stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דב שטויר
ביוגרפיה

לשטויר תואר ראשון מהחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. במהלך השנים ערך שטויר מספר סרטים וסדרות טלוויזיה. בשנת 1991 ערך את סרט הסטודנטים "שאנן שיא". בשנת 1996 ערך את הסרט "קלרה הקדושה" בכיכובה של לוסי דובינצ'יק, על עריכת הסרט זכה בפרס אופיר בקטגוריית "העריכה הטובה ביותר". באותה שנה ערך ועיצב את פסקול הסרט "לנגד עיניים מערביות", סרט הביכורים של יוסף פיצ'חדזה. בשנת 1997 זכה בשני פרסי אופיר בקטגוריות "העריכה הטובה ביותר" ו"הפסקול הטוב ביותר" של הסרט "אהבה אסורה". בין השנים 1997 עד 2001 ערך את סדרת הטלוויזיה "פלורנטין", ששודרה מדי שבוע בערוץ 2 בטלעד.
בין השנים 1999-2004 שימש כעורך של סדרת הדרמה היומית של הוט 3 "שבתות וחגים", בכיכובם של אלון אבוטבול ויעל אבקסיס. בשנת 2000 ערך את הסרט "בסמה מוצ'ו". ב-2001 ערך את סרט הקולנוע "Made In Israel", בו כיכבו מנשה נוי ויבגניה דודינה. בשנת 2002 שימש כעורך הסדרה "101", ששודרה בערוץ 2 בבימויו של חגי לוי. בשנת 2004 הפיק, ערך וכתב את תסריט הסרט "שנת אפס", שזכה להצלחה קופתית רבה בישראל ומחוצה לה. באותה שנה ערך את הסרט "הייתה לי ילדות מאושרת".
בין השנים 2006-2009 שימש כעורך סדרת הדרמה "פרשת השבוע", בה כיכבו מנשה נוי, קרן מור ומיכאל מושונוב. בשנת 2008 שימש כעורך הסדרה "פאפאדיזי", ששודרה ב-yes stars ישראלי. באותה שנה ערך את סרט התעודה "מאחורי המיתרים", אשר מספר על חייה של קלרי סרבש. בשנת 2009 ערך את הסרט "עיניים פקוחות", בכיכובם של רן דנקר וזוהר שטראוס. בין השנים 2009-2010 שימש כעורך הסדרה "תיבת נח". בשנת 2010 ערך את הסדרה "אדמה" ששודרה בהוט 3 בבימויו של רני בלייר. ב-2011 ערך את הסדרה "אורים ותומים" ששודרה ב-Yes. באותה שנה ערך את סרט התעודה "משינה: המכונה", העוקב אחר להקת משינה.
בשנת 2012 ערך את סדרת הדרמה "שביתה", בכיכובם של יהורם גאון, דני גבע וצחי גראד, וכן ערך את הסרט הקצר "איה" בכיכובה של שרה אדלר. בשנת 2013 הפיק וכתב את תסריט הסרט  "סוכריות". באותה שנה השתתף בעריכת הסרט "פרדייס קרוז". בין השנים 2013-2014 שימש כעורך הסדרה "נויורק". ב-2022 ערך את הסרט "החבר השמן שלי".
אבנר שביט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 במאי 1983 (בן 41)
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 
אבנר שביט (נולד ב-23 במאי 1983) הוא עיתונאי וסופר ישראלי.
ביוגרפיה

אבנר שביט נולד וגדל בתל אביב, בנם של הפרופסור להיסטוריה של עם ישראל יעקב שביט והפרופסורית למחקר התרבות זהר שביט, ואחיו של המזרחן והסופר אוריה שביט. הוא בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת הסורבון בפריז. מאז 2021 הוא מלמד באוניברסיטת ווסליאן בארצות הברית. כמו כן, הציג את עבודותיו באוניברסיטאות ייל, MIT, קיימברידג', ובבוסטון יוניברסיטי.
בגיל שבע עשרה ראה אור הרומן הראשון פרי עטו, "זאת לא המסיבה שלך". למד באוניברסיטת הסורבון בפריז ועשה את חוק לימודיו לתואר ראשון בחוג לקולנוע ולטלוויזיה ובחוג לספרות צרפתית באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2002 היה העורך הלשוני של מדור הספורט בעיתון "מעריב". שימש כתב ועורך קולנוע וטלוויזיה במקומונים "העיר" ו"עכבר העיר" בשנים 2003–2006. בשנת 2006 עבר לחברת yes הטלוויזיה בלוויין והיה עורך הערוצים yes 1, yes 3 ו-yes movies HD. ב-2008 שב ל"עכבר העיר" כמבקר הקולנוע של העיתון, וב-2010 עבר לאתר "וואלה", שם הוא משמש מבקר וכתב קולנוע. כמו כן, טוריו מתפרסמים מדי שבוע ב"מעריב" והוא מגיש פינות קולנוע שבועיות ברדיו ללא הפסקה.
משנת 2024 משתתף בפודקאסט "סינמה סבבה" העוסק בביקורות קולנוע, יחד עם ישי קיצ'לס.
ספריו

