stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אריק איינשטיין
הוקרה והנצחה > הנצחה נוספת

בפברואר 2017 חנכה ארקיע מטוס אמבראר שנקרא על שמו של איינשטיין.
בנובמבר 2021 ערך הרב אורי זוהר, שהיה לאורך שנים חברו של איינשטיין ועד לחזרתו בתשובה שותפו לקריירה, הכנסת ספר תורה לזכרו של איינשטיין לבית מדרש ברחוב זכרון יעקב 5 ירושלים..
באפריל 2020 החל המשורר אבי דבש בפרויקט הנצחה במסגרתו איגד את כל שיריו של איינשטיין בכל המסגרות, לפי סדר יציאתם הכרונולוגי. הפרויקט הועלה לרשת החברתית פייסבוק ולאתר האינטרנט הרשמי של איינשטיין.
מאפייני יצירתו וזמרתו

איינשטיין ניחן בקול בריטון. לאורך רוב שנות קריירת הזמרה שלו, וכן בעת ששיחק בתיאטרון, הגה איינשטיין את העיצור ר' כלשוני. רק בסוף שנות התשעים החל להגות את העיצור כגרוני, כמקובל בחברה הישראלית היום. בהשפעת סגנון הבלוז, שר איינשטיין את רוב שיריו בטון מחויך, גם כשאינם עוסקים בנושאים שמחים. רבים התייחסו לייחוד בגון קולו של איינשטיין ותיארו אותו כייחודי וקל להבחנה, כחד-פעמי, עמוק, חם, מלטף.
בשנות הקריירה הראשונות שלו לא כתב איינשטיין את שיריו בעצמו, ובאלבום הסולו הראשון שהוציא, "שר בשבילך", לא היה מעורב ביצירה. השיר הראשון שכתב, כשהיה בן 28, הוא "כל השבוע לך" שהלחין שמוליק קראוס. "כל השבוע לך" ו"אז מה" היו שני השירים הראשונים פרי עטו, והם התפרסמו באלבומם של החלונות הגבוהים. כשנשאל מדוע לא כתב לפני כן, ענה "הייתי מאוד חסר ביטחון ולא הרגשתי משורר מקצועי". באלבומיו הבאים כבר היה מעורב יותר ביצירה, והחל לכתוב את המילים לרבים משיריו. בין שיריו המפורסמים, שגם כתב את מילותיהם: "אני ואתה", "סע לאט", "הימים הארוכים העצובים", "כתבו עליו בעיתון", "אני אוהב לישון", "שיר של אחרי מלחמה", "סן פרנסיסקו על המים", "יושב על הגדר", "שביר", "פסק זמן", "עוד ניפגש", "אוהב להיות בבית", "עוף גוזל", "שמור על עצמך", "זה לא בדיוק געגוע", "עוד יהיה" ועוד. באלבומו "שביר" משנת 1983 כתב את כל השירים, ובאלבומו "פסק זמן" שיצא כעבור שנה כתב את כל השירים למעט אחד. בשנות הקריירה האחרונות שלו מיעט לכתוב שירים, ושני אלבומיו האחרונים, "רגעים" ו"כל הטוב שבעולם", מורכבים ברובם משירים שכתבו אחרים.
איינשטיין גם הלחין מעט שירים, רובם לאלבום הילדים "שירי ילדים", שהוציא ב-1971. מהשירים שהלחין המיועדים לקהל הבוגר מוכרים "אבישג" מהאלבום "פלסטלינה" ו"עוד יהיה" מהאלבום "האהבה פנים רבות לה". את שיריו המולחנים תיאר איינשטיין "זה היה נחמד, אבל לא סיכן את מוצרט".
מאז תאונת הדרכים שעבר ב-1982 הוא לא הופיע בפני קהל, חרף הביקוש הרב לכך וסכומי הכסף הגדולים שהוצעו לו. כאשר רואיין לסדרה הדוקומנטרית של יואב קוטנר "סוף עונת התפוזים" בקטע שירד בסופו של דבר בעריכה, תיאר איינשטיין את סיבת הפסקתו להופיע: "אני לא בנוי לזה, זה לא האופי שלי. אני עכשיו יושב איתך בריאיון מול שמונה-עשרה אנשים ורע לי, תיאר לך שזה יהיה אל מול 3,000 איש, אני מתייבש".
מוטיבים בשיריו

