stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התפתחות ציורי ילדים
שלבי התפתחות הציור > שלב הפסיאודו-ריאליזם (גילאי 11–13)

שלב זה מציין את תחילתה של תקופת גיל ההתבגרות. על פי פיאז'ה, המתבגרים חווים התפתחות קוגניטיבית המאפשרת להם כעת להכיל חשיבה מופשטת ודדוקטיבית. הילד מסוגל לחשוב על העתיד ולהתמודד עם סיטואציות היפותטיות. הוא מסוגל להסתכל על בעיה מכמה נקודות מבט ולחשוב על דרכים לפתרונה. בנוסף, מתפתחת תחושת ערך העצמי ומתפתח מושג לגבי שיפוט מוסרי. כל אלה יוצרים מצב שבו המתבגר עסוק בשאילת שאלות לגבי העולם סביבו. עיסוק זה מלווה לעיתים בתחושת כעס, ניכור, מרדנות, דיכאון וביקורת עצמית. החיבור עם קבוצת השווים נעשה חזק ומשמעותי עוד יותר והילד המתבגר עסוק מאוד במה שאנשים אחרים חושבים עליו וכיצד הוא נראה. שינוי משמעותי נוסף בתקופה זו היא המודעות של הילד לפעילות הדמיון שלו עצמו. בתקופה זו פעילות הדמיון מפסיקה להיות ספונטנית, הילד מודע לה והיא הופכת נשלטת. באופן זה עסוק הילד בהבדל בין מה שנראה בעיניו "ילדותי" ובין מה שנראה "בוגר". ילדים בגיל זה מודעים וביקורתיים כלפי הציורים שלהם. הם חוששים שמא הציורים שלהם נראים ילדותיים מדי ועבור רבים מהם, תהליך זה מעכב ואף עוצר את התפתחותם היצירתית. לילדים בשלב זה חשוב מאוד שציוריהם יהיו מושלמים, עד כי הם עשויים לצייר בדרכים שונות מאוד מהדרכים שבהן ציירו בשנים קודמות. גרדנר מציין כי הגבלת הציור להעתקה נאמנה של הצורות המצויות בסביבת המתבגרים מסמלת שלב חשוב בתהליך ההתפתחות שבו נרכשים הכללים והחוקים.
כושר התפיסה מתפתח בגילאים אלה עד כדי יכולת ראייה חדה וריאלית. יכולתו הגרפית של הילד אינה מדביקה את תפיסתו החדה ואת ידיעותיו על העולם, וחסרה היכולת לתאר חוויה בציור. יש ילדים שמשמיטים פרטים אותם הם חשים שאינם יכולים לצייר באופן מושלם או שהם מעדיפים להעתיק. במהלך שלב זה, ילדים רבים מתייאשים אם אינם מקבלים עידוד והתפתחותם האמנותית נעצרת, זו הסיבה שלעיתים קרובות ציורים שיוצרים מבוגרים נראים כמו ציורי ילדים מגיל 10–11.
דמות אנוש בציור מאופיינת בפרטים מדויקים יותר, פרופורציות מתאימות בין אברי הגוף השונים ובין דמות האדם לסביבתה. גם התנועות של הגוף מדויקות יותר ותואמות את המציאות. עם זאת, ילדים רבים בתקופת גיל זו מעדיפים לצייר דמויות מצוירות או קריקטורות במקום דמויות אדם, מכיוון שהם דורשים פחות דיוק מציור דמות אדם. יש ילדים שחוזרים בשלב זה לדימויים סטריאוטיפיים.
השימוש בצבע בתקופה זו נעשה תוך ניסיון להביא לידי ביטוי את המציאות האובייקטיבית, תוך התחשבות בשינויים שעובר הצבע, כתוצאה מהצללות, שינו מוקד התאורה בציור או כל שינוי המתרחש בדרך הטבע. כמו כן, הילד בתקופה זו עושה שימוש נרחב בצבע כדי להביע את עולמו הרגשי.
השימוש במרחב בא לידי ביטוי ביכולת להתחשב בשינויים אופטיים במרחב כגון: התפתחות היכולת לצייר גופים בשלושה ממדים; להביא לידי ביטוי אור וצל בציור תוך שימוש במקור אור עקבי המשפיע על החלקים המוארים והמוצללים בציור; נקודת מבט אחת חיצונית ועקבית דרכה הילד מצייר; ויכולת לצייר עצם כפי שנראה בעיני הצופה שנמצא ליד הילד או מולו.
שלבי התפתחות הציור > תקופת ההחלטה (גיל ההתבגרות)

