stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולימפיאדת בייג'ינג (2008)
סיקור המשחקים > סיקור מקוון

על פי הערכות אולימפיאדת בייג'ינג הייתה המסוקרת ביותר בעידן המקוון. באירופה אישר איגוד השידור האירופי שידורים חיים וכותרות מהמשחקים לכל מדינה החברה באיגוד, בשטחה, באתר eurovisionsports.tv.
בעידן המקוון, זכה גם תחום הפרת זכויות השידור המקוון לתשומת לב. אתר יוטיוב נאלץ להסיר קטעים מהאולימפיאדה לבקשת בעלי הזכויות, אך למרות המאבק במפרי הזכויות, הועלו לאינטרנט על פי הערכות למעלה מ-100 אלף קטעי וידאו של המשחקים המפירים זכויות יוצרים.
בישראל אתר רשות השידור שידר שידורים ישירים וקטעי וידאו נבחרים מהמשחקים, אך כחלק מתנאי זכויות השידור יכלו רק גולשים מישראל לצפות ברוב הקטעים.
אירועים בולטים > אתלטיקה

האצטדיון הלאומי בייג'ינג אירח את ענף האתלטיקה במשחקים. בתחרויות האתלטיקה נקבעו 5 שיאי עולם חדשים. לראשונה זה שנים רבות ארצות הברית לא זכתה באף אחת מריצות הספרינט (100 ו-200 מטרים) לגברים ונשים שבכולן זכתה ג'מייקה. למרות זאת ארצות הברית הובילה במספר מדליות הזהב ומספר המדליות הכולל עם 7 מדליות זהב ו-23 מדליות בסך הכול. הבולטות אחריה בדירוג המדליות באתלטיקה: רוסיה שזכתה ב-6 מדליות זהב ו-18 מדליות בסך הכול, ג'מייקה שזכתה ב-6 מדליות זהב ו-11 בסך הכול, קניה שזכתה ב-5 זהב ו-14 בסך הכול ואתיופיה שזכתה ב-4 מדליות זהב ו-7 בסך הכול. שתי האחרונות שלטו בריצות הארוכות.
יוסיין בולט האצן הג'מייקני, שבר והיה שותף לשלושה שיאי עולם. בתחרות ריצת 100 מטר לגברים, זכה במדליית הזהב תוך שהוא קובע שיא עולם חדש: 9.69 שניות. בולט סיים את הריצה ביתרון גדול של 2 עשיריות השנייה ומעלה על מתחריו.
בתחרות ריצת 100 מטר לנשים, זכתה שלי-אן פרייזר מג'מייקה. שתי האצניות שהגיעו אחריה, גם הן מג'מייקה, זכו שתיהן במדליית כסף לאחר ששתיהן סיימו את הריצה בזמן שווה. לא חולקה מדליית ארד בתחרות זו.
בתחרות ריצת שליחים 4X100 מטר לגברים, זכתה נבחרת טרינידד וטובגו, לאחר שבמקור ג'מייקה ניצחה וקבעה שיא עולם של 37.10 שניות, שיפור של 3 עשיריות השנייה לשיא הקודם של נבחרת ארצות הברית, אך 9 שנים לאחר מכן נשלל ניצחון זה עקב כישלון בדיקת סמים של האצן הג'מייקני נסטה קרטר.
האתלטית הרוסיה ילנה איסינבייבה קבעה שיא עולם בקפיצה במוט לנשים כאשר עברה גובה של 5.05 מטר. בכך שברה את שיאה הקודם בסנטימטר וקבעה שיא עולם בפעם ה-24 בחייה.
שיא עולם נוסף קבעה גולנארה סאמיטובה מרוסיה בריצת 3000 מטר מכשולים לנשים, בזמן של 8:58.81 דקות. ריצה זו נערכה בפעם הראשונה באולימפיאדה.
אירועים בולטים > כדורגל

טורניר הכדורגל באולימפיאדת בייג'ינג היה הפופולרי ביותר מבין טורנירי הכדורגל האולימפיים בהיסטוריה. לפני פתיחת הטורניר הקשו המועדונים על שחרורם של שחקנים בכירים לאולימפיאדה, כדוגמת ליונל מסי מברצלונה. נבחרות ארגנטינה (אלופת אולימפיאדת אתונה) וברזיל נחשבו כמועמדות הבכירות לזכייה, אך גם איטליה הוזכרה כמועמדת בזכות שחקנים מובילים כמו ג'וזפה רוסי וסבסטיאן ג'ובינקו. במהלך שלב הבתים ורבע הגמר נרשמו מספר הפתעות, ובחצי הגמר הביסה ארגנטינה את יריבתה ברזיל בתוצאה 0–3. ארגנטינה זכתה בסיום בטורניר לאחר ניצחון במשחק הגמר 0–1 על ניגריה, כתוצאה משער של אנחל די מריה שהביא לארגנטינה זכייה שנייה ברציפות.
במשחק על מדליית הארד ניצחה ברזיל את בלגיה בתוצאה 3:0.
אירועים בולטים > שחייה

