stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נמל גרניט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  ים רוס 
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  76°53′00″S 162°43′59″E﻿ / ﻿76.8833°S 162.733°E﻿ / -76.8833; 162.733
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינמל גרניט(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומינמל גרניט
 
נמל גרניט (באנגלית: Granite Harbour; מילולית: נמל הגרניט) הוא מפרץ באזור חוף סקוט, בחוף ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
רוחב פתחו של המפרץ 26 קילומטרים.
המפרץ ממוקם בין כף ארצ'ר וכף רוברטס.
היסטוריה > גילוי ומיפוי המפרץ

המפרץ התגלה בינואר 1902 על ידי המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת דיסקברי) (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים (1901–1904).
המשלחת חיפשה נמל המתאים לעגון בו את הספינה דיסקברי (בה הפליגה המשלחת) בעונת החורף האנטארקטי.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המפרץ ניתן לו על ידי אנשי המשלחת.
השם "נמל" מסמן את התאמתו כמקום מעגן. השם "גרניט" מתייחס לסלעי הגרניט שלחופי המפרץ.
לקריאה נוספת

• A. Golynsky, D. Blankenship, M. Chiappini, D. Damaske, F. Ferraccioli, C. Finn, D. Golynsky, A. Goncharov, T. Ishihara, S. Ivanov, W. Jokat, H.R. Kim, M. König, V. Masolov, Y. Nogi, M. Sand, M. Studing, and ADMAP Working Group, , USGS Open-File Report 2007-1047, Short Research Paper 050, 4 p.; doi:10.3133/of2007.srp050
• AP Martin, AF Cooper, RC Price, RE Turnbull & NMW Roberts, , New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 58:1, 33-51, DOI: 10.1080/00288306.2014.982660
• Seppelt, R., Türk, R., Green, T., Moser, G., Pannewitz, S., Sancho, L., & Schroeter, B. (2010), , Antarctic Science, 22(6), 691-702. doi:10.1017/S0954102010000568
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
סינדי ויליאמס

| --- | --- |

 לידה:  22 באוגוסט 1947 לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 פטירה:  25 בינואר 2023 (בגיל 75) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1970–2023 (כ־53 שנים) 
 מקום לימודים:  לוס אנג'לס סיטי קולג'  תיכון בירמינגהאם 
 בן או בת זוג:  ביל הדסון (1982–2000) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
סינתיה ג'יין "סינדי" ויליאמס (באנגלית: Cynthia Jane "Cindy" Williams;‏ 22 באוגוסט 1947 – 25 בינואר 2023) הייתה שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות גילומה של שירלי פיני, אחת מהדמויות הראשיות בסיטקום "לוורן ושירלי".
ביוגרפיה

ויליאמס נולדה בשכונת ון נייז (אנ') שבלוס אנג'לס ב-22 באוגוסט 1947 לג'ון ולילי ויליאמס. המשפחה עברה לדאלאס שבטקסס כאשר ויליאמס הייתה בת שנה, וחזרה ללוס אנג'לס כשהייתה בת עשר.
ויליאמס כתבה ושיחקה בילדותה בכנסייה, ומאוחר יותר שיחקה בבית הספר התיכון בבירמינגהם. ויליאמס סיימה את לימודיה בתיכון ב-1965. בהמשך למדה בקולג' העירוני של לוס אנג'לס, שם למדה תיאטרון.
ויליאמס החלה את קריירת המשחק בתחילת שנות ה-70 כאשר השתתפה במספר פרסומות, והופיעה במספר תוכניות טלוויזיה.
בתחילת הקריירה שלה שיחקה ויליאמס בתפקידים בולטים בסרטים, בהם, "גרפיטי אמריקאי" (1973) של הבמאי ג'ורג' לוקאס, שם גילמה את הכלה של רון הווארד, והסרט "השיחה" (1974) של הבמאי פרנסיס פורד קופולה. מאוחר יותר היא לקחה חלק באודישן לסרט "מלחמת הכוכבים" של לוקאס, אבל לבסוף הייתה זו קארי פישר שזכתה בתפקיד של הנסיכה ליאה.
ויליאמס זכתה לפרסום רב במיוחד, כאשר שיחקה בתפקיד הראשי בסיטקום "לוורן ושירלי" בין השנים 1976–1982. ויליאמס הפסיקה לשחק בתוכנית, לאחר שנכנסה להיריון עם בנה הראשון. מאוחר יותר היא השתתפה בסדרה קומית אחרת בשם "Getting By". היא הופיעה בהמשך גם בתפקיד אורח באחד מהפרקים של הסדרה "8 Simple Rules".
בשנות ה-90 הייתה ויליאמס המפיקה של הסרט של "אבי הכלה", וכמו גם לסרט ההמשך שלו. ב-11 בדצמבר 2007 היא הופיעה לראשונה תיאטראות ברודוויי במחזמר "The Drowsy Chaperone".
ויליאמס הייתה נשואה לביל הדסון, אשר היה חלק בשלישייה המוזיקלית האחים הדסון (אנ'). הזוג היה נשוי בין השנים 1981 ועד לגירושיהם בשנת 2000. נולדו להם שני ילדים – אמילי הדסון (ילידת 1983) וזאקרי הדסון (יליד 1986). ויליאמס התגוררה יחד עם משפחתה בלוס אנג'לס.
לאחר תקופה קצרה בה היא הייתה חולה, נפטרה ויליאמס ב-25 בינואר 2023 בלוס אנג'לס בגיל 75.
סוויפינג

