stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2002/2003 בפרמייר ליג
הערות שוליים

↑  Premier League Player Stats - Goals, www.premierleague.com (באנגלית)
↑  Premier League Player Stats - Assists, www.premierleague.com (באנגלית)
| עונות במפעל הראשון בחשיבותו בכדורגל האנגלי |
| --- | --- | --- |
| הפוטבול ליג | 1888/1889 • 1899/1890 • 1890/1891 • 1891/1892 • 1892/1893 • 1893/1894 • 1894/1895 • 1895/1896 •  1896/1897 • 1897/1898 • 1898/1899 • 1899/1900 • 1900/1901 • 1901/1902 • 1902/1903 • 1903/1904 • 1904/1905 • 1905/1906 •  1906/1907 • 1907/1908 • 1908/1909 • 1909/1910 • 1910/1911 • 1911/1912 • 1912/1913 • 1913/1914 • 1914/1915 • 1919/1920 • 1920/1921 • 1921/1922 • 1922/1923 • 1923/1924 • 1924/1925 • 1925/1926 •  1926/1927 • 1927/1928 • 1928/1929 • 1929/1930 • 1930/1931 • 1931/1932 • 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 •  1936/1937 •  1937/1938 •  1938/1939 •  1939/1940 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 • 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 |  |
| הפרמייר ליג | 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
סיוט ברחוב אלם 2: נקמתו של פרדי

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ק שולדר 
 הופק בידי:  רוברט שיין 
 תסריט:  דייוויד צ'סקין
 עריכה:  בוב בראדי ארלין גרסון
 שחקנים ראשיים:  מארק פאטון קים מאיירס רוברט ראסלר קלו גולאגר הופ לאנג רוברט אנגלונד
 מוזיקה:  כריסטופר יאנג 
 צילום:  ג'קוז הייטקין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  New Line Cinema's House of Horror 
 חברה מפיצה:  New Line Cinema
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 1 בנובמבר 1985
 משך הקרנה:  89 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סלאשר
 תקציב:  $3,000,000
 הכנסות:  $30,000,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   elmst2
 פרסים:  מועמד לפרס סטורן
 סרט קודם:  סיוט ברחוב אלם
 סרט הבא:  סיוט ברחוב אלם 3: לוחמי החלומות
 סרטים בסדרה:  סיוט ברחוב אלם (זיכיון)
 דף הסרט ב־IMDb
 
סיוט ברחוב אלם 2: נקמתו של פרדי (במקור: A Nightmare on Elm Street 2: Freddy's Revenge) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1985, בבימויו של ג'ק שולדר ועל פי תסריט של דייוויד צ'סקין. סרט זה הוא השני בסדרת סרטי "סיוט ברחוב אלם".
בסרט מככבים מארק פאטון, קים מאיירס, רוברט ראסלר, קלו גולאגר, הופ לאנג ורוברט אנגלונד כפרדי קרוגר.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות | גורל הדמות |
| --- | --- | --- | --- |
| מארק פאטון | ג'סי וולש | כוכב הסרט | גורלו נשאר לא ידוע |
| קים מאיירס | ליסה וובר | חברתו של ג'סי | גורלה נשאר לא ידוע |
| רוברט ראסלר | רון גריידי | חברו הטוב של ג'סי | נרצח בחדר השינה שלו על ידי פרדי |
| קלו גולאגר | קן וולש | אביו של ג'סי |  |
| הופ לאנג | שריל וולש | אימו של ג'סי |  |
| קריסטי קלארק | אנג'לה וולש | אחותו של ג'סי |  |
| מרשל בל | שניידר | המאמן | נרצח בחדר המלתחות של בית הספר על ידי פרדי |
| טום מק'פיידן | אדי וובר | אביה של ליסה |  |
| מלינדה א. פי | גב' וובר | אימה של ליסה |  |
| סידני וולש | קרי | חברתה של ליסה | נרצחה באוטובוס על ידי פרדי |
| רוברט אנגלונד | פרדי קרוגר |  | יופיע שוב בסיוט ברחוב אלם 3: לוחמי החלומות |
הפקה

