stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אתיקה של דאגה
התייחסות לתאוריות אחרות

קיימות מספר נקודות דמיון בין הקונפוציאניזם ואתיקת הדאגה, בראשם השוואה בין המידה הקונפוציאנית של רן, המייחדת את אנושיותו של אדם ו'דאגה' כאידיאלים מוסריים מהמעלה הראשונה. שתי התפישות שמות דגש על מערכות יחסים ורואות בהן כחיוניות לקיום אנושי, הן מתייחסות לחברות "לא-חוזיות" ואינן רואות בזכויות אישיות בסיס למוסר. בנוסף הן אתיקה של דאגה והן הקונפוציאניזם הן אתיקות ללא עקרונות כלליים. מחקרה של אן פאנג-וייט (Pang-White, 2001) דן בעליית המחקר ההשוואתי וההתאמה (או חוסר ההתאמה) בין מידת הרן הקונפוציאנית למידת הדאגה הפמיניסטית כשהוא מבקש לחזק את כוחו הטרנספורמטיבי של רן והפוטנציאל הפמיניסטי הטמון בו ואילו ליזה רוזנלי (Lisa Rosenlee) בספרה Confucianism and Women: A Philosophical Interpretation עשתה צעד ראשון בניסיון לדמיין אפשרות של פמיניזם קונפוציאני.
ביקורת

קיימות מספר ביקורות בנוגע לאתיקה של דאגה כולל טענה שמדובר במוסריות של עבדות, כתאוריה עם פגם אמפירי, כבלתי מובחנת תאורטית, כתאוריה מוגבלת, כתאוריה מהותנית וכתאוריה עמומה.
הלד למשל רואה באתיקה של דאגה מוסריות כוללת שבתוכה צריכים להתפתח מוסדות חוקתיים ופוליטיים. עם זאת היא טוענת שבעוד שאתיקה של דאגה יכולה לספק קווים מנחים למערכות יחסים דואגות, הקל ביותר ומעשי ליישם אותה בהקשר של משפחה וחברות, וזאת משום שבאופן כללי, מדובר באתיקה שספקנית בנוגע להפשטה והסתמכות על כלליים אוניברסליים. לפיכך, היא טוענת קיים קונפליקט פוטנציאלי בין דאגה וצדק, חברות והעדר משוא פנים, נאמנות ואוניברסליות.
לקריאה נוספת

Gilligan, Carol (1982). In a Different Voice: Psychological Theory and Women's Development. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press. ISBN 9780674445444
Held, Virginia (2005). The Ethics of Care. Oxford: Oxford University Press. ISBN 9780195180992.
Ruddick, Sara (1995). Maternal Thinking: Towards a Politics of Peace. Boston: Beacon Press. ISBN 0807014095
Tronto, Joan (2013). Caring Democracy: Markets, Equality and Justice. New York and London: New York University Press.
הערות שוליים

↑  Virgina Held, The Ethics of Care, Oxford: Oxford University Press, 2006, עמ' 13
↑  Virginia Held, The Ethics of Care, Oxfored: Oxoford University Press, 2006, עמ' 11
↑  Carol Gilligan, In a Different Voice: Psychological Theory and Women's Development, Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press, 1982, עמ' 173-174
↑  Simone De Beauvoir, The Second Sex, New York: Vintage Books, 2011, עמ' 760-767
↑  Nel Noddings, Caring: A Feminine Approach to Ethics and Moral Education, Berkley and Los Angeles: University fo California Press, 1984, עמ' 4
↑  Nel Noddings, Caring: A Feminine Approach to Ethics and Moral Education, Berkley and Los Angeles: University of California Press, 1984, עמ' 5
↑  Nel Noddings, Caring: A Feminine Approach to Ethics and Moral Education, Berkley and Los Angeles: University of California Press, 1984, עמ' 9-21
↑  Nel Noddings, Caring: A Feminine Approach to Ethics and Moral Education, Berkley and Los Angeles: University of California Press, 1984, עמ' 18
↑  Nel Noddings, Caring: A Feminine Approach to Ethics and Moral Education, University of California Press, 1984, עמ' 64-74
↑  Nel Noddings, Caring: A Feminine Approach to Ethics and Moral Education, Unversity of California Press, 1984, עמ' 35
↑  Emily Abe l and Margaret Nelson, Towards a Feminist Theory of Care, Circles of Care: Work and Identity in Womem's Lives, Albany, New York: : State University of New York Press, 1991, עמ' 40
↑  Joan C. Tronto, Moral Boundaries: A Political Argument for an Ethic of Care, 103, New York an London: Routledge, 1993
↑  Joan C. Tronto, Moral Boundaries: A Political Argument for an Ethic of Care, Routledge, 1993, עמ' 106
↑  Joan C. Tronto, Moral Boundaries: A Political Argument for an Ethic of Care, Routledge, 1993, עמ' 126-136
↑  Interview with Carol Gilligan, EthicsofCare.org
↑  Susan Heckman, Moral Voices Moral Selves: Carol Gilligan and Feminist Moral Theory, Cambridge: Polity Press, 1995, עמ' 4
↑  Susan Heckman, Moral Voices Moral Selves: Carol Gilligan and Feminist Moral Theory, Cambridge: Polity Press, 1995, עמ' 71
↑  Sara Ruddick, Interne Encyclopedia of Philosopy
↑  Joan C. Tronto, Moral Boundaries: A Political Argument for an Ethic of Care, Routledge, 1993, עמ' 3-4
↑  Chenyang| Li, The Confucian Concept of Jen and the Feminist Ethics of Care: A Comparative Study, The Sage and the Second Sex: Confucianism, Ethics and Gender,, Chicago: Open Court, 2000
↑  Joan C. Tronto, Moral Boundaries: A Political Argument for an Ethic of Care, Routledge, 1993, עמ' 11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000332219
שקיעת מי המבול

