stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המרת אנרגיה
הערות שוליים

↑  "Energy Transfers and Transformations | National Geographic Society". education.nationalgeographic.org. נבדק ב-2022-05-29.
↑  Pandey, Er. Akanksha (9 בפברואר 2010). "Advantages and Limitations of Ocean Thermal Energy Conversion". India Study Channel. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Katinas, Vladislovas; Marčiukaitis, Mantas; Perednis, Eugenijus; Dzenajavičienė, Eugenija Farida (1 במרץ 2019). "Analysis of biodegradable waste use for energy generation in Lithuania". Renewable and Sustainable Energy Reviews. 101: 559–567. doi:10.1016/j.rser.2018.11.022. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Dunbar, William R.; Moody, Scott D.; Lior, Noam (במרץ 1995). "Exergy analysis of an operating boiling-water-reactor nuclear power station". Energy Conversion and Management. 36 (3): 149–159. doi:10.1016/0196-8904(94)00054-4. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Shinn, Eric; Hübler, Alfred; Lyon, Dave; Perdekamp, Matthias Grosse; Bezryadin, Alexey; Belkin, Andrey (בינואר 2013). "Nuclear energy conversion with stacks of graphene nanocapacitors". Complexity. 18 (3): 24–27. Bibcode:2013Cmplx..18c..24S. doi:10.1002/cplx.21427. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544661405171  GND: 4152239-4  LCCN: sh2003003700  NKC: ph849156
וילה באדואר

ציור פרסקו
וילה באדואר (איטלקית: Villa Badoer) היא אחת הווילות הכפריות שבנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה, בפראטה פולזינה (Fratta Polesine) שליד רוביגו.
הווילה תוכננה ונבנתה לפי הזמנתו של פרנצ'סקו בדוארו איש ונציה. וילה בדואר הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית במסגרת ההכרזה על הווילות הפלדיאניות בוונטו.
אדריכלות

תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". תוכנית הבניין וחזיתו בעלי סימטריה דו-צדדית האופיינית לעבודותיו של פלאדיו. הוילה עשתה שימוש ליסודותיה בשרידי הבניין מימי הביניים שעליו נבנתה. השרידים נראים היטב באחורי הבניין.
במרכז מצוי בית האדון והוא  בעל מתאר רבוע. כמקובל בווילות של פלאדיו גם כאן לבניין שלוש קומות הניכרות בחלונותיהם. קומת האדון בעלת החלונות הגבוהים היא הקומה השנייה, אליה עולה גרם מדרגות רחב ביותר וארוך מאוד. מתחתיה נמצאת קומת השירותים הנמוכה, שחלונותיה צרים מאוד. הקומה העליונה שמתחת לגג ניכרת בחלונותיה הצרים, והיא נועדה לאחסון של תוצרת חקלאית, כיאה לווילה כפרית. גרם המדרגות הרחב עולה אל מבואה המעוצבת בדמות חזית מקדש רומי כמקובל אצל פלאדיו. שישה עמודים בסדר יוני תומכים בגמלון משולש ובו קבוע סמל המשפחה. בתוכנית המבנה שפורסמה בספרו של פלאדיו תוכננה לבניין מבואה דומה בחזית האחורית, אך חלק זה לא בוצע.
לבניין חצר קדמית נרחבת ומשני עבריה שני אגפים המשמשים לאחסון המתקנים החקלאיים ואורוות הסוסים. אגפים אלה מחוברים לבניין המרכזי באמצעות סטווי עמודים בעלי מתאר של רבע מעגל כל אחד, ולו עמודים מן הסדר הטוסקאני.
כנזכר בספרו, את עיטור קירותיהם של החדרים הפקיד פלאדיו בידיו של הצייר ג'יאלו פיורנטינו. מציורי הקיר נותרו שרידים בלבד.
ראו גם

הווילות הפלדיאניות בוונטו
לקריאה נוספת

אנדראה פלאדיו, ארבעת הספרים על אודות האדריכלות, תרגם לעברית רוני רייך בצירוף מבוא, הערות ומפתחות, הוצאת זמורה-ביתן-דביר, 1999, עמ' 142.
Bruce Bucher, Andrea Palladio, The Architect in his Time, Abbeville Press, New-York, 1998, pp. 123-128.
הערות שוליים

↑  ספר שני, פרק 14, עמ' 68.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286345205171
וילהלם פון לנץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 ביוני 1808 (יוליאני) ריגה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  31 בינואר 1883 (יוליאני) (בגיל 74) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה האימפריאלית של דרפט 
 שפות היצירה:  גרמנית, רוסית 
 
