stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פול גריפיתס
ביבליוגרפיה > תולדות המוזיקה וביקורת

Modern music: A Concise History from Debussy to Boulez, Thames and Hudson, 1978
Modern Music: The avant garde since 1945, Braziller, 1981 (revised and expanded as Modern music and after: Directions since 1945, Oxford University Press, 1995 ISBN 0-19-816511-0; third edition, Oxford University Press, 2010 ISBN 0-19-974050-5)
A Guide to Electronic Music, Thames and Hudson, 1981. ISBN 0-500-27203-4
The String Quartet: A History, Thames and Hudson, 1985. ISBN 0-500-27383-9
New sounds, new personalities: British composers of the 1980s in conversation with Paul Griffiths, Faber and Faber, 1985
The Penguin Companion to Classical Music, Penguin Group, 2005. ISBN 0-14-051559-3
The substance of things heard: writings about music, Volume 31 of Eastman Studies in Music, University of Rochester Press, 2005. ISBN 1-58046-206-5
A Concise History of Western Music, Cambridge University Press, 2006. ISBN 0-521-84294-8
ביבליוגרפיה > מונוגרפיות על מלחינים מן המאה ה-20

Boulez (Volume 16 of Oxford Studies of Composers), Oxford University Press, 1978
Cage (Volume 18 of Oxford Studies of Composers), Oxford University Press, 1981
Peter Maxwell Davies (Contemporary Composers series), Robson Books, 1982. ISBN 0-86051-138-3
Second Viennese school: Schoenberg, Webern, Berg (with Oliver Neighbour and George Perle for the New Grove Composer Biographies series) Norton, 1983. ISBN 0-393-31587-8
György Ligeti (Contemporary Composers series), Robson Books, 1983. ISBN 0-87663-442-0
Bartók (Master Musicians series), J.M. Dent & Sons, 1988
Olivier Messiaen and the Music of Time, Faber & Faber, 2008. ISBN 0-571-24732-6
Stravinsky (Master Musicians series), J.M. Dent & Sons, 1992. ISBN 0-460-04614-4
The sea on fire: Jean Barraqué (Volume 25 of Eastman Studies in Music), University of Rochester Press, 2003. ISBN 1-58046-141-7,
ביבליוגרפיה > לבריות

The Jewel Box, or, A Mirror Remade – premiered 1991 (published by Chatto & Windus, ISBN 0-7011-3853-X)
Aeneas in Hell – premiered 1994 (unpublished)
Marco Polo – premiered 1996 (published by G. Schirmer, ISBN 0-634-00238-4)
What Next? – premiered 1999 (published by Boosey & Hawkes)
ביבליוגרפיה > רומנים וסיפורים קצרים

Myself and Marco Polo: A Novel of Changes, Chatto & Windus, 1989. ISBN 0-7011-3571-9
The Lay of Sir Tristram, Chatto & Windus, 1991. ISBN 0-7011-3570-0
"Leda" in Ovid Metamorphosed (Philip Terry ed.), Chatto & Windus, 2000. ISBN 0-09-928177-5
let me tell you, Reality Street Editions, 2008. ISBN 1-874400-43-1
הערות שוליים

↑  רוזמרי ויליאמסון
1 2 3  רוזמרי ויליאמסון
↑  Commonwealth Writers' Prize Regional Winners 1987 – 2007
↑  Grimbert (2002) pp. xcvi – xcvii
↑  Tonkin (16 January 2009). See also the lengthy extract from the novel and Griffiths' commentary in "From let me tell you", Golden Handcuffs Review, Winter – Spring 2007, Vol. 1, No. 8
↑  McLellan (20 November 1995)
↑  Tan Dun quoted in Kerner (11 November 1997)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274937005171  PLWABN: 9810661428505606  BNE: XX1164525  BnF: cb11905904x (data)  CiNii: DA03941129  GND: 12959850X  ISNI: 0000 0001 2135 5634  LCCN: n81043188  MusicBrainz: ea043adb-949c-4cbd-a1e7-a57e47f2ee34  NKC: jn19990002891  SUDOC: 026903105  VIAF: 97867720   WorldCat (עם VIAF): 97867720
עיצור דו-שפתי, סותם, קולי

| עיצור דו-שפתי, סותם, קולי |
| --- | --- |
 b
 מספר IPA:  102
קידוד
 דצימלי:  &#98;
 יוניקוד:  U+0062
 X-SAMPA:  b
 Kirshenbaum:  b
 ברייל:  
להקשבה
 
