stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cry Me a River (שיר של ג'סטין טימברלייק)
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2003)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2003)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2003)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2003)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 29 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 2 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 14 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 6 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 11 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 9 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 13 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 11 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 6 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 2 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי ה-R&B | 1 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 5 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 11 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 10 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 11 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 3 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 7 |  |
|  צרפת | SNEP | 6 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 10 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 20 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 54 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 30 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ | 75 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 61 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 29 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 33 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 60 |  |
|  צרפת | SNEP | 50 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 72 |  |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה ×2 | 140,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | זהב | 15,000 |
| צרפת (SNEP) | זהב | 250,000 |
| גרמניה (BVMI) | זהב | 250,000 |
| איטליה (FIMI) | זהב | 25,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה 2× | 1,200,000 |
פרסים

| רשימת פרסים ומועמדויות> שנה | רשימת פרסים ומועמדויות> פרס | רשימת פרסים ומועמדויות> קטגוריה | רשימת פרסים ומועמדויות> תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
|  2003 | VMA | הווידאו הטוב ביותר לזמרים — Cry Me A River | זכייה    |
|  2003 | VMA | וידאו הפופ הטוב ביותר — Cry Me A River | זכייה    |
|  2003 | VMA | בחירת הצופים — Cry Me A River | מועמדות    |
|  2003 | VMA | הבימוי הטוב ביותר — Cry Me A River | מועמדות    |
|  2004 | פרסי גראמי | ביצוע הפופ הטוב ביותר לזמרים — Cry Me a River | זכייה     |
הערות שוליים

↑  Caroline Frost, Justin Timberlake Reveals Britney Spears Inspiration Behind 'Cry Me A River', HuffPost, ‏22 בדצמבר 2011
↑  עומר דניאל, "אני יודע שנכשלתי": ג'סטין טימברלייק התנצל בפני בריטני ספירס, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 12 בפברואר 2021
↑  מידע על Cry Me a River, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון
↑  מידע על Cry Me a River, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון
↑  מידע על Cry Me a River, באתר המצעד הגרמני
↑  מידע על Cry Me a River, באתר מצעד דנמרק
↑  מידע על Cry Me a River, באתר המצעד הנורווגי
↑  מידע על Cry Me a River, באתר המצעד של ניו זילנד
↑  מידע על Cry Me a River, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
↑  מידע על Cry Me a River, באתר המצעד השוודי
| ג'סטין טימברלייק |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים • סיבובי הופעות • וידאוגרפיה | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים • סיבובי הופעות • וידאוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Justified • FutureSex/LoveSounds • The 20/20 Experience • The 20/20 Experience – 2 of 2 • Man of the Woods • Everything I Thought It Was |  |
| אלבומי אוסף | 12" Masters – The Essential Mixes • The 20/20 Experience – The Complete Experience |  |
| אלבומי וידאו | Justin Timberlake: Live from London • FutureSex/LoveShow: Live from Madison Square Garden • Justin Timberlake + The Tennessee Kids |  |
| סיבובי הופעות | The Justified World Tour • Justified and Stripped Tour • FutureSex/LoveShow • Legends of the Summer • The 20/20 Experience World Tour • Man of the Woods Tour |  |
| ערכים קשורים | Jessica Biel • NSYNC • המחלוקת על מופע המחצית של הסופרבול ה-38 |  |
| ג'סטין טימברלייק – שירים |
| --- | --- | --- |
| Justified | "Like I Love You" • "Cry Me a River" • "Rock Your Body" • "Señorita" |  |
| Live from London | "I'm Lovin' It" |  |
| FutureSex/LoveSounds | "FutureSex/LoveSound" • "SexyBack" • "My Love" • "LoveStoned" • "What Goes Around... Comes Around" • "Summer Love" • "Until the End of Time" |  |
| The 20/20 Experience | "Pusher Love Girl" • "Suit & Tie" • "Don't Hold the Wall" • "Strawberry Bubblegum" • "Tunnel Vision" • "Let the Groove Get In" • "Mirrors" • "Blue Ocean Floor" |  |
| The 20/20 Experience – 2 of 2 | "Gimme What I Don't Know (I Want)" • "Cabaret" • "TKO" • "Take Back the Night" • "Drink You Away" • "Not a Bad Thing" |  |
| Trolls | "Can't Stop the Feeling!" • "Hair Up" • "What U Workin' With?" |  |
| Man of the Woods | "Filthy" • "Man of the Woods" • Supplies" • "Say Something" |  |
| שירים אחרים | "SoulMate" |  |
| שיתופי פעולה | "3-Way (The Golden Rule)" • "3D" • "4 Minutes" • "Ayo Technology" • "Can't Believe It" • "Carry Out" • "Dead and Gone" • "Dick in a Box" • "Give It to Me" • "Hallelujah" • "Heaven" • "Holy Grail" • "Love Dealer" • "Love Never Felt So Good" • "Love Sex Magic" • "Motherlover" • "The Only Promise That Remains" • "Release" • "Rehab" • "Signs" • "Work It" • "Winner" |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2003: ג'ון מאייר – "Your Body Is a Wonderland" | פרס גראמי לביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר של גבר   2004: ג'סטין טימברלייק – "Cry Me a River"  | הבא: 2005: ג'ון מאייר – "Daughters" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 947fe402-a12e-3784-b4e2-aa073bd13403
לורן היל

