stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בלפסט (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  קנת בראנה 
 הופק בידי:  קנת בראנה 
 תסריט:  קנת בראנה 
 עריכה:  אונה ני דונגאילה 
 שחקנים ראשיים:  ג'ודי דנץ' Samuel Menhinick Jimmy O'Dee Leonard Buckley Estelle Cousins Olivia Flanagan Elly Condron Drew Dillon Ian Dunnett Jnr Chris McCurry Caolan McCarthy Scott Gutteridge Victor Alli Scarlett Nunes Sid Sagar Ross O'Donnellan Bill Branagh Serrana Su-Ling Bliss Oliver Savell Orla McDonagh Vanessa Ifediora Kit Rakusen Matthew Blaney Máiréad Tyers Charlie Barnard ג'רארד הורן קונור מקנייל ג'וד היל ג'וזי ווקר קולין מורגן קטרינה באלף לארה מק'דונל קירן היינדס ג'יימי דורנן Frankie Hastings Turlough Convery ג'ון סשנס (Joseph Tomelty) Lewis McAskie Freya Yates Nessa Eriksson Gerard McCarthy Mark Hadfield Rachel Feeney אוליב טננט מייקל מלוני Joyce Branagh 
 מוזיקה:  ואן מוריסון 
 צילום:  האריס זמברלוקוס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Northern Ireland Screen 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, סרטי יוניברסל, Focus Features 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 בספטמבר 2021 
 משך הקרנה:  97 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט ביוגרפי 
 מקום התרחשות:  בלפסט 
 תקופת התרחשות:  הסכסוך בצפון אירלנד, 1969 
 פרסים:  פרס בחירת הקהל של פסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו  פרס הקולנוע האירופי לעיצוב ההפקה הטוב ביותר (Jim Clay)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לעיצוב תלבושות (Charlotte Walter) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
בלפסט (באנגלית: Belfast) הוא סרט התבגרות דרמטי בריטי משנת 2021, שנכתב ובוים על ידי קנת בראנה. מככבים בו ג'ודי דנץ', קטרינה באלף, ג'יימי דורנן, קירן היינדס וג'וד היל.
הסרט, שבראנה תיאר בתור "הסרט האישי ביותר שלי", מתמקד בילדותו בתוך המהומה של בלפסט, צפון אירלנד של שנות השישים של המאה ה-20. ומתרחש בחודשים האחרונים של שנת 1969, אחרי הנחיתה על הירח. הסרט מצולם בשחור-לבן ובצבע לסירוגין ולכל אורכו נשמעים בו שירים של ואן מוריסון - גם הוא יליד בלפסט.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים של טליורייד בספטמבר 2021. הוא יצא לאקרנים בבתי הקולנוע של הממלכה המאוחדת ב-21 בינואר 2022. הסרט זכה לביקורות חיוביות ולשלל פרסים מעת יציאתו לאקרנים.
הסרט קיבל 7 מועמדויות בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-79; לפרס גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב ביותר, לבימוי הטוב ביותר, לתסריט הטוב ביותר, לשיר המקורי הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (באלף), ופעמיים לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע (דורנן & היינדס). בנוסף, הסרט זכה ל-7 מועמדויות בטקס פרסי האוסקר ה-94; פרס האוסקר לסרט הטוב ביותר, פרס האוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, פרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, פרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, פרס האוסקר לבמאי הטוב ביותר, פרס האוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ופרס האוסקר למיקס סאונד הטוב ביותר.
שחקנים ודמויות

ג'וד היל בתפקיד באדי.
קטרינה באלף בתפקיד "מא", אימו של באדי.
ג'יימי דורנן בתפקיד "פא", אביו של באדי.
קירן הינדס בתפקיד סבו של באדי.
ג'וד דנץ' בתפקיד סבתא של באדי.
לואיס מקאסקי בתפקיד וויל, אחיו של באדי.
קולין מורגן בתפקיד בילי קלנטון.
לארה מקדונל בתפקיד מוירה.
הפקה

ביולי 2020 הכריז קנת בראנה כי יכתוב ויביים את הסרט. בספטמבר 2020, ג'ודי דנץ', קטרינה באלף, ג'יימי דורנן, קירן היינדס וג'וד היל הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט. הצילומים העיקריים החלו בספטמבר 2020 ונערכו בתחילה בלונדון ובסביבתה, לפני שעברו לבלפסט, שבצפון אירלנד. ההפקה הושלמה עד אוקטובר 2020.
הפצה

הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בספטמבר 2021  ויצא לאקרנים ב-12 בנובמבר 2021 בהפצת Focus Features בארצות הברית ועל ידי Universal Pictures ברחבי העולם.
ברוך חייט

