השפעת כתבי הקודש על עיצוב הלאומיות האמריקנית
אחרי המהפכה

התקופה אחרי המהפכה האמריקנית התאפיינה בהתעוררות דתית משמעותית, וביצירת כיתות דתיות חדשות. היסטוריונים שעוסקים בדת ברפובליקה הצעירה, כמו מרק נול, טוענים שבראשית המאה ה-19 נוצרה בארצות הברית סינתזה תרבותית בין פרוטסטנטיזם אבנגליסטי, ורפובליקניזם, כאשר כל הכיתות הדתיות, היו שותפות להדגשת סמכותו של הבייבל. סינתזה זו, של "רפובליקליזם אבנגליסטי", התבססה במידה רבה על כך, שרוב האמריקנים האמינו שאדם צריך לסמוך על שכלו ועל כח שיפוטו. עבור אמריקנים רבים תובנה זו התפתחה במידה רבה כתוצאה מהמקובל בנצרות האמריקנית, שכל אדם יכול וצריך לפרש את הבייבל כראות עיניו. בשנים אחרי המהפכה מדינות הדרום נעשו יותר דתיות ממדינות הצפון, ונוצרה "חגורת הבייבל". בדרום התערבו מטיפים מתודיסטים ובפטיסטים צעירים בהווי העממי, בעיקר דרך קשרים חברתיים שיצרו בעיקר עם נשות האיכרים. המטיפים והנשים תמכו אלה באלה. כריסטין הירמן אומרת, שהכיתות הדתיות האבנגליסטיות צמחו בעיקר הודות לאותם מפגשים בלתי אמצעיים בבתי האיכרים. החוט המקשר בין העולם החילוני לעולם הדת היה הזכות והחובה של כל אחד לפרש את הבייבל כהבנתו.
במהלך המהפכה האמריקנית ובעקבותיה, התפתחה זהות לאומית אמריקנית.  זהות לאומית זו לא הייתה דבר מובן מאליו, נוכח זהות מגובשת של כל אחת מהמדינות (וירג'יניה, מסצ'וסטס, וכו'), ועוד יותר מכך, נוכח השוני בין מדינות הצפון והדרום. ארצות הברית נולדה כרפובליקה, שהתפתחה עד מהרה למדינה דמוקרטית. התפתחות שרחוקה מלהיות מובנת מאליה נוכח ההבדלים הנזכרים, ובמיוחד נוכח תופעת העבדות.  מכנה משותף לכל מדינות הברית היה זיקה חזקה במיוחד לבייבל, שהיה כאמור נפוץ ופופולרי במיוחד בכל מדינות הברית באותן השנים. ההיסטוריה האמריקנית התאפיינה מאז הקמת המושבות הבריטיות ועד אמצע המאה ה-19 בתופעה של הרחבת ההתיישבות לכיוון מערב. דה טוקוויל מתאר את המתיישבים במערב, כאנשים "שחודרים למערב הפראי עם בייבל, גרזן וקובץ עיתונים".
בשנים אחרי המהפכה מתפתחים ברחבי ארצות הברית בתה"ס הציבוריים, ומעכשיו הם קולטים גם את רוב ילדי המעמד הבינוני. הקריאה נעשתה מן הבייבל, שסיפק גם את תוכן הלימוד המרכזי. עד מהרה הוקמו גם בתי"ס של יום א', זאת במאמץ לצמצם יציאתם לתרבות רעה של ילדי העניים. קסטל מציין הבדל גדול בין ארצות הברית לאנגליה: חינוך לעניים היה מאד מקובל בארצות הברית, בניגוד לאנגליה. הפעילים ביותר בשטח היו הקווייקרים, שהיו הפעילים גם בארגונים נגד העבדות, והקימו בין השאר בתי"ס לשחורים משוחררים. בתה"ס של יום א' חילקו לילדים ארוחות, ביגוד וספרי בייבל. ספרי הלימוד הבסיסיים ברפובליקה הצעירה, Spellers & Readers, משתמשים בבייבל לקריאה בסיסית, ועיקרם הוקדש ליחסי האל עם העולם, עם האדם ועם הילד עצמו. בספרי הלימוד המשיכו לשלב קטעי בייבל, וספורים מהבייבל, במשך כל המאה ה־19. אף לא אחד מספרי הלימוד יכול להיות מוגדר כחילוני. נוכחות האל היא מוחשית מאד בעולם, והשגחתו הברוכה על היחידים ועל האומה כולה, ונמצאת בכל ספרי הלימוד בכל המאה ה־19. ספרי הלימוד ניסו לשכנע שכל יציאה כנגד הבייבל מערערת את הסדר החברתי. דאיזם ואתאיזם הוצגו בספרי הלימוד כלא הגיוניים ולא מוסריים. הספרים "מגייסים" את האישים המפורסמים, שהיו נוצרים נאמנים ומוצהרים, החל בניוטון ובג'ון לוק, עם דגש על ג'ורג' וושינגטון, שתמיד חש בנוכחות האל, שהדריכו בדרכו. נח וובסטר נחשב "אבי החינוך האמריקני". מילון וובסטר שערך, נועד להיות מילון שיבטא את רוחה וערכיה של האומה הצעירה. במילון הוסיף וובסטר מילים, ובעיקר משמעויות, שמצא בבייבל. בשנת 1834 כתב וובסטר ספר על ערכו של הבייבל, כמדריך לצעירים שנכנסים לקולג'. הוא כותב שם, שהבייבל הוא המדריך החשוב היחיד לחיי האדם, אם בענייני יחיד וחברה, ואם בשאלות ארגון החברה ודרכי השלטון.