stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2016/2017 בליגה האדריאטית
פיינל פור

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |
 
|   |  1 |   סרביה הכוכב האדום בלגרד | 85 | 57 | 82 | 2 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   מונטנגרו בודוצ'נוסט פודגוריצה | 67 | 63 | 59 | 1 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   מונטנגרו בודוצ'נוסט פודגוריצה | 67 | 63 | 59 | 1 |  |   |   |  1 |   סרביה הכוכב האדום בלגרד | 81 | 84 | 77 |  | 0 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  1 |   סרביה הכוכב האדום בלגרד | 81 | 84 | 77 |  | 0 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  3 |   קרואטיה צדביטה זאגרב | 66 | 73 | 61 |  | 0 |
|  |  2 |   קרואטיה צדביטה זאגרב | 83 | 73 | 87 | 2 |  |   |   |  3 |   קרואטיה צדביטה זאגרב | 66 | 73 | 61 |  | 0 |
|  |  2 |   קרואטיה צדביטה זאגרב | 83 | 73 | 87 | 2 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  3 |   סרביה פרטיזן בלגרד | 76 | 74 | 87 | 1 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
עין אל-סהלה

| --- | --- |
 מדינה / טריטוריה:  ישראל ישראל
 תאריך ייסוד:  אמצע המאה ה-19
 גובה:  380 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,000
 קואורדינטות:  32°29′26″N 35°07′00″E﻿ / ﻿32.4906°N 35.1167°E﻿ / 32.4906; 35.1167 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הכרמל מוגדלת) עין אל-סהלה(למפת הכרמל רגילה) עין אל-סהלה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין אל-סהלה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין אל-סהלה  heמפת  __ בסמ"ה (in English: Basma) [‌השרון (in English: Sharon plain)‌]מצפון: __ ערערה (in English: Ar'ara) מדרום, ממערב וממזרח: __ מועצה אזורית מנשה (in English: Menashe Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
עין אל-סהלה (בערבית: عين السهلة ) הוא כפר ערבי אשר נמצא באזור נחל עירון. הכפר שייך החל משנת 1996 למועצה המקומית בסמ"ה.
בכפר בית ספר יסודי ועל יסודי, 3 קופות חולים, נקודת דואר, שני מסגדים, שני גני חובה. תחנה לבריאות המשפחה שפעלה בכפר פעמיים בשבוע נסגרה בסוף 2015, במסגרת צמצום מספר התחנות.
אוכלוסייה

בכפר כ-2000 תושבים. תושבי הכפר הם ערבים-מוסלמים. הכפר קרוי על שם מעיין אשר היה שייך לשבט אל-סהלה שמוצאו מעזה. באמצע המאה ה-19 הצליח שבט הכבהא להשתלט על אדמות הכפר ולהתיישב בו ובכך הפך להיות השבט היחידי אשר נמצא בכפר. גרות בכפר שתי משפחות, כבהא ובדראן, שהן בעצם משפחה אחת. במהלך מאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 נחשב הכפר לכפר בת של ברטעה. לאחר הקמת מדינת ישראל התחזק מעמדו העצמאי כיישוב נפרד.
שמורת הר אמיר

ליד הכפר נמצאת שמורת הר אמיר אשר ידועה בעצי האלון המצוי שהם שרידים ליער קדום אשר היה באזור נחל עירון. היער נעלם ברובו בגלל שתי סיבות מרכזיות:
כריתת העצים כדי להרחיב את האדמות החקלאיות בעקבות הצמיחה הדמוגרפית באזור נחל עירון במאה ה-20.
כריתת העצים במטרה לייצר פחם שהיה תעשייה דומיננטית באזור עד אמצע שנות ה-60 של המאה ה-20.
הערות שוליים

↑  בג"ץ 8094/15 קבהא ביאן נ' משרד הבריאות
↑  Muhammad Amara, Politics and sociolinguistic reflexes: Palestinian border villages, John Benjamins Publishing Company, 1999, page 12
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פג'ה

