stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנטי קריספר
מנגנון > מעכבי קשירה של DNA

זו הפונקציה הנפוצה ביותר בקרב חלבוני אנטי קריספר. החלבונים שעושים זאת הם: AcrIF1, AcrIF2, AcrIF10, AcrIIA2, AcrIIA4 ו-AcrVA4.
מחקרים אודות המבנה הראו כי יש קשירה של שני חלבוני AcrIF1 לחלבון Cas7, ובכך נוצרת הפרעה מרחבית ונמנע קישור ל-DNA. ה-AcrIF2 וה-AcrIF10 נקשרים שניהם ל-Cas8f: AcrIF2 נקשר, ככל הנראה, באזור של החיבור בין Cas7 ו-Cas8 וכך גורם לשינוי בקונפורמציה ומונע אפשרות לקישור עם ה-DNA, ולעומתו AcrIF10 גורם, ככל הנראה, לשינוי קונפורמציה של ה-Cas8 עקב חיקוי מבנה ה-DNA הגורם לו להתקרב ל-Cas7. על אף ש-AcrIF2 וה-AcrIF10 נקשרים ויוצרים אינטראקציה עם Cas7 ו-Cas8 הם נקשרים באזורים עם חפיפה קטנה וגורמים לשינוי קונפורמציה של Cas8 בכיוונים מנוגדים.
AcrIIA4 הוא החלבון הראשון מסוג II שאופיין בצורה מעמיקה. זהו חלבון מאוד חומצי אשר נקשר ל-Cas9 על ידי חיקוי אזור ה-PAM של ה-DNA הדו גדילי וכך מונע קישור ל-DNA המטרה. יעילות של AcrIIA4 כמעכב נובעת מהקישור החזק שלו לקומפלקס של Cas9, שעוצמתי הרבה יותר מהקשירה ל-DNA המטרה.
AcrIIA2 שמשתק גם הוא חלבוני Cas9 מאותה משפחה, שונה משמעותית במבנהו ובצורתו המרחבית מ-AcrIIA4. עם זאת, שני החלבונים נקשרים לאזורים סמוכים ב-Cas9, ולפיכך לא רק ששניהם מתחרים בקשירה של DNA ל-Cas9 אלא גם קיימת ביניהם תחרות. זו דוגמה מעולה נוספת למקרה של אבולוציה מתכנסת של שני חלבונים אשר נקשרים לאתר בצורה דומה. למרות הדמיון בפעולה שלהם, AcrIIA2 יכול להיקשר גם לדומיינים HNH ו-REC2 ב-Cas9 אשר אינם מהווים אזורי מטרה עבור AcrIIA4.
AcrVA4 החוסם את הפעילות של Cas12a גורם לדימריזציה של החלבון וכך מונע את יכולתו להיקשר ל-DNA. ראשית, ה-AcrVA4 נקשר לאזורים בדומיין ה-REC אשר מעורבים בקשירה ובעיבוד של crRNA. ה-AcrVA4 מחקה למעשה את ה-pre-crRNA, מבנה ראשוני ארוך אשר מתורגם מרצפים זיכרון של CRISPR במארח, שלאחר עיבוד הופך להיות crRNA. נקודת הקשירה של חלבון ה-Acr רחוקה מנקודת הקשירה של ה-DNA אך קשירתו גורמת להפרעה מרחבית המונעת את שינוי הקונפורמציה שנחוץ ל-Cas12a על מנת שיוכל להיקשר ל-DNA המטרה.
מנגנון > מונעי חיתוך של ה-DNA

הפונקציה השנייה הנפוצה ביותר של חלבוני אנטי קריספר היא מניעת חיתוך של DNA. החלבונים להם יכולת זו הם: AcrIF3, AcrIE1 ו-AcrIIC1. מבנה של חלבוני Acr אלו פוענח על ידי קריסטלוגרפיה.
AcrIF3 הוא חלבון שכולו מורכב מסלילי הליקס ופועל כדימר של זוג חלבונים אשר מתחברים לCas2-3 תוך כיסוי אזור הקישור וקצוות החלבון, אינטראקציה המונעת ממנו לחתוך את גנום הפאג'. מחקרים הראו כי מבנה ה-AcrIF3 מחקה את מבנה הדומיין ב-Cas8f אשר אמור לגייס את ה-Cas2-3 לקומפלקס שאמור לקשור את ה-DNA. טרם התגלה המנגנון המלא של החלבונים האחרים אך נראה כי המנגנון של AcrIE1 דומה לזה של AcrIF3. מבחינת מבנה נראה כי מבניהם שונים זה מזה, דבר המרמז כי הם פועלים בדרכים אחרות לעיכוב מערכת ה-CRISPR-Cas. AcrIE1 קושר את הנוקלאז Cas3 וכנראה מונע גיוס לקומפלקס של I-E CISPR-Cas.
AcrIIC1 אשר פועל כנגד מערכות מסוג II-C נקשר לדומיין ה-HNH של Cas9, כאשר ה-AcrIIC1 קשור ל-Cas9 חלבון ה-Cas עדיין יכול להיקשר לגנום אך הוא לא מצליח לחתוך אותו.
מנגנון > עיכוב על ידי יצירת דימר

