stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחס הרבנים לשירות נשים בצה"ל
עמדתם של רבנים בולטים בציבור הדתי לאומי > הרב שאול ישראלי

בשנים 1952–1954 התפרסמו בקובצי "התורה והמדינה" מאמרים הלכתיים בעד ונגד גיוס נשים. הרב שאול ישראלי, עורך הקובץ, העיר הערות על המאמרים, בהם שלל את נימוקי האוסרים. בין היתר כתב שנשים חייבות במלחמת מצווה, שאין בנשיאת נשק קל לנשים איסור "לא ילבש", ושהלכות הצניעות תלויות בנורמות חברתיות, ורק במקום בו נשים אינן יוצאות מהבית יש לאסור גיוס חובה מטעמי צניעות.
הוא הביע את עמדתו לפיה במקום לשלול את כל רעיון גיוס הנשים, היה ראוי להשתדל לכוון אותן למקומות בו יוכלו למלא את חובת גמילות החסד, לאור הצורך המשווע בכוח אדם בצבא. באופן פרטי אף הביע תמיכה בנשים דתיות שהתנדבו מרצונן להתגייס לצבא.
עמדתם של רבנים בולטים בציבור הדתי לאומי > הרב שלמה גורן

מזכירו האישי של הרב שלמה גורן, ר' זלמן קויטנר, כתב:
במקרים פרטניים קיימות עדויות של נשים דתיות שהרב גורן התיר להן להתגייס. גם בתו התגייסה, כשבראיון לעיתון הארץ הוא הסביר שלמרות התנגדותו הכללית לגיוס בנות, הוא החליט שכל עוד קיים גיוס כזה בתו לא תפקד ממנו, בשל מעמדו הייצוגי כרב הראשי לצה"ל.
עמדתם של רבנים בולטים בציבור הדתי לאומי > הרב אונטרמן

מזכירו האישי של הרב איסר יהודה אונטרמן, ר' אברהם בידרמן, כתב בשמו של הרב אונטרמן:
עמדתם של רבנים בולטים בציבור הדתי לאומי > תנועת נאמני תורה ועבודה

תנועת נאמני תורה ועבודה תמכה מראשיתה בגיוס נשים דתיות לצה"ל ואף הוציאה לאור ספר עיון הלכתי בנושא, שפורסם בשנות ה-1980, ונכתב על ידי יו"ר התנועה יחזקאל כהן.
עמדתם של רבנים בולטים בציבור הדתי לאומי > ארגון רבני ורבניות בית הלל

ב-2014, ארגון בית הלל - הנהגה תורנית קשובה פרסם מסמך בו הוא ביקש לעודד כל בת לשרת את המדינה במקום שבו תוכל לתרום תרומה מרבית, בשירות לאומי או בשרות צבאי, בהתאם לכישוריה ולאופייה. רבני ורבניות הארגון קראו לחשיבה מחודשת ופתוחה, השוקלת בצורה עניינית את שני המסלולים העומדים לרשות האישה הדתית.
במאמרם, הם בקשו לתת עוגן הלכתי לצעירות שהחליטו לשרת בצבא וקבעו שהן מקיימות מצווה חשובה. הם ביססו עמדה מתירה זו על החשיבות ההלכתית של נתינת כתף לקיום המדינה וביטחון תושביה, אם כקיום של מלחמת מצווה, של הצלת נפשות או גמילות חסדים. כמו כן, התמודדו עם טענות קודמיהם בדבר האיסור החל על האישה לשאת כלי נשק, הדאגה לצניעותה והנזק הרוחני הצפוי לה.
בשנת 2024, הארגון פרסם נייר עמדה חדש בעקבות מלחמת חרבות ברזל, שבו כתבו חברי הארגון כי שירות נשים בצה"ל הוא מצווה.
עמדתם של רבנים בולטים בציבור הדתי לאומי > הרב אהד טהרלב

הרב אהד טהרלב, ראש מדרשת לינדנבאום – הכוללת תוכנית "הדס" המשלבת לימודים במדרשה עם שירות צבאי מלא – משנת 2003, יצא בעקבות מלחמת חרבות ברזל בקריאה כי נשים יכולות וצריכות להשתלב במערך הלוחם של צה"ל. עם זאת, הוא הדגיש שהוא מצדד ביחידות מגדריות ולא ביחידות מעורבות.
ספרי הדרכה לחיילות דתיות

בשנת 2017, הרב אלי רייף הוציא ספר הדרכה לחיילת הדתית "שלום בחילך", ספר ראשון מסוגו שמכיר במושג "חיילת דתית" ונועד להעניק לה הדרכה הלכתית ותורנית, תוך התייחסות לאתגרים הקשורים למפגש בין ההלכה לחיי הצבא.
ראו גם

לא ילבש
הלכות צבא
גיוס בני ישיבות
מכבי דרום תל אביב

מכבי דרום תל אביב היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר תל אביב, המשמשת כקבוצת בת של מכבי תל אביב. כיום מאמן את הקבוצה קובי בוכריס
היסטוריה

