stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לקראת יוריסטוקרטיה: מקורותיה והשלכותיה של החוקתיות החדשה

| --- | --- |

 הוצאה
 הוצאה:  Harvard University Press
 תאריך הוצאה:  2004
 מספר עמודים:  307
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9780674025479
לקראת יוריסטוקרטיה: מקורותיה והשלכותיה של החוקתיות החדשה (באנגלית: Towards Juristocracy: The Origins and Consequences of the New Constitutionalism) הוא ספר שנכתב על ידי פרופ' רן הירשל ופורסם בשנת 2004 בהוצאת אוניברסיטת הרווארד. הספר מציג את הטענה כי במיוחד מאז שנות ה-90 של המאה ה-20, מערכות משפט במדינות דמוקרטיות רבות, צוברות כוח והשפעה על חשבון המוסדות הנבחרים. העברת הכוח המשפטי נועדה לעיתים קרובות לשרת קבוצות אליטה שמנסות לשמר את מעמדן הפוליטי או החברתי, במיוחד במצבים שבהם הן מאבדות כוח דמוגרפי או ציבורי.
רקע ומטרה

הספר מציג את הטענה על פיה בתי משפט חוקתיים במדינות שונות זוכים לסמכות פוליטית רחבה, המאפשרת להם להכריע בסוגיות מדיניות, לעיתים קרובות על חשבון הפרלמנטים הנבחרים. הירשל טוען כי תהליך זה אינו מקרי אלא נובע משילוב בין לחצים פוליטיים, היסטוריים וחברתיים, בהם השימוש במערכת המשפט ככלי להבטחת אינטרסים של אליטות פוליטיות. מטרת הספר היא לבחון את הגורמים וההשלכות של תהליך זה על עקרון הפרדת הרשויות, הריבונות העממית ותפקודה של הדמוקרטיה.
תוכן הספר

הירשל מציע את המונח "יוריסטוקרטיה" לתיאור שיטת משטר שבה מוסדות משפטיים, במיוחד בתי משפט חוקתיים, מקבלים סמכויות נרחבות לעצב מדיניות ציבורית ולפתור מחלוקות פוליטיות. הוא טוען כי האליטות השלטוניות מעודדות מגמה זו כדי לשמור על האינטרסים שלהן, במיוחד במצבים של אי־ודאות פוליטית. המגמה יוצרת פער בין תהליכי קבלת ההחלטות הציבוריים לבין האזרחים, שכן השופטים אינם נבחרים על ידי הציבור. הספר דן במגמה רחבה יותר המכונה "החוקתיות החדשה", בה מדינות רבות מחדשות את החוקה או מחזקות את מערכות המשפט העצמאיות כדי לשמר יציבות פוליטית, אך זו מעוררת שאלות לגבי גבולות כוחם של בתי המשפט. דוגמת המקרה השוואתי כוללות את ישראל, דרום אפריקה, קנדה וניו זילנד, שם התפתח כוח משפטי רב בעקבות שינויים פוליטיים.
הירשל מדגיש כי היוריסטוקרטיה נובעת לעיתים קרובות ממצבים של משברים פוליטיים או מעבר מדיקטטורה לדמוקרטיה, כאשר האליטות השלטוניות מנסות לשמור על כוחן. הוא טוען כי היוריסטוקרטיה אינה תהליך נייטרלי, וכי היא עשויה לשמש ככלי לשימור סדרי כוח קיימים על חשבון ייצוג ציבורי אמיתי. בנוסף, הוא מציג ניתוח השוואתי של מדינות שונות, בהן התפתחה יוריסטוקרטיה:.
הוא מדגים באמצעות המהפכה החוקתית בישראל, בה בית המשפט העליון בראשות אהרן ברק הרחיב את סמכויותיו באמצעות פרשנות חוקי היסוד כדי לפסול חקיקה של הכנסת. וגם הרחבת סמכויות בית המשפט החוקתי בדרום אפריקה, בזמן המעבר מאפרטהייד לדמוקרטיה, לשם הבטחת זכויות מיעוטים ופיקוח על השלטון. הירשל מציג גם את כתב הזכויות והחירויות הקנדי משנת 1982, שבתי המשפט קיבלו סמכויות לפסול חקיקה המנוגדת לזכויות האדם, וכן את חוקת ניו זילנד מ-1990.
תגובות

