stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיאלוג
דיאלוגים במחשבת ישראל

היצירה היהודית הפילוסופית הגדולה ביותר היא הדיאלוג המצוי בספר איוב, שנכלל בתנ"ך[דרוש מקור]; בספר מובא ויכוח נרחב בשאלות של תורת הגמול, בחירה חופשית, השגחה עליונה וכדומה. עד היום נחשב הדיאלוג בין איוב לרעיו כיצירה מכוננת בשאלת התאודיציה.
במהלך תור הזהב של יהודי ספרד חיבר רבי יהודה הלוי את ספר הכוזרי, המגולל דו-שיח בדיוני בין פילוסוף יהודי ובין מלך כוזר, בסופו משוכנע המלך להתגייר ולהפוך ליהודי מאמין. הספר עורר הדים רבים בתחום המחשבה היהודית, והוא נתקבל כספר יסוד.
במאה ה-13 כתב רבי שם טוב בן יוסף אבן פלקירה את "איגרת הוויכוח", דיאלוג בין חסיד לחכם בענייני היהדות.
עם התפתחות הפולמוס היהודי-נוצרי, שהתבסס על ויכוחים פומביים בין רבנים יהודיים לאנשי דת נוצריים, תועדו רבים מהוויכוחים הללו ונרשמו בספרי הפולמוס היהודי. כך נוצרו "ספר הברית", שחיבר פרשן המקרא והפולמוסן הפרובנסאלי רבי יוסף קמחי על מנת לשלול את הפרשנות הכריסטולוגית לתנ"ך; "ספר הוויכוח" ("מלחמת ה' ") שכתב הרמב"ן, המתאר את הדיאלוג שלו עם פבלו כריסטיאני בוויכוח ברצלונה, שהסתיים בניצחונו של הרמב"ן; 'ויכוח רבינו יחיאל מפאריז' (לבוב תרפ"ח), המתעד את טענות רבי יחיאל מפריז כנגד ניקולס דונין במהלך משפט פריז; תיעודי הדיאלוגים בין המומר יהושע הלורקי לקבוצת רבנים ובראשם רבי יוסף אלבו ורבי פרופייט דוראן "האפודי", בשעת ויכוח טורטוסה; ועוד. ויכוחים אלו ואחרים נאספו בקבצים 'מלחמת חובה' (קושטא ת"ע), 'אוצר ויכוחים' (ניו יורק 1928 והלאה) ועוד.
ירידת קרן סוגת הדיאלוג בסוף ימי הביניים השפיעה גם על הדיאלוגים היהודיים, אך עם זאת המשיכה הסוגה להוות חלק מרכזי בספרות מחשבת ישראל.
דוגמאות לדיאלוגים הגותיים בתקופת האחרונים הם "שיחות על האהבה" של הפילוסוף היהודי בן איטליה רבי יהודה אברבנאל, הדיאלוג "מטה דן - כוזרי שני" שחיבר רבי דוד ניטו בעקבות ספר הכוזרי, הדיאלוג הפילוסופי-קבלי "שומר אמונים" מאת רבי יוסף אירגס, ורבים אחרים.
הוגה יהודי מרכזי שעסק בחיבור דיאלוגים הוא הרמח"ל, שניסח את הגותו בעשרות ספרים שהשפעתם נפוצה בכל העולם היהודי. ביניהם מפורסמים דעת תבונות, דיאלוג בין הנפש לשכל; 'מאמר הוויכוח', 'מלחמת משה' ו'חוקר ומקובל', דיאלוגים בין פילוסוף לחכם מקובל יהודי (וכן הדיאלוג 'ויכוח מר ינוקא ומר קשישא', שערך תלמידו רבי יקותיאל גורדון, ומבוסס על 'מאמר הוויכוח'); ובמיוחד ספר היסוד 'מסילת ישרים - סדר ויכוח', בו מסודרים טיעוני ספר 'מסילת ישרים' בצורת דיאלוג.
במאה ה-19 חיבר רש"ר הירש את הדיאלוג הייחודי איגרות צפון, המנוסח כחליפת מכתבים בין שני צעירים יהודים-גרמניים, ונחל הצלחה רבה.
בעקבותיו הלך נכדו, הרב יצחק ברויאר, שחיבר את הספר "הכוזרי החדש", בו הציג את משנתו הרעיונית והמעשית להגשמת האידיאלים של סבו רש"ר הירש בצורה של דיאלוגים מרובים בין נער יהודי גרמני לבין מגוון אנשים מזרמים שונים. הדיאלוגים עוסקים בקשת רחבה של נושאים, בין פילוסופיה (תחום בו נוקט ברויאר בדרכה של הפילוסופיה הקאנטיאנית) לפולמוסים מעשיים אודות שמירת המצוות, היחס לתורה, ואף היחס הראוי לפי דעתו של ברויאר לציונות ולאגודת ישראל.
ראו גם

