stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוקת הולנד
מבנה החוקה > פרק 7: זכות ההצבעה וזכויות האזרח

הפרק השביעי עוסק בזכויות האזרח והזכויות הפוליטיות, כולל זכות הבחירה, חופש הביטוי, וזכויות פוליטיות אחרות.
סעיף 30 – זכות הצבעה לכל אזרח הולנדי מגיל 18 ומעלה.
סעיף 32 – כל אזרח זכאי להיבחר למוסדות הציבוריים, ואין להפלות איש.
החוקה מבטיחה את זכויות האזרח, חופש הביטוי וההשתתפות הפוליטית, ומבנה את הזכויות האישיות והחוקיות.
מבנה החוקה > פרק 8: צבא וביטחון

הפרק השמיני בחוקה ההולנדית עוסק במבנה הצבא ובסמכויותיו, ומסדיר את יחסי הגומלין בין הצבא לבין הממשלה. בהולנד קיימת צבא מקצועי, והחוקה מדגישה את שליטתה של הממשלה הציבילית על הצבא, תוך שמירה על עקרונות הדמוקרטיה והחוק.
מבנה החוקה > פרק 8: צבא וביטחון > העקרונות הכלליים

הפרק השמיני בחוקה מסדיר את החובה להבטיח את ביטחון המדינה תוך שמירה על עקרונות הדמוקרטיה. צבא הולנד נחשב לכוח המשרת את המדינה ואת אזרחיה, והמוסדות הצבאיים כפופים תמיד לממשלה הנבחרת.
החוקה בהולנד מבטיחה כי הצבא לא יהיה מעורב בהליכי קבלת החלטות פוליטיות, כלומר הצבא לא משולב במערכת השלטונית, ומנגד, הוא תמיד פועל תחת שליטתה של הממשלה האזרחית.
מבנה החוקה > פרק 8: צבא וביטחון > סעיפים בפרק 8

סעיף 97 – המפקד העליון של הצבא:
סעיף זה קובע כי המלך הוא המפקד העליון של הצבא, אך עליו לפעול בהתאם לממשלה. כלומר, המלך מחזיק בתפקיד סמלי של מפקד עליון, אך כל פעולתו בתחום הצבאית מבוצעת על פי החלטות הממשלה.
סעיף זה מדגיש את עקרון השליטה האזרחית על הצבא: המלך כאדם פרטי לא מקבל החלטות צבאיות באופן עצמאי, אלא כל הפעולות הצבאיות חייבות להיות מאושרות על ידי הממשלה הנבחרת, והצבא יפעל בהתאם למדיניות ביטחונית שנקבעה על ידי המוסדות הדמוקרטיים.
סעיף 98 – הצבא לא יעסוק בפוליטיקה:
סעיף זה מחייב את הצבא לפעול רק לצורכי ביטחון ולמנוע כל מעורבות פוליטית. הצבא ישמור על נייטרליות פוליטית וימנע מלהתערב בעניינים פנימיים של המדינה, כך שהצבא לא יתערב במערכת השלטונית או בניהול המדינה.
עיקרון זה מבטיח כי כל פעולה צבאית בהולנד תהיה מנוהלת על ידי הממשלה הנבחרת בלבד, ומונעת שימוש צבאי לצורכי כוח פוליטי.
סעיף 99 – החלטות צבאיות:
הצבא תחת ממשלת הולנד פועל רק לפי צווים ממשלתיים ולפי החלטות הממשלה. כל פעולה צבאית או ביטחונית, כולל הכרזת מלחמה או פעולה צבאית מחוץ לגבולות המדינה, נעשית באישור הממשלה.
ככזו, החוקה משדרת כי הצבא לא פועל באופן אוטונומי אלא כפוף להוראות ממשלתיות ולתכנון אסטרטגי של המוסדות האזרחיים.
סעיף 100 – ההגנה על הממלכה:
סעיף זה קובע כי הצבא ישמור על שלמותה של המדינה, וכן על ביטחונה של ממלכת הולנד. אם ייתקל במצבים של איום או מלחמה, הצבא יהיה אחראי לשמור על הביטחון, אך כל פעולה כזו חייבת להיות מאושרת על ידי הממשלה.
סעיף זה מדגיש את תפקוד הצבא ככוח הגנתי בלבד, תוך שליטה אזרחית מלאה על הכוחות הצבאיים.
מבנה החוקה > פרק 8: צבא וביטחון > עקרונות נוספים

