stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפוקליפסה - מלחמת העולם השנייה
ראו גם

העולם במלחמה
הערות שוליים

↑  מי מחק את הקשר של המוסלמים לנאצים?, 11.6.20, ערוץ 7
↑  דוד רוזנטל‏, צבע טרי?, באתר וואלה, 10 במאי 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: unn2013746230
כור מלח מותך

איור מופשט של כור מלח מותך
כור מלח מותך הוא כור גרעיני המיועד להפקת אנרגיה  כאשר מלח מותך משמש כנוזל הקירור. כורים מסוג זה שייכים לדור הרביעי (אנ') ומתאפיינים בבטיחות פאסיבית, וטמפרטורת עבודה ויעילות תרמודינמית גבוהות מכורים המשתמשים במים לצורך קירור.
כורים מסוג זה מחליפים את המים או מים כבדים ששימשו כנוזל הקירור האופייני בדורות הקודמים, בתערובת מלחים שמאפשרת טמפרטורת רתיחה גבוהה בהרבה מזו של מים, ובכך מספקים מספר יתרונות:
טמפרטורת יציאה גבוהה בהרבה המביאה ליעילות תרמודינמית גבוהה יותר ומאפשרת מגוון תהליכי ניצול חום.
היעדר קיטור וכתוצאה מכך ירידת הלחץ במערכת ללחץ אטמוספירי, וכתוצאה מכך שיפור בבטיחות הכור וירידה בדרישות לחץ גבוה ממרכיבי הכור.
בכור מלח מותך הדלק הגרעיני יכול להיות מומס במלח עצמו או בצורת מוצק (מוטות דלק). השליטה בכור מתבצעת על ידי הכנסה והוצאה של מוטות גרפיט מהליבה ששולטים בקצב תגובת השרשרת.
היסטוריה > כור מוטס

הרעיון נהגה בשנות ה-50 כפתרון להנעת המטוס הגרעיני (אנ') קונבאייר X-6 והחיפוש אחר כור בעל צפיפות אנרגיה גבוהה. כדי לחקור את הרעיון נבנו שתי מעבדות, האחת באיידהו, שעסקה בכור מקורר במתכות קלות, והשנייה באוק-רידג' טנסי שעסקה בכור בו החומר הבקיע – הדלק הגרעיני – היה חלק מהמלחים שהומסו בכור.
הכור הניסיוני הראשון נקרא ARE, מבוסס אורניום שכלל מֵאֵט נייטרונים (Neutron moderator) מתחמוצת בריליום ומעגל קירור מבוסס נתרן, הפיק בשנת 1954 100MW בטמפרטורת שיא של 860°C. עבור כור זה פותחו סגסוגות מתכות ייחודיות עמידות לשיתוך (קורוזיה). הצלחתו פתחה את הדלת לכור ניסיוני נוסף בשם PWAR שהפיק בשנת 1957 טמפרטורה יציבה של 675°C.
היסטוריה > MSRE

חוקרי מעבדת אוק-רידג' הרחיבו את תשתיות ניסוי הכור המוטס ויצרו בשנות ה-60 את ה-MSRE – כור מלח מותך מבוסס אורניום שכלל גרפיט כמאט ומלח מותך לקירור, והפיק 7.4MW וטמפרטורה של 650°C. הכור עבד כשנה וחצי ואפשר הפריה של תוריום אף על פי שאפשרות זו נזנחה לצורכי מחקר. כור זה היה הכור הבטוח פאסיבי הראשון ובמהלך סופי השבוע כובה והושאר ללא השגחה.
היסטוריה > MSBR

השלב הבא שהציעה מעבדת אוק-רידג' בתחילת שנות ה-70 היה MSBR – הרחבה של ה-MSRE, החלפת הדלק הגרעיני בתוריום, עדכון של מעגל הקירור והמלח המשמש אותו והוספת יכולת הפריה. כור זה לא נבנה, בין השאר מטעמים פוליטיים: הממשל בוושינגטון העדיף ליצור מקומות עבודה במדינת קליפורניה בתוכנית הכור המפרה המהיר, ולכן בניית ה-MSBR לא תוקצבה, והתוכנית נסגרה.
היסטוריה > שנות ה-80 והלאה

היו מאמצים נוספים אך לא משמעותיים בתחום, והוא נשכח עד הופעת הדרישות לדור הרביעי, שכוללות שיפורי בטיחות, יעילות וצמצום פסולת גרעינית, מניעת הפצת נשק גרעיני והוזלת עלות הפקת האנרגיה. כורי מלח מותך עונים על דרישות אלה, ולכן חברות וממשלות בארצות הברית, בריטניה, דנמרק, הודו, יפן, סין, צרפת, קנדה ורוסיה עוסקות בפיתוח כורים מסוג זה.
מבנה ועקרון פעולה

כור גרעיני הוא מערכת המפיקה אנרגיה וכוללת ליבה שבה הדלק הגרעיני יוצר חום, מערכת בקרה ומערכת הסעת חום. בכורי מלח מותך משמש המלח לקירור הליבה ובחלק מהכורים הוא משמש בתמיסה המכילה דלק גרעיני.
מבנה ועקרון פעולה > ליבה

