stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הורדת ידיים
הורדת ידיים בישראל

ספורט הורדת הידיים פעיל בישראל משנת 1987.
בספורט זה עוסקים אלפי אנשים בצורה חובבנית, וחלקם הקטן עוסקים בו בצורה מקצוענית, משתתפים באימונים קבוצתיים ומגיעים לתחרויות שנערכות מידי תקופה.
עמותת "היד החזקה" היא עמותה רשומה לקידום והפצת ספורט הורדת הידיים בישראל, ומונה מאות ספורטאים פעילים.
בין חבריה נמנים מספר אלופי עולם ישראלים אשר זכו בתחרויות בדרג הגבוה בעולם, וכן שופטים בינלאומיים בכירים. העמותה מפעילה חוג מקצועי להורדת ידיים בעיר פתח תקווה, בהדרכתם של צוות מאמנים מוסמך בתחום מטעם מכללת וינגייט. האימונים מתקיימים אחת לשבוע בימי שישי בצהריים ובהם נלמדים כל היסודות בהורדת ידיים.
העמותה עורכת מספר תחרויות בשנה, בין היתר גם אליפות ישראל בהורדת ידיים, שנערכה (נכון ל-2020) בדימונה בינואר, כבר שמונה שנים ברציפות.
אליפות ישראל 2021 נערכה בעיר פתח תקווה בחודש אוגוסט. התחרות מחולקת לקטגוריות גיל, משקל, מין, יד ימין ויד שמאל.
העמותה מפרסמת את מועד התחרות בדף הפייסבוק הנושא את השם "הורדת ידיים ישראל".
ישראלים שזכו באליפות העולם ואליפות אירופה

110+ ק"ג - מקום 2: אלי ספיאשווילי (Eli Sappiaschwili)
עד 100 ק"ג - מקום 1: שרון רמז (Sharon Remez)
עד 70 ק"ג - מקום 4: בני גואטה (Beni Guetta)
עד 65 ק"ג - מקום 3: ג'ימי בברה (Gimi Bebera)
עד 70 ק"ג - מקום 2: שמעון ביטון (Shimon Biton)
עד 85 ק"ג - מקום 1: ניר הראל (Nir Harel)
עד 90 ק"ג - מקום 1: שרון רמז (Sharon Remez)
עד 110 ק"ג - מקום 1: אלי ספיאשווילי (Eli Sappiaschwili)
מעל 110 ק"ג - מקום 3: שי בן שחר (Shai Ben-Shahar)
עד 55 ק"ג - מקום 3: ניסים אלקיים (Elkayam Nissim)
עד 65 ק"ג - מקום 3: שמעון ביטון (Shimon Biton)
עד 70 ק"ג - מקום 3: שמעון שלוש (Shimon Shlush)
עד 75 ק"ג - מקום 3: יובל בר (Yuval Bar)
עד 80 ק"ג - מקום 2: איתי ברנט (Itay Brant)
עד 90 ק"ג - מקום 1: ניר הראל (Nir Harel)
עד 100 ק"ג - מקום 3: פליקס שפרינסיס (Felix Shprincis)
עד 110 ק"ג - מקום 3: נאמן נאור (Naman Naor)
מעל 110 ק"ג - מקום 3: גיל שמואלי (Gil Shmueli)
עד 55 ק"ג - מקום 2: אלון קובי (Alon Kobi)
עד 110 ק"ג - מקום 3: אלי ספיאשווילי (Eli Sappiaschwili)
עד 55 ק"ג - מקום 2: אלון קובי (Alon Kobi)
עד 90 ק"ג - מקום 2: ניר הראל (Nir Harel)
עד 100 ק"ג - מקום 3: שרון רמז (Sharon Remez)
עד 80 ק"ג - מקום 1: משה בזק (Moshe Bazak)
עד 70 ק"ג - מקום 2: רומן מדבדסקי (Roman Medvedsky) (יד שמאל) (Master Men)
עד 80 ק"ג - מקום 4: אריק פרסדנוב (Eric Parsadanov) (יד ימין) (JUNIOR 18)
עד 80 ק"ג - מקום 5: ג'ורג' בירו (George Biro) (יד שמאל) (MASTER)
עד 60 ק"ג - מקום 1: נדב שלוש (Nadav Shlush) (יד ימין) (Sub-Junior)
עד 60 ק"ג - מקום 1: נדב שלוש (Nadav Shlush) (יד שמאל) (Sub-Junior)
עד 65 ק"ג - מקום 1: עידו בן דוד (Ido Ben David) (יד שמאל) (Youth Men)
עד 70 ק"ג - מקום 2: רומן מדבדסקי (Roman Medvedsky) (יד שמאל) (Master)
עד 70 ק"ג - מקום 3: רומן מדבדסקי (Roman Medvedsky) (יד שמאל) (Senior)
עד 80 ק"ג - מקום 1: קמי קהרמני (Kami Kahramani) (יד ימין) (Senior Grand Master)
עד 80 ק"ג - מקום 3: ארטיום רויזמן (Artiom Roizman) (יד ימין) (Master)
עד 80 ק"ג - מקום 2: יאיר מור (Yair Mor) (יד שמאל) (Junior Boys)
עד 90 ק"ג - מקום 2: קובה ברבדזה (Koba Barabadze) (יד ימין) (Grand Master Men)
עד 90 ק"ג - מקום 2: קובה ברבדזה (Koba Barabadze) (יד שמאל) (Grand Master Men)
אליפות אירופה ה-32 - 2023
עד 65 ק"ג - מקום 3: נדב שלוש (Nadav Shlush) (יד שמאל) (Junior)
עד 65 ק"ג - מקום 4: נדב שלוש (Nadav Shlush) (יד ימין) (Junior)
עד 70 ק"ג - מקום 1: רומן מדבדסקי (Roman Medvedsky) (יד שמאל) (Master)
עד 80 ק"ג - מקום 1: קמי קהרמני (Kami Kahramani) (יד ימין) (Senior Grand Master)
עד 80 ק"ג - מקום 1: קמי קהרמני (Kami Kahramani) (יד שמאל) (Senior Grand Master)
עד 90 ק"ג - מקום 3: קובה ברבדזה (Koba Barabadze) (יד ימין) (Grand Master Men)
עד 90 ק"ג - מקום 3: קובה ברבדזה (Koba Barabadze) (יד שמאל) (Grand Master Men)
הלגיון הספרדי

