stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היקארו דורודנגו
תהליך היצירה

זהו מהלך היצירה באופן כללי: לאחר איסוף הקרקע והטיפול בה, כוללת יצירת הכדור המבריק שני פרקי פעילות עיקריים וביניהם הפסקה ארוכה לייבוש. בתחילה מכינים עיסת בוץ וממנה מגבשים בידיים את ליבת הכדור. בסוף תהליך זה מניחים את הכדור לייבוש במשך שעות אחדות או יותר. בפרק היצירה הבא עוסקים בגימור ובהברקת הכדור. כלל הפעילות ליצירת דורודנגו נפרשת על יום או על ימים אחדים.
השיטה הבסיסית שהציג ב-2001 פרופ' קאיו, היא הכנה מאדמה טבעית (ללא תוספות) ועיצוב בידיים בלבד (ללא עזרים). בהמשך התפתחו תוספות וחידושים לשיטת ההכנה, כל יוצר ודרכו האישית. חידושים אלה כוללים: שימוש בעזרים פשוטים (כידרור על משטח עץ, חרסינה או זכוכית, גלגול בתוך קערה, ובעיקר ליטוש פני הכדור בעזרת שולי הפתח העגול של כלי זכוכית גלילי), שיטות יבוש אחדות, וגם הטמעת חומרי צבע או תוספות שונות בפני הכדור.
למרות ההבדלים ביניהן, מתבססות כל דרכי ההכנה על אותו תהליך ארוך ואיטי, שמוביל בסופו ליצירת כדור קשיח ומבריק. הכנת דורודנגו ופירוט שלביה מוצגת כיום באתרי אינטרנט רבים של אמנים וחובבים, בלווי הסברים מפורטים, תמונות וסרטונים.
חפינת הידיים ותנועות הלישה וליטוף החומר במהלך כל שלבי היצירה, מאפיינים את אומנות הדורודנגו. תנועות חפינה משמשות לביצוע פעולות יום-יומיות רבות, ומוכרות בעיקר ממהלך הלישה להכנת מיני מאפה ומאכל שונים (סופגניות כופתאות וקציצות), ומתחומים רבים של הפעילות האנושית הטבעית. "החפינה" הייתה להבעה הייצוגית השכיחה של דורודנגו, והיא מוצגת כמין 'לוגו' שלה, במודע ושלא במודע, בידי אומנים רבים.
חומרי הגלם

בכל סוג קרקע יש כמויות שונות של חול וחרסית. יחסי הכמות בין שני מרביבים אלה קובעים במידה רבה אם הכדור נשאר שלם או נסדק. הכנת דורודנגו מקרקע טבעית אחת בלבד לא תמיד אפשרית. תערובת שבה מרכיב החרסית גדול מדי להכנת דורודנגו, תתבקע בשלב יבוש הכדור. תערובת שבה מרכיב החול גדול מדי, תתפורר בידיים במהלך ההכנה. רצוי לייבש במקום מוצל להאטת התהליך: ככל שהייבוש איטי יותר, תימנע בהמשך היסדקות הכדור.
ברוב קרקעות ישראל יש כמות חרסית רבה יחסית, ולכן רצוי לשלב בהן חול בערך כחמישית עד שליש מהכמות הכללית של התערובת. לקרקעות חרסיתיות מאוד יש להוסיף לפעמים כמות חול רבה יותר.
בתרבות הפופולרית

שיטת הכנת דורודנגו הוצגה ב-2008 בפרק בסדרת הטלוויזיה האמריקאית MythBusters. מגישי התוכנית עסקו בניסיון לבדוק את תקיפות האמרה (באנגלית) "אי אפשר להבריק חרא" (לא ניתן להפוך דבר חסר ערך למוצלח ויפה). בכדי "להפריך את הביטוי" באופן ממשי, הם השתמשו בשיטה להכנת דורודנגו וסקרו את הנושא. בהמשך התוכנית הם יצרו כדורי דורודנגו מגללים של אריה ושל יען, הבריקו אותם, ובדקו את התוצאות במכשיר למדידת רמת הברק (כמו שעשה קאיו בכדורי בוץ).
בספר הפנטזיה הירושה (2011, "המשך עלילות אראגון"), של הסופר הבריטי כריסטופר פאוליני, (Christopher Paolini) מתואר מלך הגמדאים – אוריק, עוסק במסורת השבטית של הכנת כדור הבוץ ארות-קנורל (.(erôthknurl העיסוק מתואר כמורכב, ארוך מאוד, מביא לשקט נפשי, ובסיפור מיוחס לו גם היבט פולחני. שלבי הכנת הכדור זהים לשיטת קאיו, וניכר שהמחבר שאב את פרטי התיאור מדרך הכנת דורודנגו.
בעלילה מצוירת בירחון קומיקס יפני, שעובדה לסדרת האנימציה הטלוויזיונית "Your Lie in April", מוצגת אחת הדמויות עוסקת בצחצוח דורודנגו. בהמשך רואה קוסאי גיבור הסדרה, רצף של פלאשבק מחייו שמשתקף בברק הכדור.
תיאור של החייאת הדורודנגו ביפן בידי פרופ' קאיו ותחרות בדיונית ליצירת "הדורודנגו המבריק ביותר", הובאו באחד מהסיפורים הקצרים בספרו של נולאן (L.A. Nolan) – "תיבה של סחבות ועצמות" (2022, סיפורת מתח ואימה).
פעילות בישראל

