stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנקה
תזונת האם בזמן הנקה > המלצות תזונתיות

קלוריות:
צריכה לא מספקת של קלוריות עלולה לדלדל את המאגרים של האם. צריכה מתחת ל-1,500 קק"ל ביום עלולה לגרום לעייפות ולירידה באספקת החלב. צריכת האנרגיה הכוללת המומלצת לאימהות מניקות נעה בין 2,300 ל-2,500 קלוריות ליום להנקת ילד יחיד, ו-2,600 עד 3,000 קלוריות ליום להנקת תאומים.
חלבון:
הגידול בדרישות חלבון במהלך ההנקה הוא מינימלי לעומת דרישות האנרגיה. עם זאת, אם צריכת האנרגיה נמוכה, אז החלבון ישמש לייצור אנרגיה. הדרישות הנוספות במהלך ההנקה יכולות להיות מסופקות מהצריכה של מזונות עשירים בחלבון. אם צריכת החלבון אינה מספיקה, הריכוז של הקזאינים בחלב עלול להיות בלתי הולם. קזאין הוא מרכיב תזונתי של חלב, והוא נחוץ עבור ספיגת סידן ופוספט במעיים של התינוק ויש לו תפקודים אימונו-מודולטוריים. תנגודת לאינסולין תלויה באיכות החלבון שנצרך בדיאטה ולא בכמות הנצרכת שלו, לכן, לצריכה של חלבונים שמקורם בדגים במהלך הנקה, יש השפעות מועילות לטווח ארוך על רגולציה של אינסולין ורגישות לאינסולין אצל האם.
פחמימות:
לקטוז הוא הפחמימה העיקרית בחלב האם, והוא מרכיב חיוני למוח של התינוק. בזמן שריכוז הלקטוז משתנה פחות מזה של חומרים מזינים אחרים, הייצור הכולל של לקטוז מופחת אצל אימהות עם תת-תזונה קשה
שומן:
השומנים בחלב אם תורמים הכי הרבה לתכולת האנרגיה שלו, והם הרכיבים שמשתנים בריכוזם ובאיכותם הכי הרבה. תת-תזונה אצל האם קשור בריכוזים נמוכים של שומן בחלב. דפוס ההתפלגות של חומצות השומן בחלב רגיש לתזונת האם. חומצות שומן מסוג אומגה 3 (Docosahexaenoic acid) מיוצרות בגוף של האם באופן מוגבל, ולכן חייבים לצרוך אותן מהמזון. שכן חומצות שומן אומגה 3 נחוצות להתפתחות מוח התינוק. תכולת הכולסטרול בחלב האם משתנה מאוד ותלויה במשך ההנקה, גיל האם, תזונת האם, עונה בשנה ומקום המגורים. ההמלצות לכמות שומן בתקופת ההנקה דומות להמלצות לנשים באופן כללי, והיא - צריכה מתונה.
מים:
מים מהווים 85-95 אחוז מכלל נפח החלב. מספר מחקרים הוכיחו, כי לצריכת מים מוגברת של האם מעבר למה שנחוץ על מנת להרוות צימאון אין השפעה מטיבה על חלב האם או על ההנקה.
מלח:
לא נמצא קשר בין תזונה עשירה במלח בזמן ההנקה וריכוז המלח בחלב האם. מומלץ לצרוך מלח מועשר ביוד במתינות.
תזונת האם בזמן הנקה > ויטמינים

ריכוזם של ויטמינים מסוימים תלוי ברמתם אצל האם, וחסרים של ויטמינים באם יכולים להוביל לחסרים גם אצל התינוק היונק, בעיקר תיאמין (B1), ריבופלאבין (B2), וויטמינים B6, B12, E ו-A. לכן מומלצת עלייה בצריכה של ויטמינים אלו, בתזונה בזמן בהנקה.
ויטמין A:
כמות ויטמין A בחלב האם יורדת ככל שההנקה מתמשכת. הכמות הנצרכת בדיאטה מאוזנת של האם מספקת, ואין צורך בתוסף. עם זאת, במדינות מתפתחות מומלץ לצרוך תוסף במנה יחידה של 200,000 IU ויטמין A מיד לאחר הלידה.
ויטמין D:
חוסר בוויטמין D שכיח למדי אצל נשים בהריון ונשים מניקות. אימהות עם דיאטה מוגבלת, צמחונית קפדנית או טבעונית, נשים שלא נחשפות לשמש או בעלות עור כהה יכולות להיות בעלות רמה נמוכה של ויטמין D בדם. העברה של ויטמין D מהאם לחלב היא נמוכה, לכן מומלץ לתינוקות יונקים לקבל תוסף של 400 IU ליום ויטמין D.
ויטמין E:
ריכוז ויטמין E בחלב תלוי בכמותו הנצרכת על ידי האם. לכן, הכמות הנצרכת בתזונת האם צריכה להיות מנוטרת ואם הצריכה אינה מספקת יש לצרוך תוסף.
ויטמין K:
מיוצר בגוף על ידי חיידקים במעי. בתזונה מאוזנת ומגוונת לאם המניקה אין צורך בתוסף.
תזונת האם בזמן הנקה > ויטמינים > ויטמינים מסיסי מים

