stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גבול כווית – ערב הסעודית
היסטוריה

מבחינה היסטורית, לא היה גבול מוגדר בחלק זה של חצי האי ערב. בתחילת המאה ה-20, שלטה האימפריה העות'מאנית באזור עיראק, בריטניה שלטה בכווית כמדינת חסות, ובשטח מזרח סעודיה כיום, היו מספר קבוצות ערביות מאורגנות, שהקימו מדי פעם אמירות, שהבולטת בהן הייתה אמירות נג'ד וחסה (אנ'), שנשלטה על ידי בית סעוד. בריטניה והאימפריה העות'מאנית חילקו באופן תאורטי את תחומי ההשפעה שלהן באמצעות מה שמכונה הקווים "הכחולים" וה-"סגולים" ב-1913–1914, לאחר חתימת האמנה האנגלו-עות'מאנית (אנ') ב-1913. באותה אמנה, הכירו העות'מאנים בתביעות בריטיות על כווית, שהופרדה משטח מסופוטמיה העות'מאנית לאורך ואדי אל-באטין, לאורך קו המכונה כיום "הקו הירוק".
במהלך מלחמת העולם הראשונה, המרד הערבי, שנתמך על ידי הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הצליח להוציא את העות'מאנים מרוב המזרח התיכון. בתקופה שלאחר מכן, הצליח אבן סעוד להרחיב את תחם שליטתו באופן ניכר, ובסופו של דבר, הכריז על ממלכת ערב הסעודית ב-1932. אבן סעוד תבע את כווית כחלק ממדינתו החדשה, וניסה לספח אותה ב-1919. הניסיון לסיפוח גרם למלחמת כווית–נג'ד (אנ'), שבה בסופו של דבר הפסידו הסעודים.
בדצמבר 1922, נפגש הנציב העליון הבריטי של מסופוטמיה, פרסי קוקס (אנ'), עם אבן סעוד וחתם על אמנת עוקייר, שקבע את הגבול בין ערב הסעודית לבין שטחי הבריקים בכווית ובעיראק. האמנה יצרה גם את האזור הנייטרלי בין כווית וערב הסעודית, בדרום-מזרח כווית, שם שני הצדדים היו צריכים לתת שוויון זכויות עד לחתימת הסכם נוסף. כאשר מאוחר יותר, התגלה נפט באזור, הוסכם על חלוקת השטח ב-1965, ואושרר רק ב-1969 וב-1970, שלאחר מכן, נקבע גבול כווית–ערב הסעודית באופן סופי.
במלחמת המפרץ, עיראק פלשה וסיפחה את כווית ב-1990, ואף פלשה לשטח סעודיה בקרב חאפג'י (אנ'). לאחר סיום המלחמה, הגבול חזר על כנו.
מעברי גבול

שני מעברי הגבול העיקריים הם בסלמי ובנואיזב.
ראו גם

יחסי כווית–ערב הסעודית
הערות שוליים

↑  CIA World Factbook – Saudi Arabia, נבדק ב-31 במרץ 2020 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Madawi Al-Rasheed. A History of Saudi Arabia. Cambridge, England, UK: Cambridge University Press, 2002. Pp. 40.
1 2  International Boundary Study No. 103 – Kuwait-Saudi Arabia Boundary (PDF), 15 בספטמבר 1970, נבדק ב-1 באפריל 2020 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Briton Cooper Busch, Britain and the Persian Gulf, 1894-1914 (Berkeley: University of California Press,1967), 308, and 319.
↑  Richard Schofield (31 במרץ 1999), Negotiating the Saudi-Yemeni international boundary, Al-Bab, נבדק ב-30 במרץ 2020 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Harry Brown (באוקטובר 1994), The Iraq-Kuwait boundary dispute: historical background and the UN decisions of 1992 and 1993, IBRU Boundary and Security Bulletin, נבדק ב-1 באפריל 2020 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Michael S. Casey (2007). The History of Kuwait. pp. 54–55. ISBN 9781573567473. ארכיון מ-2020-11-28. נבדק ב-2021-01-30.
↑  Mary Ann Tétreault (1995). The Kuwait Petroleum Corporation and the Economics of the New World Order. pp. 2–3. ISBN 9780899305103. ארכיון מ-2020-11-10. נבדק ב-2021-01-30.
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2005-01-09. נבדק ב-2005-12-02. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Titus, James (1996). "The Battle of Khafji: An Overview and Preliminary Analysis" (PDF). Defense Technical Information Center. ארכיון (PDF) מ-2020-01-28. נבדק ב-11 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Flights & getting there in Kuwait". ארכיון מ-2020-04-06. נבדק ב-2021-01-30.
מפה עם עיגול אדום והקו הירוק על פי האמנה האנגלו-עות'מאנית (אנ') מ-1913
דוסון סיטי