בישראל הוצע לשלב את המילה העברית כדור, שצלילה מהדהד במילית הראשונה של השם היפני (דורו-דנגו; 'דורו' ביפנית: בוץ), ולכנות את האמנות בעברית בשם כדורודנגו. בנוסף, מתכתב השם בצלילו עם שם הצמח המקומי קיפודן שתפרחותיו דמויות כדור.
פעילויות ליצירת כדורודנגו מתקיימות בישראל בעשור האחרון בידי מאות חובבים. מעת לעת מתקיימות סדנאות פרטיות לגילאים שונים, בידי אומנים מקומיים שעוסקים בתחומי האומנות הפלסטית או בבניה בבוץ. ב-2022 תורגם לעברית ספרו של גארדנר. מ-2024 פעילה קבוצת פייסבוק בשם "דורודנגו ישראל", המונה נכון למרץ 2025 כ-670 חברים חובבי אומנות זו.
הערות שוליים

↑  הסקירה מעובדת על פי המקורות הנזכרים בהערות 6-3.
↑  Neil Verwey. God's footprints in the media (November 26). ICM Press Japan, 2014.
↑  Fumio Kayo, 光れ! 泥だんご (Hikari! Dorodango). August 2001. 78 pp. (Japanese)
↑  Fumio Kayo, 光れ! 泥だんご; 光れ!泥だんご 普通の土でのつくりかた (Hikari! Dorodango – How to make them from common soil), illustrated by Ritsuko Kadota. December 2001. 24 pp. (Japanese) ISBN 4062110113
↑  Kayo, Fumio. Dorodango, shining mud ball (2002/3. include: "The three mysteries"; "Mud balls and the naked human baby" (Japanese and English). [אתר האינטרנט (לשעבר) של פרופ' פומיו קאיו].
↑  Web Japan. SHINY MUD BALLS: Kyoto Professor Taps into the Essence of Play. (5 October 2021). רשימת העיתונים הובאה בגב השער של החוברת המאוירת (הערה 4).
↑  William Gibson. Shiny Balls of Mud: William Gibson Looks at Japanese Pursuits of Perfection. TATE Magazine, September/October 2002, p. 108.
↑  דורודנגו בהקשר לפעילות עם ילדים, כיום: Hikaru Dorodango, An interview with Naoto Kanesaka. Where the leaves fall magazine, 1 (2019) ;Lisa Chell. Shiny mud balls. Muddyfaces (2021).
↑  Tamotsu Satio. Japanese mudballs prized for beauty, calming effect. Independent (UK), November 2016.
↑  "הדורודנגו הגדול בעולם" (צולם ב-2020), ויקיפדיה (ספרדית).
↑  Crafts: Transforming Traditional Crafts Set, 1-4. O'Reilly Media, 2007. p. 141.
↑  Yi Sheng. A Post-Communist Picnic. Virginia Commonwealth University, 2010.
↑  Bruce Gardner. DORODANGO, The Japanese art of making mud balls. 128 pp. Orion Publishing, 2019; אתר האינטרנט של גארדנר; ראיון עם גארדנר (2018): Japanese Are Polishing Dirt Balls To Perfection, And The Result Will Blow You Away
↑  Satomi Tabata Lander, Art of Dirt. 2023. 74 pp. ; Satomi Lander's Polished Clay Art (web site)
↑  Ashley Hennessey. Dorodango Polished Mudballs, Identity though objects. IU Bloomington History Harvest (Fall 2019).
↑  כדוגמת: קבוצת Hikaru Dorodango or Shiny Mud Balls; קבוצת "דורודנגו ישראל"; "קהילת דורודנגו" (ביפנית).
↑  הערות 4, 5.
↑  הערות 7, 12, 17, ובאתרי אינטרט רבים מאוד העוסקים בהכנת דורודנגו.
↑   :Mythbusters - Polishing Poop ערוץ דיסקאברי, End with a Bang (פרק 113, עונה 7), 2008.
↑  ראו בהקשר זה: "כדורי קנגהואה", שהם מאובנים בני כמאה אלף שנים, של קן כדורי (בגודל דורודנגו) שנבנה מגללים בידי חיפושיות זבל נכחדות באקוודור.
↑  Christopher Paolini. Inheritance (Inheritance Trilogy, Book four), 2011 ["הירושה – ספר רביעי, המשך עלילות אראגון" (תרגום לעברית: יעל ענבר). 2012, ירושלים. עמ' 219-213].
↑  Your Lie in April (אנ') (episode 14, "Foosteps")
↑  L.A. Nolan. Crate of Rags & Bones. 2022. pp. 90-99.
↑  ברוס גארדנר. דורודנגו, אמנות יפנית של יצירת כדורי הבוץ (תרגום: עפרה אביגד, עריכה: גלית סיון). הוצאת אסיה, 2022.
החפינה בעת הכנת הדורודנגו
סדנת דורודנגו בישראל, 2025
תפרחות צמח הקיפודן
ניקו הולקנברג

