stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבא ח'אלד בן אל-וליד
רקע > תנועת אל-מֻתַ'נַּא האסלאמית

תנועת אל-מֻתַ'נַּא האסלאמית (בערבית: حركة المثنى الإسلامية) הוקמה ב-2012 ופעילה באזור דרעא. ארגון אל-מות'אנא לחם במהלך השנים לצד ארגוני מורדים רבים בדרום סוריה - בהם אחראר א-שאם, ג'בהת א-נוסרה והצבא הסורי החופשי.
במרץ 2015 התקבלו דיווחים לפיהם ארגון אל-מות'אנא הכריז על תמיכתו במדינה האסלאמית. דיווחים אלו הובילו לסכסוך בין אל-מות'אנא לארגוני המורדים האחרים.
ב-21 במרץ 2016 פתחו שוהדא אל-ירמוכ ואל-מות'אנא במתקפה על ארגוני המורדים האחרים בדרום-מערב סוריה. שוהדא אל-ירמוכ ואל-מֻתַ'נַּא כבשו 9 כפרים ועיירות במערב החורן, אולם אלה נכבשו חזרה והארגונים נחלשו.
ב-12 באפריל 2016 דווח כי אל-מות'אנא התמזג עם שוהדא אל-ירמוכ.
ב-21 במאי 2016 התאחדו באופן רשמי שוהדא אל-ירמוכ, צבא הג'יהאד ואל-מות'אנא והקימו את "צבא ח'אלד בן אל-וליד". האיחוד בוצע בפרסום מסמך עליו חתום מפקד הארגון החדש אבו האשם א-שאמי.
שם הארגון

הארגון נקרא על שם ח'אלד בן אל-וליד - מצביא ערבי-מוסלמי, שהיה אחד מבני לווייתו של הנביא מוחמד. הוא נחשב לאחד המצביאים הטובים בהיסטוריה ולא הובס בקרב מעולם. אחד הקרבות המשמעותיים ביותר שבהם פיקד היה קרב הירמוך (636 לספירה), שהניצחון בו על הצבא הביזנטי הוביל את צבא האימפריה המוסלמית לכיבוש הלבנט כולו. זירת הקרב הייתה בסמוך לנחל הירמוך, בו פועל כיום ארגון צבא ח'אלד בן אל-וליד.
אידאולוגיה

צבא ח'אלד בן אל-וליד, בתור סניף של המדינה האסלאמית, הוא ארגון סוני סלפי קיצוני. הוא דוגל בשמרנות דתית אסלאמית וכופה על נתיניו את השריעה הנוקשה. בשטח בו שלט צבא ח'אלד בן אל-וליד, חייב הארגון נשים ללבוש ניקאב וגברים ללבוש מכנסיים ארוכים ולגדל שיער ארוך וזקן.
הענישה המחמירה בארגון כוללת מלקות, קטיעות איברים לגנבים, נעילה בכלובים למעשנים והוצאות להורג בירי, בעריפות ראשים ובפיצוצים לכופרים ולכל מי שמתנגד לארגון.
היסטוריה > הלחימה בסוריה

