stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגלריה האוסטרית בלוודר

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון
 מיקום:  וינה/לאנדשטרסה 
 מדינה:  אוסטריה 
 מייסדים:  הנסיך אויגן מסבויה 
 מבקרים בשנה:  343,064 (נכון ל־2020)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1907
 תאריך פתיחה רשמי:  1903 
 אדריכל:  יוהאן לוקאס פון הילדברנדט 
 
 קואורדינטות:  48°11′29″N 16°22′51″E﻿ / ﻿48.191388888889°N 16.380833333333°E﻿ / 48.191388888889; 16.380833333333
 www.belvedere.at
 he
 
הגלריה האוסטרית בלוודר (גרמנית: Österreichische Galerie Belvedere) היא מוזיאון הממוקם בארמון בלוודר, וינה, אוסטריה. ארמון בלוודר שימש כמעון הקיץ של הנסיך אויגן מסבויה (1736-1663). מתחם הארמון, נבנה בתחילת המאה ה-18 על ידי אדריכל הבארוק יוהאן לוקאס פון הילדברנדט, והוא מורכב משני ארמונות, בלוודר עליון ובלוודר תחתון, וכן מאורנז'רי, בית חממה, מאורוות הארמון, כמו גם מהגנים הרחבים.
בארמון הבלוודר שוכן המוזיאון הציבורי הראשון שנפתח באוסטריה וכיום מכיל המוזיאון את אחד מאוספי יצירות האמנות האוסטרית הגדולים ביותר, מתקופת ימי הביניים עד ימינו אנו, כשמשלימות אותו יצירות של אומנים בינלאומיים נוספים. המבקרים בבלוודר העליון, נתקלים לא רק ביצירות אומנות היסטוריות שנוצרו במשך זמן של מעל חמש מאות שנה, אלא הם יכולים אף לחוות את חדרי השינה המרהיבים. נוסף על ארמון הבלוודר, ניתן למנות את ארמון החורף של הנסיך אויגן וכן את בלוודר 21, מוזיאון לאמנות עכשווית, כמו גם את מוזיאון גוסטינוס אמברוזי.
אוסף יצירות האמנות בארמון בלוודר, מציג סקירה כמעט מושלמת של התפתחות האמנות באוסטריה ואם כן מעניק הצצה על ההיסטוריה של המדינה. האוסף הגדול בעולם של יצירותיו של גוסטב קלימט, נמצא בלב התערוכה Art around 1900, המוצגת בבלוודר העליון. היצירות הבולטות ביותר של קלימט המוצגות בתערוכה, הינן הנשיקה ויהודית והולופרנס. כמו כן מוצגות במוזיאון יצירות מאת אגון שילה ואוסקר קוקושקה. אטרקציות נוספות במוזיאון הן יצירות מפתח של האימפרסיוניזם הצרפתי וכן מוצג אוסף יצירות האמנות הגדול ביותר בסגנון בידרמייר וינאי.
היסטוריה

מבחר של יצירות אמנות אוכסן בארמונות הבלוודר, עוד בזמן שאלה שימשו את הנסיך אויגן כמעון קיץ, שהיה אספן ופטרון אמנות. לאחר מות הנסיך, רכש בית הבסבורג כמה מאוספיו וכן את הארמונות. לאחר מכן, החל מ-1781 ובהמשך, הוצגו בבלוודר חלקים שונים מאוסף האמנות הקיסרי. ב-1903, נפתחה בבלוודר התחתון "הגלריה המודרנית", מטעם המדינה. לאחר נפילת האימפריה האוסטרו-הונגרית, הפכו האורנז'רי והבלוודר העליון למוזיאונים אף הם. "הגלריה האוסטרית" (Österreichische Galerie), כפי שנקרא המוזיאון ב-1921, כלל את מוזיאון הבארוק שבבלוודר התחתון (נפתח ב-1923), גלריית אמנות המאה ה-19 שבבלוודר העליון (נפתחה החל מ-1924) והגלריה המודרנית שבאורנז'רי (נפתחה החל מ-1929). אוסף אמנות ימי הביניים של הבלוודר, הוצג לראשונה בגלריה שבאורנז'רי ובסמוך לבלוודר התחתון, החל מ-1953.
במרץ 1950, פרצה שריפה גדולה ב"חדר הזהב" שבביתן הצפון מזרחי של הבלוודר העליון, אשר כבר ניזוק מהפצצות במהלך מלחמת העולם השנייה. חלק מהחדרים ויצירות האמנות שנהרסו בשריפה תוארו על ידי אמנים שציירו או צילמו את פנים הארמון ואת העיטורים שלו בתחילת המאה העשרים, כמו למשל יוזף פוגל (1956-1867), שעבודתו מוצגת כיום כחלק מאוסף האוצרות הקיסרי.
ב-1955, לאחר שנים של שיפוצים ובנייה מחדש, נפתח מחדש לציבור הבלוודר העליון והוא מציג כיום את יצירותיהם של גוסטב קלימט, אגון שילה, אוסקר קוקושקה ואמנים אוסטריים חשובים נוספים.
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, בוצעו רכישות רבות והמוזיאון הורחב ונעשה מודרני. כיום, הגלריה האוסטרית בלוודר (Österreichische Galerie Belvedere), היא אחת מהמוזיאונים הפדרליים האוסטרים (Bundesmuseen), וכיום הוא אף מוגדר כ"מכון מחקר ציבורי ועצמאי הפועל על פי חוק".
לאחר התאמה ועיצוב מחדש נרחבים, היצירות הבולטות באוספי אמנות ימי הביניים ואמנות הבארוק (ששוכנו קודם לכן בבלוודר התחתון), הועמדו לתצוגה בבלוודר העליון מאז אביב 2008. לראשונה, ניתן לראות תחת גג אחד, את האוסף הקבוע בכללותו, החל מימי הביניים עד לאמצע המאה העשרים. החדרים שעברו התאמה בבלוודר התחתון ובאורנז'רי, מספקים עתה מקום לקיום תערוכות זמניות.
גלריה