ניקולס "ניקו" הולקנברג (בגרמנית: Nico Hülkenberg; נולד ב-19 באוגוסט 1987) הוא נהג מרוצים גרמני המתחרה בסבב הפורמולה 1 עבור קבוצת סאובר קיק.
הולקנברג החל את קריירת הפורמולה 1 שלו בשנת 2010 בקבוצת ויליאמס. בעונת 2015 התחרה עבור קבוצת פורשה בשני מרוצים באליפות העולם במרוצי סיבולת וזכה עמה במרוץ 24 השעות של לה מאן.
קריירת מוקדמת

הולקנברג החל להתחרות בגיל 9 בתחרויות קארטינג. בשנת 2002 זכה באליפות גרמניה לנערים, ובשנת 2003 זכה באליפות גרמניה בקארטינג. הוא המשיך להתחרות בקארטינג גם בשנה שלאחר מכן וסיים את העונה במקום השני.
קריירת מוקדמת > פורמולה BMW‏ (2005)

בשנת 2005 ערך הולקנברג את הופעת הבכורה שלו בסבב פורמולה BMW הגרמני. בשנה זו הציג שליטה ברורה בסבב וזכה בסוף העונה בתואר האליפות. בשנה זו הולקנברג סיים ראשון בנוסף גם במרוץ גמר האליפות העולמית של פורמולה ב.מ.וו אולם תואר האליפות נשלל ממנו לאחר שנטען כי הוא בלם באופן מסוכן (Brake-Test) ליריבו שנסע מאחריו בזמן נסיעה אחרי מכונית הבטיחות שיצאה למסלול.
קריירת מוקדמת > גרנד פרי A1‏ (2007–2006)

הולקנברג הצטרף לנבחרת הגרמנית בסבב המרוצים הבין-לאומי גרנד פרי A1 לעונת 2006–2007. בסוף עונה זו הנבחרת הגרמנית זכתה באליפות הסבב לאחר שהולקנברג ניצח בתשעה מרוצים, השיג 128 נקודות והפך לנהג המצליח ביותר בהיסטוריית גרנד פרי A1.
קריירת מוקדמת > פורמולה 3‏ (2008–2006)

בשנת 2006 החל הולקנברג להתחרות בפורמולה 3 הגרמנית וסיים בסוף העונה במקום החמישי. בשנת 2007 עבר להתחרות בסדרת הפורמולה 3 האירופית עבור קבוצת ASM הצרפתית (ART כיום) תחתיה זכה לואיס המילטון באליפות הסדרה בשנה הקודמת. את ניצחונו הראשון השיג הולקנברג במרוץ שהתקיים בנוריסרינג לאחר שזינק בתחילת המרוץ מהמקום ה-18. ניצחון שני בעונה השיג במרוץ זנדוורט בהולנד וזכה בנוסף גם בניצחון בנורבורגרינג. בשנת 2008 זכה הולקנברג באליפות סדרת הפורמולה 3 האירופית.
פורמולה 1

בשנת 2007 ערך הולקנברג את נסיעת הבכורה שלו במכונית פורמולה 1 כאשר נבחן על ידי קבוצת ויליאמס במסלול חרז בספרד. מנהלו האישי של הולקנברג ווילי וובר ששימש במקביל גם כמנהלו של מיכאל שומאכר ניהל משא ומתן בנוסף גם עם נשיא קבוצת רנו לשם קביעת נהיגת מבחן להולקנברג, אולם לא הצליח להגיע עמו להבנות. במהלך נסיעת המבחן במסלול חרז רשם הולקנברג זמן הקפה מהיר יותר מנהג הקבוצה היפני קזוקי נקג'ימה וזמן איטי יותר ב-0.4 שניות בלבד מניקו רוזברג נהגה השני של קבוצת ויליאמס. ביצועיו הטובים במבחן הרשימו את ראשי קבוצת ויליאמס שהחתימה אותו לשמש כנהג המבחן של הקבוצה לעונת 2008. חוזה המבחן שלו עם ויליאמס הוארך גם לשנת 2009, בנוסף החל לשמש גם כנהג הגיבוי של הקבוצה למקרים בהם צוות הנהגים רוזברג\נקג'ימה ייעדרו.
פורמולה 1 > ויליאמס (2010)

