stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כתובת ירחעזר
הערות שוליים

1 2 3 4  שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 358
1 2  שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 359
↑  Hayim Tadmor, Shigeo Yamada, The Royal Inscriptions of Tiglath-Pileser III (744–727 BC) and Shalmaneser V (726–722 BC), Kings of Assyria, Eisenbrauns, 2011, עמ' 123
יעד 4 לפיתוח בר קיימא

הבטחת חינוך איכותי ושוויוני לכול הוא יעד מספר ארבע ביעדים לפיתוח בר-קיימא של האו"ם. בהגדרתו הרשמית נקבע כי יש להבטיח אפשרות מתן "חינוך איכותי ושוויוני" וקידום הזדמנויות למידה לכל החיים לכול. ביסוד היעד, נקבעו שתי הנחות יסוד משמעותיות כאשר הראשונה היא לאפשר חינוך איכותי השואף לטיפוח תחום בר קיימא. הנחת יסוד נוספת היא חינוך תוך שוויון בין מגדרי כאשר בשלב הראשוני של התוכנית, נדרש לקדם ולהעצים את מגזר הנשים על מנת לקבוע נקודת התחלה שווה יחסית לשני המגדרים.
יעדים ומדדים

יעד החינוך מכיל עשר מטרות, שלכל אחת הוגדרו מספר מדדים אשר מטרתם לאפשר את ניתוח העמידה ביעד בהקשר תכנון מול ביצוע וזאת על ידי בחינה מתמשכת של המדדים שנקבעו בתחילת הדרך. שלוש המטרות הראשונות עוסקות בקשר הישיר של ההשקעה באוכלוסייה משלב החינוך היסודי, דרך החינוך התיכוני ועד לחינוך האוניברסיטאי.
הראשונה מאפשרת מתן חינוך יסודי ותיכוני ללא תשלום ולכולם. ניתן לראות כי המדד שהוצב לו הוא שיעור גבוה של תלמידים בסיום כיתות ב' וג' ובעלי כישורי מיומנות קריאה ומתמטיקה.
המטרה השנייה מחייבת גישה לכלל הנערים והנערות לפיתוח איכותי של שלב הילדות המוקדמת, טיפול וחינוך קדם יסודי ראוי וזאת במטרה להכין אותם לחינוך היסודי.
המטרה השלישית מבטיחה גישה שווה לנשים וגברים לחינוך איכותי, השכלה מקצועית בדגש על חינוך אקדמי. 
עיקרי המדדים שהוצבו מול מטרות אלו מבקשים לאפשר שיעורי השתתפות גבוהים של תלמידים בשלב ההשכלה הגבוהה.
מטרה מספר ארבע מבקשת פיתוח מיומנויות ובעיקרה הכשרת בני הנוער והמבוגרים למיומנויות טכניות ומקצועיות ועידוד השגת משרות הוגנות ויזמות. כדי לאפשר עמידה במטרה זו, הוצבו מדדים כדוגמת מדידת שיעור מסיימים גבוה בשלב בית הספר העל - יסודי וכמו כן, שיעורי הרשמה גבוהים לחינוך האקדמי.
המטרה החמישית מביעה את הצורך בהשקעה באוכלוסייה בעלת מוגבלויות בחברה. בלב המטרה, הבטחת גישה שווה לכל רמות החינוך והכשרה מקצועית לבעלי מוגבלויות וילדים במצבים פגיעים. המדדים שהוצבו מול מטרה זו הם עידוד אוכלוסייה זו להרשמה למוסדות החינוך השונים החל מהחינוך היסודי ועד החינוך האקדמי והכשרתם באופן מובנה וייחודי לצרכיהם.
המטרה השישית מכוונת לפיתוח יכולות אישיות ומקצועיות בקריאה וכתיבה. משמעותה, הגברת יכולות אוריינות וכישורים מספריים בקרב בני הנוער וחלק ניכר מהאוכלוסייה הבוגרת.
במרכז המדדים, הוגדר כי נדרש לעודד את האוכלוסייה הבוגרת לפתח יכולות טכנולוגיות תקשורתיות וזאת מתוך הבנה כי העולם מתקדם לתחומים אלו ויש להכשיר את הדור הצעיר למקצועות הרלוונטיים העתידיים על מנת שיוכלו להשתלב במקצועות מודרניים ועדכניים למאה ה-21.
המטרה השביעית מתמקדת במימד הרך ובעיקרו הבטחת רכישת ידע וכישורים לקידום פיתוח בר קיימא, באמצעות חינוך וחתירה לסגנון חיים בר קיימא, זכויות אדם, שוויון בין המינים, קידום תרבות של שלום ואי-אלימות, אזרחות והערכה גלובאלית של גיוון תרבותי ושל תרומת התרבות לפיתוח זה. 
המדדים שהוצבו למטרה זו מבקשים לקדם שוויון בין מינים ולחינוך לאומיות לאוכלוסיות השונות.
המטרות הבאות מתמקדות בתשתיות הלימוד ובמתן אפשרות בסיסית להצלחה, כאשר השמינית קובעת כי יש לטפח בנייה ושדרוג מתקני חינוך עבור ילדים, דאגה לסביבת למידה מקיפה, יעילה, בטוחה ושאינה אלימה. על מנת למדוד מטרה זו נקבע כי נדרש שיעור גבוה של בתי ספר בעלי תשתיות עם צרכים בסיסיים כגון מים, חשמל, אינטרנט ומתקני תברואה. נוסף על כך, מבקשת
מטרה מספר תשע להגדיל את מספר המלגות הזמינות למדינות מתפתחות בדגש על עידוד רכישת השכלה בתחומים הטכנולוגיים וזאת במטרה להגביר את היקף סיוע הפיתוח הרשמי עבור מלגות לפי מגזר וסוגי מחקר.
המטרה האחרונה מתמקדת באוכלוסיית המורים ומקצועיותם. בעיקרה מחייבת הגדלת היקף היצע המורים המוסמכים באמצעות שיתוף פעולה בינלאומי להכשרת מורים במדינות מתפתחות ועל כן, הוצב מדד הבוחן את שיעור המורים במוסדות הלימוד השונים, הכשרתם והסמכתם הרשמית מבחינת הוראה בתנאים הנדרשים בהתאם למדינתם וזאת מתוך הבנה כי נדרשים מורים רבים על מנת להדביק את הפער שנוצר בתחום החינוך אך עליהם לקבל את ההכשרה המתאימה כדי למלא את תפקידם בצורה האיכותית ביותר כמעצבי דור העתיד.
נתונים כלליים