קובית המים בבייג'ינג סיפקה את אחת הדרמות הספורטיביות הגדולות ביותר באולימפיאדה ובהיסטוריה השחייה בכלל. בבריכת השחיה נקבעו 25 שיאי עולם חדשים ב-21 משחים שונים ונשברו 65 שיאים אולימפיים. ארצות הברית זכתה ב-12 מדליות זהב, 9 מדליות כסף ו-10 מדליות ארד, ואוסטרליה זכתה ב-6 מדליות זהב, 6 מדליות כסף ו-8 מדליות ארד. השליטה העיקרית של ארצות הברית הייתה בגברים עם 10 מדליות זהב ו-17 בסך הכול, ושל אוסטרליה בנשים עם 6 מדליות זהב ו-12 בסך הכול. המספר הגדול של ההישגים והשיאים יוחס לפיתוחן של דור חדש של חליפות שחייה ובראשן חליפת הלייזר רייסר. החליפות החדשות עוררו מחלוקת עזות בעולם השחייה שהגיעו לשיאן שנה לאחר מכן באליפות העולם בשחייה 2009.
השחיין האמריקני מייקל פלפס זכה ב-8 מדליות זהב, עם שבעה שיאי עולם ושיא אולימפי, מהם 5 במשחים אישיים ו-3 במשחי שליחים (שלושתם היו שיאי עולם). בכך שבר לאחר 36 שנה את שיאו של השחיין היהודי-אמריקני מארק ספיץ במינכן 1972, שהשיג 7 מדליות זהב עם שבעה שיאי עולם (מהם שלושה משחי שליחים) באולימפיאדה אחת. פלפס אף הפך לספורטאי המעוטר ביותר במדליות זהב בתולדות המשחקים האולימפיים המודרניים מכל ענפי הספורט, עם 14 מדליות זהב.
דארה טורס האמריקאית זכתה ב-3 מדליות כסף בשחייה, בגיל 41. בכך הפכה למדליסטית האולימפית המבוגרת ביותר בענף השחייה, ועוד קודם לכן, השחיינית המבוגרת ביותר במשחקים האולימפיים.
אירועים בולטים > סמים

בגין בעיות סמים, הספורטאים הבאים הודחו מהתחרויות ואם זכו במדליות, אלו נשללו מהם:
הצועדים הרוסיים ולדימיר קנייקין, ויקטור בוראייב ואלכסיי ואבודין;
מריה איזבל מורנו, רוכבת אופני כביש מספרד;
ג'קסון קוז'ורוסקי, שחקן נבחרת הכדוריד של ברזיל;
הסייף האיטלקי אנדראה באלדיני;
פאני חלקיה מיוון, זוכת מדליית הזהב בריצת 400 מטר משוכות באתונה 2004;
לודמילה בלונסקה, האוקראינית זוכת מדליית הכסף בקרב שבע;
סוסו של הרוכב טוני אנדרה האנסן מנורווגיה, זוכה מדליית הארד ברכיבה, נתפס עם חומרים אסורים. בבדיקה שנערכה, נמצאו עוד 3 סוסים כשבדמם חומרים אסורים.
לאחר התחרויות נמצאו חומרים אסורים בספורטאים נוספים, ועל כן נשללו המדליות ממדינות רבות.
אירועים בולטים > אירועים ייחודיים

ארה אברהמיאן, מתאבק משוודיה שזכה במדליית ארד בתחרות במשקל 84 ק"ג בסגנון יווני-רומי, ירד מדוכן המנצחים והשליך את המדליה על המזרן במחאה על השיפוט בתחרות. בעקבות מעשהו הלא ספורטיבי נשללה ממנו המדליה.
לוחם טאקוונדו קובני אנחל מאטוס, זוכה מדליית הזהב באולימפיאדת סידני (2000) בעט בראשו של שופט הקרב, ירק על המזרן והלם באגרוף בפרצופו של אחד מהשופטים האחרים, לאחר שהלה קבע ניצחון למתחרו הקזאחי בקרב על מדליית ארד במשקל עד 80 ק"ג. האתלט ומאמנו הושעו מפעילות ספורטיבית לכל חייהם.
השחיינית קטועת הרגל נטלי דו טואה מדרום אפריקה, סיימה במרתון השחייה (10 ק"מ) במקום ה-16 מתוך 25 משתתפות, כשהיא קובעת זמן של 2:00.49 שעות.
על אף שביום השני לאולימפיאדה, תקף אזרח סיני את הורי אשת מאמן נבחרת הכדורעף של ארצות הברית, יו מק'קצ'ון, רצח אחד מהם והתאבד, הוביל המאמן את קבוצתו לזכות במדליית הזהב בתחרות.
אירועים בולטים > האכזבות הגדולות