ב-14 באוגוסט 2016 פתח הארגון במתקפה גדולה נגד צבא הכיבוש באזור אגן הירמוך. חרף הלחימה העזה והאבדות הרבות משני הצדדים, לא חלה שום התקדמות לטובת הארגון.
ב-21 באוקטובר 2016 פרסם הארגון כי א-שאמי נהרג בפיצוץ מטען חבלה של ארגוני המורדים בעת שהוא נסע בכביש שבין עאבידין לג'מלה. אבו מוחמד אל-מקדיסי החליף אותו בהנהגת הארגון.
ב-20 בפברואר 2017 פתח צבא ח'אלד בן אל-וליד במתקפה על ארגוני המורדים האחרים בחורן. הארגון הצליח לכבוש חמישה כפרים ועיירות, שני בסיסים ושני תלים. ב-7 במרץ 2017 פתחו המורדים במתקפה נגד צבא ח'אלד בן אל-וליד והצליחו לכבוש מחדש שני כפרים.
ב-6 ביוני 2017 תקפו מטוסי קרב שהגיעו מכיוון ירדן את הכפרים ג'מלה וא-שג'רה שבשליטת צבא ח'אלד בן אל-וליד. לפי הדיווח, שפורסם בתקשורת בסוריה, 12 פעילים של הארגון, ביניהם מנהיגו, אבו מוחמד אל-מקדיסי, נהרגו בתקיפה. זהות התוקפים בלתי ידועה. ב-9 ביוני 2017 מינתה מועצת השורא של צבא ח'אלד בן אל-וליד את מחמד רפעאת א-רפאעי למנהיג הארגון.
בסוף חודש יוני 2017 ניסו פעילי הארגון להשתלט על העיירה חיט שבשליטת ארגוני המורדים. במהלך הלחימה, הצליחו פעילי הארגון לחסום את הדרך המובילה לעיירה והטילו עליה מצור. ההתקפה נכשלה וב-25 ביוני 2017 נמסר כי הצבא הסורי החופשי הצליח להדוף את ההתקפה על העיירה חיט. כמו כן, דווח כי בסמוך לעיירה חיט הרגו ארגוני המורדים 15 פעילים של צבא ח'אלד בן אל-וליד, ביניהם מפקד הארגון החדש, א-רפאעי.
ב-29 ביוני 2017 מונה למנהיג הארגון ואא'ל פאעור אל-עיד, המכונה אבו תים אנח'ל. במקביל מונה כארם אל-מצרי, המכונה אבו אסאמה, למפקד הצבאי הכללי של צבא ח'אלד בן אל-וליד.
ב-17 באוגוסט 2017 דווח כי מטוסי הקואליציה תקפו מבנה של צבא ח'אלד בן אל-וליד בעיירה א-שג'רה. על פי הדיווח, בהתקפה נהרג אבו תים אנח'ל, שמונה למנהיג הארגון חודש וחצי קודם לכן. החליף אותו בהנהגת הארגון אבו עלי אל-אסיר, מאזור קוניטרה.
ב-18 ביוני 2018 פתחו צבא סוריה ובעלי בריתו במבצע לכיבוש דרום סוריה. ב-3 ביולי 2018 תקפו פעילי צבא ח'אלד בן אל-וליד כוחות הנאמנים למשטר הסורי בעיירה א-שייח' מסכין. ב-19 ביולי 2018, לאחר כניעת ארגוני המורדים האחרים במחוז דרעא, החלו הכוחות הנאמנים למשטר הסורי לתקוף את האזור שבשליטת צבא ח'אלד בן אל-וליד. ב-31 ביולי 2018 הצליחו צבא סוריה ותומכיו לכבוש את האזור כולו מידי הארגון.
מאז, הארגון מבצע פעולות נקודתיות - הכוללות פיגועי ירי, פיגועי תופת והתנקשויות - בעיקר נגד צבא סוריה והמשטר הסורי. ב-22 בדצמבר 2019 חיסלו אנשי הארגון 2 חיילים רוסים באזור נווה.
היסטוריה > צבא ח'אלד בן אל-וליד וישראל

בשל שליטתו של הארגון על הגבול עם ישראל ובשל נאמנותו לארגון הטרור המדינה האסלאמית, שאיים במספר הזדמנויות בהשמדת היהודים, היווה צבא ח'אלד בן אל-וליד איום פוטנציאלי על ישראל באזור רמת הגולן, אולם פרט למקרים בודדים של היתקלויות בין הצדדים, הארגון לא יזם פעילות כנגד ישראל.
ב-24 באוקטובר 2015 חצה נידאל חאמד צאלח צאלח, ערבי-ישראלי תושב ג'לג'וליה יליד 1992, את הגבול בדרום רמת הגולן באמצעות מצנח רחיפה והצטרף לשוהדא אל-ירמוכ. צאלח לחם בשורות הארגון, נפל בשבי המשטר הסורי והוברח לטורקיה. משם טס בחזרה לישראל, נעצר והועמד לדין. ב-27 בדצמבר 2018 נגזרו עליו 43 חודשי מאסר.
ב-27 בנובמבר 2016 פתחו חמושים, שהשתייכו לצבא ח'אלד בן אל-וליד, באש מקלעים ופצצות מרגמה אל עבר כוח מפלחה"ן גולני שביצע פעילות בגבול ישראל-סוריה בדרום רמת הגולן. הכוח מפלחה"ן גולני השיב באש וקיבל סיוע מטנק, מכוח של פלנ"ט גולני ומחיל האוויר הישראלי. 8 חמושים חוסלו.
ב-23 באוקטובר 2017 הודיע המצפה לזכויות אדם בסוריה שחיל האוויר הישראלי תקף באזור בו שולט צבא ח'אלד בן אל-וליד, סניף המדינה האסלאמית בחורן. בתקיפה נהרגו עשרה מפעילי הארגון ושתי נשים נוספות שהיו במקום.
ב-2 באוגוסט 2018 סיכל צה"ל פיגוע חדירה באמצעות כלי טיס שתקף חוליית מחבלים של המדינה האסלאמית בדרום החורן, כ-200 מטרים מהגבול עם ישראל. בתקיפה נהרגו 7 מחבלים שהיו חמושים בחגורות נפץ ורובי סער מסוג קלצ'ניקוב.
ראו גם

