stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוטרונה
הערות שוליים

↑  Le piste del Mottarone, web page on www.mottaroneski.it (אורכב 24.05.2021 בארכיון Wayback Machine) (accessed on March 2012)
↑  Climate Mottarone, meteoblue (באנגלית)
↑  "Cable car falls on Italian mountain, killing at least nine people". SKY News. 23 במאי 2021. ארכיון מ-2021-05-25. נבדק ב-23 במאי 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  CNN, Barbie Latza Nadeau and Nicola Ruotolo. "At least 14 killed as Italian cable car plunges into woodland". CNN. ארכיון מ-2021-05-23. נבדק ב-2021-05-23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532663405171  LCCN: sh98004033  VIAF: 315528381   WorldCat (עם VIAF): 315528381 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של איטליה ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוצר מובנה

מוצר מובנה או סטרקצ'ר (באנגלית: Structured product) הוא אפיק השקעה מורכב המוצע לציבור המשקיעים בדרך כלל על ידי בנקים או בתי השקעות.
פיקדון מובנה

סוג נפוץ של מוצר מובנה הוא פיקדון מובנה. פיקדון מובנה הוא תוכנית השקעה הסגורה לפרק זמן מוגדר, אשר מתייחסת לנכס מסוים, כגון מניה, מדד או שער מטבע ומעניקה תשואות משתנות בהתאם לתנאים שנקבעו בין המפקיד למנפיק המוצר המובנה.
ייחודו של הפיקדון המובנה הוא בכך שהמפקיד אינו מסכן את הקרן. עם זאת, המשקיע נחשף לסיכון של אי קבלת תשואה כלשהי ולכן ייתכן גם הפסד ריאלי אשר תלוי בשינוי שיעור הריבית במהלך תקופת ההפקדה.
אג"ח מובנה

סוג אחר של מוצר מובנה הוא אג"ח מובנה. אג"ח מובנה היא איגרת חוב אשר שיעור הריבית עליה מותנה בהתנהגותם של נכסי בסיס שונים (שער חליפין, מניות, סחורות וכדומה), כפי שמוגדר מראש בתשקיף. אם תנאים אלה לא מתקיימים, המשקיע יקבל את הקרן בלבד בתאריך הפדיון ללא תשלומי ריבית. בחלק מהאג"ח המובנות גם תשלום הקרן מותנה, והמשקיע עלול אף להפסיד את כל כספו.
איגרות חוב מובנות מונפקות על ידי בתי השקעות באמצעות תהליך של איגוח. בדרך כלל הן נסחרות בבורסה לניירות ערך. לכן בניגוד לפיקדון מובנה, המשקיע באג"ח המובנה יכול למכור אותה ולממש את השקעתו בכל עת לפני תאריך הפדיון. אבל כאשר התנאים לתשלום הריבית מפסיקים להתקיים, האג"ח המובנות עלולות להיסחר בתנודתיות רבה מזו האופיינית לאג"ח רגילות בדירוג דומה, ובשער נמוך משמעותית מערכן הנקוב, אפילו אם תשלום הקרן מובטח.
הערות שוליים

