stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכה ינון
עשייה ציבורית > תרבות

בשנים 1998–2009 כיהן ינון כראש מנהל תרבות במשרד החינוך, התרבות והספורט, בעת כהונתם של השרים: זבולון המר, יצחק לוי, מתן וילנאי, אופיר פינס-פז, מאיר שטרית, ראלב מג'דלה ולימור לבנת. כחלק מתפקידו זה היה חבר מועצת רשות העתיקות.
בזמן כהונתו נאבק ינון להרחיב את עולם התרבות ולכלול בו יצירות ומיזמים שעד אז לא ניתנה להם במה ותמיכה. הוא תמך וקידם מפעלי תרבות בפריפריה ופיתח פרויקטים כמו סינמטק שדרות, פסטיבל עכו, פסטיבל המשוררים במטולה. ינון שם דגש מיוחד על עולם המוזיקה לכל גווניו, ממוזיקה קלאסית ועד מוזיקה יהודית ואתנית, מחזנות ועד פייטנות וממוזיקה ערבית ועד זמר עברי. באשר למוזיקה קלאסית, ינון עודד ותגמל תזמורות שיזמינו ויבצעו יצירות מקוריות של מוזיקה קלאסית מודרנית ישראלית; באשר למוזיקה יהודית, ינון פיתח את פסטיבל הכליזמרים בצפת, ייסד את כתות האמן הבינלאומיות לכליזמר בגליל ובירושלים וקידם את התזמורת האנדלוסית. פעל לחידוש עולם החזנות באמצעות קונצרטים של יובל חזנות בניהולו המוזיקלי של ד״ר מרדכי סובול, בשיתוף עם התזמורת הפילהרמונית. היה מהיוזמים לשימור ושיפוץ בית ביאליק בתל אביב ובית עגנון בירושלים, ויזם את פרס יהודה עמיחי לשירה בשנת 2000.
מאז צאתו לגמלאות (2010) מכהן ינון כיו"ר וכחבר הנהלה בגופי התרבות הבאים: יו"ר שמורת הטבע נאות קדומים ליד מודיעין; יו"ר תרבות לישראל – פעילות תרבות בפריפריה; יו"ר בית הקונפדרציה ע"ש חיים גורי, מרכז תרבות בירושלים; יו"ר המכון הישראלי לתרגום ספרות עברית; חבר מועצת המוזיאונים; חבר בנאמנות אוהל שם בתל אביב; חבר בהנהלת מרכז הבמה בגני תקווה; חבר בהנהלת יובל האנסמבל הישראלי לחזנות ומוזיקה יהודית; חבר בהנהלת הסינמטק בשדרות; חבר בהנהלת תיאטרון קליפה.
ינון חבר הוועדה המייעצת במספר פסטיבלים: פסטיבל עכו לתיאטרון אחר; פסטיבל 'לא בשמיים' בגליל העליון; כיתות האמן הבינלאומי לכלייזמר; פסטיבל מטולה למשוררים ופסטיבל העוד הבינלאומי; כמו כן, בשנים 2010–2022 היה חבר הנהלת פסטיבל ישראל; חבר הוועד המנהל של האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים; וחבר בהנהלת בית אבי חי (2007-2019).
עשייה ציבורית > תרבות > חברות ושיפוט בוועדות פרסים

חבר ועדת פרס ישראל בתחום התקשורת לשנת 1997 בו זכו שמואל שניצר, חיים יבין, דוד רובינגר
חבר בחבר הנאמנים בפרס עגנון
מייסד פרס יהודה עמיחי וחבר לשעבר בוועדת הפרס
חבר הנהלה בפרס לאה פורת
שופט בפרס התיאטרון
שופט בפרס השרה לרשויות המקומיות בתרבות
ינון שימש בעבר כחבר דירקטוריון של בנק טפחות, טמפו, קרדן, תיא תקשורת
הערות שוליים