האצנית האמריקנית לולו ג'ונס, הפייבוריטית למדליית הזהב בריצת 100 מטר משוכות, הובילה לקראת סיום ריצת הגמר, אך מעדה על המשוכה הלפני אחרונה, איבדה את ההובלה וסיימה במקום השביעי בלבד.
בראד ווקר מארצות הברית, הפייבוריט לזכייה בקפיצה במוט לגברים, נכשל בגובה הראשון שקפץ במוקדמות ולא עלה לגמר.
בריצת הגמר ל-200 מטר לגברים נפסלו הרצים שסיימו במקומות השני והשלישי, צ'ורנדי מרטינה מהאנטילים ההולנדים וואלאס ספירמון מארצות הברית, בגלל יציאה ממסלול הריצה שלהם, ומדליות הכסף והארד הוענקו לשון קרופורד ווולטר דיקס, שניהם מארצות הברית, שסיימו במקומות הרביעי והחמישי. מאוחר יותר מסר קרופורד את מדליית הכסף שלו למרטינה כמחווה.
בריצות השליחים 4X100 נבחרות הגברים והנשים של ארצות הברית הפילו את המקלות בשלב המוקדמות, ולא עלו לגמר. בסה"כ סיימו את הריצות רק 10 מתוך 16 נבחרות.
בגמר מרוץ השליחים 4X100 מטרים לנשים, נפסלה נבחרת ג'מייקה שהייתה המועמדת לניצחון.
בגמר הקליעה בירי ברובה ב-3 מצבים, הקלע מתיו אמונס מארצות הברית, שהוביל לאורך התחרות ועמד לזכות במדליה, ירה את הכדור האחרון בתוצאה נמוכה מאוד של 4.4 נקודות מתוך 10.9 אפשריות וסיים רק במקום הרביעי. אמונס שיחזר כמעט בדיוק "טרגדיה" דומה שקרתה לו באולימפיאדת אתונה, כאשר ירה את הכדור האחרון למטרה הלא נכונה (אמונס מצטיין בשני מקצועות קליעה, ובשני זכה בבייג'ינג במדליית כסף ובאתונה זכה בזהב).
ליו שיאנג, השיאן האולימפי והאלוף האולימפי מאתונה בריצת 110 מטר משוכות, פרש רגעים ספורים לפני תחילת ריצת המוקדמות עקב פציעה ברגלו.
הרץ ראשיד ראמזי מבחריין ניצח בתחרות ריצת 1500 מטר אך בנובמבר 2009 נשללה ממנו מדליית הזהב לאחר שבדיקות מעבדה גילו שהשתמש בחומרים אסורים.
טרם המשחקים, השחיינית האמריקאית קייטי הוף הוצגה על ידי התקשורת כ"גרסה הנשית של מייקל פלפס" ונחשבה למועמדת מבטיחה בחמישה משחים שונים. במשחקים עצמם זכתה הוף בשלוש מדליות בלבד, שתי ארד ואחת כסף.
ההתנגדות לקיום האולימפיאדה בסין

במקביל להכנות לאולימפיאדה, הועלו הצעות להחרים אותה בגין ההפרות הרבות של זכויות האדם בידי המשטר הסיני, ובעיקר בעקבות יחסו של המשטר הסיני לטיבט. באירופה הועלו הצעות רבות להחרמת האולימפיאדה. המחאה הציבורית צברה פופולריות רבה סביב מסעו של הלפיד האולימפי במהלכו ניסו פעילים למען טיבט החופשית לכבות את הלפיד ולהפריע למסעו סביב העולם. קבוצה נוספת שניסתה למחות הייתה קבוצת המיעוט המוסלמי האויגורי במערב סין, האויגורים על פי פרסומים זרים מוחזקים במחנות חינוך מחדש.
נוסף על הטענות לגבי הפרות בנושא זכויות האדם, ספגה סין גם ביקורת בנושא איכות הסביבה, סביב זיהום האוויר החמור בעיר בייג'ינג, דבר שעלול להפריע לספורטאים להתחרות. בסופו של דבר, מספר מועט של ראשי מדינות כסטיבן הארפר, ראש ממשלת קנדה ואנגלה מרקל, קנצלרית גרמניה לא השתתפו בטקס הפתיחה. החשש שמהלך האולימפיאדה תלווה בהפגנות רבות התברר כשגוי, כשבזמן המשחקים דעכה המחאה הציבורית והפגנות בודדות בלבד נרשמו.
לקראת תחילת המשחקים האולימפיים, העריכו מומחים ואף האינטרפול, שהמשחקים עשוים להוות יעד להתקפות טרור של קבוצות קיצוניות ביניהן אל-קאעידה. ואמנם בתקופה שלפני האולימפיאדה התקיימו מספר פיגועים במערב סין. אחד כשבועיים לפני במרכז העיר קונמינג, במחוז יונאן בדרום מערב סין בשני אוטובוסים, והשני ארבעה ימים לפני פתיחת המשחקים במחוז הצפון-מערבי שינז'יאנג, פיגוע שנהרגו בו 16 שוטרים ונפצעו 16 נוספים. עם זאת באזור התחרויות נפרסו מספר גדול מאוד של שוטרים וחיילים ונשמר השקט והסדר ברחובות.
על אף שביום השני לאולימפיאדה, תקף אזרח סיני את הורי אשת מאמן נבחרת הכדורעף של ארצות הברית, יו מק'קצ'ון, רצח אחד מהם והתאבד, הוביל המאמן את קבוצתו לזכות במדליית הזהב בתחרות.
ביקורת על ההכנות לאולימפיאדה ועל פגיעה בחופש התקשורת