כיום קיימים בעולם 124 מיליון ילדים הנמצאים מחוץ למסגרת בית ספר ברחבי העולם, כאשר רובם מרוכזים ביבשת אפריקה שם הריכוז הגבוה ביותר של מדינות מתפתחות. בנוסף, לפי נתוני אונסק"ו המדינות בהן שנות לימודי החובה הגבוהות ביותר הן במדינות דרום אמריקה, שם מספר השנים עומד על 13–14 שנו"ל במרבית המדינות. לעומת זאת, במדינות יבשת אפריקה מספר שנות חינוך החובה עומד על 5–9 במרבית המדינות, כמו גם במספר מדינות בדרום אסיה. בהשוואה לכך עומדות מדינות המערב המפותחות על 10–12 שנות לימוד בממוצע.
תקציב

ההשקעה הכספית המוערכת הנדרשת על מנת למלא את מטרות יעד החינוך הוא 39 מיליארד דולר.
ארגון מוביל

Global Partnership For Education - ארגון השותפות הגלובאלי. 
הארגון הוקם בשנת 2002, ומאחד 36 מדינות מפותחות יחד עם 65 מדינות מתפתחות. 
מטרת השותפות היא חיבור בין מדינות מפותחות לבין מדינות מפתחות בהיבטים פיננסים על מנת לתת מענקים כלכליים למדינות הנדרשות לכך על מנת לפתח את החינוך על כלל שלביו (טרום יסודי ועד אקדמי).
כל מדינה מפותחת אחראית להעניק מענקים בהתאם לתמ"ג של אותה מדינה מפותחת, ועושה זאת בפעימות כך שכל מספר שנים מעניקה מענק למספר מדינות מתפתחות על מנת להשיג את המטרות בהדרגה תוך שמירה על יציבות ותהליכים סדורים של פיתוח, מעקב והתקדמות. המדינות התורמות הבולטות בארגון הן בריטניה (אנגליה, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד), הולנד, נורווגיה ואוסטרליה.
ארגון מוביל > מספר הישגים לדוגמה

העלאת שיעור הנשים הרוכשות חינוך יסודי ועל יסודי (משבעים וארבע על כל מאה בנים ל-94 על כל מאה בנים).
הכנסת 64 מיליון ילדים לבתי ספר יסודיים, 24 מיליון לבתי ספר על יסודיים במדינות מתפתחות
הסמכת 78% מהמורים הקיימים בהכשרה איכותית ומתאימה לחינוך ילדים באזורי קונפליקט ומדינות מתפתחות
ארגונים שותפים

