stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שפרה שורץ
מספריה

שורץ שפרה, "קופת-חולים הכללית" - עיצובה והתפתחותה כגורם המרכזי בשירותי הבריאות בארץ-ישראל, המרכז למורשת בן-גוריון, קריית שדה בוקר, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1997.
שורץ שפרה, "קופת חולים, הסתדרות, ממשלה", הוצאת הספרים של המכון למורשת בן-גוריון, 2000,https://in.bgu.ac.il/fohs/PrywesCenter/Documents/books/BOOK%20-%20Kupat-Holim%20haClalit.pdf
Read The Workers' Health Fund in Eretz Israel for free now on Boydell & Brewer Open Access ,Shvarts S., The Workers' Health Fund in Eretz Israel, The University of Rochester NY and Boydell& Brewer Press ,UK
https://boydellandbrewer.com/9781580462792/health-and-zionism/
שחורי -רובין צפורה, שורץ שפרה, "הדסה לבריאות העם", הוצאת הספרייה הציונית, ירושלים, 2003, (Hebrew, 222 pp.).
Shvarts S., Shehory-Rubin Z., "Hadassah" for the Health of the People", Samuel Watchman's Sons Inc. & Dekel Academic Press, Tel (הקישור אינו פעיל, 4 באפריל 2018)Aviv, 2012, 298 pp. http://www.amazon.com/dp/B008YUOMPMreview, scientific publication). http://www.amazon.com/dp/B008YUOMPM
חיים דורון, שפרה שורץ, "הרפואה בקהילה", הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב,, 2004,
Shvarts S., "Health and Zionism", The University of Rochester NY and Boydell& Brewer Press ,UK, 2008
https://boydellandbrewer.com/9781580462792/health-and-zionism/
שחורי-רובין צפורה, שורץ שפרה, אלכסנדרה בלקינד, ספורה של רופאה עברית פורצת דרך, הוצאת איתי בחור, 2012 (Hebrew, 157 pp.)
חיים דורון, שפרה שפרה, שלמה וינקר, "רפואת המשפחה בישראל", הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2014 (Heb. 204 pp.)
Jotkowitz A., Shvarts S., (eds,) "Autonomy, Altruism and Authority in Medical Ethics: Essays in Honor of Professor Shimon Glick",, Nova Science Publishers Inc. NY, 2015
אלן ג'וטוקוביץ, שפרה שורץ (עורכים) "אוטונומיה, אלטרואיזם וסמכות באתיקה רפואית" הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2016.,
שחלב סטולר ליס, שפרה שורץ, מרדכי שני, "להיות עם בריא בארצנו", הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 2016.
שפרה שורץ, סיגל סדצקי (עורכות) הגזזת, היבטים היסטוריים רפואיים וחברתיים של הטיפול במחלה, הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2018 https://in.bgu.ac.il/fohs/PrywesCenter/Documents/books/ספר_גזזת_ערוך_מלא_22.1.18.pdf
איה בר עוז, גבי בן נון, שפרה שורץ "מערכת הבריאות על שולחן הניתוחים,25 שנים לחוק ביטוח בריאות ממלכתי",, המכון הלאומי לחקר שרותי הבריאות ומדיניות הבריאות (ע"ר),2019 (Heb. 283
Shifra Shvarts, Siegal Sadetzki (eds.), Ringworm and Irradiation: The Historical, Medical, and Legal Implications of the Forgotten ;Epidemic, Oxford Medical Online, 2021
Oxford University Press <emailresponses.ac@oup.com>e-book
שפרה שורץ, איה בר עוז, מאוחדת-סיפורה של קופה, הוצאת בחור, 2022
הערות שוליים

↑  Shvarts S., Borkan J., Muhammad M., .,, [PMID: 16435037 PMCID: PMC5917256 DOI: 10.1100/tsw.2006.06 "The Government of Israel and the Health Care of the Negev Bedouin Under Military Government, 1948-1966." .], Medical History, 47:, 2003, עמ' 47-66
↑  ההסתדרות הרפואית בישראל, ועדת אמוראי 2001, באתר ההסתדרות הרפואית בישראל https://www.ima.org.il/, ‏2001
↑  ארבל החליט: ועדת חקירה לילדי תימן, באתר המחדש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307080005171  BnF: cb14594644p (data)  GND: 173709818  ISNI: 0000 0000 6656 2090  LCCN: nr98014391  ORCID: 0000-0002-1400-8156  SUDOC: 132829223  VIAF: 2718597   WorldCat (עם VIAF): 2718597
רפאל לוין

