stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
High-dynamic-range rendering

השוואה של שני טיווח קבוע המצומצם במצב סטנדרטי (משמאל), עם עיבוד HDRR שבו יש יותר תאורה (מימין) במשחק הווידאו - Half-Life 2: Lost Coast
High-Dynamic-Range Rendering (בראשי תיבות HDRR, בעברית - עיבוד בטווח דינמי רחב) הידוע גם כתאורת טווח דינמי רחב, הוא העיבוד של סצנת גרפיקה ממוחשבת באמצעות חישובי תאורה שנעשים בטווח דינמי רחב ובעל טווח גדול. עיבוד זה מאפשר שימור של פרטים שעשויים ללכת לאיבוד בשל הגבלת יחס ניגודית. בטכנולוגיה זו, כל המפה או השלב יכולים להיות מוארים ממקור אחד במרכז המפה. משחקי וידאו וסרטים ממוחשבים משתמשים באפקטים מיוחדים כדי ליצור תאורה בכל אזור רצוי.
אחד היתרונות העיקריים של עיבוד HDR הוא שפרטים בסצנה עם יחס ניגודיות גדול נשמרים. ללא HDR, אזורים כהים מדי נצמדים לשחור ואזורים בהירים מדי ללבן. אלה מיוצגים על ידי החומרה כערך נקודה צפה של 0.0 ו-1.0 עבור שחור טהור ולבן טהור, בהתאמה.
היבט נוסף של עיבוד HDR הוא תוספת של רמזים תפיסתיים המגבירים את הבהירות הנראית לעין. עיבוד HDR משפיע גם על אופן שמירת האור בתופעות אופטיות כמו השתקפויות ושבירות, כמו גם על חומרים שקופים כמו זכוכית. בעיבוד LDR, מקורות אור בהירים מאוד בסצנה (כמו השמש) מוגבלים ב-1.0. כאשר אור זה מוחזר התוצאה חייבת להיות קטנה או שווה ל-1.0. עם זאת, בעיבוד HDR, מקורות אור בהירים מאוד יכולים לחרוג מבהירות 1.0 כדי לדמות את ערכיהם בפועל. תכונה זו מאפשרת השתקפויות ממשטחים כדי לשמור על בהירות מציאותית עבור מקורות אור בהירים.
המעבד הגרפי NVIDIA תומכים ב-HDRR בשלוש דרכים: פריטים בהירים יכולים להיות ממש בהירים, פריטים אפלים יכולים להיות ממש כהים, וניתן לראות פריטים בשני המצבים.
יישומים במחשב הבידור

נכון לעכשיו טכנולוגית HDRR כבר נפוצה מאוד במשחקים, בעיקר למחשבים אישיים, Xbox 360 ופלייסטיישן 3. זה כבר מדומה בפלייסטיישן 2 ,Xbox ,נינטנדו גיימקיוב ומערכות Amiga. החברה Sproing Interactive Media הודיעה כי המנוע עבור ה-Wii במשחק האתנה החדש שלהם תהיה תמיכה ב-HDRR, וזה הוסיף גם את ה-Wii לרשימת הקונסולות התומכות ב-HDRR.
יישומים במחשב הבידור > מעבדים גרפיים שתומכים ב-HDRR > מעבדים גרפיים שעוצבו בשביל משחקים

