stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ורג' אוביאוזור
הערות שוליים

↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2011-07-09. נבדק ב-2011-05-18. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Former ambassador to US and Israel Prof George Obiozor elected new Ohaneze Ndigbo president, Nigerian Watch Newspaper (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007336397205171  ISNI: 0000 0001 3926 4669  LCCN: n85272626  NTA: 100071708  SUDOC: 088561437  VIAF: 197915954   WorldCat (עם VIAF): 197915954 
ערך זה הוא קצרמרבנושא דיפלומטים ובנושא ניגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וליד אל-מועלם

וליד אל-מועלם (בערבית:  وليد المعلم, תעתיק מדויק: וליד אלמעלם; 17 ביולי 1941 – 16 בנובמבר 2020) היה דיפלומט סורי ושר החוץ של סוריה בשנים 2006–2020.
ביוגרפיה וקריירה

אל-מועלם נולד בדמשק כבן לשבט זובייד הסוני. היה חבר מפלגת הבעת'. רכש תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת קהיר ב-1963. בשנת 1964 נכנס לשירות החוץ הסורי ושירת במשלחות דיפלומטיות בטנזניה, ערב הסעודית, ספרד ואנגליה. בשנת 1975 מונה לשגריר סוריה ברומניה, תפקיד בו כיהן עד שנת 1980. בין השנים 1980–1984 כיהן כמנהל התיעוד והתרגום במשרד החוץ הסורי ובין 1984–1990 כמנהל מחלקת המשרדים המיוחדים בדמשק.
ב-1990 מונה אל-מועלם לשגריר סוריה בארצות הברית וכיהן בתפקיד עד שנת 1999, תקופה בה החל להיות מעורב במגעים למשא ומתן לשלום בין ישראל לסוריה. בשנת 2000 מונה לעוזר שר החוץ הסורי, תפקיד בו כיהן עד שנת 2005, ובמסגרתו ניהל את תיק יחסי סוריה-לבנון שעלו באותה תקופה על שרטון עקב רצח ראש ממשלת לבנון לשעבר, רפיק אל חרירי ב-2005.
בשנים 2005–2006 כיהן כסגן שר החוץ הסורי. ב-11 בפברואר 2006, במהלך סבב מינויים שבמהלכו מונה שר החוץ הקודם פארוק א-שרע לסגן נשיא סוריה, מונה אל-מועלם לשר החוץ. מועלם היה מעורב באופן פעיל בענייני המשא ומתן הישראלי-סורי, הן לפני והן במהלך כהונתו כשר החוץ. בספטמבר 2006, העביר מסר לישראל, מטעם הנשיא אסד, בדבר נכונותה של סוריה לשלום עם ישראל. באוגוסט 2007 הודיע שסוריה מוכנה להשתתף בוועידת שלום אזורית, ואמר כי "יוזמה שכזאת - יש להבהיר את מטרותיה והערבויות להצלחתה... נתמוך בכל מאמץ רציני להשכנת שלום ויציבות באזור... וזאת בה בעת כשהיא קוראת לשלום צודק וכולל בהתאם להחלטות הבינלאומיות ולעיקרון של שטחים תמורת שלום... רצוננו בשלום אין פירושו שנוותר אי פעם על זכויותינו". בפברואר 2008 החלו שיחות בין ישראל וסוריה. ביולי 2008, השתתף בוועידת איחוד מדינות הים התיכון שנערכה בפריז, בה השתתפו גם ראש הממשלה אהוד אולמרט ושרת החוץ ציפי לבני. אולם, יצא מהאולם בזמן נאומה של לבני. בספטמבר 2008, הודיע על הפסקת המגעים לשלום עם ישראל, עד לכינונה של ממשלה חדשה, בעקבות הודעת הפרישה של אולמרט.
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה שימש אל-מועלם כדובר הראשי של המשטר, מאחר שהנשיא אסד נמנע מהופעות תכופות בפומבי.
אל-מועלם נפטר ב-16 בנובמבר 2020. היו לו שלושה ילדים, והתגורר בדמשק. הוחלף על-ידי פייסל אל-מקדאד.
הערות שוליים

