stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עירוי תוך-רחמי
תהליך העירוי

העירוי אינו מבוצע בחדר ניתוח, אך כל הכלים המשמשים לעירוי עוברים עיקור קפדני ואנשי הצוות לובשים גלימות ניתוח על מנת להקטין את הסיכון לזיהום.
12 שעות לפני ביצוע הפעולה יש לבצע לאם עירוי אנטיביוטיקה.
קודם לביצוע הפעולה מרדימים את אזור הדקירה בהרדמה מקומית. העירוי נעשה בעזרת מחט ארוכה המוחדרת לרחם דרך הבטן תחת הנחיית אולטרה סאונד, המחט מוחדרת לכלי דם בחבל הטבור. תחילה שואבים מעט דם לדגימת רמת האנמיה, הדגימה נבדקת במכשיר הנמצא בחדר הטיפולים או במעבדת בית החולים. לאחר קבלת תוצאות רמת ההמטוקריט, ניתן לקבוע את כמות הדם שיש להערות לעובר. הדם מוערה בעירוי חליפין – שואבים כמות דם מהעובר וכנגדה מזריקים כמות שווה של דם חדש. לאחר עירוי של הכמות המשוערת, נלקחת דגימה נוספת כדי לוודא שרמת ההמטוקריט תקינה (40%).
סיכונים

ישנו סיכון שכתוצאה מהפעולה עלול להיווצר זיהום ברחם, זיהום בעובר, צירים מוקדמים, דימום יתר, ערבוב של דם עוברי ואמהי ודליפת מי שפיר. במקרים נדירים עלולה הפעולה אף לגרום למות העובר. שיעורי ההישרדות של העוברים לאחר עירוי תוך-רחמי דרך חבל הטבור הם יותר מ־90% עבור עוברים שאין להם הידרופס פטאליס וכ־75% עבור עוברים שיש להם הידרופס פטאליס. בדרך כלל האם תושאר להשגחה במחלקה להיריון בסיכון לפחות 24 שעות.
במקרה שהושג גיל היריון מספיק (שבוע 36 ואילך), ישנה עדיפות ליילד את העובר באמצעות השראת לידה או ניתוח קיסרי מלבצע עירוי תוך-רחמי. במקרה כזה יידרש העובר לכשייולד לעבור עירוי חליפין.
הערות שוליים

↑  מבצע נועז: הצלת עוברים ברחם אמם, מעריב, 7 בפברואר 1965
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
עונת 1999/2000 בליגה הלאומית

עונת 1999/2000 בליגה הלאומית הייתה העונה הראשונה של הליגה הלאומית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. הליגה החלה ב-13 באוגוסט 1999 והסתיימה ב-27 במאי 2000.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 10 קבוצות בלבד וכבר בעונת 2000/2001 הורחבה ל-12 קבוצות. העונה הסתיימה בניצחון של צפרירים חולון שעלתה לעונת 2000/2001 לליגת העל.
מכבי יפו החלה את העונה, אך תוך זמן קצר התברר שהיא לא מצליחה לאשר את תקציבה. בעקבות כך היא הוחלפה בבני סכנין שהצטרכה להשלים מספר משחקים.
הפועל אשקלון ירדה לליגה השלישית בסיום העונה.
דני ניראון מחולון היה מלך השערים של העונה עם 23 כיבושים.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | צפרירים חולון | 36 | 19 | 9 | 8 | 57 | 33 | 24 | 66 | עלתה ליגה |
| 2 | מכבי קריית גת | 36 | 18 | 8 | 10 | 52 | 28 | 24 | 62 |  |
| 3 | מכבי עכו | 36 | 17 | 8 | 11 | 58 | 46 | 12 | 59 |  |
| 4 | בני סכנין | 36 | 13 | 11 | 12 | 51 | 49 | 2 | 50 |  |
| 5 | בית"ר באר שבע | 36 | 14 | 6 | 16 | 39 | 43 | 4- | 48 |  |
| 6 | הכח רמת גן | 36 | 13 | 7 | 16 | 54 | 61 | 7- | 46 |  |
| 7 | הפועל באר שבע | 36 | 11 | 12 | 13 | 38 | 35 | 3 | 44 |  |
| 8 | הפועל בית שאן | 36 | 11 | 9 | 16 | 45 | 59 | 14- | 42 |  |
| 9 | מכבי אחי נצרת | 36 | 10 | 11 | 15 | 41 | 56 | 15- | 41 |  |
| 10 | הפועל אשקלון | 36 | 9 | 9 | 18 | 32 | 57 | 25- | 34  | ירדה ליגה |
↑  תוך הורדת נקודה על אי-עמידה בחוקי התקציב
↑  תוך הורדת שתי נקודות על אי-עמידה בחוקי התקציב
עונת 1991/1992 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל

