stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי הודו – קוריאה הדרומית

| יחסי הודו – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
הודו: קוריאה הדרומית


הודו: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 99,720
אוכלוסייה
1,454,183,987: 51,704,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 33,126
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה נשיאותית חוקתית

יחסי הודו–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ בין הודו לקוריאה הדרומית. ליחסים בן המדינות יש היסטוריה של 2000 שנה. כינונם הרשמיים של יחסים דיפלומטיים בין המדינות התרחשה בשנת 1973. מאז נחתמו כמה הסכמי סחר: הסכם לקידום סחר ושיתוף פעולה כלכלי וטכנולוגי בשנת 1974; הסכם על שיתוף פעולה במדע וטכנולוגיה בשנת 1976; האמנה בנושא הימנעות ממיסוי כפול בשנת 1985; והסכם קידום / הגנה השקעות דו צדדי בשנת 1996.
הסחר בין שתי המדינות גדל באופן מעריכי, מכ-530 מיליון דולר בשנת 1993, ל-10 מיליארד דולר במהלך 2007. זה עלה עוד יותר ל-17.6 מיליארד דולר בשנת 2013.
היחסים בין הודו לקוריאה הדרומית עשו צעדים גדולים בשנים האחרונות והפכו לרב ממדיים באמת, ודורבנו על ידי התכנסות משמעותית של אינטרסים, רצון טוב הדדי וחילופים ברמה גבוהה. דרום קוריאה היא כיום מקור ההשקעה החמישי בגודלו בהודו. חברות קוריאניות כמו LG וסמסונג הקימו מתקני ייצור ושירות בהודו, וכמה חברות בנייה קוריאניות זכו במענקים עבור חלק מתוכניות הבנייה התשתיות הרבות בהודו, כמו פרויקט פיתוח הכבישים הלאומי. הרכישה של טאטא מוטורס של כלי רכב מסחריים של דייהו בעלות של 102 מיליון דולר מדגישה את ההשקעות של הודו בקוריאה, המורכבות בעיקר מקבלנות משנה.
הקהילה ההודית בקוריאה נאמדת ב-8,000 איש, והם כוללים אנשי עסקים, אנשי IT, מדענים, עמיתי מחקר, סטודנטים ועובדים. ישנם כ-150 אנשי עסקים העוסקים בעיקר בטקסטיל. למעלה מאלף אנשי IT ומהנדסי תוכנה הגיעו לאחרונה לקוריאה לעבוד, כולל בקונגלומרטים גדולים כמו סמסונג ו-LG. ישנם בקוריאה כ-500 מדענים וחוקרים אחר פוסט-דוקטורט.
יחסים קדם-מודרניים

העובדה שאנשים בתת-היבשת ההודית הכירו את מנהגיה ואמונותיה של קוריאה מתועדות היטב על פי רישומיו של הצליין הבודהיסטי הסיני, אי צ'ינג שהגיע להודו בשנת 673. אי-צ'ינג כותב כי ההודים ראו בקוריאנים "מתפללים לתרנגול". מושג זה על הקוריאנים התבסס באגדה על שושלת סילה.
מלכה סורו, או הנסיכה האו, נסעה מממלכת איודיה לקוריאה. לפי סאמגוק יוסה, הנסיכה חלמה על מלך שמימי שחיכה לנסיעה בשמים. האו שאלה את הוריה, המלך והמלכה, רשות לצאת לחפש את האיש. המלך והמלכה תמכו ודחקו את הרעיון, עם האמונה כי כל גורל מתוזמר על ידי האל. עם האישור, הנסיכה יצאה מאזור מגוריה על סירה הנושאת זהב, כסף, תה צמחים, ואבן שנועדה להרגיע את המים. ארכאולוגים גילו אבן עליה מצוירים שני דגים מתנשקים, סמל לממלכת גאיה הייחודית למשפחת המלוכה המלכותית באיודיה, הודו. קישור מלכותי זה מספק ראיות נוספות לכך שהיה קשר מסחרי פעיל בין הודו לקוריאה מאז הגעתה של המלכה לקוריאה. הצאצאים הנוכחיים חיים בעיר גימהיי שבקוריאה הדרומית, ובחו"ל, במדינות ניו ג'רזי וקנטקי שבארצות הברית של אמריקה. רבים מהם הפכו לפוליטיקאים בולטים ברחבי העולם כמו הנשיא קים דיי יונג, וראש הממשלה יונג פיל קים.
בשנת 2001 חנכה משלחת קוריאנית, שכללה למעלה ממאה היסטוריונים ונציגי ממשלה, בעיר איודאהיה שבהודו אנדרטה לזכרה של הו וואנג-אוק, שמקובל להאמין שהיא נסיכה ממוצא הודי.  בשנת 2016 הציעה משלחת קוריאנית לפתח את האנדרטה. ההצעה התקבלה על ידי שר אוטר פרדש, אכילש ידב.
אורח קוריאני מפורסם בהודו היה הייצ'ו, נזיר בודהיסט קוריאני מסילה, אחת משלוש הממלכות הקוריאניות של התקופה. בעצת מוריו ההודים בסין, הוא יצא להודו בשנת 723 לספירה כדי להכיר את השפה והתרבות של ארץ הבודהא. הוא כתב מסע נסיעות של מסעו בסינית, Wang ocheonchukguk jeon או "סיפור המסע לחמש הממלכות ההודיות". זמן רב חשבו שהעבודה אבדה. עם זאת, כתב יד הופיע בקרב כתבי היד של דונהואנג בראשית המאה ה-20.
סוחר עשיר מסולטנות מאבר, אבו עלי (פחאלי), נקשר קשר הדוק עם משפחת המלוכה של מאבר. לאחר שגורש איתם, עבר לשושלת יואן בסין, התחתן עם אישה קוריאנית וקיבל משרה מהקיסר המונגולי. אשתו הייתה נשואה לשעבר לסאנגה ואביה היה צ'אא אינג'יו בתקופת שלטונו של צ'ונגנייאול מגוריאו, ששלט בדונגגוק טונגגאם, גוריאוסה וז'ונג'אנג'י של ליו מנגיאן.  桑哥 סנגהה היה טיבטי.
יחסים מודרניים