מיכאל פאכר "הלקאת ישו" 1498/1497
האנס מקרט, "חמשת החושים", 1879/1872
גוסטב קלימט, הנשיקה, 1908
גוסטב קלימט, אדם וחוה, 1918-1917
אגון שילה, "דיוקנו של אדוארד קוסמאק", 1910
ארנסט לודוויג קירכנר, "המנזר שעל ההר", 1923
יאקוב ואן שופן, "הנסיך אויגן מסבויה", 1718
קלוד מונה, "דיוקנו של השף פייר פול", 1882
גוסטב קלימט, יהודית והולופרנס, 1901
ריכרד גרסטל, "דיוקן עצמי", 1908
בזיזת יצירות אמנות בידי הנאצים - שערוריות ופיצויים

ב-26 באוגוסט 1959, ניצולת השואה אליס מורגנשטרן, אלמנתו של סוחר האמנות יוזף מורגנשטרן, שנרצח באושוויץ, הגישה תביעה למשרד המיסים המחוזי של וינה, אוסטריה תחתית ובורגנלנד, שבו הצהירה: ”התמונה "ארבעת העצים", מאת אגון שילה, אשר הייתה בבעלותנו, תלויה כעת בבלוודר העליון. בשום שלב לא מכרנו את התמונה, אלא רק מסרנו אותה לידיד, רוברט רורל, עורך דין מוינה, כדי שישמור אותה במקום בטוח. לרוע המזל הוא נפטר, ואינני יודעת איך מצאה התמונה את מקומה באוסף האמנות בבלוודר.” ב-20 במרץ 2020, המליצה הוועדה המייעצת האוסטרית שהתמונה מאת שילה תוחזר ליורשיו של מורגנשטרן.
בנובמבר 2006, לאחר יותר מחמישה עשורים של התדיינויות משפטיות, פסק חבר שופטים שהתמונה "ליל קיץ על החוף", מאת אדוורד מונק, שהוצגה בגלריה בבלוודר, תושב למריאנה פיסטולארי-מאהלר, נכדתה והיורשת היחידה של אלמה מאהלר, אשתו של המלחין האוסטרי גוסטב מאהלר.
ב-2006, השיבה אוסטריה חמישה ציורים מאת גוסטב קלימט, שהיו בבלוודר, ליורשיה של אדל בלוך-באואר.
ב-2006, פסק חבר הבוררות האוסטרי שדיוקנה של "אמליה צוקרקנדל", לא נבזזה על ידי הנאצים ואין צורך להשיבה. הפסיקה עוררה תגובות רבות, מפאת העובדה שאמליה צוקרבנדל נספתה עם בתה באושוויץ, ועקב כך, כפי ש-MSNBC דיווח, "שבמקום להחזיר את הציור, שברור שהוא גנוב, חבר הבוררות האוסטרי הגיע למסקנה שהציור צריך להישאר בבלוודר".
ב-2012, הסרט התיעודי "דיוקנה של ואלי" סיפר איך ציור הדיוקן המפורסם מאת אגון שילה, שהיה שייך לסוחרת האמנות הוינאית היהודייה, לאה בונדי-ג'ראי, הוחרם על ידי הנאצי פרידריך וולץ מהאוסף הפרטי שלה ב-1939, הושב בטעות למוזיאון בבלוודר לאחר מלחמת העולם השנייה כחלק מאוסף של סוחר אמנות אחר.
ב-2014, נפסק בפסק דין שעל הבלוודר להשיב את הציור "Farmer's Kitchen / Kitchen Interior", מאת וילהלם לייבל, ליורשיה של מרתה ליברמן – אלמנתו של מקס ליברמן, זאת בשל הרדיפות הנאציות.
סיאטל

