stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמה שאה
פילמוגרפיה

MOOZ (Banana) - שחקנית (2009)
Swing - שחקנית (2011)
I wish we were Dancers - שחקנית ראשית (2011)
Choose to See - במאית (2012)
Hey Mister - במאית (2012)
Masheenee Alcketiara - במאית ומפיקה (2013)
Aleqini - במאית ומפיקה (2014)
Who Killed $arah - שחקנית (2014)
Nashi and Mira - שחקנית ראשית (2015)
Bell - במאית ומפיקה (2018)
The Visitor - שחקנית ראשית (2019)
הערות שוליים

↑  "Kuwaiti singer sparks furor for singing in Hebrew". Gulf News. 5 באפריל 2010. נבדק ב-27 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סערה בכוויית: זמרת שרה בהופעותיה בעברית, באתר ערוץ 7
↑  סערה בכווית: זמרת שרה בעברית, באתר חדשות 13
↑  כווית: ביצוע "הבה נגילה" במועדון מקומי הצית ויכוח ציבורי, באתר ממרי
↑  Alexandra Sandels (6 באפריל 2010). "Diva blasted by Islamic clerics for singing in Hebrew at club". Los Angeles Times. נבדק ב-27 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Irina Tsukerman 2016-06-07T12:58:50 chat comments, Meet the 'Bad Girl' Who Faces Death Threats For Singing 'Hava Nagila' in Kuwait, PJ Media, ‏2016-06-07 (באנגלית)
↑  لقاء ايما شاه على قناة العدالة Interview With Ema Shah Adala TV, נבדק ב-2019-11-09
אמה מתחרה בתחרות הריקודים Twin Cities Open 2019
אלפאבית (חברה)

| --- | --- |
לוגו החברה

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  נאסד"ק (2016–GOOGL) 
 מייסדים:  סרגיי ברין  לארי פייג'
 תקופת הפעילות:  10 באוגוסט 2015 – הווה (9 שנים)
 חברות בנות:  חברת גוגל  Wing  פרויקט לון  Owlchemy Labs  ויימו  Waymo Holding  Google Ireland Holdings Unlimited Company  Nest  Google X  גוגל פייבר  GV  קליקו  XXVI Holdings 
 מיקום המטה:  מאונטיין ויו 
 משרד ראשי:  ארצות הברית מאונטיין ויו, קליפורניה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  אינטרנט, תוכנת מחשב, ציוד טלקומוניקציה, Health care, ביוטכנולוגיה
 שווי שוק:  2.00 טריליון דולר (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  110.86 מיליארד דולר (2017)
 רווח תפעולי:  26.15 מיליארד דולר (2017)
 רווח:  12.66 מיליארד דולר (2015)
 הון עצמי:  256,144,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־31 בדצמבר 2022) 
 יו"ר:  אריק שמידט
 מנכ"ל:  סונדאר פיצ'אי 
 עובדים:  89,058
  
 abc.xyz
 
אלפאבית (באנגלית: .Alphabet Inc,‏ NASDAQ:‏ GOOGL) היא חברת החזקות העוסקת בטכנולוגיה וממוקמת במאונטיין ויו, קליפורניה. היא הוקמה על מנת להפוך את גוגל לחברה שמתמקדת רק בשירותי אינטרנט ולאפשר עצמאות לחברות הבנות שלא עוסקות בתחום, ונוצרה כתוצאה מארגון מחדש של חברת גוגל ב-2 באוקטובר 2015. בכך הפכה לחברת האם של גוגל ומספר חברות בנות שלה. שני המייסדים של גוגל מינו את עצמם לתפקידים בכירים בחברה החדשה: לארי פייג' בתפקיד המנכ"ל וסרגיי ברין בתפקיד נשיא החברה.
אלפאבית עוסקת בכמה תעשיות כגון טכנולוגיה, מדעי החיים, הון סיכון, ומחקר. חלק מחברות הבנות שלה הן גוגל, קאליקו, כרוניקל, GV, קאפיטל-ג'י, ורילי, X, לון וגוגל פייבר. כמה מחברות הבנות של אלפאבית שינו את שמן לאחר עזיבת גוגל והמעבר לחברה החדשה, כגון גוגל X אשר הפכה ל-X. לאחר הארגון מחדש, לארי פייג' מונה למנכ"ל אלפאבית וסונדאר פיצ'אי תפס את מקומו בתור מנכ"ל גוגל. מניות גוגל הומרו למניות אלפאבית.
היסטוריה

