stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבא דרום לבנון
אנדרטת זיכרון לחללי צד"ל

בשנת 1997 אורי לוברני יצר קשר עם האדריכל יעקב רכטר ובנו אמנון רכטר, וביקש מהם להפגש בתל אביב עם הגנרל אנטואן לאחד. בפגישה התבקשו האדריכלים לסייע בהתנדבות להקמת האנדרטה לזכר חללי צבא דרום לבנון. לאחר מספר ימים התקיימה פגישה נוספת במפקדת יחידת הקישור ללבנון שם נבחן שטח ליד מרג' עיון, המשקיף על הבופור. האנדרטה נבנתה מחומרים פשוטים, יציקות בטון עם טיח ועץ ארז הלבנון כסמל של לבנון. לאחר שהושלמה הבניה, נערך טקס לציון פתיחת האתר. יום לאחר נסיגת צה"ל מלבנון האנדרטה פוצצה על יד חזבאללה.
ב-4 ביולי 2021 נחנכה אנדרטת זיכרון לחללי צד"ל בסמוך למטולה.
אמצעי לחימה

אמצעי לחימה עיקריים שהופעלו עד הקמת יק"ל:
טנק AMX-13 צרפתי מצבא לבנון
שריונית AML 90 צרפתי, מצבא לבנון. הושבתה והפכה לעמדה
טנק צ'ריוטיר בריטי מצבא לבנון, נתפס כשלל מצבא לבנון הערבי של סגן חאטיב הושבת ולבסוף נמסר לצה"ל שימש כמטרה באימוני שריון
מרגמות 52 מ"מ, 60 מ"מ 81 מ"מ 120 מ"מ (מרגמה 160 מ"מ נמסרה אך הוצאה מהשטח)
תותח נ"ט רוסי מצה"ל 85 מ"מ
תותח רוסי נגרר 122 מ"מ מצה"ל, היה "סוס העבודה" העיקרי
תותח 155 מ"מ צרפתי/נגרר מצה"ל
תותח 130 מ"מ נגרר, מצה"ל
מקלע עיקרי: בראונינג 0.5 אינץ' ובראונינג 0.3 אינץ' בעיקר מצה"ל
צה"ל סיפק כמות גדולה של רובי FN FAL
מספר טילי נ"מ "סטרלה", שנתפסו שלל מצבא לבנון
לאחר הקמת יק"ל הוחלף נשק זה בהדרגה בנשק מקביל לו ששימש את צה"ל (בדרך כלל מדגמים נחותים מאלו שברשות צה"ל).
ראו גם

צבא לבנון החופשית
המערכה ברצועת הביטחון
רצועת הביטחון
דרום לבנון
מדינת לבנון החופשית
לקריאה נוספת

יוסי פלד, איש צבא (כתבה: רונית ורדי), תל אביב: "ספרית מעריב", 1993.
משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005.
אנטואן לאחד, בעין הסערה, חמישים שנה בשירות מולדתי לבנון, ידיעות ספרים, 2004.
Beate Hamizrachi, The Emergence of South Lebanon Security Belt, Praeger, New York, 1984
הערות שוליים