| --- | --- |

 מארחת:  אצטדיון ומבלי (משחק הגמר)
 תקופת התחרות:  17 בספטמבר 1991 – 20 במאי 1992 (247 ימים) 
 מספר משתתפות:  32
 הזוכה:  ספרד ברצלונה
 מספר משחקים:  73
 מספר שערים:  192 (2.63 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  צרפת ז'אן-פייר פאפן   רוסיה סרגיי יוראן   (7 שערים כל אחד)
 → 1990/19911992/1993 ←
עונת 1991/1992 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל הייתה העונה ה-37 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל שאורגנה על ידי אופ"א והיא הייתה האחרונה במתכונת המקורית. המשחק הראשון התקיים ב-18 בספטמבר 1991 ומשחק הגמר התקיים ב-20 במאי 1992.
בתחרות השתתפו 32 קבוצות. השעיה שהוטלה על הקבוצות האנגליות בעקבות אסון הייזל הסתיימה וגם משחק הגמר נערך בלונדון. בשל מלחמות יוגוסלביה, קבוצת הכוכב האדום בלגרד שיחקה את חלק ממשחקי הבית שלה במגרש נייטרלי. דינמו קייב, אלופת ברית המועצות מינואר 1992, החלה להופיע תחת דגל אוקראינה.
משחק הגמר נערך באצטדיון ומבלי הישן, לונדון. התחרות הסתיימה בניצחון של ברצלונה בפעם הראשונה בתולדות המועדון. זה הייתה הזכייה הראשונה של קבוצה ספרדית מאז 1966.
מתכונת התחרות

בתחרות השתתפו 32 קבוצות. כל הקבוצות חולקו לזוגות ונפגשו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשלבי ההמשך. 8 קבוצות השתתפו בשלב הבתים, שגם נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחות הבתים נפגשו למשחק הגמר.
בכל השלבים למעט משחק הגמר נערכו משחק בית ומשחק חוץ. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצחת נקבעה בסדרת בעיטות עונשין.
הסיבוב הראשון

32 הקבוצות שהעפילו לטורניר שיחקו ביניהן בשיטת בית וחוץ. 16 הקבוצות המנצחות בסיכום שני המשחקים עלו לסיבוב השני.
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד ברצלונה | 3–1 | גרמניה הנזה רוסטוק | 3–0 | 0–1 |
| גרמניה קייזרסלאוטרן | 3–1 | בולגריה אטאר וליקו טרנובו | 2–0 | 1–1 |
| לוקסמבורג יוניון לוקסמבורג | 0–10 | צרפת מרסיי | 0–5 | 0–5 |
| צ'כיה ספרטה פראג | 2–2 (ש) | סקוטלנד ריינג'רס | 1–0 | 1–2 |
| מלטה המרון ספרטנס | 0–10 | פורטוגל בנפיקה | 0–6 | 0–4 |
| אנגליה ארסנל | 6–2 | אוסטריה אוסטריה וינה | 6–1 | 0–1 |
| פינלנד ה.י.ק. הלסינקי | 0–4 | ברית המועצות דינמו קייב | 0–1 | 0–3 |
| דנמרק ברונדבי | 4–2 | פולין זגלביה לובין | 3–0 | 1–2 |
| איסלנד פראם רייקיאוויק | 2–2 (ש) | יוון פנאתינאיקוס | 2–2 | 0–0 |
| שוודיה IFK גטבורג | 1–1 (ש) | אלבניה פלאמורטרי ולורה | 0–0 | 1–1 |
| טורקיה בשיקטש | 2–3 | הולנד פ.ס.וו. איינדהובן | 1–1 | 1–2 |
| בלגיה אנדרלכט | 4–1 | שווייץ גראסהופרס | 1–1 | 3–0 |
| יוגוסלביה הכוכב האדום בלגרד | 8–0 | צפון אירלנד פורטדאון | 4–0 | 4–0 |
| רומניה CSU קראיובה | 2–3 | קפריסין אפולון לימסול | 2–0 | 0–3 |
| הונגריה בודפשט הונבד | 3–1 | אירלנד דאנדוק | 1–1 | 2–0 |
| איטליה סמפדוריה | 7–1 | נורווגיה רוזנבורג | 5–0 | 2–1 |
הסיבוב השני

