stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנרי פואנקרה

| --- | --- |
ז'יל אנרי פואנקרה
ז'יל אנרי פואנקרה
 לידה:  29 באפריל 1854 נאנסי, הקיסרות הצרפתית השנייה
 פטירה:  17 ביולי 1912 (בגיל 58) פריז, הרפובליקה הצרפתית השלישית
 שם לידה:  Jules Henri Poincaré 
 ענף מדעי:  מתמטיקה, פיזיקה תאורטית, הנדסה
 מקום מגורים:  צרפת צרפת
 מקום קבורה:  צרפת בית הקברות מונפרנאס, הרובע הארבעה-עשר של פריז, צרפת
 עיסוק:  מתמטיקאי, פיזיקאי, מהנדס, פילוסוף
 מקום לימודים:  בית הספר הלאומי הגבוה למכרות  אקול פוליטקניק  ליצאום אנרי פואנקרה  הפקולטה למדעים של פריז  סורבון 
 מנחה לדוקטורט:  שארל הרמיט
 מוסדות:  סורבון אקול פוליטקניק האקדמיה הצרפתית נשיא אגודת המתמטיקאים של צרפת (ב-1886 ו-1900)
 תלמידי דוקטורט:  לואי בשלייה, דימיטרה פומפיו, מיכאילו פטרוביץ' ואחרים
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה, מדליית סילבסטר, מדליית ברוס, לגיון הכבוד
 בת זוג:  ז'אן-לואיז פוליין ד'אנדסי
 צאצאים:  ז'אן, איבון, אנריטה ולאון פואנקרה
 תרומות עיקריות
 ממייסדי הטופולוגיה האלגברית ואחראי לניסוח של השערת פואנקרה. במחקרו על בעיית שלושת הגופים, גילה מערכת כאוטית דטרמניסטית והניח את היסודות לתורת הכאוס המודרנית. הניח חלק מהיסודות לתורת היחסות הפרטית.
 חתימה:   
 
זִ'יל אַנְרִי פּוּאַנְקָרֶה (בצרפתית: Jules Henri Poincaré; נאנסי, 29 באפריל 1854 – פריז, 17 ביולי 1912), היה מתמטיקאי, פיזיקאי עיוני, מהנדס ופילוסוף צרפתי. מתואר לעיתים קרובות כאיש אשכולות, ובמתמטיקה כ"אחרון האוניברסליסטים", מאחר שהיה המתמטיקאי הבולט האחרון שהצליח להיות שותף יוצר ופעיל בכל ענפי המתמטיקה של תקופתו. השתתף בפיתוח תורת הכאוס המוכרת לנו כיום.
כמתמטיקאי וכפיזיקאי, תרם תרומות מקוריות ובסיסיות רבות גם לתחום המתמטיקה העיונית וגם למתמטיקה השימושית, לפיזיקה המתמטית ולמכניקה השמימית. הוא היה אחראי לניסוח השערת פואנקרה, אחת מהבעיות המפורסמות ביותר במתמטיקה, שהוגדרה כאחת משבע בעיות המילניום של מכון קליי והוכחה בידי גריגורי פרלמן רק ב-2002, 98 שנים לאחר הצגתה. במחקרו על בעיית שלושת הגופים, היה פואנקרה הראשון שגילה מערכת כאוטית דטרמיניסטית והניח את היסודות לתורת הכאוס המודרנית. כמו-כן הוא נחשב לאחד היוצרים של תחום הטופולוגיה.
פואנקרה הציג את עקרון היחסות המודרני והיה הראשון שהציג את טרנספורמציות לורנץ בצורתן הסימטרית המודרנית. פואנקרה גילה את טרנספורמציית המהירויות בתורת היחסות, שעדיין נמצאת בשימוש, ותיעד אותה במכתב ללורנץ ב-1905. כך הוא השיג אינוואריאנטיות מושלמת של משוואות מקסוול, שהיוותה צעד חשוב בניסוח תורת היחסות הפרטית. פעילותו של פואנקרה בתחום תורת היחסות התרחשה במקביל למחקריו של אלברט איינשטיין, שהתבסס על כתביו של פואנקרה בעבודותיו ובתורות הפיזיקליות שפיתח.
חבורת פואנקרה, השימושית במתמטיקה ובפיזיקה, קרויה על שמו.
אופיו ועמדותיו

