stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכנסת החמש עשרה
חוקים משמעותיים

במהלך כהונת כנסת זו הוקמה ועדת טל שבעקבות פעולתה חוקק, בתקופת ממשלתו של אריאל שרון, "חוק טל" שעוסק בהסדרת הגיוס והפטור משירות צבאי של בני ישיבות.
חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים – חוק שקבע כי מי שעיסוקו בהספקת מוצר, או שירות ציבורי, או בהפעלת מקום ציבורי, לא יפלה בהספקת המוצר או השירות הציבורי, במתן הכניסה למקום הציבורי, או במתן שירות במקום הציבורי, מחמת גזע, דת, או קבוצה דתית, לאום, ארץ מוצא, מין, נטייה מינית, השקפה, השתייכות מפלגתית, מעמד אישי, או הורות.
חוק יסוד: הממשלה – חקיקה מחדש של החוק, עם השבעת ממשלת שרון, שביטלה את הבחירה הישירה, החוק חזר כמעט לחלוטין לנוסח חוק היסוד המקורי, אך הוא הציב דרישה שהצבעת אי אמון תדרוש רוב מוחלט של חברי הכנסת, והסכמה על מועמד חלופי שיקבל את האפשרות להרכיב ממשלה.
חוק הממשלה – חוק שהסדיר היבטים שונים בפעילות הממשלה שמבחינת מעמדם, לא היה מקום להסדירם בחוק יסוד: הממשלה.
חוק זכויות התלמיד – הסדרת נושא זכויות התלמיד במערכת החינוך בישראל.
חוק להסדרת הפיקוח על כלבים – קבע את המסגרת הכללית של החזקת כלבים בארץ, חובת הרישיון לכלבים, צורת הרישיון, הגדרת כלב מסוכן, הקמת מרכז רישום ארצי, סמכויות תפיסת כלבים של הרשויות ועוד.
חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה – חוק שקבע, כי ותיקי מלחמת העולם השנייה שהם אזרחי ישראל ותושביה זכאים להכרה על פועלם וגבורתם במלחמה בנאצים והעניק להם מספר הטבות: סיוע בתשלום שכר דירה, תרופות מוזלות, פטור מאגרת הרדיו והטלוויזיה ומענק שנתי בגובה 15% מהשכר הממוצע במשק.
תיקון לחוק יסוד: משק המדינה (הצעות חוק והסתייגויות שבביצוען כרוכה עלות תקציבית) (הוראת שעה) – על פי התיקון, הצעת חוק פרטית שכרוכה בביצועה הוצאה שנתית של חמישה מיליון ש"ח או יותר ואשר איננה נתמכת על ידי הממשלה, חייבת לעבור בתמיכה של לפחות 50 חברי הכנסת.
חוק שחרור על-תנאי ממאסר – חוק שהסדיר את שחרורם המוקדם של אסירים.
חוק איסור הלבנת הון – חוק שנועד להילחם בתופעה של הלבנת הון, הנלווית לעבירות שונות, כגון סחר בסמים והשתמטות ממס.
חוק חתימה אלקטרונית – חוק שהסדיר את השימוש בחתימה דיגיטלית.
חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסד המכוון למתן שירות לקטינים – אוסר העסקה של עברייני מין במוסד המעניק שירות לקטינים.
חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים) – מחייב למסור לספרייה הלאומית שני עותקים של כל דבר דפוס, עיתון, סרט ותקליט היוצאים לאור בישראל. בנוסף מחייב החוק למסור פרסומים כאלה, המקיימים תנאים מסוימים, גם לספריית הכנסת ולגנזך המדינה.
חוק לימוד עזרה ראשונה בבתי ספר – בא להקנות לעובדי חינוך ולתלמידים מיומנויות יסוד בעזרה ראשונה.
חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים) - מסדיר את אופן חקירתם של חשודים במהלך חקירה משטרתית.
חברי הכנסת

