stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות אירופה בהתעמלות אמנותית (2023)
תוצאות לבודדים מנבחרת ישראל > בוגרות - יחידים > קרב רב

|  | המדינה | המתעמלת | חישוק | כדור | אלות | סרט | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| זהב | בולגריה בולגריה | Boryana Kaleyn |  |  |  |  | 131.000 |
| כסף | איטליה איטליה | Sofia Raffaeli |  |  |  |  | 129.550 |
| ארד | בולגריה בולגריה | Stiliana Nikolova |  |  |  |  | 129.500 |
| מקום-15 | ישראל ישראל | דניאלה מוניץ | 31.700 | 30.650 | 27.450 | 28.050 | 117.850 |
תוצאות לבודדים מנבחרת ישראל > בוגרות - יחידים > חישוק

| הדרגה | המדינה | המתעמלת | ניקוד D | ניקוד A | ניקוד E | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| זהב | אוקראינה אוקראינה | Viktoriia Onopriienko |  |  |  |  |
| כסף | ישראל ישראל | עדי כץ | 17.000 | 8.050 | 7.900 | 32.600 |
| ארד | בולגריה בולגריה | Boryana Kaleyn |  |  |  |  |
תוצאות לבודדים מנבחרת ישראל > בוגרות - יחידים > סרטים

|  | המדינה | המתעמלת | ניקוד D | ניקוד A | ניקוד E | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| זהב | גרמניה גרמניה | דריה ורפולומייב |  |  |  | 32.250 |
| כסף | בולגריה בולגריה | Eva Brezalieva |  |  |  | 31.600 |
| ארד | בולגריה בולגריה | Stiliana Nikolova |  |  |  | 31.550 |
| מקום-7 | ישראל ישראל | עדי כץ | 12.800 | 8.100 | 7.800 | 28.700 |
| מקום-8 | ישראל ישראל | דניאלה מוניץ | 13.900 | 7.700 | 7.050 | 28.650 |
תוצאות לבודדים מנבחרת ישראל > בוגרות - קבוצות > קרב רב

|  | המדינה | 5 - חישוקים | 3- סרטים ו-2 כדורים | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| זהב | בולגריה בולגריה |  |  | 68.050 |
| כסף | ישראל ישראל | 35.600 | 31.700 | 67.300 |
| ארד | אזרבייג'ן אזרבייג'ן |  |  | 65.400 |
תוצאות לבודדים מנבחרת ישראל > בוגרות - קבוצות > 5 חישוקים

| הדרגה | המדינה | ניקוד D | ניקוד A | ניקוד E | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| זהב | ישראל ישראל | 19.500 | 8.500 | 19.500 | 35.800 |
| כסף | בולגריה בולגריה |  |  |  | 35.250 |
| ארד | איטליה איטליה |  |  |  | 34.950 |
תוצאות לבודדים מנבחרת ישראל > בוגרות - קבוצות > 3 סרטים + 2 כדורים

| הדרגה | המדינה | ניקוד D | ניקוד A | ניקוד E | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| זהב | אזרבייג'ן אזרבייג'ן |  |  |  | 32.250 |
| כסף | ישראל ישראל | 16.500 | 8.200 | 7.450 | 32.150 |
| ארד | ספרד ספרד |  |  |  | 31.200 |
תוצאות לבודדים מנבחרת ישראל > קבוצת - צעירות ונערות > קרב רב

|  | המדינה | 5 - כדורים | 5- חבלים | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| זהב | ישראל ישראל | 31.100 | 30.500 | 61.600 |
| כסף | בולגריה בולגריה |  |  | 59.250 |
| ארד | אזרבייג'ן אזרבייג'ן |  |  | 58.450 |
תוצאות לבודדים מנבחרת ישראל > קבוצת - צעירות ונערות > 5 כדורים

| הדרגה | המדינה | ניקוד D | ניקוד A | ניקוד E | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| זהב | בולגריה בולגריה |  |  |  | 32.100 |
| כסף | ישראל ישראל | 15.400 | 8.050 | 8.450 | 31.900 |
| ארד | אזרבייג'ן אזרבייג'ן |  |  |  | 31.200 |
תוצאות לבודדים מנבחרת ישראל > קבוצת - צעירות ונערות > 5 חבלים

| הדרגה | המדינה | ניקוד D | ניקוד A | ניקוד E | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| זהב | בולגריה בולגריה |  |  |  | 30.500 |
| כסף | ישראל ישראל | 15.100 | 7.400 | 8.200 | 30.400 |
| ארד | איטליה איטליה |  |  |  | 29.550 |
סך הכול - מדליות

