stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דין מירושניקוב
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013–2014 | השמינייה | דניס גלר | עונה רביעית וחמישית, ערוץ הילדים, HOT. |
| 2016 | פלאשבק | ציקי | תפקיד אורח, עונה ראשונה, ערוץ הילדים, HOT. |
| 2016 | תאג"ד | נועם פולצ'ק | תפקיד ראשי, Yes Action. |
| 2017 | מתים לרגע | דודי אלרואי | תפקיד אורח, עונה שנייה, HOT3. |
| 2017 | פולמון | סימון/יובל אוסוקין | תפקיד ראשי, הוט בידור ישראלי, HOT. |
| 2017 | שרה שטיין | דניאל | הפקה גרמנית, Das Erste. |
| 2018 | כפולה | מיגל חממה | תפקיד משני, kidZ. |
| 2018 | גולסטאר תאילנד | בתפקיד עצמו | עונה שישית, HOT3. |
| 2019 | התחנה | אסי אמיר | תפקיד משני, kidZ, HOT. |
| 2020 | גולסטאר אולסטאר ברזיל | בתפקיד עצמו | עונה שמינית, HOT real, HOT. |
הערות שוליים

1 2  ערן סויסה, סלבס - מקומי - צפו: דין מירושניקוב מתחתן, באתר ישראל היום, 20 ביולי 2021
1 2 3  יפעת הללי אברהם, ‏פולצ'ק, זה אתה? קבלו את דין מירושניקוב בגיל 16, באתר ‏מאקו‏, 22 בנובמבר 2016
1 2 3 4 5  אדם סרור‏, דין מירושניקוב פותח את הלב: "ישבתי בבית ובכיתי", באתר וואלה, 8 במרץ 2018
1 2 3 4 5   צחי דבוש, צבא האמת של דין, באתר "ידיעות אחרונות", 14 בדצמבר 2016
↑  יערה יעקב, ‏"אחרי תאג"ד נקלעתי לבעיות כספיות גדולות. נאלצתי לעבוד בחנות", באתר ‏מאקו‏, 22 בנובמבר 2017
↑  ערן סויסה, אופנוען כוכב, באתר ישראל היום, 21 בפברואר 2016
↑  ליהי עטר בכר‏, הזוגיות החדשה של כוכבי תאג"ד, באתר וואלה, 19 בפברואר 2017
↑  אוהד רומנו, "הכפולה" של תובל שפיר, באתר ynet, 6 באוגוסט 2017
↑  דינה גלוכמן, חוזר ובגדול: פסטיבל חג המחזמר חוגג חמש, באתר פרוגי, ‏3 בדצמבר 2017
↑  מיקי לוין, ‏דין מירושניקוב בסיבוב הרצאות בארצות הברית, באתר מעריב אונליין, 8 בפברואר 2018
↑  ‏nrg רכילות, דין מירושניקוב בדרך להרפתקה הגדולה של חייו, באתר nrg‏, 14 בספטמבר 2017
1 2  יפעת הללי אברהם, ‏מזל טוב: דין מירושניקוב ואני חנין מאורסים, באתר ‏מאקו‏, 9 באפריל 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 5162721254261092929   WorldCat (עם VIAF): 5162721254261092929
מנהרה מס' 1 של מסילת הרכבת דרעא-צמח

| --- | --- |

הכניסה המערבית למנהרה, מרץ 2021
 מידע כללי
 שימוש:  רכבת
 מיקום:  מושב מיצר, רמת הגולן
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1905–1903
 שיטת כרייה:  חציבה ידנית
 מידות
 אורך:  200 מטר מטר
 
 קואורדינטות:  32°43′36″N 35°43′29″E﻿ / ﻿32.726556°N 35.724611°E﻿ / 32.726556; 35.724611
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) מנהרה מס' 1 של מסילת הרכבת דרעא-צמח(למפת הגליל העליון רגילה) מנהרה מס' 1 של מסילת הרכבת דרעא-צמח(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מנהרה מס' 1 של מסילת הרכבת דרעא-צמח(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מנהרה מס' 1 של מסילת הרכבת דרעא-צמח
 
מנהרה מס' 1 של מסילת הרכבת דרעא-צמח (מנהרה 105), היא מנהרת רכבת על מסילת הרכבת דרעא-צמח על הגדה הצפון מערבית של הירמוך, קרוב למושב מיצר, היא המנהרה המערבית ביותר בין שמונה המנהרות שנחצבו במסילה הזאת. המנהרה נחפרה בידי העות'מאנים כחלק ממסילת הרכבת החיג'אזית. המנהרה, כחלק ממסילת הרכבת דרעא-צמח כולה, אינה פעילה כיום. אורך המנהרה הוא כ-200 מטר, ורומה הוא 50- מטר.
מבנה המנהרה