הקבוצה היא אחת מקבוצות הכדורסל הוותיקות בישראל והיא נמנית עם שמונה מייסדות ליגת המבחן הראשונה בשנת 1954.
מאז התמודדה הקבוצה בליגה הלאומית בכדורסל, כשזאת הייתה הליגה הראשונה, עד עונת 1961/1962, אז ירדה לליגה השנייה. בעונת 1975/76 הוביל אותה המאמן צביקה שרף חזרה לליגה הלאומית, אך בעונת 1978/1979 נשרה שוב לליגה הארצית. בעונת 1983/1984 הצטרפה שוב לליגה הבכירה אך ירדה ליגה עוד באותה עונה, שהייתה לפעם האחרונה שהקבוצה שיחקה בליגה העליונה. מגרש הבית של הקבוצה היה מגרשה הפתוח הוותיק של קבוצת מכבי תל אביב ברחוב מכבי ב"לב העיר", כ-300 מטרים צפונה מכיכר מגן-דוד. המגרש היה בסמוך לקולנוע אורלי ולמועדון הטניס של מכבי תל אביב ברחוב טשרניחובסקי. בין השאר שיחקו בשורותיה: מוטי בן דוד, דוד פריש, מיכה שוורץ, גלעד כץ, שי סידלמן, איציק כהן, עידו מנדל, חן ליפין, עודד קטש, מרטין מיורספ, צביקה שרף, רוני בוסאני ופיני גרשון. אימנו בקבוצה: מולי קצורין ומוטי ארואסטי.
באמצע שנות התשעים התאחדה מכבי דרום תל אביב עם הפועל קריית גת ונקראה בשם מכבי דרום/קריית גת. בשנת 2000 הקבוצה התפרקה וחדלה מלהתקיים.
בתחילת עונת 2012/2013 הוקמה הקבוצה מחדש וכיום מתמודדת בליגה א' מחוז מרכז, ומארחת באולם הספורט הדר יוסף.
Cappella

| --- | --- |
 מקום הקמה:  ברשה 
 תקופת הפעילות:  מ-1987 
 סוגה:  יורודאנס, מוזיקה אלקטרונית, יורוטארנס 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  מרקורי רקורדס, קבוצת אווקס, ZYX מיוזיק 
 פרופיל ב-IMDb
 חברים לשעבר
 Marcus Birks 
 
Cappella (בעברית: קפלה) הייתה להקת יורודאנס שהוקמה בשנת 1989 על ידי המפיק האיטלקי ג'אנפרנקו בורטולוטי (Gianfranco Bortolotti). הלהקה עברה מספר שינויים בקשר להרכב הלהקה, כאשר היא הצליחה בעיקר בתחילת שנות ה-90 כשחברי הלהקה היו קלי אוברט (Kelly Overett) ורודני בישופ (Rodney Bishop).
הלהיט המצליח ביותר של הלהקה היה "U Got 2 Let The Music", שיצא בשנת 1993 והגיע למקום השני במצעד השירים בבריטניה.
רקע

