stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מונדמבה

| --- | --- |
 מדינה:  קמרון קמרון
 אזור:  אזור דרום-מערב
 ראש העיר:  איזל אליזבת בקומבה נגנדה
 שטח:  1,857 קמ"ר
 גובה:  344 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  14,385 (2005)
  ‑ צפיפות:  7.746 נפש לקמ"ר (2005)
 קואורדינטות:  4°57′00″N 8°52′00″E﻿ / ﻿4.95°N 8.86667°E﻿ / 4.95; 8.86667 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://cvuc.cm/national/index.php/fr/carte-communale/region-du-sud-ouest/147-association/carte-administrative/sud-ouest/ndian/586-mundemba
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קמרון מוגדלת) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה מונדמבה(למפת קמרון רגילה) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה מונדמבה(למפת אזור דרום-מערב רגילה) בואאה קומבה מאמפה פונטם צפון-מערב המערב החוף ניגריהמונדמבה(למפת אזור דרום-מערב מוגדלת) בואאה קומבה מאמפה פונטם צפון-מערב המערב החוף ניגריהמונדמבה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מונדמבה (בצרפתית: Mundemba) היא עיירה בקמרון שנמצאת באזור דרום-מערב.
גאוגרפיה

היא נמצאת כ-95 קילומטרים מבואאה, בירת האזור וכ-303 קילומטרים מיאונדה, בירת קמרון.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא ינואר (22 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (15 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 3,124 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (571 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (23 מ"מ גשם).
תחבורה

העירה ממוקמת ליד הכביש הלאומי N16.
הערות שוליים

1 2  Mundemba (Arrondissement, Cameroon) - Population Statistics, Charts, Map and Location, citypopulation.info
↑  Mundemba, Mapcarta (באנגלית)
1 2 3  מונדמבה, באתר מונדמבה (ב־)
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559552305171  LCCN: n77006456  VIAF: 140695119   WorldCat (עם VIAF): 140695119 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקמרון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחנה קטריק

| --- | --- |
סמל מחנה קטריקסמל מחנה קטריק

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מחוז:  צפון יורקשייר
 נפה:  ריצ'מונדשייר
 תאריך ייסוד:  1914
 שטח:  כ−10 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בבסיס צבאי:  13,000
 קואורדינטות:  54°22′39″N 1°43′19″W﻿ / ﻿54.3774°N 1.7220°W﻿ / 54.3774; -1.7220
 אזור זמן:  UTC
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי מחנה קטריק(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי מחנה קטריק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מחנה קטריק (באנגלית: Catterick Garrison) הוא מחנה צבאי בריטי מרכזי ועיירה צבאית בצפון יורקשייר שבצפון אנגליה.
קטריק הוא המחנה הגדול ביותר של הכוחות המזוינים של בריטניה עם כ-13,000 משרתים נכון לשנת 2017 המהווים כ-2% מאוכלוסיית כלל מחוז צפון יורקשייר, הוא חולש על שטח של כ-10 קמ"ר. מתחם המחנה כולל מספרים קסרקטינים וסביבו שטחי אש ואימונים נרחבים, במחנה יושבות דרך קבע מספר יחידות של הצבא בהם חטיבת חיל הרגלים הרביעית, ארבעה רגימנטים סדירים ומספר גדודי רפואה, הנדסה משטרה צבאית וארטילריה. בנוסף שוכן בקטריק מרכז אימוני חיל רגלים (ITC Catterick) האמון על הכשרה ואימון של כלל הכוחות הרגליים וכוחות לוחמים נוספים בצבא הבריטי.
נכון לשנת 2020 קיימות תוכניות להרחיב את קטריק באופן משמעותי, מה שמתוכנן כמעט להכפיל את מספר משרתי הקבע בו עד לשנת 2031.
היסטוריה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התחילה העבודה על המחנה ב-12 באוגוסט 1914. הייעוד הראשוני של קטריק היה כמחנה זמני לאכלוס שתי דיוויזיות עם כ-40,000 חיילים ב-2,000 צריפי מגורים. לאחר המלחמה המחנה שימש כמחנה עצורים לשבויי מלחמה ובשנת 1923 הוחלט להפוך את קטריק למחנה קבע, במהלך שנות ה-30 רוב המחנה נבנה והחל לשמש את יחידות הצבא הבריטי. במהלך מלחמת העולם השנייה שוב שימש חלקו כמחנה עצורים.
היסטוריה > בסיס חיל האוויר קטריק

