stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
דרגות

בעיטור תשע דרגות, המתחלקות לארבע קבוצות:
הצלב הגדול (Großkreuz ):
הצלב הגדול – מחלקה מיוחדת
הצלב הגדול – מהדורה מיוחדת – זהה לדרגה הראשונה, בתוספת זר עלי דפנה על העיטור.
הצלב הגדול – דרגה ראשונה (הצלב הגדול)
צלב הכבוד הגדול (Großes Verdienstkreuz ):
הצלב הגדול (צלב הכבוד הגדול עם כוכבים וסרט)
צלב אביר מפקד (צלב הכבוד הגדול עם כוכבים)
צלב מפקד (צלב הכבוד הגדול)
צלב הכבוד (Verdienstkreuz ):
צלב קצין (צלב הכבוד דרגה ראשונה)
צלב הכבוד (צלב הכבוד עם סרט)
מדליית הכבוד (Verdienstmedaille)
את "הצלב הגדול – המחלקה המיוחדת" מקבל רק נשיא גרמניה, או ראש מדינה אחרת; העיטור מוענק לו על ידי ראש הבונדסטאג, קנצלר גרמניה ונשיא בית המשפט העליון.
פארק מיניאטורות

בזיליקת פטרוס הקדוש וכיכר פטרוס הקדוש בקנה מידה 1:25, בפארק מיניאטורות ביפן
פארק מיניאטורות הוא מתחם הכולל דגמים מיניאטוריים של נוף באזור מסוים: הרים, מבנים, נמלי תעופה, כלי רכב וכדומה. פארק המוקדש למדינה מסוימת מלקט מבנים מרחבי המדינה, וכולל לעיתים גם מבנים היסטוריים שחרבו. כאשר הפארק מציג עיר מסוימת, הוא קרוי עיר מיניאטורית. פארק מיניאטורות פועל כאתר תיירות.
בדרך כלל ממוקם פארק מיניאטורות תחת כיפת השמים.
פארק מיניאטורות ראשון הוקם בשנות העשרים של המאה העשרים בבקונסקוט שבאנגליה. בשנת 1952 נפתח בהולנד פארק המיניאטורות מדורודם, המציג מבנים מרחבי הולנד. פארקי מיניאטורות הוקמו בעשרות מקומות בעולם.
פארק מיניאטורות נבנה בדרך כלל בקנה מידה קבוע לכל המוצגים שבו. קנה מידה זה נע מ-1:72 עד 1:9. באירופה ובאסיה נפוץ קנה המידה 1:25.
אחדים מהדגמים, כגון רכבות וטחנות רוח מכילים מנוע, המאפשר להם תנועה. אפקטים נוספים כוללים קולות, תאורה, זרימת מים וכדומה.
ישראל

דגם ירושלים בסוף ימי בית שני מציג את ירושלים בסוף תקופת בית שני, בקנה מידה 1:50. הוא נבנה בשנים 1962-1966, בשטח מלון הולילנד שבשכונת בית וגן בירושלים. בשנת 2006 הועבר הדגם לשטח מוזיאון ישראל.
דגמים נוספים בירושלים
דגם בית ראשון - "הרוח שבחומר", אריאל - המרכז לתולדות ירושלים בימי בית ראשון, יד בן-צבי. רח’ בוני החומה, הרובע היהודי, ירושלים.
דגם ירושלים בתקופה הביזנטית, לצד כנסיית פטרוס אין גליקנטו.
דגם ירושלים במאה ה-19 (1870), במוזיאון "מגדל דוד".
דגם ירושלים במצבה הנוכחי, מרתף בניין עיריית ירושלים.
דגם הקו העירוני בירושלים בין השנים 1948–1967, באתר גבעת התחמושת (בהקמה, 2008).
דגמים של הר הבית שהכין קונרד שיק, במרתף בית הספר שמידט, מצפון לשער שכם
מוזיאון הדגמים של קונרד שיק בכנסיית המשיח
פארק מיני ישראל נפתח בחודש נובמבר 2002 בקרבת לטרון, ובו מוצגים דגמים של מקומות, אזורים, ובניינים שונים בישראל, בקנה מידה 1:25.
ראו גם