אין שירות חובה בהולנד, כלומר הצבא מורכב מכוחות מקצועיים וולונטריים, ולא מצבא מאורגן על בסיס גיוס חובה. עם זאת, ישנן תוכניות לימוד צבאיות ברמה מקצועית גבוהה, וכלול גם מערך מילואים.
הצבא ההולנדי מקבל את המשאבים שהוא זקוק להם במימון ממשלתי, מתוך הבנה כי הוא מכונה לאומית לשמירה על הביטחון הכללי, על פי מדיניות הממשל.
מבנה החוקה > פרק 9: מדינות הממלכה

הפרק התשיעי בחוקה ההולנדית עוסק במבנה המדינות המרכיבות את ממלכת הולנד. ממלכת הולנד מורכבת ממספר מדינות אוטונומיות: הולנד, ארובה, סינט מארטן ואי קורסאו. כל אחת מהמדינות הללו שומרת על ריבונות מסוימת ומבנה ממשל עצמאי, אך הן מקבלות את מרותו של המלך כאחדות מדינית.
מבנה החוקה > פרק 9: מדינות הממלכה > סעיפים בפרק 9

סעיף 43 – מבנה הממלכה:
סעיף זה קובע את מבנה הממלכה ההולנדית כפי שהיא בנויה ממדינות אוטונומיות עצמאיות, אך תחת שלטון אחד, כלומר הממלכה ההולנדית. כל מדינה בממלכה (הולנד, ארובה, סנט מארטן) שומרת על ריבונות רבה בתחום המקומי שלה (כולל חקיקה מקומית), אך על מדינות אלה להיות חלק מהממלכה המורכבת, תוך שמירה על עקרונות השלטון הממלכתי.
המדינות המרכיבות את הממלכה בהולנד מצייתות לחוקה זו, אך כל מדינה יכולה להחיל חוקים ותקנות שמתאימים למצבה המקומי.
סעיף 44 – חובות ויחסים בין המדינות:
סעיף זה מגדיר את החובות והיחסים שבין המדינות המרכיבות את הממלכה. המדינות האוטונומיות חייבות לשתף פעולה במגוון תחומים, כולל כלכלה, ביטחון, עניינים דיפלומטיים ועוד.
בנוסף, סעיף זה קובע כי על המדינות לעמוד בהסכמים פוליטיים וכלכליים עם מדינות אחרות בהקשר של האיחוד.
מבנה החוקה > פרק 9: מדינות הממלכה > ההיבטים הממלכתיים

כל מדינה בממלכה היא בעלת שליטה מלאה על תחומים מסוימים (כגון חינוך, בריאות ורווחה) ומערכת חוקים עצמאית. אך קיימת מערכת חוקים כללית ותחומים חופפים, בהם כל המדינות חייבות לשתף פעולה באופן הדדי.
מדינות כמו ארובה, סנט מארטן וקורסאו שומרות על שליטה עצמאית בנוגע לעניינים פנימיים, אך המדיניות הכלכלית והחוקית הכוללת מנותבת על ידי הממלכה המרכזית.
מבנה החוקה > פרק 9: מדינות הממלכה > תהליך השיתוף הממלכתי

ישנה מערכת של משא ומתן ושיתוף פעולה בין המדינות המרכיבות את הממלכה, במיוחד כשמדובר במדיניות חוץ, ביטחון, וכלכלה. בנוסף, קיימת מועצה כלל ממלכתית המורכבת מנציגים מהמדינות השונות, ששומרת על האיזון בין העצמאות של כל מדינה לבין הקווים המנחים של הממלכה כולה.
הערות שוליים

↑  The Constitution of the Kingdom of the Netherlands 2018, Government of the Netherlands
| חוקות מדינות העולם |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין    • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה    • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה  • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל   • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי  • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס  • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל   • איי שלמה  • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה  • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
דן סתיו

דן סתיו (נולד ב-8 במאי 1956 בחיפה) הוא דיפלומט ישראלי, שכיהן כשגריר ישראל באזרבייג'ן ובנפאל.
ביוגרפיה

