stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרוסקו
ייצור > פרוסקו DOC

רוב פרוסקו, בין אם DOC או DOCG, מיוצרים כיין נתזים (Spumante) או יין נתזים למחצה (Frizzante). פרוסקו DOC ספומנטה (Prosecco DOC Spumante) הוא הסוג המפורסם והפופולרי ביותר, עם בועות שמחזיקות לאורך זמן. לפרוסקו DOC פריצנטה (Prosecco DOC Frizzante) בועות קטנות בבעבוע עדין מאוד. חלק קטן מיוצר ללא בועות בכלל ומכונה "יין שקט" (Tranquillo) ומסתכם בכחמישה אחוזים בלבד מהייצור, ויין זה כמעט ולא מיוצא.
בהתאם למתיקותו, בהתאם לתקנות מתיקות היין של האיחוד האירופי למונחים המשמשים לציון מתיקות של יין נתזים, מסומן הפרוסקו כ"ברוט" (Brut, עד 12 גרם לליטר סוכר), "אקסטרה יבש" (12–17 גרם סוכר לליטר) או "יבש" (17–32 גרם סוכר לליטר). "אקסטרה יבש" היה פעם הסגנון הדומיננטי, אך כמות הברוט הולכת וגדלה.
ענבי גלרה המיוצרים בסגנון פרוסקו מחוץ לאזורים המוגדרים כ-DOC או כ-DOCG הם בעלי התוויה שאינו מוגנת, כדוגמת "IGT Veneto", הם בדרך כלל זולים יותר, איכותם משתנה ואינם יכולים להיקרא פרוסקו. בעוד שכל הפרוסקו הוא יין לבן, הוצעה גם גרסת רוזה, אך רק עבור ה-DOC, שכן היא נדחתה על ידי ה-DOCG. סביר להניח שסוג רוזה זה, שיכלול חלק קטן מיין אדום מענבי פינו נואר, יאומץ רק ברמת ה-DOC החל מבציר 2019 ולכן יהיה זמין לרכישה כבר מינואר 2020.
ייצור > פרוסקו סופריורה DOCG

ישנם שני אזורי DOCG של פרוסקו סופריורה המחולקים על ידי הנהר פיאווה בנפת טרוויזו של מחוז ונטו. "פרוסקו קונליאנו ואלדוביאדנה סופריורה DOCG" מיוצר על הגבעות בין העיירות קונליאנו, ואלדוביאדנה, וויטוריו ונטו. יצרנים מואלדוביאדנה נטו לאחרונה לדלג על אזכור קונליאנו על התווית הקדמית שלהם, וכינו את היין שלהם "ואלדוביאדנה פרוסקו סופריורה". ה-DOCG השני הוא "אזולו פרוסקו סופריורה DOCG", המיוצר על הגבעות ליד העיירה אזולו. בנוסף למגוון הרגיל של סגנונות פרוסקו, אזולו DOCG יכול להיות גם מיוצר "אקסטרה-ברוט" (0–6 גרם סוכר לליטר), וקונליאנו ואלדוביאדנה צפוי להציג סגנון זה בקרוב. בעוד שרובו של הפרוסקו DOCG גדל על מישורים נמוכים בשפלה בשטח מורחב המשתרע על 233,000 דונם, הפרוסקו סופריורה DOCG מיוצר באופן בלעדי מכרמים על מורדות הגבעות בשני אזורי גידול קטנים בהרבה, 68,600 דונם עבור קונליאנו ואלדוביאדנה ו-17,830 דונם עבור אזולו. תלילות הגבעות פירושה שהכל, מגיזום ועד בציר, נעשה בעיקר ביד. ההיבט הידני, במיוחד לצורך הבציר, מגביר עוד יותר את האיכות.
ייצור > תת-אזור סופריורה די קרטיצה

גבעת קרטיצה (Cartizze) היא כרם בגובה 305 מטר של 1,070 דונם של גפנים, בבעלות 140 מגדלים. הפרוסקו מענביו, שמופק יחסית מעט, נחשב לאיכותי ביותר, או אפילו לגראן קרו של הפרוסקו.
באופן תאורטי, הוערך שווי 10 דונם אדמות ענבים של קרטיצה בשווי של יותר ממיליון דולר אמריקני בשנת 2008, והערכה שלו עלתה ל-2–5 מיליון יורו בשנת 2015, המחיר היקר ביותר עבור כרם באיטליה. יין הנתזים שהופק מקרטיצה הוגדר לאחרונה על ידי היצרנים בשם "סופריורה די קרטיצה" (Superiore di Cartizze), מבלי להזכיר פרוסקו על התווית הקדמית כדי להדגיש עוד יותר את המקור.
על פי האגדה המקומית, ענבי קרטיצה נבצרו באופן מסורתי רק לאחרונה, שכן הגפנים גדלו על מדרונות תלולים וקשה היה להגיע אליהם, והכורמים גילו שתקופת ההבשלה המורחבת הזו שיפרה את הטעם. עם זאת, בטעימה עיוורת ביריד הסחר Vinitaly משנת 2006, דורג קרטיצה ספומנטי בעקביות אחרי פרוסקו "רגיל".
ייצור > תת-אזור ריווה