שירים רבים שכתב איינשטיין עוסקים בזיכרונות ילדותו מהעיר תל אביב, כ"מכבי הישן", "אני מתגעגע אבא", "זה לא בדיוק געגוע", "תל אביב, גדות הירקון, 1950" ו"תמיד זה הים". מוטיב בולט נוסף בשיריו הוא האכזבה ממצב החברה הישראלית, המבוטאת בשירים כ"עיתונאי קטן שלי", "יושב מול הנייר", "כתבו עליו בעיתון", "לאן פרחו הפרפרים" ו"בואנס נוצ'יס". מנגד נהג איינשטיין לכתוב ולבצע גם שירים אופטימיים, כ"אני ואתה", "מנסה לראות את הדברים הטובים", "לטפטף טיפה" ו"האור בקצה".
איינשטיין היה חובב ספורט מושבע, ונודע במיוחד כאוהד ותיק ונאמן של הפועל תל אביב (ואף שיחק בקבוצת הכדורסל שלה), המוזכרת בכמה משיריו הידועים, דוגמת "היה לנו טוב, נהיה לנו רע", "אמרו לו", "סע לאט" ו"סע לאט ב'". איינשטיין אף כתב את המילים לשיר האליפות של הקבוצה בשנת 2000, "אדומה שלי". כמו כן הקליט לכבוד מונדיאל 1990 את השיר "ואלה שמות" (עלי מוהר/יוני רכטר), המורכב כולו משמות של כדורגלנים. שיר נוסף שלו העוסק בכדורגל הוא "אחד עשר מטר" (יעקב רוטבליט/פיטר רוט), המתאר בדרך הומוריסטית החמצת בעיטת עונשין במשחק כדורגל. איינשטיין ניחן בזיכרון פנומנלי בנוגע לעובדות ספורט טריוויאליות, בעיקר בענפי האתלטיקה, כדורסל, כדורגל ושחייה. לאורך השנים כתב איינשטיין טורים במוספי הספורט של ידיעות אחרונות ומעריב, לרוב לקראת או לאחר אירוע ספורטיבי גדול או הישג בולט של הפועל תל אביב.
רבים משיריו של איינשטיין מוגדרים כשירי ילדים, הן באלבומיו לקהל הבוגר יותר והן באלבומים שיועדו באופן ישיר לילדים. איינשטיין הוציא בסך הכול חמישה אלבומים של שירי ילדים, ובהם שירים שזכו להצלחה גם בקרב הקהל הבוגר, כ"אדון שוקו" ו"שבת בבוקר". כמו כן הוציא בתחילת שנות התשעים שתי קלטות וידאו לילדים, "כמו גדולים" ו"כמו גדולים 2". מקומם של שירי ילדים לא נפקד גם מאלבומיו לקהל הבוגר, ובין היתר נכללו בהם שירים כ"האדון הרופא" "מכופף הבננות" ו"רוח רוח" (ב"מזל גדי") או "מה עושות האיילות" (ב"האהבה פנים רבות לה").
דמותו כשחקן

איינשטיין לא הרבה להופיע כשחקן, אך בסרטים שבהם השתתף בלט בכישרון המשחק שלו. מבקרים רבים ציינו לטובה את הנוכחות הכריזמטית של איינשטיין בסרטיו, אותה נוכחות שאפיינה גם את שיריו.
מאפיין בולט במשחקו של איינשטיין היה כישרון החיקוי שלו, שבלט אצלו כבר מנעוריו. במהלך הקריירה נתן ביטוי לכך בעיקר בחיקוי דמויות לאומיות ומִבְטָאִים של יוצאי גלויות ודוברי שפות שונות. במערכונים "העולים החדשים" ו"חידון התנ"ך", למשל, חיקה מבטאים שונים וגם אנשים מסוימים (כמו יו"ר ועדת השופטים בחידוני התנ"ך הראשונים ד"ר ברוך בן-יהודה או חתן התנ"ך העולמי השני יחיא אלשיך). במערכון "שונות", הכלול באלבום "שבלול", חיקה איינשטיין מנהיגים, אמנים וסמלי תרבות מהעשורים הראשונים למדינה, כמו דוד בן-גוריון, גולדה מאיר, השחקנים יוסי ידין, שמואל רודנסקי ושמוליק סגל, הזמר שמשון בר-נוי, הסופר והעיתונאי דן בן אמוץ והחידונאי והשדרן שמוליק רוזן.
משפחתו

במאי 1963 נישא לאלונה, בתו של גדעון שוחט (גדע), מראשוני הטייסים של חיל האוויר הישראלי, ונכדתם של ישראל ומניה שוחט. מנישואים אלה נולדה ב-1964 בתם הבכורה שירי. ב-1967 התגרשו בני הזוג, וב-1968 שבו ונישאו בשנית. בנישואים אלה נולדה ב-1971 בתם השנייה יסמין, שעל שמה נקרא אלבומו של איינשטיין מ-1972. גם נישואים אלה הסתיימו, באותה שנה, בגירושים. ב-2006 נפטרה אלונה ממחלת הסרטן.
שירי ויסמין, בנותיהם של אלונה ואריק איינשטיין, חזרו בתשובה ביחד עם אִמן בסוף שנות השבעים. לימים הן נישאו לשני בניו החוזרים בתשובה של אורי זוהר, אפרים פישל ושלום. החתונה הראשונה, זו של אפרים פישל ושירי, נערכה ב-6 במרץ 1985, ותועדה בסרטו הקצר של רנן שור "חתונה בירושלים", שפתח את פסטיבל הסרטים בחיפה ב-1985.
סימה אליהו הייתה בת זוגו השנייה של איינשטיין, במשך כארבעים שנה עד לפטירתו. היא שיחקה לצדו בסרט "מציצים", בו גילמה את אשתו מילי, ושיחקה לצדו גם בסרט השני בטרילוגיה התל אביבית, "עיניים גדולות". לזוג נולדו שני ילדים, אמיר (עליו נכתב השיר "בוקר טוב אמיר") ודינה, והמשפחה התגוררה ברחוב חובבי ציון בתל אביב.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