חברי הכנסת שכיהנו בכנסת זו:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ישראל אחת |  | אהוד ברק, שמעון פרס, שלמה בן עמי, יוסי ביילין, מתן וילנאי, אברהם בורג, רענן כהן, עוזי ברעם, דליה איציק, בנימין בן אליעזר, חיים רמון, אלי גולדשמידט, אברהם בייגה שוחט, יעל דיין, אופיר פינס, אפרים סנה, נואף מסאלחה, אברהם יחזקאל, סופה לנדבר, סאלח טריף, שלום שמחון, יוסי כץ, ויצמן שירי, קולט אביטל, אלי בן-מנחם, אפי אושעיה, איתן כבל, דוד לוי, מקסים לוי, מרדכי משעני, מיכאל מלכיאור |
| הליכוד |  | בנימין נתניהו, סילבן שלום, משה קצב, לימור לבנת, מאיר שטרית, גדעון עזרא, נעמי בלומנטל, אריאל שרון, עוזי לנדאו, ראובן ריבלין, דני נוה, צחי הנגבי, ישראל כ"ץ, מיכאל איתן, יהושע מצא, משה ארנס, אברהם הירשזון, ציפי לבני, איוב קרא, יובל שטייניץ, זאב בוים, אלי כהן |
| ש"ס |  | אריה גמליאל, אליהו סויסה, אלי ישי, שלמה בניזרי, יצחק כהן, אמנון כהן, נסים דהן, דוד אזולאי, דוד טל, יצחק וקנין, רחמים מלול, משולם נהרי, יצחק סבן, נסים זאב, יאיר פרץ, עופר חוגי, יצחק גאגולה, פנחס צברי |
| מרצ |  | יוסי שריד, רן כהן, חיים אורון, אמנון רובינשטיין, ענת מאור, זהבה גלאון, אבשלום וילן, אילן גילאון, נעמי חזן, חוסניה ג'בארה, מוסי רז, עוזי אבן |
| ישראל בעליה |  | נתן שרנסקי, יולי אדלשטיין, רומן ברונפמן, מרינה סולודקין, גנדי ריגר, אלכסנדר צינקר |
| שינוי |  | יוסף לפיד, אברהם פורז, יהודית נאות, יוסף פריצקי, אליעזר זנדברג, ויקטור בריילובסקי |
| מפלגת המרכז |  | יצחק מרדכי, אמנון ליפקין-שחק, דן מרידור, רוני מילוא, אורי סביר, דליה רבין, דוד מגן, יחיאל לסרי, נחמה רונן |
| מפד"ל |  | יצחק לוי, חיים דרוקמן, שאול יהלום, יגאל ביבי, זבולון אורלב, נחום לנגנטל |
| יהדות התורה |  | מאיר פרוש, אברהם רביץ, יעקב ליצמן, משה גפני, שמואל הלפרט, |
| רע"ם |  | עבד אל-מאלכ דהאמשה, טלב א-סאנע, תאופיק ח'טיב, מוחמד כנעאן |
| האיחוד הלאומי |  | רחבעם זאבי, חנן פורת, מיכאל קליינר, בנימין אלון, צבי הנדל, אורי אריאל |
| ישראל ביתנו |  | אביגדור ליברמן, יורי שטרן, מיכאל נודלמן, אליעזר כהן |
| חד"ש |  | מוחמד ברכה, תמר גוז'נסקי, עיסאם מח'ול |
| עם אחד |  | עמיר פרץ, חיים כץ |
| בל"ד |  | עזמי בשארה, אחמד טיבי |
| אחדות לאומית - הברית הלאומית המתקדמת |  | האשם מחאמיד |
↑  אריה דרעי הוצב במקום הראשון ברשימה, אך עקב הרשעתו לא התמנה
חברי הכנסת > חילופי גברי

| תאריך | חבר הכנסת היוצא | חבר הכנסת המחליף | רשימה | סיבה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 ביולי 1999 | בנימין נתניהו | יובל שטייניץ | הליכוד | התפטרות |
| 15 ביולי 1999 | יצחק לוי | נחום לנגנטל | מפד"ל | התפטרות (נשאר חבר בממשלה) |
| 20 באוקטובר 1999 | חנן פורת | צבי הנדל | איחוד לאומי-ישראל ביתנו | התפטרות |
| 17 בנובמבר 1999 | יוסי ביילין | אלי בן-מנחם | ישראל אחת | התפטרות (נשארו חברים בממשלה) |
| 17 בנובמבר 1999 | מתן וילנאי | קולט אביטל | ישראל אחת | התפטרות (נשארו חברים בממשלה) |
| 25 בפברואר 2000 | חיים אורון | מוסי רז | מרצ | התפטרות (נשארו חברים בממשלה) |
| 31 ביולי 2000 | משה קצב | זאב בוים | הליכוד | נבחר לתפקיד (נשיא המדינה) |
| 15 בפברואר 2001 | עוזי ברעם | אפי אושעיה | ישראל אחת | התפטרות |
| 15 בפברואר 2001 | אלי גולדשמידט | מרדכי משעני | ישראל אחת | התפטרות |
| 8 במרץ 2001 | אוריאל סביר | דוד מגן | מפלגת המרכז | התפטרות |
| 8 במרץ 2001 | אמנון ליפקין-שחק | נחמה רונן | מפלגת המרכז | התפטרות (נבחר ליו"ר קבוצת תהל) |
| 9 במרץ 2001 | אהוד ברק | איתן כבל | העבודה-מימד | התפטרות (לאחר הפסדו בבחירות המיוחדות לראשות הממשלה) |
| 28 במרץ 2001 | יצחק מרדכי | יחיאל לסרי | מפלגת המרכז | התפטרות (לאחר הרשעתו במעשים מגונים) |
| 17 באוקטובר 2001 | רחבעם זאבי | אורי אריאל | איחוד לאומי-ישראל ביתנו | נרצח |
| 22 בפברואר 2002 | יהושע מצא | אלי כהן | הליכוד | התפטרות (נבחר לנשיא הבונדס) |
| 5 ביוני 2002 | מקסים לוי | יהודה גלעד | גשר והעבודה-מימד | התפטרות (נבחר לראש עיריית לוד) |
| 11 באוגוסט 2002 | שלמה בן עמי | אורית נוקד | העבודה-מימד | התפטרות |
| 21 באוגוסט 2002 | רענן כהן | צלי רשף | העבודה-מימד | התפטרות (נבחר ליו"ר דירקטוריון הבנק לפיתוח התעשייה) |
| 31 באוקטובר 2002 | אמנון רובינשטיין | עוזי אבן | מרצ | התפטרות |
| 14 בנובמבר 2002 | דוד טל | פנחס צברי | ש"ס | התפטרות (עבר למפלגת הליכוד ולאחר מכן למפלגת עם אחד) |
הערות שוליים