הספר זכה לשבחים על המסגרת התאורטית החדשנית והניתוח ההשוואתי שהוא מציע, במיוחד בתחום המשפט החוקתי והפוליטיקה העולמית. הוא נחשב למוקד לדיונים על מקומם של בתי המשפט במדינה דמוקרטית, כאשר מדגיש תהליכים משמעותיים ומעורר שאלות מרכזיות בנושא זה. מצד שני, הספר עורר גם ביקורת. אחת מהן היא על המונח "יוריסטוקרטיה", שלה קונוטציה שלילית המטילה ספק במטרת הספר, למרות שהמחבר שואף לשמור על גישה אובייקטיבית. בנוסף, חלק מהמבקרים טוענים כי התזה מצמצמת את התהליכים המורכבים לנרטיב פשטני אחד, ובכך ממעיטה בחשיבות התפקיד החיובי של בתי המשפט בשמירה על זכויות אדם. עוד יש דעות חלוקות בנוגע להשפעת ריכוז הסמכויות בבתי המשפט על הדמוקרטיה והפוליטיקה.
לקריאה נוספת

יוריסטוקרטיה בישראל:
moshe cohen-eliya, Israel's Juristocracy, Law&Liberty
March 4, 2024,
אשר כהן, ישראל בין יוריסטוקרטיה לדמוקרטיה , ישראל היום, 26.11.24
עמיהוד אמיר, אלישע האס, פיני יחזקאלי, דרדור המדינה לכאוס ליצירת סדר חדש, ערוץ טוב, 3.10.24
משה כהן-אליה, ישראל כיוריסטוקרטיה, רשות הרבים, כתב העת של הפורום הישראלי למשפט וחירות, 7.3.24
משה קופל, חוקת היוריסטוקרטיה
יעקב בן-שמש, שנה לתיקון הסבירות – על ההפיכה המשטרית האמיתית והמעבר של ישראל מדמוקרטיה ליוריסטוקרטיה, דיומא, 25.7.24
שאול שארף, בג"ץ עילת הסבירות: שיאה של יוריסטוקרטיזציה או הגנה מפני אוטוקרטיזציה?, רשות הרבים, 30.9.24
יובל סימן טוב, עליית היוריסטוקרטים, השילוח (כתב עת), 34
ראו גם

יוריסטוקרטיה
אקטיביזם שיפוטי
משפט חוקתי
הפרדת רשויות
הערות שוליים

1 2 3  ביקורות על הספר באתר אוניברסיטת הרווארד
↑  בכתב העת Sage Journals ביקורת ספרים, כתב Shannon M. Roesler,  מו"ל אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
↑  מאמר ביקורת, מאת Carlos Closa בכתב העת הבינלאומי למשפט חוקתי, כרך 4, גיליון 3, יולי 2006, עמודים 581–586, מו"ל אקדמיית אוקספורד (באנגלית)
↑  ראו לדוגמה בעיקר בעמוד 463 ביקורת מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת טורונטו
תן לי את האששש

"תן לי את האששש" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית יסמין מועלם. את השיר הוציאה ב-10 בדצמבר 2024 לאור חברת התקליטים יהלום רקורדס כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
על השיר

"תן לי את האששש" נכתב והולחן על ידי מועלם והצמד Triangle, שגם הפיקו אותו מוזיקלית. השיר מתאר מערכת יחסים מורכבת ורוויית קונפליקטים בין הדוברת לבן-זוגה. היא פונה אליו בדרישה ליציבות ולבהירות, תוך שהיא מתארת את חוסר היכולת שלה להמשיך הלאה עמו. השימוש בדימויים כמו "משבש לי את הג'י.פי.אס" ו"העיקר אתה שומר שבת אבל אין לדעת מה עשית אתמול" ממחישים את התסכול והבלבול שהיא חווה, לצד חוסר עקביות ביחסיו אליה. תחושת האובדן מתעצמת כשהיא מתארת כיצד היא נמשכת אליו, אך במקביל מתמודדת עם חוסר נוכחותו הרגשית והפיזית.
בחלקים אחרים של השיר מתגלה מאבק פנימי: מחד, הדוברת מנסה למצוא חופש אישי, אך מאידך, היא נותרת שבויה בזיכרונות וברגשות כלפיו. תיאורים כמו "אני במיטה שמה אושר כהן" ו"שתיתי הרבה ודמיינתי איך אני עדיין שלך" מתארים את חוסר האונים שלה ואת הניסיונות להתמודד עם הכאב דרך בריחה או הדחקה. המסר המרכזי של השיר נע בין כמיהה לחיבור לבין הצורך להשתחרר מהקשר המעיק.
ביקורות והצלחה מסחרית

