stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היאבקות בתמנונים

תמנון פסיפי ענק - הגדול ביותר בתמנונים ויכול להגיע לאורך 4.3 מ'.
היאבקות בתמנונים היא ספורט אתגרי שבו צוללים נאבקים בתמנונים על מנת למשוך אותם אל החוף. טכניקה זו משמשת בפועל גם ביולוגים ימיים ללכידת תמנונים.
תמנונים נחשבים לבעלי מנת המשכל הגבוהה ביותר מבין חסרי החוליות ולכידתם אינה טריוויאלית ואף עלולה להיות מסוכנת. קיים תיעוד לעיסוק בענף ספורט זה החל מסוף שנות ה-40 אולם העיסוק בו הגיע לשיא הפופולרית במהלך שנות ה-60 בארצות הברית. בתקופה זו התקיימה מדי שנה אליפות העולם בהיאבקות בתמנונים בפיוג'ט סאונד שבמדינת וושינגטון. האירוע משך אליו אלפי צופים מדי שנה ואף סוקר על ידי התקשורת. גביעים הוענקו ליחידים ולקבוצות צוללים שלכדו את בעלי החיים הגדולים ביותר. לאחר התחרות חלק מהתמנונים שימשו למאכל, חלק ניתנו לאקווריום מקומי וחלקם שוחררו בחזרה לים. כך למשל, באליפות העולם בהיאבקות בתמנונים שהתקיימה באפריל 1963 השתתפו 111 צוללים. 25 תמנונים מהמין תמנון פסיפי ענק (Enteroctopus dofleini) נתפסו באותו היום. התמנונים סודרו על פי משקלם: משקלו של הקטן ביותר היה 1.8 ק"ג ושל הכבד ביותר 26 ק"ג.
ב-1965 פרסם המגזין טיים מאמר העוסק בפופולריות הגדלה של הענף:
כיום כבר אין די בצלילה סטנדרטית מתחת לפני המים, וענפי ספורט דוגמת היאבקות בתמנונים הופכים לאופנה, במיוחד בחופי האוקיינוס השקט, בצפון-מערב ארצות הברית, בהם התמנונים גדלים עד למשקל של 90 ליברות (כ-41 ק"ג) ועשויים להתגלות כיריבים קשוחים. אף על פי שישנם מספר סגנונות להיאבקות בתמנונים, הרוח הספורטיבית מחייבת לגשת למלאכה מול התמנון ללא עזרי נשימה מלאכותיים.
הערות שוליים

1 2  Norman, M.D. (2000). Octopus Wrestling. In: Cephalopods: A World Guide. ConchBooks, pp. 217-218.
↑  http://community.seattletimes.nwsource.com/archive/?date=19990221&slug=2945464
↑  [Anonymous] (1963). 1963 World Octopus Wrestling Championships. Skin Diver Magazine, July 1963.
↑  Adventure & The American Individualist, Time Magazine, 19.11.1965
ה'קל"ג

ה'קל"ג (5133)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-30 באוגוסט 1372 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 18 בספטמבר 1373. שנה מסוג בשז, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
הטיית הצופה המשתתף

