stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לריאה קינגסטון
הערות שוליים

↑  שרבל הלון, אחי נצרת: לריאה קינגסטון חתם לעונה הקרובה, באתר ynet, 7 באוגוסט 2003
↑  משה גוזגל, הפועל ת"א: קינגסטון חתם לשנתיים, באתר ynet, 11 בספטמבר 2003
↑  שירלי בר דיין, ‏לריאה קינגסטון חתם לשנתיים בהפועל ב"ש, באתר ערוץ הספורט, 13 ביולי 2011
| נבחרת גאנה – גביע אפריקה לאומות 2006 |
| --- | --- | --- |
|  1 אג'יי •  2 אנסה •  3 אגיימאנג •  4 קופור •  5 מנסה •  6 פאפו •  7 קינגסטון •  8 סארפיי •  9 טגואה •  10 אפיה •   11 דיקוה •  12 אטראם • 13 פרימפונג •  14 אמואה • 15 פנטסיל • 16 אוו • 17 אדוסיי • 18 יקובו • 19 מוחמד • 20 אדאמו • 21 איסה • 22 מקארתי • 23 דרמאן • מאמן: רטומיר דויקוביץ' |  1 אג'יי •  2 אנסה •  3 אגיימאנג •  4 קופור •  5 מנסה •  6 פאפו •  7 קינגסטון •  8 סארפיי •  9 טגואה •  10 אפיה •   11 דיקוה •  12 אטראם • 13 פרימפונג •  14 אמואה • 15 פנטסיל • 16 אוו • 17 אדוסיי • 18 יקובו • 19 מוחמד • 20 אדאמו • 21 איסה • 22 מקארתי • 23 דרמאן • מאמן: רטומיר דויקוביץ' | גאנה |
| נבחרת גאנה – גביע אפריקה לאומות 2008 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 אג'יי •  2 סארפיי •  3 א. ג'יאן •  4 פנטסיל •  5 מנסה •  6 אנאן •  7 קינגסטון •  8 אסיין •  9 אגוגו •  10 אסמואה •   11 מונטארי •  12 איו • 13 ב. ג'יאן •  14 קומורדזי • 15 בארוסו • 16 דאודה • 17 אסארה • 18 אדו • 19 שילה • 20 קווינסי • 21 אפול • 22 קינגסון • 23 דרמאן • מאמן: לרואה |  1 אג'יי •  2 סארפיי •  3 א. ג'יאן •  4 פנטסיל •  5 מנסה •  6 אנאן •  7 קינגסטון •  8 אסיין •  9 אגוגו •  10 אסמואה •   11 מונטארי •  12 איו • 13 ב. ג'יאן •  14 קומורדזי • 15 בארוסו • 16 דאודה • 17 אסארה • 18 אדו • 19 שילה • 20 קווינסי • 21 אפול • 22 קינגסון • 23 דרמאן • מאמן: לרואה | גאנה |
כוורת (מארז תקליטים)

כוורת הוא מארז תקליטים במהדורה מוגבלת של להקת כוורת שיצא לאור ב-17 ביוני 2022.
רקע

לכבוד יום חנויות התקליטים בשנת 2022 הודיעה חברת התקליטים NMC כי לאחר למעלה משלושים שנה, ייצור תקליטי אלבומי האולפן של להקת כוורת ישוב, ואלה יעברו שיפורי סאונד על ידי פיני שפטר. בנוסף, הודיעה החברה כי יופץ מארז תקליטים צבעוניים-שקופים במהדורה מוגבלת היכיל את טרילוגיית אלבומי האולפן של הלהקה בעיבוד המחודש.
יומיים לאחר שהמארז הופץ, נודע כי מלאי המארזים אזל ולא ברור אם ייצורם ישוב.
תכולת המארז

שלושה תקליטים צבעוניים-שקופים.
שלושה שירונים.
כרזה המכילה תמונה של חברי הלהקה עם סמליל האלבום צפוף באוזן.
רשימת השמעה

תקליט 1 (לבן) - סיפורי פוגי
תקליט 2 (ירוק) - פוגי בפיתה
תקליט 3 (כתום) - צפוף באוזן
הערות שוליים

↑  כוורת – מארז שלושת האלבומים על גבי תקליטים צבעוניים במהדורה מוגבלת, באתר ביטניק
↑  דני סנדרסון, כוורת – מארז התקליטים בוויניל, באתר דני סנדרסון
↑  שי להב, ‏צפוף באוזן: כמה תובנות מהמארז החדש של להקת כוורת, באתר מעריב אונליין, 1 ביולי 2022
לה בוקריה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שוק מקורה 
 כתובת:  la Rambla, 91 
 מיקום:  אל רבאל 
 מדינה:  ספרד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1836
 תאריך פתיחה רשמי:  1836 
 סגנון אדריכלי:  נאו-קלאסיציזם, cast-iron architecture, מודרניזם קטלאני 
 קואורדינטות:  41°22′55″N 2°10′20″E﻿ / ﻿41.38194444°N 2.17211111°E﻿ / 41.38194444; 2.17211111
 www.boqueria.info
  (למפת ברצלונה מוגדלת) לה בוקריה(למפת ברצלונה רגילה) לה בוקריה
 
