stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זימון
נוסח הברכה > נוסח עדות אשכנז

בנוסח אשכנז מתחיל המזמן באמירת "רבותי נברך" (ביידיש: "רבותי, מיר וועלן בענטשן"). על קריאה זו עונים כל הסועדים (נשים, גברים וילדים) "יהי שם ה' מבורך מעתה ועד עולם". לאחר מכן ניגש המזמן לזמן תוך שהוא מבקש את רשותם של הסועדים לזמן ומכריז "ברשות מרנן ורבנן ורבותי נברך שאכלנו משלו", דהיינו המזמן מברך בשם הסועדים את ה' מפני שהסעודה שנסעדה זה עתה היא משלו. שאר הסועדים עונים על כך "ברוך שאכלנו משלו ובטובו חיינו" ומזכירים שלא רק הסעודה היא משל האל אלא גם החיים עצמם. המזמן חוזר על אותו הנוסח ומי שיושב אל השולחן אבל לא סעד אומר "ברוך ומבורך שמו תמיד לעולם ועד". בסיום יש שנוהגים שהמזמן אומר ברוך הוא וברוך שמו.
נוסח הברכה > נוסח הספרדים

ישנם כמה נוסחי זימון אצל הספרדים. הנוסח הנפוץ כיום (נוסח עדות המזרח) הוא כדלקמן: בשלב הראשון ישנו תרגום של הברכה הנהוגה בעברית לארמית כשהמזמן מכריז- "הַב לָן וְנִבְרִיךְ לְמַלְכָּא עִלָּאָה קַדִּישָׁא" (בואו ונברך למלך העילאי והקדוש). על הכרזה זו הסועדים עונים "שמים", כלומר הרשות ניתנת מן ה' השוכן בשמים. כעת עובר המזמן לשלב קבלת הרשות ולזימון - "ברשות מַלְכָּא עִלָּאָה קַדִּישָׁא, וברשות מורי ורבותי וברשותכם נברך שאכלנו משלו" ועל כך עונים הסועדים כמו בנוסח העברי - "ברוך שאכלנו משלו ובטובו חיינו".
נוסח הספרדים המקורי הנהוג בצפון אפריקה הוא כדלקמן: המזמן פותח: "ברשות מלכא עילאה קדישא (ברשות ה' המלך העליון והקדוש) ואם חל בשבת אומר: "וברשות שבת מלכתא (המלכה)"(אם אביו נוכח שם, יאמר "וברשות אבא מארי", ואם סבו נוכח שם יאמר: "וברשות מור זקני", וכו') וברשותכם הב לנו נברך ועונים לו חבריו- "נברך" ומשיב המזמן: "נברך שאכלנו משלו" ועונים לו חבריו: "ברוך שאכלנו משלו ובטובו הגדול תמיד חיינו" (וחוזר על משפט זה המזמן) ולאחר מכן כולם אומרים יחד: "ברוך הוא וברוך שמו וברוך זכרו לעולמי עד".
נוסח קצר יותר שהיה נפוץ בעבר ועודנו קיים בקהילות שונות (למשל בקהילות מערב אירופה, גאורגיה ובעוד מספר קהילות) הוא כדלקמן: המזמן אומר: "ברשותכם!" המסובים עונים: ברשות שמים. המזמן :נברך שאכלנו משלו. מסובים: ברוך שאכלנו משלו ובטובו חיינו. בימים טובים בקהילות גאורגיה הנוסח הוא: ברוך שאכלנו משלו, ובטובו הגדול חיינו. ובשבתות הנוסח: ברוך שאכלנו משלו ובטובו הגדול והקדוש חיינו. ולאחר מכן, אומר המזמן והסועדים ביחד: "ברוך הוא וברוך שמו, וברוך זכרו לעולמי עד".
נוסח הברכה > נוסח התימנים

אצל עולי תימן נהגו שהמזמן אומר "ברכו" ועונים לו הקהל "ברך" וממשיך המזמן "נברך שאכלנו משלו" ועונים "ברוך שאכלנו משלו ובטובו חיינו" והמזמן מברך את כל ברכת המזון בקול רם.
נוסח הברכה > נוסח איטליה

בנוסח איטליה, נוהגים שהמזמן מתחיל "נברך (אלהינו) שאכלנו משלו", ועונים "ברוך (אלהינו) שאכלנו משלו ובטובו חיינו", וחוזר המברך על משפט הנ"ל.
נוסח הברכה > נוסח רומניא

המזמן אומר "נברך (אלהינו) שאכלנו משלו", ועונים "ברוך שאכלנו משלו ובטובו הגדול חיינו, ברוך זכרו ברוך כחו, ברוכה לעד מתנתו".
נוסח הברכה > נוסח פרבאנס

המזמן אומר "(ברשות אבא מרי ו)ברשות מורי ורבותי" או "ברשות המסובים", ומוסיף "נברך (אלהינו) שאכלנו משלו", ועונים "ברוך (אלהינו) שאכלנו משלו ובטובו הגדול חיינו", וחוזר המברך על המשפט הנ"ל. המזמן אומר "ברוך הוא וברוך שמו, וברוך זכרו לעולמי עד".
ברכת הזימון באירועים שונים

