stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2004
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליהאיטליה | 3 | 2 | 0 | 1 | 4 | 3 | 1+ | 6 |
| סרביה ומונטנגרוסרביה ומונטנגרו | 3 | 2 | 0 | 1 | 6 | 5 | 1+ | 6 |
| בלארוסבלארוס | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 4 | 0 | 4 |
| קרואטיהקרואטיה | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 5 | 2- | 1 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 2004 | סרביה ומונטנגרוסרביה ומונטנגרו | 3 - 2 | קרואטיהקרואטיה | ניידריינשטדיון, אוברהאוזן |
| 27 במאי 2004 | דאנקו לזוביץ'  37'   גוראן לוברה  47'   ברניסלב איבנוביץ'  86' |  | אדוארדו דה סילבה  49'   ניקו קראנצ'ר  68' | ניידריינשטדיון, אוברהאוזן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 2004 | איטליהאיטליה | 1 - 2 | בלארוסבלארוס | רוהרשטדיון, בוכום |
| 27 במאי 2004 | אלברטו ג'ילארדינו  58' |  | רמאן קירנקין  6'   אלכסנדר חלב  44' | רוהרשטדיון, בוכום |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 במאי 2004 | בלארוסבלארוס | 1 - 1 | קרואטיהקרואטיה | ניידריינשטדיון, אוברהאוזן |
| 29 במאי 2004 | פבל קירילצ'יק  82' |  | מריו לוצ'יץ'  38' | ניידריינשטדיון, אוברהאוזן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 במאי 2004 | איטליהאיטליה | 2 - 1 | סרביה ומונטנגרוסרביה ומונטנגרו | רוהרשטדיון, בוכום |
| 29 במאי 2004 | ג'וזפה סקאלי  53', 30' |  | סימון ווקצ'ביץ'  86' | רוהרשטדיון, בוכום |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביוני 2004 | איטליהאיטליה | 1 - 0 | קרואטיהקרואטיה | רוהרשטדיון, בוכום |
| 1 ביוני 2004 | דניאלה דה רוסי  21' |  |  | רוהרשטדיון, בוכום |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 ביוני 2004 | בלארוסבלארוס | 1 - 2 | סרביה ומונטנגרוסרביה ומונטנגרו | ניידריינשטדיון, אוברהאוזן |
| 1 ביוני 2004 | אולג שקבארה  13' |  | דאנקו לזוביץ'  47' (פ)   דיאן מילובנוביץ'  55' | ניידריינשטדיון, אוברהאוזן |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שוודיהשוודיה | 3 | 3 | 0 | 0 | 8 | 3 | 5+ | 9 |
| פורטוגלפורטוגל | 3 | 1 | 1 | 1 | 5 | 6 | 1- | 4 |
| גרמניהגרמניה | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 5 | 1- | 3 |
| שווייץשווייץ | 3 | 0 | 1 | 2 | 4 | 7 | 3- | 1 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 במאי 2004 | גרמניהגרמניה | 2 - 1 | שווייץשווייץ | ברושווגשטדיון, מיינץ |
| 28 במאי 2004 | בנג'מין אוור  21'   תומאס היצלסברגר  63' |  | דייוויד דגן  75' | ברושווגשטדיון, מיינץ |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 במאי 2004 | שוודיהשוודיה | 3 - 1 | פורטוגלפורטוגל | אצטדיון קרל-בנץ, מנהיים |
| 28 במאי 2004 | יוהאן אלמנדר  50', 40'   סטפן אישיזאקי  71' |  | הוגו אלמיידה  28' | אצטדיון קרל-בנץ, מנהיים |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 במאי 2004 | גרמניהגרמניה | 1 - 2 | שוודיהשוודיה | אצטדיון קרל-בנץ, מנהיים |