| --- | --- |

הכפר פג'ה והאזור סביבו, שנות ה-40 של המאה ה-20
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז לוד
 נפה:  נפת יפו
 שפה רשמית:  ערבית
 תאריך ייסוד:  שנות השלושים או הארבעים של המאה ה-19
 שטח:  4,919 דונם עות'מאני (1945)
 סיבת נטישה:  מלחמת העצמאות
 תאריך נטישה:  15 במאי 1948
 יישובים יורשים:  השכונות קריית אלון, קריית דוד אלעזר, הדר גנים-עמישב, קריית חזני וקריית ספיר בפתח תקווה
 דת:  מוסלמים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  1,570 (1945)
 קואורדינטות:  32°05′18″N 34°54′16″E﻿ / ﻿32.08834444°N 34.90443889°E﻿ / 32.08834444; 34.90443889 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) פג'ה(למפת גוש דן רגילה) פג'ה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פג'ה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פג'ה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
  קטגוריה:דפים עם גרפים מושבתים באופן זמני –  ההרחבה Graph להצגת תרשימים שיחת תבנית:גרף#שימו לב: הגרפים לא מוצגים בוויקיפדיה!!!.
פג'ה (בערבית:  فجّة) היה כפר ערבי בגבול השרון הדרומי ושפלת יהודה, כ-15 קילומטרים מצפון ללוד וכשני קילומטרים ממזרח לפתח תקווה, בגובה של כ-40 מטר מעל פני הים. על פי סקר הכפרים שבוצע בשנת 1945 מנה הכפר 1,570 תושבים, מתוכם 1,200 ערבים ו-370 יהודים, ולאורך כל תקופת המנדט הבריטי גדלה אוכלוסיית פג'ה ב-630%.‏ במהלך מלחמת העצמאות בחודשים מאי ויוני 1948 תושבי הכפר ברחו או גורשו ממנו, ובתיו נהרסו. כיום נמצאות אדמות הכפר בחלקה המזרחי של פתח תקווה; שם הכפר השתמר[דרוש מקור] ככינוי לכלל השכונות בעיר המצויות ממזרח לכביש 40 (דרך ירושלים), בין צומת גנים לצומת סירקין.
היסטוריה

מקור השם "פג'ה" הוא בשיבוש המילה היוונית "פגאי", שמשמעותה "מעיינות". שם זה מופיע במקורות חיצוניים מהתקופה ההלניסטית, כמו גם במקורות יהודיים. בתקופת המשנה התקיים במקום יישוב יהודי הנושא שם דומה לזה היווני, "פוגה". הכפר הוקם בשנות השלושים או הארבעים של המאה ה-19 בידי מהגרים ממצרים, וכן התיישבו בו חלק מהערבים שעזבו את אומלבס לאחר רכישת אדמותיה להקמת פתח תקווה. ככל הנראה, הוקם הכפר באתר שבו היה קיים בתקופת השלטון העות'מאני[דרושה הבהרה] כפר הנושא שם זהה. הכפר היה בנוי על אתר ארכאולוגי ובו שאריות עמודים, מסדי בניינים ובאר.
תושבי פג'ה היו מוסלמים, וכלכלתם התבססה על חקלאות.
בתחילת המאה ה-20 נרכשו חלקים שונים משטחי הכפר על ידי יהודים, לצורך הקמת עין גנים, כפר אברהם ושכונת העובדים בילינסון, שלימים סופחו כולם לעיר פתח תקווה. בשני היישובים התגוררו בשנת 1945 כ-370 איש, ושטחם עמד על כ-1,600 דונם (כ-30% מסך שטחי הכפר).
עם תום מלחמת העולם הראשונה ובמיוחד מאז מאורעות תרפ"א אירעו באזור תקריות אלימות רבות, על רקע המתיחות שבין היהודים לערבים ועל רקע פלילי. בתקופת המרד הערבי הגדול נורו יריות מהכפר לכיוון פתח תקווה.
ב-30 בנובמבר 1947, הותקפו בירי שני אוטובוסים של "אגד" כשני קילומטרים מדרום לפג'ה בידי כנופיה בראשות סייף א-דין אבו כישכ, ושבעה בני אדם נהרגו. האירוע התרחש יום לאחר החלטת החלוקה של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, ולכן רואים את האירוע כיריית הפתיחה של מלחמת העצמאות.
ב-17 בפברואר 1948 תקף האצ"ל את פג'ה, ובעקבות זאת נמלטו חלק מהתושבים ליישוב הסמוך אל-מזירעה. מוכתר הכפר, עבדאללה אל-חאג, סיפק לשירות המודיעיני של ה"הגנה" ידיעות על פעילות הלוחמים בכפר, וכן ביקש לערוך שלום בין הכפר לבין היישובים היהודיים השכנים, למרות עמדת "צבא ההצלה" (שכוחותיו תפסו לאחר מכן את המוכתר ועינוהו).[דרוש מקור] בחודש אפריל של אותה שנה תושבים נוספים עזבו את הכפר וב-9 במאי, בישיבה של אנשי מודיעין, הוחלט לדרוש מן ההגנה לגרש את עשרות התושבים שנותרו שם. ב-15 במאי הביאו אנשי "ההגנה" לפינוי אחרוני התושבים, וביוני הרסו אנשי הקרן הקיימת לישראל את בתי הכפר.
ערב הקמת המדינה שימש הכפר בסיס להתקפות על פתח תקווה. במאי 1947 נרצחו שני יהודים בפתח תקווה ועקבות הרוצחים הובילו לפג'ה. ב-21 במאי פרצה יחידה בפיקודו של שלמה מילר (מפקד מחלקת הטיס של הפלמ"ח לשעבר) לבית קפה בפג'ה במסווה של שודדים כדי לזהות את הרוצחים בעזרת אנשי הש"י (שירות המודיעין של "ההגנה"), אולם יושבי בית הקפה השיבו באש ומפקד הכח נהרג. חבלנים של הפלמ"ח פוצצו את מבנה בית הקפה כשכבר היה ריק מיושביו. יגאל אלון דיווח שגם שלושה ערבים מאנשי הכנופיות נהרגו בפעולה.
לאחר הקמת מדינת ישראל נבנו על אדמות הכפר שכונות של העיר פתח תקווה שבהן שוכנו עולים חדשים (השכונות קריית אלון, קריית דוד אלעזר, "עמישב", קריית חזני וקריית ספיר). מהכפר לא נותר כיום שריד, מלבד קבר שייח' (מקאם) בשכונת קריית אלון ומבנה ששימש כמסעדה בתקופת הכפר וכיום משמש כמרכז תרבות שכונתי.
הערות שוליים