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 1946 (בן 79) ארצות הברית 
 מדינה:  ישראל 
 בת זוג:  פאולה חייט (צ'ייט)
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה, מלחין, זמר וסופר
 
הרב צ'ייט בטיול של ישיבת מערבא 2010
הרב חַייִם בָּרוּך חַייָט (צֵ'ייט) (באנגלית: Baruch Chait; ‏נולד בכ"ב באדר ה'תש"ו, 23 בפברואר 1946) הוא מייסד וראש ישיבת מערבא, מוזיקאי ומלחין מוזיקה חסידית, ומחבר ספרים.
ביוגרפיה

נולד בארצות הברית, לאמו אסתר ואביו הרב משה דוב, לשעבר ראש ישיבת חפץ חיים בירושלים. את לימודיו התורניים השלים בישיבת חפץ חיים בניו יורק. קיבל סמיכה לרבנות מראש הישיבה הרב אלתר חנוך הניך ליבוביץ.
חייט היה המנהל החינוכי של הישיבה התיכונית מתיבתא אור תורה בריברדייל, בראשותו של הרב שלמה ריסקין. בסוף שנות ה-70, בגיל 32, עלה לישראל עם משפחתו. באמצע שנות ה-80 ייסד את ישיבת מערבא שבישוב מתתיהו ומאז הוא עומד בראשה.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

הקריירה המוזיקלית שלו כמבצע וכמלחין החלה בארצות הברית בסוף שנות השישים, כמנהיג להקת The Rabbi's Sons "בני הרבנים". לאחר פירוק הלהקה הקים את ההרכב "קול סלוניקה", ששילב שירים חסידיים עם מוטיבים של מוזיקה יוונית.
ב-6 באוקטובר 2021 (ראש חודש ל' בתשרי תשפ"ב) נערך בבנייני האומה מופע הצדעה מיוחד לחייט לרגל 50 שנות יצירה.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית > לחניו

חייט הוא מלחינם של שירים חסידיים ידועים, בהם "לא אמות כי אחיה", "רחם בחסדך", "ואני בחסדך בטחתי", "ברוגז רחם תזכור" בביצוע מרדכי בן-דוד, "כל העולם כולו", "מי האיש" לפסוקים י"ג–ט"ו בתהילים ל"ד, "אל ההודאות" ו"אברהם יגל" בביצוע אברהם פריד.
ב-17 בדצמבר 2020 יצא הסינגל-קליפ לשיר "ותן שכר טוב", אותו הלחין חייט, ומילותיו מתפילת שמונה עשרה. בקליפ משתתפים מקהלת תלמידי ישיבת מערבא, וכן בנו של חייט אליהו.
חייט כתב מספר ספרים תורנים למבוגרים ולילדים (ראו להלן).
חיים אישיים

נשוי לפאולה ואב ל-11 ילדים. מתגורר בשכונת הר נוף בירושלים.
בין ספריו

חלק מהספרים נכתבו במקור באנגלית כמפורט להלן.
ל"ט מלאכות של שבת (The 39 Avoth Melacha of Shabbat)
מסע הפלאות למידות הטובות (The Incredible Voyage To Good Middos)
האוצר הגנוז באי של תיקון המידות (The Lost Treasure Of Tikun HaMiddos Island)
המלכודת המסוכנת של שודדי הים המושחתים (The Terrifying Trap of the Bad Middos Pirates)
הגדה של פסח (The Katz' Passover Haggadah)
פלאי האלף בית (אותיות – My Friends The Alef Beis)
כפר התורה (Torah Town)
לכתך אחרי במדבר
האחדים והאפסים
משמרי ברוך (נערך על ידי תלמידיו)
Don't Let Small Problems Ruin Your Happiness
צללי הפיראטים
הספרים אוירו על ידי גדי פולק, מלבד ספרו הראשון, "ל"ט אבות מלאכה", שאויר על ידי יוני גרשטיין.
הערות שוליים

↑  ערב הצדעה לראש ישיבת מערבא - טיקצ'אק, באתר tickchak.co.il
↑  הרב ברוך חייט אליהו חייט ותלמידי ישיבת מערבא מכון רובין - ותן שכר טוב, נבדק ב-2022-02-01
סמורה

ערך זה עוסק בעיר בספרד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סמורה (בספרדית: Zamora) היא עיר ובירת מחוז סמורה שבקהילה האוטונומית קסטיליה ולאון בספרד. העיר נמצאת בסמוך לגבול עם פורטוגל ונהר הדורו חוצה את העיר. בעיר מתגוררים (נכון ל־2022) 59,475 תושבים. בעיר 24 כנסיות בסגנון רומנסקי מהמאות ה־12 וה־13, שהקנו לעיר את פרסומה כ"מוזיאון לאומנות רומנסקית".
היסטוריה > העת העתיקה