הקשרים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נוסדו באופן רשמי ב-1973.
במהלך המשבר הפיננסי באסיה ב-1997, ביקשו עסקים בדרום קוריאה להגדיל את הגישה לשווקים הגלובליים, והחלו בסחר בהשקעות עם הודו. הוועדה המשותפת להודו-קוריאה הדרומית לשיתוף פעולה דו-צדדי הוקמה בפברואר 1996, בראשות שר החוץ והשר לענייני חוץ וסחר מהצד הקוריאני. עד כה התקיימו שש ישיבות של הוועדה המשותפת, כאשר האחרונה התקיימה בסיאול ביוני 2010. בריאיון לטיימס אוף אינדיה, נשיא קוריאה, נו טה-וו, השמיע את דעתו כי שיתוף פעולה בין המתכנתים ההודים לתעשיות ה-IT של קוריאה יביא לתוצאות מוצלחות. שתי המדינות הסכימו להעביר את המיקוד שלהן לעדכון מדיניות הוויזה בין המדינות, הרחבת הסחר והקמת הסכם סחר חופשי כדי לעודד השקעה נוספת בין המדינות.
נשיא הודו, ד"ר עבדול קאלאם, ערך ביקור ממלכתי בקוריאה בפברואר 2006, אשר הוביל להשקת כוח משימה משותף לסיום הסכם שותפות כלכלית דו צדדית (CEPA), שנחתם על ידי שר המסחר והתעשייה שרי אנאנד שרמה בסיאול ב-7 באוגוסט 2009.
ב-2008 דרום קוריאה הייתה המקור להשקעות זרות החמישי בגודלו להודו.
שתי המדינות הסכימו להעביר את המיקוד שלהן לתיקון מדיניות הוויזה בין שתי המדינות, להרחבת הסחר ולהקמת הסכם סחר חופשי כדי לעודד השקעות נוספות בין שתי המדינות. חברות קוריאניות כגון LG, יונדאי וסמסונג הקימו מתקני ייצור ושירותים בהודו, וכמה חברות בנייה קוריאניות זכו במענקים עבור חלק מתוכניות הבנייה התשתיתיות הרבות בהודו, כגון "פרויקט כביש הפיתוח הלאומי".
טאטא מוטורס רכשה את רכבי דייהו בעלות של 102 מיליוני דולרים, דבר המדגיש את השקעותיה של הודו בקוריאה, המורכבות בעיקר מקבלנות משנה.
נשיא קוריאה לי ערך ביקור חשוב בהודו, בתפקיד האורח הראשי בחגיגות יום הרפובליקה של הודו ב-26 בינואר 2010, אז הועלו הקשרים הדו צדדיים לרמת השותפות האסטרטגית. מרכז תרבות הודי הוקם בקוריאה הדרומית באפריל 2011 ופסטיבל הודו בקוריאה נחנך על ידי ד"ר קראן סינג, נשיא המועצה ההודית ליחסי תרבות ב-30 ביוני 2011, כדי להחיות את יחסי התרבות בין שתי המדינות. נשיאת הודו פרטיבה פטיל הגיעה לביקור ממלכתי בקוריאה בין התאריכים 24–27 ביולי 2011, במהלכו נחתם הסכם שיתוף הפעולה באנרגיה גרעינית אזרחית.
ביוני 2012 תכננה הודו, יבואנית גדולה של כלי נשק וחומרה צבאית שמונה ספינות מלחמה מדרום קוריאה, אך החוזה הסתיים בביטול.
ראש הממשלה ד"ר מאנמוהאן סינג ערך ביקור רשמי בסיאול בין התאריכים 24–27 במרץ 2012, הנוגע לוועידות הביטחון הגרעיניות, שהובילו להעמקת השותפות האסטרטגית הדו-צדדית שנרקמה במהלך ביקורו של הנשיא לי מיונג-בק בהודו. הסכם לפישוט הוויזה נחתם ב-25 במרץ 2012 בנוכחות שני המנהיגים בבית הכחול. הצהרה משותפת הונפקה גם במהלך ביקורו של ראש הממשלה.
נשיא דרום קוריאה, פאק גון-הייה, ביקר בהודו בשנת 2014. ביולי 2018 חנכו יחד נשיא דרום קוריאה, מון ג'יאה-אין, וראש ממשלת הודו, נרנדרה מודי, את מפעל הרכבות הסמארטפונים של סמסונג אלקטרוניקה בניידה, המפעל הגדול ביותר בעולם.
יהושע השיל לוין