↑  פירוש הכיתוב בתחתית הסמל. ראו מידע לגבי הסמל בעמוד הקובץ.
↑  כפי שהועלה באתר http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=591362 פרש.
↑  כתבה במעריב, לבנון אפשר להיערך בקו החדש של יוסף ולטר 10 באוגוסט 1984
↑  לפי כתבה במעריב מ-30 באוקטובר 1985 - "הפלאנגות משלימות את התמסרותן לסוריה", נכתב שמנהיג הפלאנגות בלבנון אלי חבייקה, המשיך לרסן בכוח "כיסים נוצריים" שאינם ששים לתכתיבי דמשק.
כמו כן נכתב, שיחידות של צה"ל כיתרו במשך שבוע את הכפר שובה שבגזרה המזרחית של דרום לבנון, משום שבני הכפר סירבו להצטרף לשורות צד"ל.
↑  כתבה במעריב מ-2 ביוני 1985, כפי שהועלה באתר http://www.fresh.co.il/vBulletin/t-581581-שאלה_לגבי_שבויי_צדל_בלבנוןפרש
↑  כתבה מהעיתון "במחנה" מאוגוסט 1995, כפי שפורסמה באתר "פרש": http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=591519 .
↑  בג"ץ 10321/07 דני ג'ורמנוס נ' מדינת ישראל-משרד הבטחון, סעיפים 8, 10
↑  שי ניר, ‏ביקורת על כך שישראל לא עושה כל שביכולתה לסייע למשפחות חיילי צד"ל, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 14 בנובמבר 2018
↑  עשור לנסיגה: ילדי צד"ל רוצים לחזור ללבנון, באתר ynet, 24 במאי 2010
↑  נתניהו מינה את יוסי פלד לאחראי על טיפול ביוצאי צד"ל, גלי צה"ל און-ליין, 2 באוגוסט 2009
↑  תוכנית חומש לשילוב חברתי-כלכלי של יוצאי צד"ל במדינת ישראל, 4 במאי 2008, החלטה מספר 3475 של ממשלת ישראל השלושים ואחת, משנת 2008, באתר של משרד ראש הממשלה
1 2  במדינת הסחבת: בגלל "טעות בתרגום לערבית" - המענק למשפחות צד"ל מתעכב, יפעת ארליך, ישראל היום, 2023
1 2  יואב איתיאל‏, הם נטשו משפחות כדי להילחם למען ישראל. כעת המאבק הוא בממסד, באתר וואלה, 20 במאי 2020
↑  דניאל סלאמה, אנשי צד"ל עדיין נאבקים: "כל המשפחה עובדת, ובקושי מסיימים את החודש", באתר ynet, 4 ביולי 2021
↑  כתבה ממחנה, כפי שהועלה באתר http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=579257 פרש.
↑  כתבה מבמחנה, כפי שהועלה באתר http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=592312 פרש
↑  כתבה מבמחנה, כפי שהועלה באתר http://www.fresh.co.il/vBulletin/t-592314-כתבה_על_תרגיל_מסכם_של_פלוגת_שריון_של_צדל_משנת_1987 פרש
↑  כתבה ממעריב מ-7 בינואר 1987 - "הצלחות החזבאללה יוצרות מצב חדש בשביל צה"ל", כפי שהועלה באתר http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=584101 פרש
↑  כתבה ממעריב מאפריל 1997, כפי שהועלה באתר https://www.fresh.co.il/vBulletin/t-586121-תקציב_צדל_בשנים_1996_ו_1997 פרש
↑  יאיר קראוס, אנדרטה חדשה לזכר לוחמי צד"ל: "ציווי מוסרי למדינה ולחברה כולה" - מקור ראשון, באתר מקור ראשון, ‏4 ביולי 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1193604567  VIAF: 308263431   WorldCat (עם VIAF): 308263431 
ביקור הרמטכ"ל משה לוי במוצבי צבא דרום לבנון (צד"ל) בדרום לבנון, 1986
פגישת שר הביטחון יצחק רבין עם מפקד צבא דרום לבנון (צד"ל) הגנרל אנטואן לאחד (משמאל), במפקדת צד"ל בדרום לבנון, 1986
סמל עמותת אנשי צד"ל לשעבר
טקס חנוכת אנדרטת זיכרון לחללי צד"ל המחודשת
יום חמישי הקדוש

| --- | --- |

למעלה: ישו רוחץ את רגלי השליחים; למטה: הסעודה האחרונה. ציור מהמאה ה-14 בקתדרלת סיינה, איטליה
 שמות נוספים:  יום חמישי הגדול, יום חמישי של רחיצת הרגליים
 סוג:  חג נוצרי דתי
 סיבה:  רחיצת הרגלים והסעודה האחרונה
 חוגגים:  נוצרים
 חגיגות:  מיסה
 מתקשר עם:  השבוע הקדוש, פסחא
 מועד
 תאריך:  שלושה ימים לפני חג הפסחא
יום חמישי הקדוש (בלטינית: Dies Cenae Domini; ידוע גם בשמות יום חמישי הגדול ויום חמישי של רחיצת הרגליים) הוא חג נוצרי החל ביום חמישי שלפני חג הפסחא. החג מציין את רחיצת רגלי השליחים על ידי ישו ואת הסעודה האחרונה כפי שתוארו בבשורות. זהו היום החמישי של השבוע הקדוש, לאחר יום רביעי של הריגול ולפני יום שישי הטוב. החג חל בין ה-19 במרץ לבין ה-22 באפריל, תאריך אשר אינו זהה בלוחות השנה היוליאני והגרגוריאני אשר בשימוש על ידי זרמים שונים בנצרות. יום חמישי הקדוש מהווה את אות הפתיחה לטרידואום, שלושת הימים המציינים את הפסיון, הצליבה והתחייה של ישו, בהתאם לאמונה הנוצרית. ביום חמישי בערב מתקיימת מיסת הסעודה האחרונה, בו, לפי הבשורות הסינופטיות, צוין חג הפסח בסעודה האחרונה.
מנהגי החג

על מנת לשחזר את מעשהו של ישו, נהוג שאנשי דת בכירים רוחצים את רגליהם של אנשי דת הנמוכים מהם בדרגה, או אף של בני הקהילה. האפיפיור פרנציסקוס מציין את יום חמישי הקדוש מדי שנה על ידי רחיצת רגליהם של אסירים.
מעמד החג