כמותם של וויטמינים מסיסי מים בחלב האם תלויה מאוד בכמותם באם. כך שאם יש חוסרים באם יכולים להיות חוסרים בחלב האם ומכאן גם חוסרים לתינוק.
פירידוקסין (ויטמין B6):
בשבועות הראשונים בחייו של התינוק מאגרים מתקופת ההיריון מספקים את הצורך בוויטמין B6..
ויטמין B12:
ריכוזו של ויטמין B12 בחלב האם של אימהות המוזנות היטב, נאות בדרך כלל. אך, הרמות בחלב של אימהות צמחוניות\טבעוניות או עם אנמיה עלול להיות לא מספק, גם אם הן לא מראות סימנים של חוסר. במקרים אלו חשוב שהאם תקבל תוסף לכל אורך תקופת ההנקה. חסרים של B12 בתינוק עלולים לגרום לבעיות נוירולוגיות בטווח הקצר ובטווח הארוך.
ויטמין C:
נמצא בכמות קטנה יותר בדמם של אנשים מעשנים. לכן לאימהות שמעשנות מומלץ לשלב בתזונה ירקות עשירים בוויטמין C.
חומצה פולית:
הכמות המומלצת של חומצה פולית בחלב האם מושגת בקלות בתזונה מאוזנת וגם על ידי נטילת תוסף במקרה הצורך.
תזונת האם בזמן הנקה > מינרלים

נחושת ואבץ תלויים בעיקר בכמות הנאגרת בכבד של האם בשליש האחרון להריון ולצריכת האם יש מעט השפעה על כמותם.
ברזל:
תוסף ברזל מומלץ בדרך כלל כדי להתגבר על אובדן הברזל בתהליך הלידה. נשים מניקות לרוב לא מקבלות ווסת במשך כ-6 חודשים, וכך לא מאבדות ברזל בזמן הדימום חודשי. באופן כזה, יש להנקה אפקט מגן נגד מחסור בברזל.
סידן:
סידן הוא מינרל חיוני בזמן הנקה והוא מקבל "יחס מועדף" בזמן זה. הסידן נספג יותר טוב: פחות סידן מופרש מהכליות ויותר סידן נכנס לעצמות. על מנת להגיע לדרישה המומלצת של סידן לאם מניקה, ההמלצה של ארגון רופאי הילדים האמריקאי היא לצרוך חמש פעמים ביום מזון עשיר בסידן מכל סוג.
אבץ:
אבץ חיוני לגדילה, למערכת החיסון ולסינתזה של אנזימים. בעוד שריכוז האבץ בחלב האם אינו גבוה הוא מספק את צורכי התינוק מפני שהזמינות הביולוגית שלו גבוהה מאוד. החוקרים ממליצים להעלות את צריכת האבץ במהלך ההנקה.
סלניום: הוא מינרל שמעורב בתהליך החיסוני, במטבוליזם של כולסטרול ובתפקוד בלוטת התריס. תכולת הסלניום בחלב האם היא פי 3 מהכמות שנמצאת בתרכובת מזון לתינוקות. כמות הסלניום בחלב האם מושפעת מאוד מתזונת האם.
יוד: מינרל זה נחוץ בכמות כמעט כפולה בנשים מניקות. יוד בנוסף לתפקודו בגוף של האישה עובר לחלב האם, ומספק לתינוק יוד לסנתז את הורמוני בלוטת התריס. כמות היוד בחלב האם משתנה, ותלויה בצריכה של האם.
נשים לא מניקות

נשים בוחרות שלא להניק, או להפסיק להניק מסיבות רבות. למרות שיש יתרונות רבים בהנקה, עדיין מדובר בנושא מורכב מאוד, מלווה בקשיים שונים, שלא תמיד מצליח. לדוגמה:
יש נשים שנהנות להניק, ויש כאלה שלא.
הנקה מחייבת עיסוק סביב השעון.
יש נשים עם שדיים בצורה שמקשה על התינוק שלהן לינוק. יש תינוקות עם צורת פה המקשה עליו לינוק. לפעמים החיבור בין השד לפה של התינוק פשוט לא מצליח.
הנקה גורמת לעיתים לפצעים וסדקים בפטמה או דלקות בשד. לעיתים, בשל הכאב, תבחר האם להפסיק להניק.
ישנם מקרים שבהם על אף הנקה התינוק לא עולה במשקל ויש צורך במתן תמ"ל.
לפעמים התינוק דוחה את חלב-האם.
יש נשים עם תפוקת חלב נמוכה.
נשים הנוטלות תרופות או חולות צריכות לבדוק האם מותר להן להניק. ייעוץ ניתן לקבל במרכז לייעוץ טרטולוגי במשרד הבריאות במרפאות במרכזים רפואייםאו מהרופא המטפל.
בעתות מצוקה ולחץ יש לעיתים קושי בייצור חלב. משרד הבריאות מציע לנשים להמשיך ולנסות.
סיבות אלה ואחרות גורמות לנשים להפסיק להניק. הפסקת ההנקה מלווה לעיתים בתחושת שבר. הלחץ החברתי בנושא, יחד עם מורכבותו, והמצב הרגשי הרגיש שהאשה נמצאת בו, גורמים לנשים לעיתים לדיכאון לאחר לידה.
הנקה בתרבויות העולם > ביהדות

