stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עקיבה פרוש
תולדותיו

נולד בירושלים לשלמה זלמן פרוש ולאימו מרת מלכה.  מקטנותו סיגל לעצמו גינוני צדיקות ופרישות. עד גיל 13 למד בישיבת עץ חיים. לקראת הבר מצווה הכין עצמו בהכנות רוחניות מיוחדות, שכללו זהירות מדיבורים בטלים ושמירת העיניים. התקרב לרב צבי מיכל שפירא, נעשה לתלמידו המובהק וכונה בפיו "צדיק".
הקדיש את כל זמנו ללימוד תורה וקבלה כשהוא עטוף בטלית ותפילין. את מקום לימודו קבע בבית היתומים דיסקין. חבריו ללימוד היו תלמידי הרב צבי מיכל שפירא, הרב מאיר הלר והרב יעקב משה חרל"פ, עמו למד גמרא בחברותא לאורך רוב שעות היממה, במשך תקופה ארוכה. היה בעל ידע באסטרונומיה וחיבר את הקונטרס "בעקבי השמש" על ענייני הזריחה והשקיעה.
פרוש נפטר בכ"ז בחשוון תרפ"ב, בגיל 41, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים. בהספד בהלווייתו אמר עליו הרב זוננפלד שהיה ראוי שתשרה עליו השכינה, אלא שאין הדור ראוי לכך. לפני פטירתו הפקיד את מפתח הארון של כתביו בידי אחיו, אהרן יעקב, עמו היה בקשר תורני הדוק. אחיו ערך את הכתבים והוציאם לאור בשנת תשט"ו (1955), בספר "משנת ר' עקיבה".
בשנת תרנ"ט (1899) נישא לשרה ביילה, בת מיכלה וצבי הירש ילין, שהיה סופר סת"ם. נולדה לזוג בת  לאחר פטירת אשתו, נישא בשנית בשנת תרע"ח לחיה רייזל ברקוביץ ונולדה לזוג בת בשם מלכה דינה (  חיה רייזל בזו"ג שני נישאה לקרוב משפחתה הרה"ח ר' ברוך יצחק פריינד) ילידת ליטא בת הרב מורדכי ברקוביץ נכדת המקובל בעל זכר לאברהם הרב אברהם דב ברקוביץ אב"ד לאחווה ונכדת הרב אלעזר משה הורוויץ אב"ד פינסק. היה אב לשתי בנות. חתניו הם הרב שלום יעקב שמחה רוטמן, מחבר הספר "אבני שיש",הרב משה יהושע לאנדא  (ביתו מלכה דינה), מתלמידי החזון איש.
תולדותיו > פרשת קול השופר

פרוש היה נאמן לדרכם של ר' יצחק ירוחם דיסקין והרב יוסף חיים זוננפלד. בשנת תרע"ט, כשהחלו ניסיונות הוועד הכללי של יהודי ירושלים ומשרד הרבנות בעיר בראשותו של הרב צבי פסח פרנק להכתיר את הרב אברהם יצחק הכהן קוק לרבה האשכנזי של העיר, התקבצו הוא הרב משה יוסף הופמן, הרב משה סמניצר (אביו של הרב מאיר הלר-סמניצר), הרב שמואל הלל שינקר ועוד, והקימו את "אגודת הקודש" במטרה להילחם כנגד הדבר.
בשלהי שנת תר"פ (1920) פרסם פרוש בעילום שם את הקונטרס "קול השופר", ובו התבטא בחריפות נגד הספר "אורות" של הרב קוק שיצא לאור באותם ימים, וקרא לאסור את הקריאה בו, בטענה כי הוא מכיל דברי כפירה וגילוי פנים בתורה שלא כהלכה. לדבריו צירף "פסקים" שונים כנגד הראי"ה קוק ועמדותיו, המסתמכים על דברים שפורסמו שנים קודם לכן.
בתגובה לקונטרס התכנסו כשמונים מרבני ירושלים, ראשי בתי הדין, המוסדות, השכונות וקהילות בעיר, בחול המועד של חג סוכות תרפ"א לאספת מחאה. בסופה הוציאו הנאספים כרזה חריפה תחת הכותרת "תרוממנה קרנות צדיק", בה הביעו שאט נפש מ"קול השופר". בין הרבנים והאישים החתומים: ליפמן דוד שובקס, צבי פסח פרנק, יונה ראם, יוסף גרשון הורביץ, פישל ברנשטיין, יצחק צבי ריבלין, מנחם נתן נטע אוירבך, יחיאל מיכל טוקצינסקי, חיים יהודה ליב אוירבך, שמעון הורביץ, נחמן גדליהו ברודר, יהושע מאיר רייכמן, חיים סלומון, אברהם יוחנן בלומנטל, ועוד רבים.
האספה של הרבנים הגאונים מבד"צ אשכנזים, פרושים וחסידים... מביעה את צערה העמוק על חלול כבוד התורה ושם שמים בכתב הפלסתר בשם "קול השופר" שהוציאו בהשתדלות אנשי דלא מעלי, מחרחרי ריב שאין להם כל זכות לשבת כסאות למשפט בענינים גדולים ונשגבים, בעניני תורה ואמונה ... כל יהודי כאשר אשר נגע ה' בלבבו צריך ומחויב לקרוע את בגדיו לשמוע חלול קודש נורא כזה.
עוד הוחלט להקים ועד מיוחד בן 13 אישים לטיפול בפרשה. הוועד התכנס והחליט לשלול את התמיכה הכלכלית שקיבלו מפיצי "קול שופר" מקרנות צדקה בירושלים. בתגובה ביקש הראי"ה קוק שלא להטיל סנקציות כספיות כלשהן על מפיצי החוברת.
באביב תרפ"א (1921) הגיע ארצה האדמו"ר מגור רבי אברהם מרדכי אלתר, ובין השאר ביקש לפשר בין רבני ירושלים בראשם הראי"ה קוק, ובין קנאי העיר ורבניהם. כשנפגש עם הרב יוסף חיים זוננפלד והרב יצחק ירוחם דיסקין אמרו הם כי מכתביהם נגד ספר "אורות" נדפסו שלא בידיעתם בתוך "קול שופר", ו"בלתי ידיעתם נדפס סביב למכתבם את קול השופר והחרם. אולם גם למחות באלו [=עקיבא פרוש] לא חפצו, כל זמן שלא נתבטלו לשונות הזרים והמרים" שקיימים לפי דעתם בספר אורות.
חיבוריו