יום חמישי הקדוש הוא חג ציבורי ברוב המדינות שהיו חלק מהאימפריה הספרדית (אורוגוואי, אל סלוודור, ארגנטינה, גואטמלה, הונדורס, ונצואלה, הפיליפינים, מקסיקו, ניקרגואה, ספרד, פרגוואי, פרו, קולומביה וקוסטה ריקה), ובמדינות שהיו חלק מהאימפריה הדנית (איי הבתולה של ארצות הברית, איסלנד, דנמרק ונורווגיה ובמדינת קרלה בהודו. בנוסף, במספר מדינות בגרמניה יש ליום חמישי הקדוש מעמד של חג ציבורי עבור העובדים במגזר הציבורי.
הערות שוליים

↑  בנצרות: חג הפסחא באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית
↑  למען השלום: האפיפיור נישק כפות רגליים, באתר ynet, 12 באפריל 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558287305171  BnF: cb123988677 (data)  GND: 4158345-0  LCCN: sh85082292  NKC: ph903268
עמודי שלמה

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  שלמה 
 מדינה:  ישראל 
 מיקום:  מחוז הדרום, ישראלישראל
 קואורדינטות:  29°46′10″N 34°57′19″E﻿ / ﻿29.769444444444°N 34.955277777778°E﻿ / 29.769444444444; 34.955277777778
  (למפת דרום הנגב מוגדלת) עמודי שלמה(למפת דרום הנגב רגילה) עמודי שלמה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמודי שלמה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עמודי שלמה
 
עמודי שלמה בפארק תמנע
עמודי שלמה הם צורות סלע, הנראות למתבונן כעמודי אבן ענקיים, העמודים נמצאים בבקעת תמנע, מצפון לאילת. העמודים נוצרו על ידי בליה, שנגרמה על ידי רוח ומים לאורך קווי שבר באבן החול האדומה. עמודי שלמה מתנשאים לגובה של כ-40 מטרים.
צורתם המרשימה של העמודים הנראים כעמודי מקדש הביאה את המצרים הקדמונים שחצבו נחושת בבקעה להקים למרגלותיהם מקדש לאלת המכרות חתחור, מקדש ששימש לאחר מכן גם את המדיינים.
מקור השם

בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים פעל באזור אילת ותמנע הארכאולוג המקראי נלסון גליק, בין תגליותיו היו תל ח'ליפה שזוהה כעציון גבר המקראית והמכרות בבקעת תמנע שזוהו על ידו כמכרות הנחושת של המלך שלמה, בעקבות זיהוי זה נקראו עמודי הסלע המרשימים שבבקעה הסמוכים למכרות "עמודי שלמה".
הזיהוי של המכרות בבקעת תמנע עם פעילות הכרייה שבוצעה בתקופת שלמה המלך התערער כאשר גילה הארכאולוג בנו רוטנברג מקדש לאלה חתחור למרגלות העמודים. בהמשך לכך, חפירות חדשות שנערכו בבקעה על ידי משלחת בראשותו של ד"ר ארז בן יוסף ושימוש בתארוך על ידי פחמן 14 מצאו כי רוב ההפקה מהמכרות התבצעה במאות ה-11 וה-10 לפנה"ס, תקופת התגבשות של חלק מהממלכות האזוריות, הקשורה ארכאולוגית לראשיתן, או טרום ראשיתן, של ממלכות צפוניות יחסית, דוגמת ממלכת ישראל, אך מקדימה את הממצאים המוכרים למדע מאזור ממלכת יהודה. אף על פי כן, בן יוסף ציין כי לפחות באחד מאתרי הכרייה היה שיא הפעילות במאות ה-10 וה-9 לפנה"ס, ובמיוחד בעשורים החופפים לתקופה שעל פי המקרא התקיימה ממלכת ירושלים המאוחדת שעל פי המקרא שלטה באזור בימי המלכים דוד ושלמה, וטען שיש בכך כדי להחזיר את הזיקה שבין המלך שלמה לכריית הנחושת בסמוך לעמודים. אף על פי שהתגלית ממקמת את המכרות ופעילותם על ציר הזמן, אין בה כדי להצביע על מי ששלט באזור באותה עת, ונושא זה עדיין במחלוקת במחקר, בכפוף להערכות השונות של החוקרים השונים.
היווצרות העמודים

הסלעים העתיקים ביותר הנחשפים בבקעת תמנע הם סלעי מחדר פלוטוניים, מלפני 610 ועד לפני 532 מיליון שנה, סלעים אלו נוצרו בקרקעית אוקיינוס קדום.
כתוצאה מהתרוממות גאולוגית של קרקעית האוקיינוס נחשפו הסלעים לאוויר העולם ובגג סלעי המחדר העתיקים התפתח בקמבריום המוקדם משטח גידוע נרחב על ידי מי נגר, תוך כדי הסרת החלק העליון שלהם.
אבני-חול וכן קונגלומרטים (תצורת עמודי שלמה) הצטברו בערוצי הנחלים שזרמו מעל למשטח הגידוע והם מהווים את "העמודים".
בהמשך, עם עליית מפלס מי-הים וכיסוי משטח הגידוע על ידי הים, הצטברו סלעי משקע דולומיט, גיר עם מאובני טרילוביטים וברכיופודים, מעט חול וטין (תצורת תמנע) בסביבת השקעה של ים רדוד וקו חוף והם מהווים את "כותרות העמודים".
עם נסיגת הים נחשפו בשנית ה"עמודים והכותרות" לאוויר העולם, בלייה מודרנית יחסית על ידי רוח ומים לאורך קווי שבר, הביאה להפרדת העמודים זה מזה וכך יצרה את הנוף המוכר לנו.
העמודים כאתר פולחן > המקדש המצרי