נולד וגדל בחיפה. סתיו שרת בצבא הגנה לישראל בין השנים 1974–1977. בשנת 1979 החל ללמוד יחסים בין-לאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1982 קיבל תואר ראשון. בשנת 1986 הוא סיים את התואר השני בהצטיינות.
בנובמבר 1984 הצטרף סתיו למשרד החוץ. בין מאי 1986 עד פברואר 1989, עבד במחלקת האוקיינוס השקט במשרד. מפברואר 1989 ועד אוגוסט 1992 סתיו היה קצין עיתונות בשגרירות ישראל בהאג. בספטמבר 1992 סתיו חזר ארצה ועבד כחוקר באגף מערב אירופה של משרד החוץ. ביולי 1998 סתיו נשלח לשרת בשגרירות ישראל בניו דלהי, בתפקיד סגן ראש הנציגות הדיפלומטית. בין דצמבר 2002 ועד אוגוסט 2003, הוא שימש זמנית כממונה על השגרירות וממלא מקום השגריר.
לאחר שמילא מספר תפקידים שונים במשרד החוץ, בין השנים 2005 ועד 2010 סתיו שרת כשגריר ישראל בנפאל. בהמשך, הוא חזר ארצה ועבד במשרד החוץ.
ב-31 באוגוסט 2015 דן הוסמך כשגריר ישראל באזרבייג'ן ושרת שם עד נובמבר 2019.
משפחה

סתיו נשוי ואב לשני ילדים.
ראו גם

שגרירות ישראל בבאקו
שגרירות ישראל בקטמנדו
הערות שוליים

↑  "Dan Stav: Azerbaijan to develop further during this term of Ilham ..." Azer News. Azer News. נבדק ב-28 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Israel considers recruiting Nepalis". The Himalayan Times. נבדק ב-22 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  מינויים לשירות החוץ | מספר החלטה 3842, באתר GOV.IL
↑  מינויים בשירות החוץ | מספר החלטה 2163, באתר GOV.IL
איווה (צלמת)

| --- | --- |

איווה, 1930
 לידה:  26 בינואר 1900 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 נרצחה:  31 בדצמבר 1944 (בגיל 44) סוביבור, רפובליקת פולין 
 שם לידה:  Else Ernestine Neuländer 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 
איווה (בגרמנית: Yva;‏ 26 בינואר 1900 – 31 בדצמבר 1944) היה שמה המקצועי של אלזה ארנסטינה נוילנדר-סימון (Else Ernestine Neuländer-Simon) שהייתה צלמת יהודייה גרמנייה. אחת הצלמות הראשונות שזיהו את הפוטנציאל המסחרי של הצילום, היא הפכה לצלמת מובילה בברלין בתקופת רפובליקת ויימאר.
עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון היא נאלצה לעבוד כצלמת רדיוגרפיה. היא גורשה על ידי הגסטפו בשנת 1942 ונרצחה, כנראה במחנה הריכוז מיידנק במהלך השואה ומלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

נולדה בשם אלזה ארנסטינה נוילנדר (Else Ernestine Neuländer) נולדה ב-26 בינואר 1900 בברלין בתקופת הקיסרות הגרמנית, כבת הזקונים של משפחה יהודית. אביה היה סוחר, אך נפטר בטרם עת כשהייתה בת 12, ואמה שעסקה בכובענות תמכה בתשעת האחים. נוילאנדר סיימה את לימודיה ב"לטה ורין" והתמחות של כחצי שנה, כדי ללמוד את מלאכת הצילום.
הנצחה

בשנת 2001 הוצג בהידן-מוזיאון בשרלוטנבורג רטרוספקטיבה ליצירתה של איווה. בשנה שלאחר מכן הוצגו תצלומיה בתערוכה ב"שטאדטמוזיאום ברלין". בשנת 2002 פורסם ספר ביוגרפי, "איווה: צילומים 1925–1938", ביוגרפיה והערכה של עבודותיה ותרומתה לצילום נכתבו על ידי מריון בקרס ואליזבת מורגטגאט ופורסמה בגרמנית ובאנגלית על ידי ההוצאה לאור ואסמוט.
במהלך חייה נודעה גם בשם אלזה סימון  (Else Simon).
גלריית תמונות