↑  מ"ש גשורי, קול ישראל: אנטולוגיה ישראלית-מסורתית לחזנות של כל השנה: ספר הניגונים של הסמינר 'סלה' ובית הכנסת לתלמידים ביל"ו, מיצירותיו ועיבודיו של שלמה רביץ וגדולי החזנים, תל אביב, תשכ"ד
↑  שלומי רוזנפלד, האגודה להתנדבות – חמישים שנות שירות לאומי, ירושלים, 2022
↑  מנחם שמואל, שמ"ע - שירות משפט עברי - באוני' בר אילן, באתר מעריב, ‏2 בינואר 1978
↑   הילה רז, נאמן הקים ועדה ציבורית לבחינת התנהלות לשכת עוה"ד, באתר TheMarker‏, 4 בפברואר 2013
↑  חיים קליר, ניסו להתנקש בך (בטעות)? הביטוח לא יפצה, באתר ynet, 16 בינואר 2011
↑  תגובה: לחיזוק הצביון היהודי, באתר מעריב, ‏2 באפריל 1984
↑  יעל פז־מלמד, הדת פורחת, באתר מעריב, ‏26.10.1984
↑  רפאל מן וציפי גון-גרוס, גלי צה"ל כל הזמן, תל אביב, תשנ"א, עמ' 149-155
↑  נעמה כהן, הרמטכ"ל לא יאלץ אותנו לפטר בגל"צ, באתר הספרייה הלאומית, ‏31 בינואר 1985
↑  רן לוי, 'כך': להזמין את כהנא ל'מוקד', באתר חדשות, ‏28 ביולי 1987
↑  אילנה באום, פורת הנחה בעקבות בג"צ כהנא: חופש ביטוי אך לא הסתה, באתר מעריב, ‏10 באוגוסט 1987
↑  נעמה כהן, חדשות, באתר 27 ביוני 1985
↑  דידי יזרעאלי, העיתונים נגד בעלי החסות, באתר חדשות, ‏18 בפברואר 1986
↑  יעל פז־מלמד, החוק לא מסמיך רשות השידור לשדר פרסומת, באתר מעריב, ‏8 באוקטובר 1984
↑  ריאיון עם עמנואל הלפרין בתוכנית ׳קפה הפוך׳, ערוץ הכנסת, 13 בפברואר 2008.
↑  ח״כ אדיסו מסאלה (עבודה) עתר לבג״צ נגד מתן הפרס לשניצר בשל פרסום מאמר נגד העלאת בני הפלאשמורה לישראל על רקע בריאותי. בעקבות הבג״צ הוועדה דנה שנית במתן הפרס והתנתה אותו בהתנצלות של שניצר. שניצר סירב להתנצל על המאמר וכך נמנע ממנו הפרס.
מיכה ינון עם שר החינוך והתרבות זבולון המר, ועם יו"ר רשות השידור, הח"כ לשעבר אהרון הראל (עבודה) שאותו החליף בתפקיד ב-1992
מיכה ינון עם שרת החינוך והתרבות שולמית אלוני ומנכ״ל רשות השידור מוטי קירשנבאום
מצפה הכוכבים קק

| --- | --- |
שני הטלסקופים במצפה
שני הטלסקופים במצפה
 מידע כללי
 ארגון:  האיגוד של קליפורניה למחקר אסטרונומי
 מיקום:  פסגת מאונה קיאה, הוואי, ארצות הברית
 גובה:  4,145 מטר מעל פני הים
 תאריך ייסוד:  קק I - 1993, קק II - 1996
 טלסקופ ראשי
 סוג:  מחזיר אור
 קוטר:  כל מראה - 10 מטרים
 שטח איסוף:  76 מטר² כל מראה
 אורך מוקד:  17.5 מטר
 הצבה:  אלטאזימוט
 תחום תדרים:  אופטי, תת-אדום קרוב
 קואורדינטות:  19°49′35″N 155°28′27″W﻿ / ﻿19.82639°N 155.47417°W﻿ / 19.82639; -155.47417
  (למפת הוואי מוגדלת) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטמצפה קק(למפת הוואי רגילה) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטמצפה קק
 www.keckobservatory.org
 
המראה הראשית של קק II
הטלסקופים בעת שקיעה
מצפה הכוכבים קק (שמו המלא - W. M. Keck Observatory) הוא מצפה אסטרונומי השוכן קרוב לפסגת הר מאונה קיאה שבהוואי, בגובה של 4,145 מטר, באתר הנחשב אחד הטובים והחשובים בעולם לתצפיות אסטרונומיות. במצפה שני טלסקופים אופטיים זהים, בעלי מראה ראשית בקוטר 10 מטרים, מה שהופך אותם לטלסקופים השניים בגודלם בעולם, אחרי הטלסקופ הקנרי הגדול. שני הטלסקופים יכולים לעבוד יחד ליצירת אינטרפרומטר אסטרונומי יחיד.
מבנה