ההנקה מוזכרת במקורות שונים ביהדות. במקרא ניתן למצוא אזכורים להנקה, לדוגמה: "מי מלל לאברהם הניקה בנים שרה" (בראשית, כ"א, ז'), "ותשב האשה, ותינק את בנה עד גמלה אותו" (שמואל א', א', כ"ג). במקרא נזכרות נשים שהועסקו כמיניקות לדוגמה: "וישלחו את רבקה אחתם ואת מנקתה..." (בראשית, כד, נט), וכן "...האלך וקראתי לך אשה מינקת..." (שמות, ב, ז).
את התינוק, ניתן להניק ללא הגבלה, כפי שמשתמע מדברי התוספתא: ”מה דד זה עיקר לתינוק והכל טפל לו, כך היה המן עיקר לישראל והכל טפל להם. דבר אחר: מה הדד אפילו תינוק יונק הימנו כל היום אין מזיקו, כך נעשה המן, שאפילו ישראל אוכלו כל היום כולו אין מזיקו” (תוספתא סוטה ו, א). נראה שבדרך כלל הניקו את התינוקות לפחות עד גיל שנתיים וכפי שנאמר בברייתא (כתובות נט, ב) "יונק תינוק והולך עד כ"ד חודש". גמילה מוקדמת הייתה נחשבת כמסוכנת לתינוק, וחז"ל התירו את השימוש באמצעי מניעה להריון כדי למנוע סכנה כזאת, וכפי שמופיע ביבמות: "שלוש נשים משתמשות במוך - קטנה, מעוברת ומניקה... מניקה שמא תגמול בנה וימות" (יבמות יב, ב).
חלב אם נחשב ביהדות כפרווה.
הנקה בתרבויות העולם > ביהדות > הנקה וצום

צום יום כפור, יכול להוות אתגר לאם המיניקה הצמה. לפיכך, מומלץ לאכול יום קודם הצום פחמימות מורכבות שמתפרקות לאט, כמו דגנים מלאים ופסטה, ועם צאת הצום ולמחרת, מומלץ להיניק לעיתים תכופות, כדי לעזור לגוף לייצר שוב חלב בכמויות הרגילות. במקרה הצורך, אם האישה חייבת לאכול ולשתות לשם הזנת התינוק, ההלכה מתירה לשתות ולאכול "שיעורין".
הנקה בתרבויות העולם > באסלאם

על פי האסלאם, אם נשואה שאינה שפחה, חייבת להניק את היילוד, מומלץ עד גיל שנתיים. סורה 4 בקוראן אוסרת בפסוק 23 על קיום יחסי מין עם אמהות, דודות, אחיות, מניקות שהניקו את האדם, בנות אח, בנות אחות ובנות שינקו מאותה מינקת שהניקה את האדם. כך גם מספר הקוראן על המניקות של מוחמד (ח'לימה ותויבה).
איסור קיום יחסי המין (והנישואין) בין אחים להנקה יצר באסלאם התנגדות לבנק חלב, כי אי אפשר לדעת מי קיבל חלב של איזו אם מהבנק ולכן יש חשש לנישואין בין אלו האסורים בנישואין.
תחליפים להנקה

על פי ארגון הבריאות העולמי (WHO) סדר העדיפות של האפשרויות להזנת התינוק בחודשיו הראשונים הוא: במקום הראשון חלב אם בהנקה, במקום השני חלב אם שאוב, במקום השלישי חלב אם מאמא אחרת ובמקום הרביעי תמ"ל (תרכובת מזון לתינוקות).
חלב אם שאוב: אם מניקה יכולה לשאוב את החלב שלה באמצעים שונים. הדרך המקובלת בעולם המערבי היא שאיבתו באמצעות משאבה אך ניתן גם לסחוט את החלב ידנית.
חלב אם מאם אחרת: בעבר היה מקובל מקצוע המינקת, אולם כיום הוא נדיר בעולם המערבי. אפשרות נוספת היא "בנק חלב". תרומת חלב אם יכולה להיות בעייתית כשאינה מבוצעת בזהירות. אם האם החולה נשאית או חולה במחלות מין הן יכולות לעבור בחלב. כמו כן, אם החלב לא אוחסן כראוי הוא עלול להתקלקל.
תרכובת מזון לתינוקות (תמ"ל): מבוססת על חלב פרה או על סויה, בתוספת מרכיבי תזונה שונים. תמ"ל משווק לרוב לצרכנים כאבקה, לה יש להוסיף מים מורתחים בהתאם להוראות היצרן, לערבב ולהביא לטמפרטורה המתאימה להזנת התינוק. בבתי יולדות מצוי תמ"ל נוזלי מוכן לשימוש בבקבוקים חד-פעמיים; במקומות רבים ניתן לקנות פורמולה נוזלית בחנויות ובבתי מרקחת.
את החלב השאוב או התמ"ל אפשר לתת לתינוק בבקבוק לתינוקות וזוהי האפשרות הנפוצה. אולם ניתן גם לתת לתינוק את החלב בכוס, בכפית, במזרק או בצינורית (בייחוד בימים הראשונים לחיי התינוק, כאשר רוצים להימנע מלתת בקבוק, על מנת לבסס את ההנקה). הבקבוקים מגיעים בגדלים שונים, ולכל גיל, יש פטמות עם חור בגודל המתאים לצורכי ההזנה של התינוק.
ראו גם

