stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאורגה אלקסיאנו
הערות שוליים

↑  Şerban Alexianu Gheorghe Alexianu în Gh.Buzatu .(coordTrecutul la judecata istoriei: Mareşalul Antonescu pro şi contra, Editura Mica Valahie, Bucureşti עמ' 246
↑  ד"ר מנפרד רייפר - היסטוריה של יהודי בוקובינה - גטו צ'רנוביץ - אל טרנסניסטריה
↑  Ş. Alexianu עמ' 245
↑  Ş.Alexianu עמ' 245
↑  Ş.Alexianu שם
↑  שם
↑  שם עמ' 246
↑  שם
↑  Ş. Alexianu עמ' 249
↑  Ş. Alexianu ע', 249
↑  שם
↑  Orders and instructions given by Antonescu, the Prime Minister of Romania and Alexianu, the governor of Transnistria, 1941, @yadvashem (באנגלית)
↑  אביגדור שחן, בכפור הלוהט - גיטאות טרנסניסטריה, תל אביב: בית לוחמי הגיטאות והוצאת הקיבוץ המאוחד, 1988, עמ' 135
↑  W.Benz, B. Mihok עמ' התעודה 1, עמ' 363-366
↑  Jean Ancel, 2011 עמ' 317
↑  J. Ancel 2011 עמ' 333
↑  W.Benz, B. Mihok עמ' התעודה 2, עמ' 367-369
↑  J. Ancel 2011 עמ' 332
↑  R. Levy 2005 עמ' 619
↑  2011 J. Ancel עמ' 544
↑  J. Ancel 2011 עמ' 559
↑  Ş. Alexianu עמוד 251
↑  באתר ברומנית צ'ינמאג'יה
↑  S. Alexianu עמ' 254
↑  ראו בבלוג של עיתונאי ויקטור רונצ'ה
↑  אתר עם רשימת מפורסמים רומנים שציוו על שריפת גופתם אחרי המוות בעיתון ProAlba ינואר 2013
↑  Ş. Alexianu עמ' 246
↑  אלכסנדרו לאסלו 2008
↑  מכתב של שרבאן אלקסיאנו אל ההיסטוריון גאורגה בוזאטו
↑  שם עמ' 254
↑  , Al. Şafran Un tăciune smuls flăcărilor Bucureşti,Hasefer, 1996 עמ' 86
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 143261142  ISNI: 0000 0001 2114 6568  LCCN: no2011105317  VIAF: 161790766   WorldCat (עם VIAF): 161790766 
אזור טרנסניסטריה שבשליטה רומנית בשנים 1943-1942
החלוקה המנהלית של רומניה כולל שטחי טרסניסטריה בשנת 1942
הארמון וורונצוב, מושבו של המושל הרומני של טרנסניסטריה, גאורגה אלקסיאנו, בשנים 1942–1944
יהודים מגורשים בפיקוחו של חייל רומני
הרקע למלחמה הפלופונסית

פלופונסוס, תצלום לוויין
את הרקע למלחמה הפלופונסית ניתן למצוא באמצע המאה השישית לפני הספירה. באותה תקופה, הייתה יוון מחולקת לפולייס רבים, אחדים מהם מאוגדים תחת פוליס דומיננטי כמו הפולייס של בויואטיה שסרו למרותה של תבאי וחלקם עצמאיים דוגמת הפולייס בלוקריס. הפוליס החזק ביותר שכן בחצי האי פלופונסוס בחלקת ארץ שנקראת "לקדאימון". הלאקדמונים, הידועים יותר בשם ספרטנים הפילו את חתיתם על ערי יוון והיו מפורסמים במשמעת הברזל ובצבאם החזק. ספרטה לא שלטה על היוונים, אך רובם ככולם, הכירו בעליונותה הצבאית. בין פולייס מן המדרגה השנייה אפשר למנות את אתונה ותבאי ואחריהם את כל היתר.
עד המרד האיוני

