stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנסטסיה (מחזמר)
דמויות מרכזיות וצוותי שחקנים > החלפות בולטות בצוות השחקנים בברודוויי

5 בדצמבר 2017: מקס וון אסן מחליף את רמין קרימלו בתפקיד גלב.
27 במרץ 2018: ויקי לואיס מחליפה את קרוליין אוקונור בתפקיד הרוזנת לילי.
28 בספטמבר 2018: ג'ודי קיי מחליפה את מרי בת' פיל בתפקיד הקיסרית.
7 בינואר 2019: פני פולר מחליפה את ג'ודי קיי בתפקיד הקיסרית.
14 באפריל 2019: קודי סימפסון מחליף את זאק אדקינס בתפקיד דמיטרי.
פרסים ומועמדויות > במת הרטפורד 2016

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | פרס מעגל המבקרים של קונטיקט | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל | זכייה |
| 2016 | פרס מעגל המבקרים של קונטיקט | שחקנית ראשית יוצאת מהכלל במחזמר | כריסטי אלטומאר | זכייה |
| 2016 | פרס מעגל המבקרים של קונטיקט | שחקן משנה יוצא מהכלל במחזמר | ג'ון בולטון | מועמדות |
| 2016 | פרס מעגל המבקרים של קונטיקט | שחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר | קרוליין אוקונור | מועמדות |
| 2016 | פרס מעגל המבקרים של קונטיקט | שחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר | מרי בת' פיל | מועמדות |
| 2016 | פרס מעגל המבקרים של קונטיקט | במאי יוצא מהכלל של מחזמר | דארקו טרסניאק | זכייה |
| 2016 | פרס מעגל המבקרים של קונטיקט | כוראוגרפיה יוצאת מהכלל | פגי היקי | זכייה |
| 2016 | פרס מעגל המבקרים של קונטיקט | עיצוב במה יוצאת מהכלל | אלכסנדר דודג' | מועמדות |
| 2016 | פרס מעגל המבקרים של קונטיקט | עיצוב תלבושות יוצא מהכלל | לינדה צ'ו | זכייה |
| 2016 | פרס מעגל המבקרים של קונטיקט | עיצוב תאורה יוצא מהכלל | דונלד הודלר | מועמדות |
| 2016 | פרס מעגל המבקרים של קונטיקט | עיצוב סאונד יוצא מהכלל | בריאן רונן | מועמדות |
| 2016 | פרס מעגל המבקרים של קונטיקט | עיצוב הקרנה יוצא מהכלל | ארון ריין | זכייה |
פרסים ומועמדויות > ברודוויי 2017

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקן משנה במחזמר | מרי בת' פיל | מועמדות |
| 2017 | פרס טוני | עיצוב התלבושות הטוב ביותר במחזמר | לינדה צ'ו | מועמדות |
| 2017 | פרס דרמה דסק | מחזמר יוצא מהכלל | מחזמר יוצא מהכלל | מועמדות |
| 2017 | פרס דרמה דסק | שחקנית יוצאת מהכלל במחזמר | כריסטי אלטומאר | מועמדות |
| 2017 | פרס דרמה דסק | שחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר | מרי בת' פיל | מועמדות |
| 2017 | פרס דרמה דסק | תסריט יוצא מהכלל של מחזמר | טרנס מקנלי | מועמדות |
| 2017 | פרס דרמה דסק | לחן יוצא מהכלל | סטפן פלהרטי | מועמדות |
| 2017 | פרס דרמה דסק | עיצוב תלבושות יוצא מהכלל למחזמר | לינדה צ'ו | מועמדות |
| 2017 | פרס דרמה דסק | תזמור יוצא מהכלל | דאג בסטרמן | מועמדות |
| 2017 | פרס דרמה דסק | עיצוב הקרנה יוצא מהכלל | ארון ריין | זכייה |
| 2017 | פרס דרמה דסק | עיצוב סאונד יוצא מהכלל במחזמר | פטר הילנסקי | מועמדות |
| 2017 | פרס ליגת הדרמה | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל של ברודוויי או אוף-ברודוויי | הפקת מחזמר יוצאת מהכלל של ברודוויי או אוף-ברודוויי | מועמדות |
| 2017 | פרס ליגת הדרמה | ביצוע נכבד | קרוליין אוקונור | מועמדות |
| 2017 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | מחזמר חדש יוצא מהכלל בברודוויי | מחזמר חדש יוצא מהכלל בברודוויי | מועמדות |
| 2017 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | שחקנית יוצאת מהכלל במחזמר | כריסטי אלטומאר | מועמדות |
| 2017 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | שחקן משנה יוצא מהכלל במחזמר | ג'ון בולטון | מועמדות |
| 2017 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | שחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר | קרוליין אוקונור | מועמדות |
| 2017 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | שחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר | מרי בת' פיל | מועמדות |
| 2017 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | תסריט יוצא מהכלל של מחזמר | טרנס מקנלי | מועמדות |
| 2017 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | מוזיקה חדשה יוצאת מהכלל | סטפן פלהרטי ולין אהרנס | מועמדות |
| 2017 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | במאי יוצא מהכלל של מחזמר | דארקו טרסניאק | מועמדות |
| 2017 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | עיצוב במה יוצא מהכלל | אלכסנדר דודג' | מועמדות |
| 2017 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | עיצוב תלבושות יוצא מהכלל | לינדה צ'ו | מועמדות |
| 2017 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | עיצוב תאורה יוצא מהכלל | דונלד הודלר | מועמדות |
| 2017 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | עיצוב הקרנה יוצא מהכלל | ארון ריין | זכייה |
| 2017 | פרס מעגל המבקרים החיצוני | תזמור יוצא מהכלל | דאג בסטרמן | מועמדות |
| 2017 | פרס עולם התיאטרון | הופעת בכורה יוצאת מהכלל בברודוויי | כריסטי אלטומאר | זכייה |
| 2017 | פרס צ'יטה ריברה למחול וכוראוגרפיה | רקדן יוצא מהכלל המופע ברודוויי | ג'ון בולטון | מועמדות |
ראו גם