אזרבייג'ן היא המדינה המארחה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | בולגריה בולגריה | 5 | 5 | 3 | 13 |
| 2 | ישראל ישראל | 2 | 5 | 1 | 8 |
| 3 | איטליה איטליה | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 4 | אוקראינה אוקראינה | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 | אזרבייג'ן אזרבייג'ן | 1 | 0 | 4 | 5 |
| 6 | גרמניה גרמניה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | סלובניה סלובניה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | ספרד ספרד | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל (8 מדינות) | סך הכל (8 מדינות) | 12 | 12 | 12 | 36 |
הערות שוליים

↑  "European Gymnastics". European Gymnastics (באנגלית). נבדק ב-2023-04-05.
↑  סתיו איפרגן, נבחרת ישראל זכתה במדליית הכסף באליפות אירופה בהתעמלות אומנותית, באתר ynet, 20 במאי 2023
↑  "Definitive entry list" (PDF). europeangymnastics.
↑  תוצאות קרב רב בוגרים בודדים
↑  "2023 European Championships Individual Hoop" (PDF). europeangymnastics.
↑  תוצאות תחרות הסרטים ליחידים
1 2 3  "2023 Groups All-Around" (PDF). europeangymnastics.
↑  "Junior Groups All-Around" (PDF). europeangymnastics.
↑  "Junior 5 Ropes Final" (PDF). europeangymnastics.
נבחרת ישראל לאליפות אירופה בהתעמלות אמנותית 2023, בבאקו אזרבייג'ן 
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
כחול לבן (רשימה)

| --- | --- |

סמליל רשימת "כחול לבן"
 מדינה:  ישראל ישראל
 מייסד:  בני גנץ, יאיר לפיד, משה יעלון, גבי אשכנזי
 מנהיגים:  בני גנץ
 תקופת הפעילות:  21 בפברואר 2019 – 15 באוגוסט 2022 (3 שנים)
 אפיון:  סיעת מרכז ציונית
 אידאולוגיות:  ציונות   מרכז פוליטי
 כנסות:  21–24
 ממשלות:  35–36
 אותיות:  פה, כן
 שיא כוחה:  35 מנדטים (21)
 שפל כוחה:  8 מנדטים (24)
 נוצרה מתוך:  חוסן לישראל-תל"ם ויש עתיד
 התמזגה לתוך:  המחנה הממלכתי
 סיעות שהתפצלו:  תל"ם, יש עתיד, דרך ארץ, חוסן לישראל.
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז
 צבעים רשמיים:  כחול, לבן ותכלת
 
 kachollavan.org.il
כחול לבן (שם מלא: כחול לבן בראשות בני גנץ)  הייתה רשימה ציונית ישראלית במרכז המפה הפוליטית, וסיעה בכנסת. הרשימה הוקמה בינואר 2019 לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת מאיחוד מפלגות חוסן לישראל ותל"ם יחד עם יש עתיד, אך מאז 2020 ועד פירוקה כללה רק את חוסן לישראל.
במרץ 2020 התפצלו יש עתיד ותל"ם מהסיעה ובכנסת ה-23 היא כללה רק את חברי חוסן לישראל, אליהם הצטרפה חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה ממפלגת יש עתיד. לאחר חקיקת החוק הנורווגי הצטרפו לסיעה גם חברות הכנסת מיכל קוטלר-וונש שהשתייכה למפלגת תל"ם (שעזבה אותה אחרי פיזור הכנסת) ותהלה פרידמן שהשתייכה למפלגת יש עתיד.
מצע

מבחינה מדינית, הרשימה מתנגדת לנסיגה חד צדדית ודוגלת בהליך מדיני לשם היפרדות מהפלסטינים באמצעות ועידה אזורית. במסגרת המצע נקבע כי בקעת הירדן תהיה גבול הביטחון המזרחי של ישראל וחופש הפעולה של צה"ל ישמר בכל יהודה ושומרון. הרשימה תתמוך בחיזוק ההתנחלויות בגושי ההתיישבות, אך מאידך תתמוך בפינוי התנחלויות הנמצאות מחוץ לגושים, במסגרת הסכם.
בענייני דת ומדינה, הרשימה תתמוך בהפעלת תחבורה ציבורית בשבת באזורים חילוניים, ביטול חוק המרכולים והחלת לימודי ליבה על כל התלמידים במערכת החינוך.
מבחינה חברתית, המצע קורא להחלת יום לימודים ארוך באופן הדרגתי, סבסוד מעונות יום והרחבת תקציב הבריאות במטרה להקל על העומס בבתי החולים. תקציב הביטחון לא יופחת.
הרשימה תומכת בהגבלת הכהונה של ראש הממשלה לשמונה שנים ברצף או לחלופין, לשלוש קדנציות בלבד.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש פרסמה הרשימה מצע הדומה למצע שפורסם לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים המתמקד בעיקר ברפורמות בתחומי החינוך, ביטחון, כלכלה ובריאות. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, הוצג מצע מעודכן.
צעירי "כחול לבן"

