אשרף מרואן
טענות להיותו סוכן כפול > מתנגדי הגישה שהיה סוכן כפול

מנגד נטען כי אין כל בסיס לתאוריה בדבר כפילותו של מרואן. לחיזוק הדברים מובאים מחקרים רבים, הן פרטיים והן של המוסד ואמ"ן מחקר, שבדקו את פרשת מרואן ומצאו כי אין ממש בטענות אלו. חוקר מלחמת יום הכיפורים, אורי בר-יוסף, כותב בספרו "הצופה שנרדם": "בחינת טיעוניו של זעירא והתייחסות לכמה שיקולים נוספים שהוא נמנע מלהעלותם, מוכיחה כי טענתו אינה נשענת אפילו על כרעי תרנגולת". בסוף טיעוניו קובע בר-יוסף:
"בבל" לא היה סוכן כפול ולא היווה את הקלף המנצח בתוכנית ההונאה המצרית. הוא היה סוכן אותנטי שלא תמיד ידע הכול ושלעתים, במיוחד כנראה לקראת המלחמה, היסס להעביר התרעות חדשות בלשון חד-משמעית, בעיקר בשל העובדה שהתרעות דומות שהעביר בעבר לא התממשו. וכך, מבלי משים, הפך גם הוא קורבן לאפקט הקטלני של סינדרום "זאב זאב", יחד עם מפעיליו ורוב צרכניהם.
היו שטענו שאלי זעירא העלה את הטענה שמרואן היה סוכן כפול בניסיון לנקות את עצמו מהאחריות לכישלון המודיעין ערב מלחמת יום הכיפורים, ולהטיל אותו על המוסד.
בגישה זאת תמכו ראש המוסד צבי זמיר ואריה שלו שהיה בכיר באמ"ן. לטענת אריה שלו, מרואן היה מצרי ש"נשאר מצרי גם כסוכן של ישראל ושוקל מה להעביר לישראל ומה לא, כי אינו מוכן לבגוד באופן גורף".
החוקר אורי בר יוסף תומך בגישה שמרואן לא היה סוכן כפול. להלן עיקר הטענות כי מרואן היה כפול והמענה של בר יוסף להן:
א. על פי זעירא, מספרי הזיכרונות של המצרים עולה כי לא הייתה כל החלטה לפתוח במלחמה בדצמבר 1972 ובאביב 1973. מכאן שההתרעות שהעביר מרואן על כוונה כזו היו "לא אמיתיות" ו"כל הידיעות הקודמות על תאריכי מלחמה שמקורן ב"מידע" [מרואן] היו הונאתיות."
המענה:
בדצמבר 1972 ובאפריל 1973 מרואן לא התריע מפורשות מפני מלחמה וגם מקבלי ההחלטות בישראל לא ראו את המידע שהעביר כהתרעות כאלה. בדצמבר הם העריכו כי ייתכן שתיפתח אש ובאביב הורה דיין לצה"ל להתכונן למלחמה שעלולה להיפתח בקיץ. בשני המקרים, לא התקבלו החלטות על גיוס מילואים משמעותי אלא הוחלט על שיפור יכולות צה"ל לאפשרות של מלחמה בעתיד.
המידע שהביא מרואן נסמך על פרוטוקולים של ישיבות, הוראות מלחמה ומסמכים אחרים, שבדיעבד, בין השאר על בסיס מה שנכתב בזיכרונות המצריים, ידוע שהיו אותנטיים. במילים אחרות, אין שום בסיס לטענת זעירא כי המידע היה הונאתי.
מרואן לא היה מקור המוסד היחיד במצרים שהתריע על כוונות המלחמה המצריות. כפי ששבתי שביט, ראש המוסד לשעבר ששימש ב-1973 כרמ"ח המבצעים, ציין, על הכוונה לצאת למלחמה בסוף 1972 דיווחו "מקורות רבים" ועל הכוונה לפתוח במלחמה באפריל-מאי דיווחו כמה מקורות מוסד. מכאן שאם מרואן היה סוכן כפול שהעביר מסרי הונאה, גם שאר מקורות המוסד במצרים, שמסרו מידע דומה, היו אמורים להיות סוכנים כפולים. לא זעירא ואף לא אחד אחר מתומכי תאוריית הסוכן הכפול טוען כך. זעירא אפילו שיבח את אחד הסוכנים האלה כמי "שמעולם לא הטעה, והיה נאמן ללא סייג וללא פקפוק."