אנסטסיה (סרט)
אנסטסיה (מחזמר) (אנגלית)
אנסטסיה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה
הקיסרית האלמנה מריה פיודורובנה
אמנזיה
הערות שוליים

1 2  Tony-Winning Director Says Ahrens and Flaherty's Stage Anastasia Will Be a Whole “New Musical”, Playbill, ‏March 01, 2016 (באנגלית)
↑  Anastasia at Hartford Stage, Hartford Stage (באנגלית אמריקאית)
↑  Adam Hetrick, Cast and Theatre Set for Broadway’s Anastasia, Playbill, ‏June 28, 2016
↑  עמוד המחזמר באתר Playbill
↑  Review Roundups, Review Roundup: Have You Heard? ANASTASIA Opens on Broadway Tonight!, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  A. A. Cristi, ANASTASIA To Play Final Broadway Performance March 31, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  Alan Henry, ANASTASIA Will Make European Debut in Madrid, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  Adam Hetrick, Anastasia Will Launch 30-City National Tour in October, Playbill, ‏March 23, 2018 (באנגלית)
↑  Adam Hetrick, Anastasia National Tour Reveals Full Slate of Engagements Into Summer 2020, Including Los Angeles, Boston, and Atlanta, Playbill, ‏July 12, 2019 (באנגלית)
↑  Stephi Wild, All Remaining ANASTASIA Tour Performances Have Been Cancelled Through Summer 2020, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  Chloe Rabinowitz, Kyla Stone, Sam McLellan and More to Star in National Tour of ANASTASIA, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  David Rooney, David Rooney, ‘Anastasia’: Theater Review, The Hollywood Reporter, ‏2017-04-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Anastasia (Original Broadway Cast Recording) — Broadway Records, web.archive.org, ‏2017-08-24
↑  BWW News Desk, Exclusive: Crawford, Barrett, Halston, Page Join Tveit, Lansbury, Lazar in ANASTASIA Reading!, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  Cast Announced for Ahrens and Flaherty's Stage Anastasia, Playbill, ‏March 09, 2016 (באנגלית)
↑  Nicole Rosky, Breaking News: Have You Heard? ANASTASIA Has Found Its Full Broadway Cast!, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  Anastasia Announces Complete Casting for First National Tour | TheaterMania, www.theatermania.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Andrew Gans, North American Tour of Anastasia Begins October 19, Playbill, ‏October 19, 2021 (באנגלית)
↑  Anastasia Announces New Casting: Constantine Germanacos as Gleb & Penny Fuller as the Dowager Empress, Broadway.com (באנגלית)
↑  Andrew Gans, Cody Simpson Extends Run in Broadway’s Anastasia, Playbill, ‏January 29, 2019 (באנגלית)
↑  Two on the Aisle, CT Critics Announce Award Nominations, Two on the Aisle, ‏2016-06-06 (באנגלית)
↑  American Theatre Editors, ‘Anastasia’ Takes Home 7 Connecticut Critics Circle Awards, AMERICAN THEATRE, ‏2016-06-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Nicole Rosky, The 2017 Tony Awards - And the Nominees Are... Complete List! NATASHA, PIERRE & THE GREAT COMET OF 1812 and HELLO, DOLLY! Lead Pack, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  Nicole Rosky, Breaking: DEAR EVAN HANSEN, GREAT COMET & More Earn Drama League Awards Nominations; Check Out the Full List!, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  Nicole Rosky, Outer Critics Circle Nominations Announced: Hello, Dolly!, Anastasia, Groundhog Day and More!, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  A. A. Cristi, GREAT COMET, BANDSTAND and More Take Home 2017 Chita Rivera Awards, BroadwayWorld.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 1102150688319612660006   WorldCat (עם VIAF): 1102150688319612660006 
אנסטסיה בתיאטרון הקולוסיאום במדריד
ארנסט בורגניין