דוסון סיטי (באנגלית: Dawson City) היא עיירה בצפון-מערב קנדה בשטח טריטוריית יוקון.
העיירה שימשה כבירת טריטוריית יוקון בין השנים 1898–1952, אז הועברה לווייטהורס.
היסטוריה

היישוב הוקם בשנת 1896 על ידי ג'וזף לאדווי, איש עסקים ומחפש זהב. בינואר 1897 נקראה ההתיישבות על שמו של ג'ורג' מרסר דוסון, גאולוג שחקר ומיפה את האזור.
בתקופת הבהלה לזהב לאזור קלונדייק הסמוך, הייתה דוסון למרכז עבור מחפשי הזהב. הנהירה לאזור החלה באוגוסט 1896, בתקופה קצרה הפך האזור ממושבת ילידים, לעיר משגשגת בעלת אוכלוסייה של כ-40,000 איש. בשנת 1899 תמה הבהלה לזהב באזור, ואוכלוסיית היישוב צנחה לכ-8,000 בלבד. בשנת 1902, עת הוגדר היישוב כעיר, התגוררו בדוסון כ-5,000 איש בלבד.
בדוסון סיטי שמונה אתרים המוגדרים כאתר היסטורי לאומי, בהם מבנה הכנסייה האנגליקנית סנט פול, שהוקם בשנת 1902.
בשנות מלחמת העולם השנייה בנה חיל ההנדסה האמריקאי את כביש אלסקה המחבר בין דוסון קריק שבקולומביה הבריטית לעיירה דלתא שבאלסקה. בניית הכביש החולף כשלוש מאות קילומטרים דרומית לדוסון, גרמה למיעוט משמעותי באוכלוסיית העיר, ולהעתקת בירת הטריטוריה לווייטהורס שהכביש עובר בה.
בשנות השישים ושבעים חיו בעיר בין 600–900 תושבים, מאז צומחת העיר בקצב יציב.
דוסון סיטי ועיר הרפאים הסמוכה, פורטי מייל, מופיעות באופן בולט בספריו של הסופר האמריקאי ג'ק לונדון.
ב-2023 דוסון סיטי הוכרזה כאחד מחלקיו של אתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם "טרונדק-קלונדייק", המאגד מספר אתרים בחבל קלונדייק.
הערות שוליים

↑  "Dawson" באתר Parks Canada
↑  Dawson Historical Complex National Historic Site of Canada באתר Canadian Register of Historic Places
↑  טרונדק-קלונדייק באתר אונסק"ו (באנגלית)
| Flag of Canada סמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בקנדה |
| --- | --- | --- |
| הפארקים בהרי הרוקי הקנדיים | באנף, ג'ספר, קוטניי, יוהו (פצלי ברג'ס), האמבר, הפארק הפרובינציאלי הר אסיניבוין והפארק הפרובינציאלי הר רובסון |  |
| בשיתוף עם ארצות הברית | קלואן, הפארק הלאומי ראנגל-סנט אליאס, הפארק הלאומי גליישר ביי, טאטשנשיני-אלסק • פארק השלום הבין-לאומי ווטרטון-גליישר |  |
| פארקים לאומיים ופרובינציאליים | דינוזאור • גרוס מורן • מיגואשה • נאהאני • ווד באפלו • מיסטייקן פוינט • רייטינג-און-סטון/אייסינאיפי |  |
| אתרי טבע | צוקי מאובני ג'וגינס • אנטיקוסטי |  |
| אתרי תרבות | ל'אנס או מדוז • המרכז ההיסטורי בקוויבק סיטי • הד סמאשד אין • לוננבורג • תעלת רידו • נינסטינטס • גראן פרה • תחנת ציידי הלווייתנים הבאסקים ברד ביי • טרונדק-קלונדייק (פורט ריליאנס, דוסון סיטי, פורטי מייל, טרוצ'ק, מוסהייד) |  |
| אתרים מעורבים | פימצ'יואין אקי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559841805171  GND: 5301391-8  LCCN: n82258069  NARA: 10037301  VIAF: 139586744   WorldCat (עם VIAF): 139586744
ד'תר"ף

