stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלן ריקמן
ביוגרפיה > בקולנוע

בסרטים בריטיים ריקמן הופיע לרוב סרטים תקופתיים, כגון הסרט "על תבונה ורגישות", בו גילם את דמותו של קולונל ברנדון - ג'נטלמן עדין-נפש ומופנם. לעומת זאת בהוליווד נהגו ללהק אותו בתפקיד הפושע והנבל המוחלט. הופעתו בסרט שובר הקופות "מת לחיות" כהנס גרובר - טרוריסט גרמני, מהווה דוגמה לתפקידים כאלה. דוגמה נוספת היא דמות "השריף מנוטינגהאם" בסרט "רובין הוד: נסיך הגנבים", כמו כן בסרט "סוויני טוד", שם גילם את השופט טרפין. ריקמן התגלה גם כשחקן בעל כישרון קומי בסרטים כמו "דוגמה" או "אהבה זה כל הסיפור", וידוע גם בקולו הנעים לאוזן.
ב-1991 שיחק בסרט "רובין הוד: נסיך הגנבים", לצד קווין קוסטנר ומורגן פרימן, כאשר גילם את השריף מנוטינגהאם, על תפקיד זה זכה ב-פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה. ב-1995 זכה בפרס גלובוס הזהב, בפרס אמי, ובפרס גילדת שחקני המסך על גילום דמותו של גרגורי רספוטין בסרט "רספוטין".
ב-1996 גילם את איימון דה ואלירה בסרט "מייקל קולינס".
ב-1997 ביים וכתב את התסריט לסרט "אורחת בחורף" בכיכובן של אמה תומפסון ופילידה לאו.
בשנים 2001–2011 גילם את המורה סוורוס סנייפ לאורך סדרת סרטי "הארי פוטר" המצליחה. הדמות האפלה, המרתיעה והחידתית הפכה לאחת הדמויות הזכורות מן הסדרה ובעקבות גילומה ריקמן הגביר את הכרתו בעולם.
דיבב את קולו של מרווין בסרט "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" ואת הזחל בחידושו של טים ברטון לסרט "אליס בארץ הפלאות". אף שכבר לא לוהק בהוליווד על תקן הנבל, עדיין נטה לגלם דמות של אדם מדוכא ולא-סימפתי; כך בסרטי "הארי פוטר" האמורים, ב"מדריך הטרמפיסט לגלקסיה", ב"אליס בארץ הפלאות", ואף בסרט המדע הבדיוני "כיבוש הגלקסיה".
ב-2013 גילם נוכל וסוכן מכירות חמקמק בסרט "נוכלת בהזמנה", לצד קמרון דיאז וקולין פירת'. התפקיד הפך לאחד האהובים והמזוהים ביותר איתו. באותה שנה לקח חלק בשני סרטים נוספים: בסרטו של לי דניאלס, "המשרת", לצד קאסט של שחקנים מרשימים, בהם: פורסט ויטאקר, ג'ון קיוזאק, ג'יין פונדה ורובין ויליאמס, וב-"CBGB", סרט עצמאי.
בשנת 2014 ביים וכתב ריקמן את סרט הדרמה התקופתי "כאוס בגני ורסאי", בו גם גילם את לואי הארבעה עשר, מלך צרפת לצד קייט וינסלט, מתיאס שואנארטס וסטנלי טוצ'י.
ב-2014 עבד ריקמן בסרטו האחרון, "עין בשמיים", שיצא לאקרנים רק ב-2016, ולאחריו יצא לאקרנים גם הסרט "אליס מבעד למראה", בו דיבב שוב את דמותו של הזחל מעשן הנרגילה.
ב-14 בינואר 2016, כשהוא בן 69, מת ריקמן בביתו שבלונדון מסרטן הלבלב, לאחר שהיה חולה כשנתיים. הוא השאיר אחריו את אשתו, רימה הורטון. רבים מעמיתיו לסרטי "הארי פוטר", השחקנים דניאל רדקליף, אמה ווטסון, רופרט גרינט, רייף פיינס ואוונה לינץ', וכן היוצרת, ג'יי קיי רולינג, ספדו לו לאחר מותו.
תחנת הכוח אשכול

| --- | --- |

תחנת הכוח במבט אווירי, 2022
 מידע כללי
 סוג:  מבוססת דלק מאובנים, מחזור משולב
 שימוש:  תחנת כוח
 על שם:  לוי אשכול 
 מיקום:   אשדוד
 מדינה:  ישראל ישראל
 בעלים:  דליה אנרגיות
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1958 אשדוד א' 1963 אשדוד ב' 1975 אשדוד ג'  1977 אשדוד ד'
 מידע טכני
 כושר ייצור חשמל:  1,693 מגה-ואט 
 
