stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עילית פרבר
ביוגרפיה אקדמית

בשנים 1998–2002, למדה פרבר בתוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן באוניברסיטת תל אביב. עבודת התזה שלה, "האמת והאידאה בכתביו המוקדמים של ולטר בנימין", נכתבה בהנחייתו של אלי פרידלנדר תחת החוג לפילוסופיה. פרבר המשיכה לדוקטורט בפילוסופיה אותו כתבה בשנים 2003–2008 בהנחייתו של פרידלנדר, וכותרת עבודתה הייתה ״Melancholy and Philosophy: Walter Benjamin's Early Writings״. במהלך כתיבת הדוקטורט בילתה שנתיים במחלקה לגרמנית באוניברסיטת פרינסטון, שם עבדה עם מייק ג׳ניגס (Michael Jennings). בשנים 2007–2008 הייתה מילגאית פוסט-דוקטורט במרכז מינרבה ע״ש פרנץ רוזנצוויג באוניברסיטה העברית, ולאחר מכן בשנים 2008–2010 שהתה בברלין ובשיקגו במסגרת פוסט-דוקטורט של מלגת יד הנדיב. כיום מלמדת פרופ' פרבר פילוסופיה באוניברסיטת תל אביב.
מחקר וכתיבה

מחקריה של פרבר מתמקדים בפילוסופיה של רגשות, אותם היא בוחנת מפרספקטיבה היסטורית ולשונית. בעבודתה היא עוסקת ברגשות כגון מלנכוליה, סבל וכאב, ובקשרים שאלו מקיימים עם השפה. בפרט, היא עוסקת בשאלת הגבולות כמו גם הפוטנציאל של ביטויים הלשוני של רגשות. במחקריה, נבחנים רגשות לא דרך גישה טיפולית או פסיכולוגית, אלא מבחינה פילוסופית, תוך הצבעה על מה שהם יכולים ללמד אותנו, על האפשרויות שהם פותחים בפנינו כנקודת כניסה לעולם. דרך קריאה בהוגים שונים, מראה פרבר כיצד רגשות המוגדרים כ״שליליים״ הם בעלי חשיבות פילוסופית רבה. כך, טוענת פרבר, פילוסופיה לא צריכה להתרחק מרגשות או להשאיר אותם בצד על מנת לחשוב, אלא לתת לרגש את המקום החשוב וההכרחי שלו במחשבה.
לאורך השנים, עסקה פרבר בסוגיות אלה דרך פרספקטיבות שונות, תוך דיאלוג עם מגוון של הוגים בתקופות שונות בהיסטוריה של הפילוסופיה. בפרט, מתמחה פרבר בזרם הפילוסופיה הקונטיננטלית ובהגות גרמנית. כך היא בחנה, לדוגמה, את הקשר שבין מלנכוליה לבין אמת פילוסופית בכתבי ולטר בנימין, את שירת הקינה היהודית כאופן הבעה ייחודי בכתבי גרשום שלום, ואת האופן שבו מתפתחת השפה מתוך הגוף הכואב בכתביו של הרדר. כמו כן, עסקה במחקריה בנושאים של שמיעה ואקוסטיקה, הן כאלמנט מהותי בכושר לאמפתיה, היכולת להאזין לסבלו של האדם האחר גם כשהוא לא מתבטא באופן טענתי, והן בהקשר של תפקידה הייחודי של האקוסטיקה בכתיבתו של ולטר בנימין על הילדות.
בנוסף, מחקריה של פרבר נוגעים בקשר שבין סבל לזמן, בין צורות שונות של התנסויות טמפורליות ומושגי זמן לבין חוויית הכאב והסבל. בין היתר עסקה בחוויית הזמן של המלנכולי. עיסוקה של פרבר בזמן ובגוף הסובל הוביל לפרויקט מחקר העוסק בפילוסופית הזמן של ז׳אן אמרי, בו היא חוקרת את תפיסת הטמפורליות הייחודית לאמרי כפי שזו מופיעה בעבודותיו המרכזיות על אודות העינויים, ההזדקנות, וההתאבדות. מחקר זה זכה למענק של הקרן הלאומית למדע (ISF).
מחקר וכתיבה > פרסומים

במסגרת עיסוקיה בקשרים שבין רגשות לשפה, פרסמה פרבר מאמרים מקוריים על כתביהם של בנימין, לייבניץ, הרדר, פרויד, היידגר, גרשום שלום וז'אן אמרי.
פרבר ערכה מספר ספרים בשיתוף עם אקדמאים נוספים: ספר על תפקידם של הלכי רוח בפילוסופיה יחד עם פרופ׳ חגי כנען; שני ספרים על קינה בהגותו של גרשם שלום, אחד בעברית יחד עם פרופ׳ גלילי שחר והשני באנגלית יחד עם פאולה שוובל (Paula Schwebel); וספר בספרדית על אלימות ושפה העוסק בדקדוקה של זעקת הכאב, יחד עם איישה ליביאנה-מסינה (Aïcha Liviana Messina, (ספ')) ואנדראה פוטסה (Andrea Potestà).
מחקר וכתיבה > פרסומים > Philosophy and Melancholy: Benjamin's Early Reflections on Theatre and Language