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  תומאס קול 
 תאריך יצירה:  1829 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  121.4 ס״מ 
 גובה:  90.8 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  אסכולת נהר הדסון 
 מספר יצירה:  1983.40 (מוזיאון סמית'סוניאן לאמנות אמריקאית) 
 מיקום:  מוזיאון סמית'סוניאן לאמנות אמריקאית
 
שקיעת מי המבול הוא ציור משנת 1829 מאת הצייר האנגלו-אמריקאי תומאס קול, המתאר את השלכות המבול.
הציור, שמידותיו 90.8 x 121.4 ס"מ, הוא שמן על בד. כיום הוא מוצג במוזיאון האמנות האמריקאית של הסמית'סוניאן בוושינגטון, ארצות הברית.
רקע

קול אסף רשימות נרחבות על גאולוגיה טרם יצירת הציור. הוא התייעץ עם גאולוגים ומדענים נוספים, בהם בנג'מין סילימן, כדי לקבל מידע על האופן שבו עשוי היה העולם להיראות לאחר המבול המקראי.
תיאור היצירה

הציור מציג נוף חוף סלעי וצחיח, כפי שהוא נראה מתוך מערה. מפל מים, שנוצר בעקבות נסיגת מי המבול, זורם אל הים. לאורך קו החוף פזורים שברים ופסולת, ובהם עצים שבורים, תורן הרוס ואפילו גולגולת. האדמה נותרה חשופה וללא קרקע פורייה. מחוץ למערה השמים בהירים, ובמרחק ניתן להבחין בתיבת נח צפה וביונה מעופפת.
פרשנות היצירה

הציור פורש כהמחשה של לידה מחדש וגאולה דרך חורבן.  המבול מוצג ככוח מטהר, המסמל את אמריקה כ"עדן חדשה", חופשי משלטונן המדכא של המלוכות האירופיות.
בין השנים 1829 ו-1831 הוצג הציור באקדמיה הלאומית לעיצוב.(אנ') לאחר מכן אבד למשך תקופה ארוכה, עד שהתגלתה מחדש בשנת 1974.
הערות שוליים

↑  Perry, Claire (2011). The Great American Hall of Wonders: Art, Science, and Invention in the Nineteenth Century. Washington, D.C.: Smithsonian American Art Museum. ISBN 978-1-904-832-97-3.
↑  Pastan, Amy (1999). Young America: Treasures from the Smithsonian American Art Museum (1. publ., 1. print. ed.). New York: Watson-Guptill Publications. pp. 26. ISBN 0-8230-0193-8.
↑  Miller, Angela (1993). The Empire of the Eye: Landscape Representation and American Cultural Politics, 1825-1875 (1. publ. ed.). Ithaca, N.Y.: Cornell University Press. p. 53. ISBN 0-8014-2830-0.
↑  Pastan, Amy (1999). Young America: Treasures from the Smithsonian American Art Museum (1. publ., 1. print. ed.). New York: Watson-Guptill Publications. pp. 26. ISBN 0-8230-0193-8. For Thomas Cole, this story of the Biblical flood was a veiled reference to his adopted country, the United States. Washed clean of the corruptions of European monarchy, the new democracy awakens to a promising future.
↑  Miller, Angela (1993). The Empire of the Eye: Landscape Representation and American Cultural Politics, 1825-1875 (1. publ. ed.). Ithaca, N.Y.: Cornell University Press. p. 54. ISBN 0-8014-2830-0. Subsiding of the Waters, exhibited at the National Academy of Design in 1829 and again in 1831, was lost throughout most of this century, not coming to light until 1974.
בעיית סוסלין