| --- | --- |

היל בהופעה ב-2019
 לידה:  26 במאי 1975 (בת 49) ניוארק, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  מזרח אורנג', ניו ג'רזי
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 מקום לימודים:  תיכון קולומביה 
 סוגה:  ראפ והיפ-הופ אר אנד בי רגאיי
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה אקוסטית 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס
 בן או בת זוג:  Rohan Marley 
 צאצאים:  YG מארלי 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לתגלית השנה (1999)  פרסי אמדאוס למוזיקה אוסטרית 
 mslaurynhill.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לורן נואל היל (באנגלית: Lauryn Noel Hill; ‏נולדה ב־26 במאי 1975) היא זמרת ומפיקת מוזיקת סול, ראפ והיפ-הופ אמריקאית, הפעילה החל משנות התשעים.
ביוגרפיה

לורן היל נולדה בניו ג'רזי. היא למדה בתיכון קולומביה, שם היא פגשה את וייקליף ז'אן ופראז מישל. יחד, בשנת 1988, הם הקימו את להקת הפוג'יז. בשנת 1993 התקבלה היל לאוניברסיטת קולומביה ובמקביל החלה לפתח קריירת משחק. היא שיחקה באותה שנה בסרטו של סטיבן סודרברג "מלך הגבעה" בתפקיד קטן ובסרט הקומי-מוזיקלי "הנזירות בלוז 2", יחד עם וופי גולדברג, ובו הציגה את יכולות הזמרה שלה. בעקבות ההצלחה היחסית של האלבום "Blunted on Reality" היא פרשה מהלימודים. היל שיחקה בעוד מספר סרטים, אבל ב-1996 יצא האלבום "The Score" של הפוג'יז (עם השיר Ready or Not), שמכר מיליוני עותקים ברחבי העולם, והיא חזרה להתמקד במוזיקה. בשנת 1998 גילמה את לסלי בסרט הדרמה העצמאי "מסעדה" בכיכובו של אדריאן ברודי.
בשנת 1996 זכתה היל בפרס על פעילות חברתית, שכללה הפקת קונצרט ראפ למען קידום הרישום להצבעה בבחירות בארצות הברית והקמת ארגון בשם "The Refugee Project", שמטרתו לעזור לנוער בסיכון ולתמוך מבחינה כלכלית בפרויקטים בקניה ואוגנדה.
ביוגרפיה > קריירת הסולו ואחריה

