stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרהרד וגנר
הערות שוליים

↑  Leitz, Christian (1996). Economic Relations Between Nazi Germany and Franco's Spain. Clarendon Press. p. 120. ISBN 978-0-19-820645-3.
↑  Madsen, Chris (1998). The Royal Navy and German Naval Disarmament, 1942-1947. Routledge/Curzon. p. 120. ISBN 978-0-7146-4373-1.
↑  "Nuremberg Trial Proceedings Volume 13: One Hundred and Twentieth Day to the One Hundred and Twenty Nineth (sic) Day". Avalon Project, Yale Law School. נבדק ב-7 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Menzel, Thomas (בינואר 2006). "Naval Historical Team" (בגרמנית). German Federal Archives. אורכב מ-המקור ב-2012-04-25. נבדק ב-2011-10-11. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406772405171  GND: 128646209  LCCN: n86073818  LNB: 000073956  NARA: 10571503  NSK: 000447455  SNAC: w6hv8s5w  VIAF: 70410792   WorldCat (עם VIAF): 70410792
גבעת אינקלוז'ן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  335 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  77°15′00″S 166°25′59″E﻿ / ﻿77.25°S 166.433°E﻿ / -77.25; 166.433
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיגבעת אינקלוז'ן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיגבעת אינקלוז'ן
 
גבעת אינקלוז'ן (באנגלית: Inclusion Hill) היא גבעה על האי רוס, שבאנטארקטיקה.
הגבעה היא חרוט געשי, בעל צורה חרוטית, שמורדותיה תלולים.
גובהה של הגבעה 335 מטרים מעל פני הים.
הגבעה ממוקמת בין חוף מקדונלד לבין הר בירד.
בחלקו העליון של החרוט מצוי סלע טרכיט, ואילו דפנות החרוט כוללות אבני בזלת.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הגבעה

הגבעה נחקרה על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1958–1959).
הגאולוגים של משלחת חקר כף בירד, מטעם משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, הקימו בראש הגבעה גל אבנים.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הגבעה ניתן לה על ידי הגאולוגים של משלחת חקר כף בירד, מטעם משלחת הסקר הגאולוגי של ניו זילנד.
שמה של הגבעה תיאורי.
הגבעה נקראת על שם הסלעים המרכיבים אותה - דפנות הגבעה כוללות סלעי בזלת, ומכאן שמה - "אינקלוז'ן" באנגלית משמעו "כולל".
הערות שוליים

↑  ההכרזה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים של ממשלת ניו זילנד
↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע היסטורי
גרהרד הרצברג

| --- | --- |
גרהרד הרצברג, לונדון 1952
גרהרד הרצברג, לונדון 1952
 לידה:  25 בדצמבר 1904 המבורג, גרמניה
 פטירה:  3 במרץ 1999 (בגיל 94) אוטווה, אונטריו, קנדה
 ענף מדעי:  כימיה פיזיקלית
 מקום מגורים:  גרמניה   קנדה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית של דרשמטדט
 מנחה לדוקטורט:  האנס ראו 
 מוסדות:  האוניברסיטה הטכנית בדרמשטאדט  אוניברסיטת גטינגן  המועצה הלאומית למחקר (קנדה)  אוניברסיטת ססקצ'ואן  אוניברסיטת בריסטול  אוניברסיטת קורנל  אוניברסיטת שיקגו  מצפה הכוכבים ירקס 
 פרסים והוקרה:  חבר החברה המלכותית (1951)   מדליית הנרי מרשל טורי (1953)   המדליה המלכותית (1971)   פרס נובל לכימיה (1971)
 בן או בת זוג:  Luise Hedwig Herzberg 
 
גרהרד הרצברג (בגרמנית: Gerhard Herzberg;‏ 25 בדצמבר 1904 – 3 במרץ 1999) היה פיזיקאי וכימאי-פיזיקלי גרמני-קנדי, אשר זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1971 עבור "תרומתו לידע של קונפיגורציה אלקטרונית ומבנה מולקולרי, בייחוד רדיקלים חופשיים". עבודתו העיקרית של הרצברג התמקדה בספקטרוסקופיה אטומית ומולקולרית. הוא ידוע בשל שימושו בטכניקות אלו אשר קובעות את מבניהם של מולקולות דו-אטומיות ומולקולות פוליאטומיות, כולל רדיקלים חופשיים, אשר אותם קשה לחקור בדרך אחרת. כמו כן הוא ידוע בשל ניתוחיו הכימיים של גרמי שמיים. הרצברג שירת כנשיא אוניברסיטת קרלטון שבאוטווה, קנדה, בין השנים 1973–1980.
חיים אישיים