הכניסה לשוק
מֵרְקַט דֵּה לַה בּוֹקֶרִיַה (בקטלאנית: Mercat de la Boqueria) הוא שוק מזון גדול ומטופח בברצלונה עם כניסה משדרת לה רמבלה. השוק שנחשב בעיני רבים כאחד משוקי האוכל הטובים בעולם (בשנת 2010 הוא נבחר על ידי המגזין טיים אאוט כשוק האוכל הטוב באירופה). נקרא גם מרקט דה סנט ז'וספ (Mercat de Sant Josep) על שם מנזר שהיה באזור ונהרס תוך כדי תהליך החילון שעברה העיר ברצלונה.
פעילות

השוק מתמחה במוצרי מזון טריים באיכות גבוהה, ומהווה אטרקציה תיירותית בשל צבעוניותו המרשימה וההיצע המגוון. דוכני השוק שונים מאוד מהמקובל בשווקים ישראליים. קירות הדוכנים מחופים אריחי קרמיקה, משטחי התצוגה מנירוסטה בוהקת. בדוכנים רבים המוצרים מוצגים מאחורי זכוכית. גם בדוכנים בהם הסחורה מוצגת ללא חציצה, כמו דוכני פירות וירקות רבים, אין הקונים בוחרים בעצמם את פריטי המזון אלא מבקשים מהמוכר והוא בוחר עבורם, שוקל ואורז.
דוכני הפירות מציעים לרוב למכירה גם כוסות של מיצי פרי שהוכנו במקום, ומוצגות על גבי קרח.
כמו כן מוצעים פירות קלופים ופרוסים, חלקם בעיצובים מיוחדים, הנמכרים לאכילה מיידית, בליווי מזלג חד-פעמי.
דוכני הבשר מציגים בשר חתוך לנתחים ומוכן לטיפול הטבח, או פורסים נתחים, לבקשת הלקוח. בדוכני הדגים ופירות הים ניתן לרכוש חלק מהמוצרים כשהם עדיין חיים. דוכני הנקניקים ודוכני הגבינות מגוונים מאוד, ובדוכני מאפה נמכרים לחם ומאפים הנאפים במקום. דוכנים אחרים מתמחים בממתקים, בפירות יבשים, בתבלינים ובבקבוקי משקה, אף הם בגיוון עצום ובעיצוב מושקע.
את השוק מנהלת עמותה מסודרת הדואגת לסדר וארגון שבו בנוסף היא מקיימת בו סיורים, הדרכות וסדנאות בישול קאטלוניות למבוגרים ולצעירים.
גלריה

דוכן נקניקים וגבינות
דוכן פירות ים
בקדמת התמונה דוכן ממתקים, מאחור דוכן פירות יבשים, מיני פיצוחים ובקבוקי משקה
דוכן פירות, בקדמתו פירות פרוסים, ארוזים עם מזלג חד-פעמי
הכניסה לשוק משדרת לה רמבלה
דוכן פירות וירקות במרקט דה לה בוקריה
דוכן בשר
לה אמיסטאד

ערך זה עוסק בספינת עבדים. אם התכוונתם לפארק בינלאומי בקוסטה ריקה ובפנמה, ראו .
| --- | --- |

"לה אמיסטאד" ליד לונג איילנד, ניו יורק, 26 באוגוסט 1839; משמאל לה ספינת המכס "וושינגטון". ציור שמן, שם הצייר אינו ידוע.
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  ספינת עבדים
 צי:  ספרד, הבעלים:ראמון פרר
 דגל הצי:  
 ציוני דרך עיקריים
 תקופת הפעילות:  לפני יוני 1839 – אוקטובר 1840
 אחריתה:  נמכרה על ידי שירות המרשלים של ארצות הברית לבעלים אמריקאים ושמה הוחלף ל-Ion.
 מיקום:  41°21′40″N 71°57′58″W﻿ / ﻿41.361°N 71.966°W﻿ / 41.361; -71.966 
 מידות
 אורך:  120 רגל (37 מ')
 נתונים טכניים
 מספר תרנים:  2
 סוג המעטה:  מעטה סקונר
 