מבקר המוזיקה הישראלי יוסי חרסונסקי העניק לשיר שלושה כוכבים מתוך חמישה וכתב: ”יסמין הלכת לאיבוד בגלל ההפקה שגורמת לאובדן בהירות טבעית של המילים ומונעת הגייה ברורה. אז נכון שבהפקה כזו יש חוקים, אבל כשהמילים לא יושבות נכון בתוך המיקס הכללי – יש בעיה. לא ברור לאן פניה של יסמין, אבל הורסטיליות הזו נשמעת לא קוהרנטית ביחס לדברים שעשתה עד כה, והיא בעוכריה”.
"תן לי את האששש" הפך ללהיט ברחבי ישראל. הוא הגיע בשיאו למקום השישי במצעד הרשמי של גלגלצ, המבוסס על הצבעות הקהל.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 3 |  |
|  ישראל | העשירייה | 3  |  |
|  ישראל | היטליסט | 13  |  |
הערות שוליים

↑   יסמין מועלם - תן לי את האששש, סרטון  באתר יוטיוב, 10 בדצמבר 2024
↑  יסמין מועלם – תן לי את האששש, באתר של יוסי חרסונסקי
↑  kan_gimel, מהפך! נסרין מדיחה אחרי 13 שבועות את ששון שאולוב מהמקום הראשון 🏆 האם היא תישאר שם בשבוע הבא? נראה בשבוע הבא :), באתר אינסטגרם, ‏6 בפברואר 2025
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים, באתר היטליסט, ‏11 בפברואר 2025
| יסמין מועלם |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אריה • אין עולם |  |
| סינגלים | "מסיבה" • "מחילה" • "יחפים" • "לא היה מעולם" • "סהרה" • "צונאמי" • "יהיה טוב" • "יום כיפור" • "דאמ" • "תן לי את האששש" |  |
הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה

| --- | --- |


 
 מדינה:  אוסטריה 
 מטה הארגון:  וינה 
 תקופת הפעילות:  1975–הווה (כ־50 שנה) 
 פרסים והוקרה:  פרס אוולד פון קלייסט (2015)  פרס הקיסר אוטו 
 www.osce.org
 
הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (Organization for Security and Co-operation in Europe; בראשי תיבות: OSCE, בעברית: אבש"א) הוא ארגון בינלאומי המשמש כפורום לדיאלוג פוליטי. מטרתו המוצהרת של הארגון היא הבטחת יציבות באזור, בהתבסס על נהגים דמוקרטיים וממשל מתוקן. רוב חברי הצוות בן 3,500 הנפשות של הארגון עוסקים בפעולות שטח, וכ-10% מעובדי הארגון נמצאים במטה הארגון.[דרוש מקור]
הארגון הוא ארגון אד הוק שהוקם על בסיס פרק 8 לאמנת האומות המאוחדות, ועיסוקו במתן התרעה, מניעת סכסוכים, ניהול משברים ושיקום לאחר עימות. 56 המדינות החברות בארגון הן מדינות אירופה, הקווקז, מרכז אסיה וצפון אמריקה, וזאת כתוצאה מתחילתו ההיסטורית של הארגון ככלי לדיאלוג בין גושי בתקופת המלחמה הקרה. בנוסף למדינות החברות, ישנן גם מדינות שותפות מהמזרח התיכון וממזרח אסיה שאחת מהן היא ישראל.
מבנה ומוסדות

ההנחיות הפוליטיות לארגון ניתנות על ידי ראשי המדינות החברות בו במהלך ועידות פסגה. ועידות פסגה אלו אינן מכונסות באופן תדיר אלא נערכות לפי הצורך. הוועידה האחרונה התרחשה באיסטנבול בשנת 1999. גוף קבלת ההחלטות העליון של הארגון הוא מועצת השרים, הנפגשת בסוף כל שנה. בדרג השגרירים ישנה מועצה מתמדת הנפגשת מדי שבוע בווינה ומשמשת כדרג קבלת ההחלטות השוטף. משרת היושב ראש בפועל מאוישת על ידי שר החוץ של המדינה המשתתפת המשמשת כיושבת ראש הארגון. יושב ראש המועצה המתמדת הוא השגריר לאוסטריה של המדינה המשמשת כיושבת הראש. בשנת 2008 משמשת פינלנד בתפקיד יושבת הראש, ושר החוץ שלה משמש כיושב ראש בפועל. בשנת 2007 שימשה בתפקיד ספרד, ושר החוץ שלה, מיגל אנחל מוראטינוס שימש בתפקיד היושב ראש בפועל.
בנוסף למועצת השרים והמועצה המתמדת, הפורום לביטחון ולשיתוף פעולה הוא גוף קבלת החלטות נוסף. הוא מטפל בעיקר בענייני שיתוף פעולה צבאי.
מזכירות הארגון נמצאת בווינה. המזכיר הכללי הנוכחי הוא מרק פרין דה ברישאמבו מצרפת, שהחליף את יאן קוביש מסלובקיה. הארגון מחזיק משרדים גם בקופנהגן, בז'נבה, בהאג, בפראג ובוורשה.
הארגון מעסיק כ-440 עובדים במוסדותיו השונים. בשטח מעסיק הארגון צוות בינלאומי של 750 איש, ו-2,370 עובדים מקומיים.[דרוש מקור]
המועצה הפרלמנטרית של הארגון היא גוף נוסף, המוסמך לקבל החלטות בשם הארגון. בהחלטה שנויה במחלוקת משנת 2005 החליטה המועצה כי יש לתמוך בזכותם של תושבי מחוז קולומביה בארצות הברית לייצוג בקונגרס.
המוסד הוותיק ביותר של הארגון הוא המשרד למוסדות דמוקרטיים וזכויות אדם, שנוסד ב-1990.
מוסד נוסף הוא "נציג הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה לחופש העיתונות", שנוסד ב-1997, ופועל ככלב שמירה למתן התרעות על הפרות של חופש הביטוי במדינות החברות בארגון. הנציגים מסייעים גם למדינות החברות באמצעות קידום הציות לנורמות שקבע הארגון בנוגע לחופש הביטוי והעיתונות. הנציג הנוכחי המנהל את המוסד הוא הפרלמנטר ההונגרי לשעבר מיקלוש הרשצי.
כמו כן הארגון מפעיל מרכז העוסק בהבטחת זכויותיהם של צוענים באירופה. מנהלו הנוכחי הוא יאנס לנרסיס, שגריר מסלובניה.
יושב ראש וסמכויותיו

