stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כפר שמואל
בית העם

בית העם הניצב בליבו של היישוב תוכנן על ידי האדריכל אבא אלחנני בשנת 1968. בקירות בית העם שולבה עבודת אמנות של האמן מרדכי גומפל. עבודת ויטראז' שבמקור כללה ארבעים מסגרות בגודל של כמטר רבוע כל אחת, עשרים בקיר הדרומי ועשרים בקיר הצפוני.
במהלך השנים מצבו של בית העם הלך והידרדר. בשנת 2004 הוכרז בית העם כ"מבנה מסוכן" והכניסה אליו נאסרה. חלק ניכר מהמסגרות שהרכיבו את יצירתו המקורית של גומפל אבדו.
בשנת 2015 שופץ בית העם והמבנה חזר לשימוש.
במאי 2017 הותקנה בבית העם יצירה משוחזרת בתבנית היצירה של גומפל. שרידי היצירה המקורית הועברו בפברואר 2018 לארכיון ההתיישבות בגבעת חביבה.
עטיפת הספר אנשי הכפר שיצא במלואות 60 שנה להקמת כפר שמואל
מגדל השמירה שמוצב במרכז המושב אשר שימש במלחמת 6 הימים
שלט הכניסה של כפר שמואל (עד שנת 2022)
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  יואב רגב, מדריך ישראל החדש, כרך 10: השפלה, כתר, ידיעות אחרונות ומשרד הביטחון, 2001
↑  כפר אשדוד יקום לתחיה, חרות, 9 בינואר 1950
↑  בדבר כתוב גרמניה אך ספק אם זה תואם את היותם יוצאי מזרח אירופה - תכנית לרשת צפופה של ישובים בנגב, דבר, 9 בינואר 1950
↑  י. הגדרתי, כפר שמואל קם בפרוזדור ירושלים, הַבֹּקֶר, 30 בינואר 1950
↑  כפר שמואל ע"ש סטפן וייז התנחל בפרוזדור, על המשמר, 30 בינואר 1950
↑  כפר שמואל, חרות, 31 בינואר 1950
↑  בית העם בכפר שמואל, שימור ושחזור יצירתו של מרדכי גומפל, באתר סקר אמנות הקיר בישראל
כפר שמואל מכביש 431
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498799505171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כרוז

ערך זה עוסק במקצוע השליחות. אם התכוונתם לכרזות, ראו .
כרוזים לבושי טאבארד בטירת וינדזור
כרוז פינוי אוכלוסייה בעזה משכונות שונות, שפוזר באוויר במהלך מלחמת חרבות ברזל. למעלה מקור, למטה תרגום מכונה
כרוז (או "מבשר") הוא במקור שליח שמטרתו למסור הודעה, בדרך כלל מטעמו של מלך או אציל. לעיתים לבש הכרוז מעיל עליון בשם טאבארד (tabard) אשר עליו התנוסס שלט האצולה של אדונו. שיטה זו למסירת הודעות רשמיות נמשכה גם בתחילת המאה ה-20, שכן למרות המצאת הדפוס וקיומה של עיתונות יומית ענפה, כמו גם מכשירי טלגרף וטלפון, יישובים רבים ברחבי אירופה עדיין קיבלו הודעות רשמיות באמצעות כרוז מטעם המדינה. כך למשל קיבלו יהודים במזרח אירופה את הידיעה על פרוץ מלחמת העולם הראשונה ועל חובת הגיוס הכללי שהתלוותה אליה.
ייתכן כי בשל התפקידים שמילאו בטורנירים בימי הביניים, החלו הכרוזים לעסוק באסדרתם של שלטי האצולה. מדע זה (אשר נקרא בימינו הרלדיקה) הלך והתפתח לאורך השנים וזכה לחשיבות רבה. עד היום עוסקים כרוזים בחלק ממדינות העולם בפיקוח על השלטים וההתמחות בהרלדיקה הפכה איפוא לתחום עיסוקם העיקרי. עם זאת גם כיום, למשל בממלכה המאוחדת, עדיין מתבקשים כרוזים מדי פעם למסור הכרזות פומביות כאשר הם לבושים (כבכול מאורע טקסי) בטאבארד הנושא את שלט האצולה.
קיימות שלוש דרגות של כרוזים:
כרוז זוטר (גם - "מעריץ", "חסיד", "תומך")
כרוז
כרוז בכיר ("מלך השלטים")
כרוזים רשמיים פעילים כיום בממלכה המאוחדת, במדינות אחדות בחבר העמים הבריטי, באירלנד ובספרד. רוב הכרוזים באנגליה וסקוטלנד כפופים לרשויות הרשמיות להרלדיקה של המדינה ונקראים "כרוזי שילוט רגילים". דרגות "כרוז מיוחד" ו"כרוז זוטר מיוחד" עשויות להינתן באורח זמני, בדרך כלל כתואר אמריטוס לכרוזים שיצאו לגמלאות או לשם השתתפות בטקס רשמי של המדינה. בסקוטלנד עדיין קיימים אנשי אצולה הממנים לעצמם כרוז זוטר משלהם.
כיום, המונח כרוז (או כרזה) מתייחס להודעה מודפסת (בדרך כלל מטעם תנועה, ארגון, מנהיג או מוסד), שמופצת באופן המוני בקרב קהל היעד, בין השאר על ידי תליית כרוזים על לוחות מודעות, חלוקתם ברחוב לעוברים ושבים ועוד.
ראו גם

