stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בג"ץ יעל ארן נגד ממשלת ישראל
הרקע לעתירה

הרקע לעתירה הוא מינוי מנכ"ל חדש לרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול בתחילת שנת 2008. 44 מועמדים הגישו מועמדות לתפקיד ועדת איתור שהקים ראש הממשלה לשעבר, אהוד אולמרט, המליצה על מינוי יעל ארן לתפקיד (היא דורגה ראשונה, יאיר גלר דורג שני בפער של נקודת דירוג אחת וחיים מהל דורג שלישי בפער ניכר משניהם). מועצת הרשות, כגוף מייעץ, סברה כי חיים מהל הוא המתאים ביותר לתפקיד ואילו מנכ"ל משרד רה"מ דאז, רענן דינור, המליץ לרה"מ למנות את יאיר גלר לתפקיד, ראש הממשלה קיבל את המלצתו והמינוי אושר במליאת הממשלה ביום 29.6.08. העותרות, יעל ארן ושדולת הנשים בישראל, ביקשו מבית המשפט להוציא צו ביניים כדי לעצור את ההליכים של המינוי בשל הבעייתיות שבו ולהשמיע את טענותיהן אך בג"ץ סירב לכך, אישר את המינוי ודן בנושא רק בשלב מאוחר יותר כדי שהרשות לא תישאר בלי מנכ"ל. בג"ץ קיים שני דיונים בעתירה והוציא צו על תנאי עד מועד פסק הדין.
הרקע לעתירה > עקרון הייצוג ההולם

במציאות היומיומית בישראל עדיין לא הושג שוויון מספק לנשים ויש צורך בהעדפה מתקנת על ידי חקיקה. הכנסת יצרה מנגנון מנהלי שיביא עם הזמן לשוויון הרצוי בין המינים ויתקן את חוסר השוויון הקיים שהתקבע עם השנים. ההנחה היא שאפליה לרוב לא נעשית מתוך כוונת זדון אלא מתוך הרגלים שמושרשים עמוק בחברה הישראלית ולכן צריך ליצור את המנגנון שיפעל למימוש עקרון הייצוג ההולם. הגורם הממנה מחויב לפעול באופן אקטיבי כדי לאתר נשים מועמדות לתפקיד, בעלות כישורים מתאימים למשרה המוצעת, בד בבד עם השקעת מחשבה מודעת לקדם את רעיון הייצוג השוויוני. עליו להראות בפועל שמועמדת אישה נופלת בכישוריה ממועמד גבר המתמודד מולה בעת קבלת החלטה שהיא אינה מתאימה לתפקיד. כמו כן, עליו לבדוק אם פער בין מועמדת אישה למועמד גבר בקורות חיים או בכישוריהם מקורו מגדרי (כמו למשל ניסיון פיקודי בצבא). הגורם הממנה צריך לפעול לפי שלושה קווים מנחים: לשקול את כל השיקולים הרלוונטיים, להימנע משיקולים לא ענייניים ולבסס את החלטתו על תשתית עובדתית מקיפה.
הצורך בהעדפה מתקנת ובעקרון הייצוג ההולם נובע מכך שבאופן היסטורי נשים הופלו ולא הגיעו למשרות בכירות וניהוליות וכך אין להן את הניסיון הדרוש פעמים רבות. יש לציין שההעדפה ניתנת לאישה רק אם היא בעלת כישורים זהים או דומים למועמד הגבר שמתמודד על אותו תפקיד. העתירה מתבססת על סעיף 6ג בחוק שיווי זכויות האשה, התשי"א-1951, שבו מצוין כי במינוי לתפקידים ציבוריים צריך להעדיף נשים על פני גברים בעלי כישורים דומים. הסעיף בחוק מתייחס הן לסוגי המשרות והן לדירוגים המקצועיים השונים ולכן יש לבדוק מהי קבוצת ההתייחסות הרלוונטית כדי להפעיל את עקרון הייצוג השוויוני. על אף שברשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול מועסקות הרבה נשים באופן יחסי לגופים אחרים, יש לערוך בדיקה רוחבית של אותו תפקיד בגופים מקבילים, כמה מנכ"ליות נשים יש בגופים ציבוריים או חברות ממשלתיות ולראות את מיעוט הנשים בתפקידים אלו. נתונים שהעבירו העותרות הראו שמתוך 66 חברות ממשלתיות רק 4 נשים כיהנו כמנהלות, ומתוך 102 גופים ציבוריים כיהנו רק 2 כמנכ"ליות.
סעיף 6ג בחוק שיווי זכויות האישה, התשי"א-1951 שהוא עיקר העתירה, הוא חלק מקבוצה של הוראות חקיקה בנושאי ייצוג הולם ויישום העדפה מתקנת לנשים בתחומים שונים כדי להביא לתיקון חברתי ולשוויון, כדוגמת סעיף 15א בחוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט-1959, סעיף 18א בחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975, סעיף 9א בחוק הספורט, התשמ"ח-1988, סעיף 4(ב) בחוק האזרחים הוותיקים, התש"ן-1989, סעיף 49(ב) בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד-1994, סעיף 9(ה) בחוק הרשות לקידום מעמד האישה, התשנ"ח-1998, סעיף 239(ד) בחוק החברות, התשנ"ט-1999, סעיף 4(ה) בחוק המועצה הלאומית למחקר ופיתוח אזרחי, התשס"ג-2002 וסעיף 2(ב) בתקנות הביטוח הלאומי (מועצת המוסד), התשי"ח-1958.
מלבד חקיקה מקיפה המורה על עקרון הייצוג ההולם שנבנתה והתרחבה במרוצת הזמן, היו תקדימים של פסיקות בג"ץ בנושא זה. לבולטות שבהן, בג"ץ 453/94 שדולת הנשים בישראל נ' ממשלת ישראל (בג"ץ הדירקטוריונים) ובג"ץ 2671/98 שדולת הנשים בישראל נ' שר העבודה והרווחה, התייחסו השופטים בפסק דינם בעתירה זו. בבג"ץ הדירקטוריונים התייחס השופט אליהו מצא לחשיבות ההעדפה המתקנת לנשים וזכותן לשוויון חברתי, ולצורך למגר את הנורמות המקובלות של אפליית נשים בשירות הציבורי הבכיר (וספציפית במיעוט הנשים הממונות לחברות דירקטוריונים). השופט מישאל חשין התייחס בפסיקתו בבג"ץ 2671/98 שדולת הנשים בישראל נ' שר העבודה והרווחה להכרח לפעול באופן אקטיבי לייצוג נשים בשירות הציבורי.
הרקע לעתירה > ועדת האיתור

