stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לא תשתוק
רקע ופעילות

באוקטובר 2015, פרסמה אביגיל היילברון (קרלינסקי), חרדית מבית ליטאי, פוסט בפרופיל הפייסבוק האישי שלה שעסק בתחושת הביטחון של נשים. בעקבות פניות רבות שהיא קיבלה מנשים מהחברה החרדית שנפגעו בתקיפות, היא החליטה לפתוח עמוד פייסבוק בשם "לא תשתוק", וצרפה אליה את צביקי פליישמן ורחל גוטליב רושגולד, גם הם מהחברה החרדית. את השם לדף ולתנועה נתן שותפה של היילברון ליוזמה, יעקב מתן, משורר חרדי. עמוד הפייסבוק הזה הפך לכתובת עבור ילדים נפגעי עבירות בחברה החרדית והוביל לשיח על פגיעות. לאחר מספר שנות פעילות החליטה היילברון שלא לקחת חלק פעיל בניהול עמותת "לא תשתוק", שהתפרקה כעבור זמן מה בהוראת רשם העמותות.
מרכז הסיוע מגן לקח על עצמו את האחריות לדף הפייסבוק ולהמשך הסיוע לנפגעי אלימות בחברה החרדית, ואף הוסיף את ההאשטג "לא תשתוק" ללוגו שלו.
ב-2021, בעקבות פרשת חיים ולדר ותגובות ההנהגה הרבנית החרדית להתאבדותו התעוררה התנועה בעוצמה גדולה, ואקטיביסטים חרדים רבים חברו לקריאה לשינוי ולהפסקת ההשתקה בחברה החרדית. באותה שנה ארגנו פעילות חרדיות את מחאת בית יעקב הראשונה מסוגה כמחאה על המשך העסקתה של צביה רוטנברג כמנהלת סמינר מעלות בית יעקב החרדי, לאחר שמספר תלמידות לשעבר התלוננו שפגעה בהן.
בשנת 2022 הקימה היילברון יחד עם שרי קרויזר, יעקב מתן ואקטיביסטים חרדים נוספים את עמותת "הנני - למען הקהילה" שנועדה להמשיך ולהעצים את תנועת לא תשתוק בקרב הקהילה החרדית, ולחזק את התמיכה הקהילתית לנפגעי תקיפה בקרב המגזר החרדי.
בשנת 2023 עלה בהוט סרט תיעודי "השמיעי קולך" על סיפורה של התנועה ושל ארבעת הנשים החרדיות המובילות אותה: אביגיל היילברון, שרי קרויזר, הדסה ברוך וגל רוסאייב.
התנועה מתחזקת בשנים האחרונות בעקבות עבודה מאומצת של אקטיביסטיות ואקטיביסטים חרדים הפועלים לקידום תמיכה בנפגעי ותקיפה במגזר החרדי ולהעלאת המודעות לנושא באמצעות קמפיינים, לובי פוליטי, הפגנות, גיוס המונים ועבודה עם גורמי סמכות חרדיים.
הערות שוליים

↑  "מה שהם קוראים אהבה" באתר "צריך עיון"
↑   נתי טוקר, "לא תשתוק": החרדיות שהחליטו להילחם בתופעת ההטרדות במגזר, באתר TheMarker‏, 1 במאי 2017
↑  ארגון 'הנני' למען נפגעות תקיפה במגזר החרדי!
↑  "השמיעי קולך" - הפרומו הרשמי!
↑  מ-ה-פ-כ-ה? הציבור החרדי החליט למרות רבניו להאמין לנפגעות ונפגעי תקיפה onlife, 03/01/2022
↑  הנשים החרדיות מצטרפות למאבק: יפגינו מול מטה האו"ם במחאה על השתיקה בנושא הנשים הישראליות
חרדים ופעילים חברתיים מפגינים מול ביתו של השר פרוש במחאה על הסיוע לעבריין ברלנד
אימהות לצרה: הנשים שילדיהן נפגעו על ידי מורה בגן מסרבות לשתוק
↑  "רעידת אדמה בעוצמה שכזו היא דבר נדיר": כך משפיעות פרשות ולדר ומשי זהב על המגזר החרדי
↑  אריאלה שטרנבך, התפתחות בפרשת מנהלת הסמינר שנטען כי פגעה: "קיימת סכנה ממשית לנערות", באתר חדשות 13, 28 במרץ 2022
לויס מקמסטר בוז'ולד

| --- | --- |

 לידה:  2 בנובמבר 1949 (בת 74) קולומבוס, אוהיו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של אוהיו, בית הספר התיכון ארלינגטון 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני, פנטזיה 
 יצירות בולטות:  בריאר 
 פרסים והוקרה:  פרס נבולה לרומן הטוב ביותר (2004)  פרס הוגו לרומן הטוב ביותר (1990)  Hugo Award for Best Series (2017)  Hugo Award for Best Series (2018)  פרס הוגו לרומן הטוב ביותר (2004)  פרס הוגו לרומן הטוב ביותר (1991, 1995)  פרס הוגו לרומן הטוב ביותר (1992)  פרס פרומתיאוס – היכל התהילה (2014)  הפרס לזכר אדוארד אלמר סמית' (2011) 
 www.dendarii.com
 