ביוגרף ופסיכולוג מאותה תקופה, א. טולוז, שחקר את אופן עבודתו של פואנקרה, סיפר כי פואנקרה שמר על שעות עבודה מדויקות מאוד. הוא עסק במחקר מתמטי במשך ארבע שעות ביום, מעשר בבוקר ועד הצהריים ושוב מחמש בערב עד שבע. הוא קרא מאמרים בכתבי עת מאוחר יותר בערב. ייתכן והרגלי העבודה שלו נגרמו גם כתוצאה של מחלה ממנה סבל שנים ארוכות שהאטה את תהליך העיכול שלו והובילה אותו לעיתים קרובות לנוח בצהריים עד שלוש שעות לאחר ארוחת הצהריים. היה לו זיכרון יוצא מן הכלל, והוא זכר כל שורה בטקסט שקרא. כמו כן, הוא זכר באופן מושלם דברים ששמע. הנוהג הרגיל שלו בעבודה, היה לפתור בעיה בראשו, ואז להעביר את הפתרון המושלם לנייר. יכולתו לזכור באופן מושלם את ששמע הועילה לו בהרצאות, שכן הוא היה כל כך קצר רואי עד שלא ראה את הלוח. הוא היה מגושם מבחינה פיזית, תמיד מיהר ולא אהב לחזור אחורה לתיקונים או שינויים.
פואנקרה היה חבר הכנסייה הרומית-קתולית מילדותו ועד גיל 18, עת החשיב את עצמו איש מחשבה חופשית. הוא התנגד נחרצות לדוגמות קתוליות חריפות כמו גם להתערבות של המדינה בחיי הדת וקרא לשוויון זכויות פוליטי מוחלט. פואנקרה נהנה ממוזיקה קלאסית וריכרד וגנר היה המלחין האהוב עליו. בעת לימודיו באקול פוליטקניק התנסה בנגינה בפסנתר לזמן קצר. ב-1908 פואנקרה העביר הרצאה בפסיכולוגיה שבה תיאר כיצד חקר את ההתנהלות של מוחו. הוא ניחן בריכוז גבוה ובהתעניינות מרובה במגוון רחב של תחומים. פעם אחת הגדיר את עצמו כ-"דבורה שנעה ממגדל למגדל."
פואנקרה התבטא בפומבי בהקשר למאורע פוליטי-חברתי רק פעם אחת, במהלך פרשת דרייפוס. הוא תקף את הטענות המדעיות חסרות הבסיס שהובאו כראיות נגד דרייפוס. ב-1899 שלח מכתב למועצת המלחמה של רן, האחראית על השיפוט של קפטן אלפרד דרייפוס, ובו הטיח ביקורת על שיטות הניתוח של האיגרת המפלילה (הבורדרו) שהייתה לראיה שעל בסיסה דרייפוס הואשם. ב-1904 היה בין החותמים על מכתב עצומה שביקר את התנהלות רשויות המשפט ודרש משפט חוזר לניקוי שמו של דרייפוס, תהליך שהושלם רק ב-1906. בתוך המכתב פואנקרה רשם את ההוכחה המתמטית לשימוש השגוי שנעשה במהלך החקירה המקורית בחוק בייס מתורת ההסתברות ושבעזרתו דרייפוס הופלל. בראש ובראשונה פואנקרה תקף את חוקר הזיהוי המשטרתי אלפונס ברטיון אשר העיד כמומחה וטען כי דרייפוס הוא הכותב האמיתי של הבורדרו.
פעילותו המדעית

פואנקרה תרם תרומות רבות וחשובות לתחומים רבים ושונים של מתמטיקה עיונית ושימושית, כגון: מכניקה שמימית, מכניקת הזורמים, אופטיקה, חשמל, טלגרפיה, נימיות, אלסטיות, תרמודינמיקה, תורת הפוטנציאל, תורת הקוונטים, תורת היחסות וקוסמולוגיה. נוסף על כל אלה הוא גם כתב על מתמטיקה ופיזיקה באופן פופולרי, ופרסם מספר ספרים לציבור הרחב. בין התחומים שלתרומותיו להם הייתה השפעה מהותית עליהם: טופולוגיה אלגברית; התאוריה של פונקציות אנליטיות של כמה משתנים מרוכבים; התאוריה של פונקציות אבליות; גאומטריה אלגברית; פואנקרה היה אחראי לניסוח אחת מהבעיות המפורסמות ביותר במתמטיקה, שידועה כהשערת פואנקרה, השערה בטופולוגיה; גאומטריה היפרבולית; תורת המספרים; בעיית שלושת הגופים; התאוריה של משוואות דיופנטיות; תורת האלקטרומגנטיות; תורת היחסות הפרטית; במאמר משנת 1894, הוא הציג את המושג של החבורה היסודית; בתחום המשוואות הדיפרנציאליות פואנקרה הגיע לתוצאות רבות שחשיבותן קריטית עבור התאוריה האיכותית של המשוואות הדיפרנציאליות, לדוגמה הספירה של פואנקרה ומפת פואנקרה; הוא פרסם מאמר משפיע המספק טענה מתמטית מקורית שתומכת במכניקת הקוונטים; פואנקרה היה מהמייסדים של התורה הארגודית כאשר הציג את משפט הנשנות של פואנקרה (שנוסח והוכח בצורה מדויקת רק מאוחר יותר על ידי קרתיאודורי ב-1919).
פעילותו המדעית > בעיית שלושת הגופים