| 30 במאי 2004 | בנג'מין אוור  84' |  | ג'ון יונסון  49'   יוהאן אלמנדר  62' | אצטדיון קרל-בנץ, מנהיים |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 במאי 2004 | שווייץשווייץ | 2 - 2 | פורטוגלפורטוגל | ברושווגשטדיון, מיינץ |
| 30 במאי 2004 | יוהאן פונלנטן  57'   בייקאל קולאקסיזוגלו  86' |  | קרלוס מרטינס  66' (פ)   הוגו אלמיידה  71' | ברושווגשטדיון, מיינץ |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 ביוני 2004 | גרמניהגרמניה | 1 - 2 | פורטוגלפורטוגל | אצטדיון קרל-בנץ, מנהיים |
| 2 ביוני 2004 | בסטיאן שוויינשטייגר  41' |  | הוגו אלמיידה  24'   לואיס לורנסו  78' | אצטדיון קרל-בנץ, מנהיים |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 ביוני 2004 | שווייץשווייץ | 1 - 3 | שוודיהשוודיה | ברושווגשטדיון, מיינץ |
| 2 ביוני 2004 | טרנקילו ברנטה  21' |  | קים יאגי  40' (עצמי)   מרקוס רוזנברג  88', 62' | ברושווגשטדיון, מיינץ |
שלבי הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | 5 ביוני - אוברהאוזן | 5 ביוני - אוברהאוזן |  |  |  |  |
|  |  שוודיהשוודיה | 1 (5) |   |  |  |  |
|  |  סרביה ומונטנגרוסרביה ומונטנגרו | 1 (6) |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | 8 ביוני - בוכום | 8 ביוני - בוכום |
|  |  |  |   |  |  איטליהאיטליה | 3 |
|  |  |  |   |   |  סרביה ומונטנגרוסרביה ומונטנגרו | 0 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | 5 ביוני - בוכום | 5 ביוני - בוכום |   |   |  |  |
|  |  איטליהאיטליה | 3 |   |   |  |  |
|  |  פורטוגלפורטוגל | 1 |   |   |  |  |
שלבי הנוק-אאוט > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 ביוני 2004 | שוודיהשוודיה | 1–1‏ה | סרביה ומונטנגרוסרביה ומונטנגרו | ניידריינשטדיון, אוברהאוזן |
| 5 ביוני 2004 | באביס סטפנידיס  36' |  | מילוש מאריץ'  90+1' | ניידריינשטדיון, אוברהאוזן |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   |  סטפן אישיזאקי    ג'ון יונסון    סמואל הולמן    מיקאל דורסין    מרקוס רוזנברג    באביס סטפנידיס | 5–6 |  אנדריאה דליבשיץ'    סימון ווקצ'ביץ'    דיאן מילובנוביץ'    רדומיר דז'אלוביץ'    בויאן מילדינוביץ'    מילוש מאריץ' |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 ביוני 2004 | איטליהאיטליה | 3–1 | פורטוגלפורטוגל | רוהרשטדיון, בוכום |
| 5 ביוני 2004 | אלברטו ג'ילארדינו  77', 19'   ג'מפיירו פינצי  24' |  | פדרו אוליביירה  28' | רוהרשטדיון, בוכום |
שלבי הנוק-אאוט > הפלייאוף האולימפי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 ביוני 2004 | פורטוגלפורטוגל | 3–2‏ה | שוודיהשוודיה | ניידריינשטדיון, אוברהאוזן |
| 8 ביוני 2004 | הוגו ויאנה  76' (פ)   ז'ורז' ריביירו  84'   קרליטוס  114' |  | יוהאן אלמנדר  45+1'   מרקוס רוזנברג  90' | ניידריינשטדיון, אוברהאוזן |
שלבי הנוק-אאוט > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 ביוני 2004 | איטליהאיטליה | 3–0 | סרביה ומונטנגרוסרביה ומונטנגרו | רוהרשטדיון, בוכום |
| 8 ביוני 2004 | דניאלה דה רוסי  32'   צ'זארה בובו  83'   אלברטו ג'ילארדינו  85' |  |  | רוהרשטדיון, בוכום |
פרסים > שחקן הזהב

