stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרברט ריד
לקריאה נוספת

Goodway, David (1998), Herbert Read Reassessed, Liverpool University Press, ISBN 978-0-85323-872-0
Graham, Robert (2009), Anarchism: A Documentary History of Libertarian Ideas, Volume Two: The Emergence of the New Anarchism (1939-1977), Black Rose Books, ISBN 978-1-55164-310-6
Behrens, David (2018-06-06). "Lost life of an incidental anarchist". The Yorkshire Post (באנגלית).
Cecil, Hugh, The Flower of Battle: British Fiction Writers of the First World War (London: Secker & Warburg, 1995) - chapter 10
Goodway, David, (ed.), Herbert Read Reassessed (Liverpool: Liverpool University Press, 1998)
Goodway, David (2006). "Herbert Read". Anarchist Seeds Beneath the Snow: Left-Libertarian Thought and British Writers from William Morris to Colin Ward (באנגלית). Liverpool: Liverpool University Press. pp. 175–201. ISBN 978-1-84631-025-6.
King, James, The Last Modern: A Life of Herbert Read (London: Weidenfeld & Nicolson, 1990)
Paraskos, Michael, (ed.), Re-Reading Read: Critical Views on Herbert Read (London: Freedom Press, 2007)
Michael Paraskos, Herbert Read: Art and Idealism (London: Orage Press, 2014)
Read, Benedict and David Thistlewood (eds), Herbert Read: A British Vision of World Art (London: Lund Humphries, 1993)
Thistlewood, David, Formlessness and Form (London: Routledge, 1984)
Woodcock, George, Herbert Read: the Stream and the Source (London: Faber and Faber, 1972)
Herbert Read: A Memorial Symposium by Robin Skelton (London: Methuen, 1970)
Treece, Henry (ed.), Herbert Read: an introduction to his work by various hands (London: Faber and Faber, 1944)
Keel, John S. (1969). "Herbert Read on Education through Art". Journal of Aesthetic Education. 3 (4): 47–58. doi:10.2307/3331429. ISSN 0021-8510. JSTOR 3331429.
Parsons, Michael J. (1969). "Herbert Read on Education". Journal of Aesthetic Education. 3 (4): 27–45. doi:10.2307/3331428. ISSN 0021-8510. JSTOR 3331428.
Smith, Ralph A. (1969). "Editorial: On the Third Domain. Herbert Read (1893-1968): The Humanist in a World of Politics". Journal of Aesthetic Education. 3 (4): 5–9. ISSN 0021-8510. JSTOR 3331426.
Wasson, Richard (1969). "Herbert Read Now: A Salutation to Eros". Journal of Aesthetic Education. 3 (4): 11–25. doi:10.2307/3331427. ISSN 0021-8510. JSTOR 3331427.
הערות שוליים

↑  "No. 29031". The London Gazette (Supplement). 5 January 1915. p. 250.
↑  "No. 30466". The London Gazette (Supplement). 8 January 1918. p. 638.
↑  "No. 30813". The London Gazette (Supplement). 23 July 1918. p. 8749.
↑  "Sir Herbert Read, Critic, Is Dead; Early Champion of Abstract Art; Poet and Literary Essayist Explored Effect of Industrial Society on Esthetic Values". The New York Times. 1968-06-13. ISSN 0362-4331.
↑  "- 'Metafiddlesticks!': Eliot's Donne and the Possibilities of the Neo-Metaphysical Speaker, 1917-1935". tumblr.com.
↑  "Poets". byu.edu.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266956305171  PLWABN: 9810689970405606  BIBSYS: 90103682  BNE: XX919142  BnF: cb12045401x (data)  CANTIC: a11637468  CiNii: DA01061328  GND: 118598716  ISNI: 0000 0001 2124 4854  LCCN: n79055559  LNB: 000118655  NDL: 00453799  NKC: skuk0001153  NLA: 35444262  NLG: 159821  NLK: KAC2018M9247  NSK: 000012296  NTA: 068531583  RERO: 02-A003730989  RKD: 469164  SNAC: w6qz29gr  SUDOC: 028665430  Trove: 955000  ULAN: 500324666  VcBA: 495/171534  VIAF: 24619891   WorldCat (עם VIAF): 24619891 
הרברט ריד ב-1966
ולנס סמיקונדקטור