עם פרישתן של "יש עתיד" ותל"ם מרשימת כחול לבן באפריל 2020 הוקם מחדש מטה צעירים של המפלגה.
במטה הוקמו תאים סטודנטיאליים, אגף התנדבויות ותוכנית מתמחים.
תחת מטה הצעירים הוקם במרץ 2020 נוער "כחול לבן" – ארגון בו חברים נערים אשר גילם עומד על 13–18.
סמלים

סמליל "כחול לבן" בבחירות לכנסת העשרים ואחת (2019 א') ועד הבחירות לכנסת העשרים ושלוש (2020)
סמליל "כחול לבן" בבחירות לכנסת העשרים וארבע (2021)
במרץ 2019 ביקש ראש עיריית מעלה אדומים בני כשריאל, העומד בראש רשימה בשם "כחול לבן" למנוע את השימוש בשם. בקשתו נדחתה.
באפריל 2020, תבע אחד מראשי הרשימה לשעבר, יאיר לפיד, את בני גנץ על המשך השימוש בשם "כחול לבן", וכן בלוגו המפלגה, בטענה להפרת זכויות יוצרים ותביעתו נדחתה.
תוצאות בחירות

| בחירות | מנהיג | קולות | % | מושבים | +/- | קואליציה/אופוזיציה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 (אפריל) | בני גנץ ויאיר לפיד | 1,125,667 (#2) | 26.13 | 35 / 120 | 4 | בחירות בזק |
| 2019 (ספטמבר) | בני גנץ ויאיר לפיד | 1,151,214 (#1) | 25.95 | 33 / 120 | 2 | בחירות בזק |
| 2020 | בני גנץ | 1,220,375 (#2) | 26.59 | 33 / 120 |  | התפצלו לסיעות |
| 2020 | בני גנץ | 1,220,375 (#2) | 26.59 | עם הקמת הסיעה:15 / 120עם תם הכהונה:12 / 120 | 18 | קואליציה |
| 2021 | בני גנץ | 292,257 (#4) | 6.63 | 8 / 120 | 4 | קואליציה |
נעמה קסרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באוגוסט 1978 (בת 46) כרמיאל, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 מספר צאצאים:  3
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  naamakasry
 https://www.b-u.co.il/
 
נעמה קַסְרִי (נולדה ב-29 באוגוסט 1978) היא בעלת קליניקות לטיפולי אסתטיקה ישראלית. השתתפה פעמיים בתוכנית הטלוויזיה הישרדות – בשנת 2008 בעונה הראשונה – שם גם זכתה; ובשנת 2019 בעונה התשיעית הגיעה לגמר. בעבר עבדה קסרי כמנחת טלוויזיה.
ביוגרפיה

קסרי נולדה וגדלה בכרמיאל. למדה במגמת מדעי החברה בתיכון אורט מגדים בעירה. את שירותה בצה"ל עשתה בנשקייה של בסיס הטירונות זיקים. לאחר שחרורה מצה"ל גרה שש שנים בדנוור שבקולורדו, שם נישאה ליהודי-אמריקאי ופתחה חנות למוצרי טיפוח לבעלי חיים. לאחר גירושיה חזרה לישראל, ופתחה מכון לטיפוח יופי.
קסרי השתתפה בתוכנית המציאות "הישרדות" בערוץ 10 והצליחה להעפיל לגמר העונה הראשונה. בגמר התוכנית, שהתקיים ב-17 במאי 2008, זכתה בחמישה מקולות המושבעים, לעומת ארבעה קולות למתחרה נועם טור, והוכתרה כמנצחת וכשורדת האחרונה. היא זכתה בשל כך בפרסים בשווי מיליון שקלים.
לאחר "הישרדות" הנחתה בשנים 2008–2010 את התוכנית היומית "שורדות בבית" בערוץ 10, לצד משתתפת אחרת של "הישרדות", ליה גיל, שהוחלפה בהמשך במירית וקנין (גם היא משתתפת "הישרדות"). לאחר מכן הנחתה קסרי את תוכנית הבוקר היומית "איזה יופי" בערוץ 10, עד שנת 2012.
בשנת 2012 השתתפה קסרי בפרסומות לאבקת הכביסה "סוד".
בשנת 2016 פתחה קליניקה לטיפולי אסתטיקה.
בשנת 2019, השתתפה בשנית בתוכנית "הישרדות VIP עונה 2", ששודרה ברשת 13, העפילה לגמר וגם זכתה בתואר "השורדת האהובה" על ידי הקהל.
באותה שנה בוצע תחקיר חדשותי על הקליניקה לטיפולים אסתטיים של קסרי, ממנו עלה כי היא מציעה טיפולים של מומחים לאסתטיקה, בעוד שמדובר ברופאי שיניים – שלפי עמדת משרד הבריאות רשאים להזריק רק במסגרת טיפולי שיניים. קסרי השיבה כי הכשרתם המקצועית של רופאי השיניים מכסה את סוג הטיפולים בהם מדובר.
בשנת 2020, השתתפה בתוכנית "ליהיא ונעמה - מטראש לקלאס" לצד ליהיא גרינר.
בשנת 2021, שיחקה בסדרת הדרמה הקומית פגום שעלתה לשידור בכאן 11.
חיים אישים

