stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפלגות פוליטיות בארצות הברית
המערכת הפוליטית המודרנית בארצות הברית

המערכת הפוליטית המודרנית בארצות הברית היא מערכת דו מפלגתית הנשלטת על ידי המפלגה הדמוקרטית והמפלגה הרפובליקנית. שתי המפלגות האלו ניצחו כל מערכת בחירות מאז 1852 ושלטו בקונגרס של ארצות הברית במידה מסוימת לפחות מאז 1856.
המערכת הפוליטית המודרנית בארצות הברית > המפלגה הדמוקרטית

המפלגה הדמוקרטית היא אחת משתי המפלגות הגדולות בארצות הברית. המפלגה נוסדה ב-1828 על ידי אנדרו ג'קסון, והיא המפלגה הפוליטית מבוססת הצבעת הבוחר הקיימת הוותיקה ביותר בעולם. מאז 1854, הפוליטיקה האמריקנית הייתה במידה רבה סיפורו של הקרב בין הדמוקרטים לבין יריביהם המושבעים, הרפובליקנים.
בעת היווסדה, המפלגה הדמוקרטית תמכה בסט אחר של נושאים מאשר היא תומכת כיום. מאז היווסדה ועד הניו דיל, המפלגה בדרך כלל הייתה ליברלית קלאסית או ליברטריאנית; היא העדיפה ממשלה וזכויות קטנות של מדינות. מאז היווסדה ועד אמצע המאה ה-20, המפלגה הדמוקרטית הייתה דומיננטית בקרב הדרומיים הלבנים, וכך, היא הייתה המפלגה המזוהית ביותר עם ההגנה של עבדות[דרושה הבהרה]. עם זאת, בעקבות החברה הגדולה– תוכנית חברתית רחבה שנהגתה על ידי לינדון ג'ונסון, שכללה שירותי בריאות לחולים ועניים, שיפור מערכת החינוך, מלחמה בעוני, שיפור זכויות האדם ושוויון לשחורים, המפלגה הדמוקרטית הפכה יותר מזוהה עם צדק חברתי, תוך ויתור דומיננטי במדינות הדרום הרפובליקני.
המפלגה הדמוקרטית מיצבה את עצמה מאז 1912 כליברלית בנושאי פנים. הפילוסופיה הכלכלית של פרנקלין דלאנו רוזוולט, אשר השפיעה מאוד על הליברליזם המודרני בארצות הברית, עיצבה את האג'נדה של המפלגה מאז 1932. קואליציית הניו דיל של רוזוולט שלטה בבית הלבן עד 1968 למעט שנות הכהונה של אייזנהאואר בשנים 1953–1961. מאז אמצע המאה ה-20, הדמוקרטים היו בדרך כלל בצד המרכז-שמאל של המפה הפוליטית, ותמכו בצדק חברתי, ליברליזם סוציאלי, כלכלה מעורבת ומדינת רווחה. הדמוקרטים כיום החזקים ביותר בחופים המזרחיים והמערביים, ובמרכזים עירוניים גדולים בארצות הברית. אמריקנים-אפריקנים נוטים להיות דמוקרטים באופן לא פרופורציונלי, וכך גם איגודים מקצועיים.
ב-2004, המפלגה הדמוקרטית הייתה הגדולה ביותר, עם 72 מיליון מצביעים רשומים (42.6% מ-169 מיליון רשומים). נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן, הוא הנשיא ה-16 מטעם המפלגה.
כיום, המפלגה הדמוקרטית מחזיקה ברוב בסנאט (המפלגה מחזיקה ב-48 מושבים בסנאט, ויחד עם שלושה הנציגים העצמאיים, הנוטים לצדה). הנשיא ג'ו ביידן הוא יושב ראש המפלגה הדמוקרטית.
המערכת הפוליטית המודרנית בארצות הברית > המפלגה הרפובליקנית