ערך זה עוסק בכימאי ישראלי. אם התכוונתם לרב, בנו של הרב אריה לוין, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  29 במרץ 1938 (בן 86) אלכסנדריה, מצרים 
 ענף מדעי:  דינמיקה של תגובות כימיות 
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת אוקספורד 
 מנחה לדוקטורט:  צ'ארלס קולסון 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תלמידי דוקטורט:  נפתלי תשבי, איתמר פרוקצ'יה, Yoram Alhassid 
 פרסים והוקרה:  פרס א.מ.ת. (2002)  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית  פרס המחקר של מקס פלנק (1996)  פרס רוטשילד (1992)  פרס וולף לכימיה (1988)  פרס ישראל (1974) 
 
רפאל דוד (רפי) לוין (נולד ב-29 במרץ 1938) הוא כימאי ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג לכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. לוין הוא חבר זר של האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, וחתן פרס ישראל למדעים מדויקים לשנת ה'תשל"ד (1974).
לוין מוכר בעולם כאחד מאבות תחום הדינמיקה בחקר הכימיה וכמי שהביא לגילויים רבים, שהפכו את המחקר בתחום הזה לנושא מדעי מרכזי. לאורך כל שנות עבודתו המדעית, עסק בהבנה התאורטית של התוצאות שהושגו בניסיונות בדינמיקה מולקולרית, ובדרך זו חזה תופעות חדישות ושִרטט מטרות חדשות לעבודה המדעית. בספרו שיצא לאור ב-1974, הניח את היסודות של תחום הדינמיקה המולקולרית כנושא מדעי מרכזי העומד בפני עצמו.
ביוגרפיה

לוין נולד לחיים לוין ולסוניה גרינברג באלכסנדריה שבמצרים. הוא התחיל את לימודיו בחיפה אך לאחר כשנתיים (1946) משפחתו עברה לתל אביב משום אביו מונה להיות המהנדס הראשי של המחלקה לעבודות ציבוריות. לוין סיים את הלימודים בתיכון עם הפרס הראשון במתמטיקה ובפיזיקה.
מיד לאחר סיום לימודיו בתיכון החל ללמוד כימיה באוניברסיטה העברית בירושלים בהשראת מורו לכימיה בתיכון אריה להב. בשנתיים הראשונות הוא לקח שיעורים בעיקר במתמטיקה ופיזיקה ונכשל בכימיה אורגנית ובקושי עבר את הבחינה בכימיה אנליטית. עבור כתיבת התזה שלו הוא הצטוות עם גבריאל שטיין והמחקר שלו עסק בפירוק התמונה של היון השלילי של היודיד בתמיסה חומצתית.
הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1960 והתגייס לחייל השריון. לוין נהג לציין שבזמן שירותו הוא כתב את הספר החשוב ביותר שלו בנושא התפיסה הסובייטית שעדיין נשאר מסווג עד יום זה.
בשנת 1962 נסע ללימודי דוקטורט באוניברסיטאות נוטינגהאם ואוקספורד שבאנגליה. בשנת 1968 חזר למכון לכימיה באוניברסיטה העברית והמשיך לעסוק בפוטוכימיה וכימיה של תמיסות מימיות כפרופסור מן המניין הצעיר באקדמיה הישראלית (בן שלושים). בהמשך עבר לעסוק בננו-כימיה, בהתקנים מולקולריים, בכימיה קוונטית ובחישובית.
במהלך שנות מאמציו המדעיים הוא התייחס להבנה התאורטית של התוצאות שהושגו בניסויים בדינמיקה מולקולארית, ובכך חזה תופעות חדשות וקבע מטרות חדשות לעבודה מדעית. בספרו הראשון, שפורסם בשנת 1974, הניח את היסודות לתחום הדינמיקה המולקולרית כנושא מדעי חשוב בפני עצמו[דרוש מקור].
ב-1981 לוין הקים את מרכז מינרווה לחקר דינמיקה מולקולרית על שם פריץ האבר באוניברסיטה העברית. יחד עם יהושע יורטנר מאוניברסיטת תל אביב ואדוארד שלג מאוניברסיטת מינכן, הוא הקים את התוכנית ה"ישראלית-גרמנית" של ג'יימס פרנקבתחום יחסי לייזר-לייזר, ב-1989.
בשנת 1985 לוין מונה לפרופסור בפילוסופיה טבעית.
בשנים 1988–1989 לוין החזיק במינויו כפרופסור במכון מילר למחקר באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה.
בין השנים 1989 ל-1995 כיהן כ-A.D. White Professor-at-Large באוניברסיטת קורנל.
מאז 1989 הוא פרופסור באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
ב-1992 הוא התמנה להיות חבר מדעי חיצוני של מכון מקס פלנק.
השפעת מחקריו

