stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תוכנית פולאריס
הערות שוליים

1 2 3  איתי נבו, משימה פרטית פורצת גבולות: השבוע בחלל, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 4 ביולי 2024
1 2  Polaris Dawn, Polaris Program (באנגלית אמריקאית)
↑    AFP, ‏"כוכב הצפון" של SpaceX שוגרה: בדרך למסע הארוך ביותר בחצי המאה האחרונה, בעיתון מקור ראשון, 10 בספטמבר 2024
↑  Eric Berger, Polaris Dawn takes to the skies, setting the stage for a daring private spacewalk, Ars Technica, ‏2024-09-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  Berger, Eric (12 בספטמבר 2024). "Two private astronauts took a spacewalk Thursday morning—yes, it was historic". Ars Technica. ארכיון מ-12 בספטמבר 2024. נבדק ב-13 בספטמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Jeff Foust, Crew Dragon splashes down to conclude Polaris Dawn mission, SpaceNews, ‏2024-09-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Chang, Kenneth (29 בספטמבר 2022). "NASA May Let Billionaire Astronaut and SpaceX Lift Hubble Telescope". Washington Post. ארכיון מ-6 במאי 2024. נבדק ב-25 באפריל 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Gianopoulos, Andrea (22 בדצמבר 2022). "NASA, SpaceX to Study Hubble Telescope Reboost Possibility". NASA.gov (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-8 במאי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Foust, Jeff (15 בספטמבר 2024). "Crew Dragon splashes down to conclude Polaris Dawn mission". SpaceNews. נבדק ב-15 בספטמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Foust, Jeff (8 בפברואר 2023). "Shotwell says SpaceX ready for Starship static-fire test". SpaceNews. ארכיון מ-15 בספטמבר 2024. נבדק ב-15 בספטמבר 2024. [Shotwell] said she expected Starship to fly at least 100 times before it carries people for the first time [...] In her later conversation with reporters, she called that 100-flight milestone a "great goal" but suggested it was not a requirement. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sheetz, Michael (14 בפברואר 2022). "Billionaire astronaut Jared Isaacman buys more private SpaceX flights, including one on Starship". CNBC (באנגלית). ארכיון מ-14 בפברואר 2022. נבדק ב-15 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Davenport, Christian (14 בפברואר 2022). "Jared Isaacman, who led the first all-private astronaut mission to orbit, has commissioned 3 more flights from SpaceX". Washington Post. ארכיון מ-24 בפברואר 2022. נבדק ב-15 בפברואר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Berger, Eric (10 בספטמבר 2024). "Polaris Dawn takes to the skies, setting the stage for a daring private spacewalk". Ars Technica. ארכיון מ-12 בספטמבר 2024. נבדק ב-13 בספטמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Polaris Dawn". Polaris Dawn. ארכיון מ-31 במאי 2022. נבדק ב-21 באוגוסט 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
צוות המשימה של Polaris Dawn. מימין לשמאל:- סקוט פוטיס, שרה גיליס, אנה מנון וג'ארד אייזקמן
חללית Starship על גבי המשגר מסוג Starship
הלסינקי

הלסינקי (בפינית: Helsinki, ‏האזנהקובץ:Fi-Helsinki-2.oga‏Ⓘ‏, בשוודית: Helsingfors - "הלסינגפורש", ‏האזנהקובץ:Helsingfors.ogg‏Ⓘ‏) היא בירת פינלנד. אוכלוסייתה מונה 629,512 תושבים, נכון לסוף מרץ 2016. העיר נוסדה בשנת 1550, והוכרזה כבירת פינלנד בשנת 1812.
הלסינקי ממוקמת בדרום המדינה, על מספר חצאי איים לחופי מפרץ פינלנד. המטרופולין שלה מורכבת מהעיר הלסינקי ועוד 3 ערים נוספות, אשר ביחד נחשבות לשטח של עיר הבירה. המטרופולין של הלסינקי רבתי מונה כ-1.5 מיליון נפש.
הלסינקי אירחה את המשחקים האולימפיים ב-1952 ופעמיים את אליפות העולם באתלטיקה, ב-1983 וב-2005, באצטדיון האולימפי שבעיר. כמו כן אירחה העיר את תחרות אירוויזיון 2007.
בעיר שוכנות אוניברסיטת הלסינקי ואוניברסיטת אלטו (באספו).
היסטוריה