מרכבה שלמה, ביאור ברייתא דרבי עקיבא וברייתא דרבי ישמעאל על דרך הקבלה, ירושלים תרפ"א, באתר היברובוקס
בעקבי השמש – על זמני הזריחה והשקיעה
משנת ר' עקיבה, ביאור הלכות מדברי הראשונים והאחרונים (יצא לאור על ידי אחיו הרב אהרן יעקב פרוש), ירושלים תשט"ו, באתר היברובוקס
קונטרס קדושת ישראל, נדפס בסוף ספרו של חתנו שלום יעקב שמחה רוטמן, ירושלים תש"ל, באתר היברובוקס
קול השופר - ובו קרא לאסור את קריאת הספר "אורות" של הרב קוק
לקריאה נוספת

[מחבר לא ידוע], 'הגאון הצדיק המקובל רבי עקיבה פרוש זצללה"ה בעל משנת רבי עקיבה', האמת, סו (חשוון תשע"ב), עמ' יב-יד
הערות שוליים

↑  ראו בית זבול ג, חלק יורה דעה, סי' כד-כה
↑  מבחירי צדיקיא עמ' 230; בינו שנות דוד ודור עמ' נח-נט
↑  רבי עקיבא פרוש, דואר היום, 29 בנובמבר 1921, עמ' 3
↑  יוסף משה סופר, מרא דארעא דישראל, כרך ב, ירושלים תשס"ג, עמ' רצה.
↑  אותיות השם "שופר" רומזות לשמו "פרוש". כמו כן הקונטרס פותח במילים "אמר רבי עקיבא".
↑  אספת מחאה, דואר היום, עמ' 6 באוקטובר 1920, עמ' 3.
↑  הארץ, אספת מחאה, 1 באוקטובר 1920, עמ' 2.
↑  דואר היום, ירושלים יום יום, 19 באוקטובר 1920, עמ' 3
↑  הרב אברהם מרדכי אלתר, אוסף מכתבים ודברים, וורשה תרצ"ז, עמ' סח.
עישון מיד שלישית

חדר עישון באונייה הגרמנית קייזר וילהלם דר גרוסה. קירות החדר, הרהיטים והשטיחים סופגים "עישון מיד שלישית"
עישון מיד שלישית (Third-hand smoke) או עישון שיורי הוא שאיפה או ספיגה של עשן או חומרים אחרים שנשארים לאחר כיבוי סיגריה, סיגר או מוצר טבק דליק אחר.
נזקי עישון יד שלישית מתייחסים לכימיקלים שנותרים בסביבה לאחר שמתפוגג העשן, בביגוד, במשטחים שונים ובקירות.
אטימולוגיה

המונח "עשן יד שלישית" - Third-hand smoke - הוא תחדיש שטבע צוות מחקר ממכון דנה-פרבר לסרטן. הוא מתייחס לשרידים שנותרו על משטחים לאחר עישון מיד שנייה.
סמנים ביולוגיים

