stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבדלים בין המינים בקוגניציה
הבדלים בזיכרון > זיכרון לטווח קצר

חוקרים שונים ערכו מחקרים כדי לקבוע את ההבדלים בין זכרים ונקבות ואת היכולות שלהם בתוך הזיכרון לטווח הקצר שלהם. לדוגמה, מחקר שנערך בשנת 2003 על ידי Lowe, Mayfield, ו-Reynolds בחן את ההבדלים בין המינים בין ילדים ובני נוער במדדים שונים של זיכרון לטווח קצר. מחקר זה כלל 1,279 ילדים ובני נוער, 637 זכרים ו-642 נקבות, בין הגילאים 5 עד 19. מבין 14 מבחני משנה לזיכרון, הם גילו הבדלים מהותיים רק בשני מבחנים. הם גילו שבנות קיבלו ציון גבוה יותר בשני מבחני משנה מילוליים: תזכורת סלקטיבית מילולית והזכרת אובייקט, וגברים קיבלו ציון גבוה יותר בזיכרון מיקומי ו - מבחני משנה חזותיים מופשטים, משימות הזיכרון המרחביות העיקריות.
יש חוקרים הטוענים כי היתרון הגברי ביכולות המרחביות יכול להיות מוסבר על ידי הבדל בין המינים בזיכרון העבודה החזותי-מרחבי. מטה-אנליזה משנת 2016 כימתה את גודל ההבדלים בין המינים בזיכרון העבודה החזותי-מרחבי. התוצאות הראו יתרון גברי קטן אך משמעותי של כ-15%, מלבד זיכרון למיקום, שם היה יתרון נשי. גיל המשתתפים היה משמעותי, והבדלים בין המינים בזיכרון העבודה החזותי-מרחבי הופיעו לראשונה בקבוצת הגיל 13-17.
בשני מחקרים שונים מצאו חוקרים שנשים הן בעלות ביצועים גבוהים יותר במשימות מילוליות וגברים מבצעים ביצועים גבוהים יותר במשימות מרחביות (Voyer, Voyer, & Saint-Aubin, 2016). ממצאים אלה עולים בקנה אחד עם מחקרים על אינטליגנציה ביחס לדפוסים, נקבות בביצועים גבוהים יותר במשימות מילוליות מסוימות וזכרים בביצועים גבוהים יותר במשימות מרחביות מסוימות (Voyer, Voyer, & Saint-Aubin, 2016). אותן תוצאות נמצאו גם בין תרבותיות.
הבדלים בין המינים בזיכרון המילולי לטווח קצר נמצאו ללא קשר לגיל אפילו בקרב מבוגרים, למשל סקירה שפורסמה בכתב העת Neuropsychologia שהעריכה מחקרים מ-1990 עד 2013 מצאה זיכרון מילולי נשי גדול יותר מגילאי 11–89.
הבדלים בזיכרון > זיכרון עבודה

בדרך כלל אין הבדלים בין המינים בהקשר של זיכרון עבודה, פרט לאלה הכוללים מידע מרחבי כגון מרחב ואובייקט. מחקר משנת 2004 שפורסם בכתב העת של Applied Cognitive Psychology מצא ביצועים גבוהים משמעותית של גברים בארבעה זכרונות עבודה חזותיים-מרחביים. מחקר נוסף משנת 2010 שפורסם בכתב העת Brain and Cognition מצא יתרון גברי בזיכרון עבודה מרחבי ואובייקט במבחן n-back אך לא עבור זיכרון עבודה מילולי. באופן דומה מחקר אחר שפורסם בכתב העת Human Brain Mapping לא מצא הבדלים בין המינים במשימת זיכרון עבודה מילולי n-back בקרב מבוגרים בגילאי 18-58 שנים.
כמו כן, לא היו הבדלים בין המינים בזיכרון העבודה המילולי בקרב מחקר על סטודנטים באוניברסיטה שפורסם בכתב העת Journal of Dental and Medical Sciences. עם זאת, הם עדיין מצאו זיכרון עבודה מרחבי גברי גדול יותר במחקרים שפורסמו בכתבי העת Brain Cognition and Intelligence. כמו כן, למרות שהם לא מצאו הבדלים בין המינים בזיכרון העבודה המילולי, חוקרים מצאו פעילות מוחית נמוכה יותר בקליפת המוח הקדם-מצחית של נקבות, מה שהצביע על יעילות עצבית גדולה יותר ופחות מאמץ לאותם ביצועים.
חוקרים מצביעים על כך שלנקבות יש זיכרון עבודה גדול יותר במשימות המסתמכות רק על הקורטקס הפרה-פרונטלי. עם זאת, במחקר אחר על זיכרון עבודה, שבו המטרה הייתה לזהות הבדלים בין המינים תחת עומסים גבוהים של זיכרון עבודה, זכרים השיגו ביצועים טובים יותר מהנקבות תחת עומסים גבוהים של זיכרון עבודה. מחברי המחקר קובעים: "התוצאות הצביעו על השפעות מין בעומסים גבוהים בין משימות ובתוך כל משימה, כך שלגברים היה דיוק גבוה יותר, אפילו בקרב קבוצות שהותאמו לביצועים בעומסים נמוכים יותר". סקירה ומחקר משנת 2006 על זיכרון עבודה שפורסמו בכתב העת European Journal of Cognitive Psychology לא מצאו גם הבדלים בין המינים בתהליכי זיכרון העבודה, למעט במשימה כפולה, שבה הנקבות היו בעלות ביצועים טובים יותר. כמו כן, לא נמצאו הבדלים בין המינים במשימת זיכרון עבודה פופולרית המכונה n-back בקרב מספר רב של מחקרים.
הבדלים בזיכרון > זיכרון לטווח ארוך

