stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היום השלישי
הכנסות וביקורות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  להשלים ביקורות ופרסים.
הסרט עלה לאקרנים, בהתאם לרוח הפטריוטית שבו, ב-3 ביולי 1996, ערב יום העצמאות של ארצות הברית. היה זה יום רביעי בשבוע, ומאחר ויום העצמאות הוא יום שבתון, זכה הסרט לסוף שבוע מוארך במיוחד עד ליום ראשון - ובתוך חמישה ימים הכניס בסך 85 מיליון דולר. כעבור 3 שבועות בלבד עבר את רף ה-200 מיליון דולר והצלחתו הביאה להקרנתו באולמות הקולנוע האמריקאים במשך חצי שנה. סך הכנסות הסרט מהקרנותיו בארצות הברית הוא 306 מיליון דולר.
הסרט הצליח גם מחוץ לארצות הברית והוקרן בעשרות מדינות ברחבי העולם, אשר הוסיפו להכנסותיו עוד כחצי מיליארד דולר, ובכך אלו הגיעו לכ-817 מיליון דולר. בישראל הכניס הסרט כ-4 מיליון דולר.
באתר הביקורת Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון 63%.
סרטי ההמשך

לאחר שהסרט הפך לשובר קופות, הודיעו רולנד אמרייך ודין דבלין על רצונם להפוך את הסרט לטרילוגיה, אך הפרויקט התעכב לאחר שאמרייך עבד על "היום שאחרי מחר" ולבסוף בוטל. לאחר מספר שנים נודע כי הסרט השני ייצא לאקרנים בקיץ 2016 עם הכותרת "היום השלישי: התחדשות".
הערות שוליים

↑  ללא חישוב הכנסות הקרנות הטרום בכורה ב-2 ביולי; ראו פירוט ההכנסות לפי יום באתר Box Office Mojo.
1 2  פירוט הכנסות לפי שבוע באתר Box Office Mojo
↑  פירוט הכנסות הסרט באתר Box Office Mojo
1 2  פירוט הכנסות בהקרנות זרות באתר Box Office Mojo
↑  Independence Day (1996) - Rotten Tomatoes, web.archive.org, ‏2016-12-24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007372071705171  BNE: XX3594981  GND: 4428444-5  LCCN: n96114504  SUDOC: 074636049  VIAF: 195834460   WorldCat (עם VIAF): 195834460
מנסרת סנחריב

מנסרת סנחריב, המוצגת במוזיאון ישראל
מנסרת טיילור
מִנְסֶרֶת סנחריב היא כינוי לאנלים (כרוניקות אשוריות) שנכתבו על גבי מנסרות על ידי סופרי האימפריה האשורית החדשה לתיאור מסעות המלחמה הרבים של המלך האשורי סנחריב רובם כנגד יריביו במסופוטמיה.
מנסרת סנחריב התפרסמה בכך שהיא מתארת את מסע סנחריב השלישי, ללבנט ומלחמתו בממלכות המקומיות בו (לרבות ממלכת יהודה) בסוף המאה השמינית לפני הספירה, אירוע המוזכר במקרא בהרחבה בספר מלכים, בספר דברי הימים ובספר ישעיהו, ואף נשנה בכתבי הרודוטוס.
בתואם לכתוב במקרא המנסרה מתארת את כיבושיו בערי יהודה, לעומת זאת כלפי ירושלים נכתב, "וספרתי כשלל. (חזקיהו) עצמו, כציפור בכלוב". ומהיעדר תיאור כיבוש, מוכח שהוא כשל בכיבוש ירושלים ככתוב במקרא.
מסעו השלישי של סנחריב נכתב לראשונה חודשים ספורים לאחר תום המסע, בראשית שנת 700 לפנה"ס, במהדורה הקרויה "גליל ראסאם", והוא מופיע לאחר מכן בכל מהדורת האנלים כמעט ללא שינוי. מהדורות ידועות הן:
מנסרת טיילור, נמצאת כיום במוזיאון הבריטי בלונדון נמצאה בנינווה.
מנסרת שיקגו, נמצאת כיום במכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו
מנסרת מוזיאון ישראל, נמצאת בידי מוזיאון ישראל בירושלים נמצאה בנינווה.
המנסרות השונות וגילויין