במתמטיקה, בעיית סוסלין היא שאלה לגבי קבוצות סדורות קווית שהועלתה על ידי מיכאיל יעקובלביץ סוסלין (1920) ופורסמה לאחר מותו, עקב מותו המפתיע בגיל 25. הבעיה התגלתה כבלתי תלויה במערכת האקסיומות של צרמלו - פרנקל, שהיא מערכת האקסיומות הסטנדרטית עבור תורת הקבוצות האקסיומטית.
ניסוח הבעיה

אם קבוצה סדורה קווית לא ריקה R מקיימת את ארבעת המאפיינים הבאים:
R אינה מכילה איבר מקסימלי או איבר מינימלי;
הסדר ב-R הוא צפוף (בין כל 2 איברים, יש איבר נוסף);
הסדר על R הוא שלם: לכל קבוצה חסומה לא ריקה של איברים מ-R קיימים סופרמום ואינפימום;
עוצמתה של קבוצה של קטעים פתוחים זרים ב-R היא לכל היותר אָלֶף אֶפֶס.
האם הסדר ב-R בהכרח איזומורפי לסדר בישר הממשי R?
אם הדרישה הרביעית מוחלפת בדרישה ש R מכילה קבוצה צפופה בת מנייה (כלומר, R היא ספרבילית) אז התשובה לשאלה היא אכן כן: הסדר בכל קבוצה R כזו בהכרח איזומורפי לסדר בישר הממשי (הוכח על ידי קנטור, שהראה גם שהרציונליים הם הקבוצה הסדורה היחידה שהיא בת-מניה, צפופה, ונטולת מינימום ומקסימום).
הדרישה הרביעית ברשימה למעלה ידועה כתכונת סוסלין.
השלכות

כל קבוצה סדורה קווית שאיננה איזומורפית לישר הממשי R אבל מקיימת את (1) – (4) ידועה כישר סוסלין. השערת סוסלין אומרת שאין ישרי סוסלין: כל סדר קווי צפוף, חסר נקודות קצה ושלם שמקיים את תכונת סוסלין הוא איזומורפי לסדר בR. טענה שקולה היא שלכל עץ מגובה ω1 קיים ענף מאורך ω1 או אנטי-שרשרת מעצמה אלף אפס.
בעיית סוסלין הוכחה כבלתי תלויה במערכת האקסיומות של צרמלו - פרנקל.
הערות שוליים

↑  זוהי שנת הפרסום של המאמר. סוסלין עצמו מת ב-1919.
מסע של מאה צעדים (2014)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  The Hundred-Foot Journey 
 בימוי:  לאסה הלסטרם 
 הופק בידי:  סטיבן ספילברג   אופרה וינפרי   ג'ולייט בלייק
 תסריט:  סטיבן נייט 
 עריכה:  אנדרו מונדשיין 
 שחקנים ראשיים:  הלן מירן   אום פורי   מאניש דאיאל   שרלוט לה בון
 מוזיקה:  א. ר. רהמן 
 צילום:  לינוס סנדגרן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי טאצ'סטון 
 חברה מפיצה:  ProVideo, אולפני וולט דיסני 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 באוגוסט 2014
 משך הקרנה:  122 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט קומדיה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  לונדון, מומבאי, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תקציב:  25,000,000 $
 הכנסות:  78,900,000 $
 הכנסות באתר מוג'ו:   100foot
 100footjourneymovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מסע של מאה צעדים (באנגלית: The Hundred-Foot Journey) הוא סרט דרמה קומית בבימוי של לאסה הלסטרם, ובכיכובם של הלן מירן, אום פורי, מאניש דאיאל ושרלוט לה בון. זהו סרטו השני של הלסטרם בו העלילה נסובה סביב אוכל, לאחר סרטו "שוקולד" משנת 2000. הסרט יצא לאקרנים ב-8 באוגוסט 2014.
עלילה

משפחת קאדאם היא בעלת מסעדה במומבי במשך שנים. הבן השני, חסן (מאניש דאיאל), גדל להיות המחליף של אימו (ג'והי צ'אולה) בתור השף של המסעדה. המסעדה נהרסת במהלך התפרעויות, אב המשפחה (אום פורי) ושאר בני המשפחה מצליחים לברוח, חוץ מהאם שנהרגת בשרפה. המשפחה נוסעת ללונדון, ולאחר מכן לאירופה.

