stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קייט אלן

| --- | --- |

 לידה:  25 באפריל 1970 (בת 54) ג'ילונג, אוסטרליה 
 מידע כללי
 מדינה:  אוסטריה 
 השכלה:  אוניברסיטת הפדרציה אוסטרליה 
 גובה:  1.63 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  טריאתלון, אתלטיקה 
 הישגים
 פרסים והוקרה:  אות כבוד מוזהב על שירות הרפובליקה האוסטרית 
 
קייטרין ג'סי ג'ין "קייט" אלן (נולדה ב-25 באפריל 1970, בג'ילונג, אוסטרליה) היא טריאתלטית אוסטרלית-אוסטרית. היא זכתה במדליית הזהב בטריאתלון נשים באולימפיאדת הקיץ ב-2004 באתונה.
ביוגרפיה

אלן גדלה בחווה בשטח של 10,000 דונם של גידול כבשים יחד עם שלושת אחיה בטיסדייל (Teesdale) בדרום מזרח אוסטרליה.
מגיל צעיר הוריה עודדו אותה לרוץ, ולעיתים קרובות נהגה לרוץ לבית הספר היסודי שהיה במרחק של 3 קילומטרים מביתה. בגיל ארבע החלה להתאמן באתלטיקה במגרש אתלטיקה בג'ילונג. היא התחרתה בריצה לילדים עד גיל 14 וזכתה במספר ניצחונות בריצה מעל 1,500 מטר ובריצות שדה. אלן התאמנה גם בהתעמלות בגיל צעיר, ספורט המפתח קואורדינציה, שהתגלתה כחשובה לאלן בקריירת הטריאתלון שלה.
אלן סיימה את לימודיה באוניברסיטת באלארט (Ballarat University) כאחות בגיל 20 ולאחר טיילה בחוץ לארץ. באחד מטיוליה היא פגשה את מרסל דיכטלר בקיצביל, שהיה מתחרה טריאתלון עבור אוסטרליה. אלן התחתנה איתו בשנת 1999. דיכטלר עודד את אלן להתחיל להתאמן בטריאתלון מ-1996.
קריירת הטריאתלון

אחרי כמה שנים של הצלחה בתחרויות ברחבי אירופה עם המאמן לשעבר שלה מריו האייס (Mario Huys). אלן קיבלה אזרחות אוסטרית בשנת 2002 והתחילה להתחרות באליפות העולם. היא זכתה במקום שני כבר בתחרות השלישית שלה באליפות העולם בהמבורג, גרמניה וזכתה במקום שני באליפות האירופית בוולנסיה, ספרד.
רק לאחר שמונה שנים מתחילת דרכה בספורט, אלן ניצחה בתחרות הטריאתלון האולימפי באתונה 2004. בסיום השחיה אלן הייתה במקום 44 מתוך 51. אחרי האופניים היא הייתה במקום 28. במהלך הריצה היא עקפה בהדרגה עשרים ושבע מתחרות. היא עקפה את אלופת אוסטרליה לורטה הרוף (Loretta Harrop) רק במרחק של 150 מטרים מקו הסיום, וזכתה בתחרות.
לצד הקריירה בטריאתלון למרחק אולימפי, לאלן היו כמה הופעות חזקות בתחרויות טריאתלון איש הברזל. ב-2002 השיגה את הזמן המהיר ביותר, בהשלימה את המסלול בזמן של 8:58:24 שעות. היא שיפרה את תוצאתה ב-2003, בזמן של 8:54:01 שעות, שיא אישי שעדיין עומד.
אחרי המשחקים האולימפיים באתונה תוכניתה של אלן הייתה להתחרות רק בתחרויות איש ברזל בשנים 2005–2006, במטרה לנצח באליפות העולם באיש ברזל בהוואי. אחרי שסיימה במקום שביעי בתחרות ב-2002, היא עלתה למקום החמישי בשנים 2005–2006.
במהלך אליפות העולם בטריאתלון בניו זילנד באפריל 2008, התרסקה אלן במהירות של 60 קמ"ש בזמן הרכיבה וסבלה מפציעות קשות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה במקום ה-14.
הישגים

