מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר

| כרונולוגיה של מלחמת האזרחים> תאריך | כרונולוגיה של מלחמת האזרחים> אירועים | כרונולוגיה של מלחמת האזרחים>  | כרונולוגיה של מלחמת האזרחים>  |
| --- | --- | --- | --- |
| ינואר 49 לפנה"ס |  יוליוס קיסר חוצה את הרוביקון וכובש את ארימינום, את אנקונה ואת ארטיום, ועולה על רומא בשני ראשים: האחד לאורך חוף הים האדריאטי והשני דרך פנים הארץ. פומפיוס מבין מיד כי לא יוכל להגן על רומא ומחליט לעזוב את איטליה ולהתארגן לקרב בים בעזרת בני חסותו הנאמנים במזרח. רבים מהסנאטורים נסוגים עמו. |  |  |
| פברואר 49  |  קיסר משתלט על פיקנום, האזור שבו גדל פומפיוס, ומכניע את קורפינום בה התבצרו נאמניו של פומפיוס בפיקודו של לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס. |  |  |
| אפריל 49 |  קיסר מפקיד את רומא בידי מרקוס לפידוס, את הצבא בשאר חלקי איטליה בידי מרקוס אנטוניוס, את דולאבלה משגר עם צי לים האדריאטי, את גאיוס אנטוניוס לאלג'יריה, ואת גאיוס סקריבוניוס קוריו לאפריקה. |  |  |
| 19 באפריל 49 |  קיסר מגיע למאסיליה (מרסיי המודרנית) ומתחיל לצור על העיר; הוא מפקיד את המצור בידי גאיוס טרבוניוס וממהר לספרד. |  |  |
| אוגוסט 49 |  בקרב שנערך באילרדה (בספרד) מביס קיסר את צבאות לוקיוס אפרניוס ומרקוס פטריוס. ברומא, אמיליוס לפידוס מכנס את אספת העם ברומא ומקבל רשות מיוחדת למנות את קיסר דיקטטור בעל סמכות לכנס אספת בחירות. לאחר הניצחון באילרדה יוצא קיסר לרומא, אך בדרך נאלץ לטפל במרידת חיילים במחנהו. |  |  |
| נובמבר-דצמבר 49 |  קיסר שב לרומא שם מונה לדיקטטור. לאחר אחד עשר ימים פרש מן הדיקטטורה ונבחר קונסול לשנת 49. הוא מטפל בבעיית החובות, אספקת התבואה ובעניינים נוספים. לידיו מגיעות ידיעות מן החזית בדבר תבוסתם של דולאבלה ואנטוניוס על ידי הצי של פומפיוס, ונפילת קוריו באפריקה. פומפיוס החל מגייס צבא אדיר ביוון לקראת המערכה הסופית נגדו. קיסר ממהר ליוון, להתמודד עם פומפיוס. |  |  |
| יולי 48 |  בקרב דיראכיום (כיום דורס, אלבניה) ידו של פומפיוס על העליונה. |  |  |
| אוגוסט 48 |  בקרב פרסלוס המכריע מביס קיסר את צבאותיו של פומפיוס. פומפיוס נמלט למצרים שם נרצח במצוות יועצי המלך תלמי השלושה עשר. |  |  |
| ספטמבר 48 |  קיסר רודף אחר שרידי צבאו של פומפיוס במזרח; מתמנה לדיקטטור בשנית. |  |  |
| אוקטובר 48 |  קיסר מגיע לחופי אלכסנדריה עם 35 אוניות, 3,200 חיילים ו-800 פרשים. מצא עצמו מעורב במלחמות השושלתיות על כס מלכות מצרים, והכריע לטובת קלאופטרה, עמה ניהל רומן שהביא ללידת בנו קיסריון. |  |  |
| 2 באוגוסט 47 |  בקרב זלה מנצח קיסר את פארנאקס השני, מלך פונטוס. קרב זה סוכם על ידי קיסר במשפט המפורסם: "באתי, ראיתי, ניצחתי". |  |  |
| 21 בספטמבר 47 |  קיסר שב לאיטליה ונוחת בטארנטום (כיום טארנטו). |  |  |
| אפריל 46 |  קיסר מנצח את צבאות הרפובליקנים בקרב תאפסוס בצפון אפריקה. קאטו, שצידד בפומפיוס, והתבצר באוטיקה מתאבד לשמע המפלה. בניו של פומפיוס, גנאיוס (אנ') וסקסטוס, מצליחים להימלט לספרד ומקימים שם את מרכז ההתנגדות האחרון לקיסר. לאחר שהייה קצרה באיטליה, קיסר יוצא מהר לספרד. |  |  |
| 17 במרס 45 |  קרב מונדה - קיסר מביס את אחרוני האופטימאטים. |  |  |
| אוקטובר 45 |  קיסר חוזר לרומא ומתמנה דיקטטור לכל ימי חייו. |  |  |
| 15 במרס 44 |  בישיבת סנאט נרצח קיסר על ידי מתנגדיו, קבוצת סנאטורים שבראשה עמדו מרקוס יוניוס ברוטוס וגאיוס קסיוס לונגינוס. |  |  |
מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר התחוללה בתקופת הרפובליקה הרומית המאוחרת בין ינואר 49 לפנה"ס למרץ 45 לפנה"ס. בדומה למלחמות אזרחים קודמות בשלהי תקופת הרפובליקה ברומא, גם במקרה זה ניצבו האופטימאטים, תומכי הסנאט והמסורת, נגד שאיפות השינוי שאותן ייצג גאיוס יוליוס קיסר שנתמך על ידי הפופולרים.
המלחמה החלה בסדרה של ניצחונות בזק של יוליוס קיסר שהצליח להכניע את צבאות האופטימאטים כמעט ללא שפיכות דמים בעזרת שימוש נבון בתעמולה ובמדיניות פשרנית. יחידות שלמות ערקו משורות האופטימאטים, נכנעו ורבות מהן אפילו עברו לשרת תחת דגלו. בהמשך, נתקל יוליוס קיסר בהתנגדות עיקשת של האופטימאטים ונלחם במספר קרבות שבהם נהרגו כמה עשרות אלפי חיילים.
מלחמת אזרחים זו הייתה אחד העימותים המזוינים הגדולים בתולדותיה של הרפובליקה הרומית המאוחרת. היא התפשטה לכל רוחבה ואורכה של הרפובליקה. המלחמה הסתיימה בניצחונו של יוליוס קיסר, אך רציחתו שנה לאחר סיום המלחמה, מנעה ממנו את האפשרות לבסס את שלטונו. הניצחון הסופי על האופטימאטים התרחש רק כמה שנים מאוחר יותר בקרב פיליפי שבו ניצחו חברי הטריומווירט השני את רוצחיו של יוליוס קיסר.
בסופו של דבר הייתה מלחמה זו אחד השלבים החשובים בחורבנו של המשטר הרפובליקני ברומא. כמה עשרות שנים לאחר מכן כונן משטר הפרינקיפט על ידי אוגוסטוס ברומא העתיקה והסתימה תקופת הרפובליקה והתחילה התקופה הקיסרית בתולדותיה של רומא כשבמקום משטר נבחר שלט ברומא אדם יחיד.