stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבני מורשת
הערות שוליים

↑  רן אהרונסון, איך נולד אתר שימור? מנקודת ציון סתמית למקום משמעותי, 'ארכיון' כתב עת ישראלי לארכיונאות ולתיעוד גיליון 17 אתרי מורשת לאומית, 2013
↑  התנדבות בארגון קבוצת אבני מורשת - רוח טובה, באתר www.ruachtova.org.il, ‏2021-06-06
↑  קבוצת אבני מורשת (ע"ר) | גיידסטאר - אתר העמותות של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il
↑  תמרה שרייבר, ‏קום והצטלם בארץ, באתר גלובס, 12 במרץ 2009
↑  הלל גרשוני, ויקישיתוף חוגג 10 מיליון קבצים, באתר ynet, 18 באפריל 2011
↑  חינם ברשת: אוסף תמונות ענק משנותיה הראשונות של ישראל, באתר וואלה, 11 במרץ 2018
↑  ניר חסון, ממרתפי הגנזך לאינטרנט: תצלומים לשימוש הציבור, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2009
מנהיגות מעצבת

מנהיגות מעצבת היא מנהיגות המחוללת תמורה ערכית חיובית בקרב המונהגים. במנהיגות זו המנהיג מגביר את ההנעה (מוטיבציה), המורל והביצועים של הקבוצה אותה הוא מנהיג.
רקע

מושג המנהיגות המעצבת הוצג לראשונה על ידי חוקר המנהיגות ג'יימס מקרגור ברנס (James MacGregor Burns), בשנת 1978.
ברנס ערך מחקר תיאורי על מנהיגים פוליטיים ותיאר מנהיגות מעצבת כתהליך שבו "מנהיגים ומונהגים גורמים אחד לשני לעלות לרמה גבוהה יותר של מוסר ומוטיבציה". הוא טבע שני מושגים: "מנהיגות מתגמלת" ו"מנהיגות מעצבת". לטענתו, מנהיגות מעצבת יוצרת שינוי משמעותי בחיי אנשים וארגונים. היא מעצבת מחדש תפיסות וערכים, משנה ציפיות ושאיפות של עובדים. היא אינה מבוססת על יחסי חליפין אלא על אישיות המנהיג, תכנותיו ויכולתו להביא לשינוי על ידי השראה, בעזרת חזון ומטרות.
התפתחות המושג

חוקר נוסף, ברנרד מ. באס (1985) הציע תאוריה של מנהיגות מעצבת שמוסיפה על הרעיונות הראשונים של ברנס (1978). המידה שבה מנהיג הוא מעצב, נמדדת בראש ובראשונה במונחים של ההשפעה של המנהיג על מונהגיו. המונהגים של מנהיג מעצב חשים אמון, הערצה, נאמנות וכבוד כלפי המנהיג, והם מונעים לעשות יותר משציפו לעשות בתחילה. המנהיג מעצב ומניע מונהגים על ידי כריזמה, עירור אינטלקטואלי והתחשבות בפרט. בנוסף, המנהיג המעצב, מחפש דרכי עבודה חדשות, תוך שהוא מנסה לזהות הזדמנויות חדשות מול סיכונים ומנסה לצאת מהסטטוס קוו ולשנות את הסביבה.
החוקרים (Bass & Avolio, 1993), ערכו מחקר אמפירי שיצר מיפוי של סגנונות המנהיגות השכיחים בקרב מפקדים ומנהלים. הם שמו את שתי הקטגוריות (מנהיגות מעצבת ומנהיגות מתגמלת) על רצף ויצרו עוד שלבים במעבר בין שני סוגי מנהיגות אלה. מודל זה נקרא "מודל הטווח המלא של מנהיגות".
מרכיבי המושג

מודל הטווח המלא מציג את ארבעת המרכיבים של המנהיגות המעצבת:
התייחסות אישית – המנהיג מעניק תשומת לב ליחיד, יחס אמפתי ותומך, תקשורת פתוחה, מציב אתגרים אישיים, מדריך, יועץ וחונך. העובדים מגיבים לכך בגילוי שאיפה ורצון להתפתחות אישית דרך קבלת משימות שיאפשרו להם ללמוד דברים חדשים והם בעלי מוטיבציה פנימית (בניגוד לחיצונית) לביצוע משימות.
אתגר אינטלקטואלי – מייצג את ההיבטים המנהיגותיים הקשורים לפתרון בעיות. קורא תיגר על צורות מחשבה רווחות ומעודד חשיבה יצירתית התורמת לפיתוח אלטרנטיבות רבות יותר לפעולה. מטפח ומפתח את האנשים החושבים באופן עצמאי. למידה היא ערך – מצבים לא שגרתיים נתפסים בעיניו כהזדמנויות ללמידה. העובדים, מצידם, מגלים נכונות לשאול שאלות ולחשוב על דברים לעומק וחושבים על דרכים טובות יותר לביצוע משימותיהם.
הנעה באמצעות השראה – הנעה באמצעות קשר רגשי, אמון, יושרה. מייצג את האנרגיה, היוזמה, העקשנות והיכולת לראות את פני העתיד, אשר לעיתים קרובות מבחינה בין מנהיג רגיל למנהיג יוצא דופן. המנהיג בעל חזון ברור, אותו הוא משדר בהתלהבות. הוא בטוח בהגשמת מטרותיו ומעלה את ציפיות האנשים מעצמם ואת ביטחונם ביכולתם להצליח. לכן, העובדים מוכנים להשקיע יותר מאמץ כדי לעמוד במשימותיהם, מעודדים ואופטימיים ביחס לעתיד ומאמינים ביכולתם.
מודל לחיקוי והזדהות – הרמה הגבוהה ביותר של מנהיגות מעצבת. המנהיג מספק למונהגים עיצוב משותף של חזון וייעוד, ערכים ונורמות ראויים הנותנים משמעות לעשייה. נוטע גאווה ותחושת שליחות, מגביר את יכולת הביצוע, נותן דוגמה אישית. העובדים בוטחים במנהיג ומעריכים אותו, מזדהים עם מטרותיו ורוצים להידמות לו וסביר להניח שיפנימו את דמות המנהיג ויתנהגו ב'רוח' זו גם ללא נוכחותו.
מחקר בתחום