אמיסטאד (בספרדית: La Amistad, "הידידות") הייתה ספינת עבדים ספרדית שיצאה ב-1839 מהוואנה אל פוארטו פרינציפה (Puerto Principe, כיום קמגואיי) בקובה. בספינה הובלו חמישים ושלושה עבדים בתת-תנאים, חלקם הושלכו לים ואחרים מתו. במהלך ההפלגה השתלטו האפריקאים על הספינה בהנהגתו של אפריקני צעיר בשם ג'וזף סינקה, והרגו את רב החובל וחלק מאנשי הצוות. הם הכריחו את נווט האונייה להשיטה לאפריקה, אך המלחים הספרדים הסיטו בחשאי את הספינה מדרכה לכיוון צפון. בעודה בדרך נתפסה "אמיסטאד" על ידי ספינת המכס האמריקאית "וושינגטון" והושטה אל נמל ניו הייבן. אז החל אחד המשפטים המסעירים בתולדות ארצות הברית, "ארצות הברית נגד לה אמיסטאד". קדמה לו "פרשת דרד סקוט".
ספרד האשימה את האפריקאים בשוד ימי. נשיא ארצות הברית, מרטין ואן ביורן, יצא גם הוא נגד האפריקאים על מנת לקנות את תמיכתם של אנשי הדרום בבחירתו מחדש לנשיאות. אנשי הדרום תבעו לשפוט את האפריקאים בבית דין פדרלי באשמת רצח ושוד. ג'ון קווינסי אדמס, בתמיכת מתנגדי העבדות, ייצג את העבדים. הוא טען כי החוק הספרדי אוסר על סחר עבדים ומנוגד לזכות חירות האדם. בסופה של הפרשה זוכו האפריקאים החשודים, שוחררו והוחזרו למולדתם.
בקולנוע

סרט הקולנוע "אמיסטאד" משנת 1997 מבוסס על מרד העבדים בספינה ועל המשפט שנערך לאחריו. את הסרט ביים סטיבן ספילברג ומשחקים בו אנטוני הופקינס בתפקיד ג'ון קווינסי אדמס ודג'ימון הונסו בתפקיד ג'וזף סינקה.
לקריאה נוספת

ויליאם א' אואנס, מרד העבדים. מאנגלית: שמואל שיחור. הוצאת עמיחי 1966.
Rediker, Marcus (2012). The Amistad Rebellion: An Atlantic Odyssey of Slavery and Freedom.
מודל אופסלה

מודל אופסלה הוא מודל תאורטי מתחום הניהול הבינלאומי המשמש לתיאור תהליכי בינאום חברות. בבסיס המודל עומדת התפיסה לפיה חברות יפתחו פעילות בינלאומית באופן הדרגתי ולאורך זמן. דפוס הרחבת הפעילות הבינלאומית יונחה על ידי חדירה הדרגתית ממדינות הקרובות פסיכולוגית למדינת המקור למדינות הרחוקות פסיכולוגית ממדינת המקור.
המודל נקרא על שם קבוצת חוקרים מאוניברסיטת אופסלה בשוודיה אשר פיתחו אותו במהלך שנות ה-70 של המאה העשרים, ונודע גם כאסכולת אופסלה.
לפי המודל, תהליך החדירה לשוק זר מתחיל ממצב של אי מעורבות בייצוא למעורבות חלקית וספורדית בייצוא ישירות ממדינת המקור. בשלב השני החברה מקיימת ייצוא למדינת יעד מסוימת דרך מפיץ או סוכן מקומי ללא נוכחות פיזית במקום. בשלב השלישי החברה פותחת משרד מכירות מקומי במדינת היעד. ובשלב האחרון החברה פותחת ומנהלת מתקני ייצור במדינת היעד.
ההיגיון המנחה את המעבר משלב אחד לשני הוא תהליך למידה הדרגתי בו החברה ומנהליה משפרים את הבנתם ותפיסתם את שוק מדינת היעד, הפוטנציאל המסחרי שלו, התנאים הממסדיים והמסחריים הייחודיים לו ואת המסגרת התרבותית האופיינית לו. תהליך למידה זה מלווה במחויבות גוברת לשוק היעד בהשקעת משאבים הולכת וגוברת בכסף, הון אנושי וזמן.
בשלבים הבאים החברה שוקלת הרחבת פעילות לשווקים זרים אחרים, כשהעיקרון המנחה הוא מעבר משווקים קרובים פסיכולוגית לשווקים מרוחקים פסיכולוגית. קרבה או מרחק פסיכולוגי מאופיינים על ידי מידת הדמיון במסגרות המימסדיות והמסחריות, התרבות הלאומית והשפה בין מדינת המקור של החברה ומדינת היעד.
עיקר הביקורת כנגד המודל מופנית כנגד המימד הדטרמיניסטי שלו, המכתיב כיוון התפתחות מסוים ולאורך שלבים מוגדרים. בפועל מחקרים שונים הראו כי חברות לא בהכרח פועלות לפי תכתיבי המודל ולעיתים מדלגות על שלבים מסוימים בהתאם לתנאים משתנים. כמו כן, נמצא גם כי חברות יכולות לנוע בכיוון המנוגד לתכתיבי המודל בתהליכים של נסיגה משווקים תחת תנאים מסוימים.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאיר עמר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1999–2012 (כ־13 שנים)
 עיסוק:  פזמונאי ‏•‏‏ מלחין ‏•‏‏ מעבד ‏•‏‏ מפיק מוזיקלי
 שפה מועדפת:  עברית
 שיתופי פעולה בולטים:  שרית חדד ‏•‏‏ ירדנה ארזי ‏•‏‏ דנה אינטרנשיונל ‏•‏‏ קובי פרץ
מאיר עמר (ידוע בשם הבמה שלו, ביג אם) הוא פזמונאי, מלחין, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי. במרוצת השנים עבד עם מספר אמנים ישראלים, והיה חבר בלהקת טיפקס ובנערי רפול.
ביוגרפיה

