stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוב פילנר
תיק ההכאה והתקיפה

ב-19 באוגוסט 2007, פילנר היה מעורב בריב עם עובדת של חברת התעופה יונייטד איירליינס אחרי שהוא ניסה לקבל גישה לאזור של שדה התעופה הלאומי דיולס בוושינגטון, אשר מותר רק לחברי סגל. עדים תיארו שהם ראו את פילנר דוחף את העובדת של יונייטד איירליינס אחרי שהוא, לכאורה, היה כעוס על כמות הזמן שזה לקח לקבל את המזוודות הרשומות שלו; הוא גם סירב לעזוב את האזור. העובדת הגישה תלונה ופילנר במקור היה אמור להופיע בפני בית המשפט המחוזי ב-2 באוקטובר 2007. ב-26 בנובמבר 2007, הוא הצהיר על עתירת אלפרו, אשר בתחום המשפט הקרימינלי היא הצהרה של המואשם שהוא חף מפשע אך מבין שיש ראיות מספיקות להרשיעו בתיק וניתן להוציא מיד פסק דין ללא דיון בפני חבר מושבעים. הוא עשה זאת אחרי שהתובעים הורידו את סעיפי האישום של עבירות התקיפה וההכאה להשגת גבול, בבית המשפט הכלל מחוזי של מחוז לאוודון בווירג'יניה. פילנר לא הודה באשמה אך הכיר בכך שיש ראיות מספיקות נגדו להרשעה. הוא נקנס ב-100 דולר והורו לו לכתוב מכתב התנצלות לעובדת. העובדת אמרה שהיא לא מסוגלת לעבוד מזה ארבעה חודשים מאז אותו ריב בגלל "לחץ" ו"חרדות" כתוצאה מהמקרה ושהיא שוקלת תביעה אזרחית כנגד פילנר.
פילנר היה מעורב גם בתקרית קודמת בפברואר 2003, עם הביטחון של מתקן מעצר ההגירה של קליפורניה, בעיר אל סנטרו, סן דייגו. פילנר הגיע למתקן וביקש לראות עצור פקיסטני. כאשר גישתו לעציר נדחתה כשהיא מותנית באישור, פילנר התחיל להתווכח, הסיג את הגבול של הביטחון וניסה לדחוף את דרכו פנימה מעבר לביטחון כדי להיכנס יותר פנימה לתוך המתקן. על פי המפקח אשר הגיש את הדו"ח, פילנר הצהיר ש"[הוא] חבר קונגרס ויכול לעשות מה [שהוא] רוצה".
אלישבע גולדשמידט

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1912 פרנקפורט, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  6 במאי 1970 (בגיל 57) 
 שם לידה:  Elisabeth Wechsler 
 ענף מדעי:  גנטיקה 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 תאריך עלייה:  1936
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת גתה בפרנקפורט 
 בן או בת זוג:  יוסף גולדשמידט 
 צאצאים:  אליעזר גולדשמיט, ימימה בן מנחם
 
אלישבע גולדשמידט (22 בספטמבר 1912 – 6 במאי 1970) הייתה פרופסור במכון למדעי החיים ע"ש אלכסנדר סילברמן באוניברסיטה העברית בירושלים, מחלוצות המחקר הגנטי בישראל.
ביוגרפיה