זאת לא המסיבה שלךָ; ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2000
העניינים מסתבכים; ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2004
איתי רזיאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באוגוסט 1975 (בן 49) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש 
 https://www.itairaziel.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
איתי רזיאל (נולד ב-26 באוגוסט 1975) הוא במאי וצלם ישראלי.
ביוגרפיה

רזיאל הוא בוגר בית הספר לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב במגמת הפקה (2001), וב-2006 התחיל לימודי תואר שני בתחום זה. מתחילת שנות ה-2000 עוסק בצילום בתעשיית הטלוויזיה והקולנוע בישראל. צילם סרטי דוקו רבים, סדרות לטלוויזיה, תוכניות מציאות, פרסומות, קליפים ועוד.
רזיאל השתתף במספר פרויקטים של האחים ברק ותומר היימן. הוא צילם את סרטיהם "אאוט אוף פוקוס" (2007) ו"מיסטר גאגא" (2015) - על הכוריאוגרף אוהד נהרין; "אביב" (2003) - יומן מסע עם הזמר אביב גפן; "בובות של נייר" (2006) - סיפורן של מלכות דראג מהפיליפינים העובדות בשכונה חרדית בבני ברק; ו"שחור על לבן" (2007) - תיעוד מסע לאתיופיה עם עידן רייכל ולהקתו.
רזיאל קיבל על עבודתו ב"בובות של נייר" שני פרסי צילום: פרס הצלם הטוב ביותר של פורום היוצרים הדוקומנטריים ב-2006, ופרס עדשת הזהב של איגוד העובדים בקולנוע ובטלוויזיה ב-2005. כמו כן זכה השנה (2021) בפרס הצילום בדוקאביב על הצילום בסרט ״כל העצים נושבים ברוח״ יחד עם אורן גיבור הסרט ופרס ״בחירת האוצר״ על עבודות הווידאו שהציג בתחרות עדות מקומית 2021.
בהמשך החל רזיאל לעסוק גם בבימוי. הוא ביים סרט קצר בשם "מקודשת" (2008) בהשתתפות בקי גריפין וגיא אריאלי. כן היה במאי-שותף עם דוד אופק בסדרת הדוקו-דרמה "בלי בושה" (2011, עבור yes הטלוויזיה בלוויין), אותה גם צילם. כמו כן צילם יחד עם אופק את הסדרה הדוקומנטרית ״זוגות״ ששודרה בערוץ 8 ובשידורי קשת בערוץ 2.
במהלך 2015-2018 ביים וצילם את הסרט התיעודי "הקרב שאינו נגמר" - סרטם של איתי רזיאל ורודריגו גונזלס בהפקת שנהר הפקות. הסרט עוסק בתקופה בה גונזלס היה לוחם מילואים במלחמת לבנון השנייה ובפוסט טראומה אותה חווה בעקבות כך. הסרט שודר בספטמבר 2018 בערוץ 10 וזכה לביקורות חיוביות.פרויקטים טלוויזיוניים נוספים בהם השתתף רזיאל - ״סליחה על השאלה״ (כאן 2018), ״היום בעוד שנה״ (קשת 2018), "תום יער עושה בגרות" (yes 2018), "חנוך לוין - חיים שכדוגמתם לא ראינו מעולם" (ערוץ 1 - 2017), אחותי ג׳קי (הוט 2017), (הוט 2017) swaggerz
בשנת 2023 צילם את הסרט הקצר "לחם עבודה" הנוצר עבור הפרויקט התיעודי "באין מדינה יש אזרחים" ששודר בכאן 11.
הערות שוליים

↑  ""הקרב שלא נגמר": סרטו המרגש של רודריגו גונזלס מישיר מבט אל הטראומה", באתר וואלה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007353832005171  VIAF: 96149842066002841194   WorldCat (עם VIAF): 96149842066002841194
אסף צפור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בנובמבר 1967 (בן 57) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 
אסף צִפּוֹר (נולד ב-27 בנובמבר 1967) הוא תסריטאי ישראלי. משמש כראש מגמת תסריטאות בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב, בעבר ניהל את מחלקת הדרמה של ערוץ עשר.
ביוגרפיה