בעיית שלושת הגופים היא בעיה ותיקה ומפורסמת במכניקה, המבקשת לתאר את תנועתם ההדדית של שלושה גופים תחת השפעתו של כוח המשיכה. מכיוון שהבעיה מתאימה לתיאור תנועתם של גופים כגון השמש, כדור הארץ והירח, יש לה חשיבות תאורטית רבה באסטרונומיה של מערכת השמש (ובפרט בסוגיית יציבותה של מערכת השמש). את בעיית שני הגופים פתר ניוטון באופן מלא באחד היישומים הראשונים של החשבון הדיפרנציאלי. ניוטון הראה ששני גופים הנעים תחת השפעת כוח הכובד בלבד, נעים זה ביחס לזה במסלול המהווה חתך חרוט: אליפסה, פרבולה או היפרבולה. בניגוד לכך, בעיית שלושת הגופים היא בעיה קשה באופן כללי ואין עבורה משוואת מערכת סגורה אוניברסלית, על אף מחקרים ממושכים בידי מתמטיקאים רבים, בעיקר בתקופה שלאחר פואנקרה, מכיוון שהוא זה שהעניק פרסום רב לבעיה.
הבעיה העקרונית היא לחזות את תנועותיהם של שלושה גופים (כגון כוכבים או כוכבי לכת) הנמשכים הדדית האחד לשני על ידי כוח הכבידה, בהתחשב במיקומים ובמהירויות ההתחלתיים שלהם. עבודתו הראשונה של פואנקרה בנושא נכתבה כמענה לתחרות בחסות אוסקר השני, מלך שוודיה. הבעיה (הראשונה) שהוצעה לכותבים עסקה ביציבות המערכת של שלושה גופים. השופטים - גוסטה מיטג-לפלר, קארל ויירשטראס ושארל הרמיט, התקשו בתחילה לקרוא את פתרונו של פואנקרה, אך לאחר שהלה הגיש הבהרות שארכו כמעט מאה עמודים, בחרו בו כזוכה. בפתרון זה התגלתה שגיאה, ועוד לפני שהספיק פואנקרה לתקן אותה, כעבור פחות מחודש, וחרף ההוצאות הכבדות, אילץ אותו מיטג-לפלר למשוך את כל העותקים המודפסים של הפתרון. במחקרו נעזר פואנקרה במשתנים מגבילים, כך שהמשוואה שהציג, שהעמידה חמישה פתרונות אפשריים, לא הייתה אוניברסלית בכל מקרה.
מיטג-לפלר, שתמך בגישתו האינטואיטיבית של פואנקרה, חשש שהאסכולה הגרמנית בראשותו של לאופולד קרוֹנֶקר תראה בשגיאה זו הוכחה ניצחת לביקורת שלה כנגד עבודתו של פואנקרה, שלא הייתה קפדנית דיה לטעמה. בעקבות כך, כתב פואנקרה בשנים 1892–1899 חיבור בן שלושה כרכים על "שיטות חדשות במכניקה השמימית", שהתניע את המחקר המודרני במערכות דינמיות. באופן מעשי פותרים את בעיית שלושת הגופים, ואף את הבעיה הכללית יותר של מספר רב של גופים, בעזרת שיטות נומריות. לצורך כך, מחלקים את התנועה לקטעי זמן קצרים, ומחשבים את הכוחות הפועלים בין הגופים בכל קטע זמן. ככל שפרקי הזמן קצרים יותר יהיו החישובים מדויקים יותר, אך השגת דיוק מלא היא משימה קשה ביותר. פואנקרה גילה שיכולים להתקיים מסלולים לא-מחזוריים, שאינם מתרחקים או מתקרבים לנקודה קבועה. דרך גילוי זה החל פואנקרה את חקר תורת הכאוס. על סמך הוכחה זאת, הוכיח פואנקרה כי לא ניתן לחשב פתרון אוניברסלי לבעיה.
סימולציות מראות שבעת אינטראקציה בין שלושה גופים, ישנם שני שלבים: תחילה השלב הכאוטי שבמסגרתו שלושת הגופים מושכים זה את זה עד לנקודה שגוף אחד נפלט הרחק מהשניים האחרים המתמקמים למסלול בצורת אליפסה (בעיית שני הגופים). במקרה והגוף השלישי נמצא במסלול תחום, הוא ישוב בסופו של דבר לכיוון הצמד הנותר ומיד לאחר מכן השלב הראשון יחזור על עצמו. תנועת הגופים הסובבים האחד את השני מסתיימת כאשר בשלב השני, אחד הגופים נפלט למסלול לא תחום ולא שב אף פעם.
פילוסופיה