ב-10 באוגוסט 2015 לארי פייג' שהיה אז מנכ"ל גוגל, פרסם בבלוג הרשמי של גוגל הכרזה על תוכנית להקמת חברת החזקות ציבורית חדשה, אלפאבית בע"מ. אלפאבית הוקמה לצורך ארגון מחדש של גוגל על ידי העברת חברות בנות של גוגל ממנה לאלפאבית על מנת לצמצם את תחום הפעילות של גוגל. על פי ההכרזה, החברה הייתה אמורה לכלול את גוגל ועוד מספר חברות כולל X, קאפיטל-ג'י ו-GV. סונדאר פיצ'אי שעד אז היה מנהל המוצרים של גוגל החליף את לארי פייג' בתור מנכ"ל החברה.
בפוסט בבלוג, לארי פייג' מסביר את תפקיד אלפאבית:
"אלפאבית היא ברובה אוסף של חברות. הגדולה מבניהן היא מן הסתם, גוגל. גוגל החדשה היא קצת רזה יותר, בעוד החברות אשר לא קשורות לתפקיד העיקרי של גוגל יהיו שייכות לאלפאבית במקום גוגל. [...] אנו מאמינים שהארגון מחדש יאפשר לנו לנהל יותר טוב את גוגל ואת חברות הבנות האחרות."
פייג' מסביר גם את המקור לשם החברה:
"אנו אוהבים את השם אלפאבית מכיוון שמשמעותו הוא אוסף של אותיות המייצגות שפה, אחת ההמצאות הכי חשובות של האנושות וזה הלב של הדרך בה מנוע החיפוש עובד! אנו גם אוהבים שזה אומר אלפא-בית (הפירוש של אלפא זה החזר פעיל של השקעה) ולזה אנו שואפים!".
פייג' גם אמר שהארגון מחדש של גוגל נועד על מנת לעשות את גוגל יותר "שקופה ואחראית".
ב-1 בפברואר 2016 אלפאבית עקפה את אפל והפכה לחברה הציבורית עם השווי הכי גבוה. יומיים לאחר מכן אפל חזרה למקום הראשון ואלפאבית איבדה את התואר.
היסטוריה > אתר אינטרנט

אלפאבית בחרה בדומיין abc.xyz. הדומיין alphabet.com לא נמצא בבעלותה כיוון שהוא שייך למחלקת ניהול ציי רכב של BMW. גם הדומיין abc.com לא שייך לאלפאבית אלא לחברת ABC אשר בבעלות דיסני.
האתר כולל בתוכו ביצת פסחא. הנקודה אחרי "drone delivery effort" מהווה היפרקישור לאתר "hooli.xyz", רפרנס לסדרת הטלוויזיה "עמק הסיליקון".
מבנה החברה

חברת הבת הגדולה ביותר של אלפאבית היא גוגל. חברות בנות אחרות כוללות Calico, Chronicle, Dandelion, DeepMind, GV, CapitalG, X, Google Fiber, Jigsaw, Sidewalk Labs, Verily ו-Waymo. נכון ל-1 בספטמבר 2017, ההון העצמי של אלפאבית מוחזק על ידי חברת בת בשם XXVI החזקות בע"מ (ה-XXVI מייצגים 26 בספרות רומיות, וזהו המספר של האותיות באלפאבית הלטיני) כדי שתוכל לקבל שווי נפרד מגוגל.
בעוד שהרבה חברות בנות היו בעבר חלק מגוגל והפכו לחברות בנות של אלפאבית, גוגל נשארת חברת המטרייה של שירותי האינטרנט של אלפאבית. זה כולל את המוצרים הכי מזוהים עם גוגל כגון מנוע החיפוש, מערכת ההפעלה אנדרואיד, דפדפן הכרום, ויוטיוב אשר נשארים חלקים של גוגל.
חברות בנות לשעבר כוללות את Nest Labs אשר התמזגה עם גוגל בפברואר 2018.
בשנת 2021 הקימה חברת הבת Verily מרכז מו"פ בישראל, ובשנת 2024 הוחלט על סגירתו.
תביעות בבית משפט

אלפאבית תבעה את אובר על טכנולוגיה דומה לזו של המכונית האוטונומית של אלפאבית אשר פותחה במשך עשור. הטכנולוגיה הקיניינית קשורה ל-14,000 מסמכים שהורדו ונגנבו על ידי מהנדס שעבד בווימו ועבר לאובר. התיק נסגר בפברואר 2018 אחרי שאובר הסכימה שלא להשתמש בטכנולוגיה ולתת לווימו 0.34% מההון העצמי של החברה. בערך 245 מיליון דולר משווי החברה ב-2018 המוקדמת.
השקעות ורכישות > השקעות

בינואר 2017, אלפאבית השקיעה 15 מיליון דולר ביחד עם סקוויה בחברת הזנק המתמקדת בחינוך בשם Cuemath.
באוקטובר 2017 אלפאבית השקיעה מיליארד דולר בליפט.
בנובמבר 2017 אלפאבית השקיעו 70 מיליון דולר ביחד עם אנדריסן הורוביץ ופוקס המאה ה-20 בחברת United Masters אשר הוקמה על ידי סטיב סטויט.
השקעות ורכישות > רכישות

ב-13 בינואר 2018, אלפאבית רכשה חברה בשם Redux אשר תחום התמחותה הוא הפיכת מסכים לרמקולים בטלפונים חכמים.
ביקורת