2002
מקום שני, תחרות איש ברזל אוסטריה, קלגנפורט/ אוסטריה. (08:58:24 שעות)
מקום שביעי, תחרות איש ברזל הוואי, קונה/ ארצות הברית (09:38:40 שעות)
2003
מקום ראשון, תחרות איש ברזל אוסטריה, קלגנפורט/ אוסטריה (08:54:01 שעות)
מקום ראשון, תחרות איגוד הטריאתלון הבינלאומי, ז'נבה/ שווייץ
מקום שני, אליפות העולם בטריאתלון, המבורג/ גרמניה
מקום רביעי, אליפות העולם בטריאתלון, מקוהרי (Makuhari)/ יפן
מקום שישי, אליפות העולם בטריאתלון, ג'ילונג/ אוסטרליה
אלופת אוסטריה בטריאתלון במקצה אולימפי.
אלופת אוסטריה בטריאתלון באיש ברזל.
2004
אלופה אולימפית, אתונה/ יוון
סגנית אלופת אירופה, ולנסיה/ ספרד
אשת השנה בספורט באוסטריה.
2005
מקום ראשון, תחרות איש ברזל באוסטריה, קלגנפורט/ אוסטריה. (9:07:03 שעות)
מקום חמישי, תחרות איש ברזל בהוואי, קונה/ ארצות הברית. (9:22:08 שעות)
2006
מקום ראשון, חצי מרתון בווינה. (1:14:24 שעות)
מקום חמישי, תחרות איש ברזל בהוואי, קונה/ ארצות הברית. (9:30:22 שעות)
2007
סגנית אלופת אירופה, קופנהגן/ דנמרק
סגנית אלופת אירופה בקבוצות, קופנהגן/ דנמרק
מקום שלישי, אליפות העולם הטריאתלון, סלפורד, הממלכה המאוחדת
2008
מקום שמיני, אליפות העולם. ונקובר/ קנדה
מקום ארבעה-עשר, אולימפיאדת בייג'ינג.
פרסים

ב-2004, אלן קיבלה את "עיטור הכבוד על שירותיה לאוסטריה". (Goldenes Ehrenzeichen für Verdienste um die Republik Österreich).
בשנת 2004 היא נבחרה לאשת הספורט האוסטרית של השנה, וגם קיבלה את פרס כוכב הספורט של יורוספורט.
הערות שוליים

↑  "Suunto Ambassador Kate Allen".
↑  Harris, Nick (2004-08-26).
↑  "Allen takes last-gasp triathlon gold".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 131606344  VIAF: 38055334   WorldCat (עם VIAF): 38055334
תיאטרון מחול ירושלים

סמל הלהקה
תיאטרון מחול ירושלים היא להקת מחול מודרני רפרטוארית. הלהקה הוקמה בשנת 1985 על-ידי הרקדנית והכוריאוגרפית תמרה מיאלניק ששמה לעצמה להעלות יצירות מחול בעלי מסר חינוכי וערכי בזיקה למורשת ויהדות כמו גם לרפרטואר הבינלאומי.
בין היוצרים הידועים שיצרו עבור הלהקה נמנים נועה צוק, פבלו ג'ירולמי, יאיר ורדי, ליאור לב (שאף ניהל את הלהקה בין השנים 2012-2016), אייל דדון, ליאת ויסבורט, עידו בטש, פרנצ'סקה והארפר, נטע פולברמכר, רוברטו סקפאטי ועוד רבים וטובים.
משנת 2017-2023 מונה היוצר והרקדן איל נחום למנהלה האמנותי של הלהקה. הוא רקד במספר להקות בולטות בישראל ומחוצה לה ויצר במסגרות שונות. כיום מנהלה האומנותי של הלהקה הוא חנוך בן-דרור.
הלהקה מוכרת כמוסד להפצת אמנות המחול ועומדת בקריטריונים האומנותיים של ועדת סל תרבות ארצי לילדים ולנוער, והשתתפה בפסטיבלים בישראל ומחוצה לה. הלהקה נתמכת על-ידי משרד התרבות והספורט ועיריית ירושלים.
יצירות הלהקה