במהלך המאה השביעית לפנה"ס עלתה ספרטה ככוח המוביל ביוון מהבחינה הצבאית והמדינית. בשנת 555 לפנה"ס לערך הקימה ספרטה את הליגה הפלופונסית. כאשר פנה אריסטגורס ממילטוס לעזרת הספרטנים במהלך המרד נגד פרס הוא טען כנגד מלכם של הספרטנים קלאומנס הראשון "שהרי אתם עומדים בראש יוון". לעמידה זאת "בראש יוון" לא הייתה משמעות רבה: ספרטה תהיה הראשונה אליה יפנו היוונים לבקשת עזרה מעצם כוחה הצבאי, אך לא כדי לקבל גושפנקה רשמית. הספרטנים התרכזו בענייניהם בתוך פלופונסוס ולא הרבו להתערב בנעשה מחוצה לו. לפי תפישת עולמם, על ספרטה לשלוט שליטה הדוקה ביותר על השטח הקרוב אליה - שליטה באמצעות שעבוד. על "המעגל השני" של הערים, אשר גבולותיו (בערך) הן הפלופונסוס, העדיפה ספרטה "לשלוט" באמצעות השפעה, ומכאן נבעה תפישתה "כמנהיגת יוון". בתקופה זו, הייתה ספרטה נתונה במאבקים נגד ארקאדיה וארגוס שהיו שכנותיה הקרובות. מצב זה לא היה ייחודי לספרטה - מאבקים מקומיים בין ערים היו מקובלים ביוון. גם ספרטה וגם שאר הערים היוניות לא חרגו בדרך כלל מטווח המעגל הקרוב להן.
גם תחום ההתעניינות של אתונה היה מוגבל ביותר. עד סוף ימיו של פיסיסטראטוס, לא התעניינה אתונה בנעשה מעבר למעגל הגאוגרפי הקרוב לה. מהדחתה של הטיראניה וקבלת הדמוקרטיה עלתה אתונה על דרך חדשה. מלבד עליית העוצמה הימית, הביאה התפתחות הדמוקרטיה גם לשוני מהותי בתפישת העולם של האתונאים. האתונאים, בניגוד לשאר היונים, הפסיקו להיות "מרוכזים בעצמם" והתחילו להסתכל לטווח יותר רחוק - לגורמים רחוקים המשפיעים על כלכלתם: התחרות עם הפיניקים, "הזחילה" של האימפריה הפרסית המאיימת על עצמאותם ועוד.
האתונאים, שלא כמו הספרטנים, הסכימו לעזור למרד האיוני מתוך ניסיון לבלום את האימפריה הפרסית וראו בהשתתפותם מעין מכה מקדימה לאימפריה הפרסית המתפשטת מערבה, כפי שנוכחו האתונאים מתפיסת תראקיה על ידי הפרסים בזמן מסעם נגד הסקיתים (512 לפנה"ס).
מכישלון המרד האיוני ועד להקמת הליגה האטית דלית

המרד האיוני נכשל, ובו התכוון דריווש להשתמש כעילה להשתלטות על יוון - הוא שלח ליוון שליחים להציע תנאי כניעה. אתונה וספרטה לא התרגשו למראה השליחים ואף החליטו לרצוח אותם, מעשה שבעת העתיקה כמוהו כהכרזת מלחמה.
ספרטה, בשלב זה, עדיין הייתה מהוססת במידת מה. לבקשת הסיוע (הטבעית) של אתונה לבלימת מסעו של דריווש (490 לפנה"ס) נענתה ספרטה בחיוב. הספרטנים שלחו כוח משלוח גדול שכלל כ-2,000 הופליטים - כוח גדול מאוד במונחי התקופה. הספרטנים לא יצאו לדרך מיד, אלא התעכבו כ-10 ימים על מנת לציין אירוע דתי. היסטוריונים רבים טוענים שהאירוע הדתי שימש להם תירוץ נח שלא לשלוח את כוח המשלוח בזמן ובכך להתחמק מהבטחת העזרה לאתונה. אף על פי שהסיוע הספרטני לא הגיע בזמן, הצליחו האתונאים להדוף את הנחיתה הפרסית על אדמת יוון, במה שנודע כקרב מרתון. עם זאת, כוח המשלוח הספרטני נחשב מספיק חזק על מנת לשחרר את אתונה ממצור פרסי במקרה של תבוסה.
הספרטנים, שלא הספיקו להשתתף בקרב, סרקו את גופות המתים והתברר להם גודל הסכנה המרחפת עליהם. 10 שנים מאוחר יותר, לא היו תירוצים לספרטה והם נלחמו במלוא כוחם נגד הצל שבא מהמזרח. ביוזמתה של ספרטה התכנסה הברית ההלנית. בברית זו עמדו ספרטה ואתונה זו לצד זו: ספרטה כמנהיגת יוון, ואתונה כבעלת הכוח הימי המשמעותי שלה. מעשי הגבורה של כל אחד מהצדדים נתפסו בהערצה על ידי הצד השני - עמידת הגבורה הספרטנית בתרמופילאי וניהול הקרב של אתונה בסלמיס. שיתוף הפעולה הגיע לשיאו בקרבות פלטאיה ומיקאלה, קרבות בהן שילוב העצמה של שתי הערים הביא לתבוסתה של פרס. לאחר הבסת הפלישה הפרסית, המשיך שיתוף הפעולה האתונאי-ספרטני על מנת להדוף את הפרסים ולשחרר את אחיהם המשועבדים באסיה הקטנה, אולם לאחר שהוסר האיום מעל יוון, הובילו ההבדלים בתפישת העולם של אתונה וספרטה לאט אך בבטחה לקראת פיזור הברית ביניהן.
הסימן הראשון לשינוי ביחסה של אתונה לספרטה היה "הדחתה" מהפיקוד על כוחות יוון. הסיפור שמוסר פלוטרכוס על חמדנותו של המפקד הספרטני נשמע כרכילות היסטורית ותו לא. הסיבה שנראית יותר הגיונית, היא שהקו המסורתי של ספרטה שבו לא פסקה מלנקוט, קו שאומר שלאחר שהוסרה הסכנה העיקרית אין טעם להמשיך ולהעסיק צבא ספרטני הרחק מספרטה - לא התאים לאתונה, שריסוק האחיזה הפרסית בים האגאי ובמזרח הים התיכון היה חיוני להתפתחותה. האתונאים לפיכך, המשיכו את המרדף אחרי הכוחות הפרסיים הנסוגים, ואילו הספרטנים שעניינם במלחמה תם למעשה פרשו יחד עם שאר ערי הפלפונסוס מהברית ההלנית.
מהקמת הברית האטית דלית ועד לפרוץ המלחמה