נושא המחקר הכללי של לוין היה בתחום הדינמיקה המולקולרית והשימוש בדינמיקה בחקר הכימיה.
מחקריו על לייזרים (בעלי אורך גל קצר) המבוססים על הוצאת חומר משיווי משקל הביא לפיתוח של לייזרים יותר עוצמתיים מהלייזרים שהיו קיימים עד אז[דרוש מקור].
מחקריו בתחום הדינמיקה המולקולרית ובפיזיקה כימית סייעו בפיתוח יישומים רבים במחקר של התנגשויות של יונים כבדים, תכנון ופיתוח כלי חלל אשר שורדים כניסה חוזרת לאטמוספירה של כדור הארץ (בתחום אווירונאוטיקה) ובפיתוח חומרי נפץ ובמחקר של גלי ההלם[דרוש מקור].
בעבודתו בנושא אנטרופיה מקסימלית ב"inversion problems" משתמשים בתחומים רבים כגון תוכניות הרזולוציה של נאס"א, עיצובים מתקדמים לטומוגרפיה אנושית, זיהוי קולי, קביעת מבנה רנטגן, אסטרונומיה של רדיו ואפילו בכלכלה.
השפעת מחקריו > עבודתו בנושא התהליכים הדינמיים

בהכירו בכך, שגישה מיקרוסקופית אינה מספקת להבנה מלאה של התהליכים הדינמיים במערכות רבות, בשל מורכבותן היתרה, ניסח לוין שיטה עיונית חדשה לניתוח של תהליכי הברירה והאבחון הדינמיים בתגובות כימיות, הבנויה על מושגים שאולים מהתרמודינמיקה ומתורת האינפורמציה. 'תורת ההפתעות' שלו (שהוצעה לראשונה בשנת 1972 בשיתוף עם ריצ´רד ברנסטיין ואבינועם בן-שאול) הייתה עד מהרה מכשיר אנליטי בסיסי לניתוח תהליכי תגובה ופשטה לענפים שונים של המדעים, כגון פיזיקה גרעינית וביולוגיה מולקולרית. הישגיו של לוין, בהשתמשו במושגים השאולים ממכניקת הקוואנטים ומהתרמודינמיקה, הגיעו סופית לסינתזה שלמה בשיטה האלגברית שפיתח לאחרונה, זו המבוססת על עקרון מינימום האנטרופיה. שיטה זו, למרות גילה הצעיר, זכתה אף היא לתלמידים רבים בשטחים שונים.
מאמריו וספריו

פרסם לוין 738 מאמרים כתב חמישה ספרים וערך מספר ספרים נוספים.
(Quantum Mechanics of Molecular Rate Processes (1969, 1999 נכתב על ידי רפאל לוין
1974 Molecular Reaction Dynamics נכתב על ידי רפאל לוין וריצ'רד ברנשטיין
1987 Molecular Reaction Dynamics and Chemical Reactivity נכתב על ידי רפאל לוין וריצ'רד ברנשטיין
Lasers and Chemical Change 1981 נכתב על ידי רפאל לוין, אבינועם בן שאול, יהודה ה. K.L. Kompa
Algebraic Theory of Molecules 1995 נכתב על ידי רפאל לוין ופרנצ'סקו איצ'לו
פרסים והוקרות מיוחדות

רפאל לוין זכה בפרסים ותארים רבים במהלך חיו כגון:
פרס שנתי של האקדמיה הבינלאומית למדעי מולקולרי קוונטי (1968)
פרס לנדאו (1972)
פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים לשנת 1979
Kolthof Prize (IIT) 1981
פרס וולף בכימיה לשנת 1988 (יחד עם יהושע יורטנר)
פרס רוטשילד (1992)
פרס Max Planck ‏(1995)
גיליון Festschrift של כתב העת לכימיה פיזיקלית (1998)
פרס א.מ.ת (2002)
פרס MOLEC ‏(2004)
גיליון יובל של כתב העת הישראלי לכימיה בעריכת ריצ'רד זאר וישראל שכטר (2007)
גיליון יובל של פיזיקה מולקולרית בעריכת סאבר קייס וניק הנדי (2007)
מדליית ברנשטיין בסטריאודינמיקה (2010)
מדליית זהב מהחברה הכימית לישראל (2012)
השתתפות בפורומים מדעיים בינלאומיים

חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
חבר באקדמיה הלאומית למדע מולקולרי קוונטי
עמית זר של האקדמיה הלאומית למדעים, ארצות הברית
חבר כבוד של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
חבר באקדמיה אירופיאה
חבר הנאמנים, האגודה הבינלאומית לפיזיקה כימית תאורטית
חבר במועצה האקדמית, ארכיון איינשטיין
חבר זר בחברה האמריקאית לפילוסופיה
חבר זר של Royal Danish Academy of Sciences and Letters.
שותף בחברה הישראלית לכימיה
שותף באגודה האמריקאית לכימיה
עמית של האגודה האמריקנית לפיזיקה
הערות שוליים

