stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רנה ארדש
כתביה

Leányálmok; Hunnia Ny., Bp., 1899 (versek)
Versek; Pallas, Bp., 1902
Az asszony meg a párja; Singer és Wolfner, Bp., 1904 (Modern magyar könyvtár)
Csodálatos mezőkön; Pallas, Bp., 1905
Új dalok. Kleopátra; Pallas, Bp., 1906
Norina. Regény, 1-2.; Légrády Testvérek, Bp., 1909 (Legjobb könyvek)
Jöttem hozzátok...; Franklin, Bp., 1909 (versek)
Aranyveder; Stephaneum Ny., Bp., 1910 (versek)
János tanítvány. Evangéliumi színjáték; Eke, Bp., 1911
Giovanni il Discepolo. Dramma (János tanítvány); olaszra ford. Paolo Emilio Pavolini; Carabba, Lanciano, 1911
Fioretti. Szent Ferenc legendái; ford. Erdős Renée; Élet Ny., Bp., 1911
Sibyllák könyve; Athenaeum, Bp., 1918 (versek)
Ősök és ivadékok (regény I-IV., 1920–1929)
Ősök és ivadékok. 1. r. Az új sarj; Athenaeum, Bp., 1915
Erdős Renée–Sík Sándor–Harsányi Lajos: Legendák; s.n., Győr, 1916 (Családi könyvtár)
Nyírfaerdő. Szanatóriumi jegyzetek; Révai, Bp., 192?
Antinous. Regény; Pantheon, Bp., 1920
Ősök és ivadékok. 2. r., Az élet királynője; Pallas, Bp., 1920
Egy perccel alkonyat előtt; Pallas, Bp., 1921 (versek)
Egy szerelmes nyár története. Regény; 2. kiad; Pantheon, Bp., 1922
Santerra bíboros. Regény; Athenaeum, Bp., 1922
Római levelek; Pallas, Bp., 1922
Alkotók; Fővárosi Ny., Bp., 1922
Ősök és ivadékok. 3. r., Berekesztett utak. Regény; Dick Manó, Bp., 1923
A nagy sikoly. Regény; Dick, Bp., 1923
Az assisibeli zsoldos; Dick, Bp., 1923
Borsóhercegnő. Regény; Singer-Wolfner, Bp., 1924
Római napló 1925, 1-2.; Dick, Bp., 1925
Teano Amaryll egyszerű élete. Regény; Dick Manó, Bp., 1925
Nyírfaerdő. Novellák; Révai, Bp., 1925 után (Erdős Renée összegyűjtött művei)
A herczeg. Regény; Dick, Bp., 1925
Egy szerelmes nyár története. Regény; az Antinous 3. kiad.; Dick, Bp., 1926 (Erdős Renée munkái)
Báró Herzfeld Clarissz. Regény; Athenaeum, Bp., 1926
Lavinia Tarsin házassága. Regény, 1-2.; Révai, Bp., 1927
Pándy György ifjúsága. Regény; Révai, Bp., 1928
Az indiai vendég; Révai, Bp., 1929
A meztelen táncos. Regény; Dick, Bp., 193?
Brüsszeli csipke. Regény, 1-2.; Révai, Bp., 1930
Ősök és ivadékok. 4. r., Ave Roma, 1-2.; Révai, Bp., 1931 (Erdős Renée összegyűjtött művei)
Versek; Révai, Bp., 1931
Ezüst bölcső. Regény; Révai, Bp., 1931
Emlékeim; Révai, Bp., 1931
Örök papok. Regény, 1-2. köt.; Révai, Bp., 1932
A csöndes kikötő. Regény; Révai, Bp., 1933
Hajnali hegedűszó. Regény; Athenaeum, Bp., 1933
Szentgyörgyvára. Regény; Révai, Bp., 1934
Réz Bálint: Abiság. Regény; Palladis, Bp., 1935 (Koszorús regények)
Az asszony, aki ölt. Regény; Révai, Bp., 1936
Réz Bálint: Sába királynője. Regény; Palladis, Bp., 1936 (Századik pengős regény)
Árgirus; Athenaeum, Bp., 1937
Timóthy-ház. Regény; Révai, Bp., 1938
Szemünk fénye. Regény; Nova, Bp., 1939
Édes Rosamunda; Központi Könyvkiadó, Bp., 1941
Réz Bálint: Lysias. Regény; Palladis, Bp., 1943
A csukott kert. Versek; Müller K., Bp., 1945
Gránátvirág. Regény; Müller Károly, Bp., 1945
Antinous. Egy szerelmes nyár története; sajtó alá rend., szerk. Czibere Györgyi; Garabonciás, Bp., 1990
Erdős Renée összegyűjtött versei; Fapadoskonyv.hu, Bp., 2010
A nagy sikoly; Szépmíves, Bp., 2016
Számos írás a Temesvári Hírlap 1927–1930 évfolyamaiban
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת.
לקסיקון ביוגרפי של העיר גיור
Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניה במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
Szolnok Megyei Néplap, 1956. július 11., 4. old. (העיתון העממי של מחוז סולנוק)
ראו גם