תקופת גיל ההתבגרות מאופיינת במשבר משמעותי המוביל מתקופת הילדות לבגרות. עבור רבים זוהי תקופה חדורה בחרדות, הדורשת מהמתבגר להיפרד מהאנשים הקרובים לו כדי לעסוק בחיפוש אחר עצמי אינדיבידואלי, עצמאי ובלתי תלוי. תהליך חיפוש זה מלווה לרוב באובדן, כעס, שינויים מהותיים בגוף ובלבול. בשלב זה המתבגר משתמש באמנות כדי להביע את האופן בו הוא חושב ורואה את העולם ועבודותיו הופכות רפלקטיביות יותר עבור העצמי – כיצד אני רואה את עצמי ומה אני חושב על העולם סביבי. בעוד שילדים קטנים יותר מתמקדים בציור דמויות אנוש, בעלי חיים ואובייקטים בסביבה, הרי שמתבגרים משתמשים במרכיבים הללו לא רק כחלק מהקומפוזיציה, אלא כדי לסמל משהו בצורה מכוונת ולהעביר רעיונות לגבי נושאים ולגבי עצמם, מעין פילוסופיה אישית. רימרמן מתאר את תקופת גיל ההתבגרות כתקופה המאופיינת בעושר של חוויות, התפתחות רוחנית, ביקורתיות ורגישות, שאין כמעט כמותם בתקופות אחרות.
בני נוער בשלב זה יכולים להיות מושפעים בדרכם האמנותית מאמנים שונים, זרמים פוליטיים או תקופות היסטוריות. זו תקופה שבה הנערים מרשים לעצמם לחקור סגנונות שונים וגישות שונות בציור. רבים מתעניינים בתקופה זו בדרך הציור הנטורליסטית העוסקת בתיאורים ריאליסטיים של עומק ופרספקטיבה, קמטים וקיפולים, אור וצל, קומפוזיציה של עצמים בתנועה וטקסטורות שונות הבאות לידי ביטוי ברישומים וציורים. מתבגרים אחרים מאפשרים לעצמם לפתח את תחום הציור המופשט, המביא דרכים חדשות לביטוי של רגשות ורעיונות, באופן המשוחרר מביקורת הסביבה. קריקטורה היא דרך ציור נוספת אליה מתחברים מתבגרים ובאמצעותה הם מביאים לידי ביטוי את תפיסת עולמם ומביעים ביקורת על דמויות סמכות. ביטוי אמנותי אחר בגיל הזה הוא הגרפיטי. היותו בלתי חוקי לעיתים, דורש שימוש בזהות בדויה, שהופכת לעיתים קרובות להיות המרכז בעבודה היצירתית. בנוסף מאפשר הגרפיטי ביטוי עצמי, הכרה על ידי קבוצת השווים, מרד חברתי, דגש על הקיום שלי וביטוי קונפליקטים וכעסים.
מבוגרים רבים לא מגיעים לשלב זה בהתפתחות האמנותית, משום שהפסיקו לצייר או לעסוק באמנות בסביבות גיל 10–11, בגלל תחומי עניין אחרים או משום שהתייאשו עקב חוסר ביכולת טכנית. בשל הביקורתיות הגבוהה ולעיתים אף הבושה בתוצרים הגרפיים שלהם, עוברים המתבגרים לאמצעי הבעה פשוטים ויעילים יותר עבורם - הדיבור והכתיבה.
דמות אנוש - לוונפלד חילק את הטיפוסים האמנותיים בשלב זה לשניים: הטיפוס הוויזואלי, המתבונן במציאות ומביא את אותה לידי ביטוי בציורים כפי שהיא והטיפוס ההאפטי (Haptics), המביא את המציאות לידי ביטוי באופן סובייקטיבי, המושפע מראיית העולם של האמן והחוויה הרגשית שלו. כך בציור דמות אנוש הטיפוס הוויזואלי יצייר את הדמות כצופה מן הצד, כחלק מהסביבה, וישתמש בטכניקות רישום, בעוד שהטיפוס ההאפטי ידגיש טיפוסים ופרשנות אישית לדמויות. באופן זה יכולים למשל איברים מסוימים להיות גדולים ובולטים יותר ויכולים להופיע עיוותים מסוימים בדמות כדי להעביר את החוויה האישית והרגשית של המצייר.
השימוש במרחב גם מבטא הבדלים בין הטיפוסים. הטיפוס הוויזואלי ידגיש איכות ציור בתלת מימד ודיוק בפרספקטיבה. העוצמה בציור תשתנה לפי המרחק של המתבונן מהאובייקט ודגש יהיה על השימוש באופק במרחב. הטיפוס ההאפטי יחזור לשימוש בקו בסיס והפרספקטיבה תשמש אותו כדי לבטא את הערך הסובייקטיבי של הקשר בין האובייקטים המוצגים והקשר שלהם לעצמי.
בשימוש בצבע הטיפוס הוויזואלי יביא לידי ביטוי את הגוונים כפי שהם מופיעים בסביבה. הוא ידגיש השתקפות, הצללות, מרחק ואווירה. הטיפוס ההאפטי ישתמש בצבע כדרך ביטוי בעלת משמעות סובייקטיבית, פסיכולוגית ורגשית.
שלבי התפתחות הציור > 4 המרכיבים הנדרשים לציור