אלפאבית ספגה ביקורת רבה סביב ריכוז כמות גדולה של מידע בידיה, וכוחה המונופוליסטי בשוק מנועי החיפוש.
מחקר שבצעה אוניברסיטת אוקספורד בסוף שנת 2018, שניתח את זרימת המידע שאוספות מיליון אפליקציות - לרבות היסטוריית גלישה, מידע אישי כללי והיסטוריית מיקום - הראה שכ-88% מהמידע שאספו אותן אפליקציות הגיע לאלפאבית. המחקר הגיע על רקע ביקורת עזה סביב חברת הבת, גוגל, שלכאורה אוספת כמות מופרזת של מידע ומשתמשת בו בחוסר אחריות. הביקורת הציבורית הגיעה לשיאה בשנת 2018, כאשר בכירי אלפאבית הוזמנו, לצד ענקיות נוספות בתחום האינטרנט, לסדרת שימועים בסנאט האמריקאי.
ב-2015 פתחה נציבות התחרות של האיחוד האירופי בהליכים נגד התאגיד, בחשד שניצל לרעה את כוחו המונופוליסטי בתחום מנועי החיפוש. ביוני 2017 הטילה הממונה על ההגבלים העסקיים באיחוד האירופי קנס בסך 2.42 מיליארד יורו על אלפאבית, בנימוק שמנוע החיפוש העניק עדיפות לשירותי השוואת מחירים הקשורים לגוגל. החברה ערערה על הקנס בבית הדין הכללי של לוקסמבורג.
אנסזיזאורוס

| אנסזיזאורוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 74 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
משפחה:: הדרוזאוריים
סוג:: אנסזיזאורוס
מינים
 Anasazisaurus horneri
שם מדעי
 Anasazisaurus

אנסזיזאורוס (שם מדעי: Anasazisaurus; משמעות שמו: "לטאת אנסאזי") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת ההדרוזאוריים שהתקיים במשך הקרטיקון שלפני 74 מיליון שנה מזמננו באמריקה הצפונית. הדינוזאור התגלה בתצורות קירטלנד (אנ') שבניו מקסיקו והוא נחשב בעבר למין של קריטוזאורוס, עד שהופרד לסוג עצמאי ב-1993 בידי החוקרים אדריאן האנט (Adrian Hunt) וספנסר ג. לוקאס (Spencer G. Lucas), אשר קראו לו לכבוד המבנים שדמו למגורי הצוקים של השבטים האינדיאנים המקומיים. הסוג הכיל מין בודד - Anasazisaurus horneri, שנקרא לכבוד החוקר ג'ק הורנר. מין נוסף שנחשב במקור לקריטוזאורוס - Anasazisaurus navajovius בוטל.
הדרוזאור זה ידוע רק משרידים חלקיים של הגולגולת וחלקי הלסת. גודל הגולגולת הגיע לאורך 90 ס"מ והערכה של החוקר גרגורי ס. פאול הביא לאורך של 7.5 מטרים ולמשקל של עד 2,500 ק"ג. הוא היה אוכל צמחים שנע על ארבע או על 2 רגליים וניזון מצמחייה קרקעית שאותה ליחך בשיניו האחוריות שלאורך הלחיים. היה לו חלל אף קצר יחסית שאולי שימש להרעה או לתהודה.
אצטדיון גרינוואלדר

| --- | --- |

 על שם:  Grünwalder Straße 
 כתובת:  Grünwalder Straße 2, München 
 מיקום:  מינכן, בוואריה, גרמניה
 קואורדינטות:  48°06′39″N 11°34′28″E﻿ / ﻿48.110833°N 11.574444°E﻿ / 48.110833; 11.574444
 תקופת הפעילות:  21 במאי 1911 – הווה (113 שנים) 
 בעלים:  עיריית מינכן
 קבוצות:  מינכן 1860 (1911–1995, 2004–2005, 2017–היום)  באיירן מינכן (1926–1972)
 מושבים:  15,000 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מינכן מוגדלת) אצטדיון גרינוואלדר(למפת מינכן רגילה) אצטדיון גרינוואלדר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
האצטדיון העירוני ברחוב גרינוואלדר (בגרמנית: Städtisches Stadion an der Grünwalder Straße), הידוע בקיצור כאצטדיון גרינוואלדר, הוא אצטדיון כדורגל הממוקם במינכן שגרמניה. האצטדיון מכיל 15,000 מקומות ישיבה ומשמש את קבוצת מינכן 1860 במשחקיה הביתיים.
היסטוריה