במחקר במושג זה, נעשה שימוש בשאלון הנקרא שאלון מנהיגות רב גורמי (MLQ) והוא מודד גורמים שונים של מנהיגות מעצבת ומנהיגות מתגמלת (בס, 1985). הסולמות בשאלון שמודדים היבטים נפרדים של מנהיגות מעצבת ומנהיגות מתגמלת מבוססים על ניתוח גורמים של השאלון הראשוני ונוסחים מאוחרים יותר. המחקר הראשוני על המרכיבים של מנהיגות מעצבת היה מוגבל, מכיוון שהידע על הנושא היה עדיין פרימיטיבי מכדי לאתר דוגמאות טובות לשימוש כפריטים בשאלון. חולשה נוספת בנוסחים הראשונים של ה-MLQ קשורה בניסוח הפריטים. רוב הפריטים בסולם הגירויים של הכריזמטי והאינטלקטואלי תיארו את תוצאות המנהיגות, במקום פעולות ספציפיות של המנהיג, שניתנות לצפייה, אשר מביאות לאותן תוצאות. בתגובה למבקרים אשר הצביעו על חולשות אלה, בס ועמיתיו כללו פריטים רבים יותר שמתארים התנהגויות מנהיגים שניתנות לצפייה בנוסח המתוקן של השאלון (1990).
מחקר לדוגמה – השפעה של מנהיגות מעצבת בקרב חיילי צה"ל

בניסוי שנערך על חיילים בקורס קצינים בשנת 2002, התקבלו תוצאות מובהקות סטטיסטית המעידות על השפעתה החיובית של מנהיגות ארגונית של קצינים בטירונות על החיילים המונהגים.
בניסוי נבדקו 2 קבוצות של מונהגים, האחת ישירה (מ"כים בטירונות) והשנייה פחות (הטירונים). בקבוצה הראשונה נראה שיפור ברוב המדדים שנבדקו (יעילות בעבודה, מאמץ מעבר לדרוש ועוד), כמו כן בקבוצה השנייה נמדדו שיפורים במידת מה ברוב המדדים. המסקנה היא שמנהיגות מעצבת משפיעה בצורה חיובית על המונהגים ומוציאה מהם יכולות הגבוהות מהיכולות תחת מנהיגות סטנדרטית.
השלכות יישומיות למנהלים

החוקר יוקל (1994 בתוך: לוי, 2008) ניסח כמה קווי פעולה למנהיגות מעצבת:
פתח חזון מאתגר ומושך בשיתוף העובדים.
חבר את החזון עם האסטרטגיה להשגתו.
פתח את החזון, פרט אותו ותרגם אותו לקווי פעולה.
הבע ביטחון, נחישות ואופטימיות בקשר לחזון ויישומו.
ממש את החזון על יד צעדים מתוכננים והצלחות קטנות בדרך ליישומו המלא.
הערות שוליים

↑  Burns, J.M, (1978), Leadership, N.Y, Harper and Raw
↑  Bass, B. M,(1985), Leadership and Performance, New York, Free Press
↑  Bass, B, M., Avolio J. B, (1993), "Transformational leadership and organizational culture", Public Administration Quarterly, Spring, 112-121.
↑  לוי, ע. (2008), ניהול ומנהיגות שינוי וחדשנות, הוצאת רימונים
↑  פופר מ., רונן א. (1989), על המנהיגות, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תל אביב
↑  Dvir, T., Eden, D., Avolio, B. J., and Shamir, B. (2002).Impact of transformatial leadership on follower development and performance: a field experiment. Academy of Management Journal, 45 (4), 735-74
↑  Yukl, G.(1999). An evaluation of conceptual weaknesses in transformatial and charismatic leadership theories. Leadership Quarterly, 10,285-305
קארן פייג'

| --- | --- |

קארן פייג', כפי שהופיעה על עטיפת החוברת Daredevil #612 מנובמבר 2018, אמנות מאת ביל סיינקביץ'.
 סוג:  דמות משנה
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Daredevil #1 (אפריל 1964)
 הופעה אחרונה:  Daredevil Vol.2 #5 (ינואר 1999)
 יוצרים:  סטן לי ביל אברט
 גילום הדמות:  אלן פומפאו ("דרדוויל") דברה אן וול, ("דרדוויל", "המגנים", "המעניש")
 מידע
 סטטוס:  לא פעיל
 מקצוע:  שחקן, מזכיר
 חברה לשעבר בקבוצה:  נלסון ומורדוק
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  ד"ר פקסטון פייג' (אב, מת), פנלופה פייג' (אם)
 