| --- | --- |

ארנסט בורגניין, 2010
 לידה:  24 בינואר 1917 האמדן, קונטיקט
 פטירה:  8 ביולי 2012 (בגיל 95) מרכז רפואי סידרס-סייניי, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פארק הזכרון פורסט לוון 
 שם לידה:  Ermes Effron Borgnino 
 סוגה מועדפת:  מערבון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1951–2012 (כ־61 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון הילהאוז 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (1955)  פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר (1956)  פרס גילדת שחקני המסך למפעל חיים (2011)  פרס מגף הזהב (1984)  פרס מועצת המבקרים הלאומית לשחקן הטוב ביותר (1955)  פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה (1955)  מדליית המערכה האמריקנית  מדלייה על שירות צבאי נאות (צבא ארצות הברית)  מדליית הניצחון במלחמת העולם השנייה  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  Lone Sailor Award 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ארנסט בורגניין (באנגלית: Ernest Borgnine, בעברית הוא נקרא גם ארנסט בורגנין) ‏24 בינואר 1917 - 8 ביולי 2012) היה שחקן קולנוע אמריקאי, שהשתתף בכ-190 תפקידי קולנוע וטלוויזיה. הוא זכור ממשחקו בסרטים "תחנת זברה אינה עונה", לפי ספרו של אליסטר מקלין, ו-"12 הנועזים", ובמיוחד מדמותו של קווינטון מקייל מסדרת הטלוויזיה "הצי של מקייל".
על משחקו בסרט "מרטי" משנת 1955 זכה בורגניין בפרס אוסקר, בפרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א. בשנת 2009 הוענק לו פרס מפעל חיים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ברוד איילנד על השתתפותו בסרטים "מעתה ועד עולם", "מרטי", "12 הנועזים" ו"צוות ללא שליטה".
ביוגרפיה

ארנסט בורגניין נולד כארמס אפרון בורנינו בהאמדן, קונטיקט למהגרים איטלקים, קרלו בורגנינו ואנה בוזלי. הוריו התגרשו כשהיה בן שנתיים. אמו עברה לגור עמו באיטליה, אך לאחר חמש שנים חזרה לארצות הברית, וארנסט החל את לימודיו.
לאחר סיום בית ספר תיכון הצטרף בורגניין לשורות הצי האמריקאי בשנת 1935, ושוחרר ב-1941, אך בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס מחדש ושירת כתותחן בצי עד שנת 1945. במהלך שירותו הצבאי זכה במדליית שירות ההגנה האמריקאי, במדליית המערכה האמריקאית, במדליית הניצחון במלחמת העולם השנייה ועוד. בשנת 2004 זכה בדרגת כבוד של נגד מתקדם בצי האמריקאי לאות הוקרה על שירותו ועל תמיכתו הרבה במלחי הצי ומשפחותיהם בעולם כולו.
בשנת 1951 עבר להתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה, לאחר שסיים בית ספר למשחק בעיירת מולדתו.
במקביל לתפקידים מגוונים בסרטי קולנוע, לצד כוכבי עבר כקירק דאגלס, מקסימיליאן של ולי ואן-קליף, בורגניין השתתף גם בסדרות טלוויזיה כגון "הצי של מקייל" ו"זאב מעופף", וכן בשלושה המשכונים טלוויזיוניים ל-"12 הנועזים", וכמו כן בהופעות אורח בסדרות "בית קטן בערבה", "ג'אג", "ווקר" ופרק סיום הסדרה "ER".
בינואר 2011 הוענק לו פרס גילדת שחקני המסך על מפעל חיים.
היה נשוי חמש פעמים. אחת מנשותיו הייתה הזמרת את'ל מרמן. לבורגניין שלושה ילדים משתי נשים.
בורגניין נפטר בגיל 95. הוא החזיק בדרגה ה-33 בנוסח הסקוטי של הבונים החופשיים.
פילמוגרפיה חלקית > קולנוע