↑  מזל מועלם, אלוף בן, יואב שטרן, נשיא סוריה: אנחנו רוצים שלום עם ישראל; לשכת רה"מ בתגובה: לא הבשילו התנאים למו"מ, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2006
↑  סעודיה הודיעה על הצטרפותה לוועידת השלום; אהוד אולמרט מברך, באתר גלובס, 1 באוגוסט 2007
↑  צבי בראל, ברק רביד, חבר במשלחת הסורית: אולמרט חלש, אין סיבה שאסד יעניק לו מחוות, באתר הארץ, 14 ביולי 2008
↑  יואב שטרן, שר החוץ הסורי: השיחות עם ישראל נעצרו, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2008
↑  ג'קי חורי, שר החוץ הסורי: נשתתף במו"מ בז'נווה אך לא נדון בהחלפת אסד, באתר הארץ, 12 במרץ 2016
↑  ג'קי חורי, שר החוץ הסורי: "לא היה שימוש בנשק כימי, אנחנו מגנים כל שימוש בנשק כזה", באתר הארץ, 6 באפריל 2017
↑   ג'קי חורי, שר החוץ הסורי וליד אל-מועלם, שהשתתף בשיחות השלום עם ישראל, מת בגיל 79, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007494190405171  CiNii: DA17812317  GND: 1198309350  ISNI: 0000 0003 9257 1929  LCCN: nr90021751  NTA: 217021719  SELIBR: 33466  VIAF: 286693814   WorldCat (עם VIAF): 286693814
ליגת העל הפינית בכדורגל

| --- | --- |
סמל ליגת העל הפינית
 שם מלא:  וייקאוסליגה
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות ליגת העל הפינית בכדורגל 
 מדינות:  פינלנד פינלנד
 קונפדרציה:  אופ"א
 קבוצות:  12
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־35 שנים)
 אלופה נוכחית:  קופס (2024)
 מירב הזכיות:  ה.י.ק. הלסינקי (32)
 מפעל גבוה:  ליגת האלופות
 מפעל מקביל:  הגביע הפיני
 מפעל נמוך:  הליגה הפינית הראשונה
 www.veikkausliiga.com
 
ליגת העל הפינית בכדורגל, הוייקאוסליגה (בפינית: Veikkausliiga) היא ליגת הכדורגל הבכירה בפינלנד המכילה בתוכה את 12 המועדונים המובילים בפינלנד. הספונסר העיקרי של הליגה היא סוכנות ההימורים וייקאוס ומכאן שמה של הליגה.
לפני הקמת הליגה המקצוענית ב-1990, התקיימה ליגה חצי-מקצוענית בשם המסטרוסריה, שנוסדה ב-1930. עוד לפני כן בשנים 1908 ועד 1929 התקיימה אליפות פינלנד במתכונת גביע שהייתה למעשה טורניר נוק-אאוט.
קבוצות הליגה בעונת 2024

| מועדון  | עיר | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| אילבס | טמפרה | אצטדיון טמאלאן | 8,000 |
| אינטר טורקו | טורקו | אצטדיון וריטאס | 9,372 |
| א.ס. אואולו | אואולו | אצטדיון ראטי | 4,392 |
| אקנאס | אקנאס | אקנס סנטרופלאן | 1,900 |
| גניסטן | הלסינקי | מוסטפקה ארנה | 2,200 |
| האקה | ואלקיאקוסקי | טהאטן קנטה | 3,200 |
| ה.י.ק. הלסינקי | הלסינקי | בולט ארנה | 10,770 |
| ואסאן פאלוסאורה | ואסה | אצטדיון למונסופט | 4,660 |
| לאהטי | לאהטי | אצטדיון לאהטי | 7,465 |
| מרייהאמן | מרייהאמן | ויקולף הולדינג ארנה | 1,650 |
| סייניוקי | סייניוקי | אצטדיון אומהSP | 5,817 |
| קופס | קואופיו | וארה ארנה | 5,000 |
היסטוריה > גביע האליפות הפיני והמסטרוסריה (1908 - 1989)

| --- | --- |
 :  ראו גם – מסטרוסריה
התחרות הראשונה בתחום הכדורגל במדינה נערכה בשנת 1908, כאשר המדינה ארגנה תחרות אליפות המדינה במתכונת גביע בה זכתה מועדון הספורט יוניטאס. התחרות נערכה במתכונת זו ברציפות עד 1929, למעט עונת 1914 שבוטלה עקב מלחמת העולם הראשונה.
לאחר מכן החל מ-1930 שימשה המסטרוסריה (Mestaruussarja) כאליפות המדינה והייתה ליגה חובבנית, חצי מקצוענית. בעונת הבכורה, הליגה כללה 8 מועדונים עם הקמתה. בהמשך הורחבה לעשרה ובעת הפירוק בליגה היו 12 מועדונים. הפופולריות של הליגה הגיעה לשיאה בשנות ה-60.
הליגה נשלטה ברוב השנים על ידי מועדונים מהלסינקי, טורקו וויבורג. האלופה הראשונה הייתה HIFK מהלסינקי.
בשנת 1943 התחרות הופסקה עקב מלחמת העולם השנייה. בשאר שנות המלחמה התקיימה תחרות מצומצמת במתכונת גביע שהיוותה את האליפות.
החל מ-1955 החל להתקיים במקביל לתחרות הליגה, תחרות הגביע הפיני. האיקננליגה (Ykkönenliiga) משמשת כליגת המשנה מאז שנת 1973.
העונה האחרונה הייתה בשנת 1989 כאשר Kuusysi הוכתרה כאלופה האחרונה של המסטרוסריה.
היסטוריה > הוייקאוסליגה

