stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקרן החדשה לישראל
פעילות הקרן > גופים נתמכים

במרוצת השנים תמכה הקרן בארגונים ישראליים רבים. אלו הארגונים שמקבלים תמיכה מהקרן בשנת 2023:
אגודה ישראלית למען יהודי אתיופיה
אחותי
אעלאם
במקום
גבעת חביבה
האגודה הישראלית לצדק חלוקתי
האגודה לזכויות האזרח בישראל
האגודה למען הלהט"ב בישראל
האם ראית את האופק לאחרונה?
הוועד הארצי לראשי הרשויות המקומיות הערביות
הוועד הציבורי נגד עינויים
המגדלור
המועצה האזורית ליישובים הבלתי מוכרים
המטה האזרחי
המרכז הערבי לתכנון אלטרנטיבי
המרכז הרפורמי לדת ומדינה
הפורום לחשיבה אזורית
הציבור החרדי ממלכתי
הקליניקה לזכויות אדם במרחב הסייבר
הקרן למגני זכויות אדם (קז"א)
השפעה לוד
התנועה לחופש המידע
ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי
זזים
טבקה
יוזמות אברהם
יש דין
ישראל חופשית
כיאן
מועצת הנגב
מחסום ווטש
מכון זולת
מכון מיתווים
מרכז אדוה
מרכז הגר
מרכז השל לקיימות - תוכנית השותפויות
מרכזים לצדק חברתי
נווה שלום - ואחת אלסלאם
נשים נגד אלימות
סיכוי - אופוק
עדאלה
עומדים ביחד
עיר עמים
עמק השווה ע"ש השר אורי אורבך
פורום ארגוני הפליטים ומבקשי המקלט בישראל
פורום דו קיום בנגב לשוויון אזרחי
פורום הדיור הציבורי
פייק ריפורטר
קדאייה
קרן ברל כצנלסון
רופאים לזכויות אדם
שדולת הנשים בישראל
שוברים שתיקה
שותפות למען עתיד ישראל
תג מאיר
תשרין
בין השאר מממנת הקרן את פרויקט "בועטים את הגזענות והאלימות מהמגרשים", המופעל בשיתוף מינהל הספורט של משרד התרבות והספורט, המשרד לביטחון הפנים, וההתאחדות לכדורגל בישראל במטרה להפחית את הגזענות והאלימות בספורט.
הקרן שותפה עם פרויקט תגלית בארגון מסלול סיורים מיוחד במסגרת הפרויקט, בשם: "גלו את ישראל: שלום, פלורליזם וצדק חברתי".
גופים שנתמכו בעבר

אדם טבע ודין
בצלם
גישה - מרכז לשמירה על הזכות לנוע
הבית הפתוח
הטלוויזיה החברתית
המועצה לשלום ולביטחון
המוקד להגנת הפרט
הפורום החילוני
הסדנא לידע ציבורי
הקשת הדמוקרטית המזרחית
התנועה המסורתית בישראל
התנועה הרפורמית
חדו"ש – לחופש דת ושוויון
חוג ההורים - פורום משפחות
חקל - ברית להגנה על זכויות אדם
ירושלים דלמטה
ידיד
כנפיים של קרמבו
כל ישראל חברים
כרם נבות (חל"צ)
לוחמים לשלום
מגמה ירוקה
מולד - המרכז להתחדשות הדמוקרטיה
מוסאוא
מוקד סיוע לעובדים זרים
מחזקים
מרכז הרצוג
מרכז מוסאוא
נאמני תורה ועבודה
נוער כהלכה
נשות הכותל
נשים לגופן
סאדאקה רעות
עוז ושלום
מכון עקבות
עולים ביחד
קו לעובד
קולך
רבנים לזכויות אדם
מגזין 972
פרויקטים מרכזיים > שתיל

בשנת 1982 יזמה הקרן החדשה לישראל את הקמת "ארגון שתיל", המייעץ לעמותות הנתמכות על ידה.
פרויקטים מרכזיים > תוכנית המשפטנים

בשנים 1984–2017 הפעילה הקרן תוכנית דו-שנתית במסגרתה העניקה מלגת לימודים למשפטנים ישראלים היוצאים ללימודי תואר שני במשפטים בארצות הברית, תוך התמחות בזכויות האדם. משתתפי התוכנית זכו למלגה הכוללת את מימון שכר הלימוד, הוצאות הנסיעה והוצאות המחיה בארצות הברית. לאחר חזרתם לישראל שובצו משתתפי התוכנית לעבודה במשך שנה באחד מהארגונים העוסקים בתחומי זכויות האזרח בישראל. בשנה זאת מקבלים המשתתפים משכורת חודשית מהקרן. בראש ועדת ההיגוי של התוכנית עומד עו"ד יהושע שופמן. עם משתתפי התוכנית בעבר נמנו עורכי הדין אביגדור פלדמן, חסן ג'בארין, דן יקיר, ד"ר יובל קרניאל, ד"ר נטע זיו ועו"ד שמאי ליבוביץ.
פרויקטים מרכזיים > "כנגד כל הסיכויים"