↑  תומר שדמי ולינוי בר גפן, משה קצב נבחר לנשיא המדינה, באתר ynet, 31 ביולי 2000
↑  פרוטוקול ישיבת מליאת הכנסת לבחירת נשיא מדינת ישראל
↑  בסודו של אריאל שרון, אורי דן
↑  ראש הממשלה אהוד ברק הודיע אמש על התפטרותו, והגיש אותה היום לנשיא, באתר גלובס, 10 בדצמבר 2000
↑  ראש הממשלה אהוד ברק הודיע במפתיע על תמיכתו בהקדמת הבחירות, באתר גלובס, 28 בנובמבר 2000
1 2  יוסי ורטר, דברים שאנחנו לא יודעים | מדוע ויתר בנימין נתניהו על ניצחונו המובטח בבחירות 2001?, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2009
↑  לחץ כבד של נתניהו על ח"כים לתמוך בהקדמת הבחירות, באתר גלובס, 11 בדצמבר 2000
↑  ש"ס תצביע נגד פיזור הכנסת; נתניהו: אני מתמודד על ראשות הליכוד ומאמין שהכנסת תתפזר, באתר גלובס, 18 בדצמבר 2000
↑  "חוק נתניהו" עבר בקריאה טרומית; ברק תמך; שרון, פרס ומרידור נעדרו, באתר גלובס, 13 בדצמבר 2000
הפריימריס לראשות הליכוד ייערך בשתי קלפיות - עם ובלי נתניהו, באתר גלובס, 14 בדצמבר 2000
↑  ליל בחירות 2001: יועץ ערפאת חוגג עם עמרי שרון את הניצחון, באתר הארץ, 10 בספטמבר 2004
↑  אפרת וייס, מפלגות הימין מתאחדות; המפד"ל בחוץ, באתר ynet, 12 בנובמבר 2002
מושבים בכנסת שלהם זכו המפלגות והגושים בכנסת ה-15.
משה קצב, נשיא מדינת ישראל הנבחר
התקנת שולחן הממשלה הנוסף במליאת הכנסת
אלישע

ערך זה עוסק בנביא מקראי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

איקונין של אלישע
 לידה:  אבל מחולה
 פטירה:  השומרון
 מקום קבורה:  קבר אלישע
 אב:  Shaphat 
 עיסוק:  בעל נס, דרשן 
 
אלישע בציור קיר מהמאה ה-3 בבית הכנסת בדורה אירופוס
אלישע מקים לתחייה את בן האישה השונמית - ציור מעשה ידי בנג'מין וסט משנת 1765.
אלישע מסרב לקבל את מתנות נעמן - ציור מעשה ידי פטר די גרבר, 1630.
אלישע מקים לתחייה את בן האישה השונמית - ציור משנת 1549.
לפי המתואר בתנ"ך, אֱלִישָׁע בֶּן שָׁפָט היה נביא שפעל בממלכת ישראל במאה התשיעית והשמינית לפני הספירה, בתקופת שלטונם של המלכים אחזיה, יורם, יהוא, יהואחז ויואש. הוא התפרסם כתלמידו של אליהו הנביא, כממשיך דרכו במלחמה למען אלוהי ישראל, וכעושה ניסים. אלישע שפט את ישראל ששים ושש שנים.
ייחוסו ומוצא משפחתו

בתנ"ך מוזכר אלישע כבן ל"שפט" בלי להזכיר לאיזה שבט היה שייך. בתלמוד הבבלי מבואר ששפט אבי אלישע היה מבני שבט גד, כמובא בספר דברי הימים; ”יוֹאֵל הָרֹאשׁ וְשָׁפָם הַמִּשְׁנֶה וְיַעְנַי וְשָׁפָט בַּבָּשָׁן” (דברי הימים א', ה', י"ב). על פי זה כתב רש"י שאלישע הוא בן שבט גד. אולם לפי משמעות התנא דבי אליהו כפי שהבינו בעלי התוספות יש סוברים כי אלישע היה כהן וכן שפט אביו, ואילו ה"שפט" המוזכר בספר דברי הימים היה איש אחר בשם שפט.
מינוי אלישע לנביא

