stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קולולם
היסטוריה

המיזם 'קולולם' (חברה בע"מ) הוקם בשנת 2017 על ידי שלושת היזמים: אור טייכר, מיכל שחף ובן יפת. מטרת המיזם היא לחזק את החברה באמצעות חיזוק הקשרים בין האנשים המרכיבים אותה ולעשות זאת באמצעות שירה בציבור.
צוות המיזם מארגן אירועי שירה המוניים (רובם של אלף איש או יותר) שבהם קבוצות גדולות של אנשים ללא כל רקע מוזיקלי מתאספים יחד כדי ליצור יצירה מוזיקלית משותפת. עבור אירועי קולולם נבחרים שירים מוכרים אשר עוברים עיבוד קולי ואינסטרומנטלי חדש. במהלך האירוע נחלק הקהל לקבוצות על פי הקולות השונים, המנצחים מלמדים את קבוצות הקול את חלקיהם בשיר בתוך פרק זמן קצר ולאחר מכן מתכנסים כולם יחד ללימוד וביצוע משותף של השיר.
אירועי קולולם מוקלטים ומצולמים על ידי צוות מוזיקלי וקולנועי ולאחר האירוע יוצא לאוויר וידאו קליפ המופץ ברשתות החברתיות.
באפריל 2018 כ-12,000 איש, מספר המשתתפים הרב ביותר באירוע קולולם עד אז, שרו יחד את על כל אלה ("על הדבש ועל העוקץ") של נעמי שמר. בין המשתתפים היו נשיא המדינה ראובן ריבלין, הזמר שלומי שבת והשרה לשוויון חברתי גילה גמליאל.
הקולולם שהתקיים ב-14 ביוני 2018, "One Love" של בוב מארלי, התקיים לבקשתו ובהשתתפותו של המנהיג האינדונזי, חאג'י יחיא קוליל סטאקוף (פאק יחיא), מזכ"ל תנועת NU (אנ') המוסלמית, במוזיאון מגדל דוד. קולולם זה, נחשב לשיא, בשל שילוב הדתות: כ-1,000 איש, יהודים, מוסלמים ונוצרים, שרו ביחד את השיר, שתורגם לערבית ולעברית.
בשנת 2018 זכו מייסדי המיזם בפרס "Asia Game Changer Award" עבור תרומתם "להביא איחוד באחת מהערים השסועות ביותר", במהלך האירוע "One Love" שהתקיים בירושלים. באותה שנה הם זכו גם בפרס ירושלים לאחדות ישראל.
הפופולריות של המיזם הגיעה לקהלים שונים בישראל והקימה על קולולם מתחרים וחקיינים שונים אשר עושים שימוש בשם 'קולולם', כך גם הפך הביטוי "אירוע קולולם" למטבע לשון לאירועי שירה בציבור משותפים.
המיזם זכה אף להצלחה בינלאומית כשג'ניפר לופז פנתה לקולולם לקבלת אישור לשימוש בעיבוד שיצרו לשיר "Let's Get Loud" וביצעה אותו יחד עם שאקירה בסופרבול בינואר 2020.
הערות שוליים

↑  רעות ברזילי, ‏כך הופכים 2,000 איש למקהלת ענק, באתר ‏מאקו‏, 13 בינואר 2018
↑  הילה שיאון, ‏התופעה הוויראלית של המיזם המוזיקלי-חברתי קולולם, באתר גלובס, 30 ביולי 2018
↑  לינוי משעלי, ‏מרגש: 12,000 איש, הנשיא ושלומי שבת עושים קולולם•צפו, באתר "סרוגים", 16 באפריל 2018
↑  בחמאס מגנים את קריאת המוסלמים לשלום, כל הרגע, ישראל חבר, 12 ביוני 2018
↑  קולולם היסטורי: אלף יהודים, ערבים ונוצרים שרים יחד, באתר "סרוגים", 8 ביולי 2018
↑  אודות זכיית קולולם אתר Asian Society, זוכי פרס Asia Game Changer Award לשנת 2018
↑  טלי שימשוביץ, קולולם לכולם: מיזם השירה שהפך לבינלאומי, באתר ynet, 8 בנובמבר 2018
↑  זוכי תשע"ח 2018 באתר פרס ירושלים לאחדות ישראל
↑  אשר נכתב למען אירוע להעלאת המודעות לגילוי מוקדם של סרטן השד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407705705171  MusicBrainz: 249f354d-a167-456d-9dfc-3b4e4f36a7dd
טיבור סמואלי (פוליטיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  27 בדצמבר 1890 נירג'האזה, הונגריה 
 פטירה:  2 באוגוסט 1919 (בגיל 28) ליכטנוורט, אוסטריה 
 מדינה:  הונגריה 
 תפקיד:  קומיסר העם (21 במרץ 1919–3 באפריל 1919) 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית 
 בן או בת זוג:  יולאן סילאגי 
 