תמיסטוקלס היה בין המדינאים הבכירים של אתונה. הוא צפה מראש את הסכנה הפרסית ואף את המאבק האפשרי מול ספרטה. הוא היה למעשה אבי הצי האתונאי, כאשר ביוזמתו הופנו 200 טאלאנטים שנוספו לקופתה של אתונה אחרי גילוי מרבצי כסף חדשים באטיקה לצי. 200 טאלנטים היו בערך מחצית מתקציבה השנתי של אתונה באותה תקופה. כמו כן, דאג תמיסטוקלס לביצור פיראוס ואתונה גופה.
מהליגה האטית-דלית שהוקמה כתוצאה מזהות האינטרסים שנשארה בין אתונה לבין הערים האיוניות והאיים הסמוכים, התפתחה עד מהרה אתונה כאימפריה. תוך התפתחות האימפריה החלה אתונה לנצל באופן ברור את בעלות בריתה.  הניצול של בעלות הברית, איסור יציאה מהברית ואף זריעת התנחלויות (קלרוכויות) על אדמתן של בעלות ברית סוררות היא אחד ההבדלים העיקרים בין אתונה לספרטה.
מכאן נבעה פעילותו של תמיסטוקלס כנגד ספרטה. הוא האמין שספרטה היא האיום הגדול על גידול כוחה של אתונה, ולא פרס שכבר הובסה. מקור עוינותו של תמיסטוקלס כלפי ספרטה אינו ברור, שהרי האחרונה הקפידה להגביל את תחום השפעתה הישירה לפלופונסוס ולא התערבה בנעשה מחוצה לו. ככל הנראה, לקה המדינאי הוותיק בכשל לוגי המכונה "פרספקטיבה אגוצנטרית". זו תופעה מאוד נפוצה המוכרת על ידי הפסיכולוגיה: מדובר בהנחה בסיסית של אנשים שהזולת חושב באותה צורה. תמיסטוקלס האמין שגם הספרטנים היו מעוניינים בשלטון ביוון לשם ניצולה הכלכלי - בדיוק כמו האתונאים (בשלב מאוחר יותר ההנחה הזו מקובלת ביותר בקרב האתונאים, אך בשלב זה היא הייתה נחלתם של מתי מעט). כתוצאה מכך עשה תמיסטוקלס ניסיונות להחלשת כוחה של ספרטה. הוא פעל בפלפונסוס על מנת להגביר את הלחץ על ספרטה מצד אויבותיה הטבעיות - ארגוס, ארקאדיה, ואליס (471? לפנה"ס). ספרטה בתגובה הבטיחה סיוע לתאסוס במרידתה נגד אתונה (465 לפנה"ס), אולם גם בשל היותה עסוקה במלחמה באיתומי וכן בשל היות תאסוס מחוץ לטווח "המסורתי" של ספרטה נשארה הבטחה זו "על הנייר" בלבד.
מעשי האתונאים התחילו ליצור עוינות ספרטנית והם דחו את עזרת אתונה שהוצעה להם במלחמתם בהלוטים. אתונה כרתה ברית עם ארגוס (462/1 לפנה"ס), האויבת המרה ביותר של ספרטה, ומיד לאחר מכן כרתה אתונה בריתות עם יתרת היוונים העוינים לספרטה - תסאליה, ארקאדיה ואליס. מהלכים אלה דחקו את ספרטה לעמדה עוינת לאתונה, אך למרות כל זאת טרם גלשה העוינות למלחמה גלויה. אתונה המשיכה במדיניותה המתגרה כלפי ספרטה - כרתה ברית עם מגארה, ניהלה שורה של מלחמות נגד בעלות בריתה של ספרטה, בהן קורינתוס ואיגיינה (459 לפנה"ס) ואף תיגברה את ארגוס בהתקפה על ספרטה עצמה.
המלחמה הפלופונסית הראשונה

