stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעבר איסראן

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  2,764 מ' 
 מדינה:  צרפת 
 מיקום:  ואל ד'יזר, צרפתצרפת
 רכס הרים:  האלפים הגראיים, Vanoise massif 
 קואורדינטות:  45°25′01″N 7°01′51″E﻿ / ﻿45.416944444444°N 7.0308333333333°E﻿ / 45.416944444444; 7.0308333333333
  (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי איסראן(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי איסראן
 
שיא המעבר
מעבר איסראן (צרפתית: Col de l'Iseran) הוא מעבר הרים בגובה 2770 מטרים. איסראן הוא מעבר ההרים הגבוה ביותר בצרפת, והגבוה ביותר בהרי האלפים בעל דרך סלולה. המעבר ממוקם באזור האלפים המערביים בקרבת הכפר ואל דיזר, אזור חבל סבואה, צרפת. עקב גובהו הרב, המעבר פתוח לתנועה בחודשי הקיץ בלבד.
מעבר איסראן החל את דרכו במהלך המאה ה-17 כשביל פרדות אשר שימש להובלת גבינות לשווקים בפיימונטה דרך מעבר מון סני. בשנת 1912 הוחלט להפוך אותו לדרך סלולה. העבודה החלה בשנת 1929 כאשר 600 פועלים סללו 29 קילומטרים, והסתיימה בשנת 1937. חנוכת המעבר נערכה בנוכחות הנשיא אלבר לברן. בשנת 1939 נבנתה גם כנסייה בסמוך לשיא המעבר.
אורכו הכולל של מעבר איסראן הוא 48 קילומטר וכולל בתוכו שינוי גובה של 1955 מטרים בשיפוע ממוצע של 4.1%. מכיוון צפון, בחלקו האחרון, בעלייה מואל דיזר הנמשכת 15 ק"מ השיפוע הממוצע עולה ל-6%. מכיוון דרום, בחלקו האחרון בעליה מבונבאל סור ארק, מגיע השיפוע לממוצע של 7.3% לאורך 13 קילומטר ובשיאו אף ליותר מ-10%.
מעבר איסראן שימש מספר פעמים כאתר רכיבה במסגרת הטור דה פראנס, לראשונה בשנת 1938, ולאחר מכן שש פעמים נוספות.
מה אם נתנשק

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
מה אם נתנשק הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן. השיר יצא לאור ב-19 בינואר 2013, כסינגל השני מתוך אלבומו השני של גושן, בין כל הרעשים, על ידי חברת התקליטים אן אם סי יונייטד.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי יועד נבו, בדומה לשאר שירי האלבום. השיר הוא בסגנון הפופ, המאפיין שירים נוספים מתוך האלבום.
הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי, שציין את השיר בחיוב והעניק לו שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה.
וידאו קליפ

טרם פורסם הווידאו קליפ המלא לשיר, העלה גושן לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר. האודיו מציג בתוכו את עטיפת הסינגל.
נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-13 מיליון.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2013)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2013)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2013)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2013)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2013)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2013)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2013)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2013)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 21 |  |
פרסים ומועמדויות

| פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- |
| טקס נבחרי הילדים | שיר השנה | מועמדות |
הערות שוליים

↑  נתן גושן - ומה אם נתנשק, באתר יוסמיוסיק, ‏2013-01-21
1 2  נתן גושן מה אם נתנשק Nathan Goshen, נבדק ב-2020-02-14
| נתן גושן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נתן גושן • בין כל הרעשים • דברי איתי יותר • שלושים • באתי לחלום |  |
| אלבומי פסקול | סיפור אחר |  |
| פילמוגרפיה | סיפור אחר |  |
| ערכים קשורים | יוניסל • NMC • טדי יזמות והפקות |  |
| נתן גושן - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| נתן גושן | "כל מה שיש לי" • "איפה את" • "גבולות הגיון" • "יודע" • "פנים אחרות" |  |
| בין כל הרעשים | "עוד" • "מה אם נתנשק" • "רץ לשום מקום" • "למרות הכל" |  |
| דברי איתי יותר | "סערה" • "דברי איתי יותר" • "Thinking About It (Let It Go)" |  |
| שלושים | "זה שלנו" • "חיכיתי" • "26" • "דור הסתלבט" |  |
| סיפור אחר | "סיפור אחר" |  |
| באתי לחלום | "באתי לחלום" • "מתגעגעת" • "חזרי אלי" • "נחכה לך" • "הכל פה יגמר" • "היום יהיה שמח" • "סופר נשימות" |  |
| סינגלים נוספים | "כחומר ביד היוצר" • "Home" • "חיים מאושרים" • "אשרי יושבי ביתך" • "שני ילדים בעולם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "הייתי כאן" • "מתחילים מחדש" |  |
מנהרה 4 בקו הרכבת המהיר לירושלים