רנה ארדש ב the Women Writer on the Net 1880-1945-1885
באלאז' שיפוש: הצעקה המשוחררת (מאמר של Mozgó Vílág על רנה ארדש)
ביקורת על ספרה של ארדש רנה "התחרה מבריסל" יל ידי אנדרה אילש (כתב העת ניוגט 1930/20)
יודית קאדאר: "הסופרת ההונגרייה האירוטית ביותר": רנה ארדש. סדנה, 1997. מס' 5, 43-47.
יודית קאדאר: "משוררת מבריקה". על השירה החתרנית של רנה ארדש. בתוך: אישה, מראה, כתיבה. פרשנויות של ספרות נשים מהמחצית הראשונה של המאה ה-20, בעריכת Varga Virág - Zoltán Zsávolya. Budapest, Ráció, 2009, 421-426. עמ מסת"ב 978-963-9605-73-2
אנה מנייהרט: מסורת ספרותית נשית. רנה ארדש, אגנש נמש נאג', אנה לסנאי ואחרות; Napvilág, בודפשט, 2013
ז'אנט לזר: נערה משוררת מבריקה, cultura.hu, 7 במאי 2014.
אנה מנייהרט: אישה חופשייה. חייה כרומן של רנה ארדש ; General Press, Bp., 2016
בלה הובאני: רנה ארדש. מחקר ספרותי ; Magyar Jövő Ny., Miskolc, 1927
גיולה גלנטאי: השיחה שלי עם שאמו שטרן. הפגישה שלי עם רנה ארדש. הקהל שלי הוא מור לדרר עם מספר בעלי בתים ; Spatz Ny., Bp., 1936 (Word Report Book)
הערות שוליים

↑  Halálesete bejegyezve a Bp. VII. ker. állami halotti akv. 1059/1956. folyószáma alatt.
↑  SZFE- https://szfe.hu, Ehrenthal Regina, SZFE (ב־)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260829805171  BIBSYS: 90635242  BNE: XX1258864  BnF: cb130023377 (data)  GND: 123922658  ISNI: 0000 0000 7819 2832  LCCN: no2015059962  NKC: jo20231194126  NSK: 000059819  NTA: 113851359  RERO: 02-A003220137  VcBA: 495/76345  VIAF: 88884014   WorldCat (עם VIAF): 88884014 
ספרה בשם "שירים" שער הכרך שיצא לאור ב-1902
שודדי ים ברברים

קורסאר סָרָצֶנִי (שודד ים ברברי). ציור מאת פייר פרנצ'סקו מוֹלָה, 1650.
שודדי ים בֶּרְבֶּרִים או קוֹרְסָארִים בֶּרְבֶּרִים היו שודדי־ים, מוסלמים ברובם, שפעלו מהחוף הַבֶּרְבֶּרִי או חוף בֶרְבֶּרְיָה – אזור החוף של צפון אפריקה, ובמיוחד מתוניסיה, טריפוליטניה ואלג'יריה. המטרה העיקרית של התקפותיהם היה לקיחת שבויים לשם מכירתם בשווקי העבדים באימפריה העות'מאנית ובמדינות ערב. קורבנותיהם היו בני עמים שונים ודתות שונות, כולל נוצרים, יהודים ומוסלמים. תחום הפעילות המרכזי שלהם היה מערב הים התיכון, אבל הם ערכו הפלגות שוד גם אל מזרח האוקיינוס האטלנטי. השודדים הברברים התנפלו על ספינות מסחר או פשטו על כפרים ועיירות חוף, בעיקר באיטליה, צרפת, ספרד ופורטוגל אבל גם באיים הבריטיים, בהולנד ובאיסלנד.
תולדותיהם