מחקרים מצאו כי לנשים יכולת גדולה יותר בזיכרון אפיזודי הכוללת משימות מילוליות או גם מילוליות וגם חזותיות-מרחביות, ויכולת גברית גבוהה יותר הכוללת רק זיכרון אפיזודי חזותי-מרחבי מורכב. לדוגמה, מחקר שפורסם בכתב העת Neuropsychology מצא שנשים מבצעות ברמה גבוהה יותר ברוב המטלות האפיזודיות המילוליות ובמשימות המערבות חלק או מעט זיכרון אפיזודי חזותי-מרחבי.
מחקר אחר שפורסם בשנה שלאחר מכן מצא שנשים מתפקדות ברמה גבוהה יותר בזיכרון אפיזודי מילולי ולא מילולי (ויזואלי לא מרחבי), אך גברים ביצעו ברמה גבוהה יותר בזיכרון אפיזודי חזותי-מרחבי מורכב. סקירה שפורסמה בכתב העת Current Directions in Psychological Science על ידי החוקרת אגנטה הרליץ מסיקה גם כי יכולת גבוהה יותר אצל נשים במשימות זיכרון אפיזודיות הדורשות זיכרון אפיזודי מילולי וחזותי מרחבי ובמשימות זיהוי פנים, בעוד שלגברים יש יכולות גבוהות יותר לזיכרון אפיזודי, שבהם נדרשות מיומנויות חזותיות-מרחביות בעלות מורכבות גבוהה.
הבדלים בין המינים ביכולות מילולית

מחקרים רבים ביססו הבדלים בין המינים ביכולות המילוליות. באופן ממוצע לנשים יש ביצועים גבוהים יותר במספר משימות מילוליות. באופן בולט ביותר לנשים רמת ביצועים גבוהה יותר בהפקת דיבור שמגיעה לסטייה של 0.33 וגם לביצועים גבוהים יותר בכתיבה. מחקרים מצאו גם ביצועים נשיים טובים יותר בעיבוד פונולוגי, זיהוי רצפים אלפביתיים ומשימות שטף מילים.
מחקרים מצאו גם שנשים עולות על גברים בלמידה מילולית במיוחד במבחנים כמו Rey Auditory Verbal Learning Test ו-Worbal Paired Associates כמו כן, נמצא כי ההורמון אסטרוגן מגביר את יכולת ייצור הדיבור ועיבוד פונולוגי אצל נשים, דבר שיכול להיות קשור ליתרונות שלהן בתחומים אלו.
ביצועים נשיים טובים יותר נמצאו גם בשטף מילולי הכוללים יתרון טריוויאלי בהבנת הנקרא בעוד ביצועים גבוהים משמעותית בהפקת דיבור וכתיבת חיבורים. זה בא לידי ביטוי בציוני נשים בינלאומיים גבוהים יותר בקריאה ובציונים גבוהים יותר של נשים בכיתה י"ב במיומנויות קריאה, כתיבה ולימוד לאומיות החוקרים ג'וזף מ. אנדריאנו ולארי קייהיל מצאו גם שהיתרון המילולי הנשי משתרע על משימות רבות, כולל מבחנים של יכולות מרחביות ואוטוביוגרפיות.
הבדלים בין המינים ביכולות מרחביות

