stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרו ווקר
הערות שוליים

↑  "Andrew Walker: Former Vanier Football Star Turns Hollywood Hunk". Vanier College. נבדק ב-2 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "EXTRACT FROM GAZETTE ARTICLE ON ANDREW WALKER, APRIL 2002". Montreal Gazette. נבדק ב-28 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Clover". cloverjuice.com. אורכב מ-המקור ב-28 בדצמבר 2016. נבדק ב-27 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cassandra Troy Walker of Clover Juice". west3rdstreet.com. נבדק ב-27 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Clover Juice Rebrands as 'Little West'". www.bevnet.com. נבדק ב-28 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Andrew Walker - Filmbug". filmbug.com. נבדק ב-2 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lifetime cancels 'Against the Wall'". Hollywood Reporter.
↑  "A Bride for Christmas". hallmarkchannel.com. נבדק ב-27 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A Dream of Christmas". hallmarkchannel.com. נבדק ב-27 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Interview With Actor Andrew Walker, "Sweet Autumn" & "Christmas Tree Lane"". Media from the Heart. נבדק ב-25 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "INTERVIEW: Andrew Walker Previews 'Appetite For Love' on Hallmark".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1024597180  ISNI: 0000 0000 5106 8911  LCCN: no2007105799  VIAF: 29319655   WorldCat (עם VIAF): 29319655
אנרי ברביס

| --- | --- |

ציור דיוקן מאת ריז'יק (ריאיץ') בשנת 1928
 לידה:  17 במאי 1873 אנייר-סיר-סן, צרפת 
 פטירה:  30 באוגוסט 1935 (בגיל 62) מוסקבה, ברה"מ 
 שם לידה:  Adrien Gustave Henri Barbusse 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 אירועים משמעותיים:  שריפת הספרים בגרמניה הנאצית (1933) הלוויה (7 בספטמבר 1935) 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 זרם ספרותי:  ספרות פועלים 
 יצירות בולטות:  יומן המלחמה 
 בן או בת זוג:  אליון מנדס 
 פרסים והוקרה:  פרס גונקור (1916)  קונקור ז'נרל  צלב המלחמה 1914–1918 
 חתימה:   
 
אנרי ברביס (בצרפתית: Henri Barbusse‏; 17 במאי 1873 – 30 באוגוסט 1935) היה סופר, פובליציסט, ועורך. פעיל קומוניסטי ופציפיסט צרפתי. מזוכי פרס גונקור.
ביוגרפיה

ברביס נולד ב-1873 בצרפת, באנייר-סיר-סן, קרוב לפריז, כאמצעי מבין שלושה ילדים ובן יחיד. אביו, אדריין ברביס, עיתונאי ומבקר תיאטרון צרפתי, בוגר לימודי תאולוגיה בז'נבה היה צאצא למשפחה פרוטסטנטית מהרי סוון (אנ') בדרום צרפת ולאם אנגלייה, אן ברביס לבית בנסון, הוא התייתם מאמו לפני שמלאו לו שלוש שנים, ואז עבר לגור עם אביו ברובע מונמארטר בפריז. אביו התחתן בשנית. ברביס למד בבית ספר קלוויניסטי בפריז. בשנים 1891-1884 למד ב"מכללת רולן", בה היו לו מורים דגולים כמו סטפאן מלארמה, פייר ז'נה ואנרי ברגסון. אחרי מבחני הבגרות בספרות ובמדעים, למד ברביס בסורבון לתואר ראשון בספרות. זכה בתחרות שירה של העיתון "ל'אקו דה פארי", אז בניהולו של קטול מנדס. הכרותו עם מרסל שווב ועם מנדס פתחה בפניו את דלתות החוגים הסימבוליסטים. בשנים 1894-1893 שירת ברביס בצבא בקומפיין וב-1898 התחתן עם אחת הבנות של קטול מנדס ושל המלחינה אוגוסטה הולמס, אליון מנדס (Helyonne Mendès).
בשנת 1914, בגיל 41, התגייס בהתלהבות לצבא הצרפתי, כדי להשתתף במלחמת העולם הראשונה ושירת בחזית במשך 17 חודשים, עד סוף 1915.
ברביוס פרסם כבר ב-1908 את הנובלה L'Enfer (התופת) אך לפרסום זכה ב-1916, לאחר פרסום הרומן Le Feu (האש), המבוססת על ניסיונו בשדה הקרב. עבור רומן זה זכה בפרס גונקור היוקרתי.
ב-1918 נסע לברית המועצות, שם הצטרף למפלגה הבולשביקית. ב-1923 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הצרפתית ובהמשך היה פעיל מאוד בקידום התעמולה והמטרות הקומוניסטיים. ב-1927 נערך במוסקבה קונגרס של ידידי ברית המועצות וברביס השתתף בו.
ב-1928 ייסד שבועון בינלאומי בשם Monde ועמד בראשו עד מותו ב-1935.
ב-1932 הוא עמד בראש הקונגרס העולמי נגד מלחמה אימפריאליסטית, שנערך באמסטרדם. ב-1933 הוא עמד בראש הוועד העולמי נגד מלחמה ופשיזם.
ברביס היה ממעריצי לב טרוצקי ואף הקדיש לו ספר, אך לאחר שטרוצקי הודח מתפקידיו תקף אותו ברביס, הצטרף לתעמולתו של סטלין וכתב ביוגרפיה של סטלין.
ברביס הוביל מתקפה חריפה נגד פנאיט איסטרטי, לאחר שזה פרסם את ספרו וידוי עבור מנוצחים ובו ביקורת על הנעשה בברית המועצות.
הסופר לקה בדלקת ראות ב-1935 בזמן אחד מביקוריו החוזרים בברית המועצות, התאשפז בבית החולים של הקרמלין והלך לעולמו במוסקבה. גופתו הובלה לצרפת ונקברה בבית החולים פר לשז בפריז.
ביוגרפיה > ספרים בתרגום לעברית