הלסינקי הוקמה בשנת 1550 על ידי גוסטב ואסה, מלך שוודיה, אשר שלט באותם ימים בפינלנד.
היא הוקמה כעיר מסחר מתחרה לטאלין בירת אסטוניה, אשר נמצאת מעבר למפרץ פינלנד. שנותיה הראשונות של העיר היו קשות, והיא צמחה באיטיות. למרות זאת, הלסינקי היוותה מוקד אסטרטגי-צבאי חשוב ונקודה ימית אסטרטגית במהלך המלחמות הרבות באזור בין המעצמות של אז - רוסיה ושוודיה, וב-1748 החלה בנייתה של מצודת סואומנלינה על קבוצת איים מדרום לעיר. מטרת המצודה הייתה הגנה על הלסינקי מכיוון רוסיה.
במהלך המלחמה הפינית בין רוסיה לשוודיה (9–1808), סואומנלינה לא היוותה מכשול אמיתי לרוסים והלסינקי נכבשה במרץ 1808. בנובמבר 1808 פרצה שרפה גדולה במזרח העיר וכילתה כרבע מהעיר.
לאחר ששוודיה הפסידה לרוסיה במלחמה הפינית, סופחה פינלנד לרוסיה בשנת 1809, כאזור אוטונומי. עקב החלטה של הצאר אלכסנדר הראשון, הלסינקי הפכה בשנת 1812 לבירתה של פינלנד, והוקמה בה האוניברסיטה של הלסינקי (אשר למעשה הוקמה בעיר טורקו בשנת 1630 - והועברה להלסינקי בשנת 1812).
בעקבות המהפיכה ברוסיה ב-1917, הכריזה פינלנד על עצמאותה ועל הלסינקי כבירתה. במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה הלסינקי אחת משלוש הבירות של מדינות המשתתפות במלחמה, שלא נכבשה בשום שלב.
להסדרת אספקת מים סדירה נחצבה תעלת המים פיינה.
פני העיר

האדריכלות בהלסינקי מאופיינת בסגנון מאופק. העיר מצטיינת בבנייה נמוכה במרכזה, ומתקיימים בה עקרונות מתקדמים של נגישות, פיתוח סביבתי ותחבורה ציבורית. נופה העירוני של הלסינקי מגלם את החיבור שנעשה דרכה בין המערב הסקנדינבי והמזרח הרוסי, כאשר שלושת המבנים שחולשים על קו הרקיע במרכז הם תחנת הרכבת הגדולה, כנסיית אוספנסקי האורתודוקסית וקתדרלת הלסינקי בעלת האוריינטציה השוודית.
היא זכתה לתואר עיר העיצוב לשנת 2012.
האדריכל בעל השם העולמי אלוור אלטו הטביע גם הוא חותם חשוב ברבים מהבניינים במאה ה-20.
בין מוזיאוני העיר ניתן לציין את המוזיאון הלאומי שפועל משנת 1916. באותו בניין ממוקמת סוכנות המורשת הפינית.
תחבורה

הלסינקי היא עיר מוטת תחבורה ציבורית והליכה. בסקר השוואתי מ-2018 שבחן את שביעות הרצון מהתחבורה הציבורית בערי אירופה, הגיעה הלסינקי למקום השני עם 75% שביעות רצון.. על פי סקר נסיעות מ-2017, נעשו 35% מהמסעות בעיר ברגל, 34% בתחבורה ציבורית, 21% ברכב ו-9% באופניים. בין אמצעי התחבורה הציבורית הנפוץ ביותר היה האוטובוס (15% מכלל המסעות), אחריו המטרו (8%) והחשמלית (7%) ולבסוף הרכבת (4%). שיעור השימוש בתח"צ גבוה, על אף שהצפיפות בעיר נמוכה יחסית. תושב ממוצע מבצע 295 נסיעות בתח"צ בשנה.
התחבורה הציבורית במטרופולין מנוהלת על ידי רשות מטרופולינית, HSL. רשת התחבורה הציבורית כוללת רכבת תחתית, חשמליות (טראמים) ואוטובוסים. פועל גם שירות מעבורות בהיקף מצומצם. הרשות קובעת את אמצעי הכרטוס, התעריפים, הקווים והתדירויות של השירות לסוגיו. הכנסות מכרטיסים מכסות כמחצית מעלות התפעול של התחבורה הציבורית.
תחבורה > רכבת תחתית

הרכבת התחתית של הלסינקי נחנכה ב-1982 כקו בודד. כיום פועלים שני קווים, כמחציתם מעל הקרקע. אורך המסילות הוא 35 ק"מ, קיימות 25 תחנות, ומספר הנסיעות בשנה עומד על 92.6 מיליון (2019).
תחבורה > חשמליות

חשמליות (טראם) הן אמצעי התחבורה העיקרי במרכז העיר. אורך המסילות 39 ק"מ, ופועלים 11 קווים. שעות הפעילות 5:30 עד 23:30. (בסופ"ש מ-7:00). מספר הנוסעים השנתי 57 מיליון.
תחבורה > אוטובוסים