| מקור | תואם Shader Model 2> 0 |
| --- | --- |
מ-ATI טכנולוגיות: Radeon R300: 9500 ,9500 ,Pro, 9550, 9550 SE, 9600, 9600 SE, 9600 TX, 9600 AIW, 9600 Pro, 9600 XT 9650, 9700, 9700 AIW, 9700 Pro, 9800, 9800 SE, 9800 AIW, 9800 Pro, 9800XT, X300, X300 SE, X550, X600 AIW, X600 Pro, X600 XT   Radeon R400: X700, X700 Pro, X700 XT, X800, X800SE, X800 GT, X800 GTO, X800 Pro, X800 AIW, X800 XL, X800 XT, X800 XTPE, X850 Pro, X850 XT, X850 XTPE ,Radeon RS690: X1200 mobility
מ-NVIDIA: GeForce FX: 5100, 5200, 5200 SE/XT, 5200 Ultra, 5300, 5500, 5600, 5600 SE/XT, 5600 Ultra, 5700, 5700 VE, 5700 LE, 5700 Ultra, 5750, 5800, 5800 Ultra, 5900 5900 ZT, 5900 SE/XT, 5900 Ultra, 5950, 5950 Ultra
מגרפיקות S3: Delta Chrome: S4, S4 Pro, S8, S8 Nitro, F1, F1 Pole   Gamma Chrome: S18 Pro, S18 Ultra, S25, S27
מ-Silicon Integrated Systems: Xabre: Xabre II
מ-XGI טכנולוגיות: Volari: V3 XT, V5, V5, V8, V8 Ultra, Duo V5 Ultra, Duo V8 Ultra, 8300, 8600, 8600 XT
מקור: תואם Shader Model 3.0
מ-ATI טכנולוגיות: Radeon X1000: X1300 HyperMemory Edition, X1300, X1300 Pro, X1600 Pro, X1600 XT, X1650 Pro, X1650 XT, X1800 GTO, X1800 XL AIW, X1800 XL, X1800 XT, X1900 AIW, X1900 GT, X1900 XT, X1900 XTX, X1950 Pro, X1950 XT, X1950 XTX, Xenos (Xbox 360)
מ-NVIDIA: GeForce 6: 6100, 6150, 6200 LE, 6200, 6200 TC, 6250, 6500, 6600, 6600 LE, 6600 DDR2, 6600 GT, 6610 XL, 6700 XL, 6800, 6800 LE, 6800 XT, 6800 GS, 6800 GTO, 6800 GT, 6800 Ultra, 6800 Ultra Extreme   GeForce 7: 7300 LE, 7300 GS, 7300 GT, 7600 GS, 7600 GT, 7800 GS, 7800 GT, 7800 GTX, 7800 GTX 512MB, 7900 GS, 7900 GT, 7950 GT, 7900 GTO, 7900 GTX, 7900 GX2, 7950 GX2, 7950 GT, RSX (פלייסטיישן 3)
מקור: תואם Shader Model 4.0/4.1
מ-ATI טכנולוגיות: Radeon R600: HD 2900 XT, HD 2900 Pro, HD 2900 GT, HD 2600 XT, HD 2600 Pro, HD 2400 XT, HD 2400 Pro, HD 2350, HD 3870*, HD 3850*, HD 3650*, HD 3470*, HD 3450*, HD 3870 X2   Radeon HD 4000: HD 4870 X2, HD 4890, HD 4870*, HD4850*, HD 4670*, HD 4650
מ-NVIDIA: GeForce 8: 8800 Ultra, 8800 GTX, 8800 GT, 8800 GTS, 8800GTS 512MB, 8800GS, 8600 GTS, 8600 GT, 8600M GS, 8600M GT, 8500 GT, 8400 GS, 8300 GS, 8300 GT, 8300   GeForce 9: 9800 GX2, 9800 GTX (+), 9800 GT, 9600 GT, 9600 GSO, 9500 GT, 9400 GT, 9300 GT, 9300 GS, 9200 GT   GeForce 200: GTX 295, GTX 285, GTX 280, GTX 275, GTX 260, GTS 250, GTS240, GT240, GT220
מקור: תואם Shader Model 5.0
מ-ATI טכנולוגיות: Radeon HD 5000: HD 5750, HD 5770, HD 5850, HD 5870, HD 5870 X2, HD 5970   Radeon HD 6000: HD 6990, HD 6970, HD 6950, HD 6870, HD 6850, HD 6770, HD 6750, HD 6670, HD 6570, HD 6450
מ-NVIDIA: GeForce 400: GTX 480, GTX 475, GTX 470, GTX 465, GTX 460   GeForce 500: GTX 590, GTX 580, GTX 570, GTX 560 Ti, GTX 550 Ti
יישומים במחשב הבידור > מעבדים גרפיים שתומכים ב-HDRR > מעבדים גרפיים שעוצבו בשביל Workstation

| מקור | תואם Shader Model 2> 0 |
| --- | --- |
מ-ATI טכנולוגיות: ATI FireGL: Z1-128, T2-128, X1-128, X2-256, X2-256t, V3100, V3200, X3-256, V5000, V5100, V7100
מ-NVIDIA: Nvidia Quadro: 330, 500, 600, 700, 1000, 1100, 1300, 2000, 3000
מקור: תואם Shader Model 3.0
מ-ATI טכנולוגיות: ATI FireGL: V7300, V7350
מ-NVIDIA: Nvidia Quadro: 350, 540, 550, 560, 1400, 1500, 3400, 3450, 3500, 4000, 4400, 4500, 4500SDI, 4500 X2, 5500, 5500SDI
מ-3Dlabs: Wildcat Realizm: 100, 200, 500, 800
יישומים במחשב הבידור > מנועי משחק התומכים בטיווח ה-HDR

Unreal Engine 3
Chrome Engine 3
Source
CryEngine ,CryEngine 2 ,CryEngine 3
Dunia Engine
Gamebryo
Unity
id Tech 5
Lithtech
Unigine
Frostbite 2
Real Virtuality 2 ,Real Virtuality 3 ,Real Virtuality 4
HPL 3
ראו גם