האצטדיון נבנה בשנת 1911 והיה המגרשה הביתי של מינכן 1860 עד 1995, עת עברה לשחק באצטדיון האולימפי החדש. בהמשך עברה הקבוצה לשחק באליאנץ ארנה, ובסוף עונת 2016/2017 חזרה לשחק באצטדיון. היריבה העירונית, באיירן מינכן, שיחקה גם היא באצטדיון בשנים 1926-1972, עד שעברה לאצטדיון האולימפי החדש.
ב-14 במרץ 1948 נרשם שיא הצופים באצטדיון כאשר 58,200 במשחק של מינכן 1860 נגד נירנברג. עם השנים פחתה תכולת האצטדיון, וכיום הוא מכיל 15,000 מקומות ישיבה.
אנדראש בק

| --- | --- |

 לידה:  13 בינואר 1911 גד, הונגריה 
 פטירה:  9 בדצמבר 1985 (בגיל 74) קלמאר, צרפת 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות (1933) 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1949)  פרס מונקאצ'י (1950) 
 
אנדראש בק (בהונגרית: Beck András; גד, 13 בינואר 1911 – קלמארט - Clamart, איל-דה-פראנס, 13 בדצמבר 1985) היה פסל, מדליסט, מרצה במכללה יהודי-הונגרי. בנו של פילפ אדן בק.
ביוגרפיה

הוא למד תחילה אצל אביו, פילפ אדן בק. אחר כך סיים את לימודיו באוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות אצל ז'יגמונד קישפלודי שטרובל. הוא למד זמן קצר בווינה בשנת 1929, אצל מאסטר אנטון האנאק (1875–1934) וב-1930 אצל גאורג קולבה (1877–1947) בברלין. בין 1929 לבין 1931 התוודע לאמני האוונגרד הגרמניים באמצעות ג'רג' קפש. ב-1933 גורש מהאוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות בשל עמדתו השמאלנית ונידון למאסר.
בשנת 1937 זכה בפרס בתערוכת KUT (האגודה החדשה לאמנים) בסלון הלאומי עם הפסל שלו "פועל". הוא זכה במספר פרסים מאגודת פאל סיניאי מרשה (1934, 1943, 1947). יחד עם יאנוש קמטי, הוא הקים את מכללת דרקוביץ בשנת 1946 עבור צעירים ממוצא פועלים ואיכרים שלא התקבלו למכללה ההונגרית לאמנויות יפות, כדי להכין אותם לקבלה למכללה. בשנים 1946 עד 1947 עבד כמנהל המוסד הזה. מאז 1948 הוא היה מרצה באוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות. בינתיים, ב-1947, שימש גם כמזכ"ל האיגוד החופשי של האמנים ההונגרים.
אבדה גדולה הייתה לו שרבות מיצירותיו נהרסו במהלך מאסרו, מלחמת העולם השנייה והמרד ההונגרי של 1956. הוא התגורר בפריז מ-1957. מאז יצר בתפיסה לא פיגורטיבית, כלומר באמנות מופשטת. הוא השתתף במספר תערוכות יחיד וקבוצתיות עם עבודותיו בערים במערב אירופה ובארצות הברית. בתחילת הגירתו זכה להצלחה כאמן מדליות, אבל אחר כך הצליח גם עם פסליו הקטנים.
תערוכתו האחרונה בחייו, בה הוא עדיין יכול היה להשתתף, נערכה במטבעה בפריז. הוא בתאונה בקלמארט (איל-דה-פראנס) ליד פריז ב-1985 כשנדרס על ידי מכונית בזמן שניסה להגיע לסטודיו שלו.
עבודותיו נשמרות במספר אוספים ציבוריים הונגריים, כולל הגלריה הלאומית של הונגריה, המוזיאון הספרותי פטופי, מוזיאון סנט אישטוואן קיראי בסקשפהרוואר ובמוזיאון אישטווא טירן בבאיה.
תערוכותיו (מבחר) > יחיד

1955 • אולם אדולף פניאש, בודפשט
1958 • הסטודיו של ארפאד סנש, פריז
1963 • גלרי למברט, פריז
1964 • Palais des Beaux Arts, בריסל
1964 • G. De Drie Hendricken, אמסטרדם
1969 • 1971 • גלרי ARPA, פריז
1975 • גלריה באבת כהן, ניו יורק
1978 • גלרי קזנב, פריז
1978 • Musée de la Monnaie, פריז
1982 • בניין BP, אנטוורפן
1982 • BP. גלרי, בריסל
1984 • Galerie Plexus, Chexbres (שווייץ)
1984 • L'Union de Banques, פריז
1985 • Musée d'Art Moderne de la Ville de Paris, פריז
1990 • גלריית קיש, סקשפהרוואר (עם קטלוג)
1990 • Österreichische Galerie, וינה
2004 • תערוכת הפסל אנדראש בק, המכון הצרפתי, בודפשט
תערוכותיו (מבחר) > קבוצתי