המפלגה הרפובליקנית היא אחת משתי המפלגות הגדולות בארצות הברית. המפלגה נוסדה בשנת 1854 בוויסקונסין כמפלגת פורשי הוויגים ומתנגדי המפלגה הדמוקרטית. המפלגה נוסדה על עיקרון הרפובליקניזם ועל התנגדות לעבדות שחורים בארצות הברית. מאז 1861 כאשר אברהם לינקולן נבחר לנשיאות ארצות הברית, הרפובליקנים מתחרים על הנשיאות ועל השליטה בבתי הנבחרים ביריביהם המושבעים מהמפלגה הדמוקרטית.
בעת היווסדה של המפלגה הייתה מפלגה ליברלית יותר לזמנים ההם שהתנגדה לעבדות שחורים. היא הציגה לראשונה מועמד לנשיאות בבחירות בשנת 1856 והוא הגנרל לשעבר ג'ון פרימונט שלא נבחר לנשיאות אך חיזק את השפעת המפלגה במדינות צפון ארצות הברית. בשנת 1860 נבחר לראשונה מועמד רפובליקני לנשיאות והוא אברהם לינקולן שהוביל את ארצות הברית למלחמת אזרחים של 5 שנים.
משנת 1864 ועד בחירתו של גרובר קליבלנד לנשיאות בשנת 1884, הייתה המפלגה הרפובליקנית המפלגה היחידה שממנה נבחרו נשיאי ארצות הברית. כל הנשיאים הללו פעלו לשיקום דרום ארצות הברית מנזקי מלחמת האזרחים והחזירו למדינות הדרום את הזכויות שלהן מלפני המלחמה.
המאה ה-20 הפכה את המפלגה הרפובליקנית למפלגת המרכז-ימין האמריקאית כאשר היא תומכת בקפיטליזם טהור, במדיניות חוץ בדלנית ועל דגש בלאומיות האמריקנית. המפלגה הרפובליקנית אף התנגדה לחוק זכויות האזרח שהעביר הנשיא ג'ונסון בשנת 1964 וכך זכתה לתמיכה רבה במדינות דרום ארצות הברית בעוד שהמפלגה הדמוקרטית התחזקה בצפון.
למפלגה יש 18 נשיאים כאשר החשובים שבהם הם: אברהם לינקולן (הנשיא ה-16), תיאודור רוזוולט (הנשיא ה-26), דוויט אייזנהאואר (הנשיא ה-34) ורונלד רייגן (הנשיא ה-40). הנשיא האחרון מהמפלגה היה דונלד טראמפ שכיהן בין השנים 2017 ל-2021.
כיום המפלגה נמצאת במיעוט בסנאט (51:49) אך מחזיקה ברוב בבית הנבחרים (212:222 לטובת הרפובליקנים).
המערכת הפוליטית המודרנית בארצות הברית > מפלגות שלישיות

בגלל הרוב הבולט של שתי המפלגות, כל שאר המפלגות מכונות מפלגה שלישית.
המערכת הפוליטית המודרנית בארצות הברית > מפלגות שלישיות > המפלגה הירוקה

המפלגה הירוקה של ארצות הברית פעלה משנות ה-80 של המאה ה-20 כמפלגה שלישית. המפלגה זכתה לראשונה בתשומת לב נרחבת במהלך הריצה השנייה לנשיאות של ראלף ניידר בשנת 2000. המפלגה מדגישה את איכות הסביבה, דמוקרטיה השתתפותית לא היררכית, צדק חברתי, כבוד לגיוון, שלום ואי-אלימות.
המערכת הפוליטית המודרנית בארצות הברית > מפלגות שלישיות > המפלגה הליברטריאנית

המפלגה הליברטריאנית נוסדה ב-11 בדצמבר 1971. היא אחת מהמפלגות השלישיות המתמשכות הגדולות ביותר, בהתייחסות ליותר מ-331,000 מצביעים רשומים. יש להם כיום 144 נבחרי ציבור, יותר מכל המפלגות הקטנות האחרות. משימת הליבה של המפלגה הליברטריאנית היא להקטין את הגודל, ההשפעה וההוצאות של כל רמות הממשל. ברוח זו, המפלגה תומכת בהסדרה מינימלית של שווקים, ממשלה פדרלית פחות חזקה, חירויות אזרחיות חזקות, ליגליזציה בסמים, הפרדת דת מהמדינה, הגירה פתוחה ועוד.
המערכת הפוליטית המודרנית בארצות הברית > מפלגות שלישיות > מפלגת החוקה

מפלגת החוקה היא מפלגה פוליטית לאומית בארצות הברית. היא נוסדה כמפלגת משלמי המיסים ב-1992. שמה הרשמי השתנה למפלגת החוקה ב-1999. עם זאת, כמה סניפי מדינות ידועים תחת שמות שונים, חלקם אף התנתקו מהמפלגה הראשית ופועלים כמפלגות עצמאיות.
המפלגה דוגלת בפלטפורמה שלפי דעתם משקפת את כוונתם המקורית של האבות המייסדים של חוקת ארצות הברית, עקרונות של הכרזת העצמאות של ארצות הברית ומוסר שלקחו מהתנ"ך, מדיניות החוץ שלה בדלנית ודוגלת בפרישה מנאט"ו וארגונים בין לאומיים נוספים.
המערכת הפוליטית המודרנית בארצות הברית > מפלגות שלישיות > מפלגות אחרות

