stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליהו בר-שלום
ביוגרפיה

נולד ב-1961 ליעל ולרב יוסף בר-שלום. בבחרותו למד בישיבת קול תורה בירושלים שם היה תלמידו של הרב שלמה זלמן אויערבך. לאחר נישואיו בשנת תשמ"ג למד בכולל "בית דוד" בחולון, שבראשות הרב יצחק זילברשטיין, שם הוסמך לרב עיר, ואחר כך גם לדיינות. בשנת ה'תשנ"ו מונה לרב בשכונת רמת שלמה בירושלים. דודו הוא הרב עזרא בר-שלום, שכיהן בעבר כדיין בבית הדין הרבני הגדול ובעלה של הרבנית עדינה בר-שלום, בתו של הרב עובדיה יוסף.
אביו, הרב יוסף בר-שלום, שימש כרבה של בת-ים שנים רבות. הוא נפטר באלול תשע"ה ובהלוייתו הכריז הרב הראשי לישראל, הרב יצחק יוסף, על הרב אליהו בר-שלום כממלא-מקומו ברבנות. כשלש שנים לאחר מכן, בחנוכה תשע"ח נבחר לתפקידו כרבה הראשי של העיר.
ספרו

ספרו משפט הכתובה כולל 8 כרכים על שטר הכתובה, חופה וקידושין, והעניינים הנגזרים מכך.
הערות שוליים

↑  ישי כהן, ‏הגר"י יוסף הכריז על הרב אליהו בר שלום כממלא מקום אביו, באתר כיכר השבת, 16 באוגוסט 2015
↑  ישי כהן, ‏הגאון רבי אליהו בר שלום הוכתר לרבה של בת ים • תיעוד, באתר כיכר השבת, 19 במרץ 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנדראס דג'ה

| --- | --- |

 לידה:  1 באפריל 1957 (בן 67) גדנסק, רפובליקת פולין 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פולקוואנג לאמנויות 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 הושפע על ידי:  פרנק תומאס, אריק לארסון, אולי ג'ונסטון 
 פרסים והוקרה:  אגדות דיסני (2015) 
 andreasdeja.blogspot.be
 
אנדראס דג'ה (בגרמנית: Andreas Deja; נולד ב-1 באפריל 1957) הוא אנימטור ממוצא גרמני-אמריקאי, יליד פולין, אשר נודע בעיקר בזכות עבודותיו עבור חברת וולט דיסני. דג'ה מתמחה בדמויות אנטגוניסטיות, והיה לאנימטור המפקח על דמויות כמו גסטון (בסרט "היפה והחיה"), ג'אפר (בסרט "אלאדין"), סקאר (בסרט "מלך האריות") והאדס (בסרט "הרקולס").
ביוגרפיה > ראשית חייו

דג'ה נולד בעיר גדנסק, פולין, ב-1 באפריל 1957 להורים ממוצא גרמני. בגיל צעיר מאוד עבר עם משפחתו לגרמניה.
הוא נחשף לראשונה לאנימציה כשהיה בן 11, אז צפה בסרט "ספר הג'ונגל" של חברת וולט דיסני משנת 1967 והחליט כי הוא רוצה לעסוק באנימציה. באותה שנה, בגיל צעיר זה, שלח דג'ה מכתב לאולפני וולט דיסני שם הביע את התעניינותו בתעשייה. לאחר זמן מה זכה למכתב תשובה מהחברה, אותו הוא שומר עד היום. בראיון עמו חשף דג'ה את תוכן המכתב: "בבקשה אל תשלח לנו עוד עותקים של מיקי מאוס. אנו יכולים ללמד אותך את זה. תחילה עלייך להיות אמן בזכות עצמך. הסתכל בעולם שסביבך ... צייר את אחיך ואחיותיך. לך לגן החיות. צייר את החיות שתראה שם". בהמשך סיפר דג'ה כי "לקחתי את זה ברצינות רבה ... ידעתי שאני חייב להיות טוב. ידעתי שאני חייב להיות מעל הממוצע".
ביוגרפיה > קריירה

