטובה ביותר שלו, ג'נט. מוצ'ניק, כמו ויל טרומן, הוא הומוסקסואל מוצהר. הוא וכהן הם הבעלים של חברת ההפקות KoMut, ששמה הוא שילוב של שני שמות המשפחה שלהם.
ב-7 ביוני 2006, אמרסון קולג' הכריזה על חניכת מרכז הקמפוס על שם מקס מוצ'ניק, לאחר שזה תרם תרומה גדולה. הדירה של וויל טרומן וגרייס אדלר נמצאת בתצוגה בספריית מכללת אמרסון. הסט נתרם על ידי מוצ'ניק.
מוצ'ניק נישא לבן-זוגו, עורך הדין אריק היימן, ב-25 באוקטובר 2008. בני-הזוג הם אבות לתאומות, איבן ורוז, שנולדו באמצעות אם פונדקאית.
בשנת 2012 מוצ'ניק וכהן יצרו סיטקום באורך של חצי שעה עבור רשת CBS בשם "Partners", אך זו בוטלה עוד באותה שנה.
הערות שוליים

1 2 3  Stated in interview on Inside the Actors Studio
↑  Jones, Wenzel (2002-10-01). "They control the vertical: two out series creators and a lesbian TV writer take us behind the scenes of their new shows". The Advocate. נבדק ב-2007-06-03.
↑  Rosen, David (2006-07-06). "Construction of Piano Row Residence Hall is Proceeding on Schedule". emerson.edu. אורכב מ-המקור ב-2020-06-10. נבדק ב-2007-06-03.
↑  Sipher, Devanl (2008-11-01). "Vows: Erik Hyman and Max Mutchnick". The New York Times. נבדק ב-2008-11-02.
| ויל וגרייס |
| --- | --- | --- |
| יוצרים | דייוויד כהן • מקס מוצ'ניק |  |
| שחקנים | אריק מקורמק • דברה מסינג • מייגן מולאלי • שון הייז • שלי מוריסון • גארי גרובס • מייקל אנגרנו • לזלי ג'ורדן |  |
| דמויות | ויל טרומן • גרייס אדלר • קארן ווקר • ג'ק מק'פרלנד • רוזאריו סלזר • דמויות משנה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4957093  ISNI: 0000 0001 1933 667X  LCCN: no2003128900  SNAC: w6d513j2  VIAF: 36618942   WorldCat (עם VIAF): 36618942
ג'נטו לינוקס

| --- | --- |


שולחן עבודה מה-LIVEDVD של ג'נטו גרסה 10.0 (שולחן עבודה KDE)
 מפתח:  קהילת ג'נטו
 משפחה:  לינוקס
 מודל קוד:  קוד פתוח
 מחזור חיים:  31 במרץ 2002 – הווה (22 שנים) 
 גרסה אחרונה:  הפצה רציפה, מדיות אתחול מתעדכנות בערך שבועית
 סוג גרעין:  מונוליטי
 סוג רישיון:  GPL
 מצב עבודה:  עדכני
 מנהל חבילות:  Portage 
 פלטפורמות:  x86-64, x86, DEC Alpha, IA-64, ARM, SPARC, ארכיטקטורת MIPS, PowerPC, PA-RISC, RISC-V 
 אתר אינטרנט:  https://www.gentoo.org/ 
 
ג'נטו (אנגלית: Gentoo) היא מערכת הפעלה והפצת גנו/לינוקס מודולרית, חינמית ובקוד פתוח.
ההפצה פותחה על ידי צוות הפיתוח של קהילת ג'נטו ושוחררה בתאריך 31 במרץ 2002 (גרסה 1.0).
ההפצה ניתנת להורדה בגרסת 32 ו-64 ביט (בגרסה מלאה או גרסה חלקית-- "Minimal"), גרסת לייב-סידי (Hybrid ISO) וגרסה לשימוש על מחשבי Raspberry Pi.
פירוש השם ג'נטו הוא פינגווין לבן-אוזן (Gentoo Penguin), הנחשב לשחיין המהיר ביותר מבין משפחת הפינגוויניים.
היסטוריה

