stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Very Best of Sandra
רקע וקידום

בשנת 2009, הוציאה סנדרה את מארז התקליטורים הראשון והמקיף ביותר שלה עד כה The Platinum Collection, אשר כלל בתוכו שלושה תקליטורים, בהם נמצאים מיטב להיטיה ושיריה, כולל שירים שלא הוציאה במהלך הקריירה שלה. בשנת 2012, הוציאה את מארז התקליטורים השני שלה, So80s Presents Sandra.
כמו כן, במארז תקליטורים זה נמצאים שלל שירים שונים שנלקחו מאלבומיה של סנדרה, תוך שגם שירה "Japan ist weit", נכלל בו.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2016)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 50 |
|  צרפת | SNEP | 129 |
הערות שוליים

1 2 3 4  Sandra - The Very Best Of Sandra, Discogs (באנגלית)
↑  Suche - Offizielle Deutsche Charts, www.offiziellecharts.de
1 2  Release group “The Platinum Collection” by Sandra - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  Sandra Curated By Blank & Jones - So80s (Soeighties) Presents Sandra, Discogs (באנגלית)
| סנדרה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | The Long Play • Mirrors • Into a Secret Land • Paintings in Yellow • Close to Seven • Fading Shades • The Wheel of Time • The Art of Love • Back to Life • Stay in Touch |  |
| אלבומים שונים | Reflections • The Platinum Collection • The Very Best of Sandra |  |
| אלבומי אוסף | Everlasting Love • My Favourites • So80s Presents Sandra |  |
| אלבומי להיטים | Ten on One (The Singles) • 18 Greatest Hits • The Essential Sandra |  |
| ערכים קשורים | ערבסקה • אניגמה • מיכאל קרצו |  |
| סנדרה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| The Long Play | "(I'll Never Be) Maria Magdalena" • "In the Heat of the Night" • "Little Girl" |  |
| Mirrors | "Innocent Love" • "Hi! Hi! Hi!" • "Loreen" • "Midnight Man" |  |
| Ten on One (The Singles) | "Everlasting Love" • "Stop for a Minute" |  |
| Into a Secret Land | "Heaven Can Wait" • "Secret Land" • "We'll Be Together" • "Around My Heart" |  |
| Paintings in Yellow | "Hiroshima" • "(Life May Be) A Big Insanity" • "One More Night" |  |
| Close to Seven | "Don't Be Aggressive" • "I Need Love" |  |
| 18 Greatest Hits | "Johnny Wanna Live" |  |
| Fading Shades | "Nights in White Satin" • "Won't Run Away" |  |
| My Favourites | "Secret Land '99" • "In the Heat of the Night '99" • "(I'll Never Be) Maria Magdalena '99" |  |
| The Wheel of Time | "Forever" • "Such a Shame" • "I Close My Eyes" |  |
| The Art of Love | "The Way I Am" • "What Is It About Me" |  |
| Back to Life | "In a Heartbeat" • "The Night Is Still Young" |  |
| Stay in Touch | "Maybe Tonight" • "Infinite Kiss" |  |
| סינגלים אחרים | "Andy mein Freund" • "Japan Ist Weit" • "Everlasting Love (PWL Remix)" • "Secrets of Love" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: ad172081-7cc3-4f6e-bdb2-c2c02554a69b
אגודות סתר ציוניות בישיבת וולוז'ין

בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-19 פעלו בישיבת וולוז'ין אגודות סתר ציוניות, על פי יוזמת תלמידים מסוימים, אך נגד רצון ראשי הישיבה. עוד לפני כן נעשו ניסיונות שונים להקים אגודות דומות, אך מסיבות אישיות, ובעקבות התערבות ההנהלה הן לא צלחו, למעט שתיים או שלוש; אגודת "נס ציונה" ואגודת "נצח ישראל" הידועות בשמן, ואגודה נוספת שהוקמה בשנת 1889.