סמכויות היושב ראש בפועל כוללות:
תיאום עבודת מוסדות הארגון.
ייצוג הארגון כלפי חוץ.
פיקוח על עבודות הארגון הנוגעות למניעת סכסוכים, ניהול משברים ושיקום לאחר עימות.
יושב ראש מתחלף מדי שנה. היושב ראש בפועל הוא שר החוץ של המדינה המשתתפת שתורה הגיע לקבל את המשרה. היושב ראש נעזר ביושב ראש הקודם וביושב ראש הבא. שלושתם ביחד נקראים "הטרויקה". המוסד נוצר ב"אמנת פריז לאירופה חדשה" ב-1990 ובמסמכי הלסינקי משנת 1992.
הפעולה בממד הפוליטי-צבאי

הארגון נוקט גישה מקיפה כלפי הממד הפוליטי-צבאי של הביטחון, הכולל מספר מחויבויות של המדינות החברות למנגנוני מניעת עימותים ויישובם. הארגון גם מבקש להגביר את הביטחון הצבאי באמצעות קידום יותר פתיחות, שקיפות ושיתוף פעולה.
בקרת נשק – סוף המלחמה הקרה הביא לעודפי נשק שזלגו אל מה שכונה "השוק האפור הבינלאומי". הארגון מסייע במניעת הפצתם, הבלתי חוקית לרוב, של כלי נשק אלו, ומציע סיוע בהשמדתם.
הסדרי גבול – הפעולות שנוקט הארגון בשמירה על הגבולות נעה ממניעת סכסוכים, לשיקום לאחר עימותים, בניית יכולות שמירת גבול וסיוע מוסדי.
לוחמה בטרור – בשל מומחיותו במניעת סכסוכים, ניהול משברים והתרעה הארגון תורם למאמץ הבינלאומי בלוחמה בטרור.
מניעת עימותים – הארגון עובד על מנת למנוע עימותים ולקדם הסדרים פוליטיים בני קיימא לעימותים קיימים. הוא גם מסייע בהליכי שיקום לאחר סיום עימותים.
רפורמה צבאית – הפורום של הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה מספק מסגרת לדיאלוג פוליטי על רפורמה צבאית, בעוד שפעולות מעשיות מבוצעות על ידי פעילי השטח, בשיתוף פעולה עם המרכז למניעת סכסוכים.
שיטור – פעולות שיטור של הארגון הם חלק בלתי נפרד ממאמצי הארגון במניעת סכסוכים ושיקום לאחר סכסוך.
פעולות בממד הכלכלי-חברתי