הטיית הצופה המשתתף (Actor-observer bias) הוא מונח בפסיכולוגיה חברתית המתאר נטייה של אנשים לייחס את פעולותיהם שלהם לנסיבות החיצוניות, אך לייחס פעולות של אחרים לעולמם הפנימי.
את הטיית הצופה המשתתף הציגו אדוארד ג'ונס וריצ'רד ניסבט במאמר משנת 1971. הנחתם היא שההטיה נובעת מהנטייה הקיימת בבני אדם לסבור שאישיותם שלהם מורכבת ורבת פנים, ואילו אישיותם של אנשים אחרים פשוטה יותר. על פי ג'ונס וניסבט ההטיה מתקיימת בהתייחס להתנהגויות חיוביות ושליליות גם יחד, אך נחשבת חזקה יותר בהתייחס להתנהגויות שליליות, ובמקרים אלו ניתן להציגה באופן פשטני כ"כישלונות של אחרים הם באשמתם, כישלונות שלי הם מתוקף הנסיבות". ההשערה היא שההטיה חלה על כל מגוון ההתנהגויות, מכוונות ובלתי מכוונות, גלויות וסמויות. ההטיה מתייחסת לעיתים לכלל ההסברים הנוגעים לעולם הפנימי של האדם, אך לרוב נדון בהתייחס לתכונות קבועות של האדם ולא למצבי רוח.
ההטיה נחשבת על ידי רוב הפסיכולוגים החברתיים כמבוססת ביותר, אולם פרופ' ברטרם מאלה מאוניברסיטת מישיגן, טוען בהסתמך על סקירת מאמרים שהראיות לקיומה קלושות. על פי בדיקתו, ההטיה קיימת במידה קלה בהתייחס להסברים של התנהגויות שליליות, אך הפוכה בהתייחס להתנהגויות חיוביות.
נהוג לחשוב על ההטיה כנובעת משתי סיבות:
1. בולטות שונה – העובדה שעבור מבצע ההתנהגות הסביבה בולטת יותר ממנו עצמו ומתכונות אישיותו, ואילו עבור הצופה בולט דווקא מבצע ההתנהגות עצמו ואישיותו ולא מה שמסביבו.
2. ידע שונה – המשתתף מכיר את עצמו, ומודע לכך שהוא מתנהג אחרת במצבים שונים, ואילו הצופה אינו מודע לכך שמבצע ההתנהגות יכול להתנהג אחרת בנסיבות ובמצבים שונים, ולכן קל לו יותר לייחס את ההתנהגות לגורמים קבועים באישיות.
ראו גם

מונחים בפסיכולוגיה חברתית
אפקט האדם השלישי
הערות שוליים

↑  Kenneth S. Bordens, Irwin A. Horowitz, Social psychology, Lawrence Erlbaum Associates, 2001, pages 85-86
↑  Bertram F. Malle, Self-other Asymmetries in Behaviour explanations, Myth and Reality, in Mark D. Alicke, David A. Dunning, Joachim I. Krueger, The self in social judgment, CRC Press, 2005, page 157
↑  Bertram F. Malle, Self-other Asymmetries in Behaviour explanations, Myth and Reality, in Mark D. Alicke, David A. Dunning, Joachim I. Krueger, The self in social judgment, CRC Press, 2005, pages 157-158
| פסיכולוגיה חברתית |
| --- | --- | --- |
| ענפי מחקר | שכנוע • קונפורמיות • תוקפנות • משיכה בין אישית (אנ') • דעות קדומות • אלטרואיזם • השפעות הקבוצה • העדפות חברתיות • סכסוך • רגש • אמפתיה • עמדות • ייחוסים חברתיים • קוגניציה חברתית • מוטיבציה • פוביה ממגע |  |
| מושגי יסוד | סכמה • היוריסטיקה • הערכה עצמית • שנאת אי-שוויון • תורת הערך • שנאת סיכון • תאוריה של תודעה • אפקט ההילה • רושם ראשוני • השערת העולם הצודק • תאוריית הצדקת המערכת • תאוריית החליפין החברתי • תאוריית השליטה החברתית • הטיה לטובת העצמי • הטיית האישוש • הטיית הצופה המשתתף • זוהר חמים (אנ') • טעות הייחוס הבסיסית • דיסוננס קוגניטיבי • נבואה המגשימה את עצמה • הערכה עצמית • אפקט הזרקור • אפקט הקונצנזוס השגוי • אפקט מעל הממוצע • צידוק יתר • התאוריה הדו גורמית של הרגש (אנ') • פיזור אחריות • בורות פלורליסטית • תאוריית התסכול-תוקפנות • חבלה עצמית • תאוריית שיפור העצמי  • תאוריית ההשוואה החברתית • סמכותנות • זרימה • קיטוב קבוצתי (אנ') • קבוצת פנים וקבוצת חוץ • תאוריית התפיסה העצמית • מודל המעגל המורכב של הרגשות • חוכמת ההמונים • פסיכולוגיה של השקר • תחושת סוכנות • סטריאוטיפ • דה-אינדיבידואציה • ניהול הרושם • ניטור עצמי • משא ומתן • תאוריית הלמידה החברתית • תאוריית רמת ההבנייה (אנ') |  |
| אישים בולטים | ליאון פסטינגר • דריל בם • סטנלי שכטר • ג'רום זינגר (אנ') • ליסה פלדמן בארט • פול אקמן • סולומון אש • פיליפ זימברדו • ג'יימס ראסל • שלום שוורץ • אלברט בנדורה • נירה ליברמן |  |
| תחומי מחקר קרובים | פסיכולוגיה ארגונית • כלכלה התנהגותית • נוירופסיוכלוגיה חברתית • נוירוכלכלה • פסיכולוגיה פוליטית • ניהול • פסיכולוגיה צבאית |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ה'קכ"ח