| --- | --- |

רבי יהושע השיל הלוי לוין
 לידה:  יולי 1818 י"ח בתמוז תקע"ח וילנה האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  נובמבר 1883  (בגיל 65) ט"ו בחשוון ה'תרמ"ד פריז הרפובליקה הצרפתית השלישית הרפובליקה הצרפתית השלישית
 כינוי:  ריה"ל
 מקום קבורה:  הר הזיתים, ירושלים
 מדינה:  צרפת, האימפריה הרוסית 
 מקום מגורים:  וולוז'ין האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית וילנה האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית פראגה פולין הקונגרסאית פולין הקונגרסאית פריז הרפובליקה הצרפתית השלישית הרפובליקה הצרפתית השלישית
 מקום פעילות:  ליטא, פריז
 תקופת הפעילות:  ? – 15 בנובמבר 1883 
 השתייכות:  יהדות ליטא
 תחומי עיסוק:  ראש ישיבה, הוצאה לאור
 תפקידים נוספים:  רב ראשי 
 רבותיו:  רבי אליהו רגולר
 חיבוריו:  עליות אליהו, רוח חיים
 בת זוג:  נכדת ר' יצחק מוולוז'ין
 אב:  רבי אליהו זאב
 אם:  נכה
 
הרב יהושע השיל הלוי לוין, (מכונה: ריה"ל; י"ח בתמוז ה'תקע"ח, יולי 1818 – ט"ו בחשוון ה'תרמ"ד, נובמבר 1883) היה רב, ביוגרף, מחבר ספרים וראש ישיבה ליטאי, כיהן כר"מ בישיבת וואלוז'ין. רבן של פראגה, ושל קהילת יוצאי רוסיה בפריז. התפרסם בזכות חיבורו הביוגרפי "עליות אליהו" על הגאון מווילנה.
ביוגרפיה

נולד לרבי אליהו זאב מווילנא מצאצאי המהרש"א, ולנכה נכדת אחיו של רבי אריה ליב אפשטיין. האב – רבי אליהו זאב היה ידידם הקרוב של רבי שמואל שטראשון ורבי דוד לוריא, יחד עמם למד אצל רבי שאול קצנלבוגן. בבחרותו למד ברגולה אצל רב העיר רבי אליהו רגולר. בזיווג ראשון נשא את רבקה בת חיים ביילקס מקאלוואריא. אשתו נפטרה בגיל צעיר, והוא שב לווילנה, שם החל בפעילותו הספרותית. ועסק באיסוף חומר לקראת הוצאה לאור של קובץ תורני ראשון מסוגו.
בשנית, נשא את בתו של אליהו זלמן בנו יחידו של רבי יצחק מוולוז'ין.
ביוגרפיה > המחלוקת בישיבת וואלוז'ין

אחרי פטירת רבי יצחק בשנת תר"ט, הועברה ראשות הישיבה לשני חתניו: רבי אליעזר יצחק פריד ורבי נפתלי צבי יהודה ברלין. אך אליהו זלמן - חמיו של ריה"ל שלא ירש את תוארו של אביו עקב היותו איש עסקים, קרא תיגר על המינוי ודרש למנות את חתנו כמשנה לראש הישיבה במקומו של הנצי"ב.
כשדרישתו נתקלה בסירוב, הקים ריה"ל בשיתוף עם חמיו ישיבה מתחרה בבית המדרש העירוני של וואלוז'ין, בה החל למסור שיעורים. חלק מתלמידי הישיבה עברו לישיבה המתחרה והסכסוך בין שני הצדדים התלהט.
שני דיינים מוכרים רבי דוד טביל ממינסק ורבי זלמן זאב מווילנא שהובאו לישיבה על מנת להכריע בדבר פסקו לטובתו של הנצי"ב וקבעו: ”וגם לא יהי' לו ולחתנו הרב מוהר"ר העשל שום עסק בהתנהגות וידיעות ענייני הישיבה בשום פרט וידם מסולק מזה לגמרי”. כפיצוי נקבעה לריה"ל קצבה קבועה של 4 רובל לשבוע מהישיבה. הרחקה זו מהישיבה גרמה לריה"ל אכזבה ודכדוך, ויש אומרים שאף לידי משבר נפשי.
יש אומרים שריה"ל רצה לשנות מצביון הישיבה ולהפוך אותה לבית מדרש לרבנים בסגנון שמרני שתכשיר רבני ערים, תוך עמידה בדרישות המינימליות של משרד ההשכלה והמדעים של רוסיה, מה שגרם בין היתר להעדפתו של הנצי"ב על ידי הרבנים. היו שאמרו שאף מסר שיעור בישיבה המתחרה בביאורו של משה מנדלסון לתנ"ך. אחרים טענו שרעיונו היה להכניס לימודי מוסר ו"הכרת היהדות".
בעקבות פסק הדין עזב ריה"ל את וולוזי'ן וחזר לווילנה.
ביוגרפיה > רבנות