טיבור סמואלי (בהונגרית: Szamuely Tibor, בשמו הספרותי הבדוי: Tiborcz או: Szamuelly, נולד בשם סמואלי בעיר נירג'האזה, 27 בדצמבר 1890 – ליד וינר נוישטאדט, 2 אוגוסט 1919) היה פוליטיקאי קומוניסטי הונגרי-יהודי, עיתונאי, בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית סגן קומיסר העם לענייני צבא וקומיסר העם לענייני חינוך, מנהיג ארגון הטרור נערי-לנין של הרפובליקה, שהוציא להורג מספר אנשים בשיטה של הכרזת משטר צבאי.
ביוגרפיה

סמואלי נולד ב־27 בדצמבר 1890 בנירג'האזה, עיר מחוז בצפון מזרח הונגריה של כ-120,000 תושבים. הוא בנם של הסוחר היהודי לאיוס סמואלי (יליד בידסנטמיהאי) וצציליה פרקש, ילידת נירג'האזה. סבו וסבתו מצד אביו היו יוז'ף סמואלי ויוליאנה בורגר. לטיבור היו חמישה אחים: לאסלו, זולטאן, אישטוואן, ג'רג', ויאנוש. הוא למד בעיר גיור במערב הונגריה ובשנת 1908 עבר את בחינות הבגרות. הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו במפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית. בעיתון של מחוז סאבולץ' פרסם מאמרים לוחמניים שדנו במצב הפועלים. הוא המשיך בעבודתו העיתונאית בעיתון המפלגה נפסאבה (Népszava) שפירושו בהונגרית "קול העם" ובגין אחד ממאמריו בעיתון הוגשה נגדו תביעה שהובילה להרשעתו. לאחר מכן עבד לראשונה באוראדיה, אחר כך בבודפשט, בתפקיד עוזר עורך של העיתון האנטי-דתי אוטרה (Úttörő) בהונגרית "החלוץ". בשנת 1913 עבד שוב בנפסאבה, הפעם ככתב חוץ. בשנת 1914 נקרא לשירות צבאי. במאי 1915 נפל בשבי בחזית הרוסית. הוא התסיס בשבי נגד המיליטריזם בקרב שבויי המלחמה ובמקביל עסק בתעמולה סוציאליסטית. מינואר 1918 הגיע למוסקבה, שם ניסה לשכנע את שבויי המלחמה ההונגריים לתמוך ולהגן על המהפכה הרוסית, בין היתר יחד עם בלה קון. הוא גם היה חבר בוועד המרכזי של אסירי המלחמה. החל מ־24 במרץ הפך לנציג הפוליטי של הקבוצה הקומוניסטית של שבויי המלחמה ההונגריים. בין 14 לבין 18 באפריל השתתף בישיבות המשלחת. החל מ־3 באפריל 1918 פרסם יחד עם בלה קון עיתון קומוניסטי בשם "המהפכה החברתית". כבר במהלך שהותו ברוסיה גרם להוצאתם להורג של כמה קצינים הונגרים שלא היו מוכנים להצטרף למשמר האדום הרוסי. ב־3 בינואר 1919 חזר להונגריה (לבודפשט) ומונה כחבר בוועד המרכזי של מפלגת הקומוניסטים בהונגריה, והצטרף למערכת "העיתון האדום". לאחר 20 בפברואר 1919 השתתף בהקמת ובארגון כוח המשטרה המיוחד שהוקם כדי להגן על המפלגה. עד מהרה התחתן עם יולאן סילאדי, גרפיקאית במצקועה.
ברפובליקה הסובייטית

לאחר ההכרזה על הרפובליקה הסובייטית ההונגרית מילא סמואלי מספר תפקידים. הוא מונה כסגן קומיסר העם לענייני צבא וכקומיסר העם לענייני חינוך ציבורי. ב־20 באפריל התמנה לנציג הפוליטי של גיס הצבא של בודפשט. כמו כן, הוטל עליו לארגן טקס מרשים בקנה מידה גדול באחד במאי, לפי הדוגמה הרוסית. במהלך המאבק המזוין של הרפובליקה הסובייטית השתתף בכיבושו מחדש של סולנוק ב־3 במאי. עוד באותו החודש טס למוסקבה, שם ניהל משא ומתן עם לנין. הוא חזר משם ב -31 במאי עם המסר וההנחיות של לנין.
הטרור האדום