כרטיס גרפי
HDR
שחף אפור-ראש

| שחף אפור-ראש |
| --- | --- |
 שחף אפור-ראש, מוסל ביי, דרום אפריקה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: שחפאיים
משפחה:: שחפיים
סוג:: כרויקוצפלוס
מין:: שחף אפור-ראש
תת-מינים
 C. c. cirrocephalus C. c. poiocephalus
שם מדעי
 Chroicocephalus cirrocephalus ‏וייו, 1818
תחום תפוצה
 מפת התפוצה של שחף אפור-ראש   יציב   משוטט

שַׁחַף אֲפֹר-רֹאשׁ (שם מדעי: Chroicocephalus cirrocephalus) הוא מין של שחף, בעל שתי אוכלוסיות מובחנות באמריקה הדרומית ואפריקה שמדרום לסהרה. הוא נודד באופן מצומצם, ומתפשט במעט מתפוצת הקינון שלו במהלך החורף. הוא מזדמן נדיר ביותר לאמריקה הצפונית, ספרד, איטליה וישראל; עם תצפיות בודדות בלבד.
בישראל הוא מזדמן נדיר ביותר, עם שלוש תצפיות בלבד; שלושתן מאילת בשנת 1989.
טקסונומיה ואטימולוגיה

בדומה למקרה של מיני שחפים אחרים, הוא הוצב באופן מסורתי בסוג שחף (Larus), אך כיום הוא מסווג לרוב בסוג נפרד, כרויקוצפלוס (Chroicocephalus). השם המדעי הוא מיוונית עתיקה. שם הסוג Chroicocephalus הוא הלחם של המילים khroizo, "לצבוע", ו-kephale, "ראש"; ושם המין הספציפי kirrhos "חום בהיר"; ו-kephalos "-הראש".
טקסונומיה ואטימולוגיה > תת-מינים

ישנם שני תת-מינים מוכרים:
C. c. cirrocephalus (לואי-פייר וייו, 1818) – התת-מין הטיפוסי (על-פיו תואר המין לראשונה), דרום אמריקה
C. c. poiocephalus (ויליאם ג'ון סווינסון, 1837) – אפריקה שמדרום לסהרה ומדגסקר
תיאור

השחף אפור-הראש הוא שחף בינוני גדול במעט משחף אגמים; אורכו 38–45 ס"מ, מוטת כנפיו 100–105, ומשקלו 255–360 גרם (התת-מין C. c. poiocephalus) או 440–460 גרם (C. c. cirrocephalus). לבוגר בלבוש קיץ מראה ייחודי: יש לו ראש אפור שנתחם בקו שחור צר מהכיפה האחורית לגרון התחתון; עיניים בהירות עם טבעת-עין צרה ואדומה, ומקור ורגליים אדומים. הגב אפור בינוני ולכנפיים יש נוצות תעופה כהות. בעונת החורף הוא מאבד את מכסה הראש האפור, אשר מוחלף בכתם לחיים כהה. לצעירים יש מקורים בהירים יותר וכנפיים וגב מנומרים בחום. הצעירים דומים לצעירי שחף אגמים, אך נבדלים מהם בקצה כנף שחור, תת-כנף כהה יותר ופס-זנב כהה וצר יותר; הגב, השכמות וסוככות הכנף חומות עם קצוות בהירים לנוצות וסוככות היד כהות. ניצוי החורף הראשון מזכיר את זה של הצעיר אך הראש והגוף דומים לבוגר בלבוש חורף.
תיאור > קולות

הקריאות מגוונות ו"מצחקקות", דומות לאלו של שחף אגמים אך עמוקות וצרודות יותר.
אקולוגיה > תפוצה

התת-מין הטיפוסי C. c. cirrocephalus מצוי בחופי אקוודור ופרו; חופי דרום ברזיל עד לארגנטינה (דרום בואנוס איירס), ופנימה דרך אגני הנהרות פרגוואי ופרנה עד סנטה פה (אגם מלינקו). מתפזר בחורף לצפון ברזיל ומרכז ארגנטינה. התת-מין C. c. poiocephalus מצוי בחופים ונהרות בפנים היבשת של מערב אפריקה בכיסים מקומיים מפוזרים מאוד מסודאן ואתיופיה ועד מלאווי ואפריקה הדרומית, כולל אגמים בעמק הבקע (נאיוואשה, מניארה, אלמנטייטה, נקורו, טורקאנה); ומדגסקר. מתפזר בחורף ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה.
אקולוגיה > בית גידול

במהלך עונת הקינון המין מאכלס חופים טרופיים וסובטרופיים, איים סלעיים, דיונות חוף, דיונות חוף, שפכי נהרות ונמלים (אפריקה), כמו גם אגמים יבשים טריים ואלקליים גדולים (אפריקה), נהרות, מלחות וביצות (ארגנטינה). מחוץ לעונת הקינון המין נשאר לאורך חופי בתי הגידול החופים (למשל איים סלעיים בחופים), שוברי גלים, דיונות חוף ושפכי נהרות, אך נצפה גם ביישובים, מכלאות בקר ונמלי דייגים (באפריקה).
אקולוגיה > קינון