 קואורדינטות:  31°50′51″N 34°39′43″E﻿ / ﻿31.84748611°N 34.66195°E﻿ / 31.84748611; 34.66195
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אשדוד מוגדלת) תחנת הכוח אשכול(למפת אשדוד רגילה) תחנת הכוח אשכול(למפת השפלה רגילה) תחנת הכוח אשכול(למפת השפלה מוגדלת) תחנת הכוח אשכול  he תחנת הכוח אשכולhe תחנת הכוח אשכולמפת  __ אשדוד  __ גן יבנה [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית חבל יבנה ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית באר טוביה ממערב: הים התיכון tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מפת אזור תחנת הכוח ונמל אשדוד
תחנת הכוח אשכול היא תחנת כוח באשדוד. נכון ל־2023, התחנה היא בעלת יכולת יצור של 1,693 מגה ואט. התחנה הוקמה ב-1958 על ידי חברת החשמל לישראל, וביוני 2024 נמכרה לחברה שבשליטת דליה חברות אנרגיה.
התחנה קרויה על שמו של לוי אשכול, ראש ממשלת ישראל לשעבר. התחנה היא אחת מחמש תחנות הכוח הקיטוריות הממוקמות לחוף הים התיכון. התחנה ממוקמת מצפון לנמל אשדוד.
התחנה כוללת מספר יחידות לייצור חשמל, קיטוריות ומחזור משולב.
באתר מתוכננת לקום תחנת כוח חדישה עם הספק של 850 מגה שתיקרא "אשכול אבשל אנרגיות" על שם אבשל (אבשלום הרן), שנרצח בבארי בשביעי באוקטובר.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש עוד מה לכתוב על ההיסטוריה של התחנה.
בעת קום המדינה, הפעילה חברת החשמל, שפעלה אז כחברה פרטית, שתי תחנות כוח – תחנת הכוח רדינג בתל אביב ותחנת הכוח חיפה (תחנת נהריים הושבתה במהלך מלחמת העצמאות). התיעוש המואץ יחד עם הגידול המהיר באוכלוסייה עקב העלייה ההמונית הובילו לגידול מהיר בביקוש לחשמל. חברת החשמל לא יכלה לגייס די הון לצורך הרחבת יכולת הייצור, והולאמה על ידי ממשלת ישראל ב־1953. ממשלת ישראל החליטה על הקמת תחנת כוח נוספת לאחר ההלאמה, לצורך עמידה בביקוש הגדל לחשמל בארץ. התנאים הנדרשים לבניית תחנת כוח היו קרבה לים (לצורך קירור יחידות הייצור שפעלו בטכנולוגיה קיטורית) ולמקור דלק להפעלת התחנה. המיקום שנבחר היה באזור שומם, על שפך נחל לכיש, בסמוך למקום שבו נבנתה כעבור כמה שנים העיר אשדוד.
קשיים שונים עיכבו את הבנייה, לרבות בעיות ביטחון עקב פעולות פדאיון, מחסור בבעלי מקצוע ותנאי מיתון כלכלי ששרר אז. בניית התחנה הושלמה ב־1958, אז נחנכו שתי יחידות ייצור בהספק כולל של 100 מגה-ואט (אשדוד א'). יחידות ייצור אלו פעלו בטכנולוגיה קיטורית באמצעות מזוט. כעבור 5 שנים נוספה יחידה נוספת של 50 מגה-ואט לאשדוד א', ונבנו שתי יחידות ייצור נוספות (אשדוד ב') בהספק כולל של 150 מגה-ואט, מתוצרת AEG, כאשר המימון התקבל מכספי השילומים. בשנות ה-80, הופחת כושר הייצור של יחידה 3 באשדוד א', על מנת לספק חלק מתפוקת הקיטור למתקן התפלה בתהליך זרחין.[דרוש מקור] לאחר פטירתו של לוי אשכול נקראה תחנת אשדוד על שמו. יחידות הייצור של אשדוד א' הושבתו ב־2003, ומאוחר יותר הושבתו גם יחידות הייצור של אשדוד ב'.
ב־1975 הושלמה אשדוד ג' שכללה שתי יחידות ייצור בהספק כולל של 456 מגה-ואט. כעבור שנתיים הורחבה התחנה שוב, ונוספו לה עוד שתי יחידות ייצור בהספק כולל של 456 מגה-ואט (אשדוד ד'). יחידות אלו היו האחרונות בארץ שתוכננו לעבוד באמצעות מזוט, על רקע העלייה החדה במחיר הדלק עקב משבר האנרגיה העולמי. השלמת יחידות ייצור אלו הפכה את תחנת אשדוד לתחנת הייצור הגדולה ביותר בישראל, עד לבנייתה של תחנת הכוח בחדרה, באמצע שנות ה־80.
בראשית 2004 הוסבו יחידות הייצור של יחידות אשדוד ג' ו־ד' להפעלה עיקרית באמצעות גז טבעי, במקום המזוט ששימש כדלק לתחנה מאז הקמתה. יחידות אלו היו הראשונות בארץ שהופעלו באמצעות גז טבעי כדלק. עם זאת, נשמרה יכולת הייצור המשנית במצבי חירום באמצעות המזוט. תחנת אשדוד מנצלת את קרבתה לנקודת החיבור של הצינור התת-ימי המגיע מקידוחי גז טבעי בים התיכון.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הוקמו בתחנה שתי יחידות ייצור חדשות בטכנולוגיית טורבינת גז, ששודרגו בהדרגה ליחידות בטכנולוגיית מחזור משולב. שתי יחידות אלו הוסיפו 677 מגה-ואט ליכולת הייצור של התחנה.
יחידות אשדוד ג' ואשדוד ד' מיועדות לגריטה במהלך 2026.
בנובמבר 2021 הודיעה חברת החשמל על תחילת תהליך מכירה של תחנת הכוח. במכרז לרכישת תחנת הכוח זכתה בנובמבר 2023 חברה שבשליטת דליה חברות אנרגיה, וב-3 ביוני 2024 הושלמה העסקה עם העברת הבעלות בתחנת הכוח מידי חברת החשמל לחברה שבשליטת (75%) דליה חברות אנרגיה, בתמורה לכ-9 מיליארד ש"ח (בתוספת מע"מ). שותפים לבעלות החברות יוניון תשתיות בע"מ (חברה בת בבעלות מלאה של יוניון השקעות ופיתוח בע"מ) (20%), משק אשכול בע"מ (חברה בת של משק אנרגיה – אנרגיות מתחדשות בע"מ) (2.5%) וברק אלקטרוניקה רפואית בע"מ (2.5%).
נתונים

