מנחם נחום קפלן
מעשי החסד של ר' מנחם נחום מהורודנה

רבים הם מעשי החסד של הצדיק מהורודנה שהתפרסמו ורבים לא פחות לא התפרסמו. הוא כיתת רגליו למען כל נזקק בתנאים הקשים ביותר, בכל שעות היממה, וגם על חשבון שעות השינה שלו ועל חשבון אכילתו. ואף גמל טובה גם עם מי שפגע בו.
כבר כנער צעיר בבייסגולה עסק בגמילות חסדים כשהזדמן לו. פעם אחת הגיע הנער מנחם נחום לשוק עם עצים למכירה. אישה זקנה ראתה אותו עם העצים וביקשה ממנו צרור עצים כדי להסיק את התנור בעבור נכדה שהוא חולה מאוד ונשקפת סכנה לחייו. נכמרו רחמיו של מנחם נחום על הזקנה ונכדה והעניק לה את שתי חבילות העצים ואת מעט הכסף שהיה בכיסו. אחיותיו שאלוהו: "הלא עדיין לא אכלת היום וכיצד מסרת פרוטותיך האחרונות?" הוא ענה: "הן אני עלם צעיר ויש בכוחי לסבול רעב, ואילו זקנה זו חלשה ואומללה, הסבל קשה עליה. אנא אל תספרו בבית מאומה...". לאחר מכן מנחם נחום חזר ליער לאסוף עצים ופקועות. למרות בקשתו, האחיות כן סיפרו לאמם את המקרה, והיא דווקא שמחה שבנה כה טוב לב, ופרסה לו פרוסת לחם נוספת בארוחת הערב על מעשה זה.
בבוקרו של יום בבוא יהודי הורודנה לתפילת שחרית מצאו את ר' מנחם נחום כשהוא קופץ על השלג. שאלו אותו למעשהו, והוא השיב: "הלא ידעתם שהמלמדים הבאים בבוקר ללמד תורה לילדי ישראל עניים הם ודלים, נעליהם קרועות, וחושש אני פן יחלו מחמת השלג. לכן אני סולל להם מסילה בשלג שלא ישקעו רגליהם".
בלילה חורפי אחד, יהודי מקהילת הורודנה ראה מרחוק אדם הולך עם חבילת עצים. בסקרנותו עקב אחר האיש וזיהה את ר' מנחם נחום שנכנס בשקט לבית מסוים, הניח שם את החבילה ויצא מיד. לשאלתו, ענה ר' מנחם נחום כי בבית גר תלמיד חכם עני שאין לו כסף לקנות עצים להסקה ומאוד קר לו. ר' מנחם נחום ביקש מהשואל לא לספר את מה שראה. ואכן אותו יהודי לא אמר דבר עד פטירת ר' מנחם נחום.
באחד הלילות עני מרוד שבגדיו קרועים הקיש על דלת ביתו של ר' מנחם נחום. ר מנחם נחום אירחו בשמחה והזמינו לישון אצלו. לפני הנץ החמה העני לבש את מעילו של ר' מנחם נחום שקיבלו מ'חברת ש"ס' האחראית על בית המדרש שבו התפלל ולמד ומסיבה זו נקרא 'בית המדרש חברת ש"ס', והלך לביתו. כשבא ר' מנחם נחום לבית המדרש ללא מעילו, הופתעו מאוד האנשים. אחד מהלומדים אמר שהוא ראה את המעיל על אחד העניים. רצתה חבורת הלומדים לרדוף אחר העני ולהשיב לר' מנחם נחום את מעילו. עצר אותם ר' מנחם נחום ושאלם האם המעיל במידה המתאימה לעני. ענו שהמעיל תואם בדיוק את מידתו של אותו עני. ואז אמר להם ר' מנחם נחום: "אם כן הניחוהו! כי זה איש עני ואביון, חלש, והוא עלול להצטנן בקור. השם יתברך יזמין לי מעיל אחר...".