ב-2013 פורסם ספרה הראשון, Philosophy and Melancholy: Benjamin's Early Reflections on Theatre and Language, בהוצאת אוניברסיטת סטנפורד. הספר מבוסס על עבודת הדוקטורט של פרבר. בספר היא עוסקת בתפקיד המרכזי שמשחקת המלנכוליה במחשבתו של ולטר בנימין, בפרט ברעיונותיו הנוגעים לגוף, לכאב, לאובדן, ויחסם אל האמת הפילוסופית. כאן, היא תופסת את המלנכוליה לא כתגובה רגשית פתולוגית בלבד לאובדן, ובמקום זאת מתבוננת באופן שבו עצבות ומלנכוליה מזמנות אפשרות לחשוב מחדש את מושג האמת הפילוסופי. בספר עושה פרבר שימוש בחשיבה הפסיכואנליטית ומצביעה על האופנים השונים בהם היא חורגת מהפתולוגי וקושרת אותה לטענותיו של בנימין על מבנה האמת, מחשבה פילוסופית, ומושגים הקשורים לתאוריית הדרמה שלו (בפרט בהתייחסויות שלו למחזות התוגה הגרמניים ותפיסת השפה המוקדמת שלו). קטע מן הספר פורסם בטורקית תחת הכותרת ״Melankoli Felsefesi: Sigmund Freud - Walter Benjamin״.
מחקר וכתיבה > פרסומים > Language Pangs: On Pain and the Origin of Language

ב-2019 פורסם ספרה השני של פרבר, Language Pangs: On Pain and the Origin of Language, בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד. ספר זה יצא לאור בתרגום לגרמנית בשנת 2023. בספר, חוקרת פרבר את הקשר המורכב שבין הגוף הכואב והסובל לבין ביטויי הכאב השונים שהוא מאפשר. הספר מערער על תפיסות מקובלות של כאב ושפה כעומדים בסתירה זה את זה, ומציע במקומן חשיבה מחודשת על הקשר בין כאב לשפה הרואה אותם כקרובים וקשורים באופן מהותי ופורה האחד לשנייה. הנחת המוצא של הספר היא כי לא ניתן לעסוק בכאב מבלי להתייחס לקשר האינהרנטי שלו לשפה, וגם להפך: הבנת טבעה של השפה תלויה באופן מהותי בהתייחסות לקשר שלה לכאב. הספר מקבץ יחדיו דיונים פילוסופיים וטקסטים ספרותיים, ורואה בצומת הזו שבין פילוסופיה לספרות כנקודה פרודוקטיבית במיוחד בחקר הפנומנולוגיה של כאב והישענותו על השפה.
הפרק הראשון בספר מציג את הפנומנולוגיה של הכאב ואת הקשר שלה לשפה. הפרקים השני והשלישי עוסקים בקריאה צמודה בטקסט של הרדר משנת 1772, "Treatise on the Origin of Language", הטקסט המודרני הראשון שמקשר בין שפה לבין כאב ומבסס את זעקת הכאב כמקורה של השפה. הפרקים מדגישים את טענותיו החשובות של הרדר באשר לקשר שבין האנושי לחייתי, באשר לסימפתיה, ולתפקידה של השמיעה בחוויית הכאב. הפרק הרביעי מוקדש לסמינר שלימד היידגר בשנת 1939 על הטקסט של הרדר. הפרק החמישי מציע קריאה מקורית במחזהו של סופולקס, פילוקטטס, בהקשר של בעיית הכאב, הביטוי, האמפתיה והשמיעה. הפרק אף מתייחס להוגים נוספים כגון סנטלי קאבל ואנדרה ז׳יד.
מחקר וכתיבה > פרסים, מלגות ומענקי מחקר (מבחר)