ב-1998 היל פרסמה את האלבום "The Miseducation of Lauryn Hill", שזכה לתשבחות המבקרים והצליח מסחרית, עם מכירות של 18 מיליון עותקים ברחבי העולם. בטקס פרסי גראמי זכה האלבום ב-5 פרסים, ביניהם אלבום השנה, פריצת השנה ואלבום ה-R&B של השנה. עוד בשנה זו, השתתפה היל כשחקנית בסרט הדרמה העצמאי "מסעדה" בכיכובו של אדריאן ברודי.
ב-2002 ערכה היל הופעה ב-MTV שהפתיעה את מעריציה, כאשר לבשה בגדים צנועים ושרה שירים שקטים וחדשים, בלי להקה. ההופעה הוקלטה ויצאה כאלבום בסדרת MTV Unplugged, שקיבל ביקורות טובות על הכיוון החדש שאליו פנתה היל, אבל גם ביקורות שליליות.
בשנים 2007–2004 התאחדו הפוג'יז והחלו להופיע ביחד ולהקליט שירים חדשים. אלבום חדש של הלהקה היה אמור לצאת, אך בסוף הפרויקט נגנז.
ב-2015 ביטלה את הופעתה בישראל בעקבות לחצים מצד פעילי BDS וגורמים נוספים התומכים בחרם על ישראל כגון רוג'ר ווטרס. בהודעה ציינה היל שביקשה להופיע בנוסף ברמאללה, אך נתקלה בקשיים בארגון הופעה שם, ולכן על מנת למנוע "הדרה הן מהצד הפלסטיני והן מהצד הישראלי", ביטלה את הופעתה בישראל.
באוקטובר 2024 היל נתבעה על ידי חבר הפוג'יז פרס מישל בטענה שהיא הונתה אותו בנוגע לסיבוב ההופעות של הלהקה בשנת 2023. מישל טוען שהיל ניצלה את מצבו המשפטי הנואש כדי לגרום לו להסכים לסיבוב הופעות ששילם לה יותר מהשותפים האחרים בלהקה. היל מואשמת ב"ניהול גרוע" שגרם גם לביטול מפתיע של סיבוב ההופעות של 2024, שהיה אמור להתחיל באוגוסט. עורכי הדין של מישל טוענים כי היל ניהלה בצורה לקויה את הסכם סיבוב ההופעות של 2024, ובגלל העיכוב בסגירת ההסכם עם חברת Live Nation, מכירות הכרטיסים לסיבוב ההופעות היו נמוכות. היל הכחישה את טענות מישל וטענה כי סייעה לו לקבל מקדמה של 3 מיליון דולר כדי לשלם את הוצאותיו המשפטיות.
הערות שוליים

↑  רן בוקר ועמי פרידמן, הלחץ עבד: בוטלה הופעת לורן היל בארץ, באתר ynet, 4 במאי 2015
↑  הזמרת לורן היל ביטלה את הופעתה המתוכננת בישראל, באתר מעריב אונליין, 5 במאי 2015
↑  Bill Donahue, Lauryn Hill Hit With Lawsuit From Fugees Bandmate Pras Over Cancelled Tours: ‘Scheme of Fraud’, Billboard, ‏2024-10-01 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429974605171  PLWABN: 9810541144805606  BIBSYS: 1027970  BNE: XX980387  BnF: cb14017491v (data)  GND: 123011663  ICCU: TO0V326691  ISNI: 0000 0001 1447 4010  LCCN: no98114456  MusicBrainz: e8414012-4a1c-4ad4-be5e-fc55294e28cc  NDL: 00801506  NKC: xx0040365  NLK: KAC2020P4598  NTA: 187327416  RERO: 02-A005758751  SUDOC: 185448461  VIAF: 69824970   WorldCat (עם VIAF): 69824970
Fetch the Bolt Cutters

Fetch the Bolt Cutters (בעברית: "תביא את המנשכיים") הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית פיונה אפל. האלבום יצא לאור ב-17 באפריל 2020 על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס. מתוך האלבום יצא סינגל.
האלבום דורג 98 מתוך 100 ב-Metacritic, ובכך הוא האלבום בעל הדירוג השני הגבוה ביותר באתר.
ביקורות

