stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נפות הונגריה
רשימת הנפות > מחוז באץ'-קישקון (Bács-Kiskun megye)

Bácsalmás
Baja
Jánoshalma
Kalocsa
Kecskemét
Kiskőrös
Kiskunfélegyháza
Kiskunhalas
Kiskunmajsa
Kunszentmiklós
רשימת הנפות > מחוז בקש (Békés megye)

Békéscsaba
Békés
Gyula
Mezőkovácsháza
Orosháza
Sarkad
Szarvas
Szeghalom
רשימת הנפות > מחוז צ'ונגראד-צ'נאד (Csongrád-Csanád)

Csongrád
Hódmezővásárhely
Kistelek
Makó
Mórahalom
Szeged
Szentes
ראו גם

מחוזות הונגריה
חבלי הונגריה
קוגל אטריות

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מזון 
 
קוגל איטריות (ביידיש: לאקשן קוגל; בפי יוצאי פולין והונגריה: קיגל) הוא פשטידה יהודית אשכנזית, סוג פופולרי של קוגל שנעשה עם אטריות (לוקשן או לאקשן) ומגוון מרכיבי מוצרי חלב או פרווה, המוגש באופן מסורתי בשבתות ובחגים כמנת תוספת.
אטימולוגיה

שם המנה מגיע מהמילה ביידיש קוגל (בגרמנית: kugel) שמשעותה "כדור", גלובוס". מקורו של השם היידיש ככל הנראה בהתייחסות לכדורי הבצק העגולים שהונחו במרכז הצ'ולנט, תבשיל השבת המסורתי, כדי לבשל אותם לצדו ולספוג את טעמיו לשימוש מאוחר יותר כתוספת. לאחר מכן הקוגל התפתח לצורתו הנוכחית מתישהו במאה ה-13. בחלק מהדיאלקטים היידיים, בעיקר ביידיש התיכונה שדוברה בפולין ומזרח הונגריה, נהגית המילה כמו "קיגל". ההגייה האחרונה לא שרדה בקרב יהדות ארצות הברית בתחילת המאה ה-20 בשל הדמיון הלשוני שלה לטכניקת תרגילי הקיגל.
היסטוריה

אף על פי שקוגל האטריות המתוק שולט, יש מגוון רחב של סוגי קוגל אטריות, החל מהמתוק, המעט מתוק ועד למלוח ולחריף. ניתן לאפות אותו בכלי בסיר ברזל כבד גדול או בסירים קטנים אישיים. קוגל אטריות מכיל לרוב צימוקים או פירות יבשים אחרים, אם כי יש הבוחרים להשמיט אותם כהעדפה אישית. באופן מסורתי הקוגל היה מכוסה בשטרויזל קינמון או לא היה מכוסים כלל, אולם החל מהמאה ה-20 קוגל איטריות החל להיות מכוסה בארצות הברית בעיקר במגוון תוספות כולל קורנפלקס כתוש.
היהודים הליטאים ידועים בהעדפתם למאכלים מתובלים בכמות נכבדת של מלח בישול ופלפל שחור (כמו הקוגל הירושלמי החריף) בעוד שהיהודים הפולנים, ובמיוחד אלה מגליציה, ידועים בהעדפתם למאכלים מתוקים, והם אבות קוגל האטריות המתוק. כשהיהודים נמלטו מדיכוי ופוגרומים אנטישמיים במזרח אירופה ומצאו מקלט באמריקה הצפונית (קנדה וארצות הברית) לפחות מאז המאה ה-19, יותר יהודים היגרו מפולין מאשר מליטא, מה שהביא לכך שמכיני הקוגל המתוק השפיעו יותר על המטבח היהודי האמריקאי.
סוגים

קוגל אטריות מתוק הוא הסוג הנפוץ ביותר של קוגל אטריות, והוא נעשה לעיתים קרובות בבית על ידי אנשים בקהילה היהודית במיוחד בחגי ישראל ומועדים שונים ובשבתות. זוהי גם מנה פופולרית במעדניות ומסעדות יהודיות שונות באמריקה.
על אף שחלקם מעדיפים את קוגל האיטריות ללא תוספות, כיוון שנהנים מהחלק העליון המסורתי של הקוגל, המורכב מאטריות החודרות דרך פני השטח של הקוגל והופכות פריכות בתהליך האפייה, אחרים מעדיפים את קוגל האטריות עם מגוון תוספות כולל דגנים מרוסקים שונים כמו כאמור קורנפלקס. תוספת שטרויזל או פירורי לחם זכתה לראשונה לפופולריות בקרב יהדות גרמניה. יהודים באמריקה הדרומית מפזרים על קוגל האיטריות אגוזי פקאן. ניתן להוסיף לקוגל אטריות מלוח פירורי לחם, בדומה למקרוני עם גבינה.
תוספת קורנפלקס לקוגל אטריות מתוק, בדרך כלל לאלה המכילים מרכיבי חלב ולא פרווה, זכתה לפופולריות לראשונה בתחילת המאה ה-20 בארצות הברית כמפגש של המטבח היהודי האשכנזי עם המטבח האמריקאי. את התוספת הזו מכינים על ידי ריסוק קורנפלקס ביד או במעבד מזון, ואז מערבבים אותם עם סוכר, קינמון וחמאה מומסת. מכינים את קוגל האטריות המתוק ואז מניחים את הציפוי לפני האפייה או באמצע תהליך האפייה.
ראו גם