כאמור ישנם שני סוגים של כור מלח מותך, כור בו הדלק הגרעיני נמצא בתמיסה עם המלח וכור בו המלח משמש רק לקירור הדלק הגרעיני. בכור בו המלח משמש לקירור בלבד, ליבת הכור היא האזור בו מתרחש הביקוע הגרעיני. הביקוע גורם לפליטת אנרגיה באמצעות חום וקרינה רדיואקטיבית שמחממת את המלח, הדלק הגרעיני בליבה נמצא בצינורות, הקרויים מוטות דלק, בדומה לכור מים קלים ומגיע למצב של תגובת שרשרת רק לאחר האטה של הניטרונים באמצעות החדרת חומר מאט כדוגמת גרפיט. מערכת הבקרה שולטת על מידת ההאטה ובכך שולטת על קצב הביקוע הרצוי (בפיצוץ גרעיני אין מערכת שליטה לכן תגובת השרשרת לא מרוסנת והיא מתחזקת כל עוד יש חומר לביקוע). בכור בו הדלק הגרעיני נמצא בתמיסה עם המלח, התמיסה נכנסת לליבה, הניטרונים שבדלק הגרעיני מואטים בגלל הגרפיט בליבה ולכן נוצרת תגובת שרשרת שמחממת את המלח בתמיסה. לאחר שהתמיסה החמה יוצאת מהליבה תגובת השרשרת נפסקת (אך הרדיואקטיביות נמשכת).
מבנה ועקרון פעולה > מערכת הבקרה

תפקידה של מערכת הבקרה היא לאפשר לשלוט בקצב ולהפסיק את תגובת השרשרת הגרעינית. תגובת השרשרת הגרעינית היא תהליך בו ניטרון נפלט מגרעין של אטום, פוגע בגרעין של אטום אחר, מבקע אותו ויוצר אטומים קטנים יותר, ולפחות שני ניטרונים חדשים שיכולים להמשיך ולהרחיב את התהליך. בכורים בהם הדלק הגרעיני לא מרוכז, כדוגמת אורניום לא מועשר, על מנת שניטרון יוכל לפגוע בגרעין אטום אחר יש צורך להאט אותו. מערכת הבקרה מבצעת את התפקיד הזה – אם נדרש לעצור את תגובת השרשרת, תפקיד מערכת הבקרה הוא לעצור את הניטרונים. מערכת הבקרה משתמשת בחומרים שמאיטים ניטרונים, כגון גרפיט, כדי לשלוט בקצב תגובת השרשרת. כמות רבה של גרפיט בליבה תעצור את התהליך מכיוון שהניטרונים יאטו מדי. כמות מעטה של גרפיט בליבה תגרום להאצה של הניטרונים ועצירת תגובת השרשרת.
מבנה ועקרון פעולה > מערכת הסעת החום

בכור מלח מותך מערכת הסעת החום מבוססת על שתי לולאות נפרדות:
לולאת הליבה בה מלח מותך מונע (באמצעות משאבה או בכבידה) דרך הליבה, מתחמם וממשיך אל מחליף חום – בו הוא מוֹסֵר חלק מהחום לנוזל אחר, לרוב גם כן מלח מותך – מתקרר וחוזר שוב אל הליבה, מתחמם וחוזר חלילה. מאחר שהחומר המשמש את לולאת הליבה הוא מלח, טמפרטורת הכור יכולה להיות גבוהה בהרבה מכור בו לולאת הליבה מבוססת על מים. מאחר שטמפרטורת הרתיחה של המלח גבוהה בהרבה, נפתר בכך הסיכון הבטיחותי הראשי בכור מים קלים, שהוא התפוצצות כתוצאה מלחץ. מחליף החום הוא מתקן מכני המאפשר חימום של נוזל אחד ללא מגע בנוזל שני ומבוסס על הגדלת שטח הפנים של הנוזלים כדי להקל על מעבר האנרגיה ביניהם. ככל שהפרש הטמפרטורה בין הנוזלים העוברים דרך מחליף החום גדול יותר, כך ניתן להשתמש במחליף חום קטן יותר. לולאת הליבה סגורה ורדיואקטיבית מאחר שהיא חשופה לתהליך הביקוע והמלח בה הוא חלק מהפסולת שנוצרת בתהליך.
לולאה משנית היא הלולאה שמקררת את לולאת הליבה ונושאת את החום ממחליף החום לצרכן. מאחר שהלולאה המשנית מבוססת גם היא על מלח מותך, גם היא יכולה לעבוד בטמפרטורות גבוהות מעל 600°C ללא לחצים גבוהים, בשונה מכורי מים קלים בהם טמפרטורות היציאה היא סביב ה-350°C. הנוזל החם יכול לשמש ליצירת קיטור שיפעיל טורבינה שתייצר חשמל או כחום בתהליכים כימיים.
יתרונות

