stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קתדרלת מרי הקדושה (סידני)
היסטוריה > כנסיות הביניים

הכומר ת'רי ביקש מענק לשם בניית כנסייה. הוא ביקש שטח בצד המערבי של סידני, לכיוון נמל דארלינג אך קיבל שטח בצד המזרחי, סמוך למספר בניינים של המושל לכלן מק'קווארי בהם בית החולים של 1881, קסרקטין הייד פארק וכנסיית סנט ג'יימס האנגליקנית ששימשה גם כבית משפט. השטח שיועד לכנסייה הקתולית חלש על אזור נידח שבו יוצרו הלבנים לבנייניו של מק'קווארי. בדיעבד התברר השטח כמיקום מצוין. הכנסייה נמצאה במיקום שבו היא נראית מכל סידני ושדה הלבנים שהיה פעם הוא כיום הייד פארק עם שדרות עצים ומזרקת ארצ'יבלד המפורסמת.
אבן הפינה לקתדרלה הראשונה הונחה ב-29 באוקטובר 1821 בידי המושל מק'קווארי. זה היה מבנה אבן פשוט בצורת צלב שהשתמש במספר מאפיינים גותיים בהם חלונות עם קשתות מחודדות וצריחונים. ב-1835 הפך הכומר ג'ון פולדינג לארכיבישוף הראשון של הכנסייה הקתולית באוסטרליה. ב-1851 שונתה הקתדרלה לפי תוכניות של אוגוסטוס ולבי נורת'מור פיוג'ין. הכומר ת'רי מת ב-25 במאי 1864. ב-29 ביוני 1865 הרסה שרפה את הכנסייה.
הארכידיאקון מק'אנרופ מיד החל במסע גיוס כספים ותכנונים על מנת להקים את הקתדרלה הנוכחית. התוכניות התבססו על תוכנית של הארכיבישוף פולדינג. פולדינג כתב לויליאם וארדל, תלמיד של אדריכל התחייה הגותית אוגוסטוס ולבי נורת'מור פיוג'ין. הארכיבישוף התרשם מסנט ג'ון קולג' (כיום באוניברסיטת סידני), שאותו בנה וארדל. במכתבו העניק פולדינג חופש מלא לווארדל בתכנון הכנסייה החדשה, באומרו "כל תוכנית, כל סגנון, כל דבר רק בתנאי שיהיה יפה וגדול, במידה בה כוחנו מאפשר." וארדל גם תכנן והשגיח על עבודת בניית קתדרלת פטריק הקדוש במלבורן.
אך היו שני שלבי ביניים. קתדרלה זמנית נבנתה מעץ אך נשרפה בקיץ 1869. על חורבותיה נבנתה כנסייה מלבנים ששימשה את בית הספר של סנט מרי, והמשיכה בכך גם לאחר שנבנתה הקתדרלה הנוכחית.
היסטוריה > בניית הקתדרלה הנוכחית

הארכיבישוף פולדינג הניח את אבן הפינה ב-1868. היא תוכננה להיות מבנה כביר ושאפתני עם ספינה ראשית רחבה, ספינות משניות ושלושה מגדלים. לרוע מזלו, פולדינג מת בטרם ראה את חלומו מתגשם שכן מת ב-1877. חמש שנים מאוחר יותר, יורשו, הארכיבישוף ואוגהן הנחה את מיסת ההקדשה. ואוגהן נתן את ההוראה לצלצל בפעם הראשונה בפעמונים. ואוגהן מת ב-1883 בעת ששהה באנגליה.
חרף ההקדשה, קתדרלת מרי הקדושה הייתה רחוקה מסיום. העבודות המשיכו תחת הקרדינל פטריק מוראן. ב-1913 הארכיבישוף קלי הניח את אבן הפינה לספינה הראשית, שבנייתה נמשכה תחת חברת האדריכלים הנסי, הנסי ושות'. קלי הקדיש את הספינה הראשית ב-1928, בזמן עריכת הקונגרס הבינלאומי של סעודת האדון ה-29. הבדל קטן בצבע ובמרקם של אבן החול בקירות הפנימיים מסמן את החלוקה בין שלבי הבנייה השונים.
קישוט ועיטור הקתדרלה נמשכו גם מאוחר יותר, וגופתו של ואוגהן הוחזרה לסידני ונקברה בקפלת הקדושים האירים. הקריפטה המקושטת בעושר רב המכילה את גופותיהם של כמרים ובישופים ותיקים הושלמה רק ב-1961, אז היא נחנכה על ידי הקרדינל גילורי.
במשך שנים המגדלים המרובעים חסרי הצריחים שבחזית פגמו ביופיו הכולל של הבניין האלגנטי. מעת לעת הציעו לבנות 4 צריחונים בפינות המגדלים כמו שנעשה במגדל המצלב, משום שחשבו שהצריחים שהציע וארדל לא ייבנו לעולם. בעזרה ממשלתית לכבוד האלף השני, הצריחים המחודדים נבנו בשנת 2000 וכיום הם הרביעים בגובהם באוסטרליה.
אדריכלות > תוכנית