| --- | --- |
פתח הכניסה למנהרה מתחת לכביש בכניסה לירושלים
פתח הכניסה למנהרה מתחת לכביש בכניסה לירושלים
 מידע כללי
 שימוש:  מנהרת רכבת
 מיקום ההתחלה:  בכניסה לירושלים
 מיקום הסוף:  תחנת הרכבת בנייני האומה
 בעלים:   רכבת ישראל
 הקמה ובנייה
 חברת בנייה:  כרייה: חופרי השרון מערכות: אלקטרה
 מידות
 רוחב:  14 עד 22 מטר מטר
 גובה:  22 מטר מטר
 מידע טכני
 מסלולים:  2
 מידע נוסף:  בשלבי איטום שונים
 קואורדינטות:  31°47′57″N 35°11′11″E﻿ / ﻿31.79917°N 35.18639°E﻿ / 31.79917; 35.18639
  (למפת ירושלים מוגדלת) מנהרה 4(למפת ירושלים רגילה) מנהרה 4(למפת הרי ירושלים רגילה) מנהרה 4(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מנהרה 4 he
 
מנהרה 4 היא המנהרה המזרחית ביותר מבין מנהרות מסילת ירושלים - גנות.
המנהרה שנכרתה בכניסה לירושלים היא בעלת מאפיינים ייחודיים מכמה היבטים והאתגרים הכרוכים בכרייתה היו משמעותיים. פתח הכניסה למנהרה ממוקם כ-2.5 מטר בלבד מתחת לשדרות בן-גוריון בכיוון הפונה אל עמק הארזים, והיא מסתיימת בקצה הרציפים של תחנת הרכבת ירושלים – יצחק נבון בעומק של כ-80 מטר מתחת לפני הקרקע.
גובה המנהרה כ-22 מטר ורוחבה משתנה בהתאם לצורך. בחלקה הצפוני הפונה לעמק הארזים היא נכרתה כמנהרה אחודה ברוחב 14 מטרים, בהמשך היא מתרחבת ל-22 מטרים במטרה לאפשר חיוג רכבות לפני הכניסה לתחנה ואז מתפצלת לשתי מנהרות (מכנסונים בשפת הפרויקט) שבהמשך כל אחת מהן מתרחבת ובהן מוקמו איי הרציפים של תחנת נבון.
מהמנהרה נכרו חמש מנהרות מילוט המובילות לשמורת ליפתא, מהן אחת שמשמשת גם כמנהרת גישה לכלי רכב.
הרכבת מכונה לדיפון סופי בקצה מנהרת הרציפים הצפונית
מכונה לדיפון סופי בקצה מנהרת הרציפים הדרומית
אחת ממנהרות המילוט המובילות לליפתא בעת הבנייה
מירב משולם-לוי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בדצמבר 1968  (בת 55)
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  סופרת   זמרת
 שפות היצירה:  עברית
 מספר צאצאים:  2
מירב משולם-לוי (נולדה ב-18 בדצמבר 1968) היא זמרת וסופרת ילדים, יוצרת ומלחינה ישראלית. יוצרת האלבום הכפול של שירי יום ולילה לילדים "יד קטנה". מופיעה בשירי ילדים בערוץ "הופ ילדות ישראלית" ובערוץ לולי.
ביוגרפיה

מירב משולם-לוי בוגרת האקדמיה למוזיקה והחוג לתורת הספרות הכללית באוניברסיטת תל אביב, בוגרת שיטת "חינוך מוזיקלי לטף". מנחה במגוון חוגי מוזיקה להורים, תינוקות ופעוטות ובגני ילדים.
חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים.
נשואה למיכאל לוי ואמא לשניים. מתגוררת בתל אביב.
ספריה

בעננים: שירים (תל אביב: ב' סער, 1981)
סוד האגם המלוח (בני ברק: ספרית פועלים, 2003)
האריה והשאגה (בני-ברק: ספרית פועלים, 2007)
עכברון המציל (בני-ברק: ספרית פועלים, 2009)
אבא, אתה עוד אוהב אותי? (ראשון לציון: ידיעות אחרונות, ספרי חמד, תל אביב: טל-מאי, 2018)
אבא, אפשר לשיר לך שיר? (ראשון לציון: ידיעות אחרונות, ספרי חמד, תל אביב: טל-מאי, 2021)
הערות שוליים

