stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארית תעשיות
היסטוריה > במאה ה-21

ביוני 2001 העבירה "ארית תעשיות" את כל הפעילות הצבאית-ביטחונית שלה לחברת הבת "ארית מערכות", שמניותיה נסחרו בבורסת תל אביב. "ארית מערכות" הייתה קודם שלד בורסאי בשם "רם צור תעשיות" אותה רכשה. הפעילות הצבאית-ביטחונית כללה בנוסף ל"רשף", יצרנית המרעומים האלקטרוניים, גם את "אמקורם", יצרנית מערכות אימון לכוחות חי"ר ומערכות אימון לשריון; וחברת סי-טי-אס, שהייתה בעלת פטנט לייצור טכנולוגיה בתחום הסימולטורים. מטרת המהלך הייתה שחברת האם תתמקד בהשקעות חדשות בתחום ההיי-טק והרפואה. ואכן תוך זמן קצר השקיעה "ארית תעשיות" בארבע חברות: "סיגמד" שעסקה בפיתוח וייצור מערכות רובוטיות ורפואיות, המיועדות לאבחון מוקדם של מחלת הסרטן; "אלסינטק" שהייתה חברת בת של אלסינט שעסקה בפיתוח וייצור מערכות ממוגרפיה לאבחון מוקדם של סרטן השד; סנסוטק שעסקה בפיתוח וייצור חיישנים אלקטרוניים מתקדמים לשימושים בטיחותיים. וחברת "יומן קול" שעסקה בפיתוח מחשב כף-יד המופעל באמצעות קול. במהלך 2002 כל ארבע החברות כשלו ונסגרו והיא נאלצה למחוק מהמאזן כ-50 מיליון ש"ח בגין השקעות אלו. באותה תקופה רכשה החברה שלד בורסאי שני שקיבל את השם "ארית מדיקל", לתוכו תכננה להכניס את ההחזקות שלה בחברות בתחומי הרפואה, אך הוא נמכר לאחר פחות משנה.
בתחילת 2003 נפל שווי השוק של החברה בבורסה למיליון דולר בלבד, זאת לאחר שהודיעה על פיטורי רוב עובדי מפעל "רשף", בעקבות צמצום היקף ההזמנות ממשרד הביטחון ותע"ש, הלקוחות העיקריים שלה, ואי קבלת הזמנות חדשות לייצור. בני שבתאי ומשפחתו החליטו למוכר את השליטה ליו"ר החברה, שמואל מאירסון, ולסמנכ"ל הכספים, רן אקהאוס, תמורת סכום סמלי של 4 דולר בלבד בתוספת זכות ליהנות מ-20% מהדיבידנדים העתידיים במשך 10 שנים. הם הגיעו להסדר נושים עם בעלי איגרות החוב שלה בדבר פריסת תשלום החובות מחדש, וחצי שנה אחר כך שילמו את יתרת החוב. בינואר 2004 החלו ברה-ארגון שכלל העברת החזקות חברת הבת "ארית מערכות" ב"רשף טכנולוגיות" וב"אמקורם" חזרה לחברת האם, כאשר "ארית מערכות" הפכה לשלד בורסאי נקי מחובות והתחייבויות ובעל הון עצמי אפסי. שלד זה נמכר לאחר כמה חודשים לאיש העסקים יהושע הרשקוביץ, שמכר אותו זמן קצר אחר כך לאנשי העסקים זאב ברונפלד ואייל שרצקי. באמצעות השלד גייסו הון ורכשו את חברת "נילימד" שעסקה בפיתוח משאבת אינסולין, ושם החברה שונה מ"ארית מערכות" ל"די-מדיקל". במאי 2004 חתמה החברה על הסכם למכירת פעילותה של חברת הבת "אמקורם" בתחום המאמנים והמטווחים לחברה מקבוצת אלול של דוד קוליץ, תמורת 7 מיליון ש"ח.
במהלך 2007 רכש צבי לוי את השליטה בחברה בהשקעה של כ-5 מיליון שקל ומאז הוא מחזיק ב-50.5% מהמניות.
בספטמבר 2010 רכשה "ארית תעשיות" 41% מחברת "תסד"ק", חברה שהייתה במקור חטיבה בתוך תדיראן קשר ועסקה בהקמה ובאספקה של מרכזי שליטה ובקרה לאבטחת מתקנים, ו-50% מנכסי חברת "מדיס טכנולוגיות", שעיקרם חברת הבת "מור אנרגיות" שעסקה בפיתוח ובייצור סוללות בטכנולוגיית תאי דלק. חברות אלו היו בהליכי פירוק, אולם היא לא הצליחה לשקם אותן והן נסגרו.
פעילות