המלחמה נמשכה ללא הכרעה עד 451 לפנה"ס, אז השתנה מאזן הכוחות באופן דרסטי עקב הגעת ספרטה להסדר עם ארגוס. מחשש לתגובה ספרטנית רחבת היקף, מיהרה אתונה להסכים להפסקת מעשי האיבה. המלחמה הפלופונסית הראשונה הסתיימה ללא הכרעה, אולם היא שינתה לחלוטין את מערכת היחסים בין אתונה לספרטה: ספרטה איבדה את האמון שהיה לה באתונה, שהתחלף בשנאה ובחשד. האתונאים הבינו את ההתקפה הספרטנית עליהם כסימן לצדקת הנחתם המקורית בדבר שאיפות ההתפשטות של ספרטה - זו למעשה נבואה שהגשימה את עצמה. מכאן ואילך האמין הרוב המוחלט של אזרחי אתונה כי אכן ספרטה היא האיום העיקרי על אתונה.
במצב יחסים זה התמוטטות השלום הייתה רק עניין של זמן. בשנת 441 לפנה"ס שוב הפגינה אתונה את מדיניות הניצול שלה וכבשה את סאמוס, שניסתה לצאת מהברית האטית דלית. האתונאים היו מודעים היטב לעובדה שהתקפה זו הייתה הפרה בוטה של ההסכם עם ספרטה, שחייב כיבוד של המצב המדיני הקיים. בלחצה של קורינתוס, בעלת ברית חשובה, נמנעה ספרטה מלהגיב על הפרת החוזה. גם העובדה שאתונה פגעה בפוליס מהברית האטית-דלית השפיעה על החלטת ספרטה. לאחר שכיבוש סאמוס עבר בשקט, המשיכה אתונה בהתגרויות והתקיפה את קורינתוס, חברה חשובה בליגה הפלופונסית. התנגשות זו אירעה באפידאמנוס (435-433 לפנה"ס) ובפוטידאה (432 לפנה"ס). זה היה, מבחינתה של ספרטה, קאזוס בלי.
המלחמה הפלופונסית השנייה

פריקלס היה בטוח לחלוטין ביכולתה של אתונה לנצח את ספרטה וכמוהו רוב האתונאים. כאשר ספרטה עשתה ניסיון אחרון למנוע את המלחמה ושלחה לאתונה את מליספוס, כלל לא הרשו לו האתונאים לדבר בפני האקלסיה.
פרוץ המלחמה הפלופונסית השנייה (431 לפנה"ס) לא שינה את מערכת היחסים בין אתונה לבין ספרטה. האתונאים המשיכו להאמין עד לכניעתם בכוונת ספרטה לשעבדם והמשיכו במלחמה גם כאשר סיכויהם לנצח בה היו קלושים. הספרטנים חששו מאיבוד השליטה בפלופונסוס (הם לא חששו שאתונה רוצה בהכנעתם) ולכן הם ניהלו מלחמת הגנה מוגבלת, ולכן גם פנו לאתונה בהצעות שלום חוזרות ונשנות. מכאן גם נבעה הטקטיקה המוטעית של התקפות על אטיקה גופא והגנה על הפלפונסוס. רק כאשר התחילה ספרטה לפעול כנגד מוקדי כוחה האמיתיים של אתונה - הברית האטית-דלית והאינטרסים האתונאיים בתראקיה וכאלקיס, נאלצה אתונה לחתום על שלום ניקיאס (421 לפנה"ס). גם חוזה שלום זה לא כובד.
היחסים בין ספרטה ואתונה לא השתנו במשך כל התקופה הזו. מה שכן השתנה היה שהספרטנים הבינו את טעותם: שאתונה אינה מתכוונת להרפות מהם, ומהי הדרך הנכונה להתגונן. הטעויות שביצעה אתונה משלב זה ואילך רק החישו את סופה. גם אחרי כל האסונות שהביאו על עצמם, ובמיוחד תוצאות המסע לסיציליה (413/5 לפנה"ס), וכאשר עמדה על עברי פי פחת, עדיין סירבה אתונה להצעות השלום הנדיבות של ספרטה (410 ו-406 לפנה"ס). אתונה נכנעה בשנת 404 לפנה"ס. אולם ספרטה מנעה את החרבתה על ידי שאר חברות הברית הפלופונסית, דרישה שבאה בעיקר מכיוונה של אויבתה הוותיקה של אתונה - תבאי.
ראו גם

הטקטיקה והאסטרטגיה היוונית
לקריאה נוספת

משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, 1984, עמ' 295-235 (הספר בקטלוג ULI)
ה. א. ל. פישר, "אתונה וספרטה", דברי ימי אירופה, כרך א, הוצאת מסדה, עמ' 48–56
אלכסנדר פוקס, אתונה בימי גדולתה, מוסד ביאליק, 1975, עמ' 63-37
ביאורים