וילהלם פון לנץ (בגרמנית: Wilhelm von Lenz;‏ 20 במאי 1809 - 7 בינואר 1883) היה פקיד ממשל וסופר גרמני-רוסי, יליד ריגה שבלטביה.
ביוגרפיה

וילהלם פון לנץ התרועע עם רבים ממלחיני התקופה הרומנטית של אמצע המאה  ה-19, בהם פרנץ ליסט, פרדריק שופן והקטור ברליוז. עבודתו החשובה והמשפיעה ביותר של לנץ הייתה ביוגרפיה מוקדמת של לודוויג ואן בטהובן, שנקראה "בטהובן ושלושת הסגנונות שלו" (Beethoven et ses trois styles) ‏ (1855), שנכתבה בתגובה לזלזול בבטהובן שביטא אלכסנדר אוּליבּישֶב (Alexander Ulybyshev) בספרו "ביוגרפיה חדשה של מוצרט" (Nouvelle biographie de Mozar) ‏ (1843). לנץ קידם את הרעיון (שהעלו לפניו אחרים, כדוגמת פרנסואה-ז'וזף פטיס), שאת הסגנון המוזיקלי של  בטהובן יש לחלק לשלוש תקופות אופייניות. החלוקה לתקופות של לנץ, בשינויים קלים, עודנה מקובלת על מוזיקולוגים רבים הדנים ביצירות בטהובן.
הערות שוליים

↑  >Meyers Konversations-Lexikon. 
הוצאה 4, כרך 10, המכון הביבליוגרפי, לייפציג 1885 - 1892, עמ' 688
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264460905171  PLWABN: 9810680973305606  BNE: XX1341580  BnF: cb130930214 (data)  CiNii: DA07662750  GND: 104235012  ISNI: 0000 0001 2140 3157  LCCN: no93019771  NDL: 00971735  NKC: xx0169958  NTA: 069328153  SNAC: w6834mvh  SUDOC: 034283552  Trove: 903179  VIAF: 76451823   WorldCat (עם VIAF): 76451823
וילה גודי

וילה גודי (איטלקית: Villa godi) היא וילה שנבנתה על ידי האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו בין השנים 1542-1537 בלונדו די לוגו (Lonedo di lugo) מצפון לעיר ויצ'נזה שבחבל ונטו, בצפונה של איטליה. זוהי ככל הנראה הראשונה מבין הווילות הכפריות שבנה פלאדיו. היא נבנתה בהזמנת האחים ג'ירולמו, פייטרו ומרקאנטוניו גודי.
הווילה מתוארת בקצרה בספרו של פלאדיו ארבעת הספרים על אודות האדריכלות, במלל ובשרטוט. התוכנית כפי שבוצעה וכפי מצבה היום שונה בפרטים אחדים מן התוכנית כפי שהיא מופיעה בספר, ובעיקר החצרות ומבני העזר בחזית המבנה ובירכתיו. הווילה הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית, יחד עם הווילות הפלדיאניות בוונטו האחרות והיא פתוחה לציבור.
המבנה ועיטוריו

צידו החיצוני של המבנה מתאפיין בבנייה פשוטה ללא עיטורים כלשהם. בכך הוא יוצא דופן מבין הווילות שבנה פלאדיו מאוחר יותר באותו האזור. כמקובל אצל פלאדיו חזית המבנה מתאפיינת בסימטריה דו-צדדית.
במרכז מצויה מבואה אליה מוביל גרם מדרגות חיצוני אל עבר שלוש קשתות, ומאחוריהן הפתח. לבניין שלוש קומות המאופיינות על ידי טורי החלונות. הקומה המרכזית היא קומת האדון (piano nobile), והיא מתאפיינת בחלונות גדולים וגבוהים. מתחתיה מצויה קומת הקרקע, שהיא נמוכה מאוד, חלונותיה קטנים, ובה מוקמו המטבח וחדרי השירותים. הקומה עליונה, מתחת לגג, הניכרת בחלונותיה האופקיים הצרים, היא זו המשמשת כממגורה לתוצרת החקלאית של החווה, לפני משלוחה לשווקים.
רק קומת האדון זכתה לעיטור. פלאדיו עצמו מציין כי ציורי הקיר המעטרים את חדרי קומת האדון הם פרי מכחולם של הציירים גואלטיארו בדובאנו, בטיסטה דל מורו איש ורונה ובטיסטה ונציאנו. בטיסטה דל מורו הוא הצייר שעיטר את האולם המרכזי של הבית המכונה "אולם המוזות".
ראו גם