↑  מתוכם 1,580 דונם בבעלות יהודית
1 2  נתוני סקר הכפרים 1945 המנדטורי. היהודים הם תושבי היישובים שהוקמו על קרקעות שנרכשו מתושבי הכפר.
↑  משה ברוור, "הגירה כגורם בגידול הכפר הערבי בארץ ישראל" (מרחבים 2, קובץ מרחבים בגאוגרפיה של ארץ ישראל והמזרח התיכון, 1975, 72-81)
↑  "מעשה ברופא (אחד) בפיגא, שהיה הולך למדינת הים והייתה לו שומרת יבם, ולו אח קטן. משום ר' אלעזר בן צדוק אמרו: תחלוץ, שמא יארע בו דבר ונמצאת זקוקה לבם" (תוספתא יבמות פ"ו, ה"ז) כמו כן, האזכור על "מי פיגה" שהם "מי ביצים" - ויש שהסבירו זאת כ"מי ביצות".
↑  רועי מרום, מלבס: הכפר ותושביו לפני הקמת פתח-תקוה, קתדרה 176, 2020, עמ' 59
↑  אש בסביבות פתח-תקוה, דבר, 27 באוגוסט 1936 
 כדורים עפו מעל כפר סירקין, דבר, 11 באוגוסט 1936 
 מפעולת הכנופיות אמש, דבר, 16 בספטמבר 1936
↑  יואב גלבר, קוממיות ונכבה : ישראל, הפלסטינים ומדינות ערב, 1948,  אור יהודה : דביר, תשס"ד 2004, עמ' 145
1 2  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, הוצאת עם עובד, 1991, עמ' 166–168, עמ' 190
↑  ההשתוללות בפתח-תקוה נמשכת, דבר, 21 במאי 1947
↑  הסתערות על מאורת השודדים בסביבת פ"ת, דבר, 22 במאי 1947
↑  אורי מילשטיין, תולדות מלחמת העצמאות, כרך שני, עמוד 10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007403606505171
פג'ר (לוויין)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מפעיל:  סוכנות החלל האיראנית
 יצרן:  SA Iran, Shiraz
 תאריך שיגור:  2 בפברואר 2015
 משגר:  סאפיר משופר
 אתר שיגור:  מרכז החלל סמנאן 
 משימה
 סוג משימה:  חישה מרחוק
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  LEO
 נטייה:  55.5 מעלות
 אפואפסיד:  470.1 ק"מ
 פריאפסיד:  230.8 ק"מ
 זמן הקפה:  91.4 דקות
 משך המשימה הכולל:  2 בפברואר 2015 – הווה (9 שנים) 
 משך המשימה:  24 יום
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  52 ק"ג
 משקל מטע"ד:  לא פורסם
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  40387
 מאגר המידע הלאומי:  2015-006A
 
