stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימפריאליזם מודרני
ראו גם

אימפריאליזם
מדיניות הדלת הפתוחה
אזור השפעה
אימפריאליזם מודרני באפריקה
אימפריאליזם מודרני באסיה
קולוניות של מדינות שונות בשנת 1945
אינדוקציה טרנספיניטית

אינדוקציה טרנספיניטית  או אינדוקציה על־סופית היא שיטת הוכחה המאפשרת להוכיח שתכונה מסוימת מתקיימת לכל איברי קבוצה סדורה היטב. האינדוקציה הטרנספיניטית היא וריאציה על האינדוקציה המתמטית, שמתקיימת עבור קבוצת המספרים הטבעיים.
עקרון האינדוקציה הטרנספיניטית: תהא X קבוצה סדורה היטב ו-P תכונה מסוימת. נתון שכל x ששייך ל-X מקיים את התכונה הבאה: אם כל האיברים שקטנים ממנו מקיימים את התכונה P, אז גם הוא עצמו מקיים את התכונה P. אזי כל האיברים ב-X מקיימים את התכונה P.
אם נסמן ב-A את קבוצת האיברים ב-X המקיימים את P, ניתן לרשום זאת בכתיבה מתמטית:
\forall x\in X~~(\forall y~~,y<x\Rrightarrow y\in A)\Rrightarrow x\in A
אין צורך לדרוש במפורש עבור האיבר הראשון, שכן זה נובע מהתנאי: אין איברים שקטנים ממנו, לכן "כל האיברים שקטנים ממנו מקיימים את התכונה P" נכון באופן ריק, ועל כן הדרישה שהוא יקיים את P כלולה בדרישה הכללית.
הוכחה שהשיטה עובדת: נסמן את קבוצת האיברים ששייכים ל-X ומקיימים את התכונה ב-A. נניח בשלילה ש- A\not =X, אזי, כיוון ש-X מכילה את A, קיים איבר  x_{0}\in X אבל  x_{0}\not \in A. עתה נסתכל על הקבוצה X\A (הסימן " \ " מסמן הפרש קבוצות). כיוון ש-X סדורה היטב, והקבוצה הזאת אינה ריקה, יש לה איבר ראשון,  b_{0}. כיוון ש- b_{0} הוא האיבר הראשון עבורו התכונה אינה מתקיימת, לכל קודמיו (כל האיברים הקטנים ממנו) ההנחה כן מתקיימת. לכן, על פי הנחת האינדוקציה, התכונה נכונה גם עבור  b_{0}. סתירה.
גם המשפט ההפוך נכון: קבוצה סדורה שמקיימת את עקרון האינדוקציה הטרנספיניטית סדורה בסדר טוב.
פעמים רבות ההוכחה מתחלקת לשני חלקים: הוכחה לאיברים עוקבים (שמהווים איבר עוקב של איבר אחר) ואיברים גבוליים (שאינם מקיימים את התכונה הזאת).
דוגמה להוכחה באינדוקציה טרנספיניטית

נוכיח שהאיזומורפיזם היחיד שקיים מקבוצה סדורה היטב לעצמה הוא איזומורפיזם הזהות:
נסתכל על התכונה "בכל איזומורפיזם, האיבר הזה מועתק לעצמו". נבחר איבר כלשהו a ונניח שכל האיברים הקטנים ממנו בעלי התכונה הזאת. לאיזה איבר יכול להיות מועתק a? לא לאיבר שקטן ממנו, שהרי כל האיברים שקטנים ממנו חייבים להיות מועתקים לעצמם, ולכן זו לא תהיה העתקה חד-חד ערכית. גם לא לאיבר שגדול ממנו, כי איזומורפיזם הוא על ולכן a יהיה חייב להיות תמונה של איבר מסוים, אבל כל האיברים שקטנים מ-a מועתקים לעצמם, a מועתק לאיבר אחר, ואם a יהיה תמונה של איבר שגדול ממנו, אז ההעתקה לא תהיה שומרת סדר. כלומר קיבלנו ש-a חייב להיות מועתק לעצמו, כלומר גם הוא מקיים את התכונה.
קיבלנו שאם כל האיברים שקטנים מאיבר מסוים מקיימים את התכונה, גם הוא מקיים אותה. לכן על פי אינדוקציה טרנספיניטית כל האיברים בהכרח מועתקים לעצמם, והטענה הוכחה. (שימו לב שזה לא נכון לקבוצה שאינה סדורה בסדר טוב: למשל, f (x) = x-1 הוא איזומורפיזם מהממשיים לעצמם שאינו זהות.)
הערות שוליים

↑  אִינְדּוּקְצִיָּה עַל־סוֹפִית במילון מתמטיקה (תשמ"ה, 1985), באתר האקדמיה ללשון העברית
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אינדוקציה