הבדלים בין המינים ביכולות המרחביות מבוססים באופן נרחב בספרות המחקרית. לזכרים יש בממוצע רמת ביצועים גבוהה בהרבה בשלוש משימות מרחביות עיקריות הכוללות הדמיה מרחבית, תפיסה מרחבית וסיבוב מנטלי. הדמיה מרחבית מעלה את ההבדל הקטן ביותר עם סטייה של 0.13, תפיסה סטייה של 0.44 וסיבוב מנטלי הוא בעל ההבדל הגדול ביותר עם סטייה של 0.73 בין המינים.
מטה-אנליזה נוספת משנת 2013 שפורסמה בכתב העת Educational Review מצאה רוטציה נפשית גדולה יותר של גברים בסטייה של 0.57 שרק הלכה וגדלה ככל שנוספו מגבלות זמן. יתרונות גבריים אלו באים לידי ביטוי במטלות מתמטיקה ומכניות, למשל ביצועים גבוהים משמעותית של גברים במבחנים של גאומטריה, מדידה, הסתברות, סטטיסטיקה ובעיקר חשיבה מכנית. (אנ')
הבדלים בקוגניציה חברתית

ספרות עדכנית מעידה כי לנשים יש בממוצע רמה גבוהה יותר של קוגניציה חברתית. סקירה משנת 2012 מצאה שנשים טובות יותר בזיהוי הבעות פנים, עיבוד הבעות ורגשות באופן כללי. גברים היו טובים יותר רק בזיהוי התנהגות ספציפית הכוללת כעס, תוקפנות ורמזים מאיימים. לפי דעת החוקרים הדבר עשוי לשקף נטיות תגובה התנהגותיות שונות בין גברים לנשים וכן השפעות אבולוציוניות. מחקר משנת 2012 שפורסם בכתב העת Neuropsychology עם מדגם של 3,500 אנשים מגילאי 8–21, מצא שנשים היו טובות יותר בזיכרון הפנים ובכל מבחני הקוגניציה החברתית.
הבדלים ביכולות מתמטיות

יכולות כמותיות או מתמטיות תוארו כ"מסננים קריטים" המשאפשרים רק לחלק מהאנשים להגיע למקוצועות מסוימים. כתוצאה מכך, הבדלים בין המגדרים ביכולות אלה נדועו ביכוח סוער. מחקרים מוקדמים מראשית שנות ה-80 בעיקר אישרו סטריאוטיפ לפיו שנשים פחות מוצלחות מגברים במבחנים מתמטיים. עם זאת, המחקר לא הצליח לראות
יכולת מתמטית כמושג הטרוגני, ובכך מטשטש את השונות בציונים במבחני משנה שונים המודדים חשיבה מתמטית. מחקר המתחשב בקטגוריות המתמטיות המגוונות, הוכיח הבדלים במבחנים בודדים. לדוגמה, מחקר של סטונס, בקמן וסטפן (1982) דיווח שנקבות קיבלו ציון גבוה יותר מגברים במבחנים של חשיבה מתמטית ומשפטים מתמטיים. זכרים, לעומת זאת, הציגו ביצועים טובים יותר מנקבות בגאומטריה, במדידה ובסטטיסטיקה. עם זאת, המנבא הטוב ביותר לציונים במבחנים במתמטיקה הוא מספר קורסי מתמטיקה שאדם למד (Jones, 1984). מחקר שהתאים נתונים כדי לקחת בחשבון את מספר הקורסים הקודמים במתמטיקה דיווח על ירידה משמעותית בהבדלים בין המינים (Meece, Eccles-Parsons, Kaclaza, Goff & Futterman, 1982).
הבדלים בהערכה עצמית ביחס לכישורים קוגניטיביים

מחקר משנת 2003 שבדק הבדלים בין גברים ונשים ביחס ליכולת מילולית וראיה מרחבית מצא הבדלים קטנים בין גברים לנשים בהתאם לספרות (עדיפות קטנה לגברים בראיה מרחבית ועדיפות קטנה לנשים ביכולת מילולית). המחקר בדק גם הבדלים בדירוג עצמי ביחס ליכולות אלה. בממוצע גברים דירגו את היכולות המרחביות שלהם כגבוהות משמעותית מאלה של נשים. בעוד שנשים לא דירגו את היכולות המילוליות שלהן כעדיפות על אלו של גברים. בהקשר זה מציינים החוקרים רלוונטיות של גורמים חברתיים-תרבותיים, גורמים חינוכיים והכשרה על התחושות של הבדלים בין המינים.
ראו גם