אורך המנהרה הוא כמאתיים מטר. המנהרה חוצה את שיפולי דרום רמת הגולן ממזרח למערב. תוואי המנהרה אינו ישר לחלוטין ומתעקל מעט דרומה. לאחר שנחצבה בסלע קירטוני, חופו קירותיה הפנימיים של המנהרה באריחים מאבן גיר, וכך נשמרה יציבותה. בקצות המנהרה ישנה תוספת למנהרה על מנת למנוע מפולות עפר וסלעים מההר לעבר פתחי המנהרה.
המנהרה כיום

המנהרה נמצאת בתחום ישראל אך נדרש אישור צבאי על מנת להגיע אליה. מדרך שנסללה על ידי מקורות מתחיל השביל הרגלי שמגיע למנהרה. לאורך השביל פזורים סלעים גדולים שהתנתקו מהצוק לאורך השנים. המנהרה פתוחה למעבר וניתן לעבור בה רגלית. במנהרה נמצאת מושבה גדולה של עטלפים.
גלריה

הכניסה המזרחית למנהרה.
בתוך המנהרה, לכיוון המערב.
פסי הרכבת סמוך למנהרה
רבי חייא

ערך זה עוסק בחכם בדור המעבר בין התנאים לאמוראים. אם התכוונתם לאמורא בדור השלישי, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  180? בבל, האימפריה הפרתית 
 פטירה:  230? (בגיל 50 בערך) 
 מקום קבורה:  ציפורי (זיהוי עממי מהמאה ה-12) טבריה (זיהוי עממי מהמאה ה-13)
 מקום פעילות:  ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  דור המעבר בין התנאים לאמוראים
 השתייכות:  חז"ל, תנאים, אמוראים, אמוראי ארץ ישראל
 רבותיו:  רבי יהודה הנשיא
 תלמידיו:  רבי אושעיא
 בת זוג:  יהודית
 אב:  אבא בר אחא בר סלא מכפרי
 צאצאים:  יהודה, חזקיה, פזי, טוי, אושעיא
 
רבי חייא (נקרא גם רבי חייא הגדול או חייא רובא) היה חכם מפורסם, שחי בדור המעבר בין התנאים לאמוראים, בסוף המאה השנייה לספירה. היה בנו של אבא כרסלא מכפרי שבבבל.
עלייתו לארץ ישראל

רבי חייא נולד וחי בבבל, סמוך לעיר סורא במאה השנייה לספירה, ועבר לארץ ישראל כדי ללמוד מפי רבי יהודה הנשיא (רבי). הוא עלה לארץ ישראל יחד עם אשתו יהודית, בניו התאומים, שתי בנותיו, ואחייניו רבה בר חנא ורב. רבי שמח לקראת בואו של רבי חייא, ואמר: ”מֵאֶרֶץ מֶרְחָק אִישׁ עֲצָתִי”.
לפי התלמוד הירושלמי, רבי חייא היה מצאצאי שפטיה בן אביטל. מאידך, התלמוד הבבלי מייחס את רבי חייא לשמעה אחי דוד, כמסופר במסכת כתובות: ”רבי איעסק ליה לבריה בי רבי חייא, כי מטא למיכתב כתובה נח נפשה דרביתא. אמר רבי: חס ושלום פסולא איכא יתיבו ועיינו במשפחות, רבי אתי משפטיה בן אביטל ורבי חייא אתי משמעי אחי דוד. אזיל איעסק ליה לבריה בי רבי יוסי בן זימרא” (תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ב, עמוד ב'). 
תרגום: "רבי היה עסוק [להשיא] לו לבנו מבית רבי חייא, כאשר הגיע לכתוב כתובה נפטרה הנערה. אמר רבי: חס ושלום יש פסול? ישבו ועיינו במשפחות, רבי בא משפטיה בן אביטל ורבי חייא בא משמעי אחי דוד (שנחשב פחות מיוחס). הלך ועסק [להשיא] לו לבנו [בת] מבית רבי יוסי בן זימרא...". הרב אהרן היימן שיער שמדובר בבנו הצעיר של רבי, רבי שמעון.
מימרה מפורסמת שלו הובאה בתלמוד:
אמר רבי חייא: אני אעשה לתורה שלא תשתכח מישראל. מה אעשה? אלך ואזרע פשתן, ואסרוג רשתות, ואצוד צבאים, ואאכיל את הבשר ליתומים, ומן העורות אתקן מגילות, ואכתוב חמישה חומשי תורה, ואלך לעיר שאין בה מלמדי תינוקות, ואקריא לחמישה תינוקות חמישה חומשים, ואשנה לשישה תינוקות שישה סדרי משנה, ואומר להם: עד שאחזור ואבוא, הקריאו והשנו זה לזה. וכך אעשה שלא תשתכח תורה מישראל. וזהו שאמר רבי: גדולים מעשי חייא!
.
עוד נאמר בתלמוד: ”אמר ריש לקיש: הריני כפרת רבי חייא ובניו. שבתחילה, כשנשתכחה תורה מישראל - עלה עזרא מבבל ויסדה; חזרה ונשתכחה - עלה הלל הבבלי ויסדה; חזרה ונשתכחה - עלו רבי חייא ובניו ויסדוה”.
ממדרש בראשית רבה עולה כי עסק במסחר משי עם ר' שמעון בירבי.
יחסיו עם רבי יהודה הנשיא