עונת הקינון מתרחשת באפריל–מאי במערב אפריקה (לפני העונה הגשומה), או בתחילת מאי בפרו. המין מקנן במושבות, כאשר הקנים ממוקמים לרוב במרחקים של פחות ממטר זה מזה. הקנים ממוקמים על אדמה חשופה, בחישות של קנים ופפירוס, על איים או על צמחייה צפה, לעיתים קרובות מוסווים בצמחייה גבוהה ועבותה. הקן עצמו משתנה בין שקע רדוד לכוס בנוי היטב מעשבים וגבעולי סמריים בהתאם למיקום, למרות שקנים צפים הם תמיד בנויים יותר. התטולה מכילה 2–3 ביצים.
אקולוגיה > תזונה

הוא אופורטוניסטי, אוכל בעיקר דגים וחסרי חוליות, לעיתים טרמיטים; מלקט ביצי פלמינגו שבורות ודגים מתים. במאוריטניה הוא נצפה טורף ביצים של אנפות וקורמורנים. נוהג לחמוס לעיתים קרובות ממגון עופות כמו קורמורנים בקונגו, שלצדפים אמריקניים בארגנטינה ושחפיות. בחורף הוא ניזון מפסולת, נבלות, דגים מתים ושאריות דגים. מסוגל לצוד בצלילה; תופס חסרי חוליות קטנים מפני המים בזמן שחייה; ומלקט חרקים מהאוויר.
סטטוס

למין זה טווח תפוצה נרחב, מגמות אוכלוסייה יציבות, ואוכלוסייה עולמית גדולה. בשל כך המין אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).
גודל האוכלוסייה העולמית אינה ידועה במדויק, אך מוערכת בטווח של 455,000–940,000 פרטים ונחשבת ליציבה. האוכלוסיות הגדולות ביותר נמצאות באפריקה המשוונית, עם 200,000–400,000 פרטים במרכז ומזרח אפריקה, עד 30,000 באפריקה המערבית, ועוד 200,000–400,000 בחופי דרום אפריקה ועד 10,000 במדגסקר. אם יאומתו, הערכות אלו עולות בהרבה על הערכות קודמות; לדוגמה, האוכלוסייה בדרום אפריקה גדלה אך נאמדה בכ-2,000 זוגות בלבד בשנות השמונים. באפריקה המשוונית נמצא ריכוז גדול, עם כמה מושבות הגדולות מ-2,000 זוגות בסנגל, קניה וטנזניה; נפוץ בעונתיות בימת צ'אד; מצוי במאסמבווה (אגם ויקטוריה). סובל מבעיות חמורות של שדידת ביצים באזורים מסוימים, כמו למשל במערב אפריקה. המקננים הצפוניים ביותר באפריקה נמצאים בבנק ד'ארגן, מאוריטניה, אך המושבה הקטנה שם ירדה מ-60–70 זוגות בשנים 1959–1965 עד ל-10–50 זוגות בשנים 1974–2004.
האוכלוסייה הדרום אמריקאית מוערכת בכ-25,000–100,000 פרטים, אם כי ישנם מעט יחסית אזורי קינון ידועים. לאחרונה המין הפך ליותר ויותר נפוץ בחוף הברזילאי, שבו היה נדיר בעבר, במדינות ריו גרנדה דו סול וריו דה ז'ניירו, עם תצפיות ראשונות עדכניות ממדינות סאו פאולו (אפריל 2009), אלגואס (מרץ 2010) ופרנמבוקו (אוקטובר 2011); בצפון ריו דה ז'ניירו הוא נפוץ במיוחד במהלך העונה היבשה, כאשר הוא מתועד בלהקות של עד 800 פרטים, והוא גם קינן שם לאחרונה. האוכלוסייות המקננות העיקריות בדרום אמריקה הדרומית הן בצפון ארגנטינה. בעבר היה נדיר באורוגוואי, שם הוא גם מתרבה כיום. בחופי האוקיינוס השקט הוא הפך נפוץ רק מאז שנות העשרים ולא תועד שם בסקרים קדומים יותר; הוא נצפה לראשונה במערב האנדים ב-1967, בפרו בלגונה גרנדה (איקה); ישנם רק אתרי קינון ידועים בודדים, אבל משערים כי מקננים כ-1,000 זוגות בפרו.
גלריה

בוגר בלבוש קיץ, דלתת נהר סלום, סנגל
תקריב ראש
בתעופה, מריוולה, גאוטנג, דרום אפריקה
בוגר בלבוש חורף, פרו
שחפים אפורי-ראש בחוף בגמביה
זוג ביצים שנאספו מהפארק הלאומי בנק ד'ארג, אוסף מוזיאון טולוז
ראו גם