סימולאקרה
דגם ירושלים בסוף ימי הבית השני
פארק מונסורי

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1875 
 נתונים ומידות
 שטח:  15 הקטאר
 מיקום
 מדינה:  צרפת צרפת
 מיקום:  הרובע הארבעה-עשר של פריז 
 קואורדינטות:  48°49′20″N 2°20′18″E﻿ / ﻿48.822222°N 2.338333°E﻿ / 48.822222; 2.338333
 אתר רשמי
  (למפת פריז מוגדלת) פארק מונסורי(למפת פריז רגילה) פארק מונסורי
 
האגם בפארק מונסורי
קו הרכבת ההיקפית העובר בשטח הפארק.
פארק מונסורי (בצרפתית: Parc Montsouris) הוא פארק ציבורי ברובע הארבעה-עשר של פריז, צרפת. הפארק, השוכן בגדה השמאלית של העיר, נפרש על פני 150,000 מ"ר ומעוצב בסגנון של גן אנגלי, שהיה פופולרי בשלהי המאה ה-19. הגן נהגה בתקופת הקיסרות השנייה בכוונה להעניק לפריזאים שטחים ירוקים בכל אחת מארבע נקודות היסוד: יער בולון במערב, פארק בוט-שומון בצפון, יער ונסן במזרח, ופארק מונסורי בדרום.
היסטוריה

הברון אוסמן החליט על הקמתו בשנת 1860, כחלק מתוכנית ההתחדשות הגדולה של פריז, והפקיד את התכנון על המהנדס ז'אן-שארל אלפן. האתר שנבחר היה אזור המחצבות הישן, באזור מונסורי. פיתוח אזור המחצבות הציב מגוון בעיות. אזור זה שימש, לאחר סגירתו של בית הקברות של התמימים (cimetière des Innocents) כאזור קבורה.
הבעיה הטכנית העיקרית הייתה הקמתו של פארק מדרום לקו הרכבת פריז-סו (Sceaux), שקישרה את העיר עם דרום צרפת, וקו הרכבת ההיקפי של פריז באותה תקופה, פטי סנטור, וזאת תוך ייצוב אזור המחצבות.
הבנייה החלה למעשה רק בשנת 1867, ונמשכה עד 1878. למרות זאת, נחנך הפארק בשנת 1869. המים באגם המלאכותי שבפארק הוזנו, באותה העת, מהאקוודוקט של ארקוי (Aqueducs d'Arcueil). ביום החנוכה התרוקן האגם, והמהנדס שהיה מופקד על הקמתו התאבד.
כיום פארק מונסורי הוא גן ציבורי ומתוחזק בידי שרותי השטחים הירוקים של עיריית פריז. הפארק תחום מדרום בסיטה האוניברסיטאית הבינלאומית של פריז (CIUP), ובשדרות ז'ורדן (boulevard Jourdan), ממנה שתי כניסות לגן, בצפון בשדרות רייל (avenue Reille), מהן שלוש כניסות לגן, במזרח ברחוב גזן (rue Gazan) ממנו שתי כניסות, ובמערב ברחוב ננסוטי (rue Nansouty).
מאגר המים שבחלקו הצפוני של הפארק מכסה את אתר הכניסה ההיסטורי לקטקומבות של פריז.
הפארק בהיסטוריה של צרפת

בשנת 1871, בזמן שלטון הקומונה הפריזאית, היה הפארק אזור קרב.
ב-23 באוקטובר 1897, אחד השחקנים הראשיים בפרשת דרייפוס, פרדיננד אסטרהאזי, נפגש בפעם האחרונה עם מקס וון שוורצקופן. מעט מאוחר יותר, בפארק מונסורי, שוחח בסודיות עם ארמן די פטי דה קלן (Armand du Paty de Clam), בתחפושת, שהבטיח לאסטרהזי את הגנתו.
מלחמת העולם השנייה הביאה לפחות למותו של אדם אחד בפארק: החייל פייר דורן נהרג שם כתוצאה מפצצה (לזכרו ניצב גלעד בסמוך לאגם).
שדה קרב בפארק מונסורי, שנת 1871
פארק מונסו

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1861 
 בעלות:  עיריית פריז 
 נתונים ומידות
 שטח:  82,500 מ"ר קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  צרפת צרפת
 מיקום:  רובע אירופה 
 קואורדינטות:  48°52′46″N 2°18′33″E﻿ / ﻿48.8794°N 2.30923°E﻿ / 48.8794; 2.30923
 אתר רשמי
  (למפת פריז מוגדלת) פארק מונסו(למפת פריז רגילה) פארק מונסו
 
פארק מונסו (בצרפתית: Parc Monceau) הוא פארק ציבורי למחצה ברובע השמיני של העיר פריז בירת צרפת.
היסטוריה