פעולות בממד הכלכלי והחברתי כוללות ניטור של התפתחויות הקשורות בביטחון כלכלי וחברתי במדינות החברות בארגון במטרה להתריע בפניהן על כל סיכון של עימות, סיוע למדינות ביצירת מדיניות כלכלית וחברתית, חקיקה ומוסדות המקדמים את הביטחון באזור.
פעילות כלכלית – יזמות המכוונות לקידום ממשל תקין, לוחמה בשחיתות, בהלבנת הון, בסחר בבני אדם ובמימון טרור, כמו גם בשליטה בהגירה, בביטחון התעבורה והאנרגיה במדינות החברות. כל הפעילויות מיושמות בשיתוף פעולה עם ארגונים עמיתים כסוכנויות האו"ם, מועצת אירופה, הבנק הבינלאומי ואחרים.
פעילויות סביבתיות – הארגון פיתח מגוון של פעילויות בשדה הסביבתי שמטרתן להתייחס לאיומים אקולוגיים על הביטחון במדינות החברות, כפסולת רעילה, מים, וגישה למידע.
פעולות בממד האנושי

מחויבות המדינות החברות בארגון בממד האנושי היא להבטיח כיבוד מלא של זכויות האדם וחירויות הבסיס, לציית לשלטון החוק, לקדם את עקרונות הדמוקרטיה בבנייה, חיזוק והגנה על מוסדות דמוקרטיים, ולקדם סובלנות באזור.
מניעת סחר בלתי חוקי – בשנים האחרונות נלחם הארגון בכל הצורות של סחר בלתי חוקי, בבני אדם, בכלי נשק או בסמים.
דמוקרטיזציה – הארגון מקדם את הדמוקרטיה ומסייע למדינות החברות בבניית מוסדות דמוקרטיים.
חינוך – הארגון מפעיל תוכניות חינוכיות כחלק ממאמציו למניעת עימות ושיקום לאחר עימות.
בחירות – כחלק מהפעולות לדמוקרטיזציה מסייע הארגון בפרויקטים הקשורים בבחירות, בהכנה להן, בקיומן ולאחריהן.
שוויון בין המינים – השוויון בין המינים הוא על פי תפיסת הארגון חלק מהדמוקרטיה. מטרת הארגון היא להעניק הזדמנות שווה לגברים ולנשים לקדם את השוויון בין המינים כמדיניות ובפועל.
זכויות האדם – פעילויות הארגון למען זכויות האדם מתמקדת בנושאים כחופש התנועה והדת, מניעת עינויים וסחר בבני אדם.
חופש העיתונות – הארגון משקיף על התפתחויות בתחום העיתונות במדינות החברות בו מתוך רצון להתייחס להפרות חופש הביטוי ולספק עליהן התרעה.
זכויות מיעוטים – עימות אתני הוא אחד מהמקורות העיקריים לאלימות בקנה מידה גדול באירופה כיום. גישת הארגון היא לזהות ולנסות לספק פתרון מוקדם למתחים אתניים, ולספק תקן לזכויות אזרחים השייכים לקבוצות מיעוט.
פעולות בממד האנושי > המשרד למוסדות דמוקרטיים וזכויות אדם

לצורך קידום האספקטים ההומניטרים הוקם בשנת 1990 בארגון המשרד למוסדות דמוקרטים וזכויות אדם. מוסד זה ממוקם בוורשה, והוא פעיל במשלוח משקיפים לבחירות במקומות בהם אלו נדרשים, פיתוח דמוקרטי, זכויות אדם, סובלנות ואי אפליה ושלטון החוק.
שמו המקורי עם הקמתו בשנת 1990 היה "המשרד לבחירות חופשיות" על ידי חוזה פריז לאירופה חדשה, ושונה לשמו הנוכחי בשנת 1992 בוועידת הלסינקי. המוסד השגיח על יותר מ-150 מערכות בחירות ומשאלי עם שונים מאז 1995 והעסיק כ-15,000 משקיפים. הוא פעל מחוץ לאזור הפעולה של הארגון פעמיים, פעם אחת בשנת 2004 כשסייע בארגון הבחירות לנשיאות באפגניסטן, שהיא מדינה שותפה בארגון, ופעם נוספת בשנת 2005 כששלח לשם צוות תמיכה לסייע בבחירות לפרלמנט והבחירות המקומיות. ב-2004 פיקח הארגון על הבחירות לנשיאות ארצות הברית, לבקשת קבוצה של 13 חברי סנאטורים אמריקנים, מן המפלגה הדמוקרטית ובאישורו של הנשיא ג'ורג' וו. בוש.
היסטוריה