ה'קכ"ח (5128)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-26 באוגוסט 1367 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 13 בספטמבר 1368. שנה מסוג השג, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
ה'קל"ב

ה'קל"ב (5132)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 1371 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 29 באוגוסט 1372. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ה'קל"ה

ה'קל"ה (5135)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-7 בספטמבר 1374 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 27 באוגוסט 1375. שנה מסוג השא, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השא, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
הוב סטיבנס

הוברטוס יוזף מרגרטה "הוב" סטיבנס (בהולנדית: Hubertus Jozef Margaretha "Huub" Stevens, נולד ב-29 בנובמבר 1953 בסיטארד שבהולנד) הוא כדורגלן עבר הולנדי, ששיחק בעמדת הבלם, ומאמן כדורגל בהווה.
סטיבנס שיחק בפורטונה סיטארד ובפ.ס.וו. איינדהובן, עמה זכה בשלוש אליפויות ליגת העל ההולנדית, בגביע ההולנדי ובגביע אופ"א, וערך 18 הופעות במדי נבחרת הולנד, עמה השתתף ביורו 1980.
סטיבנס נחשב למאמן מעוטר במיוחד בתארים. סטיבנס אימן בעיקר בבונדסליגה, והישגו הגדול ביותר היה זכייה בגביע אופ"א עם שאלקה 04, עמה זכה בתארים נוספים. בנוסף אימן בבונדסליגה גם את הרטה ברלין, פ.צ. קלן, המבורג, שטוטגרט והופנהיים. מחוץ לגרמניה אימן סטיבנס את רודה ואת פ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית, רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית ופאוק סלוניקי מליגת העל היוונית בכדורגל.
קריירה ככדורגלן > קריירת מועדונים