לאחר לימודים בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, יצר יחד עם איתן צור אותו הכיר במסגרת הלימודים את "החמישייה הקאמרית".
לאחר סיום שידורה של הסדרה "החמישייה הקאמרית", יצר עם איתן צור הבמאי וחמישיית השחקנים סדרת דרמה בהמשכים בשם "הבורגנים".
כתב את דבל'ה עולמי שהוגדרה כ"תוכנית טיולים מחוץ לישראל בגרסת המשורר".
כתב את הפרקים בהם אסי דיין נפגש עם המטפלת שלו, גילה אלמגור בסדרה "בטיפול".
בשנת 2007, לאחר שהתסריטאי אורי גרוס פרש מכתיבת העונה הרביעית של "השיר שלנו", צפור המשיך את כתיבתה של עונתה הרביעית של הסדרה לצדה של מאיה הפנר.
שימש כעורך תסריט בסרט ״עג'מי״ שהיה מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר טוב ביותר. שימש כעורך תסריט לסרט ״איה״ שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר.
שימש כעורך תסריט בסדרות ״פולישוק״, ״ויקי ואני״, ״לה פמיליה״.
תרגם את המחזות: ״שלוש מסיבות״, ״שמנה״, ״אנשים טובים״, ״טייפ״.
ביוגרפיה > חיים אישיים

אסף צפור נולד לאדריכל גרשון צפור ולציירת רות צפור. גרוש ואב לבן ולבת.
פילמוגרפיה חלקית

החמישייה הקאמרית (1997)
רצח, מצלמים (2001)
הבורגנים (2004)
דובל'ה עולמי (2005)
השיר שלנו (2007)
בטיפול (2008)
עג'מי (2009) - עורך תסריט
מעשייה אורבנית (2013) - עורך תסריט
לה פמיליה - עורך תסריט
שאטו עין כרם - עורך תסריט
ויקי ואני - עורך תסריט
ביבליוגרפיה

"המחוננים", הוצאת זמורה ביתן, 2009: אסופת סיפורים קצרים.
"מעטפת הלב", הוצאת זמורה ביתן, 2014.
"האם אתם נמצאים במקום שבו אתם צריכים להיות", הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, דביר, 2019: רומן.
משה פרל

| --- | --- |

משה פרל
 לידה:  10 במאי 1960 (בן 64) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 עיסוק:  סופר, מרצה ופובליציסט
 צאצאים:  3
 
משה פרל (נולד ב-10 במאי 1960) הוא מנהל המכון לבנקאות ותיווך פיננסי ע"ש ויקי וג'וזף ספרא, מרצה בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב, סופר ופובליציסט. עד שנת 2019 כיהן בתפקיד מנכ"ל איגוד הבנקים בישראל, ולפני תפקידו זה היה מבכירי העיתונאים הכלכליים בישראל.
ביוגרפיה

פרל נולד בחיפה, בנם של רבקה ודב פרל. סיים תואר ראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה, ותואר שני במנהל עסקים, שניהם באוניברסיטת תל אביב. בנוסף, הוא בוגר תוכנית מיוחדת ללימודי תקשורת באוניברסיטת ניו-יורק (NYU) וקורס גישור במסגרת לשכת עורכי הדין.
בשנת 1984 החל את הקריירה העיתונאית שלו בעיתון "חדשות" מקבוצת הארץ. הוא שימש כתב לענייני משפט ובהמשך כתב פרלמנטרי לענייני כלכלה. בשנת 1992 עבר לעיתון "מעריב", שימש ראש דסק במערכת הכלכלית ובהמשך מונה לעורך הכלכלי הראשי של העיתון ופרשנו לענייני כלכלה וחברה.
במסגרת עבודתו העיתונאית ייסד, ערך והגיש את מגזין הרדיו "התוכנית הכלכלית" בגלי צה"ל, ושימש פרשן כלכלי בחברת החדשות של ערוץ 10 ובתוכניות טלוויזיה שונות.[דרוש מקור]
בשנת 2003 פרסם בהוצאת "כתר" את ספרו הראשון "בעיניים פקוחות", שעסק ביחסי הגומלין בין הפוליטיקה לבין הכלכלה. הספר מתאר את מנגנוני ההרס העצמי של המשק הישראלי בדגש על מדיניות פופוליסטית שפוגעת בשכבות החלשות במסווה של סיוע להן, ועל האופן שבו קבוצות אינטרס כלכליות פועלות בישראל.
בתחילת שנת 2007 מונה לתפקיד מנכ"ל איגוד הבנקים, וכיהן בתפקיד 12 שנים. במהלך כהונתו ספג ביקורת על עלות השכר הגבוהה שלו, וכן היה אחד מהאנשים נגדם פעל גוף המחאה החברתי "באים לבנקאים".
מאז פרישתו מאיגוד הבנקים הוא מנהל את מכון המחקר - "המכון לבנקאות ותיווך פיננסי ע"ש ויקי וג'וזף ספרא" בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב, מרכז את התוכנית ללימודי "עסקים, רגולציה ותקשורת" במסגרת התמחות אסטרטגיה בתואר MBA, ומרצה בפקולטה.[דרוש מקור]
במקביל לפעילותו האקדמית הוא מפרסם טורי פובליציסטיקה בידיעות אחרונות.
בחודש אוקטובר 2021 פרסם את ספרו השני, "מסע בשביל הכסף", בו הוא עוסק בהשפעת הכסף על עיצוב העולם.
חיים אישיים