המטבח הישראלי
הערות שוליים

1 2 3  Marks, Rabbi Gil. The Encyclopedia of Jewish Food.
1 2  Eisenberg, Joyce; Ellen Scolnic (2016). The Whole Spiel: Funny essays about digital nudniks, seder selfies and chicken soup memories. Incompra Press. p. 132. ISBN 978-0-69272625-9.
↑  Vered, Ronit (22 בפברואר 2012). "In Search of the Holy Kugel". Haaretz. נבדק ב-30 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Joan Nathan makes sweet and crunchy kugel". Tablet on Youtube. נבדק ב-10 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
קוגל ירושלמי
עריכה צולבת

עריכה צולבת (באנגלית: Cross-cutting) היא טכניקת עריכה הנפוצה מאוד בתעשיית הקולנוע, שבה שתי סצנות מוצגות כמתרחשות בו-זמנית, אך במקומות שונים. בעריכה צולבת, המצלמה תחתוך מפעולה אחת לפעולה אחרת, מהלך אשר עשוי לרמוז על הסימולטניות של שתי הפעולות האלו (למרות שלא תמיד זה המקרה).
ניתן לגרום לקהל צופים לחוש מתח באמצעות השימוש בעריכה צולבת. המתח נבנה כתוצאה מהציפייה שנוצרת, והתקווה להספיק לסיים בזמן פעולה אחת, לפני השנייה. עריכה צולבת משמשת גם לצורך יצירת הקבלות; העריכה מאפשרת הצגת מהלך פעולות נרטיביות, המתרחשות במספר מקומות, באותו זמן, פחות או יותר. לדוגמה, בסרטו של ד.וו גריפית' "A Corner in Wheat"‏ (1909), העריכה הצולבת חותכת בין פעילות של אנשי עסקים עשירים לבין אנשים עניים העומדים בתור ללחם. עריכה שכזו יוצרת דיכוטומיה ברורה בין שתי הפעולות, ומעודדת את הצופה להשוות בין שני השוטים. לעיתים קרובות, לעומת זאת, ניגוד שכזה משמש לצורך יצירת אפקט רגשי חזק, לעיתים קרובות - בשיאו של הסרט. הקצב, או משך הזמן שבין שני שוטים, הערוכים בעריכה צולבת, יכולים גם לקבוע את הטון של הסצנה. הגברת המהירות בין שתי פעולות שונות עשויה להוסיף מתח לסצנה, בדומה לאופן שבו נעשה שימוש במשפטים קצרים ותמציתיים ביצירות ספרותיות.
עריכה צולבת הפכה לטכניקה בתהליך עשיית סרטי קולנוע בשלב יחסית מוקדם בהיסטוריה של הקולנוע (דוגמה בולטת: "שוד הרכבת הגדול" של אדווין פורטר משנת 1903). ד.וו גריפית' היה אחד ממיישמיה המפורסמים ביותר. ניתן לראות כיצד הוא יישם את הטכניקה בסרטיו השונים, כגון "A Corner in Wheat" ו-"The Lonedale Operator". "הולדתה של אומה", סרטו משנת 1915, מכיל מקרי לימוד קלאסיים של עריכה צולבת המבססים אותה כטכניקת עריכה מרכזי בתהליך עריכתם של סרטי קולנוע. מרינאל סן השתמש בעריכה צולבת בסרטו Interview, וזכה להצלחה מסחרית משמעותית. כריסטופר נולאן משתמש בהרחבה בעריכה הצולבת בסרטיו שוברי הקופות, כגון בין כוכבים, האביר האפל והתחלה - במיוחד בסרט האחרון, שבו יש סיקוונסים רבים, המתארים מספר רמות שונות של תודעה, המתרחשות בו-זמנית. "ענן אטלס" ידוע בשל שימוש נרחב בעריכה צולבת בין ששת הסיפורים השונים של הסרט, חלקם נמשכים רק מספר שניות, בעוד אחרים נפרשים על פני למעלה מ-300 שנים, במקומות שונים ברחבי העולם. לעומת זאת, יש חוט המקשר בין הפעולות השונות לבין העלילות המוצגים בכל קאט.
עריכה צולבת משמשת, לעיתים קרובות, לצורך סיקוונס של שיחת טלפון, על מנת שהצופים יוכל לראות את הבעות הפנים של שתי הדמויות ואת תגובותיהן לדבריו של האחר.
ראו גם