במאה ה-14 לפסה"נ הגיעו לבקעת תמנע משלחות כורים מטעם פרעוני מצרים, בסיועם של חרשי מתכת מומחים מארץ מדיין, הפיקו המצרים נחושת בתמנע עד למאה ה-12 לפסה"נ, אז הוחזרו המשלחות למצרים והפעלת המכרות נותרה בידי המדיינים ובשלב מאוחר יותר אולי בשיתוף תושבי ממלכת אדום.
הבלייה של אבן החול יוצרת למסתכל בה מהחזית דמיון לעמודים של מבנה מונומנטלי כדוגמת המקדשים המצריים, נראה שזו הייתה הסיבה שהביאה את המצרים הקדמונים שכרו נחושת בבקעה להקים למרגלות העמודים מקדש לאלת המכרות חתחור, פטרונית הכרייה ואלת הכורים, משנטשו המצרים את תמנע, הפך מקדשם למקום פולחנם של המדיינים השמיים.
המקדש נוסד בימי סתי הראשון, פרעה מצרים (1294 – 1279 לפסה"נ) ושוקם בימי רעמסס השני (1279 – 1213 לפסה"נ). מקדש זה התקיים עד לימי רעמסס החמישי (1147 – 1143 לפסה"נ).
בין הממצאים שהתגלו במקדש פסלים מצריים מגולפים באבן חול מקומית ובהם ראש ספינקס, בעל גוף אריה וראש מלך, ספינקס רובץ וכן ראש אישה שהיא אולי האלה ח'תחור, אלת הכרייה.
מצפון למקדש הכורים התגלתה מצבת סלע, המתארת את רעמסס השלישי המקדיש שי לאלה ח'תחור. הכתובת המלווה מנציחה את "בואו של השר רעמסס[מ]פר[רע]" - ייתכן שעמד בראש משלחת כורים לתמנע שהכרייה בה התחדשה בימיו.
המקדש המצרי שוחזר בביתן נחושתן שבמוזיאון ארץ ישראל בתל אביב, בביתן שוחזר המקדש ובו המזבח ושולחן המנחות וכן מוצגים הפסלים שנמצאו באתר.
העמודים כאתר פולחן > המקדש המדייני

משנטשו המצרים את תמנע, הפך מקדשם למקום פולחנם של המדיינים, המקדש קורה ביריעת אוהל, העמידו בו מזבח ושורת מצבות, לשכת כוהן וספסל מנחות לאלת הכרייה, שנקראה בלשונם "בעלת", בקודש הקודשים נמצא נחש נחושת המזכיר את נחושתן המקראי שעשה משה במדבר, שותפים לפולחן היו עובדי מכרות מקומיים ומדיינים. שהביאו מנחות.
תבנית המקדש המדייני מזכירה מאוד את תיאור אוהל מועד, עקב כך הוקם בפארק תימנע שיחזור של אוהל מועד.
הערות שוליים