רשימת עיצורים
עיצור דו־שפתי סותם קולי הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא B לטינית קטנה /b/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-b. זהו הצליל לאות בּ.
התרחשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
עדה ניילד צ'ו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בינואר 1870 סטפורדשייר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  27 בדצמבר 1945 (בגיל 75) ברנלי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מעסיק:  Nantwich Workhouse, Women's Trade Union League 
 
עדה ניילד צ'ו (באנגלית: Ada Nield Chew‏; 28 בינואר 1870 – 27 בדצמבר 1945) הייתה פעילה סופרג'יסטית-סוציאליסטית בריטית, שפעלה לשיפור התנאים של מעמד הפועלות באנגליה.
חייה האישיים

צ'ו נולדה ב-28 בינואר בשנת 1870, בחוות ווייט הול טוק או' דה היל, בצפון סטפורדשייר, אנגליה. צ'ו הייתה בתם השנייה מתוך שלוש- עשרה של וויליאם וג'יין ניילד. כאשר הייתה בת אחת- עשרה היא נאלצה לעזוב את בית-הספר, עקב מעבר משפחתה לווסטרשייר.  בשנת 1897 התחתנה עם ג'ורג' צ'ו, ושנה לאחר מכן (1898) נולדה להם ביתם היחידה, דוריס.
קריירה > העבודה במפעל האחים קומפטון לטקסטיל

בסביבות שנת 1887 צ'ו ומשפחתה עברו להתגורר בקרו, שבמחוז צ'שייר. שם צ'ו עבדה בתור תופרת במפעל טקסטיל המייצר מדים לאנשי צבא, שוטרים ועובדי הרכבת. ב-5 במאי 1894, כתבה צ'ו את מכתבה הראשון מתוך סדרה של 12 מכתבים, המכתב הופיע בעיתון המקומי של העיירה קרו. המכתב, אשר נחתם על ידי "נערת המפעל של קרו", מתאר את תת-התנאים בהם עובדות פועלות המפעל. במכתב, צ'ו זעמה על כך ש-100 הנשים שעובדות במפעל הרוויחו שכר זעום, לעומת 400 הפועלים הגברים. בנוסף, צ'ו התלהמה על כך שהיא ושאר נשות המפעל עבדו 10 שעות ביום רק על מנת לקבל שמונה שילינגים בשבוע. בעוד שהמפעל התייחס לשכר הפועלות כ-"Living wage" או שכר מינימום, צ'ו התייחסה במכתבה לשכר הפועלות כ"שכר בגסיסה מתמשכת" (באנגלית: "lingering dying wage"). מטרתה של צ'ו בכתיבת מכתבים אלו הייתה לאחד את נשות מעמד הפועלים, ולשפר את התנאים שלהן במפעלים ובשאר מקומות העבודה שלהן. המכתבים זכו לתמיכה בקרב איגודים מקצועיים לגברים ואפילו בקרב חברי הפרלמנט המקומי. ואכן, בזכות מכתביה הנוקבים, תנאי הפועלות במפעל שופרו. מכתביה משכו גם את תשומת הלב של מפלגת הלייבור העצמאית, אשר הציעו לה עבודה בתנאי שזהותה תתגלה. וזה אכן קרה: "נערת המפעל של קרו" חשפה את זהותה כעדה ניילד צ'ו, והתפטרה מן המפעל.
קריירה > מהפכנית במפלגת הלייבור העצמאית

בתוך זמן קצר לאחר התפטרותה מהמפעל, צ'ו החלה את עבודתה במפלגת הלייבור העצמאית, בתור נציגת מועצת הסחר במועצת ה"שומרים" של ננטוויץ. צ'ו עבדה במשרה זו משנת 1894 עד שנת 1897. תחומי האחריות של הארגון כללו ניהול של בתי העבודה, בתי החולים וקרנות הסיוע שתחת אחריותם. יוזמותיה של צ'ו לרוב לא התקבלו בברכה. למעשה מתוך חמש היוזמות שהיא הציעה רק אחת התקבלה; ביטול הכלל האוסר על אסירים לשוחח בשעת האוכל. צ'ו הייתה מבוקשת עד מאוד כדוברת במפלגה, ובשנת 1896 יצאה למסע הסברה בוואן ה"קלריון" של המפלגה. למסע היא יצאה יחד עם ג'ורג' צ'ו, לימים בעלה.
קריירה > שיתוף הפעולה עם ליגת איגודי העובדות