שורשי הארגון ב"ועידה לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה" שהתקיימה ב-1973. הרעיון של פורום אירופי לביטחון החל להשמע בשנות ה-50 בעקבות מלחמות העולם, אך המלחמה הקרה מנעה התקדמות מהותית עד שהשיחות בהלסינקי התקיימו בנובמבר 1972. שיחות אלו התקיימו לבקשת ברית המועצות, ובהסכמת מדינות המערב שביקשו לנסות ולהקטין את המתחים באזור, לקדם את שיתוף הפעולה הכלכלי ואת מצב זכויות האדם במדינות מזרח אירופה.
תוצאת השיחות בהלסינקי הייתה "ספר כחול" שהניח את היסודות המעשיים לוועידה בת שלושה שלבים. ב-31 ביולי 1973 נפתחה בהלסינקי הוועידה לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, בהשתתפות נציגים מ-35 מדינות, שלאחר חמישה ימי דיונים, הסכימו לקבל את העקרונות המופיעים בספר הכחול. יישום העקרונות נמשך בז'נבה עד לשנת 1975. התוצאה הייתה "הסכמי הלסינקי" שנחתמו על ידי 35 המדינות החברות בהלסינקי ב-30 ביולי 1975.
רעיונות לשיפור שיתוף הפעולה ויישום ההסכמים קודמו בסדרה של ועידות בינלאומיות בין 1977 ל-1989 שנערכו בבלגרד, במדריד ובווינה.
התפרקות הגוש המזרחי חייבה שינוי בתפיסת תפקיד הארגון. "אמנת פריז לאירופה חדשה" נחתמה ב-21 בנובמבר 1990. שמו של הארגון שונה מ"הוועידה לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה" ל"ארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה", נוספו לו מזכירות רשמית, מועצה עליונה, אספה פרלמנטרית, מרכז למניעת סכסוכים, ומשרד לקידום בחירות חופשיות (שהפך לאחר מכן למשרד למוסדות דמוקרטיים וזכויות אדם), וזאת בתהליך שנמשך עד ל-1995. ועידה בליסבון ב-1996 ל"מודל ביטחון משותף ומקיף לאירופה במאה ה-21" אישרה את האופי האוניברסלי והבלתי ניתן לחלוקה של תפיסת הביטחון ביבשת אירופה. בשנים אלו גדל בהדרגה תקציב הארגון, והגיע מסכום שווה ערך ל-12 מיליון אירו ב-1993 ל-186.2 מיליון אירו ב-2007.
בוועידה באיסטנבול ב-19 בנובמבר 1999 קרא הארגון לסיום המשבר בצ'צ'ניה ואימוץ אמנה אירופית לביטחון. שר החוץ הרוסי, איגור איוונוב טען כי ועידה זו היוותה את השינוי בתפיסת רוסיה של הארגון מארגון המבטא את רצונה הקולקטיבי של אירופה לארגון המשרת מטרות מערביות ל"דמוקרטיזציה כפויה". אירועי המהפכה הכתומה באוקראינה בשנת 2004 עוררו מחדש האשמות אלו, בהתערבות לטובת המועמד הפרו-מערבי ויקטור יושצ'נקו. ב-2007 הצהיר ולדימיר פוטין כי מדינות המערב מנסות להפוך את הארגון לכלי גס בשירותן, שנועד לקדם את האינטרסים שלהן במדינות החוץ.
רוסיה ובעלות בריתה מנסות לקדם רפורמה מקיפה בארגון שתהפוך את המזכירות, המוסדות, ופעילי השטח לריכוזיים יותר וחייבים בדיווח ובפיקוח הדוק על ידי גופים המבוססים על קונצנזוס של המדינות החברות, ומתמקדים בעבודה בנושאים של ביטחון כטרור, פירוק החימוש ושליטה בסחר בנשק, במקום העיסוק בנושאי זכויות האדם. מדינות המערב מתנגדות להליך זה.
המדינות החברות בארגון

| מדינה | שנת קבלה לארגון |
| --- | --- |
אוזבקיסטן אוזבקיסטן: 1992
אוסטריה אוסטריה: 1973
אוקראינה אוקראינה: 1992
אזרבייג'ן אזרבייג'ן: 1992
איטליה איטליה: 1973
איסלנד איסלנד: 1973
אירלנד אירלנד: 1973
אלבניה אלבניה: 1991
אנדורה אנדורה: 1996
אסטוניה אסטוניה: 1991
ארמניה ארמניה: 1992
ארצות הברית ארצות הברית: 1973
בולגריה בולגריה: 1973
בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה: 1992
בלארוס בלארוס: 1992
בלגיה בלגיה: 1973
בריטניה בריטניה: 1973
גאורגיה גאורגיה: 1992
גרמניה גרמניה: 1973
דנמרק דנמרק: 1973
הוותיקן הוותיקן: 1973
הולנד הולנד: 1973
טג'יקיסטן טג'יקיסטן: 1992
יוון יוון: 1973
לוקסמבורג לוקסמבורג: 1973
לטביה לטביה: 1991
ליטא ליטא: 1991
ליכטנשטיין ליכטנשטיין: 1973
מולדובה מולדובה: 1992
מונטנגרו מונטנגרו: 2006
מונקו מונקו: 1973
מלטה מלטה: 1973
מקדוניה מקדוניה: 1995
נורווגיה נורווגיה: 1973
סלובניה סלובניה: 1992
סלובקיה סלובקיה: 1993
סן מרינו סן מרינו: 1973
ספרד ספרד: 1973
סרביה סרביה (כיוגוסלביה): 1973
פולין פולין: 1973
פורטוגל פורטוגל: 1973
פינלנד פינלנד: 1973
צ'כיה צ'כיה: 1993
צרפת צרפת: 1973
קזחסטן קזחסטן: 1992
קירגיזסטן קירגיזסטן: 1992
קנדה קנדה: 1973
קפריסין קפריסין: 1973
קרואטיה קרואטיה: 1992
רומניה רומניה: 1973
רוסיה רוסיה: 1973
שוודיה שוודיה: 1973
שווייץ שווייץ: 1973
טורקיה טורקיה: 1973
טורקמניסטן טורקמניסטן: 1992
מדינות שותפות