בעוד שקרטיצה הוא תת-אזור בראש פירמידת "פרוסקו קונליאנו ואלדוביאדנה סופריורה DOCG", הקונסורציום שלהם הציג גם תחום מוגבל רשמי המכונה "ריווה" (Rive), 15 קומונות שיכולות לייצר 43 יינות תת-אזוריים שונים של ריווה. אלה קרויים על שם הגבעות האינדיבידואליות שבהן גדלים הענבים, אם כי הגדרה זו מוסיפה מורכבות, והמותג לא הצליח במיוחד. הכוונה היא להדגיש את המיקרו-אקלים והטרוארים הייחודים המצויים ב-DOCG. בניגוד להם ל"אזולו פרוסקו סופריורה DOCG" אין אזורי משנה.
ייצור > קול פונדו

יש ייננים המחיים את פרוסקו קול פונדו (Prosecco Col Fondo) המסורתי, התוסס מחדש בבקבוק, אך לא מסננים את השמרים. שאריות שמרים אלו משאירות משקעים עדינים בתחתית הבקבוק (פונדו באיטלקית) שמעניקים יותר מורכבות, מרקם וטעם. ניתן להגיש את היין צלול או עכור. יינות אלו מסומנים בשם "קונליאנו ואלדוביאדנה סופריורה DOCG", או "אזולו סופריורה DOCG". הלחץ בבקבוקי קול פונדו בדרך כלל נמוך יותר, סביב 2.5 בר בסגנון פריצנטה.
צריכה

באיטליה, פרוסקו הוא יין המוגש בכל מקום. מחוץ לאיטליה שותים אותו לרוב כאפריטיף. בדומה ליינות נתזים אחרים, מוגש פרוסקו כשהוא מצונן.
פרט לקול פונדו ולכל פרוסקו מסוג "השיטה הקלאסית", רוב הפרוסקו לא תוסס בבקבוק. בדרך כלל, יש לשתות אותו צעיר, רצוי תוך שלוש שנים מאז שנת הבציר שלו. עם זאת, פרוסקו באיכות גבוהה עשוי להתיישן עד שבע שנים.
מומחים אחרים ערערו על התפיסה כי פרוסקו לא יכול להתיישן. טעימות בשנת 2013 של יינות שהופקו בין השנים 1983–2013 הדגימו את אורך החיים של היינות מאחד היצרנים המובילים.
לפרוסקו יש לפחות 10.5–11.5% אלכוהול בנפח, תלוי בכללי DOC / DOCG. טעמו של פרוסקו תואר כארומטי ופריך, עם ניחוחות של תפוח צהוב, אגס, אפרסק לבן ומישמש. לרוב גרסאות הפרוסקו יש ניחוחות ראשוניים עזים.
בדרך כלל מוגש פרוסקו נקי, אך הוא מופיע במספר משקאות מעורבים. זהו המרכיב העיקרי בקוקטיילים המקוריים של בליני ושפריץ, והוא יכול לשמש גם באחרים, כמו מימוזה. עם וודקה וסורבה לימון, פרוסקו הוא גם מרכיב של המשקה המעורב האיטלקי סגורופינו (אנ').
הערות שוליים

1 2  Cortese, Amy (26 בדצמבר 2008). "Italian Makers of Prosecco Seek Recognition". The New York Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Prosecco Types". Consorzio di Tutela delle Denominazione di Origine Controllata Prosecco.
↑  "Conegliano Valdobbiadene Prosecco DOCG »". Italian Wine Central.
↑  "Asolo Prosecco DOCG". Italian Wine Central.
↑  O'Keefe, Kerin (25 בספטמבר 2015). "The Superiority of Prosecco Superiore". Wine Enthusiast Magazine. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kennedy, Rachel (9 ביולי 2019). "Italy's Prosecco hills receive UN world heritage status". {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Centre, UNESCO World Heritage. "Two cultural sites added to UNESCO's World Heritage List". UNESCO World Heritage Centre (באנגלית).
↑  Italian Sparklers
1 2  Kinssies, Richard (10 ביולי 2002). "On Wine: Proseccos sparkle on their own terms". Seattle Post-Intelligencer. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Collins, Guy (17 במאי 2016). "Prosecco 2016 Output Seen Up as Much as 20% as U.K. Sales Surge". bloomberg.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  DuBose, Fred; Spingarn, Evan; Maniscalco, Nancy (2005). The Ultimate Wine Lover's Guide 2006. Sterling Publishing Company, Inc. pp. 196. ISBN 1-4027-2815-8.
↑  Atkin, Tim (11 בנובמבר 2007). "The fizz that's the bizz". The Observer. London. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574963305171  LCCN: sh2011005615 
כריכת הספר Il Roccolo Ditirambo (1754) המכילה לראשונה את המילה פרוסקו במדויק.
בקבוק פרוסקו די קונליאנו ספומנטה יבש במיוחד וכוס פרוסקו פריצנטה, שמפסיקה ליצור בועות זמן קצר לאחר המזיגה
ענבי גלרה על הגפן באזור פרוסקו
בקבוק פרוסקו המציג את ההתוויה DOC על התווית
פרוסקו זול נמכר גם בפחיות
צבע אקרילי