↑  אורי טל טנא, שורת הרווח: הנכס הרעיל הכי סחיר בתל אביב, באתר כלכליסט, 25 במרץ 2009
↑  מיכה צרניאק, מניות ואופציות במסווה של אג"ח, באתר ביזפורטל, 9 בפברואר 2010
↑  שחרית אג"ח ז, באתר ראש כסף, 14 במרץ 2010
| ניירות ערך והשקעות בשוק ההון |
| --- | --- | --- |
| ניירות ערך הוניים | הון מניות • מניה • מניה רגילה • כתב אופציה • כתב זכויות • מניות הטבה • כתב זכויות • מניית בכורה • מניית שליטה • מניות באוצר • יחידת השתתפות • בעל מניות |  |
| ניירות ערך התחייבותיים | איגרת חוב (איגרת חוב קונצרנית • איגרת חוב ממשלתית • איגרת חוב מוניציפלית) • אג"ח אופציה |  |
| ניירות ערך אחרים | קרן נאמנות • קרן מחקה • תעודת סל • תעודת סל בחסר • קרן סל • נייר ערך המיר • המירות • אג"ח להמרה |  |
| קבוצות ניירות ערך | שטר הון • מניית בכורה |  |
| השקעות שאינן נייר ערך | מוצר מובנה • פיקדון • חיסכון • חשבון בנק • קרן הון סיכון • קרן גידור • קרן השקעות פרטיות • מימון המונים • הלוואת בעלים • קרן נדל"ן |  |
| חסכונות פנסיוניים | קופת גמל (קרן פנסיה • קרן השתלמות) • קופת גמל להשקעה • ביטוח מנהלים • קופת גמל בניהול אישי |  |
| נגזרים | אופציה • חוזה עתידי • אופציה אקזוטית (אופציה בינארית • אופציה אסייתית) • CDO • CDS • עסקת החלף |  |
| סחורות נפוצות | סחורה • זהב • כסף (יסוד) • נפט |  |
| מטבעות דיגיטליים | הצעת מטבע ראשונית • מטבע מבוזר • ביטקוין |  |
| ניתוח ניירות ערך | ניתוח טכני • מודל בלאק ושולס • בטא (מדד) • ארביטראז' • רווח למניה |  |
| בורסות מרכזיות | הבורסה לניירות ערך בתל אביב • נאסד"ק • הבורסה לניירות ערך בניו יורק • הבורסה לניירות ערך בלונדון • Euronext |  |
| מדדים מרכזיים | מדד תל אביב 35 • דאו ג'ונס • S&P 500 • FTSE • מדד נאסד"ק 100 |  |
| תאגידים | מיזוגים ורכישות • הערכת שווי • בדיקת נאותות • הצעת רכש • השתלטות עוינת • רכישה ממונפת • מנוף פיננסי • דיבידנד • מיזוג חברות • פירוק חברות • דיני תאגידים • שליטה |  |
| דוחות כספיים | יחסים פיננסיים • דו"ח כספי • רואה חשבון • תקן דיווח כספי בין-לאומי • תשקיף • הערת עסק חי |  |
| רגולציה וגופים רגולטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • הפיקוח על הבנקים • חוק ניירות ערך • הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) • מועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות • פדרל ריזרב • חוק גלאס-סטיגל • רפורמת בכר • חוק החברות |  |
| היסטוריה | השפל הגדול • משבר הסאבפריים • משבר מניות הבנקים |  |
| תחומים אקדמיים קשורים | מימון • חשבונאות • כלכלה • מנהל עסקים |  |
| דירוג אשראי | דירוג אשראי • דירוג אג"ח • מודי'ס • סוכנות הדירוג פיץ' • סטנדרד אנד פורס |  |
| ערכים נוספים | הנפקה • ערך ריאלי וערך נקוב • הנפקה ראשונה לציבור • השוק הראשוני • השוק המשני • בנק השקעות • חיתום • רכישה עצמית • בורסה לניירות ערך • נייר ערך • ברוקר • דילר • חוזה הפרשים • מסלקת הבורסה • נייר ערך מגובה משכנתה • איגוח • עושה שוק • מעבר לדלפק • ספר הפקודות • מכירה בחסר • שורט סקוויז • קסטודיאן • שוק המעו"ף • בקדייטינג • מידע פנים • Dark Pool • הרצת מניות • ויסות שערי ניירות ערך • סיכון אשראי • נזילות פיננסית • EBITDA • אמות מידה פיננסיות • פירמידת שליטה • עקום התשואה • אזהרת רווח |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566274705171  GND: 4656104-3  LCCN: sh96009342 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאיר מקס בינט

| --- | --- |

 לידה:  27 ביוני 1917 סומבטהיי, הונגריה הונגריה (1867–1918)
 נהרג:  21 בדצמבר 1954 (בגיל 37) מצרים
 מקום קבורה:  הר הרצל 
 תאריך עלייה:  1935
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  מקס
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 איש מודיעין
 
אנדרטה למאיר מקס בינט בכפר חסידים
מאיר (מקס) בינט (27 ביוני 1917 – 21 בדצמבר 1954) היה איש מודיעין ישראלי שפעל ונתפס במצרים בעקבות נפילת רשת החבלה ב"עסק הביש".
השנים המוקדמות