דיזולב
מאטץ' קאט
שוט הסחה
Shot Reverse Shot
בי-רול
לקריאה נוספת

Bordwell, David; Thompson, Kristin (2006). Film Art: An Introduction. New York: McGraw-Hill. pp. 244–245. ISBN 0-07-331027-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
הערות שוליים

↑  Frames captured from The Lonedale Operator illustrate cross-cutting. http://www.tcf.ua.edu/Classes/Jbutler/T112/Lonedale2/index.htm.
יאיא דה קוסטה

| --- | --- |

 לידה:  15 בנובמבר 1982 (בת 41) הארלם, ניו יורק, ארצות הברית ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בראון  Northfield Mount Hermon School  בית הספר לאמנויות של הארלם 
 בן זוג:  ג'ושוע בי אלפיה (2016-2012)
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
יאיא דה קוסטה (נולדה בשם: קמרה דה קוסטה ג'ונסון, באנגלית: Camara DaCosta Johnson; נולדה ב-15 בנובמבר 1982) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. מוכרת בשל השתתפותה העונה השלישית של התכנית "הטופ מודל הבאה" שם סיימה במקום השני.
ביוגרפיה

דה קוסטה נולדה בהארלם שבניו יורק. מוצאה הוא ברזילאי ואפרו-אמריקאי. בנוסף לאנגלית היא דוברת גם פורטוגזית, צרפתית וספרדית. בתיכון למדה במסצ'וסטס. דה קוסטה למדה לימודי אפריקה בקולג' ולאחר מכן סיימה לימודי תואר ראשון ביחסים בין-לאומיים מאוניברסיטת בראון.
קריירה

בשנת 2004, כאשר הייתה בת 21 התחרתה דה קוסטה בעונה השלישית של תוכנית המציאות "הטופ מודל הבאה" שם הגיעה למקום השני בגמר בעוד המנצחת היא אווה מרסיל. לאחר התכנית פתחה בקריירת דוגמנות משגשגת. היא הופיעה בפרסומות למגוון מוצרים, בין היתר למותגי הקוסמטיקה "גרנייה", למותג הצרפתי "ספורה" ולמותגי טיפוח העור "אוליי" של חברת פרוקטר אנד גמבל. וגם למותג ההנעלה "שול", לרשת הקמעונאות "רדיו שאק" ולחברת אריזות הנייר "סדה".
ב-2005 החלה דה קוסטה לשחק, לאחר הופעת אורח בסדרת הטלוויזיה "איב". היא כיכבה לצד רוב בראון, אנטוניו בנדרס ואלפרה וודארד בסרט "רוקדים". לדה קוסטה היו תפקידי משנה בסרטים העצמאיים "האנידריפר" ו"השליח".
ב-2008 היא הופיעה באופרת הסבון הפופולרית "כל ילדיי" בתור קסנדרה פוסטר, בתה של אנג'י הוברד (דבי מורגן). לדברי התסריטאי הראשי של הסדרה, צ'ארלס פראט ג'וניור, דה קוסטה עזבה את הסדרה באוגוסט 2008, פחות מארבעה חודשים לאחר שהצטרפה לסדרה, כדי לשחק במחזה "The First Breeze of Summer" שהוצגה בברודוויי בשנים 2008-2009.
בשנת 2009 שיחקה את ניקו סלייטר, בתה של וילהלמינה סלייטר (ונסה ויליאמס), בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "בטי" של רשת ABC.
בשנת 2010 היא הופיעה בסרט "הילדים בסדר" לצד אנט בנינג, ג'וליאן מור ומארק רופאלו. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל סאנדנס. באותה שנה היא שיחקה אף בסרט "טרון: המורשת". בנוסף היא הופיעה על שער המגזין ווג בינואר 2011.
בשנת 2013 שיחקה לצד דנאי גורירה בסרט הדרמה הניגרי "אמו של ג'ורג'" של הבמאי אנדרו דוסונמו. שיחקה גם בתפקיד של קרול בסרט הדרמה ההיסטורי "המשרת" בכיכובם של פורסט ויטאקר ואופרה וינפרי.
בשנת 2015 החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "שיקגו MED" (חלק מזיכיון שיקגו) של רשת NBC, בתור אפריל סקסטון, אחות ממוצא אמריקאי-ברזילאי. עוד באותה שנה זכתה דה קוסטה לשבחים רבים כאשר גילמה את הזמרת ויטני יוסטון בסרט הטלוויזיה הביוגרפי "ויטני" של רשת Lifetime שביימה אנג'לה באסט.
חיים אישיים