↑  צורת רבים של פוליס
הערות שוליים

↑  הרודוטוס ה' 49
↑  אתונה נלחמה נגד מגארה באותה תקופה, מלחמה בה זכה פייסיסטראטוס לראשונה בתהילתו
↑  לשם השוואה, לקרב פלטאיה החשוב בהרבה שלחה ספרטה רק 5,000 הופליטים
↑  אריסטידס, כ"ג
↑  פרופ' בדיאן במאמר "פריקלס המדינאי": "אבל בימי הנוהג העתיק היה השלטון רב תהילה ומטרה ראויה לכל אריסטוקרט. הניצול הכלכלי היה מעשה שפל, מעשה של בצע כסף". האוליגרכים והאריסטוקרטים, לדבריו, "ראו את האימפריה כמושג של כח וכיבוש, ולא כמושג של ניצול"
יודנריין

בית הכנסת בבידגושץ'. ועליו כתובת בגרמנית: "עיר זו חופשייה מיהודים". ספטמבר 1939.
מפה של המדינות הבלטיות בה אסטוניה מתוארת כ"חופשייה מיהודים".
"נקי מיהודים" (בגרמנית: יוּדֶנרָיין - Judenrein) או "חופשי מיהודים" (יוּדֶנפרָיי - Judenfrei) היה מונח נאצי, שבא לציין במהלך השואה אזור ללא יהודים.
מקומות שהוגדרו "נקיים מיהודים"

מפעלים, כפרים, ערים, ואזורים הוכרזו כ"נקיים מיהודים" לאחר שטוהרו אתנית מיהודים.
מספר דוגמאות למקומות שהוגדרו "נקיים מיהודים":
גלנהאוזן – קיבלה את התואר ב-1 בנובמבר 1938, על ידי העיתונות, לאחר שבית הכנסת בעיר נסגר והיהודים המקומיים נאלצו לעזוב את העיר.
בידגושץ' – דווחה בדצמבר 1939.
אלזס – דווחה ביולי 1940 על ידי רוברט היינריך וגנר
לוקסמבורג לוקסמבורג – דווחה על ידי העיתונות ב-17 באוקטובר 1941.
המדינה העצמאית של קרואטיה
אסטוניה אסטוניה – דווחה בועידת ואנזה ב-20 בינואר 1942.
בלגרד וסרביה – אוגוסט 1942.
וינה – דווחה על ידי אלויס ברונר ב-9 באוקטובר 1942.
גליציה - דווחה על ידי קצין האס אס פריץ קצמן בדוח למפקדו ב-30 ביוני 1943.
ברלין 19 במאי 1943.
ארלנגן הוכרזה בשנת 1944.
לקריאה נוספת

איתמר לוין, לקסיקון השואה, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 2005.
הערות שוליים

↑  Commémoration de la Shoah au Luxembourg (בצרפתית)
↑  The Destruction of Estonian Jewry, Museum of Tolerance Multimedia Learning Center (באנגלית)
↑  Serbia's Secret War: Propaganda and the Deceit of History, p. 83 (באנגלית)
↑  מתוך הדוח של פריץ קצמן (באנגלית)
↑  Tageseinträge für 19. Mai 1943, chroniknet (בגרמנית)
מיטל

ערך זה עוסק ביישוב קהילתי בהקמה בהר הגלבוע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
מיטל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק המעיינות
גובה ממוצע: ‎525‏ מטר
תאריך ייסוד: 2020
סוג יישוב: יישוב קהילתי

טקס הנחת אבן פינה
מיטל הוא יישוב קהילתי בהקמה הנמצא על הר הגלבוע, בסמוך לכפר השיקומי מלכישוע ולקיבוץ מירב. התכנון הוא שמיטל יהיה יישוב מעורב שיכיל משפחות של חילונים ודתיים.
תוכנית היישוב מאפשרת בנייה של כ-270 יחידות דיור. ההערכה היא שעד 2024 ייכנסו המשפחות הראשונות לבתי הקבע ביישוב. היישוב החדש יאכלס בתחילה כ-30 משפחות ובעתיד צפוי להתרחב ולהכיל כ-270 משפחות.
היסטוריה

כבר מ-2006 היו מספר תוכניות להקמת יישוב חדש בהר הגלבוע, אך ההצעות נדחו והוסרו בעקבות ההתנגדות והביקורת של ארגוני איכות הסביבה וחשש לפגיעה בסביבה של האזור עליו היה אמור לקום היישוב מיטל. עם זאת, התוכנית האחרונה להקמת היישוב יצאה לפועל, לאחר יוזמה משותפת של שר החקלאות ופיתוח הכפר, אורי אריאל, מועצה אזורית עמק המעיינות וקרן קיימת לישראל. היישוב מוקם בסיוע משרד הבינוי והשיכון, החטיבה להתיישבות, תנועת מיתרים ורשת קהילות מעורבות בישראל.
ביולי 2020 עלו ארבע משפחות למתחם קראווילות שהוקם בעבורן סמוך לאתר שבו מתוכנן בית הקבע שלהן.
ראו גם