1934 • סלון אביב 9, הסלון לאומי, בודפשט
1935 • תערוכת CL, מוזיאון ארנסט, בודפשט
1937 • תערוכות של האגודה החדשה לאמנים, הסלון הלאומי, בודפשט
1938 • פסל קטן הונגרי מודרני, גלריה טמאש, בודפשט
1940 • פיסול הונגרי עכשווי, גלריה טמאש, בודפשט
1942 • למען חופש האמנוות, מטה עובדי הברזל, בודפשט
1943 • תערוכה קבוצתית 99, הסלון הלאומי, בודפשט
1944 • חמישים שנה לאמנות ההונגרית, גלריה בודפשט,
1945 • חדשני האמנות היפה שלנו מבאיה מארה ועד היום, בודפשט
1948 • יצירות של מאה אמנים הונגרים, גלריה בודפשט,
1949 • עשרה ציירים ופסלים הונגרים, מוזיאון לאמנות מודרנית, פריז
1949 • אמנות מדליה ולוח הונגרים משנת 1800 ועד היום, גלריה בודפשט
1950 • 1. תערוכת אומנויות יפות הונגרית, היכל האמנות, בודפשט
1952 • תערוכת דיוקנאות, מוזיאון ארנסט, בודפשט
1954 • תערוכת פיסול וגרפיקה הונגרית 1800–1954, מוזיאון ארנסט, בודפשט
1955 • עשר שנים של האמנות היפה שלנו, היכל האמנות, Budapest
1955 • 6. התערוכה הלאומית לאמנויות יפות, מוזיאון הרמן אוטו, מישקולץ
1957 • ה-XX. ס. אמנות הונגרית. I. שאיפות בונות, סלון לאומי, בודפשט
1957, 1959, 1961, 1963, 1965, 1967, 1969, 1971, 1973, 1975, 1977 • תערוכת המדליות הבינלאומית FIDEM פריז • וינה • רומא • מדריד • רומא • פראג • לונדון • לונדון • הלסינקוב, בודפשט • לונדון
1959 • פיסול Salon de la jeune, פריז
1966 • פיסול הונגרי 1920–1945. אמנות הונגרית של המאה העשרים, גלריית צ'וק, סקשפהרוואר
1977 • אמנות הונגרית 1945–1949. אמנות הונגרית של המאה העשרים, גלריית צ'וק, סקשפהרוואר
1981 • שנות החמישים. אמנות הונגרית של המאה העשרים, גלריית צ'וק, סקשפהרוואר
1982 • כבוד למולדת. אמנים ממוצא הונגרי המתגוררים בחו"ל II. תערוכה, היכל האמנות, בודפשט
1987 • Realités Nouvelles, Grand Palais, פריז
1988 • היכל התערוכה, בודפשט
1988 • The Beck Family, City Gallery, פאפה.
עבודותיו (מבחר) > מדליות ולוחות

לוח מוריץ
מדליית תומאס מאן
פליטים (1967)
ריקוד (1969)
מסכת סן-ג'ון פרס
עבודותיו (מבחר) > עבודותיו שברשות הרבים

תבליט רדנוטי (ברונזה, שיש, 1948, סגד)
שחרור ושיקום (תבליט, אבן, 1948-1950, הוקם 1952, בודפשט, המטה של העם החופשי, עם Jenő Kerényi ו-Sandor Mikus)
לוח זיכרון של István Dési Huber (ברונזה, אבן גיר, 1949, בודפשט, רובע IX. איפאר u. 11.)
אטילה יוז'ף (בודפשט ה-13, מול מרכז התרבות Attila József, 1949)
עובד קריאה (מחוז בודפשט ה-22, צפל, 1950)
פועל קריאה (ברונזה, 1951, בודפשט, XXI. כיכר השלום)
אטילה יוזף (ברונזה, פיסול, 1952, בודפשט, רובע 13). József Attila tér)
בלה בארטוק (ברונזה, דיוקן, 1954, בודפשט, מכללת ליסט פרנץ למוזיקה)
Béla Bartók (אבן גיר, חזה, 1955, בודפשט, Városliget, עבר לטיילת האמנות באי מרגרט ב-1966)
מטיילים (ברונזה, 1958, בודפשט, הגן של אצטדיון העם)
Hommage à Béla Bartók - מזרקת ברטוק (נירוסטה, 1981, ז'נבה)
מזרקת ברטוק (נירוסטה, 1985, פריז)
קבר תמאס מייג'ור (1988, בודפשט, גן הקבר הלאומי פיומי אוט)
מזרקת ברטוק (פלדת כרום, 1990, סקשפהרוואר, Mátyás király körút חצר של בית הספר למוזיקה הרמן לאסלו ובית הספר התיכון למוזיקה, ממוקם: מאי 1993).
פרסים

פרס קושוט (1949)
פרס על שם מיהאי מונקאצ'י (1950)
לקריאה נוספת

Magyar nagylexikon III. (הלקסיקון ההונגרי הגדול). ISBN 963-05-6821-7
לקסיקון אמנות הונגרית עכשווית. כרך 1 עורך ראשי. פטר פיץ. בודפשט: הוצאת אנציקלופדיה, 1999. András Beck ראו 198-197 ISBN 963-8477-44-X
הערות שוליים