לאחר ניצחון האימפריה הרומית על הלוסטינים וכיבוש חצי האי האיברי, ניתן לעיר השם "אוקלומדורי" ("Ocellodurum", מילולית: העין של הדורו) והייתה חלק מהיספניה טארקוננסיס, והדרך הרומית בין מרידה ואסטורגה עברה בעיר.
תחת שלטון המורים כונתה העיר "סימורה" ו"אזמור", ועם הקמת ממלכת אסטוריאס הפכה העיר לנקודה אסטרטגית חשובה, כשהעיר נכבשת פעמים רבות על ידי שני הצדדים הלוחמים במהלך המאות ה-7 עד ה-11, כאשר כל כובש בתורו חיזק את ביצורי העיר. אחד המאורעות החשובים הקשורים לעיר, הוא הירצחו של סנצ'ו השני, מלך קסטיליה ולאון מחוץ לחומות העיר ב-7 באוקטובר 1072. אביו, פרדיננד הראשון, מלך קסטיליה ולאון חילק לפני מותו את ארצו לשלשת בניו, ואת העיר סמורה המבוצרת לביתו. לאחר מות האב, החלו האחים בקרבות על הירושה, כאשר לבסוף סנצ'ו הצליח לנצח את כל אחיו בעזרת אל סיד, למעט את אחותו שהתבצרה מאחורי חומות עירה. כאשר הטיל סנצ'ו מצור על העיר, הצליח אחד מאצילי העיר לרצוח את המלך, לאחר ששכנע אותו להיפגש איתו ביחידות. לאחר מותו עברה הממלכה לידי אחיו אלפונסו השישי, מלך קסטיליה ולאון, נגדו נלחם.
קרב נוסף חשוב התחולל סביב חומותיה של העיר, בין תומכיה של איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה, וחואנה, מלכת קסטיליה, אלמנתו של אפונסו החמישי, מלך פורטוגל. הקרב הארוך שהתחולל על העיר, טבע את הפתגם הספרדי: "No se ganó Zamora en una hora" ("סמורה לא נכבשה בשעה אחת", כלומר: מאורעות גדולים דורשים זמן, בדומה לביטוי "רומא לא נבנתה ביום אחד").
היסטוריה > ימי הביניים

במאה ה-12 העיר הפכה לחשובה במיוחד לממלכת לאון כנגד המוראביטון והאל-מוואחידון, ובשל כך מבנים רבים מן התקופה נבנו בעיר, רבים מהם שרדו עד היום. לאחר מכן ירדה קרנה של העיר.
בעיר התגוררה קהילה יהודית ואף הייתה בה ישיבה גדולה בראשותת רבי יצחק קנפנטון, לאחר גזירות הגירוש יהודים רבים היגרו ממנה, דוגמת יעקב בן חביב, שהיגר לסלוניקי והקים בה קהילה ספרדית גדולה. בין יתר ילידי העיר שברחו ממנה בעת הגירוש ניתן לציין את רבי משה אלשקר ורבי יצחק עראמה.
בעיר נולדו המומר היהודי והמטיף הנוצרי אלפונסו דה סמורה.
היסטוריה > העת החדשה

המאה ה-18 הביאה שגשוג מחודש לעיר, שנהנתה מהגנת הכתר הספרדי. שגשוג זה הסתיים עם השתלטות צרפת על ספרד ב-1807. במהלך מלחמת חצי האי הצטרפה העיר לכוחות המורדים בתחילת שנת 1809 ובקרב שהתחולל עם הצבא הצרפתי על גשר החוצה את אחד מיובליו של הדורה ב-6 בינואר 1809, נהרגו למעלה מ-130 תושבי העיר ועוד ככפליים פצועים ושבויים. הכיבוש הצרפתי הסתיים ב-1812, אולם השגשוג לעיר לא חזר. ב-1850 התגוררו בעיר רק כ-9,000 תושבים.
פיתוח ותיעוש ספרד, בניית מסילות רכבת וכבישים סייעו לעיר לחזור ולגדול. מסילת רכבת לעיר נבנתה ב-1864, והעיר חוברה לזרם החשמל, והחקלאות שבה לשגשג. משנת 1900 עד שנת 1991 גדלה אוכלוסיית העיר בקביעות, לעומת אוכלוסיית המחוז שהלכה וקטנה מאז שנת 1900. כך שבעוד שבשנת 1900 תושבי העיר היו רק כ-6 אחוזים מכלל תושבי המחוז, הרי שבשנת 2009 היו תושבי העיר 33.9% מכלל תושבי המחוז.
כיום > השכלה גבוהה

