stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתחם היריד הבין-לאומי על שם רשיד כראמי
הרכב המתחם > השטחים הפתוחים

המתחם כולו מוקף בשטחים ירוקים, חלקם עוצבו כגנים בסגנון "טרופי". לפי מקורות מעטים מי שהיה אחראי לאדריכלות נוף באתר הוא הברזילאי רוברטו בורלה מרקס, קביעה לא מפתיעה לאור הסגנון של הגנים והעובדה שהרבה לעבוד בפרויקטים של נימאייר, אך הפרויקט לא מופיע ברשימת הפרויקטים הרשמית של בורלה מרקס. מרבית הגנים המשיכו להיות מתוחזקים ועם השקיה לאחר סיום מלחמת האזרחים, אך הגנים בחלק הקמור של המבנה המרכזי נזנחו לחלוטין.
הרכב המתחם > בריכות ההשתקפות

הבריכות הרדודות, שצורת רובן מלבנית, תופסות שטחים נרחבים במרכז המתחם בקרבת כמה מהמבנים המרכזיים, והן נועדו להקנות אשליה שאותם מבנים צפים על המים. הן שופצו בשנות ה-90 ותוחזקו בצורה טובה עד העשור השני של המאה ה-21, אך לאחר מכן זרימת המים אליהן הופסקה ומצב הבטון המרכיב אותן הידרדר; עם זאת לאחר ימים גשומים הבריכות יכולות להתמלא מספיק כדי להגשים את מטרתן לזמן קצר.
השפעה

כבר משנות ה-60, זמן התכנון והבנייה, לפרויקט הייתה השפעה משמעותית על האדריכלות בלבנון. האדריכלים המקומיים, שהושפעו עד אז בעיקר מזרמים שונים באדריכלות הצרפתית כמו אר דקו, התרשמו מנימאייר ועבודתו והחלו לקבל השראה ממנו ומהאדריכלות המודרנית הברזילאית בכללותה, שנתפסה כמתאימה יותר לאקלים ולתנאי הסביבה בלבנון.
בניית הפרויקט, שהיה למעשה מהמורכבים ביותר שנעשו עד אז בלבנון, חייבה את חברות הבנייה המקומיות להשתפר. הן היו חייבות להשתמש בטכניקות מתקדמות להכנת בטון מזוין כך שיתאימו למבנים המורכבים שנימאייר תכנן, מה שהוביל לעלייה באיכות של אותן חברות בפרויקטים אחרים שביצעו בלבנון והשפיע לטובה על תהליכי בנייה במדינות ערביות נוספות במזרח התיכון.
נימאייר עצמו ככל הנראה קיבל השראה מסוימת מהפרויקט בתכנון פרויקטים אחרים באלג'יריה בסוף שנות ה-60, שרובם לא יצאו לפועל, אך בכתביו המאוחרים הפרויקט מוזכר רק פעמים מועטות, לפעמים תוך בלבול בין טריפולי הלבנונית וטריפולי בירת לוב, ונראה שברטרוספקטיבה נימאייר התייחס אליו בעיקר כפוטנציאל לא ממומש ולא כאל אחד הפרויקטים המשמעותיים בקריירה שלו.
סבייטלהורסק (מחוז משנה)

מחוז משנה סבייטלהורסק (בבלארוסית: Светлагорскі раён) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז הומל בבלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר סבייטלהורסק.
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה סבייטלהורסק 90,125 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 88.62% בלארוסים,  8.68% רוסים ו-1.73 אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (58.54%) ורוסית (39.04%).
סופיה שלגרן

| --- | --- |

 לידה:  17 באוגוסט 1970 (בת 54) הוגסבו, שוודיה 
 שם לידה:  Anna Sofia Helena Källgren 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1986 
 www.sofiakallgren.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אנה סופיה הלנה שלגרן (בשוודית: Anna Sofia Helena Källgren; נולדה ב-17 באוגוסט 1970) היא זמרת שוודית.
ביוגרפיה