ב-1830 התגלתה על ידי הקונסול הבריטי בעיראק קולונל ר' טיילור המנסרה הראשונה המכונה "מנסרת טיילור" בנינוה שהייתה בירתה העתיקה של האימפריה האשורית, כיום צפון עיראק. המנסרה התגלתה בחורבות ארמונו של המלך סנחריב. המוצג נרכש מאלמנתו של הקולונל בשנת 1850 על ידי המוזיאון הבריטי. מנסרה אחרת שוכנת כעת במכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו והיא הידועה כמנסרת סנחריב, מנסרה זו נרכשה על ידי ג'יימס הנרי ברסטד מסוחר עתיקות בבגדאד בשנת 1919 לטובת אוניברסיטת שיקגו. מנסרה שלישית שוכנת במוזיאון ישראל בירושלים, המנסרה ניתנה למוזיאון כמתנה על ידי מרים סאקר וג'וי אוונגרלייר מאוסף קבורקיאן, והיא פורסמה לציבור רק בשנת 1990.
שלוש המנסרות הן המנסרות השלמות היחידות עליהן ידוע והכיתוב עליהן כמעט זהה, למעט שינויים קלים. על כל מנסרה יש תאריך המסמל מתי נכתבה ומסתבר שהן נכתבו במרווח של 16 חודשים זו מזו (טיילור ומוזיאון ישראל בשנת 691 לפנה"ס ושל המכון המזרחי ב-689 לפנה"ס). בנוסף למנסרות השלמות ישנן לפחות שמונה מנסרות מקוטעות אחרות עם שימור של חלקים מאותו טקסט, כולן במוזיאון הבריטי, ורוב שבריהן מכילים רק כמה שורות.
תוכן הכתובת

"ואשר לחזקיהו היהודאי, שלא נכנע לעולי: 46 ערים בצורות, והערים הקטנות שהיו רבות באזור, בהרסם עם אילי ניגוח, על ידי הבאת כלי מצור ובהתקפות רגלים, ועל ידי חפירות וחורים תחת לחומה, צרתי עליהן ולקחתיהן. 200,150 אנשים, גדולים וקטנים, נשים וגברים, סוסים, פרדים, חמורים, גמלים בקר וכבשים ללא מספר, הבאתי משם וספרתי כשלל... את עריו, אשר בזזתי, קרעתי מאדמתו, ולמיתינתי, מלך אשדוד, פדי, מלך עקרון, וצִלּי-בל, מלך עזה, נתתי אותן. וכך הקטנתי את אדמתו."
ראו גם

רשימת ממצאים מרכזיים בארכאולוגיה מקראית
הערות שוליים

↑  כתבי הרודוטוס, חלק שני, סעיף 141 (עמ' 13)
↑  המנסרה באתר המוזיאון הבריטי
↑  המוצג ב אתר המכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו
↑  דברי ימי הארץ, ארכאולוגיה במוזיאון ישראל ירושלים, עמ' 342
↑  לינג-ישראל מנסרת סנחריב במוזיאון ישראל בפרסומי המכון לאשורולוגיה בבר-אילן
פלזית תעשיות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  קיבוץ גזית
 תקופת הפעילות:  1973–הווה (כ־52 שנים)
 מיקום המטה:  גזית 
 משרד ראשי:  קיבוץ גזית
 שליטה בחברה:  קונצרן פלסקולייט העולמי
 ענפי תעשייה:  תעשיית הפלסטיק
 עובדים:  כ-750 עובדים בישראל וכ-1200 עובדים מסביב לעולם ב-6 אתרי ייצור שונים
  
 https://plaskolite.co.il
 
פלזית תעשיות היא חברה תעשייתית המייצרת מוצרי תעשיית הפלסטיק, הנשלטת על ידי קיבוץ גזית ומוכרת בעיקר תחת שם המותג המקורי פוליגל. פוליגל הוא מפעל פלסטיק שפעל בעבר באופן עצמאי והיה בבעלות של הקיבוצים רמת השופט ומגידו וכאמור לאחר מכן עם מיזוג וחיבור משותף עם קיבוץ גזית. (מכאן השם פלזית-פוליגל). בשנת 2021, החברה המשותפת נמכרה לקונצרן הבינלאומי פלסקולייט וכך למעשה הפכה לפלסקולייט ישראל.
היסטוריה

