stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קסטרו קולמן
פרויקטים אחרים

קולמן נמצא בסגל של ועדת האמנויות של מיסיסיפי. הוא מעביר תוכניות בבתי הספר באזור המלמדים את הצעירים והמבוגרים על הבלוז. אלבומו האחרון The Mississippi Blues Child בלייבל Malaco Records הגיע לראשונה למקום ה-6 במצעד הבלוז הלייב ונכנס ל-50 המובילים לשנת 2015. הוא היה מועמד לפרס מוזיקת בלוז בקטגוריית הבכורה של אלבום אמן חדש.
הוא לוהק לסרט-Get on Up כנגן הגיטרה הראשון של ג'יימס בראון, כשגילם את התפקיד של Les Buie.
בשנת 2018, קולמן פתח מועדון בלוז משלו הידוע בשם Sipp's Place במגנוליה, מיסיסיפי. המועדון עבד מצוין והאוכל היה טעים. אנשים מכל העולם ביקרו במועדון, אך לרוע המזל הוא נאלץ לסגור אותו בנובמבר 2019.
בשנת 2019, בין סיורי הבלוז ומועדון הבלוז שלו במגנוליה, קסטרו קולמן חזר לגוספל עם ההרכב The True Believers. לאחר כמה שנים הם הוציאו יחד את Back to the Roots, שהוקלטו בהופעה חיה באפריל 2018 בכנסיית Prince Of Peace, Blytheville, ארקנסו. הוא שוחרר ב-1 בפברואר 2019.
דיסקוגרפיה

2013, It's My Guitar
2015, The Mississippi Blues Child
2017, Knock a Hole In It
2020, Played Yourself (First Soul Single)
2021, Sippnotized
המאמינים האמיתיים
חזרה לשורשים (CD) 2018
, חזרה לשורשים (DVD) 2019
הערות שוליים

↑  Blues reviews
↑  Time Out!!! - Castro Coleman, Highly Favored | Songs, Reviews, Credits | AllMusic". AllMusic. Retrieved 2016-04-12.
↑  Clarion Ledger, Jackson Music Awards honor top talent
↑  25th Annual Living Blues Awards (2018)". Livingblues.com. Retrieved 2018-12-31.
↑  Winners for the 44th Annual Jackson Music Awards 2018" (PDF). Jmaainc.com. Retrieved 2018-12-31.
↑  Castro Coleman and The True Believers Releasing New Album
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012385046105171  LCCN: no2015086605  VIAF: 316566259   WorldCat (עם VIAF): 316566259
רע"מ-בל"ד

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 מנהיגים:  מנסור עבאס, מטאנס שחאדה
 תקופת הפעילות:  2019
 אפיון:  רשימה ערבית אנטי-ציונית
 אידאולוגיות:  אינטרסים של ערביי ישראל פתרון שתי המדינות אנטי-ציונות פלגים מסוימים: אסלאמיזם שמרנות לאומיות פלסטינית פאן-ערביות
 כנסות:  21
 אותיות:  דעם
 שיא כוחה:  4 מנדטים
 נוצרה מתוך:  רע"מ, בל"ד
 התמזגה לתוך:  הרשימה המשותפת
 צבעים רשמיים:  ירוק, כתום
 www.tahalof-2019.org
רע"מ-בל"ד (במקור: تحالف الموحّدة والتجمّع) היא רשימה דו-מפלגתית של מפלגות רע"מ ובל"ד, שנוצרה לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת.
מנהיגי רשימת רע"מ-בל"ד היו מנסור עבאס, שעמד במקום הראשון ברשימת רע"מ, ומטאנס שחאדה, שעמד במקום ראשון ברשימת בל"ד.
היסטוריה

רע"מ ובל"ד התמודדו בבחירות לכנסת העשרים יחד עם המפלגות חד"ש ותע"ל ברשימה המשותפת, אך לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת התפצלה הרשימה לשתי רשימות: חד"ש-תע"ל ורע"מ-בל"ד.
ב-6 במרץ 2019 קבעה ועדת הבחירות המרכזית לכנסת שהרשימה פסולה להתמודד בבחירות לכנסת העשרים ואחת, אך בערעור שהוגש לבית המשפט העליון אושרה התמודדותה.
בבחירות קיבלה הרשימה 4 מנדטים.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים התפצלו שתי הרשימות, ובהמשך חזרו שתי המפלגות לרשימה המשותפת.
תוצאות בחירות

| שנה | מושבים | קולות |
| --- | --- | --- |
| 2019 | 4 / 120 | 143,666 |
רשימת חברי הכנסת

| כנסת | חברי כנסת | הערות |
| --- | --- | --- |
| הכנסת העשרים ואחת (2019) | 4 מושבים: רע"מ (2): מנסור עבאס, עבד אל-חכים חאג' יחיא  בל"ד (2): מטאנס שחאדה, היבה יזבק | מועמדים שלא נכנסו: טלב אבו עראר, מאזן גנאים, סעיד אלחרומי |
ביאורים