הנקה ו-HIV
בלוטת חלב
חלב זכר
קוליק תינוקות
בנק חלב אם
מציצה
תפוקת חלב נמוכה
תזונת פעוטות
הנקה ובריאות הנפש
כאב פטמה בזמן ההנקה
לקריאה נוספת

גל ונטורה, השָד שיצא מן הבקבוק: הנקה ותחליפיה באמנות הצרפתית במאה התשע-עשרה, הוצאת מאגנס, 2013.
שלי גת, עינת טלמון, ורד לב, המדריך הישראלי להנקה, עם עובד, 2016.
זיקית פנתר

| זיקית פנתר |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
משפחה:: זיקיתיים
סוג:: זיקית פנתר
מין:: זיקית פנתר (Furcifer pardalis)
שם מדעי
 Furcifer pardalis ‏קיווייה, 1829
תחום תפוצה


זיקית פנתר (שם מדעי: Furcifer pardalis) היא מין של זיקית החיה ביערות מדגסקר ולאחרונה נמצאה גם בראוניון ובמאוריציוס. זיקית זו קיבלה את שמה מהחוקר ז'ורז' קיווייה שנתן לה את שמה עקב הפסים המאפיינים את גופה וגם עקב צורת הרגליים הגדולות שלה המזכירות כפות נמר.
מאפיינים

זוהי אחת הזיקיות הגדולות ביותר בעולם. אורך הזכרים יכול להגיע עד 50 ס"מ. הנקבות קטנות יותר ואורכן כחצי מהם. העיניים מתגלגלות על ציר, נעות בנפרד אחת מהשנייה, צבען אדום או חום כהה. הלסתות אדומות, חומות או שחורות, לעיתים עם פסים בצבעים עזים. השפתיים לבנות ובעלות קשקשים חדים ובתוכם לשון ארוכה ודביקה ושיניים חזקות התופסות את הטרף וקורעות אותו לגזרים. מאחורי הראש ישנה "עטרה" עבה ואחריה ישנם שורות "קוצים" קטנות לאורך הגב. הזנב מתעקל כמו סליל ויכול להיצמד לענפים. לאורך הגוף ישנו קו מאוזן בהיר, בדרך כלל בצבע תכלת ומסביבו פסים כהים. כפות הרגליים חזקות מאוד וכמו שנגזר משמה הם מזכירות כפות של חתול גדול. כמו רוב הזיקיות הם יכולים לשנות את צבעם, הירוק בעיקרון בהתאם למצב רוחם, הרגשתם והתנאים בסביבתם.
הזיקיות חיות ביערות ברחבי צפון מדגסקר ובכמה איים בסביבה. הם חיים לבדם וכשפוגשים שני זכרים יריבים, הם מנפחים את צווארם, נושפים בחוזקה, מחליפים את צבעיהם לצבעים חזקים ואם זה לא עוזר הם מתחילים במלחמה בעזרת הלסתות עד שאחד הזכרים נסוג.
הם ניזונים בעיקר מחרקים שונים הכוללים פרפרים, עשים, חגבים, חיפושיות, גמלי שלמה, צרצרים ועכבישים. ייתכן שהם יאכלו אף זיקיות קטנות כולל זיקיות פנתר קטנות. הציד נעשה ממרחק של כמה ענפים. הזיקית מתמקדת במטרה ושתי העיניים ננעצות עליה ואז היא שולחת את לשונה היכולה לנוע במהירות ולתפוס את הטרף תוך 0.003 שניות. הלשון פוגעת ונאחזת במטרה ומביאה אותה מיד לפה הזיקית שנועלת את הלסתות על הטרף.
הזיקיות עשויות להיטרף על ידי עופות טרף, נחשים או יונקים טורפים וגם על ידי ציידים אנושיים. להגנה היא מסתמכת על הסוואתה ואם זה לא מספיק היא מגדילה את גופה בניסיון להרשים את התוקף. הזיקית גם מגודלת כחיית מחמד בהרבה בתים.
ראו גם

זיקית קרנפית
הפארק הלאומי מרוג'ג'י
הערות שוליים

↑  זיקית פנתר באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537453205171 
זיקית במהלך ציד
אליהו מונטאלטו

| --- | --- |

שער הספר "אופטיקה" שחיבר מונטאלטו, 1606, מוקדש לבנו של הדוכס הגדול, קוסימו II
 לידה:  1567 קשטלו ברנקו, פורטוגל 
 פטירה:  1616 (בגיל 49 בערך) טור, צרפת 
 מדינה:  ממלכת פורטוגל 
 