בשנת 1973 לאחר שהוחלט בקיבוץ להקים מפעל תעשייתי, מתוך כוונה להגדיל את מקורות הפרנסה של חברי הקיבוץ, רכש הקיבוץ מפעל כושל ומפסיד לייצור אריזות חד פעמיות מפלסטיק. שנתיים לאחר מכן הועבר המפעל לשטח הקיבוץ ועסק בייצור אריזות פלסטיק. באמצע שנות ה-80 הוחלט לייצר גם לוחות אקריליק המיועדים לייצוא.
בשנת 2008 מכר הקיבוץ 23% מחברת פלזית לקרן טנא.
החברה גדלה והתפתחה בעשור הראשון של המאה ה-21 באמצעות רכישת חברות בישראל ומחוץ לישראל. כיום מעסיקה החברה בישראל כ-750 עובדים ובבעלותה מפעלים בישראל, בצ'ילה, רוסיה, ארצות הברית, בולגריה וספרד.
החברה מחולקת לשתי חטיבות, לוחות ואריזות: קבוצת פלזית-פוליגל כוללת בתוכה את מפעל הלוחות "פלזית 2001", שבשנת 2010 התמזג עם חברת "פוליגל" מרמת השופט. החברה מייצרת לוחות אקריליים, פוליסטירן, פוליקרבונט. במוצרי החברה נעשה שימוש לחממות, שלטים מוארים ומבנים, ובבעלותה מפעלי ייצור ברוסיה ובצ'ילה. החטיבה כוללת את מפעל "פנכים שנרכש בשנת 2000 בבולגריה, ואת מפעל פלזית Iberica הפועל בספרד.
לפלזית תעשיות מספר חברות בנות והן:
"אריזות מדף פלזית" העוסקת בייצור אריזות פלסטיק לתעשיית המזון. בשנת 2010 התמזגה עם חברת פולירז מקיבוץ מעוז חיים.
MCP מקיבוץ המעפיל העוסקת בתחום פיתוח וייצור של אריזות מזון מתקדמות.
ב-2007 רכשה פלזית מחצית מחברת מפל מקיבוץ מבוא חמה העוסקת בייצור של לוחות וגלילי פוליפרופילן לתעשיית הדפוס, הציוד המשרדי והחקלאות.
בשנת 2017 רכשה פלזית אריזות מדף את מפעל בנדע פלסט מקצרין המייצר כלים חד פעמיים.
משרדי המטה והנהלת החברה ממוקמים בקיבוץ גזית.
הערות שוליים

↑  גולן חזני, לאומי רוכש 20% מפלזית לפי 550 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 22 באוגוסט 2017
↑  חדשות פוליגל, באתר archijob, 29 באוגוסט 2007
↑  החלטה בעניין הודעת המיזוג בין החברות: פולירז - תעשיות פלסטיק, שותפות כללית אריזות מדף פלזית, שותפות כללית, באתר רשות ההגבלים העסקיים, 28 ביולי 2010
↑  מפעל מפל, באתר קיבוץ מבוא חמה
↑    נווית זומר, לא ייסגר: מפעל בנדע פלסט בקצרין נמכר לפלזית תעשיות, באתר "ידיעות אחרונות", 5 באפריל 2017
המונומנטים ההיסטוריים של קיוטו העתיקה

המונומנטים ההיסטוריים של קיוטו העתיקה (קיוטו, אוג'י ואוצו) מקיפים 17 אתרים ביפן בתוך העיר קיוטו ביפן ובסביבתה הקרובה שהוגדרו בשנת 1994 כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. בשנת 794 העבירה המשפחה הקיסרית היפנית את הבירה להיאן-קיו. היאן-קיו ממוקמת בעיר קיוטו של ימינו, עיר המחקה את לוו-יאנג, בסין. האתרים נמצאים בשלוש ערים: קיוטו ואוג'י (אנ') במחוז קיוטו, ואוצו (אנ') במחוז שיגה. אוג'י ואוצו גובלים בקיוטו בדרום ובצפון, בהתאמה. מתוך המונומנטים, 13 הם מקדשים בודהיסטיים, שלושה הם מקדשי שינטו, ואחד הוא טירה (אנ'). האתרים כוללים 38 בניינים שהוגדרו על ידי ממשלת יפן כאוצרות לאומיים, 160 נכסים המוגדרים כ"נכסי תרבות חשובים", שמונה גנים המוגדרים כ"מקומות מיוחדים של יופי נופי", וארבעה גנים המוגדרים כ"מקומות של יופי נופי".
תהליך הבחירה

בקיוטו יש מספר ניכר של מבנים היסטוריים, בניגוד לערים יפניות אחרות שאיבדו מבנים בפלישות ובמלחמות, והיא כוללת את הריכוז הגדול ביותר של נכסי תרבות מוכרזים ביפן. אף על פי שהושחתה על ידי מלחמות, שריפות ורעידות אדמה במהלך אחת עשרה מאות השנים שלה כבירה הקיסרית נחסך מקיוטו הרבה מההרס והסכנות של מלחמת העולם השנייה. היא ניצלה מהפצצות בפצצות התבערה של ערים גדולות אחרות ביפן, בין השאר כדי לשמר אותה כמטרה העיקרית של פצצת האטום. מאוחר יותר הוא הוסר מרשימת מטרות הפצצות האטומיות בהתערבות אישית של שר המלחמה הנרי סטימסון, שכן סטימסון רצה להציל את המרכז התרבותי הזה שהכיר מירח הדבש שלו ומביקורים דיפלומטיים מאוחרים יותר. כתוצאה מכך, נוספה נגסאקי כמטרה.
17 הנכסים של אתר המורשת העולמית מקורם בתקופה שבין המאה ה-10 למאה ה-19, וכל אחד מייצג את התקופה בה נבנה. החשיבות ההיסטורית של אזור קיוטו נלקחה בחשבון על ידי אונסק"ו בתהליך הבחירה.
הערות שוליים