עמר הצטרף ללהקת טיפקס בשנת 1999 עם הוצאת האלבום דיסקו מנאייק. הוא הפיק את כל רצועותיו, כשהמוכרות ביניהן הן "סמי וסומו", "שלוש בלילה" והדואט עם שרית חדד "כשאני איתך אני כמו דג", שהגיע למקום השביעי במצעד סוף השנה של רשת ג'. אולם שיתוף הפעולה הראשון בינו לבין הלהקה היה שנה קודם לכן, כשהוציאו את המיני-אלבום העצב עבר לגור כאן.
בשנת 2000 הפיק עבור חיים אוליאל את אלבום הבכורה שלו, "סנדוק לעג'ב". מתוך האלבום זכה השיר "סימני סערה" להצלחה מסחרית גבוהה בישראל, ואף הגיע למקום החמישי במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשנת 2001 יצא אלבומה השביעי של טיפקס, יושבים בבית קפה, שגם בו כל רצועתיו הופק על ידי עמר. הסינגל המוביל מתוכו, "יושבים בבית קפה", הגיע למקום השני במצעד השנתי של ה'תשס"א, והפך לשירו המצליח ביותר של עמר במצעדי הפזמונים. באותה שנה חבר לאיתי זילברשטיין, והם ייסדו את הצמד המוזיקלי "נערי רפול". אלבומם הראשון, "אהבה כתומה", יצא באותה השנה וכלל את השיר "החבר'ה הטובים" – שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה החבר'ה הטובים.
בשנת 2003 זכה הצמד להצלחה ראשונה ככותבים: "קצת משוגעת" של שרית חדד, שהגיע למקום ה-12 במצעד השנתי של ה'תשס"ג. שיר נוסף בעיבודם מאותה שנה הוא "אני לא זמין" בביצועו של מושיק עפיה. לאחר מכן פורסם אלבום אוסף של טיפקס בשם כל הלהיטים, ובו נכלל השיר "ריקודי עמבה" שהפקתו של עמר.
בשנת 2004 הלחין הצמד את השיר "אני אוהב אותך" לקובי פרץ, והשתתפו בהפקת השיר "חגיגה" של חדד. בשנת 2006 פורסם אלבומה של טיפקס, רדיו/מוזיקה/עברית. גם בו עיבד עמר את מרבית רצועותיו. בשנת 2012 הפיקו נערי רפול את שירן של ירדנה ארזי ודנה אינטרנשיונל "כשהגברים רוקדים".
הערות שוליים

↑  מצעד השנתי תשנ"ט (1999), פזמונט
↑  סימני סערה, פזמונט
↑  יושבים בבית קפה, פזמונט
↑  מצעד השנתי תשס"ג (2003), פזמונט
↑  אני לא זמין, פזמונט
↑  ריקודי עמבה, פזמונט
ליסה בונה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בנובמבר 1967 (בת 56) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Lisa Michelle Boney 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 מקום לימודים:  תיכון בירמינגהאם 
 בן או בת זוג:  ג'ייסון מומואה (2017–2022) 
 צאצאים:  זואי קרביץ, לולה מומואה, נקואה-וולף מומואה 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
ליסה בונה (באנגלית: Lisa Bonet; נולדה ב-15 בנובמבר 1967) היא שחקנית אמריקאית-יהודייה. התפרסמה לראשונה בנעוריה כשגילמה את דניס הקסטבל בסיטקום "משפחת קוסבי".
ביוגרפיה

נולדה בשם ליסה מישל בונה (Lisa Michelle Bonet) בסן פרנסיסקו, שבקליפורניה, ארצות הברית לאלן בונה, זמר אופרה אפרו-אמריקאי ממשפחה נוצרית, ולארלן ג'ויס ליטמן (1940-1998), מורה יהודייה ממוצא אשכנזי. הוריה נפרדו סמוך לאחר לידתה ואמה עברה לעמק סן פרננדו וגידלה את בתה לבדה. לה חמש אחיות-למחצה ושני אחים-למחצה מנישואיו של אביה לדברה צ'רץ. בוגרת בית הספר התיכון בירמינגהאם שבוואן נייס, קליפורניה. מאוחר יותר, למדה משחק ב-Celluloid Actor's Studio בצפון הוליווד.
קריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בגיל 17 החלה לגלם את דניס האקסטבל בסיטקום "משפחת קוסבי".
חיים אישיים