בתואר שחקן הזהב, הניתן לשחקן המצטיין בטורניר, זכה אלברטו ג'ילארדינו, שחקנה של הנבחרת הזוכה, נבחרת איטליה, ומלך שערי הטורניר (במשותף).
פרסים > מלך השערים

4 שערים
איטליה אלברטו ג'ילארדינו
שוודיה יוהאן אלמנדר
3 שערים
פורטוגל הוגו אלמיידה
שוודיה מרקוס רוזנברג
2 שערים
גרמניה בנג'מין אוור
איטליה דניאלה דה רוסי
איטליה ג'וזפה סקאלי
סרביה ומונטנגרו דאנקו לזוביץ'
אסטרפותריים

| אסטרפותריים |
| --- | --- |
איור של אסטרפותריום  מאובנים של הילרקותריום
תקופה
סוף אאוקן- אמצע מיוקן 37.8–15.97 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אסטרפותרים
משפחה:: אסטרפותריים
שם מדעי
 Astrapotheriidae

אסטרפותריים (שם מדעי: Astrapotheriidae) היא משפחה של יונקים שנכחדו בני סדרת האסטרפותרים, אשר חיו על אדמת אמריקה הדרומית מסוף האאוקן עד לאמצע המיוקן שלפני 37.8-15.97 מיליון שנה מהיום.
המינים במשפחה זו היו ארוכי לסתות, ולחלקם גם היו ניבים וחדק דמויי פיל, אם כי היו קטני מהם בהרבה בעלי ניבים חדות וארוכות בתוך פיהם. הם היו גדולים יחסית מגודל של פקארי עד לגודל של קרנף, והגדולים ביותר בקבוצה כמו הגרנאסטרפותריום, הפראסטרפותריום וההילרקותריום הגיעו עד למשקל 6.4 טון, קרובים למשקל של פיל אפריקני. יונקים אלה ניזונו מצמחייה רכה אותה טחנו עם שיניים טוחנות גדולות ואולי חיו רוב זמנם בקרבת המים כמו היפופוטם.
מיון

סוג פראסטרפותריום (Parastrapotherium)
אנטארקטודון (Antarctodon)
Astrapodon
Comahuetherium
Liarthrus
Maddenia
תת-משפחה Albertogaudryinae
Albertogaudrya
Astraponotus
תת-משפחה Astrapotheriinae
Astrapothericulus
אסטרפותריום (Astrapotherium)
Scaglia
תת-משפחה Uruguaytheriinae
Uruguaytherium
גרנאסטרפותריום (Granastrapotherium)
Xenastrapotherium
הילרקותריום (Hilarcotherium)
אסטרפיה סטפני

| אסטרפיה סטפני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עדניים
סוג:: אסטרפיה
מין:: אסטרפיה סטפני
שם מדעי
 Astrapia stephaniae ‏פינש ומאייר, 1885

אסטרפיה סטפני (שם מדעי: Astrapia stephaniae) היא מין של ציפור ממשפחת העדניים, החיה ביערות גשם באי גינאה החדשה. היא נקראת על שם סטפני, נסיכת בלגיה. גם על שם בעלה רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה, נקרא מין ממשפחת העדניים: בת-עדן כחולה (Paradisaea rudolphi).
מאפיינים

אסטרפיה סטפני היא מהבוהקות שבמשפחת העדניים. הזכר ממין זה מגיע לאורך 84 סנטימטרים וחלק ניכר מהאורך מגיע מנוצות הזנב הארוכות. ראשו של הזכר כחול-ירקרק. הסנטר ססגוני עד כחול-ירקרק והגרון כהה. מתחת לחזה יש נוצות שחורות ומתחתיהן יש רצועה צרה ססגונית, אדומה-נחושת או אדומה-כתומה. החלק התחתון הוא אדום-נחושת. הגב ירוק אך לפעמים הוא שחור או חום. נוצות הזנב הארוכות שחורות. כמו במיני עדניים אחרים, הנקבה שונה מאוד מהזכר ולה צבע חום כהה, ראש שחור כהה, חזה שחור-חום ונוצות זנב קצרות יותר. המין ניזון בעיקר מפירות אך גם מבעלי חיים כמו חרקים, עכבישים, לטאות וחסרי זנב אחרים. עונת רבייה של הציפור היא מאי-יולי. העדניים פוליגמים והנקבה מטילה רק ביצה אחת, שלא כמו רוב המינים במשפחת העדניים.
לפי המיון המדעי של קונגרס האורניתולוגיה הבינלאומי משנת 2015, במין שני תת-מינים:
Astrapia stephaniae fiminina - נפוץ בהרי שרדר והרי ביסמרק.
Astrapia stephaniae stephaniae - נפוץ בהר גילואו, הרי האגן ורכס אואן סטנלי.
הערות שוליים

↑  אסטרפיה סטפני באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלפרד גוטשאלק (רב)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 במרץ 1930 תר"ץ אוברוזל (גר'), ריינלנד-פפאלץ, גרמניה
 פטירה:  12 בספטמבר 2009 (בגיל 79) תשס"ט סינסינטי ארצות הברית
 מקום קבורה:  סינסינטי, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  היברו יוניון קולג' - המכון היהודי לדת  ברוקלין קולג'  התיכון לבנים 
 מקום פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  ? – 12 בספטמבר 2009 
 השתייכות:  התנועה הרפורמית
 
הרב אלפרד גוטשאלק (באנגלית Alfred Gottschalk; ‏7 במרץ 1930 אוברוזל (גר'), ריינלנד-פפאלץ, גרמניה - 12 בספטמבר 2009 סינסינטי ארצות הברית) היה רב אמריקאי, יליד גרמניה. ממנהיגי התנועה הרפורמית, נשיא ההיברו יוניון קולג' במשך 30 שנה.
ילדותו

