stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מארי-לואיז קארבה
קורות חיים > פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה

למרות חוקי הגזע של משטר וישי המשיכה מארי-לואיז קארבה להעסיק בשנות מלחמת העולם השנייה יהודי ממוצא רומני שהתאזרח בצרפת בשנת 1926. היהודי, אנרי בריסיאנה (Bricianer), סבר שהוא מוגן מפני גירוש עקב אזרחותו הצרפתית, אך החל מקיץ 1942 גורשו יהודים מצרפת למחנות ההשמדה - אזרחים וזרים כאחד.
באוקטובר 1943 נעצרה אמו של בריסיאנה בניס והועברה למחנה דראנסי. היא גורשה לאושוויץ במשלוח מספר 60. שוטרים צרפתים הגיעו לבית משפחת בריסיאנה בפריז כדי לעצור את בני הזוג וחמשת ילדיהם. המשטרה נתנה למשפחה ארכה של 24 שעות ובריסיאנה פנה למארי-לואיז קארבה. קארבה ארגנה מקומות מסתור ליתר בני משפחתו ורובם הוסתרו אצל אמה ודודיה. קארבה אפשרה לבריסיאנה להתגורר בחשאי בחנותה ולהמשיך לעבוד בחנות. תמורת עבודתו יכול היה בריסיאנה להרוויח כסף ולסייע בפרנסת משפחתו. בני משפחת בריסיאנה השיגו מסמכים מזויפים ושרדו עד השחרור.
הכרה

בשנת 1978 קיבלה קארבה את אות מסדר האמנויות והספרות ובשנת 2009 - את אות לגיון הכבוד.
ב-2000 הכיר יד ושם במארי-לואיז קארבה בתור חסידת אומות העולם.
לנה הורן

| --- | --- |

 לידה:  30 ביוני 1917 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  9 במאי 2010 (בגיל 92) ניו יורק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1933–2000 (כ־67 שנים) 
 מקום לימודים:  התיכון לבנים ובנות, Girls' High School, תיכון וושינגטון 
 סוגה:  מוזיקת פופ מסורתית, ג'אז, מוזיקת פופ, ג'אז ווקאלי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  בלו נוט, קווסט רקורדס, האחים וורנר רקורדס, RCA רקורדס, MGM רקורדס, דקה רקורדס 
 בן או בת זוג:  לני הייטון (14 בדצמבר 1947–24 באפריל 1971) 
 צאצאים:  גייל באקלי 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי למפעל חיים (1989)  מדליית ספינגארן (1983)  היכל התהילה של גראמי (1999)  פרס פול רובסון (1984)  מדליית רדקליף (1987)  פרס גראמי לאלבום ג'אז ווקלי (1995)  פרס NAACP Image לאמן ג'אז (1999)  honorary degree from Spelman College (1987)  פרס הגראמי לביצוע סולו הפופ הנשי הטוב ביותר (1981)  פרס מרכז קנדי (1984)  פרס דרמה דסק לשחקנית מצטיינת במחזמר (1981)  פרס NAACP Image - היכל התהילה (1982)  פרס טוני מיוחד (1981)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  International Civil Rights Walk of Fame 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
לנה מרי קלהון הורן (באנגלית: Lena Mary Calhoun Horne; ‏30 ביוני 1917 - 9 במאי 2010) הייתה זמרת, שחקנית, רקדנית ופעילת זכויות אזרח אמריקאית ממוצא מעורב. הורן הייתה כהת העור הראשונה שזכתה לחוזה ארוך טווח עם אולפן הוליוודי גדול (MGM), אך שובצה רק בקטעים מוזיקליים, שלא היוו חלק מן העלילה הראשית, כך שניתן היה לחתוך אותם בקלות בעריכה על מנת להציג את הסרטים בדרום ארצות הברית. עקב דעותיה הפוליטיות אותן לא הסתירה וידידותה עם הזמר הקומוניסט פול רובסון, הוכנסה בשנות החמישים לרשימה השחורה ונמנעה ממנה עבודה בהוליווד. עקב כך פיתחה קריירה של זמרת הקלטות ומועדונים. ב-1981 זכתה לקאמבק כאשר העלתה בברודוויי את מופע היחיד "Lena Horne: The Lady and Her Music" ("לנה הורן: הליידי והמוזיקה שלה"), שזיכה אותה בפרס טוני. כן זכתה בארבעה פרסי גראמי, בהם פרס למפעל חיים ובפרס מרכז קנדי.
שנים ראשונות