אישה חשופת חזה. שנות העשרים
צ'ארלסטון 1926–1927
רגליים 1927–1928
הרקדנית היפני טקבאיאשי 1929
רמונה במכונה המעופפת הקטנה 1929
בגד ים דגם (1930)
דוגמן אופנה (1932)
גברת קוראת עיתון בערך 1932
ללא שם (עישון) (1932)
ריקוד (1933)
טטיאנה ברבקוף, 1929
לקריאה נוספת

Ferlet, Brigitte (2009). "Yva". Berlin die Hauptstadt (בגרמנית). Berlin, Germany. נבדק ב-30 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
Greenspoon, Leonard J. (2013). Fashioning Jews: Clothing, Culture, and Commerce. Studies in Jewish Civilization. Vol. 24. West Lafayette, Indiana: Purdue University Press. ISBN 978-1-55753-657-0.
Komander, Gerhild HM (בנובמבר 2004). "Yva". Geschichte Berlins (בגרמנית). Berlin. אורכב מ-המקור ב-5 במרץ 2016. נבדק ב-30 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
Marzola, Maria Cristina (2006). "Else Ernestine Neuländer-Simon". Enciclopedia delle donne (באיטלקית). נבדק ב-30 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
Meskimmon, Marsha; West, Shearer (1995). Visions of the "Neue Frau": Women and the Visual Arts in Weimar Germany. Leicester, England: Scolar Press. ISBN 978-1-85928-157-4.
Petersen, Sönke (6 באפריל 2012). "Stolpersteine Schlüterstr. 45". Bezirksamt Charlottenburg-Wilmersdorf von Berlin (בגרמנית). Berlin, Germany: Berlin Stadtportal. אורכב מ-המקור ב-24 בדצמבר 2015. נבדק ב-30 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
Schönfeld, Christiane; Finnan, Carmel (2006). Practicing Modernity: Female Creativity in the Weimar Republic. Wiesbaden, Germany: Königshausen & Neumann. ISBN 978-3-8260-3241-7.
Stocker, Lisa (9 בנובמבר 2001). "Newton trug ihren Namen in die Welt hinaus: Yva". Die Welt (בגרמנית). Berlin, Germany. נבדק ב-30 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
""Amor Skin" – A Vintage Print by the Photographer Yva". Berlin, Germany: Jewish Museum Berlin. 2003. אורכב מ-המקור ב-15 במאי 2012. נבדק ב-30 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
הערות שוליים

1 2  Ferlet 2009.
1 2 3 4 5 6 7 8  Marzola 2006.
↑  Meskimmon & West 1995, p. 71.
1 2 3  Schönfeld & Finnan 2006, p. 121.
1 2 3  Stocker 2001.
↑  Greenspoon 2013, pp. 106-107.
1 2 3 4  Greenspoon 2013, p. 107.
↑  Schönfeld & Finnan 2006, p. 120.
1 2 3 4 5  Schönfeld & Finnan 2006, p. 122.
↑  Jewish Museum Berlin 2003.
1 2  Petersen 2012.
↑  Komander 2004.
↑  Schönfeld & Finnan 2006, p. 135.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 12283903X  ISNI: 0000 0000 6683 5167  LCCN: no2002102837  PIC: 339472  RKD: 238026  SUDOC: 079199119  ULAN: 500088425  VIAF: 62439688   WorldCat (עם VIAF): 62439688 
אבן נגף ברחוב שלוטרשטראסה 45 בברלין
אילנה רוזן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בפברואר 1962 (בת 62)
 ענף מדעי:  חקר ספרות תיעודית
 מקום מגורים:  ישראל
 
אילנה רוזן (נולדה ב-28 בפברואר 1962) היא חוקרת ספרות תיעודית של יהודים וישראלים במאה ה-20, פרופסור מן המניין באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ביוגרפיה