טאבארד
כרוז עירוני
הערות שוליים

↑  עינב חלבי, יואב זיתון, "זו אזהרה - התפנו מיד": כרוזים לתושבים בעזה פוזרו בטעות בראש העין ובשומרון, באתר ynet, 21 בדצמבר 2023
↑  עזריאל הירש, נועדים ביום קרב, ירושלים, ראובן מס, 1995, עמ' 78.
| הרלדיקה |
| --- | --- | --- |
| מושגים הרלדיים | שלט הרלדי • בלאזון • סיכה • כרזה • קדנסיה • כיוונים |  |
| תפקידים | כרוז • ממונה על השלטים |  |
| בלאזון | מטען • שדה • קו • צורה • טינקטורה • מסגרת • תנוחה   חלוקה לרבעים • חלוקה בניצב • חלוקה לשדות |  |
| חלקי השלט ההרלדי | מגן • שדה • תומכים • סלוגן • ציצה • עטרה • מעטה • קסדה • חלקה • מוטו |  |
| מטענים |  בנד •  גבול •  קנטון •  שברון •  צ'יף •  צלב •  פס •  פלונץ •  פאל •  פאלה •  סאלטייר |  |
| טינקטורות | טינקטורות |  |
| מתכות |  אור •  ארז'ן |  |
| צבעים |  אזור •  גולס •  פורפור •  סאבל •  ור |  |
| פרוות |  ארמין •  ואיר |  |
| כתמים |  מורי •  טנה •  סנגין |  |
| אחרים |  כחול שמיימי •  ציפורן •  סנדרה •  אורנג' |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4159623-7  NKC: ph756137 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שונות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יעקוביאן

באנליזה וקטורית, יעקוביאן הוא הדטרמיננטה של מטריצת יעקובי. הן ליעקוביאן והן למטריצת יעקובי חשיבות רבה כאשר עוסקים בהעתקות וקטוריות ותכונותיהן.
מטריצת יעקובי משמשת לתיאור הדיפרנציאל של העתקה וקטורית. מושג זה מכליל את מושג הנגזרת הקיים עבור פונקציות סקלריות במשתנה יחיד. היעקוביאן משמש לתיאור ההתנהגות של העתקה, ואי־התאפסותו הוא תנאי מספיק על מנת שההעתקה תקיים מספר תכונות מקומיות של חד חד ערכיות, הפיכות והעתקה של קבוצות פתוחות לקבוצות פתוחות. כמו כן היעקוביאן נותן מדד לשינוי של גדלים במרחב כאשר משתמשים בהחלפת קואורדינטות.
היעקוביאן ומטריצת יעקובי נקראים על שם המתמטיקאי קרל גוסטב יעקב יעקובי.
הגדרה פורמלית

תהא  \ F=(f_{1},\ldots ,f_{m}):\mathbb {R} ^{n}\to \mathbb {R} ^{m} פונקציה כלשהי שכל הנגזרות החלקיות שלה קיימות. אז מטריצת יעקובי שלה היא המטריצה מסדר  \ m\times n הבאה:
כלומר, בכל שורה מופיעות כל הנגזרות החלקיות של אחת מפונקציות הרכיבים. ניתן לראות זאת גם כך: מטריצת יעקובי היא וקטור עמודה שמכיל את הגרדיאנטים של הרכיבים שלו (כלומר, כל שורה היא גרדיאנט).
היעקוביאן הוא הדטרמיננטה של המטריצה הזו, במקרה שבו  \ m=n (זאת מכיוון שדטרמיננטה מוגדרת רק עבור מטריצות ריבועיות). לרוב מסומנת מטריצת יעקובי כך:
מסקנות

עבור מעבר משני משתנים בלתי תלויים x ו-y ל-u ו-v היעקוביאן הוא
אם x ו-y שני משתנים בלתי תלויים אזי
שימושים