דה קוסטה הייתה בזוגיות ארוכה עם מפיק ובמאי הקולנוע העצמאי ג'ושוע בי אלפיה. בספטמבר 2013 היא ילדה את בנם, סנקרה. בנובמבר 2015 דווח כי דה קוסטה ואלעפיה נפרדו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | רוקדים | לה-ראט |  |
| 2007 | האנידריפר | צ'יינה דול |  |
| 2009 | השליח | מוניקה וושינגטון |  |
| 2010 | הילדים בסדר | טניה |  |
| 2010 | טרון: המורשת | סירן |  |
| 2011 | עולם הזמן | גרטה |  |
| 2011 | The Shanghai Hotel | קנדרה |  |
| 2012 | שוד תחת מצור | סופי |  |
| 2013 | אמו של ג'ורג' | סייד |  |
| 2013 | המשרת | קרול האמי |  |
| 2013 | Big Words | אנני |  |
| 2014 | ככה זה עובד | קנדי |  |
| 2016 | בלשים בע"מ | טלי |  |
| 2019 | Bolden | נורה בולדן |  |
| 2019 | פיל (אנ') | שרה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | איב | מיס ג'נקינס | פרק: "Prom Night" |
| 2008 | כל ילדיי | קסנדרה פוסטר | 44 פרקים |
| 2008 | Racing for Time | ונסה | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2009 | בטי | ניקו סלייטר | 7 פרקים (עונה 4) |
| 2009 | חוק וסדר: מדור מיוחד | אודרינה | פרק: "Anchor" |
| 2010 | רחמים | ברוק סאליבן | פרק: "There Is No Room for You on My Ass" |
| 2010 | נשות קבע | אמבר | פרק: "AWOL" |
| 2011 | בגוף ההוכחה | הולי בנט | פרק: "Helping Hand" |
| 2012-2011 | האוס | אניטה | 2 פרקים |
| 2014 | בלתי נשכח | מולי מק'גניטי | פרק: "Cashing Out" |
| 2015 | משפחת סימפסון | הנסיכה קמי של ניגריה | דיבוב; פרק: "The Princess Guide" |
| 2015 | ויטני | ויטני יוסטון | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2015-הווה | שיקגו MED | אפריל סקסטון | תפקיד ראשי; (6 עונות); 114 פרקים |
| 2021-2015 | שיקגו FIRE | אפריל סקסטון | 12 פרקים |
| 2019-2017 | שיקגו PD | אפריל סקסטון | 3 פרקים |
| 2018 | Faith Under Fire | קנדרה | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2021–2022 | Our Kind of People | אנג'לה ווהן | תפקיד ראשי |
| 2023 - הווה | סנגור במבחן | אנדראה "אנדי" פרימן | תפקיד ראשי (עונה 2); 10 פרקים |
שפות רומאניות

| --- | --- |
 תפוצה גאוגרפית:  במקור מאזור לאטיום העתיק ובירתו רומא; התפשט לדרום, מזרח ומערב אירופה; כיום גם ביבשת אמריקה, חלקים באפריקה, בדרום מזרח אסיה ובאוקיאניה
 צורה קדומה:  לטינית וולגרית
 חלוקות משנה:  שפות איטליות מערביות: כולל (1) שפות איטלו-דלמטיות (רומאנית דלמטית, טוסקנית ואיטלקית, איטלקית מרכזית, איטלקית דרומית, איטלקית יהודית, דלמטית?), (2) שפות רומאניות מערביות (גאלו-רומאניות, איברו-רומאניות) שפות רומאניות מזרחיות: (1) רומאניות-בלקניות (רומנית, ארומנית, מגלנו-רומנית, איסטרו-רומנית), (2) קַסְטֶלְמֶצָאנוֹ, (3) דלמטית? סרדו רומאנית אפריקאית† רומאנית פאנונית† לטינית בריטיות† רטו-רומאנית? (פריאולית, לדינית, רומאנש)
 מפת תפוצה
 
 מפה עולמית של השפות הרומאניות
 
השפות הרומאנית באירופה
הדיאלקטים של השפות הרומאניות באירופה
חמש השפות הרומאניות העיקריות בעולם: אדום – רומנית, צהוב – איטלקית, כחול – צרפתית, ירוק – ספרדית, כתום – פורטוגזית
אירופה הלטינית
שפות נאו-לטיניות
שפות רומאניות
הניבים של השפות הרומאנית
קו לה ספציה–רימיני (אנ')
מפה עולמית של הלשונות הרומאניות
השפות הרומאניות הן קבוצת שפות מתוך משפחת השפות ההודו-אירופיות שהתפתחו מהשפה הלטינית הוולגרית או בשמה האחר – הרומית, תוך השפעות שפות נוספות. השפות הרומאניות המדוברות ביותר הן איטלקית, ספרדית, פורטוגזית, צרפתית ורומנית. השפות הרומאניות מדוברות בעולם כולו על ידי יותר מ-800 מיליון בני אדם, בעיקר באירופה ובאמריקה הלטינית.
השפות ה"רומאניות" התפתחו מהלטינית המדוברת, המכונה "לטינית וולגרית" (מלטינית: vulgus – "עם"), שדוברה בפי החיילים הרומאים, נציגי השלטון הרומי ומתיישבים אחרים, שבאמצעותם היא התפשטה בפרובינקיות הרומיות. בכל אזור עברה הלטינית המדוברת מגוון נרחב של שינויים לאורך השנים והושפעה רבות מהשפות המקומיות שדוברו באותם האזורים לפני כן (מה שנקרא "תשתית" (סובסטרט) במינוח הבלשני). שפות התשתית השונות אמנם כמעט ולא השאירו את חותמן בלקסיקון השפות הרומאניות המודרניות, אך השפעתן ניכרת בתחומי הדקדוק השונים. חלוקת השפות הרומאניות לתת-קבוצות מתבססת על אזורי שפות תשתית אלו, המתלכדים עם התפוצה הלשונית הגאוגרפית.
למרות השפעות אחרות (למשל, השפעות משפות התשתית ומשפות הסופרסטרט (superstrate) מפלישות גרמאניות או סלאביות מאוחרות יותר), הפונולוגיה, המורפולוגיה ואוצר המילים של כל השפות הרומאניות מורכבות בעיקר מצורות מפותחות של לטינית וולגרית.
אטימולוגיה