עיקר פעילות החברה מתבצעת באמצעות חברת הבת "רשף טכנולוגיות" העוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק מרעומים אלקטרוניים לשוק הצבאי המיועדים לארטילריה, למרגמות, לטנקים, לארטילריה רקטית ולחימוש משוטט מדויק. מרעומים אלקטרוניים החליפו את המרעומים המכניים המסורתיים, והם אמינים יותר ובטיחותיים יותר.
"רשף טכנולוגיות" הוקמה בשנת 1984 על ידי יורם אורון וירון איתן. השניים נפגשו בעת שלמדו בבית הספר וורטון למנהל עסקים של אוניברסיטת פנסילבניה שבארצות הברית. אורון שימש קודם כמנהל הייצור של מפעל המרעומים "טלכור" (שהיה בבעלות קונצרן כור תעשיות), וביקש לפתח ולייצר מרעומים אלקטרוניים חדשניים. ירון איתן שימש כאיש הכספים של המיזם והצליח לגייס השקעה ראשונית מחברה אמריקאית בשם "פטלקס" (Patlex). בקיץ 1985 גויסו 2 מיליון דולר נוספים בהנפקה פרטית, ששימשו להשלמת הפיתוח והקמת קו ייצור ראשוני. באוקטובר 1988 חנכה החברה, בהשתתפות שר הביטחון יצחק רבין, מפעל ייצור מתקדם בשדרות⁩ בהשקעה של ארבעה מיליון דולר. המפעל בשדרות היה למעסיק השני בגודלו בעיר, לאחר מפעל "אסם".
במשך השנים חווה המפעל שורה ארוכה של משברים, ועמד שוב ושוב בפני איומי סגירה, נדרש לתוכניות הבראה ופיטורי עובדים. תחילה סירבה התעשייה הצבאית, יצרן התחמושת העיקרי בישראל, לרכוש מרעומים מהמפעל. החברה הייתה תלויה בהזמנות מלקוחות מחוץ לישראל, ובשנים 1996–1997 נקלעה החברה לקשיים, בשל ירידה בהיקף המכירות עם סיום המלחמה הקרה והירידה בתקציבי הביטחון בעולם. בהמשך הפך משרד הביטחון ללקוח העיקרי. בשנת 2000 חתמה על הסכם עם חברת סולתם מערכות לפיו תרכוש את פעילותה של סולתם בתחום המרעומים האלקטרוניים בתמורה להקצאת מניות רשף. בעקבות ההסכם קבלה הזמנה ראשונה מסולתם למרעומים שסולתם שילבה בהזמנות ללקוחותיה ברחבי העולם. בתחילת 2003 המפעל היה שוב על סף סגירה עקב אי קבלת הזמנות חדשות ממערכת הביטחון ורוב עובדי המפעל פוטרו. ביוני 2003 אף הודיעה החברה על סגירת המפעל. הסגירה נמנעה לאחר שהמפעל קיבל הזמנות חדשות ממשרד הביטחון, כולל למרעום קרבה ייחודי שפיחתה.
בשנת 2004 החלה "רשף טכנולוגיות" לעבוד בשיתוף פעולה עם התעשייה הצבאית, לשילוב מרעומים במוצריה. כולל עבור פצצה חכמה שמותאמת למטול רימונים M203 ללוחמה בשטח בנוי, ומרעומים עבור פגזי כלנית. על פיתוח פגזי כלנית זכו החברות בפרס ביטחון ישראל ב-2011. באותה שנה החלה החברה לספק מרעומים גם לפגזי חצב.
בשנת 2009 חתמה לראשונה על הסכם שיתוף פעולה עם חברת (BEL) Bharat Electronics, חברה ביטחונית ממשלתית מהודו, לאספקת מרעומים לצבא הודו, והחלה להתמודד במכרזים שלו. רק ב-2016 החלו להתקבל הזמנות בפועל מהודו. רשף גם סייעה ל-BEL בהקמת מפעל להרכבת מרעומים אלקטרוניים בהודו, וסיפקה סיוע טכני בכל הקשור לייצור והרכבת מרעומים. במרץ 2023 זכתה בהודו במכרז במכרז לאספקה של 500 אלף מרעומי ארטילריה בשנה לתקופה של 10 שנים, בסכום כולל של כ-180 מיליון דולר.
בשנת 2014 שוב נקלעה החברה למשבר, ההנהלה החליטה להוציא את רוב העובדים לחופשה מאולצת על רקע ירידה חדה בהזמנות. לאחר שהתקבלה הזמנה חדשה ממשרד הביטחון, חזר המפעל לפעילות בסוף השנה.
בעקבות פריצת מלחמת חרבות ברזל בחודשים אוקטובר-דצמבר 2023, מפעל רשף בשדרות פעל במתכונת מצומצמת, עקב הנחיות הצבא, וחזר לפעול באופן מלא בתחילת שנת 2024. במקביל קיבל המפעל הזמנה לעשרות אלפי מרעומים ממשרד הביטחון, בהיקף של כ-120 מיליון ש"ח. במהלך 2024 קיבל המפעל הזמנות נוספות ממשרד הביטחון ולראשונה גם הזמנה משמעותית מלקוח בצפון אמריקה. צבר ההזמנות גדל לכ-700 מיליון ש"ח והחברה שכרה מבנים נוספים בסמוך למפעל הקיים, הוסיפה קווי ייצור והגדילה משמעותית את מספר העובדים.
פעילות > מוצרים