ערך זה עוסק באינדוקציה במדע, ובפרט במדעי הטבע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
במדע, אִינְדּוּקְצִיָּה (בעברית: אִכְלוּל) היא הדרך שבה מסיקים מסקנה ממקרים פרטיים ועוברים מהם לקביעה כללית. התהליך ההפוך נקרא "דדוקציה".
לדוגמה, אם כל החסידות שנראו עד כה הן לבנות, בדרך אינדוקטיבית נסיק כי כל החסידות לבנות. האינדוקציה אינה תקפה מבחינה לוגית ואינה בהכרח מוכיחה הדירות, משום שהחסידה שתראה מחר עשויה להיות שחורה, ולהפריך את המסקנה. עם זאת, האינדוקציה היא שיטת הסקה מקובלת בכל תחומי המדע (למעט במתמטיקה, שם נעשה שימוש בדדוקציה בלבד), וכמובן בחיי היומיום.
מבחינה לוגית, על אף שהשמש נראתה זורחת בבוקר אלפי פעמים, זה לא אומר שהשמש תזרח גם מחר בבוקר. אכן, מתוך הידע האסטרונומי על מחזור החיים של כוכב ידוע שבסופו של דבר יגיע סופה של השמש ועוד לפני כן סופו של כדור הארץ, כך שהכלל "השמש זורחת בבוקר" אין לו אחיזה לוגית ואף לא עובדתית. את הפגם העובדתי ניתן לתקן באמצעות ניסוח הקביעה בצורה "השמש זורחת בבוקר, ותמשיך לעשות זאת במשך עוד ארבעה וחצי מיליארד שנה ולא יותר", אך הפגם הלוגי אינו ניתן לתיקון.
פגם זה מביא לקביעה שהסקה אינדוקטיבית אינה תקינה כשמנסים לקבוע חוקים ותאוריות במדע (אם כי במשך אלפי שנים התפתח המדע בדרך זו). הפילוסוף דייוויד יום עמד על הסכנה שבהחלת ניסיון העבר על העתיד, וראה בו הכללה נמהרת. פילוסוף המדע קרל פופר שלל את השיטה האינדוקטיבית כדרך להתקדמות המדע, והציע את התחליף של ההפרכה כאמת מידה לבחינת תקפותה של השערה מדעית (להוציא היפותזות מתמטיות או לוגיות, אשר תקפותן נבחנת באמצעים חזקים יותר, כגון על ידי הוכחה מתמטית או לוגית).
היסק אינדוקטיבי מתרחש בתנאים של אי ודאות ולכן למרות  שאי אפשר להסיק בוודאות שהשמש תזרח מחר על סמך ידיעת העבר שהיא זרחה כל הימים עד כה, הסיכוי שהיא תזרח מחר הוא מאוד גבוה. באופן דומה אנשים מסיקים באופן אינדוקטיבי לגבי התרחשותם של הרבה אירועים ביומיום (האם אלך לעבודה מחר? האם האוטובוס יגיע בזמן? האם הילד יהיה בריא?) שהם יתרחשו גם מחר, שכן במרבית המקרים הם התרחשו בעבר. לצרכים פרקטיים, אפוא, לעיתים היסק אינדוקטיבי יהיה תקף, כשתוקפו יגדל ככל שמספר המקרים בהם התרחש האירוע עליו מדובר רב יותר. במילים אחרות, היסק אינדוקטיבי המבוסס על הישנות גבוהה של האירוע בעבר מאפשר לנבא ברמה די גבוהה של ודאות את העתיד ולכן מאפשר לנו לתכנן את חיי היום־יום ולתפקד.
ראו גם

בעיית האינדוקציה
פילוסופיה של המדע
פרדוקס העורב
בניין אב
פסבדו מדע
אורגנון האנליטיקה שבדיעבד (Ἀναλυτικὰ Ὕστερα)
גישת ההיוריסטיקות וההטיות
הערות שוליים

↑  אִכְלוּל במילון טכנולוגיית המידע: בינה מלאכותית (תשס"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  למד לשונך 22, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏14 באפריל 1997
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548367505171  BnF: cb11953391k (data)  GND: 4026765-9  LCCN: sh85065805  NKC: ph207649 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעים ובנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איזבלה, נסיכת פורטוגל

איזבלה, נסיכת פורטוגל (בפורטוגזית: Isabel de Portugal;‏ 24 באוקטובר 1503 – 1 במאי 1539), הייתה בתו של מנואל הראשון, מלך פורטוגל ואשתו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ביוגרפיה