פג'ר  (בפרסית: فجر - מילולית "שחר"), הוא שמו של לוויין קטן מפיתוח איראני עצמאי. הלוויין שוגר לחלל ב-2 בפברואר 2015 באמצעות משגר לוויינים מפיתוח איראני. למרות התכנון המקורי, לפיו הלוויין אמור היה לפעול שנה וחצי, הוא חדר לאטמוספירה של כדור הארץ ונשרף ב-26 בפברואר 2015, עשרים וארבעה יום בלבד לאחר השיגור.
מהלך הפיתוח

קיומו של הלוויין נחשף לכלי התקשורת באיראן ביולי 2010. הלוויין הוצג לראשונה במסגרת אירועי השגי הממשלה והמהפכה האיסלאמית ב-7 בפברואר 2011, על ידי נשיא איראן. הלוויין שוגר בפברואר 2015, והיה הלוויין האיראני הרביעי בחלל.
מבנה הלוויין

על פי דוברים רשמיים באיראן הלוויין מיועד למשימה של חישה מרחוק והוא יהיה בעל רזולוציה של כ-150 מטר. ללוויין מערכת הנעה הפועלת באמצעות גז קר (חנקן) מדוחס, והוא מסוגל לבצע שינויים במסלולו.
הערות שוליים

↑  דיווח: איראן שיגרה לווין לחלל, ישראל היום, 2 בפברואר 2015
פבריציו ראבנלי

פבריציו ראבנלי (באיטלקית: Fabrizio Ravanelli; נולד ב-11 בדצמבר 1968 בפרוג'ה שבאיטליה) הוא כדורגלן עבר איטלקי. ידוע בכינויו “penna bianca” ("הנוצה הלבנה") שדבק בו בגלל צבע שיערו.
קריירה > קריירת משחק

ראבנלי שיחק במהלך הקריירה שלו בתריסר קבוצות אירופיות, כולל פרוג'ה, יובנטוס, לאציו, מידלסברו, דרבי קאונטי, אולימפיק מרסיי ודאנדי יונייטד, ובין היתר היה שחקן נבחרת איטליה.
הוא היה אחד מן הכובשים המצטיינים באירופה בסוף שנות ה-90. עם יובנטוס זכה בתארים רבים, אליפות הסרייה א' (1994/1995), קופה איטליה (1994/1995), הסופרקאפ האיטלקי (1995), גביע האלופות (1995/1996, כבש שער במשחק הגמר) וגביע אופ"א (1992/1993).
ב-1996 עבר ראבנלי למועדון הפרמייר ליג, מידלסברו, יחד עם בריאן רובסון. ראבנלי זכה להצלחה בקבוצה, אם כי לא לאורך זמן. הוא כבש שלושער בהופעת הבכורה שלו בקבוצה נגד ליברפול, במשחק הפתיחה של עונת 1996/1997. למרות היותו אחד מהכובשים המצטיינים בליגה, מידלסברו ירדה ליגה בסיום עונתו הראשונה במועדון. הוא בודד עצמו מחבריו לקבוצה ומהאוהדים, כאשר תוך כדי התלונן באופן קבוע על מתקני האימון של המועדון, וגם על העיר עצמה, על אף שמשכורתו הייתה הגבוהה ביותר בפרמייר ליג באותה העת. כאשר שיחק בקבוצה, הוא השתכן בכפר מקומי קטן בצפון יורקשייר, האטון רודבי, באזור בו התגוררו חבריו לקבוצה כדוגמת פול מרסון וגורדן מקווין. הוא נחשב ליקיר הקהילה, לאחר שתרם רבות באירועים חברתיים מקומיים.
ראבנלי הצטרף לדרבי קאונטי בשנת 2001, אך גם קבוצה זו ירדה ליגה בסוף העונה. בעקבות בעיות כלכליות בדרבי, הוא לא קיבל את שכרו עד היום, אף שעזב את הקבוצה כבר בשנת 2003. מאנגליה, עבר ראבנלי לשחק בסקוטלנד, במדי דאנדי יונייטד, אולם גם שם נתקל בבעיות כלכליות.
אחרי הניסיון הכושל שלו בסקוטלנד, ראבנלי שב למדינת לידתו, איטליה, וסיים את הקריירה שלו בפרוג'ה, כאשר ניסה לעזור לקבוצתו במאבקי התחתית.
עבור נבחרת איטליה ראבנלי שיחק במהלך 22 משחקים בינלאומיים, בהם כבש 8 שערים.
כיום ראבנלי עובד כפרשן כדורגל בטלוויזיה האיטלקית. הוא חובב רכיבת אופניים נלהב ויחד עם פאולו בטיני ומאוריציו פונדריסט נטל חלק ברכיבה שנערכה מפירנצה לאסיזי לציון פעולותיו של ג'ינו ברטלי, רוכב עבר נערץ באיטליה, להצלת יהודים במלחמת העולם השנייה..
קריירה > קריירת אימון