התלמוד בפרק ראשון של מסכת כתובות קובע כי יש להוסיף לברכת הזימון בשבעת ימי המשתה של החתונה (המכונה "ברכת חתנים"), ולהבדיל, בשבעת ימי האבלות (המכונה "ברכת אבלים"). הנוסחים יפורטו להלן:
ברכת הזימון באירועים שונים > ברכת חתנים

בנוסח אשכנז מוסיפים אחרי "יהי שם ה' מבורך מעתה ועד עולם" את פיוט דוי הסר, עיין לקמן.
המזמן קורא "נברך אלהינו שהשמחה במעונו, ושאכלנו משלו". על קריאה זו משיבים הסועדים: "ברוך אלהינו שהשמחה במעונו, ושאכלנו משלו, ובטובו חיינו", ואז המברך חוזר על נוסח זה.
לאחר ברכת המזון וברכה על היין מתחילים במעמד שבע ברכות החתונה.
על פי דינא דגמרא, אפשר לומר "שהשמחה במעונו" למשך שלושים יום, ואפילו למשך שנה אם עושים את הסעודה לכבוד הנישואין, אבל בשולחן ערוך נפסק שבזמן הזה "ערבה כל שמחה" ואין לברך חוץ משבעת ימי המשתה, או בג' ימים הראשון באלמן שנשא אלמנה (שיש רק יום אחד של שבע ברכות).
במסכת כתובות מובא מעשה ברב חביבא שבירך ברכה זו בעת סעודת ברית מילה, ונפסק שאין הלכה כמותו - שכן לא ניתן לברך "שהשמחה במעונו" כאשר ישנו צער לתינוק הנימול.
ברכת הזימון באירועים שונים > ברכת אבלים

יש נוהגים שהמזמן קורא "נברך (בעשרה: אלהינו) מנחם אבלים". הסועדים משיבים "ברוך (בעשרה: אלהינו) מנחם אבלים שאכלנו משלו ובטובו חיינו" והמברך חוזר על נוסח זה. יש גם מנהגים שונים לגבי נוסח ברכה רביעית של ברכת המזון בבית האבל.
ברכת הזימון באירועים שונים > תוספות פיוטיות > צור משלו אכלנו

מנהג רווח בקרב קהילות הספרדים וקצת קהילות האשכנזים לומר פיוט זה לפני ברכת המזון, לפי שעוסק בברכת המזון. הוא נאמר לפני ברכת המזון, ואינו באמת מפייט את הזימון.
ברכת הזימון באירועים שונים > תוספות פיוטיות > צור משלו אכלנו > נישואים - דוי הסר

בסעודת נישואים ושבע ברכות אומרים את הפיוט "דוי הסר" אשר חיברו דונש בן לברט (שמו חתום בראשי החרוזים) וכך הוא נוסח הפיוט:
דְּוַי הָסֵר וְגַם חָרוֹן, וְאָז אִלֵּם בְּשִׁיר יָרוֹן. נְחֵנוּ מַעְגְּלֵי צֶדֶק, שְׁעֵה בִּרְכַּת בְּנֵי יְשׁוּרוּן, בְּנֵי אָהֲרֹן.
המזמן מתחיל ב"דְּוַי הָסֵר וְגַם חָרוֹן, וְאָז אֵלֵּם בְּשִׁיר יָרוֹן" - הקטע פותח בהכרזה על השמחה ומדבר אל הקהל - הסר עצב וצער ואז גם אילם יפצח בשיר. המשכו של המשפט הוא "נְחֵנוּ מַעְגְּלֵי צֶדֶק, שְׁעֵה בִּרְכַּת בְּנֵי יְשׁוּרוּן, בְּנֵי אָהֲרֹן" - בקשה מהאל שינחה את הסועדים ובעיקר את החתן והכלה הטריים במעגלי צדק וישרה עליהם את ברכת בני ישורון ובני אהרון. לאחר מכן ממשיכים את הזימון כרגיל וכפי שפורט לעיל.
ברכת הזימון באירועים שונים > תוספות פיוטיות > צור משלו אכלנו > ברית מילה - נודה לשמך

בסעודת ברית מילה נוהגים בקהילות אשכנז המזרחי להקדים לברכת המזון את הפיוט 'נודה לשמך' הבנוי מכמה בתים ופזמון חוזר.
גדר ברכת הזימון