במחקר שנערך על עכברים ובו חשפו אותם לעישון מיד שלישית, סמנים ביולוגיים של עישון התגלו אצלם כבר לאחר ארבעה שבועות ברמה שוות ערך למעשנים. חוקרים השתמשו במערכת שמחקה את זו של החשיפה לבני אדם וחיפשה סמנים ביולוגיים שנמצאו ברקמות הסרום, הכבד והמוח בעכברים. העכברים נחשפו לעישון מיד שלישית בחודשים משתנים, וכבר בחודש הראשון הם החלו להראות סימנים של עלייה בציטוקינים דלקתיים במחזור הדם, גורם נמק בגידול (אנ'), גורם מגרה של מושבת מקרופאג גרנולוציטים(אנ') ועלייה בהורמון הלחץ - אדרנלין. הנזק מחשיפה לעישון מיד שלישית נמשך לאחר חודשיים, ארבעה ושישה חודשים. נזקים כאלה כללו מתח חמצוני ופגיעה מולקולרית. חלק מהעכברים גם הפכו להיפרגליקמיים והיפראינסולינימיים, מה שיכול להוות ראיה כי התנגדות לאינסולין היא תוצאה של חשיפה לעישון מיד שלישית בטווח ארוך. מחקר זה מרמז כי לזמן חשיפה מוגבר לעישון מיד שלישית יכולות להיות השפעות דרמטיות. עדיין יש צורך במחקרים נוספים עם נבדקים כדי להבין את ההשלכות של עישון מיד שלישית.
נזק פוטנציאלי

אף על פי ש"עשן יד שנייה" מתפוגג מחדר או מחלל סגור לאחר פרק זמן קצר, ניקוטין ומרכיבי עשן אחרים נוטים להיצמד למשטחים כולל עור חשוף, שיער, אבק, רהיטים ובגדים, כאשר הם בתורם ממשיכים לפלוט את הרעלים.
בעשן מיד שלישית חמצן מתערב יחד עם חומצה חנקתית והם יוצרים חומרים מסרטנים שלא נמצאים בסיגריות או עשן טבק. הכימיקלים המשתחררים מעשן יד שלישית מתערבים עם מזהמים אחרים ויוצרים סכנה רעילה לאלה שנחשפים, במיוחד לילדים. טבק ספציפי מסרטנים ניטרואמינים(אנ') (TSNAs) יכול להיווצר כאשר מזהמים מקורה המשותף, חומצה חנקתית, באה במגע עם ניקוטין. TSNA אחד, הנקרא 4- (מתילניטרוסאמינו) -1- (3-פירידיניל) -1-בוטנון, הוא חומר מסרטן בעל ריאות ספציפית הנמצא בכל מקום בעשן טבק ובבתי מעשנים. החומרים המסרטנים המצויים בעישון מיד שלישית ידועים בשם ניטרוסמינים ספציפיים לטבק.
מחקר בוצע בשנת 2016 כדי לבדוק כמה זמן נשאר עשן יד שלישית בשלושה בדים שונים לאורך זמן של 72 שעות ושטיפה לאחר כביסה. שלושת סוגי הסיבים השונים במחקר כללו צמר, כותנה ופוליאסטר. רמות עישן מיד שלישית נמדדו באמצעות חיישן גז גל אקוסטי (SAW) בעיצוב עצמי, אשר מודד את שינוי התדר כאשר מתחם מונח על פני החיישן. תוצאות מחקר זה גילו כי עשן יד שלישית אכן נוהג להישאר על צמר זמן מרובה לאחר עישון ופחות מכך על פוליאסטר. לצמר לקח זמן לספוג את העישון ואילו לפוליאסטר העישון נתפס מיד. כמו כן, המחקר הגיע למסקנה שאף על פי שכביסה ושטיפת סיבים אלה עם חומר ניקוי היא דרך יעילה להיפטר מחלק מהעשן, עדיין יש כ-300 כימיקלים בממוצע בבדים.
מחקר שנערך בשנת 2010 והתפרסם ב-PNAS מצא כי שאריות ניקוטין שנדבקים למעשנים ולמשטחים פנימיים של מכוניות או חדרים יכולים ליצור עם חומצה חנקיתית הנמצאת באוויר ניטרוסמינים ספציפיים לטבק(אנ'), מסרטנים המצויים במוצרי טבק. זה הוכח על ידי ריסוס של מה שנקרא רמה "גבוהה אך סבירה" של חומצת חנקן (בערך פי 4–12 מהרמות הנמצאות בדרך כלל בבתים) על גבי מצעים של תאית המשמשים לניגוב פנים של רכב שעשן בו במשך זמן רב. תוצאות דומות נמצאו כאשר מצעים של תאית נשמרו (ללא ניגוב) באותו רכב במשך שלושה ימים כאשר אירע עישון. הבטחת אוורור בזמן עישון סיגריה אינה מבטלת את התצהיר של עשן יד שלישית בחלל סגור, על פי מחברי המחקר. המחקר מצא שאפשר למצוא עשרה תרכובות מסרטנות בעשן יד שלישית, כולל היסוד הרדיואקטיבי פולוניום.
מחקר שנערך בשנת 2004 מדד את רמות הניקוטין באבק בבתים של שלוש קבוצות משפחות שונות. בבתים שבהם עישנו הורים עם ילדים שנמצאים בבית היו הרמות הגבוהות ביותר של ניקוטין שנמצא באבק בכל חדרי הבית, כולל חדרי תינוקות וילדים. בבתים שבהם הורים ניסו להגביל את חשיפת עשן הסיגריות לילדיהם נמצאו רמות ניקוטין נמוכות יותר באבק. בתים שלא עישנו לא הכילו עקבות של ניקוטין.
חשיפה והשפעות בריאותיות

