stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ילדי הפרחים
לידת התנועה ורעיונותיה

הסימנים הראשונים לתנועת "ילדי הפרחים" נצפו בשנים שבין 1896 ל-1908, שבמהלכן קמה תנועת נוער גרמנית כתגובה נגד גל המועדונים החברתיים והתרבותיים במדינה. התנועה נקראה ואנדרפוגל (הציפור הנודדת) והושפעה מעבודותיהם של פרידריך ניטשה, גתה והרמן הסה, ומשכה אחריה אלפי צעירים גרמנים שדחו את מגמת העיור המהירה והשתוקקו לחיים פגניים, רוחניים, בחזרה לטבע כפי שחיו אבותיהם. רבים מהגרמנים היגרו לארצות הברית והביאו איתם את ערכי התנועה.
כמו ואנדרפוגל, תנועת "ילדי הפרחים" בארצות הברית החלה כתנועת נוער אשר הייתה מורכבת בעיקרה מילדי הבייבי בום. דור זה היה הדור הראשון בעולם המערבי אשר השפע היה מבחינתו דבר ברור מאליו, ובשל היעדר ההכרה בצורך הישרדות יומיומי פנו רבים מהם לבקש משמעות חדשה לחיי היומיום שתהיה מנותקת מהדפוסים הקודמים של שגשוג כלכלי, לאומיות ומיצוב חברתי, וכתחליפים לכך הם פנו לחפש תכנים בנהנתנות, מיסטיקה, אחדות המין האנושי, שיבה לטבע, לפשטות, ולאומנות.
בשנות השישים של המאה העשרים ארצות הברית הייתה שקועה עמוק בבוץ הווייטנאמי. המלחמה, שגבתה קורבנות רבים ונראתה מיותרת ולא מוצדקת, עוררה התנגדות רבה בקרב העם האמריקאי, ובמיוחד בקרב הצעירים. כחלק מהתרבות החלו להופיע זמרי רוק שגידלו שיער ארוך, עישנו מריחואנה והתנסו בסם הפסיכדלי LSD. הם משכו אחריהם המוני צעירים, אשר העריצו הן את המוזיקה המהפכנית (ר' ערך רוק'נרול) והן את העקרונות המהפכניים, וכך, הקהל של הרוק הפך לתנועה חברתית אידאולוגית בשם "ילדי הפרחים". הם כונו כך בשל סלידתם מהרס הטבע על ידי בני האדם.
תנועת "ילדי הפרחים" אמנם החלה כתנועת מחאה על מלחמה אחת מסוימת (מלחמת וייטנאם), אך היא התפתחה לתנועה אידאולוגית, אשר הציגה תפיסת עולם חדשה, בכל תחומי החיים. ילדי הפרחים קראו לבני האדם לנטוש את דרך המלחמה, הזורעת רק הרס בעולם, ולהחליפה בתרבות של מוזיקה וסמים. הם טענו שהמריחואנה, המשרה תחושת אופוריה, אושר ושלווה, עוזרת להם לראות כמה העולם יפה וכמה המלחמה מיותרת, ואף מעוררת בהם רגשות של שמחה ואהבה.
ההיפים היו צעירים וצעירות מכל הדתות ומכל הגזעים בארצות הברית. הם נתנו הזדמנויות שוות לכולם להגיע ל"קומונות", שם חיו והתארגנו, כחלק מתפישתם לשוויון ואחווה. רוב ההיפים היו צעירים שהרגישו שהוריהם מנסים לחנכם אך לא מבינים אותם, על כן הם בחרו למרוד בהוריהם ולהתנתק מהם ומדרכם המיושנת, לדעתם.
בין הדמויות המשפיעות על דור זה היו בוב דילן, ג'ון לנון, ג'ימי הנדריקס, ג'ורג' האריסון, הרברט מרקוזה ומרטין לותר קינג.
קיץ של אהבה

קיץ של אהבה" (Summer Of Love) היה השם שניתן לקיץ הפציפיסטי ביותר, קיץ של שלום, הקיץ של שנת 1967. הוא מנסה לתאר את האווירה שאפפה את הצעירים בסן פרנסיסקו. היה הקיץ שבו חגגו ה"היפים" או "ילדי הפרחים" את החופש, האהבה החופשית, ההתקרבות אל הטבע ואת הקנאביס וה-LSD. בקיץ הזה הם זעקו לעולם ולאמריקה השמרנית מסרים של שלום, שוויון ואהבה, תוך שהם מבלים באחד הפסטיבלים החשובים בתולדות מוזיקת הרוק - פסטיבל מונטריי.
אבל השנה הזו התחילה בינואר 67, כשבגולדן גייט פארק, פארק ענק בסן פרנסיסקו, קליפורניה, התקיים האירוע שהחל בסוף צהרי ה-14 בינואר ונמשך עד וכל הלילה. באותו אירוע רצו המארגנים לקדם שלום, סובלנות, אושר ואהבה בעולם. 30 אלף המשתתפים שהגיעו לכינוס היו הראשונים שיצרו את מה שיהיה ל"שבט" המיתולוגי של "ילדי הפרחים". הם דיברו על שלום ופסיכדליה, בצד אחווה ואהבה. באביב התחילו לזרום צעירים מכל רחבי ארצות הברית לסן פרנסיסקו והעיר הפכה למרכז הרוחני והאידאולוגי של "ילדי הפרחים". אזור הייט אשבורי שבעיר, הפך למוקד הפעילות של קיץ האהבה.
פסטיבל וודסטוק