הגורם הממנה לתפקיד זה הוא ראש הממשלה (כך היה בזמן הגשת העתירה, אך בשנת 2009 הסמכות הועברה לשר לביטחון פנים) והוא מחויב על פי הוראת היועץ המשפטי לממשלה למנות ועדת איתור לחיפוש וסינון מועמדים מתאימים לתפקיד. בוועדה כיהנו היועץ המשפטי לשעבר לרשות המלחמה בסמים ואלכוהול, יו"ר הנוכחי של מועצת הרשות, סגן נציב שירות המדינה, האחראית לשעבר על תחום הטיפול בסמים במשרד החינוך שכיהנה גם במועצת הרשות וחבר נוסף לשעבר במועצה. אנשי המקצוע היושבים בוועדה הם מומחים בתחום המשרה המוצעת והמתאימים ביותר לקבוע את מידת התאמת המועמד/ת לתפקיד הנדון ולכן להמלצתה צריך להיות משקל רב בעת קבלת ההחלטה על המינוי. ועדת האיתור אמורה להיות נקייה מאינטרסים ומחויבת פחות לשיקולים שאינם מקצועיים כפי שעשוי אולי הגורם הממנה להיות. היא מורכבת ממגוון של דעות וידע, מה שיכול לשקף בצורה הטובה ביותר את בחירת המועמד/ת המתאים/ה לתפקיד. לרה"מ כגורם הממנה צריכה להיות סיבה מנומקת מדוע לא בחר במועמד מסוים שהוועדה המליצה עליו כמו גם למה העדיף מועמד גבר על פני מועמדת אישה שכישוריה דומים.
הרקע לעתירה > יעל ארן

יעל ארן היא אשת חינוך, פעילה ציבורית ופוליטית ושימשה במספר תפקידי ניהול בכירים, בין היתר כמנהלת לשכת הקשר של ההסתדרות בכנסת, יו"ר נעמת בירושלים, מנכ"לית מרכז הבניה הישראלי מטעם משרד הבינוי והשיכון, חברת דירקטוריון באל על, יו"ר דירקטוריון המועצה הישראלית לצרכנות מטעם משרד התעשייה והמסחר, יו"ר ועדת הכספים של דירקטוריון החברה הממשלתית לתיירות ומנהלת קמפוס האוניברסיטה הפתוחה במרחב ירושלים.
הדיון המשפטי > טענות העותרות

