stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט ה. ג'קסון
שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית > ג'קסון ופסק דין קורמאטסו נגד ארצות הברית > רקע

לאחר המתקפה על פרל הארבור ב-7 בדצמבר 1941 נעשתה הסביבה חשדנית כלפי אמריקאים ממוצא יפני, במיוחד אלו שהתגוררו בחוף המערבי של ארצות הברית. ב-19 בפברואר 1942 הוציא הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט את צו נשיאותי 9066, שהתיר למחלקת המלחמה להכריז על אזורים מסוימים כ"אזורים צבאיים", שבהם הם יכלו לאסור על אנשים מסוימים לשהות בהם. בתוקף צו נשיאותי זה, יכלה מחלקת המלחמה להכריז שכל אזרחי ארצות הברית ממוצא יפני מנועים מלשהות באזורים בקליפורניה שנחשבו כבלתי בטוחים למגורי אמריקאים-יפנים בהם מסיבות של ביטחון לאומי, והיא אילצה אותם להיות כלואים במחנות ריכוז.
פרד קורמאטסו, שנולד להורים יפנים על אדמת ארצות הברית, האמין שזו הייתה הפרה בלתי חוקתית של חרות הפרט האזרחית. הסוגיה שהגיעה לדיון בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית הייתה אם הרשות המבצעת והרשות המחוקקת חרגו מסמכויותיהן בזמן המלחמה כאשר שללו מאזרחים את זכויותיהם ללא כל בסיס פלילי.
שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית > ג'קסון ופסק דין קורמאטסו נגד ארצות הברית > חוות דעת המיעוט של ג'קסון

בית המשפט העליון קבע שהנשיא והקונגרס לא חרגו מסמכויותיהם בזמן המלחמה כאשר בחרו להעדיף שיקולי ביטחון לאומי על פני זכויות הפרט. השופט הוגו בלאק כתב את חוות דעת הרוב בתיק זה, וג'קסון כתב חוות דעת מיעוט. פסקת הפתיחה של חוות הדעת של ג'קסון שיקפה את דעתו במקרה זה:
קורמאטסו נולד על אדמתנו להורים שנולדו ביפן. על פי החוקה הוא אזרח ארצות הברית על בסיס מקום לידתו ואזרח קליפורניה על פי מקום מגוריו. לא נטענה שום טענה שהוא לא נאמן לארץ זו. לא קיימת שום דעה שלמעט העניין שבו אנו דנים, שהוא לא שומר חוק או שכוונותיו טובות. קורמאטסו, בכל אופן, הורשע במעשה שבאופן רגיל הוא לא פשע. מעשה זה הוא אך ורק נוכחות במדינה שבה הוא אזרח, ליד המקום בו הוא נולד, ושבו כל חייו עברו עליו.
ג'קסון התריע בפני הסכנה שקיומה של סמכות הרשות המבצעת, באמצעות יכולתה של מחלקת המלחמה לשלול את זכויות הפרט לטובת הביטחון הלאומי בעת מלחמה:
אך אם לא נוכל להגביל את האמצעים של הכוחות המזוינים על ידי החוקה, לא אוכל גם לעוות את החוקה כדי לאשר את כל הצרכים שלהם. זה מה שבית המשפט עושה, ביודעין או שלא ביודעין. לא אוכל לומר, על פי שום עדות שהובאה בפני, שהפקודות של הגנרל דוויט לא היו צעדים צבאיים נחוצים הגיוניים, ולא אוכל לומר שהם היו כאלה. אך גם אם הם היו צעדים צבאיים מותרים, אני שולל את הקביעה שהם תואמים לחוקה. אם, כפי שבית המשפט טוען, הם כן תואמים לחוקה, אזי אנו עשויים לומר גם שכל פקודה צבאית תואמת לחוקה ולסכם בכך את העניין.
ג'קסון לא עסק בהערכת תקפותה של טענתו של גנרל דוויט שכליאת האזרחים היפנים בחוף המערבי הייתה דרושה לצורכי הביטחון הלאומי, אלא האם ייקבע תקדים של אפליה על רקע גזעי בתקופת מלחמה שבה יעשה שימוש לשלילת חירויות הפרט.
מרגע שחוות דעת שיפוטית מצדיקה פקודה כזאת כתואמת לחוקה, או מצדיקה את החוקה כדי להראות שהיא מכשירה פקודה שכזו, בית המשפט בכל הזמן נתן תוקף לעקרונות האפליה הגזעית בהליך הפלילי, ובהעברתם של אזרחים אמריקאים ממקום למקום. עקרון זה יראה אז כמו נשק טעון, מוכן לרשותה של כל סמכות שיכולה להציג טענה מתקבלת על הדעת של צורך דחוף. כל חזרה על כך תיישם את העיקרון הזה באופן מעמיק יותר בחוקים ובחשיבה שלנו, ותרחיב אותו למטרות נוספות.
בית הדין הצבאי הבין-לאומי