סוגי המרעומים אותם מייצרת החברה כוללים:
מרעומי קרבה המיועדים לנשק תלול מסלול (מרגמות, ארטילריה ורקטות) וגורמים להפעלת התחמושת בגובה מדויק מעל הקרקע, גובה שנקבע מראש ועל ידי כך מגדילים בצורה משמעותית את אפקטיביות התחמושת.
מרעומי זמן - מפעילים בתזמון מדויק תחמושת נושאת מטען, בעיקר תאורה ועשן על ידי מדידת הזמן מרגע הירי של נשק תלול מסלול, כך שההפעלה תהיה בגובה ובמרחק הנדרשים. בנשק שטוח מסלול – טנקים, גורמים להפעלת התחמושת לפני מטרה, מעליה או אחר מעבר דרכה ומאפשרים פגיעה מדויקת ויעילה ביותר במטרה.
מרעומי הקשה - מרעומים הגורמים להפעלת התחמושת עם הפגיעה במטרה ובהשהיה לאחר הפגיעה.
מרעומים לחימוש מונחה מדויק - אשר נושאים ראש קרב, בעל יכולת תקשורת עם המפעיל המאפשרת גמישות בביצוע ובביטול משימות.
הכשרת הישוב בישראל אלפא

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  הכשע
 מייסדים:  חברת הכשרת הישוב
 תקופת הפעילות:  2010–הווה (כ־15 שנים)
 מיקום המטה:  תל אביב
 ענפי תעשייה:  התחדשות עירונית
 שווי שוק:  668 מיליון ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  55.8 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  הפסד של 15.0 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  הפסד של 26.2 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  הפסד של 42.8 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  158 מיליון ש"ח (2023)
 יו"ר:  עופר נמרודי
 מנכ"ל:  אלכס מריאש
  
 הכשרה אנרגיה
 
חברת הכשרת הישוב התחדשות עירונית בישראל היא חברה ציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה נוסדה במרץ 2010 בשם הכשרת הישוב בישראל - אנרגיה בע"מ, ועסקה בחיפושי גז ונפט בישראל, החל מ-2016 החברה עוסקת בתחום ההתחדשות העירונית.
פעילות החברה נעשית במישרין ובאמצעות תאגידים בשליטתה.
שרה ומירה

לחברה היו רישיונות לקידוח ימי: 347/"מירה" ו- 348/"שרה", באמצעות עמנואל אנרגיה בע"מ שהיא חברה פרטית בבעלות מלאה של החברה, ובאמצעות "עמנואל אנרגיה – חיפושי גז ונפט, שותפות מוגבלת", שגם היא בשליטתה המלאה של החברה, ויחד עם החברה האם חברת הכשרת היישוב בישראל בע"מ המחזיקה ב-5% מהזכויות, זכויות בהיקף כולל של כ-46.6%. שדות "שרה" ו"מירה" הם בגודל של 400,000 דונם כל אחד ונמצאים בתחום המים הכלכליים של מדינת ישראל, כ־40 ק"מ מערבית לחדרה, דרומית למאגרי הגז "דלית" ו-"תמר".
בין השותפים הנוספים ברישיונות האמורים ניתן למצוא את קבוצת אי.די.בי. והאחים עופר.
קידוח מירה הסתיים ב-6 בספטמבר 2012 והשותפות בקידוח הודיעו לציבור שלא נמצא בו גז. קידוח שרה הסתיים ב-20 באוקטובר 2012 והשותפות בקידוח הודיעו לציבור שגם בו לא נמצא גז. רישיונות החיפוש פקעו ב-2015 ומאז לחברה אין זכויות בנכסי נפט.
רישיונות נוספים בארץ