ב-8 ביוני 2013 מונה ראבנלי למאמנה של קבוצת אז'אקסיו הצרפתית. ב-2 בנובמבר 2013 פוטר מתפקידו לאחר 5 הפסדים רצופים של הקבוצה.
ב-22 ביוני 2018 מונה למאמן ארסנל קייב האוקראינית.
הערות שוליים

↑  Gino Bartali, un monumento per ricordare l'uomo e l'atleta, אתר ‏ Solobike.it, ‏ 13 ביוני 2008
| נבחרת איטליה – יורו 1996 |
| --- | --- | --- |
|  1 פרוצי •  2 אפולוני •  3 מלדיני •  4 קרבוני •  5 קוסטקורטה •  6 נסטה •  7 דונאדוני •  8 מוסי •  9 טוריצ'לי •  10 אלברטיני •   11 באג'ו •  12 טולדו • 13 רוסיטו •  14 דל פיירו • 15 די ליוויו • 16 די מטאו • 17 פוזר • 18 קזיראגי • 19 קייזה • 20 ראבנלי • 21 זולה • 22 בוצ'י • מאמן: סאקי |  1 פרוצי •  2 אפולוני •  3 מלדיני •  4 קרבוני •  5 קוסטקורטה •  6 נסטה •  7 דונאדוני •  8 מוסי •  9 טוריצ'לי •  10 אלברטיני •   11 באג'ו •  12 טולדו • 13 רוסיטו •  14 דל פיירו • 15 די ליוויו • 16 די מטאו • 17 פוזר • 18 קזיראגי • 19 קייזה • 20 ראבנלי • 21 זולה • 22 בוצ'י • מאמן: סאקי | איטליה |
פאיצה

פאיצה היה לוח קטן עשוי ממתכת יקרה שהעיד על מעמדם של מפקדים בצבא של האימפריה המונגולית.
פאיצות של אורלוקים ושל נויאנים היו עשויות מזהב, עם משקל משתנה לפי דרגתם של בעלי הפאיצות. פאיצה של אורלוק שקלה כ-1,500 גרם ופאיצה של נויאן שקלה כ-600 גרם. הפאיצות של הדרגים הנמוכים יותר היו עשויות מכסף.
הפאיצות שמשו גם כתעודות מעבר ולצורכי קבלת שירותים שונים (סוסים רעננים לרכיבה, מזון וכו'). בנוסף לקצינים, גם שליחים שונים ובני משפחתו של ג'ינגיס חאן צוידו בפאיצות.
עונת 2016/2017 בליגה הלאומית בכדורגל נשים

| --- | --- |
ליגה לאומית בכדורגל נשים
 תקופת התחרות:  8 בנובמבר 2016 – 9 באפריל 2017 (153 ימים)
 מספר משחקים:  60
 מספר שערים:  241 (4.02 בממוצע למשחק)
 מלכת השערים:  אמילי ברנס (הפועל רעננה)   עדי ימיני יחס (הפועל כפר סבא) – 14 שערים
 → 2015/20162017/2018 ←
עונת 2016/2017 בליגה לאומית בכדורגל נשים הייתה העונה ה-8 בליגת המשנה בכדורגל נשים בישראל, תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. העונה הסדירה נפתחה ב-8 בנובמבר 2016 והסתיימה ב-9 באפריל 2017. לעונה זו נרשמו 6 קבוצות בלבד.
לקראת עונה זו שונה שמן של ליגות הנשים בארץ. ליגת נשים ראשונה הפכה לליגת העל וליגת נשים שנייה הפכה לליגה לאומית.
מכבי באר שבע שנשרה מליגת נשים ראשונה לאחר עונה אחת הצטרפה לקבוצות ששיחקו בליגה בעונה הקודמת. מכבי כפר סבא חדלה להתקיים אך פעילות קבוצת הנשים עברה להפועל כפר סבא יחד עם מרבית השחקניות ואנשי הצוות המקצועי. הפועל רעננה הוקמה והצטרפה לליגה.
בעונה זו התקיימו ארבעה סיבובים בני 5 מחזורים כל אחד - 20 מחזורים בסך הכל. כל קבוצה שיחקה 20 משחקים במהלך העונה.
הפועל רעננה סיימה ראשונה, ועלתה לליגת העל בעונה הראשונה לקיומה.
טבלת הליגה הסדירה בסיום העונה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הפועל רעננה | 20 | 15 | 3 | 2 | 43 | 11 | 32 | 48 | העפילה לליגה הראשונה |
| 2 | הפועל באר שבע | 20 | 12 | 3 | 5 | 55 | 25 | 30 | 39 |  |
| 3 | הפועל כפר סבא | 20 | 12 | 1 | 7 | 58 | 30 | 28 | 37 |  |
| 4 | בנות אילת | 20 | 8 | 0 | 12 | 33 | 64 | 31- | 24 |  |
| 5 | מכבי באר שבע | 20 | 4 | 2 | 14 | 25 | 55 | 30- | 14 |  |
| 6 | מכבי צור שלום ביאליק | 20 | 3 | 3 | 14 | 27 | 56 | 29- | 12 |  |
מלכת השערים