אחד מהשימושים העיקריים של היעקוביאן הוא מציאת ערך האינטגרל של פונקציה מורכבת.
לדוגמה:  \ \int _{0}^{3}\int _{0}^{4}\int _{x=y/2}^{x=y/2+1}\left({\frac {2x-y}{2}}+{\frac {z}{3}}\right)\,dxdydz הוא שווה לנפח הפונקציה באינטגרל בגבולות הנתונים. הפונקציה מסובכת מדי מכדי לבצע אינטגרציה באופן ישיר. לכן נסמן:  \ w={\frac {z}{3}},  \ v={\frac {y}{2}}  \ u={\frac {2x-y}{2}}.
הפונקציה החדשה שלנו היא  \ u+wונחשב את הגבולות שלה על ידי הצבת הגבולות הקודמים בסימונים החדשים:  \ z=3w , \ y=2v , \ x=u+v.
לדוגמה במקום הגבול  \ x={\frac {y}{2}} נציב  \ u+v={\frac {2v}{2}}=v ומכאן שנחליף את הגבול  \ x={\frac {y}{2}} בגבול  \ u=0.
נחשב את היעקוביאן של הפונקציה:
נחשב את הנפח באמצעות היעקוביאן
 \ \int _{0}^{3}\int _{0}^{4}\int _{x=y/2}^{x=y/2+1}\left({\frac {2x-y}{2}}+{\frac {z}{3}}\right)\,dxdydz=\int _{0}^{1}\int _{0}^{2}\int _{0}^{1}(u+w)\cdot |J(u,v,w)|dudvdw=\int _{0}^{1}\int _{0}^{2}\int _{0}^{1}(6u+6w)dudvdw=12
לסיכום: כדי למצוא אינטגרל של פונקציה מסובכת, ניתן לחלק אותה למספר פונקציות קטנות. את הפונקציה הישנה יש להביע באמצעות הפונקציות החדשות ולהכפיל את הפונקציה החדשה שהתקבלה בערכו המוחלט של היעקוביאן שלה וכמובן יש לעדכן את הגבולות של הפונקציה החדשה לפי הפונקציות הקטנות שהגדרנו.
פונקציות תלויות ובלתי תלויות

אם  u,v הן פונקציות גזירות ברציפות של המשתנים  x,y, הן נקראות פונקציות תלויות או בלתי תלויות בהתאם להאם הן מקיימות או לא מקיימות ביניהן יחס מהסוג  f(u,v)=0, כשהפונקציה  f היא פונקציה כלשהי של 2 משתנים שגזירה ברציפות.
על ידי גזירת  f(u,v)=0 ביחס ל  x,y, אנחנו מסיקים ש:
(1)\qquad {\operatorname {\partial } \!f \over \operatorname {\partial } \!v}{\operatorname {\partial } \!v \over \operatorname {\partial } \!x}+{\operatorname {\partial } \!f \over \operatorname {\partial } \!u}{\operatorname {\partial } \!u \over \operatorname {\partial } \!x}=0,\qquad {\operatorname {\partial } \!f \over \operatorname {\partial } \!v}{\operatorname {\partial } \!v \over \operatorname {\partial } \!y}+{\operatorname {\partial } \!f \over \operatorname {\partial } \!u}{\operatorname {\partial } \!u \over \operatorname {\partial } \!y}=0 .
אם נסמן  \qquad {\operatorname {\partial } \!f \over \operatorname {\partial } \!v}=f_{v},{\operatorname {\partial } \!f \over \operatorname {\partial } \!u}=f_{u}, ואת  {\operatorname {\partial } \!v \over \operatorname {\partial } \!x},{\operatorname {\partial } \!u \over \operatorname {\partial } \!x},{\operatorname {\partial } \!v \over \operatorname {\partial } \!y},{\operatorname {\partial } \!u \over \operatorname {\partial } \!y} בתור  v_{x},u_{x},v_{y},u_{y}, מערכת המשוואת  (1) תראינה כך:
(2)\qquad f_{v}\cdot v_{x}+f_{u}\cdot u_{x}=0,\qquad f_{v}\cdot v_{y}+f_{u}\cdot u_{y}=0 .
זוהי מערכת משוואות ליניארית ב  f_{v},f_{u} . כל אחת מהמשוואות ב  (2) מתארת יחס זהותי בין  f_{v},f_{u}; לכן הן שקולות זו לזו, ואלימינציה של  f_{v},f_{u} מתוך  (2) נותנת  {\begin{vmatrix}v_{x}&u_{x}\\v_{y}&u_{y}\end{vmatrix}}=v_{x}\cdot u_{y}-v_{y}\cdot u_{x}=0 . אפשר לנסח תוצאה זו כך: התאפסות היעקוביאן  {\frac {\partial (u,v)}{\partial (x,y)}}={\begin{vmatrix}v_{x}&u_{x}\\v_{y}&u_{y}\end{vmatrix}} היא תנאי הכרחי לקיום יחס כמו  f(u,v)=0 .
מסתבר שזהו גם תנאי מספיק לקיום יחס כמו  f(u,v)=0, אם כי ההוכחה לכך קשה יותר.
תוצאה זו נכונה עבור כל מספר של משתנים. הפונקציות (הגזירות ברציפות)  f_{1},\ldots ,f_{m} של המשתנים  x_{1},\ldots ,x_{n} הן תלויות או בלתי תלויות בהתאם להאם הן מקיימות או לא מקיימות יחס מהסוג  F(f_{1},\ldots ,f_{m})=0 עם  F גזירה ברציפות; ותנאי הכרחי ומספיק לקיום יחס כזה הוא התאפסות היעקוביאן  \qquad {\frac {\partial (f_{1},\ldots ,f_{m})}{\partial (x_{1},\ldots ,x_{n})}}=0 .
באופן אנלוגי, אי־התאפסות היעקוביאן  \qquad {\frac {\partial (f_{1},\ldots ,f_{m})}{\partial (x_{1},\ldots ,x_{n})}} הוא תנאי הכרחי ומספיק לאי היותן של הפונקציות  f_{1},\ldots ,f_{m} תלויות. בניסוח אחר, אם  \qquad {\frac {\partial (f_{1},\ldots ,f_{m})}{\partial (x_{1},\ldots ,x_{n})}}\neq 0, אז הפונקציות  f_{1},\ldots ,f_{m} לא מקיימות ביניהן שום משוואה מהסוג  F(f_{1},\ldots ,f_{m})=0 (עבור פונקציה  F כלשהי של  m משתנים אשר גזירה ברציפות).
להט