↑  פארק תמנע/אתרי הפרק/עמודי שלמה, באתר פארק תמנע
↑  מנחם מרקוס, הר ונגב: מדריך ישראל החדש, אנציקלופדיה, מסלולי טיול, תל אביב, ידיעות אחרונות, 2001, עמ' 247
↑  תובנות חדשות על בקעת תמנע, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  עודד ליפשיץ, עלייתה של האימפריה האשורית וחורבנה של ממלכת ישראל, באתר אוניברסיטת תל אביב, 18:30
↑  תגלית היסטורית לחוקרים מאוניברסיטת תל-אביב: מכרות המלך בפארק תמנע - מימי המלך שלמה, באתר אוניברסיטת תל אביב/חדשות המחקר
↑  מלכים א יא, יד-כ
↑  תגלית היסטורית לחוקרים מאוניברסיטת תל-אביב: מכרות המלך בפארק תמנע - מימי המלך שלמה, באתר אוניברסיטת תל אביב/חדשות המחקר
↑  מיכאל בייט ורן קלבו, בקעת תמנע כפארק גיאולוגי (ארכיון)
↑  פרויקט החפירות המחודשות בתמנע של אוניברסיטת תל אביב
↑  "אֶרֶץ אֲשֶׁר … אֲשֶׁר אֲבָנֶיהָ בַרְזֶל וּמֵהֲרָרֶיהָ תַּחְצֹב נְחשֶׁת: (דברים ח 9), באתר מטח
↑  מוזיאון ארץ ישראל ביתן נחושתן, באתר מוזיאון ישראל
↑  נחש הנחושת, באתר מטח
↑  יצחק מייטליס, [האמנים הנסתרים של המשכן / יצחק מייטליס (לפרשת פקודי) האומנים הנסתרים של המשכן], באתר השבת
↑  אוהל מועד בפארק תמנע, באתר פארק תמנע
|  שלמה המלך |
| --- | --- | --- |
| משפחתו | דוד • בת שבע • נעמה העמונית • בת פרעה • רחבעם • מלכת שבא |  |
| חיבורים שיוחסו לו | משלי • קהלת • שיר השירים • מזמורי שלמה • חכמת שלמה • תהילים ע"ב • תהילים קכ"ז |  |
| במקרא | צוואת דוד • חלום שלמה בגבעון • עליית שלמה למלוכה • משפט שלמה |  |
| אגדות שלמה | כסא שלמה • שלמה המלך ואשמדאי • שלמה המלך והדבורה • שלמה המלך ומלכת שבא • ברית שלמה |  |
| שונות | בית המקדש הראשון • ים של שלמה |  |
| הנצחתו | נחל שלמה • הר שלמה • בריכות שלמה • איי שלמה • עמודי שלמה • מרחב שלמה • מבצע שלמה |  |
| בתרבות המודרנית | שלמה המלך ושלמי הסנדלר • אגדות המלך שלמה • הספר מכרות המלך שלמה (עיבודים: מכרות המלך שלמה (סרט, 1985) • מכרות המלך שלמה (סרט, 1986)) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520390105171 
עמודי שלמה העמודים והכותרות
מקדש כרנך העמודים והכותרות שימו לב לדמיון לעמודי שלמה
מקדש חתחור למרגלות עמודי שלמה
בקעת תמנע, שיחזור אוהל מועד
נמר אנטולי

| נמר אנטולי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: פנתר
מין:: נמר
תת־מין:: נמר אנטולי
שם מדעי
 Panthera pardus tulliana ‏ולנסיין, 1856
תחום תפוצה


שני נמרים בגן חיות
נמר אנטולי או נמר הגליל (שם מדעי: Panthera pardus tulliana) הוא תת-מין של הנמר, אשר מקורו באסיה הקטנה המכונה אנטוליה. בעבר הייתה תפוצתו מהים השחור בצפון ועד הרי יהודה בדרום, אך כיום הוא מצוי בסכנת הכחדה עולמית.
פיזיולוגיה ותזונה

הנמר האנטולי הוא גדול ממדים וגופו שרירי. נמר אנטולי בוגר שוקל כ-90 קילוגרמים ואורכו כשני מטרים עד שני מטרים וחצי. תוחלת חייו של הנמר היא כ-20 שנים בטבע, אך בשבי הוא חי זמן רב יותר.
הנמר האנטולי הוא טורף, והוא ניזון מבעלי חיים כמו יעלים, עזים, חזירי בר, יחמורים, איילים וחיות נוספות.
תפוצה

הנמר האנטולי היה נפוץ באסיה הקטנה (טורקיה), ותחום תפוצתו השתרע מקו הגליל בדרום ועד אזור הים השחור בצפון. מאז הכנסת הנשק החם לאזור המזרח התיכון, שהוביל לציד מוגבר של נמרים, לרבות תת-מין זה, החל הנמר האנטולי להיעלם מרוב שטחי תפוצתו. כיום נמר זה מוגדר כנכחד בארץ.
הנמר האנטולי נמצא היום בטורקיה, אזרבייג'ן, ארמניה, עיראק, טורקמניסטן, איראן, ובקזחסטן.
הנמר האנטולי בישראל