באוגוסט 1980, כשהיה בן 23, קיבל דג'ה לראשונה הצעת עבודה מדיסני. את ההצעה קיבל לאחר התכתבות עיקשת עם אריק לארסון, מהאבות המייסדים של החברה. מספר שנים מאוחר יותר יצא לאקרנים הסרט הראשון עליו עבד כאנימטור מן המניין, "הקדירה השחורה".
לאחר שצבר ותק בחברה, החל דג'ה לקבל תפקידים בכירים ביותר ויותר סרטים, עד שלטענתו הבינו מפיקי הסרטים שדג'ה הכי אפקטיבי בתפקיד האנימטור המפקח על דמות הנבל. על כן, במהלך שנות ה-90 פיקח דג'ה על כמה מדמויות הנבלים הגדולות והידועות ביותר בהיסטוריה הקולנועית החדשה של דיסני (הרנסאנס של דיסני): הוא פיקח על גסטון (בסרט "היפה והחיה"), ג'אפר (בסרט "אלאדין"), סקאר (בסרט "מלך האריות"), האדס (בסרט "הרקולס") והמלכה נריסה (בסרט מכושפת).
בנוסף לדמויות רשעיות, דג'ה ידוע גם כמי שהנפיש את הדמויות רוג'ר רביט (בסרט "מי הפליל את רוג'ר רביט"), המלך טריטון (בסרט "בת הים הקטנה"), לילו פלקאי (בסרט "לילו וסטיץ'"), מאמא אודי (בסרט "הנסיכה והצפרדע") וטיגר (בסרטי פו הדב).
בשנת 2011 פרסם דג'ה בלוג בו חשף עבודות מוקדמות של אנימטורי דיסני משנותיה הראשונות של החברה, שחלקם כבר נפטרו. בשנת 2015 חיבר דג'ה את הספר "The Nine Old Men: Lessons, Techniques, and Inspiration from Disney's Great Animators", העוקב אחר סיפורם של תשעת הזקנים של דיסני. בנוסף באותה שנה קיבל את תואר "אגדת דיסני".
חיים אישיים

דג'ה הוא הומוסקסואל מוצהר. היו שטענו כי למיניות שלו הייתה השפעה על התפתחותן של מספר דמויות דיסני אותן יצר.
הערות שוליים

↑  Deja views, The Northern Echo (באנגלית)
↑  Facebook, Twitter, Show more sharing options, Facebook, Twitter, Animator Andreas Deja breathes life into Disney characters and more, Los Angeles Times, ‏13 באוגוסט 2015 (באנגלית)
↑  Interview with Andreas Deja, web.archive.org, ‏18 בפברואר 2012
↑  Interview with Andreas Deja, web.archive.org, ‏14 ביולי 2014
↑  בחלקי הסרט בהם מופיעה המלכה נריסה כדמות אנימציה ולא כדמות מצוירת
↑  Deja View, andreasdeja.blogspot.com (באנגלית)
↑  George, Nine Old Men by Andreas Deja, ImagiNERDing, ‏13 בנובמבר 2015 (באנגלית)
↑  Yep, They're Gay | EW.com, web.archive.org, ‏10 בנובמבר 2011
↑  Gender, race, and class in media : a text-reader, Thousand Oaks : Sage Publications, 2003, עמ' 209, ISBN 978-0-7619-2260-5
↑  Peter Schweizer, Disney, Regnery Publishing, 1998, עמ' 148, ISBN 978-0-89526-387-2
↑  Gay families in Disney movies only a matter of time, says Lion King animator Andreas Deja, NewsComAu, ‏4 במרץ 2011 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012330329805171  GND: 18955844X  ISNI: 0000 0003 6048 6877  LCCN: n2015017316  NTA: 40054332X  ULAN: 500486600  VIAF: 220571776   WorldCat (עם VIAF): 220571776
אלברט רו

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1935 Semur-en-Brionnais, צרפת 
 פטירה:  4 בינואר 2021 (בגיל 85) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  West Suffolk College 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית (2002)  אביר בלגיון הכבוד (2005)  קצין במסדר ההצטיינות החקלאית (1987)  קצין בלגיון הכבוד 
 www.albertroux.co.uk
 
אלברט רו (בצרפתית: Albert Roux;‏ 9 באוקטובר 1935 – 4 בינואר 2021) היה שף ומסעדן יליד צרפת, שעבד בבריטניה. הוא ואחיו מישל ייסדו את "לה גאברוש", המסעדה הראשונה בממלכה המאוחדת שזכתה בשלושה כוכבים ממדריך מישלן האדום. הוא סייע להכשיר שורה של שפים שהמשיכו וזכו בכוכבי מישלן, ובנו, מישל רו הבן, ממשיך לנהל כיום את "לה גאברוש".
שנותיו הראשונות