↑  Foreword by the Guest Editors: Molecular Reaction Dynamics
↑  German-Israeli Foundation for Scientific Research and Development
↑  Max Born institute
↑  miller instetiute
↑  Andrew.D. White
↑  MAX PLANCK GESELLSCHAFT
↑  Alternative approach to maximum-entropy inference
↑  מאמריו של לוין (ארכיון)
↑  Royal Danish Academy of Sciences and Letters
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297884705171  BIBSYS: 90103568  BnF: cb123878893 (data)  CANTIC: a10112753  CiNii: DA00773800  GND: 133914887  ISNI: 0000 0001 1685 8608  LCCN: n50053438  MGP: 108040  NDL: 00447513  NKC: ntk2009537488  NLA: 35302328  NSK: 000420222  NTA: 068216408  ORCID: 0000-0001-6266-7204  RERO: 02-A003517138  SUDOC: 032952740  Trove: 903988  VIAF: 92053995   WorldCat (עם VIAF): 92053995 
לוין, 2002
רבקה יהב

| --- | --- |

 לידה:  4 בספטמבר 1950 (בת 74) חיפה, ישראל 
 ענף מדעי:  פסיכותרפיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה 
 פרסים והוקרה:  פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות 
 
רבקה יהב (נולדה ב-4 בספטמבר 1950) היא פסיכותרפיסטית ישראלית, פרופסור מן המניין (אמריטה מומחה) בבית הספר לעבודה סוציאלית עד 2023, הקימה והייתה ראש התוכנית ללימודי פסיכותרפיה פסיכואנליטית באוניברסיטת חיפה (1993-2003). הקימה והייתה וראש המרכז הקליני הבינתחומי בפקולטה למדעי הרווחה והבריאות באוניברסיטת חיפה (2002-2023). כלת פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות לשנת 2012.
קורות חיים

רבקה יהב נולדה בחיפה בשנת 1950 לזינה ודב בורשטיין שעלו לארץ ישראל שנתיים קודם לכן באונייה "אקסודוס". רבים מבני משפחתו של אביה, יליד גליציה שבפולין, נספו בשואה. סבה מצד אמה, נהרג במלחמת העולם השנייה בזמן ששירת כחייל בצבא הרוסי. בשנת 1954 נולד אחיה ירון, כיום מנהל חברת סיעוד.
למדה בתיכון חוגים בחיפה ושירתה בחיל המודיעין. בנובמבר 1971 נישאה ליהודה מונהייט, סטודנט להנדסת מכונות בטכניון. כשנתיים לאחר מכן, ב-17 באוקטובר 1973, במהלך צליחת תעלת סואץ במלחמת יום הכיפורים, נהרג סגן מונהייט מפגיעת פגז בדוברה עליה פיקד. שלושה ימים אחר כך ילדה את בנה הבכור. ב-1983 נישאה ליונה יהב. עם נישואיהם, כשביקש יהב לאמץ את בנה. הזוג ניהל מאבק משפטי ואף הוביל, בהצעת חוק שאותה הגיש יהב, לשינוי בחוק השמות: "התיקון מאפשר לילדים מאומצים, בהם צאצאים של נופלים במערכות ישראל, לשמור על שם משפחת הוריהם, ובכך להזכיר ולהנציח את זכרם".
בשנת 1970 החלה יהב את לימודיה האקדמיים בבית הספר לעבודה סוציאלית של אוניברסיטת חיפה. יהב סיימה את לימודי תואר ראשון ב-1973, ואת לימודי מוסמך בעבודה סוציאלית בשנת 1978. עבודת התזה שלה עסקה ב"התנהגות אסרטיבית לקידום מנהיגות". בין השנים 1987 ל-1990 למדה לימודי פסיכותרפיה בבית הספר לרפואה שליד בית החולים רמב"ם בחיפה. את הלימודים לתואר שלישי סיימה בשנת 1996 בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת חיפה. עבודת הדוקטורט שלה עסקה ב"הילד נושא הסימפטום כמשמר התא המשפחתי". במקביל עבדה יהב כעובדת סוציאלית ופסיכותרפיסטית במסגרות שונות. יהב מנהלת החל משנת 2002 את המרכז הקליני הבין-תחומי שבאוניברסיטת חיפה. בקיץ 2009 נבחרה ליו"ר האיגוד הישראלי לפסיכותרפיה, תפקיד בו כיהנה עד שנת 2013. יהב הייתה פרופסור מן המניין (מסלול מומחים) באוניברסיטת חיפה.
נשואה ואם לבן ושתי בנות, חיה בחיפה.
פעילות במינהל האקדמי > הוראה והדרכה