פואנקרה החזיק בהשקפות פילוסופיות המנוגדות לאלו של ברטרנד ראסל וגוטלוב פרגה, שהאמינו כי מתמטיקה היא ענף של הלוגיקה. פואנקרה סירב לקבל השקפות אלה, וטען שאינטואיציה היא מנת חלקו של המחקר המתמטי, ולא לוגיקה. כמו-כן פואנקרה טען שלוגיקה חוסמת ומגבילה רעיונות ופיתוח. פואנקרה מספק נקודת-מבט מעניינת בספרו מדע והיפותזה:
עבור צופה שטחי, אמת מדעית היא מעבר לספק: הלוגיקה של המדע חסינה מטעויות, ואם מדענים לפעמים טועים, זה נובע רק כתוצאה מחוק שגוי או לא כללי מספיק.
פואנקרה האמין כי אריתמטיקה היא מדע סינתטי. הוא טען כי האקסיומות של פיאנו אינן ניתנות להוכחה בצורה לא מעגלית באמצעות עקרון האינדוקציה, ומכך הסיק כי אריתמטיקה היא אפריוריות סינתטית ולא אנליטית. השקפותיו היו זהות לאלו של עמנואל קאנט. הוא דחה את תורת הקבוצות הקנטורית, בהתייחסו לשימושה של התורה בהגדרות לא צפויות.
פואנקרה לא חלק השקפות קנטיאניות בכל ענפי הפילוסופיה והמתמטיקה. לדוגמה, בגאומטריה, פואנקרה האמין כי המבנה של מרחב לא אוקלידי ניתן לידיעה באופן אנליטי. פואנקרה טען כי הקונבנציה (מוסכמה) מהווה מרכיב חשוב בפיזיקה. השקפתו (וכמה גרסאות יותר קיצוניות שלה), נודעה כקונבנציונליזם. פואנקרה האמין כי החוק הראשון של ניוטון אינו אמפירי, אלא הוא מוסכמת-יסוד המהווה מסגרת למכניקה. הוא האמין גם כי הגאומטריה של המרחב הפיזיקלי היא קונבנציונלית. הוא נתן דוגמאות שבהן הגאומטריה של שדות פיזיקליים או גרדיאנטים של טמפרטורה עשויים להשתנות, כאשר מתארים את המרחב כלא אוקלידי הנמדד על ידי סרגלים נוקשים, או כמרחב אוקלידי בו הסרגלים מתארכים או מתכווצים על ידי התפלגות חום משתנה. פואנקרה גם סבר, שככל הנראה, כה התרגלנו לגאומטריה האוקלידית, שנעדיף לנסח את חוקי הפיזיקה באמצעות גאומטריה אוקלידית מאשר להתקדם לעולם פיזיקלי בעל גאומטריה לא אוקלידית.
ראו גם

משפט פואנקרה - בנדיקסון
משפט פואנקרה - בירקהוף
מודל חצי המישור של פואנקרה
סימטרית פואנקרה
משפט פואנקרה-הופף ומשפט הכדור השעיר הנובע ממנו
המטריקה של פואנקרה
הדואליות של פואנקרה
חבורת פואנקרה
מפת פואנקרה
היסטוריה של היחסות הפרטית
השערת פואנקרה
לקריאה נוספת

H. Poincaré, The Future of Mathematics, The Monist, January 1910, in JSTOR
June Barrow-Green, Oscar II's Prize Competition and the Error in Poincaré's Memoir on the Three Body Problem, Archive for History of Exact Sciences, June 1994, in JSTOR
Alain Chenciner, Poincaré and the Three-Body Problem, Département de mathématique, Université Paris, 2012
הערות שוליים