הפארק הוקם על ידי לואי פיליפ השני, דוכס אורלאן, ואחיינו של מלך צרפת בשנת 1769. לואי פיליפ רכש את האדמות שעליהן הוקם הפארק ושכר את שירותיו של לואי קארוז'יס קרמונטל לתכנון הגנים. לואי פיליפ היה ידיד טוב של הנסיך ג'ורג', לימים המלך ג'ורג' הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת וביקר אותו באנגליה. לואי פיליפ התאהב בסגנון הגנים האנגלי והורה לקרמונטל לתכנן עבורו גן אנגלי פראי לכאורה (ולא גן בסגנון צרפתי) – גן יוצא דופן בצורתו בצרפת.
באותה עת נקרא הגן "Folie de Chartres" – "השטות של שארטר".
בגן נבנו מספר מבני שטות כגון פירמידה מצרית, מצודה סינית, טחנת רוח הולנדית וכן אכסדרת עמודים בסגנון קורינתי.
כמו כן הוצבו בפארק פסלים של אנשי תרבות צרפת ובהם גי דה מופסאן, פרדריק שופן, שארל גונו ואמברואז תומא.
במהלך המהפכה הצרפתית, בשנת 1793, הוצא לואי פיליפ להורג בגיליוטינה והגן הולאם. באותה תקופה הוקמה הרוטונדה בכניסה לפארק על פי תכנונו של קלוד ניקולא לדו.
בשנת 1797 היה הפארק אתר הניסוי של הצניחה הראשונה – אנדרה-ז'אק גארנרין צנח מכדור פורח תוך שימוש במצנח עשוי משי.
בשנת 1860 נירכש הפארק על ידי העיר פריז – מחצית משיטחו נמכרה על מנת להסב אותו לשטחי בנייה אולם בהתערבות בארון אוסמן הוחלט לשמר את חציו השני של הפארק, והוא נחנך בנוכחות נפוליאון השלישי ב-13 באוגוסט 1861.
בשנת 1871 נערך בפארק טבח לאחר נפילת הקומונה הפריזאית.
הצייר קלוד מונה צייר סדרת ציורים של הפארק באביב 1876 ושנים נוספים בשנת 1878.
הפארק ציבורי למחצה, שכן הציבור יכול להשתמש בו בשעות היום, ובשעות הלילה מותרת הכניסה לפארק רק לבעלי הנכסים הסמוכים לו.
גלריה

הכניסה הרשמית לפארק
האגם, מוקף באכסדרת עמודים
מפת הפארק
פירמידה עתיקה בפארק
פונט-אוון

| --- | --- |
סמל פונט-אווןסמל פונט-אוון
פונט אוון
פונט אוון
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  ברטאן ברטאן
 מחוז:  פיניסטר
 מושל:  Jean-Marie Lebret
 שטח:  28.63 קמ"ר
 גובה:  34 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,813 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  103 נפש לקמ"ר (1999)
 קואורדינטות:  47°51′23″N 3°44′45″W﻿ / ﻿47.85639°N 3.74583°W﻿ / 47.85639; -3.74583
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.pontaven.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי פונט-אוון(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי פונט-אוון(למפת ברטאן רגילה) רן ואן קמפר סן-בריו ברסט תעלת למאנש האוקיינוס האטלנטי  פיי דה לה לואר נורמנדיפונט-אוון(למפת ברטאן מוגדלת) רן ואן קמפר סן-בריו ברסט תעלת למאנש האוקיינוס האטלנטי  פיי דה לה לואר נורמנדיפונט-אוון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פונט-אוון (בצרפתית: Pont-Aven) היא עיירה במחוז פיניסטר שבחבל ברטאן בצרפת. נכון לשנת 1999 מנתה העיירה 2,960 תושבים.
ב-1866, קבוצת ציירים (בעיקר אמריקנים) שחיפשו מפלט מיוקר המחיה של פריז, נמשכו לאורח החיים של אנשי ברטאן וליופיו הטבעי של האזור והתיישבו בכפר פונט-אוון שלחופי האוקיינוס האטלנטי. ב-1886 הצייר ארמנד ז'ובה דובאל שהתגורר שם המליץ על פונט-אוון בפני הצייר פול גוגן שהחליט להתגורר שם גם הוא.
הצייר אמיל ברנאר הצטרף אל פול גוגן באותה שנה, וב-1888 הגיעו רודריק אוקונור, פול סריזייה וציירים נוספים. פול גוגן התגורר בפונט-אוון מ-1886 עד 1891 להוציא מסעות לפנמה, לאי מרטיניק ושהייה בת חודשיים עם הצייר וינסנט ואן גוך בעיר ארל שבפרובאנס. בפונט-אוון הוא עמד בראשה של קבוצת ציירים פוסט אימפרסיוניסטים. פונט-אוון הפכה למקום מושבו של מה שנודע אחר כך כבית הספר לאמנות בת זמננו.
הנהר אוון הזורם דרך העיירה שימש כמרכזו של מיזם אמנות שנפתח באוגוסט 2006 ונמשך חודש ימים.
פוקאו (הר מצולה)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מדינה:  צ'ילה 
 מיקום:  צ'ילהצ'ילה
 קואורדינטות:  26°55′56″S 110°14′56″W﻿ / ﻿26.932333°S 110.249°W﻿ / -26.932333; -110.249
  (למפת האוקיינוס השקט מוגדלת) פוקאו(למפת האוקיינוס השקט רגילה) פוקאו
 