בסיס חיל האוויר המלכותי קטריק (RAF Catterick) הוקם בשנת 1914 כחמישה קילומטרים מזרחית למחנה קטריק. הוא הוקם כדי לשמש בסיס טיסה להכשרת טייסים ולהגנה על צפון-מזרח אנגליה במהלך מלחמת העולם הראשונה. בין 1927 ל-1939 שימש הבסיס את הצבא הבריטי כחלק מפיקוד שיתוף הפעולה האווירי של הצבא, עד שהוחזר לשימוש חיל האוויר המלכותי ערב מלחמת העולם השנייה.
לאחר מלחמת העולם השנייה עם המעבר לעידן הסילון, מסלול הטיסה בבסיס לא היה ניתן להרחבה משום שהיה מתוחם בכביש ראשי (ה-A1) ממערב ונהר הסוויל ממזרח. משום כך ירד השימושיות שלו כבסיס טיסה והוא נותר בסיס הכשרות למגוון יחידות חיל האוויר המלכותי. בין 1946 עד לסגירתו ב-1994, שימש הבסיס את רגימנט חיל האוויר המלכותי שלאחר מכן הועבר לבסיס חיל האוויר הונינגטון בסאפוק. עם סגירתו ופיזור היחידות לבסיס אוויר ברחבי בריטניה, הועבר בסיס קטריק לצבא וחובר למתחם מחנה קטריק הסמוך. מבני הבסיס הומרו ושופצו לשימוש יחידות הצבא והוא קיבל את השם קסרקטיני מארן, בו מוצבות כיום הרגימנט החמישי של רגימנט הארטילריה המלכותי והרגימנט ה-32 של חיל ההנדסה המלכותי.
מבנים ואזורים עיקריים

מתחם המחנה מחולק למספר קסרקטינים ואזורי אימון נפרדים המשרתים את היחידות ומרכזי האימון השונים המוצבים במחנה. הקסרקטינים קרויים ברובם על שם קרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה, שכן המחנה התפתח במהלך המלחמה.
מחנה וות'גיל - מחנה המנהל שטח אימונים סמוך החולש על כ-81 קמ"ר.
קסרקטיני בורלון - על שם יער בורלון בקרב קמברה, מפקדת חטיבת חיל הרגלים הרביעית והגדוד הרביעי מרגימנט סקוטלנד.
קסרקטיני הלה - על שם כף הלה בדרדנלים, מרכז אימוני החי"ר ITC Catterick.
קסרקטיני מארן - על שם הקרב הראשון על המארן, משכן רגימנט הארטילריה החמישי ורגימנט ההנדסה ה-32. הקסרקטיני מצוי בשטחי בסיס חיל האוויר המלכותי קטריק שנסגר ב-1994.
קסרקטיני אלמה - על שם קרב אלמה במלחמת קרים, הגדוד הראשון של רגימנט יורקשייר.
קסרקטיני קמברה - על שם קרב קמברה, רגימנט נושאי הרומח המלכותי.
קסרקטיני מונסטר - על שם קרב מגידו, הגדוד הראשון מחיל ההנדסה האלקטרוני והמכני.
קסרקטיני סום - על שם הקרב על הסום, הגדוד הרביעי של רגימנט יורקשייר.
יחידות מוצבות

כחלק מתוכנית הצבא הבריטי "צבא 2020" נערכו שינויים רבים במסגרות ומקומות ההצבה של יחידות רבות בצבא הבריטי. אחד השינויים המרכזיים היה יציאת הכוחות הבריטים מגרמניה וסגירת בסיסי הקבע שם לאחר כ-70 שנות נוכחות בריטית על אדמת גרמניה. כחלק מכך, נבחר מחנה קטריק בתור ביתם החדש של יחידות רבות שהוצבו בגרמניה ויחד עם צמצום בבסיסים נוספים, הוגדר בתור מרכז חשוב ומתפתח של הצבא והפך כאמור לבסיס הגדול ביותר של הכוחות הבריטים בכל העולם.
אלו היחידות המוצבות במחנה במסגרת "צבא 2020":
המשמר הסקוטי
רגימנט הרפואה החמישי
צוות קרב החטיבה הקלה הרביעית
רגימנט הדרגונים הקלים
רגימנט נושאי הרומח המלכותי
משמר הדרגונים המלכותי
הגדוד הראשון, רגימנט יורקשייר המלכותי
הגדוד הרביעי, הרגימנט המלכותי של סקוטלנד
גדוד הסיוע הקרוב הראשון, חיל ההנדסה האלקטרוני והמכני המלכותי
גדוד המודיעין הצבאי הראשון
הרגימנט הראשון, המשטרה הצבאית המלכותית
הרגימנט החמישי, רגימנט הארטילריה המלכותי
הרגימנט ה-21, חיל ההנדסה המלכותי
הרגימנט ה-32, חיל ההנדסה המלכותי
בנוסף ליחידות אלו, מחנה קטריק כולל את בית הספר למקצועות חיל הרגלים ומרכז אימון לחיל רגלים.
תמונות