בספר מלכים א', פרק י"ט מסופר כי אליהו הנביא ברח למדבר סיני, בחוששו לנפשו כיוון שאיזבל, אשתו של המלך אחאב, ביקשה להורגו. בהיותו במדבר זכה אליהו להתגלות מפי אלוהי ישראל, שהטיל עליו שלוש משימות: למשוח את חזאל למלך על ארם, למשוח את יהוא בן נמשי למלך על ישראל, וכן למנות לו ממשיך - את אלישע בן שפט מאבל מחולה אשר בגלעד: ”וְאֶת-אֱלִישָׁע בֶּן-שָׁפָט מֵאָבֵל מְחוֹלָה, תִּמְשַׁח לְנָבִיא תַּחְתֶּיךָ” (מלכים א', י"ט, ט"ז).
אחר דברים אלו, הצפין אליהו לעבר דמשק, ובדרכו מצא את אלישע חורש את שדות משפחתו בשנים עשר צמדי בקר. אליהו השליך לעברו את אדרת השיער שלו, שהיוותה את סימנו המזהה, ובזאת אימצו כבן וכשמש והפקיד בידיו את שליחות הנבואה: ”וַיַּעֲבֹר אֵלִיָּהוּ אֵלָיו, וַיַּשְׁלֵךְ אַדַּרְתּוֹ אֵלָיו... וַיָּקָם, וַיֵּלֶךְ אַחֲרֵי אֵלִיָּהוּ - וַיְשָׁרְתֵהוּ” (י"ט–כ"א). כשש שנים ליווה אלישע את מורו הרוחני ושימשו, עד לעלייתו של אליהו השמימה והשראת רוח הנבואה על הנביא המתלמד. עם זאת, אין התנ"ך מספר כלל על פרק זמן זה.
אלישע דבק באליהו, והיה תלמידו הנאמן, וזאת אף על פי שהנביא היה אדם מתבודד ופעמים רבות נטש את חברת בני האדם לטובת מקומות שכוחי אל. כיוון שכך, זכה אלישע לחזות בהסתלקותו הפתאומית והפלאית של אליהו במרכבת אש השמימה, ובטרם הלקחו אף זכה לשאול בקשה מאת אליהו: ”וִיהִי נָא פִּי-שְׁנַיִם בְּרוּחֲךָ אֵלָי” (מלכים ב', ב', ט'). חז"ל הסבירו שאלישע ביקש כפלים ממה שהיה באליהו, וכן דרשו שנמצא אלישע ראוי "לעשות מעשי ניסים פי שנים ממספר הניסים שעשה אליהו".
אלישע כנביא בישראל

לאחר עזיבתו של אליהו, נטל אלישע את אדרתו המושלכת ואיתה ביצע את מעשה הנס הראשון שלו: הוא חבט אותה על מי הירדן, והמים נחצו לשנים. כמו כן, בני הנביאים הכירו בכך שנחה רוח אליהו על אלישע, והאחרון הפך למנהיגם. מרגע זה ועד למותו כעבור שישים שנה, לא פסק אלישע לחולל ניסים ולנבא נבואות, והוא החזיק בתפקיד הרשמי של ”נָבִיא בְּיִשְׂרָאֵל” (מלכים ב', ה', ח').
בתקופות שונות הקיפו את אלישע 'בני נביאים' רבים, שסבבו את הנביא והשיגו דרכו רוח נבואה. על פי המדרש גיחזי תלמידו של אלישע מנע בהתחלה מבני נביאים רבים לבוא ולשבת לפני הנביא, וכשאלישע סילק את גיחזי מעל פניו חזרו כל בני הנביאים אל אלישע במקומו על שפת הירדן.
סיפורי פלאות ומעשי ניסים רבים נקשרו בשמו של אלישע, ועיקר פרסומו עליהם. בין היתר, אלישע ריפא את מי יריחו הרעים, על ידי כך שהשליך לתוכם מלח מתוך צלוחית חדשה. הוא הציל אשה אלמנה ואת בניה היתומים מחיי עוני ועבדות בכך שחולל את נס אסוך השמן - הפיכת כד שמן בודד לקרן שופעת שמן. כמו כן, אלישע נהנה מתמיכתה של אישה שונמית חשוכת בנים, ולאות תודה על טרחתה הרבה בשבילו הבטיח לה בן, ולאחר שהבן מת, הוא אף החיה אותו. הוא השביע מאה איש מ”עֶשְׂרִים-לֶחֶם שְׂעֹרִים וְכַרְמֶל” (מלכים ב', ד', מ"ב), הציף גרזן ששקע במים ואף ריפא את צרעתו של נעמן, שר צבא ארם, בכך שהורה לו לרחוץ שבע פעמים בנהר הירדן.
בסיפורי ניסים אחדים מצטיירת דמותו של אלישע כדמות של אדם טוב לב, שלא מהסס להושיט יד לעניים, לחלשים ולמרי הגורל. לעומת זאת, ניסים אחרים שבוצעו על ידי אלישע מעלים דמות אחרת, הנוקטת יד קשה ושיפוטיות על פי מידת הדין. מעשה נס ידוע, המופיע בספר מלכים ב', פרק ב', פסוקים כ"ג–כ"ה, מספר שבהיות אלישע בדרכו לבית אל לאחר שריפא את מי יריחו הרעים, יצאו נערים קטנים מהעיר ולעגו לו על קרחותו (וזאת בניגוד לאליהו, שהיה "בעל שיער"), באומרם "עֲלֵה קֵרֵחַ, עֲלֵה קֵרֵחַ". לפי הכתוב, אלישע קיללם בשם אלוהים, ושני דובים יצאו מהיער והרגו ארבעים ושניים ילדים. הקושי שבהריגת הילדים בגלל לעגם נראה גם לחז"ל, שטבעו את הביטוי "לא דובים ולא יער" (ראה בהמשך). באירוע אחר קילל אלישע את נערו גיחזי ואת זרעו בצרעת נעמן, כיוון שגיחזי חמד לעצמו את מתנותיו של נעמן לאלישע ועבר על דברי הנביא שסירב לקבלן.
מתוקף תפקידו כ"נביא בישראל" היה אלישע מעורב גם באירועים מדיניים-צבאיים: כאשר יורם מלך ישראל, יהושפט מלך יהודה ומלך אדום, יצאו למלחמה במואב, ובמהלך מסעם הגיעו לידי מצוקת מים קשה, הבטיח להם אלישע "כִּי כֹה אָמַר ה' לֹא תִרְאוּ רוּחַ וְלֹא תִרְאוּ גֶשֶׁם וְהַנַּחַל הַהוּא יִמָּלֵא מָיִם וּשְׁתִיתֶם אַתֶּם וּמִקְנֵיכֶם וּבְהֶמְתְּכֶם", ונבואתו התגשמה (מלכים ב', ג', י"ז). באירוע אחר, בן הדד מלך ארם הטיל מצור כבד על העיר שומרון, שהביא לרעב איום בעיר הנצורה, אך אלישע, בסופו של דבר, ניבא על סיום המצור "כָּעֵת היום", ואכן צבא ארם נס ונבואתו של אלישע התקיימה במלואה (מלכים ב', ו', כ"ד-ז', כ').
אלישע המשיך את פעולותיו של אליהו שנלחם בכל כוחו בעבודת הבעל שרווחה בממלכת ישראל ושעודדה על ידי בית המלוכה, ושלח אחד מבני הנביאים למשוח את יהוא בן נמשי למלך על ישראל. יהוא, לאור הנסיבות החדשות, הכריז על מרד במלכות, הכרית את בית אחאב, הרג את איזבל ומחה את פולחן הבעל מישראל.
מסירת מידע מודיעיני למלך ישראל