נכון ליוני 2024 פועלות בתחנה 7 יחידות ייצור:
4 יחידות קיטור – דלק: גז טבעי/מזוט, הספק מותקן כולל: 912 מגה ואט
2 יחידות טורבינות גז במחז"מ – דלק: גז טבעי, הספק מותקן כולל: 771 מגה ואט
1 יחידת טורבינת גז סילונית – דלק: סולר, הספק מותקן כולל: 10 מגה ואט (מיועד לצורכי התנעה בחירום)
תחנות ניטור

במהלך הפעלת התחנה באמצעות מזוט, ולצורך צמצום פליטות גופרית דו-חמצנית, מפעילה התחנה מערכת בקרה לסירוגין (מב"ס), במשותף עם השירות המטאורולוגי ואיגוד ערים אשדוד-חבל יבנה. במצבים מטאורולוגיים "קשים" מבחינת פיזור המזהמים, מתקבלת התראה מהשירות המטאורולוגי והתחנה עוברת לשרוף דלק נקי יותר, דל גפרית.
סביב האתר הוקם מערך תחנות ניטור, המופעלות הן על ידי חברת החשמל והן על ידי איגוד ערים לשמירה על איכות הסביבה בנפת אשדוד חבל יבנה. בתחנות אלה נאספים ונרשמים, באופן רצוף, נתונים עדכניים לגבי כמות המזהמים באזור, המעובדים ברשת נתונים אחת, והדיווחים מועברים לרשויות המוסמכות.
גלריה

אשדוד א', תחילת שנות ה-60
אשדוד ב', 1964
הקמת תחנת אשכול ג' ו-ד'
הרכבת גנרטור באשכול ג'
טקס פתיחת תחנת אשכול ג'
טורבינה בהרכבה באשכול ג' החדשה
חדר הפיקוד באשכול ג' החדשה
בניית אשכול ג'
קידוחים לדגימות
בניית ארובת אשכול ד'
הקמת תחנה ד'
אולם הטורבינה, אשכול ג'
חיים בר-לב נואם בטקס פתיחת תחנה ג'
לקריאה נוספת

