stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרייס צ'יסהולם יאנג
קורות חיים > השכלה

בגיל 17 צ'יסהולם עברה את בחינת הכניסה לאוניברסיטת קיימברידג' ורק לאחר ארבע שנים, כשמכללת גירטון של קיימברידג' הציעה לה מלגה, היא הורשתה ללכת. מכללת גירטון שנפתחה בשנת 1869 הייתה המסגרת החינוכית הפורמלית הראשונה באנגליה שהוקדשה לחינוך נשים ברמת אוניברסיטה. היא למדה מתמטיקה בשנים 1889 – 1892 והמורה שלה היה ויליאם הנרי יאנג, שלימים הפך לבן זוגה. בעקבות מעמדן של הנשים באותה התקופה, הן לא יכלו לקבל תארים רשמיים ולכן בשנת 1892 צ'יסהולם עברה את בחינות הגמר שלה וקיבלה ציון שווה ערך לתואר ראשון. חברתה הטובה לכיתה הייתה המתמטיקאית איזבל מדיסון. בסוף השנה הראשונה, מדיסון הייתה בראש הכיתה כשצ'יסהולם מקום אחד מתחתיה. הן נהגו לערוך ביניהן תחרויות ידידותיות לא רשמיות, כדוגמת האתגר לעבור את המבחן של בית הספר להצטיינות במתמטיקה באוניברסיטת אוקספורד, שבו צ'יסהולם הציגה את הביצועים הגבוהים ביותר מכל הסטודנטים באוקספורד. כתוצאה מכך, היא הייתה הראשונה שהוציאה תואר ראשון גם באוניברסיטת אוקספורד וגם באוניברסיטת קיימברידג'. מדברי המתמטיקאית מרי קרטרייט, שהייתה חברת סגל בגירטון, שתיהן ביצעו את האתגר כדי להפריך את טענת אחד ממוריהם לפיה קשה יותר לאישה להשיג תואר באוקספורד מאשר בקיימברידג'. צ'יסהולם נשארה בקיימברידג' לשנה נוספת כדי להשלים את החלק השני בלימודיה.
לאחר לימודיה בקיימברידג', היא התעניינה בהמשך לימודי מתמטיקה בבריטניה אך מכיוון שנשים לא התקבלו שם עדיין לבתי ספר לתארים מתקדמים, עברה לגרמניה ללמוד באוניברסיטת גטינגן, שהייתה אחד מהמרכזים הגדולים למתמטיקה בעולם. משרד התרבות של ברלין קיבל אותה לאוניברסיטה והיא למדה בקורס שרק נפתח באותה התקופה לנשים. היא עבדה שם עם המתמטיקאי הגרמני פליקס קליין, שהיה היועץ האקדמי שלה ובהנחייתו עבדה על הדוקטורט שלה במתמטיקה. בשנת 1895, בגיל 27, סיימה את הדוקטורט בהצטיינות והייתה האישה הראשונה שקיבלה תואר דוקטור בגרמניה. התזה שלה הייתה בנושא הקבוצות האלגבריות של הטריגונומטריה הספירית.
למרות התנגדות משפחתה לכך שתלמד רפואה, צ'יסהולם ניגשה ללימודי רפואה בגיל מאוחר יותר בגרמניה ובשוויץ והשלימה את כל הדרישות לתואר ברפואה מלבד ההתמחות ובחינות המעבר הרשמיות.
חיים אישיים

ב-11 ביוני 1896, צ'יסהולם נישאה למתמטיקאי האנגלי ויליאם הנרי יאנג (אנ') ובמשך עשור הם חיו בגרמניה, איטליה, הודו ועבדו על מחקריהם ולבסוף החליטו להתיישב ולהקים משפחה בשווייץ. לזוג היו שישה ילדים, שמתוכם שלושה למדו מתמטיקה בעקבות הוריהם ושלושה התעמקו בתחומי ההנדסה, הפיזיקה והכימיה. גרייס לימדה את כל ילדיה לנגן בכלי נגינה.
מלחמת העולם הראשונה הייתה טרגית עבור המשפחה מכיוון שבנם הבכור פרנק, שהיה טייס, מת בגיל 19 בעת ביצוע פעילותו בחיל האוויר המלכותי. מאז החלה ירידה במצבה הבריאותי של צ'יסהולם ובאמצע שנת 1920, היא הפסיקה את פעילותה במתמטיקה. בתחילת מלחמת העולם השנייה, צ'יסהולם עזבה ברכבת את שווייץ ונסעה לפריז. לפני שגרמניה כבשה את צרפת, היא טסה במטוס האחרון מפריז לאנגליה עם שניים מנכדיה. היא התכוונה לחזור מאנגליה לשווייץ, אך לא יכלה בעקבות כיבוש צרפת ולכן נאלצה להישאר באנגליה. ויליאם הנרי יאנג לא הצליח לצאת משווייץ ונפטר מדיכאון שנבע מריחוקו מאשתו ומהמשפחה ב-1942. שנתיים לאחר מכן, צ'יסהולם נפטרה מהתקף לב בגיל 76 ולא הספיקה לקבל את תואר הכבוד שמכללת גירטון רצתה להעניק לה.
תרומתה לחקר המתמטיקה