1953 - "מעתה ועד עולם"
1954 - "ורה קרוז"
1954 - "ג'וני גיטאר"
1955 - "מרטי"
1955 - "בהלה בצוק השחור"
1958 - "הוויקינגים"
1959 - "קיץ של הבובה ה-17"
1962 - "הצי של מק'ייל
1967 - 12 הנועזים
1968 - "תחנת זברה אינה עונה"
1969 - "חבורת הפראים"
1972 - "הרפתקה בפוסידון"
1978 - "שיירה"
1979 - במערב אין כל חדש
1979 - "החור השחור"
1980 - "סופר סנופר"
1981 - "ברכה קטלנית"
1981 - "הבריחה מניו יורק"
1988 - "התפנית הגדולה"
1990 - "משימת לייזר"
1996 - "גן עדן לכלבים 2" (דיבוב)
1997 - "מה קרה בגטקה?"
1997 - "צוות ללא שליטה"
1998 - "הכדור מת מצחוק"
1998 - "חיילים קטנים" (דיבוב)
2004 - "בלוברי"
2004 - "העקבות להופ רוז"
2008 - "טבע מוזר"
2009 - "ירח קציר נוסף"
2010 - "Red"
2011 - "Night Club"
2011 - "גור אריה יהודה" - דיבוב
2012 - "האיש שלחץ את ידו של ויסנטה פרננדז"
פילמוגרפיה חלקית > טלוויזיה

1984-1986 - "זאב מעופף"
1999-2012- "בובספוג מכנסמרובע" (דיבוב)
1995-1997 - "הרווק"
2008 - "Aces 'N' Eights" - סרט טלוויזיה של ION
הערות שוליים

↑  השחקן ארנסט בורגנין הלך לעולמו, באתר וואלה, 9 ביולי 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007325127605171  PLWABN: 9810545162505606  BIBSYS: 1093428  BNE: XX1108699  BnF: cb138916957 (data)  CiNii: DA13469154  GND: 137200242  ICCU: RAVV089107  ISNI: 0000 0001 1576 5725  LCCN: n85085825  MusicBrainz: e5b8939a-9235-4570-8ffe-ab75676aebd9  NKC: ola2002153869  NLA: 35224391  NLK: KAC2020K9684  NTA: 073121517  SNAC: w6q9256z  SUDOC: 073310271  Trove: 872221  VIAF: 84969006   WorldCat (עם VIAF): 84969006
ב.מ.וו 1500

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  BMW
 שנות ייצור:  1962–1964
 יחידות שיוצרו:  23,554 
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל אחריו:  BMW 1600
 מרכב:  4 דלתות
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,501 מ"מ
 רוחב:  1,709 מ"מ
 גובה:  1,450 מ"מ
 משקל:  1.050 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,550
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,499 סמ"ק, המפיק 80 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות, (אופציה : הילוכים  אוטומטים 3 מהירויות)
 מהירות מרבית:  150 קמ"ש
 מעצב:  אברארד וולף (Eberhard Wolff)
 
ב.מ.וו. 1500 (בגרמנית: BMW 1500) היא מכונית משפחתית סדאן קומפקטית תוצרת יצרנית הרכב הגרמנית BMW אשר יוצרה בין אוקטובר 1962 לדצמבר 1964. יוצרו 23,554 יחידות.
"ב.מ.וו 1500" הייתה המכונית הראשונה מ"הסדרה החדשה" (BMW New Class)  של חברת ב.מ.וו. הסדרה כללה את דגמי ב.מ.וו 1600, ב.מ.וו 1800 ו- ב.מ.וו 2000.
ב.מ.וו 1500

בשנת 1960  Harald Quandt צבר שליטה בחברת ב.מ.וו.. פרויקט  "Neue Klasse" ("סדרה חדשה") יצא לדרך.  Fritz Fiedler מונה למהנדס הראשי,   Eberhard Wolff  היה אחראי על עיצוב הרכב,   Hofmeister  Wilhelm היה אחראי על הנדסת הגוף,  ו- Alex von Falkenhausen  על בניית ועיצוב המנוע.
הצוות היה אמור לייצר מכונית עם מנוע חדש, מה שחברת ב.מ.וו לא עשתה מאז שנת 1933 כשפיתחה את ב.מ.וו 303. הרכב המשפחתי היחיד שיוצר היה ב.מ.וו 700 ובשוק הורגש ביקוש לדגם גדול ומהודר יותר. התשובה הייתה "ב.מ.וו 1500".
ב.מ.וו 1500 הוצגה בתערוכת הרכב בפרנקפורט בספטמבר 1961. הוצג דגם חדיש, עיצוב חדשני ששימש כבסיס למודלים 1600 ו- 1800. הדגם הוצג לצד מודל הקופה המהודר BMW 3200 CS.
בשנים שקדמו להצגת הב.מ.וו 1500, החברה הציגה הפסדים תפעוליים רבים. בשנת 1962 חברת ב.מ.וו איזנה את ההוצאות עם מחזור של 294 מיליון מארק. בשנת 1963 גדלו המכירות ב-47% ל-433 מיליון מארק.
ב.מ.וו 1500 > מספר מאפיינים של דגם ב.מ.וו 1500