↑  Listák www.artportal.hu nyomán
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12009517q (data)  GND: 118989847  ISNI: 0000 0000 7819 3958  LCCN: n82046455  RKD: 5430  SUDOC: 028214366  ULAN: 500079142  VcBA: 495/147150  VIAF: 14780531   WorldCat (עם VIAF): 14780531 
באר ברטוק. סקשפהרוואר
פסל אטילה יוז'ף. רובע 13
הפסל של אטילה יוז'ף מול מרכז התרבות אנגיאלפלד
מטיילים, בודפשט
אנסוז

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שם | פרוטו-גרמנית | אנגלית עתיקה | נורדית עתיקה | נורדית עתיקה |
| שם | אנסוז | אוס; אאסק; אק | אוס | אוס |
| שם | "האל אסיר" | "האל אסיר"; "אלון"; "עץ מילה" | "האל אסיר" | "האל אסיר" |
| צורה | פות'רק קדום | פות'ורק | פות'רק מאוחר | פות'רק מאוחר |
| צורה |  |    |  |  |
| יוניקוד | ᚨ  U+16A8 | ᚩ ᚪ ᚫ  U+16A9 U+16AA U+16AB | ᚬ  U+16AC | ᚭ  U+16AD |
| תעתיק | a | o; a; æ | o | o |
| IPA | [a(ː)] | [o(ː)]; [ɑ(ː)]; [æ(ː)] | [ɑ̃], [o(ː)] | [ɑ̃], [o(ː)] |
| מספר הרונה | 4 | 4; 25; 26 | 4 | 4 |
גרסאות שונות של צורת כתיבת הרונה בפות'רק מאוחרת.
אנסוז היא הרונה ᚬ באלפבית פות'רק מאוחר והיא מתועתקת כ: "a".
ככל הנראה צורת הרונה התפתחה מהאות האטרוסקית  אשר לימים התפתחה לאות הלטינית: "A". מקורה של האות האטרוסקית, באות האלפבית הפיניקי:  המקבילה ל"אלף" העברית.
מקור שמה של הרונה בשמו של האל אסיר מהמיתולוגיה הנורדית או במילה "אוס" שמשמעה פה (באנגלית עתיקה) או שפך נהר (בנורדית עתיקה).
האות, ככל הנקרה מקבילה לאות  באלפבית הגותי.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות | רונות |  |
| פות'רק קדום: | ᚠ | ᚢ | ᚦ | ᚨ | ᚱ | ᚲ | ᚷ | ᚹ | ᚺ | ᚾ | ᛁ | ᛃ |  | ᛇ | ᛈ | ᛉ | ᛊ | ᛏ | ᛒ | ᛖ | ᛗ | ᛚ | ᛜ | ᛞ | ᛟ |   |   |   |   |   |
| אנגלית עתיקה: | ᚠ | ᚢ | ᚦ | ᚩ | ᚱ | ᚳ | ᚷ ȝ | ᚹ | ᚻ | ᚾ | ᛁ | ᛄ |  | ᛇ | ᛈ | ᛉ | ᛋ | ᛏ | ᛒ | ᛖ | ᛗ | ᛚ | ᛝ | ᛞ | ᛟ |   | ᚪ | ᚫ | ᚣ | ᛠ |
| פות'רק מאוחר: | ᚠ | ᚢ | ᚦ | ᚬ | ᚱ | ᚴ |   |   | ᚼ | ᚾ | ᛁ |  | ᛅ |   |   |   | ᛋ | ᛏ | ᛒ |   | ᛘ | ᛚ |   |   |   | ᛦ |   |   |   |   |
| תעתיק: | f | u | þ | a | r | k | g | w | h | n | i | j |  | ï | p | z | s | t | b | e | m | l | ŋ | d | o |  |  |  |  |  |
אנדריי לברוב

אנדריי לברוב (ברוסית: Андрей Иванович Лавров; ‏26 במרץ 1962) היה שחקן כדוריד סובייטי ורוסי בעמדת שוער. הוא זכה ב-3 מדליות זהב אולימפיות והשתתף ב-5 אולימפיאדות תוך הגנת שער של 3 נבחרות (ברית המועצות, חבר המדינות, רוסיה). לברוב נחשב לגדול שחקני כדוריד של רוסיה ומהגדולים בעולם.
ביוגרפיה