שלגרן נולדה בעיר הוגסבו (Högsbo) שבמחוז גטבורג.
היא הופיעה לראשונה כזמרת ב-1982, בתוכנית הבוקר "Gomorron Sverige" (בוקר טוב שוודיה) של SVT.
ב-1986 ביצעה שיר בתוכנית הכישרונות "Folkparkernas talangjakt".
ב-1987 זכתה ב"מלגת אולה בילקוויסט", מלגה המוענקת מדי שנה לנוער מצטיין במוזיקה ובתיאטרון הנקראת על שם הזמרת אולה בילקוויסט (Ulla Billquist).
היא הופיעה במלודיפסטיבלן 1989 עם השיר "Världen är vår", וסיימה במקום השביעי.
במלודיפסטיבלן 1990 השתתפה עם השיר "Handen på hjärtat", וסיימה במקום הרביעי.
ב-1990 יצא האלבום הראשון שלה, "Handen på hjärtat".
היא דובבה את בל בדיבוב השוודי של הסרט "היפה והחיה" ואת הנסיכה אודט בדיבוב השוודי של "סוד הממלכה הקסומה".
ב-1998 זכתה בפרס "Guldmasken", הפרס השוודי המקביל לפרס טוני, על הופעתה במחזמר מיס סייגון בתיאטרון בסטוקהולם.
ב-2000 החליפה את קרולה במהלך סיבוב הופעות מוזיקלי לכבוד חג המולד.
במלודיפסטיבלן 2003 ביצעה דואט עם המוזיקאי רוברט וולס, אך לא עלתה לגמר התחרות.
בנוסף לשוודית היא שרה גם באנגלית ובמנדרינית.
היא נשואה ויש לה בן.
סארה (איטליה)

| --- | --- |
סמל סארהסמל סארה
ארמון סארה
ארמון סארה
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  ואל ד'אוסטה ואל ד'אוסטה
 ראש העיר:  מאסימו פפלין   Massimo Pepellin
 שטח:  28.28 קמ"ר
 גובה:  631 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  4,821 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  175.38 נפש לקמ"ר (2015)
 קואורדינטות:  45°43′N 7°15′E﻿ / ﻿45.717°N 7.250°E﻿ / 45.717; 7.250
 אזור זמן:  UTC +1
 www.comune.sarre.ao.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסארה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסארה(למפת ואל ד'אוסטה רגילה) אאוסטה מון בלאן מטרהורן שווייץ פיימונטה צרפתסארה(למפת ואל ד'אוסטה מוגדלת) אאוסטה מון בלאן מטרהורן שווייץ פיימונטה צרפתסארה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סארה (באיטלקית: Sarre) היא עיר וקומונה במחוז ואל ד'אוסטה שבאיטליה.
העיר יושבה ככל הנראה לראשונה בתקופת הברונזה עקב תנאי הגידול הנוחים באזור. הארמון המפורסם של העיר, ארמון סארה, נבנה ב-1242 על ידי מייסד שושלת בית סארה, לורד ז'אק דה בארד.
ערים תאומות

צרפת לה טורבי, צרפת
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7521582-2  VIAF: 135585088   WorldCat (עם VIAF): 135585088 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נשק ביו-אתני

נשק ביו-אתני הוא נשק להשמדה המונית (כימי או ביולוגי) תאורטי, אשר ביכולתו להתמקד ולפגוע קשות באנשים ממוצא מסוים שהוגדר מראש וממוצא זה בלבד, תוך גרימת נזק משני קל או לא לפגוע כלל באנשים מרקעים אתניים אחרים.
נשק ביואתני מתבסס על העובדה כי ישנו שוני גנטי תורשתי מסוים בין אנשים מקבוצות שונות, שוני שעשוי להיות מנוצל על מנת לפגוע באנשים ממוצא שהוגדר מראש. כך למשל; נגיפים, חיידקים או חומרים כימיים שאינם חיים עשויים להיות מהונדסים באופן כזה שינצל את השוני הגנטי של קבוצה מסוימת, על מנת לפגוע רק בה.
היסטוריה

מספר ספרי וסרטי מדע בדיוני עסקו באפשרות של נשק אתני כבר מאמצע המאה ה-20. יחד עם זאת, ההתייחסות הפומבית הרצינית הראשונה של גורם ממשלתי כלשהו לאפשרות של נשק אתני הייתה ככל הנראה של מזכיר ההגנה האמריקאי ויליאם כהן בשנת 1997, כאשר כינה את הנשק "איום פוטנציאלי". באותה תקופה מומחים העריכו כי הנשק התאורטי עשוי להיות ישים, והעלו חשש כי ברית המועצות אף עבדה על הנושא.
היסטוריה > בישראל

בנובמבר 1998 עיתון ה- "Sunday Times" פרסם מאמר בו נטען כי ישראל עובדת על נשק אתני שיוכל לפגוע באוכלוסייה הערבית בלבד, תוך התעלמות מהאוכלוסייה היהודית. נטען כי המחקר והפיתוח של הנשק מתבצע במכון הביולוגי בנס ציונה, וכי מדובר בתגובה ישראלית כנגד האיום הכימי והביולוגי של סדאם חוסיין באותה התקופה. לא צוין מדוע ישראל תצטרך נשק שכזה כנגד עיראק כאשר אוכלוסייתה מורכבת ברובה מערבים, שכן יהודי עיראק עלו זה מכבר. עוד דווח כי חבר הכנסת דדי צוקר התייחס לפיתוח הנשק, וטען כי "מוסרית, בהתחשב בניסיוננו ההיסטורי והתרבותי, נשק שכזה הוא בלתי מוסרי ויש להימנע ממנו". גם העיתונים Wired News ו־Foreign Report דיווחו דברים דומים.
ביולוגים הראו סקפטיות מסוימת באשר להיתכנות הטכנולוגית הנוכחית לפתח נשק שכזה. מאמר שפורסם ב־New York Post, קרא לפרסומים המקוריים על הניסיון של ישראל לפתח נשק שכזה עלילת דם, וטען כי המקור לפרסום השקרי ולחדשות הכזב בנושא הוא ככל הנראה סיפור בדיוני לחלוטין שנכתב על ידי סופר ישראלי ונשלח לעיתונות מספר שנים קודם לכן.
לקריאה נוספת