מייסדה של ג'נטו, דניאל רובינס, החל את דרכו בלינוקס בעבודה על הפצת לינוקס בשם Stampede, אולם פרש ממנה בשנת 1999 בשל חילוקי דעות לגבי פיתוח מערכת ניהול החבילות. הוא יצר הפצת לינוקס חדשה משל עצמו בשם Enoch. בהמשך שונה שם ההפצה לג'נטו. בהמשך אותה שנה הוא הפסיק לעבוד על ההפצה ועבר להשתמש במערכת FreeBSD. הוא חזר ללינוקס ולהפצת ג'נטו וכתב לה מערכת ניהול חבילות חדשה בשם Portage, בהשראת מערכת ports שקיימת ב-FreeBSD.
בסוף 1999 - רובינס עזב את FreeBSD וחזר לעבוד על Enoch. הוא החליט לשנות את השם של ההפצה ל-Gentoo.
ב-4 באוקטובר 1999 רובינס קנה את שם המתחם gentoo.org ובכך פתח באופן רשמי את הפרויקט. דניאל רובינס הקים את Gentoo Technologies Inc בתור חברה למטרות רווח ואת "חנות הג'נטו" על cafepress (שעד היום היא החנות הרשמית וממנה ניתן לרכוש מדיית התקנה, חולצות T, וסחורה אחרת הקשורה לג'נטו). מטרתו של דניאל רובינס הייתה להרוויח כסף מההפצה, מטרה שלא עלתה בידו.
כאשר במאי 2004 רובינס לא הצליח להרוויח כסף מהפצת ג'נטו כ-Gentoo Technologies Inc,  ומשום שהוא נאלץ להקדיש פחות ופחות זמן לפרויקט, הוא החליט לפרוש לגמרי מניהול ההפצה והקים את Gentoo Foundation Inc (קרן ג'נטו), חברה ללא מטרות רווח שירשה את כל הנכסים של Gentoo Technologies Inc וממשיכה לנהל את כל העניינים החוקיים של ההפצה. את קרן ג'נטו מנהלת מועצת נאמנים שאינם בהכרח מפתחים ואת פיתוח ההפצה עצמה מנהלים מועצת המפתחים, גוף שנבחר על ידי מפתחים פעילים של ההפצה.
ב-2007 מספר מסמכים חוקיים התעכבו ולא הגיעו בזמן הנדרש לרשויות ניו מקסיקו (המדינה שבה קרן ג'נטו רשומה) דבר שסיכן את המעמד החוקי של ג'נטו. מועצת המפתחים מתחה ביקורת חריפה על צורת ואופן הניהול של מועצת המנהלים, והחליטה על קיום בחירות למועצת המנהלים, כך שב-2008 התקיימו בחירות למועצת המנהלים. מאז מועצת המנהלים מקיימת ישיבות חודשיות ב "#gentoo-trustees" ("נאמני ג'נטו"). הישיבות פתוחות וכל אחד יכול להשתתף בדיונים. המבנה של שתי רשויות המנהלים את ג'נטו, רשות אחת המופקדת על העניינים החוקיים ורשות שנייה המופקדת על הפיתוח הטכני, נשמר.
היסטוריה > גרסאות

גרסה 1.0 הייתה הגרסה העיקרית הראשונה של ג'נטו. היא יצאה ב-31 במרץ 2002.
גרסה 1.2 הייתה השנייה, והיא יצאה ביוני 2002.
גרסה 1.4 הכילה לראשונה את ה-Gentoo Reference Platform (או בקיצור: GRP). היא איפשרה חבילות מהודרות-מראש, אשר בשילוב עם התקנה שמתחילה משלב 3, אפשרה למשתמש לקבל מערכת פועלת לחלוטין ללא זמן המתנה ארוך במיוחד.
גרסה 2004.0 החלה את סכמת הגרסאות החדשה, המבוססת על פורמט שנה. מהדורה. כך 2004.0 הייתה המהדורה הראשונה של ג'נטו שיצאה ב-2004. ב-2004 יצאו 4 גרסאות, אבל החל מגרסה 2005.0 יצאו גרסאות כל חצי שנה.
החל מ-22 בספטמבר 2008 עברה ג'נטו לעדכונים שבועיים (build release).
גרסה 10.0 יצאה בתאריך 4 באוקטובר 2009 - גרסה מיוחדת של LiveDVD עבור יום הולדת ה-10 של ג'נטו. מאז יוצאות גרסאות מיוחדות בזמנים לא קבועים, בממוצע כל שנתיים.
מערכת Portage, מאפשרת לרכיבים מותקנים של המערכת לעבור שדרוג לפי הנדרש אל הגרסה החדשה, ובכך מבטלת בעצם את הצורך להתקין מחדש את המערכת כאשר גרסה חדשה יוצאת.
התקנה