בתקופת הרפובליקה הסובייטית בהונגריה התרחשו מעשי זוועה שהיו דומים לאלה ברוסיה וכונו טרור אדום. הם לא נשארו ללא ביסוס אידאולוגי, לו דאגו בעיקר קומיסרי העם טיבור סמואלי וג'רג' לוקאץ'.
בנאומו ב־20 באפריל אמר סמואלי:
"הכוח בידינו. מי שרוצה לחזור לשלטון הישן צריך להיתלות ללא רחם. לכאלה צריך לנגוס בגרונם. הניצחון של הפרולטריון ההונגרי לא ספג במיוחד עד כה קורבנות. אולם כעת יהיה צורך לשפוך דם. לא צריך לפחד משפיכת דם. הדם הוא פלדה: מחזק את הלב, מחזק את האגרוף הפרולטרי. הדם יהפוך אותנו לאדירים. הדם יוביל אותנו לעולם הסובייטים האמיתי. אנו נמחק, אם יהיה צורך בכך, את כל הבורגנות!"
סמואלי ואחרים הקימו יחידת טרור שכינתה את עצמה נערי-לנין. קבוצת טרור זו שיתפה פעולה לעיתים קרובות עם המשמר האדום, שהנהיג יוז'ף צ'רני, כחטיבת טרור. הם נסעו ברחבי המדינה ברכבות המשוריינות הידועות לשמצה שלהם (כדוגמת הרכבת המשוריינת של טרוצקי ברוסיה), והופיעו בכל מקום שחשדו שיש בו תנועות מאיימות על המערכת של הרפובליקה הסובייטית. מספר קורבנות הטרור האדום בהונגריה מוערך בין 300 ל 600 איש על פי מקורות שונים. ד"ר אלברט וארי, "קרבנות השלטון האדום בהונגריה" 1922 מתעד בספרו 590 מקרי מוות. דו"חות שרדו מאותה תקופה על פשעים רבים.
מותו

לאחר נפילת הדיקטטורה הפרולטרית, ב־2 באוגוסט סמואלי חצה את הגבול לאוסטריה ב-באד זאוארברון (אנ') (בעזרת מבריח). על פי הדיווחים הרשמיים פטרול אוסטרי עצר אותו בליכטנוורט (אנ') וסמואלי ירה בעצמו באקדחו, לאחר שהורו לו על ביצוע חיפוש בבגדיו. אף על פי שהועבר לבית חולים בוינר נוישטאדט הרופאים לא הצליחו להציל את חייו. מצאו אצלו מזומנים, ארבעה חפתים מקושטים ביהלומים, שעון אומגה כסוף ודרכון אוקראיני מזויף ועליו תצלום של סמואלי והשם פרנץ קראוזה. לאחר זיהויו של סמואלי, הסכימו משמר הגבול האוסטרי וההונגרי כי יש לקבור את גופתו בשטח הונגריה. העובדה שהקהילה היהודית בווינר נוישטאדט התנגדה לקבורתו בבית הקברות היהודי מילאה גם היא תפקיד מרכזי בכך. לכן, שרידיו הועברו לצד הונגריה (ל-באד זאוארברון שהיה אז בשטח הונגריה), שם הוא נקבר לצד בית הקברות היהודי. המנהל המשפטי של האוצר ההונגרי פתח בתביעה נגד יורשיו בגין נזקים שגרם טיבור סמואלי, וזכה בתביעה בשלוש הערכאות. לפיכך, חפצי הערך שנמצאו בסמוך למנוח הפכו לרכוש האוצר ההונגרי. על פי התנגדותה של ממשלת הונגריה ובשל התנגדותם גם של תושבי Bad Sauerbrunn, ב־14 באוגוסט 1919 גופתו הוצאה מהקבר ונקברה בקבר לא מסומן ליד הכפר. עובדת התאבדותו מאושרת גם על ידי יוז'ף בולוני ולאסלו הובאי בכרכי הספרים שנכתבו על ידם בשם "ממשלות הונגריה 2004-1848".
עם זאת, התאבדותו של קומיסר העם האימתני אינה מתקבלת על ידי כולם, ונסיבות מותו מדווחות בדרכים שונות. על פי האנציקלופדיה הביוגרפית ההונגרית, למשל, סמואלי נרצח.
כתביו