סִיאַטְל (באנגלית: ‏Seattleקובץ:En-us-Seattle.ogg‏Ⓘ‏) היא העיר הגדולה ביותר בצפון-מערב ארצות הברית. היא שוכנת במדינת וושינגטון, בין מפרץ פיוג'יט ובין אגם וושינגטון, כ-155 קילומטר דרומית לגבול ארצות הברית – קנדה. הפסגות המושלגות של ההרים ריינייר ובייקר (רכס קסקייד) מתנשאות במזרחה. סיאטל נמצאת במחוז קינג, והיא העיר המרכזית בו. היא נמצאת כ-270 ק"מ מצפון לפורטלנד – אורגון, כ-230 ק"מ מדרום לוונקובר וכ-180 ק"מ דרומית מזרחית לוויקטוריה בירת מחוז קולומביה הבריטית שבקנדה. נמל התעופה הבין-לאומי סיאטל-טקומה שבעיר מדורג עשירי בארצות הברית בהיקף המטענים העוברים דרכו.
נכון לשנת 2018, אוכלוסיית העיר מונה כ-744,955 איש, והיא העיר ה-18 בגודלה בארצות הברית. ובמטרופולין כ-3.87 מיליון תושבים והיא המטרופולין ה-15 בגודלה בארצות הברית.
כינויה הרשמי הוא עיר האזמרגד (Emerald City), בשל העלווה ירוקת העד שמקיפה את העיר.
גאוגרפיה

העיר משתרעת על שטח של 217.3 קמ"ר ובה טופוגרפיה הררית. סיאטל היא העיר הצפונית ביותר עם לפחות 500,000 בני אדם בארצות הברית, צפונה מערים בקנדה כגון טורונטו, אוטווה, מונטריאול, ובערך באותו קו רוחב כמו זלצבורג, אוסטריה.
בשל מיקומה בטבעת האש הפסיפיק, סיאטל נמצאת באזור מועד לרעידות אדמה. ב־28 בפברואר 2001, רעידת האדמה בעוצמה 6.8 גרמה נזק ארכיטקטוני משמעותי, בעיקר באזור כיכר החלוץ (שנבנה על אדמות ששוחזרו, וכך גם מחוז התעשייה וחלק ממרכז העיר), אך גרמה רק למוות אחד. רעידות אדמה חזקות אחרות התרחשו ב־26 בינואר 1700 (מוערך בעוצמה של 9), 14 בדצמבר 1872 (7.3 או 7.4), 13 באפריל 1949 (7.1), ו-29 באפריל 1965 (6.5). רעידה זו ב-1965 גרמה לשלושה מקרי מוות בסיאטל באופן ישיר ואחד נוסף מאי ספיקת לב. אזור ההכרה של קסקדיה מהווה את האיום העיקרי לרעידות אדמה בעוצמה 9.0 ומעלה, שיכולה לפגוע קשה בעיר ולמוטט מבנים רבים.
כלכלה

הכלכלה של סיאטל מונעת על ידי שילוב של חברות תעשייתיות ישנות יותר, וחברות אינטרנט וטכנולוגיה "כלכליות חדשות", שירות, עיצוב וחברות טכנולוגיה נקיות. התוצר המטרופוליני ברוטו של העיר (GMP) היה 231 מיליארד דולר בשנת 2010, מה שהפך אותו לכלכלה המטרופולינית ה-11 בגודלה בארצות הברית. נמל סיאטל, כמו גם נמל התעופה הבין-לאומי סיאטל-טקומה, הם שערים מרכזיים למסחר עם אסיה ואלסקה. זהו גם הנמל השמיני בגודלו בארצות הברית, כאשר הוא נמדד לפי קיבולת מכולות. פעולות המטען הימי שלה התמזגו עם נמל טקומה בשנת 2015 ליצירת הברית הנמל הצפוני-מערבי. אף על פי שהושפעה מהמיתון הגדול, סיאטל שמרה על כלכלה חזקה יחסית והעיר אפילו נשאר כחממה לעסקים מתחילים, במיוחד בבנייה ירוקה וטכנולוגיות נקיות. היא דורגה כ"עיר חכמה יותר "של אמריקה על פי מדיניות הממשלה והכלכלה הירוקה שלה. בפברואר 2010, התחייבה עיריית סיאטל להיות עיר "נייטרלית האקלים" הראשונה של צפון אמריקה, במטרה להגיע לאפס פליטות גזי חממה לנפש עד שנת 2030.
חברות גדולות ממשיכות לשלוט בנוף העסקי בעיר. חמש חברות ברשימת Fortune 500 ברשימת 2017 הגדולות של ארצות הברית (מבוסס על סך ההכנסות) ממוקמות בסיאטל: קמעונאית האינטרנט אמזון, רשת הקפה סטארבקס, רשת הכלבו נורדסטרום, חברת מוצרי היער Weyerhaeuser וחברת ההובלות Expeditors International מוושינגטון. חברות Fortune 500 אחרות הקשורות לרוב בסיאטל מבוססות בערי Puget Sound הסמוכות. רשת קוסטקו, החברה הקמעונאית הגדולה ביותר בוושינגטון, ממוקמת באיסקווה. מיקרוסופט ממוקמת ברדמונד. לעיר מוניטין של צריכת קפה כבדה, חברות קפה שהוקמו או מבוססות בסיאטל כוללות את סטארבקס. ישנם גם בתי אספרסו ובתי קפה מלאכותיים עצמאיים ומוצלחים רבי בעיר.
לפני שהעבירה את המטה לשיקגו, יצרנית התעופה והחלל בואינג הייתה החברה הגדולה ביותר שבסיסה בסיאטל. החטיבה הגדולה ביותר שלה, מטוסי בואינג מסחריים, עדיין ממוקמת בעיר רנטון הסמוכה. לחברה גם מפעלים לייצור מטוסים גדולים באוורט ובהרנטון, זה נותר המעסיק הפרטי הגדול ביותר במטרופולין סיאטל. בשנת 2006, ראש עיריית סיאטל לשעבר, גרג ניקלס, הודיע על רצון לעורר תנופה כלכלית חדשה שמונעת על ידי תעשיית הביוטכנולוגיה. פיתוח מחדש גדול של שכונת דרום לייק יוניון יוצא לדרך במאמץ למשוך חברות ביו-טק חדשות ומבוססות לעיר, והצטרף לחברות הביוטק קוריקסה (שנרכשה על ידי חברת ביוטק), גלקסו סמית' קליין), Immunex (כיום חלק מאמג'ן), Trubion ו-ZymoGenetics. חברת ההחזקות .Vulcan Inc של המיליארדר פול אלן, עומדת מאחורי מרבית פרויקטי הפיתוח באזור. בעוד שחלקם רואים בפיתוח החדש מענק כלכלי, אחרים מתחו ביקורת על ניקל ומועצת העיר סיאטל על כך שהם מקדמים אינטרסים של אלן על חשבון משלם המיסים. בנוסף בשנת 2006, מגזין Expansion דירג את סיאטל כאחת מעשר ערי מטרופולין המובילות במדינה על בסיס אקלים חיובי להתרחבות עסקית. בשנת 2005 "פורבס" דירגה את סיאטל כעיר האמריקאית היקרה ביותר לרכישת בית בהתבסס על רמות ההכנסה המקומיות. בשנת 2013, המגזין דירג את סיאטל מספר 9 ברשימת המקומות הטובים ביותר לעסקים וקריירה.
ממשל ופוליטיקה