בשנת 2006 שודרה בערוץ 2 הסדרה "כנגד כל הסיכויים" שהופקה על ידי שידורי קשת בשיתוף הקרן החדשה לישראל. בכל אחד משלושה עשר פרקי הסדרה הובא סיפורו של פעיל ומנהיג חברתי באחד הארגונים.
פרויקטים מרכזיים > פרסים

"פרס הרמן שוורץ" הניתן למשפטן עבור "הישגים בולטים בתחום זכויות אדם וקידום צדק חברתי". הפרס על שמו פרופ' הרמן שוורץ שייסד את תוכנית המשפטנים של הקרן.
פרס עבור פעילות התורמת לדו-קיום בין יהודים לערבים בישראל על שמה של ישראלה גולדבלום, ממקימי שלום עכשיו וסגנית נשיא הקרן החדשה לישראל.
הפרס לשינוי חברתי והעצמת נשים על שם יפה יערי.
פרס "אמת לכוח" על שם ביל גולדמן. בשנת 2023 הוענק לנסר נוואג'עה שהקדיש את חייו למאבק נחוש על זכויותיהם של בני עמו". בשנת 2024 הוענק לעינב צנגאוקר, אמו של מתן צנגאוקר שנחטף מנחל עוז לעזה, בזכות היותה סמל ודוגמה לגבורה אזרחית רבת עוצמה. צנגאוקר מהווה השראה לציבור רחב, שלא שוכח את מצוות פדיון שבויים.
פרויקטים מרכזיים > קרנות

הקרן החדשה לישראל יצרה שותפות עם קרן פורד ומנהלת עבורה את קרן פורד ישראל החל משנת 2003. במסגרת שיתוף הפעולה בין הקרנות העבירה קרן פורד מענקים בסך 40 מיליון דולר דרך הקרן החדשה לישראל. 20 המיליון הראשונים ניתנו לחלוקה בתקופה של חמש שנים, שבסיומם ניתנו 20 מיליון נוספים לחמש שנים נוספות, ובסופן אמורה קרן פורד להפסיק לתרום באמצעות הקרן החדשה לישראל. התרומה מקרן פורד מהווה כשליש מסך התרומות שמקבלת הקרן בשנים אלו. מענקיה של קרן פורד בישראל מופנים למטרות של קידום "זכויות אדם ואזרח, צדק חברתי ויוזמות פתרון של הסכסוך הישראלי-ערבי". את קרן פורד בישראל מנהל אהרן בק.
הקרן נתמכה על ידי האיחוד האירופי. ב-2006, למשל, העביר האיחוד האירופי לקרן כ-700,000 דולר[דרוש מקור].
"קרן דפנה" על שם פרופ' דפנה יזרעאלי, פעילה פמיניסטית ומראשי הקרן החדשה לישראל. הקרן תומכת בפרויקטים המקדמים מנהיגות נשים וערכים פמיניסטיים.
פולמוס

בקרב הימין הישראלי הפך קשר עם הקרן החדשה לישראל, ובפרט קבלת מימון כספים ממנה, ל"אות קין". פוליטיקאים מהימין, ובראשם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, טענו שמדובר בקרן אנטי-ציונית. באפריל 2018 ראש הממשלה נתניהו טען, כי "הקרן החדשה היא הגורם המרכזי שהפעיל לחץ אירופי על ממשלת רואנדה לסגת מהסכם ההחזרה של האזרחיה מישראל. הוא הוסיף כי מטרת-העל של הקרן היא מחיקת הצביון היהודי של ישראל, הפיכתה למדינת כל אזרחיה, ואף לצד מדינת לאום פלסטינית 'נקייה מיהודים' בקווי 67' שבירתה ירושלים". נשיאת הקרן הכחישה שהארגון פנה לרואנדה או לגורמים אירופאים והוסיפה כי "ראש הממשלה עבר הערב כל קו אדום בהסתה נגד הקרן החדשה לישראל". בהודעה שהוציאה מפלגת הבית היהודי בשנת 2015 נכתב כי הקרן החדשה פוגעת "בחיילי צה"ל ובכל אינטרס ישראלי".
בתחילת 2010 תנועת "אם תרצו" יצאה במסע פרסום נגד הקרן ונשיאתה, נעמי חזן, בטענה שהקרן תומכת בארגונים המגישים תביעות נגד קציני צה"ל מחוץ לישראל בהאשמה של פשעי מלחמה, ובתמיכה בארגונים שסיפקו נתונים לוועדת גולדסטון. הקרן פרסמה מסמך תגובה לטענות "אם תרצו", ובו טענה שהמסמך של "אם תרצו" הוא מניפולציה שקרית.
ארגון NGO Monitor הלין במכתב פומבי למנכ"לית הקרן רחל ליאל, נגד ארגון השמאל הרדיקלי "קואליציית נשים לשלום" המשתתף בקמפיין ה-BDS נגד ישראל וכנגד תמיכת הקרן בו. בעקבות זאת הופסקה הזרמת המענקים ל"קואליציית נשים לשלום" והקרן דרשה מהם להסיר את שמה מרשימת התורמים באתר. בתגובה האשימה הקואליציה את הקרן ב"כניעה למסע ההסתה".
מוסדות הקשורים בתנועת "הקיבוץ הדתי", ובהם "קרן הרצוג" ונאמני תורה ועבודה, קיבלו תקציבים מהקרן. בפברואר 2011 קראה תנועת "הקיבוץ הדתי" למוסדות אלה שלא לקבל כספים מהקרן, בשל המטרות שלטענתה הקרן מנסה לקדם. באוגוסט 2018 פתח ארגון "חותם" במסע פרסום נגד עמותות ואישים דתיים שקיבלו מימון מהקרן ופעלו לפי הקמפיין למען מטרות כהפרדת הדת מהמדינה, וקרא לציונות הדתית להתנתק מהם. על מסע הפרסום נמתחה ביקורת על ידי אותם ארגונים.
ב-2016 החליט ארגון השמאל "מולד" לוותר על תקצוב מהקרן החדשה בנימוק שהקרן החדשה משתפת פעולה עם ארגונים אנטי-ציוניים.
מנגד פרסמו אנשי רוח, ובהם הסופר א. ב. יהושע והמחזאים יהושע סובול ועדנה מזי"א, עצומה שבה הביעו "שאט נפש ממסע ההסתה והשנאה המתנהל בשבועות האחרונים נגד הקרן החדשה לישראל ונגד ארגוני זכויות האדם בישראל". מספר אמנים וחברי כנסת ערכו אירוע תמיכה בקרן החדשה לישראל. בעקבות הביקורת נגדה יצאה הקרן במסע פרסום תחת הכותרת "לא נסתום" שבמסגרתו הועלה אתר אינטרנט בשם זה וגויסו בלוגרים על מנת שישתתפו במאבקה של הקרן. העיתונאי האמריקאי אדווין בלאק אמר שהקרן מממנת כ-800 ארגונים שהמטרות של מרביתם טובות, אך 80 מהם הם ארגונים פוליטיים הפועלים נגד ישראל.
כפית