התראה. כתבים מהפכניים נבחרים; קון בלה ; בית הוצאה לאור של עובדים זרים החיים בברית המועצות, מוסקבה-לנינגרד 1933 ( ספריית "Sarló és Kalapács" )
התראה. מאמרים ונאומים נבחרים ; בב. קון בלה; Kossuth, Bp., 1957
מאמרים לא ידועים של טיבור סמואלי ;. Oszkár Fodor; Tempo Multiple, Bp., 1962
סוציאליזם לאומי ; מחשבה, עמ ', 1964 ( ספריית מחשבות )
הקמת המפלגה הקומוניסטית של הונגריה והמאבק למען הדיקטטורה הפרולטרית ; Kossuth, Bp., 1964
מאמרים נבחרים. 1908-1915 ; אד., טאן. אנדרז סימור, שימו לב. Pál Máthé, bev. טיבור שמואלי ג'ולן סילזאגי; הוצאת ספרי לימוד, Bp., 1969
כתבים ונאומים שנאספו. Pál Máthé; Seeder, Bp., 1975
גיורגי לוקאץ ', בלה קון, טיבור סמואלי: שבירת דגלים. KMP, 1918 (מיני-ספר), הוצאת Kossuth, בודפשט, 1978
לקריאה נוספת

יוז'ף בולוני: ממשלות הונגריה. הוא עוסק בתקופת 1987–1992. והודעה לעיתונות. Hubai László. Bp., Akadémiai Kiadó, 1992
מרטה ר. גיליץ: המודלים לחיקוי של נעורינו. ביבליוגרפיה נבחרת של הלוחמים הגדולים של תנועת העבודה ההונגרית. Bp., ספריית Ervin Szabó מבודפשט, 1965
הלקסיקון ההונגרי הגדול . Főszerk. László Ériesős (המאות 1–5) ), Gábor Berényi (מהדורה 6) )
הלקסיקון החדש של רוואי. הקולגה אישטוואן טארשוי. סקסארד, באביץ', 1996-
טאמאש קיש: שרי התרבות משנת 1848 עד 1993. על משרדי התרבות של הונגריה (1867–1993). Bp., מרכז הכנסים וקרן האוניברסיטה החופשית, 1993
אנציקלופדיה ביוגרפית הונגרית חדשה. Főszerk. László Markó. Bp., מועדון הספרים ההונגרי.
ראו גם

לקסיקון ביבליוגרפי הונגרי. טיבור סמואלי. Magyar életrajzi lexikon
László Soós: ירושתו של טיבור סמואלי, Archívnet.hu, כיתה ג '(2003), גיליון 5
קונרד שאלאמון (פברואר 2011): "דיקטטורה וטרור פרולטרי". המגזין ההיסטורי של רוביקון, כרך 21 גיליון 2, עמ '. ISSN 0865-6347
עיריית בודאוואר: העירייה זכרה את קורבנות הקומוניזם
יולאן סילאדי: הזיכרונות שלי. בודפשט, 1966, מוציא לאור צבאי של זריני.
הלקסיקון המלא של שמות רחובות של בודפשט. המו"ל ספרינטר, 2003. 325, 456.
Szentesi Zöldi László: Vörösterror ב- Szolnok, Kárpátia Stúdió, בודפשט, 2011, ISBN 9789638929112
ספרים

Tibor Szamuely Alarm! - ausgewählte Reden und Aufsätze (Berlin. 1959).
When Israel is King, by J. and J. Tharaud (McBride: New York, 1924).
András Simor: Így élt Szamuely Tibor, Móra Könyvkiadó. (Budapest, 1978)
הערות שוליים