Appel, J. M. “Is All Fair in Biological Warfare? The Controversy over Genetically Engineered Biological Weapons.” Journal of Medical Ethics 35/7 (2009): 429–32. http://www.jstor.org/stable/27720364.
הערות שוליים

↑  THE SUNDAY TIMES: FOREIGN NEWS Israel planning 'ethnic' bomb as Saddam caves in, homepages.uc.edu
↑  Report, Wired News. "Israel's Ethnic Weapon?". Wired (באנגלית אמריקאית). ISSN 1059-1028. נבדק ב-2024-03-06.
נשיא ברבדוס

נשיא ברבדוס (באנגלית: president of Barbados) הוא ראש המדינה של ברבדוס והמפקד העליון של כוחות ההגנה של ברבדוס (אנ'). התפקיד נוצר כאשר המדינה הפכה ב-30 בנובמבר 2021 לרפובליקה פרלמנטרית. לפני כן ראשת המדינה הייתה אליזבת השנייה, מלכת ברבדוס, שיוצגה באי על ידי המושל הכללי של ברבדוס. נשיאת ברבדוס הראשונה והנוכחית היא סנדרה מייסון, שכיהנה כמושלת הכללית האחרונה של ברבדוס.
היסטוריה

ב-1979, הוקמה ועדת בדיקה, שנודעה בשם "ועדת קוקס", והוטל עליה לערוך בדיקת היתכנות של מעבר של ברבדוס למשטר רפובליקני. הוועדה הגיעה למסקנה שהברבדוסים מעדיפים לשמור על כנה את המונרכיה החוקתית. ההצעה לעבור למשטר רפובליקני לא עברה לפיכך לשלבים מעשיים. המנשר של 1994 של מפלגת העבודה של ברבדוס (אנ') עסק בסוגיית הרפובליקה, והציע להכריע אותה במשאל עם. בהתאם להצעה זו, ב-29 באוקטובר 1996, ועדה לבדיקת החוקה, בראשותו של הנרי דה בוליי פורד, מונתה לבדוק את חוקת ברבדוס (אנ'). הוועדה הגישה את הדוח שלה ב-15 בדצמבר 1998 והמליצה שברבדוס תאמץ שיטת ממשל של רפובליקה פרלמנטרית. ב-1999, הציע המנשר של מפלגה העבודה של ברבדוס שממצאי הוועדה והמלצתה שברבדוס תהפוך לרפובליקה יקבלו את תשומת לב הממשלה.
חוק למשאל עם הוגש לפרלמנט ועבר בקריאה ראשונה ב-10 באוקטובר 2000. עם פיזור הפרלמנט זמן קצר לפני הבחירות של 2003, לא הושלמה חקיקתו של חוק משאל העם.
ראש הממשלה אואן ארתור קרא לעריכת משאל עם על הפיכתה של ברבדוס לרפובליקה שיערך ב-2005. בהתאם לכך, ב-2005 הוגש חוק משאל עם שני, והוא התקבל באוקטובר אותה שנה. משאל העם תוכנן להיערך במקביל לבחירות הכלליות של 2008. ב-2 בדצמבר 2007 עלו דיווחים שהצבעה זו תדחה בשל חששות שעלו על ידי ועדת הבחירות והגבולות. לאחר הבחירות הוחלף ארתור על ידי דייוויד תומפסון, והתוכנית נזנחה.
ב-22 במרץ 2015 הכריז ראש הממשלה פרונדל סטיוארט שבכוונתו להעביר את המדינה לצורת ממשל רפובליקנית "בעתיד הקרוב ביותר". המזכיר הכללי של מפלגת העבודה הדמוקרטית, ג'ורג' פילגרים, אישר את המהלך ואמר שהוא צפוי להתרחש ביום השנה ה-50 לעצמאות ברבדוס ב-2016.
בספטמבר 2020 הודיעה ראשת הממשלה מטעם מפלגת העבודה, מיה מוטלי בנאום הכתר שכתבה שברבדוס תהפוך לרפובליקה בנובמבר 2021, ואז יוחלפו המלכה והמושל הכללי בראש מדינה ייצוגי. הצעה זו הייתה זו שבסופו של דבר התקבלה כחוק. ב-20 בספטמבר 2021 הוגש לפרלמנט של ברבדוס התיקון לחוקת ברבדוס, וב-6 באוקטובר הוא התקבל.
מועמדותה של המיועדת הראשונה לתפקיד נשיאת ברבדוס, המושלת הכללית סנדרה מייסון, הוגשה במשותף על ידי ראש הממשלה ומנהיג האופוזיציה ב-12 באוקטובר 2021, וב-20 באוקטובר היא נבחרה לתפקידה. מייסון הושבעה לתפקידה ב-30 בנובמבר 2021.
הבחירה לתפקיד