הרצברג נולד בהמבורג, גרמניה ב-25 בדצמבר 1904 לאלבין הרצברג ולאלה ביבר. אחיו הבכור, וולטר, נולד בינואר 1904. הוא החל ללמוד בגן בגיל מאוחר לאחר שנדבק בחצבת. גרהרד ומשפחתו היו אתאיסטים אך שמרו את עובדה זאת בסוד. אביו מת בשנת 1914, בגיל 43, לאחר שסבל מבצקת וסיבוכים שנבעו מבעיות לב קודמות. בשנת 1929 הוא התחתן עם לואיזה אואטינגר, אסטרופיזיקאית במקצועה ולהם נולדו שני ילדים. אשתו לואיזה נפטרה בשנת 1971 בגיל 64.
השכלה וקריירה

תחילה, הרצברג שקל קריירה באסטרונומיה. כאשר הגיש בקשת קבלה למצפה של המבורג, נשלח איך בחזרה מכתב מהמצפה בו יועץ לו לא לפתח קריירה בתחום מבלי תמיכה כספית פרטית. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון היוקרתי "Gelehrtenschule des Johanneums" שבהמבורג, הרצברג המשיך ללמוד באוניברסיטה הטכנית של דרמשטאדט בעזרת מלגה פרטית. הוא סיים את לימודי הדוקטורט שלו בשנת 1928.
1928-30 פוסט-דוקטורט באוניברסיטת גטינגן ובאוניברסיטת בריסטול תחת הוראתם של חתני פרס נובל ג'יימס פרנק ומקס בורן
1930 אוניברסיטה הטכנית של דרמשטאדט: מרצה ועוזר בכיר בפיזיקה
1935 פרופסור אורח, אוניברסיטת ססקצ'ואן (ססקטון, קנדה)
1936-45 פרופסור לפיזיקה, אוניברסיטת ססקצ'ואן
1939 חבר החברה המלכותית של קנדה
1945-48 פרופסור לספקטרוסקופיה, מצפה ירקס, אוניברסיטת שיקגו
1948 מנהל החטיבה לפיזיקה טהורה, מועצת המחקר הלאומית של קנדה ('National Research Council')
1951 חבר החברה המלכותית של לונדון
1956-57 נשיא ההתאחדות הקנדית לפיזיקאים
1957-63 סגן נשיא האיגוד הבינלאומי לפיזיקה יישומית וטהורה
1966-67 נשיא החברה המלכותית של קנדה
1968 חבר מסדר קנדה
1969 פרס ווילארד גיבס
1969 מדען מחקר בכיר בחטיבת הפיזיקה, מועצת המחקר הלאומית של קנדה
1970 מרצה האגודה הכימית בלונדון, זכייה במדליית פראדיי
1971 פרס נובל לכימיה "עבור תרומתו לידע של מבנה אלקטרוני ומבנה מולקולרי, בייחוד רדיקלים חופשיים"
1971 מדליה מלכותית מהחברה המלכותית של לונדון
1973-80 נשיא אוניברסיטת קרלטון (אוטווה, קנדה)
1981 חבר מייסד של מועצת התרבות העולמית (World Cultural Council)
1992 מושבע למועצת המלוכה של קנדה
פרסים ואותות הוקרה

הפרס המשמעותי ביותר בו זכה הרצברג הוא פרס נובל לכימיה לשנת 1971 אשר ניתן לו עבור "תרומתו לידע של מבנה אלקטרוני ומבנה מולקולרי, בייחוד רדיקלים חופשיים". בתקופה בה קיבל את הפרס, הוא נחשב על ידי רבים כספקטרוסקופיסט המולקולרי החשוב ביותר בעולם. הרצברג זכה לכבוד ממספר רב של אגודות מדעיות וחברות מלכותיות וניתן לו התואר דוקטור לשם כבוד ממספר מוסדות להשכלה גבוהה במדינות שונות. ההתאחדות הקנדית לפיזיקאים מחלקת פרס שנתי על שם הרצברג להישגים בתחום הפיזיקה. בשנת 1951 הוא נבחר כחבר החברה המלכותית של לונדון. בשנת 1964 הוענקה לו מדליית פרדריק איבס על ידי האגודה האופטית של אמריקה. בשנת 1975 הוקם בקנדה 'מכון הרצברג לאסטרופיזיקה' על שמו. במחקלת הפיזיקה באוניברסיטת קרלטון שבאוטווה, קיים מבנה על שמו והמבנה הראשי במכללית ג'ון אבוט שבמונטריאול נקרא על שמו. האסטרואיד '3316 Herzberg' נקרא על שמו.
גמר ה-ATP