השכלת נשים
דו-צורתיות זוויגית
הבדלי מין במבנה המוח
הבדלים בין המינים בפסיכולוגיה
התפתחות עובר האדם
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Maclntyre T (1997). "Gender differences in cognition: A minefield of research issues". The Irish Journal of Psychology. 18 (4): 386–396. doi:10.1080/03033910.1997.1010558158.
↑  Maccoby. E. E. & Jacklin. C. N. (1974). The psychology of sex differences. Stanford: Stanford University Press.
1 2  Weiss EM, Kemmler G, Deisenhammer EA, Fleischhacker WW, Delazer M (2003). "Sex differences in cognitive functions". Personality and Individual Differences. 35 (4): 863–875.
↑  Lowe PA, Mayfield JW, Reynolds CR. Gender differences in memory test performance among children and adolescents. Arch Clin Neuropsychol. 2003 Dec;18(8):865-78. PMID 14609581.
↑  Voyer D, Voyer SD, Saint-Aubin J. Sex differences in visual-spatial working memory: A meta-analysis. Psychon Bull Rev. 2017 Apr;24(2):307-334. doi: 10.3758/s13423-016-1085-7. PMID 27357955.
↑  Kret ME, De Gelder B (June 2012). "A review on sex differences in processing emotional signals". Neuropsychologia. 50 (7): 1211–21. doi:10.1016/j.neuropsychologia.2011.12.022. PMID 22245006. S2CID 11695245.
הדחליל (קומיקס)

| --- | --- |

הדחליל, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Detective Comics Vol.2 #23.3 The Scarecrow מנובמבר 2013, אמנות מאת ג'ייסון פאבוק וניית'ן פיירברן.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  גרסת תור הזהב: World's Finest Comics #3 (ספטמבר 1941) גרסת תור הכסף: Batman #189 (פברואר 1967) לאחר המשבר בעולמות האינסופיים: Detective Comics #571 (פברואר 1987)
 הופעה אחרונה:  גרסת תור הזהב: The Brave and the Bold #197 (אפריל 1983)
 יוצרים:  ביל פינגר בוב קיין
 גילום הדמות:  קיליאן מרפי (טרילוגיית האביר האפל)
 מידע
 שם אמיתי:  ג'ונתן קריין
 כינויים:  שרוקן, חיית ההפחדה (Scarebeast)
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  כימאי, טרוריסט, מורשע בעבירות סמים, פסיכיאטר
 כוחות:  ללא כוחות על
 כלי נשק:  גז פחד וסמי הזיה
 חבר לשעבר בקבוצה:  מגויס חיל סינסטרו ליגת אי-צדק החברה הסודית של נבלי-העל כנופיית אי-צדק
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  קארן קריין (אם)
 אויבים:  באטמן 
 
הדחליל (באנגלית: Scarecrow) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בתור הזהב של הקומיקס בחוברת World's Finest Comics #3 מספטמבר 1941, ונוצרה על ידי הכותב ביל פינגר והמאייר בוב קיין.
הדחליל הוא האלטר אגו של פרופסור ג'ונתן קריין, פסיכיאטר לשעבר שמשתמש במגוון רחב של סמים וטקטיקות פסיכולוגיות כדי לחקור את הפחדים והפוביות העמוקות ביותר של יריביו. הדחליל נחשב לאחד מאויביו המסוכנים ביותר של באטמן, על אף שהופיע פעמיים בלבד בתור הזהב של הקומיקס. הדמות בסופו של דבר חודשה בתור הכסף של הקומיקס על ידי הכותב גרדנר פוקס והמאייר שלדון מולדוף בחוברת Batman #189 מפברואר 1967 ומאז נהפכה לאויב קבוע של באטמן. דמותו של הדחליל הופיעה מאז במגוון מדיות נוספות מלבד הקומיקס, ביניהם בסרטי קולנוע, משחקי מחשב וסדרות אנימציה.
דמותו של הדחליל מדורגת במקום 58 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו בסרטי הלייב אקשן "באטמן מתחיל", "האביר האפל" ו"עלייתו של האביר האפל" גילם השחקן קיליאן מרפי.
היסטוריה פרסומית