1 2  רע"מ
1 2  בל"ד
הערות שוליים

↑  ועדת הבחירות פסלה את רשימת בל"ד-רע"מ, באתר ynet, 7 במרץ 2019
↑  בית המשפט העליון פסל את מיכאל בן-ארי ואישר את עופר כסיף, באתר ynet, 17 במרץ 2019
| סיעות הכנסת העשרים ואחת |
| --- | --- | --- |
|  | הליכוד • כחול לבן (חוסן לישראל, יש עתיד, תל"ם) • ש"ס • יהדות התורה (אגודת ישראל, דגל התורה) • חד"ש-תע"ל (חד"ש, תע"ל) • העבודה • ישראל ביתנו • איחוד מפלגות הימין (הבית היהודי, האיחוד הלאומי – תקומה) • מרצ • כולנו • רע"מ-בל"ד (רע"מ, בל"ד) |  |
| רשימות שהתמודדו בבחירות לכנסת העשרים ואחת |
| --- | --- | --- |
| מיוצגות בכנסת ה-20 | הליכוד • העבודה • כחול לבן • כולנו • יהדות התורה • רע"מ-בל"ד • חד"ש-תע"ל • איחוד מפלגות הימין • ש"ס • מרצ • ישראל ביתנו • הימין החדש • גשר • צומת |  |
| לא מיוצגות בכנסת ה-20 | אחריות למייסדים • איחוד בני הברית • אני ואתה • ארץ ישראל שלנו • בט"ח • ברית עולם • כלכלה ירוקה - מדינה אחת • הפיראטים • הרשימה הממלכתית • הרשימה הערבית • התקווה לשינוי • זהות • זכויותינו בקולנו • חינוך • ישר • כבוד האדם • כולנו חברים נ נח • כל ישראל אחים • מגן • מהתחלה • מנהיגות חברתית • מפלגת האזרחים הוותיקים • פשוט אהבה • צדק חברתי • צדק לכל • קץ • שווים |  |
רשימות המועמדים לכנסת - באתר הכנסת • מפלגות בישראל • הכנסת • פוליטיקה של ישראל
רחל שטראוס

רחל שטראוס כסטודנטית לרפואה באוניברסיטת היידלברג, בסביבות 1905
רחל שטראוס (12 במרץ 1880 – 15 במאי 1963) הייתה רופאה ופעילה חברתית ישראלית ילידת גרמניה. שטראוס הייתה הסטודנטית הראשונה לרפואה באוניברסיטת היידלברג, והרופאה העצמאית הראשונה בגרמניה. כמו כן שלחה ידה בכתיבה בשפה הגרמנית. חברה-מייסדת של אקי"ם.
קורות חיים