ציור הוא אחד המרכיבים החשובים ברכישת מיומנויות למידה. היכולת לצייר דמות אנוש נסמכת על ארבע מיומנויות היסוד: מוטוריקה גסה, מוטוריקה עדינה, שפה וחיברות.
כדי לצייר בצורה קואורדינטיבית, צריך לשבת יציב ולהשתמש במנגנוני היציבה ומערכת שיווי המשקל (מוטוריקה גסה) לווסת את הכוח באצבעות ובידיים כדי ליצור קוים מדויקים (מוטוריקה עדינה) להבין מושגי יסוד של גודל, צורה וכיוון (שפה ותקשורת) ולהכיר את הדמויות המשמעותיות בסביבה (חיברות).
יישומים

התבוננות בהתפתחות ציורי ילדים מסייעת להורים ואנשי מקצוע העובדים עם ילדים מציירים (כגון: אנשי חינוך, פסיכולוגים קלינים וחינוכיים, מטפלים העוסקים בטיפול באמצעות אמנויות ועובדים סוציאליים). הידיעה מהו הדבר הצפוי בקבוצת גיל מסוימת משמשת בסיס להשוואה מול הדברים הבלתי רגילים או הבלתי צפויים בציורי ילדים. בסיס זה מאפשר נקודת השוואה שהיא חשובה במיוחד כאשר עובדים עם ילדים שיש להם קשיים קוגניטיביים, התפתחותיים או גופניים, ועם אלו שחוו טראומה, משבר או הפרעה רגשית בחייהם. התבוננות בהתפתחות הציור יוצרת גם בסיס להתערבות יעילה בטיפול רגשי, למשל, שינוי מטרת הטיפול מיצירת ציור סימבולי בעל משמעות אישית להתנסות בחומרים או התאמת החומרים ומשטחי הציור לשלב ההתפתחותי.
שלבי התפתחות ציורי הילדים משמשים גם כבסיס לכל מבחני הציור השונים, לדוגמה: מבחן סילבר, מבחן משימות המסייעות בהבנת שלבי ההתפתחות הקוגניטיביים (תפיסת הרצף - הבנת חוק הסיבה והתוצאה וחוק השימור, תפיסת האופקיות, מושג האנכיות); מבחן ציור דמות אנוש של גודינף-האריס המשמש להערכה כללית של הבשלות האינטלקטואלית (יכולת תפיסה, הפשטה והכללה); מבחן ציור משפחה; מבחן ציור משפחה קינטי; מבחן בית-עץ-אדם ועוד.
ביקורת