קתדרלת מרי הקדושה שונה בתוכניתה מקתדרלות רבות בעולם. בגלל גודלה, תוכנית העיר סידני והשיפוע בקרקע, היא ניצבת בציר צפון-דרום במקום מזרח-מערב. קתדרלות באירופה בנויות כך שהחזית פונה מערבה, בית הרוחב חותך מצפון לדרום והאפסיס נמצא במזרח. בקתדרלת מרי הקדושה החזית הראשית פונה דרומה.
מלבד זאת, התוכנית של הקתדרלה אופיינית לקתדרלה אנגלית. בזיליקה בצורת צלב לטיני עם מגדל מעל מקום המצלב (שם נפגשים הספינה הראשית ובית הרוחב). בית המקהלה מסתיים בקיר ישר ולא באפסיס מעוגל, כמו בית המקהלה של קתדרלת לינקולן, קתדרלת יורק ומספר קתדרלות אנגליות אחרות. ישנם שלושה שערים בחזית הדרומית עם כניסות נוספות בחזיתות בית הרוחב, המובילים מהייד פארק ומבניין הכמורה ובית הספר הסמוכים לקתדרלה.
אדריכלות > סגנון

האדריכלות טיפוסית לתחייה הגותית של המאה ה-19, שקיבלה השראה מכתבי העת של קיימברידג' קאמדן סוסייטי, כתביו של ג'ון רסקין והאדריכלות של אוגוסטוס ולבי נורת'מור פיוג'ין. בזמן שאבן הפינה הונחה, האדריכל אדמונד בלקט השלים את הקתדרלה האנגליקנית של סידני, שהייתה קטנה בהרבה מקתדרלת מרי הקדושה, בסגנון גותי ניצב ואת הבניין הראשי של אוניברסיטת סידני. בלקט היה אדריכל מוכשר ואלגנטי בצורה יוצאת מגדר הרגיל. ארכיבישוף פולדינג בוודאי התרגש לראות מה היה בגדר האפשר, בעיר המתפתחת של סידני. קתדרלת מרי הקדושה, כאשר מומשה לפי תוכניותיו של ויליאם וארדל, הייתה הרבה יותר גדולה, מרשימה וקודרת מאשר קתדרלת אנדרו הקדוש (סידני) הקטנה והיפה. בגלל מקומה המצוין עודנה שולטת בשמי העיר, חרף גורדי השחקים.
סגנון הקתדרלה הוא אדריכלות גותית בסגנון גאומטרי מקושט (Geometric Decorated) אנגלי, סגנון עתיק מסוף המאה ה-13 באנגליה. למעשה, היא מבוססת במידה רבה על הסגנון של קתדרלת לינקולן. תחרת החלונות של החלון הענק במזרח בית המקהלה הוא כמעט העתקה של זה בלינקולן.
אדריכלות > החוץ

מראה הקתדרלה מכיוון הייד פארק מאופיין בתבנית סדירה של חלונות גותיים עם קשת מחודדת ותחרת חלונות פשוטה. קו הגג זוכה לגימור מעקה, המקוטע בגמלונים מקושטים. מעל חלונות קומת התאורה נמצא גג רעפים שבהם משובצים שובכים בסגנון צרפתי. הגג של הספינות המשניות מקושט באבני ראשה מגולפות הניצבות בין העמודים התומכים את התמיכות הדואות של קומת התאורה.
פונה לכיוון הייד פארק, בית הרוחב משמש ככניסה הרגילה לציבור הרחב, כמו שרווח בקרב מספר קתדרלות צרפתיות. שערי בית הרוחב מקושטים בעושר רב, לא כמו שערי החזית הראשית, והם בעלי גילופי אבן המראים את כישרונם של בעלי המלאכה המקומיים בגילוף בסגנון הגותי. בין אבני הראשה המגולפות נמצאים צמחים מקומיים של אוסטרליה כמו ה-Waratah, הפרח הרשמי של ניו סאות' ויילס.
הופעתה של קתדרלת מרי הקדושה למבקר הבא מהעיר דרך הייד פארק היא מרשימה, עם חזית בית הרוחב המקושטת בחלון רוזטה ומעליה מתנשא מגדל המצלב עטור הצריחונים, מאחורי מזרקת ארצ'יבלד. הגננים הגבירו את ההנאה האסתטית מהמבנה באמצעות שתילת גנים סביב הקתדרלה, בהם חלק מהשתילים הם בצורת צלב.
למרות המאפיינים האנגליים הרבים של אדריכלות הקתדרלה, כגון הסיומת הישרה של בית המקהלה, החזית הראשית איננה אנגלית כלל בסגנונה. היא מבוססת על החזית הגותית המפורסמת ביותר, זו של קתדרלת נוטרדאם דה פארי, באיזון האופקי לאנכי, בשלושת שערי הכניסה הגדולים ובחלון הרוזטה הגדול. ברם, חזית זו כללה שני צריחים מחודדים, כמו אלה שבקתדרלת ליצ'פילד, אך אלה הושלמו רק 132 שנה אחרי תחילת בניין הקתדרלה.
מגדל המצלב מכיל בתוכו את הפעמונים. הוא חסון למדי, אך צלליתו אלגנטית בזכות הצריחונים שבפינותיו, המעוטרים בקרוקטים. הצריחים המחודדים של החזית הראשית מחזקים את הרושם מהקתדרלה ממבט מקולג' סטריט ובפרט בהתקרבות הטקסית לקתדרלה מגרם המדרגות שלפני החזית. גובה הצריחים הוא 76.4 מטרים, דבר ההופך את הקתדרלה לרביעית בגובהה באוסטרליה (אחרי קתדרלת פטריק הקדוש (מלבורן), קתדרלת סנט פול (מלבורן) וקתדרלת הלב הקדוש (בנדיגו)).
אדריכלות > פנים