שטראוס נולדה בקרלסרוהה שבגרמניה בשם רחל גויטיין (Goitein). אביה, הרב גאבור (גבריאל גדליה) גויטיין (גר'), יליד הונגריה, היה רב הקהילה היהודית בקרלסרוהה, והוא נפטר כשהייתה בת שלוש. משפחתה הייתה אדוקה, ובשבתות נאלצה ללכת הליכה ארוכה ברגל לבית הספר היסודי, ואף הייתה פטורה מכתיבה בשבת גם כאשר היו בחינות. בימי ראשון למדו יהדות ועברית. על פי זיכרונותיה, באותה תקופה לא הייתה אנטישמיות. ב-1899 סיימה את בחינות הבגרות, והייתה האישה הראשונה בגרמניה שנשאה נאום בגרות, שבו דיברה על זכותן של נשים לרכוש השכלה.
שטראוס נרשמה כסטודנטית לרפואה, למרות הסתייגויות בקרב חברי הסגל האקדמי, וסיימה את לימודי הרפואה בשנת 1905 באוניברסיטת היידלברג.
בפברואר 1905 נשאה למשפטן ד"ר אליאס שטראוס, אותו הכירה מילדות, והוא אף למד איתה באוניברסיטת היידלברג. את ירח הדבש ערכו בארץ ישראל. לאחר נישואיה המשיכה בדרכה המקצועית וסיימה את הדוקטורט שלה (1907; הדיסרטציה עסקה בכוריאוקרצינומה) ואת תקופת התמחותה בעבודתה כרופאת נשים. ב-1908 פתחה קליניקה לרפואת נשים במינכן. היא פרסמה חוברת הדרכה לנשים בהיריון, שנחשבה כפורצת דרך ומתקדמת ביותר.
עוד טרם עליית הנאצים לשלטון כבר בערה הקרקע מתחת לרגליהם. בעלה סבל את ההשפלה שבאיסור השלטון הנאצי על כניסתו כיהודי למשרד המשפטים וזאת אחרי 30 שנות עבודה.
הזוג עשו הכנות לעלייה לארץ ישראל, אך הדבר נדחה מחמת מחמת מצבו הרפואי של בעלה, שנפטר בשנת 1933. מיד בתום השבעה עלתה שטראוס לארץ ישראל עם חמשת ילדיה - איזבלה (איזה), חנה, סמואל פרידריך (פטר), גבריאלה וארנסט גבור. היא גרה בירושלים, ולא עסקה יותר במקצועה כרופאת נשים מחמת ריבוי הרופאים באותה תקופה. היא עסקה בגידול ילדיה ובפעילות סוציאלית וחברתית.
שטראוס הייתה פעילה בארגון "ברית שלום", "המרכז להכשרה מקצועית לנערות" - תוכנית למידה לעולות צעירות, איגוד נשים אקדמאיות, ויצו, והתחלת הטיפול במוגבלים, יחד עם מספר הורים, כאשר היא היחידה מהמארגנים שלא היה לה במשפחתה נצרכים. עם קום המדינה היוותה פעילות זו את הגרעין להקמת ארגון אקי"ם, והיא פעלה כמתנדבת מסורה עבור אנשים עם מוגבלויות שכליות, יחד עם ד"ר אברהם וד"ר מלי שפיגל מייסדי אקי"ם ירושלים.
בשנת 1952 ייסדה שטראוס את הקבוצה הישראלית של "הליגה הבינלאומית לנשים".
שטראוס כתבה את זיכרונותיה בגרמנית, ושני ספרי ילדים עבור נכדה - אלי אמריך.
ד"ר רחל שטראוס נפטרה בירושלים בשנת 1963, ונקברה בבית העלמין סנהדריה שבעיר.
האוסף של שטראוס שמור בארכיון מכון ליאו בק בניו יורק.
בנה ארנסט גאבור שטראוס ((אנ'), Ernst G. Straus) הוא מתמטיקאי אמריקאי אשר החזיק במספר ארדש 1, דהיינו כתב מאמר עם פאול ארדש. שטראוס עבד עם אלברט איינשטיין ובזכותו קיבל איינשטיין מספר ארדש 2 כמי שכתב מאמר עם מי שכתב מאמר עם פאול ארדש.
הנצחה

בית רחל שטראוס בירושלים נרכש בעזרתה של שטראוס, באמצעות תרומות של משפחתה וחבריה, לצורך מתן שירותים עבור החוסים ואנשים עם מוגבלויות שכליות. אחרי מותה נקרא על שמה.
על שמה של שטראוס נקראו רחובות במספר ערים בגרמניה: קרלסרוהה, מינכן ואולדנבורג (שבה נקרא ב-2008 על שמה רחוב שקודם לכן נקרא על שם רופא שהיה מעורב במפלגה הנאצית).
בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת היידלברג פועלת "תוכנית רחל גויטיין-שטראוס למדעניות צעירות", שמטרתה לקדם את הניסיון המחקרי בקרב אקדמאיות על מנת להשוות את מספרן של הנשים החוקרות לזה של הגברים.
ספריה

Mutter und werdendes Kind; Muter und Säugling, Jerusalem: P. Freund, 1943.
סִפורים לנכדי; תרגמו לעברית מכתב יד: אשר ושלמה טנאי; הציורים: גבריאלה רוזנטל, תל אביב: ש' זימזון, תשט"ז.
סִפורים לנכדי הגדול; תרגמו לעברית מכתב יד: אשר ושלמה טנאי; הציורים: ב[ריגיטה] פרנקפורטר, תל אביב: ש' זימזון, 1960.
Wir lebten in Deutschland. Erinnerungen einer deutschen Jüdin, 1880-1933; herausgegeben und mit einem Nachwort versehen von Max Kreutzberger, Stuttgart: Deutsche Verlags-Anstalt, 1961.
לקריאה נוספת

'רחל שטראוס', בתוך: אוריאל אופק, לקסיקון אופק לספרות ילדים.
Karen B. Nuber, 'Begenung mit Eretz Israel. "Ort der Erinnerung" - "Vision" - "Realität",' in: Johannes Heil, Daniel Krochmalnik (eds.), Jüdische Studien als Disziplin. die Disziplinen der Jüdischen Studien: Festschrift der Hochschule für Jüdische Studien Heidelberg 1979-2009, Heidelberg: Winter, 2010, pp. 161-180.
Meike Baader, 'Nie sicher vor Fremdheit. Rahel Straus - erste Medizinstudentin in Heidelberg,' in: Norbert Giovannini et al. (eds.), Jüdisches Leben in Heidelberg. Studien zu einer unterbrochenen Geschichte, Heidelberg: Wunderhorn, 1992, pp. 221-231.
'Rahel Straus, née Goitein,' in: Luise Hirsch, From the Shtetl to the Lecture Hall: Jewish Women and Cultural Exchange, Lanham: University Press of America (Studies in Judaism), 2013, p. 265 (באנגלית)
הערות שוליים