פוקאו (ספרדית: Pukao) הוא הר מצולה השוכן בדרום מזרח האוקיינוס השקט, מערבית לאי הפסחא.
גאוגרפיה

פוקאו הוא הר המצולה המערבי ביותר ברכס סאלס אי גומס (Salas y Gomez Ridge), הקרוי גם רכס סאלה אי גומס (Sala y Gomez Ridge), רכס הרי געש (שרובו תת-ימי), הכולל עשרות הרי מצולה שנוצר על ידי הנקודה החמה של אי הפסחא. הרכס מתחיל בהר המצולה פוקאו ואחריו הר המצולה מואי, שניהם ממערב לאי הפסחא, והוא נמשך לאורך 2,700 קילומטרים מזרחית עד לרכס נסקה. הרכס נוצר כאשר לוח נסקה, לוח טקטוני ימי, עבר מעל לנקודה החמה של אי הפסחא. התנועה של לוח נסקה ולוח פרלון, לוח טקטוני היסטורי, מעל לנקודה החמה של אי הפסחא יצרה רכס תת-מימי ארוך, שקצהו המזרחי עובר הפחתה מתחת לפרו. רק באי הפסחא והאיונים סביבו ובאי הקטן סאלס אי גומס בולט רכס סאלס אי גומס מעל פני המים
הר פוקאו שוכן ב-26°55′56″S 110°14′56″W﻿ / ﻿26.932333°S 110.249000°W﻿ / -26.932333; -110.249000, בסיסו בקרקעית האוקיינוס בעומק של 3,965 מטרים, גובהו 2,295 מטרים, ופסגתו נמצאת 1,670 מטרים מתחת לפני הים, או לפי גרסה אחרת במרחק של כמה מאות מטרים מפני הים. זהו הר קטן יחסית, צורתו מעוגלת, כשהיא מעט מאורכת ומדרונותיו חלקים. נפחו מוערך ב-1,260 קילומטרים מעוקבים.
הר פוקאו הוא הר געש צעיר. דוגמיות לבה שנלקחו ממנו תוארכו בעזרת ארגון-ארגון ללפני 230,000 שנים (בסטייה של 80,000 שנים).
מקור השם במילה בשפת רפה נוי המתארת את הפאה הגלילית האדומה מסלע סקוריה שכיסתה את ראשם של חלק מפסלי המואי באי הפסחא.
הערות שוליים

1 2  Pukao Seamount
1 2  The Petrogenetic Evolution of Lavas from Easter Island and Neighbouring Seamounts, Near-ridge Hotspot Volcanoes in the SE Pacific
פאנל לניהול אחסון אתרים

פאנל לניהול אחסון אתרים הוא ממשק ניהול אינטרנטי שמסופק על ידי חברות אחסון אתרים, והוא מאפשר למשתמש, הלקוח של חברת האחסון, שליטה ובקרה על אתרי האינטרנט המאוחסנים בשרת.
משתמשים בפאנל הניהול כדי לנהל על גבי שרת האחסון קבצים, בסיסי נתונים, חשבונות דואר אלקטרוני, התקנות ועדכוני תוכנה בשרת, ופעולות שליטה ובקרה נוספות.
פעולות נפוצות