הווייקאוסליגה החדשה שהוקמה כליגה המקצוענית הראשונה בפינלנד, נוסדה בשנת 1990, ונקראה תחילה SM-liiga ובהמשך קיבלה את השם Veikkausliiga. האלופה הראשונה בתקופה המקצוענית של הכדורגל הפיני, הייתה ה.י.ק. הלסינקי בעונת 1990.
כשאר מדינות צפון אירופה הליגה משוחקת בחודשי הקיץ בלבד, בין החודשים אפריל ואוקטובר בשל מזג האוויר הקר השורר בהן בדרך כלל בחודשים נובמבר-מרץ. הקבוצות משחקות 33 מחזורים. בתום העונה הקבוצה המדורגת במקום ה-13 יורדת ליקונן ליגה והקבוצה הראשונה ביקונן ליגה עולה לווייקאוסליגה. כמו כן, הקבוצה במקום ה-12 בווייקאוסליגה וכן הקבוצה השנייה ביקונן ליגה משחקות שיניהן שני משחקי גומלין כאשר המנצחת משחקת בעונה שלאחר מכן בווייקאוסליגה ואילו המפסידה משחקת ביקונן ליגה.
הליגה היא אחת ממייסדות "European Leagues". בשנת 2010 השכר הממוצע של כדורגלני הליגה עמד על 24 אלף יורו.
אליפויות הליגה לפי עונה

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הפיני באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
טבלת אליפויות בפינלנד

גביע האליפות הפיני - אליפות פינלנד הבכירה בשיטת גביע (לא מקצוענית) שהתקיימה בין השנים: 1908 - 1929
המסטרוסריה - אליפות פינלנד הבכירה בליגה חצי-מקצוענית שהתקיימה בין השנים: 1930 - 1989
הוייקאוסליגה - אליפות פינלנד הבכירה בליגה מקצוענית שמתקיימת החל מ-1990
| מועדון | עד 1989 | וייקאוסליגה | סך אליפויות | סגנויות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ה.י.ק. הלסינקי | 16 | 17 | 33 | 14 | 1911, 1912, 1917, 1918, 1919, 1923, 1925, 1936, 1938, 1964, 1973, 1978, 1981, 1985, 1987, 1988, 1990, 1992, 1997, 2002, 2003, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2020, 2021, 2022, 2023 |
| האקה | 4 | 5 | 9 | 7 | 1960, 1962, 1965, 1977, 1995, 1998, 1999, 2000, 2004 |
| HPS | 9 | - | 9 | 6 | 1921, 1922, 1926, 1927, 1929, 1932, 1934, 1935, 1957 |
| TPS | 8 | - | 8 | 12 | 1928, 1939, 1941, 1949, 1968, 1971, 1972, 1975 |
| HIFK | 7 | - | 7 | 7 | 1930, 1931, 1933, 1937, 1947, 1959, 1961 |
| קופס | 5 | 2 | 7 | 12 | 1956, 1958, 1966, 1974, 1976, 2019, 2024 |
| קיווסיסי1 | 4 | 1 | 5 | 4 | 1982, 1984, 1986, 1989, 1991 |
| קיפן 08 | 4 | - | 4 | - | 1913, 1915, 1916, 1955 |
| ÅIFK | 3 | - | 3 | 5 | 1910, 1920, 1924 |
| רייפאס להטי | 3 | - | 3 | 3 | 1963, 1967, 1970 |
| VIFK | 3 | - | 3 | 2 | 1944, 1946, 1953 |
| טמפרה יונייטד2 | - | 3 | 3 | - | 2001, 2006, 2007 |
| VPS | 2 | - | 2 | 5 | 1945, 1948 |
| KTP | 2 | - | 2 | - | 1951, 1952 |
| OPS | 2 | - | 2 | - | 1979, 1980 |
| פ.צ. ג'אז4 | - | 2 | 2 | - | 1993, 1996 |
| MyPa | - | 1 | 1 | 5 | 2005 |
| אינטר טורקו | - | 1 | 1 | 4 | 2008 |
| SJK | - | 1 | 1 | 1 | 2015 |
| PUS | 1 | - | 1 | 1 | 1909 |
| סודט | 1 | - | 1 | 1 | 1940 |
| KPV | 1 | - | 1 | 1 | 1969 |
| פ.צ. אילבס | 1 | - | 1 | 1 | 1983 |
| Unitas | 1 | - | 1 | - | 1908 |
| HT | 1 | - | 1 | - | 1942 |
| אילבס קיסאט | 1 | - | 1 | - | 1950 |
| פירקיבה | 1 | - | 1 | - | 1954 |
| TPV | - | 1 | 1 | - | 1994 |
| איי. אף. קיי. מרייהאמן | - | 1 | 1 | - | 2016 |
הערות:
1: "קוסיסי" ו"לאהדן רייפס" איחדו את קבוצות הבוגרים שלהן בשנת 1997 למועדון הכדורגל לאהטי במקום מקומה של קוסיסי בווייקאוסליגה. קבוצות הנוער נשארו נפרדות
2: "ייבס קיסאט טמפרה" התאחדה עם "טאפה טמפרה" בשנת 1975 ל"ייבס טמפרה" ששיחקה במקום של "ייבס קיסאט טמפרה" בליגה. שם הקבוצה שונה לטמפרה יונייטד לפני עונת 1999
3: מועדון הכדורגל קוטיפי נוצר על חשבון קבוצת קוטקה לאחר שהקבוצה הקודמת נקלעה לחובות קשים ולכן התפרקה. הקבוצה משחקת כיום בליגות הנמוכות בפינלנד
4: פ.צ. ג'אז הוכרה בעבר כ-PPT (פורין פאלוסאורה)
הערות שוליים