שר בשבילך, 1966
מזל גדי, 1968
פוזי, 1969
שבלול (עם שלום חנוך), 1970
פלסטלינה (עם שלום חנוך), 1970
שירי ילדים (עם רוב הקסלי), 1971
בדשא אצל אביגדור (עם מיקי גבריאלוב), 1971
יסמין, 1972
ארץ ישראל הישנה והטובה, 1973
סע לאט (עם מיקי גבריאלוב), 1974
שירים, 1975
ילדים (עם שם טוב לוי), 1976
האהבה פנים רבות לה (עם יוני רכטר), 1976
ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ב' (עם אבנר קנר), 1976
ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ג' (עם אבנר קנר), 1977
ילדודס, 1978
ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ד': משירי סשה ארגוב, 1980
חמוש במשקפיים (עם מיקי גבריאלוב), 1980
יושב על הגדר (עם יצחק קלפטר), 1982
שביר (עם יצחק קלפטר), 1983
ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ה' - נוסטלגיה, 1984
פסק זמן (עם שם טוב לוי), 1984
תוצרת הארץ (עם שם טוב לוי), 1985
אוהב להיות בבית (עם מיקי גבריאלוב), 1986
על גבול האור (עם מיקי גבריאלוב), 1987
משירי אברהם חלפי (עם יוני רכטר), 1988
הייתי פעם ילד (עם יוני רכטר), 1989
האריה, היונה ותרנגולת כחולה (עם יוני רכטר), 1993
יש בי אהבה (עם שם טוב לוי), 1995
קצת לקחת חזרה (עם שם טוב לוי), 1996
לאן פרחו הפרפרים (עם שם טוב לוי), 1997
מוסקט (עם שלום חנוך), 1999
שמש רטובה, 2002
שתי גיטרות בס תופים, 2004
רגעים (עם פיטר רוט), 2006
כל הטוב שבעולם (עם גיא בוקאטי), 2007
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן > עם להקת הנח"ל

עד מאה ועשרים, 1957
צריך לחיות, 1957
לא לצאת מהכלים, 1958
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן > עם בצל ירוק

שירים מתוכניות הלהקה, 1959
"חתול בשק" – ארבעה קטעים מתוך התוכנית, 1960
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן > עם שלישיית גשר הירקון

אהבה ראשונה, 1965
התוכנית החדשה, 1966
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן > עם החלונות הגבוהים

החלונות הגבוהים, 1967
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

אנשים אוהבים לשיר, 1977
אריק איינשטיין ושלום חנוך בהופעה משותפת, 1979
דיסקוגרפיה > תקליטונים ומיני-אלבומים

השעות הקטנות של הלילה, 1960
ליל סתיו (עם יפה ירקוני), 1966
אריק והאיינשטיינים, 1966
אני מרגיש כמו מלך, 1967
הגר, 1967
האדון הרופא / הימים הארוכים העצובים, 1967
אובלדי אובלדה / בית הערבה, 1968
פראג / מי שחלם, 1969
אחינועם לא יודעת / היה לנו טוב נהיה לנו רע, 1969
הדוד סם / האיש על הצב (מתוך לול 1), 1970
מה אתה עושה כשאתה קם בבוקר / קח לך אשה ובנה לה בית (עם שלום חנוך), 1970
חצי חצי (פסקול), 1971
Waiting for a Better Day / חמוץ חמוץ, 1971
Oh Me / An Old Fashioned Silly Song,‏ 1972
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

ישן וגם חדש, 1968
לקט, 1978
לקט לילדים, 1981
מבחר, 1986
לקט שני, 1988
לקט משירי ארץ ישראל, 1988
השנים הראשונות (עם יהורם גאון), 1989
אוסף, 1993
האוסף (מארז תקליטורים), 2000
המיטב, 2003
האהבות הגדולות, 2005
גיבורי ילדות, 2005
ילד של חלום, 2006
אני ואתה: 1968-1978 השירים שנשארים (מארז תקליטורים), 2008
בגללך: אוסף שירי אהבה, 2009
שירי דרך, 2009
שר יצחק קלפטר, 2011
מחוברים: לקט שירי ילדים (מארז תקליטורים, עם קובי אשרת), 2011
מחוברים: שבלול ופלסטלינה (מארז תקליטורים, עם שלום חנוך), 2011
ועוד לא אמרתי הכל, 2018
שיר שחלמתי (מארז תקליטורים), 2018
דיסקוגרפיה > הקלטות נוספות