פילוסופיה של הדיאלוג
חשיבת יחד
הערות שוליים

↑  John M. Cooper, Plato's Complete Works, Hackett, 1997, עמ' xii, xv
| סיפר |
| --- | --- | --- |
| דמות | פרוטגוניסט • דמות שנייה בחשיבותה (אנ') • דמות שלישית בחשיבותה (אנ') • סיידקיק • אנטגוניסט • נבל-על • דמות משנה • דמות חוזרת • מספר • גיבור • אנטי-גיבור |  |
| עלילה | דיאלוג • מצג • מבנה דרמטי (אנ') • סיפור מסגרת • כלי עלילתי • מקגאפין • נקודת שיא • עימות • תת-עלילה • פלשבק/פלשפורוורד |  |
| רקע | דיסטופיה • אוטופיה • יקום בדיוני • יקום משותף • היסטוריה • היסטוריה בדיונית |  |
| תמה | מוטיב • לייטמוטיב • סאבטקסט • מוסר השכל |  |
| סגנון | אמצעים פיגורטיביים • טכניקות ספרותיות • נקודת תצפית • השעיית הספק • סימבוליזם • אתנחתא קומית |  |
| סיפורת | משל • מעשייה • סיפורת בזק • רומן • נובלה • מחזה • שירה • תסריט • נובליזציה • סיפור קצר |  |
| סוגה | רומן הרפתקאות • רומן פשע • רומן מלחמתי • רומן מערבון • רומן מסתורין • רומן היסטורי • רומן ריאליסטי • רומן רומנטי • רומן ביוגרפי • רומן מכתבים • רומן גרפי • רומן פילוסופי • רומן פוליטי • רומן ארוטי • רומן חניכה • סאגה • פנטזיה (אפלה, חרבות וכשפים) • ספרות בלשית • ספרות אימה • ריאליזם קסום • סאטירה • מדע בדיוני (קשה, צבאי, אופרת חלל, סייברפאנק, סטימפאנק) • מותחן • ספרות ספקולטיבית • ספרות זולה • קומיקס |  |
| נושאים קשורים | זרם התודעה • קהל • מחבר • תורת הספרות • מבנה נרטיבי • נרטולוגיה • רטוריקה |  |
פורטל: ספרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553038205171  BnF: cb12481481z (data)  GND: 4012061-2  LCCN: sh85037531  LNB: 000049267  MusicBrainz: 314e1c25-dde7-4e4d-b2f4-0a7b9f7c56dc  NDL: 00572579  NKC: ph119422
קן הדסון קמפבל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 ביוני 1962 (בן 62) ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
קן הדסון קמפבל (אנגלית: Ken Hudson Campbell, נולד ב-6 באפריל 1963) הוא שחקן אמריקאי. מוכר בעיקר בזכות הופעתו בשובר הקופות "ארמגדון" בתפקיד מקס מצוות קודחי הנפט של הארי סטאמפר.
קריירה

קמפבל התחיל את דרכו בתפקידים קטנים בתור בקומדיות הקאלט "שכחו אותי בבית" ו"לקום אתמול בבוקר".
התפרסם לראשונה בטלוויזיה בקומדיית המצבים "בראש של הרמן", בתפקיד "חיה" ובפרק בסדרה "סיינפלד".
ב-1996 שיחק בקומדיה "צוללת דיזל" בתפקיד טבח האונייה באקמן.
בשנת 1998 הופיע קמפבל בתפקיד המפורסם ביותר שלו בשובר הקופות של מייקל ביי "ארמגדון". בסרט שיחק בתפקיד  קודח הנפט מקס לנרט, אותו בוחר הארי סטאמפר (ברוס ויליס) למשימה הקידוח המיוחדת על האסטרואיד.
לאחר מכן תרם את קולו לסרטי האנימציה "יוסף נסיך החלומות", "טיטאן AE" ולקומדיה "ד"ר דוליטל 2" בה דיבב מספר חיות.
שיחק בקומדיות "אמריקן טריפ" בתור טום, הומו על ספינת התענוגות הגאה ו"חביב הנשים".
בשנת 2003 שיחק בסדרת הדרמה "הפרקליטים" בתור האסיר רונלד האף שרצח את אשתו ומאהבה. בשנת 2019 דיבב את דמותו של בומר בסרט "פלא של פארק".
קו מטרופוליטן