למרות שלעיר אין אוניברסיטה משלה, קמפוס של אוניברסיטת סלמנקה נמצא בעיר, כאשר כ-2,600 תלמידים ב-12 פקולטות לומדים בעיר (נכון לשנת הלימודים 2009-10). בנוסף בעיר קמפוס של UNED (האוניברסיטה הלאומית ללמידה מרחוק).
כיום > תחבורה

העיר מחוברת באמצעות שני כבישים מהירים, רכבת רגילה ורכבת מהירה למדריד (תחת בנייה, עתידה להתחיל לעבוד ב-2015). בנוסף בעיר מיזם להשכרת אופניים המנוהל בידי העירייה.
ערים תאומות

לסמורה ברית ערים תאומות עם:
ספרד אוביידו, ספרד
הערות שוליים

↑  Viajar en AVE de Zamora a Madrid, una realidad en el primer semestre de 2015,‏ 13.10.2014 (בספרדית)
↑  El Ayuntamiento restablece el servicio de préstamo de bicicletas,‏ 10 באפריל 2012 (בספרדית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561808705171  GND: 4216370-5  LCCN: n79054626  MusicBrainz: 2e672517-8cee-4440-a1f8-5cf10b7390f3  NKC: ge136774  VIAF: 123142583   WorldCat (עם VIAF): 123142583 
כיפת הקתדרלה, מן המאה ה-12
טלדיקורגן

| --- | --- |
סמל טלדיקורגןסמל טלדיקורגן

אנדרטה לזכר קדיר עלי בק בעיר
 מדינה:  קזחסטן קזחסטן
 מחוז:  ז'טיסו
 ראש העיר:  ירנאט באזיל
 תאריך ייסוד:  1868
 שטח:  385.9 קמ"ר
 גובה:  600 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  201,651 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  522.5 נפש לקמ"ר (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  45°01′00″N 78°22′00″E﻿ / ﻿45.016666666667°N 78.366666666667°E﻿ / 45.016666666667; 78.366666666667 
 אזור זמן:  UTC +5
 http://www.taldykorgan.gov.kz/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קזחסטן מוגדלת) אסטנה אלמטי שימקנט קראגנדי טראז פבלודר אוסקמן סמיי אקטובה אורל רוסיה רוסיה אזר. טורקמניסטן אוזבקיסטן קירגיזסטן סין הים הכס. טמירטאו(למפת קזחסטן רגילה) אסטנה אלמטי שימקנט קראגנדי טראז פבלודר אוסקמן סמיי אקטובה אורל רוסיה רוסיה אזר. טורקמניסטן אוזבקיסטן קירגיזסטן סין הים הכס. טמירטאו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
טלדיקורגן (בקזחית: ‏Талдықорғанקובץ:Kk-taldykorgan.ogg‏Ⓘ‏; ברוסית: Талдыкорган) היא עיר בדרום-מזרח קזחסטן ובירת מחוז ז'טיסו. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023, התגוררו בעיר 201,651 בני אדם.
העיירה נוסדה במאה ה-19 ככפר קטן והתפתחה לעיר הנוכחית שבאותו מקום. העיירה גדלה לאט בשנותיה הראשונות. לאחר השלמת חיבור הרכבת עברו חקלאים רוסים רבים לאזור העיירה. הרוסים הם הקבוצה האתנית השנייה בגודלה אחרי הקזחים מבין 70 הלאומים המתגוררים בטלדיקורגן.
מבחינה דמוגרפית, כ-64.96% מהתושבים הם קזחים, 25.47% רוסים, 3.61% קוריאנים, 1.94% טטרים, 1.1% גרמנים ועוד.
ערים תאומות

טורקיה אנטליה, טורקיה
הממלכה המאוחדת מנצ'סטר, אנגליה, הממלכה המאוחדת
הערות שוליים

↑  "Акимат  города  Талдыкорган". אורכב מ-המקור ב-2022-05-25. נבדק ב-2022-05-25.
↑  Kazakhstan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7531112-4  VIAF: 245440320   WorldCat (עם VIAF): 245440320 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקזחסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מסורות כלב