יוצר הסרט המקורי "סיוט ברחוב אלם", וס קרייבן, סירב לעבוד על סרט ההמשך כי לא התכוון ולא חפץ בהפיכתו של "סיוט ברחוב אלם" לסדרת סרטים (ואפילו רצה שלסרט הראשון יהיה סוף טוב), וגם כי הסרט שינה את הנחת היסוד של הסרט הראשון – שפרדי יכול לתקוף ולהרוג אנשים רק בתוך החלומות שלהם, ולא כאשר הם ערים. כמו כן, קרייבן אמר שהוא לא אהב את הרעיון שפרדי מתחמן את גיבור הסרט לבצע מעשי רצח.
הפצה

הסרט יצא לאקרנים ברחבי ארצות הברית ב-614 אולמות קולנוע בלבד, והכניס 3.3 מיליון דולר במהלך סוף השבוע הראשון מאז צאתו. בארצות הברית בלבד הסרט הכניס 30 מיליון דולר, מה שהופך אותו להצלחה מסחרית, לאור העובדה שהסרט הופק בתקציב של 3 מיליון דולר בלבד.
הפצה > ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן כללי וציון 42% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 24 ביקורות.
הפצה > מועמדויות וזכיות בפרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1986 | פרס סטורן | סרט האימה הטוב ביותר | מועמדות |
סאבטקסט הומוארוטי

פרשנות של הסרט מתייחסת להומוארוטיקה החבויה בסרט. יש הטוענים כי קיים סאבטקסט בסרט אודות הזהות ההומוסקסואלית המודחקת לכאורה של ג'סי (אשר מעולם לא הובהרה בסרט), זאת תוך ציון מספר דוגמאות בולטות בהן: המפגש של ג'סי עם המאמן בבר המיועד להומואים לובשי בגדי עור העוסקים ב-BDSM, וכן המנוסה שלו מבית חברתו (שמנסה להתמזמז איתו) אל חדר השינה של חברו. דוגמאות נוספות כוללות את: השלט "אין כניסה לבנות" על דלת חדר השינה של ג'סי; היותו של ג'סי עירום חלקית במשך רוב הסרט; רצונו של ג'סי לישון ביחד עם רון (כאשר רון עצמו כמעט עירום לגמרי); קטטה בין ג'סי לבין רון על מגרש הבייסבול; ריקוד מוזר שג'סי רוקד בחדרו, שכולל נענוע של הישבן; צרחות נשיות רבות, שג'סי צורח במהלך הסרט; "קפיצת ניצחון" של ג'סי, לקראת סופו של הסרט.
בראיון שהעניק בפברואר 2010 למגזין הבריטי-להט"בי Attitude, נשאל רוברט אנגלונד אם הוא היה מודע לקאמפיות של רחוב אלם - המשיכה של הציבור הלהט"בי לסדרת הסרטים. אנגלונד השיב: "הסרט השני נועד, כמובן, לעסוק בנושאים ביסקסואלים. זה היה בשנות השמונים המוקדמות, לפני פרנוית האיידס. ההיאבקות של ג'סי אם לצאת או לא והתשוקות המיניות שלו באו לידי ביטוי באמצעות פרדי. החבר שלו הוא מושא המשיכה שלו. כל זה - קיים בסרט. עשינו זאת בעדינות, אבל הליהוק של מארק פאטון היה מכוון גם כן, כי מארק כבר יצא מהארון ואף השתתף ב"חזור הביתה, ג'ימי דין"".
במאמר שנכתב על ידי ברנט הארטינגר עבור אתר האינטרנט AfterElton.com, נכתב כי "שאלה שעולה תכופות לדיון בחוגים הגאים של תרבות הפופ היא זו: עד כמה בדיוק גאה הסרט משנת 1985 "סיוט ברחוב אלם 2: נקמתו של פרדי" (סרט ההמשך לסרט רחוב אלם הראשון)? הדימויים שבסרט גורמים לו להיראות הומואי ללא כל ספק - אבל יוצרי הסרט הכחישו לכל אורך הדרך כי זו הייתה כוונתם". במהלך קטע ראיון שהעניק לסרט התיעודי "לעולם לא תירדם שוב: מורשת רחוב אלם", הודה התסריטאי דייוויד צ'סקין כי נושאים הומוסקסואליים נכתבו בכוונת תחילה לתוך התסריט. יתר אנשי הצוות והשחקנים ציינו כי הם לא ידעו על כל הנושאים האלה בזמן שהם עשו את הסרט, אבל סדרה של החלטות יצירתיות מצד הבמאי ג'ק שולדר הביאה, ללא כוונה, את הנושאים של צ'סקין אל החזית. בראיון שהעניק הצהיר שולדר כי "פשוט לא הייתה לי מודעות עצמית כדי להבין כי משהו מכל זה עלול להתפרש הומו", ואילו מארק פאטון - שחקן הומוסקסואל מאז יצא מהארון - הצהיר כי "אני לא חושב שהדמות של ג'סי נכתבה במקור כדמות של נער הומוסקסואל. אני חושב שזה משהו שקרה באקראיות עם הזמן".
מורשת