בני אדם נחשפים לעישון מיד שלישית באמצעות שאיפה, מגע בעור או בליעה. ישנם גם משטחים רבים שצוברים תרכובות עישן מיד שלישית. משטחים נפוצים שאיתם בני אדם באים במגע מדי יום כוללים ספות, רהיטים, וילונות ומושבי רכב. עישן מיד שלישית עלול לגרום נזק לתינוקות ולילדים צעירים מכיוון שהם נוטים להכניס את ידיהם לפה או להתרפק על מעשן. תינוקות גם זוחלים על הרצפה ואוכלים מידיהם מבלי לשטוף אותם תחילה, ובולעים את הרעלים למערכות הגוף המתפתחות שלהם.
על פי מחקר שנערך על ידי נורת'רופ, 22% מהתינוקות והילדים נחשפים לעישון פסיבי או לעישון מיד שלישית בבתיהם.
אף על פי שהמחקר מוגבל, הוכח קשר בין חשיפה לעישון מיד שלישית להשפעות בריאותיות מזיקות רבות. לעישון מיד שלישית יש פוטנציאל לפגום בריפוי הפצעים על ידי שינוי התגובה הטבעית האנטי דלקתית של הגוף, שיפוץ מבנה הנשימה עקב הגדלת משקעי הקולגן בדרכי הנשימה וגרימת נזק קבוע ל-DNA. תופעות בריאותיות אחרות כוללות אסתמה, תחלואה מוגברת בשיעול ומצבי נשימה אחרים. אם אמהות בהריון נחשפות לעישון מיד שלישית, זה יכול להאט את התפתחות הריאה העוברית בשליש השלישי להריון. בילדים, חשיפה לעישון מיד שלישית נקשרה גם לתסמונת מוות בעריסה כגורם פוטנציאלי, וגם נקשרה לליקויים קוגניטיביים ובעיות זיכרון בילדים.
מודעות הציבור ופתרונות

עישון מיד שלישית הוא מושג חדש יחסית, והמודעות הציבורית אליו נמוכה מזו שיש לעישון פסיבי. מחקר שנערך בשנת 2013 במטרה (עיר) ובג'ורג'יה ובו השתתפו שש קבוצות מיקוד שאל את המשתתפים אם שמעו על עישן מיד שלישית, רוב המשתתפים לא שמעו על כך ולא ידעו מהו עשן יד שלישית. המחקר בנושא עישן מיד שלישית הולך וגדל, אך אינו משתווה ל-40 שנות המחקר על ההשפעות של עשן יד שנייה. עם זאת, ההערכה היא כי בין 5% ל-60% מהפגיעה הקשורה לעשן יד שנייה עשוי להיות קשור דווקא לחשיפה לעישון מיד שלישית. עישן מיד שלישית מהווה סיכון גדול מכיוון ששרידיו מתעכבים הרבה יותר מעשן יד שנייה. משטחים נגועים בעשן מיד שלישית כמו שטיח, קירות ומכוניות קשים במיוחד לניקוי, זאת לעומת עשן מיד שנייה אותו ניתן להסיר באמצעות אוורור.
שיעורי העישון בארצות הברית ירדו במידה ניכרת משיא של 42.4% בשנת 1965 לכ -17.8% בשנת 2016. אך מגמת הירידה האטה וההערכה היא ש-23% עד 42% מהמבוגרים באמריקה עם השכלה נמוכה או החיים בעוני עדיין מעשנים. זה חושף לנזקי העישון מיליוני לא מעשנים, שרבים מהם ילדים.
מחקר שנערך בשנת 2014 הוכיח כי הורים נוטים להפסיק לעשן אם ישתכנעו כי עישון יד שלישית מזיק לילדים וסביר יותר שלא יעשנו במכונית ובבית אם הם יהיו מודעים לסכנות של עשן יד שלישית. הומלץ להורים להגן על ילדיהם על ידי הקפדה על אזורים ללא עישון. אחת הדרכים המומלצות למעשנים להגן על המשפחה, החברים ואחרים היא עישון באוויר הפתוח ומקלחת והחלפת בגדים לפני שהם באים במגע עם אחרים. עם זאת, מחקרים הראו כי הורים מעשנים כבדים (המעשנים יותר מ-10 סיגריות ליום) פחות מאמינים כי עשן יד שלישית מזיק לילדים.
כובע עישון (אנ') ומעיל עישון (אנ') יכולים להפחית חשיפה של אנשים אחרים לעישון מיד שלישית.
בית החולים כריסטוס סנט פרנסס קבריני (אלכסנדריה, לואיזיאנה) אסר על עובדים שבגדיהם מריחים בריח של עישון להיכנס למתחם בית החולים, זאת בשל סיכוני עישון מיד שלישית.
ראו גם