קו מטרופוליטן (באנגלית: Metropolitan line; "עירוני") הוא הקו העתיק ביותר ברכבת התחתית של לונדון. הקו נפתח ב-10 בינואר 1863 והוא כולל כיום (2010) 34 תחנות (מתוכן 9 מתחת לקרקע). מסלול הקו שונה מיום פתיחתו, ומספר תחנות שבעבר היוו חלק ממנו נכללות היום בקווים האמרסמית' וסיטי, דיסטריקט וסירקל. המטרופוליטן היה בעבר הקו הראשי של הרכבת התחתית. כיום זהו הקו התשיעי בעומסו במערכת הרכבת התחתית של לונדון.[דרוש מקור]
המטרופוליטן הוא הקו בעל מגבלת המהירות הגבוהה ביותר במערכת הרכבות התחתית של לונדון ומהירותו מגיעה למעל מ27 מטרים לשנייה. לפני סוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 עמדה מגבלת המהירות בחלקו הצפוני של הקו מתחנת הרכבת הרואו-און-דה-היל על 113 קמ"ש. מאז הוגבלה מהירות מערך הרכבות של המטרופוליטן ל-80 קמ"ש. קו המטרופוליטן וקו הסנטרל הם שני הקווים היחידים במערכת התחתית שכוללים תחנות מחוץ ללונדון רבתי.
קו המטרופוליטן הוא קו תת-קרקעי, והוא נמצא כ-5 מטרים בלבד מתחת לקרקע ונבנה בשיטת חפור וכסה - חפרו את רחובות העיר עד לעומק הרצוי וכיסו את החפירה בתקרה שעליה נמצאים פני הרחוב.
היסטוריה

תכנונים לבניית קו המטרופוליטן החלו בשנת 1853 עם ההתאגדות של רכבת המטרופוליטן הצפונית (שמה המקורי של רכבת המטרופוליטן), אשר הייתה רשאית להקים קו מרכבת גרייט וסטרן בתחנת הרכבת התחתית פדינגטון לתחנת הרכבת התחתית פרינגדון, עם חיבור לרכבת גרייט נורת'רן בקינגס קרוס. העבודה על הרכבת החלה בפברואר 1860 בשיטת הבנייה "חפור וכסה". שיטה זו גרמה להפרעה חמורה בתנועה של צפון לונדון; במהלך העבודה נהר הפליט פרץ את הביוב בתוך החפירות וגרם להצפות מרובות בחלק הבנוי של המנהרה.
המסלול הראשון נפתח מפדינגטון לרחוב פרינגדון בינואר 1863. מאוחר יותר באותה השנה, הוצע כי על כל קווי הרכבת התחתית להיות מקושרות בידי מערכת תחתית. הפרלמנט המליץ כי הדרך הטובה ביותר לעשות את זה היא לעצב "מעגל פנימי", חלק שיהיה קיים ברכבת המטרופוליטן. חלק חדש מהרכבת נבנה בידי חברה אחרת (Metropolitan District Railway) תוך שימוש במטרופוליטן שיבנה את קווי החיבור.
בין פתיחת הקו ועד לשנות ה-30 של המאה ה-20 הרכבת הורחבה עד שאורך המסילה עלה על 145 קילומטרים שרובו חושמל בהדרגה מ-1905. בשנת 1933 רכבת המטרופוליטן הולאמה בידי חברת London Passenger Transport Board והפכה באופן רשמי לקו במערכת של הרכבת התחתית של לונדון.
דפוס השירות הנוכחי

קו המטרופוליטן שונה מן הקווים האחרים של הרכבת התחתית של לונדון כיום — הוא פועל בשירות אקספרס מהיר, בדומה לקו פיקדילי אך בשעות השיא של הרכבת המהירות משתנה.
המטרופוליטן הוא הקו היחיד שאינו חולק אף נקודת מפגש עם קו הדיסטריקט. זאת מפני שחלק מתחנותיו המקוריות סופחו לתחנות קו סירקל וקו האמרסמית' וסיטי.
תכונות עיקריות

