stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ננו-נוזלים בקולטי שמש
רקע

הפקת אנרגיה ממקורות מתחדשים היא אחת מהאתגרים הגדולים של המאה שלנו. אנרגיה סולארית היא אחד המקורות הטובים ביותר של אנרגיה מתחדשת שאינה מזהמת את הסביבה. כמות קרינת השמש, לאורך שעה על פני השטח של כדור הארץ, גדולה מצריכת האנרגיה שצורך האדם לאורך שנה. 
האתגר טמון ביעילות איסוף והמרת האנרגיה, אחת השיטות של איסוף האנרגיה היא על ידי קולטים סולריים. הסוג הנפוץ של קולט הוא סופג שחור, שתפקידו להמיר את אנרגיית השמש לאנרגיית חום ולעביר את החום לנוזל הזורם בצינורות של הקולט. במקרה זה היעילות מושפעת לא רק באיכות החום הנקלט אלא גם באופן העברתו.
שיפור העברת החום יכול להתרחש על ידי שימוש בננו-נוזלים.
קולטי שמש המשתמשים בקליטה ישירה של קרני השמש הוצעו עבור מגוון יישומים, כגון חימום מים, אך היעילות של קולטים אלה מוגבלת בשל קיבול חום גבוה של נוזל העבודה (מים).
לפיזור כמויות זעירות של ננו-חלקיקים לתוך נוזלי בסיס יש השפעה משמעותית על מאפיינים אופטיים, כמו גם על תכונות פיזיקליות של נוזלי הבסיס. מאפיינים אלו יכולים לשמש כדי ללכוד ולהעביר ביעילות את אנרגיית השמש. 
שיפור ביכולת הספיגה של עוצמת קרינת השמש מאפשר העברת חום גדולה יותר וכתוצאה מכך העברת חום יעילה יותר.
מנגנון פעולה

המוליכות התרמית במוצקים גדולה יותר מנוזלים.
יתרונם של נוזלים הוא ביכולתם להסיע את החום ממקום למקום בתהליך של זרימה. לנוזלים בשימוש נפוץ ביישומי העברת חום, כגון מים, אתילן גליקול ושמן מנוע, מוליכות תרמית נמוכה בהשוואה למוליכות תרמית של מוצקים, בעיקר מתכות, אך יתרונם ביכולת העתקת החום והסעתו. תוספת של חלקיקים מוצקים בנוזלים יכולה להגדיל את המוליכות התרמית של נוזלים. 
ניתן לראות בגרף את המוליכות התרמית של נוזלים וכן של מוצקים (מתכות).
לא ניתן להוסיף חלקיקים מוצקים גדולים עקב הבעיות העיקריות הבאות:
התערובות אינן יציבות ולכן מתרחשת שקיעה של חלקיקי המוצק בנוזל.
הנוכחות של חלקיקים מוצקים גדולים דורשת כוח שאיבה גדול ועלות גדולה.
חלקיקים מוצקים עשויים לאכל, לסתום ולשחוק את הצנרת.
בשל חסרונות אלה, שימוש בחלקיקים מוצקים לא הפך לאפשרי כמעט. התפתחות הננוטכנולוגיה אפשרה שימוש בננו-חלקיקים בקוטר קטן מאשר 10 ננומטר. נוזלים אלו, בעלי מוליכות תרמית גבוהה יותר, ידועים בתור הננו-נוזלים.
השוואת ביצועים (קולטים עם ובלי ננו-חלקיקים)

בעשר השנים האחרונות, נערכו ניסויים רבים באופן נומרי ואנליטי כדי לאמת את החשיבות של הננו-נוזלים. מהטבלה הבאה ניתן לראות באופן חד משמעי שקולטים המבוססים על הננו-נוזלים הם בעלי יעילות גבוהה יותר מקולטים קונבנציונליים. 
ההבדל המהותי בין הקולט הקונבנציונלי לבין הקולט המבוסס על ננו-נוזל טמון במצב של חימום הנוזל עליו מתבצעת העבודה.
במקרה הראשון אור השמש נקלט על ידי משטח ואחר כך עובר לנוזל העבודה (דרך שלב ביניים) ובמקרה השני אור השמש נקלט באופן ישיר על ידי נוזל העבודה (דרך מוליך קרינה).
המקלט אשר קולט את הקרינה מעביר את האנרגיה לננו-נוזל באמצעות פיזור וקליטה.
יתרונות השימוש בננו-נוזלים