"בית הקברות היהודי", שמן על קנבס 1650–1655, קברו של מונטאלטו במרכז; האמן: יאקוב ואן רויסדאל
אליהו דה-לונה מונטאלטו (Philotheus Eliahu de Luna Montalto;‏ 1567 לערך – כ"ט בשבט ה'שע"ו, 17 בפברואר 1616) היה רופא יהודי-פורטוגזי, בן אנוסים, שפעל בסוף המאה ה-16 ותחילת המאה ה-17. רופאם האישי של מארי דה מדיצ'י ולואי השלושה עשר, מלכי צרפת. התפרסם ככותב כתב הפולמוס (tractate) לפרק נ"ג בספר ישעיהו.
קורות חיים > הוצאתם להורג של קונצ'ינו קונצ'יני ושל ליאונורה גליגאי

כשנה לאחר מותו של ד"ר מונטאלטו חולל המלך 'הפיכת חצר': ב-24 באפריל 1617, שלח לואי השלושה עשר, או מי מאנשיו, מרצחים אחרי קונצ'ינו קונצ'יני, המרשל ד'אנקרה, איש אמונה של המלכה מארי דה מדיצ'י וראש מועצת השרים. זממם עלה בידם והמרשל הוגה מדרכם. רעייתו, ליאונורה גליגאי הואשמה במעשי כשפים והועמדה למשפט, כמקובל באותם ימים. קשריה עם המאראני - ד"ר פליפה מונטאלטו בשנת 1607 וספרים עבריים שנמצאו בביתה – "ארבעת הטורים" לר' יעקב בן אשר ו"בית הכנסת היהודי" (De Synagoga Judaica) ליוהאן בוקסטורף, שיצא לאור אך שנים מועטות קודם לכן, היוו הוכחות מכריעות להרשעתה. התביעה טענה שמונטאלטו עסק באומנויות המאגיה השחורה והלבנה וליאונורה גליגאי הייתה עזר כנגדו. ההגנה טענה שהספרים שנמצאו בביתה – אם אכן נמצאו – אינם ספרים קבליים, כלל ועיקר. גם פיליפ ד'אקווין(אנ'), פרופסור לעברית באוניברסיטת פריז (מרדכי קרקש - לפני התנצרותו) העיד במשפט כי מונטאלטו דן עמו ב'ספר יצירה' – עבודה קבלית ידועה, וכי התרשם שידיעותיו בנושא הקבלה מועטות וקלושות. אפילו המלכה, מארי דה מדיצ'י העידה, שהאפיפיור, בכבודו ובעצמו, התיר בצו מיוחד למונטאלטו לחיות כיהודי בצרפת, זכות שלא הייתה מוקנית לו, לו שמץ של רבב דבק בו. אולם העדויות לא עמדה לזכות ליאונורה גליגאי ולאחר משפט שארך מספר חודשים היא הורשעה, ראשה נכרת במחוות 'רחמים' והיא הועלתה על המוקד כמכשפה במוצאי שבת, 8 ביולי 1617. (המלכה מארי דה מדיצ'י עצמה הוכרחה לצאת לגלות ב-2 במאי 1617 לעיר בלואה בעמק הלואר).
קורות חיים > השם מונטאלטו

מונטאלטו אינו שם שיהודים לקחו לעצמם, ככלל. זהו שמם של שני קרדינלים קתולים ידועים. הקרדינל מונטאלטו שהיה לאפיפיור סיקסטוס החמישי (1585–1590) ושל נכדו של אחיו, שהיה פטרון האומנויות. פרש את חסותו על הצייר הפלמי פטר פאול רובנס בעת ביקורו ברומא ב-1600 והיה בקשרי ידידות עם בית דה-מדיצ'י, פטרוניו של מונטאלטו. ברורה הסתייגות היהודים מהשם. למרות זאת, המשיך אליהו מונטאלטו לשאת אותו בגאווה גם לאחר שחזר ליהדות, התגורר בגטו בוונציה ועברת את שמו לאליהו ואת שם אשתו לרחל. בניו המשיכו לשאת את השם מונטאלטו כפי שמעידות הכתובות על קבריהם אולם בחיי היום-יום העדיפו את שם המשפחה דה-לונה. בני הדור השלישי כבר לא השתמשו בשם מונטאלטו.
אין יודעים מדוע בחר מונטאלטו בשם זה, לאחר שוויתר על השם "רודריגז דה קסטלו-ברנקו", מתי, באילו נסיבות ומדוע דבק בו לאורך חייו.
קורות חיים > מכתב מונטאוטו