לקסרי בן מנישואיה השניים, אשר הסתיימו זמן קצר לאחר תום העונה של "הישרדות" בהשתתפותה. בהמשך, נישאה פעם שלישית, לגל ארז, לאחר שהכירו בשנת 2009, בעקבות השתתפותו של ארז בהישרדות איי הפנינה. לזוג נולדו שתי בנות, ומתגוררים בארסוף.
הערות שוליים

↑  רז שכניק, "אני יולדת רק קיסרי כי אני פחדנית ונותנת כבוד לשם המשפחה שלי, השם מחייב לא?", במדור "פינג-פונג", במוסף "7 לילות, ידיעות אחרונות, 11 בינואר 2019
↑  יפעת הללי אברהם, ‏אחרי סערת ההזרקות: נעמה קסרי משיקה מכון יופי, באתר ‏מאקו‏, 21 בספטמבר 2016
↑  יולן כהן, ‏מה קורה במרפאה של נעמה קסרי?, באתר ‏מאקו‏, 13 במאי 2019
↑  יפעת הללי אברהם, ‏בשעה טובה: נעמה קסרי ילדה בפעם השלישית, באתר ‏מאקו‏, 1 ביולי 2019
| הישרדות |
| --- | --- | --- |
| מנחה | גיא זו-ארץ (2007–) |  |
| עונות | 2007–2008: האיים הקריביים • 2008–2009: איי הפנינה • 2009: הפיליפינים • 2010: אולסטארס • 2011: איי קמרינס • 2012: VIP • הונדורס • 2017: פאלאוון • 2019: VIP‏ 2 • 2020: VIP‏ 3 • 2021: VIP‏ 4 • 2022–2023: מנילה • 2024 הישרדות באש ובמים |  |
| זוכים | נעמה קסרי (האיים הקריביים) • אריק אלפר (איי הפנינה) • שי אראל (הפיליפינים) • נתן בשבקין (אולסטארס) • אירית רחמים-בסיס (איי קמרינס) • איתי שגב (VIP) • לירון (טילטיל) אורפלי (הונדורס) • ענבר פיניאבסקי-בסון (פאלאוון)  • ג'ובאני רוסו (VIP 2) • אסי בוזגלו (VIP 3) • אלה אייבינדר (VIP 4) • אלית מוסאיוף (מנילה) |  |
זאב שטרנהל

| --- | --- |

שטרנהל באוקטובר 2008
 לידה:  10 באפריל 1935 פשמישל, פולין פולין 
 פטירה:  21 ביוני 2020 (בגיל 85) ירושלים, ישראל ישראל 
 ענף מדעי:  מדע המדינה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פריז מערב נאנטר לה דפאנס (1969)  המכון למדע המדינה פריז  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  ז'אן טושה 
 מוסדות:  אוניברסיטת אדיס אבבה  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל לחקר מדע המדינה (2008) אביר מסדר האמנויות והספרות חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים משנת 2010
 צאצאים:  יעל שטרנהל 
 מספר צאצאים:  2 
 תרומות עיקריות
 מחקרו בתחום הפשיזם
 
זאב שְׁטֶרְנְהֶל (Sternhell; ‏10 באפריל 1935 – 21 ביוני 2020) היה פרופסור במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים ומומחה בחקר הפשיזם. חתן פרס ישראל לחקר מדע המדינה לשנת ה'תשס"ח 2008. נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בשנת 2010 וכחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ב-2016.
חייו

זאב שטרנהל נולד בעיר פשמישל שבפולין כבן זקונים למשפחה יהודית אמידה. במלחמת העולם השנייה נרצחו אמו ואחותו בידי הנאצים (אביו מת קודם לכן), ושטרנהל ניצל לאחר שהתחבא עם דודו ודודתו בלבוב. לאחר המלחמה עבר לצרפת ברכבת ילדים של הצלב האדום, ולמד בבית ספר תיכון באביניון. לפני תום לימודיו, ב-1951, עלה לישראל בגפו, והתחנך במוסד של עליית הנוער במגדיאל (שמאוחר יותר הפך לכפר הנוער ע"ש ב.צ. מוסינזון). לימים סיפר על ההחלטה לעלות: "מלחמת העצמאות הציתה את דמיוני: ההחלטה לעלות הייתה החלטה אישית, שנבעה הן מהיסטוריה משפחתית ציונית והן מרצוני ליטול חלק בבניית מדינת היהודים." בתום הכשרתו במגדיאל יצא עם גרעין התיישבותי לקבוצת אושה. תוך כדי עבודה בקיבוץ למד בבית ספר ערב בחיפה. לאחר עזיבת הקיבוץ סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה ביאליק.
חייו > שירות צבאי