צבע אקרילי הוא צבע מהיר-התייבשות הכולל פיגמנטים שעורבבו בתחליב רזין אקרילי. צבעי אקריליק ניתן לדלל במים, אך כאשר הצבע מתייבש הוא הופך עמיד למים, ולא ניתן להמיס אותו מחדש כמו בצבעי מים.
דרך הייצור

הצבעים האקריליים פותחו בשנות העשרים של המאה העשרים בגרמניה ונכנסו לשימוש מסחרי בשנות החמישים של אותה מאה. השימוש בצבעים אלו נפוץ כחלופה נוחה לעבודה בצבעי מים וצבע שמן.
צבע אקריליק מורכב לרוב משני חלקים, ביחס משתנה: פיגמנט וחומר מילוי, לרוב תחליב של רזין אקרילי. רזין (שם נרדף לשרף) זה הוא חומר פלסטי המיוצר מחומצה אקרילית. מייצרים ממנו בין השאר פרספקס ומוצרי פלסטיק נוספים. חלק מתכונותיו הן שקיפות גבוהה ודחיית מים; בערבוב עם מים ליצירת חומר המילוי השקוף לצבע, יש צורך בחומר מתחלב. כאשר המים מתאדים, הרזין מתקשה ואינו ניתן למיסוס מחדש, בזכות היותו הידרופובי. כל עוד הוא אינו יבש לחלוטין צבעו חלבי מעט, והשקיפות הגבוהה מושגת עם אידוי הנוזלים. כתוצאה מכך, אחת מתופעות הצבע האקרילי היא סטיית בהירות עם ייבוש הצבע - הגוון נוטה להתכהות.
לא כל פיגמנט ניתן לערבוב עם רזין אקרילי, היות שהוא חומצי בטבעו. כך למשל פיגמנטים אלקליים אינם בשימוש בצבע אקריליק, היות שהם יוצרים תגובה כימית לא רצויה בצבע - למשל כחול פרוסי (פיגמנט P27). פיגמנטים חומציים או נייטרליים משתלבים היטב, ויוצרים צבע עמיד לדהייה.
היסטוריה

צבעי אקריליק היו תוצר-לוואי לזיקוק נפט, ולראשונה פותחו מסחרית בשנות ה-20 של המאה ה-20. הם שווקו לקהל האמנים רק כשלושים שנה מאוחר יותר, לאחר שהנוסחה שפותחה נמצאה עמידה באור, לא רעילה ונוחה לשימוש. החברה הראשונה ששיווקה צבעי אקריליק לאמנים, תחת השם "צבעי לטקס", הייתה Bocour Artist Colors. מעט אחריה הצטרפו חברות נוספות (כגון Liquitex), לאור ההצלחה של הצבע האקרילי ומחיר ייצורו הנמוך. ההרכב הראשוני של הצבעים היה עם חומר מילוי מסוג ויניל ו/או PVA, כאשר התרכובות השתנו במהלך השנים על מנת לתת לצבע גוון טוב יותר.
דרך השימוש

צבעי אקריליק קלים ביותר לשימוש - ניתן להוציא צבע משפופרת או צנצנת סגורה ואטומה על גבי משטח כלשהו, לערבבם זה בזה במכחול לח, ולמרחם בקלות על כל משטח כמעט. זמן הייבוש של שכבה שנמרחה תלוי בעובייה, אך לרוב מדובר בדקות ספורות עד חצי שעה. ניתן להוסיף חומר מעכב-התייבשות לתערובת הצבע, על מנת להאריך את זמן ההתייבשות למשך ימים ספורים. את המכחולים מנקים במים וסבון, כמו גם את הידיים. כתמי אקריליק יבשים על בגדים, כמו גם על משטחים שונים בבית, ניתן לעיתים לקלף (ממש כמו דבק פלסטי שיבש) אך משטחים סופגים יוכתמו לעד. יש לציין שניתן להוריד כתמי אקריליק בעזרת חומר מנקה מכחולים.
צבעי אקריליק אינם רעילים בהכרח, אך לעיתים הם מכילים פיגמנטים רעילים כגון אדום קדמיום. בכל מקרה, השימוש בהם מומלץ כחיצוני בלבד, ואינו מומלץ לילדים (בניגוד לצבעי גואש).
מראה ציורי אקריליק