רוזן נולדה ב-1962 בירושלים. השלימה תואר ראשון בספרות אנגלית ובתולדות התיאטרון באוניברסיטה העברית (1985) והמשיכה לתואר שני (1988) ותואר שלישי (1994) בספרות עברית באותה אוניברסיטה. ב-1997 הצטרפה כמרצה במחלקה לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ב-2002 קודמה לדרגת מרצה בכירה, ב-2010 הועלתה לדרגת פרופסור חבר וב-2017 קודמה לדרגת פרופסור מן המניין.
מחקריה עוסקים בזיכרון השואה של יהודים מהונגריה, בתרבות יהודית מרכז אירופית בין שתי מלחמות העולם, בעלייה והתיישבות בדרום הארץ ובסיפורת של יוצאי מצרים בישראל. במחקריה בוחנת רוזן סוגות תיעודיות, כגון סיפורי חיים, ספרי זיכרונות וסוגות עממיות כדוגמת סיפורת אישית ופתגם.
ספריה

מעשה שהיה... – הסיפורת העממית של יהודי קרפטורוס, תל אביב: המכון לחקר התפוצות באונ' תל אביב, 1999.
אחות לצרה – מסע אל סיפורי חייהן של ניצולות שואה מהונגריה, באר שבע: הוצאת הספרים של אונ' בן-גוריון בנגב, 2003.
באושוויץ תקענו בשופר – יהודי קרפטורוס מספרים על השואה, ירושלים: יד ושם והאוניברסיטה העברית, 2004.
חלוצים בפועל – קריאות בספרות תיעודית של ותיקי הדרום בישראל, שדה בוקר: מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, 2016.
משפחת שַׁאדֶלִי-בַּאבֶּלִי – זכרונות גדילה ירושלמית-הונגרית. אמזון, 2021.
Hungarian Jewish Women Survivors Remember the Holocaust - an Anthology of Life Histories, Lanham, MD: University Press of America, 2004.
Sister in Sorrow - Life Histories of Female Holocaust Survivors from Hungary, Detroit, MI: Wayne State University Press, 2008.
Soul of Saul - Life, Narrative and Proverbs of a Transylvanian-Israeli Grandfather, Proverbium Supplement Series vol. 31. Burlington, VT: Vermont University, 2011.
.The Shaddely-Babbelies - Growing up in a Jerusalem-Hungarian Family. Amazon, 2021
אליס ובוב

אליס ובוב הם שמות מוסכמים לדמויות המוסרות או מקבלות מידע. הכינויים נפוצים בהסברים בנושאי הצפנה שונים. השמות משמשים לנוחיות ההסברים, מניעת משפטים כמו "דמות א' שולחת לדמות ב' הודעה", שמהר מאוד נהיים מסובכים למעקב. השמות הם שמות נייטרליים ואמורים לייצג את שני המינים, וגם משמרים את ההתייחסות לשתי הדמויות לפי שתי האותיות הראשונות באלפבית הלטיני ("ABC").
בקריפטוגרפיה ובאבטחת מחשבים ישנם מספר שמות מקובלים של משתתפים בהצגות ודיונים על פרוטוקולים שונים. השמות המוסכמים הם משתנים מטה תחביריים, במידה מסוימת מעידים על עצמם, ולפעמים בעלי אלמנט של הומור. השמות אליס ובוב ככינויים לשולח ההודעה ולנמען הופיעו לראשונה במאמר של רון ריבסט, במאמר שהציג את שיטת ההצפנה RSA.
במימושים  של פרוטוקולים, גורמים ממוחשבים יתפסו את תפקידיהם של אליס ובוב.
דמויות