בשנת תרל"א נבחר לרב בפראגה פרבר ורשה, אך הוא לא הסתדר עם התושבים החסידיים של המקום ועזב כעבור זמן מועט. בשנת תרמ"א מונה כרבן של קהילות יוצאי רוסיה ופולין בפריז במקומו של רבי ישראל סלנטר, תפקיד בו כיהן עד לפטירתו בט"ו בחשוון תרמ"ד. בשנת תשס"ח הועלו עצמותיו מפריז להר הזיתים.
נחשב לגאון וחריף, בעל ידע כללי ואינטליגנציה גבוהה. יחיאל מיכל פינס שראהו בצעירותו, תיארו כ"איש חי וזריז וממולח, המדבר בכל אבריו ויורה חצים מעיניו העופפות". בהשקפתו נטה להשקפתו של רבי ישראל סלנטר – אליו היה מקורב, ועסק רבות במוסר.
קיים קשרי מכתבים עם רבי צבי הירש קלישר.
פעילותו הספרותית

בשנת תר"ג הדפיס ציונים והגהות על מדרש רבה שהדפיס רבי אברהם שיק עם פירוש בשם "אשד הנחלים".
תקופה לאחר מכן קרא בקובץ ציון דברים המנוגדים למסורת, והוא שלח מכתב מחאה חריף למערכת שרק חלקו הודפס. בתקופה זו החל לחשוב על הדפסת קובץ תורני "כשר" התואם את עמדת היהדות המקובלת. הוא החל באיסוף חומר לקובץ תורני. בשנת תרי"ט הוא הוכן להדפסה וכבר פורסם על הופעתו בעיתון המגיד, אך ההדפסה התעכבה מספר שנים. במהלך השנים ריה"ל קיבל מכתבי עידוד והסכמה לקובץ מאת רבנים רבים. בהם: רבי יעקב מאיר פדובה, רבי אליעזר יצחק פריד, רבי דוד לוריא, רבי ישראל ליפשיץ, רבי שמואל שטראשון, רבי ישראל מסלנט, ורבי יוסף שאול נתנזון, אך ההדפסה התעכבה עד שנת תרכ"ג, אז יצא לאור הקובץ הראשון והאחרון.
בשנת תרי"ח קנה ריה"ל את כתב היד של פירוש "פני משה" לסדרי זרעים ומועד של תלמוד ירושלמי, ותכנן להדפיס את התלמוד ירושלמי. לבסוף חתם על הסכם[דרושה הבהרה] עם מדפיסי זיטומיר שהדפיסו באותה תקופה את הירושלמי. בשנת תרכ"ט הדפיס את הספר "ציון יהושע" העוסק בהקבלות בין שני התלמודים, הירושלמי והבבלי.
בשנת תרל"ב פרסם קול קורא להקמת ספרייה תורנית לעם היהודי. יש הרואים בקריאה זו כמבשרת את הקמת הספרייה הלאומית בירושלים.
פעילותו המפורסמת ביותר הייתה ההוצאה לאור של הספר "עליות אליהו". הספר נחשב לביוגרפיה המוסמכת והמסודרת הראשונה של הגר"א מווילנא, והוא זכה לתפוצה רחבה מאוד בליטא. את התוכן אסף ריה"ל מאת בני משפחת הגר"א, עליו נוספו הוספות מאת רבי דוד לוריא, רבי יעקב צבי מקלנבורג, ורבי אברהם שמחה מאמצ'יסלב. הספר הודפס בוילנה תרט"ז. וזכה לתפוצה רחבה. בשנים שלאחר מכן הודפס בכמה וכמה מהדורות נוספות: שטטין תרט"ז ותרכ"א, וילנה תרל"ה, ורשה תרמ"א, תרמ"ה, ותרס"ג.
ריה"ל אף כתב ביוגרפיה בשם "אב ובנו" על רבי חיים מוואלוז'ין ובנו רבי יצחק מוולוז'ין, אך היא נותרה בכתב יד ואבדה במשך השנים.
כן כתב פירוש בשם "מעיני יהושע" לספר "רוח חיים" על מסכת אבות מאת רבי חיים מוואלוז'ין. הודפס בירושלים בשנת תרס"ג.
בשנת תרל"ח, נאספו מכתביו בספר "דבר בעתו", על ידי שמואל בן אחיו אליהו זאב לוין אפשטיין.
הערות שוליים