הטלסקופים האופטיים הגדולים שנבנו במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 הם בעלי מראות ראשיות בקוטר 8–10 מטרים. ייצור מראה בגודל כזה הוא אתגר טכנולוגי לא מבוטל. בגלל אורך הגל הקצר יחסית, נדרש דיוק גבוה מאוד בעיצוב המראה (בשונה מטלסקופ רדיו, לדוגמה), מסדר גודל של עשרות בודדות של ננומטרים. דרך אחת להמחיש זאת היא לדמיין שאם היו מייצרים גוף בגודל כדור הארץ, הסטייה המקסימלית המותרת בגובה פני השטח הייתה קטנה ממטר. קושי נוסף נובע מהעובדה שהעומסים על המראה, עקב משקלה העצמי, כוחות הנוצרים על ידי רוחות וכן כוחות המופעלים עליה בזמן שינוי כיוון הטלסקופ, הם משמעותיים מאוד ועלולים לגרום לעיוותים רגעיים ואף לפגיעה בלתי הפיכה.
אחד הפתרונות האפשריים להתמודדות עם בעיות אלה הוא הרכבת המראה ממספר מקטעים קטנים יותר שקל יותר לייצרם. במקרה זה עולה הצורך לתפעל את אוסף המראות כיחידה אחת ברמת דיוק גבוהה מאוד, והתקדמות זו היא העיקרית שאפשרה את בנייתם של טלסקופים גדולים, כמו אלה של מצפה קק. כל אחת מהמראות הראשיות של טלסקופי קק מורכבת מ-36 מקטעים משושים אשר פועלים יחד כמראה יחידה, בעזרת מערכת אופטיקה פעילה (שאין לבלבל עם אופטיקה מסתגלת). זוהי מערכת נשלטת מחשב של חיישנים ומנועים, המחוברים לבוכנות ורתמות ומשנים את מיקומו של כל מקטע ביחס לשכניו כפעמיים בשנייה, בדיוק של עד ננומטרים בודדים.
המראות עשויות מזכוכית קרמית זרודור, המיוצרת על ידי חברת Schott AG הגרמנית.
כל אחד מהטלסקופים מוצב על כנת אלטאזימוט. ניתוח ממוחשב קבע שסוג זה של כנה מספק את החוזק והיציבות המקסימליים לכמות פלדה נתונה, כ-270 טון במקרה זה. המשקל הכולל של כל טלסקופ הוא כ-300 טון.
שני הטלסקופים מצוידים במערכת אופטיקה מסתגלת (AO), אשר מפצה על הטשטוש שנגרם על ידי אטמוספירת כדור הארץ. המערכת ממומשת במראה משנית בקוטר של כ-15 ס"מ, אשר משנה את צורתה בקצב גבוה מאוד - כ-1000 עד 2000 פעמים בשנייה. כמערכת האופטיקה המסתגלת הראשונה שהותקנה על טלסקופ גדול, במהלך שנות פעילותה עברה המערכת מספר שדרוגים להרחבת יכולותיה. אחד השיפורים כלל התקנת מערכות לייזר ליצירת כוכב ייחוס מלאכותי בשני הטלסקופים.
בנוסף, שני הטלסקופים יכולים לעבוד יחד כאינטרפרומטר קק. המרחק בין שני הטלסקופים הוא 85 מטר, מה שנותן לאינטרפרומטר
הפרדה זוויתית  (בציר אחד) של 5 מילישניות קשת באורך גל של 2.2 מיקרון, ו-24 מילישניות עבור 10 מיקרון (שני אורכי הגל בתחום התת-אדום). מחסור בטלסקופים נוספים לא מאפשר לאינטרפרומטר קק לעבוד במצב פעולה של סינתזת מפתח (aperture synthesis) ולכן העבודה בו התרכזה באינטרפרומטריית ביטול ומדידות קוטר זוויתי. בספטמבר 2005, הושגה במצפה יכולת אינטרפרומטריית ביטול בפעם הראשונה, עם עומק אפס צנוע של פי 100.
מכשור

הטלסקופים מצוידים באוסף גדול של מכשירים, הן מצלמות והן ספקטרוסקופים, המאפשרים ביצוע תצפיות ברוב חלקי התחום הנראה והתת-אדום הקרוב של הספקטרום.
DEIMOS - ספקטרוגרף לצילום חוץ-גלקטי עמוק ומרובה עצמים - בעל יכולת לאסוף תמונת ספקטרום מיותר מ-130 גלקסיות בחשיפה יחידה. במצב פעולה Mega Mask, המכשיר יכול לקחת ספקטרום של יותר מ-1200 עצמים בו-זמנית, על ידי שימוש במסנן צר-סרט מיוחד.
HIRES - ספקטרוסקופ אשל ברזולוציה גבוהה - הגדול והמורכב מבין המכשירים הראשיים של הטלסקופ מפצל את הקרינה המגיעה אליו למדידת עוצמה מדויקת בכל אחד מאלפי ערוצי הצבע שלו. יכולותיו הספקטרליות אפשרו תגליות פורצות דרך רבות, כגון גילוי כוכבי לכת חוץ-שמשיים ועדויות ישירות לתאוריית המפץ הגדול. מכשיר זה גילה כוכבי לכת חוץ-שמשיים יותר מכל כלי וטלסקופ אחרים בעולם.
LRIS - ספקטרוגרף צילום ברזולוציה נמוכה - כלי מדידה לקרינה בעוצמה נמוכה המסוגל ליצור ספקטרום ותמונות של העצמים המוכרים הרחוקים ביותר ביקום הנראה.
NIRC - מצלמת תת-אדום קרוב - מצלמה זו של קק 1 היא בעלת רגישות גבוהה, כך שהיא מסוגלת לגלות שווה ערך לאור נר יחיד על הירח. רגישות זו הופכת אותה לכלי מועיל למחקרים אולטרה עמוקים של היווצרות ואבולוציית גלקסיות, חיפוש אחר פרוטו-גלקסיות וצילום סביבות של קוואזרים. המצלמה סיפקה הזדמנות למחקרים פורצי דרך של המרכז הגלקטי וכן משמשת לחקר דיסקות פרוטו-פלנטריות (סביב כוכבים צעירים) ואזורי יצירת כוכבים מסיביים.
NIRC-2 - מצלמת תת-אדום קרוב מדור שני, העובדת עם מערכת האופטיקה המסתגלת של המצפה ומשמשת לספקטרוסקופיה ויצירת תמונות קרקעיות ברזולוציה גבוהה מאוד בתחום 1–5 מיקרון. מחקרים אופייניים כוללים מיפוי פני שטח של גופי מערכת השמש, חיפוש כוכבי לכת חוץ-שמשיים וכן ניתוח מורפולוגי של גלקסיות רחוקות.
NIRSPEC - ספקטרוסקופ תת-אדום קרוב זה חוקר גלקסיות רדיו בהיסט-לאדום גבוה מאוד, אופן תנועה וסוגי כוכבים הממוקמים קרוב למרכז הגלקטי, אופיים של ננסים חומים, אזורים מרכזיים בגלקסיות יצירת כוכבים, גרעיני גלקסיות פעילות, כימיה בין-כוכבית, פיזיקה כוכבית ומדעי מערכת השמש.
OSIRIS - ספקטרוגרף צילום מדכא-OH לתחום התת-אדום הקרוב - המכשיר, שעובד עם מערכת האופטיקה המסתגלת, לוקח ספקטרום בשדה ראייה קטן כדי ליצור סדרת תמונות באורכי גל שונים. כמו כן, הוא מאפשר לסנן אורכי גל בהם אטמוספירת כדור הארץ היא בעלת בהירות גבוהה עקב פליטה ממולקולות OH (הידרוקסיל), ולכן מאפשר גילוי עצמים חיוורים פי 10 משהתאפשר בעבר.
היסטוריה וארגון