רק כ-9.7 ק"מ ממסלול הקו עובר מתחת לקרקע. שאר המסלול, כ-57.1 ק"מ, עובר מעל הקרקע.[דרוש מקור]
קו המטרופוליטן מפעיל רכבות במהירויות גבוהות, גבוהות למחצה ואיטיות, זאת בניגוד לשאר קווי הרכבת התחתית בהם המהירות אחידה.[דרוש מקור]
הקו משרת תחנות בכל ששת אזורי לונדון רבתי של הרכבת התחתית חוץ מאזור 3, מה שהופך אותו לקו הרכבת התחתי היחיד החסר רצף אזורי.
מפה

למפת תחנות קווי הרכבת התחתית של לונדון המלאה, ראו: מפת הרכבת התחתית של לונדון.
הערות שוליים

↑  Metropolitan Line, London Wiki
↑  150 facts for 150 years of the London Tube, The Independent (באנגלית)
↑  Day, John R.; Reed, John (2008) [1963]. The Story of London's Underground (10th ed.). Harrow: Capital Transport. p. 9. ISBN 978-1-85414-316-7.
↑  The Subterranean Railway (Revised & Updated Edition), Atlantic Books, London, pp. 36. ISBN 1-84354-023-1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011044611  VIAF: 169421839   WorldCat (עם VIAF): 169421839
קוז'נהורודוק

| --- | --- |
סמל קוז'נהורודוק
בית כנסת בעיירה בתצלום משנת 1916
בית כנסת בעיירה בתצלום משנת 1916
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 וובלסט:  ברסט (מחוז) ברסט
 ראיון:  לוניניץ
 שטח:  5.9631 קמ"ר
 גובה:  118 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,887 (1999)
 קואורדינטות:  52°12′N 27°0′E﻿ / ﻿52.200°N 27.000°E﻿ / 52.200; 27.000
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהקוז'נהורודוק(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהקוז'נהורודוק(למפת מחוז ברסט רגילה) ברסט ברנוביץ' פינסק קוברין ברזה קרטוסקה  לוניניץ גרודנו מינסק ה ו מ ל  אוקראינה פוליןקוז'נהורודוק(למפת מחוז ברסט מוגדלת) ברסט ברנוביץ' פינסק קוברין ברזה קרטוסקה  לוניניץ גרודנו מינסק ה ו מ ל  אוקראינה פוליןקוז'נהורודוק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קוז'נהורודוק (בבלארוסית: Кажан-Гарадок, קז'ן-הרדוק; בפולנית: Kożangródek, קוז'נגרודק; ברוסית: Кожан-Городок, קוז'ן-גורודוק; ביידיש: קאַזשאַנאָדאָק) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, על גדת נהר צנה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

קוז'נהורודוק נזכרת לראשונה בשנת 1493, ובמאה ה-16 הוענקו ליישוב זכויות עיר. במהלך המאה ה-17 התקיימה בעיירה פעילות של זרם הקלוויניזם.
בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בשטח האימפריה הרוסית. בהתאם להסכם ריגה בשנת 1921, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי קוז'נהורודוק

יהודים נזכרים בעיירה מאמצע המאה ה-17, ובתחילה הייתה כפופה הקהילה המקומית לקהילת פינסק. בתחילת המאה ה-20 עזבו את העיירה כמחצית מיהודיה, והתקיימו בה שלושה בתי כנסת, אחד מהם של חסידות סטולין.
בין מלחמות העולם היגרו רבים מיהודי העיירה לארגנטינה, ונותרו בה כ-800 יהודים, כשליש מתושביה.
ב-5 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי בגרמנים, ואלו ריכזו את יהודיה בגטו שהוקם בה, בו הוטלו עליהם גזירות שונות. ב-18 באוגוסט 1942 נרצחו כ-700 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה.
קוז'ניצה

| --- | --- |
סמל קוז'ניצהסמל קוז'ניצה

תחנת הרכבת ביישוב
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודלסיה פודלסיה
 מחוז:  סוקולקה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,623 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  53°30′49″N 23°38′46″E﻿ / ﻿53.513611111111°N 23.646111111111°E﻿ / 53.513611111111; 23.646111111111 
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיקוז'ניצה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיקוז'ניצה(למפת פרובינציית פודלסיה רגילה) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לו. ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהקוז'ניצה(למפת פרובינציית פודלסיה מוגדלת) ביאליסטוק סובאלק לומז'ה אוגוסטוב ביילסק פודלסקי  רוסיה - קלינינגרד  לובלין ורמיה-מזוריה בלארוס ליטא מזוביהקוז'ניצה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קוז'ניצה (בפולנית: Kuźnica) הוא כפר במחוז סוקולקה שבפרובינציית פודלסיה בפולין, על גבול בלארוס ועל גדת נהר לוסושנה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב