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (VLN) 
 מייסדים:  מסד אייל, גבי גור כהן, דרור ירושלמי, עירן לידה, אלון בנזראי ונדב בנט
 תקופת הפעילות:  2006–הווה (כ־18 שנים) 
 מיקום המטה:  הוד השרון 
 משרד ראשי:  הוד השרון
 ענפי תעשייה:  שבבים לתעשיות האודיו-וידאו והרכב
 שווי שוק:  217.48 מיליון דולר (10 באוקטובר 2024)
 מנכ"ל:  גדעון בן צבי
 עובדים:  כ-300 (ספטמבר 2021)
  
 valens.com
 
ולנס סמיקונדקטור בע"מ היא חברה ישראלית המפתחת שבבים לתעשיית האודיו-וידאו ולתעשיית הרכב, בטכנולוגיית HDBaseT (אנ') שפיתחה, לתקשורת מהירה בתוך הרכב.
החברה הוקמה באוקטובר 2006 על ידי מסד אייל (סמנכ"ל פיתוח טכנולוגיות ליבה), גבי גור כהן, דרור ירושלמי (דירקטור), ערן לידא (סמנכ"ל טכנולוגיות), אלון בנזראי ונדב בנט. מנכ"ל החברה בשנים 2010–2020 היה דרור ירושלמי, ובפברואר 2020 מונה גדעון בן צבי למנכ"ל החברה. באפריל 2020 מונה ד"ר פיטר מרטנס, בכיר בתעשיית הרכב האירופית, ליו"ר דירקטוריון החברה.
מטה החברה ומרכז הפיתוח שלה שוכנים בהוד השרון. החברה היא פאבלס, בתחילת דרכה עסקה בפיתוח שבבים לאלקטרוניקה בידורית, ובתחילת 2016 נכנסה גם לתחום פיתוח שבבים לתעשיית הרכב.
החברה פיתחה את טכנולוגיית HDBaseT לקישוריות מהירה, המאפשרת להפיץ תוכני מולטימדיה באיכות אולטרה HD למרחקים ארוכים (עד 100 מטר) ללא צורך בדחיסה. ביוני 2010 הקימה החברה, יחד עם החברות LG אלקטרוניקה (אנ'), סמסונג וסרטי סוני את HDBaseT Alliance, ארגון ללא כוונת רווח שמטרתו קידום טכנולוגיית HDBaseT כתקן עולמי לקישוריות מהירה ביותר (ultra-high-definition, digital connectivity). לארגון הצטרפו יותר ממאתיים חברות. בינואר 2013 הוצגו לראשונה מוצרי HDBaseT בתערוכת CES בלאס וגאס.
בספטמבר 2015 הוענק לחברה פרס אמי לטכנולוגיה והנדסה (אנ') על פיתוח טכנולוגיית HDBaseT.
בתחום האודיו-וידאו עסקה החברה גם בפיתוח בטכנולוגיית אתרנט, אך בנובמבר 2019 סגרה תחום פעילות זה ופיטרה את שלושים העובדים שעסקו בו.
ביולי 2007 השלימה החברה, שבאותה עת העסיקה עשרה עובדים, גיוס ראשון של שבעה מיליון דולר. ביולי 2011 גייסה החברה 14 מיליון דולר. בינואר 2016 גייסה החברה 20 מיליון דולר. באפריל 2017 גייסה החברה 60 מיליון דולר. בנובמבר 2018 גייסה החברה 63 מיליון דולר. בספטמבר 2021 התמזגה החברה עם חברת ספאק, והחלה להיסחר בבורסה לניירות ערך בניו יורק, בשווי שוק של 1.1 מיליארד דולר.
הערות שוליים

↑  Audio-Video Products, באתר החברה
↑  Automotive Products, באתר החברה
↑  גדעון בן-צבי מונה כמנכ"ל זמני של ואלנס, באתר TechTime‏, 4 בפברואר 2020
1 2  אבי בליזובסקי, גדעון בן צבי מונה למנכ”ל הקבוע של ואלנס, ד”ר פיטר מרטנס, לשעבר בכיר באאודי, מרצדס, GM וולוו מונה ליו”ר הדירקטוריון, באתר Chiportal,‏ 10 באפריל 2020
↑  ואלנס מתחילה להיסחר בבורסת ניו יורק, באתר TechTime‏, 29 בספטמבר 2021
↑   אתר האינטרנט הרשמי של HDBaseT Alliance
↑  HDBaseT Alliance Shows the Future of Connected Home Entertainment at CES 2013, Business Wire, January 9, 2013
↑  ענבל אורפז | TheMarker, ‏חברת ולנס הישראלית זכתה באמי לחדשנות טכנולוגית, באתר ‏מאקו‏, 6 בספטמבר 2015
↑  אבי בליזובסקי, מנכ"ל ולנס ל-Chiportal בעקבות פיטורי 30 עובדים: "נאלצנו עם הרבה צער להיפרד מעובדים, ולהתייעל", באתר Chiportal,‏ 27 בנובמבר 2019
↑  אבי שאולי, ולנס סמיקונדקטור גייסה 7 מיליון דולר, באתר ynet, 16 ביולי 2007
↑  Valens Semiconductor Seals $14M, Venture Ccapital Journal, July 6, 2011
↑  הילה חיימוביץ', ‏חברת השבבים הישראלית Valens מודיעה על גיוס 20 מיליון דולר, באתר Geektime‏, 6 בינואר 2016
↑  יניב אביטל, ‏בדרך לרכב האוטונומי: Valens הישראלית מגייסת 60 מיליון דולר, באתר Geektime‏, 6 באפריל 2017
↑  יניב אביטל, ‏סטארטאפ השבבים לרכב Valens מגייס עוד 63 מיליון דולר, באתר Geektime‏, 6 בנובמבר 2018
↑  גולן חזני, ואלנס החלה להיסחר בניו יורק: "על שאלות נענה בביצועים", באתר כלכליסט, 30 בספטמבר 2021
הקידה האחרונה