ב. מרואן היה המשתתף השלישי בפגישה חשאית ביותר, ראשונה מסוגה, בין סאדאת למלך סעודיה פייסל, שהתקיימה באוגוסט 1973 במטרה "להכניס את המלך בסוד העניינים ולהודיע לו שמצרים וסוריה עומדות לפתוח במלחמה נגד ישראל בעתיד הקרוב ביותר." לטענת זעירא מרואן העלים מהמוסד "'מידע' על מטרת ביקורו של סאדאת אצל פייסל מלך סעודיה." בנוסף, מרואן גם לא דיווח על מפגש הקצינים הסורי-מצרי שנערך באלכסנדריה ב-21–23 באוגוסט ובו תואמו תוכניות המלחמה של שתי המדינות.
המענה: על פי גורמי מוסד שבדקו את הנושא מרואן דיווח על פגישת סאדאת-פייסל ותוכנה, לא פעם אחת אלא שלוש פעמים. בפגישה עצמה לא עלה כלל תאריך מלחמה. מרואן גם דיווח על עצם המפגש ב-21–23 באוגוסט אולם לא על תוכנו, כנראה כיוון שלא ידע פרטים.
ג. מרואן דיווח רק באיחור ובצורה בלתי קונקרטית על המלחמה המתקרבת, "הוא דוחה את הפגישה לליל ששי-שבת, כ-12 שעות לפני פתיחת המלחמה, ומוסר כי המלחמה תפרוץ בשבת בשעה 18:00."
על טענה זו כתב זמיר: "אם אכן היה סוכן כפול, כפי שטוענת עלילת הכזב, היו לו שתי אופציות מוצלחות בהרבה להטעות את ישראל ולשמור על הפתעה גמורה: לא לבוא לפגישה כלל ולהשאיר אותנו בערפל, והשנייה לבוא ולעשות כמיטב יכולתו לשכנע אותי שזו אינה מלחמה אלא רק "תרגיל". אבל מרואן הגיע." בנוסף, כפי שידוע היום, מרואן עזב את מצרים ב-2 באוקטובר וההחלטה על שינוי שעת פתיחת המלחמה ל-14:00 התקבלה במפגש בין שר המלחמה המצרי והנשיא אסד בדמשק יום מאוחר יותר. הוא לא ידע על כך ומסר את שידע.
ד. בספרו במהדורת 2004 כתב זעירא: "שנים עברו מאז התפרסם באנגליה שמו של אשרף מרואן כסוכן ישראלי. עיתוני מצרים חזרו ופרסמו ידיעות אלה בהרחבה. למרות זאת אשרף מרואן לא נחקר ולא נעצר. הוא ממשיך לבקר במצרים באופן קבוע.... אני משאיר לקורא הנבון להסיק את מסקנותיו."
המענה: מרואן נפל ממרפסת ביתו בלונדון אל מותו ביוני 2007. כל המסקנות מצביעות על כך שהמצרים עמדו מאחורי מותו האלים ועיתונים מצריים אישרו זאת לאחר הסתלקות משטר מובארק. במילים אחרות, זעירא טעה.
ה. במאי 2005 פרסם רונן ברגמן בידיעות אחרונות כי ב-6 באוקטובר 2004 שודר ברשת הטלוויזיה המצרית טקס חגיגת פרוץ "מלחמת אוקטובר" שבו נראה נשיא מצרים חוסני מובארכ לוחץ את ידו של מרואן, והלה מלווה אותו להנחת זר על קברו של נאצר. לפי ברגמן, מהווה שידור זה הוכחה כי מרואן אכן היה סוכן כפול.
המענה: מוחמד חסנין הייכל, גדול העיתונאים המצריים ובן ביתם של נאצר, סאדאת ומובארק, היה בטקס ונכח בפגישה. לטענתו, מובארק זעם על נוכחותו של מרואן במקום ונתן הוראה לסלקו ממצרים מיד. מרואן אכן עלה על מטוס למחרת ועזב את מצרים. עוד טען הייכל כי פנה כמה פעמים למובארק לחקור את ההאשמה כי מרואן היה סוכן ישראלי אולם מובארק סירב לכך.
העיתונאי יוסי מלמן מתח ביקורת על תומכי הגישה שמרואן היה סוכן כפול:
במרץ 2022 קצין מודיעין מצרי בכיר טען כי אשרף מרואן לא היה סוכן כפול.