פעילותם של ילדי הפרחים הגיעה לשיאה בשנת 1969. בשנה זו נערך בוויט לייק שבארצות הברית, פסטיבל מוזיקה ואהבה של "ילדי הפרחים" בכיכוב רבים מכוכבי הפופ והרוק של ארצות הברית שהיו נגד המלחמה.
פסטיבל וודסטוק היה בהגדרתו הפגנת מחאה נגד מלחמת וייטנאם, אך לא כל השירים היו על המלחמה. במשך הפסטיבל, שנמשך שלושה ימים, המוזיקאים וחלק ניכר ממאות אלפי בני הנוער שהגיעו לצפות בהופעה, עישנו מריחואנה. בזמן ההפסקות בין השירים, נערכו אף טקסים שלמים של נטילת סמים, בעיקר LSD. רבים אחרים בילו את ההפסקות בין השירים בשחייה בעירום באגם ליד ההופעה, לעיני מצלמות הטלוויזיה.
בפסטיבל וודסטוק השתתפו כחצי מיליון בני אדם.
המשך התנועה

תנועת ילדי הפרחים החלה להיעלם בהדרגה בשנות השבעים, ככל שחברי התנועה התבגרו. אף על פי כן, רעיונותיה לא נעלמו לחלוטין. תפישת העולם של ילדי הפרחים היא תפישה אוניברסלית, המתייחסת לכל תחומי החיים: חברה, תרבות, פוליטיקה, כלכלה, ואף יחס לטבע ולבעלי החיים. בכל התחומים האלה, העיקרון המנחה הוא אהבה כלפי כל יצורי העולם.
המשך התנועה > כיום

בעוד שהיפים רבים גילו מחויבות ארוכת שנים לסגנון חיים זה, יש הטוענים כי ההיפים "התמסחרו" בשנות השמונים והפכו לחלק מתרבות הצריכה המטריאליסטית. אף על פי שהתנועה איננה גלויה כבעבר, תרבות ילדי הפרחים מעולם לא מתה, ועדיין נוכחת בדמותם של מיעוטים שוליים. ברבות מארצות המערב יש המאמצים "ערכים היפיים": קרי פציפיזם, טבעונות, סובלנות ופלורליזם.
ראו גם

רוק אנד רול
פציפיזם
אבי הופמן
הביטלס
בית אהבה ותפילה
"שיער"
לקריאה נוספת

גדעון עופר, "בצעו אהבה ולא מלחמה" - ה"היפיז", יורשיהם המהורהרים של הביטניקים, "הארץ", 19 במאי 1967
רודפים מגודלי-שיער, "הארץ", 10 באוקטובר 1968
אלך שם, נגע הקומונות פושה בבריטניה, "הארץ", 7 באוקטובר 1969
חיפושית פולקסווגן צבועה בסגנון היפי
היפי מודרני באספת הקשתות ברוסיה, 2005
כמאל אוקם

אוקם מגיש את כתב האמנתו לנשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין
כמאל אוקם (בטורקית: Kemal Ökem; נולד ב-1967) הוא דיפלומט טורקי, המכהן כשגריר טורקיה בישראל.
אוקם הוא בעל תואר דוקטור מ-Middle East Technical University באנקרה ובעל תואר מוסמך מאוניברסיטת אוקספורד.
אוקם שירת כדיפלומט בשגרירויות ארצו בבריטניה ובערב הסעודית וכיהן כנציג טורקיה לארגון נאט"ו. שימש במשרד החוץ הטורקי כאחראי על הדסק הישראלי וכן כסמנכ"ל לענייני המזרח התיכון. בתפקידו האחרון לפני מינויו לשגריר בישראל שימש כיועץ מדיני לראש ממשלת טורקיה בינאלי ילדרים. לפני כן שימש כיועץ גם לראש הממשלה אהמט דבוטאולו.
אוקם הוא השגריר הטורקי הראשון המכהן בישראל מאז הוחזר ממנה שגריר טורקיה בשנת 2010 לאחר פרוץ המשבר בין המדינות על רקע תקרית האונייה מאווי מרמרה. ב-16 בנובמבר 2016 הודיע נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן על מינויו של אוקם לשגריר בישראל, בהתאם להסכם הפיוס בין שתי המדינות. אוקם החל את כהונתו בישראל ב-12 בדצמבר 2016.
הערות שוליים