ב-1945 מינה הנשיא הארי טרומן את ג'קסון כראש צוות התביעה במשפטים נגד פושעי המלחמה הנאצים. לצורך כך ג'קסון יצא חופשת היעדרות מכס השיפוט. הוא הוביל את ניסוח ההסכם בין ארצות הברית, ברית המועצות, אנגליה וצרפת הידוע כהסכם לונדון. ההסכם היווה את הבסיס לבית הדין הצבאי הבינלאומי בנירנברג ובטוקיו. ההסכם הגדיר פשעים בהם ניתן להאשים את הנאשמים: פשע נגד השלום, פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות. לאחר מכן הוא שירת בנירנברג כתובע הראשי של ארצות הברית בבית הדין הצבאי הבינלאומי. ג'קסון מילא את תפקידו כתובע במרץ רב. נאומי הפתיחה והסיכום שלו בפני בית הדין זכו לפרסום רב. אלברט שפר, שר החימוש והייצור המלחמתי של גרמניה הנאצית, אמר:
המשפט החל עם נאום פתיחה הרסני של התובע האמריקאי הראשי, השופט רוברט ה. ג'קסון. אבל התנחמתי מהמשפט בנאום שבו הוא האשים את הנאשמים באשמת פשעי המשטר, אך לא את העם הגרמני.
עם זאת, יש המאמינים שמיומנויות החקירה הנגדית שלו היו חלשות באופן כללי, והיה זה התובע הבריטי, דייוויד מקסוול פייף, שהוציא את המיטב מהרמן גרינג בחקירה הנגדית בהשוואה לג'קסון, שננזף על ידי חבר השופטים על כך שאיבד את שלוות רוחו וספג התגרויות מצידו של גרינג במהלך הדיונים.
מותו

ב-30 במרץ 1954 לקה ג'קסון בהתקף לב קשה. הוא אושפז בבית החולים עד 17 במאי, אז שב לעבודתו בבית המשפט. הוא המשיך בפעילותו השיפוטית עד ל-4 באוקטובר. בשבת, 9 באוקטובר, הוא לקה בהתקף לב נוסף. רוברט ג'קסון נפטר באותו יום בשעה 11:45 בבוקר בגיל 62. טקסי האשכבה נערכו בקתדרלה הלאומית של וושינגטון ומאוחר יותר בכנסיית סנט לוקס שבג'יימסטאון. כל שאר שמונת שופטי בית המשפט העליון נסעו יחדיו לג'יימסטאון, כדי להשתתף בהלוויה, הפעם האחרונה שאירוע כזה התרחש, מסיבות ביטחוניות. בין שאר האישים הבולטים שהשתתפו בטקס נמנה תומאס דיואי, שהיה אז מושל ניו יורק. ג'קסון נטמן ליד בית ילדותו בפרוסברג.
הנצחתו

במרכז רוברט ה. ג'קסון שבג'יימסטאון מוצגים פריטים מחייו, אוספים של כתביו, ותמונות ממשפטי נירנברג. אוסף נרחב של מסמכיו האישיים והמשפטיים שמור בחטיבת כתבי היד של ספריית הקונגרס. מחוץ למרכז שבג'יימסטאון ניצב פסל בדמותו בנוסף לפסל שליד שדה התעופה המקומי. מבנה בית המשפט הפדרלי של המחוז המערבי של מדינת ניו יורק, שנפתח בנובמבר 2011 בבאפלו, קרוי על שמו.
בסרט נירנברג משנת 2000 מגולמת דמותו של ג'קסון על ידי השחקן אלק בולדווין.
אליפות טוראי פאן פסיפיק הפתוחה

| --- | --- |

סמליל הטורניר
 מיקום:  יפןטוקיו, יפן
 מקום הטורניר:  Ariake Coliseum
 קטגוריה:  עליונה
 משטח:  קשה/ פתוח
 הגרלה:  56M/32Q/16D
 סך פרסים:  $2,000,000
 האתר הרשמי (באנגלית)
אליפות טוראי פאן פסיפיק הפתוחה היא טורניר טניס מהקטגוריה העליונה בסבב ה-WTA הנערך בעיר טוקיו שביפן מאז שנת 1984. בין השנים 1993 ל-2008 הטורניר השתייך לדרג ה-1 בסבב הנשים, ומ-2009 (עם השינויים שנערכו בסבב) הוא משתייך לטורנירי הפרמייר. עד שנת 2007 הטורניר נערך באולמות על משטחי שטיח אולם ב-2008 הוא נערך על משטחים קשים ופתוחים.
בין הזוכות המפורסמות בעבר : שטפי גראף (3 זכיות), גבריאלה סבטיני (3 זכיות), מרטינה נברטילובה (2 זכיות), קימיקו דאטה (זכייה אחת), מרטינה הינגיס (5 זכיות), לינדזי דבנפורט (4 זכיות) ומריה שראפובה (זכייה אחת).
התחרות נערכה עד שנת 2008 בהגימנסה של מטרופולין טוקיו, והחל משנת 2008 התחרות נערכת בקולוסיאום אריאקה.
אלופות עבר > יחידות