ידוע שהנביאים בתנ"ך שימשו פעמים רבות כמודיעין צבאי, אמנם לא במובן של איסוף מידע על האויב וכדומה. רוב הנביאים נתנו מעין מידע מודיעיני כאשר השופטים והמלכים היו שואלים אותם אם לצאת לקרבות, והם היו עונים רק 'כן' או 'לא', על פי החלטת ה'.
אך אלישע הגדיל לעשות יותר מכל הנביאים וסערת כוח נבואתו, מסר למלך ישראל מידע מודיעיני ממשי, בדבר מקומות מארב בהם הוצבו כוחות צבא ארם, כפי שניתן לראות בספר מלכים ב', פרק ו', פסוק ח':
וּמֶלֶךְ אֲרָם הָיָה נִלְחָם בְּיִשְׂרָאֵל, וַיִּוָּעַץ אֶל עֲבָדָיו לֵאמֹר: אֶל מְקוֹם פְּלֹנִי אַלְמֹנִי תַּחֲנֹתִי. וַיִּשְׁלַח אִישׁ הָאֱלֹהִים אֶל מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל לֵאמֹר: הִשָּׁמֶר מֵעֲבֹר הַמָּקוֹם הַזֶּה, כִּי שָׁם אֲרָם נְחִתִּים. וַיִּשְׁלַח מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל אֶל הַמָּקוֹם אֲשֶׁר אָמַר לוֹ אִישׁ הָאֱלֹהִים, וְהִזְהִירֹה וְנִשְׁמַר שָׁם לֹא אַחַת וְלֹא שְׁתָּיִם. וַיִּסָּעֵר לֵב מֶלֶךְ אֲרָם עַל הַדָּבָר הַזֶּה. וַיִּקְרָא אֶל עֲבָדָיו וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם: הֲלוֹא תַּגִּידוּ לִי מִי מִשֶּׁלָּנוּ אֶל מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל. וַיֹּאמֶר אַחַד מֵעֲבָדָיו: לוֹא אֲדֹנִי הַמֶּלֶךְ, כִּי אֱלִישָׁע הַנָּבִיא אֲשֶׁר בְּיִשְׂרָאֵל יַגִּיד לְמֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל אֶת הַדְּבָרִים אֲשֶׁר תְּדַבֵּר בַּחֲדַר מִשְׁכָּבֶךָ.
"לא דובים ולא יער"

