stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סם המבורג
בישראל

המבורג הגיע לישראל ב-1952, כדי ליעץ למשרד החקלאות. בהדרכתו, החל פיתוח מהיר של ענף הכותנה. הקושי העיקרי - נזקי מזיקים - נפתר באמצעות החלפת חומרי ההדברה. האתר הראשון שהמבורג בחר, בין נווה אור לירדנה בעמק בית שאן, נקרא על שמו "חוות שמואל".
המבורג שלח להדרכה בישראל מנהלים ומומחים מחוותו, ביניהם טייס ריסוס, וארח בחוותו חקלאים משתלמים ביניהם ברוך צפריר מקיבוץ אשדות יעקב איחוד. ביולי 1955, בהזמנת משרד החקלאות, השתתף בהכנת תוכנית לעיבוד שטחי החולה אחרי ייבוש האגם. הוא עמד בקשר הדוק עם מנכ"ל משרד החקלאות, חיים גבתי, לימים שר החקלאות, ומאוחר יותר אף בנה לעצמו בית בקיבוצו של גבתי, יפעת.
ב-1965 יזם המבורג, על סמך ניסיונו בקליפורניה, גידול עגבניות בהיקף נרחב לתעשייה ולייצוא, תוך שימוש בקטיף מכני.
חייו הפרטיים

המבורג נישא ב-1926 לאליס זקס (1905–2001), אז מורה ולימים פעילה חברתית ופוליטית, והיה אב לשלושה. בנו אהרון (1939–1975), שניהל את החווה בלוס בנוס ואף השתלב בפעילותו של המבורג בישראל, נספה בשרפה בגיל 35.
בשנת 1966 לקה המבורג במחלת גייאן-בארה, איבד את שמיעתו ונעזר בכיסא גלגלים. ב-1972 מכר את חוותו.
המבורג נפטר ב-26 במאי 1976. קרן סם המבורג, הקרויה על שמו, מעניקה פרסים שנתיים למגדלי כותנה מצטיינים.
לקריאה נוספת

Alice Hamburg, Tova Gazit, Ruth Kelson Rafael, Sam Hamburg, agricultural pioneer in California and Israel, Western Jewish History Center, Judah L. Magnes Museum, 1989
הערות שוליים

↑  ינסו לגדל כותנה בנגב, מעריב, 7 במרץ 1952
↑  הכנות לגידול כותנה בישראל, דבר, 28 במרץ 1952
↑  אנו מגדלים כותנה, דבר, 18 בספטמבר 1953
↑  "חוות שמואל" לחקלאות נחנכה בעמק בית שאן, על המשמר, 19 ביוני 1953
↑  תכנית להכשרת שטחי החולה המיובשים, דבר, 13 ביולי 1955
↑  י. שיוו, הופעל קומביין לקטיף עגבניות, דבר, 24 באוגוסט 1966
↑  Local activist Alice Hamburg dies at 95, מאת ג'ודית' שר, The Berkeley Daily Planet, ‏ 14 בנובמבר 2001
↑  ‏ Aron Hamburg wins Young Farmer Title, ‏ The Modesto Bee‏, 10 בדצמבר 1967
↑  Tell Death Cause in Hamburg Case,‏ Merced Sun-Star, ‏ 4 באפריל 1975
↑  ‏Sam Hamburg, valley farm leader, dies at 77, ‏ The Modesto Bee, ‏27 במאי 1976
מת סם המבורג אבי הכותנה הישראלית, דבר, 28 במאי 1976
↑  קרן פרסים לחקלאים על-שם סם המבורג, דבר, 27 בספטמבר 1976
מקבלי הפרסים מקרן סם המבורג מיום היווסדה באתר המועצה לייצור ושיווק כותנה בע"מ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280345605171  LCCN: n90663221  VIAF: 11468814   WorldCat (עם VIAF): 11468814
עומאר פאשה

| --- | --- |

עומאר לוטפי פאשה
 לידה:  24 בנובמבר 1806 יאניה גורה, אזור קרואטיה, האימפריה האוסטרית האימפריה האוסטרית
 פטירה:  18 באפריל 1871 (בגיל 64) קונסטנטינופול, האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 השתייכות:  הצבא העות'מאני
 תקופת הפעילות:  1823–1869 (כ־46 שנים)
 דרגה:  מושיר
 פעולות ומבצעים
 המלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה  מלחמת קרים 
 עיטורים
 מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 1 
 תפקידים אזרחיים
 שר המלחמה העות'מאני
 