| שנה | אלופה | יריבה בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1984 | בולגריה (1971–1990) מנואלה מאלייבה | גרמניה קלאודיה קודה-קילש | 6-3, 4-6, 4-6 |
| 1985 | בולגריה (1971–1990) מנואלה מאלייבה | ארצות הברית בוני גאדוסק | 6-7(2), 6-3, 5-7 |
| 1986 | מערב גרמניה שטפי גראף | בולגריה (1971–1990) מנואלה מאלייבה | 4-6, 2-6 |
| 1987 | ארגנטינה גבריאלה סבטיני | בולגריה (1971–1990) מנואלה מאלייבה | 4-6, 6-7(6) |
| 1988 | ארצות הברית פם שריבר | צ'כיה הלנה סוקובה | 5-7, 1-6 |
| 1989 | ארצות הברית מרטינה נברטילובה | ארצות הברית לורי מקניל | (3)7-6, 3-6, 6-7(5) |
| 1990 | גרמניה שטפי גראף | ספרד ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו | 1-6, 2-6 |
| 1991 | ארגנטינה גבריאלה סבטיני | ארצות הברית מרטינה נברטילובה | 6-2, 2-6, 4-6 |
| 1992 | ארגנטינה גבריאלה סבטיני | ארצות הברית מרטינה נברטילובה | 2-6, 6-4, 2-6 |
| 1993 | ארצות הברית מרטינה נברטילובה | לטביה לריסה ניילנד | 2-6, 2-6 |
| 1994 | גרמניה שטפי גראף | ארצות הברית מרטינה נברטילובה | 2-6, 4-6 |
| 1995 | יפן קימיקו דאטה | ארצות הברית לינדזי דבנפורט | 1-6, 2-6 |
| 1996 | קרואטיה איבה מאיולי | ספרד ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו | 4-6, 1-6 |
| 1997 | שווייץ מרטינה הינגיס | גרמניה שטפי גראף | ללא משחק |
| 1998 | ארצות הברית לינדזי דבנפורט | שווייץ מרטינה הינגיס | 3-6, 3-6 |
| 1999 | שווייץ מרטינה הינגיס | דרום אפריקה אמנדה קוצר | 2-6, 1-6 |
| 2000 | שווייץ מרטינה הינגיס | צרפת סנדרין טסטו | 3-6, 5-7 |
| 2001 | ארצות הברית לינדזי דבנפורט | שווייץ מרטינה הינגיס | (4)7-6, 4-6, 2-6 |
| 2002 | שווייץ מרטינה הינגיס | ארצות הברית מוניקה סלש | 6-7(6), 6-4, 3-6 |
| 2003 | ארצות הברית לינדזי דבנפורט | ארצות הברית מוניקה סלש | (6)7-6, 1-6, 2-6 |
| 2004 | ארצות הברית לינדזי דבנפורט | בולגריה מגדלנה מאלייבה | 4-6, 1-6 |
| 2005 | רוסיה מריה שראפובה | ארצות הברית לינדזי דבנפורט | 1-6, 6-3, 6-7(5) |
| 2006 | רוסיה ילנה דמנטייבה | שווייץ מרטינה הינגיס | 2-6, 0-6 |
| 2007 | שווייץ מרטינה הינגיס | סרביה אנה איבנוביץ' | 4-6, 2-6 |
| 2008 | רוסיה דינארה סאפינה | רוסיה סבטלנה קוזנצובה | 1-6, 3-6 |
| 2009 | רוסיה מריה שראפובה | סרביה ילנה יאנקוביץ' | 2-5, יאנקוביץ' פרשה. |
| 2010 | דנמרק קרוליין וזניאקי | רוסיה ילנה דמנטייבה | 6-1, 2-6, 3-6 |
| 2011 | פולין אגניישקה רדוונסקה | רוסיה ורה זבונרבה | 3-6, 2-6 |
| 2012 | רוסיה נדיה פטרובה | פולין אגניישקה רדוונסקה | 0-6, 6-1, 6-3 |
ניקנור

