הכשרות בסיעוד בישראל
קורסים על־בסיסיים במקצוע הסיעוד > אחות סוכרת

בשנת 2006 הכריז ארגון הבריאות העולמי (WHO) על מחלת הסוכרת כעל מגפה. מחלת הסוכרת, בעיקר סוג 2, נפוצה ביותר. שכיחותה נמצאת בעלייה מתמדת בעשורים האחרונים. בשנת 1985 הוערך מספר חולי הסוכרת בני 20 ומעלה ברחבי העולם ב־30 מיליון ובשנת 2000 ב־170 מיליון. לפי הערכת ארגון הבריאות העולמי המספר יוכפל בין השנים 2000 ו־2030 ויגיע ל־370 מיליון חולים. בישראל, על פי סקרי הבריאות הלאומיים, שיעור חולי הסוכרת בקרב בני 18 שנים ומעלה הוא 18%-7%.
גורמי הסיכון לסוכרת הם, בין היתר, סוכרת ידועה בבני המשפחה הקרובה, השמנת יתר (BMI מעל 27 ק"ג למ"ר), יתר לחץ דם ודיסליפידמיה, בעיקר HDL נמוך וטריגליצרידים גבוהים, סוכרת הריונית בעבר או לידת תינוק במשקל מעל 4 ק"ג.
גורמים התנהגותיים הידועים כמעלים את הסכנה להתפתחות סוכרת הם חוסר פעילות גופנית, ישיבה ממושכת מול מחשב או טלוויזיה, עישון, תזונה עתירת פחמימות ושומנים כגון: מזון מהיר, משקאות מתוקים, שומן צמחי ועוד.
מבין גורמי הסיכון המוזכרים, השמנת יתר וחוסר פעילות גופנית גורמים לעלייה בתנגודת לאינסולין שהיא ההפרעה הפתופיזיולוגית העיקרית העלולה לגרום למצב של טרום סוכרת ולבסוף לסוכרת סוג 2.
אחות הסוכרת ניצבת כיום בפני אתגרים שלא היו בעבר. ראשית, עלייה מתמדת במספר חולי הסוכרת וכן השינוי האפידמיולוגי קרי היארעות של סוכרת סוג 1 בגיל מבוגר יותר והיארעות של סוכרת סוג 2 בקרב צעירים. אתגר נוסף מהווה כניסתן של טכנולוגיות מתוחכמות וסוגי טיפול חדשניים המחייבים עדכון הידע ושיפור מיומנויות טיפוליות באופן מתמשך כגון שימוש בתוכנות ממוחשבות לפענוח נתונים של תוצאות הניטור העצמי ונתוני משאבות אינסולין. אתגר נוסף לאחות הוא ניהול המחלה בשיתוף צוות רב תחומי. האחות אחראית לתכנון, תאום וטיפול בחולים בכל שלבי המחלה, להצגת חלופות טיפוליות בהתאמה אישית למטופל ולהפנייתו למומחים בעת הצורך והיא מהווה משאב מקצועי מייעץ ומנחה בתחומה לאחיות ולבעלי מקצועות רפואיים ופרה רפואיים השותפים לטיפול.
אתגרים אלה דורשים מיומנות ומומחיות של אחות מומחית בסוכרת.
על מנת להעצים ולהגשים את תפקידה ראינו לנכון לבנות חזון לאחות המומחית לסוכרת במאה ה־21. החזון יהווה תשתית רעיונית וערכית לעבודת האחות ואתגריה. החזון של האחות המומחית בסוכרת הוא: מצוינות מקצועית, ערכית ואנושית, המתבטאת בהיבטים הבאים:
קיום תקשורת עם החולה ומשפחתו.
תאום הטיפול של הצוות הרב מקצועי.
קידום ידע ומיומנויות בטיפול.
השגת איזון מטבולי ואיכות חיים מיטבית לחולי הסוכרת.