ציורים בצבעי אקריליק עשויים להיראות כציורים בצבעי שמן, אך עם צבעים נוזליים יותר, או מדוללים, ניתן להשיג מראה הדומה מאוד לצבעי מים. כיום ציורים בצבעי אקריליק הם מראה נדיר בתערוכות אמנות מקצועיות, לרוב לצד צבעי שמן, גואש או מים.
ורד, ציור בצבעי אקריליק על בד.
צ'יפריאן מריקה

צ'יפריאן אנדריי מריקה (ברומנית: Ciprian Marica; נולד ב-2 באוקטובר 1985) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

מריקה התחיל את הקריירה של בדינמו בוקרשט, ובשנת 2004 עבר לשחטאר דונצק. ב-23 ביולי 2007, חתם בשטוטגרט ל-5 שנים תמורת 8 מיליון אירו, סכום ההעברה היקר ביותר בתולדות שטוטגרט לאותם ימים.
ב-12 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 2-2 נגד שאלקה 04. ב-27 בנובמבר 2007 הבקיע את שער הניצחון נגד גלאזגו ריינג'רס במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות. לאחר פיטוריו של המאמן ארמין פה, המאמן החדש מרקוס באבל נתן למריקה הזדמנות בהרכב, אך מריקה הבקיע רק 4 שערים. בעונת 2009/2010 בבונדסליגה ביסס את מקומו בהרכב והבקיע 10 שערים באותה עונה, אך בעונת 2010/11 ירד לספסל.
ב-28 ביולי 2011 חתם בשאלקה 04 תמורת 5 מיליון אירו. ב-14 בדצמבר 2011 הבקיע מריקה את שער הבכורה שלו בניצחון 0–3 נגד מכבי חיפה במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות. ב-29 בינואר 2012 מריקה כבש צמד בניצחון 1–4 נגד פ.צ. קלן.
ב-27 בספטמבר 2013 חתם בחטאפה. ב-6 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו כאשר נכנס כמחליף בניצחון 1–3 נגד ריאל בטיס. ב-31 באוקטובר, מריקה הבקיע את שער הליגה הראשונה שלו בניצחון 0–2 נגד ויאריאל.
בקיץ 2014 חתם לשנתיים בקוניאספור הטורקית. ב-14 בינואר 2016 חזר לרומניה אחרי 12 שנה, וחתם בסטיאווה בוקרשט.
קריירה בינלאומית

ב-16 בנובמבר 2003 ערך מריקה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה בניצחון 0–1 נגד איטליה במשחק ידידות. ב-17 בנובמבר 2004 הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד ארמניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. במוקדמות יורו 2008 הוביל את הנבחרת עם 5 שערים, לראשות הבית שהבטיח את העלייה ליורו 2008. מריקה השתתף עם הנבחרת בטורניר.
תארים

דינמו בוקרשט
אליפות רומניה: 2001/2002, 2003/2004
הגביע הרומני: 2002/2003
שחטאר דונצק
אליפות אוקראינה: 2004/2005, 2005/2006
הגביע האוקראיני: 2003/2004
הסופר קאפ האוקראיני: 2005
סטטיסטיקה > מועדונים