העותרות, יעל ארן ושדולת הנשים בישראל, טענו כי החוק קובע שיש להעדיף נשים על פני גברים בעלי כישורים דומים במינוי לתפקיד ציבורי. החובה החקוקה שהופרה שעליה הן ביססו את עיקר עתירתן נמצאת בסעיף 6ג בחוק שיווי זכויות האישה, התשי"א-1951, בעניין ייצוג הולם:
(א) בגוף ציבורי ובועדות המכרזים והמינויים של גוף ציבורי, יינתן ביטוי הולם בנסיבות העניין, לייצוגן של נשים בסוגי המשרות ובדירוגים השונים בקרב העובדים, ההנהלה, הדירקטוריון והמועצה, ובלבד שאם לצורך ביצוע הוראה זו נדרשת העדפת אישה, תינתן העדפה כאמור אם המועמדים בני שני המינים הם בעלי כישורים דומים.
(...)
(ג) בסעיף זה - "גוף ציבורי" - כל אחד מאלה:
(1) משרד ממשלתי, לרבות יחידותיו ויחידות הסמך שלו;
(2) רשות מקומית;
(3) חברה עירונית (...)
(4) תאגיד או גוף ציבורי אחר שהוקם בחוק;
(5) חברה ממשלתית (...)
יתרה מזאת, העותרות טענו כי ועדת האיתור המליצה על יעל ארן כמועמדת המתאימה ביותר ולכן על רה"מ היה למנותה לתפקיד. מדברי הוועדה:
אין ספק שלדעת הועדה על פי הצבעתה – הגב' יעל ארן [העותרת] היא המתאימה ביותר לעומת האחרים. ואכן, הגב' יעל ארן הציגה בפני הועדה כיווני מחשבה מעניינים על עתיד הרשות, רקורד מקצועי מרשים והופעתה היתה משכנעת ביותר
מכיוון שלוועדה שיקול מקצועי ומומחיות גדולה בתחומה, להמלצתה צריך להיות משקל מכריע בעת המינוי. בבואנו לבדוק את עקרון הייצוג ההולם בקבוצת ההתייחסות הרלוונטית, השדולה טענה שההשוואה שצריך לעשות אינה בתוך הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול אלא עד כמה יש ייצוג מועט של נשים בתפקידי מנכ"ל יש בכל הגופים הציבוריים. על המדינה היה לפעול מתוך העדפה מתקנת גם במקרה זה כדי לתקן את חוסר השוויון הקיים בתפקידי הניהול בין גברים לנשים.
הדיון המשפטי > טענות המשיבים

המשיבים לעתירה הם: ממשלת ישראל, ראש הממשלה, הוועדה לבדיקת מינויים בשירות הציבורי, מועצת הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, יאיר גלר וחיים מהל. לטענתם, קבוצת ההתייחסות הרלוונטית לבדיקת יישומו של עקרון הייצוג ההולם היא הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול על מגוון משרותיה, ובה כבר יש לנשים ייצוג נרחב ולכן אין צורך ליישם את ההעדפה המתקנת.
רענן דינור, מנכ"ל משרד רה"מ, סבר כי יאיר גלר עולה בכישוריו ובניסיונו על יעל ארן ולכן המליץ על מינויו בפני ראש הממשלה, כך מתוך תצהיר תשובתו לעתירה:
... ניתן משקל מיוחד לתפקיד שמילא בהצלחה משיב 5[יאיר גלר] בין השנים 2008-2004 – כמנכ"ל החברה למתנ"סים, ארגון רחב היקף ורב פעילות, העוסק בתחומים דומים לאלה של הרשות למלחמה בסמים וחולש על תקציב גדול. עוד הובא בחשבון ניסיונו הניכר של המשיב – אלוף משנה בדרגתו הצבאית, בשורה של תפקידים ניהוליים, שמילא בעת שירות קבע בצה"ל ממנו פרש בשנת 2000... גם בתפקידיו בצבא בתחומי החינוך, ובכלל זה תפקידו כמפקד המרכז לקידום אוכלוסיות מיוחדות בצה"ל, [הוא] עסק בתחומים המשיקים לפעילות הרשות, והיה מופקד מערכתית על מערכות בהיקפים גדולים. מנגד, לעותרת – ששימשה בין היתר יושבת- ראש נעמת בירושלים, מנכ"לית מרכז הבנייה הישראלי, יושבת- ראש מועצת המנהלים של המועצה הישראלית לצרכנות, יושבת- ראש ועדת התקציב של החברה הממשלתית לתיירות ומנהלת קמפוס האוניברסיטה הפתוחה במרחב ירושלים, ניסיון בניהולן של מסגרות קטנות יותר, אזוריות בעיקרן, שמידת השקתן לתחומי הפעילות של הרשות הינה פחותה והן חולשות על תקציבים קטנים יחסית.
פסק הדין

פסק הדין של בית המשפט העליון נכתב על ידי השופט אדמונד לוי ובהסכמת השופטים מרים נאור ויורם דנציגר, העתירה התקבלה והמינוי של גלר בוטל.
פסק הדין > ייצוג שוויוני לנשים

יש ליישם בפועל את עקרון הייצוג ההולם על פי סעיף 6ג לחוק שיווי זכויות האישה, התשי"א-1951. הגורם הממנה צריך לנקוט בצעדים אקטיביים לשם יישום עקרון הייצוג השוויוני בחיפוש אחר מועמדות נשים בעלות כישורים מתאימים לתפקיד ובחשיבה מודעת על קידום נושא הייצוג השוויוני לנשים בעת המינוי בשל ההפליה כלפי נשים שהתקיימה לאורך שנים. ההפליה אינה בהכרח מתוך כוונת זדון אלא מחוסר מחשבה על העניין ומוסכמות חברתיות שמושרשות עמוק בחברה הישראלית שיש למגרן דרך החוק ששם דגש על העדפה מתקנת.
פסק הדין > קבוצת ההתייחסות

