stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השמש
מבנה > האזור ההסעתי

האזור ההסעתי משתרע מרדיוס של 70% מרדיוס השמש ועד סמוך לפני השטח שלה. בשכבה זו פלזמת השמש אינה צפופה מספיק או חמה מספיק כדי להעביר את האנרגיה כלפי חוץ באמצעות קרינה. במקום זאת, "בועות" חומר עולות בו מהאזור הקרינתי אל פני השמש. לאחר הגעתן אל פני השמש, החומר בבועות מתקרר, צפיפותו גדלה והבועות שבות ושוקעות אל תחתית האזור ההסעתי, שם יתחממו שוב וחוזר חלילה. תנועה זו של בועות חומר אל פני השמש גורמת למראה המנוקד, הגרעיני, של פני השמש. בשכבה העליונה של אזור ההסעה יורדת הטמפרטורה לכ-5,700 מעלות קלווין, והצפיפות יורדת ל-0.2 גרם למטר מעוקב.
מבנה > פוטוספירה

הפוטוספירה היא שכבה המהווה את פני השמש הנראים, ובה מתרחשות כל התופעות הנראות על השמש. פוטונים הנוצרים בשכבה זו עוברים דרך אטמוספירת השמש השקופה שמעליה, ומהווים את קרינת השמש.
הטמפרטורה השוררת בפוטוספירה היא כ־5,500 מעלות צלזיוס. פני השמש אינם חלקים, אלא דמויי גרעיני חמנית, הנוצרים מזרמי בועות הגז, שעולים משכבת ההסעה. הקצוות הכהים של הגרעינים הם גז שהצטנן, היורד חזרה לשכבת ההסעה.
עובי הפוטוספירה הוא עשרות עד מאות קילומטרים, והיא קצת יותר שקופה מהאוויר על פני כדור הארץ. כיוון שחלקה העליון של הפוטוספירה קריר יותר מחלקה התחתון, השמש נראית בהירה יותר במרכז מאשר בשוליים של דיסקת השמש, תופעה המכונה Limb darkening.
ספקטרום אור השמש הוא בקירוב ספקטרום גוף שחור בטמפרטורה של 5,777 מעלות קלווין, מרוצף בקווי בליעה אטומיים של הגזים בשכבות הדלילות שמעל הפוטוספירה. צפיפות הפוטוספירה היא כ- 10^{23} חלקיקים למטר מעוקב, כ-0.37% מצפיפות החלקיקים באטמוספירת כדור הארץ בגובה פני הים. הפוטוספירה אינה מיוננת במלואה – מידת היינון היא כ-3%, כך שכמעט כל המימן הוא בצורה אטומית.
מבנה > פוטוספירה > כרומוספירה

הכרומוספירה היא שכבה המהווה את האטמוספירה התחתונה של השמש. מקור השם כרומוספירה במילה היוונית "כרומה" שפירושה צבע. הכרומוספירה נראית לעין בלתי מזוינת לזמן קצר בתחילתו ובסיומו של ליקוי חמה מלא, כאשר הפוטוספירה מוסתרת על ידי הירח. צבעה האדמדם של הכרומוספירה נובע מפליטות אלקטרומגנטיות בקו הספקטרלי  \mathrm {H} _{\alpha }.
הכרומוספירה דלילה מאוד. צפיפותה קטנה פי כ-10,000 מצפיפות הפוטוספירה, והיא משתנה מ-2x10-7 גרם לסמ"ק בגבולה הפנימי ל-1.5x10-14 גרם לסמ"ק בשכבת הגבול העליונה שלה. טמפרטורת הכרומוספירה עולה בהדרגה עם הגובה, ומגיע ל-20,000 מעלות קלווין בקצה העליון. בחלקה העליון של הכרומוספירה ההליום מיונן באופן חלקי.
מעל הכרומוספירה יש שכבת מעבר דקה שעוביה כ-200 ק"מ, בה עולה הטמפרטורה בחדות מכ-20,000 מעלות קלווין בחלקה העליון של הכרומוספירה ל-1,000,000 מעלות קלווין בערך. עליית הטמפרטורה נגרמת מיינון מלא של ההליום באזור המעבר, מה שמצמצם מאוד את הקירור באמצעות קרינה של הפלזמה. קשה לצפות בשכבת המעבר מכדור הארץ, אך ניתן לצפות בה מלוויינים בחלל הרגישים לקרינה בתחום האולטרה-סגול הרחוק.
מבנה > פוטוספירה > עטרה