| --- | --- |

כריכת המהדורה הראשונה של הספר
 מידע כללי
 מאת:  ארתור קונאן דויל
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספרות בלשית
 מקום התרחשות:  לונדון 
 הוצאה
 הוצאה:  ג'ון מארי
 תאריך הוצאה:  1917
 מספר עמודים:  305
 סדרה
 ספר קודם:  עמק הפחד, שובו של שרלוק הולמס 
 הספר הבא:  ספר הפרשיות של שרלוק הולמס, עמק הפחד 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  000842550
 
הקידה האחרונה (באנגלית: His Last Bow) הוא אוסף של שבעה סיפורים בלשיים (שמונה במהדורה האמריקנית) בכיכובו של הבלש שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל, כמו גם השם של אחד הסיפורים באוסף. הספר פורסם לראשונה ב-1917, והוא מכיל את סיפורי הולמס שפורסמו בין 1908 ל-1913, כמו גם את הסיפור שנושא את שם הספר מ-1917.
האוסף נקרא במקור "העלאת הזיכרונות של שרלוק הולמס" ולא כלל את הסיפור הקידה האחרונה, שהופיע לאחר פרסום הרומן הבלשי עמק הפחד. אולם, מהדורות מאוחרות יותר כן כללו את סיפור הקידה האחרונה ושינו את שם הספר. מהדורות מודרניות יותר משתמשות בכותרת המקורית.
רשימת הסיפורים