כפית
כפית היא כלי אכילה פופולרי, המבוסס על הכף, אך קטן ממנה בגודלו. כמו הכף, הכפית ישרה מצד אחד וקעורה מצדה השני. ההבדל העיקרי בין הכפית והכף הוא ברוחב החלק הקעור. כפית ממוצעת מחזיקה כשליש מהנוזל אותו מחזיקה כף. הבדל נוסף בין הכפית והכף הוא באורך הידית של הכפית שקצר משל הכף. שמה של הכפית - בא בשל היותה כף קטנה.
שימושים

השימוש העיקרי של הכפית הוא בהכנת משקאות -- הוספת חומרים כגון סוכר או קפה לכוס ועזרה בערבובם עם בסיס נוזלי כגון מים או חלב. הכפית גם משמשת ילדים קטנים לאכילה, באכילת קינוחים קטנים יחסית ובטעימה של מאכלים לפני הגשתם. כפיות משמשות לעיתים גם בתור יחידות מידה (בין אם מדובר במתכון או תרופה), כאשר כל כפית, מייצגת כ-5 מיליליטר של נוזל.
משמעויות נוספות

בשפה יום-יומית, משמש המונח "תנוחת כפיות" בהשאלה למצב בו שוכבים שני אנשים זה לצד זה באופן בו חלק גופו הקדמי של אחד מהם צמוד לחלק גופו האחורי של האחר, בצורה המזכירה שתי כפיות צמודות. תנוחה זו מקובלת בין בני זוג לצורך לינה משותפת, חיבוק והתגפפות או קיום יחסי מין.
"מצב כפית" הוא ביטוי בסלנג עברי המתאר מצב קיצוני של עייפות או של קלות דעת, שבו אדם פורץ בצחוק למשמע דברים שאינם בהכרח מצחיקים, לעיתים בעקבות מילה אקראית, כגון "כפית".
אחד השימושים העיקריים של הכפית הוא הכנת משקאות
מפקדת אלון

|  פרטים |
| --- | --- |
 כינוי:  מפקדה משימתית לטיפול במשברים אזרחיים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צבא הגנה לישראל
 בסיס האם:  מחנה רחבעם
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  4 באוגוסט 2020 – הווה (4 שנים)
 מלחמות:  חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  כ-150 משרתי מילואים
 פיקוד
 יחידת אם:  פיקוד העורף
 דרגת המפקד:    תת-אלוף
 