במסגרת שירותו הסדיר בצה"ל שירת כקצין בדרגת סגן משנה בחטיבת גולני ופיקד על מחלקה במבצע קדש. במסגרת שירות מילואים השתתף במלחמת ששת הימים, כאחד מעוזריו של האלוף ישראל טל, על הזחל"ם שלו כמפקד אוגדת הפלדה, במלחמת יום הכיפורים (כקצין המבצעים של חטיבת השריון 274) ובמלחמת לבנון הראשונה (קצין מבצעים במפקדת גיס משוריין 446). כאשר הקים האלוף טל, כאיש מילואים, את הגיס הצפוני, שימש שטרנהל כמפקד החפ"ק שלו.
חייו > לימודים וקריירה אקדמית

שטרנהל קיבל תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית בירושלים ב-1960, בהיסטוריה ומדע המדינה. קיבל תואר שני במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית ב-1964, ודוקטורט במכון הלאומי למדע המדינה בפריז ב-1969, בהדרכת ז'אן טושה. נושא עבודת המחקר שלו היה: "הרעיונות החברתיים והפוליטיים של מוריס בארס". ב-1969 מונה למרצה למדע המדינה באוניברסיטה העברית. כיהן כמנהל המכון למחקר חברתי על שם לוי אשכול בשנים 1975–1977, וכראש המחלקה למדע המדינה בשנים 1974–1978. בשנת 1976 מונה לעורך משותף של כתב העת Jerusalem Quarterly, תפקיד שבו נשא עד 1990. ב-1982 מונה לפרופסור מן המניין. ב-1989 הופקד על הקתדרה על שם לאון בלום למדע המדינה באוניברסיטה העברית והתמנה לחבר מערכת כתב העת History and Memory, ב-1996 הפך לחבר מערכת של כתב העת Journal of Political Ideologies. פרש לגמלאות בשנת 2003.
שימש כעמית מחקר או פרופסור אורח במכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית, מכון למדע המדינה בפריז, קולג' סנט אנתוני באוקספורד, מרכז הלאומי למחקר מדעי בפריז (פעמיים), אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, מכון למחקר מתקדם פרינסטון, מרכז וודרו וילסון בוושינגטון, מכון ההולנדי ללימודים מתקדמים ואסנאר ובמכון רימרק באוניברסיטת ניו יורק.
חייו > פיגוע

ב-28 בספטמבר 2008 נפצע קל ברגלו מפיצוץ של מטען צינור בפתח ביתו בירושלים. ב-2009 נעצר יעקב טייטל בחשד שביצע את המעשה ובינואר 2013 הורשע.
חייו > משפחתו

זאב שטרנהל היה בעלה של זיוה שטרנהל, מרצה ומבקרת אדריכלות באקדמיה לאמנות בצלאל ולהם שתי בנות: טלי ויעל. יעל היא מנחת טלוויזיה בעבר והיסטוריונית בהווה.
שטרנהל נפטר ב-21 ביוני 2020 בגיל 85.
מחקריו