↑  דין שמואל אלמס, טורקיה העבירה מסר לישראל: מוכנים להחזיר שגריר לת"א, באתר ישראל היום, 30 במרץ 2021
↑  אמיר אלון, שגריר טורקיה בישראל: "לבדוק מדוע אזהרת המסע קיימת", באתר ynet, 25 במאי 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא טורקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כיסוי עיניים

אישה עוטה כיסוי עיניים.
כיסויי עיניים לשינה.
כיסוי עיניים הוא אביזר העשוי חומר רך ואטום לאור, בדרך כלל בד צפוף, המונח על-גבי העיניים העצומות של האדם העוטה אותו, כדי לכסות את העיניים ובכך למנוע ממנו מלראות. לאחר שהונח, יש לעגן אותו למקומו, כדי למנוע ממנו מלפול, באמצעות שרכים המקיפים את האוזניים, הדבקה לעור הפנים או קשירתו על העורף.
שימושים

בכיסויי עיניים ניתן להשתמש ליישומים שונים:
כמסכה לשינה: כיסוי העיניים משמש כדי לחסום את האור כאשר אדם מתכוון ללכת לישון, ובמיוחד אם הוא מעוניין בכך במהלך טיסה, או עבור מי שהולך לישון במהלך היום. ההערכה היא שחסימת האור מאפשרת למשתמש להגיע לרמה עמוקה יותר של שינה. כיסוי עיניים גם יכול לספק הקלה עבור חולים בקלסטרופוביה שעוברים בדיקת דימות תהודה מגנטית (MRI). על חולי גלאוקומה להימנע משימושים אלו.
כיסוי עיניים משמש במשחקי ילדים, כגון "הדבקת הזנב לחמור" ופינייטה.
באמנויות לחימה משתמשים בכיסוי עיניים כדי לעודד הסתמכות על חושים אחרים, כגון מגע או שמיעה.
כיסוי עיניים משמש ככלי לחסך חושי במדיטציה (על מנת למקד את תשומת הלב של המשתמש בעצמו וליצור תחושת התנתקות מהסביבה).
עיניהם של חטופים, בני ערובה, טרוריסטים, שבויים וכו' עשויות להיות מכוסות בכיסוי עיניים, כדי למנוע זיהוי של מקום או אנשים (חלופה נפוצה לכיסוי עיניים בשימוש זה הוא השימוש בברדס או בשק).
לפני המצאת משקפי השמש, כיסוי עיניים שימש כדי לכסות את הפנים עבור אנשים שלא יכלו לראות. שימוש זה, אם כי נדיר, עדיין קיים בעידן המודרני.
כיסוי עיניים משמש כדי לכסות מוּצאים להורג לפני ההוצאה להורג, על מנת למנוע מהאסיר לראות מה קורה לו וּלהיתקף בבהלה.
כיסויי עיניים משמשים בכמה קסמים. קסם נפוץ כרוך בכך שעיני המבצע מכוסות תוך כדי עשיית מטלה שדורשת ראייה כגון נהיגה.
ביחסי שליטה BDSM, משמש ככלי לחסך חושי המסמל כניעה וצייתנות, וכן כאביזר פטישיסטי.
שימושים > סמליות

כיסוי עיניים הוא סמל רב עוצמה לאלוהות במיתולוגיה מאז המאה ה-15. על פי החוק, הוא נתפס כחלק מהפרסוניפיקציה של גברת הצדק, ומטרתו לייצג אובייקטיביות ללא משוא פנים.
כיסוי העיניים מופיע כסמל גם בקלפי טארוט. הוא יכול לשמש כמייצגם של תמות הקורבן, הכחשה, התנגדות לבהירות, או זווית ראייה מוגבלת. הוא מלווה לעיתים קרובות בתמות של יושר ואמת הנעשית תוך כדי תשלום מחיר מדובריה. כמו כן, כיסוי העיניים יכול לסמל את הדיכוטומיה בין המודע ללא מודע; כך הכיסוי מייצג קיפאון ותודעה נמוכה, בעוד שהסרתו מייצגת התעוררות או לידה מחדש.
ראו גם

רטייה
הערות שוליים

↑  Of entertainers and blindfolded drivers
↑  http://www.justiceblind.com/issue.html
↑  Blindfolds in tarot.
פסל של גברת הצדק עם כיסוי עיניים, בהונג קונג.
כרמים

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 תאריך ייסוד:  1981 
 גובה:  403 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בקיבוץ:  391 (2015)
 קואורדינטות:  31°20′01″N 34°55′07″E﻿ / ﻿31.3336°N 34.9185°E﻿ / 31.3336; 34.9185 
 אזור זמן:  UTC+2
 http://www.kramim.co/?page_id=158
 he
 