גוש המסורות המכונות במחקר "מסורות כָּלֵב" כולל את המסורות על ה"מרגלים" או ה"תרים" הנשלחים לסייר בארץ כנען והר חברון, ואת המשכן במסורות על כיבוש חברון וסביבתה בידי כלב: במדבר, י"ג-י"ד; ל"ב, ח'–י"ג; דברים, א', י"ט–מ"ה; ט', א'–ב'; יהושע, י"ד, ו'–ט"ו; ט"ו, י"ג–י"ט; שופטים, א', י'–ט"ו; שופטים, א', י"ט–כ'.
לפי חקר המקרא, נוסח המסורה לגוש מסורות זה כפי שהוא בידינו הוא שילוב של כמה גרסאות קדומות שאוחדו יחד. להתחקוּת אחר מקורן נודעת חשיבות רבה בהבנת מסורת שנים עשר המרגלים, דמותו של כלב ושל הכלבים בכלל, ובהבנת תהליכים יישוביים ומשפחתיים של ראשית ההתיישבות ביהודה. לניתוח המסורות יש גם השלכות על המחקר המקראי, ההיסטורי והארכאולוגי של ראשית יהודה וישראל.
הניתוח הביקורתי מראה כי במסורות כלב שבספר במדבר משולבות זו בזו שתי גרסאות שונות, במדבר1 ובמדבר2, ולצידן גרסת דברים. הקשר האפשרי בין שלושת הגרסאות יובא בהמשך הערך. בעיות הנוסח המצביעות על קיומם של מקורות שונים לנוסח המסורה של הפרשה המקראית הן, למשל:
היקף המשימה: הר חברון ונחל אשכול בלבד, או כל ארץ כנען עד לבוא חמת.
חלקו של יהושע בן נון בפרשה: כאחד המרגלים/התרים, כעד בלבד, או כלל ללא השתתפות.
מאפיינים לשוניים ייחודיים לחלקי הטקסט השונים, כגון "מרגלים" מול "תרים".
תופעות טקסטואליות המעידות על שילוב יחד של מקורות שונים, כגון כפילויות, חזרה מקשרת ועוד.
שלוש הגרסאות השונות > גרסת במדבר1

גרסת מסורת כלב הנחשבת לקדומה יותר בספר במדבר, להלן גרסת במדבר1, השתמרה באופן מקוטע: (חסר הקטע בו משה שולח את התרים); ספר במדבר, פרק י"ג, פסוק י"ז2 עד פסוק כ'; פסוק כ"ב עד פסוק כ"ד; (חסר הקטע בו הם באים אל משה ואל כל העם לקדש); פסוק כ"ו2 עד פסוק כ"ח; (חסר הקטע בו העם נושא את קולו); פסוקים כ'–ל"א.
על פי גרסה זו, השליחות הייתה דרך הנגב ורק עד חברון ונחל אשכול, שהיו אמורים להיות היעד הראשון בכיבוש הארץ מכיוון קדש ברנע. בין מאפייניה הלשוניים המונחים 'עלה', 'ששי אחימן ותלמי ילידי הענק', 'ערים בצורות גדולות', 'העם', 'כבוד ה'', 'מילא אחרי'. הצורה 'ילידי הענק' נדירה וכנראה המקורית. לילידי הענק אין כל גוון אגדי של קומה גבוהה, והסיפור כולו מקומי, אם כי הוא משולב במסגרת רחבה יותר. הדמויות הפועלות הן משה וכלב בלבד (כלב ללא ייחוש גנאלוגי), ויהושע אינו נזכר. בסיפור משולבת אפיזודה בה ה' רוצה להכחיד את העם ולהפוך את משה לגוי גדול, אך משה מונע זאת ממנו.
לגרסת במדבר 1 קשורה טקסטואלית מסורת כיבוש חברון ודביר המופיעה בספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק י"ד2 עד פסוק י"ט ~ ספר שופטים, פרק א', פסוק י'2 עד פסוק ט"ו. אולם למרות האחידות הטקסטואלית של מסורת כיבוש זו, מבחינה תוכנית מתגלה מתח פנימי ברור בין עתניאל ועכסה[דרושה הבהרה] לבין כלב. מתקבל הרושם כי במציאות בה נכתב וסופר הסיפור, היה צורך מיוחד להסביר את זכויות בני עתניאל הקנזי ועכסה על גולות המים, ואולי אף על דביר עצמה, ולהצדיקן ביחס לבני כלב. לאור המתח הפנימי ובעיקר הקשר הרופף של מסורת דביר למה שקדם לה, ייתכן כי מסורות חברון ודביר היו נפרדות בשלב הקודם להעלאתן על הכתב.
שלוש הגרסאות השונות > גרסת דברים