בתלמוד, ישנו דיון בשאלה האם ברכת הזימון היא ברכה נפרדת בפני עצמה או שמא היא כוללת גם את ברכת הזן המגיעה אחריה. הוויכוח נוגע למקרה בו אדם עונה לזימון כשעדיין לא סיים לאכול, והוא רוצה להמשיך לאכול לאחריו (בשעת הזימון עצמו האכילה אסורה). בהקשר זה עולות כמה שאלות: האם כשיברך את ברכת המזון, עליו להמשיך ולברך את ברכת הזן לאחר שענה לקריאת המזמן, והאם מותר לו לחזור לאכול כבר לאחר שהמזמן אמר "שאכלנו משלו ובטובו חיינו" או שעליו להמתין עד שהמזמן יגיע לסוף ברכת הזן.
למסקנת התלמוד הדין שנוי במחלוקת אמוראים ואף פסק ההלכה נתון במחלוקת: לדעת הרמ"א אותו אדם שרוצה לשוב ולאכול לאחר הזימון ממתין ושב לאכול רק כאשר המזמן קורא בקול את המילים האחרונות של ברכת הזן (וזהו מנהג האשכנזים), ולדעת השולחן ערוך רשאים לאכול לאחר המילים "שאכלנו משלו ובטובו חיינו".
המזמן > ההירכיה לשם בחירת המזמן

כאמור את ברכת הזימון מוביל מזמן הדומה בתפקידו לחזן. הענקת תפקיד המזמן לאדם כלשהו נחשבת לאות כבוד כלפיו. על פי ההיררכיה המקובלת בהלכה, אם יושב בקרב הסועדים כהן הוא שצריך לזמן. אם לא נמצא כהן אבל נמצא לוי לדעת מהר"ם מרוטנבורג ורוב הפוסקים אין צריך להקדים, ויש אומרים שטוב להקדים. אם לא נמצא לא כהן ולא לוי, מזמן אדם מישראל. כמו כן ישנה היררכיה רבנית: אם ישב לשולחן אדם המוסמך לרבנות או אדם הידוע כתלמיד חכם מוצע לו תפקיד המזמן וכך לגבי כל אדם מכובד. אם סועדת יחדיו משפחה, האב הוא הראשון שלו הזכות לזמן, ולאחר מכן לבניו על פי הגיל, לגדול ביותר הזכות החזקה ביותר. כאשר אדם מתארח בבית מסוים נתונה לבעל הבית הזכות הראשונית לזמן.
המזמן > שבירת ההירכיה

סדר העדיפויות שצוין לעיל אינו מונע ממי שקודם לזמן למחול על כבודו ולהרשות לאחר לזמן במקומו. כך לדוגמה יכול לזמן בן בפני אביו או תלמיד בפני רבו. כאשר נוצר מצב שבו בין הסועדים מצוי אדם שלו זכות קודמת לזמן מהמזמן שנבחר, נהוג שהמזמן מזכיר אותו בשלב בקשת הרשות, כך שהוא אומר "ברשות", מוסיף את מי שהיה יכול לזמן במקומו - כהן/ לוי/ הרב/ בעל הבית - ומסיים בפנייה לכלל הסועדים להשתתף בזימון: "נברך (אלהינו) שאכלנו משלו". רבים נתנו לאורח לזמן, שכך אומר את "ברכת האורח" בקול.
המזמן > תפקיד המזמן בעבר

תפקיד המזמן היה בעבר ארוך ומשמעותי יותר - הוא קרא את הברכה כולה עבור כל הסועדים. מצב זה נבע מכך שבעבר לא היו קיימים "ברכונים" - ספרונים המכילים את ברכת המזון שכן הדפוס טרם הומצא, כמו כן ברכת המזון לא הייתה שגורה על לשונם של כל הסועדים. על כן המזמן היה מברך בקול גם עבור אלו שלא ידעו את הברכה ובכך מוציאם מידי חובת ברכת המזון. בתקופה המודרנית נוהג המזמן לקרוא בקול עד לסוף נוסח הזימון שהובא לעיל על פי דעה אחת, ועד סוף ברכת הזן על פי דעה אחרת (ראו לעיל), ובכל מקרה אומר בקול את מילותיה האחרונות של ברכת הזן. כל אחד מן הסועדים ממשיך את ברכתו בשקט.
בתרבות

רבותי - ליפא שמלצר באלבום בלי עין הרע.
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה תלמודית ערך זמון, כרך יב עמודות רלב-שו.
הערות שוליים