↑  Poincaré and Dreyfus (רשימת מסמכים וקישורים הנוגעים להתייחסותו של פואנקרה בהקשר למשפט דרייפוס), באתר אוניברסיטת אדינבורו
↑  Roger MANSUY et Laurent MAZLIAK, Introduction au rapport de Poincaré pour le procès en cassation de Dreyfus en 1904 (הקדמה לדו"ח של פואנקרה למשפט קאסיה של דרייפוס ב-1904)
↑  Tim Stephensrichard Montgomery, University of California - Santa Cruz, The compelling mathematical challenge of the three-body problem, PHYS, ‏AUGUST 7, 2019
↑  Alain Chenciner, Poincaré and the Three-Body Problem, Département de mathématique, Université Paris, 2012
↑  נהוג להשתמש בסימן n בעבור בעיית שלושת הגופים או בעיית מספר רב של גופים כאשר n מייצג שלושה או יותר גופים בשדה משיכה מושפע אחד מהשני. בתורת היחסות של איינשטיין פתרון הבעיה הופך למסובך עוד יותר עקב השילוב של משתנים נוספים כגון שינויים בזמן ובמרחב.
↑  הטכניון, פתרון לבעיית שלושת הגופים הכאוטיים - אחרי מאות שנים: מדענים מצאו פתרונות יעילים לבעיית שלושת הגופים המפורסמת – ומה הקשר ל"הליכת שיכור"?, באתר הידען, ‏13 באוגוסט 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266509405171  PLWABN: 9810572942105606  BIBSYS: 90229501  BNC: 000377899  BNE: XX1120946  BnF: cb119201089 (data)  CANTIC: a10487694  CiNii: DA00112718  GND: 118595407  ICCU: RAVV060427  ISNI: 0000 0001 2132 6577  LCCN: n50020168  LNB: 000140050  Léonore: 302233  MGP: 34227  NDL: 00453011  NKC: jn19990006614  NLA: 35426628  NLG: 139945  NLK: KAC199621877  NSK: 000075342  NTA: 068402775  RERO: 02-A003701583  SELIBR: 238220  SNAC: w6dz09rs  SUDOC: 027943585  Trove: 948520  VcBA: 495/37039  VIAF: 51694558   WorldCat (עם VIAF): 51694558 
דיוקן צילום של פואנקרה. צולם בידי אנרי מנואל.
בעיית שלושת הגופים: מסלולים משוערים של שלושה גופים זהים הממוקמים בקודקודים של משולש בקנה מידה ובעלי מהירות ראשונית של אפס. רואים שמרכז המסה, בהתאם לחוק שימור התנע, נשאר במקומו.
ארכף סומלי

ארכף סומלי (שם מדעי: Elephantulus revoili) הוא מין ממשפחת הארכפיים האנדמי לסומליה.
מאפיינים

הארכף בעל ראש קטן, אוזניים גדולות ואף כפוף ובעל שערות חישה עימם הוא חש את הסביבה. אורכו מגיע ל-14–16 סנטימטרים וצבע הפרווה אפרפר. הוא בעל זנב ורגליים ארוכות העוזרים לו לנוע במהירות.
הארכפים חיים באזורים מדבריים ואזורי שיחים ברחבי סומליה וג'יבוטי. הם מחפשים בין השבילים הזעירים בצמחייה חרקים קטנים ופרוקי רגליים דומים למאכל והם פעלתנים מאוד וחייבים לאכול הרבה כדי לא למות.
טורפיהם כוללים חתולים, צבועים, נמיות ותנים וכן עופות דורסים, לטאות גדולות ונחשים. הם בורחים מאויביהם באמצעות נתיבים בצמחייה ושינוי כיוונים במהירות.
הערות שוליים

↑  ארכף סומלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| חדפי פיל |
| --- | --- | --- |
| ארכף | ארכף קצר-אף • ארכף הכף • ארכף שחור-רגל • ארכף שחור • ארכף הסבך • ארכף סלע מזרחי • ארכף קארו • ארכף סומלי • ארכף אדמוני • ארכף סלע מערבי |  |
| ארכף צפון-אפריקני | ארכף צפון-אפריקני |  |
| ארכף עגול-אוזן | ארכף עגול-אוזן נמיבי • ארכף עגול-אוזן קארו • ארכף עגול-אוזן אטנדקה |  |
| ארכף ארבע אצבעי | ארכף ארבע אצבעי |  |
| ארכף גדול | ארכף זהוב-גב • ארכף משובץ • ארכף אדום-ראש  • ארכף אפור-פנים |  |
באוקאו (מחוז)