ארגונים נוספים להם פרויקטים שונים התורמים גם כן להשגת מטרות יעד החינוך כוללים את:
(1) USaid סוכנות ממשלתית אמריקאית למטרות פיתוח בינלאומי, מטרתו העיקרית היא מיגור העוני הקיצוני הגלובאלי ולאפשר חוסן לחברות דמוקרטיות על מנת שיממשו את הפוטנציאל הטמון בהן. כמו כן, מפתח האיחוד האירופי תוכניות חינוך רבות ושותפויות בינלאומיות לעידוד היעד.
(2) Education for all
(3) יוניס"פ בפרויקט #EmergencyLessons.
האחרון נועד להעניק חינוך לילדים באזורים מושפעים ממשברים על ידי הגברת המודעות החברתית לחשיבות מתן חינוך לילדים שנפגעו ממקרי חירום סביבתיים או חברתיים. כיום חיים כ - 587 מיליון ילדים באזורי קונפליקט ומדינות מוכות אסון, מתוכם 80 מיליון ילדים למדו במערכות חינוך שאינן יציבות וסדורות בזמני משבר בכ-35 מדינות שסבלו מסכסוכים וקונפליקטים. נערות המתגוררות במדינות אלה לרוב יהיו כמעט פי 2.5 יותר חסרות השכלה מאשר נערים. קרוב למאתיים בתי ספר נפגעו באזורי עימות ומנעו מהילדים להשלים את חינוכם היסודי והעל יסודי.
נוסף על כך מתגייסים ידוענים רבים למטרת החינוך ומגייסים כספים רבים על מנת לפתוח או לשקם בתי ספר באזורים אלו. דוגמאות לכך הן 9 בתי ספר שפתחה הזמרת שאקירה ברחבי קולומביה, מדונה שפתחה בתי ספר במאלאווי, מנחת הטלוויזיה אופרה ווינפרי שפתחה בית ספר לנערות בקניה והשחקנית אנג'לינה ג'ולי שפתחה בתי ספר באפגניסטן.
לאו הניתן לתשלומין

לאו הניתן לתשלומין הוא סוג של לאו (מצוות לא תעשה) בתורה, שכאשר עוברים עליו, מתחייבים בתשלומי ממון. על לאו הניתן לתשלומין לא נענשים במלקות. טעם הפטור ממלקות בעבירה זאת הוא ש-"הלאו נכתב לצורך חיוב תשלומין ולא לצורך חיוב מלקות".
מקור

"לאו הניתן לתשלומין" מצוין בפירוט במשנה תורה, חיבור הלכתי מונומנטלי שכתב הרמב"ם (רבי משה בן מימון) סביב שנת 1175 (ד'תתקל"ה):
כל לאו שאין בו מעשה אין לוקין עליו חוץ מנשבע ומימר ומקלל את חברו בשם. וכל לאו שנתן לאזהרת מיתת בית דין כגון לא תנאף לא תעשה מלאכה בשבת אין לוקין עליו. וכל לאו שנתן לתשלומין כגון לא תגזול ולא תגנוב אין לוקין עליו. וכל לאו שנתק לעשה כגון לא תקח האם על הבנים לא תכלה פאת שדך אין לוקין עליו אלא אם לא קיים עשה שבהן. וכל לאו שבכללות אין לוקין עליו. ושאר כל הלאוין שבתורה לוקין עליהן
לדוגמה, גניבה, גזילה, עושק, הונאה, וכן שאר כל הלאווים שבממון, יכולים לחייב בתשלומי ממון.
הערות שוליים

1 2  לא הניתן לתשלומין, פורטל הדף היומי
1 2  Kovetz Yesodot VaChakirot, לאו הניתן לתשלומין 1, באתר www.sefaria.org
↑  פתיחה לסוגיית בפירוש ריבתה תורה (דף לב' ב') באתר קול הלשון
לאופולד, דוכס בוואריה

לאופולד, דוכס בוואריה (בגרמנית: Leopold. von Bayern; ‏1112–18 באוקטובר 1141), היה שליט אוסטריה בין השנים 1136–1141 ודוכס בוואריה בין השנים 1139–1141.
ביוגרפיה

לאופולד נולד בשנת 1108, ללאופולד השלישי, מרקיז אוסטריה ולאגנס מווייבלינגן, בתם של היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וברטה מסבויה.
בשנת 1136 מת אביו לאופולד השלישי, מרקיז אוסטריה, ולאופולד עלה לשלטון במקומו. בשנת 1137 הגיע לאופולד להסכם עם בישוף פסאו, ולפיו הבישוף יקבל את כנסיית פטרוס הקדוש בווינה, בעוד לאופולד יקבל שטחים נרחבים של הבישוף מחוץ לעיר, למעט שטח שעליו נבנתה מאוחר יותר קתדרלת סטפנוס הקדוש. בשנת 1139 הדיח קונראד השלישי, מלך גרמניה את היינריך העשירי, דוכס בוואריה, כחלק מהמאבק בין בית הוהנשטאופן לבית ולף, ומסר ללאופולד את דוכסות בוואריה.
ב-18 באוקטובר 1141 מת לאופולד במפתיע בנידראלטייך, ואחיו היינריך ירש את נחלותיו.
ליב שוואב

| --- | --- |

דיוקן מ-1860
 לידה:  7 בפברואר 1794 ז' באדר א' תקנ"ד קרומינוי, סְפַר מוראביה, האימפריה הרומית הקדושה
 פטירה:  3 באפריל 1857 (בגיל 63) ט' בניסן תרי"ז פשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  האימפריה האוסטרית 
 תקופת הפעילות:  ? – 3 באפריל 1857 
 השתייכות:  יהדות נאולוגית 
 רבותיו:  מרדכי בנט, חיים דייטשמן
 תלמידיו:  לאופולד לעף, צבי הירש פאסל
 