קארן פייג' (באנגלית: Karen Page) הייתה דמות משנה בדיונית שהופיעה בחוברות הקומיקס דרדוויל ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Daredevil #1 מאפריל 1964 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ביל אברט.
בהופעתה הראשונה, קארן פייג' הייתה מזכירתם היפהפייה של מאט מורדוק ושותפו פוגי נלסון במשרד עורכי הדין שלהם, "נלסון ומורדוק", ושימשה כמושא אהבה של שניהם. מערכת היחסים בינה לבין מורדוק התחילה להתדרדר כאשר הוא חשף בפניה את זהותו הסודית בחוברת מספר 57 (אוקטובר 1969). הם נפרדו, והדמות שינתה את מקצועה ממזכירה לשחקנית והופיעה עד לחוברת מספר 86 (אפריל 1972). בהמשך, דמותה השתתפה בסדרת חוברות גוסט ריידר, שנמשכה מחוברת מספר 13 ועד חוברת מספר 26 בכרך השני (אוגוסט 1975-אוקטובר 1977). במהלך הזמן הזה, היא חזרה להופיע בסדרת דרדוויל בהופעת קרוסאובר קצרה.
קארן חזרה במיני-סדרה "דרדוויל: נולד מחדש", קשת סיפור זוכת פרסים מפברואר 1986 מאת הכותב פרנק מילר, שבה היא הוצגה כשחקנית כושלת שהתדרדרה לסמים. היא מכרה את זהותו הסודית של דרדוויל תמורת כסף לסמים, ומידע זה שומש בידי קינגפין כדי להרוס את חייו של מאט מורדוק. בהופעתה זו היא חזרה לשמש כמושא אהבתו של מורדוק, כאשר הוא מצא אותה מחדש וטיפל בה כדי לגמול אותה מסמים. בהרצתה ארוכת השנים של הכותבת אן נוסנטי, היא פיתחה יותר את מערכת היחסים בין השניים, ואף נתנה לפייג' אפשרות לשתף עמו פעולה. הדמות נהרגה בידי יריבו של דרדוויל, בולזאיי, בחוברת מספר 5 בכרך השני (מרץ 1999).
הדמות של קארן פייג' עומדת במרכזו של מאמר העוסק באלימות נגד נשים והטיפול השגוי בדמויותיהן של נשים בקומיקס, כאשר נעשה בה שימוש בידי כותבים בעיקר כשק חבטות לפני שהיא נהרגה.
את דמותה של קארן פייג' בסרט הלייב אקשן "דרדוויל" מגלמת השחקנית אלן פומפאו. את דמותה בסדרות הטלוויזיה "דרדוויל", "המגנים" ו"המעניש" מגלמת דברה אן וול, שתשוב לגלם את הדמות בסדרה "דרדוויל: נולד מחדש".
הערות שוליים

↑  Daredevil #138, July 1976
↑  Daredevil #238-291, January 1987-April 1991
↑  Daredevil's Karen Page & Mistreatment of Women in Comics, Charles Prefore, May 10th 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנטוניו בנדרס

| --- | --- |

בנדרס, 2019
 לידה:  10 באוגוסט 1960 (בן 64) ספרדמאלגה, אנדלוסיה, ספרד
 שם לידה:  José Antonio Domínguez Banderas 
 מדינה:  ספרד 
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 מקום לימודים:  Escuela Superior de Arte Dramático de Málaga 
 בן או בת זוג:  מלאני גריפית' (14 במאי 1996–2014)  Ana Leza (27 ביולי 1987–אפריל 1996)   Nicole Kimpel (2014–?) 
 צאצאים:  Stella Banderas 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרס דונוסטיה (2008)  Medal and Plaque of Tourist Merit (2008)  מדליית הזהב על הצטיינות באמנות יפה (ספרד) (2008)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד (18 באוקטובר 2005)  Galardón Camino Real (2017)  Sitges Grand Honorary Award (2014)  פרס Vanguard (2004)  פרס גויה (2020)  פרס הישג בקולנוע העולמי של האקדמיה האירופית לקולנוע (1999)  פרס פלטינו לשם כבוד (2015)  פרס עולם התיאטרון (2003)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן הטוב ביותר (2019)  Medalla de Oro (2004)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן הטוב ביותר (1998)  Dearest Son of Andalusia (2013)  פרס דרמה דסק לשחקן הטוב ביותר במחזמר 
 https://www.antoniobanderas.me/
 פרופיל ב-IMDb
 