אימוני צעידה בקסרקטיני הלה
מרכז השיכון במחנה
חיילים בהרצאה במסגרת הכשרתם
קולנוע אמפייר במחנה
רחבת המסדרים בקסרקטיני הלה
חיילי רגימנט גלוסטרשייר נושאים את צבעי הרגימנט באימוני צעידה במחנה, 1993.
מישל בולסונארו

מישל דה פאולה פירמו ריינאלדו בולסונארו (בפורטוגזית: Michelle de Paula Firmo Reinaldo Bolsonaro‏; נולדה ב-22 במרץ 1982) היא רעייתו של נשיא ברזיל ה-38 ז'איר בולסונארו, והייתה הגברת הראשונה של ברזיל משנת 2019 עד 2022. הייתה בעברה מזכירה בשירותם של פוליטיקאים ברזילאים שונים.
ביוגרפיה

מישל בולסונארו נולדה בעיר סיילנדיה שבמחוז הפדרלי של ברזיל ב-22 במרץ 1982. הוריה הם מריה דה גראס פריירה דה פאולה ריינאלדו וויסנטה דה קסטרו ריינאלדו. הוריה נפרדו כאשר הייתה ילדה. שניהם נישאו מחדש, ובסך הכל יש למישל ארבעה אחים חורגים.
בילדותה, התגוררה מישל עם אמה ואביה החורג, שהקימו חברת הפקת אירועים בסיילנדיה. היא למדה בבית ספר תיכון, אולם לאחר מכן נאלצה להפסיק את לימודיה ולהתחיל לעבוד בחברה של הוריה כדי לעזור בהוצאות משק הבית. לאחר מכן החלה לעבוד במקצועות שונים, בין היתר כסומליירית וכדוגמנית. בשנת 2004 היא החלה לעבוד כמזכירתו של חבר בית הנבחרים של ברזיל ונדרלי עסיס. ב-2006 היא עברה לעבוד עבור מרקו אורליו אוביאלי. ב-18 בספטמבר 2007 היא החלה לעבוד עבור ז'איר בולסונארו אשר שימש אז כחבר פרלמנט. הקשר הרומנטי ביניהם החל כמעט מיד, וכעבור חצי שנה בלבד, ב-28 בנובמבר, הם נישאו בטקס אזרחי. ב-2008 בית המשפט העליון של ברזיל פסק שעל מישל להתפטר מעבודתה מכוח החוקה מ-1998 האוסרת על נפוטיזם במנהל הציבורי. בשנת 2011 נולדה בתם היחידה של הזוג, לורה. ב-21 במרץ 2013 נישאו מישל וז'איר בטקס דתי בריו דה ז'ניירו.
כאשר רץ ז'איר לנשיאות ב-2018, בחרה מישל להישאר אנונימית ולא להיחשף לציבור, במטרה להימנע ממתקפה תקשורתית עליה ועל בנותיה. הופעתה הפומבית הראשונה הייתה בסרטון בחירות שפורסם ב-25 באוקטובר, שלושה ימים בלבד לפני הסיבוב השני של הבחירות. ז'יאר ניצח בבחירות, ומישל הפכה לגברת הראשונה של ברזיל. טרם כניסתה לתפקיד, היא הודיעה שתנצל את מעמדה והשפעתה כדי לקדם מטרות חברתיות שחשובות לה. כמו כן, היא חשפה שתתמקד בעיקר בסיוע לבעלי צרכים מיוחדים. כמו כן, מישל נאמה בטקס ההשבעה של בעלה, והייתה לאשת הנשיא הראשונה שעשתה זאת. כמו כן, היא הייתה הראשונה שדיברה במהלך הטקס בשפת הסימנים.
בתקופת כהונתו של בעלה כנשיא, מישל הופיעה לצדו פעמים רבות באירועים לאומיים ובינלאומיים. כמו כן, היא פעלה רבות לסיוע לבעלי מוגבלויות ובייחוד לחירשים. היא אף, חברה במשרד החירשים של הכנסייה הבפטיסטית הברזילאית.
במהלך הבחירות לנשיאות ברזיל ב-2022, בהן התמודד בעלה מול לואיס אינסיו דה סילבה, לקחה מישל חלק נכבד בקמפיין והופיעה בציבור לצדו פעמים רבות. בחירות אלו הסתיימו בניצחונו של סילבה.
בפברואר 2023, על רקע ספקולציות האם ז'איר בולסונארו יחזור להתמודד שוב על הנשיאות ב-2026, התפרסם כי בכירים במפלגתו של בעלה שוקלים את האפשרות להציע למישל לרוץ לנשיאות מטעם המפלגה במידה ובולסונארו יחליט לפרוש מהחיים הפוליטיים. מישל הודיעה שתסרב להצעה כזו.
חיים אישיים