בשנת 1898, לאחר נישואיה, בני הזוג נסעו לגרמניה וביקרו את קליין באוניברסיטת גטינגן. קליין עודד אותם לחקור את תורת הקבוצות והצעה זו הובילה אותם לעבודה בתחומים כמו הטופולוגיה של הקו והמישור, מדידות ואינטגרציה, טור פורייה ויסודות החשבון הדיפרנציאלי והאינפיניטסימלי. יחד, הזוג פרסם 214 מאמרים מתמטיים ומספר ספרים, ביניהם ספר לימוד בגאומטריה לבית הספר היסודי והתיכון שפורסם ב-1905 ותורגם ל-4 שפות וספר העוסק בתיאורית קבוצות של נקודות שפורסם ב-1906. בשנת 1914 היא החלה לפרסם מאמרים וספרים בשמה בלבד. בשנת 1915, צ'יסהולם זכתה בפרס גמבל לבוגרים מובחרים ממכללת גירטון על מאמרה בנושא יסודות החשבון האינפיניטסימלי ונגזרות אינסופיות. ההישג הגדול ביותר שצ'יסהולם מזוהה עמו הוא משפט דנג'וי-יאנג-סאקס (אנ') שמתאר נגזרות של פונקציות ועבודתה בין השנים 1914 - 1916 תרמה רבות להרכבתו.
כתיבת ספרי ילדים

במסעותיה בעולם, היא למדה שש שפות ועם הידע שצברה היא כתבה שני ספרי ילדים שמנגישים מדעים בנושאי הרבייה והתאים בגוף. הספר בנושא רבייה פורסם ב-1905 ונקרא "בימבו: סיפור מהחיים האמיתיים לג'יל ומולי" והספר בנושא התאים פורסם ב-1907 ונקרא "בימבו והצפרדעים: עוד סיפור מהחיים האמיתיים". בימבו היה הכינוי שהזוג נתן לבנם הבכור, פרנק, שנולד בשנת 1897.
מורשת

אחת מ-15 נכדיה של צ'יסהולם, סילביה וויגאנד, שהייתה מתמטיקאית באוניברסיטת נברסקה ונשיאה לשעבר של האגודה לנשים במתמטיקה, הקימה בשנת 1996 עם בן זוגה, רוג'ר, פרויקט מתן מענקי מחקר לתמיכה במחקרים של סטודנטים לתארים מתקדמים ע"ש גרייס צ'יסהולם יאנג וויליאם הנרי יאנג.
לקריאה נוספת

מגזין איגוד הנשים במתמטיקה, "גרייס צ'יסהולם יאנג", סילביה וויגאנד, כרך 7, מספר 3, (מאי-יוני 1977), עמודים 5–10.
הערות שוליים

↑  Grace Chisholm Young, PHYSICS TODAY
1 2 3  Laurence Riddle, Biographies of Women Mathematicians - Grace Chisholm Young, Agness Scott College, ‏1995 - 2022
1 2  Liam Sims, Grace Chisholm Young (1868-1944), Girton mathematician, Cambridge University Library Special Collections, ‏July 19th, 2022
↑  John Joseph O'Connor and Edmund Frederick Robertson, Grace Chisholm Young, University of St Andrews, ‏2005
↑  Laurence Riddle, Grace Chisholm Young and W.H Young - First Book of Geometry, Agness Scott College, ‏2005
↑  Laurence Riddle, W. H. Young and Grace Chisholm Young - The Theory of Sets of Points, Agness Scott College, ‏2005
↑  Laurence Riddle, Dr. Grace Chisholm Young - On Infinite Derivates, An Essay, Agness Scott College, ‏2005
↑  Laurence Riddle, Denjoy-Young-Saks Theorem, Agness Scott College, ‏2005
↑  Grace Chisholm Young and William Henry Young Award, UNIVERSITY OF NEBRASKA-LINCOLN
↑  Grace Chisholm Young Fellowships, LONDON MATHEMATICAL SOCIETY
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007327350005171  BIBSYS: 90185801  BnF: cb133198449 (data)  CiNii: DA09142208  GND: 116945877  ISNI: 0000 0001 1759 9441  LCCN: no2004014896  MGP: 18555  NTA: 16331375X  SUDOC: 055835481  VIAF: 41984910   WorldCat (עם VIAF): 41984910
אוסקר הקש

| --- | --- |

הקש, 1929
 לידה:  10 באפריל 1908 רוז'דלוביצה, בוהמיה המרכזית, צ'כיה
 פטירה:  8 במרץ 1944 (בגיל 35) אושוויץ, פולין
 מידע כללי
 מדינה:  צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה
 גובה:  1.68 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
אוסקר הקש (בצ'כית: Oskar Hekš; ‏10 באפריל 1908 – 8 במרץ 1944) היה אתלט צ'כוסלובקי-יהודי, פעמיים ברציפות אלוף צ'כוסלובקיה (1929 ו-1930) ושיאן צ'כוסלובקיה בריצת מרתון, ייצג את ארצו בריצה זו באולימפיאדה (לוס אנג'לס 1932).
הקש נרצח בשואה באושוויץ.
ביוגרפיה