האוטובוסים הם אמצעי התחבורה הציבורית עם מספר הנוסעים הגבוה ביותר במטרופולין. 120 קווים פועלים בתחומי העיר, ועוד עשרות קווים לפרוורים. מספר הנוסעים בשנה הוא מעל 100 מיליון. את המסלולים ולוחות הזמנים קובעת הרשות האזורית, HSL, והיא מתקשרת במכרז עם מפעילים פרטיים שאחראים לתפעול בלבד.
תחבורה > אופניים

מחלקת התכנון אחראית על תכנון שבילי אופניים. עד 2020 הוקצו 1200 ק"מ שבילי אופניים, מתוכם 730 ק"מ סלולים. כמחצית מהשבילים בפארקים או טיילות. העירייה חותרת להעלות את השימוש באופניים, ונכון ל-2020 קיימות תוכניות להרחיב את הרשת, להוסיף שבילי אופניים פרווריים ליוממים ולהפחית את החיכוך עם הולכי הרגל.
תחבורה > הליכה

החל מ-1989 מקדמת העיר בהדרגה אזורים מוטי הליכה בלב העיר. אזורים אלה כוללים מדרחובים, רחובות עם מדרכות רחבות, ורחובות מוכווני-הליכה הנגישים בתחבורה ציבורית. מעברים מקורים יוצרים חיבור בין רחובות אלה. נכון ל-2020 נשקלת אפשרות להרחיב משמעותית את האזור מוטה-ההליכה, בין היתר על-ידי סלילת כבישים תת-קרקעיים שישמשו כדרכי שירות לעסקים.
ראו גם

תחנת הרכבת של הלסינקי
המכללה השוודית לכלכלה ומנהל עסקים
כנסיית טמפליאוקיו
משטרת הלסינקי
הרכבת התחתית של הלסינקי
רשימת אנשי העיר וילידיה שיש להם ערך בוויקיפדיה העברית
הערות שוליים

↑  אברהם יעקב בראוור, הלסינקי, האנציקלופדיה העברית 14, עמ' 709
↑  (הקישור אינו פעיל)
↑
↑  קידום אופניים, אתר עיריית הלסינקי (באנגלית)
↑  אתר עיריית הלסינקי (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262416405171  PLWABN: 9810695285805606  BIBSYS: 90134759  BNC: 000095613  BNE: XX451258  BnF: cb11864299b (data)  GND: 4024351-5  ISNI: 0000 0004 0409 9693  LCCN: n80123283  MusicBrainz: 39d62198-1e76-4de4-b079-e86e3a393bbc  NARA: 10045152  NDL: 00654305  NKC: ge134210  NSK: 000611897  RERO: 02-A025479428  SELIBR: 147770  SUDOC: 06852496X  VIAF: 123708243   WorldCat (עם VIAF): 123708243 
היכל פינלנדיה בהלסינקי, מרכז כנסים בתכנונו של אלוור אלטו
אוטובוס בהלסינקי. אוטובוסים הם אמצעי תחבורה חשוב במטרופולין
המטרו של הלסינקי
הגדת פראג

| --- | --- |

 מידע כללי
 שפת המקור:  עברית 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  פראג 
 תאריך הוצאה:  1526 
 
הגדת פראג היא הגדה של פסח שהודפסה על ידי גרשֹם כהן בפראג בשנת רפ"ז-1526. זוהי ההגדה המצוירת המודפסת הראשונה ששרדה, ומאז הופעתה הודפסה מספר רב של פעמים. ההגדה, שהייתה הראשונה שהודפסה במרכז אירופה לאחר גירוש היהודים מספרד בשנת 1492, שימשה כאבטיפוס למהדורות מאוירות שהודפסו אחריה. איוריה נעשו בטכניקה של חיתוכי עץ והיא שייכת לגרסה האשכנזית של ההגדה בה לציור יש קשר ענייני אל הכתוב, ובשל ראשוניותה קבעה את האיורים והנושאים המרכזיים שהופיעו בהגדות שיוצרו אחריה.
עם הנושאים המופיעים בהגדה נמנים האירועים שקדמו ליציאת מצרים ובהם תיאורים מקראיים וטקסיים המתייחסים לעבודות הפרך שנגזרו לבני ישראל, גזרת השלכת הבנים ליאור, תיאור עשר המכות והבריחה ממצרים וחציית ים סוף.
תיאור ההגדה