כְּרָמִים הוא קיבוץ מעורב חילוני-דתי בצפון הנגב, כקילומטר מערבית ליישוב מיתר. מקור שמו בכרמים שהיו גדלים באזור.
כרמים נמצא תחת שיפוטה של המועצה האזורית בני שמעון והוא משתייך לקיבוץ הארצי. הוא הוקם בשנת 1980 ועבר תהליך הפרטה; כיום מתנהל כ"קיבוץ מתחדש" בו כל חבר מתקיים בעצמאות כלכלית.
בשנים האחרונות עובר הקיבוץ תהליך של שינוי במטרה להופכו ליישוב אקולוגי ופלורליסטי, בו מתגוררים ביחד חילונים ודתיים. במסגרת התהליך נקלטו מספר משפחות חדשות, והיישוב גדל לכ-85 משפחות. במקום פועלת תוכנית שנת שירות של תנועת קדמה המשלבת בני ובנות שירות בחקלאות של הקיבוץ ובחינוך החברתי. בנוסף פועלת מכינה קדם צבאית מעורבת, מכינת עמיחי.
כלכלה וחברה

בקיבוץ בית הארחה וחדר אוכל כשר וכן מרכז סדנאות חברתי בשם "במה לקהילה". המרכז מכיל טעימה של חלוציות במאה ה-21, לימוד והתנסות באורח חיים אקולוגי, כולל הבנת המשבר הסביבתי, מיחזור, בנייה מבוץ ויצירה אקולוגית. כמו כן, לימוד והתנסות בשיח פלורליסטי, שיעורים סביב כתבים יהודיים ברוח ציונית, שיח חילונים-דתיים, סדנאות והרצאות של גוף-נפש, רוח וחומר, התנדבות בענפי הקיבוץ, לימוד והתנסות בחיי קהילה פעילים, תיאטרון, מוזיקה ואמנות פלסטית, בילוי סביב מדורה, נופים וניווטים.
בקיבוץ פועל ענף פיינטבול השייך לפיינטבול ישראל, רפת קיבוצית וחוות סוסים המאפשרת טיולי רכיבה, סדנאות אתגריות ורכיבה טיפולית.
שיעור רכיבה בחוות הסוסים בקיבוץ
טיול סמוך לחורה מטעם חוות הסוסים בקיבוץ
לינה כפרית המוצעת בקיבוץ
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467986205171  VIAF: 316601579   WorldCat (עם VIAF): 316601579 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כיסוי החלות

כיסוי לחלה
כיסוי החלות הוא מנהג הלכתי עתיק לפיו יש לכסות את החלות של סעודת השבת בשעת הקידוש. לשם כך נהוג להשתמש כיום במפית לחלות, שהיא יריעת בד או עור (לרוב מרוקמת).
התפתחות המנהג

מקורו של המנהג הוא מהדין שנאמר בתלמוד "אין מביאין את השולחן (שולחן קטן שעליו נמצא הלחם) אלא אם כן קידש, ואם הביא - פורס מפה ומקדש". דין הזה מתייחס לנוהג בעבר להציב שולחן קטן ונייד לפני כל אחד מהסועדים.
מאוחר יותר, כשנוהג זה הוחלף בשולחן גדול מרכזי אחד, כתבו התוספות כי כאשר השולחן כבד ואינו נייד, מביאים את החלות קודם לקידוש, ופורסים עליהן מפה קודם לקידוש, וכך דעתם של רוב פוסקי ההלכה. עם זאת, הגר"א היה נוהג שלא להביא את הלחם לשולחן עד אחרי קידוש, וכך נוהגים ההולכים בדרכו. בקיצור שולחן ערוך כתוב שיש לכסות גם מיני מזונות בעת קידוש הבוקר.
התפתחות המנהג > טעם המנהג

בטור מובאים שלושה טעמים לשימוש בכיסוי חלה; הראשון על פי הגמרא, שיהיה ניכר שהחלות הובאו לכבוד שבת. טעם זה הוא בעיקר לשורש המנהג, להביא את השולחן בתחילת הסעודה. אך סיבה זו שייכת גם כיום, כי על ידי כיסויין נראה כאילו אינן כאן ונראה שהובאו רק כשמסירים את המפה בתחילת הסעודה.
השני על פי הירושלמי, זכר למן שניתן לבני ישראל במדבר, שהיה מוגן מלמעלה ומלמטה בטל שמים, ולכן מניחים את הלחם משנה שהוא זכר למן, כשמפת השולחן תחתיו וכיסוי חלה מעליו.
השלישי הוא שמדין סדר הקדימות בברכות יש לברך קודם על הלחם ואחר כך על היין, אך בשל האיסור לאכול לפני ה"קידוש", צריכים לקדש קודם, ולכן מכסים את החלות עם כיסוי חלה כדי ש'לא יראה הפת בשתו'. או שעל ידי הכיסוי זה נחשב שהן אינן נמצאות על השולחן.
החלות נשארות מכוסות עד בציעת החלה, אז כבר אין צורך בכיסוי החלות.
הפועל היוצא להלכה (נפקא מינה) מההבדל בין טעמי המנהג הוא, שלפי הטעם השלישי, כשמקדשים על הפת אין צורך בכיסוי החלות. בעל החיי אדם כתב עוד הבדל, האם צריך לכסות גם בזמן ברכת המוציא, שלפי הטעם השני אז עיקר זמן הכיסוי כי לחם משנה הוא כנגד המן שירד ביום שישי במנה כפולה, אך לפי הטעם השלישי כבר אין צורך בכיסוי. המגן אברהם כתב שגם לפי הטעם הראשון מספיק לכסות בזמן הקידוש, וכבר ניכר בזה שהחלות הובאו לכבוד שבת, והפרי מגדים כתב שגם לפי הטעם השני מספיק לכסות בזמן הקידוש ומספיק שאז נעשה זכר למן.
סוגי כיסויים