סיאטל היא עיר עם שיטת ממשל של ראש עיר. מאז בחירות 2015 השתנתה שיטת הממשל למערכת של שבעה חברי מחוז ושני חברים בכלל, כתוצאה מהצבעה שהועברה ב־5 בנובמבר 2013. המשרדים היחידים שנבחרו הם עורך הדין ובית המשפט העירוני שופטים. כל משרדי העירייה רשמיים ואינם מפלגתיים.
כמו חלקים אחרים בארצות הברית, גם הממשל והחוקים מנוהלים על ידי שורה של יוזמות הצבעה (המאפשרות לאזרחים לעבור או לדחות חוקים), משאל עם (המאפשר לאזרחים לאשר או לדחות חקיקה שכבר התקבלה), והצעות (המאפשרות ממשלה ספציפית) סוכנויות להציע חוקים חדשים או העלאות מיסים ישירות לעם.
ג'ני דורקן נבחרה לראשות העיר בבחירות 2017, ונכנסה לתפקידה ב־28 בנובמבר 2017. משרד ראש העירייה כולל גם שני סגני ראש עיר, שמונו לייעץ לראש העיר בנוגע למדיניות. נכון לשנת 2021, סגני ראש העיר הם מייקל פונג וטיפאני וושינגטון.
התרבות הפוליטית של סיאטל היא מאוד ליברלית ומתקדמת עבור ארצות הברית, כאשר למעלה מ־80% מהאוכלוסייה מצביעים למפלגה הדמוקרטית. בכל אזורי ההצבעה בסיאטל נבחר מועמד המפלגה הדמוקרטית, ברק אובמה, בבחירות לנשיאות ב-2012.
בשנת 1926 הפכה סיאטל לעיר האמריקאית הגדולה הראשונה שבחרה אישה כראשת עירייה, ברטה נייט לנדס. ב-2014 היא בחרה גם בראש עירייה הומוסקסואלי מוצהר, אד מוריי. בשנת 1991 לראשונה בתולדות ארצות הברית, אישה שחורה הומוסקסואלית מוצהרת נבחרה לתפקיד ציבורי כאשר שרי האריס נבחרה למועצת העיר סיאטל. מרבית חברי מועצת העיר הן נשים.
סיאטל נחשבת לרוב כאחת הערים הליברליות החברתיות בארצות הברית, ואף עלתה על פורטלנד. בבחירות הכלליות בארצות הברית ב-2012, הצביעו רוב תושבי סיאטל לאשר את משאל העם 74 ולהכשיר נישואין חד מיניים במדינת וושינגטון. באותן בחירות, רוב מוחץ של התושבים גם הצביעו בעד לגליזציה של שימוש פנאי בקנאביס במדינה.
ביולי 2012 אסרה סיאטל על שימוש בשקיות ניילון לקניות. ביוני 2014 העבירה העיר תקנה מקומית להגדלת שכר המינימום ל-$15 לשעה בשלבים משנת 2015 עד 2021. לאחר יישום מלא של ההגדלה, יהיה זה שכר המינימום הגבוה ביותר בארצות הברית.
ב־9 במאי 2017, ראש העיר מוריי הודיע כי הוא מתפטר בעקבות תביעה בה נטען על התעללות מינית מצדו במספר נערים מתבגרים בשנות השמונים. מוריי התפטר מתפקיד ראש העיר ב־12 בספטמבר 2017, החל מהשעה 17:00 ב-13 בספטמבר 2017, שעות לאחר ש"סיאטל טיימס" דיווחה על טענה חמישית של התעללות מינית בילדים.
תרבות