16 הקבוצות המנצחות בסיבוב הראשון התחרו בשיטת בית וחוץ. שמונת המנצחות בסיכום שני המשחקים עלו לשלב הבתים.
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד ברצלונה | 3–3 (ש) | גרמניה קייזרסלאוטרן | 2–0 | 1–3 |
| צרפת מרסיי | 4–4 (ש) | צ'כיה ספרטה פראג | 3–2 | 1–2 |
| פורטוגל בנפיקה | 4–2 | אנגליה ארסנל | 1–1 | 3–1 (ה) |
| ברית המועצות דינמו קייב | 2–1 | דנמרק ברונדבי | 1–1 | 1–0 |
| יוון פנאתינאיקוס | 4–2 | שוודיה IFK גטבורג | 2–0 | 2–2 |
| הולנד פ.ס.וו. איינדהובן | 0–2 | בלגיה אנדרלכט | 0–0 | 0–2 |
| יוגוסלביה הכוכב האדום בלגרד | 5–1 | קפריסין אפולון לימסול | 3–1 | 2–0 |
| הונגריה בודפשט הונבד | 3–4 | איטליה סמפדוריה | 2–1 | 1–3 |
שלב הבתים

משחקי הבתים נערכו בין 27 בנובמבר 1991 לבין 15 באפריל 1992.
שלב הבתים > בית א'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה סמפדוריה | 6 | 3 | 2 | 1 | 10 | 5 | 5 | 8 |
| יוגוסלביה הכוכב האדום בלגרד | 6 | 3 | 0 | 3 | 9 | 10 | 1- | 6 |
| בלגיה אנדרלכט | 6 | 2 | 2 | 2 | 8 | 9 | 1- | 6 |
| יוון פנאתינאיקוס | 6 | 0 | 4 | 2 | 1 | 4 | 3- | 4 |
שלב הבתים > בית ב'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד ברצלונה | 6 | 4 | 1 | 1 | 10 | 4 | 6 | 9 |
| צ'כוסלובקיה ספרטה פראג | 6 | 2 | 2 | 2 | 7 | 7 | 0 | 6 |
| פורטוגל בנפיקה ליסבון | 6 | 1 | 3 | 2 | 8 | 5 | 3 | 5 |
| ברית המועצות דינמו קייב | 6 | 2 | 0 | 4 | 3 | 12 | 9- | 4 |
הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 20 במאי 1992 | ספרד ברצלונה | 1–0‏ה | איטליה סמפדוריה | אצטדיון ומבלי, לונדון, אנגליה צופים: 70,827 שיפוט: גרמניה ארון שמידהובר |
| 20 במאי 1992 | רונאלד קומאן  112' | (סיקור) |   | אצטדיון ומבלי, לונדון, אנגליה צופים: 70,827 שיפוט: גרמניה ארון שמידהובר |
הערות שוליים

↑  גיורא גודמן, לונדון, הפצצה של השנה - ברצלונה אלופת אירופה לראשונה בתולדותיה, חדשות, 21 במאי 1992
| עונות בגביע אירופה לאלופות ובליגת האלופות |
| --- | --- | --- |
| גביע אירופה לאלופות | 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 |  |
| ליגת האלופות | 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
פארק הולנד (אילת)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  ידידי קק"ל בהולנד שתרמו להקמתו
 כניסה בתשלום:  בחינם
 נתונים ומידות
 שטח:  0.35 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  אילת 
 קואורדינטות:  29°34′19″N 34°57′38″E﻿ / ﻿29.571944°N 34.960556°E﻿ / 29.571944; 34.960556
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אילת מוגדלת) הר יהושפט הר צפחות אילות חבל אילות מצרים ירדןפארק הולנד(למפת אילת רגילה) הר יהושפט הר צפחות א. חבל אילות מצרים ירדןפארק הולנד  he פארק הולנדhe פארק הולנדמפת  __ אילת (in English: Eilat) [‌דרום הנגב‌]מצפון: __ מועצה אזורית חבל אילות (in English: Hevel Eilot Regional Council) ממזרח: עקבה (in English: Trace) מדרום: מפרץ אילת (in English: Gulf of Aqaba) ממערב: חצי אי (in English: Peninsula) סיני (in English: Sinai) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פארק הולנד או יער הולנד הוא פארק הנמצא באילת שנשתל על ידי קק"ל ומשתרע על פני שטח של כ-350 דונם. הפארק הוא הפארק הדרומי ביותר בישראל ובו צמחיית מדבר ייחודית.
היסטוריה

