stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקהלת הנערים סנט תומאס

מקהלת הנערים סנט תומאס (בגרמנית: Thomanerchor) היא מקהלה, שנוסדה בשנת 1212 בלייפציג, גרמניה, בעקבות איחוד בין מנזר, כנסייה ובית ספר בשם תומאס הקדוש, שמטרתו הייתה להכשיר נערים לשירה בטקסי-דת. בית הספר קיבל גם נערים ממעמד הסוחרים בלייפציג, ובכך היה לבית הספר הציבורי הראשון בגרמניה, מעמד עליו שמר ב-300 השנים הבאות ועל כן הוא מוסד התרבות העתיק ביותר בלייפציג. תפקיד המקהלה היה לשיר בטקסי-דת שונים ובאירועים עירוניים, כתשלום על החינוך שקיבלו התלמידים.
כנסיית תומאס בלייפציג
למקהלת הנערים יצא שם בלייפציג ומחוצה לה, ובמשך השנים, בעיקר בתקופת הרפורמציה ההפרוטסטנטית מ-1539 ואילך, ובזכותה התפתחה לייפציג למרכז מוזיקלי חשוב. מנצחי המקהלה היו לא רק מוזיקאים ומלחינים אלא גם מדענים ואקדמאים בעלי שם בתחומים שונים, כמו מתמטיקה, כרונולוגיה ואסטרונומיה, משפטים, בלשנות ועוד. יוהאן קונאו, קודמו של יוהאן סבסטיאן באך בתפקיד, היה משפטן, חוקר דתות, מומחה לשפות זרות ומשורר.
בשנים 1723 - 1750 כיהן יוהאן סבסטיאן באך כמנצח המקהלה, ויצירותיו תפסו מקום רב ברפרטואר שלה. יורשיו של באך בתפקיד תרמו רבות לתחיית העניין ביצירותיו בראשית המאה ה-19, כשפליקס מנדלסון החזיר לרפרטואר המקהלה ותזמורת הגוונדהאוס את מתאוס פסיון הנשכח. ב-1850 ייסדו בלייפציג רוברט שומאן ופרנץ ליסט את "חברת באך", שהוציאה לאור את רשימת יצירות באך. "אגודת באך החדשה", מייסודו של מנצח המקהלה גוסטב שרק, מארגנת עד ימינו פסטיבלים מיצירות באך ברחבי העולם.
במאה ה-20 הרבתה המקהלה להופיע עם תזמורת הגוונדהאוס ברחבי העולם ובשידורי רדיו, ושמה יצא לתהילה. רפרטואר המקהלה רחב ומגוון, ממזמורים גרגוריאניים עד מזמורי תפילה מודרניים, ומקום נרחב ניתן בו למוזיקה ליטורגית נוצרית, בעיקר לקנטטות, מוטטים ואורטוריות של באך.
חברי המקהלה חיים, לומדים ומתאמנים בפנימייה, כשהחניכים הבוגרים אחראים לצעירים. התנאי לקבלה לפנימיית המקהלה הוא כישרון ייחודי לשירה ולמוזיקה, ועל אף התביעות הגבוהות למשמעת ולאימונים מרובים, ניתנת לחניכים הזדמנות להתפתחות אישית ומקצועית. אחד ממנצחי המקהלה בעבר, האנס יואכים רוץ', צמח מן המקהלה עצמה.
מנצח המקהלה הנוכחי הוא גוטהולד שוורץ.
הערות שוליים

↑  ענת מוניץ, תוכניית קונצרט שהתקיים בתל אביב ב-4 בדצמבר 2015
↑  מוניץ, תוכניית קונצרט
↑  מוניץ, תוכניית קונצרט
↑  מוניץ, תוכניית קונצרט
↑  מוניץ, תוכניית קונצרט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605248105171  BnF: cb13907021s (data)  CiNii: DA12032638  GND: 1212749-8  ISNI: 0000 0001 0945 0225  LCCN: n82217158  MusicBrainz: 995a8150-123b-4f04-8c2c-904a262dd607  NKC: xx0069557  SUDOC: 111505577  VIAF: 150245159   WorldCat (עם VIAF): 150245159
מקהלת האיחוד