בין השנים 1900–1908, צ'ו יצאה למסעות הסברה מטעם מפלגת הלייבור העצמאית וליגת איגודי העובדות, אשר עבורה הייתה צ'ו מארגנת מובילה. במסעותיה, צ'ו הגיעה לקהילות מרוחקות של נשים פועלות, וחשפה אותן לאפשרויות הטמונות בייצוגן באיגודי הפועלים. בנוסף, צ'ו היוותה כוח מניע במסע הפרסום של הליגה לשיפור תנאי העובדות במפעל כלי החרס שבסטפורדשייר, ובמיוחד עבור נפגעות תאונות עבודה וקורבנות של הרעלת עופרת.
קריירה > פועלה כסופרג'יסטית וכמקדמת העצמאות של אימהות

כמו רבות מהנשים שאיתן עבדה, צ'ו נמשכה לעבר רעיון הסופרג'יזם. היא הייתה חברה באיגוד הלאומי של אגודות זכות הבחירה לנשים (באנגלית: National Union of Women’s Suffrage Societies, ובראשי תיבות: NUWSS) וכיהנה בתפקיד מנהלי במחוז הבחירה של עמק רוסנדייל. בשנת 1905 צ'ו ביקרה חריפות את איגוד הנשים החברתי והפוליטי. היא טענה כי הארגון הוא אנטי- דמוקרטי ומקדם את זכות ההצבעה של נשים ממעמד הביניים בלבד, ולא את זכותן של הנשים הפועלות. במשך כמה חודשים, החליפו צ'ו וכריסטבל פנקהרסט (אחת המייסדות של איגוד הנשים החברתי והפוליטי) את דעותיהן בנוגע לנושא בטורים של העיתון הבריטי "הקלריון". צ'ו התעקשה שעל-מנת שנשים יחיו בכבוד, הן צריכות להיות בעלות עצמאות כלכלית, והבינה שדבר זה לא יכול להתקיים ללא יכולת האישה לעבוד. היא גיבשה תוכנית שעל-פיה לאימהות תהיה גישה למעונות אשר יטפלו בילדיהן באופן מסובסד. היא הדגישה כי המעונות יהיו מופעלים על-ידי "אימהות מאומנות" אשר יספקו "שירות ממלכתי ברמה גבוהה". חזונה של צ'ו היה בין הביטויים הראשונים למערכת הרווחה ומתן שירותים מסובסדים לגיל הרך. כל אלו נכנסו לתוקף תחת היוזמה "התחלה בטוחה" (באנגלית: "Sure start") שהוצגה רק בשנת 1998.
קריירה > מלחמה, עסקים ויציאה לגמלאות

במהלך מלחמת העולם הראשונה, כחלק מהמאמץ המלחמתי, הארגון NUWSS השהה את פעילותו למען זכות הצבעה לנשים. צ'ו, כפציפיסטית, התנגדה נחרצות למהלך זה, והצטרפה לליגת הנשים הבין-לאומית לשלום ולחירות. באוקטובר, שנת 1914, צ'ו הובילה משלחת לוועידת הבריאות של רוצ'דייל עם הפדרציה הלאומית של נשים עובדות (באנגלית: National Federation of Women Workers) ועם ליגת עבודת הנשים (באנגלית: Women’s Labour League). המשלחת הצליחה לשכנע את הרשויות המקומיות להקים לנשים עובדות, אשר נשארו לתמוך במשפחותיהן בעורף, מרכזי בריאות ומרכזי יולדות. שנה לאחר מכן, מודאגת מאבטלתן של הנשים עקב המלחמה, צ'ו הקימה ועדת סעד אשר חילקה מזון לאימהות רוצ'דייל וילדיהן. צ'ו המשיכה במסע הבחירות גם בזמן המלחמה. היא התרכזה בעיקר בתנאי העבודה, התזונה והבריאות של הנשים ממעמד הפועלים. היא פיתחה עסק מצליח להזמנת בדים וחומרי תפירה בדואר (Chew & Co.). בנוסף, לזמן מה צ'ו ניהלה חנות טבע. יוזמה זו נבעה מהיותה צמחונית. בתור אשת עסקים מצליחה, צ'ו טיילה רבות ברחבי העולם, ובשנת 1935 יצאה לסיבוב הופעות סובב עולם.
הכרה לאחר מותה