להכשרת היישוב, עמנואל אנרגיה ושותפות עמנואל אופציה לזכויות בשיעור של כ-11.5% ברישיון "שמואל", הממוקם סמוך לחופי ישראל במים רדודים בין אשקלון לבת-ים. עד כה מימשה קבוצת עמנואל אופציה לרכוש 7.128% (מתוך 100%) ברישיון "שמואל". העברת הזכויות שמומשו כאמור לעיל כפופה לאישור הממונה על ענייני הנפט במשרד האנרגיה והמים. בנוסף, לקבוצת עמנואל אופציה לזכויות בשיעור של כ- 7.5% ברישיון "עוז" (בשמו הקודם- "בנימין דרום"), הממוקם כ-40 ק"מ מערבית לחדרה, בסמוך לרישיונות "שרה" ו"מירה", כנגד העברת 2.5% מן הזכויות ברישיונות "שרה" ו"מירה".
פעילות בחו"ל

החברה מחזיקה כ- 51% מהון מניות חברת .Emanuelle Adriatic Energy Ltd, שהגיעה להסכמות עם נציג ממשלת אלבניה, בדבר קבלת זכויות לפתח, להפיק ולמכור מוצרים הידרוקרבוניים (נפט וגז) בשלושה בלוקים ימיים בים האדריאטי, בשטח כולל של כ- 5,070 קמ"ר, המצויים מול חופי אלבניה ובשליטתה, וזאת בכפוף לחתימה על הסכם מפורט וקבלת אישורים רגולטוריים.
ביום 11 במאי 2012 חברה בת בבעלות מלאה של החברה, "עמנואל אינטרנשיונל", הגישה הצעה במסגרת מכרז שפורסם על ידי ממשלת קפריסין לרכישת זכויות חיפוש והפקה של נפט ו/או גז בשטח המים הכלכליים של קפריסין.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  הכשרת הישוב התחדשות עירונית בישראל בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  דוח מידי על שינוי שם תאגיד, באתר מאי"ה
בית הכשרת הישוב- בניין הנהלת החברה
הקורסים האוניברסיטאיים בדאבוס

| --- | --- |

משתתפי הוועידה הראשונה ב-1928  (איינשטיין במרכז השורה השלישית)
 שפה רשמית:  אנגלית, צרפתית, גרמנית
 מדינה:  שווייץ 
 מטה הארגון:  דאבוס 
 מקום פעילות:  דאבוס
 תקופת הפעילות:  1928–1932 (כ־4 שנים)
 
הקורסים האוניברסיטאיים בדאבוס או ועידות אוניברסיטת דאבוס (באנגלית: Davos University Conferences; בצרפתית: Cours universitaires de Davos; בגרמנית: Davoser Hochschulkurse) היה פרויקט אינטלקטואלי שנערך בין השנים 1928–1931 במטרה לכונן אוניברסיטה בינלאומית בעיר דאבוס בשווייץ.
רקע

הקורסים האוניברסיטאיים בדאבוס נוסדו בשל שתי יוזמות משלימות, אחת מקומית ואחת בינלאומית. בשנים 1926–1927 הוקמה ועדה של רופאים המקומיים שנועדה לגבש פרויקט לגיוון התעסוקה בדאבוס, זאת מאחר שמספר רב של סטודנטים חולי שחפת הגיעו לדאבוס, כעיר הררית הידועה באווירה הקוסמופוליטית שלה וכמקום להחלמה.
פרויקט דאבוס התרחש במקביל להתחממות היחסים הבינלאומיים בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. במיוחד בין צרפת לבין גרמניה ברפובליקת ויימאר לאחר הסמי לוקרנו משנת 1925. האינטליגנציה הצרפתית השתתפה בפרויקטים של הוועדה הבינלאומית לשיתוף פעולה אינטלקטואלי (International Committee on Intellectual Cooperation), אך הגרמנים, שהודרו ממנה על ידי חוזה ורסאי, ייסדו במקום זאת את ה-Deutsch-französische Gesellschaft (DFG, "החברה הגרמנית-צרפתית"). אינטלקטואלים גרמנים שרצו להשתתף בכנסים אקדמיים בינלאומיים פנו ליוזמי דאבוס והגדירו מחדש את הפרויקט האוניברסיטאי שלהם כדי להפוך לכנס שנתי.
הוקמה ועדה שהורכבה מאקדמאים מקומיים ומבקרים בראשותם של ד"ר פול מולר (Paul Müller), הסוציולוג גוטפריד סלומון (Gottfried Salomon) נשיא ה-DFG של פרנקפורט, וארהרד ברנגר (Erhard Branger), ראש עיריית דאבוס. השלושה החליטו להזמין אינטלקטואלים אירופאים מובחרים לדאבוס לשבועות של עבודה והחלפת רעיונות. הוועדה תוגברה ב-1929 בשלוש ועדות לאומיות (גרמנית, צרפתית ושווייצרית).
הוועידות