על אף הרושם הרב שהותירה האולימפיאדה, ההכנות לה פגעו בחייהם של אזרחים רבים. כך למשל, כדי לבנות את הכפר האולימפי, הממשלה הסינית סילקה מאות תושבים מבתיהם, ללא פיצוי מספק. שתי קשישות שביקשו להפגין נגד אי קבלת הפיצוי ההולם, נידונו לעבודה בכפייה. עוד נטען, כי אזרחים סיניים רבים מתו בחורף, כשהממשלה החליטה לא לספק להם חימום כדי לחסוך בתצורך החשמל וכך, להוריד את רמת זיהום האוויר בעיר.
ביקורת נמתחה גם על כך שממשלת סין סיננה את הגלישה באינטרנט ממרכזי התקשורת שבהם פעלו העיתונאים הזרים. ממשלת סין חוסמת דרך קבע את הגלישה למספר רב של אתרי אינטרנט, כגון אתרים התומכים בעצמאות טיבט, אך לפני האולימפיאדה הבטיח הוועד האולימפי הסיני כי עיתונאים זרים יוכלו לגלוש ברשת ללא הגבלות ממרכזי תקשורת שיוקמו לצורך סיקור המשחקים. הבטחה זו לא קוימה, אך תחת הלחץ הבינלאומי צומצם מספרם של האתרים שנחסמו.
במהלך המשחקים התעוררה פרשה של זיהום מזון רחב היקף: תחליפי חלב מזוהמים גרמו לרבבות ילדים לחלות. בלחץ השלטונות נמנעה התקשורת בסין מלדווח על הפרשה, אשר התפרסמה רק לאחר תום ימי המשחקים הפאראלימפיים, אשר נערכו לאחר האולימפיאדה.
ראו גם

ישראל במשחקים האולימפיים
מדליות באולימפיאדות
יהודים במשחקים האולימפיים
המשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג
23 בנובמבר

23 בנובמבר הוא היום ה-327 בשנה, (328 בשנה מעוברת), בשבוע ה-48 בלוח הגריגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 38 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