↑  העיקר תלוי בהתוועדות שלהם בצוותא (כ"כ בה"ג, סמ"ג וריב"א כמובא בב"י קצג, ב-ג, רא"ה וריטב"א ברכות מב, או"ז א, קנ).
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קצ"ז, סעיף א'
↑  המפה על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קצ"ג, סעיף ב' ופוסקים רבים (לבוש, הב"ח, פרישה, אליה רבה, מגן גיבורים, הט"ז קצה, א, ערוך השולחן קצג, יב, כף החיים טז)
↑  אליה רבה קצג, ז, וכ"כ ח"א, משנה ברורה, סימן קצ"ג, סעיף קטן כ"ו
↑  אורח חיים סימן קצט' סעיף ט' ובאור הלכה ד"ה "נשים מזמנות לעצמן רשות". ועיינו עוד בערוך השלחן ס"ב וכף החיים סקכ"א
↑  שו"ת תשובות והנהגות (ח"ד נ"א)
↑  פניני הלכה ברכות ה' ז' - נשים בזימון
↑  ביאור הלכה (אורח חיים סימן קצט' סעיף ז' ד"ה "ויוצאות בזימון שלנו")
↑  והוא על פי רב נחמן בתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ז, עמוד ב', וכן פסקו הרי"ף, והרמב"ם, ותלמידי רבינו יונה ועוד. וכן פסק מר"ן בשולחן ערוך, אורח חיים, סימן קצ"ט, סעיף י'
↑  כן פסקו למעשה רב נטרונאי גאון ורב שר שלום גאון, ראבי"ה ומהרי"ל ועוד. וכן הגיה הרמ"א. (מקור השו"ע הובא לעיל בהערה הקודמת)
↑  משנה ברורה, קצו סק"ט.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ז, עמוד ב'
↑  מאירי, ריטב"א, ראו באור הלכה קצט, ג, ד"ה 'מזמנין עליו'.
↑  ראו תוספות, מסכת חגיגה, דף כ"ב, עמוד א', וכן תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ז, עמוד ב' שחוששים לדעת רבי יוסי שאמר על כיוצא בזה, שאין להרחיק עמי הארץ ולהחמיר עמהם כדי שלא יפרשו ויעשו במה לעצמם.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קצ"ט, סעיף ג'
↑  מ"א קצט, ב, ומ"ב ב, וראו ביאור הלכה שם.
↑  כמובא בוזאת הברכה ע' 132, ובפס"ת קצט, ב.
↑  בצל החכמה ה, עח, שעה"ב ה, יז
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ט, עמוד ב'
↑  משנה, מסכת ברכות, פרק ז', משנה ג'
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קצ"ב, סעיף א'.
↑  משנה ברורה, סימן קצ"ב, סעיף קטן ד', וכתב שנחלקו האחרונים אם לומרו, ושהמנהג לומרו. אך כיום יש מנהגים שונים בעניין ולדעת הגר"א ולסידור הגר"ז אין לומרו. ובבאר היטב שם ס"ק ג' הביא השיטות השונות בזה.
↑  הלל מ. סרמוניטה ואנג'לו מ. פיאטילי, סידורילו, סדר תפלות כמנהג בני רומה, ירושלים תשע"ז, עמ' 327.
↑  מחזור רומניא, ויניציאה רפ"ג, דף כה ע"ב.
↑  סדר התמיד, חלק א, דף מו ע"ב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ח', עמוד א'.
↑  שולחן ערוך, אבן העזר, סימן ס"ב, סעיף י"ג.
↑  צריך עיון מה גדר בזמן הזה שבשולחן ערוך, שהרי גם בתקופת הגמרא, היה אחרי החורבן, וצ"ע.
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ח', עמוד א'
↑  בשו"ע יו"ד שעט:ג, מובא בשם יש אומרים.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ו, עמוד א', לפי פירוש תוספות ועוד
↑  זה פירוש הגמרא בתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ו, עמוד ב' לדעת רש"י
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ר', סעיף ב'
↑  עיין פניני הלכה ברכות פרק ה'- הלכות זימון
| ברכת המזון |
| --- | --- | --- |
| מצוות ומנהגים | תהלים קלז (על נהרות בבל) • תהלים קכו (שיר המעלות בשוב ה') • מים אחרונים • זימון • כוס של ברכה |  |
| סדר הברכה | ברכת הזן • ברכת הארץ • על הניסים • ברכת ירושלים • רצה והחליצנו • יעלה ויבוא • ברכת הטוב והמטיב • ברכת אבלים • הרחמן • ברכת האורח • ברכת חתנים |  |
| פיוטים | נודה לשמך • דוי הסר • אלהים צוית לידידך בחירך • אות מבראשית הוכתרה • הרחמן (פיוט) • צור משלו אכלנו |  |
| שונות | פת הבאה בכיסנין • ברכה אחרונה • ברכה אחת מעין שלוש • בנדיגאמוס |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
נוסח זימון
אופל סופר

אופל סופר (נולדה ב-20 במאי 1997) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כקשרית בקבוצת הפועל קטמון ירושלים בליגת העל בכדורגל נשים וכן בנבחרת ישראל.
ביוגרפיה

סופר נולדה באבן יהודה למשפחה דתית. למדה בבית הספר היסודי הדתי בקדימה ולאחר מכן בחטיבת ביניים לבנות, ובבית הספר התיכון "אמית רננים" ברעננה. מגיל צעיר מאוד נכח הכדורגל בביתה – אביה שיחק בעברו בקבוצת הנוער של מכבי נתניה ואחיה משחק בקבוצת ספורטינג תל אביבליגה ב'.
שירתה בצה"ל כספורטאית מצטיינת בחיל המודיעין.
קריירה מקצועית > מועדונים