סוס עץ (לפסקול הסרט סוסעץ, הופיע באלבום האוסף "שבעים שמונים"), 1978
ואלה שמות (שיר לכבוד המונדיאל, הופיע באלבום האוסף "אוסף"), 1990
לול (פסקול הסרט), 1988 (הוצאה מחודשת ב-1994)
יומן מסע (סינגל, עם אביב גפן, הופיע באלבום "יומן מסע"), 2000
אדומה שלי (לכבוד זכייתה של הפועל תל אביב באליפות), 2000
פרנצ'סקה פוליטיקה (סינגל, עם מיכה שטרית) 2001
אריק איינשטיין מספר: הארי פוטר ואבן החכמים (קריינות הספר "הארי פוטר ואבן החכמים" מאת ג'יי. קיי. רולינג), 2003
כשתחזור, (שיר המוקדש לחייל הנעדר גיא חבר ולאימו רינה) הופיע באלבום האוסף "בגללך", 2009
כולם יודעים, הופיע באלבום האוסף "בגללך", 2009
עכשיו כשאתה כאן (שיר לציון חזרתו של גלעד שליט מהשבי), 2011
ילד מיוחד, (לכבוד יום ההתרמה של בית איזי שפירא), 2011
חוזרים הביתה (סינגל, עם שלמה ארצי – הופיע באלבומו "אושר אקספרס"), 2012
"עברי לפני שבת"פרויקט אוסף שירים עבריים המבוסס על תוכנית של רדיוס 100FM:
עברי לפני שבת, 2011 – עם 3 שירים של איינשטיין
עברי לפני שבת 2, 2012 – עם 3 שירים של איינשטיין
עברי לפני שבת 3, 2014 – אוסף ספיישל שכולו איינשטיין
עברי לפני שבת 4, 2016 – עם 2 שירים של איינשטיין
פילמוגרפיה

ניני (1963) – שחקן (בתפקיד חנן)
אולי תרדו שם (1964) – שחקן
דליה והמלחים (1964) – שחקן (בתפקיד גורנישט)
סאלח שבתי (1964) – שחקן (בתפקיד זיגי)
לול (תוכנית טלוויזיה) (1969–1973) – תסריטאי, שחקן
שבלול (1970) – סרט דמוי תיעודי על הפקת האלבום "שבלול"
מציצים (1972) – תסריטאי, שחקן (בתפקיד אלי)
עיניים גדולות (1974) – שחקן (בתפקיד יוסי)
לול (1988) – במאי, תסריטאי, שחקן
כמו גדולים (1991) – תסריטאי, שחקן
כבלים (1992) – תסריטאי, שחקן
כמו גדולים 2 (1993) – תסריטאי, שחקן
ספרים

אריק איינשטיין: ספר שירים. עורך: מיכאל תפוח, תל אביב: הוצאת כנרת, 1981
אריק איינשטיין: מבחר שירים לילדים. תל אביב: ישרא-תו, 1985
לול: שירים, מערכונים ותצלומים. עורכים: אריק איינשטיין וצבי שיסל, רמת גן: הוצאת כנרת, 1989
אריק איינשטיין: ספר שני. עורכים: אריק איינשטיין ומיכאל תפוח, עורך מוזיקלי: ברט ברמן, רמת גן: הוצאת כנרת, 1991
זו אותה האהבה: ביוגרפיה בראשי פרקים. עורך: עלי מוהר, תל אביב: דניאלה די-נור מוציאים לאור, 2006
ביאורים

↑  במלאת עשור למותו של אריק איינשטיין, פרסם מכון גנזים שיר שכתב חלפי ליום הולדתו הראשון של איינשטיין. לעיון בכתב היד מארכיונו של חלפי המופקד במכון גנזים, ראו כאן.
↑  לצפייה בכתב היד המקורי של השיר, ראו בבלוג של מכון גנזים (שם גם מופקד ארכיונו האישי של חלפי), כאן.
חזית קורסק במלחמת אוקראינה-רוסיה