לויס מקמסטר בוז'ולד (באנגלית: Lois McMaster Bujold;‏ נולדה ב-2 בנובמבר 1949, אוהיו שבארצות הברית) היא סופרת מדע בדיוני ופנטזיה. בוז'ולד כתבה עשרות ספרים שתורגמו לשפות רבות ונמכרו במיליוני עותקים וזכתה במספר פרסי הוגו ונבולה, פרס סקיילארק ופרס מיתופואטיק לפנטזיה למבוגרים.
רוב ספרי בוז'ולד מחולקים לשלוש סדרות: וורקוסיגן (באנגלית: Vorkosigan Saga), צ'אליון (באנגלית: Chalion Series) וסכין השיתוף (באנגלית: Sharing Knife Series).
ביוגרפיה

בוז'ולד נולדה ב-2 בנובמבר 1949 בעיר קולומבוס שבאוהיו, ארצות הברית. היא למדה באוניברסיטת אוהיו בין השנים 1968 - 1972, אך לא סיימה את לימודיה. מאוחר יותר ציינה כי לימודיה האמיתיים בשנים הללו היו קריאה של חמישה ספרים מהאוסף האוניברסיטאי במשך עשור, קריאה של מדע בדיוני בתור נערה והקשבה לאביה המהנדס.
היא התחילה לכתוב בשנת 1982 ובשנת 1985 מכרה את סיפורה הראשון. בשנת 1986 שלושת הספרים הראשונים של בוז'ולד יצאו לאור בהוצאת Baen בכריכה רכה.
ספרים שתורגמו לעברית

שישה מספרי סדרת הספרים בריאר תורגמו לעברית.
רסיסים של כבוד (1986) הספר הראשון כרונולוגית בסדרת וור, יצא בהוצאת זמורה ביתן
בריאר - זוכה פרס (1991) פרס הוגו, מועמד לפרס פרס נבולה, יצא בהוצאת זמורה ביתן
שוליית הלוחם- (1986) - הספר הראשון שמציג את מיילס וורקוסיגן, יצא בהוצאת זמורה ביתן
משחקי אצולה -(1990) זוכה פרס הוגו, יצא בהוצאת מודן
סיטגנדה - (1995), יצא בהוצאת מודן
הברית של קפטן וורפטריל (2013) מועמד לפרס הוגו, יצא בהוצאת "סיאל"
הערות שוליים

↑  Locus Biography at Dendarii .com
↑  Biolog by Lois McMaster Bujold
↑  הסופר לויס מקמאסטר בוז'ולד, באתר סימניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311406105171  PLWABN: 9810671135805606  BIBSYS: 97048738  BNE: XX869630  BnF: cb122638092 (data)  CANTIC: a11618280  CiNii: DA05442957  GND: 114460434  ISNI: 0000 0000 8382 0311  LCCN: n85225298  MusicBrainz: 87a29ae3-30b3-43ee-950c-931820d1e122  NDL: 00463975  NKC: jn20000601066  NLA: 35661586  NLK: KAC200704090  NSK: 000216991  NTA: 113650841  RERO: 02-A020418059  SNAC: w6q399qx  SUDOC: 031420796  VIAF: 51747658   WorldCat (עם VIAF): 51747658 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לואיז לבה

| --- | --- |

 לידה:  1524 ליון, ממלכת צרפת 
 פטירה:  25 באפריל 1566 (בגיל 42 בערך) Parcieux, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  אן 
 שם עט:  Belle Cordiere 
 שפות היצירה:  צרפתית של ימי הביניים, צרפתית 
 זרם ספרותי:  School of Lyon 
 
לואיז לבה (בצרפתית: Louise Labé;‏ סביבות 1524‏ – 25 באפריל 1566) הייתה משוררת צרפתייה.
ביוגרפיה