1 2  ארכיון מירב משולם לוי, באתר מרכזי דניאל
↑  מירב משולם לוי, באתר מרכז הספורט אוניברסיטת תל אביב
↑   פרסומי מירב משולם לוי, חשיבות המוזיקה והחינוך המוזיקלי לגיל הרך, באתר טוניקה
↑  רשימת חברים, באתר אגודת הסופרות והסופרים העבריים
↑  דנית צמית, שירים לילדות נבונות וסיפורים לילדים נבונים: ספרי ילדים חדשים, באתר ynet, 10 באוקטובר 2018;

  רוני אלדד, ‏פתח חדש לעולם: ספרים נהדרים לקוראים מתחילים, בעיתון מקור ראשון, 22 בנובמבר 2018
↑  תמר גור, אבא, אפשר לשיר לך שיר?, באתר של תמר גור, 8.6.2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296657205171  VIAF: 21243585   WorldCat (עם VIAF): 21243585
מייק מיטשל

| --- | --- |
מייק מיטשל 
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 בינואר 1956 אטלנטה שבג'ורג'יה
 פטירה:  9 ביוני 2011 (בגיל 55) סן אנטוניו, ארצות הברית 
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.01 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת אובורן
 דראפט:  בחירה מספר 15, 1978 קליבלנד קאבלירס
 קבוצות כשחקן
 1978–1981   1981–1987   1988–1990   1990   1990–1991  1991–1992  1992–1999 :  קליבלנד קאבלירס סן אנטוניו ספרס פילודורו ברשיה סן אנטוניו ספרס פילודורו נאפולי מכבי תל אביב פלקנסטרו רג'אנה
 הישגים כשחקן
 השתתפות במשחק האולסטאר (1981)
 
מייקל אנתוני "מייק" מיטשל (אנגלית: Michael Anthony "Mike" Mitchell;‏ 1 בינואר 1956 - 9 ביוני 2011) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA במשך 11 עונות, בין 1978 ל-1990.
ביוגרפיה

מיצ'ל נולד באטלנטה ושיחק באוניברסיטת אובורן. בשנת 1978 הוא נבחר בדראפט על ידי קליבלנד קאבלירס, אך שיחק במשך רוב הקריירה בשורות סן אנטוניו ספרס. במהלך קריירת ה-NBA שלו השיג ממוצעים של 19.8 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק. אחוזי הקליעה שלו מהשדה היו 49.3% ואחוזי הקליעה מקו העונשין 79.9%. מיצ'ל שיחק במשחק האולסטאר בעונת 1980/1981, והיה הקלע המוביל של סן אנטוניו בעונת 1984/1985, במהלכה קלע 22.2 נקודות בממוצע למשחק. בסך הכל קלע מיצ'ל 9,799 נקודות במדי סן אנטוניו.
משנת 1988, למעט תקופה קצרה בה חזר לסן אנטוניו בפלייאוף של 1990, שיחק מיצ'ל במספר קבוצות באירופה, בהן ברשיה, נאפולי ופלקנסטרו רג'אנה.
מייק מיצ'ל שיחק גם במכבי תל אביב בעונת 1991–1992 וזכה עמה באליפות המדינה. מיצ'ל קלע 384 נקודות באותה עונה במסגרת גביע אירופה לאלופות בכדורסל. באותה עונה הגיעה מכבי תל אביב לרבע גמר הטורניר. בתום העונה חזר מיצ'ל לאיטליה, שם שיחק מספר עונות נוספות עד שפרש מכדורסל בגיל 46.
לאחר פרישתו ממשחק עבד מיצ'ל כיועץ לנוער בסיכון בסן אנטוניו. בגיל 55 נפטר מייק מיצ'ל ממחלת הסרטן.
מדיניות השכנות האירופית