שלפים
הערות שוליים

↑  מיטל, באתר האתר הרשמי של תנועת מיתרים(הקישור אינו פעיל)
↑  עוזי דיין ואליק רון, מי צריך יישוב חדש בגלבוע?, באתר ynet, 27 ביוני 2006
↑  יישוב חדש קם ברכס הגלבוע, וייתכן והוא הפתרון לקיטוב בחברה הישראלית, באתר וואלה, 15 באוגוסט 2020
↑    יאיר קראוס, ‏יישוב קהילתי חדש בגלבוע, דתי־חילוני: מיטל, בעיתון מקור ראשון, 19 ביולי 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הכניסה ליישוב מיטל, מרץ 2023
המפקח הכללי של הבונדסוור

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  קרסטן ברויאר
 תאריך כניסה לתפקיד:  17 במרץ 2023
 דרכי מינוי:  בידי שר ההגנה הפדרלי
 תחום שיפוט:  גרמניה גרמניה
 כפוף:  לשר ההגנה הפדרלי
 דרגה:   גנרל או    אדמירל
 מושב המשרה:  בנדלרבלוק, ברלין
 ייסוד המשרה:  1 ביוני 1957
 איוש ראשון:  אדולף הויזינגר
 אתר המפקח הכללי
 
המפקח הכללי של הבונדסוור (בגרמנית: Generalinspekteur der Bundeswehr או בראשי תיבות GenInspBw) הוא הדרג הפיקודי העליון בבונדסוור. המפקח הכללי ממונה בידי שר ההגנה הפדרלי והוא היועץ הצבאי הישיר של ממשלת גרמניה. מקביל לתפקיד הרמטכ"ל בצה"ל.
המפקח הכללי הוא הקצין היחיד בצבא בדרגת גנרל (ארבעה כוכבים) או אדמירל. בימות שלום כפוף המפקח הכללי לשר ההגנה, ובימות מלחמה הוא כפוף לקנצלר גרמניה. למפקח הכללי כפופים שלושת המפקחים של שלוש זרועות הבונדסוור: מפקח הצבא, מפקח הלופטוואפה ומפקח הדויטשה מרינה, וכן מפקח שירות התמיכה המשותף ומפקח השירות הרפואי המשותף.
מטה המפקח הכללי נמצא בבנדלרבלוק שבברלין. המפקח הכללי הנוכחי הוא קרסטן ברויאר, שנכנס לתפקידו ב-17 במרץ 2023.
רשימת המפקחים הכלליים

| דיוקן | שם | זרוע | תחילת כהונה | סיום כהונה | שר הביטחון הממנה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | אדולף הויזינגר |  כוחות היבשה של הבונדסוור | 1 ביוני 1957 | 31 במרץ 1961 | פרנץ יוזף שטראוס |
|  | פרידריך פוירטש | כוחות היבשה של הבונדסוור | 31 במרץ 1961 | 31 בדצמבר 1963 | פרנץ יוזף שטראוס |
|  | היינריך טרטנר | כוחות היבשה של הבונדסוור | 31 בדצמבר 1963 | 25 באוגוסט 1966 | קאי-אובה פון האסל |
|  | אולריך דה מזייר | כוחות היבשה של הבונדסוור | 25 באוגוסט 1966 | 31 במרץ 1972 | קאי-אובה פון האסל |
|  | ארמין צימרמן |  דויטשה מרינה | 31 במרץ 1972 | 30 בנובמבר 1976 | גאורג לבר |
|  | הראלד ווסט |  לופטוואפה | 30 בנובמבר 1976 | 11 בדצמבר 1978 | גאורג לבר |
|  | יורגן ברנדט |  כוחות היבשה של הבונדסוור | 11 בדצמבר 1978 | 31 במרץ 1983 | הנס אפל |
|  | וולפגנג אלטנבורג |  כוחות היבשה של הבונדסוור | 31 במרץ 1983 | 30 בספטמבר 1986 | מנפרד ורנר |
|  | דיטר ולרסהוף |  דויטשה מרינה | 30 בספטמבר 1986 | 30 בספטמבר 1991 | מנפרד ורנר |
|  | קלאוס נאומן | כוחות היבשה של הבונדסוור | 30 בספטמבר 1991 | 8 בפברואר 1996 | פולקר רוהה |
|  | הארטמוט בגר |  כוחות היבשה של הבונדסוור | 8 בפברואר 1996 | 31 במרץ 1999 | פולקר ריהה |
|  | הנס-פטר פון קירכבאך | כוחות היבשה של הבונדסוור | 31 במרץ 1999 | 30 ביוני 2000 | רודולף שרפינג |
|  | הראלד קויאט |  לופטוואפה | 30 ביוני 2000 | 30 ביוני 2002 | רודולף שרפינג |
|  | וולפגנג שניידרהאן |  כוחות היבשה של הבונדסוור | 30 ביוני 2002 | 26 בנובמבר 2009 | רודולף שרפינג |
|  | יוהאן-גאורג דורה (ממלא מקום) |  לופטוואפה | 26 בנובמבר 2009 | 21 בינואר 2010 | קרל-תיאודור צו גוטנברג |
|  | פולקר ויקר |  כוחות היבשה של הבונדסוור | 21 בינואר 2010 | 19 באפריל 2018 | קרל-תיאודור צו גוטנברג |
|  | אברהרד צורן |  כוחות היבשה של הבונדסוור | 19 באפריל 2018 | 17 במרץ 2023 | אורסולה פון דר ליין |
|  | קרסטן ברויאר |  כוחות היבשה של הבונדסוור | 17 במרץ 2023 | מכהן | בוריס פיסטוריוס |
סקי נורדי משולב