פשיטות של שודדי ים מוסלמים החלו לאחר הכיבוש המוסלמי של חצי האי האיברי בשנת 710, אבל הכינוי "פירטים בֶּרְבֶּרִים" ו"קורסארים בֶּרְבֶּרִים" מתייחס בדרך כלל לשודדי הים שפעלו בו מהמאה ה-16 ואילך, כאשר התקפות השוד הלכו וגברו הן במספרן הן בטווח פעולתן. בתקופה זו היו אלג'יריה, תוניסיה וטריפוליטניה חלק מן האימפריה העות'מאנית, בין כפרובינציות בניהולו הישיר של מושל ובין כיחידות אוטונומיות המוכרות בשם "המדינות הַבֶּרְבֶּרִיוֹת". פשיטות פירטיות יצאו גם מסָלֶא, בּוֹ רֶגְרֶג ונמלים נוספים במרוקו, אם כי מרוקו לא הייתה חלק מן האימפריה העות'מאנית.
הקורסארים הברברים פעלו בכל חלקי הים התיכון ואף מעבר לו. הם יצאו אל האוקיינוס האטלנטי, הגיעו בהפלגותיהם אל חופי מערב אפריקה והרחיקו שוט צפונה עד איסלנד ואפילו לדרום אמריקה. קורסאר אלג'יראית נושאת 44 תותחים הרחיקה ב-1720 עד ריו דה לה פלאטה, אך רוב מסעות השוד והחמס נעשו במערב הים התיכון. בנוסף ללכידת ספינות סוחר תמימות הם פשטו גם על עיירות וכפרים, בעיקר בחופי איטליה, צרפת, ספרד ופורטוגל, אך גם באנגליה, סקוטלנד, ארצות השפלה, אירלנד ואפילו איסלנד. מטרתם העיקרית הייתה לקחת בשבי את תושבי החוף הנוצרים ולמוכרם לעבדות.
הקורסארים לכדו במהלך תולדותיהם אלפי אוניות. רצועות־חוף ארוכות בספרד ובאיטליה ננטשו כמעט לחלוטין בשל הפחד מפניהם, וההתיישבות בהן התחדשה רק במאה ה־19. חוקרים מעריכים, כי מהמאה ה־16 ועד המאה ה־19 שבו הקורסארים ומכרו לעבדות בין 800,000 ל־1,250,000 איש. הקורסארים הידועים ביותר הם האחים ברברוסה, ח'יר א-דין ועַרוּג' (אנ'), שכבשו את אלג'יריה מידי הספרדים בתחילת המאה ה־16 ומסרוה לימים לידי הסולטאן העות'מאני. קורסארים אחדים היו פירטים אירופים שקבעו כאן את מושבם, כמו ג'ק ווֹרְד (אנ'), סִימֶן דָּנְצִיגֶר (אנ') והנרי מֵיינוֹרִינְג (אנ'). הפירטים האירופים הביאו עימם ידע מתקדם בבניית אוניות והשטתן, מה שאיפשר לקורסארים להרחיב את פעילותם אל האוקיינוס האטלנטי.
פעילותם של הקורסארים הברברים הגיעה לשיאה בתחילת המאה ה־17. היא הלכה ונחלשה לקראת סוף אותה מאה, כאשר ציים אירופיים חזקים יותר אילצו את המדינות הברבריות לחדול מהתקפותיהם. ארצות הברית ניהלה בתחילת המאה ה־19 שתי מלחמות נגד שודדי הים של טריפוליטניה ואלג'יריה, הראשונה בין השנים 1801–1805 והשנייה ב-1815. עם סיום המלחמות הנפוליאוניות נפנו גם המעצמות האירופיות לדיכוי הפירטיות, אך היא נעלמה לגמרי רק ב־1830, לאחר כיבוש אלג'יריה על ידי צרפת.
בתרבות

שיר המלחים "Coast of High Barbary" (אנ') מהמאה ה-18 היה פופולרי בקרב מלחים בריטים ואמריקאים. השיר מספר על היתקלות עם ספינת שודדי ים ברברים שמציגים עצמם כשוחרי שלום ואז תוקפים במפתיע. המלחים משיבים מלחמה, שבסופה הפירטים נוחלים תבוסה וטובעים עם אונייתם הבוערת.
ראו גם

המלחמה הברברית הראשונה
עבדות באסלאם
עבדות באימפריה העות'מאנית
סחר העבדים הערבי
לקריאה נוספת

Davis, Robert. "British Slaves on the Barbary Coast. Last updated 2011-02-17.
Duro, Cesáreo Fernández (1902), Armada española desde la unión de los reinos de Castilla y de León. Vol. VI. Madrid.
הערות שוליים

↑  יוגב ישראלי, נחשפה ספינה של פיראטים ברברים, שטבעה במאה ה-17 ליד גיברלטר, באתר ynet, 22 באוגוסט 2024
1 2  Robert Davis, bbc.co.uk, 2011.
↑  Duro (1902), p. 185.
קארוי נוטי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בפברואר 1892 טשנד, רומניה 
 פטירה:  28 במאי 1954 (בגיל 62) טרזווארוש (רובע 6), הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 שפות היצירה:  גרמנית, הונגרית 
 
קארוי נוטי (בהונגרית: Nóti Károly; טשנד, 1 בפברואר 1892 – בודפשט, 28 במאי 1954) היה סופר, עיתונאי, תסריטאי, מחזאי קברט יהודי-הונגרי.
קריירה