סטיבנס החל את קריירת הבוגרים שלו בעונת 1970/71 בפורטונה סיטארד, ששיחקה בליגת המשנה ההולנדית. סטיבנס שיחק בפורטונה סיטארד במשך חמש עונות, שבכולן המועדון סיים במרכז הטבלה, ולא הצליח לעלות ליגה. הישג השיא של סטיבנס עם פורטנה סיטארד היה המקום החמישי בעונת 1973/74. בתום עונת 1974/75 עזב סטיבנס את פורטונה סיטארד, בשורותיה ערך 104 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים, וחתם בפ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית.
כבר בעונת הבכורה שלו בפ.ס.וו. איינדהובן, זכה סטיבנס עם המועדון בדאבל, כשלקח אליפות, וניצח עם איינדהובן את רודה בתוצאה 0–1 בגמר הגביע ההולנדי, ואף הגיע עם הקבוצה לחצי גמר עונת 1975/1976 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל, בו הודחה הקבוצה על ידי סנט אטיין. בעונת 1976/1977 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל הודחו סטיבנס ואיינדהובן שוב על ידי סנט אטיין, והפעם כבר בסיבוב השני. באותה עונה, סיימו סטיבנס ואיינדהובן במקום השני בליגת העל ההולנדית. בעונת 1977/78 רשמו סטיבנס ואיינדהובן הישג גדול כאשר זכו בגביע אופ"א לאחר ניצחון בגמר במפגש כפול על בסטיה. באותה עונה, זכו סטיבנס ואיינדהובן גם באליפות הליגה. בעונת 1978/79 ובעונת 1979/80 סיימו סטיבנס ואיינדהובן במקום השלישי בליגה, והודחו פעמיים מגביע אופ"א בשלבים מוקדמים, על ידי גלאזגו ריינג'רס, ושוב על ידי סנט אטיין, בהתאמה. בעונת 1980/81 הודחו סטיבנס ואיינדהובן מגביע אופ"א על ידי המבורג, וסיימו את הליגה רק במקום החמישי, אך זכו בכל זאת בכרטיס לגביע אופ"א. בעונת 1981/82 הודחו סטיבנס ואיינדהובן מגביע אופ"א בסיבוב השני על ידי ראפיד וינה, וסיימו את העונה במקום השני בליגה. בעונת 1982/83 סיימו סטיבנס ואיינדהובן במקום השלישי בליגה, אך רשמו שוב הדחה מוקדמת מגביע אופ"א, כבר בסיבוב הראשון, על ידי דנדי יונייטד. בעונת 1983/84 סיימו סטיבנס ואיינדהובן במקום השני בליגה, ושוב הודחו בסיבוב הראשון של גביע אופ"א, הפעם על ידי נוטינגהאם פורסט. בעונת 1984/85 סטיבנס ואיינדהובן סיימו שוב במקום השני בליגה, והודחו על ידי מנצ'סטר יונייטד בתוספת הזמן של משחק הגומלין ביניהן לאחר פנדל של גורדון סטראכן, בסיבוב השני של גביע אופ"א. עונת 1985/86 הייתה האחרונה של סטיבנס כשחקן פעיל. בעונה זו הודחו סטיבנס ואיינדהובן בסיבוב השני של גביע אופ"א על ידי דניפרו דניפרופטרובסק. בסיום עונה זו, זכה סטיבנס באליפות השלישית שלו עם איינדהובן, לאחר רצף של שמונה עונות ללא אליפות. בתום עונה זו, פרש סטיבנס ממשחק פעיל.
קריירה ככדורגלן > קריירה בינלאומית

סטיבנס החל לשחק בנבחרת הולנד בשנת 1979. סטיבנס נכלל בסגל ההולנדי ליורו 1980, ופתח בהרכב בניצחון 0–1 על יוון במחזור הראשון של שלב הבתים, ובהפסד 2–3 לגרמניה המערבית במחזור השני. במחזור השלישי, בו סיימה הולנד בתיקו 1-1 מול צ'כוסלובקיה, סטיבנס לא שיחק. הולנד וסטיבנס הודחו בתום שלב הבתים מהטורניר. לאחר יורו 1980 סטיבנס המשיך לשחק בנבחרת עד לשנת 1985, וערך בסך הכל 18 הופעות בינלאומיות, בהן הבקיע שער אחד, אך לא נטל חלק בטורנירים גדולים נוספים.
תארים > כשחקן

אליפות ליגת העל ההולנדית (3): 1975/76, 1977/78, 1985/86
הגביע ההולנדי: 1975/76
גביע אופ"א: 1977/78
תארים > כמאמן

גביע אופ"א: 1996/97
הגביע הגרמני (2): 2000/01, 2001/02
גביע הליגה הגרמנית: 2002
אליפות הבונדסליגה השנייה: 2004/05
מגן יוהאן קרויף: 2008
אליפות הבונדסליגה האוסטרית: 2009/10
ה'קל"ז

ה'קל"ז (5137)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-15 בספטמבר 1376 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 4 בספטמבר 1377. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
הבחירות לנשיאות מצרים (2005)

הבחירות לנשיאות נערכו במצרים ב-7 בספטמבר 2005, והיו הראשונות שהתמודדו בהן מספר מועמדים. נשיא מצרים המכהן חוסני מובארכ נבחר מחדש לכהונה חמישית ברציפות של שש שנים בתפקיד, כאשר התוצאות הרשמיות מראות שהוא זכה ב-88.6% מהקולות. יריבו העיקרי של מובארכ, איימן נור ממפלגת אל-ע'ד, קיבל על פי ההערכות 7.3% מהקולות ונומאן גומאה קיבל 2.8%. עם זאת, טען נור שתוצאות הסקרים הקודמים הראו למעלה מ-30%. הביקורת על תהליך הבחירות התמקדה בתהליך בחירת המועמדים המתאימים, ועל הפרות לכאורה של חוקי הבחירות במהלך ההצבעה. מובארכ הושבע לכהונתו החדשה ב-27 בספטמבר.
מועמדים