בהופעתו הראשונה, בחוברת World's Finest Comics #3, הדחליל הוא דוקטור ג'ונתן קריין, פרופסור לפסיכולוגיה ומומחה בפסיכולוגיה של הפחד, שפנה לפשע לאחר שפוטר בגלל מראהו והתנהגותו המוזרה. המודוס אופרנדי שלו הוא אימוץ אישיותו של הדחליל, בו השתמש כדי לאיים על קורבנותיו שיעשו את רצונו. בסופו של דבר הוא מנוצח על ידי באטמן ועוזרו רובין ונשלח לכלא של גות'אם סיטי בחוברת Detective Comics #73. הדחליל נמלט מהכלא, אך שב להופיע בקומיקס רק בשנת 1967, בחוברת Batman #189.
מגיליון 189 ואילך, דמותו של הדחליל הפכה לקבועה בסיפורי באטמן והצטרפה לשורותיה של ליגת אי-צדק. בעקבות אירועי המשבר בעולמות האינסופיים משנת 1986, מקורה של הדמות נחקר בהרחבה בגיליון השנתי Batman Annual #19 ובמיני סדרה "באטמן/דחליל: שנה ראשונה". לפי סיפור המקור, לקריין יש פחד מעטלפים והוא אובססיבי כלפי פחד ונקמה לאחר שסבל מבריונות בתקופת ילדותו וגיל ההתבגרות עקב מראהו הגבוה, הרזה והרפוי והתנהגותו החנונית (במיוחד הדמיון הרב לאיכבוד קריין מתוך ספרו של וושינגטון אירווינג, "האגדה על סליפי הולו"). האובססיה של קריין כלפי פחד גורמת לו להפוך לפסיכיאטר, ולפנות לחיי פשע כאשר הוא לוקח משרה בבית חולים לחולי נפש "ארקהם אסיילום" ומבצע ניסויים של יצירת פחד על מטופליו.
הדחליל מופיע במיני סדרות כדוגמת "באטמן: נפילתו של אביר" וסדרת כותרי Shadow of the Bat ("צל העטלף"). הדחליל מופיע לצידם של נבלים נוספים של באטמן בכותרי Gotham Underground ("העולם התחתון של גות'אם") שבסופו הדחליל מוכה ונקשר על ידי טוביאס ווייל כסימן לכל הנבלים באשר הם, שהם אינם מוזמנים לגות'אם סיטי החדשה, לפי חזונו החדש של ווייל. במיני סדרה Battle for the Cowl ("באטמן: הקרב על הברדס"), הדחליל מגויס על ידי המסיכה השחורה החדש כחלק מקבוצה של נבלים שמתכננים להשתלט על גות'אם סיטי. מחוץ לסיפורי באטמן וההמשכיות, הדחליל גם הופיע בתפקיד אורח בקומיקס סאנדמן והופיע גם בשלושה קרוסאוברים: "המשפט על גות'אם סיטי", "באטמן/דרדוויל: המלך של ניו יורק" ו"מארוול נגד די.סי". גרסה אחרת של הדמות הופיעה בחברת הצדק של אמריקה בסיפור The Liberty Files.
כוחות ויכולות

הדחליל משתמש במגוון רחב של רעלנים וסמים שגורמים לקורבנותיו להזות את הפוביות הנוראיות ביותר שלהם. הוא לובש את מסכת הדחליל בשביל להגביר את אפקט הפחד של ההלוצינוגנים וגם בשביל להימנע מהרעלה עצמית. על אף שמראהו הפיזי אינו מאיים, הדחליל יודע להילחם היטב על ידי טכניקה שנקראת "ריקוד אלים" שמבוסס על שיטת העגור של הקונג פו וכן את שיטת אגרוף שיכור.
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Villains of All Time: #58 - Scarecrow
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016150469  VIAF: 306147905203179091550   WorldCat (עם VIAF): 306147905203179091550
היינריך קוהל

| --- | --- |

ואצינגר וקוהל בעת חפירותיהם בשנת 1905 בבית הכנסת בכפר נחום
 לידה:  4 במאי 1877 באד קרויצנך, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  26 בספטמבר 1914 (בגיל 37) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית של ברלין  האוניברסיטה הטכנית של מינכן  האוניברסיטה הטכנית של דרזדן 
 תחום יצירה:  אדריכלות, ארכאולוגיה 
 
היינריך קוֹהל (בגרמנית: Heinrich Kohl;‏ 4 במאי 1877, קרויצנך – 4 בספטמבר 1914, ליד ריימס) היה אדריכל וחוקר אדריכלות גרמני. בשנת 1905, יחד עם הארכאולוג הגרמני קרל ואצינגר, ערך סקר ארכאולוגי, חפירות ומחקר ראשון מסוגו של בתי הכנסת היהודיים העתיקים בגליל ובגולן.
בין השנים 1896–1901 למד אדריכלות. את הנטייה לאדריכלות קדומה קיבל מאביו שעסק בחקר מונומנטים בגרמניה. את הכשרתו כאדריכל בתחום הארכאולוגיה רכש כאשר הצטרף בשנים 1902–1904 אל האדריכל אוטו פוקשטיין שיצא לחקור את שרידי בעלבכ שבלבנון ואחר כך ב-1907 את שרידי חתושש, (בוע'זכוי), בירת החתים.
חפירותיו בארץ ישראל

