stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ולי טיימור
קורות חיים > ילדות ונעורים > תחילת הקריירה > חיים בוגרים

כשחזרה לניו יורק בתחילת שנות השמונים, טיימור העלתה מחדש על הבמה את המופעים עליהם עבדה באינדונזיה, ובאותה תקופה פגשה את בן זוגה אליוט גולדנת'ל, שהיה שותפהּ במספר רב של פרויקטים. אחד מהם היה המחזה Carnivor Mass.
Carnivor Mass היה העבודה המשמעותית ביותר של טיימור בשנות השמונים. חוץ מכתיבת הפרויקט עם בן זוגה, טיימור הייתה אחראית לבובות ולמסכות שנכללו במחזה. המחזה עסק ביגואר שהופך לילד בזכות אהבה אנושית, אך הופך בחזרה למרושע בגלל שנאה. טיימור הופיעה עם המחזה בישראל בתחילת שנות התשעים. באותה תקופה טיימור גם עבדה כבמאית במספר מחזות כמו Taming of the Shrew, Titus Andronicus, The Temptest.
בשנת 1996 טיימור הייתה במאית ומעצבת שותפה במחזה The Green Bird. באותן שנים הספיקה טיימור גם לעבוד בפרויקטים מעולמות אחרים, כמו קולנוע ואופרה, לדוגמה: Fools fire (1992) שהיה סרט אותו ביימה וכתבה על בסיס הסיפור הקצר Hog-Frog ו-Oedipus Rex שהיה הראשון מתוך מספר אופרות שטיימור ביימה, כמו חליל הקסם של מוצרט שביימה בשנת 1993, Salome שהפיקה בשנת 1995 ו-The Flying Dutchman שביימה בשנת 1995 ואף הופיעה אתו ב-1998 בתל אביב. במות האופרה של טיימור היו ידועות ברמת הפירוט הגבוהה שלהן.
אירוע משמעותי בקריירה של טיימור היה מופע הברודוויי "מלך האריות" שביימה בשנת 1997. טיימור קיבלה את ההזדמנות לביים אותו מת'ומאס שומאכר, נשיא קבוצת תיאטרון דיסני. טיימור הצליחה לבטא את הסגנון האישי שלה ולהוסיף עומק למחזה המצליח, וזכתה בפרס טוני על בימויו.
אחרי ההצלחה בברודוויי המשיכה טיימור לעוד עבודות קולנוע כמו טיטוס בשנת 1999, פרידה בשנת 2002, מעבר ליקום בשנת 2007, ובנוסף כתבה תוכנית טלוויזיה ביחד עם שרה רוהל בשנת 2020 הנקראת The Glorias.
למרות עבודתה בקולנוע, טיימור לא הפסיקה לעבוד באופרה ובתיאטרון. היא ביימה עוד גרסה של חליל הקסם בשנת 2004 בניו יורק ובנוסף ביימה את Grendel עם בן זוגה בשנת 2006 בניו יורק ולוס אנג'לס. הפרויקט הבא של טיימור בברודוויי אחרי מלך האריות היה Spider-Man Turn Off The Dark. הוא היה הפרויקט היקר ביותר שהופק בברודוויי, בעלות של 75 מיליון דולר. המופע נסגר בשנת 2014 אחרי הפסד של 60 מיליון דולר. אחרי הכישלון של ספיידרמן, טיימור ביימה מופע נוסף של שייקספיר A Midsummer Night’s Dream בשנת 2013 והצגת יחיד בשם Grounded בשנת 2015.
טיימור חזרה לברודוויי כבמאית ב-2017 למחזה M. Butterfly.
בשנת 2020 ביימה וכתבה לצד שרה רוהל את הסרט "להיות גלוריה: חיי בדרכים" המבוסס על הביוגרפיה של גלוריה סטיינם.
כיום טיימור מתגוררת עם בן זוגה אליוט בארצות הברית.
פרסים משמעותיים