בינט נולד בסומבטהיי שבהונגריה לעמליה ויוסף, אח לרות. המשפחה במקורה הגיעה מקלן וחזרה לשם בינואר 1919, לאחר תום מלחמת העולם הראשונה.
בינט למד בתיכון היהודי בקלן, והיה פעיל בתנועת הנוער "עזרא". בעקבות עליית הנאצים לשלטון החליטה המשפחה לעזוב את גרמניה. ראשית הגיעה האחות הבוגרת רות ב-1934 וב-1935 עלו גם מאיר והוריו והתיישבו בתל אביב.
במרץ 1936 יצא למשך שנה לכפר חסידים להכשרה חקלאית, שם קיבל הכשרה צבאית והצטרף להגנה, ומאז נשלח על ידה לשליחויות וחשאיות שעסקו בענייני מודיעין ובהעלאת עולים לארץ.[דרוש מקור] לאחר השנה בכפר חסידים חזר לתל אביב ועבד בנמל תל אביב ובבית מלאכה לעבודות מתכת.
מאוחר יותר שימש כאחראי על הביטחון במשק הפועלות בחדרה, וכן הקים בית מלאכה למכניקה עדינה בראשון לציון.
ב-1942 יצא לעיר אבדאן שבאיראן מטעם סולל בונה ועבד בבתי הזיקוק של חברת הנפט האנגלו-איראנית. בתקופה זו למד פרסית והשלים את לימודיו בהתכתבות. בהמשך יצר קשר עם הקהילה היהודית והקים כיתות ללימוד עברית לצעירים בח'וראמשהר ובאבדאן.
ב-1946 חזר לארץ ישראל ועבד כחצי שנה כמנהל עבודה במפעל המכונות "אלווטור" בתל אביב, לאחר מכן יצא לבריטניה ועבר קורס אלחוט בבית הספר לקצינים בצפון ויילס. במהלך שהותו שם גויס ל"גדעונים", מחלקת הקשר של מוסד לעלייה ב'. מאנגליה עבר לאיטליה, שם ייצר מכשירי קשר לספינות מעפילים עבור המוסד לעלייה ב' בתחנת אלקטרוניקה בקרבת מילאנו. עם הקמת המדינה, במאי 1948, גויס לחיל המודיעין בצה"ל ומאוגוסט 1949 שהה באזור הגבול בין עיראק לאיראן בתור איש מודיעין.
בשנת 1950 הכיר בינט עולה צעירה מדרום אפריקה בשם ג'ין דוידוב. קשריו עמה התהדקו, הם נישאו באוגוסט אותה שנה ויצאו לאנגליה, שם המשיך בינט בלימודיו. בקיץ 1951 שבו השניים לישראל לקראת הולדת בתם מיכל. כעת פגש בינט את אברהם דר מיחידה 131, שהחליט לגייס אותו לשליחות חדשה במצרים.
השליחות במצרים

בדצמבר 1951 יצא בינט לגרמניה על מנת להכין ולבסס את זהותו לתפקיד במצרים. בגרמניה הוא בנה את זהותו כמקס בנט, איש עסקים גרמני ממנהיים, ששירת בצבא הגרמני ונפצע ברגלו במלחמת העולם השנייה. בינט יצר קשרים עם חברות שונות שהיו מעוניינות בנציג מכירות במזרח התיכון. הוא הצליח לזכות, בין השאר, בייצוג חברת "פון לאופנברג" שייצרה גפיים תותבות.
ב-12 באפריל 1952 יצא בינט מגרמניה לתפקידו החדש במצרים (תחת שם הצופן "אמיל").
מלכתחילה היה תפקידו של בינט איסוף מידע מודיעיני בלבד, מעין "זאב בודד" ולא צריך היה להיות לו קשר עם אף אחד משליחיה האחרים של ישראל וגם לא עם חוליות המחתרת הציוניות שהקים אברהם דר באלכסנדריה ובקהיר, אולם נראה כי מישהו החליט לנצל את בינט לצרכים אדמיניסטרטיביים והוא התבקש להעביר כסף לחברי החוליה.
עם הגעתו למצרים יצר בינט קשר עם "קלוד" (מרסל ניניו), צעירה שגויסה לפני כן על ידי אברהם דר ומאוחר יותר היא ארגנה לו פגישה עם חברי חוליית אלכסנדריה, בלא שאלה ראו את פניו. בינט היה מעוניין בהוצאתה של ניניו ממצרים וביקש ממנה לנתק קשריה עם החוליה.
במקביל שיכן המודיעין הישראלי את משה מרזוק בדירתו של בינט בישראל, עת שהה זה בישראל לצורכי אימונים.
בשלושת החודשים הבאים יצר בינט קשרים עסקיים עם תעשיינים וסוחרים וגם עם הגנרל מוחמד נגיב, שהיה בשעתו ראש האגודה למען נכי המלחמה. ב-18 ביולי יצא בינט ממצרים ונפגש עם מפעיליו בפריז. ב-23 ביולי נערכה הפיכה צבאית במצרים - המלך פארוק הודח, המלוכה בוטלה והגנרל נגיב עלה לשלטון. ב-5 באוגוסט הגיע בינט לישראל והעמיד כתנאי להמשך שליחותו את ניתוק הקשר שלו עם החוליות היהודיות במצרים. באותה עת גם גילה לאשתו על פעילותו במצרים.
בינואר 1953 יצא בינט פעם נוספת למצרים, כאשר אשתו ובתו עזבו את ישראל זמן קצר אחריו במטרה להצטרף אליו מאוחר יותר. בינט התבסס במצרים וקיבל תפקיד של יועץ הנדסי בנציגות פורד שם. במרץ העביר בינט את אשתו ובתו מאיטליה לגרמניה, שם למדו שתיהן גרמנית. בספטמבר התפרסמה כתבה גדולה בעיתון גרמני על שתוף הפעולה הגרמני-מצרי שכללה תמונה של בינט בלשכתו של הגנרל נגיב. בנובמבר הונחה אבן-הפינה של המרכז לשיקום נכי מלחמה בנוכחות בינט (שיזם את הקמתו). בסוף שנת 1953 הגיעו אשתו ובתו של בינט למצרים והשתכנו בשכונה יוקרתית בקהיר. בינט יצר מדי פעם קשר עם מרסל ניניו והשניים נפגשו מספר פעמים.
"העסק הביש"