הרב יהודה ליב שוואב (בגרמנית: Löw Schwab, בהונגרית: Schwab Oroszlán Löw, "ארסלן"; ז' באדר א' תקנ"ד, 7 בפברואר 1794 – ט' בניסן תרי"ז, 3 באפריל 1857) היה אב בית דין פרוסניץ ופשט, חלוץ המעבר לרבנות מודרנית בקהילות מוראביה וראשון הרבנים הנאולוגים בהונגריה.
ביוגרפיה > שנים מוקדמות

שוואב נולד בקרומינוי (Mährisch Kromau), בנו של רוכל עני. מילדותו התגלה כעילוי, ובגיל אחת-עשרה נשלח לישיבתו של הרב הראשי מרדכי בנט בניקלשבורג, בה למד גם עם הראב"ד משה ליב צילץ. בין 1807 ל-1808 בילה שנה בישיבת פרשבורג עם החת"ם סופר. כמו כן למד אצל רבי יהושע צבי הורביץ (חריף) בישיבת טרייביטש. כיתר בני דורו, חויב כילד בלימודי חול בבתי-הספר הממשלתיים (Normalschulen) שהוקמו ב-1782, אך את מרבית השכלתו הכללית רכש כאוטודידקט. בעת שהותו בישיבות קרא גם את מורה נבוכים, ספרי רבי יוסף אלבו וחיבורים בגרמנית על פילוסופיה ומתמטיקה. הרב חיים דייטשמן, איש תנועת ההשכלה בפראג שהיה מקורב לרב ברוך ייטלש, נעשה למורו ומדריכו של שוואב כשהתמנה לאב"ד גביץ' ב-1812. הוא היווה בעיני תלמידו את השילוב הרצוי בין רבנות מסורתית לידע כללי.
בגביץ' נשא לאישה את אלזה פייפר, לאחר שנדרש לשתדלנות רבה כדי לעמוד בתנאי חוקי המשפחה, שהתירו רק לבן בכור לשאת אישה כדי להגביל את מספר היהודים בחבל. דייטשמן עזב לטרייביטש ב-1820, ואז גברה התנגדות הגורמים השמרניים בעיר לשוואב. הוא ואשתו עזבו לפרוסניץ, מוקד ההשכלה בפלך ומרכז שבתאי חשוב במאה ה-18. שם התפרנס כמורה פרטי בבית הספק הצבאי העשיר שרגא פייש (פייט) אהרנשטם. לאחר שלוש שנים בפרוסניץ, הוזמן לכהן כרב בגביץ'. בנט, שחשד בו בנטיות ליברליות מדי, הפעיל את סמכותו כרב ראשי ומנע את המינוי. רק לאחר התערבויות חוזרות מצד דייטשמן הסכים לערוך לשוואב בחינה, אותה גרר במשך שבועות. לאחריה אפשר לו לקבל את התפקיד, אך לא סיפק לו היתר הוראה בכתב. ב-18 בספטמבר 1824 נשא לראשונה דרשת שבת בגביץ'; הוא היה הרב הראשון בכל מוראביה שהייתה לו השכלה כללית של ממש. ב-1826 הוזמן לקבל את רבנות אייבשיץ (Ivančice), אך הפעם דחה אותו בנט על הסף. למרות שאחדים הפצירו בו לפנות לרשויות, סירב לערער על סמכות הרב הכולל.
ביוגרפיה > פרוסניץ

ב-1829 מת בנט, ומקץ שנתיים נבחר הרב נחום טרייביטש מפרוסניץ למלא את מקומו. הלה המשיך את מדיניות קודמו – פתיחות להשכלה המתונה אך לא הרבה מעבר לכך – שהלכה ונעשתה שמרנית יותר ויותר ביחס לתנאים המשתנים בחבל. גורמים בקהילה מיהרו לפנות לשוואב, שנודע כמודרני ומתון, בבקשה שיחליף אותו. המהלך נעשה במרץ 1831, כשטרייביטש השמרן טרם קיבל רשמית את סמכויותיו. החת"ם סופר, כנראה בהמרצת טרייביטש, הוביל במשך חצי שנה מאבק קשה נגד המינוי, אך נכשל. בנובמבר נכנס שוואב למשרה. מוראביה עדיין הייתה סביבה מסורתית מאוד: הוא היה הראשון שהוביל את המעבר מרבנות מהסוג הישן, שהתמקדה בפסיקה ודיינות והתפוגגה לאטה במרכז אירופה, לדגם המוחלש והמודרני של מנהיגות האחראית על "חיי הדת" בלבד, אליה נדחקה על ידי האמנציפציה. כמו כן הפגין נטייה לרפורמה דתית, ואימץ את מנהג וינה של יצחק נח מנהיימר. ב-1832 אסר לערוך חופות תחת כיפת השמים אלא בתוך מבנה בית-הכנסת בלבד, דבר שהרתיח את טרייביטש. ב-28 במרץ 1835 העז לאמץ את "הסממן המרכזי של הרפורמה הדתית בקרב יהודי גרמניה", כפי שכתב מיכאל מילר, ונשא דרשת הספד לזכר פרנץ השני בגרמנית תקנית ולא בניב היהודי. טרייביטש, שהספדו הכתוב עברית התפרסם במקביל, מחה בתוקף.
שוואב אסף סביבו בפרוסניץ מעגל של תלמידים-שותפים, שחלקו את השקפת עולמו. ביניהם נמנו גדעון ברכר, בכיר משכילי מוראביה, המשורר ברוך שנפלד, והמועמדים לרבנות הצעירים צבי הירש פאסל, שמואל הולדהיים ולאופולד לעף. כחלוץ הטרנספורמציה של תפקיד הרבנות במוראביה, הנחיל את השקפתו לפאסל ולצעיר אחר, אברהם נוידא. שניהם עמדו להיבחר בערים על אפו וחמתו של טרייביטש, שסמכויותיו הלכו ונתכרסמו וניסיונו לבלום את התפשטות הדרשות בגרמנית ומרכיבים אחרים נכשלו.
הערות שוליים