בנובמבר 2009 הודיעה קבוצת ויליאמס כי ניקו הולקנברג ישמש כאחד מצמד הנהגים של הקבוצה לעונת המרוצים 2010. בן קבוצתו של הולקנברג היה הנהג הוותיק רובנס באריקלו שהגיע מקבוצת בראון GP שחדלה מלהתקיים באותה שנה, לאחר שנקנתה על ידי קבוצת מרצדס. הולקנברג ערך את מרוץ הבכורה שלו בגרנד פרי בחריין וסיים את המרוץ במקום ה-14. את המרוצים במלזיה ובסילברסטון סיים במקום ה-10 ובמרוץ הביתי שלו בגרנד פרי גרמניה שנערך בהוקנהיימרינג סיים במקום ה-13. את הישגו הגדול ביותר בעונת הבכורה שלו רשם במרוץ בהונגריה לאחר שסיים במקום השישי. בגרנד פרי ברזיל שנערך בנובמבר השיג הולקנברג את הפול פוזישן הראשון בקריירת הפורמולה 1 שלו, בנוסף היה זה הפול פוזישן הראשון של קבוצת ויליאמס מאז שנת 2005.
פורמולה 1 > פורס אינדיה (2011–2012)

בעונת 2011 עבר הולקנברג לקבוצת פורס אינדיה, אולם למרות עונה סבירה יחסית שהציג בשנה שעברה במהלכה זכה עבור קבוצת ויליאמס בפול פוזישן הראשון שלה מזה 5 שנים, פורס אינדיה הודיעה כי הולקנברג ישמש כנהג המבחן והגיבוי של הקבוצה לעונה זו.
בעונת 2012 הודיעה פורס אינדיה כי ניקו הולקנברג ישמש כנהג הקבוצה לצדו של הנהג הבריטי פול די רסטה. במרוץ פתיחת העונה שנערך באוסטרליה נאלץ לפרוש, ואת מרוץ גרנד פרי אירופה שנערך במסלול בולנסיה סיים במקום החמישי. את הישגו הגדול ביותר בעונה זו רשם הולקנברג בגרנד פרי בלגיה שנערך בספא לאחר שסיים במקום הרביעי.
פורמולה 1 > סאובר (2013)

בעונת המרוצים 2013 עבר הולקנברג להתמודד עבור קבוצת סאובר. במרוץ פתיחת העונה שנערך באוסטרליה נאלץ לפרוש מסיבות בטיחותיות לאחר שמכוניתו סבלה מדליפה במכל הדלק שלה. את הישגיו הטובים ביותר בעונה זו רשם הולקנברג בגרנד פרי איטליה לאחר שסיים במקום החמישי במרוץ, ובגרנד פרי קוריאה בו סיים במקום הרביעי.
פורמולה 1 > פורס אינדיה (2014–2016)

בדצמבר 2013 הודיעה קבוצת פורס אינדיה על חזרתו של הולקנברג כנהג הקבוצה בעונת המרוצים 2014 לצדו של הנהג המקסיקני סרחיו פרז. את מרוץ פתיחת העונה שנערך במלבורן אוסטרליה סיים הולקנברג במקום השביעי, אולם בסופו של דבר קודם למקום השישי לאחר פסילתו של הנהג דניאל ריקרדו. את המרוצים הבאים שנערכו במלזיה ובבחריין סיים במקום החמישי. עונת 2014 הייתה המוצלחת ביותר של הולקנברג בקריירת הפורמולה 1 שלו עד כה לאחר שבסופה סיים במקום התשיעי בטבלת הנהגים לאחר שצבר 96 נקודות.
באוקטובר 2014 הודיעה קבוצת פורס אינדיה כי חוזה הנהיגה של הולקנברג עבורה הוארך גם לעונת 2015. את מרוץ פתיחת העונה במלבורן סיים במקום השביעי, ואת הישגיו הטובים ביותר לעונה זו רשם במרוצים בגרנד פרי אוסטריה, יפן וברזיל אותם סיים במקום השישי.
בעונת המרוצים 2016 המשיך הולקנברג להתחרות עבור קבוצת פורס אינדיה זו השנה השלישית ואת מרוץ פתיחת העונה במלבורן אוסטרליה סיים במקום השביעי. במהלך עונה זו רשם הישג נאה לאחר שסיים במקום השישי בגרנד פרי מונקו היוקרתי. לקראת סוף העונה הודיע שיעזוב את פורס אינדיה ויעבור להתחרות ב-2017 עם רנו.
פורמולה 1 > רנו (2017–2019)

את עונת 2017 סיים במקום העשירי בטבלת הנהגים, כשהוא משיג 43 מתוך 57 נקודות שצברה הקבוצה. בגרנד פרי הונגריה התעמת עם קווין מגנוסן, בזמן שזה התראיין לאחר המרוץ לטלוויזיה הדנית. העימות הגיע על רקע מאבק שהיה בין השניים על מיקום במסלול, מאבק בו דחף מגנוסן את הולקנברג מחוץ למסלול ועל כך נענש בתוספת זמן.
מכוניות ספורט

