stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרוהדה
הערות שוליים

↑  Stout, G. 2002 Newgrange and the Bend of the Boyne. Cork University Press.
↑  Bennett, I. (ed) 1987–2004 Excavations : Summary accounts of archaeological excavations in Ireland. Bray.
↑  The Hidden Places of Ireland 190443410X David Gerrard - 2004 -"Two minutes from the centre of Drogheda. in the old townland of Mell."
↑  Bradley, J. 1978 'The Topography and Layout of Medieval Drogheda', Co. Louth Archaeological and Historical Journal, 19, 2, 98–127.
↑  Bradley op cit 105
↑  NLI. MS. 716, copy of map by Daniel O'Brien, c. 1780
↑  Antonia Fraser, Cromwell, our chief of men (London, 1973)
↑  Cromwell letter to William Lenthall (1649)
↑  "Remembering Pope John Paul II's 1979 visit to Ireland (PHOTOS)". IrishCentral.com. 29 September 2016. Retrieved 17 June 2017.
↑  Doherty, Christine (6 January 2010). "Drogheda was safe place for Pope to visit". The Independent. Retrieved 17 June 2017.
↑  McGarry, Patsy (29 November 2016). "Pope's visit to Ireland will not draw the 1979 crowds of 2.7m". The Irish Times. Retrieved 17 June 2017.
↑  "29 September 1979: Mass in Drogheda - Dublin, John Paul II". Libreria Editrice Vaticana. Vatican. Retrieved 17 June 2017.
↑  Noel Cosgrave. "Drogheda Samba Festival". Droghedasamba.com.
↑  Fleadh Cheoil na hÉireann - Drogheda 2019, Visit Louth (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
↑  "Drogheda station". Railscot – Irish Railways. Retrieved 5 September 2007.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565004605171  BnF: cb15507502g (data)  GND: 4580083-2  LCCN: n89652483  MusicBrainz: d0030cb2-379a-4d89-8555-c8580aa999be  SUDOC: 167877585  VIAF: 123280461   WorldCat (עם VIAF): 123280461
האימפריה האכדית

| --- | --- |

 האימפריה האכדית
 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 שפה נפוצה:  אכדית   שומרית
 עיר בירה:  אכד
 גאוגרפיה
 יבשת:  אסיה 
 היסטוריה
 הקמה:   
 תאריך הקמה:  2334 לפניה"ס
 פירוק:   
 תאריך פירוק:  2154 לפניה"ס
 ישות קודמת:  הממלכה המארית השנייה  אומה
 ישות יורשת:  השושלת הגותית של סומר   הממלכה המארית השלישית   אבלה
 שליטים בולטים:  סרגון (2334-2279 לפניה"ס)   שו טורול (2170-2154 לפניה"ס)
 דמוגרפיה
 דת:  מסופוטמית עתיקה
 
האימפריה האכדית הייתה מדינה דוברת שפה שמית שהתפתחה סביב העיר אכד צפונית לשומר, והגיעה לשיא התרחבותה תחת שלטונו של סרגון מלך אכד. במשך השנים, האכדים אימצו אט אט את התרבות ומערכת הכתב של השומרים. האימפריה התקיימה בין השנים 2350–2150 לפנה"ס לערך.
היסטוריה

שליטים בעלי שמות שמיים כבר היו קיימים בכיש. אחד מהם, בן זמנו של השליט השומרי האחרון, לוגל-זגה-סי, היה אלוסאריד (או אורומוס) ש"כבש את עילם ובראס". אך סרגון (שארו-קין), שניצח ושבה את לוגאל-זאגה-סי ולקח את האימפריה שלו, מפורסם בהרבה. כתובת ארוכה של בנו של סרגון, מנישטושו, נתגלתה בשושן על ידי ג'. די מורגן. סרגון מתוארך על ידי חוקרים מודרניים בערך ב-2300 לפנה"ס (אם כי ה"מלך הארכאולוג" של בבל, נבונאיד, חישב כי הוא חי בערך ב-3800 לפנה"ס).
סרגון היה בנו של ל'איבום או איטי-בל, ואגדה אחרת מספרת כיצד הוא נולד בסתר ונשלח לשוט על מימי החידקל בתיבה של סוף. כאן הוא ניצל בידי "אקי הכפרי"; אך בסופו של דבר הגיע היום בו מקורו האמיתי נודע. במקור הוא היה שר המשקים של מלך כיש עם שם שמי, אור זאבאבה. הוא פלש ארבע פעמים לסוריה וארץ ישראל, ובמשך שלוש שנים הכניע את ארצות "המערב" על מנת לצרף אותן יחד עם מסופוטמיה לאימפריה אחת.
פסלים שלו הוצבו לחופי הים התיכון כאות לניצחונותיו, וערים וארמונות נבנו בארצו בעזרת ביזת הארצות הכבושות. גם עילם והחלק הצפוני של מסופוטמיה נכבשו, ודוכא מרד בשומר עצמה.
שני בניו ויורשיו של סרגון, רימוש ומַנישְתוּסוּ לא היו עד כדי כך מוצלחים, ושניהם נרצחו; אך נכדו, נרם-סין, המשיך את ההצלחות הקודמות, כבש את מגן ושבה את מלכה. הוא אימץ את התואר המלכותי "המלך נרם-סין, של ארבעת הרוחות", וכמו סבו פנו אליו כ"האל של אכד", בדומה לכבוד האלים שניתן לפרעונים במצרים.
תרבות