↑  הרב חיים קרלינסקי, "הראשון לשושלת בריסק", בתוך: הדרום, גליון ל"ה, ניו יורק תשל"ג, עמ' 174, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  הרב חיים קרלינסקי, "הראשון לשושלת בריסק", בתוך: הדרום, גליון מ"ח, ניו יורק תשל"ט, עמ' 119, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  משה צינוביץ, עץ חיים, תל אביב תשל"ב, עמ' 222–221, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  שלמה טיקוצינסקי, דרכי הלימוד בישיבות ליטא במאה התשע עשרה, ירושלים תשס"ד, עמ' 25, באתר אוצר החכמה.
↑  ספר קהילה, וולוז'ין - ספרה של העיר ושל ישיבת עץ חיים, תל אביב תש"ל, עמ' 128, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  שמואל ביאלובלוצקי, יהדות ליטא, חלק א', תל אביב תש"ך, עמ' 212, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  יעקב יערי-פולסקין ומרדכי חריזמן, ספר היובל למלאת חמשים שנה ליסוד פתח-תקוה, תל אביב תרפ"ט, עמ' רצ"ו, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  רבי צבי הירש קלישר, הכתבים הציוניים, ירושלים  תש"ז, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  משה שמואל שפירא, ר' משה שמואל ודורו, ניו יורק תשכ"ד, עמ' 55, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307915005171  BnF: cb135205994 (data)  GND: 138612668  ISNI: 0000 0000 6655 3012  LCCN: nr93032410  NTA: 297587137  SELIBR: 248658  VIAF: 76190481   WorldCat (עם VIAF): 76190481
יחסי אסטוניה–מונקו

| יחסי אסטוניה–מונקו |
| --- | --- |
אסטוניה: מונקו


אסטוניה: מונקו
שטח (בקילומטר רבוע)
45,228: 2
אוכלוסייה
1,356,415: 38,558
תמ"ג (במיליוני דולרים)
40,745: 8,784
תמ"ג לנפש (בדולרים)
30,039: 227,815
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית

אלבר השני, נסיך מונקו, נפגש עם שגריר אסטוניה בצרפת, 2011
יחסי אסטוניה–מונקו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אסטוניה לבין נסיכות מונקו.
היסטוריה

היחסים בין אסטוניה למונקו כוננו ב-7 בפברואר 2008. הקונסוליה האסטונית במונטה קרלו נפתחה ב-14 באוקטובר 2005 ובאמצע 2007 מינתה מונקו קונסול כבוד לאסטוניה.
ב-2 ביוני 2011 ביקר אלבר השני, נסיך מונקו בטאלין לצורך פתיחת מרוץ מכוניות חשמליות שהוא ארגן וייסד, המירוץ הבא עבר דרך מדינות רבות באירופה, נמשך עד 2012 ובסופו נערך טקס חגיגי בארמון הנסיך של מונקו. מעולם לא נערכו ביקורים רמי דרג של בכירים אסטונים במונקו.
שיתוף פעולה נוסף וחשוב בין מונקו לאסטוניה הוא שיתוף הפעולה בתחום התיירות; בשנת 2010 פתחה אסטוניאן אייר קו טיסה ישיר בין טאלין לבין ניס. ישנם כ-10 עסקים הפועלים באסטוניה בהם שולטת הממשלה המונגאסקית.
נציגויות

אסטוניה אינה מיוצגת במונקו בדרג השגרירות, השגרירות האסטונית האמונה על מונקו מצויה בפריז, בירת צרפת. אסטוניה מיוצגת במונקו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בעיר המדינה ברובע מונטה קרלו.
מונקו אינה מיוצגת באסטוניה בדרג השגרירות ובדרג הקונסולרי. עם זאת, היא מינתה את אחד מחברי הפרלמנט באסטוניה לקונסול הכבוד שלה.
טקאישי

טקאישי (ביפנית: 高石市) היא עיר במחוז אוסקה שביפן.
נכון לאוקטובר 2016 חיים בעיר 56,583 תושבים, וצפיפות האוכלוסין בה עומדת על 5,000 אנשים לקילומטר רבוע. השטח הכולל הוא 11.35 קילומטרים רבועים.
היסטוריה

כבר ב"ניהון שוקי" מופיע מספר פעמים התיאור "אגם טקאישי". ב-1889 נוסד רשמית הכפר טקאישי, כחלק ממערכת המועצות המקומיות שנהגה ביפן בשנים 1888–1947. בשנים 1904–1905 שכן בכפר מחנה לשבויים רוסיים, שנשבו במהלך מלחמת רוסיה–יפן. בין היתר נכלא במחנה יוסף טרומפלדור. העיר נוסדה ב-1 בנובמבר 1966 בעקבות שינוי מנהלי שנערך ביפן, כאיחוד של כפרים שונים ששכנו באזור.
בסוף שנות התשעים חוותה משבר פיננסי קשה וראש העירייה ניסה למזג את העיר עם העיר הסמוכה סאקאי. הצעת המיזוג הפך לסוגיה בולטת בבחירות הבאות לראשות העיר, והיא בוטלה לאחר שראש העיר המכהן הפסיד בבחירות. לפיכך העיר נותרה עצמאית.
גאוגרפיה