סיאטל היא עיר הולדתו של ג'ימי הנדריקס, שגם נקבר בה, והיא נחשבת למולדת הגראנג'. בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 נוסדו ופעלו בעיר להקות כמו נירוונה, פרל ג'אם, סאונדגארדן, פו פייטרס ואליס אין צ'יינס. ברוס לי ובנו ברנדון לי קבורים בסיאטל בבית הקברות לייק-וייו.
העיר ידועה במיוחד הודות לסדרות iCarly, בכיכובה של מירנדה קוסגרוב, והאנטומיה של גריי, בכיכובה של אלן פומפאו שרוב עלילותיהן מתרחשות בעיר.
את סיאטל מייצגת בתחום המוזיקה הקלאסית תזמורת סיאטל, המנגנת באולם בנארויה שבמרכז העיר.
על פי מרשם האוכלוסין של ארצות הברית, סיאטל היא העיר בה אחוז בוגרי הקולג', הוא הגבוה בארצות הברית.
תרבות > פנאי

האקלים הימי המתון והממוזג של סיאטל מאפשר בילוי בחוץ בכל ימות השנה, כולל הליכה, רכיבה על אופניים, טיולים רגליים, סקי, סנובורד, קיאקים, טיפוס צוקים, שייט במנועים, שיט, ספורט קבוצתי ושחייה.
הגלגל הגדול בסיאטל, אחד מגדול גלגלי הענק בארצות הברית, נפתח בחודש יוני 2012 כאטרקציה חדשה, קבע על קו המים של העיר, במזח 57, ליד העיר סיאטל. בעיר יש גם מרכזים קהילתיים רבים לבילוי, ביניהם חוף ריינייה, ואן אסלט, ריינייה וג'פרסון מדרום לתעלת הספינות והאגם הירוק, לורהרסט, לויאל הייטס צפונית לתעלה ומיידוברוק.
מאז אמצע שנות התשעים חווה סיאטל צמיחה משמעותית בענף השייט, במיוחד כנקודת מוצא להפלגות באלסקה. בשנת 2008 עברו בעיר שיא של 886,039 נוסעי שייט, נקודת היציאה העיקרית השנייה להפלגות באלסקה.
בדירוג ה-ParkScore שלה בשנת 2013, דיווח Trust for Public Public כי בסיאטל הייתה מערכת הפארקים העשירית הטובה ביותר מבין 50 הערים המאוכלסות ביותר בארצות הברית. ParkScore מדרג מערכות הפארקים העירוני על ידי נוסחה המנתחת שטח, גישה ושירות והשקעה.
השכלה

בעיר נמצאת אוניברסיטת וושינגטון, המוסד האקדמי הגדול ביותר בצפון-מערב ארצות הברית והאוניברסיטה הציבורית הוותיקה ביותר בחוף המערבי. אוניברסיטת וושינגטון נחשבת לאחת מהמובילות והטובות בעולם.
בעיר קיימים מוסדות מחקר רבים. מרכז האצ'ינסון לחקר הסרטן נמצא בסיאטל. בעיר פועלות אוניברסיטת סיאטל ואוניברסיטת סיאטל פאסיפיק.
53.8% (לעומת הממוצע הארצי של 27.4%) מאוכלוסיית העיר מעל גיל 25, הם בעלי תואר ראשון ומעלה, ו-91.9% (לעומת 84.5% ארצית) הם בעלי תעודת בגרות או שווה ערך לכך. סקר של לשכת מפקד האוכלוסין בארצות הברית ב-2008 הראה כי בסיאטל היו האחוזים הגבוהים ביותר של בוגרי מכללות ואוניברסיטאות בכל עיר גדולה בארצות הברית.
אתרים

בשטח העיר נמצאות שבע גבעות, כאשר אחת מהן קפיטול היל מהווה את אחת השכונות המרכזיות והצפופות בעיר. הבניין הגבוה בעיר, קולומביה סנטר, מגיע לגובה של 284 מ'. בעיר נמצא גם בניין התצפית מחט החלל המפורסם בצורתו הייחודית.
קיר המסטיקים בסיאטל הוא בין האטרקציות פופולריות של העיר.
יהדות סיאטל

הקהילה היהודית הראשונה בסיאטל נוסדה בשנת 1887. אחרי מלחמת העולם הראשונה התיישבו בסיאטל יהודים ספרדים רבים והקימו את הקהילה היהודית הספרדית הגדולה ביותר בארצות הברית. הקהילה היהודית בסיאטל מונה היום כ-10,000 נפש, ולה מוסדות דת, חינוך ותרבות.
ספורט

| קבוצה | ספורט | ליגה |
| --- | --- | --- |
| סיאטל מארינרס | בייסבול | American League |
| סיאטל סיהוקס | פוטבול | National Football League |
| סיאטל סאונדרס | כדורגל | Major League Soccer |
| סיאטל סטורם | כדורסל | Women's National Basketball Association |
| סיאטל קראקן | הוקי קרח | National Hockey League |
בין 1967 ל-2008 הייתה בעיר קבוצת כדורסל בליגת ה-NBA, סיאטל סופרסוניקס, שזכתה באליפות הליגה ב-1979. ב-2008 עברה הקבוצה לאוקלהומה סיטי שם היא משחקת עד היום, בשם אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
ערים תאומות