עומאר פאשה (בגרמנית: Omar Pascha; בטורקית: Ömer Paşa; ‏24 בנובמבר 1806, יאניה גורה, אזור קרואטיה, האימפריה האוסטרית - 18 באפריל 1871, קונסטנטינופול, האימפריה העות'מאנית) היה קצין בכיר בצבא העות'מאני בדרגת מושיר אשר כיהן כמושל בוסניה ובהמשך השתתף במלחמת קרים.
קורות חייו

עומאר פאשה נולד ביאניה גורה אשר באזור קרואטיה כמיכאילו לאטאס. אביו שירת כקצין בצבא האימפריה האוסטרית ומיכאילו התגייס אף הוא לשורות הצבא. ב-1823, לאחר שהואשם במעילה נמלט לאזור בוסניה אשר בשליטת העות'מאנים ובהמשך, התאסלם ושינה את שמו לעומאר לוטפי.
הוא התגייס לצבא העות'מאני, הוצב באזור בולגריה ובהמשך השתתף בדיכוי המרד בלבנון ובכורדיסטן. ב-1848 מונה למפקד הכוחות העות'מאניים בוולאכיה ובמולדאביה. ב-1850 מונה למושל בוסניה ובהמשך מונטנגרו. הוא גילה יחס נוקשה כלפי האוכלוסייה ודיכא כל ניסיון התקוממות. עם זאת, יחסו כלפי האוכלוסייה היהודית היה סובלני יחסית והוא אישר ליהודי סרייבו להתיישב בכל חלקי העיר.
עומאר פאשה פיקד בהצלחה על כוחות עות'מאניים במהלך מלחמת קרים ובהמשך מונה למושל בגדאד. ב-1861, פיקד על הכוחות העות'מאניים במהלך העימות עם נסיכות מונטנגרו. ב-1864 הועלה לדרגת מושיר ופיקד על חיל מצב שהוצב במונאסטיר. במסגרת זו פיקד על דיכוי מרד בכרתים. ב-1868, מונה לתקופה קצרה לתפקיד שר המלחמה העות'מאני. עומאר לוטפי פאשה הלך לעולמו ב-1871 בקונסטנטינופול והוא בן 64 שנים.
הערות שוליים

↑  מצבם המשפטי של יהודי בוסניה והרצגובינה בתקופה העות'מאנית, באתר הקהילה היהודית של סרייבו.(בסרבו-קרואטית) וב(באנגלית).
↑  עומר פאשה - ביוגרפיה, באתר www.biolex.ios-regensburg.de (בגרמנית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007443165105171  BnF: cb167455954 (data)  GND: 128968699  ISNI: 0000 0000 5485 5865  LCCN: nr99035755  NKC: js2016923765  SNAC: w62k6fwm  VIAF: 57679287   WorldCat (עם VIAF): 57679287
תור M/M/c

בתורת התורים, תור M/M/c (גם M/M/k, M/M/m, M/M/s) הוא מודל תורים מתמטי וסטוכסטי למערכת בעלת תור אחד ללא מגבלה ו-c שרתים הזהים בפעולתם ובקצב עבודתם, כאשר c הוא מספר טבעי השונה מאפס. המודל מהווה הכללה לתור M/M/1 שמשמש כמודל למערכת בעלת תור אחד ללא מגבלה ושרת יחיד. הסימון M/M/c מייצג על פי סימון קנדל מערכת כלהלן:
תהליך ההגעה של הלקוחות הוא תהליך פואסון (ועל כן משך הזמן שבין הגעה להגעה הוא בעל התפלגות מעריכית)
זמני השירות בכל שרת הם בעלי התפלגות מעריכית גם הם, ותוחלת זמן השירות בכל השרתים זהה.
קיימים c שרתים זהים במערכת
קיבולת התור שבו הלקוחות ממתינים הוא אינסופי
הלקוחות נגזרים מאוכלוסייה אינסופית של מבקשי שירות פוטנציאליים
שיטת השירות היא FCFS, כלומר מגיע ראשון מקבל שירות ראשון. מאחר שמדובר בשרתים רבים אין הדבר גורר בהכרח נכנס ראשון יוצא ראשון.
תור M/M/c כתהליך לידה ומוות

אם נגדיר את מספר הלקוחות במערכת k כמשתנה המצב, תור M/M/c ניתן לייצוג כתהליך לידה ומוות (Birth-death process) שבו קצב הלידה (הגעת לקוח חדש לתור) קבוע עבור כל המצבים, אך קצב המוות (סיום שירות ויציאה מהמערכת) משתנה בהתאם למספר השרתים הפעילים. יהי λ קצב הגעת הלקוחות ו-μ קצב השירות של שרת יחיד אזי קצב השירות וקצב המוות בכל מצב k של המערכת ניתנים באמצעות:
קל לראות שרק עבור  \rho ={\frac {\lambda }{c\mu }}<1 המערכת תתכנס בטווח הרחוק ותהיה יציבה, שכן אחרת התור ילך ויגדל לאינסוף.
תוצאות שיווי המשקל