במאי 1954 לקח אברי אלעד את הפיקוד על רשת הריגול היהודית. בסוף יוני הגיע אלעד (שם הצופן "רוברט") בפעם השלישית למצרים והפעיל את החוליות 3 פעמים בשורת מעשי חבלה בקהיר ובאלכסנדריה. ב-23 ביולי נעצרו שלושה: פיליפ נתנזון, ויקטור לוי ורוברט דסה. ב-28 ביולי דיווחו המצרים רשמית על מעצרם. ב-7 באוגוסט עזב אלעד את מצרים ובו ביום נעצר גם משה מרזוק, ראש החוליה. כל חברי הרשת עליהם ידע אלעד נעצרו, תשעה במספר, גם כאלה שלא היו מעורבים בפיגועים או שלא היו פעילים עוד.
אשתו ובתו של בינט עזבו את מצרים בטיסה לגרמניה ב-27 ביולי, כאשר הכרטיסים הוזמנו כבר באמצע יולי. בינט היה אמור להצטרף אליהם תוך שבועות מספר.
המעצרים הדליקו נורה אדומה במודיעין הישראלי ואברהם דר הוזעק לסיוע. הוא יצא לאירופה ויצר קשר עם בינט, שהודיע שלא קיבל שום הנחיה מישראל לצאת ממצרים ולא נראה לו שהבולשת המצרית חושדת בו.
בינט יצר קשר עם ניניו בסוף יולי, וגילה שהיא לא ידעה לגבי המעצרים ונסעה לבני משפחתה לנופש. בהיותה שם שמעה על גורל חברי הרשת ושבה לקהיר לפגוש את בינט. תאריך מעצרם המדויק של ניניו ובינט איננו ידוע, כמו כן לא ידוע מי מהם נעצר ראשון. לפי אחד המקורות נעצר בינט ב-12 באוגוסט. ידוע רק שבינט נעצר בדירתו, הוכה ועונה. שניהם הוחזקו בכלא אלכסנדריה. גם ניניו נחקרה במעצר, עונתה, ואף ניסתה להתאבד.
אברהם דר טען שמדינת ישראל הקציבה סכומי כסף גדולים עבור שכירת עורכי דין נודעים על מנת לסייע לבינט. לצורך העניין נשכרו שירותיו של עורך הדין הבריטי ג'ורג' וילסון, שהגיע מספר פעמים למצרים כנציג משפחת בינט הגרמנית וגם נפגש עם בינט במעצר. וילסון גם שכר עורך דין מקומי עבור בינט. בסוף נובמבר הצליח בינט להעביר שני מכתבים מוצפנים - האחד לאמה של ג'ין בדרום אפריקה והשני לפריז. המכתבים התריעו על המצב החמור בו היה בינט שרוי וקראו לעזרה מהירה בעניין.
ב-11 בדצמבר 1954 נפתחו משפטי קהיר בהם הועמדו חברי הרשת לדין. המצרים טענו שבינט היה ראש הרשת וקצין בצה"ל בדרגת קולונל. התובע הצבאי הראשי דרש גזר דין מוות לכל 13 הנאשמים (דר ואלעד נכללו במספר זה ונשפטו שלא בפניהם). בינט אמור היה לעלות לדוכן העדים ב-21 בדצמבר. בראותו שהמשפט נערך כמשפט ראווה, הוא החליט להימנע ממתן עדות וסיפר זאת לשכנו במעצר ויקטור לוי. בינט גם ידע שנשפט בעיראק על ריגול, הורשע ונידון למוות שלא בפניו ועיראק ביקשה את הסגרתו.
ב-19 בדצמבר ביקש בינט מהסנגור המצרי שלו שיביא לו תנ"ך, תמונות של אשתו ובתו, עוגות ותפוחים.
ב-21 בדצמבר 1954 לפנות בוקר נמצא בינט בתאו, מתבוסס בדמו. ניסיונות ההחייאה לא צלחו והוא נפטר לאחר כחצי שעה.
בעקבות מותו