הורן נולדה בברוקלין והוריה נפרדו כאשר הייתה כבת שלוש. אמה הייתה שחקנית ורקדנית בוודוויל אפרו-אמריקאי ונדדה רבות עם הלהקה. בגיל חמש עברו הון ואמה להתגורר בג'ורג'יה, בגיל 12 שבה לניו יורק, ב-1933, ביותה בת 16 הצטרפה ללהקת מועדון הכותנה בהארלם ובגיל 18 עברה להתגורר עם אביה בפיטסבורג, שם למדה אצל הפסנתרן, המלחין והמעבד בילי סטרייהורן, אותו הגדירה כאדם שהשפיע עליה יותר מכל.
הוליווד

ב-1943, לאחר מספר שנים בהוליווד, נבחרה על ידי מגלה כישרונות של אולפני MGM להופיע בסרטים המוזיקליים של האולפנים. מבין הסרטים בהם הופיעה, ושבהם כאמור רק שרה בקטעים מוזיקליים, בלטה בשיר הנושא מן הסרט "Stormy Weather", שהיה לשיר המזוהה עמה ביותר אותו שרה כמעט בכל הופעה שלה מאז, בסרט "Cabin in the Sky" לפי המחזמר של הרולד ארלן וורנון דיוק ובסרט הפטריוטי עתיר הכוכבים "רבבות מריעים", שנועד לרומם את רוחם של חיילי צבא ארצות הברית, כולם הופקו ב-1943. לאחר הפסקה בה הופיעה בפני חיילים (והביעה את דעתה על האפליה לה זוכים חיילים אפרו-אמריקאים), שבה ב-1946 והופיעה בסרט "שיגיונות זיגפלד" ובסרט "עוד תעלה תזרח השמש", בו הופיעה כשחקנית בקטע מהפקת "ספינת השעשועים" המשולבת בסרט. הייתה זו הפעם היחידה בה זכתה בתפקיד דיבור בו היא פונה לשחקן לבן. כאשר לוהקו התפקידים לסרט על-פי המחזה "ספינת השעשועים" שהופק ב-1951 נשקלה השתתפותה באותו תפקיד, אך היא הפסידה אותו לשחקנית לבנה, אווה גרדנר.
הקריירה של הורן בהוליווד נקטעה עקב פעילותה הפוליטית ודעותיה. היא הוכנסה לרשימה שחורה ולא יכלה לעבוד בהוליווד עד 1957.
פעילת זכויות אזרח

עוד ב-1941 הופיעה הורן, יחד עם פול רובסון ב"קפה סוסייטי" בניו יורק, שהיה קברט פוליטי מול קהל מעורב. בעת הופעותיה מול חיילים במלחמת העולם השנייה סירבה להופיע מול קהל נפרד וכך קרה שפעמים רבות הופיעה מול קהל שהורכב מחיילים אפרו-אמריקאים ושבויי מלחמה גרמנים, כיוון שחיילים אמריקאים לבנים לא ישבו יחד עם שחורים בהופעות.
במהלך שנות החמישים והשישים הייתה הורן פעילה באגודה לזכויות האזרח ובפורומים אחרים למען שוויון זכויות לאפרו אמריקאים ומיעוטים אחרים. בין היתר עבדה עם אלינור רוזוולט למען חקיקת חוקים למניעת מעשי לינץ'. ב-12 ביוני 1963 נכחה בפגישת הפעילים בג'קסון, שמיד אחריה נרצח מדגר אוורס. ב-28 באוגוסט אותה שנה השתתפה במצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות בו נשא מרטין לותר קינג את נאומו "יש לי חלום". ב-20 בנובמבר אותה שנה ביקרה את הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי בבית הלבן, יומיים לפני שנרצח.
לאחר מותה, בגיל 92, פרסם נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, מכתב תנחומים ובו ציין שהורן "פעלה ללא לאות למען הצדק והשוויון".
המשך קריירת המשחק והשירה

בשנות החמישים ואילך הופיעה הורן רבות במועדונים ובתי מלון ברחבי ארצות הברית ומחוצה לה. הופעותיה במלון וולדורף אסטוריה בניו יורק. התקליט המתעד הופעות אלה, Lena Horne at the Waldorf-Astoria מ-1957, היה לתקליט הנמכר ביותר לזמרת של חברת התקליטים RCA Victor. במקביל הופיעה במחזות זמר, וב-1958 הייתה מועמדת לפרס טוני על תפקידה במחזמר "ג'מייקה". כמו כן הופיעה בתוכניות טלוויזיה, בהן פעמים רבות בתוכניות האירוח המוזיקליות של דין מרטין, אד סאליבן, ג'ודי גרלנד ואנדי ויליאמס ובתוכניות המוזיקליות "The Bell Telephone Hour" ו-"The Hollywood Palace". היא גם הופיעה בתפקידי אורח בתוכניות "החבובות", "משפחת קוסבי" ועוד.
הורן נודעה בשיתופי הפעולה שלה כצמד עם זמרים עמם הופיעה והקליטה, בהם טוני בנט, פרנק סינטרה והארי בלפונטה ועם הפסנתרן בילי סטרייהורן. בשנת 1993 הוציאה את תקליט המחווה לסטרייהורן "We'll Be Together Again", עם ביג בנד בהשתתפות טוטס טילמנס.
בשנת 1978 שבה למסך הקולנוע כאשר גילמה את המכשפה גלינדה בסרט "הקוסם" (The Wiz). ב-1981 זכתה לקאמבק כאשר העלתה בברודוויי את מופע היחיד "Lena Horne: The Lady and Her Music" ("לנה הורן: הליידי והמוזיקה שלה"), שזיכה אותה בפרס טוני, תקליט המופע זכה בשני פרסי גראמי. ב-1989 זכתה בפרס גראמי למפעל חיים. תקליטה "An Evening with Lena Horne" מ-1994 זכה אף הוא בפרס גראמי.
לתת פה