↑  Gulyás Pál: Magyar Írói Álnév Lexikon, Akadémiai Kiadó, Budapest, 1978 (633. oldal)
↑  A különféle forrásokban szereplő névváltozatok: Szamueli, Számueli, Szamuelli, Számuelli, Szamuelly, Számuelly, Samuely.
↑  A nyíregyházi izraelita hitközség születési anyakönyve, 1890. év, 71. folyószám.
↑  HU BFL - VII.102.a - fogoly - 1920 - 2595
↑  Simor András: Így élt Szamuely Tibor, Móra Könyvkiadó, Budapest, 1978 (19-20. oldalak)
1 2 3  "Magyar életrajzi lexikon: Szamuely Tibor" (בהונגרית).
↑  "Gazda Albert: A kommunizmus megbukott, nincs mitől félni/Szamuely Tibor, 2011. január 11., kedd 19:20" (בהונגרית).
↑  "Szilágyi Jolán (Szamuely Tiborné) Székelyudvarhely, 1895 - Budapest, 1971" (בהונגרית).
↑  "Voigt Vilmos: Éljen és virágozzék... (A budapesti május elsejékről), EPA Budapesti Negyed 3. (1994/1)" (בהונגרית).
↑  "Magyar életrajzi lexikon: Szamuely Tibor" (בהונגרית).
↑  "Budavári Önkormányzat: A kommunizmus áldozataira emlékezett az önkormányzat" (בהונגרית). אורכב מ-המקור ב-2013-06-17.
↑  "Cseh Géza: Vörös és fehér terror Szolnokon, Rubicon Történelmi Magazin, 2011/2. szám" (בהונגרית).
↑  "Kulcsár Árpád: A megfélemlített ország, Terrorhullámok a 20. századi Magyarországon (1. rész), 2010. 02. 19. (XIV/7)" (בהונגרית).
↑  "Budavári Önkormányzat: A kommunizmus áldozataira emlékezett az önkormányzat" (בהונגרית). אורכב מ-המקור ב-2013-06-17.
↑  "Cseh Géza: Vörös és fehér terror Szolnokon, Rubicon Történelmi Magazin, 2011/2. szám" (בהונגרית).
↑  "Magyar katolikus lexikon: Lenin-fiúk" (בהונגרית).
↑  "Magyar katolikus lexikon: Lenin-fiúk" (בהונגרית).
↑  Sorensen a „Did Hungary Become Fascist?” c. cikkében a vörös terror áldozatainak számát 370 és 587 közé teszi 
Leslie Eliason (szerk.), Lene Bogh Sorensen (szerk.), Fascism, Liberalism, and Social Democracy in Central Europe: Past and Present, Aarhus Universitetsforlag, 2002, ISBN 8772887192
↑  "Magyar katolikus lexikon: Lenin-fiúk" (בהונגרית).
↑  "Rubicon Történelmi Magazin, 2011/2. szám" (בהונגרית).
↑  "Magyar életrajzi lexikon: Szamuely Tibor" (בהונגרית).
↑  "Soós László: Szamuely Tibor hagyatéki ügye, Archívnet XX. századi történelmi források, 3. évfolyam (2003) 5. szám" (בהונגרית).
↑  "1919. augusztus 2. szombat/Samuely Tibor elvtárs menekülése és öngyilkossága, Valtozast.hu" (בהונגרית).
↑  Bölöny József és Hubai László (2004). Magyarország kormányai 1848-2004. Akadémiai Kiadó. p. 447. ISBN 9630580128.
↑  "Magyar életrajzi lexikon: Szamuely Tibor" (בהונגרית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277986505171  GND: 130045772  ISNI: 0000 0000 7998 5041  LCCN: n82063693  LNB: 000249523  NKC: mzk2014847366  NTA: 183588266  SNAC: w6fq9vcs  SUDOC: 166757640  VIAF: 60178664   WorldCat (עם VIAF): 60178664 
סמואלי נואם
בלה קון, ינה לנדלר וטיבור סמואלי בממנטו פרק מוזיאון פתוח, בודפשט רובע 22
יאיר לורברבוים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 במרץ 1958 (בן 66) ד' בניסן ה'תשי"ח ישראל
 ענף מדעי:  משפטים, מחשבת ישראל, פילוסופיה
 עיסוק:  מרצה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית
 בת זוג:  אורלי ליפסקי
 
יאיר לורברבוים (Yair Lorberbaum) (נולד ב-25 במרץ 1958) הוא פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, חוקר בתחום המשפט העברי, תורת המשפט, הפילוסופיה של ההלכה, ומחשבת ישראל.
ביוגרפיה

יאיר לורברבוים נולד ב־1958 ליעקב וצפרירה. בצעירותו למד בתיכון הימלפרב ובישיבת נתיב מאיר. בשנת 1976 למד בישיבת ההסדר הר עציון, ושירת בצה"ל כקצין בחיל השריון. הוא למד באוניברסיטה העברית פילוסופיה, מחשבת ישראל, תלמוד ומשפטים. בשנת 1987 הוא סיים תואר ראשון והוסמך לעריכת דין, בהמשך סיים תואר שני ותואר שלישי בהצטיינות יתרה באוניברסיטה העברית.
קריירה אקדמית

את עבודת הדוקטורט כתב בנושא "צלם אלוהים: ספרות חז"ל הרמב"ם, והרמב"ן".
החל מ־1996 מלמד באוניברסיטת בר-אילן, בין השנים 1993 - 1996 שימש כעמית מחקר במכון ללימודים מתקדמים שבפרינסטון. בין השנים 1988 – 2013, שימש כעמית מחקר במכון הרטמן, ובין השנים 1999 – 2006 שימש כחבר סגל במכון מנדל.
הוא שימש כמרצה אורח במחלקה לדתות באוניברסיטת פרינסטון (1995), בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב (1998), במחלקה לדתות של אוניברסיטת ייל (1999), בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה (2005-2006), באוניברסיטת הומבולדט של ברלין (2008) בבית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק (2011-2010), בישיבה יוניברסיטי בניו יורק (2017), באוניברסיטת קולומביה בניו יורק (2020).
מחקריו