טקאישי שוכנת על שפת מפרץ אוסקה. סמוכות לה הערים סאקאי, איזומיאוצו (אנ') ואיזומי (אנ'). כמחצית משטח העיר שוכנת על קרקע מאוחזרת, שעליה ניצב בית זיקוק פטרוכימי גדול. מחלקת כיבוי האש של טאקאשי מתהדרת בכבאית הגדולה ביותר ביפן, שלה זקוקה העיר כאמצעי זהירות מפני שריפות גדולות אפשריות בבית הזיקוק.
תחבורה

בעיר עוברת הרכבת החשמלית של ננקאי (אנ'). הקו הראשי של ננקאי (אנ') עוצר בתחנת הגורומו (אנ') ובתחנת טקאישי (אנ') שבעיר.
קו טקשינוהמה (אנ') של החברה עוצר בתחנת קיארבשי (אנ') ובתחנת טקשינוהמה (אנ').
ערים תאומות

ארצות הברית לומיטה (אנ'), קליפורניה, ארצות הברית (מ־1981)
יחסי הודו–הולנד

| יחסי הודו–הולנד |
| --- | --- |
הודו: הולנד


הודו: הולנד
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 41,543
אוכלוסייה
1,454,183,987: 18,258,432
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 1,118,125
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 61,239
משטר
רפובליקה פדרלית: מונרכיה חוקתית

שגרירות הולנד בניו דלהי
יחסי הודו–הולנד מתייחסים ליחסי החוץ בין הרפובליקה של הודו לבין הולנד. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1947.
היסטוריה

היחסים בין הודו להולנד מתוארכים לתחילת המאה ה-17 עד 1605, כאשר ההולנדים הגיעו לאימפריה המוגולית לצורכי מסחר. הנוכחות ההולנדית בתת היבשת ההודית נמשכה בין השנים 1605–1825. סוחרי חברת הודו המזרחית ההולנדית התבססו תחילה בקורומנדל ההולנדית, ובמיוחד פוליקט, מכיוון שחיפשו טקסטיל להחלפה עם התבלינים שהם סחרו באיי הודו המזרחיים. סוראטה ההולנדית ובנגל ההולנדית נכבשו על ידי ההולנדים בשנים 1616 ו-1627 בהתאמה. לאחר שכבשו ההולנדים את ציילון מהפורטוגלים בשנת 1656, הם כבשו 5 שנים מאוחר יותר את המבצרים הפורטוגזים בחוף מלבר, כדי להבטיח את ציילון מפלישה פורטוגלית.
מלבד טקסטיל, הפריטים הנסחרים בהודו ההולנדית כללו אבנים יקרות, אינדיגו ומשי ברחבי הודו, סלטר ואופיום בבנגל ההולנדית, ופלפל שחור במלבאר ההולנדית. עבדים הודים יובאו לאיי מאלוקו ולמושבת הכף ההולנדית.
במחצית השנייה של המאה ה-18 איבדו ההולנדים את השפעתם יותר ויותר. במכתבי קיו ויתרו ההולנדים על כל המושבות ההולנדיות לבריטים, כדי למנוע את כיבושם על ידי הצרפתים. בקרב קולצ'ל (1741), צבאו של מלך טרוונקור מרת'נדה ורמה הביס את כוחות הודו המזרחית ההולנדית, וכתוצאה מכך הביס את הכוח ההולנדי בחוף מלבר. למרות שקורומנדל ההולנדית ובנגל ההולנדית הוחזרו לשלטון הולנד מכוח האמנה האנגלו-הולנדית משנת 1814, הם חזרו לשלטון הבריטי בשל הוראות האמנה האנגלו-הולנדית משנת 1824. על פי תנאי האמנה, כל העברות של רכוש ומפעלים היו אמורים להתקיים ב-1 במרץ 1825. באמצע 1825 איבדו ההולנדים את עמדות המסחר האחרונות שלהם בהודו. עם זאת, ניתן למצוא שרידים מהתקופה ההולנדית מסוראט ועד קולקטה וכן באזורים אחרים בהודו.
יחסי סחר