| --- | --- |

סמל הלגיון הספרדי
 פרטים
 מדינה:  ספרד ספרד
 שיוך:  הצבא הספרדי 
 בסיס האם:  Viator, סאוטה, רונדה, מלייה 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  20 בספטמבר 1920 – הווה (104 שנים) 
 מקים היחידה:  José Millán Astray 
 עיטורים
 Legion memorial 
 
הלגיון הספרדי (בספרדית: Legión Española), לשעבר יחידת הזרים (בספרדית: Tercio de Extranjeros) הוא יחידה מיוחדת בצבא הספרדי, אשר הוקמה בשנת 1920 על פי הדגם של לגיון הזרים הצרפתי. החל משנת 1987 הופסקה קבלת אזרחים זרים ליחידה, לכן שונה שמה ל"הלגיון הספרדי". הלגיון הספרדי הוא יחידה מסדר גודל דיוויזיוני ומשרתים בו כ-8,000 חיילים.
היסטוריה

ב-28 בינואר 1920 פורסמה פקודתו של מלך ספרד אלפונסו ה-13 על הקמת רגימנט הזרים בצבא הספרדי. בספטמבר אותה שנה מונה כמפקדו סגן-אלוף חוסה מיליאן אסטראי (José Millán Astray), האיש שפעל רבות להקמת יחידת הזרים הזו. סגנו היה רב-סרן בשם פרנסיסקו פרנקו, לימים הדיקטטור ששלט בספרד במשך שנות דור. ב-20 בספטמבר 1920 נרשם מתנדב הראשון ליחידה, ועד היום נחשב תאריך זה ליום חג של הלגיון. בהתחלה הורכב הלגיון מרגימנט אחד, אשר כלל מפקדה ושלושה גדודים. כל גדוד הורכב משתי פלוגות רובאיות, פלוגת מקלעים ופלוגת מפקדה. מפקדת היחידה הייתה בעיר סאוטה שבמרוקו הספרדית והוא השתייך ל"צבא אפריקה".
המלחמה הראשונה בה השתתף הלגיון היה מרד השבטים הברברים בצפון אפריקה (מרד הריף). הלגיון הצטיין בקרב במובלעת מלייה, כאשר מנע נפילת עיר נמל זו לידי המורדים האפריקניים בפיקודו של עבד אל כרים.
בשנת 1936, עם פרוץ מלחמת האזרחים בספרד, עבר הלגיון לצד המורדים הלאומניים. בעזרת מטוסים גרמניים ואיטלקיים הועברו מרבית יחידות הלגיון מאפריקה לספרד כדי להילחם בצבא של הרפובליקנים.
הלגיון היה לחוד החנית של הכוחות הלאומניים במלחמה זו. במהלך המלחמה כלל הלגיון 18 גדודי חיל רגלים, גדוד שריון, גדוד הנדסה קרבית ויחידה למבצעים מיוחדים.
לאחר סיום מלחמת האזרחים צומצם הלגיון משמעותית, רוב יחידותיו פורקו והוא הוחזר לבסיסיו במרוקו הספרדית. בשנת 1956, כאשר מרוקו זכתה בעצמאותה, הפכו יחידות הלגיון לחיל מצב בשתי מובלעות ספרדיות שנשארו בצפון אפריקה. חיילי הלגיון לחמו גם במורדים אפריקאים בסהרה המערבית, עד שבשנת 1976 החליטה ספרד להוציא את כוחותיה משם ולהעניק למדינה זו עצמאות.
בשנת 1987 החליטה ממשלת ספרד להפסיק קבלת אזרחים זרים ללגיון. מסיבה זו הוחלף גם שמו של הלגיון מ"יחידת הזרים" ל"הלגיון הספרדי". חשוב לציין שחלקם של הלא ספרדים בלגיון אף פעם לא עלה מעל ל-25% מכלל החיילים. רוב הזרים ששירתו בלגיון באו ממדינות דרום אמריקה.
במהלך שנות ה-90 נטלו חיילי הלגיון חלק בכוח הרב לאומי בבוסניה. בשנת 2003 השתתפו יחידות הלגיון יחד עם הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת עיראק, אך בשל הלחץ הציבורי בספרד הוצאו משם במהרה. בשנת 2005 השתתף הלגיון בכוח רב לאומי לשמירת השלום באפגניסטן.
הרכב הלגיון (נכון ל-2022)