החל משנת 1982 עסקה יהב בהוראה וניהול תוכניות לימודים בשיטות שונות בפסיכותרפיה במחלקה ללימודי המשך בפקולטה למדעי הרווחה והבריאות שבאוניברסיטת חיפה, עד לשנת 1993 בה מונתה לתפקיד מנהלת היחידה. בתפקיד זה, בו פעלה שש שנים עד שנת 1999, הקימה את התוכנית התלת-שנתית ללימודי פסיכותרפיה, תוכנית להנחיה קבוצתית (דו שנתית) ופיתחה תוכניות לימוד רבות ומגוונות בתחומי הטיפול, הרווחה והבריאות. במקביל עסקה יהב במשך כל שנות פעילותה בהדרכת סטודנטים, עובדים ועמיתים והוראה כחברת הסגל האקדמי בבית הספר לעבודה סוציאלית.
פעילות במינהל האקדמי > התוכנית ללימודי פסיכותרפיה

בשנת 1994 הקימה יהב את התוכנית ללימודי פסיכותרפיה ושמשה כמנהלת אקדמית ויו"ר צוות היגוי בתוכנית תלת שנתית ללימודי פסיכותרפיה, המיועדת לבוגרי תואר שני ומעלה ועמדה בראשה עד שנת 2023. במהלך התקופה השיגה יהב עבור תוכנית זו את רישוי האיגוד הישראלי לפסיכותרפיה.
פעילות במינהל האקדמי > המרכז הקליני הבין-תחומי

בשנת 2002 הקימה יהב את המרכז הקליני הבין-תחומי, ועמדה בראשו עד 2023. המרכז מעניק שירותים לקהילה ברמת הפרט, המשפחה, הקבוצה והארגון, בשיתוף החוגים להפרעות בתקשורת, ריפוי בעיסוק, בית-הספר לעבודה סוציאלית, פיזיותרפיה, וגרונטולוגיה שבאוניברסיטת חיפה. הטיפולים ניתנים על ידי צוות רב מקצועי (קלינאי תקשורת, מרפאים בעיסוק, עובדים סוציאליים, פסיכולוגים, מטפלים באמנויות, ואנשי ייעוץ ארגוני), הנותנים מענה בראייה בין-תחומית לצורכי האבחון והטיפול של פונים מכל הגילים. המרכז הקליני מתמחה במתן שירותים לקהל הרחב ובכללם לאוכלוסיות עם צרכים מיוחדים, וייחודו בהנגשת השירות למשפחות ממעמד סוציו–אקונומי נמוך. במרכז פועלים המכון להפרעות בתקשורת, המכון האודיולוגי, המכון לריפוי בעיסוק, מכון קרטן לשימושי מחשב, המכון לפסיכותרפיה ומכון לאבחון קוגניטיבי.
פעילות במינהל האקדמי > פעילויות נוספות

משנות השמונים ניהלה תוכניות לימודים איכותיות ביחידה ללימודי חוץ של אוניברסיטת חיפה. יהב שותפה לעשייה במסגרותיה שונות של אוניברסיטת חיפה: חברה במרכז לחקר ולימוד המשפחה, של בית הספר לעבודה סוציאלית, חברה בוועד המנהל של המכון לחקר הרגשות, חברה בוועד המנהל של המרכז הבינלאומי לחקר אובדן שכול וחוסן נפשי, ובמכון לחקר השואה, חברת "ועדת הלסינקי" במרכז לבריאות הנפש "טירת כרמל", חברה בוועד המנהל של כתב העת "שיחות", והחל משנת 2009 חברת הוועד המנהל של הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה.
עבודתה הטיפולית

בתחילת דרכה המקצועית (1975 - 1973) עבדה יהב עם ילדים, נוער והוריהם באמצעות משחק, שיחות טיפוליות והדרכת הורים. במשך 15 שנים, החל מ-1975, עבדה בשירות הפסיכולוגי של הטכניון, בו התמחתה בפסיכותרפיה במבוגרים צעירים עם בעיות שונות. בין השנים 1978–1979 טיפלה בחולים המתגוררים בקהילה ובבני משפחותיהם, במסגרת המרפאה הפסיכיאטרית שבבית החולים רמב"ם.
בשנות השמונים, פתחה יהב קליניקה פרטית, בה עוסקת עד היום בפסיכותרפיה ובהדרכה.
עבודתה הטיפולית > נושאים מרכזיים בעבודתה המחקרית והטיפולית > קשיים ביחסי אהבה