מקהלת האיחוד, 2024
מקהלת האיחוד נוסדה בשנת 1955 על ידי המנצח והמלחין יהודה שרת יחד עם המלחין והמנצח יקותיאל שור כגוף המקהלתי של תנועת איחוד הקבוצות והקיבוצים. הזמרים והזמרות, חברי קיבוצים מכל רחבי הארץ, היו נפגשים לכנסים מרוכזים אשר כללו חזרות והופעות בפני חברי הקיבוץ המארח.
לאחר פרישתו של שרת בראשית שנות ה-60 החליפו אותו בניהול המוזיקלי ובניצוח על המקהלה יעל תבורי ואבנר איתי, אשר המשיך כמנצח יחיד - למעט הפסקות קצרות - עד שנת 1997. תחת ניצוחו הופיעה המקהלה במאות קונצרטים בכל רחבי הארץ, הן בקונצרטים א-קאפלה ובליווי פסנתר והן עם התזמורות המובילות בארץ תחת שרביטיהם של טובי המנצחים מישראל ומחוצה לה.
אבנר איתי בחזרה עם מקהלת האיחוד (1983)
לאחר פרישתו של איתי ניצחו על המקהלה רון זרחי, אורנה ארניה ורונן בורשבסקי, המכהן גם בתפקיד מנהלה המוזיקלי של המקהלה.
מנכ"לית המקהלה החל משנת 2020 היא עירית שיפריס אשל.
בתחילת שנות ה-70 החלה המקהלה לצאת לסיורים בחו"ל, תחילה לכנסי אירופה-קנטט ובהמשך גם לצפון אמריקה ולאוסטרליה. נסיעתה האחרונה, עד כה, הייתה באוקטובר 2015 לקוריאה הדרומית, ובמסגרתה השתתפה בכנס מקהלות בינלאומי בעיר פוסן.
מקהלת האיחוד, המשתייכת לתנועה הקיבוצית, שרה יצירות מכל התקופות והסגנונות, ומתמחה בביצועים של מוזיקה ישראלית. היא הפיקה מספר תקליטים ובהם יצירות ישראליות של מיטב המלחינים, אשר חלקן נכתבו במיוחד עבורה.
הערות שוליים

↑  יקותיאל שור - שירה עובדת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296738305171  LCCN: n95045813  MusicBrainz: 34fad17a-c540-40f1-a985-5a5f29ac1286  NKC: zmp20181005529  VIAF: 157713612   WorldCat (עם VIAF): 157713612 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מפלגת אח"י

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 מייסד:  אפי איתם, יצחק לוי
 מנהיגים:  אפי איתם, אלי בן-דהן, שרה ב"ק
 תקופת הפעילות:  21 במרץ 2005 – הווה (19 שנים) 
 אפיון:  מפלגת ציונות דתית ימנית
 אידאולוגיות:  ציונות דתית 
 כנסות:  16, 17, 21 (סיעת פורש)
 שיא כוחה:  2 מנדטים (הכנסת ה-16 וה-17)
 שפל כוחה:  לא נכנסה לכנסת
 רשימה פוליטית:  האיחוד הלאומי-מפד"ל (2006–2009, כחלק מהאיחוד הלאומי)  הליכוד-אח"י (2009–2013)  הליכוד (2019)  ימינה (2020)
 נוצרה מתוך:  המפד"ל
 התמזגה לתוך:  הבית היהודי
 
מפלגת אח"י (ראשי תיבות של: ארץ, חברה, יהדות; בשמה הקודם: ציונות דתית לאומית מתחדשת) היא מפלגה ציונית-דתית-לאומית שהוקמה על ידי פורשי המפד"ל בכנסת ה-16. המפלגה היוותה בעבר חלק מהאיחוד הלאומי ובכנסת ה-17 הייתה חלק מרשימת האיחוד הלאומי-מפד"ל ומהבית היהודי. הפכה לסיעה עצמאית בכנסת, ובבחירות לכנסת השמונה עשרה והעשרים ואחת רצה עם הליכוד ברשימה משותפת, אך בהמשך התפלג הח"כ היחיד שלה, אלי בן-דהן. בבחירות לכנסת העשרים ושלוש היא הייתה חלק מרשימת ימינה, אך נציגתה לא נכנסה לכנסת.
היסטוריה

הסיעה הוקמה על ידי חברי הכנסת אפי איתם ויצחק לוי שפרשו מהמפד"ל בעקבות הקרע שנוצר במפלגה בינם לבין מחנהו של זבולון אורלב שסירב לפרוש מהממשלה אחרי שאישרה את תוכנית ההתנתקות. הפרישה עצמה באה רק אחרי שאיתם הושעה מתפקידו כיו"ר המפלגה והמפד"ל דחתה את הצעתו לאחד את המפד"ל עם האיחוד הלאומי לגוש ימין גדול.
השניים פרשו מהמפד"ל ובתחילה קראו למפלגתם החדשה הציונות הדתית, אך המפד"ל התנגדה לשם זה בטענה שהמונח "ציונות דתית" מייצג ציבור שלם ומגוון ואין לייחדו לתנועה מפלגתית בודדת. בעקבות דיון אצל רשם המפלגות, שינו השניים את השם לסיעת התחברות.
בחודש מאי 2005 התנתקה הסיעה באופן סופי מהמפד"ל ונרשמה בפנקס המפלגות בשם מפלגת "ציונות לאומית דתית מתחדשת". ב-1 באוגוסט 2005 הכריזה על התאחדותה עם האיחוד הלאומי.
בבחירות לכנסת ה-17 התמודדה במסגרת רשימת האיחוד הלאומי והמפד"ל.
ב-11 בנובמבר 2007 שינתה את שמה למפלגת אח"י (ראשי תיבות של ארץ ישראל, חברה, יהדות) ופתחה את המפקד הלאומי במטרה לאחד את כל המפלגות הדתיות הציוניות הימניות תחת שם אחד מחודש. המפלגה, בראשותו של אפי איתם, זכתה לתמיכתו של חתן פרס נובל הפרופסור ישראל אומן. לאחר הקמתו של הבית היהודי, פרשו חברי אח"י יצחק לוי ואפי איתם מן האיחוד והקימו סיעה עצמאית, שרצה עם הליכוד בבחירות לכנסת ה-18 בזכות הסכם שהושג ב-28 בדצמבר 2008 ובו הבטחה לשריון ברשימה המשותפת במקומות ה-39 לשלום לרנר ובמקום ה-45 לאדמונד חסין. אפי איתם לא שובץ ברשימת הליכוד ולא התמודד לכנסת ה-18. יצחק לוי הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים. בבחירות אלו זכתה רשימת הליכוד-אח"י ב-27 מנדטים ונציגי אח"י לא נבחרו לכנסת. המפלגה לא התמודדה בבחירות לכנסת ה-19.
בבחירות לכנסת ה-21 וה-23 המפלגה שימשה את הבית היהודי על מנת לשריין נציגים שלה ברשימות שונות.
בבחירות לכנסת ה-21, כחלק מהסכם בין איחוד מפלגות הימין לליכוד, מס' 4 בבית היהודי הרב אלי בן דהן שובץ במקום ה-28 ברשימת הליכוד מטעם אח"י, ולאחר הבחירות התפלג לסיעת יחיד.
בבחירות לכנסת ה-23 מס' 3 בבית היהודי שרה ב"ק שובצה במקום ה-8 ברשימת ימינה מטעם אח"י, בעוד מס' 2 מוטי יוגב שובץ במקום ה-11.
אידאולוגיה