התעלומה במעון ויסטריה
הפרשה של קופסת הקרטון (סיפור זה נכלל במהדורות הבריטיות של זיכרונותיו של שרלוק הולמס)
ההרפתקה של החוג האדום
פרשת תוכניות ברוס-פרטינגטון
פרשת הבלש הגוסס
לאן נעלמה ליידי פרנסס קרפקס?
פרשת רגלו של השטן
הקידה האחרונה (האפילוג של שרלוק הולמס)
כאשר הספר זיכרונותיו של שרלוק הולמס פורסם לראשונה בארצות הברית, המוציאים לאור האמינו שהסיפור "הפרשה של קופסת הקרטון" לא מתאים לקהל האמריקני בגלל שתוכנו מתאים למבוגרים בלבד. כתוצאה מכך, סיפור זה לא פורסם בארצות הברית במשך שנים רבות אך לבסוף הוא הוסף לאוסף זה.
גם כיום רוב המהדורות האמריקניות של הקאנון מכלילות באוסף זה את הסיפור הקידה האחרונה, בעוד שרוב המהדורות הבריטיות כוללות אותה במקומו המקורי בזיכרונותיו של שרלוק הולמס.
התעלומה במעון ויסטריה לא התפרסם בהתחלה בשם זה; למעשה, מדובר בשני חלקים נפרדים של סיפור, כאשר הראשון נקרא "החוויה הייחודית של מר ג'ון סקוט אקלס" והשני נקרא "הנמר מסן פדרו", ובהוצאה המקורית החלקים הללו לא היו מקובצים תחת כותרת משותפת אחת. ואכן, שבעת הסיפורים הראשונים באוסף היו מקובצים בהתחלה תחת השם "העלאת הזיכרונות של שרלוק הולמס" לפני שהוסף להם הסיפור הקידה האחרונה, שבו מתוארות בגוף שלישי פעולותיו של הולמס המזדקן נגד מעשי הריגול הגרמניים בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה. סיפור זה נקרא במקור "התרומה למלחמה של שרלוק הולמס", וישנן ראיות רבות שדויל התכוון להפסיק את כתיבתו על הולמס לאחר סיפור זה ולסיים את כל הדברים הלא פתורים שנותרו מהסיפורים הקודמים כך שהוא יוכל להתרכז בדברים אחרים שקרובים יותר אל ליבו. אולם, דויל התקשה לעמוד מול התמריץ הכספי שהיה כרוך בכתיבת סיפורים נוספים על הולמס, שכן הוא חזר לכתוב עליו ארבע שנים מאוחר יותר.
| סדרת שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל |
| --- | --- | --- |
| ספרים | חקירה בשני • חותם הארבעה • כלבם של בני בסקרוויל • עמק הפחד |  |
| אוספי סיפורים קצרים | הרפתקאותיו של שרלוק הולמס • זיכרונותיו של שרלוק הולמס • שובו של שרלוק הולמס • הקידה האחרונה • ספר הפרשיות של שרלוק הולמס |  |
| דמויות | שרלוק הולמס • מייקרופט הולמס • דוקטור ווטסון • המפקח לסטרייד • פרופסור מוריארטי |  |
| דמויות משנה | איירין אדלר • סבסטיאן מורן • מרי מורסטן • דמויות נוספות |  |
| שונות | רחוב בייקר 221 ב' • מוזיאון שרלוק הולמס |  |
| עיבודים נבחרים | סרטים: שרלוק הולמס ותעלומת גרבי המשי • שרלוק הולמס והפרחחים מרחוב בייקר • טום וג'רי פוגשים את שרלוק הולמס • מר הולמס • הולמס & ווטסון • אנולה הולמס • אנולה הולמס 2 • אנולה הולמס 3   סדרות: זיכרונות על שרלוק הולמס • שרלוק • אלמנטרי • שרלוק הולמס (2013) • מיס שרלוק • שרלוק ברוסיה • הפרחחים • הולמס וסילי ליוואנוב: הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון (הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון • שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: המאה העשרים מתחילה • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: כלבם של בני בסקרוויל • הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: אוצר אגרא)   רוברט דאוני ג'וניור: שרלוק הולמס (סרט, 2009) • שרלוק הולמס: משחק הצללים • שרלוק הולמס 3   משחקי וידאו: שרלוק הולמס: התעוררות • שרלוק הולמס נגד ארסן לופין • שרלוק הולמס נגד ג'ק המרטש |  |
השקפת עולם

טקסים ומנהגים דתיים מקושרים להשקפת העולם של הדת הרלוונטית.
השקפת עולם (באנגלית: worldview; בגרמנית: Weltanschauung) או תפיסת עולם היא האופן הסובייקטיבי שבו אדם יחיד או קבוצה של אנשים רואים ומפרשים את ההתרחשויות והגירויים בסביבתם הפיזית והחברתית. השקפת העולם מכילה את כל הידע, המושגים, העמדות והערכים של האדם או הקבוצה המחזיקים בה. היא משמשת כמסגרת התייחסות או נקודת מבט למגוון רחב של היבטים הנוגעים לעולם ולחיים בו. בהתאם לכך, השקפת העולם יכולה להתייחס לתחומים כמו מדע, דת, פוליטיקה, חינוך וכלכלה. אנשים בודדים וקבוצות חברתיות יכולים להחזיק במגוון רחב של תפיסות עולם, כמו: פילוסופיה מכניסטית, נטורליזם מטאפיזי, פנתאיזם ופוסט-ציונות.
אטימולוגיה

מקורו של המונח "השקפת עולם" הוא בתרגום שאילה מהמילה הגרמנית Weltanschauung, אשר מורכבת מ־Welt "עולם" ו-Anschauung "תפיסה" או "השקפה". זהו מושג בסיסי בפילוסופיה הגרמנית, במיוחד בתורת ההכרה, אשר מתייחס "לתפיסה עולמית רחבה", המאפשר לאדם הבודד או לקבוצה חברתית, לצפות ולפרש את העולם ולהשתלב בחברה.
תפיסות עולם שונות ויחסי הגומלין ביניהן