אף אחת מהאגודות לא הובילה לתוצאות או לפיתוח של ממש בארץ ישראל, ופעילותן נשארה בגדר תעמולה תאורטית בלבד.
רקע היסטורי

ישיבת וולוז'ין כונתה "אם הישיבות"; היא הייתה הראשונה מסוגה והייתה לישיבה המשפיעה ביותר. השפעתה חרגה מתחומי אירופה, וכמעט כל ישיבה שהוקמה מאז, הושפעה ממנה באופן זה או אחר. עם זאת, ולמרות הרצון לחנך את התלמידים חינוך מסורתי על מנת שיהפכו לתלמידי חכמים בעלי השקפת עולם מסורתית, היו כמה ניסיונות מצד התלמידים להקים אגודות סתר ציוניות, שהושפעו מתנועות נוער וארגונים ציוניים שפעלו באותה העת בליטא וברוסיה דאז.
ראשי ישיבת וולוז'ין התנגדו לפעילותן של אגודות אלה בעיקר מטעמים של ביטול תורה והסחת דעת תלמידי הישיבה מהלימוד, וכן הם פחדו מהשלטונות הרוסיים שיסגרו את הישיבה אם יגלו בה ארגונים ציוניים.
נס ציונה

אגודת "נס ציונה" נוסדה בשנת תרמ"ה בידי יוסף רוטשטיין, חובב ציון נלהב, ונמנו עמה בתחילה כחמישים חברים. מזכיר האגודה היה פסח פרידלנד, ואחד מראשיה היה הרב משה מרדכי אפשטיין שעמד אחר כך בראש ישיבת חברון. חבר מפורסם נוסף היה הרב איסר זלמן מלצר, גיסו של הרב אפשטיין.

מטרותיה היו: ”ליסד חברה נסתרה בלתי מוגבלת בזמן ובמקום שלתוכה יכנסו רק יחידי סגולה מן הטובים והמעולים שביהדות הנאמנה ושכל חבריה יהיו מחויבים להשבע שבועה חמורה להיות נאמנים בבריתה ולשמור על סודה”, ובתקנותיה נכתב כי: ”שלשת רבעי הכסף תוציאו על ספרים ומחברות ומכ"ע (כתבי עת) המדברים בשבח ישא"י (ישוב ארץ ישראל) ותפיצם בין בני עמנו”.
חברי האגודה תכננו להוציא לאור ספר שיכלול מכתבים מרבנים למען עלייה לארץ ישראל וישובה, ותוכנן גם לשלוח תלמידים ללמוד בקושטא ללימודים, אך התוכניות לא יצאו אל הפועל. בין חברי "נס ציונה" לבין חברי אגודת "בני ציון" הסטודנטיאלית מרוסיה הייתה חלופת מכתבים, שנחשפה בחורף של שנת 1889. המשטרה החשאית הצארית גילתה את קיומה של האגודה, יוסף רוטשטיין נעצר וארכיון האגודה הוחרם. ראש הישיבה – הנצי"ב – קרא לחברי האגודה, התיר להם את שבועת הסודיות לאגודה וקנס אותם בסכום מזערי, ומכאן והלאה, בהיעדר מנהיג, הידרדרה פעילות האגודה. גם לבסוף כאשר שוחרר רוטשטיין והצליח לחלץ את הארכיון מידי המשטרה, לא התאוששה האגודה ונסגרה סופית בשנת תר"ן.
נצח ישראל