רשימת הדמויות מובאת מהספר קריפטוגרפיה שימושית של ברוס שנייר.
אליס ובוב. בדרך כלל, אליס תרצה לשלוח הודעה לבוב. המקור הוא האות הראשונה של שמם, A ו-B.
צ'ארלי או קרול. אחד מהם יהיה המשתתף השלישי. דייב יהיה הרביעי, וכן הלאה לפי סדר האלפבית האנגלי.
איב המצותת (Eavesdropper). בדרך כלל תוקפת פאסיבית את הפרוטוקול. היא יכולה לראות את הדברים שעוברים בין אליס לבוב אך לא לשנותם. בקריפטוגרפיה קוואנטית היא עשויה גם לייצג את הסביבה.
אייזק הוא ספק שירותי האינטרנט (ה-ISP).
איוון הוא המנפיק (בקריפטוגרפיה פיננסית).
ג'סטין הוא נציג החוק.
מלורי הוא תוקף זדוני (malicious). בניגוד לאיב, מלורי יכול לשנות הודעות, להחליף הודעות, לשלוח ישנות שוב, להזריק מנות וכו'. לעיתים משתמשים גם בשמות מרווין, מאלט או טרודי (מהמילה Intruder).
מטילדה היא סוחרת (בקריפטוגרפיה פיננסית).
פט או פגי הם המוכיחים (Prover) וויקטור או ואנה הם המאשרים (Verifier) בהוכחות באפס ידע.
פלוד הוא גורם אכיפת החוק.
סטיב מוזכר בדרך כלל בסטגנוגרפיה.
וולטר שומר על אליס ובוב בצורה כלשהי.
זואי היא האחרונה המעורבת בדרך כלל בפרוטוקול כלשהו. המקור לשם זה הוא האות הראשונה בשמה, שהיא האות האחרונה באלפבית האנגלי.
תרגום לעברית

בעברית מתייחסים לעיתים לאליס ובוב כאיה ובועז, ובכך שומרים ל-א' ול-ב' את התפקיד של מחליפי המסרים.
ראו גם

אלפבית צלילי
הערות שוליים

↑  דוד הראל, אלגוריתמיקה: יסודות מדעי המחשב, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, תשנ"ב 1991-תשס"ח 2008.
התקפת אדם באמצע שמבצעת מלורי לתקשורת שבין אליס ובוב
זרה בתוכנו

| --- | --- |
עטיפת התקליטור
עטיפת התקליטור
 בימוי:  סידני לומט
 הופק בידי:  סטיב גולין, הווארד רוזנמן, סיגוריון סיגוואסון
 תסריט:  רוברט אברך
 עריכה:  אנדרו מונדשיין
 שחקנים ראשיים:  מלאני גריפית
 מוזיקה:  ג'רי בוק
 צילום:  אנדז'יי ברקוביאק
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Hollywood Pictures 
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני (חברת הפצה)
 הקרנת בכורה:  17 ביולי 1992
 משך הקרנה:  109 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט פשע 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  18,000,000 דולר
 הכנסות:  12,000,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   strangeramongus
 דף הסרט ב־IMDb
 
זרה בתוכנו (באנגלית: A Stranger Among Us) הוא סרט פשע אמריקאי משנת 1992 בבימויו של סידני לומט, עם מלאני גריפית בתפקיד הראשי.
העלילה היא על שוטרת ניו יורקית שנשלחת לחקור מקרה רצח בתוך קהילת החסידים בברוקלין ולצורך החקירה היא מתחזה לאישה חרדית ונטמעת בתוך הקהילה.
זהו סרטו הראשון עם קרדיט של ג'יימס גנדולפיני.
הסרט קיבל ביקורות שליליות וגם לא זכה להצלחה מסחרית. מלאני גריפית וטרייסי פולאן היו מועמדות לפרס פטל הזהב לשחקנית הראשית ושחקנית משנה. סידני לומט לעומת זאת, היה מועמד לפרס דקל הזהב.
תקציר העלילה