לאחר מותו הגיע עורך דינו וילסון למצרים והאשים את המצרים בהריגתו. כדי להוכיח שהתאבד התירו המצרים לרופא השגרירות הגרמנית לבדוק את הגופה. מאוחר יותר הועברה גופתו של בינט לרומא ונקברה בבית עלמין פרטי. עיתוני הארץ דיווחו בהרחבה על ההתאבדות.
ראש הממשלה משה שרת ורעייתו באו לביקור ניחומים חשאי אצל אלמנתו ג'ין.
רק כעבור חמש שנים הועברה הגופה לישראל והוא נקבר בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בטקס צבאי מלא, אך סודי, בו השתתפו ראשי מערכת הביטחון.
במאי 1986 יצא "מעריב" בפרסום של סיפורו של בינט, ובהאשמת הממסד הישראלי בהסתרת סיפורו והתנכרות אליו. בעקבות הפרסום הוזמנה אלמנתו לפגישה עם הנשיא, חיים הרצוג. לבסוף, בספטמבר 1987, בעקבות מסקנות ועדת שרים שמינה שר הביטחון, יצחק רבין, נערך בלשכתו ובנוכחות הרמטכ"ל דן שומרון וראשי צה"ל, טקס רשמי בו הועלה בינט לדרגת סא"ל והדרגות נמסרו לאלמנתו ג'ין. באירוע זה הוכר בינט רשמית כשליח המודיעין הצבאי.
ב-30 במרץ 2005 נערך טקס הוקרה במהלכו מסרו הנשיא והרמטכ"ל תעודות הוקרה מטעם המדינה לנידוני קהיר שעדיין חיו ולבני משפחותיהם של אלה שכבר נפטרו.
לזכרו נקראו רחובות על שמו בערים תל אביב, רמלה, ראשון לציון ובאר שבע.
השיר 'בית פשוט בית' (ע"פ טקסט שכתב מאיר בינט בנהריה 1950) נכתב והולחן לזכרו על ידי יהודה צירקל והושמע לראשונה בשנת 2011 בערב שירי לוחמים בנווה מונוסון בנוכחות בתו מישל דגן בינט.
ארכיונו האישי הופקד על ידי ביתו בספרייה הלאומית בשנת 2019.
ב-2017 נחנכה בשביל נחל קישון ליד כפר חסידים אנדרטה לזכרו של מאיר מקס בינט, ביוזמתו של מדריך הטיולים גיל ברנר, שיזם גם את שביל אלי כהן ברמת הגולן. הפסלים בשני המקרים הם מעשה ידיו של הפסל יובל לופן.
לקריאה נוספת

שאול ובר, המרגל שהושכח: מי רצה למחוק מהזיכרון את מאיר בינט - המרגל שהתאבד בקהיר, ספרית מעריב, תשע"ב 2012.
הערות שוליים

1 2 3  מאיר מקס בינט, באתר הקרן להנצחת קדושי קהיר
1 2  http://www.meirmaxbineth.org/index.php?topic=identity_card_he&page=12
↑  http://www.pinhas-lavon.com/site_59_Page_3988_Lang_1_State_32_PagePart_0.html
↑  אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל, באתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל
↑  http://www.meirmaxbineth.org/index.php?topic=articles_he
↑  המרגל שנמחק מההסטוריה, מעריב, 9 במאי 1986
↑  עמנואל רוזן, מאיר בינט, עסק ביש, מעריב, 9 במאי 1986; המשך; המשך
↑  הפגישה עם הנשיא לא מחקה, מעריב, 22 במאי 1986
↑  ארכיון מאיר בינט, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294462805171  BnF: cb166870440 (data)  GND: 1032199075  ISNI: 0000 0003 7650 1728  LCCN: no2012094010  VIAF: 253138255   WorldCat (עם VIAF): 253138255 
ציור של מקס בינט לכבוד סדר פסח ב- Villa Borghese ברומא, איטליה, אפריל 1949
ציור של מקס בינט לכבוד סדר פסח ב- Villa Borghese ברומא, איטליה, אפריל 1949
קברו של מאיר בינט בהר הרצל
האנדרטה לזכר מאיר מקס בינט בשביל נחל קישון
מדליית צ'רן

| --- | --- |
 תיאור:  הישגים מצטיינים לכל החיים בתחום המתמטיקה
 מיקום הטקס:  מתארח מדי ארבע שנים, במיקום משתנה
 הגוף המעניק:  האיחוד המתמטי הבינלאומי
 סכום הזכייה:  250,000 דולר אמריקאי 
 תקופת הפרס:  2010–הווה (כ־14 שנים)
 נקרא על שם:  שינג-שן צ'רן
 Official site
 