יהב עוסקת רבות בחקר יחסי אהבה: ההבדל בין התאהבות לאהבה, השונות התרבותית של יחסי אהבה, ההבדל בין תלות לנתינה בקשרי אהבה, המנעד בין הפנטזיה למציאות, ההבדל בין התאהבות לאהבה, אהבות אובססיביות ועוד. היא חוקרת את השאלה, האם אהבה שוכנת בפער שבין הכמיהה לבין סיפוקה, האם האהבה נמצאת בהיעדר או בהתגשמות? בהיותה של אהבה מושג אניגמטי, מנסה המחקר להבין באמצעות שאלונים, ראיונות וניתוחי מקרה דפוסים חוזרים ואת מקורותיהם המצויים בילדות המוקדמת, בדפוסי התקשרות וביחסי אובייקט, הגורמים לאנשים מסוימים לבחור באובייקט שאינו מתאים, שאינו נמצא או אובייקט מתעלל, וממלאים את חיי הנפש שלהם בתחושות של תסכול ודכדוך. עוד מנסה גוף הידע אותו מגבשת פרופ. יהב לגשש אחר דרך לצאת מדפוסים הרסניים אלה לקראת יחסי אהבה מספקים. לאורך שנות עבודתה יישמה יהב ידע זה בעבודתה טיפולית: החל משנת 1975 עבדה בשירות הפסיכולוגי לסטודנטים בטכניון, כפסיכותרפיסטית ליחידים זוגות וקבוצתית, בגישות פסיכודינמיות קוגניטיביות והתנהגותיות, והחל משנת 1980 במסגרת קליניקה פרטית.
ספרה העוסק ב"קשיים ביחסי אהבה" נכתב בשיתוף עם פרופ' אליעזר ויצטום, ראה אור בהוצאת אריה ניר בשנת 2022.
עבודתה הטיפולית > נושאים מרכזיים בעבודתה המחקרית והטיפולית > ליווי התפתחותי בגיל הרך

מודל הליווי ההתפתחותי שפיתחה יהב החל ב-2004, והוא מיושם ב-80 גנים ובמעונות היום של ויצו ונעמ"ת בחיפה, על ידי צוות רב מקצועי הכולל עובדות סוציאליות, קלינאיות תקשורת, מרפאות בעיסוק, פסיכולוגיות ומטפלות באמנות. הפרויקט שנלמד על ידי גורמים בארץ ובעולם בכוונה ליישמו במקומות נוספים, זיכה את יהב בפרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות שאינה למטרת רווח כספי. יהב הצליחה לגייס כספים לצורך פרויקט זה על מנת לבצע את הטיפולים בסביבה הטבעית, ללא סטיגמה, ולהנגיש את השירות לילדים ממעמד סוציו-אקונומי נמוך ובכללם לילדים ממשפחות יוצאות אתיופיה, להם הותאם פרויקט ייחודי, המשתף מנהיגים קהילתיים מקרב יוצאי אתיופיה החיים בחיפה.
יהב הייתה מעורבת בפרויקט "הורים במרכז", פרויקט רב תחומי להורים וילדים בגילאי 0–6 עם "שותפות חיפה-בוסטון"
עבודתה הטיפולית > נושאים מרכזיים בעבודתה המחקרית והטיפולית > עבודה עם מבוגרים וילדים שחוו הפרעת דחק בעקבות מלחמה וטרור

בזמן מלחמת לבנון השנייה לאור מצב החירום ומצוקת התושבים, הקימה יהב "קו חם" לסיוע רגשי לנפגעי חרדה, אותו הפעילה בסיוע מטפלי המרכז הקליני הבינתחומי. בעקבות מלחמת לבנון השנייה והידע שהצטבר אודות השפעתם של אירועי דחק בזמן מלחמה ופעולות טרור יזמה יהב והובילה פרויקט טיפולי ייחודי בילדים בני הקהילה האתיופית ופיתוח של מודלים התערבותיים לטיפול בילדים הגדלים בצילו של טרור מתמשך
עבודתה הטיפולית > נושאים מרכזיים בעבודתה המחקרית והטיפולית > פסיכותרפיה טרום לידתית (פרה-נטאלית)