הווילות הפלדיאניות בוונטו
לקריאה נוספת

Bruce Bucher, Andrea Palladio, The architect in his Time, Abbeville press, New York, 1998, pp. 65-69
הערות שוליים

↑  ספר שני, פרק 15, ע' 85; במהדורה העברית של רוני רייך, בעמ' 159.
וילהלם פאליי

| --- | --- |

וילהלם פאליי
 לידה:  25 בספטמבר 1897 מץ, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  6 ביוני 1944 (בגיל 46) סנט מר אגליז, צרפת תחת שלטון גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1914–1944 (כ־30 שנה)
 דרגה:   גנרל לוטננט (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-330   מפקד הדיוויזיה ה-246   מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-91
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   הצלב הגרמני בזהב
 
גנרל וילהלם פאליי (בגרמנית: Wilhelm Falley;‏ 25 בספטמבר 1897 – 6 ביוני 1944) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ונהרג במהלך הפלישה לנורמנדי.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פאליי נולד ב-25 בספטמבר 1897 במץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-93 (אנהלט), עמו לחם במהלך הקרבות. ב-25 באוגוסט 1915 הוא הועלה לדרגת לוטננט, ובשנת 1917 הוא הועבר לרגימנט המשמר ה-7. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פאליי לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-31 ביולי 1925 הוא הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-1 במרץ 1932 הועלה לדרגת האופטמן. ב-15 באוקטובר 1935 הוא מונה לפקד הפלוגה ה-18 ברגימנט הרגלים ה-5, וב-1 באפריל 1936 הוא הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוגוסט 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-26 באוגוסט 1939 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-238.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה פאליי מפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-238, אשר הוצב בחזית המערבית כחלק מהדיוויזיה ה-78, וב-13 בינואר 1940 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-433, אשר היה חלק מהדיוויזיה ה-164, ולאחר המערכה על צרפת נשלח לצרפת כחיל כיבוש. במהלך המערכה בבלקן הוא לחם עם גדודו, וב-1 במרץ 1941 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-21 באפריל 1941 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-4, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עמו כחלק מהדיוויזיה ה-32. ב-26 בנובמבר 1941 הוא קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 באוגוסט 1942 הוא מונה למפקד בסיס הדרכה לחיילי הרגלים. ב-12 בספטמבר 1943 הוא מונה לסגן מפקד הדיוויזיה ה-36, וב-1 באוקטובר 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-330. ב-5 באוקטובר 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-246, וב-1 בדצמבר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-20 בינואר 1944 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-25 באפריל 1944 הוא מונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-91. ב-1 במאי 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-6 ביוני 1944 הוא נהרג בעת שהיה בדרכו לרן, על מנת להשתתף במשחק מלחמה, על ידי כוחות צנחנים אמריקניים.
ואש (מחוז)

ואש (בהונגרית: Vas, בגרמנית: Eisenburg, בסלובנית: Železna županija או županija Železna) הוא מחוז במערב טרנסדנוביה שבהונגריה. ממערב גובל המחוז באוסטריה ומדרום מערב בסלובניה. מצפון הוא גובל במחוז גיור-מושון-שופרון, ממזרח במחוז וספרם ומדרום במחוז זאלה. בירת המחוז היא סומבטהי.
היסטוריה

מחוז ואש ההיסטורי היה מבין הראשונים שנוסדו בתקופת ממלכת הונגריה על ידי אישטוון הראשון. ב-1920, בעקבות הסכם טריאנון, הועברו חלקים מהמחוז לאזור בורגנלנד שבאוסטריה. חלק קטן נוסף הועבר ליוגוסלביה של אז ונמצא היום בתחומה של סלובניה באזור פומורסקה.
פני השטח של המחוז מגוונים: מחצית משטחו הוא מישורי במערבו הוא הררי ובדרום מערב הוא מכוסה בגבעות. במחוז 12 ערים ובסך הכל 261 יישובים. רוב אוכלוסיית המחוז גרה ביישובים עירוניים. כ-60% מהיישובים הכפריים הם כפרים קטנים או זעירים בני פחות מ-500 תושבים. במחוז מתגורר מיעוט סלובני קטן סמוך לגבול עם סלובניה.
הרי נלסון פילסברי

| --- | --- |

 לידה:  5 בדצמבר 1872 סומרוויל, ארצות הברית 
 פטירה:  17 ביוני 1906 (בגיל 33) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מקצוע נוסף:  mnemonist 
 מדינה:  ארצות הברית
 