ישנן מספר דרכים שבהן אדם או קבוצה חברתית יכולים להתייחס לאדם או קבוצה עם תפיסות עולם שונה, למשל:
אתנוצנטריות – הנטייה להסתכל על העולם בעיקר מהנרטיב של הזהות האתנית של המתבונן. האתנוצנטריות משקפת את נטייתו של האדם לראות בתרבותו שלו את התרבות המרכזית, הנעלה, הטובה יותר מאחרות והנכונה, תוך שיפוטן של תרבויות אחרות בהשוואה לתרבותו.
יחסיות תרבותית – גישה הטוענת כי על-מנת להבין תרבות אחרת, יש להימנע משיפוט (אנ'). על פי היחסיות התרבותית, כל תרבות מתאימה למאפיינים של חבריה. לכן, לפי גישה זו אין להעריך תרבות מסוימת כטובה יותר או פחות מהאחרת. במקום זאת יש ללמוד ולהבין כל תרבות על פי אמות המידה שלה עצמה.
אמונות בסיסיות משותפות יכולות לשמש כבסיס לדיאלוג בונה בין תפיסות עולם שונות. זאת משום שתפיסת העולם כוללת מספר אמונות בסיסיות, אשר מקבילות מבחינה פילוסופית לאקסיומות של השקפת העולם. אמונות בסיסיות אלו אינן ניתנות להוכחה לוגית במסגרת השקפת העולם, עקב היותן אקסיומות. כתוצאה מכך, האמונות הבסיסיות לא משמשות כמוקד לוויכוח, אלא כטיעונים המועלים בעד או נגד טענות בנושאים אחרים.
ראו גם

נורמה
מוסכמה
הבניה חברתית
הבניית מציאות
קונסטרוקטיביזם חברתי
דעת קהל
תקינות פוליטית
אידאולוגיה
אגוצנטריות
הערות שוליים

↑  ניתן גם לאיית זאת "תפישת עולם". ראו "תפיסה או תפישה?", באתר האקדמיה ללשון העברית.
↑  "Online Etymology Dictionary". Etymonline.com. נבדק ב-2019-12-02.
| פסיכולוגיה קוגניטיבית |
| --- | --- | --- |
| ענפי מחקר | זיכרון • תפיסה • קשב • למידה • פונקציות ניהוליות • אינטליגנציה • פתרון בעיות • קבלת החלטות • קטגוריזציה  • רכישת שפת אם • ייצוגים מנטליים • יצירתיות • מומחיות • רגשות • קוגניציה חברתית |  |
| מושגי יסוד | סכמה • היוריסטיקה • מודלים נורמטיביים ומודלים דסקריפטיביים • קידוד • שליפה • זיכרון עבודה • אב טיפוס • תאוריה של תודעה • אפקט סטרופ • אפקט מסיבת הקוקטייל • מסגור • עיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה • חשיבה מסתעפת • גשטלט • אינהיביציה • עכבה סמויה • הסחת דעת • נדידת מחשבות • אשליה • שיפוט מתאם • chunking • צוואר בקבוק • הטרמה • תובנה • מחשבות אילו |  |
| אישים בולטים | נועם חומסקי • אן טריזמן • דונלד ברודבנט (אנ') • אלינור רוש (אנ') • סטפן קוסלין (אנ') • זנון פילישין (אנ') • רוג'ר שפרד (אנ') • ג'ורג ספרלינג (אנ') • מיכאל פוזנר (אנ') • ריצ'רד שיפרין • הרברט סיימון • ג'ון סוולר (אנ') • ג'ון אנדרסון • דניאל כהנמן • דוד נבון • מייקל גזניגה • עמנואל דונחין • ג'ורג' מילר • עמוס טברסקי • אלן באדלי • ארווינג בידרמן (אנ') • דייוויד מאייר (אנ') • אדוארד טולמן • אולריק נייסר (אנ') • שאול הוכשטיין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4065348-1  NDL: 00570519  NKC: ph126340
וידזה

וידזה (בבלארוסית: Відзы, "וידזי"; ברוסית: Видзы; בפולנית: Widze; ביידיש: ווידזש, גם וידז) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

וידזה נזכרת לראשונה במחצית הראשונה של המאה ה-15, ובתחילת המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921 נכללה במחוז וילנה שבתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי וידזה