נהוג להגדיר את היחס בין הקצבים כפרמטר של המערכת:  \scriptstyle \rho \,=\,{\tfrac {\lambda }{c\mu }}., וכאמור, המערכת תגיע לשיווי משקל רק עבור  \rho <1. פתרון תהליך הלידה והמוות מניב את ההסתברות שהמערכת תהיה במצב k, כלומר שבמערכת כולה יהיו k לקוחות, והיא:
כאשר  \pi _{0} היא ההסתברות שבמערכת יהיו אפס לקוחות, והיא נתונה על ידי:
ההסתברות שלקוח חדש ייאלץ להמתין בתור למשך זמן כלשהו, כלומר שברגע הגעתו לא יהיה אף שרת פנוי היא:
נוסחה זו להסתברות מכונה "נוסחת ההשהיה של ארלנג" (The Erlang delay formula) או "נוסחת ארלנג C" והיא מתארת את ההסתברות שלקוח טלפוניה יצטרך להמתין לקבלת קו טלפון לצורך שיחה בהינתן c שרתים.
מספר הלקוחות הממוצע במערכת בשיווי משקל נתון על ידי:
ומספר הלקוחות הממוצע הממתינים בתור נתון על ידי:
באמצעות חוק ליטל ניתן לחשב מכאן את משך הזמן הממוצע שלקוח יבלה במערכת:
ואת משך הזמן הממוצע שלקוח ימתין בתור:
קמירות

במאמר מאת האו ליונג לי ומוריס כהן הוכיחו השניים כי נוסחת ההשהיה של ארלנג  היא פונקציה קמורה ומונוטונית עולה ממש ב- \rho  כאשר  \rho <1 ו-  0<\rho . להוכחה זו השפעות מרחיקות לכת מבחינת היכולת להגיע לאופטימיזציה מתמטית של הפונקציה, בעיקר בשל היכולת להשתמש באופטימיזציה קמורה. שאר המדדים, דהיינו  {\overline {L}},{\overline {L}}_{Q},{\overline {W}},{\overline {W}}_{Q}, נגזרים מנוסחה זו וכל אחד ניתן לייצוג כמכפלה של שתי פונקציות עולות ממש וקמורות (שאחת מהן היא  \pi _{c+}) או סכום של פונקציות קמורות. לכן גם הן קמורות.
הערות שוליים

↑  A Note on the Convexity of Performance Measures of M/M/c Queueing Systems, Hau Leung Lee and Morris A. Cohen, Journal of Applied Probability, Vol. 20, No. 4 (Dec., 1983), pp. 920-923, Published by: Applied Probability Trust, Stable Link
סטיבן ג'קסון

| --- | --- |

ג'קסון, 2008
 לידה:  5 באפריל 1978 (בן 46) פורט ארתור, ארצות הברית 
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטר
 מכללה:  המכללה הקהילתית באטלר
 דראפט:  בחירה מספר 43, 1997 פיניקס סאנס
 קבוצות כשחקן
 1997–1998   1998   1999, 2000   1999, 2000   1999   2000   2000–2001   2001–2003   2003–2004  2004–2007  2007–2009   2009–2011   2011–2012   2012–2013   2013–2014:  ל'קרוס בובקאטס (CBA)   סידני קינגס   מארינוס דה-אוריינטה (ונצואלה)   סאן קרלוס (הרפובליקה הדומיניקנית)   פורט ויין פיורי (CBA)   פואבלו נואבו (הרפובליקה הדומיניקנית)  ניו ג'רזי נטס   סן אנטוניו ספרס   אטלנטה הוקס   אינדיאנה פייסרס   גולדן סטייט ווריורס   שארלוט בובקאטס   מילווקי באקס   סן אנטוניו ספרס   לוס אנג'לס קליפרס
 הישגים כשחקן
 אליפות ה-NBA‏ (2003)
 
סטיבן ג'סי ג'קסון (באנגלית: Stephen Jesse Jackson; נולד ב-5 באפריל 1978) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
ג'קסון ידוע ביכולותיו המגוונות על המגרש הן בהגנה והן בהתקפה, ובייחוד באחוזי קליעת השלשות הגבוהים שלו - הוא החזיק בשיא קליעת השלשות (7) למשחק פלייאוף אחד בתולדות גולדן סטייט ווריורס עד שבירת השיא על ידי קליי תומפסון  (11). ג'קסון גם היה שחקן מפתח בקבוצת סן אנטוניו ספרס שזכתה באליפות ה-NBA בשנת 2003.
ראשית חייו