חוץ מהמפלגה הירוקה, המפלגה הליברטריאנית ומפלגת החוקה קיימות מפלגות רבות נוספות הזוכות לתמיכה מינימלית, ומופיעות רק בהצבעה של אחת או כמה מדינות. דוגמאות:
המפלגה הרפורמיסטית האמריקאית נוסדה בשנת 1995. הניצחון המשמעותי ביותר שלה היה היבחרות ג'סי ונטורה למושל מדינת מינסוטה, מטעמה, בשנת 1998. ב-1996, המפלגה הריצה את רוס פרו לנשיא ארצות הברית, אחרי שהוא נכשל בהתמודדות קודמת לתפקיד, כמועמד עצמאי, בשנת 1992.
המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית קיימת כבר כמאה שנה ומפלגת העבודה הסוציאליסטית של אמריקה שהתקיימה במשך כמאה ושלושים שנה ופורקה בשנת 2008 הן מפלגות דלות השפעה ברמת הפדרציה, אף על פי שהן התקיימו במשך זמן רב מאוד.
מפלגת הסולידריות האמריקאית (ASP) נוסדה ב-2011 בשם "המפלגה הנוצרית דמוקרטית" וב-2012 שינתה לשם הנוכחי. המדיניות הכלכלית של המפלגה נוטה לשמאל, אם כי היא שמרנית בנושאים חברתיים. המועמד מטעם המפלגה לנשיאות ארצות הברית ב-2020 היה בריאן קרול, הוא זכה ב-42,305 קולות אבל לא קיבל אלקטורים.
המפלגה האנטי מסונית (נגד הבונים החופשיים), הקרויה גם "התנועה האנטי מאסונית". היא התנגדה בתוקף לבנייה החופשית כמפלגה עם נושא יחיד, ובהמשך שאפה להפוך למפלגה גדולה על ידי הרחבת הפלטפורמה שלה לנקיטת עמדות בנושא אחר. לאחר שהופיע ככוח פוליטי בסוף 1820, מרבית חברי המפלגה נגד הבונים החופשיים הצטרפו למפלגה הוויגית בשנות ה -30 של המאה העשרים, והמפלגה נעלמה לאחר 1838.
מפלגות בעלות השפעה שהתקיימו בעבר > מפלגות שניצחו בבחירות לנשיאות

המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית - מפלגה דומיננטית בראשית דרכה של ארצות הברית. ארבעה מנשיאי ארצות הברית הראשונים היו מטעמה. בסופו של דבר היא התפרקה לשתי מפלגות: המפלגה הדמוקרטית והמפלגה הוויגית.
המפלגה הוויגית - מפלגה שפעלה בארצות הברית בשנים 1833–1856, והייתה היריבה העיקרית של המפלגה הדמוקרטית במערכת הדו-מפלגתית של ארצות הברית באותה תקופה. ארבעה נשיאים היו מטעמה.
המפלגה הפדרליסטית - הנשיא היחיד מטעם מפלגה זו היה ג'ון אדמס, נשיאה השני של ארצות הברית. היו לה גם נציגים רבים בשלטון המקומי. זו הייתה המפלגה הראשונה שהתגבשה בארצות הברית, ולמרות ששלטונה היה קצר, ראשוניותה נתנה לה לעצב דברים רבים בארצות הברית.
מפלגות בעלות השפעה שהתקיימו בעבר > דוגמאות למפלגות אחרות בעלות השפעה

מפלגת האיסור הייתה מפלגה שתמכה בהטלת איסור על שתייה והפצה של משקאות אלכוהוליים. על אף שהישגיה בקלפי לא היו רבים, היא השפיעה רבות על דעת הקהל בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, דבר שהביא להעברת התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית בשנת 1920 ולשינוי משמעותי בהיסטוריה של ארצות הברית.
המפלגה הפופוליסטית - התקיימה בין השנים 1887–1908 וסופה שנטמעה במפלגה הדמוקרטית. עם זאת, בשעה שהייתה קיימת הייתה רבת השפעה במיוחד במדינות החקלאיות (צפון קרוליינה, אלבמה, ג'ורג'יה, טנסי, קולורדו, טקסס, קנזס, דקוטה הצפונית, איידהו, מינסוטה, איווה ונברסקה). במערכת הבחירות לנשיאות של 1892 הייתה המפלגה השלישית בגודלה וצברה 9% מקולות המצביעים ו-22 אלקטורים (ראו תמונה).
גרף היסטורי של השליטה המפלגתית בסנאט ובבית הנבחרים וכן בנשיאות מאז 1855
ציר זמן של התפלגות קולות המצביעים לפי מפלגה בבחירות לנשיאות ארצות הברית.
ייצוג של כל המפלגות הפוליטיות כאחוזים בבית הנבחרים לאורך זמן
חלוקת האלקטורים בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1892:   אלקטורים שבחרו במפלגה הדמוקרטית   אלקטורים שבחרו במפלגה הרפובליקנית   אלקטורים שבחרו במפלגה הפופוליסטית   טריטריות שטרם הוכרו כמדינות
מארק האמשיק

מארק האמשיק (בסלובקית: Marek Hamšík; נולד ב-27 ביולי 1987, באנסקה ביסטריצה, צ'כוסלובקיה (כיום בסלובקיה) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק בעמדת הקשר המרכזי. כיום הוא עוזר מאמן בנבחרת סלובקיה.
קריירה