בשנת 2020 זכתה פרבר בפרס קדר לעידוד מצוינות במחקר.
לאורך השנים זכתה פרבר למענקי מחקר שונים על שיתופי פעולה בינלאומיים עם גרמניה, ארה״ב, צ׳ילה ואוסטרליה.
בשנת 2019 זכה הפרויקט של פרבר ״ז׳אן אמרי: פילוסופייה של הזמן״ במענק תלת-שנתי של הקרן הלאומית למדע (ISF).
בשנים 2008–2010 קיבלה פרבר מלגת פוסט-דוקטורט של קרן רוטשילד, במסגרתה שהתה בארה״ב וגרמניה.
בשנים 2007–2008 קיבלה מלגת פוסט-דוקטורט של מרכז מינרבה ע״ש פרנץ רוזנצוויג באוניברסיטה העברית, ירושלים.
בשנת 2006 קיבלה פרבר מלגת קרן דן-דוד לדוקטורנטים.
בשנים 2004–2005 קיבלה פרבר מלגת קרן פולברייט, במסגרתה שהתה באוניברסיטת פרינסטון.
2003-2006 קיבלה מלגה מטעם קרן קולטון לדוקטורנטים מצטיינים.
חיים אישיים

פרבר נשואה לרועי, והם הורים לבת, אורי, ולשני בנים, אדם ויותם. הם מתגוררים ברמות השבים.
ביבליוגרפיה > ספרים

Language Pangs: On Pain and the Origin of Language (Oxford University Press, 2019).
Philosophy and Melancholy: Benjamin's Early Reflections on Theater and Language (Stanford University Press, 2013).
Sprachwehen: Über Schmerz und den Ursprung der Sprache [Language Pangs: On Pain and the Origin of Language] [in German], Translated by Peter Brandes (Neofelis Verlag, 2023).
ביבליוגרפיה > ספרים בעריכתה

הקינות: שירה הגות ותוגה בעולמו של גרשם שלום, הוצאת כרמל, 2016 (עם גלילי שחר).
Escribir La Violencia. Hacia Una Gramatica Del Grito [Writing violence. Toward a grammar of the cry] [in Spanish], Co-Edited with A. Liviana- Messina and A. Potestà (Metales Pesados, 2019).
Lament in Jewish Thought: Philosophical, Theological and Literary Perspectives, Co-Edited with Paula Schwebel (De Gruyter, 2014).
Philosophy’s Moods: The Affective Grounds of Thinking, Co-Edited with Hagi Kenaan (Springer, 2011).
ביבליוגרפיה > מאמרים (מבחר)

"מסה על מלנכוליה ומקצב”, מכאן 18 (2019)
“Walter Benjamin and the Acoustics of Childhood,” Angelaki, Vol. 27.5 (forthcoming 2022)
“Schmerz war ein Staudamm”. Benjamin sur la Douleur” [in French], Sociétés (Revue des Sciences Humaines et Sociales), Vol. 51, 2021.1, Pp. 63-78.
“Sprache und Hören bei Herder“ [in German], in: Galili Shahar (Ed.), Geschichte und Repräsentation Sinne – Sprache – Bilder (Das Tel Aviver Jahrbuch für deutsche Geschichte 46), Göttingen: Wallstein Verlag, 2019, 11-32.
“Wandering About Language,” Philosophy Today 61(4) (2017), pp. 1005-1012.
“Pain as Yardstick: Jean Améry,” Journal of French and Francophone Philosophy, special issue on Jean Amery XXIV (3) (2016), pp. 3-16.
“A Feel for Benjamin,” in The Future of Benjamin MLA Commons, Special issue ed.: Nitzan Lebovic (2015)
”Schmerz war ein Staudamm”: Benjamin on Pain,” Benjamin-Studien 3 (2014), pp. 165-177.
“Lament and Pure Language: Scholem, Benjamin and Kant,” Jewish Studies Quarterly 21(1) (2014), pp. 42-54.
“A Language of the Border: On Scholem's Theory of Lament,” Journal of Jewish Thought and Philosophy 12(2) (2014), pp. 161-186.
“A Wound Without Pain: Freud on Aphasia,” Naharaim: Journal of German Jewish Literature and Cultural History 4 (2010), pp. 133-151.
“Herder: On Pain and the Origin of Language,” The Germanic Review 85 (2010), pp. 205-223."I
"Interruptions in Brecht and Benjamin: The Case of Brecht's Radio Plays," Assaf: Studies in Theater 19-20 (2005), pp.35-52.
ביבליוגרפיה > פרקים באסופות (מבחר)