הערים התאומות של סיאטל הן:
ישראל באר שבע, ישראל
נורווגיה ברגן, נורווגיה
ניו זילנד קרייסטצ'רץ', ניו זילנד
הרפובליקה העממית של סין צ'ונגצ'ינג, הרפובליקה העממית של סין
אירלנד גולוויי, אירלנד
קוריאה הדרומית טג'אן, קוריאה הדרומית
פולין גדיניה, פולין
יפן קובה, יפן
קניה מומבסה, קניה
צרפת ננט, צרפת
הונגריה פץ', הונגריה
איטליה פרוג'ה, איטליה
איסלנד רייקיאוויק, איסלנד
אוזבקיסטן טשקנט, אוזבקיסטן
אינדונזיה סורביה, אינדונזיה
סיאטל היא עיר תאומה לבאר שבע שבישראל, ואחד הפארקים בדרום-מזרח העיר קרוי משנת 1978 "פארק באר שבע". הפארק שוכן בתחום שלפי אמונת האינדיאנים ילידי המקום היה מקום לידתה המקודש של בת הצ'יף ראש השבט. בגלל היותו שטח קדוש הוא הוכר כשטח ציבורי, ובשנת 1905 שבה הוקם הפארק נאסר על יזמי בנייה לבנות בו. במקום אגם מלאכותי שבו ניתן לשוט ומדשאות רחבות. בבאר שבע הקימו כהכרת תודה פארק מקביל וקטן יותר בשם "גן סיאטל". הפארק נמצא בצפון העיר באר שבע בסמוך לשדרות רגר.
ראו גם

נמל התעופה הבין-לאומי סיאטל-טקומה
הערות שוליים

↑  ראו Port of Seattle בוויקיפדיה האנגלית.
↑  Balk, Gene (26 במרץ 2018). "Seattle just one of 5 big metros last year that had more people move here than leave, census data show". The Seattle Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-7 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Beer Sheva Park, באתר Seattle.Gov
| דגל וושינגטון מדינת וושינגטון |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | אולימפיה |  |
| אזורים גאוגרפיים | חצי האי קיטסאפ • חצי האי לונג ביץ' • חצי האי אולימפיק • איי סן חואן • רכס הרי הקסקייד • נהר קולומביה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | סיאטל • ספוקיין • טקומה • ונקובר • בלוויו • קנט • אוורט • רנטון • יאקימה • פדראל וואיי • ספוקיין וואלי • קירקלנד • בלינגהאם • קנוויק • אובורן • פאסקו • מריסוויל • לייקווד • רדמונד • שורליין |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות וושינגטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559517305171  BNE: XX459693  BnF: cb15337866t (data)  GND: 4054058-3  LCCN: n79041965  MusicBrainz: 10adc6b5-63bf-4b4e-993e-ed83b05c22fc  NARA: 10045797  NDL: 00628574  NKC: xx0029443  NLA: 35487256  NSK: 000586706  SUDOC: 028726030  Trove: 970816  VIAF: 128747843   WorldCat (עם VIAF): 128747843 
הדף הראשי של העיתון יוניון רקורד ב-3 בפברואר 1919 המדווח על השביתה
קו השמיים של סיאטל. מגדל מחט החלל בצד שמאל, ברקע ניתן לראות את הר ריינייר ומימין את מפרץ אליוט ונמל סיאטל במפרץ פיוג'יט
סיאטל ממבט על
מרכז העיר בערב
שלט הכניסה לפארק גן סיאטל
פארק סיאטל בבאר שבע הנקרא גם "גן סיאטל" על שם העיר התאומה סיאטל
תמונת פנורמה של העיר
גדליה טיקטין

| --- | --- |
 לידה:  תפ"ב
 פטירה:  ה'תקל"ג (בגיל 51 בערך)
 
הרב גדליהו טיקטין (תפ"ב – ה'תקל"ג) היה רב יהודי פולני שכיהן כאב"ד העיירות שוורזנץ (אנ') ולונטשיץ שליד פוזנה. מתלמידי רבי אריה לייב גינצבורג, ה"שאגת אריה".
ביוגרפיה

נולד בטיקטין. נשא לאישה את מרת פריידל. כיהן כאב"ד שוורזנץ (אנ') ולאחר מכן כאב"ד לונטשיץ, הסמוכה לפוזנה. היה ראש ישיבה, בה העמיד תלמידים רבים, וביניהם הרב אליעזר היילבוט, וחתנו רבי מרדכי אב"ד גריידיץ.
היה מתלמידיו של רבי אריה לייב גינצבורג, והיה מעורכי ספריו: "טורי אבן", "גבורת ארי" ו"שו"ת שאגת אריה החדשות".
נפטר בגיל צעיר בהיותו בן 51, כחודש לאחר שהשיא את בתו יוטא לתלמידו רבי מרדכי אב"ד גריידיץ, בהיות בנו הקטן אברהם בן תשע שנים. ונספד על ידי הרב צבי הירש יאנוב.
בנו הוא הרב אברהם טיקטין.
חידושיו