נכון לאפריל 2020, האלבום הוא אחד מהאלבומים המוערכים ביותר בתולדות עולם המוזיקה, תוך שמרבית הביקורות שהופנו כלפיו היו חיוביות ברובן וזאת בנוסף לכך שרוב אתרי המוזיקה העניקו לו ציונים של חמישה כוכבי זהב מתוך חמישה ושלל דירוגים נוספים.
באתר Album of the Year, קיבל האלבום דירוג של 95 מתוך 100. בהגרדיאן קיבל דירוג של חמישה כוכבי זהב מתוך חמישה. כך גם באינדפנדנט, דיילי טלגרף, הטיימס, ואף בפיצ'פורק היה לאלבום הראשון מאז My Beautiful Dark Twisted Fantasy שקיבל דירוג של 10 מתוך 10.
ב-AnyDecentMusic? קיבל דירוג של 9 מתוך 10. נכון ל-20 באפריל 2020, ציונו המשוכלל על סמך כל הביקורות שקיבל, עומד על 100 מתוך 100 מה שהופך אותו לאלבום היחיד בעולם המוזיקה שהצליח לעשות זאת.
ביוני 2020, נכלל האלבום ברשימת "50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2020 עד כה" של מגזין בילבורד.
פרסים ומועדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | רולינג סטון | רשימת האלבומים הטובים של שנת 2020 | מקום שני |
| 2021 | פרס גראמי | אלבום המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר | זכייה |
רשימת רצועות

| Fetch the Bolt Cutters> מס' | Fetch the Bolt Cutters> שם | Fetch the Bolt Cutters> משך | Fetch the Bolt Cutters>  | Fetch the Bolt Cutters>  | Fetch the Bolt Cutters>  | Fetch the Bolt Cutters>  | Fetch the Bolt Cutters>  | Fetch the Bolt Cutters>  | Fetch the Bolt Cutters>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | I Want You to Love Me  | 3:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Shameika  | 4:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Fetch the Bolt Cutters  | 4:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Under the Table  | 3:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Relay  | 4:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Rack of His  | 3:42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Newspaper  | 5:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Ladies  | 5:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Heavy Balloon  | 3:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Cosmonauts  | 3:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | For Her  | 2:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Drumset  | 2:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | On I Go  | 3:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 51:54 |  |  |  |  |  |  |  |
כל שירי האלבום נכתבו על ידי פיונה אפל עצמה חוץ מרצועה מספר 8.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 42 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 13 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 59 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 23 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 4 |
|  ארצות הברית | אלבומים אלטרנטיביים מובילים | 1 |
|  ארצות הברית | אלבומי הרוק המובילים | 1 |
|  דנמרק | היטליסטן | 32 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 33 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 14 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 92 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 28 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 13 |
|  צרפת | SNEP | 97 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 10 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 24 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 17 באפריל 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | אפיק רקורדס |  |
הערות שוליים