ננו-נוזלים בעלי היתרונות הבאים בהשוואה לנוזלים קונבנציונליים, שהופכים אותם מתאימים לשימוש בקולטי שמש:
הננו-חלקיקים המרחפים בנוזלים (ננו–נוזל) משפרים את המוליכות התרמית ומייעלים מערכות העברת חום. העברת החום וקיבול החום של הנוזל ניתן להתאמה על ידי שינוי בריכוז, גודל, צורה, סוג החומר של הננו-חלקיקים.
הננו-חלקיקים המומסים בנוזלים הם בעלי שטח פנים גדול ולכן מגדילים את קיבול חום של הנוזל.
תמיסה של ננו-חלקיקים יכולות לעבור דרך משאבות באופן אידיאלי.
ננו-נוזל יכול להיות סלקטיבי מבחינה אופטית (ספיגה גבוהה בטווח קרינת השמש והספק קרינה סגולי נמוך בטווח האינפרא-אדום).
ראו גם

ננוטכנולוגיה
קולט שמש
ננוחלקיק
מוליכות תרמית
ננו-צינורית פחמן
הערות שוליים

↑  Dongsheng Wen and Yulong Ding (2004). "Effective Thermal Conductivity of Aqueous Suspensions of Carbon Nano tubes (Carbon Nanotube Nanofluids)". Journal of Thermophysics and Heat Transfer. 18: 481–485.
↑  Dongsheng Wen, Yulong Ding. "Experimental investigation into the pool boiling heat transfer of aqueous based γ-alumina nanofluids". Journal of Nanoparticle Research June 2005. 7 (2–3): 265–274.
↑  Min-Sheng Liu, Mark Ching-Cheng Lin, C.Y. Tsai, Chi-Chuan Wang (באוגוסט 2006). "Enhancement of thermal conductivity with Cu for nanofluids using chemical reduction method International". Journal of Heat and Mass Transfer. 49 (17–18): 3028–3033. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Vikrant Khullar and Himanshu Tyagi. "Application of nano fluids as the working fluids in concentrating parabolic collector, Proceedings of the 37th National conferences Fluid mechanics and Fluid Power December 16-18". IIT Madras.
מקדם העברת חום למול טמפרטורה.
ניתן לראות שמקדם העברת החום גדל כאשר משתמשים בבנו-נוזלים בטמפרטורות נמוכות.(המקדם C שמופיע בחלק הימני של התמונה הוא מקדם נרמול התלוי בסוג הקולט, כך שלמשל עבור השיפוע החד ביותר יש צורך במקדם הגדול ביותר - קו אדום).
מקדם העברת חום של חומרים בהשוואה לננוחלקיק ננוצנוריות פחמן (9)
איור 3 -טבלת השוואת ביצועים
חסידות מונקאטש

| --- | --- |
מרכז חסידות מונקאטש בשדרה ה-14 בבורו פארק
מרכז חסידות מונקאטש בשדרה ה-14 בבורו פארק
 שורשים, סיווג והנהגה
 דת:  יהדות
 ענף:  יהדות חרדית
 קבוצה:  תנועת החסידות
 תאריך ייסוד:  סוף המאה ה-19
 מייסד:  הרב שלמה שפירא
 אדמו"ר:  רבי משה יהודה לייב רבינוביץ
 
כולל חסידי מונקאטש בשנת ה'תרצ"ג
השלט על הבניין הראשון בבתי מונקאטש
בנין התלמוד תורה מונקאטש בבני ברק
חסידות מונקאטש היא חצר חסידית שנוסדה בעיר מונקאץ' (בעבר בהונגריה ומאז 1945 באוקראינה) בסוף המאה ה-19, על ידי הרב שלמה שפירא, נכדו של הרב צבי אלימלך שפירא מדינוב (ה"בני יששכר"). מרכז החסידות בבורו פארק בברוקלין ובראשו עומד האדמו"ר רבי משה יהודה לייב רבינוביץ.
תחילת החסידות

עד שנת ה'תקפ"ד (1824) הקהילה החסידית במונקאץ' הייתה קטנה. בשנת תקפ"ד נפטר רב המקום, הרב צבי אביגדור אשכנזי. במקומו מונה רבי צבי אלימלך שפירא מדינוב, על אף שהיה חסיד, בשל גדלותו בתורה. לאחר ארבע שנים עזב רבי צבי אלימלך את מונקאץ' וחזר לכהן כרב וכאדמו"ר בדינוב, עקב מחלוקת בינו לבין ראשי הקהילה.
אדמו"רי החסידות