נכון ל-6 באוגוסט 2014
| מועדון | ליגה | עונה | ליגה> משחקים | ליגה> שערים | גביע> משחקים | גביע> שערים | סופר קאפ> משחקים | סופר קאפ> שערים | אירופה> משחקים | אירופה> שערים | סה"כ> משחקים | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דינמו בוקרשט | ליגת העל הרומנית | 2001/2002 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| דינמו בוקרשט | ליגת העל הרומנית | 2002/2003 | 11 | 1 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 14 | 1 |
| דינמו בוקרשט | ליגת העל הרומנית | 2003/2004 | 10 | 3 | 1 | 2 | - | - | 5 | 1 | 16 | 6 |
| דינמו בוקרשט | ליגת העל הרומנית | סה"כ | 23 | 4 | 4 | 2 | 0 | 0 | 5 | 1 | 32 | 7 |
| שחטאר דונצק | ליגת העל האוקראינית | 2003/2004 | 12 | 4 | 2 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 15 | 4 |
| שחטאר דונצק | ליגת העל האוקראינית | 2004/2005 | 16 | 2 | 7 | 0 | 1 | 0 | 5 | 0 | 29 | 2 |
| שחטאר דונצק | ליגת העל האוקראינית | 2005/2006 | 21 | 4 | 1 | 0 | 1 | 0 | 9 | 2 | 32 | 6 |
| שחטאר דונצק | ליגת העל האוקראינית | 2006/2007 | 24 | 6 | 2 | 0 | 0 | 0 | 11 | 4 | 37 | 10 |
| שחטאר דונצק | ליגת העל האוקראינית | סה"כ | 73 | 16 | 12 | 0 | 3 | 0 | 25 | 6 | 113 | 22 |
| שטוטגרט | בונדסליגה | 2007/2008 | 28 | 2 | 3 | 0 | 0 | 0 | 4 | 1 | 35 | 3 |
| שטוטגרט | בונדסליגה | 2008/2009 | 27 | 4 | 3 | 1 | 0 | 0 | 11 | 5 | 41 | 10 |
| שטוטגרט | בונדסליגה | 2009/2010 | 25 | 10 | 2 | 0 | 0 | 0 | 6 | 1 | 33 | 11 |
| שטוטגרט | בונדסליגה | 2010/2011 | 13 | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | 9 | 3 | 24 | 6 |
| שטוטגרט | בונדסליגה | סה"כ | 93 | 19 | 10 | 1 | 0 | 0 | 30 | 10 | 133 | 30 |
| שאלקה 04 | בונדסליגה | 2011/2012 | 21 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 11 | 1 | 33 | 3 |
| שאלקה 04 | בונדסליגה | 2012/2013 | 13 | 3 | 3 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 19 | 6 |
| שאלקה 04 | בונדסליגה | סה"כ | 34 | 5 | 4 | 3 | 0 | 0 | 14 | 1 | 52 | 9 |
| חטאפה | לה ליגה | 2013/2014 | 27 | 6 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 30 | 7 |
| חטאפה | לה ליגה | סה"כ | 27 | 6 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 30 | 7 |
| טורקו קוניאספור | ליגת העל הטורקית | 2014/2015 | 6 | 1 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 | 2 |
| טורקו קוניאספור | ליגת העל הטורקית | 2015/2016 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 |
| טורקו קוניאספור | ליגת העל הטורקית | סה"כ | 7 | 1 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 9 | 2 |
| סטיאווה בוקרשט | ליגת העל הרומנית | 2015/2016 | 7 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 9 | 0 |
| סטיאווה בוקרשט | ליגת העל הרומנית | סה"כ | 7 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 9 | 0 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 264 | 52 | 35 | 8 | 4 | 0 | 78 | 19 | 381 | 79 |
קבוצה רקורסיבית

בחישוביות, קבוצה בת מנייה נקראת רקורסיבית או כריעה אם ניתן לבנות אלגוריתם המסתיים לאחר מספר סופי של צעדים הקובע האם איבר מסוים שייך לקבוצה או לא.
הגדרה

תת קבוצה S של המספרים הטבעיים נקראת רקורסיבית אם קיימת פונקציה ניתנת לחישוב
כך ש
באופן שקול, קבוצה היא רקורסיבית אם הפונקציה המציינת שלה היא פונקציה רקורסיבית.
תכונות

אם  A היא קבוצה רקורסיבית אז המשלים של  A היא קבוצה רקורסיבית.
אם  A ו- B הן קבוצות רקורסיביות אז  A\cap B וגם  A\cup B הן קבוצות רקורסיביות.
A היא קבוצה רקורסיבית אם"ם  A והמשלים של  A הן קבוצות הניתנות למנייה רקורסיבית.
התמונה של קבוצה רקורסיבית תחת פונקציה שלמה וניתנת לחישוב היא קבוצה רקורסיבית.
ראו גם