↑  ראו סקירה: Rahel Straus: Wir lebten in Deutschland, Der Spiegel, 07.02.1962 (בגרמנית).
↑  נתקבלו במערכת, חרות, 27 באפריל 1956.
↑  אתר האינטרנט של בית הספר "בית רחל שטראוס"
בית רחל שטראוס באתר האינטרנט של אקי"ם
↑  Rahel Goitein-Straus-Förderprogramm für Nachwuchswissenschaftlerinnen, באתר הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת היידלברג (בגרמנית).
↑  נתקבלו למערכת, חרות, 27 באפריל 1956; בעולם הגדול – ואצלנו | "סיפורים לנכדי", מעריב, טור 2, 4 במאי 1956.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268647605171  GND: 119039907  ISNI: 0000 0000 8258 5778  NTA: 254965563  SUDOC: 105968986  VIAF: 69730640   WorldCat (עם VIAF): 69730640
רוזנות מרמורש

רוזנות מרמורש על מפת המחוזות של ממלכת הונגריה
רוזנות מרמורש הייתה מחוז בממלכת הונגריה.
(רומנית: Maramureş; רוסית: Мараморош / Maramorosh, Мараморыш / Maramorŷsh; אוקראינית: Мармарощина / Marmaroshchyna, Мараморщина / Maramorshchyna; לטינית: Marmatia)
עד סוף מלחמת העולם הראשונה רוזנות מרמורש הייתה מחוז בממלכת הונגריה, שבעצמה היוותה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. המחוז גבל עם המחוזות הונגרים (באותה תקופה) Bereg, Ugocsa, Sătmar, Solnoc-Dăbâca, Bistriţa-Năsăud. המחוז כלל קטע מהרי הקרפטים ודרך המחוז זרם הנהר טיסה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הרוזנות חולקה בין רומניה ובין צ'כוסלובקיה והייתה חלק מהן בתקופה שבין מלחמות העולם. לאחר הסכם מינכן, שחילק את צ'כוסלובקיה ותכתיב וינה, שהעביר את צפון טרנסילבניה להונגריה, אוחד המחוז מחדש תחת ריבונות הונגרית. בסיום מלחמת העולם השנייה חולק מחדש, החלק, שהיה רומני בין המלחמות, הושב לרומניה, והחלק שהיה צ'כוסלובקי עבר לריבונות אוקראינית במסגרת ברית המועצות. מחוז מרמורש ברומניה הוא היום חלק מחבל טרנסילבניה, החלק הצפוני של מרמורש נשאר בריבונות אוקראינה לאחר התפרקות ברית המועצות ומהווה את חלקו המזרחי של מחוז זקרפטיה.
ראו גם

מרמורש (חבל ארץ)
מרמורש (מחוז)
קרולין מלוני

קרולין בושר מלוני (באנגלית: Carolyn Bosher Maloney, נולדה ב-19 בפברואר 1946) היא פוליטיקאית אמריקאית מן המפלגה הדמוקרטית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוזות הקונגרס ה-14 וה-12 של מדינת ניו יורק בשנים 2023-1993.
מלוני היא האישה הראשונה שנבחרה במחוז שלה. ב-17 באוקטובר 2019 יושב ראש בית הנבחרים ננסי פלוסי בחרה במלוני להיות ממלאת מקום יו"ר ועדת הפיקוח והרפורמה בבית הנבחרים לאחר מותו של אלייז'ה קמינגס. היא נבחרה לרשת את קאמינגס באופן קבוע ב-20 בנובמבר. נכון ל-30 במרץ 2022, מלוני נמצאת במקום ה-20 בקונגרס מבחינת הוותק שלה.
ביוגרפיה

קרולין ג'יין בושר נולדה בגרינסבורו שבקרוליינה הצפונית ב-19 בפברואר 1946 כבתם של כריסטין אליזבת (לבית קליג) וראלף ג'ורג' בושר. היא למדה במכללת גרינסבורו. לאחר שסיימה את לימודיה, היא ביקרה בעיר ניו יורק ב-1970, והחליטה להישאר בעיר.
במשך כמספר שנים מלוני עבדה כמורה ומנהלת במועצת החינוך של העיר ניו יורק. בשנת 1977, החלה לעבוד בסגל בית המחוקקים של מדינת ניו יורק. ב-1976 היא נישאה לקליפטון מלוני, בנקאי השקעות.
מועצת עיריית ניו יורק