לבה נולדה בעיר ליון בצרפת לאב שהיה יצרן חבלים עשיר. היא נתייתמה מאמה בעודה ילדה, ואביה דאג לחינוכה. למדה יוונית, לטינית, איטלקית וספרדית, וניגנה היטב בקיתרה. אחיה לימד אותה סייף ורכיבה על סוסים. אחרי שנישאה ליצרן חבלים (שהיה מבוגר ממנה בשלושים שנים), קיימה בביתה חוג ספרותי וכתבה שירי אהבה בחרוזים, שהיו מן הראשונים שנכתבו בשפה הצרפתית. שירים אלה ביטאו את אהבתה לאוליבייה מאני, שהיה ידידו של המשורר פייר דה רונסאר. היא כתבה בתקופה שבה קיבלה השירה הצרפתית בסיס תאורטי בהשפעת חיבורו של ז'ואקן די בלה "סנגוריה על השפה הצרפתית" (1549). לבה הכירה היטב את השירה הקלאסית של רומא העתיקה, ובמיוחד את זו של אובידיוס, וכמו כן את שירתו של פרנצ'סקו פטרארקה האיטלקי.
ב-1555 יצא לאור בליון קובץ "יצירותיה של לואיז לבה" שכלל: "ויכוח על השיגעון ועל האהבה", שלושה שירי קינה, ועשרים וארבע סונטות שהביעו לראשונה בשפה הצרפתית את אהבתה של אישה. קובץ זה של יצירותיה זכה להצלחה מיידית, והופיע בשלוש הוצאות נוספות ב-1556, אך גם הותקף בביקורת עוינת שטענה כי שיריה פוגעים במוסר המקובל.
ב-1560, אחרי מות בעלה, פרשה לואיז לבה לאחוזתה הכפרית, נדבקה במגפה ונפטרה שם ב-1566. לפני מותה השאירה צוואה שבה חילקה לעניים את רוב רכושה.
שירים שלה תורגמו לגרמנית על ידי ריינר מריה רילקה ולהולנדית על ידי פיטר קורנליס באוטנס.
לקריאה נוספת

לואיז לבה – ויכוח בין תזזית לאמוֹר – דיאלוג ראשון (מצרפתית: אמוץ גלעדי), דחק, כרך טו', 2022.
הערות שוליים

↑  Labé
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263992605171  PLWABN: 9810569392005606  BIBSYS: 90053866  BNC: 000459366  BNE: XX950087  BnF: cb119103702 (data)  CANTIC: a10376306  CiNii: DA0284415X  GND: 118725742  ICCU: TO0V037036  ISNI: 0000 0001 2102 0914  LCCN: n50041901  MusicBrainz: f9d1f60b-f624-4e90-ba9a-69d967ed7d12  NDL: 00469986  NKC: xx0002747  NLA: 35556664  NLG: 115805  NSK: 000176952  NTA: 068959656  RERO: 02-A000101850  SNAC: w6s75h0g  SUDOC: 026957205  Trove: 994908  VcBA: 495/43919  VIAF: 122144709   WorldCat (עם VIAF): 122144709 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאנדו קלריסיאן

| --- | --- |

 הופעה ראשונה:  מלחמת הכוכבים: האימפריה מכה שנית
 יוצרים:  ג'ורג' לוקאס
 גילום הדמות:  בילי די. ויליאמס (מלחמת הכוכבים: המורדים, פרקים 9 ,5-6) דונלד גלובר (סולו: סיפור מלחמת הכוכבים)
 מידע
 מקצוע:  טייס ספינות כוכבים, מהמר, איש עסקים, מורד
לאנדו קלריסיאן (באנגלית: Lando Calrissian) הוא דמות בזיכיון המדיה "מלחמת הכוכבים". הוא היה חבר של האן סולו להימורים בטטואין, והבעלים הקודם של המילניום פלקון ולפני עלילת הסרט "תקווה חדשה" הם נפרדו, ולאנדו הקים את עיר העננים, עיר כרייה שנמצאת בפלנטה בספין. בבספין לוק סקייווקר ערך עם דארת' ויידר את הקרב שבו לוק איבד את ידו הימנית בסרט האימפריה מכה שנית.
בסרט "שובו של הג'דיי" לאנדו עבר לצד של המורדים, ועזר לחלץ את האן סולו מג'אבה ההאט ופוצץ את כוכב המוות השני.
בסרט התשיעי, "עלייתו של סקייווקר", לאנדו מציל את ריי וחבריה מחיילי המסדר הראשון. כשמציעים לו להצטרף למחתרת הוא מסרב. בהמשך הוא חוזר לבסיס המורדים, מנחם את פו ששבור ממותה של ליאה ומגייס אנשים נוספים למלחמה האחרונה נגד צבא המשחתות של פלפטין.
למען מטרה טובה-

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אייזק אסימוב 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1951 
 תאריך הופעה ראשונה:  בספר New Tales of Space and Time
 
למען מטרה טובה- (באנגלית: —In a Good Cause) הוא סיפור מדע בדיוני קצר שנכתב בידי אייזיק אסימוב בשנת 1951, ותורגם לעברית ב-1980 בקובץ 'שקיעה' ושוב ב-2010 בקובץ 'כתבי אייזיק אסימוב כרך 2'.
עלילה