הלגיון הספרדי כולל יחידות הבאות:
רגימנט מס' 1  "גרן - קאפיטן" ("Tercio "Gran Capitan), מיקום מפקדת הרגימנט - מלייה
רגימנט מס' 2 "רוזן דה אלבה" ("Tercio "Duque de Alba), מיקום מפקדת הרגימנט - סאוטה
חטיבת "מלך אלפונסו ה-13" ("Brigada de la Legion "Rey Alfonso XIII), החטיבה מורכבת מ:
רגימנט מס' 3  "דון חואן דה אוסטריה" ("Tercio "Don Juan de Austria), מיקום מפקדת הרגימנט - אלמריה.
רגימנט מס' 4 "אלחנדרו פארנזיו" (" Tercio  "Alejandro Farnesio) - מיקום מפקדת הרגימנט - עיר רונדה במחוז מאלגה.
גדוד מס' 2 של תותחי שדה (Grupo de Artillería de Campaña II de la Legión)
גדוד הנדסה קרבית מס' 2 (Bandera de Zapadores II de la Legión.)
יחידת לוגיסטיקה (Grupo Logístico II de la Legión.)
קיימת גם יחידת קומנדו עצמאית של הלגיון - היא נקראת BOEL.
חיילי הלגיון במצעד
ההשבעה השלישית של ולדימיר פוטין לנשיאות רוסיה

חיילי משמר הקרמלין נושאים את דגל רוסיה ואת נס הנשיא.
ולדימיר פוטין מופיע בהשבעה
דמיטרי מדבדב נושא נאום
ולדימיר פוטין נואם
הנשיא ולדימיר פוטין והגברת הראשונה לודמילה פוטינה
ולדימיר פוטין מקבל את "המזוודה הגרעינית"
ולדימיר פוטין ודמיטרי מדבדב סוקרים את חיילי משמר הקרמלין
בתפילה עם אשתו והפטריארך קיריל
ההשבעה השלישית של ולדימיר פוטין כנשיא רוסיה התקיימה ביום שני, 7 במאי 2012, בארמון הקרמלין הגדול. בטקס השתתפו כשלושת אלפים איש, בהם שרים, מושלים, חברי פרלמנט, סנאטורים, שגרירים זרים ומנהיגים דתיים, כמו גם מדענים ואמנים רוסים.
רקע

| --- | --- |
 :  ראו גם – הבחירות לנשיאות רוסיה 2012
ולדימיר פוטין ניצח בבחירות עם יותר משישים אחוז מהקולות. הוא נכנס לתפקיד חודשיים לאחר הבחירות.
הטקס > חלק ראשוני