לכורי מלח מותך יש מספר יתרונות פוטנציאלים על כורי מים קלים:
בטיחות פאסיבית –
בכור בו הדלק הגרעיני מומס בתמיסת המלח, עליית טמפרטורה מעל סף מסוים תגרום להתכה של פקק ולניקוז הדלק הנוזלי למכל אחסון בו תגובת השרשרת לא מתרחשת, וכל זאת ללא התערבות חיצונית.
ניתן לכבות כור ולהשאירו ללא השגחה, אם מרוקנים את הדלק למכל אחסון.
מאחר שנוזל הקירור הוא מלח בין אם מכיל דלק או לא, מימן לא נוצר בתהליך ולא מצטבר בכור (ראה האסון הגרעיני בפוקושימה).
השימוש במלח מעלה את טמפרטורת הרתיחה ולכן מאפשר טווח טמפרטורות עבודה רחב בהרבה לעומת מים, שתחום העבודה שלהם הוא 100 מעלות בלבד בלחץ אטמוספירי. לכן כור מלח מותך עובד בלחץ אטמוספירי שמונע סיכון להתפוצצות כתוצאה מלחץ (כפי שאירע באסון צ'רנוביל).
יעילות –
מאחר שנוזל הקירור הוא מלח, אין צורך במכל שיכיל פיצוץ ואת הקיטור הרדיואקטיבי שעלול לנבוע מלחץ, ולכן הכור קטן בהרבה.
טמפרטורת העבודה הגבוהה מאפשרת שימוש במחליפי חום קטנים יותר.
טמפרטורת היציאה הגבוהה מאפשרת שימוש בטורבינות קטנות יותר להפקת חשמל.
שילוב הדלק בתמיסת המלח מאפשר שימוש בפסולת גרעינית כדלק, והפסולת המתקבלת מהשימוש היא בעלת זמן מחצית חיים קצר בהרבה מהפסולת של כור מים קלים.
עיבוד המלח בזמן עבודת הכור יאפשר הוצאת פסולת במהלך הפעילות, מה שיאפשר פעולה רציפה, בשונה מכור מים קלים. תהליך זה עדיין דורש פיתוח.
כור מלח מותך תוכנן כפתרון למטוס מונע גרעינית, ולכן מתאפיין במשקל וגודל קטנים בהשוואה לכור מים קלים מקביל בהספקו, מה שמאפשר להשתמש בו לצורכי תעבורה ימית או יבשתית.
הכור מגיב במהירות לשינויים בעומס ולא פגיע להרעלת קסנון הנובעת ממבנה מוטות הדלק בכור מים קלים.
כללית –
הכור יכול לשמש ככור מפרה בתחום התרמי
הכור, לאחר עבודת פיתוח, יכול להשתמש בתוריום כדלק גרעיני, מה שמגדיל את היצע הדלקים הגרעיניים.
חסרונות

עד היום הופעלו רק 3 כורי מלח מותך, ופיתוח הטכנולוגיה עצר לזמן רב בהשוואה לטכנולוגיות אחרות המוצעות לדור הרביעי, ולכן כל תהליך הרישוי מסובך וארוך בהשוואה לכורים אחרים.
הכור מצריך עיבוד כימי של תמיסת המלח כדי לשמור על יעילות הדלק.
הליבה והצנרת הייחודית סובלים מבלאי ודורשים החלפה, מה שלא נדרש מכורים אחרים. הפתרון לכך הוא מודולים של הכור אך פתרון זה יוצר מודול של כור שהוא פסולת רדיואקטיבית.
אם הכור ישמש להפריה, הסבה פשוטה יחסית של הכור תאפשר הפקת פלוטוניום לצורך ייצור נשק גרעיני.
חומרים

תערובות המלחים המשמשת כנוזל הקירור בלולאת הליבה צריכה לעבוד בתנאים של רדיואקטיביות חזקה מבלי להתפרק ומבלי להשתנות, לכן לרוב נבחר מלח מבוסס פלואור שמתאפיין באיזוטופ בודד ששטף ניטרונים לא יגרום לו לשינוי. על מנת לשלוט בטמפרטורת ההתכה של המלח נוספים אליו מלחים נוספים בעלי טמפרטורת התכה שונה.
המתכות המשמשות לבניית הצנרת וגוף הכור צריכות לעמוד בשיתוך מחד גיסא ושטף ניטרונים מאידך גיסא שדורש סגסוגות מתכת ייחודיות מבוססות ניקל מסוג אינקונל (אנ') והַסְטְאֶלוֹי שפותחו לצורכי הכור.
ראו גם

כור גרעיני
רדיואקטיביות
אסון צ'רנוביל
האסון הגרעיני בפוקושימה
מים כבדים
כור תרבית
אורניום
תוריום
תגובת שרשרת גרעינית
הערות שוליים

↑  The Thorium Molten-Salt Reactor: Why Didn't This Happen, דקה 12 עד 14
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541012305171  LCCN: sh85086629  NKC: ph675057
אסון רבדים

| --- | --- |
 תאריך:  21 ביוני 2005
 מיקום:  ישראל רבדים, ישראל
 הרוגים:  7
 פצועים:  198
 