הודו התפתחה לכלכלה שמתרחבת במהירות, והתמקדה בפיתוח טכנולוגי ובשיתוף פעולה טכני ומדעי.
למרות המשבר הכלכלי המתמשך בגוש האירו והצמיחה האיטית של כלכלת הולנד עצמה, הסחר הדו-צדדי בין הודו להולנד המשיך לצבור תאוצה. שיתוף פעולה בין סחר והשקעות, מרכיב מרכזי ביחסי הודו והולנד, הראה צמיחה מספקת לאורך השנים. סחר דו כיווני ממשיך לצמוח בהתמדה והגיע ל-5.287 מיליארד אירו בשנת 2011. במהלך שבעת החודשים הראשונים של 2012, היצוא ההודי גדל ב-9.6% ואילו המסחר הבילטרלי הכולל גדל ב-9.45%.
הולנד נותרה בין עשר השותפות המובילות בהודו מבחינת נפח הסחר עם מאזן סחר חיובי לטובת הודו. היא גם אחת המשקיעות הגדולות ביותר במונחי השקעות זרות ישירות (FDI) בהודו, כאשר ההשקעות ההודיות בהולנד הסתכמו בתקופה 1996–2010 ב-11.46 מיליארד דולר. השקעות ה-FDI מהולנד להודו בתקופה 2000–2011 עמדו על 5.62 מיליארד דולר (השישי בגודלו בסך הכל). ה-FDI בשנת הכספים 2011–2012 הסתכם ב-1,409 מיליארד דולר.
התקיימו רכישות ומיזוגים גדולים של חברות הודיות, כולל זו של טאטה קורוס (כיום טאטא סטיל), אפולו-ורדיסטין, רכישת תיאודור גיליסן על ידי קבוצת הינדוג'ה וחברות הודיות רבות ובחינת האפשרויות לקשר נוסף.
חברות רב-לאומיות הולנדיות כמו Shell, יוניליוור, KLM ובנקים גדולים כמו ING ורבובנק הן בעלות נוכחות הולכת וגדלה בהודו. חברות קטנות ובינוניות הולנדיות עם טכנולוגיות נישה ומומחיות ברמה עולמית מסתכלות באופן פעיל על השוק ההודי. באופן דומה, כמה חברות IT גדולות בהודו ביססו את נוכחותן בהולנד.
נציגויות דיפלומטיות

הודו מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג.
הולנד מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי וקונסוליה כללית במומבאי.
יחסי הודו–הונגריה

| יחסי הודו–הונגריה |
| --- | --- |
הודו: הונגריה


הודו: הונגריה
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 93,028
אוכלוסייה
1,454,183,987: 9,665,063
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 212,389
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 21,975
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

ראש ממשלת הודו מאנמוהאן סינג ביחד עם ראש ממשלת הונגריה ויקטור אורבן בניו דלהי, 2013
יחסי הודו–הונגריה הם היחסים הדו-צדדיים בין הודו להונגריה.
היסטוריה

מבחינה היסטורית, הונגריה והודו נהנו מיחסים קרובים וידידותיים כאשר כוננו היחסים הדיפלומטיים ב-1948. אי אפשר לשכוח את תפקידה של הודו במרד 1956 במדינה; על הצלת החיים על ידי התערבות הודו אצל ברית המועצות לגבי ד"ר ארפאד גנץ, שכיהן לאחר מכן כנשיא הונגריה בשנים 1990–2000. נערכו ביקורים קבועים רמי דרג בין שני הצדדים. 2019–2020 הייתה שנה ראויה לציון במיוחד לאינטראקציה דו צדדית בין שתי המדינות מכיוון שנערכו שלושה ביקורי שרים בפרק זמן של שישה חודשים; ראשית, ביקורו של שר החוץ של הודו סוברהמניאם ג'אישנקר בהונגריה באוגוסט 2019; שנית, ביקורו של השר לענייני מים ההודי, גאנדדרה סינג שקהוואט בהונגריה באוקטובר 2019, בהשתתפות בפסגת המים בבודפשט; ושלישית, ביקורו של שר החוץ והסחר של הונגריה פטר סיירטו בהודו בינואר 2020.
יחסים כלכליים

הייצוא ההונגרי הוגבל עד כה לטכנולוגיה עתירה, מוצרים תעשייתיים, מכוניות, טלקום ו-IT, אולם ממשלתו של ויקטור אורבן שוקלת לפתח יצוא גם במוצרי ושירותים חקלאיים ומוצרי מזון.ת. ישנם תחומים שונים של שיתופי פעולה, כולל שיתופי פעולה בנושא מחקר ופיתוח, רכיבי רכב, שירותי בריאות, מכונות, מכונות חקלאיות, ציוד אנרגיה ואלקטרוניקה לא קונבנציונליים, אלקטרוניקה, טכנולוגיית מידע, תרופות להשכלה גבוהה, בידור ועוד. ההשקעה ההודית בהונגריה היא כמעט 2 מיליארד דולר וחברות הודיות מספקות תעסוקה ליותר מ-10,000 אנשים במדינה.
נציגויות דיפלומטיות

הודו מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט.
הונגריה מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי ו-3 קונסוליות במומבאי, צ'נאי וקולקטה.
יחסי הודו–הוותיקן

| יחסי הודו – קריית הוותיקן |
| --- | --- |
הודו: קריית הוותיקן


הודו: קריית הוותיקן
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 0.49
אוכלוסייה
1,454,183,987: 498
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: מונרכיה תאוקרטית אבסולוטית נבחרת