בנובמבר 2014 פורשה החתימה את הולקנברג על חוזה לנהיגה עבורה בצוות השלישי שלה בקטגוריית LMP1 הבכירה במרוץ 24 השעות של לה מאן לשנת 2015. כהכנה למרוץ לה מאן הולקנברג השתתף לפני כן במרוץ 6 השעות של ספא שהיה הסיבוב השני באליפות העולם במרוצי סיבולת לעונת 2015.
ביוני 2015 ערך הולקנברג את הופעת הבכורה שלו במרוץ לה מאן כאשר נהג במכונית הפורשה 919 הייבריד מס' 19 לצד הנהגים ארל במבר וניק טנדי. הולקנברג וצוותו ניצחו במרוץ לאחר שהקיפו את המסלול 395 פעמים, הקפה אחת יותר מהצוות השני של פורשה במכונית ה-919 מס' 17 של הנהגים טימו ברנהרד, מארק ובר וברנדון הארטלי שסיימו במקום השני. ניצחון זה של פורשה היה הראשון שלה במרוץ לה מאן מאז עשתה זאת בפעם האחרונה בשנת 1998.
הערות שוליים

↑  Porsche signs Nico Hülkenberg, Porsche Newsroom (באנגלית)
↑  Keith Collantine, One To Watch: Nico Hulkenberg · RaceFans, RaceFans, ‏2007-08-16 (באנגלית בריטית)
↑  F3 Euro Nurburgring: Hulkenberg dominates — Maximum Motorsport, web.archive.org, ‏2007-11-03
↑  Williams sign Hulkenberg as test driver, www.autosport.com (באנגלית)
↑  http://www.autosport.com/news/report.php/id/89078
↑  Sauber confirms Nico Hulkenberg for 2013 Formula 1 season, www.autosport.com (באנגלית)
↑  Hulkenberg wins Le Mans in Porsche one-two, uk.eurosport.yahoo.com (באנגלית בריטית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1248443896  VIAF: 7903164120362210470005   WorldCat (עם VIAF): 7903164120362210470005 
הולקנברג במכונית קבוצת ויליאמס בגרנד פרי קנדה 2010
הולקנברג במכונית פורס אינדיה בגרנד פרי יפן 2015
מכונית הפורשה 919 הייבריד מס' 19 עמה זכו הולקנברג וצוותו במרוץ לה מאן 2015
מלך השערים לנבחרות לאומיות

ערך זה מכיל רשימת הכדורגלנים הגברים שהבקיעו לפחות 50 שערים במדי נבחרת הכדורגל הלאומית שלהם. בסך הכל, 73 כדורגלנים גברים, על פי פיפ"א. מאז אוקטובר 2021, הוועד האולימפי הבין-לאומי (IOC) מפרסם גם רשימה כזו, אך רק של עשרת המובילים. כריסטיאנו רונאלדו מפורטוגל מחזיק בשיא כל הזמנים עם 135 שערים בינלאומיים (אנ').
ברזיל והונגריה מחזיקות בשיא השחקנים שכבשו 50 או יותר שערים בינלאומיים, ארבעה בכל נבחרת. לאנגליה, עיראק, יפן, כווית, מלזיה ותאילנד יש כל אחת שלושה שחקנים שעשו זאת. לקונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC) יש הכי הרבה כדורגלנים שכבשו לפחות 50 שערים בינלאומיים, 30 שחקנים.
באדר אל-מוטאווה מכווית שיחק הכי הרבה משחקים עד כה מבין מבקיעי 50 שערים. הוא כבש את שערו החמישייה במהלך ההופעה הבינלאומית ה-155 שלו, בשלושער מול מיאנמר ב-3 בספטמבר 2015, במשחק מוקדמות מונדיאל 2018.
היסטוריה