הפארק הוקם בשיתוף עם עיריית אילת והחברה למתנ"סים. הוא ניטע בתרומתם של ידידי קק"ל בהולנד, ומנציח בשמו אותם. נטיעת העצים בפארק החלה בט"ו בשבט 1996, בין אילת לאילות, באזור מדברי קיצוני שאינו מאפשר למעשה קיום עצים ללא תוספת השקיה. כדי לאפשר את צמיחת היער, מושקים העצים במי קולחין מאילת.
הצומח

במלאכת הנטיעות הושם דגש על מיני עצים ושיחים המותאמים לתנאי המדבר הצחיח, ובעיקר מינים מקומיים כגון שיטה סלילנית, שיטה סוככנית, זקום מצרי, מורינגה רותמית, סלוודורה פרסית, שיזף מצוי וגם מינים נדירים מאוד בטבע בישראל - דום מצרי, גרויה שעירה וצלף רותמי.
בנוסף למינים המקומיים, נשתלו כאן עצי באובב, הזרים לנוף הארץ.
החי

שפע הצמחייה הופך את הפארק למוקד משיכה הן לציפורים והן לזוחלים ומכרסמים, שאוכלוסיותיהם נפגעו באזור.
ראו גם

פארק הצפרות אילת
ארץ החרדונים
עירום (סרט, 2018)

| --- | --- |

 בימוי:  ירון שני 
 הופק בידי:  נעמי לבארי, סער יוגב  בלאק שיפ הפקות סרטים  מייקל רוטר
 תסריט:  ירון שני 
 עריכה:  ירון שני 
 שחקנים ראשיים:  לליב סיון בר גוטפריד
 מוזיקה:  בר גוטפריד
 צילום:  ניצן לוטם, שי סקיף
 מדינה:  ישראל ישראל  גרמניה גרמניה
 חברה מפיצה:  Alpha Violet
 הקרנת בכורה:  30 באוגוסט 2018 (פסטיבל ונציה)  26 בספטמבר 2018 (פסטיבל חיפה)  4 באוקטובר 2019 (פסטיבל בוסאן)  23 בספטמבר 2020 (צרפת) 
 משך הקרנה:  120 דק' 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 פרסים:  פרס העריכה ופרס השחקנית הטובים ביותר, פסטיבל חיפה
 סרט הבא:  עיניים שלי
 סרטים בסדרה:  לידה
 דף הסרט ב־IMDb
 
עירום (באנגלית: Stripped) הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2018 והחלק הראשון ב"טרילוגיה על אהבה" שכתב, ערך וביים ירון שני. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל ונציה במסגרת "אופקים", ובבכורה ארצית בפסטיבל חיפה, בו זכה בפרס העריכה ופרס השחקנית הטובה ביותר.
עלילה

אליס תורג'מן (לליב סיון) היא סופרת שספרה הראשון זוכה להצלחה רבה, כוכבת עולה בשמי הספרות הישראלית, שנקלעת למשבר נפשי בעקבות חזיונות אונס. זיו צוקרמן (בר גוטפריד) הוא תיכוניסט מופנם המנגן בגיטרה קלאסית ומנסה לזכות במעמד של מוזיקאי מצטיין כדי שיוכל להמשיך לעסוק במוזיקה במהלך שירותו הצבאי. המפגש בין השניים ממחיש כיצד משברים יכולים להוות מנוע להרס וגם לצמיחה, לאלימות וגם לחסד.
משחק ודמויות

ירון שני עובד עם צוות שחקנים לא מקצועיים (Non-Actors) אשר אינם מקבלים תסריט ומאלתרים את הסצנות שלהם במקום. הצילומים בסרט נעשו בטייק אחד וללא חזרות. לליב סיון זכתה על תפקידה בסרט זה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה.
| שם | דמות |
| --- | --- |
לליב סיון: אליס תורג'מן
בר גוטפריד: זיו צוקרמן
אור רוזן: דני
מיכאל אוריה: שימשי
רני חלאבי: אלמה
אלעד שניידרמן: עמוס
אוליביה אפלבאום: אמיל
בועז קראוזר: שאולי
חווה פרידמן שפירא: דפנה
נדב שועה: גילי
פרסים ומועמדויות