בהגדה יש דגש על הפרטים השונים והאותיות המודגשות. מופיעים בה למעלה מ-60 איורים העשויים מחיתוכי עץ ומתארים טקסים סמליים ואלמנטים תנ"כיים ורבניים ואחרים המקשרים בין העבר לחזון והגאולה העתידית מהגלות. השילוב קיים בבניית ההגדה מבחינה ספרותית, באיוריה, בתוספות, בשירים ובפירושים. בהגדה מוסבר כי בלי הנס בו הוציא אלוהים את בני ישראל ממצרים, צאצאיו של העם היום, עדיין היו נותרים עבדים.
בהגדה מופיעות תיבות מאוירות. שמו של מדפיס ההגדה הוא גרשם בן שלמה הכהן, שבסיוע של אחיו, גרונם כץ, סיים את ההגדה ביום האחרון של שנת 1526, כ"ו בטבת רפ"ז. אמן חיתוכי העץ היה ככל הנראה אדם בשם חיים שחור או שוורץ, שכן האות ש' נמצאת בארבעה מחיתוכי העץ; עם זאת ייתכן שחלקם נעשו על ידי אמנים אחרים.
ההגדה מייצגת את נטיית האמנים למעבר מספר מצויר לספר מודפס. קיימות ארבע קבוצות של חיתוכי עץ, מילים מעוצבות, גבולות של העמודים השלמים, נופים כלליים ודמויות בשוליים. עם זאת האמן חסך במספר חיתוכי העץ על ידי שימוש חוזר של אלמנטים שיוצר תחושת אחידות ועושר של פרטים בהגדה.
אחד הדברים המפורסמים ביותר בהגדה היא הערה שמתייחסת למילה מרור בהגדה, ושאומרת: "יש מנהג בעולם שהאיש מורה על האשה משום שנאמר אשה רעה מר ממות". ישנן גם מהדורות עם ציור של גבר המצביע על אשתו.
בהגדה מעורבבים נושאים יהודים מסורתיים, מוטיבים ואיקונוגרפיה שהתמזגו יחד עם סגנון אופנתי ועכשווי של הצגת תיאורים דתיים על פי טעמו האישי של האמן.
תיאור ההגדה > שירי ההגדה

השיר חד גדיא, אינו מופיע בהגדה משנת 1526, אך נדפס לראשונה לצד תרגום בגרמנית בהגדה של שנת 1590.
יש הסבורים כי השיר אחד מי יודע נדפס לראשונה בהגדת פראג ש"ן (1590) עם תרגום ליידיש. השיר נכלל בהגדות של שאר עדות ישראל החל מהמאה ה-19.
שפוך חמתך
הא לחמא עניא בהגדת פראג
דפוסי צילום בולטים

הגדה של פסח: חקק גרשם בן שלמה הכהן בשתוף אחיו גרונם, תל אביב: סיני, תשי"ד 1954. (במקביל יצאה מהדורת דפוס צילום מוקטן: "הגדה של פסח: הקרויה הגדה של גרשם כהן, היא ההגדה הראשונה שיצאה לאור בדפוס")
הגדה של פסח: מבית דפוסו של גרשם כהן: פראג, ה'רפ"ז / The Haggadah of Passover: A Facsimile of the Prague Haggadah, 1526, ניו יורק: האחים שולזינגר, תשכ"ד.
הגדה של גרשם כהן: ההגדה הראשונה שיצאה בדפוס בעיר פראג בשנת רפ"ז (1527), ירושלים: משרד השיכון; תל אביב: אורצל, תשכ"ה. (דפוס צילום מוקטן, בתוספת מבוא)
לקריאה נוספת

יוסף תבורי, 'אומנות הדפוס והציורים בהגדת פראג', אוהב ספר (כתב עת לתולדות הדפוס העברי) 1 (תשמ"ז), עמ' יג–כא (המאמר הופיע באותו קובץ גם באנגלית, וגרסה נוספת בתוך שנה בשנה תשס"א.)
דור בן-ארי, מדוע גשר קארל המפורסם מופיע על ההגדה המודפסת הראשונה?, 20.04.22, פראג בצבעים עם דור.
מלכה רוזנטל, 'האמן כפולמוסן', בספרה: פולמוס ורוחניות באמנות היהודית ועוד, ירושלים: אקדמון, תש"ס, עמ' 45–51.
Charles Wengrov, Haggadah and Woodcut: An Introduction to the Passover Haggadah completed by Gershom Cohen in Prague, Sunday, 26 Teveth, 5287 (Dec. 30, 1526), New York: Shulsinger Bros., 1967. ("Published to accompany its fasimile edition")
הערות שוליים