הסיפור מתחיל בשנת 2755 של "העידן האטומי" ופותח בתיאור פסל בחצר מבנה ארגון עולמות מאוחדים שנבנה לכבודו של ריצ'רד "דיק" אלטמאייר. על הפסל רשום הציטוט "למען מטרה טובה, אין כישלונות." ושלושה תאריכים, המייצגים את שלוש הפעמים בהם נעצר אלטמאייר בשל דעותיו.
לאלטמאייר וחברו ג'פרי סטוק עמדות מנוגדות כאשר הם מגויסים לשירות צבאי למלחמה בחלל. סטוק הולך ברצון לצבא, ואילו אלטמאייר מוחה כנגד המלחמה וטוען כי כל עמי האנושות צריכים להתאחד כנגד הדיאבולים, גזע חייזרי השולט בחלק מהגלקסיה.
במשך כארבעים וחמש השנים לאחר מכן סטוק מקבל דרגה צבאית גדולה ומשרה פוליטית רמה, בעוד אלטמאייר נעצר מספר פעמים בשל האידיאליזם הרדיקלי שלו.
בסופו של דבר, האנושות מתאחדת במלחמה כנגד הדיאבולים. עם זאת, זה קרה בגלל המניפולציות הפוליטיות של סטוק ולא בגלל הפעולות האידיאלוגיות של אלטמאייר. עם זאת, כפי שאומר סטוק לאלטמאייר, האנושות תייחס את האחדות לאלטמאייר, ותזכור את סטוק כפוליטיקאי מחרחר מלחמה שגרם לסכסוך עם הדיאבולים. סטוק מסיים באמרו, "כשיקימו את פסליהם, הם לא יבנו פסל בדמותי."
ואכן, כפי שהוצג בתחילת הסיפור, בני האדם זוכרים רק את אלטמאייר ופועלו.
לוס פסטידיוס

| --- | --- |

לוס פסטידוס בהופעה בטרנטו, 2009
 מקום הקמה:  ורונה 
 מוקד פעילות:  איטליה, אירופה המערבית
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 סוגה:  סקא, סטריטפאנק, אוי!
 חברת תקליטים:  קוב רקורדס
 losfastidios.net 
 חברים
 ENRICO - זמר ראשי  MARIO -גיטרה  CIACIO -באסיסט   TORRE -מתופף
 
לוס פסטידיוס (באיטלקית: Los Fastidios) היא להקת סקא-פאנק שהוקמה בשנת 1991 בעיר ורונה שבאיטליה ופועלת מאז ברציפות.
היסטוריה

לאורך השנים חברי הלהקה התחלפו, מלבד הסולן ומקים הלהקה אנריקו קוב, שגם מנהל את הלייבל העצמאי בו חתומה הלהקה כיום "Kobb Records". במהלך 24 שנות קיומה שחררה הלהקה מעל עשרה אלבומי אולפן וארבעה אלבומי אוסף, ושיריה הופיעו באלבומי אוסף משותפים רבים, בסאונדטרק של סרטים אודות סצנת הפאנק והסקינהדס האיטלקית ובהופעות ופסטיבלים ברחבי העולם.
הלהקה מזוהה עם תנועת האנטיפה והסקינהדס השמאלית (SHARP- Skinheads Against Racist Prejudices), ושיריה הפוליטיים עוסקים בהתנגדות לפאשיזם ונאציזם, לאומנות, אימפריאליזם הומופוביה וסקסיזם. הלהקה קיימה הופעות מחווה למען המאבק העממי במחוז צ'יאפאס במקסיקו, למען קידומה של פוליטיקה מעמדית וזכויות סוציאליות לעובדים, וכנגד מלחמות ותוקפנות מערבית.
ב-16 בנובמבר 2017 קיימה הלהקה הופעה ראשונה בתל אביב, במועדון הלבונטין 7.
דיסקוגרפיה מלאה