סופר הצטרפה לקבוצת הנערות של הפועל רעננה בשנת 2010 כשהיא בת 13, ולאחר עונה אחת עברה לשחק בקבוצת הפועל עירוני פתח תקווה לשתי עונות (2011/12, 2012/13), בשתיהן זכתה עם הקבוצה באליפות המדינה וגביע המדינה לנערות.
בשנת 2013 התקבלה סופר לאקדמיה לכדורגל בנות במכון וינגייט, שם התאמנה במשך שנתיים שבסופן שיחקה במדי נבחרת ישראל עד גיל 19 באליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 שהתקיימה בישראל. לאחר האליפות חזרה לשחק בשורות הפועל עירוני פתח תקווה לשנתיים נוספות.
לקראת עונת 2017/2018 עברה לקבוצת מ.כ רמת השרון, עמה זכתה בסיום העונה בגביע המדינה שהיה לתואר הראשון בקריירה שלה. בסיום עונה זו עברה לשחק באס"א תל אביב וזכתה יחד עם הקבוצה בדאבל בעונת 2018/19.
לאחר ארבע עונות במדי אס"א תל אביב, בעונת 2022/23 עברה סופר לשחק במ.ס. קריית גת, עמה זכתה בשתי אליפויות, גביע המדינה, וגביע אתנה במהלך שתי עונות.
בקיץ 2024 חתמה במדי סגנית האלופה דאז, הפועל קטמון ירושלים.
קריירה מקצועית > נבחרת ישראל

משנת 2013 סופר היא חלק מסגל נבחרות ישראל לנערות. היא צברה 9 הופעות  בנבחרת ישראל עד גיל 17 ו-13 הופעות בנבחרת ישראל עד גיל 19 במהלכן הבקיעה שער אחד. השתתפה עם הנחרת באליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 בשנת 2015 ובשנת 2016. במהלך האליפות של שנת 2016 השתתפה בסרט התיעודי "אמיצות" של הבמאים כרמית שלומי ואיתי מאיר שסיקר את השתתפות הנבחרת באליפות והוקרן בפסטיבל דוקאביב באותה שנה.
בשנת 2016 זומנה לסגל הנבחרת הבוגרת. את הופעת הבכורה ערכה ב-13 במרץ נגד נבחרת ליטא. נכון ליוני 2024, לזכות סופר 16 הופעות בנבחרת הבוגרת.
בשנת 2018 ייצגה את ישראל במדי נבחרת האוניברסיטאות באליפות העולם בכדורגל אולמות שנערכה בקזחסטן.
תארים > מ.כ רמת השרון

גביע המדינה: 2017/2018
תארים > אס"א תל אביב

אליפות המדינה: 2018/2019
גביע המדינה: 2018/2019
תארים > מ.ס. קריית גת

אליפות המדינה: 2022/23, 2023/24
גביע המדינה: 2023/24
גביע אתנה: 2022/23
הערות שוליים

1 2  מעבר גדול: אופל סופר חתמה בהפועל קטמון י-ם, באתר ONE‏, 20 ביוני 2024
↑    זאב גולדשמיט, חבורה שכזו, באתר "ידיעות אחרונות", 13 ביולי 2015
↑  הדוק הבא 2016: "אמיצות", בימוי: כרמית שלומי ואיתי מאיר, מתוך ערוץ היוטיוב של דוקאביב, 8 ביוני 2017
חסורי מחסרא

חַסוּרֵי מְחַסְּרָא וְהָכִי קָתָּנֵי (בתרגום חופשי מארמית: "הנוסחה [=של המשנה, או של הברייתא] חסרה ולקויה, אלא כך יש לשְנות:") הוא ביטוי וכלל תלמודי המופיע בתלמוד כתירוץ קושיה על דברי המשנה (או הברייתא) - באמצעות "הגהת" דברי המשנה ועריכתה על ידי הוספת מילים הנותנים למשנה הבנה שונה מכפי שהיא הייתה נראית בפשטותה בנוסחה המקורית שלה. כלל זה עשוי להופיע כהפרדה והבדלה בין שני חלקי משפט, שעל ידו נוצרים מהם שני מקרים או דינים שונים.
יישומים

הכלל משמש במקומות בהם דברי המשנה (או הברייתא) כפי שהם בנוסחה המקורית נראים סותרים את עצמם או שאינם מובנים. לדוגמה, במשנה העוסקת בחיוב קטן במצוות סוכה (מדין חינוך) נאמר: ”נשים ועבדים וקטנים - פטורין מן הסוכה. קטן שאינו צריך לאמו - חייב בסוכה. מעשה וילדה כלתו של שמאי הזקן, ופיחת את המעזיבה וסיכך על גבי המטה בשביל קטן”. התלמוד מקשה על דברי המשנה, שכן בתחילתה מבואר כי תינוק אינו חייב בסוכה, ואילו מהמעשה של שמאי עולה כי גם תינוק חייב בסוכה (בלשון התלמוד: "מעשה לסתור?"). התלמוד מתרץ זאת באמצעות כלל זה: ”חסורי מחסרא והכי קתני: ושמאי מחמיר, ומעשה נמי וילדה כלתו של שמאי הזקן ופִחת את המעזיבה וסיכך על המטה בשביל הקטן”.
יישומים > הגבלות וחריגים