יום אחד כשר' מנחם נחום הלך עם תרמיל הצדקה, ראה יהודי הבוכה מאוד. לשאלתו ענה היהודי שכפרי נוכרי אלים מטבעו נתן לו 40 רובלים כדי שישלחם לבנו של הכפרי המשרת בצבא, והכסף נגנב ממנו בלי שירגיש. ר' מנחם נחום אמר שהוא מוכן להלוות לו את הסכום אך שיקבע הוא את זמן הפירעון. היהודי השיב שהוא ישלם את החוב במשך 4 שנים. ר' מנחם נחום הסכים ונתן לו 40 רובלים. לאחר זמן לא רב תפסה המשטרה באזור חבורת כייסים ובין השלל שלהם היה גם כספו של אותו יהודי. היהודי הלווה מיהר לר' מנחם נחום והחזיר ההלוואה. אמר על מקרה זה ר' מנחם נחום: "בהתחלה חשבתי: 'מה עשיתי שנתתי לו את הכסף, הלא כלל הוא 'עניי עירך קודמין'?' אך משראיתי שהיהודי נתון בצרה כזו (עקב החשש הכבד מהגוי האכזרי) אמרתי: 'אין לך מצווה גדולה מפדיון שבויים!' עכשיו שמח אני שקיימתי מצוות פדיון שבויים ואקיים גם מאמר חז"ל 'עניי עירך קודמין'...".
באחד מאיסוף כספי הצדקה בא לביתו של עו"ד יהודי הרחוק מחיים דתיים. כשראה את ר' מנחם נחום צרח עליו: "מי זאת ביקש מידך לחזר על הפתחים יום ולילה, לא אתן לך מאומה!" הצטער מאוד ר' מנחם נחום על דבריו והתנהגותו של עורך-הדין, אך לא ענה דבר והלך משם. לאחר זמן לא רב עורך הדין נתפס עובר על חוקי הממשלה ונידון למאסר של שנתיים וכל מאמצי אשתו לשחררו בעזרת עורכי הדין הטובים ביותר, לא צלחו. עקב כל המאמצים הכושלים האישה אבדה את רכושה ולא היה כל מזון לתת לילדיה. כשר' מנחם נחום שמע על כך הוא מיהר לביתה ושאל כמה כסף צריך לשבוע כדי לקיים את משפחתה, והוא העניק לה כל שבוע את הסכום שנקבה, 25 רובלים, כל תקופת מאסר בעלה, אפילו שהוא עצמו מצבו היה דחוק. כשחזר עורך הדין לביתו התפלא לראות שמצב משפחתו נשאר כמקודם, וכששמע שר' מנחם נחום שהוא גרשו מביתו בגסות, תמך בבני ביתו, הוא מיהר אליו ובבכי ביקש מחילה. ר' מנחם נחום כמובן שסלח, ומאז שב עורך הדין לחיים יהודיים ותרם ביד נדיבה לכל דבר שבצדקה.
כשהיה כבר מבוגר מאוד היה חלש עקב מאמציו הרבים כל השנים, אך התאמץ בכל יכולתו להמשיך במעשי חסד. באחד הלילות שבו התרים לנזקקים, תקפה אותו חולשה גדולה והוא התמוטט. עגלון שהיה בקרבת מקום שמע אנחות ומיהר למקום ומצא את ר' מנחם נחום שרוע על הארץ. הוא הרים את ר' מנחם נחום לעגלה ומיהר להביאו לביתו. באמצע הדרך ביקש ר' מנחם נחום לרדת כי הוטב לו והוא צריך להמשיך לאסוף כסף בעבור הנזקקים. התפלא העגלון ושאלו: "להיכן ילך מר בשעה מאוחרת כזו, הלא ברחובות חושך מצרים ורבנו אינו מרגיש בטוב?" השיב ר' מנחם נחום בשאלה: "אמור לי, אילו היה אחד מזמין אותך עכשיו לנסוע עמו ליער, האם היית מהסס ונמנע מלנסוע לשם?" ענה העגלון שזו פרנסתו והוא חייב לפרנס אישה וחמישה ילדים. אז הגיב ר' מנחם נחום: "לך ממתינים רק חמש נפשות, ולי ממתינים מאות עניים נצרכים, כיצד אוכל להרשות לעצמי לעלות על מטתי ולישון?!"
הסופרת הפולנייה המפורסמת אליזה אורז'שקו (או אורז'שקובה) הקדישה לדמותו את הסיפור "הב פרחים". בסיפור היא מתארת אישה ענייה ואלמנה שכדי לפרנס את בנה חיים היא מוכרת בגדים ישנים. כשגדל כבר לא השתכרה מספיק כדי לפרנסו, ובאה אל ר' מנחם נחום שישגיח עליו ויטפל בו כי כבר לא יכולה. ר' מנחם נחום גידלו וחינכו כשהוא מכניסו לתלמוד תורה, אך גם מלמדו בעצמו ומספר לו סיפורים מהמקורות היהודיים. בסיפור היא כותבת שר' מנחם נחום מספר לחיימק'ה על המלאך סנדלפון שיוצר עטרה לקב"ה מתפילותיהם של ישראל.