בסעיף 6ג לחוק שיווי זכויות האישה, התשי"א-1951 יש התייחסות לסוגי המשרות ולדירוגים השונים. השופטים התייחסו לקושי בהגדרת קבוצת ההתייחסות הרלוונטית לבדיקת קיום הייצוג השוויוני. הבדיקה צריכה להיעשות בקבוצה שבה אין ייצוג שוויוני לנשים כמו למשל בתפקידים בכירים כדוגמת מנכ"לים בחברות ציבוריות. בתשובה לטענת המדינה כי ברשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול יש ייצוג רב לנשים, וזו צריכה להיות קבוצת ההתייחסות הרלוונטית, אומר השופט אדמונד לוי:
את קבוצת ההתייחסות הרלוונטית יש לגזור מתכליתו של החוק. תהא זו אותה קבוצה, מבין אלו שלגדרן קולעת המשרה הנדונה, בה טרם שוּרש נגע הקיפוח ובאשר לה יסייע עקרון הייצוג השוויוני בקידום המטרה אותה הציב החוק נר לרגליו
פסק הדין > הערכת הכישורים והגורם המעריך

החוק מדבר על העדפת אישה על פני גבר אם הם בעלי כישורים דומים. יש קושי בהערכת והשוואת הכישורים הייחודיים לכל מועמד או מועמדת שמגיעים לעיתים מרקע שונה (שאותו יש לבדוק שאינו נובע משוני מגדרי, כדוגמת תפקידי פיקוד בכירים בצה"ל).
למסקנות ועדת האיתור יש משקל רב מכיוון שאנשיה הם בעלי המומחיות והמקצועיות הנדרשת להערכת הכישורים של המועמדים ולכן בחירה במועמד שונה מהמלצת הוועדה צריכה להיות מסיבה מהותית. השופטים מציינים לחיוב את תפקוד הוועדה בכך שלא הזניחה את רעיון הייצוג השוויוני ואת החובה האקטיבית לאתר נשים המתאימות לתפקיד, ולראיה מתוך ארבעת המועמדים הסופיים היו שתי נשים. לעומת זאת, השופטים טענו כי מקבלי ההחלטה לא התייחסו בצורה מספקת לעקרון הייצוג ההולם ולא נתנו משקל גדול יותר להחלטת ועדת האיתור. לטענתם, הממשלה לא דנה במינוי ואישרה אותו בלי לקיים הליך מעמיק מספיק בסוגיית הייצוג ההולם.
פסק הדין > החלטת בג"ץ

השופטים פסקו כי לא הוקדשה חשיבה מספקת לקידום רעיון הייצוג השוויוני בהליך המינוי, לא אצל מנכ"ל משרד רה"מ ולא אצל ראש הממשלה עצמו.
... מקום בו כישורי המועמדת קרובים לכישורי המועמד אך למועמד ישנו יתרון יחסי, ככלל יש להעדיף את המועמדת מכוח החובה האקטיבית בדבר העדפת מינוין של נשים. הסיבה לכך היא שרק בדרך זו ניתן יהיה למנוע את הנצחתו של העיוות ההיסטורי לפיו גברים נבחרים במקום נשים לתפקידים ניהוליים בגלל שרכשו ניסיון ניהולי הודות להפליה שנהגה מלכתחילה כלפי נשים
בתאריך 20.4.09 בית המשפט הורה על צו מוחלט המבטל את המינוי והורה לראש הממשלה לשוב ולבחון בתוך שלושה חודשים את המועמדים שוועדת האיתור הציעה. זאת בלי לזקוף לזכותו של גלר את התקופה שכיהן כמנכ"ל הרשות, והוא יוכל להישאר בתפקידו עד שתתקבל החלטה.
בעקבות פסק הדין