ג'קסון נולד וגדל בפורט ארתור, טקסס, ובצעירותו עבד במסעדה אותה ניהל סביו. בהיותו בן 14 מת אחיו למחצה, דונלד, בגיל 25 בלבד. דוני ולש, מנכ"ל קבוצת אינדיאנה פייסרס בה שיחק ג'קסון בעתיד, טען כי למקרה זה הייתה השפעה על הקריירה של ג'קסון - בעקבות כך שבילדותו עזר למשפחתו והגן עליה בעת המצוקה, הוא פעמים רבות ניגש לעזור גם לחבריו לקבוצת הכדורסל.
ג'קסון למד ושיחק בקבוצת הכדורסל של בית ספר תיכון לינקולן בפורט ארתור, אך בשנתו האחרונה בתיכון עבר לאוק היל אקדמי שבווירג'יניה, שם זכה בבחירה ל"אול-אמריקה" - נבחרת המצטיינים של ליגת בתי הספר התיכוניים בארצות הברית - בשנת 1996. הוא היה הקולע המצטיין במשחק כוכבי התיכונים בחסות מקדונלד'ס, בו השתתפו מספר כוכבי NBA נוספים לעתיד כדוגמת קובי בראיינט, ג'רמיין אוניל וטים תומאס. לאחר סיום לימודיו בתיכון עמד בפני הצטרפות לאוניברסיטת אריזונה, אך מאחר שלא היה כשיר להיכנס לאוניברסיטה מסיבות אקדמאיות, למד סמסטר אחד במכללת באטלר קומוניטי.
ב-1997 נבחר ג'קסון במקום ה-43 בדראפט ה-NBA, על ידי קבוצת פיניקס סאנס. הוא לא הרשים את ראשי הקבוצה במחנה האימונים שלפני פתיחת הליגה, ושוחרר מהסגל באוקטובר אותה שנה. בעקבות כך הוא שיחק במשך עונת 1997/1998, שהייתה עונה מקוטעת, שישה משחקים בקבוצת לאקרוז בובקאטס מליגת ה-CBA, וקלע 2.7 נקודות ב-12.7 דקות בממוצע למשחק. גם בשנים שלאחר מכן ניסה ג'קסון להתקבל לקבוצות NBA, אך שוב לא צלח את מחנות האימונים. הוא שיחק תקופה קצרה בקבוצת סידני קינגס מליגת העל האוסטרלית המקצוענית, ובהמשך שיחק גם בליגות הכדורסל של ונצואלה ומאוחר יותר הרפובליקה הדומיניקנית.
במהלך הקריירה המקצוענית שלו הקים ג'קסון אקדמיית כדורסל על שמו בעיר הולדתו, פורט ארתור. הוא פעל גם בתחום הקהילתי וב-2009 הקים בעיר קרן צדקה לצד האקדמיה שלו.‏
קריירה ב-NBA > תחילת הקריירה

בעונת 2000/2001 הצטרף ג'קסון לראשונה ל-NBA, לאחר שחתם בקבוצת ניו ג'רזי נטס בתור שחקן חופשי. לפיכך הוכרה עונה זו באופן רשמי כעונת הרוקי שלו. במהלך העונה שיחק ג'קסון ב-77 משחקים, מתוכם פתח 40 פעמים בחמישיית קבוצתו, והשיג ממוצעים של 8.2 נקודות, 2.7 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים. הוא שיתף פעולה בחוליית הגארדים של ניו ג'רזי יחד עם חברו הקרוב סטפון מרבורי, שהיה כוכב הקבוצה. בעקבות יכולת טובה שהפגין נבחר ג'קסון לשחק במשחק הרוקיז נגד שחקני השנה השנייה במסגרת סוף-שבוע האולסטאר ב-NBA, בו קלע שמונה נקודות, הוריד חמישה ריבאונדים, מסר ארבעה אסיסטים וחטף שלוש חטיפות.
לפני פתיחת עונת 2001/2002 חתם ג'קסון בקבוצת סן אנטוניו ספרס. על אף עונת הרוקי הטובה שלו, סבל ג'קסון ממספר פציעות במהלך עונתו השנייה, והחמיץ 45 משחקים בסך הכול במהלך העונה בשל פציעותיו. מייק בראון, עוזר המאמן של סן אנטוניו דאז, אמר על ג'קסון שהוא היה אחד מהשחקנים הכישרוניים ביותר בקבוצה והשחקן הטוב ביותר שעלה מהספסל, אך הרבה לסבול מפציעות מכיוון שלא עבד מספיק קשה באימונים. באותה עונה פתח ג'קסון פעם אחת בלבד בחמישיית קבוצתו ושותף ב-9.9 דקות בלבד למשחק, והשיג ממוצעים של 3.9 נקודות ו-1.1 ריבאונדים.
בעונת 2002/2003 עשה ג'קסון את התקדמותו הגדולה בקריירה והפך לאחד משחקני המפתח של סן אנטוניו, בקבוצה ששחקניה המובילים היו טים דאנקן, טוני פארקר ומאנו ג'ינובילי. הוא הגיע לראשונה ל-80 משחקים בהם השתתף בעונה ופתח 58 פעמים בחמישייה, והשיג ממוצעי שיא עבורו לאותה עת של 11.8 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים. הוא לקח תפקיד חשוב בזכייתה של הקבוצה באליפות ה-NBA באותה עונה, לאחר ניצחון בסדרת הגמר על ניו ג'רזי נטס, קבוצתו הקודמת. במהלך משחקי הפלייאוף היה ג'קסון הקולע השלישי בטיבו של הקבוצה עם 12.8 נקודות למשחק.
סטטיסטיקות קריירה