שלוש מחשבות - מאת תמרה מיאלניק (1984)
קירות מתמוטטים - מאת סוזן קאפ וקרן פרידנלנר (1985)
תפילה - מאת דינה ביטון (1986)
ציפורים - מאת דינה ביטון (1986)
השתקפותו של תמר - מאת ביל לותר (1987)
נקמה מתוקה - מאת אליס דור-כהן (1987)
צדפים - מאת ריצ'רד אורבך (1987)
מה שהיה הוא שיהיה - מאת הדה אורן (1987)
הלוליין מויטבסק - מאת תמרה מיאלניק (1988)
ממתינים בתור - מאת אליס דור-כהן (1989)
מעוף - מאת יאיר ורדי (1989)
ווקה לרוח - מאת מאריקו סאנג'ו (1989)
על קשרים וגם לא - מאת אפרת בג'יו (1989)
צחוק עשה לי - מאת תמרה מילאניק (1989)
שעשועים - מאת פאלאס סלייטר (1990)
מסע - מאת ג'ין רימר (1990)
דגמים מקריים - מאת רות פולדין (1990)
אגו טריפ - מאת אליס דור-כהן (1990)
היפה והחיה - מאת רודי סכפסמה (1990)
אוסמוזיס - מאת יעקב שריר (1991)
ההליכה לקיסריה - מאת תמרה מיאלניק (1991)
סיפורי המקרא - מאת תמרה מיאלניק (1991)
דרך בית לחם - מאת תמרה מיאלניק (1992)
נדודים במדבר - מאת איוון מרקו (1993)
ליל מדבר - מאת פול בלום (1994)
זרים - מאת הדה אורן (1994)
החיים בורוד - מאת מיכל ברוורמן (1995)
קופליה - מאת יעקב ליפשיץ (1996)
בראשית - מאת יעקב ליפשיץ (1997)
קונגו טנגו פאלאס - מאת טלי ביתי (1997)
מלחמה ושלום - מאת וולרי פאנוב (1997)
אובססיה - מאת בילי לות (1997)
שפת הנסתר - מאת אלידע גרא (1998)
צעדים - מאת תמרה מיאלניק (1999)
הקליפה האחרונה - מאת מיכל ברוורמן (2000)
לגעת בחלום - מאת תמרה מיאלניק (2003)
היה היה - מאת תמרה מיאלניק (2004)
שוליית הקוסם - מאת אלכס רברגר (2005)
כשאגדל להיות קטן - מאת תמרה מיאלניק (2007)
רק נשיקה - מאת ויטלי נוביצקי (2008)
תפילת השחר - מאת דפנה קניג (2008)
בייבי אם תצבוט אותי אני ארגיש - מאת נדר רוסנו (2008)
POINT OF YOU - מאת ויטלי נוביצקי (2009)
קו 6 - מאת דיולה צ'קברי (2009)
La Fille mal Gardée - מאת אליסיה קצן (2009)
בראשית - מאת יעקב ליפשיץ (2010)
חשמלית - מאת דיולה צ'קברי (2010)
רוקדים באך - מאת ויטלי נוביצקי (2010)
גירוי - מאת ויטלי נוביצקי (2011)
Step Count - מאת ליאור לב (2012)
Letters To A Dog - מאת איל נחום (2013)
סינדרום ירושלים - מאת ליאור לב (2013)
כדור יחד - מאת ליאור לב (2014)
אישה, שתי נשים ואיש - מאת נטע פולברמכר (2016)
recycle - מאת אייל דדון (2016)
Love Must Go-און - מאת איל נחום (2017)
עונות של מלחמה - מאת איל נחום (2018)
ורודים - מאת איל נחום ורוברטו סקפאטי (2019)
שובו של החד קרן - מאת איל נחום (2020)
אמורפיה נגד הצורות - מאת איל נחום (2022)
קולות מתא המטען - מאת נועה צוק (2022)
It's Upstairs, Now Girl - מאת פבלו ג'ירולמי (2022)
הערות שוליים

↑  רות אשל, חוברת - 'אוגדן המחול בישראל' 2002 | להקות מחול בישראל | להקת תיאטרון מחול ירושלים | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
1 2  JDT Company - Double Pass, נבדק ב-2022-08-03
↑  תיאטרון מחול ירושלים - Second Count, נבדק ב-2022-08-03
1 2 3  צעדים אחרים – תיאטרון מחול ירושלים, באתר הקדירה של ששת, ‏2014-09-02
1 2  הילית לחמן, בכורות במחול יולי-דצמבר 2014, עמ' 2,5
↑  Jerusalem Dance Theater Recycle by Eyal Dadon FHD 18.6.16, נבדק ב-2022-08-03
↑  קטע מתוך Untitled עם להקת תיאטרון מחול ירושלים, נבדק ב-2022-08-03
↑  קטע מתוך Secret Garden בביצוע תיאטרון מחול ירושלים, נבדק ב-2022-08-03
↑  תיאטרון מחול ירושלים- 'ורודים'. כוריאוגרפיה: איל נחום, רוברטו סקפאטי, סוזן דלל, 26/07/19 | ריקודיבור / DanceTalk
↑  shaza10, " עונות של מלחמה " תיאטרון מחול ירושלים, באתר ששת מדווח מהשטח, ‏2018-03-20
↑  רוני דורי, רוקד כל הדרך לגן הילדים, באתר הארץ, 25 בפברואר 2009
↑  אתי וייסבלאי, חלוקת משאבים בין מרכז לפריפריה בתחום התרבות – מדיניות ממשלתית ונתונים
קלי איאש ליזרוביץ

| --- | --- |

 לידה:  15 באוקטובר 1987 (בת 37) 
 שם לידה:  15 באוקטובר 1987
 
קלי איאש ליזרוביץ (נולדה בפריז ב-15 באוקטובר 1987, כ״ב תשרי התשמ״ח) היא כוריאוגרפית, רקדנית, שחקנית, מדובבת, וקריינית ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה למשפחה יהודית בפריז, ועלתה לישראל עם משפחתה כשהייתה בת שנה וחצי. גדלה בכפר סבא ולמדה באולפנה לבנות "הראל", שם סיימה בהצטיינות את מגמת התיאטרון. כבר בגיל 12 דובבה את סדרת האנימציה הראשונה שלה "יניב והכלב חביב" בערוץ הופ.
התגייסה לצה"ל בשנת 2006 ושירתה ביחידת גולני. בשנת 2023 נישאה למאיר ג'רמי ליזרוביץ.
קריירה