באביב 1905 יצא לארץ ישראל יחד עם קרל ואצינגר, מטעם החברה האוריינטלית הגרמנית (אנ') (Deutsche Orient-Gesellschaft), כדי לערוך סקר בתי כנסת בגליל. בין 28 במרץ ל-17 ביוני סקרו, מדדו ותיעדו בחורבות של תלחום (כפר נחום), אם אל-עמד (חורבת עמודים), ארביד (חורבת ארבל), מירון, אנ-נברתין (כפר נבוריה), כפר ברעם, אל-ג'יש (גוש חלב) – כולם בגליל, חורבת סומקה שבכרמל, ואד-דכה ואום אל-קנאטר שבגולן. כן בדקו קצרות את חירבת כרזה (כורזים), קציון ויארון. בכפר נחום ערכו חפירה ארכאולוגית נרחבת, ברשות המסדר הפרנציסקני, שרכש קודם לכן את האתר. ביתר האתרים החפירות היו מצומצמות. בשנת 1907 יצאו השנים לעונה נוספת. מאחר שהפרנציסקנים מנעו מהם עתה את המשך המחקר בכפר נחום, התרכזו בתיעוד חורבות בית הכנסת בכורזים.
את פועלו של קוהל קטעה מלחמת העולם הראשונה. קוהל יצא לחזית המערבית בספטמבר 1914 ולאחר כשבועיים נהרג בקרב. את הספר "בתי כנסת קדומים בגליל", שהיה על סף סיום השלים והוציא לאור, בשנת 1916, עמיתו קרל ואצינגר.
מפעלם של קוהל וואצינגר הוא מחקר לדוגמה בתחום האדריכלות הקדומה. הרבה מן הקביעות האדריכליות שקבעו, נתקבלו על חוקרי בתי הכנסת הקדומים שבאו אחריהם. ובכל זאת, במונחים של מתודולגיה ארכאולוגית עכשווית לא היה בחפירה בכפר נחום יותר מאשר ניקוי שפכי עפר ופינוי האבנים הנפולות. אילו הייתה נקוטה בידם מידה מסוימת של חפירה סטרטיגראפית, של איסוף שברי חרסים ולא רק תיעוד של פרטי אדריכלות, הייתה אולי נוצרת אפשרות לסייע בפתרון המחלוקת המרכזית הקיימת בעניין תיארוך בתי הכנסת ובמיוחד תיארוכו של בית הכנסת בכפר נחום.
לקריאה נוספת

| --- | --- |
פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב:  לפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב
היינריך קוהל וקרל ואצינגר, בתי כנסת עתיקים בגליל, יצא במקור ב-1905, תורגם על ידי פרופסור רוני רייך בהוצאה עצמית של רוני רייך, 2021.
Heinrich Kohl und Carl Watzinger, Antike Synagogen in Galilaea, Leipzig, 1916, pp. III-V, 1-3
היינריך קארו

| --- | --- |

 לידה:  13 בפברואר 1834 פוזנן, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  11 בספטמבר 1910 (בגיל 76) דרזדן, הקיסרות הגרמנית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 
היינריך קארו (בגרמנית Heinrich Caro;‏ 13 בפברואר 1834 - 11 בספטמבר 1910) היה כימאי יהודי גרמני.
ביוגרפיה