החתך הרוחבי של הקתדרלה אופייני לזה של כנסיות גדולות, וכולל ספינה ראשית בת שלושה אגפים (אולם תווך ושתי ספינות משניות), כאשר האגפים הצידיים נמוכים מאולם התווך. הספינות המשניות תומכות בספינה הראשית הגבוהה ומספקות מעבר סביב הפנים. קיר הספינה הראשית היא בעלת שלושה אזורים: קומת קשתות וארקדה, הגלריה וקומת התאורה ובה חלונות המאירים את פנים הכנסייה (להרחבה ראו אדריכלות כנסיות).
הקתדרלה בנויה מאבן חול בצבע זהוב שדהה בחוץ עקב פגעי מזג האוויר לחום-זהוב. הגג בנוי מאזדרכת אדומה, כאשר החלק המקרה את הספינה הראשית כולל בנייה ובה תמיכה של חבק-קשתי פתוח הזוכה לקישוט על ידי גילופים וסיתותים. בית המקהלה מקורה בעץ, שכנראה נועד להיות מקושט באדום, כחול וזהב כמו גג העץ בפטרבורו, אך דבר זה לא יצא לפועל כיוון שהצבע החם של העץ מנוגד ומשלים היטב את צבע אבן החול.
הספינות המשניות מקורות בקמרונות אבן עם אבן ראשה עגולה ומקושטת במרכז כל קמרון צלעות. גם מתחת לבימת המטיף ישנה אבן ראשה זעירה ומקושטת, שבדרך כלל המבקרים אינם רואים. בכל הסיומות של הקשתות בתוך הקתדרלה נמצאים ראשים מגולפים של קדושים נוצריים. אלה שליד תאי הווידוי הם בגובה העין ואפשר לבחון את פרטיהם.
המסך מאחורי המזבח הראשי מגולף בעדינות רבה באבן חול מאואמרו שבניו זילנד. הוא מכיל הרבה גומחות פתוחות, אך אלה, כמו גומחות דומות במזבח גבירתנו הממוקם מאחורי המזבח הראשי, ריקות שכן הפסלים מעולם לא הושלמו. ישנן שתי קפלות גדולות ושתי קפלות קטנות, הגדולות הן קפלת הלב הקדוש וקפלת הקדושים האירים. בשני צדי קפלת גבירתנו נמצאים קפלת יוסף הקדוש וקפלת פטרוס הקדוש ובכולן מזבחות מקושטים, ובהם פסלים בתוך הגומחות. הפסיפס המקושט ברצפה של קפלת קלי הונח על ידי חברת Melocco Co בשנת 1937 בערך באותו זמן בו רצפת הפסיפס בקפלת גבירתנו של סנט ג'ון קולג' באוניברסיטת סידני הונח, מבנה זה גם הוא תוכנן על ידי וארדל.
אדריכלות > תאורה

התאורה בקתדרלה היא הפחות מספקת מבחינת תכונותיה האסתטיות של הקתדרלה. בגלל בהירותה של השמש האוסטרלית הוחלט לזגג את קומת התאורה עם זכוכית צהובה. הזיגוג התכהה במהלך השנים והעביר מעט אור, דבר שהיה מנוגד בצורה לא טובה לחלונות הכחולים הנמוכים יותר. כדי לגבור על החשכה, ועם מעט הבנה של האסתטיקה של האדריכלות הגותית, הותקנה בקתדרלה מערכת תאורה בשנות ה-70 של המאה ה-20 במטרה לתת פחות או יותר תאורה שווה לכל חלקי הקתדרלה. פנים הקתדרלה מואר באור צהוב בניגוד לאפקט התאורה הטבעית שחודרת דרך חלונות הזכוכית הצבעונית, ובכך מסירה את תחושת המסיביות של המבנה. קירויי האבן של הספינות המשניות שטופים באור שווה ששולל את דיגום המשטח האינטגרלי לפנים מקורה בקמרונות. חלק התאורה בספינה הראשית שמכוון כלפי מעלה מאיר את קומת הביניים - הגלריה והטריפוריום - יותר משאר חלקי הקתדרלה. יש הטוענים שתאורה בעייתית זו מקשה על צילום נאות של פנים הקתדרלה.
אדריכלות > חלונות ויטראז'