עבודתו של זאב שטרנהל חיברה בין פוליטיקה, היסטוריה ופילוסופיה פוליטית ומשלבת ביניהן. היסטוריה היא החומר שבאמצעותו הוא עוסק באידאולוגיות פוליטיות, בדפוסי חשיבה התורמים לעיצוב המציאות הפוליטית. לפי תפישתו, המחשבה המדינית היא כלי אופטימלי להתבוננות בעצם מהותו של הסדר הפוליטי וחקר הפשיזם, הלאומיות והמאבק נגד הנאורות, כלומר נגד התשתית האינטלקטואלית של הליברליזם והדמוקרטיה, מהווה עיסוק בשאלות היסוד של הפוליטיקה של 250 השנים האחרונות. כל עבודתו בנויה על התפישה לפיה קיימת זיקה ישירה בין פוליטיקה, היסטוריה של הרעיונות ותרבות.
עבודתו המדעית הייתה עשויה רבדים-רבדים. זהו מחקר הפרוש על מאתיים וחמישים השנים האחרונות והוא מבקש להבין את הממד האינטלקטואלי של תופעות היסטוריות, פוליטיות וחברתיות מורכבות שעיצבו את העולם המודרני.
מתחילת דרכו התעניין בחקר המשבר האירופי של המחצית הראשונה של המאה ה-20. השאלה בה עסק לכל אורך מחקריו היא איך ולמה קרס הסדר הליברלי והדמוקרטי המודרני באירופה של המאה ה-20, מה יכול היה להביא לכך שתתחולל שם קטסטרופה כל כך גדולה. על מנת להשיב על השאלות האלה הוא פנה לעסוק בשאלות של לאומיות, ההתקוממות נגד מורשת הנאורות, לחקר הימין המהפכני והפשיזם. תחילה פנה אל תקופת המעבר שבין המאות ה–19 וה-20, והקדיש את עבודת הדוקטור שלו ל"מוריס בארס והלאומיות הצרפתית". בהמשך יצר את המושג "ימין מהפכני": זהו הכותר של הספר השני וזאת הייתה פריצת דרך: חידוש קונספטואלי זה איפשר לארגן ולהבין בצורה שונה את המציאות של סוף המאה ה-19, כולל את הסיבות לעובדה שהמוני בני אדם נכונים היו לדחות את הליברליזם ואת הדמוקרטיה המודרנית בשם הערכים הפרטיקולריים של הלאום. שטרנהל החל אז לפקפק בהנחה המקובלת שהלאומיות נולדה בשמאל, הייתה בתחילה כוח של השמאל ובתהליך, אשר קשה להסבירו, עברה לימין או נכבשה על ידי הימין. המושג "ימין מהפכני" הכין את השטח ל"לא ימין ולא שמאל" שיצר כבר הדים רבים.
מחקריו > מוריס בארס והלאומיות הצרפתית

זוהי עבודת הדוקטורט של שטרנהל שפורסמה לראשונה ב-1972, הודפסה ארבע פעמים, כאשר המהדורה האחרונה, המכילה מבוא חדש, ראתה אור בשנת 2000. מוריס בארס (1862–1923) היה סופר, פוליטיקאי ופובליציסט מפורסם. הוא היה אבי הרומן הפוליטי הצרפתי והאידאולוג המובהק ביותר של הלאומיות הצרפתית בעשור האחרון של המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. עד לעבודתו של שטרנהל הלאומיות של בארס נתפשה כתגובה להשפלה במלחמת צרפת–פרוסיה של 1870 ואובדן אזור אלזס-לורן והעיר שטרסבורג במרכזו. שנה לפני בואו של שטרנהל לפריז פרסם מי שיהיה מדריכו בעבודת הדוקטור, פרופ' ז'ן טושר, מאמר במסגרת קובץ שהוקדש למאה שנה להולדתו של בארס, שבו הגדיר את הלאומיות של בארס כתגובה של "ילד מושפל". גישה זו הייתה הגישה המקובלת: הלאומיות הצרפתית של סוף המאה ה-19 נתפשה כתגובה למפלה במלחמה נגד גרמניה בשנת 1870, שהייתה עד למפלה של 1940, הכבדה ביותר שידעה צרפת בהיסטוריה המודרנית שלה. שטרנהל חשף דמות אחרת לגמרי, אומנם מורכבת ועשויה כמה רבדים, אך כאידאולוג פוליטי הוא היה, בראייה כוללת, אנטי-רציונליסט, רלטיביסט מוסרי, שלל עקרונות אוניברסליים והיה אנטישמי קיצוני. לאומן רדיקלי זה, האידאולוג המובהק של האנטי-דרייפוסיזם, התעניין הרבה יותר במלחמה ביהודים, במרקסיסטים ובדמוקרטיה הליברלית מאשר בגרמנים, ופיתח אידאולוגיה של "האדמה ואבותינו הקבורים בה" [LA TERRE ET LES MORTS] שהיא המקבילה הצרפתית של "Blut und boden" ("דם ואדמה" בגרמנית).
שטרנהל ניסה להראות בספרו דבר שהמחקר לא הבחין בו קודם לכן, שישנה לאומיות צרפתית רדיקלית, קרובה מאוד ברוחה ללאומיות הגרמנית. הוא הראה שיש ללאומיות זו אידאולוגיה סדורה, ועמד על חשיבותה בתרבות הפוליטית הצרפתית, עובדה אשר כשלעצמה הצביעה על ממדיה של התופעה כתופעה אירופית. הדעה המקובלת הייתה שצרפת הייתה שונה מגרמניה בזכות המסורת הרפובליקנית שלה ושצרפת, שהיא מולדת זכויות האדם, לא ידעה את התופעות הרדיקליות-קיצוניות של הלאומיות הגרמנית. הספר עורר עניין רב בחוגים המקצועיים והניח את היסודות לספרו השני שזכה גם הוא לתהודה ציבורית רחבה.
מחקריו > הימין המהפכני 1885–1914: המקורות הצרפתיים של הפשיזם