| --- | --- |

 קטגוריה:  גמרים של ה-ATP
 משטח:  קשה/ סגור
 הגרלה:  8S / 8D
 סך פרסים:  US$7,250,000 (2021)
 www.nittoatpfinals.com/es/
|    טורנירי טניס מקצועני |
| --- | --- | --- |
 טורנירי גראנד סלאם אוסטרליה אוסטרליה הפתוחה  צרפת רולאן גארוס  הממלכה המאוחדת אליפות וימבלדון  ארצות הברית ארצות הברית הפתוחה
| גברים (ATP) |  | נשים (WTA) |
| סבב ה-ATP גמר ה-ATP  מאסטרס 1000  סדרת 500  סדרת 250  דירוג ה-ATP  סבב ה-ATP צ'לנג'ר סדרת 125  טורנירי ITF  הסבב העולמי  גביע דייוויס  אולימפיאדה |  | סבב ה-WTA גמר ה-WTA  WTA 1000  WTA 500  WTA 250  דירוג ה-WTA  סבב ה-WTA צ'לנג'ר WTA 125  טורנירי ITF  הסבב העולמי  גביע בילי ג'ין קינג  אולימפיאדה |
אליפות סבב המאסטרס העולמי (נקרא בעבר גביע המאסטרס) הוא טורניר הטניס החשוב ביותר במסגרת הסבב העולמי לגברים של ATP, הנחשב ליוקרתי ביותר לאחר ארבעת טורנירי הגראנד סלאם. לטורניר אין מיקום קבוע, כשהחל מ-2009 הטורניר מתקיים בלונדון. בשנת 2021 שונה מיקום הטורניר, כאשר הוא שוחק לראשונה בעיר טורינו שבאיטליה.
הטורניר מתקיים בסוף כל שנה (בדרך כלל בשבוע השלישי של נובמבר), ומשתתפים בו 8 היחידים ו-8 הזוגות שדורגו במקומות הראשונים בדירוג העולמי השנתי (להבדיל מדירוג הכניסה). שחקן או זוג שזכה בטורניר גרנד סלאם זכאי להשתתף בטורניר גם אם לא דורג בין 8 הראשונים אבל לא נמוך מה-20, ובמקרה כזה הוא תופס את מקומו של השחקן או הזוג במקום ה-8 (דבר כזה קרה לאנדי רם ויוני ארליך בשנת 2005 שדורגו במקום 8 אבל לא נכנסו לטורניר כי היה זוג שזכה בגרנד סלאם שלא היה בין 8 הראשונים).
הטורניר שונה מטורנירים רגילים בכך שהשלב הראשון מתנהל בשיטה של 2 בתים (הבית האדום ובית הזהב) עם 4 שחקנים בכל אחד המשחקים נגד שלושת יריביהם בבית, ולא בשיטת הנוק-אאוט (המפסיד יוצא) הרגילה. השחקנים המדורגים במקום הראשון והשני בכל בית עולים לחצי הגמר, בו הראשונים בבית משחקים בהצלבה נגד השניים, והמנצחים עולים לגמר. השיטה בטורניר הזוגות היא זהה.
בנוסף לכך, אם שחקן פורש במהלך שלב הבתים אז שחקן מחליף משחק במקומו את המשחקים הנותרים.
בתחרות ניתן לזכות בעד - 1500 נקודות דירוג בסבב העולמי לגברים-ATP (עבור אלוף בלתי מנוצח).
בשיא הזכיות בטורניר מחזיק נובאק ג'וקוביץ' עם 7 זכיות, לפני רוג'ר פדרר עם 6 זכיות ופיט סמפראס ואיוואן לנדל עם 5 זכיות כל אחד. ג'וקוביץ' מחזיק בשיא של 4 זכיות רצופות.
היסטוריה