הבחירות היו הבחירות הרב-מפלגתיות הראשונות אי פעם בתולדות משטרו הסמכותני של חוסני מובארכ. עשר מפלגות השתתפו, והמועמדים המובילים היו:
חוסני מובארכ מהמפלגה הדמוקרטית הלאומית.
נומן גומאה ממפלגת הוופד החדשה.
איימן נור ממפלגת אל-ע'ד.
כמו כן התמודדו:
אוסאמה שאלטוט ממפלגת הסולידריות.
איברהים טורק ממפלגת האיחוד הדמוקרטי.
אחמד אל-סבאחי ממפלגת האומה.
ריפעת אל-אע'רודי ממפלגת הפיוס הלאומי.
פאוזי עזה ממפלגת מצרים 2000.
ממדו קינאווי מהמפלגה החוקתית.
ווהיד אל-עקסורי מהמפלגה הערבית הסוציאליסטית המצרית (נפסל ב-3 בספטמבר).
שינוי ממשאל עם על שלטונו של מובארכ

בעבר המצרים יכלו לאשר או לדחות רק מועמד שמונה על ידי הפרלמנט, שנשלט כמעט כולו על ידי המפלגה הדמוקרטית הלאומית של מובארכ.
מובארכ נבחר מחדש ארבע פעמים במהלך שלטונו בן 24 השנים במשאל עם כזה. מובארק זכה במשאל העם ב-1999 עם כמעט 94% מהקולות, אם כי אחוז ההצבעה היה כנראה כ-10% מכלל המצביעים הרשומים.
בלחץ ארצות הברית, הסכימה מצרים להתיר לראשונה בחירות רב-מפלגתיות.
תיקון בחוקת מצרים שאושר במשאל עם במאי 2005 סלל את הדרך לבחירות מרובות מועמדים לנשיאות.
תהליך הבחירות לנשיאות 2005

על פי חוק הבחירות המצרי, כל אזרחי מצרים מעל גיל 18 מחויבים להצביע. עם זאת, מתוך אוכלוסייה של כ-77,500,000 איש (הגדולה בעולם הערבי), נרשמו לבחירות רק כ-32 מיליון מצביעים (כ-40% מכלל האוכלוסייה).
על פי חוק הבחירות, למפלגות הזכות להציע מועמדים לבחירות, והם ייבדקו על ידי ועדת הבחירות לנשיאות. מתוך שלושים המועמדים שהוצעו לוועדה, רק עשרה הורשו להשתתף בבחירות. אחד המועמדים הבולטים שלא הורשה להתמודד הוא טלעת סאדאת, אחיינו של הנשיא לשעבר אנואר סאדאת, שערער על פסילתו ללא הצלחה.
התנועה האסלאמית הגדולה במצרים, האחים המוסלמים, לא הורשתה להציע מועמד לבחירות, מכיוון שהארגון הוצא מחוץ לחוק על ידי הממשלה, האוסרת על מפלגות פוליטיות בעלות אג'נדה דתית מוצהרת. האחים המוסלמים לא תמכו באף אחד מהמועמדים האחרים, אבל הם עודדו את המצרים ללכת לקלפיות, ולהצביע לכל אחד מלבד מובארכ.
מערכת הבחירות יצאה לדרך ב-17 באוגוסט 2005, ונמשכה עד 4 בספטמבר 2005. בעוד שרבים האמינו שבחירתו מחדש של מובארכ הייתה ידועה מראש, הוא פעל במלוא הכוח וניסה לזכות בקולות בכל רחבי מצרים.
9,865 קלפיות היו פתוחות עד השעה 22:00 יום רביעי, 7 בספטמבר, כדי שהבוחרים יוכלו להצביע. תוצאות מלאות לא היו צפויות לפחות עד יום חמישי 8 בספטמבר.
הבחירות נוהלו על ידי שופטים מצרים. אף גורם מחוץ למדינה לא הורשה לפקח על הבחירות.
על פי דיווח מסוף אוגוסט של מכון קהיר למחקרי זכויות האדם, הסיקור התקשורתי היה מוטה לטובת חוסני מובארכ.
אם אף מועמד לא היה מקבל 50% מהקולות, היו שני המועמדים המובילים מתמודדים בסיבוב שני, שתוכנן להיערך ב-17 בספטמבר.
ביקורת