↑  איל חיות-מן, גלגולה של הגדה, באתר ישראל היום, 18 באפריל 2024
↑  "חד גדיא", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
↑  יעל לוין, אחת מי יודע? פורסם במוסף 'שבת' - 'פסח' 'מקור ראשון', י'א בניסן תשע"א, 15.4.2011
| הגדות של פסח |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-9 | סדר רב עמרם גאון |  |
| המאה ה-10 | סידור רב סעדיה גאון |  |
| המאה ה-11 | הגדה של פסח מגניזת קהיר |  |
| המאה ה-14 | הגדת הזהב (קטלוניה) • הגדת שאלתיאל (קטלוניה) • הגדת ריילנדס (קטלוניה) • הגדת ראשי הציפורים (גרמניה) • הגדת פובלט (קטלוניה) • הגדת סרייבו (קטלוניה) • הגדת וולף (צרפת) • הגדת קאופמן (קטלוניה) • הגדת האחות (קטלוניה) • הגדת ברצלונה (קטלוניה) • הגדה היספנית-מורסקית • הגדת פראטו (קטלוניה) • הגדת ששון (קטלוניה או דרום צרפת) • הגדת מודנה־בולוניה (קטלוניה) • הגדת גרציאנו (קטלוניה) • הגדת מוקטה (קטלוניה) • הגדת קיימברידג' (קטלוניה) • הגדת לומברד |  |
| המאה ה-15 | הגדת רוטשילד (צפון איטליה) • הגדת נירנברג הראשונה (גרמניה) • הגדת נירנברג השנייה (גרמניה) • הגדת וושינגטון (גרמניה) • הגדת דרמשטאדט • הגדת ארנה מיכאל (גרמניה) • סידור הרבי מרוז'ין (מזרח אירופה) • הגדת פארמה • הגדת יהודה (גרמניה) • סידור גאליקו (איטליה) • הגדת וואדי אל חגארה (וואדי אל חגארה) • הגדת לונדון של יואל בן שמעון • הגדת סינסינטי הראשונה • הגדת חילק ובילק • הגדת טגרנזי (גרמניה או אוסטריה) • הגדת ריילנדס האשכנזית |  |
| המאה ה-16 | הגדת פראג (פראג) • הגדת מנטובה (איטליה) • הגדת פריסול • הגדת מחזור רומא (בולוניה) |  |
| המאה ה-17 | הגדת ונציה (איטליה) • הגדת אמסטרדם (הולנד) |  |
| המאה ה-18 | הגדת המבורג • הגדת סינסינטי השנייה • הגדת לייפניק |  |
| המאה ה-19 | הגדת ניו יורק |  |
| המאה ה-20 | הגדת שיק (פולין) • הגדת פרחי (מצרים) • הגדת מקסוול האוס (ארצות הברית) • הגדת הרבי מחב"ד • הגדת הגדוד השלישי של הפלמ"ח (ישראל) |  |
| הגדות שונות | הגדה קיבוצית לפסח • הגדות קטלוניה |  |
פיטר פיליפס

| --- | --- |

 לידה:  15 בנובמבר 1977 (בן 47) בית החולים סנט מרי, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Peter Mark Andrew Phillips 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  אוניברסיטת אקסטר  גורדונסטאון  בית הספר פורט רג'יס 
 בן או בת זוג:  אוטום פיליפס (17 במאי 2008–14 ביוני 2021) 
 
פיטר מארק אנדרו פיליפס (באנגלית: Peter Mark Andrew Phillips, נולד ב-15 בנובמבר 1977) הוא הנכד הראשון של המלכה אליזבת השנייה, ומספר 19 בסדר הירושה לכתר הבריטי.
ביוגרפיה

פיליפס נולד בבית החולים סנט מרי בפדינגטון, לונדון, כבנם הבכור של אן, הנסיכה המלכותית ושל בעלה לשעבר, קפטן מארק פיליפס. אחותו, זארה פיליפס, נולדה 4 שנים אחריו. לפיליפס שתי אחיות נוספות שנולדו לאביו משתי נשים שונות. בתור נכדה של המלכה מצד בתה (ולא בנה), פיליפס אינו נושא כל תואר מלכותי. בילדותו אף ביקשה אמו שלא יינתנו לילדיה תארים וחובות מלכותיים.
בדומה לאחותו, פיליפס למד באוניברסיטת אקסטר. כשסיים את לימודיו בשנת 2000, עבד בקנדה עבור מותג המרוצים Williams F1, שם פגש את מי שעתידה להיות אשתו, השחקנית אוטום קלי. לאחר שקלי המירה את דתה והפכה מנצרות קתולית לאנגליקנית, השניים נישאו בארמון וינדזור ב-17 במאי 2008.
פיליפס עובד כמנהל בבנק המלכותי של סקוטלנד. במסגרת עבודתו התגוררו בני הזוג בהונג קונג, וכיום הם חיים בלונדון.
ב-29 בדצמבר 2010 נולדה בתו הבכורה של פיליפס ונינתה הראשונה של המלכה אליזבת, סוואנה פיליפס. היא הוטבלה ב-23 באפריל, ימים ספורים לפני חתונתם של הנסיך ויליאם וקייט מידלטון. ב-2012 נולדה בתו השנייה, אילה (Isla).
הם התגרשו ב-14 ביוני 2021.
עוזר ורשבסקי

| --- | --- |

 לידה:  15 באפריל 1898 סוכצ'ב, רפובליקת פולין 
 נרצח:  10 באוקטובר 1944 (בגיל 46) גרמניה הנאצית אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 שפות היצירה:  יידיש 
 