אלישבע גולדשמידט נולדה בפרנקפורט שבגרמניה כאליזבת וקסלר, למשפחה יהודית אורתודוקסית. ב-1932 החלה ללמוד רפואה בגרמניה, אך נאלצה להפסיק את לימודיה עם עליית הנאצים לשלטון. היא עברה לאנגליה, שם החלה ללמוד זואולוגיה (בדגש על גנטיקה וציטולוגיה) וסיימה תואר ראשון בהצטיינות בשנת 1935.
בשנת 1936 עלתה לארץ ישראל בעקבות בעלה, יוסף גולדשמידט, שהיה פעיל ציוני, השתלב בתחום החינוך ולימים היה לחבר הכנסת מטעם המפד"ל. לאחר שסיימה בשנת 1942 דוקטורט בזואולוגיה בהנחיית פרופ' גאורג האז באוניברסיטה העברית בירושלים, החלה לעסוק במחקר בתחומי הגנטיקה והציטולוגיה, וב-1949 מונתה למדריכה הראשונה בתחום באוניברסיטה העברית (ובישראל בכלל). מחקריה עסקו תחילה בבדיקות כרומוזומליות של פרוקי-רגליים, בעיקר זבובי דרוזופילה, אך לאחר מכן התמקדה בגנטיקה של האדם וערכה מחקרים על הגנטיקה של יהודים בני עדות שונות ועל השפעתם של נישואי קרובים.
בשנים הבאות עסקה בפיתוח המחקר וההוראה בגנטיקה באוניברסיטה, תוך שהיא מועלית לדרגת מרצה (1954), פרופסור חבר (1957) ופרופסור מן המנין (1967). היא ייצגה את ישראל במספר ארגונים בינלאומיים בתחום הגנטיקה.
בשנות ה-60 גולדשמידט הייתה אחת מארבע הנשים היחידות שמונו פרופסור חבר, יחד עם נעמי פיינברון-דותן, טשרנה רייס ואנה רוזין.
בשנת 1958 הייתה שותפה למחאה נגד קיום כנס מדעי בגנטיקה בגרמניה, מחאה שהביאה להעברת הכנס להאג.
בתחילת בשנות ה-60 הציעה לרקטור האוניברסיטה, פרופ' יואל רקח, להקים מחלקה עצמאית לגנטיקה. למרות שהייתה פרופסור חבר ועל אף הישגיה במחקר ובהוראה גולדשמידט לא נחשבה לראויה לעמוד בראשוּת המחלקה. גם לאחר שמונתה לפרופסור מן המנין בשנת 1967, לא נפתחה המחלקה לגנטיקה, בנימוק שלא נמצא מועמד מתאים שיעמוד בראשה.
גולדשמידט התאבדה בשנת 1970, והמחלקה לגנטיקה נפתחה רק בהמשך שנות ה-70.
גולדשמידט הייתה אם לשניים: אליעזר גולדשמידט, פרופסור למדעי הצמח וימימה בן מנחם, פרופסור לפילוסופיה, כלת פרס ישראל.
לקריאה נוספת

Nurit Kirsh (2004), “Geneticist Elisabeth Goldschmidt: A Two-Fold Pioneering Story”, Israel Studies 9 (2): 71–105
Nurit Kirsh (2013) “Tragedy or Success? Elisabeth Goldschmidt (1912-1970) and Genetics in Israel”, Endeavour 37: 112–120
תרצה כהן ורפאל פלק (1970), "פרופ' אלישבע גולדשמידט", מדע ט"ו: 183–184
נורית קירש (2008), "מבחנות ומבחנים - מסלול המכשולים של חלוצות האקדמיה העברית", גליליאו 120: 68–72
שרון גבע, לא פרופסור גולדשמידט, אלישבע, בבלוג אל מדף ספרי ההיסטוריה
הערות שוליים

↑  שמות המוכתרים בתואר ד"ר לפילוסופיה, הַבֹּקֶר, 18 בדצמבר 1944
↑  Jane Maienschein, Michael Ruse, Biology and the Foundation of Ethics, Cambridge University Press, 1999, page 260
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308063205171  GND: 133966038  ISNI: 0000 0000 6702 6767  LCCN: n85803332  NTA: 072495073  SUDOC: 194375528  VIAF: 67933155   WorldCat (עם VIAF): 67933155
ארזורום

| --- | --- |

פוטומונטז' של ארזורום
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  מזרח אנטוליה
 נפה:  ארזורום
 ראש העיר:  מהמט סקמן (מפלגת הצדק והפיתוח)
 שפה רשמית:  טורקית 
 שטח:  25,323 קמ"ר
 גובה:  1,853 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  749,993 (2023)
  ‑ צפיפות:  29.62 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  39°55′N 41°17′E﻿ / ﻿39.917°N 41.283°E﻿ / 39.917; 41.283
 אזור זמן:  UTC +3
 http://www.erzurum-bel.tr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורארזורום(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורארזורום(למפת מזרח אנטוליה רגילה) ואן טונג'לי קארס מלטיה בינגל ארדהאן מוש הים השחור מרכז אנטוליה  י. ת. דרום-מזרח אנטוליה סוריה עיראק איראן ארמניה גאורגיה הים השחור י. ואןארזורום(למפת מזרח אנטוליה מוגדלת) ואן טונג'לי קארס מלטיה בינגל ארדהאן מוש הים השחור מרכז אנטוליה  י. ת. דרום-מזרח אנטוליה סוריה עיראק איראן ארמניה גאורגיה הים השחור י. ואןארזורום  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
האנדרטה לזכר ננה הטון שנפטרה בשנת 1955
מראה העיר מהמצודה
ארזורום (בטורקית: Erzurum; בארמנית: Կարին - קרין; בכורדית: Erzîrom/ئەرزیڕۆم - ארזירום) היא בירת מחוז מזרח אנטוליה ונפה בעלת שם זהה במזרח טורקיה. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה 749,993 בני אדם.
גאוגרפיה