למרות שאימצה את שם המשפחה "בולסונארו", מישל מקפידה להיקרא "מישל דה פאולה". היא אמא לשתי בנות; הבכורה, לטיציה מריאנה, נולדה לה ממערכת יחסים עם גבר בשם מרקוס סנטוס דה סילבה. הצעירה, לורה, נולדה לה מבולסונארו.
הערות שוליים

↑  "Esposa de Bolsonaro é 25 anos mais nova e tem estilo discreto; conheça".
↑  «Familiares contam como era vida de Michelle Bolsonaro em Ceilândia».
↑  do Brasil foi funcionária da Vinícola Aurora».
↑  הבית התחתון בקונגרס הלאומי של ברזיל
↑  «Michelle 'invade' live de Bolsonaro com buquê para comemorar 12 anos de casamento».
↑  «Primeira-dama Michelle Bolsonaro quer atuar em trabalhos sociais»
↑  «Conheça a trajetória de Michelle Bolsonaro, futura primeira-dama do Brasil».
↑  propaganda eleitoral, mulher de Bolsonaro "suaviza" imagem do marido»
↑  «Michelle Bolsonaro afirma que pretende participar de 'todos os projetos sociais possíveis'»
↑  «Michelle Bolsonaro quebra protocolo e, pela primeira vez, uma primeira-dama discursa - Política»
↑  "Michelle Bolsonaro: How Brazil's first lady went from favela to presidential palace".
↑  "Partido de Bolsonaro prepara candidatura de Michelle em 2026".
↑  "Michelle Bolsonaro descarta su candidatura para 2026".
מישל וינוק

| --- | --- |
צילום ב"סלון הספר" בפריז ב-2010
 לידה:  19 במרץ 1937 (בן 87) הרובע הארבעה-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Michel Joseph Winock 
 מקום לימודים:  בית הספר התיכון לקנאל (1956)  הפקולטה לאמנויות של פריז (1960)  המכון למדע המדינה פריז 
 מנחה לדוקטורט:  René Rémond, Louis Girard 
 מוסדות:  המכון למדע המדינה פריז (1979–2004)  Sud-Ouest (2010)  Esprit (1962–1977)  University of Vincennes (1969–1979)  בית הספר התיכון לקנאל  תיכון הוש  Éditions du Seuil 
 תלמידי דוקטורט:  Frédérique Neau-Dufour, Jérôme Grévy 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (30 בדצמבר 2011)  פרס אז'ן-קולה (2004)  Roland de Jouvenel Prize (2001)  פרס גובר (2011)  Prix Goncourt of Biography (2010)  פרס מדיסיס לחיבור עיוני (1997)  פרס היום (2007) 
 
מישל זוזף וינוק (בצרפתית: Michel Winock;‏ נולד ב-19 במרץ 1937, פריז) הוא היסטוריון צרפתי, התמחה בהיסטוריה של צרפת, וזכה במספר פרסים ספרותים.
ביוגרפיה

מישל וינוק נולד בפריז ובשנת 1961 קיבל תואר דוקטור בהיסטוריה. הוא עבד כמרצה במספר מוסדות לימוד ובעקבות הרפורמה במערכת החינוך בשנת 1968 החל ללמד באוניברסיטה. בנוסף להרצאות, הוא היה עורך ירחונים בתחום היסטוריה. בשנת 1978 היה בין מקימי של  L'Histoire. מישל וינוק היה בין יוזמי עצומה Liberté pour l'histoire על חופש במחקר היסטורי. הוא מכהן כפרופסור במכון למדעי המדינה.
על ספרו Siècle des intellectuels הוא זכה בפרס מדיסיס בשנת 1972. בשנת 2010 הוא זכה בפרס גונקור על ביוגרפיה של מאדאם דה סטאל.
בשנת 1998 פרסם ספר על אנטישמיות ופשיזם בצרפת.
מיוסטטין

זןmyostatinמזהיםשמות נוספיםgrowth/differentiation factor 8MSTNמזהים חיצונייםGeneCards:  אורתולוגיםמיניםאדםעכברEntrezn/an/aEnsembln/an/aUniProtn/an/aRefSeq (mRNA)n/an/aRefSeq (חלבון)n/an/aמיקום (UCSC)n/an/aחיפוש PubMedn/an/aויקינתוניםצפייה/עריכה נתוני אדם "הבלגי הכחול" מושבח באמצעות מניפולציה של גן המיוסטטין
מיוסטטין (באנגלית: Myostatin) הוא חלבון המשתיך לקבוצת פקטורים מעוררי גדילה. מיוסטטין מגביל את גדילת תאי השריר ברקמות בהם הוא נמצא בריכוזים גדולים.
מחקר