כיום נהוג לרוב לכסות את החלות בכיסוי ייעודי ומעוטר.
יש כיסויי חלות המעוטרים בעיטורים משמעותיים יותר, כמו פסוקים המתייחסים לשבת, או בעיטורים בצבעי כסף וזהב עליהם מעוטרת סעודת שבת גדולה. בדרך כלל כתוב על הכיסוי "לכבוד שבת ויום טוב" (את החלה מכסים גם בעת קידוש בחגים) או "לכבוד שבת קודש".
יש המשתמשים בכיסוי שונה ומיוחד לפסח, כזה שלא נגעה בו חלה או מאפה הנחשב לחמץ, אך יש המסתפקים בכיבוס הכיסוי הרגיל המשמש לשבתות השנה.
ראו גם

קידוש
לחם משנה
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ק', עמוד ב'.
↑  ”לכתחילה צריך שיהי' הפת קודם קידוש על מקום אחר, ואחר הקידוש מביאים הפת על השלחן”על פי מרן הגר"א, סידור הגר"א - אשי ישראל, בהוצאת יעקב א. בהרב אליהו לנדא נכד הגר"א, תשכ"ח, עמוד 228, באתר היברובוקס
↑  קיצור שולחן ערוך, סימן נה, סעיף ה'
↑  ארבעה טורים, אורח חיים, סימן רע"א, באתר היברובוקס
↑  רבי ישראל מסלנט פעם התארח אצל משפחה לסעודת ליל שבת. בעלת הבית שכחה לכסות את החלות ובעל הבית גער בה. אמר לו רבי ישראל מסלנט, למה מכסים את החלות? אמר לו אותו אחד, שהפת לא תתבייש מהיין. אמר לו רבי ישראל, וכי לפת יש רגשות? הסיבה היא, להרגיל אותנו על כל צעד ושעל לא לגרום בושה לאף אחד, ובמיוחד לא לקרובינו.
↑  טורי זהב.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
כיסוי לחלה עם הכיתוב 'לכבוד שבת ויום טוב'
כיסוי לחלה עם הכיתוב 'שבת'
מכירת כיסוי לחלה בחנות
כרמין

ערך זה עוסק בפיגמנט. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 
 כתיב כימי:  C₂₂H₂₀O₁₃ 
 מספר CAS:  1390-65-4
 
כַּרְמִין (מאנגלית: Carmine) נקרא גם אגם השני, אדום טבעי 4, C.I. 75470 או E120 הוא פיגמנט של צבע אדום בוהק המשמש כצבע מאכל. כרמין מופק מחומצה קרמינית המופקת מכנימת קוצ'יניל. כרמין משמש לייצור של פרחים מלאכותיים, צבעים, גלידות, ממתקים, יוגורט וסוגים מסוימים של מיצים לשתייה. כרמין גם משמש לצביעת משקאות אלכוהולים כגון קמפארי. הכרמין עלול לגרור תגובות אלרגיות קשות ולהזיק לילדים היפראקטיביים.
כדי להכין כרמין טוחנים את כנימות הקוצ'יניל לאבקה, ומרתיחים אותה באמוניה או בתמיסת נתרן פחמתי. את החומרים הלא מסיסים מסננים ומוסיפים אלום לתמיסה הכרמינית כדי לזרז את מלחי האלומיניום בתמיסה שנקראת אגם השני. הטוהר של הצבע האדום מובטח בשל העדר ברזל.
אטימולוגיה

המילה כרמין בצרפתית נובעת מהמילה הלטינית קרמיניום, המילה הערבית קרימז, המילה בסנסקריט קרימיגה.
הערות שוליים