את ג'נטו ניתן להתקין במספר דרכים. הדרך הנפוצה ביותר להתקנה, היא שימוש ב-Live CD של ג'נטו, אך ניתן להתקינה גם מרוב ה-LiveCD-ים האחרים של לינוקס, ואף מתוך מערכת לינוקס קיימת על מחיצה שונה באותו כונן קשיח. את המחשב יש להכין להתקנה על ידי חלוקה למחיצות של הכונן הקשיח, והתקנת בסיס המערכת התואם לאחד משלושה שלבים. החל מהשלב הראשון, המאפשר התאמה אישית ואופטימיזציה מקסימלית, החל מהשלב השלישי המאפשר התקנה מהירה יותר, והחל מהשלב השני שהוא מקום טוב באמצע, בין שלבים 1 ו-3. ההתקנה המומלצת היא מהשלב השלישי.
ההתקנה מתבצעת בתוך סביבת chroot, כאשר מערכת ה-Portage של ג'נטו בעצמה משמשת כדי להתקין את החבילות הקריטיות עבור ההתקנה החדשה. ג'נטו אינה מכילה תוכנת התקנה כמו בהרבה הפצות אחרות (אך יש כזו שנמצאת כעת בפיתוח, ראו בקישורים חיצוניים); המשתמש עוקב אחרי השלבים המתוארים ב מדריך של ג'נטו, מסמך הזמין גם בתקליטור ה-LiveCD, וגם באופן מקוון.
התקנה > שלבים

התקנה מלאה, בה מבוצע תהליך bootstrap, ובסיס המערכת חייב להיות מהודר.
המערכת כבר עברה תהליך bootstrap, אך עדיין צריך להדר את בסיס המערכת.
המערכת עברה תהליך bootstrap, ובסיס המערכת כבר עבר הידור.
יש לבחור באחד משלושת השלבים כפשרה בין התאמה אישית לבין זמן התקנה. מהדר ברירת המחדל בג'נטו הוא GCC. התאמות מהדר נעשות במשתנה סביבה שנקרא CFLAGS. לאחר מכן המערכת חייבת לעבור תהליך bootstrap, הכולל את הידור המהדר, וספריות בסיס של המערכת.
התקנה > חבילות אחרות

אחרי שלושת השלבים, תצורת המערכת חייבת להיכתב. לאחר מכן, המשתמש חופשי להתקין מה שהוא רוצה; הוא יכול להוריד חבילות בינאריות מה-Gentoo Reference Platform, או להדר תוכנות משל עצמו.
התקנה > גרעין

הגרעין של לינוקס חייב להיות מוגדר ומותקן גם הוא במהלך ההתקנה. ג'נטו אינה מכילה גרעין מהודר מראש; במקום זאת, היא מציעה מספר חבילות קוד-מקור של גרעין, הרבה מהן כאלה שהוטלאו. התצורה יכולה להעשות עם כלי ה-menuconfig המסורתי שמגיע עם הגרעין של לינוקס, או באמצעות genkernel, תוכנה ייעודית להידור גרעינים.
התקנה > תצורת מערכת

אחרי שהגרעין הותקן, קובצי תצורת המערכת חייבים להיערך באופן ידני כדי להתאים לצרכיו של המשתמש. הנ"ל כולל את הקובץ fstab, תצורת הרשת, והתאמה אישית של המערכת. הדבר החשוב ביותר הוא הקובץ המיוחד לג'נטו, שנקרא make.conf, ואשר יושב במחיצה /etc/. הוא מכיל הגדרות ששולטות בהידור של החבילות, ובדרך כלל מעודכן על ידי איש הסיסטם כאשר הערכים צריכים לעבור שינוי מברירת המחדל שלהם. הקובץ make.conf מכיל משתני סביבה כמו CFLAGS, CHOST, USE, ACCEPT_KEYWORDS ועוד רבים אחרים. עיינו בדף ה-man של make.conf עבור רשימה מלאה של כל המשתנים.
התקנה > טוען אתחול