לאחר חציית הגבול משווייץ לצרפת הברקסים של הרכב נהרסים, בקרבת הכפר סנט-אנטונין-נובל-וואל. מרגרט (שרלוט לה-בון), סו-שף במסעדה צרפתית בשם "Le Saule Pleureur" (מילולית:הערבה הבוכייה) עוברת על יד המכונית ומציעה להם עזרה. אב המשפחה נדהם מאיכות האוכל בעיירה והוא מחליט להשתקע בעיירה.
הפקה

צילומי הסרט החלו ב-23 בספטמבר 2013, בדרום צרפת, בסנט אנטונין-נובל-ואל, נמשכו תשעה שבועות, כולל בהולנד ובאולפן Cité du Cinéma. מתחם, הממוקם בסן-דניס, מצפון לפריז. לפני שהחלו הצילומים בפועל, השחקנים מאניש דייאל ושרלוט לה בון בילו זמן לא מבוטל במסעדות תוך התבוננות ולמידה במטבחים. כדי לחזק את האמינות של האוכל המוצג בסרט, המפיקה ג'ולייט בלייק התייעצה עם השף יליד הודו פלויד קארדוז. השחקנית ההודית ג'והי צ'אולה מגלמת בסרט את אשתו של דמותו של אום פורי. המפיקים חשו צורך שהיא תיראה מבוגרת ב-15 שנים מגילה האמיתי, ולכן היא התבגרה "דיגיטלית" בעזרת טכניקות פוסט-פרודקשן.
צוות השחקנים

| תפקיד | שחקן |
| --- | --- |
מאדאם מאלורי: הלן מירן
פאפא: אום פורי
חסן: מאניש דאיאל
מרגרט: שרלוט לה בון
מנסור: אמית שאה
מהירה: פרזנה דוה אלהה
מוקתר: דילון מיתרה
ראש העיר: מיכאל בלנק
ז'אן פייר: קלמנט סיבוני
הערות שוליים

| סטיבן ספילברג |
| --- | --- | --- |
| סרטים שביים | שוגרלנד אקספרס (1974) • מלתעות (1975) • מפגשים מהסוג השלישי (1977) ‏• 1941 (1979) • שודדי התיבה האבודה (1981) • אי.טי. (1982) • אזור הדמדומים: הסרט (1983) • אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור (1984) • הצבע ארגמן (1985) • אימפריית השמש (1987) • אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון (1989) • תמיד (1989) • הוק (1991) • פארק היורה (1993) • רשימת שינדלר (1993) • פארק היורה: העולם האבוד (1997) • אמיסטד (1997) • להציל את טוראי ריאן (1998) • אינטליגנציה מלאכותית (2001) • דו"ח מיוחד (2002) • תפוס אותי אם תוכל (2002) • טרמינל (2004) • מלחמת העולמות (2005) • מינכן (2005) • אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח (2008) • הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן (2011) סוס מלחמה (2011) • לינקולן (2012) • גשר המרגלים (2015) • העי"ג (2016) •‏ העיתון (2017) • שחקן מספר אחת (2018) • סיפור הפרברים (2021) • הפייבלמנים (2022) |  |
| סרטים שהפיק | פולטרגייסט (1982) • גרמלינס (1984) • בחזרה לעתיד (1985) • הגוניס (1985) • סיפור אמריקאי (1986) • זהירות הבית מתפרק (1986) • יום במלכודת (1987) • המסע לעמק החלומות (1988) • מי הפליל את רוג'ר רביט (1988) בחזרה לעתיד 2 (1989) • ארכנופוביה (1990) • בחזרה לעתיד 3 (1990) • ג'ו נגד הוולקנו (1990) • פסגת הפחד (1991) • פייבל במערב הפרוע (1991) • קספר (1996) • טוויסטר (1996) • גברים בשחור (1997) • פגיעה קטלנית (1998) • המסכה של זורו (1998) פארק היורה 3 (2001) • גברים בשחור 2 (2002) • האגדה של זורו (2005) • זכרונותיה של גיישה (2005) • גיבורי הדגל (2006) • מכתבים מאיוו ג'ימה (2006) • רובוטריקים (2007) • לכודים ברשת (2008) • רובוטריקים 2 (2009) • רובוטריקים 3: אפלת הירח (2011) • גברים בשחור 3 (2012) • מסע של מאה צעדים (2014) • עולם היורה (2015)  • העי"ג (2016) •‏ העיתון‏ (2017) • שחקן מספר אחת (2018) • עולם היורה: נפילת הממלכה (2018) • עולם היורה: עולם חדש (2022) • הפייבלמנים (2022) |  |
| סדרות שהפיק | עלילות טייני טון (1990-92) • אנימניאקס (1993-98) • פינקי והמוח (1995-98) • אחים לנשק (2001) • The Pacific (2010) • השמיים נופלים (2011-15) • עולם היורה: מחנה הקרטיקון (2020-22) • עולם היורה: תאוריית הכאוס (2024-) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5567693  VIAF: 4145541703096601385   WorldCat (עם VIAF): 4145541703096601385
גריס הקלקי