הפארק הלאומי מרוג'ג'י
הערות שוליים

↑  ד"ר יואב פרלמן, שחף אפור-ראש, Larus cirrocephalus, באתר מרכז הצפרות הישראלי
↑  J.-M. Pons, A. Hassanin, P.-A. Crochet, Phylogenetic relationships within the Laridae (Charadriiformes: Aves) inferred from mitochondrial markers, Molecular Phylogenetics and Evolution 37(3), January 2006, עמ' 686-99 doi: 10.1016/j.ympev.2005.05.011
↑  Jobling, James A (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. p. 109. ISBN 978-1-4081-2501-4.
↑  Chroicocephalus cirrocephalus  (Vieillot, 1818), Integrated Taxonomic Information System
↑  Grey-headed Gull, Chroicocephalus cirrocephalus (Vieillot, 1818), Observation.org
↑  Gray-hooded Gull, Chroicocephalus cirrocephalus, ebird.org
1 2 3 4 5  Joanna Burger, Michael Gochfeld, Guy M. Kirwan, Ernest Garcia, Gray-hooded Gull (Chroicocephalus cirrocephalus), version 1.0, Birds of the World, 2020 doi: 10.2173/bow.grhgul.01
1 2 3  Grey-headed Gull (Larus cirrocephalus) - BirdLife species factsheet, datazone.birdlife.org
סבכי אפריקני

| סבכי אפריקני |
| --- | --- |
 סבכי אפריקני בפארק הלאומי ג'ביל, תוניסיה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: סבכיים
סוג:: Curruca
מין:: סבכי אפריקני
שם מדעי
 Curruca deserti ‏לוך, 1858

סִבְּכִי אַפְרִיקָנִי (שם מדעי: Curruca deserti) הוא מין של ציפור שיר קטנה בסוג סבכי שפוצל מהמין סבכי מדבר. הוא נפוץ במדבריות צפון-מערב אפריקה.
בישראל הוא תועד פעמיים: התצפית הראשונה התרחשה ב-20 באפריל 2013 בחוף שקמונה. התצפית התרחשה לפני פיצול המין, ובשל היות סבכי מדבר חורף הנצפה בקביעות היא לא עוררה עניין בזמן אמת. לאחר הפיצול ועיון בתמונות, התגלה כי הפרט שתועד מראה בבירור את כל הסימנים של המין האפריקני, ובשל כך התצפית אושרה ונוסף מין חדש לרשימת ציפורי ישראל. פרט נוסף נצפה ב-23 במרץ 2024 בחוף הסטודנטים בחיפה.
טקסונומיה ואטימולוגיה

הסוג Curruca הוצג בידי חוקר הטבע הגרמני יוהאן מתאוס בכשטיין בשנת 1802. המין הטיפוסי בסוג (Curruca curruca) הוגדר להיות סבכי טוחנים. שם הסוג Curruca מגיע ממילה לטינית לציפור קטנה ובלתי-מזוהה שהזכיר המשורר הרומאי יובנאליס. הסוג Curruca פוצל מהסוג Sylvia ב-2014 בעקבות מחקר פילוגנטי שפורסם ב-2011. הפיצול מוכר כיום על ידי רוב הרשויות. שם המין הספציפי deserti מגיע מ-desertus או desertum, לטינית למדבר.
עד לא מזמן נחשב הסבכי האפריקני לתת-מין של סבכי מדבר. אך כיום בעקבות מחקרים המין פוצל והוא הועלה לרמת מין עצמאי. על בסיס של הבדלים גנטיים, גאוגרפיים, התנהגותיים, מורפולוגיים, ווקאליים. השם של המין המאוחד לפני הפיצול היה סבכי מדבר, ולאחריו הוסף לשם העממי באנגלית של כל מין הסיומת "אסייתי" או "אפריקני". השניים הם עדיין קרובי המשפחה החיים הקרובים ביותר זה של זה, וטיב קרבתם לסבכים טיפוסיים אחרים עדיין לא הוברר במלואו; הם עשויים להיות קרובים למדי לסבכי קוצים, ונראה ששלושת הטקסונים האלו הם חברים בסיסיים למדי בעץ הפילוגנטי של הסוג Curruca.
זהו מין מונוטיפי, כלומר לא הוגדרו תת-מינים שונים.
תיאור

זהו סבכי קטן למדי, מהקטנים בסוג; אורכו 11–12 ס"מ, ומשקלו 7–10 גרם. הזוויגים כמעט זהים בניצויים, הם בעלי צבע צהוב-חום חולי ובהיר בחלקים העליונים ולבנבן בחלקים התחתונים; המקור והרגליים צהבהבים, ולעין יש קשתית צהובה. לזנב גוון חלודי עשיר. הוא שונה מסבכי מדבר האסייתי בצבעו הכללי הצהבהב בגוון חם יותר.
השירה היא ג'ינגל ייחודי ומבוצעת לעיתים קרובות במעוף, בעלת תווים ברורים (היא שונה מזו של סבכי מדבר בכך שיש לה מעט תווים קשים).
תפוצה והתנהגות

