stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ובאני בורומאו
בית החולים "Fatebenefratelli" שברומא > תסמונת קיי (K)

ויטוריו סאקרדוטי (Vittorio Sacerdoti) היה בן 28 כשהגיעו הנאצים לרומא. באותה העת, עבד בבית החולים על גדות הטיבר, וראה מחלון דירתו ברובע היהודי כיצד חוליות החיפוש עוברות ברחובות ואוספות יהודים, כדי לשלח אותם למחנות הריכוז וההשמדה. כיהודי וכרופא חש סאקרדוטי כי עליו לעשות מעשה אם ברצונו להציל ככל שיותר מבני עמו ובמיוחד את בת דודתו האהובה, לוסיאנה בת ה-10. על כן, הגה תוכנית, שרק שישים שנה לאחר סיום מוראות המלחמה, הסכים לחשוף אותה בפני צוות הצילום של קרן ספילברג, המתעדת סיפורים אישיים מתקופת השואה בטרם ילכו לעולמם אחרוני הניצולים.
לפי המסופר, הגיעו הנאצים לחפש את היהודים בכל מקום שבו שהו, אם בבתי ספר, בגני ילדים ואפילו בבתי חולים. כשהגיעו הקלגסים לבית החלים המקומי והנושן, נמסר להם כי במחלקה מאושפזים יהודים הסובלים מתסמונת קיי (K). הנאצים המפוחדים עזבו בבהלה את המקום ולא שבו אליו עד סוף המלחמה. נאמר להם שתסמונת זו (K Syndrome) היא מחלה חשוכה מרפא ומידבקת במיוחד. די בכך היה כדי לסלק את החיילים הגרמניים, שאפילו לא העזו לבדוק במה מדובר.
תסמונת קיי (K) הומצאה, כמובן, במוחו של סאקרדוטי. משנכנסו הנאצים לגטו היהודי, הציע בורומאו ליהודים למהר לבית החולים שבו עבד כדי להתאשפז. בגיליונות הרפואיים נכתב כי הם סובלים מן התסמונת החמורה, שמתבטאת בעיקר בשיעולים חריפים, הרופאים בבית החולים הנחו את היהודים להעמיד פני חולים ולהשתעל בקול רם, כך שמי שצופה בהם מן הצד יקבל את הרושם כי הם חולים במחלה דמוית שחפת. למרות שתסמיני המחלה היו מעורפלים באופן מכוון, הנאצים נמנעו מחקירת בית החולים ומעריכת חיפושים אחר יהודים בתחומי בית החולים מחשש שיידבקו במחלה "הנאצים היו בטוחים שמדובר בסרטן או שחפת והם ברחו כמו שפנים". האות K נבחרה בשל שם משפחתו של אלברט קסלרינג (Kesserling), המפקד העליון של הכוחות הגרמניים באיטליה. בדרך זו הצליח סאקרדוטי לעזור להציל לכל הפחות 45 יהודים מבני עירו וגם את לוסיאנה הקטנה.
גם לאחר סיום הכיבוש הנאצי וסיום מלחמת העולם השנייה, ג'ובאני וצוות בית החולים נשבעו לא לספר על הסוד של "תסמונת K" מחשש שיום אחד הנאצים יחזרו לשלטון והם שוב יצטרכו להשתמש בתסמונת כסיפור כיסוי. בסופו של דבר, גבורתו של ג'ובאני התגלתה רק לאחר מותו.
בית החולים "Fatebenefratelli" שברומא > ויטוריו סאקרדוטי ואדריאנו אוסיציני