סוויפינג
סוויפינג (sweeping או sweep-picking) היא טכניקה לפריטה על כלי מיתר באמצעות מפרט. הפריטה נעשית על מספר מיתרים סמוכים ברצף, בתנועה אחידה של פרק כף היד כלפי מעלה או מטה. במהלך הפריטה היד השנייה לוחצת על שריג בכל מיתר בתורו ולא על כולם ביחד, כדי ליצור רצף תווים שאינם מנוגנים סימולטנית.
פראזה המורכבת משימוש יחיד בטכניקה הזו מכונה לעיתים סוויפ (sweep).
שימושים

השימוש בטכניקה זו הפך לנפוץ בקרב נגני הסווינג, הבופ והרוקבילי בשנות השישים, אך מאז פריצת המטאל בשנות השמונים, הפך הסוויפינג למזוהה בעיקר עם מוזיקת המטאל לסוגיה.
השימוש הנפוץ ביותר בסוויפינג הוא בנגינת ארפג'ים, שכן בניגוד לפריטה חסכונית ופריטה מתחלפת, טכניקת הסוויפינג מיועדת לפראזות בהן מנגנים רק תו אחד בכל מיתר, ועל כן היא מקלה על קפיצות טונאליות תכופות של תרצה ויותר.
בנגינה של רצף של ארפג'ים או של אותו ארפג' בעלייה ובירידה, בדרך כלל משתמשים בלגטו כדי לחבר בין הסוויפים השונים, אם כי לעיתים עדיף להשתמש בפריטה מתחלפת. חיבור רצף של סוויפים באמצעות טאפ ידוע כסוויפ-טאפינג (sweep tapping) ולעיתים מונסטר-סוויפינג (monster sweeping).
שימוש בסוויפינג מופיע כמעט תמיד בשילוב עם טכניקות פריטה נוספות, והוא נחשב בעיני רבים כאחת הטכניקות המתקדמות ביותר בפריטה עם מפרט.
סמיר מחאמיד

סמיר סובחי מחאמיד (בערבית: د. سمير صبحي محاميد; נולד ב-1964) הוא איש חינוך ופוליטיקאי ערבי-ישראלי, המכהן כראש עיריית אום אל-פחם.
ביוגרפיה

מחאמיד נולד באום אל-פחם. בעל תואר דוקטור בהנדסה גנטית של צמחים.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל שנערכו ב-2018, ניצח מחאמיד לאחר שקיבל כ-54% מהקולות. הוא ניצח את ח'אלד אגבאריה שכיהן כראש העיר מ-2008. הוא נבחר מטעם רשימה עצמאית בשם אלבית אלפחמאוי. מפלגתו קיבלה כ-5 מנדטים במועצת העיר.
כראש עיר חתם על הסכם הגג הראשון בחברה הערבית באוגוסט 2021, אחרי יותר מ-30 הסכמים בחברה היהודית. בהנהגתו הכינה העירייה תוכנית עירונית מקיפה למיגור האלימות בדצמבר 2021, תוכנית ייחודית וראשונה בחברה הערבית. הוא גם חבר בתוכנית מעוז, תוכנית יוקרתית לפיתוח ורישות מנהיגים בכירים.[דרוש מקור]
ב-31 במרץ 2022 פורסם פוסט בדף הפייסבוק הרשמי של עיריית אום אל-פחם ובו הודעת תנחומים לבני משפחות המחבלים שביצעו את פיגוע הירי בחדרה. הפוסט נמחק כעבור זמן קצר, ועל אף שמחאמיד התנער ממנו וגרס כי הוא פורסם שלא על דעתו, בריאיון עיתונאי שהתקיים בשידור חי בחדשות הערב לכתב חן ביאר מכאן חדשות, הכריז על כוונתו להתפטר מתפקידו כראש העירייה בעקבות הסערה שחולל פרסום הפוסט. אך לבסוף חזר בו מההתפטרות.
ב-2023 זכה באות אביר איכות השלטון לשנת 2022.
חיים אישיים