אסדרובל ברבולאני די-מונטאוטו, ציר בית מדיצ'י לוונציה, כתב ב-29 בדצמבר 1607 למזכיר הדוכסות הגדולה בפירנצה בליסריו ווינטה, כי לפי בקשתו הוא חיפש אחר הרופא הפורטוגלי ד"ר מונטאלטו ולהפתעתו הוא מצא אותו בגטו בוונציה, נחוש בדעתו לחיות כיהודי. די-מונטאוטו אינו מקבל טיעון זה ושואל את מונטאלטו אם אכזבתו מאי מינויו לרופא האישי של הדוכס הגדול היא היא שגרמה לבריחתו מפיזה. מונטאלטו עונה בשלילה ומצהיר כי הסיבה היחידה לצעדו זה היא רצונו לחיות בין בני עמו ולפי הלכות דתו. הוא מעדיף לחיות בעוני כיהודי, נאמן לעקרונותיו מאשר כנוצרי ולעשות שקר בנפשו.
קורות חיים > שכנוע אנוסים לשוב ליהדותם

מונטאלטו, לאחר ששב אל יהדותו - משוכנע בצידקתו, ממשיך בדרכו ומנסה לשכנע אנוסים נוספים כפאולו דה פינה לשוב ליהדותם. ססיל רות פרסם ארבעה מכתבים שכתב מונטאלטו לגיסו ד"ר פדרו רודריגז וגיסתו איזבל דה-פונסיקה (אחותה של אשתו –ג'רונימה), שעזבו בחשאי את פורטוגל והתגוררו בכפר St. Jean-de-Luz(אנ') בדרום צרפת לחופי האוקיינוס האטלנטי, בו התקיימה קהילה מראנית קטנה. הקהילה חוסלה בשנת 1636 כאשר ספרד כבשה את העיירה והאינקוויזיציה ניצלה את ההזדמנות לנקום את נקמתה בפליטים, לא ידוע לנו אם בני משפחת רודריגז היו בין הנתפסים. במכתבים אלה מונטאלטו מפציר בקרוביו לשוב לדתם המקורית. אף על פי שמכתבי התשובה לא נמצאו, ניתן להסיק ממכתביו של מונטאלטו שד"ר רודריגז נחוש בדעתו שמי שנולד כקתולי, בארץ קתולית וחונך כקתולי חייב להמשיך ולחיות כקתולי ואל לו לשוב אל יהדותו.
מכתב נוסף (אולי אחד מתוך כמה) שלח מונטאלטו לגיס אחר בשם טומס דה-פונסיקה (Tomás da Fonseca) (אחיה של אשתו ג'רונימה) ב-17 באוגוסט 1609. מכתב זה נתפס על ידי האינקוויזיציה וב-25 בנובמבר 1609 נאסר טומס דה-פונסיקה, נחקר, הועמד למשפט הורשע ב-1 במאי 1611 נידון לחבוש את אפוד הקלון - סנבניטו(אנ') לכל ימי חייו בטקס אוטו דה פה בסוף אוגוסט 1611. ייתכן שבגלל משפט זה נאלצו ד"ר פדרו רודריגז ובני משפחתו להימלט מפורטוגל. טומס דה-פונסיקה הודה בחקירתו שהייתה קיימת רשת של יהודים בסתר, וכי הרשת פעלה על פי הוראותיו והנחיותיו של מונטאלטו מוונציה. הוא אף הסגיר כ-16 מקרובי משפחתו, שהועמדו גם הם למשפט.
קורות חיים > יחסיו עם ר' יהודה אריה ממודנה

אחד מעמיתיו המפורסמים של מונטאלטו בגטו הוא יהודה אריה ממודנה (ריא"ם). על עומק היכרותם תעיד העובדה שכאשר ריא"ם יצא לפירנצה (למשך שנה) הפקיד את תלמידו, שאול לוי מורטירה בידי מונטאלטו, שליווה אותו מאז ועד יום מותו ואף היה בין מלווי ארונו של מונטאלטו מפריז לאמשטרדם. לפי המסורת, ריא"ם הוא שחיבר את שיר התהילה, שסותת בבוא הזמן על מצבתו של מונטאלטו.
קורות חיים > ויכוח פדובה