סרט זה לקח את דמותו של פרדי קרוגר לכיוון כה שונה מזה שהוצג בסרט הקודם, כך שהחל מהסרט הבא - אף אחת מעלילות סרטי ההמשך בסדרה איננה מתייחסת לאירועים שהוצגו בסרט זה. למעט אזכור קצר בסרט השביעי (עיתונאי שמציין כי לסרט "סיוט ברחוב אלם" היו חמישה סרטי המשך), הסדרה כולה, כמכלול, מתעלמת במידה רבה מהאירועים ומהדמויות שבסרט זה.
הערות שוליים

↑  "A Nightmare on Elm Street 2: Freddy's Revenge". Box Office Mojo. Internet Movie Database. נבדק ב-1 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A Nightmare On Elm Street Part 2: Freddy's Revenge". The Numbers. Nash Information Services. נבדק ב-1 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A Nightmare on Elm Street 2: Freddy's Revenge‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
↑  Review
↑  X-Entertainment: Movie Review: Nightmare On Elm Street Part II –Freddy's Revenge!
↑  Matthew Todd (2 בפברואר 2010). "Hollywood Monster". Attitude. אורכב מ-המקור ב-2011-09-04. נבדק ב-19 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hartinger, Brent (18 במאי 2010). "New Documentary, "Never Sleep Again," Answers Age-Old Question: Was "Nightmare on Elm Street 2" Gay?". After Elton. ארכיון מ-2010-05-21. נבדק ב-17 במאי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
| סיוט ברחוב אלם |
| --- | --- | --- |
| סרטים | סיוט ברחוב אלם (1984) • סיוט ברחוב אלם 2: נקמתו של פרדי (1985) • סיוט ברחוב אלם 3: לוחמי החלומות (1987) • סיוט ברחוב אלם 4: אדון החלומות (1988) • סיוט ברחוב אלם 5: ילד החלומות (1989) • פרדי מת: הסיוט האחרון (1991) • הסיוט החדש של וס קרייבן (1994) • פרדי נגד ג'ייסון (2003) • סיוט ברחוב אלם (2010) |  |
| יוצרים ושחקנים | רוברט אנגלונד • טום ארנולד • פטרישה ארקט • רוני בלקלי • רוזאן בר • קלנסי בראון • ז'ה ז'ה גאבור • ג'וני דפ • ג'קי ארל היילי • קלן לוץ • רוני מארה • ג'ון סקסון • לורנס פישבורן • קייטי קסידי • אליס קופר • וס קרייבן • קלי רולנד • ג'ייסון ריטר |  |
| דמויות | פרדי קרוגר |  |
עונת 2007/2008 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  30 באוקטובר 2007
 תאריך סיום:  17 ביוני 2008
 מספר קבוצות:  30
 מספר משחקים לקבוצה:  82
 דראפט 2007
 בחירה ראשונה:  גרג אודן
 על ידי:  פורטלנד טרייל בלייזרס
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  בוסטון סלטיקס
 MVP של העונה הסדירה:  קובי בראיינט (לוס אנג'לס לייקרס)
 מלך הסלים:  לברון ג'יימס (קליבלנד קאבלירס)
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  בוסטון סלטיקס
 אלופת המערב:  לוס אנג'לס לייקרס
 סדרת הגמר
 אלופה:  בוסטון סלטיקס
 MVP של סדרת הגמר:  פול פירס
 → 2006/20072008/2009 ←
 