בגיל 20 נישאה לראשונה, בשנים 1987–1993, למוזיקאי האמריקאי ממוצא יהודי לני קרביץ, ונולדה להם בת, השחקנית זואי קרביץ. מאז 2017 נשואה לשחקן ג'ייסון מומואה, הצעיר ממנה ב-12 שנה, ולהם בן ובת. בינואר 2022 הודיעו השניים כי הם נפרדים.
פילמוגרפיה חלקית > קולנוע

1983 – Sound of Sunshine - Sound of Rain
1987- ליבו של אנג'ל
1993 – Bank Robber
1994 – Dead Connection
1994 – New Eden
1998 – אויב המדינה
2000 – נאמנות גבוהה
2002 – Lathe of Heaven
2003 – בייקר בויז
2014 – הדרך לפלומה
פילמוגרפיה חלקית > טלוויזיה

1984–1992 - משפחת קוסבי
1987–1993 – עולם אחר
החיים על מאדים – 2008–2009
הדרך האדומה - 2015-2014
ריי דונובן – 2016
הערות שוליים

↑  לפי מקורות אחרים ב-16 בנובמבר
↑  "A LIFE LESS ORDINARY"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007315109405171  PLWABN: 9810673459605606  BIBSYS: 5013749  BNE: XX1094456  BnF: cb140403816 (data)  GND: 140984828  ISNI: 0000 0000 7822 8874  LCCN: no97043866  MusicBrainz: 3087cf61-c39a-426f-b9a3-b4abb90ce509  NKC: xx0108972  NLK: KAC2020M3318  NTA: 073262889  SNAC: w6jq1wf0  SUDOC: 06058016X  VIAF: 38981782   WorldCat (עם VIAF): 38981782 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לרינץ מסארוש (נזיר)

| --- | --- |
 לידה:  5 בספטמבר 1466 מגיאסו, הונגריה 
 פטירה:  1514 (בגיל 47 בערך) קולוז'וואר = קלוז', טרנסילבניה, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 
לרינץ מסארוש נאג'בוטו (בהונגרית: Nagybotú Mészáros Lőrinc;‏ 5 בספטמבר 1466 – 1514) היה נזיר פרנציסקני הונגרי, אחד מסגניו של ג'רג' דוז'ה בהנהגת מרד האיכרים בראשות ג'רג' דוז'ה בטרנסילבניה והונגריה.
ביוגרפיה

לרינץ מסארוש נולד בשנת 1466 במגיאסו בצפון הונגריה (כיום - במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן). היה בנו של הקצב גרגיי מסארוש (מובן שם המשפחה "מסארוש" הוא "קצב").
המסורת מספרת שלמד אצל קרוב משפחה, טמאש קצ'קש ביישוב אסלו באותו אזור. הצטרף למסדר הפרנציסקני.
בשנת 1514 הצטרף מסארוש למרד בראשות ג'רג' דוז'ה שבו נודע כ"כומר לרינץ מסארוש מצלגד" יחד עם ברבאש והדספוט הסרבי סטפאן סיליאנוביץ' עמד בראש כוחות המורדים שפעלו בצפון ובדרום הממלכה ההונגרית עם משימה לקומם למאבק את עניי האזור. השתתף במצור על טמשוואר (טימישוארה).
הגדודים ניסו להמשיך במאבק בפיקודו ונחלו כמה הצלחות בחבל ביהור אבל ביולי 1514 הצליח הארכיבישוף מקלוצ'ה פאל טומורי להפריד בין כחות המורדים השונים באמצעות הבטחות כוזבות ושכנע את חלק מהם לשוב לבתיהם. בעת המצור על מבצר ביהור (ביהריה) בסוף יולי, הובס מסארוש על ידי פאל טומורי ונפל בשבי. 3000 איכרים מורדים נהרגו. מסארוש הובא לבירת טרנסילבניה, קולוז'וואר ונענש בעינויים והוצאה להורג פומבית בכיכר העיר על ידי העלאה על שיפוד ואחר כך העלאה באש.
הנצחה

בית ספר היסודי האזורי ביישוב מגיאסו בהונגריה נושא את שמו.
קיבלו את שמו רחוב ברובע התשעה עשר של בודפשט וכיכר ברובע השמיני (כיכר הכומר לרינץ -Lőrinc pap tér) ורחוב בעיר גיור.
בית ספר יסודי רומי-קתולי ביישוב צגלד נקרא על שמו עד ספטמבר 2009 כששמו הוסב ל"הצלב הקדוש".
לקריאה נוספת