מפקדת אלון היא מפקדה משימתית הפועלת במסגרת פיקוד העורף ומסייעת למשרדי הממשלה בהתמודדות עם אירועי משבר באמצעות ניהול וביצוע אופרציות מורכבות המכוונות לחוסנו של הפרט.
המפקדה מופעלת על ידי עשרות אנשי מילואים בעלי התמחויות שונות מתפקידיהם האזרחיים ובעלת יכולת השתנות מהירה בהתאם לשלבי המשבר המתפתח.
המפקדה הוקמה בשנת 2020 במטרה לסייע למשרד הבריאות בקטיעת שרשראות ההדבקה במגפת הקורונה, סייעה למשרד הקליטה והעלייה לקליטת גל העלייה מאוקראינה עם פרוץ מלחמת רוסיה-אוקראינה. עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל נפתחה המפקדה מחדש כמרכז שליטה לאומי לסיוע למשפחות החטופים, הנעדרים והשבים המרכז את המאמץ הממשלתי בנושא בהובלת משרד ראש הממשלה.
בינואר 2023 פורסם כי שר הביטחון יואב גלנט מעוניין להפוך את מפקדת אלון לכזו שתפעל לצמיתות במשברים עתידיים. המפקדה תנהל משברים לאומיים אזרחיים כגון שריפות, שלגים, אסונות טבע, ומגפות ובמסגרת פעילותה ישרתו בה עשרות חיילי חובה ואנשי קבע ובשעת חירום יצטרפו אליהם משרתי מילואים.
בחודש מרץ 2023 נסגרה המפקדה לאור ירידה משמעותית בתחלואת הקורונה.
המפקדה הופעלה פעם נוספת עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל כמרכז השליטה הלאומי לסיוע למשפחות החטופים, הנעדרים והשבים.
מגפת הקורונה

ב-3 באוגוסט 2020 אישר הרמטכ״ל אביב כוכבי את תוכניות הקמת המפקדה והיא החלה את פעילותה ב-4 באוגוסט 2020. עם זאת, הקמת מערך קטיעת שרשראות ההדבקה הושלם רק בנובמבר 2020.
המפקדה פעלה ברמה הלאומית לסיוע בקטיעת שרשראות ההדבקה תוך ריכוז וחיבור כלל הגופים והמאמצים לכדי מערכת אחת. המפקדה פעלה בהתאם לצרכים השונים, מתוך מטרה לצמצם את התפשטות נגיף הקורונה ולסייע בשמירה על ביטחון ובריאות אזרחי ישראל.
במאי 2021 אישרו שר הביטחון גנץ והרמטכ"ל כוכבי את תוכנית להעברת תחומי הטיפול של המפקדה, שפעלה תחת פיקוד העורף וסייעה במאבק בקורונה, למערכת הבריאות. תאריך היעד לסגירה הסופית נקבע כ-1 באוגוסט 2021. המפקדה הוקמה מחדש בשל עליה בתחלואת הקורונה.
במפקדה פעלו ארבעה מרכזים עיקריים:
מרכז הניטור (לשעבר מרכז הבדיקות) – המופקד על ניהול המעבדות הארצי.. בראש המרכז עמד אל"ם חנוך דאובה.
מרכז הדיגום והשינוע – המתגבר את יכולות הדגימה של משרד הבריאות, ומשנע את הדגימות למעבדות. לדוגמה, מתחם הדרייב אין הצבאי הראשון שהוקם בכפר ירכא חנה תחת המרכז.
מרכז החקירות – בראש המרכז עומד אל"ם (במיל') גיא ברגר.
יחידת "אלה" לחקירות אפידימיולוגיות – המתגברת את מערך החקירות של משרד הבריאות. הדבר התבצע על ידי הקצאה של כ־300 עתודאים, מפקדות גדנ"ע ומורות חיילות. כמו כן, התבצעו הכשרות לנציגים מהרשויות המקומיות. המרכז מופעל מחמ"ל מרכזי בבסיס פיקוד העורף המאויש ב־300 חיילים מתשאלים, וכן במוקדים העירוניים של הרשויות המקומיות. כמו כן, התבצעו הכשרות לנציגים מהרשויות המקומיות.
מרכז הבידוד – האחראי על ניהול מלוניות ההחלמה והבידוד. בראש המרכז עומד אל"ם (במיל') דודו עבאדה.
כמו כן, המפקדה כללה מרכזים, מכלולים וצוותים שונים ובהם: מכלול הערכה, מערך הסברה ושולחן מרכזי במסגרתו יפעלו נציגי המרכזים, המכלולים והצוותים, ארגוני החירום ומשרד הבריאות.
מאמצע שנת 2022 צומצמה פעילות המפקדה וחלק מהמרכזים נסגרו. המפקדה נסגרה ב-30 במרץ 2023 ונפתחה מחדש כשבוע לאחר טבח שבעה באוקטובר.
קליטת עליה מאוקראינה

עם פרוץ מלחמת רוסיה אוקראינה ותחילת מבצע קליטת העולים מאוקריאנה סייעה מפקדת אלון למשרד העלייה והקליטה במאמץ לקליטת העולים בארץ, לצורך כך גויסו למפקדה כ-150 חיילים בסדיר ובמילואים דוברי השפות הרלוונטיות והוצבו בנתב"ג ובמלונות על מנת לסייע לקליטת העולים תוך ניצול הידע והיכולות שהצטברו במפקדה בשנתיים האחרונות בהתמודדות עם אתגרים ברמה הלאומית.
מרכז השליטה הלאומי לסיוע למשפחות החטופים, הנעדרים והשבים