“On Laws and Miracles,” in Religion in Reason: Essays in Phenomenology, Dialectics, and Political Theology, (eds.) Martin Shuster, Tarek R. Dika (Routledge, forthcoming).
“In Voice Land”: Benjamin on Air”, in Forces of Education: Walter Benjamin and the Politics of Pedagogy, (eds.) Dennis Johanßen, Dominik Zechner (Bloomsbury, forthcoming).
“Este país es un volcan”. Notas sobre “Nuestra lengua” de Scholem” [“This Country is a Volcano”: Remarks on Scholem's “On Our Language”], Filosofía y mesianismo: Lenguaje, temporalidad y política, eds.: A. Liviana Messina, E. Taub, trans.: Matías Bascuñan (Santiago: Metales Pesados) (2016), pp. 19-34.
“Sadness and Photography: Barthes and Benjamin,” in Philosophy of Emerging Media Understanding, Appreciation, Application, eds. J. Floyd, J. E. Katz (Oxford University Press, 2016), pp. 206-216.
“Language and Instability: Scholem and Bialik on Language and Secularization,” in Language as Bridge and Border: Linguistic, Cultural and Political Constellations in Eighteenth to Twentieth Century German-Jewish Thought, ed. S. Sander (Hentrich & Hentrich, 2015), pp. 179-194.
“Stimmung: Heidegger and Benjamin,” in Sparks Will Fly: Walter Benjamin and Martin Heidegger, eds: A. Benjamin, D. Vardoulakis (SUNY, 2015), pp. 67-93.
“Incline thine ear unto me, and hear my speech”: Scholem, Benjamin, and Cohen on Lament,” in Lament in Jewish Thought: Philosophical, Theological and Literary Perspectives, eds.: I. Ferber, P. Schwebel (De Gruyter Press, 2014), pp. 111-130.
“Aphasie, Trauma, und Freud's Schmerzlose Wunde,” in Freuds Referenzen, eds.: G. Scharbert, C. Kirschhoff (Berlin: Kadmos Kulturverlag, 2012), pp. 145-167.
“Philosophy's Moods: An Introduction,” co-authored with H. Kenaan, in Philosophy's Moods: The Affective Grounds of Thinking (Springer Press, 2011), pp. 3-10.
“Leibniz's Monad: A Study in Melancholy and Harmony,” in Philosophy's Moods: The Affective Grounds of Thinking (Springer Press, 2011), pp. 53-68.
הערות שוליים

↑  פרבר, עילית, תזה: ״האמת והאידאה בכתביו המוקדמים של ולטר בנימין", אתר הספרייה של אוניברסיטת תל אביב, 2002
↑  פרבר, עילית, Doctoral Thesis: Melancholy and philosophy: Walter Benjamin's early writings, אתר הספרייה של אוניברסיטת תל-אביב, ‏2007 (באנגלית)
1 2  https://www.ilitferber.com/
1 2  Ilit Ferber, Philosophy and melancholy : Benjamin's early reflections on theater and language, Stanford, California: Stanford University Press, 2013, ISBN 978-0-8047-8664-5
↑  Ilit Ferber, Melankoli Felsefesi - Sigmund Freud - Walter Benjamin [in Turkish]
1 2  Ilit Ferber, Language pangs : on pain and the origin of language, New York, NY, United States of America, 2019, ISBN 978-0-19-005387-1
1 2  Ilit Ferber, Sprachwehen: Über Schmerz und den Ursprung der Sprache, Neofelis Verlag (בגרמנית)
↑  Johann Gottfried Herder, Treatise upon the origin of Language. Translated from the German, 1827. (באנגלית)
↑  אוניברסיטת תל אביב העניקה את פרס קדר לעידוד מצוינות במחקר, באתר www.tau.ac.il
↑  הקרן הלאומית למדע, דין וחשבון שנתי תש״פ 2019/20, מתוך אתר הקרן הלאומית למדע 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304814005171  PLWABN: 9810643337005606  BIBSYS: 1490965463898  BnF: cb167720871 (data)  GND: 1038823102  ISNI: 0000 0001 4084 3748  LCCN: nb2011025044  NSK: 000653961  NTA: 337620237  ORCID: 0000-0002-2893-6236  RERO: 02-A023727779  SUDOC: 158013980  VIAF: 184069011   WorldCat (עם VIAF): 184069011 
כריכת הספר Language Pangs: On Pain and the Origin of Language.
שושנה גרשונוביץ

| --- | --- |

 לידה:  1906 רוסיה 
 פטירה:  1986 (בגיל 80 בערך) ישראל 
 תאריך עלייה:  1929
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1942–1959 (כ־17 שנים)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 ממקימות חיל הנשים  קצינת ח"ן ראשית
 תפקידים אזרחיים
 נספחת לקשר עם ארגוני נשים בוושינגטון די. סי.
 