Birra, oi! e divertimento (EP 7" Skooter Rekords, 1994)
Banana e scarponi  (EP 7" Skooter Rekords, 1995)
Hasta la baldoria (LP Skooter Rekords, 1996 - CD Repressed by KOB Records/Mad Butcher Records)
Oi! Gio (EP 7" Skooter Rekords, 1997)
Contiamo su di voi! (LP/CD/CS KOB Records/Mad Butcher Records, 1998)
Radio boots (EP 7" KOB Records/Mad Butcher Records, 2000)
Fetter Skinhead (EP CD KOB Records/Mad Butcher Records, 2000)
1991 - 2001 Ten years tattooed on my heart (CD KOB Records/Mad Butcher Records, 2001)
Guardo Avanti (LP/CD KOB Records/Mad Butcher Records/Jimmy Jazz Records, 2001)
Ora Basta (EP 7"/CD KOB Records/Mad Butcher Records, 2003)
La verdadera fuerza de la calle (CD Amp Records Buenos Aires, 2003)
Prawdziwa sila ulicy (CD Jimmy Jazz Records Poland, 2003)
Siempre Contra (LP/CD/CS KOB Records/Mad Butcher Records/Jimmy Jazz Records, 2004)
Sopra e Sotto il palco (live '04) (LP/CD KOB Records/Mad Butcher Records, 2005)
On The Road....Siempre Tuor! (DVD KOB Records/Mad Butcher Records, 2005)
Rebels 'N' Revels (LP/CD KOB Records, 2006)
Un Calcio ad un Pallone  (EP 7"/CD KOB Records/Mad Butcher Records, 2006)
Fetter Skinhead in 2007  (EP 7" KOB Records/Mad Butcher Records, 2007)
All´ Arrembaggio (LP/CD KOB Records/Mad Butcher Records, 2009)
Let's do it (LP/CD Kob Records, 2014)
BELLA CIAO (DIGITAL / KOB Records, 2015)
SO RUDE, SO LOVELY (CD EP/12" EP Kob Records,2015)
WORLD WIDE UNITED (7" EP 4 bands split: Los Fastidios, Feine Sahne Fischfilet, What We Feel, Moscow Death Brigade / Audiolith Records, 2015)
REBEL YEARS 1991-2016 (25th Anniversary CD / Kob Records,2016)
THE SOUND OF REVOLUTION (CD Kob Records LP Kob Records-Casual Records-East Beat Records, 2017)
לוסוטיטן

| לוסוטיטן |
| --- | --- |
 מאובנים של לוסוטיטן
תקופה
יורה עליון, 152 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
משפחה:: ברכיוזאוריים
סוג:: לוסוטיטן
מינים
 Lusotitan atalaiensis
שם מדעי
 Lusotitan ‏אנטונש ומתאוס, 1 בינואר 2003

לוסוטיטן (שם מדעי: Lusotitan; מילולית: "הטיטאן של לוסיטניה") הוא סוג דינוזאור ארוך צוואר ממשפחת הברכיוזאוריים אשר חי ביורה העליון לפני 152 מיליון שנה. מאובני הדינוזאור נמצאו במערב פורטוגל ב-1957 ותוארו ב-2003 בידי החוקרים אוקטביו מתאוס ומיגל תאלס אנטונס. בסוג מוכר מין יחיד שבעבר שויך לקרובו הברכיוזאורוס ונקרא: Brachiosaurus atalaiensis.
מאפיינים

זה היה דינוזאור גדול בעל צוואר ורגליים ארוכים והאורך הכולל שלו הגיע ל-25 מטרים. הוא השתמש בצווארו כדי להגיע לענפי ועלי עצים גבוהים. בשלד שנמצא היה חסר גולגולת אך נמצאו בו 28 חוליות.
הוא חי בסוף תור היורה לצד מיני צמחונים דומים כמו הסופרזאורוס, המירגאיה, הלוריניזאורוס (Lourinhasaurus), הזבי (Zby) והדסנתרורוס (Dacentrurus). לצידם ארבו טורפים כמו הצרטוזאורוס והאלוזאורוס לטרף לא זהיר. ככל הנראה גודלו של הלוסוטיטן הגן עליו מטורפים.
בתרבות

דינוזאור זה הופיע בסדרה מהפכת הדינוזאורים.
לוס צ'ונרוס

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  אקוודור אקוודור
 בסיס האם:  Chone 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־19 שנים) 
 
לוֹס צ'וֹנֶרוֹס (בספרדית: Los Choneros) הוא סינדיקט פשע וקרטל סמים מהעיר גואיאקיל, אקוודור, עם נוכחות ניכרת במרבית קווי החוף במדינה.
הכנופיה ידועה במעורבותה בפשע מאורגן, סחר בסמים, הברחות ושוד. מרבית מחבריה מצויים ברשימת המבוקשים של המשטרה הלאומית באקוודור ומרבית מנהיגיה המקוריים נעצרו או חוסלו. העסק העיקרי הוא הברחות קוקאין לארצות הברית.
ב־9 בינואר 2024 פרץ סכסוך אלים באקוודור, בעקבות בריחתו של מנהיג הכנופיה חוסה וילמאר מהכלא. במבצע נעצרו כשלושים בכירים וממשלת אקוודור הכריזה על מצב מלחמה פנימי נגד כנופיות הפשע המאורגן במדינה ובעיקר לוס צ'ונרוס.
היסטוריה