ישראל במלחמת האזרחים בסוריה
הערות שוליים

↑  רועי קייס, מורדים סורים מחזיקים באנשי או"ם ליד רמת הגולן, באתר ynet, 6 במרץ 2013
↑  אבי יששכרוף‏, פקחי האו"ם שנחטפו בסוריה הועברו לידי הירדנים, באתר וואלה, 9 במרץ 2013
↑   עמוס הראל, שלושה ארגוני ג'יהאד שפועלים בגולן הסורי נשבעו אמונים לארגון המדינה האיסלאמית, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2014
↑  רועי קייס, דאעש מסכסך בין ג'יהאדיסטים בגבול ישראל, באתר ynet, 18 בדצמבר 2014
↑  רועי קייס, הדחה ג'יהאדיסטית? מפקד חדש לדאעש בגולן, באתר ynet, 18 במרץ 2016
↑   עמוס הראל, בסוריה, מעבר לגדר, יש רעים ורעים יותר, באתר הארץ, 15 באפריל 2016
↑  http://www.state.gov/r/pa/prs/ps/2016/06/258264.htm
↑  רועי קייס, 600 חמושים בגולן הסורי: זוהי שלוחת דאעש בדרום הרמה, באתר ynet, ‏30 בדצמבר 2015
↑
↑  רועי קייס, דאעש מתחזק בגולן, ארה"ב מטילה פצצות סייבר, באתר ynet, 12 באפריל 2016
↑  רועי קייס, ISIS attacked near northeastern Israeli border, באתר ynetnews
↑  מבט לג'האד העולמי (28-22 ביוני 2017), באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור
↑  מבט לג'האד העולמי (29 ביוני- 5 ביולי 2017), באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור
↑  רועי קייס, מנהיג דאעש מאיים על ישראל: "פלסטין תהיה בית הקברות שלכם", באתר ynet, 26 בדצמבר 2015
↑  יואב זיתון, הותר לפרסום: ערבי-ישראלי עבר עם מצנח לסוריה, באתר ynet, 25 באוקטובר 2015
↑  ניר דבורי, ‏אישום: 6 ישראלים תכננו להצטרף לדאע"ש בסוריה, באתר ‏מאקו‏, 18 בנובמבר 2015
↑  גלעד מורג, מאסר לצעיר מג'לג'וליה שהמריא לסוריה במצנח רחיפה כדי להצטרף לדאעש, באתר ynet, 27 בדצמבר 2018
↑  אמיר בוחבוט‏, "אש בכל הכוח": המג"ד משחזר את הקרב הראשון מול דאעש בגולן, באתר וואלה, 30 בדצמבר 2016
↑  אסף גבור, דיווח: חיל האוויר חיסל 10 מחבלים הקשורים לדאעש, באתר nrg‏, 23 באוקטובר 2017
↑  משה שטיינמץ ורועי שרון, 7 מחבלים נהרגו בתקיפה של צה"ל ברמת הגולן הסורית, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 2 באוגוסט 2018.
הר בשמת

| --- | --- |
הרי אילת. ברקע: ים סוף
הרי אילת. ברקע: ים סוף
 מידע כללי
 סוג הר:  הרים המורכבים מסלעי יסוד
 גובה:  848 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  דרום הנגב, ישראל
 רכס הרים:  הרי אילת
 קואורדינטות:  29°46′N 34°54′E﻿ / ﻿29.767°N 34.900°E﻿ / 29.767; 34.900
  (למפת דרום הנגב מוגדלת) הר בשמת(למפת דרום הנגב רגילה) הר בשמת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר בשמת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר בשמת
הר בשמת הוא אחד מהרי רכס הרי אילת, שנמצא בדרום ארץ ישראל, באזור הנגב, בסביבות תמנע וסמוך לגבול סיני. ההר מתרומם לגובה של כ־848 מטר מעל פני הים.
ההר נקרא בערבית "ג'בל אום בוטמה" - הר אם האלה. השם בשמת ניתן בגלל דמיונו לשם בוטמה, ועל שם בשמת, אחת מבנות שלמה המלך, ששמה כנראה נגזר מהמילה "בושם". הר בשמת מורכב מסלעי יסוד, סלעים מגמטיים שנוצרו מהתגבשות של סלעים מותכים – מאגמה או לבה – כתוצאה מהתקררותם.
הערות שוליים