מפלגת אח"י הייתה מפלגת ימין דתית-לאומית ודגלה בארץ ישראל השלמה ובמפעל ההתנחלויות בשטחי יהודה ושומרון וחבל עזה. התנועה קמה מתוך ההתנגדות לתוכנית ההתנתקות אך שללה אלימות וסרבנות נגד צה"ל במסגרת פינויי יישובים (או בכלל). בנוסף שמה לעצמה התנועה מטרה להילחם בשחיתות השלטונית. התנועה זכתה לתמיכתו של הרב שלמה אבינר, ששימש לה מעין מורה דרך רוחני.
נציגי המפלגה בכנסת ומועמדיה בבחירות

| כנסת | חברי כנסת/מועמדים | הערות |
| --- | --- | --- |
| הכנסת ה-16 (2003) | 2 מנדטים: אפי איתם, יצחק לוי | הסיעה הוקמה ב-21 במרץ 2005 עם פרישת חבריה מהמפד"ל והקמת סיעת התחברות. ב-16 במאי 2005 שונה שמה לסיעת ציונות דתית לאומית מתחדשת. |
| הכנסת ה-17 (2006) במסגרת האיחוד הלאומי והמפד"ל | 2 מנדטים (מתוך 9 לרשימה כולה): אפי איתם, יצחק לוי |  ב-3 בדצמבר 2008 שינתה הסיעה את שמה ל"הבית היהודי מיסודם של המפד"ל והאיחוד הלאומי".  ב-23 בדצמבר 2008 התפצלה סיעת הבית היהודי לשלוש סיעות: "אח”י - ארץ חברה יהדות", "הבית היהודי מיסודה של המפד”ל" ו"מולדת-האיחוד הלאומי". |
| מועמדי המפלגה לכנסת ה-18 (2009) במסגרת הליכוד-אח"י | שלום לרנר (מקום 39), אדמונד חסין (מקום 45) |  |
| הכנסת ה-21 (2019) במסגרת רשימת הליכוד | 1 מנדט (מתוך 35 לרשימה כולה): אלי בן-דהן |  בן-דהן, איש הבית היהודי, התפטר באופן פורמלי מהבית היהודי ועבר לאח"י, מטעמה שוריין במקום ה-28 ברשימת הליכוד  ב-2 ביוני 2019, לאחר ההחלטה על פיזור הכנסת, התפלג בן-דהן מהליכוד לסיעה עצמאית |
| מועמדת המפלגה לכנסת ה-23 (2020) במסגרת רשימת ימינה | שרה ב"ק (מקום 8) | ב"ק הוצבה ברשימה כמועמדת מטעם הבית היהודי אך רשמית התמודדה מטעם אח"י כדי לעקוף את חוקת המפלגה שלא איפשרה שריון שלה. היא לא נכנסה לכנסת, לאחר שהרשימה קיבלה 6 מנדטים בלבד. |
הערות שוליים

↑  האיחוד הלאומי והציונות הדתית לאומית התאחדו, באתר וואלה, 1 באוגוסט 2005
1 2  עטרה גרמן, ‏הליכוד והבית היהודי שריינו את בן דהן במפלגת אח"י, באתר "סרוגים", 21 בפברואר 2019
אפי איתם, מייסד המפלגה
מסנן קלמן