תבליט שעליו מצויר נאראם-סין, שדומה מאוד לאמנות מצרית, נמצא בדיארבקר בטורקיה המודרנית. האמנות הבבלית כבר הגיעה לרמת מצוינות גבוהה; שני חותמות גליל מתקופת סרגון הם עבודת אמנות יוצאת דופן באבני חן.
האימפריה חוברה על ידי כבישים, שעליהם היה שירות דואר קבוע. על חותמות חמר ששירתו כבולים נכתבו שמותיהם של סרגון ובנו. נראה כי היו גם מפקדי אוכלוסין של תושבי האימפריה, ובמסמך אחד מצוין שאורו-מליכ, ששמו מראה על מוצאו הכנעני, היה המושל של ארץ האמורים, או 'אמורו' כפי שנקראה ארץ ישראל בפי האכדים. מסתבר כי אוסף התצפיות האסטרונומיות הראשונות נכתב עבור ספרייה שנוסדה בידי סרגון.
התמוטטות

נאראם-סין תיעד את המלחמות האכדיות כנגד העם הארמאני באררט. ארמן היה המנהיג של שבט שמאז נשא את שמו. לא ידוע האם סרגון, סבו של נאראם-סין גם כן לחם נגד עם זה.
לא ברור האם המלחמות עם הארמנים הם שהביאו להתמוטטות של האימפריה האכדית. אולם, היא כבר החלה להתפורר בתקופתו של שאר-קלי-שארי, בנו של נאראם-סין, ועד סוף תקופת מלכותו היא התמוטטה סופית תחת פלישה של ברברים מהזגרוס הידועים כ"גותים".
הדת

בד בבד עם ההתעצמות הצבאית/כלכלית החלה ממלכת אכד לפרוח מהבחינה האומנותית והתרבותית. אוצרות התרבות השומרית תורגמו לאכדית והחל תהליך עיצובם מחדש של אלי השומרים הקדומים על פי תבניתם של האכדים. לדוגמה האל אנו נהפך באכד ל אל - האל הראשי, איננה לאישתר, אנכי הפך לאאה: הירח הפך לסין. מאוחר יותר, לאחר פלישת הגותים, שבטי ההרים מהזגרוס בנו מקדש (זיגוראת) לאל ירח.
האימפריה האכדית
הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק

| --- | --- |

שלט הכניסה
 מידע כללי
 על שם:  מוריס ופרידה טבצ'ניק
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  ירושלים 
 קואורדינטות:  31°47′28″N 35°14′29″E﻿ / ﻿31.7911555556°N 35.2415138889°E﻿ / 31.7911555556; 35.2415138889
  (למפת ירושלים מוגדלת) הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק(למפת ירושלים רגילה) הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק(למפת הרי ירושלים רגילה) הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק(למפת הרי ירושלים מוגדלת) הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש טבצ'ניק   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה    
 
הגן הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש מוריס ופרידה טבצ'ניק (נקרא גם בקיצור: גן טבצ'ניק) הוא גן לאומי המצוי במורדותיו הדרומיים של הר הצופים, ומשתייך אל האוניברסיטה העברית בירושלים הנמצאת בצמוד אליו. בגן מצויים שני בתי קברות זעירים וכמה מצפורים הצופים אל הר הזיתים ואל עמק צורים הנמצא במורדותיו.
אתרים המצויים בגן הלאומי ע"ש טבצ'ניק