מדיניות השכנות האירופית (ENP):  חברות באיחוד האירופי  מועדות להצטרפות לאיחוד האירופי  שותפות המזרח (אנ') (EaP)  איחוד מדינות הים התיכון (UfM) (כולם מלבד לוב הם חברי UfM)  מדינות חברות ב-UfM שאינן מדינות ENP, חברות באיחוד האירופי, או משתתפות באג'נדת ההרחבה שלה
מדיניות השכנות האירופית (באנגלית: The European Neighbourhood Policy; בראשי תיבות: ENP) היא חלק ממדיניות יחסי החוץ של האיחוד האירופי, המאפשרת למדינות שכנות, שאינן צפויות להצטרף לאיחוד (לעת עתה) לקחת חלק באזור הסחר החופשי האירופי, על ידי הגברת אינטגרציה ושיתוף פעולה כלכלי פוליטי ותרבותי ביניהן ובין האיחוד, ומטרתה לקדם שלום, יציבות ושגשוג כלכלי באזור.
האיחוד האירופי מציע באמצעות תוכניות פעולה בין האיחוד ומדינת היעד, יחסים מועדפים - בין השאר, גישה חופשית לחלק או לכל שוקי האיחוד האירופי (מוצרי תעשייה, מוצרים חקלאיים וכולי), וסיוע כספי או טכני, זאת בתמורה להתחייבות לרפורמה בדמוקרטיה וזכויות אדם במדינה, בממשלה, בכלכלה ובנושאים אחרים המקיפים שינוי חיובי.
מדיניות זו חלה לגבי השכנות המידיות של האיחוד האירופי ביבשה ובים: אוקראינה, אזרבייג'ן, אלג'יריה, ארמניה, בלארוס, גאורגיה, ירדן, ישראל, לבנון, לוב, מולדובה, מצרים, מרוקו, סוריה, הרשות הפלסטינית ותוניסיה.
מדיניות השכנות האירופית מתקיימת בנפרד מתהליך ההרחבה – צירוף מדינות נוספות לאיחוד, ובמידה מסוימת היא אף הצעת תחליף לאפשרות ההצטרפות, שכן האיחוד מעוניין לשים גבול להרחבה. עם זאת, האיחוד משתדל להדגיש בהצהרותיו שאין במדיניות כדי לקבוע מראש, עבור השכנות האירופיות, כיצד היחסים ביניהן לאיחוד האירופי עשויים להתפתח בעתיד, בהתאם להוראות הקבועות באמנת ליסבון.
היסטוריה

עמדת המוצא המנחה את האיחוד ביחסיו עם מדינות האזור הדרומי של הים התיכון ומדינות המזרח התיכון מניחה כי קיימים קשרי גומלין בין ביטחון ויציבות באזור זה למציאות באירופה. מכאן, שייצוב ביטחוני, פוליטי, כלכלי וחברתי של אזור זה חיוני לצורך שמירה על יציבות וביטחון אירופה. הכרה זו היא שעמדה ביסוד ההסכמים הדו-צדדיים שנחתמו ברבות השנים בין האיחוד למדינות האזור ויוזמתן להקים בנובמבר 1995 את המסגרת שזכתה לשם תהליך ברצלונה, בה משתתפות כל חברות האיחוד והמדינות הים תיכונית שאינן חברות.
במרץ 2003 הכריזה לראשונה מועצת האיחוד על מדיניות השכנות האירופית (ENP) (שנקראה בתחילה "יוזמת אירופה המורחבת"; באנגלית: "Wider Europe") המתווה קו פעולה חדש ביחס למדינות השכנות לאיחוד האירופי. מדיניות זו מיועדת, באמצעות תוכניות הפעולה, להשלים את תהליך ברצלונה, ולהדק את שיתוף הפעולה בדרך להשגת היעד המקורי, הקמת אזור סחר חופשי אירופי -ים תיכוני.
המדינות הנכללות במדיניות זו הן אלה החברות בתהליך ברצלונה יחד עם מדינות מזרח אירופה שאינן צפויות להצטרף לאיחוד האירופי.
היעד המרכזי של התוכנית הוא להגיע למצב שבו היחסים בין המדינות השכנות לאיחוד האירופי יהיה זהה למצב היחסים השורר בין מדינות ה-EEA לבין האיחוד האירופי. מבחינה מעשית הכוונה היא להגיע להסכמים דו-צדדיים עם המדינות החברות בתהליך, שיאפשרו חופש מעבר של הון, שירותים, אנשים וסחורות; בנוסף, לחזק את שיתוף הפעולה בתחומים כמו אנרגיה, תחבורה, טלקומוניקציה ועוד.
במסגרת זו, סוכם על עריכת רפורמות מבניות שתכליתן הייתה ליצור צמיחה ומקומות עבודה מצד אחד, ולהביא לדמוקרטיזציה, פלורליזם פוליטי וקידום חירויות הפרט מצד שני. האינטרס של האיחוד האירופי הוא להיות מוקף במדינות יציבות ומשגשגות. תמיכה בהתפתחותן הפוליטית והכלכלית של שכנותיו היא הערובה הטובה ביותר לשלום באזור.
כמו כן, רווחה כלכלית בארצות השכנות הללו גם יהיה בה כדי לתרום להפחתת ההגירה מהן אל האיחוד האירופי והורדת הלחץ של מהגרים לא-חוקיים בשערי האיחוד.
מדיניות זו מהווה גם כלי עבור האיחוד האירופי להפעלת עוצמה רכה על שכנותיה, בזכות התלות הכלכלית של המדינות הללו באיחוד. למדינות השכנות, מצדן, יש עניין להפיק תועלת מרבית ממה שיש לאיחוד האירופי להציע – יציבות כלכלית ושווקים גדולים יותר, ניסיון וידע בתחום הרפורמות הכלכליות, החברתיות והפוליטיות.
תוכניות הפעולה