גרסת דברים של מסורת כלב, ספר דברים, פרק א', פסוקים י"ט–מ"ה, נשתמרה ככל הנראה במלואה כחלק מהמבוא ההיסטורי לספר דברים, שהוא כנראה המבוא להיסטוריה הדויטרונומיסטית כולה, כאשר המשכה משולב בספר יהושע. גם לפי גרסה זו השליחות הייתה אל הר חברון בלבד, והיא מהווה עיבוד מקוצר לסיפור אחר, קדם-דויטרונומיסטי, סיפור שאת קיומו הראה מרטין נות. במיוחד מניח המספר הדויטרונומיסטי כי הקורא מכיר את חלקו של כלב במשלחת ואת נאמנותו לה'. הסיפור כולל גם ביטויים ייחודיים שאינם מלשונו הרגילה של הדויטרונומיסט: 'מלא אחרי', 'השיב דבר', 'ערים גדולות ובצורות' ואחרים. גראם אולד סבר כי ביטויים אלו מעידים על איחורו של הסיפור, אולם יש הסוברים שהם מעידים דווקא להפך, על קדמות הגרסה המקורית, שהרי לפחות שניים מהביטויים מופיעים גם בגרסת במדבר1, לצד ביטויים נוספים. לאור נתונים אלו, ההנחה הרווחת היא כי גרסת דברים מהווה עיבוד לבמדבר1 או למקור קרוב לו. גם בגרסה זו רק כלב נזכר בשמו מבין המרגלים, והפעם עם ייחושו הגנאלוגי "בֶּן יְפֻנֶּה". הפעם ה' מעניש את העם אך גם את משה, בכך שלא יגיע אל הארץ המובטחת, אלא יהושע העומד לפניו הוא יבוא שמה. יהושע נוכח בסיפור כעד, אך לא כאחד המרגלים.
לגרסת דברים קשורה טקסטואלית ועניינית גרסת כיבוש חברון (בלבד) אשר בספר יהושע, פרק י"ד, פסוק ו' עד פסוק ט"ו1. גרסה זו גם מחזקת את המסקנה לפיה יהושע לא היה בין המרגלים אלא רק עד שמיעה לסיפורם. כאן המקום לציין כי ייתכן שכינוי כלב כ'קְּנִזִּי' בכמה מקומות אינו אלא גלוסה פרשנית מאוחרת, וכן כי ייחושו על 'יְפֻנֶּה' מופיע בגרסת דברים ובגרסת במדבר2, אך לא בגרסת במדבר1 שם הוא מופיע לכל אורך הסיפור בתור "כָּלֵב" בלי ייחוש משפחתי.
שלוש הגרסאות השונות > גרסת במדבר2

גרסת במדבר המאוחרת יותר, במדבר2, נשתמרה ללא פערים משמעותיים: ספר במדבר, פרק י"ג, פסוקים א'–י"ז1; פסוק כ"א1ב-2; פסוק כ"ה; פסוקים ל"ב–ל"ג; פרק י"ד, פסוק י'1; פסוקים כ"ו–ל"ח.
גרסה זו אינה מניחה היכרות של הקורא עם נוסח אחר. בניגוד לקודמותיה, גרסה זו מייצגת גישה כלל ישראלית עקבית. התרים הם 12 מכל שבט כמו בגרסת דברים, אך הם נמנים בשמותיהם והפעם יהושע מופיע כאחד התרים. בניגוד לשתי הגרסאות הקודמות והמקומיות, משימתם היא לתור את כל הארץ המובטחת, לא רק את היעד הקרוב בהר יהודה. הם נשלחים לתור את ארץ כנען מִמִּדְבַּר צִן עַד רְחֹב לְבֹא חֲמָת, בהתאם לתפישת גבולות הארץ המובטחת בספר במדבר, פרק ל"ד, פסוקים א'–י"ב.
בין מאפייניה הלשוניים המונחים 'תור', 'נשיא', 'מטה', 'ארץ כנען', 'עדה' (ובמקביל כאמור גם 'בני ישראל' ו'עדת בני ישראל'), 'אנשי מידות', 'נפילים' (ובגלוסה מבארת - 'בני ענק'). הדמויות הפועלות הן משה ואהרון, ו-12 תרים המנויים בשמותיהם, לרבות כָּלֵב בֶּן יְפֻנֶּה ויְהוֹשֻׁעַ (הוֹשֵׁעַ) בִּן נוּן. הגרסה היא חלק מרצף סיפור הנדודים שבספר במדבר, והיא הדומיננטית גם בספר במדבר, פרק י"ג עד פרק י"ד. למרות זאת נראה שהיא זו המשולבת בתוך, ומולבשת על, גרסת במדבר1 באותם פרקים: לפחות פרק י"ג, פסוק כ"א1ב-2 (כלומר פרק י"ג, פסוק כ"א למעט המילה וַיַּעֲלוּ שבראשו) תחוב ברצף של במדבר1, כשהפועל וַיַּעֲלוּ משמש כחזרה מקשרת. עם זאת, מניתוח המסורות עולה שמחבר גרסת במדבר2 (או מעבדה הקדום) לא עיבד את סיפורו הסכמטי ישירות מגרסת במדבר1, אלא מגרסת דברים או גרסה קרובה לה, שבה כבר מקבלים תושבי הארץ הקדומים גוון אגדי של אנשי מידות, ולצד כלב מופיע גם יהושע. עורך מאוחר חיבר את שתי גרסאות ספר במדבר לנוסח המופיע לפנינו בספר במדבר, פרק י"ג עד פרק י"ד. הן מחבר גרסת במדבר2 והן העורך ששילב אותה עם גרסת במדבר1 שייכים לרובד הכוהני במקרא, אבל אין בכך כדי להשפיע על ניתוח הגרסאות עצמן. 
לגרסת במדבר2 אין המשך כלשהו במסורות הכיבוש.
מסורות כיבוש הר חברון > מסורות כיבוש הר חברון: הכלֵבים