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,100 יהודים, כמחצית מאוכלוסייתה, והתקיימה בה פעילות ציונית ופעילות של ארגון הבונד. עם כיבוש העיירה בידי הסובייטים בפרוץ מלחמת העולם השנייה, הגיעו אליה פליטים יהודים ממערב פולין.
בפרוץ מבצע ברברוסה נכנסו לעיירה ליטאים ופולנים לאומנים, וביצעו פוגרום בתושביה היהודים. ב-27 ביוני 1941 נכנסו לעיירה הגרמנים, והחלו ברצח יהודים רבים במקום. בד בבד, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב ומגבלות תנועה, והוקם בעיירה יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה במחנות עבודה, ולהעביר לשלטונות תשלומי כופר.
בנובמבר 1941 רוכזו כ-200 יהודים בעלי מלאכה בגטו קטן ומגודר שהוקם בעיירה, וכל יתר יהודי העיירה גורשו לגטאות אופסה וגלמבוקיה. ממרץ 1942 הובאו לגטו שבעיירה יהודים נוספים מיישובי הסביבה, עד שמספר יושביו הגיע לכ-2,000 איש. בזמן קיום הגטו פעלה בו קבוצת מחתרת יהודית, בראשות נוח סבירסקי. בקיץ 1942 הועברו יושבי הגטו שבעיירה לגטו שווינציאן, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום. בזמן זה הצליחה קבוצת צעירים יהודים להימלט מהגטו, ולחבור לפרטיזנים ביערות הסביבה.
לקריאה נוספת

יצחק אלפרוביץ, גרשון ויינר (עורכים), ספר וידז - עיירה בחייה ובכליונה, תל אביב, 1998
הקרב על מולביץ

הקרב על מולביץ (בגרמנית: Schlacht bei Mollwitz) היה קרב מרכזי במהלך מלחמת שלזיה הראשונה (השלבים הראשונים של מלחמת הירושה האוסטרית), שאירע ב-10 באפריל 1741. במסגרת הקרב, הצבא הפרוסי תחת פרידריך השני, מלך פרוסיה, הצליח למנוע את התקדמותה של מתקפת נגד אוסטרית לתוך שלזיה, שנכבשה בידי הפרוסים בשלבים המוקדמים של המלחמה. הקרב הביא להסדר הסמכות הפרוסית בחבל שלזיה ולסיפוחה הרשמי לתוך ממלכת פרוסיה בהמשך המלחמה.
רקע > הצבא הפרוסי

במהלך שלטונו של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, הצבא הפרוסי הפך למרכזי בצבאות אירופה. נוצרה בממלכת פרוסיה תרבות שקראה להאדרת הצבא ובסוף שלטונו, בשנת 1740, מנה הצבא 80,000 איש. בתקופת שלטונו הקים פרידריך וילהלם הראשון מדינה אזרחית יעילה שתפקידה העיקרי לתמוך בצבא גדול ומאורגן היטב, שרוכז בחיל רגלים פרוסי. המשפחות האצילות של פרוסיה נדרשו להתחייב לשלוח את בניהן ללימודי הקצונה של הצבא. הגדודים נבדקו על בסיס שנתי על ידי המלך והיה סטנדרט נדרוש לתרגול ולביצוע.
ניתן היה לסמוך על גדודי חי"ר פרוסיים שיעברו בשדה הקרב לפי סדר ובמהירות שאף צבא אחר לא היה יכול באותה העת. הצבא הפרוסי כמו כן תיפח את השימוש בנשק חם מודרני שכלל ארטילריה ומוסקטים בשימוש נרחב בשדה הקרב. פרידריך השני, ירש את אביו בשנת 1740 והחל במהרה בשיפור חיל הרגלים וחישול נכסים אדירים מהזרועות שאביו הזניח; בעיקר חילות הפרשים והתותחנים.
רקע > הצבא האוסטרי

כלי הנשק המרכזי שהיה בשימוש של החי"ר האוסטרי היה מוסקט, שכלל בקצהו כידון וחרב קטנה. פרשים כבדים, שהיו מרכז התפארת הצבאית של הצבא האוסטרי, היו חמושים בחרב כבדה ובקרבין. בין יחידות הפרשים היו ההוסרים, שהיוו יחידת עילית הונגרית במקורה. הצבא האוסטרי הכיל מספר רב של יחידות לא סדירות כגון הפנדורס מחבל הבלקן, שהיו מחולקים לפיקוד לפי אתניות. הוסרים הונגרים סיפקו את זרוע הפרשים הקלה ורובם צורפו לצבא ההונגרי לאחר נפילתה של ממלכת הונגריה בין ארכידוכסות אוסטריה ממערב והאימפריה העות'מאנית מדרום במהלך המאה ה-16.
רקע > מלחמת שלזיה