| --- | --- |

 פעילות:  חינוך
 מדינה:  ישראל 
 משרד ראשי:  קמפוס חרוב לילדים, ירושלים
 מייסדים:  שניאור וולקר ורן יהושע
 מנכ"ל:  רן יהושע
 מנהל פעילות:  שניאור וולקר
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־9 שנים)
 https://latetpe.org.il/
 
מתוך מופע תיאטרלי בבית ספר
מתוך מופע מוזיקלי
לתת פֶּה היא עמותה חינוכית שהוקמה בישראל בשנת 2015. העמותה עוסקת בחינוך למוגנות מינית ומיניות בריאה דרך פעילויות חינוכיות מגוונות, ופועלת במגזרים שונים ואוכלוסיות מגוונות בחברה הישראלית. העמותה מקיימת שיתוף פעולה עם מכון חרוב ומשרדיה שוכנים בקמפוס חרוב לילדים, בהר הצופים בירושלים.
רקע

עמותת לתת פה הוקמה על ידי רן יהושע ושניאור וולקר מתוך צורך להגברת המודעות והחינוך למוגנות מינית בקרב ילדים ונוער, מתוך גישה חיובית ומתונה. העמותה שמה דגש על ראיית עולם חיובית ובריאה, חיזוק הקשר והשיח בין הורים וילדים, הקשבה וביטחון פנימי. פעילות העמותה נפרסת בכל רחבי הארץ. נכון לשנת 2023 בעמותה עובדים כ-60 מנחים מתחומי החינוך והטיפול. פעילות העמותה ממוקדת בסדנאות והרצאות להורים, ילדים ונוער. עמותת לתת פה מגיעה לכ-150,000 מוטבים מדי שנה.
פעילות העמותה מותאמת לאוכלוסיות שונות – דתיים וחילונים, חרדים וערבים. כמו כן העמותה מקיימת פעילות בתיווך לשפות שונות, כולל אמהרית, רוסית, טיגרינית, צרפתית ואנגלית. העמותה פועלת בבתי ספר, בקהילות ובתנועות נוער, ומקיימת שותפויות עם עיריות רבות ברחבי הארץ – עיריית ירושלים, עיריית תל אביב, עיריית חדרה, עיריית כפר סבא ועוד – וכן עם רשויות ומועצות מקומיות שונות.
החל משנת 2023 פעילות העמותה החלה להתרחב אל מעבר למדינת ישראל, דרך שיתוף פעולה ופעילות בקהילות יהודיות באירופה, בדרום אפריקה ובמרכז אמריקה.[דרוש מקור]
פעילות העמותה

עמותת לתת פה פועלת במגוון צורות לקדם מוגנות מינית ומיניות בריאה בקרב ילדים ונוער בישראל.
סדנאות מוגנות בבתי ספר יסודיים – סדנאות מוגנות מינית משותפות להורים וילדים בנושא יצירת קשר ושיח פתוח, כללי מוגנות, סימולציות וכתובות לשיתוף.
סדנאות מיניות בריאה לבני נוער – סדנאות בחטיבות ביניים ותיכונים בנושא גיל ההתבגרות, התפתחות פיזית ומנטלית, חינוך מיני ומיניות בריאה, בדגש על ראיית עולם ערכית וקשר מיטיב.
מופעים תיאטרליים – מופעים מוזיקליים בבתי ספר יסודיים בנושא מוגנות מינית.
הרצאות למבוגרים – הרצאות להורים, צוותים חינוכיים בבתי ספר, צוותי מוגנות בקהילה, רכזי נוער ועוד, בנושא מוגנות מינית, מוגנות ברשת ומיניות בריאה.
קו ייעוץ – קו ייעוץ להורים ואנשי חינוך שעוסק במתן עזרה והכוונה במקרים של פגיעות מיניות ושאלות חינוכיות.
קידום מדיניות – העמותה פועלת לקידום החינוך למוגנות מינית ומיניות בריאה בישראל, ולקחה חלק במאבק של הלובי למלחמה באלימות מינית לקידום רפורמה בחינוך המיני בישראל.
תיקוף מחקרי