ויטוריו סאקרדוטי היה רופא צעיר שאיבד את תפקידו בבית החולים אנקונה בעקבות חוקי הגזע. דודו מרקו אלמג'יה המליץ עליו לתלמידו לשעבר, ג'ובאני בורומאו. ב-1941, כשהתמודד עם מחסור ברופאים, בורומאו התקשר לסאקרדוטי ונתן לו תפקיד. תוך מספר ימים דווח למשטרה על סאקרדוטי והוא פוטר. שוטר צעיר ריחם עליו והציע שהוא יישאר בבית החולים כסטודנט מתרגל, אשר בהתחשב בכך שבית החולים נמצא מחוץ לתחום השיפוט של איטליה, יהיה נסבל. ככל שחלף הזמן, דרך דוד משפיע אחר, אליו אוטלנגי, קנה סאקרדוטי מסמכים מזויפים ועבד בשם ויטוריו סלביוצ'י. הוא המשיך לעבוד בבית החולים עד לאחר שחרור רומא ב-4 ביוני 1944. בזיכרונותיו, סאקרדוטי ציין שלאחר ה-8 בספטמבר 1943 כמה רופאים בבית החולים הציעו בחשאי ובאופן שגרתי את שירותיהם להתנגדות. הוא לא מזכיר מי היה חלק מהקבוצה אבל מבהיר שככל שתבוסת הציר התקרבה, הכמורה וצוות בית החולים הפגינו יותר ויותר סובלנות למאמץ נגד הגרמנים.
אדריאנו אוסיציני היה פסיכיאטר ואנטי-פשיסט שנכלא מספר פעמים. עם זאת, קשריו ההדוקים עם הוותיקן בסופו של דבר הוציאו אותו מחוץ לכלא. הוא השתייך לתנועת ההתנגדות הקתולית, ולמרות שלא יכול היה לעבוד באופן רשמי, הוא החזיק בסיס חשאי למחצה בפטבנפרטלי כרופא מתנדב. מזיכרונותיו של אוסיציני לא ברור כמה נוכחותו בבית החולים הייתה יציבה, במיוחד משום שלאחר ה-8 בספטמבר התגברה השתתפותו במאבק ההתנגדות ומעמדו הפך יותר דליל. אוסיציני הפך לחלק מה-CNL (הוועדה הלאומית לשחרור) ועבד בממשלת המעבר בראשות פורצ'י פארי. בשנים שלאחר המלחמה הוא נהיה ידוע כפסיכיאטר חדשני ודמות מובילה בשמאל הנוצרי-דמוקרטי.
בית החולים "Fatebenefratelli" שברומא > מקורות בנושא הצלת יהודים

מקורות הנוגעים לסיוע ליהודים בפטבנפרטלי מציגים כמה סתירות. ספרו של פייטרו בורומאו משנת 2007 וספר ההתנצלות החושפני של גורדון תומאס משנת 2012 על שתיקתו של פיוס ה-12 טוענים כי בורומאו תכנן את הצלת היהודים והגה תסמונת לא קיימת (תסמונת K) כדי לשמור עליהם בבטחה במסווה של מטופלים. גרסה זו של הסיפור מציבה את האירועים בשבועות שקדמו לגירוש של 16 באוקטובר.
בניגוד לתזה זו, גם סאקרדוטי וגם אוסיציני מתארכים את האפיזודה הנוגעת ליהודים ל-16 באוקטובר 1943. סאקרדוטי טוען כי 27 יהודים, שהיו מטופלים שלו וידעו שהם יכולים לסמוך עליו, קראו לו לעזרה. לפי התצהיר של סאקרדוטי הוא אישר את קבלתם עם האבחנה של מחלת קוך ובורומאו והפריור "לא התנגדו למעשיו". מטופלים אלה נשארו בבית החולים מספר ימים ולאחר מכן שוחררו. סאקרדוטי האמין שרבים הואשמו ונעצרו לאחר מכן. סאקרדוטי ואוסיציני מעידים כי "K" הייתה רק מילת קוד פנימית לציון כל חולי קוך הנמלטים, לא יהודים בלבד.
העדויות שהובילו את יד ושם להכרה מתיישבות עם גרסה שנייה זו.
במאמרו "16 באוקטובר 1943" אוסיציני מצטט אפיזודה ספציפית ומקשר אותה עם מעשיו של בורומאו: "אני זוכר את זעקתה קורעת הלב של אמא ברחוב רג'ינלה. היא צעקה לבנה הקטן: 'רוץ, יפה של אמא, ברח!'. הקבלה הזו של היהודים כאילו הם היו חולים הלכה וגברה, בעזרתו של הפרופסור האמיץ ג'ובאני בורומאו. על הפעולה הזו הוא קיבל אז הכרה חגיגית ממדינת ישראל".
בתצהיר שלו 10 שנים קודם לכן בקרן השואה, סיפר סאקרדוטי אפיזודה זהה שהיה עד לה כאשר קם עם עלות השחר לסיבובי הבוקר (בית החולים משקיף על הרובע היהודי). סאקרדוטי הגביל את קבלתם של היהודים לאירוע ה-16 באוקטובר ואת עזרתו של בורומאו לבני משפחת אלמג'יה-אג'ו שלמעשה סיפקו את העדויות היחידות של אלה שהיטיבו ממעשיו של בורומאו.
ייתכן שאוסיציני, שגם הצהיר בספר שהוא הסתתר ולא יכל להישאר בבית החולים במהלך הכיבוש, לא היה עד לאירוע ה-16 באוקטובר באופן ישיר אלא ערבב את זיכרונותיו מהתקופה עם סיפור ששמע מסאקרדוטי.
פייטרו בורומאו וגורדון תומאס מייחסים לג'ובאני בורומאו את המצאת המחלה שלא קיימת (מחלת K) שאפשרה לו לקלוט מאות מטופלים יהודים. הגרסה שלהם לעובדות מתמקדת רק בהצלת היהודים תוך התעלמות מוחלטת מהמצב הרחב יותר שמסופר על ידי סאקרדוטי ואוסיציני.
הכרה והנצחה