ב-1985, הווארד קק, העומד בראש מוסד קק (הנקרא על שם אביו), החליט לתרום 70 מיליון דולר למימון, תכנון ובנייה של טלסקופ שייקרא על שם הארגון. בסיום תהליך הבנייה, מחיר הקמת המתקן הגיע ל-140 מיליון דולר, והכסף הנוסף גויס על ידי מוסד קק והגיע מתרומות ומענקים פרטיים.
כיום מצפה קק מנוהל על ידי האיגוד למחקר אסטרונומי של קליפורניה, מוסד ללא כוונות רווח שחבר המנהלים שלו כולל נציגים מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה (קאלטק) ואוניברסיטת קליפורניה. נאס"א הצטרפה לשותפות באוקטובר 1996, כאשר קק II החל בתצפיות, 3 שנים לאחר קק I.
זמן תצפית מוקצה על ידי המוסדות השותפים בפרויקט: קאלטק, אוניברסיטת הוואי ואוניברסיטת קליפורניה מקבלות הצעות מחקר ממדענים העובדים במוסדות אלה, נאס"א מקבלת הצעות מחוקרים הפועלים בארצות הברית, והמצפה האופטי האסטרונומי הלאומי (NOAO) מקבל הצעות מחוקרים ברחבי העולם.
ראו גם

הטלסקופ הגדול מאוד
הערות שוליים

↑  Keck Telescope Facts
↑  Hans F. Morian, Peter Hartmann, Ralf Jedamzik, Hartmut W. Höneß. "ZERODUR for Large Segmented Telescopes" (PDF). SCHOTT Glas.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  "Observing". Hawaii.
| אוניברסיטת קליפורניה​ |
| --- | --- | --- |
| קמפוסים | אירוויין • ברקלי • דייוויס • לוס אנג'לס • מרסד • סן דייגו • סן פרנסיסקו • סנטה ברברה •​ סנטה קרוז • ריברסייד​   ​   ​​ |  |
| מחקר | המעבדה הלאומית לוס אלמוס •​ המעבדה הלאומית לורנס ברקלי​ • המעבדה הלאומית לורנס ליברמור • מערכת שמורות הטבע • מצפה הכוכבים ליק • מצפה הכוכבים קק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 8758 7609  LCCN: nr90011358  VIAF: 127107577   WorldCat (עם VIAF): 127107577
מקדש בראן

מקדש בראן (בערבית: معبد بران) הוא מקדש סבאי ליד מאריב, תימן, המכונה גם "כס בילקיס", ששימש כאתר פולחן למלכת שבא ולאל אלמקה.
ב-2023 המקדש ואתרים נוספים באזור הקשורים לממלכת סבא הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
המקדש

המקדש ממוקם ממערב למקדש אוואם, המוקדש גם הוא לאל אלמקה. המאפיינים העיקריים של המבנה הם ששת העמודים בחזיתו והבאר באמצע החצר. בעבר היה ידוע כי קיימים רק חמישה עמודים, עד גילויו של עמוד שישי בשנת 1988. המקדש נחשב למבנה הקדם-אסלאמי הגדול ביותר בתימן.
האתר נחפר בחלקו על ידי משלחתו של ונדל פיליפס (אנ') בשנים 1951–1952. בנוסף לתפקידיו הדתיים שימש המתחם כארכיון, לפי הכתובות המתארות אירועים היסטוריים בממלכת סבא שהתגלו על קירות המקדש.
המקדש היה פעיל במשך 1400 שנה בין 800 לפנה"ס ועד 600 לספירה.
ראו גם