אנרי בארביס - יומן מלחמה - (מכתבים מהחזית) - ספרי משלט - הוצאת ספריית הפועלים (1949)
הקדמה לספרו של מרסל אוליבייה "ספרטקוס"
ביוגרפיה > אנרי ברביס בספרים ובמדיה אמנותית אחרת

רחל המשוררת - ממאמר על ספרו "האור" (Clarté)
הנצחה

בדצמבר 1936 גדוד שהיה חלק מהבריגדה הבינלאומית ה-14 בצבא הרפובליקני נקרא לכבודו "הגדוד אנרי ברביס".
באתר טירת איסי באיסי לה מולינו בצרפת קיים פארק על שמו.
הערות שוליים

1 2 3  אדריין ברביס באתר הגניאלוגי geni
↑  קרן ברביס-ויטל
1 2  אן בנסון ברביס באתר הגניאלוגי geni
↑  Alexander Clifford - Fighting for Spain, Pen@Sword Militart, Yorkshire 2020 p.24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258280105171  PLWABN: 9810568376805606  BIBSYS: 90169763  BNC: 000036652  BNE: XX846011  BnF: cb11890183b (data)  CiNii: DA01084549  GND: 11850651X  ISNI: 0000 0001 2137 9396  LCCN: n50021122  LNB: 000012266  NDL: 00432278  NKC: jn19990000439  NLA: 35013532  NLG: 115524  NLK: KAC200004172  NSK: 000044036  NTA: 070250790  RERO: 02-A002968485  SELIBR: 176975  SNAC: w6cr5zdp  SUDOC: 026704803  Trove: 789986  VcBA: 495/328392  VIAF: 68925116   WorldCat (עם VIAF): 68925116
אשף מולוסוס

| אשף מולוסוס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: אשפיים
סוג:: אשף מולוסוס
מינים
 9
שם מדעי
 Molossus ‏סנט-אילר, 1805

אשף מולוסוס (שם מדעי: Molossus) הוא סוג של עטלף קטן-בינוני במשפחת האשפיים ובו 9 מינים שחיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1805 על ידי הזואולוג הבריטי אטיין ז'ופרואה סנט-אילר והוא קרוי על שם מולוסוס - גזע נכחד של כלב רועים גדול מיוון העתיקה ששימש להגנה מפני זאבים. אשף מולוסוס קרוב חיצונית ופילוגנטית לסוגים אשף מסטיף מדומה ואשף כלבי, והאחרון נחשב בעבר כתת-סוג שלו.
תיאור ואנטומיה

לאשף מולוסוס גוף חסון, רחב ושטוח, צוואר עבה במיוחד וראש רחב ומעוגל דמוי כלב. הגולגולת חזקה ומסיבית יותר משל האשף הכלבי, והחרטום הרחב והשטוח מתמזג איתה לחלוטין. האוזניים רחבות ומקופלות עם צפירים קטנים שמוסתרים בעיטור עור עגול, והן מתחברות במרכז המצח. העיניים בולטות, החוטם רחב וקטום עם נחיריים גדולים וקצהו מזדקף מעט. מרבית השיניים קצרות וחזקות והניבים ארוכים; החותכו. הלוע מעוגל וחלק ללא קפלי עור, והלסת התחתונה קצרה וחזקה. הכנפיים ארוכות וצרות וכנף הזנב גדולה ומזכירה חצאית בצורתה. הזנב ארוך וגמיש.
אורך הראש והגוף של אשפי מולוסוס 50–95 מ״מ, אורך הזרוע 33–60 מ״מ ואורך זנבו 20–70 מ״מ; משקלם עד 30 גרם. למינים אחדים בסוג יש שקיק על הגרון שבולט יותר אצל הזכרים, ובו בלוטות ריח שמפיקות נוזל שומני ריחני. מלבד אשף המסטיף המדומה והאשף הכלבי, אשף מולוסוס חולק קווי דמיון רבים גם עם אשף מולוסוס מדומה.
הפרווה של אשף מולוסוס קצרה, צפופה וקטיפתית, ויש לו צווארון שיער עבה סביב הצוואר והעורף. צבע הפרווה משתנה בין המינים, ונע בין שחור לחום ביסטר כהה, ערמון-ארגמן-סגלגל, אדום, כתום עז, זהוב, אוכרה או חום אפרורי. הגחון והחזה נוטים להיות בהירים יותר. הפנים, האוזניים, הכנפיים, כפות הרגליים והזנב בצבע שחור מבריק או חום כהה. הזרועות והשוקיים ולעיתים גם פנים האוזניים בצבע בורדו. אצל חלק מהמינים הפרווה דו-גונית, ואחדים בעלי כתמים או נקודות באזורים שונים.
תפוצה וביולוגיה