רבי חייא היה תלמיד חבר של רבי יהודה הנשיא, ושניהם העריכו מאוד זה את זה. רבי חייא התגורר בטבריה, אך הקפיד לבקר את רבי יהודה הנשיא בציפורי. רבי אף הוא העריכו מאוד וכינה אותו באוזני רבי ישמעאל: "אדם גדול, אדם קדוש", ונעזר בו רבות לכתיבת המשנה. גם רבי חייא נתן כבוד גדול לרבי וכינה אותו: "רוח אפינו משיח ה' ". רבי חייא פעל רבות לפרנסת יתומים ולמניעת השכחות התורה מישראל, וכששמע זאת רבי אמר: "כמה גדולים מעשי חייא". רבי חייא ביקש מרבי לבצע סמיכה לאחייניו רבה בר בר חנה ורב. רב הקים ישיבה בסורא, הידועה כישיבת סורא, אשר יחד עם ישיבתו של שמואל בנהרדעא היו הישיבות הגדולות בבבל.
רבי חייא, יחד עם תלמידו רבי אושעיא, קיבצו אוסף של ברייתות, קובצי משניות שרבי לא הכניסן למשנה, וערכו אותם כתוספתות וכברייתות עצמאיות. על כך נאמר במסכת חולין: כל ברייתא שאינה נשנית בבית מדרשם של רבי חייא ורבי אושעיא משובשת היא, ולא תביאו ממנה ראיה לבית המדרש.
שני בניו של רבי חייא, יהודה וחזקיה, נמנו אף הם עם החכמים. התלמוד מספר כי פעם אחת בשבתו הוא ובניו על שולחנו של רבי, השתכרו בני חייא ופגעו ברבי על ידי דרשה מסוימת, ואמר להם רבי: "קוצים אתם משימים בעיני".
אחיינו של רבי חייא, בן אחיו, היה האמורא רבה בר בר חנה. בנוסף, רב היה בן אחיו וגם בן אחותו.
שיטתו הלימודית

פסיקותיו של רבי חייא היו מקילות יותר מהמקובל בתקופתו, והוא התיר דברים שנאסרו על ידי חכמים אחרים. מסופר כי הוא אמר, כי לולי קראו לו בבלאי שרי איסורי היה מתיר לטלטל סנדל המסומר, אפילו יש בו עשרים וארבעה מסמרים (לפי גרסת ישיבת פומבדיתא) או עשרים ושניים (לפי גרסת ישיבת סורא).
שיטתו הלימודית > אגדה

רבות מאמרותיו מתייחסות לטבען של נשים. הוא קבע כי "אין אשה אלא לבנים", ואף עסק בטבע האשה להוליד בנים, ואמר כי כשם שהשאור יפה לעיסה - כך דמים יפים לאשה. כן אמר רבי חייא כי "אין אשה אלא ליופי", ובדומה לכך קבע כי "אין אשה אלא לתכשיטי אשה" והיה נותן עצות כיצד לשפר את יופי הנשים: ”הרוצה שיעדן את אשתו ילבישנה כלי פשתן הרוצה שילבין את בתו יאכילנה אפרוחים וישקנה חלב סמוך לפירקה”. לפי שיטתו, פטורה האשה ממלאכות העשויות לפגוע ביופיה. מאמרים אלו של רבי חייא, מתקשרים לביטוי שהתבטא אודות אשתו יהודית שציערה אותו ולמרות זאת הוא נהג לכבדה: די לנו להכיר טובה לנשותינו, על כך שהן מגדלות את בנינו, ומצילות אותנו מחטא של הרהור בנשים אחרות.
פטירתו

על פי האגדה, כאשר הגיע זמנו של רבי חייא להפטר מהעולם, לא יכול היה מלאך המוות ליטול את נשמתו, ואף לא היה יכול להתקרב אליו מרוב קדושתו. יום אחד בא מלאך המוות לביתו של רבי חייא כשהוא מחופש לעני, וביקש ממנו חתיכת לחם. הביא לו רבי חייא פת לחם לאכול, אמר לו מלאך המוות: מרחם אתה על עניים, ומדוע אין אתה מרחם עלי, שמצווה אני ליטול את נשמתך ואין אני יכול לבצע זאת. לדרישתו של רבי חייא הראה לו מלאך המוות את ה"שוטא דנורא" - מקל האש שבידו, ורבי חייא שהבין כי אכן מדובר במלאך המוות, נענה לבקשתו ונפטר מהעולם.
לקריאה נוספת