יש מהראשונים שכתבו שאין משתמשים ב"חסורי מחסרא" בכדי להעמיד את דברי המשנה כדעת תנא יחיד, אלא אם כן נפסק להלכה כדברי אותו התנא.
אין משתמשים ב"חסורי מחסרא" בכדי להקשות קושיה, אלא רק כדי ליישב את דברי המשנה.
גם בתחילת משנה ניתן להשתמש ב"חסורי מחסרא", ואין אומרים שאין אדם מחסר בראש דבריו.
הריטב"א ביאר בתלמוד כי לא ניתן להוסיף מילת היפוך מוחלטת תחת "חסורי מחסרא"; כגון אם מצוין מצב מסוים, לא ניתן לומר שהכוונה לשלילת אותו המצב, וחסר את המילה "לא" (בסוגיה התלמודית המדוברת: "אף על פי שהחזיק" - לא ניתן לומר כי חסורי מחסרא והכוונה ל"אף על פי שלא החזיק").
ביאור הביטוי והגורם לחֶסֶר

קיימת מחלוקת אם ומדוע הוחסרו הדברים כפי שהם בצורתם המקורית במשנה, שמחמת כן נדרשת העריכה וההשלמה:
יש סוברים שאכן קיים חסרון בדברי המשנה במקור, באופן שאין הכוונה האמיתית מובנת מתוך הדברים בלא הגהה ועריכה, ועל כן השינוי נצרך כשלעצמו בטקסט המקורי.
יש סוברים שהדברים נשמטו משכחה, ויש שביארו שהשכחה הייתה של התלמידים שהיו שונים את המשניות בעל פה ובכמה מקומות נשמטו מזיכרונם ממילות המשנה, ורבי יהודה הנשיא - עורך המשנה - כאשר בא לכתוב את המשנה, לא רצה לשנות את הנוסח שהיה שגור בפי התלמידים, וסמך על המעיין שיזהה את חסרון אותן המילים, ומעצמו יגיה את דברי המשנה על מנת שתובן באופן הנכון.
ויש סוברים שהוא לפי שהיו רגילים לשנות את המשניות בניגון (כדי להקל על הזיכרון), ולכך - כדי שלא יתקלקל ויתבלבל הניגון המיוחד והתואם לאותה המשנה - בוצע במשנה שינוי בנוסח.
ויש הסוברים שכאשר התנא רצה להעלים הדבר, כתבו באופן זה, כדי שרק החכם יבין הכוונה הנסתרת שבדבריו.
ויש סוברים שהדברים מצד עצמם אינם צריכים הגהה ועריכה, ושניתן לבוא לכוונה הנכונה על ידי עיון ודקדוק בדברי המשנה כפי שהם, והשלמת הדברים אינה אלא עבור המון העם שאינם יודעים לעיין בה היטב כנדרש.
ויש סוברים כי רבי יהודה הנשיא, עורך המשנה, סתם את דבריו כדעת אחד מהתנאים, ולפי אותה הדעה הדברים שלמים ומתוקנים, אלא שחכמי התלמוד סברו להכריע כדעת תנא אחר, ועל כן נתנו את הכלל של "חסורי מחסרא", על מנת להתאים את דברי המשנה עם אותו התנא האחר.
ויש הסוברים, שפעמים ויש להגיה את דברי המשנה ופעמים ניתן להבין כוונת המשנה מתוך דקדוק בדבריה כפי שהם.
רמזים

בספר פנים יפות הביא בשם האר"י, ש"חסורי מחסרא" נרמז בפסוק "חמוקי ירכיך כמו חלאים מעשי ידי אמן", "חמוקי" ראשי תיבות "חסורי מחסרא והכי קתני". וכדרשת חז"ל מה ירך בסתר אף דברי תורה בסתר.
הקבלות וביטויים דומים