האמשיק החל את הקריירה המקצוענית בקבוצת סלובן ברטיסלאבה הסלובקית וכרטיסו נרכש בגיל צעיר על ידי ברשה האיטלקית תמורת חצי מיליון אירו ובמדיה הפך לאחד השחקנים הטובים בסרייה ב'.
הופעותיו המוצלחות במדי ברשה הביאו את אינטר מילאנו לעקוב אחריו אך הייתה זו נאפולי שהצליחה להחתימו תמורת כ-6 מיליון אירו כחלק ממסע הרכש שערכה לקראת חזרתה לסרייה א'. האמשיק הצטיין בעונתו הראשונה בקבוצה והפך לאחד מהקשרים הטובים בסרייה א' עם 9 שערים ב-37 משחקיו, בכך היה לכובש המצטיין של הקבוצה.
האמשיק שימש כקפטן של נאפולי והיה מהשחקנים המרכזיים בהישגיה הגבוהים באותן שנים (שמינית גמר ליגת האלופות, גביע איטליה ומקום שני בסרייה א'). בפברואר 2019 לאחר 11 וחצי שנה עזב את נאפולי, וחתם בדליאן ייפאנג הסינית.
ב-8 במרץ 2021 הוא חתם כשחקן חופשי במועדון השוודי גטבורג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגבורג ב-19 באפריל 2021 נגד א.י.ק סולנה. הוא כבש את שערו הראשון והיחיד עבור המועדון ב-17 במאי 2021 בתיקו 2–2 נגד סיריוס.
ב-8 ביוני 2021 חתם האמשיק בטרבזונספור בחוזה לשנתיים. הוא כבש שער בכורה בהופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5–1 על ייני מלאטיספור ב-16 באוגוסט.
קריירה > נבחרת סלובקיה

האמשיק ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת סלובקיה ב-7 בפברואר 2007 במשחק ידידות נגד נבחרת פולין שנגמר בתוצאה 2-2, מאז הספיק לשחק ב-114 משחקים נוספים בהם כבש 24 שערים, והיה הבורג המרכזי בהגעת נבחרתו לשמינית גמר היורו ב-2016. ביולי 2019 האמשיק הבקיע את שערו ה-24 במדי נבחרת סלובקיה בניצחון 1–5 נגד אזרבייג'ן ונהפך למלך השערים של נבחרת סלובקיה בכל הזמנים.
אור השם

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רבי חסדאי קרשקש
 שפת המקור:  עברית
 תורגם לשפות:  צרפתית, אנגלית
 סוגה:  פילוסופיה יהודית
 נושא:  פילוסופיה יהודית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  ה'תק"ע,  1410
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורה ראשונה:  ה'שט"ו,  1555
 תאריך מהדורות נוספות:  1860, 1861, 1991, 2019
 קישורים חיצוניים
 ויקיטקסט:  אור השם
 הספרייה הלאומית:  990020669700205171, 990018940210205171, 990000815480205171, 990001382340205171, 990000670900205171, 990001478230205171, 990001794860205171
 
אור השם (גם: אור ה' או אור יי) הוא חיבורו של רבי חסדאי קרשקש העוסק בפילוסופיה יהודית. פורסם בשנת ה'ק"ע (1410), סמוך לפטירתו של מחברו. הספר עוסק בדחיית הפילוסופיה האריסטוטלית ששלטה אז בקרב הפילוסופים היהודיים, ובראשם הרמב"ם, וכן בהגדרת עיקרי האמונה היהודית.
היסטוריה

תוכניתו המקורית של רח"ק הייתה לכתוב חיבור מקיף בשם "נר אלהים" שיעסוק בפרטי כל המצוות, וספר אור השם היווה למעשה את תחילת הספר (בדומה לספר המדע שבראש ספר "משנה תורה" לרמב"ם). תוכנית זו לא יצאה לפועל, ורק הספר אור השם ראה אור בסופו של דבר.
סגנון הספר קשה ביחס לספרי פילוסופיה יהודית אחרים, ועל כן הוא נלמד מעט ותפס מקום שולי יחסית בארון הספרים היהודי.
מבנה ותוכן