אשף מולוסוס מצוי באמריקה הדרומית והצפונית. טווח התפוצה שלו כולל את בליז, גואטמלה, ניקרגואה, הונדורס, אל-סלבדור, קוסטה ריקה, פנמה, קולומביה, וונצואלה, אקוודור, טרינידד וטובגו, גיאנה, גיאנה הצרפתית, סורינאם, פרו, בוליביה, ברזיל, פרגוואי, צפון ומרכז ארגנטינה ואורוגוואי. במקסיקו הוא נפוץ עד לגבול עם ארצות הברית, ועשוי לחצות לעיתים את נהר ריו גראנדה לתוך שטחה של טקסס; בנוסף, הוא נוכח גם בפלורידה קיז.
בית הגידול של אשף זה מגוון למדי וכולל יער גשם טרופי, יער סובטרופי יבש, יער מנגרובים, יער גדותיים, יער עננים עד רום 2,400 מטר, ביצות, וסוואנה טרופית, דוקרנית או צחיחה למחצה.
אשף מולוסוס פעיל בדמדומים ובשקיעה וניזון אך ורק מחרקים מעופפים (בעיקר עשים, חיפושיות ופשפשאים). כנפיו הארוכות והצרות מקנות לו יכולת טיסה מהירה, אך מאידך יכולת התמרון שלו נחותה; בשל כך, הוא נוטה לצוד בעיקר בשטחים פתוחים, מעל גופי מים או מעל חופת היער. את שעות היום, אשפי מולוסוס מבלים בלינה במושבות גדולות מעורבות של 1,300-50 פרטים, בתוך מערות, נקיקי סלע, כפות דקל, בולי עץ חלולים ומבנים נטושים. האשפית ממליטה גור יחיד פעם או פעמיים בשנה ולעיתים נדירות תאומים. הגורים נגמלים בגיל 6–8 שבועות ומגיעים לבגרות בגיל שנה.
מינים

בסוג תשעה מינים:
אשף מולוסוס אלברס (Molossus alvarezi)
אשף מולוסוס אצטקי (Molossus aztecus)
אשף מולוסוס בונדה (Molossus currentium)
אשף מולוסוס סינלואה (Molossus sinaloae)
אשף מולוסוס קויבה (Molossus coibensis)
אשף מולוסוס קטיפתי (Molossus molossus)
אשף מולוסוס שחור (Molossus rufus)
אשף מולוסוס מילר (Molossus pretiosus)
אשף מולוסוס פנטון (Molossus fentoni)
אשף מולוסוס שחור.
אשף מולוסוס קטיפתי.
אשף כלבי

| אשף כלבי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: אשפיים
סוג:: אשף כלבי
מינים
 8
שם מדעי
 Cynomops ‏תומאס, 1920

אשף כלבי (שם מדעי: Cynomops) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת האשפיים ובו 8 מינים שחיים בדרום אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1920 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס ומשמעות שמו המדעי ״עטלף כלב״. האשף הכלבי קרוב חיצונית וגנטית לאשף מולוסוס, ולעיתים נחשב כתת-סוג שלו.
תיאור ואנטומיה