↑  מתוכם: 16 אליפויות המסטרוסריה ו-15 אליפויות הוייקאוסליגה
↑  בעונות 1990-1991 הליגה נקראה בשם פוטסיליגה, Futisliiga
| כדורגל בפינלנד פינלנד |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל של פינלנד |  |
| תחרויות ליגה | וייקוסליגה • יקונן • ליגות נמוכות • מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | הגביע הפיני • גביע הליגה הפינית |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה |  |
| ליגות הכדורגל העליונות של אירופה (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | הפוטבול ליג (אנגליה) • ברית המועצות • יוגוסלביה • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
נמל התעופה הבין-לאומי של טמפה

נמל התעופה הבין-לאומי של טמפה (IATA: TPA, ICAO: KTPA, FAA LID: TPA) (היה ידוע כנמל התעופה העירוני דרו פילד עד 1952)  הוא נמל תעופה בן-לאומי הממוקם כ 9.7 ק"מ מערבית למרכז טמפה, פלורידה, ארצות הברית.
נמל התעופה נמצא בבעלות ציבורית של רשות התעופה של מחוז הילסבורו (רתמ"ה). נמל התעופה משרת 100 יעדים בטיסות ישירות ברחבי אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית, הקריביים ואירופה על פני מספר חברות תעופה.
מתקנים > טרמינל

מבנה הטרמינל היבשתי והאווירי של נמל התעופה היה הראשון מסוגו בעולם כאשר ישנו מבנה טרמינל יבשתי מרכזי לפני השיקוף הביטחוני בו נמצאים תהליכי הצ'ק אין ושליחת המזוודות. ממבנה הטרמינל המרכזי יוצאות ארבע שלוחות (המזכירות איים) בהן ממוקמים שערי העלייה למטוס. כל שלוחה מחוברת לטרמינל המרכזי באמצעות מערכת מסיעונים אוטומטית. נמל התעופה הבין-לאומי של טמפה היה נמל התעופה הראשון בעולם להשתמש במערכת אוטומטית זו. ישנן ארבע שלוחות (A, C, E ו-F) עם 59 שערים בסך הכל. כולם נבנו אחרי 1985 וכל השלוחות כוללות מתחם אוכל וחנות מזכרות, בנוסף לאזורי עישון חיצוניים. שלוחות E ו-F כוללות חנויות דיוטי פרי בתוכן, בנוסף לחנויות המזכרות הרגילות. זאת בכדי לשרת נוסעים הממריאים או נוחתים בטיסות בין-לאומיות.
שלוחה A כוללת 16 שערים.
שלוחה C כוללת 16 שערים.
שלוחה E כוללת 13 שערים.
שלוחה F כוללת 14 שערים.
מתקנים > מסלולים

נמל התעופה הבין-לאומי של טמפה משתרע על שטח של 13 קמ"ר בגובה של 8 מטרים (26 רגל) מעל גובה פני הים הממוצע. יש לו שלושה מסלולי טיסה  ב-13 בינואר 2011 שינו ייעודי המסלולים עקב שינוי בכיוון המגנט. 27/09 הפך ל-28/10, 18R/36L הפך ל-1L/19R, 18L/36R הפך ל-1R/19L.
סטטיסטיקה > תנועה שנתית