| שנה | ארגון | קטגוריה | פרס | מועמד/ים | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | פסטיבל ונציה | אופקים | הסרט הטוב ביותר | עירום | מועמדות | ‏ |
| 2018 | טקס פרסי אופיר | עלילתי ארוך | הבמאי הטוב ביותר | ירון שני | מועמדות | ‏ |
| 2018 | טקס פרסי אופיר | עלילתי ארוך | השחקנית הראשית הטובה ביותר | לליב סיון | מועמדות | ‏ |
| 2018 | טקס פרסי אופיר | עלילתי ארוך | הליהוק הטוב ביותר | מאיה קסל | מועמדות | ‏ |
| 2018 | טקס פרסי אופיר | עלילתי ארוך | הפסקול הטוב ביותר | אביב אלדמע, ניר אלון | מועמדות | ‏ |
| 2018 | פסטיבל חיפה | התחרות הישראלית | פרס העריכה בסרט עלילתי | ירון שני | זכייה | ‏ |
| 2018 | פסטיבל חיפה | התחרות הישראלית | פרס השחקנית בסרט עלילתי | לליב סיון | זכייה | ‏ |
| 2019 | פסטיבל בוסאן | World Cinema | הסרט הטוב ביותר | עירום | מועמדות |  |
הפקה

הסרט הוא קופרודוקציה ישראלית-גרמנית שהופקה על ידי נעמי לבארי וסער יוגב מחברת בלאק שיפ בשיתוף עם מייקל רוטר מחברת The post republic. הסרט יצא בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי, ARTE ו-yes והוא מופץ על ידי Alpha Violet, חברת מכירות עצמאית שבסיסה בצרפת.
הערות שוליים

↑  אינה טוקר, ארבעה יוצרים ישראלים יקרינו את סרטיהם בפסטיבל ונציה, באתר ynet, 25 ביולי 2018
↑  המועמדים לפרסי אופיר 2018, ‏20 ביוני 2018
↑  הזוכים-ות בפסטיבל חיפה 2018, באתר איגוד הבמאיות והבמאים, ‏30 בספטמבר 2018
↑  Love Trilogy: Stripped, The 24th Busan International Film Festival (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
עקרון הסימטריה

בתורת המשחקים במשחק מיקוח ישנם מספר עקרונות מנחים לפתרון המשחק אשר הוצגו על ידי ג'ון נאש.
נאש הוכיח כי קיים פתרון יחיד המקיים את עקרון הסימטריה, עקרון היעילות, עקרון הקווריאנטיות תחת טרנספורמציות אפיניות ועקרון האי-תלות  באפשרויות לא רלוונטיות. גם בפתרון קלעי סמורודינסקי למשחק מיקוח מופיע עקרון הסימטריה בנוסף לעקרון היעילות, עקרון האי-תלות ביחידות מדידה ועקרון המונוטוניות המוגבלת.

עקרון הסמטריה דורש שאסור לבורר להעדיף שחקן אחד על פני השני, כלומר אם משחק מיקוח סימטרי, ההסכם שמציע הבורר ישקף זאת. 

במשחק מיקוח בו יש יותר משני שחקנים  קיים עקרון האנונימיות האומר שכאשר משנים את שמות השחקנים הפתרון המוצע על ידי בורר משתנה בהתאם לשינוי השמות. פתרון המקיים את עקרון האנונימיות מקיים גם את עקרון הסימטריה. 
כלומר, הפתרון אינו מפלה שחקן בגלל שמו.

בתורת המשחקים במשחקים בצורה קואליציונית קיים ערך שפלי הנותן פתרון למשחק שיתופי בו ישנם כמה שחקנים, שיכולים להתאגד בקבוצות כדי לצבור רווח. כללי המשחק קובעים כמה תקבל כל קבוצה, והבעיה היא למצוא חלוקה הוגנת של הזכייה בין כל השותפים, שתתחשב בכח המיקוח של כל שותף ושותף. 
לפי שפלי קיים מושג פתרון אחד ויחיד המקיים את עקרונות היעילות, החיבוריות, שחקן האפס ועקרון הסמטריה.
ניסוח פורמלי לעקרון הסימטריה במשחקי מיקוח

משחק מיקוח  (S,d) הוא סימטרי אם הוא מקיים את התנאים הבאים:
נקודת אי ההסכמה היא סימטרית ( d_{1}=d_{2}).
אם  (x_{1},x_{2})\in S אזי גם  (x_{2},x_{1})\in S.
פתרון  \phi  מקיים את עקרון הסימטריה אם הפתרון של כל משחק מיקוח סימטרי (S,d) הוא גם סימטרי (( \phi _{1}(S,d)=\phi _{2}(S.d)). כלומר, פתרון כזה מקצה לכל שחקן תועלת זהה במשחק מיקוח סימטרי. 