באופן כללי, בתחום ציורי הילדים נערכו מחקרים רבים, אך טרם אוששה התקפות הסטטיסטית של אפשרויות הניתוח האיכותניות והכמותיות שלהם, ובפרט אלו של מבחני ציורי ילדים המשמשים באבחונים. בדומה לביקורת שספגו מבחני ציורי ילדים כגון בית-עץ-אדם, נטען כי קיימים הבדלים בציוריהם של ילדים מאוכלוסיות מגוונות מבחינה מגדרית, אתנית או תרבותית. הדבר משפיע על ההערכה של השלב ההתפתחותי בו נמצאים הילדים על פי הציור. כך למשל, נמצא כי בנות מציירות באופן מפותח ועשיר יותר מבנים בני גילן, ממצא חוצה תרבויות שנמצא במחקרים שונים. במחקרים שהשוו בין תרבויות נמצא כי ציורים של ילדים יפנים וערבים דורגו כמפותחים יותר ועשירים יותר בפרטים ובקישוטים בהשוואה לבני גילם בתרבויות מערביות; ייתכן כי הסיבה לכך קשורה במורכבות כתב הציורים היפני, ובמורכבות האותיות הערביות — חשיפה והתמודדות יום-יומית עם כתב זה עשויה לשפר את איכות הציור של הילדים בתרבויות אלו. טענה נוספת היא כי קיימת השפעה גם לגיל שבו ילדים מתחילים לבקר במסגרות חינוכיות בתרבויות שונות, ובשל כך יש הבדלים בגיל בו הם נחשפים לצבעים ולציורים. כך למשל, במחקר שהשווה בין ציורי ילדים בדווים ויהודים בגיל 6–8, נמצא כי ציורי הילדים הבדווים היו מפותחים פחות מהיהודים, אך הישגיהם השתפרו בהשוואה שנערכה בין הקבוצות בגילאי 9–12 — ייתכן כי בשל חשיפה דומה לכלי כתיבה וציורים במהלך הלימודים בבית הספר ושיפור במיומנות השימוש בהם. במחקר זה נמצאו גם מאפיינים של הציור שעשויים להיתפס כמפותחים פחות, אך למעשה משקפים כנראה תפיסה תרבותית שונה של מושא הציור; למשל 15% מהילדים הבדווים שהתבקשו לצייר בית ציירו אותו כמשולש בלבד, דבר המשקף כנראה את חשיפתם לבתים בצורת אוהלים.
לפיכך, אחת הביקורות המרכזיות בתחום היא שייתכן כי זמני שלבי ההתפתחות אינם אוניברסליים, אלא מושפעים מגורמים כגון מגדר, סביבה ותרבות. עם זאת, נראה כי עצם ההתפתחות והשיפור בציורי הילדים ככל שהם גדלים, מתרחשים לרוב אצל כלל הילדים בעלי ההתפתחות הנורמלית.
ראו גם

אבחון ציורי ילדים
התפתחות רגשית בילדות
ספר צביעה
לקריאה נוספת

יהודה רימרמן, ציורי ילדים כאמצעי הבעה ואבחנה,, תל אביב: אוצר המורה, 1995
קת'י מלקיודי, הבנת ציורי ילדים (תרגום: בתיה פרלשטיין זיסו), קריית ביאליק: "אח", 2004
Viktor Lowenfeld, Creative and Mental Growth, New York: The Macmillan Company, 1947
Viktor Lowenfeld & Lambert w. Brittain, Creative and mental growth, New York : Macmillan, 1964
מיקולאיקי

מיקולאיקי (פולנית: Mikołajki; גרמנית: Nikolaiken) היא עיר בצפון-מזרח פולין באזור ורמיה-מזוריה.
היסטוריה