ד'תר"ף (4680)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-30 באוגוסט 919 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 920. שנה מסוג בחה, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחה, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
היסטוריה של עם ישראל
ד'תרט"ו

ד'תרט"ו (4615)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-27 באוגוסט 854 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 855. שנה מסוג בשז, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
גבול לאוס–מיאנמר

גבול לאוס–מיאנמר הוא הגבול הבין-לאומי המפריד בין לאוס למיאנמר (בעבר בורמה). אורך הגבול הוא 238 ק"מ, והוא עובר כולו לאורך הנהר מקונג ממשולש הגבולות עם סין בצפון ועד למשולש הגבולות עם תאילנד בדרום.
תיאור

הגבול מתחיל בצפון, במשולש הגבולות עם סין, במפגש של נהר ננלה (Nanla river) עם הנהר מקונג, ואז ממשיך בכיוון דרום-מערב עד למשולש הגבולות עם תאילנד במפגש עם הנהר קוק, למעט בליטה מזרחה של המקונג באמצע הגבול.
היסטוריה

הנהר מקונג שימש היסטורית כגבול טבעי בין ממלכות וקבוצות עם שונות באזור. השימוש בו כגבול המודרני בין לאוס למיאנמר נובע מהתקופה הקולוניאלית במאה ה-19. משנות ה-60 של המאה ה-19, צרפת החלה לבסס נוכחות באזור, בתחילה בקמבודיה המודרנית ובווייטנאם, ולאחר מכן בהודו-סין הצרפתית, שנוצרה ב-1887. לאוס נוספה אז למושבה ב-1893, בעקבות מלחמת סיאם–צרפת. בינתיים בריטניה החלה לכבוש את מיאנמר (אנ'), ולשלב אותה בהדרגה כחלק מהודו הבריטית. ב-15 בינואר 1896, בריטניה וצרפת סיכמו כי הגבול בין שתי מושבותיהן יעבור לאורך הנהר מקונג.
ב-1941, לאחר הכיבוש היפני של בורמה (אנ'), הועברו חלקים מבורמה לסיאם כשטח סוהרט תאילן דום (אנ'), ובכך הסתיים קיומו של גבול לאוס–מיאנמר. ב-1946, לאחר כניעת האימפריה היפנית, אזורים אלו, והגבול הוחזרו לבורמה. ב-1937, בורמה הופרדה מהודו והפכה למושבה נפרדת. בורמה קיבלה את עצמאותה רק ב-1948. לאוס השיגה עצמאות חלקית מצרפת ב-1949, וקיבלה את עצמאותה סופית ב-1953, כאשר הגבול נהיה הגבול המפריד סופית בין שתי מדינות ריבונויות. בעשורים שלאחר מכן, אזור הגבול היה לא יציב, עם קבוצות חמושות שונות שפעלו כאן, כמו קוומינטנג הסינית, פאת'ט לאו (אנ') ומיליציות שאן (אנ') שונות. כיום, הגבול אינו מסוכן יותר, לאחר שנחתם חוזה חיתום משותף של הגבול בין שתי המדינות ביוני 1993, והקמת גשר ידידות לרוחבו ב-2015.
מעברי גבול

יש מעבר עיקרי אחד בגשר הידידות בוואן פונג-קייאנגלאפ, המקשר בין שיאנג קוק (Xieng Kok) בלאוס לקייאנגלאפ (Kyainglap) במיאנמר, שנפתח ב-20 בנובמבר 2018.
ראו גם

גבול לאוס–קמבודיה
הערות שוליים

↑  "Burma". CIA World Factbook. ארכיון מ-2018-01-17. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "International Boundary Study No. 33 – Burma – Laos Boundary" (PDF). US Department of State. 18 ביוני 1964. ארכיון (PDF) מ-2020-01-31. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Donald M. Seekins, Historical Dictionary of Burma (Myanmar), p. 251
↑  "A Forgotten Invasion: Thailand in Shan State, 1941–45" (ארכיון)
↑  "The Friendship Bridge between Laos and Myanmar is officially opened". Investlaos.gov.la. ארכיון מ-2017-09-06. נבדק ב-17 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  St John, Ronald Bruce. "The Land Boundaries of Indochina: Cambodia, Laos and Vietnam" (PDF). International Boundaries Research Unit, Department of Geography, University of Durham. ארכיון (PDF) מ-2020-11-13. נבדק ב-17 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thu, Ei Ei (8 בנובמבר 2018). "Myanmar-Laos border gate receives international status". Myanmar Times. ארכיון מ-2021-01-23. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Laos - Myanmar Border Status". Asian Tour. 14 באוקטובר 2019. ארכיון מ-2020-11-26. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
ד'תרי"ד