הגן האחראי ליצור מיוסטטין, התגלה בשנת 1997 במחקר שיצר "עכברים רבי-עצמה" שכונו "עכברי שוורצנגר". הגן החסר בעכברים, מנע יצור של מיוסטטין ובכך מסת שריריהם הוכפלה (ביחס לגודל ממוצע של עכברים). בשנת 2001 גילה החוקר סי-ג'ין לי דרך לגדל את מסת שריר החיה באמצעות הזרקת מוטציה שעוררה יצור של מדכאי מיוסטטין.
החלבון ידוע גם בשם Growth and Differentiation Factor 8, מיוצר בתאי השריר, נקשר לקרום התא של רצפטורים ומובל לתאי שריר אחרים דרך מחזור הדם. הורמונים מגבילים את יצור החלבון ולכן מסת השריר גדלה בתקופת ההתבגרות של נשא הגן. מחקרים בתחום מחלת ניוון שרירים מערבים הזרקה של מעקבי יצור מיוסטטין. מחקרים רבים מציינים כי מעכבי מיוסטטין הם חלק מהפתרון למחלת ניוון שרירים.
 רמות המיוסטטין מופחתות בנוכחות קראטין.
שימוש

השיטה פותחה לשימוש בגידול ורבייה של מקנה. סוגים שונים של בקר, בודדו ומסת שריריהם הושבחה באמצעות דיכוי המיוסטטין. גלולות מעכבי מיוסטטין שימשו בעבר ספורטאים לפיתוח שרירים.
הערות שוליים

↑  מאמר בנושא מיוסטטין
↑  מחקר, עיכוב מיוסטטין בעכברים עם ניוון שרירים
↑  מאמר, השפעה של קריאטין אוראלי על מיוסטטין: Molecular and Cellular Endocrinology
↑  מאמר "מסת שרירים כפולה בעקבות מוטציה בגן המיוסטטין", אלכסנדר מקפירסון, סי-ג'ין לי  (באנגלית)
מנזר פאנונהאלמה

אולם הבזיליקה
מנזר פאנונהאלמה (בהונגרית: Pannonhalmi Bencés Főapátság, בלטינית: Abbatia Territorialis Sancti Martini in Monte Pannoniae) הוא מנזר עתיק בהונגריה כ-100 ק"מ ממערב לבודפשט.
המנזר נוסד בשנת 996 על ידי הנסיך גזה עבור הבנדיקטינים. נכון לשנת 2014, מתגוררים במנזר כ-50 נזירים וצמודה אליו פנימייה בניהולם.
המנזר הוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשל חשיבותו ויופיו וניתן לבקר בו בבזיליקה שנבנתה במאה ה-13, בקריפטה, בקלויסטר ובספרייה האדירה ובה 360,000 כרכים. המסמך העתיק ביותר הקיים היום ובו מילים בשפה ההונגרית, מגילת היסוד של המנזר הבנדיקטיני בטיהאן, מסמך משנת 1065, נמצא בספרייה.
היסטוריה

במקור נבנה המנזר לכבודו של מרטין הקדוש מטור. בנו של הנסיך גזה, המלך אישטוון הראשון העניק למנזר שטחים ופריבילגיות. אב-המנזר הראשון נקרא אסתריק. המבנים הראשונים במנזר נחרבו בשנת 1137 ושוקמו לאחר מכן. ב-1486 בנה המלך מתיאש הראשון את המנזר מחדש בסגנון הגותי. המנזר הפך להיות מנזר ראשי (Archabbey) בשנת 1541 ובמהלך המאות ה-16 וה-17 בוצר בגלל הפלישות העות'מאניות. במהלך מאה וחמישים שנות הכיבוש העות'מאני של הונגריה נאלצו הנזירים לעזוב את המקום לתקופות מסוימות ורק לאחר מכן שבו אליו.
במאות ה-17 וה-18 התווספו למנזר תוספות וקישוטים בסגנון הבארוק ורוב החזית הנוכחית שלו היא מאותה תקופה. את צורתו הסופית קיבל המנזר ב-1832 עם בניית הספרייה והמגדל שנבנו בסגנון נאו-קלאסי.
ב-1950, חמש שנים לאחר הפיכתה של הונגריה למדינה קומוניסטית, הוחרמו נכסי המסדר הבנדיקטיני בידי המדינה והם הושבו רק עם נפילת הקומוניזם בהונגריה. ב-1995, שנה בטרם מלאו למנזר אלף שנים, הוא שוקם ובשנת המילניום שלו, 1996 זכה בתואר אתר מורשת עולמי של אונסק"ו.
אדריכלות