נוטי סיים את לימודיו התיכוניים בזלאו (Zalău) ולאחר מכן למד משפטים בקלוז'. הוא מצא תחילה עבודה כפקיד רכבת, ומשנת 1918 ככתב עיתון בקלוז'. את הופעת הבכורה שלו ערך במועדון הלילה אפולו בשנת 1919 כמחזאי קברט. משנת 1923 עבר, חי ועבד בבודפשט. בין השנים 1923 לבין 1930 היה המחזאי הקבוע של תיאטרון טֶרֶזְקוֹרוּט. בשנים 1925-26 ערך את מגזין הקולנוע פּשְטִי אֶשְט (הערב של פשט). במחצית השנייה של שנות העשרים הפך לאישיות הדומיננטית של הקברט בבודפשט. נוטי עבר להתגורר בברלין בין 1930 לבין 1933 ועזב עם עלית היטלר לשלטון. בין 1940 לבין 1941 עבד בקברט הספרותי פודיום בבודפשט ובין 1947 לבין 1949 היה המחזאי של הקברט.
עבודותיו התאפיינו ברעיונות קומיים מקוריים, דיאלוגים מלאי חיים וטכניקת במה טובה בכל תחום שכתב, כתסריטאי, כסופר, כמחזאי, ובספרי האוספים העצמאיים.
קריירה > כתסריטאי

Félrelépések (1930)
A legszebb férfi az államban (1931)
A helyőrség réme (1931)
Sztárjkol a gólya (1931)
Hyppolit, a lakáj (1931)
Az özvegy menyasszony (1931)
Falusi lakodalom (Az ellopott szerda) (1933)
Minden a nőért! (1933)
Frakkban és klakkban (1935)
Köszönöm, hogy elgázolt (1935)
Az új rokon (1935)
Kismama (1935)
Három sárkány (1936)
Dunaparti randevú (1936)
Viki (1937)
Szerelemből nősültem (1937)
Hetenként egyszer láthatom (1937)
Fizessen, nagysád! (1937)
Az én lányom nem olyan (1937)
A harapós férj (1937)
Hol alszunk vasárnap? (1937)
Maga lesz a férjem (1937)
Magdát kicsapják (1938)
Beszállásolás (1938)
Erzsébet királyné (1940)
Csákó és kalap (1940)
Sok hűhó Emmyért (1940)
Behajtani tilos! (1941)
András (1941)
A beszélő köntös (1941)
Leányvásár (1941)
Ez történt Budapesten (1943)
Ördöglovas (1943)
Fehér vonat (1943)
Afrikai vőlegény (1944)
Hazugság nélkül (1945)
Budapesti tragédia (1945)
Civil a pályán (1951)
A szívek csárdása (1951)
A képzett beteg (1952)
Péntek 13 (1953)
Fel a fejjel (1954)
Nyitott ablak (1988)
Hyppolit (1999-remake)
קריירה > כסופר

A tisztességes asszony (1919)
Angyalok (1920)
Párbaj előtt (1920)
Az oroszlánszelídítő (1923)
Egy ablak kiadó (1923)
Piros bugyelláris (1924)
A vadállat (1926)
A delejes ember (1926)
Közgazdaság (1926)
Lélekmentők (1926)
Kötő u. 6. - Kolozsvári kép (1926)
Bújócska (1926)
Piros bugyelláris (1926)
A vekker-óra (1926)
Bertalan mint vendég (1926)
Szakértelem (1927)
Sárga-zöld-piros (1927)
Inspekció (1927)
Kontra, gyerünk! (1927)
Házasságlevél (1927)
A nyúl (1927)
A motor (1927)
A hirtelen ember (1927)
A horgászás (1927)
Szecskavágó (1927)
A pulyka (1927)
Katicabogár (1927, 1931)
A portré (1927)
A cég arája (1928)
Majd a Jegenye (1928)
A gyáva fráter (1928)
A fekete kéz (1928)
A diéta (1928)
Évforduló (1928)
A bonviván (1928)
A nagybácsi (1928)
A jégtáblán (1928)
A pampák bikája (1928)
Az apja lánya (1929)
A lélekidomár (1929)
Éjjel a háztetőn (1929)
Körmenet (1929)
Az Emke sarkán (1929)
Hej, színművész, színművész... (1929)
Nyitott ablak (1929)
A freskó (1929)
Weekend (1929)
Az antennabetyár (1930)
A holdkóros (1930)
A jó ember nem rossz (1931)
Az aszfaltbetyár (1932)
Halló, itt a rádió (1933)
Hamis bukás (1933)
Siralomházban (1933)
Az óvatos ember (1934)
Dr. Boglya János (1935)
A néma férj (1936)
A gomba (1936)
Ó, szeress! (1936)
A holdkóros férj (1936)
Féltékenység (1936)
Új metódus (1936)
Rabindranáth Tagore (1936)
A bűvész (1936)
Szabinné elrablása (1937)
Imádom Dengelegi Boldizsárt (1937)
Cleopatra (1938)
Ruffmáriás (1938)
A bűnös (1939)
A jó partie (1939)
A helyzet a következő!... (1939)
Semlegesség (1939)
Gyűjtőfogház balladája (1940)
Szövetségesek (1940)
Monostori öreg templom (1940)
Anyja lányai (1940)
A csillár (1940)
Franklin Benjámin (1941)
Bridzseztetem a feleségem (1941)
Az első férfi (1940)
Piquet (1942)
Szarvasbika (1945)
Béke a Balatonnál (1945)
In flagranti (1945)
Olcsó panzió (1946)
Évforduló (1946)
Relativitás (1946)
Ödön (1946)
Hacsek és Sajó (1947)
Szerelem (1947)
Igazság (1948)
Óvatosság (1948)
Nevelési szisztéma (1948)
Farsang (1948)
A tigris (1948)
Vidám történet (1948)
Mit adnak az Operában? (1948)
Grafológia (1948)
Kontra gyerünk (1948)
Diplomata (1949)
Az ÜB és a férje (1949)
Csillagtúra (1949)
Egy kis szobrászat (1949)
Szürke gébics (1949)
קריירה > כמחזאי