800 – קרל הגדול מגיע לרומא על מנת לחקור את הטענות נגד האפיפיור לאו השלישי
858 – מיכאל השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית ודודו, בארדאס, מדיחים את איגנציוץ, פטריארך קונסטנטינופול וממנים במקומו את מקורבם פוטיוס הראשון
1227 – הנסיך הפולני לאשק הלבן נרצח במהלך אספת דוכסי שושלת פיאסט בגונסבה
1248 – כוחות נוצריים בפיקודו של פרננדו השלישי, מלך קסטיליה כובשים את סביליה
1407 – לואי הראשון, דוכס אורליאן נרצח על ידי סוכנים ששלח ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה, דבר אשר גורם להתפרצות מלחמת האזרחים בארמניאק ובורגונדיה
1523 – קלמנס השביעי יורש את אדריאנוס השישי בתור אפיפיור
1531 – סוף מלחמת קאפל השנייה שם קץ לברית הפרוטסטנטית בשווייץ
1644 – ג'ון מילטון מפרסם את אראופגיטיקה, חיבור שבו הוא מוחה נגד הצנזורה
1667 – מריה פרנצ'סקה מסבויה ובעלה, פדרו מביאים לפרישתו מכס המלוכה של בעלה הקודם של מריה ואחיו של פדרו, אפונסו השישי, מלך פורטוגל, שסבל ממחלת נפש ונכות
1700 – ג'ובאני פרנצ'סקו אלבאני ממונה לאפיפיור קלמנס האחד עשר
1745 – קרב הנרסדורף במסגרת המלחמה השלזית השנייה: כוחותיו של פרידריך הגדול מביסים את צבא סקסוניה
1863 – קרב צ'טנוגה במסגרת מלחמת האזרחים האמריקנית
1867 – "הרוגי מנצ'סטר", אירים אשר הצליחו לשחרר את חברם מן הכלא, מוצאים להורג
1889 – הג'וקבוקס הראשון מוצג ביריד בסן פרנסיסקו
1890 – וילם השלישי, מלך הולנד נפטר בלא שהותיר בן; הולנד משנה את החוק על מנת לאפשר לבתו, וילהלמינה, מלכת הולנד, לרשת את כס המלוכה; בתגובה, פורשת לוקסמבורג בהנהגת אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג מן האיחוד עם הולנד
1904 – בעיר סיינט לואיס מסתיימת האולימפיאדה השלישית
1914 – ארצות הברית נסוגה ממקסיקו
1927 – בכורה למחזמר פנים מצחיקות
1934 – משלחת צבאית בריטית-אתיופית באזור אוגדן מגלה כוח איטלקי ליד ואלוואל, בתוך שטח אתיופיה. הדבר מוביל בסופו של דבר למשבר אתיופיה
1936 – יוצא לאור הגיליון הראשון של המגזין "לייף"
1936 – ועדת פרס נובל לשלום מעניקה את הפרס של שנת 1935 לקארל פון אוסייצקי הכלוא
1940 – רומניה חותמת על ההסכם התלת-צדדי, ההופך אותה לחברה במדינות הציר
1943 – בניין דויטשה אופר ברלין ברובע שרלוטנבורג נהרס במהלך הפצצות בעלות הברית
1946 – אוסטרליה מעבירה את איי קוקוס לרשות ארצות הברית
1946 – הפצצה צרפתית על עיר הנמל האי פונג מתחילה למעשה את מלחמת הודו-סין הראשונה
1948 – מלחמת העצמאות – חטיבת הנגב פותחת במבצע לוט
1963 – סדרת הטלוויזיה "דוקטור הו" משודרת לראשונה ברשת ה-BBC
1971 – הרפובליקה העממית של סין (סין הקומוניסטית) מחליפה במוסדות האו"ם, כולל במועצת הביטחון, את הרפובליקה הסינית (טיוואן)
1980 – ברעידת אדמה בדרום איטליה במגניטודה 6.9, נהרגו כ-3,000 בני אדם
1981 – רונלד רייגן חותם על הצו המאפשר ל-CIA לסייע לכוחות הקונטראס בניקרגואה במסגרת פרשת איראן-קונטראס
1983 – עסקת שחרור ששת שבויי הנח"ל
1985 – מחבלים מארגונו של אבו נידאל משתלטים על מטוס נוסעים של טיסה 648 של איג'יפטאייר, אירוע שהסתיים כעבור יומיים בהריגתם של 58 מתוך 95 נוסעי המטוס ואנשי צוותו
1991 – פרדי מרקיורי, סולן להקת הרוק הבריטית קווין, מודיע כי חלה באיידס
1996 – חטיפת טיסה 961 של אתיופיאן איירליינס
2003 – נשיא גאורגיה אדוארד שוורדנדזה מתפטר בעקבות אירועי מהפכת הוורדים
2004 – המהפכה הכתומה באוקראינה: לאחר ספירת הקולות, טוענת האופוזיציה בראשות ויקטור יושצ'נקו לניצחון וקוראת למצעד מחאה לא-אלים לכיוון הראדה העליונה
2005 – אלן ג'ונסון-סירליף נבחרת למשרת נשיאת ליבריה והופכת לאישה הראשונה שנבחרה להנהיג מדינה באפריקה
נולדו