נשיא ברבדוס נבחר על ידי הפרלמנט של ברבדוס.
ראש הממשלה וראש האופוזיציה מגישים במשותף מועמד מוסכם 90 יום לפני שכהונתו של הנשיא המכהן עומדת להסתיים, ומועמד זה נבחר כמועמד יחיד ללא הצבעה, אלא אם כן מביע מי מחבר הפרלמנט את התנגדותו. במקרה בו מוגשת ההתנגדות, הבחירה מושעת, ושני בתי הפרלמנט, הסנאט ובית האספה, מתכנסים כל אחד בנפרד ומצביעים בעד או נגד המועמד. נדרש רוב של שני-שלישים לאשרור בחירת המועמד בכל אחד מסבבי ההצבעה.
במקרה בו לא מוגש שמו של מועמד מוסכם עד ליום ה-60 לפני תום כהונת הנשיא המכהן, נפתחות הבחירות למועמדים נוספים. שמו של כל מועמד בבחירות פתוחות כאלה חייב להיות מוגש על ידי ראש הממשלה, ראש האופוזיציה, או לכל הפחות עשרה מחברי בית האספה. בבחירות הפתוחות נדרש רוב של שני שלישים בכל אחד מבתי הפרלמנט. משמעות הדבר שאם הוגשה מועמדותו של מועמד אחד בלבד, שיטת הבחירה זהה לזו שמתקיימת במקרה של מועמד מוסכם שהוגשה התנגדות למועמדותו.
התפנות המשרה

בכל מקרה בו מתפנה משרת הנשיא באופן זמני, עד אשר נבחר נשיא חדש, ובמקרה שמחזיק המשרה נעדר מגבולות ברבדוס, נמצא בחופשה או שמתקיימת כל סיבה שלא מאפשרת לו לבצע את תפקידיו על פי החוקה, מבוצעים תפקידים אלו על ידי נשיא בפועל שממונה על ידי ראש הממשלה, לאחר התייעצות עם מנהיג האופוזיציה. עם זאת, במקרה בו הנשיא מושעה מכהונתו עקב הליך הדחה שמתנהל נגדו, נשיא הסנאט של ברבדוס משמש כנשיא בפועל. סדר הירושה לתפקיד הנשיא לא מוגדר מעבר לכך.
תפקידים חוקתיים

חוקת ברבדוס מגדירה שהמדינה מתנהלת על פי שיטת וסטמינסטר (אנ') המבוססת על זו של הממלכה המאוחדת, שעל פיה תפקיד ראש המדינה הוא הן חוקתי והן מעשי, אך לא פוליטי. בדומה לרפובליקות פרלמנטריות אחרות בחבר העמים הבריטי, כמו הודו או טרינידד וטובגו, אך בניגוד למדינות פרלמנטריות אירופאיות כמו גרמניה או איטליה, לנשיא ברבדוס ניתנת סמכות חוקתית רחבה שנוגעת לכל שלוש זרועות הממשלה. המוסכמות החוקתיות שעל פי הן חויבו לפעול המלכה והמושל הכללי כאשר ברבדוס הייתה מונרכיה חוקתית עומדות על תוקפן גם תחת הרפובליקה; משמעות הדבר היא שהסמכות המבצעת עודנה מופעלת על ידי ראש הממשלה והקבינט, בהתאם להוראות החוקה המתוקנת שקובעות כי הנשיא "יפעל בהתאם לעצת הקבינט או לעצת ראש הממשלה שניתנה על סמך האצלת סמכויות מהקבינט" למעט בנסיבות מסוימות, שבדרך כלל מותוארות כ"סמכויות בלעדיות".
תפקידים חוקתיים > סמכויות ביצועיות