בשנת 2023 קיימה העמותה מחקר ייחודי בסוגו במסגרת עמותת מקסימום אימפקט (MAXIMUM IMPACT) במטרה לבחון את השפעת פעילות העמותה בתחום המוגנות. המחקר העלה כי במהלך הסדנאות 25% מהילדים שיתפו את הוריהם במצוקות מיניות שלא עלו לפניהן, ובששת החודשים שלאחר הפעילות נמצאה עלייה של 81% בשיחות היזומות של הצוות לגבי מוגנות ופגיעה מינית עם התלמידים. בנוסף הייתה עלייה של 350% במספר השיתופים של תלמידים אודות מקרים בעלי אופי מיני, לעומת התקופה קודם התכנית. כמו כן נמצא כי חברי סגל זיהו פי 7.5 יותר אירועים בהם עלו סימנים לפגיעה מינית, ודאגו לטיפול בכלל המקרים.
לקריאה נוספת

מודל התגובה הטובה של לתת פה, בתוך: נעמי גוטמן ויפה ציונית, 'צופן סוד – שיח עם ילדים שיש חשד שנפגעו מינית'. כן בבית ספרנו – חינוך לקידום מיניות הדדית ומניעת פגיעה מינית, איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, 2019
הערות שוליים

↑   נטע הלפרין, "כמי שנפגעה מינית בילדותה, אני יודעת עד כמה התגובה של ההורים יכולה להשפיע", באתר הארץ, 15 באוגוסט 2022
↑   שירלי גל, אם תיושם, הרפורמה בחינוך המיני יכולה לחולל שינוי רדיקלי, באתר הארץ, 3 ביולי 2022
↑  תוצאות המחקר באתר MAXIMUM IMPACT
לאופולד קופל

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  20 באוקטובר 1843 דרזדן, ממלכת סקסוניה 
 פטירה:  29 באוגוסט 1933 (בגיל 89) ברלין, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  גרמניה 
 פרסים והוקרה:  Golden Leibniz Medal (1917) 
 
לאופולד קופל (בגרמנית: Leopold Koppel; ‏20 באוקטובר 1854, דרזדן, ממלכת סקסוניה – 29 באוגוסט 1933, ברלין) היה יזם ובנקאי יהודי גרמני.
קופל היה מנותני החסות החשובים ביותר של מוסדות מדעיים בגרמניה בראשית המאה ה-20. בהם "אגודת הקייזר וילהלם" שממנה הודח עם עליית הנאצים לשלטון, זמן קצר אחר כך נפטר.
ביוגרפיה

קופל נולד למשפחה יהודית פשוטה בדרזדן. אחרי שהשלים את לימודיו בתחום הבנקאות, הקים את הבנק הפרטי קופל ושות' בדרזדן. ב-1890 העביר את העסק לברלין ומיקם אותו בשדרת אונטר דן לינדן, מרכז העסקים של העיר.
ב-1892 השקיע עם הכימאי קרל אאואר פון ולסבאך (אנ') בהקמת חברת "Deutsche Gasglühlicht AG" (לאחר שקופל ובנו אולצו למכור את חלקם בחברה, נקראה: Auergesellschaft (אנ')).
במקביל החזיק, יחד עם אחיו ארתור (גר'), נציגים במועצות המנהלים של חברות רבות, בהן קבוצת מלונות היוקרה "Hotelbetriebs-Aktiengesellschaft" המוכרת כיום כרשת מלונות קמפינסקי.
בעקבות השקעותיו המוקדמות בתחום נורות הלהט והצלחתה המונופולית של Osram (אנ'), היה לאופולד קופל לאחד האנשים העשירים ביותר באימפריה הגרמנית ויכול להעביר את המטה שלו לכתובת יוקרתית יותר, במרחק לא גדול בקצה השדרה – הפאריזר פלאץ.
במקביל להתעשרותו החל קופל בפעילות נדבנית, הוא היה חבר באגודת הידידים היהודית החל מ-1891. בראשית המאה ה-20 הקים קרן לקידום היחסים האינטלקטואליים של גרמניה עם מדינות זרות. הוא היה שותף ליסוד אגודת הקייזר וילהלם למדע והתמנה בשל כך לחבר הסנאט של המוסד מ-1911 ועד להדחתו לאחר עליית הנאצים לשלטון. כן תרם להקמת מכון הקייזר וילהלם לכימיה פיזיקלית, המוסד שלימים יהיה מכון פריץ האבר של אגודת מקס פלנק (אנ'), ולהקמת קרן קייזר וילהלם למדע צבאי (KWKW).
עם עליית הנאצים לשלטון היה נתון קופל לרדיפות מצד המשטר החדש. הוא אולץ להתפטר מהסנאט של אגודת הקייזר וילהלם שאותה סייע להקים. ובאוגוסט 1933 נפטר. הוא נקבר בבית הקברות ליכטרפלדה (גר') ברובע שטגליץ-צלנדורף של ברלין. קברו הוגדר כקבר כבוד של העיר ברלין (גר').
בנק קופל ושות' נעלם בסביבות 1934, כנראה כתוצאה של פירוק כפוי או אריזציה כמו זו שעברו חברות אחרות בבעלותו של קופל.
עד 2016 לא היה ידוע דבר קיומה של תמונת דיוקן של קופל והתיאור היחיד ששרד ממנו הייתה קריקטורה אנונימית שהציגה אותו ביחד עם שני הפטרונים האחרים של אגודת הקייזר וילהלם, אף הם יהודים-גרמנים: הבנקאי ואספן האמנות ג'יימס זימון (אנ') והיזם ואספן האמנות אדוארד ארנהולד, מגישים את מתנות המדע לקייזר וילהלם. ב-2016 נרכשו תצלומים ומסמכים מעזבונו של קופל לארכיון אגודת מקס פלנק והם זמינים לעיון ברשת האינטרנט.
לקריאה נוספת