הרי נלסון פילסברי (באנגלית: Harry Nelson Pillsbury;‏ 5 בדצמבר 1872 – 17 ביוני 1906) היה שחמטאי צמרת אמריקאי. בגיל 22 ניצח באחת מתחרויות השחמט החזקות בכל הזמנים, אך מחלתו ומותו המוקדם מנעו ממנו להתמודד על אליפות העולם בשחמט. לשיא יכולתו הגיע בשנים 04–1902 כאשר היה ממוקם ראשון בעולם. פילסברי דורג בין עשרת הטובים בעולם בין השנים 1893 ל-1902.  הוא חבר בהיכל התהילה העולמי של השחמט (אנ').
ילדותו

פילסברי נולד במסצ'וסטס, עבר לניו יורק בשנת 1894 ולאחר מכן עבר לפילדלפיה בשנת 1898.
בשנת 1890, לאחר ששיחק שחמט רק במשך שנתיים, ניצח פילסברי את מומחה השחמט סטון. באפריל 1892 זכה פילסברי בדו-קרב מול אלוף העולם וילהלם שטייניץ 2-1, כאשר שטייניץ העניק ליריבו הצעיר יתרון של רגלי ומסע. נסיקתו של פילסברי הייתה מטאורית, ובחלוף זמן קצר לא היה איש יכול להתמודד איתו בזירת השחמט הניו-יורקית.
קריירה > הייסטינגס 1895

מועדון השחמט של ברוקלין מימן את נסיעתו של פילסברי לאירופה כדי שיוכל להתמודד בתחרות החזקה שאורגנה בהייסטינגס, תחרות זו כללה את כל גדולי השחמט של אותם הזמנים. פילסברי בן ה-22 הפך למפורסם בארצות הברית ומחוצה לה לאחר שזכה בתחרות, ובהקדימו את אלוף העולם המכהן עמנואל לסקר, אלוף העולם הקודם שטייניץ, הטוענים לכתר מיכאל צ'יגורין ואיזידור גונסברג ומתמודדים לעתיד על כתר אליפות העולם כזיגברט טאראש, קרל שלכטר ודוד ינובסקי. הסגנון הדינמי שהציג פילסברי במהלך התחרות סייע לפופולריות של גמביט המלכה במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19.
הנה ניצחונו המפורסם מול טאראש.
קריירה > סנקט פטרבורג 1895

התחרות הגדולה הבאה הייתה בסנקט פטרבורג באותה השנה, תחרות בת שישה משחקים בין פילסברי, צ'יגורין, לסקר ושטייניץ - ארבעה מחמשת הזוכים בתחרות הייסטינגס (טאראש לא השתתף). ככל הנראה פילסברי לקה בעגבת לפני תחילת התחרות. הוא הוביל את התחרות לאחר שלושה סיבובים עם 6.5 נקודות מתוך 9, לפני לסקר עם 5.5, שטייניץ עם 4.5 וצ'יגורין עם 1.5, אך כאבי ראש קשים מנעו ממנו מלהפגין את אותה הרמה במחצית השנייה של התחרות בה צבר 1.5 מ-9 בלבד, וסיים במקום השלישי עם 8 נקודות. התוצאה הסופית: לסקר עם 11.5, שטייניץ עם 9.5 וצ'יגורין עם 7. פילסברי הפסיד משחק קריטי בסיבוב הרביעי מול לסקר, משחק שגארי קספרוב סבור שלו היה מנצח, היה יכול לנצח בתחרות ולדרוש דו-קרב על אליפות העולם מול לסקר.
קריירה > אליפות ארצות הברית 1897

למרות מחלתו הקשה, ניצח פילסברי את אלוף ארצות הברית ג'קסון שוואלטר בשנת 1897 ושמר על התואר עד מותו בשנת 1906.
מחלת העגבת הקשה מנעה ממנו מלממש את מלוא הפוטנציאל בשארית חייו. הסטיגמה של מחלת העגבת גרמה לכך שלא סביר שביקש עזרה רפואית. הוא מת ממחלתו בשנת 1906. הוא קבור ברידינג, מסצ'וסטס.
מונקו 1903-1902

בתחרות של שנת 1902 הוא הגיע למקום השני רק רבע ניקודה אחרי מנצח גזה מארוצי (במהלך התחרות הספיד רק למרוצי וללואיס אייזנברג). בשנת 1903 פילסברי הגיע למקום השלישי.
ממשחקיו > לבן: הרי נלסון פילסברי שחור: עמנואל לסקר סנקט פטרבורג 1895