במשך ארבע שנים רצופות, בין 1928 ל-1931, כינס הוועד מספר רב של אנשי רוח חשובים, בעיקר גרמניים וצרפתיים לוועדות בשתי השפות, שנמשכו שלושה שבועות בסוף החורף. אקדמאים אלו לוו על ידי סטודנטים מבטיחים בתוכנית communautés de travail ("קהילות עבודה") ובנוסף לכנסים עצמם היו הזדמנויות להכיר אקדמאים ממדינות אחרות שעבדו באותו תחום.
הוועידות > 1928

את הוועידה הראשונה פתחו ראיש עיריית דאבוס ארהרד ברנגר, הפילוסוף וסוציולוג הצרפתי לוסיאן לוי-ברול, הפילוסוף הגרמני הנס דריש (Hans Driesch) והפיזיקאי אלברט איינשטיין.
הוועידות > 1928 > משתתפים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פרננד באלדנספרגר (חוקר ספרות השוואתית, צרפת)
שארל בלונדל (פסיכולוג, צרפת)
סלסטין בוגלה (סוציולוג, צרפת)
איב דה לה ברייר (חוקר משפט, צרפת)
כריסטיאן קורנליסן (סופר, הולנד)
ז'ורז' דייווי (סוציולוג, צרפת)
פול דז'ארדינס (פילוסוף וסופר, צרפת)
הנס דרייש (ביולוג ופילוסוף טבע, גרמניה)
אלברט איינשטיין (פיזיקאי, גרמניה/שווייץ)
אדמר גלב (פסיכולוג, גרמניה)
אדמונד גובלוט (פילוסוף וסוציולוג, צרפת)
פרידריך פון גוטל-אוטליאנפלד (מדען פוליטי וכלכלן, גרמניה)
אברהרד גרישבך (פילוסוף, גרמניה)
פול הברלין (פילוסוף, פסיכולוג ומחנך; שווייץ)
אנרי האוזר (היסטוריון וכלכלן, צרפת)
פרידריך הרץ (סוציולוג, כלכלן פוליטי והיסטוריון תרבות, אוסטריה)
פול קלוגהון (גרמניסט, גרמניה)
לוסיאן לוי-ברול (פילוסוף ואתנולוג, צרפת)
הנס לוולד (חוקר משפטים, גרמניה)
ארתור ליברט (פילוסוף, גרמניה)
תיאודור ליט (פילוסוף ומחנך, גרמניה)
מרסל מאוס (סוציולוג ואתנולוג, צרפת)
פריץ מדיקוס (פילוסוף, שווייץ)
אלברכט מנדלסון-ברתולדי (משפטן ומדע המדינה, גרמניה)
הנס נאומן (איש ימי הביניים ופולקלוריסט, גרמניה)
פרנץ אופנהיימר (רופא, סוציולוג וכלכלן, גרמניה)
ז'אן פיאז'ה (פסיכולוג ואפיסטמולוג התפתחותי, שווייץ)
רוג'ר פיקארד (צרפת)
אנרי פיירון (פסיכולוג, צרפת)
קרל אמן פריברם (כלכלן, אוסטריה)
אריך פשיווארה (פילוסוף ותאולוג, גרמניה)
גוסטב רדברוך (חוקר משפט, גרמניה)
אלבר ת'יבודט (מבקר ספרות וסופר, צרפת/שווייץ)
פאול טיליך (תאולוג ופילוסוף, גרמניה)
הוועידות > 1929

את הכנס השני פתח ג'וזפה מוטה מהמועצה הפדרלית של שווייץ. הכנס נודע בייחוד בזכות הדיבייט בין קסירר להיידגר, שנערך בין הפילוסופים מרטין היידגר וארנסט קסירר.
הוועידות > 1929 > משתתפים

ווילי אנדראס (היסטוריון, גרמני)
לאון ברונשוויץ (פילוסוף, צרפתי)
ארמנדו קרליני (פילוסוף, איטלקי)
ז'אן-מארי קארה (צרפתי)
ארנסט קסירר (פילוסוף, גרמני)
מרטין היידגר (פילוסוף, גרמני)
קרל ג'ואל (פילוסוף, גרמני)
אלברט פאופילט (צרפתי)
וילהלם פינדר (גרמני)
אריך פשיווארה (פילוסוף ותאולוגיה, גרמני)
גונזאג דה ריינולד (היסטוריון, שווייצרי)
קורט ריזלר (פילוסוף ודיפלומט, גרמני)
פרדיננד זאורברוך (גרמני)
אנרי טרונכון (צרפת)
אדוארד וכסלר (גרמני)
הוועידות > 1929 > סטודנטים

רודולף קרנאפ
ז'אן קאוואלס
נורברט אליאס
עמנואל לוינס
קארל מנהיים
ליאו שטראוס
הוועידות > 1930