| שנה | נוסעים | % שינוי |
| --- | --- | --- |
| 2012 | 16,820,859 | — |
| 2013 | 16,920,093 |  0.59% |
| 2014 | 17,552,707 |  3.74% |
| 2015 | 18,815,425 |  7.19% |
| 2016 | 18,931,922 |  0.62% |
| 2017 | 19,624,284 |  3.66% |
| 2018 | 21,289,390 |  8.48% |
| 2019 | 22,497,953 |  5.68% |
| 2020 | 10,238,151 |  -54.49% |
| 2021 | 18,115,213 |  76.94% |
| 2022 | 21,528,249 | 18.84% |
| 2023 | 23,948,889 |  11.24% |
סטטיסטיקה > נתח השוק של חברות התעופה

| דרגה | חברת התעופה | נוסעים | נתח השוק |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | סאות'ווסט איירליינס | 5,795,000 | 26.69% |
| 2 | דלתא איירליינס | 3,927,000 | 18.09% |
| 3 | אמריקן איירליינס | 3,433,000 | 15.81% |
| 4 | יונייטד איירליינס | 2,296,000 | 10.57% |
| 5 | פרונטיר איירליינס | 1,881,000 | 8.67% |
|  | אחר | 4,378,000 | 19.96% |
סטטיסטיקה > יעדים מובילים

| דרגה | עיר | נוסעים | חברות תעופה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ג'ורג'יה אטלנטה, ג'ורג'יה | 1,043,000 | דלתא, פרונטיר, סאות'ווסט, ספיריט |
| 2 | קרוליינה הצפונית שרלוט, צפון קרוליינה | 488,000 | אמריקן |
| 3 | קולורדו דנבר, קולורדו | 474,000 | פרונטיר, סאות'ווסט, יונייטד |
| 4 | ניו ג'רזי ניוארק, ניו ג'רזי | 436,000 | ג'ט בלו, ספיריט, יונייטד |
| 5 | אילינוי שיקגו-או'הייר, אילינוי | 433,000 | אמריקן, סאות'ווסט, ספיריט, יונייטד |
| 6 | טקסס דאלאס/פורט וורת', טקסס | 424,000 | אמריקן, ספיריט |
| 7 | מסצ'וסטס בוסטון מסצ'וסטס | 393,000 | דלתא, ג'ט בלו, ספיריט |
| 8 | מישיגן דטרויט, מישיגן | 379,000 | דלתא, סאות'ווסט, ספיריט |
| 9 | מדינת ניו יורק ניו יורק-לה גוארדיה, ניו יורק | 371,000 | דלתא, ג'ט בלו, סאות'ווסט, ספיריט |
| 10 | מרילנד בולטימור, מרילנד | 364,000 | סאות'ווסט, ספיריט |
| דרגה | עיר | נוסעים | חברות תעופה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | קנדה טורונטו-פירסון, קנדה | 281,281 | אייר קנדה, אייר קנדה רוז', לינקס, פורטר, ווסטג'ט |
| 2 | בריטניה לונדון-גטוויק, בריטניה | 156,501 | בריטיש איירווייז |
| 3 | בריטניה לונדון-הית'רו, בריטניה | 132,535 | וירג'ין אטלנטיק |
| 4 | גרמניה פרנקפורט, גרמניה | 112,951 | דיסקבר איירליינס |
| 5 | מקסיקו קנקון, מקסיקו | 110,170 | פרונטיר, ג'ט בלו |
| 6 | קובה הוואנה, קובה | 95,553 | סאות'ווסט |
| 7 | פנמה פנמה סיטי-טוקומן, פנמה | 63,084 | קופה איירליינס |
| 8 | קנדה מונטריאול-טרודו, קנדה | 61,077 | אייר קנדה, אייר קנדה רוז' |
| 9 | איי קיימן ג'ורג' טאון, איי קיימן | 46,602 | קיימן איירווייז |
| 10 | שווייץ ציריך, שווייץ | 37,154 | אדלווייס |
הערות שוליים

ערך זה כולל חומר ציבורי מסוכנות המחקר ההיסטורי של חיל האוויר.
↑  Roger Sandoval (23 בפברואר 1928). "TPA | About TPA | DrDrew Field History". Tampaairport.com. אורכב מ-המקור ב-6 בינואר 2013. נבדק ב-27 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "US Nonstop Destinations". Tampa International Airport. נבדק ב-3 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tampa International Airport, History (אורכב 25.02.2009 בארכיון Wayback Machine)
↑  Tampa International Airport Maps, Tampa International Airport (באנגלית)
↑  Roger Sandoval. "TPA | Shops and Restaurants | Airside E". Tampaairport.com. אורכב מ-המקור ב-11 בנובמבר 2012. נבדק ב-27 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roger Sandoval. "TPA | Shops and Restaurants | Airside F". Tampaairport.com. אורכב מ-המקור ב-20 בדצמבר 2012. נבדק ב-27 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Tampa International Airport Maps". נבדק ב-3 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "TPA airport data at skyvector.com". skyvector.com. נבדק ב-23 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "GA newsletter fall 2010" (PDF). www.tampaairport.com. אורכב מ-המקור (PDF) ב-4 במרץ 2012. נבדק ב-2015-10-23. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tampa Int'l Airport Activity Reports 2012-Present". tampaairport.com. נבדק ב-10 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "RITA | BTS | Transtats". transtats.bts.gov. נבדק ב-21 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no00023647  MusicBrainz: b7860163-b4ae-4a02-8aba-9eac79ed3ecd  VIAF: 153878138   WorldCat (עם VIAF): 153878138 
פנים נמל התעופה הבין-לאומי של טמפה.
שארל מאליכ