נכון ל-7 ביוני 2011‏
סטטיסטיקות קריירה > עונה סדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 2000/2001 | נטס | 77 | 40 | 21.6 | 0.425 | 0.335 | 0.719 | 2.7 | 1.8 | 1.1 | 0.2 | 8.2 |
| 2001/2002 | סן אנטוניו | 23 | 1 | 9.9 | 0.374 | 0.250 | 0.706 | 1.1 | 0.5 | 0.6 | 0.1 | 3.9 |
| 2002/2003 | סן אנטוניו | 80 | 58 | 28.2 | 0.435 | 0.320 | 0.760 | 3.6 | 2.3 | 1.6 | 0.4 | 11.8 |
| 2003/2004 | אטלנטה | 80 | 78 | 36.8 | 0.425 | 0.340 | 0.785 | 4.6 | 3.1 | 1.8 | 0.2 | 18.1 |
| 2004/2005 | אינדיאנה | 51 | 49 | 35.4 | 0.403 | 0.360 | 0.830 | 4.9 | 2.3 | 1.2 | 0.3 | 18.7 |
| 2005/2006 | אינדיאנה | 81 | 81 | 35.9 | 0.411 | 0.345 | 0.786 | 3.9 | 2.8 | 1.3 | 0.5 | 16.4 |
| 2006/2007 | אינדיאנה | 37 | 32 | 32.1 | 0.419 | 0.297 | 0.822 | 2.6 | 3.1 | 0.9 | 0.5 | 14.1 |
| 2006/2007 | ווריורס | 38 | 37 | 34.0 | 0.446 | 0.341 | 0.804 | 3.3 | 4.6 | 1.3 | 0.4 | 16.8 |
| 2007/2008 | ווריורס | 73 | 73 | 39.1 | 0.405 | 0.363 | 0.832 | 4.4 | 4.1 | 1.3 | 0.4 | 20.1 |
| 2008/2009 | ווריורס | 59 | 59 | 39.6 | 0.414 | 0.338 | 0.826 | 5.1 | 6.5 | 1.5 | 0.5 | 20.7 |
| 2009/2010 | ווריורס | 9 | 9 | 33.3 | 0.421 | 0.275 | 0.703 | 3.9 | 4.7 | 1.6 | 0.7 | 16.6 |
| 2009/2010 | שארלוט | 72 | 72 | 39.3 | 0.423 | 0.334 | 0.786 | 5.1 | 3.6 | 1.6 | 0.5 | 21.1 |
| 2010/2011 | שארלוט | 67 | 67 | 35.9 | 0.411 | 0.337 | 0.816 | 4.5 | 3.6 | 1.2 | 0.4 | 18.5 |
| 2011/2012 | מילווקי | 26 | 13 | 27.4 | 0.357 | 0.278 | 0.833 | 3.2 | 3.0 | 1.0 | 0.2 | 10.5 |
| 2011/2012 | סן אנטוניו | 21 | 1 | 23.8 | 0.405 | 0.306 | 0.815 | 3.9 | 2.0 | 1.3 | 0.3 | 8.9 |
| קריירה |  | 794 | 670 | 33.0 | 0.416 | 0.337 | 0.800 | 4.0 | 3.2 | 1.3 | 0.4 | 15.9 |
סטטיסטיקות קריירה > פלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002/2003 | סן אנטוניו | 24 | 24 | 33.8 | 0.414 | 0.336 | 0.803 | 4.1 | 2.7 | 1.4 | 0.4 | 12.8 |
| 2004/2005 | אינדיאנה | 13 | 13 | 36.3 | 0.393 | 0.317 | 0.817 | 3.8 | 2.2 | 1.9 | 0.5 | 16.1 |
| 2005/2006 | אינדיאנה | 6 | 6 | 37.8 | 0.366 | 0.231 | 0.778 | 4.5 | 3.3 | 0.7 | 0.2 | 13.3 |
| 2006/2007 | ווריורס | 11 | 11 | 41.3 | 0.379 | 0.361 | 0.816 | 3.6 | 3.6 | 2.0 | 0.7 | 19.9 |
| 2009/2010 | שארלוט | 4 | 4 | 39.0 | 0.358 | 0.167 | 0.808 | 5.0 | 3.8 | 1.2 | 0.2 | 18.0 |
| 2011/2012 | סן אנטוניו | 14 | 0 | 21.4 | 0.535 | 0.605 | 0.933 | 2.0 | 1.7 | 0.6 | 0.2 | 8.3 |
| קריירה |  | 72 | 58 | 33.6 | 0.404 | 0.355 | 0.816 | 3.7 | 2.7 | 1.4 | 0.4 | 13.9 |
1 2  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
הערות שוליים