אליעזר ברוצקוס, "אשדוד – רעיון והגשמתו" בפרויקט בן-יהודה
ראו גם

משק החשמל בישראל
ביאורים

↑  בתחנה אשדוד א' פעלו 3 יחידות, כאשר כל אחת ייצרה 50 מגה-ואט
הערות שוליים

↑  דין שמואל אלמס, ‏תמורת סכום חסר תקדים של 12.4 מיליארד שקל: דליה ותעבורה זכו במכרז על תחנת הכוח אשכול, באתר גלובס, 15 ביוני 2023
↑  עדיאל איתן מוסטקי, רשמית: דליה קיבלה את הבעלות על תחנת הכוח אשכול, באתר כלכליסט, 3 ביוני 2024
↑  ענת לב-אדלר, ביזנס מן של אנשים: המנהל הבכיר מבארי שנרצח כשניסה להגן על בני משפחתו, באתר ynet, 25 ביולי 2024
↑  וולקן הנדסה יבצע כל הקונסטרוקציות באשכול ג', דבר, 11 באוגוסט 1970
↑  עמירם כהן, חברת נובלס אנרג'י האמריקאית תפעיל זמנית את תשתית ההולכה של הגז הטבעי בישראל, באתר הארץ, 5 בינואר 2004
↑  שני אשכנזי, למרות התחייבויותיו, המשרד להגנת הסביבה חידש את היתר הפליטה של תחנת הכוח באשדוד, באתר כלכליסט, 7 בפברואר 2024
↑  ענת רואה, חברת החשמל הודיעה על מכירת תחנת הכוח אשכול; בלוך: "הבוננזה של התחנות", באתר כלכליסט, 10 בנובמבר 2021
↑  גולן חזני ועדיאל איתן מוסטקי, העסקה נחתמה: תחנת אשכול תימכר לדליה אנרגיה וקבוצת יוניון ב-9 מיליארד שקל, באתר כלכליסט, 11 בדצמבר 2023
↑  עדיאל איתן מוסטקי, רשמית: דליה קיבלה את הבעלות על תחנת הכוח אשכול, באתר כלכליסט, 3 ביוני 2024
↑  דליה חברות אנרגיה בע"מ - דוח תקופתי לתקופה שהסתיימה ביום 31 במרץ 2024, באתר "מאיה"
| אשדוד  |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | אשדוד • רובעי העיר • תכנון העיר • כיכרות |  |
| גנים ופארקים | פארק אשדוד-ים • פארק בן-גוריון • פארק אקולוגי מצודת-ים אשדוד • גן אלישבע • פארק לכיש • גבעת יונה • עד הלום |  |
| רחובות | רחוב רוגוזין • רחוב שבי ציון • מדרחוב הנביאים • שדרות בני ברית • שדרות הרצל • שדרות מנחם בגין • שדרות משה דיין |  |
| תחבורה | תחבורה ציבורית • מסוף בני ברית • מסוף ביג • מערכת להסעת המונים בנפת אשקלון |  |
| מוסדות | מרכז כיוונים • המשכן לאמנויות הבמה • הארכיון לתולדות אשדוד • הקריה האקדמית של אשדוד (עתידי) • בית אריה קלנג • מוזיאון אשדוד לאמנות • אצטדיון אשדוד (עתידי) |  |
| תעשייה | נמל אשדוד • תחנת הכוח אשכול • נמל הדרום • אלתא מערכות |  |
| היסטוריה | אשדוד ים (העיר העתיקה) • תל אשדוד • תל מור • רצועת החוף |  |
| נושאים מרכזיים נוספים | העירייה ומועצת העירייה • סמל העיר • יקיר העיר אשדוד • חברת אשדוד • החברה לפיתוח אשדוד |  |
| קטגוריה ראשית | כל הערכים על העיר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007363605905171
ישראל יוסף הנדל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בנובמבר 1951 (בן 73) ו' בחשוון תשי"ב מונטריאול, קנדה 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  מגדל העמק
 תחומי עיסוק:  חבר בבית דין רבני חב"ד  רב קהילת חב"ד במגדל העמק  משגיח בישיבת תומכי תמימים במגדל העמק
 חיבוריו:  קדושים תהיו  מדריך לטהרת המשפחה  ממלכת כהנים  שלחן כהנים
 
הרב ישראל יוסף הכהן הנדל (נולד בו' בחשוון תשי"ב, 5 בנובמבר 1951) הוא חבר בבית דין רבני חב"ד, רב קהילת חב"ד במגדל העמק ומשגיח ראשי בישיבת תומכי תמימים המקומית.
ביוגרפיה

נולד במונטריאול שבקנדה לשיינא חוה ולרב יצחק הנדל אב"ד במונטריאול. למד בישיבת תומכי תמימים מונטריאול, בישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד ובישיבת תומכי תמימים המרכזית ב-770.
בי"ג בסיוון תשל"ד נישא לטויבא פרידא בת הנגיד שמואל אייזיק פופאק.
בי"א בשבט תשל"ו, 1976 נשלח על ידי הרבי מחב"ד לארץ ישראל, כחלק מקבוצה של 23 שלוחים, שם למד בכולל אברכים בצפת אצל הרב אריה ליב קפלן. בסוף שנת תשל"ח ביקש המשפיע הרב מנחם מנדל פוטרפס שקבוצה משליחי הרבי לישראל עליה נמנה הרב הנדל תעבור להתגורר במגדל העמק ותמונה לצוות הישיבה. לאחר שהתקבלה ברכת הרבי עבר לגור בעיר והחל לשמש בצוות ישיבת "תומכי תמימים – מגדל אור" שהקים הרב יצחק דוד גרוסמן. לאחר שהישיבה עברה לרשות חב"ד התמנה שם למשגיח ראשי.
בשנת תשמ"ח בברכת הרבי ובתמיכת בית דין רבני חב"ד והרב גרוסמן התמנה הרב הנדל לרב קהילת חב"ד במגדל העמק המונה כיום מאות משפחות חב"ד.
בשנת תש"פ התמנה לחבר בית דין רבני חב"ד, לאחר ששנתיים קודם שימש כדיין בבית הדין.
משפחתו

לרב הנדל 7 בנים ו-6 בנות, בהם:
הרב מנחם מנדל, (חתן הרב יחיאל מנחם מנדל קלמנסון) רב ושליח חב"ד באתונה, יון.
חתנו הרב לוי איידלמן, ר"מ בישיבת תומכי תמימים בקריות.
חתנו הרב חיים שלום הלוי סגל, שליח חב"ד והרב מקומי במלטה.
בשנת תשס"ז נהרג בנו לוי עם עוד שני בחורים בתאונת דרכים בדרך לשמח חיילים בחג החנוכה.
מפסקיו