היישוב נוסד בשנת 1504, ובשנת 1546 הוענקו לו זכויות עיר. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ולאחר מכן נכלל בשטח פולין הקונגרסאית.
במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, בשנים 1919 עד 1921, נערכו באזור היישוב קרבות קשים, שגרמו לכפר נזק רב.
יהודי קוז'ניצה

בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-560 יהודים, למעלה משליש מתושביו, והתקיימה בה פעילות של מפלגות ותנועות נוער יהודיות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש היישוב בידי הסובייטים בספטמבר 1939.
בתחילת מבצע ברברוסה, בסוף יוני 1941, הופצץ הכפר קשות, ורבים מבתיו עלו באש. עם כניסת הגרמנים לכפר, ריכזו אלו את יהודיו בגטו בן מספר בתים שהוקם בו, תוך שהטילו על יושביו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה. בגטו סבלו היהודים ממעשי התעללות מצד שומריהם הגרמנים והפולנים, וכן מצפיפות רבה ומרעב. כמו כן, נדרשו לשלם מעת לעת תשלומי כופר גבוהים לשלטונות.
ב-1 בנובמבר 1942 נערכה בגטו שבכפר אקציית חיסול, בה נורו הקשישים והחולים בבתיהם, וכל יתר היהודים גורשו למחנה המעבר קלבסין, ממנו שולחו כעבור כמה שבועות בתנאי מחיה קשים ביותר למחנה ההשמדה טרבלינקה.
דוד ביכמן

דוד ביכמן
דוד ביכמן (נולד ב-3 בנובמבר 1956) הוא צייר ומאייר חרדי ישראלי.
ביכמן נולד בארגנטינה ועלה לארץ ב-1961 וכיום מתגורר בבני ברק, והוא מהמאיירים הראשונים בציבור החרדי. את סדרת הקומיקס התורני של יפה נוף יצר ביחד עם הסופר מרדכי חלמיש, הסדרה משלבת סיפורי תנ"ך ומדרשי חז"ל, וזכתה להצלחה רבה במגזר החרדי. בציורי הקומיקס מקפידים היוצרים לשלב מושגים תורניים והלכתיים הקשורים לציור, ובכך להפוך את הקומיקס ללימודי יותר. ספרי הקומיקס שהוציאו אף זכו להסכמות רבנים - תופעה נדירה בענף הקומיקס במגזר החרדי.
איוריו של ביכמן, מעטרים ספרים של סופרים חרדים רבים נוספים, כמו כל סדרת ספריו של "רבי מנדל", וחלק מספרי הילדים של חיים ולדר. מדי שבוע מופיע איור הומוריסטי שלו בעלון השבת "נר לשולחן שבת", וכן איור בעלון השבת "למעינו מים" בעריכת הסופר מרדכי חלמיש.
ספרים

אלישמע ואפרים יוצאים ממצרים - סיפור יציאת מצרים משולב בהגדה של פסח
אלישמע ואפרים במדבר סיני - סיפור מסע בני ישראל במדבר
אלישמע ואפרים במעמד הר סיני - סיפור מעמד קבלת התורה
מיכה והורקנוס נלחמים באנטיוכוס - סיפור ניסי חנוכה
ילדי שושן מנצחים את המן - סיפור הניסים הנסתרים שבמגילת אסתר
אלחנן וחיים עולים לירושלים - סיפור הבאת ביכורים לבית המקדש
אלחנן וחיים שמחים בירושלים - סיפור שמחת חג הסוכות בבית המקדש
דוד בן ישי - סיפור חייו של דוד המלך בצעירותו
דוד מלך ישראל - סיפור חייו של דוד המלך
ליקוטי עצות המצויר - עצותיו של רבי נחמן מברסלב, בשילוב איורים אמנותיים
התפילה כקרבן
ד'תתל"א

ד'תתל"א (4831)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-9 בספטמבר 1070 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 28 באוגוסט 1071. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לדעת רוב הראשונים זו שנת היובל.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
הערות שוליים