מחקרו הם בתחום המשפט העברי וההלכה, במיוחד בתקופותיה הפורמטיביות – הספרות התלמודית וספרות ההלכה בימי הביניים. במוקד מחקריו עומדים התיאוריה של המשפט העברי ושל ההלכה, יסודותיהם ההגותיים-התאולוגיים, וכן הנהרת דרכי החשיבה והפרשנות ההלכתית, גלגוליהן והתפתחותן. במחקריו נפגשים המשפט העברי וההלכה עם תורת המשפט והפילוסופיה של המשפט, ושתיהן יחד עם המחשבה היהודית לתקופותיה.
כמו כן מחקריו עוסקים בקשר שבין משפט עברי והלכה לבין פילוסופיה ותאולוגיה, ובתשתית התורת-משפטית של ההלכה, בתקופותיה השונות. עבודותיו ממוקדות בשחזור מבני מחשבה הלכתיים ופילוסופיים-תאולוגיים ובזיקות שביניהם, וכן בעיון בדרכי החשיבה ההלכתית, והכול בהקשרם ההיסטורי ובאמצעות המתודולוגיה הטקסטואלית-הפילולוגית. כלי מחקר מרכזיים שפרופ' לורברבוים משתמש בהם, לצד המתודה הפילולוגית-ההיסטורית, לקוחים מ־Legal Theory והפילוסופיה של המשפט, תחומי עיון שהתפתחו בעשרות השנים האחרונות, בעיקר בעולם האנגלו-אמריקאי, והיו לכלי מרכזי למחקר מערכות משפט ומוסדות משפטיים.
חיים אישיים

לורברבוים נשוי לפסיכולוגית אורלי ליפסקי. אב לחמישה; הילה, מיכה, יותם, יואל ורותם.
פרסים

פרס א"א אורבך, לעבודת דוקטור מצטיינת, האיגוד העולמי למדעי היהדות וקרן הזיכרון לתרבות יהודית – 1998.
הפרס הבינלאומי ע"ש גולדשטיין-גורן לספר הטוב ביותר במחשבת ישראל לשנים 2003–2007, מרכז גורן-גולדשטיין למחשבת ישראל, אוניברסיטת בן-גוריון – 2007.
פרס תיגר למאמר מצטיין בחקר המשפט העברי הפקולטה למשפטים, בר-אילן – 2013, וכן ב-2020.
הערות שוליים

↑  ראו ביקורת, יהודה ליבס, להחזיר לאל את פניו, דימוי 25, אביב תשס"ה, עמ' 50–53; יוסף יצחק ליפשיץ האנשה בלתי מצדקת כתב העת תכלת גיליון 19 139 - 144; חמוטל בר-יוסף האדם הוא אחיו התהום של האלוהים ביהדות הרבנית, הארץ 07.06.04.
↑  תרגום של ספרו מלך אביון – המלוכה בספרות היהודית הקלאסית
↑  תרגום של ספרו הראשון צלם אלהים – הלכה והגדה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264743005171  BIBSYS: 4033425  BnF: cb14589679b (data)  GND: 105148300X  ISNI: 0000 0000 6658 3633  LCCN: n98095934  NTA: 203149890  SUDOC: 133668371  VIAF: 56857915   WorldCat (עם VIAF): 56857915
פיליפ פרנק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 במרץ 1884 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  21 ביולי 1966 (בגיל 82) קיימברידג', ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה 
 מנחה לדוקטורט:  לודוויג בולצמן 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטה הגרמנית בפראג  אוניברסיטת וינה  באוהאוס 
 מונחה לדוקטורט:  Reinhold Furth, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 זרם:  פוזיטיביזם לוגי
 תחומי עניין:  פילוסופיה של המדע
 עיסוק:  מתמטיקאי, איש חינוך, פיזיקאי, פילוסוף, מרצה באוניברסיטה 
 הושפע מ:  מאך, איינשטיין
 מדינה:  אוסטריה 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית 
 
פיליפ פרנק (גרמנית: Philipp Frank; 20 במרץ 1884 –  21 ביולי 1966) היה מתמטיקאי, פיזיקאי ופילוסוף אוסטרי-אמריקאי ממוצא יהודי; ממייסדי הפוזיטיביזם הלוגי וחבר החוג הווינאי.
חייו