ייתכן שמקור הארגון בצ'ונֶה או מאנטה, מתישהו בשנות התשעים. בתחילה הייתה זו כנופיה של מבוגרים צעירים עם שמונה חברים, בני 18 עד 30 שנים.
המייסד והמנהיג הראשון שלה היה חורחה ביסמרק ואליז אספנייה, הידוע בכינויו צ'ונרו או טניינטה אספנייה, שנטען כי החל את דרכו כסוחר סמים בשכונות העוני של העיר.
קרלוס חֶסוּס צ'דינו ורה, המכונה לחלופין אל רוֹחוֹ או אל קווזרו, ראש כנופיית לוס קווזרוס, הסתכסך עם ביסמרק, אחד מחבריה, במסיבה והורה לרצוח אותו. ביסמרק ובתו נפצעו ואשתו נהרגה. ביסמרק, יחד עם בני משפחה, חברים ומקורבים, ביחד לוס צ'ונרוס, כולל מנהיג הכנופיה בהמשך, חורחה לואיס זמברנו, רצח את אחיו ובנו של ורה, ג'וני ורדי סדינו ורה וכריסטיאן ג'ונתן סדינו בריונס. בסכסוך שפרץ ביניהם הושמדו לוס קוזרוס. כמה מלוס צ'ונרוס שרדו ואיפשרו להם להמשיך בפעילות הפשע המאורגן.
על פי ההערכות, לוס צ'ונרוס פועלת כאגף מזויף של קרטל סינלואה בתוך אקוודור. העסק העיקרי שלהם הוא סחר בסמים, במיוחד בקוקאין.
מאז 2011, אנשי צ'ונרוס נמצאים גם בבתי כלא ברחבי אקוודור. הארגון מאורגן היטב בפריסה ארצית וכולל משתפי פעולה מגופי הביטחון במדינה ופוליטיקאים.
הערות שוליים

↑   גופות בותרו, ראשים נערפו: 62 אסירים נהרגו במהומות בשלושה בתי סוהר באקוודור, באתר הארץ, 24 בפברואר 2021
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוס סטאס

לוגו הארגון
לוס סטאס (בספרדית: Los Zetas) הוא סינדיקט פשע מקסיקני שבסיסו בנואבו לארדו, טמאוליפס, על גבול מקסיקו-ארצות הברית. הארגון התפתח לכדי קרטל סמים המכנה את עצמו נכון לדצמבר 2015 "קרטל דל נורטה" (קרטל הצפון).
הארגון שנחשב בידי ממשלת ארצות הברית לקרטל המתקדם ביותר מבחינה טכנולוגית, המתוחכם, החזק, המסוכן והאכזרי ביותר הפועל במקסיקו, הוקם בסוף שנות ה-90 בידי אוסיאל קארדנאס גיין (אנ'), הבוס של קרטל המפרץ המקסיקני. בעקבות פרס שהכריזו על ראשו רשויות אכיפת החוק האמריקניות, אסף אוסיאל אנשי קומנדו עריקים או מושחתים מצבא מקסיקו, במיוחד מיחידת העילית "Gafe" (אנ'), יחידה מוטסת של הכוחות המיוחדים שחלק מרכזי בעבודתה היה המלחמה במבריחי הסמים. אחד מיוצאי היחידה ארתורו גוסמן דסנה (אנ') חבר אליו ליצירת כוח פרה-מיליטרי מצויד במיטב הציוד הצבאי ובציוד תקשורת מתקדם שמאפשר להם לצותת למערכות הקשר של המשטרה והצבא ומקשה על איתורם. ארגון זה עבד במשך העשור הראשון של המאה ה-21 כצבא פרטי של קרטל המפרץ. מעצרו של אוסיאל ב-2003 בעקבות הלחץ הציבורי שנוצר בשל הקמת לוס סטאס ופעילותו, הובילה ליצירת שיתוף פעולה בין קרטל המפרץ וקרטל טיחואנה שראשיו ישבו אף הם בכלא "לה פלמה" בתקופה זו.
בפברואר 2010 פרש הארגון מחברותו בקרטל המפרץ, והפך לארגון פשע עצמאי. בניגוד לארגוני פשע מסורתיים במקסיקו שמהווים קרטלי סמים ועיקר הכנסתם מסחר בסמים, סחר זה מהווה רק כ-50% מהכנסותיו של הארגון. באמצעות הטלת פחד וטרור בקרב האוכלוסייה האזרחית על ידי חטיפות ועינויים, הוצאות להורג פומביות ותליית בני אדם על גשרים מרכזיים, עריפת ראשים והפצת סרטונים ממעשים אלו ברשתות החברתיות, השיג הארגון נוכחות גאוגרפית גדולה מזו של קרטל סינלואה היריב, והפך לקרטל הסמים הגדול במקסיקו. בשטחי פעילותו נהנה הארגון מדמי חסות קבועים ומפעולות סחיטה.
הרשויות במקסיקו ובארצות הברית סבורות כי לשורות הארגון הצטרפו - הן כמאמנים והן כלוחמים - יוצאי יחידת הקאיבילס (אנ'), יחידה מיוחדת בצבא גואטמלה.
ראשי הארגון