ב-6 באוגוסט 2024, במסגרת מלחמת אוקראינה–רוסיה המתמשכת, פתחו הכוחות המזוינים של אוקראינה בפלישה למחוז קורסק במערב רוסיה והתעמתו עם הכוחות המזוינים הרוסים ומשמר הגבול הרוסי. לפי רוסיה, לפחות 1,000 אוקראינים חיילים חצו את הגבול, נתמכים על ידי טנקים וכלי רכב משוריינים. כוחות אוקראינים השתלטו על מספר יישובים במחוז סודז'נסקי. במחוז קורסק הוכרז מצב חירום, וכוחות עתודה רוסיים הוקפצו לאזור. ב-9 באוגוסט הקרמלין הצהיר על משטר צבאי ל"סיכול טרור" במחוזות בלגורוד, בריאנסק וקורסק.
מאז החלה הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022, היו מספר פשיטות קטנות יותר לרוסיה על ידי כוחות פרו-אוקראינים, כולל על ידי חיל המתנדבים הרוסי. אוקראינה תמכה בפלישות הקרקעיות הללו, אך הכחישה מעורבות ישירה. המתקפה על קורסק היא הפעולה הקרקעית הראשונה של צבא אוקראינה על אדמת רוסיה בהיסטוריה והיוותה שלב משמעותי בלחימה בין שתי המדינות.
נכון ל-13 באוגוסט, בהצהרה של המפקד העליון האוקראיני אולקסנדר סירסקי, הודיע שצבאו כבש 1,000 ק"מ רבועים משטח רוסיה. 190,000 תושבים רוסים במחוזות קורסק ובלגורוד פונו או היו בתהליך פינוי מבתיהם. צבא אוקראינה פתח בתקיפות נוספות לאורך הגבול. בקרמלין נוצר משבר אמון בין הנשיא פוטין למפקד הצבא גנרל ולרי גרסימוב, ודיווחים שונים טענו שפוטין העביר את האחריות למצב בקורסק לידי שירות הביטחון הפדרלי. אלכסיי דיומין מונה למתאם פעולות השלטון והצבא בקורסק.
לפי הדיווחים, הרוסים והאוקראינים הסיטו כוחות מחזיתות אחרות לאזור.
בסוף אוגוסט 2024, ניכר היה כי חלה האטה בהתקדמות של צבא אוקראינה בשטח. עד סוף אוגוסט אוקראינה כבשה 1,250 קילומטר רבוע.
ב-10 בספטמבר, רוסיה פתחה במתקפת-נגד במחוז קורסק בגבול אוקראינה, קצת יותר מחודש אחרי תחילת המתקפה הגדולה של הכוחות האוקראיניים. פורסם כי נכבשו עשרה יישובים מחדש. מתקפת נגד נוספת התחוללה כעבור חודשיים, בתגבור של חיילים מקוריאה הצפונית. עד סוף 2024, רוסיה החזירה לעצמה כ-40% מהשטח שאיבדה.
ב-5 בינואר 2025, צבא אוקראינה פתח במתקפת נגד במחוז מכמה כיוונים.
לפי הדיווחים שהגיעו משדה הקרב, מצבם של הכוחות האוקראיניים בקורסק הידרדר במהירות בתחילת מרץ 2025. הכוחות האוקראיניים בקורסק פוצלו לשניים – כשהכוח המרכזי, כשני שלישים מכלל אלו ששהו במחוז, היה מכותר כמעט לגמרי על-ידי כוחותיה של רוסיה. הכוח הזה, שלפי אחד הדיווחים, מספרו עומד על 10,000 חיילים, מחובר עדיין למוקד השני של הכוחות האוקראיניים שממנו פוצל, דרך מסדרון צר מאוד ברוחב של 500 מטר ובאורך של קילומטר אחד. לפי רויטרס, הכוחות הרוסיים ניסו להשלים כיתור מלא של הכוח האוקראיני המרכזי, ולנתק את ציר החיבור האחרון הזה. הגנרל אפטי אלאודינוב, מפקד הגדוד הצ'צ'ני "אחמט" הלוחם לצד צבא רוסיה, טען ב-8 במרץ כי רוסיה פתחה במתקפה נרחבת נגד עמדות צבא אוקראינה במחוז קורסק.
למחרת, פורסם כי כוחות של צבא רוסיה פלשו לעיר סודז'ה שבמחוז קורסק, שהייתה בשליטת אוקראינה, דרך צינורות גז תת-קרקעיים. צבא רוסיה הצליח לרשום הפתעה דרמטית במערכה, עם החדרת מאות לוחמים לעיר. כתוצאה מכך, התנהלו בעיר קרבות קשים. לפי אוקראינה, הלוחמים נהדפו.
עד אמצע מרץ 2025, לפי ההערכות, האוקראינים שלטו ברצועה אדמה הסמוכה לגבול הבין-לאומי. לפי רויטרס שניתחה מקורות מידע חופשי, האוקראינים שולטים כעת בקורסק רק על 110 קמ"ר – ביחס ל-1,368 קמ"ר שכבשו שם תחילה. עד אז, רוסיה השתלטה על העיר סודז'ה.
בחסות הפגזות ארטילריות כבדות ושימוש נרחב בכטב"מים כדי לפגוע בקווי האספקה של האוקראינים בקורסק, לאורך החודשים הקודמים הצליחה רוסיה להשתלט שם מחדש על עוד ועוד שטחים. צבא רוסיה תוגבר ב-12 אלף צפון קוריאנים.
הערות שוליים