ד'תרי"ד (4614)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-7 בספטמבר 853 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 26 באוגוסט 854. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
אירועים

כ"ד בניסן - הפעם הראשונה שתקופת שמואל חלה בתאריך זה
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דאלי (יישוב)

| --- | --- |

מפת הרשות המוניציפלית של דאלי ומידע עליה
 מדינה:  קפריסין קפריסין
 מחוז:  ניקוסיה
 על שם:  אידליון 
 שטח:  31.3197 קמ"ר
 גובה:  225 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  10,466 (2011)
 קואורדינטות:  35°01′26″N 33°25′21″E﻿ / ﻿35.02399982°N 33.42258883°E﻿ / 35.02399982; 33.42258883 
 אזור זמן:  UTC+2
 http://www.dali.org.cy
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קפריסין מוגדלת) ניקוסיה לימסול לרנקה לפקושה פמגוסטה פאפוס קירניה הים התיכוןדאלי(למפת קפריסין רגילה) ניקוסיה לימסול לרנקה לפקושה פמגוסטה פאפוס קירניה הים התיכוןדאלי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דאלי (ביוונית: Δάλι) הוא כפר גדול בקפריסין, הממוקם דרומית־מזרחית לבירה ניקוסיה ובסמוך לעיר העתיקה אידליון. בשנת 2011 ישבו בכפר 10,466 תושבים.
היסטוריה > העת העתיקה

היישוב העתיק אידליון הוקם בתקופות קדומות לסחר בנחושת. העיר ומלכהּ היו כפופים למלכי האימפריה האשורית החדשה אסרחדון ואשורבניפל. לאחר מכן הוכפפה העיר לממלכת כתיון הפיניקית בחסות פרסית והייתה למרכז מנהלי חשוב. חשיבות העיר המשיכה גם תחת שלטון בית תלמי על קפריסין, אך היא דעכה במהלך התקופה הרומית באי.
הערות שוליים

↑  Population - Place of Residence, 2011, פרק C1. POPULATION ENUMERATED BY SEX, AGE, DISTRICT, MUNICIPALITY/COMMUNITY AND QUARTER, Statistical Service of the Republic of Cyprus, 2012 (אורכב מהמקור ב־20 באפריל 2014)
ארמון אידליון העתיקה, ברקע העיירה דאלי ומאחוריה הרי קירניה
גבול מונגוליה–סין

גבול מונגוליה–סין הוא הגבול הבינלאומי שבין מונגוליה לבין הרפובליקה העממית של סין. הוא עובר ממערב למזרח בין משולש הגבולות עם רוסיה לאורך 4,630 ק"מ, כאשר רוב אזור הגבול נמצא במדבר גובי. זהו הגבול הבינלאומי הרביעי באורכו בעולם.
תיאור

הגבול מתחיל במערב במשולש הגבולות המערבי עם רוסיה בהרי אלטאי, הממוקם רק 100 ק"מ מזרחית למשולש הגבולות סין-קזחסטן-רוסיה. משם הוא עובר יבשתי בכיוון דרום-מזרח בדרך כלל, עם קטעי קו ישר השולטים בקטע מדבר גובי, עד לנקודה הדרומית ביותר של מונגוליה מעט צפונית לקו הרוחב 40°30. משם הוא ממשיך יבשתי בכיוון צפון-מזרח, אל הרי הקינגן הגדול ליד הנקודה המזרחית ביותר של מונגוליה. משם הגבול סוטה לצפון-מערב ואז מערבה, תוך ניצול נהר חלקין גול לקטע לפני שהוא עובר דרך אגם בואר, ולאחר מכן פנייה חדה לצפון-מזרח עד למשולש הגבולות הרוסי המזרחי.
היסטוריה