החלטת בג"ץ היוותה אבן דרך בשינוי החשיבה בנוגע להעדפה מתקנת לנשים. ההחלטה באה לעודד נשים לצאת ולהתמודד על משרות בכירות במשק מכיוון שהחוק פועל לטובתן ולקידומן. יש כאן אמירה ברורה למקבלי ההחלטות על חשיבות יישום החוק ועקרון הייצוג ההולם וקריאה לא להתעלם ממנו.
נשות ישראל צריכות להרגיש היום יותר ביטחון להגיש מועמדות לתפקידים בכירים. בג"ץ קבע כי הדרך פתוחה וכי ועדות האיתור מחויבות להיות אקטיביות בכל הקשור למינוי נשים. אני מקווה שפסק הדין יהווה פתח לשיפור מצבן של נשים בתפקידי מפתח בישראל.
אך תקוות לחוד ומציאות לחוד. לאחר החלטת בג"ץ, המינוי עבר לדיון מחודש במשרד לביטחון פנים, מכיוון שהממשלה העבירה את הסמכויות שהיו נתונות לראש הממשלה על פי חוק הרשות לשר לביטחון פנים, כולל הסמכות למנות מנכ"ל לרשות. מנכ"ל המשרד לביטחון פנים דאז, חגי פלג, המליץ לשר יצחק אהרונוביץ' למנות שוב את יאיר גלר לתפקיד, כי סבר לאחר הבחינה המחודשת ושקילת רעיון הייצוג השוויוני שגלר עולה על ארן בכישוריו באופן מובהק. השר קיבל את המלצתו ואף קיבל תמיכה מהיועץ המשפטי לממשלה דאז, מני מזוז, שאישר את המינוי לאור פסיקת בג"ץ. מינוי יאיר גלר לתפקיד אושר במליאת הממשלה בתאריך 21.6.09. מספר ימים קודם לכך עתרו יעל ארן ושדולת הנשים לבג"ץ בבקשה שייתן צו ביניים המונע את מינויו של גלר בשנית. בג"ץ סירב ונתן צו על תנאי, כך שגלר המשיך לכהן בתפקידו, לאחר כחצי שנה נערך דיון בעתירה ובתאריך 7.1.10 ניתנה הפסיקה כי הליך המינוי החוזר היה תקין ורעיון הייצוג ההולם נלקח בו בחשבון והעתירה נדחתה.
ביום 24.12.14, התפרסם כי יאיר גלר נעצר בחשד כי מינויו לרשות המיסים נעשה באופן אסור, כחלק ממערכת של העברות תקציבים ומינויים בניגוד לחוק.
הבג"ץ השני

העתירה, בג"ץ 5158/09 יעל ארן ושדולת הנשים בישראל נגד ממשלת ישראל ואחרים, עסקה בהתנגדותן של העותרות למינוי המחודש של יאיר גלר למנכ"ל הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול והן טענו כי הליך המינוי היה פגום ולכן יש לפסול אותו.
לאחר שנודע להן על המינוי הצפוי של גלר למנכ"ל הרשות, עתרו יעל ארן ושדולת הנשים לבג"ץ בתאריך 18.6.09 במטרה למנוע את אישור הממשלה למינוי. בעתירתן, טענו העותרות כי לא הושם דגש מספיק על עקרון הייצוג ההולם וההעדפה המתקנת שהיה לתת ליעל ארן בהיותה אישה בעלת כישורים דומים לגלר, כפי שדורשים החוק ופסיקת בג"ץ הקודמת.
מנתונים שהעבירה שדולת הנשים באותו זמן ניתן ללמוד על המצב העגום בייצוגן של נשים בתפקידים בכירים בחברות ממשלתיות וציבוריות: מתוך 93 המינויים האחרונים לתפקידי יו"ר דירקטוריון של חברות ממשלתיות, מונו שתי נשים בלבד; 35 מינויים לתפקידי מנכ"לים של חברות ממשלתיות היו כולם של גברים; מתוך 27 מנכ"לים של תאגידים ציבוריים, מונו שלוש נשים בלבד; מתוך 42 מינויים לתפקידי יו"ר מועצות בתאגידים ציבוריים, מונו שתי נשים בלבד; ב-102 חברות ממשלתיות מכהנות ארבע מנכ"ליות בלבד. כך גם ברשות למלחמה בסמים - מאז הקמתה ב-1988, היו תמיד מנהליה הכללים אנשי צבא בדימוס, בעלי דרגות בכירות בצבא או במשטרה. מעולם לא כיהנה אשה בתפקיד מנכ"ל הרשות.
בפסק הדין מפי הנשיאה דורית ביניש ובהסכמת השופטות אילה פרוקצ'יה ועדנה ארבל, לא נמצא פגם בהליך המינוי ובהפעלת שיקול הדעת של השר הממנה, הן לא ראו סיבה להתערב בהחלטה של השר ודחו את העתירה.
... בעת ההחלטה למנות שוב את יאיר גלר לתפקיד מנכ"ל הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול נלקחה בחשבון חובת הייצוג ההולם של נשים, במידה המתחייבת; נוכח מכלול נסיבות העניין הפרטניות, ההחלטה מצויה במתחם הסבירות הנתון לשיקול דעת המשיבים ואינה מקימה עילה להתערבות בג"ץ.
פסיקתן הסתמכה על טענות המדינה שלעומת ארן, גלר היה בעל כישורים התואמים הרבה יותר את דרישות המשרה (בתחום החינוך בצה"ל וכמנכ"ל החברה למתנ"סים) ולכן סביר היה לתת משקל גדול יותר ליתרון כישוריו מאשר לעקרון הייצוג השוויוני ולמיעוט הנשים בתפקידי מנכ"ל בגופים הציבוריים משהגיעו למסקנה שכישורי שני המועמדים אינם דומים. הטענה היא כי הפער המקצועי בין המועמדים אינו נובע משוני מגדרי, על אף שהוא נובע מניסיון צבאי, מכיוון שמדובר בתפקידים בתחומי החינוך שם אין יתרון לגברים על נשים.
העותרות טענו כי בהליך המינוי החוזר לא ניתן משקל מכריע למסקנות ועדת האיתור כפי שנדרש בפסק הדין הראשון, אך השופטות מקבלות את טיעוני המשיבים שלאחר בחינה מדוקדקת של המועמדים והתרשמות מניסיונם ומיכולותיהם, סבר מנכ"ל המשרד שגלר מתאים לתפקיד הרבה יותר מארן ולכן היה סביר במקרה זה שלא לנהוג לפי המלצת הוועדה, בפרט שהאחריות היא בסופו של דבר של הגורם הממנה, הוא השר לביטחון פנים, ומחובתו להפעיל שיקול דעת עצמאי.
ראו גם