מדיניות השכנות האירופיות מתבססת על תוכניות פעולה אשר מסוכמות בין האיחוד האירופי לבין כל מדינה שותפה. תוכניות הפעולה קובעות סדר עדיפויות לרפורמות פוליטיות וכלכליות בטווח של שלוש עד חמש שנים. החידוש בתוכנית זאת לעומת תהליך ברצלונה הוא ההכרה בפערים הגדולים מבחינה כלכלית בין המדינות השונות. הכרה זאת הובילה להכרזה על כך שיישום התוכנית אינו מותנה בהתקדמות זהה של כל המדינות (כפי שנעשה בתהליך ברצלונה); לכן, כל מדינה תפתח את קשריה עם האיחוד האירופי בקצב ההולם את מצבה הכלכלי, כלומר תוכניות הפעולה מבוססות על עיקרון בידולי, לפיו התייחסות האיחוד נקבעת בהתאם לצרכים, ליכולות, למטרות, ולקצב ההתקדמות המיוחדים של המדינה, והאינטרסים המשותפים לה ולאיחוד האירופי. לפיכך, קיימת אפשרות שתוכנית Wider Europe תאפשר לישראל להגיע להסכמים עמוקים יותר עם האיחוד האירופי. הגם שבפועל יש נטייה לשמור על אחידות או שוויון ביחסים עם כל המדינות השכנות, ושאין מוכנות לדיפרנציאציה גדולה מדי.
מדיניות השכנות האירופית אינה מיושמת באלג'יריה, בלארוס, לוב וסוריה שכן אלה טרם הסכימו על תוכניות פעולה.
הנציבות מפרסמת בכל שנה את דוחות ההתקדמות של מדיניות השכנות האירופיות. ההערכות הכלולות בדוחות ההתקדמות מהוות את הבסיס למדיניות האיחוד האירופי כלפי כל מדינה שותפה במסגרת מדיניות השכנות תחת עיקרון של "more for more". עיקרון זה חל על כל התמריצים שהוצעו על ידי האיחוד האירופי מהתפתחויות מדיניות ועד לסיוע כספי.
למדינות שותפות הפועלות בנחישות לקידום רפורמות פוליטיות יוצעו, בנוסף לתמריצים הניתנים לשותפות האחרות: גישה רחבה לשווקים הכלכליים ונתח גדול יותר מהסיוע הכספי[דרוש מקור]. בהקשר זה הנציבות החליטה להקים תוכניות המיועדות להקצות כספים לאותן מדינות שנוקטות צעדים על מנת לקדם את סדר העדיפויות הקבוע בתוכנית הפעולה . בתוך כך בספטמבר 2011 הוקם Civil Society Facility (CSF) חדש כדי לתמוך באותן מדינות.
ביקורות