חוסה אנטוניו דומינגז בנדרה (בספרדית: José Antonio Domínguez Bandera; נולד ב-10 באוגוסט 1960), הידוע בשם הבמה אנטוניו בנדרס, הוא שחקן קולנוע, במאי, מדבב וזמר ספרדי-אמריקאי, ידוע בעיקר כשחקן ברבים מסרטיו של פדרו אלמודובר וכן בשל תפקידיו הראשיים בסרטי "זורו": המסכה של זורו (1998); האגדה של זורו (2005), ודיבוב החתול של שרק.
ביוגרפיה

בנדרס נולד במאלגה שבדרום ספרד. בילדותו רצה להיות כדורגלן והשקיע בכיוון זה, אך בעקבות שבר ברגל בגיל 14 עזב את הכדורגל לטובת לימודי קולנוע.
בגיל 19 הוא נסע למדריד, שם שיחק בתיאטרונים קטנים.
קריירה

את תחילת הקריירה הקולנועית שלו בשנות ה-80 החל בעזרת במאי הקולנוע פדרו אלמודובר. הוא שיחק בסרטים מצליחים של אלמודובר, בהם הסרטים "מטדור", "קשור אותי! אהוב אותי!", שעליהם קיבל מועמדות לפרס גויה בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, ו"נשים על סף התמוטטות עצבים", שהיה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר.
בתחילת שנות ה-90 עבר לארצות הברית והשתלב שם בתעשיית הקולנוע האמריקאית. בנדרס כיכב במספר סרטים אמריקאיים, ביניהם הסרט זוכה האוסקר "פילדלפיה". בעת צילומי הסרט "זוגות בהחלפה" הכיר את השחקנית האמריקאית מלאני גריפית'. הוא התגרש מאשתו, אנה לסה, לה היה נשוי שמונה שנים וזמן קצר לאחר מכן התחתן עם מלאני גריפית'. לבני הזוג נולדה בת בשם אסטלה דל כרמן. ביוני 2014 פורסם, כי גריפית' הגישה תביעת גירושין מבנדרס לאחר 18 שנות נישואים, בשל "הבדלים שאינם ניתנים לגישור".
בשנת 2019 השתתף בסרט "כאב ותהילה", ועל תפקידו בסרט זה זכה בפרס גויה ובפרס פסטיבל הקולנוע בקאן לשחקן הטוב ביותר.
מלבד קריירת משחק בקולנוע, בנדרס עסק גם בבימוי – הוא ביים את הסרטים "טירוף באלבמה" (1999), בו הופיעו אשתו ובתו, ו-"El camino de los ingleses"‏ (2006), שאותו צילם בעיירת הולדתו, מאלגה. כמו כן, חיבר מוזיקה לסרטים ("היו זמנים במקסיקו") ודיבב את דמותו של החתול במגפיים בסרטים "שרק 2", "שרק השלישי", "שרק לנצח", "החתול של שרק" ו"החתול של שרק 2: משאלה אחת ודי". בשנת 2008 הוא הפיק את הסרט "לינקס אבוד", ובשנת 2013 הפיק את הסרט "ג'סטין הגיבור" ודיבב שם את דמותו של סר כלורקס.
פילמוגרפיה נבחרת