| --- | --- |

 לידה:  11 בפברואר 1906 בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, לבנון 
 פטירה:  28 בדצמבר 1987 (בגיל 81) ביירות, לבנון 
 שם לידה:  شارل مالك 
 מדינה:  לבנון 
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד  האוניברסיטה האמריקנית בביירות  אוניברסיטת פרייבורג  Tripoli Evangelical School 
 מעסיק:  אוניברסיטת הרווארד, אמריקן יוניברסיטי, האוניברסיטה האמריקנית בביירות, אוניברסיטת נוטרדאם, האוניברסיטה הקתולית של אמריקה, אוניברסיטת ווטרלו 
 תפקיד:  שגריר 
 מפלגה:  החזית הלבנונית 
 השקפה דתית:  נצרות אורתודוקסית 
 
שארל מאליכ (בערבית: شارل حبيب مالك; נולד ב-11 בפברואר 1906– 28 בדצמבר 1987) היה פוליטיקאי, דיפלומט, פילוסוף וסופר לבנוני .
ילדות

מאליכ נולד בכפר בטוראם בצפון לבנון, לאב חביב מאליכ ואם זריפה קאראם. בילדותו למד בבית הספר האמריקאי בלבנון והמשיך לימודיו באוניברסיטה האמריקנית בביירות.
בשנת 1929 עבר מאליכ לקהיר, שם החל להתעניין בפילוסופיה שאותה המשיך ללמוד באוניברסיטת הרווארד, בשנת 1932 עבר ללמוד באוניברסיטת פרייבורג שבגרמניה עד שנת 1933, לאחר עליית היטלר ומפלגתו לשלטון.
בשנת 1945 מונה מאליכ לשגריר לבנון בארצות הברית ומול האו"ם.
שגריר באו"ם

מאליכ שימש כשגריר לבנון כשהאו"ם הוקם. בשנת 1948 ונטל חלק מכתיבת ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם, ומילא את תפקידו כשגריר עד שנת 1955.
אוניברסיטת פאביה

| --- | --- |


חזית ה"אולם הגדול" במתחם האוניברסיטה המרכזית
 אוניברסיטה ציבורית
 מוטו:  Alma Ticinensis Universitas
 תקופת הפעילות:  13 באפריל 1361 – הווה (663 שנים) 
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרופ' Fabio Rugge
 רקטור:  Fabio Rugge 
 סגל:  1,061
 סטודנטים
 :  22,390
 מיקום
 מיקום:  פאביה, איטליה
 מדינה:  איטליה איטליה
 קואורדינטות:  45°11′12″N 9°09′21″E﻿ / ﻿45.18675°N 9.15586°E﻿ / 45.18675; 9.15586
 http://www.unipv.eu
  (למפת לומברדיה מוגדלת) מילאנו ברשה מונצה ברגמו קומו וארזה קרמונה טרנטינו אלטו אדיג'ה  ונטו אמיליה-רומאניה פיימונטה שווייץאוניברסיטת פאביה(למפת לומברדיה רגילה) מילאנו ברשה מונצה ברגמו קומו וארזה קרמונה טרנטינו אלטו אדיג'ה  ונטו אמיליה-רומאניה פיימונטה שווייץאוניברסיטת פאביה
 
אוניברסיטת פאביה (איטלקית: Università degli Studi di Pavia) היא אוניברסיטה בעיר פאביה, במחוז לומברדיה באיטליה. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1361 והפעילות האקדמאית שבה מאורגנת בתשע פקולטות. האוניברסיטה היא חלק מקבוצת קוימברה שנוסדה ב-1985 והמאגדת בתוכה שלושים ותשע אוניברסיטאות אירופאיות מרכזיות במטרה לעודד שיתוף פעולה מדעי-לימודי בהיקף נרחב. אוניברסיטת פאביה חברה גם באיגוד האוניברסיטאות האירופאי (EUA).
היסטוריה