, C.Căzănișteanu, V.Zodian, A. Pandea - art.Gh.Doja - Comandanți militari - Dicționar, Editura științifică și enciclopedică București 1983
מאיר פוזנר (מוזיקאי)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1890 פלוצק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  8 בפברואר 1931 (בגיל 41 בערך) 
 
מאיר פוזנר (בכתיב יידי: פּאָזנער; בלועזית: Meyer Posner;‏ 1890, פלוצק – 8 בפברואר 1931, ארצות הברית) היה מלחין, מנצח, ומעבד בתחום המוזיקה היהודית, היידיש והחזנות, שפעל בניו יורק בעשורים הראשונים של המאה ה-20.
שנים מוקדמות

מאיר פוזנר נולד בפלוצק שבפולין הקונגרסאית (ב"תחום המושב" שבאימפריה הרוסית) בשנת 1890. את השכלתו היהודית המוקדמת רכש בעיר לודז', ובשלב מסוים היגרה משפחתו ללונדון. בסביבות שנת 1910 מונה פוזנר למנצח המקהלה ב"בית הכנסת האורתודוקסי Borough Synagogue שברובע סאת'ק. באותה תקופה חיבר פוזנר נעימה פופולרית לשירו של המשורר מוריס רוזנפלד "הערבסט בלעטלעך" (עלי סתיו). במקביל למד מוזיקה בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה, וסיים ב-1914. בשנת 1916 מונה למנהל המוזיקלי והמנצח של בית הכנסת הגדול שברחוב דיוקס פלייס (Dukes Place). בלונדון חיבר פוזנר אופרטה בעברית בשם "עזרא ונחמיה" וכן גרנד אופרה בכותרת "שאול". הפרטיטורות של שתי היצירות לא שרדו.
ארצות הברית

בשנת 1919 היגר פוזנר לארצות הברית, והחל לכהן כמנהל מוזיקלי ומנצח של מקהלת "חוג הפועלים" (ארבעטער רינג). בתפקיד זה כיהן עד מותו בשנת 1931. עבור מקהלה זו הלחין, עיבד ותזמר שירים רבים ביידיש למקהלה, לפסנתר ולתזמורת. חלק מעבודות אלו יצאו לאור על ידי חברת מטרו מיוזיק.
ב"שנות העשרים הסוערות" היה פוזנר לאחת הדמויות הבולטות בסצנת המוזיקה היהודית בניו יורק וניו ג'רזי. בשנת 1922 הלחין וניצח על מוזיקה למחזות ביידיש "אַ מאָל איז געווען אַ מעשה" (היה היה מעשה), ו"דאָס גרויסע געווינס" (הזכייה הגדולה). בשנת 1923 פרסם סדרת כתבות בנושא מוזיקה בעיתון היהודי "דער טאָג" ("היום"). באותה שנה מונה למנצח המקהלה בבית הכנסת "אוהב צדק" שליוותה את החזן יוסל'ה רוזנבלט. כמו כן ליווה את החזנים מרדכי הרשמן, דוד רויטמן ויוסף שליסקי בקונצרטים. פוזנר אף הלחין מספר לא מבוטל של יצירות חזנות, ברובן עבור החזן יוסל'ה שליסקי. כמו כן ניצח פוזנר על מגוון הפקות, מקהלות ומקהלות ילדים.
בשנת 1924 הוציא לאור ספר ללימוד מוזיקה ביידיש בשם "האַרמאָניע" (הרמוניה), ובשנת 1928 הוציא לאור ספר נוסף בשם "אלעמענטארער מוזיק לערער" (תאוריה אלמנטרית של המוזיקה).
בשנת 1929, יצירתו "המכונה" ("די מאשין") לטקסט נשכני של מוריס רוזנפלד, עוררה עניין גדול, כשהעניק לה ביצוע גרנדיוזי עם מקהלה בת 200 קולות ותזמורת גדולה. באותה שנה נישא פוזנר, וב-8 בפברואר 1931, כשהיה באמצע הכנות לקראת ביצוע של האורטוריה "אליהו" מאת פליקס מנדלסון, נפטר באופן פתאומי מהתקף לב בגיל צעיר. בהלווייתו, שנערכה בגשם ובקור חודר עצמות, השתתפו כ-700 איש, והחזנים רוזנבלט, רויטמן ושליסקי נשאו תפילות ומזמורי התהילים, מלווים בחברים מהמקהלות השונות עליהן ניצח.
בארכיון בית המדרש לרבנים באמריקה מצוי "אוסף המוזיקה של מאיר פוזנר".
לנרד וולי

| --- | --- |

 לידה:  17 באפריל 1880 אפר קלפטון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  20 בפברואר 1960 (בגיל 79) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Charles Leonard Woolley . 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה
 מקום מגורים:  אנגליה
 מקום לימודים:  ניו קולג'  בית ספר סנט ג'ונס, לדרהד 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor  צלב המלחמה 1914–1918 
 בן או בת זוג:  קתרין וולי 
 תרומות עיקריות
 חפירות באור בבבל ובאתרים החטים בסוריה
 