ידוע על קיום כנסיית ניקולאי באזור עוד משנת 1444. השטח היה נשלט על ידי המסדר הטווטוני. בהמשך הוא הועבר לשליטת פולין והחל משנת 1525 של דוכסות פרוסיה. כמו רוב האזור הוא היה מאוכלס בעיקר על ידי פולנים. בשנת 1726 ליישוב הוענקו זכויות עיר.
החל משנת 1877 הוא היה חלק של האימפריה הגרמנית. בשנת 1911 דרך עיר עברה מסילת ברזל שחיברה אותו עם צפון פרוסיה.
בעקבות חוזה ורסאי נערך משעל עם ובהתאם לתוצאות האזור עבר לשליטה של גרמניה, למרות שרוב תושביה היו פולנים.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה העיר וסביבתה עברו לפולין ואוכלוסייה גרמנית גורשה.
כיום העיירה ידועה בעיקר כאזור תיירותי.
קהילה יהודית

קיימות עדויות על הקמת קהילה יהודית במקום בתחילת המאה ה-19. היהודים הגיעו בעיקר מאזורים אחרים של פרוסיה. לאחר עליית הנאצים לשלטון יהודים סבלו ממגבלות ובסופו של דבר גורשו או נרצחו.
בשנת 2006 שוקם בית הקברות היהודי במיקולאיקי והוא בין בתי הקברות הבודדים באזור ששרדו את מלחמת העולם השנייה.
נחל מירב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  3 ק"מ
 אגן ניקוז:  2.75 קמ"ר
 גובה מוצא הנהר:  כ־400 מטרים
 שפך:  נחל געתון 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) נחל מירב(למפת הגליל המערבי רגילה) נחל מירב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל מירב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל מירב
 
נחל מירב הוא אחד מיובליו של נחל געתון שבגליל העליון אורך הנחל הוא כ-3 קילומטרים.
גאוגרפיה

מוצא הנחל נמצא במורדות הצפוניים של הקיבוץ געתון בגובה של 400 מטרים מעל פני הים, הוא זורם לכיוון צפון מערב ונפגש עם נחל געתון ליד חורבת געתון בגובה של כ-200 מטרים מעל פני הים.
בתוך הנחל ניתן למצוא את המעיינים: עינות אט, עין חישור ועין מירב.
הערות שוליים

↑  סביבת נחל מירב, באתר באתר המיפוי הממשלתי
↑  נחל מירב בעמוד ענן - המדריך השיתופי לידיעת הארץ, באתר amudanan.co.il
↑  מסלול ממושב עין יעקב למעיין עין מירב
↑  עינות אט בעמוד ענן - המדריך השיתופי לידיעת הארץ, באתר amudanan.co.il
↑  עין חישור בעמוד ענן - המדריך השיתופי לידיעת הארץ, באתר amudanan.co.il
↑  עין מירב בעמוד ענן - המדריך השיתופי לידיעת הארץ, באתר amudanan.co.il
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל בית העמק • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל ינוח • נחל יסף • נחל כזיב • נחל שעל • נחל שרך |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אפיק שידור

ערוץ טלוויזיה הוא שידור בתדר בעל רוחב פס גדול יחסית, המאפשר שידורי טלוויזיה.
בתחילת דרכה של הטלוויזיה הועברו שידוריה באמצעות אנטנות קרקעיות, ומספר הערוצים הכולל היה מצומצם. ערוצי הטלוויזיה שודרו בשיטה האנלוגית בשני טווחי תדרים, תדר גבוה מאוד (תג"מ – VHF) ותדר אולטרה גבוה (תא"ג – UHF). עם המעבר לשידור דיגיטלי והפעלתה של טלוויזיה בכבלים, ולאחר מכן עם הפעלתם של שידורי טלוויזיה בתקשורת לוויינית והגדלת רוחב הפס משמעותית, גדל מאוד היצע הערוצים. טווח הקליטה של ערוץ טלוויזיה בשידור אלחוטי מוגבל לטווח של האמצעים המשמשים להעברתו, דורש אנטנות לשידור וקליטה ואינו יעיל. לעומת זאת, שידור בלוויין או בכבלים מאפשר שידור בו זמנית בערוצים רבים.
ערוצי הטלוויזיה מסומנים בדרכים להלן:
לפי התדר שבו הוא משודר, הנמדד במגהרץ, או קוד מזהה לתדר זה. זהו זיהוי נפוץ לערוצי טלוויזיה המשודרים באמצעות אנטנות קרקעיות.
מספרו הסידורי אצל הספק של טלוויזיה רב-ערוצית.
שמו המלא או בקיצור, למשל: "MTV", "נשיונל ג'יאוגרפיק" וכדומה.
בחירת ערוץ על ידי הצופה נעשית בדרך כלל באמצעות שלט רחוק המשמש למטרה זו, ומאפשר גישה ישירה לערוץ לפי מספרו ומעבר סדרתי (קדימה ואחורה) בין הערוצים.
מבחינת תוכנם, ערוצי טלוויזיה הם משני סוגים:
ערוץ המשדר מגוון רחב של תוכניות מתחומי החדשות והבידור ותכנים חינוכיים.
ערוץ המוקדש לתחום מסוים, כגון ערוץ סרטים, ערוץ טבע וכו'. ערוץ כזה מכונה "ערוץ נישה".
תחנת טלוויזיה משדרת לעיתים בערוץ יחיד, ולעיתים בערוצים אחדים, שלכל אחד מהם מאפיינים משלו.
בישראל, תחנת הטלוויזיה הראשונה שהחלה לשדר היא "הטלוויזיה החינוכית הישראלית", אשר החלה את שידוריה ב-24 במרץ 1966, תחת השם "נאמנות הטלוויזיה הלימודית".
ראו גם