הריסות קרונוע 7031
חלקי הרכבת מאסון רבדים
מערך הקרונוע הראשון בתאונה
אסון רבדים הוא השם הנפוץ לתאונת רכבת מהגדולות שאירעו במדינת ישראל. ב-21 ביוני 2005 סמוך לקיבוץ רבדים שבשפלה התנגשה רכבת בקו תל אביב-באר שבע במשאית שהובילה עפר וחצתה את מסילת הדרום על דרך לא סלולה. בתאונה נהרגו שבעה בני אדם, בהם נהג המשאית ונהג הרכבת ונפצעו 198 נוסעים. שניים מקרונות הרכבת ירדו מהפסים ונגרם נזק למסילה.
בעקבות התאונה הורה שר התחבורה מאיר שטרית, על הקמת ועדת חקירה לבדיקת נסיבות האירוע. רכבת ישראל הורשעה בבית המשפט בגרימת מוות ברשלנות.
כדי למנוע תאונות דומות בוטלו כל מעברי המסילה בתוואי שבין רמלה לבאר שבע והוחלפו בהפרדות מפלסיות במסגרת השדרוג וההכפלה של מסילת הדרום בשנים 2005–2012.
תיאור האירוע

ב-21 ביוני 2005, בשעה 17:47, בעת נסיעה שגרתית של רכבת 121 בקו חיפה–באר שבע של רכבת ישראל, התנגשה רכבת המשולבת משלושה מערכי קרונועים מסוג IC3 במשאית שהובילה עפר לסלילת כביש חוצה ישראל הסמוך למסילה.
על פי עדויות של כוחות ההצלה היה קושי רב לאתר את מקום התאונה מכיוון שדיווחי הנוסעים היו חלקיים ואף שגויים, כי התאונה אירעה סמוך לשטחים חקלאיים בלתי מיושבים של קיבוץ רבדים. כוחות ההצלה הראשונים שהגיעו לאירוע היו כוחות מד"א מקריית מלאכי, בית שמש, רחובות וקריית גת. הכוחות הראשוניים שהוזנקו למקום האירוע היו כוחות מגן דוד אדום קריית מלאכי. על פי עדות נהג האמבולנס, אי אפשר היה לזהות את מיקום התאונה, אך מסוק של חיל האוויר שטס סמוך, אותת לנהג ולשאר כוחות החילוץ על מקום התאונה המדויק.
פינוי הנפגעים נמשך עד לתוך הלילה. עקב מיקום האירוע היה קושי רב לפנות את פצועי התאונה. גם החשכה הקשתה על גורמי החילוץ. היעדר תאורה במקום הקשה על החיפושים אחרי ניצולים או הרוגים נוספים.
חקירת נסיבות האירוע ופעולות המעורבים

בחקירת אסון רבדים נמסר כי נהג המשאית החל לחצות את המסילה בלי שהבחין ברכבת המתקרבת מכיוון צפון, שנסעה במהירות המותרת בקטע זה. לנהג המשאית היו 18 שניות לחצות את המסילה, אך הוא לא הספיק לעשות זאת. בעת חקירת האירוע במשטרת ישראל ועל ידי נציגים מטעם משרד התחבורה, התברר כי המשאית הועמסה עשרות אחוזים מעל המותר, וזו כנראה הסיבה שהתעכבה על המסילה. על פי התחקיר, נהג הקרונוע ליאוניד טורק, תושב רמלה נהג במקצועיות רבה וניסה למנוע את הפגיעה במשאית עד לשברירי השנייה לפני ההתנגשות. התחקיר קבע שנהג הקרונוע לא האט על פי ההוראה להאט באזור התאונה בשל העבודות שבוצעו במקום באותה העת, למרות שנסע במהירות המותרת בקטע זה. למרות זאת, במשטרה סברו שאשמתו מזערית ביחס לנהג המשאית ולחברת ההובלות. על פי נתוני הקופסה השחורה של הרכבת, ירדה מהירות הרכבת מ-140 קמ"ש ל-120 קמ"ש בערך, בשניות שלפני ההתנגשות. טורק נפגע ונהרג במקום מכיוון שישב בחזית הקרונוע.
נהג המשאית ליאוניד גלינסקי, שנהרג בהתנגשות, תושב דימונה מחברת ההובלות "האחים אליהו" היה בעל הרשעות תנועה רבות ברישומי משטרת התנועה בישראל. בארבע השנים 2001–2005 הורשע ב-24 עבירות תנועה, בהן אי-עצירה בעצור ועבירות מהירות.
הליכים משפטיים

פרקליטות מחוז הדרום הגישה כתב אישום נגד החברה עצמה ושלושה מבכיריה בעבירות של גרימת מוות ברשלנות וחבלה ברשלנות. בעקבות עסקת טיעון הורשעה הרכבת בגרימת מוות ברשלנות ומי שכיהן בתקופת התאונה כסגן מנהל אגף תחזוקת תשתיות הורשע בעבירה של מעשה פזיזות ורשלנות והוטל עליו עונש של עבודות שירות.
נזקים טכניים למערך הקרונות