החזון האירופי לא הפך למציאות.
למרות יכולותיו, האיחוד לא מימש ולו חלק קטן מסדר יומו השאפתני, שכלל מחויבות בתחומי זכויות אדם כמו גם בתחום הכלכלי והפיננסי. לאיחוד ניתנה האפשרות להשהות את שיתוף הפעולה במקרה של הפרת כללים דמוקרטיים ופגיעה בזכויות אדם. בפועל, ניתן לומר שהאיחוד לא עשה שימוש בזכות זו, וניתן לשליטי מדינות ערב להכתיב את סדר היום אף על פי שלכל היה ידוע כי הופרו כללי המשחק הדמוקרטי. יתרה מכך, בעוד שבמסגרת מדיניות השכנות האירופית נקבעו אמות מידה לקצב ההתקדמות בתחום הרפורמות הכלכליות, לא נקבעו אמות מידה דומות לביצוע רפורמות בנושאי פנים, עובדה שהעניקה לשליטי מדינות ערב אפשרות להמשיך ולהגביל את החירויות והפלורליזם הפוליטי.
האביב הערבי שהחל בשנת 2011 בצפון אפריקה שפך אור על קשרים אישיים ועסקיים הדוקים בין האליטות השולטות במדינות חברות באיחוד האירופי ומקביליהם בים התיכון. לדוגמה, שרת החוץ הצרפתייה, מישל אליוט מארי נאלצה להתפטר בשל זעם ציבורי על קשריה למשטר המודח בתוניסיה. בשנת 2008, האיחוד האירופי הגיע להסכם מימון במסגרת ה-ENPI לתוכנית הפעולה הלובית ואף ייעד 60 מיליון אירו לשנים 2011–2013.
סוציאליסטים בפרלמנט האירופי קוראים לגישה חדשה בקשרי החוץ של האיחוד האירופי אשר "תתקן את כישלון מדיניות השכנות האירופית". מדיניות, אשר לדבריהם "מונעת על ידי הפחדים ואשר לה סדרי עדיפויות כמו מניעת הגירה בלתי חוקית, בלימת התפשטות האסלאם הרדיקלי, אינטרסים כלכליים - בעיקר הגישה לאנרגיה".
ישראל ומדיניות השכנות האירופית

ישראל היא בין השכנות המיידיות של האיחוד האירופי הכלולות במדיניות השכנות האירופית והייתה בגל הראשון של המדינות שסיכמו עם האיחוד האירופי תוכנית פעולה, תוכנית זו נכנסה לתוקף באפריל 2005 והוארכה עד אמצע 2010.
תוכנית הפעולה במסגרת מדיניות השכנות האירופית הרחיבה את הסכם ההתאגדות בין ישראל והאיחוד האירופי מ-1995 - (EU-Israel Association 1995 Agreement) הקודם לה. היא גם מהווה נדבך נוסף על "תהליך ברצלונה" למדינות הים התיכון, שחל גם הוא על יחסי ישראל והאיחוד האירופי. התחומים שבהם הוחלט על הגברת שיתוף הפעולה במסגרת תוכנית הפעולה כוללים: שדרוג שיתוף הפעולה הפוליטי; קידום שלום במזרח התיכון; קירוב החקיקה הישראלית לזו של האיחוד האירופי כאמצעי לפתיחת השוק הפנימי של האיחוד האירופי בפני ישראל; חתירה לליברליזציה נוספת בתחומים של סחר, שירותים וחקלאות; מאבק בפשע המאורגן; שיתוף פעולה בתחומי התחבורה, האנרגיה והתקשורת; הידוק הקשרים בתחומי המדע והטכנולוגיה; וקשרים בין אנשי מקצוע שונים בתחומי החינוך, התרבות והחברה אזרחית.
במהלך יישום תוכנית הפעולה נחתמו מספר הסכמים חדשים, לדוגמה - הסכם שמיים פתוחים, סחר במוצרים חקלאיים והתאמת תקנים [דרוש מקור], ואילו אחרים, כמו סחר בשירותים נמצאים כרגע בשלבי משא ומתן.
יישום תוכנית הפעולה יצר מארג קשרים הדוק בין ישראל לאיחוד האירופי. הוקמו עשר תתי-ועדות הנפגשות באופן סדיר, הן בבריסל והן בירושלים. נערכו סמינרים בנושאים כגון המלחמה בטרור והמאבק נגד גזענות ואנטישמיות. בנוסף על כך, פרויקטים כמו TAIEX ופרויקט התאומות- Twinning.
אפשרו למומחים אירופיים ולעמיתיהם הישראליים לשתף אלה את אלה במומחיות ומידע במגוון רחב של תחומים במטרה לקחת חוקים ותקנות ישראליים שזוהו על ידי האיחוד האירופי וישראל ביחד ולהתאימם לאלה של האיחוד האירופי.
ישראל נהנית גם מה-European Neighbourhood and Partnership Instrument, המכשיר הפיננסי התומך במדיניות השכנות האירופית באמצעות פעולות סיוע קונקרטיות. ביולי 2008, חתמו האיחוד האירופי וישראל לראשונה על הסכם מימון שיאפשר תמיכה בישראל במסגרת תוכנית הפעולה של מדיניות השכנות האירופית. האיחוד האירופי הקצה סך של כ-2 מיליון אירו לשנה לתקופה 2007–2013 לתמיכה בפעילויות כאלה. זהו סכום נמוך מאוד בהשוואה לתמיכה הפיננסית שמקבלות מדינות שכנות אחרות מהאיחוד האירופי. הבדל זה מוסבר בכך שישראל היא מדינה עשירה יחסית ואינה זקוקה לתמיכה הכלכלית האירופית כמו רבות מהמדינות האחרות. כמו כן, המימון של האיחוד האירופי לארגונים לא-ממשלתיים הפעילים בתחום הפוליטי וזכויות האדם, זוכה לביקורת חריפה מצד ארגונים ופוליטיקאים ימניים הטוענים כי יש בכך התערבות בענייניה הפנימיים של מדינת ישראל. כמו כן נטען שהאיחוד מעניק תמיכה כספית לארגונים העוינים את מדינת ישראל ואת המפעל הציוני. ב-2011 נחקק חוק חובת גילוי לגבי מי שנתמך על ידי ישות מדינית זרה שיועד לפקח על תמיכה פיננסית כזו.[דרוש מקור]
ראו גם