מסנן קלמן עוקב אחר הערכת מצב המערכת והשונות או חוסר הוודאות של ההערכה. ההערכה מעודכנת על פי מודל מעבר מצבים.  {\hat {x}}_{k\mid k-1} מסמן את מצב המערכת המוערך בזמן k לפני המדידה ה-k, לפני שהמדידה yk נלקחה בחשבון;  P_{k\mid k-1} הוא ערך אי הוודאות.
מסנן קלמן הוא אלגוריתם המבוסס על מסנן בייסיאני, המקבל כקלט סדרה של מדידות מורעשות של ערכים שונים המייצגים מצב של מערכת בזמן מסוים, ומספק הערכה סטטיסטית של מצב המערכת על סמך תוצאת המסנן בעבר. המסנן נקרא על שם רודולף קלמן, אחד ממפתחיו הבולטים.
למסנן יישומים רבים בטכנולוגיה. אחד היישומים העיקריים הוא בהנחיה, ניווט ובקרה של כלי רכב, במיוחד מטוסים, טילים או רכבי חלל. הוא מיושם רבות בעיבוד אותות ואקונומטריקה.
האלגוריתם מכיל מערכת משוואות והוא עובד בשני שלבים מרכזיים: ראשית, האלגוריתם מספק הערכה של מצב המערכת (כלומר, ערכי המדדים שלה) ושל ערכי אי הוודאות שלהם. בשלב השני, נקלטות התוצאות של המדידות הבאות (בדרך כלל כולל שגיאות מדידה מסוימות). תוצאות אלו מקבלות כל אחת משקל משלה והוא מעדכן באמצעותן את מצב המערכת. משקל כל תוצאה תלוי ברמת האמינות אותה מייחס האלגוריתם לאותה מדידה. המשקלים יכולים להשתנות במשך פעולת המסנן בהתאם לתוצאות המתקבלות בכל מדידה. כך למשל, במידה שמתקבל הפרש גבוה בין ההערכה לבין המדידה, המסנן עשוי להפחית את המשקל שהוא נותן להערכות הקודמות שלו ולהגביר את המשקל הניתן לתוצאה, ולהפך.
האלגוריתם משתמש רק במדידות החדשות ובמצב המערכת כפי שהתקבל מההערכה שלו, ללא התייחסות לערכים קודמים. לפיכך, קל ליישם את האלגוריתם במערכות זמן אמת.
על מנת לקבל תוצאות מיטביות, האלגוריתם נדרש לקבל הערכות נכונות בקשר לדיוק המשתנים המתקבלים. במידה ואין הערכה כזו, תוצאות המסנן תהיינה טובות פחות, אך עדיין טובות בהרבה משימוש בשיטות רגילות, כמו ממוצע נע.
במסנן נעשה שימוש גם במצב בו מעוניינים לאחד את אותה מדידה משני חיישנים שונים ובלתי תלויים לטובת ערך מדויק יותר מכל אחת משתי המדידות.
תיאור מתמטי של מסנן קלמן

פעולת מסנן קלמן כוללת שני שלבים:
חיזוי: הפעלת מודל חיזוי כדי לקבל הערכה של מצב המערכת טרום מדידה (א-פריורי).
עדכון: עדכון ההערכה בעקבות התצפיות/מדידות שהתקבלו בפועל.
נסמן:
{\hat {\mathbf {x} }}_{k\mid k} – הערכת מצב המערכת במצב ה-k בהינתן המצב ב-k המצבים שלפניו
\mathbf {P} _{k\mid k} – הערכת אי-ודאות מצב המערכת. השונות המשותפת במצב ה-k בהינתן המצב ב-k המצבים שלפניו
\mathbf {F} _{k} (לעיתים מסומן ב-Φ) מודל החיזוי המתאר כיצד מתפתחת המערכת במעבר משלב k-1 לשלב k (לפי מודל שמניח החוקר)
\mathbf {u} _{k} – קלט מבוקר שמכניסים למערכת
\mathbf {B} _{k} – איבר המתאר כיצד הקלט משפיע על המערכת (לפי מודל שמניח החוקר)
\mathbf {Q} _{k} – רעש תהליך. השונות המשותפת של הרעש בתהליך הקידום של מצב המערכת
\mathbf {z} _{k} – המדידות והתצפיות בשלב k
\mathbf {R} _{k} – רעש מדידה. השונות המשותפת של הרעש שנוצר בתהליך המדידה. שגיאות מדידה, התפלגות תצפיות וכו'.
\mathbf {H} _{k} – איבר המתאר את הקשר בין המדידה למצב המערכת.
בשלב העדכון אנו נשווה בין התוצאות שחוזה המערכת לבין התוצאות שנמדדו בפועל (תצפיות) ועל-פי זה נתקן את ההערכה.
תיאור מתמטי של מסנן קלמן > חיזוי

| --- | --- |
הערכת מצב המערכת (א-פריורי):  {\hat {\mathbf {x} }}_{k\mid k-1}=\mathbf {F} _{k}{\hat {\mathbf {x} }}_{k-1\mid k-1}+\mathbf {B} _{k}\mathbf {u} _{k}
הערכת אי ודאות השגיאה. שונות משותפת (א-פריורית):  \mathbf {P} _{k\mid k-1}=\mathbf {F} _{k}\mathbf {P} _{k-1\mid k-1}\mathbf {F} _{k}^{\mathrm {T} }+\mathbf {Q} _{k}
תיאור מתמטי של מסנן קלמן > עדכון