טוען שאפשר לעשות ברכת כהנים בארץ ישראל רק ביום טוב ולא בשבת וימי חול.
בשנת תשס"ט יצאו כמה מרבני חב"ד בהם הרב מרדכי שמואל אשכנזי והרב יצחק יהודא ירוסלבסקי נגד כשרות של הרב הנדל על מצות הנמכרות תחת המותג 'עבודת יד', מכיוון שלטענתם תהליך הרידוד והכנת המצות נעשה על ידי מכונה, והחלק היחיד שנעשה בידיים הוא הכנסת המצות לתנור, הדבר עורר פולמוס גדול בחב"ד בנוגע למעשה בפועל.
טוען שאסור לאכול מוצרים עם גופי כשרות שראשיהם ורבניהם נכחו במעמדים בהם דיברו נגד הרבי מלובביץ', בשנים תשמ"ט ותש"ן, ולא מחו על כך.
בחור ישיבה שגר מחוץ לישראל ולומד בישראל חייב לחגוג יום טוב שני של גלויות.
חולה קורונה שנמצא בבידוד עדיף שיעשה כפרות על כסף ולא על תרנגול באמצעות שליח.
ספריו

קדושים תהיו – מדריך לזוג הנשוי לחיי קדושה בתקופת הטהרה, קטעי מקורות על מצות עונה
מדריך לטהרת המשפחה – על פי שיטת חב"ד, תשס"ט, בשנת תשע"א יצא גם באנגלית
ממלכת כהנים – פסקים וחידושי תורה משלושה דורות למשפחת הנדל: אביו הרב יצחק הכהן הנדל, מעצמו, ושיעורים ששמע בנו הבחור לוי על מסכת גיטין בהיותו בישיבת תומכי תמימים בלוד, תשע"ד
שלחן כהנים – הלכות הנוגעות לברכת כהנים, קדושתם וטהרתם, תשע"ח
הערות שוליים

↑  'עדה קדושה' לארץ הקודש, מגזין 'תחיינו' גיליון 3, שבט תשע"ו, עמוד 28
↑  שלמה מן, חבר חדש בבית דין רבני חב"ד: הגאון הרב ישראל יוסף הכהן הנדל, באתר col, כסלו תש"ף
↑  שלושה בחורים חב"דיים נהרגו בתאונה ב'מבצעים' באילת, באתר col, כ"ח כסלו תשס"ז
↑  סערה: מי מוכר מצות מכונה תחת השגחה חב"דית? באתר שטורעם, ניסן תשס"ט: פולמוס המצות: הרבנים הענדל ואשכנזי במכתבים הדדיים, באתר שטורעם, ניסן תשס"ט: המצות שהסעירו: יראה הקהל וישפוט, באתר שטורעם, ט' בניסן תשס"ט
↑  הרב הענדל פסק לבחורים מחו"ל: לחגוג יו"ט שני, באתר שטורעם, ג' בסיוון תש"ע; שלמה מן, הרב הנדל: בחורים מחו"ל שלומדים בארץ צריכים לשמור יומיים, באתר col, א' סיוון תשפ"ב
↑  שלמה מן, חבר בי"ד רבני חב"ד נגד עריכת כפרות תרגנול באמצעות שליח, באתר col, ו' בתשרי תשפ"ב
↑  יוסי כהן, פרסום ראשון: הרב הנדל הוציא ספר עם חידושיו – לצד פלפולים מבנו ואביו ע"ה, באתר שטורעם, אייר תשע"ד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568306305171  VIAF: 73814445   WorldCat (עם VIAF): 73814445
תו מילוט

בתחום המחשוב ובתקשורת האלקטרונית, תו מילוט הוא תו המייצר פרשנות חלופית עבור התווים הבאים ברצף תווים. תו מילוט הוא מקרה פרטי של תווי מטא. באופן כללי, הקביעה האם תו מסוים משמש כתו מילוט או לא, תלויה בהקשר.
בתחום הטלקומוניקציה משתמשים בתווי מילוט כדי לציין שהתווים הבאים מקודדים בצורה שונה. זה משמש לשינוי תווי בקרה שאחרת היו מפורשים כפקודות ומורצים על ידי חומרת הטלקומוניקציה שדרכה משודרת המחרוזת. בהקשר זה, השימוש בתווי מילוט מכונה לעיתים קרובות ציטוט.
הגדרה

ייתכן שלתו מילוט לא תהיה משמעות בפני עצמו, כך שכל רצפי המילוט שעושים בו שימוש יכילו שני תווים או יותר.
תווי מילוט הם חלק מהתחביר של שפות תכנות רבות, פורמטים של נתונים ופרוטוקולי תקשורת. עבור אלפבית נתון, המטרה של תו מילוט היא להתחיל רצפי תווים (שנקראים רצפי מילוט), שיש לפרש אותם בצורה שונה מאותם תווים המופיעים ללא הפתיח של תו המילוט.
הפונקציות של רצפי מילוט כוללות:
קידוד ישות תחבירית, כגון פקודות מכשיר או נתונים מיוחדים, שלא ניתן לייצג ישירות על ידי האלפבית.
ייצוג תווים, המכונה ציטוט תווים, שלא ניתן להקליד בהקשר הנוכחי, או שתהיה להם פרשנות לא רצויה. במקרה זה, רצף מילוט הוא דיגרף המורכב מתו המילוט עצמו ומהתו המצוטט.
הגדרה > תו בקרה