שושנה גרשונוביץ (שלישית מימין), ממקימות חיל הנשים וקצינת ח"ן ראשית
שושנה גרשונוביץ (גרשום) (1906–1986) הייתה אלוף-משנה בצה"ל, ממקימות יחידת הנשים בירושלים, וכיהנה כקצינת ח״ן ראשית בשנים 1952–1959.
ביוגרפיה

גרשונוביץ נולדה ברוסיה בשנת 1906 בשם שושנה גרשום. היא עלתה לארץ ישראל בשנת 1925 והתיישבה בירושלים. בשנת 1929 הצטרפה לארגון "ההגנה". בהיותה בירושלים, ובמקביל לתפקידיה ב"ההגנה", עבדה כסייעת מעבדה עם פרופסור אדלר במחלקת המיקרוביולוגיה באוניברסיטה העברית בהר הצופים בירושלים.
גרשונוביץ הייתה אחת מ-66 מהמתנדבות הראשונות לחיל הנשים של הצבא הבריטי, וסיימה את קורס הקצינות הראשון לבנות היישוב בצבא הבריטי ב-12 במרץ 1942. בכך הייתה לאחת מארבע הקצינות הישראליות הראשונות שהוכשרו בו.
בתחילת מלחמת העולם השנייה פיקדה על יחידת נשים נהגות במצרים. בהמשך, כחברה בבריגדה היהודית, נשלחה לאיטליה.
ביוגרפיה > הקמת חיל הנשים

עם פרוץ מלחמת העצמאות הטיל הרמטכ"ל הראשון יעקב דורי את הקמת חיל הנשים על שושנה גרשונוביץ' ועל שרה ברוורמן מקיבוץ שמיר, הלוחמת היחידה ששבה מקבוצת צנחני היישוב.
בתחילה לא הייתה לחיל הנשים שום תשתית או ציוד, אך גרשונוביץ' וברוורמן נעזרו בארגוני נשים כמו ויצו ונעמת. בנעמת אף סייעו להם במשרדים לקליטת עלייה שעמדו ריקים בשל המדיניות הבריטית של נעילת שערי המדינה בפני עולים.
בסוף 1947 הוקמה יחידת הנשים בירושלים ואחר כך הועברה לתל אביב, שם וקיבלה על עצמה לגייס מועמדות לחיל הנשים הארצי יחד עם ברוורמן. גרשונוביץ' שימשה כסגניתה של מפקדת ח"ן הראשונה, מינה בן-צבי.
לאחר ששימשה כמפקדת הבנות בנח"ל, מונתה בשנת 1952 לקצינת ח"ן ראשית. במסגרת תפקידה דגלה בהליכים משמעתיים נפרדים לנשים, וכן פעלה למען זכויות המשרתות ושיפור מעמדן. היא סייעה לד"ר חיים שיבא בגיבוש קורס אחיות בצה"ל, הייתה פעילה בהקמת קורסי אוריינות ובמציאת דיור לחיילות שסיימו את שירותן הצבאי. שימשה בתפקיד עד שנת 1959.
ביוגרפיה > לאחר הקריירה הצבאית

לאחר שסיימה את שירותה הצבאי, שימשה במשך שלוש שנים וחצי כנספחת לקשר עם ארגוני נשים בוושינגטון די. סי.
במאי 1958 השתתפה בשעשועון האמריקאי ״what's my line?" (אנ') שבו מנסים המשתתפים לנחש את המקצוע של האורח, אך הם נכשלו בניחוש עיסוקה.
גרשונוביץ נפטרה בשנת 1986.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  הלוחם היהודי במלחמת עולם השנייה, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה-2
↑  גרשונוביץ (גרשון), שושנה, באתר veterans.haifa.ac.il
↑  ליאורה זכאי, תולדות משפחת גרשנוביץ היום זכאי, באתר הקשר הרב דורי
↑  Shoshana Gershonowitz, Jewish Women's Archive (באנגלית)
1 2  Commander of Israel's Women's Army Arrives in U.S. for Bond Drive, Jewish Telegraphic Agency, ‏2015-03-20 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3 4  Esther Herlitz, Shoshana Gershonowitz, The Shalvi/Hyman Encyclopedia of Jewish Women, Jewish Women's Archive, ‏27 בפברואר 2009
↑   עשויות ללא חַת: התגייסותן של נשים יהודיות במלחמת העולם השנייה, באתר צה"ל, 11 בדצמבר 2022
↑  שרה (שוריקה) ברוורמן - לוחמת פלמ"ח, מצנחני היישוב במלה"ע השנייה ומקימת חיל הנשים, באתר ayanot.localtimeline.com
↑  What's My Line? - Steve Allen; Ralph Bellamy [panel] (May 18, 1958), נבדק ב-2024-05-13
בוכנה הידראולית

בוכנות הידראוליות שולטות על תנועת הכף של המחפר
בוכנה הידראולית היא מכשיר הממיר אנרגיה האצורה בנוזל דחוס לאנרגיית תנועה ליניארית (קווית). הבוכנה ההידראולית מורכבת מגליל ובתוכו מוט בוכנה הנע באמצעות לחץ של נוזל.
עקרון הפעולה