ערך זה עוסק במצביא הסלאוקי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
יהודה המכבי וצבאו עומד בפני צבא ניקנור. ציור של גוסטב דורה
נִיקָנוֹר (ביוונית: Nικάνωρ) היה מצביא סלאוקי בתקופת מרד החשמונאים. הוא היה מתומכיו של דמטריוס הראשון סוטר, שדרש את המלוכה הסלאוקית לו ולזרעו. נהרג בקרב חדשה בשנת 161 לפנה"ס.
לאחר שלום ליסיאס (הסכם שלום בין יהודה המכבי לבין אנטיוכוס החמישי מלך הממלכה הסלאוקית) כל הגזירות שנגזרו בתקופתו של אנטיוכוס הרביעי בוטלו ויהודה זכתה לאוטונומיה דתית מלאה. לאחר שאנטיוכוס החמישי ושר צבאו ליסיאס נרצחו על ידי דמטריוס ותומכיו, שאחד מהם היה ניקנור, החלה שוב המלחמה בין הממלכה הסלאוקית ויהודה.
ניקנור עמד בראש הצבא הסלאוקי במלחמתם ביהודה המכבי. בקרב הראשון שהתחולל בינו לבין יהודה המכבי בקרבת כפר שלם, כמה קילומטרים מירושלים, נוצח ניקנור, וצבאו אולץ לסגת לירושלים. בירושלים ניקנור דרש מראשי העם להסגיר את יהודה המכבי ואף איים על בית המקדש.
לאחר שנודע לניקנור שיהודה המכבי ומחנהו נערכו בצפון יהודה, קרוב לשומרון, הוא וצבאו יצאו לכיוונו על מנת למצוא אותו. בצבאו של ניקנור היו הרבה יהודים, אשר לא הסכימו לחלל את השבת. ניקנור סירב לכבד את רגשותיהם הדתיים ולכן רבים מהם ערקו.
לאחר שניקנור וצבאו הגיעו לבית חורון (כ-10 קילומטרים מירושלים), הוא הקים מחנה והמתין לתגבורת ועסק בהכנת צבאו לקרב.
בקרב שהתחולל סמוך למקום זה (קרב חדשה), תקף צבאו של יהודה המכבי – שמנה כ-3,000 חיילים – את צבאו של ניקנור בהפתעה, והנחיל לו מפלה קשה. ניקנור נהרג. ידו הימנית וראשו הובאו לתצוגת ראווה לירושלים. על פי ספר חשמונאים ב, ראשו נתלה על חומת החקרא. צבאו של ניקנור נס משדה הקרב, ויהודה שלח את חייליו לדלוק אחריהם על מנת להגביר את מספר אבדותיהם.
יום ניצחון זה נקבע כחג בשם "יום ניקנור" בי"ג באדר, על פי מגילת תענית, אך מכיוון שנפסקה ההלכה ש"בטלה מגילת תענית", הוא אינו נחוג יותר.
בברייתא בתלמוד ירושלמי על מסכת יומא נטען ששער ניקנור קרוי על שם ניקנור (הברייתא אינה מופיע בירושלמי לפנינו אך כך מצטטה רבי שלמה סיריליו בפירושו למסכת שקלים,  פרק ו', הלכה ג'):
לקריאה נוספת

רומן וילק, "ההתעללות בגופת ניקנור", סידרא ח, 1992, עמ' 53–57.
הערות שוליים

↑  חשמונאים ב, פרק טו, פסוק לה.
↑  תלמוד ירושלמי – ירושלים – תשי”ח - שקלים, באתר היברובוקס
ATMOS

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  תותח מתנייע, הוביצר
 מדינה מייצרת:  ישראל ישראל
 יצרן:  סולתם מערכות אלביט מערכות
 שנת ייצור:  2001
 תקופת השימוש:  2001–הווה (כ־24 שנים) 
 דגם קודם:  M-71, ATHOS
 דגם עוקב:  SIGMA 155
 מידע טכני
 אורך:  9,500 מ"מ 
 רוחב:  2,650 מ"מ 
 גובה:  3,240 מ"מ 
 משקל:  22 טונה 
 מהירות:  מהירות מקסימלית של המשאית: 90 קמ"ש
 מרכב:  משאית 6x6 בעלת עבירות גבוהה
 צוות:  4
 מערכות נשק
 קליבר:  155 מ"מ
 אורך קנה:  52 קליברים
 קצב אש:  3 פגזים ב-15 שניות   4–9 פגזים בדקה
 טווח מקסימלי:  40 ק"מ
 
ATMOS (ראשי תיבות: Autonomous Truck Mounted howitzer System) היא מערכת ארטילריה מודרנית ישראלית שפותחה על ידי סולתם מערכות ומיוצרת בימינו על ידי אלביט מערכות. המערכת מורכבת מתותח הוביצר בקליבר 155 מ"מ (קליבר נאט"ו הסטנדרטי) הנישא על משאית 6x6 בעלת עבירות גבוהה. מערכת זו תוכננה כדי לענות על דרישות הצבא המודרני במאה העשרים ואחת: קצב אש גבוה, מערכת טעינה אוטומטית, טווח מקסימלי גדול, מגוון מערכות המאפשרות להשיג דיוק גבוה במגוון תנאים, ויכולות פריסה מהירה.
פיתוח

התותח הוצג לראשונה בשנת 1999, וגרסה נוספת שלו הוצגה בשנת 2001 על ידי סולתם מערכות. הוא פותח בשל ההתחדשות של צבאות ברחבי העולם ולאור ההתיישנות של תותחי ה-M-109 הנפוצים. התותח פותח על בסיס תותח M-71, ותוכנן להיות בעל ניידות גבוהה ועלות ראשונית וגם תפעולית נמוכה. התותח נועד בעיקר לייצוא אך גם לשימוש בצה"ל.
עד סוף שנת 2001 סיימה סולתם ניסויים נרחבים בתותח, במהלכם ירה התותח למעלה מ-1,000 פגזים. החל משנת 2003 התותח החל להתמודד במכרזים ברחבי העולם, והוצע לצבאות שמשתמשים ב-M-71 הנגרר. צה"ל בדק את התותח, אך לבסוף הוחלט לשדרג את תותחי ה-M-109 בגרסת "דורס". עם זאת, בשל הרצון של צה"ל לחדש את המערך הקני של חיל התותחנים הציגה סולתם גרסה מתקדמת יותר של התותח.
הוצגה גם גרסה שהייתה מיועדת לצבא רומניה, ונבנו שלושה אבות טיפוס מסוג זה, אך הוחלט לא להצטייד בתותח.
ב-2017 החליט משרד הביטחון להצטייד בגרסה מתקדמת של ה-ATMOS, שכעת מיוצר על ידי אלביט מערכות, כתותח העתיד של צה"ל. ב-2021 הוחלט כי התומ"ת, מדגם SIGMA 155 המשופר, ייכנס לשירות ב-2024 וייקרא בצה"ל "רועם".
סקירה כללית > מרכב