לאחר מלחמת העולם השנייה, הוענקה לבורומאו מדליית כסף של גבורה אזרחית על ידי ממשלת איטליה.
43 שנים לאחר מותו, ב-13 באוקטובר 2004, הוכר ג'ובאני בורומאו כחסיד אומות העולם על ידי "יד ושם", על סמך עדויותיהם של עשרה ניצולים אשר שרדו את השואה הודות לפועלו של בורומאו בבית החולים. אחד מהם, ויטוריו עמנואלה סאקרדוטי.
בשנת 2007 יצא לאור ספר לזכרו של ג'ובאני בורומאו בשם "הקדוש שהמציא את תסמונת קיי" ("Il santo che ha inventato la sindrome di Kay"), אותו כתב בנו, פייטרו בורומאו. הספר מתאר את רומא בתקופת מלחמת העולם השנייה, ובפרט את סיפורו של ג'ובאני, לו מייחס פייטרו את ההמצאה המבריקה והנועזת של "תסמונת קיי". לפי פייטרו, אביו סיכן את חייו למען הצלת היהודים ללא היסוס, ובזכותו ניצלו חייהם של יהודים רבים.
בשנת 2014 הפיק וביים אורן יעקבי סרט תיעודי בשם "הסוד האיטלקי שלי: הגיבורים הנשכחים" (אנ') אשר מגולל את סיפורו של ג'ובאני בורומאו, ומתמקד באופן ספציפי באנקדוטות של "תסמונת קיי". נשיא קרן השואה ג'וזף פרלה הכריז תחילה על הסרט כמחווה לג'ובאני פאלאצ'י. לאחר פרסום הנתונים על עבודתו של פאלאצ'י כשכיר תחת המשטר הפשיסטי, הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית והגרמנים, גיבורי הסרט נותרו ג'ובאני בורומאו וג'ינו ברטלי.
ב-21 ביוני 2016 הוכר בית החולים על ידי עמותת "ראול וולנברג" כ"בית חיים" (אנ'). בטקס שהתקיים בית החולים, בו השתתפו גם ילדים שבורומאו ושותפיו הצילו, הונח לוח זיכרון על קיר חצר בית החולים, שבו נכתב "המקום הזה היה לאלומת אור באפילה של השואה. זוהי חובתנו המוסרים לזכור את הגיבורים הגדולים לדורי דורות, להכיר בפועלם ולהעריך אותם".
הערות שוליים

↑  סטיבן סילבר, התסמונת הסודית שהצילה את יהודי רומא בשואה, באתר זמן ישראל, 18 באוגוסט 2022
↑   How a Fake Disease Saved Lives During the Holocaust, סרטון בערוץ "TopTenz", באתר יוטיוב (אורך: 07:59)
↑  נטע בר יוסף, המסלול לחיים, באתר ישראל היום, ‏15.04.2015
↑  Jesús Colina, The incredible story of the false “K disease” who saved Jews from the Nazis, The International Raoul Wallenberg Foundation
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011345413305171  ISNI: 0000 0000 5909 8218  LCCN: n2009025919  VIAF: 86269722   WorldCat (עם VIAF): 86269722 
בית החולים Fatebenefratelli ברומא
ג'ייקוב פריי

ג'ייקוב פריי (באנגלית: Jacob Frey; נולד ב-23 ביולי 1981) הוא עורך דין ופוליטיקאי יהודי-אמריקאי, המכהן כראש עיריית מיניאפוליס שבמינסוטה.
ביוגרפיה

פריי נולד וגדל בווירג'יניה. הוא קיבל מלגת ספורט וסיים תואר ראשון בממשל בקולג' ויליאם ומרי. במהלך לימודיו התחרה בריצות ארוכות. ב-2007 התחרה כחבר נבחרת ארצות הברית במשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו בריו דה ז'ניירו וסיים רביעי בריצת מרתון בתוצאה של 2:16:44 שעות, ב-2008 ניצח במרתון אוסטין., במבחנים האמריקאים לקראת אולימפיאדת בייג'ינג סיים במקום ה-22 ולאחר מכן פרש מעיסוק מקצועי בתחום.
הוא השלים ב-2009 תואר JD במשפטים באוניברסיטת וילאנובה. לאחר לימודיו עבר למינאפוליס שם עסק כעורך דין והיה פעיל חברתי. הוא סייע בארגון עזרה לתושבי האזור שאיבדו את ביתם כתוצאה מאסון טבע, וכן פעל למניעת חקיקה שתאסור על הכרה בנישואים של בני-זוג מאותו המין. על פועלו העניקה לו העירייה ב-2012 את פרס זכויות האזרח על שם מרטין לותר קינג.
ב-2013 נבחר למועצת העיר וב-2017 נבחר לראשות העיר. במאי 2020 התמודד עם פרשת רצח ג'ורג' פלויד, תושב העיר אפרו-אמריקאי שנחנק למוות בידי שוטר. פריי תמך בפיטוריהם המידיים של השוטרים המעורבים. מותו של פלויד הביא להפגנות ומהומות ברחבי העיר, ולעימות תקשורתי בין פריי לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על דרך הטיפול בהן. במהלך ההפגנות בעיר, התייצב פריי במוקד ההפגנות וסירב באופן פומבי לדרישת המפגינים לביטול המשטרה המקומית, צעד שהביא לסילוקו מההפגנה ולאיומים שלא יזכה לתמיכת המצביעים בבחירות הבאות. בנובמבר 2021 נבחר לתקופת כהונה שנייה.
פריי נשוי בשנית לשרה קלארק. יחד עם אשתו שהתגיירה, הם נוהגים לפקוד שני בתי כנסת רפורמיים במיניאפוליס, "מקדש ישראל", "שיר תקווה".
הערות שוליים