| --- | --- |
חישוב ההפרש בין התצפיות לתחזית:  {\tilde {\mathbf {y} }}_{k}=\mathbf {z} _{k}-\mathbf {H} _{k}{\hat {\mathbf {x} }}_{k\mid k-1}
חישוב אי הוודאות (השונות המשותפת):  \mathbf {S} _{k}=\mathbf {R} _{k}+\mathbf {H} _{k}\mathbf {P} _{k\mid k-1}\mathbf {H} _{k}^{\mathrm {T} }
חישוב הגבר קלמן מיטבי (optimal Kalman gain):  \mathbf {K} _{k}=\mathbf {P} _{k\mid k-1}\mathbf {H} _{k}^{\mathrm {T} }\mathbf {S} _{k}^{-1}
עדכון מצב המערכת (פוסטריורי):  {\hat {\mathbf {x} }}_{k\mid k}={\hat {\mathbf {x} }}_{k\mid k-1}+\mathbf {K} _{k}{\tilde {\mathbf {y} }}_{k}
עדכון הערכת אי הוודאות (שונות משותפת)  (פוסטריורי):  \mathbf {P} _{k|k}=(\mathbf {I} -\mathbf {K} _{k}\mathbf {H} _{k})\mathbf {P} _{k|k-1}(\mathbf {I} -\mathbf {K} _{k}\mathbf {H} _{k})^{T}+\mathbf {K} _{k}\mathbf {R} _{k}\mathbf {K} _{k}^{T}=(\mathbf {I} -\mathbf {K} _{k}\mathbf {H} _{k})\mathbf {P} _{k|k-1}
ההתאמה בין המדידות להערכה המעודכנת:  {\tilde {\mathbf {y} }}_{k\mid k}=\mathbf {z} _{k}-\mathbf {H} _{k}{\hat {\mathbf {x} }}_{k\mid k}
התאמות למסנן קלמן

האלגוריתם המקורי של מסנן קלמן מתאים להנחות יסוד מסוימות, למשל מודל החיזוי צריך להיות ליניארי, הרעש מוגדר גאוסיאני ועוד התניות כפי שמפורט לעיל. לצורך פתרון של מערכות פיזיקליות שאינן עונות על הנחות היסוד פותחו "מסנני קלמן" מתקדמים.
התאמות למסנן קלמן > Extended Kalman Filter (EKF) - מסנן קלמן מקורב ליניארית

מסנן זה טוב למקרים בהם מודל החיזוי f(x) אינו מהצורה הליניארית Fx, אך קירוב שלו מסדר ראשון הוא "מספיק טוב". לביצוע קירוב מסדר ראשון גוזרים את מודל החיזוי f ומקבלים מודל חיזוי ליניארי מהצורה הרצויה Fx (כאשר F משתנה בכל צעד זמן לפי הנגזרת של f).
התאמות למסנן קלמן > Optimized Kalman Filter (OKF) - מסנן קלמן מיועל

השימוש במסנן קלמן מחייב קביעה של המטריצות  \mathbf {Q} _{k} ו- \mathbf {R} _{k}. מקובל להתייחס למטריצות אלה כמייצגות של השונות המשותפת של רעש התהליך ורעש המדידה, בהתאמה. לפיכך, מקובל לשערכן בכלים סטטיסטיים לשערוך שונות משותפת. עם זאת, כאשר המערכת אינה מקיימת את הנחות המודל של מסנן קלמן, משמעות הרעש כבר אינה מוגדרת היטב. במקרה זה, OKF נמנע מלהגביל את  \mathbf {Q} _{k} ו- \mathbf {R} _{k} כמייצגים של הרעש, ובמקום זאת מתייחס אליהם כאל פרמטרים כלליים של המסנן. בגישה זו, ניתן להשתמש בכלים מקובלים באופטימיזציה כדי לייעל פרמטרים אלה ישירות לטובת המטרה הסופית - שערוך מיטבי של מצב המערכת. היתרון המרכזי בגישה זו הוא השימוש בלמידה מנתונים לצורך "פיצוי" על פערים בהנחות המודל. תכונה זו מאפשרת התמודדות עם הפרות שונות של הנחות המודל (כגון ליניאריות, רעש לבן, ואתחול נורמלי) גם כאשר אינן ידועות למשתמש.
שימושים

ניתן להשתמש באלגוריתם למערכות הגנה אווירית כגון כיפת ברזל כאשר מתגלה איום על ידי מכ"ם, המיקום והמהירות ההתחלתיים של הרקטה או הפגז הנכנסים נמדדים. מדידות אלו רועשות מטבען בשל אופי זיהוי המכ"ם והסביבה. מסנן קלמן משמש להערכת המצב (מיקום, מהירות ואולי תאוצה) של הקליע בהתבסס על מדידות ראשוניות אלו. לאחר מכן ניתן לחזות את המהירות העתידיים של הקליע בשלבי הזמן הבאים.
שימוש נוסף הוא במערכות מיפוי רובוטי.
הערות שוליים