סקי נורדי משולב (באנגלית: Nordic Combined) הוא ענף ספורט חורף ממשפחת הסקי הנורדי. זהו ענף שמשלב בין שני הענפים האחרים של הסקי הנורדי, קפיצות סקי וסקי למרחקים (קרוס קאנטרי). זהו שילוב ייחודי מאחר שהוא משלב ניגודים - בעוד שגולש הקרוס קאנטרי הוא אדם שרירי ומאסיבי עם יכולת אירובית גבוהה, קופץ הסקי הוא אדם קל משקל במיוחד עם יכולת ניתור גבוהה. ספורטאי הסקי הנורדי המשולב צריכים למצוא את השילוב הנכון בין קלילות למאסה על מנת להצליח. רבים מהעוסקים בענף הזה התחילו את דרכם באחד משני המקצועות הכלולים בו. זהו ספורט פחות פופולרי מקפיצות הסקי או מקרוס קאנטרי אולם בשנים האחרונות בהחלט יש עליה בפופולריות שלו. עיקר הפופולריות של הספורט מרוכזת בנורווגיה, בפינלנד, בגרמניה, באוסטריה, בצרפת, ביפן ובארצות הברית.
תחרויות הגביע העולמי של הסקי הנורדי המשולב מאורגנות על ידי פדרציית הסקי הבינלאומית. עדיין אין תחרויות רשמיות לנשים בענף זה.
היסטוריה

גם מקורו של הסקי הנורדי המשולב הוא בנורווגיה. התחרות הראשונה התקיימה באוסלו ב-1892 בפסטיבל הסקי של הולמקולן. הענף הזה נכלל לראשונה באולימפיאדת החורף ב-1924 ושנה מאוחר יותר נערכה לראשונה אליפות העולם.
עד שנות ה-60 התחרו הספורטאים במרוצי סקי תחילה ואחר כך התחרו בקפיצות סקי. הסדר שונה לאחר שהפרשי הניקוד שנוצרו אחרי מרוצי הסקי הפכו להיות בלתי סגירים עבור קופצי הסקי. השינוי המהותי חל בשנת 1988 כאשר תחרויות מרוצי הסקי החלו להתקיים לפי שיטת גונדרסן, שבבסיסה תורגם הניקוד של תחרות קפיצות הסקי לשניות הפרש במרוצי הסקי, וכך הפך המרוץ ליותר אטרקטיבי עבור קהל הצופים והעלה את הפופולריות של הענף. כמו כן, באותה שנה נכנסה התחרות הקבוצתית לתחרות האולימפית. תחרויות הספרינט הופיעו באליפויות העולם החל משנת 1999 ובתוכנית האולימפית החל משנת 2002. החל משנת 2008 אוחדו תחרות גונדרסן הקלאסית ותחרות הספרינט לתחרות אחת שנקראת Gundersen וכוללת מאפיינים של שני סוגי התחרויות. החל משנת 2009 נוספה תחרות Mass Start לתוכנית אליפויות העולם.
סוגי התחרויות