את הוועידה השלישית פתח חבר המועצה הפדרלי היינריך הברלין. זה היה הכנס הראשון שהתקיים בחלקו באנגלית.
הוועידות > 1930 > משתתפים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הוועידות > 1931

את הכנס הרביעי פתח שר התרבות הפרוסי קרל היינריך בקר.
הוועידות > 1931 > משתתפים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
התפרקות

בגלל השפל הגדול לא ניתן היה לקיים את הוועידה של 1932. עלייתו של אדולף היטלר ב-30 בינואר 1933, הביאו ליציאה לגלות של אינטלקטואלים גרמנים רבים ושמה קץ לשיתוף הפעולה הצרפתי-גרמני במדע, מה שאיפשר את המשך הוועידות.
לקריאה נוספת

וולפרם איילנברגר, זמן הקוסמים: העשור הגדול של הפילוסופיה, 1919-1929. תל אביב: ספרי עליית הגג, 2022.
Grandjean, Martin (2011). Les cours universitaires de Davos 1928-1931. Au centre de l'Europe intellectuelle [The Davos University Conferences 1928-1931. In the Center of Intellectual Europe] (בצרפתית). Lausanne: Université de Lausanne. 139 p. (PDF)
Grandjean, Martin (2018). Les réseaux de la coopération intellectuelle. La Société des Nations comme actrice des échanges scientifiques et culturels dans l'entre-deux-guerres [The Networks of Intellectual Cooperation. The League of Nations as an Actor of the Scientific and Cultural Exchanges in the Inter-War Period] (בצרפתית). Lausanne: Université de Lausanne. pp. 246–253 (PDF)
ראו גם

הדיבייט בין קסירר להיידגר
הערות שוליים

↑  Grandjean, Martin, Les cours universitaires de Davos 1928-1931. Au centre de l'Europe intellectuelle, University of Lausanne, 2011. BIB_S_000000015950
↑  Kollarits, Dr. (15 באפריל 1926). "Letter". Davoser Revue. No. 7. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jost, Christian (1951). Der Einfluss des Fremdenverkehrs auf Wirtschaft und Bevölkerung in der Landschaft Davos (בגרמנית). Davos: Buchdrückerei Davos.
↑  Bock, Hans Manfred (1993). Entre Locarno et Vichy: les relations culturelles franco-allemandes dans les années 1930 (בצרפתית). Paris: CNRS éditions.
↑  Baechler, Christian (1996). Gustave Stresemann (1878-1929) De l’impérialisme à la sécurité collective (בצרפתית). Strasbourg: Presses Universitaires de Strasbourg.
↑  Bock, Hans Manfred (1990). "Francia". Die Deutsch-Französische Gesellschaft 1926 bis 1934, Ein Beitrag zur Sozialgeschichte der deutsch-französischen Beziehungen der Zwischenkriegszeit (בגרמנית). pp. 57–102.
↑  "Analyse de réseau" (בצרפתית). נבדק ב-6 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
אלברט איינשטיין ב-1932
ארנסט קסירר
דאבוס בשנת 1932.
חילן

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  חילן
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־33 שנים)
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  מיטב 8, תל אביב
 בעלות:  די.סי.אל.בי.אי. השקעות (30.75)
 ענפי תעשייה:  טכנולוגיות מידע
 מוצרים עיקריים:  תוכנות ושירותים לניהול שכר, נוכחות, משאבי אנוש ותפעול פנסיוני
 שווי שוק:  5.14 מיליארד ש"ח (26 בינואר 2025)
 הכנסות:  2.59 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  289 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  217 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  1.01 מיליארד ש"ח (2023)
 סך המאזן:  2.35 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  אבי באום
 מנכ"ל:  אלי זיברט
 עובדים:  5,360 (ספטמבר 2024)
  
 www.hilan.co.il
 
חילן בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת במתן פתרונות לניהול ההון האנושי ושירותי טכנולוגיית המידע לארגונים.
היסטוריה