↑  נעמי רחליס, דרום קוריאה מאשרת: "אוקראינה שבתה 2 חיילים צפון קוריאנים", באתר עכשיו 14
↑  "Russia says it moves troop reserves to border after Ukrainian attack". Reuters (באנגלית). 6 באוגוסט 2024. נבדק ב-6 באוגוסט 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Moscow claims Ukraine has launched offensive inside Russia". Financial Times (באנגלית). 6 באוגוסט 2024. ארכיון מ-7 באוגוסט 2024. נבדק ב-6 באוגוסט 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "State of emergency declared as Ukraine launches raid into Russia". BBC News. 8 באוגוסט 2024. ארכיון מ-9 באוגוסט 2024. נבדק ב-9 באוגוסט 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Cursino, Malu (9 באוגוסט 2024). "Russia must feel war consequences, says Zelensky amid Ukrainian attack". BBC News. ארכיון מ-9 באוגוסט 2024. נבדק ב-9 באוגוסט 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Russia evacuates tens of thousands amid Ukraine incursion". Voice of America. 10 באוגוסט 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ukraine braces for reprisals as Russia to send more troops to Kursk". Al Jazeera (באנגלית). 10 באוגוסט 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ynet והסוכנויות, 190,000 מפונים בפלישה לרוסיה: "זלנסקי מטורף". קייב: "כבשנו 1,000 קמ"ר", באתר ynet, 13 באוגוסט 2024
↑  Kyiv Post, Putin’s Former Security Guard Tasked to ‘Sort Kursk Out’, Kyiv Post, ‏2024-08-13 (באנגלית)
↑  אסף רוזנצוייג, ‏צבא אוקראינה ממשיך להתקדם ברוסיה – שנאלצת להעביר כוחות ממקומות אחרים, באתר ‏מאקו‏, 14 באוגוסט 2024
↑  אסף רוזנצוייג, ‏רוסיה מתגברת בעשרות אלפי חיילים: אוקראינה תיבלם?, באתר ‏מאקו‏, 28 באוגוסט 2024
↑  רוסיה משחררת יישובים שנכבשו בפלישה הגדולה. הרוגים בירי על שיירת הצלב האדום, באתר ynet, 12 בספטמבר 2024
1 2  Russian Offensive Campaign Assessment, September 11, 2024, Institute for the Study of War (באנגלית)
↑  אסף רוזנצוייג, ‏עם 50 אלף חיילים: רוסיה פתחה במתקפה נרחבת נגד אוקראינה, באתר ‏מאקו‏, 12 בנובמבר 2024
↑  צבא אוקראינה שקע בבוץ הרוסי בקורסק, חייליו חוששים מתבוסה: "הערנו קן צרעות", באתר ynet, 28 בדצמבר 2024
↑  אלכס נירנבורג, דיווח: אוקראינה פתחה במתקפת פתע בעומק שטח רוסיה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 5 בינואר 2025
↑  אסף רוזנצוייג, ‏עם הגב לקיר: אוקראינה פתחה במתקפת נגד חדשה, באתר ‏מאקו‏, 6 בינואר 2025
↑  פוטין "בלתי עציר": 10,000 אוקראינים בסכנת כיתור, קייב ב"החשכה מודיעינית מוחלטת", באתר ynet, 8 במרץ 2025
↑  אלכס נירנבורג, רוסיה טוענת: פתחנו במתקפה נגד אוקראינה במחוז קרוסק, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 8 במרץ 2025
↑  אסף רוזנצוייג, ‏ההפתעה של רוסיה לאוקראינה: כוחות רבים חדרו דרך צינורות תת-קרקעיים, באתר ‏מאקו‏, 9 במרץ 2025
↑  המבצע החשאי של חיילי פוטין: צעדו 15 ק"מ בצינור גז כדי להרוג חיילים אוקראינים, באתר ynet, 9 במרץ 2025
↑  והסוכנויות, ynet (2025-03-16). ""זה סוף הקרב": אוקראינה על סף נסיגה מהשטח שכבשה מפוטין". Ynet. נבדק ב-2025-03-16.
חוק איסור הפליית אנשים עם עיוורון המלווים בכלבי נחייה

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  19 בינואר 1993
 תאריך חקיקה עברי:  כ"ו בטבת ה'תשנ"ג
 גוף מחוקק:  הכנסת השלוש עשרה
 תומכים:  12
 מתנגדים:  0
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 1410, עמ' 48
 הצעת חוק:  פרטית
 משרד ממונה:  משרד הרווחה
 מספר תיקונים:  1
 נוסח מלא:  חוק איסור הפליית אנשים עם עיוורון המלווים בכלבי נחייה, התשנ"ג-1993
 