אגודת "נצח ישראל" פעלה ככל הנראה בין השנים 1890–1892 (שנת סגירת הישיבה) ומעט לאחר מכן. בין מקימיה היו ביאליק ותלמיד נוסף בשם אבלסון, ובתחילתה נמנו עמה שמונה חברים. שלושה מחברי "נס ציונה" המפורקת פעלו מאחורי הקלעים באגודת "נצח ישראל", אך לא נמנו באופן פורמלי על חבריה, שכן התחייבו לפרק את אגודתם, ופעילותם באגודה החדשה יכולה הייתה להיחשב המשך לה.
עם פתיחת האגודה הוטל על ביאליק לכתוב מאמר לעיתון "המליץ", אשר יציג את עמדת האגודה בנוגע ליישוב ארץ ישראל. המאמר נקרא "רעיון היישוב", ולאחר משא ומתן עם מו"ל העיתון הוא התפרסם בקיצור רב בחתימת ראשי תיבות – "ח.נ.ב."; היה זה המאמר הראשון שפרסם ביאליק. מאמר זה הכיל מקורות חז"ליים רבים ופסוקים מהתנ"ך – שלא כהרגלו של ביאליק – וזאת בלחץ חברי האגודה.
"נצח ישראל" נשאה אופי מסורתי-אורתודוקסי מאוד, ומטרותיה היו: ”להפיץ בין ההמונים ספרות הכתובה ברוחה של יהדות התורה, חדווה ואהבת הארץ”. נראה כי הזרם המרכזי של החברים ב"נצח ישראל" לא נטה להשכלה אלא רק לציונות, תוך ניסיון לפעול למען התנועה הציונית בדרכים מסורתיות.
אישוש לכך שהיא הייתה דתית מאוד באופיה, ניתן למצוא בעדותו של הרב יהודה ליב דון יחיא, חבר האגודה. לדבריו, התלמידים שהיו מתקבלים לשורות האגודה היו: ”חברים שהצטיינו בלימוד התורה, יראת שמים, כשרונות ספרותיים ועשירות. כלומר: כל אלה אשר הבטיחו גדולות בעתיד או יכלו להשפיע על סביבתם ברוחה של האגודה”. כמו כן הוא מספר כי התנאי שהוא הציב לחברותו באגודה היה: ”שהחברה תטפל ברעיון של חיבת ציון על טהרת הקודש, היינו כפי שהרעיון קבל את דמותו בדורות הראשונים, כעין דרגה לביאת גואל צדק. גם התניתי שהיא תטפח בין חבריה את הרגשת היהדות הפנימית – כי לא ישמרו את המצוות המעשיות בצורה מלאכותית, אלא ישאפו להכרת תורה וזהרה של כל מצווה ומצווה, לפי רוח זאת צריכה האגודה להשפיע על תנועת חיבת ציון ועל היישוב העברי בארץ”.
מספר החברים באגודה לא ידוע במדויק, אך היא "הצליחה לרכוש חברים מרובים מבין התלמידים החשובים והמעולים שבישיבה". בין חבריה הבולטים ניתן למצוא את חיים נחמן ביאליק (מייסד) "אבלסון" (מייסד. שמו הפרטי לא ידוע) הרב אברהם דוב כהנא שפירא, הרב יצחק ניסנבוים והרב יהודה ליב דון יחיא.
מאפיינים

מאפיין שהיה קיים גם ב"נצח ישראל" וגם ב"נס ציונה" היה שבועה, שאותה נשבע כל תלמיד שביקש להצטרף כחבר לאגודה. יוזם הרעיון היה אליהו רוזנקרנץ, תלמיד חכם משכיל, ועשיר. ההלכה מייחסת חשיבות רבה לשבועה, והעובדה שתלמידי וולוז'ין נשבעו אמונים לאגודה מוכיחה כי מדובר בהתחייבות משמעותית. באגודות התנהלו מחלוקות בנוגע לשבועת הכניסה, אך למרות זאת לבסוף התקבלה השבועה על דעת כולם.
מכנה משותף לכל האגודות כולן הייתה העובדה כי אף אחת מהן לא הצליחה ליישם אף תוכנית מעשית. הדבר נבע ככל הנראה מהאמצעים המוגבלים שעמדו לרשות הבחורים העניים ומן העובדה שהיו צריכים להסתיר כל העת את פעילותם. מצטרפת לאלה גם הסיבה שעיקר מאמציהם של תלמידי ישיבת וולוז'ין התמקדו בלימוד גמרא ופחות בפעילות ציונית, וזאת על אף חברות חלק מהם באגודות הסתר הציוניות. לעומת זאת, חלק מיוצאי אגודות אלה היו שותפים בשנים שלאחר מכן בפעולות שונות שתאמו את מטרות האגודות. כך למשל הרב משה מרדכי אפשטיין שניהיה לראש ישיבת סלבודקה העביר את ישיבתו לארץ ישראל, וכן נמנה עם מנהיגי הציבור שגאל את אדמות העיר חדרה והתיישב בה.
לקריאה נוספת

שאול שטמפפר, הישיבה הליטאית בהתהוותה, הוצאת מרכז זלמן שזר, ירושלים, 2005
פסח פרידלנד, "חיבת ציון בוולוז'ין", התור (גיליון מ' עמ' 11) ה'תרפ"ד
יהודה ליב דון יחיא, "בישיבת וולוז'ין". מתוך: עמנואל אטקס ושלמה טיקוצ'ינסקי (עורכים), ישיבות ליטא - פרקי זכרונות (עמ' 152 - 163), מרכז זלמן שזר ומרכז דינור, ירושלים, 2004
ישראל קלויזנר, תולדות האגודה נס ציונה בוולוז`ין, הוצאת מוסד הרב קוק, ירושלים, תשי"ד.
הערות שוליים