Hans H. Lembke, Leopold Koppel: Investor und Wissenschaftsmäzen; Einfluss und Macht eines Financiers im Hintergrund (1854–1933), 2020 (בגרמנית) תקציר הספר מכיל פרטים ביוגרפיים
לאופולד פיליכובסקי

| --- | --- |

 לידה:  23 במרץ 1869 Piła, Łódź Voivodeship, רפובליקת פולין 
 פטירה:  28 ביולי 1934 (בגיל 65) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אקדמיה ז'וליאן  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  ריאליזם 
 בן או בת זוג:  Lena Pillico 
 צאצאים:  Thea Doniach, Teddy Pilley 
 
לאופולד (לייב) פיליכובסקי (בפולנית: Leopold Pilichowski;‏ 23 במרץ 1869 – 28 ביולי 1933, לונדון) היה צייר יהודי-פולני.
פיליכובסקי לצד שמואל הירשנברג, מאוריצי טרמבץ' ויעקב ויינלס היו חלק מהדור הראשון ליוצרים יהודיים שהתעלמו מהאיסור המסורתי על יצירת וציור דמות אנושית או העניקו לו פרשנות מקלה, ובכך הלכו בעקבות מאוריצי גוטליב ועסקו בנושאים מההיסטוריה היהודית ומחיי היהודים.
הוא למד אמנות בצורה מקצועית בוורשה, מינכן ופריז. לאחר לימודיו חי ופעל במשך תקופה בלודז', ב-1904 היגר לפריז, ועם פרוץ המלחמה העולמית הגדולה ב-1914 עקר ללונדון ובה נפטר ונקבר בשנת 1934. במהלך המלחמה לקח חלק במאמצי הגולים היהודים שישבו באנגליה לסייע למאות אלפי יהודי מזרח אירופה שגורשו מבתיהם בנסיבות המלחמה.
מעבודותיו החשובות: "קורבנות הפוגרום", "יום כיפור" ו"סוכות".
גלריה

סוכות (נטילת לולב)
יום כיפור
הערות שוליים

↑  יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות - כרך ב', תל אביב, מחברות לספרות, 1970, עמ' 225.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524929305171  PLWABN: 9810642840705606  GND: 1078118248  ISNI: 0000 0000 8402 718X  LCCN: nb2010019683  RKD: 63549  SELIBR: 210964  SNAC: w69g8w98  ULAN: 500097173  VIAF: 96397512   WorldCat (עם VIAF): 96397512
לאופולד קוורפלד

לאופולד קוורפלד (בגרמנית: Leopold Querfeld; נולד ב-20 בדצמבר 2003 בווינה שבאוסטריה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק באוניון ברלין ובנבחרת אוסטריה בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

קוורפלד שיחק כנער בראפיד וינה, ובשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה בליגה האוסטרית השנייה. בעונת 2021/22 החל להשתלב בקבוצה הבכירה של ראפיד וינה המשחקת בבונדסליגה האוסטרית, כשהוא עדיין משחק במקביל בקבוצת המילואים. את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה ערך קוורפלד בהפסד 3-1 לדינמו זאגרב במסגרת הליגה האירופית בנובמבר 2021. בעונת 2022/23 קוורפלד הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה הבכירה של ראפיד וינה וסיים איתה במקום הרביעי בליגה. בעונת 2023/24 סיים קוורפלד עם ראפיד וינה במקום השישי בליגה, כשהוא מבקיע שלושה שערי ליגה.
בקיץ 2024 חתם קוורפלד באוניון ברלין מהבונדסליגה הגרמנית.
קריירה בינלאומית