רבי שלמה שפירא – נכדו של רבי צבי אלימלך. בשנת תרמ"ב מונה לרב העיר מונקאטש. כיהן כרב ואדמו"ר עד לפטירתו בשנת תרנ"ג.
רבי צבי הירש שפירא – בנו של רבי שלמה, כיהן בחיי אביו כאב"ד בעיר ולאחר פטירתו מילא את מקומו. קבוצה מחסידיו עלתה לארץ ישראל והתיישבה בירושלים. תחילה נתמכו החסידים במסגרת צדקת רבי מאיר בעל הנס שבירושלים אך בעקבות סכסוך על חלוקת התמיכה התפרקה החבילה והוקם בנשיאותו כולל מונקאטש ועשרה הגלילות. התנגד בחריפות לציונות ולהשכלה. נפטר ביום שני של חול המועד סוכות תרע"ד.
רבי חיים אלעזר שפירא (1871–1937) – בנו של רבי צבי הירש, מילא את מקום אביו ברבנות ובאדמו"רות. הקים את כולל "תפארת צבי" על שם אביו וייסד את השכונה הקטנה בתי מונקאטש בגוש הנחלאות בירושלים. לאחר מלחמת העולם הראשונה ייסד את ישיבת "דרכי תשובה" על שם חיבורו ההלכתי של אביו. היה מתנגד חריף של אגודת ישראל והציונות. עמד במחלוקת גם עם חסידות בעלז, חסידות ספינקא, חסידות סאטמר ועוד.
רבי ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ – בנו של האדמו"ר רבי נתן דוד רבינוביץ מפארציווא ובעל בתו היחידה של רבי חיים אלעזר שפירא. בשנת תרצ"ז, נפטר חותנו והוא התמנה לאדמו"ר (בגיל 22), והנהיג את הישיבה במונקאטש ביתר שאת, בישיבה היו באותה תקופה כשלש מאות בחורים [דרוש מקור].
במהלך השואה הציל רבי ברוך כמה יהודים ופעל עבורם, באמצע השואה עלה לארץ ישראל ואחר כך שימש רבה של סאו פאולו שבברזיל ומשנת תשכ"ג רבה הראשי של העיר חולון. לימים עבר לעיר פתח תקווה והקים בית כנסת בשכונת כפר-גנים. כתב את החיבורים "דברי נבונים" על התורה ואת "בינת נבונים" על השואה.
רבי משה יהודה לייב רבינוביץ – בנו של רבי ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ. נולד במונקאטש, וגדל והתחנך בארצות הברית. הוכתר על ידי שארית הפליטה של חסידי מונקאטש לאדמו"ר. פעל לשיקום החסידות, שמרכזה כיום בשכונת בורו פארק שבברוקלין, וייסד בתי מדרש, ישיבות ומוסדות חינוך וחסד בארצות הברית, בקנדה, באירופה, באוסטרליה ובארץ ישראל. אחיו רבי יצחק יעקב רבינוביץ החל לשמש מספר שנים אחריו כאדמו"ר מדינוב ויש לו בית מדרש ומוסדות וישיבה קטנה וגדולה בוויליאמסבורג ובתי מדרשים נוספים בבורו פארק ובקריית יואל ורבים הולכים לאורו.
רבי הירש שפירא
רבי חיים אלעזר שפירא
רבי ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ
רבי משה יהודה לייב רבינוביץ'
רבי יצחק יעקב רבינוביץ, האדמו"ר מדינוב
ענף סאסוב-סטריזוב

בנו השני של רבי שלמה שפירא, רבי משה לייב, כיהן ברבנות ואדמו"רות בבייטש, סאסוב וסטריזוב. נולד בשנת תרי"ג. היה חתנו של רבי ברוך מגורליץ ולאחר חתונתו אכל קעסט אצל רבי חיים מצאנז במשך שש שנים. בזמן מלחמת העולם הראשונה נמלט לווינה. היה סגפן. נפטר בב' בחשוון תרע"ז. בנו רבי נחמיה הצליח להעביר את גופתו למונקאץ'.
בנו של רבי משה לייב, רבי נחמיה, כיהן בסאסוב לאחר מעברו של אביו לסטריז'וב, ולאחר מלחמת העולם הראשונה הגיע לסטריזוב למלא את מקום אביו. נולד בשנת תרל"ד. היה חתנו של קרובו רבי ישעיהו נפתלי הירץ מדינוב. נרצח בשואה בדרכו מסטריז'וב לריישא.
דוד אמסלם (כדורגלן)

דוד אמסלם (נולד ב-4 בספטמבר 1971) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירת כשחקן > קריירה במועדונים