פרנק, יליד וינה, למד פיזיקה באוניברסיטת וינה, שם קיבל ב-1907 תואר דוקטור בפיזיקה תאורטית על עבודה שנערכה בהדרכת לודוויג בולצמן. במהלך לימודיו התעניין במיוחד בפילוסופיה של המדע ונפגש רבות עם קבוצת סטודנטים שהיוותה את הבסיס לחוג הווינאי, אז גם פגש את הפיזיקאי ריכרד פון מיזס, מפגש שהוביל לידידות ולשיתוף פעולה במשך כל חייהם. 
פרסום מאמר בנושא הסיבתיות, משך את תשומת לבו של איינשטיין והוביל לסדרת של דיונים בקרב שני הפיזיקאים חובבי פילוסופיית המדע. פרנק מונה ב-1910 למשרת מרצה באוניברסיטת וינה, ובהמלצת איינשטיין החליף את האחרון כראש המחלקה לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת קארל בפראג, ב-1912. הקשר בין השניים נמשך לאורך השנים ופרנק אף כתב ביוגרפיה אודות איינשטיין.
פרנק נשאר בפראג עד 1938, אז, בעקבות הסכם מינכן, הועברו שטחים נרחבים בצ'כוסלובקיה לשליטת הנאצים. לחץ פוליטי שהופעל על החוג הוביל לבריחת מרבית חבריו לארצות דוברות האנגלית. פרנק נמלט לארצות הברית, שם שימש כמרצה לפיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת הרווארד.
לצד עבודתו הנרחבת בפילוסופיה ובפיזיקה עסק רבות גם במגוון תחומים מתמטיים כחשבון וריאציות, טור פורייה, מרחבים פונקציונליים, אופטיקה גאומטרית, מכניקת הגל של שרדינגר, ויחסות. פרנק נפטר בקיימברידג', מסצ'וסטס.
1967 בטלוויזיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1967  בטלוויזיה |  |
< · 1965 · 1966 — 1967 — 1968 · 1969 · >
כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-20 · כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-21 · פורטל הטלוויזיה
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1967 ונוגעים לעולם הטלוויזיה.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
8 באפריל – תחרות האירוויזיון התקיימה בווינה שבאוסטריה. בתחרות זכתה בריטניה, עם השיר "Puppet on a String" ("בובה על חוט") בביצוע הבריטית סנדי שו.
25 ביוני – השידור החי הלווייני הראשון: 400 מיליון אנשים ב-25 מדינות צופים בשידור המיוחד של ה-BBC, לרגל ההישג הטכנולוגי. בתשדיר שומעים הצופים את שירם של הביטלס "All You Need Is Love" אשר מולחן במיוחד עבור המאורע.
סדרות ותוכניות טלוויזיה חדשות ב-1967

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות האמריקאיות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בארצות הברית במהלך שנת 1967. תאריך העלייה לשידור שמצוין בטבלה מתייחס לתאריך בו הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה אמריקאיות ששודרו בארצות הברית לראשונה בשנה זו, ראו קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1967.
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה | סוגה | רשת השידור המקורית |
| --- | --- | --- | --- |
| 7 בספטמבר | הנזירה המעופפת (אנ') | קומדיית מצבים | ABC |
| 9 בספטמבר | ספיידרמן (אנ') | אנימציה, גיבורי-על, הרפתקאות, פעולה | ABC |
| 11 בספטמבר | המופע של קרול ברנט (אנ') | מערכונים | CBS |
| 14 בספטמבר | איירונסייד (אנ') | בילוש | NBC |
| 6 בנובמבר | המופע של פיל דונהיו | תוכנית אירוח | WLWD |
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה | סוגה | ארץ מקור | ערוץ שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 בינואר | ההגדה לבית פורסייט | דרמה | הממלכה המאוחדת | BBC One |
| 1 באוקטובר | האסיר | מדע בדיוני, ריגול, דרמה | הממלכה המאוחדת | ITV |
סדרות ותוכניות בולטות שבוטלו או הסתיימו ב-1967