בקתדרלת מרי הקדושה מותקנים חלונות ויטראז' מזכוכית צבעונית, כולם פרי עבודתה של חברת Hardman & Co שנוצרו במשך 50 שנה.
ישנם 40 חלונות מצוירים המייצגים מספר נושאים, המגיעים לשיאם בחלון של קצה בית המקהלה, המראה את נפילת האדם ואת מרים, מוכתרת ויושבת על כס מלכות לצד בנה, והם שופטים אנשים בכניסה לגן עדן.
חלונות אחרים כוללים את מסתורי ה-Rosarium, ילדותו של ישו וחיי קדושים. מבחינת סגנון, החלונות נעים מהתחייה הגותית של המאה ה-19 לסגנון יותר ציורי של המאה ה-20. חלונות חלונות הרוזטה מעל הכניסות הם בסגנון Rayonnant וזוכים להערצה ותהילה רבה.
רבים מהחלונות הם מאיכות גבוהה אך יצירת המופת היא החלון הענקי של קצה בית המקהלה, שנחשב לאחד היפים שבחלונות הוויטראז' של המאה ה-19 ויש לו רק מעט מתחרים ביופי ותכנון.
אדריכלות > אוצרות

קתדרלת מרי הקדושה מלאה באוצרות יפים ועצמי סגידה. סביב קירות הספינות המשניות נמצאת סדרת ציורים "תחנות הצלב" מאת ל. שובה מפריז שנבחרה לקתדרלה בידי הקרדינל מוראן ב-1885. בבית הרוחב המערבי ישנה רפליקה של "הפייטה" של מיכלאנג'לו (הפסל המקורי נמצא בבזיליקת סן פייטרו ברומא). פסל זה הובא לתצוגה בקתדרלה בידי חנות הכלבו דייוויד ג'ונס בע"מ ומאוחר יותר נתרמה לקתדרלה.
קבר החייל האלמוני שכן בעבר בקריפטה, שם נגעו בו כל ערב קרני השמש השוקעת. הפסל על הקבר הוא פסל ריאליסטי של חייל מת, שנוצר על ידי ג'ורג' וושינגטון למברט. למרות שגם בקריפטה הוא היה נגיש לציבור, הפסל הועבר לאחת הספינות המשניות כדי שיהיה יותר נגיש לציבור.
בקריפטה ישנה רצפת פסיפס גדולה, שנוצרה על ידי פיטר מולוקו וחברתו. בבסיס התכנון צלב המקושט באיורי כתבי יד קלטים עם רונדלים המתארים את ששת ימי הבריאה ואת כותרת "גבירתנו".
מוזיקה > עוגב

העוגב הראשון שהותקן בקתדרלה נבנה בידי הנרי בווינגטון מלונדון והותקן ביוני 1841. הוא כולל שתי מקלדות ו-23 סטופים. עוגב זה היה הגדול ביותר באוסטרליה עד שנהרס בשרפה ב-1864. ב-1942 בנה יוסף הואל וייטהאוס מבריסביין עוגב חדש לקתדרלה וזה הותקן בגלריה בקצה הספינה הראשית, מעל השער הראשי.
בשנים 1959–1971 רונאלד שארפ בנה והתקין עוגב מופעל-חשמלית בגלריה מעל בית המקהלה, אך עוגב זה לא הושלם.
ב-1997 בנה Orgues Létourneau מקוובק עוגב חדש לקתדרלה וזה הותקן בגלריה ליד חלון הרוזטה של בית הרוחב המערבי. הוא הושלם ב-1999 והוקדש לקרדינל קלנסי. עוגב זה בעל שלוש מקלדות ו-46 סטופים. בנוסף לכך שניתן לנגנו מהגלריה, אפשר לנגן בו ביחד עם העוגב של Létourneau או מקונסולה אלקטרונית ניידת בעלת ארבע מקלדות הממוקמת בקומת הקרקע.
גם בקריפטה יש עוגב, הוא נבנה בשנת 1985 בידי Bellsham Pipe Organs.
מוזיקה > מקהלות

ישנן שלוש מקהלות ראשיות שמופיעות באופן סדיר בקתדרלה: מקהלת הקתדרלה (St. Mary's Cathedral Choir), מקהלת הזמרים (St. Mary's Singers) ומקהלת זמרי עמנואל (Emmanuel Singers).
מוזיקה > מקהלות > מקהלת הקתדרלה

מקהלת קתדרלת מרי הקדושה (סידני) היא מקהלה בסגנון אנגלי מסורתי של גברים וילדים (בנים) אותה מנהל דייוויד ראסל. המקהלה מופיעה בכל יום ראשון, למעט בחופשת בית הספר בינואר. הם שרים מיסות מכובדות ובפסטיבלים חשובים כמו ערב חג המולד ובליל השימורים של חג הפסחא. מקהלה זו היא מהמוסדות המוזיקליים הוותיקים באוסטרליה שפועלים ברציפות. הרפרטואר שלהם נע ממזמורים גרגוריאניים עתיקים, עבור בקטעי שירה מהרנסאנס וכלה במוזיקה קלאסית מהמאה ה-21.
מוזיקה > מקהלות > מקהלת הזמרים

