עובדיה צבי
קריירה

צבי נולד בשם עובדיה דבי, כרביעי מתוך שבעה ילדים לעזרא וחביבה (חבו) דבי, שעלו מעיראק ב-1951, וגדל בשכונה ב' בבאר שבע. אביו עזרא דבי היה עסקן מפלגת העבודה והמערך, חבר במועצת פועלי באר שבע וסגן ראש העיר לשעבר. אחיו הגדולים של עובדיה, מאיר, אפרים וששון, ואחיו הצעיר יצחק, שיחקו גם כן במדי הפועל באר שבע.
בעונת 1971/1972 החל לשחק במדי קבוצת הנוער של הפועל באר שבע, ושנתיים לאחר מכן, בעונת 1973/1974, זכה עם הקבוצה באליפות הליגה לנוער והיה מלך השערים של הקבוצה עם 39 שערים בכל מסגרות הנוער.
בעונת 1974/1975 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת בה שיחק אחיו הגדול, אפרים. עונה זו הייתה עונת האליפות הראשונה של באר שבע. עובדיה שימש כשחקן ספסל, ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף במחזור ה-14, ושיחק רק 3 פעמים בליגה בסך הכל, אך בתום העונה היה שותף לזכייתה של הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה. קבוצתו זכתה גם באלוף האלופים, במשחק בו לא שותף.
בעונת 1975/1976 החל לשחק הרבה יותר בקבוצה, הן כשחקן הרכב והן כשחקן מחליף, וסיים את העונה עם 21 הופעות בליגה ושער אחד. במהלך העונה שיחק בעיקר כקשר, אך גם כמגן, בלם וחלוץ, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות.
בעונת 1976/1977 השתתף צבי במשחקי הקבוצה בגביע האינטרטוטו, ובהמשך השתתף עם הקבוצה במשחק אלוף האלופים בו שיחקה עונה שנייה ברציפות, אך הפסידה 2–3 בהארכה לבית"ר ירושלים. הקבוצה פתחה רע את העונה ונקלעה לתחתית, וצבי היה לשחקן ספסל, ושיחק לראשונה בעונה זו רק במחזור ה-20. בסך הכל ערך בעונה זו תשע הופעות בהן כבש שער אחד, ובסיום העונה הצליחה הקבוצה להישאר בליגה הבכירה.
בעונת 1977/1978 שימש כשחקן הרכב, והקבוצה סיימה את העונה במקום החמישי בטבלה. בעונה שלאחר מכן, עונת 1978/1979, המשיך לשמש כשחקן הרכב, ואת העונה סיימה באר שבע במקום התשיעי. בעונת 1979/1980, תחת הדרכתו של המאמן אמציה לבקוביץ', נותר צבי שחקן הרכב, שיחק בעיקר בעמדת הקשר, אם כי שיחק מספר פעמים גם בעמדת המגן. צבי כבש שני שערים בשני המחזורים הראשונים, במהלך פתיחת עונה רעה של הקבוצה, שהובילה אותה למקום ה-16 והאחרון בליגה בתום שישה מחזורים. לאחר מכן משחק ההגנה של קבוצתו השתפר, היא יצאה מהתחתית וסיימה את העונה במקום העשירי בטבלה, וצבי סיים את העונה עם ארבעה שערים.
בעונת 1980/1981, תחת הדרכתו של אליהו עופר, המשיך צבי כשחקן הרכב בעמדת הקשר, וכבש שער אחד בעונה זו. בתום השליש הראשון מוקמו צבי וחבריו במקום הראשון בטבלה, אך עם הזמן התדרדרה הקבוצה וסיימה את העונה במקום ה-11 בטבלה.
בעונת 1981/1982, תחת הדרכתו של שמעון שנהר, המשיך לשמש כשחקן הרכב בעמדת הקשר וסיים את העונה עם ארבעה שערי ליגה, כאשר הקבוצה סיימה במקום הרביעי והגיעה לחצי גמר גביע המדינה אחרי ניצחון 4–0 על הכח מכבי רמת גן ברבע הגמר, בו צבי כבש את אחד השערים. המקום הרביעי בליגה הקנה לצבי וחבריו כרטיס לגביע ליליאן, בו הגיעה לגמר נוצחה 1–3 על ידי מכבי נתניה, כשאת השער הבודד לזכות באר שבע הבקיע צבי.
בעונת 1982/1983 שיחק צבי בהרכב בעמדות הקשר והחלוץ וסיים את העונה עם שישה שערים, כולל שלושער בניצחון 4–0 על הפועל ירושלים במחזור ה-16, וצמד בניצחון 2–1 על הפועל לוד. הקבוצה סיימה את העונה במקום השלישי בטבלה, וזכתה בפעם השנייה ברציפות בכרטיס לגביע ליליאן, בו שוב נוצחה במשחק הגמר על ידי מכבי נתניה, בתוצאה 2–3.
בעונת 1983/1984 המשיך צבי לשמש כשחקן הרכב בעמדת הקשר, כאשר הקבוצה סיימה במקום השביעי בטבלה. בנוסף, הגיע צבי עם הפועל באר שבע לגמר גביע המדינה לראשונה בתולדותיה, אך הפסידה 2–3 להפועל לוד בבעיטות הכרעה.
עונת 1984/1985 הייתה עונתו האחרונה של צבי במדי הפועל באר שבע, ובה ניצלה מירידה במחזור האחרון.
בעונת 1985/1986 עבר צבי לקבוצת הפועל לוד, ועלה איתה לליגה הבכירה מהמקום השלישי בטבלה. לאחר מכן עבר לשחק בהפועל דימונה מליגת המשנה. בעונתו הראשונה בקבוצה ירד איתה לליגה א' מהמקום ה-16 והאחרון בטבלה, והמשיך לשחק בשורותיה שנתיים נוספות בליגה השלישית, עד לפרישתו ממשחק פעיל.
ב-2010 נבחר צבי להיכל התהילה של הפועל באר שבע.