↑  New Minneapolis mayor may be the world’s fastest politician, אתר runningmagazine.ca, ‏8 בינואר 2018
↑  For Mayor Jacob Frey of Minneapolis, a Stinging Rebuke, הניו יורק טיימס, 7 ביוני 2020
↑  Jewish Minneapolis Mayor Jacob Frey on Trump and becoming a sex symbol, The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14238233
גונסלו פרננדס דה אוביידו ואלדס

| --- | --- |
 לידה:  אוגוסט 1478 מדריד, כתר קסטיליה 
 פטירה:  6 ביולי 1557 (בגיל 78) ואיאדוליד, כתר קסטיליה 
 מדינה:  ספרד 
 תפקיד:  מושל (1520) 
 
גונסלו פרננדס דה אוביידו ואלדס (בספרדית :Gonzalo Fernández de Oviedo y Valdés ;מדריד 1478 – 1557 סנטו דומינגו), ידוע בכינוי "אויבדו" על אף ששם משפחתו הוא פרננדס, היה היסטוריון ספרדי, חייל, מושל האי היספניולה ונציג מלכותי באיי הודו המזרחית מטעם מלך ספרד.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1478 במדריד למשפחת אצולה מאסטוריאס וחונך אצל אלונסו דה ארגון (Alonso de Aragón). בהיות בן 13 הפך להיות משרתו של בנם של אליזבל ופרנדדו, חואן, נסיך אסטוריאס. ב-4 באוקטובר 1497, לאחר מותו של חוואן, הוא נסע לאיטליה והפך להיות מזכירו של הגנרל פרננדס דה קורדובה (Gonzalo Fernández de Córdoba). היה עד לכניעת גרנדה ובשנת 1492 היה עד לחזרתו של כריסטופר קולומבוס ממסעו הראשון. פגש דמויות היסטוריות חשובות ביניהן קולומבוס והאחים פינסון (Pinzón) שלקחו חלק במסעות קולומבוס.
בשנת 1502, חזר לספרד, חי במדריד, עיר הולדתו, וכאשר איזבלה נפטרה בשנת 1504, חזר אל חצר המלך פרדיננד הקתולית. לאחר מכן שירת כדוכס קלבריה.
בשנת 1506 התחתן עם דה מרגרט (Margarita de Vergar) שמתה בזמן לידה פחות משנה לאחר נישואיהם. הוא הצטרף לצבא בפעם השנייה ולאחר מכן מונה כנוטריון ציבורי, מזכיר המועצה האינקווזיצינית. בשנת 1506 היה נוטריון של האפיפיור ופעיל באינקוויזיציה ובקולוניאליזם הספרדי באיים הקרביים. בשנת 1507 התחתן שוב עם קתרין (Catalina Rivafecha) ועבד עד שנת 1511 כנוטריון ציבורי במדריד. בשנת 1512 כיהן כמזכיר שני של גרנד לזמן קצר.
בשנת 1513 הפליג להודו. בשנת 1514 מונה למשגיח על התכת זהב בסנט דומינגו. פרננדס דה אוביידו ביקר עוד ארבע פעמים באמריקה, שם הוא נשאר עשרים ושתיים שנה, ובשנת 1532 מונה להיסטוריון של איי הודו מטעם הוד מלכותו. שנה שלאחר מכן הוא קיבל את תפקיד מפקד המבצר האוסמה פורטלזה (Fortaleza Ozama), מצודה מפורסמת (שם יש פסל גדול שלו, מתנה למדינה בידי מלך ספרד) של סנטו דומינגו. כתב שתי עבודות חשובות, La historia general y natural de las Indias ואת Las Quinquagenas de la nobleza de España אשר פורסמו בשלמותן לאחר שלוש מאות שנה ממותו.
עבודותיו > Libro del muy esforzado e invencible caballero Don Claribalte