איזבלה נולדה ב-24 באוקטובר 1503 בליסבון, למנואל הראשון, מלך פורטוגל ולמריה מאראגון, מלכת פורטוגל, בתם של פרננדו השני, מלך אראגון ואיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה. איזבלה נקראה על שם סבתה איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה, ועל שם דודתה איזבלה מאראגון, מלכת פורטוגל, שהייתה גם אשתו הראשונה של אביה.
ב-10 במרץ 1526 התחתנה איזבלה בסביליה עם קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, והביאה איתה נדוניה גדולה מאוד. על אף שהנישואים היו נישואים פוליטיים, התאהב בה קרל והנישואים היו מאוד מוצלחים. בעת היעדרויותיו של קרל מספרד בשנים 1529–1532 ו-1535–1539 שימשה איזבלה כעוצרת השלטון, והוכיחה את עצמה כפוליטיקאית מוכשרת.
ב-1 במאי 1539 מתה איזבלה, לאחר שילדה בן מת. מותה השפיע עמוקות על קרל, והוא לא התחתן שוב ולבש שחורים עד מותו. בשנת 1580 ירש בנה פליפה השני, מלך ספרד את ממלכת פורטוגל, במה שנקרא האיחוד האיברי.
משפחתה

ב-10 במרץ 1526 התחתנה איזבלה עם קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
פליפה השני, מלך ספרד (1527–1598)
מריה מספרד (1528–1603), התחתנה עם מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
פרננדו מספרד (1529–1530)
חואנה מספרד (1535–1573), התחתנה עם ז'ואאו מנואל, נסיך פורטוגל
חואן מספרד (1537–1538)
בן מת (1539)
הערות שוליים

↑  Margarida Sobral Neto, D. Isabel de Portugal, QuidNovi, 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007326444705171  PLWABN: 9810659355705606  CANTIC: a11170700  GND: 11938888X  ISNI: 0000 0003 8151 3395  LCCN: n96076343  NKC: jo20191052655  NTA: 157486036  SNAC: w69w50n0  SUDOC: 083965483  VcBA: 495/216618  VIAF: 262174343   WorldCat (עם VIAF): 262174343
אליעזר אלינר

אין תמונה חופשית
אליעזר אֵלִינָר (18 ביוני 1904 – 31 במאי 1980) היה פעיל בתנועת המזרחי, מחברי ההנהלה הארצית הראשונה של תנועת בני עקיבא, מורה ומחנך, סופר, יקיר ירושלים.
ביוגרפיה

אלינר נולד בה' בתמוז ה'תרס"ד בליפאיה שאז הייתה שייכת לאימפריה הרוסית (כיום בלטביה), לאביו פייבוש אורדאנג. קיבל חינוך דתי, למד בישיבת ריגה ובמקביל עמד בבחינות הבגרות בגימנסיה הריאלית בעיר. לאחר מכן למד כימיה באוניברסיטת ריגה, ובהמשך למד בבית המדרש לרבנים בברלין.
בשנת 1927 עלה לארץ ישראל, ולמד באוניברסיטה העברית בירושלים יוונית, היסטוריה קלאסית וידיעת הארץ. באותה תקופה היה יושב ראש "יבנה", ברית הסטודנטים הדתיים, ופעיל בתנועה למשמרת השבת, שחבריה היו עוברים ברחובות ירושלים לקראת כניסת שבת ומזכירים לסוחרים לסגור את חנויותיהם. אלינר נהג ללכת עם תכלת של חסידות ראדז'ין בטלית הקטן שלו.
בשנים 1934–1941 לימד מקצועות קודש בתיכון מעלה ובבית המדרש למורות של "המזרחי" (לימים נקרא "מכללת אפרתה"). בשנים 1942–1945 ניהל את בית הספר של "המזרחי" בבני ברק. לאחר תום מלחמת העולם השנייה נשלח לאיטליה, לקיים פעילות חינוכית אצל העקורים. בשנת 1947 חזר לארץ ישראל, והיה לסגן מנהל בית המדרש למורות של "המזרחי" בירושלים. משנת 1952 ועד 1957 היה למנהל בית המדרש למורות. החל משנת 1957 עבד במחלקה לחינוך ותרבות תורניים של הסוכנות היהודית, ובמסגרת עבודתו כתב ספרים פופולריים להסברת ערכי היהדות בסגנון עממי ושווה לכל נפש. משנת 1963 כיהן כיושב ראש הוועד הפועל של החברה קדישא בירושלים.
בשנת 1965 היה חבר נשיאות חידון התנ"ך העולמי ביחד עם דוד בן-גוריון. היה שותף גם לעריכת פירוש דעת מקרא על ספר שמואל.
בשנים 1967–1971 היה אלינר חבר בצוות היועצים והמסייעים לרב שלמה טל בהוצאת סידור רינת ישראל.
נפטר בירושלים בט"ז בסיון ה'תש"מ, 31 במאי 1980.
על שמו נקראה הוצאת הספרים של המחלקה לתרבות תורנית של הסוכנות היהודית – ספריית אלינר. כיום הספרייה שייכת למחלקה לשירותים רוחניים בתפוצות של ההסתדרות הציונית העולמית.
אחיו של אליעזר אלינר, טוביה אורדנג, נהרג במלחמת השחרור. בתו היא הסופרת דפנה עבר הדני.
ספריו