גמר ה-ATP הוא הגרסה החמישית של אליפות שהחלה בשנת 1970. היא נודעה במקור כ-"Masters Grand Prix" והייתה חלק מסבב הטניס ה"גראנד פרי". האליפות אורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לטניס הדשא (ILTF) והוא התקיים במקביל לגמר ה-WCT. המאסטרס היה אירוע ראווה של סוף השנה בין השחקנים הטובים ביותר בסבב הגברים, אך לא נחשב לנקודות דירוג עולמיות.
בשנת 1990, התאחדות הטניסאים המקצוענים (ה-ATP) השתלט על ניהול סבב הגברים והחליף את המאסטרס ב"אליפות העולם בסבב ה-ATP". נקודות בדירוג העולמי היו כעת על כף המאזניים, כאשר אלוף בלתי מנוצח זוכה באותו מספר נקודות שהם ירוויחו עבור זכייה באחד מארבעת אירועי הגראנד סלאם. ה-ITF, שהמשיך לנהל את טורנירי הגראנד סלאם, יצר אירוע סוף שנה מתחרה הידוע בשם גביע הגראנד סלאם, בו התמודדו 16 השחקנים עם השיאים הטובים ביותר בטורנירי גראנד סלאם ספציפית באותה שנה.
בדצמבר 1999, ה-ATP וה-ITF הסכימו להפסיק את שני האירועים הנפרדים וליצור אירוע חדש בבעלות משותפת בשם "גביע המאסטרס לטניס". בדומה לגרנד פרי המאסטרס ואליפות העולם בסבב ה-ATP, בגביע המאסטרס בטניס התמודדו שמונה שחקנים. עם זאת, השחקן שדורג במקום השמיני בדירוג המירוץ העולמי של אלוף ATP לא היה מובטח. אם שחקן שזכה באחד מאירועי הגראנד סלאם של השנה סיים את השנה בדירוג מחוץ לשמונה הראשונים, אך עדיין בין 20 הראשונים, הוא נכלל בגביע המאסטרס בטניס במקום השחקן המדורג שמיני. אם שני שחקנים מחוץ לשמונה הראשונים זכו באירועי גראנד סלאם, השחקן הממוקם הגבוה מבין השניים בדירוג העולמי תפס את המקום האחרון בגביע המאסטרס בטניס. מחווה זו עבור זוכי גראנד סלאם אשר בכל זאת מדורגים מחוץ לשמונה המובילים ממשיכה בצורתו הנוכחית של האירוע.
בשנת 2009 שונה שמה של האליפות ל-"ATP World Tour Finals" ונערכה ב-O2 ארנה שבלונדון. החוזה נמשך עד 2013, אך הוארך עד 2015 ב-2012, ופעם נוספת עד 2018 ב-2015. בשנת 2017 שונה שם האירוע ל"גמר ה-ATP" והחוזה עם O2 ארנה הוארך ל-2020. בדצמבר 2018 הוכרז כי לונדון, יחד עם מנצ'סטר, סינגפור, טוקיו וטורינו, היו ברשימת המועמדים של חמש ערים אשר עשו את החתך מרשימה ראשונית של 40 ערים לאירוח האירוע החל משנת 2021. באפריל 2019, ה-ATP הודיע שטורינו הולכת לארח את גמר ה-ATP מ-2021 עד 2025.
היסטוריה > שמות הטורניר בעבר

1970–1989:
המאסטרס גראנד פרי ‏(באנגלית: Masters Grand Prix )
1990–1999:
סבב אליפויות העולם של ה-ATP ‏(באנגלית: ATP Tour World Championships)
2000–2008
גביע המאסטרס בטניס ‏(באנגלית: Tennis Masters Cup)
2009–2016
סבב הגמרים העולמי של ה-ATP ‏(באנגלית: ATP World Tour Finals)
2017–כיום
גמר ה-ATP ‏(באנגלית: ATP Finals)
מיקום הטורניר לאורך השנים

| מיקום | שנים | משטח | אצטדיון | מספר מושבים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| יפן טוקיו, יפן | 1970 | "שטיח" | האולם העירוני של טוקיו | 6,500 |
| צרפת פריז, צרפת | 1971 | "שטיח" | אצטדיון פייר דה קוברטן | 5,000 |
| ספרד ברצלונה, ספרד | 1972 | "שטיח" | פלאו בלאוגרנה | 5,700 |
| ארצות הברית בוסטון, ארצות הברית | 1973 | "שטיח" | בוסטון גארדן | 14,900 |
| אוסטרליה מלבורן, אוסטרליה | 1974 | דשא | אצטדיון קויונג | 8,500 |
| שוודיה סטוקהולם, שוודיה | 1975 | "שטיח" | Kungliga tennishallen | 6,000 |
| ארצות הברית יוסטון, ארצות הברית | 1976 | "שטיח" | The Summit | 16,300 |
| ארצות הברית ניו יורק, ארצות הברית | 1977–1989 | "שטיח" | מדיסון סקוור גארדן | 18,000 |
| גרמניה פרנקפורט, גרמניה | 1990–1995 | "שטיח" | Festhalle Frankfurt | 12,000 |
| גרמניה הנובר, גרמניה | 1996–1999 | קשה "שטיח" | מגרשי הנובר | 15,000 |
| פורטוגל ליסבון, פורטוגל | 2000 | קשה | Pavilhão Atlântico | 12,000 |
| אוסטרליה סידני, אוסטרליה | 2001 | קשה | ארינת אייסר | 17,500 |
| הרפובליקה העממית של סין שנגחאי, סין | 2002 | קשה | SNIEC |  |
| ארצות הברית יוסטון, ארצות הברית | 2003–2004 | קשה | מועדון הטניס ווסטסייד | 5,240 |
| הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, סין | 2005–2008 | קשה "שטיח" | הארנה העירונית קוויזונג | 15,000 |
| בריטניה לונדון, הממלכה המאוחדת | 2009–2020 | קשה | O2 ארנה | 17,500 |
| איטליה טורינו, איטליה | 2021– | קשה | פאלה אלפיטור | 16,600 |
נקודות דירוג וסכומי זכייה לזוכים