החברה הישראלית לעיבוד נתונים בע"מ נוסדה בשנת 1968. תחילה עסקה החברה בפיתוח תוכנה, ולאחר שנים מעטות עברה למתן שירותי עיבוד נתונים כלשכת שירות, בתחום הנהלת חשבונות, שכר ומערכות ייעודיות. מערכת השכר, הנוכחות וניהול משאבי אנוש של החברה החלה לפעול בשנת 1978. בשנת 1984, לקראת יציאתה הראשונה לבורסה לניירות ערך, שינתה החברה את שמה לח.י.ל.ן (ראשי תיבות של החברה הישראלית לעיבוד נתונים). בשנת 1989 פוצלה החברה: השלד הבורסאי שלה שינה שמו לקמור והחברה עברה לתחומי פעילות אחרים. פעילות המחשוב של החברה נמכרה בשלמותה לחברה פרטית בשם חילן (1989), שבבעלות מנהליה הקודמים של ח.י.ל.ן.
בנובמבר 1999 נמכרה כל פעילות המחשוב של חילן (1989) לחברת טלווב. טלווב הוקמה בספטמבר 1992 תחת השם "טלגרף תקשורת בע"מ", עסקה בהוצאה של העיתון היומי "טלגרף", ובמאי 1996 הפכה לשלד בורסאי. בינואר 1999 שינתה החברה את שמה ל"טלווב בע"מ". בנובמבר 1999 רכשה טלווב את פעילותה של "חילן (1989) בע"מ". בעקבות רכישה זו חזרה החברה לפעילות, אם כי בתחום שונה מתחום הפעילות המקורית שלה. בינואר 2000 שונה שמה של החברה ל"חילן טק בע"מ".
מתחילת המאה ה-21 מחזיק אבי באום בשליטה בחברה. כיהן כמנכ"ל החברה עד סוף 2016, ובינואר 2017 החליף אותו אלי זיברט בתפקיד המנכ"ל, ובאום הפך ליו"ר דירקטוריון החברה.
ב-30 באוגוסט 2012 שונה שמה של החברה לשמה הנוכחי: "חילן בע"מ".
היסטוריה > רכישות

בינואר 2004 רכשה חילן את פעילותן של החברות "חשבים שכר ומידע עסקי" ו-"הרגל פתרונות שכר וכוח אדם" תמורת 35.3 מיליון ש"ח. חברות אלו עסקו בתחום ניהול שכר ומשאבי אנוש, וכן בתחום שירותי מידע עסקי בנושאי שכר, מיסים ודיני עבודה.
בינואר 2008 רכשה חילן 80% ממניות חברת "ווי!", העוסקת במתן שירותי פיתוח מערכות תוכנה, תמורת 24.4 מיליון ש"ח. מאוחר יותר רכשה את ה-20% הנותרים וחברת "ווי!" הפכה לחברה בבעלות מלאה של חילן.
במאי 2010 רכשה חילן 60% מהון המניות של חברת "אס.פי. דאטא" (הידועה גם בשם "קליק ויו" - "QlikView") תמורת 3.5 מיליון ש"ח. אס.פי. דאטא היא בעלת הזיכיון הבלעדי בישראל להפצת מוצר בינה עסקית (BI) של חברת QlikTech International AB. במרץ 2013 רכשה חילן את יתרת 40% ממניות החברה תמורת 5.96 מיליון ש"ח, ומאז אס.פי. דאטא היא בבעלותה המלאה.
בפברואר 2011 רכשה "ווי !" (דרך חברת בת שלה בשם "אנקור תשתיות מחשוב") את פעילותה של חברת "אנקור מערכות", שעסקה בתשתיות מחשוב ובאבטחת מידע. החל מתחילת 2014 מוזגו חברות "ווי !" ו"אנקור תשתיות מחשוב" לחברה אחת בשם "ווי אנקור".
בנובמבר 2014 השלימה חילן את רכישת חברת "נס א.ט." (הידועה גם בשם "נס ישראל") מחברת נס טכנולוגיות תמורת 42 מיליון דולר. נס א.ט. היא למעשה הזרוע הישראלית של חברת נס טכנולוגיות, העוסקת במתן שירותי מערכות מידע. מהרכישה הוחרגו החטיבה הביטחונית והמסלקה הפנסיונית שהיו בידי נס א.ט., שבמסגרת הסכם הרכישה נמכרו לחברת נס טכנולוגיות כך שהיא תמשיך להחזיק בהן.
בדצמבר 2019 רכשה חילן 70% מחברת Payday, הפועלת בארצות הברית בתחום שירותי השכר וניהול משאבי האנוש.
באוקטובר 2021 רכשה חילן את חברת חשבשבת, המפתחת ומשווקת תוכנה הנהלת חשבונות, ניהול מלאי ותכנון משאבי ארגון, תמורת 210 מיליון ש"ח.
בדצמבר 2021 רכשה חברת הבת "נס א.ט." את הפעילות של חברת שירותי המחשוב אנטסרב ישראל בע"מ (חברה בת של DXC ההולנדית), תמורת 65 מיליון דולר.
ביולי 2023 רכשה חילן 31.35% מחברת בטר מולטי ארנק בע"מ, העוסקת בהטבות לעובדים.
במאי 2024 רכשה החברה הבת Payday את חברת CBS, הפועלת בתחום השכר במדינת ג'ורג'יה, תמורת 15.3 מיליון דולר.
היסטוריה > מסחר בבורסה > בשנים 1996-1993