לאשף הכלבי גוף גוצי שמנמן, צוואר עבה, ראש קצר ומעוגל, גולגולת חזקה ומסיבית וכנפיים ארוכות וצרות. החרטום מקוצר ולווייתני ומתמזג לחלוטין עם הגולגולת. הפנים רחבות וכלביות, העיניים בולטות, והלוע שטוח. האף רחב עם נחיריים עגולים גדולים, השפתיים חלקות ללא קפלי עור האופיינים לאשפיים, והשפה התחתונה קצרה בצורה משמעותית מן העליונה. אוזני האשף קצרות, רחבות ומקופלות והן מחוברות לפנים; באזור הבסיס, יש להן קמט עור עגול גדול ובולט. השיניים חזקות וחדות, והניבים והחותכות העליונות ארוכים במיוחד. הזנב ארוך יחסית וגמיש; כמעט מחצית ממנו יוצאת מתוך כנף הזנב. אורך הראש והגוף של מיני האשף הכלבי 50–78 מ״מ, אורך הזרוע 29–49 מ״מ ואורך זנבו 22–34 מ״מ; משקלם עד 29 גרם. הזכרים גדולים מן הנקבות.
הפרווה של האשף הכלבי קצרה, צפופה וקטיפתית. צבעה הכללי צבעוני בדרך כלל, ונע בין אדמוני לערמון, חום שוקולד כהה, כתום מבריק, זהוב או אוכרה; לעיתים קרובות יש שילוב בין הצבעים הנזכרים, כשהכתפיים, העורף, הצוואר והחלק האחורי נוטים להתכהות, הצלעות בצבע בהיר עז והגחון והחזה בצבע צהבהב קרם, אפרפר או לבנבן. הפנים, האוזניים, הכנפיים, הרגליים והזנב בצבע שחור מבריק. השפתה התחתונה ורודה.
תפוצה וביולוגיה

האשף הכלבי מצוי באמריקה הדרומית והמרכזית. טווח התפוצה שלו משתרע על דרום מקסיקו, בליז, גואטמלה, ניקרגואה, הונדורס, אל-סלבדור, קוסטה ריקה, פנמה, קולומביה, וונצואלה, מזרח אקוודור, גיאנה, גיאנה הצרפתית, סורינאם, צפון ומזרח פרו, בוליביה, ברזיל, פרגוואי וצפון ארגנטינה. בית הגידול שלו מורכב מיער גשם טרופי, יער מנגרובים, יער גדותיים, יער עננים וסוואנה טרופית.
האשף הכלבי פעיל בלילה וחי בקבוצות של עד 75 פרטים. הוא מבלה את שעות היום בשינה במערות, חללי עצים ועל כפות דקלים, ומעדיף אתרי לינה חמים ולחים. הוא מחפש את מזונו בשטח פתוח ומאתר אותו באמצעות איכון הד. הוא ניזון בעיקר מחרקים בעלי קליפה קשה, שאותה הוא מפצח עם שיניו החזקות. האשפית ממליטה גור יחיד מדי שנה. מעבר לכך, אין מידע רב על האקולוגיה והביולוגיה של הסוג.
מינים

בסוג זה יש 8 מינים מוסכמים, וייתכן שבעתיד יוגדרו מינים נוספים.
אשף כלבי קינמון (Cynomops abrasus)
אשף כלבי גרינהל (Cynomops greenhalli)
אשף כלבי מקסיקני (Cynomops mexicanus)
אשף כלבי חום (Cynomops paranus)
אשף כלבי דרומי (Cynomops planirostris)
אשף כלבי מילר (Cynomops milleri)
אשף כלבי פרימן (Cynomops freemani)
אשף כלבי וואוראני (Cynomops tonkigui)
אשף (סוג)

| אשף |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: עטלפים קטנים
משפחה:: אשפיים
סוג:: אשף
שם מדעי
 Tadarida ‏רפינסק, 1814

אשף (שם מדעי: Tadarida) הוא סוג של עטלף ממשפחת האשפיים, הכולל 8 מינים או יותר, המחולקים לשני תת-סוגים.
התת-סוג הראשון כולל 7 מינים הנפוצים בעולם הישן (כולל דרום-אירופה, צפון אפריקה, חלקים גדולים מדרום-אסיה ומהודו ועד יפן). 4 מינים ייחודיים לאפריקה, כולל מדגסקר, ואילו שני מינים נוספים נפוצים במרכז פפואה ניו גינאה ובמערב וצפון אוסטרליה.
המין המוכר אשף מצוי (Tadarida teniotis) הנפוץ בדרום-אירופה, בצפון אפריקה, במזרח התיכון, ולאורך דרום-אסיה עד יפן, ידוע כמעופף לעיתים קרובות בשעות אחר הצהריים המאוחרות.
התת-סוג השני כולל מין אחד בעל תפוצה רחבה ביבשת אמריקה, אשף מקסיקני (Tadarida brasiliensis), שאזור המחיה שלו משתרע מדרום ארצות הברית ועד האינדים המערביים של צ'ילה וארגנטיה. מין הזה מתאפיין במושבות-אם ענקיות בארצות הברית.
טקסונומיה