קארו נולד בפוזנן פולין לשמעון קארו ועמליה לבית שניצלר, יהודים חילונים מהמעמד הבינוני גבוה, שהיו ספוגים בתרבות הגרמנית
קארו למד בבית ספר בפוזן, ובשנת 1842 עברה המשפחה לברלין, כדי לעקוף את המגבלות שהוטלו על יהודים בפוזן.
בספטמבר 1852 סיים קארו את לימודיו התיכוניים, ובאוקטובר 1852 החל ללמוד כימיה בבית הספר המקצועי המלכותי בברלין. במקביל הוא לקח קורסים באוניברסיטת הומבולדט.
בשנת 1855, בהמלצת מוריו, הוא לקח משרה של שוליה במחקר כימי בתחום דפוס הטקסטיל, במילהיים על הרוהר. חוזה ההעסקה כללה התחייבות לשלוש שנים, בהכנסה נמוכה, אך המשכורת שיכל לקבל לאחר ההכשרה הייתה מאוד גבוהה.
במשך 10 חודשים בשנים 1857–1858 יצא קארו לשירות צבאי בברלין, ועל כן עבודתו במילהיים התארכה עד אוקטובר 1859.
בשנת 1859 עבר למנצ'סטר אנגליה, ויצר קשרים עם אוגוסט וילהלם פון הופמן, פיטר גרייס (Peter Griess), וויליאם הנרי פרקין (William Henry Perkin), שהשפיעו על עבודתו.
במהלך שהותו באנגליה מצא דרך חדשה לייצור מובאין, גילה את האינדולין המומס באלכוהול, והוציא עם עמיתים פטנט על צבע צהוב המכונה הצהוב של מנצ'סטר.
בשנת 1866 שב לגרמניה למשרה בכימיה בהיידלברג. בשנת 1868 הוא מונה למנהל הטכני של BASF, תפקיד בו החזיק עד 1890. גם לאחר מכן, המשיך קארו בקשרים לחברת BASF, בתור יועץ. לקארו מיוחסת התפתחות החברה מחברה יחסית קטנה לחברת ענק חובקת עולם. בכתבה בעיתון בתחילת 1920 נמנתה עבודתו עם אלו של פריץ הבר ונתן גרינשטיין כאחראיות להתפתחות המואצת של התעשייה הכימית הגרמנית לאחר מלחמת העולם הראשונה.
הערות שוליים

1 2  Heinrich Caro and the Creation of Modern Chemical Industry, pages 1-4
↑  Heinrich Caro and the Creation of Modern Chemical Industry, pages 36-37
↑  Carsten Reinhardt ,Anthony S. Travis, Heinrich Caro and the Creation of Modern Chemical Industry, page 47
↑  E.R., Heinrich Caro in American Chemical Journal, XLIV, No. 6, December 1910, page 557-558
↑  Jewish Inventive Genius, שיקגו סנטינל, 30 בינואר 1920
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259569705171  BnF: cb14454911j (data)  GND: 118668471  ISNI: 0000 0000 6675 2900  LCCN: n00005065  NTA: 212920804  SNAC: w6jd85hr  SUDOC: 061619566  VIAF: 15563415   WorldCat (עם VIAF): 15563415
הילודיים

| הילודיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
משפחה:: הילודיים
שם מדעי
 Hylodidae ‏גינטר, 1858

הילודיים (שם מדעי: Hylodidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב.
בעבר משפחה זו הייתה חלק ממשפחת הלפטודקטיליים וממשפחת האלסודיים, אך עקב בדיקות הוחלט לשייכה למשפחה נפרדת. היא סווגה ב-1858.
צפרדעים אלה שוכנות יערות וחיות בטבע בברזיל, ארגנטינה ומדינות נוספות בדרום אמריקה. למיניה יש לסת קצרה עם "אף" הפונה כלפי מעלה. חלקם רעילות ובעלי צבעי אזהרה לטורפים. בכך הם מזכירות את קרוביהם הרחוקים - הדנדרובטיים.
מיון

משפחה הילודיים (Hylodidae)
סוג Crossodactylus - בו 14 מינים
סוג Hylodes - בו 25 מינים
סוג Megaelosia - בו 7 מינים
הילו

| --- | --- |

חוף הים של הילו
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  הוואי הוואי
 מחוז:  מחוז הוואי
 ראש העיר:  בילי קנוי
 שטח:  151.4 קמ"ר
 גובה:  18 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  44,186 (2020, 1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  289.9 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  19°42′20″N 155°05′09″W﻿ / ﻿19.705555555556°N 155.08583333333°W﻿ / 19.705555555556; -155.08583333333 
 אזור זמן:  UTC -10
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הוואי מוגדלת) הונולולו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטהילו(למפת הוואי רגילה) הונולולו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטהילו   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
הילו (באנגלית: Hilo) היא עיר חוף במזרח האי הוואי שבמדינת הוואי שבארצות הברית. העיר היא היישוב הגדול ביותר באי הוואי והיישוב השני בגודלו במדינת הוואי.
גאוגרפיה