עבודתה של יהב בתחום הפסיכותרפיה הטרום-לידתית מתבססת על גוף ידע אמפירי, המוכיח שהעובר הוא בעל יכולת לחוש ולזכור חוויות מהתקופה שבין רגע ההתעברות ועד הלידה. משמעותם של ממצאים אלו היא, שלרשמים, שחווה אדם טרום לידתו, עשויים להיות השפעות מרחיקות לכת וארוכות טווח על התפתחותו ועל רווחתו הנפשית. העבודה הטיפולית מתבצעת בשלב בו מתקבלת ההחלטה להביא ילד לעולם, ובזמן ההריון. הידע מיושם בתמיכה נפשית ובסיוע ש"הוא בעל פוטנציאל תרפויטי עבור האם וכך גם עשוי להיות בעל השפעה על פרי ביטנה".
ב-2007 הקימה יהב פורום לקידום הפסיכולוגיה הפרה-נטאלית בישראל, והיא פועלת כיו"ר הפורום.
פרסים

בשנת 2009 הוענק ליהב אות רקנאטי-צ'ייס-רשי ליזמות בעבודה סוציאלית, על היוזמה והיישום של פרויקט ליווי התפתחותי, המתמקד בזיהוי וטיפול מוקדם בבעיות רגשיות, התנהגותיות, לשוניות והתפתחותיות סנסור-מוטוריות בילדים בגילאי 3 - 6. פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות הוענק ליהב
כמו כן הוענקו ליהב תעודת הערכה מטעם החברה הרוסית לפסיכולוגיית הלידה והטרום-לידה (Russian Society of Prenatal and Perinatal Psychology and Medicine), ופרס ההוקרה של ויצו ל"נשים פורצות דרך".
פעילות למען הקהילה

בין השנים 1979–1990 הייתה יהב בין מקימי מרכז צוותא לתרבות מתקדמת בחיפה, ופעלה בהתנדבות כראש ועדת חברים וראש ועדת רפרטואר חיפה.
יהב שימשה בין השנים 2000 ל-2003 דיירקטורית בחברה לפיתוח עכו העתיקה.
החל מ-2001 צורפה יהב לפורום "חוקה בהסכמה" שהוקם על ידי "המכון הישראלי לדמוקרטיה" במטרה לגבש חוקה לישראל.
החל מ-7 באוקטובר 2023, מתנדבת למען משפחות שכולות במסגרת עמותת אור למשפחות.
הערות שוליים

↑   חוק השמות (תיקון מס' 4), התשנ"ט-1999, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
↑  הסבר להצעת החוק
↑  אתר המרכז הקליני הבין-תחומי, אוניברסיטת חיפה
↑  ריאיון עם פרופ' רבקה יהב בנושא תוכנית ליווי התפתחותי בגני ילדים, "סדר יום חדש" עם הילה נחשון ואקי אבני, ערוץ 10, 26 בדצמבר 2013
↑  Yahav, R., Cohen, M. (2007). Symptoms of acute stress in Jewish and Arab Israeli citizens during the Second Lebanon War. Social Psychiatry & Psychiatric Epidemiology, 42, 830-836.
↑  Sharlin, S., Moin, V., & Yahav, R. (2006). When disaster becomes commonplace. Reaction of children and adolescents to prolonged terrorist attacks in Israel. co-published simultaneously in Social Work in Health Care. vol.43, no.213, 2006, pp. 95-114; and : International Social Health Care Policy Programs, and Studies (ed: Gary Rosenberg and Andrew Weissman) The Haworth Press, 2006, pp.95-114
↑  שרלין, ש., מוין, ו., ויהב, ר. (2008). להיות בפחד: תלמידים בעיר אריאל בצל טרור מתמשך. מחקרים יהודה ושומרון, 238-229.
↑  Chamberlain, D. B. (2000). Looking back: Personal reflections on the history of our association part I: Conception to birth. Journal of Prenatal & Perinatal Psychology & Health, 14(3-4), 237-242
↑  T. Verny, The Secret Life of the Unborn Child, 1981; Dell 1982 reprint: ISBN 0-440-50565-8
↑  פרופ' רבקה יהב, פרופ' גרגורי ברכמן, "שנת החיים הראשונה - אולי מאוחר מידי? עולמו האינטרסובייקטיבי של העובר", שיחות, כרך כ"ח, חוברת מס. 3, יולי 2014
↑  פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות באתר משרד ראש הממשלה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304767105171  ISNI: 0000 0004 0321 1129  VIAF: 299502701   WorldCat (עם VIAF): 299502701 
רבקה יהב במרכז הקליני הבין-תחומי, אוניברסיטת חיפה, 2015
הבשורה על-פי יוחנן

| --- | --- |

פפירוס ריילנדס 52, שריד כתב-יד של "הבשורה על פי יוחנן" מן המאה השנייה לספירה. שברי המילים הם מפרק י"ח, ל"א-ל"ג, ל"ז-ל"ח: "הַיְּהוּדִים (אֵין־)לָנוּ (רְשׁוּת לְהָמִית) אִישׁ... לְמַלּאת דְּ(בַר יֵשׁוּעַ אֲשֶׁר דִּ)בֵּר לִרְמֹז..."
 