מקהלת הזמרים של הקתדרלה היא מקהלה מעורבת של גברים ונשים המנוהלת בידי מיכאל היסי. המקהלה מופיעה בכל יום ראשון שלישי של החודש במיסת השעה 9 בבוקר ובימים ליטורגיים מיוחדים, וכן באירועים מיוחדים כמו חתונות.
המקהלה הוקמה ב-1990 ומאורגנת בשני חלקים. בתפילות רגילות במשך השנה המקהלה מונה כ-30 עד 40 חברים, בעוד שבהופעות גדולות וחגיגות, כולל ערב חג המולד ויום ראשון של הפסחא, המקהלה מופיעה עם 60–80 זמרים.
מוזיקה > מקהלות > זמרי עמנואל

המקהלה נוסדה בשנת 2000 כחלק מיוזמת "הקהילות החדשות" של הקתדרלה. זמרי עמנואל שמים דגש על מזמורי ליטורגיה והמנוני הלל. הם בדרך כלל שרים בתפילת יום ראשון ב-6 בערב.
מוזיקה > פעמונים

לפעמונים של קתדרלת מרי הקדושה יש מקום מיוחד בהיסטוריה של אוסטרליה. בעבר היו שלוש קבוצות פעמונים נפרדות בקתדרלה, כולם נוצקו בידי וייטצ'אפל מלונדון. הקבוצה הראשונה של 8 פעמונים הגיעה לסידני באוגוסט 1843 והותקנה על מגדל פעמונים מעץ, רחוק ממבנה הקתדרלה (במקום שבו נמצאת כיום בימת ההטפה). הם היו הפעמונים הראשונים באוסטרליה וצילצלו בהם לראשונה בערב ראש השנה ב-1844.
כאשר הקתדרלה נהרסה בשרפה ביוני 1865, הפעמונים נותרו ללא פגע. בניית קתדרלה חדשה החלה ב-1866 ובמהלך שנת 1858 הפעמונים הועברו ממגדל העץ למגדל החדש שנבנה זה עתה, בדרום-מערב הקתדרלה.
ב-1881 שונו פעמונים אלה לקבוצה חדשה של 8 ואלה הותקנו בשנה שלאחר מכן. ב-1885 נחתם חוזה לבניית מגדל מצלב (מגדל מוראן) ואליו הועברו הפעמונים ב-1898.
מאה שנה לאחר מכן הוזמן סט חדש של פעמונים עם צלצול חדש. 14 פעמונים מותקנים כיום במגדל המצלב והם צלצלו לראשונה ב-1986.
כ-7 פעמונים מהקבוצה של 1882 מהווים כיום חלק מקבוצה של 12 פעמונים בקתדרלת סנט פרנסיסקו חאווייר באדלייד (St Francis Xavier Cathedral in Adelaide). פעמון הטנור הישן (פעמון מוראן) הועבר למגדל הדרום-מערבי בקתדרלת מרי הקדושה ושמו שונה ל-Angelus.
הפעמונים מצלצלים באופן סדיר לפני המיסה הנכבדה בימי ראשון ובימי חג חשובים. הפעמונים מצלצלים גם בחתונות והלוויות (בתיאום מראש) ובאירועים אזרחיים חשובים. הפעמונים הובילו את הצלצול שחגג 100 שנה לכינון הפדרציה האוסטרלית, וכן צלצלו במהלך הפינאלה לפתיחה 1812 של צ'ייקובסקי בקונצרט "Symphony in the Domain" שנערך בסידני.
ראו גם

מקהלת קתדרלת מרי הקדושה (סידני)
הייד פארק (סידני) הנמצא ממערב לקתדרלה, ומזרקת ארצ'יבלד
קסרקטין הייד פארק מצפון לקתדרלה.
קתדרלת אנדרו הקדוש (סידני) - הקתדרלה האנגליקנית של סידני.
הערות שוליים

↑  Polding's letter to Wardell, 10th October, 1865
O'Farrell, Patrick (1977). The Catholic Church and Community in Australia. Thomas Nelson (Australia), west Melbourne.
James M. Kelleher, Saint Mary's Cathedral - Pictorial Souvenir and Guide, John Fairfax and Sons, Pty Ltd.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 00c17a42-4480-41f9-ba69-5707d9ccb97a 
חלון בית המקהלה המתאר את הכתרת המדונה בגן עדן
מבט ממערב עם הייד פארק (סידני) בחזית, שנות ה-40 של המאה ה-20
מבט על הקתדרלה מהיידפארק, בשנת 2000, בעת שהצריחים המחודדים היו עדיין בבנייה
בית המקהלה, בית הרוחב, מגדל המצלב והתמיכות הדואות
החזית הראשית שממוקמת בדרום הקתדרלה
גילופי אבן סביב שער בית הרוחב
תמונה פנורמית ממקום המצלב של פנים הקתדרלה.
בית הרוחב המזרחי.
הספינות המשניות מקורות קמרון צלעות
"ההלקאה" הוא אחד מחלונות הויטראז' של הארדמן המתארים את חייו של ישו
קבר החייל האלמוני
בחלון בית המקהלה ישו ומריה מוקפים במלאכים מנגנים
רילמי C3