פרל נשוי לאורית ואב ליובל, יעל ורוני.
פעילות ציבורית

יושב ראש "מרכז הספר והספריות בישראל".
הערות שוליים

↑  רותי זוארץ, ‏משה פרל, העורך הכלכלי של העיתון "מעריב", הודיע על סיום עבודתו, באתר גלובס, 19 ביולי 2006
↑  אבי גרפינקל, זה לא ענייני, זה עניין של אינטרסים, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2003
↑  עירית אבישר, ‏אחרי 12 שנה: משה פרל, מנכ"ל איגוד הבנקים, פורש מתפקידו, באתר גלובס, 17 באפריל 2018
↑  שרון שפורר, עלות השכר של מנכ"ל איגוד הבנקים משה פרל - 1.7 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 21 בינואר 2009
אלי ציפורי, ‏בעל הבית השתגע: 193 אלף בחודש למנכ"ל איגוד הבנקים, באתר גלובס, 13 ביולי 2018
↑  כאן דוקו | משפט הבנקאים, נבדק ב-2022-08-20
↑  משה פרל, הדמוגרפיה החרדית והניסוי הגדול, באתר ynet, 17 ביוני 2021
↑  משה פרל, מותה של האמת, באתר ynet, 18 באוקטובר 2020
↑  יובל פלוטקין, "כסף זה כמו אלוהים. בשביל שזה יהיה קיים צריך להאמין בזה", באתר ynet, 13 בנובמבר 2021
טליה לוין, ‏"מסע בשביל הכסף" משחזר את האירועים הכלכליים שעיצבו את השוק העולמי, באתר מעריב אונליין, 26 בפברואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007458463805171  VIAF: 69178005   WorldCat (עם VIAF): 69178005
איתן פוקס

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1964 (בן 60) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 פרופיל ב-IMDb
 
איתן פוקס (נולד ב-21 באוגוסט 1964) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק ישראלי.
ביוגרפיה

פוקס נולד בניו יורק ב-1964. הוא בנם של שלמה (סימור) פוקס, פרופסור לחינוך ושרה קמינקר, מתכננת ערים וחברת מועצת עיריית ירושלים, אחיו הם עו"ד דוד פוקס והפרופסור לבלשנות דני פוקס. בן דודו הוא האלוף יהודה פוקס. עלה עם משפחתו לישראל בגיל שנתיים וגדל בירושלים. בנעוריו למד בבית הספר רנה קסין בעיר ולאחר מכן למד בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
ביוני 2015 במלאת 40 שנה לאגודת הלהט"ב זכה פוקס להיכלל בין 40 המשפיעים בתולדות קהילת הלהט"ב.
פוקס חי מאז 1988 עם בן זוגו ושותפו ליצירה, גל אוחובסקי.
עשייתו הקולנועית והטלוויזיונית