וולי משמאל יחד עם תומאס אדוארד לורנס בחפירות בכרכמיש בין השנים 1914-1912
צ'ארלס לנרד ווּלי (אנגלית: Charles Leonard Woolley‏; 17 באפריל 1880 - 20 בפברואר 1960), ארכאולוג בריטי שחקר בין השאר את העיר הבבלית אור. בשנת 1935 זכה לתואר אביר על תרומתו לארכאולוגיה. נחשב לאחד מראשוני הארכאולוגים המודרניים.
וולי נולד בלונדון ולמד בניו-קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1905 מונה לעוזר אוצר במוזיאון האשמולי באוקספורד. ב-1906 וב-1907, הודות להמלצתו של סר ארתור אוונס, הפך לממונה הראשון על חפירות ה- Corstopitum בקורברידג' שבנורתמברלנד, תחת הנחייתו של פרנסיס הברפילד.
הוא ביצע חפירות משמעותיות בכרכמיש ממש לפני מלחמת העולם הראשונה. עבודתו באור החלה ב-1922, שם גילה תגליות חשובות בחפירותיו בבתי הקברות המלכותיים.
וולי החל לעבוד כעוזר אוצר במוזיאון האשמולי באוקספורד בשנים 1905–1907. הוא עבד עם תומאס אדוארד לורנס (לורנס איש ערב) מ-1912 ועד 1914 ומאוחר יותר ב-1919 בפינוי כרכמיש, העיר החתית, וכן בסיני.
ימי מלחמת העולם הראשונה

בימי מלחמת העולם הראשונה שימש וולי כארכאולוג הממונה מטעם כוחות הכיבוש הבריטים במזרח שנכבש על ידם (OETS) על שמירת המורשת הקדומה. בכך נכללה גם אחריותו על עתיקות ארץ-ישראל. לרשותו עמד מפקח עתיקות אחד בלבד (סרג'נט מק-קיי), שפעל בכל שטח ארץ-ישראל עד לכינון המנדט הבריטי בשנת 1920. שמירת העתיקות נעשתה בסיועה של פקודת עתיקות צבאית שפורסמה בחתימתו של המושל הצבאי מיג'ור ג'נרל ארתור ויגראם מוני.
בעת שהותו באלכסנדריה, היה אחראי על המודיעין הימי, ובין היתר, היה אמור לקבל מאבשלום פיינברג דוחות מודיעיניים, אולם טורקיה כבשה ספינה שעליה היה, והחזיקה אותו במשך שנתיים במחנה שבויים נוח יחסית.
עבודתו לאחר המלחמה

בשנים 1921-1920 חפר וולי בתל אל עמרנה מטעם החברה לחקר מצרים. מ-1922 ועד 1934 היה אחראי על מיזם משותף של המוזיאון הבריטי ושל אוניברסיטת פנסילבניה בחפירות בעיר אור, שם גילה את תגליתו החשובה ביותר.
אור, השוכנת בעיראק של ימינו, היוותה אתר קבורה לבני מלוכה מסופוטמים רבים. וולי גילה קברים עשירים ביותר מבחינה חומרית. בתוך קברים אלו היו ציורים גדולים של תרבות מסופוטמית עתיקה בשיאה, יחד עם תכשיטי כסף וזהב מדהימים, ספלים וכלים נוספים. הקבר הבולט ביותר היה של המלכה פּוּ- אָבִּי. באופן מפתיע לא נבזז קבר זה במשך אלפי השנים מאז הוקם. בקבר נמצאו פריטים רבים שנשמרו היטב, כולל חותם גלילי הנושא את שמה בשומרית. גופה נמצא קבור יחד עם האמונים על הטיפול בה, אשר הרעילו עצמם כדי להצטרף אליה ולהמשיך לשרתה.
וולי שיחזר את טקס קבורתה לפי ממצאים בקבר. כיום מוצגים כיסוי ראשה, חותמה וגופתה באוניברסיטת פנסילבניה שבפילדלפיה.
ב-1936, אחרי תגליותיו באור, התעניין וולי במציאת קשרים בין שתי תרבויות עתיקות: התרבות האגאית והמסופוטמית. עניין זה הובילו לעיר הסורית אל מינה. מ-1937 עד 1939, וכן מ-1946 ועד 1949, היה באללח' תל עטְשאנה (Atchana).
וולי קיבל תואר אבירות בשנת 1935. אגתה כריסטי כתבה את "רצח במסופוטמיה" בהשראת תגליותיו בקברים המלכותיים. מאוחר יותר נישאה לעוזרו הצעיר, מקס מלוואן.
מפרסומיו