↑  Historic Monuments of Ancient Kyoto (Kyoto, Uji and Otsu Cities)
↑  "The Manhattan Project, Department of Energy at mbe.doe.gov". אורכב מ-המקור ב-2006-09-28. נבדק ב-2011-04-12.
↑  "Henry Lewis Stimson". אורכב מ-המקור ב-2010-06-11.
הרוע שבפנים: הדלת האדומה

| --- | --- |
כרזת הסרט בעברית
כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  דמויות מאת לי ונל
 בימוי:  פטריק וילסון
 הופק בידי:  ג'ייסון בלאם, לי וונל, ג'יימס ואן, אורן פלי 
 תסריט:  סקוט טימס
 שחקנים ראשיים:  טיי סימפקינס פטריק וילסון היאם עבאס סינקלייר דניאל אנדרו אסטור רוז ביירן
 מוזיקה:  ג'וסף בישרה 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  בלאמהאוס הפקות
 חברה מפיצה:  סרטי סוני
 הקרנת בכורה:  7 ביולי 2023
 משך הקרנה:  107 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט אימה, סרט בסוגת ספרות עלילה ספקולטיבית, סרט אימה על־טבעי 
 הכנסות:  182.4 מיליון דולר
 סרט קודם:  מבחינה כרונולוגית: הרוע שבפנים: המפתח האחרון  מבחינה עלילתית: הרוע שבפנים 2
 www.insidious.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
הרוע שבפנים: הדלת האדומה (באנגלית: Insidious: The Red Door) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי שיצא ב-7 ביולי 2023, בבימויו של פטריק וילסון מאת יוצר הסדרת סרטים לי ונל שביים את (הרוע שבפנים, הרוע שבפנים 2, הרוע שבפנים 3), הסרט הוא המשך ישיר לסרטים (הרוע שבפנים, הרוע שבפנים 2). הסרט הוא החמישי בסדרת סרטי הרוע שבפנים, אסטור ורוז ביירן חוזרים על תפקידיהם מהסרטים. היאם עבאס וגם סינקלייר דניאל מצטרפים לקאסט. לאחר יציאת הסרט "הרוע שפנים: המפתח האחרון" בלאמהאוס הפקות בחרה להפיק סרטים עתידיים, באוקטובר 2020 הודיעה בלאמהאוס שפטריק וילסון יביים את הסרט ויככב בו.
הרוע שבפנים: הדלת האדומה עלה לאקרנים בארצות הברית ב-7 ביולי 2023, ובישראל ב-6 ביולי 2023.
עלילת הסרט

9 שנים לאחר שאחז בדיבוק, הורחק מהתודעה של ג'וש למברט את זיכרונותיו במימד הלימבו (The Further). הוא גרוש מאשתו, רנאי, ואמו, לוריין, הלכה בדרכה האחרונה. מערכת יחסיו עם בנו, דלטון, מתוחה, ומנסה לתקן זאת ביניהם, אך הסתכסו שוב בזמן שליווה אותו למכללה.
בשיעור האומנות הראשון שלו, דלטון מצייר דלת אדומה הפותחת ללימבו, ובינתיים, ג'וש רדוף על ידי רוחו של אדם, ומגלה שאביו נטש את משפחתו כשהיה צעיר. דלטון משתתף במסיבה עם שותפו לחדר, כריס, שם הוא רואה רוח רפאים של תלמיד שמקיאה ללא עצירה. לאחר שנכנס שוב בטעות ללימבו, כריס מראה לדלטון סרטון יוטיוב של ספקס וטאקר, שמסבירים כיצד פועלת מסע אסטראלי, מה שמוביל לקליפ של אליז ריינאייר שמסבירה מהו הלימבו. דלטון מנסה שוב את פעולת אסטראלי בזמן שכריס משגיחה על גופו, לאחר מכן כריס מותקפת על ידי ישות בלתי נראית והצרחות שלה מתריעות את דלטון, שממהר חזרה לגופו ורואה שזהו השד אדום-הפנים שעינה אותו בילדותו. לאחר שהוזהר על ידי כריס להפסיק להשתמש ביכולותיו, דלטון מקבל טלפון מאחיו, פוסטר, שמספר על חלום חוזר שהיה לו על ג'וש שמנסה להרוג אותם. זה מדרבן את זכרו של דלטון והוא מסיים את ציורו, שבו נראה את ג'וש האחוז בדיבוק מול הדלת האדומה. דלטון במצוקה נמשך ללימבו, וחוזר לרגע שבו ג'וש האחוז בדיבוק תקף אותם במרתף. הוא מתמודד עם ג'וש כשהוא מנסה להרוג את עצמו כצעיר, ובסופו של דבר מועבר חזרה למאורת השדים אדומי-הפנים.
כאשר דלטון לכוד במאורה, השד אחוז בגופו ומנסה להרוג את כריס אך נעצר כאשר ג'וש מצליח למצוא ולשחרר את דלטון. השד רודף אחריהם דרך הדלת האדומה וג'וש נשאר מאחור כדי לסגור אותה כדי שדלטון יהיה בטוח, דלטון חוזר לגופו ומצייר מעל הדלת האדומה שלו את הציור בצבע שחור, אשר בתורו אוטם את הדלת האמיתית ואת מימד הלימבו לצמיתות.
ג'וש פוגש את רוח אביו, שמנחה אותו בחזרה לעולם החי. כשחזר, ג'וש מסכים לאכול ארוחת ערב עם רנאי והילדים, ורומז על מפגש אפשרי. כשהוא עוזב, הוא פוגש ללא ידיעתו את רוחה של אליז, שאומרת לו שיש לו עתיד מזהיר לפניו. לאחר מכן, ג'וש נוסע למכללה של דלטון, שם אב ובנו מתפייסים כאשר דלטון מציג ציור של ג'וש נושא את דלטון הצעיר מהמקום בהיותם בורחים מהשדים.
שחקנים