מכונית מרווחת ל-5 נוסעים
מתלה קדמי - מקפרסון
מתלה אחורי עצמאי חצי נגרר
נפח תא מטען - 600 ליטר
0-100 קמ"ש - 15 שניות
תמונות

ב.מ.וו 1500
ב.מ.וו 1500
ב.מ.וו 1500
ראו גם

BMW
ב.מ.וו 1600
ב.מ.וו 1800
ב.מ.וו 2000
ברטולומה דה לאס קסאס

| --- | --- |

 לידה:  11 בנובמבר 1484 סביליה, כתר קסטיליה 
 פטירה:  17 ביולי 1566 (בגיל 81) מדריד, כתר קסטיליה 
 מדינה:  ספרד 
 מקום קבורה:  Basilica of Nuestra Señora de Atocha 
 השכלה:  אוניברסיטת סלמנקה 
 תפקיד:  בישוף סן קריסטובל דה לאס קאסאס (19 בדצמבר 1543–11 בספטמבר 1550) 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 חתימה:   
 
ברטולומה דה לאס קסאס (בספרדית: Bartolomé de las Casas;‏ 24 באוגוסט 1484 - 17 ביולי 1566) היה כומר ספרדי מהמסדר הדומיניקני, שפעל במושבות הספרדיות ביבשת אמריקה, והיה הבישוף הראשון של צ'יאפס. היה אחד מהראשונים באותה תקופה שדיבר על זכויות האדם של האינדיאנים.
חייו

דה לאס קסאס נולד בסביליה בשנת 1484. בשנת 1502 היגר עם אביו להיספניולה. בהיספניולה קיבל לאס קסאס שטח אדמה והחזיק בעבדים. כמו כן השתתף בקרבות מול בני הטאינו המקומיים. שמונה שנים מאוחר יותר, בשנת 1510, הוסמך ככומר, וב-1512 החל בפעילות מיסיונרית אצל בני הטאינו בקובה. ב-1513 השתתף במסע לכיבוש קובה שהונהג על ידי דייגו ולאסקס דה קואיאר. מאוחר יותר העיד על הזוועות אליהן נחשף במהלך המסע. לאס קסאס קיבל אנקומיינדה שהייתה עשירה בזהב ובעבדים וניהל אותה לצד עיסוקו ככומר.
בשנת 1511 נכח בדרשותיו של אנטוניו דה מונטסינוס בהיספניולה כנגד השעבוד הנורא שהטילו בעלי האנקומיינדות על האינדיאנים, אולם אירוע זה לא שינה את השקפתו. בשנת 1514 התחולל המהפך הגדול בדעותיו. לאס קסאס הבין כי מעשי הספרדים באמריקה הם עוול. הוא ויתר על האנקומיינדה ועל עבדיו והטיף לאחרים לעשות כמותו. בהמשך הבין כי כדי לשנות את המדיניות הספרדית יהיה עליו לפעול מספרד וב-1515 חזר לסיביליה.
בספרד פעל לאס קסאס למען האינדיאנים אצל מלכי ספרד ופרסם מספר ספרים. בעקבות פועלו נקרא "מגן האינדיאנים". בספרו "Brevísima relación de la destrucción de las Indias" ("תיאור קצר של הרס האינדיאס") שנכתב ב-1542 ויצא לאור ב-1552 תיאר דה לאס קסאס את אכזריותם של הספרדים כלפי ילידי אמריקה, ובמיוחד באיים הקאריביים, מרכז אמריקה ומקסיקו של ימינו. תאוריו אלו היו מאוחר יותר בסיס להפצת האגדה השחורה בידי אויבי ספרד. לחלק מהמקרים אותם תיאר היה עד, ואחרים תיאר על סמך עדויותיהם של אחרים. בהמשך פיתח דוקטרינה של הגדרה עצמית, לפיה השלטון נועד לשרת את העם, פעולות חשובות שלו טעונות התייעצות עם העם ואת אישורו. עוד כתב כי אף מדינה, מלך או שליט אינם יכולים להתנכר לנתיניהם ולשנות את המערכת הפוליטית מבלי לקבל את הסכמת הנתינים.
בהמשך, הוציא ספר, אותו הקדיש למלך פליפה השני ובו הביע תמיכה מפורשת בזכויותיהם של ילידי פרו להישאר חופשיים והתנגדות להפיכתם לעבדי הספרדים. בנוסף, הטיל ספק בזכויותיה של ספרד לקחת לעצמה את אוצרותיו של אטוואלפה מלך האינקה ואוצרות שנמצאו באתרי קבורה שונים. הוא הסביר כי כשהגיע לאמריקה תמך בכיבוש הספרדי, אך הגיע למסקנה כי הכיבוש יביא לקריסתה של ספרד. לשיטתו, היה על הספרדים לדאוג להמרת דתם של האינדיאנים, ולהפכם לאזרחים נאמנים, ולא לרדוף ולהרוג אותם. הוא טען שבמקום לנצל את המקומיים לעבודה, יש להביא עבדים מאפריקה, אך לאחר שנוכח בהשפעת העבדות על האפריקאים, שינה דעתו גם בהקשר זה.
בסוף שנות הארבעים של המאה ה-16 שב לספרד וניסה לפעול לביטול מוסד האנקומיינדה, לפיו ילידי המושבות בהן שלטה ספרד "שילמו" לה בעבודה בתמורה למזון ולהדרכה דתית. ב-1550 ניהל ויכוח ציבורי בעניין זה בואיאדוליד עם חואן חינס דה ספולוודה. בסיום הוויכוח טען כל צד לניצחונו. בפועל, האנקומיינדה לא בוטלה, אך היא דעכה מעצמה.
הפיכתו לקדוש על ידי הכנסייה הקתולית