חנוך ללמוד תורה ולקיום מצוות (בשיתוף עם פרופ' ישעיהו ליבוביץ), בהוצאת המחלקה לענייני הנוער – הנוער הדתי, של הנהלת ההסתדרות הציונית, ירושלים, ה'תש"ג.
סוכות: מאסף לענייני חינוך והוראה (בשיתוף עם חיים חמיאל), בהוצאת המחלקה לחינוך ולתרבות תורניים בגולה של ההסתדרות הציונית העולמית, ירושלים, ה'תשכ"ו.
ספר זיידל: מאמרים בחקר התנ"ך מוגש לכבוד ד"ר משה זיידל למלאת לו שבעים וחמש שנה, בעריכת א' אלינר, חמ"י גבריהו, י"א זיידמן, בהוצאת קריית ספר, ירושלים, ה'תשכ"ב.
שעורים במסכת בבא בתרא: סוגיות נבחרות, בהוצאת ההסתדרות הציונית העולמית, המחלקה לחינוך ולתרבות תורניים בגולה, ירושלים, ה'תשל"ד.
ספריו > מאמרים

הברכות האמצעיות של תפילות שבת, מתוך: מעיינות ח', בהוצאת המחלקה לחינוך ולתרבות תורנית בגולה, ה'תשכ"ח, באתר "דעת"
על תפילת שמונה עשרה, מתוך: מעיינות ח', בהוצאת המחלקה לחינוך ולתרבות תורנית בגולה, ה'תשכ"ח, באתר "דעת"
תפילת הרגלים, מתוך מאסף לענייני חינוך והוראה, בהוצאת המחלקה לחינוך ולתרבות תורנית בגולה, ירושלים, ה'תש"ל
עשרת הדיברות וקריאתם, מתוך מאסף לענייני חינוך והוראה, בהוצאת המחלקה לחינוך ולתרבות תורנית בגולה, ירושלים, ה'תש"ל
מהלכות השמיטה, מתוך אוסף דבר השמיטה, בהוצאת ההנהלה הארצית של ארגון בני עקיבא בישראל, ירושלים, ה'תרצ"ח
דגשין ורפין שלא כדין, מתוך "ספר זיידל", עמ' 309–315.
לקריאה נוספת

תורה ועבודה בחזון ובמעש, הוועד הפועל של הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל, תשמ"ה, עמוד 238
הרב משה צבי נריה, 'ר' אליעזר אלינר ז"ל', ליקוטי הראי"ה, כרך ג, ירושלים תשע"ה, עמ' 336–353.
הערות שוליים

↑  יהודה הראל, אתר משפחת שלמון - דורות ראשונים
↑  בעניין הטלת ציציות תכלת - הרב צפניה דרורי
↑  מתוך: עיתון דבר, יום ו' 7 במאי 1965
↑  אתר "Billiongraves"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297403705171  ISNI: 0000 0003 9509 3563  LCCN: n85274629  NTA: 275395200  SUDOC: 262456842  VIAF: 289711839   WorldCat (עם VIAF): 289711839
איזבלה, נסיכת דנמרק

איזבלה הנרייטה אינגריד מרגרטה, נסיכת דנמרק ורוזנת מונפזאט (בדנית: Isabella Henrietta Ingrid Margrethe, prinsesse til Danmark, komtesse af Monpezat; נולדה ב-21 באפריל 2007) היא נסיכה דנית, בתם של פרדריק העשירי, מלך דנמרק ורעייתו המלכה מארי. היא השנייה בסדר הירושה לכתר הדני, אחרי אחיה הבכור הנסיך כריסטיאן.
ביוגרפיה

הנסיכה איזבלה נולדה בקופנהגן ב-21 באפריל 2007. היא בתם של פרדריק העשירי, מלך דנמרק, בנה הבכור של מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק, ושל מארי, מלכת דנמרק (לשעבר: דונלדסון) ילידת אוסטרליה. ב-1 ביולי של אותה שנה, היא הוטבלה בארמון פרדנסבורג, אז נחשף לציבור שמה, איזבלה, על שם איזבלה מאוסטריה, רעייתו של כריסטיאן השני, מלך דנמרק. הסנדקים שלה היו אלקסיה, נסיכת יוון ודנמרק ומתילדה, מלכת בלגיה.
ב-13 באוגוסט 2013, איזבלה החלה ללמוד בבית הספר הציבורי Tranegårdsskolen בקופנהגן, שבו למד גם אחיה הגדול הנסיך כריסטיאן. ב-6 ביוני 2015 היא חנכה מעבורת מיוטלנד לסמסו שנקראה על שמה. היא ואחיה ליוו את הוריהם בביקורים רשמיים בגרינלנד בין 1-8 באוגוסט 2014 ובאיי פארו בין 23-26 באוגוסט 2018. במרץ 2022, הוכרז שאיזבלה תמשיך את לימודיה בבית הספר הרלופסהולם החל מאוגוסט של אותה שנה. עם זאת, ב-26 ביוני 2022, הוריה הודיעו שאיזבלה לא תתחיל את הרלופסהולם, עקב בעיות חוזרות ונשנות של בריונות בבית הספר. בספטמבר 2022 היא החלה ללמוד במקום זאת בגימנסיה יספרסנס בקופנהגן. באוגוסט 2023 היא החלה ללמוד בגימנסיה אורגרד, שבה למד גם אביה.
תואר