הסבכי האפריקני מקנן במדבריות צפון-מערב אפריקה, מדרום להרי האטלס בדרום מרוקו מזרחה עד למערב לוב ודרומה עד מאלי וניז'ר. הוא חורף באזורים קרובים, ובדרך-כלל אינו נודד מלבד למרחקים קצרים.
הוא מקנן בסביבה מדברית או מדברית למחצה, כל עוד מצויים באזור כמה שיחים מפוזרים המתאימים לקינון. הקן עשוי מזרדים יבשים, גבעולים ועלי עשב, מרופד בעשבים עדינים יותר, סיבים צמחיים ופלומה, ממוקם עד לגובה של כ-110 ס"מ מעל פני הקרקע בשיח נמוך. והתטולה מכילה 2–5 ביצים.
בדומה לרוב קרוביו, הוא אוכל חרקים, אבל ילקט גם פירות יער קטנים; בניגוד לרוב הסבכיים, הוא ניזון בדרך כלל על הקרקע.
גלריה

סבכי אפריקני סמוך לא-רשידיה, מרוקו
סבכי אפריקני בחוף הסטודנטים, ישראל. התצפית השנייה בו בארץ.
צפרים שבאו לצפות בסבכי אפריקני (בחלק התחתון של השיח) בחוף הסטודנטים בחיפה
ביצי סבכי אפריקני, אוסף מוזיאון טולוז
לקריאה נוספת

שגיא שועל, מפגש עם סבכי אפריקני, מחברת הנדירים, אתר הצפרות הישראלי, 25 במרץ 2024
אילנה קוריאל, מהסהרה לחיפה: ציפור השוקלת כ-10 גרם נצפתה בפעם השנייה בארץ, באתר ynet, 25 במרץ 2024
הערות שוליים

↑  סבכי אפריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  The Israeli Birding Website - IRDC - Bulletin 12, www.israbirding.com
↑  ערד בן דוד, סבכי אפריקני, Curruca deserti, באתר מרכז הצפרות הישראלי
↑  Bechstein, Johann Matthäus (1802). Ornithologisches Taschenbuch von und für Deutschland, oder, Kurze Beschreibung aller Vögel Deutschlands für Liebhaber dieses Theils der Naturgeschichte (בגרמנית). Leipzig: Carl Friedrich Enoch Richter. p. 165.
↑  Mayr, Ernst; Cottrell, G. William, eds. (1986). Check-List of Birds of the World. Vol. 11. Cambridge, Massachusetts: Museum of Comparative Zoology. p. 270.
↑  Dickinson, E.C.; Christidis, L., eds. (2014). The Howard & Moore Complete Checklist of the Birds of the World. Vol. 2: Passerines (4th ed.). Eastbourne, UK: Aves Press. p. 510. ISBN 978-0-9568611-2-2.
↑  Jobling, James A. (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. p. 125. ISBN 978-1-4081-2501-4.
↑  Voelker, Gary; Light, Jessica E. (2011). "Palaeoclimatic events, dispersal and migratory losses along the Afro-European axis as drivers of biogeographic distribution in Sylvia warblers". BMC Evolutionary Biology. 11 (163): 163. doi:10.1186/1471-2148-11-163. PMC 3123607. PMID 21672229.
↑  Lepage, Denis. "Avibase - The World Bird Database". נבדק ב-17 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  James A. Jobling, The Helm dictionary of scientific bird names [electronic resource : from aalge to zusii], London : Christopher Helm, 2010, ISBN 978-1-4081-3326-2
1 2  Del Hoyo, J., Elliot, A., & Christie, D. (editors). (2006).
↑  IOC World Bird List version 2.9: Old World Warblers (אורכב 24.03.2010 בארכיון Wayback Machine)
1 2 3  Svensson, L., Mullarney, K. & Zetterström, D. (2009).
↑  Svensson, L., Mullarney, K. & Zetterström, D. (2009).
↑  Helbig, A. J. (2001).
↑  Jønsson, K. A., & Fjeldså, J. (2006).
1 2  Josep del Hoyo, Nigel Collar, David Christie, African Desert Warbler (Curruca deserti), version 1.1, Birds of the World, 2021 doi: 10.2173/bow.afdwar1.01.1
דוחל מזרחי

| דוחל מזרחי |
| --- | --- |
 דוחל מזרחי זכר בסתיו, גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן  דוחל מזרחי נקבה, גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: חטפיתיים
סוג:: דוחל
מין:: דוחל מזרחי
שם מדעי
 Saxicola maurus ‏פאלאס, 1773