השחקן הראשון שכבש 50 שערים בינלאומיים היה אימרה שלוסר ההונגרי. הוא קבע את ההישג כשהבקיע צמד בניצחון 6–2 על אוסטריה ב-3 ביוני 1917. בסך הכל, הוא כבש 59 שערים בינלאומיים ב-68 משחקים, ושיחק את משחקו האחרון ב-10 באפריל 1927. הוא נשאר מלך השערים הבינלאומי במשך 26 שנים, עד שבן ארצו פרנץ פושקש שבר את השיא ב-1953. פושקש היה השחקן השלישי, אחרי פול נילסן מדנמרק, שכבש 50 שערים במדי הנבחרת הלאומית שלו. נילסן השיג את ההישג הזה במשחקו ה-36 מול שוודיה באליפות הכדורגל הנורדית 1924–1928 ב-14 ביוני 1925 וכבש 52 שערים ב-38 משחקים בלבד בקריירה הבינלאומית שלו. פושקש הבקיע את שערו ה-50 ב-24 ביולי 1952, כאשר כבש צמד במשחק חצי הגמר נגד טורקיה בטורניר הכדורגל באולימפיאדת הלסינקי 1952.
פושקש כבש בסך הכל 84 שערים בקריירה הבינלאומית שלו, ונשאר מלך השערים במשך 24 שנים לאחר שערו ה-84 ב-1956 מול אוסטריה, עד שמוח'תאר דהארי המלזי שבר את השיא בטורניר מרדקה לאחר שהבקיע את שערו ה-85 ב-27 באוקטובר 1980 נגד כווית. הוא המשיך והבקיע 89 שערים עבור ארצו ב-142 הופעות בינלאומיות. בשנת 2003, עלי דאי מאיראן שבר את השיא לאחר שכבש את שערו ה-90 מול לבנון.
דאי הפך לשחקן הראשון שכובש מעל 100 שערים בכדורגל הבינלאומי, וסיים את הקריירה שלו עם 109 בסך הכל. השער ה-100 שלו נכבש ב-17 בנובמבר 2004, חלק מרביעייה שכבש לרשתה של לאוס במשחק מוקדמות מונדיאל 2006. עם זאת, השחקן הראשון מאסיה שהגיע ל-50 שערים בינלאומיים היה עבדול גאני מינהט ממלאיה. הוא גם היה השחקן הראשון מחוץ לאירופה שהשיג את זה. הוא השיג את ההישג ב-15 בדצמבר 1961 נגד תאילנד והמשיך ל-58 שערים ב-57 הופעות בינלאומיות עבור ארצו, 1.02 למשחק, מה שהופך אותו לאחד השחקנים הפוריים בעולם. שנתיים בלבד לאחר שפושקש הבקיע את שערו ה-50, חברו לנבחרת שנדור קוצ'יש עשה זאת ב-19 בספטמבר 1954, במשחק ידידות מול רומניה, והפך לשחקן הרביעי שהגיע להישג. הוא המשיך והבקיע בסך הכל 75 שערים ב-65 משחקים. כריסטיאנו רונאלדו מפורטוגל וליונל מסי מארגנטינה הם השחקנים הנוספים היחידים מלבד דאי שכובשים 100 שערים בינלאומיים, והאירופי והדרום אמריקאי הראשונים (בהתאמה) שעשו זאת. רונאלדו הגיע לציון הדרך כשהבקיע צמד מול שוודיה בליגת האומות 2020/2021 ב-8 בספטמבר 2020, ואילו מסי עשה זאת כחלק משלושער שכבש במשחק ידידות מול קוראסאו ב-28 במרץ 2023.
פלה הברזילאי היה השחקן הראשון מאמריקה הדרומית שכבש לפחות 50 שערים בינלאומיים. הוא עשה זאת במשחק ידידות מול ברית המועצות ב-21 בנובמבר 1965, והמשיך להבקיע 77 שערים בינלאומיים ב-92 משחקים. קינה פירי ממלאווי היה השחקן הראשון מאפריקה להגיע להישג זה, וגם השחקן הצעיר ביותר, שכבש 50 שערים בינלאומיים. הוא כבש את שערו ה-50 במשחק ידידות נגד סיירה לאון ב-6 ביולי 1978, בגיל 23 שנים ו-249 ימים. סטרן ג'ון מטרינידד וטובגו היה השחקן הראשון מאמריקה הצפונית שכבש 50 שערים בינלאומיים. הוא כבש 70 שערים ב-115 משחקים, כאשר שערו ה-50 נכבש במשחק ידידות מול הרפובליקה הדומיניקנית ב-13 ביוני 2004.
לפי נבחרת

| שחקנים | נבחרת | קונפדרציה |
| --- | --- | --- |
| 4 |  ברזיל | CONMEBOL |
| 4 |  הונגריה | אופ"א |
| 3 |  אנגליה | אופ"א |
| 3 |  עיראק | AFC |
| 3 |  יפן | AFC |
| 3 |  כווית | AFC |
| 3 |  מלזיה | AFC |
| 3 |  תאילנד | AFC |
| 2 |  ארגנטינה | CONMEBOL |
| 2 |  דנמרק | אופ"א |
| 2 |  גרמניה | אופ"א |
| 2 |  אינדונזיה | AFC |
| 2 |  איראן | AFC |
| 2 |  קוריאה הדרומית | AFC |
| 2 |  איחוד האמירויות הערביות | AFC |
| 2 |  ארצות הברית | CONCACAF |
| 2 |  אורוגוואי | CONMEBOL |
| 1 |  אוסטרליה | AFC |
| 1 |  בלגיה | אופ"א |
| 1 |  בוסניה והרצגובינה | אופ"א |
| 1 |  קמרון | CAF |
| 1 |  צ'כיה | אופ"א |
| 1 |  גרמניה המזרחית | אופ"א |
| 1 |  מצרים | CAF |
| 1 |  צרפת | אופ"א |
| 1 |  גאנה | CAF |
| 1 |  גואטמלה | CONCACAF |
| 1 |  הונדורס | CONCACAF |
| 1 |  הודו | AFC |
| 1 |  חוף השנהב | CAF |
| 1 |  מלאווי | CAF |
| 1 |  המלדיביים | AFC |
| 1 |  מקסיקו | CONCACAF |
| 1 |  הולנד | אופ"א |
| 1 |  הפיליפינים | AFC |
| 1 |  פולין | אופ"א |
| 1 |  פורטוגל | אופ"א |
| 1 |  אירלנד | אופ"א |
| 1 |  ערב הסעודית | AFC |
| 1 |  סינגפור | AFC |
| 1 |  ספרד | אופ"א |
| 1 |  שוודיה | אופ"א |
| 1 |  טרינידד וטובגו | CONCACAF |
| 1 |  טורקיה | אופ"א |
| 1 |  וייטנאם | AFC |
| 1 |  זמביה | CAF |
| 72 | 46 | 5 |
לפי קונפדרציה

| קונפדרציה | שחקנים |
| --- | --- |
AFC (אסיה): 30
אופ"א (אירופה): 23
CONMEBOL (אמריקה הדרומית): 8
CAF (אפריקה): 6
CONCACAF (אמריקה הצפונית): 6
OFC (אוקיאניה): 0
סך הכל: 73
ראו גם