באופן כללי, תו מילוט אינו מקרה פרטי של תווי בקרה (של מכשיר), וגם לא להפך. אם נגדיר תווי בקרה כלא-גרפיים, או כבעלי משמעות מיוחדת עבור התקן פלט (למשל מדפסת או מסוף מחשב), אז כל תו מילוט המשמש עבור התקן זה הוא תו בקרה. אבל תווי מילוט המשמשים בתכנות (כגון לוכסן שמאלי, "\") הם גרפיים, ולכן אינם תווי בקרה. לעומת זאת לרוב (אך לא לכל) "תווי הבקרה" של ASCII יש פונקציית שליטה כלשהי בפני עצמם, ולכן הם אינם תווי מילוט.
בשפות תכנות רבות, תו מילוט יוצר גם כמה רצפי מילוט המכונים תווי בקרה. לדוגמה, למעבר שורה יש רצף מילוט של \n.
דוגמאות > JavaScript

JavaScript משתמשת ב-\ (לוכסן שמאלי) כתו מילוט עבור:
\' גרש בודד
\" מירכאות כפולות
\\ לוכסן שמאלי
\n מעבר שורה
\r סיום שורה
\t טאב
\b מקש Backspace
\f סיום עמוד
\v טאב אנכי (אינטרנט אקספלורר 9 ומטה מתייחס ל-'\v כאל 'v במקום טאב אנכי ('\x0B). אם נדרשת תאימות לדפדפנים אלו, יש להשתמש ב-\x0B במקום ב-\v.)
\0 תו ה-Null (U+0000 NULL) (בתנאי שהתו הבא אינו ספרה עשרונית, במקרה כזה המחרוזת תפורש כמספר בבסיס אוקטלי)
\xFF תו המיוצג על ידי הבית ההקסדצימלי "FF"
יש לשים לב ש-\v ו-\0 אינם קבילים במחרוזות JSON.
קוד לדוגמה:
console.log("Using \\n \nWill shift the characters after \\n one row down")
console.log("Using \\t \twill shift the characters after \\t one tab length to the right")
console.log("Using \\r \rWill imitate a carriage return, which means shifting to the start of the row") // can be used to clear the screen on some terminals. Windows uses \r\n instead of \n alone
דוגמאות > תו המילוט ב-ASCII

תו המילוט ב-ASCII (אוקטלי: \033, הקסדצימלי: \x1B, או ^[, או, בייצוג עשרוני, 27) משמש בהתקני פלט רבים כדי להתחיל סדרה של תווים הנקראת רצף בקרה או רצף מילוט. בדרך כלל, תו המילוט נשלח ראשון ברצף כזה כדי להתריע בפני המכשיר כי התווים הבאים אמורים להתפרש כרצף בקרה ולא כתווים רגילים, לאחר מכן תו אחד או יותר יגיעו כדי לציין פעולה מסוימת, ולאחר מכן המכשיר יחזור לפרש תווים כרגיל. לדוגמה, הרצף של ^[, ואחריו התווים הניתנים להדפסה [2;10H, יגרום למסוף DEC VT102 להזיז את הסמן שלו לתא ה-10 של השורה השנייה של המסך. זה פותח מאוחר יותר לקודי מילוט של ANSI המפורטים בתקן ANSI X3.64. תו המילוט גם מתחיל כל רצף פקודות בשפת הפקודה של Hewlett Packard Printer.
התייחסות מוקדמת למונח "תו מילוט" מצויה בפרסומים הטכניים של בוב במר, אליו מיוחסת המצאת המנגנון הזה במהלך עבודתו על סט התווים ASCII.
מקש Esc נמצא בדרך כלל במקלדות PC רגילות. עם זאת, זה בדרך כלל נעדר ממקלדות עבור מחשבי כף יד והתקנים אחרים שאינם מיועדים בעיקר לתקשורת ASCII. סדרת DEC VT220 הייתה אחת המקלדות הפופולריות היחידות שלא היה להן מקש Esc ייעודי. בממשקי משתמש של שנות ה-70–1980 לא היה נדיר להשתמש במקש זה כתו מילוט, אך במחשבים שולחניים מודרניים, השימוש הזה דעך. לפעמים המקש זוהה עם AltMode (מצב חלופי). אפילו ללא מקש ייעודי, ניתן להפיק את קוד תו המילוט על ידי הקלדת [ תוך לחיצה ממושכת בו-זמנית על מקשCtrl.
דוגמאות > תכנות ופורמטים של נתונים