רו היה בנו של שרקוטורייה (מבשל מוצרי בשר מוכנים), נולד בסון ולואר. בתום לימודיו בבית הספר, בגיל 14, הוא שאף בתחילה להיות כומר, אולם לבסוף החליט שזה אינו משלח יד שמתאים לו וחיפש מקצוע אחר והחליט ללמוד להיות שף. סנדקו עבד כשף עבור ווליס סימפסון, וסידר לאלברט, בגיל 18, עבודה אצל ננסי אסטור, הויקונטית אסטור.
קריירה

אחרי שסיים את עבודתו אצל ננסי אסטור, עבר אלברט רו לעבוד בשגרירות צרפת בלונדון ונעשה שף פרטי של סר צ'ארלס קלור. באותה עת נקרא לגיוס בצבא צרפת והשלים את שירותו הצבאי באלג'יריה, שם בישל בשעת הצורך במועדון הקצינים. לאחר שעזב את הצבא הוא עבד כסגן-שף בשגרירות בריטניה בפריז, לפני ששב לבריטניה והתמנה לשף פרטי של פיטר קייזלט (Peter Cazelet), אצלו עבד במשך שמונה שנים.
ב-1967, פתח אלברט ביחד עם אחיו מישל את מסעדת "לה גאברוש", ברחוב לואר סלון (Lower Slone Street) בלונדון. זו נהפכה להיות המסעדה הראשונה בבריטניה שזכתה בכוכב במדריך מישלן האדום, הראשונה שזכתה בשני כוכבים. והראשונה שזכתה בשלושה כוכבים ב-1982. המסעדה הייתה אהובה על המלכה אליזבת, המלכה האם. ב-1972 הם פתחו את "ווטרסייד אין" בבריי, ברקשייר, שזכתה אף היא בשלושה כוכבים במדריך המישלן.
ב-1974, הוא ומישל ייסדו את מלגת רו שתאפשר לשפים מבטיחים להתחיל בתעשייה. בתקופת היותו שף, הוא חנך כמה שפים אחרים שהשיגו כוכבי מישלן משלהם, בכללם גורדון רמזי, מרקו פייר וייט, פייר קופמן ומרקוס וורינג.
אלברט המשיך וניהל מסעדות ברחבי תבל, באמצעות חברת הייעוץ רו, בכללן אחת במלון גרייוולס במואירפילד (Muirfield), אדינבורו, ו"בראסרי רו" במלון הפאר סופיטל סנט ג'יימס בלונדון.
פרסים ותוארי כבוד

1975 – אביר מסדר ההצטיינות החקלאית של צרפת
1987 – קצין מסדר ההצטיינות החקלאית של צרפת
1987 – תואר דוקטור לשם כבוד מהמועצה הלאומית לפרסי האקדמיה
1995 – זוכה פרס קטיי על מפעל חיים ביחד עם אחיו מישל
2002 – קצין מסדר האימפריה הבריטית
2003 – נבחר ביחד עם אחיו מישל לשף המשפיעים ביותר בבריטניה מהמגזין Caterer and Hotelkeeper
2005 – אביר לגיון הכבוד הצרפתי
2006 – ביחד עם אחיו מישל זכה לפרס על מפעל חיים מאת משאל 50 המסעדות הטובות בעולם
2007–2008 – פרס על מפעל חיים מ-AA Hospitality ‏(The Automobile Association)
2008 – פרס קטיי הכסף (ביחד עם אחיו מישל)
חיים אישיים

אלברט רו נישא למוניק ב-1959, לפני שעבר לבריטניה. הזוג התגרש ב-2001. לאחר מכן נישא לשריל מדרום אפריקה. בנו, מישל רו הבן, מחזיק כיום בשני כוכבי מישלן משלו במסעדת "לה גאברוש" אותה הוא מנהל.
רו נפטר ב-4 בינואר 2021, בגיל 85.
ספריו

Albert Roux, Michel Roux, Michael Broadbent and Paul Hogarth, New Classic Cuisine, Macmillan Education Australia, 1983.
תורגם לצרפתית Albert Roux, La nouvelle cuisine classique, Nathan, 1985.
Albert Roux and Michel Roux, The Roux Brothers: Delicious recipes from the kitchen of Britain's most famous chefs, Macdonald, 1987.
Albert Roux and Michel Roux, At Home With The Roux Brothers,the book of the major T.V. series, BBC Books, 1988.
Albert Roux and Michel Roux, Cooking for Two, Sidgwick & Jackson Ltd, 1991.
Albert Roux and Michel Roux, The Roux Brothers on Patisserie, Little, Brown & Company, 1993.
Albert Roux, Pavilion Books, 1994.
Albert Roux and Michel Roux, French Country Cooking, Quadrille Publishing, 2011.
Albert Roux, Un Poisson Parmi les Truites, Edilivre-Aparis, 2011.
מסעדת "לה גאברוש", 2008
אנדראס גרליץ