ארזורום שוכנת בגובה של 1,853 מטר במרכזו של מישור ארזורום, המוקף הרים מכל כיווניו, במרחק של כ-720 ק"מ מזרחית לבירה אנקרה. בשל כך ובשל גובהה של העיר שורר בה אקלים יבשתי קיצוני עם ממוצעי טמפרטורה של 11°C- בינואר, וערכי מינימום העשויים להגיע ל-30°C- ופחות מכך. שלג יורד בעיר לפחות 50 יום בשנה, ומכסה אותה במשך כ-120 יום בשנה בממוצע. העיר מהווה מוקד משיכה תיירותי במהלך חודשי החורף בזכות אתר הסקי הגדול בהר פלנדקן (Palandöken), הנישא לגובה של 3,271 מטר והנחשב לאתר הסקי הטוב במדינה. הקיץ קצר יחסית וממוזג, והטמפרטורה הממוצעת נעה סביב 20°C. העיר שוכנת באזור סייסמי פעיל ומספר רעידות אדמה פקדו אותה לאורך תולדותיה.
היסטוריה

האזור היה מיושב בתקופת החתים במחצית השנייה של האלף השני לפנה"ס, ועבר מיד ליד פעמים רבות בדומה לחלקיה האחרים של מזרח אסיה הקטנה. ממלכת אוררטו שלטה במקום במחציתו הראשונה של האלף הראשון לפנה"ס, והוא עבר משליטתה לידי הכימרים, מדי, הממלכה האחמנית ונכבש בידי אלכסנדר הגדול. במאה ה-1 לפנה"ס ביססו הרומאים את השפעתם באזור, אשר נודע בשם "ארזן" (Arzen).
המידע המוקדם ביותר לגבי העיר אזורום עצמה הוא מתקופת הביזנטים אשר ייסדו אותה בתחילת המאה ה-5. הביזנטים כינו את ארזורום תאודוסיופוליס (Theodosiopolis), על שמו של הקיסר תאודוסיוס הראשון, וסמלה של העיר הוא עיט דו-ראשי, המבוסס על סמל העיט הדו-ראשי הביזנטי. העיר המשיכה ועברה חליפות בין הביזנטים, הפרסים והערבים, עד שנכבשה בסוף המאה ה-11 בידי הסלג'וקים. אלה אימצו את שמה הקודם "ארזן" אך בשל כך שעיר אחרת נשאה כבר בשם זה, הוסיפו לה את הכינוי "רום" על שמם של הרומאים/הביזנטים והעיר הייתה ל"ארזן אל-רום" (ארזן הרומית) ומאוחר יותר ל"ארזורום". העיר נודעה כתחנה חשובה לאורך דרך המשי, וב-1515 נכבשה על ידי הסולטאן העות'מאני סלים הראשון.
במהלך מלחמת רוסיה-טורקיה בין השנים 1877-1878 הותקפה ארזורום, והגנת שכונת אזיזיה (Aziziye) נסמכה בין היתר על נשים מתנדבות. המפורסמת בין נשים אלה היא ננה הטון שהפכה לאחד מסמליה של העיר.
העיר הייתה מוקד לקרבות בין האימפריה העות'מאנית ורוסיה גם בעת מלחמת העולם הראשונה. היא נכבשה בידי הרוסים ב-16 בפברואר 1916 במתקפת ארזורום והושבה לעות'מאנים רק מכוחו של הסכם ברסט-ליטובסק ב-1918.
ועידת ארזורום (בטורקית: Erzurum Kongresi) של התנועה הלאומית הטורקית התכנסה בעיר בעקבות חוזר אמסיה מ-22 ביוני 1919, החל ב-23 ביולי 1919 ועד ה-4 באוגוסט 1919. בוועידה השתתפו נציגיהם של חמישה מחוזות במזרח טורקיה והיא קיבלה מספר החלטות חשובות על אופן ניהולה של מלחמת העצמאות של טורקיה.
מוסטפא כמאל, מייסד טורקיה המודרנית, התפטר מהצבא העות'מאני בהיותו בארזורום ב-8 ביולי 1919 לאחר שנדון למוות שלא בפניו בידי הממשלה העות'מאנית בשל פעילותו בארגון התנועה הלאומית הטורקית. הוא הכריז על שחרור העיר, ובה הונפקה לו תעודת האזרחות הראשונה (Nüfus Cuzdanı) של הרפובליקה הטורקית החדשה. לאחר מכן עבר לאנקרה ובה קבע את מרכזה של התנועה.
ארזורום נודעה כ"הסלע" בקוד נאט"ו, ושימשה כבסיס חיל האוויר הדרומי ביותר של נאט"ו במהלך המלחמה הקרה.
בשנת 1957 נוסדה בעיר אוניברסיטת אטאטורק (Atatürk Üniversitesi)(אנ') ובה למדו בשנת 2006 41,613 תלמידים. העיר אירחה את משחקי החורף של האוניברסיאדה בשנת 2011.
ערים תאומות