טיי סימפקינס – דלטון למברט
פטריק וילסון – ג'וש למברט
רוז ביירן – רנאי למברט
אנדרו אסטור – פוסטר למברט
לין שיי – אליז ריינאייר
בנוסף, היאם עבאס, סינקלייר דניאל, פיטר דאג'ר וג'רקז מקלנדון מופיעים בסרט בתפקידים לא ידועים.
הפקה

סרט המשך נכנס לפיתוח, ג'ייסון בלאם הצהיר כי בעקבות הצלחת סדרת הסרטים של הרוע שבפנים, הוכרז סרט חמישי בסדרה ב-29 באוקטובר 2020 אשר הוא המשך ישיר לסרט השני ("הרוע שבפנים 2"). פטריק וילסון ביים את הסרט מתוך תסריט שכתב סקוט טימס על פי סיפור הסרט של לי ונל. וילסון וטי חזרו לגלם את דמותם משני הסרטים הראשונים.
המקור שם הסרט היה אמור להיות קרוי "Insidious: Fear the Dark" – ("הרוע שבפנים: פחד מהחושך"), אך שינו זאת ל"Insidious: The Red Door" – ("הרוע שבפנים: הדלת האדומה").
הפקה > צילום

בפברואר 2022, וילסון הצהיר שהצילומים החלו באביב באותה שנה. הצילום הראשי החל באוגוסט 2022, באותו הזמן הצטרפו השחקנים פיטר דאגר, ג'ארקס מקלנדון, סינקלייר דניאל, רוז בירן והיאם עבאס לצוות. ב־22 באוגוסט וילסון חשף זאת שהצילומים הסתיימו.
הפצה

הרוע שבפנים: הדלת האדומה עלה לאקרנים ב-7 ביולי 2023.
פרסים ומועמדויות

| פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- |
| פרס סאטורן | סרט האימה הטוב ביותר | מועמדות |
הערות שוליים

1 2 3  Rebecca Rubin, Patrick Wilson to Direct ‘Insidious 5’, dead line
1 2  ‘Insidious 5’: Peter Dager, Sinclair Daniel and Hiam Abbass Newest Additions To Cast For Next Installment
↑  Insidious 5: Patrick Wilson-directed sequel has wrapped filming
↑  ‘Insidious: The Red Door’ Trailer – Patrick Wilson Directs Final Chapter in Lambert Family Saga
↑  Surprise! ‘Insidious: The Last Key’ Is the Highest Grossing ‘Insidious’ Film!
↑  Fear the Dark: Filming Has Wrapped on ‘Insidious Chapter 5’
↑  Sony Moves ‘Madame Web’ To Fall 2023, Dates Marvel Universe Title For Summer 2024
↑  Patrick Hipes, ‘Avatar: The Way Of Water’, ‘Oppenheimer’, ‘Star Trek’ Series Lead Nominations For Genre-Focused Saturn Awards, Deadline, ‏2023-12-06 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 4ab82890-9fbc-41cc-adc2-2c1f41b3b1e3
יו גאבה גאבה!

| --- | --- |
לוגו הסדרה בעברית
לוגו הסדרה בעברית
 סוגה:  ילדים
 שחקנים:  לאנס רוברטסון
 מדבבים בעברית:  ג'ינו קמבוס, אורי אומנותי, אפרת גוש, שירה קניספל, אלי לולאי, שירלי לילו, גלעד ויטל, דן קיזלר, אמנון וולף, מיכל רשף, לירון לב, נועה פלדמן, קובי ליקורמן, איתי תורן, רועי ניב, מאי יעקובסון, גלעד קלטר, גילן שחף, אפי בן ישראל, יהלי עזרא, עדי ביטי, ניר פרץ, עדי בר לב, שוהם אדיר
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית (דובב למספר שפות ביניהן עברית)
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  66 
 הפקה
 חברת הפקה:  The Magic Store WildBrain
 הפצה:  DHX מדיה 
 אורך פרק:  23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ניק ג'וניור (ארצות הברית)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ! ערוץ לולי מכאן 33 (ערבית)
 תקופת שידור מקורית:  20 באוגוסט 2007 – 12 בנובמבר 2015
 תקופת שידור בישראל:  2009 – 2024
 קישורים חיצוניים
 yogabbagabba.com
 דף התוכנית ב-IMDb
 