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
10 בפברואר – לורה דרן, שחקנית אמריקאית
16 במרץ – לורן גרהאם, שחקנית אמריקנית. ידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור לורליי גילמור ב"בנות גילמור"
27 באפריל – אקי אבני, שחקן ומנחה טלוויזיה ישראלי
7 במאי – שי קפון, שחקן, סופר, תסריטאי ובמאי ישראלי.
6 ביוני – פול ג'יאמטי, שחקן אמריקאי
20 ביוני – ניקול קידמן, שחקנית, ודוגמנית אוסטרלית, ילידת-ארצות הברית
1 ביולי – פמלה אנדרסון, שחקנית ודוגמנית קנדית-אמריקאית
16 ביולי – ויל פרל, שחקן אמריקאי
19 ביולי – יעל אבקסיס, שחקנית, דוגמנית ומנחת טלוויזיה ישראלית
25 ביולי – מאט לה-בלאנק, שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי
21 באוגוסט – קארי-אן מוס, שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית
25 באוגוסט – מיכל צפיר, זמרת, שחקנית, מדבבת ישראלית
13 באוקטובר – קייט וולש, שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית
8 בנובמבר – קורטני תורן-סמית, שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית
13 בנובמבר – ג'ימי קימל, מנחה וקומיקאי אמריקאי
16 בנובמבר – ליסה בונה, שחקנית יהודייה-אמריקאית
13 בדצמבר – ג'יימי פוקס, שחקן וקומיקאי אמריקאי
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פרסים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

| שנים בטלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאיה יעקבס

| --- | --- |

 לידה:  1972 (בת 53 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 מעסיק:  צלול 
 
מאיה יעקבס (נולדה ב-1972) היא פעילה סביבתית, מומחית לאיכות הסביבה הימית ויזמת בתחום הגנת הסביבה ובריאות הציבור. בין השנים 2012 ל-2022 כיהנה מנכ"לית עמותת "צלול" להגנת הים, נחלים ומים של ישראל.
ביוגרפיה

יעקבס גדלה בהרצליה. שירתה בצה״ל כקצינה בחיל האוויר השתחררה בדרגת סגן.
בעלת תואר ראשון בתקשורת והיסטוריה יהודית, תואר משולב מאוניברסיטת תל אביב ובית הספר "כותרת" לתקשורת.
בעלת תואר שני ביחסים בינלאומיים, התמחות בתקשורת בינלאומית ופתרון סכסוכים מאוניברסיטת קולומביה, ותואר שני במנהל ציבורי מהמרכז הבינתחומי הרצליה.
בשנים 1999 – 2000 שימשה דוברת בלשכת ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק.
בשנים 2000 - 2005 שימשה כקצינת הסברה ראשית בקונסוליה ישראלית בניו יורק.
בשנים 2005 - 2002 שימשה כנציגת ״הסכם יוזמת ז׳נבה״ בצפון אמריקה.
בשנים 2010 - 2008 ניהלה את המרכז לפילנתרופיה בארגון "שיתופים", שימשה כיועצת עצמאית בתחום ההשקעות החברתיות עבור פילנתרופים, פוליטיקאים וארגונים.
בשנים 2012 - 2010 סמנכ"ל קשרי ממשל ותקשורת הקרן לידידות.
עד שנת 2022 שימשה כמנכ"לית עמותת "צלול".
פעילות ציבורית

משנת 2011 פעלה בשיתוף "צלול" לסגירת מכל האמוניה בחיפה, אליה הצטרפו עיריית חיפה וארגונים סביבתיים נוספים של קבוצת חיפה. המכל נסגר בשנת 2018.
משנת 2015 חברת ועד מנהל בעמותת "חיים וסביבה״, ארגון הגג של ארגוני הסביבה.
בקשת הפסקת הזרמת 5 מיליון טון בוצת ביוב של השפד"ן לים מדי שנה, שזיהמו את הים מראשון לציון ועד הרצליה, הפסקת הזרמת הביוב של ירושלים לנחל קדרון.
פעלה לחשיפת הליקויים החמורים בתהליך ניקוי נחל הקישון.
בעתירה משותפת עם החברה להגנת הטבע קידמה פתרון לזיהום נחל קדרון מזיהום בשפכי עיריית ירושלים, ועתירה בנושא חשיפת זיהום הביוב הממושך בנחל הירקון בתל אביב.
באוקטובר 2020 יזמה יעקבס את הקמת קואליציית Save Red Med לביטול הסכם הנפט של קו צינור אילת-אשקלון עם איחוד האמירויות, אשר הפך במהירות לאחד ממאבקי הסביבה הגדולים בתולדות ישראל, בהשתתפות למעלה מ-30 ארגוני סביבה וחברה הדורשים לבטל את הכוונה להפוך את ישראל לחצר האחורית המזוהמת של תעשיית הנפט ולהאיץ את המוכנות לחירום מזיהום ימי בישראל בשמן ונפט.
פרסים

יעקבס נבחרה בין 20 הנשים האקטיביסטיות של ליידי גלובס לשנת 2018.
הערות שוליים

↑  מומחית לאיכות הסביבה הימית
↑  אתר "עמותת צלול"
↑  מיכל האמוניה בחיפה
↑  נבחרה בין ה-20 האקטיביסטיות של ליידי גלובס 2018