ATMOS הוא למעשה תותח הוביצר מודולרי, שמורכב על משאית בעלת הנעה של 6x6, בעלת עבירות גבוהה, שאמורה לנסוע במהירות של 90 קמ"ש בכביש. על המשאית מתקינים את כל הדרוש לתותח, כולל מערכת בקרת אש ומערכת ליצירת חשמל הדרושה להפעלת כל מערכות העזר. הרכבת התותח על המשאית מספקת מגוון יתרונות: תחזוקה זולה יותר, מהירות גבוהה בכביש, חיסכון לוגיסטי במובילים כבדים, וגמישות מבצעית המאפשרת להעביר את התותח בקלות בין גזרות.
בעוד שמרכב משאית מספק יתרונות רבים, הוא טומן בחובו חסרונות לא מעטים, על פני מרכב זחלים ממוגן וכבד יותר: תותח הנע על זחלים, כמו ה-M-109 הוא כלי שאמור ללוות "שכם אל שכם" את האוגדות המתמרנות בעומק השטח, להתמקם בעמדת ירי ללא תלות בתוואי השטח, להגיע עד לקו ראשון, ובמידת הצורך יש לו אפשרות לירות בכינון ישיר. הוא גם תוכנן לעמוד במתקפה של אש נגד סוללות. מרכב משאית לוקה בחסרונות אלו, שהם צרכים של מלחמה כנגד צבאות סדירים, המאפשרת יכולת תנועה לעומק שטח עוין.
מרכב משאית יכול לירות רק מתוך שטח ידידותי ומוגן, ואינו יכול לנוע באופן צמוד עם כוחות השריון והחי"ר הממוכן, בעומק שטח עוין. כדי להתגבר על חסרונות אלה, הועלו הצעות להרכיב את התותח על מרכב זחלים ממוגן, כמו מרכב בראדלי, שעליו הורכבה לדוגמה מערכת MLRS. אפשרות נוספת שהועלתה היא לשלב בין השניים, כלומר חלק מהחטיבות ישתמשו במרכב זחלים, כמו של הבראדלי, וחלק ישתמשו במרכב אופני - של משאית 6x6 בעלת עבירות גבוהה.
סקירה כללית > מערכות מתקדמות

ATMOS תוכנן להיות מערכת עצמאית בשטח, ללא תלות בכוחות אחרים. בהתאם לכך, למערכת יש מחשב טקטי, מערכת ניווט אינרציאלית (INS), כמו גם מערכת ניווט לוויינית (GPS) המורכבת בכל תותח בנפרד, מה שמאפשר לו יכולות ניוד ואש עצמאיות, ללא תלות בקרון הבקרה. למערכת יש גם מערכת ראייה ליום ולילה, לאיתור מטרות באופן עצמאי ואף מכ"ם לבדיקת מהירות הלוע של התותח. המערכות המתקדמות האלו נותנת יכולות רבות לתותח, לדוגמה, המערכות מאפשרות לחשב את הסטייה של הפגז הראשון שנורה, ולשפר את הדיוק מיד לאחר הירי.
משתמשים > מפעילים נוכחיים

אזרבייג'ן אזרבייג'ן: צבא אזרבייג'ן מפעיל 6 מערכות.
קמרון קמרון: צבא קמרון מפעיל 18 מערכות.
תאילנד תאילנד: צבא תאילנד מפעיל 18 מערכות.
אוגנדה אוגנדה: צבא אוגנדה מפעיל 6 מערכות.
בוטסואנה בוטסואנה: 5 מערכות ב-2018.
הפיליפינים הפיליפינים: צבא הפיליפינים מפעיל 12 מערכות.
זמביה זמביה : צבא זמביה מפעיל 6 מערכות.
רומניה רומניה : ATROM גרסה 3.
רואנדה רואנדה : מערכת ATMOS 2000 אחת לפחות
משתמשים > מפעילים עתידיים

קולומביה קולומביה : הצבא ירכוש 18 יחידות של הוביצר מתנייע שפותח על ידי חברת אלביט מערכות הישראלית.
פולין פולין : פולין אמורה להציג את AHS Kryl 155mm Howitzer, גרסה מתוצרת מקומית של ATMOS 2000.
דנמרק דנמרק: ב-2 במרץ 2023 נחתם חוזה בין אלביט מערכות לדנמרק לאספקת מספר סוללות ATMOS בהיקף של 119 מיליון דולר בתקופה של שנתיים. חוזה זה נחתם בעקבות המלחמה של אוקראינה בפלישה הרוסית אליה, שעקב כך, העבירה דנמרק 20 תומ"תים מדגם CAESAR.
ברזיל ברזיל: בתחילת שנת 2024 הגיעו אלביט וממשלת ברזיל להבנות ולפיהם אלביט תספק לה 36 תותחים בעסקה של כ-150 מיליון דולר. במאי 2024 הודיעה ממשלת ברזיל על השעיית החתימה הסופית על ההסכם בעקבות המתיחות בין המדינות על רקע מלחמת חרבות ברזל.
מרוקו מרוקו: בפברואר 2025 דווח כי מרוקו העדיפה את התותח הישראלי על פני רעהו הצרפתי וכי עסקה של כ-36 כלים אמורה להיחתם בין הצדדים.
ראו גם