כמה ממפלגות האופוזיציה החוקיות העיקריות, כולל מפלגת השמאל תע'מו והמפלגה הנאצריסטית, החרימו את הבחירות, ואמרו כי אין סיכוי שהן יהיו חופשיות או הוגנות. המתנגדים לבחירות אמרו שהרפורמות בבחירות לא היו גדולות מספיק ותקנות הבחירות הגבילו מועמדים עצמאיים, והעדיפו ברובם את מפלגת השלטון של מובארכ.
האחים המוסלמים, המכריזים על עצמם כקבוצת האופוזיציה הפופולרית ביותר במצרים, לא נכללו בבחירות, משום שממשלתו של מובארכ הוציאה אותה רשמית אל מחוץ לחוק. תומכי האחים ומפלגות אופוזיציה אחרות הצהירו כי הדבר פוגע באמינות הבחירות.
בנוסף, למועמד האופוזיציה המוביל נור נשללה חסינותו הפרלמנטרית והוא נעצר בינואר 2005, במה שמשקיפים רבים ראו כהאשמות מופרכות. הוא נכלא לזמן קצר באותה שנה, לפני שהסערה הציבורית והבינלאומית הביאה לשחרורו לפני משפט.
מפלגת הוופד החדשה ומפלגת אל-ע'ד התמודדו בבחירות אף על פי שהתנגדו למשאל העם החוקתי במאי 2005, ומועמדיהן, נומן גומאה ואיימן נור (בהתאמה), זכו לתמיכה משמעותית - נור זכה ב-12% מהקולות וגומאה ב-5% עד 7%.
התנהלות

ב-10:00 בבוקר ב-7 בספטמבר, שעתיים לאחר תחילת הבחירות, ועדת הבחירות הצהירה באופן בלתי צפוי כי היא תאפשר לקבוצות בחברה האזרחית לפקח על הבחירות. עם זאת, במקרים רבים המפקחים כלל לא הורשו להיכנס לקלפי והם הוכו ונחקרו, במיוחד בדרום מצרים.
המשגיחים האזרחיים הללו שימשו בנוסף לשופטים המצריים אשר הורשו לפקח באופן עצמאי על הבחירות.
במהלך ההצבעה עלו טענות על הפרות של חוקי הבחירות. כלי תקשורת דיווחו כי המפלגה הדמוקרטית הלאומית של מובארכ הסיעה מצביעים לקלפיות באוטובוסים, ולכאורה לא אפשרה לבוחרים לסמן את בחירותיהם מאחורי פרגוד, תנאי הכרחי להצבעה חשאית. קלפיות בקהיר היו מכוסות בכרזות של מובארכ, וחברי המפלגה הדמוקרטית הלאומית רכנו מעל הבוחרים, לקחו פתקי הצבעה מהבוחרים ומסרו אותם לפקידי הקלפיות.
איימן נור ממפלגת אל-ע'ד, אחד ממועמדי האופוזיציה הבולטים, האשים את הממשלה בכך שאינה משתמשת בדיו לא מחיקה על ידי המצביעים, ומאפשרת לבוחרים המעדיפים את חוסני מובארכ להסיר את הסימנים המעידים על כך שהצביעו להצביע שוב. דיו בלתי מחיקה שימשה רק בקלפיות גדולות, בעוד בדיו לא קבוע נעשה שימוש ברוב הקלפיות. היו שמועות על מצביעים שלא היה להם דיו כלל, מה שהקל עוד יותר על הונאת הבוחרים. נור גם טען שהייתה קניית קולות נרחבת, האשמה שנתמכה על ידי הארגון המצרי לזכויות אדם, אם כי לא אושרה על ידי אף מקור אחר.
הארגון המצרי לזכויות אדם, על אף שתמך בטענותיו של נור, הצהיר שהאי-סדרים לא היו מספיקים כדי לדרוש בחירות חוזרות.
תוצאות