יואל בן אהרן שוורץ, ספר רבי חייא רבא, ירושלים תשנ"ט.
הרב יהודה לייב פישמן מימון (עורך), רבי חייא, יחוסי תנאים ואמוראים, ירושלים, תשכ"ג 1963, עמ' רמ"ט–רנ"ג, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
בנימין לאו, "רבי חייא הגדול", בספרו: חכמים, כרך רביעי: ממשנה לתלמוד, ידיעות ספרים, 2012, עמ' 55-43.
I Follow Rivers

| --- | --- |

 סינגל בביצוע ליקה לי
 מתוך האלבום Wounded Rhymes
 יצא לאור:  2011
 סוגה:  פופ גותי, דאנס, פופ רוק
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:48
 חברת תקליטים:  EMI 
 כתיבה:  ליקה לי, ביורן איטלינג, ריק נואלס
 הפקה:  ביורן איטלינג
 
"I Follow Rivers" (בעברית: "אני עוקבת אחר נהרות") הוא שיר של הזמרת השוודית ליקה לי מתוך אלבום האולפן השני שלה "Wounded Rhymes" משנת 2011. השיר הופק על ידי ביורן איטלינג, חבר להקת "פיטר ביורן וג'ון" (אנ'), ויצא לאור ב-21 בינואר 2011 כסינגל השני מהאלבום.

הדי.ג'יי-מפיק הבלגי "הקוסם" (אנ'), ערך רמיקס ועיבוד מחדש לשיר בשנת 2011, שהגיע למקום הראשון בבלגיה, גרמניה, איטליה, פולין ורומניה, למקום השני בשווייץ, אוסטריה, אירלנד והולנד, ולמקום הרביעי בצרפת.

הלהקה הבלגית טריגרפינגר (אנ') ביצעה גרסת כיסוי לשיר בשנת 2012, והגיעה למקום הראשון באוסטריה, בלגיה והולנד.

הזמרת רוני אלטר הוציאה לשיר גרסת כיסוי אקוסטית בשנת 2016.
וידאו קליפ

הקליפ לשיר, שבוים על ידי טאריק צאלח וצולם בנארשולמן (אנ') שבאי השוודי גוטלנד, מציג את לי בגלימה שחורה ורעלה רודפת אחרי גבר (השחקן השוודי-לבנוני פארס פארס) בנופים מושלגים. הסרטון זכה לכ-94 מיליון צפיות, נכון לינואר 2025.
גרסת טריגרפינגר

הלהקה הבלגית טריגרפינגר ביצעה גרסת כיסוי לשיר "I Follow Rivers" במהלך תוכניתו של גיל בילן בתחנת הרדיו ההולנדית 3FM. גרסת טריגרפינגר שוחררה כסינגל ב-24 בפברואר 2012, והגיעה למקום הראשון במצעד הסינגלים באוסטריה, בלגיה והולנד, תוך שהיא מגיעה למקום התשיעי בגרמניה ולמקום השבעה-עשר בשווייץ.
גרסאות אחרות ושימוש במדיה

להקת האינדי רוק האמריקאית Plain Jane Automobile (אנ') ביצעה גרסת כיסוי לשיר בפברואר 2012.
הרמיקס של הדי-ג'יי "הקוסם", הופיע בסרט הצרפתי "חלודה ועצם" משנת 2012, וכן בסרט "כחול הוא הצבע החם ביותר" משנת 2013.
השיר הופיע בפרק השלישי של העונה התשיעית של סדרת הטלוויזיה "CSI: ניו יורק".
ג'ייסון איסבל ואמנדה שיירס ביצעו גרסת כיסוי לשיר במיני-אלבום בן שני שירים משנת 2015 בשם "Sea Songs".
השיר שימש בפרסומת משנת 2016 לבושם החדש של מותג האופנה האמריקאי טומי הילפיגר,"The Girl", בהשתתפות דוגמנית העל ג'יג'י חדיד.
הרמיקס של הקוסם מופיע במשחק הווידאו Forza Horizon 3 משנת 2016.
הזמרת-יוצרת הישראלית רוני אלטר בליווי המפיק המוזיקלי אלון לוטרינגר, הוציאה גרסת כיסוי אקוסטית בשנת 2016.
בשנת 2021, הזמר הבריטי ויל יאנג ביצע גרסת כיסוי לשיר באלבומו "Crying on the Bathroom Floor".
הערות שוליים