תותח M-71
SIGMA 155
תותח מתנייע M-109
ארצ'ר
הערות שוליים

↑  יובל אזולאי, ‏מכה לתע"א: משרד הביטחון בחר בתותחים של אלביט מערכות, באתר גלובס, 4 באפריל 2017.
↑  אלביט מציעה לצה"ל תותח חדש ביחד עם BAE, אתר ישראל דיפנס, 28 באפריל 2012
↑   יורם גביזון, אלביט מערכות תספק תותחים לצבא הפיליפינים ב-47 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 6 במאי 2020
↑  Frances Mangosing, Israeli self-propelled howitzers delivered to PH Army, INQUIRER.net, ‏2022-01-05 (באנגלית)
↑  Zambian military parades new equipment, Janes.com (באנגלית)
↑  הצרפתים העלו מחיר ברגע האחרון - וקולומביה בחרה בתותח של אלביט, באתר Israel Defense, ‏2023-01-05
↑  יובל אזולאי, אירופה מתחמשת: אלביט מדווחת על עסקאות בהיקף של 372 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 2 במרץ 2023
↑  יובל אזולאי, "אפקט אוקראינה" מסדר ל'אלביט מערכות' עסקת ענק בדנמרק, באתר כלכליסט, 27 בינואר 2023
↑  יובל אזולאי, מתיחות מדינית מול ישראל? אלביט משדרגת לצבא ברזיל את המערך הארטילרי, באתר כלכליסט, 30 באפריל 2024
↑  דין שמואל אלמס, ‏נשיא מול שר ההגנה: עסקה עם אלביט מרעידה את ממשלת ברזיל, באתר גלובס, 5 בספטמבר 2024
↑  אודי עציון‏, דיווח: מרוקו רוכשת תותחים מאלביט בעסקת ענק של מאות מיליוני דולרים, באתר וואלה, 9 בפברואר 2025
הגרסה הרומנית של התותח
הייתי נער

| --- | --- |
 סינגל בביצוע להקת הנח"ל
 יצא לאור:  1967
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  דוד עתיד
 לחן:  יאיר רוזנבלום
 
"הייתי נער" הוא שיר עברי מ-1967, שכתב דוד עתיד, הלחין יאיר רוזנבלום וביצעה להקת הנח"ל בעיבודו של המלחין.
רקע

דוד עתיד, חבר קיבוץ משמרות, שירת כחייל קרבי בנח"ל, ונפצע פעמיים במהלך שירותו. לאחר פציעתו השנייה, במלחמת ששת הימים, נחשף לתופעת הפוסט טראומה בקרב חיילים. השיר עוסק בתופעה זו בקרב חיילים שחזרו מן הקרב.
השיר נכלל בתוכניתה ה-20 של להקת הנח"ל, "הנחלאים באים הנחלאים באים" (1967), בניהולו המוזיקלי של יאיר רוזנבלום. רוזנבלום ייעד את השיר לסולנית שולה חן, אך בעקבות התמרמרות בקרב בנות הלהקה, השיר הועבר לאביבה בנו . לצד בנו, ביצעו את הקולות הגבריים מוטי פליישר ושלום חנוך. בווידאו קליפ לשיר שביים שמואל אימברמן, במסגרת הספיישל הטלוויזיוני "מהנח"ל באהבה" (1969), השתתפה שולה חן במקום אביבה בנו, מאחר שזו הייתה בהריון. חן שיחקה את הנערה והניעה את שפתיה בקצב שירתה של בנו. שאולי רוזנטל, לימים בעלה של בנו, גילם בקליפ את החייל.
תוכן השיר

בבית הראשון מתוארת האווירה ברמת הגולן לאחר המלחמה. הנערה אומרת: "אבל פניך, נערי, נותרו שונים". הבית השני מתאר את החזרה לשגרה בעורף: הפסקת האפלת הבתים, סגירת המקלטים, דשאים שצומחים וחזרת המסחר בשווקים. הבית השלישי מתאר את חזרת החיילים לשגרה ואת אופן התמודדותם עם חבריהם שנהרגו ("לומדים לא להזכיר את אלה שאינם").
הערות שוליים