הגיזרון "רומאני" מקורו בשפה הלטינית הוולגרית Romanicus, ובעברית: "בשפה הרומאית".
חלוקת השפות הרומאניות לתת-קבוצות > שפות גאלו-רומאניות

שפות אלה מדוברות באזורים בהם דוברו שפות קלטיות לפני הגעת השפה הלטינית
צרפתית
מונגאסקית
ארפיטנית
ולונית
חלוקת השפות הרומאניות לתת-קבוצות > אוקסיטנית וקטלאנית

אוקסיטנית
גסקונית
אראנית
פרובנסאלית
קטלאנית
חלוקת השפות הרומאניות לתת-קבוצות > שפות איברו-רומאניות

השפות שמקורן בחצי-האי האיברי, להן תשתית איברית וקלטית.
ספרדית
לאדינו
חכיתיה
גליסית-פורטוגזית
פורטוגזית
גליסית
אסטור-לאונית
אסטורית
לאונית
מירנדזית
חלוקת השפות הרומאניות לתת-קבוצות > שפות איטלו-רומאניות

איטלקית
קורסיקאית
נפוליטנית
סיציליאנית
סרדינית
איסטרית
חלוקת השפות הרומאניות לתת-קבוצות > שפות רטו-רומאניות

שפות בעלות תשתית של רטית, שפה בלתי-משויכת, אשר דוברה באזור האלפים הדרומײם. עם זאת, מדובר באיחוד שפות טריטוריאלי ולא גנטי.
השפות הדמוי-איטליות
פריאולית
לדינית (אין לבלבל עם לאדינו)
השפות הדמוי-פרנקיות
רומאנש
חלוקת השפות הרומאניות לתת-קבוצות > שפות דלמטיות

דלמטית
חלוקת השפות הרומאניות לתת-קבוצות > שפות בלקנו-רומאניות

רומנית
מולדבית (מולדובנית)
ארומנית
איסטרו-רומנית
מגלנו-רומנית
החלוקה לעיל אינה אחידה בקרב החוקרים. כך יש המשייכים את השפה הדלמטית ואפילו את השפות הרטיות לשפות איטלו-רומאניות. כמו כן, יש המחלקים את השפות כולן לשלושה ענפים: הענף המזרחי הכולל את השפות הבלקנו-רומאניות, הענף המערבי הכולל את כל שאר השפות פרט לסרדינית, הממוינת לבד לענף הדרומי, זאת בגלל היותה השמרנית ביותר מבין השפות הרומאניות ובעלת תשתית פלאו-סרדיני מיוחדת – שפות עתיקות, אשר דוברו בסרדיניה בעת העתיקה ותכונותיהן ושיוכן אינו ברור.
משלושת המינים (זכר, נקבה, נייטרלי) שהיו קיימים בשפה הלטינית, נותרו בשפות הרומאניות (פרט לרומנית) שני מינים, זכר ונקבה. כמו כן, ממערכת הנטייה השמנית (היחסות) הקיימת בלטינית בצרפתית עתיקה ואוקסיטנית נשארה מערכת של שתי יחסות בלבד – הישירה והעקיפה. בשפות המודרניות אין כלל נטייה שמנית (פרט לרומנית, אשר לה קיימת מערכת דמוית-יחסות, שהיא תוצאה של השפעת השפות הסלאביות השכנות ולא התפתחות מערכת הנטייה הלטינית).
חלוקת השפות הרומאניות
מגפיים על הקרקע