צ'ו נפטרה ב-27 בדצמבר 1940, בברנלי, לנקשייר. בתה דוריס כתבה את הביוגרפיה של אמה "עדה ניילד צ'ו: חייה וכתביה של אישה עובדת" אשר פורסמה בשנת 1982. בשנת 1983, אלן פלטר עיבד את הביוגרפיה לסדרה בעלת שלושה פרקים הנקראת "וואן הקלריון". בשנת 1978 פורסם הספר "יד אחת קשורה מאחורינו: עליית התנועה הסופרג'יסטית" (באנגלית: One Hand Tied Behind Us: The Rise of the Women's Suffrage Movement"). הספר נכתב על-ידי ג'יל לידינגטון וג'יל נוריס, ומתאר בין השאר את תרומתה של עדה לתנועה הסופרג'יסטית.
שמה ותמונתה של צ'ו מופיעים על בסיס הפסל של מיליסנט פאוסט, יחד עם עוד 58 נשים סופרג'יסטיות. הפסל נמצא בכיכר הפרלמנט שבלונדון ונחשף ב-24 באפריל 2018.
לקריאה נוספת

12 מכתביה של צ'ו
הערות שוליים

↑  Ada Nield Chew, Nantwich Museum (באנגלית בריטית)
↑  Ada Nield Chew, Crewe Heritage Centre (באנגלית בריטית)
↑  Crewe town council, Ada Nield 1894
1 2 3 4  Ada Nield Chew: England’s forgotten suffragist, HistoryExtra (באנגלית)
1 2  Ada Nield Chew, WCML (באנגלית)
↑  Heather Saul, Millicent Fawcett statue unveiling: the women and men whose names will be on the plinth, inews.co.uk, ‏2018-04-24 (באנגלית)
↑  Historic statue of suffragist leader Millicent Fawcett unveiled in Parliament Square, GOV.UK (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 139757279  ISNI: 0000 0000 8195 2433  LCCN: n83068956  Trove: 1282825  VIAF: 6307154   WorldCat (עם VIAF): 6307154
עורב אמריקאי

| עורב אמריקאי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עורביים
סוג:: עורב
מין:: עורב אמריקאי
שם מדעי
 Corvus brachyrhynchos ‏ברם, 1822
תחום תפוצה


עורב אמריקאי (שם מדעי: Corvus brachyrhynchos) הוא מין של עורב החי לאורכה של אמריקה הצפונית והוא מבין העורביים הנפוצים בה. בצורתו העורב מזכיר את העורב השחור הגדול ממנו.
מאפיינים

עורב זה מגיע לאורך 40-50 ס"מ, כאשר רוב האורך כולל את הזנב, מוטת כנפיו 85-100 ס"מ ומשקלו כ-300-600 גרם. זכרי העורב גדולים יותר מהנקבות. כמו עורבים אחרים הוא בעל כסות נוצות שחורה ומקור מגודל וארוך. עורבים החיים בטבע יכולים לחיות 7-8 שנים בעוד בשבי הם חיים עד 30 שנה.
הוא חי בין החופים של האוקיינוס האטלנטי כולל סן-פייר ומיקלון ועד לחוף האוקיינוס השקט מדרום קנדה לצפון מקסיקו. העורב מותאם במיוחד לחיים ביערות ובטונדרה הקרה. הוא עוף אינטליגנטי ואוכל-כול המחפש אפשרויות לגוון את תפריטו בכל מזון אפשרי. הוא אוכל זרעים, אגוזים, חרקים, נבלות, מזון אנושי, צפרדעים, עכברים, ביצים, גוזלים ועוד. הוא יאכל גם מתחנות האכלה.
העורבים הם עופות מונוגמיים הדואגים יחד לגידול הצאצאים ולהגנה מפני אויבים. הם בונים קן גדול על עץ ומגדלים בו עד 15 גוזלים במשך כמה מחזורי רבייה. כל חמש שנים הם בונים קן חדש .
תת-מינים