הקש נולד ברוז'דלוביצה, בבוהמיה המרכזית. הוא התאמן בקבוצת הגיבור פראג.
ביוגרפיה > אלוף צ'כוסלובקיה

באליפות צ'כוסלובקיה בריצת מרתון שנערכה בשנת 1929 זכה הקש במדליית זהב בתוצאה של 2:48:31 שעות. שנה לאחר מכן הוא הגן על תוארו בתוצאה של 2:53:02 שעות.
ביוגרפיה > שיאן צ'כוסלובקיה, שמיני במשחקים האולימפיים

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) סיים הקש במקום שמיני בריצת המרתון בשיא צ'כוסלובקיה חדש של 2:41:35 שעות.
הקש סירב להשתתף באולימפיאדת הנאצים והיה בין מארגני האולימפיאדה העממית שהייתה אמורה להיערך בספרד בין התאריכים 19 - 26 ביולי 1936, אבל בשל מלחמת האזרחים בספרד הם לא נערכו.
בנובמבר 1941 גורש הקש למחנה הריכוז טרזין עם אחד המשלוחים הראשונים. בשנת 1942 הוא גורש למחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ, שבו הוא נרצח ב-8 במרץ 1944.
שיאים אישיים

ריצת מרתון: 2:41:35 שעות (1932)
הערות שוליים

1 2  אלופי צ'כוסלובקיה בריצת מרתון
1 2  התפתחות שיא צ'כוסלובקיה בריצות כביש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 2049 5328  NKC: xx0135347  VIAF: 171427532   WorldCat (עם VIAF): 171427532
ורה פרמיגה

| --- | --- |

ורה פרמיגה בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2018
 לידה:  6 באוגוסט 1973 (בת 51) קליפטון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Vera Ann Farmiga 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סירקיוז  Hunterdon Central Regional High School 
 בן או בת זוג:  רן הווקי (2008–?) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
ורה אן פרמיגה (באנגלית: Vera Ann Farmiga; נולדה ב-6 באוגוסט 1973) היא שחקנית קולנוע אמריקאית, שהייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2009 על תפקידה בסרט "תלוי באוויר". הופיעה בסרטים "השתולים", "הילד בפיג'מת הפסים", "כרוניקה של אקדח", "לזמן את הרוע", "לזמן את הרוע 2", "לזמן את הרוע 3" ו"היתומה".
בנוסף לכך, מגלמת פרמיגה את לוריין וורן במסגרת היקום הקולנועי של לזמן את הרוע.
ביוגרפיה

פרמיגה נולדה בניו ג'רזי בעיר קליפטון ללובה ומייקלו פרמיגה, מהגרים אוקראינים. היא גדלה בתוך קהילה אוקראינית-אמריקאית סגורה ולא ידעה אנגלית עד לגיל 6.
היא למדה בבית ספר אוקראיני-קתולי, וב-1991 סיימה את לימודיה בהצלחה ב"תיכון סנטרל האנטרדון".
פרמיגה למדה אמנות חזותית ואמנות הבמה באוניברסיטת סירקיוז.
קריירה