לפי הטקסט בתנ"ך כפשוטו, לעגו מספר נערים לצורתו החיצונית של אלישע, באומרם: "עלה קרח, עלה קרח".
פרשנים מפרשים שהנערים קראו לו "עלה קרח, עלה קרח" כיוון שהוא הקריח מהם את פרנסתם כי הם התפרנסו מייבוא מים ממקורות מים טובים. אירוע זה מופיע לאחר האירוע בו מטהר אלישע את מעיין אלישע (עין א-סולטאן) ביריחו. ככל הנראה עד טיהור המעיין נאלצו תושבי יריחו לרכוש את מימיהם מהעיר נערן הסמוכה (ממעיין עין דויוק ועין נועמה). בעקבות טיהור המעיין ביריחו הפסיקו תושבי יריחו לרכוש מים משכניהם, ונערי נערן הם שיצאו נגד הנביא.
תגובתו לכך הייתה קיצונית מאוד: "ויקללם בשם ה' ותצאנה שתים דובים מן היער ותבקענה מהם ארבעים ושני ילדים". לכאורה, מעשה נורא זה של אלישע לא עולה בקנה אחד עם תפקידו כנביא, ואינו פרופורציונלי בחומרתו, כעונש, לחומרת מעשיהם של הנערים.
אכן, חז"ל לא חשו בנוח עם מעשהו זה של הנביא. בתלמוד הבבלי מובאים כמה הסברים אפשריים, להריגת הנערים. עם זאת מודה הגמרא כי אלישע אכן נכשל בתפקידו במספר מקרים במהלך חייו, ודן אותו לכף חובה:
"שלושה חלאין חלה אלישע: אחד שגירה דובים בתינוקות, ואחד שדחפו לגיחזי בשתי ידיים, ואחד שמת בו".
גם על סיפור גיחזי, שסולק בידי אלישע בשל חטאו, אומרת הגמרא ש"לעולם תהא שמאל דוחה וימין מקרבת, ולא כאלישע שדחפו לגיחזי בשתי ידיו". עם זאת מביאה הגמרא על הפסוק "ויבא אלישע דמשק" שהנביא הלך עד לדמשק כדי לנסות להשיב את גיחזי מחטאיו.
חז"ל נדרשו להתמודדות לא פשוטה עם המתואר בסיפור זה, ולנסות להבין בכל זאת את מעשיו כנביא אלהים.
בגמרא מובאת מחלוקת כמה נסים היו בפרשה זו. האם היה יער ואלישע הוציא ממנו את הדובים, או שמא אלישע יצר את היער וגם את הדובים, החכם הסובר את הדעה האחרונה קובע כי לא דובים היו ולא יער היה, ובעקבות דבריו נוצר הביטוי המפורסם לא דובים ולא יער.
מאן דאמר נס - יער הוה דובים לא הוו; מאן דאמר 'נס בתוך נס' - לא יער הוה ולא דובים הוו.
ניסי אלישע

ניסים רבים מיוחסים לאלישע:
חצה את מי הירדן לשניים.
ריפא את מי יריחו המלוחים או הנגועים על ידי השלכת מלח (כנראה מים המלח) למעיין (כיום נקרא המעין מעיין אלישע).
אלישע והדובים - על פי קללתו יצאו דובים מהיער והרגו את מלעיגיו.
הפך שממת מדבר לנהר מים חיים.
נס אסוך השמן - פירנס אישה אלמנה (המדרש מזהה אותה כאשת עובדיהו) על ידי כך שכד השמן שלה 'נבע' ויכלה למכור את השמן הרב.
כאות תודה לאשה השונמית בישר אותה אלישע בבן.
החיה את בן האשה השונמית.
הפך נזיד רעיל למטעמים.
מאה אנשים שבעו והותירו מעשרים לחם שעורים וכרמל.
ריפא את נעמן על ידי רחיצתו שבע פעמים בנהר הירדן.
קילל את גיחזי מכיוון שלקח בשמו מתנות מנעמן-חטא גיחזי, ובעקבות כך הפך גיחזי למצורע.
הציף גרזן ששקע במים על ידי זריקת עץ למים.
גילה למלך ישראל את המקומות בהם אורבים הארמים.
הכה בסנוורים את צבא מלך ארם.
גזר שיהיה רעב בארץ.
לאחר מותו, הושלך לקברו איש מת. כאשר גופת המת נגעה בעצמותיו של אלישע, חזר המת לחיים
מותו של אלישע

שנים לאחר מכן, חלה אלישע "אֶת-חָלְיוֹ, אֲשֶׁר יָמוּת בּוֹ" (ספר מלכים ב', פרק י"ג, פסוק י"ד), ויואש מלך ישראל בא לחלוק לו כבוד אחרון, וקונן לו באותן מילים שבהן קונן אלישע לאליהו: "אָבִי אָבִי, רֶכֶב יִשְׂרָאֵל וּפָרָשָׁיו" (שם). בשוכבו על ערש דווי חזה אלישע ליואש ניצחון מכריע של ממלכת ישראל על ממלכת ארם. אלישע שפט ופרנס את ישראל 66 שנים (רבי יצחק אברבנאל על פי סדר עולם).
אלישע אף חולל ניסים לאחר מותו: כשנה לאחר קבורתו, הושלכה גופת בן אדם לקברו, ובנוגעה בעצמותיו שבה רוח החיים לאיש המת, שהחל מהלך על רגליו (ספר מלכים ב', פרק י"ג, פסוקים כ'–כ"א). במדרש מעם לועז מובא ששמו של האדם שהושלך בקברו של הנביא שלום בן תקוה ויש אומרים צדקיה בן כנענה ויש אומרים בנה של השונמית שהחיה.
קבר אלישע

מקום קברו של אלישע אינו מתואר בתנ"ך, אך על פי מסורת יהודית מראשית המאה ה-13, קברו שכן במערה בראש הר הכרמל מעל מערת אליהו, ב'מר אליאס', כיום המערה נמצאת בתחום מנזר הכרמליתים של סטלה מריס.
מסורת יהודית מאוחרת יותר, ממחצית המאה ה-19, מזהה את קברו באזור השומרון או בסביבתה.
במחקר