אגף הביטחון של האוניברסיטה
כיכר החיים - קיר ההנצחה לזכרם של מקימי האוניברסיטה העברית בירושלים
קיר המיטיבים - קיר הנצחה לזכרם של התורמים לאוניברסיטה
מצפור גליק - נקודת תצפית אל הר הזיתים
בית הקברות של משפחת בנטוויץ'
בית הקברות של המושבה האמריקאית בהר הצופים
מערות קברות עתיקות מתקופת בית שני
גלריה

רחבת כיכר החיים
מערות קבורה מתקופת בית שני בצמוד אל מצפה גליק
הגביע הרומני בכדורסל

| --- | --- |
לוגו פדרציית הכדורסל הרומנית
 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  1966
 ארגון מפעיל:  פדרציית הכדורסל הרומנית
 מספר מתמודדים:  כל קבוצות הליגה הבכירה והליגה השנייה
 מדינות משתתפות:  רומניה רומניה
 יבשת:  האיחוד האירופי אירופה
 זוכה:  קלוז' נפוקה (2023-24)
 הכי הרבה זכיות:  קלוז' נפוקה (7 זכיות)
 מפעל מקביל:  ליגה נציונלה
 אתר הפדרציה הרומנית
 
הגביע הרומני בכדורסל (ברומנית: România Cupa baschet) הוא מפעל כדורסל רומני בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 1966 ומנוהל על ידי פדרציית הכדורסל הרומנית.
בגביע מתחרות כיום רק קבוצות הכדורסל של שתי הליגות המקצועניות ברומניה.
מחזיקות הגביע

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
1965-66 סטיאווה בוקרשט
1966-67 דינמו בוקרשט
1967-68 דינמו בוקרשט
1968-69 דינמו בוקרשט
1979-80 דינמו בוקרשט
1980-81 סטיאווה בוקרשט
1994-95 קלוז' נפוקה
2003-04 פלוישט
2004-05 פלוישט
2005-06 פלוישט
2006-07 פלוישט
2007-08 פלוישט
2008-09 פלוישט
2009-10 אלבה טימישוארה
2010-11 גז מתאן מדיאש
2011-12 מוני. פיטשט
2012-13 גז מתאן מדיאש
2013-14 אנרג'יה רובינאר
2014-15 אלבה טימישוארה
2015-16 קלוז' נפוקה
2016-17 קלוז' נפוקה
2017-18 קלוז' נפוקה
2018-19 אטלסיב סיביו
2019-20 קלוז' נפוקה
2020-21 CSO ולונטרי
2021-22 CSO ולונטרי
2022-23 קלוז' נפוקה
2023-24 קלוז' נפוקה
ראו גם

ליגת העל הרומנית בכדורסל
הגביע הבין-ליגתי של ה-FA

| --- | --- |
 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  2003
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל האנגלית
 מדינות משתתפות:  אנגליה אנגליה   האי מאן האי מאן   גרנזי גרנזי   ג'רזי ג'רזי
 שמות קודמים:  גביע מערכת הליגות הלאומית של ה-FA
 זוכה:  ליגת הכדורגל של מערב יורקשייר
 הכי הרבה זכיות:  ליגת הכדורגל של האי מאן (2)
 