אמסלם נולד וגדל בלוד, ככדורגלן שיחק אמסלם בקבוצות הבוגרים בעמדת המגן השמאלי, אף שבנעוריו שיחק בעמדת החלוץ. אמסלם החל את הקריירה במחלקת הילדים של איילת-לוד והמשיך משם למחלקות הנוער של הפועל תל אביב ובני יהודה.
עונת 1990/1991 הייתה עונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של בני יהודה, בה שיחק עד עונת 1992/1993, בה התגלעו חילוקי דעות בינו לבין הנהלת בני יהודה בנוגע לכרטיס השחקן שלו. בעקבות כך, נכנס אמסלם לשנת הסגר, כשאחריה עבר להפועל תל אביב בה שיחק עונה אחת. בעונת 1995/1996 עבר לבית"ר ירושלים, עימה זכה בעונות 1996/1997 ו-1997/1998 בשתי אליפויות. בעונת 1997/1998 זכה עם בית"ר ירושלים גם בגביע הטוטו.
בעונת 1998/1999 עבר לשחק בקבוצת קריסטל פאלאס האנגלית, אך הציג יכולת בינונית ושותף רק בעשרה משחקים במשך העונה, מהם פתח בהרכב רק בחמישה. בראיון שנערך בשנת 2006 אמר בהתייחסות לתקופה שבה שיחק באנגליה: ”רציתי להרגיש מה זה אירופה ולכן יצאתי לשחק שם”.
בעונת 1999/2000 חזר לארץ, וחתם בקבוצת הפועל חיפה, עמה השתתף במוקדמות ליגת האלופות. בעונת 2000/2001 שב לקדנציה שנייה בבית"ר. בין השאר שיחק תחת המנג'ר אלי אוחנה, ששיחק יחד איתו בבית"ר בשנות התשעים. כאשר לואיס פרננדז הגיע לארץ והתמנה למאמן בית"ר ירושלים, הוא התרשם מיכולת המשחק של אמסלם בן ה-35 ואף רצה להחתימו לעוד שנתיים במועדון. פרננדז הסיט את אמסלם לעמדת הבלם האחורי, לאחר שהקבוצה נקלעה למצוקה בעמדות הבלמים.
בעונת 2006/2007 זכה עם בית"ר באליפות השלישית שלו, תחת המאמן יוסי מזרחי. בעונת 2007/2008 מונה לקפטן הקבוצה אך מיעט לשחק. בתום העונה זכה באליפות נוספת ובגביע המדינה.
בסיום עונת 2008/2009, בגיל 37, הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
קריירת כשחקן > בנבחרת הלאומית

במדי נבחרת ישראל הצעירה שיחק אמסלם 11 משחקים ובמדי נבחרת ישראל שיחק 31 משחקים.
הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית הייתה בשנת 1992 במשחק הידידות בין נבחרות ישראל לאיסלנד, שהסתיים בתוצאה 2:2. ההופעה האחרונה שלו במדי הנבחרת הלאומית הייתה בשנת 1999.
קריירת אימון

בעונתו האחרונה כשחקן, עונת 2008/2009, זכה אמסלם עם בית"ר בגביע שני ברציפות. בסיום העונה פרש ממשחק ומונה לעוזר המאמן של יצחק שום בבית"ר ירושלים. במהלך עונת 2009/2010, בעקבות פיטוריו של יצחק שום, מונה למאמן הקבוצה. בעקבות הבאתו של אורי מלמיליאן לאמן את בית"ר ירושלים, הועבר לתפקיד הסקאוט.
באמצע עונת 2010/2011, לאחר התפטרותו של אורי מלמיליאן, התמנה אמסלם לעוזר מאמן בית"ר ירושלים לצד המאמן רוני לוי. ביולי 2011 מונה למאמן הקבוצה, אך התפטר מתפקידו מספר ימים לפני פתיחת הליגה.
לקראת עונת 2013/2014 מונה שוב לתפקיד עוזר המאמן בבית"ר ירושלים, לצידו של המאמן אלי כהן. בדצמבר 2013 פוטר כהן מתפקידו, ואמסלם המשיך בקבוצה כעוזרו של רוני לוי ששב לעמדת המאמן. בתום העונה סיים אמסלם את תפקידו במועדון.
הערות שוליים

↑  דור בלך ואופיר סער‏, דוד אמסלם מונה לסקאוט בית"ר ירושלים, באתר וואלה, 24 ביולי 2010
↑  אופיר סער‏, בית"ר ירושלים: דוד אמסלם יאמן את הקבוצה בעונה הבאה, באתר וואלה, 17 ביולי 2011
קריאה בכבד

קריאה בכבד הייתה סוג של ניחוש ששימש את בני דתות שונות בימי קדם לשם חיזוי העתיד. ברומא העתיקה איש הדת שהוכשר לבצע פעולת ניחוש זו נקרא הארוספקס (אנ')נ(באנגלית Haruspex), ופעולת הניחוש עצמה נקראה חרוספיסי (haruspicy). הניחוש נעשה באמצעות בדיקת הקרביים של בעלי חיים שהוקרבו לאלים, במיוחד כבדי כבשים ועופות שהוקרבו. גם תרבויות עתיקות שונות של המזרח הקרוב, כמו הבבלים, נהגו לקרוא בכבד, מנהג המוכר גם במונח היווני הפטוסקופי (hepatoscopy).
המושג הרומאי נגזר ישירות מהדת האטרוסקית, כאחד משלושת הענפים של "הדיסציפלינה האטרוסקה".
אטימולוגיה