בנוסף לפעולות נוספות, רוב הפאנלים תומכים בכל או ברוב הפעולות הבאות:
ניהול תצורה של Domain Name System.
גישה ללוגים של השרת.
סטטיסטיקות שונות כגון נפח ותעבורה.
ניהול חשבונות דואר אלקטרוני.
ניהול חשבונות FTP.
ניהול מסדי נתונים.
סטטיסטיקת המבקרים באתר.
מנהל קבצים מבוסס אינטרנט.
ממשק שורת פקודה.
שליטה על גרסאות תוכנה, למשל פאנלים מסוימים מאפשרים לבחור בין גרסאות שונות של PHP, MySQL וכולי
ניהול חוכרי משנה.
התקנה אוטומטית של שירותים כמו מערכות פורומים, בלוגים, מערכות מסחר אלקטרוני ועוד.
פאנלים נפוצים

פאנלים נפוצים הם: cPanel‏,IspManager‏, Plesk‏, DirectAdmin‏,  SysCP ו-Baifox.
יש חברות אחסון גדולות, דוגמת Godaddy שמספקות ללקוחותיהן פאנל ניהול מפיתוח עצמי, ולעומתן חברות אחסון רבות נותנות ללקוחותיהן פאנל ניהול קיים, דוגמת אלו שהוזכרו למעלה. יש חברות אחסון המאפשרות ללקוח לבחור בין מספר פאנלים - בדרך כלל בין פאנל ניהול ממשפחת הקוד הפתוח דוגמת Webmin, ובין פאנל ניהול קנייני, דוגמת cPanel או Plesk, כאשר יש הבדל במחיר; לקוח הבוחר בפאנל הקנייני משלם יותר.
ראו גם

אחסון אתרים
פונט קסה

| --- | --- |
 מדינה:  דומיניקה דומיניקה
 מחוז:  סנט פול
 שפה רשמית:  אנגלית
 גובה:  595 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  244 (2011)
 קואורדינטות:  15°22′N 61°21′W﻿ / ﻿15.367°N 61.350°W﻿ / 15.367; -61.350
 אזור זמן:  UTC -4
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דומיניקה מוגדלת) רוזו פורטסמות' מריגוט וסלי רוזלי סנט ג'וזף פוינט מישל סופרייר גראנד ביי קוליהו האוקיינוס האטלנטי  הים הקריבי פונט קסה(למפת דומיניקה רגילה) רוזו פורטסמות' מריגוט וסלי רוזלי סנט ג'וזף פוינט מישל סופרייר גראנד ביי קוליהו האוקיינוס האטלנטי  הים הקריבי פונט קסה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פונט קסה (Pont Cassé) היא בירת מחוז סנט פול שבדומיניקה. העיירה שוכנת כמעט במרכזו של האי, מצפון-מזרח לבירה, רוזו ובקרבת הפארק הלאומי מורן טרואה פיטון, ההר השולט על חלקה הדרומי של דומיניקה.
הערות שוליים

↑  מפקד האוכלוסין של דומיניקה - 2011
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פונטדריים

| פונטדריים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: קומלינאים
משפחה:: פונטדריים
שם מדעי
 Pontederiaceae ‏קונת, 1816
פונטדריים (שם מדעי: Pontederiaceae) היא משפחה של צמחים עשבוניים בעלי פרחים בסדרת הקומלינאים.
מערכת המיון APG II משנת 2003 משייכת את המשפחה תחת סדרת הקומלינאים בתת-מחלקת הקומלינידיים. זוהי משפחה קטנה של צמחי מים הטרוסטיליים הגדלים באזורים טרופיים וסובטרופיים כולל באמריקה,אפריקה הטרופית,אסיה ואוקיאניה. צ'ארלס דרווין גילה עניין בצורה מורפולוגית הטרוסטילית מסוימת הנמצאת במשפחה הידועה כמין הטרוסטילי. המשפחה מכילה קרוב לוודאי פחות מתריסר מינים. המשפחה הופיעה בסוף תקופת האאוקן לפני 39 מיליון שנים.
משפחה זו ידועה בשל הצמח פונטדריה עבת-רגל, המכונה גם יקינתון המים, זהו מין פולש בערוצי מים רבים.
טקסונומיה

ישנם שמונה סוגים הנכללים במשפחה זו:
איכהורניה (Eichornia) - פוצל למספר סוגים.
פונטדריה - ובו המין פונטדריה עבת-רגל שפלש גם לישראל.
יוריסטמון
הטרנתרה
הידרותריקס
מונוכוריה
ראוסיה
חולרופסיס
זוסטרלה
פאני קנדל