טלוויזיה רב ערוצית בישראל
ערוצים עליהם יש ערך בוויקיפדיה
תחנת רדיו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565707005171  BnF: cb119369352 (data)  GND: 4154047-5  LCCN: sh85133625 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רוברט לנגדון (סדרת ספרים)

| --- | --- |
 מלאכים ושדים  הסמל האבוד  התופת  צופן דה וינצ'י  מקור 
 מידע כללי
 מאת:  דן בראון 
 שפת המקור:  אנגלית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2000 
 
סדרת הספרים של רוברט לנגדון נקראת על שמו של רוברט לנגדון, גיבור הרומנים של המחבר האמריקני דן בראון. לנגדון מתואר כפרופסור באוניברסיטת הרווארד לאייקונולוגיה וסמלים דתיים, תחום מחקר בדיוני הקשור בחקר סמלים היסטוריים, שאינו מחובר מתודולוגית לסמיוטיקה. הרומנים של בראון המציגים את הדמות הראשית מעלים נושאים היסטוריים בעיקר מהנצרות כמוטיבים וכתוצאה מכך עוררו מחלוקת רבה עם יציאתם לאור. בראון הצהיר באתר האינטרנט שלו כי ספריו אינם אנטי-נוצריים, וכי הוא עצמו נמצא ב"מסע רוחני מתמיד".
הסדרה מכרה למעלה מ-120 מיליון עותקים.
ספרי הסדרה