קוורפלד שיחק בנבחרות הצעירות של אוסטריה. במרץ 2024 ערך קוורפלד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה הבוגרת, במשחק ידידות מול סלובקיה. באותה שנה זומן קוורפלד לסגל האוסטרי ליורו 2024, וערך בו הופעה אחת, כשנכנס כמחליף בניצחון 3-2 על הולנד במחזור האחרון בשלב הבתים.
מדיקליזציה

מדיקליזציה (באנגלית: Medicalization; בעברית:  מִסְגוּר רפואי) פירושה מתן מענה רפואי בנושאים חברתיים או התנהגותיים של היחיד או החברה. למעשה, המדיקליזציה מהווה תיאור של תהליכים חברתיים במסגרתם תופעות שנתפשו בעין הציבורית כתופעות בעלות ערך חברתי, משפטי או מוסרי, נתפשות בעין זו בראש ובראשונה כבעיות רפואיות. מדובר על תהליך חברתי המכיל התנהגויות ומצבים מחיי היום יום אשר הוגדרו כלא רפואיים בתחילה, אך לאחר מכן מוגדרים מחדש כמחלה או כהפרעה, ומכאן עוברים לניתוח, טיפול ומניעה של האוטוריטה הרפואית.
מדיקליזציה מתרחשת כאשר תפישות חברתיות עוברות לשיפוטו של הממסד הרפואי על כל שלוחותיו, ויחד הם מקיימים סוג של פיקוח חברתי. בעבר היה מקובל כי הפיקוח החברתי על מצבים חברתיים יעשה על ידי מוסדות מסורתיים של דת ומשפט, אך לאורך ההיסטוריה חוקרים מצאו, כי הפיקוח עבר בהדרגה לידי הממסד הרפואי וזאת על ידי ניכוס שלטון האמת. כך שלמעשה, אבחון מתוך עולם הרפואה נתפש בעיני החברה כפירוש האבסולוטי של המצב החברתי הן מבחינה מוסרית והן מהבחינה האובייקטיבית. עד להתפתחות הממסד הרפואי, רוב התשובות למצבים /בעיות חברתיות ניתנו על ידי ממסדי הדת השונים כמו הכומר בנצרות או הרב ביהדות, אך כשחל שינוי בהגדרה של מצבים שונים ממצב של חטא או פשע למצב של מחלה או הפרעה, הבעיה עברה לניתוח, טיפול ומיגור של הממסד הרפואי אשר מקבל את הבעלות עליה. אחת הדוגמאות לכך היא הגדרת ההומוסקסואליות אשר נחשבה על ידי הממסד הדתי כמעשה סדום, כחטא דתי וכתוצאה מכך נאסרה בחוק. במהלך השנים המאוחרות של המאה ה-19 והשנים המוקדמות של המאה ה-20, ההומוסקסואליות הוגדרה באג'נדה הרפואית כ"מחלה" אשר כונתה נטייה מינית הפוכה, הוצעו לה דרכים לטיפול ואף דרכים למניעה. רק בשנת 1973 בעקבות התארגנות והפגנות של התנועות הגאות בארצות הברית, הוצאה הגדרה זו ממילון המינוחים הרפואי וההומוסקסואליות לא הוכרה או זוהתה עוד כמחלה.
משלהי סוף המאה העשרים בחנו רבות את תהליכי המדיקליזציה, בחברה המערבית בכלל ובחברה האמריקאית בפרט, בין המחקרים ניתן להזכיר את: קונרד (Conrad, 1975), אשר חקר את היפראקטיביות אצל ילדים. חוקר נוסף הוא סקול (1977 ,Scull), אשר חקר את הגדרת המחלה הנפשית והחוקר שניידר (1977 ,Schnider), אשר בחן את האלכוהוליזם כמחלה. עד אמצע העשור השני של המאה ה-21, נראתה במיוחד התרחבות של המדיקליזציה בחייהן של נשים בתחומים כגון השמנה, אנורקסיה ובולימיה, פריון, לידה, אמצעי מניעה והפלות. אחת ההשערות גורסת כי נשים חשופות יותר למדיקליזציה מאשר הגברים.[דרושה הבהרה]
דוגמאות לחקר מדיקליזציה ומגדר בישראל