אמילי עדן (מלאני גריפית) היא שוטרת חוקרת במשטרת ניו יורק. כאשר היא והשוטר ניק (ג'יימי שרידן) מנסים לעצור שני סוחרי סמים, ניק נדקר ואמילי יורה בדוקר הבורח. היא מושעית ואקדחה נלקח ולאחר זמן היא חוזרת לעבודה והמפקד אוליבר (דוד מרגוליס) מטיל עליה לחקור פרשת היעלמות של אחד מקהילת החסידים בברוקלין.
היא מתקבלת לראיון אצל הרעבע (ניק ריצ'רדסון) שמספר לה כי כל משפחתו הושמדה בשואה והוא אימץ את אריאל (אריק טל) שישמש לו כיורש וכן את לאה (מיא שרה) שעוזרת לו ואת מרה (טרייסי פולאן) שהיא חוזרת בתשובה לאחר שהידרדרה לעולם הפשע.
יעקב קלאוזמן (ג'ק ובר) הוא הארוס של מרה והוא הנעלם. במלטשת היהלומים שלו נתגלה כי כל היהלומים נגנבו וכן סכום של 750.000 דולר. אמילי מסתכלת על התקרה, רואה שם כתם דם, מסירה את אחד האריחים ומגלה את גופתו של יעקב. הפרשה כעת היא מקרה רצח. השוטר לווין (ג'ון פנקו) מצטוות לאמילי והיא מחליטה באישור הרעבע ואריאל להתחזות כחוזרת בתשובה ולהיטמע בתוך הקהילה כדי שתמשיך בחקירה באין מפריע.
מתפתח רומן ידידות בין אריאל לאמילי אבל הוא מודיע לה כי היא אינה ה"באשארט" (המיועדת) שלו וכי נקבע כי יינשא לשיינה (רינה סופר) מפריז וכך יהיה.
במשך הזמן היא מתוודעת לחיי הקהילה, כשרות, קבלת שבת, עזרה לזולת וחוקי דת נוקשים. היא מצטרפת לחנות התכשיטים של המשפחה ביחד עם אריאל, לאה ומרה.
לחנות נכנסים שני עבריינים - האחים באלדסארי, אנתוני (ג'יימס גנדולפיני) ואחיו כריס (כריס לאטה) ודורשים דמי חסות. אמילי מזעיקה את לווין והוא מתקין שם מצלמות. בביקור השני שלהם מצליחה מרה להטמין במעיל של כריס שקית יהלומים ריקה עם השם של יעקב. אמילי מנסה לעצור אותם באשמת סחיטה ורצח אך הם נמלטים. לאחר מרדף ברחובות ניו יורק, יורה אמילי במכונית ופוגעת באנתוני. לפני מותו הוא לוחש לה כי לו ולאחיו שום קשר לרצח יעקב.
לבסוף מוצאת לאה את הכסף אצל מרה ומתברר לה כי מרה הייתה שותפה לרצח שבוצע על ידי אחד מחבריה העבריינים בעבר. מרה מאיימת עליה באקדח ומובילה אותה לבית הכנסת שם היא מתעמתת עם אמילי ואריאל. היא חובטת באקדח בראשה של אמילי ומנסה להימלט אך אריאל יורה בה למוות.
אריאל מתחתן עם שיינה כשאמילי המאוכזבת מתבוננת בהם מרחוק.
אמילי חוזרת למשטרה, לווין מציע לה חופשה זוגית בארובה אך היא עונה לו כי היא עדיין מחכה ל"באשערט" שלה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| מלאני גריפית | אמילי עדן | שוטרת |
| אריק טל | אריאל | חסיד |
| מיא שרה | לאה |  |
| טרייסי פולן | מרה |  |
| לי ריצ'רדסון | הרעבע |  |
| ג'ון פנקו | לווין | שוטר |
| ג'יימי שרידן | ניק | שוטר |
| ג'יימס גנדולפיני | אנתוני באלדסארי | עבריין |
| כריס לאטה | כריסטופר באלדסארי | עבריין |
| ג'ייק ובר | יעקב קלאוזמן | לוטש יהלומים |
| דוד מרגולייס | לוטננט אוליבר | מפקד במשטרה |
| רינה סופר | שיינה זינגר | ארוסתו של אריאל |
לואיז קאוטסקי

| --- | --- |

לואיס קאוצקי, יושבת, עם בעלה והסוציאל-דמוקרטים הגאורגים (1920).
 לידה:  11 באוגוסט 1864 וינה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  1 בנובמבר 1944 (בגיל 80) מחנה ההשמדה בירקנאו, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאל-דמוקרטית העצמאית של גרמניה 
 בן או בת זוג:  קרל קאוטסקי 
 
לואיז קאוטסקי (במקור: רונספרגר; 11 באוגוסט 1864 – 8 בדצמבר 1944) נולדה למשפחה יהודית בווינה. הייתה פוליטיקאית גרמנייה, עיתונאית, עורכת ומתרגמת וחברה ב-USPD.
חיים וקריירה