בשנת 1612 התמודד מונטאלטו כנגד נזיר דומיניקני שהגיע לפדובה מרומא. נושא הוויכוח היה פרק נ"ג מספר ישעיהו, פרק הידוע בכינויו "עבד ה'". מעוררת תמיהה העובדה שדווקא מונטאלטו הוא שנבחר להתמודד מול אותו נזיר ולא אחד מחכמיה של ונציה כריא"ם, שהיה לו ניסיון רב בוויכוחים עם נוצרים ואף כתב ספר – "מגן וחרב" בנושא זה. על כל פנים, הוויכוח הופסק באמצעיתו והמתמודדים התבקשו להעלות את טיעוניהם על הכתב. טיעוניו של אותו נזיר אינם ידועים אולם טיעוניו של מונטאלטו ידועים גם ידועים. הוא הכתיב אותם למורטירה והם התפרסמו במספר גרסאות ברחבי אירופה. למשל: "Sobre el capitulo 53 Ezayas" או "Tractado sobre principio do Capituto 53 de Jesaias" (העותק הקדום ביותר, מצוי באוניברסיטת ליידן, הולנד ב-Bibiliotheca Thysiana(אנ')). מה שתרם לתפוצה של כתב פולמוס זה הוא אימוצם של הטיעונים על ידי חברי הכת הסוצ'יאנית(אנ') – כת נוצרית מינית שכופרת בשילוש הקדוש, באלוהותו של ישו, בנצחיות העונש ועוד, בכך תרמו לתפוצתו הרחבה של כתב ההגנה הנ"ל, פרי רוחו של מונטאלטו ופרסמו ברבים את שמו כפולמוסן.
ה-Tractado תורגם להולנדית, כפי הנראה על ידי דניאל ון-ברין (van Breen), מבכירי הכת הסוצ'יאנית, שתרגם גם כתבים אחרים ובהם משל שאול לוי מורטירה. ידוע שדניאל ון-ברין היה מעורה בחברה היהודית באמשטרדם, ידע פורטוגזית על בוריה ופעל להפצת התורה הסוצ'יאנית.
מונטאלטו עצמו תיאר אירוע זה בצורה מעט שונה. במכתבו האחרון לגיסו ד"ר פדרו רודריגז הוא כתב: 
"אני מאמין שביכולתי לשכנע אותך, כפי שעשיתי לפני ימים מספר, בוויכוח עם נזיר דומיניקני, מרצה לתאולוגיה בפדובה, אשר בא לחלות את פני והעלה טענות כנגד החוק האלוהי והשתמש במספר טיעונים, מוכנים היטב. האזנתי לטענות אלו, עד סופן, שהושמעו בשפה הלטינית, שהנזיר שולט בה כדבעי. כאשר הוא סיים, עניתי לו באותה שפה, בהתאם לסדר שהעלה את טיעוניו, אף הפרכתי את טענותיו, אחת לאחת. לא הצטרכתי להעלות טיעונים חדשים משלי. אני טיפלתי כה יפה בטיעוניו, בעזרת האל בורא שמים וארץ והחוק האלוהי, בו אני מודה, עד שהנזיר, לאחר ששמע אותי, אמר לפתע שקרה לו מה שקרה למלכת שבא, כאשר באה לבקר את המלך שלמה, ונאלצה להודות שחוכמתו רבה מכפי שסופר לה. הנזיר הדומיניקני נאלץ להודות שאף אחד לא יכול לנצח בוויכוח עם יהודי משכיל. הוא פנה לדרכו, נבוך ומבולבל, מבויש על כי טיעוניו היו לשווא.
אלו, המוציאים דיבתנו רעה, יודעים יפה את חולשתם של טיעוניהם וחוזקם של טיעונינו, ולכן הם תמיד משתמשים בוויכוחים בציטוטים מקוטעים מהברית הישנה, מתורגמים בצורה כוזבת, ללא התחשבות בטקסט שקדם לציטוט או בזה שבא אחריו. הם מפרשים את הברית הישנה באופן חד-צדדי ובמשלי שווא. אני מאמין שביחס לגילך והבנתך אם לא את הברית הישנה אז את הספרות הכללית, אתה מסוגל לשכנע את עצמך באמת." (נכתב ב-6 בספטמבר 1612)
קורות חיים > פסק ההלכה של מונטאלטו

בעת שהותו בפריז, פרסם מונטאלטו פסק הלכה המתיר לנסוע בכרכרה בשבת. מלבד הנימוקים ההלכתיים העלה מונטאלטו את הטיעון של שמירת כבודו של הבא בארמונות מלוכה ובכבודם של מארחיו, שלא יאלץ לטנף את שולי בגדו ונעליו בסחי וברפש הפזורים ברחובות. הוא לא נימק את פסק ההלכה בטיעונים של פיקוח נפש. האם הוא קרא בכך תיגר, בדרכי עקיפין, על אותם רבנים שלא עמדו לימינו בוונציה בשעתו הקשה?
למותר לציין, שהלכה זו לא נתקבלה, אולם נשמרה כהוכחה לחריפות שכלו ובקיאותו של הכותב בהוויה היהודית וכפסיקה שאף על פי שאינה סותרת עיקרים והלכות אחרים, אינה תופסת עקב המנהג.
קורות חיים > כתובת המצבה על קברו של מונטאלטו

[א---------------------------------] 

לישראל כהריאל והר תלול הלא זה הוא 
יהי זכרו ואור שחרו באמרם לו פאר דור הוא

הרק עמו שמו עמו הלא שרים יבקשו הוא

והוא להם בחצריהם בקול יקרא ואלי-יה הוא 

הה האלוף הקצין הרב הכולל כמוהרר אליהו מונטאלטו זצוקל

שהיה יועץ ורופא למלך ולמלכת צרפת ויצוו לחנוט אותו

ויישם בארון הזה ויתהלך את האלהים בכ'ט בשבט שנת שלום
הערות:
השורה הראשונה חסרה. לפי ציורים שנעשו שנים ספורות לאחר הקמת המצבה, הפאה העליונה של המצבה הוסרה כבר אז.
האקרוסטיכון של חמש השורות הראשונות הוא שמו הפרטי, אליהו.
לפי המסורת, החלק הראשון של הכתובת נוסח על ידי ריא"ם.
שלוש השורות האחרונות נוסחו לאחר מותו של מונטאלטו.
הקבר מצוי בחלקה 1614 בבית הקברות הספרדי-פורטוגזי "בית חיים" שבאודרקרק, ליד אמשטרדם, הולנד. עד היום הקבר הוא אתר עלייה לרגל.
בצדי הקבר כתובות נוספות.
כתביו

