חורוסטקוב
היהודים בחורוסטקוב > בין שתי מלחמות העולם

בעת הכיבוש הרוסי, במלחמת העולם הראשונה, נפגעה קהילת חורוסטקוב יחסית פחות משאר קהילות האזור. לחורוסטקוב הוגלו אף כ־1,000 יהודים מהושיאטין ומערים אחרות, ואנשי המקום קיימו את הפליטים בכבוד. בזמן הרפובליקה האוקראינית המערבית קרו מעשי שוד של רכוש יהודי שנעשו על ידי כנופיות מהסביבה, ובתקופת שלטון הבולשביקים היו החרמות רכוש שבוצעו בין השאר בידי יהודים "מהפכנים" מקומיים שהצטרפו אל הרשויות.
בשנת 1921 מנו תושבי העיר 6,787 תושבים, מהם 2,591 אוקראינים, 2,209 פולנים ו־1,979 יהודים. הירידה במספר היהודים בחורוסטקוב, שנסתמנה בסוף המאה ה־19 ונמשכה עד תקופת השואה, הייתה כרוכה בהגירה אל ערים גדולות יותר ולארצות שמעבר לים. במועצת העירייה ב־1934 קיבלו היהודים ארבעה מנדטים (מתוך 16) ומהם 2 חרדים, ציוני אחד ובלתי מפלגתי אחד.
בין מלחמות העולם הייתה גליציה תחת שלטון הרפובליקה הפולנית. המעבר לשלטון הפולני הזיק מאוד ליהודי גליציה, כי בעוד שהשלטון האוסטרי העניק להם שוויון זכויות כאחד מהמיעוטים הרבים שבאימפריה, השלטון הפולני לא דאג למיעוטים. שנאת יהודים שהייתה קיימת גם קודם לכן גברה. המגמות האנטישמיות בממשל הפולני התחזקו והפכו למדיניות גלויה של הממשלה, במטרה לדחוק את היהודים מפולין על ידי פגיעה בפרנסתם.
כתוצאה ממדיניות זו הורע מצבם הכלכלי של יהודי חורוסטקוב. מסוחרים יהודים רבים נשללו הזכויות לסחור בסחורות מונופולין כגון מלח, טבק ויי"ש, מסחר שכולו היה בידי היהודים בתקופה האוסטרית. כך אפוא מ־16 בתי מזיגה נותרו בידי היהודים אפוא בלבד. המונופולין של המלח נמסר לידי הקואופרטיב הפולני. במרוצת השנים עבר גם הסחר בתבואה לידי הקואופרטיבים הפולניים והאוקראיניים. השוק המקומי לסחר בבקר ובסוסים הצטמצם; לפנים שווקו בשנה אלפי ראשי בקר ובמיוחד עגלי מרבק לווינה ועתה נעלם יעד זה של יצוא. שמיטת החובות של האיכרים, עליה הכריזה ממשלת פולין ב־1937, פגעה קשה בסוחר ובחנווני היהודי. גם גזירת השחיטה מנעה את הפרנסה מקצבים וסוחרי הבקר; ב־1938 ניתן בחורוסטקוב רישיון לשלושה איטליזים בלבד. רבים מהסוחרים והחנוונים וכן מבעלי מלאכה איבדו את מקור פרנסתם, והאמידים שבהם הפכו לנצרכים להלוואות, ואפילו בסכומים קטנים, על מנת להתקיים. קופת גמ"ח שהוקמה בתמיכת הג'וינט ב־1927 הילוותה לנזקקים, אלא שהלוואות אלו לא עלו על פי רוב על מאה זלוטי ובשנים האחרונות לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה רבים מן הלווים לא היו מסוגלים לפרוע את חובותיהם, ובכך צמצמו את המחזור התקין של מתן ההלוואות.
על אף הקשיים הכלכליים המחמירים האוטונומיה הפנימית התחזקה. בוועד הקהילה, היה רוב ליהודים החרדים אך לציונות נוכחות בולטת בחיי היהודים בעיר בעידודו של רב העיר בשנים 1900 עד 1930, משולם ראטה, שהיה פעיל בתנועת המזרחי. יהודי חורוסטקוב קיימו חיי חברה ותרבות תוססים, בעיקר בקרב הצעירים ובני הנוער. לאחר ששותקה הפעולה הציונית בימי מלחמת העולם הראשונה, היא נתחדשה ביתר שאת בראשית שנות ה־20. במקום הוקמו הסניפים של "ההתאחדות", הציונים הכלליים, המזרחי והרוויזיוניסטים. קן השומר הצעיר (שנחשב לאחד המצטיינים במזרח גאליציה) פתח בפעילותו כבר ב־1920, והוא הוסיף להתקיים עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. ב־1924 הוקמו סניף עזרא וכן החלוץ הצעיר; ב־1929 נפתח קן הנוער הציוני וכעבור שנה – קן בית"ר. סניף אחוה התארגן ב־1934; ב־1938 התקיים סניף השחר של הציונים הרדיקליים וב־1939 – קן גורדוניה.
בבחירות לקונגרס הציוני ב־1933 קיבלו הציונים הכלליים בחורוסטקוב 120 קולות, המזרחי – 6, ההתאחדות – 143 והרוויזיוניסטים – 49 קולות. ביחס דומה נתחלקו הקולות בשאר הבחירות לקונגרסים הציוניים. סניפי המפלגות וקני הנוער הציוניים קיימו מועדונים משלהם, ובהם ספריות וחוגים תרבותיים. החוג הדרמטי הכללי הציג בחורוסטקוב ואף בערי הסביבה. אחרי המלחמה חידש את פעולתו בית הספר העברי "תרבות", שבשנות ה־30 העסיק שני מורים. באותן שנים פעל גם גן ילדים. הקהילה רכשה ב־1930 מאת בעל האחוזה אגף של בית העם ובו תשעה חדרים, ששימשו לפעילות תנועות הנוער, לכיתות של בית הספר של "תרבות" ולספריה. בחורוסטקוב הוקמו ופעלו לסירוגין שתי אגודות ספורט יהודיות: "הגבור" ו"הרצליה".