אנדריי לברוב נולד בעיר קרסנודר למשפחת מהנדס בניין ועובדת במרכז המחשוב. כבר בגיל קטן הוא התחיל ללכת לחוגי ספורט שונים ובסופו של דבר בגיל 11 הגיע לכדור יד. הוא הוצב בעמדת שוער והתברר שיש לו כול הכישורים להגיע לספורטאי מצטיין. בגיל 15 לברוב התחיל להשתתף במשחקים של קבוצת בוגרים והוזמן לנבחרת הנוער של ברית המועצות. בשנת 1978, בגיל 16 הוא התחיל לשחק בקבוצת בוגרים שהשתתפה במשחקי ליגת העל בכדוריד.
רק בשנת 1988, כאשר שוער הנבחרת נפצע לברור נכלל בנבחרת ארצו ונשלח למשחקים האולימפיים. במעמד זה הוא זכה במדליית זהב והפך לשוער ראשי של נבחרת ברית המועצות. עם הנבחרת הוא השתתף בתחרויות שונות ובמקביל זכה עם מועדון שהוא שיחק בו בתואר אלוף ברית המועצות.
לאחר התפרקות ברית המועצות לברוב עם משפחתו נסע לגרמניה ושיחק בקבוצה המקומית. לאחר מכך הוא שיחק בקבוצות מצרפת וקרואטיה. במסגרת זו הוא זכה בתואר אלוף צרפת ותוארים נוספים.
לברוב המשיך בהופעות במסגרת נבחרת חבר המדינות ורוסיה. במסגרת זו הוא השתתף בסך הכול ב-5 משחקים אולימפיים.
לאחר סיום הקריירה הספורטיבית לברוב חזר לרוסיה. הוא מתגורר במוסקבה ומכהן בתפקיד בכיר בפדרציה הרוסית לכדוריד.
הופעות אולימפיות

לברוב השתתף ב-5 משחקים אולימפיים. השתתפות הראשונה הייתה בסיאול 1988 ובה קבוצתו זכתה במדליית זהב. במשחקים של שנת 1992 ושל שנת 2000 לברוב זכה במדליית זהב נוספות. במשחקים שהיו בשנת 1996 נבחרת רוסיה זכתה רק במקום החמישי, אך לברוב היה בין הספורטאים הבולטים. בשנת 2004 בגיל 42 לברוב השתתף בפעם החמישית ואחרונה במשחקים אולימפיים. יחד עם קבוצתו הוא זכה במדליית ארד.
אריה לייב מאמסטרדם

| --- | --- |
 לידה:  1690? 
 פטירה:  1755 (בגיל 65 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ?–1755 
 צאצאים:  צבי הירש לוין  שאול מאמסטרדם 
 
רבי אריה לייב מאמסטרדם; (בערך ה'ת"ן (1690) - שביעי של פסח ה'תקט"ו (7 באפריל 1755)). היה רב ותלמיד חכם בולט ומגדולי יהדות אשכנז. שימש כראש ישיבה ומרא דאתרא ברישא, גלוגא, לבוב, ובקהילה האשכנזית באמסטרדם.
תולדות חייו

נולד לרבי שאול בנו של הרבי ר' העשיל מקרקא. אמו, אסתר, הייתה בתו של אריה לייב "הארוך" מקראקא. בילדותו למד תורה אצל אביו. בערך בגיל 15 השתדך עם מרים בתו של החכם צבי שכיהן אז כרבה של המבורג. באותה עת נקרא אביו רבי שאול לכהן כרבה של אמסטרדם אך נפטר בדרכו לשם ונקבר בעיר גלוגא. לאחר שנישא למד תורה אצל חמיו החכם צבי - ואף ערך את כתביו. הצטרף לחמיו כשעבר לאמסטרדם, שם הוציא לאור מחדש את שו"ת הרמ"א. בהסכמתו של החכם צבי לספר ניכרת הערכתו הגדולה לחתנו.
עם פרסומו הוזמן לכהן בקהילות חשובות, ואכן שימש כרבה של רישא ולאחר מכן בגלוגא ולבוב. בשנת ה'תק"א החל לכהן כרבה של הקהילה האשכנזית של אמסטרדם משרה בה החזיק כ 15 שנה עד שנפטר.
בי"ז בתמוז ה'תקי"ג נפטרה אשתו מרים, וכשנתיים אחר כך נפטר בערך בן 65 - בשביעי של פסח ה'תקט"ו (7 באפריל 1755). נספד על ידי גדולי דורו וגיסו רבי יעקב עמדין אף חיבר דרשת הספד מיוחדת בשם "שאגת אריה".
פועלו הציבורי והתורני

מעבר להיותו רב קהילה נחשב רבי אריה לייב כאחד הרבנים החשובים בדורו. בפולמוס שהתעורר בעניין רבי משה חיים לוצאטו - בזמן שכיהן כרבה של גלוגא - פנו אליו רבני ונציה לחוות את דעתו.
במחלוקת רבי יעקב עמדין ורבי יהונתן אייבשיץ - נקט עמדה ברורה לצד גיסו. בתקופה זו נאלץ רבי יעקב עמדין לברוח והתאכסן אצלו באמסטרדם.
כאביו אף הוא הסכים על הרבה מספרי האחרונים שנדפסו בתקופתו אך הוא לא הדפיס את תורתו. תשובות ממנו מפוזרות בספרי השו"ת של התקופה (שו"ת מאמר מרדכי סימן ס"ב ועוד).
מתלמידיו