כריעות
היררכיית חומסקי
קשימה שין-ריו

| --- | --- |
 ארץ מקור:  יפן יפן
 מייסד:  קוני קגטסוגו
 ספורט אולימפי:  לא
קשימה שין-ריו (ביפנית: 鹿島神流) היא אמנות לחימה יפנית עתיקה שמתועדת החל מהמאה ה-16 והיא שייכת לאמנויות הלחימה המסורתיות (קוריו).
מקורו של השם קשימה במקדש קשימה. השיטה כוללת קנג'וטסו, ג'ו ג'וטסו, באטוג'וטסו, ועוד מספר מיומנויות.
השיטה הייתה פופולרית במאה העשרים ביפן במיוחד בזכות ראש השיטה, קוני-זנייה (1894–1966) המורה ה-18 ברשימת המורים, שגרם לביטול האיסור האמריקאי על אימוני לחימה ביפן לאחר מלחמת העולם השנייה.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, מפקדת הכוחות האמריקאים ביפן, ביקשו לאסור על אימון באמנויות לחימה. מנגד טענו היפנים שאמנויות הלחימה הן חלק משמעותי ביותר בתרבות היפנית ושהן שואפות ומלמדות את העוסקים בהן - לנצח את היריב תוך גרימת נזק מינימלי. האמריקאים ביקשו הדגמה של הטענה, והציבו מדריך בכיר בלחימה בכידון רובה (Bayonet) אל מול אומן לחימה יפני. לצורך ההדגמה - התייצב קוני-זנייה חמוש בבוקטו (חרב עץ), אל מול החייל האמריקאי החמוש בכידון אמיתי. קוני-זנייה הדגים איך איך הוא מכניע את החייל מבלי לגרום לו נזק פיזי. ההדגמה סייעה רבות לשכנע את המפקדה הכללית לבטל את האיסור על האימון באמנויות לחימה.
היום עדיין בראש השיטה עומד נציג של משפחת קוני אך בפועל המורה הבכיר הוא סקי הומיטקה.
בשיטה יש דרישה לסודיות מסוימת ורק לחברי הקבוצה מותר לחשוף טכניקות של השיטה.
הערות שוליים

↑  Friday, Karl F. with Seki Humitake, Legacies of the Sword: The Kashima Shin-ryū and Samurai Martial Culture, Honolulu: University of Hawai'i Press, 1997.
צימוד (אמצעי אמנותי)

צימוד הוא אמצעי ספרותי אמנותי, המשמש כקישוט בשירה, לשון נופל על לשון. כלומר, שימוש בצמד מילים או בצירוף מילים שהצליל שלהם זהה או דומה, אבל המשמעות שלהם שונה או מנוגדת. משיגים את האפקט המבוקש כשהמילים הללו צמודות זו לזו.
במקרים רבים הצימודים למיניהם אינם רק קישוט צורני צלילי, אלא יש להם תפקיד גם בתחום המשמעות. בצימודים מנוגדי משמעות, הדמיון הצלילי בין שתי המילים מדגיש את הניגוד שביניהן בתוכן, לדוגמה: מזוני - רזוני. ואילו כאשר יש קרבה בין המשמעים של שתי המילים השוות או הדומות זו לזו בצליל, מחזק הצליל השווה או הדומה את הנאמר.
השימוש באמצעי ספרותי זה רווח כבר בתנ"ך (”וַיְקַו לְמִשְׁפָּט וְהִנֵּה מִשְׂפָּח, לִצְדָקָה וְהִנֵּה צְעָקָה” (ספר ישעיה, פרק ה', פסוק ז')) ובפיוטים ושירה בימי הביניים בעברית ובארמית ואף בצימוד של מילה עברית וארמית.
משוררי ספרד שילבו בשיריהם את כל סוגי הצימודים, ובעיקר את הצימוד השלם. כמה מהם, כגון משה אבן עזרא, יעקב בן אלעזר, יהודה אלחריזי וטודרוס בן יהודה אבולעפיה, אף חיברו "שירי צימודים", כלומר, שירים שכל חרוזיהם הם צימודים שלמים או מורכבים.
חכמי ומשוררי ספרד גם יצרו צירופי לשון וביטויים שהם צימודים של שברי פסוקים מהתנ"ך או מאמרי חז"ל והשתמשו בהם בשירה ובפרוזה מחורזת כגון בתשובות הלכתיות, אגרות המלצה, והסכמות לספרים. דוגמה נפוצה: ממאמר חז"ל "כלה כמות שהיא" נוצר הביטוי "קלה כמות שהיא". "עוד ידו נטויה" (ספר ישעיה, פרק י', פסוק ד') - "הוד ידו נטויה". לפעמים שינוי אות או הגייה הפכו את משמעות הביטוי: "אין מסיחין בסעודה" (תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ה', עמוד ב') - "הן משיחין בסעודה". "לבי יחיל בקרבי" (ספר תהלים, פרק נ"ה, פסוק ה') - "לבי יכיל בקרבי". "אין תוכו כברו" (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ"ח, עמוד א') - "הן תוכו כברו".
סוגי צימודים