חוק שיווי זכויות האשה
העדפה מתקנת
שדולת הנשים
לקריאה נוספת

חשיבות חוק שיווי זכויות האישה, איתך – משפטניות למען צדק חברתי
יופי תירוש, ייצוג הולם לבני שני המינים בשירות המדינה: תיקון מס' 7 לחוק שירות המדינה (מינויים), תשי"ט-1959: פרשנותו וקווי יסוד ליישומו, משפטים ל (תשנ"ט) 183
יופי תירוש, ייצוג הולם במשפט הישראלי: סיכום ביניים ריאליסטי, ספר מישאל חשין (נבו וכתב העת "משפטים", 2009) 669
בג"ץ, צווי ביניים וייצוג הולם, ביני לביני: הבלוג של יופי תירוש וזהר כוכבי 09.10.10
ייצוג הולם לנשים: חקיקה אל מול מציאות בשטח, הכנסת, מרכז המחקר והמידע 06.03.11
הערות שוליים

↑  בג"ץ 5755/08 יעל ארן נ' ממשלת ישראל, ניתן ב־20 באפריל 2009
1 2  בג"ץ 453/94 שדולת הנשים בישראל נ' ממשלת ישראל, ניתן ב-1 בנובמבר 1994
1 2 3  בג"ץ 5755/08 יעל ארן נ' ממשלת ישראל, ניתן ב־20 באפריל 2009
↑  חוק שיווי זכויות האשה (תיקון מס' 2), התש"ס-2000, ס' 6ג, ס"ח 1735, מיום 9 באפריל 2000
↑  בג"ץ 2671/98 שדולת הנשים בישראל נ' שר העבודה והרווחה, ניתן ב-11 באוגוסט 1998
↑  יעל ברנובסקי, ביטול מינוי המנכ"ל: "נשים יכולות להפסיק לפחד", באתר ynet, 20 באפריל 2009
↑  בג"ץ 5158/09 יעל ארן נ' ממשלת ישראל, ניתן ב־7 בינואר 2010
↑  אמנון אברמוביץ', משה נוסבאום ועזרי עמרם, ‏גורם בכיר המעורה בפרשת השחיתות: "העברות תקציב ומינויים במחשכים", באתר ‏מאקו‏, 24 בדצמבר 2014
↑  יעל ברנובסקי, עתירה: בג"ץ ביקש אשה, למה ממנים גבר?, באתר ynet, 19 ביוני 2009
תמיר בן-חור

פרופ' תמיר בן-חור, 2016
תמיר בן-חור (יליד ירושלים, 1958) הוא רופא נוירולוג ומדען מוח ישראלי. מנהל המחלקה לנוירולוגיה במרכז הרפואי הדסה עין כרם לשעבר.
ביוגרפיה

נולד לנחום בן-חור, ממייסדי הכירורגיה הפלסטית בישראל.
תמיר הוא בוגר התיכון ליד האוניברסיטה בשנת 1976. בוגר בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, ובעל התארים M.D. ו-.Ph.D מהאוניברסיטה העברית בירושלים. את עבודת הדוקטור סיים בשנת 1988, והיא נכתבה בהדרכת פרופ' יחיאל בקר. העבודה עסקה בתחום הנוירו-וירולוגיה, והוא חקר במסגרתה גנים של נגיף ההרפס-סימפלקס.
התמחה בנוירולוגיה בבית החולים הדסה עין כרם בשנים 1990–1994, והשתלם בנוירוביולוגיה התפתחותית של תאי גזע של מערכת העצבים במכון פסטר שבפריז בשנים 1995–1997.
עוסק במחקר בסיסי בתחומי הנוירואימונולוגיה בביולוגיה של תאי גזע במערכת העצבים, בהשתלת תאי גזע במחלות מערכת העצבים כגון טרשת נפוצה, טרשת אמיוטרופית צידית ומחלת פרקינסון.
בשנת 2005 התמנה למנהל המחלקה לנוירולוגיה במרכז הרפואי הדסה עין כרם.
במסגרת תפקידיו האקדמיים באוניברסיטה העברית והדסה הוא משמש פרופסור חבר בנוירולוגיה. שימש כיו"ר החוג לנוירולוגיה, נוירוכירורגיה ושיקום בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה, חבר ועדת הוראה וועדת מחקר של הפקולטה לרפואה. חבר ועדת ההיגוי של הפקולטה לרפואה לבדיקת תוכני הוראה בבית הספר לרפואה ובוועדת ההיגוי להקמת מרכז המחקר בהדמיה המוח של האוניברסיטה העברית.
כמו כן משמש גזבר וחבר ועד האיגוד הנוירולוגי בישראל. היה חבר הוועדה המדעית של האיגוד הנוירולוגי.
ממחקריו