ארתורו גוסמן דסנה (אנ') - נרצח במטמורוס בשנת 2002
אריברטו לסקנו ("אל לסקה") - הנהיג את הפיכת הארגון לקרטל עצמאי, נהרג באוקטובר 2012 בידי כוח של חיל הים המקסיקני בפרוגרסו שבקואווילה, בעת מצור על אצטדיון שבו שהה
מיגל אנחל טרביניו מורלס (אנ') - נעצר ביולי 2013 בידי חיל הים המקסיקני בנואבו לאון
עומר טרביניו מוראלס (אנ') - אחיו של מיגל, יליד 1974, רשויות החוק מניחות כי הוא ממשיכו של אחיו
לקריאה נוספת

רוברטו סביאנו, אפסאפסאפס: איך הקוקאין מנהל את העולם, פרק 6: Z, בעברית בתרגומו של מונה גודאר, בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2014
לוס קאבוס

לוס קאבוס (בספרדית: Los Cabos, מילולית: "הכפים") היא אחת מחמש המועצות האזוריות המרכיבות את מדינת באחה קליפורניה הדרומית במקסיקו. המועצה ממוקמת בדרום באחה קליפורניה הדרומית וחצי האי באחה קליפורניה; היא גובלת במועצה האזורית לה פאס בצפון ובצפון-מערב ומוקפת בשאר עבריה על ידי האוקיינוס השקט בדרום ובמערב ועל ידי מפרץ קליפורניה במזרח.
לוס קאבוס היא אחד ממוקדי התיירות הפופולריים במקסיקו. מרבית האוכלוסייה מתרכזת בבירת המועצה סן חוסה דל קאבו, בעיר קאבו סן לוקאס ובשורה של יישובים קטנים ואתרי נופש ביניהן. בתחומי המועצה מתגוררים 238,487 תושבים (נכון ל-2010), והיא המועצה השנייה מבחינת גודל אוכלוסייתה בבאחה קליפורניה הדרומית, אחריה לה פאס.
ארצות הברית מקיימת סוכנות קונסולרית בסן חוסה דל קאבו, בנוסף לשגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי
גלריית תמונות

קאבו סן לוקאס
חוף מדנו בקאבו סן לוקאס
המרינה בקאבו סן לוקאס
קשת קאבו סן לוקאס
הכיכר המרכזית בסן חוסה דל קאבו
כנסייה בסן חוסה דל קאבו
הערות שוליים

1 2  המועצה האזורית לוס קאבוס, קטלוג המיקומים, המזכירות לפיתוח חברתי של מקסיקו (בספרדית).
↑  קונסוליות ארצות הברית במקסיקו Locations". U.S. Department of State, United States Diplomatic Mission to Italy. Archived from the original on 18 June 2015. Retrieved 20 June 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7688128-3  NKC: xx0121365  VIAF: 238818540   WorldCat (עם VIAF): 238818540 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של מקסיקו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
למפדה

| --- | --- |
 תפקיד:  נימפות השאול
 תרבות:  יוון העתיקה
 מקום מגורים:  השאול
 
הלמפדות (ביוונית עתיקה: Λαμπάδες, נושאות לפיד [למפדיון]) הן הנימפות של העולם התחתון במיתולוגיה היוונית. מוזכרות בשיר לירי שבור יווני, במטמורפוזות של אובידיוס ובסילבאי (אנ') של סטאטיוס.
במיתולוגיה

בנות לוויה של הקטה, אלת הכישוף והצמתים היוונית, הן היו מתנה מזאוס על נאמנותה של הקטה בטיטאנומכיה. הן נושאות לפידים ומלוות את הקטה במסעות הלילה והרדיפות שלה. כמה חשבונות מספרים כיצד לאור הלפידים של הלמפדות יש את הכוח להוביל אדם לטירוף. הן משמשות גם כשפחות לאלות העולם התחתון אחרות, כמו פרספונה ומלינואה (אנ'). ערכו להן מסיבות שנחשבו מסתוריות, והן אהבו לעשות תעלולים לאנשים. חלקם אף אומרים שהן הובילו מטיילים אל מותם. אחרים אומרים שהן עזרו לאנשים.
השם הרומי של משפחת הלמפדות הוא ”nymphae Avernales” (”נימפות תופת”).
הערות שוליים