↑  Rudolf E. Kálmán, A New Approach to Linear Filtering and Prediction Problems
↑  Brian D. O. Anderson, John B. Moore, Optimal Filtering, Courier Corporation, 2005-01-05, ISBN 978-0-486-43938-9. (באנגלית)
↑  Ido Greenberg, Netanel Yannay, Shie Mannor, Optimization or Architecture: How to Hack Kalman Filtering, Advances in Neural Information Processing Systems 36, 2023-12-15, עמ' 50482–50505
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538686705171  GND: 4130759-8  LCCN: sh85071360  NDL: 001096900  NKC: ph184916
מנזר מרטיריוס

חדר האוכל במנזר מרטיריוס
"קברו של פאולוס, כומר וראש המנזר" מצבה במרטיריון של מנזר מרטיריוס
לוח של שולחן שיש במנזר
מנזר מרטיריוס הוא מנזר על שם הנזיר מרטיריוס מקפדוקיה. פעילות המנזר מתוארכת לתקופה הביזנטית מתחילת המאה החמישית לספירה ועד תחילת המאה השביעית. כיום, המנזר נמצא בתוך אתר ארכאולוגי השוכן בלב שכונת מגורים בעיר מעלה אדומים ומנוהל על ידי מחוז יהודה ושומרון של רשות הטבע והגנים מאז יולי 2010. במקום שרידי מנזר, כנסייה, חדר אוכל ושרידים נוספים. באתר אבן גולל מסותתת היטב, פסיפסים של בעלי חיים ודוגמאות גאומטריות, שקתות להשקיית בעלי חיים ועוד.
המקום נחפר על ידי קמ"ט ארכאולוגיה של המנהל האזרחי ביהודה ושומרון בשנת 1983, והוא פתוח לציבור בתיאום מראש או בימי חופשה מיוחדים כחול המועד וחנוכה ואז מפעילה הרט"ג פעילויות מיוחדות לציבור. בעבר נעשה ניסיון להפעיל את המקום באופן שוטף באחריות עיריית מעלה אדומים ניסיון שלא צלח עקב מיעוט מבקרים.
ייסוד המנזר בידי מרטיריוס

מרטיריוס שהה כמתבודד יחד עם אליאס מהר ניטריה שבמצרים במנזרו של אותימיוס. הסופר הביזנטי קיריליוס מסקיתופוליס גרס שעזיבתם את המנזר נבעה מטעמי נוחות, שכן התאים במנזר היו צרים ועלובים. קיימת השערה נוספת כי עזיבתם נבעה מהבדלים תפיסתיים בינם ובין אותימיוס, שהרי במצרים המתבודדים נהגו לקבל קהל רב בעוד שאותימיוס התנגד לזרם המבקרים, ולכן בתאיו לא היה מרחב לקבלת אורחים. מרטיריוס מצא מערה ממערב ללאורה של אותימיוס, התבודד בה, ושם הקים את מנזרו.
ברבות הימים, מרטיריוס מונה לפטריארך של ירושלים (486-478). מינויו עשוי להסביר את מקור המשאבים הרבים שהושקעו בהקמת מפעל יקר זה. פארו הרב של המנזר, עבודות האמנות המרהיבות וכן התכנון הכולל של המנזר, מביאים להשערה כי רק בתקופה שבה מרטיריוס כיהן כפטריארך מפעל יקר מעין זה יכול היה לקום.
על אף העובדה שהמנזר הוקם ונקרא על שם מרטיריוס, קיימת השערה כי הוא לא היה האדם החשוב בתולדות המנזר. מצביעה על כך מצבה העומדת באולם הכניסה לכנסייה, עליה חקוקה הכתובת "זה קברו של פאולוס הכומר והארכימנדריט". חפירה בקברים גילתה כי בימי יוסטיאנוס נפתח קברו של פאולוס על מנת לקבור בו את ראשי המנזר. חקיקת שמו של פאולוס מוכיחה כי עלה בחשיבותו על הנזירים האחרים.
מיקום המנזר

מנזר מרטיריוס הוא המנזר השני בגודלו במדבר יהודה אחרי מנזר תיאודוסיוס. המנזר שוכן בראש גבעה בדרך הראשית במעלה אדומים,  בין יריחו לירושלים. שטחו הכולל של המנזר הוא כעשרה דונם ומסביבו שטח חקלאי רחב. המנזר העתיק זוהה עם האתר ח'ירבת מורסס בשל הדמיון הצלילי וכן מהיכרות עם תיאור הקמתו של המנזר בספרו של הסופר הביזאנטי קיריליוס מסקיתופוליס. בנוסף, באתר נמצאה כתובת קבורה המתייחסת לפאולוס, שהיה כומר וראש המנזר, יורשו של מרטיריוס.
אדריכלות

מכלול המנזר כלל כנסייה, חלק צפוני ובו מערת מרטיריוס, חדר אוכל, בור מים, גנים, חצר רחבת ידיים (1200 מ"ר) ושתי אכסניות. מגורי הנזירים ככל הנראה היו בקומה השנייה, שלא השתמרה. מכתובות ההקדשה שנמצאו ברצפות הפסיפס של הכנסיות ושל חדר האוכל ניתן ללמוד כי פעילות הבנייה של המנזר נמשכה גם במחצית השנייה של המאה השישית. בימי פאולוס התרחב ושופץ המכלול ונעשה למנזר מרכזי במדבר יהודה. בשלב זה הוקף המנזר חומה בצורה, נבנו אורוות גדולות ליד שערי החומה המזרחית וכן הותקנה מערכת מים. לאחר מכן, בתקופת השיא בתולדות המנזר, בימי הארכימנדריט גנזיוס, נעשו במנזר שינויים נוספים רבים.
שלב ראשון של שיפוץ במנזר