עם סיום לימודיה לתואר ראשון בתיאטרון ובגאוגרפיה באוניברסיטת תל אביב, העלתה בפסטיבל "סמול במה" של החוג לתיאטרון באוניברסיטה את יצירתה הראשונה "יותר משחור ולבן", טריו שהביע בלבול בין חייה כאישה דתיה לחיי האמנות.
בשנת 2011 החלה לרקוד ולהתחרות בסגנון סווינג לינדי הופ, והשתתפה בתחרויות בניו יורק, אנגליה, צרפת ושוודיה. בשנת 2012 נסעה ללימודי מחול בביה״ס ״פרידאנס״ בניו יורק ומשם המשיכה לתוכנית להכשרת רקדנים בסטודיו B בתל אביב. ב-2013 הקימה את ״אנסמבל ביזאר״ בו היא יוצרת ורוקדת. בשנת 2014 השתתפה בסדנת תיאטרון פיזי בביה״ס של זאק לקוק בפריז, בסדנת יצירה בביה״ס האקספרימנטלי למחול SEAD בזלצבורג, אוסטריה, וכן בסדנת מחול סווינג בחבל נורמנדי בצרפת.
בעלת תואר ראשון משולב (דו חוגי) - בחוג לאומנות התיאטרון ובחוג לגאוגרפיה וסביבת האדם, אוניברסיטת תל אביב (2012), ותואר שני בלימודי סביבה - מסלול קיימות ועירוניות, בית ספר פורטר לסביבה, אוניברסיטת תל אביב.
משנת 2015 יוצרת באופן קבוע יצירות לבמה ולמסך, הבוחנות את הקשר בין מחול ותיאטרון. הצטרפה לעמותת הכוריאוגרפים בשנת 2023.
קריירה > דיבוב וקריינות

משנת 1999 עוסקת בדיבוב של סרטים, סדרות, ג'ינגלים ופרסומות עבור ערוצים שונים בארץ ובעולם, בעברית ובצרפתית. שיחקה בין השאר בסדרות: בננות בפיג'מות, לולה ווירג'יניה, קוקומלון (בשפה הצרפתית), המתים המהלכים ועוד, ובפרסומות ליופלה, בנק הפועלים, בנק דיסקונט, איקאה ועוד. .
קריירה > תכנון עירוני וייעוץ סביבתי

בתום לימודי תואר ראשון בגאוגרפיה וסביבת האדם באוניברסיטת תל אביב, החלה לשלב את עבודתה כרקדנית וכוריאוגרפית בעבודה כמתכננת עירונית. עבדה כמתכננת עירונית בעיריית רמלה ובחברת תכנון פרטית.
מאז סיום לימודיה לתואר שני בסביבה באוניברסיטת תל אביב בשנת 2020, עובדת בפרויקט ״סימביוזה תעשייתית״ של משרד הכלכלה והמשרד לאיכות הסביבה, כיועצת סביבה וכן כמנהלת הפרויקט בדרום ובמרכז.
מיצירותיה

״שערי דמעות״ (2023) - וידאודאנס בהפקת חברת ההפקה ״קסטה״.
״נא לא להרגיש״ (2023) - עלה בפסטיבל נפשות 2023 ובמרכז סוזן דלל בתל אביב.
״הגל״ (2021) - וידאודאנס, הוצג בפסטיבלי שונים ברחבי העולם, בהם: פסטיבל פאראי בהודו, פסטיבל קוארפו מדיאדו בארגנטינה, פסטיבל בזאק ירושלים, וכן בפסטיבלים בסלובקיה, בלגרד, דרום קוריאה ונצרת.
״שתי טיפות פעמיים ביום״ (2018) - עלה בפסטיבל נפשות 2022, פסטיבל האישה בתיאטרון חולון, תיאטרון נא לגעת ביפו, ״מחול בבית״ בתיאטרון הבית ובתיאטרון ענבל בת״א.
״היפנוזה״ (2018) - מופע רחוב לילדים ולכל המשפחה, עלה בפסטיבל פסלים חיים ברחובות.
״אקווריום״ (2016) - עלה כהצגת הבית בתיאטרון הסמטה יפו ובפסטיבל קולה של המילה בירושלים.
״ויטרינה״ (2015) - ערב מערכוני תיאטרון מחול קומיים. זכה בציון לשבח בפסטיבל האביב בתיאטרון הסימטה, יפו.
״גברת וספסל״ (2014) - עלה כחלק מתוכנית ״7X7״ של עמותת הכוריאוגרפים, במחסן 2 ביפו.
״שוליה דנגרי״ (2014) - הופיע בטקס פתיחת תערוכה במוזיאון מאנה כץ, חיפה.
״רציף 8״ (2014) - מחווה למחזה ״מחכים לגודו״ מאת סמואל בקט. עלה בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר ובפסטיבל Mouvement Contemporain בפריז.
״יותר משחור לבן״ (2012) - עלה בפסטיבל ״סמול במה״ באוניברסיטת תל אביב.
פרסים והישגים