בן-חור חקר גנים של נגיף ההרפס סימפלקס אשר מקנים לנגיף יכולת לחדור למוח, להתרבות בו ולגרום דלקת מוח נגיפית חדה. בן-חור חקר את התגובות המולקולריות והכימיות של המוח ל- זיהום ב- נגיף וכיצד הן מתווכות את סימני המחלה. בתחום תאי הגזע, בן-חור חקר התפתחות של סוגי תאים שונים במוח מתוך תאי גזע של מערכת העצבים. בן-חור חקר כיצד תאי גזע עצביים שהושתלו למוח נודדים, מגינים על המוח מפני מצבי מחלה שונים ומתקנים פגיעה במעטפות העצבים שבמוח ובחוט השדרה. הוא ממשיך במחקר זה במטרה להביא את השתלת תאי גזע ממקורות שונים ליישום במחלות נוירולוגיות, ובפרט בטרשת נפוצה ובמחלת פרקינסון. כמו כן בן-חור חוקר את התנהגות תאי הגזע האנדוגנים של המוח הבוגר במצבים פיזיולוגים ופתולוגים שונים.
הערות שוליים

↑  נחום בן-חור, מנגנונים בפתוגנזה של הזיהום בנגיף ההרפס סימפלקס (בהדרכת יחיאל בקר), ירושלים: האוניברסיטה העברית, 1988
↑  מה היא נוירואימונולוגיה - החברה הישראלית לנוירואימונולוגיה / ההסתדרות הרפואית בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007314010505171  VIAF: 212149366014585600783   WorldCat (עם VIAF): 212149366014585600783 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שלמה אנגל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באוקטובר 1901 אזור קאליש, רפובליקת פולין 
 פטירה:  14 במאי 2002  (בגיל 100) 
 מדינה:  ישראל 
 תאריך עלייה:  1925
 תקופת הפעילות:  1927–2002 (כ־75 שנים)
 עיסוק:  עיתונאי, מחבר
 
שלמה אנגל (2 באוקטובר 1901 – 14 במאי 2002) היה עיתונאי "דבר", סופר, היסטוריון, וחבר מועצת העיר כפר סבא בשנים 1937–1951.
תחילת דרכו

שלמה אנגל נולד בגרויעץ, פולין ב-1901, ליהודית ורבי ברוך אברהם. לאחר מכן הם עברו לעיר הסמוכה ריחוואל. הוא למד בחדר והצטרף לקבוצה ציונית בשם "התחייה". בגיל 13 הוא עבר לישיבה בעיר סטאוויזין. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא עבר ללמוד בקאליש. הוא גויס לצבא פולין וניסה לקבל אישור לעלות לארץ. מאוחר יותר הוא גויס שוב לצבא פולין, בו נשלח למחנה עבודה של הצבא. אחרי 33 חודשים של שירות הוא ניסה לעלות לארץ. למרות המאמצים הרבים והבירוקרטיה שהייתה כרוכה בעניין הוא עלה ארצה לבד ב-1925. באנייה הוא פגש אנשים נוספים שעלו לארץ לבדם, חברי ה"התאחדות" של "הפועל הצעיר". הם הגיעו לארץ והתיישבו בראשון לציון שם הם שכרו צריף. בראשון לציון הם התקשו למצוא עבודה, ומדי פעם עבדו בסלילת כבישים וחציבה. אנגל עבד הרבה בשמירה ובגיזום בכרמים. בראשון לציון הוא הכיר את אשתו לעתיד, חיה, אשר ביקרה אותו בסוכת השמירה בכרם.
פועלו בכפר סבא

בשנת 1927 החל שלמה אנגל לעבוד בעיתון "דבר". במרץ 1928 עבר לגור בכפר סבא בעקבות עבודתו ככתב דבר בשרון. אנגל מתאר את כפר סבא של אותם ימים בספרו כ- ”ישוב שומם ומשעמם, ללא רוח חיים, ללא דרכים סלולות, ללא תאורה ברחוב וללא מאור פנים בבתים. אוכלוסייה מעטה ופחות ממנה מספר בתיה”. כשעבר שלמה אנגל לכפר סבא הוא היה מהאנשים הראשונים שהיו צריכים לקנות בית (בניגוד לראשוני העיר שקיבלו חלקות). הוא חילק את העיתון יחד עם מאיר אדיב, צבי ברזובסקיבין וברוך פריבר, בתחילה ברגל ולאחר מכן עם חמור. בצד עבודתו בעיתון, אנגל היה חבר בוועד המושבה, ולאחר מכן היה חבר במועצת כפר סבא בין השנים 1937 – 1951. תפקידיו במועצה כללו יו"ר ועדת חינוך, סגן יו"ר המועצה (אליהו אוסטשינסקי) וממלא מקומו ומנהל לשכת הגיוס בשרון - אך לפי דבריו, תפקידו בוועדת החינוך היה החביב עליו ביותר. בבחירות בשנת 1949 הוא היה יו"ר ועדת הבחירות האזורית, שתפקידה היה לפקח על התנהלות הבחירות.
פועלו בכפר סבא > כתיבת ספר כפר סבא