לפרידריך וילהלם הייתה יראת כבוד לסדר המכונן באירופה, והחזיק מקיסר האימפריה הרומית הקדושה מבית הבסבורג. בנו, בשונה ממנו, לא העריך את המלוכה ההבסבורגית לכדי מצב שיתמוך בה באש ובמים. ב-20 באוקטובר 1740 נפטר קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כשהוא משאיר את כס המלוכה לבתו מריה תרזה. ירושתה הבעייתית של מריה תרזה הביאה לתחילתה של מלחמת הירושה האוסטרית במסגרתה פרידריך החליט לכבוש את מחוז שלזיה האוסטרי ובכך הביא לתחילתן של המלחמות השלזיות בין פרוסיה ומלוכת הבסבורג.
שלזיה, חבל ארץ משגשג בעל חשיבות כלכלית מרכזית ורוב פרוטסטנטי באוכלוסייתו, שכנה על גבול דרום פרוסיה לאורך גדות נהר אודר. עם 1.5 מיליון תושביה פרידריך ראה בשלזיה תוספת משמעותית למדינה הפרוסית עם 2.2 מיליון תושביה. פרידריך פלש לשלזיה ב-16 בדצמבר 1740 לאחר חודשים ממושכים של הכנות. הוא חצה את הגבול מדרום לעיר הפרוסית קרוסן וצעד דרומה בגדה המערבית של נהר אודר. ב-3 בינואר 1741 ברסלאו, בירת שלזיה, פתחה את שעריה בפני פרידריך. פרידריך היה באותה העת נטול ניסיון צבאי מעשי, מלבד פיקוד על גדוד חי"ר בימי שלום.
במרץ 1741 כבש הצבא הפרוסי את האזור הכפרי שלזיה עד לגבולו הדרומי, שם התפזרו הכוחות הפרוסים למשך שארית החורף. עיירות מפתח נותרו מוחזקות בידי ארכידוכסות אוסטריה, בעיקר נייסה. ב-9 במרץ 1741 הסתער הנסיך האוסטרי לאופולד מאנהלט-דסאו על גלוגאו בדרום שלזיה על ידי הוראת הקיסרית מריה תרזה. הצבא האוסטרי הראה את נחישותו לכבוש מחדש את שלזיה. ההתקפה החלה הודות להירגעות יחסית בשאר חזיתות מלחמת הירושה האוסטרית ולכן ניתן לכוחות לפנות למערכה בשלזיה. באפריל 1741 פילדמרשל וילהלם ריינהרד פון נייפרג נכנס לשלזיה בראש הצבא האוסטרי, הפיל במהירות את הכוחות הפרוסים שהיו מפוזרים ברחבי שלזיה ופנה להקל על חיל המצב בנייסה על גדות האודר. פרידריך ריכז את כוחות צבאו והלך בעקבות נייפרג. הפרוסים עלו על עקבות הצבא האוסטרי ותקפו אותו במולביץ, כפר מדרום לנייסה. מולביץ היה הראשון בקרבותיו של פרידריך. במפעם הראשונה והאחרונה הוא השאיר את ההנהגה הצבאית לפילדמרשל קורט כריסטוף גראף פון שוורין.
הקרב

הצבא האוסטרי שהה מסביב לכפר מולביץ. בתחילה הופתע הכוחות מהופעתו של הצבא הפרוסי, והתכוננו לקרב במהרה. לאוסטרים לא היה ניסיון בלחימה נגד הצבא הפרוסי עד לנקודה זאת וקציניו ציפו לניצחון קל. המפקד האוסטרי פתח במתקפת פרשים חזקה עם הרגימנטים בצד השמאלי של המערך האוסטרי. ההתקפה פגעה באגף הימני הפרוסי שהוחזק על ידי רגימנט הפרשים. הפרשים הפרוסים היו בתקופה זו מתחת לסטנדרטים של הצבאיים של האוסטרים המנוסים והמושמעים. הפריסה הפרוסית על האגף הימני הייתה פגומה מאוד בכך שהרגימנטים של הפרשים וחיל רגלים התערבבו ומנעו פריסה מתואמת של הפרשים הרכובים על מול המתקפה האוסטרית. הפרשים הפרוסים קרסו לנוכח ההתקפה האוסטרית ובתגובה פרידריך הנהיג אישית רגימנט פרשים וסף לתמוך במערך הפרוסי.
פרידריך, בהמלצתו של פילדמרשל שוורין כי הוא הפסיד בקרב וכי הכוחות הפרוסים עומדים לקרוס לנוכח ההתקפה, נסג מתוך שדה הקרב עם פמלייתו האישית. הוא רכב לעיירה אופפלן שם הוא הצליח להימלט מלכידתו בידי הוסרים הונגרים. בינתיים בשדה הקרב, הודות למשמעת של הצבא הפרוסי המטופח, הצליחו הרוסים לשמור על מערך יציב ולהתיש את האוסטרים לכדי מתקפת נגד שהביאה לנסיגתם של האחרונים ולייצוב החזית והכיבוש הפרוסי של שלזיה. כשעבר לעיירה לובן, קיבל פרידריך הודעה משוורין שהודיע לו שהקרב ניצח. פרידריך חזר לגלות כי חיל הרגלים הפרוסי החזיק מעמד, גירש את הפרשים האוסטרים והתקדם לכבוש את מולביץ. נייפרג נסוג מהשדה ונסוג חזרה מעבר לגבול והשאיר את הפרוסים מנצחים.
ראו גם