לאחר טבח שבעה באוקטובר ופרוץ מלחמת חרבות ברזל נפתחה המפקדה פעם נוספת בהנחיית שר הביטחון יואב גלנט כמרכז הלאומי לסיוע למשפחות החטופים, הנעדרים והשבים (מהל״ב) בפיקודו של תא"ל שלומי בן מוחה, אשר אויש על ידי עשרות אנשי מילואים המאיישים מוקד טלפוני המסייע לכלל צרכיהן של משפחות החטופים - עזרה סוציאלית, לוגיסטיקה ועד סיוע כלכלי באמצעות הגופים הממשלתיים.
המפקדה הוכפפה מקצועית למשרד ראש הממשלה על פי החלטת ממשלה אשר היוותה בסיס להקמת מנהלת החטופים.
יחד עם משרתי המילואים, פעלו במוקד נציגי משרדי ממשלה: משרד הבריאות, משרד הרווחה, הביטוח הלאומי, משרד התחבורה, משרד החינוך ועוד. כמו כן, אל המפקדה הצטרפו גופים שונים ממגזר השני והשלישי אשר סייעו לכל צורכי המשפחות.
עם היוודע על חתימת הסכם השבת החטופים בחודש נובמבר 2023, פעלה המפקדה ליצירת מערך ליווי וסיוע לשבים יחד עם משרדי הממשלה.
ב-29 בפברואר 2024, הועברה פעילות המשל״ט למנהלת החטופים הכפופה למשרד ראש הממשלה.
מפקדי מפקדת אלון

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| ניסן דוידי | 2020 - 2021 | מפקד המפקדה בגל השני והשלישי |
| רלי מרגלית | 4 במרץ 2021 - 22 בדצמבר 2021 | מפקד המפקדה בגל הרביעי ובתחילת התפרצות וריאנט האומיקרון |
| שלומי בן מוחה | 22 בדצמבר 2021 - 30 במרץ 2023 | מפקד המפקדה בגל החמישי |
| שלומי בן מוחה | 7 באוקטובר 2023 - 01 במרץ 2024 | הקמה מחדש לאחר טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל |
הערות שוליים

↑  איתמר אייכנר, גלנט יוזם: מפקדת הקורונה תעבור לנהל "משברים לאומיים" - ותהפוך לקבועה, באתר ynet, 15 בינואר 2023
↑  אור הלר, מרכז בדיקות ומערכי חקירות והסברה: כך תפעל מפקדת הקורונה, באתר חדשות 13, 4 באוגוסט 2020
↑  אלישע בן קימון, בשל הירידה בתחלואת הקורונה: מפקדת "אלון" תיסגר, באתר ynet, 25 במאי 2021
1 2 3  כך פועלת מפקדת "אלון" לסיוע בקטיעת שרשרת ההדבקה בקורונה, באתר צה"ל, ‏14 בספטמבר 2020
↑   אושרה הקמת יחידת "אלה" לחקירות אפידמיולוגיות, באתר צה"ל, 9 בספטמבר 2020
↑  לילך שובל, גנץ הנחה את צה"ל להיערך להקמת בית חולים שדה, באתר ישראל היום, ‏21 בספטמבר 2020
↑  צוות המשרוקית של גלובס, ‏האם 27 אחיות עושות את כל התחקירים האפידמיולוגיים?, באתר גלובס, 23 בספטמבר 2020
↑  משל״ט מהל״ב, באתר משרד ראש הממשלה
↑  הקמת מנהלת החטופים, הנעדרים, השבים ארצה ומשפחותיהם והסדרה בעניין פעילות משל"ט 'מהלב' - החלטה 1058, באתר משרד ראש הממשלה, ‏12/11/2023
| מגפת הקורונה בישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| חלק ממגפת הקורונה העולמית | חלק ממגפת הקורונה העולמית |  |
| גופים ממשלתיים וארגונים | משרד הבריאות • משרד האוצר • משרד הביטחון • קבינט הקורונה • מערכת הבריאות בישראל • מגן דוד אדום • מפקדת "אלון" • ועדת הקורונה • מרכז המידע והידע הלאומי למערכה בקורונה • מכון גרטנר • המכון למחקר ביולוגי בישראל • המטה לביטחון לאומי • מגן ישראל |  |
| חיסונים | לתת כתף • חיסון פייזר • חיסון מודרנה • פיתוח חיסון במכון הביולוגי |  |
| תקנים | התו הסגול • מתווה הרמזור • התו הירוק |  |
| טכנולוגיות למניעת הדבקה | המגן (אפליקציה) • הכלי |  |
| חקיקה | תקנות שעת חירום למאבק בנגיף הקורונה • צו בריאות העם (בידוד בית) • חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש |  |
| בעלי תפקידים עד 17 במאי 2020 | ראש הממשלה, בנימין נתניהו • שר הבריאות, יעקב ליצמן • שר האוצר, משה כחלון • שר הביטחון, נפתלי בנט • מנכ"ל משרד הבריאות, משה בר סימן טוב • המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, איתמר גרוטו • ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות, סיגל סדצקי |  |
| בעלי תפקידים החל מ-17 במאי 2020 | ראש הממשלה, בנימין נתניהו • ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון, בני גנץ • שר הבריאות, יולי אדלשטיין • שר האוצר, ישראל כ"ץ • מנכ"ל משרד הבריאות, חזי לוי (משה בר סימן טוב עד 18 ביוני 2020) • הממונה הלאומי לנגיף הקורונה, נחמן אש (רוני גמזו עד נובמבר 2020) • המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, איתמר גרוטו (עד  פברואר 2021) • ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות, שרון אלרעי פרייס (סיגל סדצקי עד יולי 2020) |  |
| בעלי תפקידים החל מ-13 ביוני 2021 | ראש הממשלה, נפתלי בנט • ראש הממשלה החלופי ושר החוץ, יאיר לפיד • שר הבריאות, ניצן הורוביץ • שר האוצר, אביגדור ליברמן • שר הביטחון, בני גנץ • מנכ"ל משרד הבריאות, נחמן אש (חזי לוי עד 11 ביולי 2021) • הממונה הלאומי לנגיף הקורונה, סלמאן זרקא (נחמן אש עד 14 ביולי 2021) • המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, ספי מנדלוביץ' (מ-5 בספטמבר 2021) • ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות, שרון אלרעי פרייס |  |
| שונות | השפעת מגפת הקורונה על ישראל |  |
ביקור הרמטכ״ל, רא"ל אביב כוכבי, במפקדת אלון בליווי מפקד פיקוד העורף, האלוף אורי גורדין, ומפקד מערך החקירות האפידימיולוגיות במפקדה, אלוף-משנה, רלי מרגלית, 9 בספטמבר 2020
ביקור שר הביטחון וראש הממשלה החלופי, בני גנץ במפקדת אלון בליווי סגן הרמטכ"ל, האלוף אייל זמיר, מפקד פיקוד העורף, האלוף אורי גורדין ומזכירו הצבאי, תת-אלוף יקי דולף, 4 באוגוסט 2020
סמל משל״ט מהל״ב
שעון בתחנת רכבת