עונת 2007/2008 היא העונה ה-62 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה כשבוסטון סלטיקס זכתה בתואר האליפות ה-17 שלה לאחר שניצחה בסדרת הגמר את לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 2–4. פול פירס זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר לאחר שקלע 21.8 נקודות ומסר 6.3 אסיסטים בממוצע למשחק. ל-MVP של העונה הסדירה נבחר לראשונה קובי בראיינט מלוס אנג'לס לייקרס שקלע 28.3 נקודות בממוצע למשחק לאורך העונה והוביל את קבוצתו למאזן הטוב במערב (57-25).
לפני עונת 2007/2008 ובמהלכה בוצעו מספר טריידים משמעותיים שהשפיעו רבות על הקבוצות המעורבות ויצרו תחרות חדשה בצמרת הליגה. מינסוטה טימברוולבס נפרדה מקווין גארנט לאחר 12 עונות בקבוצה ושלחה אותו לבוסטון סלטיקס, שם הצטרף לריי אלן שעבר לסלטיקס שלושה ימים קודם לכן ולכוכב הקבוצה המקומית פול פירס. "השלישייה הגדולה" בבוסטון הובילה את הקבוצה למאזן הטוב בליגה (66-16) ולאליפות ה-NBA אחרי שבעונה הקודמת ניצחו הסלטיקס 24 משחקים בלבד. בפברואר 2008 צירפה לוס אנג'לס לייקרס את פאו גאסול, כוכב ממפיס גריזליס ב-6 וחצי העונות האחרונות. הלייקרס אומנם הפסידו בסדרת הגמר של עונת 2007/2008 אך צירופו של גאסול עזר ללייקרס לזכות באליפות ה-NBA בשתי העונות הבאות. מעברים בולטים נוספים באותו החודש כוללים את הטרייד ששלח את שאקיל אוניל ממיאמי היט לפיניקס סאנס ואת הטרייד ששלח את ג'ייסון קיד לדאלאס מאבריקס אחרי 6 וחצי עונות מוצלחות בניו ג'רזי נטס. בעונת 2010/11 עזר קיד למאבריקס לזכות לראשונה באליפות ה-NBA.
חילופי מאמנים

| קבוצה> לפני תחילת העונה | מאמן נכנס> לפני תחילת העונה | מאמן יוצא> לפני תחילת העונה | לפני תחילת העונה |
| --- | --- | --- | --- |
| שארלוט בובקאטס | סם וינסנט | ברני ביקרסטאף |  |
| יוסטון רוקטס | ריק אדלמן | ג'ף ואן גנדי |  |
| אינדיאנה פייסרס | ג'ים אובראיין | ריק קרלייל |  |
| ממפיס גריזליס | מארק אייברוני | טוני בארון |  |
| אורלנדו מג'יק | סטן ואן גנדי | בראיין היל |  |
| סקרמנטו קינגס | רג'י ת'יאוס | אריק מוזלמן |  |
| סיאטל סופרסוניקס | פי. ג'יי. קרליסימו | בוב היל |  |
במהלך העונה
| שיקגו בולס | ג'ים בוילן | סקוט סקיילס |  |
אולסטאר

סוף שבוע האולסטאר של שנת 2008 נערך בניו אורלינס ארנה, אולמה הביתי של ניו אורלינס הורנטס. האירוע החל ב-15 בפברואר 2008 והסתיים במשחק האולסטאר ב-17 בפברואר.
המאמנים במשחק האולסטאר היו דוק ריברס מבוסטון סלטיקס המזרחית וביירון סקוט מניו אורלינס הורנטס המערבית. את החמישיות למשחק האולסטאר בחרו האוהדים ואת השחקנים המחליפים בחרו המאמנים בליגה. קווין גארנט מבוסטון סלטיקס קיבל את מספר הקולות הרב ביותר בהצבעת הקהל לשחקני החמישייה (2,399,148) אך נאלץ להחמיץ את המשחק עצמו בשל פציעה. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 128–134. לברון ג'יימס מקליבלנד קאבלירס שקלע 27 נקודות, לקח 8 ריבאונדים ומסר 9 אסיסטים במשחק נבחר ל-MVP של משחק האולסטאר בפעם השנייה בקריירה.
חמישיית המזרח כללה את ג'ייסון קיד, דוויין וייד, לברון ג'יימס, כריס בוש (שהחליף את קווין גארנט הפצוע) ודווייט הווארד. חמישיית המערב כללה את אלן אייברסון, קובי בראיינט כרמלו אנתוני, טים דאנקן ויאו מינג.
העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בוסטון סלטיקס* | 66 | 16 | 0.805 | – |
| 2 | דטרויט פיסטונס* | 59 | 23 | 0.720 | 7 |
| 3 | אורלנדו מג'יק* | 52 | 30 | 0.634 | 14 |
| 4 | קליבלנד קאבלירס | 45 | 37 | 0.549 | 21 |
| 5 | וושינגטון ויזארדס | 43 | 39 | 0.524 | 23 |
| 6 | טורונטו ראפטורס | 41 | 41 | 0.500 | 25 |
| 7 | פילדלפיה 76' | 40 | 42 | 0.488 | 26 |
| 8 | אטלנטה הוקס | 37 | 45 | 0.451 | 29 |