870 – אלכסנדר השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית (נפטר ב-913)
912 – אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (נפטר ב-973)
1190 – האפיפיור קלמנס הרביעי (נפטר ב-1268)
1221 – אלפונסו העשירי, מלך קסטיליה (נפטר ב-1284)
1402 – ז'אן דה דונואה, בן אצולה ומצביא צרפתי (נפטר ב-1468)
1496 – קלמאן מארו, משורר צרפתי (נפטר ב-1544)
1804 – פרנקלין פירס, נשיאה ה-14 של ארצות הברית (נפטר ב-1869)
1846 – ארנסט פון שוך, מנצח אוסטרי (נפטר ב-1914)
1859 – בילי הנער, אחד הפושעים הגדולים בהיסטוריה של המערב הפרוע (נפטר ב-1881)
1888 – הארפו מרקס – אחד מהאחים מרקס צוות בדרנים וזמרים שזכו להצלחה בקולנוע (נפטר ב-1964)
1890 – אל ליסיצקי, אמן רוסי, מעצב, צלם, מורה, טיפוגרף ואדריכל (נפטר ב-1941)
1900 – יהודה יערי, סופר ישראלי ומתרגם (נפטר ב-1982)
1920 – פאול צלאן, משורר ומתרגם יהודי יליד צ'רנוביץ (התאבד ב-1970)
1926 – יהודה גבאי, אתלט ועיתונאי ספורט ישראלי (נפטר ב-2020)
1926 – נסים קיוויתי, עיתונאי, קריין ומנחה טלוויזיה ישראלי (נפטר ב-2024)
1926 – רפי איתן, סוכן מוסד ופוליטיקאי ישראלי (נפטר ב-2019)
1929 – ויגן דרדריאן, זמר איראני (נפטר ב-2003)
1929 – הלל נאמן, שחקן ובמאי ישראלי (נפטר ב-2019)
1930 – נפתלי הריברטו הבר, פרופסור לספרות, סופר ומורה ישראלי-ארגנטינאי (נפטר ב-2005)
1930 – ביל ברוק, פוליטיקאי אמריקאי (נפטר ב-2021)
1932 – נחום בוך, שחיין ישראלי (נפטר ב-2022)
1933 – קשישטוף פנדרצקי, מלחין ומנצח פולני (נפטר ב-2020)
1934 – רוברט טאון, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי (נפטר ב-2024)
1935 – סטיב ברטנשו, שחקן ומאמן כדורגל אנגלי (נפטר ב-2022)
1936 – דליה יאירי, עיתונאית ואשת תקשורת, סופרת ומשוררת ישראלית (נפטרה ב-2024)
1941 – אלן מאלרי, כדורגלן ומאמן אנגלי
1943 – אביגדור קלנר, איש עסקים ישראלי ויזם בתחום הנדל"ן
1944 – פטר לינדברג, צלם אופנה גרמני (נפטר ב-2019)
1945 – אסי דיין, שחקן קולנוע וטלוויזיה ישראלי (נפטר ב-2014)
1948 – יוסף ברדנשווילי, מלחין וצייר ישראלי ממוצא יהודי-גאורגי
1951 – דוד שמרון, עורך דין ישראלי, פרקליטו הפרטי של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו
1952 – יעקב מנדל, עיתונאי ואיש טלוויזיה ישראלי
1955 – ברוך ממן, כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי
1956 – שיין גולד, שחיינית אוסטרלית
1958 – יזהר אשדות, זמר, מלחין ומוזיקאי ישראלי
1964 – משה ליפל, היועץ הכספי לרמטכ"ל וראש אגף תקציבים במשרד הביטחון
1965 – ענת בירן פרוסט, דוגמנית ומגישת טלוויזיה ישראלית
1966 – ונסן קאסל, שחקן צרפתי
1966 – מישל גומז, שחקנית סקוטית
1966 – פיני חדד, זמר מוזיקה מזרחית ישראלי
1967 – טל יניב, נגן ומוזיקאי ישראלי
1970 – שרון זליקובסקי, שחקנית תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ישראלית
1971 – אודי סגל, עיתונאי ישראלי
1972 – קרן ידעיה, במאית ותסריטאית ישראלית
1975 – מיכאל רוז'צקי, שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלי
1979 – קלי ברוק, דוגמנית אנגלייה, שחקנית, ומגישת טלוויזיה
1981 – רגב פנאן, כדורסלן ישראלי
1983 – נועם חורב, פזמונאי ישראלי
1992 – מיילי סיירוס, שחקנית, זמרת, פזמונאית ונדבנית
1996 – ג'יימס מדיסון, כדורגלן אנגלי
נפטרו

947 – ברטהולד, דוכס בוואריה (נולד ב-900)
955 – אדרד, מלך אנגליה (נולד ב-923)
1407 – לואי הראשון דוכס אורליאן, דוכס אורליאן ועוצר צרפת, בנו של שארל החמישי (נולד ב-1372)
1457 – לסלו החמישי, מלך הונגריה (נולד ב-1440)
1499 – פרקין וורבק, טוען לכתר האנגלי בתקופת המלך הנרי השביעי, טען כי הוא ריצ'רד משרוסברי שנעלם שנים מוקדם יותר (נולד ב-1474)
1585 – תומאס טאליס, מלחין אנגלי (נולד ב-1505)
1682 – קלוד לורן, צייר צרפתי (נולד ב-1600)
1990 – רואלד דאל, סופר אנגלי (נולד ב-1916)
1991 – קלאוס קינסקי, שחקן קולנוע ותיאטרון גרמני (נולד ב-1926)
2004 – רפאל איתן, הרמטכ"ל ה-11 של צה"ל, ח"כ ושר בממשלת ישראל (נולד ב-1929)
2005 – נפתלי הריברטו הבר, פרופסור לספרות, סופר ומורה ישראלי-ארגנטינאי (נולד ב-1930)
2006 – אלכסנדר ליטוויננקו, סוכן ביון רוסי (נולד ב-1962)
2008 – אביבה אורשלום, ציירת, משוררת, פילוסופית, מורה רוחנית, מתרגמת ואשת חינוך ישראלית (נולדה ב-1932)
2010 – ישראל אור-בך, פרופסור באוניברסיטת בר-אילן ובמרכז הבינתחומי הרצליה (נולד ב-1943)
2013 – דב לאוטמן, תעשיין ואיש עסקים ישראלי (נולד ב-1936)
2015 – דאגלס נורת', כלכלן אמריקאי, חתן פרס נובל לכלכלה (נולד ב-1920)
2017 – ספיר קופמן-פפושדו, דוגמנית צמרת ישראלית, מלכת היופי של ישראל לשנת 1984 (נולדה ב-1965)
2018 – מנחם קורמן, כדורסלן במכבי תל אביב ובנבחרת ישראל (נולד ב-1927)
2019 – עינת פרנבך בן אהרון, במאית, תסריטאית ומלהקת ישראלית (נולדה ב-1975)
2020 – דייוויד דינקינס, פוליטיקאי אמריקאי (נולד ב-1927)
2021 – פליקס מזרחי, כנר ישראלי (נולד ב-1928)
2021 – צ'ון דו-הוואן, מדינאי ואיש צבא דרום קוריאני, שכיהן כנשיאה החמישי של קוריאה הדרומית (נולד ב-1931)
2022 – גרשון סלומון, פוליטיקאי ופעיל חברתי ישראלי (נולד ב-1935)
2023 – טרי ונבלס, כדורגלן ומאמן כדורגל אנגלי (נולד ב-1943)
חגים ואירועים החלים ביום זה

