הרצאות על תולדות הפילוסופיה
סקירה

הגל ראה את ההבנה האנושית כחלק מתהליך של התפתחות היסטורית, שבמסגרתו התבונה או הרוח האבסולוטית מתבטאת באופן ממשי בקהילות אנושיות, בחיים האתיים (Sittlichkeit) שלהן, ברעיונות שקיימים בהן ובדרכי הפעולה המקובלות בהן. מכאן שכל צורת מחשבה, ובכלל זאת המחשבה הפילוסופית, היא תלויית הקשר היסטורי.
יכולת החשיבה של האדם מבחינה אותו מצורות חיים אחרות. עם זאת, גם בתוך עולם המחשבה קיימים הבדלים בין סוגים שונים של אופני חשיבה, כתלות באובייקט של המחשבה או תכליתה. תחום המחשבה הנעלה ביותר, כפי שהגל מסביר בפתח הרצאותיו, הוא זה שבו האובייקט של המחשבה היא המחשבה עצמה. תחום זה הוא התחום של הפילוסופיה, והגל מכנה אותו גם מחשבה "חופשית" ומחשבה "קונקרטית באופן מהותי". הפילוסופיה עוסקת באמת האבסולוטית, שהיא אחת ויחידה, באופן רציונלי.
מתוך רעיונות אלה מגיע הגל לסתירה כביכול, שקיימת בביטוי "ההיסטוריה של הפילוסופיה" או "תולדות הפילוסופיה". אם הפילוסופיה עוסקת באמת אחת ובלתי משתנה, כיצד יכולה להיות לה היסטוריה? בהרצאותיו הגל הביע הגל את השאלה באופן הבא:
המחשבה הראשונה שפוגשת אותנו בהיסטוריה של הפילוסופיה היא שהנושא עצמו מכיל סתירה פנימית. שכן הפילוסופיה כוונתה לדעת את זה שאינו בר-חלוף, הנצחי, כשלעצמו ובשביל עצמו; תכליתה היא האמת. אך ההיסטוריה עוסקת במה שהיה פעם אחת ונעלם באחרת, לאחר שסולק על ידי דבר-מה אחר. אם אנו מניחים כי האמת היא נצחית, אז היא אינה בתחום של הבר-חלוף, ואין לה היסטוריה. אבל אם יש לה היסטוריה, והיות שההיסטוריה מציגה בפנינו רק סדרה של אופני ידע מהעבר, אזי אין בה מקום לאמת; שכן האמת אינה עבר.
המקור בגרמנית
Der Gedanke, der uns bei einer Geschichte der Philosophie zunächst entgegenkommen kann, ist, daß sogleich dieser Gegenstand selbst einen inneren Widerstreit enthalte. Denn die Philosophie beabsichtigt das zu erkennen, was unvergänglich, ewig, an und für sich ist; ihr Ziel ist die Wahrheit. Die Geschichte aber erzählt solches, was zu einer Zeit gewesen, zu einer anderen aber verschwunden und durch anderes verdrängt worden ist. Gehen wir davon aus, daß die Wahrheit ewig ist, so fällt sie nicht in die Sphäre des Vorübergehenden und hat keine Geschichte. Wenn sie aber eine Geschichte hat, und indem die Geschichte dies ist, uns nur eine Reihe vergangener Gestalten der Erkenntnis darzustellen, so ist in ihr die Wahrheit nicht zu finden; denn die Wahrheit ist nicht ein Vergangenes.
דחיית הטענה שקיימת סתירה מהותית במושג "ההיסטוריה של הפילוסופיה" היא אחת המטרות המרכזיות של ההרצאות: הגל שואף להראות שניתן לחשוב על הפילוסופיה כמחשבה שתכליתה היא האמת ובאותו הזמן שיש לפילוסופיה היסטוריה. במסגרת טיעון זה, דוחה הגל מספר גישות רלטיביסטיות וספקניות לגבי הפילוסופיה. הגישה הראשונה שהגל דוחה היא זו שלפיה הפילוסופיה היא בסך הכל אוסף של דעות או טעויות שמציגות את עצמן כאמת, ושההיסטוריה של הפילוסופיה היא ההיסטוריה של התגבשות דעות וטעויות אלה. הטיעון של הגל דוחה את הגישות האלה ובאותו הזמן מאשר את העובדה שקיים ריבוי של פילוסופיות שונות. אך הריבוי הזה לא רק שאינו שולל את האפשרות לפילוסופיה כמדע שתכליתו היא אמת אחת; הוא חיוני עבור מדע זה:
חייבים אנו להבין, שריבוי זה של הפילוסופיות, לא רק שאינו מזיק לפילוסופיה עצמה – לאפשרות של הפילוסופיה – אלא גם שהוא הכרחי בהחלט לקיום המדע של הפילוסופיה, שהוא מהותי לו.
המקור בגרמנית
Wir müssen dies begreiflich machen, daß diese Mannigfaltigkeit der vielen Philosophien nicht nur der Philosophie selbst – der Möglichkeit der Philosophie – keinen Eintrag tut, sondern daß sie zur Existenz der Wissenschaft der Philosophie schlechterdings notwendig ist und gewesen ist, – dies ihr wesentlich ist.
כך למשל, ניתן לתאר התפתחות מהפנתאיזם והפילוסופיה של המזרח ועד להבנה האינדיבידואליסטית של מושג החופש, בתקופת הרייך הראשון, כחלק מתנועה היסטורית שבמסגרתה מתפתחת ומתקדמת ההבנה האנושית.