המונח הלטיני haruspex הוא מילה ארכאית המורכבת משתי מילים: "hīra" שפירושה קרביים, איברים פנימיים, ומהשורש "spec", שפירושו צפה או התבונן התבונן.
אודי כבודי

אודי כבודי (נולד ב-27 במאי 1978) הוא מאמן כדורגל, וכדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ בליגת העל והנבחרת הצעירה של ישראל בכדורגל.
קריירה

כבודי נולד וגדל בתל אביב. את דרכו החל במחלקת הנוער של בית"ר תל אביב, ובעונת 1996/1997, בגיל 18, עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון ששיחקה באותה עת בליגה הארצית (אז הליגה השנייה).
בעונתו הראשונה בבוגרים כבש כבודי שער בודד, ובעונה השנייה מאזנו כבר עלה לחמישה כיבושים. עונת 1998/1999 הייתה עונת הפריצה של כבודי, שבה עבר למועדון המזוהה איתו יותר מכל – עירוני ראשון לציון. בעונה שלפני כן (1997/1998) הציגה עירוני ראשון לציון, תחת המאמן אייל לחמן, כדורגל הגנתי ואגרסיבי, שהתבטא ב-42 שערי זכות בלבד. בתום אותה עונה, פוטר לחמן, ובמקומו הוחתם אלישע לוי, במטרה ליצור קבוצה התקפית ואטרקטיבית. השחקן הראשון אותו החתים לוי היה כבודי, והחלוץ גמל לו מיידית. בעונה זו כבש כבודי 12 שערים, הוביל את הקבוצה למקום ה-7 (המיקום הגבוה בתולדות המועדון, למעט עונת 1980/1981), נבחר לכובש המצטיין של הקבוצה, השחקן המצטיין של הקבוצה, ועזר לשפר את מאזן שערי הזכות ל-58.
יכולתו של כבודי לא נעלמה מעינו של מאמן הנבחרת האולימפית של ישראל באותה עת, יצחק שום – והוא זימן את כבודי לקמפיין הנבחרת לקראת יורו 2000 עד גיל 21. סה"כ רשם כבודי 7 הופעות בנבחרת האולימפית.
כבודי המשיך להוביל את התקפת ראשון לציון עד לסוף עונת 2000/2001, אז חתם במכבי נתניה. בנתניה התקשה כבודי להתאקלם, וכבר בתום אותה עונה, חזר לעירוני ראשון לציון לשתי עונות נוספות. בתום השנה השנייה (2003/2004) ירדה ראשון לציון לליגת המשנה, וכבודי החל "לנדוד" ברחבי הליגה, כאשר מדי עונה הוא מחליף קבוצה. בתחילה הפועל נצרת עילית ומכבי פתח תקווה מליגת העל, הפועל הרצליה, וסקצייה נס ציונה מהליגה הארצית, ולבסוף, לאחר פציעה קשה שעבר, בית"ר תל אביב בת ים, מכבי עמישב פתח תקווה, והפועל קריית אונו מהליגות הנמוכות. ב-2011, לאחר שלא הצליח להתאושש מהפציעה, תלה כבודי את הנעליים, ופרש ממשחק מקצועני.
לאחר הפרישה

מיד עם פרישתו ממשחק, החל כבודי בקריירת האימון. בעונתו הראשונה אימן את גבעת שמואל מליגה ג' (כאשר בחלק מהמשחקים, לקראת סופם, נכנס כשחקן מחליף), ובתום אותה עונה עזב לקריית אונו. בתום שלוש עונות מוצלחות, שבמהלכן הגיע עד למשחק המבחן לעלייה לליגה א' (אותו הפסיד למכבי יפו), חתם כבודי במכבי עמישב על חוזה לשתי עונות. בתום החוזה שב כבודי לעירוני קריית אונו, וב-2020, הוא מאמן את הקבוצה. כבודי החל לשחק בקבוצת החובבים "וותיקי הכח רמת גן" ובשנת 2022 עבר לשחק בקבוצה שהוקמה על ידי חברו שחקן העבר לירן כהן מ.כ. טומי מליגה ג' ואף שיתף שם פעולה עם יוסי אבוקסיס ומשה חוגג.
כבודי נשוי בשנית למיטל, ולו ארבעה ילדים. מתגורר בפתח תקווה.
בנו דולב, משחק בקבוצת הנערים של עמישב פתח תקווה.
הערות שוליים