קדם-אסלאם
הערות שוליים

↑  UNESCO Executive Summary
↑  "Landmarks of Ancient Kingdom of Saba, Marib (Yemen) added to UNESCO's World Heritage List". UNESCO (באנגלית). 2023-01-25. נבדק ב-2023-02-05.
↑  RADIOCARBON DATINGS FROM THE ALMAQAH TEMPLE OF BAR’AN, MA’RIB,
מפלדינה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  פסטה 
 מוצא:  איטליה 
 מרכיבים עיקריים:  קמח 
 
מאכל פסטה מאיטריות מפלדינה
מַפְלַדִינֶה (באיטלקית: Mafaldine), הידועה גם בשם Reginette (באיטלקית "מלכות קטנות") או פשוט Mafalda או Mafalde, היא סוג של פסטה בצורת סרט.
היסטוריה

סוג פסטה זה מגיע מאזור נאפולי שם הוא נקרא פעם "fettuccelle ricce" (סרטים מתולתלים). מפלדינה נקרא לכבוד הולדתה של מפאלדה, נסיכת סבויה (ולכן השם החלופי "מלכות קטנות").
מפלדינה מכינים בדומה לפסטה אחרת המבוססת על סרטים כגון לינגוויני ופטוצ'יני. הוא שטוח ורחב, בדרך כלל בערך 1 ס"מ ברוחב, עם קצוות גליים משני הצדדים עם תלתל בקצוות שנשאר מוגדר היטב גם לאחר הבישול.
טריפולינה

הטריפולינֶה (Tripoline) הוא סוג של אטריות פסטה עם סרט, בדומה למפלדינה. זהו סרט עבה מתולם (עם תלם) בצד אחד, ונמצא לרוב בתבשילי פסטה אפויים.
מאמינים שצורת פסטה זו מקורה באזור קמפניה, שם על פי המסורת הרווחת, היא נוצרה בנאפולי לכבוד ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה.
בשנות ה-30, חגגה איטליה הפשיסטית את האימפריה הקולוניאלית שלה על ידי יצירת צורות חדשות של פסטה שמזכירות את רכושה באפריקה: טריפולין (טריפולי), בנגזין (בנגזי), אסאבסי (אסאב) ואביסין (אביסיניה).
הערות שוליים

↑  "Mafaldine", DeCecco
↑  "Mafaldine (Reginette)", Gusti d’Italia S.r.l
↑  "Tripoline". Granoro. נבדק ב-2015-12-11.
↑  "Tripoline", National Pasta Association
משמר החופים האוקראיני

| --- | --- |
 סמל משמר החופים האוקראיני  דגל משמר החופים האוקראיני 
 פרטים
 כינוי:  האבטחה הימית
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 שיוך:  אוקראינה משמר הגבול האוקראיני
 סוג:  משמר חופים
 בסיס האם:  אודסה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 מלחמות:  מלחמת האזרחים באוקראינה
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  נשק קל, ספינות, סיירות
ספינת האבטחה הימית של משמר הגבול האוקראיני, 2012
משמר החופים האוקראיני, הנושא רשמית את השם האבטחה הימית (באוקראינית: Морська охорона), שמו המלא הוא האבטחה הימית של שירות משמר הגבול האוקראיני (Морська охорона Державної прикордонної служби України) והוא מהווה הזרוע הימית העיקרית האחראית לאבטחת חופי המדינה, הגנת האינטרסים האוקראיניים (בתחום הכלכלה והביטחון) בכל אזור ימי שבו הם עלולים להיות בסיכון. אזורים אלה כוללים מים בינלאומיים, חופי אוקראינה, נמלים ומקוות מים בפנים הארץ (כאגמים ונהרות).
משמר החופים אחראי להגנת 1,355 הקילומטרים של הגבולות הימיים מתוך 7,000 הקילומטרים של כלל הגבולות. משמר החופים מכיל 4 יחידות שיושבות בבּלאקלבה, אודסה, איזמעיל וקרצ'י בהתאמה. בעבר התקיימה חטיבת המשחתות במאריופול בחצי האי קרים וחטיבת המשחתות המיוחדת שבסיסה היה ביאלטה (לאחר סיפוח חצי האי על ידי רוסיה היחידות עברו לאודסה). בנוסף ישנה "דנייפר", יחידת כוחות מיוחדים של משמר החופים.
היסטוריה