סרטו הראשון של פוקס הוא "אפטר" (1990), סרט קצר שביים כפרויקט גמר באוניברסיטת תל אביב. סיפור העלילה עוסק במתח מיני בין חייל למפקדו, וכבר בסרט זה ניכרים המאפיינים של יצירותיו הבאות: פירוק מיתוס הגבר-מאצ'ו-הלוחם הישראלי, עיסוק בגיבורים הומוסקסואלים ויציאה מהארון, שימוש במוזיקה, בעיקר עברית, כאלמנט בעל תפקיד חשוב בסרט.
בהמשך ביים את הסרטים "שירת הסירנה" (1994) ו"בעל בעל לב" (1997) ואת סדרת הטלוויזיה "פלורנטין" (1997), בהם החל לגבש שיטות עבודה אמריקאיות ולהשתמש בקצב מהיר של צילום ועריכה.
סרטיו הבאים, "יוסי וג'אגר" (2002, עם יהודה לוי ואוהד קנולר) ו"ללכת על המים" (2004, עם ליאור אשכנזי) זכו להצלחה גדולה הן בקרב הקהל והן בקרב המבקרים וקיבלו פרסים בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים. "ללכת על המים" זכה להצלחה גם בגרמניה ונבחר להיות סרט הפתיחה בפסטיבל ברלין. הסרט היה אף מועמד לפרס סזאר הצרפתי ב-2006. בשני הסרטים הסיפורים המרכזיים עוסקים בהומוסקסואליות - נושא הסרט "יוסי וג'אגר" הוא האהבה בין שני קצינים קרביים בגבול הצפון, ואילו ב"ללכת על המים", שדן ביחסים המורכבים שבין גרמנים לישראלים ובענישת נאצים, ישנה עלילה מקבילה של התפתחות היחסים בין שני גיבורי הסרט, סוכן מוסד ישראלי סטרייט ובחור גרמני הומוסקסואל. בשנת 2006 יצר פוקס את הסרט "הבועה", יחד עם אוחובסקי, המתאר את הווית הבועה התל אביבית לאור המציאות בישראל. השניים גם הקימו חברת הפקות עצמאית.
בסרטיו האחרונים שיתף פעולה בתחום הפסקול עם עברי לידר.
באוגוסט 2009, בעקבות מקרה הרצח בברנוער, התראיין פוקס לעיתון הארץ, והביע הסתייגות משלושה אומנים מפורסמים, אשר למרות הצלחתם בוחרים להישאר בארון ונמנעו מלהשתתף בעצרת הזיכרון שהתקיימה שבוע לאחר הרצח[דרוש מקור]. פוקס עורר נגדו סערה תקשורתית בעקבות ראיון זה, שהוגדר על ידי רבים כאאוטינג[דרוש מקור]. ביניהם יהודית רביץ שיצאה מהארון ב-23 בדצמבר באותה השנה בדף הראשי של עיתון ידיעות אחרונות ויהודה פוליקר שיצא מהארון ב-2010 בסרט אודותיו ששודר בערוץ 10.
באוקטובר 2009 עלתה לשידור בערוץ 3 של חברת הכבלים HOT סדרת הטלוויזיה בבימויו, "תמיד אותו חלום" - דרמה מוזיקלית אשר במרכזה משולש רומנטי בין נער מתבגר שאימו עזבה אותו, חברת ילדות שלו ובן-זוגה החדש. הסדרה משלבת בתוכה את שיריו המוכרים של הזמר צביקה פיק, שאף מופיע בה בתפקיד אורח. בסדרה משתתפים בתפקידים הראשיים: עידו רוזנברג, אלון לוי ודנה פרידר. כמו כן משתתפים מיה דגן, ידידיה ויטל, שמואל וילוז'ני, אנחל בונני, אמנון וולף, יוליה איגליניק, זאב רווח, שרית וינו-אלעד, תחיה דנון.
במאי 2012 יצא לאקרנים סרטו "הסיפור של יוסי", סרט ההמשך לסרט יוסי וג'אגר.
ב-14 במרץ 2013 יצא לבתי הקולנוע סרטו "בננות".
בנובמבר 2014 עלתה לאוויר הסדרה "משפחה טובה" בערוץ הראשון.
בדצמבר 2020 פתח סרטו "סאבלט" את פסטיבל ירושלים במהדורתו המקוונת.
פילמוגרפיה

אפטר (1990), סרט קצר
שירת הסירנה (1994)
בעל בעל לב (1997), סרט טלוויזיה
יוסי וג'אגר (2002), סרט קצר
ללכת על המים (2004)
הבועה (2006)
הסיפור של יוסי (2012)
בננות (2013)
סאבלט (2020)
הערות שוליים