הפירוש הגאומטרי הוא ש S סימטרית ביחס לאלכסון הראשי ועל אלכסון זה נמצאת גם נקודת האי-הסכמה. במשחקי מיקוח סימטריים לא ניתן להבדיל בין שני השחקנים, פרט  לבחירה שרירותית של הצירים עבור השחקנים.
ניסוח פורמלי לעקרון הסימטריה במשחקים בצורה קואליציונית

שני שחקנים שונים  i,j\in N הם שחקנים סימטריים במשחק בצורה קואליציונית  \left(N;v\right)
אם לכל קואליציה S שאינה מכילה את שניהם,        \forall S\subseteq N\setminus \left\{i,j\right\}, מתקיים:
v(S\cup \left\{i\right\})=v(S\cup \left\{j\right\})
כלומר, לכל קואליציה S שנבחר כך שהיא אינה מכילה את i ו-j, השווי שלה יהיה זהה אם נצרף אליה את השחקן i או אם נצרף אליה את השחקן j.
פתרון  \varphi  מקיים את עקרון הסימטריה אם לכל משחק  \left(N;v\right) ולכל זוג שחקנים סימטריים i ו-j במשחק
מתקיים:   \varphi _{i}\left(N;v\right)=\varphi _{j}\left(N;v\right)
זהו, למעשה, עיקרון של אי-אפליה שלפיו שני שחקנים שקולים, בעלי אותו מעמד, יקבלו אותו הסכום.
כלומר, כאשר לשני שחקנים תרומות שוות לכל הקואליציות, הפתרון לא יהיה תלוי בשמותיהם.
לקריאה נוספת

שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, ירושלים: מאגנס, 2008, מסת"ב 9654932946
עיר בראי תקופה

| --- | --- |
 
 מידע כללי
 מאת:  יהושע בן-אריה 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  עיון 
 נושא:  ירושלים 
 הוצאה
 הוצאה:  מכון יד יצחק בן צבי 
 תאריך הוצאה:  1979 
 
עיר בראי תקופה הוא כותר מחקרו של פרופ' יהושע בן-אריה על תולדות העיר ירושלים במאה ה-19.
רקע

לשיטתו של בן-אריה, "במאה ה-19 צמחה ירושלים ועלתה בזכות הגורמים שהיו פעילים בה באותה תקופה - הכנסיות הנוצריות, המעצמות האירופיות והיישוב היהודי הקרוי 'הישן'". התנועה הציונית, שראתה את ירושלים כבירת הישות היהודית הריבונית העתידית שתקום בארץ ישראל, כמדינה עצמאית, חפצה בהתחזקות האוכלוסייה היהודית בעיר ובבניין מוסדות מרכזיים, אולם מעטים היו האמצעים שבידה לממש זאת. והעיר, ובכללה היישוב היהודי שהיווה רוב בשלהי המאה ה-19, התפתחה והתרחבה מכוח מערך מגוון של תפיסות עולם ואמונות, מעורבות באינטרסים כלכליים ופוליטיים רבים ואף מנוגדים, שהיו מנת חלקם של תושבי העיר, כמו גם של רבים ברחבי תבל, וכולם השפיעו אם ברב אם במעט על התפתחותה.
מבוא

בן-אריה סוקר בו את מצב המחקר של העיר ירושלים, שראשיתו בתחילת המאה ה-19. ראשונים היו החוקר אולריך יאספר זטצן, ואחריו אדוארד רובינסון. חלק מגילוי וחקירתה העיר נעשה למעשה על ידי ציירים, כגון דייוויד רוברטס וויליאם הנרי ברטלט. מיפוי העיר החל בעבודותיו של חוקר הטבע והרופא הגרמני זיבר בשנת 1818. בני העדות השונות ואנשי הקונסוליות הזרות הקימו ארכיוני מסמכים חשובים למחקר. וכן נעזרים החוקרים באגרותיהם של נוסעים, כגון העולים תלמידי הגר"א, ובחיבוריהם של חוקרים יהודים רבי אשכולות כגון רבי יהוסף שוורץ, מנחם מנדל מקאמיניץ, משה ריישר, אליעזר הלוי, ואברהם משה לונץ, וכן גם בספרי זיכרונות, למשל של יהושע ילין, אפרים כהן-רייס ויוסף ריבלין.
| אוכלוסיית ירושלים במאה ה-19 (מספרים משוערים)> שנה | אוכלוסיית ירושלים במאה ה-19 (מספרים משוערים)> יהודים | אוכלוסיית ירושלים במאה ה-19 (מספרים משוערים)> מוסלמים | אוכלוסיית ירושלים במאה ה-19 (מספרים משוערים)> נוצרים | אוכלוסיית ירושלים במאה ה-19 (מספרים משוערים)> סך כל הלא יהודים | אוכלוסיית ירושלים במאה ה-19 (מספרים משוערים)> סך כל התושבים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1800 | 2,250 | 4,000 | 2,750 | 6,750 | 9,000 |
| 1836 | 3,250 | 4,500 | 3,250 | 7,750 | 11,000 |
| 1840 | 5,000 | 4,650 | 3,350 | 8,000 | 13,000 |
| 1850 | 6,000 | 5,400 | 3,600 | 9,000 | 15,000 |
| 1860 | 8,000 | 6,000 | 4,000 | 10,000 | 18,000 |
| 1870 | 11,000 | 6,500 | 4,500 | 11,000 | 22,000 |
| 1900 | 35,000 |  |  | 20,000 | 55,000 |
מבנה