בשנת 1989, בראשית דרכה של הלהקה, היא כללה זמר יחיד והוא אטור פורסטי (Ettore Foresti). באותה שנה, הוציאה הלהקה את השירים "Push The Beat" ואת השיר "Helyom Halib" שדורג אחד-עשר במצעד השירים הבריטי.
שלוש שנים מאוחר יותר, קפלה הוציאה את השיר "Take Me Away" שזכה להיות אחד משלושים השירים המצליחים בבריטניה באותה השנה. השיר למעשה הוא דגימות קול מהשיר "Love Sensation" של Loleatta Holloway - אותו שיר שנעשו בו דגימות קול באופן לא חוקי לשיר "Ride on Time" של הלהקה Black Box בשנת 1989.
בשנת 1993 ההצלחה של קפלה רק הולכת ומתעצמת לאחר שהשיר "U Got 2 Know" שיצא באותה שנה (מנגינת השיר לקוחה מהשיר "Happy House" של הלהקה Siouxsie and the Banshees) כובש את בריטניה ומגיע למקום השישי במצעד השירים השנתי.
באותה שנה, מצטרפים ללהקה חברים חדשים: קלי אוברט (Kelly Overett) ורודני בישופ (Rodney Bishop), ואילו אטור פורסטי (Ettore Foresti) עוזב אותה. רודני מתגורר בלונדון וקלי היא רקדנית לשעבר בלהקה SL2 והיא מתגוררת באיפסוויץ' שבבריטניה.
באוקטובר של אותה שנה, הלהקה הוציאה את השיר "U Got 2 Let The Music" שהפך ללהיט כלל עולמי.
בשנת 1994, יצאו להיטים נוספים כמו "Move On Baby" שהגיע למקום הראשון בגרמניה ובשווייץ, "U & Me" שהגיע למקום העשירי בבריטניה והשיר "Move It Up" שהגיע למקום השישה-עשר. 
במקביל, קלי החלה את קריירת הסולו שלה ופרסמה את הסינגל "Follow Your Heart". לשיר לא הייתה הצלחה גדולה והוא התפרסם בעיקר בבריטניה. לאחר פרסום הסינגל ולאחר ההופעה החיה המבישה שלה בתוכנית "Top Of The Pops", החלו לצוץ חשדות בנוגע לקולה האמיתי של קלי. קולה של קלי בשיר "Move On Baby" וקולה בהופעות חיות ובסינגל שלה היו שונים לחלוטין. מיד לאחר זאת, עזבה קלי את הלהקה, והחשדות הפכו למוצקות - קלי היא לא זאת ששרה את השירים של הלהקה. התברר שאת השירים "Move On Baby" ו- "Don't Be Proud" שרה אן-מריה סמיץ' (Ann-Marie Smith).
בקיץ 1995, אליסון ג'ורדן (Allison Jordan) הצטרפה ללהקה. כמו קלי, גם תפקידה של אליסון היה רק להציג את השירים בהופעות חיות ובווידאו-קליפים, ולא לשיר את השירים. השיר "Tell Me The Way" התפרסם וזכה להצלחה גדולה במדינות רבות ובעיקר באיטליה.
בינואר 1996 פרסמה הלהקה את השיר "I Need Your Love" ואת אלבומם "War In Heaven" שלא זכה להצלחה של אלבומם הקודם "U Got 2 Know". את רוב השירים מהאלבום "War In Heaven" שרה הזמרת Zeitia Massiah. ככל הנראה, אליסון היא זו ששרה את השירים "Turn It Up And Down" ואת גרסת האלבום של השיר "Do You Run Away Now". ניתן להשוות את קולה של אליסון בשני שירים אלו לקולה של אליסון בשיר "Boy From New York City" שהוציאה לפני שהצטרפה ללהקה, בזמן קריירת הסולו שלה בשנת 1992.
עם השנים, הלהקה הוציאה מספר שירים נוספים שלא זכו להצלחה משמעותית, ובשנת 1999 עזבו רודני בישופ (Rodney Bishop) ואליסון ג'ורדן (Allison Jordan) את הלהקה.
הלהקה נותרה ללא חברים, אך היא המשיכה להוציא שירים שברובם כללו דגימות קול משירים אחרים וחידושים לשירים קודמים של הלהקה.
בשנת 2000, כאשר נותרה הלהקה ללא חברים, החלו לצוץ שמועות שהלהקה הולכת להתאחד ולחזור לפעול. על פי חברת הקלטות איטלקית:
The Return of the Media Star: From Media Recording Studios is ready a new bumper sound, emblematic for the history of dance music: the new Cappella single. The title is unknown but the style is very happy energy massive. Stay in tune for other Cappella news.
בשנת 2001 יצא חידוש "פרומו" לשיר "U & Me", ובקיץ 2002 הוציאה הלהקה גרסה חדשה לשיר "U Got 2 Know".
אלבומים

Helyom Halib (1989)
U Got 2 Know (1994)
War In Heaven (1996)
Cappella (1998)
Best of (2005)
היתר בנייה

היתר בנייה (בעבר נקרא גם רישיון בנייה) הוא אישור שניתן על ידי הוועדה המקומית לתכנון ובנייה על מנת לבצע עבודת בנייה, הריסה או שינוי בשימושים במקרקעין.
היתר הבנייה כולל מסמך עיקרי שבו תיאור מילולי כללי של הבקשה שאושרה, ומצורף אליו נספח תשריט, המכונה גם "גרמושקה", בשל צורת הקיפול שלו דמוית אקורדיון. שני המסמכים נחתמים בחותמת ייחודית במעמד אישורם על ידי הוועדה המקומית לתכנון ולבניה שבתוכה נרשם מספר ההיתר.
במקטע הראשון של התשריט רשומים: שם מגיש הבקשה, שם האדריכל, שם המהנדס, שמות בעלי הזכויות בנכס, תוכניות בניין עיר החלות עליו, מידע על הקלות שאושרו במסגרת ההיתר, מאזן מקומות החניה וכיוצא בזה.
במקטע השני מופיעה טבלת שטחי המבנה בחלוקה לקומות ולשימושים ובחלוקה לשטחים קיימים ושטחים שבנייתם מותרת.
המקטע השלישי כולל מפה טופוגרפית של החלקה או המגרש נשוא ההיתר, תרשים סביבה, ותשריט של התוספת, השינוי או ההריסה נשוא ההיתר בחתך קומתי.
במקטע הרביעי עשויים להופיע חישובי שטחים ותשריטי עזר לחישובי שטחים.
המקטעים הבאים כוללים את תשריטי הקומות השונות בקנה מידה שכיח של 1:100. לאחריהן יופיעו חתכי אורך ורוחב וכן תשריטי חזיתות המבנה.
חובת קבלת היתר בנייה