גאורגיה טביליסי, גאורגיה (מ־6 בנובמבר 1989)
טורקיה איזמיר, טורקיה (מ־14 במאי 1992)
הרפובליקה העממית של סין חרבין, חיילונגג'יאנג, הרפובליקה העממית של סין (מ־24 באפריל 2006)
איראן תבריז, מזרח אזרבייג'ן, איראן (מ־27 ביולי 2011)
איראן אורמיה, מערב אזרבייג'ן, איראן (מ־4 במרץ 2011)
אזרבייג'ן נחצ'יבאן, אזרבייג'ן (מ־19 בפברואר 1992)
בולגריה בנסקו, בולגריה (מ־7 בדצמבר 2020)
טורקמניסטן אשגבאט, טורקמניסטן (מ־19 בפברואר 2021)
אזרבייג'ן שושה, אזרבייג'ן (מ־10 בספטמבר 2021)
קירגיזסטן בישקק, קירגיזסטן (מ־10 בפברואר 2022)
טורקיה אדיאמן, אדיאמן, טורקיה (מ־22 בפברואר 2023)
הערות שוליים

↑  Turkey: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  KARDEŞ  KENTLER | Erzurum Büyükşehir Belediyesi, erzurum.bel.tr
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557357105171  BnF: cb14448813q (data)  GND: 4070958-9  LCCN: no00024203  NARA: 10046277  NKC: ge1174437  VIAF: 144519513   WorldCat (עם VIAF): 144519513
נגה קולינס-קריינר

| --- | --- |

 לידה:  30 באוקטובר 1966 (בת 58)
 ענף מדעי:  גאוגרפיה, תיירות
 מקום מגורים:  ישראל
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה 
 תרומות עיקריות
 חוקרת בתחום הגאוגרפיה האנושית
 
נגה קולינס-קריינר (נולדה ב-30 באוקטובר 1966) היא פרופסור מן המניין לגאוגרפיה ולימודי סביבה באוניברסיטת חיפה, כיהנה כנשיאת האגודה הגאוגרפית הישראלית, בשנים 2017–2019, חוקרת בתחום הגאוגרפיה האנושית ומומחית בתחום העלייה לרגל והתיירות הדתית, פיתוח ותכנון תיירות וחקר קונפליקטים באתרי דת.
ביוגרפיה

קולינס-קריינר נולדה בחיפה. היא סיימה את בית הספר התיכון עירוני ה' ב-1984 והתגייסה לקורס חוי"ה בצה"ל. שירתה כמשק"ית חינוך וידיעת הארץ בחיל התותחנים בגולן, וכקצינת חינוך ביחידת חימוש מרחבית רמת הגולן. שירתה בצה"ל בשירות סדיר וקבע בשנים 1985–1988. היא מתגוררת בקדימה יחד עם בעלה ושלושת ילדיה.
קריירה אקדמית

נגה קולינס-קריינר סיימה את לימודי תואר ראשון בחוג לגאוגרפיה בשנת 1991, תואר שני ב-1995, ותואר שלישי ב-2001, כל התארים בהצטיינות באוניברסיטת חיפה. לאחר תקופת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת Waterloo בקנדה בפקולטה ללימודי סביבה, חזרה לישראל בשנת 2003 והצטרפה כסגל קבוע בחוג לגאוגרפיה באוניברסיטת חיפה. קיבלה קביעות ודרגת מרצה בשנת 2004, הועלתה לדרגת מרצה בכירה בשנת 2010, ולדרגת פרופסור חבר בשנת 2016. מונתה כראש המרכז לחקר חיפה והצפון בשנת 2014, ולנשיאת האגודה הגאוגרפית הישראלית בשנת 2017. בשנת 2022 מונתה כחברת מערכת בכתב העת התיירותי הבינלאומי Tourism Geographies.
קולינס-קריינר חברה פעילה ברשת Cost של האיחוד האירופי וברשתות בינלאומיות נוספות של חוקרים מהאקדמיה. היא חברה בוועד המנהל של המכון על שם שמיר בגולן ובוגרת קורס דירקטורים. קולינס-קריינר גם יועצת למספר גופים ציבוריים בהם רשות הטבע והגנים, הקרן הקיימת לישראל, משרד התיירות. קולינס-קריינר הרצתה גם במרכז הבינתחומי הרצליה, המכללה האקדמית תל אביב-יפו והמכללה האקדמית כנרת בעמק הירדן. היא הנחתה עשרות מסטרנטים ודוקטורנטים.
בין מחקריה הבולטים: חקר תופעת העלייה לרגל, חקר הבהאיים בישראל, עלייה לרגל נוצרית לישראל, עליה לרגל לקברי צדיקים יהודים, קונפליקטים באתרי דת בירושלים, נצרת וחיפה, תיירות אקולוגית באגמון החולה ומחקרים אודות שביל ישראל.
קולינס-קריינר היא שותפה בצוות ההקמה של שביל הים.
פרסומים בולטים בספרות המדעית