אחרי שהגרעין הותקן, יש להתקין טוען אתחול, כך שהמערכת תוכל להיות מאותחלת ללא מדיית אתחול חיצונית. טוען האתחול הפופולרי הוא GRUB.
חלקם של המשתמשים מעדיפים להשתמש ב-LILO הישן יותר.
התקנה > כלי מערכת

אף על פי שאינן נחוצות עבור התקנה פועלת של ג'נטו, מספר חבילות שנפרדות מחבילת הבסיס מומלצות מאוד: system logger, כלי מערכת קבצים, ומערכת cron. ג'נטו מספקת מספר אפשרויות עבור כל סוג של כלי מהרשימה הנ"ל, והמשתמש בוחר בזו המתאימה לו ביותר על פי העדפותיו וצרכיו.
התקנה > סיום ההתקנה

השלב הסופי של ההתקנה כולל יצירת חשבונות משתמש, והתקנת חבילות מהודרות-מראש שהמשתמש מעוניין בהן. לאחר מכן, המשתמש יכול לאתחל את המערכת. המערכת כעת עצמאית, ואינה צריכה יותר את תקליטור ה-LiveCD.
ניידות

ג'נטו נועדה במקור לארכיטקטורת ה-x86, אך מאז נויידה לארכיטקטורות רבות נוספות, בגלל אפשרות הניוד הקלה של לינוקס, GCC ו-Portage. כעת היא רצה על הארכיטקטורות הבאות: x86, PowerPC, PowerPC 970, SPARC, AMD64, IA64, MIPS, DEC Alpha, HP/PA, ARM ו zSeries/s390. ג'נטו הייתה ההפצה הראשונה שהציעה תמיכה מלאה ופעילה בסביבת 64 סיביות בלינוקס עבור ארכיטקטורת ה-PowerPC 970.
ישנו גם פרויקט "ג'נטו עבור Mac OS X" אשר מאפשר למשתמשי Mac OS X להשתמש ב-Portage של ג'נטו כדי להתקין חבילות, בצורה דומה לזו שמסופקת על ידי Fink (אף על פי שאין צורך להיסמך על סביבת chroot). אף על פי שזהו פרויקט שעדיין נמצא בעבודה, פרויקט זה יכול להחליף את Fink, משום שהוא משתמש באותה סביבה של Mac OS X, במקום יצירת סביבה חדשה.
כמו כן, פרויקטים המיועדים לאפשר ל-Portage לפעול על OpenBSD, FreeBSD וה-Dreamcast של Sega נמצאים כעת בשלבי פיתוח.
מערכת Init

מערכת ה-Init של ג'נטו היא עוד תכונה חשובה של המערכת. היא דומה ל-Init של System V שבה השתמשו רוב הפצות הלינוקס, אך היא משתמשת ברמות ריצה (runlevels) עם שמות במקום עם מספרים, וגם בתסריטים המנהלים תלויות בין שירותים. היא גם מכילה פקודה שנקראת rc-update אשר מנהלת את רמות הריצה.
Portage

Portage דומה למערכת ניהול החבילות של BSD, שנקראת "ports"; למעשה, היא נבנתה בהשראת ports. מערכת ה-Portage של ג'נטו פועלת באופן דומה למערכת ה-APT של דביאן. Portage נכתבה בשפת פייתון, והיא הכלי הראשי שמגדיר את ג'נטו. אף על פי שהמערכת עצמה ידועה כ-"Portage", התכונות שלה מופעלות למעשה בשורת הפקודה באמצעות התוכנה emerge.
Portage > דגלי USE

מערכת Portage מציעה את השימוש ב"דגלי USE", אשר מאפשרים למשתמש לציין איזה מתכונות התוכנה ברצונם לכלול כשהם בונים חבילות. לדוגמה, יש דגל USE כדי לכלול תמיכה ב-DVD, היכן שזמינה, בכל החבילות שמהודרות אחרי שדגל זה הופעל. דגלי ה-USE יכולים להשפיע על איזה תלויות יותקנו, או איזה אפשרויות יישלחו לתוכנה במהלך ההידור.
ציון דגלי USE הוא הדרך הרגילה כדי לקבוע תצורה של תוכנות בג'נטו.