הספר מחולק לארבעה מאמרים (המאמר השלישי כולל שני חלקים). שלושת המאמרים הראשונים מחולקים ל"כללים" המחולקים ל"פרקים". המאמר הרביעי לא מחולק למאמרים ופרקים כקדומיו, אלא ל"דרושים".
מאמר ראשון - "השרשים":
כלל א - עוסק ביסוד הראשון: מציאות ה'. כלל זה כולל 32 פרקים, 26 כנגד 26 ה"הקדמות" של אריסטו, וששה כנגד ששת ה"מופתים" של הרמב"ם להוכחת שיטת אריסטו.
כלל ב - המשך הכלל הראשון.
כלל ג - הגדרת מציאות האל, אחדותו, תאריו ואי-גשמיותו, ואימותן.
מאמר שני - הגדרת ששת עיקרי האמונה היהודית ("פינות"):
כלל א - ידיעת האל.
כלל ב - ההשגחה
כלל ג - יכולתו של האל
כלל ד - הנבואה
כלל ה - בחירה חופשית.
כלל ו - תכלית הבריאה והאדם.
מאמר שלישי חלק ראשון - אמונות מחייבות שאינן מעיקרי האמונה:
כלל א - שאלת הקדמות והחידוש.
כלל ב - הישארות הנפש.
כלל ג - שכר ועונש.
כלל ד - תחיית המתים
כלל ה - נצחיות התורה.
כלל ו - נבואת משה.
כלל ז - אורים ותומים.
כלל ח - ביאת המשיח.
מאמר שלישי חלק שני - אמונות הקשורות במצוות מיוחדות:
כלל א - תפילה וברכת כהנים.
כלל ב - תשובה.
כלל ג - ארבעת פרקי השנה.
מאמר רביעי - שאלות לא פתורות:
דרוש א - האם העולם הוא נצחי?
דרוש ב - האם ישנו עולם אחד או אינסוף עולמות?
דרוש ג - האם ה"גלגלים" הם יצורים בעלי חיות?
דרוש ד - האם לגלגלים ישנה השפעה על המציאות בעולם והגורל?
דרוש ה - עניינם של הקמיעות.
דרוש ו - האם קיימים שדים?
דרוש ז - גלגול נשמות
דרוש ח - השארות נפשם של ילדים.
דרוש ט - גן עדן וגיהנום.
דרוש י - "מעשה בראשית" ו"מעשה מרכבה" לעומת המדע.
דרוש יא - זהות השכל, המושכל והמשכיל.
דרוש יב - מהו המניע הראשון?
דרוש יג - האם אפשר להשיג את הבורא?
תגובות לספר

הספר עורר ביקורת חריפה בקרב תומכי שיטת הרמב"ם. רבי יוסף שלמה דלמדיגו כינה בפירושו למורה הנבוכים את השגותיו של רח"ק "הזיות". גם רבי יצחק אברבנאל ורבי שמעון בן צמח דוראן ביקרו בחריפות את ביקורתו על הרמב"ם.
מנגד, הספר עורר גם תגובות נלהבות. רבי יעקב בן חביב מביא ב"פירוש הכותב" בעין יעקב מפירושיו של רח"ק לאגדות מסוימות שהובאו בספר, וכינה את דבריו "מתוקים מדבש". רבי יוסף יעבץ כתב: "הרב ר' חסדאי גבר בשכלו על כל הפילוסופים אשר בזמנו... וגדול לאלהיו היה כי קרא אל ה' ויענהו במקהלות רבבות עמים רבים, ונתקדש השם על ידו, ורבים מגדולי המלכות נתייהדו בלבם".
גם השפעתו על תלמידו רבי יוסף אלבו ניכרת בספר העיקרים שכתב האחרון, אם כי ר"י אלבו לא נמנע מלחלוק על רבו במקומות מסוימים.
מהדורות דפוס

בפעם הראשונה נדפס הספר בפירארה בשנת ה'שט"ו (1555). אין עוררין על כך שנוסח הספר במהדורה זו משובש ביותר. מהדורת הדפוס השנייה יצאה לאור בשנת ה'תר"ך (1860) ולאחר מכן ביוהנסבורג בה'תרכ"א (1861). גם בשתי מהדורות אלו לא הצליחו המדפיסים להביא לפני הקורא את הנוסח המתוקן של הספר.
בשנת ה'תש"ן (1990) הוציא הרב שלמה פישר לאור את המהדורה הנגישה ביותר של "אור השם" שראתה אור עד עתה. בקולופון הספר צוין שהמהדורה מבוססת על "ספרי הדפוס וכתבי היד, ספרי המחברים האחרונים, ועל שקול והכרעת דעתו הרחבה" של הרב פישר. לא מצוין באילו כתבי יד וספרים השתמש המהדיר. בעמודים האחרונים של הוצאה זו "ביאור מילים זרות", מעין "מילון" למושגים מיוחדים שהמחבר עושה בהם שימוש, מאת הרב יצחק שילת.
במשך השנים הודפסו גם חלקים מן הספר. בשנת ה'תרל"ט (1879) הוציא לאור הרב שרגא פיבוש בלוך את הכלל החמישי מהמאמר השני של "אור השם" עם תרגום גרמני תחת השם "משפט הבחירה". במהדורה זו השתמש הרב בלוך במהדורת דפוס וינה ובשלשה כתבי יד.
המאמר הראשון של "אור השם" נדפס בוילנה בשנת ה'תרס"ה (1903) על ידי הרב חיים ירמיהו פלנסברג (שאקי ומחבר ספרי "נזר הניצחון" ו"שאלות חיים") בצירוף פירושו בשם "אוצר חיים". מהקדמת הרב פלענסבערג עולה, שבניסיון לתקן את השיבושים שהצטברו במהדורות הדפוס הקודמות, הסתמך על שיקול דעתו ולא על כתבי יד.
ספרו של פרופ׳ הארי אוסטרין וולפסון "ביקורתו של קרשקש על אריסטו" שיצא לאור בשנת ה'תרפ"ט (1929) כלל מהדורה מדעית של הפרקים העוסקים בעשרים וחמש ההקדמות של הרמב"ם מתוך המאמר הראשון של "אור השם" עם תרגום לאנגלית. מהדורה זאת מבוססת על כתב יד פרמה ורשימות שינויי נוסחאות שוולפסון הכין על בסיס מספר כתבי יד נוספים.
יהודה איזנברג הוציא לאור חלקים מתוך "אור השם" בסדרת "ספריה קטנה למחשבת ישראל". הכלל הראשון מהמאמר השלישי בשנת ה'תשמ"א (1981) ובשנת ה'תשמ"ג (1983) – כללים ראשון וחמישי מהמאמר השני של הספר. מהדורות אלו מבוססות בעיקר על כתב יד פירנצה כמו גם כתבי יד וינה, פריז, ומהדורת דפוס פירארה.
בשנת ה'תש"פ (2019) יצאה לאור מהדורה בעריכתו של ר' דניאל לוין. המהדורה מבוססת בעיקרה על כתב יד פירנצה ונוספו בה מפתחות, הערות שוליים, הערות נוסח, נספחים ורשימת המקורות.
לקריאה נוספת