עבודות הראשונה הייתה רומן בשם "Libro del muy esforzado e invencible caballero Don Claribalte". סיפור על האביר דון Claribalte ושאיפתו הבלתי אפשרית למימוש. הרומן פורסם בשנת 1519 בוולנסיה והודפס בידי אחד המדפיסים הבולטים באותה תקופה, חואן וינו (Juan Viñao). העבודה מוקדשת לפרדיננד מאראגון, דוכס קלבריה (Ferdinand of Aragón, Duke of Calabria). אווידו מציין כי הרעיון והכתיבה נעשו בזמן שהותו בסנט דומינגו.
עבודותיו > Las Quinquagenas de la nobleza de España

אוסף של ציורים, מעשיות מוסר על רכילות תוססת לגבי אנשים מפורסמים בני דורו.
עבודותיו > La historia general y natural de las Indias

פורסם בשנת 1526 בטולדו כסיכום La Natural hystoria de las India שהוקדש לקרל החמישי.
החלק הראשון La Historia general de las Indias הופיע בסביליה בשנת 1535. החלק השני נקטע עקב מותו של אובידו בשנת 1557. העבודה בשלמותה לא פורסמה עד 1851–1855, כאשר נערכה בידי ההיסטוריון הספרדי חוסה אמדור דה לוס ריוס (José Amador de los Ríos) בארבעה כרכים.
העבודה מספקת מידע ממקור ראשון משנת 1513 כשעזב לאמריקה לראשונה ועד מסעו האחרון לסנט דומינגו 1549 אוביידו ביקר חמש פעמים באמריקה. הספר מתאר בקצרה את הניווט לעולם החדש ולאיים, התמודדות עם הספנים, אוביידו מוצג כמעריץ של הטבע והמנהגים המקומיים, מתאר בהתלהבות אבל עם אובייקטיביות.
הערכה הלא גמורה של סטיבן פורסמה באופן נרחב באנגלית (בידי אדן 1555) וצרפתית בידי פולור (Poleur) בשנת 1556. דרך ספרו של אוביידו למדו האירופאים על ערסל, אננס והטבק שהיו בשימוש בידי הילדים האמריקאים עם נפגש אודיו. הציור של האננס הראשון מיוחס לו.
ברטולומה דה לאס קסאס גינה את הספר :
one of the greatest tyrants, thieves, and destroyers of the Indies, whose Historia contains almost as many lies as pages
דף שער של Libro del muy esforzado e invencible caballero Don Claribalte (ולנסיה, 1519)
גלן רובינסון השלישי

| --- | --- |

רובינסון בשנת 2018
 לידה:  8 בינואר 1994 (בן 30) גארי, אינדיאנה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  1.98 מטרים
 מספר:  30
 מכללה:  אוניברסיטת מישיגן
 דראפט:  בחירה מספר 40, 2014 מינסוטה טימברוולבס
 קבוצות כשחקן
 2014–2015 2015 2015–2018 2018–2019 2019–2020 2020 2020–:  מינסוטה טימברוולבס פילדלפיה 76' אינדיאנה פייסרס דטרויט פיסטונס גולדן סטייט ווריורס פילדלפיה 76' סקרמנטו קינגס
 הישגים כשחקן
 זכייה בתחרות ההטבעות של ה-NBA‏ (2017)
גלן אלן רובינסון השלישי (באנגלית: Glenn Alan Robinson III; נולד ב-8 בינואר 1994) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת סקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA, בעמדות הסמול פורוורד והקלע. בנו של שחקן העבר גלן רובינסון.
קריירת מכללות

רובינסון נולד בעיר גארי שבאינדיאנה, ובשנת 2012 החל ללמוד באוניברסיטת מישיגן. בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה (ה"וולברינס") סייע לה להעפיל לפיינל פור טורניר אליפות המכללות לראשונה מזה 20 שנה. במשחק חצי הגמר קלע רובינסון 10 נקודות בניצחון קבוצתו מול אוניברסיטת סירקיוז, ובמשחק הגמר קלע 12 נקודות, אך מישיגן הפסידה מול אוניברסיטת לואיוויל בתוצאה 76–82. לאורך אותה עונה היה רובינסון הקלעי השלישי של קבוצתו, אחרי טריי ברק וטים הארדוויי הבן, עם ממוצע של 11.0 נקודות למשחק.
בעונת 2013/2014 שוב היה אחד השחקנים המובילים של מישיגן, הפעם לצד ניק סטאוסקאס וקאריס לוורט, כשקלע 13.1 נקודות למשחק והוביל את קבוצתו לשלב רבע גמר אליפות המכללות. במשחק רבע הגמר הפסידו הוולברינס מול אוניברסיטת קנטקי, בתוצאה 72–75. באפריל 2014 הודיע על העמדתו לבחירה בדראפט ה-NBA, לאחר שנתיים בלבד במישיגן.
קריירה מקצועית > מינסוטה טימברוולבס