↑  דובי זכאי, "בין הרים וגוונים: טיול רגלי בהרי אילת", באתר nrg
↑  זאב וילנאי\אריאל, אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, תל אביב: צ. כספ ובניו בע"מ, 1969, עמ' 298. (בעברית)
↑  עמנואל מזור, "גאולוגיה בפטיש ישראלי", הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1994
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ישראל ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משה גיאת

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1955  (בן 69) שכונת התקווה, תל אביב
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  מוזיקה מזרחית זמר עברי
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
משה גיאת (נולד ב-29 באוגוסט 1955) הוא זמר ישראלי. הוא פרץ לתודעה בתחילת שנות ה-80 ולאורך הקריירה שלו הוציא מעל ל-20 אלבומים.
דיסקוגרפיה

(רשימה חלקית)
"צמד הראשונים" עם יהודה וסרמן - 1977
"מתימן באהבה" - 1979
"בשרו נא הגאולה" - 1979
"בטוב וברע" - 1980
"בשירה תימנית מקורית" - 1981
"חלומות" - 1983
שירת הזמיר - 1986
"פעמון זהב" - 1987
"לינה מנדולינה" - 1987
"השקיני יין" - 1989
"תודה לאמא" - 1990
"כינור דוד" - 1993
"להיטים של זהב" (אוסף) - 1995
"תעיתי כשה אובד" - 1996
"שומר ישראל" - 1998
"להיטי זהב" (אלבום אוסף) - 2002
"יש מנגינה" - 2004
"כינור דוד" - 2004
"חפלה עם משה גיאת" - 2005
"אליאור" (מיני אלבום) - 2006
"מצהלות" - 2008
הערות שוליים

↑  מצבת אהרן גיאת, באתר billion graves
↑  חבצלת דמארי, זמר תימני שר גם ביידיש, בעיתון דבר, 14 באפריל 1981
↑  8 מלגות הוענקו בתחרות כישרונות של מעריב לנוער, בעיתון מעריב, 11 באוקטובר 1968
↑  אריה יואלי, נמצא השיר המקורי: משה גיאת הקליט 30 שנה לפני 'מוריה' של אברהם פריד, באתר סרוגים, ‏9.11.2021
↑  איה אורן, הזמר משה גיאת נדון לחצי שנת מאסר בפועל בגלל העלמת הכנסות, בעיתון מעריב, 4 בפברואר 1988
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303788705171  MusicBrainz: 2ee5ba17-c475-4234-9e10-12b89fe9917c  VIAF: 297686835   WorldCat (עם VIAF): 297686835 
הזמר משה גיאת בצעירותו.
טיש

ערך זה עוסק בסעודה חגיגית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
טיש בחסידות נדבורנה
טיש (ביידיש: שולחן) הוא אירוע הנערך בחצרות האדמו"רים החסידיים שבו עורך האדמו"ר שולחן בפני קהל חסידיו. טקס הטיש נערך בעיקר בשבתות וחגים, אולם גם בנסיבות שונות כמו סעודת מלווה מלכה וסעודות הילולה.
היסטוריה

מנהג הטיש הוא מנהג מקובל בקהילות חסידיות ונשען על רעיון של תנועת החסידות. בעבר היה מקובל שהחסידים באו אל האדמו"ר בעת שאכל את הסעודות בביתו, בו היו שרים ומתוועדים ביחד ושומעים דברי תורה.
בהמשך קיבל הטיש צורה משלו: הוא נערך בדרך כלל בבית המדרש, נקבע לו זמן לתחילתו ולעיתים אף לסיומו, התחדדו ההבדלים בין טישים שבתיים או באמצע השבוע, או בין טיש של ליל שבת לטיש סעודה שלישית. כמו כן בחצרות הגדולות מייעדים מקומות מיוחדים למבוגרים בקדמת השולחן, ולצעירים על הטריבונות. בחצרות מסוימות משתתפים בטיש כמה אלפי חסידים.
מדי פעם מגיעים לטיש גם יהודים שאינם חסידים.
מנהגי הטיש > שירה

בכל חסידות שרים שירים המיוחדים לה וקיימת מקהלה שתפקידה לשיר שירים מסוימים.
בחסידויות שונות נפוצים מיתוסים על ניסים שקרו על ידי שירת שירים שהלחינו אדמו"רים.
מנהגי הטיש > שיירים

בחסידות יש חשיבות גדולה לאכילת שיירי סעודתו של האדמו"ר.
מנהג הטיש הוא שהאדמו"ר אוכל את סעודתו לפני הקהל (הקהל אכלו לפני כן בביתם מיד אחרי התפילה ואחר זמן מתחיל הטיש, בו אוכל האדמו"ר את סעודתו כשהקהל נמצא ושר שירים) כשלאחר טעימתו שאר האוכל מחולק לחסידים.
נפוצים מנהגים בחסידיות לשלוח מאכל מיוחד לחתנים שהשתדכו באותו שבוע ולהורים שנולדו להם ילדים באותו שבוע וכן לבחורים שיש להם חגיגת בר מצווה שהם מקבלים את השיריים לאחר שאומרים דבר תורה לאוזני האדמו"ר (ביידיש "פשעטיל").
זמן הטיש