הכותר כולל:
מבוא
שני כרכים
חלק א: ירושלים במאה התשע-עשרה, העיר העתיקה, כולל 497 עמודים
חלק ב: ירושלים החדשה בראשיתה, "סוף-דבר", רשימת ביבליוגרפיה ומפתחות, כולל 702 עמודים.
ראה אור בהוצאת יד יצחק בן-צבי בירושלים בשנת 1979.
חלק א: ירושלים במאה התשע-עשרה: העיר העתיקה

"מראה העיר העתיקה, קיום תושביה, אספקת מימיה ותנאי התברואה", כולל סקירה ודיון על מבנה העיר בשנות התקופה: הרחובות, אספקת המים והתברואה, ועל התרבות והכלכלה בעיר: המסחר, המלאכה, וכן דיון על תגובתו של בנימין זאב הרצל למראה העיר כאשר ביקר בה ב-1898, וחזונו על מראיה וניהולה.
"השלטון העות'מאני, האוכלוסייה המוסלמית, הר-הבית והרובע המוסלמי", כולל סקירה של התנהלות השלטונות העות'מאניים בעיר, ועל אורח החיים של האוכלוסייה המוסלמית. בן-אריה מפרט בפרק זה את מצבם של אזורים קדושים לדתות המונותיאסטיות במיוחד, ומקומם בהקשר הכולל של עיר קדושה, כגון הר הבית, ויה דולורוזה, כנסיות ומנזרים.
"העדות הנוצריות, הרובע הנוצרי והרובע הארמני", עוסק ברובע הנוצרי והרובע הארמני ובאורח החיים והפעילות של שלל העדות הנוצריות בעיר שכללה, החזקת מוסדות דת ואירוח עולי רגל רבים. העדות הנוצריות העיקריות בעיר והמתוארות בספרו של בן-אריה הן: העדה היוונית-האורתודוקסית, העדה הלטינית; העדות "המזרחיות": הסורית, הארמנית, הקופטית והאתיופית; והקהילות הפרוטסטנטיות, שפעיליהן כללו דוברי גרמנית ואנגלית לארצותיהם.
"הקהילה היהודית והרובע היהודי עד ליציאה אל מחוץ לחומות", מתאר את היישוב היהודי בירושלים עד ליציאה מהחומות, בסביבות 1870. בן-אריה מסביר שהתפצלות הקהילות לעדות וכוללים, הייתה פועל יוצא מהגידול באוכלוסייה היהודית והתחזקותה המשפטית והכלכלית היחסית. ומתאר, בצדן של הקהילות היהודיות, את הקהילה הקראית הקטנה.
"היישוב היהודי בעיר העתיקה בסוף תקופת השלטון העות'מאני (1914-1870)", עוסק בהתעצמות החברה היהודית בירושלים, התארגנות העדות השונות, הקמת מוסדות חינוך, כגון ישיבת עץ חיים, את התמורות ביישוב היהודי בירושלים שבין החומות: הצפיפות במעונות ברובע היהודי, ההתפשטות אל רבעים סמוכים והיציאה מחוץ לחומות אל השכונות החדשות.
חלק ב: ירושלים החדשה בראשיתה

