ז'אן-בטיסט ז'וזף דלאמבר
ביוגרפיה

דלאמבר נולד בעיר אמיין ב-16 בספטמבר 1749, בן בכור לסוחרי אריגים צנועי. בינקותו בגיל 15 חודשים חלה באבעבועות שחורות. הוא כמעט התעוור וריסיו נשרו לנצח.  הוא נותר עם רגישות גבוהה בעינייו, והאמין שבקרוב יתעוור. מחשש לאבד את יכולת הקריאה, הוא טרף כל ספר זמין ואימן את זיכרונו. כך שקע בספרות יוונית ולטינית, רכש את היכולת לזכור דפים שלמים מילה במילה שבועות לאחר קריאתם, השתלט על איטלקית, אנגלית וגרמנית ואף כתב ספר שעסק בשיטה קלה ללימוד אנגלית.
דלאמבר היה יכול להגיע לכל היותר למשרה של כומר מקומי אלמלא השיג לו אחד המורים מלגה לדי פלסי, בית ספר ידוע בפריז שבו ספגו נערים מתבגרים  מידות טובות באמצעות האבסה של קלסיקה לטינית. הישגיו של דלאמבר בבית הספר היו מאכזבים, מפני שלא יכול היה לקרוא את השאלות במבחני הסיום. דלאמבר החליט בכל זאת להישאר בפריז והתקיים על מזון מינימלי.  הוא למד יוונית עתיקה והתרועע עם משכילים וסופרים שחיו מהיד אל הפה. למחייתו קבל משרה זמנית כמחנך לבנו של אציל. כדי למלא את תפקידו נאלץ ללמוד מתמטיקה בעצמו.
כדי להשים את השכלתו באסטרונומיה מודרנית הוא למד מספרו של ז'רום ללנד "אסטרונומיה". בעת קריאת הספר החליט לשמוע את הרצאותיו של ללנד בקולז' רויאל. יום אחד שמע את המורה אומר כי רוחבו של שביל החלב הוא כרוחב "כדור השמים". בתום ההרצאה נגש דלאבר לללנד ואמר כי היוונים כבר גילו זאת. מרגע זה ואילך כל פעם שביקש ללנד לברר אם תלמידיו הבינו את ההרצאה פנה לדלאמבר, שתמיד סיפק תשובה נכונה.
ללנד השאיל לדלאמבר סקסטנט, מכשיר ניווט בגודל מטר לערך, והחל לשבץ את תצפיותיו של דלאמבר במהדורה השלישית של ספרו. ראיתו של דלאמבר השתפרה בהתמדה במרוצת השנים. משהחל לעסוק במדע בגיל מבוגר יחסית הוא הפך למחשב חישובים מעולה. בתוך זמן קצר בהנחיית ללנד הפך לאחד מבכירי האסטרונומים בצרפת. בכל השנים הללו פרסה משפחת ד'אסי את חסותה על דלאמבר. ב-1787 עקרה משפחת ד'אסי לבית חדש בפריז ובנתה לו על הגג מצפה כוכבים פרטי.
דלאמבר זכה להישגים ניכרים באסטרונומיה, כך שב-1788, הוא נבחר כחבר זר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים. בשנת 1790, כדי להקים בסיס מקובל בכל העולם למידות ומשקלות, ביקשה האספה המכוננת הלאומית מהאקדמיה הצרפתית למדעים להציג יחידת מדידה חדשה. האקדמיה המלכותית החליטה על המטר, שהוגדר כ-1/10,000,000 מהמרחק מהקוטב הצפוני לקו המשווה. אורגנה משלחת למדידת קו האורך בין דנקרק בצפון צרפת לבין לברצלונה. חלק זה של קו האורך העובר גם דרך פריז, היה אמור לשמש כבסיס לאורכו של רבע מקו האורך, המחבר את הקוטב הצפוני עם קו המשווה. באפריל 1791, הוועדה המטרית של האקדמיה העניקה את המשימה הזו לז'אן-דומיניק דה קאסיני, אדריאן-מארי לג'נדר ופייר מאשן. קאסיני נבחר לעמוד בראש המשלחת הצפונית, אך בתור תומך במלוכה, הוא סירב לשרת תחת הממשלה המהפכנית לאחר מעצרו של המלך לואי ה-16. ב-15 בפברואר 1792 נבחר דלאמברה פה אחד כחבר באקדמיה הצרפתית למדעים ובמאי 1792, לאחר סירובו הסופי של קאסיני, הופקד כאחראי על המשלחת הצפונית, למדידת קו האורך מדנקרק לרודב שבדרום צרפת. פייר משאן עמד בראש המשלחת הדרומית, שמדדה מברצלונה לרודה. המדידות הסתיימו בשנת 1798. הנתונים שנאספו הוצגו לוועידה בינלאומית של מומחים בפריז בשנה שלאחר מכן.
בשנת 1801, הקונסול הראשון נפולאון בונפרטה התמנה לנשיא האקדמיה הצרפתית למדעים הוא מינה את דלאמבר למזכיר הקבוע של מדעי המתמטיקה, תפקיד שמילא עד מותו. בשנת 1803,  נבחר דלאמבר כחבר באגודה הפילוסופית האמריקאית בפילדלפיה.
לאחר מותו של מאשן ב-1804, דלאמבר מונה למנהל מצפה הכוכבים של פריז. הוא גם היה פרופסור לאסטרונומיה בקולג' דה פראנס. באותה שנה התחתן עם אליזבת-אגלה לבלאן דה פומרד, אלמנה שאיתה חי כבר זמן רב. בנה סייע לדלאמבר במספר הזדמנויות בסקרים האסטרונומיים והגיאודזיים שלו, בעיקר במדידת קווי הבסיס של סקר קווי האורך, והגדרת קו הרוחב לפריז בדצמבר 1799.
דלאמבר היה אחד מהאסטרונומים הראשונים שהפיקו משוואות אסטרונומיות מנוסחאות אנליטיות. הוא חיבר את האנלוגיות של דלאמבר ולאחר גיל 70 גם כתב יצירות על תולדות האסטרונומיה. דלאמבר היה אביר ממסדר מיכאל הקדוש ומלגיון הכבוד. שמו הוא גם אחד מ-72 השמות הרשומים על מגדל אייפל. הוא נבחר כחבר כבוד זר של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים ב-1822.
דלאמבר מת ב-1822 ונקבר בבית הקברות פר-לשז בפריז. המכתש דלאמבר על הירח נקרא על שמו. דלאמברה היה אתאיסט.