בשנת 1996 הופיעה על בימת ברודוויי במחזה "לקחת צד", מאוחר יותר באותה שנה הופיעה בתיאטרון הקונסרבטורי האמריקאי שבסן פרנסיסקו במחזה "הסערה" של ויליאם שייקספיר.
לאחר הופעותיה הראשונות בתחום התיאטרון שיחקה פרמיגה בסדרה האוסטרלית "רואר".
בהמשך שנות ה-90 הרבתה פרמיגה לשחק במחזות, וכן שיחקה בתפקיד קטן במותחן "בחזרה למלזיה" ב-1998 שהיה סרטה הראשון בתחום הקולנוע.
את תפקידה המשמעותי הראשון בקולנוע קיבלה פרמיגה בשנת 2000 בדרמה "סתיו בניו יורק". בשנה שלאחר מכן השתתפה פרמיגה במותחן האקשן "15 דקות".
ב-2004 שיחקה פרמיגה בדרמת המסתורין המבוססת על הנובלה של ריצ'רד קונדון "המועמד ממנצ'וריה".
בשנת 2006 הופיעה פרמיגה בתפקיד משני במותחן הפשע זוכה 4 פרסי אוסקר של מרטין סקורסזה, "השתולים"; בסרט גילמה פרמיגה את מדולין מאדן, פסיכיאטרית שמנהלת מערכת יחסים כפולה, האחת עם קולין סאליבן (מאט דיימון), החבר במאפיה האירית שמושתל לתוך משטרת בוסטון והשנייה עם בילי קוסטיגן (לאונרדו דיקפריו) שעושה את הדרך ההפוכה ובתור שוטר סמוי הוא חודר לתוך המאפיה האירית. באותה שנה שיחקה דרמת הפשע האלימה "כרוניקה של אקדח", בו שיחקה פרמיגה את טרזה, אשתו של השוטר הסמוי העובד בשירות המאפיה הרוסית ג'ואי ג'אזל (פול ווקר).
בשנת 2008 הופיעה פרמיגה בדרמת המלחמה הבריטית "הילד בפיג'מת הפסים". בסרט גילמה את אלסה אמו של גיבור הסרט ברונו ואשתו של קצין האס אס ראלף, שעוברת ממקום מגוריה בברלין לגור עמו באזור כפרי בסמוך ל"חווה" (מחנה השמדה) מני רבות; כשהיא מגלה מה בעלה מעולל ליהודים באזור, היא דורשת ממנו שהיא ושני ילדיה יעברו לגור רחוק ככל האפשר מהמחנה.
בשנת 2009 השתתפה בדרמה "תלוי באוויר" בתפקיד אלכס גורן, שמנהלת יחסים מורכבים עם עובד בחברה המתמחה בפיטורי עובדים, בשם ריאן בינגהאם (ג'ורג' קלוני). על תפקידה בסרט קיבלה פרמיגה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב.
כמו כן שיחקה פרמיגה במותחן האימה המסתורי "היתומה", בסרט גילמה את קייט קולמן שחווה משבר בחיי הנישואים שלה עקב אובדן תינוקה במהלך הלידה, מאמצת עם בעלה יתומה רוסיה בת 9, ומתחילה סדרת אירועים מדאיגים המובילים את קייט להאמין שמשהו לא בסדר עם הילדה אותה אימצה.
בשנת 2011 שיחקה ורה בסרט המדע-בדיוני "קוד מקור".
בשנת 2013 לוהקה לסדרת הטלוויזיה "בייטס מוטל" בתפקיד נורמה בייטס.
בשנת 2021 שיחקה בסרט הפשע של אלן טיילור "הקדושים של ניוארק" המהווה פריקוול לסדרת הטלוויזיה המצליחה "הסופרנוס". פרמיגה גילמה את ליוויה סופרנו, אימו של המאפיונר הצעיר טוני סופרנו.
חיים אישיים

בשנת 1997 נישאה פרמיגה לשחקן הצרפתי סבסטיאן רושה, אולם נישואיהם נגמרו ב-2003 והזוג נפרד סופית בשנת 2005. בשנת 2008 התחתנה בשנית, עם רן הווקי, חבר להקת הרוק "Deadsy". לזוג בן ובת.
אחותה הקטנה ממנה ב-21 שנים, טאיסה פרמיגה, גם היא שחקנית.
פילמוגרפיה > קולנוע

בחזרה למלזיה (1998)
סתיו בניו יורק (2000)
15 דקות (2001)
שלגיה: היפה מכולם (2001) - סרט טלוויזיה
אהבה בעידן של כסף (2002)
למצוא את הקול (2002)
לבחור בזכות (2004)
איזה עולם קטן (2004)
המועמד ממנצ'וריה (2004)
מלאכיות מברזל (2004) - סרט טלוויזיה
לא קרה מעולם (2005)
הסגת גבול (2006)
כרוניקה של אקדח (2006)
השתולים (2006)
ג'ושוע (2007)
לעולם לא (2007)
In Transit‏ (2008)
עין תחת עין (2008)
הנער בפיג'מת הפסים (2008)
האמת ורק האמת (2008)
היתומה (2009)
תלוי באוויר (2009)
הפשע של הנרי (2010)
קוד מקור (2011)
Higher Ground‏ (2011) - גם במאית
עזים (2012)
לזמן את הרוע (2013)
השופט (2014)
קרוב יותר לירח (2014)
כתבים מיוחדים (2016)
לזמן את הרוע 2 (2016)
לשרוף את התוכניות שלך (2016)
גבולות (2018)
הנוסע (2018)
המועמד המוביל (2018)
גודזילה: מלך המפלצות (2019)
אנאבל 3 (2019)
סקין (2019)
מדינה שבויה (2019)
לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן (2021)
הקדושים של ניוארק (2021)
עולם משלו (2023)
Origin ‏(2023)
לזמן את הרוע: טקסים אחרונים‏ (2025)
The Salamander Lives Twice‏ (TBA)
Inappropriate Behavior‏ (TBA)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

Roar ‏(1997)
UC: Undercover‏ (2002-2001)
בייטס מוטל (2017-2013)
כשהם רואים אותנו (2019)
הוקאיי (2021)
חמישה ימים בממוריאל (2022)
הערות שוליים

↑  Zack Sharf, Zack Sharf, Vera Farmiga Posts Heartfelt Tribute to ‘Conjuring’ Subject Lorraine Warren, Dead at 92, IndieWire, ‏2019-04-19 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429388405171  PLWABN: 9810678085805606  BIBSYS: 11073456  BNE: XX4672214  BnF: cb162189557 (data)  CANTIC: a10947814  CiNii: DA18759978  GND: 141558776  ISNI: 0000 0001 1681 5755  LCCN: no2001092863  MusicBrainz: ddeee83c-7c41-4906-bbc3-88e708232b4a  NKC: xx0071396  NLK: KAC201330293  NTA: 318875365  SUDOC: 145594017  VIAF: 85765028   WorldCat (עם VIAF): 85765028
ספסל