↑  פיונה אפל, דייוויד גארזה, סבסטיאן שטיינברג
1 2  Fetch the Bolt Cutters, discogs (באנגלית)
1 2 3  Fetch the Bolt Cutters by Fiona Apple (באנגלית), נבדק ב-2020-04-20
1 2  Fiona Apple - Fetch the Bolt Cutters, Album of The Year (באנגלית)
1 2  Fetch The Bolt Cutters by Fiona Apple reviews | Any Decent Music, www.anydecentmusic.com
↑  Barton, Laura (2020-04-17). "Fiona Apple: Fetch the Bolt Cutters review – a glorious eruption". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-04-20.
↑  Fiona Apple’s Fetch the Bolt Cutters is a witty, wonderful album laced with defiance, The Independent, ‏2020-04-16 (באנגלית)
↑    Neil McCormick, ‏Fiona Apple, Fetch the Bolt Cutters review: a masterpiece for the #MeToo era, The Telegraph, 17 April 2020
↑  Hodgkinson, Will. "Fiona Apple: Fetch the Bolt Cutters review — she has Kate Bush's poetry and the spirit of Tom Waits" (באנגלית). ISSN 0140-0460. נבדק ב-2020-04-20.
↑  Fiona Apple: Fetch the Bolt Cutters, Pitchfork (באנגלית)
↑  The 50 Best Albums of 2020 (So Far), בילבורד, ‏9 ביוני 2020
↑  Fetch the Bolt Cutters, Spotify, ‏2020-04-16 (באנגלית)
| פרס גראמי לאלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| שנות ה־90 | I Do Not Want What I Haven't Got – שינייד או'קונור (1991) ‏•‏‏ Out of Time – אר.אי.אם. (1992) ‏•‏‏ Bone Machine – טום וייטס (1993) ‏•‏‏ Zooropa – ‏U2‏ (1994) ‏•‏‏ Dookie – גרין דיי (1995) ‏•‏‏ MTV Unplugged in New York – נירוונה (1996) ‏•‏‏ Odelay – בק (1997) ‏•‏‏ OK Computer – רדיוהד (1998) ‏•‏‏ Hello Nasty – ביסטי בויז (1999) |  |
| שנות ה־2000 | Mutations – בק (2000) ‏•‏‏ Kid A – רדיוהד (2001) ‏•‏‏ Parachutes – קולדפליי (2002) ‏•‏‏ A Rush of Blood to the Head – קולדפליי (2003) ‏•‏‏ Elephant – הווייט סטרייפס (2004) ‏•‏‏ A Ghost Is Born – וילקו (2005) ‏•‏‏ Get Behind Me Satan – הווייט סטרייפס (2006) ‏•‏‏ St. Elsewhere – נארלס בארקלי (2007) ‏•‏‏ Icky Thump – הווייט סטרייפס (2008) ‏•‏‏ In Rainbows – רדיוהד (2009) |  |
| שנות ה־2010 | Wolfgang Amadeus Phoenix – פיניקס (2010) ‏•‏‏ Brothers –‏ The Black Keys ‏(2011) ‏•‏‏ Bon Iver – בון איבר (2012) ‏•‏‏ Making Mirrors – גוטייה (2013) ‏•‏‏ Modern Vampires of the City – ומפייר ויקנד (2014) ‏•‏‏ St. Vincent – סנט וינסנט (2015) ‏•‏‏ Sound & Color – אלבמה שייקס (2016) ‏•‏‏ Blackstar – דייוויד בואי (2017) ‏•‏‏ Sleep Well Beast – דה נשיונל (2018) ‏•‏‏ Colors – בק (2019) |  |
| שנות ה־2020 | Father of the Bride – ומפייר ויקנד (2020) ‏•‏‏ Fetch the Bolt Cutters – פיונה אפל (2021) ‏•‏‏ Daddy's Home – סנט וינסנט (2022) ‏•‏‏ Wet Leg – וט לג (2023) ‏•‏‏ The Record – בויג'יניוס (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 882db6d8-e28b-46ba-8a30-277e86fbddf7
קלין בנדיט

| --- | --- |

 לידה:  בריטניה קיימברידג' קיימברידג'שייר, אנגליה
 מקום הקמה:  קיימברידג' 
 מוקד פעילות:  אנגליה
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 סוגה:  אלקטרונית • דאנס-פופ • אלקטרופופ
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס • בלאק באטר רקורדס
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי להקלטת הדאנס הטובה ביותר (2015) 
 www.cleanbandit.co.uk
 חברים
 גרייס צ'אטו ג'ק פטרסון לוק פטרסון
 חברים לשעבר
 מילאן ניל אמין-סמית' לאב ססגה
 
קלין בנדיט (באנגלית: Clean Bandit) היא להקת מוזיקה אלקטרונית בריטית שהוקמה בקיימברידג' בשנת 2008. חברי הלהקה הם גרייס צ'אטו והאחים ג'ק ולוק פטרסון. במהלך הקריירה של הלהקה, יצאו להיטים רבים כגון: "Symphony", "Rather Be", ו-"Rockabye". הלהקה נוטה לשלב בין פופ אלקטרוני עכשווי למוזיקה קלאסית.
הלהקה הופיעה בישראל ב-26 ביולי 2018 בלייב פארק בראשון לציון. יום לפני ההופעה נודע שג'ק פטרסון חש ברע ונאלץ לוותר על השתתפותו בהופעה.
סגנון מוזיקלי