AcrIIC3 מונע קישור ל-DNA של Cas9 וגורם לו לעבור דימריזציה, כלומר קישור של זוגות Cas9, זאת על ידי קשירת דומיין הנוקלאז HNH של Cas9. הוא נקשר ל-Cas9 לצד הנגדי של אתר ה-HNH בהשוואה ל-AcrIIC1. צורה זו גורמת לדומיין ה-HNH להיות במצב לא פעיל ורחוק מנקודת החיתוך המיועדת.
מנגנון > עיכוב של קישור ל-Guide RNA

AcrIIC2 נקשר ל-Cas9 אשר מעורב בשלב האינטראקציה עם gRNA. בהתאם לאזור הקישור, הקומפלקס של Cas9 ו-AcrIIC2 מונע אינטראקציה עם gRNA. הצורה של AcrIIC2 היא דימר עם מטען שלילי גדול אשר נקשר לאתר הקישור החיובי ב-Cas9. בעקבות הקישור יש הפרעה מרחבית המונעת קישור של ה-Cas9 עם ה-gRNA.
מנגנון > עיכוב קשירה ל-DNA בעזרת מנגנון אנזימטי

AcrVA1 נקשר לקומפלקס של Cas12a ו-crRNA ונמצא באינטראקציה בעיקר עם אזורים אשר קושרים PAM ובכך בעצם מחקה את ה-DNA. כמו כן, הוא יכול לחתוך את ה-crRNA וכך למנוע באופן מוחלט קישור ל-DNA. זהו חלבון ה-Acr הראשון שהתגלה אשר פועל במנגנון אנזימטי.
גם AcrVA5 מעכב פעילות קשריה ל-DNA של Cas12a. הוא מבצע אצטילציה לאזור ב-Cas12a ובכך מונע זיהוי של ה-PAM דבר המונע אינטראקציה עם גנום המטרה.
דרכי פעולה

מטרת חלבוני האנטי קריספר היא לאפשר לפאג' לשרוד בתא החיידק על ידי פגיעה במערכת ה-CRISPR-Cas אשר מגינה על החיידק. ישנן שתי דרכי פעולה עיקריות בהן פועלים חלבוני האנטי קריספר, מניעת הריסת המידע הגנטי של הפאג' אשר הוחדר לתוך תא החיידק וכן רצף הדבקות, כאשר הפאג' הראשון מייצר פלטפורמה המאפשרת לפאג' הבא שיתקוף את אותו התא לשרוד.
דרכי פעולה > מניעת הריסת גנום הפאג'

אחד מהתפקידים העיקריים של חלבוני האנטי קריספר הוא להיות באינטראקציה ישירה עם מרכיבים של מערכת ה-CRISPR Cas, בין היתר הנוקלאזות, במטרה למנוע את פעולתן ולחסום את הרס הגנום של הפאג'.
תהליך התקיפה מתחיל בכך שהפאג' מחדיר את הגנום שלו לתוך חיידק. לרוב, החיידק מזהה את הרצף שהוחדר אליו על ידי הפאג', דבר המעורר את מערכת ה-CRISPR-Cas על מנת להרוס את הגנום הזר ולמנוע שכפול של הפאג'. למרות זאת, אם קיים בגנום שהוחדר רצף ראשוני המקודד לחלבוני אנטי קריספר ייתכן שהם ימנעו את הרס הגנום של הפאג'. הרצף הראשוני המדובר נמצא לפני מקטע המטרה אשר מזוהה על ידי מערכת ה-CRISPR-Cas ולכן נוצר לפני שרצף המטרה נקרא. כך פעילות מערכת החיסון של החיידק נחסמת לפני שהחלה את פעולתה.
דרכי פעולה > הדבקה משנית

חיידקים בעלי מערכות CRISPR-Cas חסינים באופן חלקי לפאג'ים המקודדים חלבוני אנטי קריספר מקודד (נקראים גם Acr-phages). לעיתים, לאחר הדבקה ראשונית של Acr-phages נוצרת הדבקה משנית על ידי פאג' אחר, כלומר בסיום התהליך יש הדבקה מוצלחת. הפאג' הראשון חוסם את מערכת החיסון של החיידק, CRISPR-Cas, כדי לאפשר שכפול של ה-Acr-phage הבא שיתקוף. רצף אירועים זה, פאג'-פאג', יכול להוביל לנקודות מפנה אפידמיולוגיות בהן הריכוז הראשוני של Acr-phage יכול להטות את המצב בתא המארח מהכחדת הפאגים למגפת הפאג'ים.
מחקרים הראו כי הריכוז התוך-תאי של חלבון אנטי קריספר אשר דרוש לצורך השבתה של מערכת ה-CRISPR-Cas תלוי ביחסים של המעכב (חלבוני אנטי קריספר) למול החסינות של מערכת ה-CRISPR-Cas. מכך נובע כי תא בודד יכול להיות מדוכא חיסונית על ידי חלבוני אנטי קריספר שנכנסו לתא מאירועי הדבקה בודדים. בהיעדר שכפול ויראלי, אירועי הדבקה כאלה יכולים להוביל להפסקת החסינות התאית, ובכך להגדיל את ההסתברות לאירועי הדבקה מוצלחים בעתיד.
מכך נובע כי אינטראקציות בין חלבוני אנטי קריספר המקודדים על ידי הפאג'ים לבין מערכות ה-CRISPR-Cas שבהם החלבונים מיועדים לפגוע, מעצבים את הדינמיקה של אוכלוסיית החיידקים.
שימושים