| שלב | נקודות דירוג | מספר משחקים | סכום זכייה יחיד ($) | סכום זכייה זוגות ($) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| להופיע לתחרות |  |  | 93,000 | 33,000 |
| השתתפות |  |  | משחק אחד - 86,500  2 משחקים - 129,750  3 משחקים - 173,000 | משחק אחד - 32,000  2 משחקים - 61,000  3 משחקים - 82,000 |
| בתים | 200+ (לניצחון) | 3 | 173,000+ (לניצחון) | 33,000+ (לניצחון) |
| חצי גמר | 400+ | 1 | 530,000+ | 84,000+ |
| גמר | 500+ | 1 | 1,094,000+ | 164,000+ |
מספר זכיות בטורניר לאורך השנים

כתיב מודגש מסמן שחקנים פעילים
| שחקן | תארים | שנות זכייה |
| --- | --- | --- |
| סרביה נובאק ג'וקוביץ' | 7 | 2008, 2012, 2013, 2014, 2015, 2022, 2023 |
| שווייץ רוג'ר פדרר | 6 | 2003, 2004, 2006, 2007, 2010, 2011 |
| צ'כיה איוואן לנדל | 5 | 1981, 1982, 1985, 1986, 1987 |
| ארצות הברית פיט סמפרס | 5 | 1991, 1994, 1996, 1997, 1999 |
| רומניה איליה נסטסה | 4 | 1971, 1972, 1973, 1975 |
| ארצות הברית ג'ון מקנרו | 3 | 1978, 1983, 1984 |
| גרמניה בוריס בקר | 3 | 1988, 1992, 1995 |
| שוודיה ביורן בורג | 2 | 1979, 1980 |
| אוסטרליה לייטון יואיט | 2 | 2001, 2002 |
| גרמניה אלכסנדר זברב | 2 | 2018, 2021 |
| ארצות הברית סטן סמית' | 1 | 1970 |
| ארגנטינה גיז'רמו וילאס | 1 | 1974 |
| ספרד מנואל אורנטס | 1 | 1976 |
| ארצות הברית ג'ימי קונורס | 1 | 1977 |
| שוודיה סטפן אדברג | 1 | 1989 |
| ארצות הברית אנדרה אגאסי | 1 | 1990 |
| גרמניה מיכאל שטיך | 1 | 1993 |
| ספרד אלכס קורטחה | 1 | 1998 |
| ברזיל גוסטבו קורטן | 1 | 2000 |
| ארגנטינה דוד נלבנדיאן | 1 | 2005 |
| רוסיה ניקולאי דווידנקו | 1 | 2009 |
| בריטניה אנדי מארי | 1 | 2016 |
| בולגריה גריגור דימיטרוב | 1 | 2017 |
| יוון סטפנוס ציציפס | 1 | 2019 |
| רוסיה דנייל מדבדב | 1 | 2020 |

| שחקן | מס' תארים | שנות זכייה |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית פיטר פלמינג | 7 | 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984 |
| ארצות הברית ג'ון מקנרו | 7 | 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984 |
| ארצות הברית מייק בריאן | 5 | 2003, 2004, 2009, 2014, 2018 |
| ארצות הברית בוב בריאן | 4 | 2003, 2004, 2009, 2014 |
| קנדה דניאל נסטור | 4 | 2007, 2008, 2010, 2011 |
| שוודיה אנדרס ג׳ריד | 3 | 1985, 1986, 1991 |
| ארצות הברית ריק ליץ' | 3 | 1988, 1997, 2001 |
| שוודיה סטפן אדברג | 2 | 1985, 1986 |
| אוסטרליה טוד וודברידג' | 2 | 1992, 1996 |
| אוסטרליה מארק וודפורד | 2 | 1992, 1996 |
| הולנד ג'אקו אלטינך | 2 | 1993, 1998 |
| הולנד פול האארהויס | 2 | 1993, 1998 |
| שוודיה ג'ונאס ביורקמן | 2 | 1994, 2006 |
| בלארוס מקס מירני | 2 | 2006, 2011 |
| סרביה ננאד זימוניץ' | 2 | 2008, 2010 |
| פינלנד הנרי קונטינן | 2 | 2016, 2017 |
| אוסטרליה ג'ון פירס | 2 | 2016, 2017 |
| צרפת פייר-הוגו הרברט | 2 | 2019, 2021 |
| צרפת ניקולה מאהו | 2 | 2019, 2021 |
ראו גם