מלגת אמן ליצירת וידאודאנס מטעם ״קרן מורשת״, גוש קטיף (2023)
פרס ראשון בפסטיבל ״פאראי״ בהודו עבור יצירת הווידאודאנס ״הגל״ (2022)
מלגת Culture Lab מטעם המכון הצרפתי בתל אביב לשהות בפסטיבל הבינלאומי לתיאטרון באביניון, צרפת (2016)
מענק קרן רבינוביץ׳ לאמנויות עבור היצירה ״אקווריום״ (2016)
ציון לשבח ליצירה ״ויטרינה״ בפסטיבל האביב של תיאטרון הסימטה ביפו (2015)
הערות שוליים

↑  קלי איאש, באתר אישים
↑  אודות הסדרה המצויירת קוקומלון, באתר dubdb
↑  שואוריל דיבוב וקריינות, באתר יוטיוב
↑  ניוזלטר ״סימביוזה תעשייתית״, באתר שם
↑  אודות המופע, באתר מרכז סוזן דלל
↑  אודות פסטיבל בזאק, באתר פייסבוק של קבוצת התאטרון הירושלמית
↑  מידע על המופע, באתר סינמטק ראש פינה
↑  פסטיבל האישה חולון, באתר עיריית חולון
↑  מידע על המופע, באתר תיאטרון נא לגעת
↑  מידע על היצירה ״אקווריום״, באתר פייסבוק
↑  פסטיבל קולה של המילה 2016, באתר הזירה הבינתחומית
↑  על היצירה ״ויטרינה״, באתר פורטל יפו
↑  על אירועי תל אביב דאנס 2015, באתר ששת מדווח מהשטח
↑  תוכניית פסטיבל הליצנות נתניה, באתר קלאמאו
↑  אודות פסטיבל לילות פרינג׳, באתר הבמה
↑  מידע על מלגות, באתר מרכז קטיף
״שתי טיפות פעמיים ביום״, צילום: דן ארז
ג'וני וסטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 ביוני 1988 (בן 36) צ'ארלסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 מקום לימודים:  תיכון רידג' ויו 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וני וסטון (באנגלית: Jonny Weston; נולד ב-16 ביוני 1988) הוא שחקן אמריקאי, המוכר בעיקר בשל תפקידו בתור הגולש ג'יי מוריארטי (אנ') בסרט "הגלישה הגדולה במאווריקס" (2012), ובשאר תפקידיו בסרטים "אודות שרי" (2012), "חטופה 3" (2014), "בחזרה לאתמול" (2015), "מורדים" (2015) ו"נאמנים" (2016).
ביוגרפיה

ווסטון נולד בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית. אמו היא מטפלת חינוכית ואביו מנהל תחנת רדיו נוצרית.
קריירה

הופעתו הראשונה על מסך הקולנוע הייתה בשנת 2011 בסרט הקולנוע "כאב שימושי". באותה שנה בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה בהן "Supah Ninjas".
בשנת 2012 שיחק בסרט הקולנוע "אודות שרי", בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "הגלישה הגדולה במאווריקס" ובסרט "ג'ון מת בסוף".
בשנת 2013 שיחק בסרטים "Sugar" ו"Caroline and Jackie" ובשנת 2014 שיחק בסרט המותחן "חטופה 3" ובסרט הדרמה "קלי וקאל".
בשנת 2015 שיחק בסרטי הקולנוע "מורדים", "בחזרה לאתמול" ו"אנחנו החברים שלכם". שנה לאחר מכן שיחק בסרט המדע בדיוני "נאמנים". באותה שנה לוהק לתפקיד בסרט הקולנוע "סקייליין 2" בו שיחק לצד פרנק גרילו.
בשנת 2019 שיחק בסרט הקולנוע "בנג'מין" שהוא הסרט האחרון שביים בוב סאגט.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | כאב שימושי | טום |  |
| 2012 | ג'ון מת בסוף | ג'סטין ווייט |  |
| 2012 | אודות שרי | בובי |  |
| 2012 | Under the Bed | ניל האוסמן |  |
| 2012 | הגלישה הגדולה במאווריקס | ג'יי מוריארטי (אנ') |  |
| 2013 | Caroline and Jackie | ג'ק |  |
| 2013 | Sugar | B-Wild |  |
| 2014 | Kelly & Cal | קאל |  |
| 2014 | חטופה 3 | ג'ימי |  |
| 2015 | בחזרה לאתמול | דייוויד רסקין |  |
| 2015 | מורדים | אדגר |  |
| 2015 | אנחנו החברים שלכם | דסטין מייסון |  |
| 2016 | נאמנים | אדגר |  |
| 2017 | סקייליין 2 | טרנט קורלי |  |
| 2019 | בנג'מין | טום |  |
| 2023 | The Tutor | גאווין |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Pocket Dial | אנדרו | פרק: "Intercom" |
| 2011 | סופר נינג'ה | ג'יימס / ספיידר | פרק: "Subsiders" |
| 2011 | ASS Apartment Sketch Show | פיליפ | פרק: "Smurf" |
| 2018 | מדליית כבוד | טיי מייקל קרטר (אנ') | פרק: "Ty M. Carter" |
הערות שוליים