עישון פסיבי
נזקים בריאותיים של עישון טבק
פעולה ישירה

ערך זה עוסק בצורה של אקטיביזם פוליטי. אם התכוונתם לארגון טרור אנרכו-קומוניסטי שפעל בצרפת בשנות ה-80, ראו .
פעיל של אנרכיסטים נגד גדרות מחבל בגדר הפרדה ב-2017
פעולה ישירה היא צורה של אקטיביזם פוליטי ששואף להתמודד עם מצבים שנתפסים כלא צודקים, באופן ישיר ומיידי, בניגוד לפעולות כגון בחירת נציגים שמבטיחים להביא לשינוי במועד עתידי כלשהו. פעולה ישירה יכולה לכלול פעולות כגון: שביתה, חרם כלכלי או חרם חברתי, התבצרות במקום העבודה, ישיבה על עץ, חסימת דרכי גישה, סבוטז', סקווטינג, לוחמת גרילה, ונדליזם אידאולוגי ואמצעים אגרסיביים פחות כדוגמת הקמת מרכזים קהילתיים רדיקליים או גינון מחתרתי. פעולה ישירה היא לעיתים קרובות צורה של אי-ציות אזרחי, ובמקרים מסוימים יכולה להוות עבירה על החוק.
מטרות הפעולה הישירה הן:
הכשלת גורם או ארגון אחר מלבצע מעשה, לו מתנגדים הפעילים.
לפתור בעיות שמוסדות חברתיים גדולים (כגון עסקים, ממשלות, הממסד הדתי, איגודים מקצועיים) אינם מתייחסים אליהן.
היסטוריה

פעולות ישירות נעשו, קרוב לוודאי, לאורך כל ההיסטוריה, אך התאוריה של פעולה ישירה התפתחה בעיקר בהקשר של מאבקי עובדים. בספרו משנת 1920, "פעולה ישירה", הציב ויליאם מלור את הפעולה הישירה במאבק בין העובד למעסיק על השליטה "על החיים הכלכליים של החברה". מלור הגדיר את הפעולה הישירה כ"שימוש בסוג מסוים של עוצמה כלכלית על מנת להבטיח את התוצאה המבוקשת על ידי אלו שמחזיקים בעוצמה זו". מלור תיאר את הפעולה הישירה כשיטה של העובדים ושל המעסיקים גם יחד  ומסיבה זו כלל בהגדרתו גם השבתה וקרטל, כמו גם שביתה וסבוטז'. האנרכיסטית האמריקאית, וולטרין דה קלייר, הגנה על הפעולה הישירה וקישרה אותה למאבק למען זכויות אזרח: ”צבא הישע השתמש בנמרצות בפעולה ישירה בשמירה על החופש של חבריו לדבר, להתאסף ולהתפלל. שוב ושוב הם נעצרו, נקנסו, ונכלאו...עד שבסופו של דבר הם אילצו את רודפיהם להניח להם לנפשם.”
באמצע המאה ה-20 התרחב התחום של פעולה ישירה, אף שמשמעות המושג ככל הנראה הצטמצמה. מרבית המאבקים למען שינוי חברתי (כגון המאבק למען זכות הצבעה לנשים, שיפור תנאי העסקה וסביבתנות) כוללים בתוכם לפחות סוגים מסוימים של פעולות ישירות אלימות ולא-אלימות.
התנועה למען פירוק הנשק הגרעיני השתמשה בפעולה ישירה, במיוחד בשנות ה-80 של המאה ה-20. קבוצות רבות שהתנגדו להכנסת טילי שיוט אל תוך בריטניה, אימצו טקטיקות של פריצה והתבצרות בבסיסי חיל האוויר של ארצות הברית, חסימת כבישים על מנת למנוע תנועה של שיירות צבאיות, הפרעה לעבודות בנייה הקשורות לפרויקטים צבאיים ועוד. בארצות הברית, הפגנות המוניות נגד שימוש באנרגיה גרעינית, נשק והתערבות צבאית לאורך כל העשור, הובילו לאלפי מעצרים. קבוצות רבות גם הקימו "בסיסי שלום" קבועים-למחצה מחוץ לבסיסי חיל האוויר.
הפגנות נגד הגלובליזציה זכו לפרסום רב בשנת 1999, כאשר אילצו את ארגון הסחר העולמי לסיים את כינוסו מוקדם מהמתוכנן, באמצעות שימוש בשיטות של פעולה ישירה כגון חסימת כבישים ופגיעה ברכוש של רשתות תאגידים רב-לאומיים.
אחת מהפעולות הישירות הגדולות ביותר התרחשה בשנת 2003 בסן פרנסיסקו, יום לאחר תחילתה של מלחמת עיראק. 20,000 איש הפגינו ברחובות, ולמעלה מ-2,000 אנשים נעצרו בפעולות של קבוצות זיקה, באזור בו נמצאים תאגידים הקשורים לצבא, כגון תאגיד בכטל.
פעולות ישירות התרחשו גם בהיקף קטן יותר. הפליט סאלים רמבו ניצל מהחזרתו מבריטניה לקונגו, כאשר אדם אחד עמד בתוך המטוס, וסירב לשבת. לאחר עיכוב של שעתיים בטיסה, האיש נעצר, אך הטייס סירב לטוס כל עוד רמבו נמצא על המטוס. סאלים רמבו שוחרר בסופו של דבר ממשמורת המדינה, וכיום הוא אדם חופשי.
פעולה ישירה לא-אלימה