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "St. Petersburg 1895/96"]
[Site "St. Petersburg RUE"]
[Date "1896.01.04"]
[Round "10"]
[White "Harry Nelson Pillsbury"]
[Black "Emanuel Lasker"]
[Result "0-1"]
[ECO "D50"]
[PlyCount "60"]
[EventDate "1895.12.13"]
1. d4 d5 2. c4 e6 3. Nc3 Nf6 4. Nf3 c5 5. Bg5 cxd4 6. Qxd4 Nc6 7. Qh4 Be7 8.
O-O-O Qa5 9. e3 Bd7 10. Kb1 h6 11. cxd5 exd5 12. Nd4 O-O 13. Bxf6 Bxf6 14. Qh5
Nxd4 15. exd4 Be6 16. f4 Rac8 17. f5 Rxc3 18. fxe6 Ra3 19. exf7+ Rxf7 20. bxa3
Qb6+ 21. Bb5 Qxb5+ 22. Ka1 Rc7 {לסקר טועה בצורה לא אופיינית. שני מסעים מגדילים את היתרון הגדול שלו - 22... מה ג4 או מהג5. המסע שלסקר בחר שומט לגמרי את היתרון שצבר}
23. Rd2 Rc4 24. Rhd1 {המסע הנכון הוא 24. צחה1! והלבן עדיין שומר על עמדה שקולה}
Rc3 {השחור שוב מחמיץ אפשרות להשיג יתרון גדול על ידי 24...מהג6}
25.
Qf5 Qc4 26. Kb2 {המסע הנכון הוא 26. מב1 ואם צ:א3 27. צג1}
Rxa3 27. Qe6+ Kh7 28. Kxa3 Qc3+ 29. Ka4 b5+ 30. Kxb5 Qc4+ 0-1 {הלבן נכנע כי מט צפוי בעוד שני מסעים. 31. מא5 רד8 32. מהב6 ר:ב6 מט}
ממשחקיו > לבן: הרי נלסון פילסברי שחור: איזידור גונסברג הייסטינגס 1895

משחק זה נחשב לאחד ממשחקי הסיום המשובחים כאשר בעמדה שקולה לגמרי ממחיש פילסברי דיוק רב בחישוב תוצאת הסיום.
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Hastings"]
[Site "Hastings ENG"]
[Date "1895.09.02"]
[Round "21"]
[White "Harry Nelson Pillsbury"]
[Black "Isidor Gunsberg"]
[Result "1-0"]
[ECO "D10"]
[PlyCount "79"]
[EventDate "1895.08.05"]
1. d4 d5 2. c4 c6 3. e3 g6 4. Nc3 Bg7 5. Nf3 Nf6 6. Bd3 O-O 7. Ne5 dxc4 8. Bxc4
Nd5 9. f4 Be6 10. Qb3 b5 {עדיף 10...פבד7 11. 0-0 פב6 אם 11. מה:ב7 פ:ה5 12. ו:ה5 צב8 13. מה:א7 פ:ג3 14. ר:ה6 ו:ה6 15. ב:ג3 מהד5 והשחור זוכה}
11. Bxd5 Bxd5 12. Nxd5 Qxd5 13. Qxd5 cxd5 14. Nd3 Nd7
15. Bd2 Rfc8 16. Ke2 e6 17. Rhc1 Bf8 18. Rxc8 Rxc8 19. Rc1 Rxc1 20. Bxc1 {לאחר חילופי הצריחים נוצרה עמדה שקולה לחלוטין}
Bd6
21. Bd2 Kf8 22. Bb4 Ke7 23. Bc5 a6 {עדיף בהרבה 23...א5}
24. b4 f6 25. g4 Bxc5 26. bxc5 Nb8 {פב8 הוא מסע מפסיד. השחור יכול היה לשמור על עמדה שקולה אם היה משחק 26...א5 או ו5}
27. f5 g5
28. Nb4 a5 29. c6 Kd6 30. fxe6 Nxc6 31. Nxc6 Kxc6 32. e4 dxe4 33. d5+ Kd6 34.
Ke3 b4 35. Kxe4 a4 36. Kd4 h5 37. gxh5 a3 38. Kc4 f5 39. h6 f4 40. h7 1-0
ממשחקיו > לבן: הרי נלסון פילסברי שחור: ג'קסון שוואלטר ברוקלין 1897