הגביע הבין-ליגתי של ה-FA (אנגלית: The FA Inter-League Cup) היא תחרות כדורגל המנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית. היא נוסדה בעונת 2003/2004 תחת השם "גביע מערכת הליגות הלאומית של ה-FA" (אנגלית: The FA National League System Cup) על מנת לאפשר את ייצוגה של אנגליה בגביע האזורים של אופ"א.
בעונות שלפני ייסוד הטורניר ההתאחדות קבעה איזו קבוצה תשתתף בגביע אופ"א, כשבעונה האחרונה (2002/2003) הייתה זו הנבחרת של ליגת מחוז קנט. אופ"א הכריזה כי החל מאותה עונה כל משתתפות הטורניר חייבות לזכות בתחרות לאומית, וכך הוחלט לייסד את הגביע.
הקבוצות המתמודדות על הגביע משתייכות לליגות מהרמה השביעית של מערכת הליגות הלאומית, אם כי מדי פעם ההתאחדות מתירה לקבוצות מליגות אחרות להשתתף גם כן. רמה זו מקבילה לדרגה ה-11 במבנה ליגות הכדורגל באנגליה. משחק הגמר הראשון נערך ב-8 במאי 2004, ובו גברה ליגת מיד צ'שייר על ליגת קיימברידג'שייר בתוצאה 2 - 0.
הגמר השני נערך ב-7 במאי 2006 באצטדיון אבי של קיימברידג' יונייטד, ובו התמודדו מחוז קיימברידג'שייר והפוטבול ליג של האי מאן. הקבוצה מהאי מאן ניצחה 4 - 0 משערים שהובקעו במחצית השנייה. היא נסעה לצ'כיה באפריל 2007 על מנת להשתתף בשלב הביניים של גביע אופ"א. לאחר שהפסידה לברטיסלבה (סלובקיה) בתוצאה 2 - 3, היא גברה על המארחת הראדץ' קרלובה והייתה יכולה להעפיל לשלבים הסופיים של הטורניר. אולם, היא הפסידה לקבוצה מהמחוז המזרחי של צפון אירלנד והודחה מהמשך הטורניר.
הגמר של 2008 נערך בריקו ארנה של קובנטרי סיטי ב-3 במאי. ליגת החובבים הדרומית סיימה בתיקו 1 - 1 מול ליגת הכדורגל המשולבת של מידלנד, וניצחה בדו-קרב בעיטות עונשין בתוצאה 4 - 0. באוקטובר 2008 היא נסעה לטורינו, שם התמודדה מול נציגות מאיטליה, סקוטלנד ואירלנד. היא סיימה במקום השני בעקבות הפרש שערים.
ב-3 בנובמבר 2010 הודיעה ההתאחדות על שינוי שמו של המפעל לשמו הנוכחי, שנכנס לתוקף בעונת 2011/2012.
הגמרים

| שנה | זוכה | תוצאה | סגנית | אצטדיון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003/2004 | ליגת צ'שייר מרכז | 2 - 0 | ליגת מחוז קיימברידג'שייר | אצטדיון אבי, קיימברידג' |
| 2005/2006 | ליגת האי מאן | 4 - 0 | ליגת מחוז קיימברידג'שייר | אצטדיון אבי, קיימברידג' |
| 2007/2008 | ליגת החובבים הדרומית | 1 - 1 (2-4 ‏פ‏) | ליגת מידלנד המשולבת (חטיבה 1) | ריקו ארנה, קובנטרי |
| 2009/2010 | ליגת מחוז גרנסי הבכירה | 5 - 2 | ליגת מחוז ליברפול הבכירה | אצטדיון המסלול, גוארנסי |
| 2011/2012 | תשליב הכדורגל של ג'רזי | 2 - 1 ה | ליגת האי מאן | אצטדיון הקערה, דאגלס |
| 2013/2014 | ליגת האי מאן | 3 - 2 | ליגת הבוגרים של מחוז הרטפורדשייר | אצטדיון הקערה, דאגלס |
| 2015/2016 | ליגת מערב יורקשייר | 3 - 2 | ליגת הכדורגל של תיסייד בצפון אנגליה | בותהאם קרשנט, יורק |
| 2017/2018 | ליגת הכדורגל של צפון אנגליה | 4 - 2 | ליגת "יורק" (של צפון יורקשייר) | בראמל ליין, שפילד |
הבלתי רגיל

| --- | --- |

 בימוי:  ניקולס מקארתי
 הופק בידי:  טארה פארניי   טריפ וינסון
 תסריט:  ג'ף באלר
 עריכה:  טום אלקינס   בריאן אופברג
 שחקנים ראשיים:  טיילור שילינג   ג'קסון רוברט סקוט   קולם פיור
 מוזיקה:  ג'וסף בישארה
 צילום:  ברידג'ר נילסון
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי וינסון
 חברה מפיצה:  סרטי אוריון
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 בפברואר 2019
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה • מותחן
 תקציב:  6 מיליון דולר
 הכנסות:  21.1 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   theprodigy
 whatswrongwithmiles.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
"הבלתי רגיל" (באנגלית: The Prodigy) הוא סרט אימה אשר בוים על ידי ניקולס מקארתי, לפי תסריט שכתבו טארה פארניי וטריפ וינסון. את הדמויות הראשיות מגלמים טיילור שילינג, ג'קסון רוברט סקוט וקולם פיור.
הסרט יצא לאקרנים ב-8 בפברואר 2019, בהפצת סרטי אוריון.
ליהוק