גריס הקלקי הוא מידת שטח המוזכרת במשנה ובספרות ההלכה, המשמשת בעיקר לקביעת שיעור נגע הצרעת.
המחשה של התרחבות נגע צרעת לאחר הסגרה של שבעה ימים
גריס הקלקי נגע צרעת עם סימן טומאה של שתי שערות לבנות
מקור השם

על פי הר"ש, המונח "קלקי" מציין את מקום גידול הפול, כפי שמוזכר במשנה במסכת מעשרות (פרק ה משנה ח): "גריסין הקילקין ועדשים המצריות". מקור הפולים הוא בקיליקיה (Cilicia), אזור עתיק באסיה הקטנה.
על פי פירוש המשנה לרמב"ם, "גריס" הוא חצי גרעין פול, והתואר "קלקי" מתייחס לפולים הגדולים במיוחד שגדלו באותו אזור.
אופן המדידה

תפארת ישראל מציע הסבר מעשי ומעניין כיצד מודדים בדיוק את שיעור הגריס הקלקי:
ראשית, חשוב לדעת שמדובר בגודל משמעותי - התוספתא במסכת נגעים (פרק ב) מציינת שהשיעור גדול אפילו מרוחב ראש האגודל.
כאשר המשנה אומרת שגריס הוא "חצי פול", התפארת ישראל מסביר שיש כאן שיטת מדידה מיוחדת:
אם נסתכל על פול שלם, נראה שהוא עגול ומעוקל בשני צדדיו - כמו רוב הקטניות
בגלל העיגול הזה, קשה מאוד למדוד במדויק את השטח של הפול השלם
לכן, במקום לחתוך את הפול לאורכו או לרוחבו, חותכים אותו באמצע גובהו (כמו פרוסת לחם)
כך מקבלים משטח שטוח וחלק לגמרי, שבו אפשר למדוד בצורה מדויקת את השטח הנדרש
הדיאגרמה לעיל ממחישה את תהליך החיתוך והמדידה: בצד ימין נראה את הפול השלם עם העיגול בשני צדדיו, ובצד שמאל נראה את החיתוך באמצע הגובה המייצר משטח ישר למדידה מדויקת.
זוהי דוגמה מצוינת לחכמת חז"ל בקביעת מידות מדויקות באמצעות חפצים פשוטים שהיו זמינים לכל אדם, תוך פיתוח שיטות מדידה מעשיות שיאפשרו דיוק מרבי.
שיעור המידה והצורה

על פי מסכת נגעים (פרק א משנה א), גודלו של גריס הקלקי שווה לתשע עדשות, כאשר כל עדשה שווה לארבע שערות. סך הכל שטח של גריס הקלקי שווה לשטח של שלושים ושש שערות.
הרמב"ם בפירושו למשנה מדגיש שני עניינים חשובים:
צורת המדידה - הנגע צריך להיות מרובע בשיעור זה
גמישות הצורה - כאשר הנגע גדול מהשיעור המינימלי, אין חשיבות לצורתו המדויקת
שיעור המידה והצורה > דין המחיה

הרמב"ם מבאר שגם לעניין מחיה בנגעים, שצריכה להיות בגודל עדשה, יש דין דומה: כאשר היא בשיעור מצומצם של עדשה, צריכה להיות מרובעת בשיעור שיכול להכיל עיגול של עדשה. אולם אם המחיה גדולה יותר משיעור זה, אין חשיבות לצורתה.
הלכות נגעים