מלך השערים של כל נבחרת לאומית
שארל לקלר

שארל לקלר (בצרפתית: Charles Marc Hervé Perceval Leclerc, נולד ב-16 באוקטובר 1997) הוא נהג מרוצים מונגאסקי, המתחרה עבור קבוצת פרארי באליפות הפורמולה 1. בשנת 2016 הצטרף לאקדמיה לפיתוח נהגים של פרארי. באותה שנה זכה באליפות ה-GP3, ושנה לאחר מכן זכה באליפות הפורמולה 2. לאחר הזכייה עבר להתחרות בפורמולה 1 בעונת 2018 עבור קבוצת סאובר. בסיום העונה עבר להתחרות עבור קבוצת פרארי כמחליפו של קימי רייקונן.
קריירת מרוצים

לקלר החל להתחרות בקארטינג בשנת 2005 וזכה 3 פעמים ברציפות באליפות צרפת. בשנת 2009 זכה באליפות הקאדטים הצרפתית. בשנת 2010 עבר להתחרות בקטגוריית ה-KF3 ושנה לאחר מכן זכה בגביע העולמי בקטגוריה. לאחר הזכייה עבר להתחרות בקטגוריית ה-KF2 וזכה באליפות האירופאית. בעונתו האחרונה במרוצי הקארטינג סיים במקום השישי באליפות אירופה בקטגוריית ה-KZ ובמקום השני באליפות העולם אחרי מקס ורסטאפן, שזכה באליפות.
בשנת 2014 עבר להתחרות במרוצי מכוניות חד מושביות והשתתף באליפות הפורמולה רנו 2.0 המרכז אירופאית כנהגה של קבוצת פורטק מוטורספורטס. במהלך העונה השיג צמד ניצחונות והגיע עוד 5 פעמים לפודיום. את העונה סיים במקום השני בדירוג הכולל ומקום ראשון בקרב הרוקיז. במקביל השתתף בשישה מרוצים בסבב האירופאי של התחרות וסיים שלושה מרוצים מתוכם במקום השני.
בשנת 2015 עבר להתחרות באליפות אירופה בפורמולה 3, כנהגה של קבוצת ואן אמרספורט ההולנדית. במרוץ השני, שהתקיים במסלול סילברסטון, זינק מהפול פוזישן וקבע את זמן ההקפה מהירה. במרוץ השלישי, שהתקיים יום למחרת, חזר על ההישג ורשם גם ניצחון בכורה באליפות. במהלך העונה השיג עוד שלושה ניצחונות ושבעה פודיומים וסיים במקום הרביעי בדירוג הנהגים.
בפברואר 2016 חתם בקבוצת ART והתחרה בקטגוריית ה-GP3. כמה ימים לאחר מכן צורף לאקדמיית הנהגים של קבוצת פרארי. במהלך העונה ניצח בשלושה מרוצים וזכה בתואר האליפות, כשנותר עוד מרוץ אחד לסיום העונה. במהלך השבוע שלאחר הזכייה הודיע לקלר על הצטרפותו לקבוצת פארמה באליפות הפורמולה 2.
פורמולה 2
במרוץ הבכורה, שהתקיים בבחריין, זינק מהפול פוזישן, אך סיים רק במקום השלישי. במרוץ הספרינט שהתקיים באותו מסלול בחרה הקבוצה לבצע עצירה בפיט, צעד שאינו מקובל במרוצים הקצרים. לפני העצירה הוא הוביל את המרוץ בפער של 9 שניות, אך בעקבותיה ירד למקום ה-14. לאחר החזרה למסלול הצליח לעקוף את 13 הרכבים שלפניו וניצח את המרוץ. הוא הצליח להגדיל את הפער מאוליבר רולנד עד לפער של 57 נקודות, כשנותרו עוד ארבעה מרוצים לסיום העונה. במרוץ הראשון שהתקים בחרס השיג את הניצחון השישי בעונה, ניצחון שהבטיח את הזכייה באליפות. בכך הפך למנצח הצעיר ביותר בתולדות אליפות קטגוריית המשנה (19 שנים ו-356 ימים) והראשון שזוכה בתואר בעונת הרוקי שלו מאז ניקו הולקנברג שעשה זאת בשנת 2009. במהלך העונה קבע שיא אליפות נוסף, כשזינק 8 פעמים מהפול פוזישן. בצמד מרוצי סיום העונה, סיים במקום השני ובמקום הראשון.
מרוצים > פורמולה 1