Corvus brachyrhynchos brachyrhynchos
Corvus brachyrhynchos hesperis
Corvus brachyrhynchos pascuus
Corvus brachyrhynchos paulus
המינים עורב דגים (Corvus ossifragus) ועורב נבלות (Corvus corone) הופרדו ממין זה.
הערות שוליים

↑  עורב אמריקאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536710405171  LCCN: sh88002196
עיצור דו-שפתי, אפי

| עיצור דו-שפתי, אפי |
| --- | --- |
 m
 מספר IPA:  144
קידוד
 דצימלי:  &#109;
 יוניקוד:  U+006D
 X-SAMPA:  m
 Kirshenbaum:  m
 ברייל:  
להקשבה
 
רשימת עיצורים
עיצור דו־שפתי אפי הוא צליל עיצורי המצוי בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא M לטינית קטנה /m/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-m. זהו הצליל לאות מ.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |
| --- | --- | --- | --- |
| אנגלית | him | [hɪm] | 'הוא' |
| עברית | אִמָּא | [ʔimːä] | 'אמא' |
| ערבית | مطابخ | [mɑˈtˤɑːbiχ] | 'מטבחים' |
| צ'רקסית | мажэ | [maːʒa] | 'מברשת שער' |
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
עיצור דו-שפתי, סותם, אטום

| עיצור דו-שפתי, סותם, אטום |
| --- | --- |
 p
 מספר IPA:  101
קידוד
 דצימלי:  &#112;
 יוניקוד:  U+0070
 X-SAMPA:  p
 Kirshenbaum:  p
 ברייל:  
להקשבה
 
רשימת עיצורים
עיצור דו־שפתי סותם אטום (עִצּוּר דּוּ-שְׂפָתַי סוֹתֵם אָטוּם) הוא צליל עיצורי המצוי בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא P לטינית קטנה /p/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-p. זהו הצליל לאות פּ. בשפות מעטות כמו ערבית אין אות שהצליל שלה הוא p.
התרחשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
עורבני

| עורבני |
| --- | --- |
 עורבני שחור-כיפה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עורביים
סוג:: עורבני
מינים
 עורבני שחור-כיפה  עורבני שחור-ראש  עורבני לידס
שם מדעי
 Garrulus ‏בריסון, 1760

עורבני (שם מדעי: Garrulus) הוא סוג של ציפור שיר ממשפחת העורביים הנפוץ בעולם הישן. בניגוד לרוב המינים במשפחה זו, העורבני אינו שחור אלא צבעוני - המינים שונים מאוד בצבעיהם, אך הם מאופיינים בשת לבן.
שם וטקסונומיה

משמעות השם המדעי garrulus glandarius הוא "צווחן של בלוטי האלון", "פטפטן של בלוטי האלון".
משמעות garrulus: צווחן, פטפטן. 
משמעות glandarius: בלוטי אלון.
על אף השם הזהה, העורבני אינו קרוב לעורבנים החיים ביבשות העולם החדש כמו עורבני כחול ועורבני שטלר ששייכים לסוג ציאנוסיטה, או עורבני פלורידה.
העורבני הכי קרוב מבחינה גנטית לעקעק זנבתן ולקאק וכן לשאר בני משפחת העורביים החיים באזורים נרחבים של העולם הישן.
מאפיינים והתנהגות

העורבני שוכן עצים. הוא מעדיף לקנן בהסתעפות של שני ענפים ולחיות בתחומי יישובים קרוב למגורי אנשים. בהתאם לכך, כושר תעופתו מוגבל והוא יכול בעיקר לנתר מעץ לעץ.
העורבני, ככל בני משפחת העורביים, הוא אוכל-כול, אך חובב במיוחד פירות ובלוטי אלון. כמו כן, הוא נוהג לחמוס קינים של ציפורי שיר אחרות, ולכן אלו נוהגות לתקוף אותו.
אפשר לזהותו לפי הכתם הכחול הזוהר בכנפיו. הוא נפוץ בחבל הים התיכוני. בארץ ישראל מצוי תת-המין עורבני שחור-כיפה, הנפוץ מהצפון ועד לצפון הנגב.
שני בני הזוג דוגרים במשך 16 ימים על ארבע עד שש ביצים בצבע טורקיז מנומר שמטילה הנקבה, ומאכילים את הצאצאים עד ליציאתם מהקן בגיל שלושה חודשים.
לעורבני קול צורמני ייחודי אך הוא יכול לחקות קולות מצוין. הוא מסוגל לחקות ציוצים של ציפורים שונות, בכי של ילד, יללות חתולים, צלצול טלפונים וחריקות של דלתות.
אטימולוגיה