↑  דפנה בוסאני, צבעי מאכל: מכניסים נפט ופחם לאוכל שלך, באתר ynet, 12 במאי 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284058605171  LCCN: sh85027582 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
כל הזמן שבעולם (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ריצ'רד קרטיס
 הופק בידי:  טים ביוואן אריק פלנר
 תסריט:  ריצ'רד קרטיס
 עריכה:  מארק דיי 
 שחקנים ראשיים:  דונל גליסון רייצ'ל מקאדמס ביל ניי
 מוזיקה:  ניק ליירד-קלוז
 צילום:  ג'ון גולסריאן
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Working Title Films Relativity Media
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 ביוני 2013
 משך הקרנה:  123 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט קומדיה, קומדיה רומנטית, סרט דרמה, סרט רומנטי, סרט מסע בזמן 
 הכנסות באתר מוג'ו:   abouttime
 דף הסרט ב־IMDb
 
כל הזמן שבעולם (באנגלית: About Time) הוא סרט דרמה קומית רומנטית בריטי-אמריקאי משנת 2013 שכתב וביים ריצ'רד קרטיס. בסרט מככבים דונל גליסון, רייצ'ל מקאדמס וביל ניי. בסרט מסופר על צעיר בעל יכולת לנסוע בזמן, ושמנסה לשנות את עברו בתקווה לשפר את העתיד שלו. הסרט יצא לאקרנים בממלכה המאוחדת ב-4 בספטמבר 2014. הוא קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים.
תקציר עלילה

טים לייק גדל בקורנוול בבית ליד הים יחד עם אביו ג'יימס, אמו מרי, דודו התמהוני דזמונד, ואחותו קתרין (קיט-קאט). ביום הולדתו ה-21 מגלה לו אביו סוד משפחתי, שהגברים במשפחתם יכולים לנסוע לאחור בזמן, לרגעים בחייהם בעבר. ג'יימס לא ממליץ להשתמש בכישורים אלה כדי להרוויח כסף או לזכות בתהילה, וטים מחליט לנסות לשפר את חיי האהבה שלו.
בשנה שאחר כך מבקרת בבית המשפחה חברתה של קיט-קאט, שארלוט. טים מתאהב בה מיד, אבל הוא מחכה לסוף הביקור שלה כדי להתוודות על אהבתו. היא משיבה לו שהיה צריך לדבר לפני כן. טים חוזר לעבר כדי לדבר עם שארלוט באמצע הביקור, אבל אז היא אומרת לו שיחכה ליום האחרון. טים שבור הלב מבין שהיא אינה מעוניינת בו ושמסע בזמן לא יגרום לה לשנות את דעתה.
טים עובר לגור בלונדון כדי לקדם את הקריירה שלו כעורך דין. הוא חי בביתו של מכר של אביו בשם הארי, מחזאי כועס ומיזנתרופ. טים מבקר במסעדה החשוכה Dans le Noir, שם הוא פוגש את מרי. הם מפלרטטים באפלה, ואחר כך מרי נותנת לטים את מספר הטלפון שלה. טים חוזר לבית ומוצא את הארי זועם על כך שליל הבכורה של המחזה שלו נהרס, מפני ששחקן שכח את הטקסט. טים חוזר לעבר כדי לתקן את המצב, ואכן המחזה נוחל הצלחה רבה.
אבל כשטים רוצה להתקשר למרי, הוא מגלה שבגלל החזרה לעבר, המפגש עם מרי לא התקיים כלל. הוא נזכר באובססיה של מרי לדוגמנית קייט מוס, ושבוע אחר כך הוא מוצא את מרי בתערוכה על קייט מוס. מתברר לו שלמרי יש חבר. טים חוזר לעבר ומגיע לתערוכה לפני שהחבר מגיע, ומצליח לשכנע את מרי לעזוב את המקום יחד איתו. מערכת היחסים שלהם מתפתחת וטים עובר לגור עם מרי. לילה אחד טים נתקל בשארלוט, שעכשיו נראה שהיא מתעניינת בו, אבל הוא דוחה אותה, כשהוא מבין שהוא מאוהב במרי. טים מציע למרי נישואים, הם מתחתנים ונולדת להם בת בשם פוזי.
הרגלי השתייה של קיט קאט גורמים לה לעשות תאונה ביום ההולדת הראשון של פוזי. טים מחליט להתערב בחייה. הוא מונע את התאונה בכך שהוא חוזר לעבר עם קיט קאט ומבטל את מערכת היחסים האומללה שלה עם ג'ימי. כשהם חוזרים להווה, טים מגלה שפוזי לא נולדה מעולם, ובמקום הילדה יש לו בן. ג'יימס מסביר לטים שהם לא יכולים לשנות אירועים שקרו לפני שנולדו הילדים שלהם, ואין דרך לדעת אם ייוולד אותו ילד. טים מבין שאינו יכול לשנות את העבר של אחותו, וכדי להבטיח את הולדתה של פוזי, הוא מאפשר לתאונה לקרות. בהמשך הוא ומרי עוזרים לקיט קאט לפתור את בעיותיה ולשפר את חייה. היא מתגוררת עם ג'יי, החבר של טים, ונולד לה ילד. גם לטים ומרי נולד תינוק נוסף.
טים מגלה שאביו חולה בסרטן, ומסע לעבר לא יוכל לשנות זאת. אביו ידע זאת כבר זמן מה, והוא נסע לעבר כדי להאריך את חייו ולאפשר לו לבלות זמן נוסף עם משפחתו. הוא אומר לטים שכדי להיות ממש מאושר, צריך לחיות כל יום פעמים. פעם ראשונה עם המתחים והדאגות היומיומיות, אבל בפעם השנייה לשים לב לדברים הטובים. טים מקבל את עצתו. אביו נפטר, אבל טים חוזר לבקר אותו בעבר כאשר הוא מתגעגע אליו.
מרי אומרת לטים שהיא רוצה עוד ילד. הוא לא רוצה מפני שהוא יודע שלא יוכל לבקר שוב את אביו. טים אומר לאביו שלא יוכל לבקר אותו שוב, ובפעם האחרונה יחד הם נוסעים לרגע משותף שאז טים היה ילד קטן. מרי יולדת בת, וטים יודע שלא יראה שוב את אביו. טים מחליט להפסיק עם המסע בזמן, ומתחיל להעריך את חייו עם משפחתו כאילו חי את ימיו בפעם השנייה.
צוות השחקנים