בתחילת הטקס נשאו חיילי משמר הקרמלין את דגל רוסיה, דגל הנשיא הרוסי, חוקת רוסיה וחותם נשיא רוסיה. ואז הופיעו יו"ר מועצת הפדרציה ולנטינה מטוויינקו, יו"ר הדומה הממלכתית סרגיי נרישקין ויו"ר בית המשפט החוקתי ולרי זורקין.
בשלב זה, הנשיא היוצא דמיטרי מדבדב, עזב את מעונו העבודה של נשיא רוסיה וצעד אל ככר הקתדרלות, כדי לקבל את הדיווח של מפקד משמר הקרמלין על מוכנות החיילים ולהודות לחיילים על שירותם. לאחר מכן, מדבדב צעד לארמון הקרמלין הממלכתי לטקס. ואז עזב ולדימיר פוטין את הבית הלבן, שם עבד כראש ממשלת רוסיה ונסע לקרמלין. בצהריים, כאשר צלצלו פעמוני שעון הקרמלין, נכנס ולדימיר פוטין לאולם גאורגי ופסע אל הדוכן הממוקם באולם אנדריי ובו כבר המתין מדבדב.
מדבדב נאם ולאחר הנאום, דמיטרי מדבדב ויו"ר בית המשפט החוקתי, ולרי זורקין, הזמינו את ולדימיר פוטין להישבע:
ולדימיר פוטין קרא את נוסח השבועה:
אני נשבע למלא את סמכויותיו של נשיא הפדרציה הרוסית לכבד ולהגן על זכויותיהם וחירויותיהם של האדם והאזרח, לכבד ולהגן על חוקת הפדרציה הרוסית, להגן על ריבונותה ועצמאותה, ביטחונה ושלמותה של המדינה, לשרת בנאמנות את העם.
לאחר מכן נשמע ההמנון הלאומי הרוסי, ואחריו מטח הצדעה ארטילרית. לאחר מכן ולדימיר פוטין נשא את נאומו כנשיא רוסיה. לאחר הנאום, ולדימיר פוטין פנה אל היציאה, ועבר לקבל ברכות מהנוכחים.
הטקס > חלק אחרון

לפני תחילת החלק האחרון, פרשו ולדימיר פוטין ודמיטרי מדבדב לחדר סגור בו הנשיא לשעבר העביר לידי הנשיא החדש את המזוודה הגרעינית. לאחר קבלתה, פוטין ומדבדב נסעו לכיכר הקתדרלות, שם הציג הנשיא לשעבר את משמר הקרמלין למפקד העליון החדש. לאחר מכן נערך מצעד.
לאחר כל אלה, הנשיא פוטין ואשתו נסעו לקתדרלת הבשורה, שם נערכה תפילה. ואז הם הלכו לחלק הבלתי פורמלי של טקס ההשבעה.
תגובות

מספר מנהיגים זרים בירכו את הנשיא ולדמיר פוטין על כניסתו לתפקיד. ביניהם: נשיא סוריה בשאר אסד, נשיא ארמניה סרג' סרקיסיאן, נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו, נשיא אוקראינה ויקטור ינוקוביץ', נשיא חו ג'ינטאו ואחרים.
תקריות

במהלך הטקס אירעו שני אירועים לא מתוכננים.
ראשית - מחיאות הכפיים לא היו מתוכננות, אלה התקיימו במהלך סיום דבריו של יו"ר הדומה סרגיי נרישקין. בדרך כלל, יושבי ראש הפרלמנט אינם מלווים במחיאות כפיים.
שנית - הייתה תקלה במיקרופון. כשיושב ראש בית המשפט החוקתי ולרי זורקין הזמין את ולדימיר פוטין להישבע. בתחילה לא הצליח פוטין לדבר מכיוון שהמיקרופון לא פעל מספר שניות. הטקס נמשך לאחר תיקון המיקרופון.
הערות שוליים

↑  The inauguration of Vladimir Putin - 2012
↑  Vladimir Putin took office as head of state
↑  Vladimir Putin: We will succeed if we are united people
↑  Vladimir Putin handed the "nuclear briefcase"
↑  Patriarch Kirill blessed Putin's service to the Fatherland
↑  The Head of State congratulated Putin on assuming the office of President
↑  During the inauguration ceremony of the President of Russia has refused one of the microphones
ה'שי"ז

ה'שי"ז (5,317) ובקיצור שי"ז – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-5 בספטמבר 1556 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 25 באוגוסט 1557.
המולד של תשרי חל ביום שישי, 18 שעות ו-794 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשג. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה רביעית לשמיטה, ושנת 16 במחזור העיבור ה-280. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 25 (סימנה כהלוא) במחזור השמש ה-190.
שנה זו היא שנת 1,488 לחורבן הבית, ושנת 1,868 לשטרות.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
הדיוויזיה ה-256 (ורמאכט)

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  26 באוגוסט 1939 – 8 באפריל 1945 (5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
הדיוויזיה ה-256 (בגרמנית: 256. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה > הדיוויזיה ה-256