האיחוד האירופי
אמנת ליסבון
איחוד מדינות הים התיכון
לקריאה נוספת

נלי מונין, משפט האיחוד האירופי אחרי אמנת ליסבון (2012).
גיא הרפז, מדיניות השכנוּת האירופית של האיחוד האירופי והשפעותיה האפשריות על תבנית הנוף המשפטית, הכלכלית, החברתית והפוליטית של מדינת-ישראל, משפט ועסקים ד', 2006, עמ' 421–464.
Guy Harpaz, Approximation of Laws under the European Neighbourhood Policy: A Typology of the Challenges and Obstacles that Lie Ahead
prof. Arie reich, A Stake in the Internal Market? Achievements and Disappointments in the Field of Economic Integration, A presentation to a conference on the ENP and Israel, 21.1.13
הערות שוליים

↑  מטרות מתוך, האתר הרשמי
↑  , Guy Harpaz, Approximation of Laws under the European Neighbourhood Policy: A Typology of the Challenges and Obstacles that Lie Ahead, pg 4-6
↑  COMMUNICATION FROM THE COMMISSION
TO THE COUNCIL AND THE EUROPEAN PARLIAMENT, 11.3.2003, Wider Europe — Neighbourhood: A New Framework for Relations with our Eastern and Southern Neighbours, pg 1717
↑  European Union External Action, Union for the Mediterranean (UfM)
↑  Approximation of Laws under the European Neighbourhood Policy: A Typology of the Challenges and Obstacles
↑  Delegation of the European Union to the United Nations - New York
↑  גיא הרפז, מדיניות השכנוּת האירופית של האיחוד האירופי והשפעותיה האפשריות על תבנית הנוף המשפטית, הכלכלית, החברתית והפוליטית של מדינת-ישראל, משפט ועסקים ד', 2006, עמ' 446–447
↑  גיא הרפז, מדיניות השכנוּת האירופית של האיחוד האירופי והשפעותיה האפשריות על תבנית הנוף המשפטית, הכלכלית, החברתית והפוליטית של מדינת-ישראל, משפט ועסקים ד', 2006, עמ' 441-442
↑  ראו למשל דו"ח ההתקדמות של לשנת 2008
↑  EU Governance Facility
↑  BBC News, French Foreign Minister Alliot-Marie quits over Tunisia, 27 February 2011
↑  European Neighbourhood and Partnership Instrument: Libya 2011
↑  Council Decision of October 20 2009
↑  משלחת האיחוד האירופי למדינת ישראל: מסגרת פוליטית
↑  לדוגמה, תוניסיה 75 מיליון אירו בשנה, לבנון- 47 מיליון אירו בשנה
↑  דו"ח של ארגון NGOMONITOR על מימון האיחוד האירופי ארגונים לא ממשלתיים הפועלים במסגרת הסכסוך הערבי-ישראלי. רבים מארגונים אלה מקדמים סדרי יום פוליטיים פרטניים ומשתתפים בפעולות שמגבירות את העוינות תחת המסווה של קידום זכויות אדם, דמוקרטיה ופיתוח. פעולות אלה עומדות בסתירה למטרות המוצהרות של הנציבות האירופית ושל הארגונים עצמם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7613978-5
מעבר איגליקה

| --- | --- |

מעבר איגליקה - מבט מפסגת מיזייה שבאי ליווינגסטון
 מידות
 רוחב מזערי:  1.53 ק"מ
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  62°26′45″S 60°08′30″W﻿ / ﻿62.4457°S 60.1417°W﻿ / -62.4457; -60.1417
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהמעבר איגליקה(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהמעבר איגליקה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמעבר איגליקה(למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמעבר איגליקה
 