מגדל שעון עם שעון תחנה, בווטרברי, קונטיקט, ארצות הברית
שעון הרכבת השווייצרי
שעון תחנה הוא שעון בתחנת רכבת המספק חיווי סטנדרטי של זמן הן לנוסעים והן לעובדי הרכבת.
בתחנת רכבת יהיו לרוב מספר שעוני תחנות. ניתן למצוא אותם במגדל שעון, באולם ההזמנות או במשרד, באולם המתנה, על רציפי התחנה או במקומות אחרים.
עיצוב

העיצוב של שעוני תחנות באירופה היה בעבר מגוון למדי. כיום, עיצוב של רובם נגזר מדגם שעון הרכבת השווייצרי שתוכנן על ידי הנס הילפיקר, מהנדס שווייצרי, בשנת 1944 כשהיה עובד של הרכבות הפדרליות של שווייץ. ב-1953 הוסיף הילפיקר ללוח שעון מחוג שניות שעוצב בצורת דיסק איתות אדום של קונדוקטור רכבת. היישום הטכני של שעון הרכבת ומנגנון הסנכרון המרכזי על ידי שעון מאסטר, תוכנן יחד עם חברת Mobatime, יצרנית שעונים, שגם היום ממשיכה לייצר את שעוני הרכבת מהדגם השווייצרי וגם את שעוני רכבת מהדגם הגרמני וגם דגמים רבים אחרים.
עיצובים מודרניים של שעוני תחנות רכבת הם סטנדרטיים, לשעון בתחנת רכבת אירופאית יש לוח שעון לבן ומואר, סימני שעות ודקות הם בצורת פס שחור (ללא מספרים), מחוגי שעות ודקות בצורת פס שחור, מחוג שניות מעוצב כפס דק עם דיסק בקצה, ולעיתים קרובות הדיסק הוא בצבע אדום. עיצוב כזה של שעונים מבטיח קריאת זמן מרחוק.
דוגמאות

עיצובי שעוני תחנה מודרניים בסטנדרט אירופאי
שעון רכבת שווייצרי, "האם" של שעוני הרכבת המודרניים
בלגיה
שעון תחנת דויטשה באן קלאסי
שעון תחנת NS ההולנדי
שעון תחנת MRT ג'קרטה
שעוני תחנות אירופיים ישנים יותר
קינגס קרוס, לונדון
המבורג האופטבאנהוף
גאר דה ליון, פריז
ווטרלו, לונדון
שעוני תחנה אירופיים מודרניים
פנים עגולות, עם מחוגים מעוקלים
פנים מרובעים, עם מחוגים ישרים
שעון תחנה גרמני מודרני ליד לוח תצוגה מפוצל
עיצוב ייחודי ב-Heidelberg Hauptbahnhof
שעון תחנת Aarau בקוטר 9 מ'
זיידים

|  שורשים, סיווג והנהגה |
| --- | --- |
 דת:  אסלאם
 תאריך ייסוד:  המאה ה־8 
 מייסד:  זייד אבן עלי 
 
העולם המוסלמי; תפוצת הזיידים מסומנת בחום
זיידים (בערבית: الزيدية) הם פלג שיעי הנקרא על שמו של האימאם זייד בן עלי, שנהרג בעקבות מרידתו נגד שלטון בית אומיה באזור חג'אז בשנת 740 לספירה.
האמונה הפוליטית