טיש נערך בליל שבת במשך כמה שעות, ושעה לפני מוצאי שבת בזמן סעודה שלישית, אך יש גם אדמור"ם שעורכים טיש בשבת בצהריים לאחר תפילה מאוחרת (טיש צהריים ביידיש: מיטאג טיש) לטיש זה מגיעים בחורים שאוכלים סעודה בישיבה בשעה מוקדמת. יש גם טישים הנערכים בחגים ששם יש קהל גדול יותר.
ראו גם

התוועדות
זיץ
סיפורי חסידים
לקריאה נוספת

מרדכי ציון, הלכות טיש - לימודים, הלכות, הנהגות והדרכות, ספריית חוה.
הרב מנחם קאליש, האדמו"ר מאמשינוב בטיש ל"ג בעומר תש"פ
המודל הדו-מסלולי לאובדן ושכול

המודל הדו-מסלולי לאובדן ושכול (באנגלית: The Two-Track Model of Bereavement) הוא מודל תאורטי המתאר את חוויית האובדן ככוללת שני תהליכים נפרדים אך משלימים: השפעות האובדן על התפקוד הכללי, וההתארגנות מחדש ברמת הקשר הבינאישי עם הנפטר. מודל זה פותח בידי הפסיכולוג הישראלי פרופ' שמשון רובין, על מנת לספק מסגרת תאורטית שתסייע למטפלים, לחוקרים ולציבור הרחב להעמיק את ההבנה סביב התגובה לאובדן בינאישי וההסתגלות אליו.
אובדן אדם אהוב כתוצאה ממוות נחשב לאחד הדברים הקשים והכואבים ביותר לאנשים שהיו קרובים לו ושותפים בחייו, ובלא מעט מקרים מחייב שינוי והסתגלות למציאות חדשה בכל תחומי החיים. המודל הדו-מסלולי לאובדן ושכול מסייע להעמיק את ההבנה סביב משמעות האובדן והשפעתו לאורך החיים, ולהגדיר במונחים רלוונטיים את מוקדי ההתמודדות וקשיי הסתגלות לאחריו. למודל שני מסלולים: הראשון מתמקד בהיבטים של התפקוד הביו-פסיכו-חברתי, ואילו השני מתמקד בטבעה של מערכת היחסים המתמשכת עם הנפטר ובעיבוד 'סיפור המוות'. שני צירים אלו רלוונטיים לאורך כל חייהם של אנשים אשר איבדו אדם קרוב בעל משמעות מיוחדת עבורם.
פיתוח המודל

המודל הדו-מסלולי לאובדן ושכול פותח בעקבות ניתוח תוצאות המחקר שנערך במסגרת עבודת הדוקטורט של רובין עם אימהות אשר איבדו תינוקות בשל מוות בעריסה (SIDS). מטרתו הייתה לגבש פרדיגמה שתתאר את התגובה לאובדן הבינאישי באופן מקיף, אשר יהווה גשר בין הפרקטיקה הטיפולית למחקר.
עד לשלהי שנות ה-70 של המאה ה-20, ההתייחסות לאובדן ושכול נחלקה בין שתי גישות עיקריות אשר התקיימו כמעט בנפרד. הגישה הראשונה התייחסה לאובדן בהקשר של ההתמודדות מול מצבי משבר, טראומה ודחק, והתמקדה בהשלכות האובדן על ההיבטים התפקודיים של האדם. מנגד, הגישה השנייה התמקדה בהשפעות האובדן על מערכת היחסים הבינאישית עם המת, והדגישה את הצורך בארגון מחודש של מערכת היחסים עימו כהיבט מרכזי בתהליך העיבוד וההשלמה עם האובדן.
שילוב שתי הגישות לכדי ראייה דו-מסלולית איפשר ליצור מודל מקיף של תהליך ההתמודדות עם האובדן, ובכך לגשר על הפער העשוי להתקיים בין תפקודו של השכול לבין חווייתו ברמה הבינאישית. המודל תרם רבות להטמעת חשיבות ההפרדה בין התחום התפקודי בתגובה למות אדם קרוב, לבין מערכת היחסים עם הנפטר, היכולה להמשיך לאורך כל חייו של השכול באופן אדפטיבי. רובין המשיך לפתח את המודל בהיבטים התאורטיים, המחקריים והטיפוליים, והשותפות שלו עם העובדת הסוציאלית הקלינית ד"ר רות מלקינסון והפסיכיאטר פרופ' אליעזר ויצטום תרמה אף היא להרחבת המודל לאורך השנים.
מרכיבי המודל