ערך זה עוסק בפליטת קרינה מגוף חם. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
להט היא תופעה פיזיקלית שבה נפלטת קרינה אלקטרומגנטית מגוף חם כתוצאה מהטמפרטורה הגבוהה שלו. פליטת הקרינה היא בדרך-כלל בתחום הנראה של הספקטרום וכמו כן בתחום התת-אדום של הספקטרום.
נורת להט
בנורת להט נפלט אור כתוצאה מזרימת אלקטרונים במוליך (חוט הלהט) אשר לו התנגדות גבוהה לזרימתם - דבר המייצר חום. החום מעורר חלק מהאטומים בחוט הלהט לרמת אנרגיה (אורביטל אלקטרוני) גבוהה יותר. כאשר חוזרים האטומים לרמת האנרגיה המקורית הם פולטים את האנרגיה העודפת בצורת פוטון (אור).
ככל שהטמפרטורה שאליה מחומם הגוף עולה, עולה הספק האור הנפלט וצבעו משתנה - אורך הגל הבולט בו מתקצר לפי חוק וין.
ראו גם

קרינת גוף שחור
כרוון המים

| כרוון המים |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: כרווניים
סוג:: כרוון
מין:: כרוון המים
שם מדעי
 Burhinus vermiculatus ‏קבאניס, 1868

כרוון המים (שם מדעי: Burhinus vermiculatus) הוא עוף קרקע ממשפחת הכרווניים המצוי באפריקה שמדרום לסהרה.
מאפיינים

כרוון המים דומה בגודלו ובצורתו לכרוון הסנגלי ולכרוון המצוי (הנמצא גם בישראל). כמותם הוא בעל רגליים ארוכות וצהובות וכן עיניים גדולות בעלות פס שחור, המזכירות מעט פני זוחל. המקור חזק וצהוב והגוף אפור עם סימנים שחורים מתחת לכנפיים. המין איננו מרבה לעופף והוא חי בעיקר על הקרקע.
הוא מצוי ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה באזורים חמימים וליד מקווי מים. הכרוון מצוי ב:אנגולה, בוצוואנה, בורקינה פאסו, בורונדי, קמרון, הרפובליקה המרכז אפריקאית, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, חוף השנהב, אתיופיה, גבון, גאנה, קניה, ליבריה, מלאווי, מוזמביק, נמיביה, ניז'ר, ניגריה, רואנדה, סנגל, סומליה, דרום אפריקה, סווזילנד, טנזניה, אוגנדה, זמביה וזימבבואה.
לכרוון זה ישנו קשר מיוחד עם תנין היאור הענקי. התנין צריך להימצא במים כדי לקרר את עצמו ולכן לא יכול לשמור על קינו וביציו מטורפים כמו כוח הנילוס, נמיות או עורבים. הכרוונים מצויים ליד הביצים וברגע שנשקפת להם סכנה הם יכולים להתמודד עם הטורף יחדיו ולהרתיע אותו עם כנפיהם ותוקפניותם וכן להזעיק את האם התנינה שתתפוס כל גנב לא זריז.
הכרוונים ניזונים מחרקים קטנים, חסר חוליות נוספים, צפרדעים, זוחלים קטנים, אפרוחים וגוזלים ואף מיונקים קטנים. הם הורגים את הטרף על ידי מקורם הגדול.
תת-מינים

Burhinus vermiculatus buettikoferi
*Burhinus vermiculatus vermiculatus
הערות שוליים