הנשיא הוא ראשה הפורמלי של הרשות המבצעת, אך מוגבל כמעט תמיד על ידי מוסכמה שעליו להפעיל את סמכויותיו על פי עצת ראש הממשלה והקבינט. לפיכך, במצב נורמלי, כמו הריבון הבריטי (וראשי המדינה של שאר המדינות שפועלות על פי שיטת וסטמינסטר), הנשיא "מולך" אך אינו "מושל", והסמכות הביצועית מופעלת על ידי ראש הממשלה והקבינט בשמו של הנשיא.
הנשיא ממנה לתפקיד ראש הממשלה את האדם שסביר ביותר שיקבל את תמיכת בית האספה. בדרך כלל זהו מנהיג המפלגה שמחזיקה ברוב בבית האספה, אך גם כאשר אף מפלגה או קואליציה מחזיקה ברוב, או במצבים אחרים שבהם מופעל שיקול דעתו של הנשיא בנוגע למועמד המתאים ביותר לתפקיד ראש הממשלה. בנוסף, על הנשיא למנות, בהנחייתו של ראש הממשלה, לפחות חמישה שרים נוספים. כל השרים אחראים כלפי בית האספה שנבחר באופן דמוקרטי, ודרכו כלפי העם.
תפקידים חוקתיים > סמכויות חקיקתיות

הנשיא, יחד עם הסנאט ובית האספה, הוא אחד משלושת מרכיבי הפרלמנט. בשל העובדה שהנשיא חייב כמעט תמיד לפעול על פי עצת הקבינט, תפקיד הנשיא בתהליך החקיקתי מוגבל למתן הסכמה להצעות החוק וחתימתם כחוקים. עם זאת, לנשיא מוקנת הסמכות "להשעות את ההסכמה" על חוקים (במילים אחרות, להטיל עליהם וטו ללא עקיפת הפרלמנט). יותר מכך, קיים גם סוג של "וטו כיס": החוקה לא מגדירה מסגרת זמן מדויקת לפעולה שנוקט הנשיא בנוגע להצעת חוק שנשלחה על ידי הפרלמנט, וכך הנשיא יכול באופן היפותטי להשעות את חתימתו על הצעת החוק ללא הגבלת זמן, ובכך למעשה להטיל עליו וטו. בנוסף, החוקה מגדירה שהנשיא אחראי למינוי סנאטורים - 12 מהם ממונים בעצת ראש הממשלה, שניים בעצת מנהיג האופוזיציה, ושבעה על פי שיקול דעתו של הנשיא כך שייצגו מגוון של זרמים דתיים, חברתיים, כלכליים ואחרים של ברבדוס.
בנוסף, הנשיא מזמן ומפזר את הפרלמנט. לאחר פיזור הפרלמנט מוצא על ידי הנשיא צו לעריכת בחירות. בפועל, הפעולות הללו מבוצעות כמעט תמיד על פי עצת הקבינט.
תפקידים חוקתיים > סמכויות שיפוטיות

לנשיא מוקנת הסמכות למנות שופטים בהמלצה משותפת של ראש הממשלה וראש האופוזיציה. הוא גם מוסמך להעניק חנינות.
השבעה לתפקיד

על פי החוקה המתוקנת של 2021, נוסח השבועה לתפקיד נשיא ברבדוס הוא:
אני [שם] נשבע בזאת (מצהיר חגיגית) שאשרת באמת ובתמים את ברבדוס בתפקיד הנשיא. (כה יעזור לי האל).
הערות שוליים

↑  Thomas, Norman "Gus" (7 February 2005). "Barbados to vote on move to republic". Caribbean Net News. Archived from the original on 28 December 2007.
↑  Staff writer (26 November 2007). "Referendum on Republic to be bundled with election". Caribbean Broadcasting Corporation. Archived from the original on 28 November 2007.
↑  Gollop, Chris (2 December 2007). "Vote Off". The Daily Nation. Barbados. Archived from the original on 28 December 2007.
↑  "PM says Barbados moving towards Republic". Jamaica Observer. 23 March 2015. Archived from the original on 24 March 2015.
↑  "Barbados plans to replace Queen with ceremonial president". The Guardian. 23 March 2015.
↑  Barbados to remove Queen Elizabeth II as head of state and declare republic". The Independent. 16 September 2020.
↑  "Barbados revives plan to remove Queen as head of state and become a republic". The Guardian. 15 September 2020.
↑  Barbados just appointed its first president as it becomes a republic". The National.
1 2 3  Constitution (Amendment) (No. 2) Act, 2021—Government Printing Department
1 2 3 4  סעיף 27 לחוקת ברבדוס המתוקנת
↑  חוקת ברבדוס, סעיף 65 (1)
↑  חוקת ברבדוס, סעיף 64 (1)
↑  חוקת ברבדוס, סעיף 26
↑  חוקת ברבדוס, סעיף 58 (3)
↑  חוקת ברבדוס, סעיף 36 (4)
↑  חוקת ברבדוס, סעיף 80 (1)
↑  חוקת ברבדוס, סעיף 15
סארדי סטוגאיי