העטרה, הנקראת גם הילת השמש או קורונה, מהווה את האטמוספירה העליונה של השמש. היא נראית רק בזמן ליקוי חמה. ההילה משתרעת למרחק של מיליוני ק"מ מהשמש. אך בשל צפיפותה הנמוכה לא ניתן לראותה בעין בלתי מזוינת, אלא בזמן ליקוי חמה מלא, שבו מסתיר הירח את הפוטוספירה.
ההילה סימטרית כאשר פעילות השמש מינימלית, וגועשת כאשר פעילות השמש מקסימלית. טמפרטורת ההילה מגיעה לשני מיליון מעלות קלווין, אם כי באזורים החמים ביותר שלה עשויה הטמפרטורה להגיע ל-8 מיליון עד 20 מיליון מעלות קלווין. אין הסבר מלא לטמפרטורה הגבוהה של הקורונה, אך ידוע כי לפחות חלק מהחום נוצר עקב האיחוי המגנטי. זרימה של פלזמה מהשמש אל החלל הבין-פלנטרי נקראת רוח השמש.
בהילה מופיעים ונעלמים "חורים" (Coronal holes), אזורים קרים ודלילים יחסית, שבהם קווי השדה המגנטי של השמש נמשכים לחלל הבין-פלנטרי, בניגוד לקווי השדה השכיחים בהילה, שיוצרים קשתות בין אזורים עם קוטביות מגנטית הפוכה. קווי השדה הפתוחים מאפשרים לחלקיקי רוח השמש להימלט משדה הכבידה של השמש במהירות גבוהה יותר.
פעילות סולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פעילות סולרית > כתמי שמש מחזור סולרי

כתמי השמש מופיעים במחזור לא לגמרי סדיר של כ־11 שנים. בשיא המחזור מתעצמת כמות הכתמים פי 10 ויותר. מאחר שהכתמים נוצרים מהפעילות המגנטית של השמש ומהתפרצויות המשחררות לחלל חלקיקים טעונים הבאות בעקבותיה, יש למחזור הכתמים השפעה גם על כדור הארץ. דוגמה להשפעה ברורה היא הפרעות תקשורת, הנוצרות מהגעת החלקיקים הטעונים לאטמוספירה. כמו כן ההשפעה על התגברות תופעת זוהר הקוטב. לא ברור אם קיימת השפעה על האקלים בכדור הארץ. ידוע רק שבסוף המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18 חלה תקופת התקררות (תקופת הקרח הקטנה) בכדור הארץ, במקביל להפסקת תופעת כתמי השמש. שיא כתמי השמש האחרון התרחש בשנים 2000–2001.
פעילות סולרית > השפעה על כדור הארץ

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שדה מגנטי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חקר השמש

הלוויינים הראשונים שתוכננו לתצפית ממושכת של השמש מהחלל היו לווייני פיוניר 6, 7, 8 ו-9 של נאס"א, ששוגרו בין השנים 1959 ו-1968. גשושיות אלו הקיפו את השמש במרחק דומה לזה של כדור הארץ וביצעו מדידות מפורטות ראשונות של רוח השמש והשדה המגנטי הסולארי. פיוניר 9 פעלה במשך זמן רב במיוחד, והעבירה נתונים עד מאי 1983.
בשנות ה-70, שתי חלליות הליוס (Helios) והטלסקופ שהורכב על תחנת החלל סקיילאב, סיפקו למדענים נתונים חדשים ומשמעותיים על רוח השמש וההילה. הגשושיות הליוס 1 ו-2 היו שיתופי פעולה של ארצות הברית וגרמניה, שחקרו את רוח השמש ממסלול אליפטי סביב שבנקודה הקרובה ביותר לשמש היה מרוחק ממנה כדי 43.432 מיליון ק"מ, קרוב יותר ממסלולו של כוכב חמה. סקיילאב, ששוגרה על ידי נאס"א ב-1973, כללה טלסקופ שהופעל על ידי האסטרונאוטים בתחנה. סקיילאב ביצעה את התצפיות הראשונות בדינמיקה של שכבת המעבר בין הכרומוספירה לקורונה ובפליטת קרינה בתחום האולטרה סגול מהילת השמש. בין התגליות – התצפיות הראשונות של חורים בהילה.
יוליסס היא גשושית לחקר השמש שנבנתה על ידי סוכנות החלל האירופית ושוגרה באמצעות מעבורת החלל דיסקברי (משימה STS-41) ב־6 באוקטובר 1990. הגשושית הפסיקה לפעול ב־30 ביוני 2009.
הגשושית Parker Solar Probe שוגרה במהלך שנת 2018 במטרה לחקור את אטמוספירת השמש. זאת תוך שמירה על מסלול אליפטי המאפשר לה להתקרב עד מרחק של 5.9 מיליון קילומטרים מפני השמש.
טלסקופ החלל SOHO
Solar Dynamics Observatory – DSO
מקור האנרגיה של השמש