↑  כרוון המים באתר הרשימה האדומה של IUCN
כרוון המים
להויסק (מחוז משנה)

| --- | --- |
סמל להויסקסמל להויסק
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 מחוז:  מינסק (מחוז) מינסק
 מושל:  Aliaksandar Lasevich
 רשות מחוקקת:  Lahojsk District Council of Deputies 
 בירת המחוז משנה:  להויסק 
 תאריך ייסוד:  17 ביולי 1924 
 שטח:  2,365.02 קמ"ר
 גובה:  276 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז משנה:  38,519 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  54°12′N 27°51′E﻿ / ﻿54.2°N 27.85°E﻿ / 54.2; 27.85 
 אזור זמן:  UTC+3
 logoysk.gov.by
  מפת מיקום  מפה מפורטת   מיקום מחוז-משנה להויסק על מפת מחוז מינסק, ומפת בלארוס כולה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז משנה להויסק (בבלארוסית: Лаго́йскі раё́н) הוא אחד מ-22 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז מינסק שבמרכז בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר להויסק (אנ').
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה להויסק 35,957 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 92.79% בלארוסים, 5.09% רוסים ו-2.12% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (80.83%) ורוסית (17.00%).
כיכר נייתן פיליפס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כיכר עירונית 
 שימוש:  כיכר עירונית
 על שם:  נייתן פיליפס 
 כתובת:  טורונטו
 מיקום:  טורונטו 
 מדינה:  קנדה קנדה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 13 בספטמבר 1965
 תאריך פתיחה רשמי:  13 בספטמבר 1965 
 אדריכל:  ויליו רבל
 קואורדינטות:  43°39′09″N 79°23′01″W﻿ / ﻿43.6525°N 79.383611111111°W﻿ / 43.6525; -79.383611111111
  (למפת טורונטו מוגדלת) כיכר נייתן פיליפס(למפת טורונטו רגילה) כיכר נייתן פיליפס
 
כיכר נייתן פיליפס (באנגלית: Nathan Phillips Square) היא כיכר מרכזית בטורונטו. הכיכר נפרשת מול החזית הדרומית של בניין העירייה של טורונטו וקרויה על שם נייתן פיליפס, ראש העיר של טורונטו בשנים 1955 עד 1962. הכיכר תוכננה יחד עם בניין העירייה על ידי האדריכל ויליו רבל (אנ') בעקבות תחרות אדריכלים בינלאומית, ונחנכה בשנת 1965. תחרות לעיצוב מחדש של הכיכר נערכה בסתיו 2005.
הכיכר משמשת בין השאר לתצוגות אמנות, שוק איכרים שבועי, אירועים חברתיים והפגנות.
צורת הכיכר מלבנית, כשצלעה הצפונית נושקת לבניין העירייה. שטחה העיקרי של הכיכר מרוצף בלוחות בטון גדולים. טיילת בטון מוגבהת מקיפה את הכיכר ומאפשרת גישה לבימה של בניין העירייה. בשל בעיות תקציב הטיילת סגורה ברוב ימי השנה.
בצדה הדרומי של הכיכר בריכת השתקפות המשמשת בחורף כמשטח החלקה על הקרח. מעל הבריכה הוקמו שלוש קשתות לצורכי תאורה; בשנת 1989 הוענק להן השם "קשתות החירות" והן הוקדשו לזכר כל אלה שלחמו או הגנו על החופש.
בקצה המערבי של הכיכר נמצא "גן השלום", שהוקם לזכר הטלת פצצת האטום על הירושימה ולציון ״מחויבותם של תושבי טורונטו לעקרון השלום העולמי״.
מלבד אלו מפוזרים בכיכר מספר פסלים, ביניהם "Three-Way Piece No. 2" (הקשת) שיצר הפסל הנרי מור ופסלו של וינסטון צ'רצ'יל שנוצר על ידי הפסל אוסקר נמון.
כרמל (רובה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רובה סער קרבין
 תכנון:  תעשיות נשק לישראל
 מדינה מייצרת:  ישראל ישראל
 מידע טכני
 קליבר:  5.56 מ"מ נאט"ו
 פעולה:  גז, בריח מסתובב
 הזנה:  מחסנית של 30 כדורים
 כוונות:  כוונת השלכה מפרולייט M5, כוונות ברזל (גיבוי)
 אורך כולל:  721–806 מ"מ (עם קנה סטנדרטי של 267 מ"מ)
 אורך קנה:  267 מ"מ (סטנדרטי), וריאציות אחרות עם 305, 368 ו-406 מ"מ
 משקל ריק:  3.3 קילוגרם
 קצב אש:  850 כדורים לדקה
כרמל (באנגלית: IWI Carmel) הוא רובה סער ישראלי תוצרת תעשיות נשק לישראל. הרובה הוא בתצורה סטנדרטית (בדומה לגליל ACE שמשווק מחוץ לישראל, ובניגוד לתבור לסוגיו שהוא בתצורת בולפאפ) ולטענת היצרנים, הרובה מתאים "לפעולות של יחידות לחימה קטנות במגוון סביבות ועבור סבבי לחימה ארוכים".
הנשק הוצג לראשונה בתערוכת הנשק "LAAD Defence & Security 2019" שהתקיימה באפריל 2019 בריו דה ז'ניירו שבברזיל, ובין התכונות שהוצגו באותה עת היו:
גוף המורכב משילוב של פולימרים חזקים ומאלומיניום, שלטענת היצרנים מדובר ב"אלומיניום תעופתי" (אלומיניום שעומד בסטנדרטים הגבוהים של תעשיית התעופה).
אפשרות להתאמת הנשק גם ליורה ימני וגם ליורה שמאלי.
אפשרות להחלפת קנה בקלות יחסית (בדומה לאפשרות שקיימת ברובים כמו שטייר AUG).
אפשרות להרכבת מסילות פיקטיני נוספות על הנשק לצד המסילה העליונה הקיימת.
קת הנשק ניתנת לכוונון, דבר שמעניק אפשרות להאריך או לקצר את אורך הנשק בהתאם למצב. כמו כן אפשר לקפל אותה, או להסיר אותה כדי לקצר עוד יותר את אורך הנשק. על המסילה העליונה ניתן להתקין מגוון של כוונות ואמצעי עזר, וניתן גם להתאים לרובה מטול רימונים 40 מ"מ סטנדרטי.
הרובה נכנס באותה השנה לתקופת ניסויים בחלק מיחידות השדה של צה"ל. בתום תקופת הניסיון, באוקטובר 2019 הוכרז כי הכרמל ייכנס כפיילוט רחב יותר למספר יחידות מצומצם וביניהם חלק מיחידות חטיבת הקומנדו ויחידות מודיעין מטרות (יחמ"מ) באימונים ובמילואים. עם זאת לא ידוע האם הרובה אכן מיועד להיכנס כרובה שירות כללי ביחידות השדה בצה"ל או שהוא מיועד לשיווק חיצוני (בדומה לגליל AR), שכן נשק אחר של IWI, המיקרו-תבור דור ג' (תבור X-95 פלאט-טופ), החל להיכנס כבר בשנה החולפת לחטיבות החי"ר.
הערות שוליים