פרנצ'יסקה "פאני" קנדל (בפולנית: Franciska "Fanny" Kandlówna;‏ ? – 1940) הייתה שחיינית יהודייה-פולנייה. אלופה ושיאנית פולין בשחייה. נספתה בשואה.
ביוגרפיה

קנדל התאמנה בקבוצת הכח ביליץ, לצידן של זאוברמן, גרטרודה דוידוביץ' ולידיה פסטור היא התאמנה בבריכת השחייה פנורמה שנפתחה בשנת 1936, אחד המתקנים המודרניים ביותר באירופה.
ביוגרפיה > 1934

באליפות פולין שנערכה בשנת 1934 היא זכתה בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חזה ובמשחה שליחות 3x100 מטר מעורב ביחד עם גרטרודה דוידוביץ' ולידיה פסטור.
ביוגרפיה > 1935

במכביה השנייה שנערכה בחיפה באפריל 1935 היא זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם גרטרודה דוידוביץ' ולידיה פסטור בתוצאה של 7:11.2 דקות, אחרי אוסטריה (5:34.6 דקות) וארץ ישראל (6:02.6 דקות) וסיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:50.7 דקות.
בתחרות שנערכה בקרקוב, היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 3x100 מטר מעורב ביחד עם פאני קנדל ולידיה פסטור בתוצאה של 4:57.5 דקות.
ביוגרפיה > 1939

באליפות פולין שנערכה בביליץ באמצע יולי אותה שנה לעיני 3500–4500 צופים היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם חברותיה זאוברמן, גרטרודה דוידוביץ' ולידיה פסטור בשיא פולין חדש של 5:47.7 דקות.
לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין היא נהרגה בלבוב.
הערות שוליים

1 2 3  אל. אלכסנדרוביץ', ספורט וספורטאים - הגב' דוידוביץ' בהונגריה, הַבֹּקֶר, 1 ביולי 1940
↑  Sport kobiet bez sportów narodowych w Polsce 1919–1939 (בפולנית)
↑  המכביה בחיפה, דבר, 10 באפריל 1935
↑  התחרויות הימיות במכביה השניה בחיפה, דואר היום, 11 באפריל 1935
↑  בגולה - "הכח" ביליץ מנצח בשחיה, דואר היום, 9 בספטמבר 1935
↑  "Przegląd Sportowy" כמודיע ומקדם ספורט נשים בפולין בשנת פרוץ מלחמת העולם השנייה (1939), מאמר (בפולנית)
פונט דה פייר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר, גשר רכבת קלה 
 מיקום:  בורדו 
 מדינה:  צרפת 
 בעלים:  עיריית בורדו 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1810
 תאריך פתיחה רשמי:  30 באפריל 1822 
 חומרי בנייה:  אבן 
 אדריכל:  קלוד דשאן 
 מידות
 אורך:  487 מ' 
 רוחב:  19 מ' 
 מידע טכני
 מפתחים:  17 
 קואורדינטות:  44°50′18″N 0°33′46″W﻿ / ﻿44.83847222°N 0.56277778°W﻿ / 44.83847222; -0.56277778
  (למפת בורדו מוגדלת) פונט דה פייר(למפת בורדו רגילה) פונט דה פייר
 
פונט דה פייר
פונט דה פייר (בצרפתית: Pont de pierre; מילולית: "גשר האבן") הוא גשר בעיר בורדו שבצרפת, החוצה את נהר הגארון.
היסטוריה

הגשר תוכנן בתקופת הקיסרות הראשונה, בהוראתו של נפוליאון בונפרטה, אך הקמתו החלה רק בתקופת הרסטורציה, בשנת 1819. הבנייה לוותה בקשיים, בשל הזרימה העזה בנהר, והבנאים נעזרו בפעמון צלילה כדי לבצע עבודות לייצוב העמודים בקרקעית הנהר. ב-1822 נחנך הגשר, ועד הקמתו של גשר סן-ז'אן ב-1965, היה הגשר היחיד בעיר שחצה את הנהר. מאז 2003 עובר על הגשר קו A של הרכבת הקלה של בורדו.
הגשר כולל 17 קשתות, כמספר האותיות בשמו של נפוליאון (Napoléon Bonaparte).
פארק מורנינגסייד