אליפות סבב ה-WTA
הערות שוליים

↑  Newbery, Piers (2007-07-03). "London to host World Tour Final". BBC News.
גיבארט

| --- | --- |
סמל גיבארטסמל גיבארט

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת גנץ
 מושל:  István Soltész
 שטח:  5.33 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  334 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°18′56″N 21°09′38″E﻿ / ﻿48.3155°N 21.16048°E﻿ / 48.3155; 21.16048 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.gibart.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.גיבארט(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.גיבארט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גיבארט (בהונגרית: Gibárt) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בין השנים 1984 ל-2006 היה הכפר חלק מאנץ'.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית גיבארט קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-383 תושבים בשנת 2007 עד 312 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-19%).
בגיבארט חיו מעט יהודים.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 48 |  |
| 1880 | 15 | 361 |
| 1910 | 27 |  |
| 1920 | 42 |  |
| 1930 | 25 |  |
| 1941 | 9 | 524 |
דאקשה

| --- | --- |

 תרבות:  מיתולוגיה הינדואית 
 אב:  ברהמה 
 אחים:  נראדה 
 בן או בת זוג:  פראסוטי, Asikni 
 צאצאים:  Sati, Anasuya, אדיטי, Svaha, Khyati, דיטי 
 
ראשו של דאקשה מוחלף בראש של ראם
דאקשה ("המוכשר") הוא אל הינדי עתיק, אחד מהפראג'אפאטים, הרישים והאדיטייאים, והבן של אדיטי וברהמה (לפי מקור אחר, הנקרא קאשייאפה, דאקשה הוא אביהן של דיטי ושל אדיטי, נשותיו של קאשייאפה ואחיותיו של סאטי).
לדאקשה ולאשתו פראסוטי היו בנות רבות, ש-27 מתוכן היו נשואות לצ'אנדרה. דאקשה גילה שצ'אנדרה הפלה לטובה בת אחת (רוהיני דבי), והזניח את צרכיהן ואת חובותיו כבעל. בעקבות זאת, דאקשה הטיל עליו קללה שגרמה לו לחלות ולמות. בנותיו של דאקשה התערבו והפכו את מותו של צ'אנדרה לתקופתי (כלומר, מתרחש כל תקופה מסוימת), ומסיבה זו מותו של צ'אנדרה מסומל על ידי מחזור הירח.
נישואי שאקטי ושיווה

אחת מבנותיו של דאקשה (ולפי רוב הטענות מדובר בצעירה ביותר) הייתה שאקטי (אם כי ייתכן וזו הייתה דאקשאיאני), שרצתה במשך זמן רב להינשא לשיווה. דאקשה אסר עליה לעשות זאת, אולם היא סירבה לבצע את ההוראה והתחתנה עם שיווה. דאקשה חש חוסר חיבה עז כלפי שיווה, וכינה אותו בכינויי גנאי רבים.
לאחר מכן, דאקשה התרחק מבתו ומבעלה. שיאה של יריבות זו הייתה בפסטיבל חשוב שדאקשה ערך בארמונו, והזמין אליו אנשים ואלים חשובים ביותר, מלבד שאקטי ושיווה. בנוסף להוצאתה המכוונת של שאקטי מהרשימה, דאקשה בנה פסל של שיווה (שהיה ממוקם בכניסה לבית שלו) וביזה אותו באמצעים שונים. שאקטי, שהייתה נלהבת לאחר ששמעה על הפסטיבל והניחה שבכל מקרה בתו של המלך תוזמן לאירוע, אכן הגיעה אליו. למרות היחס המזלזל שספגה מאביה, שאקטי המשיכה להתנהג בצורה רגועה. למעשה, אפילו סירובו של דאקשה להזמין את שיווה לא גרם לה לאבד את עשתונותיה.
אולם, לאחר שהגיעה לפסטיבל וראתה את הצורה שבה דאקשה ביזה את בעלה בהיעדרו, שאקטי התאבדה מרוב צער. לאחר ששמעו על כך, משרתיו של שיווה פרצו לביתו של דאקשה והחלו לתקוף את כל האורחים שהיו שם, אך השדים שזומנו על ידי בהריגו הביסו אותם ואילצו אותם לסגת. כששמע על כך בעצמו, שיווה כעס מאוד על היחס המזלזל והמתנשא שדאקשה הפגין כלפי בתו כיוון שלא הסכים עם בחירותיה. שיווה תלש קווצת שיער מראשו, והטיח אותה ברצפה. מהשיער נוצרו ויראבהאדרה ומאהאקאלי. לפי הוראותיו של שיווה, הם הסתערו על הפסטיבל והרגו את דאקשה ורוב האורחים. האורחים הנותרים התחננו בפני שיווה שישיב את דאקשה לחיים. שיווה נעתר לבקשתם והחזיר את דאקשה, אם כי הפך את ראשו לראש של עז.
לאחר שהושפל בצורה קשה, ולאחר שהתחרט על התנהגותו בעבר, דאקשה הפך לאחד ממשרתיו המסורים ביותר של שיווה. נשמתה של שאקטי התגלגלה אל פרווטי בגלגול החיים הבא, התחתנה עם שיווה ונשארה לחיות איתו לתמיד.
בנות אחרות