המחזות שכתב:
רב השרתים, היפוליט Hyppolit a lakáj (סופר ותסריטאי)
בית קפה קברט Kabaré kávéház (סופר)
שנאהב זה את זה Szeressük egymást (סופר)
רביעית מיתרים Vonósnégyes (סופר)
קריירה > ספריו העצמאיים

Nóti Károly tréfái; Tolnai, Bp., 1930 (Tolnai regénytára sorozat)
So ein Mädel vergisst man nicht – Yo-Yo kiasasszony. Zenés vígjáték (magyar szöveg Siklósy Iván); Elbert és Tsa., Bp., 1933 (Filmkönyvek sorozat)
Lepsénynél még megvolt (bohózatok); vál. és sajtó alá rend. Stella Adorján, bev. Fejér István; Táncsics, Bp., 1958
Lepsénynél még megvolt. Bohózatok; vál. és sajtó alá rend. Stella Adorján; Ant-Ko, Bp., 2002
ראו גם

לקסיקון ההומור Humorlexikon Szerkesztő: Kaposy Miklós (Tarsoly Kiadó - 2001; ISBN 963-86162-3-7)
קטלוג סרטים Filmkatalógus.hu
קארוי נוטי Nóti Károly a PORT.hu-n (בהונגרית)
Nóti Károly Internet Movie Database page (באנגלית)
לקסיקון יהודי הונגרי Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar zsidó lexikon. 1929
לקריאה נוספת

מי ומי בספרות ההונגרית Ki kicsoda a magyar irodalomban? Tárogató könyvek ISBN 963-8607-10-6
לקסיקון הונגרי לאומנות הבמה Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4
ספרית שחקנים Színész könyvtár
ארכיון התיאטראות. המוזיאון והמכון להיסטוריה של התיאטרון Színházi adattár. Országos Színháztörténeti Múzeum és Intézet
הערות שוליים

↑  הודעה על מותו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011662670805171  BnF: cb17749149z (data)  GND: 126319790  ISNI: 0000 0000 1898 7238  VIAF: 37907265   WorldCat (עם VIAF): 37907265 
המצבה על קברו בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה
פסק דין סילגדו

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון
 תאריך החלטה:  14 ביולי 2002
 החלטה
 הערעורים נדחו. הטלת אחריות על מבצע בצוותא לעבירה נוספת שבוצעה אגב העבירה המקורית, עולה בקנה אחד עם הוראות חוק יסוד כבוד האדם וחירותו
 חברי המותב
 חברי המותב:  אהרן ברק, אדמונד לוי, טובה שטרסברג-כהן
 דעות בפסק הדין
 דעת רוב:  על ההכרעה הסופית הייתה הסכמה של כלל השופטים אלא שהדרך לתוצאה הייתה שונה. השופטים אהרן ברק ואדמונד לוי סברו כי כל הוראת חוק הקובעת ענישה פוגעת בהכרח בזכות לחירות ולכן יש לבחון אם היא עומדת בתנאי פסקת ההגבלה.
 דעות נוספות:  השופטת שטרסברג כהן סברה כי כל חוק שנחקק לאחר חוקי היסוד, אינו סותר אותם. יש לבחון חוקיות הוראה הפוגעת בזכויות היסוד רק כאשר פרשנות ההוראה אינה עולה בקנה אחד עם חוק היסוד.
 