החל מחודש ספטמבר 1993 נסחרו מניות החברה (בעת שנקראה "טלגרף תקשורת" ועסקה בהוצאת העיתון "טלגרף") בבורסת "מעבר לדלפק" בארצות הברית הנקראת Nasdaq SmallCap Market.
בחודש יוני 1996, כחודש לאחר הפסקת פעילות החברה, הוצאה מניית החברה מבורסת Nasdaq SmallCap Market עקב אי-עמידה בתנאי הסף של בורסה זו, והמסחר במניות החברה נמשך דרך חברת Pink Sheets (הידועה כיום בשם OTC Markets Group), המפעילה גם היא שירותי מסחר "מעבר לדלפק". חלק קטן ממניות החברה (פחות מ-1%) עדיין נסחרות בבורסה זו, אם כי מסחר זה אינו מחייב את החברה בדיווח לבורסה בארצות הברית.
היסטוריה > מסחר בבורסה > החל משנת 2000

במחצית שנת 2000 הנפיקה חילן לראשונה את מניותיה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
החברה צורפה למדד בלוטק 50 ולמדד טכנולוגיה בבורסה בתל אביב מיד עם השקתם ב-3 באפריל 2011, וכן צורפה למדד טק-עילית מיד עם השקתו ב-11 במאי 2014.
בדצמבר 2015 נכנסה החברה למדד תל אביב 100.
תחומי פעילות

החברה עוסקת, בעצמה ובאמצעות החברות שבשליטתה, בארבעה תחומי פעילות:
פתרונות לניהול ההון האנושי - בתחום פעילות זה, מעניקה הקבוצה, הן כלשכת שירות במתכונת SAAS (Software-As-A-Service) והן באמצעות תוכנות מקומיות, פתרונות אינטגרטיביים לשכר, נוכחות, ניהול משאבי אנוש ותפעול פנסיוני. בסיס הלקוחות בתחום זה כולל כ-1,800 חברות. חילן מנהלת במערכות לניהול ההון האנושי יותר ממיליון עובדים.
פתרונות עסקיים ופרויקטים - בתחום פעילות זה עוסקת החברה, באמצעות חברת "נס א.ט." שבשליטתה, במכירת פתרונות ופרויקטים בתחום המחשוב לרבות פיתוח, הטמעה ויישום מערכות מחשוב, שירותי ייעוץ ומומחים, פרויקטים בתחום מיקור חוץ, הדרכה ושירותי בדיקות תוכנה.
שיווק מוצרי תוכנה – בתחום פעילות זה עוסקת החברה, באמצעות חברות שבשליטתה (נס ואס.פי. דאטא), בהפצת מוצרי תוכנה ופתרונות בתחום השליטה ובקרה, תשתיות ויישומים בעולם טכנולוגיית המידע, שיתוף מסמכים ואבטחת מידע וכן בהפצת מוצרי בינה עסקית והטמעתם.
תשתיות מחשוב – בתחום פעילות זה עוסקת החברה, באמצעות חברת ווי אנקור שבבעלותה, במכירת פתרונות בתחום תשתיות מחשוב, וירטואליזציה, מחשוב ענן ואבטחת מידע.
מניות החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב ונכללות במדד תל אביב 125. יו"ר החברה ובעל השליטה בה הוא אבי באום, שהיה מנכ"ל החברה עד סוף 2016. מנכ"ל החברה החל מ-1 בינואר 2017 הוא אלי זיברט. קבוצת חילן מעסיקה כ-2,900 עובדים.
חברות בנות

במהלך השנים רכשה חילן חברות אחדות, שממשיכות לפעול כחברות בנות שלה:
נס א.ט. (99%) - חברה העוסקת במכירת שירותים ומוצרים בתחום טכנולוגיית המידע.
ווי אנקור (100%) - מספקת שירותי תשתיות מחשוב.
אס.פי. דאטא (נקראת גם: "קליק ויו ישראל") (100%) - מספקת מערכות בינה עסקית (BI)
חשבים הרגל פתרונות שכר ומשאבי אנוש (100%) (אייצ'.אר.טק בע"מ - לשעבר) - עוסקת בשירותי שכר ומשאבי אנוש.
אופטיביט (1990) (100%) - עוסקת במתן פתרונות בתחום הארכיבאות.
חילן פנסיה ישיר (100%) - עוסקת בתחום התפעול והבקרה הפנסיוני.
Payday‏ (70%) - עוסקת בתחום השכר וניהול משאבי אנוש בארצות הברית.
חשבשבת - מפתחת ומשווקת תוכנה להנהלת חשבונות, ניהול מלאי ותכנון משאבי ארגון.