 מידע כללי
 מאת:  כנראה יוחנן כותב הבשורה, במסורת מיוחס ליוחנן בן זבדי
 סוגה:  בשורות 
 
הבשורה על-פי יוחנן היא הבשורה הרביעית בקנון של הברית החדשה. על פי המסורת, היא מיוחסת ליוחנן בן זבדי, הוא יוחנן השליח.
כמו שלוש הבשורות הסינופטיות (הבשורות על-פי לוקאס, מרקוס ומתי), היא מכילה תיאור של כמה ממעשיו ואמירותיו של ישו, אך היא שונה מהן בהדגשים התאולוגיים וברוחה. מטרת הבשורה על-פי יוחנן היא לשכנע שישו הוא המשיח ובן האלוהים. חוקרים מודרניים מייחסים את כתיבת הבשורה ליוחנן כותב הבשורה.
מבין ארבע הבשורות, הבשורה על-פי יוחנן מציגה את הכריסטולוגיה הגבוהה ביותר, ומתארת את ישו כלוגוס (המילה היוונית ל"מילה", "רציונליות", "שפה" או "שיח") שהוא מקור הכול והיה קיים בראשית הבריאה, ועל פי רוב החוקרים גם מצביעה על ישו כאל. המושג "לוגוס" מופיע גם אצל חכמי האסכולה הסטואית הקדומה, ולכן ניתן להניח כי מי שחיבר ספר זה היה בקי בפילוסופיה יוונית.
לעומת הבשורות הסינופטיות, הבשורה על-פי יוחנן מדגישה כי משימתו של ישו היא הבאת הלוגוס אל תלמידיו. מתוך כל הבשורות, רק בבשורה על-פי יוחנן ישו מדבר באריכות על עצמו. אלמנטים מסוימים המצויים בבשורות האחרות (משלים, השבעות, והביאה השנייה) אינם מצויים בבשורה על-פי יוחנן. בין היתר היא כוללת קטע "ישו והאישה הנואפת".
מאז ביקורת המקרא במאה ה-19, היסטוריונים רבים התייחסו אל הבשורה על-פי יוחנן בתור מקור היסטורי בלתי מהימן. תיארוך הספר הוא לשנים 90 עד 100 לספירה בערך, ואין אישור לכך שהוא אכן נכתב בידי יוחנן.
הבשורה כוללת ביטויי עוינות חריפים ליהודים ומצוינת לעיתים כאנטי-יהודית ביותר בכל הברית החדשה. סגנון זה הביא בעבר חוקרים רבים לסבור כי הכיתה הנוצרית הקדומה מתוכה יצאו מחברי הספר ("נצרות יוחננית", שאנשיה כתבו גם את אגרות יוחנן וחזון יוחנן) הייתה מורכבת מגויים או לכל הפחות מיהודים מתיוונים. כמו כן מספר רעיונות לא מוכרים מהמקורות היהודיים המסורתיים רומזים לשורשים לא יהודיים של הבשורה, למשל הדואליזם המודגש בה[דרושה הבהרה].
ניתוח ספרותי וגילויים חדשים ובראשם מגילות קומראן הפכו את המסקנות, וכיום מקובל כי הבשורה על פי יוחנן היא דווקא "היהודית ביותר" מבין הבשורות שבברית החדשה, כי ככל הנראה התחברה במקור בארמית ורק אז תורגמה ליוונית וכי חוגי סופריה היו מקורבים או זהים עם הכיתות היהודיות-נוצריות כמו האביונים. חוקרים כמו ויין א. מיקס שיערו כי הטון החריף שלה וההתייחסות אל "היהודים" לעומת ראיית המחברים את עצמם כשארית "ישראל" שייוושע, משקפים את המחלוקות בין הכתות השונות שהתקימו ביהדות בתקופת הבית השני, ואת גירוש כת היוחננים מבתי-הכנסת והקאת הנוצרים בכלל בימי התגבשות היהדות הנורמטיבית על ידי סנהדרין יבנה. פרופ' דוד פלוסר שיער שאת הבשורה לפי יוחנן חיברו חברי הכת שחיברה את מגילות מדבר יהודה. למשל, השימוש בביטויים כמו "בני-אור" ו"רוח האמת" שאינם מוכרים מכתבי חז"ל מוכרים מכתבי כת קומראן. הבשורה גדושה בתיאורי חקירות ומשפטים, המשקפים כנראה את מעמדם של היוחננים בימיהם, וגם בגינויים משתמעים לנוצרים מתונים יותר שנותרו בתוך הקהל היהודי הרחב.