אנליזה גנטית מצביעה על כך שהאשף אינו טקסון מונופילטי. המין הקרוב ביותר ל-Tadarida aegyptiaca שבאפריקה ובדרום-מערב אסיה הוא Chaerephon jobimena שבמדגסקר. שני המינים האלה יחד עם האשף המקסיקני שבאמריקה מהווים קבוצה בת 9.8 מיליון שנים בערך.
השם המדעי "Tadarida" ניתן על ידי קונסטנטין סמואל רפינסק (אנ'), שלא השאיר הסבר אטימולוגי לשם, אבל ככל הנראה מקורו במילה הסיציליאנית לעטלף: taḍḍarita.
טקסונומיה > מינים בסוג

אשף מצרי (Tadarida aegyptiaca)
אשף מקסיקני (Tadarida brasiliensis) - המין האמריקאי
Tadarida fulminans – מין מדגסקרי
Tadarida latouchei – מצוי בסין, יפן ותאילנד
Tadarida lobata – מין בעל אוזניים גדולות המצוי בקניה
אשף מצוי (Tadarida teniotis)
Tadarida insignis – המצוי במזרח אסיה
Tadarida ventralis – מצוי באפריקה
הערות שוליים

↑  Simmons, Nancy B. (2005), "Chiroptera",  in Wilson, Don E.; Reeder, DeeAnn M. (eds.), Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference (3rd ed), Baltimore: Johns Hopkins University Press, pp. 312–529, ISBN 978-0-8018-8221-0, נבדק ב-29 בספטמבר 2009 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Lamb, J. M.; Ralph, T. M. C.; Naidoo, T.; Taylor, P. J.; Ratrimomanarivo, F.; Stanley, W. T.; Goodman, S. M. (ביוני 2011). "Toward a Molecular Phylogeny for the Molossidae (Chiroptera) of the Afro-Malagasy Region". Acta Chiropterologica. 13 (1): 1–16. doi:10.3161/150811011X578589. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555921305171
אשף מסטיף

| אשף מסטיף |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: אשפיים
סוג:: אשף מסטיף
מינים
 16
שם מדעי
 Mops ‏לסון, 1842

אשף מסטיף (שם מדעי: Mops) הוא סוג של עטלף קטן-בינוני במשפחת האשפיים ובו כ-16 מינים שחיים באזור הטרופי ביבשות אפריקה ואסיה. הסוג הוקם בשנת 1842 על ידי חוקר הטבע הצרפתי רנה פריבייר לסון, והוא קרוב מבחינה חיצונית וגנטית לסוגים אשף מסטיף זוטר ואשף מצנפת. השם המדעי (״מופס״) פירושו במלאית ״עטלף״.
תיאור

אשף המסטיף מתאפיין בגוף מוצק וחסון, כנפיים ארוכות וצרות, וראש קצר, רחב ומסיבי. החרטום רחב והלוע מוארך ומחודד במקצת. האוזניים קצרות, רחבות ומעוגלות, והן מתקפלות מעט פנימה ומתחברות באזור המצח בצורת V; בחלק התחתון של האפרכסת, יש דש עור גדול ועגול שמתחבר כמעט לשפה. הלסתות חזקות, השיניים ארוכות וחדות והשפתיים גדולות, עבות ומכוסות זיפים; לאורך השפה העליונה, יש קפלי עור בולטים בדומה לכלבי המסטיף שהעניקו לסוג את שמו. העיניים קטנות ובולטות והאף גדול ועגול עם נחיריים נפוחים. הזנב ארוך וגמיש, ורובו חופשי ואינו מוקף בקרום התעופה האחורי.
אורך הראש והגוף של אשפי המסטיף 75–152 מ״מ, אורך הזרוע 27–67 מ״מ ואורך הזנב 19–58 מ״מ; משקלם נע בין 11 ל-69 גרם.
הפרווה של אשף המסטיף קצרה יחסית, ועבה או דלילה בהתאם למין. צבעה הכללי חדגוני בדרך כלל ונע בין חום אפרורי לחום קפה כהה, אפור כהה או בהיר, אפור-שחרחר, שחור, ערמוני חום אדמדם או חום-בורדו. הגחון, החזה והגרון בצבע אפרפר חיוור, שנהב או לבנבן. הכנפיים, האוזניים והפנים דלילים בשיער, וצבעם נע בין שחור מבריק לשחור פחם, חום כהה או חום בורדו.
תפוצה וביולוגיה