הבזיליקה והקריפטה - הכנסייה במנזר פאנונהאלמה נבנתה בתחילת המאה ה-13 והוקדשה, כנראה, ב-1224 וקיימים כיום מספר שרידים שלה. כנסייה זו הורחבה בימיו של המלך מתיאש, ומהרחבה זו נותרו כיום תקרת הכנסייה וקפלת בנדיקטוס הקדוש. במהלך הכיבוש הטורקי נהרס כל הריהוט בכנסייה ושיקומה החל בשנות ה-20 של המאה ה-18. התוספות המשמעותיות האחרונות הן משנות ה-60 של המאה ה-19 והמזבח, דוכן המטיף, ציורי הקיר שעל התקרה וחלק מחלונות הוויטראז' הם מאותה תקופה.
הקלויסטר - הקלויסטר נבנה בין השנים 1472 ו-1486 תחת שלטונו של המלך מתיאש כפי שמעידה כתובת על אחת מאבני הפינה. את העבודה ביצעו, ככל הנראה, בעלי מלאכה מסדנת הבנייה המלכותית בווישגראד. הגן הפנימי, המוקף על ידי הקלויסטר נקרא פרדיסום (Paradisum), כשהכוונה באופן סימבולי לגן עדן. הקפלה של סנט אישטוואן נפתחת מהפינה הצפונית-מזרחית של הקלוסיטר. בימי הביניים הייתה הקפלה מקום אשפוז לחולים. הוא נבנה מחדש לחלוטין במהלך שיקום במאה ה-19, ושני החלונות הויטראז' נבנו  באותה עת על ידי אמן הוויטראז' ההונגרי-יהודי מיקשה רוט על בסיס ציורי דיולה בנצור.
הספרייה - בניית הספרייה הסתיימה בשליש הראשון של המאה ה-19. על התקרה מארבעת צידיו של האולם הסגלגל ניתן לראות אלגוריות של ארבע הפקולטות של האוניברסיטה בימי הביניים: חוק, תאולוגיה, רפואה ואמנות. כיום יש בספרייה 360,000 כרכים, בהם עתיקים ביותר, מימיו של המלך לאסלו הראשון, מלך הונגריה, במאה ה-11.
ארכיון - ארכיון המנזר כולל את אחד האוספים הגדולים והיקרים של מסמכים מתקופת יסודה של הממלכה ההונגרית, כולל מגילת היסוד של המנזר בטיהאן, מסמך משנת 1055 שהוא העתיק ביותר הקיים ובו מילים בהונגרית (בתוך טקסט שרובו לטינית). בין השאר מצויים בארכיון רישומי המנזר לאורך ימי הביניים, רישומים ממנזרים נוספים, רישומים ממשרדו של אב-המנזר, רישומים כספיים ועוד. בנוסף נשמרים במקום ארכיונים של מספר משפחות אצולה הונגריות.
הרפקטוריום - הרפקטוריום נבנה, כנראה, במחצית השנייה של המאה ה-17 והציורים על קירותיו הם של צייר שווייצרי מאמצע המאה ה-18. הציורים מציגים נושאים מהביבליה שאמורים להיות קשורים לאכילה: הצעת החומץ לישו על הצלב, פיתויו של ישו במדבר, דניאל בגוב האריות, משתה בלשאצר, כריתת ראשו של יוחנן המטביל ופרק מחייו של בנדיקטוס הקדוש.
בנוסף נמצאים במנזר:
אנדרטת  המילניום מציינת את שנת האלף להתיישבותם של המדיארים באגן הקרפטים, אירוע שהתרחש בשנת 896. האנדרטה היא אחת משבע אנדרטאות דומות שהוקמו ב-1896 ברחבי אגן הקרפטים.
קפלת גבירתנו נבנתה ב-1714 ויועדה לאוכלוסייה מסביבת המנזר שלא התגוררה בו. מתחת לקפלה נמצאת קריפטה ובה נטמנים הנזירים שמתו במנזר מזה מאות בשנים.
גן בוטני ובו כ-400 מיני עצים ושיחים, חלקם נדירים בהונגריה.
בית ספר לתאולוגיה על-שם גלרט הקדוש.
יקב שראשיתו ב 996. בשנות השלטון הקומוניסטי לא יכלו הנזירים להמשיך לייצר יין בגלל שרכושם הוחרם, ורק בתחילת המאה ה-21 הם חידשו את המסורת. הבציר המחודש נערך ב-2003.
מטאליסט הפקות