ערך זה עוסק במחוז במדינה מזרח טימור. אם התכוונתם לעיר הבירה של מחוז זה, ראו .
| --- | --- |
שדות באזור באוקאו
שדות באזור באוקאו
 מדינה:  מזרח טימור מזרח טימור
 נפות במחוז:  6 גזרות מרכזיות: בגויה (באנגלית: Baguia)  באוקאו (באנגלית: Baucau)  לגה (באנגלית: Laga)  קיליכאי (באנגלית: Quelicai)  ומסה (באנגלית: Vemasse)  ונילאלי (באנגלית: Venilale)
 בירת המחוז:  באוקאו
 שפה רשמית:  טטום
 שטח:  1,494 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  123,203 (2015)
  ‑ צפיפות:  67.2 נפש לקמ"ר (2004)
 קואורדינטות:  8°35′00″S 126°30′00″E﻿ / ﻿8.5833333333333°S 126.5°E﻿ / -8.5833333333333; 126.5 
 אזור זמן:  UTC +9
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מחוז באוקאו (בטטום: Baukau) הוא מחוז בחוף הצפוני בחלק המזרחי של המדינה מזרח טימור. האוכלוסייה במחוז מונה 100,326 אנשים שחיים בשטח של 1,494 קמ"ר. המחוז גובל במחוזות לאוטם מכיוון מזרח, ויקקה מדרום ומנטוטו ממערב. מלבד השפות הלאומיות הרשמיות המדוברות ברחבי המדינה (טטום ופורטוגזית), מרבית התושבים מדברים בשפה בשם מקסה (ממשפחת השפות האוסטרונזיות). בעוד שרוב תושבי המחוז הם קתולים, גם מוסלמים בודדים חיים שם.
גזרות

המחוז מחולק ל-6 גזרות מרכזיות והן:
בגויה (באנגלית: Baguia)
באוקאו (באנגלית: Baucau)
לגה (באנגלית: Laga)
קיליקאי (באנגלית: Quelicai)
ומסה (באנגלית: Vemasse)
ונילאלי (באנגלית: Venilale) (לשעבר ידוע בתור וילה ויסוסה (אנגלית: Vila Viçosa))
חקלאות

בבאוקאו יש את החקלאות המפותחת ביותר במזרח טימור. לבד מאורז ותירס, באוקאו מייצרת קטניות, בוטנים, בטטות (תפוחי אדמה מתוקים), קופרה ומניהוט.
ראו גם

מחוזות מזרח טימור
הערות שוליים

↑  לפי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2004
ארץ שמש ומים

הכריכה של הגרסה הראשונה של הלברית של Alma llanera.
ארץ שמש ומים  הוא שיר מתורגם מוונצואלה שבמקור נקרא Alma llanera - נשמה של המרחבים, שיר בסגנון החורופו (joropó), שנחשב להמנון השני של וונצואלה

.
הטקסט המקורי בספרדית נכתב על ידי בוליוואר קורונאדו (Bolívar Coronado) והוא הולחן על ידי פדרו אליאס גוטיארס (Pedro Elías Gutiérrez) לסרסואלה
 ובוצע לראשונה בתיאטרון של קרקאס ב-19 בספטמבר 1914.
השיר זכה מיד להצלחה רבה, למחרת השמעתו הוא זכה לשבחים בעיתונות המקומית, זיכה את מחבריו בפרסים מאת הנשיא דאז; ובמהלך השנים הקרובות התפשט לכל מרכז אמריקה ולספרד, וזכה חיש למעמד של המנון שני בוונצואלה.
הנוסח המקורי של השיר:
Yo nací en esta ribera

del Arauca vibrador,

soy hermana de la espuma,

de las garzas, de las rosas,

soy hermana de la espuma,

de las garzas, de las rosas

y del sol, y del sol.



Me arrulló la viva Diana

de la brisa en el palmar,

y por eso tengo el alma

como el alma primorosa,

y por eso tengo el alma

como el alma primorosa

del cristal, del cristal.

Amo, lloro, canto, sueño



con claveles de pasión,

con claveles de pasión.

Amo, lloro, canto, sueño

para ornar las rubias crines

del potro de mi amador.

Yo nací en esta ribera

del Arauca vibrador,

soy hermana de la espuma,

de las garzas, de las rosas

y del sol.
השיר בתרגום חופשי
נשמה של המרחבים



נולדתי בגדה זו של נהר האָרָאוּקָה (Arauca) הרוטט

אני אחות לקצף, לאנפות, לוורדים ולשמש.



רחשה לי תרועת ההשכמה של הרוח בחורש הדקלים

ועל כן נשמתי כנשמתו העדינה של הבדולח.