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  דגם טלפון נייד 
 יצרן:  רילמי
 תאריך הפצה:  6 בפברואר 2020 בהודו 19 בפברואר 2020 בשאר העולם
 הקודם בסדרה:  Realme C2 
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד 10
 מאיץ גרפי:  2EEMC2 של מאלי G52
 נפח אחסון:  32 או 64 ג'יגה בייט
 זיכרון:  2 או 3 או 4 ג'יגה בייט RAM
 מסך:  6.5 אינץ'
 סוללה:  סוללת ליתיום-יון, 5,000 מיליאמפר-שעה
 מידות
 רוחב:  75 מ"מ
 גובה:  164.4 מ"מ
 עובי:  9 מ"מ
 משקל:  195 גרם
 צורה:  מלבן עם פינות מעוגלות
 אתר רשמי
 
רילמי C3 (באנגלית: Realme C3) הוא טלפון חכם מבוסס אנדרואיד, המיוצר על ידי חברת רילמי. המכשיר הוכרז בהודו ב-6 בפברואר 2020, וב-19 בפברואר 2020 בשאר העולם.
מפרט > חומרה

המכשיר מצויד במסך בגודל 6.5 אינץ' ברזולוציית 1600×720 פיקסלים, ביחס רוחב-גובה של 20:9. המסך מסוג "קורינג גורילה גלאס 3".
המכשיר מופעל על ידי מעבד בעל שמונה ליבות, כאשר 2 מהן פועלות בתדר עבודה של 2.0 ג'יגה הרץ, וה-6 הנותרות פועלות בתדר עבודה של 1.7 ג'יגה הרץ. במכשיר ישנה מערכת על שבב מדגם Helio G70 מתוצרת מדיאטק עם תהליך 12 ננומטר. למכשיר אחסון הפנימי בנפח 32 או 64 ג'יגה בייט וזיכרון RAM בנפח 2 או 3 או 4 ג'יגה בייט. המכשיר מופעל על ידי סוללת ליתיום-יון, בקיבולת 5,000 מיליאמפר-שעה, שאינה ניתנת להסרה.
מפרט > חומרה > מצלמה

המכשיר מצויד במערך בעל שלושה מצלמות אחוריות, ומצלמה אחת קדמית, הכולל: חיישן הראשי ברזולוציה 12 מגה פיקסל, התומך ב-("פוקוס אוטומטי"); חיישן משני לצילום מאקרו ברזולוציה 2 מגה פיקסל; חיישן לאיסוף עומק ברזולוציה 2 מגה פיקסל; במכשיר ישנה מצלמה קדמית לצילום סלפי ברזולוציה 5 מגה פיקסל.
מפרט > תוכנה

המכשיר הושק כשמותקנת עליו מערכת ההפעלה אנדרואיד 10 רילמי UI1.
הערות שוליים

↑  Realme C3: представили конкурента Redmi 9, Pingvin.Pro, ‏6 בפברואר 2020 (באוקראינית)
↑  Realme випустила покращений бюджетник Realme C3, Pingvin.Pro, ‏19 בפברואר 2020 (באוקראינית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רילמי C3".
רילמי 7

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  דגם של טלפון חכם 
 יצרן:  רילמי
 תאריך הפצה:  10 בספטמבר 2020
 הקודם בסדרה:  realme 6 
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד 10
 מעבד:  מעבד ליבה אוקטה 2x2.05 GHz Cortex-A76 & 6x2.0 GHz Cortex-A55 12
 נפח אחסון:  128 ג'יגה בייט
 זיכרון:  6 או 8 ג'יגה בייט RAM
 מסך:  6.4 אינץ'
 סוללה:  סוללת ליתיום פולימר, 5000 מיליאמפר-שעה
 מידות
 רוחב:  74.3 מ"מ
 גובה:  160.9 מ"מ
 עובי:  8.7 מ"מ
 משקל:  182 גרם
 צורה:  מלבן עם פינות מעוגלות
 
רילמי 7 (באנגלית: realme 7) הוא טלפון חכם מבוסס אנדרואיד, המיוצר על ידי חברת רילמי. המכשיר הוכרז ב-10 בספטמבר 2020. רילמי משווקת את המכשיר עם זכוכית העמידה מפני התנפצויות.
מפרט > חומרה