↑  Lykke Li - I Follow Rivers (Director: Tarik Saleh), יוטיוב, ‏27.1.2011
↑  Blue Is the Warmest Colour (soundtracks), IMDb, ‏2012
↑  Brittney McKenna, Jason Isbell & Amanda Shires Release Sea Songs, American Songwriter, ‏10.2.2015
↑  Roni Alter - I Follow Rivers (Lykke Li cover), יוטיוב, ‏4.4.2016
↑  Will Young - I Follow Rivers (Official Audio), יוטיוב, ‏6.9.2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 3d4de617-ba77-4368-ba4a-f10a269922d6  MusicBrainz work: bcf7a0c7-2314-325b-adad-18736b2a1bef
יחסי נורווגיה–סרביה

| יחסי סרביה–נורווגיה |
| --- | --- |
סרביה: נורווגיה


סרביה: נורווגיה
שטח (בקילומטר רבוע)
77,474: 323,802
אוכלוסייה
6,704,771: 5,607,515
תמ"ג (במיליוני דולרים)
75,187: 485,513
תמ"ג לנפש (בדולרים)
11,214: 86,583
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי נורווגיה–סרביה הם יחסי החוץ בין נורווגיה לסרביה. שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה ובארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה (OSCE).
היסטוריה

יחסים דיפלומטיים רשמיים בין המדינות כוננו הוקמו בשנת 1942. נורווגיה תמכה בהפצצת נאט"ו ב-1999 על הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, ובהמשך השתתפה בכוח קוסובו. נורווגיה הצביעה בעד הצטרפותה של קוסובו לאונסק"ו במהלך ההצבעה בשנת 2015.
הסכמים

שתי המדינות חתמו על הסכם שיתוף פעולה צבאי.
נציגויות דיפלומטיות

השגרירות הנורוובית בסרביה נמצאת בבלגרד. השגרירות הסרבית בנורווגיה נמצאת באוסלו.
מרד מיסים

מרד מיסים הוא התקוממות כלכלית מאורגנת כדי להגביל או לבטל מיסים שהוטלו על ידי הממשלה, או סירוב לשלם מיסים בשל השימוש שהממשלה עושה בהם.
היסטוריה

מרדי מיסים התרחשו משחר ההיסטוריה. בכרוניקות האשוריות מתוארים מרדי מיסים רבים של הממלכות הכפופות לאשור. אחד מאלו המוכר מהמקרא הוא מרד של המצרים בצירוף חזקיהו המלך בשנת 701 לפני הספירה. נוסף לכך הוא מרד המס נגד תיגלת פלאסר השלישי.
בארצות הברית

בארצות הברית לרוב משתמשים במושג זה להתייחס לסדרה של יוזמות נרחבות נגד מיסים שננקטו במדינות מסוימות. הגל המשמעותי הראשון של קמפיינים אלה התרחש בשנות השלושים של המאה העשרים. השפל הגדול הטיל על הציבור האמריקאי מעמסות מס בשיעור שלא נודע כמותו בעבר. בזמן שערכי הנדל"ן צללו ורמת האבטלה הרקיעה שחקים עלויות הממשלה נותרו באותה הרמה וכתוצאה מכך האחוז היחסי של המיסים מההכנסה הלאומית כמעט והכפיל עצמו מ-11.6% ב-1921 ל-21.1% ב-1932. עיקר העלייה הייתה במישור המקומי ובעיקר הפעילה לחץ על בעלי הנדל"ן בקרב משלמי המיסים. אי-תשלום מיסים הגיע ב-1933 לשיא של 26.3%.
גל נוסף של מרדי מיסים החל שנות ה-70 המאוחרות של המאה העשרים והיו פופולרים בעיקר במערב ארצות הברית. ב-1978 המצביעים בקליפורניה העבירו הצעת חוק שהגבילה משמעותית את המיסים שניתן להטיל על רכוש במדינה. בשנים שלאחר מכן הועברו חוקים דומים במדינות אורגון, וושינגטון, קולורדו ומסצ'וסטס.
המחאה כנגד מיסים גבוהים, הטלת מיסים נוספים, או ביטול הטבות מס שניתנו בעבר מהווה גם אלמנט מרכזי באידאולוגיה של תנועת מסיבת התה שהחלה לפעול ב-2009 לאחר שברק אובמה נכנס לתפקיד נשיא ארצות הברית.
בישראל

במסגרת האינתיפאדה הראשונה ב-1988 קבוצה של סוחרים מבית סאחור יזמו מרד מיסים כאקט מחאתי לא-אלים מאחר שלטענתם המיסים שנאספו מהם על ידי ישראל שימשו בין השאר למימון ההתיישבות היהודית ביהודה, שומרון ועזה. כשמעצרים לא הובילו לסיום מרד המיסים, ישראל חיסלה אותו על ידי הטלת קנסות כבדים והחרמת רכוש, ציוד, סחורה ורהיטים מחנויות, מפעלים ואף בתים פרטיים.
בעקבות הטלתו של היטל בצורת בשנת 2009, יזמו חמישה חברי הכנסת, בראשות רונית תירוש, מרד מיסים, בדמות קריאה לציבור להימנע מתשלום ההיטל, אך כעבור זמן קצר חזרו בהם.
ראו גם