יו גאבה גאבה! (באנגלית: !Yo Gabba Gabba) היא תוכנית טלוויזיה אמריקאית המשודרת בערוץ ניקלודאון האמריקאי, בישראל הסדרה שודרה בערוץ הופ! ובערוץ לולי ובערוצים נוספים ברחבי העולם. התוכנית מתאפיינת בשימוש בצבעים עזים, מוזיקה עכשווית וגישה קלילה. בזכות אופייה הוויזואלי זוכה התוכנית לאהדה בקרב בני נוער ומבוגרים.
יוצרי הסדרה הם כריסטיאן ג'ייקוב וסקוט שולץ. הדמו פיילוט של הסדרה עלה ב-2004 (שרק הופיעו הסדרה הדמויות מונו, ברובי ופלקס). הפיילוט הרגיל עלה ב-2006 והסדרה עצמה עלתה לשידור ב-20 באוגוסט 2007 ושנה לאחר מכן שודרה עונה השנייה. ב-2008 זכתה הסדרה בפרס אמי לסדרות המשודרות בשעות היום בקטגוריית עיצוב תלבושות. השם "גאבה גאבה" לקוח משורה בשיר של להקת הראמונס.
מנחה התוכנית היא דמות בשם DJ לאנס רוק, אותה מגלם לאנס רוברטסון, ולצדו מופיעות חמש בובות בצורות שונות: מונו, ציקלופ אדום, פופה, פרח ורוד, ברובי, מפלצת ירוקה, טודי, חתולת דרקון כחולה, פלקס, רובוט צהוב וידען ודמות נוספת שלא חיה בארץ גאבה ששמו הוא גובל, שהוא רוח רפאים שבוכה כל הזמן.
עלילה

כל הפרקים מסדרים במבנה קבוע. כל פרק מתחיל במנחה לאנס רוק במקור דיי ג'יי בן הולך לארץ גאבה עם בומבוקס ובתוכו הדמויות ואז שיר הפתיחה מתנגן. אחריו מתחילים הילדים מתחילים להגיד את שם הפרק לדוגמה "כיף" או "ישנים" או "פחד" או "יום הולדת" או "להקה" או "אומנות" הפרק כולל ב-4 סצנות שבהם הדמיות מדברות ושרות ואחרי הראשון יש שיר אנימציה שמתאר את נושא הפרק ואז עוד אחד ואז שיר בבומבוקס. בסוף הפרק רק בחלק מהפרקים יש שעת סיפור שהוא גם אנימציה כמו השיר על נושא הפרק ואז לאנס רוק במקור דיי ג'יי בן מסכם את הפרק בריקוד עם השירים שהיו ואז הוא הופך את הדמיות לפסלים ולוקח אותם המעבורנים הם בנושא הפרק יש בניהם מתקן משחק וידאו כישרונות צעירים מעברון צביעה עם שי, הקצב של ביז ובדיחת טוק טוק.
דמויות ראשיות

DJ לאנס רוק (DJ lance rock) (ג'ינו קמבוס) – מנחה התוכנית אותו משחק לאנס רוברטסון. מכונה בגרסה העברית די ג'יי בן.
מונו (Muno) (אורי אומנותי) – ציקלופ אדום.
פופה (Foofa) (עונות 1–2: אפרת גוש/עונות 3–4: שירה קניספל) – פרח ורוד.
ברובי (Brobee) (אלי לולאי) – מפלצת ירוקה.
טודי (Toodee) (שירלי לילו) – חתולת דרקון כחולה.
פלקס (Plex) (עונות 1–2: גלעד ויטל/עונות 3–4: דן קיזלר) – רובוט צהוב וידען.
שידור

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 20 | 20 | 20 באוגוסט 2007 | 23 במאי 2008 |
|  | 2 | 20 | 20 | 22 בספטמבר 2008 | 16 באוקטובר 2011 |
|  | 3 | 13 | 13 | 8 במרץ 2010 | 18 בספטמבר 2011 |
|  | 4 | 13 | 13 | 18 בדצמבר 2011 | 12 בנובמבר 2015 |
פרקים > עונה 1