| שם | תאריך יציאה לאור | תקציר | מסת"ב |
| --- | --- | --- | --- |
| מלאכים ושדים | 1 במאי 2000 | כאשר הפיזיקאי לאונרדו וטרה נרצח ועל גופתו המילה אילומינטי, הבוס שלו, מנהל CERN מקסימיליאן קולר, מבקש עזרה מחוקר הסמלים של הרווארד רוברט לנגדון. בפגישה עם בתו של ויטרה, ויטוריה, לנגדון מגלה שהאילומינטי, כת עתיקה-דתית, מתכננת להשמיד את הוותיקן באמצעות מכל אנטי-חומר שהמציא וטרה מחדש בתור נשק. כשהם מגיעים במהלך בחירת האפיפיור החדש, השניים עוקבים אחר מסלול סודי כדי למצוא את המחבלים ולעצור אותם. | ISBN 9780593055045 |
| צופן דה וינצ'י | 18 במרץ 2003 | כאשר נרצח אוצר הלובר, ז'ק סונייר, ראיות נסיבתיות מותירות את רוברט לנגדון כחשוד העיקרי. אליו מצטרפת נכדתו של סונייר, סופי נווה, הוא מבקש להוכיח את חפותו באמצעות מעקב אחר מסלול שהותיר ארגון סודי, שסונייר היה חלק ממנו ומגלה סוד מזעזע עוד מימיו של ישו. | ISBN 9780307474278 |
| הסמל האבוד | 15 בספטמבר 2009 | רוברט לנגדון מגיע לוושינגטון די.סי לבקשת המורה שלו, איש הבונים החופשיים פיטר סולומון, רק כדי לגלות שהוא נחטף. יחד עם אהבתו הישנה ואחותו של סולומון, קתרין, לנגדון עוקב אחר שובל של רמזים שמוביל אותו עמוק אל תוך סודותיהם של הבונים החופשיים, שחבריה כוללים את החוטף המקועקע של סולומון. | ISBN 9780385504225 |
| התופת | 14 במאי 2013 | רוברט לנגדון מתעורר במיטת בית חולים כשהוא סובל מאמנזיה, בשל קליע בראשו. אישה מנסה להרוג אותו והוא ניצל על ידי רופאה בשם סיינה ברוקס, שמזהירה אותו כי סוכני ממשלת ארצות הברית מנסים להתנקש בחייו. רוברט מוצא קשרים אל הקומדיה האלוהית של דנטה בהודעות שהוקרנו על ידי מכל בכיס הז'קט שלו והוא משתמש בידע שלו בסימבולוגיה כדי לעקוב אחר שביל שמוביל אותו לאיום רציני של מטורף שהתאבד לאחרונה והיה אובססיבי באשר לנושא התפוצצות אוכלוסין. | ISBN 9780385537858 |
| מקור | 3 באוקטובר 2017 | רוברט לנגדון מוזמן למוזיאון גוגנהיים בילבאו שבספרד להשתתף באירוע שנערך על ידי העתידן והסטודנט שלו לשעבר אדמונד קירש, שגילה תגלית שלטענתו תשנה את הדרך בה אנשים רואים את הדת. כאשר קירש נרצח לפני שהוא חושף את תגליתו, לנגדון מנסה לחשוף את סודו לפני שיאבד לנצח, מה שמוביל אותו לסכסוך עם מי שמעוניין למנוע את החשיפה, כולל חברי משפחת המלוכה הספרדית. | ISBN 9780593078754 |
| סוד הסודות | 9 בספטמבר 2025 | רוברט לנגדון, הפרופסור המוערך לתורת הסמלים, נוסע לפראג כדי להשתתף בהרצאה פורצת דרך של ד״ר קתרין סולומון - מדענית בולטת מהמכון למדעים נואטיים שאיתה החל לאחרונה מערכת יחסים. קתרין עומדת על סף פרסום ספר נפיץ המכיל תגליות מדהימות על טבעה של התודעה האנושית ומאיים לשבש מאות שנים של אמונה מבוססת. אבל רצח אכזרי מזניק את הנסיעה שלו לכאוס, כשקתרין נעלמת לפתע יחד עם כתב היד שלה. לנגדון מוצא את עצמו מטרה לארגון רב עוצמה וניצוד על ידי תוקף מצמרר שמקורו במיתולוגיה העתיקה ביותר של פראג. כשהעלילה מתרחבת ללונדון ולניו יורק, לנגדון מחפש נואשות אחר קתרין ואחר תשובות. במרוץ מותח בין העולמות הכפולים של מדע עתידני וסיפור מיסטי, הוא חושף אמת מזעזעת על פרויקט חשאי שישנה לנצח את הדרך בה אנו חושבים על המוח האנושי. | ISBN 9780385546898 |
עיבודים

הרומנים זכו להצלחה מסביב לעולם והפכו לרבי מכר ועד מהרה עובדו לסרטים שאותם ביים והפיק רון הווארד שלושה מתוך חמשת הרומנים: צופן דה וינצ'י (2006), מלאכים ושדים (2009) והתופת (2016), עם טום הנקס בתור הדמות הראשית, פרופסור רוברט לנגדון. שלושת הסרטים הופצו על ידי סרטי קולומביה.
הערות שוליים