↑  NBA.com, 2004-05 Player HQ: Stephen Jackson
↑  "Shooting Guards – 1997 Usenet Draft"
↑  stephenjackson1.com, Stephen Jackson Academy : School Mission
↑  stephenjackson1.com, Stephen In The Community : Hot News
↑  NBA.com, Championship Experience, Versatility Enhance Jackson's Value to Pacersl, 15.07.2004
↑  ESPN.com, ESPN.com: 2003–04 NBA Regular Season Statistics
↑  insnews.org, One and Done, 1.05.2007
↑  Bay Area News Group, Warriors' Jackson has been on a roll, 11.02.2009
↑  NBA.com, Stephen Jackson Career Stats Page
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 894e660e-36b5-4238-abdf-5ca46823429f 
סטיבן ג'קסון במדי גולדן סטייט
ג'קסון קופץ לזריקה לסל במדי גולדן סטייט
סמנתה אגר

| --- | --- |

 לידה:  5 במרץ 1939 (בת 85) המפסטד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1961 
 צאצאים:  ג'נה סטרן, ניקולס סטרן 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב (1966)  פרס השחקנית הטובה ביותר (1965) 
 http://www.samanthaeggar.net/
 פרופיל ב-IMDb
 
ויקטריה לואיס סמנתה מארי אליזבת טריס אגר (באנגלית: Victoria Louise Samantha Marie Elizabeth Therese Eggar ; נולדה ב-5 במרץ 1939) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה זוכת פרס גלובוס הזהב ומועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1965 על הופעתה בסרט "האספן".
ביוגרפיה

אגר נולדה בפרוור המפסטד שבלונדון למוריאל, אם ממוצא הולנדי ולראלף אגר, קצין בצבא הבריטי.
החלה את דרכה המקצועית במחזות שייקספיריים וערכה את הופעות הבכורה שלה בתחילת שנות ה-60 בסרטיו של הבמאי ראלף תומאס "הפרא והמוכנות" ו"דוקטור במצוקה".
אגר זכתה לפרסום רב בשנת 1965 כאשר זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר ובפרס השחקנית הטובה ביותר של פסטיבל קאן על הופעתה בסרט האימה הפסיכולוגי של ויליאם ויילר "האספן" בתור הסטודנטית הצעירה לאומנות מירנדה גריי.
אגר שהייתה המועמדת המועדפת לזכות בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר הפסידה לבסוף את הפרס לג'ולי כריסטי.
אגר שיחקה לצידו של כוכב הקולנוע הבריטי קרי גרנט בשנת 1966 בקומדיה "לך, אל תרוץ".
ב-1967 הופיעה אגר בעיבוד הקולנועי הראשון לספר "דוקטור דוליטל" בתפקיד אמה פאיירפקס אהובתו של ד"ר דוליטל (רקס הריסון).
ב-1970 הופיעה בדרמה הפוליטית של מרטין ריט "זעם הכורים" לצידם של שון קונרי וריצ'רד האריס.
ב-1976 השתתפה במותחן התקופתי "תמיסת שבעת האחוזים" בתפקיד מרי ווטסון אשתו של דוקטור ווטסון (רוברט דובאל).
ב-1979 שיחקה אגר בסרטו של דייוויד קרוננברג "צאצאים" בתפקיד נולה קארבת' המטופלת של הפסיכותרפיסט ד"ר האל רגלן (אוליבר ריד).
ב-1980 שיחקה בסרט הפעולה "המחסל".
ב-1997 דיבבה בסרט האנימציה "הרקולס" את האלה הרה אמו של הרקולס, אגר דיבבה את הדמות גם בסדרת האנימציה "הרקולס" שיצאה בשנה שלאחר מכן .
ב-1999 השתתפה לאחרונה בהפקה גדולה, הדרמה "אשת האסטרונאוט".
בשנים האחרונות התפרסמה אגר בעיקר בסדרות הדרמה "גבירתי הנשיא" ו"מנטל".
הייתה נשואה לשחקן טום סטרן בין השנים 1964–1971 ונולדו להם שני ילדים: השחקנית ג'נה סטרן והמפיק ניקולס סטרן.
פילמוגרפיה נבחרת