האפיפיור יוחנן פאולוס השני התחיל בתהליך ביאטיפיקציה בשנת 2000, שבסופו הוא אמור להיהפך לקדוש קתולי.
בוריס כריסטוף

| --- | --- |

צילום במוסקבה בשנת 1970
 לידה:  18 במאי 1914 פלובדיב, ממלכת בולגריה 
 פטירה:  28 ביוני 1993 (בגיל 79) רומא, איטליה 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי של סופיה 
 מוקד פעילות:  בולגריה 
 תקופת הפעילות:  מ-1940 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סופיה 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  בס-בריטון, בס 
 שפה מועדפת:  בולגרית 
 פרסים והוקרה:  פרס לאוני סונינג למוזיקה (1969) 
 פרופיל ב-IMDb
 
בוריס כריסטוף (בבולגרית: Борис Христов, באנגלית: Boris Christoff;‏ 18 במאי 1914, פלובדיב, בולגריה - 28 ביוני 1993, רומא, איטליה) היה זמר אופרה בולגרי, אחד מזמרי הבס הגדולים במאה ה-20.
חייו > לימודים

כריסטוף הפגין בגיל צעיר את כישרון השירה שלו. הוא שר כנער במקהלה של קתדרלת אלכסנדר נבסקי בסופיה. בסוף שנות ה-30 סיים את לימודי המשפטים והחל בקריירה של שופט שלום. עם זאת המשיך לשיר בזמנו הפנוי במקהלת גוזלה בסופיה ונחל הצלחה עצומה כסולן המקהלה בשנת 1940. הודות למלגה ממשלתית, יצא במאי 1942 לאיטליה, שם השתלם במשך שנתיים ברפרטואר הליבה האיטלקי לקול בס אצל הבריטון בן הדור הקודם, ריקרדו סטראצ'יארי.
חייו > קריירה

אחרי מספר הופעות אורח וריסטלים באוסטריה בשנים 1944 ו-1945, חזר כריסטוף לאיטליה בדצמבר 1945. הופעתו האופראית הראשונה, בתפקיד קולין ב"לה בוהם" ברג'ו קלבריה ב-12 במרץ 1946. בשנים הבאות הופיע כריסטוף במספר תפקידים בלה סקאלה במילאנו, בלה פניצ'ה בוונציה, באופרה של רומא, בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, בתיאטראות אופרה בנאפולי, ברצלונה, ליסבון, ריו דה ז'אנירו ועוד.
בשנת 1950 הוזמן כריסטוף לשיר במטרופוליטן אופרה בניו יורק אבל לא הורשה להיכנס לארצות הברית בגלל חוק ההגירה של מקקאראן, שאסר על כניסתם של אזרחים ממדינות הגוש הסובייטי. במקומו מילא את התפקיד הבס האיטלקי הצעיר, צ'זארה סייפי. אחרי שההגבלות התרופפו, שר כריסטוף לראשונה באופרה בארצות הברית ב-1956, באופרה של סן פרנסיסקו. הוא דחה כל הזמנה נוספת למטרופוליטן ומעולם לא הופיע שם. אחרי היעדרות קצרה מבימת האופרה בגלל ניתוח גידול במוח בשנת 1964, חזר כריסטוף להופיע בשנת 1965, אם כי בקצב איטי בהרבה. ב-1967 הורשה לחזור לבולגריה לראשונה מאז 1945, להלוויית אמו.
חייו > שנותיו האחרונות