↑  יש לציין שרוב תלמידי הישיבה כלל לא ידעו על קיומן של האגודות השונות. מקור: שאול שטמפפר, הישיבה הליטאית בהתהוותה (עמ' 192), הוצאת מרכז זלמן שזר, ירושלים, 2005.
↑  על אגודה זו לא ידועים פרטים רבים למעט שנת הקמתה (1889, כאמור) ומטרותיה: "(כדי לייסד) מושבה בארצנו הקדושה להיות כורמים ויוגבים על הררי ישראל". לדברי יוזמיה היא מנתה כמאה חברים.
↑  אנטי-ציונות ככל הנראה לא הייתה אחת מהסיבות המרכזיות שבעטיין התנגדו ראשי הישיבה לקיומן של האגודות, בייחוד לאור העובדה שהנצי"ב (ראש הישיבה המרכזי) עצמו נמנה עם חובבי ציון. ראו על כך בערך על הנצי"ב.
↑  מתוך: פסח פרידלנד, 'חיבת ציון בוולוז'ין', התור (גיליון מ' עמ' 11) ה'תרפ"ד.
↑  על פי: קלויזנר, נס  ציונה (עמ' כ"ט), סימן א', סעיף 5 בתקנון.
↑  לא ידוע באלו לימודים מדובר.
↑  אפרים ראובן מושביצקי, 'מזכרונותי מהישיבה בוולוז'ין', בתוך: עמנואל אטקס ושלמה טיקוצ'ינסקי (עורכים) ישיבות ליטא - פרקי זכרונות (עמ' 127), מרכז זלמן שזר ומרכז דינור, ירושלים, 2004.
↑  המשטרה חשבה שמרכז האגודה במינסק, ובוולוז'ין שוכן רק סניף שלה.
↑  שכן רוטשטיין היה במעצר.
↑  "המליץ", גיליון 80, 1891. על פי יהודה ליב דון יחיא, ומנחם מנדל זלאטקין, ‏החברה החשאית "נצח ישראל" וח. נ. ביאליק, מולד 27, כרך ה' חוברת ז', יוני 1950, עמ' 181–185.
↑  מ. זלטקין, חברה חשאית (עמ' 181).
↑  שטמפפר, הישיבה הליטאית בהתהוותה (עמ' 188–189)
אגודלים (משחק)

ערך זה עוסק במשחק ספירה למספר שחקנים. אם התכוונתם למאבק כוחות לשני שחקנים, ראו .
אגודלים הוא משחק חברה לשני שחקנים ומעלה. במשחק אגודלים המפסיד (או זה שנשאר במשחק אחרון) הוא זה שמוטלת עליו המטלה או העונש. אגודלים הוא גם פתרון יצירתי לנושאים שבמחלוקת.
לפני שמתחילים

השחקן שיתחיל ייבחר על ידי הגרלה במשחק כגון אן דן דינו, אבן נייר ומספריים או זוג או פרט.
כיוון המשחק ייקבע מראש על ידי השחקנים.
חוקי המשחק

כל משתתף בתורו בסיבוב אומר מספר (המספר תלוי בכמות המשתתפים) בו ברגע שנשמע המספר, המשתתפים מרימים באותו הזמן את אגודליהם. הם רשאים להרים אגודל אחד, שני אגודלים או לא להרים אף אגודל. ישנה גרסה למשחק בה המשתתף שמכריז על מספר האצבעות אומר "רדי" כאשר הוא מאריך את ההברה האחרונה עד לרגע שבו הוא אומר את המספר.
אם המספר יוצא בכמות האצבעות, מי שאמר את המספר, נותן סטירות על הידיים של המשתתפים, כגובה המספר אותו ניחש. אם המשתתף ניחש את המספר 0, הוא נותן 10 סטירות לכל משתתף.
כמות המשתתפים

לכמות המשתתפים יש קשר ישיר לקושי המשחק ולאורכו. לדוגמה, במשחק בן 4 משתתפים, כל משתתף בתורו רשאי להגיד מספר בין 0 ל 8 (כמות האגודלים המקסימלית במשחק). כשמתקדם המשחק, פוחתת כמות האגודלים שניתן להגיד.
משחק לדוגמה