מדליית צ'רן (באנגלית: The Chern Medal) הוא פרס בין־לאומי, המכיר בהישגים מצטיינים לכל החיים ברמה הגבוהה ביותר בתחום המתמטיקה. הפרס מוענק בטקס הפתיחה של הקונגרס הבין־לאומי של המתמטיקאים (ICM), בדומה לשלושת הפרסים האחרים של האיחוד המתמטי הבין־לאומי (IMU) (מדליית פילדס, פרס נבנלינה ופרס גאוס).
מדליית צ'רן נקראת על שם המתמטיקאי הסיני המנוח שינג-שן צ'רן ומוענקת במשותף על ידי האיחוד המתמטי הבין־לאומי וקרן מדליות צ'רן (CMF). קרן המדליה מממנת את פרס מדליית צ'רן. זוכה המדליה מקבל 500,000 דולר, מתוכם 250,000 דולר פרס כספי והזוכה רשאי לבחור בארגון אחד או יותר לקבלת מימון בהיקף כולל של 250,000 דולר לתמיכה בתוכניות מחקר, חינוך או תוכניות הסברה אחרות בתחום המתמטיקה. כל האנשים החיים, ללא קשר לגיל או לייעוד, יהיו זכאים למדליה
.
הוועדה לבחירת הפרסים נבחרת על ידי הוועד הפועל של האיגוד המתמטי הבין־לאומי. שמו של יו"ר הוועדה מתפרסם בציבור, אך שמות חברי הוועדה האחרים נותרים אנונימיים עד להענקת הפרס בקונגרס.
תיאור המדליה - הצד הקדמי של מדליית צ'רן כולל את הטקסט "CHERN MEDAL" לאורך השפה העליונה ודיוקנו של שינג-שן צ'רן בגיל 73 במרכז. החתימה הסינית של צ'רן נמצאת משמאל לדיוקן, ואילו חתימתו האנגלית מימין. הטקסט "2004-1911" מציין את שנות לידתו ופטירתו, בהתאמה. הצד האחורי של המדליה מציג את משפט גאוס-בונה הכללי, שהוכח באלגנטיות ובאופן מהותי על ידי צ'רן בשנת 1944, שכונה לעיתים קרובות משפט צ'רן-גאוס-בונה. שמו של זוכה הפרס נחקק על שפת המדליה בגודל 2.5 אינץ' שעשויה מזהב ירוק 18 קרט מצופה זהב 24 קרט.
זוכי המדליה

| שנה | זוכה | נימוק |
| --- | --- | --- |
| 2010 | לואי נירנברג | "על תפקידו בגיבוש התיאוריה המודרנית של משוואות דיפרנציאליות חלקיות אליפטיות ועל הנחיה של סטודנטים רבים ופוסט-דוקטורים בתחום זה" |
| 2014 | פיליפ גריפיתס | "על התפתחותו המהפכנית והמהפכה של שיטות טרנסצנדנטליות בגאומטריה מרוכבת, במיוחד עבודתו המכוננת בתאוריית הודג'  ותקופות[דרושה הבהרה] של יריעות אלגבריות" |
| 2018 | מסאקי קשיווארה | "על תרומתו הבולטת והיסודית לאנליזות אלגבריות ותורת הייצוג שנמשכו כמעט 50 שנה" |
| 2022 | בארי מזור | "על תגליותיו העמוקות בטופולוגיה, גאומטריה אריתמטית ותורת המספרים, והמנהיגות והנדיבות שלו ביצירת הדור הבא של מתמטיקאים." |
ראו גם

פרס צ'רן (Chern Prize) מוענק כל שלוש שנים על ידי הקונגרס הבין־לאומי של מתמטיקאים סינים (אנ'), החל משנת 2001.
פרס שינג-שן צ'רן (Shiing Shen Chern Mathematics Award) שנוסד בשנת 1986 על ידי האגודה המתמטית הסינית (אנ').
הערות שוליים

↑  IMU, web.archive.org, Chern Medal Award.
↑  Chibese Mathematical Society, cms.org.cn/en, Shiing Shen Chern Mathematics Award.
לוסי דייקוס

| --- | --- |

 לידה:  2 במאי 1995 (בת 29) נורפוק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Lucy Elizabeth Dacus
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 מקום לימודים:  Maggie L. Walker Governor's School for Government and International Studies 
 סוגה:  אינדי רוק, אינדי פולק
 שפה מועדפת:  אנגלית, צרפתית 
 כלי נגינה:  קול, גיטרה, תוף מרים
 חברת תקליטים:  Matador
 חלק מההרכבים המוזיקליים:  boygenius
 lucydacus.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לוסי אליזבת דייקוס (באנגלית: Lucy Elizabeth Dacus; נולדה ב-2 במאי 1995) היא זמרת-יוצרת ומפיקה אמריקאית. במקור מריצ'מונד, וירג'יניה, היא משכה אליה תשומת לב לראשונה לאחר יציאת אלבומה הראשונה No Burden ב-2016, שבעקבותיו חתמה על חוזה עם חברת התקליטים מטאדור. האלבום השני שלה, Hisorian, יצא ב-2018 לשבחים ביקורתיים. האלבום השלישי שלה, Home Video, יצא ב-2021.
בנוסף לאלבומי הסולו שלה, דייקוס חברה בסופרגרופ האינדי boygenius, יחד עם פיבי ברידג'רס וג'וליאן בייקר.
ראשית חייה