| מקום | שם | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראל אמילי ברנס | הפועל רעננה | 14 |
| 1 | ישראל עדי ימיני יחס | הפועל כפר סבא | 14 |
| 3 | ישראל ספיר בוסקילה | הפועל באר שבע | 12 |
| 4 | ישראל נוי אלוש | הפועל באר שבע | 11 |
| 4 | ישראל שיר קדושים | מכבי באר שבע | 11 |
ראו גם

גביע המדינה בכדורגל נשים 2016/2017
עין אל-ג'רבה

| --- | --- |

חפירות עין אל-ג'רבה, 2013
 היסטוריה
 תרבויות:  תרבות ואדי רבה 
 תקופות:  התקופה הכלקוליתית 
 אתר ארכאולוגי
 ארכאולוגים:  יעקב קפלן 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°38′18″N 35°07′23″E﻿ / ﻿32.63833333°N 35.12305556°E﻿ / 32.63833333; 35.12305556
  (למפת הכרמל מוגדלת) עין אל-ג'רבה(למפת הכרמל רגילה) עין אל-ג'רבה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין אל-ג'רבה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין אל-ג'רבה
 
פערור מאתר עין אל-ג'רבה, מעוטר בשני צדיו בתבליטים של דמויות אדם רוקדות שעל פניהן מסכות איל. הכלי התגלה על ידי יעקב קפלן בחפירות באתר ב-1966. הפערור התגלה בשכבות ארכאולוגיות המיוחסות לתרבות ואדי רבה באוסף מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות ולידיעת המזרח בקיבוץ הזורע
עֵין אֶל־גַ'רְבָּה הוא אתר ארכאולוגי של יישוב כלקוליתי קדום מתרבות ואדי רבה, המתוארכת לאלף השישי לפנה"ס. האתר ממוקם בעמק יזרעאל, 20 ק"מ דרומית-מזרחית לחיפה.
גאוגרפיה

האתר ממוקם בחלקה הצפון-מזרחי של רמת מנשה, בתחומי עמק יזרעאל, המשמש – היום כבעבר - נתיב תעבורה מרכזי בין בקעת הירדן לחופי הים התיכון. כיום שוכן האתר בשטחי קיבוץ הזורע.
חפירות וסקרים קודמים

מספר חפירות נערכו בעבר באתר. בשנת 1966 נפגע האתר במהלך עבודות בשטחו. הפגיעה גרמה לחשיפת שרידיו של היישוב הקדום, בעקבותיה התקיימה עונת החפירות הראשונה בראשות ד"ר יעקב קפלן.
שרידים נוספים נחשפו בעקבות עבודות בשטח גם ב-1979, כ-75 מטרים מערבית לשטח שנחפר על ידי קפלן, וחפירת הצלה התנהלה במקום ב-1980, על ידי חבר קיבוץ הזורע, עזרא מאירהוף, במהלכן תועדו שרידים ארכיטקטוניים מרשימים.
בין האתרים הכלקוליתיים הנוספים שנחפרו בסביבתו הקרובה של עין אל-ג'רבה ניתן למנות את תל קירי  (ברוך 1987 ), הזורע (עמנואל ענתי 1971 ; ענתי ואחרים 1973 ; מאירהוף 1988), תל זריק (אושרי 2000), אבו זריק (גרפינקל ומצקביץ' 2002 ) ומשמר העמק, שכבה V ( נמרוד גצוב וברזילי 2011 ). כמו כן בוצע סקר ארכאולוגי באזור על ידי ד"ר עמנואל ענתי ב-1973.
שטח החפירה של קפלן ב-1966 עמד על כ-65 מ"ר והניב ארבעה שלבים של התיישבות כלקוליתית, שהכילו שרידים ארכיטקטוניים וקבורות (ארנסבורג 1970). גובה הצטברות השכבות בין פני השטח לקרקע הבתולה עמד על כמטר אחד בלבד (קפלן 1969:4 ).
חפירות וסקרים קודמים > החפירות החדשות באתר