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
טיילור שילינג: שרה בלום
ג'קסון רוברט סקוט: מיילס בלום
דוד קולסמית: מיילס בלום בן ה-5
פול פאטו: אדוארד סקארקה
קולם פיור: ארתור ג'ייקובסון
בריטני אלן (אנ'): מרגרט סנט ג'יימס
פיטר מוני (אנ'): ג'ון בלום
אולוניקה אדלי (אנ'): רבקה
אליסה מולכרי: זואי
פאולה בודרו: איליין שטראסר
הערות שוליים

1 2  The Prodigy, נבדק ב-2019-04-07
↑  Greg Evans, Greg Evans, ‘The Prodigy’ Teaser: Something Evil Is Inside Sweet Little Miles And Wants Out, Deadline, ‏2018-10-22 (באנגלית)
↑  "What's Wrong With Miles?" in the First Trailer for The Prodigy, pastemagazine.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 579266ba-1069-495e-b712-3e84d1b00bf5
דלעת (מאכל)

שדה של דלעות ענק
המונח "דלעת" משמש בדרך כלל לתיאור זני דלעת עגולים וכתומים, אם כי אין לו הגדרה מדעית מחמירה וניתן להתייחס בו למגוון רחב של דלעות בעלות מראה שונה. מקור המילה "דלעת" באנגלית כנראה מניו אינגלנד שבצפון אמריקה, ונגזר ככל הנראה מהמילה למלון או ממילה מקומית שפירושה עגול. הדלעות מגודלות מזה אלפי שנים, עם עדויות המתארכות לגידולן בין 7000 ל-5500 לפני הספירה. מיני הבר של הקישוא והמינים המבויתים הראשונים מקורם בצפון אמריקה, בעיקר בצפון-מזרח מקסיקו ובדרום ארצות הברית. כיום, זנים מתורבתים של דלעות גדלים ברחבי העולם לשימושים קולינריים, דקורטיביים ותרבותיים שונים.
קליפת הדלעת העבה מכילה זרעים ועיסה אכילים, ופאי דלעת הוא חלק מסורתי מארוחות חג ההודיה בקנדה ובארצות הברית. בנוסף, דלעות משמשות לעיתים קרובות כקישוטים עונתיים בסתיו וכחלק מקישוטי ליל כל הקדושים כאשר הן מגולפות לעששית ג'ק-או-לנטרן.
אטימולוגיה

על פי מילון אוקספורד, המילה האנגלית "pumpkin" נגזרת מהמילה היוונית העתיקה πέπων (שפירושה "מלון"). לפי תאוריה זו, המונח עבר דרך המילה הלטינית peponem והצרפתית "pompon" לאנגלית המוקדמת pompion, שהשתנתה ל-pumpkin על ידי מתיישבים אנגלים במאה ה-17, זמן קצר לאחר שפגשו דלעות עם הגעתם למה שכיום הוא צפון-מזרח ארצות הברית.
היסטוריה

העדות העתיקה ביותר לדלעת נמצאה במקסיקו ומתוארכת בין 7,000 ל-5,500 לפני הספירה. דלעות ומיני קישוא אחרים, לצד תירס ושעועית, מופיעים בשיטת גידול שלוש אחיות (אנ') הנהוגה על ידי רבים מהעמים הילידיים בצפון אמריקה. עם זאת, זנים מודרניים גדולים יותר של דלעת אינם כלולים בדרך כלל, מכיוון שמשקלם עשוי להזיק לגידולים האחרים. בתוך עשורים ספורים לאחר תחילת ההתיישבות האירופית בארצות הברית וקנדה.
גידול וייצור

הדלעת היא גידול לעונת הקיץ, ונזרעת בדרך כלל בתחילת יולי בחצי הכדור הצפוני. הדלעות דורשות טמפרטורת קרקע של לפחות 15.5 מעלות צלזיוס בעומק של 8 סנטימטרים, וקרקע ששומרת על לחות במידה טובה. גידולי דלעת עשויים להיפגע אם יש מחסור במים, טמפרטורות מתחת ל-18 מעלות צלזיוס, או אם גדלים בקרקעות שהופכות למוצפות מים. בתנאים אלה, הדלעות נחשבות לעמידות, וגם אם חלקים רבים של העלים והגפן מוסרים או נפגעים, הצמח יכול לצמוח במהירות גפנים משניות כדי להחליף את מה שהוסר.
הדלעות מייצרות פרחים זכריים ונקביים, כאשר ההאבקה מתבצעת בדרך כלל על ידי דבורים. באמריקה, דלעות היו מאובקות היסטורית על ידי דבורת הקישוא המקומית (Peponapis pruinosa (אנ')) אך אוכלוסיית הדבורים הזו הצטמצמה, ככל הנראה בחלקה עקב רגישות לחומרי הדברה (אימידקלופריד).
בשנת 2020, ייצור הדלעות העולמי (כולל קישואים ודלעות נוי) היה 28 מיליון טון, כאשר סין היוותה 27% מהסה"כ. אוקראינה ורוסיה ייצרו כל אחת כ-מיליון טון.
שימושים > קולינריים