| שנה | קבוצה | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | מיקום | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | סאובר | אוסטרליה 13 | בחריין 14 | הרפובליקה העממית של סין 19 | אזרבייג'ן 6 | ספרד 10 | מונקו 18 | קנדה 10 | צרפת 10 | אוסטריה 9 | בריטניה פרש | גרמניה 15 | הונגריה פרש | בלגיה פרש | איטליה 11 | סינגפור 9 | רוסיה 7 | יפן פרש | ארצות הברית פרש | מקסיקו 7 | ברזיל 7 | איחוד האמירויות הערביות 7 |  |  |  | 13 | 39 |
| 2019 | פרארי | אוסטרליה 5 | בחריין 3 | הרפובליקה העממית של סין 5 | אזרבייג'ן 5 | ספרד 5 | מונקו פרש | קנדה 3 | צרפת 3 | אוסטריה 2 | בריטניה 3 | גרמניה פרש | הונגריה 4 | בלגיה 1 | איטליה 1 | סינגפור 2 | רוסיה 3 | יפן 7 | מקסיקו 4 | ארצות הברית 4 | ברזיל 18 | איחוד האמירויות הערביות 3 |  |  |  | 4 | 264 |
| 2020 | פרארי | אוסטריה 2 | אוסטריה פרש | הונגריה 11 | בריטניה 3 | בריטניה 4 | ספרד פרש | בלגיה 14 | איטליה פרש | איטליה 8 | רוסיה 6 | גרמניה 7 | פורטוגל 4 | איטליה 5 | טורקיה 4 | בחריין 10 | בחריין פרש | איחוד האמירויות הערביות 13 |  |  |  |  |  |  |  | 8 | 98 |
| 2021 | פרארי | בחריין 6 | איטליה 4 | פורטוגל 6 | ספרד 4 | מונקו DNS | אזרבייג'ן 4 | צרפת 16 | אוסטריה 7 | אוסטריה 8 | בריטניה 2 | הונגריה פרש | בלגיה 8 | הולנד 5 | איטליה 4 | רוסיה 15 | טורקיה 4 | ארצות הברית 4 | מקסיקו 5 | ברזיל 5 | קטר (מדינה) 8 | ערב הסעודית 7 | איחוד האמירויות הערביות 10 |  |  | 7 | 159 |
| 2022 | פרארי | בחריין 1 | ערב הסעודית 2 | אוסטרליה 1 | איטליה 62 | ארצות הברית 2 | ספרד פרש | מונקו 4 | אזרבייג'ן פרש | קנדה 5 | בריטניה 4 | אוסטריה 12 | צרפת פרש | הונגריה 6 | בלגיה 6 | הולנד 3 | איטליה 2 | סינגפור 2 | יפן 3 | ארצות הברית 3 | מקסיקו 6 | ברזיל 46 | איחוד האמירויות הערביות 2 |  |  | 2 | 290 |
| 2023 | פרארי | בחריין פרש | ערב הסעודית 8 | אוסטרליה פרש | אזרבייג'ן 23 | ארצות הברית 7 | מונקו 6 | ספרד 11 | קנדה 4 | אוסטריה 2 | בריטניה 9 | הונגריה 7 | בלגיה 53 | הולנד פרש | איטליה 4 | סינגפור 4 | יפן 4 | קטר (מדינה) 5 | ארצות הברית נפסל3 | מקסיקו 3 | ברזיל  לא זינק5 | ארצות הברית 2 | איחוד האמירויות הערביות 2 |  |  | 5 | 206 |
| 2024 | פרארי | בחריין 4 | ערב הסעודית 3 | אוסטרליה 2 | יפן 4 | הרפובליקה העממית של סין 44 | ארצות הברית 32 | איטליה 3 | מונקו 1 | קנדה פרש | ספרד 5 | אוסטריה 117 | בריטניה 14 | הונגריה 4 | בלגיה 3 | הולנד 3 | איטליה 1 | אזרבייג'ן 2 | סינגפור 5 | ארצות הברית 41 | מקסיקו 3 | ברזיל 53 | ארצות הברית 5 | קטר (מדינה) 52 | איחוד האמירויות הערביות 3 | 3 | 356 |
| 2025 | פרארי | אוסטרליה 8 | הרפובליקה העממית של סין | יפן | בחריין | ערב הסעודית | ארצות הברית | איטליה | מונקו | ספרד | קנדה | אוסטריה | בריטניה | בלגיה | הונגריה | הולנד | איטליה | אזרבייג'ן | סינגפור | ארצות הברית | מקסיקו | ברזיל | ארצות הברית | קטר (מדינה) | איחוד האמירויות הערביות | 8 | 4 |
תוצאה בכתב מודגש מסמלת זינוק מפול פוזישן
תוצאה בכתב מוטה מסמלת את זמן ההקפה המהירה
תוצאה בכתב מוקטן מציינת את המקום אליו הגיע הנהג במרוץ הספרינט
↑  בשל תנאי מזג האוויר המרוץ הופסק לאחר 2 הקפות. הוענקו רק מחצית מהנקודות
↑  העונה טרם הסתיימה