משחר ההיסטוריה ידוע שקרינת השמש חיונית לחיים על כדור הארץ, אך לקדמונים לא הייתה כל דרך למצוא מה גורם לשמש לבעור.
את הניסיון הראשון בכיוון זה עשה ב־1848 רופא גרמני בשם יוליוס מאייר (Mayer), שחישב כי אם השמש (שממדיה כבר היו ידועים באותה עת) הייתה עשויה כולה פחם, היא הייתה יכולה לספק אנרגיה בקצב הנוכחי במשך 5,000 שנה בלבד. הוא בחן גם את האפשרות שמקור האנרגיה של השמש הוא מטאוריטים הפוגעים בה, אלא שכדי להקרין די אנרגיה באופן כזה, היה על המסה של השמש לעלות עם הזמן במידה משמעותית, בניגוד לתצפיות האסטרונומיות.
ב־1854 הציעו פון הלמהולץ ולורד קלווין שמקור האנרגיה של השמש בהתכווצות הגז המרכיב אותה. הם חישבו שבאופן כזה תוכל השמש לבעור כשלושים מיליון שנה. בתחילת המאה ה-20 שיער אדינגטון שהשמש מנצלת תגובות גרעיניות. מכניקת הקוונטים לא הייתה קיימת אז, וכך לא יכול היה אדינגטון להוסיף פרטים להשערה זו.
בשנת 1925 הייתה ססיליה פיין־גפושקין לאדם הראשון שקיבל דוקטורט באסטרונומיה מאוניברסיטת הרווארד. בתוקף עבודתה הייתה הראשונה שפירשה נכון את ספקטרום אור השמש, והראתה שהשמש עשויה בעיקר ממימן ומעט הליום.
ב־1938 הציע הנס בתה סדרה מורכבת של תגובות גרעיניות המתאימות לטיפוסי הקרינה הנפלטים מן השמש; תגובות אלה הן הבסיס למה שמכונה היום "המודל הסטנדרטי של השמש". לפי בתה, בשרשרת תגובת של היתוך גרעיני המכונה שרשרת פרוטון־פרוטון, בסך הכול 4 אטומי מימן הופכים לאטום אחד של הליום (למעשה, 6 אטומי מימן מגיבים ליצור אטום הליום אחד, תוך פליטה של 2 אטומי מימן). 0.71% מהמסה החסרה הופך לאנרגיית חום, הקורנת מן הפוטוספירה. בקצב הקרינה שלה השמש יכולה לפעול כ־10 מיליארד שנים, וכיוון שהיא כבר קיימת כ־4.6 מיליארד שנים, הרי שנותרו לה עוד 5.4 מיליארד שנים להקרין אנרגיה.
השמש בתרבות האנושית

לאורך ההיסטוריה האנושית, ראו תרבויות שונות בשמש גוף מקודש. היסטוריונים למדו מהספרות ומהמיתולוגיות השונות כי עמים סגדו לשמש והאנישו אותה בדמות אלי שמש שונים. פעמים רבות ייחסו תרבויות שונות יכולות וכוחות גדולים יותר לאלי השמש שלהם ביחס לשאר האלים.
כמעט בכל תרבות ניתן למצוא אל שמש: בהינדואיזם מתוארת השמש בצורה הנראית של אלוהים שאותה יכולים לראות הכול מדי יום ביומו וסוריא הייתה אלת השמש הראשית. בתרבות הכנענית השמש הייתה אלה ששמה היה שמש או שפש, וכינויה היה "מנורת האלים". במיתולוגיה מצרית אל השמש היה רע. אמונה רווחת הייתה כי האל שט בסירת השמש, ובלילה הוא עובר בשאול, מתחת לפני הקרקע או במנהרה תת־קרקעית. בפירמידות שונות נמצאו סירות שמש שמטרתן הייתה להשיט את נשמתו של הנפטר לעבר השמש אל חיי נצח. גם תרבויות עתיקות באמריקה, כדוגמת בתרבות האינקה ותרבות האצטקים סגדו לשמש ולאלים שלה.
באסטרולוגיה העתיקה חולקו ימי השבוע לשבעת כוכבי הלכת כך שיום ראשון הוא בשליטת השמש. מכך נובע במספר שפות שיום ראשון נקרא מילולית "יום־השמש" (כגון, אנגלית: Sunday; גרמנית: Sonntag; דנית: Søndag).
השמש בתרבות האנושית > יהדות

על פי התורה, אלוהים ברא את השמש ביום הרביעי של ששת ימי הבריאה. היהדות אוסרת על כל אמונה בשמש כאל ועל פולחן אליה. בתפילת שחרית, אותה מתפללים לפי היהדות בכל בוקר, הוקדשה ברכה מיוחדת המשבחת את ה' על יצירת המאורות, בהם השמש. בנוסף, ברכת החמה, בה מודים ומשבחים את האל על בריאת השמש וקיומה, נאמרת בכל תחילת מחזור של 28 שנים כאשר השמש מגיעה לנקודה שבה הייתה בשעת בריאתה (לפי סיפור הבריאה בספר בראשית) באותו יום בשבוע (רביעי) ובאותו זמן ביממה (תחילת הלילה).
הלוח העברי מבוסס בעיקרו על מחזוריות של היראות הלבנה תוך כדי תיאום לשנה השמשית. מדי כשנתיים או שלוש שנים, על פי מחזוריות קבועה, מוסיפים חודש (אדר א') לשנה, מעשה הנקרא עיבור השנה, כדי לתאם את שנת החמה עם חודשי הלבנה, כך שחג הפסח יישמר בעונת האביב, כמו שכתוב בפסוק ”שָמור את חֹדש האביב”.
לוח השנה במגילות קומראן, שנוסד על פי ספר מהלך המאורות, מבוסס על מהלך השמש בלבד. השנה מחולקת לארבע תקופות, המתחילות בשתי נקודות השוויון ובשתי נקודות ההיפוך.
השמש בתרבות האנושית > יהדות > בהלכה