Collins-Kreiner, N., Kliot, N., Mansfeld, Y. and Sagie K. (2006) Christian Tourism to the Holy Land: Pilgrimage during Security Crisis. Hampshire: Ashgate Publications.
Collins-Kreiner N. (2006) "Graves as Attractions: Pilgrimage-Tourism to Jewish Holy Graves in Israel" Journal of Cultural Geography 24, 1: 67-89.
Gatrell J.D. and Collins-Kreiner N. (2006) "Negotiated Space: Tourists, Pilgrims and the Baha’i Terraced Gardens in Haifa" Geoforum 37, 5: 765-778 (equal contribution).
Collins-Kreiner N. and Wall G. (2007) "Evaluating Tourism Potential: A SWOT Analysis of the Western Negev, Israel" Tourism – an International Interdisciplinary Journal 55, 1: 51-63.
Collins-Kreiner N. (2008) “Religion and Politics: New Religious Sites and Transgression in Israel" The Geographical Review 98, 2: 197-213.
Collins-Kreiner N. (2008) "Maps as a Tool for Understanding Territorial Conflicts: The Case of Israel" Ymer 2008: Kartan och Verkligheten / Map and Reality 1:10-32.
Collins-Kreiner N. (2010) “The Geography of Pilgrimage and Tourism: Transformations and Implications for Applied Geography” Applied Geography 30, 1: 153-164.
Collins-Kreiner N. and Israeli Y. (2010) “The Agamon Lake: Supporting an Integrated Soft Approach to Ecotourism Development” Tourism Geographies 12, 1: 118-139.
Collins-Kreiner N. (2010) “Researching Pilgrimage: Continuity and Transformations” Annals of Tourism Research 37, 2: 440-456.
Collins-Kreiner N., Shmueli, D. and Ben-Gal, M. (2013) "Spatial Transgression of New Religious Sites in Israel", Applied Geography 40: 103-114.
Collins-Kreiner N., Malkinson D., Labinger Z. and (#) Shtainvarz, R. (2013) “Are Birders Good for Birds? Bird Conservation through Tourism Management in the Hula Valley, Israel”, Tourism Management 38: 31-42.
Shmueli D., Collins-Kreiner, N. and Ben Gal, M. (2014). “Conflict over sacred space: The case of Nazareth”. Cities 41, A: 132-140.
Ben-Gal M., Collins-Kreiner N. and Shmueli, D. (2015). “Understanding Religious Conflicts through Framing: The Mormon Site in Jerusalem as a Case-study”, Journal of Economic and Social Geography (Tijdschrift Voor Economische En Sociale Geografi.), 106, 5: 503–638.
Petrevska B. and N. Collins-Kreiner (2016) “A Double Life Cycle: Determining tourism development in Macedonia”. Journal of Tourism and Cultural Change.
Collins-Kreiner, N. and Kliot N. (2016). “Particularism vs. Universalism in Hiking Tourism”, Annals of Tourism Research 56 (2016) 128–163.
Collins-Kreiner N. (2016) “Life cycle of Concepts: The Case of Pilgrimage Tourism”. Tourism Geographies.
הערות שוליים

↑  Curriculum Vitae באתר בפקולטה למדעי החבר הבאוניברסיטת חיפה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308878205171  VIAF: 43711104   WorldCat (עם VIAF): 43711104
לילה

ערך זה עוסק בשעות היממה החשוכות, משקיעת החמה ועד זריחתה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קו הרקיע של מלבורן בעת לילה
צילום לילי של רחוב חיפאי.
לילה הוא שעות היממה החשוכות, שבהן אין אור שמש, מלאחר שקיעת השמש ועד זריחתה, להבדיל מיום. המונח מופיע בתחילת התנ"ך "...וְלַחֹשֶׁךְ קָרָא לָיְלָה". בגלל הקושי לפעול בתנאי חשיכה, מנוצל הלילה אצל רוב בני האדם ורוב בעלי החיים לשינה. עם המצאת נורת הלהט החשמלית וסוגים מודרניים נוספים של תאורה מלאכותית, הפך הלילה, ובמיוחד תחילתו, לזמן של פעילות חברתית ובילוי.
הבסיס האסטרונומי ללילה

