חיים רפאלי
מלחמת העולם השנייה > השירות ב־MI9 > משימות חילוץ בצפון איטליה

אחרי שההתקדמות נעצרה, הועבר רפאלי למשימה העיקרית שלשמה הוקמה היחידה (MI9) שאליה התנדב – חילוץ אנשי צבא בריטים ואמריקנים מהאזור שבשליטת הגרמנים. הפעם התבצעה פעילותו בחלקה הצפוני של איטליה, שם נמצאו:
שבויים של בנות הברית אשר ניצלו את התוהו ובוהו שנוצר באיטליה לאחר חתימת הסכם הפסקת האש בין איטליה לבין בנות הברית שנחתם ב־3 בספטמבר. החיילים האיטלקים ששמרו על מחנות השבויים הניחו את נשקם וחזרו לבתיהם, ובמשך 48 שעות נותרו המחנות ללא כל שמירה. שבויים רבים – אך לא כולם – ברחו והסתובבו ברחבי איטליה בניסיון לחבור לכוחות בנות הברית בדרומה.
בנוסף היו פזורים ברחבי צפון איטליה גם טייסים שמטוסיהם הופלו, אך הם טרם נתפסו.
אחד ממפקדי ה־MI9 הסביר לחייליו את הרעיון שמאחורי מאמצי החילוץ: לבנות הברית הייתה אפשרות לבנות מטוסים וטנקים בקצב גדול מאפשרותן להכשיר לוחמים שיתפעלו אותם. נוצר אפוא צורך ברור להחזיר לוחמים מנוסים לשירות, ואלו שהסתובבו בצפון איטליה יכלו למלא את המחסור, או לפחות את חלקו.
התארגנות ושיטת הפעולה
אחרי התארגנות לביצוע המשימה (חלוקה לחוליות, לימוד השטח, חלוקת גזרות פעילות וכו') יצאו החוליות הראשונות לפעולה מעבר לקווים כבר במהלך אוקטובר 1943. החדירות לשטח האויב (וההיחלצות ממנו) התבצעו בדרך כלל מהים, באמצעות סירות של סייענים. רפאלי וחברו ליחידה בנימין גפנר מוזכרים גם כשניים מתוך שישה צנחנים מבני היישוב שפעלו בשירות הבריטים מעבר לקווים באיטליה (ארבעת האחרים הם אנצו סרני, יחיאל קאסאפ, אפרים דפני ויעקב שפירא; שני הראשונים נהרגו בעת ביצוע משימתם), אך לאפשרות שצנחו לא נמצאה עדות בזיכרונותיהם.
שם הצופן של הפעולה היה Rat Line (נתיב העכברוש), משום שעל הטייסים והשבויים הבריטיים היה לחמוק מעיניהם הבולשות של הגרמנים כעכברושים בלילה. המילה Line שבשם התייחסה לנתיב של מאות קילומטרים, מצפון איטליה ועד לדרומה, שאנשי היחידה היו צריכים להקים. הרעיון היה להרכיב שרשרת ארוכה של סוכנים – כמעט כולם איכרים פשוטים – כך שכאשר אחד הבריטים יימסר לידי אחד הסוכנים בצפון איטליה, יוכל האיכר להנחותו בחסות הלילה אל הסוכן הבא, שיעבירו בתורו לסוכן שלישי וכך הלאה. הטייסים והשבויים שברחו אמורים היו להיות מרוכזים במקום מסתור ליד קו החזית, ומשם הם הועברו קבוצות־קבוצות על ידי "מדריכים" (מורי דרך) דרך קו החזית.
בעת הפעילות השתמש רפאלי, כמו שאר אנשי ה־MI9, באמצעי עזר שפיתחה היחידה כדי לסייע במילוט שבויים. בין היתר היו אלה מצפנים זעירים שהוסוו בתוך כפתורים, ומפות שהודפסו על ממחטות עשויות משי. רפאלי מעיד על עצמו שבשלב ההכנה למשימות ישב "רכון על מפות מפורטות של האזור, עד שהפכו לחלק ממנו."