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק באנגלית | שם הפרק בעברית | תאריך שידור מקורי ארצות הברית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | Eat | אוכל | 20 באוגוסט 2007 |
| 2 | 2 | Summer | קיץ | 21 באוגוסט 2007 |
| 3 | 3 | Fun | כיף | 22 באוגוסט 2007 |
| 4 | 4 | Dance | רוקדים | 23 באוגוסט 2007 |
| 5 | 5 | Sleep | ישנים | 27 באוגוסט 2007 |
| 6 | 6 | Happy | שמח | 28 באוגוסט 2007 |
| 7 | 7 | Friends | חברים | 29 באוגוסט 2007 |
| 8 | 8 | Careful | זהירת | 30 באוגוסט 2007 |
| 9 | 9 | Move | זזים | 24 בספטמבר 2007 |
| 10 | 10 | Greetings | מחמאות | 25 בספטמבר 2007 |
| 11 | 11 | Together | ביחד | 27 בספטמבר 2007 |
| 12 | 12 | Scary | פחד | 26 בספטמבר 2007 |
| 13 | 13 | Halloween | ליל כל הקדושים | 29 באוקטובר 2007 |
| 14 | 14 | Car | מכונית | 26 בנובמבר 2007 |
| 15 | 15 | Share | לכבד | 27 בנובמבר 2007 |
| 16 | 16 | Find | למצוא | 28 בנובמבר 2007 |
| 17 | 17 | Train | רכבת | 29 בנובמבר 2007 |
| 18 | 18 | Christmas | חג מולד | 21 בדצמבר 2007 |
| 19 | 19 | Love | אהבה | 14 בפברואר 2008 |
| 20 | 20 | Imagine | דמיון | 23 במאי 2008 |
פרקים > עונה 2

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק באנגלית | שם הפרק בעברית | תאריך שידור מקורי ארצות הברית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 | 1 | Teeth | שן | 22 בספטמבר 2008 |
| 22 | 2 | Birthday | יום הולדת | 23 בספטמבר 2008 |
| 23 | 3 | Games | משחקים | 23 באוקטובר 2008 |
| 24 | 4 | Green | ירוק | 24 בספטמבר 2008 |
| 25 | 5 | Talent | כישרון | 25 בספטמבר 2008 |
| 26 | 6 | Space | חלל | 26 בספטמבר 2008 |
| 27 | 7 | Weather | חורף | 20 באוקטובר 2008 |
| 28 | 8 | Robot | רובוט | 21 באוקטובר 2008 |
| 29 | 9 | Differences | שוני | 22 באוקטובר 2008 |
| 30 | 10 | Animals | חיות | 27 בפברואר 2009 |
| 31 | 11 | Band | להקה | 3 באפריל 2009 |
| 32 | 12 | Big | גדול | 22 באפריל 2009 |
| 33 | 13 | Mystery | תעלומה | 16 באוקטובר 2011 |
| 34 | 14 | Family | משפחה | 13 באוקטובר 2009 |
| 35 | 15 | Ride | רוכבים | 14 באוקטובר 2009 |
| 36 | 16 | Boat | סירה | 15 באוקטובר 2009 |
| 37 | 17 | New Friends | חברים חדשים | 16 באוקטובר 2009 |
| 38 | 18 | Art | אומנות | 17 באוקטובר 2009 |
| 39 | 19 | Dress Up | להתחפש | 18 באוקטובר 2009 |
| 40 | 20 | Clean | מנקים | 27 בפברואר 2009 |
פרקים > עונה 3

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק באנגלית | שם הפרק בעברית | תאריך שידור מקורי ארצות הברית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 41 | 1 | School | בית ספר | 19 בספטמבר 2010 |
| 42 | 2 | Adventure | הרפתקה | 7 בפברואר 2011 |
| 43 | 3 | Nature | טבע | 8 בפברואר 2011 |
| 44 | 4 | Doctor | רופא | 10 במרץ 2010 |
| 45 | 5 | Flying | עפים | 4 באוגוסט 2010 |
| 46 | 6 | Superhero | גיבור-על | 11 במרץ 2010 |
| 47 | 7 | Circus | קרקס | 8 במרץ 2010 |
| 48 | 8 | Fairytale | אגדה | 5 בנובמבר 2010 |
| 49 | 9 | Clubhouse | מועדון חברים | 6 באוגוסט 2010 |
| 50 | 10 | Treasure | אוצר | 20 בספטמבר 2011 |
| 51 | 11 | Pets | חיות מחמד | 8 באוגוסט 2010 |
| 52 | 12 | Baby | תינוק | 7 במאי 2010 |
| 53 | 13 | Bugs | חרקים | 9 במרץ 2010 |
פרקים > עונה 4

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק באנגלית | שם הפרק בעברית | תאריך שידור מקורי ארצות הברית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 54 | 1 | Gooble | גובל | 28 באוקטובר 2012 |
| 55 | 2 | DJ Lance's Super Music and Toy Room | חדר המוזיקה והצעצועים של די ג'יי בן | 7 בדצמבר 2013 |
| 56 | 3 | A Very Awesome Christmas | חג מולד מיוחד | 18 בדצמבר 2011 |
| 57 | 4 | Show | מופע | 9 בנובמבר 2015 |
| 58 | 5 | Mermaids | מעמקים | 11 בנובמבר 2015 |
| 59 | 6 | Olympics | אולימפיאדה | 19 באוגוסט 2012 |
| 60 | 7 | Shopping | קניות | 3 בינואר 2015 |
| 61 | 8 | Super Spies | מרגלי-על | 22 ביוני 2013 |
| 62 | 9 | Dinosaur | דינוזאור | 3 בינואר 2015 |
| 63 | 10 | Restaurant | מסעדה | 10 בינואר 2015 |
| 64 | 11 | Quest | חוקרים | 12 בנובמבר 2015 |
| 65 | 12 | Farm | חווה | 27 ביולי 2013 |
| 66 | 13 | Day Camp | מחנה | 10 בינואר 2015 |
קרלו מריה ויגאנו