חוק איסור הפליית אנשים עם עיוורון המלווים בכלבי נחייה, התשנ"ג-1993 הוא חוק שקובע, בין האשר, כי אין להגביל את זכותו של עיוור המלווה בכלב נחייה להיכנס למקומות ציבוריים ולהשתמש בכל מתקן המצוי במקום, או להימנע מהעסקתו.
מטרת החוק היא להגן על כבודו וחירותו של אדם עם מוגבלות ולבסס את זכותו להשתתפות שוויונית ופעילה חברתית בכל תחומי החיים. וכן, לתת מענה הולם לצרכיו המיוחדים באופן שיאפשר לו לחיות את חייו בעצמאות מרבית.
החוק אושר בכנסת ב-19 בינואר 1993, בשם חוק איסור הפליית עיוורים המלווים בכלבי נחייה, התשנ"ג-1993. בתיקון לחוק משנת 2016 נעשו בחוק שינויים רבים, ובין השאר שונה שמו לשם הנוכחי.
עיקרי החוק

החוק קובע שאין להגביל אדם עם מוגבלות מכניסה למקומות ציבוריים בגלל ליווי כלב נחייה. אין לאסור עליו להשתמש במתקנים המצויים במקום ציבורי כלשהו ואין לגבות מאדם נכה המלווה בכלב נחייה תשלום נוסף בשל היותו מלווה בכלב נחייה.
יישום החוק והשלכותיו

כל אדם שחש כי פגעו בזכותו על פי החוק רשאי לתבוע בתביעה אזרחית את האדם, החברה או הגוף שפגעו בזכותו ויכול להימצא זכאי לפיצוי כספי ממי שפגע בו, וכן כך נפסק במספר מקרים.
הערות שוליים

↑  אלתרמן, ר. צפריר,ט., היבטים משפטיים של בנייה גבוהה: הצורך בשינוי מדיניות, 2004
↑  ברנדט, י., ניהול תיירות נכים – חקר החסמים הניצבים בפני מוגבלי ההליכה והראייה בפעילות תיירותית והפתרונות המוצעים להסרתם, 2007
↑  הרב ד"ר לאו, ב., כניסת אנשים עם כלבי נחייה לרחבת התפילה של הכותל המערבי. אתר המכון הישראלי לדמוקרטיה., 2013
↑  חוק איסור הפליית עיוורים המלווים בכלבי נחייה, התשנ"ג-1993, ס"ח 1410 מ-27 בינואר 1993
↑  חוק איסור הפליית עיוורים המלווים בכלבי נחייה (תיקון), התשע"ו-2016, ס"ח 2564 מ-19 ביולי 2016
Canara Bank

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  בנק ושירותים פיננסיים
 תקופת הפעילות:  1906–הווה (כ־119 שנים)
 מיקום המטה:  בנגלור 
 משרד ראשי:  בנגלור, הודו
 ענפי תעשייה:  כלכלת הבנקאות, שירותים פיננסיים, מימון 
 מוצרים עיקריים:  שירותי בנקאות   מימון חברות   קו אשראי עסקי   השקעות   ניהול נכסים   פנסיות   משכנתאות  
 מנכ"ל:  טי.אן מנוחארן
 עובדים:  88,213
  
 www.canarabank.com
 
קנארה בנק (באנגלית: Canara Bank) הוא מוסד פיננסי מוביל בהודו, נחשב לבנק הרביעי בגודלו ומספק שירותים פיננסיים מגוונים ללקוחות מכל רחבי העולם.
המטה הראשי של הבנק נמצא בעיר בנגלור ומלבדו מפעיל הבנק מעל ל-10,000 סניפים ברחבי הודו ו-7 סניפים במדינות שונות: לונדון, הונג קונג, מוסקבה, שנגחאי, דובאי, טנזניה וניו יורק.
היסטוריה

הבנק הוא בבעלות מלאה של ממשלת הודו והוקם בשנת 1906 על ידי נדבן הודי בשם אמממבל סובבה ראו פאי (Ammembal Subba Rao Pai).
בשנת 1958, הורה הבנק המרכזי של הודו על מיזוג בין קנארה בנק לראגומטמול בנק (Raghumathmul), תהליך שהסתיים בשנת 1961.
בשנת 1961, רכש בנק קנארה 3 בנקים בהודו: בנק אוף קרלה (Bank of Kerala), בנק אלפי (Alleppey) ובנק טריוונדרום (Trivandrum Permanent Bank).
בשנת 1963, רכש בנק קנארה 4 בנקים נוספים: סרי וילאסאם (Sree Vilasam), בנק תריפוניטהורה (Thrippunithura Bank), בנק פנדיאן (Pandyan Bank) ובנק קוצ'ין (Cochin Bank).
בתאריך 19 ביולי 1969, הלאימה ממשלת הודו את בנק קנארה וניהולו הועבר למשרד האוצר.
בשנת 1985 רכש בנק קנארה את בנק לקשמי (Lakshmi Bank).
בשנת 1996, הפך קנארה לבנק ההודי הראשון המחזיק בהסמכת ISO בתחום Total Branch Banking.
ב־30 באוגוסט 2019, הודיע שרת האוצר ההודית, נירמלה סיטרמן, על מיזוג של קנארה בנק עם סינדיקט בנק (Syndicate Bank). המיזוג הושלם בתאריך 1 באפריל 2020.
ראו גם