רועי ומיכאל משחקים אגודלים. מיכאל הוגרל להתחיל. מיכאל פוצח ואומר את המספר "שלוש". מיכאל מרים אגודל אחד ורועי מרים שני אגודלים. סכום האגודלים הוא שלוש לכן מיכאל צדק ומוציא יד אחת מהמשחק.
תורו של רועי. רועי אומר את המספר "אחד". רועי לא מרים אף אגודל ומיכאל מרים שני אגודלים. רועי לא קלע ונשאר עם שני אגודלים במשחק.
תורו של מיכאל שנית. מיכאל אומר את המספר "אחד" ומרים אגודל אחד. רועי לא מרים אף אגודל. מיכאל צדק בפעם השנייה ולכן הוא יוצא מנצח מן המשחק. רועי הוא המפסיד.
עקרונות מנחים

בכל תור, כשנאמר המספר, כל המשתתפים חייבים להרים (או לא להרים כלל) את אגודליהם מיידית. עקרון הזמן מאוד חשוב. אסור לספור אגודלים ואז להחליט.
אגודלים הוא משחק עם טקטיקה. יש השפעה פסיכולוגית של כמה גורמים:
מספר האגודלים שכל שחקן הרים בסיבוב הקודם.
הזמן שכל שחקן בתורו מחכה לפני שהוא אומר את המספר.
המספר שנאמר בתור הקודם וכמות האגודלים שהורמו.
שחקן אגודלים טוב יודע לנצל את כל הגורמים הנ"ל לטובתו.
אגודלים ידוע כמשחק שתייה, כאשר המפסיד צריך לשתות. לאחר כמה סיבובי שתייה, מהירות התגובה של השחקנים פוחתת והמשחק נהפך למשעשע ביותר.
ראו גם

אצבעות קסם
זוג או פרט
אבטורדיו

|  פרטי התחנה |
| --- | --- |
 שפה:  רוסית
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 בעלות:  גזפרום-מדיה
 תקופת הפעילות:  מ-5 באפריל 1993 
 אזורי קליטה ותדרים
 אזור קליטה:  רוסיה רוסיה ארמניה ארמניה גאורגיה גאורגיה מולדובה מולדובה לטביה לטביה קזחסטן קזחסטן אוזבקיסטן אוזבקיסטן קירגיזסטן קירגיזסטן מונגוליה מונגוליה איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות תאילנד תאילנד
 https://www.avtoradio.ru
 
אבטורדיו (ברוסית: Авторадио) היא תחנת רדיו מוזיקה רוסית. הרשת שלה כוללת יותר מ-1,300 ערים ברוסיה ובמדינות אחרות. זוהי תחנת הרדיו הרוסית השנייה העובדת במתכונת דיגיטלית DRM + בסנקט פטרבורג. כרטיס הביקור של אבטורדיו הוא פסטיבל מוזיקת דיסקו בינלאומי משנות ה-80, אשר אוסף מדי שנה עשרות אלפי מעריצים במוסקבה, סנקט פטרבורג וערים אחרות.
האבטורדיו הראשון ברוסיה פועל בפרם מאז 1990. במרחב הפוסט-סובייטי יש שתי תחנות רדיו עם אותו שם, שלא קשורות בשום דרך עם זו הרוסית: אבטורדיו-קזחסטן, שהחלה לשדר ב-5 בפברואר 1999, ואבטורדיו (בלארוס).
אבחנת פנטום