| 9 | אינדיאנה פייסרס | 36 | 46 | 0.439 | 30 |
| 10 | ניו ג'רזי נטס | 34 | 48 | 0.415 | 32 |
| 11 | שיקגו בולס | 33 | 49 | 0.402 | 33 |
| 12 | שארלוט בובקאטס | 32 | 50 | 0.390 | 34 |
| 13 | מילווקי באקס | 26 | 56 | 0.317 | 40 |
| 14 | ניו יורק ניקס | 23 | 59 | 0.280 | 43 |
| 15 | מיאמי היט | 15 | 67 | 0.183 | 51 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לוס אנג'לס לייקרס* | 57 | 25 | 0.695 | – |
| 2 | ניו אורלינס הורנטס* | 56 | 26 | 0.683 | 1 |
| 3 | סן אנטוניו ספרס | 56 | 26 | 0.683 | 1 |
| 4 | יוטה ג'אז* | 54 | 28 | 0.659 | 3 |
| 5 | יוסטון רוקטס | 55 | 27 | 0.671 | 2 |
| 6 | פיניקס סאנס | 55 | 27 | 0.671 | 2 |
| 7 | דאלאס מאבריקס | 51 | 31 | 0.622 | 6 |
| 8 | דנוור נאגטס | 50 | 32 | 0.610 | 7 |

| 9 | גולדן סטייט ווריורס | 48 | 34 | 0.585 | 9 |
| 10 | פורטלנד טרייל בלייזרס | 41 | 41 | 0.500 | 16 |
| 11 | סקרמנטו קינגס | 38 | 44 | 0.463 | 19 |
| 12 | לוס אנג'לס קליפרס | 23 | 59 | 0.284 | 34 |
| 13 | מינסוטה טימברוולבס | 22 | 60 | 0.268 | 35 |
| 14 | ממפיס גריזליס | 22 | 60 | 0.268 | 35 |
| 15 | סיאטל סופרסוניקס | 20 | 62 | 0.244 | 37 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שסיימה ראשונה בבית שלה.
ניו אורלינס דורגה מעל סן אנטוניו בשל יתרון במפגשים הישירים בין הקבוצות.
יוטה דורגה מעל יוסטון ופיניקס מאחר שהיא סיימה את העונה הסדירה כראש הבית שלה.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | לברון ג'יימס | קליבלנד קאבלירס | 30.0 |
| ריבאונדים למשחק | דווייט הווארד | אורלנדו מג'יק | 14.2 |
| אסיסטים למשחק | כריס פול | ניו אורלינס הורנטס | 11.6 |
| חטיפות למשחק | כריס פול | ניו אורלינס הורנטס | 2.7 |
| חסימות למשחק | מרכוס קמבי | דנוור נאגטס | 3.6 |
| אחוזים מהשדה | אנדריס ביידרינש | גולדן סטייט ווריורס | 62.6% |
| אחוזים לשלוש | ג'ייסון קאפונו | טורונטו ראפטורס | 48.3% |
| אחוזים מקו העונשין | פג'ה סטויאקוביץ' | ניו אורלינס הורנטס | 92.9% |
| נקודות מדד | לברון ג'יימס | קליבלנד קאבלירס | 29.1 |
פרסים

MVP של העונה הסדירה - קובי בראיינט, לוס אנג'לס לייקרס
שחקן ההגנה של העונה - קווין גארנט, בוסטון סלטיקס
רוקי העונה - קווין דוראנט, סיאטל סופרסוניקס
השחקן השישי של העונה - מאנו ג'ינובילי, סן אנטוניו ספרס
השחקן המשתפר של העונה - הידו טורקוגלו, אורלנדו מג'יק
מאמן העונה - ביירון סקוט, ניו אורלינס הורנטס
מנהל העונה - דני איינג', בוסטון סלטיקס
פרס הספורטיביות - גרנט היל, פיניקס סאנס
פרס האזרחות - צ'אנסי בילאפס, דטרויט פיסטונס
פרסים > פרסים עונתיים