ממשלת מובארכ הצהירה בתחילה כי אחוז ההצבעה היה גבוה, אם כי המספרים היו שונים. באופן מפתיע, ב-9 בספטמבר פרסמה הממשלה תוצאות ונתוני אחוזי הצבעה שהיו נמוכים, והגיעו במקומות מסוימים עד 19% בלבד.
הן ביום הבחירות והן לאחר מכן, קבוצות מעקב הצהירו כי שיעור ההצבעה נמוך, מכיוון שרוב המצרים חשבו שהתוצאה הייתה ידועה מראש. ב-8 בספטמבר, מקורות אנונימיים ציינו ששיעור ההצבעה באלכסנדריה, העיר השנייה בגודלה במצרים, עמד על 17%, ואחוזי ההצבעה באסמאעיליה (עיר בעלת אוכלוסייה של כ-750,000 איש) היה כ-24%, כאשר מובארכ זכה ביותר מ-80% מהקולות.
ואאל נמארה, דוברו של איימן נור ממפלגת אל-ע'ד, העריך כי שיעור ההצבעה הוא בין 10 ל-15 אחוזים באזורים הכפריים ובין 3 ל-5 בערים. בבחירות הקודמות שיעור ההצבעה עמד על פחות מ-10%. שיעור ההצבעה במשאל העם במאי 2005 שאיפשר את הבחירות לנשיאות היה רשמית כ-54%, אך השופטים שעקבו אחר הבחירות אמרו כי מדובר למעשה ב-3% בלבד.
דיווחים בתקשורת ב-8 בספטמבר, המבוססים על הצהרות אנונימיות של בכירים בוועדת הבחירות, קבעו כי תוצאות ראשוניות הראו שהנשיא חוסני מובארכ זכה ב-78%-80% מהקולות ואיימן נור זכה ב-12%. כמו כן, דווח כי גומאה קיבל 5-7%. דיווחים מ-8 בספטמבר הציבו את המספרים של מובארכ על כ-72%, בהתבסס שוב על מקורות אנונימיים.
התוצאה הרשמית, לפיה מובארכ ניצח בבחירות עם 88.6% מהקולות, הוכרזה ב-9 בספטמבר 2005. תוצאות מפורטות, שכללו תוצאות ופירוט הצבעות לפי מחוזות עבור 15 מתוך 26 המחוזות הקטנים יותר, פורסמו באל-אהראם, עיתון בעל קו פרו-ממשלתי. אותו מקור קבע כי נור זכה ב-6.2% מהקולות ב-15 המחוזות, ב-20% במחוז הדלתא של הנילוס של בוהיירה, וב-16% באלכסנדריה.
| מועמד | מועמד | מפלגה | קולות | % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | חוסני מובארכ | המפלגה הדמוקרטית הלאומית | 6,316,784 | 88.56 |
|  | איימן נור | מפלגת אל-ע'ד | 540,405 | 7.58 |
|  | נומאן גומאה | מפלגת אל-ופד החדשה | 208,891 | 2.93 |
|  | אוסאמה שאלטוט | מפלגת הסולידריות | 29,857 | 0.42 |
|  | ואהיד אל-עסקורי | המפלגה הערבית הסוציאליסטית המצרית | 11,881 | 0.17 |
|  | איברהים טורק | האיחוד הדמוקרטי | 5,831 | 0.08 |
|  | מחמוד קינאווי | מפלגת החוקה הסוציאלית החופשית | 5,481 | 0.08 |
|  | אחמד אל-סבאחי | מפלגת אומה | 5,481 | 0.08 |
|  | פאוזי ע'זאי | מצרים 2000 | 4,222 | 0.06 |
|  | רפעת אל-אע'רודי | מפלגת הפיוס הלאומית | 4,106 | 0.06 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 7,132,939 | 100.00 |

| קולות כשרים | קולות כשרים | קולות כשרים | 7,131,851 | 97.63 |
| קולות פסולים/פתק לבן | קולות פסולים/פתק לבן | קולות פסולים/פתק לבן | 173,185 | 2.37 |
| סך כל הקולות | סך כל הקולות | סך כל הקולות | 7,305,036 | 100 |
| מצביעים רשומים/שיעור ההצבעה | מצביעים רשומים/שיעור ההצבעה | מצביעים רשומים/שיעור ההצבעה | 31,826,284 | 22.95 |
אחרי הבחירות > דרישות לבחירות חוזרות