ערך זה עוסק ברהיט המיועד לישיבה. אם התכוונתם לאתר אינטרנט העוסק בכדורסל ישראלי, ראו .
ספסלי בטון ללא משענת בטיצ'ינו
ספסלי מתכת צבועים וספסל בטון באושנסייד
ספסל הוא רהיט המיועד לישיבה, בדרך כלל של יותר מאדם אחד. לרוב, מוצבים ספסלים במקומות ציבוריים, כגון רחובות, גנים ציבוריים או חדרי המתנה, אך לעיתים ניתן למצאם גם בבתים פרטיים. ספסלים מיוצרים מעץ, מאבן, ממתכת או מפלסטיק.
מקור המילה הוא בלטינית: subsellium – מן sub (למטה, משני) + sella (מושב).
שימושים

סוגים שונים של ספסלים מעוצבים במיוחד עבור נושא מסוים או מתייחסים לשימוש ספציפי, כגון:
ספסלים בבית כנסת או כנסייה. ספסלים מוארכים בעלי מקום מלפנים המשמש להנחת ספר תפילה.
מושב ספסלי הנמצא במכוניות ובו משטח מתמשך לרוחב התא.
ספסל ענישה משמש לשכיבת וקשירת המוענש לשם ביצוע הענישה הגופנית. חלק מספסלים אלה נקראים ספסלי הלקאה.
ספסל (אימון משקולות) משמש לתרגילי כושר, כגון כפיפות בטן.
ספסל לפסנתר מתכוונן לגובהו של האדם היושב עליו, על מנת שזה יוכל להתאימו לפסנתר.
נדנדה תלויה היא ספסל באוויר המטלטל באופן עצמאי ומשמש למשחק ורגיעה.
ספסל בבית המשפט משמש גם עבור הנאשמים ולעיתים אף עבור שאר בעלי הדין.
ביטויים

בבית הלורדים הבריטי מכונים החברים שאינם משויכים לאף מפלגה בשם "קרוס בנצ'רס" ("יושבי הספסלים שממול"), על שום ישיבתם בספסלים שמול יושב ראש הבית. בבית הנבחרים ישנה הבחנה בין חברי הפרלמנט הבכירים היושבים על הספסלים הקדמיים (frontbenchers) לבין הזוטרים היושבים מאחור (backbenchers). בכנסת אין הבחנה מעין זו, ואולם רווח הביטוי "ספסלי האופוזיציה".
"ספסל הנאשמים" הוא כינוי לספסל עליו יושבים הנאשמים בבית המשפט. השימוש בביטוי אינו ייחודי כלפי נאשמים בפלילים, אלא משמש כמטפורה כאשר אדם או קבוצת אנשים מואשמים בעניין מסוים.
בספורט, "שחקן ספסל" הוא כינוי לשחקן בענף ספורט קבוצתי שלא משחק בהרכב הפותח של קבוצתו, אלא ממתין לחילוף על הספסל (המכונה "ספסל המחליפים").
"ספסל הלימודים" הוא כינוי למוסדות חינוך, שריד לשוני מהימים בהם תלמידים ישבו על ספסלים מול מכתבה.
ספסל המְלַמְּדוּת – כינוי לעיסוקו של המלמד ב"חדר" הישן (על שום שהתלמידים היו יושבים על ספסלים ארוכים מסביב לשולחן המלמד).
"ספסלי גטו" - כינוי להפרדה הרשמית במקומות הישיבה של הסטודנטים, שהופעלה כלפי סטודנטים יהודים באוניברסיטאות של פולין בין שתי מלחמות העולם.
"ספסל הלימודים" - כיתה בבית ספר בגרמניה כפי שנראתה בין 1875 ל-1920
ספסלים שונים על המזח בעיר הנמל גטבורג
יושב ראש הכנסת

דליה איציק, בכהונתה כיושבת ראש הכנסת, עומדת לצד שמעון פרס, נשיא המדינה, וג'ורג' וו. בוש, נשיא ארצות הברית. משכן הכנסת, 2008
יושב ראש הכנסת הוא ראש הרשות המחוקקת בישראל, ותפקידו לנהל את ענייני הכנסת, לייצג אותה כלפי חוץ, לשמור על כבודה, על סדר ישיבותיה ועל קיום תקנונה. יושב ראש הכנסת המכהן הוא אמיר אוחנה מסיעת 'הליכוד'.
יושב הראש, או אחד מסגניו, יושב בראש הישיבות בכנסת, מנהל אותן, מעמיד שאלות להצבעה וקובע את תוצאותיה וכן את תוצאות כל הבחירות המתקיימות בכנסת. יושב ראש הכנסת וסגניו מהווים את נשיאות הכנסת, והיא המאשרת את הגשתן של הצעות חוק פרטיות ודחיפותן של הצעות לסדר היום.
בהיעדר נשיא המדינה מישראל או כאשר נבצר מנשיא המדינה למלא את תפקידו, ממלא יושב ראש הכנסת את תפקידו.
מעמד יושב ראש הכנסת