דונל גליסון – טים לייק
רייצ'ל מקאדמס – מרי
ביל ניי – ג'יימס לייק
טום הולנדר – הארי צ'פמן
לינדזי דאנקן – מרי לייק
מרגו רובי – שארלוט
לידיה וילסון – קיט-קאט
ריצ'רד קורדרי – הדוד דזמונד
ג'ושואה מקגווייר – רורי
טום יוז – ג'ימי קינקייד
ונסה קירבי – ג'ואנה
ויל מריק – ג'יי
ליזה אייכהורן – ג'ין
ג'ני ריינספורד – פולי
ריצ'רד גריפית'ס – סניגור במחזה (הופעתו האחרונה בקולנוע)
ריצ'רד אי. גרנט – עורך דין במחזה
טום סטורטון – ג'ון
הערות שוליים

↑  Kemp, Stuart. "'War Horse' Writer Richard Curtis to Direct Time-Travel Script 'About Time' for Working Title (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-11 באפריל 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Child, Ben (19 בינואר 2012). "Richard Curtis decides it's About Time he directed a film about time travel". The Guardian. London. נבדק ב-11 באפריל 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  White, James. "New Pic of About Time: Richard Curts' new time-warping comedy". Empire. נבדק ב-11 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rome, Emily. "Rachel McAdams rom-com 'About Time' gets new release date". Inside Movies. נבדק ב-11 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "About Time". Metacritic. CBS Interactive. נבדק ב-4 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "About Time (2013)". Rotten Tomatoes. Fandango Media. נבדק ב-11 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
כל הזמן (שיר של רוני דלומי)

"כל הזמן" הוא סינגל של הזמרת הישראלית רוני דלומי, שיצא לאור ב-4 ביולי 2018. זהו הסינגל המוביל מתוך אלבומה הרביעי שטרם יצא לאור.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי דלומי, ביחד עם אביב קורן והופק בידי אורי אבני. הוא בסגנון הראפ. בשיר מספרת דלומי על הלחץ הנפשי שהיא חווה בשל ניסיונותיה לרצות את כל סביבתה, ועל רצונה להפסיק לעשות זאת.
השיר שוחרר בליווי קליפ שבוים בידי ניב עשת כהן ואדם בלופרב.
ביקורת

מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי שיבח את גילוי הלב של דלומי בשיר וכן את ההפקה המוזיקלית שלו, תוך שהעניק לו ציון של ארבעה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 7 |  |
הערות שוליים

↑  רן בוקר, רוני דלומי: "אני אוכלת את הראש כל הזמן", באתר ynet, 4 ביולי 2018
↑  הזמן/ כל הזמן, יוסי חרסונסקי, באתר יוסמיוסיק, ‏4 ביולי 2018
↑  מדיה פורסט, ‏15 ביולי 2018
| רוני דלומי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | קצת אחרת • תחזיקו • תסתכל עליי |  |
| אלבומי הופעה | לוקחים את הזמן |  |
| ערכים קשורים | כוכב נולד |  |
| רוני דלומי – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| קצת אחרת | "תן" • "קצת אחרת" • "כך או כך" |  |
| תחזיקו | "תחזיקו" • "פניי לרוח" • "סתם שני אנשים" • "קצה היום" |  |
| תסתכל עליי | "איש של לילה" • "לשמור עליי" • "תסתכל עליי" |  |
| סינגלים אחרים | "עכשיו תורי" • "כל הזמן" • "12 בלילה" • "רוץ איתי" • "רציתי שזה יכאיב" • "זה בא אליי" • "למרות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "כל אחד יכול" • "ספסלים" • "תחזור" |  |
לוז'באן