בעקבות דיווחים נרחבים על הפרות של חוקי הבחירות, דרש נור לבצע מחדש את הבחירות באופן מיידי. עם זאת, ועדת הבחירות לנשיאות דחתה את בקשתו כחסרת בסיס ב-8 בספטמבר 2005, החלטה שלא ניתן לערער עליה.
אחרי הבחירות > תגובות בינלאומיות

שר החוץ של ערב הסעודית, הנסיך סעוד אל-פייסל, הצהיר כי הבחירות מראות שלמובארכ יש כוונות דמוקרטיות וכי בחירות יכולות להתקיים במצרים מבלי לפגוע ביציבות: "הסקר שהתקיים במצרים מפריך את המקרה של הטוענים שמצרים אינה יציבה ומטילים ספק בצעידה שלה אל עבר העתיד".
דובר מחלקת המדינה של ארצות הברית, שון מק'קורמק, אמר כי הוויכוח במהלך תהליך הבחירות "יעשיר את הדיאלוג הפוליטי המצרי, בוודאי לשנים הבאות". מקורמק גם הצהיר כי "שירותי הביטחון המצריים הראו משמעת בהבטחת הבטיחות והביטחון" ושיבח את "השקט היחסי" של יום הבחירות. עם זאת, מק'קורמק מתח ביקורת על היעדר פקחים בינלאומיים ועל ההחלטה המאוחרת לאפשר פיקוח על הבחירות, כמו גם על היעדר גישה לתקשורת שמנעה ממועמדי האופוזיציה לפרסם את מסריהם. באשר ליום הבחירות עצמו, הוא ציין כי "היו דיווחים על אי סדרים מסוימים בקלפיות בכל הנוגע לפוסטרים של קמפיין או חולצות שנראו במקום הקלפי ועוד מגוון נושאים". ארצות הברית הביעה את תקוותה ש"ממשלת מצרים והעם המצרי יוכלו להתבסס על הצעד הראשון והחיובי הזה בקיום הבחירות רבות המועמדים לנשיאות ולהתבסס על החוויות והפעולות החיוביות בבחירות האלה, כשהם צופים לקראת הבחירות לפרלמנט בתקופת הסתיו וינסו לטפל בכמה מהנושאים שציינתי שהיו פחות חיוביים".
אחרי הבחירות > הפגנות של תנועת כפאיה

ב-7 בספטמבר, גברים בלבוש אזרחי פצחו בהפגנה של תנועת כפאיה בקהיר, שקראה לאזרחי מצרים להחרים את הבחירות, והכו כמה מהמפגינים. מקורות בתקשורת מצהירים כי לא פחות משלושת אלפים מפגיני כפאיה צעדו באופן לא חוקי במרכז קהיר.
אחרי הבחירות > הפגנות נוספות

מחאה גדולה יותר של כ-10,000 איש אורגנה על ידי כפאיה ב-10 בספטמבר 2005, כדי להתמודד עם תוצאות הבחירות ופעילויות הזיוף ההמוניות והרמאות שהתרחשו לטענתם ביום הבחירות. משקיפים עצמאיים, כתבים ונציגי מועמדים דיווחי כי המפלגה הדמוקרטית הלאומית, מפלגתו של מובארכ, השתמשה במשאבים ממשלתיים כדי לשנות את תוצאות הבחירות. במקרים מסוימים, אזרחים הוכו או נאלצו להצביע למובארכ. במקרים אחרים, הקלפיות כבר היו מלאות בפתקי הצבעה מסומנים. עם זאת, הפעולה המפורשת ביותר שעוררה את המחאה הייתה מתן אפשרות לבוחרים תומכי מובארכ להצביע מבלי להירשם קודם לכן ברשימות הבוחרים, מה שהעניק למובארק בין 20 ל-30 נקודות לא חוקיות נוספות בתוצאות.