על פי משנה תורה להרמב"ם (הלכות טומאת צרעת פרק א הלכה ז), שיעור גריס הקלקי מהווה את המידה המינימלית לכל סוגי הצרעת:
צרעת אדם
צרעת בגדים
כל נגע שגודלו פחות משיעור זה אינו מוגדר כנגע צרעת.
הרמב"ם מגדיר את השיעור בשתי דרכים מקבילות:
צורה: מרובע
שטח: מקום בעור הבשר שיכול להכיל צמיחת שלושים ושש שערות: שש שערות אורך, על שש שערות רוחב.
סיכום שיטות המדידה

ניתן לראות שלושה אופנים שונים למדידת שיעור גריס הקלקי:
לפי גודל הפול הקלקי (כמבואר בתפארת ישראל)
לפי מספר השערות (36 שערות כמובא ברמב"ם)
לפי מספר העדשות (9 עדשות כמובא במשנה)
שיעורו בימינו

קיימות מספר דעות לגבי שיעורו המדויק של גריס הקלקי במידות ימינו:
לפי חזון איש: כ-21 מ"מ
לפי רבי חיים נאה 13–14 מ"מ מרובע
זיהוי הגריס

הפול מופיע לראשונה במקורות עם ישראל כבר במקרא. בספר שמואל ב' (פרק יז פסוק כח) מתואר המזון שהוגש לדוד ולצבאו במחנים: "משכב וספות וכלי יוצר וחטים ושערים וקמח וקלי ופול ועדשים וקלי".
רש"י מפרש שם שהפול, יחד עם שאר הקטניות, שימש להכנת "שתיתא" - מאכל המיוצר מקטניות מיובשות שנטחנות לאחר קלייתן.
זיהוי הגריס > ממצאים ארכאולוגיים

השימוש בזרעי פול באזורנו מתועד כבר בתקופות פרהיסטוריות. בחפירות ארכאולוגיות בגליל נמצאו זרעי פול רבים באתרים מהתקופה הנאוליתית. הזרעים נשמרו בבורות אחסון (ממגורות) לאחר הפרדתם מהקליפה. אחידות גודל הזרעים מעידה על:
גידול חקלאי מאורגן
קציר בזמן קבוע לאחר ההבשלה
תכנון חקלאי ארוך טווח - שמירת זרעים הן למאכל והן לזריעה עתידית
זיהוי הגריס > חשיבות הפול

עדויות ארכאולוגיות מראות שהפול, יחד עם עדשים, אפונה וחמצה, היה מגידולי הקטנית העיקריים של העולם העתיק. עד היום משמשים זרעי פול מיובשים, במיוחד במצרים, כמקור חלבון עיקרי עבור השכבות העניות באוכלוסייה.
שם עברי: פול הגינה (בקיית הגינה)
שם מדעי: Vicia faba
שם באנגלית: Broad bean, Fava bean
שם בערבית: פוּל
מאפייני הפול > מבנה הגרגיר

על פי החכם צבי ובנו יעקב עמדין, הפול המוזכר בספרות חז"ל הוא המין הגדול ביותר מבין הפולים, המכונה בגרמנית "גרוש"י בוני"ן" (Große Bohnen - פולים גדולים). מבנה הגרגיר מתאפיין ב:
צורה הנוטה לריבוע
שטח פנים חלק במקום החיבור בין שני חצאי הזרע
גודל משמעותי ביחס לשאר הקטניות
הגריס בהלכות כתמים > דיני כתמים

על פי רמב"ם (משנה תורה, הלכות איסורי ביאה פרק ט), שיעור גריס הקלקי משמש גם בדיני כתמים, כאשר יש הבדל מהותי בין כתם הנמצא על הבשר לכתם הנמצא על הבגד:
כתם על הבשר: אין לו שיעור מינימלי - מטמא בכל גודל שהוא
כתם על הבגד : מטמא רק כאשר גודלו לפחות כגריס הקלקי
צריך להיות מרובע
שיעורו תשע עדשות - שלוש על שלוש
אם הכתם קטן משיעור זה - טהור
הגריס בהלכות כתמים > דיני כתמים > דינים נוספים בכתמים

טיפין טיפין: כאשר נמצאו מספר טיפות נפרדות - אינן מצטרפות לשיעור גריס
כתם ארוך: אם הכתם ארוך ורציף - מצטרף לשיעור גריס
זה מדגים את השימוש בשיעור גריס הקלקי לא רק בדיני נגעים אלא גם בתחומי הלכה נוספים, כאשר לעיתים יש הבדלים בפרטי הדינים בין התחומים השונים.
ראו גם