המכשיר מצויד במסך מגע קיבולי מסוג "IPS LCD" בגודל 6.5 אינץ' וברזולוציית 1080x2400 פיקסלים. המסך מסוג "קורינג גורילה גלאס 3".
המכשיר מופעל על ידי מעבד בעל שמונה ליבות, כאשר 6 מהן פועלות בתדר עבודה של 2.0 ג'יגה הרץ, וה-2 הנותרות פועלות בתדר עבודה של 2.05 ג'יגה הרץ. במכשיר ישנה מערכת על שבב מדגם Helio G95 SoC מתוצרת מדיאטק. למכשיר אחסון פנימי בנפח 128 ג'יגה בייט וזיכרון RAM בנפח 6 או 8 ג'יגה בייט. כמו כן, המכשיר מופעל על ידי סוללת ליתיום פולימר, בקיבולת 5000 מיליאמפר-שעה, שאינה ניתנת להסרה, במתח טעינה מהירה בת 30 וואט.
מפרט > חומרה > מצלמה

המכשיר מצויד במערך בעל ארבעה מצלמות אחוריות, ומצלמה אחת קדמית, הכולל: מצלמה ראשית ברזולוציה 64 מגה פיקסל; מצלמת זווית רחבה ברזולוציה 8 מגה פיקסל; מצלמת מאקרו ברזולוציה 2 מגה פיקסל; מצלמת עומק ברזולוציה 2 מגה פיקסל; כמו כן, במכשיר ישנה מצלמה קדמית ברזולוציה 16 מגה פיקסל.
מפרט > תוכנה

המכשיר הושק כשמותקנת עליו מערכת ההפעלה אנדרואיד 10 בממשק המותאם של רילמי - Realme UI. ניתן לשדרוג לגרסה 11 לממשק המותאם של רילמי - Realme 2.0.
הערות שוליים

↑  Danny Cyril D. Cruze, Realme 7 launched in India with 30W fast charging, 64MP camera: Price, offers, mint, ‏2020-09-03
↑  Realme 7 Pro - Full phone specifications, m.gsmarena.com
↑  relame 7 Pro Philippines, www.realme.com (ב־)
↑  אייל כהן, רילמי החלה בבטא פתוחה של Android 11 לבעלי Realme 7, באתר TGspot, ‏2021-03-26
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רילמי 7".
ריגלי פילד

| --- | --- |

ריגלי פילד
 כינוי:  הגבולות החברתיות, קאבס פארק
 על שם:  Wrigley Company 
 שמות קודמים:  ויגהאם פארק (1914–1920), קאבס פארק (1920–1926)
 מיקום:  ארצות הברית שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 קואורדינטות:  41°56′54″N 87°39′20″W﻿ / ﻿41.948333°N 87.655556°W﻿ / 41.948333; -87.655556
 אבן יסוד:  4 במרץ 1911
 תקופת הפעילות:  23 באפריל 1914 – הווה (110 שנה)
 שופץ:  1937, 1988, 2014-2015
 הורחב:  1922, 1927, 2006
 עלות הבנייה:  250 אלף דולר (1923) 
 בעלים:  השיקגו קאבס
 מפעיל:  השיקגו קאבס
 משטח:  דשא
 אדריכל:  זאקארי טיילור דייוויס
 קבוצות:  שיקגו ויילס (1914-1915) שיקגו קאבס (1916-היום) שיקגו טייגרס (1920) שיקגו ברס (1921-1970) שיקגו קרדינלס (1931-1939) שיקגו סטינג (1977-1982, 1984)
 מושבים:  41,072
 http://chicago.cubs.mlb.com/chc/ballpark/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שיקגו מוגדלת) ריגלי פילד(למפת שיקגו רגילה) ריגלי פילד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ריגלי פילד (באנגלית: Wrigley Field) הוא אצטדיון בייסבול בשיקגו המשמש את השיקגו קאבס מליגת ה-MLB, הליגה הראשית של ארצות הברית בבייסבול, ובעבר שימש גם כבית לקבוצות ישנות כמו שיקגו וויילס מהליגה הפדרלית וגם לקבוצות קיימות כמו השיקגו ברס מה-NFL.
רינלדו ארנס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 ביולי 1943 Aguas Claras, קובה 
 התאבד:  7 בדצמבר 1990 (בגיל 47) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Reinaldo Arenas Fuentes 
 מדינה:  קובה 
 שפות היצירה:  ספרדית, אנגלית 
 יצירות בולטות:  Before Night Falls 
 תקופת הפעילות:  1967 – 7 בדצמבר 1990 (כ־23 שנים) 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1981) 
 חתימה:   
 
רינלדו ארנס (בספרדית: Reinaldo Arenas;‏ 16 ביולי 1943 – 7 בדצמבר 1990) היה משורר, סופר ומחזאי קובני. ארנס תמך במהפכת 1959, בתחילתה, אך לימים הפך מבקר גדול שלה ושל המהפכן פידל קסטרו, בין השאר על רקע ההומוסקסואליות המוחצנת שלו.
ביוגרפיה