בארגון ישנן מספר מדינות המוגדרות כ"שותפות", במיוחד ממזרח אסיה והמזרח התיכון – אלג'יריה, אפגניסטן, קוריאה הדרומית, יפן, ירדן, ישראל, מונגוליה, מצרים, מרוקו, תאילנד ותוניסיה.
נציגי המשלחת הישראלית באספה הפרלמנטרית של הארגון, יולי 2016
רופרט אוונס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 במרץ 1977 (בן 47) סטפורדשייר, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  האקדמיה של וובר דאגלס למשחק דרמטי  בית הספר מילטון אבי  בילטון גראנג' 
 http://www.rupertevans.com
 פרופיל ב-IMDb
 
רופרט אוונס (באנגלית: Rupert Evans; נולד ב-9 במרץ 1977) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון אנגלי.
ביוגרפיה

אוונס נולד בסטפורדשייר שבצפון-מערב אנגליה. הוא גדל בחווה, ולמד בבית הספר העצמאי "בילטון גראנג'", פנימייה בכפר דונצ'רץ', קרוב לעיר ראגבי שבווריקשייר במערב המידלנדס של אנגליה. אחר כך למד בבית הספר "מילטון אבי", פנימייה עצמאית בכפר מילטון אבאס, קרוב לעיר בלנדפורד פורום בדורסט שבדרום-מערב אנגליה. את לימודי המשחק למד ב-"Webber Douglas Academy of Dramatic Art" (אנ') ובאותה תקופה גר בדרום קנזינגטון שבלונדון.
קריירה

בתחילת הקריירה שלו הופיע אוונס בעיבוד הטלוויזיוני לרומן "החטא ועונשו" בכיכובו של ג'ון סים, ובמיני-סדרה "צפון ודרום" בכיכובו של ריצ'רד ארמיטאג'.
התפקיד הגדול הראשון של אוונס בקולנוע היה כסוכן FBI ג'ון מאיירס בעיבוד משנת 2004 של הבמאי גיירמו דל טורו לספרו של מייק מינולה "הלבוי". עוד השתתף בסרט "אגורא" שצולם במלטה בכיכובם של רייצ'ל וייס ומקס מינגלה.
אוונס כיכב בסדרת הטלוויזיה "האיש במצודה הרמה" בהפקת אמזון בנוסף כיכב בסדרת הטלוויזיה "הכפר", בסדרה המשטרתית "חוצה את הקווים", במיני-סדרה "פלמינג", ובעיבוד לספר "עולם ללא קץ". עוד שיחק אוונס בסיטקום "High Stakes" של רשת ITV, לצדו של ריצ'רד וילסון, ובסדרת הדרמה "Paradise Heights" של ה-BBC בכיכובו של ניל מוריסי.
ב-2014 כיכב אוונס בסרט האימה "The Canal". ב-2016 הוא יופיע בסרט האימה "The Boy".
תפקידים בתיאטרון