עוזר ורשבסקי (לעיתים וורשאבסקי; בכתיב יידי: וואַרשאַווסקי; 15 באפריל 1898, סוכטשוב – 10 באוקטובר 1944, אושוויץ) היה סופר יידי חשוב, אם כי לא מוכר לקהל הרחב.
ביוגרפיה

בספרו הראשון, "שמוגלאַרס" (יידיש: "המבריחים"), משנת 1922, מתוארת חבורת יהודים שמבריחים סחורה בפולין בזמן מלחמת העולם הראשונה. האנשים וגם המצבים אותם הוא מתאר הם ברוטאליים.
כמשכילים רבים בזמנו הוא עזב את העיירה, חי קצת בוורשה ובברלין, ואחר כך התיישב בפריז. בשנות ה-20 השתתף בפרסומים חלוציים כמו "כאליאסטרע" ו"אלבאטרוס", וסגנון כתיבתו היה מודרני ואף מעט אקספרסיוניסטי.
בשנות ה-30 היה דמות מוכרת ברובע מונפרנאס שבפריז, ועסק יותר בציור מאשר בכתיבה. כשהחלה מלחמת העולם השנייה ברח עם אשתו, וכתב את הרומן האחרון שלו "רעזידענצן", על יהודי שמנסה להציל את עצמו. ורשבסקי נעצר באיטליה ונשלח לאושוויץ, שם נרצח ב-1944. בן 46 היה במותו.
ספריו תורגמו גם לצרפתית.
ספריו

מבריחים: רומן (תרגום: ה' ייבין), תל אביב: מצפה, תר"ץ.
הנסיכה יוג'יני

| --- | --- |
הנסיכה יוג'יני, חג המולד 2017
הנסיכה יוג'יני, חג המולד 2017
 לידה:  23 במרץ 1990 (בת 34) בית החולים פורטלנד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Princess Eugenie Victoria Helena of York 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  בית הספר אפטון האוז (1995)  מרלבורו קולג' (2008)  בית הספר סנט ג'ורג', טירת וינדזור (2003)  אוניברסיטת ניוקאסל (2012) 
 בן או בת זוג:  ג'ק ברוקסבנק (12 באוקטובר 2018–?) 
 פרסים והוקרה
 מדליית יובל היהלום של המלכה אליזבת השנייה 
 
 חתימה:   
 
הנסיכה יוג'יני (שם מלא: הנסיכה יוג'יני ויקטוריה הלנה, באנגלית: Princess Eugenie Victoria Helena; נולדה ב-23 במרץ 1990) היא נסיכת הממלכה המאוחדת, בתם הצעירה של הנסיך אנדרו, דוכס יורק ושרה פרגוסון, דוכסית יורק. יוג'יני נמצאת במקום ה-12 בסדר הירושה לכתר הבריטי.
ביוגרפיה

הנסיכה נולדה בבית החולים פורטלנד. היא הוטבלה בכנסיית מרי מגדלן בסנדרינגהאם שבנורפוק על ידי הבישוף של נוריץ' ב-23 בדצמבר 1990. זו הפעם הראשונה שהטבלה של בן או בת משפחת המלוכה הייתה אירוע ציבורי.
הוריה של הנסיכה התגרשו בהיותה בת שש. ב-2003 השלימה יוג'יני את לימודיה היסודיים בבית הספר סנט ג'ורג' שבווינדזור, וב-2008 סיימה את לימודיה התיכוניים במרלבורו קולג', פנימייה יוקרתית בעיר מרלבורו שבווילטשייר. בשנים 2009 עד 2012 למדה באוניברסיטת ניוקאסל, וסיימה בהצטיינות תואר בוגר אוניברסיטה בספרות אנגלית ובתולדות האמנות.
הנסיכה משתתפת באירועים רשמיים של משפחת המלוכה, אך איננה נדרשת למלא "חובות מלכותיות", כלומר איננה מייצגת את בית המלוכה בהופעות ציבוריות ברחבי הממלכה.
ב-22 בינואר 2018 הודיע הארמון על אירוסיה לג'ק ברוקסבנק, סוחר יינות לונדוני, צאצא למשפחת אצולה. החתונה התקיימה ב-12 באוקטובר 2018 בכנסיית סנט ג'ורג' במתחם טירת וינדזור. 
מלידתה ועד לנישואיה היה תארה הרשמי של הנסיכה "הוד מעלתה, הנסיכה יוג'יני מיורק". עם נישואיה, היא איבדה את השיוך הטריטוריאלי של אביה והיא נקראת כעת "הוד מעלתה, הנסיכה יוג'יני, הגברת ג'ק ברוקסבנק".
ב-9 בפברואר 2021 נולד בנם הבכור. הבן נקרא אוגוסט פיליפ הוק ברוקסבנק. השם אוגוסט הוא על שמו של בן זוגה של המלכה ויקטוריה, הנסיך אלברט, שזה היה אחד משמותיו; השם פיליפ הוא על שמו של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו, בן זוגה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת וסבה של הנסיכה יוג'יני; השם הוק הוא על שמו של אחד מאבות אבותיו של האב, ג'ק ברוקסבנק.
ב-30 במאי 2023 נולד בנם השני של השניים. שמו הוא ארנסט ג'ורג' רוני: על שם סבו ג'ורג' ברוקסבנק, על שם סב-סבתה של הנסיכה, ג'ורג' החמישי, אשר שמו האמצעי היה ארנסט, ועל שם סבה של הנסיכה, מייג'ור רונלד פרגוסון.
שלט האצולה