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1895 
 נתונים ומידות
 שטח:  30 אקר
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  מנהטן 
 קואורדינטות:  40°48′22″N 73°57′31″W﻿ / ﻿40.8062°N 73.9586°W﻿ / 40.8062; -73.9586
  (למפת מנהטן מוגדלת) פארק מורנינגסייד(למפת מנהטן רגילה) פארק מורנינגסייד
 
מגרש בפארק מונינגסייד
פארק מורנינגסייד (אנגלית: Morningside Park) הוא פארק הנמצא בחלק הצפוני של ניו יורק ברובע מנהטן. הפארק משתרע על שטח של 120 דונם ונמצא בין רחוב 110 ל-רחוב 123 בגבול בין שכונת הארלם למורנינגסייד הייטס.
הייחוד הגאוגרפי של הפארק הוא צוק סלעי אבן צפחה במנהטן. הפארק הוקם כאמצעי לחיסכון בעלויות, וזאת כדי למנוע את ההוצאות של הרחבת רשת הרחובות על פני שטח סלעי קשה. הוא מופעל על ידי מחלקת הגנים של העיר ניו יורק.
היסטוריה

רעיון יצירת הפארק הוצע בשנת 1867. עקב השפל הכלכלי באותה תקופה נדחה התכנון והביצוע עד ל-1887. פרדריק לו אולמסטד, וידידו קלוקט וו נתבקשו לתכנן מחדש את תוכניתם המקורית ולהתאימה לתקופה החדשה תוך תכנון תחנת רכבת עילית ברחוב ה-116 והשדרה השמינית.
תכונות הפארק

בפארק קיימים מגרשי משחקים, מגרשי כדור-סל, מגרשי כדור יד. מכו כן ישנם מספר פסלים ברחבי הפארק:
פסלי המרקיז דה לה פאייט וג'ורג' וושינגטון שפוסלו על ידי פרדריק אוגוסט ברתולדי ב-1900.
פסלו שלקרל שולץ משנת 1913 שפוסל על ידי קרל ביטר
מזרקת הדוב משנת 1914 על ידי אדגר וולטר
בריכה ובה מספר בעלות כגון אנפות כחולות, אנפות לילה, שחרורים, וכן צבים ואווזים.
אירועים היסטוריים

הפארק נכנס להיסטוריה של העיר ניו יורק עקב הכוונה של אוניברסיטת קולומביה להתרחב על חשבון הפארק בשנת 1968 ולבנות אולם התעמלות. הפארק שימש אז מוקד להפגנות מאחר שנראה היה שהכוונה היא גזענית במטרה ליצור הפרדה בין שחורים ולבנים. האוניברסיטה ניסתה לשכנע שהכוונה הייתה הפוכה ורצתה ליצור אינטגרציה ולא הפרדה, נטשה את רעיון הבנייה עקב כך.
פסח (נצרות)

חג הפסח בנצרות נחוג על ידי מיעוט כנסיות נוצריות, בעיקר פרוטסטנטיות, בהן עדי יהוה, יהדות משיחית וכנסיות אדוונטיסטיות שונות, לצד, או במקום חג הפסחא המקובל בנצרות. בניגוד לחג הפסח שנחוג ביהדות ומציין את יציאת מצרים, מציין חג הפסח בנצרות את תחייתו של ישו, ומלווה במנהגים ייחודיים לנצרות.
את סדר הפסח עורכים הנוצרים בערבו של י"ד או ט"ו בחודש ניסן, בהתאם לספירה של הכנסייה הספציפית. ברוב הכנסיות תאריך החג נקבע על פי לוח השנה העברי הקדום (בדומה לזה המשמש את השומרונים), והלא העכשווי.
סיבות ומנהגים

רוב הנוצרים אינם מציינים בשום צורה את חג הפסח, מכוון שהוא שייך לחוקי הברית הישנה וליהדות, שלדידם התבטלו עם התגלותו של ישו כמשיח.
הכנסיות המציינות את הפסח, מדגישות את המסר של שחרור משעבוד כפי שנמצא באמונה הנוצרית בצורת שחרור מחטא על ידי מותו של ישו על הצלב, ולאו דווקא את הסיפור המקראי על שחרורו של עם ישראל משעבוד מצרים כבחג הפסח היהודי. מקור המנהג הוא בשאיפה של הכנסיות לחזור למקורות הקדומים של הנצרות, ולהתחקות אחרי דרכיו של ישו, אשר היה יהודי וציין את הפסח (לדוגמה בסעודה האחרונה שסעד עם שלחיו).
בין הכנסיות שכן מציינות את החג ישנם מנהגים שונים. יש כאלה אשר מציינים כמו שישו בברית החדשה, ואוכלים טלה צלוי, מרור ומצה. חלקם רוחצים את רגלי חבריהם, כפי שהשליחים עשו.
עידן כץ