סרבנות מיסים
מיסים כגנבה
הערות שוליים

↑  צבי זרחיה, שיא בכנסת: מחוקקים מלמדים את הציבור להפר את החוק ולהתחמק מהיטל הבצורת, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2009
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משפחת באך

יוהאן סבסטיאן באך ובניו. משמאל לימין: יוהאן סבסטיאן באך, קרל פיליפ עמנואל באך, יוהאן כריסטיאן באך, וילהלם פרידמן באך, ויוהאן כריסטוף פרידריך באך
משפחת באך הייתה משפחה ענפה של מוזיקאים שפעלו במרכז גרמניה, מן המחצית השנייה של המאה ה-16 ועד לתחילת המאה ה-19. המלחין הבולט ביותר במשפחה זו היה יוהאן סבסטיאן באך.
הרקע החברתי והתרבותי

בני משפחת באך חיו ופעלו במרכז גרמניה, בעיקר באזור תורינגיה. באותה תקופה היה האזור מפולג פוליטית (למספר דוכסויות, וכן לאזורים וערים עצמאיות), אך מאוחד תחת כנפי הכנסייה הלותרנית. לאזור היו מסורות תרבותיות משלו, ועל אף תקופות סוערות מבחינה פוליטית (ובפרט – מלחמת שלושים השנים) – נהנה מכלכלה מבוססת ומחיי תרבות עשירים. האווירה המוזיקלית ששררה בו זכתה לעידוד ניכר בשל תחרות על יוקרה שהתנהלה בין החצרות השונות והערים, וכן בשל הלהט הדתי ששרר במחוזות שהיו ערש מולדתה של הרפורמציה הלותרנית.
עלייתה של משפחת באך, וכן ירידתה והיעלמותה במאה ה-19, היו קשורות קשר הדוק לתנאים אלה: מחד גיסא התרחבות הפעילות המוזיקלית בחצרות, בערים ובכנסיות לקראת סוף המאה ה-16, ומאידך גיסא ירידת חשיבותם של מוסדות כמו תזמורות חצר, חלילני עיר ומקהלות כנסייה לקראת סוף המאה ה-18.
התנאי המוקדם להיווצרותה של שושלת מוזיקאים כזו היה הדגש שניתן בסביבה התרבותית לרמה גבוהה של יכולת טכנית בפעילות המוזיקלית הכללית, בתרבות כללית ששמה את הדגש על גילדות מקצועיות. כך, קריירה מוזיקלית הוכתבה למעשה לכל הבנים הזכרים במשפחה מראשית ילדותם. ההכשרה המוזיקלית ניתנה בדרך כלל בחוג המשפחה, על ידי אבות, אחים, דודים או בני דודים. מצב זה התקיים במשך כמה דורות. כך, למשל, חינך יוהאן סבסטיאן באך שישה מקרובי משפחתו בנוסף לחמישה מבניו.
באווירה זו של גילדות מקצועיות היו שכיחים גם נישואים בין קרובי משפחה, או בין משפחות של מוזיקאים. לדוגמה, אמו של יוהאן סבסטיאן באך השתייכה למשפחת המוזיקאים למרהירט. אשתו הראשונה, מריה ברברה באך, הייתה בת דודה שנייה שלו, ואילו אשתו השנייה, אנה מגדלנה, השתייכה למשפחת המוזיקאים וילקה.
ללכידות המשפחתית תרמה גם האווירה החברתית, שראתה במוזיקאים – מוכשרים ככל שיהיו – זרים, נוודים נמוכי דרגה, אשר לעיתים לא הורשו לקבל אזרחות. המשפחות נהגו גם להתכנס לעיתים מזומנות למפגשים משפחתיים.
כך כתב הביוגרף של יוהאן סבסטיאן באך, יוהאן ניקולאוס פורקל:
מאחר שהחבורה כללה אך ורק קנטורים, עוגבנים ומוזיקאי עיר, שלכולם עסקים עם הכנסייה... ראשית כל, עם התכנסותם, הם שרו כוראל. מפתיחה מלאת דבקות דתית זו הם עברו, כניגוד, לליצנות. הם שרו שירי עם, שתוכנם נע בין קומי לבין גס, אך באופן כזה שקולות מאולתרים הצטרפו להרמוניה – אף על פי שכל קול שר טקסט אחר...
אבות המשפחה