בעת ההתנגשות של מערך הרכבת במשאית, ראש הקרונועים (7231) התרסק לחלוטין ונזרק לתעלה סמוכה כמה עשרות מטרים מנקודת ההתנגשות. הקרון השני (7431) במערך זה ירד מהמסילה אך לא הלך בעקבות ראש הקרונוע. הקרונוע האחרון למערך זה (7031) נשאר על המסילה וחבור לשני המערכים הנוספים.
לאחר כיומיים פונו שרידי הקרונוע מספר 31 של רכבת ישראל מזירת התאונה. המסילה תוקנה למחרת היום, על מנת להמשיך את פעילות קו הרכבת. באותו היום הופנו רכבות לקו זה למסילת אשדוד - חלץ עד לסיום שיפוץ המסילה. מערך 31 של רכבת ישראל, אשר ספג את הנזק המרבי, הושבת ונגרט. מערך 21 של רכבת ישראל הועבר ביחד עם מערך 22 לאבחון והכשרתו מחדש לשירות פעיל.
מחלוקת האדנים בצד המסילה

אחד הגורמים לעצירת הקרונועים ויציבותם על המסילה היה ערימת האדנים שעמדה סמוך למפגש הרכבת. היו מחלוקות רבות בעניין מיקומם והשפעתם על התאונה; הם אף הוצגו כאחד הגורמים לתאונה, אך מהר מאוד הוברר כי האדנים ייצבו את הקרונועים הפגועים חזרה על המסילה.
תאונת הרכבת ברבדים בשנת 2003

בתאריך 16 בנובמבר 2003 ארעה סמוך לרבדים תאונת רכבת בעלת מאפיינים דומים. רכבת נוסעים מספר 105 שיצאה מנהריה בשעה 07:41 לבאר שבע התנגשה סמוך לשעה 10:00 במשאית שגם היא עסקה בעבודות ההקמה של כביש 6. הרכבת הייתה מורכבת מארבעה מערכי IC3 שבראשם קרון ניהוג מספר 7240. כתוצאה מהתאונה נהרג נהג המשאית ונהג הרכבת נפצע אנושות ומת מפצעיו כעבור יומיים.
הערות שוליים

↑  דו"ח אסון הרכבת מטיל אחריות על נהג המשאית, באתר ynet, 30 ביוני 2005
↑  חדשות nana10, הסדר טיעון: רכבת ישראל הורשעה בגרימת מוות ברשלנות בשל התאונה ברבדים, באתר nana10‏, 13:50 29 בפברואר 2012
אמנת בזל

אמנת בזל לפיקוח על תנועות בין-גבוליות של פסולות מסוכנות וסילוקן (באנגלית: Basel Convention on the Control of Transboundary Movements of Hazardous Wastes and Their Disposal), הידועה בקיצור כאמנת בזל, היא אמנה אשר נועדה להפחית תנועת פסולת מסוכנת בין מדינות, ובאופן מיוחד למנוע משלוח פסולות מסוכנות ממדינות מפותחות למדינות מתפתחות. האמנה נועדה אף למזער את כמותן ורעילותן של פסולות, זאת כדי להבטיח ניהול פסולת המתחשב באיכות הסביבה באתר הקרוב ביותר למקום יצירת הפסולת וכן לסייע למדינות מתפתחות בניהול נכון של פסולות מסוכנות ופסולות אחרות הנוצרת בהן. האמנה אינה דנה בנושא פסולת רדיואקטיבית.
הגדרת פסולת חומרים מסוכנים על-פי האמנה

פסולת אשר אופן היווצרותה נמצא ברשימת זרמי פסולות המופיעה בנספח לאמנה, לדוגמה פסולות מייצור ומפורמולציה של ממיסים אורגניים ומהשימוש בהם.
פסולת אשר מכילה מרכיבים המופיעים ברשימה, הנמצאת אף היא בנספח לאמנה, לדוגמה, קדמיום ותרכובותיו, כספית ותרכובותיה וכו'.
פסולת אשר אינה מאופיינת על ידי אף אחד ממאפייני הסיכון המופיעים ברשימה נוספת, לדוגמה דליקות, רעילות, קורוזיה וכו'.
פסולות המוגדרות כחומרים מסוכנים במדינה המייצאת, המייבאת או במדינה דרכה עוברת הפסולת.
"פסולות אחרות" - פסולת משקי בית ושאריות הנוצרות משרפת פסולת משקי בית.
כלים הפועלים במסגרת האמנה