Optica intra philosophiæ et medicinæ aream, de visu, de visus organo et objecto theoriam ... (complectens (Florence, 1606
הספר מוקדש לבנו של הדוכס הגדול - קוסימו II
Archipatholgia, in qua internarum capitis affectionum essentia, causæ, signa, præsagia, et curatio ... edisseruntur (Paris, 1614).
הספר מוקדש למלכה מארי דה מדיצ'י
Lettre d'Espagne présenté à la Royne Regente, (Paris: Jean Brunet, 1614) .
Consultationes Medicæ Itemque de Sensu et Sensato Super Aristotelem (1614).
Sobre el Capitulo 53 de Ezayas é Outros Textos da Sagrada Escritura
כתב הפולמוס לא הודפס אלא נשמר ככתב יד (מחתרתי למחצה) בקרב הקהילות היהודיות והסוצ'יאניות.
לקריאה נוספת

נחום סלוטש, האנוסים בפורטוגל, הוצאת דביר, 1932
בצלאל ססיל רות, תולדות האנוסים, מאנגלית גילאי ש., דעת/עם עובד, 1952
שמואל שוורץ, הנוצרים-החדשים בפורטוגל במאה העשרים, ההדיר: דב סטוצ'ינסקי, מרכז דינור ומרכז זלמן שזר, 2005
שלומית שחר, קבוצות שוליים בימי-ביניים, האוניברסיטה המשודרת, משרד הביטחון, 1995
יערה בר-און, "מכשפה יהודיה" בחצר מלך צרפת: משפטה של לאונורה גליגאי, 1617,ירושלים: כרמל, 2010. (לתיאור התקופה בכלל ולמשפט בפרט)
אדגר סמואל, משפחת קוריאל בפורטוגל במאה הט"ז, ביום טוב עסיס ומשה אורפלי (עורכים), יהדות פורטוגל במוקד: מחקרים על יהודים ויהודים-בסתר, ירושלים: הוצאת י"ל מאגנס, תשס"ט.
Michael Heyd,
Leiden: E. J. Brill 1995
Bernard Cooperman, "Eliahu Montalto's Suitable and Incontrovertible Propositions: A. Seventeenth-Century Anti-Christian Polemic," in
Isadore Twersky Bernard Septimus, eds.,
9780674474659
Harvard University Press 1987
Ralph Melnick From polemics to apologetics: Jewish-Christian rapprochement in 17th Century Amsterdam Assen: Van Gorcum, 1981

Yoseph Shlomo Delmedigo, Yashar of Candia: his life, works and times, Isaac Barzilay - 1974
van Rooden P., A Dutch adaptation of Elias Montalto's Tractado Sobre o Princioiodo Capito 53 de Jessias. Introduction and commentary . 1989
Franz Kobler (ed.), A Treasury of Jewish Letters: Letters from the Famous and Humble, East and West Library, Farrar, Straus and Young, 1952
Georges Mongrédien, Léonora Galigaï: Un procèss de sorcellerie sous Louis XIII, Librairie Hachette, 1968
הערות שוליים

↑  ירמיהו יובל, האנוסים: זהות כפולה ועליית המודרניות, תרגום: יוסי מילוא, ירושלים: כתר, 2014, עמ' 368
↑  כמובן שהתואר גם יונצח בכתובת שעל קברו - ראו נוסח הכתובת לעיל
↑  בית קברות יהודי 'כהלכה' הוא חלקת אדמה שבשטר הקניין מצוין במפורש שהוא מיועד לקבורת יהודים לדורות. בית הקברות צריך להיות מיועד לקבורת יהודים בלבד ואם זה בית קברות מעורב, חייבת להיות הפרדה מלאה (גדר, שער, וכיוצא בזה) בין השטחים והמתקנים (בית טהרה וכדומה) המיועדים ליהודים, ואלה המיועדים לאחרים. ומובן שיחולו בו כל כללי ההלכה היהודית הנוגעים לקבורה.
↑  מהספרים העבריים הראשונים שנדפסו, הודפס על ידי משולם קוזי ובניו כבר בשנת 1475 בפייבי דה שקו, וזכה למהדורות רבות.
↑  הקרדינל פליצ'ה פרטי מונטאלטו (1521–1590), מהעיירה מונטאלטו דל מרקה שבמזרח איטליה
↑  הקרדינל אלסנדרו פרטי די מונטאלטו (1571–1623)
↑  ליתר פרוט ראו: "בית חיים"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265689905171  BnF: cb13495810v (data)  GND: 1089420250  ICCU: UFIV084683  ISNI: 0000 0000 7836 7129  LCCN: nr93025461  NTA: 133026868  SUDOC: 178990531  VIAF: 98733115   WorldCat (עם VIAF): 98733115 
המלכה מארי דה-מדיצ'י בחברתם של בני הזוג קונצ'יני
ההתנקשות בחייו של קונצ'ינו קונצ'יני