מבוך התשוקות (1982) - בתפקיד: הטרוריסט המוסלמי, סאדק.
מטדור (1986) - בתפקיד: אנחל.
חוק התשוקה (1987) - בתפקיד: אנטוניו בניטאס.
נשים על סף התמוטטות עצבים (1988) - בתפקיד: קארלוס.
קשור אותי! אהוב אותי! (1990) - בתפקיד: הצעיר המאוהב, ריקי.
ממבו קינגס (1992) - בתפקיד: נסטור קאסטילו.
פילדלפיה (1993) - בתפקיד: מיגל אלווארז.
על אהבה וצללים (1994) - בתפקיד: פרנסיסקו.
ראיון עם ערפד (1994) - בתפקיד: ארמנד.
מתנקשים (1995) - בתפקיד: מיגל ביין.
נישואין נוסח מיאמי (1995) - בתפקיד: אנטוניו.
ארבעה חדרים (1995) - בתפקיד: איש אחד (בקטע: התנהגות בלתי נאותה).
דספרדו (1995) - בתפקיד: אל מריאצ'י.
עם זר לא מדברים (1995) - בתפקיד: טוני ראמירז.
זוגות בהחלפה (1996) - בתפקיד: ארט.
אוויטה (1996) - בתפקיד: צ'ה.
המסכה של זורו (1998) - בתפקיד: אלחנדרו מורייאטה / זורו.
הנער מהנהר הלבן (1999) - בתפקיד: מורלס פיטמן.
משחק האלופים (1999) - בתפקיד: סיזאר דומינגז.
הלוחם ה-13 (1999) - בתפקיד: אחמד אבן פאדלאן.
ספיי קידס (2001) - בתפקיד: גרגוריו, אביהם של כרמן וג'וני.
חוקר העצמות (2001) - בתפקיד: האב מאט גוטיירז.
החטא הראשון (2001) - בתפקיד: לואיס.
בליסטיק (2002) - בתפקיד: ג'רמאייה אכקס.
ספיי קידס 2: אי החלומות האבודים (2002) - בתפקיד: גרגוריו, אביהם של כרמן וג'וני.
היו זמנים במקסיקו (2003) - בתפקיד: אל מריאצ'י.
חטופים בארגנטינה (2003) - בתפקיד: קארלוס רואדה.
ספיי קידס 3: סוף משחק (2003) - בתפקיד: גרגוריו קורטז.
שרק 2 (2004) (דיבוב) - קולו של החתול במגפיים.
האגדה של זורו (2005) - בתפקיד: דון אלחנדרו דה וגה / זורו.
רוקדים (2006) - בתפקיד: פייר דולאין.
עיירת גבול (2007) - בתפקיד: אלפונסו דייאז.
שרק השלישי (2007) (דיבוב) - קולו של החתול במגפיים.
החבר החדש של אמא שלי (2008) - בתפקיד: טומי לוצארו/ מארטינז.
קוד השתיקה (2009) - בתפקיד: גבריאל מרטין.
שרק לנצח (2010) (דיבוב) - קולו של החתול במגפיים.
כשתפגשי זר גבוה ומסתורי (2010) - בתפקיד: גרג.
זהב שחור (2011) - בתפקיד: אמיר נאסיב.
העור בו אני חי (2011) - בתפקיד: רוברט לדגארד.
החתול של שרק (2011) (דיבוב) - קולו של החתול במגפיים.
בגידה כפולה (2012) - בתפקיד: רודריגו.
ג'סטין הגיבור (2013) (דיבוב) - קולו של סר כלורקס
בלתי נשכחים 3 (2014) - בתפקיד: גאלגו.
סוכני העתיד (2014) - בתפקיד: ז'אק ואוקן.
33 כנגד כל הסיכויים (2015) - בתפקיד מריו "סופר מריו" ספולבדה.
אביר הגביעים (2015) - בתפקיד: טוניו.
בובספוג מכנס מרובע: הסרט (2015) - בתפקיד: הפיראט זקן - בורגר.
ראש קליע (2017) - בתפקיד: בלו.
מעשה של נקמה (2017) - בתפקיד: פרנק ולארה.
אבטחה (2017) - בתפקיד: אדוארדו "אדי" דיקון.
גאון (2018) - בתפקיד: פאבלו פיקאסו.
מעבר למציאות (2018) - בתפקיד: גורדון.
החיים האלה (אנ')‏ (2018) - בתפקיד: וינסנט סצ'יונה.
כאב ותהילה (2019) - בתפקיד: סלבדור מאלו.
המכבסה (2019) - בתפקיד: רמון פונסקה.
דוליטל (2020) - בתפקיד: ראסולי (דיבוב).
התחרות הרשמית (2021) - בתפקיד: פליקס ריביירו.
שומר הראש ואשתו של המתנקש (2021) - בתפקיד: אריסטולל.
אנצ'רטד (2022) - בתפקיד: מונקדה.
מעבר לחוק (2022) - בתפקיד: קודה.
החתול של שרק 2: משאלה אחת ודי (2022) (דיבוב) - קולו של החתול במגפיים.
שם קוד: באנשי‏ (2022) - בתפקיד: קיילב.
אינדיאנה ג'ונס וחוגת הגורל (2023)
Journey to Bethlehem‏ (2023) - בתפקיד: הורדוס.
פדינגטון בפרו (2024) (דיבוב) - בתפקיד: האנטר קאבוט.
Cult Killer‏ (2024) - בתפקיד: מייקל טאליני.
בייביגירל (2024) - בתפקיד: ג'ייקוב מאטיס.
Clean Up Crew‏ (TBA)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

ובכיכובו של פאנצ'ו וילה בתפקיד עצמו (אנ') (2003, סרט טלוויזיה) בתפקיד: פנצ'ו וייה.
שנטל ואנסנטן

| --- | --- |

 לידה:  25 ביולי 1985 (בת 39) Luverne, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הנוצרית של טקסס 
 בן או בת זוג:  ויקטור ובסטר (2021–2023) 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
שנטל ואנסנטן (באנגלית: Shantel VanSanten; נולדה ב-25 ביולי 1985) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.
ביוגרפיה