יצירת המשמר החופים האוקראיני החלה מיד לאחר הכרזת עצמאותה של אוקראינה, באוגוסט 1991, במקביל ליצירת כוחות משמר הגבול האוקראיני. בשנות התשעים כללו כוחות משמר  הגבול האוקראיני אוגדה של 8 סירות משוריינות מפרויקט "דבורה" 1204, המוצבות באזור איזמאיל, שנמסרו לאוקראינה לאחר קריסת ברית המועצות. בשנת 1995, ספינה קטנה נגד צוללות מפרויקט "דניפרו" 1124P הועברה לצי האוקראיני תחת השם ויניציה. מאז 1999, ספינות וסירות של המשמר ממוספרות עם הקידומת BG (באנגלית: Border Guard).
בשנת 2001 יצאה לדרך רפורמה בשירותי משמר הגבול, וכתוצאה מכך ב-31 ביולי 2003 הפכו כוחות משמר הגבול של אוקראינה לשירות הגבול הממלכתי של אוקראינה.
בשנים 2005–2006 נרכשו 52 סירות להגנה על קטעי נהר לשירות משמר הגבול (כגון Galeon-280, UMS-600, Galia-640 ו-Heavy Duty 460). ב-13 ביוני 2007 אימצה ממשלת אוקראינה החלטה בדבר יישום התוכנית הראשונה לסידור ובנייה מחדש של שירותי משמר הגבול עד 2015.
ראו גם

משמר החופים של ארצות הברית
משמר החופים של רוסיה
משולש ורוד

משולש ורוד
משולש ורוד הוא טלאי בצורת משולש שווה-צלעות ורוד העומד על קודקודו ששימש בגרמניה הנאצית לסימון הומוסקסואלים במחנות הריכוז שנאסרו בהתאם להוראות סעיף 175 לחוק העונשין הגרמני, הסעיף שאסר על יחסים אינטימיים בין גברים. החוק הגרמני לא אסר יחסים אינטימיים בין נשים ולסביות לא נחשבו לאיום חברתי פוליטי כמו גברים.
לימים הפך סימון זה לאחד מסמלי הגאווה וסמלי הזכויות של הקהילה הלהט"בית, ולסימון השני הכי מוכר של קהילה זו, אחרי דגל הגאווה[דרוש מקור].
השימוש הנאצי במחנות הריכוז

אסירים במחנות הריכוז אשר זוהו כהומוסקסואלים חויבו לענוד את תג המשולש הוורוד על הבגד העליון, כחלק מהוראות לבישת התגים שחילקה את האסירים לפי "סוג" (ראו איור משמאל). הבחירה בצבע הוורוד להומסקסואלים הייתה מכוונת וסימלה את התפיסה שהם גברים רכרוכיים ונשיים, שגבריותם הצטמצמה במסגרת ההטרוסקסיזם הנאצי. בנוסף, המשולשים הוורודים היו בדרך כלל גדולים יותר ממשולשים אחרים מכיוון שהנאצים רצו שהומוסקסואלים יהיו גלויים במיוחד. לא כל האסירים, תחת סעיף 175 שולחו למחנות ריכוז; קשה לאמוד את מספר ההומוסקסואלים שנאסרו במחנות הריכוז. הסופר היהודי הגאה, ריצ'רד פלנט, העריך בספרו, The Pink Triangle (המשולש הוורוד) שמספר האסירים ההומוסקסואלים ששהו במחנות הריכוז: "בין 1933 ל-1944 נע בין 50,000 ל-63,000". הערכה אחרת טוענת כי בין השנים 1933-‏1945 נעצרו כ-100 אלף גברים על בסיס היותם הומוסקסואלים. 50,000 מהם נשפטו על ידי בתי המשפט ונשלחו לבתי כלא רגילים, בין 5,000 ל-15,000 נכלאו במחנות ריכוז. אחרי ששוחררו מהמחנות, היו מספר אסירים שנכלאו לשנתיים נוספות על בסיס סעיף 175 שלא בוטל.
הנאצים לא סיווגו לסביות כאסירות על בסיס זהות מינית, ורק אסירים גברים הומוסקסואלים נאלצו ללבוש את המשולש הוורוד. לסביות נשאו לעיתים "משולש שחור" שהיה תג של קבוצות שנחשבו "א-חברותיות". אף על פי שהמעצרים המשטרתיים של לסביות היו נדירים יחסית בווינה, בין השנים 1938‏-1945 העומדו לדין 79 נשים על יחסים לא טבעיים.
שלא כמו קבוצות אסירים אחרות, לאחר מלחמת העולם השנייה, רבים מהאסירים שענדו משולש ורוד, לא הוכרו ציבורית כקבוצות אסירים אחרות, במערב ובמזרח גרמניה, והתנהגות הומוסקסואלית נחשבה לפשע. למעשה, התיקון הנאצי לסעיף 175, שהפך את ההומוסקסואליות מעניין פרטי לעבירה נותר ללא שינוי אחרי המלחמה עוד 24 שנים. לאחר עשור של קמפיין ציבורי, ב-2002 ממשלת גרמניה התנצלה בפני אסירים הומואים שהיו במחנות ואלו שנותרו בחיים, קיבלו פיצויים אוטומטית. מהלך זה היה חלק מהחנינה הכללית שניתנה לכל מי שהורשע תחת סעיף 175.
בשנת 2000, תיעד הסרט הדוקומנטרי סעיף 175 חלק מעדויותיהם של 10 מהאסירים שנשארו בחיים.
כסמל להט"ב