המודל הדו-מסלולי לאובדן ושכול משלב תובנות המדגישות את הקשר הבינאישי המתמשך לנפטר, לצד פרספקטיבה המקושרת לדחק, לטראומה ולשינוי בחיים. מודל זה מתאר את התגובה לאובדן ואת תהליך ההסתגלות אליו כקשורים בשני מסלולים רב-ממדיים ובעלי יחסי-גומלין: המסלול הראשון מתמקד בהשפעות האובדן על חיי היום-יום ברמת התפקוד הכללי, ואילו המסלול השני מתמקד ברמה הפנימית והסמויה של מערכת היחסים המתמשכת עם הנפטר ועיבוד 'סיפור המוות'.
מרכיבי המודל > מסלול 1: תפקוד ביו-פסיכו-חברתי

המסלול הראשון במודל מתייחס לאובדן משמעותי כאל מאורע מטלטל בעל השלכות גופניות, התנהגותיות, קוגניטיביות ורגשיות העשויות להתבטא במספר היבטים מרכזיים בחייו של האבל, וביניהן:
תגובות במצב הרוח, כולל: מחשבות ורגשות של עצב, דיכאון, חוסר אונים וכדומה
תגובות חרדה ואי שקט
ביטויים גופניים, כגון: שינויים בתיאבון, שינה, דחף מיני וסוגיות בריאות כלליות
סימנים לתגובה פוסט-טראומטית
שינויים בדפוסי היחסים במערכת המשפחתית
שינויים במערכות יחסים בינאישיות כלליות, כגון: חברים, שכנים ועמיתים
הערכה עצמית ודימוי עצמי
אופן הבניית משמעות בחיים
תפקוד תעסוקתי
מעורבות כללית בתחומי חיים שונים
מרכיבי המודל > מסלול 2: מערכת היחסים המתמשכת עם הנפטר, עיבוד 'סיפור המוות' ושילובו בנרטיב האישי

המסלול השני רואה בחוויית האובדן כמתקפה על מערכת ההתקשרות, המחייבת את האדם להכיר בעובדת המוות ולארגן מחדש את מערכת היחסים עם הנפטר במישור הפסיכולוגי, הקוגניטיבי והרגשי. מותו של אדם קרוב קוטע את האפשרות לקיומו של קשר בעולם הממשי, אך מותיר מרחב להמשך הקשר בזיכרון ובתודעה. לפיכך, מסלול זה מתמקד במאפייני הקשר הרגשי עם הנפטר, בעבר ובהווה, ובמידת ההשקעה בו. עיבוד 'סיפור המוות' והיכולת לשלב אותו בנרטיב האישי חשובים אף הם, כיוון שלפעמים, הסיפור אודות מערכת היחסים עם המת או אירוע הפטירה עשוי לשבש או להאט את התקדמות ההסתגלות לאובדן. כדוגמה לכך ניתן להתייחס לסוגי מוות עם מרכיב אלים או טראומטי במיוחד, כגון התאבדות או רצח, העשויים לפגוע במהלכו התקין של תהליך זה.
מסלול זה כולל מספר תחומים מרכזיים:
מידת הכמיהה לחידוש הקשר והגעגועים לנפטר
דימויים, זיכרונות וחוויות עם הנפטר
מידת המעורבות הרגשית והקרבה לנפטר
התעסקות יתר או הימנעות מאירוע האובדן, מהנפטר, או משניהם
עוצמה ותדירות הזיכרונות והרגשות החיוביים כלפי הנפטר, ובהם מידת האידיאליזציה של דמותו
עוצמה ותדירות של זיכרונות שליליים הקשורים למחשבות על המת ולמערכת היחסים עימו בעבר ובהווה
נוכחות של קונפליקט בהתייחס לנפטר, למערכת היחסים עימו, לאירוע האובדן או לכלל המרכיבים
עדות לביטויים של המאפיינים הבאים: הלם ושיתוק תחושה; דריכות וחיפוש אחר רמזים המזכירים את הנפטר; דיכאון וחוסר ארגון פסיכולוגי; כמו גם ההתקדמות לעבר השלמה עם המצב, הבאה לידי ביטוי במידת הארגון מחדש של האדם עם החיים כפי שהם היום
פגיעה בהערכת העצמי בכל הנוגע לקשר עם המת
היערכות לקראת הנצחה ושינוי מערכת היחסים עם הנפטר
מחקר