בתוקף תפקידו כיושב ראש הרשות המחוקקת וכממלא מקום נשיא המדינה, יושב ראש הכנסת הוא האדם השלישי בסדרי הקדימה הממלכתיים בישראל, לאחר נשיא המדינה, ראש הממשלה (במצב של ממשלת חילופים, ראש ממשלת ישראל החלופי הוא השלישי ויושב ראש הכנסת הוא הרביעי). הוא אף זכאי להיקבר בחלקת גדולי האומה בהר הרצל, כאחד מראשי המדינה. יושב ראש הכנסת מקבל עדכונים מודיעיניים שוטפים בלשכתו ומחזיק טלפון אדום לשעות חירום בלשכה.
תפקיד יושב ראש הכנסת הוא תפקיד ממלכתי. מרגע שנבחר על ידי הכנסת, הוא מחויב לכל חברי הכנסת מכל סיעות הבית במידה שווה אף על פי שהוא משתייך למפלגה מסוימת, לרוב המפלגה הגדולה בקואליציה. על פי הנוהג הממלכתי בישראל, גם סמכויות טקסיות וממלכתיות יש לפזר בין ראשי המדינה, ולכן פותח יושב ראש הכנסת את חגיגות יום העצמאות בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל אשר בירושלים.
יושב ראש הכנסת, מתוקף תפקידו, מוזמן לכל האירועים והטקסים הממלכתיים ורשאי לנאום בהם אם רצונו בכך. הוא מקבל משלחות וראשי מדינות בכנסת כאשר הם מגיעים ומברך אותם במליאת הכנסת בעת שהותם, נוסע לכנסים ברחבי העולם ומשמש כנציג הכנסת והמדינה הבכיר ביותר במשלחת.
יושב ראש הכנסת נחשב במעמדו מבחינת שכר לשר בממשלה. הוא זכאי להעסיק שלושה עוזרים פרלמנטריים בנוסף לראש לשכה ומזכירות שהוא מקבל מהמשכן. יושב ראש הכנסת מקבל רכב שרד ונהג צמוד, זכאי לשירותי אבטחה מטעם המדינה ורשאי לקבל דירה מטעם המדינה בירושלים אם הוא אינו תושב העיר או סביבתה הקרובה. ליושב ראש הכנסת לשכה פרלמנטרית בכנסת בקומה השנייה בה הוא מקבל אורחים מהארץ וחו"ל.
בחירת יושב ראש הכנסת

תפקיד יושב ראש הכנסת מוסדר בחוק יסוד: הכנסת, חוק הכנסת ותקנון הכנסת.
לפי תקנון הכנסת, יושב ראש הכנסת נבחר על ידי מליאת הכנסת בהצבעה גלויה, בפרק הזמן שבין השבעת חברי הכנסת לבין הקמת הממשלה. לפי חוק הכנסת, לשם הדחת יושב ראש כנסת מכהן (להבדיל ממינוי יושב ראש קבוע) בשל התנהגות שאינה הולמת את מעמדו נדרש רוב מיוחד של 90 חברי הכנסת.
ממועד כינוס הכנסת ועד לבחירת יושב ראש קבוע, מנוהלות ישיבות המליאה על ידי יושב ראש זמני.
עד הכנסת ה־15 – מילא את התפקיד זקן חברי הכנסת.
בכנסות ה־16–20 – מילא את התפקיד ותיק חברי הכנסת, שאינו חבר הממשלה.
החל מהכנסת ה־21 – ממלא את התפקיד יושב ראש הכנסת היוצאת, אם שב ונבחר לכנסת החדשה, ואם לא נבחר ממלא את התפקיד הוותיק בחברי הכנסת שאינו חבר הממשלה.
באופן מסורתי נבחר יושב ראש הכנסת מהסיעה הגדולה בכנסת ונתמך לרוב על ידי סיעות הקואליציה ולעיתים קרובות אף על ידי סיעות אחרות. בחלק מן הכנסות יושב ראש הכנסת נבחר פה אחד עקב מועמדות יחידה וללא מתנגדים או נמנעים.
במספר מקרים יושב ראש הכנסת לא היה מועמד הקואליציה: נחום ניר-רפאלקס היה יושב ראש הכנסת הראשון מאז הקמת המדינה שלא היה ממפלגת השלטון ונבחר על ידי קואליציית ניר, אשר התאגדה כקואליציית אד הוק לצורך בחירתו, בניגוד לרצון מפלגת השלטון, מפא"י, ששאפה למנות לתפקיד את ברל לוקר.
שלמה הלל היה יושב הראש מטעם המערך בממשלת הרוטציה ונשאר בתפקידו גם לאחריה. אברהם בורג, שנבחר כחבר מפלגת השלטון ב-1999, לא נמנה עם מפלגת השלטון אחרי חילופי השלטון ב-2001, במהלך כהונתה של הכנסת החמש עשרה, אם כי מפלגתו הייתה חברה באותה ממשלה.
בשנת 2006 נבחרה לראשונה אישה לתפקיד, דליה איציק מקדימה.
בחירת יושב ראש הכנסת > המשבר הפוליטי-חוקתי בכנסת ה-23