הספציפיות הגבוהה של הנוקלאזות מסוג CRISPR-Cas והיכולת ל"תכנת" אותן בקלות משמשות ליישומים מולקולריים, ביו-טכנולוגיים ורפואיים שונים, כולל עריכת גנים, ביצוע נוקאאוט גנטי וויסות גנים. עם זאת, חרף היתרונות המהפכניים שמציעות מערכות ה-CRISPR-Cas, עדיין יש כמה אתגרים ליעילותן ולבטיחותן של טכנולוגיות אלה. לדוגמה, פעילות נוקלאזית של Cas בתאים במהלך עריכת vivo in או ex vivo יכולה להוביל להשפעות מחוץ למטרה (off-target), להשפעות בלתי צפויות, להרעלה תאית, ולאימונוגניות. יש צורך לטפל ולהתייחס לבעיות אלו בכל הפיתוחים של יישומים לעריכה גנטית.
שימוש בחלבוני אנטי קריספר יכולה להגביל עריכה באזורים שאינם אתר המטרה של אנזים ה-Cas. לדוגמה, חלבון AcrIIA4 הוא אחד מהחלבונים האחראים על עיכוב מערכת CRISPR-Cas9, אשר משמש כיום עבור עריכה גנטית בתאים של יונקים. כאשר מכניסים AcrIIA4 לתאים אנושיים, הוא מונע את האינטראקציה של Cas9 עם מערכת CRISPR, ועל ידי כך מפחית את יכולת המערכת לחתוך DNA. עם זאת, מחקרים הגיעו למסקנה כי הוספתו של חלבון האנטי קריספר כמה שעות לאחר הכנסת ה-Cas9, מפחיתה את מספר החיתוכים מחוץ לאזור המטרה באתרים בהם מתבצעת אינטראקציה עם Cas9. זאת מכיוון שלאחר שמתבצעת עריכה באתרי המטרה, Cas9 מבצע גם עריכה באזורים אחרים. לכן שימוש בחלבון אנטי קריספר גורם לתהליך העריכה הגנטית להיות מדויק הרבה יותר.
דוגמאות לשימושים אפשריים נוספים בגנים של Acr בפרוקריוטיים:
חלבוני Acr יכולים לחסום עריכה על ידי מערכות CRISPR-Cas.
חלבוני Acr יכולים לסייע בהפחתת אירועי עריכה גנומיים לא רצויים העלולים לגרום לרעילות.
גנים של Acr יכולים לשמש כסמנים לבחירה בעריכה גנטית של פאג'ים.
חלבוני Acr יכולים להשבית את פעילות האנדונוקלאז, ובכך לשנות את פעילות המערכת להיות מערכת CRISPRi ולבצע השתקה של גנים.
מנגנון מערכות ה-CRISPR-Cas לעיתים תורמות להדבקה חיידקית (bacterial virulence), למשל, באמצעות קשירה ל-DNA גנומי של המארח. הכנסת חלבוני Acr עשוי למנוע פונקציות אלה של מערכות CRISPR-Cas, ובכך למנוע את התחזקות פעילותו הוירולנטית של החיידק.
הביטוי של חלבוני Acr יכול להרחיב את מגוון המארחים הפוטנציאליים עבור טיפול פאג'י (Phage therapy, טיפול בזיהום פתוגני על ידי שימוש בפאג'ים) מאחר שהוא יכול לבצע עיכוב של מערכות ה-CRISPR-Cas העלולות לפגוע בטיפול מסוג זה.
סוגים