דייקוס אומצה כפעוטה וגדלה בפרבר של ריצ'מונד, וירג'יניה בשם מקינסוויל. היא ממוצא אוזבקי ואירי. אמה המאמצת היא פסנתרנית מקצועית ומורה למוזיקה, ואביה המאמץ הוא מעצב גרפי. לדייקוס היה עניין מוקדם במוזיקה, והיא רכשה את הגיטרה הראשונה שלה, מדגם איבנז, מקרייגסליסט כשהייתה בחטיבת הביניים. לאחר שסיימה את לימודיה ב-2013, היא החלה ללמוד קולנוע באוניברסיטת וירג'יניה קומונוולת', אך עזבה כדי להימנע מחובות ו"תחושה של אי הבנה" בתוכנית האוניברסיטה שלה. לפני שהפכה למוזיקאית במשרה מלאה, היא הועסקה על ידי חברת צילומים מקומית כעורכת לצילומי בית ספר יסודי. במהלך תקופה זו, היא כתבה כ-30 שירים, שתשעה מהם לבסוף הופיעו באלבום הבכורה שלה, No Burden.
קריירה > 2015–2018: No Burden ו-Historian

דייקוס הופיעה לראשונה בניו יורק במרץ 2015. הסינגל הראשון שלה, "I Don't Wanna Be Funny Anymore", יצא בנובמבר 2015. אלבום הבכורה שלה, No Burden, הופק בנאשוויל על ידי חבריה, בוגר מכללת ברקלי למוזיקה קולין פסטור ובוגר קונסרבטוריון אוברלין למוזיקה ג'ייקוב בליזארד; הוא הוקלט לבקשת בליזארד עבור פרויקט בית ספרי. האלבום יצא במקור דיגיטלית על גבי תקליטור, ועל גבי תקליט דרך EggHunt Records, חברת הקלטות מקומית, ב-26 בפברואר 2016. בעקבות זאת, דייקוס חתמה על חוזה אז בחברתה ההקלטות מטאדור, שהוציאה מחדש את האלבום ב-9 בספטמבר 2016. באותה שנה היא הופיעה בלולהפלוזה, בגרנט פארק שבשיקגו ועשתה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה בתוכנית הבוקר של CBS. היא הקליטה הופעה עבור Tiny Desk עבור NPR באותו סוף שבוע. באוקטובר 2016 היא הופיעה בפסטיבל London Calling באמסטרדם, כתחליף ללהקה The Duke Spirit, שנאלצו לבטל.
אלבומה השני של דייקוס, Historian, יצא ב-2 במרץ 2018. כמו קודמו, הוא זכה לשבחים רבים ממבקרים. המבקר/ת סשה גפן ממגזין פיצ'פורק שיבח/ה את הגוון והרגישות שלו: "הוא אלבום שלא יתיישן בקלות. הוא מתמשך, והוא צריך להתמשך, בהתחשב בכך שרביות כל כך ממילות השיר שלו מתנכלות לזמן, והאופן שבו הזמן מתנשא על קשרים רגשיים עם אחרים." המגזינים רולינג סטון ו-NME נתנו לאלבום ארבעה כוכבים. גם אלבום זה, בדומה לקודמו, הוקלט בנאשוויל, באולפן Trace Horse, במאמץ שיתופי דומה של דייקוס, בליזארד ופסטור.
קריירה > 2018–הווה: Boygenius, מיני אלבום מ-2019 ו-Home Video

בשנת 2018, הקימה דייקוס את הסופרגרופ boygenius, יחד עם פיבי ברידג'רס וג'וליאן בייקר. הן הוציאו שלושה שירים באוגוסט 2018 ולאחר מכן הכריזו על מיני אלבום וסיבוב הופעות משותף. המיני אלבום, שכותרתו boygenius, יצא ב-26 באוקטובר 2018.
לרגל יום האהבה של 2019, הוציאה דייקוס קאבר לשיר "La Vie en rose" של אדית פיאף, שהיה הראשון בסדרת שירים מתוכננת לרגל החגים המרכזיים בארצות הברית.
ב-2021 הכריזה דייקוס על אלבומה השלישי, Home Video, שיצא ב-25 ביוני. היא ביצעה את אחד מהסינגלים של האלבום "Hot & Heavy" בלייט שואו עם סטיבן קולבר ב-13 באפריל. ב-10 בנובמבר, דאקוס הוציאה את הסינגל שלה "Thumbs Again", מהדורה מחודשת של השיר שלה "Thumbs" עם נגינה נוספת, בנוסף להכרזה על תאריכי סיבוב ההופעות שלה בארצות הברית בשנת 2022.
ב-2 בפברואר 2022, דייקוס הוציאה את הסינגל "Kissing Lessons", שלווה בקליפ. במהלך 2022, דייקוס הופיעה באירופה, אוסטרליה ואמריקה.
דייקוס הוציאה קליפ לשיר "Night Shift" לרגל חמש שנים לאלבומה "Historian" במרץ 2023.
Boygenius הוציאה את אלבום הבכורה שלהן, The Record, ב-31 במרץ 2023.
אקטיביזם