אנדראס גרליץ (בגרמנית: Andreas Görlitz; נולד ב-31 בינואר 1982 בויילהיים שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני, ששיחק בעמדת המגן הימני. לגרליץ שתי הופעות במדי נבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים

גרליץ החל את קריירת הבוגרים במינכן 1860 בשנת 2000, ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים בעמדת הקשר. את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה ערך בפברואר 2002, בהפסד 2-1 לנירנברג במסגרת הבונדסליגה. בעונת 2003/04 הוסב גרליץ לעמדת המגן הימני, והחל לתפוס מקום קבוע בהרכב של מינכן 1860, ואת שערו הראשון בקבוצה הבקיע בניצחון 3-0 על איינטרכט פרנקפורט בפברואר 2004. עם זאת, בתום העונה נשר גרליץ עם מינכן 1860 אל הבונדסליגה השנייה. גרליץ לא נשאר במינכן 1860 לאחר הירידה, וחתם בשורות היריבה העירונית, באיירן מינכן. את עונת 2004/05 החל גרליץ היטב וזכה לשחק מספר משחקים בהרכב, אך נפצע בצורה חמורה במשחק ליגת האלופות מול יובנטוס בשלב הבתים, והחמיץ את שארית העונה וגם את עונת 2005/06. בתקופה זו, זכתה באיירן מינכן בשני דאבלים תחת המאמן פליקס מגאת. בעונת 2006/07 חזר גרליץ לשחק, וערך 11 הופעות ליגה במדי באיירן מינכן, אך היה שותף לעונה מאכזבת בה הקבוצה סיימה במקום הרביעי ולא העפילה לליגת האלופות.
בקיץ 2007 הושאל גרליץ לקרלסרוהה, העולה החדשה לבונדסליגה, למשך עונה אחת. בעונת 2007/08 גרליץ וקרלסרוהה סיימו עונה טובה מהמצופה, במקום ה-11 בבונדסליגה, הרחק ממאבקי התחתית. בתום העונה, הושאל גרליץ לקרלסרוהה לעונה נוספת. בעונה זו, גרליץ נפצע שוב וכמות הופעותיו פחתה, וקרלסרוהה נשרה אל הבונדסליגה השנייה. בתום עונה זו חזר גרליץ לבאיירן מינכן, לשנה האחרונה שנשארה לו בחוזה. בעונה זו, 2009/10, שיחק גרליץ בעיקר בקבוצת המילואים, אך הוקפץ לסגל הקבוצה לגמר ליגת האלופות 2010, בו הפסידה באיירן מינכן 2-0 לאינטר מילאנו. גרליץ לא שותף בגמר זה. באיירן מינכן זכתה באותה עונה בדאבל נוסף, לו גרליץ היה שותף.
בתום עונת 2009/10, שוחרר גרליץ מבאיירן מינכן עם תום חוזהו, וחתם באינגולשטאדט 04 מהבונדסליגה השנייה. גרליץ היה שחקן הרכב בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה, שסיימה בהן בחלק התחתון של הטבלה, אך רחוק ממאבקי התחתית. בעונה השלישית, 2012/13, גרליץ מיעט לשחק, ובתום עונה זו שוחרר מאינגולשטאדט וחתם בשנת 2014 בסן חוזה ארת'קווייקס מליגת ה-MLS, שם ערך שלוש הופעות בלבד בגין פציעה, ובסוף עונת 2014 שוחרר מהמועדון. מעט לאחר שחרורו פרש גרליץ מכדורגל.
קריירה בינלאומית

גרליץ ערך תשע הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, ובספטמבר 2004 ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה הבוגרת, במשחק ידידות מול נבחרת ברזיל, שהסתיים בתיקו 1-1. במשחק זה נכנס גרליץ כמחליף בדקה ה-85. כעבור חודש, גרליץ בישל שער לתומאס ברדריץ' במשחק מול נבחרת איראן, שהסתיים בתוצאה 2-0 לגרמניה. זו הייתה הופעתו השנייה והאחרונה של גרליץ במדים הלאומיים.
חיים אישיים