על פי חוק התכנון והבניה קיימת חובה לקבל היתר בנייה בעת ביצוע אחת מאלה:
הקמת בניין חדש או הריסתו של בניין.
כל תוספת או שינוי חיצוני לבניין קיים, כגון חניה מקורה, הקמת גדר, פרגולה, סככה, תוספת בנייה.
שינויים פנימיים שפוגעים בקונסטרוקציה של הבניין או בצנרת המשותפת.
התווית דרך, סלילה או סגירה של דרך, חפירות, הנחת תשתיות.
שינוי בשימושים ביחס להיתר קיים.
הצבת מבנה זמני, העמדת מחסן פריק, מכולות, מבנים ניידים, שלטים וכו'.
כל מבנה כפי שמוגדר בחוק בהגדרה רחבה וכוללת גם מבנים פעוטים כגון שובך יונים, עמודי חשמל, תמרורים וכו'.
ההליכים לבקשת היתר בנייה

הוכחת בעלות של מבקש ההיתר על הקרקע.
הוכחה להסכמתם של 75% מבעלי הזכויות בקרקע (ובמקרה של תוספת בנייה של ממ"ד - 60% בלבד) או של הבעלים של שני שלישים מהרכוש המשותף. עם זאת, תקנה 2א' בחוק התכנון והבנייה מאפשרת להגיש תוכניות גם אם לא הושג הרוב הדרוש. במקרה זה יישלחו מכתבים רשומים לבעלי העניין שחתימתם חסרה, בו יוזמנו להביע את התנגדותם לבקשה.
במקרה של הקמת מבנה, נדרשת הגשת מפה טופוגרפית של אתר הבנייה שנערכה על ידי מודד מוסמך במהלך ששה חודשים לפני למועד הבקשה להיתר.
הגשת תוכנית הגשה לוועדה המקומית לתכנון ובנייה, שמפרטת את תוכנית הבניין או תוספת הבנייה על גבי תשריט, חתומה על-ידי המהנדס, האדריכל ובעלי העניין בנכס.
במקרה שמבוקשת הקלה, נדרשים המבקשים לפרסם את בקשתם בשני עיתונים תפוצה ארצית ובמקומון שמופץ אחת לשבוע לפחות. ביישוב ערבי או באזור שמתגוררים בו דוברי ערבית, נדרש לפרסם את ההודעה גם בשפה הערבית. בנוסף לכך נדרשים מבקשי ההקלה לשלוח את נוסח בקשת ההקלה לכל בעלי המגרשים הגובלים, במכתב רשום, ולהציב שלט בולט בחזית הקרקע או הבניין.
הוועדה המקומית לתכנון ובנייה מאפשרת למי שרואה עצמו נפגע מן התוכנית, להגיש התנגדות תוך 14 יום מתאריך הפרסום האחרון. תוך 30 יום ניתן לערער על החלטת הוועדה במקומית בפני ועדת ערר.
אישור הבקשה מחייב קבלת אישורים מגורמים שונים: בזק וחברת החשמל; אישור לתקינות חומרי הבנייה; רשות העתיקות; אישור תוכנית ביוב; שירותי כבאות והצלה; תשלום אגרות הבנייה והיטל השבחה. לקבלת אישור למרחב מוגן יש צורך גם באישור רשויות הג"א.
בקשה להיתר בנייה בהליך רישוי בדרך מקוצרת

הליך הרישוי המקוצר נועד להאיץ את תהליך קבלת היתרי בנייה עבור סוגים מסוימים של עבודות ובניינים (תוספות בנייה קטנות, הקמת ממ"ד, חיזוק מבנה וכדומה), תוך פישוט הבירוקרטיה והקמת ועדות מקצועיות ייעודיות לטיפול בבקשות אלו.
תקנות התכנון והבנייה (הליך רישוי בדרך מקוצרת), תשע"ז-2017 מגדירות מהי "עבודה מצומצמת", ומהן הפעולות שיש לנקוט בהן כדי לקבל היתר בניה בדרך זו. וגם מפרטת את לוחות הזמנים לטיפול בבקשה כזו.
התנאים המוקדמים להגשת בקשה בהליך זה משתנים בהתאם לתקנות התכנון והבנייה, לתוכנית המתאר החלה על הנכס ולשיקול דעתה של הוועדה המקומית לתכנון ובנייה.
ראו גם

תוכנית הגשה להיתר בנייה
הסמכת מבנה חדש
הערות שוליים

↑  שחר לוינזון‏, רוצים לבנות מחסן? לא בטוח שאתם חייבים היתר בנייה, באתר וואלה, 25 במרץ 2018
↑  שלבים בתהליך רישוי - בקשה להיתר בנייה הכוללת הקלות / שימושים חורגים, באתר מינהל התכנון, ‏5 ביוני 2023
↑  הדרכים לשינוי החלטות העיריה בעניין היתר בנייה, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏25 בנובמבר 2013
↑  שלבים בתהליך רישוי - בקשה להיתר בנייה בהליך רישוי בדרך מקוצרת, באתר מינהל התכנון, ‏26.7.21
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4140705-2  NARA: 10633188  NKC: ph1247009 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
בצלאל שטרן (רב)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1911 
 פטירה:  1 בנובמבר 1988 (בגיל 77 בערך) 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 תקופת הפעילות:  ? – 1 בנובמבר 1988 
 אב:  אברהם שטרן 
 