אחרי התפטרותו מכל התפקידים שמילא בעקבות התפטרותו של אברהם קרן בשנת 1951, אנגל החליט לחקור את גאולת אדמתה של כפר סבא – מתי נגאלה ועל ידי מי – במקביל לעבודתו כעיתונאי. הוא מצא חומר רב ופרסם מאמר גדול על ראשית השרון. לאחר כתיבת מאמר זה וקבלת תגובות רבות ונלהבות לגביו הוא החליט לכתוב ספר מקיף על תולדות כפר סבא.
בשנת 1968 הועלתה הצעה לכתוב ספר על כפר סבא לכבוד חגיגות השבעים. הוקמה ועדה שעניינה כתיבת הספר, אך שלמה אנגל לא היה הכותב בה ולכן הוא סירב לשתף פעולה. אחרי זה התבקש ג. קרסל לכתוב את הספר. קרסל הסכים בתנאי שאנגל יאסוף עבורו את החומר. בעקבות תגובה זאת ביקש זאב גלר מאנגל לכתוב את הספר יחד עם ועדה שפועלת תחתיו. הטיוטה הראשונה של הספר הוגשה בשנת 1971, וב-1973, שנת השבעים של כפר סבא, הסתיימה כתיבתו. על כתיבת ספר זה ועל תרומתו הרבה לעיר ניתן לו אות יקיר העיר כפר סבא בשנת 1977.
נפטר במאי 2002.
לקריאה נוספת

שלמה אנגל, כפר סבא, 70 שנה לייסודה, הוצאת עיריית כפר סבא, 1973
שלמה אנגל, בדרך לגבורות - קובץ זכרונות ורשמים
הערות שוליים

↑  דוד תדהר (עורך), "שלמה אנגל", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2265
↑  דברים על שלמה אנגל בטקס חלוקת אותות יקירי העיר מוצ"ש ב' בכסלו תשל"ח (12.11.77), באתר עיריית כפר סבא
↑  אתר "Billiongraves"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517002105171  ISNI: 0000 0000 7228 9289  LCCN: no2009159249  VIAF: 101486597   WorldCat (עם VIAF): 101486597
יוסף פנחסי

| --- | --- |

 לידה:  4 במאי 1961 (בן 63)
 ענף מדעי:  הנדסת אלקטרוניקה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 תרומות עיקריות
 קרינה אלקטרומגנטית בתחום הגלים המילימטרים והטרה-הרץ, תקשורת אלחוטית, לייזרים ומייזרים רבי עוצמה.
 
יוסף פנחסי (י"ח באייר -ל"ג בעומר, ה'תשכ"א, 4 במאי 1961) הוא פרופסור להנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת אריאל.
קורות חיים

פנחסי השלים את התואר הראשון בהנדסת החשמל ואלקטרוניקה במסגרת העתודה האקדמית של צה"ל, באוניברסיטת תל אביב. בשרותו הצבאי כקצין, עסק במחקר ובפיתוח בתחום התקשורת. במהלך שרותו, סיים תואר שני והשלישי בהנדסת חשמל ואלקטרוניקה באוניברסיטת תל אביב. עבודת הדוקטורט שלו עוסקת בתחום של מקורות קרינה אלקטרומגנטית רבי עוצמה.
בסוף שנת 1995 הצטרף למחלקה להנדסת חשמל ואלקטרוניקה במכללה האקדמית יהודה ושומרון, ועמד בראשה בין השנים 2004 ו 2007. שימש כדיקן הפקולטה להנדסה בשנים 2010–2017.
פנחסי הוא מהמובילים את המחקר והפתוח לייזר אלקטרונים חופשיים בישראל במתקן מאיץ ייחודי המצוי באריאל.
היה מהפעילים להכרה באוניברסיטת אריאל כאוניברסיטה השמינית במדינת ישראל.
פנחסי הוא חובב רדיו פעיל בעל אות קריאה 4Z1VC.
בתחנת הרדיו שלו הוא עושה שימוש במכשירי קשר אותם בנה בילדותו.כמו כן, מנגן בפסנתר ובקלידים.
פנחסי נשוי לשלומית ואבא לשניים. אחותו ד"ר יוכבד פנחסי-אדיב היא מנהלת המכללה הטכנולוגית הנדסאים באריאל ואחיו, וד"ר גדי פנחסי, הוא מרצה להנדסה באוניברסיטת אריאל.