הרב יצחק גינזבורג, החכמה מאין תמצא, חכמי המחקר האלקיים בראי תורת החסידות, בעריכת הרב ישראל אריאל
שמחה בונם אורבך, עמודי המחשבה הישראלית חלק ג וחלק ד. זמינים באתר דעת
הרב דוד כהן (הנזיר), קול הנבואה, עמ' קכ-קכב.
יהודה איזנברג, הרשות נתונה: פרקי ידיעה ובחירה מתוך "אור ה'"
הערות שוליים

↑  ספר אילם, נדפס בבית מנשה בן ישראל,  אמשטרדם, שפ"ח-שפ"ט 1628–1629 עמ' טו
↑  ספר אור החיים
↑  ראה שמחה בונם אורבך, "עמודי המחשבה הישראלית", עמ' 1270
↑  ראו כאן
↑  לוין, דניאל (עורך), "אור השם" (ירושלים, תש"פ (2019)), עמ' xii
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407970705171  BnF: cb16236530q (data)  GND: 7640606-4  LCCN: nr90014669  NLG: 177820  SUDOC: 151466041  VIAF: 176524380   WorldCat (עם VIAF): 176524380 
שער הספר, וילנה ה'תרס"ה
בוב גנטון

| --- | --- |

 לידה:  15 בנובמבר 1945 (בן 78) סנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מקום לימודים:  Mater Dei High School  אוניברסיטת קליפורניה באירוויין 
 פרסים והוקרה:  פרס דרמה דסק לשחקן מצטיין במחזמר (1980)  פרס קלרנס דרוונט 
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברט פטריק "בוב" גנטון הבן (.Robert Patrick "Bob" Gunton, Jr; נולד ב-15 בנובמבר 1945) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע אמריקני.
ביוגרפיה

גנטון נולד בסנטה מוניקה שבקליפורניה, בנם של רוז מארי ורוברט פטריק גנטון. אביו היה מנהל באיגוד מקצועי. גנטון למד באוניברסיטת קליפורניה באירווין. הוא התגייס לצבא ארצות הברית ב-1969 ושירת במלחמת וייטנאם. גנטון, ששוחרר מהצבא ב-1971, עוטר במדליית "כוכב הארד".
קריירה

גנטון נהה אחר קריירת משחק. הוא הופיע במחזות זמר, בהם "Happy End" ב-1977 ו-"Roza" ב-1987. ב-1978 הוא כיכב במחזמר "Evita", שם גילם את דמותו של חואן דומינגו פרון. על תפקידו זה היה מועמד לפרס טוני. 10 שנים לאחר מכן היה מועמד בשנית לפרס טוני על כיכובו במחזמר "Sweeney Todd" ‏(1990).
בשנות ה-80 החל לשחק בסדרות טלוויזיה ובהמשך גם בסרטים. בין היתר הופיע בסרטים: 'נולד בארבעה ביולי' (1989), 'גלורי' (1989), "קוקי" (1989), "JFK תיק פתוח" (1991), "הקורבן השמיני" (1992), "איש ההרס" (1993) ו"פאץ' אדמס" (1998), ובסדרות הטלוויזיה: "מסע בין כוכבים: הדור הבא" (קפטן בנג'מין מקסוול, 1991), ניפ/טאק (2005) ו-24 (2007). לאורך השנים הרבה גנטון לגלם אנשים נוקשים וסמכותיים. הוא כנראה מוכר ביותר בשל גילום דמותו של סמואל נורטון הרשע, מנהל בית הכלא "שושנק" בסרט הקולנוע "חומות של תקווה" (1994).
בשנת 2001 שיחק בדרמה הטלוויזיונית שביים בילי קריסטל לרשת HBO "61*‏ שקטף שלושה פרסים בטקס פרס אמי לאותה שנה.
ב-2004 שיחק בתפקיד קטן בסרט הקומי "אני אוהב האקביז" של הבמאי דייוויד או. ראסל. בשנת 2011 שיחק במותחן המשפטי "סנגור במבחן", שמבוסס על הספר באותו שם מאת מייקל קונלי.
בשנת 2015 גילם את הינשוף בעונה הראשונה של הסדרה "דרדוויל". בשנת 2017 גילם את ג'רמייה דייוויס בסדרת הטלוויזיה הקומית "משפט ושגיאה" של רשת NBC.
בשנת 2024 גילם את הדמות הראשית צ'ארלס אברנאת'י בסרט האימה "The Inheritance".
גנטון נשוי בשנית ואב לבת מאשתו הראשונה.
סטלה הנדלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בדצמבר 1961 (בת 62) אוקראינה (אז חלק מברית המועצות)
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  מודיעין-מכבים-רעות
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תפקיד:  מנכ"לית בזק
 תואר:  משפטים וכלכלה
 בן זוג:  איל הנדלר
 