מחאמיד נשוי ואב לחמישה ילדים וסב לחמישה נכדים. בנו החמישי, מוחמד, נפגע בתאונת דרכים עם האופניים שלו בגיל 12 והיה בתרדמת, השתקם, אך מת ב-2019 בגיל 15. הוא מתגורר באום אל-פחם.
הערות שוליים

↑  הארץ, שבעה ראשי ערים מכהנים הודחו בסיבוב השני בבחירות המקומיות, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2018
↑  אחרי שעיריית אום אל-פחם הודיעה על תנחומים למשפחות המחבלים - ראש העירייה מחאמיד התפטר, באתר ‏מאקו‏, 31 במרץ 2022
↑  יואב איתיאל‏, ראש העיר אום אל-פחם התפטר לאחר שפרסם פוסט ניחום למשפחות המחבלים, באתר וואלה, 31 במרץ 2022
↑  חסן שעלאן, לאחר הפוסט שחולל סערה, ראש העיר אום אל פחם הודיע: "אני מתפטר", באתר ynet, 31 במרץ 2022
↑  חן ביאר וסולימאן מסוודה, ראש עיריית אום אל פחם התפטר בריאיון לכאן חדשות – וחזר בו, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 31 במרץ 2022
↑  רשימת אבירות ואבירי איכות השלטון לשנת 2022, באתר התנועה לאיכות השלטון, ‏4 ביוני 2023
↑  סיון קלינגבייל, יום בחיי סמיר סובחי מחאמיד - כפי שציפיתי, תפקיד ראש עיר הוא כפוי טובה, באתר הארץ, 14 במאי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265330405171
נמל גאלאץ

| --- | --- |
נמל גאלאץ בשנת 2008
נמל גאלאץ בשנת 2008
 מיקום
 מדינה:  רומניה רומניה
 מיקום:  גאלאץ 
 גוף מים:  דנובה 
 קואורדינטות:  45°26′27″N 28°04′35″E﻿ / ﻿45.4408°N 28.0764°E﻿ / 45.4408; 28.0764
 אתר רשמי
  (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור נמל גאלאץ(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור נמל גאלאץ
 
נמל גאלאץ בשנת 1826
נמל גאלאץ בשנת 1906
נמל גאלאץ בשנת 1909
נמל גאלאץ (ברומנית: Portul Galați) הוא נמל הממוקם בעיר גאלאץ, על הגדה השמאלית של הדנובה. נמל גאלאץ הוא הנמל הגדול ביותר על הדנובה והשני בגודלו ברומניה. הנמל נמצא ממזרח לעיר, בין הדנובה ובין הדרך האירופית E87, תוך ניצול המפרצונים המצוים בחוף הדנובה.
היסטוריה

ב-1484 האימפריה העות'מאנית כבשה מידי נסיכות מולדובה את הנמלים קיליה ואקרמן והנסיכות נשארה עם גאלאץ כנמל יחיד. פעילות הנמל של גאלאץ מוזכרת במסמכים מ-1520. ב-1565 מוזכרים באזור שודדי ים וחימוש כלי השיט, כדי להתמודד איתם. המיקום בהצטלבותן של דרכי מסחר הפך את גאלאץ לשוק של דגים, מוצרי עץ, בשר, גבינות, דבש, שעווה ומוצרים נוספים, שמקורם בשלוש הנסיכויות הרומניות, מולדובה, ולאכיה וטרנסילבניה. בנוסף לכך, האימפריה העות'מאנית השתמשה במקום לבניית אוניות מסחר ומלחמה.
ב-1829 בוטל המונופול העות'מאני על המסחר בנסיכויות הרומניות וזה פתח את הדרך לפיתוח הנמל והמסחר, דרך הדנובה, עם ארצות אירופה. ב-1937 נמל גאלאץ הוכרז נמל חופשי, מה שתרם לחיזוק המסחר דרכו, אך ב-1882 בוטל המעמד.
מבנה הנמל