מלוני נבחר למועצת עיריית ניו יורק ב-1982, כשהביסה את רוברט רודריגז המכהן ברובע דובר ספרדית במזרח הארלם ודרום הברונקס. היא כיהנה כחברת מועצה במשך 10 שנים. במועצה, היא כיהנה כיושבת ראש הוועדה לחוזים, שביקרה ופיקחה על חוזי העירייה. מלוני קידמה הכרה בחוזים בדיני זוגות חד מיניים. היא הייתה הראשונה שילדה בזמן שכיהנה כחברת מועצה, והראשונה שהציעה חבילת חקיקה מקיפה להפיכת מעונות היום לזמינים וזולים.
בית הנבחרים של ארצות הברית > בחירות

ב-1992 התמודדה מלוני לקונגרס מול ביל גרין מן המפלגה הרפובליקנית שכיהן בקונגרס כבר 15 שנים. המחוז ה-15 בניו יורק היה רפובליקני בדרך כלל, בניגוד לרוב העיר ניו יורק. היא ניצחה עם 51% מהקולות. במקהיל לבחירתה לקונגרס, רבים מתושבי המחוז הצביעו לביל קלינטון הדמוקרטי שהתמודד לנשיאות במקביל למלוני.
מאז בחירתה נבחרה מלוני לכהונות נוספות, עם למעלה מ-80% מהקולות מדי בחירות.
בית הנבחרים של ארצות הברית > כהונה ועמדות

ב-2009, הדירוג השנתי של ה-National Journal מיקם את מלוני כחברת הקונגרס ה-114 ברמת הליברליות שלה (או 314 ברמת השמרנות) בקונגרס. לפי הדירוג, מלוני ליברלית במיוחד במדיניות חוץ, יותר מנושאים כלכליים-ליברליים. מלוני נחשבת לליברלית פחות משאר נציגי ניו יורק.
ב-2011, סקר של Daily News מצא שמלוני היא הפעילה ביותר מבין 28 נציגי ניו יורק עם 36 הצעות חוק.
בית הנבחרים של ארצות הברית > כהונה ועמדות > חוץ וביטחון

בעקבות פיגועי 11 בספטמבר, מלוני דגלה בסיוע פדרלי נרחב להתאוששות ניו יורק ולמאמצי האבטחה של העיר.
ב-25 בפברואר 2019 הציעה חוק להקמת קרן הפיצויים לנפגעים מ-11 בספטמבר. הקרן בגובה 10.2 מיליארד דולר ועתידה לפעול עד שנות ה-90 של המאה ה-21.
ב-1 באוקטובר 2020, מלוני חתמה על מכתב לשר החוץ מייק פומפאו, שגינה את הפעולות ההתקפיות של אזרבייג'ן נגד המובלעת נגורנו-קרבאך המאוכלסת בארמנים. בנוסף על כך, היא גינתה את תפקידה של טורקיה במלחמת נגורנו-קרבאך השנייה.
מלוני, כיושבת ראש ועדת הפיקוח והרפורמה בבית הנבחרים, קראה למנהל ה-FBI כריסטופר ריי לפתוח בחקירה כנגד הרשת החברתית Parler מחשש שרשת זו היא שלוחה של הממשל הרוסי.
בית הנבחרים של ארצות הברית > כהונה ועמדות > נשק

בשנת 2013 מלוני הציעה חוק למניעת סחר בנשק. לפי הצעת החוק, הסחר בנשק יהפוך לראשונה לפשע פדרלי ויוחרפו העונשים. החוק ניסה למנוע סחר ומכירת נשק לעבריינים מורשעים, מתעללים במשפחותיהם, חולי נפש אלימים ואחרים.
ב-2014, הצטרפה לסנאטור אד מרקי בקריאה לנשיא ברק אובמה לתיקצוב בסך 10 מיליון דולר של המרכז לבקרת מחלות ומניעתן על מנת לחקור באופן קליני את השימוש בנשק.
בית הנבחרים של ארצות הברית > כהונה ועמדות > שקיפות ממשלתית

בשנת 2008, לאחר דיווחים על שחיתות בקרב קבלנים צבאיים בעיראק ובאפגניסטן, הבטיחה מלוני ליצור מסד נתונים לפיקוח טוב יותר על כל החוזים הפדרליים.
בית הנבחרים של ארצות הברית > כהונה ועמדות > חברה

בשנת 2007 מלוני קידמה מימון לתוכניות לנשים ונערות אפגניות וסייעה בהקמת ועדה אפגנית לזכויות אדם. היא מהיוזמות הבולטות של תיקון שוויון הזכויות. בשנים שלאחר מכן קידמה הצעת חוק למתן חופשת הורות בתשלום לעובדים הפדרליים. בנוסף על כך, מלוני קידמה חוקים למניעת אלימות מינית באקדמיה.
מלוני קידמה מימון לפרויקטים גדולים של תחבורה ציבורית, ובאופן מיוחד למדינת ניו יורק.
מחלוקות ציבוריות