↑  ראה למשל בעל המאור עבודה זרה ט:
היסטוריה של עם ישראל
ראובן פז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בנובמבר 1950 חיפה, ישראל 
 פטירה:  22 בפברואר 2015 (בגיל 64) 
 ענף מדעי:  אסלאם 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה  שירות הביטחון הכללי  אוניברסיטת רייכמן 
 מספר צאצאים:  2 
 
ראובן פז (1950- 24 בפברואר 2015) היה חוקר שב"כ, ומחלוצי חוקרי האסלאם הרדיקלי בעולם.
ביוגרפיה

פז נולד בחיפה ולמד בבית הספר הריאלי בעיר. לאחר שירותו הצבאי הצטרף ב-1971 לשירות הביטחון הכללי (שב"כ) שם עבד כדסקאי במרחב הצפון, ובין היתר חקר ב־1972 את פרשת אודי אדיב.
למד מזרחנות וערבית באוניברסיטת חיפה, שם סיים את התואר הראשון ב-1974 ואת התואר השני ב-1989. ב-1982 היה ממייסדי יחידת המחקר של השב"כ, התמחה בחקר תנועת חמאס והתנועה האיסלאמית בישראל וראיין את בכירי התנועה שהיו כלואים בישראל, ביניהם שייח' אחמד יאסין, ובספטמבר 1988 היה הראשון שפרסם תרגום לעברית של אמנת החמאס. מטרת הראיונות הייתה לעמוד על האידאולוגיה ותהליכי העומק בארגון. היכרותו העמוקה עם תנועת חמאס שימשה לו כבסיס לעבודת הדוקטור שכתב עבור אוניברסיטת חיפה, שם גם שימש בין השנים 1989–1998 כמרצה בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון. במקביל שימש גם כחוקר אורח במרכז דיין של אוניברסיטת תל אביב.
ב-1994 פרש פז משירותו בשב"כ והתמקד בקריירה האקדמית שלו כחוקר האסלאם הפונדמנטליסטי באוניברסיטת חיפה ובמכון לחקר מדיניות הטרור במרכז הבינתחומי הרצליה, ועמד בראשו בשנים 1997-2000. במהלך השנים הרצה בוועידות בינלאומיות, והעביר חוות דעת ותדרוכים במחלקות מחקר של ארגוני ביון, בהם מטה ה־CIA בלנגלי שבווירג'יניה, במועצה לביטחון לאומי בישראל, במוסד ובאמ"ן, וכעד מומחה ב-19 תיקים שעסקו בטרור בבתי משפט בארצות הברית.
ב-2002 ייסד את PRISM (The Project for the Research of Islamist Movements), פרויקט מחקר במסגרת מכון גלוריה לחקר המזרח התיכון ויחסים בינלאומיים במרכז הבינתחומי הרצליה.
חיים אישיים

פז היה נשוי לדניאלה ולהם שני ילדים משותפים. לאחר גירושיו היה בזוגיות במשך 15 שנה, עד מותו, עם הבמאית לינדה מישל. סבו היה סעדיה פז, מראשוני ארגון השומר.
הערות שוליים

1 2  יוסי מלמן, ‏פיצוח הגרעין: סגן סבא"א מסביר מה ייחשב מבחינת ישראל להסכם טוב עם איראן, באתר מעריב אונליין, 28 בפברואר 2015
↑  יוסי מלמן, השב"כ דרש שוויון. אז הוא דרש, באתר הארץ, 23 במאי 2004
↑  אורן כהן, זהו החמ"ס, באתר חדשות, ‏7 באוקטובר 1988
↑  Reuven Paz - Powerbase, powerbase.info
↑  ראומה שחור, "אולי תכנית רבין מכובדת, אבל אין פלשתינים שמוכנים לדבר איתו", באתר מעריב, ‏6 באפריל 1989
1 2  Dr. Reuven Paz Z"L, ICT (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298949405171  GND: 1161375511  ISNI: 0000 0000 8195 4543  LCCN: nr90021940  VIAF: 7241484   WorldCat (עם VIAF): 7241484
קרוס-דרסינג