בשנות ה-70 החל השימוש במשולש ורוד, לרוב עם קודקוד כלפי מעלה, כסמל למחאה למען זכויות להט"ב וכן כניסיון לחבר היסטוריה קהילתית. בשנות ה-90 החלה השימוש בו גם על ידי התנועה הקווירית. אקדמאים אחדים העלו סברה לפיה השימוש הנרחב במשולש כסמל להט"ב החל לאחר הפרסום בשנות ה-70 של ספר הזכרונות "האיש עם המשולש הוורוד" מאת ניצול השואה היינץ הגר.
הנצחה

משולש ורוד משמש כסמל להנצחת להט"בים שנרדפו ונרצחו עקב נטייה מינית או זהות מגדרית. במשולש ורוד נעשה שימוש בעולם באנדרטות שהוקמו להנצחת קרבנות להט"בים של הרדיפה באירופה, וכן במצבות וטקסי זיכרון. עטיפת ספרו של דורון בראונשטיין, "ההומואים היהודים הקדושים של ברלין" היא משולש ורוד.
אנדרטת ההומואים והלסביות בדרלינגהרסט שבסידני, אוסטרליה.
ההומומונומנט שבמרכז אמסטרדם, הולנד
אנדרטת לקורבנות מחנה הריכוז נוינגמה בהמבורג, גרמניה
פארק המשולש הוורוד בסן פרנסיסקו, קליפורניה
פארק המשולש הוורוד בסן פרנסיסקו, קליפורניה
אנדרטה לזכר קורבנות הומוסקסואלים של המשטר הנאצי בברלין
המצבה על קברו של לנארד מטלוביץ', חייל אמריקאי שהודח מהצבא עקב מדיניות "אל תשאל, אל תספר"
אנדרטה לזכר ההומואים והלסביות שנרדפו בשואה (תל אביב), גן מאיר
ראו גם

משולש שחור
הטלאי הצהוב
סימון אסירים במחנות ריכוז נאציים
הומוסקסואלים בגרמניה הנאצית
מפלט נ'

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אייזק אסימוב 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1951 
 תאריך הופעה ראשונה:  מגזין Galaxy Magazine, גיליון אוקטובר 1951
 
מפלט נ' (באנגלית: C-Chute) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם לראשונה בגיליון אוקטובר 1951 של Galaxy Magazine. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1969 בספר "שקיעה" תחת השם "מפלט-ק", ושוב בשנת 2010 בספר "כתבי אייזק אסימוב כרך 2".
הדגש של הסיפור הוא על הפסיכולוגיה בין קבוצת האסירים, אשר מגיעים מרקעים שונים ובעלי מניעים שונים.
עלילה

במהלך המלחמה הבין-כוכבית הראשונה של כדור הארץ, נלכדת חללית אזרחית הטסה לכדור הארץ על ידי קלורוס, גזע תבוני הנושם כלור. לאחר ההשתלטות על הספינה משאירים הקלורוס רק שניים מבני מינם לשמור על שישה בני אדם הנלקחים כשבויי מלחמה. בני האדם מתווכחים ביניהם, ואף מגיעים לחילופי מהלומות, בנוגע לשאלה מה צריך להיעשות. הדעות נעות בין מתקפה אלימה עד קבלה סבילה של מצבם. סטיוארט, שבילה בעבר זמן תחת שלטון של הקלורוס, אשר סיפקו לו ידיים תותבות לאחר שידיו ניזוקו על ידי כלור, טוען כי הקלורוס הם מומחים בכימיה (ולכן הם יכולים לשמור בקלות על הרכב האוויר ולספק אוכל לשבויים), אך לא מיומנים בהנדסה, ולכן הם גונבים ספינות של בני אדם כדי להשתמש בהן במלחמה.
רק מולן, מנהל חשבונות ביישן, נעים הליכות ונמוך, מוכן לנקוט בפעולה, כדי להחזיר לבני האנוש את השליטה על הספינה. הוא עושה זאת על ידי יציאה דרך מפלט נ' (קיצור של מפלט נפטרים, המשמש לפליטת גופות של מתים לקבורה בחלל. במקור: "C-Chute" קיצור של "Casualty Chute"), וכניסה לחדר הבקרה דרך צינורות קיטור המשמשים לניווט. המעשה מסוכן שכן אם הצינורות יופעלו, מולן ייצלה. מולן מצליח להגיע לחדר הבקרה, ולהרוג את שני הקלורוס על ידי ריסוסם בחמצן.
לאחר מכן מסביר מולן שהמניע שלו לא היה אומץ, כעס או פחד, אלא געגועים לכדור הארץ, אליו לא חזר כבר 17 שנה, וכי הוא לא היה מסוגל להתמודד עם ההמתנה בשבי זמן לא ידוע עד לחזרה לכדור הארץ.
עיבודים