הבחירות לכנסת ה-21 היו הראשונות תחת הסעיף לפיו יושב ראש הכנסת היוצאת הוא שימלא את תפקיד יושב ראש הכנסת הזמני, ולא זקן חברי הכנסת כבעבר. לאחר השבעת הכנסת התקיימה הצבעה ויולי אדלשטיין זכה באמון הכנסת. ראש הממשלה נתניהו לא השיג רוב של 61 ח"כים ולא הוקמה קואליציה, הכנסת פוזרה במקום להחזיר את המנדט לנשיא. בבחירות לכנסת ה-22 המפלגות לא הגיעו לכדי הקמת קואליציה והכנסת פוזרה שנית, זאת כאשר בכנסת זו מילא אדלשטיין את התפקיד באופן זמני.
לאחר הבחירות לכנסת ה-23 התגבש רוב בכנסת לבחירת יושב ראש קבוע שיחליף את היושב ראש בפועל, יולי אדלשטיין. מספר ימים לפני השבעת הכנסת הועברה פנייה רשמית בנושא מטעם מפלגת כחול לבן. יום לפני השבעת הכנסת הודיע אדלשטיין כי לא יאפשר הצבעה על החלפתו ביום השבעת הכנסת, בטענה שהחלפת יושב הראש תסכל את המשא ומתן לממשלת אחדות. בעקבות כך, הוגשו מספר עתירות לבג"ץ בדרישה לחייב את אדלשטיין לקיים את הדיון וההצבעה. היועץ המשפטי לכנסת, עו"ד איל ינון, פרסם חוות דעת בה תיאר חשש מתקלה משטרית, אך גישה זו נדחתה בדיון הראשון ובפסק הדין שניתן בהמשך בבג"ץ. השופט חנן מלצר אמר בעניין החשש מתקלה משטרית שניסיון העבר מלמד כי יושב ראש כנסת שאינו מהקואליציה יכול לעודד את עצמאות הכנסת ולאפשר לה למלא את תפקיד האיזון של הרשות המבצעת.
בפסק הדין מ-23 במרץ, בג"ץ חייב את אדלשטיין לכנס את המליאה לבחירת יושב ראש לא יאוחר מ-25 במרץ. ב-25 במרץ הודיע אדלשטיין על התפטרותו מתפקידו כיושב ראש הכנסת ונעל את ישיבת המליאה מבלי להעלות על סדר היום מינוי יושב ראש כנסת חדש. בכך הייתה אמורה ההצבעה להידחות לשבוע הבא. מאחר שעל-פי תקנון הכנסת, התפטרות יושב ראש הכנסת נכנסת לתוקף רק בחלוף 48 שעות. היועץ המשפטי לכנסת איל ינון דרש מאדלשטיין לקיים את צו בית המשפט, אך האחרון סירב ובכך הפר את צו בית המשפט. בליל אותו היום, בתגובה לעתירה נוספת, העניק בג"ץ לזקן חברי הכנסת, עמיר פרץ, את הסמכות לכנס את מליאת הכנסת לצורך קיום ההצבעה על בחירת יושב ראש כנסת חדש ומילוי צו בית המשפט.
ב-26 במרץ כינס פרץ את מליאת הכנסת וח"כ בני גנץ, שבאותה עת היה חבר הכנסת שעליו הוטל להרכיב את הממשלה, נבחר לתפקיד היושב ראש. ב-17 במאי נבחר יריב לוין ליושב ראש הכנסת במקומו של גנץ.
נשיאות הכנסת

ליושב ראש הכנסת מספר סגנים שאף הם נבחרים על ידי מליאת הכנסת. ביחד הם מהווים את נשיאות הכנסת. כאשר יושב ראש הכנסת נעדר מן הארץ או כאשר נבצר ממנו זמנית למלא את תפקידו, משמש אחד מסגניו ממלא מקום יושב ראש הכנסת (סעיף 20א(ב) לחוק יסוד: הכנסת). אם מועבר יושב ראש הכנסת מתפקידו או שנבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו, משמש אחד מסגניו כיושב ראש הכנסת בפועל (סעיף 20א(ג) לחוק יסוד: הכנסת). את הסגן המשמש בתפקיד מבין סגני יושב ראש הכנסת בוחרת ועדת הכנסת. לממלא מקום יושב ראש הכנסת או ליושב ראש הכנסת בפועל כל הסמכויות המיוחדות בחוק ליושב ראש הכנסת, ובכלל זה לשמש כממלא מקום נשיא המדינה.
ראו גם

הוועדה המסדרת (הכנסת)
הכנסת
מזכיר הכנסת
מנכ"ל הכנסת
סגני-יו"ר הכנסת לדורותיה
ראש הקואליציה
ראש האופוזיציה
ביאורים

↑  כיהן מתוקף היותו יו"ר הכנסת היוצאת בהתאם לסעיף 20 לחוק יסוד: הכנסת, אך לא נבחר לתפקיד והכנסת התפזרה בלי לבחור יושב-ראש.
הערות שוליים