במנזר הותקנו בורות מים ומערכות תעלות מתוחכמות שאפשרו אגירה של כמות אדירה של מים (20–30 אלף קוב). שיטת השקיה באמצעות טפטוף היא ייחודית למנזר מרטיריוס. שיטה זו ככל הנראה, היא שאפשרה לנזירים להשקות את כל שטחי הגנים שמחוץ למנזר בבת אחת, ולגדל בגנים שבתוך מנזר עצי פרי וירקות במספר מחזורי גידול בשנה.
מכלול המנזר הוקף בשלב זה חומה חזקה של אבני גזית גדולות שסיתותן לא הושלם. עובי החומה 0.7 מ' בקירוב ובמקורה התרוממה לכדי 4–5 מ'. עוד ניתן ללמוד על תחושת הביטחון המעורערת מכך שמלבד הסגירה הרגילה בדלתות עץ, נוספה סגירה בצד הפנימי על ידי אבן גולל עגולה. סגירה מעין זו לא נועדה לסגירה רגילה של השער אלא לסגירה בשעת חירום ומתוקף סכנת התנפלות. צורות נוספות ודומות של סגירה התגלו במקומות שונים בספר המדבר, ייתכן משום שהוא נתון להתקפות בלתי פוסקות של בדואים.
שטח האורוות שנבנה בשלב זה השתרע מימין לכניסה למנזר. האורווה רוצפה בלוחות אבן גדולים, סביר להניח כדי שיהיה ניתן לשטוף את הרצפה ולהסיר את הריחות הרעים. בנוסף האורווה סגורה היטב על מנת לשמור על ניקיון המנזר. בקצה אזור האורוות ולקראת לב המנזר נמצא מעבר ולידו מיטת אבן. ייתכן שזוהי עמדת שומר שהוצבה שם על מנת למנוע כניסה של בעלי חיים או זרים לאגפי מגורים של המנזר.
שלב שני של שיפוץ במנזר

בין השינויים שנעשו בימי הארכימנדריט גנזיוס, בניית האכסניה, ייתכן שעל גרעין קדום יותר, צמצום שטח האורוות וכיסוי רצפת מכלול הכנסייה בפסיפס צבעוני. בנוסף, מדרום לכנסיית המנזר נוספה קפלה ומדרום מערב למכלול הכנסייה נבנתה "קפלת שלושת הכמרים". השינוי הבולט ביותר בשלב זה היה בניית חדר האוכל.
גודלו של הרפקטוריום, חדר האוכל, היה 26.5x12 מ' והוא יכול היה לאכלס כמה מאות סועדים. האולם עוצב לפי תוכנית בסיליקאית ורוצף בפסיפסים צבעוניים. קיימת השערה כי הנזירים ישבו על ספסלי עץ ושולחנות עץ. לאורך הקירות נמצאו ספסלי אבן ששימשו לפי השערות כמקומות ישיבה כאשר האולם שימש להתכנסויות לשם לימוד ולטקסים דתיים שניתן היה לערוך מחוץ לכנסייה. ספסלי האבן טויחו בטיח בורות אדמדם לעומת שאר חלקי הקירות שטויחו בטיח לבן. ניתן להניח כי הסיבה לכך היא החשש מהכתמת הטיח הלבן את מדיהם הכהים של הנזירים. מכלול חדר האוכל יחד עם שפע הכלים שנשתמרו במקום זורים אור על הרגלי האכילה של הנזירים בארץ וכן על התפריט שלהם. אין ספק כי בניגוד לתיאורי הספרות הרווחים, סעודתם לא כללה אך פת דלה של לחם יבש.
מיקום המנזר בציר המרכזי בין יריחו לירושלים הביא לביקורי צליינים רבים לארץ הקודש. ייתכן כי אורחים אלו גרמו טרחה רבה ליושבי המנזר וכן עמדו בסתירה לרעיון הנזירות שבבסיסו התרחקות מקרבת בני אדם. כך ניתן להבין את הקמת האכסניה מחוץ ובנפרד מן המנזר. באכסניה נמצאו 67 אולמי שינה בשטח כולל של 320 מ"ר, שטח שמאפשר להלין כשישים איש לכל הפחות. אכסניית מנזר מרטיריוס היא היחידה שנתגלתה ונשמרה במנזרי ארץ ישראל. ממדיה הגדולים ואיכות בנייתה מעידים על חשיבותה הרבה עבור שגרת המנזר.
תום תקופת פעילות המנזר