מדיקליזציה ואמהות, החוקרת דפנה הירש עוסקת במדיקליזציה של האמהות במאמרה "המדיקליזציה של האמהות, יחסים אתניים וחינוך אמהות מזרחיות לטיפול היגייני בתינוק בתקופת המנדט". במאמר זה טוענת הירש כי בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי התקיים תהליך מדיקליזציה של הטיפול האימהי. באמצעות בחינה של השיח הרפואי המתקיים בנוגע לטיפול בילדים, באותה תקופה ובחינה של האינטראקציה שהתקיימה בין האחיות לאמהות בתחנות טיפת החלב[דרושה הבהרה]. תהליך המדיקליזציה של האמהות בארץ ישראל של המנדט הבריטי, לפי הירש, היה מקביל לשתי התפתחויות עיקריות בעולם בתקופה זו: האחת, "מדיקליזציה של החיים" - תהליך שבו "הרפואה האקדמית נהפכה בהדרגה למוסד מעצב בתרבות המערבית ולסוכן מרכזי של פיקוח חברתי, שמספח לסמכותו תחומי חיים הולכים וגדלים". ההתפתחות השנייה מציגה תהליך של הפיכת עבודת הנשים, בחברה המערבית ובעיקר בארצות הברית, כ"מושא להסדרה מדעית". לפי הירש במאמר זה, תהליך המדיקליזציה של האמהות בישראל בתקופת המנדט הבריטי באה לידי ביטוי לא רק בניסיון ל"החליף את הרפרטואר המסורתי של טיפול בילדים ברפרטואר חדש", אלא בתהליך חברתי שבו הסמכות על גידול הילדים עברה מן הנשים עצמן אל הממסד המדעי הגברי, " אשר הוצגו כמי שמחזיקים בידע באופן בלעדי".
מדיקליזציה של הפריון הנשי, החוקרות סמדר נוי (קניון) ודניאל מישורי עוסקות בכך במאמרן "שליטה רפואית ודומיננטיות הרופאים בדיוני הוועדה הציבורית - מקצועית לבחינת נושא תרומת הביציות בישראל". במאמר זה נוי ומישורי מצביעות לטענתן על חדירתן של טכנולוגיות הפריון בישראל אל מעבר לגבול השיח הרפואי לתוך השיח הפוליטי, שבו לממסד הרפואי יש השפעה על המדיניות החוקתית השלטת בתחום ההפריה בישראל כיום. כמו כן, במאמר מוצגות עדויות של נשים שעברו ניסיונות רפואיים בתהליך הפריה ותרומת ביציות ונחשף הרכב האישים שנכלל בוועדת הלפרין בכנסת ישראל בשנת 2000, אשר דנה בתחום ההפריה בישראל בכלל והפרית ביציות בפרט בהיבט החוקתי. מתוך מיצג הנתונים הללו טוענות חוקרות אלו כי הממסד הרפואי משתלב עם התפישה הישראלית השלטת, המעודדת ילודה, תוך התעלמות מהגוף הנשי ומהסיכונים הכרוכים בכך, ובעצם מנכיח באמצעות חקיקה את הניסיונות של נשים להרות בכל מחיר, תחת פיקוח רפואי וחברתי. מאמר זה מבליט את אחד ממאפיינה הבולטים של מדיקליזציה בהצגת הנוכחות הרפואית שקיבלה סמכות כמעט בלעדית להביע עמדה בוועדה לקראת יישום החוק ובכך לכונן את הממסד הרפואי כסמכות האולטימטיבית בתחום זה.
ראו גם