גוטשאלק נולד ב-7 במרץ 1930 בעיירה אוברוזל (גר'), כיום במדינת ריינלנד-פפאלץ, גרמניה. בנם של ארנה לבית טרום ומקס גוטשאלק. בילדותו חווה התנכלויות אישיות כיהודי ואת ליל הבדולח. ב-1939, בגיל 8, נמלט עם הוריו לארצות הברית.
גוטשאלק סיפר כי כבר בגיל 15 החליט להיות רב, זאת בעקבות שמיעת דרשות של הרב סטיבן וויז.
השכלה ומסלול מקצועי

לגוטשאלק תואר ראשון מברוקלין קולג' - 1952. מסטר בספרות עברית מהיברו יוניון קולג' -1957. דוקטורט מאוניברסיטת דרום קליפורניה -1965. הוא הוסמך לרבנות ב־1957.
פעילותו בהיברו יוניון קולג'

גוטשאלק החל את פעילותו בהיברו יוניון קולג' כדיקן הקמפוס בלוס אנג'לס. ב-1971 התמנה לנשיא ההיברו יוניון קולג', תפקיד בו כיהן במשך 25 שנים, עד 1996.
במהלך כהונתו כנשיא ההיברו יוניון קולג' הביא לפתיחת המוסד לכיוונים חדשים, ובכך השפיע על היהדות הרפורמית כולה. ב-1974 הסמיך את סאלי פריסנד לרבה הראשונה באמריקה. ב-1975 הוסמכה ברברה הרמן כחזנית לראשונה. ב-1992 הוסמכה נעמה קלמן כרבנית הראשונה בישראל. בסוף שנות השמונים פתח את שערי המוסד להומואים ולסביות ובהמשך יסד את המכון ליהדות ומיגדר (Judaism and Sexual Orientation) במטרה לשלבם במעגל החיים היהודי.
פרסומים

גוטשאלק פרסם מעל 100 ספרים, מאמרים ופרסומים אחרים.
תפקידים ואותות הוקרה

ב-1978 מונה גוטשאלק על ידי הנשיא ג'ימי קרטר כחבר בוועדה בראשות אלי ויזל שבהתאם להמלצותיה הוקם מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה בוושינגטון.
גוטשאלק הוזמן לברך בטקס ההשבעה של הנשיא רונלד רייגן - 1981.
נשיא מוזיאון המורשת היהודית בניו-יורק 2000–2003.
חיים אישיים

היה נשוי לג'ינה שראג, נישואים שהסתיימו בגירושין. ב-1977 נישא לדיאן זף פרנק. לגוטשאלק 4 צאצאים, שניים מנישואיו הראשונים ושניים מנישואיו השניים.
הערות שוליים

↑  והשנייה בעולם, הראשונה הייתה רגינה יונאס שהוסמכה בגרמניה ב-.1935
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273903905171  BnF: cb12880523h (data)  GND: 137105061  ICCU: RAVV706913  ISNI: 0000 0001 1021 8861  LCCN: n85157085  RERO: 02-A012383249  SUDOC: 059444452  VcBA: 495/199727  VIAF: 17351258   WorldCat (עם VIAF): 17351258
אלפרד סלואן

| --- | --- |

 לידה:  23 במאי 1875 ניו הייבן, ארצות הברית 
 פטירה:  17 בפברואר 1966 (בגיל 90) מרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Memorial Cemetery of St. John's Church 
 השכלה:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  בית ספר טנדון להנדסה באוניברסיטת ניו יורק  Poly Prep Country Day School 
 פרסים והוקרה:  מדליית הובר (1954) 
 