1 2  למפדות, באתר פרויקט תאואי (באנגלית)
↑  אלכסנדר אדם (1814) (אנ'). מילון קומנדיוזי של הלשון הלטינית. אדינבורו. ע. 146. Avernales nymphae, נימפות התופת, אובידיוס. מטמורפוזות, 5.540
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לואיס פירנברג

| --- | --- |

 לידה:  24 במאי 1909 ייהלבה, צ'כיה 
 פטירה:  23 ביוני 1957 (בגיל 48) ויימאר, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה המזרחית, צ'כוסלובקיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות ההיסטורי בוויימאר 
 תפקיד:  נספח תרבות (1949–1952) 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה 
 פרסים והוקרה:  הפרס הלאומי של מזרח גרמניה 
 
לואיס פירנברג (בגרמנית: Louis Fürnberg; נולד ב-24 במאי 1909 בייהלבה שבאוסטרו-הונגריה, נפטר ב-23 ביוני 1957 בויימאר שבמזרח גרמניה) היה סופר, משורר, עיתונאי, מלחין ודיפלומט גרמני-צ'כוסלובקי ממוצא יהודי. מחבר השיר "המפלגה תמיד צודקת", אשר שימש כהמנון הרשמי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, המפלגה שהייתה שלטת במזרח גרמניה.
ילדותו ונעוריו עברו עליו בקרלובי וארי, שם גם למד בתיכון. בשנת 1925 הצטרף לואי פירנברג לנוער הסוציאליסטי. משנת 1927 למד פירנברג באקדמיה לסחר גרמני בפראג. בשנת 1928 הוא היה חבר בקבוצה הדוברת גרמנית במפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה. בשנת 1937 התחתן עם לוטה ורטהיימר. בגלל הרקע היהודי שלהם ושל השתייכותם למפלגה הקומוניסטית, ניסו בני הזוג לברוח מפראג לאחר פלישת הוורמאכט הגרמני, אך הם נבגדו על ידי חברים ונכלאו. לוטה פירנברג שוחררה לאחר חודשיים ממעצר הגסטאפו והצליחה להגר ללונדון. לואי פירנברג עבר כמה בתי כלא ועונה גם הוא במהלך המעצר. משפחת אשתו הצליחה לשחד פקידים בגסטפו ופירנברג גורש לאיטליה, שם פגש שוב את אשתו בתחילת שנת 1940. בשנת 1941 הם הגיעו לארץ ישראל, שם נשארו עד 1946. בשנת 1946  חזר פירנברג לפראג. תחילה עבד ככתב בכמה עיתונים, אך עד מהרה מצא עבודה במשרד המידע. לאחר מכן הפך לראש מחלקת הרדיו הצ'כוסלובקית למדינות דוברות גרמנית. בשנת 1954, כשעבר עם משפחתו למזרח גרמניה, מונה פירנברג לסגן מנהל מרכזי ההנצחה של גטה ושילר בוויימר.
הערות שוליים

↑  Rodden, John (1 בנובמבר 2010). Textbook Reds: Schoolbooks, Ideology, and Eastern German Identity. Penn State Press. p. 98. ISBN 0-271-04756-9. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  kulturportal-west-ost, Fürnberg, Louis
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463457505171  PLWABN: 9810624125005606  BnF: cb12155318r (data)  GND: 118536702  ICCU: IEIV012976  ISNI: 0000 0001 0887 9839  LCCN: n50016789  MusicBrainz: c5b45e1b-fd61-4cbf-955a-4e154b796979  NKC: jk01032185  NTA: 070482292  SUDOC: 030060540  VIAF: 36956112   WorldCat (עם VIAF): 36956112 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים ובנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לחם (סרט טלוויזיה)

| --- | --- |

 בימוי:  רם לוי
 הופק בידי:  דנה כוגן, הטלוויזיה הישראלית
 תסריט:  גלעד עברון מאיר דורון רם לוי
 עריכה:  רחל יגיל
 שחקנים ראשיים:  רמי דנון רבקה בכר משה איבגי אתי אנקרי
 צילום:  מאיר דיסקין
 מדינה:  ישראל 
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  1986
 משך הקרנה:  84 דקות
 שפת הסרט:  עברית מרוקאית
 סוגה:  סרט דרמה 
 פרסים:  "פרס איטליה" (Prix Italia) מטעם רשות השידור האיטלקית RAI
 דף הסרט ב־IMDb
 
לחם הוא סרט טלוויזיה ישראלי אשר צולם בשנת 1985 ושודר בערוץ הראשון ב-1986. את הסרט ביים רם לוי והקרנתו עוררה דיון ציבורי נרחב.
בשנת 2009 יצא הסרט בגרסת DVD, שכלל את כל סרטיו של הבמאי והיוצר רם לוי.