ממלכת רוסיה התרחבה מאוד לתוך סיביר במהלך המאה ה-17, מה שהביא אותה לעימות עם שושלת צ'ינג בסין, שבאותה תקופה שמרה על שלטון קלוש על מונגוליה (שנקראת "מונגוליה החיצונית", כדי להבדיל אותה ממונגוליה הפנימית שהייתה תחת יותר שליטה סינית יעילה). חלק ניכר מקו הגבול של מונגוליה-רוסיה של היום נקבע בחוזה קיחטה (1727) בין רוסיה לסין.
עם שקיעת סין בכאוס בעקבות קריסת שושלת צ'ינג ב-1911, ניצלו לאומנים מונגולים את ההזדמנות להכריז על מונגוליה החיצונית עצמאית, בתמיכתה של רוסיה. ב-1915 נחתם הסכם קיחטה השני, שבאמצעותו הכירה רוסיה בריבונות הסינית הרשמית על מונגוליה, אם כי רוסיה שמרה על השפעה משמעותית, מה שהותיר את המדינה למעשה כבית משותף אוטונומי למחצה. בעקבות המהפכה הרוסית ב-1917 פלשה סין למונגוליה בניסיון להשיג עליה מחדש שליטה מלאה, אולם הם נהדפו בסופו של דבר על ידי הכוחות המונגוליים והרוסים הסובייטים, כאשר מונגוליה הכריזה על עצמאות ב-1921. סירובה של סין להכיר בעצמאותה של המדינה גרם לכך שלא בוצעה תיחום גבול פורמלי, אף על פי שהריחוק ושטח הגבול הבלתי מסביר פנים, המאוכלס בקושי, גרמו לכך שבפועל זה לא היה נושא דחוף. עם זאת, בעקבות הפלישה היפנית למנצ'וריה ב-1931 וסכסוכים על אזור נומוהאן, מונגוליה ומדינת הבובות היפנית מנצ'וקוו תחמו קטע קטן מהגבול המזרחי שלהן בשנים 1935–1939 בסביבת אגם בואר. יפן הובסה במלחמת העולם השנייה והותירה את מעמדו של הסכם זה בספק.
בעקבות משאל עם, והבטחות מברית המועצות שלא יתערבו במחוז שינג'יאנג השקט של סין, הסכימה סין להכיר בעצמאותה של מונגוליה ב-1946. עד מהרה התעוררו מחלוקות על הגבול, בעיקר על הרי בייטיק העשירים בזהב ב-1947, ועבודה נוספת על תיחום גבולות נבלמה בעקבות מלחמת האזרחים הסינית. עם עליית הקומוניסטים לשלטון בסין ב-1949, היחסים עם מונגוליה השתפרו בהתמדה, ושתי המדינות חתמו על הסכם ב-26 בדצמבר 1962 שתוחם את הגבול המשותף שלהן. תיחום גבול מלא התרחש מ-1963 עד 1964 ואמנה סופית עם סט מפות מפורט שהוסכם עליהן ב-30 ביוני 1964, אף על פי שהיחסים היו לפעמים מתוחים מאז, בעיקר במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20. למרות הפיצול הסיני-סובייטי שבו מונגוליה עמדה לצד ברית המועצות, הגבול נשאר במקום בו הוא נמצא והיחסים בין שתי המדינות נותרו לבביים בדרך כלל.
סחר במין

נשים ונערות מונגוליות וסיניות נסחרות במין מעבר לגבול. ישנם מכרות גדולים ופעולות תעשייתיות כבדות אחרות הנמצאות באזור הגבול המכילות כוח עבודה גדול של גברים מבודדים; אתרים אלה, לרבות אלה במרבצי הפחם של טאוון טולגוי, היוו מוקד לזנות וסחר במין.
מעברי גבול

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ישנם מספר מעברי גבול רשמיים:
בולגן – טאקשיקן
ביצ'יגט זוון – חטבץ'
זאמין אוד – ארליאן
סמבר – ארקסה/ארשן
יישובים ליד הגבול

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

גבול סין–רוסיה
יחסי מונגוליה–סין
דין סמית'

דין סמית' (באנגלית: Dean Smith;‏ 28 בפברואר 1931 – 7 בפברואר 2015) היה מאמן כדורסל אמריקאי שאימן את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל בשנים 1961 עד 1997 ואת נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת מונטריאול (1976). זכה עם קרוליינה הצפונית פעמיים בטורניר אליפות המכללות ובמדליית זהב אולימפית עם נבחרת ארצות הברית. נבחר להיכל התהילה של הכדורסל, להיכל התהילה של כדורסל המכללות ולהיכל התהילה של פיב"א.
ביוגרפיה