הסיבוב של כדור הארץ על צירו יוצר מעבר מאור לחושך כאשר המקום שמתחיל בו לילה מוסתר מהשמש. לציר כדור הארץ יש נטייה הגורמת לעונות השנה והקובעת את אורך הלילה. כאשר הנטייה גורמת לשמש להאיר יותר על חצי כדור הארץ הצפוני נוצר שם קיץ ולילות קצרים. באותו הזמן נוצר בחצי כדור הארץ הדרומי מצב הפוך של חורף ולילות ארוכים. כאשר החצי הדרומי מואר יותר נוצר מצב הפוך. עונות הסתיו והאביב ולילות שהן כחצי היממה נוצרות כאשר השמש הוא בערך מעל קו המשווה. אורך הלילה גם משתנה בהתאם לקו הגובה של המקום המדובר. ככל שמתקרבים לאחד מקטבי כדור הארץ השינוי באורך הלילה לפי העונה נעשה קיצוני יותר. צפונה מחוג הקוטב הצפוני (או דרומה מהדרומי) ישנם בחורף לילות הנמשכים ימים מאחר שסיבוב כדור הארץ אינו מביא את האזור לתאורת שמש.
הבסיס האסטרונומי ללילה > ימי השוויון וההיפוך

אורך הלילה משתנה במהלך השנה: בחצי הכדור הצפוני, הלילה הארוך ביותר הוא 21 בדצמבר, והלילה הקצר ביותר הוא 21 ביוני. בחצי הכדור הדרומי, הלילה הארוך ביותר הוא 21 ביוני, והלילה הקצר ביותר הוא 21 בדצמבר. בשני ימים בשנה, אורך הלילה שווה לאורך היום - ימים אלה מתרחשים בנקודת השוויון.
הבסיס האסטרונומי ללילה > השפעת הלילה על מזג האוויר

בעת לילה האוויר והקרקע מתקררים כי אין חימום מהשמש והאדמה מאבדת אנרגיה על ידי פליטת קרינה לשמים. ההפרשים בין ממוצעי הטמפרטורות הקיצוניות (שיא ממוצע פחות שפל ממוצע) בחודש נעים בין 5°C ל-16°C כאשר בריחוק מן הים ובמיוחד במדבר, ההפרש גדל. בדרך כלל הפרשי הטמפרטורות בין היום והלילה קטנות בחורף. הפרשי הטמפרטורות יוצרים באופן ישיר את הבריזה בערב ובבוקר ומשפיעים על יתר הרוחות.
שמי הלילה

שמי הלילה הם מראה השמיים מכדור הארץ בלילה, כשהם אפלים וזרועים בגרמי שמיים: כוכבים, כוכבי לכת, אסטרואידים, הירח ועוד.
מקורות אור טבעיים בשמי הלילה הם הירח, הכוכבים וזוהר השמיים, שאורם משתנה בהתאם לזמן ולמיקום. באזור הקטבים נראה גם זוהר הקוטב.
העניין בשמי הלילה קיים עוד מהעת העתיקה, שבה מראה שמי הלילה שימש חקלאים לקביעת מועד הזריעה. תרבויות רבות ראו קבוצות כוכבים בשמי הלילה, ואלה שימשו בסיס לסיפורי עם ומיתולוגיות.
העיסוק המדעי בעצמים הנראים בשמי הלילה נמצא במרכזה של אסטרונומיה תצפיתית (אנ'). גם העיסוק באסטרולוגיה מתבסס על מיקומם של גרמי השמים.
תאורת לילה