↑  ה'כרמל': הכירו את רובה הסער החדש מתוצרת ישראלית, באתר עכשיו 14, 22 באפריל 2019
↑  IWI’s CARMEL Assault Rifle/Carbine Shown at LAAD 2019 Exhibition
↑  תגובה לפוסט על הנשק באתר "פרש"
כרטיאן מטרואה

| --- | --- |

כרטיאן מטרואה
 לידה:  לא ידוע טרואה, צרפת 
 פטירה:  לא ידוע פלנדריה, בלגיה 
 מדינה:  צרפת 
 שפות היצירה:  צרפתית עתיקה, צרפתית 
 יצירות בולטות:  ארק ואניד, לנסלוט, אביר העגלה, קליג, איוון, אביר האריה, לנסלוט, אביר העגלה 
 
כרטיאן מטרואה (בצרפתית: Chrétien de Troyes – כרטיאן דה טרואה; המאה ה-12) היה גדול המשוררים והסופרים הצרפתיים בימי הביניים.
קורות חייו

על חייו של כרטיאן ידוע מעט מאוד. אף תאריך הולדתו ומועד פטירתו אינם ידועים. נראה שנולד בטרואה שבצפון-מזרח צרפת, וחי בה פרק זמן ניכר. ייתכן שזהו כרטיאן הנזכר במסמך משנת 1173 כ"כריסטיאנוס, קנון סנט-לו". הוא שימש כאביר בחצרות השליטים הפיאודליים בפלנדריה ושמפאן. במשך מספר שנים היה שליחה המיוחד של פטרוניתו, הרוזנת מארי משמפאן, בתם של אלינור מאקוויטניה ובעלה הראשון, לואי השביעי.
כרטיאן הוא מחברם הראשון של סיפורי עלילות הגבורה אודות אבירי השולחן העגול של המלך ארתור. יש להניח ששאב את נושאי כתיבתו מסיפורים אנגלו-נורמניים, ומשיריהם של זמרים עממיים בבריטני שבצרפת, אך הוא נסך בהם משמעות חדשה ותוכן אחר. הוא גם יצר סוגה ספרותית חדשה הקרויה "הרומן החצרוני" (Roman Courtois). מיצירותיו של כרטיאן נשתמרו שיר אחד וחמש רומנסות מחורזות. אלה זכו לתהילה רבה בדורות הבאים ולחיקויים רבים, הן בשירה והן בפרוזה.
כרטיאן היה בעל תודעה עמוקה באשר למעמדו כמשורר וכסופר. שלטון צודק ואהבת האל היו ערכים חשובים בעולמו. במרבית יצירותיו ביקש להשלים בין עולם התשוקות לעולם המוסר, והתקומם נגד האהבה הנואפת שאותה שיבחו הטרובדורים. גישתו זו מוצגת ברומנסה "ארק ואניד" (Erec at Enid) שחיבר לפני שנת 1170, וכן ברומנסה "איוון, אביר האריה" (Yvain, le Chevalier au Lion) שחיבר לאחר שנת 1177, ואשר מטפלת במעמדה של האשה כגברת כל יכולה לעומת מעמדה כאשה נשואה.
כרטיאן התנגד גם לאהבה הפטליסטית כפי שבאה לידי ביטוי ביצירת המופת של זמנו, "טריסטן ואיזולדה". ביקורתו החריפה כנגדה מעוצבת ברומנסה "קליג'" (Cligès) שחיבר בשנת 1176 בקירוב. רומנסה זו מחקה בצורה לא מוצלחת את המבנה הסיפורי של טריסטאן ואיזולדה, אולם נוטעת בקורא את האמונה כי בכוח האדם לשנות את גורלו.
את הרומנסה "לנסלוט, אביר העגלה" (Lancelot, le Chevalier de la Charrette) חיבר בשנים 1177-1181, לפי בקשת הרוזנת מארי, כפי שכרטיאן עצמו מציין. עלילתה מספרת על סר לנסלוט ועל אהבתו למלכה גווינביר, והיא שונה מיצירותיו האחרות בכך שבה מתוארת האהבה לפי גישת הטרובדורים. מסיבה כלשהי חיבר כרטיאן רק כ-6,000 שורות ביצירה זו, ואת סופה כתב המשורר גודפרואה מלאניי (Godefroy de Lagny). אחת הסברות גורסת כי הדבר נעשה בתיאום עם כרטיאן, שלא יכול היה לחבר במו ידיו את פרקי הסיום מאחר שלא הסכים עמם מבחינה רעיונית.