טומאה וטהרה
ג'וג'יאנג ניו סיטי טאוור

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 שימוש:  משרדים
 מיקום:  גואנגג'ואו
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2011–2015 (כ־4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2015 
 מידות
 גובה:  318.9 מטר (1,046 רגל) מטר
 שטח:  180,649 מטר רבוע
 קומות:  67
 
 קואורדינטות:  23°07′06″N 113°19′38″E﻿ / ﻿23.118219°N 113.327271°E﻿ / 23.118219; 113.327271
  (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןג'וג'יאנג ניו סיטי טאוור(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןג'וג'יאנג ניו סיטי טאוור
 
ג'וג'יאנג ניו סיטי טאוור (בסינית: 珠江新城) הוא גורד שחקים אשר ידוע גם בשם גלובל סיטי סקוור, הממוקם ברובע טיינחה שבגואנגג'ואו שבמחוז גואנגדונג שבסין. בניית המגדל החלה בשנת 2011 ונסתיימה כעבור 4 שנים, בשנת 2015. כאשר הסתיימה בניית המגדל הוא הפך למגדל הרביעי בגובהו בגואנגג'ואו, התנשא לגובה של 318.9 מטרים (1,046 רגל) וכלל 67 קומות. המגדל משתרע על שטח של 180,649 מטרים רבועים. המגדל משמש למשרדים.
ראו גם

המגדלים הגבוהים בעולם
ליטופ פלאזה
הערות שוליים

↑  http://www.skyscrapercenter.com/guangzhou/global-city-square/8821/
ערך זה הוא קצרמרבנושא גורדי שחקים ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברקליום(III)

| --- | --- |

 כתיב כימי:  BkBr₃ 
 מסה מולרית:  487 גרם/מול
 מספר CAS:  22787-71-9
 מצב צבירה:  מוצק
 
ברקליום ברומיד הוא ברומיד של ברקליום. נוסחתו הכימית  {\ce {BkBr3}}.
מבנה

בטמפרטורות נמוכות לברקליום ברומיד מבנה אורתורומבי הדומה לזה של  {\ce {PuBr3}}, עם פרמטרי סריג של:
a = 403 pm
b = 1271 pm
c = 912 pm.
בטמפרטורה גבוהה, לברקליום ברומיד מבנה מונוקליני הדומה למבנה של  {\ce {AlCl3}} עם פרמטרי סריג:
a = 723 pm
b = 1253 pm
c = 683 pm * β = 110.6°.
הערות שוליים

1 2  Burns, John H.; Peterson, J.R.; Stevenson, J.N. (מרץ 1975). "Crystallographic studies of some transuranic trihalides: 239PuCl3, 244CmBr3, 249BkBr3 and 249CfBr3". Journal of Inorganic and Nuclear Chemistry (באנגלית). 37 (3): 743–749. doi:10.1016/0022-1902(75)80532-X. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Young, J. P.; Haire, R. G.; Peterson, J. R.; Ensor, D. D.; Fellows, R. L. (אוג' 1980). "Chemical consequences of radioactive decay. 1. Study of californium-249 ingrowth into crystalline berkelium-249 tribromide: a new crystalline phase of californium tribromide". Inorganic Chemistry (באנגלית). 19 (8): 2209–2212. doi:10.1021/ic50210a003. ISSN 0020-1669. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Cohen, D.; Fried, S.; Siegel, S.; Tani, B. (במאי 1968). "The preparation and crystal structure of some berkelium compounds". Inorganic and Nuclear Chemistry Letters (באנגלית). 4 (5): 257–260. doi:10.1016/0020-1650(68)80125-4. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Peterson, J.R.; Hobart, D.E. (1984), "The Chemistry of Berkelium", Advances in Inorganic Chemistry (באנגלית), Elsevier, 28: 29–72, doi:10.1016/s0898-8838(08)60204-4, ISBN 978-0-12-023628-2, נבדק ב-2023-06-26
לקריאה נוספת

Hobart, David E.; Peterson, Joseph R. (2006),  Morss, Lester R.; Edelstein, Norman M.; Fuger, Jean (eds.), "Berkelium", The Chemistry of the Actinide and Transactinide Elements (באנגלית), Dordrecht: Springer Netherlands: 1444–1498, doi:10.1007/1-4020-3598-5_10, ISBN 978-1-4020-3555-5, נבדק ב-2023-06-26
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ביו-קונברג'נס