פעולה ישירה לא-אלימה היא פעולה ישירה שאינה מתבססת על טקטיקות אלימות. כתביו של מהטמה גאנדי בנושא הסאטיאגראהא (כוח האמת) היוו השראה לרבים מחסידי הפעולה הישירה הלא-אלימה, על אף שהשימוש בפעולה ישירה לא-אלימה לא מרמז בהכרח על מחויבות אידאולוגית לפציפיזם. ב-1963 מנהיג מאבק האפרו-אמריקאים לשוויון זכויות בארצות הברית, מרטין לותר קינג, תיאר את מטרתה של הפעולה הישירה הלא-אלימה במכתבו מהכלא בברמינגהאם: "פעולה ישירה לא אלימה שואפת ליצור משבר ולייצר מתח שכזה, עד כדי כך שקבוצה אשר סירבה לפתוח במשא ומתן תהא מחויבת להתעמת עם הנושא המדובר. היא מחפשת לעשות דרמטיזציה לנושא כך שלא יהיה אפשר עוד להתעלם ממנו".
בקרב העוסקים בפעולה ישירה עולה לדיון השאלה האם גרימת נזק לרכוש, בניגוד לפגיעה באנשים או בעלי-חיים, נחשבות לאלימות. דיון זה מתעורר, למשל, בתגובה לפעולות של קבוצות כגון החזית לשחרור כדור הארץ, החזית לשחרור בעלי החיים ואנרכיסטים נגד הגדר. קבוצות אלו משתמשות בשיטות של סבוטז' והשחתת רכוש במסגרת פעולות ישירות. על אף שפעולות כאלו הן סוג של אלימות, התומכים בפעולות אלו מגדירים אלימות כפגיעה המכוונת כלפי אנשים או בעלי-חיים, ולא כלפי רכוש. מלבד זאת, הם טוענים שהרכוש שנפגע מייצג אלימות או מנוצל למען פעולות אלימות בעצמו.
פעולה ישירה לא-אלימה > פעולה ישירה לא-אלימה בישראל

בשנים האחרונות ישנה עלייה בשימוש בפעולה ישירה לא-אלימה בישראל, בעיקר בקרב קבוצות שמאל וימין רדיקליות, אך גם בקרב קבוצות מהזרם המרכזי, כגון סטודנטים, שבמהלך שביתתם בשנת 2007 חסמו כבישים רבים ברחבי הארץ. יש המחשיבים חסימת כבישים ושבילי אופניים כפעולה אלימה, מאחר שזו פוגעת בזכות של כלל הציבור לשימוש במשאבים ציבוריים אלו.
השימוש המסיבי הראשון בפעולה ישירה בישראל, לא היה מוצהר. אנשי "גוש אמונים" עלו לקרקע ביהודה והשומרון בניגוד להוראות הממשלה, ועם הזמן פעלו להכשיר את חלק מהיישובים ככל הניתן (דפוס המאפיין את מפעל ההתנחלות עד ימינו אלה). פעולה ישירה מוצהרת החלה בקבוצות שמאל רדיקלי כגון קבוצת "אנרכיסטים נגד הגדר", וקבוצות למען זכויות בעלי חיים ואיכות הסביבה, כגון "פעולה ירוקה" ו"מאבק אחד". דוגמה למאבק בו נעשה שימוש בפעולה ישירה לא-אלימה הוא המאבק נגד כביש חוצה ישראל, במהלכו ניסו פעילים לשבש את עבודות הבנייה של הכביש.
בשנת 2005 שבו קבוצות ימין להשתמש בטקטיקה זו, בעיקר במסגרת המחאה נגד תוכנית ההתנתקות, במהלכה חסמו הפעילים כבישים, נעלו שערים של בתי ספר, התבצרו במקומות שיועדו לפינוי ועוד.
מחקרים השוואתיים בתקשורת המונים ובמדעי המדינה בישראל מראים על יעילות השיטה, דבר המעודד עלייה במחאה וירידה בהשתתפות הממוסדת.
פעולה ישירה ואנרכיזם

פעולה ישירה היא מרכזית במובנים רבים של התאוריה האנרכיסטית בכך שהיא מעודדת פעולה עצמאית וישירה, שלא דרך נציגים, ומדגישה את היכולת של היחיד לפעול בעצמו כנגד עוולות ואי-צדק. קבוצות אנרכיסטיות רבות מעודדות ומשתמשות בשיטת הפעולה הישירה.
לקריאה נוספת

רוני ערמון, התעוררות לפעולה ישירה
הערות שוליים

↑  עקיבא אלדר ועדית זרטל, אדוני הארץ: המתנחלים ומדינת ישראל 2004-1967, הוצאת דביר, 2007.
↑  Wolfsfeld, Gadi (1991), "Media, Protest and Political Violence: A Transactional Analysis" Journalism Monographs 127, 1-61;
Wolfsfeld, Gadi (1998). The Politics of Provocation: Participation and Protest in Israel. Albany: State University of New York.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4150122-6
פתילה