הרב בצלאל שטרן (ה'תרע"א, 1911 – כ"א בחשוון ה'תשמ"ט, 1 בנובמבר 1988) היה רב ופוסק הלכה, רבן של כמה קהילות, ראש כולל אברכים ומחבר ספר השו"ת בצל החכמה.
ביוגרפיה

נולד בנייהייזל שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום סלובקיה) לרב אברהם שטרן ולגיטל בת הרב יוסף מאיר טיגרמן רבה של נייהייזל.
למד בכמה ישיבות בין היתר בישיבת פרשבורג. מגיל צעיר הוכר כתלמיד חכם. נשא את פייגא בתו של הרב צבי קינסטליכר רבה של סעבען (נפטרה בשנת תשנ"ח). בשנת ה'תרצ"ח בהיותו בן 27 החל להשיב תשובות בהלכה, ואחר כך כיהן כרב בכמה קהילות. בזמן מלחמת העולם השנייה כיהן כרבה של הרמנשטאט שברומניה.
בשנת ה'תש"ח עבר להונגריה, שם כיהן שנה אחת כרבה של קהילת פאפה, ואחרי כן עבר לרומא, שם פתח ישיבה וסייע בשיקומם הרוחני של פליטי המחנות. בסוף שנת ה'תשי"א עלה לישראל ולימד בישיבה בירושלים. בשנת ה'תשי"ד התמנה לרב הקהילה החרדית במלבורן, גם שם הקים ישיבה ופיתח מאוד את כל מוסדות הקהילה. ומאוחר יותר שימש כנשיא התאחדות הרבנים החרדים באוסטרליה.
בשנת ה'תשכ"ח עבר לאוסטריה והתמנה לרבה של קהילת מחזיקי הדת בווינה. בשנת ה'תשמ"ב שב לירושלים, שם שימש כראש כולל "אהבת ציון" עד לפטירתו בשנת ה'תשמ"ט.
נקבר בחלקת הרבנים בהר המנוחות.
משפחתו

אחיו הרב מרדכי שטרן היה חתנו של הרב שאול בראך
אחיו הצעיר הרב משה שטרן רבה של דברצן בהונגריה ולאחר מכן מגדולי הפוסקים והמשיבים בארצות הברית. מחבר שו"ת באר משה
בנו הרב יצחק אריה שטרן
בנו הרב חיים (תרצ"ט-תשס"ז), לאחר עלייתו של אביו לישראל, התמנה לרב קהילת מחזיקי הדת בווינה עד לפטירתו
בנו ברוך מרדכי, נפטר בשנת תשפ"א
בנו פנחס אליהו
חתנו הרב אברהם יפה שלזינגר, רב קהילת מחזיקי הדת בז'נבה.
חתנו הרב שמחה בונם סופר אב"ד ור"מ פרשבורג. בנו של הרב אברהם שמואל בנימין סופר בעל "חשב סופר", נפטר בתשע"ז
חתנו הרב יהושע בלאו
נכדו הרב אברהם שמואל בנימין סופר אב"ד ור"מ פרשבורג.
ספריו

שו"ת בצל החכמה חלקים א-ב, באתר היברובוקס
שו"ת בצל החכמה חלקים ג-ד, באתר היברובוקס
שו"ת בצל החכמה חלקים ה-ו, באתר היברובוקס
אהלך באמיתך - אוצר הלכות ומנהגים בעניין היוצא לדרך
לקריאה נוספת

'ר' בצלאל ב"ר אברהם שטרן', בתוך: יצחק יוסף כהן, חכמי טראנסילוואניה, ירושלים תשמ"ט, עמ' 249
רחל כצנלסון-שזר

רחל כצנלסון-שז"ר (ט"ו בחשוון תרמ"ו, 24 באוקטובר 1885‏, בוברויסק, פלך מינסק, האימפריה הרוסית – 11 באוגוסט 1975, ד' באלול תשל"ה, ירושלים) הייתה אשת ציבור ישראלית. נמנתה עם מייסדות מועצת הפועלות ופעלה לקידום הנשים בישוב. רעייתו של נשיא מדינת ישראל זלמן שזר.
ביוגרפיה