בוכנה הידראולית היא התקן המשתמש בלחץ של נוזל, ברוב המקרים שמן, על מנת לדחוף גליל שמבצע עבודה מכנית. משאבת שמן מזרימה שמן בלחץ אל הבוכנה. כתוצאה מלחץ השמן, מוט הבוכנה שבגליל נע קדימה או אחורה.
רצוי לנקז אוויר במערכת, על מנת לדחוס את הגזים שבאוויר, אוויר הכלוא בשמן ולא נוקז עשוי לגרום לתופעה הנקראת קוויטציה.
יש בוכנות המקבלות את אספקת השמן ממשאבה ממונעת ויש בוכנות המקבלות את אספקת השמן שלהן ממשאבה ידנית (מגבה של רכב- ג'ק, לדוגמה).
משאבה ידנית מסתמכת על חוק פסקל שקובע שלחץ הנוזל שווה בכל חלקיקי הנוזל. כוח המופעל על בוכנה קטנה (1) מתורגם לתנועת נוזל בגליל הצר (3), במכל (5), בגליל הרחב (4) ולתנועת הבוכנה הגדולה (2). הבוכנה הקטנה מניעה כמות קטנה של נוזל בעזרת שטח קטן של הבוכנה. כמות הנוזל הזו, מתחלקת על פני שטח גדול יותר בבוכנה הגדולה - שתנוע לאט יותר אך בעוצמה רבה יותר. נוצרת כאן הכפלת כוח, אך לגובה קטן. אם שטח הגליל הקטן הוא A ושטח הגליל הגדול הוא S, אזי מחוק פסקל והגדרת הלחץ נובע ש
הנאמר לעיל לא סותר את חוק שימור האנרגיה שכן אם דחפנו את הבוכנה הקטנה מרחק h אזי סך הכול הזזנו נפח של  \ V=hA ומאחר שהנוזל (לפי ההנחה) איננו דחיס, הבוכנה העליון תעלה מרחק H כך שהנפח מתחתיה יהיה  \ V=HS. מכאן נובע ש  \ H=h(A/S) ולכן
כלומר, העבודה שמבצעת הבוכנה שווה לעבודה שהושקעה עליה.
עקרון הפעולה > דוגמה מספרית

קוטר הבוכנה הקטנה הוא 4 סנטימטר, המשקל המופעל עליה הוא קילוגרם (קג"כ) אחד, והיא נדחפה 20 סנטימטר כלפי מטה. קוטר הבוכנה הגדולה הוא 8 סנטימטר. חישוב: שטח הבוכנה הקטנה הוא: סמ"ר 12.56=2²×π. שטח הבוכנה הגדולה הוא: סמ"ר 50.24 =4²×π .היחס בין הבוכנות הוא 50.24/12.56, כלומר: 4. ולכן, הכוח יוכפל פי 4, ויהיה אפשרי להרים בעזרתה 4 קילוגרם. אבל, הבוכנה הקטנה דחפה 12.56×20 סמ"ק, כלומר: 251.2 סמ"ק. זה יתבטא בבוכנה הגדולה בעליה של 251.2/50.24 סנטימטר, כלומר, עליה של 5 סנטימטר.
לסיכום, הכלל הוא: הכוח יוכפל כמו היחס בין רדיוס הבוכנות בחזקת 2. והבוכנה השנייה תעלה כמה שירדה הבוכנה הראשונה חלקי יחס זה (אם היחס בין רדיוס הבוכנות בחזקת 2, הוא 4 במקרה זה: 4= 4²/2², אז הבוכנה תעלה בפי 4 כוח, אך רק ברבע מהגובה).
סוגים שונים של בוכנות לשימושים שונים

בוכנה חד כיוונית - בוכנה שהמוט שלה נע בכיוון אחד תחת לחץ נוזל. תנועה בכיוון השני מבוצעת לא תחת לחץ נוזל שמופעל ממשאבה אלא נגרמת עקב הלחץ שמפעיל עומס על מוט הבוכנה (למשל בוכנה מרימה משקל תחת לחץ נוזל שמסופק על ידי משאבה, ומורידה את המשקל כאשר פותחים שסתום ואז המשקל בקצה המוט גורם לנוזל לזרום דרך השסתום שנפתח ולמוט הבוכנה לרדת) או שתנועת המוט מתבצעת בעזרת קפיץ מחזיר.
בוכנה דו כיוונית - בוכנה שמבצעת תנועה בשני הכיוונים תחת לחץ הנוזל.
בוכנה טלסקופית - בוכנה מורכבת ממספר שלבים הנפתחים או נסגרים אחד לתוך השני. בוכנה טלסקופית מאפשרת מהלך בוכנה גדול יחסית ביחס למידות אורך הבוכנה במצב סגור.
בוכנת מוט עובר - בוכנה הכוללת מוט בשני צידיה, כך שמתקבל שוויון שטחים בשני הכוונים.
דוגמאות למכונות המשתמשות בבוכנות הידראוליות:
| --- | --- |
 ציוד מכני הנדסי  דחפור  טרקטור - למכשירים החקלאיים שלו.  יעה אופני  מחפר  מחפרון  בובקאט  מפלסת - להזזת הסכין  מלגזה:  מערבל בטון - לכיוון גובה השוקת, לפעמים משאבת השמן חשמלית, ולפעמים ידנית.  משאבת בטון  עגורן  מגבה מכני  הגה כוח  משאיות איסוף אשפה  מדחסי אשפה  בלמי המכונית
מגבלות