↑  Mueller, Matt (בדצמבר 2012). "Jonny Weston". mattmueller.co.uk. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Surfing tale gives taste of waves’ allure – The Daily Gazette, The Daily Gazette, ‏5 בספטמבר 2012
↑  Don Coscarelli's 'John Dies At The End' (2012): Two Slackers, An Interdimensional Street Drug, And Wig Monsters - Retro Review - PopHorror, PopHorror, ‏3 בינואר 2022
↑  Betsy Sharkey, Review: 'Taken 3's' Liam Neeson fires up action, and unintended laughs - Los Angeles Times, Los Angeles Times, ‏5 בundefined 2015
↑  THR Staff, The Hollywood Reporter, The Hollywood Reporter, ‏3 באוגוסט 2014
↑  Lokesh Bhardwaj, Project Almanac (2015): What You Should Know If You Are Planning to Watch Project Almanac?, Gizmo Story, ‏6 באוגוסט 2021
↑  Benjamin: The Final Bob Saget-Directed Film - Solzy at the Movies, Solzy at the Movies, ‏1 בundefined 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 4885 4312  LCCN: no2015076334  NKC: xx0173754  NTA: 392544385  SUDOC: 178847968  VIAF: 305219313   WorldCat (עם VIAF): 305219313
שועל

ערך זה עוסק במספר סוגים של יונקים טורפים במשפחת הכלביים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| שועלים |
| --- | --- |
 שועל מצוי ("אדום") בפארק אלגונקווין, אונטריו, קנדה
מיון מדעי
על־ממלכה:: אֵיקַרְיוֹטִים
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מֵיתְרָנִיים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
משפחה:: כַּלְבִּיִּים
תת־משפחה:: כלבים
שׁוּעָלִים הם יונקים קטנים עד בינוניים, אוכלי-כל, השייכים לכמה סוגים בתת-משפחת הכלבים (Caninae) שבמשפחת הכַּלְבִּיִּים (Canidae). יש להם גולגולת שטוחה, אוזניים משולשות זקופות, חוטם מחודד הפונה מעט מעלה וזנב ארוך עבות ("מברשת").
שועלים חיים בכל היבשות מלבד אנטארקטיקה. המין הנפוץ ביותר של השועל הוא השועל המצוי (״שועל אדום״) (Vulpes vulpes), עם כ-47 תת-מינים מוכרים. התפוצה העולמית של שועלים, יחד עם ערמומיותם, תרמו לבולטותם בתרבות הפופולרית ובפולקלור בחברות רבות ברחבי העולם. ציד שועלים (אנ') עם להקות של כלבי ציד, עיסוק ממושך באירופה, במיוחד באיים הבריטיים, יוצא על ידי מתיישבים אירופאים לאזורים שונים של העולם החדש.
אטימולוגיה

שועל היא מילה תנ"כית, המופיעה כשמו של בעל החיים, כשם אדם ושמם של מקומות (חֲצַר שׁוּעָל, אֶרֶץ שׁוּעָל), לדוגמה: וַיֵּשְׁבוּ בִּבְאֵר שֶׁבַע וּמוֹלָדָה וַחֲצַר שׁוּעָל. דברי הימים א', ד', כ"ח. אֶחֱזוּ לָנוּ שׁוּעָלִים שׁוּעָלִים קְטַנִּים מְחַבְּלִים כְּרָמִים וּכְרָמֵינוּ סְמָדַר. שיר השירים, ב', ט"ו.
יש המזהים את השועל המוזכר בתנ"ך כתן זהוב, או כמונח כללי המתייחס הן לתנים והן לשועלים, למשל בסיפור המפורסם של שמשון: "וַיֵּלֶךְ שִׁמְשׁוֹן וַיִּלְכֹּד שְׁלֹשׁ מֵאוֹת שׁוּעָלִים וַיִּקַּח לַפִּדִים וַיֶּפֶן זָנָב אֶל זָנָב וַיָּשֶׂם לַפִּיד אֶחָד בֵּין שְׁנֵי הַזְּנָבוֹת בַּתָּוֶךְ." שופטים, ט"ו, ד'.
מיון > שועלים אמיתיים