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1995 (בן 29) 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 
סארדי סטוגאיי (באלבנית: Sardi Strugaj; נולד ב-7 בספטמבר 1995) הוא זמר ופזמונאי אלבני. בשנת 2011 השתתף ב-Kënga Magjike כחלק מלהקת סייברהנד. לאחר מכן התחרה ב-X Factor Albania. בדצמבר 2020 השתתף בפסטיבלי אי קנגס, הקדם האלבני לאירוויזיון 2020, עם השיר "Ka me t'ba me kayt", שסיים במקום השני.
ביוגרפיה

בגיל 16 הצטרף ללהקת סייברהנד, שהשתתפה ב-Kënga Magjike. שירה נכתב והולחן על ידי בויקן לאקו. בשנת 2012 השתתף סטוגאיי בעונתה השנייה של X Factor Albania. ב-30 ביולי 2013 הוציא את הסינגל "Më shikon nga lart". עם שיר הזה התחרה ב-Netët E Klipit Shqiptar.‏
בנובמבר אותה שנה השתתף ב-Kënga Magjike פעם נוספת, והצליח להעפיל לשלב הגמר. הוא שב לתחרות גם ב-2015 עם השיר "Nuk harroj". באוקטובר 2020 חשף תאגיד השידור האלבני, Radio Televizioni Shqiptar‏ (RTSH), כי סטוגאיי ישתתף בפסטיבלי אי קנגס, הקדם הלאומי של אלבניה לאירוויזיון 2020, עם השיר "Ka me t'ba me kayt".‏ הוא שב לתחרות גם ב-2024 עם השיר "Boshatisur". אולם לפני התחרות הודיע על פרישתו.
הערות שוליים

↑  "Ka me t'ba me kajt". Festivali RTSH (באלבנית). RTSH.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Sardi Strugaj–Biografia" (באלבנית). TeksteShqip. נבדק ב-11 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Smith, David (16 בדצמבר 2020). "Albania: 26 artists confirmed for Festivali i Këngës 59…including Orgesa Zaimi, Inis Neziri and Era Rusi" (באנגלית). Wiwibloggs. ארכיון מ-28 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: f02f012a-8c6b-4b84-82e9-e7219e0e102a
נתנאל תפילינסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1866 ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  מרץ 1918 (בגיל 52 בערך) 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 תקופת הפעילות:  ? – מרץ 1918 
 צאצאים:  שמואל תפילינסקי 
 
נתנאל תפילינסקי, שנקרא גם רבי נתנאל סופר (תרכ"ו, 1866 - כ"ז באדר תרע"ח, מרץ 1918) היה רב ירושלמי. הוא התפרסם עקב עיסוקו העיקרי בייצור וכתיבת תפילין ובזכות השיטות המיוחדות שהמציא בתהליך ייצורן וכתיבתן. הרב תפילנסקי היה גם ממניחי היסוד ללוח היומי ההלכתי בארץ ישראל.
תולדותיו

נולד בירושלים לשמואל מווילנא שאביו נתנאל עלה לארץ ישראל מווילנא בשנת תקצ"ט. הוא נפטר בגיל 52, בכ"ז באדר תרע"ח.
לרב תפילנסקי היו ארבעה ילדים. הידוע שבהם היה שמואל תפילינסקי (תרמ"ו-תש"ה), שחיבר את "קונטרס הצוואה".
שלושה ילדים נוספים, נקראו בשמות משפחה שונים מחשש לגיוס לצבא הטורקי.
אחד מהם, שמשון ליפשיץ, נפצע קשה ביותר בהתפוצצות מכונית התופת בבנין הג'רוזלם פוסט.
נכדו הוא ממקימי הכפר הטבעוני באמירים שבגליל. נכד אחר, נתנאל ליפשיץ, הוא סופר ומדריך בנושאי ירושלים.
עיסוקו בעשיית תפילין