קצת מחידושיו נדפסו:
בסוף הספר "חדושי הרב רבינו נסים", ברלין, תקל"ח
בחדושי רבי מרדכי מגרידץ, ירושלים, תשמ"א
בקובץ 'כרם שלמה'
כתבי יד רבים שלו ובהם חידושים על התלמוד ועוד, נותרו בכתובים ולא נדפסו.
חיים אישיים

היה נשוי לפריידיל, מצאצאיהם:
אברהם טיקטין – רב אשכנזי, רבן של ערים שונות ברחבי גרמניה ובסוף ימיו רבה של ברסלאו
שלמה זלמן טיקטין (גר') – רבה של ברסלאו, בנו של רבי אברהם טיקטין
גדליה טיקטין (השני) – רבה של ברסלאו במקביל לרב אברהם גייגר, בנו של רבי שלמה זלמן טיקטין
יצחק טיקטין
משה טיקטין - מו"ל ספרו של אביו 'פתח הבית'
יוטא - נישאה לרבי מרדכי אב"ד גריידיץ.
אידל - נישאה לרבי יעקב אב"ד פוזנן
לקריאה נוספת

רבי אברהם טיקטין, פתח הבית - דבר בעתו ורשה, תרפ"ו, באתר היברובוקס
הערות שוליים

↑  בהקדמת בנו לספרו "פתח הבית" כותב שהיה בן נ"א שנה במותו.
↑  עמירם מרדכי וולדנברג, פתח דבר ל"דברי חכמים", עמ' 17-18
↑  דוד הלחמי, חכמי ישראל, עמ' קסב
↑  כן כתב בנו בהקדמתו. הועתק על ידי הרב יצחק ידידיה פרנקל, ספר לינטשיץ, תל אביב, תשי"ג, עמ' 48
↑  שם שנה ב, (תשל"ט), קונטרס ח, עמוד לח. ושם, שנה ט, קונטרס ב, עמוד יא.
דייוויד בקהאם

דייוויד רוברט ג'וסף בקהאם OBE (באנגלית: David Robert Joseph Beckham; נולד ב-2 במאי 1975) הוא כדורגלן עבר אנגלי ממוצא יהודי, נשיא קבוצת אינטר מיאמי מליגת ה-MLS ואחד מבעלי קבוצת סלפורד סיטי(אנ') מהפוטבול ליג השנייה.
בקהאם ששיחק בעמדת הקשר, דורג פעמיים במקום השני בפרס כדורגלן השנה בעולם של פיפ"א, ובשנת 2004 דורג כשחקן עם ההכנסה הגדולה ביותר ממשכורת ומחסויות. הוא גם הכדורגלן הבריטי הראשון שערך 100 הופעות בליגת האלופות של אופ"א. בזכות הפופולריות הגבוהה שלו הוא הפך למבוקש בקרב מותגים נודעים, ונודע גם כאייקון אופנה גברי.
בקהאם כיהן כקפטן נבחרת אנגליה מ-15 בנובמבר 2000 ועד למונדיאל 2006, ובסך הכול השתתף ב-58 משחקים בתפקיד זה. הוא המשיך לייצג את אנגליה גם לאחר מכן, ובמשחק מול נבחרת צרפת ב-26 במרץ 2008 ערך את הופעתו ה-100 במדי נבחרתו האנגלית.
ב-2012 נהג בקהאם בסירת המירוץ שהובילה את הלפיד האולימפי של אולימפיאדת לונדון (2012), על נהר התמזה, במסלולו האחרון לפני הכניסה לאצטדיון האולימפי שבטקס הפתיחה של המשחקים.
קריירת מועדונים