↑  ^ Michael L. Miller, Rabbis and Revolution: The Jews of Moravia in the Age of Emancipation, Stanford University Press, 2010. עמ' 83.
↑  מילר, עמ' 84-85.
↑  כל הפסקה: מילר, עמ' 104–109. "הסממן המרכזי", עמ' 106.
↑  Michael K. Silber. The Historical Experience of German Jewry and its Impact on Haskalah and Reform in Hungary. עמ' 123-124.
↑  Raphael Patai, The Jews of Hungary: History, Culture, Psychology, Wayne State University Press, 1996. עמ' 272-274.
↑  סילבר, עמ' 125.
↑  Kinga Frojimovics, Géza Komoróczy, Jewish Budapest: Monuments, Rites, History, Central European University Press, 1999. עמ' 104-105.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267729205171  GND: 136862985  ISNI: 0000 0000 7884 1185  LCCN: n2010033994  VIAF: 81138082   WorldCat (עם VIAF): 81138082
יחסי אלבניה–סין

| יחסי אלבניה–סין |
| --- | --- |
אלבניה: הרפובליקה העממית של סין


אלבניה: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
28,748: 9,596,967.75
אוכלוסייה
2,786,645: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
22,978: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,246: 12,545
משטר
רפובליקה: רפובליקה עממית

יחסי אלבניה–סין הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים של אלבניה וסין. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-23 בנובמבר 1949.
היסטוריה > שנות החמישים: שלב מוקדם של היחסים הדיפלומטיים

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-23 בנובמבר 1949. החל משנת 1954, הרפובליקה העממית של סין העניקה סיוע כלכלי לאלבניה.
אלבניה, שהייתה חלשה מבין חברות הגוש המזרחי במזרח אירופה, נטתה לעבר ברית המועצות לאחר שפרץ הסכסוך בין ברית המועצות ליוגוסלביה, תמכה במדיניותו של סטלין והוגנה על ידי ברית המועצות. עם זאת, לאחר מותו של סטלין, חרושצ'וב, שירש את תפקיד המזכיר הראשון של הוועד המרכזי של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, דחה לחלוטין את מדיניותו של סטלין ואת היחסים הקבועים עם יוגוסלביה. אלבניה התנגדה לגישתו של חרושצ'וב לאינטרסים שלה. באותה תקופה ביקרה סין גם את הממשלה הסובייטית החדשה של חרושצ'וב וניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם יוגוסלביה.
במהלך שנות החמישים של המאה העשרים ההנהגה האלבנית, שפעלה על פי הוראות ממוסקבה, ניסתה להחזיר את היחסים הרגילים עם יוגוסלביה. אולם לאחר ההתפרעויות בפולין והמרד בהונגריה בשנת 1956, העלו האלבנים קולות נוקבים נגד מה שמכונה רוויזיוניזם של יוגוסלביה - כלומר העיוות לכאורה של המרקסיזם-לניניזם - שלטענתם היה הבסיס לבעיות במזרח אירופה. על פי הדוגמה האלבנית הרשמית, שתי הרעות הגדולות בעולם היו רוויזיוניזם ואימפריאליזם, שאופיינו בהתאמה על ידי יוגוסלביה וארצות הברית. לקראת סוף שנות החמישים התברר להוקשה ושוהו שהם קרובים יותר מבחינה אידאולוגית לפקין מאשר למוסקבה, ורק הסיוע הכלכלי של האחרונה מנע נתק גלוי.
בשנת 1960, כשחרושצ'וב ביקש מהמפלגות הקומוניסטיות לגנות את סין הקומוניסטית, אלבניה סירבה להשתתף, ובסוף השנה הוכרז בגלוי הסכסוך הסובייטי-אלבני. בסוף שנת 1961 נותקו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, הסיוע הסובייטי הופסק, והיועצים והטכנאים הסובייטים עזבו את אלבניה, כדי להחליף אותם בסין הקומוניסטית. אף על פי שלא ניתקו רשמית את היחסים הדיפלומטיים, שאר המדינות הקומוניסטיות במזרח אירופה עצרו גם את תוכניות הסיוע והסיטו יועצים. חרושצ'וב הפך אז למושא להתקפות אלימות בעיתונות האלבנית, כשהוא מבוזה כיותר רוויזיוניסט מאשר טיטו. חרושצ'וב התקף בחזר כדי להגן על עצמו, אך בנוסף השתמש באלבניה בביטויי תעמולה אלימים שהופנו ללא ספק נגד הקומוניסטים הסיניים.
לאחר הנתק עם ברית המועצות נכנסה אלבניה לשלב השלישי בקיומה הקומוניסטי - הברית עם סין הקומוניסטית. אלבניה, לאורך כל שנות השישים ועד 1970, המשיכה לדרוש תמיכה כלכלית של מעצמה חיצונית. סין הקומוניסטית סיפקה את התמיכה, אם כי ככל הנראה בהיקף מופחת בהרבה.
בתמורה לתמיכה סינית האלבנים קיבלו את ההשקפה הסינית בענייני העולם ודיברו בשם חסותם במזרח אירופה ובאו"ם. אלבניה התריסה בהצלחה נגד מוסקבה, אך עמדותיה הפנימיות והבינלאומיות נותרו חלשות. בשנת 1968 הוקשה הוציא את ארצו מברית ורשה במחאה נגד הפלישה לצ'כוסלובקיה, אך זה היה בעיקר מהלך סמלי מכיוון שאלבניה לא השתתפה בענייני ברית ורשה מאז 1961.
היסטוריה > בניית מערכות יחסים קרובות