ואנסנטן נולדה במינסוטה למשפחה ממוצא נורווגי והולנדי. היא גדלה בטקסס, שם למדה בבית ספר לבנות. היא גם למדה תקופה באוניברסיטה בעיר פורט וורת'.
היא החלה את הקריירה כדוגמנית והשתתפה בתוכנית המציאות "Sports Illustrated Swimsuit Model Search", שבמסגרתה דוגמניות מתחרות על הופיעה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, אך היא הודחה בפרק הראשון. היא גילמה נערה אמריקאית המתגוררת במוסקבה בסרט "You and I", שעוסק בצמד המוזיקלי הרוסי ט.א.ט.ו.. היא גילמה את חברתו של הדמות הראשית בסרט האימה יעד סופי 4, מסדרת סרטי יעד סופי, ב-2011 שיחקה בסרט הגרמני "Remembrance".
ואנסנטן שיחקה את קווין, אחותה של היילי, בשלושת העונות האחרונות של הסדרה מגרש ביתי. היא גילמה את הבלשית פאטי ספיבוט בסדרה הפלאש.
בשנת 2024 הצטרפה לעונה החמישית של סדרת המשטרה "FBI: המבוקשים ביותר" בתור הסוכנת נינה צ'ייס.
מחלוקת רב סעדיה גאון ובן מאיר

"מחלוקת רס"ג ובן מאיר" בקביעת שנות ד"א תרפ"ב-תרפ"ד, דפוס שולברג, 1904 ורשה. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 184
מחלוקת רב סעדיה גאון ובן מאיר הייתה מחלוקת אודות קביעת לוח השנה והסמכות המכריעה בכך, שהתגלעה בסתיו שנת ד'תרפ"ב (סוף 921), בין רב סעדיה גאון ובין רבי אהרן הכהן בן מאיר, ראש ישיבת גאון יעקב. היא מהמפורסמות בהיסטוריה היהודית, ובמשך כשנתיים - מראש חודש כסלו ד'תרפ"ב (4 בנובמבר 921) עד זאת חנוכה ד'תרפ"ד (13 בדצמבר 923) - נהגו בגללה בני ארץ ישראל ובני בבל והקהילות הכפופות לכל אחת מהן בלוחות שנה שונים. לא ברור כיצד נסתיימה המחלוקת, אך בדורות הבאים נקבעה ההלכה כדעת רס"ג.
התגלעות המחלוקת החלה מוויכוח על פירושו המדויק של המושג "מולד זקן" הנוגע לקביעת היום בו יחול ראש השנה, אך משעה שהצדדים לא הגיעו לידי הסכמה היא עברה למישור כולל: ויכוח על הסמכות ההלכתית העליונה. כאשר בן מאיר טוען לבכורה בסמכות חישוב לוח השנה והנהגת העם מתוקף היותו גאון ארץ ישראל ולטענתו תלויה קביעת המועדים בארץ ישראל, ואילו רס"ג מתכחש לטענות אלו וקורא לקהילות היהודיות לא לקבל את דעתו.
תארוך

אליה מנציבין הסורי מנסח כך את שנת המחלוקת "שנת תלתמאא ותשע עלת בשבתא י"ב אייר דשנת א'רל"ב דיוניא, בה נפל פולגא בינת יהודיא דבמערבא ליהודיא דבמדנחא בחושבא דעידיהון ויהודיא מן דבמערבא עבדו רשא דשנתהון יומא דתלתבשבא והנון דבמדנחא יומא דחמשבשבא". בספרו "מחלוקת רב סעדיה גאון ובן מאיר" מבאר החוקר חיים יחיאל בורנשטיין כי הכוונה שהתחילה המחלוקת בשנת 309 להג'רה (שהתחילה ביום 12 במאי 921, שהיא שנת 1232 למניין השטרות, השנה ההיא נמשכה עד 1 במאי 922), אך לא חלקו בפועל על ראש השנה עד אמצע שנת 310 להג'רה שהחלה באביב של שנת 1233 למניין השטרות.
ראשי ישיבות בבל נהגו להכריז את קביעות כל שנה בחודש אלול של השנה הקודמת, כי אז היו מתאספים כל החכמים בירחי כלה. בארץ ישראל הוכרזה הקביעות בהושענא רבה במעמד הר הזיתים. במהלך החורף נשלחו אגרות המחלוקת הראשונות.
המחלוקת