22 בנובמבר – 24 בנובמבר
נובמבר
לוח אירועים שנתי
אלכסנדר השלישי
אוטו הגדול
פרנקלין פירס
בילי הנער
רואלד דאל
רפאל איתן
יוסי היימן

| --- | --- |

 לידה:  1 בדצמבר 1960 (בן 64) חיפה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 17 (אריות הגולן)  מפקד גדוד 13  מפקד גדוד גפן  מפקד חטיבת בנימין  רמ"ח תחצ"ן במפקדת קחצ"ר ורמ"ח כושר קרבי  מפקד בה"ד 1  מפקד עוצבת האש  קצין חי"ר וצנחנים ראשי  ראש החטיבה לתכנון אסטרטגי באג"ת
 פעולות ומבצעים
   מבצע שלום הגליל   האינתיפאדה הראשונה     המערכה ברצועת הביטחון   האינתיפאדה השנייה     מלחמת לבנון השנייה
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל עיריית ירושלים
 
יוסי (יוסף שלום) היימן (נולד ב-1 בדצמבר 1960, י"ב בכסלו ה'תשכ"א) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל. כיהן כמפקד בית הספר לקצינים, קצין חי"ר וצנחנים ראשי, מפקד עוצבת האש וראש החטיבה האסטרטגית באגף התכנון. במשך כשנתיים וחצי היה מנכ"ל עיריית ירושלים. מקיץ 2014 מכהן כמנכ"ל ג'וינט ישראל-אשל.
ביוגרפיה

היימן נולד בחיפה לאב יליד גרמניה וניצול שואה. היה חבר בשבט גולן בסניף כרמל של בני עקיבא ובוגר הישיבה התיכונית נתיב מאיר בירושלים.
ביוגרפיה > שירותו הצבאי

היימן התגייס לצבא במסגרת גרעין נח"ל של תנועת בני עקיבא, ועבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. במהלך מלחמת לבנון הראשונה היה מפקד פלוגה בגדוד 906 ובהמשך מפקד פלוגה בקורס קצינים. לאחר תפקיד זה השתחרר מצה"ל, אולם כעבור שנה ב-1985, שב לשירות בחטיבת גולני ושירת כקצין אג"ם חטיבתי, לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד 13 בתקופת קובי מרום ובתום התפקיד יצא ללימודים בטכניון. ב-1990 מונה למפקד גדוד 17 (אריות הגולן). ב-1992 מונה למפקד גדוד 13 והוביל אותו בלחימה ברצועת הביטחון. לאחר תפקיד זה השתחרר בפעם השנייה מצה"ל, עבד כמנהל תפעול בחברת אורמיר וכמנהל עיתון "כל העמק והגליל" מקבוצת ידיעות תקשורת. ב-1996 חזר לשירות הקבע ומונה למפקד גדוד "גפן" בבה"ד 1. ב-1997 מונה למפקד חטיבת בנימין, במהלך פיקודו על החטיבה התגלו חילוקי דעות קשים בינו ובין המתיישבים. המתיישבים ציפו, שאף שהיימן אינו מקיים עוד אורח חיים דתי, יגלה הבנה לדרכם בשל העובדה שכמעט כל אחיו ואחייניו הם מתנחלים בעצמם.
ב-1999 מונה לראש מחלקת תורת חי"ר וצנחנים (ר' תחצ"ן) במפקדת קחצ"ר ובמקביל שימש כראש מחלקת כושר קרבי, ב-2001 מונה למפקד בה"ד 1, בתקופתו עברו קורסי הקצינים של צה"ל שינוי מערכתי, אוחדו קורסי האג"ם והחי"ר לקורס אחוד, קורס קציני יבשה. ב-2003 מונה לקצין חי"ר וצנחנים ראשי. במקביל שירת כמפקד עוצבת האש של פיקוד המרכז במהלך שנת 2005. היימן היה הקצין הבכיר הראשון שערך חשבון נפש פומבי בעקבות מלחמת לבנון השנייה, כשאמר בטקס סיום תפקידו כקצין חי"ר וצנחנים ראשי: "חטאנו חלק מהזמן, ואני חלק מכך, בחטא היוהרה". בשנים 2006 עד 2007 למד לתואר שני והדריך במכללה לביטחון לאומי. ב-2007 מונה לראש החטיבה לתכנון אסטרטגי באג"ת וכיהן בתפקיד עד 2010. בסוף שנת 2010 פרש מצה"ל.
ביוגרפיה > לאחר פרישתו מצה"ל