רבי משה מרגלית מחבר הפירוש פני משה לתלמוד הירושלמי.
משפחתו

היה, כאמור, חתנו של החכם צבי וגיסו של רבי יעקב עמדין.
בנו - רבי שאול מאמסטרדם. כיהן אחריו כרבה של אמסטרדם. מחבר ספר בנין אריאל. היה חתנו של רבי אברהם כהנא רבה של דובנא.
בנו - רבי צבי הירש לוין. רב הקהילה בברלין.
בתו - דינה. נישאה לרבי שאול הלוי אב"ד האג.
בתו - שרה לאה. נישאה לרבי יצחק בן רבי מרדכי הלוי רבה של קראקא (בנם היה רבי מרדכי סג"ל רבה של טיקטין).
בתו - נחמה (נייטשי). נישאה לרבי משה ב"ר יוסף שהיה פרנס קהילת לבוב. (בנם היה רבי מרדכי זאב אורנשטיין אב"ד לבוב, אביו של רבי יעקב משולם אורנשטיין מחבר הספר ישועות יעקב).
הערות שוליים

↑  שאגת אריה, באתר היברובוקס.
↑  בדעת קדושים עמוד 114 כתב ששמה היה אסתר אך בצילום כתובתה (מובא בתולדות רבי שאול מהאג בהקדמת ספר בנין שאול עמוד ס') כתוב דינה. וכן מופיע מספר פעמים בפנקס הקהילה. וכן כתב ר' יוסף לוינשטיין, באגרת שנדפס בתוך פתחא זעירא, לצבא רב, עמ' 39.
↑  לפי מאיר בלבן, שלשלת היוחסין של משפחת אורנשטיין-ברודא, ורשה תרצ"א, באתר היברובוקס, הערה 11, לא היה מעולם מנהיג בלבוב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520735705171  GND: 1151258113  ISNI: 0000 0000 4946 486X  LCCN: nr99021821  NTA: 298191873  VIAF: 54070269   WorldCat (עם VIAF): 54070269
ארתור פטרוסיאן

ארתור פטרוסיאן (בארמנית: Արթուր Պետրոսյան;‏ נולד ב-17 בדצמבר 1971) הוא כדורגלן עבר ארמני ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן כדורגל.
קריירה

פטרוסיאן, יליד גיומרי, גדל במחלקת הנוער של קבוצת שיראק. בשנת 1989 עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון (ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה). הוא שיח במשך 9 שנים בקבוצה והיה למלך השערים של הקבוצה בכל הזמנים. עם הקבוצה זכה בשלוש אליפויות ליגת העל הארמנית.
בשנת 1998 הגיע פטרוסיאן לישראל, כדי לשחק בשורות מכבי פתח תקווה. בתום עונת 1998/1999. שיחק כמה חודשים בקבוצת לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד מליגת המשנה הרוסית ושב לקבוצת נעוריו - שיראק. בשנת 2000 עבר לליגת העל השווייצרית, שם שיחק בקבוצות יאנג בויז ברן ופ.צ. ציריך. בשנת 2006 פרש ממשחק פעיל.
פטרוסיאן זומן לראשונה לנבחרת ארמניה בשנת 1992. הוא שיחק בשורות הנבחרת במשך 14 שנים, ולזכותו 69 הופעות במדיה. פטרוסיאן כבש 11 שערים במדי הנבחרת, והוא מדורג במקום השני בטבלת מלך שערי הנבחרת בכל הזמנים.
לאחר פרישתו הצטרף פטרוסיאן לצוות המאמנים של קבוצת פ.צ. ציריך כמאמן של קבוצות הנוער והנערים של המועדון. בשנת 2016 שב לארמניה ומונה לתפקיד המאמן הראשי של נבחרת ארמניה, תפקיד בו שימש עד שנת 2018. בעונת 2018/2019 אימן את קבוצת לורי מליגת העל הארמנית.
תארים

אליפות ארמניה : 1992, 1994, 1995
אליפות שווייץ : 2006
הגביע השווייצרי: 2005
ארמון עזם

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארמון
 מיקום:  דמשק
 מדינה:  סוריה סוריה
 בעלים:  ממשלת סוריה, מינהל העתיקות והמוזיאונים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1749–1954 (כ־205 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1749 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות אסלאמית
 מידות
 קומות:  2 
 קואורדינטות:  33°30′37″N 36°18′25″E﻿ / ﻿33.510278°N 36.306944°E﻿ / 33.510278; 36.306944
 he
 
ארמון עַזֶם (בערבית: قصر العظم, בתעתיק מדויק: קַצְרֶ אלְעַטֶ'ם) הוא ארמון בתוך העיר העתיקה של דמשק, סוריה, שנבנה באמצע המאה ה-18 כמעונו הפרטי של אסעד באשא אל-עזם (אנ'), מושל העיר מטעם האימפריה העות'מאנית.