עם לידתה, קיבלה איזבלה את התואר: ”הוד מעלתה המלכותית איזבלה נסיכת דנמרק”. התואר "רוזנת מונפזאט" הוסף לתוארה (כמו גם לתואר אחיה ובני דודיה) ב-29 באפריל 2008.
הערות שוליים

↑  "Godparents to Her Royal Highness the Princess"
↑  "H.K.H. Prinsesse Isabella døber Samsøs nye færge kl. 13.45"
↑  "H.K.H. Prinsesse Isabella begynder på Herlufsholm"
↑  Statement from The Crown Prince Couple
↑  "Start of school"
↑  "Prinsesse Isabella har valgt samme gymnasium som sin far"
אליזבת אן פין

| --- | --- |

 לידה:  14 במרץ 1825 ורשה, פולין
 פטירה:  18 בינואר 1921 (בגיל 95) ברוק גרין, האמרסמית', לונדון
 שם לידה:  אליזבת אן מקאול
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 לאום:  בריטית
 עיסוק:  סופרת
 שפות היצירה:  גרמנית 
 תקופת הפעילות:  1846–1920 (כ־74 שנים)
 בן זוג:  ג'יימס פין
 צאצאים:  אלכסנדר גיא פוקס (1847), קונסטנס פין (1851), ארתור הנרי פין (1854)
 אתר רשמי
 
הבית בכרם אברהם
ההרודיון, ציור מאת אליזבת פין, 1873
אליזבת אן פין (באנגלית: Elizabeth Anne Finn‏; 14 במרץ 1825–18 בינואר 1921) הייתה סופרת בריטית שעסקה גם בפעילות קהילתית בארץ ישראל כאשתו של ג'יימס פין ששימש קונסול בריטי בפלשתינה העות'מאנית בשנים 1846–1863. פין ובתה ייסדו במשותף את אגודת הסיוע לגברים במצוקה (D.G.A.A) וכן את מוסד הצדקה "אליזבת פין קר", ששמו הוסב במאי 2015 ל-Turn2us.
ראשית חייה

אליזבת מקאול (לימים פין) נולדה ב-14 במרץ 1825 בוורשה, פולין. אביה, הכומר אלכסנדר מקאול, היה חוקר עברית ידוע ועבד באגודה המיסיונרית "החברה הלונדונית להפצת הנצרות בקרב היהודים".
מילדותה שילבה תשוקה לידע עם אהבה לעבודות הבית. היא שלטה בשפות זרות רבות ללא השכלה פורמלית, ומגיל צעיר נחשבה לרב-לשונית. מתנצר בשם רב אברהם לימד אותה עברית. בגיל ארבע ידעה לקרוא בכוחות עצמה וקיבלה ספר תנ"ך משלה באנגלית. ביום הולדתה החמישי קיבלה תנ"ך בגרמנית וכבר שלטה בשפת היידיש. זמן קצר לאחר מכן קראה את יצירות שייקספיר בתרגום גרמני. בגיל שתים-עשרה תרגמה בשכר את "Maxims" מאת לווטר מהמקור בגרמנית.
פעילותה כאשת הקונסול בירושלים