אַבְחָנַת פַנְטוֹם היא כשל לוגי מסוג כשלי אי-רלוונטיות השייך למשפחת הכשלים "טווח ביניים", שבו נעשה ניסיון ליצור הבחנה שאינה קיימת או שלא ניתן להגדירה באופן שיש לו משמעות. הכשל מכונה לעיתים "הבחנה בהיעדר הבדל".
דוגמה לטענה שיש בה אבחנת פנטום: "לא שיקרתי, רק מתחתי קצת את האמת".
| מסקנות לא-רלוונטיות (איגנורטיו אלנכי) וכשלים לוגיים |
| --- | --- | --- |
| כללי | דיקטו סימפליקיטר • אד נאוסאם • אקס סילנטיו • כשל הסתברות קודמת • בורות בלתי-מנוצחת • איש קש |  |
| פנייה אל הרגש | אד מטום • הסתמכות על החנופה • אד מיסריקורדיאם • בשם הלעג • לא הומצא כאן • אד אודיום • בשם ההומור • בשם הפטריוטיות • בשם הרצינות • בשם התועלת • כבוד בגלל קרבה |  |
| כשל גנטי | אד הומינם • אד ורקונדיאם • פנייה למניעים אישיים• אד אנטיקוויטם • אשמה בגלל קרבה • הרעלת בארות • רדוקטיו אד היטלרום • אד פופולום |  |
| אד קונסקוונטיאם | אד בקולום • בשם המשאלה |  |
| טווח ביניים | אבחנת פנטום • חשיבה בשחור לבן • מדרון חלקלק • דיקטו סימפליקיטר • אד טמפרנטיאם |  |
| כשלי סילוגיזם | איליקיט מיור • איליקיט מינור • כשל אמצע לא מופץ • מסקנה מחייבת מהנחה שוללת • כשל הנחות בלעדיות • כשל קיומי •  אישור מופרד • דיקטו סקונדום |  |
| נון סקוויטור | אישור הסוגר • הכחשת הפותח • חוסר עקביות |  |
| שגיאת דגימה | גורמים לא מבוקרים • היקש עצל • מדגם לא מייצג • היפרבולה היקשית • הכללה נמהרת • הקבלה שגויה • חיוניות מטעה • יותר מדי חריגים • כשל אי הכללה • עיסוי נתונים |  |
| כשלי הסחה | אד איגנורנטיאם • כשל נטורליסטי • פלוריום אינטרוגטיונום • משתי עוולות יוצא צדק • כשל התנגדויות זניחות |  |
| פנייה אל הסמכות | אד אנטיקוויטם • אד לזרום • אד נוביטם • אד קרומנם • בשם האינדיבידואליזם • בשם האמינות • מומחים לא מזוהים  • סמכות בלתי מעורערת • תמיכת המפורסם |  |
| שגיאות תצפית | דגימה מוטה • דגימה מוכתמת • הטיית הנסיין |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אדולף דסלר

| --- | --- |

 לידה:  3 בנובמבר 1900 הרצוגנאורך, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  6 בספטמבר 1978 (בגיל 77) הרצוגנאורך, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  Herzogenaurach Old Cemetery 
 מעסיק:  אדידס 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 בן או בת זוג:  Käthe Dassler 
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות הבווארי  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
אדולף "אדי" דסלר (בגרמנית: ;Adolf "Adi" Dassler;‏ 3 בנובמבר 1900, הרצוגנאורך (אנ'), ממלכת בוואריה, הקיסרות הגרמנית – 6 בספטמבר 1978, הרצוגנאורך, גרמניה המערבית) היה מייסד חברת הביגוד הגרמנית אדידס, ואחיו הצעיר של רודולף "רודי" דסלר, שהיה מייסד חברת פומה. בעקבות עליית הנאצים לשלטון בגרמניה בשנות השלושים, הצטרפו שני האחים למפלגה הנאצית.
האחים דסלר היו שותפים בחברת נעליים שהקים אדולף "חברת האחים דסלר". עם זאת, לאחר שהתפתח ביניהם סכסוך בעקבות מלחמת העולם השנייה, האחים פנו לדרכים נפרדות והקימו את החברות הנפרדות שלהם ב-1948.
ביוגרפיה