הדיוויזיה הוקמה במחוז הצבאי ה-4 בדרזדן ב-26 באוגוסט 1939. הדיוויזיה נשלחה לפולין כחיל כיבוש. הדיוויזיה נשארה שם בתפקיד זה עד נובמבר 1939 ולאחר מכן היא הועברה לליפשטדט, מערב גרמניה, כדי להתחיל באימונים לקראת ההתקפה על צרפת וארצות השפלה ב-1940.
רגע לפני המתקפה ב-10 במאי, הועברה הדיוויזיה לעיירה קלווה שעל גבול הולנד, שם צורפה לקורפוס ה-26 בפיקודו של אלברט וודריג, שהיה בעצמו חלק מקבוצת ארמיות B בפיקודו של פדור פון בוק, לצד הדיוויזיה ה-254 ורגימנט האס אס "דר פיהרר", לימים דיוויזיית הפאנצר אס אס ה-2. בבוקר ה-10 במאי קיבלה הדיוויזיה ה-256 את הפקודה לפרוץ את הגנת הגבול ההולנדית, לכבוש את הגשר בחנפ ולדחוף אל קו ההגנה פיל/ראם במיל.
למרות התקדמות טובה בהתחלה, התברר שהגשר בחנפ היה גשר הכביש ה"גדול" היחיד שנלקח שלם, מה שהפך העברה מהירה של חיילים לכמעט לבלתי אפשרית. זה הוביל לכך שהדיוויזיה ה-256 הגיעה למיל טיפין טיפין, ולאחר מכן לחמה בקרבות קשים במשך כמעט 48 שעות. גנרל פדור פון בוק ביקר בקו ההגנה הפרוץ סביב מיל ב-11 במאי.
הדיוויזיה ה-256 המשיכה להילחם לאורך הקו 's-Hertogenbosch, טילבורג, דרומית לברדה, ברשאט, אנטוורפן ולאחר מכן באזור ניופורט / דנקרק, שם היא חיסלה את המבלט סביב הנמל האחרון ששימש לפינוי הכוחות הצרפתים והבריטים הנסוגים.
בתחילת מבצע מקרה אדום, הדיוויזיה קיבלה הוראה להישאר באזור ניופורט/דנקרק ולאחר מכן הועברה לבריטני, שם שהתה כחיל כיבוש עד פברואר 1941.
לאחר מכן הועברה הדיוויזיה למזרח פולין על מנת להתכונן לקרבות בחזית המזרחית, ובמבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-20 במסגרת הארמייה התשיעית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים כחלק מבמרכז קבוצות הצבא, ובכלל זה במבצע טייפון, הקרבות ברז'ב וקרב סמולנסק השני. הדיוויזיה הושמדה בוויטבסק במהלך מבצע בגרטיון ביולי 1944.
שרידי הדיוויזיה הקימו את קבוצת הדיוויזיה ה-256 שהוקצתה ל-Korps-Abteilung H. עד נובמבר 1944 היא הוצבה בצד הצפוני של נהר המז בהולנד. בסופו של דבר, קבוצת הדיוויזיה ה-256 שולבה ברגימנט הגרנדירים ה-280, שהיה חלק מדיוויזיית הרגלים ה-95.
היסטוריה > דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-256

בספטמבר 1944 הוקמה בבסיס הצבאי קוניגסבריק דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-256 על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-568 שהוקמה ב-25 באוגוסט 1944. היא נלחמה בקרב על השלד ולאחר מכן במשולש סאר-מוזל בין 1944 ל-1945. הדיוויזיה נכנעה לכוחות אמריקאים מהדיוויזיה האמריקאית ה-45 באזור וירטמברג במאי 1945, ושרידיה צורפו לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-36.
מפקדים > הדיוויזיה ה-256

יוזף פולטמן (1 בספטמבר 1939 – 10 בינואר 1940)
גרהרד קאופמן (10 בינואר 1940 – 4 בינואר 1942)
פרידריך ובר (4 בינואר 1942 – 14 בפברואר 1942)
פאול דנהאוזר (14 בפברואר 1942 – 24 בנובמבר 1943)
אלברכט וסטנהאגן (24 בנובמבר 1943 – 26 ביוני 1944)
מפקדים > דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-256

גרהרד פרנץ (17 בספטמבר 1944 – מרץ 1945)
פרידריך "פריץ" וורנקה (מרץ 1945 – 8 באפריל 1945)
הערות שוליים