שמות חלבוני האנטי קריספר נקבעים על פי המערכת אותה הם מעכבים ועל פי סדר הגילוי שלהם. לדוגמה, חלבון AcrIIA4 הוא החלבון הרביעי שזוהה מתוך החלבונים אשר מעכבים את מערכת CRISPR-Cas מסוג II-A וכך נקבע שמו.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סוג | שלב מעוכב | תת סוג מעוכב | שם חלבון Acr | אורתולוג Cas |
| I | קישור ל-DNA | I-F | AcrIF1 | PaeCascade (I-F), PecCascade (I-F) |
| I | קישור ל-DNA | I-F | AcrIF2 | PaeCascade (I-F), PecCascade (I-F) |
| I | קישור ל-DNA | I-F | AcrIF4 | PaeCascade (I-F) |
| I | קישור ל-DNA | I-F | AcrIF10 | PaeCascade (I-F), PecCascade (I-F) |
| I | קישור ל-DNA | I-D | AcrID1 | SisCas10d (I-D) |
| I | חיתוך ה-DNA | I-E | AcrIE1 | PaeCas3 (I-E) |
| I | חיתוך ה-DNA | I-F | AcrIF3 | PaeCas3 (I-F) |
| I | לא ידוע | I-C | AcrIC1 | PaeCascade/Cas3 (I-C) |
| I | לא ידוע | I-E | AcrIE2−7 | PaeCascade/Cas3 (I-E) |
| I | לא ידוע | I-F | AcrIF5−9  AcrIF11−14 | PaeCascade/Cas3 (I-F) |
| II | קישור ל-DNA | II-A | AcrIIA2 | SpyCas9, LmoCas9 |
| II | קישור ל-DNA | II-A | AcrIIA4 | SpyCas9, LmoCas9 |
| II | קישור ל-DNA | II-A | AcrIIA6 | St1Cas9 |
| II | קישור ל-DNA | II-C | AcrIIC3 | NmeCas9, Nme2Cas9, HpaCas9, SmuCas9 |
| II | קישור ל-DNA | II-C | AcrIIC4 | NmeCas9, Nme2Cas9, HpaCas9, SmuCas9 |
| II | קישור ל-DNA | II-C | AcrIIC5 | NmeCas9, HpaCas9, SmuCas9 |
| II | טעינת מקטעGuide | II-C | AcrIIC2 | NmeCas9, SmuCas9, HpaCas9 |
| II | חיתוך ה-DNA | II-C | AcrIIC1 | NmeCas9, Nme2Cas9, CjeCas9, GeoCas9, SmuCas9, HpaCas9 |
| II | חיתוך ה-DNA | II-A | AcrIIA11 | SpyCas9, TdeCas9 |
| II | לא ידוע | II-A | AcrIIA1 | LmoCas9, SpyCas9 |
| II | לא ידוע | II-A | AcrIIA3 | LmoCas9, SpyCas9 |
| II | לא ידוע | II-A | AcrIIA5 | St1Cas9, St3Cas9, SpyCas9 |
| II | לא ידוע | II-A | AcrIIA7−10 | SpyCas9 |
| III | הפרעה ל-Csx1 RNase | III-B | AcrIIIB1 | SisCmr-α; SisCmr-γ |
| V | קישור ל-DNA | V-A | AcrVA1 | MbCas12a, AsCas12a, LbCas12a, FnCas12a |
| V | קישור ל-DNA | V-A | AcrVA4 | MbCas12a, LbCas12a |
| V | קישור ל-DNA | V-A | AcrVA5 | MbCas12a, LbCas12a |
| V | לא ידוע | V-A | AcrVA2 | MbCas12a |
| V | לא ידוע | V-A | AcrVA3.1 | MbCas12a, PaeCascade/Cas3 (I-C) |
| VI | לא ידוע | VI-B | Csx27 | BzoCas13b, PbuCas13b |
הטבלה מציגה סיכום של סוגי האנטי קריספר המוכרים, כולל סיווג עבור הדרך שבה החלבונים מבצעים עיכוב אם המנגנון זוהה. בין היתר זוהו כמה חלבוני Acr אשר מעכבים מערכות ממספר תתי סוגים.
בחורים רעים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  מייקל ביי 
 הופק בידי:  ג'רי ברוקהיימר, דון סימפסון 
 תסריט:  מייקל ברי   ג'ים מולהולנד   דאג ריצ'רדסון
 עריכה:  כריסטיאן וגנר 
 שחקנים ראשיים:  ויל סמית'   מרטין לורנס טיאה ליאוני
 מוזיקה:  מארק מנסינה
 צילום:  הווארד אתרטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  דון סימפסון, סרטי ג'רי ברוקהיימר 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 באפריל 1995
 משך הקרנה:  118 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מתח, הוד פילם, סרט באדי קאפ, סרט שוד, סרט פעולה, סרט חבר'ה, סרט קומדיה 
 תקציב:  19,000,000‏$
 הכנסות:  141,407,024‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   badboys
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בחורים רעים (באנגלית: Bad Boys) הוא סרט פעולה קומי משנת 1995 בבימויו של מייקל ביי.
הסרט עוקב אחר שני בלשים אפרו-אמריקאים ממשטרת מיאמי - מייק לאורי (ויל סמית') ומרקוס ברנט (מרטין לורנס). השניים נדרשים על ידי מפקדם לאתר תוך שלושה ימים כמות גדולה של סמים אשר נגנבה ממחסן הראיות של המשטרה. השניים מאתרים במהרה אישה צעירה (טיאה ליאוני) אשר הייתה עדה לרצח חברתה ויכולה לסייע להם לאתר את הפושעים.
בעקבות רצף התרחשויות מתעתע נאלצים השניים להתחזות זה לזה כדי להשיג את שיתוף פעולתה של העדה. לשם כך שני הבלשים אף מחליפים בתים, סיטואציה המהווה מקור לבדיחות נוספות עקב ההבדלים בין סגנונות החיים שלהם - מרקוס איש המשפחה ומייק הרווק ההולל.
בשנת 2003 יצא לאקרנים סרט המשך בשם בחורים רעים 2, ובשנת 2020 יצא המשך נוסף בשם בחורים רעים לתמיד בנוסף בשנת 2024 יצא הסרט הרביעי בטרילוגיה בחורים רעים: הכל או כלום לאקרנים.
בטי סגל