מעבר איגליקה (באנגלית: Iglika Passage ; בבולגרית: проток Иглика), הוא מצר ים המפריד בין ארכיפלג איי זד לבין האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.
רוחבו של מצר הים 1.53 קילומטרים (בין האי לסידרן לבין נקודת ויליאמס, בחצי האי וארנה שבאי ליווינגסטון).
היסטוריה

המעבר מופה לראשונה בידי סוקרים בולגריים בשנת 2009.
המעבר נקרא על שם היישובים בשם איגליקה - האחד בצפון בולגריה, השני בצפון-מזרח בולגריה, והשלישי בדרום-מזרח בולגריה.
מורט גרסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 ביולי 1924 סנט ג'ון, קנדה 
 פטירה:  4 בינואר 2008 (בגיל 83) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Morton Sanford Garson 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד, ארצות הברית
 עיסוק:  מלחין, מעבד, משורר, מנצח ופסנתרן
 סוגה:  פופ, רוק, מוזיקה אלקטרונית
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרופיל ב-IMDb
 
הלוגו של עטיפת התקליט "Mother Earth's Plantasia"
מורט גרסון (באנגלית: Morton Sanford Garson; ‏20 ביולי 1924 – 4 בינואר 2008) היה מלחין, מעבד, משורר וחלוץ המוזיקה האלקטרונית, יליד קנדה. עיקר פעילותו הייתה בשנות ה-60–70 של המאה העשרים. היה בין הראשונים שיצרו מוזיקה עם הסינתיסייזר פורץ הדרך של ד"ר  רוברט מוג. גרסון יצר מוזיקה למשחקי מחשב, פסקולים לרדיו וטלוויזיה, לסרטים והצגות ולמיסטיקה והקדים את מוזיקת טראנס והטכנו בשנים טובות. כמו כן היה חתום על להיטי פופ ידועים בשנות השישים.
הערות שוליים

↑  ואלס לשיפור הצומח זווית בחינוך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007330869805171  PLWABN: 9810655882405606  BIBSYS: 8021341  BNE: XX944366  BnF: cb171641928 (data)  GND: 1207173762  ISNI: 0000 0000 8100 3385  LCCN: n91084979  MusicBrainz: c47028fa-0086-426d-a7b8-ed20eba3ed61  NDL: 001167217  SNAC: w6dv8vz3  VIAF: 21321468   WorldCat (עם VIAF): 21321468
מורורואה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  21°50′00″S 138°55′00″W﻿ / ﻿21.83333°S 138.91667°W﻿ / -21.83333; -138.91667
 שטח:  15 קילומטר רבוע
 אורך:  28 קילומטר
 רוחב:  11 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  צרפת 
 אוכלוסייה:  0 (2017)
 אזור זמן:  UTC-10
 מגלה:  פיליפ קרטרט 
 תאריך גילוי:  1767 
  (למפת פולינזיה הצרפתית מוגדלת) פפאטה פאאה טאיאוהא רורוטו האוקיינוס השקטמורורואה(למפת פולינזיה הצרפתית רגילה) פפאטה פאאה טאיאוהא רורוטו האוקיינוס השקטמורורואה
 
מורורואה הוא אטול בארכיפלג איי טואמוטו בפולינזיה הצרפתית שבמרכז דרום האוקיינוס השקט. הוא ידוע בהיותו אחד משני אתרי הניסויים בנשק גרעיני של צרפת באוקיינוס השקט, שנערכו בשנים 1966 עד 1996.
האטול

מורורואה ממוקם בשוליו הדרומיים של ארכיפלג טואמוטו, כ-1,250 קילומטר מדרום-מזרח לאי טהיטי וכ-30 קילומטר מצפון לאתר הניסויים הגרעיניים הצרפתי השני באטול פנגטאופה (Fangataufa). אורכו של מורורואה הוא 28 קילומטר ורוחבו המקסימלי 11 קילומטר. שטח הקרקע שבו הוא 15 קילומטר רבוע ושטח הלגונה שלו הוא 148 קילומטר רבוע.
אין כל עדות לכך שבמורורואה התגוררו אי פעם תושבי קבע. הביקור המתועד הראשון בו של נוסע אירופי היה של קומנדר פיליפ קרטרה (Philip Carteret) הבריטי באונייה Swallow בשנת 1767, ימים אחדים לאחר שגילה את אי פיטקרן. בשנת 1792 נטרפה במקום אוניית ציד הלווייתנים הבריטית מטילדה. בעקבות זאת ניתן למקום הכינוי "צוקי מטילדה".