מקובל למיין את סוגי הצימודים על פי הצלילים החוזרים בהם:
צימוד שלם - שתי המילים זהות זו לזו לגמרי בצלילן ובכתיבן, אבל משמעותן שונה. לדוגמה: מילה (ברית-מילה) לעומת  מילה (יחידה בסיסית בשפה), או ציר (במובן של שליח, כאב, מיץ). דמים (כסף) לעומת דמים (דם). או צירוף מילים זהה אבל משמעותו שונה ומובנת מההקשר. לדוגמה: "שנה ופירש" (שינה דרכו ועזב) - "שנה ופירש" (חזר על תלמודו וביאר אותו).
צימוד מורכב - מילה אחת ובסמוך לה צירוף של שתי מילים היוצרות אותו צליל. לדוגמה: החרטומים - אחר תומים, עלמה - על מה, בוחן - בו חן. שמים - שא מים.
צימוד מפוצל - היפוכו של הצימוד המורכב. שתי מילים ובסמוך להם מילה אחת היוצרת אותו צליל.
צימוד שונה כתיב - שתי מילים שונות בכתיב אך דומות או זהות בהגייה. נפוץ בתנועות המתחלפות בהגייה (א-ה-ע; ב-פ; ח-כ-ק; ט-ת; ש-ס) לדוגמה: הדם - אדם, הוד - עוד, הן - אין, ארוכה - ארוחה, ביקורים - ביכורים. כלה - קלה. עטו - עתו. שבחות - שפחות.
צימוד שונה תנועה - שתי המילים שונות זו מזו באחת מתנועותיהן. לדוגמה: צר - צור - ציר, דברים - דבורים. משְּׁביעין (שין ימנית, שבועה) - משֹביעין (שין שמאלית שובע). חַלֻקוֹת (מחלוקת) - חֲלָקוֹת (שפה חלקה).
צימוד שונה אות - שתי המילים שונות זו מזו באחת מאותיותיהן. לדוגמה: חרוז - חרוץ, גֹדש - קֹדש.
צימוד הפוך - המילה השנייה נוצרת מהיפוך אותיות של המילה הראשונה. לדוגמה: תצמא - תמצא, יקיצני - יציקני.
צימוד גזרי - המילה השנייה נגזרת מאותו שורש של המילה הראשונה או משורש דומה לו. לדוגמה: ניסן - נסו - נס, ספירים - ספרים.
צימוד נוסף - במילה השנייה נוספת אות אחת או יותר לתחילת המילה הראשונה. לדוגמה: מים - שמים, גלים - גלגלים.
צימוד נפחת - היפוכו של הצימוד הנוסף. כלומר, במילה השנייה נגרעת אות אחת או יותר מראש המילה הראשונה. לדוגמה: ידיהן - ילדיהן. גלגלים - גלים. שמים - מים.
צימוד נעלם - למילה אחת יש שתי משמעויות - שם פרטי ושם עצם כללי. המילה עצמה כלל אינה נזכרת בשיר במפורש, אלא נרמזת בלבד, ומכאן שמו של הצימוד - "הנעלם". לדוגמה, שלמה אבן גבירול בטור: "ונפל הרעם ובא בן אבינועם במים כבירים" מדבר על הברק שבא אחרי הרעם. ברק הוא גם שמו הפרטי של ברק בן אבינועם. המשורר משלב בטור את הצירוף "בן אבינועם" כדי לרמוז על הברק.
לקריאה נוספת

שולמית אליצור, שירת החול העברית בספרד המוסלמית, כרך שלישי, עמ' 127–130.
אמנון ששון, צימוד, מאמר באתר הזמנה לפיוט.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קים דה-ג'ין

| --- | --- |

 לידה:  4 ביוני 1962 (בן 62) 
 מוקד פעילות:  קוריאה הדרומית 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד, תיכון סאול לאמנויות 
 שפה מועדפת:  קוריאנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
קים דה-ג'ין (בקוריאנית: 김대진 ‏ Daejin Kim[דרושה הבהרה]) הוא פסנתרן דרום-קוריאני, בוגר בית הספר ג'וליארד, זוכה הפרס הראשון של תחרות קליבלנד, וכיום פרופסור לפסנתר באוניברסיטה הלאומית לאמנויות של קוריאה ומנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של סואון.
הופעות ראשונות

בשנת 1986 הופיע קים לראשונה בניו יורק וקיבל ביקורת חיובית ממבקר המוזיקה של הניו יורק טיימס, שכתב כי "דה-ג'ין קים הציג את כל ה[accouterments] הדרושים לקריירת סולו. קים ניחן במה שנראה כטכניקה בטוחה ואיתנה ובחירת המוזיקה הקפדנית שלו לימדה על מוזיקאי, המעוניין בדקויות, לא רק במתקפות החזיתיות הרגילות של רפרטואר ראוותני. זהו מוזיקאי צעיר ומעולה, המחונן באמצעים הפיזיים לביטוי האינטליגנציה המוזיקלית הניכרת שלו."
בשנת 1987 הוזמן דה-ג'ין לנגן עם תזמורת קליבלנד ומאז מביאה אותו הקריירה הבינלאומית שלו אל אולמות קונצרטים ראשונים במעלה באירופה, אסיה וארצות הברית כסולן עם תזמורות אמריקאיות, צרפתיות ובולגריות, בין השאר, עם מנצחים כמו
דמיטרי קיטאיינקו, ז'אן-קלוד קאסאדסי ומארק ינובסקי.
מעבר לדרום קוריאה