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה | החמישייה השלישית |
| --- | --- | --- |


| כריס פול (ניו אורלינס) | סטיב נאש (פיניקס) | מאנו ג'ינובילי (סן אנטוניו) |
| קובי בראיינט (לייקרס) | דרן ויליאמס (יוטה) | טרייסי מקגריידי (יוסטון) |
| לברון ג'יימס (קליבלנד) | דירק נוביצקי (דאלאס) | פול פירס (בוסטון) |
| קווין גארנט (בוסטון) | טים דאנקן (סן אנטוניו) | קרלוס בוזר (יוטה) |
| דווייט הווארד (אורלנדו) | אמארה סטודמאייר (פיניקס) | יאו מינג (יוסטון) |
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


קובי בראיינט (לייקרס): כריס פול (ניו אורלינס)
ברוס בואן (סן אנטוניו): ראג'ה בל (פיניקס)
קווין גארנט (בוסטון): טיישון פרינס (דטרויט)
טים דאנקן (סן אנטוניו): שיין באטייה (יוסטון)
מרכוס קמבי (דנוור): דווייט הווארד (אורלנדו)
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


אל ת'ורנטון (קליפרס): חואן קרלוס נבארו (ממפיס)
קווין דוראנט (אוקלהומה סיטי): רודני סטאקי (דטרויט)
ג'ף גרין (אוקלהומה סיטי): ג'מריו מון (טורונטו)
לואיס סקולה (יוסטון): ת'דאוס יאנג (פילדלפיה)
אל הורפורד (אטלנטה): קארל לנדרי (יוסטון)
הערות שוליים

↑  סיכום עונת 2007/2008, nba.com
↑  סיכום דראפט 2007, nba.com
↑  סיכום אולסטאר 2008, nba.com
| עונות בליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1940 | 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| שנות ה-1950 | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 |  |
| שנות ה-1960 | 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 |  |
| שנות ה-1970 | 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 |  |
| שנות ה-1980 | 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 |  |
| שנות ה-1990 | 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| שנות ה-2000 | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| שנות ה-2010 | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 |  |
| שנות ה-2020 | 2019/2020 (הבועה) • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
לברון ג'יימס, מלך הסלים של העונה
קובי בראיינט, ה-MVP של העונה הסדירה
ערוץ הקבוצות

|  פרטי הערוץ |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 קטגוריה:  ספורט
 תאריך השקה:  2001
 תאריך סגירה:  2004
 בעלות:  יהודה טלית מכבי חיפה הפועל תל אביב
 שפה:  עברית
 
ערוץ הקבוצות היה ערוץ ספורט ישראלי ששידר בכבלים ובלווין במסגרת חבילת הספורט בין השנים 2001–2004.
ערוץ הקבוצות הוקם בשנת 2001 על ידי יהודה טלית, בעליה של חברת "טלית תקשורת", בשיתוף עם בעלי מועדון הכדורגל מכבי חיפה יעקב שחר ועוזי מור.
הערוץ שידר כתבות צבע לפני משחקי הקבוצה ואחריהן, ראיונות אולפן נרחבים עם שחקני עבר והווה ותוכניות לסיקור הנעשה בקבוצה בהגשת ערן בן זאב, אהרון ברנע, ברק רום וירון זילברשטיין ורצועת שידור שמוקדשת לתוכניות דומות שהופקו על ידי ערוץ MUTV של קבוצת מנצ'סטר יונייטד. בשנת 2003 הצטרפו לערוץ בעלי מועדון הכדורגל הפועל תל אביב, רפי עגיב ומשה תאומים והערוץ החל לשדר רצועת שידור הכוללת כתבות צבע ותוכניות על אודות הפועל תל אביב בהגשת אורי בנאי, קובי מחט ואלי ישראלי. באותה שנה ליווה הערוץ מקרוב את העפלתה הראשונה של מכבי חיפה לליגת האלופות והסרט אודות המסע, "חלום ירוק", שודר לאחר מכן בערוץ 2. ב-2004 החל הערוץ לשדר רצועה יומית בהגשת שרון ניסים, המוקדשת להפועל באר שבע, והקבוצה אף אמורה הייתה להיכנס כשותפה בבעלות על הערוץ. צוות הערוץ היה אחראי על שידורם של כמה ממשחקי הקבוצות שהועברו בערוץ 10 וערוץ 2.
בשנת 2003 הוצע כי הערוץ יהפוך לערוץ בתשלום וישדר את משחקי ליגת העל בכדורגל אולם בסופו של דבר זכה גוף השידור "צ'רלטון" בזכויות השידור.
במאי 2004 נסגר הערוץ. ניסיון נוסף לפתיחת ערוץ במודל דומה נעשה בשנת 2006 כשארקדי גאידמק בעליה של קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים הקים ערוץ ייעודי לסיקור הקבוצה, אולם הוא נסגר כעבור חודשיים.
הערות שוליים