השטח הכללי של הנמל הוא 864,131 מטרי רבועים. הגישה לנמל אפשרית דרך מי הדנובה, דרך כבישים ודרך מסילות ברזל. בתוך הנמל יש 2,619 מטרים של מסילת ברזל ותמרון הקרונות מתבצע בעזרת קטר מקומי.
בגאלאץ יש למעשה ארבעה נמלים, נמל מפליגים ושלושה נמלי סחורות. אפשר לראות בנמל חלוקה לשלושה מתחמים, נמל המספנה גאלאץ, נמל האגן החדש גאלאץ ונמל המינרלים.
מבנה הנמל > תעבורה

| תנועה בנמל  | תנועה של שיט נהרות  | תנועה של שיט נהרות  | תנועה של שיט ימי  | תנועה של שיט ימי  | סך הכל  | סך הכל  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| השנה  |  אלפי טונות    |  מספר הספינות    |  אלפי טונות    |  מספר הספינות    |  אלפי טונות    |  מספר הספינות    |
| 1998  | 8,716  | 4,581  | 796  | 4,930  | 9,512  | 5,971  |
| 1999  | 7,859  | 4,373  | 910  | 4,740  | 8,769  | 6,155  |
| 2000  | 6,860  | 3,906  | 1,191  | 4,425  | 8,051  | 6,553  |
| 2001  | 5,987  | 3,196  | 893  | 3,586  | 6,880  | 5,657  |
| 2002  | 7,316  | 3,518  | 1,178  | 4,027  | 8,494  | 6,169  |
| 2003  | 7,553  | 4,036  | 1,419  | 4,648  | 8,972  | 6,679  |
| 2004  | 8,342  | 4,141  | 1,189  | 4,695  | 9,531  | 7,345  |
| 2005  | 9,380  | 4,722  | 1,164  | 5,264  | 10,544  | 7,680  |
| 2006  | 8,529  | 4,587  | 1,162  | 5,057  | 9,691  | 8,563  |
| 2007  | 8,430  | 4,614  | 1,629  | 5,162  | 10,059  | 8,510 |
| 2008  | 7,096  | 3,739  | 1,775  | 586  | 8,871  | 4,325  |
הערות שוליים

↑  Dintr-o posibilă capitală a ţării, Portul Galaţi a ajuns fier vechi (ברומנית)
סון ג'יהאי

סון ג'יהאי (במנדרינית תקנית: 孙继海, בפין-יין: Sūn Jìhǎi; נולד ב-30 בספטמבר 1977 בז'ואנגה שבסין) הוא כדורגלן עבר סיני ששיחק בעמדת המגן הימני.
לזכותו של סון 80 הופעות בנבחרת סין. הוא יצג אותה בשלושה גביעי אסיה (1996, 2004 ו-2007) ובמונדיאל 2002.
קריירת מועדונים > דאליין שידה

סון החל את הקריירה המקצוענית שלו בדאליין שידה מליגת העל הסינית בשנת 1995. ב-28 במאי 1995 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק נגד סיצ'ואן גואנצ'נג. כמו רבים מבני דורו, רצה סון להגיע למחנה האימונים הסיני בברזיל, אך הוא לא נבחר מכיוון שלא נראה כבעל פוטנציאל מספיק. הוא לא נתן לאכזבה להשפיע עליו ועבד קשה כדי לבסס את עצמו כשחקן מפתח במועדון. הוא זכה יחד עם דאליין שידה בארבע אליפויות, בגביע הסיני ובסופר קאפ הסיני.
קריירת מועדונים > ההשאלה קריסטל פאלאס

לאחר עונתו השלישית בדאליין שידה, עבר סון בהשאלה לקריסטל פאלאס מההליגה הראשונה של הפוטבול ליג, שהייתה הליגה השנייה בכדורגל האנגלי, יחד עם פאן ז'יהי, שחתם במועדון באופן קבוע. הם היו לשחקנים הסינים הראשונים שמשחקים באנגליה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בהפסד 3-0 לברי במסגרת גביע הפוטבול ליג. בהמשך העונה נקרא חזרה על ידי דאליין שידה שהייתה בעיצומן של קרבות תחתית.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר סיטי

בחודש פברואר 2002 חתם סון במנצ'סטר סיטי, ששיחקה בליגה הראשונה של הפוטבול ליג, תמורת 2 מיליון ליש"ט. הוא היה לשחקן האסייתי הראשון במועדון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 4-2 על קובנטרי סיטי. סון התחבב על אוהדיה של מנצ'סטר סיטי בשל יכולות ההגנה וההתקפה שלו. בחודש ספטמבר 2002 נבחר כשחקן הטוב ביותר של המועדון. בחודש אוקטובר 2002 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בניצחון 2-0 על בירמינגהאם סיטי במסגרת הליגה. בעונתו הראשונה במועדון עזר לו סון להעפיל לפרמייר ליג.
בתחילת עונת 2004/2005 נפצע סון בתיקול עם חלוצה של צ'לסי, איידור גודיונסן, והושבת עד לסוף העונה. לאחר שהחלים, תפס בחזרה את מקומו בהרכב הראשון של הקבוצה. בעונת 2006/2007 נפצע סון פעם נוספת למשך זמן רב. לאחר מינויו של סוון-יוראן אריקסון כמאמן הקבוצה לקראת עונת 2007/2008, החל סון לשחק בתדירות נמוכה יותר, שכן אריקסון העדיף להשתמש בודראן צ'ורלוקה כמגן הראשון ובמייקל בול כמחליפו.
קריירת מועדונים > שפילד יונייטד