אלפרד פריצ'רד סלואן ג'וניור (באנגלית: Alfred Pritchard Sloan Jr.; ‏23 במאי 1875 - 17 בפברואר 1966) היה מנהל בכיר בתעשיית הרכב. הוא כיהן במשך שנים ארוכות כנשיא, מנכ"ל ויושב ראש ג'נרל מוטורס. סלואן, בתחילה כמנהל בכיר ולאחר מכן כעומד בראש הארגון, סייע לג'נרל מוטורס להשיג צמיחה מרשימה משנות ה-20 של המאה ה-20 ועד לשנות ה-50 של המאה ה-20, עשורים בהם תפיסות כגון שינויים שנתיים במודל המיוצר, ארכיטקטורת מותג, הנדסת תעשייה וניהול, עיצוב מכוניות והתיישנות מתוכננת, שינו את התעשייה ובעקבותיה גם את הלייף סטייל ואת הסביבה הבנויה בארצות הברית, ולאחר מכן גם בשאר העולם.
זיכרונותיו של סלואן, My Years with General Motors, נכתבו בשנות ה-50 של המאה ה-20, ומדגימים את חזונו של סלואן ביחס לניהול המקצועני ולמבנה התאגידי המתוכנן בזהירות, בו עבד. ספרו זה נחשב לאחד מהטקסים המכוננים בתחום הניהול המודרני.
סלואן זכור בשל היותו מנהל רציונלי, ממולח ומצליח ביותר, אשר הוביל את ג'נרל מוטורס להפוך לתאגיד הגדול בעולם, עמדה בה נשאר התאגיד גם שנים רבות לאחר מותו של סלואן. הרציונליות והתחכום שלו זכורים גם על ידי מבקריו, אשר נוטים להרחיב מאפיינים אלו ולתאר את סלואן כמאופיין בהתנהלות קרה, תאבת בצע ופלוטוקרטית. כך או אחרת, היקף הפעילות הפילנתרופית של סלואן מרמזת על כך שסלואן ראה את עצמו אחרת - כאדם עם כישרונות רבים יותר ואחריות רבה יותר משיש לאחרים, ושבשל כך זכאי לסמכות רבה יותר מזו המוקנית לאחרים, אך בנוסף, מחויב גם לגמול ולהועיל לזולת.
סלואן והנהלת ג'נרל מוטורס בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20, תקופת השפל הגדול, הפשיזם, ההתחמשות הגרמנית המאסיבית ומלחמת העולם השנייה, הם חלק מסיפור גדול יותר ביחס לטבע המורכב של תאגידים רב-לאומיים, וכיצד הלאומיות של חבריהם הופכת לחסרת רלוונטיות בדרכים מסוימות, אך רלוונטית בהחלט בדרכים אחרות; השימוש המפוצל של הממשלות הלאומיות של שני הצדדים הלוחמים במלחמת העולם השנייה, ביכולות התעשייתיות של ג'נרל מוטורס - בעלות הברית בתעשיית הרכב בארצות הברית ובווקסהול מוטורס, ולעומתן מדינות הציר שהשתמשו באופל, חברה בת של ג'נרל מוטורס, על מנת להניע את האספקה והטכנולוגיות הצבאיות שנדרשו למאמץ המלחמתי.
בדומה להנרי פורד, המנהיג האחר של ענקי הרכב, זכור כיום סלואן בתערובת מורכבת של הערצה להישגיו, הערכה לפעילותו הפילנתרופית, וחוסר נוחות או אכזבה ביחס לעמדות שהביע במהלך התקופה של בין שתי מלחמות העולם ובמלחמת העולם השנייה.
פילנתרופיה

קרן אלפרד פ. סלואן היא מוסד ללא כוונת רווח העוסק בפילנתרופיה, אשר הוקם על ידי סלואן ב-1934. תחומי העניין ותוכניות הקרן מתמקדים בתחומי המדע, הטכנולוגיה, רמת חיים, ביצועים כלכליים, וחינוך ופיתוח קריירה בתחומי המדע והטכנולוגיה. ביחס לשנה שהסתיימה ב-31 בדצמבר 2014, שווי הנכסים הכולל של קרן סלואן היה בעל שווי שוק של 1.876 מיליארד דולר.
ב-1956 מימנה קרן סלואן את הפקת הסרט המצויר Yankee Dood It, אשר קידם ייצור המוני. בשנות ה-40 המאוחרות העניקה קרן סלואן מענק להארדינג קולג' (כיום אוניברסיטת הארדינג) שבסרסי, ארקנסו. הקרן שאפה לממן הפקת סדרה של סרטים קצרים אשר יהללו את מעלות הקפיטליזם ודרך החיים האמריקנית.
לטענתו של אדווין בלאק, סלואן היה אחד המייסדים המרכזיים, שפעלו מאחורי הקלעים, של ה-American Liberty League, ארגון פוליטי אשר נוסד ב-1934, שמטרתו המוצהרת הייתה להגן על חוקת ארצות הברית, ואשר התנגד למדיניות הניו דיל שהנהיג נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט. במקום זאת החליטה ה-American Liberty League לממן קבוצות אחרות, שאופיינו באג'נדות קיצוניות יותר. אחת מהקבוצות הללו הייתה Sentinels of the Republic, ארגון לאומי אשר התנגד למה שתפס כפגיעה הפדרלית בזכויות של המדינות ושל הפרט, ואשר סלואן עצמו רשם לפקודתו המחאה על סך 1,000 דולר אמריקני. לאחר שנודע בפומבי, ב-1936, דבר קיומה של חקירה שניהל הקונגרס נגד קבוצה זאת, פרסם סלואן הצהרה בה התחייב שלא להוסיף ולתמוך ב-Sentinels of the Republic.
טענה אחרת שהעלה בלאק היא כי ראש ג'נרל מוטורס המשיך לתמוך באופן אישי, כמו גם לסייע בגיוס תמיכות, ל-National Association of Manufacturers, קבוצת אינטרס שמושבה בוושינגטון די. סי., אשר מייצגת כיום כ-14,000 חברות ייצור, בכל מגזר תעשייתי ובכל 50 המדינות, ואשר הייתה קריטית להצלחת הניו דיל.
קרן סלואן העניקה שלושה מענקים, כל אחד מהם בסכום של שלושה מיליון דולר אמריקני, לקרן ויקימדיה. מענקים אלו הם מהגדולים שקרן ויקימדיה קיבלה אי-פעם.
חסרונות במערכת החשבונאית