"מגפיים על הקרקע" (במקור באנגלית: "Boots on the ground") הוא ביטוי ומטונימיה לנוכחות של כוחות צבא יבשתיים על קרקע האויב במטרה להכריעו. השימוש בו נפוץ במסגרת האמרה ש"אי-אפשר להכריע מלחמה בלי מגפיים על הקרקע", כלומר: אי-אפשר להכריע מלחמה ללא תמרון קרקעי נרחב בשטח האויב, וזאת בניגוד לדוקטרינת "הלם ומורא" שגורסת שאפשר להכריע מלחמות באמצעות הפצצה אווירית והפגזה ארטילרית מאסיביות בלבד ללא צורך בתמרון קרקעי ושעדיף "לכתוש את האויב מרחוק" מבלי לסכן חיילים בלוחמה קרקעית. 
במקרה זה הסמל לצבא היבשה הוא לוחמי חיל הרגלים, שנועלים מגפיים צבאיות, וכובשים את השטח ברגליהם.
אליס דור-כהן

| --- | --- |

אליס דור כהן, 2022
 לידה:  21 באפריל 1952 (בת 72) ישראל חיפה, ישראל
 שם לידה:  עליזה מנחמי 
 מדינה:  ישראל 
 
אליס דור-כהן (נולדה ב-21 באפריל 1952) היא רקדנית, מורה, כוריאוגרפית,

במאית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

אליס דור-כהן נולדה וגדלה בחיפה בשם עליזה מנחמי.

הוריה היו ניצולי שואה

שעלה לישראל ב-1948. כילדה למדה בלט אצל אריאלה הַיָם,

תלמידתה של ולנטינה ארכיפובה גרוסמן. בשנים 1970–1972 שירתה בצה"ל בלהקת גייסות השריון. בתום שירותה הצבאי, בשנים 1972–1973, הופיעה בעולם במסגרת להקת המחול היצוגית "מישראל באהבה", שהתבססה על יוצאי להקות צבאיות.
בשנים 1973–1974 למדה אמנות פלסטית בבצלאל, שם פגשה את מי שהפך לבעלה הראשון, האמן אלי דור-כהן. באמצע שנות השבעים נפצעו השניים בתאונת אופנוע וכחלק מעבודת השיקום נרשמה לאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים,

אותה סיימה ללמוד בתום ארבע שנים בשנת 1978.

בשנים 1977–1978 רקדה בלהקתה של חסיה לוי-אגרון ובשנים 1978–1979 רקדה בסדנת המחול הירושלמי שהקימה פלורה קושמן וב-1980, בהיותה בת עשרים ושבע, הצטרפה ללהקת המחול  בת-שבע, בה רקדה עד שנת 1989 ובמסגרתה יצרה חמש יצירות שהתקבלו לרפרטואר של הלהקה. במסגרת בת-שבע רקדה בעולם בריקודים דיוקן לשניים (1979), צלליות של בלוז, חמסה, עדות (1981), בין שני עולמות (1982), ספק חלום, האבודים (1983), הבזק ויכוח, כפתור בריבוע (1986), טבולה ראסה (1987).

השתתפה בקורסים וסדנאות רבים, בהם: ב-1984 בקורס גולבנקיאן לכוריאוגרפים באנגליה, שבחר מדי שנה שמונה כוריאוגרפים ושמונה מלחינים מכל העולם.


ובקורס כוריאוגרפיה של מרי לואיס ואנה סוקולוב בניו יורק.
הייתה נשואה לאלי דור-כהן במשך שתים עשרה שנה, במהלכן יצרו יחד עבודות רבות ששילבו תנועה ואמנות פלסטית, אחת מהן זכתה בפרס הראשון בפסטיבל עכו.

ביחד הקימו את תיאטרון הפירמידה, שפעל בשנים 1984–1987,

בו אלי היה הבמאי, היוצר ומעצב התפאורה ותלבושות ואליס רקדנית ושחקנית יוצרת ושותפה לעשייה. ב-2007 הקימה את קבוצת המחול 'ממה', במסגרתה יצרה והעלתה מופע מדי שנה.
ב-1999 סיימה תואר ראשון במחול וקיבלה תעודת הוראה מטעם האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. ב-2002 קיבלה תואר שני אקוויוולנטי ממשרד החינוך במחול. ב-2009 קיבלה תואר שני במחשבת התנועה והמחול – תיאוריה מהאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.

עבודת התזה עסקה ביחסים בין מחווה למילה בחיי היום-יום.
דור-כהן שימשה כחברת המדור למחול של המועצה הישראלית לתרבות ואמנות וכן כשופטת בתחרות לרקדן המצטיין במסגרת המדור. מלמדת מחול וכוריאוגרפיה ומעבירה סדנאות בבתי ספר ובמסגרות שונות

החל משנת 1975.