הנמר האנטולי הוא אחד מארבעת תת-המינים של הנמר שחיו בישראל והגדול שבהם. בישראל תפוצתו של הנמר האנטולי התרכזה בגליל, שם ניזון בעיקר מחזירי בר[דרוש מקור].
במשך השנים התבצעו תצפיות רבות על נמרים בישראל ובהן:
1834 - לאחר רעידת האדמה בצפת (1837) נמרים נכנסו לתוך העיר.
1900 - בעשר השנים הראשונות של המאה ה-20 נורו לפחות כ-5 נמרים בסביבות ירושלים.
1936 - נתפס גור שנקרא טדי בנחל עמוד שליד צפת, לאחר ששוטרים בריטים ירו למוות בנמרה בוגרת שהייתה אימו ושני גורים נוספים של האם הצליחו להימלט. טדי גודל בגן החיות של תל אביב והגולגולת שלו נמצאת באוסף הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב. בשנים 2020-2019 הוצגה הגולגולת במוזיאון בית אוסישקין.
1938 - באזור גבול לבנון ניצוד נמר מבוגר על ידי אדם מן היישובים הסמוכים.
1947 -  מתחת למשוכת צבר בסביבת הכפר הערבי מיעאר שבגליל המערבי נמצאו גופותיהן של שתי ילדות ערביות בנות שבע שנהרגו על ידי נשיכות בצווארן, לאחר שדווח על נוכחות נמר במחוז.
1957 - עאדל מרעי, רועה מהכפר עכברה מצא נמר בסביבת הכפר. הנמר ניצוד על ידי משפחת המוכתר, חלד חליחל, ועורו נמסר לפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטת תל אביב. בפברואר 1962 איתר הרועה נמר נוסף, אך לא לכד אותו.
1965 - עבדאללה קאסם ובנו מהכפר הבדואי ערב אל עראמשה שעל גבול לבנון פגשו את הנמר בנחל בצת באזור נקודת המפגש עם נחל נמר. הנמר שהרגיש לכוד בין האב ובנו תקף את האב. לאחר התגוששות שבה נקטעו 3 מאצבעות ידיו השמאלית (בניסיון למנוע מהנמר לנשוך את צווארו), דקר עבדאללה את הנמר בצווארו. שוטר מג"ב שהוזעק לנקודה ירה בראשו של הנמר הגוסס והרגו. לפי הידוע כיום למדע, היה זה הנמר האנטולי האחרון מסוגו  שנצפה בארץ ישראל.
מקום מחייתו של הנמר האנטולי היה בהרי הגליל, ברמת הגולן וגבול הלבנון.  עלו טענות שנויות במחלוקת כי נמרים נצפו בעבר גם בגאון הירדן.  מארג המזון בישראל נפגע קשות לאחר הכחדתו של הנמר האנטולי מן הגליל, משום שהוא וויסת את אוכלוסיית החזירים ומנע מהם להגיע למצב של פיצוץ אוכלוסין. כיום, עם היעלמות הנמרים בצפון הארץ, נעשים ניסיונות לווסת את אוכלוסיית החזירים על ידי ציידים, אם כי לשיטה זו חסרונות רבים.
ראו גם

נמר המדבר
נמר פרסי
נמר סיני
נמר
מקדש הנמרים
הערות שוליים

↑  Batur Avgan, Do recent leopard Panthera pardus records from northern Iraq and south-eastern Turkey reveal an unknown population nucleus in the region?, Zoology in the Middle East, ‏2016
↑  Kubilay Toyran, NOTEWORTHY RECORD OF PANTHERA PARDUS IN TURKEY (CARNIVORA: FELIDAE), Fresenius Environmental Bulletin, ‏2018
↑  Karataş, A.; Bulut, Ş. & Akbaba, B., "Camera trap records confirm the survival of the Leopard (Panthera pardus L., 1758) in eastern Turkey (Mammalia: Felidae)", Zoology in the Middle East, ‏2021
↑  Askerov, E.; Talibov, T.; Manvelyan, K.; Zazanashvili, N.; Fatullayev, P. & Malkhasyan, A., Leopard (Panthera pardus) reoccupying its historic range in the South Caucasus: a first evidence (Mammalia: Felidae), Zoology in the Middle East, ‏2019
↑  Ahmed, S.H. & Majeed, S.I., MONITORING OF THE WILD MAMMAL FAUNA IN BAMO MOUNTAIN IN NORTHERN IRAQ (KURDISTAN) FOR THE FIRST TIME USING CAMERA TRAP METHOD AND RAISING AWARENESS FOR ITS CONSERVATION, ‏2020
↑  Pestov, M. V.; Nurmukhambetov, Z. E.; Mukhashov, A. T.; Terentyev, V. A. & Rosen, T., "First camera trap record of Persian leopard in Ustyurt State Nature Reserve, Kazakhstan", Cat News, ‏2019
↑  IFP Editorial Staff, Persian Leopard Borzou Migrates to Turkmenistan, Iran Front Page, ‏2018
↑  Farhadinia, M.S.; McClintock, B.T.; Johnson, P.J.; Behnoud, P.; Hobeali, K.; Moghadas, P.; Hunter, L.T. & Macdonald, D.W., "A paradox of local abundance amidst regional rarity: the value of montane refugia for Persian leopard conservation", ‏2019
1 2  צור שיזף, לאן נעלמו הנמרים
↑  נמר נראה בגליל העליון, ⁨⁨דבר, ‏12 בפברואר 1962
↑  מירית קושניר-סטרומצה, אגדת אבו נימר: רועה הצאן הבדואי הרג נמר, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 11 במאי 2012
↑  שושנה גבאי; פרופ' היינריך מנדלסון, "אחרוני הנמרים", כתב העט: ירוק כחול לבן - ביטאון פורום המשק והכלכלה למען איכות הסביבה בישראל גיליון 20, יוני-יולי 1998, עמ' 20 
(*המאמר מבוסס על מאמרו של פרופ' מנדלסון ועל דו"ח המשרד לאיכות הסביבה שהוזמן על ידי האו"ם, וסוכם על ידי שושנה גבאי. המאמר והסיכום פורסמו בעיתון Israel Environment Bulletin כרך 20, בהוצאת המשרד לאיכות הסביבה.  תקציר אינטרנטי למאמר נמצא בתוך אתר הספרייה הווירטואלית של מט"ח)
↑  אחיעד דוידסון גילרון, חזירי הבר בעולם ובישראל, סקר ספרות, באתר רמת הנדיב, ‏ינואר 2017
נחש מים (סוג)

| נחש מים |
| --- | --- |
 נחש מים מאורה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: זעמניים
תת־משפחה:: נחשי מים
סוג:: נחש מים
שם מדעי
 Natrix ‏לאורנטי, 1768