↑  Being a Diplomat in Israel, משרד החוץ, אוקטובר-נובמבר 2008; כללי הטקס בישראל, עמ' 13 (באנגלית)
↑  תקנון הכנסת, פרק ראשון
↑  סעיף 8 לחוק הכנסת
↑  חוק יסוד: הכנסת, סעיף 20
↑  אבישי גרינצייג, ‏האם יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין יכול למנוע את החלפתו?, באתר גלובס, 16 במרץ 2020
↑  טל שניידר, ‏פרשנות: אדלשטיין ביזה את המעמד, הותיר את הכנסת ללא יו"ר וטרק את הדלת, באתר גלובס, 25 במרץ 2020
↑  בג"ץ 2144/20 התנועה למען איכות השלטון בישראל ואחרים נ' יושב ראש הכנסת ואחרים, ניתן ב־23 במרץ 2020
↑  מורן אזולאי, אדלשטיין התפטר מתפקיד היו"ר: "בג"ץ מחריב את הכנסת", באתר ynet, 25 במרץ 2020
↑  ישיבת הכנסת בה הודיע אדלשטיין על התפטרותו, באתר הכנסת
↑  עטרה גרמן, ‏יועמ"ש הכנסת דרש מאדלשטיין לציית לביהמ"ש, הוא סירב, באתר "סרוגים", 25 במרץ 2020
↑  בג"ץ 2144/20 התנועה למען איכות השלטון בישראל ואחרים נ' יושב ראש הכנסת ואחרים, ניתן ב־25 במרץ 2020
↑  אנה רייבה ברסקי, ‏גנץ בנאום ראשון כיו"ר הכנסת: "מתחייב לקדם ממשלת חירום לאומית״, באתר מעריב אונליין, 26 במרץ 2020
↑  יהודה שלזינגר, השר יריב לוין ימונה ליו"ר הכנסת, באתר ישראל היום, 12 במאי 2020
אדולף וגנר

| --- | --- |

 לידה:  1 באוקטובר 1890 Algrange, לותרינגן, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  12 באפריל 1944 (בגיל 53) באד רייכנהאל, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מקום קבורה:  קניגספלאץ 
 השכלה:  האוניברסיטה של שטרסבורג  אוניברסיטת וירצבורג  האוניברסיטה הטכנית של ריין-וסטפאליה באאכן 
 מעסיק:  Bavarian Ministry of Culture 
 תפקיד:  שר הפנים של בוואריה (10 במרץ 1933–21 באפריל 1942)  חבר הרייכסטאג של גרמניה הנאצית 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 פרסים והוקרה:  המסדר הגרמני  צלב הברזל, דרגה שנייה  צלב הברזל, דרגה ראשונה  אות הזהב המפלגתי  מסדר הדם 
 
אדולף וגנר (בגרמנית: Adolf Wagner 1 באוקטובר 1890 – 12 באפריל 1944) היה פקיד ומדינאי במפלגה הנאצית ששימש כגאולייטר של המפלגה במינכן וכשר הפנים של בוואריה במשך רוב תקופת הרייך השלישי.
הוא השתתף בפוטש הכושל במרתף הבירה וקיבל על כך את עיטור מסדר הדם. וגנר מונה לנציב ההגנה של הרייך ושיחק תפקיד מרכזי בגיוס עבודות כפייה. הוא היה מעורב בליל הסכינים הארוכות ובליל הבדולח. במותו קיבל את עיטור המסדר הגרמני, העיטור הגבוה ביותר של המפלגה הנאצית.
ראשית חייו

וגנר נולד באלגרינגן (היום אלגרנז') באלזס-לורן לבנו של כורה פחם ואשתו. וגנר למד בבית ספר עממי מקומי ולאחר מכן בבית ספר תיכון במץ ובפפורצהיים. לאחר ששירת כמתנדב לשנה אחת ברגימנט הרגלים ה-143, למד מדעי הטבע ומתמטיקה באוניברסיטת שטרסבורג לשנה אחת ולאחר מכן לימודי מכרות בRWTH אוניברסיטת אאכן במשך שלוש שנים. הוא קיבל הסמכה כמהנדס מכרות ב-1914, אך כאשר פרצה מלחמת העולם הראשונה התנדב לשירות בצבא הקיסרות הגרמנית. הוא שובץ לרגימנט הרגלים ה-135 כקצין זוטר בחזית המערבית, הוסמך כלויטננט ב-1917 ושירת כמפקד פלוגה וכקצין מטה במטה הרגימנט. הוא נפצע פעמיים, פעם אחת מגז רעיל וב-1918 איבד את רגלו הימנית מתחת לברך. הוענק לו צלב הברזל מדרגה ראשונה ושנייה ושוחרר בסוף המלחמה ב-1918.
לאחר המלחמה חזר וגנר ללורן אך ב-1919 גורש על ידי הרשויות הצרפתיות כאשר האזור הוחזר לצרפת בהתאם לתנאי חוזה ורסאי. הוא עבר לבוואריה ומצא עבודה כמנהל באיגוד כריית הפחם והמתכות המאוחדות בארבנדורף. לאחר מכן עבד כמנהל עסקים בחברת המכרות פינצגאו מעבר לגבול הבווארי באוסטריה. הוא עבד בחברות אלו מ-1919 עד 1929.