במבואה, בתוך מבנה פולחני מתל רחוב, שתוארך למאה ה9-8 לפנה"ס, נמצאה כתובת [לא]לישע. סמיכות האתר לאבל מחולה, מבנה הפולחן ועוד, הביאו את החופרים להשערה שייתכן ומדובר באלישע הנביא.
לקריאה נוספת

הרב אלחנן סמט, פרקי אלישע, מעליות שעל ידי ישיבת "ברכת משה", מעלה אדומים, תשס"ז. (התפרסם לראשונה כסדרת שיעורים בבית המדרש הווירטואלי של ישיבת הר עציון)
יעל שמש, "מהליכה אחר הבקר להליכה אחר אליהו – מינוי אלישע למשרתו של אליהו (מל"א יט 19–21)", מ' גרסיאל ואחרים (עורכים), עיוני מקרא ופרשנות ה (תש"ס), עמ' 73–92.
עדין שטיינזלץ, ‏דמויות מן המקרא, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1980, פרק י' - "אלישע הנביא"
Yael Shemesh, “‘I am Sure He is a Holy Man of God’ (2 Kings 4:9): The Unique Figure of Elisha”, in Mishael M. Caspi and John T. .Greene (eds.), And God Said: “You are Fired”: Elijah and Elisha, Texas 2007, pp. 15–54
סימון, אוריאל, קריאה ספרותית במקרא: סיפורי הנביאים. ירושלים: מוסד ביאליק, 2001.
זאב ויסמן, מושיעים ונביאים: שני פניה של הכריזמה במקרא, תל אביב: ספריית הילל בן חיים - הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2003. אדרת אליהו והקדשת אלישע נספח 3, עמ' 200–209.
הערות שוליים

↑  אברבנל מלכים ב יג יט, על פי סדר עולם פרק יט
↑  מסכת פסחים, דף ס"ח, עמוד א'.
↑  מסכת כתובות, דף ק"ה, עמוד א'.
↑  תוספות למסכת כתובות דף קה עמוד ב, בסדר אליהו זוטא. פירוש שנות חיים לפרשת כי תבוא | סדר הדורות שנת ג'מ"ג ל
↑  מלכים ב', פרק ד', פסוק ל"ח; מלכים ב', פרק ו', פסוק א'.
1 2  מסכת סוטה, דף מ"ז, עמוד א'.
↑  מסכת סוטה, דף מ"ו, עמוד ב.
↑  הרב אלחנן סמט, הסבר למעשה זה של אלישע
↑  מלכים ב', פרק ח', פסוק ז'.
↑  מזר, עמיחי
אחיטוב, שמואל, Inscriptions from Tel Reḥov and their Contribution to the Study of Writing and Literacy during the Iron Age IIA, Eretz-Israel: Archaeological, Historical and Geographical Studies / ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה. ל:300-316, 2011
↑  Justin Taylor, Elisha as a Type of Christ and His Disciples, The Gospel Coalition (באנגלית)
↑  Lorne R. Zelyck, Elisha Typology in Jesus’ Miracle on the Jordan River (Papyrus Egerton 2, 2v.6–14), New Testament Studies 62, 2015-11-20, עמ' 149–156 doi: 10.1017/s0028688515000399
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312418005171  BNC: 000426762  GND: 118688685  ISNI: 0000 0004 5500 0753  LCCN: n80162588  NKC: ola2011656162  NSK: 000142150  NTA: 119500485  SELIBR: 331919  SUDOC: 030393094  VIAF: 198212449   WorldCat (עם VIAF): 198212449 
אלישע: הנערים נהרגים על ידי הדובות. איור משנת 1712
מרכבת אליהו הנביא בשמים, הנערים לועגים לאלישע ומותקפים על ידי הדובים. איור מכתב יד צרפתי, שנת 1463.
מעיין אלישע, יריחו, דצמבר 2012
טיפול פליאטיבי

טיפול פַּלְיָאטִיבִי (מֵקֵל) או רפואה פליאטיבית (מלטינית: palliare = לעטוף, להגן) או רפואה מְקִילה הוא כל טיפול רפואי, סיעודי או סוציאלי שמתמקד בהקלת חומרת התסמינים של מחלה קשה, בין אם קיימת תקווה לטיפול מרפא או אם לא, כשהמטרה היא להקל בסבל של האדם ומשפחתו ולשפר את איכות החיים.
הטיפול הפליאטיבי משמעותי בעיקר בשלב שבו המחלה לא מגיבה עוד לטיפול קוראטיבי (טיפול מרפא), בשלב זה, הדבר החשוב ביותר הוא הקלה על סבלו של המטופל (טיפול סימפטומטי) ועל ענייניו החברתיים, הפסיכולוגיים (כמו דיכאון וחרדה), והרוחניים.
טיפול פליאטיבי הניתן מחוץ לכותלי הוספיס, אינו תלוי בסכויי ההחלמה של המטופל, ולעיתים טיפול זה ניתן בשילוב עם טיפול שמטרתו לרפא. לעומת זאת, טיפול הוספיס הוא טיפול פליאטיבי הניתן למטופלים לקראת סוף החיים.
טיפול פלאטיבי מספק סל של שירותים רפואיים הכוללים טיפול על ידי צוות רב מקצועי: רופא, אחות, עובד סוציאלי ובמידת הצורך אנשי צוות נוספים על פי צורכי המטופל ומשפחתו כל זאת, כתמיכה כוללנית הנותנת מעטפת ממוקדת מטופל ומשפחה. הטיפול המקל ניתן בבית החולים, בשירותי הקהילה, במוסד אשפוז או בבית המטופל במסגרת אשפוז בית.
הגישה הפליאטיבית רואה במוות תהליך טבעי, והיא לא נועדה לזרז אותו או לעכב אותו. הטיפול התומך נועד לאפשר איכות חיים טובה כמידת האפשר עד למוות.
סדציה פליאטיבית