המחלוקת נסבה אודות הכלל של דחיית מולד זקן במולד חודש תשרי ד'תרפ"ד. על פי כללי הלוח העברי (כפי שנהגו חכמי בבל), ראש השנה נקבע ליום שבו מולד הלבנה, מלבד בארבעה מקרים שבהם הוא נדחה ליום שלמחרת. אחד ממקרים אלו הוא "מולד זקן": אם המולד חל לאחר יותר משמונה עשרה שעות מהשקיעה (היינו לאחר חצות היום), ראש השנה נקבע ליום המחרת. רב אהרן בן מאיר טען שבידו מסורת ש"מולד זקן" הוא רק אם חל המולד 642 חלקים אחר חצות היום, ואם חל קודם לכן, אף על פי שחל אחר חצות, ראש השנה לא נדחה (ובהתאם לכך, גם בדחיות האחרות המבוססות על דחיית מולד זקן, ג"ט ר"ד בשנה פשוטה ובט"ו תקפ"ט בשנה שאחר עיבור, יש להוסיף לדעתו 642 חלקים).
המולד של שנת ד'תרפ"ד חל 237 חלקים (כ-13 דקות) לאחר חצות היום של שבת, ולכן לדעת חכמי בבל על ראש השנה היה להידחות ביומיים (יום אחד משום מולד זקן, ויום נוסף בשל המניעה לקבוע את ראש השנה ביום א'), ואילו לדעת בן מאיר ראש השנה חל בשבת. וכך ניסח הרב אהרן בן מאיר את טענותיו:
כמה הוריות ועבורים לרבן גמליאל אבינו ז"ל כרצונו ואין ממיר בארץ מכל החכמים שהיו בדורו כל שכן בחוצה לארץ, ולפיכך הוצרכנו לבאר לכם סוד ארבעה שערים להראות כי מאחר שהרשות בידינו לעבר לא בדא ולא באפס שורש מחשבון הכריז חמודנו, גם להודיעכם ביאור כל שער ושער אשר למדנו מן החכמים הראשונים ז"ל וכן הוא מפורש שאין ראש השנה נתכון לא בא' בשבת ולא בד' ולא בו' כענין שלמדנו וירשנו מאבותינו רבן גמליאל הנשיא ורבנו יהודה הנשיא לא אד"ו ראש השנה אלא בשני וג' וה' וביום השבת לא נחלקו חכמים שיום קודש ראש השנה נקרא באחד מאלו ארבעה ימים וכן העמידה סנהדרין גדולה את גבולן רק לארבעת ימים האלה וזה פירושן נולד תשרי בגה"ז רואים אם נשתייר רביע יום חסר אמר"ת חלקים עושין אותו ראש, ואם חסר במר"ת דוחין אותו ואנו מבארין לכם באלו ד הימים כמ' שערים
וכן המשיך רב אהרן הכהן לטעון באיגרת שכתב אל קהילת בגדאד. כנגדו, רב סעדיה טען כי יש לדחות את ראש השנה בשנה זו ביומיים, כאמור. לעומת זאת, הרב אהרן בן מאיר טען שמסורת ביד בית דינו כי יש להוסיף 642 חלקים להגדרת "מולד זקן", ולכן אין לדחות את ראש השנה כי בשנת ד'תרפ"ד שבה המולד חל רק 237 חלקים לאחר חצות היום.
גם מולד תשרי ד'תרפ"ג חל ביום שלישי, תשע שעות ו-441 חלקים. לשיטת רב סעדיה גאון יש לדחות את השנה ליום חמישי מכוח דחיית ג"ט ר"ד בשנה פשוטה, לעומת זאת רב אהרן בן מאיר טען שיש להוסיף 642 חלקים להגדרת ג"ט ר"ד (ג-ט-תתמ"ו) ולכן אין לדחות את ראש השנה אלא לעשותו בשלישי.
המחלוקת בשנת ד'תרפ"ג השפיעה גם על שנת ד'תרפ"ב מכיוון שאורכם של חשוון וכסלו נקבע על פי ההבדל בימים בין ראש השנה הנוכחית לראש השנה הבאה. לפי רב סעדיה גאון ההבדל הוא שבעה ימים והשנה שלמה (חשוון וכסלו בני 30 יום), ולפי רב אהרן בן מאיר ההבדל הוא חמישה ימים והשנה חסרה (חשוון וכסלו בני 29 יום).
סיכום המחלוקת ברמה הטכנית מוצג בטבלה הבאה:
| שנה | מולד תשרי | לוח השנה לפי רב אהרן בן מאיר | לוח השנה לפי רב סעדיה גאון |
| --- | --- | --- | --- |
| ד'תרפ"ב | יום רביעי, אחת עשרה שעות ו-932 חלקים | שנת החא (ראש השנה ביום ה' בגלל לא אד"ו ראש, שנה חסרה מעוברת, פסח ביום א') | שנת השג (ראש השנה ביום ה' בגלל לא אד"ו ראש, שנה שלמה מעוברת, פסח ביום ג') |
| ד'תרפ"ג | יום שלישי, תשע שעות ו-441 חלקים | שנת גכה (ראש השנה ביום ג', שנה כסדרה פשוטה, פסח ביום ה') | שנת הכז (ראש השנה ביום ה' בגלל ג"ט ר"ד, שנה כסדרה פשוטה, פסח בשבת) |
| ד'תרפ"ד | שבת, שמונה עשרה שעות ו-237 חלקים | שנת זשג (ראש השנה בשבת, שנה שלמה פשוטה, פסח ביום ג') | שנת בחג (ראש השנה ביום ב' בגלל מולד זקן, שנה חסרה פשוטה, פסח ביום ג') |
המחלוקת > מקור המחלוקת