קרוס-דרסינג (אנגלית: cross-dressing) הוא לבישת פריטי לבוש ואביזרים המזוהים וקשורים למגדר השני בתוך חברה מסוימת, באופן זמני ושאינו קבוע. המושג "קרוס-דרסינג" מתקשר מצד אחד לפעילות בידורית ומצד אחר, לרצון ללבוש את הבגדים מסיבות שונות (אישיות או חברתיות), כך לדוגמה, לאורך ההיסטוריה, נשים שרצו לעשות פעילות שנאסרה עליהן, לעיתים התלבשו כגברים (על מנת לשרת בצבא, לעסוק במחקר או בכל עיסוק אחר שנאסר על נשים).
לעיתים מחברים בין קרוס-דרסינג לזהות הטרנסג'נדרית או להתנהגות מינית או פטישיסטית, אך המונח עצמו אינו מעיד בהכרח על מניעים לבחירה בלבוש פריטים המזוהים עם בני המין השני. קרוס-דרסינג יוצר לעיתים אי נוחות חברתית ותרבותית בגלל אלה המתלבשים בשונה מהמצופה מהם מעצם המגדר שלהם; אלה נתפסים ככאלה המערערים על נורמות חברתיות, על תפיסות ואפילו על חוקים.
היסטוריה

קרוס-דרסינג מופיעה לאורך ההיסטוריה ובחברות רבות. ישנן דוגמאות רבות ולהן אחדות מהן:
במיתולוגיה יוונית - הפולחן ל-אפרודיטוס המאמינים לבשו בגדים שלא התאימו למגדר שלהם. גברים לבשו בגדי נשים ונשים לבשו בגדי גברים עם זקנים מלאכותיים.
במיתולוגיה נורדית אודין התלבש כמרפאה כחלק ממאמציו לפתות את Rindr.
בהינדו באחת האגדות האלה בהוצ'רה מטה מקללת את בפייה והוא הופך לאימפוטנט. הקללה הוסרה ממנו רק כאשר הוא התלבש והתנהג כמו אישה כסימן להערצת האלה.
בכמו כן ניתן למצוא מגוון דוגמאות בספרות, פולקלור, מוזיקה ותיאטרון, מרחבי העולם, של דמויות המתוארות כקרוס דרסר בדרגות שונות ובגלל מגוון רחב של סיבות. דוגמאות כוללות הקאבוקי ושמניזם קוריאני.
ביגוד

רוב הקרוסדרסרים הגברים מנסים להתלבש בצורה נשית ככל האפשר ולכן משתמשים בבגדי נשים כגוון: שמלות, גרביונים, מחוכים, תחתוניות ובגדים נשים נוספים. כן גברים יעזרו בתותבת שד, גאפה (בגד אשר מיועד להסתיר את איבר המין הגברי). נשים משתמשות בביינדר (פריט לבוש שנועד להשטיח את החזה).
סוגיות חברתיות

קרוסדרסרים עשויים להתחיל ללבוש בגדים הקשורים למין השני בילדותם וזאת תוך כדי שימוש בבגדים של אחים, הורים ואף חבר קרוב, במקרה של ילד קרוסדרסר עשוי ההורה לאפשר לילדו להתלבש ככה בהנחה כי הם יפסיקו עם מנהג זה שיתבגרו, עם זאת לעיתים אותו דפוס ממשיך גם כאשר הילד מגיע לבגרות, דבר זה עלול ליצור עימותים עם בן הזוג או בן משפחה בעניין ואף לגרום אי נעימות לקרוס-דרסר כאשר בן משפחתו או בן זוגו מבקש ממנו להפסיק עם המנהג.
לפעמים בגלל רגשות אשם או מנסיבות אחרות קרוסדרסרים נפטרים מכל בגדיהם בנוהג שנקרא "טיהור" וזאת רק כדי להתחיל לאסוף בגדים של המגדר השני.
משמעויות של קרוס דרסר