לפי המסורת הקדומה יושבי חברון וסביבתה הם "אֲחִימַן שֵׁשַׁי וְתַלְמַי יְלִידֵי הָעֲנָק". לכינוי כנראה עדיין אין גוון אגדי של נפילים אנשי מידות. המחקר התלבט בשאלת זהותם של הללו, ומשמעות שמם. רנה דיסו ובעקבותיו אדוארד ליפינסקי ואחרים הציעו לקשרם ליחידה השבטית הגדולה 'יענק', המוכרת ממקורות האלף השני לפסה"נ, ונראה שכך הוא.
הממצא הארכאולוגי בהר חברון ובחברון עצמה מורה שהיישוב הכנעני ערב הגעת בני כלב היה בעיקר של רועים-נוודים ללא מרכזים עירוניים, למעט אולי דביר. הדבר מתיישב עם ההנחה כי האזור היה מיושב בידי יחידה שבטית אמורית/כנענית, כנראה בני יענק.
מתוך הקדומה במסורות כלב מסיק המחקר כי היחידה המשפחתית-שבטית של בני כלב התיישבה באזור חברון, ויחידה נוספת של הקנזים בני עתניאל התיישבה באזור דביר. למרות שהמסורת מסדירה קשר גנאלוגי ביניהם, ייתכן כאמור שהכלבים נבדלים מהקנזים, וכינויו של כלב כ'קנזי' הוא בניה פרשנית מאוחרת. מכל מקום, לא מן הנמנע שהיה קשר בין הקבוצות עוד קודם התיישבותן. לאחר ההתיישבות, המסורות משקפות שלב בו הקנזים בני עתניאל מהווים שותפים זוטרים לכלבים. במעשה עכסה נרמזת מתיחות ביניהם על זכויות קרקע ומים, אך זו הוסדרה ובעיקר מודגשת שותפותם.
מסורות כיבוש הר חברון > מסורות כיבוש הר חברון: שבט יהודה

בספר שופטים, פרק א', פסוקים א'–כ"א מסופר על כיבוש הדרום בידי שבטי יהודה ושמעון, במסע העובר דרך ירושלים דרומה. התיאור היחיד בסיפור זה המתייחס קונקרטית לאזור יהודה הוא קטע התלוי לחלוטין במסורת כלב, וכאמור כמעט זהה טקסטואלית לקטע מגרסתה הקדומה. בספר שופטים, פרק א' הופעת כלב מנותקת מכל הקשר, ומהשמטת בפסוקים י'–ט"ו רצף הסיפור אולי אך ייצא נשכר. נראה כי הקטע הועתק איפוא על ידי מחבר ספר שופטים, פרק א' ממסורת כלב בגרסתה הקדומה. מתברר כי למחבר הפרק אין למעשה כל נתון עצמאי על התיישבות ביהודה, ובעניין זה (שהוא עיקר עניינו!) הוא תלוי לחלוטין במסורת כלב, בגרסתה הקדם-דויטרונומיסטית. ייתכן שעורך מאוחר הוא שהבחין במלאכותיות הקטע ה'חברוני' בפרק, והוסיף הערה (בספר שופטים, פרק א', פסוק כ') על כלב (בלבד!), המקבל את חברון כדבר משה. מכל זאת מסקנת המחקר היא כי למסורת כיבוש הר חברון בידי כלל שבט יהודה אין בסיס היסטורי עצמאי.
מסורות כיבוש הר חברון > מסורות כיבוש הר חברון: כלל ישראל בהנהגת יהושע