ארנס נולד בכפר במחוז אולגין שבמזרח קובה. מאוחר יותר עבר לבירת המחוז, העיר אולגין. ב-1963 הגיע להוואנה ולמד בבית-הספר לתכנון. לאחר מכן החל ללמוד פילוסופיה וספרות באוניברסיטת הוואנה, אך לא השלים את התואר. שנה לאחר מכן החל לעבוד בספרייה הלאומית. בתקופת עבודתו בספרייה זכה ארנס במספר פרסים שמוענקים על ידי אונא"ק (האיגוד הלאומי של כותבים ואומנים). ספרו הזיות הוכר על ידי אונא"ק כספר הטוב ביותר של שנת 1966, אך השופטים לא רצו להעניק לו את הפרס, ובאין ספר אחר שהיה ראוי לפרס, החליטו לא להעניק את הפרס באותה שנה.
כתיבתו וההומוסקסואליות המוחצנת שלו הביאו אותו לידי עימות עם הממשלה הקומוניסטית. הוא עזב את הספרייה הלאומית והחל לעבוד כעורך במכון הספר הקובני עד 1968. מ-1968 ועד 1974 שימש כעיתונאי וכעורך בכתב העת הספרותי La Gaceta de Cuba.
ב-1974 נכלא בשל "סטייה אידאולוגית" ובשל פרסום ספרים בחו"ל בלי אישור רשמי. ארנס ברח מהכלא וניסה לברוח מקובה דרך הים, באמצעות ציפה על צינור פנימי של גלגל. הוא נתפס בפארק לנין שבהוואנה ונכלא בבית הסוהר "אל מורו" יחד עם רוצחים ואנסים. שם שרד בזכות סיוע שנתן לאסירים אחרים לכתוב מכתבים לרעיותיהם ולנשים בכלל. ארנס המשיך בכתיבה ספרותית אך ניסיונותיו להבריח את יצירתו מחוץ לבית הכלא התגלו מספר פעמים והוא נענש על כך. ב-1976, תחת איום במוות, אולץ ארנס להתכחש לכל עבודתו.
ב-1980 הסתכסך המשטר הקובני עם פרו. קסטרו, מנהיג קובה, החליט לבטל את השמירה המשטרתית על שגרירות פרו, כדי שיופנה נגדה 'הזעם העממי'. אלא שההפך התרחש - אלפי קובנים ניצלו את היעדר השמירה והתבצרו בשטח השגרירות, דורשים מקלט מדיני. לבסוף הסכים קסטרו שכל הנמצאים בתוך השגרירות, יחד עם קבוצות "אנטי-סוציאליות" נוספות, כגון הומוסקסואלים, יהגרו לארצות הברית. ארנס לא התבצר בשגרירות, אך החליט לנצל את ההזדמנות. הוא ידע שהמשטר לא יעניק לו אישור יציאה; לכן שינה בכתב יד את שמו בתעודת הזהות וכך הצליח לעבור את הבידוק ולקבל אישור יציאה.
ב- 1987 אובחן ארנס כחולה איידס. הוא המשיך לכתוב ולדבר נגד המשטר הקובני. ארנס שימש כחונך לכותבים קובנים רבים בגלות, בהם ג'ון אודול-רוזאלס. ב-7 בדצמבר 1990 מת ארנס ממנת יתר מכוונת של סמים ואלכוהול. במכתב ההתאבדות שהשאיר כתב ארנס:
מחמת מצבי הבריאותי הגרוע ובגלל הדיכאון הנורא שאני שרוי בו מפני שאינני יכול להוסיף ולכתוב ולהיאבק למען החופש של קובה, אני שם קץ לחיי... ברצוני לדרבן את העם הקובני, הן בגולה והן באי, להוסיף להיאבק למען החירות... קובה תהיה חופשית. אני כבר חופשי.
ב-2012 נכלל שמו של ארנס בשביל המורשת בשיקגו, מדרכה ציבורית שמנציחה אישים מקהילת הלהטבי"ם והיסטוריה להטבי"ת.
כתיבתו

ארנס היה כותב פורה. בנוסף לשני ספרי שירה, פרסם סדרה של חמישה רומנים המהווים "היסטוריה סודית" של קובה שלפני המהפכה. הסדרה הנקראת פנטגוניה, וכוללת את הספרים סלסטינו לפני השחר, שוב הים, Palace of the White Skunks, צבע הקיץ ו-The Assault. בחמשת הספרים בסדרה נע סגנון כתיבתו של ארנס מריאליזם מוחלט ומודרניזם, לאבסורד והומור סאטירי. הרומן השני שלו, הזיות, 'משכתב' את סיפורו של דיסידנט ידוע.
ספרו האוטוביוגרפי "לפני שהלילה יורד", נבחר כאחד מעשרת הספרים הטובים ביותר ברשימה של העיתון הניו יורק טיימס לשנת 1993. הספר עובד לסרט בבימויו של ג'וליאן שנאבל ובכיכובו של השחקן הספרדי חווייר ברדם. הספר אף תורגם לעברית על ידי רמי סערי בהוצאת כרמל.