הרב תפילינסקי עסק בעיקר בעשיית בתי תפילין ובכתיבת פרשיותיהן. הוא פיתח שיטות חדשניות בעיבוד הבתים, הקלף והדיו, ושיטות אלו הפכו עם הזמן לשיטה הנפוצה ביותר בתעשיית התפילין. עד לזמנו היו התפילין נעשות מעורות של בהמות קטנות (בהלכה: "בהמה דקה"), כגון כבשים ועיזים. תפילין אלו היו רגישות ללחץ המופעל עליהן, והיו מתעוותות לעיתים תכופות, דבר העלול לפסול אותן על פי ההלכה. העורות העדיפים לעשיית תפילין הם עורות של בהמות גדולות (בהלכה: "בהמה גסה"), כגון שוורים ופרות. עורות אלו הם חזקים בהרבה מעור בהמה דקה, ומשום כך גם היה קשה מאוד לעבד אותם. נתנאל פיתח שיטות טכניות והלכתיות לעבד את התפילין מצוואר של שור, וכיום מייצרים תפילין בעיקר מעור זה.
בשונה מרוב עושי התפילין, שאינם מייצרים בעצמם את הקלף שעליו נכתבים התפילין, אינם מייצרים בעצמם את הדיו, ואינם כותבים את התפילין במו ידיהם, היה ר' נתנאל יוצר את התפילין מתחילתן ועד סופן בעצמו. הוא לא סמך על איש שיעשה את העיבוד כראוי, בעיקר משום שרצה לעשות את הכל תוך מחשבה "לשם קדושת תפילין", כנדרש בהלכה. בנוסף המציא ר' נתנאל שיטות ייצור, המצרפות את כל ההידורים ההלכתיים האפשריים באותן תפילין.
הדיו שייצר ר' נתנאל היה סוד מקצועי, שעד היום לא פוענח. דיו זה נשאר מבריק וברור גם עשרות רבות של שנים לאחר כתיבתו. בירושלים נפוצה מסורת שאין צורך לבדוק תפילין אלו לעולם.
גדולי ישראל, שראו את התפילין שמתוצרת ר' נתנאל, שיבחו אותן מאוד. רבי ישראל מאיר הכהן, הידוע על שם ספרו ה"חפץ חיים", קיבל זוג תפילין מתוצרתו של ר' נתנאל, והתבטא כי הוא כיוון לפי כל הדעות ואין חומרא או הידור שלא מצאו את ביטויים בתפילין אלו. בין גדולי ישראל שרכשו ממנו תפילין היו: רבי שלמה אלישיב (בעל ה"לשם שבו ואחלמה"), רבי אריה לוין, שקנה זוג אחד עבורו וזוג אחד עבור רבי נתן צבי פינקל (ה"סבא" מסלבודקה), רבי אברהם יצחק קוק, רבי יעקב יוסף הרמן ועוד.
מחמת נדירותן וייחודיותן של תפילין אלו, עלותן היא כשל פריטי אספנות ולא כשל זוגות תפילין מהודרות בנות ימינו. הפריט מוצע גם באתרים למכירה פומבית.
עיסוקו ביצירת הלוח ההלכתי

הרב תפילינסקי עסק גם בבירור מועדם של הזמנים ההלכתיים למעשה. הוא עסק בתצפיות, מדידות ושרטוטים של זמני הזריחה והשקיעה. יחד עם הרב עקיבה פרוש הוציא לאור קונטרס בשם "עקבי השמש", ובו פורטו מסקנותיו ההלכתיות בנושא זה. הם התקינו גם שעון שמש מיוחד, שסייע להם בהתאמת הזמנים ההלכתיים לשעון היומיומי. כמו כן סייע ר' נתנאל לשען משה שפירא לבנות את שעון השמש המפורסם בבית הכנסת זהרי חמה. שעון זה קיים עד היום, ובתחילת שנות השמונים עבר שיפוץ על ידי עיריית ירושלים.
בשנת תרע"ב הפיץ ר' נתנאל את הלוחות שערך, בכתב ידו. הוא הכין לדפוס ספר בשם "'חשבון זריחת החמה והשקיעה על פי אופק ירושלם", אך עקב מלחמת העולם הראשונה שהשפעותיה הורגשו היטב בירושלים, לא הצליח להגשים את שאיפתו. הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, מחבר "לוח ארץ ישראל" הנפוץ, קיבל את הלוחות מר' נתנאל תפילינסקי.
צאצאיו

לרבי נתנאל היו ארבעה בנים ובת, בהם:
בנו, רבי שמואל תפילינסקי רב בירושלים
בנו, שמשון ליפשיץ
הערות שוליים

↑  תולדות ושורשים בעם ישראל - שלשלת היחס של הרב מאיר ברנדסדורפר זצ"ל
↑  הדרכה מעשית לקניית בתים לתפילין
1 2 3  יעקב גליס, מגדולי ירושלים, ספריית ראשונים, ירושלים תשכ"ז
↑  שמחה רז, איש צדיק היה, הוצאת ש. זק, ירושלים תשל"ז, עמוד 236
↑  אתר קדם.
↑  משנת רבי עקיבא - קווים אחדים לדמותו של המחבר, באתר היברובוקס
↑  בניין "בית שעון השמש" באתר המועצה לשימור אתרים
↑  תולדות ושורשים בעם ישראל - שלשלת היחס של הרב מאיר ברנדסדורפר זצ"ל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007508145105171  VIAF: 308284167   WorldCat (עם VIAF): 308284167
ניג'אט אבסוב

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1995 (בן 29) באקו, אזרבייג'ן 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן
 מד כושר נוכחי:  2,626 (נכון ל־יולי 2024) 
 מדינה:  אזרבייג'ן 
 