הפסוק ”לא תעשון אִתי” פורש על ידי חז"ל כמקור לאיסור ליצור תבליט של שמש. ישנה מחלוקת האם גם ציור או תחריט של שמש בכלל האיסור, או רק תבליט.
השמש בתרבות האנושית > יוון

בתקופות מאוחרות המשיכו גם היוונים בהאנשת השמש במיתולוגיה שלהם והאל הליוס אשר רכב על כרכרת אש בשמיים, היה יוצר את היום, ואז רוכב למחילה תת־קרקעית ובכך יוצר את הלילה. בשלבים מאוחרים היה אפולו אל השמש הראשי של היוונים.
השמש בתרבות האנושית > רומא

ב-500 שנות שלטונה של האימפריה הרומית אומצו האלים השונים מהתרבות היוונית ואת הליוס החליף אל השמש סול. הכינוי "סול אינביקטוס" (Sol Invictus) שמשמעותו "השמש הבלתי מנוצחת" אומץ למספר אלי שמש נוספים והוטבע על מטבעות רומיים שונים במהלך המאה ה־3 והמאה ה־4.
השמש בתרבות האנושית > נצרות

חוקרי האיקונוגרפיה הנוצרית מצאו דימויים רבים המזהים את ישו עם השמש, כגון הכתר הזוהר, הכרכרה הבהירה, ויש המשערים כי המשיכה הנוצרית ל־25 בדצמבר מקורה בטקסים פגניים לציון אל השמש.
לקריאה נוספת

צפריר קולת, אטלס השמים הישראלי, מפה, 2004
טימותי פריס, מכת שמש, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, יוני 2012
עילי בוטנר

| --- | --- |

 לידה:  5 בפברואר 1978 (בן 47) ישראל עין כרמל, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  רימון בית ספר למוסיקה 
 סוגה:  רוק
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  NMC 
 שיתופי פעולה בולטים:  רן דנקר, קובי אפללו, אביב אלוש
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם 
 www.elaibotner.co.il
 פרופיל ב-IMDb
 
עִילָי בוטנר (נולד ב-5 בפברואר 1978) הוא זמר, מלחין, מוזיקאי, מעבד מוזיקלי, פזמונאי וגיטריסט ישראלי, ממקימי הלהקה "עילי בוטנר וילדי החוץ".
ביוגרפיה > נעוריו ותחילת דרכו

בוטנר נולד וגדל בקיבוץ עין כרמל כבן אמצעי ולו אח גדול ואח קטן. בילדותו התגרשו הוריו.
עוד בטרם שירותו הצבאי ניגן בוטנר במספר הרכבים, ובין היתר עם הזמר שמוליק קראוס. בצבא שירת בתזמורת חיל האוויר. לאחר שירותו היה ממקימי להקת "פאנקנשטיין". במקביל ניגן בהרכב הנגנים של עברי לידר, ריקי גל וגלי עטרי, וכן בהרכב הנגנים של תוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד". בוטנר הוא בוגר בית הספר למוזיקה "רימון".
בוטנר ניגן במספר רב של אלבומים, בהם "ממעמקים" של "הפרויקט של עידן רייכל", "האנשים החדשים" ו"זה לא אותו דבר" של עברי לידר, "יום רודף יום" של שמוליק קראוס, "אומר שירו בשקט" של אושיק לוי ו"רמזים" של ריטה.
לאחר שהתפרסם לראשונה כנגן, החל בוטנר לפעול גם כפזמונאי וכמלחין. שיריו הראשונים כיוצר התפרסמו בביצועה של נינט טייב, לאלבומה "יחפה" מ-2006 הקליטה את לחנו של בוטנר לשיר "אם תבוא". עוד באלבום נכלל השיר "היא יודעת", שכתבה והלחינה יחד איתו.
בשנת 2008 הפיק וניגן בשירו של בן קיבוצו גדעון אונה "הבלדה על אביגדור".[דרוש מקור]
ביוגרפיה > "שווים"