ב-16 באוקטובר 2001, מלוני לבשה בורקה אפגנית בזמן שנשאה נאום בבית הנבחרים. הנאום היה למען זכויות נשים אפגניות ולמען מעורבות צבאית אמריקנית כנגד הטליבאן. זו הייתה הפעם הראשונה שלבשו רעלה אסלאמית בקונגרס. מבחינה טכנית מלוני עברה על האיסור לענוד כיסוי ראש משנת 1837.
מחלוקות ציבוריות > שימוש ב"מילת ה-N"

ב-20 ביולי 2009, מלוני התנצלה לאחר שאמרה את המילה "Nigger" בראיון ל-City Hall News. באותה העת מלוני התמודדה בפררימריז הדמוקרטיים לסנאט של ארצות הברית.
מלוני התנצלה ופרשה מהמירוץ ב-7 באוגוסט 2009. היא לא טענה שפרשה בעקבות הבערה.
חיים אישיים

למלוני ובעלה, קליפטון מלוני יש שתי בנות. בעלה נהרג במהלך מסע טיפוס בשנת 2009, לאחר שטיפס על הפסגה השישית בגובהה בעולם, צ'ו אויו בטיבט.
רובע גנגנם

| --- | --- |

 מדינה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 מחוז:  סיאול
 שכונות ברובע:  22
 שטח:  39.49 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ברובע:  508,135 (2020)
  ‑ צפיפות:  12,868 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  37°29′48″N 127°01′39″E﻿ / ﻿37.496666666667°N 127.0275°E﻿ / 37.496666666667; 127.0275 
 אזור זמן:  UTC +9
 http://www.gangnam.go.kr/
   מיקום רובע גנגנם בסיאול
 
רובע גנגנם (בקוריאנית: 강남) הוא רובע אמיד ואזור המסחר המרכזי של העיר סיאול בקוריאה הדרומית.
רובע גנגנם הוא הרובע השלישי בגודלו בסיאול. ע"פ מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2020 אוכלוסיית הרובע מנתה 508,135 תושבים בשטח של כ-39.49 קמ"ר. הרובע מכיל ריכוז גבוה של עושר ויש בו גורדי שחקים רבים.
רובע גנגנם בתרבות הפופולרית

הרובע הפך נודע במיוחד ברחבי העולם בעקבות הצלחתו של הלהיט ""גנגנם סטייל" (Gangnam Style) משנת 2012 מאת הראפר הדרום-קוריאני סיי (PSY). הווידאו קליפ של השיר צולם ברובע גנגנם.
מספר תחנות רכבת תחתית ברובע ובאזורים הסמוכים שימשו כאתרי צילום לסרט ההוליוודי "זהות גנובה" משנת 2012 (הסרט הרביעי בסדרת סרטי ג'ייסון בורן).
גלריית תמונות

גנגנם
החזית של תחנת הרכבת סוסיו
הערות שוליים

↑  https://www.citypopulation.de/en/southkorea/seoul/admin/
↑  http://m.koreatimes.co.kr/pages/article.asp?newsIdx=286984
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555370305171  LCCN: n84181707  MusicBrainz: 1070aa79-4a93-4a56-8290-7a68c44172a1  NLK: KSH2003007535  VIAF: 141948414   WorldCat (עם VIAF): 141948414 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קוריאה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רובע אלחיזב

כוכב מתומן בגרסתו הדו-ממדית האחידה המרוקנת
רובע אלחיזב (בערבית: ربع الحزب) הוא סמל מתומן המזוהה עם דת האסלאם אשר לו ביטוי נרחב בארכיטקטורה האסלאמית ובאמנות האסלאמית.
השימוש הראשוני של הסמל באסלאם הוא לסימון חלקים בקוראן הנקראים "חזב" (حزب) ו"רבע" (ربع). 
לעיתים הסמל נמצא בצדי הטקסט הקוראני.
מקור הסמל אינו ברור. ייתכן והוא מסמל את הכעבה במכה ואת הקשר של האסלאם והמוסלמים אליה.
מבחינה מתמטית סמל זה, על גרסאותיו השונות, משקף אוקטגרם (צורה עם שמונה פינות).
תו מחשב לייצוג הסמל כטקסט הוא ۞, אם כי גרסה זו כוללת מעגל במרכז הסמל, שאיננו חלק הכרחי של הסמל כפי שהוא בא לידי ביטוי בארכיטקטורה ובאמנות האסלאמית.
דגל אזרבייג'ן עם כוכב מתומן בגרסתו הדו-ממדית האחידה המלאה.
גלריה

כוכב מתומן בגרסתו הדו־ממדית הקלועה המתארית-לבנה (קווי המתאר בצבע שחור ללא צבע מילוי) שמטרתה לדמות גרסה תלת־ממדית שלו.
כוכב מתומן בגרסתו הדו־ממדית הקלועה המתארית-שחורה (קווי המתאר בצבע לבן עם מילוי בצבע שחור) שמטרתה לדמות גרסה תלת־ממדית שלו.
ריצוף עם הסמל, במזרח ירושלים.
עיטור קיר עם הסמל בשער האריות בירושלים.
ראו גם