סטלה פוליאק הנדלר (נולדה ב-4 בדצמבר 1961) היא מנהלת ישראלית. כיהנה מנכ"לית חברת בזק בין השנים 2013–2018, כמנכ"לית 012 סמייל טלקום בע"מ בין השנים 2003–2011 וכיו"ר הדירקטוריון של חברת HOT בין השנים 2011–2013.
ביוגרפיה

הנדלר נולדה בשנת 1961 בעיר לבוב באוקראינה (אז חלק מברית המועצות) לזוג רופאים, ועלתה לישראל בתחילת 1974. המשפחה התגוררה ברחובות.
את שירותה הצבאי עשתה כטכנאית אלקטרוניקה בחיל הקשר. מיד עם שחרורה, בשנת 1982, החלה בלימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים ולאחר מכן המשיכה ללימודי מוסמך במנהל עסקים וכלכלה, וקיבלה את התואר בשנת 1988. בין השנים 1985–1988 הייתה עוזרת הוראה ומתרגלת בקורסים לכלכלה באוניברסיטה העברית.
הנדלר נשואה לרואה חשבון אייל הנדלר, חבר מועצת מודיעין-מכבים-רעות, היה מנכ"ל החברה הקבלנית "ב. יאיר" עד־2011 ובאמצע העשור השני של המאה ה-21, יושב ראש קבוצת "כנען". הם מתגוררים במכבים והורים לשניים.
קריירה

הנדלר החלה לעבוד ככלכלנית במחלקת רכש בחברת בזק בשנת 1989, וקודמה לתפקיד מנהלת תחום חברות בת בשנת 1992. בשנת 1997 עברה לכהן כסמנכ"לית פיתוח עסקי בחברת 012 קווי זהב ובשנת 2003 מונתה למנכ"לית החברה. בשנת 2007, לאחר רכישת 012 קווי זהב על ידי שאול אלוביץ' ומיזוג החברה עם חברת סמייל אינטרנט זהב שבבעלותו, מונתה למנכ"לית החברה הממוזגת, 012 סמייל. ב-2009 הייתה מעורבת ברכישת השליטה בבזק על ידי אלוביץ'. בעקבות הפיכתו של אלוביץ' לבעל השליטה בבזק, הוא נאלץ למכור את חברת 012 סמייל שבבעלותו, שעוסקת בתחומי פעילות מקבילים. החברה נמכרה ליוסי מימן, וכשנה לאחר מכן, ב-2011, מכר מימן את הבעלות לאילן בן דב. הנדלר המשיכה בתפקידה כמנכ"לית 012 סמייל עד לשנת 2011, אז הודיעה על התפטרותה.
באפריל 2011 מונתה למנכ"לית HOT, על ידי בעל השליטה פטריק דרהי. בשנת 2011 קיבלה שכר בגובה 14.8 מיליון ש"ח, מתוכו כ-10.9 מיליון כתשלום מבוסס מניות ואולם, לאור הפיכתה של HOT לחברה פרטית נבצר מהנדלר לממש את האופציות, אף על פי שמנת האופציות הראשונה הבשילה. כתוצאה מכך, הנדלר דורגה כמנהלת המרוויחה ביותר במשק הישראלי לשנת 2011. בתחילת 2013 התפטרה מתפקידה כיו"ר HOT וזכתה למענק פרישה בסך 6.4 מיליון ש"ח, מתוכו 2.4 מיליון בגין משכורות עד לתום תקופת ההסכם שלה, אפריל 2013. באפריל 2013 החלה לכהן כמנכ"לית חברת בזק. על רקע חקירתה בתיק 4000 הודיעה כי תסיים את תפקידה ב-1 ביולי 2018. ב-3 מאי, רשות התחרות קנסה אותה בחצי מיליון שקלים ואת בזק ב-30 מיליון על פגיעה בתחרות. בדיווח לבורסה מסרה בזק כי אין ודאות שההסדר יאושר והדגישה כי בכוונתה להגיש ערר לבית הדין לתחרות על הקביעה שהובילה לעיצום בסך 30 מיליון שקל.
ביוני 2017 עלה שמה כחשודה בעבירות מרמה ודיווח במסגרת חקירת בזק על ידי רשות ניירות ערך.
בדצמבר 2018 פרסמה המשטרה את עמדתה כי התגבשה תשתית ראייתית נגד הנדלר לביצוע עבירות של מרמה והפרת אמונים בתאגיד ועבירות דיווח לפי חוק ניירות ערך. ב-1 בספטמבר 2019 גובש כתב אישום, בכפוף לשימוע, שבו יוחסו להנדלר עבירות מרמה והפרת אמונים בתאגיד, עבירת דיווח לפי חוק ניירות ערך, וכן עבירת שיבוש מהלכי משפט. ההליך הסתיים בהסדר שבמסגרתו הודתה הנדלר שהייתה מעורבת בהכללת פרט מטעה בדיווחי בזק, והוטל עליה קנס בסך 400 אלף ש"ח, והיא תהיה מנועה לכהן כנושאת משרה בתאגיד מדווח במשך תשעה חודשים (בנוסף לתקופה של יותר משנתיים מאז תחילת החקירה שבה לא כיהנה כנושאת משרה).
הערות שוליים