פרוטוקול חבות ופיצוי (Liability and Compensation) מ-1999 נועד להסדיר תשלום פיצויים עבור נזק שנגרם לאדם ולסביבה במהלך מעבר בין-גבולי או הובלה בין-גבולית של פסולת מסוכנת. הפרוטוקול לא נכנס לתוקף, כיוון שרק 10 מדינות אשררו אותו ויש צורך באשרור של 20 מדינות
המנגנון ליישוב סכסוכים: הוחלט כי קיים צורך בגוף אשר יפתור בעיות וסכסוכים בין המדינות החתומות על האמנה, על רקע אכיפה, אי ציות לתכתיבי האמנה, פיקוח, ייעוץ וכדומה
נספח באמנה אשר מפרט את המדינות אליהן מותר להעביר פסולות מסוכנות כדי לסלקן, להשיבן או למחזר אותן. זאת, כדי למנוע את העברת הפסולות למדינות מתפתחות אשר עלולות לשמש "פח הזבל" של העולם
בשנת 1995 נוסף לאמנה תיקון (Basel Ban Amendment) האוסר על יצוא של פסולות מסוכנות לכל מטרה שהיא, ממדינות החברות באיחוד האירופי או ב- OECD למדינות שאינן חברות בהם. תיקון זה טרם נכנס לתוקף.
האמנה נפתחה לחתימת המדינות ב-22 במרץ 1989, ונכנסה לתוקף ב-5 במאי 1992. 172 מדינות חתמו על האמנה.
אמנת בזל מיושמת בישראל באמצעות תקנות החומרים המסוכנים (יבוא ויצוא פסולת חומרים מסוכנים), התשנ"ד-1994, המעגנות את הדרישות המופיעות באמנת בזל.
ישראל משתתפת באורח פעיל במפגשי הצדדים לאמנה ובוועדות המקצועיות. בדיונים ישראל היא חלק ממדינות JUSCANNZ - קבוצת מדינות מערביות ומפותחות שאינן באיחוד האירופי. האמנה מעדכנת באופן תדיר את רשימת סוגי הפסולת הכפופים לפיקוח וחשוב לייצג את האינטרסים של ישראל בתהליך הזה. ישראל שולחת למזכירות האמנה דו"ח שנתי.
אתר האינטרנט הרשמי של אמנת בזל (באנגלית)
הערות שוליים

↑  המשרד להגנת הסביבה., באתר אמנת באזל - מעבר בין-גבולי של פסולת מסוכנת.
↑  רשימת המדינות החתומות על אמנת בזל
↑  המשרד להגנת הסביבה, [אמנת באזל מיושמת בישראל באמצעות תקנות החומרים המסוכנים (יבוא ויצוא פסולת חומרים מסוכנים), התשנ"ד-1994, המעגנות את הדרישות המופיעות באמנת באזל.  ישראל משתתפת באורח פעיל במפגשי הצדדים לאמנה ובוועדות המקצועיות. בדיונים ישראל היא חלק ממדינות JUSCANNZ - קבוצת מדינות מערביות ומפותחות שאינן באיחוד האירופי.  האמנה מעדכנת באופן תדיר את רשימת סוגי הפסולת הכפופים לפיקוח וחשוב לייצג את האינטרסים של ישראל בתהליך הזה.  ישראל שולחת למזכירות האמנה דו"ח שנתי.. חומרים מסוכנים בזירה הבין-לאומית], באתר את המשרד להגנת הסביבה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007410207005171  LCCN: no91016508  VIAF: 185287826   WorldCat (עם VIAF): 185287826 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איכות הסביבה ובנושא אמנות והסכמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דן שפירו

דניאל בנג'מין "דן" שפירו (באנגלית: Daniel Benjamin "Dan" Shapiro; נולד ב-1 באוגוסט 1969) הוא דיפלומט יהודי אמריקאי-ישראלי שכיהן כשגריר ארצות הברית בישראל בשנים 2011–2017. קודם לכן היה חבר המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית, בה היה האחראי למדור המזרח התיכון וצפון אפריקה, כמומחה לחקר המזרח התיכון.
ביוגרפיה