דּוּחָל מִזְרָחִי (שם מדעי: Saxicola maurus) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת החטפיתיים, שפוצל לאחרונה מהמין דוחל שחור-גרון; אם כי לא כל הרשימות מכירות בפיצול. בדומה למינים דומים אחרים במשפחה, הוא הוצב בעבר במשפחת הקיכליים. הוא מקנן במזרח הפלארקטי כולל במזרח אירופה, וחורף באזור הטרופי של העולם הישן.
בישראל הוא חולף מצוי בעיקר בסתיו, ונדיר יותר באביב; ופרטים מעטים נשארים גם לחורף. המקומות המומלצים לצפות בו לאורך הבקע הסורי-אפריקני: בעמק החולה, עמק בית שאן, ובערבה. מרבית הפרטים (70–80 אחוז) הנצפים בארץ שייכים לתת-מין S. m. hemprichi ("דוחל כספי"), כשהשאר מזוהים כ-S. m. maurus ("דוחל סיבירי") ו-S. m. variegatus ("דוחל ארמני") הנדיר יותר; אם כי ייתכן שתת-מינים אחרים מופיעים בארץ, אך טרם זוהו.
טקסונומיה ואטימולוגיה

המין מוצב תחת הסוג דוחל שתואר על-ידי חוקר הטבע הגרמני יוהאן מתאוס בכשטיין (אנ') בשנת 1802. השם המדעי של הסוג, Saxicola, מגיע מלטינית, מהמילים saxum "סלע" ו-incola "שוכן, תושב"; שם המין הספציפי maurus הוא מיוונית maúros (μαύρος) "שחור" (בדומה לשורשי הכינוי "מור"), ומתייחס לצבע החלקים העליונים בהשוואה לקרוב משפחתו, דוחל שחור-גרון.
בעבר, S. maurus נחשב כתת-מין של מיני דוחל אחרים, כמו דוחל שחור-גרון, או המין S. torquatus כחלק ממין שנקרא "דוחל מצוי" (אנ'), אך השם המדעי של האחרון מוגבל כיום למין "דוחל אפריקני" (אנ'). ניתוחי רצף ציטוכרום b של mtDNA ויצירת פרופיל DNA של המיקרוסטלייט ב-nDNA, על-אף שהם לא חד-משמעיים, ביחד עם עדויות מורפולוגיות, התנהגותיות וביוגאוגרפיות, מצביעים על כך שנכון להתייחס לדוחל המזרחי כאל מין עצמאי. הדוחל שחור-גרון מאירופה מהווה מין מקביל מערבי שלו בשושלת האירו-אסייתית של הדוחלים; אבותיהם נפרדו במהלך הפליוקן המאוחר או הפלייסטוקן המוקדם, לפני בערך 1.5–2.5 מיליון שנים עם תחילת הגלס ברביעון.
טקסונומיה ואטימולוגיה > תת-מינים

מספר התת-מינים משתנה לפי חלוקות טקונומיות שונות:
S. m. maurus "דוחל סיבירי" (פטר סימון פאלאס, 1773) - (המתואר לעיל) מקייץ במזרח פינלנד וצפון ומערב רוסיה האירופית עד למונגוליה ופקיסטן; חורף במרכז הודו.
S. m. variegatus "דוחל ארמני" (סמואל גוטליב גמלין, 1774), אוחד אליו התת-מין S. m. armenicus (סטגמן, 1935) - מקייץ בדרום-מזרח טורקיה ובטרנס הקווקז עד לצפון ומערב איראן; חורף בדרום-מערב אסיה וצפון-מזרח אפריקה.
S. m. hemprichi "דוחל כספי" (כריסטיאן גוטפריד אהרנברג, 1833) - מקייץ במזרח אוקראינה וצפון אזרבייג'ן עד לצפון הים הכספי; חורף בצפון-מזרח אפריקה.
S. m. indicus (אדוארד בליית, 1847) - מקייץ בצפון-מערב ומרכז ההימלאיה; חורף במרכז הודו.
S. m. przewalskii (תאודור פלסקה, 1889) - מקייץ בטיבט ומרכז סין, צפון מיאנמר וצפון תאילנד; חורף בדרום ודרום-מזרח אסיה.
בנוסף, קיים טקסון אחר שבעבר נחשב לתת-מין של הדוחל המזרחי, אך כיום מרבית הרשימות מתייחסות אליו כאל מין נפרד בשם Saxicola stejnegeri (אנ'):
S. m. stejnegeri "דוחל כתום-שת" (קרל פארוט, 1908) - מקייץ במרכז ובמזרח סיביר, יפן, קוריאה, צפון-מזרח סין ומזרח מונגוליה, ונודד דרומה לדרום סין והודו בחורף.
תיאור