הזרם הזיידי שונה מן הזרם השיעי התריסרי בכך שהוא מכיר רק בארבעת האימאמים הראשונים, ובכך שמספר האימאמים אינו מוגבל ל-12. על פי השקפתם, אימאם יכול להתקיים בכל עת, ולא רק בתקופת זמן מוגבלת. בכך, ראייתם של הזיידים יותר פרגמטית, ובמסגרתה מוסד האימאמות הופך למוסד פוליטי ושלטוני שיכול להתקיים בכל הדורות ובהתאם לשינויים ההיסטוריים. עמדה זו נבעה מאופיו המיליטנטי והפוליטי של הזרם, אשר הצליח עוד לפני השיעים התריסריים להקים מדינות זיידיות בצפון אפריקה, בתימן ובאזור טברסטאן אשר באיראן של היום. בניגוד לתריסריים, הזרם הכיר בשלטונם של הח'ליפים הסונים הראשונים, אבו בכר ועומר בן אל-ח'טאב, על מנת להפיץ את האידאולוגיה הפוליטית בקרב הסונים ולגייס תומכים חדשים לזרם מתוך הסונה. הזרם הזיידי ניסה עוד בראשית דרכו להציג את האידאולוגיה הזיידית כאידאולוגיה מתחרה באידאולוגיה הסונית, ולא להציג אותה כאסכולה עוינת אשר תרחיק מאמינים פוטנציאליים חדשים. במקביל הזרם לא נטה לשלול את אופיו השיעי של הזרם, על מנת לשמור על ייחוד האידאולוגיה הדתית שלו, וכדי לשמור על תמיכת השיעים שמהווים את עמוד השדרה של הזרם. אולם מצד שני ניסה הזרם להעניק לעצמו ייחוד דתי שיבדיל את הזיידים מהתריסריים. כדי להתמודד עם הצורך בקיומם של אלמנטים משותפים באמונתם עם הסונים והשיעים, אך לשמור על ייחודם, קבע הזרם נוסחה פוליטית ייחודית. הנוסחה שהתקבלה הייתה כי אין חובה שהשליט יהיה צאצא של הנביא מוחמד (על מנת לקרב את הסונים), אולם עדיף שיהיה צאצא של הנביא (כדי לקרב את תומכיו התריסריים). על מנת לשמור על האופי הזיידי וכדי להתבדל מהשיעים התריסריים נקבע עוד שהשליטים יכולים להיות שייכים למשפחת חסן אבן עלי, ולא רק למשפחת חוסיין אבן עלי, כמו שהאמינו התריסריים.
הבדל מהותי מהתריסריים נגע בסמכויותיו של השליט המוסלמי: הזרם הזיידי לא האמין כי השליט חסין מפני חטא (ה"עִצמה" (אנ')) שהשיעים מייחסים ל-12 האימאמים השיעים) ולא ראה בו אדם שפועל מתוך השראה אלוהית. לדעתם, השליט חייב להשתמש בשיקול הדעת החופשי ולפעול למען האינטרסים של הקהילה המוסלמית. תפיסה רציונלית זאת נבעה מזיקתם של הזיידים לזרם המועתזילה שהיה הזרם הרציונלי באסלאם, בשל שימושו הרחב בפילוסופיה יוונית.
אמונתם התאולוגית

חכמי התאולוגיה הזיידית בימי הביניים נטו לאמץ את רוב ההשקפות התאולוגיות של המועתזילה בנוגע לשלילת תוארי האל ובנוגע לאמונתם שהקוראן נברא, זאת בניגוד לסונים, שטענו כי הקוראן על זמני כמו האל, אך כיום גישתם השתנתה והם נוטים לקבל עליהם את השקפות הזרם הסוני.
הסיבות לשינוי זה הן דתיות והיסטוריו-פוליטיות. הסיבה הראשונה לכך נעוצה בהשפעתו של הזרם הוהאבי-הסוני על חכמי דת זיידים החל מהמאה התשע-עשרה. מוחמד אל-שוכאני (בערבית: محمد الشوكاني), שנחשב למעצב התאולוגיה הזיידית בעת החדשה, הושפע רבות ממייסד הזרם הווהאבי, מוחמד אבן עבד אל-והאב.
הסיבה השנייה היא התגייסותם של האימאמים הזיידים במאה התשע-עשרה לאיחוד הסונים והשיעים מבחינה פוליטית ודתית. מטרת איחוד זה הייתה לגייס את תושבי דרום תימן (שהיו ברובם סונים) נגד השלטון הבריטי אשר שלט באזור ונתפס בעיני חכמי הדת הזיידים כמאיים על צפון תימן (שמאוכלס ברובו על ידי הזיידים). סיבה אחרת קשורה במערכת היחסים בין תימן לבין ערב הסעודית, לאור סכסוכים טריטוריאליים בין שני הצדדים, כאשר ניצלה ערב הסעודית את התאולוגיה הזיידית הייחודית של ימי הביניים, והכריזה עליה כאסכולה של מינות כדי להצדיק את המלחמה נגד מדינה מוסלמית שכנה. לעומת זאת, ניסו חכמי הדת הזיידים להפריך את טענות הסעודים ולטעון שהתאולוגיה הזיידית זהה לתאולוגיה הסונית, כדי להציג את המלחמה כמלחמת אחים בין המוסלמים, וכך לזכות לתמיכת המדינות המוסלמיות להפסקת המלחמה והחזרת השטחים התימנים אשר נכבשו על ידי ערב הסעודית.
האסכולה ההלכתית של הזיידים