במפקד האוכלוסין של שנת 2000 חיו בעיר כ-40,759 איש. העיר היא גם מרכז המחוז הוואי. העיר ממוקמת ליד שני הרי געש גדולים מאונה לואה ומאונה קיאה. בהילו ממוקמת "אוניברסיטת הוואי שבהילו". בעיר מתקיים גם פסטיבל מריי מונרך לזכר המלך דיוד קאלאקואה. בעיר גם נמצא נמל התעופה הראשי באי - "נמל תעופה בינלאומי הילו".
העיר נפגעה בעבר מספר פעמים מגלי צונאמי. ב-1949 נספו 160 איש כתוצאה מגל שהגיע מכיוון האיים האלאוטיים וב-1960 נספו 61 איש כתוצאה מגל צונאמי שנגרם על ידי רעידת האדמה הגדולה בצ'ילה.
מבואות העיר הילו, 2005
מבואות העיר הילו, 2005
מבואות העיר הילו, 2005
העיר הילו ממול, 2005
הדיוויזיה ה-94 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 בספטמבר 1939 – 2 במאי 1945 (5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-94 (בגרמנית: 94. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרב על צרפת, ובקרבות החזית המזרחית, והושמדה בקרב סטלינגרד. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה מחדש, ולחמה בחזית האיטלקית.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-25 בספטמבר 1939, הועמדה תחת פיקוד הלמוט פולקמן והוצבה תחת פיקוד הקורפוס ה-9 במסגרת הארמייה הראשונה בחזית המערבית. במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה לחמה הדיוויזיה כחלק מקורפוסים שונים במסגרת הארמייה השישית, ולאחר מכן נשארה בצרפת כחיל כיבוש. במהלך מבצע ברברוסה הייתה הדיוויזיה בתחילה בעתודת הOKH כחלק מהקורפוס הממונע ה-40 במסגרת הארמייה השנייה, ולאחר מכן הועברה תחת פיקוד הארמייה ה-17, ולחמה עמה בגזרה הדרומית. במהלך מבצע מקרה כחול לחמה הדיוויזיה בתחילה כחלק מהארמייה ה-17, ולאחר מכן כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. בהמשך לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה השישית בקרב סטלינגרד, וב-29 בינואר 1943 נכנעו שרידיה לכוחות הסובייטים.
ב-1 במרץ 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש, תחת פיקודו של מפקד הדיוויזיה לשעבר גאורג פייפר. בדצמבר 1943 הועברה הדיוויזיה לאיטליה, שם לחמה כחלק מהארמיות העשירית וה-14, ובכלל זה בקרב מונטה קאסינו, וב-2 במאי 1945 נכנעו שרידיה יחד עם שאר קבוצת ארמיות C.
מפקדים

| שם | כהונה |
| --- | --- |
הלמוט פולקמן: 25 בספטמבר 1939 - 21 באוגוסט 1940
גאורג פייפר: 21 באוגוסט 1940 - 29 בינואר 1943
גאורג פייפר: 1 במרץ 1943 - 2 בינואר 1944
ברנהרד שטיינמץ: 2 בינואר 1944 - 2 במאי 1945
הדיוויזיה ה-91 (ורמאכט)

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  15 בינואר 1944 – 10 באוגוסט 1944 (209 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
הדיוויזיה ה-91 (בגרמנית: 91. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-15 בינואר 1944, והועמדה תחת פיקוד ברונו אורטלר. במרץ 1944 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיה מוטסת, וזמן קצר לאחר מכן היא הוצבה בנורמנדי. ב-6 ביוני 1944 צנחו בשטח הדיוויזיה לוחמי הדיוויזיה המוטסת ה-101, ובמהלך הקרבות נהרג מפקד הדיוויזיה וילהלם פאליי. הדיוויזיה לחמה במהלך המערכה בנורמנדי, ובאוגוסט 1944 הושמדה הדיוויזיה. בנובמבר אותה שנה הוקמה הדיוויזיה מחדש, אולם עד מהרה שונה שמה לדיוויזיה ה-344.
מפקדים

ברונו אורטנר (15 בינואר 1944 - 25 באפריל 1944)
וילהלם פאליי (25 באפריל 1944 - 6 ביוני 1944)
ברנהרד קלוסטרקמפר (6 ביוני 1944 - 10 ביוני 1944)
אויגן קניג (10 ביוני 1944 - 10 באוגוסט 1944)
היינו שקרנים

עטיפת הספר
היינו שקרנים (באנגלית: We were liars), הוא רומן מסוגת המתח הפסיכולוגי שנכתב על ידי א' לוקהארט (E Lockhart). ראה אור באנגלית ב-2013 ובעברית ב-2014.
הספר זכה לסיקור רב וקיבל שבחים רבים. הסופר ג'ון גרין כתב עליו "מרגש, יפהפה וחכם. היינו שקרנים הוא ספר בלתי נשכח". עורכי אמזון בחרו בו לספר הנוער הטוב ביותר לשנת 2014.