סמית' נולד בעיירה אמפוריה שבקנזס, שני הוריו היו מאמנים ואביו אימן את קבוצת הכדורסל של התיכון המקומי. בתקופת לימודיו בתיכון הצטיין סמית' בפוטבול, בבייסבול ובכדורסל ונבחר לחמישיית העונה בתיכונים בקנזס בשנת לימודיו האחרונה. סמית' סיים תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת קנזס, הוא שיחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, זכה עמה בטורניר אליפות המכללות ב-1952 ובסגנות ב-1953. לאחר הלימודים שימש במשך שנה עוזרו של מאמן הקבוצה פוג אלן.
במקביל ללימודיו באוניברסיטה הצטרף לתוכנית הכשרת קציני מילואים של חיל האוויר האמריקאי, הוא הוצב בגרמניה שם שיחק ואימן בקבוצת כוחות חיל האוויר. לאחר מכן שימש במשך שלוש שנים עוזרו של בוב ספיר, מאמן קבוצת הכדורסל של אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית בקולורדו ספרינגס, במקביל שימש במשך שנה אחת מאמן קבוצת הגולף של האקדמיה ושנה אחת מאמן קבוצת הבייסבול. ב-1958 החל לעבוד כעוזרו של פרנק מגוויר, מאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, וב-1961 מונה למאמן הקבוצה.
תחת הדרכתו של סמית' זכתה קרוליינה הצפונית 17 פעמים באליפות העונה הסדירה של חטיבת ה-ACC בליגת המכללות, 13 פעמים בטורניר ה-ACC ו-11 פעמים העפילה לפיינל פור של טורניר אליפות המכללות. ב-1982 זכה עם הקבוצה, שכללה את מייקל ג'ורדן, ג'יימס וורת'י וסם פרקינס, באליפות המכללות, לאחר ניצחון 63–62 על אוניברסיטת ג'ורג'טאון. ב-1993 זכה עם קרוליינה הצפונית פעם נוספת באליפות לאחר ניצחון 77–71 בגמר על אוניברסיטת מישיגן. ב-1986 חנכה אוניברסיטת קרוליינה הצפונית אולם כדורסל חדש שנקרא על שמו סמית' עוד בתקופה בה אימן את הקבוצה.
סמית' הנהיג בקרוליינה הצפונית את שיטת ההתקפה "ארבע פינות", התקפה בה ארבעה שחקנים מרווחים את המגרש בעוד שחקן חמישי מכדרר, התקפה זו הייתה יעילה מאוד בשליטה בכדור והאטת קצב המשחק והביאה את ה-NCAA להכניס שעות קליעות על מנת לזרז את המהלכים. ב-1981 פרסם יחד עם בוב ספיר את ספרו "Basketball: Multiple Offense and Defense" בהוצאת Prentice Hall Trade ובו תיאור טכניקות מתקדמות בכדורסל שיישמו בתוכניות שלהם.
סמית' הדריך את נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת מונטריאול (1976) והוביל אותה לטורניר ללא הפסד ולזכייה במדליית זהב.
באוקטובר 1997 פרש במפתיע מאימון, לאחר 36 שנים כמאמן קרוליינה הצפונית. נכון למועד פרישתו היה למאמן עם מספר הניצחונות הגבוה ביותר בתולדות ה-NCAA עם מאזן של 879 ניצחונות ו-254 הפסדים, שיא שנשבר מאז על ידי מייק ששבסקי, בובי נייט וג'ים בייהם.
סמית' נבחר ב-1983 להיכל התהילה של הכדורסל, ב-2006 היה אחד מחמישה שיצגו את המחזור הראשון של היכל התהילה של כדורסל המכללות, יחד עם ג'ון וודן, ביל ראסל, אוסקר רוברטסון וג'יימס נייסמית'. ב-2007 נבחר להיכל התהילה של פיב"א. כמו כן נבחר להיכל התהילה של הספורט בקרוליינה הצפונית ולהיכל התהילה של הספורט בקנזס. רשת ESPN בחרה בסמית' לאחד המאמנים הגדולים בכל ענפי הספורט במאה ה-20 יחד עם ג'ון וודן, וינס לומברדי, רד אאורבך, בר בראיינט, ג'ורג' האלס וג'ון מק'גרו. ב-2013 העניק לו נשיא ארצות הברית ברק אובמה את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד האזרחי הגבוה במדינה.
סמית' היה בעל עמדות ליברליות והזדהה עם המפלגה הדמוקרטית. הוא התבטא נגד עונש מוות, מלחמת וייטנאם, מלחמת עיראק ונשק גרעיני. כמו כן היה פעיל נגד אפליה גזעית, בהגיעו לקרוליינה הצפונית היה נרעש מההפרדה הגזעית שהיה נהוגה בצ'אפל היל, ויחד עם כומר מכנסייתו לקח סטודנט שחור לסעוד במסעדה מפורסמת שנהגה בפרקטיקה זו. ב-1966 צירף לשורות קבוצת הכדורסל את צ'ארלי סקוט, הסטודנט האפרו-אמריקאי הראשון בתולדות הקבוצה.
סמית' היה נשוי פעמיים ואב לחמישה ילדים.
הערות שוליים