רוב חלקי צמח הדלעת אכילים, כולל קליפת הבשר, הזרעים, העלים והפרחים. כשהדלעת מבושלת, היא ניתנת להרתחה, אידוי או צלייה.
שימושים > קולינריים > קליפה ובשר

בצפון אמריקה, הדלעת היא חלק מהקציר המסורתי של הסתיו, נאכלת כצלויה, כמחית דלעת ובמרקים ולחם דלעת. פאי דלעת הוא מרכיב מסורתי בחגי ההודיה הקנדיים והאמריקאיים. לעיתים מכינים מחית דלעת וקופאים אותה לשימוש מאוחר יותר.
שימושים > קולינריים > פרחים

בדרום-מערב ארצות הברית ומקסיקו, פרחי הדלעת והקישוא הם מרכיב מזון פופולרי וזמין. הם עשויים לשמש כקישוט למאכלים, או לטבול בבלילה ואז לטגן בשמן.
שימושים > קולינריים > עלים

בזמביה, עלי הדלעת נאכלים ונקראים "chibwabwa", מבושלים ומבושלים עם מחית בוטנים כתוספת למנה עיקרית.
שימושים > קולינריים > זרעים

זרעי דלעת, המכונים גם pepitas, הם אכילים ועשירים בנוטריאנטים. הם באורך של כ-1.5 סנטימטרים, שטוחים, אובלים א-סימטריים, ירוקים בהירים בצבעם ומכוסים בדרך כלל בקליפה לבנה, אם כי ישנם זנים של דלעת שמייצרים זרעים ללא קליפה. זרעי דלעת הם חטיף פופולרי שניתן למצוא בחנויות במגוון צורות. בזרעי דלעת יש מקור טוב לחלבון, מגנזיום, נחושת ואבץ.
שימושים > קולינריים > שמן זרעי דלעת

שמן זרעי דלעת הוא שמן סמיך המופק מזרעים קלויים ומופיע בצבע אדום או ירוק. כאשר משתמשים בו לבישול או כתיבול לסלט, שמן זרעי דלעת מעורבב בדרך כלל עם שמנים אחרים בשל טעמו העז. שמן זרעי דלעת מכיל חומצות שומן כמו חומצה אולאית וחומצה אלפא-לינולנית.
שימושים > קולינריים > מזון לבעלי חיים

קמח זרעי דלעת הוכח כמשפר את הערכים התזונתיים של ביצים המיועדות לצריכת אדם, וזרעי Cucurbita pepo שימשו בהצלחה במקום סויה במזון לעופות.
הערות שוליים