↑  על פרופ' פוקס באתר קרן מנדל
↑  יהונתן ליס, מתה חברת מועצת העיר י-ם לשעבר שרה קמינקר, באתר הארץ, 15 בינואר 2003
↑  ג'ורג' אבני שיר נחמיאס, ‏היכל הקהילה 2015: 40 המשפיעים בתולדות הקהילה, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2015
↑  אחד בגן אחד בגג, חדשות, 6 בספטמבר 1990
↑  גיורא יהלום, ‏הקלט ושמור, באתר גלובס, 24 בנובמבר 2002
ארי שביט, יוסי וג'אגר והמלחמה הבאה, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2002
↑  אורי קליין, ללכת על בטוח, באתר הארץ, 17 במרץ 2004
↑  "יוסי וג'אגר" ממשיך להצליח בעולם; מועמד לפרס בארה"ב, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2003
"יוסי וג'אגר" ישתתף בפסטיבל ברלין, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2002
"יוסי וג'אגר" זכה בפרס השני בפסטיבל קולנוע הומו-לסבי בגרמניה, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2003
↑  גואל פינטו, "ללכת על המים" ו"תחיה ותהיה" מועמדים לפרס הסזאר, באתר הארץ, 28 בינואר 2006
↑  פבלו אוטין, ‏לפעמים רגשני, לפעמים מרגש, באתר גלובס, 17 בנובמבר 2004
↑  אורי קליין, הריק שבתוך הבועה, באתר הארץ, 6 ביולי 2006
תמרה שרייבר, ‏גם הבועה בברלין, באתר גלובס, 17 בינואר 2007
↑  גואל פינטו, חברת הפקות עצמאית של איתן פוקס וגל אוחובסקי, באתר הארץ, 10 בפברואר 2005
שלומית לן, ‏"קולנוע זה אמנות נורא כלכלת", באתר גלובס, 10 בפברואר 2005
↑  יצא לרדיו הביצוע של עברי לידר ל"בוא" של ריטה, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2002
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, הסיפור של יוסי: זה לא אותו דבר, מלבד הגעגוע, באתר הארץ, 17 במאי 2012
↑   אורי קליין, "בננות" של איתן פוקס: ויווה לה דיווה, באתר הארץ, 28 במרץ 2013
↑  הגר בוחבוט, עכבר העיר, משפחה טובה: יש תמורה לאגרה, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2014
↑  מערכת ערוץ התרבות, ‏פסטיבל הקולנוע ירושלים 2020 יוצא לדרך, באתר ‏מאקו‏, 11 בנובמבר 2020
| סרטי איתן פוקס |
| --- | --- | --- |
| סרטים באורך מלא | שירת הסירנה (1994) • יוסי וג'אגר (2002) • ללכת על המים (2004) • הבועה (2006) • הסיפור של יוסי (2012) • בננות (2013) • סאבלט (2020) |  |
| סרטים קצרים | אפטר (1990) • בעל בעל לב (1998) |  |
| טלוויזיה | טלוויזיה |  |
| סדרות ומיני-סדרות | פלורנטין (1997) • תמיד אותו חלום (2009) • משפחה טובה (2014) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310811805171  PLWABN: 9810581761005606  BnF: cb150236746 (data)  GND: 140284001  ISNI: 0000 0001 1479 2553  LCCN: no2005006934  NLK: KAC201205106  NTA: 285554565  SNAC: w6wz23z3  SUDOC: 083311939  VIAF: 103817045   WorldCat (עם VIAF): 103817045
אריה סובר

| --- | --- |

 לידה:  21 בספטמבר 1951 (בן 73) 
 מדינה:  ישראל 
 http://www.ariesover.co.il/
 
אריה סובר (נולד ב-21 בספטמבר 1951) הוא מרצה על הומור, צחוק, וחשיבה חיובית, שחקן, מחזאי, תסריטאי, במאי ופרופסור חבר לתקשורת, תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה. לימד באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטה העברית, במכללת לוינסקי לחינוך,                        ובמכללה האקדמית אשקלון, כמו כן, מלמד באוניברסיטה הפתוחה.
ביוגרפיה

סובר סיים לימודיו לתואר ראשון ושני בחוג לתיאטרון, והחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב בעקבות מלגה שקיבל מממשלת צרפת, למד בפריז, שם קיבל את התואר דוקטור באוניברסיטת פריז VIII: המרכז האוניברסיטאי הניסיוני ונסן - סן דני. כמו כן למד בבית הספר הלאומי לקרקס בפריז (École nationale du cirque).
סובר עוסק שנים רבות בחקר ההומור והצחוק, פרסם מאמרים רבים ושישה ספרים בתחום. הוא ייסד בשנת 2009 את "האגודה הישראלית לחקר ההומור", ייסד ועורך שני כתבי עת מדעיים בחקר ההומור: בשנת 2011 ייסד את כתב העת "הומור מקוון": כתב העת המדעי העברי הראשון והיחיד בחקר ההומור,  ובשנת 2012 ייסד את כתב העת הבינלאומי לחקר ההומור "Israeli journal of humor research".
סובר כתב וביים מחזות קומיים רבים למבוגרים וילדים, וחלקם הועלו על הבימות ברחבי ישראל. בין ההצגות שביים: "תעשה לי טובה" בכיכובו של זאב רווח, ו-'הפינאל הגדול' אותו כתב יחד עם אבי קורן, בכיכוב של באסם זועמות (כוכב סדרת הטלוויזיה 'המסעדה הגדולה'). המחזה "לימבו" אותו כתב, עלה לראשונה על בימת תיאטרון צוותא בתל אביב בבימויה של רנה ירושלמי. בנוסף, סובר ביים וניהל אמנותית מופעים, הצגות, תצוגות אופנה הומוריסטיות ואירועים אמנותיים. המחזה הקומי האחרון אותו כתב וביים "החיים הם משהו אחר" הוצג לראשונה ב 5 במרץ 2024, בפסטיבל התיאטרון "יוצר דופנ".
החל משנת 2024, סובר מלמד תקשורת בתיכון אורט רמת יוסף בבת ים.
ממחזותיו

פנצה קופנצה,
פנצה קופנצה חוזר
לימבו (בימוי רינה ירושלמי)
האהבה גן נעול היא
קטסטרופה לשניים
לחמניות חמות
טלפורים 1
טלפורים 2
הפינאל הגדול (בשיתוף אבי קורן)
לאן נעלם הצחוק
למה צחוק?
סמים משקרים (בשיתוף יורם גל)
התקווה של אנטולי (בשיתוף יורם גל)
נוצת הכתר
כינור דוד (בשיתוף יורם גל)
טוטמיה העליזה
החיים הם משהו אחר
בימוי בתיאטרון