ע"פ 4424/98 פדרו סילגדו נגד מדינת ישראל, ניתן על ידי בית המשפט העליון בשנת 2002 וידוע כהלכת סילגדו.
בפרשה זו, בוצעה עבירת שוד על ידי חבורה ובמהלך אירוע השוד אחד הנערים גרם למותו של אדם. חוק יסוד כבוד האדם וחירותו מעגן את העיקרון לפיו אין להטיל אחריות פלילית על אדם מעבר למידת אשמתו שלו. בעקבות כך, התעוררה השאלה האם יש להטיל בגין המוות עונש מאסר על כל הנערים בחבורה או רק על זה שגרם בפועל למותו של אדם. בית המשפט העליון קבע כי יש מקום להרשיע את כל הנערים בחבורה בגין עבירת הרצח כמבצעים בצוותא. בנוסף, דחה בית המשפט העליון את טענת הנאשמים שהרחבת האחריות הפלילית שלהם אינה חוקתית.
העובדות

סעיף 34א לחוק העונשין קובע כי ניתן להרשיע אדם אשר חבר לעבריין נוסף או למספר עבריינים נוספים, בעבירה נוספת אשר בוצעה על ידי אחד מהחברים בחבורה במסגרת ביצוע העבירה המקורית, וזאת אף על פי שהוא לא נטל חלק בעבירה הנוספת.
פרדו סילגדו, דניאל אריסטיזבל ועומר קינטרו קשרו קשר עם שניים נוספים לשם ביצוע שוד ולשם כך הם הצטיידו באקדח. תוך כדי ביצוע השוד סילגדו ירה למוות בבנו של בעל החנות בה בוצע השוד ופצע קשה אדם נוסף, שניהם ניסו למנוע את השוד. סילגדו וחבריו הורשעו בבית המשפט המחוזי בשורה של עבירות, ובין היתר בעבירת הרצח לפי סעיף 300 (א) לחוק העונשין וזאת אף על פי שכוונת החבורה הייתה לבצע שוד ולא לגרום למותו של אדם. בתי המשפט המחוזי והעליון נדרשו לתת את הדעת באשר לסוגיה זו.
הערעור לבית המשפט העליון הוגש על שאלת חוקיותו של סעיף 34א לחוק העונשין המאפשר להרשיע אדם בעבירה שעונשה הוא מאסר נוכח הוראות חוק יסוד כבוד האדם וחירותו אשר מעגן זכויות אדם.
ההליך בבית המשפט המחוזי

בית המשפט דן בסעיף העבירה המתאים להרשעה הן עבור השודד היורה והן עבור שותפיו לפשע. לטענת ההגנה, היסוד הנפשי שהתקיים לשותפיפ עבור ה"עבירה הנוספת" הוא רכיב של אדישות. בית המשפט לא הסכים עם טענות ההגנה וקבע כי ניתן להרשיע את השותפים בצוותא בביצוע "עבירה שונה ונוספת" מסוג רצח, לפי סעיף 34א לחוק העונשין, זאת אף על פי שלא התקיים בהם היסוד הנפשי הטעון לשם הרשעה בעבירת הרצח משום שאדם סביר במקומם היה יכול להיות מודע.
ההליך בבית המשפט העליון > טענות הצדדים בערעור

הנאשמים: תקפו את חוקתיותו של ההסדר הקבוע בסעיף 34 א (א)(1) לחוק העונשין מהנימוק שהוא סותר את חוק יסוד כבוד האדם וחירותו עת מחוק היסוד נובע כי אין להטיל על אדם אחריות החורגת מאשמתו, ואילו הוראת סעיף 34א (א)(1) לחוק העונשין מאפשרת לייחס לאדם אחריות פלילית אף על פי שלא התקיים בו היסוד הנפשי הטעון לשם הרשעה בעבירה הנוספת.
עמדת המדינה: ההוראה הקבועה בסעיף 34 א (א)(1) היא חוקית וההרשעה הייתה בדין.
ההליך בבית המשפט העליון > דיון

בבית המשפט נידונו שתי שאלות מרכזיות שהן האם ענישת מאסר כלשהי פוגעת בזכות היסוד לחירות? ואם כן, אז האם במקרה זה עומדת הענישה בתנאי פסקת ההגבלה?
ההליך בבית המשפט העליון > דיון > פגיעה חוקתית בזכות לחירות