בדראפט ה-NBA‏ 2014 נלקח רובינסון על ידי מינסוטה טימברוולבס, בבחירה ה-40. ב-25 משחקיו בקבוצה מיעט לשחק וקלע 1.2 נקודות בממוצע למשחק בלבד, בטרם שוחרר ב-5 במרץ 2015.
קריירה מקצועית > פילדלפיה 76'

מיד לאחר שחרורו ממינסוטה חתם רובינסון על חוזה בפילדלפיה 76'. עד לסיום העונה קלע 4.4 נקודות למשחק עבור פילדלפיה.
קריירה מקצועית > אינדיאנה פייסרס

לקראת עונת 2015/2016 חתם באינדיאנה פייסרס על חוזה ל-3 עונות, בסך כ-3.5 מיליון דולר. בסוף-שבוע האולסטאר 2016 זכה רובינסון בתחרות ההטבעות, בה גבר על ארון גורדון, דיאנדרה ג'ורדן ודריק ג'ונס. ב-25 בנובמבר 2016 קלע שיא קריירה של 20 נקודות במשחק מול ברוקלין נטס. באוקטובר 2017 נפצע בקרסול רגלו השמאלית והושבת ממשחק למשך 4 חודשים. בכל 3 עונותיו באינדיאנה העפיל עמה לשלב הפלייאוף, ובשלושת המקרים הודחה הקבוצה כבר בסיבוב הראשון. לאורך התקופה רשם ממוצעים של 5.0 נקודות ו-2.6 ריבאונדים למשחק.
קריירה מקצועית > דטרויט פיסטונס

ביולי 2018 חתם על חוזה בדטרויט פיסטונס, ובעונתו היחידה במדיה קלע 4.2 נקודות בממוצע למשחק.
קריירה מקצועית > גולדן סטייט ווריורס

לקראת עונת 2019/2020 חתם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס.
קריירה מקצועית > פילדלפיה 76'

בפברואר 2020 הועבר יחד עם אלק ברקס בטרייד לפילדלפיה 76', בתמורה ל-3 בחירות דראפט עתידיות.
קריירה מקצועית > סקרמנטו קינגס

לקראת עונת 2020/2021 חתם רובינסון על חוזה בסקרמנטו קינגס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014/2015 | מינסוטה | 25 | 0 | 4.3 | 0.333 | 0.167 | 0.750 | 0.6 | 0.1 | 0.1 | 0.0 | 1.2 |
| 2014/2015 | פילדלפיה | 10 | 1 | 15.3 | 0.419 | 0.308 | 0.500 | 2.5 | 0.8 | 0.3 | 0.1 | 4.4 |
| 2015/2016 | אינדיאנה | 45 | 4 | 11.3 | 0.430 | 0.378 | 0.692 | 1.5 | 0.6 | 0.4 | 0.2 | 3.8 |
| 2016/2017 | אינדיאנה | 69 | 27 | 20.7 | 0.467 | 0.392 | 0.711 | 3.6 | 0.7 | 0.6 | 0.3 | 6.1 |
| 2017/2018 | אינדיאנה | 23 | 1 | 14.7 | 0.424 | 0.412 | 0.818 | 1.6 | 0.7 | 0.6 | 0.0 | 4.1 |
| 2018/2019 | דטרויט | 47 | 18 | 13.0 | 0.420 | 0.290 | 0.800 | 1.5 | 0.4 | 0.3 | 0.2 | 4.2 |
| 2019/2020 | גולדן סטייט | 48 | 48 | 31.6 | 0.481 | 0.400 | 0.851 | 4.7 | 1.8 | 0.9 | 0.3 | 12.9 |
| 2019/2020 | פילדלפיה | 14 | 4 | 19.3 | 0.518 | 0.333 | 0.917 | 3.1 | 0.8 | 0.6 | 0.1 | 7.7 |
| קריירה |  | 281 | 103 | 17.5 | 0.459 | 0.373 | 0.768 | 2.6 | 0.8 | 0.5 | 0.2 | 6.0 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015/2016 | אינדיאנה | 4 | 0 | 2.6 | 0.750 | 0.000 | 1.000 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.3 | 1.8 |
| 2016/2017 | אינדיאנה | 3 | 0 | 10.4 | 1.000 | 1.000 | 0.500 | 1.0 | 0.3 | 0.0 | 0.0 | 5.0 |
| 2017/2018 | אינדיאנה | 2 | 0 | 3.0 | 1.000 | 0.000 | 0.000 | 0.5 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 1.0 |
| קריירה |  | 9 | 0 | 5.2 | 0.909 | 1.000 | 0.667 | 0.4 | 0.1 | 0.0 | 0.1 | 2.7 |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות המכללות של רובינסון, באתר sports-reference.com
↑  רובינסון וסטאוסקאס עוזבים את מישיגן, באתר ESPN,‏ 15 באפריל 2014
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2014, באתר basketball-reference.com
↑  מינסוטה מחתימה את המילטון ומשחררת את רובינסון, באתר הקבוצה, 5 במרץ 2015
↑  רובינסון מצטרך לפילדלפיה, באתר nbcsports.com,‏ 9 במרץ 2015
↑  פילדלפיה מחתימה את רובינסון, באתר הקבוצה, 7 במרץ 2015
↑  רובינסון חותם על חוזה באינדיאנה, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 25 ביולי 2015
↑  רובינסון זוכה באליפות תחרות ההטבעות, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 18 בפברואר 2017
↑  סיכום המשחק בין אינדיאנה לברוקלין, באתר ESPN
↑  עדכון מצב הפציעה של רובינסון, באתר הפייסרס, 13 באוקטובר 2017
↑  רובינסון מסכם על חוזה בדטרויט, באתר ESPN,‏ 1 ביולי 2018
↑  רובינסון חותם על חוזה בגולדן סטייט, באתר הקבוצה, 10 ביולי 2019
↑  פילדלפיה מצרפת את רובינסון וברקס, באתר הקבוצה, 7 בפברואר 2020
↑  רובינסון חותם על חוזה בסקרמנטו, באתר הקבוצה, 2 בדצמבר 2020
ג'ורג' וודס

