אמילי דה שאטלה
ביוגרפיה > תחילת חייה

אמילי דה שאטלה נולדה בשם אמלי דה ברטיי בפריז למשפחת אצולה בשנת 1706. אביה היה לואי ניקולס לה טונלייר דה ברטיי (אנ'), חבר האצולה הנמוכה שתואר כבחור צבעוני אבל קצת מגוכח ולא אהוד. בזמן לידתה, אביה כיהן בתפקיד המזכיר הראשי ומציג השגרירים של המלך לואי ה-14, תפקיד אותו רכש לאחר שנישא לאמה. אביה היה עורך סלון שבועי בימי חמישי, אליו הוזמנו סופרים ומדענים מכובדים. אמה הייתה גבריאל אן דה פרולי, בארונית דה ברטיי (Gabrielle Anne de Froulay). אמלי גדלה בתחילה בחצר המלכות. משנפטר המלך בשנת 1715, מכר אביה את משרתו, והמשפחה חזרה לפריז, בהיותה בת תשע. המשפחה העסיקה 17 משרתים וגרה בבית בן 30 חדרים שהשקיף על גני הטולרי.
אמילי הייתה הילדה היחידה מבין שישה ילדים. רבים מאחיה לא הגיעו לבגרות או מתו בגיל צעיר, דבר שהיה נפוץ בתקופה זו. שני אחים מתו בגיל צעיר. שלושה אחים חיו עד לגיל בגרות: אחיה הבכור רנה-אלכסנדר (נולד ב-1698 ונפטר ב-1720 בגיל 22), צ'ארלס-אוגוסט (נולד ב-1701 ונפטר 1731 בגיל 30). אחיה הצעיר נקרא אליזבת-תאודור, הוא נולד ב-1710, חי עד לגיל הזקנה, והפך לאב מנזר ולבסוף לבישוף. הייתה לה גם אחות למחצה, מישל, שנולדה מאביה ואן בלינצאני (Anne Bellinzani), אישה אינטליגנטית שהתעניינה באסטרונומיה והייתה נשואה לפקיד פריזאי חשוב.
קיימות השערות רבות ביחס לחינוך של דה שאטלה אך דבר אינו ידוע בוודאות. אחד ממכרי המשפחה היה המדען ברנאר דה פונטנל, המזכיר הקבוע של האקדמיה הצרפתית למדעים. אביה של דה שאטלה, לואי-ניקולה, שזיהה את חוכמתה כבר בגיל צעיר, ארגן עבורה שיעורי אסטרונומיה מאת פונטל כשהייתה בת 10. אמה התחנכה במנזר, שבאותה תקופה היה המוסד החינוכי העיקרי שעומד לרשות נערות ונשים צרפתיות, ותוארה כקפדנית וממושמעת. בעוד מקורות מסוימים מאמינים שאמה לא הייתה מאושרת מעודף החריפות של בתה או מהעידוד שנתן בעלה לסקרנות האינטלקטואלית של אמילי, ישנן גם אינדיקציות אחרות לכך שאמה לא רק אישרה את החינוך המוקדם של דה שאטלה, אלא למעשה עודדה אותה במרץ להטיל ספק בהצהרות המוצגות כעובדות. בכל מקרה, עידוד כזה נתפס כחריג עבור הורים בזמנם ובמעמדם.
אביה ארגן לה מורים לבית והיא קראה ספרים רבים. תודות לחינוך מעולה ועקב שכלה החריף עד גיל שתים עשרה היא שלטה בלטינית, איטלקית, יוונית עתיקה וגרמנית. היא קראה את קיקרו ואת אינאיס של ורגיליוס בלטינית, את לוק וניוטון באנגלית. עם זאת לפי וולטר, עיקר האהבתה הייתה נתונה לפילוסופיה ומתמטיקה.
בגיל 15 החלה לתרגם את ורגיליוס לצרפתית. מאוחר יותר הייתה אמורה לפרסם תרגומים לצרפתית של מחזות ופילוסופיה יוונית ולטינית. היא קיבלה חינוך במתמטיקה, ספרות ומדעים. העניין שלה במתמטיקה נבע בחלקו מעידוד מצד ידיד המשפחה M de Mézières. דה שאטלה הייתה גבוהה מן הממוצע, ותוארה כחזקה ומגושמת (אם כי תיאור זה מגיע מבת דודתה שקנאה בה). באופן לא אופייני לתקופה, הוריה שלחו אותה החל מגיל צעיר ללימודי סיף, רכיבה, והתעמלות, בניסיון למנוע ממנה להיות מגושמת או בניסיון לכלות את עודף האנרגיה שלה.
בגיל 16 משפחתה שלחה אותה לארמון ורסאי, אך גם שם בלטה נוכחותה. יפה, ובעלת שיער שחור וארוך שתואר כ"תמימות מבוהלת" היא הייתה נערה בעלת התנהגות שנחשבה אז גברית ונהגה לדוגמה לטפס על עצים. דה שאטלה גם אהבה לרקוד, היא ניגנה באופן סביר בצ'מבלו, שרה באופרה והייתה שחקנית חובבת.
באותה תקופה, היה נהוג שנשים עוסקות "בענייני נשים", הן יפות ולא מפגינות את חוכמתן בפומבי. האמצעי המרכזי לנשים לרכוש מעמד בחברה היה באמצעות מציאת בן זוג מקושר ועשיר מספיק. בגיל הנעורים משפחתה של דה שאטלה חששה כי שכלה החד יקשה על חייה. אביה כתב: "בת הזקונים שלי מנפנפת בשכלה ומפחידה את מחזריה. איננו יודעים מה לעשות איתה" בעוד צעירות אחרות טיפחו מראה, נימוסים ו"התנהגות נשית" בניסיון להשיג בעל, דה שאטלה קראה על גאומטריה אנליטית שכתב רנה דקארט והתרחקה ממחזרים.
דה שאטלה הצליחה להגיע לרמה גבוהה בסיף, וגם דבר זה לא היה מקובל בקרב נשים בתקופתה. היא הזמינה לקרב ראווה את ז'אק דה ברן, סייף מיומן שמעמדו היה דומה למעמדו של ראש המשמר האישי של המלך. הקרב נערך באולם הנשק הגדול והתקפותיה של דה שאטלה היו תזכורת לכל מחזר נלהב מידי שאין להטריד אותה בהצעות לא מהוגנות.
חוכמתה הרבה ותחומי העניין שלה כפו עליה בידוד בוורסאי, שכן מעטים בסביבתה גילו עניין במדע ומתמטיקה. היא השתמשה בכישוריה המתמטיים ובשינון קלפים כדי לתכנן אסטרטגיות מוצלחות ביותר להימורים במשחקי בלאק ג'ק ואפילו דבר זה תסכל את משפחתה. אביה כתב בייאוש:
בתי משוגעת... בשבוע שעבר הרוויחה יותר מאלפיים מטבעות זהב בשולחנות הקלפים, ולאחר שהזמינה שמלות חדשות... בזבזה את החצי השני על ספרים חדשים... היא לא מצליחה להבין שום בן אצולה נכבד לא יתחתן עם מישהי שקוראת כל היום