במשחק זה ניכר הבט פסיכולוגי חשוב, הלבן השיג יתרון מכריע, אך שמט אותו לחלוטין. השחור שחש במשך מסעים רבים שעמדתו אבודה, לא השכיל לנצל את ההזדמנות שניתנה לו ולסיים בתיקו, ועשה מצידו משגה קשה שהחזיר ללבן את היתרון הגדול.
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Pillsbury - Showalter US Championship"]
[Site "Brooklyn, New York USA"]
[Date "1897.03.15"]
[EventDate "1897.02.10"]
[Round "11"]
[Result "1-0"]
[White "Harry Nelson Pillsbury"]
[Black "Jackson Whipps Showalter"]
[ECO "D63"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "131"]
1. d4 d5 2. c4 e6 3. Nc3 Nf6 4. Bg5 Be7 5. e3 Nbd7 6. Nf3 O-O
7. Rc1 a6 {מקובל יותר 7...ג6 ככל הנראה הכוונה היא להכות את הרגלי, ולאחר שהרץ יכה בחזרה ללכת ב5 ולפתח את הרץ ל-ב7}
8. cxd5 exd5 9. Bd3 c6 10. O-O Re8 11. Bb1 Ne4 {מסע טוב שמשווה לגמרי את העמדה}
12. Bf4 Ndf6 13. Ne5 Bf5 {עדיף 13...פ:ג3 והעמדה שקולה}
14. f3 Nxc3 15. bxc3 Bxb1 16. Rxb1
Ra7 {עדיף מהג8. הצריח ב-א7 לא ממוקם טוב}
17. Qd3 Bd6 18. Bg5 h6 {אם 18...ר:ה5 19. ד:ה5 צ:ה5 20. מהד4 מתקיפה את שני הצריחים מהב8 מגינה על שניהם 21. רו4 וזוכה בטיב}
19. Bh4 g5 {מתבקש 19..צה6. החלשת המלך השחור בצורה כזו לא סבירה}
20. Bg3 Nh5 21. Qf5 {הלבן החמיץ זכייה מהירה על ידי 21. פ:ו7! מ:ו7 22. מהח7+ מה6 23. ו4 עם יתרון מכריע}
Qf6 {מתבקש ב5 או ר:ה5}
22. Ng4 Qxf5 23. Nxh6+ Kh7 24. Nxf5 Bxg3 25. hxg3 b5 26. Kf2
Kg6 27. Rh1 Kxf5 28. Rxh5 {אפשר גם 28. ז4+ מה6 29. ז:ח5 גם נוצר רגלי חופשי בטור ח' וגם נפטרנו מהרגלי הכפול בטור ז'}
Rae7 29. Rh6 f6 {הכאת הרגלי ב-ה3 תגרור מט מהיר 30. ז4 מו4 31. ו3 מט}
30. Re1 a5 31. g4+
Ke6 32. f4 gxf4 {עדיף 32...צז8 }
33. exf4+ Kd7 34. Rxe7+ Kxe7 35. Rh7+ Kd6
36. Rf7 Ke6 37. Ra7 {הצריח הלבן חופשי לגמרי בשורה השביעית, ומכה את הרגלים כרצונו. המשחק הוכרע}
b4 38. Rxa5 {טעות גסה של הלבן. חיוני היה 38. ג:ב4 המסע במשחק שומט את היתרון הגדול של הלבן}
bxc3 39. Rc5 Kd6 40. Rxc3 Re4
41. g5 fxg5 42. fxg5 Rxd4 43. Re3 c5 {זו עמדה שהייתה אמורה להביא לתיקו למשל 43...צד2+ או 43...צז4 או 43...צו4+}
44.
g6 Ra4 45. a3 d4  {השחור גומל ללבן בטעות משלו. 45...ד4 מפסיד את המשחק. הדרך לתיקו היא 45...צא7 46. צז3 צז7}
46. Rg3 Ra8 47. g7 Rg8 48. Rg5 c4 49. Ke2 Ke6 50. a4 Kf6
51. Rg3 Kf5 52. a5 Kf4 53. Rf3+ Ke5 54. Rf7 d3+ 55. Kd2 Kd4
56. Rd7+ Kc5 57. a6 Re8 58. a7 Kb4 59. Rb7+ Kc5 60. Rb8 Re2+
61. Kd1 c3 62. Rc8+ Kd4 63. Rc4+ Ke3 64. a8=Q c2+ 65. Rxc2
Re1+ 66. Kxe1 1-0
לפילסברי הייתה תוצאה מאוזנת מול לסקר (+5-5=4). בשנת 1900 אף ניצח אותו שוב, אם כי במשחק ידידותי.
הנה העמדה אליה הגיע המשחק לאחר המסע ה-16 ר:ז4 ולפני מסעו החזק של השחור רח4. את המשחק כולו ניתן לראות בהערת השוליים
.
לפילסברי הייתה תוצאה מאוזנת גם מול שטייניץ (+5-5=3) וטאראש (+5-5=2), מינוס קטן מול צ'יגורין +7 -8 =6 ומול ג'וזף הנרי בלקברן +3 -5 =4 בשעה שניצח את דוד ינובסקי +6 -4 =2, את גזה מארוצי +4 -3 =7 והביס את קרל שלכטר +8 -2 =9.
התמודדויות