הפרא והמוכנות (1962)
רופא במצוקה (1963)
בחזרה מן האפר (1965)
האספן (1965)
לך, אל תרוץ (1966)
ד"ר דוליטל (1967)
זעם הכורים (1970)
המקל המהלך (1970)
האור שבקצה העולם (1971)
המתים חיים (1972)
תמיסת שבעת האחוזים (1976)
למה לירות במורה? (1977)
הקרב הגדול ביותר (1978)
צאצאים (1979)
המחסל (1980)
וילון (1983)
סוס אפל (1992)
הפנטום (1996)
הרקולס (1997)
אשת האסטרונאוט (1999)
טלוויזיה

אנה והמלך (אנ') (1972)
הרקולס (1998–1999)
גבירתי הנשיא (2005–2006)
מנטל (2009)
תקשורת קווית

פריסת קו תקשורת אופטי בארצות הברית
תקשורת קווית היא תקשורת שבמסגרתה המידע (קול, תמונה, נתונים) עובר בין הצדדים המתקשרים באמצעות כבל היוצר קו תקשורת ביניהם: תיל נחושת, כבל קואקסיאלי, סיב אופטי וכדומה. מושג זה ניצב כנגד דרך התקשורת המשלימה אותו, תקשורת אלחוטית, המתבצעת ללא חיבור בקו תקשורת.
שימוש בתקשורת קווית מצריך פריסה של קווי תקשורת. פריסה זו נעשית ברשת מקומית (בבניין מסוים או בקמפוס מסוים) או ברשת אזורית, המצריכה לעיתים פריסת כבל תקשורת תת-ימי המחבר בין יבשות שונות.
בתחילת דרכה של התקשורת האלקטרונית, היא פעלה בתקשורת קווית בלבד, בטלגרף, בטלפון וכדומה. לאחר מכן פותחה תקשורת אלחוטית בגלי רדיו. שתי דרכי התקשורת מתקיימות זו בצד זו:
תקשורת טלפון החלה באמצעות תשתית קווית וכעת ניתנת גם באמצעות תקשורת אלחוטית (טלפון סלולרי).
שידורי טלוויזיה החלו בתקשורת אלחוטית (גלי רדיו) וכעת ניתנת גם באמצעות תקשורת קווית (טלוויזיה בכבלים).
פעמים רבות מתקיים שילוב של שתי דרכי התקשורת באותה שיחה. דוגמאות:
שיחת טלפון בין יבשתית, שחלקה נעשה בתקשורת קווית וחלקה בתקשורת אלחוטית באמצעות לוויין תקשורת
טלפון אלחוטי ביתי, שבו הקשר בין המטלפן לעמדת הבסיס שבביתו נעשה בתקשורת אלחוטית, והקשר מעמדת הבסיס למרכזייה נעשה בתקשורת קווית.
שיחה מטלפון קווי לטלפון סלולרי.
סו בירטוויסל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בדצמבר 1945 (בת 78) נורת'וויץ', הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ווריק 
 בן או בת זוג:  ריצ'רד אייר (1973–?) 
 צאצאים:  Lucy Eyre 
 פרופיל ב-IMDb
 
סוזן אליזבת בירטוויסל, ליידי אייר (באנגלית: Susan Elizabeth Birtwistle, Lady Eyre; נולדה ב-9 בדצמבר 1945) היא מפיקה ותסריטאית של דרמה טלוויזיונית.
ביוגרפיה