שפירו נולד בעיר שמפיין שבאילינוי למשפחה יהודית בת ארבעה ילדים. אמו היא הסופרת אליזבת קליין שפירו, ואביו מייקל שפירו הוא פרופסור אמריטוס לאנגלית באוניברסיטת אילינוי.
בשנת 1973 עבר עם משפחתו לגור בישראל. בתקופת מלחמת יום הכיפורים גרה המשפחה בשכונת קריית משה שבירושלים אך בשלב מסוים חזרה המשפחה לארצות הברית.
בשנת 1986 סיים את בית ספר התיכון "University Laboratory High School", שבעיר אורבנה באילינוי. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, חזר לישראל והתגורר בירושלים בביתהּ של משפחה ישראלית. תקופה מסוימת גר גם בקיבוץ.
הוא החל את לימודיו באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס ואת שנת לימודיו השנייה עשה בישראל כסטודנט אורח באוניברסיטה העברית בירושלים, בטרם עבר לאוניברסיטת ברנדייס, שם סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון.
בשנים 1993–1995 שימש חבר צוות בוועדת משנה לענייני אירופה והמזרח התיכון, של הוועדה לענייני חוץ בבית הנבחרים האמריקני. יושב ראש ועדת המשנה לי המילטון היה אחר כך בין מגישי הדו"ח המפורסם בענייני עיראק. בשנים 1995–1999 שימש עוזר מחוקק לסנאטורית היהודייה דיאן פיינסטיין, ויועץ בכיר לה בענייני מדיניות חוץ.
בין 1999–2001, בתקופת כהונתו של הנשיא ביל קלינטון, כיהן שפירו במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית כמנהל ענייני חקיקה וכאחראי לקשר עם הקונגרס, עבור היועץ לביטחון לאומי סנדי ברגר. בין 2001–2007, הוא עבד תחילה כיועץ למחוקק ולאחר מכן כסגן ראש המטה (בעיקר לענייני מדיניות חוץ) עבור הסנאטור ביל נלסון.
בין השנים 2007–2009 שימש יועץ בכיר למי שהיה אז מועמד לנשיאות ארצות הברית ולאחר מכן הנשיא, ברק אובמה, בנושאי המזרח התיכון והקהילה היהודית, וכן שימש עבורו אסטרטג ומגייס כספים לקמפיין הבחירות. בנוסף, מונה ב-2007 לנשיא חברת הלובי הוושינגטונית "טימונס אנד קומפני". שפירו ליווה את אובמה בביקוריו בישראל ביולי 2007 ובמרץ 2013. בין 2009–2011 כיהן כמנהל מדור המזרח התיכון וצפון אפריקה ב"מועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית" בממשל אובמה.
ב-10 במרץ 2011 פורסם כי נשיא ארצות הברית ברק אובמה בחר בשפירו לתפקיד שגריר ארצות הברית בישראל. ב-7 ביולי באותה השנה הושבע שפירו לתפקידו על ידי מזכירת המדינה של ארצות הברית הילרי קלינטון, וב-3 באוגוסט 2011 הגיש שפירו את כתב האמנתו לנשיא המדינה שמעון פרס. הוא סיים את תפקידו כשגריר בישראל בינואר 2017, לקראת תחילת כהונתו של דונלד טראמפ כנשיא. בתום כהונתו כשגריר, נשאר שפירו בישראל על מנת שבתו תסיים את שנת הלימודים. הוא הצטרף למכון למחקרי ביטחון לאומי ומתגורר ברעננה.
ביוני 2023 מונה לשליח מיוחד להרחבת הסכמי אברהם.
בין השאר כיהן שפירו מטעם מחלקת המדינה האמריקאית בשגרירות ארצות הברית באיחוד האמירויות הערביות, כמו כן כיהן כפרופסור נספח בבית הספר לשירות חוץ של אוניברסיטת ג'ורג'טאון.
שפירו בעל תואר שני במדיניות המזרח התיכון מאוניברסיטת הרווארד משנת 1993. נוסף לאנגלית, שפת האם שלו, הוא דובר עברית ומעט ערבית.
עמדות

במאמר שפרסם בשנת 2017 כתב שבעימותים הבאים בין חמאס וישראל, ארצות הברית צריכה להביע תמיכה פומבית חזקה בזכות ההגנה העצמית של ישראל, ואת הלחץ למנוע פגיעה באזרחים ולהימנע מכניסה קרקעית לעזה להעביר בדיפלומטיה שקטה. כן המליץ לתמוך בתיווך מצרי בין הצדדים, ולא להוביל את המגעים או לנהלם דרך טורקיה או קטאר. שפירו טען שארצות הברית צריכה לתמוך במערכת כיפת ברזל המונעת הסלמה בין הצדדים וכן להוביל מאמץ בינלאומי להבאת סיוע הומניטרי לרצועת עזה במהלך כל הלחימה. כן טען שהפתרון היחיד לרצועת עזה הוא שיקום נרחב תמורת פירוק חמאס מנשקו.
משפחתו

שפירו נשוי לג'ולי פישר, ולזוג שלוש בנות: ליאת, שירה ומרב.
הערות שוליים

↑  PN337 — Daniel Benjamin Shapiro — Department of State, congress.gov
↑  Champaign native may be next ambassador to Israel, The News Gazette, ‏26 בפברואר 2011
↑  נטשה מוזגוביה, Clinton swears in Dan Shapiro as U.S. Ambassador to Israel, הארץ, 7 ביולי 2011
↑  איתמר אייכנר,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'בגלל הבת: שגריר ארה"ב מבקש להישאר בישראל, באתר ynet, 26 בדצמבר 2016
↑  אורי פסובסקי,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'האמריקאי הכי ישראלי, באתר כלכליסט, 2 בנובמבר 2018
↑  אורי פסובסקי,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'‏דן שפירו: "ביידן יתרכז בלתקוף את התנהלות טראמפ במשבר הקורונה", באתר גלובס, 22 באפריל 2020
↑  ניצן קידר, ארה"ב הכריזה: דן שפירו ימונה לשליח להרחבת הסכמי אברהם, באתר ערוץ 7, 29 ביוני 2023
1 2  Daniel B. Shapiro, U.S. Department of Defense (באנגלית אמריקאית)
↑  דן שפירו, בלומברג,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'המסר שלנו לישראל בצוק איתן לא היה עקבי מספיק, באתר nrg‏, 2 באפריל 2017
↑  אורי פסובסקי,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'האמריקאי הכי ישראלי, באתר כלכליסט, 2 בנובמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1150788275  ISNI: 0000 0003 7131 7817  NARA: 221154205  SNAC: w6s28rwf  VIAF: 782151656181708400000   WorldCat (עם VIAF): 782151656181708400000
תורת הבקרה