נוסף על היותו כדורגלן, גרליץ הוא גם מוזיקאי, המשמש גיטריסט וסולן בלהקת הרוק הגרמנית Room 77, בה היה חבר גם אחיו מרקוס. בשנת 2009 הוציאה הלהקה אלבום בכורה.
תארים

עם באיירן מינכן:
אליפות הבונדסליגה (3): 2004/05, 2005/06, 2009/10
הגביע הגרמני (3): 2004/05, 2005/06, 2009/10
אליהו בן חיים (ראנ"ח)

| --- | --- |
 לידה:  1530 אדירנה, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1610 (בגיל 80 בערך) איסטנבול, האימפריה העות'מאנית 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ?–1610 
 
רבי אליהו בן חיים, המכונה גם ראנ"ח (ה'ר"צ, 1530 [בקירוב] - השע"ג, 1613) היה רב טורקי, חכם באשי, ומראשוני האחרונים.
ביוגרפיה

נולד בסביבות שנת ר"ץ באדריאנופול, לאביו רבי ברוך בן חיים. למד בעירו אצל רבי מרדכי מטלון, ונודע כאחד התלמידים החכמים והמיוחדים. לאחר מכן לימד תורה בבתי מדרש שונים בעיר.
בשנת ה'של"ה, 1575, עזב את אדריאנופול ועבר לקושטא, בירת טורקיה, שם התמנה לרב ולחכם באשי. בעת שבתו על כיסא הרבנות הורצו אליו אלפי שאלות.
עמד בקשרים טובים עם חכמי דורו, ובהם רבי יוסף מטראני, מהרשד"ם, רבי שמואל יפה-אשכנזי, מהרש"ך, ועוד.
נפטר בשנת שע"ג ונטמן בקושטא.
בתו נישאה לרבי משה בנבנשתי. בנו יחידו נפטר בחיי אביו.
כתביו

רוב כתביו נשדדו ואבדו. מבין ספריו שרדו:
שו"ת ראנ"ח
תשובות שנספחו לספר מים עמוקים, לרבי אליהו מזרחי (הרא"ם).
"שיטה" על מסכת כתובות. נדפס יחד עם השו"ת.
הנותן אמרי שפר או תנא דבי אליהו- דרשות.
הערות שוליים

↑  רבי אליהו בן חיים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307934505171  GND: 131807633  ISNI: 0000 0000 6688 4727  LCCN: n88282253  NTA: 252274032  VIAF: 65149276   WorldCat (עם VIAF): 65149276 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלכסיי מנז'ולה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 במרץ 1980 (בן 44) לנינגרד, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  סגנון חופשי, סגנון פרפר
 מועדון:  ירושלים רבתי
 מאמן:  דימה רבינסקי, ברי אבנר ומנו מאי
 
אלכסיי מנז'ולה (נולד ב-29 במרץ 1980) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ושיאן ישראל בשחייה. ייצג את ישראל באולימפיאדת סידני.
ביוגרפיה

מנז'ולה נולד וגדל בלנינגרד שברוסיה הסובייטית. הוא התאמן בקבוצת השחייה של ירושלים רבתי בהדרכתם של דימה רבינסקי, ברי אבנר.
ביוגרפיה > 1999 > אלוף ושיאן ישראל בשחייה

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1999 זכה מנז'ולה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 25.11 שניות.
ביוגרפיה > 2000

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביולי 2000 סיים מנז'ולה במקום 22 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.24 שניות ובמקום 23 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.00 שניות. הוא סיים במקום שמיני במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם אורן אזרד, טל שטריקר ויואב ברוק בתוצאה של 3:25.21 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 51.43 שניות בשלב המוקדמות הנבחרת (אזרד, איתן אורבך וברוק) קבעה תוצאה של 3:23.26 דקות ועלתה למשחה הגמר מהמקום השישי וכשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 51.32 שניות.
באולימפיאדת סידני הוא סיים במקום 14 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם איתן אורבך, אורן אזרד ויואב ברוק בשיא ישראלי חדש של 3:22.06 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 51.14 שניות.
ביוגרפיה > 2001

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2001 זכה מנז'ולה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.89 שניות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 24.90 שניות.
ביוגרפיה > 2002