ג'ורג' וודס (באנגלית: George Woods;‏ 11 בפברואר 1943 - 30 באוגוסט 2022) היה אתלט אמריקאי שזכה ב-2 מדליות כסף אולימפיות (מקסיקו סיטי 1968 ומינכן 1972) בהדיפת כדור ברזל. כמו כן קבע וודס שיא עולם באולמות במקצוע זה.
ביוגרפיה

ג'ורג' וודס נולד ב-1943 בעיר פורטאג'ויל (אנ'), מיסורי כבן יחיד לג'ורג' ר' וודס ובוני לבית גריפין ובגיל צעיר עברה המשפחה לעיר סילקסטון (אנ'), מיסורי. בנעוריו למד בבית הספר התיכון של סילקסטון (אנ') והיה מעורב בנבחרת האתלטיקה של בית הספר ואף קבע שיא של בתי הספר התיכוניים של מיסורי בהדיפת כדור ברזל שלא נשבר עד היום.
עם סיום התיכון החל וודס ללמוד באוניברסיטת דרום אילינוי (אנ').
וודס הגיע אומנם למקום ראשון בהדיפת כדור ברזל בתחרויות לקראת המבחנים האולימפיים של נבחרת ארצות הברית אך באולימפיאדות עצמן (מקסיקו סיטי 1968, מינכן 1972 ומונטריאול 1976) קטף רק שתי מדליות כסף.
וודס זכה בתחרויות להדיפת כדור ברזל באליפות ארצות הברית באתלטיקה בשנים 1967, 1968, 1969 ו-1973.
לאחר פרישתו מקריירת הספורט מונה וודס ליועץ קבלה ויועץ אקדמי באוניברסיטת דרום אילינוי (אנ') עד פרישתו ב-2001.
קריירה ספורטיבית > 1968

באולימפיאדת מקסיקו סיטי זכה וודס במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.12 מטר אחרי רנדי מטסון מארצות הברית (20.54 מטר) ולפני אדוארד גושין מרוסיה (20.09 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1972

באולימפיאדת מינכן זכה וודס במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.17 מטר אחרי ולדיסלב קומר מפולין (21.18 מטר) ולפני הרטמוט בריזניק ממזרח גרמניה (21.14 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1974

בתחרות אתלטיקה באולם שנערכה באינגלווד, קליפורניה קבע וודס תוצאה של 22.02 מטר בהדיפת כדור ברזל שהיוותה שיא עולם באולם והחזיק מעמד 11 שנה. נכון ל-2022 התוצאה מדרגת אותו במקום ה-14 בדירוג העולמי.
קריירה ספורטיבית > 1976

באולימפיאדת מונטריאול הגיע וודס למקום השביעי בתוצאה של 20.26 מטר.
משפחתו

וודס נישא ב-1962 לג'יין ולזוג נולדו 2 ילדים (אנדרו וליסה). נפטר ב-2022 והובא למנוחות בעיר אדוארדסויל (אנ') שבאילינוי.
אותות הוקרה

ב-2007 נבחר וודס להיכל התהילה הלאומי לספורט (אנ')
הערות שוליים

↑  מכיוון שהשיא נקבע באולם הוא אינו רשום כשיא עולם רשמי
↑   הדיפת הזהב של וודס ב-1974 בה קבע שיא עולם באולם, סרטון  באתר יוטיוב
↑  נפטר ג'ורג' וודס בגיל 79, באתר ukdaily.news
↑  הספד לג'ורג' וודס, באתר legacy.com
↑  ג'ורג' וודס, באתר היכל התהילה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14348617
גלקסו סמית' קליין