בשנת 2013 התחדשו החפירות בעין אל-ג'רבה מטעם המכון לארכאולוגיה של האוניברסיטה העברית בירושלים, בראשות קתרינה שטרייט (Katharina Streit) ובשיתוף פעולה עם JVRP - Jezreel Valley Regional Project. במהלך החפירה נחשפו שני שלבי יישוב. השרידים מתוארכים לתקופת הברונזה הקדומה 1 ב' (האלף הרביעי לפנה"ס) ולתקופה הכלקוליתית הקדומה (האלף הששי לפנה"ס). השרידים מתקופת הברונזה כוללים מספר רבדים של בתים אובאליים, מפלסי מחייה, בורות וממגורת אבנים.
השלב הכלקוליתי הקדום כולל מספר רצפות, ושרידים לבנייה בלבני בוץ כמו גם מפלס מטוייח שמתקן עגול קבוע בו. המכלול הקראמי של השלב הכלקוליתי הקדום נשלט על ידי הסגנון הקלאסי של וואדי רבה.
הערות שוליים

↑  Kaplan, J. (1969): ‘Ein el-Jarba. Chalcolithic remains in the plain of Esdraelon. Bulletin of the American Schools of Oriental Research 194: 2–39.
↑  Meyerhof, E. (1982): Ein el-Jarba 1980. Preliminary Report. Metkufat HaEven 17: 79–85
↑  Baruch, U. (1987): The Early Bronze Age, Chalcolithic and Neolithic periods. In: Ben-Tor, A. and Portugali, Y. (eds.): Tell Qiri: A village in the Jezreel Valley. Qedem 24. Jerusalem. 274–299.
↑  Anati, E. (1971): Excavations at Hazorea, in the Plain of Esdrealon. Origini 5: 59–135.
↑  Anati, E.; Avnimelech, M.; Hass, N. and Meyerhof, E. (1973): Hazorea I. Brescia: Archivi 5.
↑  .Meyerhof, E. (1988): Hazorea. Excavations and Surveys in Israel 7-8: 199–200
↑  אושרי א'. (2000): חדשות ארכאולוגיות 34-36:110
↑  Garfinkel, Y. and Matskevich, Z. (2002): Abu Zureiq, a Wadi Rabah site in the Jezreel Valley: Final report of the 1962 excavation. Israel Exploration Journal 52: 129–178.
↑  ע. ברזילי, נ. גצוב (2010): משמר העמק. חדשות ארכאולוגחיות 123.
↑  Anati, E.; Avnimelech, M.; Hass, N. and Meyerhof, E. (1973): Hazorea I. Brescia: Archivi 5.  1973:29-4
↑  Arensburg, B. (1970): The human remains from ‘Ein el-Jarba. Bulletin of the American Schools of Oriental Research 197: 49–52.
↑  Kaplan, J. (1969): ‘Ein el-Jarba. Chalcolithic remains in the plain of Esdraelon. Bulletin of the American Schools of Oriental Research 194: 2–39.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528420105171
עין אל-חילווה

| --- | --- |

 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  דרום לבנון
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  70,000
 קואורדינטות:  33°32′30″N 35°22′40″E﻿ / ﻿33.54167°N 35.37778°E﻿ / 33.54167; 35.37778
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןעין אל-חילווה(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןעין אל-חילווה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
עין אל-חילווה (מערבית: عين الحلوة, מילולית: "המעיין המתוק/היפה") הוא מחנה פליטים פלסטינים הגדול מסוג זה בלבנון. המחנה ממוקם מזרחית לעיר צידון, כ-50 ק"מ מצפון לגבול ישראל.
המחנה הוקם ב-1948 על ידי הוועד הבין-לאומי של הצלב האדום כדי ליישב בו פליטים מכפרים ערביים בארץ ישראל: עמוקה, ספוריה, שעב, טייטבא, מנשייה, א-סימירה, א-נאר, א-ספסאף, חיטין, ראס אל-אחמר, א-טירה ותרשיחא שבנפות צפת ועכו שבגליל העליון. עם תושביו המוכרים של המחנה נמנה הקריקטוריסט נאג'י אל-עלי, שגלה ללבנון עם משפחתו בגיל 10 בעת מלחמת העצמאות.
בתחילת המאה ה-21 התגוררו במחנה למעלה מ-70,000 בעלי מעמד פליט. בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה הגרו אליו פליטים סורים ומצבת האוכלוסייה מתקרבת ל-120,000 תושבים.
מלחמת לבנון הראשונה