ב-2005 נמתחה ביקורת על עבודתו של סלואן בג'נרל מוטורס, בטענה כי יצר מערכת חשבונאות מורכבת, המונעת יישום שיטות של ייצור רזה. בעיקרו של דבר, טענת המבקרים הייתה כי לפי שיטתו של סלואן, החברה ראתה במלאי שווה ערך למזומנים, וכך אין עונש על הרחבת המלאי. החזקת מלאי מופרז מזיקה לפעילות החברה ומעוררת עלויות נסתרות משמעותיות.
ביקורת זאת יש לראות על רקע העובדה שלא נמתחה בזמן אמת, אלא בדיעבד. במהלך התקופה בה סינגר סלואן על החזקת מה שנראה כעת כמלאי מופרז, תשתיות התחבורה והתעשייה לא תמכו במה שמוכר כיום כניהול בשיטת מלאי מיידי (just-in-time inventory). במהלך תקופה זאת ידעה תעשיית הרכב צמיחה עצומה, כאשר הציבור משתוקק לרכוש את השירות משנה החיים המכוּנה מכונית. העלות של מכירות אבודות בשל מחסור במלאי הייתה, קרוב לוודאי, גבוהה מהעלות של ניהול והחזקת מלאי עודף. נראה כי שיטתו של סלואן אומצה על ידי ארגונים רבים, בשל היותה מתקדמת, לעומת שיטות ישנות יותר.
בזיכרונותיו התבטא סלואן (שהכיר בפתיחות בכך שלא היה מנהל חשבונות מיומן) ביחס לסוגיה, וטען שהמערכת שיישם בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20, הייתה טובה בהרבה מזאת שהחליפה (שהייתה, במילים אלו ממש, קקופוניה בלתי מעוצבת, שלא איפשרה כמעט כל שליטה פיננסית). הוא אמר ששנים לאחר מכן, רואה חשבון מקצועי (אלברט בראדלי, סמנכ"ל הכספים של ג'נרל מוטורס במשך שנים רבות ובשנים 1956–1958 גם יו"ר מועצת המנהלים) היה נדיב דיו לומר שהמערכת הייתה די טובה עבור הדיוט.
אצטדיון אל סדאר

| --- | --- |

 שמות קודמים:  אל סדאר (1967–2005, 2012–הווה)   ריינו דה נווארה (2005–2011)
 כתובת:  Calle del Sadar, 59D, 31006
 מיקום:  ספרד פמפלונה, נווארה, ספרד
 קואורדינטות:  42°47′48″N 1°38′13″W﻿ / ﻿42.796667°N 1.636944°W﻿ / 42.796667; -1.636944
 תקופת הפעילות:  2 בספטמבר 1967 – הווה (57 שנים)
 שופץ:  1989, 2003, 2020
 הורחב:  2020
 עלות הבנייה:  61 מיליון פסטות
 בעלים:  ממשלת נווארה
 מפעיל:  אוססונה
 משטח:  דשא
 אדריכל:  תומאס ארראס
 קבוצות:  אוססונה (1967–הווה)
 מושבים:  23,576‏
 ממדי משטח:  אורך: 104 מ'   רוחב: 67 מ'
 he
 
אצטדיון אל סדאר (בספרדית: Estadio El Sadar) הוא אצטדיון כדורגל בפמפלונה אשר בנווארה, ספרד. האצטדיון נחנך בשנת 1967, ומשמש מאז כמגרשה הביתי של קבוצת אוססונה המקומית. האצטדיון מכיל 23,576 מושבים.
האצטדיון נקרא על שם נחל סדאר, העובר בשטחו של מחוז פמפלונה. משנת 2005 ועד שנת 2011, בהתאם להסכם בין ממשלת נווארה לבין המועדון, נקרא האצטדיון בשם "ריינו דה נווארה" (מילולית: ממלכת נווארה), שם המותג באמצעותו משווקת נווארה לתיירים. משחק הבכורה באצטדיון, תחת שמו החדש, נערך ב-29 בדצמבר 2005, בין נבחרת סין לבין נבחרת נווארה.
בשנת 2020 עבר האצטדיון שיפוץ כללי במסגרתו הוגדלה תכולת האצטדיון ל-23,576 מקומות ישיבה ושופצה המעטפת החיצונית של האצטדיון.
הערות שוליים