בשנת 1994 עבר קים עם משפחתו לדרום קוריאה. מאז הוא מטפח שתי קריירות במקביל, כפסנתרן קונצרטים וכמורה. כיתות האמן שלו זכו להכרה בינלאומית ובו בזמן, הצליח לקיים לוח קונצרטים מלא, לצד הופעות בנגינת מוזיקה קאמרית וברסיטלים
במקומות שונים, כגון סיור רסיטלים לאומי (1995), רסיטל לחגיגות שנת המאתיים לפרנץ שוברט (1997). הוא ניגן עם כל התזמורות הסימפוניות החשובות, לרבות התזמורת הסימפונית הקוריאנית והפילהרמונית של סיאול. קים הופיע תחת שרביטו של דמיטרי קיטאיינקו עם תזמורת רשות השידור הקוריאנית בנגינת הקונצ'רטו של שומאן וקונצרט זה הוביל אותו להופיע כסולן עם הפילהרמונית של סיאול בביצוע שני קונצ'רטי עוקבים של שופן בפסטיבל התזמורת בשנת 1998, פסטיבל המוזיקה היוקרתי ביותר בקוריאה, שמציג המרכז לאמנויות בסיאול. בשנת 2000 ניגן ביום אחד את מכלול הקונצ'רטי לפסנתר של בטהובן. ב-2001, החל במחזור של מכלול הקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט, שנמשך עד 2005. כמו כן הוציא קים שלוש הקלטות, "4 באלאדות של דופן ו-8 נוקטורנים של פולנק" (בחברת ארקדיה), "מכלול הנוקטורנים של ג'ון פילד", ו"מכלול הנוקטורנים של שופן" (בחברת מונופולי). הקלטה של שני קונצ'רטי מאת מוצרט, שבה ניצח מן הפסנתר על התזמורת הסימפונית הלאומית של פולין, יצאה באוקטובר 2004.
הוראה ומשרות בסגל המורים

לקים תוארי בוגר, מוסמך ודוקטורט מבית ספר ג'וליארד לאמנות הבמה. הוא חבר בסגל המורים של בית הספר מנהטן למוזיקה ואמן אורח באקדמיית אישיקאווה למוזיקה ביפן. הוא מכהן כפרופסור באוניברסיטה הלאומית לאמנויות של קוריאה. תלמידיו זכו בפרסים בתחרויות בינלאומיות חשובות כגון בוזוני, ויוטי, ובפרסים ראשונים בתחרות הבינלאומית ע"ש קלרה הסקיל ובתחרות הפסנתר בלידס בשנת 2006.
פרסים ואותות הוקרה

1985 - פרס ראשון בתחרות הפסנתר הבינלאומית היוקרתית ע"ש רובר קאסאדסי, השישית במספר (כיום תחרות קליבלנד), המתקיימת בקליבלנד, אוהיו, ארצות הברית.
כאות הוקרה להישגיו הן בקוריאה והן מחוצה לה, קיבל גם את פרס המוזיקה נאן-פה ה-18, שמעניקה אגודת נאן-פה למוזיקאי האחראי לתרומה הגדולה ביותר לעולם המוזיקה הקלאסית, לזכר הונג נאן-פה המנוח, המאסטרו של קוריאה.
2002 - קיבל את פרס "מוזיקאי השנה" מאיגוד המוזיקה של קוריאה, והעיתון הלאומי "הדונג-א אילבו" כינה אותו, הפסנתרן המפורסם ביותר בקוריאה".
2006 - עיטור "אמן השנה" מטעם משרד התרבות, הספורט והתיירות של קוריאה.
אוניברסיטת ייל ואוניברסיטת ראטגרס הזמינו אותו אליהן כפרופסור אורח.
פעילויות אחרות

קים יושב בחבר השופטים בתחרויות כמו בוזוני, ג'ינה בכאואר, קלרה הסקיל, בטהובן (בון), תחרות הפסנתר הבינלאומית של קליבלנד, סנדאי, האמאמאטסו ביפן, פדרבסקי, רחמנינוב (מוסקבה), התחרות הבינלאומית של סין, התחרות הבינלאומית של לידס, תחרות המלכה אליזבת (בריסל) ואחרות.
אחרי עבודה צמודה עם התזמורת הפילהרמונית סואון, כסולן וכמנצח, במשך שנים רבות, התמנה קים בשנת 2008 למנצחה הקבוע ולמנהל המוזיקלי שלה. ב-2013 הופיעה הפילהרמונית של סואון לראשונה באולם קרנגי. קים מנצח על מכלול הסימפוניות והקונצ'רטי של בטהובן.