↑  ענת רואה וגולן חזני, בחירתה של סטלה: לאן מועדות פניה של מנכ"לית 012?, באתר כלכליסט, 28 באוקטובר 2009
↑  סטלה הנדלר, הצהרת מועמד לכהן כדירקטור, מאיה, 22 במרץ 2011
↑   שוקי שדה, הבעל, רו"ח אייל הנדלר: לשעבר מנכ"ל ב. יאיר ומקורב לליכוד, באתר TheMarker‏, 14 ביולי 2017
1 2  מעיין מנלה, כוח נשי: המנהלות החזקות ביותר במשק, באתר כלכליסט, 19 בדצמבר 2013
↑  הדר חורש, סטלה הנדלר: הכירו את המנכ"לית הדומיננטית שמאחורי עיסקת בזק, באתר nrg‏, 30 באוקטובר 2009
1 2  תחיה ברק, ‏דירוג מיוחד: הנדלר - האישה שמרוויחה הכי הרבה בישראל, באתר גלובס, 2 במאי 2012
↑  גיא בן סימון, הוט: שכר היו"ר סטלה הנדלר - 14.8 מיליון שקל, באתר ynet, 21 במרץ 2013
↑  רותי לוי, סטלה הנדלר, יו"ר HOT, פורשת מתפקידה, באתר ynet, 9 בינואר 2013
↑  גד פרץ ושירי חביב ולדהורן, ‏לא רע בשביל שנתיים: סטלה הנדלר עוזבת את הוט עם 15 מיליון שקל, באתר גלובס, 28 במרץ 2013
↑  גד פרץ, ‏סטלה הנדלר החלה רשמית תפקידה כמנכ"לית בזק, באתר גלובס, 13 באפריל 2013
↑  על רקע החקירות: מנכ"לית בזק סטלה הנדלר פורשת, באתר ynet, 19 במרץ 2018
↑  תומר גנון ואביאור אבו, בזק נקנסה ב-30 מיליון שקל על פגיעה בתחרות, באתר כלכליסט, 4 בספטמבר 2019
↑  אביאור אבו, בזק לא מסרה מידע מלא ותשלם למדינה 4.2 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 3 במאי 2020
↑  תומר גנון, הפרשה מסתעפת: מנכ"לית בזק סטלה הנדלר חשודה בעבירות מרמה ודיווח, באתר ynet, 23 ביוני 2017
↑   אפרת נוימן ואמיתי זיו, מנכ"לית בזק סטלה הנדלר חשודה בעבירות מרמה ודיווח; גם אשת סודו של אלוביץ' נחקרה, באתר TheMarker‏, 23 ביוני 2017
↑  הסתיימה חקירת תיק 4000, באתר משטרת ישראל, 2 בדצמבר 2018
↑   גור מגידו, הפרקליטות: כתב אישום בכפוף לשימוע נגד שאול אלוביץ', סטלה הנדלר ורון אילון, באתר TheMarker‏, 1 בספטמבר 2019
↑  תומר גנון, גלעד מורג, כתבי אישום על מרמה והפרת אמונים נגד שאול ואור אלוביץ', ובכירים לשעבר בבזק ו-yes, באתר ynet, 23 בדצמבר 2020
Blue Neighbourhood

Blue Neighbourhood (בעברית: שכונה כחולה) הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון. האלבום יצא לאור ב-4 בדצמבר 2015, על ידי חברות התקליטים EMI אוסטרליה וקפיטול רקורדס.
האלבום הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד 200, וה-43 במצעד האלבומים הבריטי.
רקע והפקה

האלבום הופק על ידי ג'ק אנטונוף, אמיל, אלכס ג'יי אל הייוו, אלכס הופ, דן היום, בראם אינסקור, פיפ נורמן, קיילב נוט וסלאמס. האלבום מכיל בתוכו שירים בסגנון האינדי-פופ, דרים פופ ואלקטרופופ, בדומה להמיני-אלבום Wild, שיצא כמה חודשים לפני כן.
ב-22 במאי 2016, הופיע טרוי סיון בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד, עם כמה משירי האלבום.