↑  משחקי מנצ'סטר יונייטד ישודרו בערוץ הקבוצות, באתר גלובס, 9 ביולי 2002
↑  קבוצת הכדורגל של הפועל ת"א מצטרפת לשידורים בערוץ הקבוצות בכבלים ובלויין, באתר גלובס, 4 במרץ 2003
↑
מהשבוע הבא: רצועה יומית להפועל ב"ש בערוץ הקבוצות, באתר וואלה, 25 בפברואר 2004
↑  דורון ברגרפרוינד, ערוץ הקבוצות עשוי לשדר משחקי ליגת העל, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2003
↑  אור שמש, ערוץ הקבוצות נסגר, באתר nrg‏, 23 במאי 2004
↑  אסף שקד‏, ערוץ בית"ר ירושלים ייסגר, באתר וואלה, 23 בנובמבר 2006
עונת 2008/2009 בליגה הבלקנית בכדורסל

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  7 באוקטובר 2008
 תאריך סיום:  25 במרץ 2009
 מספר משתתפות:  10
 ערים מארחות:  סמוקוב
 זוכה:  רילסקי ספורטיסט
 www.balkanleague.net
 2009/2010 ←
 
עונת 2008/2009 בליגה הבלקנית בכדורסל (BIBL) הייתה העונה ה-1 של תחרות אירופית זו לקבוצות כדורסל.
המשחק הראשון במסגרת שלב הבתים התקיים ב-7 באוקטובר 2008 והגמר נערך ב-25 במרץ 2009. בתחרות השתתפו 10 קבוצות, 3 מבולגריה,3 מסרביה, 2 ממקדוניה, ו-2 מרומניה.
מתכונת התחרות

לעונה זו נרשמו למפעל כ-10 קבוצות ששובצו לשני בתים של כ-5 קבוצות, הקבוצות שיחקו במתכונת של שני סבבים, בית וחוץ נגד כל אחת מקבוצות הבית, בסך הכל כ-8 משחקים, כאשר 4 הראשונות בכל בית מעפילות לרבע גמר בשיטת הצלבה, מקום 1 בבית א' נגד מקום 4 בבית ב' וכן הלאה.
רילסקי ספורטיסט זכתה באליפות הליגה בפעם הראשונה.
שלב הבתים > בית א'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | סרביהסוויסליון טאקבו | 8 | 7 | 1 | 684 | 560 | 124+ | 15 |
| 2. | מקדוניה פני אינדוסטריס | 8 | 4 | 4 | 641 | 623 | 18+ | 12 |
| 3. | בולגריה צ'רנו מורה וארנה | 8 | 4 | 4 | 636 | 677 | 44- | 12 |
| 4. | סרביהרדניצ'קי קרגוייבץ | 8 | 3 | 5 | 583 | 637 | 54- | 11 |
| 5. | רומניה אולימפיה צ'סו בראשוב | 8 | 2 | 6 | 625 | 672 | 47- | 10 |
שלב הבתים > בית ב'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בולגריה רילסקי ספורטיסט | 8 | 6 | 2 | 684 | 661 | 23+ | 14 |
| 2. | מקדוניה רבוטניצ'קי סקופיה | 8 | 5 | 3 | 630 | 609 | 21+ | 13 |
| 3. | בולגריה לבסקי סופיה | 8 | 4 | 4 | 675 | 643 | 32+ | 12 |
| 4. | סרביה מגה לקס | 8 | 4 | 4 | 654 | 640 | 14+ | 12 |
| 5. | רומניה דינמו בוקרשט | 8 | 1 | 7 | 563 | 653 | 90- | 9 |
סיבוב ההצלבה