↑  "Instalaciones / Estadio El Sadar". CA Osasuna. נבדק ב-18 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
אצטדיון אלברטו גריסאלס

| --- | --- |

אצטדיון אלברטו גריסאלס
 מיקום:  ריונגרו, קולומביה
 קואורדינטות:  6°08′48″N 75°22′22″W﻿ / ﻿6.1466776°N 75.3727535°W﻿ / 6.1466776; -75.3727535
 תקופת הפעילות:  1978–הווה (כ־46 שנים)
 בעלים:  IMER Rionegro
 מפעיל:  ריונגרו אגילס 
 משטח:  דשא
 קבוצות:  אגילס דוראדס
 מושבים:  14,000
 he
 
אצטדיון אלברטו גריסאלס (בספרדית: Estadio Alberto Grisales) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר ריונגרו שבקולומביה ומכיל כ-14,000 מקומות. הוא משמש כאצטדיונה הביתי של קבוצת אגילס דוראדס מאז 2015.
בעבר שימש כאצטדיונה הביתי של קבוצת דפורטיבו ריונגרו משנת 1991 ועד 2013 ואחר כך עבר לשמש כאצטדיונה של איטגווי לאונס ששינתה את שמה מדפורטיבו ריונגרו בין 2014-2018. לאחר שקבוצת אגילס דוראדס ריונגרו אושרה ב-5 בינואר 2016 בשמה החדש (הקודם היה אגילס דוראדס דה פריירה), היא עברה לשחק באצטדיון ושילמה כ-100 מיליון פסו עבור החלפת משטח הדשא מלאכותי לדשא טבעי. הבכורה על המשטח החדש הייתה ב-24 בפברואר 2016 מול מיונאריוס וריונגרו ניצחה 1-2.
מאז 2017 מארח האצטדיון גם את משחקי הקבוצה בטורניר הקופה סודאמריקנה.
אצטדיון אליאנץ

ערך זה עוסק באצטדיון כדורגל באיטליה. אם התכוונתם לאצטדיון כדורגל במינכן, ראו .
| --- | --- |

 כינוי:  היובה ארנה, אליאנץ
 על שם:  אליאנץ 
 שמות קודמים:  אצטדיון יובנטוס (2011–2017)
 כתובת:  Corso Gaetano Scirea 50, I-10151 Torino 
 מיקום:  איטליה טורינו, איטליה
 קואורדינטות:  45°06′35″N 7°38′28″E﻿ / ﻿45.109594°N 7.641247°E﻿ / 45.109594; 7.641247
 אבן יסוד:  1 במרץ 2009
 תקופת הפעילות:  8 בספטמבר 2011 – הווה (13 שנים)
 עלות הבנייה:  150 מיליון אירו
 בעלים:  יובנטוס
 מפעיל:  יובנטוס
 משטח:  דשא
 אדריכל:  Massimo Majowiecki 
 קבוצות:  יובנטוס (2011 - )
 מושבים:  41,507
 ממדי משטח:  105 × 68 מטר
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורינו מוגדלת) אצטדיון אליאנץ(למפת טורינו רגילה) אצטדיון אליאנץ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון אליאנץ, המוכר גם כאצטדיון יובנטוס, הוא אצטדיון כדורגל בטורינו שאיטליה. הוא משמש כאצטדיונה הביתי של קבוצת יובנטוס, ונבנה על הריסותיו של הסטאדיו דלה אלפי, אצטדיונה הקודם של הקבוצה.
היסטוריה

בנייתו של האצטדיון בן 41,507 המושבים החלה בשנת 2009 והסתיימה בשנת 2011. עלות בניית האצטדיון עומדת על כ-150 מיליון אירו. בסמוך לאצטדיון נבנה מגרש חנייה אשר מכיל כ-4,000 מקומות חנייה.
האצטדיון נחנך ב-8 בספטמבר 2011 במשחק ראווה בין יובנטוס לנוטס קאונטי האנגלית, אשר מדיה היוו השראה ליובנטוס ואומצו על ידיה בתחילת דרכה כקבוצה.
ב-2 באוקטובר 2012 נערך המשחק הראשון במסגרת ליגת האלופות מול שחטאר דונצק האוקראינית. אותו משחק נגמר בתוצאה 1-1 (לאונרדו בונוצ'י כבש ליובנטוס וטשיירה לשחטאר).
בעונת 2013/14 האצטדיון אירח את גמר הליגה האירופית בין סביליה לבנפיקה ליסבון.
בשנת 2017 נחתם הסכם בין יובנטוס לחברת אליאנץ העולמית, אשר רכשה את זכויות שיום האצטדיון ל-5 עונות תמורת 75 מיליון יורו. ב-1 ביולי 2017 שונה שמו באופן רשמי ל"אצטדיון אליאנץ".
אלפרד סחרודר