| --- | --- |

 לידה:  16 בינואר 1941 (בן 84) וארזה, ממלכת איטליה 
 מדינה:  איטליה 
 השכלה:  האקדמיה הכנסייתית האפיפיורית  האוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית 
 תפקיד:  apostolic nuncio to Nigeria (3 באפריל 1992–4 באפריל 1998)  Delegate for Pontifical Representations (4 באפריל 1998–16 ביולי 2009)  מזכיר כללי (16 ביולי 2009–3 בספטמבר 2011)  Nuncio to the United States (19 באוקטובר 2011–12 באפריל 2016)  titular archbishop (26 באפריל 1992)  ארכיבישוף קתולי 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 
קרלו מריה ויגאנו (באיטלקית: Carlo Maria Viganò; נולד ב-16 בינואר 1941) הוא ארכיבישוף קתולי מסורתי איטלקי, שכיהן כנונציו (שליח הוותיקן) בארצות הברית בין השנים 2011 ל-2016 וכמזכיר הכללי של הוותיקן מ-2009 עד 2011. ויגאנו ידוע בכך שפרסם את שערוריית ההדלפות של הוותיקן ב-2012, שבה חשף שחיתות פיננסית בוותיקן, ומכתב מ-2018 המאשים את האפיפיור פרנציסקוס ומנהיגים קתולים אחרים בטיוח האשמות על התעללות מינית של הקרדינל לשעבר תיאודור מקאריק. בשנת 2024, האשים הוותיקן את ויגאנו בפילוג, הוא הוכרז אשם והוטל עליו חרם.
הערות שוליים

↑  בכיר לשעבר בוותיקן: "על האפיפיור לפרוש מתפקידו", באתר מעריב אונליין, 26 באוגוסט 2018
↑   הנקמה הוגשה במכתב בן 7,000 מלה: כך סגר ארכיבישוף חשבון עם האפיפיור שהדיח אותו, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2018
↑  בכיר לשעבר בוותיקן: "על האפיפיור לפרוש מתפקידו", באתר מעריב, ‏26/08/2018
↑  Viganò excommunicated for schism - Vatican News, www.vaticannews.va, ‏2024-07-05 (באנגלית)
הדירה של ג'ו (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט באנגלית
כרזת הסרט באנגלית
 מבוסס על:  סרט קצר משנת 1992
 בימוי:  ג'ון פייסון
 הופק בידי:  דיאנה פיליפס בוני לי
 תסריט:  ג'ון פייסון
 עריכה:  פיטר פרנק
 שחקנים ראשיים:  ג'רי אוקונל מייגן ווארד (אנ') 
 מוזיקה:  קרטר בורוול
 צילום:  פיטר דמינג (אנ')
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  The Geffen Film Company (אנ') MTV Entertainment Studios (אנ')
 חברה מפיצה:  אולפני האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה
 הקרנת בכורה:  26 ביולי 1996
 משך הקרנה:  80 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה שחורה סרט מוזיקלי
 תקציב:  13 מיליון דולר
 הכנסות:  4.6 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   joesapartment
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הדירה של ג'ו (באנגלית: Joe's Apartment) הוא סרט קומדיה שחורה מוזיקלי אמריקאי משנת 1996. הסרט נכתב ובוים על ידי ג'ון פייסון (שזהו פרויקט הביכורים שלו) ומבוסס על סרט קצר באותו שם שיצר בשנת 1992. בסרט מככבים ג'רי אוקונל ומייגן ווארד (אנ'). הסרט הוא ההפקה הראשונה של אולפני MTV (אנ') והוא גם הסרט הראשון שאולפני Blue Sky Studios היו מעורבים ביצירתו.
עלילת הסרט מתמקדת במקקים שללא ידיעת האנושות, מסוגלים לדבר ואף לשיר, אך הם מעדיפים להסתיר עובדה זו מבני האדם (שלטענתם "מעדיפים קודם למעוך ואז לשאול שאלות"). המדבבים של המקקים בסרט הם בילי וסט (בתפקידו הראשון בתעשיית הקולנוע), ג'ים טרנר (אנ'), ריק אבילס (אנ') (שזהו תפקידו האחרון לפני שנפטר), טים בלייק נלסון, בי.די. וונג ודייב שאפל. הסרט גרף ביקורות שליליות מהמבקרים ונחשב לכישלון קופתי.