מגן דוד
צלב
הפטגרם
פנטגרם
איסור הצגת סמלים דתיים בבתי הספר בצרפת
הערות שוליים

↑  Blair, Sheila S. and Bloom, Jonathan M., “Ornamentation and Illumination”, in: Encyclopaedia of the Qurʾān.
↑  Kristina Nelson, The Art of Reciting the Qur'an, American Univ in Cairo Press, 2001, 4-5.
↑  Outlined
↑  Interlaced
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רב חנינא

ערך זה עוסק ברב חנינא. אם התכוונתם לאישים אחרים בשם זה, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־3 
 פטירה:  המאה ה־4 
 מקום פעילות:  ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  שני ושלישי לאמוראים
 השתייכות:  ישיבת טבריה
 רבותיו:  רבי ינאי ורבי יוחנן
 תלמידיו:  זעירי
 בני דורו:  רב אושעיא אחיו
 אב:  רבי חמה
 
רב חנינא (לפעמים חנניא) היה אמורא בדור השני והשלישי, שנולד בבבל ובצעירותו עלה לארץ ישראל. תלמידו של רבי ינאי ורבי יוחנן, ואחיו של האמורא המפורסם רב אושעיא. יש משערים כי מדובר בעצם על רבי חנינא בר חמה על סמך הופעת אחיו בתיאור ״רבי אושעיה בר רבי חמה״.
חייו

נולד בבבל למשפחת חכמים כהנים המיוחסת לעלי הכהן, אך כבר בצעירותו עלה לארץ ישראל יחד עם אחיו רב אושעיא, והם למדו יחד בישיבתו של רבי יוחנן בטבריה. יש הסוברים שהם היו אחיו של רבה בר נחמני, ראש ישיבת פומבדיתא בדור השלישי לאמוראי בבל, שהיה אף הוא מיוחס לעלי הכהן. לאחר עלייתם לארץ ישראל הם קראו לרבה לעלות גם הוא לארץ הקודש וללמוד מרבי יוחנן, וכנראה רבה נענה להצעתם ועלה לארץ ישראל לזמן מועט.
רבי יוחנן רצה לסמוך אותם לרבנות, אך לא עלה בידו לעשות זאת, והוא הצטער על כך. הם הסבירו לו שהואיל והם צאצאים של עלי הכהן, רובצת אליהם הקללה שנאמרה לעלי ”וְלֹא יִהְיֶה זָקֵן בְּבֵיתְךָ כָּל הַיָּמִים” (ספר שמואל א', פרק ב', פסוק ל"ב), ואין הכוונה רק לזקן ממש, אלא אפילו לרב מוסמך המוכנה גם "זקן". כיוון שלא נסמכו, הם לא זכו לתואר "רבי" כנהוג בקרב אמוראי ארץ ישראל, אלא כונו "רב" או "חבר", ושניהם יחד נקראו "חבריהון דרבנן" – חבריהם של החכמים. השימוש בכינוי זה נפוץ במיוחד אצל רב חנינא שמכונה פעמים רבות "חברון דרבנן".
חברו ללימוד היה אחיו רב אושעיא, והם עסקו יחד הן בלימוד הלכה והן בלימוד תורת הסוד. בכל ערב שבת הם היו עוסקים בספר יצירה, באמצעותו היו בוראים עגל משובח ואוכלים אותו. כאשר היו רווקים היו עוסקים לפרנסתם במכירת נעליים בשוק של זונות, ועל אף שהזונות הסתכלו עליהם הם לא הגביהו את עיניהם לראותן. האמורא רבא אמר שעליהם נאמר שרווק שמתגורר בעיר ואינו חוטא – הקדוש ברוך הוא מכריז עליו בכל יום. גם הזונות הכירו בצדקותם והיו נוהגות להישבע בחייהם, וכינו אותם "רבנן קדישי דבארעא דישראל" – החכמים הקדושים שבארץ ישראל.
הוא היה גם רופא, יש כמה דברים שאמר בנוגע לרפואה כגון: "אמר ר׳ חנינא מימי לא שאלני אדם על מכת פרדה לבנה וחיה לא שאלני", רש"י- "רבי חנינא רופא הי"ה, הוא גם נתן הצהרות להגדיר מה משמעות הישן ל"כהן" וכשהוא צריך להפסיק להתאמן "עד שיזקין עד כמה אמר רבי אלעא אמר ר' חנינא עד שירתת", "ילד עד כמה אמר רבי אלעא אמר רבי חנינא כל שעומד על רגלו אחת וחולץ מנעלו ונועל מנעלו".
לעיתים ניתן לטעות בין רב חנינא לבין רבי חנינא, במיוחד במקומות בהם כתוב בתלמוד ר' בראשי תיבות, ולא ידוע אם הראשי תיבות הוא של המילה רבי או רב. אך לרוב הכוונה לרבי חנינא, המוזכר בתלמוד מאות פעמים, לעומת רב חנינא המוזכר פעמים מעטות יחסית.
אמרותיו