בקהאם התחיל את הקריירה המקצועית שלו לאחר שהוחתם במנצ'סטר יונייטד. ב-1992 ערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר של הקבוצה. בתקופה שבה שיחק ביונייטד היא זכתה בשש אליפויות של הפרמייר ליג, פעמיים בגביע ה-FA, ובליגת האלופות ב-1999. בקהאם שיחק כקשר ימני בקבוצת מנצ'סטר יונייטד עוד מהיותו נער. את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת ערך ב־1992 ושיחק בשורותיה עד שנת 2003, אז עבר לריאל מדריד בגלל תקרית בינו לבין מאמנו אלכס פרגוסון שלאחר משחק בגביע נגד ארסנל זרק נעל לעבר בקהאם ופצע אותו בגבה שלו. במנצ'סטר, בקהאם היה ידוע בבעיטות החזקות והמדויקות שלו ובנחישות הרבה שהפגין במגרש. הוא נחשב למרים הכדורים הטוב ביותר באנגליה והרבה הגבהות שלו מהאגף הימני הפכו לשערים. כמו כן, בקהאם ידוע בבעיטות החופשיות המדויקות שלו. בקהאם זכה עם יונייטד במספר רב של אליפויות וגביעים וב־1999 היה חלק מרכזי ב"טרבל" - זכייתה של מנצ'סטר יונייטד בגביע אירופה לאלופות, באליפות הפרמייר ליג ובגביע האנגלי.
בשנת 2003 עבר בקהאם לריאל מדריד, ובעונתו הרביעית והאחרונה במדיה זכה עמה באליפות הלה ליגה.
בינואר 2007 נודע, שעם סיום חוזהו בריאל מדריד בסוף עונת 2006/07, יעבור בקהאם למועדון ליגת ה-MLS הצפון-אמריקאית, לוס אנג'לס גלאקסי וירוויח 250 מיליון דולר בחמש שנים. על פי בקהאם, אחת הסיבות למעבר היא לגרום לצעירים בארצות הברית לאהוב כדורגל, אשר אינו נחשב שם לאחד מענפי הספורט הפופולריים באותה עת בקרב קהל היעד השכיח בעולם לענף זה, גברים.
באוקטובר 2008 סיכם בקהאם על הצטרפותו למילאן האיטלקית, למספר חודשים החל מינואר 2009, על מנת לשמור על כושרו כדי לא לאבד את מקומו בנבחרת אנגליה. ב-20 בדצמבר 2008 הוצג בקהאם רשמית במילאן.
אחרי עונה אחת במילאן חזר בקהאם בשנת 2009 ללוס אנג'לס גלאקסי, שם שיחק עד 1 בדצמבר 2012. במשחקו האחרון זכה עם ל.א. גלאקסי באליפות ליגת ה-MLS.
ב-24 במאי 2011 השתתף במשחק מחווה ידידותי במדי מנצ'סטר יונייטד נגד יובנטוס באולד טראפורד, לכבוד פרישתו ממשחק פעיל של גארי נוויל, ששיחק בתור קפטן מנצ'סטר יונייטד.
ב-31 בינואר 2013 חתם בקהאם למשך 5 חודשים בקבוצת הכדורגל הצרפתית פריס סן ז'רמן. ב-16 במאי 2013 הודיע על פרישתו ממשחק פעיל בתום העונה. ב-18 במאי 2013 ערך בקהאם את משחקו הרשמי האחרון בקריירה כשהשתתף בניצחון קבוצתו בתוצאה 3-1 על ברסט. בסיום עונה זו, בקהאם זכה עם פ.ס.ז'. באליפות צרפת.
קריירת מועדונים > דירוגים

פעמיים דורג בקהאם במקום השני בפרס כדורגלן השנה בעולם של פיפ"א.
בשנת 2004 היה לשחקן עם ההכנסה הגדולה ביותר ממשכורת ומחסויות.
בקהאם הוא הכדורגלן הבריטי הראשון שערך 100 הופעות בליגת האלופות של אופ"א.
נבחרות אנגליה

בקהאם היה שחקן מפתח בנבחרת אנגליה הבוגרת, אך בטורניריו האחרונים עמה (מונדיאל 1998, יורו 2004) הוא נכשל ברגעי האמת. במונדיאל 1998 הוא הורחק בשמינית הגמר עקב התחזות תאטרלית מצד דייגו סימאונה מהנבחרת הארגנטינאית שזייף פציעה מרגלו של בקהאם, ברבע גמר טורניר יורו 2004 הוא החטיא פנדל מכריע מול פורטוגל שגרם לסיום דרכה של הנבחרת האנגלית בטורניר. בעקבות המקרים הללו בקהאם נחשב לעיתים לשנוא האוהדים האנגלים, למרות זאת, בקהאם היה קפטן הנבחרת האנגלית ואחד משחקני המפתח בה. השער הראשון שהבקיע בקהאם במדי נבחרת אנגליה היה בבעיטה חופשית במונדיאל 1998 במשחק מול נבחרת קולומביה בניצחון 2–0.
אחרי ההפסד לנבחרת פורטוגל בבעיטות עונשין ברבע גמר מונדיאל 2006, החליט בקהאם לוותר על סרט-הקפטן. לאחר זמן קצר, המאמן החדש סטיב מקלארן, הודיע על ניפויו של בקהאם מנבחרת אנגליה. במאי 2007 הוחזר בקהאם לנבחרת אנגליה. בהדרגה, עם מינויו של פאביו קאפלו לאימון הנבחרת, חזר בקהאם לסגל, ואף לתפקיד קפטן הנבחרת ביוני 2008.
בקהאם לא השתתף במונדיאל 2010 בדרום אפריקה עם נבחרתו האנגלית, זאת עקב פציעה שספג קודם לכן במהלך משחק בליגת העל האיטלקית במדי מילאן, מול קייבו.
לבקהאם 115 הופעות בנבחרת והוא שחקן השדה השני (והשלישי בסך הכל) בעל מספר ההופעות הגבוה ביותר בנבחרת האנגלית. מקדימים אותו השוער פיטר שילטון עם 125 הופעות, ובמקום השני החלוץ ויין רוני עם 120 הופעות בנבחרת אנגליה.
סגנון משחק

ככדורגלן, בקהאם שיחק בעיקר באגף הימני של הקישור. הוא נודע בהגבהות המדויקות שלו אך בעיקר בבעיטות החופשיות שלו ששילבו עצמה ודיוק רב.
בקהאם כבש שערים רבים מבעיטות חופשיות, ועל כן נחשב לאחד הבועטים הטובים בעולם.