שועל פֶנֶק, הקטן במיני השועלים. מכונה גם "שועל המדבר". נפוץ במדבריות צפון-אפריקה, חצי האי סיני וחצי האי ערב.
שועל קוֹרְסַאקִי, מין המצוי במרכז ובצפון-מזרח אסיה.
המין שועל מצוי ("שועל אדום"). נפוץ במרבית שטחי חצי הכדור הצפוני.
בוגר וגור מהמין שועל הכֵּף המצוי בדרומה של אפריקה.
שועלים אמיתיים הם אלה המשתייכים לסוג שועל (Vulpes), הכולל 12 מינים מונופילטיים (מאותו אב קדמון).
המין המוכר ביותר הוא השועל המצוי ("שועל אדום"), הנפוץ במרבית שטחי ארצות הברית וקנדה, כמעט בכל אסיה ואירופה, מעט בצפון אפריקה, ובמרבית אוסטרליה (לאחר שהובא אליה בידי האדם).
שועל השלג נפוץ באזור הארקטי, סביב הקוטב הצפוני. בצפון אמריקה, בעיקר בארצות הברית, חיים שני המינים הקטנים, הקרובים טקסונומית, שועל מהיר ושועל מַקְרוֹטִיס.
באסיה, ברצועה רחבה מאוד במרכז היבשת, מצוי שועל קוֹרְסַאקִי, ודרומה ממנו מצויים שועל החול הטיבטי (ברמות טיבט ולדאק) והשועל הבֶּנְגָּלִי (בתת-היבשת ההודית ובהימלאיה).
במזרח התיכון מצוי שועל הצוקים, ובתפוצה נרחבת בהרבה, מדרום-מרכז אסיה ועד צפון אפריקה, נפוץ שועל החולות. בצפון אפריקה ובסיני מצוי הפֶנֶק ("שועל המדבר"), הקטן בשועלים (ובכלביים), וברצועה צרה ודרומית יותר מצוי השועל החיוור. לבסוף, בדרום יבשת אפריקה, נפוץ שועל הכֵּף.
מיון > דמויי-שועל שאינם שועלים אמיתיים

מלבד השועלים האמיתיים, קיימים סוגים אחרים של כלביים המכונים תמיד או בחלק מהמקרים "שועלים", בהם כ-25 מינים קיימים או שנכחדו, זאת על אף שאין להם קרבה פִילוֹגֶנֶטִית לשועלים האמיתיים (מלבד זו שנובעת מהשתייכותם לאותה תת-משפחה). עקב כך, לעיתים משתמשים במונח דמויי-שועל (Fox-like) כדי לכלול בתיאור גם שועלים אמיתיים וגם כלביים שרק נראים כמו שועלים או נקראים כך.
העובדה שסוג או מין כלשהו של כלביים נקרא "שועל" בשפה אחת, אינה מבטיחה שהוא נקרא כך גם בשפות אחרות, ופעמים רבות דמוי-שועל כלשהו או כלבי אחר ייקרא "שועל" בשפה אחת ו"כלב" או "זאב" בשפה אחרת, או ככינוי נוסף באותה השפה. דוגמאות: שועל-רקון (הנקרא כך על שום דמיונו לדביבון ("רקון")), נקרא באנגלית "כלב-רקון" (Raccoon dog); שועל קטן-אוזניים נקרא באנגלית "כלב קצר-אוזניים" (Short-eared dog); הזאב החַבָּשִׁי נקרא גם "שועל סֵמֶנִי". זאב הרעמה נקרא ביוונית "כלב זהוב קצר גוף" ובשפת גוארני "שועל גדול". ערבוב שמות כזה קיים גם בסוגים ומינים אחרים במשפחת הכלביים. לפיכך יוצגו להלן מגוון כלביים דמויי-שועל, שלא כולם נקראים בעברית "שועל".
מיון > דמויי-שועל שאינם שועלים אמיתיים > דמויי-שועל בשבט הטקסונומי "שועל"

שועל צוקים, מין בסוג שועל (צולם בדרום ישראל).
שועל אוזנן ("שועל אוזני-עטלף"; צולם בקניה).
שועל-רקון מצוי (״כלב-רקון מצוי /אסיאתי /סיני״).
דמויי השועל שלעיל נקראים כולם "שועל" בעברית ומשתייכים לשבט "שועל", אך שועל הצוקים הוא השועל האמיתי היחיד מביניהם.
על אף היעדר קרבה פילוגנטית לסוג שועלים אמיתיים, קיימים שני סוגי כלביים אשר קרובים אליהם מבחינת מבנה בסיס הגולגולת ומערכת השיניים:
הסוג שועל אוזנן (Otocyon, הכולל את המין היחיד שועל אוזנן מצוי, שמצוי בערבות אפריקה, במזרחה ובדרומה).
הסוג שועל-רקון, בו קיימים שני המינים שועל-רקון מצוי (נפוץ במזרח אסיה ובצפונה, כולל יפן ומזרח סיביר, ומהווה מין פולש מצפון-מערב אסיה עד אירופה) ושועל-רקון יפני (במקור באיי יפן, והובא מהם גם למזרח אירופה).
עקב כך הוגדרו שלושת הסוגים הללו (שועלים אמיתיים, שועל אוזנן ושועל-רקון) כשבט הטקסונומי שועל (Vulpini).
מיון > דמויי-שועל שאינם שועלים אמיתיים > דמויי-שועל בתת-השבט "כלביים דרום-אמריקאיים"