אני אוהבת, בוכה, שרה, חולמת

עם ציפורנִים של כמיהה

אני אוהבת, בוכה, שרה, חולמת

כדי לקשט את רעמתו הבהירה של הסייח של אהובי.



נולדתי בגדה זו של נהר האראוּקה הרוטט

אני אחות לקצף, לאנפות, לוורדים ולשמש.
כיום מקובל לשיר אותו בוונצואלה בשינויים קלים: בלשון זכר, שינוי השורה המתייחסת ל"סייח של אהובי", וכו'.
לשיר נכתב נוסח עברי על ידי אהוד מנור, והוא בוצע לראשונה על ידי מתי כספי (שגם עיבד) והפרברים בתקליט שיר אהבה רחוק שכלל שירים מדרום אמריקה.
הנוסח העברי אינו תרגם מדויק, אינו מתייחס לוונצואלה, וקשור באופן רופף לרוח הנוסח המקורי.
לכבור יובל 75 של השיר הוא בוצע על ידי התזמורת הסימפונית של ונצואלה.
הערות שוליים

↑  ¿Qué representa el Alma llanera para Venezuela? מאתר ערוץ הטלוויזיה של ממשלת ונצואלה.
↑  zarzuela - סוג של אופרטה או הצגת תיאטרון קטנה.
אמורי לבו

אמורי ריימונד לבו (בצרפתית: Amaury Raymond Leveaux; נולד ב-2 בדצמבר 1985) הוא שחיין צרפתי, שיאן עולם (2008–2021) במשחה ל-100 מטר חופשי (בריכת 25 מטר) סגן אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008) במשחה ל-50 מטר חופשי, אלוף אולימפי (לונדון 2012) אלוף עולם (ברצלונה 2013), אלוף אירופה (דברצן 2012) ושיאן עולם במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי. בעבר החזיק בשיא העולם (בריכת 25 מטר) במשחה ל-50 מטר חופשי ובמשחה ל-50 מטר פרפר.
ביוגרפיה

לבו נולד וגדל בבלפור.
ביוגרפיה > 2004

באולימפיאדת אתונה (2004) סיים לבו במקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:17.43 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:48.57 דקות, המהיר מבין הצרפתים. נוסף לכך, הוא שחה בשלב המוקדמות וסיים במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, כשחיין רביעי הוא קבע בזינוק שליחים תוצאה של 49.41 שניות.
ביוגרפיה > 2006 > סגן אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2006 זכה לבו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.76 שניות, אחרי אנדריי סרדינוב מאוקראינה (51.95 שניות) ולפני ניקולאי סקוורצוב מרוסיה (52.96 שניות). מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (3:16.53 דקות), אחרי איטליה (3:15.23 דקות) ורוסיה (3:16.47 דקות).
ביוגרפיה > 2007

באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה במרץ 2007 זכה לבו במדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
ביוגרפיה > 2008

באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008 זכה לבו במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.99 דקות, אחרי פאול בידרמן מגרמניה (1:46.59 דקות) ולפני מאסימיליאנו רוסולינו מאיטליה (1:47.33 דקות).
ביוגרפיה > 2008 > סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה לבו בשתי מדליות כסף. מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.45 שניות, אחרי סזאר סיילו מברזיל שקבע שיא אולימפי חדש של 21.30 שניות ולפני בן ארצו אלן ברנרד (21.49 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם פביאן ז'ילו, פרד בוסקה ואלן ברנאר בשיא אירופה חדש של 3:08.32 דקות (הנוכחי, 2017), אחרי הרביעייה מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:08.24 דקות, (הנוכחי, 2017) ולפני אוסטרליה שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 3:09.91 דקות. הוא שחה ראשון בתוצאה של 47.91 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 13 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.44 דקות אך נמחק מהמשך התחרות ולכן דורג לבסוף במקום 18 ובמקום עשירי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:13.57 דקות. כשחיין רביעי הוא קבע בזינוק שליחים תוצאה של 1:45.89 דקות.
ביוגרפיה > 2008 > שיאן עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות צרפת (בריכת 25 מטר) שנערכה באנז'ה בתחילת דצמבר 2008 זכה לבו במדליית זהב במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 22.29 שניות, שיפור לשיא העולם בן החודש וחצי של מאט יעקוביץ' מאוסטרליה (22.50 שניות). שבוע לאחר מכן, באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה ברייקה, קרואטיה באמצע דצמבר הוא זכה ב-4 מדליות זהב. במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 20.63 שניות, לפני פרד בוסקה (20.69 שניות) ודויה דראגניה מקרואטיה ויבגני לגונוב מרוסיה שקבעו תוצאה של 21.15 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא עולם חדש של 20.48 שניות שיפור לשיאו העולם בן השלושה חודשים של רולנד סקומן מדרום אפריקה (20.64 שניות). שיא זה החזיק מעמד 8 חודשים ונשבר על ידי רולנד סקומן (20.30 שניות). במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 44.94 שניות (השיא הנוכחי, דצמבר 2017), לפני פביאן ז'ילו (45.84 שניות) ופיליפו מאניני מאיטליה (46.62 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא עולם חדש של 45.12 שניות, שיפור לשיא העולם בן 5 ימים של בן ארצו אלן ברנרד (45.69 שניות), במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 22.23 שניות, לפני מילוראד צ'אביץ' מסרביה (22.36 שניות) ורפאל מוניוס מספרד (22.46 שניות). בשלב המוקדמות הוא קבע שיא עולם חדש של 22.18 שניות, שיא זה החזיק מעמד 11 חדושים ונשבר על ידי שטפן דיבלר מגרמניה (21.80 שניות), השיא הנוכחי (2017). במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי ביחד עם אלן ברנרד, פביאן ז'ילו ופרדריק בוסקה בשיא עולם חדש של 1:20.77 דקות, לפני איטליה (1:23.37 דקות) וקרואטיה (1:23.68 דקות).
ביוגרפיה > 2009