נפח חלל-2 וחלל-4 אינם זהים גם אם הבוכנה בדיוק במחצית תנועתה, כי מוט הבוכנה מקטין במעט את נפח החלל ואת שטח הבוכנה. לדבר זה יש השפעה על מהירות סגירת הבוכנה, שגבוהה ממהירות פתיחתה. מכיוון שהמשאבה מזרימה כמות שמן זהה בזמן נתון ועקב כך מהירות מילוי החלל גבוהה יותר.
לדבר זה אין חשיבות רבה כאשר מדובר על צמ"ה, כי אין הבדל, מבחינה מעשית, אם הבוכנה תיסגר קצת יותר מהר. אך בהיגוי של מכונית, אם ישתמשו בבוכנה כזו לשם הזזת זרועות ההיגוי, תגרם תופעה שנקראת היגוי לא סימטרי, כי לצד אחד, יסתובבו הגלגלים מהר יותר. כדי להתגבר על בעיה זו משתמשים בבוכנה לכל צד של ההיגוי, כך שהבוכנות מאזנות אחת את השנייה. דרך נוספת להתגבר על הבעיה תיעשה בעזרת בוכנה הידראולית מיוחדת, בה יש גליל משני צידי הבוכנה, כך ששטח הבוכנה זהה משני צידיה. במקרה זה יחברו כל גליל לזרוע היגוי אחרת.
ראו גם

הידרודינמיקה
מגבה ידני.
1.פתח לכניסת שמן. 2. חלל הגליל. 3. פתח לכניסת שמן. 4. חלל הגליל. 5. בוכנה עם אטם. 6. אטם - מחזיר שמן. 7. מוט הבוכנה.
רייסקינדר

| --- | --- |

 לידה:  20 בנובמבר 1983 (בן 40) ירושלים
 שם לידה:  אסף עדן
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 תחום יצירה:  מוזיקה
 זרם באמנות:  מוזיקה אלקטרונית, פאנק רוק, היפ הופ אלטרנטיבי, רוק פסיכדלי
 https://www.ryskinder.com/
אסף עדן, או בשם הבמה שלו רייסקינדר (נולד ב־20 בנובמבר 1983) הוא מלחין, כותב ומפיק מוזיקלי הפעיל בעיקר באירופה, ובסצנה האלטרנטיבית בישראל ושנחשב לאחד המשפיעים והמעצבים הגדולים שלה.
באמתחתו שבעה אלבומים, מיני אלבום אחד, סינגלים והפקות שיתופיות עם אמנים כגון רם אוריון, הילה רוח, זאב טנא, המסך הלבן, גלעד כהנא, אבישג כהן רודריגז ועמיר לב.
רייסקינדר יוצר מוזיקה אלקטרונית פאנקיסטית, הכוללת ביטים של היפ הופ ורוק פסיכדלי, באמצעות עבודת סאמפלר, שירה מרווחת ותיפוף אקספרסיבי המערב ז'אנרים שונים.
ביוגרפיה