סגנונה המוזיקלי של קלין בנדיט הוא מוזיקה אלקטרונית, פופ אלקטרוני ודאנס-פופ. הלהקה מערבת מרכיבים אלקטרוניים עם מוזיקה קלאסית ועם יצירות מאת מלחינים כמו מוצרט ושוסטקוביץ'. השיר "Rockabye", למשל, הוא שיר המכיל בתוכו סגנונות מוזיקליים רבים.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: New Eyes
2018: What Is Love?
הערות שוליים

↑  "This Week's Fresh Music Top 20". 4Music. 15 April 2014.
↑  להקת קלין בנדיט תגיע להופעה בישראל, באתר וואלה, 24 באפריל 2018
↑  שגיא בן נון‏, מייסד וקלידן קלין בנדיט לא הגיע להופעתם מחר בארץ, באתר וואלה, 25 ביולי 2018
| קלין בנדיט |
| --- | --- | --- |
גרייס צ'אטו • ג'ק פטרסון • לוק פטרסון
| אלבומי אולפן | New Eyes • What Is Love? |  |
| New Eyes | "A+E" • "Mozart's House" • "Dust Clears" • "Rather Be" • "Extraordinary" • "Come Over" • "Real Love" • "Stronger" |  |
| What Is Love? | "Tears" • "Rockabye"• "Symphony" • "I Miss You" • "Solo" • "Baby" • "Mama" |  |
| שירים אחרים | "Disconnect" • "Tick Tock" • "Higher" • "Drive" • "How Will I Know" • "Everything but You" |  |
דיסקוגרפיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007375516205171  BnF: cb16916522w (data)  GND: 1047991462  ISNI: 0000 0004 7036 6761  LCCN: no2014133513  MusicBrainz: dacc2d64-7e59-42a8-87a9-10c53919aff2  NKC: osa2015883153  VIAF: 306371412   WorldCat (עם VIAF): 306371412
הבלוז של מא רייני (מחזה)

| --- | --- |

 כתיבה:  אוגוסט וילסון 
 סוגה:  דרמה
 הצגת בכורה:  1984 
 
הבלוז של מא רייני (במקור: התחת השחור של מא רייני, באנגלית: Ma Rainey's Black Bottom) הוא מחזה משנת 1982 מאת המחזאי אוגוסט וילסון. הוא אחד מסדרת עשרת המחזות מעגל פיטסבורג של וילסון, המתאר את החוויה האפרו-אמריקאית במאה העשרים. המחזה מתרחש בשיקגו בשנות העשרים של המאה העשרים ועוסק בסוגיות של גזע, אמנות, דת וניצול היסטורי של אמני הקלטות שחורים על ידי מפיקים לבנים.
כותרת המחזה מגיעה משיר של מא רייני בעל אותו שם, המתייחס לריקוד התחת השחור. רייני, שהייתה זמרת בלוז ידועה בשנות העשרים מהווה השראה למחזה, והיא גם הדמות הראשית.
"הבלוז של מא רייני" פורסם בתחילת שנות השמונים והוצג לראשונה במרכז התיאטרון יוג'ין אוניל בקונטיקט. הוא הוצג בהצגת בכורה בברודוויי בתיאטרון קורט בשנת 1984, וזכה בפרס מעגל מבקרי הדרמה בניו יורק וקיבל מועמדות לפרס טוני למחזה הטוב ביותר.
עלילה

באולפן הקלטות בשיקגו מתאספים נגני הלהקה של מא רייני: קטלר, טולדו, סלואו דראג (נגרר איטי) וליווי להקליט אלבום חדש משיריה. בזמן שהם מחכים שהיא תגיע הם מספרים סיפורים, מתבדחים, מתפלספים ומתווכחים. מתח ניכר בין החצוצרן הלוהט הצעיר ליווי, שחולם להקים להקה משלו, לבין קטלר וטולדו הוותיקים.
כשמא רייני מגיעה עם פמליה מלווה, ההקלטה מתעכבת הרבה אחר המתוכנן, מה שמכעיס את המפיקים סטורדיוונט וארווין. התעקשותה של מא כי אחיינה המגמגם סילבסטר יקריא את הקדמת שיר הנושא גורמת להידרדרות נוספת. כשהלהקה מחכה לפתרונות של בעיות טכניות שונות, ליווי וקטלר מגיעים לכדי מכות. אז ליווי מפוטר בו זמנית על ידי מא ונדחה על ידי המפיק סטורדיוונט ובזעם דוקר אנושות את טולדו, והורס כל אפשרות לעתיד לעצמו.
הפקות