ב-2 ביולי 2008 חתם סון לשתי עונות בשפילד יונייטד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. במשחקו הראשון במדי הקבוצה, שהיה משחק ידידות, שיחק סון במשך 19 דקות בלבד, לאחר שהורחק בשל ספיגת שני כרטיסים צהובים. ב-9 באוגוסט 2008 במחזור הראשון של עונת 2008/2009 ערך סון את הופעת הבכורה שלו במועדון בליגה, כששיחק 90 דקות בהפסד 1-0 לבירמינגהאם סיטי. ב-16 בספטמבר הורחק במשחק ליגה נגד קובנטרי סיטי לאחר שתיקל בחריפות מאחור את מייקל מיפסוד. התאחדות הכדורגל האנגלית הענישה אותו על התנהגותו לאחר ההרחקה, ועל אף עברו כשחקן הוגן הורחק למשחק נוסף. הוא שיחק במדי הקבוצה באופן קבוע עד חודש נובמבר, עת נפצע והתקשה לפלס את דרכו בחזרה להרכב הראשון של המועדון, כשהוא עורך הופעה נוספת בלבד במחצית השנייה של העונה, במסגרת הגביע האנגלי. בחודש יולי 2009 שוחרר סון מהמועדון, לאחר שבשפילד יונייטד טענו כי הוא לא הצליח להתאקלם.
קריירת מועדונים > החזרה לסין

בחודש יולי 2009 חתם סון בצ'נגדו בליידס מליגת העל הסינית. הוא התאקלם במהרה במועדון ועזר לו להגיע למקום השביעי בליגה - מיקום השיא שלו. עם זאת, המועדון ירד לליגת המשנה הסינית בשל חשיפה של הטיית משחקים.
ב-8 בינואר 2010 חתם סון בבייג'ינג רנה מליגת העל הסינית לשתי עונות. עם הצטרפותו מונה כקפטן, ובחודש דצמבר 2011 האריך את חוזהו בשתי עונות נוספות.
ב-4 בפברואר 2015 הצטרף לצ'ונגצ'ינג ליפאן, גם היא מליגת העל הסינית בהעברה חופשית. ב-8 בדצמבר חזר לבייג'ינג רנה, שבינתיים ירדה לליגת המשנה.
ב-10 בדצמבר 2016 פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

ב-6 בדצמבר 1996 ערך סון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין במשחק נגד נבחרת אוזבקיסטן. במהלך משחק נגד נבחרת קוסטה ריקה בשלב הבתים של מונדיאל 2002, נפצע סון לאחר שתוקל על ידי מאוריסיו סוליס והוחלף לאחר 17 דקות בלבד. ב-9 ביוני 2004 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, שערו היחיד, בניצחון 4-0 על נבחרת מלזיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. ב-7 ביוני 2008, במהלך משחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010 נגד נבחרת קטר, הורחק סון בעודו יושב על ספסל המחליפים. הוא הורחק על ידי פיפ"א לחמישה משחקים, ולא זומן פעם נוספת לסגל נבחרת סין. בסך הכל ערך 80 הופעות בנבחרת.
תארים

אליפות סין (4): 1996, 1997, 2000, 2001
הגביע הסיני (1): 2001
הסופר קאפ הסיני (1): 1997
הגביע הסיני (1): 2013
הסופר קאפ הסיני (1): 2014
השחקן הצעיר של השנה בסין (1): 1998
קבוצת השנה בליגת העל הסינית (2): 1997, 2001
חבר היכל התהילה של הכדורגל האנגלי
סטפנו בלדיני

סטפנו בלדיני (באיטלקית: Stefano Baldini; נולד ב-25 במאי 1971) הוא אתלט עבר איטלקי. הוא אלוף אולימפי (אתונה 2004) ופעמיים אלוף אירופה (בודפשט 1998 וגטבורג 2006) בריצת מרתון.
ביוגרפיה