מנורה עם פתיל עין, ציור מאת ז'ורז' דה לה טור, אמצע המאה ה-17
פתילה היא רצועת חוט או בד קלוע בסיבים מפותלים הנתון בתוך נר, כלי שמן, מנורת נפט, תנור חימום או בכלי נשק ישנים בתור מנגנון השהייה.
הפתילה מודלקת בקצה לאחר שהיא מיוצבת מעל חומר הבעירה, כאשר הלהבה האוחזת בה שואבת מהסיבים כמות קבועה של שמן, באמצעות פעפוע כנגד כוח המשיכה.
החומרים הנפוצים ליצירת פתילה הם סיבי זכוכית או כותנה (סיבי הזכוכית נפוצים יותר משום יתרונם על פני הכותנה שמתכלה בתהליך הבעירה), ובנוסף מכילה הפתילה גרעין נוקשה שבאופן מסורתי היה עשוי עופרת או אזבסט, אך עקב איסור השימוש בעופרת בארצות הברית מחשש להרעלה ועקב סכנותיו הרפואיות של האזבסט הם הוחלפו באבץ הבטיחותי יותר לשימוש.
הראשון שהתקין פתילה גלילית היה הפיזיקאי והכימאי השווייצרי עמי ארגנד, שהחליף בה את המנורה המוצקה שהפיצה עשן רב והפיקה אור מועט.
פתילות בעלות קוטר גדול דולקות מהר יותר וגם מפיקות בדרך כלל להבה גדולה יותר, אך גם חומר שטוח יכול לשמש כפתילה.
הפרק "במה מדליקין" במסכת שבת עוסק בין היתר בסוגי הפתילות הכשרים להדלקת נרות שבת ונרות חנוכה.
ראו גם

אש
פתילייה
הערות שוליים

↑  האסבסט ומוצריו - התכונות, ההבדלים והסיכונים באתר האגודה למלחמה בסרטן
עיטורי הכוחות המזוינים של ארצות הברית

| --- | --- |

 
 זרועות
  צבא ארצות הברית
  צי ארצות הברית
  חיל האוויר של ארצות הברית
  חיל הנחתים של ארצות הברית
  משמר החופים של ארצות הברית
  חיל החלל של ארצות הברית
 עיטורים ומבנה פיקודי
 עיטורי הכוחות המזוינים של ארצות הברית
 דרגות הכוחות המזוינים של ארצות הברית
 נשיא ארצות הברית
 מזכיר ההגנה של ארצות הברית
 פיקוד קרבי מאוחד
 היסטוריה צבאית
 היסטוריה צבאית של ארצות הברית
 היסטוריה של ארצות הברית
 חוק גולדווטר-ניקולס
העיטורים הראשונים של צבא ארצות הברית הוענקו במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, והעיטור הרשמי הראשון היה מדליית הכבוד בשנת 1862. בנוסף לעיטורים המשותפים לכל חמש הזרועות של הצבא, קיימים עיטורים נפרדים בכל זרוע. העיטור המשותף הראשון היה אות מלחמת העולם הראשונה בשנת 1919.
סדר ענידה

סדר ענידת העיטורים והאותות משתנה מעט בין הזרועות השונים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, אך עם זאת ישנו סדר ענידה כללי שנכון פחות או יותר לכל חייל בכוחות המזוינים. סדר הענידה הכללי הוא בצורה הבאה:
עיטורי ארצות הברית:
עיטור אישי
עיטור יחידה
עיטור אישי לא צבאי
עיטור יחידה לא צבאי
אות מערכה
אות שירות ואימונים
עיטורים אזרחים ולא צבאיים
עיטורים זרים:
עיטור אישי
עיטור יחידה
אות שירות
עיטורים נוספים:
אות קליעה
אותות ועיטורי המשמר הלאומי
עיטורים אישיים

עיטורים אישיים ניתנים בדרך כלל על מעשה גבורה בשירות כוחות הביטחון ולעיתים ישנה הפרדה בין סוגי עיטורים שונים באותה דרגה, אך לזרועות שונות. קיים סדר חשיבות בדרגת העיטור, כאשר מדליית הכבוד היא העיטור בעל הדרגה הגבוהה ביותר ואחריו שאר העיטורים בדרגות נמוכות יותר. העיטורים מובאים כאן בסדר חשיבותם.
עיטורים אישיים > מדליית הכבוד

מדליית הכבוד היא העיטור הראשון בחשיבותו וניתן במקרים יוצאי דופן של גבורה עילאית או פעולה יוצאת דופן. העיטור ניתן עבור:
אומץ יוצא דופן תוך סיכון החיים מעל ומעבר לדרישות התפקיד בעת ביצוע פעולה קרבית אל מול כוחות האויב
העיטור ניתן בשלוש צורות לזרועות השונים; חיל האוויר האמריקאי, צבא היבשה והצי האמריקאי. הוא נוסד בשנת 1862 והוענק 3,465 פעמים.