↑  (הקישור אינו פעיל, 7.3.2021)Daniel Henninger. "Holy Sepulchre! 60 Million Buy 'The Da Vinci Code'". The Wall Street Journal. נבדק ב-2009-05-18.
↑  Marcus, Caroline (13 בספטמבר 2009). "Brown is back with the code for a runaway bestseller". Sydney Morning Herald. נבדק ב-13 בספטמבר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012289410905171  LCCN: no2017149215  MusicBrainz: 726f7867-4b3f-40a2-a9b1-0539666b7b2d  VIAF: 4476151112576837180000   WorldCat (עם VIAF): 4476151112576837180000
הפילוסופים (סדרת סרטים)

| --- | --- |

 בימוי:  רוברטו רוסליני 
 הופק בידי:  Istituto Luce 
 מדינה:  איטליה, צרפת 
 שפת הסרט:  איטלקית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה, סרט היסטורי 
 
הפילוסופים (באיטלקית: I filosofi) היא טטרולוגיה של סדרת סרטים-ביוגרפיים בבימוי של במאי הקולנוע האיטלקי רוברטו רוסליני, ששודרה בשנים 1971–1974. הפילוסופיהם היא קופרודוקציה צרפתית-איטלקית, שהופקה על ידי איסטיטאטו לוצ'ה (Istituto Luce). ארבע סרטי הסדרה הם באורך מלא, ומתעדים את חייהם של פילוסופים נבחרים, יחד עם התפתחות התיאוריות שלהם בפרספקטיבה פילוסופית.
סוקרטס (Socrate) משנת 1971 אודות סוקרטס.
בלז פסקל (Blaise Pascal) משנת 1972 אודות בלז פסקל.
אוגוסטינוס מהיפו (Agostino d'Ippona) משנת 1972 אודות אוגוסטינוס.
קרטזיוס (Cartesius) משנת 1974 אודות רנה דקארט.
רקע

ב-1965 כתב רוסליני מניפסט על אובדן המגע בין אמנות למדע. מצד אחד, השיפור שהביא המדע לחיינו עורר "תסיסה, אלימות, אדישות, עצבנות, ייסורים, אינרציה רוחנית, השלמה פסיבית. נראה שלאנשים היום במדינות מפותחות אין עוד תחושה של עצמי או של דברים". הוא סבר שהציוויליזציה נמצאת במשבר ולחלוטין לא מוכנה להתמודד עם אתגרי העתיד. אמנות, לעומת זאת, הפכה "במאה השנים האחרונות להתרעמות. זהו ביטוי של חוסר נוחות מוסרית, אומללות, חוסר הבנה, אבל זה הכל. התרעמות זו מבוססת על סירוב לדעת את הוודאות; אנחנו מתלוננים כי אנחנו מתמודדים עם עולם שאת הארכיטקטורה שלו איננו מסוגלים לתפוס." רוסליני האמין שאין לנו עוד את האלמנטים הבסיסיים של שפה לאמנות. "האמנות" שלנו הפכה "אינפנטילית ומושחתת".
ראו גם

פילוסופיה בקולנוע ובטלוויזיה
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Gallagher, Tag. "Roberto Rossellini and Historical Neorealism". Art Forum. נבדק ב-2023-03-13.
עונת 1998/1999 בפיב"א יורוליג

עונת 1998/1999 בפיב"א יורוליג הייתה העונה ה-42 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה התחרות השמינית במתכונת של ליגה.
המשחק הראשון התקיים ב-23 בספטמבר 1998 ותחרות הסתיימה ב-22 באפריל 1999. בתחרות השתתפו 24 קבוצות.
העונה הסתיימה בניצחון של ז'לגיריס קובנה, בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
טיוס אדני (ארצות הברית) מז'לגיריס קובנה נבחר לכדורסלן המצטיין של הפיינל פור.
איברהים קוטלואי (טורקיה) מפנרבחצ'ה זכה בתואר מלך הסלים.
מתכונת התחרות

בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של המשחקים בבתים המוקדמים. לאחר מכך, 16 קבוצות עלו לשמינית הגמר ורביעית הגמר בהם נערכו משחקים עד ל-2 ניצחונות.
מנצחות רבע הגמר נפגשו בהיכל האולימפי, מינכן למשחקי פיינל פור.
מהלך התחרות

בשלבים המוקדמים נקבעו 16 עולות לשמינית הגמר.