יחסי הודו–הוותיקן הם היחסים הדו-צדדיים בין הודו לכס הקדוש, הריבון בקריית הוותיקן. יחסים דו-צדדיים רשמיים בין שתי המדינות מתקיימים מ-12 ביוני 1948. נונציו אפוסטולי קיים בהודו משנת 1881.
היסטוריה

קשרים בין הכנסייה הקתולית להודו ניתן לייחס לשליח תומאס הקדוש, אשר, על פי המסורת, הגיע להודו בשנת 52. בישופים נשלחו להודו מסוריה כבר במאה ה-6 או ה-7. קיים תיעוד של בישוף הודי שביקר ברומא בתקופת האפיפיור קליקסטוס השני (1119–1124).
הנציגות הדיפלומטית הוקמה כשליח אפוסטולי לאיי הודו המזרחית בשנת 1881, אשר כללה את ציילון, והורחבה למלאקה בשנת 1889, ולאחר מכן לבורמה בשנת 1920, ובסופו של דבר כללה אף את גואה בשנת 1923. הוא הועלה לתת נונציו על ידי האפיפיור פיוס השנים עשר ב-12 ביוני 1948 ולנונציו אפוסטולי מלא על ידי האפיפיור פאולוס השישי ב-22 באוגוסט 1967.
ביקורים דו-צדדיים

נערכו שלושה ביקורים של האפיפיור בהודו. האפיפיור הראשון שביקר בהודו היה פאולוס השישי, שביקר במומבאי בשנת 1964 כדי להשתתף בקונגרס האוכריסטי הבינלאומי. האפיפיור יוחנן פאולוס השני ביקר בכמה מקומות בהודו כולל צ'נאי בפברואר 1986 ולאחר מכן ביקר שוב בניו דלהי בנובמבר 1999. כמה נכבדים הודים ביקרו בקריית הוותיקן. אלה כוללים את ראש הממשלה אינדירה גנדי בשנת 1981 ואת ראש הממשלה אינדר קומאר גוג'ראל בספטמבר 1997. אטאל ביהארי ואג'פאיי, ראש הממשלה, קרא לאפיפיור[דרושה הבהרה] ביוני 2000 במהלך ביקורו הרשמי באיטליה. סגן הנשיא בהיירון סינג שקהוואט ייצג את המדינה בהלווייתו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני. שרת החוץ סושמה סוואראג' הובילה משלחת לוותיקן לטקס הקנוניזציה של האם תרזה בספטמבר 2016. היא לוותה על ידי ראש השרים של מערב בנגל, ממאטה בנרג'י.
נציגויות דיפלומטיות

הכס הקדוש מחזיק נונציו אפוסטולי בניו דלהי.
הודו מיוצגת בוותיקן באמצעות שגרירותה בברן, שווייץ.
יחסי אסטוניה–מרוקו

| יחסי אסטוניה–מרוקו |
| --- | --- |
אסטוניה: מרוקו


אסטוניה: מרוקו
שטח (בקילומטר רבוע)
45,228: 446,550
אוכלוסייה
1,356,415: 38,168,990
תמ"ג (במיליוני דולרים)
40,745: 141,109
תמ"ג לנפש (בדולרים)
30,039: 3,697
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית

יחסי אסטוניה–מרוקו הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אסטוניה לבין ממלכת מרוקו. מרוקו הכירה באסטוניה לאחר התנתקותה מברית המועצות ב-24 בספטמבר 1991, היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-22 ביוני 1992. קיימת קבוצה פרלמנטרית באסטוניה שנקראת "הקבוצה הפרלמנטרית לידידות אסטוניה-מרוקו".
ייצוג

אסטוניה לא מיוצגת במרוקו בדרג השגרירות ושגרירה בליסבון, פורטוגל מייצג את מדינתו גם במרוקו. בדרג הקונסוליה מיוצגת אסטוניה במרוקו באמצעות קונסולית כבוד שהיא מחזיקה בקזבלנקה ונפתחה בתקופת אסטוניה העצמאית בשנת 1929.
מרוקו לא מיוצגת באסטוניה בדרג השגרירות ושגרירה בהלסינקי, פינלנד מייצג את מדינתו גם באסטוניה.
ביקורים מדרג גבוה

דצמבר 1993 - שר הכלכלה האסטוני ביקר ביקור פרטי במרוקו.
פברואר 2003 - שרת החוץ האסטונית ביקרה ביקור רשמי במרוקו. במהלך הביקור השרה פתחה מחדש את הקונסוליה בקזבלנקה (שהפכה לפעילה) ושוחחה עם עמיתה המרוקאי על נושא הסחר בין שתי המדינות.
אפריל 2010 - ראש הממשלה האסטוני ביקר ביקור רשמי במרוקו.