↑  "הלהקה הייתה הדבר החשוב ביותר בחייו". עיתון "העולם הזה", גיליון 2487. 1/05/1985, עמ' 36
↑  קרני עם־עד, הקיבוצניקית מלהקת הנח"ל חוזרת לשיר סולו, באתר mynet‏ קיבוץ, 20 בנובמבר 2014
↑  הייתי נער – משיר טיול, לשיר על הלם קרב, באתר האינטרנט של עופר גביש
היה לי חבר היה לי אח

| --- | --- |
 סינגל בביצוע צוות הווי חיל האוויר
 יצא לאור:  1974
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  יורם טהרלב
 לחן:  יאיר רוזנבלום
 
"היה לי חבר היה לי אח" הוא שיר עברי שנכתב על ידי יורם טהרלב, הולחן על ידי יאיר רוזנבלום, ובוצע על ידי צוות הווי חיל האוויר עם הסולנית הזמרת נתנאלה.
רקע

טהרלב כתב את השיר במהלך מלחמת יום הכיפורים, והוא הולחן על ידי יאיר רוזנבלום. השיר, העוסק בחברות ורעות, הפך למזוהה עם המלחמה.
השיר, בביצועו של צוות הווי חיל האוויר עם הסולנית נתנאלה, יצא לאור בתוכניתה "מוכרחים להמשיך לנגן" שהועלתה ב־1974.
בריאיון שנערך איתו אמר טהרלב: השיר הוקלט באווירה של אחרי מלחמת יום הכיפורים. דברים רבים נסדקו והתערערו באותה מלחמה... הוא עוסק בדבר החשוב ביותר אותו מגלות המלחמות: החברות".
במצעד הפזמונים העברי השנתי של קול ישראל לשנת תשל"ד-1974 הגיע השיר למקום השמיני.
גרסאות כיסוי בולטות

השיר בוצע גם על ידי אמנים אחרים כשהביצועים המוכרים יותר הם של יגאל בשן, אבי פרץ שהקליט את השיר באלבום שהקדיש לשירי יאיר רוזנבלום ב-1997, ושל דודו טסה, שהקליט את השיר במסגרת אלבומו השלישי בשנת 2003.
הערות שוליים

↑  דני אדלסון, הֱיֵה לִי חָבֵר, הֱיֵה לִי אָח, באתר אתם זוכרים את השירים, ‏7.1.24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 9d3fe661-9a68-4cd0-9ee9-ef8b0aa742c5
סומלילנד

ערך זה עוסק במדינה לא מוכרת בשטח סומליה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
הרפובליקה של סומלילנד (בסומלית: Soomaaliland; בערבית: جمهورية صوماليلاند) היא ישות מדינית באפריקה, הגובלת באתיופיה, בג'יבוטי, ובפונטלנד. עיר הבירה שלה היא הרגייסה. סומלילנד מתפקדת דה פקטו כמדינה ריבונית דמוקרטית יציבה, אך אינה-מוכרת באופן מלא על ידי ארגונים בין-לאומיים או מדינה זרה מלבד טאיוואן (הרפובליקה הסינית) ואתיופיה.
במאי 1991 הכריזו בני שבט עיסא על עצמאות סומלילנד, על שטחם של חמישה משמונה-עשר מחוזותיה של סומליה. שטח זה, שגודלו 137,600 קמ"ר, חופף לשטח החסות של סומלילנד הבריטית. הקהילה הבין-לאומית לא הכירה בהכרזת העצמאות של סומלילנד. למרות זאת, מאז פרישת החבל מסומליה, השלטון בסומלילנד יציב יחסית, עם מעט עימותים אלימים ביחס לסומליה.
היסטוריה

בסוף המאה ה-19, באמצעות רצף של הסכמים עם הממלכות המקומיות בקרן אפריקה, השיגו הבריטים והאיטלקים שליטה על חלקים של החוף הסומלי, והקימו את סומלילנד הבריטית ואת סומלילנד האיטלקית כמדינות חסות. במהלך מלחמת העולם השנייה כבשו הבריטים את שטחה של סומלילנד האיטלקית ואיחדו אותה לסומלילנד, אשר תפקדה כישות מעין-מדינית בעלת מוסדות ממלכתיים עצמאיים תחת הכתר הבריטי, עד אשר קיבלה את עצמאותה ב-1960 והוקמה כרפובליקה של סומליה. הישות המדינית הבלתי מוכרת, סומלילנד, נמצאת בימינו על שטחה של סומלילנד הבריטית ההיסטורית.
בשנת 1991 על רקע מלחמת האזרחים בסומליה ותוך ניצול האנרכיה השוררת במדינה, הכריזה סומלילנד על היפרדותה כחבל ארץ מסומליה ועל הפיכתה למדינה עצמאית. בשנת 1993, ערך הממשל של סומלילנד משאל עם, שבו הוא הציע מבנה ממשל עצמאי לחלוטין מהרפובליקה של סומליה. משאל עם נוסף שהתקיים ב-2001 אישר ברוב של 97% את החוקה ואת הכרזת העצמאות של סומלילנד מ-1991. ב-2003 התקיימו לראשונה בחירות דמוקרטיות לנשיאות וב-2005 לפרלמנט. ב-2010 התקיימו הבחירות השניות לנשיאות שבהן זכתה האופוזיציה, והעברת השלטון התקיימה בצורה חלקה. בשנת 2001 פרסם הממשל בסומלילנד מאמר בין-לאומי שבו הציג את הנימוקים לעצמאותה של סומלילנד, והטיעון המרכזי הוא שסומלילנד זכאית להכרה מתוקף היותה טריטוריה של מיעוטים אתניים שהיו נתונים לשלטון קולוניאלי בריטי.
אולם עצמאותה והכרתה כמדינה ריבונית לא התקבלה מאז על ידי אף מדינה בעולם או ארגון בין-לאומי, מתוך שמירה על היציבות וכיבוד עקרון השלמות הטריטוריאלית של סומליה. ההשלכות הנובעות מאי ההכרה בסומלילנד מתבטאות בעיקר בהיעדר יכולת לקבל סיוע כלכלי בין-לאומי מארגונים בין-לאומיים כדוגמת קרן המטבע הבין-לאומית. בנוסף, אי-ההכרה בה כמדינה מונע ממנה לבצע סחר בין-לאומי, ומאלץ את סומלילנד לספק את צרכיה הפנימיים בעצמה.
גאוגרפיה