הזואולוג פרופ' ישראל אהרוני כינה את העורבני בשם זה על שום פסוק במסכת חולין דף ס״ד עמוד א' שם כתוב שאסור לקנות ביצי יונים מנוכרי מחשש שאלו ביצי עורב הדומות לביצי יונה. אהרוני הסביר שלא ניתן להתבלבל בין ביצי העורב הירוקות והמנוקדות ובין ביצי היונה הלבנות, והציפור היחידה בארץ ישראל שדומה לעורב ומטילה ביצים הדומות לביצי יונה היא העורבני, ומכאן גזר את כינויו.[דרוש מקור]
מינים

עורבני שחור-כיפה (Garrulus glandarius)
עורבני שחור-ראש (Garrulus lanceolatus)
עורבני לידס (Garrulus lidthi)
גלריה

עורבני שחור-כיפה
עורבני לידס
עורבני שחור-ראש
הערות שוליים

↑  "merriam webster dictionary".
↑  "glandarius, wordsense. dictionary".
↑  "intergeneric relations of corvids".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557905405171
פון לים

| --- | --- |

פון לים על סירת ההצלה
 לידה:  8 במרץ 1918 האינאן, הרפובליקה העממית של סין 
 פטירה:  4 בינואר 1991 (בגיל 72) ברוקלין, ארצות הברית 
 מדינה:  הרפובליקה הסינית, ארצות הברית 
 השתייכות:  צי הסוחר הבריטי 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 מדליית האמפריה הבריטית 
 
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
פּוּן לים או לים פון (8 במרץ 1918 - 4 בינואר 1991, סינית: 潘 濂, פין-יין: פאן ליאן, Pān Lián) היה מלח סיני, ששרד לבדו במשך 133 ימים באוקיינוס האטלנטי, בתקופת מלחמת העולם השנייה.
לים היה מלח זוטר דרג באונייה בנלמונד של חברת בן ליין (אנ'), אוניית משא של צי הסוחר הבריטי. ב-23 בנובמבר 1942 הוטבעה אוניתו על ידי הצוללת הגרמנית U-172 (אנ')
. לאחר מספר שעות במים הוא מצא רפסודה קטנה מעץ, בגודל של כשניים וחצי מטרים רבועים, ובה נמצאו מי שתייה ומזון. כאשר המים והמזון אזלו, הוא החל ללכוד שחפים ואגר מי גשם. ב-5 באפריל 1943 הוא נמצא על ידי שלושה דייגים ברזילאים עם הגיעו לחופי ברזיל. לאחר החלמתו שב לאנגליה, וקיבל את עיטור האימפריה הבריטית (אנ') מידי המלך ג'ורג' השישי. לאחר המלחמה היגר לארצות הברית.
בלב ים