| שנה | מיקום | המתמודד השני | תוצאה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1893 | בוסטון | קארל אוגוסט ואלברודט | 2.5 מ-3 | ניצחון |
| 1896 | ווינה | ברטולד אינגליש | 2.5 מ-5 | תיקו |
| 1897 | ניו יורק | ג'קסון שוואלטר | 11.5 מ-21 | ניצחון |
| 1898 | ניו יורק | ג'קסון שוואלטר | 8 מ-12 | ניצחון |
| 1899 | סנט לואיס | מקס ג'וד | 4 מ-5 | ניצחון |
כישרונו במשחק עיוור

פילסברי היה שחקן חזק מאוד במשחק עיוור, והיה מסוגל לשחק במקביל גם דמקה וויסט, ובנוסף ללמוד בעל פה רשימות ארוכות של מילים שהוצגו לעיניו למשך כמה שניות. השיא האישי שלו היה 22 משחקים בו זמנית, אך מבחינת הרמה השחמטאית הישגו הטוב ביותר הוא משחק עיוור סימולטני מול כלל 21 השחקנים שהשתתפו בתחרות הנובר, כולם שחמטאים ברמה גבוהה. התוצאה שלו +3 -7 =11.
בהיות אדוארד לסקר נער שיחק מול פילסברי במשחק עיוור ושנים אחר כך תיאר את ההתנסות הזו בספרו "סודות שלמדתי מהאמנים":
"די מהר נהיה ברור שאני עומד להפסיד במשחק אפילו אם אשחק בצורה הרגועה ביותר. פילסברי נתן הופעה מצוינת, וניצח 13 מתוך 16 המשחקים העיוורים, סיים שניים בתיקו והפסיד רק באחד. הוא שיחק שחמט חזק ולא עשה טעויות {ככל הנראה הכוונה לזכירת העמדה}. תמונתו של פילסברי יושב לו ברוגע על כורסה, עם גבו לשחקנים, מעשן סיגר אחר סיגר ועונה למסעי השחקנים לאחר שיקול קט בקול בהיר וללא היסוס עולים בזכרוני לאחר 30 שנים. כאשר אני נזכר בהופעתו שוברת השיא העולמי של אלכסנדר אלכין בשיקגו, כאשר שיחק מול 32 יריבים, הגם שהייתה יוצאת מן הכלל הרי אלכין עשה מספר טעויות, והופעתו לא הרשימה אותי בכלל ביחס להופעתו של פילסברי בברסלב."
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1904

הרי נלסון פילסברי מול עמנואל לסקר, 3.5.1904,The Man who "Invented" 1.d4
הערות שוליים

↑  הרי נלסון פילסברי באתר www.chessgames.com.
↑  Harry Nelson Pillsbury vs Emanuel Lasker (1896) Pillsbury d'oh!, www.chessgames.com
↑  Harry Nelson Pillsbury vs Isidor Gunsberg (1895) Have Guns, Pill Travel, www.chessgames.com
↑  Harry Nelson Pillsbury vs Jackson Whipps Showalter (1897), www.chessgames.com
↑  1. e4 e5 2. f4 d5 3. exd5 e4 4. Nc3 Nf6 5. Qe2 Bd6 6. d3 O-O 7. dxe4 Nxe4 8. Nxe4 Re8 9. Bd2 Bf5 10. O-O-O Bxe4 11. Qg4 f5 12. Qg3 Nd7 13. Bc3 Nf6 14. Nh3 Ng4 15. Be2 Be7 16. Bxg4 Bh4 17. Bxf5 Bxg3 18. Be6+ Rxe6 19. dxe6 Qe8 20. hxg3 Bxg2 21. Rhe1 Bxh3 22. Rd7 Qg6 23. b3 Re8 24. Re5 Bxe6 25. Rxc7 Qxg3 26. Kb2 h6 27. Rxb7 Rc8 28. Bd4 Qg2 29. Rxa7 Rxc2+ 30. Kb1 Qd2 0-1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285963705171  GND: 118594389  ISNI: 0000 0000 6318 0038  LCCN: no96041272  NTA: 073699470  SNAC: w6088p4p  Trove: 1137375  VIAF: 268149106368868492857   WorldCat (עם VIAF): 268149106368868492857
ואשיצו