פנצה קופנצה
פנצה קופנצה חוזר
האהבה גן נעול היא
גן סגור
קיץ בגן
קטסטרופה לשניים
לחמניות חמות
עלילות ביש וקיש
תעשה לי טובה ( תרגום דן אלמגור, בתפקיד הראשי זאב רווח)
טלפורים 1 (היכל הספורט בת"א, 1986)
טלפורים 2 (היכל הספורט בת"א, 1987)
הפינאל הגדול (מחזמר, בתפקיד הראשי באסם זועמות)
לאן נעלם הצחוק
למה צחוק?
סמים משקרים
התקווה של אנטולי
נוצת הכתר
החיים הם משהו אחר
תסריטים

עובדים על העולם, בשיתוף עם אלן יעקובוביץ' ודורי בן זאב (1984)
עוגת יום הולדת
שנת הלימודים קרבה
חגיגת תלבושות
ארוחה טעימה
מחפשים את המטמון.
ספריו

"הומור", בדרכו של האדם הצוחק, הוצאת כרמל, ירושלים 2009
"מחזות", קומדיה - אבסורד - סאטירה, אוניברסיטת תל אביב והוצאת כרמל, 2010
"חשיבותה של אי רצינות" (מאמרים) בשיתוף עם פרופסור אבנר זיו, הוצאת כרמל, 2012
"הצחוק" קובץ מאמרים רב-תחומי בחקר ההומור". הוצאת כרמל 2018.
The Languages of Humor: Verbal Visual and Physical Humor (Anthology), Bloomsbury Academic 2018
Jewish Humor: An outcome of Historical Experience, Survival and Widom. Cambridge Scholars, 2021
הערות שוליים

↑  מערכת חיפוש אנשי במה. כל המידע על הבימוי והכתיבה מגיע מאתר "ארכיון התיאטרון של החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290446405171  BnF: cb161614462 (data)  CiNii: DA19433626  ISNI: 0000 0001 1452 7610  LCCN: no2009129788  LNB: 000290114  RERO: 02-A028531076  SUDOC: 249890607  VIAF: 96874544   WorldCat (עם VIAF): 96874544
ערן בן יעקב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 בדצמבר 1971 (בן 53) באר שבע
 שם במה:  ערן ב.י
 מדינה:  ישראל
 עיסוק:  תסריטאי, במאי קולנוע וטלוויזיה, מרצה לקולנוע ולתסריטאות, בלוגר, סופר
 מקום לימודים:  החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
 יצירות בולטות:  אם וכאשר, כיפה אדומה, גיבורים קטנים, מתחתנת
 פרופיל ב-IMDb
 
ערן בן יעקב (מוכר בשם הבמה ערן ב.י, נולד ב-26 בדצמבר 1971) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי, מרצה לקולנוע ולתסריטאות ובלוגר לתסריטאות.
ביוגרפיה

בן יעקב נולד בשנת 1971 בבאר שבע, למד בבית הספר לחינוך סביבתי שדה בוקר, שירת בצה"ל כקצין הנדסה קרבית ולמד קולנוע ופסיכולוגיה בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
ביים את הסדרה הדוקומנטרית "קול התור" (54 פרקים, 2022) עבור כאן 11. כתב וביים את סרטי הקולנוע "מתחתנת", "סיפור טוב" ואת המיני סדרה הרומנטית "אם וכאשר"  (2015, ערוץ 10). 
כתב כתסריטאי את סרטי הקולנוע "גיבורים קטנים" (2006), "כיפה אדומה" (2014), "גיבור בעננים" (2018), את סדרת הנוער היומית "תיכון השיר שלנו" (yes הטלוויזיה בלוויין) ואת הסרט הקצר "מייק לאב" בבימוי אלכס אוסמולבסקי (2021, פסטיבל londonfest ועוד). יצר והפיק את סדרת הרשת "ריסטארט" (פרטנר).
הוא מחלוצי מפתחי תוכניות המציאות בישראל ("סוף הדרך", "דרוש מנהיג" ו"עד סוף העולם"), יוצר ועורך ראשי של השעשועונים "של מי הסרט הזה?" (yes הטלוויזיה בלוויין), "זוג במבצע" (קשת 12), שעשועון הריאלטי "נקמת המחוננים" (ערוץ עשר) ומגזין הלייט-נייט הטכנולוגי "נקסטר" (קשת 12). ערך את תוכניות הפריים "הכל זז עם דודו טופז" ו"הדוגמניות".
הוא בעל בלוג התסריטאות "איך לכתוב תסריט?", ומרצה לקולנוע ולתסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, באוניברסיטת רייכמן, ובבית הספר חשיפה. בנוסף, הוא עורך תסריטים עבור קרן הקולנוע הישראלי וגופים נוספים ולקטור לקרן הקולנוע הישראלי, למפעל הפיס ולקרנות נוספות.
בשנים 2008–2009 ניהל את חטיבת ההפקות של אולפני הבירה ירושלים ובמסגרת זו היה אחראי על הפקות רבות ובהן "הבורר" (עונה שנייה), "המקום", "הדוגמניות" (עונה שלישית), "הצופן" ו"החיים זה לא הכל" (העונה השביעית והשמינית).
בשנים 2011–2012 היה אחראי בקשת 12 על פיתוח פורמטים מקוריים למכירה בחו"ל ("בת השכן", "זוג במבצע" ועוד).
בשנים 2014–2015 שימש כעורך הראשי של נענע10. ב-2014 כתב את התסריט לסרט הפשע "כיפה אדומה".
בשנת 2022 עלתה לשידור ברשת הגרמנית ARD הסדרה "How to Dad" על פי הפורמט הסיטקומי "זה מה יש" שיצר, יחד עם יוני זיכהולץ, יואב גרוס, עמרי עמית ואדר מירום עבור קשת אינטרנשיונל
חיים אישיים