וולי כתב מעל 25 ספרים. שניים מספריו הידועים יותר הם:
Spadework: Adventures in Archaeology, 1953 (עבודה באת: הרפתקאות בארכאולוגיה)
(חפירות באור: תיעוד של 12 שנות עבודה) Excavations at Ur: A Record of 12 Years’ Work, 1954.
ובעברית:
אור כשדים, רשומות של שבע שנות חפירות, ספריית פועלים, 1956.
לקריאה נוספת

Horne, Lee. “Ur and its Treasures: The Royal Tombs.” Expedition Magazine. Vol. 40, No. 2 1998. https://web.archive.org/web/20060213021145/http://mcclungmuseum.utk.edu/specex/ur/ur-hist.htm. 27 Sept. 1999.
Klein, Richard G. “Sir Leonard Woolley.” World Book Encyclopedia. Ed. A. Richard Harmet. Chicago: World Book, Inc., 1990.
Nelson Group. “Bowers Museum Hosts the Royal Tombs of Ur.” NCG Gazette. http://www.nelsongroup.com/sub-bowers.html. 26 Sept. 1999.
University of Pennsylvania. “The Royal Tombs of Ur History of Art 101 Recitation Two: Week of September 16.” http://www.arth.upenn.edu/101/recitation/recitation02text.html. 26 Sept. 1999.
University of Pennsylvania. “Tomb Chamber of RT 800.” http://www.arthistory.upenn.edu/522/puabi/chamber.html. 26 Sept. 1999.
Woolley, Sir Leonard. Ur of the Chaldees: A Record of Seven Years of Excavation. Norton and Company, Inc., New York. 1965.http://www.cc.ukans.edu/~hoopes/standard.htm. 27 Sept. 1999.
לה בוהם (שיר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע שארל אזנבור
 מתוך האלבום מסייה קרנבל
 יצא לאור:  1965 
 סוגה:  שאנסון 
 שפה:  צרפתית
 אורך:  3:59
 כתיבה:  שארל אזנבור, ז'אק פלאנט
 לחן:  שארל אזנבור 
 
לה בוהם (בצרפתית: La Bohème) הוא שיר שאנסון שבוצע והולחן על ידי שארל אזנבור, עם מילים שנכתבו על ידי ז'אק פלאנט.
השיר

השיר הוקלט לראשונה ב-1965 על ידי אזנבור. הוא נחשב לשיר המזוהה ביותר עימו, לאחד מהשירים הפופולריים ביותר בשפה הצרפתית וכשיר מייצג של ז'אנר השאנסון הצרפתי. השיר זכה להצלחה בינלאומית, והוקלט על ידי אזנבור גם בגרסאות באיטלקית, ספרדית, אנגלית, גרמנית ופורטוגזית. אזנבור נהג לבצע שיר זה בכל אחת מהופעותיו, לרוב כשהוא מחקה בתנועותיו צייר ומנקה את ידיו באמצעות מטפחת אותה היה משליך בתום השיר.
המילים

השיר מספר על צייר מזדקן הנזכר בערגה בחיי הבוהמה כאמן צעיר בשכונת מונמארטר בפריז. הצייר מספר שעל אף שחווה מחסור ורעב והתפרנס בדוחק מיצירותיו, הוא היה מאושר. בבית האחרון בשיר, שב הצייר אל ביתו הישן במונמארטר, אך הוא כבר אינו מזהה את מונמארטר שהשתנתה לבלי היכר, ונראית בעיניו עצובה.
גרסאות כיסוי בולטות

אבי טולדנו ביצע גרסת כיסוי לשיר בעברית תחת אותו השם, בתרגומו של דודו טופז. השיר בוצע כחלק ממופע יחיד שהעלה ב-1978 בשם "לה בוהם", אשר היה ערב שירי שאנסון של אזנבור, שאף נכח בהופעת הבכורה.
הזמרת הקפריסאית אנה ויסי ביצעה גרסת כיסוי לשיר ביוונית, כחלק מאלבומה "Anna Vissi" שיצא ב-1981, בו תורגם השיר כ-"Kséhasé me".
ניקולס ג'אר יצר גרסת כיסוי לשיר ב-2010, בה הוא משתמש בהופעותיו.
הזמר הצרפתי קנדג'י ז'יראק ביצע גרסת כיסוי לשיר באלבום "Aznavour, sa jeunesse" מ-2014. בגרסה זו, אשר יצאה כחלק מאלבום מחווה משותף של מספר זמרים צעירים לשירי אזנבור, ישנה השפעה של מוזיקה ספרדית וצוענית.
לואיג'י אלמנדי

לואיג'י אלמנדי (באיטלקית: Luigi Allemandi;‏ 8 בנובמבר 1903 – 25 בספטמבר 1978) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת הבלם. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1934.