↑  He's the Dean of College Hoops, אתר ESPN, ‏ 6 בינואר 2007
↑  Saying Goodbye to Dean Smith, College Basketball's Liberal Conscience, אתר motherjones.com, ‏8 בפברואר 2015
↑  Precious Memories, אתר ESPN‏5 במרץ 2015
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - מונטריאול (1976) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 פורד •  5 שפרד •  6 דאנטלי •  7 דייוויס •  8 באקנר •  9 גרונפלד •  10 קאר •   11 מיי •  12 ארמסטרונג • 13 לגארדה •  14 האברד • 15 קופצ'אק • מאמן: סמית' |  1  •  2  •  3  •  4 פורד •  5 שפרד •  6 דאנטלי •  7 דייוויס •  8 באקנר •  9 גרונפלד •  10 קאר •   11 מיי •  12 ארמסטרונג • 13 לגארדה •  14 האברד • 15 קופצ'אק • מאמן: סמית' | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1535375965856  CiNii: DA03161141  GND: 1137018534  ISNI: 0000 0000 8298 6141  LCCN: n80141743  NDL: 00475247  NLK: KAC2018N6729  SNAC: w6c54jrz  SUDOC: 234345519  VIAF: 57922996   WorldCat (עם VIAF): 57922996
דין פרוטה כדין מאה

דִּין פְּרוּטָה כְּדִין מֵאָה הוא כלל במשפט העברי המנחה את הדיינים להתייחס באותה חשיבות לדין על סכום פעוט כמו לדין עם סכום שערכו רב. הוא משמש גם כניב בשפה העברית המתאר את הצורך בשוויון בין עשירים לעניים.
דינים שנאמרו בהלכה זו

אסור לדיין להקדים דין של מאה פרוטות, על פני דין פרוטה בגלל ערכו הכספי של הדיון, וודאי שאין לו לזלזל בשקילת והכרעת הדין מחמת הסך הנמוך.
דינים שנאמרו בהלכה זו > מקור ההלכה

”'כקטן כגדול תשמעון' (דברים, א', י"ז) אמר ריש לקיש: מכאן, שיהא חביב עליך דין של פרוטה כדין של מאה מנה” (תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ח', עמוד א').
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ח', עמוד א'.
ערך זה הוא קצרמרבנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גיחון (נהר מקראי)

איור מהמאה ה-12 המתאר את ארבעת הנהרות היוצאים מגן העדן
גיחון הוא נהר מקראי המוזכר בספר בראשית.
על פי המסופר בספר בראשית, הושקה גן העדן על ידי נהר שהתפצל לארבעה נהרות:
"וְנָהָר יֹצֵא מֵעֵדֶן לְהַשְׁקוֹת אֶת-הַגָּן; וּמִשָּׁם יִפָּרֵד וְהָיָה לְאַרְבָּעָה רָאשִׁים. שֵׁם הָאֶחָד פִּישׁוֹן--הוּא הַסֹּבֵב אֵת כָּל-אֶרֶץ הַחֲוִילָה אֲשֶׁר-שָׁם הַזָּהָב. וּזְהַב הָאָרֶץ הַהִוא טוֹב; שָׁם הַבְּדֹלַח וְאֶבֶן הַשֹּׁהַם. וְשֵׁם-הַנָּהָר הַשֵּׁנִי גִּיחוֹן--הוּא הַסּוֹבֵב אֵת כָּל-אֶרֶץ כּוּשׁ. וְשֵׁם הַנָּהָר הַשְּׁלִישִׁי חִדֶּקֶל, הוּא הַהֹלֵךְ קִדְמַת אַשּׁוּר; וְהַנָּהָר הָרְבִיעִי הוּא פְרָת.
בעוד שהפרת והחידקל הם נהרות שמיקומם ידוע כיום, ושמתמזגים לנהר אחד בעיראק, אין הסכמה על זהותם של הגיחון והפישון.
סברות לגבי מיקומו