בדומה לביטוי "חסורי מחסרא", קיימים בתלמוד גם ביטויים אחרים מקבילים או דומים, כמו "אי איתמר, הכי איתמר" (בתרגום מארמית: "אם שנינו, כך שנינו"), או "אלא הכי איתמר", וכן "הכי קאמר", המופיעים לרוב באמרות שנמסרו מאמוראים, ומתוך קושיה או הכרח אחר התלמוד מברר את דברי אותו האמורא ומנסח אותם באופן שונה. כך גם הביטוי "מה טעם קאמר", מופיע כביאור למימרה שנראית כמרכיבה חלק שחסר בו הקשר, ובתלמוד מבארים שההקשר הוא "מה טעם".
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת סוכה, פרק ב', משנה ח'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף כ"ח, עמוד ב'.
↑  תוספות, מסכת ברכות, דף ט"ו, עמוד ב', ד"ה דילמא. וראו גם מהרש"א, חידושי הלכות, מסכת ברכות שם, מדברי התלמוד מסכת כתובות, דף פ"ט, עמוד ב', וראו גם תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף י"ט, עמוד ב' ומסכת בבא בתרא, דף צ"ג, עמוד ב'.
↑  תוספות, מסכת בבא מציעא, דף קי"ג, עמוד א', ד"ה וחסורי; פני יהושע, מסכת מגילה, דף י"ט, עמוד ב', ד"ה בתוספות בד"ה ודלמא.
↑  מסקנת הגמרא במסכת נדרים, דף ב', עמוד ב', ראו פירוש הר"ן שם.
↑  ריטב"א, חידושי הריטב"א, על תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף ע"א, עמוד א', ד"ה אמר רב פפא.
↑  רבי יוסף אבן וירגה (בנו של שלמה אבן וירגה), שארית יוסף, נתיב המשנה, כלל ה', ורשה תרס"ט, עמ' 4–7, באתר אוצר החכמה, בדעת תוספות ובשם ראשי ישיבות; רבי ישועה בן יוסף, הליכות עולם, שער שני, פרק ב', סימן י"ד, ירושלים תשנ"ח, עמ' נ"א, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום). ראו תוספות, מסכת שבת, דף ק"ב, עמוד א', ד"ה רב אשי. גם לדעה זו, במקום שנאמר "חסורי מחסרא והכי קאמר" אין הכוונה להגהה אלא לפירוש לשון המשנה הקיימת לפנינו, ראו חידושי הריטב"א, מסכת בבא בתרא, דף י"ג, עמוד ב', ד"ה אילימא.
↑  ראו רבי מנחם המאירי, מגן אבות, פתיחה; רבי ישועה בן יוסף, הליכות עולם, שער שני, פרק ב', סימן י"ד, ירושלים תשנ"ח, עמ' נ"א, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום). וראו בדברי רבי יוסף קארו דלהלן.
↑  רבי יוסף קארו, כללי הגמרא - על הספר הליכות עולם, שער שני, פרק ב', סימן י"ד, ירושלים תשנ"ח, עמ' נ"ב, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  רבי ישראל ליפשיץ, תפארת ישראל, מסכת ערכין, פרק ד', בועז, משנה א'. וראו שם שמסייג את דבריו שרק במקום שהסבר זה קיים רק כאשר לא ידוע טעם אחר, אך "ברוב פעמים מונחים פנינים יקרים בשינוי לשון התנא".
↑  פנים יפות על ספר שמות, פרק י"ג, פסוק י"ד.
↑  רבנו בחיי, על ספר שמות, פרק ל"ד, פסוק כ"ז; רבי יוסף אבן וירגה (בנו של שלמה אבן וירגה), שארית יוסף, נתיב המשנה, כלל ה', ורשה תרס"ט, עמ' 4–7, באתר אוצר החכמה, בשם רבי מתתיה הצרפתי ורבי יוסף פאסי; אברהם בן הגר"א, רב פעלים, אות ר', סוף ערך מדרש רבה, ורשה תרנ"ד, דף נ"ד, עמוד א', באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום), בשם אביו הגאון מווילנה; רבי מרכבת המשנה, הלכות עבודת יום הכיפורים, פרק ג', הלכה ב', בדעת הרמב"ם. יצוין כי ברבים מהמקומות בתלמוד בהם נעשה שימוש בכלל זה, הוספת המילים במשנה הן אכן בשפה הארמית.
↑  רבי ישראל משקלוב, פאת השולחן, הקדמה, בשם רבו רבי אליהו מווילנה ("הגר"א"). וראו רבי דוד צבי הופמן, שו"ת מלמד להועיל, סימן ס"א, שסובר שגם הגר"א לא מבאר כן בכל המקרים.
↑  תוספות, מסכת בבא מציעא, דף קי"ג, עמוד א', ד"ה וחסורי. ראו גם שו"ת שרידי איש, ערכאות של גויים, שנקט שברוב המקומות ניתן לפרש הלשון חסורי מחסרא שבא לפרש ולא לחסר.
↑  על ספר שמות, פרק י"ג, פסוק י"ד.
↑  וכן כתב אמרי אמת, בראשית, שנת תרצ"ג, ד"ה בראשית ברא, בשם היהודי הקדוש.
↑  מגילת שיר השירים, פרק ז', פסוק ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף ט"ז, עמוד ב'.
תומר מחלוף

| --- | --- |

 לידה:  25 ביולי 1991 (בן 33)
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2018
 עיסוק:  שחקן, דוגמן
 מקום לימודים:  סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין 
 בת זוג:  יעל אלקנה
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
תומר מחלוף (נולד ב-25 ביולי 1991) הוא שחקן, מתאגרף ודוגמן ישראלי.
ביוגרפיה

מחלוף נולד וגדל בבת ים הצעיר מבין שלושה ילדים, לאבא קצב ואם מוכרת בחנות ללבני נשים. הוא למד בתיכון שז"ר בעיר במגמת תיאטרון. בגיל 15 חזר בתשובה ועבר לישיבת כף החיים, ישיבה חרדית בירושלים, אך כעבור מספר שנים התרחק מהדת ויצא בשאלה.
בגיל 24 עבר לתל אביב. הוא סיים את לימודיו בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין בשנת 2018.
ביוגרפיה > תיאטרון

