סימון לי
קריירה אמנותית

סימון לי עובדת במדיות שונות ביניהן פיסול, מיצב, וידאו, פרפורמנס ואמנות מעורבת חברתית. היא תיארה את עבודתה כאוטו-אתנוגרפית, ותחומי העניין שלה כוללים אמנות אפריקאית וחפצים עממיים, פרפורמנס ופמיניזם. עבודתה עוסקת במעמדן ודחיקתן לשוליים של נשים שחורות וממסגרת מחדש את החוויה שלהן כמרכזית בחברה. לי אמרה לא פעם שעבודתה מתמקדת ב"סובייקטיביות נשית שחורה", תוך עניין במשחקי הגומלין המורכבים בין תחומי היסטוריה שונים.
"הגעתי לפרקטיקה האמנותית שלי דרך לימודי פילוסופיה, לימודי תרבות ועניין חזק באמנות אפריקאית ואפרו-אמריקאית, מה שהטביע על האובייקטים ועבודת הפרפורמנס רגישות אתנוגרפית, במיוחד על הדרך שבה האתנוגרפיה מתעדת ומתארת חפצים."
לאחר שסיימה את לימודיה, לי תכננה להיות עובדת סוציאלית. לאחר התמחות במוזיאון הלאומי לאמנות אפריקאית ועבודה בסטודיו לאמנות ליד שרלוטסוויל, וירג'יניה, הפכה האמנות לקריירה המרכזית שלה. ב-2015 היא ציינה "ניסיתי לא להיות אמנית ממש הרבה זמן אבל בשלב מסוים הבנתי שאני לא הולכת להפסיק לעשות את זה".
לי משלבת את הכשרתה בקרמיקה אמריקאית עם עניין בקדרות אפריקאית, תוך שימוש במוטיבים אפריקאיים בעלי נטייה למאפיינים מודרניסטיים. אף על פי שהיא מחשיבה את עצמה בעיקר כפסלת לאחרונה היא מעורבת בפיסול מעורב חברתי, או בפרקטיקות אמנות המערבות את הציבור באופן ישיר. האובייקטים שלה מקושרים לחומרים וצורות הקשורים באופן מסורתי לאמנות אפריקאית, והמיצבים יוצרים חללים שבהם מתערבבים זה בזה תקדימים היסטורי עם שאלות של הגדרה עצמית. לי מתארת את השילוב הזה כמייצג את "התמוטטות הזמן". עבודתה תוארה כחלק מהדמיון המחודש של דור של קרמיקאים הפועל באופן בין תחומי. היא העבירה הרצאות אמן במוסדות רבים ברחבי העולם, ולימדה במחלקה לקרמיקה של בית הספר לעיצוב ברוד איילנד.
באוקטובר 2020, לי נבחרה לייצג את ארצות הברית בביאנלה בוונציה 2022. היא האישה השחורה הראשונה שנבחרה לעשות זאת.
לי הציגה במקומות רבים ברחבי העולם, בין היתר ב: MoMA PS1, Walker Art Center, Studio Museum בהארלם, Yerba Buena Center for the Arts, The Hammer Museum, The Kitchen, The Bronx Museum of the Arts, Tilton Gallery, Contemporary Arts Museum Houston, SculptureCenter, Kunsthalle וינה בווינה, L'appartement 22 ברבאט, מרוקו, מוזיאון אנדי וורהול בפיטסבורג והגלריה של האגודה לאמנות חזותית בקייפטאון, דרום אפריקה.
יחד עם קבוצת אמניות לי יצרה את העבודה "Black Women Artists for Black Lives Matter " כחלק מתערוכת היחיד שלה, The Waiting Room במוזיאון החדש לאמנות עכשווית בשנת 2016. עבודתה של לי נבחרה והוגדרה "העבודה החשובה והרלוונטית ביותר" על ידי האוצרות ג'יין פנטה ורוג'קו הוקלי בביאנלה של מוזיאון הוויטני 2019.
במהלך שהותה בניו מיוזאום, ייסדה לייארגון בשם Black Women Artists for Black Lives Matter (BWAforBLM), קולקטיב שהוקם בתגובה ישירה לרצח פילנדו קסטיליה, ובמחאה נגד עוולות דומות נגד שחורים בארצות הברית.
סימון לי היא היוצרת של Free People's Medical Clinic, פרויקט בשיתוף הקהל שנוצר עם Creative Time בשנת 2014. הפרויקט הוא שחזור של יוזמת מפלגת הפנתר השחור באותו שם. הפרויקט הוצב בבניין בשכונת בד-סטיי בניו יורק, אשר היה בבעלותה של הרופאה האפרו-אמריקאית הבולטת ג'וזפין אינגליש (1920–2011). כהומאז' להיסטוריה המקומית, לי יצרה מרכז בריאות עם מפגשי יוגה, תזונה ועיסוי, שאויש על ידי מתנדבימם במדי אחיות מהמאה ה-19.
לי זכתה בפרסים רבים, ביניהם: מלגת גוגנהיים ; פרס הרב אלפרט; מוזיאון הסטודיו בהארלם פרס האמן ג'ויס אלכסנדר ויין; פרס הוגו בוס של מוזיאון גוגנהיים. היא נבחרה לאחת מ"האמנים המשפיעים ביותר" של מגזין Artsy לשנת 2018.
בין השנים 2019 עד 2021, יוצגה לי על ידי גלריית Hauser &amp; Wirth והחל משנת 2022 היא מיוצגת על ידי גלריית מת'יו מרקס. בעבר היא עבדה עם גלריה לורינג אוגוסטין (2016–2019) ועם גלריית דייוויד קורדנסקי (2019).
בביאנלה בוונציה 2022 ייצגה לי את ארצות הברית, ולצד הביתן האמריקאי הציגה גם בתערוכה המרכזית, אותה אצרה ססילה ארמאני. בין הפסלים שהציגה היה "Brick House", עבודת פיסול בברונזה שמתנשאת לגובה 16 מטרים המציגה אישה שחורה שנראית כלובשת חצאית העשויה מלבני חימר, שערה קלוע לצמות ועיניה מוסתרות. היא זכתה בפרס "אריה הזהב" היוקרתי על השתתפותה בתערוכה המרכזית.
בשנת 2023 הופיעה ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.