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2002 זכה מנז'ולה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.58 שניות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.91 שניות, לפני גלעד קאופמן מהפועל עמק חפר (25.30 שניות) ונדב כוכבי ממכבי קריית אונו (25.35 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא ישראלי חדש של 24.71 שניות ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.34 שניות, אחרי איתן אורבך ממכבי קריית ביאליק (51.81 שניות) ולפני גלעד קאופמן (52.91 שניות).
ביוגרפיה > 2003

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2003 זכה מנז'ולה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.22 שניות, אחרי עופר פינקלר מהפועל בת ים (25.01 שניות) וגלעד קאופמן (25.05 שניות).
הערות שוליים

↑  תוצאות רשמיות מאליפות אירופה בשחייה 2000 - 50 מטר חופשי, מוקדמות
↑  תוצאות רשמיות מאליפות אירופה בשחייה 2000 - 100 מטר חופשי, מוקדמות
↑  תוצאות רשמיות מאליפות אירופה בשחייה 2000 - 4x100 מטר חופשי, גמר
↑  תוצאות רשמיות מאליפות אירופה בשחייה 2000 - 4x100 מטר חופשי, מוקדמות
↑  שחייה: מנז'ולה שיפר את השיא ב-50 מ' פרפר, באתר ynet, 10 באוגוסט 2002
↑  אורי שטיפט, שיא ישראלי למנזולה, באתר ONE, ‏9 באוגוסט 2002
↑  אורי שטיפט, שיא אגודות להפועל ירושלים, באתר ONE, ‏8 באוגוסט 2002
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת סידני (2000)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אלכס אברבוך • כפיר גולן • גדעון יבלונקה • טומי כפרי • קונסטנטין מטוסביץ' • רוגל נחום • אלכסנדר פורחומובסקי • דני קרסנוב |  |
|  ג'ודו | אורית בראון • אריק זאבי • גיל עופר |  |
|  היאבקות | מיכאל ביילין • יורי יבסייצ'יק • גוצ'ה ציציאשווילי |  |
|  התעמלות אמנותית | אור טוקייב |  |
|  סיף | איילת אוחיון |  |
|  קליעה | אלכסנדר דנילוב • גיא סטריק |  |
|  קיאק | רועי ילין • ליאור כרמי • לריסה פסחוביץ' • רמי צור •  מיכאל קולגנוב |  |
|  שחייה | אורן אזרד • איתן אורבך • ורד בורוכובסקי • עדי ביכמן • יואב ברוק • יואב גת • מיקי חליקה • יואב מאירי • אלכסיי מנז'ולה • טל שטריקר |  |
|  שיט | עמית ענבר • מיכל היין • אלעד רונן • אלי צוקרמן • ענת פבריקנט • שני קדמי |  |
אנדרו האוויל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 ביוני 1965 (בן 59) אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 http://andrewhavill.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרו האוויל (באנגלית: Andrew Havill; נולד ב-1 ביוני 1965) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

האוויל עבד עם הלהקה השייקספירית המלכותית, וב-1996 הופיע בווסט אנד הלונדוני במחזה "האישה בשחור". תפקידיו בתיאטרון כללו עבודה עם המחזאי אלן אייקבורן במחזה "Virtual Reality", הפקה של הווסט אנד למחזה "Ring Round the Moon" מאת ז'אן אנוי, ובהפקות של המחזות "קומדיה של טעויות" ו"נשות וינדזור העליזות" בבימויו של כריס לסקומב בתיאטרון שייקספיר גלוב.
על הופעתו של האוויל ב-"נשות וינדזור העליזות" כתבה לין גרדנר בהגרדיאן ש"התזמון הקומי של הארוויל הוא תענוג". ב-2010 גילם האוויל שוב את פרנק פורד באותו מחזה בסיבוב הופעות בארצות הברית. בן ברנטלי מהניו יורק טיימס שיבח אותו על הופעתו.
ב-2012 וב-2013 השתתף האוויל כחלק מהקאסט המקורי של המחזה "This House" בתיאטרון הלאומי בבימויו של ג'רמי הרין. עוד בתיאטרון שיחק במחזות "Farewell to the Theatre",‏ "Farewell to the Theatre", ו-"Wonderland".
הופעותיו של האוויל בטלוויזיה כוללים את הסדרות "אריסטוקרטים", "רעיות ובנות", "האימפרסיוניסטים", וסדרות דוקו-דרמה כגון "אליזבת דייוויד", "דפנה", "שושלת טיודור" ו-"Messiah at the Foundling Hospital". האוויל שיחק בתפקיד דייל ראשי בפרק "מסע הארורים", ספיישל חג המולד של הסדרה "דוקטור הו", והופיע בעונה השמינית של סדרת הריגול "ספוקס". כמו כן השתתף בתפקיד אורח בסדרות "רציחות במידסומר" (The Night of the Stag), "שרלוק" (שערורייה בבלגרביה), "האב בראון", ו"חוקרת מקרי המוות".
בקולנוע שיחק האוויל בסרטים "סילביה", "לב חצוי", "נאום המלך", "ההתעוררות", "אשת הברזל", "השבורים", "הייד פארק על ההדסון", "ענן אטלס" ו"משחק החיקוי".
תפקידים בתיאטרון