↑  יונתן גינזבורג, ‏לירן כהן פותח קבוצה בליגה ג': מ.כ. טומי ת"א, באתר ONE‏, 5 ביולי 2022
↑  יונתן גינזבורג, ‏חוגג, אבוקסיס ואודי כבודי שיתפו פעולה והפסידו, באתר ONE‏, 10 באוגוסט 2023
אילסור מטשין

| --- | --- |

 לידה:  24 באפריל 1969 (בן 55) ניז'נקמסק, ברה"מ 
 מדינה:  רוסיה
 ידוע בשל:  היותו ראש העיר קאזאן
 השכלה:  אוניברסיטת קאזאן 
 מקצוע:  משפטן
 תפקיד:  UCLG President (17 בנובמבר 2021)  מנהיג (15 בנובמבר 2019)  UCLG Co-President (20 באוקטובר 2010–15 באוקטובר 2016)  ראש עירייה 
 תקופת כהונה:  2005-היום
 מפלגה:  רוסיה המאוחדת 
 פרסים והוקרה:  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית  Medal "For Merits in the Development of Local Government in the Republic of Tatarstan"  Medal "For Valiant Labor"  25 Years of Withdrawal from Afghanistan Medal  תעודת כבוד נשיאותית של הפדרציה הרוסית  תעודת הוקרה נשיאותית של הפדרציה הרוסית  Order "Duslyk"  עיטור אלכסנדר נבסקי  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית  מדליה להנצחת 1,000 שנים לייסוד קאזאן  עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית  העיטור על השירות למען המולדת דרגה שנייה  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 metshin.com/en/
 
אילסור ראיסוביץ' מטשין (ברוסית: Ильсур Раисович Метшин; בטטרית: Илсур Рәис улы Метшин) הוא ראש עיריית קאזאן המכהן החל משנת 2005.
נולד ב-24 באפריל 1969 בעיר ניז'נקמסק שברפובליקת טטרסטן בברית המועצות (לימים רוסיה) להורים ממוצא טטארי. משנת 1993 עובד כפוליטיקאי בבירת רפובליקת טטרסטן, קאזאן. בשנת 1998 הפך לראש עיריית ניז'נקמסק ולמושל של אזור ניז'נקמסק (לאחר מכן לתפקיד זה התמנה אחיו, איידר). לאחר מספר שנים עבר להתגורר בקאזאן. ב-17 בנובמבר 2005 התמנה לראש עיריית קאזאן, במקום קאמיל איסחקוב. מכהן במקביל גם כיושב ראש בית המחוקקים העירוני.
רות זך

| --- | --- |

 לידה:  אילת, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית  האוניברסיטה הפתוחה
רות זך היא דיפלומטית ישראלית המכהנת כשגרירת ישראל במיאנמר.
ביוגרפיה

זך נולדה באילת וגדלה בכפר בן נון. יש לה תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית, ותואר שני בהצטיינות במדע המדינה מהאוניברסיטה הפתוחה. זך התמחתה בפרקליטות המדינה והיא עורכת דין.
זך החלה את שירותה במשרד החוץ בשנות ה-90. בין תפקידיה כיהנה כסגנית קונכ"ל במומבאי, הודו וציר בשגרירות ישראל באירלנד. זך כיהנה גם כאחראית פניות הציבור של המשרד. בשנת 2016, כיהנה כיו"ר משותף למשלחת הישראלית לכוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה (IHRA), שם אומצה הגדרת העבודה של אנטישמיות. ההגדרה אומצה על ידי האיחוד האירופי ועל ידי 32 מדינות ברחבי העולם (נכון ל-2021).
בשנת 2023 מונתה לתפקיד שגרירת ישראל במיאנמר, שם החליפה את דב שגב-שטיינברג. עקב ההפיכה הצבאית במיאנמר, הייתה מנועה מהגשת כתב האמנה ועל-כן תוארה הרשמי "ראש נציגות" (Chargé d'affaires). בקיץ 2024 יזמה השגרירה שיפוץ בית יתומי מלחמה בורמזים – בשימוש צבעי "נירלט", מפעל הצבע של קיבוץ ניר עוז שנשרף על ידי מחבלי החמאס בטבח שבעה באוקטובר, כחלק ממאמצי השיקום שלו.
ראו גם

יחסי ישראל–מיאנמר
שגרירות ישראל ביאנגון
הערות שוליים

↑  משרד החוץ הודיע על מינויי שגרירים חדשים בקנדה, קוסטה ריקה ואקוודור, באתר Passport News, ‏2 במרץ 2023
↑  גברת רות זך באתר שגרירות ישראל במיאנמר (באנגלית)
↑  Deputy Israeli Ambassador meets Bishop’s Commissary, Diocese of Connor, ‏March 2, 2011
↑  מרכז דהאן, גברת רות זך, המחלקה למאבק באנטישמיות, משרד החוץ - היערכות משרד החוץ במאבק באנטישמיות, באתר Youtube, ‏January 18, 2017
↑  Embassy of Israel in Yangon, About the Embassy
↑  רותי זך על בית היתומים ששוקם עם צבעי "נירלט", ראיון ליובל אלבשן ורחלי מאלק בודה בתכנית "רחלי והפרופסור", באתר Omny, כאן 11, ‏9 באוגוסט 2024
TF1