בני המשפחה היו מודעים מאוד למעמדם כנושאי מסורת מוזיקלית. יוהאן סבסטיאן באך עצמו חקר בשיטתיות את תולדות המשפחה, ובשנת 1735 אף חיבר ספר יוחסין של המשפחה (Ursprung der musicalisch-Bachischen Familie). ספר יוחסין זה משמש עד היום מסמך אמין לתולדות המשפחה. אף על פי שכתב היד המקורי שלו אבד, קיימים העתקים אחדים. החשוב בהם הוא זה שהוכן על ידי בתו של קרל פיליפ עמנואל באך, אנה קרולינה פיליפינה, עבור יוהאן ניקולאוס פורקל. עותק זה כולל תוספות שכתב אביה.
עיזבונו של יוהאן סבסטיאן באך כלל אוסף כתבי יד של רבים מאבותיו. אוסף זה נרכש על ידי אקדמיית הזימרה של ברלין במאה ה-19, והושמד במהלך מלחמת העולם השנייה.
ספר היוחסין מגיע עד פייט באך (1) (Veit Bach) במחצית המאה ה-16. ברם, הרבה פרטים אינם ברורים עד דור נכדיו של פייט, והיעדר מסמכים רשמיים בערים או בכנסיות מקשה על הבהרת קשרי המשפחה בדורות אלו. האזכור הקדום ביותר של השם באך בעיר וכמאר הוא של האנס באך (54), בשנת 1561, אך הקשר המשפחתי שלו לפייט אינו ברור. על פי ספר היוחסין היה פייט אופה במקצועו, שאהב לנגן על "ציטרינגן" (סיטאר קטן). ספר היוחסין מציין כי "זו הייתה התחלת המוזיקה בין צאצאיו", ומכאן ניתן ללמוד כי איש מאבותיו של פייט, כמו פייט עצמו, לא היה מוזיקאי. 
וייט עצמו היה אופה, שנדד – כנראה ממוראביה או סלובקיה – בשנת 1545 לערך, בשל גירוש הפרוטסטנטים מאותו אזור (ספר היוחסין מתייחס להגעתו מהונגריה, אך באותה תקופה שימש המונח לציין את האזורים שבמרכז האימפריה של בית הבסבורג). פייט התיישב בווכמאר, ונפטר כנראה לפני 1577. פייט היה כנראה צאצא של מהגרים שהיגרו מאזור זה למוראביה או סלובקיה (ולפיכך חזר לאזור מוצא המשפחה).
פייט באך (55) נוסף נפטר בווכמאר ב-1619, אך אין ידוע עליו דבר ואין להתבלבל בינו לבין אבי המשפחה פייט באך (1). במהלך המאה ה-16 ובראשית המאה ה-17 היו בתורינגיה ענפים נוספים של משפחת באך, שאפשר שהיו קשורים ישירות או בעקיפין לענף המשפחה מווכמאר, אך ספר היוחסין מתעלם מהם, ומתמקד בחוג הצר יותר של משפחת באך.
בנו של פייט, יוהנס (האנס) באך (2) היה בן המשפחה הראשון שקיבל חינוך מוזיקלי יסודי, ובחר בקריירה מוזיקלית אף על פי שהיו לו גם פרנסות אחרות. בניו היו הראשונים שבחרו בקריירה מוזיקלית באופן בלעדי, וקיבלו משרות בשכר. בכך הם ניתקו את עצמם מקבוצות של מוזיקאים נודדים לא מאורגנים, והחלו בצעדים ראשונים לקראת קבלת אזרחות.
אבות המשפחה > בעיות בגנאלוגיה

קיימים קשיים בשיוך כמה ענפים של המשפחה לענף הראשי של וכמאר. ספר היוחסין אינו מזכיר את אחיו של האנס באך (2), אך מציין שהיה יצרן שטיחים ומזכיר את בניו. חיסרון זה יצר בלבול בין שני בני משפחה – קספר באך (3/56) וליפס באך (3/57), וצאצאיהם, כולל אבותיו של יוהאן לודוויג באך (3/72).
תחומי פעילותם של בני המשפחה

כמעט כל בני משפחת באך היו בעיקר נגנים – רובם נגני מקלדת, אם כי כמעט כל כלי הנגינה היו מיוצגים בקרב בני המשפחה. בהתאם למסורת חלילני העיר, כמעט כולם למדו לנגן בכמה כלי נגינה. כמה מהם גם היו פעילים כיצרני כלי נגינה. עניין זה באיכות כלי הנגינה היה קיים גם אצל יוהאן סבסטיאן באך, שלצד כישוריו כנגן היה מומחה בעוגב, דחף פיתוח כלי נגינה חדשים כגון הוויולה פומפוזה וסייע בביקורתו למאמציו של בונה העוגבים גוטפריד זילברמן לבנות את הפסנתרים הראשונים שלו.
רוב בני באך מן הדורות הראשונים עסקו בעיקר בנגינה, ואילו הלחנה נותרה כעיסוק שולי ברקע, בעיקר של אותם בני משפחה שנדרשו לספק מוזיקה חדשה. מסיבה זו כמעט שלא שרדו יצירות, אפילו של הבולטים מבין בני המשפחה באותם דורות, דוגמת יוהאן אמברוסיוס באך (11). הלחנת מוזיקה הייתה בעיקר עסקם של עוגבנים. הלחנה לא נדרשה מחצוצרן חצר כמו יוהאן אמברוסיוס, אך שני בני דודיו, העוגבנים יוהאן כריסטוף באך (13) ויוהאן מיכאל באך (14) היו מלחינים פוריים.
עלייתה וירידתה של המשפחה