קיימת השערה כי המנזר נפגע בימי פלישת הפרסים, בשנת 614, אף על פי שלא קיימות ראיות לחורבן למעט שריפת שערי הכנסייה. עם זאת, המטבעות המאוחרים ביותר שהתגלו בפך חרס הם מתקופה של שנה לפני הכיבוש הפרסי. מכאן נובעת ההנחה שהמנזר לא שימש עוד אחרי גירוש הפרסים. מנזר מרטיריוס פסק מלשמש בסוף התקופה הביזאנטית, לאחר קיומו במשך כ-130 שנה. ועד היום לא נרשמה בו פעילות כלל, המנזר עומד נטוש ומגודר.
לקריאה נוספת

יצחק מגן, מנזר מארטיריוס במעלה-אדומים, ירושלים, רשות העתיקות, 1993
עמנואל דמתי, "גני השלחין של מנזר מארטיריוס", בתוך: דוד עמית, יזהר הירשפלד ויוסף פטריך (עורכים), אמות המים הקדומות בארץ-ישראל, ירושלים, יד יצחק בן-צבי, 1989
הערות שוליים

↑  גבריאל ברקאי ואלי שילר, "שבע מונוגרפיות בנושא ארץ ישראל", אריאל כתב עת לידיעת ארץ ישראל, (1996). עמ' 20
1 2 3 4  יצחק מגן, חנניה היזמי, "מנזר מארטיריוס במעלה אדומים", קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, (1985). עמ' 66
↑  צבי אילן, מכלול מנזרי מהודר נחשף במעלה אדומים, דבר, 14 בספטמבר 1983
↑  קיריליוס מסקיתופוליס, חיי נזירים במדבר יהודה, מיוונית: לאה די סגני (ירושלים: יד יצחק בן צבי, 2005), עמ' 112
↑  גבריאל ברקאי ואלי שילר, "שבע מונוגרפיות בנושא ארץ ישראל", אריאל, כתב עת לידיעת ארץ ישראל (1996),  עמ' 20
↑  יצחק מגן, חנניה היזמי, "מנזר מארטיריוס במעלה אדומים", קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, (1985). עמ' 70
↑  יזהר הירשפלד, "מנזרי מדבר יהודה בתקופה הביזאנטית", קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, (1989). עמ' 73
↑  ע' עבאדי, דרכים עתיקות ודרכים עתיקות עוד יותר, מחקרי הנגב, ים המלח והערבה, עמ' 20-21
↑  יצחק מגן, חנניה היזמי, "מנזר מארטיריוס במעלה אדומים", קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, (1985). עמ' 64
↑  יצחק מגן, חנניה היזמי, "מנזר מארטיריוס במעלה אדומים", קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, (1985). עמ' 70.
↑  יזהר הירשפלד, "מנזרי מדבר יהודה בתקופה הביזאנטית", קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, (1989). עמ' 83.
↑  גבריאל ברקאי ואלי שילר, "שבע מונוגרפיות בנושא ארץ ישראל", אריאל כתב עת לידיעת ארץ ישראל, (1996) עמ' 22.
↑  יזהר הירשפלד, המדבר של העיר הקדושה: מנזרי מדבר יהודה בתקופה הביזאנטית, (ירושלים: יד יצחק בן צבי, 2002)  עמ' 126.
↑  גבריאל ברקאי ואלי שילר, "שבע מונוגרפיות בנושא ארץ ישראל", אריאל כתב עת לידיעת ארץ ישראל, (1996)  עמ' 22.
↑  יזהר הירשפלד, המדבר של העיר הקדושה: מנזרי מדבר יהודה בתקופה הביזאנטית, (ירושלים: יד יצחק בן צבי, 2002) עמ' 304-305.
↑  יצחק מגן, חנניה היזמי, "מנזר מארטיריוס במעלה אדומים", קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, (1985). עמ' 67.
↑  יצחק מגן, חנניה היזמי, "מנזר מארטיריוס במעלה אדומים", קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, (1985). עמ' 68.
↑  גבריאל ברקאי ואלי שילר, "שבע מונוגרפיות בנושא ארץ ישראל", אריאל כתב עת לידיעת ארץ ישראל, (1996)  עמ' 23.
↑  יזהר הירשפלד, "מנזרי מדבר יהודה בתקופה הביזאנטית", קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, (1989). עמ' 82.
↑  גבריאל ברקאי ואלי שילר, "שבע מונוגרפיות בנושא ארץ ישראל", אריאל כתב עת לידיעת ארץ ישראל, (1996) עמ' 23.
↑  יצחק מגן, חנניה היזמי, "מנזר מארטיריוס במעלה אדומים", קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, (1985). עמ' 79.
↑  יזהר הירשפלד, המדבר של העיר הקדושה: מנזרי מדבר יהודה בתקופה הביזאנטית, (ירושלים: יד יצחק בן צבי, 2002)
↑  יצחק מגן, חנניה היזמי, "מנזר מארטיריוס במעלה אדומים", קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, (1985). עמ' 69.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007368378905171  VIAF: 247402028   WorldCat (עם VIAF): 247402028
מרטין האשק

מרטין האשק (בצ'כית: Martin Hašek; נולד ב-3 באוקטובר 1995) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת הקשר בארזורומספור מליגת המשנה הטורקית.