אחדות מבנותיו האחרות של דאקשה כולל בהאראני ואנוראדהא היו נשואות לצ'אנדרה. בת נוספת, ראטי, התחתנה עם קאמה. בת אחרת, דאנו, ילדה את דאנאבאס הרשע.
גילליה

| --- | --- |

 מדינה:  דנמרק דנמרק
 מחוז:  מחוז הוודסטאדן
 גובה:  14 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  6,778 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  56°07′21″N 12°18′29″E﻿ / ﻿56.1225°N 12.3081°E﻿ / 56.1225; 12.3081 
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דנמרק מוגדלת) קופנהגן אודנסה אולבורג אורהוס אסביירג שוודיה גרמניהגילליה(למפת דנמרק רגילה) קופנהגן אודנסה אולבורג אורהוס אסביירג שוודיה גרמניהגילליה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גילליה (בדנית: Gilleleje) היא כפר דייגים ונופש על החוף הצפוני של חצי האי צפון שלן, בנקודה הצפונית של האי שלן בדנמרק. היא כפר מרכזי בעיריית גריבסקוב באזור הובדשטדן (Hovedstaden) בדנמרק. ב-1 בינואר 2023 היו בו 6,778 תושבים.
אטימולוגיה

השם גילליה מורכב מהמילה הדנית העתיקה gil, שמשמעה סדק או שסע, ו-leje, שהוא מקום שאליו מגיעים דייגים בעונות ספציפיות כדי לדוג. השם נבע כנראה מ-Gilbjerg Leje. השם Gilbjerg ("הר שסוע") מתייחס לנקודה ממערב לעיירה.
היסטוריה > כפר דייגים

מקום המגורים הקבוע המוקדם ביותר שאותר בגילליה תוארך לתחילת המאה ה-16. חפירה שביצע מוזיאון העיר ב-1979 חשפה חלק של בית מתחת לשכבות חול. ככל הנראה הבית נבנה לאחר 1536, שכן נמצא מטבע המתוארך לשנים 6–1534. נמצאה גם קרמיקה המזכירה ממצאים אחרים. ארכאולוגים מניחים ששכבת התרבות היא מסוף המאה ה-16 כי הבית נמצא בכתובת Fabersvej 10 שאינה הקרובה ביותר לחוף, וההרגל היה לבנות מהחוף פנימה.
בערך בזמן הזה, לכפר היו אמצעים כספיים לבנות כנסייה ולשכור כומר. לשם כך נדרשו כספים רבים, ולכן נראה שהעיירה עברה מדיג עונתי לדיג כל השנה, והדייגים התיישבו סביב 1500. בית העירייה קבע את 1488 כשנת ההקמה ה"רשמית" כדי להקל על החגיגה. הכנסייה נחנכה בשנת 1538 על ידי הכומר החדש הנס לאורידטצן (Lauridtzen).
בשנת 1588 ערך הווסאל של טירת קרונבורג רשימה של המיסים שעל הדייגים לשלם. זו הייתה חבית אחת או חצי חבית בקלה. מרשימה זו עולה זהות האזרחים המוקדמים: כ-70 שמות. שם הוא מקביל לבית אב, כך שהיו כנראה כ-500 אזרחים. שמות המשפחה Lauritsen, Rasmussen, Jensen ו-Skomager הם הנפוצים ביותר. שמות משפחה פטרונימיים (על שם אב המשפחה) היו הנורמה, ומהם ניתן להסיק מה היו השמות הפרטיים המקובלים.
מלבד הדיג, המיסים אפשרו לאנשים לגדל סוגים שונים של יבולים מדרום לעיירה, כמו חיטה. היה גם מרעה לפרות וכבשים. רוב העיירה הייתה בצד המזרחי של הנחל שהגיע מסובורג ("Lakecastle". האגם נוקז והטירה היא כעת חורבה) בדרום ויצא לאוקיינוס מזרחית לשטחי הייבוש.
ריבוי הדייגים הקשה על הדיג, והיו משפחות שלא יכלו לדוג מספיק דגים כדי להתפרנס וגם לשלם את המיסים. בשנת 1632 נותרו רק 18 משפחות. מיעוט הדיג ייצב את התנאים, ובשנת 1682 כבר היו 30 משפחות לפי רישומי כריסטיאן החמישי. החול הנודד קבר סירות ורשתות, והדיג הופרע. חלק ממזרח העיירה ננטש שכן בתים נקברו בהדרגה מתחת לדיונות.
דרומית לעיר הייתה נלרופגארד (Nellerupgård), האחוזה המקומית, ביתם של קרל כריסטיאן למבך וקטרין מארי מילאן בסוף המאה ה-18. הם החזיקו במרבית הקרקעות באזור, שלטו בחלקי מרעה ואפשרו לאזרחים פשוטים לקבל שטחים רחוקים יותר.
היסטוריה > עיירת דייגים ונופש