מקור התאורה הטבעי העיקרי בלילה הוא הירח, אשר מחזיר לכדור הארץ חלק מקרינת השמש המגיעה אליו. תאורת הירח בשיא עוצמתה כאשר הוא מלא, דבר הקורה באמצע החודש העברי והמוסלמי. תאורת הירח המלא מגיעה לרמה של 0.37 לוקס ומאפשרת קריאה והתמצאות סבירה ומעלה בשעות הלילה. תאורת הירח מצטמצמת באופן תלול עם הקטנת החלק המואר, מאחר שבהיקות פני הירח גם כן יורדת. בסביבות ראש החודש העברי והמוסלמי חל מולד הירח, שבו הוא במצב הקרוב ביותר לשמש ואינו נצפה כלל מכדור הארץ. בכל יום מתוספות בממוצע כחמישים דקות לפיגור תנועת הירח אחרי תנועת השמש כך שבתחילת החודש הירח מאיר בשעות הלילה המוקדמות ובימי סוף החודש בשעות הקטנות של הלילה.
מקור תאורה אחר בלילה הם הכוכבים וזוהר השמים אשר יחדיו נותנים תאורה חלשה שכמעט ואינה מספיקה להתמצאות לכאלה שאינם מיומנים. עם זאת, במשך מאות שנים ואפילו כיום אנשים רבים, בעיקר מלחים ונודדי דרכים, השתמשו בכוכבים ובירח כאמצעי ניווט בעת חשיכה; בעיקר בכוכב הצפון. לשיטות פרימיטיביות אלו היו מגרעות רבות: במצב של עננות, למשל, תאורת הכוכבים כמעט ולא נראתה ולא היה ניתן להסתמך עליה. כיום, משתמשים בהתמצאות בלילה באמצעות גרמי השמים בעיקר בגופים צבאיים ובקורסי ניווט והתמצאות.
תאורת לילה > מגבירי אור כוכבים

מכשירים אלקטרו-אופטיים הקרויים "מגבירי אור כוכבים (בפי העם "ראיית לילה")" מנצלים את תאורת הלילה החלשה ליצירת דמות מוארת המוצגת לעיני הצופה בהם. המכשיר בנוי על בסיס מבנה אופטי הדומה למשקפת או לטלסקופ צלפים, כאשר במישור הדמות בתוך המכשיר נמצאת שפופרת. השפופרת הופכת את האור החלש לאלקטרונים המואצים באמצעות מתח חשמלי, ומשחררים אלקטרונים נוספים בקירות השפופרת. בסוף השפופרת, אנרגיית האלקטרונים מומרת לאור על ידי שכבת חומר זרחני. מכשירים אלו נמצאים בשימוש בקרב כוחות צבאיים ואזרחיים כאחד.
תאורת לילה > זוהר שמים מלאכותי

שמי הלילה מחזירים תאורה מלאכותית הנמצאת במרחק של מספר קילומטרים. תופעה זו נוצרת כאשר חלקיקים זעירים של אבק וערפל באטמוספירה מפזרים את האור הפוגע בהם. תופעה זו מפריעה לתצפיות אסטרונומיות, ונושאת השפעות אקולוגיות ובריאותיות[דרוש מקור] ולכן היא אחד הגורמים לזיהום אור.
הלילה בתרבות > סכנות ליליות

ההסתר וההפתעה שיוצרת חשכת הלילה מעניקה במה לפושעים, גנבים, שודדים ועברייני מין, ובאזורים לא מפותחים גם לשודדי דרכים לתקוף בני אדם ולפעול ביתר קלות בלי חשש שיתגלו. עקב זאת, נחשב הלילה לזמן מסוכן ביותר בעבר ובנסיבות רבות גם היום; באזורים רבים, לא מפותחים מחד וערים גדולות מאידך, מסוכן להסתובב בעת לילה ללא ליווי, מחשש לפשיעה. מאותן הסיבות נבחר בפעמים רבות הלילה כזמן לפעולות התקפה צבאיות ולמעצרים. מאידך, חובה על רשויות החוק לספק ביטחון גם בשעות הלילה. תחושת הסכנה, יחד עם חוסר יכולת האבחנה שיוצרת חשכת הלילה גרמה להתפתחות אמונות הקיימות בתרבויות רבות במזיקים וביצורים כגון שדים, רוחות רפאים או ערפדים הפועלים, כביכול, בעת הלילה.
פחד לא נורמלי מהלילה קרוי ניקטופוביה ומלווה, ככל פוביה, בדופק מהיר, הזעה מוגברת, יובש בפה, קשיי נשימה ותחושת נתק.
לפי התקנות התעבורה בישראל, הנהגים ברכב בשעת לילה חייבים להפעיל את פנסי רכבם החל מרבע שעה לאחר שקיעת החמה ועד כרבע שעה לפני זריחתה.
הלילה בתרבות > חיי לילה

בחלקים רבים בעולם, בילויים חברתיים רבים, כגון מסיבות ריקודים או בילוי במסבאה, נעשים בשעות הלילה ולכן זוכים לכינוי "חיי לילה".
הלילה בתרבות > השפעת התאורה המלאכותית על הלילה