↑  (Battle at Mill).
↑  Nafziger 939GXIJ
↑  "US troops in Holland in WWII".
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוורמאכט ורמאכט |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות חי"ר | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 38 • 39 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 50 • 52 • 56 • 57 • 58 • 59 • 60 • 61 • 62 • 64 • 65 • 68 • 71 • 72 • 73 • 75 • 76 • 78 • 79 • 81 • 82 • 83 • 84 • 85 • 86 • 87 • 88 • 89 • 90 • 91 • 92 • 93 • 94 • 95 • 96 • 97 • 98 • 99 • 100 • 101 • 102 • 111 • 112 • 113 • 121 • 122 • 123 • 125 • 126 • 129 • 131 • 132 • 134 • 137 • 141 • 148 • מילואים 148 • 151 • 153 • מילואים 153 • 157 • 158 • 161 • 162 • טורקסטנית 162 • 163 • 164 • 167 • 168 • 169 • 170 • 176 • 177 • 179 • 180 • 182 • 183 • 187 • 189 • 193 • 196 • 197 • 198 • 203 • 205 • 206 • 207 • 208 • 209 • 211 • 212 • 213 • 214 • 215 • 216 • 217 • 218 • 221 • 223 • 225 • 227 • 228 • 232 • 239 • 240 • 242 • 243 • 244 • 246 • 250 • 251 • 252 • 253 • 254 • 255 • 256 • 257 • 258 • 260 • 262 • 263 • 267 • 268 • 269 • 272 • 275 • 276 • 277 • 282 • 286 • 290 • 291 • 292 • 293 • 294 • 295 • 296 • 297 • 298 • 299 • 300 • 301 • 302 • 303 • 305 • 306 • 319 • 320 • 326 • 327 • 329 • 332 • 333 • 334 • 335 • 336 • 337 • 339 • 340 • 342 • 344 • 345 • 346 • 347 • 352 • 353 • 355 • 356 • 357 • 359 • 362 • 363 • 370 • 371 • 376 • 383 • 384 • 385 • 387 • 389 • 390 • 404 • 462 • 463 • 490 • 526 • 554 • 604 • 707 • 708 • 709 • 710 • 711 • 712 • 714 • 715 • 716 • 717 • 718 • 719 • 999 |  |
| דיוויזיות חי"ר הרריות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 157 • 188 • סקי 1 |  |
| דיוויזיות חי"ר גרנדיר | 6 • 31 • 36 • 45 • 78 • 153 • 552 • 553 • 560 • 561 |  |
| דיוויזיות חי"ר פולקסגרנדיר | 6 • 9 • 12 • 16 • 18 • 19 • 22 • 26 • 31 • 36 •  46 • 47 • 61 • 62 • 167 • 183 • 211 • 212 • 246 • 256 • 257 • 272 • 276 • 277 • 320 • 326 • 337 • 340 • 347 • 352 • 363 • 462 • 553 • 560 • 561 • 564 • 565 • 566 • 568 • 570 • 571 • 572 • 573 • 574 • 575 • 577 • 578 • 579 • 580 • 581 • 582 • 583 • 586 • 587 • 588 • 708 |  |
| דיוויזיות חי"ר פאנצרגרנדיר | 3 • 10 • 15 • 16 • 18 • 20 • 25 • 29 • 60 • 90 • 233 • גרוסדויטשלנד |  |
| דיוויזיות שריון | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 116 • 178 • 232 • 233 • הולשטיין • טטרה • להר • פלדהרנהאלה • פלדהרנהאלה 2 • קורמארק • קלאוזביץ |  |
| דיוויזיות שריון מילואים | 155 • 179 • 233 |  |
| דיוויזיות שריון מוצנחות | 1 • 2 |  |
| דיוויזיות צנחנים | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 |  |
| דיוויזיות יגר | 5 • 8 • 28 • 42 • 97 • 100 • 101 • 114 • 117 • 118 |  |
| דיוויזיות אבטחה | 52 • 203 • 207 • 213 • 221 • 286 • 390 |  |
| דיוויזיות השדה של הלופטוואפה | 3 • 4 • 6 • 7 • 9 • 10 • 12 • 13 • 16 • 20 • 21 |  |
| דיוויזיות פרשים | 1 |  |
| דיוויזיות נ"מ | 9 • 19 |  |
| דיוויזיות ארטילריה | 18 |  |
| דיוויזיות אימונים | 286 • 404 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4608991-3  VIAF: 247836249   WorldCat (עם VIAF): 247836249
ה'קט"ז

ה'קט"ז (5116)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-7 בספטמבר 1355 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 26 באוגוסט 1356. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
הלגיון הנורווגי

| --- | --- |

דגל הלגיון
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  אס אס ואפן אס אס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  29 ביוני 1941 – מרץ 1943 (כשנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הלגיון הנורווגי (בנורווגית: Den Norske Legion; בגרמנית: Freiwilligen-Legion Norwegen) הייתה יחידה מיוחדת בוואפן אס אס אשר הורכבה ממתנדבים מנורווגיה.
היסטוריה