מפלט נ' עובד לתסכית רדיו בסדרה האנתולוגית "X מינוס אחד" ("X Minus One"), ששודרה לראשונה ב-8 בפברואר 1956.
הערות שוליים

↑  הקלטה של התוכנית, רצועה מספר 38
משמר היום (סרט, 2006)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  משמר היום 
 בימוי:  טימור בקממבטוב 
 הופק בידי:  קונסטנטין ארנסט   אנטולי מקסימוב
 תסריט:  סרגיי לוקיאננקו   טימור בקממבטוב
 עריכה:  דמיטרי קיסליוב 
 שחקנים ראשיים:  קונסטנטין חבנסקי   מריה פורושינה
 מוזיקה:  יורי פוטיינקו 
 צילום:  סרגיי טרופימוב 
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  הערוץ הראשון (רוסיה), Bazelevs 
 חברה מפיצה:  ג'מיני פילמס (רוסיה)   פוקס (ארצות הברית)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1 בינואר 2006 (רוסיה)
 משך הקרנה:  132 דקות
 שפת הסרט:  רוסית, ישנן גרסאות דיבוב אנגלי
 סוגה:  סרט פעולה, סרט ערפדים, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט פנטזיה, סרט אימה, סרט בסוגת ספרות עלילה ספקולטיבית 
 תקציב:  $4,200,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   daywatch
 סרט קודם:  משמר הלילה 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
משמר היום (ברוסית: Дневной дозор, "דנבנוי דוזור") הוא שמו של סרט מתח ופעולה רוסי בסוגת הפנטזיה. הסרט עלה לאקרנים ב-2006 בבימויו של טימור בקממבטוב, יליד קזחסטן. הסרט מבוסס באופן רופף על ספר באותו שם מאת סרגיי לוקיאננקו (ראה אור ב-1998) והוא המשכו של הסרט משמר הלילה.
בפסקול של הסרט שולבו מספר שירים של סיריוגה.
דמויות עיקריות

אנטון גורודצקי, איש משמר הלילה וגיבור הסרט (קונסטנטין חבנסקי)
גסר, מנהיג משמר הלילה במוסקבה (ולדימיר מנשוב)
זבולון, מנהיג משמר היום במוסקבה ודמות הרשע הראשית (ויקטור וורז'ביצקי)
הילד ייגור (דמיטרי מרטינוב)
סבטלנה (מריה גורושינה)
אוליה (גלינה טיונינה)
סמיון (אלכסיי מקלקוב)
לנה "גורת נמרים", משנת צורה ממשמר הלילה (אנה סליוסריובה)
אוליה (אליסה) (גלינה טיונינה)
הערפד קוסטיה (אלכסיי צ'אדור)
הערפד הקצב, אביו של קוסטיה (ולרי זולוטוחין)
הערפד אנדריי (איליה לגוטנקו)
הערפדית לריסה, חברתו של אנדריי (אנה דוברובסקאיה)
המכשפה (רימה מרקובה)
איליה "הדוב", משנה-צורה ממשמר הלילה (אלכסנדר סמוילנקו)
מסע המשחקים של מכבי חיפה ב-NBA

מסע המשחקים של מכבי חיפה ב-NBA הוא מסע משחקי קדם-עונה וראווה מסורתי, שעורכת קבוצת הכדורסל הישראלית מכבי חיפה בארצות הברית וקנדה נגד מספר קבוצות מליגת ה-NBA. המסע כולל בדרך כלל שלושה משחקים ונערך בחודשים ספטמבר-אוקטובר, מעט לפני פתיחת העונה בישראל. מסיבה זו מסע המשחקים גורם לדחיית המשחקים של הקבוצה בליגה המקומית. מכבי חיפה מעולם לא ניצחה בכל 21 המשחקים שלה ב-9 העונות בהן התקיים המסע.
היסטוריה

המסע הראשון שערכה הקבוצה היה לפני תחילת עונת 2010/2011, ביוזמתו של הבעלים החדש, ג'ף רוזן, אז שיחקה הקבוצה נגד ניו ג'רזי נטס, והפסידה לה 70–108. מאז נערכו עוד 8 מסעות כאלה לארצות הברית, חוץ מבעונת 2011/2012, אז הייתה שביתת שחקנים שדחתה את פתיחת העונה ב-NBA, ובעונת 2020/2021 עקב מגפת הקורונה. כאמור, מכבי חיפה עומדת על מאזן 0–21 במשחקים האלה, כשהתוצאה הממוצעת היא 82.6-114.2, והפרש ממוצע של 31.5 נקודות. הקבוצות מולן שיחקו הכי הרבה הן פורטלנד טרייל בלייזרס, סקרמנטו קינגס וממפיס גריזליס (3 כל אחת). במהלך המשחקים שיחקה הקבוצה נגד שחקנים מפורסמים וידועים, כמו קובי בראיינט מהלוס אנג'לס לייקרס, דמיאן לילארד מהפורטלנד טרייל בלייזרס וסטפן קרי מהגולדן סטייט ווריורס.