Venetian Heat
מקבת'
(2003) Sweet Panic
Breathing Corpses - מחזה מאת לורה וייד
רומיאו ויוליה (2006) בתפקיד רומיאו
נשיקת אשת העכביש (2007) עיבוד לרומן באותו שם מאת מנואל פואיג, דונמאר ורהאוס, בלונדון ובסיסוב הופעות
החיים הם חלום דונמאר ורהאוס (2009)
Fear, תיאטרון בוש (2013)
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | גרסת בראונינג | The Browning Version |  |  |
| 2004 | הלבוי | Hellboy | סוכן FBI ג'ון מאירס |  |
| 2006 |  | Guantanamero | אלי / ג'ב |  |
| 2008 |  | Sidney Turtlebaum | גבריאל | סרט קצר |
| 2009 | אגורא | Agora | סינסיוס |  |
| 2011 |  | The Incident | ג'ורג' |  |
| 2012 | אלפי הופקינס | Elfie Hopkins | מר גאמון |  |
| 2014 |  | The Canal | דייוויד |  |
| 2015 |  | Tank 432 | ריבס |  |
| 2016 |  | The Boy | מלקולם |  |
| 2016 | פסטורלה אמריקנית | American Pastoral | ג'רי לבוב |  |
| 2020 | התנגשות בלתי נמנעת | The Doorman | ג'ון סטנטון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 |  | Lexx | קליסבי | עונה 4 פרק 14 |
| 2002 |  | Rockface | ג'יימי דוהאן |  |
| 2002 |  | Paradise Heights | טובי אדוארדס |  |
| 2003 | בנים ואוהבים | Sons and Lovers |  |  |
| 2004 | צפון ודרום | North & South | פרדריק הייל |  |
| 2005 | חלום ליל קיץ | A Midsummer Night's Dream | קסנדר | מתוך הסדרה "ShakespeaRe-Told" |
| 2005 |  | Fingersmith | ריצ'רד ריוורס |  |
| 2008 | הארמון | The Palace | המלך ריצ'רד הרביעי |  |
| 2009 | אמה | Emma | פרנק צ'רצ'יל |  |
| 2010 | עולם ללא קץ | World Without End | גודווין |  |
| 2012 |  | Dark Matters: Twisted But True | ד"ר גולדברגר ופריץ הבר | עונה שנייה, פרקים 4 ו-5 |
| 2013 | פוארו | Agatha Christie's Poirot:The Labours of Hercules | הרולד וורינג | בפרק "The Labours of Hercules" |
| 2013–2014 | הכפר | The Village | אדמונד הלינגהאם | תפקיד ראשי (2 עונות); 12 פרקים |
| 2014 | פלמינג: האיש שרצה להיות בונד | Fleming: The Man Who Would Be Bond | פיטר פלמינג |  |
| 2014 | חוצה את הקווים | Rogue | אליוט |  |
| 2015–2018 | האיש במצודה הרמה | The Man in the High Castle | פרנק פרינק | תפקד ראשי (3 עונות); 26 פרקים |
| 2018–2022 | מכושפות: הדור החדש | Charmed | הארי גרינווד | תפקד ראשי (4 עונות); 71 פרקים |
| 2022 | ברידג'רטון | Bridgerton | לורד אדמונד ברידג'רטון | פרק: "A Bee in Your Bonnet" |
| 2023 | עוגה שחורה (אנ') | Black Cake | ג'יימס אוורט | פרק: "Mother" |
| 2024 | החקירות של ויסטינג (אנ') | Wisting | אנדרו גרינווד | 4 פרקים |
| 2024 |  | Moonflower Murders | ג'ון ספנסר | 5 פרקים |
| TBA |  | Truth & Conviction | ארווין מוסנר | מיני-סדרה עתידית |
הערות שוליים

↑  RUPERT EVANS, Reporter: Caroline Bishop, first published Wed 30 Sep 2009 17:28
↑  The Dreamboat: Rupert Evans Publisher: London Evening Standard. Published: 2 October 2009. Retrieved: 17 April 2013
↑  Milton Abbey School - Alumni Publisher: Tatler Schools Guide 2013.
↑  Andreeva, Nancy Tartaglione,Nellie; Tartaglione, Nancy; Andreeva, Nellie (18 בפברואר 2015). "Amazon Orders 5 Original Series Including 'Man In The High Castle,' 'Mad Dogs'". Deadline. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Village". www.bbc.co.uk.
↑  Fear, bushtheatre.co.uk (באנגלית בריטית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007330144905171  BnF: cb166280607 (data)  GND: 1059015706  ISNI: 0000 0003 8593 5114  LCCN: no2005084694  NKC: xx0059597  SUDOC: 144825074  VIAF: 85684801   WorldCat (עם VIAF): 85684801
קייט אשפילד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 במאי 1972 (בת 52) אולדהאם, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 מקום לימודים:  King Edward VI Five Ways School  King Edward VI Camp Hill School for Girls 
 פרופיל ב-IMDb
 
קייט אשפילד (באנגלית: Kate Ashfield; נולדה ב-28 במאי 1972) היא שחקנית אנגלייה, המוכרת בעיקר מתפקידיה זוכי הפרסים: ג'ודי בסרט האנגלי-גרמני "משמרת לילה", סיידי מקגרגור בסרט הבריטי "This Little Life" ובתפקיד ליז בסרט "מת על המתים" משנת 2004.