באוגוסט 2007 יצא האלבום "שווים", אלבום משותף של בוטנר ורן דנקר. בוטנר כתב תחילה את שירי האלבום, ולאחר מכן חיפש זמר שיבצע אותם. לדנקר הגיע דרך גדי גידור, ממנהלי חברת אן אם סי. לפני צאת האלבום יצאו הסינגלים "שווים" שכתב והלחין בוטנר ו"בואי נעזוב", שכתב יחד עם גלעד שגב. אחר כך יצאו הסינגלים "הכל מזכיר אותך", "מה שלא הספקתי לומר" ו"אני אש". בוטנר כתב והלחין את כל שירי האלבום, פרט לשירים "בואי נעזוב" שכתב עם גלעד שגב, "מה שלא הספקתי לומר" שכתב עם אלי מורנו ו"נעימה" האינסטרומנטלי. בעיבודים השתתפו גדי גידור, גלעד שמואלי, בן ארצי ואסף דר. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' ושל גלגלצ לשנת ה'תשס"ח נבחרו דנקר ובוטנר כ"הרכב השנה", וכמו כן זכו במקום הראשון בנבחרי ערוץ הילדים בקטגוריית "הרכב השנה".
לאחר האלבום "שווים" הלחין בוטנר מספר שירים נוספים לאמנים שונים. בין היתר הלחין את השיר "סוף העונה" לאלבומה של ריטה "רמזים" ואת "עכשיו כזאת" לאלבומה השני של איה כורם, "שפה זרה". לאלבומו של הראל סקעת "דמויות" שיצא ב-2009 הלחין את השיר "סוף" למילים של סקעת.
ב-2009 זכה בוטנר בפרס אקו"ם לעידוד פרסום היצירה למלחין.
ב-20 במרץ 2023 הוא נבחר יחד עם רן דנקר לקבל את פרס המצוינות של עמותת אלווין ישראל ע"ש אילן גילאון עבור השיר "שווים".
ביוגרפיה > האלבום "עילי בוטנר"

בשנת 2010 יצא האלבום "עילי בוטנר", שכולל 11 שירים שכתב והלחין בוטנר, בביצועם של זמרים שונים. את האלבום הפיק מוזיקלית אריאל קשת, והזמרים שהתארחו בו הם ריטה, קובי אפללו, גלי עטרי, הפרברים, ארז הלוי, רן דנקר, מוש בן ארי, נורית גלרון, ענת בן חמו כפיר בן ליש ועוזי זיו מקיבוצו של עילי, עין כרמל. ארבעה מהשירים מבוצעים באלבום גם בגרסה אינסטרומנטלית, בנגינת גיטרה של בוטנר. הסינגלים שיצאו לפני האלבום היו "מה שיכולנו להיות" בביצוע רן דנקר, "מכתב לאחי" בביצוע קובי אפללו, "קול זיכרון חוזר" בביצועה של ריטה ו"ימים של קיץ" בביצוע כפיר בן ליש.
ביוגרפיה > ההרכב "עילי בוטנר וילדי החוץ" ופעילות סולו