לים נולד בהאינאן, סין ב-8 במרץ 1918. בשנת 1942, בעת מלחמת העולם השנייה, שימש כמלח מדרגה שנייה על ספינת צי הסוחר הבריטית החמושה "בנלמונד". הספינה עשתה את דרכה מקייפטאון לפרמריבו שבסורינאם והייתה עתידה להגיע לניו יורק. הספינה הייתה חמושה אך היא נעה במהירות איטית ולבדה ללא ליווי.
ב-23 בנובמבר, צוללת U-172 גרמנית שיגרה לעבר הספינה שני טילי טורפדו ופגעה בה צפון-מזרחית לברזיל, כ-1,200 קילומטרים מזרחית לאמזונאס. עם שקיעת הספינה, לים השיג חגורת הצלה וקפץ למים לפני שדודי הספינה התפוצצו. הספינה "בן-למונד" טבעה בתוך כשתי דקות, מה שאיפשר לשישה ניצולים בלבד, וביניהם פון לים, לקפוץ למי הים. לאחר כשעתיים במים, פון לים נתקל בסירת הצלה ריבועית מעץ בגודל של כ-2.5 על 2.5 מטרים. בסירה זו היו מעט ביסקוויטים, דלי של 40 ליטרים מים, מעט שוקולד, שק ובו גושי סוכר, נורים, איתותי עשן ופנס. לים נהיה לניצול היחידי מן הספינה שהוטבעה. 53 מתוך 54 מלחים מצאו את מותם, ביניהם רב החובל ג'ון מאוול, יחד עם 44 אנשי צוות ו-8 מפעילי עמדת ירי.
לים שרד את שהותו הארוכה בים הודות למים ולמזון שנמצאו בסירת ההצלה, וכאשר מלאי זה אזל הוא החל לאגור מי גשמים ולדוג. הוא לא היה יכול לשחות היטב ולכן היה קשור רוב הזמן באמצעות חבל מסירת ההצלה אל מותנו, למקרה שגל גדול יגרום לנפילתו ממנה. את הפנס שהיה בסירה פירק והשתמש בחוטים המוליכים שבו כדי ליצור קרס דיג ומחבלים יצר חכת דיג. הוא אף הוציא מסמר מאחד מקרשי הסירה והשתמש בו בתור קרס דיג לדגים גדולים. כאשר דג היה נלכד בחכתו הוא היה פורס אותו באמצעות סכין ומניח אותו מעל סדין שכיסה את סירת ההצלה. פעם אחת הוא נקלע לסופה חזקה ומלאי הדגים ומי השתייה שלו הוטחו בעוצמה מן הסירה. פון, בכוחותיו האחרונים, הצליח לתפוס במו ידיו ציפור ושתה את דמה.
בהזדמנות אחרת פון דג לסירתו הקטנה כריש קטן. כאשר הוא הבחין בסנפירו של הכריש הוא האריך וחיזק את חכת הדיג שברשותו, וכן פיזר על ידיו אבקה כדי שיוכל לאחוז בחכה בחוזק רב יותר. הדלי שהיה בסירה שימש לו בתור נשק, באמצעותו הוא הלם בכריש עד שהרגו. צמאון רב אחז בו ולכן הוא החליט לפרוס את הכריש ולשתות את הדם שבכבד שלו. את סנפירי הכריש הוא חתך ויבש בשמש.
לאורך מסעו הארוך והמסוכן בלב ים, כלי שיט שונים עברו לידו. הראשונה לעבור על פניו הייתה אוניית משא שאנשי הצוות שלה הבחינו בו אך סירבו לעצור ולסייע לו על אף קריאותיו לעזרה באנגלית. פון טען שאנשי האונייה לא חילצו אותו בגלל מראהו האסייתי, כלומר לדעתו הם ראו בו מלח יפני ולא היו מוכנים לסייע לאויב בעת מלחמה. סיבה אחרת לחוסר הסיוע יכולה הייתה להיות מנהג של הגרמנים בזמן המלחמה, הם נהגו לשלוח ללב ים מלח אחד או שניים בסירת הצלה. כאשר ספינות או אוניות אחרות היו מבחינות ב"ניצולים" הן היו עוצרות ואז הגרמנים היו מטביעים אותן בקלות. צוות סיור אווירי של הצי האמריקאי חג מעליו, הבחין בו ואף הטיל לעברו מצופים. לחוסר מזלו של פון סערה גדולה הכתה בים באותו רגע ולא היה ניתן לחלצו. אפילו צוללת גרמנית הבחינה בו פעם אחת בזמן שערכה אימוני ירי לעבר שחפים.
בתחילה, היה סופר את הימים שעברו מאז שעלה לסירת ההצלה, אך בהמשך כאשר החל לאבד תקווה ספר ירחים מלאים.
חזרה ליבשה