שפות תכנות מודרניות רבות מציינות את תו המרכאה הכפולה (") כתו מפריד עבור מחרוזת מילולית. תו המילוט לוכסן שמאלי (\) מספק בדרך כלל שתי דרכים לכלול מירכאות כפולות בתוך מחרוזת מילולית, או על ידי שינוי המשמעות של תו המרכאה הכפולה המוטבעת במחרוזת (\" הופך ל "), או על ידי שינוי המשמעות של רצף של תווים הכולל את הערך ההקסדצימלי של תו גרש כפול (\x22 הופך ל-").
C, C++, Java ו-Ruby כולם מאפשרים את אותם שני סגנונות מילוט עם לוכסן שמאלי. שפת פוסטסקריפט ו-Rich Text Format של מיקרוסופט משתמשים גם הם בלוכסן שמאלי. הקידוד הניתן להדפסה במירכאות משתמש בסימן השווה כתו מילוט.
כתובות URL ו-URI משתמשים ב-% (סימן האחוז) כדי לצטט תווים שאינם ASCII, כולל תווים בעברית. זה נקרא קידוד URL. כך הכתובת של עמוד זה הופכת מ:
https://he.wikipedia.org/wiki/תו_מילוט
למחרוזת הבאה:
https://he.wikipedia.org/wiki/%D7%AA%D7%95_%D7%9E%D7%99%D7%9C%D7%95%D7%98
התו אמפרסנד (&) עשוי להיחשב כתו מילוט ב-SGML ובפורמטים נגזרים כגון HTML ו-XML.
שפות תכנות מסוימות מספקות דרכים נוספות לייצוג תווים מיוחדים במחרוזות, מבלי לדרוש תו מילוט.
דוגמאות > פרוטוקולי תקשורת

פרוטוקול Point-to-Point (PPP) משתמש בתו 0x7D (\175, או ASCII: }) כתו מילוט. יש לבצע XOR על התו מיד לאחר מכן עם 0x20 לפני שיועבר לפרוטוקול ברמה גבוהה יותר. זה מיושם הן על 0x7D עצמו והן על תו הבקרה 0x7E (המשמש ב-PPP כדי לסמן את ההתחלה והסוף של מסגרת) כאשר יש להעביר את התווים הללו על ידי פרוטוקול ברמה גבוהה יותר המובלע על ידי PPP, כמו גם תווים אחרים שנקבעו, כאשר הקישור נוצר. כלומר, כאשר פרוטוקול ברמה גבוהה יותר רוצה לשדר 0x7D, הוא מועבר כרצף 0x7D 0x5D, ו-0 0x7E מועבר כ-0x7D 0x5E.
דוגמאות > Bourne shell

ב-Bourne shell (sh), תווי הכוכבית (*) וסימן השאלה (?) הם תווים כלליים המורחבים באמצעות גלוב. ללא תו מילוט קודם, * יתרחב לשמות של כל הקבצים בספריית העבודה שאינם מתחילים בנקודה אם ורק אם יש קבצים כאלה, אחרת * נשאר לא מורחב. אז כדי להתייחס לקובץ ששמו הוא התו כוכבית עצמו - "*", יש לומר למעטפת הפקודה לא לפרש אותו בצורה זו, על ידי הקדמתו בלוכסן שמאלי (\). זה משנה את הפרשנות של הכוכבית (*). להמחשה:
| --- | --- |
: rm *  # delete all files in the current directory  rm \*  # delete the file named *
דוגמאות > שורת הפקודה של Windows

המפרש בשורת הפקודה של Windows משתמש בסימן קרט ^ כדי להימלט מתווים שמורים בעלי משמעויות מיוחדות (במיוחד: &, |, (, ), <, >, ^ ). מפרש שורת הפקודה של DOS, אף על פי שיש לו תחביר דומה, אינו תומך בכך.
לדוגמה, בשורת הפקודה של Windows, הדבר יגרום לשגיאת תחביר.
C:\>echo <hello world>
The syntax of the command is incorrect.
ואילו זה יוציא את המחרוזת: <hello world>
C:\>echo ^<hello world^>
<hello world>
דוגמאות > Windows PowerShell

ב-Windows, הלוכסן השמאלי משמש כמפריד נתיב; לכן, בדרך כלל לא ניתן להשתמש בו כתו מילוט. PowerShell משתמש במקום זאת בסימן הטעמה משני (`).
לדוגמה, הפקודה הבאה:
PS C:\> echo "`tFirst line`nNew line"
 First line
New line
דוגמאות > שונות

Quoted-printable, המקודד נתונים של 8 סיביות לנתונים של 7 סיביות באורך שורה מוגבל, משתמש בסימן השוויון (=) בתור תו מילוט.
הערות שוליים

↑  "JavaScript character escape sequences · Mathias Bynens". Mathiasbynens.be. נבדק ב-2014-06-30.
↑  "Special Characters (JavaScript)". Msdn.microsoft.com. 2014-06-20. נבדק ב-2014-06-30.
↑  Bemer, Bob. "How Bob Bemer Invented the ESCAPE Sequence and Key". www.bobbemer.com. אורכב מ-המקור ב-4 בינואר 2018. נבדק ב-22 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tim Hill (1998). "The Windows NT Command Shell". MacMillan Technical Publishing. נבדק ב-2010-01-13.
↑  "about_Escape_Characters". Msdn.microsoft.com. 2014-05-08. אורכב מ-המקור ב-2016-11-25. נבדק ב-2016-11-24.
יהדות רוסה