בוועידת בוקרשט שהתקיימה בתאריכים 20–25 ביוני 1960, פתחו המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות והמפלגות הקומוניסטיות של מדינות סוציאליסטיות פרו-סובייטיות במתקפה על סין. מפלגת העבודה של אלבניה, שבחרה לעמוד לצד סין, ספגה גם היא ביקורת מצד ברית המועצות.
בתחילת יוני לפני הפגישה, כאשר מנהיגי המפלגה הקומוניסטית בסין נפגשו עם מנהיגי מפלגת העבודה באלבניה, הם הסבירו את חילוקי הדעות בין המפלגות הקומוניסטיות הסיניות והסובייטיות ודעותיהם. בין התאריכים 5–9 ביוני התקיימה בבייג'ינג הישיבה ה-11 של הישיבה האחת עשרה של מועצת הפדרציה העולמית של האיגודים המקצועיים. בפגישה היו לברית המועצות ולממשלה הקומוניסטית הסינית דעות שונות. ב-17 ביוני התכנסה משלחת מועצת האיגודים המקצועיים הסינית וברית המועצות. נציגי ברית המועצות האשימו את הממשלה הקומוניסטית הסינית ואלבניה בפתיחת ההבדלים בין שתי המפלגות ובניסיון לפצל את התנועה הקומוניסטית הבינלאומית.
בוועידת בוקרשט ב-20 ביוני תקף חרושצ'וב לראשונה את מדיניותה של סין, כולל "תמיכה במדיניות של עידן סטלין בכדי להכניע את ברית המועצות" ו"שגיאות במדיניות פנים כמו הקפיצה הגדולה". לאחר שהסתיים נאומו של המשתתף הבולגרי בתמיכת ברית המועצות, דובר המפלגה האלבנית הצהיר כי ניתן לפתור את ההבדלים בין המפלגה הסינית לסובייטית בדיון ואין לדון בהם בפגישה כזו ובדיון שלאחר מכן הוא תמך בבירור בסין.   מאז, אלבניה נטתה יותר לסין. לכן, ברית המועצות קרעה באופן חד צדדי את חוזה הסיוע הכלכלי והצבאי לאלבניה בשנת 1961, סירבה להשתתפותה בישיבת ברית ורשה ובסופו של דבר ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עמה. היחסים הדיפלומטיים בין סין לאלבניה התחזקו. כאשר ראש הממשלה ג'ואו ענלאי ביקר באלבניה, אלבניה ערכה בכל פעם עצרת קבלת פנים המונית של יותר מ-100,000 איש, ולעיתים קרובות מנהיגים כולם מקבלים את פניהם. כאשר ביקרו מנהיגי אלבניה בסין, כל מנהיגי המפלגה והמדינה למעט היו"ר מאו דזה-דונג מהוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית בסין בירכו אותם בשדה התעופה. הם גם ארגנו מיליוני אנשים בבייג'ינג לקבל את פניהם.
היסטוריה > תחילת סיוע כלכלי וחומרי רחב היקף על ידי סין הקומוניסטית