ביו-קונברג'נס (באנגלית: BioConvergence) הוא תחום מולטידיספלינרי במדעי החיים ומונח כולל לטכנולוגיות חדשניות, המשלבות בין דיסציפלינות מתחומי הביולוגיה עם תחומי ההנדסה השונים, וזאת לצורך מתן מענה לאתגרים שטרם נפתרו בתחומי הרפואה, חקלאות, מזון, אנרגיה וביטחון.
מחקר של חברת הייעוץ מקינזי, צופה כי לפתרונות המפותחים כחלק מתחום הביוקונבר'גנס עשויה להיות השפעה כלכלית של עד 4 טריליון דולר לשנה במהלך 10 עד 20 השנים הבאות.בנוסף, טוען המחקר כי מחצית מההשפעה היא בתחום הבריאות והמחצית השנייה בתחומים כמו חקלאות, חקלאות ימית ומזון, מוצרי צריכה, פיתוח של חומרים חדשים ואנרגיה.
ביו-קונברג'נס בעולם

בשנים האחרונות ניכרת האצה בתחום המחקר הרב-תחומי המשלב הנדסה עם ביולוגיה, המקבלת ביטוי בהקמת מוסדות מחקר ומודלים חדשים במרכזים שונים בעולם. דוגמאות אפשר למצוא בארצות הברית כמו מכון WYSS באוניברסיטת הרווארד, מכון KOCH באוניברסיטת MIT, תוכניות BIO-X ו-Bio-Design שהוקמו באוניברסיטת סטנפורד, ומכון Weill Neurohub בתחום הנוירולוגיה בסן פרנסיסקו. מכונים אלה משלבים חוקרים ביולוגיים מתחומי מחקר שונים ביחד עם חוקרים מתחומי המתמטיקה, הפיזיקה, מדעי המחשב וההנדסה במטרה להאיץ פיתוח של טיפולים חדשניים. ב-2022 הקימה אוניברסיטת אוקינאווה ביפן מרכז מחקר וחדשנות בנושאי הביו-קונברג'נס.
ב-2022 הכריזה מנכ"לית חברת Merck במסגרת דיון בפורום הכלכלי העולמי, שכותרתו "האם ביו-קונברג'נס הוא עתיד המדע", כי פיתוחי ביו-קונברג'נס הם המפתח לקידום תחום הרפואה מותאמת אישית.
ביו-קונברג'נס בישראל

בשנת 2020, רשות החדשנות הכריזה על תחום הביו-קונברג'נס כעל תחום בעדיפות לאומית. באותה שנה חתם הבנק האירופי להשקעות (EIB) על הסכם שיתוף פעולה והסכם מימון בסך 50 מיליון אירו עם ישראל לפיתוח טיפולים לקורונה ולצרכים רפואיים ללא מענה. ב-2022 המועצה למחקר ופיתוח אזרחי (מולמו"פ) בישראל בחרה בביו-קונברג'נס כאחת מחמשת תחומי העדיפות הלאומית המדעיים-טכנולוגיים לחמש השנים הבאות. בחירת תחומי המיקוד הטכנולוגיים התבצעה על סמך מיפוי עמוק שבוצע ע”י ועדה בראשה עמדה פרופסור רבקה כרמי, עד 2018 נשיאת אוניברסיטת בן-גוריון. המיפוי בוצע באקדמיה, בתעשייה ובמרכזים הרפואיים.
במאי 2022, פורום תל"מ (תשתיות לאומיות למו"פ) ורשות החדשנות הודיעו שישקיעו בתחום 1.2 מליאררד ש"ח ב-5 השנים הקרובות, על מנת להפוך את ישראל למובילה עולמית בתחום. התוכנית תתמקד בבניית תשתיות ופיתוח יכולות, כולל פיתוח הון אנושי, הקמת חברות הזנק, קידום מחקר יישומי, שיתופי פעולה בינלאומיים ועוד בתחומים בהן לישראל חוזקות והכוללים בין היתר תחומים כמו התקנים ביו-הנדסיים, ביו-הדפסה, הנדסת רקמות, מיקרוביום סביבתי, ביולוגיה סינתטית ועוד.
במאי 2022, הכריזו אוניברסיטת בן-גוריון וסורוקה מרכז רפואי אוניברסיטאי, על שיתוף פעולה אסטרטגי לפיתוח טכנולוגיות רפואיות חדשות בתחום הביו-קונברג'נס.