בן יעקב נשוי לסופרת הגר ינאי, אב לארבע בנות, מתגורר ברעננה.
פילמוגרפיה > במאי ותסריטאי

"אם וכאשר" (2015) - סרט רומנטי המספר את סיפורו של גרוש טרי שנעזב על ידי אשתו הראשונה, מתאהב מחדש ברווקה ותיקה אבל הם נאלצים להיפרד בשל מחויבותו של הגבר לבתו הקטנה שעוד מעכלת את גירושי הוריה. הסרט שודר גם כמיני סדרה בערוץ 10 באפריל 2015.
"מתחתנת" (2021) קומדיה רומנטית המספרת את סיפורה של רווקה בת 38 המחליטה לוותר על גברים אבל לא על החלום וכנגד כל מרימי הגבה להתחתן עם עצמה, בתמיכת חברותיה המצחיקות ולמרות התנגדותה של אמה האנוכית. אבל כשמגיע הגבר הנכון והמוכן, האם גם אז היא תמשיך בתוכנית?
פילמוגרפיה > תסריטאי

"גיבורים קטנים" (2006) בבימוי איתי לב - סרט הרפתקאות ילדים דרמטי, המגולל את מסע ההרפתקאות האמיץ אליו יוצאים ארבעה ילדים, בעקבות משימת הצלה שלקחו על עצמם לאחר שאחת מהם, שניחנה ביכולת שמיעה מיוחדת, שמעה צעקות ובכי מרוחקים של קריאה לעזרה.
"כיפה אדומה" (2014) בבימוי ארנון צדוק - סרט פשע המספר את סיפורו של זאב אבוטבול, עבריין מתוחכם שישב מספר שנים בכלא הרוסי וחוזר לישראל. הימים השתנו, המאפיה הרוסית בעלייה ואבוטבול הוא בדיוק האיש להחזיר למאפיה המרוקאית את תהילתה. על מנת לחסל את הבוס הרוסי השמור של המאפיה מגייס ומפתה אבוטבול את קטיה, נערה בת 17, כדי שתבצע את ההתנקשות. בין השניים הולכת ונרקמת מערכת יחסים מורכבת.
"גיבור בעננים" (2018) בבימוי אביעד קידר - סרט ילדים בכיכובו של יובל שם טוב (יובל המבולבל).
"תיכון השיר שלנו 2" - תסריטאי ראשי בסדרת הנוער של yes הטלוויזיה בלוויין.
"ריסטארט" - יוצר, תסריטאי ומפיק בסדרת הרשת של פרטנר תקשורת.
ספרים שכתב

"בקרוב" (2002).
"אהבה פחות אחת" (2005).
"פוטורומן" (2011)" - מגזין דיגיטלי שפורסם בידיעות אחרונות.
"הסימולטור" (2023) - ספר המבוסס על תסריט קולנוע ונכתב בסיוע ChatGPT
"פרנקי" (2023) - ספר המבוסס על תסריט קולנוע ונכתב בסיוע בינה מלאכותית
נמרוד שפירא

ערך זה עוסק בבמאי קליפים ופרסומות. אם התכוונתם לשחיין, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בנובמבר 1982 (בן 42) ישראל
 לאום:  ישראלי
 תחום יצירה:  במאי וידאו קליפים ופרסומות
 
נמרוד שפירא (נולד ב-24 בנובמבר 1982, ישראל) הוא במאי סרטים, וידאו קליפים ופרסומות.