תורת הבקרה היא נושא רב תחומי, אשר בא לידי ביטוי במערכות שונות (ביולוגיות, מכניות, רובוטיות, אוויוניות ועוד) תחת ייצוג מתמטי זהה. ככל שהתהליכים בתעשייה נעשים מורכבים יותר, כך יש צורך בבקרה הדוקה ומדויקת יותר על התהליך. מערכות הבקרה נפוצות כמעט בכל תהליך פיזיקאלי, כגון בקרת מפלס, זרימה, טמפרטורה, מתח, זרם חשמלי, ריכוז מוצקים בנוזל, מסלול, וטיסה.
מערכת בקרה היא מנגנון אשר שולט על יציבות תהליך של מערכת אחרת, עליה ברצוננו לשלוט.
על מנת להתמודד עם הפער בין הערך המצוי לערך הרצוי של מערכות, נדרשת פעולה לתיקון סטיות של המשתנה המבוקר (גודל פיזיקלי) מערכו הרצוי. סטיות אלה נגרמות עקב הפרעות במערכת.
לדוגמה, מזגן – כאשר נגדיר טמפרטורה רצויה, המזגן ימשיך לפעול כל עוד לא התקבלה התוצאה הרצויה ויפסיק את עבודתו בעת קבלת התוצאה הרצויה.
רכיבי מערכת הבקרה

מערכת בקרה כוללת את הרכיבים הבסיסיים הבאים:
יחידת מדידה (measuring or monitoring unit), המודדת ומגיבה לשינויים במשתנה או בתהליך המבוקר, כמו שינוי הטמפרטורה, הלחץ, מהירות הסיבוב וכו'.
בקר (controller), האומד את גודל השגיאה או הסטייה בין הערך הנמדד לערך הרצוי של המשתנה או התהליך המבוקר, ושולח אות תיקון למנגנון ההפעלה.
משוב או הפעלה (actuator), המאפשר תיקון. למשל שסתום בקרה פנאומטי, הנשלט על ידי לחץ אוויר ופותח או סוגר מעבר נוזל, מפסק חשמלי המפעיל או מדמים מנוע חשמלי.
סוגי מערכות הבקרה

את מערכות הבקרה מסווגים לשני סוגים עיקריים:
מערכת בקרה בחוג פתוח, בה אין משוב מיחידת המדידה אל מנגנון ההפעלה באשר לתוצאות הביצוע של התהליך. למשל: חימום אוכל במיקרוגל תלוי אך ורק בזמן שהגדרנו ולא למצב האוכל אחרי הפעולה.
מערכת בקרה בחוג סגור, שבה תלויה פעולת התיקון של הבקר במשוב של תוצאת התהליך המבוקר. יחידת המדידה, המודדת את תוצאות התהליך, משפיעה בצורה ישירה על מנגנון התיקון או ההפעלה. המשוב הוא קבלת מידע עדכני על מצב המערכת ותנאי הסביבה. המשוב מבצע עדכון של פקודות הפעולה. למשל: מזגן ביתי.
דיאגרמת מלבנים

נהוג להגדיר את תהליך המערכת באמצעות דיאגרמת מלבנים. דיאגרמת המלבנים מתארת את התהליך מהכנסת הכניסה (reference) ועד לקבלת הערך המצוי (system output). בעזרת דיאגרמת מלבנים אפשר לתאר רכיבים במערכת הבקרה. כל רכיב במערכת הבקרה יוצג במלבן.
את דיאגרמת המלבנים ניתן להמיר לפונקציית תמסורת, המתארת את היחס בין הערך המצוי לכניסה. ערך הכניסה הוא האילוץ. הוא יכול להיות אילוץ מדרגה (פועל/לא פועל), אילוץ שיפוע (הגברה/הנמכה), אילוץ הלם (אות בדיד), אילוץ סינוס (מתח AC) וכו'.
דיאגרמת מלבנים > פונקציית תמסורת

פונקציית תמסורת היא היחס בין המוצא לכניסה, כפונקציה של התדר המרחבי או הזמני, של מערכת ליניארית קבועה בזמן (LTI).
כך למשל, אם ניקח מנגנון שבו קיימת כניסה  X(f) ומוצא  Y(f), יהיה ניתן לתאר את פונקציית התמסורת כך:
האות הנכנס ל־ G_{1} הוא  X(f)-G_{2}Y(f).
מכאן נקבל שפונקציית התמסורת של המערכת היא:
את פונקציית התמסורת מקבלים מתוך משוואת המצב של המערכת. בבקרה קלאסית ועבור מערכות של כניסה אחת ויציאה אחת מקובל למדל את המערכת באמצעות התמרת לפלס. בשיטות מודרניות יותר מקובל למדל במישור הזמן על ידי מרחב המצב.