האפשרות "להאיר" את הלילה למעשה הקטינה את הלילה למינימום הנדרש למנוחה ואף פחות מכך. מומחה השינה, הפסיכולוג סטנלי קורן, כותב בספרו "גנבי השינה" שהמצאת הנורה החשמלית יצרה בתרבות מצב של חסך שינה תמידי מאחר שהיא מאפשרת פעילות נוחה בלילה. למצב זה השפעה הורסת על הכלכלה בגלל ירידה ביצירתיות ועלויות תאונות דרכים הנגרמות מהירדמות בנהיגה.
הלילה בתרבות > הלילה ביהדות

לזמן תחילת הלילה (ערב) חשיבות ביהדות כי אז מתחיל יום חדש בלוח העברי. הגדרת תחילת הלילה אינה מוגדרת במדויק, ויש פרק זמן של ספק הקרוי בין השמשות, אשר מתחיל בשקיעת החמה ומסתיים עם צאת הכוכבים. ישנן מצוות ביהדות שזמנן בלילה ובהן: סדר ליל פסח, קריאת שמע של ערבית, ספירת העומר, הדלקת נר חנוכה, הקריאה הראשונה של מגילת אסתר בפורים. במשפט העברי יש מגבלות של שיפוט בלילה וחל הכלל: דיני ממונות דנים ביום וגומרים בלילה ודיני נפשות דנים ביום וגומרים ביום.
ישנה מחלוקת במסכת ברכות כמה משמורות ישנן בלילה. לפי דעת רבי יהושע בן לוי ישנן ארבע משמרות בלילה, ולעומת זאת לפי דעתו של רבי נתן הלילה כלול משלוש משמורות בלבד. ישנן דעות כי משמרות אלו הם חילוקים לזמן המשמר של הלויים שהיה על בית המקדש בזמן שהיה קיים, ובזמן שיבנה.
הלילה בתרבות > הלילה במיתולוגיה

במיתולוגיה היוונית (על פי תולדות האלים -תיאוגניה של הסיודוס) הלילה מגולם על ידי ניקס שנוצרה יחד עם החשיכה (ארבוס) מתוך התוהו (כאוס). מהם נוצרו היום והאתר וגם כוחות אופל כמו המוות, השינה, העצבות והזיקנה.
הלילה בתרבות > לילות עם צביון מיוחד

ליל הושענא רבה – נקרא גם "ליל החותם". יש יהודים המאמינים שלילה זה הוא המועד האחרון לכפרה, לאחר חתימת גזרי הדין ביום הכיפורים. לפיכך נוהגים לערוך "תיקון" – עיסוק בתורה ולימוד משניות.
תיקון ליל שבועות – גם בלילה זה נהוג לערוך "תיקון". בשנים האחרונות רווח מנהג, בקרב חוגים לא דתיים, לערוך בלילה זה כינוסי הגות ודעת בעיקר בנושאים הקרובים למסורת היהודית.
ליל אל-קדר הוא "לילת אל-קדר" - הלילה החשוב ביותר בחודש הרמדאן. ליל הדין, שבו, כך מאמינים המוסלמים, נתגלה לראשונה אללה למוחמד.
ליל וַלְפּוּרְגִיס – חגיגות עממיות הנחגגות בליל 30 באפריל או ב-1 במאי לציון בוא האביב. החגיגות נחגגות בעיקר בגרמניה, המדינות הבלטיות, שוודיה ופינלנד ונושאות אופי מיסטי – מגי.
ליל כל הקדושים (Halloween) – חגיגות עממיות הנחגגות בליל 31 באוקטובר במספר ארצות, בעיקר בארצות הברית. אף הן בעלות צביון מגי.
הלילה בתרבות > ביטויים הקשורים בלילה

ליל שימורים - לילה ללא שינה. מקורו בפסוק: "לֵיל שִׁמֻּרִים הוּא לה' להוֹצִיאָם מֵאֶרֶץ מִצְרָיִם הוּא הַלַיְלָה הַזֶה לה' שִׁמֻּרִים לְכָל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל לְדֹרֹתָם" המדבר על ליל יציאת מצרים.
חכם בלילה - כינוי לעגני למי שחוכמתו אינה מעשית.
לילה לבן
בסלנג צבאי: לילה ללא שינה.
ברוסיה הצפונית: שעות הלילה בקיץ, כאשר השמיים מוארים לאורך כל הלילה.
עשה לילות כימים - מתאמץ מאוד בעבודתו, ומקדיש לה גם את שעות הלילה שנועדו לשינה.
סיר לילה - סיר להטלת שתן בתנאים שבהם אין בית שימוש קרוב
זכות הלילה הראשון - הייתה זכות הראשונים, כביכול, של הסניור הפיאודלי לבעול בתולות מבין האריסים שעמדו להינשא.