נחש מים (שם מדעי: Natrix) הוא סוג במשפחת הזעמניים. סוג זה מכיל ארבעה מינים שונים. השמות "נחשי דשא" ו"נחשי מים" מתייחסים לכל ארבעת המינים השונים של סוג זה, אך גם למינים שונים של סוגי נחשים אחרים.
כל סוגי נחשי המים מאופיינים בצבעים כהים, קשקשים קרניים, ונחיריים ועיניים המופנים כלפי מעלה. מבנה פניו מסייע לנחש המים לבלוט מעל לפני המים עם עיניו ונחיריו בלבד, בעוד שאר הגוף שקוע ומוסתר מתחת לפני המים. הנחש מיטיב לשחות, ומסוגל לשהות למשך זמן רב מתחת לפני המים.
מינים

Natrix astreptophora
Natrix helvetica
נחש מים מאורה (Natrix maura)
Natrix megalocephala
נחש מים אירופי (Natrix natrix)
נחש מים משובץ (Natrix tessellata)
הערות שוליים

↑  נחש מים משובץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560779505171  NKC: ph513616
ביוננוטכנולוגיה

ביוננוטכנולוגיה (לעיתים נקרא גם ננוביוטכנולוגיה) היא ענף של הננוטכנולוגיה העוסק בשילוב בין מערכות ננומטריות לחומרים ביולוגים או למערכות ביולוגיות. הביוננוטכנולוגיה רותמת את הביולוגיה ועקרונותיה לשם בניית מערכות ננומטריות מעשה ידי אדם, היא מהווה נושא רב-תחומי המאגדת בתוכה את תחומי הביולוגיה השונים ותחומים כמו כימיה, הנדסה ורפואה, ובעלת השקה לנושאים במדע היישומי כמו ננוחיישנים ביולוגיים, תאי דלק ביולוגיים, שבבים ביולוגיים, מעבדה על השבב, Bio-N/MEMS, ננורפואה ופרמקולוגיה.
רקע

הבנת המנגנונים הביולוגיים ברמתם המולקולרית משמשת כדגם לבניית מבנים ומערכות מורכבות באמצעות אבני-בניין בגודל ננומטרי תוך שימוש בעקרון ההרכבה עצמית (self assembly). הביולוגיה מספקת את הכלים לבניית מערכות מורכבות מאבני בניין מולקולריות. לביוננוטכנולוגיה יש פוטנציאל יישומי נרחב בדיאגנוסטיקה, בטיפול רפואי ממוקד, בשיגור תרופות ליעדים מוגדרים והפעלתן ביעדן, ועוד.
המנגנונים הביוכימיים המתקיימים בתא, שהוא יחידת החיים הבסיסית, פועלים על בסיס מולקולות או מקרומולקולות שגודלן הוא בקנה מידה ננומטרי (רוחבם של שישה אטומי פחמן הוא ננומטר אחד בקרוב). לכן חומרים ביולוגים ומערכות ביולוגיות הם בעלי יכולת מיזוג במערכות ננומטריות מלאכותיות המשלבות חומרים אנאורגניים בקנה מידה ננומטרי.
מטרת הננוטכנולוגיה היא לחקות את הטבע ולבנות מאבני בניין ננומטריות, מולקולה אחר מולקולה, באסטרטגיה של "מלמטה למעלה". העובדה היא שהגוף משתמש במספר עצום של "ננו-מכשירים" ניידים, אומנם כאלה שבנה הטבע ולא האדם. בהם הנויטרופילים, הלימפוציטים ותאי דם לבנים אחרים. במונחים ננומטריים מדובר בגופים גדולים למדי, שרוחבם כ-10,000 ננומטר, אך הם מתפקדים כננורובוטים טבעיים שמשוטטים בקביעות בגוף, מתקנים רקמות פגועות, ותוקפים ובולעים פולשים וחלקיקים זרים.
דוגמאות