טרג'אני ואקיל
סטייט בנק אוף אינדיה
אקסים בנק
הערות שוליים

↑  Canara Bank, Syndicate Bank to merge to become 4th largest public sector bank, Business Today (באנגלית)
↑  Shayan Ghosh, Canara Bank now 4th largest PSU bank after merger with Syndicate, mint, ‏2020-04-01 (באנגלית)
↑  Canara Bank, canarabank.com
↑  Foundation Day of Canara Bank – MoDe India (באנגלית אמריקאית)
↑  Canara Bank, Banking in India... (באנגלית)
↑  CANARA BANK Information, The Bank Info - The bank info provides detailed information about banks. (ב־)
↑  "Canara Bank". Business Standard India. נבדק ב-2021-07-17.
↑  Canara Bank, canarabank.com
↑  Mohapatra, Debasis (2019-12-07). "30 committees monitoring the Canara-Syndicate Bank merger process". Business Standard India. נבדק ב-2021-07-17.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 9211 5286  LCCN: n89623382  VIAF: 134995065   WorldCat (עם VIAF): 134995065 
סניף של הבנק בעיר מיסורו
פרדס (מאסף ספרותי)

| --- | --- |

 מידע כללי
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  אנתולוגיה 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  אודסה 
 תאריך הוצאה:  שנות ה־90 של המאה ה־19 
 עורך:  יהושע חנא רבניצקי 
 
"פרדס" היה מאסף ספרותי בעריכתו של יהושע חנא רבניצקי ובהוצאתו, שפורסם באודסה, 1892–1896. המאסף יצא בשלושה כרכים, וכלל יצירות ספרותיות ועיוניות של טובי היוצרים ואנשי הרוח של התקופה. שירו הראשון של חיים נחמן ביאליק, "אל הציפור", פורסם לראשונה בכרך הראשון של "פרדס".
על המאסף

בראש הכרך הראשון של "פרדס; אוסף ספרותי" פרסם העורך רבניצקי את מכתבו של אחד העם, המדבר בשבחה של ספרות הומניסטית, ספרות שמדגישה יותר את האדם, כפי שהתבטא יל"ג בשירו "הקיצה עמי", בשורה שהפכה לסיסמת ההשכלה: "הֱיֵה אָדָם בְּצֵאתְךָ וִיהוּדִי בְּאָהֳלֶךָ". אחד העם גרס: "היה אדם באהלך – זאת היא איפוא התורה הגדולה החסרה לנו עד כה וזאת היא גם תעודת הספרות עתה". מכיוון שרבניצקי הדפיס את מכתבו של אחד העם בראש הכרך הראשון, יש לשער שזו גם הייתה כוונתו: לחנך את האדם היהודי גם בכיוון ההומני. ניתן לראות את "פרדס" ככתב העת הראשון של תקופת התחייה.
מאמר הפתיחה של רבניצקי, "החוט המשולש" מתייחס יותר לצד הלאומי-עברי של תפיסתו: "ארץ ישראל, שפת ישראל וישראל חד הוא". שלושה עקרונות היו מול עיניו: תחייה לאומית, השפה העברית ותנועת חיבת ציון, בה הוא היה פעיל. לאורך כל המאמר הוא מדגיש את חשיבות השימוש בשפה העברית ובספרותה. בעוד שכתבי-עת אחרים נמנעו מלהביע עמדה ברורה וחד משמעית בנושא הציונית, בלטה עמדתו של רבניצקי בתמיכה ב"חיבת ציון".
המאסף היה בן דמותו של כתב העת "השילוח", שיצא מאוחר יותר בעריכתו של אחד העם; גם בתוכן, גם בתוכנית וגם בצורה. שניהם כללו מאמרים מחקריים ופובליציסטיים ויצירות ספרותיות בנושאים הקרובים ליהדות. "פרדס" הצטיין בכך שרבניצקי זיהה יצירות חשובות של סופרים ומשוררים גדולים. היו ב"פרדס" "נטיעות יפות" טוען פישל לחובר. אחד העם ורבניצקי אכן הרבו לשתף פעולה בשני כתבי העת: "פרדס" ו"השילוח"; כל אחד מהם הרבה לפרסם בכתב העת שבעריכתו של חברו.