הגרמנים החלו לעבוד על הקמת יחידה נורווגית בתוך האס אס מיד לאחר סיום המערכה בנורווגיה ב-1940. הגרמנים תכננו להקים יחידה בת 30,000 איש, ולשם כך הפיצו ברחבי נורווגיה תעמולה בה הבטיחו שהיחידה תהיה בפיקוד נורווגי, עם מדים נורווגיים, ושפת פיקוד נורווגית. הגרמנים הבטיחו להשתמש ביחידה כדי לסייע לשכנתה וידידתה הקרובה של נורווגיה - פינלנד, שבאותה עת הייתה שקועה במלחמת ההמשך מול ברית המועצות. אולם עד סוף 1941 נרשמו רק 1,900 אזרחים נורווגים לשירות באס אס.
מרבית המתנדבים עברו אימון צבאי בגרמניה, והשאר התאמנו בבית ספר צבאי מיוחד שהוקם למטרה זו בהולמסטרנד. הגרמנים הפרו את כל הבטחותיהם למתנדבים הנורווגים. הם העניקו להם מדי אס אס, והחילו עליהם את החוק הצבאי הגרמני. ההנחה היחידה שהתירו להם הייתה להחליף את סמל האס אס במדיהם בסמל נורווגיה. במקום לשלוח אותם לפינלנד כפי שהובטח להם, נשלחו הנורווגים לחזית המזרחית.
הלגיון הנורווגי הוכפף תחת בריגדת האס אס ה-2, ונלחם במהלך המצור על לנינגרד. ביצועי הלגיון היו גרועים, ועד סוף 1942 הוא איבד 180 אנשים. בתחילת 1943 הוציאו הגרמנים את הלגיון מהחזית, ושלחו אותו לתקופת התרעננות בבוואריה. לנורווגים ניתנה אפשרות לחזור לביתם, ורובם בחרו לעשות זאת. רק 300 בחרו להאריך את חוזה השירות שלהם באס אס, והם היוו את הבסיס לרגימנט הפאנצרגרנדיר אס אס ה-23 (נורווגיה) אשר היה חלק מדיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-11. חיילים אלו המשיכו להילחם עם הגרמנים עד הסוף המר. הם השתתפו בהצטיינות בקרב על ברלין, ולאחריו נפלו אלו מהם ששרדו, בשבי הסובייטי.
מפקדים

שטנורמבנפיהרר פין קיילסטרופ (29 ביוני 1941 – 1 בדצמבר 1941)
שטורמבנפיהרר יורגן באקה (1 בדצמבר 1941 – 15 בדצמבר 1941)
אובר-שטורמבנפיהרר אוליבר קביסט (15 בדצמבר 1941 – מרץ 1943)
הארמייה ה-12 (בריטניה)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1945
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  מונטגיו סטופפורד
 
הארמייה ה-12 של הצבא הבריטי הייתה ארמייה בריטית שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הארמייה ה-12, הייתה במקור ארמייה מומצאת. כהכנה לקראת הפלישה לסיציליה, ביצעו בעלות הברית מבצע הטעייה שנודע בשם "מבצע קציצה". במסגרת מבצע זה, ניסו בעלות הברית לשכנע את הוורמאכט כי הפלישה תתרחש ביוון ובסרדיניה במקום בסיציליה. כחלק מהמבצע, "הוקמה" הארמייה ה-12 אשר נועדה כביכול לפלוש ליוון, ומשם להסית את טורקיה להצטרף לבעלות הברית ולחבור אל הצבא האדום בחזית המזרחית. הארמייה כללה 10 דיוויזיות, חלקן אמתיות חלקן מומצאות, ואף הוכן עבורה סמל מיוחד.
ב-28 במאי 1945 הוקמה הארמייה באמת במסגרת הזירה הדרום-מזרח אסייתית. הארמייה הוקמה במטרה לסיים את המערכה על בורמה, ולאפשר לפנות את הארמייה ה-14 לצורך כיבוש מחדש של מלאיה וסינגפור. הארמייה ה-12 הורכבה מיחידות שנלקחו מהארמייה ה-14, והמטה שלה הורכב מהמטה של הקורפוס ההודי ה-33. אוליבר ליס, מפקד קבוצת הארמיות ה-11, שאליה היו כפופות שתי הארמיות, רצה בתחילה שעל הארמייה יפקד ויליאם סלים. עם זאת, סלים העדיף לפרוש ולא לעזוב את הארמייה ה-14, ובשל לחץ כבד שהופעל עליו נאלץ ליס לוותר ולמנות כמפקד הארמייה ה-12 את גנרל מונטגיו סטופפורד. הארמייה ה-12 רדפה את כוחות הארמייה ה-28 היפנית עד מחוץ לגבולות בורמה, והמשיכה לפעול מספר חודשים גם לאחר סיום מלחמת העולם השנייה. ב-1 בנובמבר היא פורקה והפכה להיות פיקוד בורמה.
הלגיון העשירי גמינה