בשנים 1998–2016

לימדה מחול מודרני במגמת מחול וכוריאוגרפיה במכללת אורות ישראל באלקנה

בשנים 2002–2007 הקימה מגמת מחול בתיכון שרת בנתניה.
בשנים 2007–2018 הייתה מחנכת, רכזת חברתית ומעורבות חברתית בתיכון ויצו קנדה בנתניה.
משנת 2007 חברת עמותת הכוריאוגרפים, רבים ממופעיה נתמכו על ידי סל תרבות ארצי, מפעל הפיס והמדור למחול במשרד התרבות והספורט.
ב-2015 החלה לעבור קורסי וסדנאות משחק ולשחק בסרטים, סדרות, הצגות ופרסומות.
אליס דור-כהן היא אם לשני בנים, מתגוררת ברמת-גן.
פרסים

1983 - הפרס ראשון בתחרות לכוריאוגרפים על שם גרטרוד קראוס מטעם האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ליצירה "ספק חלום".
1987 - הפרס ראשון בתחרות לכוריאוגרפים על שם גרטרוד קראוס ליצירה "נקמה מתוקה".
1985 – היצירה "מיתה ורודה" זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר בפסטיבל עכו.
1986 – פרס יאיר שפירא עבור תרומתה ללהקת בת-שבע.
גלריה

אליס דור-כהן (משמאל) בלהקת גייסות השריון, ראשית שנות השבעים
"זירת התרנגולים" מאת אלי דור-כהן, מגדל דוד, פסטיבל ישראל, 1985
המופע "קצת אחרי האמצע", 2007
לירון עוזרי במופע "כמו שאני" מאת אליס דור-כהן, 2013
"אחד" מאת אליס דור-כהן, הופעה ב'ענבל', 2014
"עדנה" מאת אליס דור-כהן, 2012
יצירותיה > כוריאוגרפיה וביצוע במסגרת להקת מחול 'בת שבע'

1982 –הקץ לתום.
על פי "בעל זבוב", ספרו של ויליאם גולדינג.
מוזיקה מאת שוש רייזמן (אנ').
אליקים ירון, מעריב: "יצירה השואבת את השראתה מעולם-הילדות ושעיקרה הוא בתרגום המצוין של משחקי-ילדים לשפת תנועה עשירה ומקורית."
1983 – השמים האלה, האדמה הזאת.
היצירה הוזמנה על ידי מוזיאון תל אביב לאמנות כחלק מקונצרט זיכרון לאלכסנדר אוריה בוסקוביץ'.

מחול אותו רקדו בתוך וסביב אדמת חמרה אדומה, שהוצבה על הבימה העגולה. הרקדנים התפלשו באדמה והעיפו אותה.
1983 –ספק חלום.
דור-כהן רקדה עם יוסי תמים לצלילי מוזיקה של ג'רג' ליגטי ודמיטרי שוסטקוביץ'.
גיורא מנור כתב בעל המשמר: "קטע משחקי משעשע ודינמי, המתאר בצורה קולעת את היחסים... שבין שני בני הזוג... באליס... יש משהו ילדותי ותמים, המצדיק את אווירת החלום והחולמניות שבדואט."

המחול השתתף בתחרות הכוריאוגרפיה ה-15 של אקדמית הקיץ של קלן לריקוד וזכה בה בציון לשבח. במגזין "בלט אינטרנשיונל" נכתב עליו: ש"היא היצירה המבטיחה והמקורית ביותר בתחרות".
1984 – היום הראשון בשארית חיי.
אליקים ירון כתב על העבודה במעריב: "הכוריאוגרפיה... צמחה מתוך אישיותם של הרקדנים. גישתה של הכוריאוגרפית אליס דור-כהן, מקרבת את המחול אל גבול המיצג ויצירתה המקורית עושה שימוש מעניין בתנועות "טבעיות" על רקע של מוזיקה אלקטרונית, המלווה בקטעי הברות".
1986 – שכנים.
שני זוגות חיים חיי שיגרה זה לצד זה, עד שצומח ביניהם פרח המפר את שלוותם ומוביל לסכסוך דמים.

נוצר בהשארת סרט אנימציה.

מופע המשלב מחול, מיצג ופנטומימה. אליקים ירון כתב על העבודה במעריב: "פנינה של מחול... תרגום חיי היום יום לשפת המחול הוא מלאכת-מחשבת של תנועה מסוגננת, שבה מבטאת הצורה, על תנועותיה המיכניות והאוטומטיות, עולם פנימי מאובן."
יצירותיה > שותפה יוצרת ומבצעת בתיאטרון "הפירמידה"

1980 – דגלים קרועים.
הוצגה בגלריה דבל, ירושלים.
1983 – אישה צלובה.
תיאטרון החאן, ירושלים. הועלה גם במרכז התיאטרוני בנווה צדק ועל דשא חצר המצודה בעכו.
1983 – אליס ואלי דור-כהן בהופעה מקורית לפני מגדל דוד.
1985 – מיתה ורודה.
עיבוד של אלי דור-כהן לרומן "העלם" מאת יצחק אוורבוך-אורפז,