"תרופות חכמות" הפועלות באופן בררני, רק על תאים מסוימים (כמו למשל תאים סרטניים) תוך שפעולם בעת הצורך. תרופה חדשנית שכזו פותחה על ידי הפרמקולוג יושיהיטה סוזוקי (Suzuki) מאוניברסיטת קיוטו ביפן. תרופה זו משחררת חומרים אנטיביוטיים רק באזור דלקתי.
מנוע חלבון שקוטרו שמונה ננומטרים המונע על ידי פירוק של אדנוזין תלת-זרחתי (ATP) שהיא מולקולה עתירת אנרגיה לאדנוזין דו-זרחתי (ADP). בטבע המנוע המכונה ATP Synthase משמש בדרך כלל לתפקיד ההפוך, אנזים המייצר את מטבע האנרגיה ATP מ-ADP וקבוצה זרחתית. ככל אנזים, פעולתו של ה-ATP Synthase הפיכה, ובנוכחות ATP הוא מפרק מולקולות תוך העברת האנרגיה הכימית המופקת בתהליך לאנרגיה מכנית הגורמת לסיבוב החלבון, סיבוב אחד לכל שלוש מולקולות המתפרקות ATP. ריקי סונג (Soong) ושותפיו ניצלו יכולת זו הם עיגנו את סטטור המנוע לעמוד ננומטרי וחיברו לציר מחט ניקל שאורכה שמונים ננומטרים. משהזינו את המנוע ב-ATP, החל המנוע להסתובב וסובב את מחט הניקל בתדירות של שמונה סיבובים לשנייה.
בדומה לכך, קרלו מונטמניו (Montemagno) מאוניברסיטת קורנל בניו-יורק בנה ננו מנוע דמוי שוטון בשיטת ההרכבה העצמית. אבני הבניין של המנוע הן מולקולות חלבון, כולל האנזים המפרק את התרכובת עתירת האנרגיה ATP, שהמלאי שלה בתאים מתחדש על חשבון אנרגיה שמקורה במזון. מנועים אלה הוצגו בוועידה השנתית בנושא ננוטכנולוגיה מולקולרית שהתקיימה בקליפורניה. במיצג וידאו שצולם דרך המיקרוסקופ ניתן היה לראות עשרות מכשירים כאלה מסתובבים כשמחוברים אליהם מוטות עשויים צורן-חנקני. הצעד הבא של מונטמניו יהיה למצוא דרך לעצור את המנועים, כדי שניתן יהיה לשלוט בפעולתם.
שימושים עתידיים

הצעות מוקדמות לננו-רובוטים עסקו במכונות שיערכו אבחנה מקפת ומיידית, ויבצעו תיקונים מולקולריים מסובכים בכל תא פגום. אלא שבמקרים רבים יהיה זה יעיל יותר להוציא את הכרומוזומים הקיימים מגרעין התא הפגוע ולהכניס חדשים במקומם. הכרומוזומים החדשים ייבנו לפי הזמנה כהעתק מושלם לגֶנוֹם של החולה. הם יתכנתו מחדש את התאים הפגומים, ואלה יתקנו את עצמם. הגישה העתידנית הזו תיקרא טיפול בהחלפת כרומוזומים.
אפשר יהיה לבנות כדוריות דם אדומות מלאכותיות הידועות בשם רספירוציטים. כדוריות הדם האדומות משמשות להובלת חמצן מהריאות לכל רקמות הגוף, הן זעירות ביותר, קוטרן כשמונה מיקרומטר, והן בעלות צורה קעורה משני הצדדים, המגדילה את שטח הפנים. הרספירוציטים יוכלו להחליף כדוריות קיימות ולספק לרקמות פי 230 יותר חמצן.
מחשב זעיר (מחשב בעל יכולת עיבוד עצמאית, הבנוי משבב אחד בגודל של מיקרומטרים ספורים) וחיישנים שונים יאפשרו התנהגות מורכבת, הניתנת לתכנות מרחוק על ידי רופא בעזרת גלי קול. רובוטים בגודל כזה עשויים למצוא את עצמם מוזרקים למחזור הדם, זורמים אל הלב, מזהים ומפרקים סתימות בעורקים ובכלי דם קטנים יותר.
סכנות

ייתכן שיהיו לפעולתם של התקנים ננוטכניים השפעות לוואי שלא נחזו מראש. לדוגמה, כאשר מדובר בהחדרת התקנים לגוף שממדיהם קטנים בהרבה מאלה של תא יחיד, האם יכולים המדענים לחזות מראש את כל השפעותיהם, ולהגבילן להשפעות רצויות בלבד? מה יהיו יחסי הגומלין בין חלקיקים אלה לבין רכיבי מערכת החיסון? כללית, חקר המורכבות ותאוריית הכאוס מלמדים שיכולת האדם לחזות את כל השפעות הגומלין במערכת מורכבת היא מוגבלת.
לבסוף, יכולות להיווצר בעיות חברתיות ופוליטיות, בעיות של חריגה מהתכנות עקב מוטציה והשפעות לוואי לא-רצויות, כמו כן בעיות של שימוש לרעה במתכוון ובאותה המידה ניתן להעלות על הדעת פיתוח אמצעי לחימה ביולוגיים ננוטכנולוגיים.