במסגרת לימודיו בסטודיו של יורם לוינשטיין הופיע בהצגות "הנשים האבודות מטרויה", "מראה מעל הגשר", "בית הרוחות" ו"האנה בהאוונה".
עם סיום לימודיו, הופיע בהצגה "מורה לחיים" של תיאטרון אורנה פורת, ו"שבעה" בתיאטרון בית לסין.
ב-2021 הופיע בהצגה "הקב"ן" בתיאטרון הבימה, בתפקיד בני אפריאט, לוחם גולני.
ביוגרפיה > קולנוע

ב-2019 שיחק בסרט הווירטואלי הקצר "שיר מלחמה" בבימויו של יאיר אגמון. הסרט השתתף בפסטיבל הסרטים של ונציה באותה שנה.
ב-2021 הופיע בתפקיד הראשי בסרט "רות" בבימויה של הילה ארציאל.
ביוגרפיה > טלוויזיה

ב-2017 הופיע בתפקיד-משנה בעונה השנייה של הסדרה "כיפת ברזל" העוסקת בחיילים חרדים בצה"ל.
ב-2019 שיחק בתפקיד מרכזי בדוקו-דרמה של כאן 11 "הלילה הארוך ביותר" בבימויו של נדב שירמן.
ב-2020 השתתף בסדרה טהרן בתפקיד אורח.
ב-2022 החל להופיע בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה הקומית "חאנשי" בבימויה של עליזה חנוביץ'. בסדרה משחק מחלוף את דוד, סטודנט למתמטיקה, דתי, ומושא אהבתה של הדמות הראשית. על תפקידו בסדרה מועמד לפרס שחקן המשנה בדרמה קומית בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2023.
ביוגרפיה > דוגמנות

מחלוף השתתף בקמפיין של "הבורסה לתכשיטים" יחד עם אשתו, יעל אלקנה.
חיים אישיים

מחלוף נשוי ליעל אלקנה, שחקנית ודוגמנית. השניים הכירו ב-2015 בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין והתחתנו ב-2021. הם הורים לבת שנולדה בשנת 2025 ומתגוררים בתל אביב.
בנוסף לעיסוק במשחק, מחלוף הוא גם מתאגרף מקצועי.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | תוכנית | תפקיד | רשת | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | כיפת ברזל |  | קשת | עונה 2 |
| 2018 | פאודה |  | כאן 11 | עונה 2 פרק 4 |
| 2019 | הלילה הארוך ביותר | חייל | כאן 11 | דוקו-דרמה |
| 2020 | קופה ראשית | דולב חבשי | כאן 11 | עונה 2 פרק 5- "הדרבי הגדול" |
| 2020 | טהרן | נבו | כאן 11 | 4 פרקים |
| 2023 | חאנשי | דוד | HOT | תפקיד ראשי- 10 פרקים |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | חברת הפקה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | שיר מלחמה | חייל | Yalla Films | סרט VR |
| 2021 | רות |  | שינובי מדיה |  |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | הפקה | תפקיד | תיאטרון |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | מורה לחיים |  | תיאטרון אורנה פורת |
| 2019 | שבעה |  | תיאטרון בית לסין |
| 2021 | הקב"ן | בני אפריאט | הבימה |
הערות שוליים

↑   איתי סגל, "היה לי קשה עם הבחירה לשים את השיר 'אייכה' בסצנת סקס", באתר ynet, 6 בפברואר 2023
↑  מחזור 2018 | יורם לוינשטיין, באתר web.archive.org, ‏2023-01-15
↑  עליס בליטנטל, המראה מכאן שונה מאשר משם, באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 באפריל 2018
↑  מורה לחיים – תיאטרון באר-שבע, באתר web.archive.org, ‏2023-01-15
↑  הצגה: שבעה, באתר מתנ"ס קרית מוצקין
↑   ננו שבתאי, באפקטיביות ובצניעות, "קב"ן" מצליחה לגעת באבסורד של תרבות שמקדשת מלחמה, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2021
↑  הקב"ן, באתר archive.habima.co.il
↑  מסעיר ומעורר מחשבה, באתר מודיעין ניוז, ‏2021-08-01
↑  שיר מלחמה | קרן מקור, ‏2019-11-04
1 2  Tomer Machloof, ADD (באנגלית אמריקאית)
↑  הלילה הארוך ביותר, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי
↑   איתי סגל, "היה לי קשה עם הבחירה לשים את השיר 'אייכה' בסצנת סקס", באתר ynet, 6 בפברואר 2023
↑  דורית אסרף מזרחי, הוכרזו המועמדים לטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2023, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 18 במרץ 2024
↑  יפעת הללי אברהם, ‏הכי רומנטי שיש: יעל אלקנה ותומר מכלוף קטפו קמפיין, באתר ‏מאקו‏, 27 באוקטובר 2021
↑  בר זגה, יעל אלקנה התחתנה עם בן זוגה, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 4 באוגוסט 2021
↑  לילך מרקוביץ', ‏מזל טוב: יעל אלקנה ובעלה תומר מחלוף הפכו להורים, באתר ‏מאקו‏, 24 בינואר 2025