ישנן שתי תופעות בולטות של קרוס דרסינג אשר לרוב נבדלות זו מזו בהיבט האטיולוגי; תופעה אחת של קרוס דרסינג היא עשייתו למטרת שעשוע, כלומר, כזה הנעשה על ידי זכרים בעלי זהות מגדרית גברית, שלרוב אינם הטרוסקסואלים, המתחפשים לדמויות נשיות ("דראג קווין"), או הנעשה על ידי נקבות בעלות זהות מגדר נשית, שלרוב אינן הטרוסקסואליות, המתחפשות לדמויות גבריות ("דראג קינג"), וכן אפשר שגם על ידי אינטרסקסואלים או ג'נדרקווירים. תופעה שנייה של קרוס דרסינג היא פאראפיליה (כלומר, התנהגות מינית לא נורמטיבית מבחינה סטטיסטית) מצד אדם, בדרך כלל גבר המרגיש כמיהה עזה ללבישת בגדים ופריטים המזוהים מבחינה תרבותית או סטטיסטית בנות המגדר הנשי בתרבותו, וזאת לצורך קבלת סיפוק מיני ואורגזמה מכך. שמה המקצועי הישן של תופעה זו היא פטישיזם טרנסווסטי, אם כי כיום יש גם העושים שימוש במונח אוטוגינפיליה, ונכון להיום לא ידועה הסיבתיות לתופעה זו. יש הרואים במונח "פטישיזם טרנסווסטי" או "אוטוגינפיליה" מונח מבזה, שכן הוא מרמז להיררכיית ערכים שבה המרכיב המיני של ההתנהגות הטרנסג'נדרית הוא בעל ערך שלילי.
קרוס דרסינג לשם בידור או שעשוע, נבדל ברמה האטיולוגית מאוטוגינפיליה והמכניזם המכונן התנהגויות אלה נחקר בעיקר על ידי פסיכולוגים, פסיכיאטרים, וחוקרים מתחומים קרובים.
אין לבלבל בין הטרנסווסטיט לבין טרנסקסואל שמאמץ התנהגויות או פרקטיקות אחרות המשותפות לאותו מגדר, או רוצה לעבור פרוצדורות רפואיות על מנת לבצע שינויים פיזיים, כי הוא חש כ"אישה הכלואה בגופו של גבר" (או "גבר הכלוא בגוף אישה"). עם זאת גם בעלי פרפיליית אוטוגניפיליה לעיתים יעברו ניתוח לשינוי מין עקב תחושת דיספוריה מגדרית מחמת פנטזיות או דימויים מיניים על היותם נשים ועוררות מינית מכך וזו עשויה להגביר או ליצור דיספוריה מגדרית. עם זאת לא כל בעלי פרפיליה זו יבצעו ניתוחים לשינוי מגדר, רובם הם גברים הטרוסקסואלים, מעדיפים פעילויות מיניות עם שותף מושך, בעלי יותר מפרפיליה אחת ובילדותם לא הראו התנהגות "נשית" בניגוד לטרנס-סקסואלים הומוסקסואלים.
בניגוד לאמונה הרווחת, חלק מהקרוס-דרסרס הגברים האוטוגינפיליים, מעדיפים, לפחות בדרך כלל, נשים, ואינם הומוסקסואלים. עם זאת, קשה לאמוד את אחוז הקרוס דרסרים אשר ביום יום נמשכים לנשים ואת אלה הנמשכים לנשים, מסיבות מתודלוגיות (למשל, מצב בו נבדקים במחקר משקרים לגבי האוריינטציה שלהם, כדי לא לבייש את עצמם, לשיטתם, בפני החוקרים).
אטיולוגיה

תיאור אטיולוגי (כלומר העוסק בסיבתיות) של תופעת קרוס דרסינג מגדיר קודם כל את סוג התופעה, כלומר, מדגיש אם מדובר בקרוס דרסינג לשם שעשוע (כגון הופעת דראג, המבוצעת לרוב על ידי הומוסקסואלים ולסביות), או פטישיזם טרנסווסטי שהמבצע אותו אינו בהכרח נמשך לבני או בנות מגדרו.
יחס הדתות לקרוס דרסינג

תרבויות לא-מערביות רבות מעניקות לגיטימציה לקרוס-דרסינג, לעיתים קרובות על רקע של ריטואל דתי.[דרוש מקור]
יחס הדתות לקרוס דרסינג > בדתות האברהמיות

התורה אוסרת קרוס-דרסינג מפורשות: "לא יהיה כלי גבר על אשה ולא ילבש גבר שמלת אשה" (דברים, כ"ב, ה'). הטעם שנתנו פרשנים לאיסור זה הוא שהאיסור בא להגן מחטא ניאוף וזנות שעלול להיגרם עקב התערבבות המינים. חז"ל דנו בסוגיה האם מאיסור זה נלמד שאל לה לאשה לצאת למלחמה.
הנצרות מוסיפה על איסורי הברית הישנה גם את האיסורים הכתובים בספר הברית החדשה, ויחסה לקרוס דרסריות הוא המחמיר ביותר.
יחס הקוראן לקרוס-דרסריות אינו חד-משמעי, אם כי הדבר מגונה בספרות החדית'.
ראו גם

דראג (לבוש)
תפקיד מכנסיים
זהות מגדרית