שאלת חוקתיות סעיף 34 א (א)(1) לחוק העונשין נבחנת לאור פסקת ההגבלה הקבועה בחוק יסוד כבוד האדם וחירותו. הסעיף נחקק לאחר שנחקק חוק היסוד וכל פגיעה בו צריכה לעמוד בפסקת ההגבלה הקבועה בסעיף 8: הפגיעה בפסקת ההגבלה צריכה להיות על פי חוק, לתכלית ראויה, הולמת את ערכי מדינת ישראל ומידתית באופן שאינו עולה על הנדרש.
דעת הרוב גרסה כי קיימת פגיעה בזכות החוקתית לחירות שמובטחת בחוק יסוד כבוד האדם וחירותו. לפי נשיא בית המשפט, אהרן ברק, דעת הרוב בפסק הדין, קיימת פגיעה בזכות לחירות מעצם שלילת חירותו של הנאשם שהושם במעצר. השופט אדמונד לוי, שהצטרף לדעתו של נשיא בית המשפט ברק, נמנע מלהתייחס לחוקתיות ענישה, ומגביל את הפגיעה לבזכות החוקתית לענישה לא הולמת בלבד. לדבריו, מקובל שמי שלא לקח חלק בביצוע עבירה ולא הייתה לו מחשבה פלילית, אינו עבריין. השופט טוען כי יש לדלג על הדיון בפגיעה החוקתית ולעסוק מראש בעמידה בתנאי פסקת ההגבלה.
לפי עמדתה המנוגדת של השופטת טובה שטרסברג-כהן ענישה לעולם לא תפגע בזכות לחירות אלא אם מדובר בענישה אכזרית ושרירותית. עמדתה של השופטת מתבססת על ההנחה שענישה לא מהווה פגיעה בזכויותיו של העבריין משום שזכויות אלו נובעות מתוך האיזון של תכליות הענישה, כלומר השתת מחיר על העבריין, אינטרס הקורבן, הרתעה, שיקום והגנה על סדרי חברה תקינים ומתוקנים. למעשה השופטת סבורה כי יש לצאת מנקודת הנחה שכל חוק אשר נמצא במעמד נמוך ונחקק לאחר חקיקת חוקי היסוד, נהנה מחזקת חוקתיות ובכך למעשה עולה בקנה אחד עם הקבוע במבחן החוקתיות ואינו סותר אותו. משום כך, אין צורך לבחון בכל מקרה מחדש את המבחנים הקבועים בסעיף 8 לחוק היסוד. עוד מציינת השופטת כי רק כאשר פרשנות הוראת החוק אינה עולה בקנה אחד עם הוראות חוק היסוד, יש לפנות לבחון את חוקיות הסעיף לאור הקבוע במבחן החוקתיות הקבוע בסעיף 8 לחוק היסוד.
ההליך בבית המשפט העליון > דיון > עמידה בתנאי פסקת ההגבלה

דעתו של נשיא בית המשפט ברק, שנבחרה לדעת הרוב, היא כי קיימת פגיעה בזכויות היסוד של הנאשם, ומכאן יש לבחון את סעיף החוק לפי פסקת ההגבלה. ביצוע עבירה על ידי מספר עבריינים יוצר מצב מסוכן במיוחד, היקף העבירות גדול יותר, חמור יותר ויש צורך להגן על שלומם של כל המבצעים והחשש שתפיסת אחד מהקבוצה תוביל ללכידת האחרים. עצם ביצוע העבירה בחבורה שולל את העצמאות והשליטה של כל אחד מהם לביצוע העבירה כמו גם היכולת למנוע את ביצוע העבירה כולה. משום כך, יש צורך להגן ככל הניתן על האינטרס הציבורי והקרבנות הפוטנציאלים מפני ביצוע עבירה במשותף על ידי מספר עבריינים. ההוראה הקבועה בסעיף 34 א נועדה למנוע ביצוע עבירות בצוותא, ביצוע עבירות נוספות מעבר לעבירה המקורית עת המבצע בצוותא עלול למצוא את עצמו מסובך בעבירות נוספות שאינן בשליטתו ובכך למעשה הסעיף הולם את ערכי מדינת ישראל והתכלית ראויה.
באשר למבחן המידתיות, בית המשפט מציין כי הפגיעה באמצעות סעיף 34 א (א)(1) היא מידתית שכן הסעיף מטיל אחריות רק בגין עבירה שונה או נוספת על מי שבחר במודע להשתתף באירוע עברייני מקורי אף שידע שביצוע העבירה יכול שיצא משליטה ויסתבך. בית המשפט בדק אם התועלת הצומחת מהשימוש בסעיף 34 כאמור עולה על הפגיעה בכבודו וחירותו של המבצע בצוותא, וקובע כי הסעיף בא להגן על אינטרס הציבור והקרבנות הפוטנציאליים וכי המבצע בצוותא יכול היה לבחור מראש שלא להשתתף באירוע העבירה ובכך למעשה, מבחן זה מתקיים והסעיף חוקתי.
ההליך בבית המשפט העליון > דיון > סעיף ההרשאה המתאים