בלדיני נולד באמיליה-רומניה שבאיטליה, כילד שמיני מתוך 12 אחים ואחיות.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים בלדיני במקום 18 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 29:07.77 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 27:55.79 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 22 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:06.45 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 13:55.41 דקות.
ביוגרפיה > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1998 זכה בלדיני במדליית זהב בריצת המרתון בתוצאה של 2:12:01 שעות.
באולימפיאדת סידני (2000) השתתף בלדיני בריצת מרתון אך לא סיים את הריצה.
באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 זכה בלדיני במדליית ארד בריצת מרתון בתוצאה של 2:13:18 שעות ובאליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 הוא זכה שוב במדליית ארד בריצת מרתון בתוצאה של 2:09:14 שעות.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת אתונה (2004) זכה בלדיני במדליית זהב בריצת המרתון בתוצאה של 2:10:55 שעות. ניצחונו במרתון האולימפי הפתיע רבים בעולם האתלטיקה, שכן פול טרגאט, שיאן העולם בתקופה זו, היה הפייבוריט לניצחון.
באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 לא סיים בלדיני את ריצת המרתון.
במרתון לונדון שנערך ב-23 באפריל 2006 קבע בלדיני את שיאו האישי בריצה זו בתוצאה של 2:07:22 שעות. באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:11:32 שעות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים בלדיני במקום 12 בריצת מרתון בתוצאה של 2:13:25 שעות ולא הצליח להגן על תוארו.
באליפות אירופה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 לא סיים בלדיני את ריצת המרתון ולא הצליח להגן על תוארו. באוקטובר אותה שנה פרש מספורט תחרותי.
חייו האישיים

בלדיני היה נשוי לוירנה דה אנג'לי, אתלטית אולימפית שהשתתפה באטלנטה 1996 בריצת 400 מטר ובריצת 400 מטר משוכות ובסידני 2000 בריצת שליחות 4x400 מטר.
שיאים אישיים

ריצת 5000 מטר: 13:23.43 דקות (1996)
ריצת 10000 מטר: 27:43.98 דקות (1996)
ריצת מרתון: 2:07:22 שעות, 2006 במרתון לונדון.
סימון רולפס

סימון רולפס (בגרמנית: Simon Rolfes, נולד ב-21 בינואר 1982 באיבנבורן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בבאייר לברקוזן ובנבחרת גרמניה בעמדת הקשר האחורי.
קריירת מועדונים > קריירה מוקדמת

רולפס שיחק כילד במשך 13 שנים במועדון TUS רקה, ובשנת 1999 עבר לוורדר ברמן, שם שיחק שנה אחת כנער, ובשנת 2000 עבר לשחק בקבוצת המילואים, בה העביר ארבע עונות. החל משנת 2002 רולפס נכלל גם בסגל הקבוצה הבכירה, אך לא שיחק בה במשחקי הבונדסליגה. אך ערך הופעות במשחקי הגביע הגרמני ואף השתתף במשחק גביע אופ"א בעונת 2002/03, בו הביסה ורדר ברמן את מטאלורג דונצק בתוצאה 8-0. במשחק זה רולפס נכנס כמחליף בדקה ה-68 במקומו של כריסטיאן ליסטש. במחצית השנייה של עונה זו הושאל רולפס לSSC רויטלינגן, שם ערך 13 הופעות, וחזר בתום העונה לוורדר ברמן. בתום עונת 2004 שוחרר רולפס מהקבוצה מאחר שהמאמן תומאס שאף לא תכנן להשתמש בו בעתיד, ונמכר לאלמניה אאכן. רולפס שיחק עונה אחת באלמניה אאכן, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, והבקיע שלושה שערים ב-28 הופעות. יכולתו הטובה זיכתה את רולפס בחוזה בבאייר לברקוזן, אליה עבר בקיץ 2005.
קריירת מועדונים > באייר לברקוזן

רולפס חתם בבאייר לברקוזן בקיץ 2005, והשתלב מהר מאוד בקבוצה, והפך לנערץ על ידי האוהדים. בארבע עונותיו הראשונות בקבוצה שיחק רולפס כמעט בכל המשחקים, וירש היטב את מקומו של קארסטן ראמלו בתפקיד הקשר האחורי, וכשראמלו פרש, רולפס קיבל במקומו את סרט הקפטן. יכולתו הטובה של רולפס הקנתה לו מקום בסגל נבחרת גרמניה ליורו 2008. בעונת 2009/10 נפצע רולפס ונעדר מחלקים גדולים של עונה זו, ואף החמיץ את מונדיאל 2010. לאחר מכן, שיחק רולפס בלברקוזן חמש עונות נוספות, בהן שותף במשחקים בתדירות גבוהה, והפך לקפטן ולדמות משפיעה בחדר ההלבשה של הקבוצה. בתום עונת 2014/15 פרש ממשחק, לאחר עשר עונות במדי באייר לברקוזן, בהן צבר 288 הופעות בבונדסליגה בהן הבקיע 41 שערים, וכן 62 הופעות במפעלים האירופיים בהן הבקיע ארבעה שערים. רולפס מדורג במקום השישי בטבלת שיאני ההופעות של באייר לברקוזן בכל הזמנים.
קריירה בינלאומית