ערך זה עוסק בקהילה יהודית בעיר רוסה בבולגריה. אם התכוונתם לקהילות יהודיות ברוסיה, ראו .
יהדות רוסה היא קהילה יהודית הקיימת בעיר רוסה שבבולגריה משלהי המאה ה-18 ועד ימינו. בראשית המאה ה-20 הגיעה הקהילה לשיא גודלה, מנתה כ-4,300 נפשות ובעת ההיא הייתה השנייה בגודלה במדינה. ב-1943 ניצלו בני הקהילה משילוח למחנות ההשמדה. מרבית יהודי רוסה עלו למדינת ישראל לאחר הקמתה. בראשית המאה ה-21 מנתה הקהילה 200 נפשות.
יסוד הקהילה

באמצע המאה ה-17 תיעד הנוסע העות'מאני אווליה צ'לבי נוכחות יהודית בעיר. היו אלו סוחרים שחלפו דרך העיר. ב-1788 צרו האוסטרים על בלגרד, מאות מיהודי העיר נמלטו לשטחי בולגריה וכמה עשרות מהם ייסדו קהילה מאורגנת ברוסה, אליהם הצטרפו בהמשך פליטים מניש ומווידין ויהודים מאדירנה ומניקופול. ב-1797 נבנה בית הכנסת הראשון בעיר. הרב הראשון של הקהילה היה אברהם גרציאני ועד לאמצע המאה ה-19 נבנו בעיר עוד 3 בתי כנסת. בשנותיה הראשונות קיבלה הקהילה תמיכה הלכתית מרבניה של קהילת אדירנה, אם כי בהמשך הוביל הרב גרציאני קו עצמאי.
ב-1807 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812) נכבשה רוסה בידי צבא האימפריה הרוסית ונערכו פרעות ביהודיה על ידי החיילים הרוסים, שהביאו לבריחה זמנית של בני הקהילה לסופיה ופלבן. ב-1811 שוב נכבשה העיר בידי הצבא הרוסי, אשר מפקדיו הורו לאוכלוסייתה ובכלל זה בני הקהילה היהודית לעזוב את העיר. העיר הפכה לקסרקטין של הצבא הרוסי. יהודי רוסה עברו לבוקרשט ודירותיהם שנמסרו לחיילים הרוסים נבזזו והוחרבו. עם נסיגתם העלו החיילים הרוסים באש את בית הכנסת המקומי. לאחר נסיגת הרוסים חזרו מקצת מיהודי רוסה מבוקרשט לעיר ופעלו לשיקום חיי הקהילה. ב-1814 נכבשה העיר וידין בידי צבא ולאכיה ויהודיה נמלטו זמנית לרוסה, בה נקטה הקהילה בפעולות לקליטתם ושיקומם.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1828–1829) הותקפו בני הקהילה בידי החיילים הרוסים ונמלטו בהמוניהם לוולאכיה. לאחר המלחמה חזרו רק חלקם לעיר. מרבית בני הקהילה היו יהודים ספרדים ומיעוטם אשכנזים. היהודים עסקו ביבוא סחורות מאוסטריה וסכסוניה והפצתן ברחבי בולגריה. ב-1863 נחנך בית הכנסת הספרדי ברוסה שהיה מהודר ושכן במרכז שכונת החצר היהודית. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הופגזה רוסה ועם כניסת הצבא הרוסי עזבו היהודים את העיר ושוב היגרו זמנית לבוקרשט. לאחר המלחמה חזרו רק חלקם לעיר.
לאחר עצמאות בולגריה

ב-1878, ציינה הוועדה הרומנית לקונגרס ברלין כי ברוסה מתגוררת קהילה יהודית בת 2,500 נפשות. לאחר הקמת נסיכות בולגריה והחלת חוקת טרנובו שהבטיחה את זכויות המיעוטים החלה הגירה של יהודים לעיר רוסה והקהילה התאוששה במהירות. בעת הזו רבו התקריות האנטישמיות וברוסה תועדו עלילות דם ואחד מבני הקהילה נאסר והואשם ברצח ילד נוצרי ושימוש בדמו. הממשל המרכזי ניסה בהצלחה חלקית להכיל תקריות אלו. ב-1882 נוסדה ברוסה אגודות "עזרת אחים", "אחים ליישוב ארץ ישראל" ו"שבת אחים" שאספו כספים והכשירו בני נוער ליישוב ארץ ישראל. האגודות פעלו עד 1896 עת עלו חבריהן לישראל והיו מבין מייסדי הר-טוב וההתיישבות שנכשלה בחורן. 
בראשית המאה ה-20 נכללה קהילת רוסה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בממלכת בולגריה ומנתה 4,300 נפשות.