לאחר נישואיה מונה פין לקונסול, והם עברו לירושלים. כאשת דיפלומט בירושלים, למדה פין ערבית מהדְרָגוֹמֵן שלה.
בנובמבר 1849 סייעה פין בייסוד "החברה הספרותית הירושלמית" לחקר הטבע והיסטוריה העתיקה של האזור. במהלך שליחותם הדיפלומטית הקימו בני הזוג פין ספרייה שכללה אלף ספרים ומוזיאון קטן. בשבתות נהגו לחפש עתיקות, ואף גילו תגליות יקרות ערך.
תיירים ידועים רבים נכחו בישיבות של "החברה הספרותית הירושלמית", שהשמועות עליה הסבו את תשומת ליבם של אלברט נסיך סקסה-קובורג-גותה, ג'ורג' המילטון-גורדון, הרל ה-4 מאברדין והארכיבישוף מקנטרברי. במהלך אותן השנים הייתה פין מהמבקרים האירופאים המודרניים הראשונים שהורשו לבקר בהר הבית ובכיפת הסלע.
כחלוצה בתחום הצילום סייעה פין לקדם את הנושא, וגם תמכה בצלמים מקומיים כמו מנדל ג'ון דינס. אלבום תצלומים מוקדמים של משפחתה ומכריה מארץ ישראל שמור ביד יצחק בן-צבי בירושלים.
כציירת התמקדה בציור נופים תנכיים והיסטוריים שונים. עבודותיה מאופיינות בתשומת לב דקדקנית לאופן שבו הנוף משתנה בהתאם לשינויי האור במהלך היום.
הצייר ויליאם הולמן האנט, שביקר באזור ב-1854, כתב לרגל פרסום אוסף הרישומים פרי עבודתה של פין כי "אלה מחקרים מקומיים טופוגרפיים מצוינים, עשויים עם אפקטים מקוריים ולא מוגזמים שההרים, השמיים והמישורים של סוריה מתהדרים בהם".
במהלך שהותה בירושלים אירחה פין את הנסיך אלפרד ואת הנסיך מוויילס (לימים אדוארד השביעי) ויצרה קשר עם החסות המלכותית שמאוחר יותר סייעה להקמת אגודה לסיוע לגברים במצוקה. בירושלים ארגנה פין את הכשרתם והעסקתם של גברים ונשים כנגרים, פועלים חקלאים ותופרות. כמו כן גייסה תרומות כדי להילחם בתת-תזונה בקרב תושבים. היא גם גייסה כספים לרכישת כרם אברהם, חווה מחוץ לירושלים ופיקחה על חפירת בורות מים נרחבים בתחומה, כדי לתגבר את אספקת המים הלקויה של ירושלים. בינואר 1854 ייסדה פין את "אגודת בנות שרה", שסיפקה מזון למשפחות דלות אמצעים והכשרה מקצועית.
חייה המאוחרים

ב-1863 עזבו בני הזוג פין לאנגליה. בשנת 1875 ביקש הארכיבישוף מקנטרברי מפין לשמש כמתורגמנית עבור הפטריארך של הכנסייה הסורית העתיקה. השליחות שלה התארכה לשבעה חודשים בהם התנהל דיון במחלוקת דתית לשביעות רצונם של בכירי הכנסייה, פוליטיקאים כמו ויליאם גלאדסטון ולורד סולסברי, והמלכה ויקטוריה. בשנים 1908 ו-1909 חזרה פין על שליחותה כמתורגמנית עבור הבישוף של סוריה. כן נתבקשה לתרגם את ההתכתבות בערבית בין מוחמד אחמד אבן סייד עבדאללה לבין הגנרל צ'ארלס גורדון מחרטום. באנגליה הרצתה פין על נושאים תנכיים בחדר האשורי של המוזיאון הבריטי, וסיפרה על חוויותיה בירושלים במטרה לתמוך בקרן לחקר ארץ ישראל לחיזוק מורשת "החברה הספרותית הירושלמית".
בשנת 1882 הקימה פין את האגודה לסיוע ליהודים מרוסיה שסבלו מרדיפות ומפוגרומים אלימים.
ב-5 במאי 1897 יסדה פין ביחד עם בתה קונסטנס אגודה לסיוע לנזקקים. האגודה העניקה סיוע מידי באמצעות מענקים לקשישים ולתשושים, וסייעה לנזקקים לשוב לתפקוד תקין. הסיוע ניתן בתמיכה ממוקדת, ובהלוואות בסכומים קטנים. ב-1901 סיימה פין את תפקידה באגודה, אבל המשיכה לסייע לה עד לישיבת הוועדה ב-5 בנובמבר 1920.
ב-18 בינואר 1921 מתה פין בביתה שבברוק גרין, האמרסמית', לונדון. היא נקברה לצד בעלה בווימבלדון.
עבודות נבחרות

A Home in the Holy Land. A tale illustrating customs and incidents in modern Jerusalem London 1866 original.
A Home in the Holy Land. A tale illustrating customs and incidents in modern Jerusalem. Adamant Media, Boston, 2002 reprint of the London 1866 original. ISBN 978-1-4021-1768-8
A Third Year in Jerusalem. A tale illustrating customs and incidents of modern Jerusalem; or, a sequel to "Home in the Holy Land". Adamant Media, Boston, 2002 reprint of the London 1869 original. ISBN 978-1-4021-1053-5
Reminiscences of Mrs. Finn; Marshall, Morgan, and Scott, 1929, London
Palestine Peasantry. Note on their clans, warfare, religion, and laws Marshall Bros. 1923 95 pp. London, & Edinburgh
Original Maxims for the Young Translated by the daughter of a Clergyman [i.e., Elizabeth Anne McCaul, afterward Finn] 1838, London
Sunrise over Jerusalem, with other pen and pencil sketches. John B Day, 1873, London
Emmaus Identified – Printed for the Author – 75 Brook Green, London, W (first published in the Quarterly Journal January 1883 of the Palestine Exploration Fund)
ספריה שתורגמו לעברית