בסוף שנת 2011 החל בוטנר בשיתוף פעולה עם הזמרים אדר גולד ואוהד שרגאי, שהתפרסמו שניהם מהשתתפות בתוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד". ההרכב פועל בשם "עילי בוטנר וילדי החוץ". להרכב שני אלבומים: "תם ולא נשלם" אשר זכה בתואר אלבום זהב והאלבום "בית". בספטמבר 2013 נבחרו חברי ההרכב לאנשי השנה במצעד של גלגלצ ו-ynet.
בוטנר הלחין את "לצלול", שיר הנושא של הסדרה "נעלמים" (עלתה ב-2016), ואת השיר "מישהו כמוני".
בשנת 2018 השתתף בתוכנית המציאות התיעודית "6 אבות" ששודרה ברשת 13. בחודש מאי של אותה שנה התפרסם שירם המשותף של בוטנר ואביב אלוש "הכי קרוב אלייך". את המילים כתבו השניים במשותף, הלחן הוא של בוטנר.
במרץ 2019 יצא השיר "אוטובוס אחרון לחיפה" שכתב והלחין בוטנר וביצעה משי קלינשטיין.
באוגוסט 2019 הוציא בוטנר את השיר "איך מסבירים געגוע" בביצוע הזמר קובי אפללו.
בשנה זו הופיע בוטנר פעמיים באמפיתיאטרון קיסריה יחד עם הרכבו "עילי בוטנר וילדי החוץ".
בוטנר כתב והלחין את שירי המחזמר "אפס ביחסי אנוש" בתיאטרון בית ליסין ואת פסקול סרט הטבע "כנרת, ים של חיים" שפורסם ב-2021. בוטנר הלחין וכתב גם את שירי המחזמר "לעבור את הקיר" משנת 2022
בשנת 2019 נבחר שירו "מכתב לאחי" כשיר המושמע ביותר בתחנות הרדיו בישראל בעשור האחרון. באותה שנה כתב והלחין שיר למופע החנוכה של אותה שנה “PLAY פסטיגל” הנקרא “יבוא לטובה”. בתקופת הקורונה הלחין בוטנר את השיר "ניפגש בחלומות" למילותיו של נעם חורב. בוטנר ביצע את השיר יחד עם הרכבו "עילי בוטנר וילדי החוץ".
בשנת 2020 הוציא בוטנר את השיר ״יפה לך שמח״ שכתב והלחין יחד עם אבי אוחיון וביצעה מגי אזרזר. בפברואר של אותה השנה הוציא את הסינגל ״עוד אחד ששר לך״, בשיתוף עם גיא מזיג. בחודש מרץ הוציא את השיר "ממה את פוחדת", בשיתוף מורן אהרוני וארגון ויצו, כחלק מפרויקט המקדם את העלאת המודעות לאלימות נגד נשים.
במאי של אותה השנה הוציא את הסינגל "בחלומות שלי יש ים", בשיתוף עם הזמר שמעון בוסקילה.
במרץ 2022 הוציא את השיר "רק טוב" שביצע עם "ילדי החוץ". השיר נכתב על חוויותיו האישיות באחד מימי-הולדתו שחגג עם אשתו כמה שנים קודם לכן.
בדצמבר 2022 הוציא ההרכב את השיר "אולי" בהפקתו המוזיקלית של עידו אוחיון.
בפברואר 2023 הופיע בוטנר לראשונה עם ההרכב בהיכל מנורה. במרץ התפרסם בביצוע ישי לוי הסינגל "איתך עד סוף הזמן", שהלחין בוטנר למילותיה של נועה גולנדסקי.
בספטמבר 2023 יצא לאור ספרו הראשון ״כמו הילד בקיבוץ״.
באוקטובר 2023 עלה המחזה המוזיקלי ״בלוז לחופש הגדול״ בתיאטרון בית ליסין, בו כתב בוטנר את מילות השירים (יחד עם המחזאי אורן יעקובי) והלחין את שירי המחזה.
ב-12 בפברואר 2024 הוציא בוטנר את השיר "להגיע הביתה", במסגרת שיתוף פעולה עם המפיקים דולי ופן ב-11 במרץ, הוציא את השיר "קיץ אחרון", יחד עם רוני דלומי וארקדי דוכין. את השיר כתב יחד עם נועה גולנדסקי, והוא מבוסס על סיפור אהבה ראשונה נוסטלגי מילדותו של בוטנר בקיבוץ עין כרמל. השיר נועד לצאת ב-8 באוקטובר 2023 אך נדחה עקב טבח שבעה באוקטובר. ב-1 באוקטובר הוציא, יחד עם עדן גולן, את השיר "מה היינו בחיינו" לזכרה של נעמה בוני ז"ל, שנהרגה במהלך טבח שבעה באוקטובר בקרב על מוצב יפתח. השיר יצא כחלק מפרויקט "שבעה שירים באוקטובר" של גלי צה"ל וגלגלצ. ב-18 בנובמבר הוציא בוטנר את הסינגל "בוא אליי" יחד עם ההרכב כרקוקלי.
ב-4 באוגוסט 2024 פורסם על פירוק ההרכב "עילי בוטנר וילדי החוץ", לאחר 15 שנות פעילות. בדצמבר 2024, החל פעילותו של ההרכב החדש של בוטנר: "עילי בוטנר והילדים החדשים".
חיים אישיים

בוטנר נשוי לשירי ואב לארבעה. מתגורר בתל אביב.
אחיו הצעיר הוא המתופף יותם בוטנר שאף ניגן עימו בשיר "ילדים של שמש".
דיסקוגרפיה

שווים (יחד עם רן דנקר) (2007)
עילי בוטנר (2010)
תם ולא נשלם (יחד עם ילדי החוץ) (2013)
מילים, לחן, גיטרות: עילי בוטנר (2015)
בית (יחד עם ילדי החוץ) (2017)
הכי קרוב אלייך (2020)
עילי בוטנר והילדים החדשים (יחד עם הילדים החדשים) (2025)
הערות שוליים