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (GSK)  הבורסה לניירות ערך בלונדון (GSK) 
 תקופת הפעילות:  27 בדצמבר 2000 – הווה (23 שנים) 
 חברות בנות:  Stiefel Laboratories  GlaxoSmithKline (Canada)  GlaxoSmithKline (United States)  GlaxoSmithKline (Australia)  GlaxoSmithKline (Sri Lanka)  GlaxoSmithKline (Poland)  GlaxoSmithKline (Turkey)  GlaxoSmithKline (Ireland)  GlaxoSmithKline (Belgium)  GlaxoSmithKline  GlaxoSmithKline (Croatia)  GlaxoSmithKline (Germany)  GlaxoSmithKline (Italy)  GlaxoSmithKline 
 מיקום המטה:  ברנטפורד 
 ענפי תעשייה:  תעשיית התרופות, ביוטכנולוגיה 
 מוצרים עיקריים:  תרופה 
 יו"ר:  Sir Philip Hampton 
 מנכ"ל:  Emma Walmsley 
 עובדים:  97,921 
  
 www.gsk.com
 
מטה החברה בברנטפורד
גלקסו סמית' קליין (שם רשמי באנגלית: GlaxoSmithKline; GSK) היא חברה בריטית לייצור ולשיווק תרופות וחיסונים. נכון ל-2016 הייתה חברת התרופות השישית בגדלה בעולם (אחרי פייזר, נוברטיס, מרק, הופמן לה רוש וסאנופי). מטה החברה נמצא בברנטפורד (Brentford) שבלונדון רבתי. החברה נוצרה בשנת 2000 כתוצאה ממיזוג החברות סמית' קליין ביצ'ם (SmithKline Beecham) וגלקסו וולקם (Glaxo Wellcome). החברה נמנית עם מדד FTSE 100 (מדד 100 המניות המובילות בבורסה לניירות ערך בלונדון) ונמנית עם החמישייה הראשונה של החברות הנסחרות בבורסה מבחינת שווי שוק. החברות המרכיבות את גלקסו סמית' קליין היו חלוצות במחקר ופיתוח תרופות פורצות דרך. בהם פיתוח נגזרות סינתטיות לפניצילין במסגרת חברת ביצ'ם ומעבדות חברת בורוז-ולקם במסגרתן פעלה זוכת פרס נובל לרפואה גרטרוד עליון שפיתחה תרופות לטיפול במלריה, איידס והרפס. בשנת 2012 הואשמה החברה כנושאת באחריות פלילית ואזרחית הנובעת מקידום בלתי חוקי של תרופות מרשם ואי-דיווח נתוני בטיחות מסוימים למנהל המזון והתרופות האמריקאי, במסגרת הסדר טיעון עם מחלקת המשפטים של ארצות הברית שילמה החברה קנס בסך 3 מיליארד דולר, הסכום הגבוה ביותר אותו שילמה חברת תרופות עד אז במסגרת הסדר באשמת הונאה.
היסטוריה > גלקסו

חברת גלקסו נוסדה כחברה למסחר כללי ב-1850 בניו זילנד. בשנת 1904 החלה החברה לייצר תחליף חלב אם ובשנת 1920 פיתחה תוסף ויטמין די. ב-1935 נוסדו מעבדות גלקסו בלונדון והחברה הלה לרכוש ולמזג יצרניות של תרופות ותכשירים. בשנת 1978 רכשה גלקסו את מעבדות מאייר בארצות הברית והחלה להוות גורם בשוק תעשיית התרופות הגלובלי. ב-1983 קבעה הזרוע האמריקאית של התאגיד, .Glaxo Inc את מרכזה בפארק המחקר והתעשייה "טריאנגל" בצפון קרולינה.
היסטוריה > בורוז וולקם

Burroughs Wellcome & Company נוסדה בלונדון בשנת 1880 על ידי הרוקחים האמריקאים הנרי וולקם (Henry Wellcome) וסילס מ. בורוז (Silas M. Burroughs). בשנת 1902 נוסדו מעבדות המחקר שנועדו לפיתוח תרופות למחלות טרופיות. ב-1920 פתחה החברה מעבדות ומתקני ייצור בארצות הברית, שעברו ב-1971 מניו יורק לצפון קרוליינה. בין היתר עבדו במעבדות אלה זוכי פרס נובל ג'ורג' ה. היצ'ינגס, ג'ון ר. ויין וגרטרוד עליון. בשנת 1936 נוסדה קרן ולקם, במטרה לקדם ולשפר את בריאות בני האדם. בשנת 1995 התמזגה בורוז ולקם לגלקסו וכך נוצרה חברת גלקסו-ולקם.