בשנות ה-70 היו הופעותיו של כריסטוף על הבימה מעטות ורחוקות זו מזו. הוא סיים את הקריירה בקונצרט חתימה ב"אקדמיה די בולגריה" ברומא ב-22 ביוני 1986. הוא מת ברומא ב-1993, אבל גופתו הוחזרה לקתדרלה אלכסנדר נבסקי בסופיה ונקברה שם בטקס ממלכתי.
קולו

הכלי הווקאלי של כריסטוף הצטיין באיכותו ובצליל ייחודי, שנחרט בזיכרון. אם כי לא ניחן בקול כביר, לא היה לו כל קושי להרשים את מאזיניו באולמות גדולים, כמו זה של המטרופוליטן. הודות לנוכחותו הבימתית, שלא היו לה מתחרים, ולעוצמת מזגו הדרמטי, נתפס כיורש ראוי למסורת הגדולה של בסים סלביים, כדוגמת פיודור סטרווינסקי (אביו של המלחין איגור סטרווינסקי), לב סיביריאקוב, ולדימיר קסטורסקי, פיודור שאליאפין, אלכסנדר קיפניס ומארק רייזן, בין השאר. הוא שר בעיקר באופרות של ורדי וברפרטואר רוסי, אם כי התגלה גם כמבצע מלוטש של מוזיקה קאמרית ווקאלית. בין המפורסמים בתפקידיו צאר בוריס ("בוריס גודונוב", מוסורגסקי, פיליפ השני ("דון קרלוס", ורדי), מפיסטופלס ("פאוסט" של גונו ו"מפיסטופלה" של בויטו), איוואן סוסאנין ("החיים למען הצאר", גלינקה), זכריה ("נבוקו", ורדי), צאר איוואן ("המשרתת מפסקוב", ניקולאי רימסקי-קורסקוב), דוסיפיי ("חובנשצ'ינה", מוסורגסקי), גומז דה סילבה ("ארנאני", ורדי), פייסקו ("סימון בוקאנגרה", ורדי), אטילה ("אטילה", ורדי), האב גוארדיאנו ("כוחו של גורל", ורדי), גחימקי וקונצ'אק ("הנסיך איגור", בורודין) ועוד.
כריסטוף הציב אמות מידה מודרניות ברוב התפקידים ששר על בימת האופרה. הדיסקוגרפיה שלו עצומה - הקלטות אולפן של שמונה אופרות ("דון קרלוס" ו"בוריס גודונוב" פעמיים כל אחת) ואין-ספור הקלטות חיות (מביצועי רדיו או בימה). הוא זכה לשבחים רבים כזמר שירים והקליט יותר מ-200 שירים רוסיים מאת מוסורגסקי (כל 63 שיריו - איש לא עשה זאת לפניו), צ'ייקובסקי, רימסקי-קורסקוב, גלינקה, בורודין, קואי ובאלאקירב וכן שירים מסורתיים. לרוב השירים האלה יש ליווי פסנתר והם בין המעולים ביותר בתקליטיו.
כריסטוף, שחקן מצטיין בהופעותיו על הבימה, התקשה ביצירת קשרים מחוץ לבימה עם זמרים אחרים ועם מפיקים, עד כדי שערוריות ציבוריות, לפעמים. בשנת 1955 הסתכסך עם מריה קאלאס בשעת הצגה של "מדיאה" באופרה של רומא ובשנת 1961 נקטע החוזה שלו עם לה סקאלה אחרי מריבה גלויה עם בן ארצו ניקולאי גיאורוב, שכריסטוף האשימו בשיתוף פעולה עם המשטר הקומוניסטי בבולגריה.
בוריס כריסטוף היה גיסו של הבריטון האיטלקי טיטו גובי.
פרסים

פרס ליאוני סונינג, דנמרק לשנת 1969
בת שירות בודדה

בת שירות בודדה היא בת שירות המשרתת באחת מאגודות שירות לאומי ומנותקת ממשפחתה מסיבות שונות. בנות השירות הבודדות מוכרות על ידי חלק מעמותות השירות, אולם מעמדן לא מוכר רשמית על ידי רשות השירות הלאומי-אזרחי.
בת שירות מוגדרת כבודדת מסיבות כגון: הורים שהיגרו מהארץ, הורים בשליחות בחו"ל, יתמות מהורים, בנות שהקשר עם משפחתן נותק ובעיקר עולות חדשות ומתנדבות שהגיעו לארץ לבדם על מנת להצטרף לשורות המתנדבים בשירות הלאומי אזרחי.
נכון ל-2016 משרתות בשירות הלאומי כ-250 בנות במעמד של בת שירות בודדה, כ-90% מהן הן בנות למשפחות שאינן מתגוררות בארץ, רובן מגיעות מארצות הברית ומצרפת[דרוש מקור].
בנות השירות הבודדות משרתות במגוון תחומים ככל בנות השירות האחרות: חינוך, בריאות, עמותות ללא מטרות רווח, מגזר שלישי, תחומי הדרכה ועוד.
יש משפחות ה"מאמצות" בנות שירות בודדות ומזמינות אותן לשבתות וחגים.
עמותות