העיטור מוענק על ידי הנשיא בשם האומה האמריקאית באחת משתי דרכים; על פי המלצת מפקד שמאושרת במעלה הדרגות עד שהיא מגיעה לפיקוד העליון, או על ידי המלצה של חבר הקונגרס האמריקאי ומקבלת תוקף לפי חוק הקונגרס.
עיטורים אישיים > עיטורי צלב השירות

ארבעה עיטורים שווי ערך בדרגת חשיבותם נחשבים ביחד לדרגה השנייה אחרי מדליית הכבוד. העיטורים ניתנים לציון פעולה אשר לא מצדיקה בהכרח את מדליית הכבוד. העיטור ניתן עבור:
פעולה של גבורה יוצאת דופן בשירות פעיל אל מול פני האויב, בשירות צבא ארצות הברית או בעלות בריתה
שלושת העיטורים מתחלקים לפי הזרוע בכוחות המזוינים אשר הם מייצגים:
עיטורים אישיים > מדליות השירות המצוין

שישה עיטורי מדליה אשר נחשבים ביחד לדרגה השלישית בחשיבותם. ששת העיטורים נבדלים בזרוע אליהם הם משויכים, או בסמכות המעניקה אותם.
מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה - מדליה כללית הניתנת על ידי מחלקת ההגנה של ארצות הברית  לקצינים בכירים עבור הגנה על ארצות הברית או תרומה לביטחון הלאומי
מדליית השירות המצוין של מחלקת ביטחון המולדת - ניתנת על ידי המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית.
מדליית השירות המצוין - צבא היבשה.
מדליית השירות המצוין של הצי - צי ארצות הברית.
מדליית השירות המצוין של חיל האוויר - חיל האוויר של ארצות הברית.
מדליית השירות המצוין של משמר החופים - משמר החופים האמריקני.
עיטורים אישיים > מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה

מוענקת על ידי מחלקת ההגנה לקצינים בכירים עבור שירות מעולה במהלך פעילות משותפת של זרועות הכוחות המזוינים.
עיטורים אישיים > עיטורי מדליית החייל

מדליית החייל - העיטור הגבוה ביותר המוענק לחיילי צבא ארצות הברית על גבורה שלא במהלך קרב
מדליית הצי וחיל הנחתים - המקבילה של הצי וחיל הנחתים למדליית החיל
מדליית חייל חיל האוויר - המקבילה של חיל האוויר
מדליית משמר החופים - המקבילה של משמר החופים
עיטורים אישיים > לב הארגמן

מוענק לחיילים אשר נפצעו או נהרגו בשעת קרב
עיטורים אישיים > מדליית השירות הראוי לשבח

מדליית השירות הראוי לשבח של מחלקת ההגנה - מוענקת על שירות ראוי לשבח תחת גוף רב-זרועי כגון מחלקת ההגנה, המטות המשולבים, פיקוד קרבי מאוחד.
מדליית השירות הראוי לשבח - מוענקת על שירות ראוי לשבח באחד מזרועות הכוחות המזוינים
עיטורים אישיים > מדליית האוויר

מוענקת על השתתפות בפעילות אווירית מבצעית תחת אש, סיכון או היקף פעילויות אוויריות משמעותי
עיטורים אישיים > ציון לשבח יחידתי נשיאותי

מוענק כעיטור קולקטיבי על הצטיינות בפעולה של יחידה
עיטורים מרובים

עיטורים יצוינו במספר סימונים מיניטוריים על העיטור הרלוונטי:
אשכול עלי עץ אלון (Oak leaf cluster) - עלה נחושת יציין עיטור נוסף ועלה כסף יציין חמישה עיטורים נוספים.
כוכב זהב או כסף - כוכב זהב יציין עיטור נוסף וכוכב כסף יציין חמישה עיטורים נוספים.
מספר - הצי וחיל הנחתים יסומנו כמות עיטורים של מדליית האוויר בספרה על גבי העיטור עצמו
אותות R, C ו-V

את העיטורים ניתן לסמל גם באות C, R ו-V שתתווסף על העיטור הרלוונטי ותבדיל בין עיטור שהוענק עבור שירות מופתי בקרב לבין שירות מופתי שלא בתנאי קרב:
אות V - מציינת אומץ לב בקרב בעיטורים רב-שימושיים שהם צלב התעופה המצוינת, כוכב הארד, מדליית האוויר ומדליות ההוקרה של כל אחת מהזרועות.
אות R - מציינת הישג יוצא דופן שתרם באופן מידי וישיר למבצע צבאי או לפעילות קרבית, אך שהתבצע במתאר שלא סיכן את חיי המעוטר.
אות C - מציינת שירות מופתי או הישג בתנאי קרב, אך כזה שלא הגיע לרמת אומץ לב של אות V.
אות יחיד יצוין באות בצבע ברונזה, שני אותות יצוינו באות בצבע כסף, שלושה אותות יצוינו באות בצבע זהב, לאות הרביעי ואילך יצורפו גם זרי דפנה.