רחל כצנלסון נולדה בעיר בוברויסק שבפלך מינסק (רוסיה הלבנה; בתחום המושב של האימפריה הרוסית) למשפחה מסורתית. בגיל 18 סיימה את לימודיה בגימנסיה הרוסית בהצטיינות, ומשום כך התאפשרה קבלתה לאוניברסיטה, שהייתה פתוחה בפני אחוזים בודדים מהקהילה היהודית בשל הנומרוס קלאוזוס. על פי רצונה השתלמה בלימודי יהדות וספרות יידיש ועברית, ובשנת 1909 מימשה את אפשרות ההשכלה הרשמית והתקבלה לאוניברסיטה בפטרבורג כסטודנטית לספרות והיסטוריה. באותן שנים למדה גם באקדמיה ללימודי היהדות בעיר. במהלך לימודיה פגשה לראשונה את זלמן רובשוב (לימים שזר), שלו נישאה בירושלים בשנת 1920.
לזוג הייתה בת אחת - רודה שזר (1921–1983) שנולדה עם תסמונת דאון.
קודם לתחילת לימודיה האקדמאיים, בשנת 1905 הצטרפה לתנועה הציונית-סוציאליסטית בבוברויסק.
כצנלסון עלתה לארץ ישראל בשנת 1912, והצטרפה לקבוצות עבודה בתל עדשים ובכנרת. כעבור שלוש שנים היא נמנתה עם מייסדותיה של תנועת הפועלות בגליל, שהייתה הבסיס לייסודה של מועצת הפועלות בשנות ה-20. בשנת 1916 נבחרה כצנלסון לוועדת התרבות הראשונה של תנועת הפועלים, לצדם של ברל כצנלסון ויצחק טבנקין, ופעלה יחד עמם להגברת השכלתם של פועלים. לאחר מכן נבחרה לחברת ועדת התרבות של מפלגת אחדות העבודה, ומשנת 1924 הייתה חברת ועדת התרבות של הסתדרות העובדים הכללית.
פועלה בהסתדרות התרכז במועצת הפועלות, וכצנלסון ייסדה את ביטאון מועצת הפועלות "דבר הפועלת", שאותו ערכה במשך 25 שנים. מלבד זאת הייתה חברת הוועד הפועל של ההסתדרות, חברת נשיאות הוועד הפועל הציוני וחברת מרכז מפא"י. מטעם גופים אלו היא נבחרה לשמש כצירה לקונגרסים ציוניים, לאספת הנבחרים ולכינוסים בינלאומיים. בשנים 1938 ו-1947 נשלחה בשליחויות חינוכיות אל יהדות פולין. בעיתון "דבר הפועלת" התפרסמו על ידה מסות ומאמרים בנושאים חינוכיים וספרותיים. מבחר מרשימותיה התפרסמו בספרים "מסות ורשימות" (1946, זוכה פרס ברנר) ו"על אדמת העברית" (1966).
לצד תפקידיה הציבוריים, ובראשם כעורכת "דבר הפועלת", עמדה כצנלסון-שזר לצדו של בעלה בתפקידיו הציבוריים השונים כחבר הכנסת, כשר בממשלת ישראל, כבכיר בסוכנות היהודית וכנשיא המדינה השלישי. כרעיית הנשיא היא פעלה להדק את קשרי המדינה עם ארגוני הנשים בתפוצות וקידמה את מעמדם של ארגוני נזקקים ושל סופרים ואמנים.
בשנת 1958 זכתה כצנלסון-שזר בפרס ישראל למדעי החברה. בשנת 1968 הוענק לה התואר "יקירת ירושלים".
רחל כצנלסון-שזר נפטרה בשנת 1975, והובאה לקבורה לצד בעלה בחלקת גדולי האומה בהר הרצל שבירושלים. אחיה הם אברהם קצנלסון, יוסף כצנלסון, שמואל כצנלסון וראובן כצנלסון (אביהם של שולמית כצנלסון ושמואל תמיר).
כתביה

תנועת הפועלות, מפעליה ושאיפותיה, תל אביב: מועצת הפועלות, תש"ב 1941.
על אדמת העברית: מסות ורשימות, תל אביב: עם עובד, תשכ"ו.
שליווני ואינן, תל אביב: תרבות וחינוך בשיתוף עם מח' הפרסומים של המרכז לתרבות וחינוך, 1969.
אדם כמו שהוא: פרקי יומנים ורשימות (בעריכת מיכל הגתי), תל אביב: עם עובד, תש"ן 1989.
רחל וזלמן שזר, החופים השנים: מכתבים, 1909–1963 (עריכה ודברי הסבר: מיכל הגתי), ירושלים: הספרייה הציונית על יד ההסתדרות הציונית העולמית, תשנ"ט.
כתביה > בעריכתה

וואס אַרבעטאַרינס דערציילן: אַ- ארץ ישראל בוך / צוזאמענגעשטעלט פון רחל כצנעלסאן-רובאשאוו, תל אביב: דפוס אחדות; ניו יורק: Pioneer Women's Organization,‏1931. (ביידיש)
עם פעמי הדור: ילקוט מחצית היובל של דבר הפועלת / בעריכת רחל כצנלסון-שזר, ירושלים: ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ ישראל – מועצת הפועלות, תשכ"ד.
הספר הראשון המוזכר כאן (ביידיש) הוא תרגום של ספר בעריכתה: דברי פועלות, תל אביב, 1929. לספר זה היו עוד תרגומים מלבד האמור - לגרמנית, לאנגלית וכנראה גם לבולגרית.
לקריאה נוספת