נולד בעיר הפרנקונית הרצוגנאורך. לאחר מלחמת העולם הראשונה בה לחם, החל דסלר לייצר נעלי ספורט במכבסה של אמו. אביו כריסטוף עבד במפעל לנעליים, אחיו רודולף ייצר סוליות לנעליים, ושניהם תמכו בו בהקמת עסק משלו לייצור נעלי הספורט. ב-1 ביולי 1924, רודולף הצטרף לעסק של אחיו, והוא הפך ל-"Gebrüder Dassler Schuhfabrik" (בגרמנית: מפעל הנעליים של האחים דסלר). ספורטאים רבים נעלו את נעלי החברה במהלך אולימפיאדת אמסטרדם, דבר שפרסם את החברה. הספורטאי ג'סי אוונס נעל את נעלי החברה במהלך ריצה באולימפיאדת ברלין, אולימפיאדה שבה זכה בארבע מדליות זהב, למגינת לבו של היטלר.
בעקבות עליית הנאצים לשלטון בשנות השלושים של המאה ה-20 הצטרפו האחים למפלגה הנאצית, אך רודולף נחשב לתומך נלהב יותר של המפלגה מבין השניים. במהלך מלחמת העולם השנייה נוצר קרע בין האחים: ב-1943 נכנסו אדולף ואשתו למקלט במהלך הפצצה של בעלות הברית, מקלט שאליו נכנסו, קודם לכן, רודולף ומשפחתו. אדולף אמר "הממזרים המטונפים חזרו", בהתייחסו, ככל הנראה, למטוסיהן של בעלות הברית, אלא שרודולף היה משוכנע כי אדולף מתייחס אליו ואל משפחתו. לאחר שרודולף נפל בשבי הצבא האמריקני, ונחשד כאיש אס אס, החריפה היריבות בין שני האחים, משום שרודולף סבר כי החשד בו נבע ממידע שהדליף אחיו. בתקופת שביו של רודולף, אדולף המשיך בפיתוח החברה, וקידם מכירת מגפיים לוורמאכט. בשנת 1948 הריב בין השניים הגיע לנתק מוחלט. רודולף ניתק את השותפות והקים את חברת פומה, ואדי שינה את שמה של חברת הנעליים ל-"אדידס" על שם עצמו (Adi Dassler).
בשנת 1973 הקים בנו של אדולף, הורסט, את חברת ארנה (אנ'), המייצרת ציוד וביגוד לשחייה. לאחר מות אדולף בשנת 1978, הורסט ואשתו קטי העבירו לידיהם את ניהול חברת אדידס. אדידס הפכה לחברה פרטית בשנת 1989 לאחר מותו של הורסט שנתיים לפני כן, אך רכוש החברה נשאר בידי המשפחה עד הנפקתה בשנת 1995.
הערות שוליים

↑  rediff.com, How Adidas and Puma were born, November 8, 2005
↑  Fortune, The hatred and bitterness behind two of the world’s most popular brands,
Omar Akhtar, March 22, 2013
↑  DW, Business, FOCUS ON BUSINESS, The Town that Sibling Rivalry Built, and Divided, Kyle James, July 3, 2006
↑  Adidas,
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007369013505171  PLWABN: 9812668046605606  GND: 133407063  ISNI: 0000 0000 3916 1515  LCCN: nb2007019313  NKC: vse2016910679  NTA: 294574778  VIAF: 65195387   WorldCat (עם VIAF): 65195387
The Best in the World Pack

The Best in the World Pack (בעברית: החבילה הטובה בעולם) הוא המיני-אלבום השלישי של הראפר הקנדי דרייק. המיני-אלבום יצא לאור ב-15 ביוני 2019, על ידי חברות התקליטים פרוזן מומנטס, ריפבליק רקורדס ו-OVO סאונד. הוא מכיל את הסינגלים הכפולים "Omertà" ו-"Money in the Grave", כשבאחרון משתתף הראפר האמריקאי ריק רוס. "Money in the Grave" הפך לשירו ה-26 של דרייק והשני של רוס שהגיע לצמרת מצעד השירים הקצביים באוגוסט 2019. גופים שונים ציינו כי המיני-אלבום מציין את ההוצאה הראשונה של דרייק מחוץ לחברות התקליטים קאש מאני רקורדס ויאנג מאני אנטרטיינמנט. במקום זאת, ברשתות הסטרימינג, מצוין: "2019 Frozen Moments, LLC, under exclusive licensing to Republic Records, a division of UMG Recordings, Inc" (פרוזן מומנטס, LLC, תחת רישוי בלעדי לריפבליק רקורדס, מחלקה של UMG‏ 2019"). בילבורד אישרו כי פרוזן מומנטס הופיעו בעבר בהוצאות אחרות של OVO סאונד.
רקע

דרייק פרסם את העטיפה של שני השירים ברשתות החברתיות ב-14 ביוני 2019. לאחר הזכייה באליפות ה-NBA של טורונטו ראפטורס, השירים שימשו כ"הוצאה חגיגית". דרייק מונה לשגריר העולמי של הקבוצה ובעבר השתתף בגמר ה-NBA‏ 2019.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Omertà  | 3:40 |
| 2. | Money in the Grave (בהשתתפות ריק רוס)   | 3:25 |
| משך כולל: | משך כולל: | 7:05 |
מיקומי שיא > Omertà