בשבי"ל: עמותה המסייעת ומלווה בנות שירות בודדות לקראת השירות, במהלכו ואחריו באמצעות מערך המבוסס ברובו על מתנדבות. עמותת בשבי"ל מספקת פתרונות מקיפים הכוללים משפחות מאמצות, תמיכה רגשית וכלכלית במקרה הצורך, סיוע בסבך הבירוקרטי, סמינריונים ומפגשים לכל הבנות ומתן מענה לקשיים נוספים שצצים מהשטח.
Here next year: עמותה המספקת מענה חברתי לבנות השירות הבודדות באמצעות מפגשים ופעילויות המותאמות לאוכלוסייה.
סיוע של העמותות לבנות השירות הבודדות:
ימי חופשה: תוספת של עשרה ימי חופשה מתוך הבנה שישנם צרכים בירוקרטיים ומשפחתיים המצריכים זאת.
כביסה: משום שרוב דירות השירות לאומי אינם ערוכות לקליטת בנות בודדות העמותות מסייעות בעזרה כלכלית או מציאת מענה למקום שהבנות יוכלו לכבס בהם את בגדיהן.
ראו גם

חייל בודד
בין השמשות (סרט)

| --- | --- |

מימין: אורלי זילברשץ וריימונד אמסלם
 בימוי:  אלון זינגמן
 הופק בידי:  אסף אמיר, נורמה הפקות
 תסריט:  אלון זינגמן
 עריכה:  אתי לי-און זינגמן
 מוזיקה:  יונתן אלבלק
 צילום:  רואי רוט
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  23 ביוני 2011
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  כחצי מיליון דולר
 פרסים:  הוקרן במסגרת תחרות הקולנוע העלילתי בפסטיבל הסרטים של חיפה, ספטמבר 2010 וזכה בפרס סרט הביכורים. זכה בשני פרסים בפסטיבל מנהיים-היידלברג 2011 (ה-60 במספר) בגרמניה: פרס האקומני לאחדות ושיתוף פעולה, והמלצת חבר השופטים של בעלי בתי הקולנוע
 דף הסרט ב־IMDb
 
בין השמשות הוא סרטו העלילתי הארוך הראשון של אלון זינגמן. הקרנת הבכורה של הסרט בבתי הקולנוע בישראל הייתה ב-23 ביוני 2011. הסרט הופק בתקציב של חצי מיליון דולר מקרן הקולנוע הישראלי וצולם במשך 20 ימים.
עלילה

הסרט מחולק לארבעה סיפורים שמתרחשים במשך יממה אחת ומצטלבים זה עם זה.
סיפור ראשון: אושרי (רותם זיסמן-כהן) שבה מטיול ממושך בדרום אמריקה.  אביה אלכס (שמיל בן-ארי) שאוסף אותה משדה התעופה, פוגע בדרכם הבייתה ברוכבת אופניים. בתחילה הוא בורח מהמקום, אך כעבור יום הוא מחליט להסגיר את עצמו.
סיפור שני:  חוה (ריימונד אמסלם) היא אם חד-הורית לילדה בת שש, שבדרך מקרה מגלה שהיא מאומצת. חווה מגיעה למספרה של דליה (אורלי זילברשץ) ,אימה הביולוגית,  במטרה לחקור על האישה שמסרה אותה.
סיפור שלישי: רפא (איאן צנטנר) הוא ילד בן תשע, עולה חדש מארגנטינה, שמגיע עם אמו אנה (נטליה פאוסט) לבית חולים, כדי לעבור ניתוח ברית מילה. שם הוא פוגש את תמר (יערה פלציג), נערה בת חמש עשרה שחולה בסרטן, השניים מטיילים בבית החולים ולבסוף הוא מגלה בעזרתה פרט שאימו הסתירה  ממנו.
סיפור רביעי: משולם, שוטר מועד (רמי דנון) מגיע לבית החולים, בו מתרחשים רוב אירועי הסרט, כדי לחדש את הקשר עם בנו (גל זייד), מנתח במקצועו.
פרסים

פרס סרט הביכורים הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של חיפה
שני פרסים בפסטיבל הסרטים במנהיים-היידלברג
אלון זינגמן זכה בפרס של חבר השופטים האקומני.
פרס מטעם בעלי בתי הקולנוע בגרמניה.
מועמדות לפרס אופיר
רואי רוט – הצלם הטוב ביותר