תמר שכטר, 'אימהוּת – מחוויה אישית לביטוי ציבורי: חייה ופועלה של רחל כצנלסון-שזר', מסכת ז (תשס"ח), 29–58.
תמר שכטר, לכבוש את הלב: סיפורה של רחל כצנלסון שזר (עורכת מרכזת: שלומית משולם), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשע"ב 2011. (ביוגרפיה)
יעקב שרת ונחמן תמיר, אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות - כרך א', הוצאת המרכז לתרבות וחינוך תל אביב, 1974, עמודים 19-28
ערן אלדר, "דבר הפועלת": קווים לדמותו של עיתון פועלות, קשר, אוניברסיטת תל אביב, גיליון 54, אביב 2020
תמר שכטר, 'לדובב שפתי שותקות: עיונים בקובץ "חברות בקיבוץ". הוצאת יד טבנקין, 2023
לנדסמן, נילי. הפועלות. חרגול הוצאה לאור, 2024
הערות שוליים

↑  לפי לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים בעריכת גצל קרסל: נולדה בט"ו בחשוון תרמ"ט, 20 באוקטובר 1888; כך באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה.
↑  "פרס־ברנר" תש"ז לרחל כצנלסון־רובשוב, דבר, 1 באוגוסט 1947.
1 2  ראו ביקורת: שלמה גרודזנסקי, קוראה עברית, דבר, 18 במאי 1966.
↑  מסיבה לרחל כצנלסון בבית "דבר" לרגל קבלתה את פרס ישראל, דבר, 5 במאי 1958.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263758905171  BNE: XX6088018  BnF: cb166856534 (data)  CiNii: DA11629260  GND: 1031679014  ISNI: 0000 0001 1572 8588  LCCN: n89134566  SUDOC: 186204264  VIAF: 64424460   WorldCat (עם VIAF): 64424460 
רחל כצנלסון-שזר בשנות ה-60
קברם של בני הזוג שזר
לה ליגה

| --- | --- |
 עונת 2024/2025 בלה ליגה

 שם מלא:  Campeonato Nacional de Liga de Primera División
 כינוי:  לה ליגה
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  מנהלת הליגות
 מדינות:  ספרד ספרד
 קונפדרציה:  אופ"א
 קבוצות:  20
 מירב הזכיות:  ריאל מדריד (36 זכיות)
 נשיא:  חאבייר טבאס
 תקופת הפעילות:  1929–הווה (כ־96 שנים)
 אלופה נוכחית:  ריאל מדריד (זכייה 36)
 מפעל מקביל:  גביע המלך הספרדי
 מפעל נמוך:  סגונדה דיוויסיון
 אתר רשמי
לה ליגה (בספרדית: Primera División (החטיבה הראשונה), או בשמה הרשמי La Liga EA Sports. נודעת מחוץ לספרד בשם La Liga) היא ליגת הכדורגל הבכירה בספרד, הנחשבת לאחת מליגות הכדורגל הטובות בעולם. נכון ל-2025  הליגה מדורגת במקום השני בדירוג אופ"א לאחר הפרמייר ליג האנגלית.
לה ליגה היא הליגה הבכירה בכדורגל גברים בספרד. היא מנוהלת בידי ליגת הכדורגל המקצועית הספרדית (LFP), ומתחרות בה 20 קבוצות מדי עונה. הליגה הוקמה בשנת 1929, ומאז מתנהלת מדי שנה ברציפות, למעט 1937–1939, בשל מלחמת האזרחים. בסך הכל התחרו בה מאז הקמתה 62 קבוצות, ו-9 מתוכן אף זכו באליפות. ריאל מדריד היא שיאנית האליפויות (36), וברצלונה סגניתה (27) והאלופה הראשונה (1929).
לה ליגה הייתה מדורגת במקום הראשון בדירוג אופ"א שמונה שנים ברציפות (2013–2020). בסך הכל לה ליגה הייתה במקום הראשון 23 פעמים, יותר מכל ליגה אחרת. בנוסף, המועדון המדורג ביותר בדירוג אופ"א למועדונים הגיע 22 פעמים מהלה ליגה, יותר מכל ליגה אחרת, כולל עשר מתוך 11 העונות בין 2009 ל-2019. מועדוני הלה ליגה הם שיאני הזכיות בליגת האלופות (20), הליגה האירופית (13), הסופר קאפ האירופי (15) וגביע העולם למועדונים (7), ושחקניה זכו במספר הגבוה ביותר של פרסי כדור הזהב (23), כדורגלן השנה בעולם (19) ושחקן השנה של אופ"א (11).
לה ליגה היא אחת מליגות הספורט המקצועיות הפופולריות ביותר בעולם, עם ממוצע של 26,933 צופים במשחקי ליגה בעונת 2018/19. זהו הממוצע השמיני בגובהו מבין כל ליגות הספורט המקומיות והמקצועיות בעולם, והשלישי בגובהו מבין כל ליגות הכדורגל בעולם, אחרי הפרמייר ליג והבונדסליגה. לה ליגה היא גם ליגת הספורט השישית הכי מכניסה בעולם, לאחר ה-NFL, ה-MLB, ליגת ה-NBA, הפרמייר ליג וה-NHL.
מבנה וחוקים