הזיהוי המרכזי בקרב החוקרים הוא שהגיחון הוא הנילוס הזורם בשטחה של כוש המקראית, שאין ספק ומחלוקת ביחס לזיהויה במרכז אפריקה, ועל פי הפסוק בבראשית, אותה סובב נהר הגיחון. הסברה מעלה כי הנילוס יחד עם אחד הנהרות עטברה-תכזה שבעת העתיקה נקרא בשם "נילוס" או הנילוס הכחול, הוא נהר הגיחון. ספר היובלים מזהה את הנילוס ואחד מיובליו לעיל כגיחון. המסורת האתיופית מזהה את הנילוס הכחול עם נהר הגיחון והמעיינות הנמצאים בקרבת מוצאו מאגם טאנה אף קרואים "גיון". סברות נוספות מעלות קשר אטימולוגי בין שמו של אזור גוג'ם שבאתיופיה לבין השם גיחון.
סברות אחרות מזהות את אזור הנהר עם העיר השומרית כיש, שנמצאת במסופוטמיה (עיראק של ימינו), או עם נהר אמו דריה, אשר כונה בשל כך בערבית "גיח'ון", כאשר על פי סברה זו ארץ כוש המוזכרת בספר בראשית היא אזור הינדו-כוש בו זורם הנהר. אמנם קיים קושי בזיהוי זה, היות שארץ כוש מוזכרת פעמים רבות במקרא כמקום הסמוך לארץ מצרים.
אזכורים תרבותיים

במפות ביאטוס (מפות עולם (מפה מונדי) מסוג אורביס טרארום) המבוססות על המפה אשר צוירה על ידי הנזיר הספרדי ביאטוס מליאבנה בהתבסס על כתבים של הקדוש הנוצרי איזידור מסביליה, כתביו של הגאוגרף תלמי ועל התנ"ך. החל הנוהג לצייר את גן העדן בראש המפה (כאשר כיוון מזרח היה בראש המפה, ותחת גן העדן מוקמה יבשת אסיה) ולמקם את ארבעת הנהרות היוצאים ממנה
ביבשת אסיה בהתאמה, דבר אשר מיקם את כל ארבעת הנהרות באזור עיראק של ימינו.
הקשר למעיין הגיחון בירושלים

היו שרצו לקשר בין נהר הגיחון למעיין הגיחון. כך הרמ"ה חולק על רש"י שאומר שאין קשר בין השניים. יש שהסבירו את דעתו בכך שמקורות הגיחון בירושלים מגיעים מנחל הגיחון.
הערות שוליים

↑  Alfons Ritler, "Takkaze" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: O-X, Harrassowitz, 2010, ISBN 3447062460, p. 823-825
↑  משמעות שם הנהר "תכזה" הוא "נהר" בהתייחס ליאור של המקרא
↑  יובלים, פרק ח', פסוקים י"ח-ל"ו
↑  Edward Ullendorff, Ethiopia And The Bible, Oxford University Press, 1968, ISBN 0197260764, p. 2
↑  ספר ישעיהו פרק כ', פסוקים ג'-ה'. שם פרק מ"ג, פסוק ג. שם פרק מ"ה פסוק י"ד.  שם פרק מ"ו, פסוק ט'. ספר יחזקאל פרק כ"ט, פסוק י'. שם פרק ל', פסוק ד', ועוד רבים.
↑  הובא בעין יעקב, מסכת הוריות י"ב
↑  כריתות ה, ב
↑  ערוך לנר כריתות שם. כלי יקר (לאניאדו) מלכים א' לג, ביאורי הרד"ל על פרקי דרבי אליעזר פרק כ' אות ל'. גם בפרקי דרבי אליעזר ובזוהר פרשת בא דף לה, ובתוספתא תענית פרק א', גם משמע כדברי הרמ"ה.
העתק של מפת ביאטוס המוצגת כיום במנזר סן-סוור שבצרפת. בחלקה העליון של המפה כיוון מזרח, ולא כיוון צפון כמקובל כיום. בראש המפה גן העדן וממנו יוצאים ארבעה נהרות.
דין נצרים כדין תל אביב

אריאל שרון כראש ממשלת ישראל, מאי 2002
"דין נצרים כדין תל אביב" הוא ביטוי שטבע ראש הממשלה אריאל שרון בשנת 2002, כהתנגדות לוויתורים טריטוריאליים ישראליים ברצועת עזה, ויתורים שלבסוף יזם בעצמו במסגרת תוכנית ההתנתקות. לימים נעשה שימוש בביטוי בהשאלה, הן במשמעותו המקורית והן במשמעות צינית הפוכה.