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 בספטמבר 1916 וילנה, אובר אוסט 
 נהרגה:  10 באוגוסט 1985 (בגיל 68) רצועת חוף תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 בן זוג:  ישראל סגל
 פרופיל ב-IMDb
 
בטי סגל (ביידיש: בעטי סעגאַל; 1 בספטמבר 1916 – 10 באוגוסט 1985) הייתה שחקנית וזמרת יהודייה-פולנייה וישראלית, שפעלה בווילנה ובישראל.
ביוגרפיה

בטי בת ישראל נולדה בשנת 1916 בעיר וילנה, שבילדותה הייתה לחלק מפולין (כיום בירת ליטא). למדה משחק בסטודיו הדרמטי בווילנה בהדרכתו של איבוֹ גאל (אנ'). שיחקה בווילנה בתיאטרון הבובות "מידים".
לאחר מלחמת העולם השנייה והשחרור מן המחנות, הגיעה למחנות העקורים במינכן שבאזור הכיבוש האמריקאי בגרמניה, ושם שיחקה בתיאטרון שארית הפליטה – "התיאטרון היהודי של מינכן" (ביידיש: מינכענער ייִדישער טעאַטער, ובראשי תיבות: מיט). זמן לא רב לאחר המלחמה נישאה לשחקן והבמאי ישראל סגל, מי שהיה המנהל האמנותי של התיאטרון בגטו וילנה ולאחר מכן ממייסדי תיאטרון שארית הפליטה בגרמניה. בקיץ 1949 עלו השניים לישראל בעלייה ההמונית שלאחר קום המדינה והתיישבו בתל אביב.
בארץ שיחקה בתיאטרון המטאטא, התיאטרון העירוני באר שבע, תיאטרון יידי ועוד. בשנת 1958 הצטרפה לתיאטרון אֹהל (5 שנים אחרי בעלה), ושיחקה בו עד לסגירתו בשנת 1969. השתתפה בכעשרים הצגות, בהן: "החולה המדומה", "חשמלית ושמה תשוקה", "הקמצן" ו"הכתובה".
בשנים 1961–1976 שיחקה במספר סרטים ישראליים, בהם "ניני" (1963), "הילד מעבר לרחוב" (1965) ו"טוביה ושבע בנותיו" (1968).
הייתה נשואה כ-40 שנה לישראל סגל, והתגוררה עמו ברחוב גורדון בתל אביב. במשך שנים רבות סעדה את בן-זוגה, שחלה בפרקינסון.
סגל טבעה בקיץ 1985 בחוף תל אביב, לאחר שהים היה סוער והמצילים נעדרו מעבודתם; גופתה נמשתה בבוקר מחוף גורדון. בת 68 במותה. אלמנהּ, ישראל, נפטר מספר שבועות אחריה. השניים נקברו זה לצד זה בבית העלמין הדרום.
הערות שוליים

↑  בטי סגל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית.
1 2  בטי סגל באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  בין הבאים, דבר, 7 ביולי 1949.
↑  ברוך נאה, המצילים נעדרו מעבודתם: שישה טבעו בתל-אביב – אחת מתה, מעריב, 11 באוגוסט 1985.; חיים נגיד, השחקנית שטבעה בים, מעריב, 18 באוגוסט 1985.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1062303180  VIAF: 311706896   WorldCat (עם VIAF): 311706896
אריק פורמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
אריק פורמן בגילומו של טופר גרייס
 תוכנית טלוויזיה:  מופע שנות ה-70
 הופעה ראשונה:  עונה 1 פרק 1: פיילוט
 הופעה אחרונה:  עונה 8 פרק 22: הסוף
 מספר הופעות:  179 פרקים
 יוצרים:  מארק ברזיל 
 גילום הדמות:  טופר גרייס
 מידע
 כינויים:  פורמן, פורפליי
 גיל:  16-20
 תאריך לידה:  16 באוגוסט 1960
 מין:  זכר
 מקצוע:  מועסק, תיכוניסט, מלצר, מורה
 כלי רכב:  אולדסמוביל Vista Cruiser 
 אזרחות:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  אפריקה 
 דמויות קשורות
 משפחה:  קיטי פורמן (אמא) רד פורמן (אבא) לורי פורמן (אחות) ביאטריס סיגרדסון (סבתא) ברט סיגרדסון (סבא)  ברניז פורמן (סבתא, מתה)
 