פיתוח המודל הוביל את רובין יחד עם עמיתיו ותלמידיו במרכז הבינלאומי לחקר אובדן, שכול וחוסן נפשי באוניברסיטת חיפה לחקור את השפעות האובדן בתחומים רבים. בין מוקדי המחקר שלו: אובדן ושכול בקרב הורים שאיבדו בן במלחמה; מות ילד כתוצאה מתאונת דרכים או התאבדות והשפעותיו על ההורים לאורך זמן; אובדן ושכול בקרב אלמנות ובנות הזוג של חללים; תגובות ילדים למות הורה; השפעות תרבותיות ודתיות על עיצוב ההתנהגות בעקבות אובדן, כגון השקפת העולם המוסלמית והיהודית; אובדן בעקבות גירושין; אובדן ושכול בקרב בני זוג של חולים הסובלים מדמנציה, וכן הלאה.
בשנת 2009 פרסמו רובין ועמיתיו שאלון שמטרתו להעריך את התגובה לאובדן מתוך הפרספקטיבה של המודל הדו-מסלולי לאובדן ושכול (The Two-Track Bereavement Questionnaire [TTBQ-70]). שאלון זה כולל 70 פריטים והוא פותח ותוקף בקרב דוברי עברית, אנגלית וערבית. ניתוח התוכן זיהה חמישה גורמים המרכיבים את השאלון: התאבלות אקטיבית, יחסים קרובים וחיוביים, אספקטים קונפליקטואליים בקשר, תפקוד ביו-פסיכו-חברתי כולל ותפיסה טראומטית של האובדן. שלושת הגורמים הראשונים משויכים למערכת היחסים עם הנפטר (מסלול 2), ואילו שני הגורמים האחרונים קשורים בתפקוד (מסלול 1). בשנת 2013 פותחה גרסה מקוצרת של השאלון (TTBQ-CG31) במטרה להתאים את הכלי לאבחנה של 'יגון בלתי מסתגל' (Complicated Grief)‏. כמו כן, במהלך השנים פותחו גרסאות נוספות לשאלון, כגון, התמודדות בחיים ללא אובדן (TTCQ-54) המאפשר להשוות אוכלוסיות שלא חוו שכול לאוכלוסיות המתמודדות עם שכול; והתמודדות לאחר גירושין (TTDQ). השאלונים זמינים בשפה העברית, האנגלית והערבית.
לקריאה נוספת > ספרים

רובין, ש., מלקינסון, ר. וויצטום, א. (2016). הפנים הרבות של האובדן והשכול: תאוריה וטיפול . הוצאת אוניברסיטת חיפה ופרדס. (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה) , באתר " כותר" )
נספח: המודל הדו מסלולי לאובדן ושכול במחקר ובמדידה קלינית של תגובות לאובדן: שימוש בשאלונים 70-2TTBQ ו-31CG-2TTBQ, עמ' 385–401. (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")
ויצטום, א. (1999). נפש, אבל ושכול. הוצאות משרד הביטחון.
Malkinson, R., Rubin, S. S. and Witztum, E. (Eds.) (1993). Loss and Bereavement in Jewish Society in Israel. Joint Publisher: Canah/Ministry of Defense. (Hebrew). (294 pages).
Malkinson, R., Rubin, S.S. and Witztum, E. (Eds.) (2000), Traumatic and Nontraumatic Loss and Bereavement: Clinical Theory and Practice. Madison, CT: Psychosocial Press/International Universities Press.
Rubin, S. S, Malkinson, R., Witztum, E. (2012) Working with the Bereaved: Multiple Lenses on Loss and Mourning (The Series in Death, Dying, and Bereavement). Taylor & Francis Group. (266 pages).
Rubin, S.S. Malkinson, R. and Witztum, E. (2016) The Many Faces of Loss and Bereavement: Theory and Therapy. University of Haifa Press with Pardes Publishing. (Hebrew).
לקריאה נוספת > מאמרים