”חותמו של הקב"ה - אמת”.
לקריאה נוספת

הרב יהודה לייב פישמן מימון (עורך), רב חנניה, יחוסי תנאים ואמוראים, ירושלים, תשכ"ג 1963, עמ' שפ"ח–שפ"ט, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
הרב אהרן הימן, "רב חנניה אחי רבה בר נחמני", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט
רחל שיף

| --- | --- |

 עיסוק:  פרופסור לחינוך באוניברסיטת בר-אילן
רחל שיף (נולדה ב-6 באוקטובר 1957) היא פרופסור לחינוך באוניברסיטת בר-אילן שבה רכשה את כל תאריה האקדמיים בתחום החינוך המיוחד. היא המייסדת וראשת התכנית לתואר שני בלקויות למידה ומנהלת מרכז חדד לחקר דיסלקסיה ולקויות למידה, החל משנת 1993.
קריירה אקדמית

שיף חוקרת את היכולות האורייניות, הלשוניות והקוגניטיביות של ילדים ומבוגרים עם לקויות למידה, ובפרט של לומדים עם דיסלקסיה. מחקריה מבקשים להבין את האתגרים העומדים בפני ילדים ומבוגרים עם לקויות למידה. על בסיס מחקריה, פיתחה שיף תוכניות התערבות לשיפור ההישגים האקדמיים של תלמידים דוברי עברית וערבית במערכת החינוך בישראל. היא כתבה ספרים העוסקים בתוכניות התערבות, ומשקיעה את זמנה ביישום תוכניות התערבות אלה בבתי ספר יסודיים, בחטיבות ביניים ובתיכונים בישראל. שיף פיתחה אבחונים ללקויות למידה, ועוסקת בהכשרת מאבחנים ומומחים ללקויות למידה, והיא חברה בוועדות מקצועיות של המועצה להשכלה גבוהה.
שיף שותפה לכתיבה של מעל 80 מאמרים בכתבי עת ולהצגה של מעל 160 עבודות בכנסים מקומיים ובינלאומיים כגון: סין, הודו, הונג קונג, יפן, אמסטרדם, פורטוגל, גרמניה, אוסטריה, צרפת, קנדה, בריטניה וארצות הברית. מחקריה נוקטים גישה משווה והתפתחותית לרכישת יכולות אורייניות בקרב לומדים דוברי עברית וערבית, והם מתמקדים בגורמים המשפיעים על תהליך רכישת הקריאה כגון מודעות פונולוגית, מורפולוגית, סמנטית ומטה קוגניטיבית, ושקיפות אורתוגרפית. שיף מתמקדת גם בלמידה סטטיסטית לא-מודעת, כמנגנון מהותי בתהליך רכישת שפה וקריאה, בקרב ילדים ומבוגרים עם דיסלקסיה, ובקרב לומדים שהתפתחותם תקינה. באמצעות מטלת דקדוק מלאכותי היא בוחנת את הגורמים המסייעים והמעכבים למידה סטטיסטית לא מודעת כגון: משוב, גיוון הגירויים, למידה מרווחת, ומורכבות הגירוי בקרב אוכלוסיות אלה. שיף מבקרת מאמרים בכתבי עת בינלאומיים כגון: Scientific Studies of Reading; Language Speech, and Hearing Services in Schools; Dyslexia, Journal of Learning Disabilities; Reading and writing; Annals of Dyslexia ועוד.
זכייה בקרנות מחקר

מחקריה של שיף בחקר הדיסלקסיה מומנו על ידי קרן פורד בשנת 1994
המוסד לביטוח לאומי בשנת 2004
הקרן הלאומית למדע בשנים 2004, 2008 ו-2012
משרד החינוך בשנים 2003, 2010, 2012, 2017 ו-2018
רשות החדשנות בשנת 2020
פרסומים

שיף ערכה מספר גיליונות מיוחדים בכתבי עת, והייתה שותפה לעריכה של הספר "התערבויות בלקויות למידה". שיף הייתה יו"ר האגודה לאוריינות ושפה בשנים 2014-2011. היא ייסדה את כתב העת לאוריינות ושפה ושימשה עורכת ראשית שלו. שיף משמשת כחברת מערכת של כתב העת Reading and Writing, עורכת שותפה של כתב העת Written Language and Literacy, וחברה בעלת זכות הצבעה בחברה למחקר המדעי של הקריאה (The Society for the Scientific Study of Reading)(אנ').