קאוטסקי הייתה פעילה סוציאליסטית וחברה במפלגה הסוציאל-דמוקרטית החדשה בגרמניה. היא התחתנה עם התאורטיקן המרקסיסטי, קרל קאוטסקי. היא הייתה מיודדת עם רוזה לוקסמבורג. קאוטסקי הייתה חברת מועצת העיר ברלין מטעם מפלגת USPD. בשנת 1938, בגלל היותה יהודייה, היה עליה לברוח לפראג ואז להולנד. בשנת 1944 גורשה מווסטרבורק לאושוויץ, שם נספתה.
קשת תחנת הרכבת בין קנטשטראסה לפאסאננשטראסה בשרלוטנבורג-וילמרסדורף נקראת על שמה. בשנת 1999 החליטה מועצת מחוז שרלוטנבורג להתקין לוח זיכרון לזכרה בווילנדשטראסה 26.
הערות שוליים

↑  Hahn, Barbara (2005). The Jewess Pallas Athena: This Too a Theory of Modernity. Princeton, N.J.: Princeton University Press. p. 110. ISBN 978-0-691-11614-3.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303442205171  PLWABN: 9810538915105606  BNE: XX5760065  BnF: cb125345368 (data)  CANTIC: a19913084  CiNii: DA00999949  GND: 118560816  ISNI: 0000 0001 0889 9952  LCCN: n94018795  LNB: 000345087  NDL: 00523142  NKC: jn19990004216  NLA: 35262093  NTA: 067928218  RERO: 02-A003445462  SUDOC: 03460684X  Trove: 887361  VIAF: 39488684   WorldCat (עם VIAF): 39488684
פיטר הונאם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1944 (בן 81 בערך) דרלינגטון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קישורים חיצוניים
 peterhounam.com
 
פיטר הונאם (נולד ב-1944) הוא עיתונאי חוקר בריטי, שעבד בעיתונים "סאנדיי טיימס","דיילי מירור", "איבנינג סטנדרד", ובטלוויזיה ב-BBC, וכן פרסם כמה ספרים.
ספריו

Secret Cult, with Andrew Hogg, about the School of Economic Science, ISBN 0-85648-837-2
The Mini-Nuke Conspiracy: How Mandela Inherited a Nuclear Nightmare about nuclear weapons in South Africa, Viking (1 October 1995) ISBN 0-670-86925-2 (with Steve McQuillan)
Who Killed Diana? with Derek McAdam, 1998, ISBN 1-901250-17-2
Operation Cyanide: Why the Bombing of the USS Liberty Nearly Caused World War III, (2003) suggesting that USS Liberty attack by Israel, with the connivance of Lyndon B. Johnson|President Johnson (USA), was to be blamed on Egypt, to justify attacking that country. ISBN 978-1-904132-19-6.
The Woman from Mossad: The Torment of Mordechai Vanunu. ISBN 1-58394-005-7 paperback edition title: The Woman from Mossad: The Story of Mordechai Vanunu & the Israeli Nuclear Program
הערות שוליים

1 2 3  Hounam, Peter: The woman from Mossad: The story of Mordechai Vanunu & the Israeli nuclear program
1 2  Mordechai Vanunu: The Sunday Times articles.
 המאמר מ-5 באוקטובר 1988, בעיתון הסאנדיי טיימס
↑  יוסי מלמן, ואנונו בראיון שהכעיס את השב"כ: חשדתי ש"סינדי" סוכנת מוסד, באתר הארץ, 28 במאי 2004
↑  יובל יועז,יוסי מלמן, הונאם עם שחרורו: שירותי הביטחון עשו טעות נוראה, באתר הארץ, 26 במאי 2004
פליקס פריש, ‏חושף פרשת ואנונו, פיטר הונאם, שנעצר על-ידי השב"כ - צפוי להשתחרר הערב, באתר גלובס, 27 במאי 2004
↑  ראלי סער, יוסי מלמן, פורז אסר על העיתונאי הבריטי פיטר הונאם לבקר בישראל, באתר הארץ, 21 ביוני 2004
↑  יוסי מלמן, "נערת הפיתוי" השנייה בפרשת מרדכי ואנונו, באתר הארץ, 6 באפריל 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262894905171  ISNI: 0000 0000 6404 1013  LCCN: no96012661  NTA: 071411798  VIAF: 245666198   WorldCat (עם VIAF): 245666198
מקסנס קאקרה

מקסנס קאקרה (בצרפתית: Maxence Caqueret; נולד ב-15 בפברואר 2000) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בקומו מהסרייה א'.