את שגרת הפעילות מעבר לקווי האויב תיאר רפאלי בצורה ספרותית במעין רומן בשם "נתיב העכברוש", שהחל לכתוב. הוא מספר על גיבור הרומן (מן הסתם רפאלי עצמו) שניחן "בראיית לילה טבעית, שעוד השתפרה בחודשים האחרונים כאשר סדר יומו התהפך ולילו נהפך ליום ויומו הוקדש לשינה. כשנע בחושך היה נדמה לו שכל חושיו משתתפים בראייה, והקולות שקלטו אוזניו, המגע של הרוח שנקלט בעורו ותחושות פנימיות שלא ידע להגדירן מתנקזים למרכז הראייה במוחו ושבים אליו דרך עיניו". רפאלי, אגב, היה עיוור צבעים.
מוכרז כחייל נעדר
כחודשיים אחרי שהחלה הפעילות בצפון איטליה, ב־3 בינואר 1944 אבד הקשר עם רפאלי, והודעה על כך נמסרה על ידי הבריטים לרעייתו שהתגוררה בנהריה. בהודעה שקיבלה רעייתו נכתב שנסיבות היעדרותו והמקום בו הוא נמצא אינם ידועים. עוד נכתב לה שהמידע המועבר לידיעתה הוא מסווג, וכי אסור לה לספר על כך לאף אדם אחר כדי להבטיח את שלומו של רפאלי. כשלושה חודשים אחרי ניתוק הקשר, קיבלה רעייתו הודעה נוספת לפיה רפאלי אותר, נמצא במקום מבטחים וממשיך בשירותו עם הכוחות הבריטיים.
שבוי בידי הגרמנים
בשבועות הראשונים של הפעילות בשטח שבו שלטו הגרמנים "האנדרלמוסיה הייתה במיטבה אבל ככל שחלף הזמן המצב נעשה יותר ויותר והסכנה להיתפס על ידי הגרמנים גברה." ואכן, בשתי הזדמנויות נתפס רפאלי ובשתיהן הצליח לברוח.
באחת הפעמים הוא נתפס בבגדי איכר איטלקי, והובל במכונית לחקירה. הוא הצליח לפרוץ את הדלת האחורית של המכונית, להימלט ולחבור לכוחות הבריטיים.
באירוע אחר נשבה רפאלי על ידי חיילים גרמנים לאחר שחלה במלריה ומצא מחסה אצל איכרים איטלקיים (סייענים של המודיעין הבריטי). הוא ניצל את חגיגת ערב חג המולד ושירת החיילים הגרמנים סביב עץ האשוח כדי לברוח. גם בפעם זאת חבר לכוחות הבריטיים.
קבלת צל"ש
ב־16 בנובמבר 1944 קיבל רפאלי ציון לשבח על פעילותו מעבר לקווי לאויב. על אות ההצטיינות חתום סר פרסי ג'יימס גריג,(אנ') מי שעמד אז בראש משרד המלחמה, והוא מעיד על ההוקרה שלה זכה רפאלי על שירותו מעבר לקווי האויב בחזית האיטלקית. חברו לשירות ב־MI9 בחזית האיטלקית, בנימין גפנר, קיבל אף הוא ציון לשבח באותו יום.
תעודת הציון לשבח שקיבל חיים רפאלי על פעילותו מעבר לקווים באיטליה.
ידיעה על הענקת ציון לשבח לשני לוחמים ארצישראלים מתוך עיתון המשקיף 11 בדצמבר 1944.
הברחת יהודים
במהלך הפעילות בשטחים שהיו בשליטת הגרמנים בצפון איטליה עלה בידם של רפאלי וחבריו לסייע ליהודים שפגש ולהבריחם מהשטח הכבוש לשטח שבשליטת בנות הברית