אליזבט אן פין, זיכרונות מירושלים ומארץ ישראל (1846–1863), ערך והוסיף מבוא והערות: אלי שילר. מתווה ועורך לשון: אלי שילר. עימוד ועריכה גרפית: חנה עטיה. תרגמו מאנגלית: עינת בן ארי, אלדד הדר ואלי שילר. ירושלים, הוצאת ספרים אריאל, 2015.
הערות שוליים

↑  James Finn, Elizabeth Anne Finn, A view from Jerusalem, 1849–1858: the consular diary of James and Elizabeth Anne Finn, Ruthford [N.J.]: Fairleigh Dickinson; London; Cranbury, N.J.: Associated University Presses, 1980, עמ' 28, ISBN 978-0-8386-2271-1
↑  ניר חסון, כאשר הד"ר הכסוף והמלך אדוארד נפגשו בפלשתינה, באתר הארץ, 18 באפריל 2011
↑  John B Day, Sunrise Over Jerusalem with other pen and pencil sketches, London, 1873
↑  Reminiscences of Mrs Finn, London: Marshall, Morgan and Scott, 1929, עמ' 9
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261277005171  PLWABN: 9810676846105606  BIBSYS: 90256744  GND: 1149268530  ISNI: 0000 0000 7996 884X  LCCN: n79126932  NTA: 069622469  Trove: 1161802  VIAF: 55432094   WorldCat (עם VIAF): 55432094 
ערב ליד ירושלים, ציור מאת אליזבת פין, 1873
אלנסל

| --- | --- |
   
 מיקומו של אלנסל בקבוצת הכוכבים קשת
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קשת
 שמות נוספים:  γ2 בקשת, HD 165135
 סוג:  ענק כתום
 בהירות נראית:  2.98
 סיווג ספקטרלי:  K0 III
 עלייה ישרה:  18ʰ 05ᵐ 48.49ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏26.72″ ‏25′ ‏30°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  0.63
 מרחק:  97  שנות אור 29.74  פארסק
 רדיוס:  11 רדיוסי שמש
 עוצמת הארה:  פי 48 מהשמש
 טמפרטורה:  4,760 K
 מהירות רדיאלית:  22 קילומטר בשנייה
 היסט:  30.6791±0.4451 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  −0.153 
 
אַלְנַסְל (מערבית: النصل - "א-נאסל" - חוד) או γ2 בקשת הוא כוכב בולט הנמצא במרחק של כ-97 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים קשת עם בהירות נראית מדרגה 2.98. הוא מייצג את ראש החץ של הקנטאור שאותו מייצגת הקבוצה כולה. במרחק זוויתי של כ-5 מעלות מדרום-מערב לכוכב נמצא צביר תלמי (M7) וכ-5.7 מעלות ממערב-דרום-מערב לו נמצא צביר הפרפר (M6).
תכונות

אלנסל הוא ענק כתום מסוג ספקטרלי K0 III. מסתו אינה ידועה, אך לכוכבים מסוגו מסה של 2.5-2 מסות שמש. רדיוסו כ-11 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-4,760 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 48 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, ובערך פי 68 בצירוף הקרינה בתחום התת-אדום. נראה שהמהירות הרדיאלית של הכוכב משתנה מעט, מה שמרמז על קיומו של בן זוג עמום שלא ניתן לצפייה ישירה. לא ידוע דבר על תכונותיו של אותו בן זוג. הכוכב נמצא בשלב התפתחות מתקדם וכבר סיים להתיך מימן להליום והוא מתיך הליום ליסודות כבדים יותר. כשיאזל ההליום הוא צפוי להפוך לענק אדום ולאחר מכן לננס לבן. בעבר דווח שבהירותו של אלנסל משתנה מעט והוא סווג כחשוד ככוכב משתנה, אך מדידות עדכניות יותר לא מצאו כל שינויים בבהירותו.
γ1 בקשת

במרחק זוויתי של כ-50 דקות קשת מצפון לאלנסל, נמצא הכוכב γ1 בקשת שאינו קשור כלל לאלנסל. זהו על-ענק צהוב מסוג ספקטרלי G0 Ib שנמצא במרחק של קרוב ל-900 שנות אור ממרכת השמש, כלומר לפחות 800 שנות אור מאלנסל. כוכב זה הוא משתנה קפאידי ובשל כך קיבל גם ציון של כוכב משתנה: W בקשת. בהירותו משתנה בין דרגות 4.3 ו-5.15 במחזוריות של 7 ימים, 14 שעות ו-17 דקות.
הערות שוליים