בתחילת 2011 מונה למנכ"ל עיריית ירושלים במקום יאיר מעיין. בינואר 2014 התפטר היימן מתפקידו זה. בקיץ של אותה שנה מונה למנכ"ל ג'וינט ישראל-אשל – לפיתוח שירותים למען הזקן, שותפות של ג'וינט ישראל והממשלה.
היימן נשוי ואב לשלושה, בעל תואר ראשון בכלכלה וניהול מהטכניון (1990) ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה (2007). אחותו הגדולה מיכל נשואה לשר לשעבר, הרב רפי פרץ. חתנו הוא ליאור שילת.
הערות שוליים

↑  אביחי בקר, ידידותי לסביבה, הארץ,17 ביולי 1998 כפי שהועלה באתר פרש
↑  עמוס הראל, צה"ל בשירות המתנחלים, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2003
↑  דור בלך, בריא זה הכי, אחי, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 19 בספטמבר 2007
↑  פליקס פריש, גורם צבאי בכיר: "בצה"ל - יותר מדי קצינים", באתר ynet, 10 בנובמבר 2002
↑  אמיר בוחבוט, למרות ההרשעה: אל"מ פארס יקודם, באתר nrg‏, 17 באפריל 2005.
↑  אמיר בוחבוט, "חטאנו, וגם אני חלק מכך, בחטא היוהרה", באתר nrg‏, 20 באוגוסט 2006
↑  הדיפלומטים הזרים סקרו האמל"ח מספינת הנשק האיראני, אתר דובר צה"ל, 5 בנובמבר 2009
↑  עמרי מניב, כיכר ספרא: בכירים בלשכת המנכ"ל נכנסו לתפקידם ללא מכרז, באתר nrg‏, 30 בינואר 2011
↑  עמרי מניב, פרסום ראשון: מנכ"ל עיריית ירושלים התפטר, באתר nana10‏, 16 בינואר 2014
↑  חנן גרינברג ואיה בן עמוס, קצין צנחנים ראשי פינה את האופניים של מתניה, באתר ynet, 22 באוגוסט 2005
עפיפונית

| עפיפונית |
| --- | --- |
 זכר עפיפונית משוטטת
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: שפיראים
תת־סדרה:: Epiprocta
משפחה:: טיסניתיים
סוג:: עפיפונית
שם מדעי
 Sympetrum ‏Newman, 1833

עֲפִיפוֹנִית (שם מדעי: Sympetrum) היא סוג של שפירית ממשפחת הטיסניתיים בגודל קטן עד בינוני. בסוג יותר מ-50 מינים החיים בעיקר באזור הממוזג של חצי הכדור הצפוני; 15 מהמינים הם מצויים בצפון אמריקה, אך אין נציגים מהסוג באוסטרליה. הן מוכרות כ-Darters בבריטניה או כ-Meadowhawks בצפון אמריקה.
בישראל מצויים חמישה מיני עפיפונית.
תיאור

העפיפוניות הן שפיריות קטנות יחסית, בדרך כלל באורך של פחות מ-4 ס"מ, ולרוב צבען אדום. הגדרת המאפיינים המייחדים של הסוג נחשבת לבלתי מספקת; כלומר, אין סינפומורפיה מורפולוגית (morphological synapomorphy) המגדירה את הסוג.
רבייה

הטלת הביצים מתבצעת כמעט תמיד במצומד תוך כדי תעופה, כאשר הזכר מוביל את הנקבה המחוברת למיקום מתאים. בעת הטלת ביצים, הנקבה מטבילה במים את קצה בטנה, ומטילה ביצה אחת או יותר. הטלת הביצים יכולה להתבצע גם ליד הגדה וגם במים עמוקים יותר. סחף אצות או צמחיית מים צפה משמשים לעיתים קרובות גם הם כאתרי הטלה. הביצים חורפות ואינן בוקעות עד האביב הבא. מינים מסוימים, כמו עפיפונית אדמונית, מטילים את ביציהם בשקעים יבשים במרחק מה מהמים, שיהיו מוצפים רק באביב, מה שמאפשר לאחר מכן לשלב הפגית הראשוני (prolarva) לבקוע.