סדציה פליאטיבית הוא טיפול פליאטיבי שבו נעשה שימוש מבוקר בתרופות להורדת רמת ההכרה במטרה להקל את סבלו של המטופל, למשל בחולים סופניים אשר תוחלת חייהם המוערכת היא פחות משבועיים או בחולים שכל המאמצים הידועים והמוכרים להקלה על סבל לא הצליחו לעזור. בישראל נעשה טיפול זה בחולה סופני בהתאם לסעיף 23 לחוק החולה הנוטה למות.
עקרונות הטיפול המקל

המונח "טיפול פליאטיבי" מתאים לכל טיפול רפואי אשר מטרתו הקלה סימפטומטית, בין אם קיימת תקווה לטיפול מרפא ובין אם לאו. לכן, על פי הגדרת ארגון הבריאות העולמי, "טיפול פליאטיבי משמעותו שיטה המשפרת את איכות החיים של חולים ומשפחותיהם המתמודדים עם הבעייתיות של מחלה מסכנת חיים". גישת הטיפול הפליאטיבי עשויה להינקט אף בניסיון להקל על תופעות לוואי של טיפולים רפואיים שמטרתם לרפא, כגון הקלת תחושת בחילה המלווה לעיתים טיפולים כימותרפיים.
קיימת עלייה בשימוש במונח "טיפול פליאטיבי" לא רק ביחס למחלות סרטן, אלא אף ביחס למחלות הכרוכות באי-ספיקת ריאות, אי-ספיקת לב ומחלות נירולוגיות. הטיפול הפליאטיבי בילדים הוא תחום המתפתח במהירות, תוך פיתוח כלים ייחודיים לילדים החולים במחלות קשות.
אף שרעיון הטיפול הפליאטיבי אינו חדש, רוב הרופאים התרכזו באופן מסורתי במשימת ריפוי החולה. היחס לטיפולים המתמקדים בהקלת הסימפטומים נתקל לעיתים בחשד ובחשש בחוגי הרפואה, מפני התמכרות ותופעות לוואי לא רצויות אחרות.
במהלך העשורים האחרונים למאה ה-20 גברה תשומת הלב בתחום הרפואה לשאלת איכות חייהם של מטופלים החולים במחלות קשות. נכון לשנת 2008, רוב בתי החולים ובהם למעלה מ-100 מיטות אשפוז בארצות הברית, מציעות למטופליהם תוכניות בטיפול פליאטיבי. בתחילת המאה ה-21 מתפתחת בתחום הטיפול הפליאטיבי אף גישת צוות מקצועי רב-תחומי, המתמקד בטיפול פליאטיבי. בארצות הברית אף קיימות תוכניות התמחות והתמקצעות בטיפול פליאטיבי לרופאים ולאנשי צוות רפואי אחרים.
הצוות הפליאטיבי והמטפל העיקרי

שירותי הוספיס וליווי פליאטיבי ניתנים על ידי צוות מולטידיספלינרי הכולל רופא, רוקח, אחות, עובד סוציאלי, פיזיותרפיסטים, מרפאים בעיסוק, רפואה משלימה, מתנדבים והחשובים מכולם – בני המשפחה המטפלים. הצוות מתמקד בשיפור אופטימלי של איכות חיי המטופל והנוחות שלו. אנשי צוות נוספים יכולים להיות, אחיות המוסמכות לטיפולי בית, מתנדבים בתוך הקהילה (לרוב בעלי הסמכה רפואית כלשהי) ומטפל עיקרי.
המטפל העיקרי (ברוב המכריע של המקרים בן משפחה מדרגה ראשונה) הוא גורם משמעותי ביותר בטיפול הפליאטיבי. המטפל העיקרי והמטופל מפתחים קשר מיוחד במינו בזמן הטיפול. כתוצאה מכך מוצא את עצמו המטפל העיקרי תחת לחץ ועומס רגשי כבד. מתן הפוגה והקלה למטפל העיקרי הם חלק משירות שניתן על ידי הצוות הרפואי המטרה לקדם גם את איכות חיי המטפל העיקרי. הפוגה שבין כמה שעות לכמה ימים (הפוגה של כמה ימים תהיה כרוכה באשפוז ככל הנראה).