מאז גילוי המחלוקת במחקר המודרני, ניסו מלומדים שונים להעלות השערות מה מקור הפער של 642 החלקים בין מסורת בבל למסורת ארץ ישראל וכיצד נוצר פער זה. חיים יחיאל בורנשטיין הציע כי יסוד ההבדל של 642 חלקים בין חכמי בבל לחכמי ארץ ישראל הוא בכך שכל שיטה חישבה בצורה שונה את המולד "העיקרי" (מולד "יצירה" שממנו מתחילים לחשב את המולדות ובשביל נוחות החישוב חיפשו מולד עגול בלי 'חלקים'). חכמי בבל קבעו כמולד עיקרי את מולד תשרי בשנת היצירה, ולפי שיטתם המולד היה ו' י"ד, כלומר ביום שישי בשעה ה-14 מתחילת הלילה. בחישוב תאורטי לאחור, מולד ניסן שלפני היצירה היה לשיטתם ד' ט' תרמ"ב. לעומתם חכמי ארץ ישראל קבעו כ'עיקר' את מולד ניסן שלפניו ולשיטתם מולד ניסן היה ד' ט', כלומר ביום רביעי בתחילת השעה התשיעית מהלילה. להשערתו, במקורן שתי השיטות הסתמכו על בטלמיוס שקבע בחישוביו את מולד חודש ניסן שנת ג'י"ד (747 לפנה"ס) כמולד 'עיקרי', הם חישבו לאחור את המולדות מאז עד לבריאת העולם והוסיפו את הפרשי הזמן בין אלכסנדריה לירושלים; לפי חישובם מולד תשרי בשנת היצירה היה ו' י"ג תק"צ ומולד ניסן הקודם לו ד' ט' קנ"ב. חכמי ארץ ישראל קבעו את המולד העיקרי בניסן שלפני היצירה, וחכמי בבל קבעו את המולד העיקרי בתשרי. שתי השיטות עיגלו את המספר בשביל נוחות החישוב, וכך קבעו חכמי ארץ ישראל את המולד העיקרי (ניסן שלפני היצירה) כ-ד' ט', וחכמי בבל את מולד תשרי שלאחריו כ-ו' י"ד. כתוצאה מכך כל חישובי המולדות של חכמי ארץ ישראל הקדימו ב-642 חלקים לחישובים של חכמי בבל, ולכן כאשר המולד של חכמי בבל חל פחות מ-642 חלקים אחרי חצות, לפי חכמי ארץ ישראל הוא חל קודם חצות ואינו נחשב ל"מולד זקן". בן מאיר ביקש לקבוע כי לפי חישובי חכמי בבל מולד זקן הוא רק כאשר המולד מאחר ב-642 חלקים אחר חצות שאז גם לפי חכמי ארץ ישראל חל המולד אחר חצות. לדברי בורנשטיין שורש המחלוקת נעוץ במחלוקת קדומה מתי נברא העולם האם בניסן או בתשרי.
המחלוקת > קידוש החדש בחו"ל

בנוסף על המחלוקת על דחיית המולד הזקן המחלוקת הייתה על הכוח שיש לחכמי בבל לקבוע את המעדות, בן מאיר טען שאפילו אם חכמי בבל היו צודקים בדין בכל זאת אין בכוחם להכריע על קביעת המועדות, ורק בית הדין של ארץ ישראל יכול לקבוע את זמן המועדות.
המחלוקת > כינויי זלזול

המחלוקת הובילה את שני הצדדים לעשות שימוש בכינויים חריגים אחד כלפי השני. רב סעדיה גאון כינה את רבי אהרן בן מאיר "אבן ממאיר" וכתב נגדו בחריפות[דרוש מקור], ומאידך רבי אהרן בן מאיר התייחס לרס"ג בלא תואר רב או גאון וכינהו 'סעיד בן יוסף אלדאלאצי', שאף בו יש בו צלילים של זלזול.
פסק ההלכה בארץ ישראל

הרב אהרן הורה בישיבתו ולתלמידיו לקבוע את המועדים כפי הוראתו, ואילו חכמי בבל, ובראשם ראש הגולה דוד בן זכאי ורב סעדיה גאון כתבו לו כי טעות בידו. כתוצאה מכך פסח נחגג בארץ ישראל ביום ראשון, ובבבל ביום שלישי. בתגובה לטענת חכמי בבל, קבע רב אהרן בן מאיר כי הסמכות לקבוע מועדים ולעבר את השנה נתונה לחכמי ארץ ישראל בלבד, ועל כן פסיקתו מוסמכת יותר משל בן זכאי ורב סעדיה.
מגילת אביתר

ידוע כי בשנת ד'תרפ"ג עוד היה הבדל בין זמן חגיגת המועדים, ולעומת זאת בשנת ד'תרפ"ד הם כבר נחוגו באותו זמן בבבל ובארץ ישראל, מכל מקום לא חזרו ראשי ישיבת גאון יעקב מעמדתם, וגם רב אביתר גאון - שנפטר כמאתיים שנים לאחר מכן - הקפיד להדגיש את סמכותו הבלעדית כראש ישיבת ארץ ישראל לקדש חודשים ולעבר שנים.
לפי זה מבואר כי ישיבת גאון יעקב המשיכו במסורת של רבי אהרן בן מאיר ולא נענו לרב סעדיה גאון כל עיקר. עם כל זאת, ברבות השנים, עמדת חכמי בבל נתקבלה, ושיטתם בשימוש עד היום, ולולא גניזת קהיר לא היינו יודעים על דעתם של גאוני ארץ ישראל בדין תורת העיבור. בנוסף, נראה שכחה של ישיבת ארץ ישראל נחלשה בעקבות המחלוקת הזו.