סומלילנד נמצאת בחלקה המזרחי של קרן אפריקה בין קווי הרוחב 08°00'–11°30' צפון וקווי האורך 42°30'–49°00' מזרח. לסומלילנד גבול משותף עם ג'יבוטי למערבה, אתיופיה לדרומה ופונטלנד לצפונה ומזרחה וסומליה למזרחה. לסומלילנד קו חוף באורך כ-740 ק"מ לאורך ים סוף. שטחה של סומלילנד הוא 137,600 קמ"ר.
אקלימה של סומלילנד מעורב, גשום בחלקו ויבש בחלקו האחר. צפונה של הארץ הררי ובמקומות רבים גובה ההרים נע בין 900 ל-2,100 מטר מעל פני הים. הפסגה הגבוהה ביותר בסומלילנד היא בגובה 2,416 מטר מעל פני הים ושמה שימביר בריס (בסומלית "משכן הציפורים").
הודות למישורים הפוריים הקיימים בחלק מאזורי סומלילנד, קיימת במדינה אוכלוסייה עשירה של חיות בר נודדות. רבות מהן חיות מרעה (כגון זברות) הרועות ומתרבות במישורי הסוונה. חלק מחיות הבר קיימות בסומלילנד דרך קבע, כגון קודו, ערוד, חזיר הסבך, אנטילופת ביירה, דיקדיק, צבי ג'ירפי, כבש סומלי, עיזי בר וגמלים. בסומלילנד אף מגוון ציפורי בר ודגה עשירה לחוף המדינה.
כלכלה

כלכלתה של סומלילנד נמצאת עדיין בשלבי התפתחות ראשוניים. אף על פי שהשילינג של סומלילנד הוא מטבע יציב, לא נקבעים לו שערי המרה רשמיים אם כי ניתן להמיר בהרגייסה מט"ח לשילינגים בשער ידוע מראש. הבנק המרכזי של המדינה, הבנק של סומלילנד, נוסד מתוקף חוקתה של המדינה בשנת 1994.
עיקר היצוא של סומלילנד הוא חיות משק (מספרן של חיות המשק בסומלילנד הוערך ב-24 מיליון). בשנת 1996 ייצאה המדינה 3 מיליון חיות משק למזרח התיכון בלבד. ערב הסעודית אסרה על ייבוא בקר מסומלילנד. סומלילנד אף מייצאת עורות, מור ולבונה.
המכרות היחידים הפעילים במדינה הם מחצבות. במדינה זוהו מרבצי נפט, גז ומינרלים שונים, אף שאלה עדיין לא נוצלו.
שוד ים הוא ענף כלכלי בישות, שחופיה, כמו גם חופי האזור האוטונומי למחצה הסמוך, פונטלנד, מהווים מעגן לשודדי ים התוקפים את התעבורה הימית העוברת באזור, אם כי אינם תוקפים אוניות היוצאות מנמל ברברה. השלטון מנסה להילחם בתופעה, בשלב זה (2021) ללא הצלחה, אך המצב עם השנים משתפר.
חלוקה מנהלית

מבחינה מנהלית סומלילנד מחולקת ל-6 מחוזות. חלוקה זו נכנסה לתוקף בשנת 2019. כול מחוז מחולק לנפות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה | שטח, קמ"ר | הערות |
| אוודאל | בוראמה | Awdal‏ | 576,543 (2022) | 16,294 (2022) |  |
| סאחיל | ברברה | Sahil‏ | 149,274 (1997) | 13,930 |  |
| מרודי ג'ה | הרגייסה | Maroodi Jeeh‏ | 334,953 (1997) | 57,429 |  |
| תוגהיר | בוראו | Togdheer‏ | 962,400 (2019) | 30,426 |  |
| סול | לס אנוד | Sool‏ | 618,600 (2019) | 39,240 | נמצא בשליטה חלקית |
| סאנאאג | אריגבב | Sanaag‏ | 962,400 (2019) | 54,231 | נמצא בשליטה חלקית |
ראו גם

סומליה
מלחמת האזרחים בסומליה
מדינות שההכרה בהן מוגבלת
הכרה דיפלומטית
אמנת מונטווידאו