בירטוויסל נולדה בנורת'וויץ' שבצ'שייר. היא למדה בבית הספר לבנות נורת'וויץ' קאונטי סקול. אחר כך למדה דרמה וספרות אנגלית בקולג' לחינוך של קובנטרי (שהפך לחלק מאוניברסיטת ווריק).
היא ידועה בעיקר מהפקות של דרמות תקופתיות מפורסמות. בירטוויסל זכתה בפרסים אחדים עבור הפקות שלה, בהם עבור "מלון האגם" (Hotel du Lac), המיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה", וסרט הטלוויזיה "אמה". ב-2008 הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה על ההפקה של הסדרה "קרנפורד".
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-2008 הוענק לבירטוויסל תואר דוקטור של כבוד מטעם אוניברסיטת צ'סטר.
ב-1973 התחתנה בירטוויסל עם במאי התיאטרון והקולנוע האנגלי ריצ'רד אייר בצ'לסי שבלונדון. בתם לוסי נולדה ב-1974.
פילמוגרפיה חלקית

Oi For England
Educating Marmalade
(1985) Dutch Girls
מלון האגם (1986) Hotel du Lac
(1987) Scoop
(1989) Ball Trap on the Cote Sauvage
Or Shall We Die?
v.
גאווה ודעה קדומה (1995)
אמה (1996)
ארמדילו
המלך ליר
רעיות ובנות (1999)
קרנפורד (2008)
בחזרה לקרנפורד (2009)
הערות שוליים

↑  Companies House
↑  BAFTA awards site, accessed on 6 April 2008
↑  "Television Awards Winners in 2008". www.bafta.org (באנגלית). 26 באפריל 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "News release". University of Chester. אורכב מ-המקור ב-26 באוקטובר 2008. נבדק ב-6 באפריל 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Made in heaven". Daily Telegraph. 18 בנובמבר 2006. נבדק ב-6 באפריל 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007451502605171  PLWABN: 9810671573505606  BIBSYS: 4034049  BNE: XX4882314  ICCU: MILV189868  ISNI: 0000 0001 1575 8023  LCCN: no96029981  NTA: 158173953  SUDOC: 175992088  VIAF: 77032547   WorldCat (עם VIAF): 77032547
סונגו מנארה

סונגו מנארה (Songo Mnara) הוא אי ושמה של עיר נמל שהייתה פעילה בימי הביניים. האי שוכן בסמוך לחופי מחוז לינדי בדרום מזרח טנזניה, כ-280 ק"מ דרומית לדאר א-סלאם. בשנת 1981 הוכרזו הריסות סונגו מנארה, כמו גם הריסות קילווה קיסיוואני הסמוכות, כאתר מורשת עולמית.
בין המאה ה-13 למאה ה-16 הייתה העיר מרכז לסחר בזהב, בכסף, בפנינים, בטקסטיל ובחרסינה, שהובאו משני צדי האוקיינוס ההודי - מאפריקה ומאסיה, אף שנחשבה עיר חשובה פחות מקילווה קיסיוואני.
כיום, סובלות חורבות העיר משחיקה, ומצויות בהידרדרות מתמדת. בשנת 2004 קבע אונסק"ו כי האתר הוא אתר מורשת שנמצא בסיכון. בשל הכרזה זו ממשלות יפן וצרפת נוטלות חלק במאמצי השיקום של האתר ואזורו.
המבנים הבולטים בעיר כוללים חמישה מסגדים, בית קברות ומבני מגורים, בהם מבנה שגודלו 40 X 40 מ', ומכונה "הארמון". המבנים עשויים בעיקר עץ וחימר.
עומארו יאר אדואה

אלחאג' עומארו מוסא יאר אדואה (Alhaj Umaru Musa Yar'Adua, ‏
9 ביולי 1951 - 5 במאי 2010) היה נשיא ניגריה בין 21 באפריל 2007 ועד מותו ב-5 במאי 2010. היה חבר במפלגה הדמוקרטית של העם (People’s Democratic Party). בין השנים 1999–2007 כיהן כמושל מדינת קאצינה. היה כימאי בהכשרתו.
ביוגרפיה

עומרו יאר אדואה נולד בעיר קאצינה בצפון ניגריה במשפחה אריסטוקרטית מהשבט פולבה (פולאני).
אביו, שהיה שר בימי הרפובליקה הראשונה זכה לתואר המלכותי של "מותוואלי" (אחראי על האוצר) בקאצינה ובנו עומרו ירש תואר זה.
לאחר לימודים במכללות בקֶפי ו"בארווה" למד הוראה וכימיה באוניברסיטת אחמדו בלו בזריה – סיים תואר ראשון ב-1975 ותואר שני בכימיה אנליטית בשנת 1978.
עבד כמרצה במכללה בזריה ומשנת 1993 מילא תפקידים בכירים במספר חברות ובנקים פרטיים.