סיפור זה (ספר יהושע, פרק י', פסוקים ל"ו–ל"ט) מתאר את כיבוש חברון ואחריה דביר, כשלב במסע הכיבוש הדרומי של יהושע וכלל ישראל (ספר יהושע, פרק י', פסוקים א'–ל"ט). אליגר הראה כי תיאור המסע מורכב מ-3 יחידות נפרדות, ולענייננו חשוב המסע בשפלה ובהר (ספר יהושע, פרק י', פסוקים כ"ח–ל"ט). סדר הכיבוש בהר הוא כמו במסורות כלב. אם יש למסע רקע ריאלי, אין להניח שהוא מתקופת ההתנחלות כפי ששיער אליגר, אלא שהוא משקף מסע מלחמה מאוחר אותו הכיר הכותב: אולי מסע סנחריב או המסע הבבלי סמוך לחורבן. אולם בכל השערה על רקע ריאלי כלשהו למסע, סדר הכיבוש בהר הוא בעייתי וקל יותר להסבירו כבניה ספרותית על סמך מסורת כלב. זאת משום שהמסע מגיע להר מדרום מערב, לאחר כיבוש לכיש ועגלון, ולכן המשכו הטופוגרפי הסביר הוא לדביר ורק אחר כך לחברון. מדרום השפלה ואפילו מלכיש הדרך לדביר קצרה וכרוכה בעליה של כ-450 מ' בלבד, בעוד שלחברון הדרך ארוכה יותר וכרוכה בעליה תלולה בהרבה ואף גבוהה יותר (הפרש גבהים של כ-750 מ').
מסורות כיבוש הר חברון > סיכום מסורות כיבוש הר חברון

לסיכום, מסורות כלב עדיפות הן על מסורת שבט יהודה, והן על המסורת הכלל ישראלית שבפרקי הכיבוש ביהושע, וזאת בין היתר לפי מרטין נות, וייפרט והאב רולאן דה-וו בסיכומו הזהיר. כל זאת, מתוך ניתוח המסורות באזורנו בלבד. מובן שההפרכה הכללית של ההנחה בדבר מסע כיבוש כלל ישראלי אחיד, מאז מאמר המפתח ההיסטורי של אלברכט אלט ועד ספרו הארכאולוגי המקיף של ישראל פינקלשטיין, מוסיפה משנה תוקף למסקנה זו.
רשימות היחש שבספר דברי הימים > כלב ברשימות היחש שבספר דברי הימים

רשימות היחש בספר דברי הימים הן המקור המפורט ביותר להכרת משפחות ישראל ויהודה. משפחות יהודה זוכות ברשימות לפירוט הרב ביותר (דה"א ב-3 - ד 23), וביניהן דומיננטיות משפחות השוכנות בהר. יכול היה מקור זה להיות המוצא והבסיס לכל הבנת כלב, הכלבים, ושאר משפחות יהודה וישראל, אלמלא בעייתיותו שאולי אין לה רע במקורותינו המקראיים. הטקסט משובש במקומות כה רבים, עד כי קשה תכופות להחליט מה טיב היחסים בין המשפחות, ומובן שגם תיארוך הרשימות שנוי במחלוקת.
יוליוס ולהאוזן (1870), בעבודת היסוד בנושא, איתר ברשימות מקור קדום הכולל רק את יחשי כלב (בהקשריו הדרומיים) וירחמאל. משפחות ירחמאל עודן נוודיות, כי אינן כוללות יישובים; משפחות כלב ישבו בדרום לפני שהפך לאדומי, וקשריו לאפרת וליישובי הצפון מבטאים את עקירתו צפונה לאחר חורבן בית ראשון. קיטל (1902), רוטשטיין והנל (1927) ורודולף (1954) ממשיכים טענות בסיסיות אלה, תוך ניתוחים מפורטים יותר, הרחבת-מה של המקור הקדום ואבחנת שלבי ביניים. מרטין נות (1932) משחזר מקור קדום נרחב בהרבה, ומייחסו למאות 9-10 לפס"הנ. תוך תוספות ותיקונים מפליגים לטקסט המקראי, הוא יוצר 4 אילנות יחש עיקריים ביהודה: שלה בשפילה; חור בהר; אשחור באזור תקוע; שאר בני כלב בדרום ההר (עד בית-צור). את שיחזורו קיבלו בין היתר יוחנן אהרוני, מאיירס (1965) והאב רולאן דה-וו (1971). ויליאמסון (1979) העמיד שיטה משלו, שגם לפיה חלק ניכר מהחומר הוא קדום, הגם שלוקט ממספר מקורות. גליל (תשמ"ג) מציג גישה מקסימליסטית (הנשענת על מינימום תיקונים בטקסט) לפיה רוב הנוסח שבידינו משתייך למקור קדום, כפי שעודכן בימי דוד. אהרון דמסקי (1986/7) בדיונו על האפרתים רואה את הרשימות כמשקפות תהליכים שהחלו בהתנחלות ונסתיימו בשיבת ציון, לרבות הגירת הכלבים צפונה בשלהי התקופה - הנחה שהוא מנסה לאשש בטענות חדשות.