↑  "Horticulture Questions and Answers". Garden Help FAQ. Missouri Botanical Garden.
↑  Ferriol, María; Picó, Belén (2008). "Pumpkin and Winter Squash". Vegetables I. Handbook of Plant Breeding. Vol. 1. New York: Springer. p. 317. doi:10.1007/978-0-387-30443-4_10. ISBN 978-0-387-72291-7. The common terms "pumpkin", "squash", "gourd", "cushaw", "ayote", "zapallo", "calabaza", etc. are often applied indiscriminately to different cultivated species of the New World genus Cucurbita L. (Cucurbitaceae): C. pepo L., C. maxima Duchesne, C. moschata Duchesne, C. argyrosperma C. Huber and C. ficifolia Bouché.
↑  Wolford, Ron; Banks, Drusilla (2008). "Pumpkins and More". University of Illinois Extension. נבדק ב-19 בפברואר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pumpkin". Online Etymology Dictionary, Douglas Harper Ltd. 2020. נבדק ב-22 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Paris, Harry S. (1989). "Historical Records, Origins, and Development of the Edible Cultivar Groups of Cucurbita pepo (Cucurbitaceae)". Economic Botany. New York Botanical Garden Press. 43 (4): 423–443. doi:10.1007/bf02935916. JSTOR 4255187.
↑  "Pick a Pumpkin from Massachusetts". Mass.gov. Massachusetts Department of Agricultural Resources.
↑  Mt.Pleasant, Jane (2016-11-10). "Food Yields and Nutrient Analyses of the Three Sisters: A Haudenosaunee Cropping System". Ethnobiology Letters (באנגלית). 7 (1): 87–98–87–98. doi:10.14237/ebl.7.1.2016.721. ISSN 2159-8126.
↑  Astill, Gregory (2018). "Pumpkins: Background & Statistics". United States Department of Agriculture Economic Research Service. נבדק ב-2 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pumpkin production in 2019 (includes squash and gourds), Crops/Regions/World list/Production Quantity (pick lists)". UN Food and Agriculture Organization, Corporate Statistical Database (FAOSTAT). 2021. נבדק ב-9 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roberts, Tammy. "Many uses for pumpkin". MissouriFamilies. University of Missouri Extension.
↑  "Pumpkin Leaves Chibwabwa". Food and Agriculture Organization. נבדק ב-30 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nutrition facts for pumpkin seeds, whole, roasted, without salt". SELF Nutritiondata. Condé Nast Publications. נבדק ב-1 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tyler Herbst, Sharon (2001). "Pumpkin-Seed Oil". The New Food Lover's Companion (3rd ed.). Barron. p. 550. נבדק ב-14 בפברואר 2008. {{cite book}}:  (עזרה) (הקישור אינו פעיל, May 2022)
↑  "Oil Pumpkins: Niche for Organic Producers" (PDF). Issues in new crops and new uses. Purdue University Agriculture, Horticulture and Landscape Architecture. 2007. נבדק ב-2 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vlaicu, Petru Alexandru; Panaite, Tatiana Dumitra (2021-06-24). "Effect of dietary pumpkin (Cucurbita moschata) seed meal on layer performance and egg quality characteristics". Animal Bioscience (באנגלית). 35 (2): 236–246. doi:10.5713/ab.21.0044. ISSN 2765-0189. PMC 8738952. PMID 34293842.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00564366 
מגוון זני דלעת
דרונגו מפויח

| דרונגו מפויח |
| --- | --- |
 דרונגו מפויח, קרלה, הודו
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דרונגים
סוג:: דרונגו
מין:: דרונגו מפויח
שם מדעי
 Dicrurus leucophaeus ‏וייו, 1817
תחום תפוצה
 אזורי התפוצה של כמה תת-מינים כפי שתוארו על ידי ואורי (אם כי כמה מהמופיעים לא התקבלו)

דרונגו מפויח או דרונגו עשנוני (שם מדעי: Dicrurus leucophaeus) הוא מין ציפור ממשפחת הדרונגים. תפוצתו רחבה ברחבי דרום ודרום-מזרח אסיה. בישראל נרשמה תצפית בודדת בדצמבר 2014 בקיבוץ גן שמואל.
קיימות מספר אוכלוסיות המשתנות בגווני האפור, דפוסי הנדידה, ובגודל או הימצאות של כתמים לבנים סביב העיניים.
טקסונומיה ואטימולוגיה

שם הסוג Dicrurus מגיע מהמילה היוונית dikros - ממוזלג, ו-ouros - זנב. שם המין הספציפי leucophaeus גם הוא מיוונית מהמילה leukophaios שמשמעותה אפור-לבנבן, צבע אפר (leukos לבן; phaios חשוך, כהה).
ישנם 15 תת-מינים שמוכרים כיום:
D. l. leucogenis (Walden, 1870)
D. l. salangensis (Reichenow, 1890)
D. l. longicaudatus (Jerdon, 1862)
D. l. hopwoodi (E. C. S. Baker, 1918)
D. l. innexus (Swinhoe, 1870)
D. l. mouhoti (Walden, 1870)
(Meyer de Schauensee, 1937) D. l. bondi
D. l. nigrescens (Oates, 1889)
(Robinson & Kloss, 1919) D. l. batakensis
D. l. phaedrus (Reichenow, 1904)
D. l. periophthalmicus (Salvadori, 1895)
(Oberholser, 1912) D. l. celaenus
D. l. siberu (Chasen & Kloss, 1926)
D. l. stigmatops (Sharpe, 1879)
D. l. leucophaeus (Vieillot, 1817)
תיאור

גופו של הדרונגו המפויח הבוגר אפור כהה, והזנב ארוך וממוזלג. לתת-מינים השונים גוני האפור משתנים בנוצות. לחלק מהתת-מינים יש סימנים לבנים על הראש. לצעירים צבע אפור חום עמום.
תפוצה