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  צרפת צרפת
 תאריך השקה:  7 באוגוסט 1974 
 בעלות:  קבוצת TF1, בבעלות קבוצת Bouygues
 שפה:  צרפתית
 משרד ראשי:  בולון-ביאנקור 
 שיטת שידור:  SDTV, ‏HDTV
 זמינות
 HOT:  אפיק 553
 yes:  אפיק 667
 
 www.tf1.fr
 
מטה TF1 ליד פריז
TF1 (קרי: טֶה-אֶף-אָ(ן)) הוא ערוץ טלוויזיה צרפתי פרטי, אחת מתחנות הטלוויזיה הוותיקות בעולם. הערוץ, שזכה נכון ל-2014 לנתח צפייה של 22.9%, הוא הנצפה ביותר בצרפת, ערוץ הטלוויזיה הנצפה ביותר באירופה ואחד מהערוצים הארציים המצליחים והפופולריים בעולם. הערוץ שייך לקבוצת TF1, המחזיקה ב-49% בעלות על ערוץ הספורט האירופי יורוספורט. הקבוצה ייסדה ב-2006 (יחד עם גוף השידור הציבורי France Télévisions) את ערוץ החדשות France 24, עד שפרשה מן המיזם שנתיים לאחר מכן. הערוץ מחזיק בזכויות השידור של אירועי ספורט גדולים ובסדרות כהאוס, The Voice, מאסטר שף, האנטומיה של גריי, בוס בהסוואה, סופר נני, הדבורה מאיה, מגלים עם דורה ועוד. כן נמצא בבעלותו המלאה ערוץ החדשות LCI.
היסטוריה > שנים ראשונות: Radio-PTT Vision

ב-26 באפריל 1935 הקים משרד ה-Postes, télégraphes et téléphones (דואר, טלגרף וטלפון) הצרפתי (PTT) תחנת שידור לטלוויזיה מכנית (מבוססת גלגל ניפקו) ששידרה מאנטנת שידור שמוקמה במרומי מגדל אייפל. התחנה שידדה בכל יום בכמות מצטברת של שעות ספורות בשבוע.
היסטוריה > Radiodiffusion nationale Télévision

לאחר ניסויים מוצלחים בטלוויזיה אלקטרונית ביולי 1937 החלו שידורי הרשות הלאומית לרדיו וטלוויזיה במקביל הן בשיטת שידור אלקטרונית והן בשיטה המכנית, עם ציוד של חברת EMI האנגלית ששימשה באותה עת גם את ה-BBC. ב-1938 התקבעה שיטת שידור אלקטרונית סטנדרטית (VHF ‏455 קווים, 46 MHz, ‏25 תמונות בשנייה) שהדיחה כליל את השיטה המכנית. שידורי הערוץ נקטעו עם כניסתה של צרפת למלחמת העולם השנייה, ב-3 בספטמבר 1939.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה: Fernsehsender Paris

שידורי התחנה חודשו ב-7 במאי 1943 תחת הכיבוש הנאצי תחת פיקוח הפיקוד העליון של הוורמאכט. השידורים נמשכו עד 12 באוגוסט 1944, שבוע לפני שחרור פריז. השידורים כללו תוכניות בידור ויועדו לטובת פצועים בבתי החולים הצבאיים של השלטון הגרמני בפריז. זמרים ושחקנים צרפתיים מצאו בערוץ את אחד ממקומות העבודה היחידים באותה עת וכך השתתפו בתוכניות בדרנים ושחקנים מפורסמים, בהם זמרי האופרה קומיק. מנהל הערוץ קורט הייזנמן, שידר תוכניות שכללו תכנים שלא היו מקובלים על השלטון הנאצי, כגון מוזיקת ג'אז. אות השידורים היה השיר "גשר אביניון".
היסטוריה > RDF Télévision française

ב-1 באוקטובר 1944 חודשו השידורים תחת השם Télévision française. ב-1945 נוסדה רשות השידור הצרפתית, Radiodiffusion française ושמה הרשמי של התחנה שונה ל-RDF Télévision française. רק שנה לאחר התחלת השידורים החזירו כוחות צבא ארצות הברית את תורן השידור במגדל אייפל לידי ממשלת צרפת והשידורים חודשו משם. ב-17 בדצמבר 1946 שודרה לראשונה בטלוויזיה תחזית מזג האוויר ובקיץ 1948 שידרה לראשונה את הטור דה פראנס. ב-1948 אימץ משרד התקשורת הצרפתי (בראשות פרנסואה מיטראן את תקן השידור 819 קווים ("תקן השידור הצרפתי", שהיה למעשה תקן ה-HDTV הראשון בהיסטוריה) ששימש עד 1981. את תוכניות ומופעי הבידור שלה צילמה התחנה והעבירה מאולם תיאטרון שאנז אליזה. תוכנית הדגל של התחנה הייתה תוכנית התרבות היומית Télé-Paris ‏(1947-1959) בהנחיית רוז'ר פרל (Roger Féral) וז'אק שבאן ( Jacques Chabannes).
היסטוריה > RTF TV