הצבא הפרוסי
המלחמות השלזיות
פרידריך השני, מלך פרוסיה
ולנטיניזם

|  שורשים, סיווג והנהגה |
| --- | --- |
 דת:  גנוסיס, נצרות
 מקור השם:  ולנטינוס 
 תאריך ייסוד:  המאה השנייה
 ארגונים ופעילות
 אזורי פעילות:  מצרים, אסיה הקטנה, סוריה, צפון אפריקה.
 
ולנטיניזם היה זרם נוצרי גנוסטי שנוסד על ידי ולנטינוס ונקרא על שמו.
הוולנטיניזם נוסד במאה השנייה והיה אחד הזרמים הגנוסטיים הנפוצים ביותר ברחבי האימפריה הרומית, ובעיקר במצרים, באסיה הקטנה, בסוריה ובצפון אפריקה. הוולנטיניזם התפצל בהמשך לשתי אסכולות, המערבית והמזרחית והמשיך לפעול באימפריה הרומית גם לאחר שזו הוכרזה כ"אימפריה נוצרית". הכנסייה הנוצרית ראתה בוולנטיניזם איום ורדפה את חסידיו. בין אבות הכנסייה הנוצרית שיצאו נגד הוולנטיניזם נמנו אירנאיוס מליון והיפוליטוס מרומא ובין חסידיו הידועים היו הראקלאון, תלמי (שני ראשי האסכולה המערבית), אקסיוניקוס ותאודוטוס.
האמונה

עיקרי אמונת הוולנטיניזם ידועים מהכתבים שנותרו מהפולמוס עם הכנסייה הנוצרית, אך לא ברור אם מדובר בעיקרי האמונה מתקופת ולנטינוס או מהתפתחות מאוחרת יותר, אחרי פילוג האסכולות.
על פי אמונת הוולנטיניזם בראשית הייתה השלמות האלוהית, המכונה גם פלרומה ובמרכזה האב שייצר שלושים טיפוסים שמימיים והאחרון שבהם סופיה, החוכמה, שמזוהה גם עם רוח הקודש. בשלוש התנסויות רגשיות של סופיה הביאה זו לעולם שלושה סוגי אנשים: אנשי הגוף, אנשי הנפש ואנשי הרוח. הראשונים קשורים לשטן, הסוג השני שואפים אל הנשמה, אך קשורים חלקית לשטן והסוג השלישי הוא שיכול לשוב אל הפלרומה.
חדירת הלוגוס לתוך מרים, אם ישו היה ניסיון להשיב את סופיה (המיוצגת על ידי מרים) אל הפלרומה. לפי הוולנטיניזם ישו היה אדם בשר ודם ששכן בתוכו הלוגוס, כך שהם מבדילים בין האדם שנצלב ומת ובין הייצור האלוהי ששכן בתוכו ותפיסה זו העמידה אותם במחלוקת קשה עם הכנסייה הנוצרית. התעקשות חסידי הוולנטיניזם להציג עצמם כנוצרים, הפכה אותם, בעיני הכנסייה הנוצרית, למשהו גרוע מכופרים סתם, למינים.
ראו גם

נצרות קדומה
הרמן בריית

| --- | --- |

הרמן בריית
 לידה:  7 במאי 1892 פירמאזנס, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 פטירה:  3 בספטמבר 1964 (בגיל 72) ואכטברג, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1910–1945 (כ־35 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל השריון (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-3   מפקד קורפוס הפאנצר ה-3
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה   עיטור בית הוהנצולרן עם חרבות
 
גנרל הרמן בריית (בגרמנית: Hermann Breith; 7 במאי 1892 – 3 בספטמבר 1964) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

בריית נולד ב-7 במאי 1892 בפירמאזנס, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1910 התגייס בריית לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-60 (ברנדנבורג ה-7 - מארקגראף קרל), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר בריית ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1924 הועלה בריית לדרגת האופטמן, וב-1 בדצמבר 1933 הועלה לדרגת מיור. ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הפאנצר ה-5, ובשנת 1936 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-10 בנובמבר 1938 מונה בריית למפקד רגימנט הפאנצר ה-36, וב-1 בינואר 1939 הועלה לדרגת אוברסט.