בשנות ה-1810 וה-1820 העיירה התרחבה ובאזור המזרחי נבנו בתים חדשים. נמל נבנה בשנת 1873, במקום בו הייתה קרקע שיובשה. ספינות גדולות יותר יכלו לעגון, ונוספו מקומות עבודה. אוכלוסיית העיירה גדלה. ב-1890 מנתה העיירה 865 בתי אב, מתוכם 112 דייגים. בשנת 1896, גילליה חוברה לרשת הרכבות הדנית כאשר נפתח קטע גרסטד (Græsted) - גילליה של קו הרכבת גריבסקוב (Gribskov) בין הילרוד וגילליה. בניית הנמל הסתיימה ב-1902, ובשנת 1916 התחברה גילליה לאלסינור כאשר נפתח קטע הורנבק-גילליה של קו הרכבת הורנבק.
במקביל התפתחה גילליה לאתר נופש על החוף שמשך נופשים רבים. בתחילת המאה ה-20 העיירה הכילה בית הארחה, מלון, וילות, סנטוריום ובתי נופש.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

ב-1940 גרמניה הנאצית כבשה את דנמרק. כמו רוב הדנים האחרים באותה תקופה, בני גילליה היו נגד הדיכוי ועזרו ליהודים בכך שהחביאו אותם. ב-2 באוקטובר 1943 יצא הגסטפו ללכוד את יהודי דנמרק. היהודים בגילליה הוסתרו על גג הכנסייה, והדייגים התכוננו להשיט אותם על פני המיצר לשוודיה. הם לא יכלו לעזוב מיד בגלל הסיורים הגרמנים. לאחר מספר ימי הסתתרות, מלשין הודיע לגרמנים היכן מסתתרים כ-75 היהודים, וכולם נלכדו, חוץ מנער שהסתתר מאחורי מצבה בבית הקברות. הכומר היה נסער ויציבותו הנפשית התערערה.
לאחר שהגסטאפו תפס משפחות יהודיות בעיירה קרא כפרי אחד בפני קצין גסטפו "היהודים המסכנים!" הגרמני הגיב ש"כתוב בתנ"ך שזה יהיה גורלם". הכפרי השיב, "אבל לא כתוב שזה צריך לקרות בגילליה".
עם זאת, יהודים שהגיעו לגילליה ממקומות אחרים בדנמרק הוברחו מחוף גילליה בסירות אל מעבר למיצרי הים והגיעו לשוודיה.
לאחר השחרור הוצבו בעיירה מצבות זיכרון, לזכר היהודים והדייגים שנהרגו בהתנגשות במוקשים ימיים.
היסטוריה > לאחר המלחמה

האזורים המזרחיים (Stæremosen - "ביצות הזרזירים") ששימשו למרעה הפכו לאזור תעשייה ב-1950 ויצרו מקומות עבודה, מה שהביא להגעת מתיישבים חדשים.
כלכלה

נמל גילליה הוא נמל הדיג המסחרי החמישי בגודלו בדנמרק.
תחבורה > תחנות רכבת

קו הרכבת הורנבק מחבר את גילליה עם אלסינור וקו הרכבת גריבסקוב מחבר את גילליה עם הילרוד. תחנת הרכבת גילליה היא תחנת הרכבת העיקרית של העיירה. העיר מונגשת גם על ידי תחנות הרכבת גילליה מזרח סטרמוסן ופיילנסטרופ (Fjellenstrup).
אישים

הולגר יאקובסן (1876–1960) אדריכל דני, תכנן את בית הקיץ שלו בגילליה ב-1919
דינה בירטה אל ארחיים (1975–2019) שחקנית דנית עם רקע עיראקי, גדלה בגילליה
כריסטינה מילטון (נולדה ב-1985) זמרת פופ דנית, כותבת שירים ורקדנית מקצועית, שגדלה בגילליה
לקריאה נוספת

Hope: Entwined with a Lock of Hair. — Naomi Benaron
Johannes Steenstrup, De Danske Stednavne (1918)
Palle Lauring, Her Skete Det 1: Sjælland (1969)
Various authors, Gilleleje: 1488 - 1988 (1988)