ב-9 בפברואר 1949 שינתה רשות השידור הצרפתית את שמה ל- (Radiodiffusion-télévision française (RTF, שם שביטא הצהרה על העלאת חשיבותה של הטלוויזיה לאמצעי תקשורת מרכזי. ב-29 במאי 1949 שודרה לראשונה מהדורת חדשות בטלוויזיה וחודשיים לאחר מכן החלו שידורי התחנה להקלט לראשונה מחוץ לפריז. במקביל הוחל חוק אגרת טלוויזיה. 
באותה תקופה החלה הפקת סדרות טלוויזיה צרפתיות עצמאיות ורכש סדרות מארצות הברית ומבריטניה. כן הונהגה קריינות רצף, מגישים שהופיעו בין התוכניות והציגו את התוכנית הבאה. בין קרייניות הרצף בלטה ז'קלין ז'ובר (Jacqueline Joubert), שעבדה בערוץ מ-1949 עד 1961 ואף הנחתה את תחרויות אירוויזיון 1959 ואירוויזיון 1961.
ב-1963 הוקם הערוץ השני של הטלוויזיה הצרפתית, France 2 ולפיכך שונה שם התחנה ל-Première chaîne ("הערוץ הראשון").
היסטוריה > Première chaîne de l'ORTF

ב-25 ביולי 1964 הוקמה הקמת החברה הממשלתית לטלוויזיה ורדיו ORTF ‏ (Office de Radiodiffusion Télévision Française) ושם הערוץ הפך ל"הערוץ הראשון של ORTF". בתקופה זו החלו שידורי פרסומת בטלוויזיה ושידורי רצועת האקטואליה Télé-Soir (ששודרה בין 1965 ל-1969, אך יצרה את הפורמט תוכנית האקטואליה המרכזית של הערב). למרות שהערוץ השני החל לשדר בצבע כבר ב-1967, היה הערוץ הראשון כבול לשיטת 819 הקווים והמשיך לשדר רק בשחור לבן.
היסטוריה > TF1

ב-1 בינואר 1975 נוסד הערוץ כ-Télévision Française 1 ובקיצור, שהתקבל עד מהרה כשמו השגור, TF1, כחלק מחלוקת ORTF לשבע חטיבות. בספטמבר 1976 החלו שידורי ניסיון בצבע, על בסיס ציוד שהושאל מ-France 3, שידור צבע מלא לא הושלם עד 1983. הערוץ הופרט ב-6 באפריל 1987, כאשר נרכש על ידי קבוצת Bouygues. ב-19 בספטמבר 1987 החל שידור תוכנית הדגל של סוף השבוע, Reportages, המשודרת מאז בימי ראשון ושבת וסוקרת במבט רחב את אירועי השבוע שחלף. בשנים 1982–1995 שודרה בערוץ התוכנית Le Bébête Show, תוכנית סאטירה פוליטית בה מוצגות דמויות שלטוניות באמצעות חבובות גרוטסקיות, בדוגמת התוכנית הבריטית Spitting Image.
הערות שוליים

↑  Audiences : Le grand bilan 2014 des chaînes de télévision gratuites
↑  באתר משרד התרבות הצרפתי
↑    Henry Samuel, ‏French TV turmoil as 'Sarkozy's glamorous blonde' takes limelight, The Telegraph, 10 June 2008
↑  היסטוריה של הטלוויזיה הצרפתית 1927-1940 (בצרפתית) (Petite histoire de la télévision française: 1ème partie: 1927-1940)
↑   סרטון על התחנה ושידוריה, סרטון  באתר יוטיוב (בצרפתית)
↑  היסטוריה של הטלוויזיה הצרפתית בעת הכיבוש 2ème partie: l'occupation: En zone occupée:
↑  50th Anniversary for TV-Weather Forecasting
↑  אתר התוכנית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007430396005171  BnF: cb118656374 (data)  ISNI: 0000 0001 2206 5604  LCCN: no97026187  MusicBrainz: 99533b31-59e7-4453-90ff-efa7411cbe54  SUDOC: 026402173  VIAF: 122022650   WorldCat (עם VIAF): 122022650 
לוגו הערוץ תחת הכיבוש הנאצי
לוגו הערוץ ב-1945
לוגו הערוץ 1959–1964
הלוגו הראשון של הערוץ ,1975-1990