אורך גופו כ-11.5–13 ס"מ. הוא דומה לדוחל שחור-גרון (S. rubicola), אבל המזרחי בדרך-כלל כהה יותר מלמעלה ובהיר יותר מלמטה, עם שת לבן וחלקים תחתונים לבנים יותר, ופחות כתום על החזה. לזכר בלבוש קיץ יש ראש וחלקים עליונים שחורים (חסרים את הגוונים החומים של השחור-גרון), והוא בעל צווארון, כתם-כתף ושת בצבע לבן בולט, ואזור מוגבל של כתום על הגרון.
לנקבה יש חלקים עליונים וראש חומים-חיוורים, כתמי צוואר לבנים (ללא צווארון מלא), ושת בהיר ללא פספוס בגוון ורדרד-צהבהב. לזכרים בלבוש חורף ניצוי במראה ביניים בין זכרי קיץ לנקבות, עם פס-גבה המזכיר את זה של דוחל חום-גרון (S. rubetra); כשממין זה הוא נבדל בצווארון הלבן המלא.
במבט מקרוב, ניתן להבחין שחישוף האברות שלו ארוך באופן מובהק מאשר אצל דוחל שחור-גרון: אורך הכנף אצל הדוחל המזרחי 71–75 מ"מ, ואילו אצל השחור-גרון 64–71 מ"מ. בכך הוא דומה לדוחל חום-גרון, שבדומה למזרחי מותאם לנדידה למרחקים ארוכים.
תיאור > שונות

ההבדלים בין תת-המינים השונים ניכרים בעיקר בזנב: לזכרים מהתת-מין S. m. maurus ("דוחל סיבירי") זנב שחור לגמרי, חסר צבע לבן. לזכרים מהתת-מין S. m. hemprichi ("דוחל כספי") דגם זנב המזכיר סלעיות בכך שלנוצות הזנב החיצוניות בסיס לבן נרחב היוצר דגם זנב בצורת T בולט. לזכרים מהתת-מין S. m. variegatus ("דוחל ארמני") זנב במראה ביניים בין שני הקודמים, עם בסיסים לבנים מצומצמים בלבד. פרטים מהתת-מין S. m. przewalskii נבדלים על ידי אזורים לבנים נרחבים יותר בניצוי.
הנקבות מראות לעיתים דגמי זנב המזכירים את אלו של הזככר בגרסה מוגבלת יותר, אך ברוב המקרים קשה או בלתי-אפשרי להבדילן בתנאי שדה.
תיאור > קולות

לזכר יש קריאות תיקתוק, הנשמעות כמו שני חלוקי נחל שנדפקים זה בזה; הן צרודות וגסות יותר מהתיקתוק הצלול יותר של דוחל שחור-גרון, וחסרות את השריקה הגבוהה של האחרון. השירה גבוהה ומצפצפת כמו של הסתרי המצוי.
תפוצה ואקולוגיה

טווח תפוצת הקינון מכסה את רוב אסיה הממוזגת, מקו רוחב 71°N בערך בסיביר מדרום להרי ההימלאיה ודרום-מערב סין, וממערב למזרח טורקיה ואזור הים הכספי. הוא מקנן גם בצפון-מזרח אירופה, בעיקר ברוסיה אך מדי פעם גם מערבה עד לפינלנד.
טווח החריפה הוא מדרום יפן דרומה לתאילנד והודו, וממערב לצפון-מזרח אפריקה. בנדידה, מספרים קטנים מגיעים עד מערב אירופה, ובאופן חריג גם מזרחה עד לאלסקה בצפון אמריקה.
הדוחל המזרחי הוא אוכל חרקים. הוא מקנן בשטחי שיחים פתוחים או בשטחי עשב עם שיחים מפוזרים, מגובה פני הים עד לרום של כ-4,000 מטר או יותר. נראה שהדוחלים נמנעים מתנאי מזג אוויר קרירים ונשארים בצפון רק בקיץ היבשתי החם. באזורים ההרריים של גבעות ההימלאיה בבהוטן, ניתן לראות מדי פעם פרטים נוודים המחפשים מזון בשדות ובשטחי מרעה בגובה של יותר מ-2,000 מטר, אך רובם נעים יותר מטה ודרומה כדי לחרוף באזורים טרופיים.
למרות שהוא אינו נחשב למין נפרד על-ידי ה-IUCN, הוא בעל טווח תפוצה נרחב ונפוץ ולכן לא ייחשב למין מאוים.
גלריה

זכר. אוטר פרדש, הודו
זכר בשירה. גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן
זכר בלבוש קיץ, ניתן להבחין בגב הכהה. גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן
זוג זכר ונקבה. גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן
זכר בלבוש דהוי בסוף הסתיו. גילגיט-בלטיסטן, פקיסטן