ב-5 באפריל 1943, לאחר מסע תלאות של 133 ימים בסירת הצלה קטנה, פון לים התקרב ליבשה. מספר ימים קודם לכן הוא הבין שהוא מתקרב לחוף מפני שצבע המים סביבו השתנה, הצבע הפסיק להיות כחול כהה כצבע האוקיינוס. שלושה דייגים ברזילאים מצאו אותו והביאו אותו לבלם כעבור שלושה ימים.
במהלך ייסוריו, פון השיל ממשקלו כ-9 קילוגרמים, אך הוא היה מסוגל ללכת מיד עם חילוצו מן הסירה. במשך ארבעה שבועות היה מאושפז בבית חולים בברזיל עד שהקונסוליה הבריטית החליטה להחזיר אותו לבריטניה דרך מיאמי וניו יורק.
כאשר נודע לו כי איש טרם שרד זמן כה רב על סירה הצלה לפניו פון השיב: "אני מקווה שאיש לעולם לא יצטרך לשבור את השיא הזה". בפועל, היו ניצולים שנאלצו לשהות בלב ים למשך תקופה יותר. שלושה מלחים מקסיקנים שהו בלב ים במשך 10 חודשים על גבי סירת דיג ללא מנוע. חוזה סלבדור אלברנגה, דייג מאל סלוודור, נסחף בסירה קטנה במשך יותר משנה שלמה, 439 ימים, ממקסיקו לאיי מרשל. נכון לשנת 2019, שיאו של פון לים בשהייה על סירת הצלה כאדם יחיד טרם נשבר.
אחרית דבר

ג'ורג' השישי, מלך הממלכה המאוחדת, העניק לפון את מדליית האימפריה הבריטית, והצי המלכותי הבריטי כלל את שמו במדריכי ההישרדות שלהם. לאחר המלחמה, פון החליט להגר לארצות הברית, אך המכסה למהגרים סינים כבר התמלאה עד תום. אולם, בעקבות סיפור ההישרדות יוצא הדופן שלו וכן התערבות של סנטור אמריקאי הוא קיבל אישור מיוחד להגר ולבסוף אף זכה לאזרחות אמריקאית. אלפרד בסטר סיפר שאחד מספריו בו הדמות שטה בחלל ללא שליטה מתבסס על סיפורו של פון.
פון לים מת ב-4 בינואר 1991 בברוקלין.
הערות שוליים

↑  פון לים - שורד בלב ים
↑  הספינה בן למונד הוטבעה על ידי הגרמנים
↑  המלח הסיני ששרד 133 ימים בים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n85219753  SNAC: w6jm3vmj  VIAF: 43285027   WorldCat (עם VIAF): 43285027
פורד מודלס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  איילין פורד, ג'רארד ו. פורד 
 תקופת הפעילות:  1946–הווה (כ־78 שנים) 
 מיקום המטה:  ניו יורק 
 ענפי תעשייה:  דוגמנות 
  
 www.fordmodels.com
 
פורד מודלס (באנגלית: Ford Models) היא סוכנות דוגמנות, שהוקמה בניו יורק בשנת 1946, והתפרסה למקומות רבים מסביב לעולם.
היסטוריה

סוכנות הדוגמנות פורד מודלס הוקמה בניו יורק בשנת 1946 על ידי איילין פורד ובעלה ג'ררד פורד. הסוכנות שלטה בתחום בניו יורק עד להופעת סוכנות הדוגמנות עלית שפתחה סניף בעיר. הדבר הביא ל"מלחמת הסוכנויות" במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20. בשנת 1980 הסוכנות החלה לארגן תחרות שנתית לדוגמניות. תחרות זו נערכה בתדירות שנתית עד לשנת 2012.
בשנת 1995 המייסדים העבירו את ניהול החברה לביתם קטי פורד. היא ניהלה את החברה עד לשנת 2007. בתקופה זו נפתחו סניפי הסוכנות בפריז, לוס אנג'לס, מיאמי, שיקגו ופיניקס.
בשנת 2000 כ-90% מבעלות על הסוכנות הועברו ל-Magnum Sports and Entertainment ובשנת 2007 חברת Altpoint Capital Partners השקיע בסוכנות במטרה לאפשר את הרחבת פעילותה. חברה זו נמצאת בבעלות איש עסקים רוסי ובה רוכזו 93% מבעלות על סוכנות פורד מודלס.
דוגמנים של הסוכנות

לארס בורמייסטר
אסיה קייט דילון
צ'נינג טייטום
יוהאן אורב
רבקה סטאב
אנאיס מאלי
מארי-לואיז שטיינבאואר
לוגן מקריי
פול שולפור
הערות שוליים

↑  https://web.archive.org/web/20130309161216/http://articles.businessinsider.com/2011-03-03/wall_street/29971555_1_ford-brand-ford-employee-bankers