סטייה חברתית
תולדות המיניות
מישל פוקו
נשים במדע
רפואה עודפת
הערות שוליים

↑  מִסְגּוּר רְפוּאִי במילון סוציולוגיה (תשע"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית
1 2 3 4 5 6  Conrad, P. (1992). Madicalization and social control. Annual Review of Sociology, 18, 209-332
1 2 3 4 5 6  Zola, I. K. (1972). Medicine as an institution of social control*. The Sociological Review, 20(4), 487-504.
1 2 3  Conrad, P. (1992). Madicalization and social control. Annual Review of Sociology, 18, 209-332
↑  רוני לינדר-גנץ, "פתאום כל עגלגל נחשב שמן", באתר הארץ, 29 במאי 2008
↑   מגי קורת-בייקר, למה יותר ויותר ילדים מאובחנים כבעלי הפרעת קשב וריכוז, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2013
1 2  נוי (קניון), סמדר ומישורי, דניאל (2009). "שליטה רפואית ודומיננטיות הרופאים בדיוני הוועדה הציבורית-מקצועית לבחינת נושא תרומת הביציות בישראל". סוציולוגיה ישראלית, י"א/1, עמ' 37 - 64
1 2 3 4 5 6 7 8 9  פורטר, רוי (2009). "מחלה מהי" – פרק 3, מתוך תולדות הרפואה: מהיפוקרטס עד ימינו. תל אביב: רסלינג. עמ' 85 - 122
1 2  איליץ', איבן. (1978 [1976]). "הקדמה" מתוך נקמת הרפואה. ת"א: עם עובד
1 2  Conrad, P. (2005). The shifting engines of medicalization. Journal of Health and Social Behavior, 46(1), 3-14
1 2 3 4 5 6  הירש, ד (2011)"המדיקליזציה של האמהות, יחסים אתניים וחינוך אימהות מזרחיות לטיפול היגייני בתינוק בתקופת המנדט" עיונים בתקומת ישראל (סדרת נושא): מגדר בישראל, עמ' 106 - 139
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7755321-4
לאה ג'יימיסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 באוגוסט 1949 (בת 75) טרנטון, ארצות הברית 
 מקום מגורים:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון (1977)  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 מנחה לדוקטורט:  Kenneth Steiglitz 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרדו 
 פרסים והוקרה:  פרס מכון אניטה בורג לנשות חזון (2007)  מדליית החינוך של Institute of Electrical and Electronics Engineers על שם ג'יימס ה' מאליגן הבן (2020)  IEEE Richard M. Emberson Award (2013)  Gordon Prize (2005)  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 
ליאה ה. ג'יימיסון (באנגלית: Leah H. Jamieson; נולדה ב־27 באוגוסט 1949) היא מהנדסת, ומכהנת כפרופסור להנדסת מחשבים וחשמל באוניברסיטת פרדו, שבמדינת אינדיאנה בארצות הברית. בשנים 2006–2017, שימשה כדיקן הפקולטה להנדסה באוניברסיטת פרדו. ג'יימיסון חברה באקדמיה הלאומית להנדסה בארצות הברית. בשנת 2007, כיהנה כמנהלת המכון למהנדסי חשמל ואלקטרוניקה (IEEE), ונשיאת קרן IEEE בין השנים 2016-2012. ייסדה את תוכנית "פרויקטים בהנדסה בשירות הציבור" (אנ') - תוכנית לעיצוב הנדסי, הפועלת ב־17 אוניברסיטאות (פרינסטון, נוטרדם, ויסקונסין-מדיסון, אוהיו, אריזונה, אוקלנד, קליפורניה ועוד), ומשתמשת בשירות ציבורי, כדי ללמד. בנוסף, זכתה בפרס גורדון (אנ') להנדסה.
קורות חיים

ג'יימיסון נולדה בעיר טרנטון, אשר במדינת ניו-ג׳רזי ארצות הברית. היא נשואה, ויש לה בת אחת. נכון לשנת 2010, בעלה משמש כסגן מנהל מרכז באוניברסיטת פרדו ובתה לומדת כימיה במכללת סמית' (Smith College).
ליאה ג׳יימיסון סיימה את לימודי התואר הראשון במתמטיקה בשנת 1972 במוסד הטכנולוגיה של מסצ'וטסט (MIT), סיימה באוניברסיטת פרינסטון תואר שני (M.A.‎) ותואר M.S.E ב-1974, וקיבלה דוקטורט (Ph.D) בהנדסת חשמל ומדעי המחשב.
היא הצטרפה לפקולטה להנדסה באוניברסיטת פרדו בשנת 1976. תחומי מחקריה כוללים ניתוח (אנ') וזיהוי דיבור; תכנון וניתוח אלגוריתמים לעיבוד מקבילי; יישום עיבוד מקבילי לתחומי עיבוד של דיבור דיגיטלי, תמונות ואותות. היא כתבה יותר מ-200 מסמכי ועידות בכתבי עת וכנסים, והייתה שותפה בכתיבת ספרים על מחשבים מקבילים, המתמחים באלגוריתמים, ועל התכונות של אלגוריתמים מקבילים. חשיבות האלגוריתמים המקבילים היא, שבעזרתם, מספר מחשבים יכולים לעבוד בו זמנית על בעיה, ובכך לצמצם את הזמן הדרוש לפתרון.
ג'יימיסון כיהנה באוניברסיטת פרדו, כמנהלת התוכנית לתארים מתקדמים בהנדסת חשמל (1990 - 1994), מנהלת קבלות בוגרים (1994 - 1996), המנהלת הזמנית של בית הספר להנדסת מחשבים וחשמל (2002) וכדיקנית שותפה של הנדסה לחינוך לפני סיום הלימודים. היא נחשבת פרופסור מכובדת להנדסת מחשבים וחשמל באוניברסיטת פרדו. בשנים 2006–2017 כיהנה כדיקנית הפקולטה להנדסה בפרדו.
בשנת 2007 היא כהנה כנשיאה של ארגון IEEE.