אריק אלברט פורמן (באנגלית: Eric Forman) הוא דמות בדיונית בקומדיית המצבים האמריקאית, מופע שנות ה-70 (1998–2006), המגולמת על ידי טופר גרייס.
אריק היה הדמות הראשית של בסדרה מהעונה הראשונה עד לשביעית, בה עזב לאפריקה בסופה. עם זאת, למרות היעדרותו, הוזכר אריק בכל פרק של העונה השמינית, ואף השתתף בהופעת אורח קצרה בפרק האחרון, "הסוף".
על הדמות

אריק פורמן הוא בנם של קיטי ורד, אשר גר יחד איתם בבית בוויסקונסין בעיירת "פוינט פלייס". אריק הוא תיכוניסט בן 16 בתחילת הסדרה, הוא נער רזה, נאה, חכם, רגיש, ציני, נחמד, מצחיק, וחנון.  אריק הוא מעריץ של מלחמת הכוכבים ולרוב משתמש בהמחשות מהסרט בסצנות בסדרה.  אוהב קומיקס ומשחק בבובות ג'י.איי. ג'ו. הוא מעריץ של הלהקות KISS, פינק פלויד, לד זפלין, אירוסמית' וסטיקס.
לאריק היה מספר עבודות טיפוסית בהיותו בן נוער למשך הסדרה. בעונה הראשונה מתחיל אריק לעבוד ב"Fatso-borger" לאחר שהוא וכל חבריו ניגשו לראיון עבודה והוא היחיד מביניהם שהתקבל, אך בסוף התפטר. בעונה השנייה אביו רד, ניסה להתקבל בתפקיד המנהל של פרייט מארט ("Price Mart") כשקיבל טלפון שהיה אמור להיות התשובה אם התקבל, נודע כי לאריק יש עבודה באותו מקום. לאחר שרד מונה להיות המנהל, השאיר את אריק בעבודה בתנאי וזה לא יפגע בציוניו בבית הספר ולא יקשה עליו. אריק עבד בעבודה עד לעונה החמישית, כשהודיע להוריו שהוא ודונה מאורסים, רד פיטר אותו כדי שלא יהיה לו כסף להתחתן. אחרי זה הוא עבד במפעל מזון לכלבים, עבודה שסידרה לו ג'ואן, חברה של בוב. אחר כך מתחיל לעבוד לצד קלסו והייד בתור מלצר במסעדת מלון "HOLIDAY HOTEL". בעונה השמינית עבד כל השנה בתור מורה באפריקה.
משפחה > רד פורמן

מערכת היחסים של אריק עם הוריו היא במטרה להוכיח להם שהוא בוגר ועצמאי. אביו של אריק, רד, הוא ידוע כאיש סמכותי ולעיתים קרובות קורא לאריק כ"מטומטם" (dumbass) ו-"ילד" (boy). לרוב רד מאיים "לשים את הרגל שלו בתחת של אריק". למרות העובדה כי ההורות הקפדנית של רד לעיתים קרובות מונעת רגעי אב ובן אינטימיים, רד באמת דואג לבן שלו. במקרים נדירים, רד מציג אהבה אבהית אמיתית, כמו שהוא לומד כי אריק הוא צייד טוב ובחר שלא לירות צבי כי הוא לא רוצה. באופן מוזר, אריק במובנים רבים הוא גרסה צעירה של אביו.
משפחה > קיטי פורמן

אמו של אריק, קיטי, בדרך כלל תומכת באריק בניגוד לרצונו של בעלה והיא לעיתים קרובות נוזפת ברד בשביל להיות קצת יותר רך איתו. עם זאת, היא גם אינה רואה את אריק כגבר, ולעיתים קרובות מתייחסת אליו כאל "התינוק הקטן" שלה. אריק מעריך את תמיכתה של אימו, אבל יחס חיבתה המוגזם לעיתים קרובות מרגיש לו מביך. אמו היא לעיתים קרובות חסרת ביטחון בכך שדונה מחליף אותה בתור האישה בחיים שלו. בתאוריה, היא בסדר עם מערכת יחסים המינית בין דונה ואריק, אך עם זאת, היא נכנסה לדיכאון לאחר שנודע כי אריק ודונה קיימו יחסי מין ורואה  את דונה כמופקרת שגנבה את התינוק שלה ממנה. כאשר אריק מודיע להוריו על תוכניתו לצרת לשנת הוראה באפריקה, אמו הייתה מדוכאת. כמה ימים לפני נסיעתו, קיטי הסתירה את הודעות הדואר שאריק חייב לקבל לגבי חיסונים מסוימים לפני שהוא יכול לעזוב.
משפחה > לורי פורמן