↑  "היא היחידה שזכרה את יום ההולדת שלי": השיר החדש של עילי בוטנר וילדי החוץ, באתר וואלה, 20 במרץ 2022
↑   דולי ופן משתפים פעולה עם עילי בוטנר בשיר חדש - "להגיע הביתה", באתר וואלה, 12 בפברואר 2024
↑  מאיה כהן, המוזיקאים המצליחים מוציאים שיר משותף ומעניין, באתר ישראל היום, 10 במרץ 2024
↑   "7 שירים באוקטובר" | לזכרה של נעמה בוני ז״ל, סרטון בערוץ "GLZ Radio גלצ", באתר יוטיוב, 2 באוקטובר 2024
↑  אחרי כ-15 שנה: ההרכב עילי בוטנר וילדי החוץ מתפרק, באתר ynet, 4 באוגוסט 2024
↑  עידו מור, עילי בוטנר חושף את הצעד הבא: "מתרגש להכיר לכם את הילדים החדשים", באתר אייס, 29 בדצמבר 2024
| פרס עמ"י |
| --- | --- | --- |
| תגלית השנה | מאיה בוסקילה (פריצת השנה, 2005) • שירי מימון (זינוק השנה, 2006) • בית הבובות (תגלית השנה, 2006) • קרן פלס (2007) • רן דנקר ועילי בוטנר (2008) |  |
| זמר השנה | אהוד בנאי (2005) • עברי לידר (2006) • הראל סקעת (2007) • עידן יניב (2008) |  |
| זמרת השנה | מאיה בוסקילה (2005) • מירי מסיקה (2006) • נינט טייב (2007) • מירי מסיקה (2008) |  |
| הרכב השנה | הדג נחש (2005) • בית הבובות (2006) • סינרגיה (2007) • סינרגיה (2008) |  |
| אלבום השנה | ענה לי (2005) • מטרופולין (2006) • בעזרת הג'אם (2007) • פורטה (2008) |  |
| שיר השנה | "מי אוהב אותך יותר ממני" - ארקדי דוכין (2005) • "הוא" - איזבו ושוטי הנבואה (2006) • "ואת" - הראל סקעת (2007) • "זה ששומר עליי" - שרית חדד; "בואי נעזוב" - רן דנקר ועילי בוטנר (2008) |  |
| קליפ השנה | "שירת הסטיקר" - הדג נחש (2005) • "Perfect Cure" ‏- My Second Surprise‏ (2006) • "עם הזמן" - אביב גפן (2007) • "מכונת השירים הגדולה" - חמי רודנר (2008) |  |
| במאי השנה | ליאור מולכו (2005) • עמית עייני וקובי פלשמן (2006) • אסף בילט (2007) |  |
| תרומה מיוחדת למוזיקה העברית | שמוליק קראוס (2005) • אריק איינשטיין (2006) • שלמה ארצי (2008) |  |
| קטגוריות נוספות | די.וי.די השנה: משינה (2005) • "שבלול" - חבורת לול (2006) • מלחין השנה: ארקדי דוכין (2005) • תמלילן השנה: אהוד בנאי (2005) • צלם הקליפים של השנה: ניתאי נצר (2005) • מופע השנה: עברי לידר (2006) • חביבי הקהל: סינרגיה (2008) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303497005171  ISNI: 0000 0000 6896 3509  LCCN: n2017068151  MusicBrainz: e887e1ae-e61a-4715-a2de-d1131b9bf579  VIAF: 97449266   WorldCat (עם VIAF): 97449266 
רן דנקר ועילי בוטנר מופיעים בעצרת הנוער ביד ושם ביום השואה תשס"ט
עילי בוטנר וילדי החוץ בהופעה
רועי בר-נתן ועילי בוטנר (במרכז) בהופעה במועדון זאפה בתל אביב, דצמבר 2024
ג'סי פלמונס

| --- | --- |

 לידה:  2 באפריל 1988 (בן 36) דאלאס, טקסס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 מקום לימודים:  Texas Tech University Independent School District  אוניברסיטת טקסס טק 
 בן או בת זוג:  קירסטן דנסט (יולי 2022–?)   קירסטן דנסט (2016–יולי 2022) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצוין לאנסמבל שחקנים בסדרת דרמה (2014)  פרס פסטיבל קאן לשחקן הטוב ביותר (2024) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'סי פלמונס, (2007)
ג'סי לון פלמונס (באנגלית: Jesse Lon Plemons; ‏נולד ב-2 באפריל 1988) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, מועמד לשני פרסי אמי על תפקידו בסדרות הטלוויזיה "פארגו" ו-"מראה שחורה".
ביוגרפיה

פלמונס נולד בדאלאס, טקסס וגדל בעיירה הקטנה מארט, שממוקמת מחוץ לעיר וייקו, טקסס, בנם של ליסה בת' (קאסון במקור) וג'ים בוב פלמונס. יש לו אחות הגדולה ממנו בשם ג'יל.
פלמונס הוא בוגר אוניברסיטת טקסס טק בשנת 2007, שם לקח חלק בתוכנית מיוחדת של למידה מרחוק.
קריירה