נכון להיום קיימים 4 סוגי תחרויות מרכזיים:
Gundersen - תחרות שמתחילה עם סיבוב אחד של קפיצות סקי. לאחר מכן תוצאות קפיצות הסקי מתורגמות לשניות הפרש והספורטאים רצים 10 ק"מ קרוס קאנטרי שבסופם מי שחוצה את קו הסיום ראשון, הוא המנצח. באליפויות העולם ובמשחקים אולימפיים מתקיימים שני ענפים של גונדרסן הזהים במתכונתם ונבדלים בכך שבאחד מהתחרויות קופצים מגבעה בינונית בעוד שבתחרות השנייה קופצים מגבעה גדולה.
תחרות קבוצתית - בכל קבוצה יש ארבעה ספורטאים. בתחילה כל משתתף קופץ קפיצת סקי אחת ולאחר מכן מתורגמות התוצאות של הקבוצה לשניות הפרש ומתקיים מרוץ שליחים למרחק 5X4 ק"מ, הספורטאי האחרון של קבוצה כלשהי שחוצה את קו הסיום ראשון, קבוצתו היא המנצחת בתחרות.
ספרינט קבוצתי - בכל קבוצה יש שני ספורטאים. בתחילה כל משתתף קופץ קפיצת סקי אחת והתוצאות מתורגמות לשניות הפרש. לאחר מכן מתקיים מרוץ סקי למרחק 15 ק"מ כאשר שני הספורטאים עושים סיבובים של 1.5 ק"מ לסירוגין כאשר גולש אחד מבצע סיבוב והשני נח. סך הכול כל אחד מהספורטאים עושה 5 סיבובים של 1.5 ק"מ. המעבר החד בין פעילות אירובית בעצימות גבוהה למנוחה ולהפך הופכת את התחרות לקשה ומאתגרת במיוחד. תחרות זו התקיימה לראשונה באליפות העולם בשנת 2013 אך טרם נכנסה לתוכנית האולימפית.
Penalty Race - תחרות אישית הדומה במתכונתה לתחרות האישית הרגילה (גונדרסן) אך במקום לתרגם את קפיצות הסקי לשניות הפרש, צריכים הגולשים לעשות "לולאות עונש" של 150 מטר (הזהה לזו הנהוגה בביאתלון בהתאם למרחק מהקופץ המוביל. סך הכול מקבלים הגולשים בין 0 ל-4 לולאות עונש (אלה שקפצו קצר מדי נפסלים כבר אחרי שלב קפיצות הסקי) כשהחלוקה כמה לולאות לעשות אחרי כל סיבוב גלישה נתונה בידיו של הספורטאי ובלבד שעשה את כולן לפני היציאה לסיבוב האחרון. תחרות זו הונהגה בגביע העולם החל מעונת 2011–2012 ונכון ל-2013, היא עדיין נמצאת בשלבי ניסוי.
עד שנת 2008 הייתה קיימת תחרות Sprint שכללה סיבוב אחד של קפיצות סקי ולאחר מכן 7.5 קילומטר קרוס קאונטרי. תחרות ה – Gundersen כללה עד אז 2 קפיצות סקי ומרוץ סקי של 15 ק"מ. בשנת 2008 אוחדו שתי התחרויות לתחרות Gundersen המבוססת על תחרות הספרינט תוך הארכת מרחק הגלישה מ-7.5 ק"מ ל-10 ק"מ. כמו כן הייתה קיימת תחרות Mass Start בה הספורטאים היו מזנקים תחילה ביחד למירוץ 10 ק"מ ולאחר מכן קופצים 2 קפיצות סקי. תחרות זו התקיימה בפעם הראשונה והיחידה באליפות העולם של 2009 אך היא בוטלה מאז ולא מתקיימת בשום מסגרת רשמית.
מהלך התחרות

השלב הראשון של התחרות, שלב קפיצות הסקי דומה מאוד לקפיצות הסקי הקלאסיות, אלא שבנורדי המשולב אין מוקדמות וכל הספורטאים יזכו להשתתף בתחרות כולה. שלב קפיצות הסקי בתחרות קובע בעצם את סדר הזינוק בקרוס קאנטרי, ואת הפרשי הזמן ביניהם יוזנקו הגולשים, מה שמעניק יתרון לספורטאים שהשיגו תוצאות טובות יותר בשלב קפיצות הסקי. הניקוד בקפיצות הסקי נקבע משקלול של נקודות מרחק וציון הביצוע (לפרטים אודות שיטת הניקוד ראו ערך קפיצות סקי). לאחר ששוקלל מספר הנקודות של כל ספורטאי, מחשבים את הפרש הזמנים כאשר כל נקודה פיגור מהמנצח בקפיצות הסקי שווה 4 שניות. לדוגמה, אם המנצח בשלב קפיצות הסקי השיג 140 נקודות, והגולש שבמקום השני שהשיג 135 נקודות הוא יזנק 20 שניות אחרי המנצח. הראשון שחוצה את קו הסיום במרוץ הקרוס קאנטרי מוכרז כמנצח המרוץ. בתחרות הקבוצתית כל נקודה פיגור מהקבוצה המנצחת בקפיצת סקי שווה 1.33 שניות פיגור בקרוס קאנטרי.
בגלל השוני הרב בין שתי התחרויות המרכיבות את הענף, אין ספורטאים שטובים באותה מידה גם בקפיצות סקי וגם במרוצי הסקי. לרוב, לספורטאי מהיר אך קופץ בינוני יש יתרון על פני קופץ טוב וגולש סקי בינוני וזאת עקב היותו של מרוץ הסקי השלב המכריע את התחרות. לכן גולש סקי מהיר במיוחד שקופץ ברמה סבירה, הוא הספורטאי שמצליח להשיג את התוצאות הטובות ביותר בענף. למרות זאת ישנם קופצים טובים שמצליחים ליצור פער גדול מספיק מול גולשי קרוס קאנטרי טובים ולהחזיק מעמד עד קו הסיום, כשהבולט ביניהם הוא זוכה הגביע העולמי והאלוף האולימפי, הצרפתי ג'ייסון לאמי שפואי.