ספר זה יצא לאור לראשונה ב-1978, הוא הודפס שבע פעמים, כשמהדורה מורחבת, עם מבוא חדש, יצאה לאור בשנת 2000; הספר תורגם לאיטלקית ב-1997. שטרנהל יצר בספר את המושג "ימין מהפכני" ששבר את המוסכמות של ימין ושמאל, כי בהיסטוריוגרפיה היה מקובל לחשוב שהמהפכה הייתה תמיד בצד שמאל, ואילו הימין הוא ריאקציוני. שטרנהל הביא תפישה אחרת: ישנו גם ימין מהפכני הנלחם נגד הליברליזם, הדמוקרטיה והמרקסיזם בעת ובעונה אחת; ושנית, לפשיזם יש מקורות בצרפת. שני גורמים אלו עוררו הד רב והדבר בא לידי ביטוי בביקורות נלהבות מחשובי המלומדים של הזמן.
בצרפת שלטה אז תפישה מבית מדרשו של פרופ' רנה רמון שפרסם בשנת 1954 בהוצאת AUBIER את ספרו הידוע ביותר "La Droite en France". ספר זה זכה למהדורות רבות, האחרונה בשנת 1998. מאז 1982 הספר יצא לאור תחת הכותר: "Les Droites en France".
בשנת 2005, פרסם רמון, אז כבר חבר האקדמיה הצרפתית, ספר חדש: "Les Droites Aujourd'hui", שבו הוא מתמודד עם ניתוחו של שטרנהל, המוגדר על ידו כ"ההעמדה בספק הרצינית ביותר של הבחנתי המשולשת" על סוגי הימין. אכן, רמון סבר שמאז תחילת המאה ה-19 ועד היום ישנם בצרפת שלושה סוגים של ימין:
ימין מלוכני-ריאקציוני.
ימין ליברלי.
ימין בונאפרטיסטי, כלומר אוטוריטרי.
שטרנהל טען שתפישה זו נכונה עד סוף המאה ה-19, אך לא מעבר לכך: במציאות של חברה מתועשת, בתנאים של דמוקרטיה ליברלית, הבחנה זו אינה תופשת יותר. מאז המשבר הראשון של הדמוקרטיה הליברלית לדעת שטרנהל נוצרו בצרפת שני סוגי ימין: האחד, ימין ליברלי, שיכול היה להיות גם ליברלי וגם שמרני, אלא שבעיקרו של דבר הוא מקבל את הסדר הדמוקרטי; ואילו הימין השני הוא ימין מהפכני, שמבקש לחסל את הסדר הדמוקרטי.
שטרנהל טען שהמאבק המהפכני נגד הדמוקרטיה תחילתו כבר בסוף המאה ה-19, הוא מתנהל עד מלחמת העולם השנייה ושיאו הוא במשטר וישי. רמון סבר שמשטר וישי הייתה אפיזודה חולפת בהיסטוריה הצרפתית, חסרת שורשים וחסרת משמעות של ממש, תוצר מקרי של הניצחון הגרמני, בעוד ששטרנהל טען שזו הייתה התוצאה האידאולוגית של הימין המהפכני של תחילת המאה ה-20. כדי לפרוץ את הדרך לשלטון, הימין המהפכני היה רק זקוק לתנאים פסיכולוגיים והיסטוריים שנוצרו עם המפלה הצרפתית של 1940.
פעילות פוליטית ופובליציסטיקה