אשפי המסטיף חיים באפריקה שמדרום לסהרה, בדרום-מזרח אסיה, בחצי האי ערב ובמדגסקר. ביבשת אפריקה, הטווח שלהם משתרע על מרכז ומערב היבשת, מסנגל עד לאתיופיה, ומסודאן עד דרום אפריקה. באסיה, הם מצויים בעיקר בחצי האי המלאי, בסומטרה, בורניאו, סולאווסי, פלאוואן ומינדנאו. בהתחשב בטווח התפוצה הנרחב, בית הגידול מגוון למדי; עם זאת, הוא מעדיף בתי גידול לחים דוגמת יערות גשם טרופיים, יערות עננים, יערות גדותיים, יער מנגרובים, ביצות וסוואנות טרופיות.
אשפי המסטיף פעילים בלילה, ומבלים את שעות היום בבדידות, בזוגות, בקבוצות קטנות או במושבות של עד 400 פרטים שמפיקות ריח חריף חזק וכמות גדולה מאוד של גואנו. אתרי הלינה שלהם כוללים מערות, מכרות, נקיקים, חללי עצים, כפות דקל ומבנים נטושים, עם העדפה לאזורים עם לחות גבוהה וטמפרטורה חמה במיוחד של 35–42 מעלות. לאחר השקיעה, הם יוצאים בהמוניהם לחפש מזון בשטחים פתוחים ומעל חופת יער ומקורות מים, בטיסה מהירה וגבוהה עם יכולת תמרון נמוכה. הם ניזונים בעיקר מחרקים, והלסת החזקה שלהם מותאמת בעיקר לפיצוח שריון חיפושיות. פריטי טרף נוספים כוללים פשפשאים, פרפראים, שפיראים ואחידי כנף. האשף מאתר את טרפו באמצעות איכון-הד, בתדר של 18–50 קילוהרץ המתאים לציד בשטחים פתוחים. יש שתי עונות רבייה בשנה. משך ההיריון של האשפית כחודשיים, ולאחר מכן הנקבה ממליטה גור יחיד שנגמל בגיל 30–50 יום.
מינים

בסוג זה 16 מינים:
אשף מסטיף ספורל (Mops spurrelli)
אשף מסטיף פיטרסון (Mops petersoni)
אשף מסטיף גמדי (Mops nanulus)
אשף מסטיף קצר-כנף (Mops brachypterus)
אשף מסטיף באקארי (Mops bakarii)
אשף מסטיף מסילתי (Mops thersites)
אשף מסטיף אנגולי (Mops condylurus)
אשף מסטיף לבן-בטן (Mops niveiventer)
אשף מסטיף מונגלה (Mops demonstrator)
אשף מסטיף מלאי (Mops mops)
אשף מסטיף סולאווסי (Mops sarasinorum)
אשף מסטיף טרבור (Mops trevori)
אשף מסטיף מידאס (Mops midas)
אשף מסטיף ניאנגרה (Mops niangarae)
אשף מסטיף מדג׳י (Mops congicus)
אשף מסטיף מלגשי (Mops leucostigma)
ראש אופייני למינים בסוג.
אשף מסטיף מלאי.
אשף מסטיף זוטר

| אשף מסטיף זוטר |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: אשפיים
סוג:: אשף מסטיף זוטר
מינים
 20
שם מדעי
 Chaerephon ‏דובסון, 1878

אשף מסטיף זוטר (שם מדעי: Chaerephon) המכונה גם אשף צ'ירפון, הוא סוג של עטלף קטן במשפחת האשפיים ובו כ-20 מינים שחיים באפריקה, דרום-מזרח אסיה ואוקיאניה. הסוג הוקם בשנת 1874 על ידי הזואולוג האירי ג׳ורג׳ אדוארד דובסון והוא קרוי על שם צ׳ירפון (אנ') - חברו הנאמן של סוקרטס שמואנש כעטלף בקומדיית הציפורים של אריסטופאנס. אשף המסטיף הזוטר קרוב מבחינה פילוגנטית בעיקר לסוג אשף ולאחר מכן לסוגים אשף מסטיף ואשף מצנפת.
תיאור ואנטומיה

אשף המסטיף הזוטר מתאפיין בגוף גוצי, כנפיים ארוכות וצרות, ראש גדול ומעוגל וחרטום רחב ושטוח. האוזניים קצרות, רחבות ועטויות קפלים וקמטים שמכסים את הצפירים הקטנים; הן מחוברות בקודקוד באמצעות קרום עור. העיניים חרוזיות ובולטות והאף גדול עם נחיריים עגולים. הלוע הנפוח מתאפיין בשפה עליונה ארוכה, מקומטת ועטוית זיפים קצרים שמעניקים לאשף את מראה המסטיף. קרום התעופה האחורי בינוני ומשולש. הזנב ארוך וגמיש וכמחצית ממנו חופשי ואינו מחובר לקרום. אורך הראש והגוף של האשפים בסוג 42–90 מ״מ, אורך הזרוע 32–54 מ״מ ואורך הזנב 24–52 מ״מ; משקלם נע בין 5 ל-38 גרם.
הפרווה של אשף המסטיף עבה ורכה והיא משתרעת מעט על קרומי הכנף הסמוכים לצלעות. צבעה הכללי משתנה בין המינים וחדגוני בדרך כלל. סקלת הצבעים כוללת חום אפרורי, אפור כהה או כסוף, חום חלודה, אוכרה, חום ביסטר וחום שחרחר. אזור הגחון בהיר יותר ונע בין צהבהב או חום בהיר לאפרפר, שנהב או לבן בוהק. סביב הכתף והצוואר יש צווארון שעיר וכהה. למינים אחדים הפרווה מנומרת בכתמים בהירים. הפנים והאוזניים בצבע שחרחר, אפור כהה או בורדו. הכנפיים בצבע שחור פיח או סגלגל עד אפור חיוור-לבנבן.
תפוצה וביולוגיה

