פרסאוס
סיפורו במיתולוגיה היוונית

פרסאוס היה בנה של דנאה (ביוונית: Δανάη), שהייתה בתו היחידה והאהובה של אקריסיוס מלך ארגוס. האחרון, מאוכזב מכך שלא היה לו יורש עצר, פנה לאורקל ושאל האם זה ישתנה. האורקל סיפר לו שיום אחד הוא ייהרג על ידי בנה של בתו. באותו זמן דנאה ביתו הייתה עדיין חסרת ילדים, ולכן החליט אקריסיוס לנעול אותה בחדר אטום מברזל, הנמצא במגדל, במטרה לשמור שלא ייוולדו לה ילדים. כשזאוס ראה איך אקריסיוס מנסה להתחכם עם הגורל, כעס ובא אל דנאה בצורה של גשם מזהב, ועיבר אותה. לאחר זמן קצר, ילדם פרסאוס נולד.
אקריסיוס לא שמח על כך, אולם כיוון שלא רצה שזעם האלים יופנה כלפיו, החליט לא להרוג את בתו ונכדו, אלא לשלח אותם על פני הים בתוך קופסת עץ, כך שבמקרה שהם יטבעו האשמה תהיה על פוסידון אל הים. דנאה ופרסאוס  ניצלו ונשטפו לחוף של האי סריפוס, שם הם נלקחו על ידי דייג בשם דיקטיס, אשר גידל את הילד עד בגרותו. לאחר זמן מה פולידקטס, שליט האי ואחיו של אקריסיוס, התאהב בדנאה, ורצה להעלים את פרסאוס כדי שיוכל להתחתן איתה. לכן הוא תכנן תוכנית - לשלוח את פרסאוס למשימת התאבדות.
פולידקטס רמז לפרסאוס שברצונו לקבל את ראשה של מדוזה, אחת מהגורגונות, אשר כל המביט בהן הופך לאבן. לאחר מכן הוא הצהיר שהוא חושק בהיפודאמיה ולכן הוא זקוק לכך שאנשיו יתנו לו סוסים (כחלק ממיתוס אחר). בוש ונכלם מכך שאין לו דבר לתת, פרסאוס עזב את האי במטרה לתת לו את ראשה של מדוזה. פרסאוס ידע שמשימה זו אינה קלה, ובמשך זמן רב התהלך ללא תקווה למצוא את מדוזה, ולא האמין שיוכל להרוג אותה גם אם ימצא אותה.
האלים הרמס ואתנה באו לעזרתו. הם הובילו אותו לגראיות, שלוש נשים זקנות אלמותיות עם עין אחת ושן אחת שחלקו ביניהן, ואחיות של הגורגונות. פרסאוס לקח את העין שלהן, ואמר שלא יחזירה כל עוד לא יקבל הכוונה. בתמורה לעין, הגראיות הפנו אותו להספרידות, נימפות שהעניקו לו תיק מכושף, שבו הוא יוכל לשמור בבטחה את ראשה של מדוזה. בנוסף קיבל פרסאוס מהאלים גם סנדלים מכונפים, כובע של הרמס אשר הפך אותו לבלתי נראה, מגל ומגן עם מראה בצידו החיצוני. בעזרת כל הציוד הזה הצליח פרסאוס להתקרב לגורגונות הישנות.  הוא הצליח להתקרב למדוזה על ידי התבוננות בהשתקפות של מדוזה במגן שלו, בלי להישיר מבט אליה.  הוא הצליח לערוף את ראשה של מדוזה ולשים אותו בשק. שתי הגורגונות הנותרות רדפו אחריו, אך הוא הפך לבלתי נראה ונעלם.
בדרכו חזרה לסריפוס, פרסאוס עצר ביפו (לפי גרסאות אחרות הוא עצר במצרים או באתיופיה), אשר עליה שלטו המלך קפאוס והמלכה קסיופאה. קסיופאה, אשר התגאתה ביופייה השווה ליופיין של נימפות הים, עוררה את כעסו של פוסידון אשר הציף את האדמה בשיטפון ושלח מפלצת ים שהרגה אנשים ובעלי חיים רבים. האורקל של אמון הצהירה שלא תהיה הקלה בנקמתו של פוסידון כל עוד המלך לא ייתן את בתו אנדרומדה למפלצת ולכן היא נקשרה לאבן על החוף, מחכה למפלצת. פרסאוס מצא אותה, הרג את המפלצת, שחרר אותה ונישא לה, על חשבונו של פינאוס, ארוסה לפני כן. בחתונה עצמה התפתחה תגרה בין פרסאוס ופינאוס, ופינאוס הפך לאבן למראה ראשה של מדוזה. אנדרומדה נסעה יחד עם פרסאוס לטירינס בארגוס, והייתה למקימת משפחת פרסידאה דרך בנה, פרסס. לאחר מות בעלה מיקמה אותה אתנה בקבוצת כוכבים בצפון השמיים, ליד פרסאוס וקסיופאה. סופוקלס ואוריפידס (ופייר קורניל בזמנים המודרניים) הפכו את הסיפור לנושא של טרגדיות רבות, והתקריות הוצגו במספר עבודות אמנות עתיקות.
כאשר חזר פרסאוס לסריפוס, וגילה שאמו הייתה נתונה להתעללות מצדו של פולידקטס, הוא הראה לו את ראשה של מדוזה והפך אותו לאבן, והמליך את דיקטיס למלך. לאחר מכן, החזיר פרסאוס את האביזרים שקיבל מהאלים, ונתן את ראשה של מדוזה כמתנה לאתנה. הוא פגש את המלך אקריסיוס בדרכו חזרה למולדתו ארגוס, והרג אותו בטעות בכידונו. בכך הגשים את נבואתו של האורקל לאקריסיוס. בשל הריגתו את המלך התבייש לחזור לממלכת ארגוס. לכן פרסאוס נתן אותה למגפנטס, בנו של פרואטוס (אחיו של אקריסיוס), ונטל את השלטון בממלכת הטירינס שבה גם הקים את מיקנאה ומידאה.
אבאס היה חבר טוב של פרסאוס.
אגדה אחת מספרת שפרסאוס הפך את הטיטאן אטלס להרי אטלס בעזרת ראשה של מדוזה, כאשר האחרון סירב לתת לפרסאוס מחסה.
לפרסאוס ואנדרומדה היו שישה בנים: פרסס, אלקאוס, הלאוס, מסטור, סטנלוס ואלקטריון. הראשון עזב כנראה את אתיופיה והפך למקים שושלת הקיסרות של פרס (ומכאן דמיון השמות פרס ופרסס). צאצאיו של פרסאוס שלטו במיקנאה, החל מאלקטריון, לאחר מכן יוריסטאוס, אחר כך אטריאוס קיבל את הממלכה, ובזמן מאוחר יותר גם הגיבור הרקולס, בנו של אמפיטריאון.