מלקינסון, ר', ויצטום, א', רובין, ש' ומנביץ, א', התערבות אינטגרטיבית וקצרת-מועד בשכול טראומטי לאחר אירועי ה-7 באוקטובר: שימוש במודל הדו-מסלולי לאובדן ושכול, באתר פסיכולוגיה עברית, ‏2024
Rubin, S. (1981). A Two-track Model of Bereavement: Theory and research. American Journal of Orthopsychiatry, 51(1), pp. 101-109.
Rubin, S. S. (1992). Adult child loss and the Two-track Model of Bereavement. Omega, 24(3), pp. 183-202.
Rubin, S. S. (1995). On life after the death of a son in war: Theory and research with the Two-track Model of Bereavement. Psychology: Israel Journal, 5(1), pp. 70-84. (Hebrew).
Rubin, S. S. (1996). The wounded family: Bereaved parents and the impact of adult child loss. In Klass, D., Silverman, P. & Nickman, S. (Eds.) Continuing Bonds: Understanding the Resolution of Grief. Taylor and Francis, pp. 217-232.
Rubin, S. S., (1999), The Two-track Model of Bereavement: Overview, retrospect and prospect. Death Studies, 23(8), pp. 681-714.
Rubin, S. S., Malkinson, R. & Witztum, E. (2003). Trauma and Bereavement: Conceptual and Clinical issues Revolving around Relationships. Death Studies, 27, pp. 667-690.
Rubin, S.S., Malkinson, E., & Witztum, E. (2018). The Two-Track Model of Bereavement and Continuing Bonds. In D. Klass and E. Steffen (Eds). Continuing Bonds, 2nd edition. New York: Routledge.
Rubin, S. S., Manevich, A. & Doron, I. (2019). The Two-Track Model of Dementia Grief (TTM-DG): The Theoretical and Clinical Significance of the Continuing Bond in Sickness and in Death. Death Studies. . doi: 10.1080/07481187.2019.1688014
לקריאה נוספת > מאמרים > תרבות ודת והמודל הדו-מסלולי אובדן ושכול

Rubin, S. S. & Schechter, N. (1997). Exploring the social construction of bereavement: Perceptions of adjustment and recovery for bereaved men. American Journal of Orthopsychiatry, 67(2), pp. 279-289.
Rubin, S. S. & Yasien-Esmael, H. (2004). Loss and bereavement among Israel's Muslims: Acceptance of God's will, grief, and the relationship to the deceased. Omega, 49(2), pp. 149-162.
Yasien-Esmael, H. & Rubin, S. S. (2005). The meaning structures of Muslim bereavements in Israel: Religious traditions, mourning practices, and human experiences. Death Studies, 29 (6), pp. 495-518.
Rubin, S. S. & Yasien-Esmael, H. (2006). On Muslim loss and bereavement in Israel: Religion, culture, psychotherapy, and relationship. Sichot: Israel journal of Psychotherapy. (HEBREW)
Rubin, S.S. (2014). Loss and bereavement in the Jewish tradition. Omega, 70 (1), pp. 79-98
Bar-Nadav, O. & Rubin, S.S. (2016) Love and bereavement: Life functioning and relationship to partner and spouse in bereaved and non-bereaved young women. Omega: Journal of Death and Dying, 74 (1), pp. 62-79.
לקריאה נוספת > מאמרים > טראומה והמודל הדו-מסלולי לאובדן ושכול

Malkinson, R., Rubin, S. S. & Witztum, E. (2005). Terror, Trauma, and Bereavement: Implications for Theory and Therapy. In Y. Danieli, D. Brom & J. Stills (Eds.). The Trauma of Terrorism: Sharing Knowledge and Shared Care, An International Handbook. Haworth Press.
Malkinson, R., Rubin, S.S. and Witztum, E. (Eds.) (2000), Traumatic and Nontraumatic Loss and Bereavement: Clinical Theory and Practice. Madison, CT: Psychosocial Press/International Universities Press.
Rubin, S.S., Malkinson, R. & Witztum, E. (2007). Trauma and bereavement: Diagnostic and therapeutic considerations. Sichot/Dialogues: Israel Journal of Psychotherapy, 22(1), pp. 1-7. (Hebrew)
Witztum, E., Malkinson, R. & Rubin, S.S. (in press). Traumatic loss: Therapeutic intervention following traumatic death of a loved one. In Z. Solomon et al. (Eds.). (Hebrew).
Rubin, S. S., Malkinson, E. & Witztum, E. (2020). Traumatic Bereavements: Rebalancing the Relationship to the Deceased and the Death Story Using the Two-Track Model of Bereavement Frontiers in Psychiatry. doi: 10.3389/fpsyt.2020.537596
לקריאה נוספת > שאלונים של המודל

Rubin, S.S., Bar Nadav, O., Malkinson, R., Koren, D., Gofer-Shnarch, M. & Michaeli, E. (2009). The Two-Track Model of Bereavement Questionnaire (TTBQ): Development and findings of a relational measure. Death Studies, 33, pp. 305-333.
Rubin, S.S. & Bar-Nadav, O. (2016). The Two-Track Bereavement Questionnaire for Complicated Grief (TTBQ-CG31). In R. Neimeyer (Ed) Techniques of Grief Therapy, vol. 2. New York: Routledge, pp 87-98.