לאחר חיזוק היחסים בין ממשלות שתי המדינות, תקני הסיוע החלו לעלות משמעותית. בשנת 1961, במהלך הרעב הגדול בסין, סין סיפקה לאלבניה מאות אלפי טונות של תבואה, 250 מיליון יואן בסיוע במטבע חוץ ו-19 פרויקטים שלמים. לבקשת הצד האלבני, הממשלה הקומוניסטית הסינית הורתה על משלוח תבואה מקנדה לאלבניה. לאחר ועידת שבעת הקדרים בשנת 1962, וואנג ג'יאקסיאנג הציע לוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית בסין "לחפש אמת מתוך עובדות ולעשות מה שאנחנו יכולים". על כך נמתחה ביקורת על ידי מאו דזה-דונג. וואנג ג'יאקסיאנג הודח מתפקיד ראש המחלקה הבינלאומית בוועדה המרכזית. כאשר ג'נג ביאו היה שגריר אלבניה (בסביבות 1969), פרויקטים של סיוע כלכלי וצבאי של סין באלבניה היו בשווי של כמעט 9 מיליארד יואן וגרמו לבזבוז רב. המכונות והחומרים מסין שימשו למטרות שאינן ייצור (כגון מלט ששימש לייצור מספר רב של אנדרטאות) והוצבו באופן אקראי, וגרמו לאבידות חמורות. אלבניה אף השתמשה במכונות ובחומרי הגלם שסיפקה סין לייצור מספר רב של מוצרים נחותים וניסתה למכור אותם חזרה לסין. במקביל, סין סייעה בבניית פרויקטים של כריית כרום וניקל באלבניה, וסיפקה לסין כרום, ניקל וחומרים אסטרטגיים אחרים שהיו דלים באותה תקופה, אך זה גם גרם לייצור יתר.
היסטוריה > תקופת ירח דבש

"המסר המברך לקונגרס החמישי של מפלגת העבודה האלבנית" שהוציאה המפלגה הקומוניסטית בסין בשם מאו דזה טונג אמרה כי "אלבניה של העם ההרואי הפכה למנורה גדולה של סוציאליזם באירופה".
זמן קצר לאחר מכן, התוכן והפסקאות הרלוונטיות של הודעת הברכה נערכו ל"שיר הציטוטים של היו"ר מאו", שהושר בין סין לאלבניה. השיר נקרא "אנחנו חברים אמיתיים".
היסטוריה > הדפוס החדש של הדיפלומטיה

מאז 1979 השעתה אלבניה את כל קשרי המסחר, התרבות, החינוך והטכנולוגיה עם סין, ושמרה על היחסים הדיפלומטיים ברמת השגרירות. מצב "הקפאה" זה של יחסי סין-אלבניה נמשך עד 1983. ב-23 בנובמבר 1989 שתי המדינות חתמו על הסכם להקמת ועדה מעורבת לשיתוף פעולה כלכלי וטכני בין סין לאלבניה.  בינואר 1991 ביקרה שרת החוץ האלבנית מליל בסין. זה היה הבכיר הראשון של ממשלת אלבניה שביקר בסין מאז הידרדרות היחסים בין סין לאלבניה בשנת 1978, אך באותה תקופה המשטר הקומוניסטי באלבניה עמד בפני התפרקות.
היסטוריה > השפעה על סין בנוגע לסיוע באלבניה

במהלך הקפיצה הגדולה, סיוע המזון של סין לאלבניה הפחית ישירות את כמות המזון במדינה. הסיוע הכלכלי האחר של סין לאלבניה אף חרג מפריון המדינה ורמת החיים שלה. לדוגמה, על פי החישוב של ג'נג ביאו בשנת 1969, הסיוע הכלכלי והצבאי של סין לאלבניה מאז שנת 1954 היה כמעט 9 מיליארד יואן. באותה תקופה אוכלוסיית אלבניה הכוללת הייתה 2 מיליון בלבד, עם ממוצע של יותר מ-4,000 יואן לאדם. באותה תקופה ההכנסה השנתית הממוצעת בסין הייתה רק יותר מ-200 יואן. הסיוע לאלבניה הטיל נטל כבד על הממשלה.
התפרקות היחסים עם סין הותירה את אלבניה חסרת הגנה של מדינה זרה. אלבניה דחתה את מאמצי ארצות הברית וברית המועצות להחזיר את היחסים הרגילים, תוך הרחבת היחסים הדיפלומטיים עם מערב אירופה והמדינות המתפתחות, והחלה לאמץ הסתמכות עצמית כאסטרטגיה בסיסית של פיתוח כלכלי לאומי. המהומה הזו והוויכוח על שלוש תיאוריות העולם חילקו את התנועה האנטי-רוויזיוניסטית העולמית. רוב המפלגות האנטי-רוויזיוניסטיות תומכות במפלגת העבודה האלבנית, בעוד שמפלגות אחרות חולקות על כך. תפיסה ותיאוריה זו נקראים הוג'איזם. בעלות בריתה של מפלגת העבודה האלבנית מופצות בעיקר באפריקה, טורקיה ואמריקה הלטינית, כולל המפלגה הקומוניסטית של ברזיל והברית המרקסיסטית של טיגריי.
היסטוריה > המהלכים הדיפלומטיים של אלבניה בנוגע למדיניות סין האחת