אשפי המסטיף הזוטרים חיים ברחבי אפריקה, דרום אסיה ואוקיאניה; טווח התפוצה של הסוג כולל את מרבית אפריקה שמדרום לסהרה, מדגסקר, תת-היבשת ההודית, איים מבודדים באוקיינוס ההודי, מדינות הודו-סין, חצי האי המלאי, איי סונדה, איי מאלוקו, אוסטרליה, גינאה החדשה, איי שלמה, ניו זילנד ופיג'י. בית הגידול מגוון במיוחד וכולל יער גשם טרופי, יער גשם ממוזג, יער עננים, סוואנה טרופית, צחיחה או דוקרנית, בתה ואזורים מדבריים למחצה.
אשפי המסטיף הזוטרים הם עטלפים חברותיים במיוחד, וחיים במושבות של עד אלפי פרטים. הם לנים ביום במערות, ומתעוררים לקראת ערב ויוצאים בלהקות גדולות וקולניות לצוד. הם חוזרים למערה לפנות בוקר. התזונה של האשפים מורכבת מחרקים מגוונים והם משתמשים באיכון-הד כדי לצוד ולנווט בסביבה. אשפי המסטיף מתרבים לאורך השנה, והאשפית עשויה להמליט עד 3 פעמים בשנה. ההיריון נמשך 60–72 יום ולרוב נולד גור יחיד. האשפית מטפלת בגורים במשך כ-3 שבועות, ולאחר מכן הם נגמלים ומסוגלים כבר לעוף ולצוד בכוחות עצמם. הנקבות מגיעות לבגרות תוך זמן קצר, והזכרים בגיל 5 חודשים.
מינים

בסוג זה 20 מינים:
אשף מסטיף סאו טומה (Chaerephon tomensis)
אשף מסטיף סולומוני (Chaerephon solomonis)
אשף מסטיף צ׳אפין (Chaerephon chapini)
אשף מסטיף רוסטי (Chaerephon russatus)
אשף מסטיף קטן (Chaerephon pumilus)
אשף מסטיף קמוט-שפה (Chaerephon plicatus)
אשף מסטיף ניגרי (Chaerephon nigeriae)
אשף מסטיף טלוא-אוזן (Chaerephon major)
אשף מסטיף גרנדידייר (Chaerephon leucogaster)
אשף מסטיף צפוני (Chaerephon johorensis)
אשף מסטיף שחור-אדום (Chaerephon jobimena)
אשף מסטיף יאפן (Chaerephon jobensis)
אשף מסטיף גלאגר (Chaerephon gallagheri)
אשף מסטיף פיג'יאני (Chaerephon bregullae)
אשף מסטיף מנומר (Chaerephon bivittatus)
אשף מסטיף ואן-במלן (Chaerephon bemmeleni)
אשף מסטיף אנסורג (Chaerephon ansorgei)
אשף מסטיף דוכס-אברוצו (Chaerephon aloysiisabaudiae)
אשף מסטיף אציננה (Chaerephon atsinanana)
אשף מסטיף זעיר (Chaerephon pusillus)
בועז אבהר

בועז אבהר (נולד ב-1968[דרוש מקור]) הוא ספורטאי פאראלימפי ישראלי לשעבר.
קריירה

אבהר משותק מלידה בגפיו התחתונות ונעזר בקביים להליכה. בגיל צעיר החל בפעילות ספורט שיקומית, ספורט אתגרי לנכים ושחייה.
בגיל 15 השתתף לראשונה בתחרות בינלאומית במסגרת אליפות אירופה. לאחר מכן היה חבר נבחרת ישראל בשחייה והשתתף במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) ובמשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992). בתחרויות הפאראלימפיות ב-1988 השתתף בשלושה משחים וזכה בשלוש מדליות ארד. בתחרויות ב-1992 השתתף בחמישה משחים, מהם סיים ארבעה בשלבים המוקדמים ובמשחה נוסף סיים במקום שביעי.
לאבהר תואר בהנדסת תעשייה וניהול ומאוחר יותר החל לעסוק באימון אישי ובהנחיית קבוצות. נשוי ואב לשני ילדים.
ארגמון הוורד

| ארגמון הוורד |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: חלזונות
תת־מחלקה:: חלזונות מפותחים
על־סדרה:: חלזונות גבוהים
סדרה:: Neogastropoda
משפחה:: ארגמוניים
סוג:: Chicoreus
מין:: ארגמון הוורד
שם מדעי
 Chicoreus palmarosae ‏לאמארק, 1822