רולפס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה במרץ 2007 במשחק ידידות מול נבחרת דנמרק. רולפס לקח חלק ביורו 2008 בו הפסידה נבחרת גרמניה בתוצאה 1-0 במשחק הגמר לנבחרת ספרד. רולפס שיחק בטורניר זה 90 דקות ברבע הגמר מול נבחרת פורטוגל, שהסתיים בניצחון גרמני בתוצאה 3-2, ומחצית אחת בחצי הגמר מול נבחרת טורקיה, בו ניצחה גרמניה בתוצאה 3-2. במשחק זה הוחלף רולפס על ידי טורסטן פרינגס. את שערו הראשון במדים הלאומיים הבקיע רולפס במוקדמות מונדיאל 2010 בניצחון 6-0 על נבחרת ליכטנשטיין. את מונדיאל 2010 עצמו החמיץ רולפס בגין פציעה. הופעתו האחרונה של רולפס במדים הלאומיים התקיימה בשנת 2011.
הערות שוליים

↑  טבלת שיאני ההופעות של באייר לברקוזן בבונדסליגה באתר worldfootball.net
| נבחרת גרמניה – יורו 2008 |
| --- | --- | --- |
|  1 להמן •  2 ינסן •  3 פרידריך •  4 פריץ •  5 וסטרמן •  6 רולפס •  7 שוויינשטייגר •  8 פרינגס •  9 גומז •  10 נוויל •   11 קלוזה •  12 אנקה • 13 באלאק •  14 טרוחובסקי • 15 היצלספרגר • 16 לאם • 17 מרטסאקר • 18 בורובסקי • 19 אודונקור • 20 פודולסקי • 21 מצלדר • 22 קוראני • 23 אדלר • מאמן: לב |  1 להמן •  2 ינסן •  3 פרידריך •  4 פריץ •  5 וסטרמן •  6 רולפס •  7 שוויינשטייגר •  8 פרינגס •  9 גומז •  10 נוויל •   11 קלוזה •  12 אנקה • 13 באלאק •  14 טרוחובסקי • 15 היצלספרגר • 16 לאם • 17 מרטסאקר • 18 בורובסקי • 19 אודונקור • 20 פודולסקי • 21 מצלדר • 22 קוראני • 23 אדלר • מאמן: לב | גרמניה |
נמל התעופה מינכן רים

נמל התעופה מינכן רים (בגרמנית: Flughafen München-Riem) היה נמל התעופה הבינלאומי של מינכן, גרמניה. נסגר ב-16 במאי 1992 וכל הפעילות האווירית בו הועברה לנמל התעופה מינכן פרנץ יוזף שטראוס, שנפתח למחרת.
נמל התעופה היה ממוקם ברובע טרודרינג-רים במזרחה של מינכן, ושטחו כיום מאכלס את רובע התערוכות החדש של מינכן.
היסטוריה