"נוף ירושלים שמחוץ לחומות לפני תחילת הבנייה החדשה: האתרים ההיסטוריים, בתי הקברות, הכפרים הערביים, הצמחייה והחקלאות", מתאר את מצבם את אתרים היסטוריים כגון הר ציון, מנזר המצלבה וקברי המלכים, וכן גם את החקלאות, בתי הקברות והכפרים הערבים, בירושלים ובסביבתה.
"ראשית צמיחתה של ירושלים החדשה: מפעלי הבנייה הראשונים, התפתחות הדרכים, השכונות היהודיות החלוציות והעיר בכללותה עד 1882", בפרק זה השתמש בן-אריה במקורות רבים ובמחקר העדכני בתארו את מפעלי הבנייה הראשונים בעיר: סלילת דרכים והשכונות הראשונות שמחוץ לחומות שהקימו יהודים ושאינם יהודים, כגון כרם אברהם, משכנות שאננים ומגרש הרוסים, נחלת שבעה, מאה שערים. ומראה כיצד השפיעו המעצמות הזרות על תאוצת הבנייה בירושלים ועל איכותה, ממחצית המאה ה-19.
"בנייתה של ירושלים שמחוץ לחומות: השכונות ומוסדות הציבור", עוסק בבנייה היהודית במערב ירושלים משנות השמונים של המאה ה-19. בתקופה זו ניזומו ונבנו מספר שכונות, כגון מזכרת משה, בית ישראל ו"נחלת ציון", והתפתחו השכונות הוותיקות. במפנה המאות ה-19 - ה-20, הוקמו שכונות רבות, כגון זיכרון משה, שערי חסד וגבעת שאול. פריצתה של מלחמת העולם הראשונה בקיץ 1914, מנעה את מימושן של תוכניות בנייה של שכונות נוספות, כגון תלפיות.
"התפתחותה של ירושלים הלא-יהודית מחוץ לחומות עד למלחמת העולם הראשונה", עוסק בהקמת שלל השכונות ופעלי הבנייה הלא-יהודיים בעיר, שבהם עסקו אזרחים ומנהיגים פוליטיים מבריטניה, ארצות הברית, שוודיה, גרמניה, צרפת ואיטליה. הבנייה הרוסית הרחבה בעיר, בטאה את האינטרסים הפוליטיים של רוסיה הצארית במזרח התיכון, אך גם רגשות דתיים של המוני הצליינים הרוסים שפקדו את העיר.
"ההתפתחות הכלכלית והתרבותית של ירושלים החדשה", כללה מודרניזציה שהובאה מן המערב אל הארץ הקדושה: שכלול הדרכים ואמצעי התובלה, פיתוח הדואר והבנקאות, והתרחבות מערך התיירות ואפשרויות האיכסון בעיר.
ראו גם

היישוב הישן
הערות שוליים

↑  עיר בראי תקופה, חלק ב, עמ' 631.
↑  על פי יהושע בן-אריה, מבוא, אמנות ואומנות, עמ' 14. עיר בראי תקופה, א, עמ' 318.
↑  מהם 19,000 התגוררו בעיר העתיקה.
פועלים יהודים ליד בית פין, 1855
פוג'ה

ערך זה עוסק בטקס ההינדי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פנדיט (מלומד) עורך פוג'ה לאלה קאלי
הפּוּגָ'ה (בתרגום מילולי מסנסקריט: לכבד, להעריץ, לסגוד), היא הטקס והפולחן הבסיסי שעורך המאמין הדתי בהינדואיזם. הפוג'ה היא חלק ממערכת יחסים יומיומית ואינטימית שבין אדם לבין האל שלו הנוכח לפניו באופן מוחשי ויומיומי בצלמו (ארצ'ה). לפוג'ה צורות שונות ורמות מורכבות משתנות, והיא יכולה להיות טקס פשוט ומצומצם או טקס ארוך ומורכב, טקס יומיומי או חלק מפסטיבל מיוחד. היא יכולה להתבצע במקדש, בסיועו של הכהן (הפוג'ארי), מול צלם האל בבית, בקרן הרחוב, בעסק המשפחתי, בריקשה בתחילתו של יום עבודה, ליד הגנגס ואף באינטרנט כפוג'ה וירטואלית. 
הפוג'ה היא בעיקרה טקס של שירות של האל והענקת מנחות לאל, והיא מעוצבת בתבנית יחסי השירות והכבוד של מארח כלפי אורח מכובד ושל נתין כלפי מלכו.
משתתפי הטקס נוהגים לטבול עצמם לפני תחילתו במקור מים, לרוב כזה המקודש לדת ההינדית, על מנת לשטוף מעל עצמם את חטאיהם וכך להגיע אל הטקס טהורים. הטקס מבוצע גם לציון אירועים משמחים, כגון חגים וחתונות. על פי רוב הטבילה מלווה בדקלום מנטרות אישיות המותאמות לאירוע. לעיתים רבות משיטים המשתתפים נרות על מקור המים בו מתבצע הטקס.
טקסי הפוג'ה החשובים והידועים ביותר מתבצעים בהודו למרגלות נהר הגנגס המקודש, בערי הקודש ואראנסי, רישיקש, הארידוואר ועוד. פוג'ה ידועה נוספת מתבצעת באגם הקדוש בפושקאר שבמדינת ראג'אסטן.
מנחה לאל (חלק מהפוג'ה)
המנחה לפני צלם האלוהות