מנהל הסיעוד במשרד הבריאות הכיר בצורך ובחשיבות של תפקיד אחות הסוכרת ועל כן יזם קורס על־בסיסי בסוכרת. החל משנת 2006 מתקיימים קורסים על־בסיסיים בסוכרת בארץ. תוכנית הלימודים מתמקדת בהקניית ידע, רכישת מיומנויות והבנה מעמיקה של המחלה ודרכי הטיפול ומניעת הסיבוכים.
לאחר עמידה בבחינות הממשלתיות מקבלות בוגרות הקורס אישור לפעולות סיעוד המעוגנות בתפקידן של אחיות סוכרת. הפעולות תתבצענה במסגרת ניהול הטיפול ההמשכי בקהילה ובהתאם לפרוטוקולים רפואיים.
הקורס העל־בסיסי בסוכרת מאפשר לבנות את דור ההמשך ולממש חזון של אחות בוגרת קורס על־בסיסי בסוכרת בכל מרפאה.
בנוסף, בשל הצורך לתת מענה מידיי למטופלים, בכל מערכות הבריאות, בתי חולים וקופות החולים, מתקיימים קורסי העשרת ידע ומיומנות ברמות שונות, המכשירות אחיות למתן מענה מקצועי לאיתור, זיהוי וטיפול בסוכרת וטרום סוכרת.
מחקרים שונים הוכיחו כי מעקב רציף וקבוע אחר הסוכרת על ידי האחות מנהלת הטיפול תרם לשיפור משמעותי לאיזון הסוכרת, ובנוסף ניהול הטיפול העצמי של החולה השתפר והובעה שביעות רצון גבוהה בקרב המטופלים מהתמיכה והמעקב הקבוע של האחות אחר מצב הסוכרת.
התהליך הסיעודי של אחות סוכרת
התהליך הסיעודי של האחות מורכב מאומדן, קביעת מטרות טיפוליות, התערבות, תיעוד והערכה:
אומדן וקביעת מטרות טיפוליות – האומדן הוא איסוף הנתונים על המטופל באמצעות שאלות, המהווה בסיס לבניית תוכנית ההתערבות האישית. תוכן השאלות כולל מהי שפת הקריאה והכתיבה של המטופל, האם יש בדת או בתרבות של המטופל עקרונות המתנגשים עם הטיפול בסוכרת, מה הגיל והמשקל של החולה, מה המצב הכלכלי שלו וכיצד הוא מתמודד עם המחלה. לאחר התשאול לאחות יהיה יותר מידע וכלים לעזור למטופל באופן המתאים לו ביותר ולקבוע את המטרות הטיפוליות עבורו.
התערבות – מכלול הפעולות שעל האחות לבצע כדי ליישם את המטרות הטיפוליות האישיות. בכל התערבות המטופל נמצא במרכז כשותף להחלטות. האחות תדריך את המטופל על מועדי הניטור העצמי של רמות הסוכר בדם, רישום התוצאות והבנת משמעותן, נטילה או הזרקה נכונה של התרופות במינון ובזמן המתאים, עקרונות לתזונה נכונה, מרשם לפעילות גופנית סדירה, נזקי העישון בסוכרת ואפשרויות גמילה.
תיעוד – יש לתעד את כל שלבי ההתערבות וההדרכה בהתאם למבנה המערכת הקיימת.
הערכה – בירור השגת יעדים אישיים בטיפול בסוכרת; בירור גורמים מעכבים לניהול הטיפול העצמי; בדיקת הצורך בשינוי תוכנית הטיפול לאור תוצאות ההערכה, כאשר כל משוב הוא בסיס להערכה מחודשת ומתן חיזוקים חיוביים.
תוכנית טיפול – בבניית תוכנית טיפול משתלבות הגישות השונות לטיפול בחולי הסוכרת, המאפשרות למטופל השגת איכות חיים על ציר הזמן, ברצף חיים. מעל לכל תלויה היכולת "להגיע" לחולה, לקדם ולהניע אותו בתהליך הטיפולי, בתקשורת אישית פתוחה ומועילה.
השאיפה לעתיד היא שבכל מרפאה או מחלקה יינתן מענה מקצועי לחולי הסוכרת על ידי אחות שעברה הכשרה ייעודית בסוכרת.