מן המאה ה-16 עלו בני המשפחה בהדרגה ממעמד נחות של נגן נודד ("שפילמאן") לכל הרמות הבכירות בעולם המוזיקלי, בשלושת המעגלים של הפעילות המוזיקלית בתקופה – חצר, עיר וכנסייה. הם היו מוזיקאי חצר, קונצרטמייסטרים וקפלמייסטרים בחצרות, חלילני עיר או מנהלי המוזיקה בערים, עוגבנים או קנטורים בכנסיות.
בראשית המאה ה-17 הייתה המשפחה כה נפוצה באזור תורינגיה, עד כי השם באך הפך לכינוי נרדף למקצוע "מוזיקאי". במקומות רבים, כמו ארפורט וארנשטאדט, הם החזיקו בכל המשרות העיקריות, ולעיתים קרובות עברו משרות בירושה מדור לדור.
לקראת אמצע המאה ה-18 חלו שינויים חברתיים, שהשפיעו על מבנה הפעילות המוזיקלית בכל אחד משלשת המעגלים. הירושה הכמעט אוטומטית הפכה לנדירה יותר ויותר. המוסדות שהביאו ליצירת מעמד של מוזיקאים המאורגנים כגילדה החלו להתפורר, ומקור פרנסתם של בני המשפחה החל להיעלם. יתרה מזו, בניהם של בני משפחת באך שהגיעו למעמד הביניים, זכו לקבל השכלה רחבה יותר וחיפשו לעצמם הזדמנויות תעסוקה אחרות (כמעט כל בני דור בניו של יוהאן סבסטיאן למדו באוניברסיטאות). אם בעבר לא הייתה לגברים במשפחה חלופה פרט למוזיקה, היה זה אך טבעי שכעת פחות ופחות מהם יבחרו במוזיקה כמקצוע. כמה מהם פנו למקצועות אמנותיים אחרים (בניו של יוהאן לודוויג באך (3/72) היו ציירי חצר, וכך גם יוהאן סבסטיאן, בנו של קרל פיליפ עמנואל באך).
בשנת 1843, כאשר נחשפה האנדרטה לזכרו של יוהאן סבסטיאן באך – שנתרמה על ידי המלחין פליקס מנדלסון – בחזית כנסיית תומאס בלייפציג, נכח בטקס נציג מוזיקאי יחיד של המשפחה – וילהלם פרידריך ארנסט באך (84) – המוזיקאי האחרון בשושלת בת 250 שנה.
צאצאיי המשפחה עודם קיימים היום, אך לא ידוע על צאצאים ישירים העוסקים במוזיקה בעלי שם כיום.
פולקלור

בשנות ה-50 חיבר הפזמונאי דן אלמגור שיר פרודיה על משפחת באך שנקרא אמא באך. השיר הולחן על ידי פרנק פלג וזכה לביצוע של רביעיית מועדון התיאטרון. על פי אלמגור, אנה מגדלנה באך הייתה זו שחיברה את כל היצירות, אך רשמה אותן על שמות בני המשפחה כדי לשלם פחות מס הכנסה.
לקריאה נוספת

Christoph Wolff et al. 'Thw New Grove Bach Family' New York: W.W.Norton & Company 1983. ISBN 0-393-30354-3
חבל תורינגיה, אזור פעילותם של בני משפחת באך
בית משפחת באך בווכמאר
הצ'מבלו של באך במוזיאון המוזיקה בברלין. צ'מבלו זה היה כנראה בבעלותו של וילהלם פרידמן באך, שעל פי ההנחה (שאין לה סימוכין) ירש אותו מאביו, יוהאן סבסטיאן באך.
אברהם קופר

| --- | --- |

 לידה:  8 בספטמבר 1787 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  24 בדצמבר 1868 (בגיל 81) גריניץ', הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 שם לידה:  Abraham Cooper 
 מקום קבורה:  בית הקברות הייגייט 
 צאצאים:  אלפרד קופר, אלכסנדר דייוויד קופר 
 חתימה:   
 
אברהם קופר (באנגלית: Abraham Cooper ‏ 1787–1868) היה צייר בריטי שהתמחה בציור בעלי חיים וסצנות קרב.