שנים רבות נמנה שטרנהל על השמאל הישראלי. הוא כתב מאז תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 מאות מאמרים, בעיקר בעיתון "הארץ", והיה בין מייסדי חוג שבעים ושבע. שטרנהל כתב על נושאים רבים שעמדו במרכז הוויכוח הציבורי; אך לתהודה מיוחדת זכתה כתיבתו הביקורתית בעיתונות הישראלית על אודות השטחים הכבושים ומדיניות ממשלת ישראל כלפי הפלסטינים.
בשנת 1988 כתב:
אי אפשר לעצור את הפשיזם בנימוקים רציונאלים, את זה עוצרים רק בכוח. וכאשר קיימת נכונות להסתכן במלחמת אזרחים, בשעת הצורך נצטרך להתמודד עם המתנחלים בעפרה ובאלון מורה. רק מי שיהיה מוכן לעלות על עפרה עם טנקים, יוכל לבלום את הסחף הפשיסטי המאיים להטביע את הדמוקרטיה הישראלית.
במאמר אחר כתב:
לרבים בישראל, אולי אף לרוב המצביעים, אין ספק בדבר לגיטימיות ההתנגדות המזוינת בשטחים עצמם. אילו הייתה בפלסטינים מעט תבונה, הם היו מרכזים את מאבקם נגד ההתנחלויות, לא פוגעים בנשים ובילדים, ונמנעים מירי על גילה, על נחל עוז ועל שדרות. כן היו נמנעים מהנחת מטענים בצידו המערבי של הקו הירוק.
כעבור כחודשיים, ב-27 ביולי 2001, ובעקבות ביקורת שנמתחה עליו, פרסם מאמר הבהרה ובו כתב:
כאשר כתבתי ש"אילו הייתה בפלסטינים מעט תבונה הם היו מרכזים את מאבקם נגד ההתנחלויות, לא פוגעים בנשים ובילדים ונמנעים מירי על גילה, על נחל עוז ועל שדרות", לא קבעתי כאן עמדה ערכית, לא אמרתי מה רצוי מבחינתי, אלא ניסיתי להציג, כמו במשחק מלחמה בצבא, איך היה הצד השני נוהג מבחינת האינטרס שלו עצמו אילו פעל באורח רציונלי ומבוקר.
בריאיון עמו לאחר שנודע על זכייתו בפרס ישראל אמר:
אני לא חושב שהציונות הייתה תנועה קולוניאלית. היא לא שמה לה למטרה להשתלט על אוכלוסייה מקומית או על אוצרות טבע או על הדרך להודו. כדי להבטיח את זכותם של היהודים לחירות ולביטחון היא הייתה זקוקה לפיסת קרקע שעליה אפשר יהיה להניח את הראש. אבל הסכנה היא שבגלל הכיבוש של 1967 הציונות תהפוך בדיעבד לתנועה קולוניאלית.
פרס ישראל

בשנת 2008 הוכרז כחתן פרס ישראל לחקר מדע המדינה. בנימוקי ועדת השופטים לפרס נאמר:
פרופ' זאב שטרנהל מהאוניברסיטה העברית בירושלים הוא אחד החוקרים המובילים בתחום המחשבה המדינית בישראל ומחוצה לה. מחקריו החדשניים במדע המדינה, שתורגמו לשפות רבות, הביאו, בין השאר, לשינוי משמעותי בקהיליה המדעית בתפיסת תנועות אידאולוגיות בכלל ותנועות רדיקליות בפרט. פרופ' שטרנהל הוא גם אינטלקטואל הנוכח בשיח הציבורי בישראל ומחוצה לה, ודבריו, גם על נימתם הביקורתית לעתים, נאמרים מתוך מחויבות עמוקה למדינה ולחברה בישראל. פרופ' שטרנהל העמיד תלמידים רבים ומעמדו הבינלאומי מוסיף כבוד לקהיליה האקדמית בישראל.
תוארי כבוד ופרסים

1991 - תואר "אביר מסדר האמנויות והספרות" מטעם ממשלת צרפת.
2003 - תואר "מפקד" במסדר "Palmes Academiques", עבור תרומה מיוחדת לתרבות הצרפתית מטעם ממשלת צרפת.
2008 – פרס ישראל לחקר מדע המדינה.
2008 – פרס מפעל חיים מטעם האגודה הישראלית למדע המדינה.
2010 - נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
2016 - נבחר כחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
ספרים שכתב > אנטי נאורות: מהמאה ה־18 עד המלחמה הקרה

אנטי נאורות: מהמאה ה־18 עד המלחמה הקרה (בשפת המקור: Les Anti-Lumières : du XVIIIe siècle à la guerre froide) הוא ספר שחיבר שטרנהל העוסק בהיסטוריה האינטלקטואלית של ההוגים בתקופה שלאחר כניסתה של האנושות אל העידן המודרני, שביקשו לכוון את החברות האירופאיות לכיוונים שאינם נושאים את דגלי התבונה והשוויון.
הספר יצא לאור בצרפתית בשנת 2006 בהוצאת Paris:Fayard, ותורגם לעברית בשנת 2016 בהוצאת עם עובד - ספרית אפקים. בנוסף הספר תורגם לאנגלית ולאיטלקית בשנת 2007 וליוונית בשנת 2009.
מונוגרפיות שערך

1. "Fascist Ideology" in Walter Laqueur (ed.), Fascism: Analyses, Interpretations, Bibliography - A Reader's Guide (Berkeley: University of California Press, 1976). Paperback ed. (Penguin) 1979 followed by many additional printings. Many on – line editions : the last ones : 2004 et 2005.
New edition in Roger Griffin, (ed.), Critical Concepts in Political Science: Fascism (London: Routledge, 2003).
German translation: Faschistische Ideologie (Berlin: Verbrecher Verlag, 2002).
2. הימין בצרפת והאנטישמיות. (ירושלים: ספריית שזר, האוניברסיטה העברית בירושלים, 1987).