אלפרד סחרודר (בהולנדית: Alfred Schreuder; נולד ב-2 בנובמבר 1972) הוא כדורגלן עבר.
קריירת מועדונים

במהלך הקריירה שלו שיחק סחרודר בפ.צ. טוונטה, ויטסה ארנהם, פיינורד, נאק ברדה ואלבייק. לאחר שהפסיק לשחק בפ.צ. טוונטה במרץ 2008, הוא הצטרף ל-SDV ברנוולד, קבוצת חובבנים בה שיחק כשלושה חודשים בטרם חזר לקדנציה שנייה בויטסה ארנהם בחוזה לשנה אחת. הוא פרש ממשחק פעיל בינואר 2009.
קריירה כמאמן

סחרודר החל את הקריירה שלו כמאמן מיד לאחר שפרש כעוזר מאמן בקבוצה בה פרש, ויטסה ארנהם. בקיץ 2009 חתם סחרודר על חוזה עם פ.צ. טוונטה כעוזר מאמן של סטיב מקלארן. לאחר שמקלארן התפטר מתפקידו ב-26 בפברואר 2013, מונה סחרודר למאמן הזמני של הקבוצה. עם זאת, במרץ 2013, המועדון מינה את מישל ג'נסן באופן רשמי למאמן הראשי ואת סחרודר כעוזרו, מכיוון שסחרודר טרם קיבל רישיון רשמי כמאמן. הסדר זה נמשך גם בעונת 2013/2014, כאשר תוך כדי, סחרודר לומד ומקדם את קבלת הרישיון-UEFA Pro, אותו השיג במאי 2014. בהמשך, מונה סחרודר לראשונה למאמן ראשי בפ.צ. טוונטה. ב-30 באוגוסט 2015, פוטר לאחר שהשיג נקודה אחת בארבעת המשחקים הראשונים של עונת 2015/16.
ב-26 באוקטובר 2015 מונה סחרודר לעוזר מאמן של הוב סטיבנס בקבוצת הופנהיים מהבונדסליגה. לאחר התפטרותו של סטיבנס ב-10 בפברואר 2016, הוא נשאר במועדון כעוזרו של המאמן החדש, יורגן קלינסמן.
ב-5 בינואר 2018, הגיעה אייאקס לסיכום עם הופנהיים והחתימה את סחרודר כעוזר מאמן של אריק טן האך.
במרץ 2019 פורסם כי סחרודר ימונה למאמנה הראשי של הופנהיים החל מ-1 ביולי 2019. הוא חתם על חוזה במועדון על 2022. עם זאת, סחרודר פוטר על ידי המועדון ב-9 ביוני 2020.
באוגוסט 2020 מונה לעוזרו של רונאלד קומאן בברצלונה.
ב-3 בינואר 2022 מונה למאמן קלאב ברוז'. ב-12 במאי חתם לשנתיים כמאמנה של אייאקס.
ב-27 בינואר 2023 פוטר סחרודר מהקבוצה לאחר שהוביל אותה לרצף של 7 משחקים ללא ניצחון, הרצף הגדול ביותר של הקבוצה מאז 1965.
ב-24 במאי 2023 מונה למאמנה הראשי של אל-עין מאיחוד האמירויות הערביות.ב-8 בנובמבר 2023 פוטר מתפקידו.
חיים אישיים

אחיו של סחרודר, דיק, היה גם הוא כדורגלן ושימש לו כעוזרו, כשסחרודר אימן בהופנהיים.
סטטיסטיקות כמאמן

נכון ל-6 ביוני 2020
| קבוצה | מאז | עד | מאזן> מ | מאזן> נצ | מאזן> ת | מאזן> הפ | מאזן> % נצ | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טוונטה (זמני) | 26 בפברואר 2013 | 1 באפריל 2013 | 4 | 1 | 1 | 2 | 25.00 |  |
| טוונטה | 1 ביולי 2014 | 30 באוגוסט 2015 | 45 | 16 | 15 | 14 | 35.56 |  |
| הופנהיים | 1 ביולי 2019 | 9 ביוני 2020 | 33 | 15 | 7 | 11 | 45.45 |  |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 82 | 30 | 24 | 28 | 36.59 | — |