לאחר שחוק מניעת ההפלות החדש של טקסס נכנס לתוקף ב-1 בספטמבר 2021, דייקוס הודיעה בטוויטר שכל הכסף שתרוויח בהופעות הקרובות שלה בטקסס ייתרם לקרנות. בנוסף, היא ביקשה ממעריציה להביא כסף נוסף להופעות שלה ביוסטון ובסן אנטוניו עבור תרומה לקרנות שמבצעות הפלות. במהלך סיבוב ההופעות שלה ל-Home Video שלה ביולי 2022, דייקוס הודיעה שהיא והלהקה המלווה שלה, Camp Cope, יתרמו טיפים מעמדת המרצ'נדייז לארגון Fund Abortion Not Police.
חיים אישיים

דייקוס גדלה כנוצרית אך הצהירה שהיום היא אינה דתית. היא מתארת את עצמה כקווירית ואומרת שהמונחים "ביסקסואלית" או "פאנסקסואלית" הם הקרובים ביותר לאיך שהיא מגדירה את עצמה. דייקוס התגוררה בריצ'מונד, וירג'יניה, עד סוף 2019. מאז יוני 2021, היא מתגוררת בפילדלפיה.
דיסקוגרפיה > סולו

2016: No Burden
2018: Historian
2019: 2019 (מיני-אלבום)
2021: Home Video
דיסקוגרפיה > עם boygenius

2018: boygenius (מיני אלבום)
2020: boygenius demos (מיני אלבום)
2023: the record
2023: the rest (מיני אלבום)
פרסים ומועמדויות

| שנה | ארגון | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | פרסי ליברה | האמן/יצירה הפורצת דרך ביותר | Historian | מועמדות |  |
| 2022 | פרס המדיה של GLAAD | פריצת דרך של אמן מוזיקלי | Home Video | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | אלבום השנה | The Record (בתור פזמונאית) | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי | שיר הרוק הטוב ביותר | "Not Strong Enough" (בתור פזמונאית) | זכייה |  |
מחוז וסטצ'סטר

| --- | --- |
דגל מחוז וסטצ'סטרדגל מחוז וסטצ'סטר

וייט פליינס, בירת מחוז וסטצ'סטר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  מדינת ניו יורק מדינת ניו יורק
 מושל:  רוברט פ. אסטרינו
 ערים במחוז:  6
 בירת המחוז:  וייט פליינס
 תאריך ייסוד:  1683
 על שם:  צ'סטר 
 שטח:  1,295 קמ"ר
 גובה:  0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  1,004,457 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  846.6 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  41°9′0″N 73°46′0″W﻿ / ﻿41.15000°N 73.76667°W﻿ / 41.15000; -73.76667
 אזור זמן:  UTC-4
 westchestergov.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז וסטצ'סטר (באנגלית: Westchester County) הוא מחוז במדינת ניו יורק שבארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2019, האוכלוסייה במחוז מנתה 967,506 תושבים. בירת המחוז היא העיר וייט פליינס, והעיר הגדולה ביותר בו היא יונקרס. בסך הכול יש בה 48 ערים ועיירות, ביניהן ניתן למנות את מאונט ורנון, ניו רושל, סקרסדייל, ממרונק ולארצ'מונט.
מחוז ווסטצ'סטר מורכב ממספר אזורים גאוגרפיים:
נהר ההדסון מוביל לבתים היסטוריים, גנים מפוארים וכפרים כמו סליפי הולו וטריטאון. נהר ההדסון מהווה גבול עם מחוז רוקלנד שממערב, ושני המחוזות הללו מחוברים זה לזה באמצעות גשר טאפן-זי.
MID COUNTY הוא המרכז המרכזי של המחוז. העיר הגדולה היא וייט פליינס, שבה קניון וסטצ'סטר, מלונות, מסעדות, מוזיקה, תיאטרון וחיי לילה.
בצפון וסטצ'סטר מרחבים גדולים של שבילים לטיולים רגליים, רכיבה על אופניים או סקי שטח, שמורת הרכס בוורד פאונד רידג', מסלולי גולף, חוות סוסים ועיירות היסטוריות כמו קטונה ובדפורד.
SOUND SHORE – הקצה המזרחי של המחוז בצמוד לחוף לונג איילנד, המשלב סביבה עירונית, מרינות וחופים ושכונות היסטוריות.
דרום וסטצ'סטר – מעט צפונית לעיר ניו יורק. העיר המרכזית היא יונקרס, עם נוף של נהר ההדסון, מובלעות יוקרתיות כמו ברונקסוויל, ואתרים היסטוריים.
בשנת 2011, המחוז היה השישי בארצות הברית מבחינת אחוז היהודים המתגוררים בו, כ-136,000 בני אדם המהווים כ-14.3% מהאוכלוסייה.
הערות שוליים

↑  Meet me in Westchester County NY, About Westchester
↑  "Jewish Maps of the United States by Counties"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554834105171  BNE: XX5758263  GND: 4496988-0  LCCN: n50004041  MusicBrainz: c62d55f6-05a7-4002-969b-1f85a97d4558  NARA: 10045763  VIAF: 159414242   WorldCat (עם VIAF): 159414242 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.