בסוגיה זו היו השופטים בפסק הדין תמימי דעים וקבעו כי המבצע בצוותא אינו תמים, כל אחד מהמבצעים בצוותא מסמיך את חבריו לעשות את הדרוש לשם ביצוע העבירה בשלמותה. משכך, אין למבצע בצוותא על מה להלין בשל הטלת אחריות אישית בגין ביצוע עבירה אחרת על ידי אחד מהשותפים. כמו כן, על המבצע בצוותא מוטלת החובה לנסות למזער ככל הניתן את התפתחותה של עבירה אחרת. כדי להרתיע מפני יצירת הסיכון המוגבר אשר קיים בביצוע עבירה בצוותא, יש להטיל אחריות מוגברת, שתאפשר לייחס למבצע בצוותא אחריות לעבירה נוספת של מחשבה פלילית אף שהיסוד הנפשי שלו ביחס לעבירה הנוספת הוא רשלנות.
ואולם, בית המשפט מציין שהעונש של המבצעים בצוותא צריך להיות לרוב קל יותר מאשר העונש שיוטל על העבריין שביצע בפועל את העבירה הנוספת.
ההליך בבית המשפט העליון > הכרעה

הערעורים נדחו. נקבע כי הטלת אחריות על מבצע בצוותא לעבירה נוספת שבוצעה אגב העבירה המקורית בהתאם לסעיף 34א לחוק העונשין, עולה בקנה אחד עם הוראות חוק יסוד כבוד האדם וחירותו וכי סעיף העבירה המתאים למקרה הוא רצח, לעומת הריגה. על התוצאה הייתה הסכמה בקרב השופטים אלא שהתעוררה מחלוקת לעניין הדרך בה השופטים הגיעו אליה.
בעקבות פסק הדין

הלכת סילגדו הפכה להלכה מצוטטת ומוזכרת רבות בדיני העונשין בכלל, ובממשק עם חוקי היסוד של שיטת המשפט בישראל בפרט, ובמהלך השנים אוזכרה בפסקי דין רבים של בתי המשפט ויושמה במגוון תחומי המשפט, בהם נבחנה ההלכה לפיה זכויות האדם אינן מוחלטות, וכל פגיעה בהן תיבחן לאור פסקת ההגבלה. בכלל זה, הלכת סילגדו אוזכרה ויושמה בפסקי דין הנוגעים להפרטת שירותים ציבוריים, בהפעלת סמכויות רשויות האכיפה כנגד פעולות איבה, פסקי דין הדנים בצמצום עינוי דין הנגרם לנאשמים ועוד.
פרופ' רות קנאי סבורה שכאשר הוראות החוק פוגעות בעקרונות יסוד של המשפט הפלילי, יש לבחון אם מתקיימים התנאים של פסקת ההגבלה. משום כך, הוראות שיש בהן הרחבה של האחריות הפלילית (כמו סעיף 34א האמור) או הקובעות עונשי חובה או עונשי מינימום – פוגעות בזכויות היסוד וטעונות בדיקה על פי סעיף 8 לחוק היסוד.
פרופ' מרים גור אריה סבורה שהטלת אחריות לעבירות נוספות על בסיס רשלנות על המבצעים בצוותא היא בעייתית עת אינה סבורה שהכפפת הוראות החוק הפלילי לפסקת ההגבלה שבחוק יסוד כבוד האדם וחירותו תוביל בהכרח לתמימות דעים באשר להיקף הראוי של האחריות הפלילית. פרופ' גור אריה סבורה שבמקרים לא מעטים עלולים להתעורר חילוקי דעות. עוד נקודה בעייתית שהתעוררה בפסק הדין לשיטתה היא שאם מקבלים את גישתו של השופט ברק לפיה כל הוראה פלילית, לפחות זו המאפשרת הטלת עונש מאסר, פוגעת בזכות לחירות המוגנת בחוק היסוד, נטל ההוכחה יוטל על המדינה שתצטרך להצדיק כל הוראה פלילית חדשה לאור כל התנאים המנויים בפסקת ההגבלה וזהו מצב שאינו רצוי ואינו ראוי.
ראו גם

אחריות פלילית
חוק העונשין
המהפכה החוקתית – פסקת ההגבלה
זכויות אדם
הערות שוליים

↑  ע"פ 4424/98 סילגדו נ' מדינת ישראל, פ"ד נו(5) 529.
↑   סעיף 34א(א)(1) לחוק העונשין, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  חוק יסוד כבוד האדם וחירותו, התשנ"ב, 1992.
↑  בג"ץ 2605/05 המרכז האקדמי למשפט ולעסקים, חטיבת זכויות האדם נ' שר האוצר, פד סג(2) 545, פסקה 20.
↑  עפ 6659/06 פלוני נ' מדינת ישראל, פ"ד סב(4) 329, פסקה 28.
↑  בגץ 11339/05 מדינת ישראל נ' בית המשפט המחוזי באר שבע, פ"ד סא(3) 93, פסקה 15.
↑  רות קנאי, שמירה על מידתיות בענישה: סוגיה חוקתית או פלילית, משפטים לה תשס״ה.
↑  מרים גור- אריה, "השפעת 'המהפכה- החוקתית' על המשפט הפלילי המהותי בעקבות פסק הדין בפרשת סילגדו",ספר ברק: עיונים בהגותו השיפוטית של אהרן ברק (תשס"ט) 325.