בליגה משתתפות 20 קבוצות המקיימות ביניהן שני מפגשים, אחד בכל סיבוב; האחד בבית והשני בחוץ, ובסך הכל משחקות 38 משחקים בעונה סדירה. בסוף העונה שלוש הקבוצות שסיימו במקומות האחרונים (18–20) נושרות לליגת המשנה. שתי הקבוצות שסיימו ראשונות בליגת המשנה מעפילות ללה ליגה, הליגה הראשונה, יחד עם מנצחת הפלייאוף המפגיש בין הקבוצות במקומות 3–6 בליגת המשנה.
ארבע הקבוצות המאיישות את המקומות הראשונים בסוף העונה משתתפות בליגת האלופות; ארבע הראשונות מעפילות אוטומטית לשלב הבתים בליגת האלופות, הקבוצה שסיימה במקום החמישי וגם זוכת גביע המלך הספרדי מעפילות אוטומטית לשלב הבתים של הליגה האירופית ואילו הקבוצה שסיימה במקום השישי משתתפת בקונפרנס ליג משלב הפלייאוף.
במקרה שיש 2 קבוצות או יותר עם אותו ניקוד: אם הקבוצות המעורבות שיחקו את כל המשחקים ביניהן, הקבוצה שהשיגה הכי הרבה נקודות באותם משחקים תדורג ראשונה וכן הלאה. אם עדיין יש קבוצות השוות גם בזה, הדירוג ביניהן יקבע לפי הפרש השערים במשחקים ביניהן, הקבוצה בעלת ההפרש הגבוה ביותר תהיה ראשונה וכן הלאה.
אם גם בזה הן משתוות או אם עדיין לא שוחקו כל המשחקים ביניהן: הפרש השערים הכללי מכל העונה קובע, ואם גם זה שווה, מספר שערי הזכות יקבע.
אם עדיין הקבוצות שוות: הולכים לפי חוקי הפייר פליי המתבצע באמצעות נקודות חובה. אם גם אחרי חוקים אלו הן עדיין שוות יקבע משחק בין הקבוצות במגרש נייטרלי.
היסטוריה > הקמה

באפריל 1928 הציע חוסה מריה אצ'ה, אחד מהבעלים של מועדון הכדורגל "ארנה קלאב דה גטקסו", את הרעיון להקים ליגה לאומית בכדורגל. לאחר דיונים רבים על גודל הליגה והרכבה, התאחדות הכדורגל הספרדית הסכימה בסופו של דבר על עשר קבוצות שישתתפו בליגה הראשונה בשנת 1929. ברצלונה, ריאל מדריד, אתלטיק בילבאו, ריאל סוסיאדד, גטקסו וריאל אוניון נבחרו כולן כזוכות קודמות של גביע המלך. אתלטיקו מדריד, אספניול ואירופה השתתפו כסגניות בגביע המלך, וראסינג סנטנדר העפילה דרך תחרות נוקאאוט. רק שלושה מהמועדונים המייסדים, ריאל מדריד, ברצלונה ואתלטיק בילבאו, מעולם לא נשרו מהליגה הראשונה.
היסטוריה > שנות השלושים: אתלטיק בילבאו

אף על פי שברצלונה זכתה בליגה הראשונה ב-1929 וריאל מדריד זכתה באליפויות הראשונות שלה ב-1932 וב-1933, הייתה אתלטיק בילבאו הקבוצה הדומיננטית בליגה, והיא זכתה באליפות בשנים 1930, 1931, 1934 ו-1936. בילבאו גם הייתה סגנית ב-1932 ו-1933. בשנת 1935, ריאל בטיס, שהייתה ידועה אז בשם "בטיס בלומפיה", זכתה באליפות היחידה שלה עד היום. הלה ליגה לא פעלה במהלך מלחמת האזרחים בספרד (1937-1939).
בשנת 1937, בזמן מלחמת האזרחים, קבוצות מהאזור הרפובליקני של ספרד, פרט לריאל ואתלטיקו מדריד, אף שגם הן נכללו באזור הרפובליקני, התחרו בליגה שנקראה "ליגה מדיטרנאה", בה זכתה ברצלונה. שבעים שנה מאוחר יותר, ב-28 בספטמבר 2007, ברצלונה ביקשה מההתאחדות הספרדית להכיר בזכייה ב"ליגה מדיטרנאה" כאליפות לאומית. בקשה זו באה בעקבות דרישה מההתאחדות להכיר בזכייתה של לבאנטה ב"קופה דה לה אספניה ליברה" (גביע ספרד החופשית), טורניר גביע שהתקיים בשנת 1937 באזור הרפובליקני בזמן מלחמת האזרחים, כזכייה בגביע המלך. עם זאת, ההתאחדות עדיין לא קיבלה החלטה בעניין.