מערכת היחסים של אריק עם אחותו הגדולה לורי, מבוסס על לעג ובוז הדדיים. אריק לועג שוב ושוב ללורי  על היותה זונה בזמן שהיא נוזפת בו על היותו חלש ושהיא הבת המועדפת על ידי אביהם. בכמה הזדמנויות, אריק ולורי היו סובלים אחד את השני ואפילו הראו קשר אח-אחות. כאשר אריק ראה את הוריו מקיימים יחסי מין, לורי ניסתה לנחם אותו, בכך שחיבקה אותו ליטפה אותו. אריק אפילו פעם אחת הגן על לורי מרד, לאחר שגילה כי לורי חי עם גבר בדירתה החדשה, רד, שנאלץ להתמודד עם מציאות על התנהגותה של בתו, ניסה להתרחק ממנה. ובזה אריק ניסה להגן על לורי, ואמר לרד שהיה קשה מדי איתה.
חברויות > סטיבן הייד

סטיבן הייד הוא חברו הטוב של אריק. כאשר אמו של הייד עזבה את העיר בסוף העונה הראשונה, אריק ניסה לשכנע את הוריו לעשות משהו בקשר לתנאים של החבר הכי טוב שלו ובכך הייד הוזמן לחיות עם משפחתו של אריק, וגר שם בערך כל הסדרה, בחדר במרתף. כשרד מיהר לזרוק את הייד, לאחר מעצר על החזקת סמים, אריק מנסה להציל אותו על ידי להוכיח לו את הצביעות של רד. לרוב הייד אוהב להאשים את אריק במעשים שהוא עושה, כדי שאריק יואשם וזה יהיה מצחיק כמו לשתות את הבירה של רד וכו'. החברות בין הייד לאריק היא החברות הכי קרובה בחבורה.
חברויות > דונה פינסיוטי

דונה ואריק מכירים כבר מגיל צעיר, אשר נהפכו שכנים כאשר משפחת פינסיוטי עברה לגור ליד משפחת פורמן. הנשיקה הראשונה שלהם קרתה לאחר שאריק קיבל את המכונית ונסע עם דונה מחוץ לעיר, כשחזרו דונה נישקה אותו על המכונית. בפרק יום הולדת של אריק בעונה הראשונה, חיפשה דונה מה לתת לאריק כשמתנה ואז גילו כולם שהם התנשקו, לבסוף הביאה לו נר ריחני. רוב הריבים של אריק ודונה הם שטותיים, ולרוב הם סולחים אחד לשני בכך שאומרים שפשוט "נשכח את מה שהיה". בפרק החתונה המחודשת של בוב ומידג' בעונה השנייה, שוכבים אריק ודונה בפעם הראשונה לאחר הקראת הנדרים, לאחר שניסו כבר כל העונה הראשונה לאבד את הבתולים.
חברתו דונה יפה, חזקה פיזית,  חכמה וגדולה יותר ממנו, ולכן זוהי הסיבה לבדיחות רבות על ידי כל מי שמכיר אותם.
בעונה השלישית הזוג כבר מתחזק ומתחילים לחשוב על העתיד שלהם ועל חייהם כזוג, בסוף העונה השלישית אריק מחליט לתת לדונה טבעת התחייבות, אך דונה דוחה את ההצעה ולא מסכימה לשים את הטבעת, אריק מחליט שאם היא לא רואה את העתיד שלה איתו הם צריכים להיפרד, וכן נפרדו בסוף העונה. בפרק הפותח את העונה הרביעית, אריק רואה את חיו אילו לא היה פוגש את דונה. בסוף העונה הרביעית עזבה דונה עם קלסו לקליפורניה להתחיל שם חיים חדשים.
בעונה החמישית, טס אריק לקליפורניה לחפש את דונה כדי שהם יחזרו, ופוגש אותה על חוף הים והם חוזרים. באותה עונה עולות לאריק מחשבות האם להציע לדונה נישואים, ובכך מתייעץ עם חבריו. בהמשך העונה הם מתארסים למרות התנגדותם של רד, קיטי ובוב על כך שהם "צעירים מדי", אך מסרבים לבטל את הנישואים, ובמשך כל העונה השישית מתכננים השניים את החתונה ושלבסוף שניהם נורא לחוצים מהחתונה שמתקרבת ואריק מחליט לברוח ביום החתונה. פרק לאחר מכן, דונה מוצאת את אריק בחדרה והם מבטלים את הנישואים, היא סולחת לו והם נשארים ביחד.
במשך כל העונה השביעית, אריק מחליט לקחת שנת חופש ומנסה הרבה דרכים להתעסק בהם. בסוף העונה עוזב לאפריקה לשנה להיות מורה כדי לממן את לימודיו לקולג' ושומר על זוגיות עם דונה. באמצע העונה השמינית דונה ואריק נפרדים ודונה מתחילה לצאת עם רנדי. אריק חוזר בסוף העונה השמינית ומתפייס עם דונה.
בוטרינט