את הרומנסה "פרסיבל, סיפורו של הגראל" (Perceval, le Conte du Graal), חיבר לפני שנת 1191 עבור הרוזן פיליפ מפלנדריה, וזו נודעת כגיבוש הספרותי הראשון שניתן לאגדת הגביע הקדוש. כרטיאן ניסה לנסוך בה תוכן ומשמעות דתיים במסגרת הרפתקה חילונית, אולם לא השלימה; קרוב לוודאי מפני שהלך לעולמו. ארבעה משוררים אחרים הוסיפו המשך, כל אחד בתורו, ל-9,000 השורות שחיבר.
כרטיאן חיבר גם ארבעה שירים המבוססים על היצירה "מטמורפוזות" מאת אובידיוס, אך רק השיר "פילומנה" (Philomena) נשתמר. השיר "גיום מאנגליה" (Guillaume d'Angleterre) יוחס בעבר לכרטיאן, אך השערה זו נדחתה.
דמותו של כרטיאן שימשה כבסיס לדמותו של אוליבייה דה נואיין, המשורר בן ימי המוות השחור, המופיע בספרו של איאן פירס, "חלום סקיפיו".
כל ישראל ערבים (ארגון)

"כל ישראל עֲרֵבִים" היא תוכנית וקרן צדקה (המשמשת כמעין ביטוח הדדי), לציבור הדתי והחרדי בישראל, שמטרתה להבטיח יכולת כלכלית ליתומים שהוריהם חברים בתוכנית, על ידי הסכם שבסיסו כאשר אחד ההורים מתוך אלפי המשפחות החבר בארגון, נפטר והשאיר יתומים לא נשואים, כל החברים בתוכנית תורמים סכום סמלי ואחיד עבור כל יתום, ובסך הכל מצטבר סכום נכבד. מופעלות שתי תוכניות כאלה, "כל ישראל עֲרֵבִים" על ידי ועד הרבנים לענייני צדקה ו"עֲרֵבִים" על ידי קופת העיר בני ברק. השם מבוסס על דברי חז"ל 
כל ישראל עֲרֵבִין זה לזה. רבנים חרדיים בולטים חתמו על קול קורא התומך בהצטרפות לתוכניות.
רקע

בתקופה של לפני השקת התוכנית היה נהוג בקופות הצדקה המרכזיות בציבור החרדי להקים קרן צדקה לשאירים. גיוס כספי הקרן כלל מסע איסוף כספים נרחב בארץ – ולעיתים אף בחו"ל – על מנת להגיע לסכום היעד שנקבע מראש זאת כדי לכלכל את השאירים (אלמן/אלמנה ויתומים) כאשר המפרנס העיקרי במשפחה נפטר.
הסיבה לרצון למצוא מיזם חלופי הייתה שעם הזמן רבו המקרים של משפחות שבהן אחד מבני הזוג נפטר, וזה הפך את גיוס הכסף למבצע מסובך יותר. בנוסף, לצורך איסוף הכספים, נהגו להדפיס עלונים עם חתימות רבנים ולחלקם בתיבות הדואר ובבתי הכנסת בריכוזים החרדיים. בעלונים אלה הופיעו לעיתים תמונותיהם של בני המשפחה, לצד תיאור – לרוב מוגזם מאוד – של קשיי המשפחה, מתוך רצון לעורר את האנשים לתרום. הדבר גרם לחשיפה מיותרת של המשפחה שנאלצה להסכים לכך בלית ברירה.
בשנת ה'תשס"ה (2005) לערך, גיבש את הרעיון שמואל ליאני, עסקן חרדי מהעיר אלעד, והעלה אותו בפני הנהלות קופות הצדקה. התוכנית מציעה מעין ביטוח הדדי שיאגד קבוצות בנות כעשרת אלפי איש כל אחת. חברי הקבוצה יחתמו על הסכם שלפיו במקרה של מות אחד החברים בקבוצה תגבה הקרן עבור כל יתום 50,000$ בהוראת קבע או באשראי, כשבכל חודש ייגבו 64 שקלים לכל היותר. עד לנישואי הילדים ישמש סכום הכסף כקרן המניבה רווחים עבורם. באופן כזה יושג הסכום בקלות רבה יחסית ותישמר צנעת הפרט של היתומים.
התוכנית יצאה לפועל וזכתה להצלחה.
עיקרי תקנון התוכנית