על נער בן 17, שבעקבות מות אחיו בצבא, החליט להתאבד ביחד עם החתול שלו, במקום לשרת בצה"ל. ביצירה לקחו חלק אליס דור-כהן, משה מלכא ונטע מורן וחתולם של הזוג דור-כהן. ההצגה זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר בפסטיבל עכו, רצה ברחבי הארץ והוצגה ביוהנסבורג.
1985 – זירת התרנגולים.  פסטיבל ישראל למוזיקה, לפני מגדל דוד, תחת כיפת השמיים.
מופע אירוטי בו השתתפו עשרים תרנגולים, שבא להמחיש את היחסים בין המינים ובין השולט לנשלט.
1986 – עליזה בארץ הבלהות.
דור-כהן שותפה יוצרת ומבצעת בתפקיד הראשי של עליסה, לצד שתי שחקניות נוספות. הופיעה בכל הארץ, ההצגה לקחה חלק בפסטיבל עכו.
ההצגה בהשתתפות הקהל, הועלתה לראשונה בפסטיבל ערד, בהשתתפות שמונה שחקנים, רקדנים ולוליינים, הופיעה בכל הארץ.
יצירותיה > כוריאוגרפיה ללהקת "תיאטרון מחול ירושלים" (1989-1987)

1987 – נקמה מתוקה.
ארבע נשים המערערות על סמכותו של גבר אותו הן משרתות.
1989 - ממתינים בתור.
1990 – אגו טריפ.
רצים, רצים, רצים.
דור-כהן עורכת מבחן בד לשלוש רקדניות הנאבקות על תפקיד.
יצירותיה > עיצוב תנועה וביצוע במחול ובהצגות

1988 - בטבעת החנק – האופרה הישראלית החדשה.
1990 – אצבעות קטנות – הצגת ילדים בבימוי אבישי גרינפלד.
1990 - צרור נפלאות - הצגת ילדים.
1992 – עלי באבא – הצגת ילדים בתיאטרון חיפה.
1993 – מכחול, אמן ואיש סקרן במוזיאון תל אביב לאמנות.
2014 – פילגש בגבעה – מופע משותף עם מתי סרי בבית היוצר.
הועלה כחלק מאירועים על אלימות וניצול מיני. המופע הורכב מ-3 יצירות: 1. אבני דרך – סיפור חייה של דור-כהן, 2. פילגש בגבעה, 3. סיפור – שיר של מיה לוי ירון.
יצירותיה > כוריאוגרפיה לסרטים

1992 – "רוקד על החוף", סרט עלילתי בבימויו של שמואל בנית ובכיכובם של אלון אבוטבול וברוריה אלבק.
1992 – סרט תיעודי על המשוררת לאה איילון, דור-כהן היא שחקנית ויוצרת הכוריאוגרפיה יחד עם דניאלה מיכאלי - בימוי יהודה קווה.
1994 – שחור, סרט עלילתי בבימויו של שמואל הספרי ובכיכובם של רונית אלקבץ ועמוס לביא.
סופי מולר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בינואר 1962 (בת 62) פדינגטון, לונדון, בריטניה
 מדינה:  בריטניה
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 עיסוק:  במאית, במאית וידאו קליפים
 מקום לימודים:  הקולג' המלכותי לאמנות
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי
 https://www.freethebid.com/directors/sophie-muller/
 פרופיל ב-IMDb
 
סופי לואיז אליזבת מולר (באנגלית: Sophie Luise Elisabeth Muller, נולדה ב-31 בינואר 1962) היא במאית וידאו קליפים בריטית. במהלך הקריירה שלה עבדה סופי מולר בין השאר עם שאקירה, גוון סטפאני, סופי אליס בקסטור, אנני לנוקס, קיילי מינוג, שינייד או'קונור, ביונסה, ביבי רקסה, סלינה גומז, קייטי בי, ריהאנה, אלי גולדינג, שריל קול, פינק, דאפי, ליאונה לואיס, שרה מקלכלן, הקילרס, מארון 5 ושרה ברייטמן.
מולר נחשבת לאחת מבמאי הווידאו קליפים המצליחים בהיסטוריה, והיא אף השפיע על במאי וידאו קליפים רבים כמו האנה לוקס דייוויס, שביימה את קליפ השיר "Thank U, Next", שלימים הפך לאחד מהווידאו קליפים המצליחים בהיסטוריה.
ביוגרפיה

מולר נולדה ב-31 בינואר 1962. היא גדלה בפדינגטון, לונדון שבבריטניה, אך שהתה גם באי מאן. לאחר סיום הלימודים, מולר למדה בקולג' המלכותי לאמנות במטרה להשיג תואר שני. בעקבות כך היא יצרה את "Interlude" ו"In Excelsis Deo".
מולר ידועה כאחת מבמאיות הווידאו קליפים המצליחות ביותר שהיו. בין הקליפים המצליחים שביימה נמצאים הקליפים לשירים "Hips Don't Lie" של שאקירה, "Better in Time" של ליאונה לואיס וכדומה.