הקבוצה שסיימה במקום הראשון בכל בית פוגשת את הקובצה שסיימה במקום ה-4 בבית המקביל והקבוצה שסיימה במוקם ה-2 פוגשת את הקבוצה שסיימה במקום ה-3 בבית המקביל.
| קבוצה 1 | תוצאה בסיכום | קבוצה 2 | משחק 1 | משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סרביהמגה לקס | 159 - 158 | סרביהסוויסליון טאקבו | 81 - 70 | 78 - 88 |
| בולגריה צ'רנו מורה וארנה | 139 - 143 | מקדוניה רבוטניצ'קי סקופיה | 78- 62 | 61 - 81 |
| בולגריה לבסקי סופיה | 153 - 156 | מקדוניה פני אינדוסטריס | 91 - 75 | 62 - 81 |
| סרביהרדניצ'קי קרגוייבץ | 148 - 184 | בולגריה רילסקי ספורטיסט | 81 - 91 | 67- 93 |
סיבוב ההצלבה > פיינל פור

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 24 במרץ - סמוקוב | 24 במרץ - סמוקוב |  |  |  |  |  |
|  |  בולגריה רילסקי ספורטיסט |  83 |   |  |  |  |  |
|  |  סרביהמגה לקס |  81 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 25 במרץ - סמוקוב | 25 במרץ - סמוקוב |  |
|  |   |   |   |   |  בולגריה רילסקי ספורטיסט |  84 |  |
|  |   |   |   |   |  מקדוניהרבוטניצ'קי סקופיה |  77 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 24 במרץ - סמוקוב | 24 במרץ - סמוקוב |   |  | 25 במרץ -סמוקוב | 25 במרץ -סמוקוב |  |
|  |   מקדוניה פני אינדוסטריס |  62 |   |  |  סרביהמגה לקס |  78 |  |
|  |  מקדוניה רבוטניצ'קי סקופיה |  90 |   |  |  מקדוניה פני אינדוסטריס |  60 |  |
הערות שוליים

↑  [סוויסליון טאקבו ורדניצ'קי קרגוייבץ התאחדו בסיום עונה זו ולכן הערך מוביל לאותו מקום]
סרטן גדודי

| סרטן גדודי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
תת־מערכה:: סרטנאים
על־מחלקה:: Multicrustacea
מחלקה:: סרטנים עילאיים
סדרה:: מעשירי רגל
תת־סדרה:: Reptantia
משפחה:: סרטנים גדודיים
סוג:: סרטן גדודי
שם מדעי
 Mictyris ‏לטריי, 1806

סרטן גדודי (שם מדעי: Mictyris) הוא סוג יחיד במשפחתו של סרטן מסדרת מעשירי רגל המצוי בחופים טרופיים באזור האינדו-פסיפי.
אלו סרטנים קצרי בטן צבעוניים (בצבע כחול-צהוב) החיים על החול, יוצאים בשעות השפל בלהקות וצועדים לאורך החול או הבוץ הלח תוך כדי שהם מסננים יצורים קטנים וארגניזמים מיקרוסקופיים בפיהם ויוצרים בועות בסיום האכילה אשר נותרות על החול עד לבא הגאות, בה הסרטנים חוזרים למחילותיהם. סרטנים אלה קטנים ואורכם רק 2 ס"מ. הם קטנים ואיטיים מאוד ואין להם כמעט הגנה מטורפים למעט מספרם הגדול.
מינים

Mictyris brevidactylus
Mictyris guinotae
Mictyris livingstonei
Mictyris longicarpus
Mictyris occidentalis
Mictyris platycheles
Mictyris thailandensis
סרטני גדוד צועדים על החול
סרטן אוקיינוס אדום

| סרטן אוקיינוס אדום |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
תת־מערכה:: סרטנאים
על־מחלקה:: Multicrustacea
מחלקה:: סרטנים עילאיים
סדרה:: מעשירי רגל
תת־סדרה:: Pleocyemata
משפחה:: Munididae
סוג:: Pleuroncodes
מין:: סרטן אוקיינוס אדום
שם מדעי
 Pleuroncodes planipes ‏סטימפסון, 1860

סרטן אוקיינוס אדום (שם מדעי: Pleuroncodes planipes), המכונה גם סרטן הטונה, הוא מין של סרטן מסדרת מעשירי רגל המצוי ברחבי האוקיינוס השקט.