ההצגה הוצגה בקריאה שהועלתה לראשונה בשנת 1982 במרכז התיאטרון יוג'ין אוניל בווטרפורד, קונטיקט. ארבעת השחקנים הראשיים – צא'רלס ס. דאטון בתפקיד ליווי, ג'ו סנקה כקטלר, לאונרד ג'קסון בתפקיד סלואו דראג ורוברט ג'אד כטולדו – התגבשו כאנסמבל חזק. באותה תקופה השחקנית הידועה ביותר בקאסט הייתה תרזה מריט, שגילמה את מא.
הבימוי היה של לויד ריצ'רדס, אחד ממשתפי הפעולה הנפוצים ביותר של אוגוסט וילסון. וילסון וריצ'רדס עבדו יחד כמעט שנתיים על ההצגה. היא נפתחה בתיאטרון הרפרטוארי של ייל באפריל 1984, ואז עבר לתיאטרון קורט בברודוויי. המופע נפתח ב-11 באוקטובר 1984 ורץ ל-276 הופעות. הוא קיבל מועמדות לפרס הטוני לשנת 1985 להצגה הטובה ביותר; דאטון ומריט היו מועמדים לפרסי משחק.
המחזה הוצג לראשונה בבריטניה בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון בשנת 1989 בהפקה של הווארד דייוויס בכיכובם של קלארק פיטרס ויו קווארשי בתפקיד טולדו וליווי. ההפקה התקבלה בביקורות טובות מאוד.
הפקה מחודשת בברודוויי נפתחה ב-6 בפברואר 2003 בתיאטרון רויאל, בהשתתפות צ'ארלס ס. דאטון בתפקיד ליווי, וופי גולדברג בתפקיד מא, ובבימויו של יון מקלינטון. המופע רץ 68 הופעות.
בשנת 2016 התיאטרון הלאומי בלונדון חידש את ההצגה לשבחי הביקורת הגדולה, וזכה בפרס לורנס אוליבייה למחזה המחודש הטוב ביותר. בהפקה כיכבו או. טי. פגבנל בתפקיד ליווי ושרון ד. קלארק בתפקיד מא רייני.
בשנת 2019 הוכרז כי ויולה דייוויס, צ'אדוויק בוסמן, גלין טורמן, קולמן דומינגו ומייקל פוטס אמורים לככב בעיבוד קולנועי לנטפליקס, בהפקת דנזל וושינגטון לצד טוד בלק ודני וולף, ובבימויו של ג'ורג' סי וולף. הסרט הוא גם ההופעה האחרונה של בוסמן לפני מותו בשנת 2020 מסרטן המעי הגס.
שחקנים ודמויות

| דמויות | שחקני ההפקה המקורית בברודוויי 1984 | הפקה מחודשת בברודוויי 2003 | עיבוד קולנוע 2020 |
| --- | --- | --- | --- |
| מא רייני | תרזה מריט | וופי גולדברג | ויולה דייוויס |
| ליווי (חצוצרן) | צ'ארלס ס. דאטון | צ'ארלס ס. דאטון | צ'אדוויק בוסמן |
| סלואו דראג (בסיסט) | לאונרד ג'קסון | סטיבן מקינלי הנדרסון | מייקל פוטס |
| טולדו (פסנתרן) | רוברט ג'אד | תומאס ג'פרסון בירד | גלין טורמן |
| קוטלר (טרומבוניסט) | ג'ו סנקה | קרל גורדון | קולמן דומינגו |
| אירווין (המנהל של אמא) | לו קריסקולו | ג'ק דוידסון | ג'רמי שאמוס |
| סטארדיוונט (בעל סטודיו) | ג'ון נגר | לואי זוריך | ג'וני קווין |
| דוסי מיי | אלטה מיטשל | הת'ר אלישיה סימס | טיילור פייג' |
| סילבסטר (האחיין של מא) | סקוט דבנפורט-ריצ'רדס | אנתוני מקי | דושאן בראון |
| שוטר | כריסטופר לומיס | טוני קוקי | ג'ושוע הרטו |
פרסים ומועמדויות