שועל ערבות פרואני, הקטן בדמויי-השועל ביבשת.
שועל הפָּמְפַּס (צולם במחוז פלורס, אורוגוואי).
שועל הסרטנים השייך לסוג Cerdocyon.
שועל קטן-אוזן ("כלב קצר-אוזן").
שועל הערבות ושועל הפמפס הם שניים מששת מיני הסוג שועל דרום-אמריקאי. שועל הסרטנים ושועל קטן-אוזן הם מינים יחידים בסוגיהם.
הכלביים הדרום-אמריקאיים (אנ') (Cerdocyonina) מהווים תת-שבט בשבט הכלבים (Canini), וכוללים סוגים ומינים קרובים פילוגנטית, הן דמויי-שועל והן אחרים, אשר מצויים באזורים שונים ברחבי יבשת אמריקה הדרומית.
בתת-שבט זה, קיימים 3 סוגים של דמויי-שועל פרפילטיים (מגזע מקורב):
הסוג שועל דרום-אמריקני (Lycalopex) כולל 6 מינים: שועל הפָּמְפַּס (המצוי בערבות הפמפס בדרום-מזרח היבשת), שועל דרווין (בצ'ילה, כולל באיים), שועל ארגנטינאי אפור (בדרום היבשת ובמערבה, בעיקר בארגנטינה ובצ'ילה), שועל ארגנטינאי לבן (Hoary fox, שבניגוד לשמו העברי מצוי בצפון מזרח היבשת, בברזיל), שועל ערבות פרואני (בצפון-מערב היבשת, בפרו ובאקוודור), ושועל קולפאו (לאורך מערב היבשת).
המין היחיד בסוגו שועל הסרטנים - מצוי במזרח היבשת עד מרכזה, ומעט בצפונה.
המין היחיד בסוגו שועל קטן-אוזן ("כלב קצר-אוזניים") - בצפון-מערב היבשת, באזור אגן הניקוז של נהר האמזונאס.
מיון > דמויי-שועל שאינם שועלים אמיתיים > דמויי-שועל המהווים את השבט "שועלים אפורים"

שועל אפור מצוי (צולם בנוואדה, ארצות הברית).
שועל איים אפור (צולם באיי התעלה של קליפורניה, ארצות הברית).
שני המינים לעיל שייכים לסוג (ולשבט) "שועל אפור", הנפוץ באמריקה הצפונית.
שבט השועלים האפורים (Urocyonini) הוא קבוצה מרוחקת פילוגנטית מן השועלים האמיתיים, וריצוף גנום מלא העלה כי מדובר בקבוצה הקדמונית ("פרימיטיבית") ביותר מבין הכלביים החיים בימינו (כלומר הקרובה ביותר לשורש העץ הפילוגנטי). השבט כולל את הסוג שועל אפור (Urocyon, ביוונית: "כלב מזונב"), שבו שני מינים: השועל האפור המצוי, אשר נפוץ מדרום קנדה ועד הקצה הצפוני של יבשת אמריקה הדרומית, עם נוכחות רבה בארצות הברית ובמקסיקו, ושועל האיים האפור שהתפתח ממנו, ומצוי בשישה מתוך שמונת איי התעלה של קליפורניה. ייתכן כי המין "שועל קוֹסוּמֶל" (Cozumel Fox), שכנראה נכחד במאה ה-20, השתייך אף הוא לסוג זה.
מיון > דמויי-שועל שאינם שועלים אמיתיים > כלביים אחרים

קיימים מספר כלביים אחרים שעשויים להיראות דומים לשועלים, למשל זאב הרעמה (הקרוב פילוגנטית לשאר הכלביים הדרום אמריקאיים, ובפועל איננו זאב או שועל); תן זהוב, תן שחור-גב, תן לבן-פס ודּוֹל מצוי (שלושת התנים והדול הם כלביים דמויי-זאב קרובים פילוגנטית).
זאב הרעמה ("כלב זהוב", "שועל גדול"), המין היחיד בסוג Chrysocyon.
זאב חבשי ("שועל סמני", "תן סמני"). מין בסוג כלב.
תן זהוב ("תן מצוי", ואולי אחד ה"שועלים" בתנ"ך), מין בסוג כלב.
דּוֹל מצוי, המין היחיד בסוג דול (יוצר התמונה הקפיד לקרוא לה "לא שועל").
תן שחור-גב, מין בסוג תן.
תן לבן-פס, מין בסוג תן.