1 2 3 4  SIMBAD: Alnasl
↑  C. Paladini, D. Klotz, S. Sacuto, E. Lagadec, M. Wittkowski, A. Richichi, J. Hron, A. Jorissen, M. A. T. Groenewegen, F. Kerschbaum, T. Verhoelst, G. Rau, H. Olofsson, R. Zhao-Geisler & A. Matter: The VLTI/MIDI view on the inner mass loss of evolved stars from the Herschel MESS sample, Astronomy & Astrophysics, Vol. 600, id. A136, p. 4 (2017) במקור באלפיות של שניית קשת, העברה לרדיוסי שמש על ידי המרה לרדיאנים, הכפלה במרחק וחלוקה בפעמיים רדיוס השמש
↑  S. Alves, L. Benamati, N. C. Santos, V. Zh. Adibekyan, S. G. Sousa, G. Israelian, J. R. De Medeiros, C. Lovis & S. Udry: Determination of the spectroscopic stellar parameters for 257 field giant stars, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 448, Iss. 3, p. 17 (2015)
↑  E. Anderson & Ch. Francis: XHIP: An extended hipparcos compilation, Astronomy Letters, Vol. 38, Iss. 5, p. 331 (2012)
↑  D. Hoffleit & C. Jaschek: The Bright star catalogue, Yale University Observatory (1991)
↑  General Catalogue of Variable Stars: HD 165135
↑  S. J. Adelman: Research Note Hipparcos photometry: The least variable stars, Astronomy & Astrophysics, vol. 367, p. 297 (2001)
↑  SIMBAD: γ1 Sagittarii
↑  General Catalogue of Variable Stars: W Sagittarii
אלניה איירמאקי

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברת-בת פרטית
 תקופת הפעילות:  2012 – 31 בדצמבר 2015 (כ־4 שנים) 
 חברת אם:  לאונרדו 
 מיקום המטה:  Venegono Superiore 
 משרד ראשי:  וארזה, ונגונו סופריורה, איטליה
 בעלות:  תאגיד פינמקאניקה (Finmeccanica)
 ענפי תעשייה:  תעשייה אווירית, מוצרי חלל וביטחון
 מוצרים עיקריים:  כלי טיס
 הכנסות:  2.53 מיליארד € (2008 FY)
 רווח:  250 מיליון € (2008)
 עובדים:  13,910
  
 www.aleniaaermacchi.it
 
אלניה איירמאקי (באיטלקית: Alenia Aermacchi) היא חברת-בת איטלקית של תאגיד לאונרדו (לשעבר Finmeccanica) העוסקת בעיקר בייצור כלי טיס.

החברה משתפת פעולה בתכנון וייצור כלי טיס עם חברות ותאגידי תעופה וחלל אחרים כמו אמבראר, EADS ו-BAE Systems.
היסטוריה

"אלניה איירמאקי" נוסדה ב-1 בינואר 2012 ממיזוגן של "אלניה איירונאוטיקה" וחברות הבת שלה "איירמאקי" ו"אלניה SIA". החברה הקודמת "אלניה איירונאוטיקה" נוצרה בשנת 1990 על ידי ריכוזן של תעשיות החלל והביטחון של החברות "פינמקאניקה תעשיות חלל", "אייראיטליה" ו"סלנייה".
בתחילת שנת 2016 החברה נספגה בתוך חברת פינמקאניקה והפכה לדיוויזיה במסגרתה.
מוצרים

Aermacchi AM.3 - מטוס תצפית וסיור קל.
Alenia C-27J Spartan - מטוס תובלה צבאי.
Alenia Aermacchi M-311/M-345 - מטוס תקיפה קל ומטוס אימון מתקדם.
Alenia Aermacchi M-346 Master - מטוס תקיפה קל ומטוס אימון מתקדם. נמצא גם בשירות חיל האוויר הישראלי, במסגרת טייסת 102, וכינויו "לביא".
Alenia Aeronautica Sky-X - כטב"ם תקיפה.
Alenia Aeronautica Sky-Y - כטב"ם תקיפה.
מוצרים > מיזמים משותפים

מיזם AMX International לבניית מטוס תקיפה להתקפת מטרות קרקעיות וסיוע קרקעי, בשיתוף עם חברת "אמבראר".
מטוס הנוסעים ATR 42, בשיתוף עם חברת ATR.
מטוס הנוסעים ATR 72, בשיתוף עם חברת ATR.
מטוס הקרב יורופייטר טייפון, בשיתוף עם חברת קסידיאן (מתאגיד EADS)‏ ותאגיד BAE Systems.
הערות שוליים

↑  Finmeccanica Begins ‘One Company’ Initiative | Aviation Week Network, aviationweek.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 1761 7461