שלט האצולה של הנסיכה הוא מעוין המחולק לארבעה רבעים. ברביע הראשון והרביעי (השמאלי העליון והימני התחתון) שלושה אריות לבנים צועדים, על רקע אדום, מביטים לעבר הצופה. ברביע הימני העליון אריה אדום עומד על שתי רגליו האחוריות, ומביט לשמאל. ברביע השמאלי התחתון נבל בצבע צהוב על רקע תכלת. הרביע הראשון והרביעי הם דגל אנגליה, השני מסמל את סקוטלנד והשלישי את אירלנד. בראש השלט חמש תגיות: בכל אחת משתי התגיות החיצוניות ובתגית האמצעית מופיע דרדר. לשלט שני תומכים: חד-קרן כבול מימין ואריה משמאל.
הערות שוליים

↑  ‏Princess Eugenie gets top grades in her A-levels, דיילי מייל, 14 באוגוסט 2008.
↑  Princess Eugenie (BA-Hons) celebrates getting a degree in English, מאת ריצ'רד פאלמר, דיילי אקספרס, 3 ביולי 2012.
↑  Kirsty.Oram (2018-09-14). "The Wedding of Princess Eugenie and Mr Jack Brooksbank: An update". The Royal Family (באנגלית). נבדק ב-2018-09-15.
↑  Kirsty.Oram, ANNOUNCEMENT OF THE BIRTH OF PRINCESS EUGENIE AND MR JACK BROOKSBANK’S FIRST BABY, The Royal Family, ‏2021-02-09 (באנגלית)
↑  "Princess Eugenie and Jack Brooksbank name baby son". BBC. 20 February 2021.
↑  Princess Eugenie announces birth of second child, באתר סקיי ניוז, 5 ביוני 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1269394460  VIAF: 3845166535893012880007   WorldCat (עם VIAF): 3845166535893012880007 
שלט האצולה של הנסיכה יוג'יני
ליידי לואיז וינדזור

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 2003 (בת 21) Frimley Park Hospital, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  ליידי לואיז אליס אליזבת' מרי מאונטבאטן-וינדזור
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  בית ספר סנט מארי בית ספר סנט ג'ורג' אוניברסיטת סנט אנדרוז
 
ליידי לואיז אליס אליזבת' מרי מאונטבאטן-וינדזור (באנגלית: Lady Louise Alice Elizabeth Mary Mountbatten-Windsor; נולדה ב-8 בנובמבר 2003) היא הבת הבכורה של הנסיך אדוארד, דוכס אדינבורו ואשתו סופי, דוכסית אדינבורו, ונכדתם של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת והנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו. ליידי לואיז נמצאת במקום ה-17 בסדר הירושה לכתר הבריטי, אחרי אחיה הצעיר, ג'יימס, רוזן וסקס. למרות שהיא בתו של הנסיך אדוארד, היא מכונה "ליידי" ולא "הנסיכה לואיז", לאור העדפת הוריה.
ביוגרפיה

ליידי לואיז מאונטבאטן-וינדזור נולדה בטרם עת ב-8 בנובמבר 2003 בשעה 23:32 GMT בבית החולים פרימלי פארק בסארי. אביה של לואיז, הנסיך אדוארד, אז הרוזן מווסקס, לא נכח בלידה מכיוון שהיא התרחשה בפתאומיות ובזמן שהיה בביקור רשמי במאוריציוס. לואיז נולדה בניתוח קיסרי בשל בעיות בשליה, שגרמה לאובדן דם חמור הן לה והן לאם. לואיז הועברה ליחידה ליילוד בבית החולים סנט ג'ורג', טוטינג, לונדון. ב-23 בנובמבר 2003 היא השתחררה מבית החולים. שמה, לואיז אליס אליזבת מרי, הוכרז ב-27 בנובמבר באותה שנה.
בספטמבר 2022 החלה ליידי לואיז ללמוד אנגלית באוניברסיטת סנט אנדרוז שבסקוטלנד.
הערות שוליים