Waste (התיאטרון המלכותי הלאומי, 2015/16)
וונדרלנד (תיאטרון המפסטד, 2014)
Drawing the Line (תיאטרון המפסטד, 2013)
This House (התיאטרון הלאומי, 2012-2013)
Farewell to the Theatre (תיאטרון המפסטד, 2012) – בתפקיד ג'ורג'
נשות וינדזור העליזות (סיור הופעות בארצות הברית, 2010) – בתפקיד פרנק פורד
Noises Off (תיאטרון הרפרטוארי של ברמינגהם, 2010) – גארי לז'ן
נשות וינדזור העליזות (שייקספיר גלוב, 2008) פרנק פורד
קומדיה של טעויות (שייקספיר גלוב, 2006) – אנטיפולוס מסיראקוז
רעל ותחרה (סיבוב הופעות עצמאי, 2005) – בתפקיד מורטימר
קנדידה ( Oxford Stage Company,‏ 2004) – בתפקיד הכומר ג'יימס מורל
חשיבותה של רצינות (Oxford Stage Company,‏ 2003) – ג'ק
אישה ללא חשיבות (הלהקה השייקספירית המלכותית) – בתפקיד ג'רלד ארבת'נוט
חלום ליל קיץ (הלהקה השייקספירית המלכותית) – בתפקיד ליסנדר
הערות שוליים

↑  The Merry Wives of Windsor, The Globe, London, Lyn Gardner, Sat 21 Jun 2008
↑  A World of Silliness, but No Winking This Time By BEN BRANTLEYOCT. 31, 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2004053163  NKC: xx0152989  VIAF: 250786843   WorldCat (עם VIAF): 250786843
אלי מיאלי

אלי מיאלי (נולד ב-30 באפריל 1955 בירושלים) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ במספר קבוצות, אך מזוהה יותר מכל עם קבוצת בית"ר ירושלים.
קריירת משחק

מיאלי נולד בירושלים ושיחק בנוער של בית"ר ירושלים מגיל צעיר, תחת המאמן סמואל רזניק, שבין היתר, טיפח שחקנים כמו אורי מלמיליאן, דני נוימן ויוסי מזרחי. שחקנים אלו היוו את השלד של הקבוצה המצליחה, שזכתה בתארים הראשונים של המועדון.
בעונת 1974/1975 עלה לבוגרים, וכבש את שערו הראשון נגד בית"ר תל אביב. בשנים הבאות כיכב בקבוצה בצוותא עם מלמיליאן, דוד ישי ונוימן, והיה שותף לזכייה בגביעים בשנים 1975/1976 ו1978/1979. בעונה שלאחר מכן בית"ר ירדה ליגה, ושחררה בין היתר את מיאלי להפועל חיפה, שם כבש 18 שערים בעונה אחת. לאחר קדנציה קצרה במכבי תל אביב הגיע למכבי חיפה בשנת 1981.
בתחילת עונת 1982/1983 חזר לבית"ר ירושלים ביחד עם נוימן, והתחיל את העונה בצורה טובה עם 5 שערים בחצי עונה, אולם אז נפצע קשה בברכו, והושבת לתקופה ממושכת.
לאחר ששוחרר מבית"ר חזר להפועל חיפה, שם סולק על ידי המאמן אהרון גרשגורן בעקבות חילוקי דעות.
בשלהי הקריירה עבר לשחק בחו"ל בקבוצת החובבים מכבי לוס אנג'לס, וחזר לאחר חצי שנה לארץ. אולם לא הצליח למצוא קבוצה שתקלוט אותו. לאחר מכן פרש מכדורגל בגיל צעיר יחסית, 31.
למיאלי מספר השערים הרב ביותר לעונה אחת בקבוצת בית"ר ירושלים עם 18 כיבושים בעונת 1978/1979, עונה בה זכה בתואר מלך השערים ביחד עם עודד מכנס.
תארים > כשחקן