ארגמון הוורד (שם מדעי: Chicoreus palmarosae, שם עממי: Rose-branch Murex) הוא מין של חילזון ימי טורף במשפחת הארגמוניים. גודלו הוא 65–130 מילימטרים (6.5–13.0 סנטימטרים). בשל יופייה הקונכייה היא פריט אספנות מבוקש. סוחרי קונכיות במזרח אסיה נוהגים לטבול את הקונכיות בצבע ורוד עדין על-מנת להקנות לה מראה יפה ומרשים יותר.
תיאור

חילזון זה מפורסם בעיקר הודות לקונכייה המרשימה והמיוחדת שלו, שהצבעים השולטים בה הם אדום, כתום, ורוד וחום. הצבעים חזקים בעיקר כשהחילזון בחיים ואחרי מותו הם דוהים, ולכן הקונכייה נפוצה יותר בגווני חום. צורתה הבסיסית של הקונכייה היא פלכית, עם צריח גבוה ופיתול גוף אליפטי גדול. מכל פיתול יוצאות בליטות מסועפות ובקצותיהן בליטות קטנטנות בצבע ורוד, המזכירים ורדים קטנים. על "גזעי" הבליטות המסועפות ישנם קפלים בצבעים בהירים יותר וגווני כתום-ורוד. על גוף הקונכייה יש צלעות עדינות ספירליות בצבעים כהים יותר. פתח הקונכייה אליפטי בצבע לבן ונסגר באופרקולום בצבע חום. בקצה התחתון של פתח הקונכייה בולטת תעלת סיפון ארוכה ורחבה, שמכוסה אף היא בבליטות מסועפות.
תפוצה ובית גידול

חילזון זה נפוץ ברחבי האוקיינוס ההודי ובמערב האוקיינוס השקט. ניתן למצאו מדרום יפן, בסרי לנקה, ובאיים והאטולים שנמצאים מצפון-מזרח למדגסקר.
לקריאה נוספת

ס. פיטר דאנס, Smithsonian Handbooks: Shells, הוצאת דורלינג קינדרסלי (DK)
הערות שוליים

↑  למין זה אין שם עברי רשמי מאחר שהוא לא חי בארץ ישראל. השם "ארגמון" הוא על-פי שם המשפחה והשם העממי, אך חילזון זה איננו שייך לסוג ארגמון.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארמיית מרכז קנטקי

| --- | --- |

הדגל הצבאי של הקונפדרציה
 פרטים
 מדינה:   הקונפדרציה
 שיוך:   צבא הקונפדרציה
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  18 בספטמבר 1861 – 29 במרץ 1862 (193 ימים)
 מקים היחידה:  סיימון בוליבר באקנר
 מלחמות:  מלחמת האזרחים האמריקנית
 פיקוד
 מפקדים:  ראו פירוט
ארמיית מרכז קנטקי (באנגלית: Army of Central Kentucky) הייתה ארמייה שהשתייכה למחלקה 2 של צבא הקונפדרציה, ונטלה חלק במלחמת האזרחים האמריקנית.
היסטוריה

הארמייה הוקמה ב-18 בספטמבר 1861 בידי המחלקה ה-2 של צבא הקונפדרציה (המחלקה שהייתה אחראית על הזירה המערבית במלחמת האזרחים האמריקנית). הארמייה נועדה לרכז את כל הכוחות הסדירים של צבא הקונפדרציה באזור מערב קנטקי וכן את כוחות המיליציה הנאמנים לקונפדרציה. הארמייה כללה בתחילה שתי דיוויזיות וכח מילואים. ב-28 באוקטובר הועבר הפיקוד לאלברט סידני ג'ונסטון אשר פיקד עליה במהלך קרב בלמונט. ב-4 בדצמבר הועבר הפיקוד באופן זמני לוויליאם ג'וזף הארדי אשר פיקד עליה עד 18 בדצמבר ואז חזר הפיקוד לג'ונסטון. הארמייה השתתפה בקרב פורט הנרי וקרב פורט דונלסון, לפני שב-29 במרץ 1862 אוחדה עם יחידות נוספות של צבא הקונפדרציה ליצירת ארמיית מיסיסיפי במטרה לאחד את כוחות צבא הקונפדרציה לקראת קרב שילה.
מפקדים

סיימון בוליבר באקנר (18 בספטמבר 1861 – 28 באוקטובר 1861)
אלברט סידני ג'ונסטון (28 באוקטובר 1861 – 4 בדצמבר 1861)
ויליאם ג'וזף הארדי (4 בדצמבר 1861 – 18 בדצמבר 1861)
אלברט סידני ג'ונסטון (18 בדצמבר 1861 – 29 במרץ 1862)