↑  "2003: Royal baby born prematurely" (באנגלית בריטית). 2003-11-08. נבדק ב-2023-05-12.
↑  "Royal Wessex baby finally named" (באנגלית בריטית). 2003-11-27. נבדק ב-2023-05-12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1268671010  VIAF: 3917166414911302740007   WorldCat (עם VIAF): 3917166414911302740007
פרוגרס

פרוגרס (ברוסית: Прогресс) היא חללית אספקה ומטען רוסית לא מאוישת. במהלך עגינה עם תחנת חלל היא מאפשרת לטייסי חלל לשהות בה ולפיכך הוגדרה על ידי היצרן כחללית מאוישת. החללית נבנתה כנגזרת של חללית הסויוז וכמוה, היא משוגרת לחלל באמצעות משגר סויוז מקוסמודרום בייקונור. החללית שימשה שנים רבות להבאת אספקה לתחנות החלל הסובייטיות במסלול לווייני נמוך, החל מתחנת החלל סאליוט 6, וכיום משמשת לאספקת תחנת החלל הבינלאומית.
הרעיון לבניית חללית אספקה לא מאוישת עלה במהלך תוכנית סאליוט, במסגרתה שוגרו ואוישו תחנות חלל, וזאת על מנת לספק מזון וציוד חיוני הנדרש לקוסמונאוטים השוהים תקופה ארוכה בחלל.
מבנה

חללית הפרוגרס נבנתה על בסיס חללית הסויוז ודומה לה בצורה ובמשקל. היא כוללת שלושה תאים:
תא מטען - תא מדוחס אוויר הנמצא בקדמת החללית ומכיל את האספקה והמטען כגון: מזון, מים, ביגוד וציוד מדעי. התא מבוסס על התא המסלולי של חללית הסויוז, ומאפשר לקוסמונאוטים להיכנס לתוכו ולפרוק את המטען בסביבה מוגנת. התא מורכב משני חצאי כדור שחוברו יחדיו. החצי הקדמי כולל את מערכת העגינה עם תחנת החלל.
תא תדלוק - כולל מכלי דלק ומשמש לתדלוק תחנת החלל עימה עוגנת חללית הפרוגרס. התא החליף את תא החדירה לאטמוספירה בסויוז, שבוטל בפרוגרס. על מנת למנוע דליפה של דלקים רעילים, צינורות התדלוק ממכלי הדלק בתא עוברים מחוץ לחללית ודרך תעלות מערכת העגינה אל תוך חלק לא מדוחס-אוויר בתחנת החלל המכיל את מערכת ההנעה המרכזית של התחנה. כאמצעי זהירות נוסף בתא התדלוק ישנם מכלי חנקן אשר יוצרים לחץ על מערכת התדלוק ומטהרים את המערכת משאריות של דלקים, זאת על מנת למנוע שפיכה של חומרי דלק על מערכת העגינה ולהסתכן בחשיפתם בפני האסטרונאוטים.
תא השירות - התא ממוקם בחלקה האחורי של החללית ומבוסס על תא השירות של חללית הסויוז. התא מכיל את מנועי החללית, ציוד בקרה (בניגוד לחללית הסויוז בה הציוד היה ממוקם בתא החזרה לאטמוספירה והתא המסלולי) וציוד לבקרת העברת הדלק. בניגוד לסויוז בה היה חיישן אינפרא-אדום אחד וחיישן יונים אחד המשמשים את מערכת ההנחיה של החללית, בפרוגרס יש שניים מכל סוג, זאת מכיוון שהחללית פועלת באופן אוטומטי לחלוטין. כמו כן, מפני שתא השירות מכיל ציוד רב יותר, הוא ארוך יותר מתא השירות של חללית הסויוז.
בניגוד לסויוז, שלושת תאי החללית לא ניתנים להפרדה במהלך המשימה כולה, ובסיומה החללית מנותקת מתחנת החלל בה עגנה ומנותבת בכוונה לחדירה לאטמוספירה במהלכה היא נשרפת מעל האוקיינוס השקט, בו חלקים שישרדו את הנפילה לא עלולים לגרום לנזק.
דגמים

במהלך השנים בוצעו שינויים בחללית הפרוגרס והיא יוצרה במספר דגמים.