1985 פרס מעגל מבקרי הדרמה של ניו יורק למחזה האמריקאי הטוב ביותר
פרס דרמה דסק 1985 עבור מחזה טוב ביותר
פרס טוני 1985 למחזה הטוב ביותר
הערות שוליים

↑  Nemy, Enid "A 'Ma Rainey' Quartet Plays Its Own Special Music."
↑  "Other works for Clarke Peters". The Internet Movie Database. 2008. נבדק ב-2008-09-18.
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2015-04-27. נבדק ב-2015-04-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Williams, Trey "Viola Davis, Chadwick Boseman to Star in August Wilson’s ‘Ma Rainey’s Black Bottom’ Film for Netflix – Glynn Turman, Colman Domingo and Michael Potts will also star in the adaptation of award-winning play"
העיקרים של קוך

העיקרים של קוך הם ארבעה קריטריונים שנועדו לקבוע קשר סיבתי בין גורם מיקרוביאלי למחלה כלשהי או לשינוי מטבולי/פיזיולוגי אחר. העיקרים גובשו על ידי רוברט קוך ופרדריך לפלר בשנת 1884 ופורסמו על ידי קוך בשנת 1890. קוך עצמו השתמש בעיקרים להסביר את האטיולוגיה של הגחלת והשחפת.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 גובשה גרסה מולקולרית לעיקרים של קוך, לביסוס מידת הווירולנטיות של גנים מיקרוביאליים.
העיקרים

חובה על המיקרואורגניזם להימצא בכל האורגניזמים הסובלים מן המחלה, אך לא באורגניזמים בריאים.
חובה לבודד את המיקרואורגניזם מתוך אורגניזם חולה ולגדלו בתרבית טהורה.
על המיקרואורגניזם שגודל בתרבית לחולל את המחלה כאשר הוא מוצג לאורגניזם בריא.
חובה לבודד את המיקרואורגניזם מתוך הנשא הניסיוני ולגלות שהוא זהה למיקרואורגניזם מחולל המחלה המקורי.
הסתייגויות

העיקר הראשון סויג כבר על ידי קוך עצמו לאחר שגילה נשאים של כולרה ללא תסמינים ולאחר מכן גם של טיפוס הבטן. לאחר מכן התגלה כי נשאים אסימפטומטיים (ללא תסמינים) הם תופעה נפוצה כמעט בכל מחלה מידבקת, כגון בנגיפים פוליו, הרפס, HIV והפטיטיס C. דוגמה ספציפית היא נגיף הפוליו שגורם לשיתוק רק בחלק קטן מן הנדבקים, אך הצלחתו של החיסון נגד הנגיף מוכיחה כי הוא אכן הסיבה למחלה.
העיקר השלישי מנוסח באופן בלתי מחייב כי קוך הראה שלא כל מי שנחשף לשחפת או כולרה נדבק במחלה. חוסר ההידבקות יכול לנבוע ממזל; ממערכת החיסון של הנחשף שדחתה בהצלחה את הפתוגן; מחסינות בעקבות חיסון או הידבקות קודמת; מחסינות גנטית כמו אצל החסינות למלריה אצל נשאי הגן לאנמיה חרמשית. בנוסף, לחלק מגורמי המחלה לא נמצאו חיות ניסוי מתאימות שיכולות לשמש כמודל למחלה.
העיקר השני אף הוא בעייתי במקרים בהם לא ניתן לבודד את המיקרואוגניזמים בתרבית טהורה, כמו החיידקים הגורמים לעגבת והחיידקים הגורמים לצרעת.
הערות שוליים

↑  Falkow S (1988). "Molecular Koch's postulates applied to microbial pathogenicity". Rev. Infect. Dis. 10 (Suppl 2): S274–6. PMID 3055197.