ביוני 1982, במהלך מלחמת לבנון הראשונה, התנהלו במחנה עין אל-חילווה קרבות בין לוחמי צה"ל ומאות מחבלים שנלחמו מאחורי אוכלוסייה אזרחית במחנה וסירבו להיכנע. הקרבות סביב המחנה היו קשים וארוכים. המחבלים היו מצוידים באמצעי לחימה רבים. על הקרב בעין אל-חילווה אמר תא"ל יצחק מרדכי, שתחת פיקודו כמפקד עוצבת הגליל פעלו הכוחות שלחמו וכבשו את המחנה: ”מחנה עין אל-חילווה היה המעוז המרכזי של המחבלים בדרום לבנון. מאות מחבלים התבצרו בו בבניינים, בצמתים המרכזיים, בבונקרים ובמחסומים הרבים שהוקמו שם [...] עשינו מאמצים רבים להוציא את האזרחים מתוך מחנה הפליטים, אבל מפקדי המחבלים לא איפשרו את הפינוי. הקרב לכיבושו של מחנה הפליטים עין אל-חילווה היה עיקש ואכזרי [...] ”
לאחר המלחמה

במהלך התקופה שלאחר המלחמה עברו למחנה פליטים ממחנה נבטיה (نبطية), שנפגע קשות בקרבות ומאוחר יותר נחרב. במהלך תקופה זו היוו את הכוח הדומיננטי במחנה ארגונים שנתמכו על ידי סוריה, ובייחוד ארגונו של אבו נידאל.
עד למותו מרסיס פגז בחילופי אש עם צבא דרום לבנון, שלט במחנה מוחמד עארף ("אבו מוג'אהיד"), חבר המפקדה הראשית של חזית ההצלה הלאומית הפלסטינית. הוא נהרג ב-4 בנובמבר 1985. ולפי ידיעות אחרונות היה בדרגה מקבילה לסגן אלוף.
בסוף שנות ה-80 עלה בידי פת"ח להשתלט על מוקדי הכוח במחנה. ב-1993 הצליח כוח בראשותו של מוניר אל-מקדח, המקורב לחזבאללה ולאיראן, להשתלט על המחנה. אל-מקדח השתלב מאז מחדש בפת"ח.
מכיוון שצבא לבנון אינו מורשה להיכנס לשטח המחנה, הוא מכונה לעיתים בתקשורת הלבנונית "אזור עברייני" על ידי התקשורת הלבנונית, ונמלטו אליו מספר רב של מבוקשים על ידי השלטונות הלבנוניים. עיתונאי לבנוני כינה את המתרחש במחנה ב-2004 כ"אנרכיה".
ב-2007 התפתחו עימותים בין הרשויות הלבנוניות לבין גורמים בארגון הטרור הסוני-פונדמטליסטי "פתח אל-אסלאם" (המקורב לסוריה אך גם לאל-קאעידה) אשר פועלים מתוך מחנות הפליטים וארגון טרור אסלאמיסטי-ג'יהאדיסטי נוסף, "ג'ונד א-שאם" (אנ') פועל בלא מפריע מן המחנה.
ב-2007 פרסם היומון הערבי "א-שרק אל-אווסט" כתבה שתיארה את התנאים הקשים במחנה, שהפכו פעילים בתנועות שמאל חילוניות לפעילי ג'יהאד.
מדי פעם ישנם קרבות בין חמושים במחנה ובעימותים בין אנשי פתח וקבוצות איסלאמיות נהרגו 10 אנשים באפריל 2017. ב-18 באוגוסט החלו בעיר עימותים חריפים בין קבוצות חמושות יריבות, ביניהן: פת"ח, חמאס, הג'יהאד האסלאמי, דאעש, ג'בהת א-נוסרה ועוד.