כבר בשנת 825 נוסד בפאביה בית ספר חשוב לרטוריקה על ידי לותאר הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בית ספר זה התבסס על בית ספר למשפטים שהוקם על ידי הקיסר הרומי תאודוסיוס הראשון. לאורך תקופת ימי הביניים שגשג בית הספר והרחיב את לימודי המשפטים שבו. בשנת 1361 החליט קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בעידודו של שליט העיר גלאצו ויסקונטי השני, כי בפאביה יוקם מוסד ללימודים כלליים. האפיפיור, בוניפקיוס התשיעי, העניק למוסד זה את אותו המעמד לו זכו מוסדות דומים בבולוניה ובפריז. בשנת 1485 פורסם הצו האימפריאלי שהעניק למוסד ללימודים כלליים את מעמדו כאוניברסיטה.
הפעילות האקדמאית נפגעה עמוקות בתקופת קרב פאביה עקב הנזקים הקשים שנגרמו לעיר ולמוסדות האוניברסיטה במהלך הקרב, והתקשתה להשתקם בשל מגבלות השלטון הספרדי שהתבסס בעיר בעקבות המלחמה. פריחתה המחודשת של האוניברסיטה החלה במחצית השנייה של המאה ה-18 בעידוד השליטים האוסטרים מריה תרזה ויוזף השני. בשנת 1858 היוו סטודנטים מאוניברסיטת פאביה כוח משמעותי בתנועה לאיחוד איטליה, דבר שהוביל לצו זמני לסגירת האוניברסיטה מטעם השלטונות האוסטריים. אירועים מסוג זה באוניברסיטאות ברחבי איטליה היו דבר אופייני בשנים שטרם איחוד איטליה וייסוד ממלכת איטליה המודרנית. עם הקמת ממלכת איטליה חזרה האוניברסיטה לפעילות שגרתית.
לאחר מלחמת העולם השנייה ידעה אוניברסיטת פאביה זינוק מחודש בפעילות האקדמאית שלה ובשנות ה-70 הצטרפו לפקולטות הקלאסיות הפקולטות החדשות לכלכלה ומסחר ולהנדסה.
במהלך ההיסטוריה, זכתה אוניברסיטת פאביה לפרסום עולמי בזכות עבודתם של מדענים ידועים רבים, בהם המתמטיקאי ג'ירולמו קרדאנו (יליד פאביה, 1501-1576), הפיזיקאי אלסנדרו וולטה (פרופסור באוניברסיטת פאביה בין השנים 1769-1804), המשורר אוגו פוסקולו (מרצה בין השנים 1809-1810) והאנטומיסט קמילו גולג'י, מגלה אברון גולג'י וזוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (פרופסור באוניברסיטת פאביה משנת 1861 ועד מותו).
גורם מרכזי נוסף בביסוסה של פאביה כאוניברסיטה בעלת שם באיטליה ובאירופה הוא פעילותם של חמישה קולג'ים פרטיים וציבוריים, שהעתיקים בהם הם גיזליארי קולג' ובורומאו קולג' שנוסדו במאה ה-16. קולג'ים אלו מספקים לתלמידיהם את כלל צורכיהם הלוגיסטיים והלימודיים במהלך לימודיהם במסלולים השונים באוניברסיטה, במטרה לעודד מצוינות אקדמאית. קולג'ים אלו ידועים בכללי משמעת קפדניים ודרישות סף אקדמאיות גבוהות על מנת להתקבל (מעבר מבחני כניסה קפדניים) ולהישאר (שמירה על ממוצע ציונים מצטיין) כסטודנטים במסגרתם במהלך שנות הלימודים באוניברסיטה.
אוניברסיטת פאביה מציעה מגוון רחב של מסלולי לימוד לתואר ראשון, שני ודוקטורט, הן בשפה האיטלקית והן בשפה האנגלית. פעילות מחקרית מתבצעת במחלקות, מכונים, מרפאות, מרכזים ומעבדות בשיתוף פעולה הדוק עם גופים ציבוריים ופרטיים, בהם תאגידים, תעשיות ומפעלים מרחבי איטליה ואירופה.
מבנה ארגוני

אלה הן תשע הפקולטות הנכללות באוניברסיטת פאביה:
הפקולטה לכלכלה
הפקולטה להנדסה
הפקולטה למדעי הרוח
הפקולטה למשפטים
הפקולטה למדעי הטבע
הפקולטה לרפואה
הפקולטה למוזיקה
הפקולטה לרוקחות
הפקולטה למדעי המדינה
קמפוסים