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 69 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 44 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 35 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 14 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 49 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 33 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 98 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 12 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 8 |  |
מיקומי שיא > Money in the Grave

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 48 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 7 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 18 |  |
|  אסטוניה | אסטי טיפ-40 | 23 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 7 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 1 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 3 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 57 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 29 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 38 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 13 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 18 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 5 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 32 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 7 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 18 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 28 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 3 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 36 |  |
|  צרפת | SNEP | 113 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 5 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 68 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 30 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 72 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 34 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 15 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 9 |  |
|  לטביה | לטביה טופ 40 | 69 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 173 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 26 |  |
נתוני מכירות > Money in the Grave

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה ×2 | 140,000 |
| דנמרק (IFPI Danmark) | זהב | 45,000 |
| צרפת (SNEP) | זהב | 100,000 |
| איטליה (FIMI) | זהב | 35,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 15,000 |
| פורטוגל (AFP) | פלטינה | 10,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה | 600,000 |
אבי עשור

אבי עשור הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לחינוך באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע.
ביוגרפיה

עשור הוא בוגר החוג לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים (1975) ותואר שני (1978) ושלישי (1981) באוניברסיטת מישיגן בארצות הברית. עם סיום הדוקטורט הצטרף למחלקה לחינוך באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, וכשנתיים לאחר מכן הצטרף לסגל הקבוע של המחלקה. בשנת 2010 קיבלת דרגת פרופסור מן המניין.
עשור הוא מומחה לחינוך ופרסם עשרות מאמרים בנושא בדגש על הנעה בחינוך.
חבר הוועדה הפדגוגית של עמותת מצמיחים להפחתת אלימות וניכור בבתי ספר.
הערות שוליים

↑  המחלקה לחינוך - אבי עשור, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
 קורות חיים של אבי עשור, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504066705171  ORCID: 0000-0003-2459-5582  VIAF: 316603611   WorldCat (עם VIAF): 316603611 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אביהוד רסקי

אביהוד רסקי (נולד ב-22 במרץ 1948 בראש פינה) הוא ראש המועצה המקומית ראש פינה לשעבר, שכיהן בתפקיד בשנים 2000–2018. אביהוד רסקי הוא בן למשפחה ענפה וותיקה במושבה. אבי סבתו, דוד קוזווינר היה חבר בוועד המייסד של המושבה, בשנת 1883, דודו צבי רסקי היה ראש המועצה במשך חמש עשרה שנים.
אביהוד רסקי נבחר לראשות המועצה בשנת 2000, לאחר שקודמו בתפקיד, אהרון ברנזון, נאלץ לעזוב את תפקידו לרגל נסיעת עסקים לחוץ לארץ. בשנת 2013, ברנזון, שבינתיים חזר ארצה, ניסה להתמודד על תפקיד ראש המועצה מול אביהוד רסקי, אך רסקי ניצח. רסקי התמודד מטעם סיעה עצמאית בשם "ראש פינה אחת".
אביהוד רסקי, פעל בין השאר לחדשנות של המושבה. אלא שבתקופת כהונתו כראש המועצה, עלתה ביקורת כי הוא נוטה יותר מדי לכיוון החדשני. אביהוד רסקי היה הראשון שפתח במושבה קניון ומרכז מסחרי גדול. ויכוח אחר של רסקי עם חלק מהתושבים נסוב על הקמת מלונות ואכסניות במושבה. לחלק נכבד מהתושבים (כולל רסקי עצמו) יש צימרים לאירוח באווירה כפרית.
הערות שוליים

↑  רסקי אביהוד רואה חשבון
↑  מדף הפייסבוק של רסקי
↑  ג. שרוני, נכד המייסדים משפץ את "הסבתא של הגליל", מעריב, 5 בינואר 1979
1 2  ורד לוי-ברזילי, אבן מאסו הבונים, באתר הארץ, 19 ביולי 2006
↑   אמיתי זיו, רוח המקום או רוח הזמן? הקרב על זהותה של ראש פינה, באתר TheMarker‏, 18 בספטמבר 2013
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אגודת אחוה

אגודת אחוה העולמית היא אגודת סתרים דתית שנוסדה  בשנת תרנ"ה (1895) ומטרתה עזרה הדדית וקיום ממשי של מצוות "ואהבת לרעך כמוך". הלשכה העולמית הראשית שוכנת בירושלים.