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  רומא העתיקה
 שיוך:  הצבא הרומי
 סוג:  לגיון
 בסיס האם:  בעיקר באזור גרמאניה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  61 לפנה"ס – המאה ה-5
 מקים היחידה:  יוליוס קיסר
 מלחמות:  מלחמת גאליה  מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר  מלחמת אנטוניוס בפרתים  מלחמת האזרחים נגד רוצחיו של יוליוס קיסר  המלחמה האחרונה של הרפובליקה הרומית  המרד הבטאווי  מרד בר כוכבא  מלחמות גרמאניות במהלך משבר המאה השלישית  יחידות (וקסילטיו) של הלגיון לקחו חלק בעימותים רבים נוספים
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  כ-5,000
 ציוד עיקרי:  נשק קר, בעיקר פילום, גלדיוס, סקוטום, לוריקה לוריקה סקוומטה (שריון שרשראות)
 
הלגיון העשירי גמינה (בלטינית: Legio X Gemina - תאום) היה לגיון רומי שגויס על ידי יוליוס קיסר תחת שם הלגיון העשירי אקווסטריס (Equestris - רכוב). זהו הלגיון הראשון שקיסר גייס ולכן היה זה הלגיון החביב עליו. הלגיון גויס עוד בהיותו של קיסר מושל היספניה אולטריור (ספרד הרחוקה - דרום מזרח ספרד המודרנית). הלגיון נותר נאמן לקיסר במהלך מלחמת האזרחים בינו לבין גנאיוס פומפיוס מגנוס. בהמשך, צידד באוקטביאנוס ומרקוס אנטוניוס במלחמת האזרחים נגד רוצחיו של יוליוס קיסר. נלחם לצדו של אנטוניוס במהלך המלחמה האחרונה של הרפובליקה הרומית ועבר לצדו של אוקטביאנוס לאחר ניצחונו על אנטניוס. בסופו של דבר מרד בו וכינוי הכבוד "אקסווסטריס" נשלל ממנו. במקום קיבל את התואר "גמינה" - תאום.
תולדות הלגיון > ייסוד הלגיון ומלחמת גאליה

כשיוליוס קיסר נכנס לתפקידו כמושל היספניה אולטריור בשנת 61 לפנה"ס היו תחת פיקודו שני לגיונות: שמיני ותשיעי. קיסר שרצה להרחיב את תחום השליטה הרומי בחצי האי האיברי גייס לגיון נוסף כדי להגדיל את צבאו. מספרו של הלגיון החדש היה עשר וסמלו שור. הלגיון הפגין אומץ רב ובלט בקרבות בספרד.
הלגיון עבר יחד עם קיסר לגאליה והוצב תחת פיקודו לאחר שקיסר התמנה למושל גאליה קיסאלפינה ואיליריקום. במהלך מלחמת גאליה (58 לפנה"ס - 50 לפנה"ס) היה בין יחידותיו הטובות ביותר של קיסר והשתתף בכל קרב חשוב במלחמה זו. לגיון זה בלם את התקדמות ההלווטים על גדות הנהר רון ושמר על המעבר בזמן שקיסר ניהל משא ומתן כושל עם הגאלים. בהמשך, השתתף בקרב אראר ובקרב ביבראקטה נגד ההלווטים שבהם הפגין אומץ לב רב. הלגיון לא זכה למנוחה ויצא יחד עם יתרת הצבא לקרב ווז' נגד אריוביסטוס, מנהיג הסואבים. בזמן המערכה קיבלו חיילי הלגיון סוסים ומכאן הכינוי שהוענק להם - אקווסטריס (רכוב).
ללגיון העשירי היה תפקיד נכבד בניצחונו של קיסר בקרב סאביס נגד הבלגים בשנת 57 לפנה"ס. במהלך קרב זה, הלגיון ה-12 שהוצב באגף הרומי הימני ספג אבדות כבדות והלגיון העשירי חש לעזרתו ועזר לייצב את האגף ובכך תרם תרומה מכרעת לניצחון הרומי בקרב.
בהמשך השתתף הלגיון בפלישות יוליוס קיסר לבריטניה בשנת 55 ובשנת 54 לפנה"ס. בהמשך השתתף במצור אלסיה (52 לפנה"ס) ודיכא את המרידות בגאליה בשנת 51 לפנה"ס.