ואשיצו עם רצפת טטאמי ושוג'י
ואשיצו (ביפנית: 和室) הוא מושג יפני המשמש לתיאור חדר בסגנון יפני מסורתי, להבדיל מיושיצו (洋室), שזהו חדר בסגנון מערבי.
מאפיין עיקרי של הוואשיצו הוא רצפת הטטאמי. בנוסף, לוואשיצו יש לרוב פוסומה, דלת הזזה, ולא דלת רגילה. לעיתים יהיה בחדר גם שוג'י וייתכן שיכיל גם טוקונומה, גומחה קישוטית.
בעבר היו כמעט כל חדרי הבית ביפן ואשיצו, האנשים ישנו על פוטון שנפרש על גבי טטאמי, וישבו ישירות על הטטאמי. כיום יש בבתים יפנים חדר ואשיצו אחד, המשמש לרוב חדר אירוח, ושאר חדרי הבית הם בסגנון מערבי.
גודלו של הוואשיצו נקבע לפי מספר הטטאמי שניתן לפרוש בו. הגדלים המקובלים הם חדרים של שישה או שמונה טטאמי, אך קיימים גם חצאי חדרים בגודל של ארבעה וחצי טטאמי.
הריהוט בחדר ואשיצו עשוי לכלול שולחן נמוך ומסביבו כריות ישיבה. בחורף נוהגים היפנים להשתמש בקוטאצו, שהוא שולחן נמוך שמכיל בתוכו גוף חימום.
ראו גם

טטאמי
שוג'י
פוסומה
ואשאש

ואשאש SC (בהונגרית: Vasas SC), הוא מועדון כדורגל הונגרי מהעיר בודפשט, המשחק בליגת המשנה ההונגרית.
המועדון נוסד ב-16 במרץ 1911 על ידי חברי האיגוד ההונגרי של פועלי הברזל כ"מועדון הספורט של עובדי הברזל והפלדה". רוב המתקנים של המועדון ממוקמים ברובע ה-13 שבצפון העיר. צבעי המועדון הם אדום וכחול.
לזכותו של המועדון שש אליפויות וארבעה גביעים. הישגי השיא של המועדון בזירה האירופית הם העפלה לשלב חצי גמר גביע אירופה לאלופות בעונת 1957/1958 ורבע גמר בעונת 1967/1968.
בשנים 2016 ו-2017 במשך שנתיים שיחקה בלגיה העליונה, וחזרה לחזרה לליגת משנה.
תארים

ליגת העל ההונגרית: 6
1957/1958, 1960/1961, 1961/1962, 1965/1966, 1966/1967, 1976/1977
הגביע ההונגרי: 4
1954/1955, 1972/1973, 1980/1981, 1985/1986
גביע מיטרופה: 6
1955/1956, 1956/1957, 1961/1962, 1964/1965, 1969/1970, 1982/1983
וילהלם פהרמבאכר

| --- | --- |

גנרל וילהלם פהרמבאכר עם ארווין רומל במעגן הצוללות בסן-נזאר
 לידה:  19 בספטמבר 1888 צווייבריקן, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  27 באפריל 1970 (בגיל 81) גרמיש-פרטנקירכן, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מקום קבורה:  Friedhof Garmisch 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1907–1945 (כ־38 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל התותחנים (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-5   מפקד הקורפוס ה-7   מפקד הקורפוס ה-25   מפקד הקורפוס ה-84
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   אות הפציעה בשחור   הצלב הגרמני בכסף   צלב הכבוד
 
גנרל וילהלם פהרמבאכר (בגרמנית: Wilhelm Fahrmbacher;‏ 19 בספטמבר 1888 – 27 באפריל 1970) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

פהרמבאכר נולד ב-19 בספטמבר 1888 בצווייבריקן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס פהרמבאכר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-4, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. פהרמבאכר נפצע במהלך הקרבות, וב-22 במרץ 1918 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פהרמבאכר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1931 מונה פהרנבאכר למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הארטילריה ה-7 (הבווארי), וב-1 בפברואר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באפריל 1934 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה לקצין מטה במשרד המלחמה. ב-1 באוגוסט 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 במרץ 1938 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-35. ב-10 באוגוסט 1938 מונה למפקד הדיוויזיה ה-5, וב-1 ביוני 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.