לתוכנית נרשמים על פי הצהרה אברכים שתורתם אומנותם, או עוסקים במלאכה שקובעים עיתים לתורה, כמו כן התוכנית מיועדת ליתומים חרדיים שומרי תורה ומצוות בלבד.
להנהלת התוכנית שמורה הזכות לדחות הצטרפות נרשמים כהחלטה סופית.
ניתן להצטרף לתוכנית כדי ליטול חלק במצוות צדקה, מבלי להיות זכאי להטבות הכספיות שמקנה התוכנית.
קבלת נרשם לתוכנית מותנית בהסכמתו שבמקרה של סְפקות או חילוקי דעות ישמשו רבני הקופה, כבוררים מוסכמים ומוסמכים, והכרעתם תהיה סופית.
מוסכם כי יתום שתהיה בידו יכולת פיננסית לממן לעצמו את צורכי החיים והנישואין, או כאשר חברת ביטוח מבטחת את המשפחה, לא תוקם קרן עבורם.
הסכום להקמת קרן עומד על 50,000 דולר ארצות הברית לכל יתום ויתומה הזכאים.
אין הגבלה במספר היתומים הזכאים להקמת קרן עבורם, אולם קיימת הגבלת גיל עד 35.
נרשמים הלוקים בבריאות מתבקשים למלא טופס מפורט עם מסמכים רפואיים, על מנת לדון בבקשתם להצטרף לתוכנית.
מודגש שהתוכנית היא קרן צדקה הפועלת על פי ההלכה, ואינה תוכנית ביטוח, ולכן ההצטרפות מותנית בכך שבמקרה של ריבוי מקרי מוות, או במקרה של התאבדות, וכל מצב מיוחד אחר, מוסכם שרבני הקופה יכריעו אם יוקמו קרנות ובאיזה מתכונת, והחלטתם תהיה סופית.
פעילות התוכנית כיום

תוכנית "ערבים", מופעלת על ידי שתי קופות הצדקה המרכזיות בציבור החרדי, ועד הרבנים לענייני צדקה ומכונה בשם "כל ישראל ערבים", ועל ידי קופת העיר בני ברק המכונה "עֲרֵבִים", כאשר שני הגופים יצאו כמעט במקביל עם פרטי התוכנית אל הציבור, והתנהלה מתחת לפני השטח מלחמת קרדיט בשאלה מי המציא את הרעיון. שני הגופים זכו לתמיכה נרחבת של גדולי הרבנים, ולמעשה אדם יכול לבחור לאיזו תוכנית להצטרף.
הסכום הנגבה לכל יתום בפועל, הוא 2.5 דולר, בתוכנית כל ישראל ערבים, עבור כל יתום, ובתוכנית "עֲרֵבִים" הסכום הוא כ-1.5 דולר לכל יתום.
הנהלות התוכניות מצהירות שככל שיצטרפו עוד בתי אב לתוכנית כך ירד הסכום שנגבה מכל חבר.
בריאיון עם הוגה הרעיון באוגוסט 2011 נמסר כי מספר החברים בארגון עומד על 46,000. לדבריו, יותר מאלפיים יתומים נעזרו בקרן מאז היווסדה.
בעקבות המיזם נפתחה בציונות הדתית קרן יחד.
הערות שוליים

↑  המוח שהגה את 'ערבים', שיחת השבוע 26.8.11.
כריסטינה אסמוס

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1988 (בת 36) קורוליוב, רוסיה 
 שם לידה:  Кристина Игоревна Мясникова 
 מדינה:  רוסיה 
 השכלה:  בית הספר הגבוה למשחק על שם מיכאיל שצ'פקין (2012) 
 תקופת הפעילות:  מ-2010 
 מעסיק:  Yermolova Theatre 
 בן או בת זוג:  גאריק חרלמוב (2013–2020) 
 מספר צאצאים:  1 
 
כריסטינה איגורייבנה אסמוס (שם משפחתה האמיתי: מיאסניקובה; נולדה ב-14 באפריל 1988) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע רוסייה. היא ידועה בתפקידה הטלוויזיוני בסיטקום הרפואי "המתמחים". בשנת 2010 נבחרה לאישה הרוסייה הסקסית ביותר על ידי מגזין "מקסים".