גביע המדינה (2): 1975/1976, 1978/1979
אלוף האלופים (1): 1975/1976
מלך השערים של ליגת העל: 1978/1979 (18 שערים)
הערות שוליים

↑  רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר – תולדות בית"ר ירושלים, פרק שביעי, אלי מיאלי, עמוד 101, הוצאת Media41LTD
אמריקה: הסרט

| --- | --- |

כרזת הסרט הרשמית
 בימוי:  מאט תומפסון
 הופק בידי:  צ'נינג טייטום פיל לורד כריסטופר מילר אדם ריד מאט תומפסון ויל אלגרה דייוויד קאלהם פיטר קירנן ריד קרולין אריק סימס
 תסריט:  דייוויד קאלהם
 מדבבים:  צ'נינג טייטום ג'ייסון מנטזוקאס אוליביה מאן בובי מויניהן ג'ודי גריר ויל פורטה ראול טרוחיו קילר מייק סיימון פג אנדי סמברג
 מוזיקה:  מארק מאדרסבאו
 צילום:  כריסטיאן דנלי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  נטפליקס אנימציה Lord Miller Productions Floyd County Productions Free Association
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  30 ביוני 2021
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  פרודיה קומדיה מדע בדיוני אנימציה למבוגרים
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אמריקה: הסרט (באנגלית: America: The Motion Picture) הוא סרט פרודיה קומי-מדע בדיוני מונפש למבוגרים משנת 2021, המבוסס באופן רופף על קורות חייהם של האבות המייסדים של ארצות הברית ועל המהפכה האמריקאית, שבוים על ידי מאט תומפסון ונכתב על ידי דייב קאלהם. הסרט, שמדורג בדירוג R, עלה לשידור בשירות הזרמת המדיה של נטפליקס ב-30 ביוני 2021.
תקציר העלילה

בעולם ובציר זמן חלופי, הנשיא ג'ורג' וושינגטון ואנשיו יוצאים למלחמה על מנת להציל את מדינתם מידי הבריטים ולשחררה לחופשי.
צוות המדבבים

צ'נינג טייטום – ג'ורג' וושינגטון
ג'ייסון מנטזוקאס – סם אדמס
אוליביה מאן – תומאס אדיסון, גרסה נשית המבוססת באפן רופף על דמותו של תומאס אדיסון.
בובי מויניהן– פול רוויר
ג'ודי גריר – מרתה וושינגטון, אשתו של ג'ורג'.
ויל פורטה – אייב לינקולן
ראול טרוחיו – ג'רונימו
קילר מייק – הנפח
סיימון פג – המלך ג'יימס
אנדי סמברג – בנדיקט ארנולד
הפקה

במרץ 2017, הודיעו פיל לורד וכריסטופר מילר על הפקת סרט אנימציה מקורי עבור נטפליקס, שידורג בדירוג R ויעסוק באופן רופף ובעל חירויות נרטיביות במהפכה האמריקאית ובקורות חייהם של האבות המייסדים של אמריקה, לצדם של ויל אלגרה, מאט תומפסון, אדם ריד, צ'נינג טייטום, ריד קרולין ופיטר קירנן. עוד נמסר כי את התסריט יכתוב התסריטאי דייוויד קאלהם ועל בימוי הסרט יהיה אמון תומפסון, בפרויקט הביכורים שלו כבמאי.
הערות שוליים

↑  Lindahl, Chris (April 27, 2021). "Netflix Touts Summer Movie Slate with New 'Army of the Dead,' 'America,' 'Fear Street' Footage". IndieWire. Retrieved April 28, 2021.
↑  Milligan, Mercedes (March 31, 2017). "Netflix Announces R-Rated 'America' as First Animated Movie". Animation Magazine. Retrieved April 28, 2021.
↑  "America' Trailer: Channing Tatum Voices Foul-Mouthed George Washington in Netflix Comedy". Indiewire. June 3, 2021.
↑  Fleming, Mike Jr. (March 3, 2017). "Netflix Sets First Animated Film 'America'; Channing Tatum Voicing George Washington". Deadline. Retrieved April 4, 2017.
↑  "Netflix's first animated film will star Channing Tatum as George Washington". The Verge. March 31, 2017. Retrieved April 3, 2017.