אוניברסיטת פאביה מאורגנת מבחינה גאוגרפית סביב שני קמפוסים מרכזיים:
הקמפוס המרכזי - שוכן במרכז העיר העתיק. מורכב מבניין האוניברסיטה המרכזי וממספר בנייני לווין הסובבים אותו ברדיוס משתנה. בקמפוס המרכזי ממוקמות הפקולטות ההומניסטיות (כלכלה, מדעי הרוח, משפטים ומדעי המדינה) ולפקולטה לכלכלה ישנו מתחם עצמאי משלה במרחק הליכה קצר מהבניין המרכזי.
הקמפוס החדש - שוכן בצפון-מערב העיר, סמוך לבית החולים סאן מטאו. מתחם זה כולל את הפקולטות המדעיות (הנדסה, מדעי הטבע, רפואה ורוקחות) והוא בנוי ברובו כקמפוס מתוחם, נפרד ועצמאי בעל שטח גדול המכיל מעבר לבנייני הפקולטות גם מעונות, בריכות שחיה, חדרי כושר, חדרי אוכל ומתקנים נוספים לרווחת הסטודנט. בשנת 2009 נחנך בניין חדש לפקולטה לרפואה בקמפוס זה, אך מרבית הלימודים בשנים המתקדמות מתבצע בבית החולים סאן מטאו עצמו.
הפקולטה למוזיקה ממוקמת בעיר קרמונה ומוגדרת כקמפוס קרמונה.
שפות הוראה

איטלקית - כלל הקורסים באוניברסיטת פאביה מועברים בשפה האיטלקית.
אנגלית - החל משנת 2009 נפתחו באוניברסיטת פאביה מספר קורסים שמועברים בשפה האנגלית - תואר ברפואה, תואר שני בכלכלה ומנהל עסקים (MIBE) ותואר שני בביולוגיה מולקולרית וגנטיקה (MBG).
ישראלים באוניברסיטת פאביה

החל משנות ה-2000, אוניברסיטת פאביה זוכה לפריחה במספר הסטודנטים הישראלים הנרשמים אליה לצורך לימודים אקדמאיים, רובם המכריע בתחום לימודי הרפואה. האוניברסיטה מושכת סטודנטים ישראלים רבים בעקבות דירוגה האקדמאי הגבוה, שכר הלימוד הסמלי ועלות המחיה הנמוכה יחסית בפאביה. מסלולי לימוד נוספים הנפוצים בקרב סטודנטים ישראלים הם רפואת שיניים, רוקחות ומוזיקה.
ד"ר הילית כהן מנתחת הלב הראשונה והיחידה בישראל סיימה את לימודי הרפואה ב"אוניברסיטת פאביה" בשנת 2004.
הכניסה הראשית לבניין האוניברסיטה המרכזי
בניין בורומאו קולג'
יחסי בלארוס–הונגריה

| יחסי בלארוס–הונגריה |
| --- | --- |
בלארוס: הונגריה


בלארוס: הונגריה
שטח (בקילומטר רבוע)
207,600: 93,028
אוכלוסייה
9,026,858: 9,654,005
תמ"ג (במיליוני דולרים)
71,857: 212,389
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,960: 22,000
משטר
רפובליקה

יחסי בלארוס–הונגריה הם יחסי החוץ בין בלארוס להונגריה.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-12 בפברואר 1992. שגרירות בלארוס בבודפשט נפתחה בינואר 2000, השגרירות ההונגריות במינסק בדצמבר 2007. מאז 2014, קונסולית כבוד של הונגריה פועלת בברסט.
הונגריה מעוניינת במגעים הדוקים יותר בין האיחוד האירופי לבלארוס, שהוזכרו שוב ושוב על ידי דיפלומטים הונגרים. בנוסף, היא בירכה על ביטול הסרת הסנקציות של האיחוד האירופי נגד בלארוס באנלוגיה עם רוסיה ותומכת במשא ומתן על הקלת ויזות בין בלארוס לאיחוד האירופי. ביוני 2017 אמר שר החוץ ההונגרי, פיטר סייארטו, כי אחת העדיפויות של שיתוף הפעולה הדו-צדדי הוא למשוך השקעות אירופיות בפיתוח כלכלת בלארוס.
יחסים כלכליים

בשנת 2016 היצוא הבלארוסי להונגריה הסתכם ב-51.7 מיליון דולר, והיבוא הבלארוסי מהונגריה ב-104 מיליון דולר. עיקר הייבוא הם תרופות (25 מיליון דולר). מחזור סחר החוץ בין שתי המדינות בשנת 2018 הסתכם ב-180 מיליון דולר, בשנת 2019 ב-253 מיליון דולר. התוכניות הן להרחיב את הסחר הדו-צדדי לחצי מיליארד דולר עד 2022–2023.
שיתוף פעולה צבאי

בשנת 1996 רכשו כוחות הקרקע ההונגריים 100 טנקים T-72 מבלארוס. במאי 2005 צוות פיקוח מבלארוס בדק שני מתקנים צבאיים בהונגריה על מנת לעמוד בהתחייבויות המדינה על פי האמנה על כוחות חימוש קונבנציונליים באירופה. במרץ 2018 בדק צוות הפיקוח את החטיבה הממוכנת ה-2 של הונגריה של פיקוד המבצעים המערבי.