רייסקינדר הגיע למוזיקה בגיל מאוחר יחסית. בנעוריו הוא לא ניגן וגם לא התעניין במוזיקה אלא בעיקר בספרים.
בנוסף לעבודתו כמוזיקאי, עדן עבד במקומות שונים שהשפיעו גם על סגנונו הייחודי כגון הוסטל לנפגעי נפש וגן ילדים, שבו העביר לילדים שיעורי מוזיקה. לדבריו לפי ראיון שניתן לגל כץ: "הם משפיעים על השירה שלי, אני מקבל המון השראה מהילדים שאני עובד איתם. בגלל שהם כאילו לא ממש יודעים לדבר לגמרי, אז הם משתמשים בשפה בצורה גאונית בעיני".
בגיל 20 הוא נחשף לעולם המוזיקה הממוחשבת לאחר שחבר הראה לו תוכנה לעשיית מוזיקה במחשב והחל להקליט שירים משלו. לאחר שירותו הצבאי החל את דרכו המוזיקלית כסולן וכותב השירים של להקת הפאנק הירושלמית אשכרה מתים. הלהקה הוציאה שני אלבומים.
למרות הצלחה רבה בסצנת האינדי האלטרנטיבית, עדן המשיך את דרכו בקריירת סולו, בנגינה על גבי סמפלר רולנד SP 555 (מכשיר לדגימת סאונד), תחת השם רייסקינדר. סיבת שינוי השם, בין השאר, הוא שמירת ריחוק בין חייו הפרטיים למוזיקליים, ואחד ממקורותיו הוא שם המשפחה רייסקין של סבו לפני שעוברת.
בשנת 2012 התארח בהופעה של רם אוריון בפסטיבל הפסנתר עם מכונת סימפולים ויצר ווריאציות הנוגעות בפרשנות אחרת לכמה קטעי שירה ומוזיקה ידועים.
בשנת 2013 הוציא את האלבום "קוסמי" שאורכו כ-30 דקות, אותו הקליט במשך 3 שנים בחדר השינה שלו.
בשנת 2014 הוציא את האלבום "משהו אחר קרה" אשר הוקלט באולפן הקלטות ביתי של רם אוריון, שגם הפיק את האלבום. האלבום מאופיין בשילוב מיקסר לצד עבודת גיטרות של רם אוריון ואבישג כהן רודריגס, אורגן של אודי בונן ומקצבים של יובל "גוטה" גוטמן. הקבוצה הוגדרה תחת הטייטל "תקופה חשוכה". האלבום הוא תקליט ויניל הראשון שרייסקינדר הוציא, בשיתוף פעולה עם נענע דיסק. בעקבות הוצאת האלבום הוא ניגן כמופע חימום של המוזיקאים Psychis Ills, מק דמרקו ו-Dirty Beaches ויצא לסיבוב הופעות באירופה.
בשנת 2018 הוציא את תקליט הויניל השני שלו, והשישי במספר, "זועם ומהופנט" בליווי המוזיקאים יובל גוטמן ואבישג כהן רודריגז. האלבום הוקלט במשך קרוב לשנתיים וחלקו הארי הוקלט באולפן של יזהר אשדות, על-ידי גל כהן, אחד הבעלים של הלייבל Chompi Records. שאר השירים באלבום הם תוצר של הקלטות שטח והוקלטו במקומות רבים אחרים. האלבום כולל 11 רצועות שירים שנכתבו והולחנו בידי אסף, למעט רצועה אחת, "קומפלט עם השמש" אותה יצר רייסקינדר יחד עם יוני כדן, מהאבות המייסדים של הלייבל העצמאי "פית/קית". השיר "צ'ק בדואר" הוא תוצר של הרבה גיטרות רבות שרייסקינדר דגם, שחלקם נוגנו על ידיו, על ידי אבישג כהן רודריגז, וגילברט ברויד (המסך הלבן).
בשנת 2019 הוציא את אלבום האוסף הראשון שלו, "רק להיטים" על גבי קסטה, תחת הלייבל הגרמני Baby Satan Records. האלבום, כמו שברור משמו, הוא אוסף להיטים נבחרים משלל האלבומים, ואף הקסטה עצמה היא בעיצובו של רייסקינדר וכך נותנת לאלבום חוויה משלימה.
בשנת 2021 הוציא יחד עם זאב טנא אלבום חדש wolfkinder, שבתחילה רייסקינדר היה אמור רק להפיק אך לבסוף נוצר שיתוף פעולה מלא בין המוזיקאים. האלבום מלווה בטקסטים שנונים של טנא, הומור עצמי ומסרים פוליטיים, אותם רייסקינדר מדגיש ומוסיף רגשות ואינטרפטציות מוזיקליות.
בשנת 2023 הוציא את אלבומו השביעי, "אומץ הומלס", אותו יצר באחת התקופות המאתגרות ביותר של חייו, כשהיה "תקוע" בברלין מוכת הקורונה, ללא יכולת לחזור לישראל, ללא בית ואחרי מערכת יחסים בת 7 שנים שהתפרקה. בהפקת האלבום לקחו חלק רם אוריון - שהפיק את השירים "מה יהיה?", "אומץ הומלס" ו"ריקוד הניצחון שלי" - והמוזיקאית היפנית מיהו שימומורה, שמלווה את רייסקינדר בהופועותיו בשנים האחרונות ומנגנת על תופים, פסנתר וכינור.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2008: צרות של עשירים
2010: גר עם ההורים
2011: סתם פחדתי
2013: קוסמי
2014: משהו אחר קרה
2018: זועם ומהופנט
2021: WolfKinder (עם זאב טנא)
2023: אומץ הומלס
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2018: מעמקי הזיכרון הקצר
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2019: רק להיטים