בגיל 3 ביצע פלמונס את הופעת הבכורה שלו במשחק כאשר השתתף בפרסומת לחברת קוקה-קולה. כבר בגיל 8, בתמיכת משפחתו, החל ללכת לאודישנים ברחבי לוס אנג'לס וקיבל תפקידים קטנים.
בגיל 10 קיבל כבר תפקידים ראשונים בקולנוע ובטלוויזיה, בין היתר בסרטים "כוכב חדש נולד" (1999), "כל הסוסים היפים" (2000) של הבמאי בילי בוב תורנטון, ובסדרות הטלוויזיה "ווקר" ו-"סברינה המכשפה הצעירה".
פלמונס החל את דרכו כשחקן בשנת 2002 בתור הבריון הצעיר אוקס בקומדיית הספורט "שחק אותה כמו מייקל", בו שיחק בתפקיד הראשי לצד ליל באו וואו, ושיחק גם בסרט העצמאי "ילדים ביום הולדתם" אשר מבוסס על סיפור קצר מאת טרומן קפוטה.
הוא התפרסם לראשונה בשנת 2006, בסדרת הדרמה "אורות ליל שישי" בה שיחק במשך חמש עונות בתפקיד הסטודנט ושחקן הפוטבול לאנדרי קלארק. ב-2009 שיחק בדרמה "שרינק" לצידו של קווין ספייסי בתפקיד סוחר הסמים חסוס.
בשנת 2012 הופיע פלמונס בדרמה של פול תומאס אנדרסון "המאסטר" בתפקיד ואל בנו של לנצסטר דוד (פיליפ סימור הופמן) והשתתף בעונה החמישית והאחרונה של סדרת הדרמה הפופולרית "שובר שורות" בתפקיד המחסל הצעיר טוד אלקוויסט. בנוסף הופיע בתפקיד משני בסרט הפעולה "באטלשיפ" לצידה של ריהנה.
בשנת 2019 שב לתפקידו כטוד אלקוויסט בסרט המקורי של נטפליקס "אל קמינו: שובר שורות - הסרט" המהווה כהמשך לסדרת הטלוויזיה המצליחה "שובר שורות" של יוצר הטלוויזיה וינס גיליגאן.
בשנת 2024 זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קאן על שלושת תפקידיו בסרטו של יורגוס לנתימוס ״סוג של חסד״.
אקטיביזם

באוקטובר 2023, פלמונס, יחד עם שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
חיים אישיים

בשנת 2016 החל בזוגיות עם עמיתתו לסדרה "פארגו", השחקנית קירסטן דנסט, וב-2017 הם התארסו. בנם הראשון, אניס הווארד פלמונס, נולד ב-3 במאי 2018. בחודש מאי 2021, נולד בנם השני של הזוג, ג'יימס רוברט פלמונס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Finding North | הובו |  |
| 1999 | כוכב חדש נולד | טומי הארבור |  |
| 2000 | כל הסוסים היפים | ג'ון גריידי קול הצעיר |  |
| 2002 | Children on Their Birthdays | הכומר |  |
| 2002 | שחק אותה כמו מייקל | אוקס |  |
| 2003 | הילד השמן בעולם | ג'יי |  |
| 2003 | The Failures | בו |  |
| 2008 | The Flyboys | בריון #1 |  |
| 2009 | עקוב ודווח | צ'ארלס |  |
| 2009 | שרינק | ישו |  |
| 2010 | Happiness Runs | צ'אד |  |
| 2010 | Meeting Spencer | ספנסר ווסט |  |
| 2011 | פול | ג'ייק |  |
| 2012 | המאסטר | ואל דוד |  |
| 2012 | באטלשיפ | ג'ימי "אורדי" אורד |  |
| 2014 | המסע | גאן סורס |  |
| 2014 | Flutter | דייוויד |  |
| 2015 | חוקי הפשע | קווין ויקס |  |
| 2015 | התוכנית | פלויד לאנדיס |  |
| 2015 | גשר המרגלים | ג'ו מרפי |  |
| 2016 | אנשים אחרים | דייוויד מולקאי | מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הטוב ביותר (אנ') (2016) |
| 2017 | התגלית | טובי הארבור |  |
| 2017 | תוצרת אמריקה | שריף ג'ו דאונינג |  |
| 2017 | אויבים | רודי קידר |  |
| 2017 | העיתון | רוג'ר קלארק |  |
| 2018 | לילה בטירוף | גארי קינגסברי |  |
| 2018 | סגן הנשיא | קורט |  |
| 2019 | האירי | צ'אקי או'בריאן |  |
| 2019 | אל קמינו: שובר שורות - הסרט | טוד אלקוויסט |  |
| 2020 | אני חושבת לגמור עם זה | ג'ייק |  |
| 2021 | יהודה איש קריות והמשיח השחור | רוי מיטשל |  |
| 2021 | ג'אנגל קרוז | יואכים, נסיך פרוסיה |  |
| 2021 | כוחו של הכלב | ג'ורג' ברבנק |  |
| 2021 | קרניים | פול |  |
| 2022 | זורעים רוח | המנכ"ל | גם מפיק |
| 2023 | רוצחי פרח הירח | טום וייט |  |
| 2024 | הקרב על אמריקה | חייל גזען |  |
| 2024 | סוג של חסד | רוברט / דניאל / אנדרו |  מועמד פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט מוזיקלי או קומדיה |
| TBA | Judy |  |  |