לוז'באן (Lojban, לוז' מ-logji - לוגיקה. באן מ- bangu -שפה) היא שפה מתוכננת, המובנית על עקרונות של הגיון וחד-משמעיות. השפה פותחה על ידי בלשנים וחוקרי אינטליגנציה טבעית מהשפה המובנית לוגלאן שיצר ד"ר ג'יימס קוק בראון ב-1955. שפה זו פותחה על מנת ליצור שפה בעלת חוקיות לוגית ברורה, בה ניתן להבין כל משפט, בלא כל צורך להבין את הקשרו, וללא עמימות או דו-משמעותיות.
שימושים נוספים בשפה זו הם תקשורת עם מחשבים וכשפה בינלאומית.
לבן סגינשווילי

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1988 (בן 36) טביליסי, ברה"מ 
 מידע כללי
 מדינה:  גאורגיה 
 משקל:  180 ק"ג (נכון ל־28 ביולי 2022) 
 גובה:  1.91 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  הורדת ידיים
 
לֶבַן סַגִינַשווילי (בגאורגית: ლევან საგინაშვილი, נולד ב-15 בספטמבר 1988), המכונה הענק הגאורגי, הוא ספורטאי גאורגי מקצועי, ומבכירי אלופי העולם בהורדת ידיים המחזיק בדירוג מספר 1 בעולם ביד ימין. מאז שניצח את דבון לארט, האלוף הקנדי האגדי ביוני 2022, הוא נחשב לשחקן הורדת הידיים החזק ביותר של העידן המודרני וככל הנראה בכל הזמנים. לבן זכה שבע פעמים באליפות העולם בהורדת ידיים (WAF), שש פעמים באליפות אירופה, והמחזיק הנוכחי באליפות המזרח נגד המערב (west vs east) במשקל סופר כבד, והיה ב-8 המובילים ב-2019, ובגביע העולמי ב-2017.
בשנת 2023 שיחק בסרט הפעולה האמריקאי של נטפליקס "טיילר רייק: חילוץ 2" בו גילם את דמותו של וחטנג.
קריירה

לאחר שזכה במדליית הזהב של משחקי המשטרה ומכבי האש העולמית בהורדת ידיים בשנת 2013 בבלפסט, צפון אירלנד, בריטניה, הוא זכה בתואר כבוד הגבוה ביותר על ידי משרד הפנים של גאורגיה (אנ'), 2013.
לאחר שניצח במשחק העל של שישה סיבובים נגד דבון לארט במלך השולחן 4 ב-25 ביוני 2022, הוצג לו פטיש המורשת של יד ימין על ידי דבון לארט והוכר בעולם כשחקן הורדת הידיים מספר 1 בעולם (זרוע ימין) על ידי הקהילה. לבן הצהיר בעבר כי בכוונתו לנצח בכל סיבוב בודד בקריירת הסופרמאץ' המקצוענית שלו, והצליח לעמוד ביעד זה מהסופרמאץ' הראשון שלו ב-2017 ועד פברואר 2023, כאשר לבן ספג 2 סיבובי סיום לא חיוניים נגד ארמס גספאריני בגלל דאגות בריאותיות (אם כי עדיין יצא מנצח בסך הכל).
ב-25 בפברואר 2023, סגינאשווילי התמודד מול ארמס גספאריני בתחרות מלך השולחן השישית. לבן שם את פטיש המורשת שלו ואת הרצף הבלתי מנוצח שלו לאחר שניצח בכל משחקי העל הקודמים שלו עם תוצאה של 6–0 לטובתו. בכל מקרה ארמס הבטיח את המקום השני שלו עם ניצחון על דייב צ'אפי. לבן יצא מנצח על ידי ניצחון ב-4 הסיבובים הראשונים מתוך 6 אפשריים עם זאת, בסיבובים החמישי והשישי, הוא בחר שלא להמשיך את המשחק בגלל החששות הבריאותיים שהוזכרו קודם לכן, מה שהוביל את הגורמים הרשמיים לתת את הניצחון בשני הסיבובים האחרונים לארמס ולסיים את המשחק ב-4–2 לטובת לבן. משחק זה סימן את סוף רצף הניצחונות של לבן במשחקי על, אך הוא עדיין נותר ללא הצמדה במספר בניצחונות בסיבובים ושמר על מקומו כשחקן הורדת הידיים מספר אחת בעולם.
ב-20 באפריל 2024, חזר סגינשווילי מפציעה קשה בשורש כף היד כדי להביס את דבון לארט באליפות המזרח נגד מערב במשקל סופר כבד.
הערות שוליים

↑  "WPFG 2013 Results" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-11 בספטמבר 2017. נבדק ב-30 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)