| --- | --- |

 לידה:  1977 (בן 47 בערך) תלמי אליהו, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-נובמבר 1995
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד פלס"ר גבעתי  מפקד גדוד צבר  ראש ענף לחימה אורבנית במל"י  ראש ענף מבצעים במפקדת כוחות אוויר מיוחדים  מפקד יחידת שלדג  מפקד חטיבת אפרים  מפקד המרכז לאימונים באש במל"י  נספח צה"ל בפולין
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן
 
עידן כץ (נולד בשנת 1977) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש נספח צה"ל בפולין, עד מינויו בפועל לסגן מפקד אוגדת עזה (אוגדה 143). קודם לכן שימש מפקד המרכז לאימונים באש במל"י, מפקד חטיבת אפרים, מפקד יחידת שלדג ומפקד גדוד צבר.
ביוגרפיה

כץ גדל במושב תלמי אליהו.
קריירה צבאית

התגייס לצה"ל בנובמבר 1995, והתנדב ליחידת שלדג. לאחר מסלול הכשרה שירת כלוחם ביחידה. לאחר תקופה קצרה בקבע השתחרר מצה"ל, וחזר למושבו שם עסק בחקלאות. לאחר זמן מה נקרא לחזור ליחידה, ולשמש כמפקד צוות לוחמים. הוא מילא את התפקיד במשך כשנה, תוך התחייבות לצאת לקורס קציני חי"ר בגמר התפקיד. בסיום הקורס עבר לשרת בחטיבת הצנחנים שם מונה לסגן מפקד פלוגת מסלול בגדוד 202. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגת המסלול בגדוד 202. בהמשך חזר לשלדג ומונה למפקד פלגת לוחמים ביחידה. בשנת 2005 עבר לחטיבת גבעתי ומונה למפקד פלס"ר גבעתי, תפקיד אותו מילא עד שנת 2006. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד שקד בין השנים 2009–2010.
בשנת 2011 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד צבר, ושימש בתפקיד עד שנת 2013. בהמשך שימש ראש ענף לחימה אורבנית במל"י בין השנים 2013–2014. לאחר מכן שירת כראש ענף מבצעים במפקדת כוחות אוויר מיוחדים בין השנים 2014–2015. ב-24 ביוני 2015 מונה למפקד יחידת שלדג, ושימש בתפקיד עד יולי 2017. ב-16 באוגוסט 2017 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אפרים, ושירת בתפקיד זה עד 14 באוגוסט 2019. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ז (2019–2020). בשנת 2020 מונה למפקד המרכז לאימונים באש במל"י, ושירת בתפקיד עד שנת 2021. בשנת 2021 מונה לנספח צה"ל בפולין.
במרץ 2024 אושר מינויו לסגן מפקד אוגדת עזה (אוגדה 143).
חיים אישיים

כץ נשוי ואב לארבעה. בעל תואר ראשון במשפטים ובמנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה.
גלריה

רוני נומה עונד לכץ את תג החטיבה
מימין עידן כץ, ליאור כרמלי ורועי שטרית
הערות שוליים

1 2  מערכת את"צ, [w.idf.il/אתרי-יחידות/יומן-המלחמה/כל-הכתבות/הפצות/דשבים-דש-בים-דיוני-שיבוצים-ואלו-הם-מפקדים-חדשים-בצהל-צבא-ההגנה-לישראל-מלחמה-עזה-פיקוד/ ואלו הם: רשימת המפקדים החדשים בצה"ל], באתר יומן מלחמה, ‏18/03/2024
↑  מפקד חדש לחטיבת אפרים, באתר ערוץ 7, 14 באוגוסט 2019
פגי פלמינג

פגי גייל פלמינג (באנגלית Peggy Gail Fleming; נולדה ב-27 ביולי 1948) היא מחליקה אומנותית על הקרח אמריקאית בעברה, אלופה אולימפית (גרנובל 1968), שלוש פעמים אלופת עולם (1966–1968) ו-5 פעמים אלופת ארצות הברית (1964–1968) בהחלקה אמנותית ליחידות. פלמינג שימשה כפרשנית טלוויזיה בהחלקה אמנותית על קרח במשך 20 שנים, כולל מספר במשחקי החורף האולימפיים.