הזיידים טוענים כי הלכת האסכולה מסתמכת על ספר המסורות שמיוחס למייסד האסכולה, זייד אבן עלי. אולם בפועל, האסכולה היא אסכולה אקלקטית המאגדת בתוכה השקפות ודעות רבות ממרבית האסכולות הדתיות אשר רווחות באסלאם. הסיבה נעוצה בכך שהזיידים חיו באזורים רבים הן בקרב השיעים התריסריים באיראן, הן בקרב הסונים בצפון אפריקה והן תחת השפעה סונית בתימן (בעיקר מצד השאפעים). עם זאת היא מנסה להתאים את המסורות האלה למנהגים החברתיים והתרבותיים אשר נפוצים במקומות מגוריהם של הזיידים.
בהתאם לכך, ההלכה הזיידית באזור צפון אפריקה יכולה להיות שונה במידה ניכרת מזו הקיימת בתימן או מזו הקיימת באיראן, בשל ההבדלים התרבותיים והחברתיים בין שני האזורים. כך לדוגמה, באזורים תחת השפעת השיעים התריסריים נטו הזיידים לקבל על עצמם את עמדת התריסריים בנוגע לנישואין לתקופה זמנית מוגבלת (מותעה). אצל הזיידים תחת השפעת הסונים נישואין שכאלו נחשבים כסוג של יחסי מין אסורים (בגלל שמטרתם העיקרית הייתה הנאה מינית), בהתאם לאמונת הסונים.
במהלך התפילה, הידיים של המתפלל מוחזקות לצד גופו, בשונה מרוב המנהגים הסוניים, אך מזכירות את זה של האסכולה המאלכית. 
חגיגה משמעותית וייחודית עבור הזיידים היא עיד אל-ע'דיר, החג המנציח את הגדרתו של הנביא על עלי כיורשו. עיד אל-ע'דיר, שהוכר רשמית כחג לפני מהפכת 1962, התפתח לאירוע פוליטי מאוד בצפון מערב תימן. בעשורים האחרונים החלו הזיידים גם להחיות חגיגות אחרות שננטשו לאחר המהפכה ולקיים טקסים להנצחת דמויות דתיות. לדוגמה, יום ההולדת של האימאם זייד בן עלי, מייסד זרם הזיידים, מוזכר לראשונה כחג בשנת 1660, אך הונצח ביתר שאת בעשורים האחרונים בניסיון לחזק את הלגיטימיות של הזיידים אל מול הזרם הסוני.
הזיידים היום

| --- | --- |
 :  ראו גם – חות'ים (שבט)
תימן הצפונית הייתה המדינה היחידה שאימצה את האסכולה הזיידית כאסכולה הרשמית של המדינה עד חיסול ממלכת תימן הזיידית בשנת 1962 במהלך מלחמת האזרחים של צפון תימן, אשר נתמכה אז על ידי נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר. אנשי הצד הרפובליקני (תומכי המהפכה) הראשונים האמינו ברעיון האחדות הלאומית בין הסונה ובין הזיידים, שמבוסס על לאום, שפה ומולדת אחת, זאת בניגוד למשטר הזיידי הקודם, שהדגיש אחדות תימנית על בסיס הדת המוסלמית. אנשי המהפכה היו מעוניינים לעצב מחדש את הזהות הלאומית התימנית ולהציג את המורשת הזיידית כחלק ממכלול המורשות התימניות, ולא כמורשת התרבותית היחידה לתימנים.
איחוד שני חלקי תימן בשנת 1990 גרם לשינוי מהותי בדמוגרפיה הדתית של תימן. דרום תימן היה בעל רוב סוני מוצק, כך שלמרות המיעוט הסוני בצפון תימן, המדינה המאוחדת היא בעלת רוב סוני. למרות זאת, נשאר הכוח הפוליטי בידיו של נשיא תימן שמשתייך לזרם הזיידי. לאחר האיחוד ניסה שליט תימן, עלי עבדאללה סאלח, לשמור על כוחו הפוליטי במינוים של סונים למשרות שלטוניות בכירות; זאת כדי לחזק את תמיכת הפלג בשלטונו ולהראות שהשלטון בתימן אינו בעל אופי זיידי בלבד.
כמו כן תוקנה החוקה התימנית בהתאם לנסיבות החדשות, ובחוקה החדשה מושם הדגש על כך שהשריעה היא מקור החקיקה במדינה. תיקון זה נועד לרצות את הקבוצות הדתיות הסוניות שכוחן התעצם בעקבות האיחוד. התקרבות המשטר לסונים גרמה לחשש רב אצל הזיידים מאיבוד כוחם הפוליטי והכלכלי ולהיווצרות קבוצות דתיות זיידיות אשר קוראות להחזרת השלטון הזיידי הדתי והחלת חוקי האסכולה הזיידית על האוכלוסיות השונות. קיים מתח רב בין הסונים ובין הזיידים במדינה, והתקיימו עימותים לא מעטים בין שני הזרמים, ששיאם בהתקוממות השיעית בתימן.