בוטרינט (באלבנית: Butrint או Butrinti; ביוונית: Βουθρωτό; בלטינית: Buthrotum) היא עיר עתיקה ואתר ארכאולוגי בדרום אלבניה. המקום היה מיושב מאז התקופה הפרהיסטורית והיה עיר יוונית, רומית ומושב בישוף עד שנזנח. ב-1992 הכריז ארגון אונסק"ו על המקום כאתר מורשת עולמית.
מיקום

בוטרינט יושבת על גבעה מיוערת על חצי אי קטן שצורתו כשל עיגול בקוטר של חצי קילומטר, ומשקיפה אל תעלת ויוארי. תעלה זו שאורכה כ-5 ק"מ, מובילה ממצר קורפו החוצץ בין האי היווני קורפו לבין קו החוף של אפירוס, ומסתיימת בלגונה קטנה המכונה "אגם בוטרינט". שרידי העיר בוטרינט שוכנים על חופה הצפוני של התעלה ומוקפים על ידה מכל הכיוונים. מעבורת קטנה חוצה את התעלה מרציף השוכן בסמוך ממערב לאתר.
היסטוריה

האתר היה מיושב כבר במהלך התקופה הפלאוליתית התיכונה והעליונה, היינו לפני 50,000 עד 10,000 שנה, ונשמרו בו שרידים גם מתקופת הברונזה (משנת 2000 עד 500 לפנה"ס). מסוף המאה ה-7 לפנה"ס ועד הכרזתה כקולוניה רומית בשנת 44 לפנה"ס התגוררו בעיר יוונים חאונים. החאונים עמדו בקשר עם האילירים מצפון ועם המושבה הקורינתית בקורפו, והעיר הייתה בנויה בצורת פוליס יווני ובה תיאטרון, אגורה ומקדש חשוב לאסקלפיוס.
בשנת 228 לפנה"ס היה האזור לשטח חסות רומי, ושלטונם בו התחזק לאחר המלחמה האילירית השנייה בשנת 219 לפנה"ס. בוטרינט הייתה לקולוניה רומית בפרובינקיה איליריקום בשנת 44 לפנה"ס, והתפשטה באופן ניכר בתקופת אוגוסטוס על אדמות שיובשו מביצות. בין היתר נבנו בה אמת מים, מרחצאות רומים, פורום ונימפאום.
במאה ה-3 חרב חלק גדול מבוטרינט ברעידת אדמה, אך הממצאים הארכאולגים מגלים כי בשלב זה כבר הייתה העיר בנסיגה. במאה ה-6 הייתה בוטרינט למקום מושבו של בישוף וניבנו בה מספר מבנים נוצרים מוקדמים, ביניהם בזיליקות ובפטיסטריום. יוסטיניאנוס הראשון חיזק את חומותיה של העיר אך הדבר לא מנע מהאוסטרוגותים להחריבה בשנת 550. כאשר פלשו הסלאבים לאזור במאה ה-7 חדל היישוב האנושי במקום לזמן מה, אך הוא התחדש עם הכיבוש הביזנטי במאה ה-9. לאחר מסע הצלב הרביעי ב-1204 הייתה העיר לחלק מדספוטט אפירוס.
במאה ה-14 באה בוטרינט תחת שלטונם של בית אנז'ו ולאחר מכן של ונציה.
התקפות נמשכות מצד דספוטט אפירוס והאימפריה העות'מאנית הביאו לביצורה האינטנסיבי של העיר, ובין היתר הוקמו בתקופה זו הטירה, המצודה המשולשת על הגדה הדרומית של תעלת ויוארי וחומות העיר החדשות. בסוף המאה ה-15 השתלטו העות'מאנים על המקום, לאחר שהכריעו את ההתנגדות שהונהגה על ידי הגיבור הלאומי האלבני סקנדרבג, אך העיר הלכה וננטשה.
עם עצמאות אלבניה ב-1912, הייתה בוטרינט לחלק ממנה, והיא שוכנת 5.5 ק"מ בלבד מצפון לגבול היווני.
מחקר ומעמד

ב-1928 נערכו חפירות ארכאולוגיות ראשונות בעיר ואלה בוצעו על ידי ממשלת איטליה הפשיסטית ונמשכו עד 1943. לאחר מכן חקרו ארכאולוגים אלבנים את האתר, ועם נפילת השלטון הקומוניסטי במדינה ב-1992 הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית. בשל תחזוקה לקויה, ביזה והזנחה הכליל אונסק"ו את האתר ברשימת האתרים הנמאים בסיכון ב-1997, אך במקביל ב-1999 הורחב השטח המוכרז כאתר מורשת. בשנת 2000 הכריזה ממשלת אלבניה על האזור כפארק לאומי וב-2005 הוסרה הכרזתה של בוטרינט מרשימת האתרים בסיכון. באתר מתקיים פסטיבל תיאטרון מדי שנה.
גלריה

מראה בבוטרינט
מראה בבוטרינט
מעבורת בתעלת ויוארי ליד בוטרינט
הריסות האתר
שרידי הבפטיסריום
הבזיליקה בבוטרינט