מטאליסט הפקות היא חברה ישראלית, אשר הוקמה על ידי אורון תנעמי בנובמבר 2002 במטרה "לאסוף את חובבי הז'אנרים השונים (של מטאל) לקהילה מאוחדת ולהוות מקור מידע למאזינים לכל גוני המטאל" (מתוך האתר). החברה פועלת בשני מישורים:
האתר מטאליסט – אתר אינטרנט עברי אשר מספק מידע וכתבות על להקות, אלבומים והופעות, תוך מתן דגש על להקות ישראליות. אנשי הצוות באתר, לרוב, יתמחו בסגנונות שונים, עובדה המייחדת את האתר וגורמת לו לכסות את מרבית תתי-הז'אנר במוזיקת המטאל. האתר נותן ביקורות על אלבומים והופעות (בישראל ומחוצה לה), כתבות וטורים אישיים, ראיונות עם להקות ואמנים (המופיעים גם באנגלית), אלבומי תמונות מאירועים, במה ללהקות צעירות ופורומים.
פסטיבל מטאליסט – פסטיבל שנתי אשר נותן במה ללהקות מטאל ישראליות צעירות. הפסטיבל מעודד את הקהל לבוא לראות את הלהקות הצעירות על ידי הבאתן של להקות גדולות מחו"ל.
בשנת 2003 נערך פסטיבל מטאליסט הראשון בתל אביב, בפסטיבל הופיעו:
Hand Made God (ישראל)
Spawn of evil (ישראל)
Tears Of Israfel (ישראל)
Bartholomeus Night (ישראל)
Betzefer (ישראל)
Hellfire (ישראל)
Stone of Tears (ישראל)
G-Spot (ישראל)
WhoreXCore (ישראל)
Aborted (בלגיה)
Konkhra (דנמרק)
Ancient (נורווגיה)
בשנת 2004 נערך פסטיבל מטאליסט השני בהנגר 11 בתל אביב, אשר שם דגש על דת' מטאל. בפסטיבל הופיעה להקת הדת' מטאל הפולנית בהמות לצדן של שתי ענקיות המטאל הישראליות אורפנד לנד וסיילם, כמו גם 8 להקות צעירות ואלמוניות יחסית. בפסטיבל נכחו 2,500 אנשים. בפסטיבל הופיעו:
Matricide (ישראל)
Azazel (ישראל)
Damnnation (ישראל)
Distorted (ישראל)
Lehavoth (ישראל)
Betzefer (ישראל)
Orphaned Land (ישראל)
Salem (ישראל)
Armilos (ישראל)
Loud N'Clear (ישראל)
Behemoth (פולין)
בשנת 2005 נערך פסטיבל מטאליסט השלישי בחוף פלמחים ליד ראשון לציון, אשר שם דגש על מטאל יותר קלאסי (ת'רש מטאל, הבי מטאל). הפעם הגיעו שתיים מלהקות הת'רש מטאל הגדולות בעולם: דסטרקשן הגרמנית ומגאדת' האמריקאית. בפסטיבל נכחו 4,000 אנשים. בפסטיבל הופיעו:
Armilos (ישראל)
Masteriff (ישראל)
Distorted (ישראל)
CrossFire (ישראל)
Lehavoth (ישראל)
Stella Maris (ישראל)
Eternal Gray (ישראל)
Destruction (גרמניה).
Megadeth (ארצות הברית) – הלהקה ירדה לאחר 5 שירים עקב קריסת מחסומי הלחץ.
בשלהי שנת 2005 נערכה הפרדה בין החברה לאתר, ותחת השם "מגזין מטאליסט" נוספו לצוות האתר אלון מיאסניקוב בתפקיד העורך הראשי, אופיר מסר, האיש שמופקד על התפעול הטכני, ומספר כתבים חדשים. האתר הרחיב את גבולות הנושאים בהם הוא עוסק ממטאל גרידא לנושאים הקשורים במטאל באופן עקיף. כך, בנוסף לכתבות על להקות, אלבומים והופעות, האתר מספק כיום גם ביקורות על סרטי אימה ואף על פאבים (בשל הדומיננטיות של שתיית אלכוהול בתרבות המטאל).
בנוסף להפקת הפסטיבלים, בין השנים 2002 ו 2008 הייתה אחראית החברה על הבאתם של הרכבים נוספים מחו"ל וביניהם להקת Aborted הבלגית בביקורה הראשון והשני בישראל, Vader הפולנית, Kreator ו-U.D.O הגרמניות, להקת Opeth השוודית בביקורה הראשון בישראל, להקת Behemoth הפולנית בביקורה הראשון והשני בישראל, להקת המטאלקור הגרמנית Caliban, ו-Paul Dianno סולן העבר הבריטי של להקת Iron Maiden, להקת Melechesh הישראלית לשעבר, גיטריסט העל האמריקאי מרטי פרידמן (לשעבר ב-Megadeth), רוני ג'יימס דיו DIO, להקת הבלאק מטאל השוודית Dark Funeral, מייסדת הבלאק מטאל הנורווגית Mayhem ועוד.
מן ההפקות המקומיות הבולטות אותן ייסדה החברה ניתן לציין את Heavy Metal Monsters, פסטיבל מקומי בו הרכבים מוכרים ניגנו גרסאות כיסוי לאמני ההבי מטאל הגדולים מהעולם.
מנזר קוודלינבורג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנזר, קהילה דתית 
 מיקום:  קוודלינבורג 
 מדינה:  גרמניה 
 מייסדים:  אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–936
 תאריך פתיחה רשמי:  936 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות רומנסקית 
 קואורדינטות:  51°47′09″N 11°08′13″E﻿ / ﻿51.785944444444°N 11.136805555556°E﻿ / 51.785944444444; 11.136805555556
 www.kirchequedlinburg.de
 he
 