הדרונגו המפויח מתרבה בגבעות של דרום אסיה הטרופית ממזרח אפגניסטן לדרום סין, איי ריוקיו בדרום יפן (במיוחד אוקינאווה) ואינדונזיה. אוכלוסיות רבות בחלק הצפוני של תפוצתו נודדות.
צ'ארלס ואורי תיאר את תת-המין beavani (על שם רוברט ססיל ביבן) כאוכלוסייה המתרבה לאורך הרי ההימלאיה וחורפת בחצי האי הודו. עם זאת, עבודות מאוחרות יותר כוללות אותו כחלק מ-longicaudatus שגם לו אוכלוסייה המתרבה במרכז הודו. בחורף, המין אוהב במיוחד יערות גבעות. א. צ. סטיוארט בייקר תיאר את תת-המין stevensi אשר ואורי החשיב כ-beavani או hopwoodi ממזרח ההימלאיה.
ממזרח לטווח התפוצה של ה-hopwoodi נמצא ה-mouhouti של תאילנד ומיאנמר. מצפון לטווח זה נמצאים leucogenis ו-salangensis (שניהם נודדים בעיקר לאזורים דרומיים יותר אך מוכרים גם מנאגאלנד) בעוד שה-bondi נמצא בדרום. לאורך שרשרת האיים הדרום מזרחיים של אסיה, יש מספר אוכלוסיות מבודדות כולל periophthalmus, ryukyuensis, batakensis, phaedrus, siberu ו-nigrescens.
תת המין leucophaeus נמצא באיי סימאלור, ג'אווה, באלי, לומבוק, פאלאוואן ובלאבאק.
התנהגות

לדרונגו המפויח יש רגליים קצרות והוא יושב זקוף מאוד בעודו יושב בצורה בולטת, לרוב גבוה על עץ. הוא אוכל חרקים וצד תוך מיומנות אווירונאוטית, אך לפעמים גם מלקט מגזעי עצים. הוא חי בבדידות, בזוגות או בקבוצות קטנות. במהלך הנדידה הם עפים בלהקות קטנות.
הם יכולים לחקות קריאות של ציפורים אחרות ומסוגלים לחקות את תווי השריקה של איורה מצויה.
עונת הקינון נמשכת ממאי עד יוני, עם תטולה של שלוש או ארבע ביצים אדמדמות או חומות המוטלות בקן בעל צורת כוס רופף בעץ.
גלריה

התת-מין D. l. salangensis מתאילנד
התת-מין D. l. leucophaeus
התת-מין D. l. mouthoti
מקרלה, הודו
על שיח אלמון הודי, הריאנה, הודו
הערות שוליים

↑  דרונגו מפויח באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  The Helm dictionary of Scientific Bird Names, archive.org
↑  Dicrurus leucophaeus Vieillot, 1817, Taxonomic Serial No.: 559768, Integrated Taxonomic Information System
↑  Santharam, V (1999). "Birds foraging on tree trunks". J. Bombay Nat. Hist. Soc. 96 (3): 468–469.
↑  Whistler, Hugh (1949). Popular Handbook of Indian Birds. Edition 4. Gurney and Jackson, London. pp. 158–159.
↑  Khacher, Lavkumar (1997). "Mimicry by Grey Drongo Dicrurus leucophaeus". J. Bombay Nat. Hist. Soc. 94 (3): 569.
דרומס

| דרומס עקוד |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דרומסיים
סוג:: דרומס
מין:: דרומס עקוד
שם מדעי
 Dromas ardeola
תחום תפוצה


דרומס עקוד
דרומס עקוד (שם מדעי: Dromas ardeola) הוא מין יחיד בסוגו ובמשפחת הדרומסיים (Dromadidae), משפחת עופות בסדרת חופמאים.
תיאור המין

הדרומס הוא חופמאי גדול: 40-37 ס"מ וייחודי במראהו. כסות הנוצות לבנה מלבד הגב ואברות היד (בכנף) השחורות, סוככות התת-זנב אפורות. הדרומס מזכיר במראהו סיפן עקוד, אולם מקורו השחור בצורת פגיון. דרומס נראה מרחוק כ"שחף ארוך רגליים". משקלו 330-230 גרם, מוטת כנפיו 75 ס"מ. הרגליים ארוכות ותכולות במקצת. הראש גדול יחסית לגוף, העין גדולה וכהה.
אצל הזוויגים קיימת חד-צורתיות זוויגית. אצל הצעירים במופע הראשון, הראש והכנף חומים, מתחלפים לאפור ואז מלבינים בגיל 15 חודשים.