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בסוף יולי 2009 זכה לבו בשתי מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.25 שניות, אחרי סזאר סיילו בשיא אליפות חדש של 21.08 שניות ופרד בוסקה (21.21 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות. כשחיין ראשון הוא שחה תוצאה של 48.37 שניות.
ביוגרפיה > 2012

באליפות אירופה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי 2012 זכה לבו בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.69 דקות, אחרי פאול בידרמן (1:46.27 דקות) ולפני דומיניק קוזמה מהונגריה (1:47.72 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.16 שניות. בשלב חצי הגמר הוא סיים במקום ראשון בתוצאה של 48.52 שניות ובשלב המוקמות הוא סיים ראשון בתוצאה של 48.77 שניות. שתי תוצאות אלה היה מאפשרות לו לזכות במדליית זהב, במקום שמיני במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.80 שניות ובמקום 13 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.61 שניות, מאחר שסיים שלישי מבין הצרפתים הוא נשר מהמשך תחרות זו.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה לבו בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם פביאן ז'ילו, קלמנט לפר ויאניק אנייל בתוצאה של 3:09.93 דקות, לפני ארצות הברית (3:10.38 דקות) ורוסיה (3:11.41 דקות). כשחיין ראושן הוא קבע תוצאה של 48.13 שניות. מדליית כסף, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם גרגורי מלה, קלמנט לפר ויאניק אנייל בשיא צרפת חדש של 7:02.77 דקות, אחרי ארצות הברית (6:59.70 דקות) ולפני סין (7:06.30 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:46.70 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.35 שניות.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בסוף יולי אותה שנה זכה לבו במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות. כשחיין ראשון הוא שחה תוצאה של 49.14 שניות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 21.25 שניות (2009)
100 מטר חופשי: 47.76 שניות (2008)
200 מטר חופשי: 1:46.54 דקות (2008)
400 מטר חופשי: 3:48.99 דקות (2008)
50 מטר פרפר: 22.94 שניות (2009)
100 מטר פרפר: 52.76 שניות (2006)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 20.48 שניות (2008), שיא עולם בעבר
100 מטר חופשי: 44.94 שניות (2008), שיא עולם בעבר
200 מטר חופשי: 1:43.90 דקות (2005)
400 מטר חופשי: 3:46.33 דקות (2007)
50 מטר פרפר: 22.18 שניות (2009), שיא עולם בעבר
100 מטר פרפר: 50.79 שניות (2011)
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר פרפר
התפתחות שיא העולם במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי (ויקיפדיה הגרמנית)
הערות שוליים

↑  באליפות אירופה יכולים להשתתף עד 4 שחיינים מאותה מדינה בשלב המוקדמות, אך רק שני שחיינים מאותה מדינה אם סיימו בין ה-16 שחיינים הראשונים ממשיכים בתחרות לשלב חצי הגמר ולגמר במדיה וסיימו בין 8 השחיינין הראשונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16962473k (data)  ISNI: 0000 0004 0728 3453  MusicBrainz: 78c2c888-7776-44d9-8620-a2c3ca171aa1  SUDOC: 185645402  VIAF: 315938992   WorldCat (עם VIAF): 315938992