בנייתו של נמל התעופה החלה בשנת 1936 והוא נפתח ב-25 באוקטובר 1939. עם פתיחתו היה בין נמלי התעופה החדשניים ביותר בעולם באותה עת, והחליף את שדה התעופה אוברוויזנפלד (כיום בשטח הפארק האולימפי של מינכן). במהלך חודשיה האחרונים של מלחמת העולם השנייה שימש נמל התעופה כבסיסה של ה-JV 44, טייסת הקרב המובחרת של הלופטוואפה בפיקודו של אדולף גאלאנד.
לאחר המלחמה, מינכן רים היה נמל התעופה הראשון בגרמניה שהוחזר לפעילות אזרחית, עם נחיתתו של מטוס דקוטה DC-3 של חברת התעופה פאן אמריקן וורלד איירווייז ב־6 באפריל 1948.
ב-6 בפברואר 1958 התרסק בנמל התעופה מטוס איירספיד אמבסדור בעת ניסיון המראה, במה שנודע כאסון האווירי של מינכן. האסון גבה את חייהם של 23 אנשים, ביניהם 8 שחקני מועדון מנצ'סטר יונייטד בכדורגל, שעשו את דרכם חזרה לבריטניה ממשחק גביע בבלגרד.
שנתיים מאוחר יותר, ב-17 בדצמבר 1960 אירעה התרסקות נוספת בנמל התעופה, הפעם של מטוס קונוואיר C-131 של חיל האוויר האמריקאי, שהתרסק זמן קצר לאחר המראתו. באסון זה נהרגו כל 20 הנוסעים ואנשי הצוות על המטוס, וכ-32 אנשים נוספים על הקרקע.
בשנת 1962 תנועת הנוסעים השנתית בנמל התעופה חצתה את רף מיליון הנוסעים. שנה מאוחר יותר מונתה ועדה שתפקידה היה לחפש מיקום חלופי לנמל התעופה, מכיוון שהרחבתו של הנמל הקיים הייתה בעייתית עקב הצורך להפקיע ולהרוס חלקים מיישובי הסביבה. בנוסף, שתי התאונות האוויריות שאירעו מספר שנים קודם לכן, תרמו להחלטה לסגור את שדה התעופה בבוא היום, ולבנות אחד חדש תחתיו במרחק רב יותר מהעיר.
ב־10 בפברואר 1970 אירע פיגוע נגד נוסעי טיסה 435 של אל על, בהם השחקנים חנה מרון ואסי דיין, אשר היו בדרכם לאוטובוס שיוביל אותם לכבש המטוס שתוכנן להמשיך את מסלולו ללונדון, לאחר העצירה במינכן. המחבלים, ממוצא פלסטיני, ירו בנשק אוטומטי והשליכו שלושה רימוני יד לעבר האוטובוס, מהם נהרג נוסע אחד, אריה קצנשטיין מחיפה, אשר זינק לעבר אחד הרימונים שהושלכו ומנע בגופו מנוסעים אחרים להיפגע, ונפצעו 23 נוסעים נוספים, בהם השחקנית חנה מרון, אשר איבדה את רגלה באירוע זה.
בשנים שלאחר מכן הוארך מסלול הנחיתה בנמל כדי להתאים לסטנדרטים חדשים, נבנה אולם מקבלי פנים חדש, ונבנו האנגרים חדשים לטיפול במטוסים.
בשנת 1971 תנועת הנוסעים בנמל התעופה כבר חצתה את רף 4 המיליון.
עד שנת 1991 תנועת הנוסעים השנתית בנמל גדלה ל-12 מיליון נוסעים, כמות הגבוהה משמעותית מכמות הנוסעים שהנמל תוכנן לשרת. כדי להתמודד עם הגידול הוקמו ברבות השנים מבני שירות רבים נוספים ואף אולם ייעודי לטיסות שכר, אך יעילות הפעלת הנמל ירדה באופן בלתי נמנע, עקב העדר האפשרות להרחיבו במיקומו המקורי.
בלילה שבין ה-16 וה-17 במאי 1992 סגר נמל התעופה את שעריו, וכל פעילותו, יחד עם הסימול הבינלאומי שלו, הועברה לנמל התעופה החדש שנבנה ליד העיר פרייזינג בבוואריה, כ-29 קילומטרים צפונית-מזרחית למינכן.
לאחר הסגירה

בשנים הראשונות שלאחר הסגירה שימש שטח נמל התעופה להופעות ופסטיבלים גדולים. הוא צבר פופולריות בינלאומית כמקום אירוח מועדף להופעות בסגנונות טכנו, מוזיקה אלטרנטיבית ומוזיקת רוק. ב-1 במרץ 1994 ערכה להקת נירוואנה הופעה בשטח נמל התעופה במסגרת סיבוב הופעות ברחבי אירופה, ההופעה הפכה בדיעבד לאחרונה בתולדות הלהקה עקב מותו של הסולן קורט קוביין מספר שבועות לאחר מכן.
בשנת 1996 החלה ההקמה של רובע חדש עבור תערוכות וירידים בשטח נמל התעופה, אשר קיבל את השם Messestadt Riem. מכל בנייני הנמל נותרו כיום רק מגדל הפיקוח ובניין בית הנתיבות הראשי אשר שובץ בתוך מתחם מבני משרדים חדש. שני המבנים הוכרזו כמבנים לשימור.
כיום משמש הרובע כרובע התערוכות החדש של מינכן, אשר מארח תערוכות בינלאומיות. בנוסף הוקמו במתחם בתי מלון, בנייני מגורים, פארק ציבורי עם אגם, מרכז קניות, ואף משרדים של חברות היי-טק. קו U2 של הרכבת התחתית של מינכן משרת כיום את הרובע.
הערות שוליים

↑  http://www.jta.org/1970/02/12/archive/west-german-government-condemns-arab-terrorist-attack-on-el-al-airline
↑  ירון דרוקמן, הפיגוע במינכן: חנה מרון והקברניט הגיבור, באתר ynet, 8 בפברואר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4339750-5  MusicBrainz: 89af5046-5466-41b9-a703-48ce652ca71c  VIAF: 240064303   WorldCat (עם VIAF): 240064303 
בניין בית הנתיבות הראשי לשעבר עם בניינים חדשים מסביבו
מבנה מגדל הפיקוח של נמל התעופה משולב בקמפוס ה-Messestadt Riem- רובע התערוכות של מינכן (2022)