ניג'אט אבסוב (באזרית: Nicat Abbasov) הוא שחמטאי אזרי שנולד ב-14 במאי 1995 בבאקו, אזרבייג'ן.
בפברואר 2020 היה דירוג השיא שלו לפי מד כושר, 2670 והוא היה האזרי השלישי בדירוג וה־67 בעולם. נכון לדירוג אוגוסט 2023, אבסוב מדורג 97 בעולם עם מד כושר 2646.
קריירת שחמט

אבסוב קיבל את תואר האמן בין-לאומי ב־2009 ואת תואר רב-אמן בשחמט ב־2011. ב־2016 זכה בתחרות השחמט של ציריך, ב־2017 באליפות אזרבייג'ן בשחמט ובתחרות הפתוחה של באקו ב־2017.
באוקטובר 2019 אבסוב סיים במקום ה־15 (מתוך 156) בהתחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2019 עם 6.5 נקודות (2 ניצחונות ו־9 תיקו). בעקבות זאת אבסוב עלה למקום ה־93 בדירוג העולמי שזו הייתה הפעם הראשונה בה דורג במאייה הראשונה.
בגביע העולם בשחמט 2019, אבסוב ניצח בסיבוב הראשון את קצפר פיורון (אנ') אך הודח בסיבוב השני על ידי לינייר דומינגס (אנ') שדורג שמיני בתחרות. בגביע העולם בשחמט 2021 התחיל בסיבוב השני בגלל דירוגו בתחרות. אבסוב ניצח בסיבוב השני אך הפסיד לאנדריי יסיפנקו (רו') בסיבוב השלישי. בגביע העולם בשחמט 2023 אבסוב העפיל לחצי הגמר כאשר בדרך הוא ניצח את אניש גירי. בחצי הגמר הפסיד למדורג ראשון בעולם מגנוס קרלסן. בעקבות הודעתו של מגנוס קרלסן שלא ישתתף בתחרות המועמדים בפורמט הנוכחי, העפלה לחצי הגמר נתנה לו את הכרטיס להשתתף בתחרות המועמדים 2024. בתחרות המועמדים הוא סיים במקום האחרון עם 3.5/14.
קריירת שחמט > השתתפויות באולימפיאדת השחמט

ניג'אט אבסוב השתתף באולימפיאדת השחמט 2016 על הלוח השני של נבחרת אזרבייג'ן ב'. הנבחרת סיימה במקום ה־26 ואבסוב סיים עם 5.5 נקודות מתוך 9. באולימפיאדת השחמט 2022 הוא היה השחקן החמישי (עתודה) של נבחרת אזרבייג'ן שסיימה במקום השביעי. אבסוס סיים עם 6.5 מתוך 9.
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | דירוג קבוצתי | דירוג אישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | 2 | אזרבייג'ן אזרבייג'ן ב' | 2552 | 5.5 מתוך 9 | 4+ 3= 2- | 61.1 | 26 |  |
| 2022 | 5 | אזרבייג'ן אזרבייג'ן | 2633 | 6.5 מתוך 9 | 5+ 3= 1- | 72.2 | 7 |  |
חיים אישיים

אבסוס נשוי לשחמטאית האזרית חאילה עבדולה (אנ'), שמחזיקה תואר רב-אמן לנשים.
הערות שוליים

↑  התחרות הפתוחה של באקו 2017 באתר chess-results.com.
↑  תוצאות נבחרת אזרבייג'ן ב' באולימפיאדת השחמט 2016, מאתר chess-results.com.
↑  תוצאות נבחרת אזרבייג'ן באולימפיאדת השחמט 2022, מאתר chess-results.com.
נתנאל איזק

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1981 (בן 43) ראשון לציון
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  המכללה האקדמית עמק יזרעאל 
 עיסוק:  משנה למנכ"ל משרד התחבורה
 מפלגה:  הליכוד תקווה חדשה
 מספר צאצאים:  6 
 
נתנאל איזק (נולד ב-21 באוגוסט 1981) הוא משנה למנכ"ל משרד התחבורה. בעבר כיהן כמנכ"ל משרד ירושלים ומורשת וכמנכ"ל משרד המורשת וכמשנה לראש עיריית לוד.
ביוגרפיה

נתנאל איזק גדל בראשון לציון לרב ד"ר (במיל') פיני איזק, מרבני הרבנות הצבאית, ולד"ר מיכאלה, דוקטור לפסיכולוגיה קלינית. בוגר הישיבה התיכונית בראשון לציון והמכינה קדם צבאית קשת יהודה. בין השנים 2000–2003 שירת בצה"ל כלוחם בפלחה"ן גולני. כיהן כיו"ר ארגון הסטודנטים הארצי של המכללות בישראל, בזמן שלמד לתואר ראשון בתקשורת במכללת עמק יזרעאל. במסגרת תפקידו זה החל מ-2008 כיהן כחבר המועצה להשכלה גבוהה.