מנזר קוודלינבורג (בגרמנית: Stift Quedlinburg) הוא מתחם כנסייתי הממוקם על גבעת המבצר בעיר קוודלינבורג, מדינת סקסוניה אנהלט, גרמניה.
היסטוריה

המנזר הוקם בשנת 936 על ידי אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לבקשתה של אמו, המלכה מתילדה, ולזכרו של אביו היינריך הראשון, מלך גרמניה.
בתחילת הדרך שימש המתחם כמעון לנשים לא נשואות או אלמנות שאינן נזירות, בנות אצולה וממשפחת המלוכה. בעידודה של המלכה הפך המנזר לאחד ממוקדי ההשכלה במערב אירופה. כתוצאה מקרבתו לבית המלוכה והמוניטין שיצא לו, זכה המנזר לקבל מתנות רבות ויקרות והפך לקהילה עשירה, עתירת נכסים, אדמות, ספרים, כתבי יד וחפצים ליטורגיים יקרי ערך. בנוסף לכך לא הוכפף המנזר למרות הדיוקסיה האזורית של הלברשטט אלא לאפיפיור בלבד.
הדבר לא התקבל בעין יפה אצל הבישופים המקומיים שטענו לקיומה עליונות רוחנית מובנית של גברים על פני נשים. למרות זאת ובתוקף תפקידה הייתה ראש המנזר חברה במועצה המייעצת של הקיסר, ובפורומים פוליטיים וכנסייתיים אחרים.
מתחילת האלף השני התחלפה השליטה על האזור בין מספר בתי אצולה וכתוצאה מכך גם החסות והסמכות על המנזר. במהלך המאה ה-12 התנהלו העיר קוודלינבורג והמנזר תחת חסותה של דוכסות פאלקנשטיין שהייתה הגורם הדומיננטי באזור דרום מזרח הרי ההארץ. זכויות הדוכסות והחסות נמכרו בשנת 1237 לדוכסות בלנקנבורג ולאחר מכן הועברו לדוכסות רגנשטיין. בשלב האחרון נמסרה השליטה לדוכסות סקסוניה על גלגוליה השונים.
בשנים 1477–1479 התנהלו מספר סכסוכים בין העיר קוודלינבורג, והבישוף של הלברשטט לבין דוכסי סקסוניה בעניין חלוקת הסמכויות והשליטה על המנזר ונכסיו. בשנת 1697 הוא נמכר לקורברנדנבורג אשר הובילה ב-30 בינואר 1698 להשתלטות של ברנדנבורג-פרוסיה על המנזר והאזור כולו.
בתקופת הרפורמציה הפך המנזר לפרוטסטנטי. בשנים 1802–1803 בהם התנהלה המחלוקת הטריטוריאלית בגרמניה, עברו המנזר על שטחיו, נכסיו, ונתיניו לשליטתה של ממלכת פרוסיה. בין השנים 1807–1813 היה נתון תחת שליטת מדינת החסות הצרפתית של ממלכת וסטפאליה.
בתקופה הנאצית, במסגרת נסיונותיו של הימלר ליצירת לכידות לאומנית על בסיס היסטורי משותף, נערכו במנזר מדי שנה טקסי זיכרון להיינריך הראשון שבו ראה הימלר את המלך הגרמני הראשון. קברו של היינריך בקריפטה הוכרז כאתר עלייה לרגל. הימלר הכריז כי בחפירות ארכאולוגיות שנערכו בו, נמצאו שרידים של המלך אשר לאחר המלחמה התבררו כזיוף לא מוצלח.