משנות ה-60 ואילך, הרפובליקה העממית של אלבניה בהנהגתו של אנבר הוקשה, העבירה החלטה שנתית באספה הכללית להעביר את מושבה של סין באו"ם מהרפובליקה הסינית לרפובליקה העממית של סין. ב-25 באוקטובר 1971 התקבלה על ידי האספה הכללית החלטה 2758, בחסות אלבניה, והסירה את ההכרה בטאיוואן כממשלה הלגיטימית של סין, והכירה ברפובליקה העממית של סין כממשלה הלגיטימית היחידה של סין. סין רואה באלבניה חלק חשוב מיוזמת החגורה והדרך שלה.
היסטוריה > סוגיות של זכויות אדם בסין

ב-6 באוקטובר 2020, אלבניה הייתה אחת מקבוצות של 39 מדינות חתומות על הצהרה באו"ם שהוקיעה את סין בגין דיכוי העם האויגורי בשינג'יאנג ולצמצום החירויות בהונג קונג.
הסכמים

בשנת 2001 חתמו שתי המדינות על שלושה הסכמים שעסקו בהיבטים פיננסיים, משכנתא וטכניים בבניית מתקן כוח הידרואלקטרי חדש - שייקרא בשם הידרו סנטרל - בצפון אלבניה. סין התחייבה לפרויקט גם אשראי של 126 מיליון דולר.
ראש ממשלת אלבניה סאלי ברישה ביקר באפריל 2009 את ראש ממשלת סין, וון ג'יאבאו. וון הגיש הצעה של ארבע נקודות להמשך שיתוף הפעולה עם אלבניה. היא דחקה בשתי המדינות:
להגדיל את החילופים בכל הרמות כדי לבסס את היחסים הפוליטיים על ידי ניצול ההזדמנות לציון 60 שנה לקשרים סין-אלבניים;
לקדם שיתוף פעולה מהותי המבוסס על שוויון והדדיות ושם דגש רב יותר על טכנולוגיית מידע, אנרגיה, תשתיות וחקירת כרייה;
להרחיב את שיתוף הפעולה בתחומי התרבות, בריאות הציבור, החקלאות והתיירות להעשרת הקשרים הדו צדדיים;
לחזק את התיאום באו"ם ובארגונים בינלאומיים אחרים בכדי לשמור על האינטרסים של מדינות מתפתחות ואחדות האו"ם.
נציגויות דיפלומטיות

אלבניה מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג.
סין מחזיקה באלבניה שגרירות בטירנה.
לטאת זנב הזברה

| לטאת זנב הזברה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי איגואנה
משפחה:: לטאות מקרינות
סוג:: Callisaurus
מין:: לטאת זנב הזברה
שם מדעי
 Callisaurus draconoides ‏בלנוויל, 1835
תחום תפוצה


לטאת זנב הזברה (שם מדעי: Callisaurus draconoides) היא מין של לטאה יחידה בסוגה ממשפחת הלטאות המקרינות החיה במדבריות של מערב ארצות הברית וצפון מקסיקו.
מאפיינים

אורכה של הלטאה 64-102 מ"מ והיא בעלת רגליים ארוכות איתם היא יכולה לרוץ במהירות. צבעה צהוב אפור עם זנב ארוך בצבע שחור-לבן כמו זברה, ממנו קיבלה את שמה. הראש בעל עיניים גדולות וחוטם מוארך. רגליה של הלטאה פונות כלפי מעלה והיא יכולה לחפור איתם במהירות. דרך זו עוזרת לה לברוח מטורפים מהירים.
היא מצויה במדבריות בין סלעים אך בעיקר במאורות בחול אותם היא חופרת. היא יכולה לצום ולא לשתות זמן רב. לטאה זו פעילה במשך היום.
היא ניזונה מחרקים שונים וכן מעכבישים, נדלים ולטאות קטנות. היא עלולה להיטרף על ידי יונקים טורפים, עופות דורסים ולטאות גדולות והיא נמלטת מהם בריצה מהירה.
תת-מינים

Callisaurus draconoides myurus
Callisaurus draconoides rhodostictus
Callisaurus draconoides ventralis
Callisaurus draconoides bogerti
Callisaurus draconoides brevipes
Callisaurus draconoides carmenensis
Callisaurus draconoides crinitus
Callisaurus draconoides draconoides
Callisaurus draconoides inusitanus
הערות שוליים

↑  לטאת זנב הזברה באתר הרשימה האדומה של IUCN