1996 מועמדות ל-5 פרסי טוני ביחד עם Juan Darién על המחזה Carnival Mass.
2002 מועמדות לשישה פרסי האקדמיה וזכייה בשניים על הסרט פרידה.
2007 מועמדות לסרט הטוב ביותר בפרס גלובוס הזהב לסרט מעבר ליקום.
1994 מועמדות לפרס המוזיקה הקלאסית הבין לאומי ביחד עם ג'סי נורמן ל-Oedipus rex.
1998 מלך האריות:
שני פרסי טוני – אחד לתחפושות הטובות ביותר ואחד לבימוי.
שלושה פרסי Molière.
פרס Myriad לתחפושות מקוריות.
פרס Drama League לבימוי.
פרס Outer Critics Circle לבימוי.
הערות שוליים

1 2  קורות חייה של טיימור, באתר britannica
1 2 3 4  מידע על חייה האישיים והקריירה של טיימור, באתר jewish women's archive
↑  פירוט על פרסים חשובים, באתר Opera Australia
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007450265405171  PLWABN: 9810586655905606  BIBSYS: 55355  BNE: XX1594181  BnF: cb144476922 (data)  CiNii: DA13644651  GND: 119420759  ISNI: 0000 0000 8161 1911  LCCN: n94119693  MusicBrainz: 2500188b-8752-490f-91d2-04ce3ef681f7  NDL: 00754211  NKC: xx0079857  NLA: 35418622  NLK: KAC201209370  NTA: 124527701  RERO: 02-A008608158  SNAC: w6m90btd  SUDOC: 075865742  Trove: 945891  ULAN: 500335162  VIAF: 85826666   WorldCat (עם VIAF): 85826666
מיכאיל אלכסייב

| --- | --- |

 לידה:  15 בנובמבר 1857 גוברניית טבר, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  8 באוקטובר 1918 (בגיל 60) קרסנודר, רוסיה הסובייטית רוסיה הסובייטית (1918-1954)
 מקום קבורה:  בית הקברות החדש של בלגרד 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השכלה:  Alekseev military school 
 השתייכות:  האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית   רוסיה הרפובליקה הרוסית
 תקופת הפעילות:  1873–1918 (כ־45 שנים)
 דרגה:  גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד צבא האימפריה הרוסית   מפקד הצבא הלבן
 פעולות ומבצעים
 המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) מלחמת העולם הראשונה מלחמת האזרחים ברוסיה
 עיטורים
 אות מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 1-3 אות מסדר אנה הקדושה, 1-4 אות מסדר ולדימיר הקדוש, דרגה 1–4  אות מסדר גאורגיוס הקדוש, דרגה רביעית  אות השתתפות במסע הקרח (1916)
 
מיכאיל אלכסייב (ברוסית: Михаил Васильевич Алексеев, נולד ב-15 בנובמבר (3 בנובמבר לפי הלוח היוליאני שהיה נהוג באותה עת) 1857 - 8 באוקטובר 1918) היה גנרל רוסי מפקד העליון במהלך מלחמת העולם הראשונה ומראשי הצבא הלבן. בתקופת מלחמת העולם הראשונה היה נחשב לאוטוריטה מקצועית עליונה בקרב הפיקוד.
ביוגרפיה > ראשית דרכו

מיכאיל אלכסייב נולד ב-15 בנובמבר 1857 למשפחתו של מיור בגמלאות. בשנת 1873 הוא התגייס ובשנת 1876 סיים בית הספר קציני חיל רגלים במוסקבה. בתור קצין צעיר הוא השתתף בקרבות המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). תקופה מסוימת הוא היה עוזר של מיכאיל סקובלב ונפצע בקרבות סביב פלבן.
בשנת 1887 אלכסייב החל ללמוד באקדמיה צבאית וסיים אותה בהצטיינות יתרה בשנת 1890. באותה שנה הוא קודם לדרגת קפטן. בשנת 1894 אלכסייב קודם לדרגת לוטננט-קולונל ועבר לשירות במטה הכללי של הצבא הרוסי. במקביל הוא החל ללמד באקדמיה צבאית ובשנת 1901 הוענק לו תואר פרופסור.
במהלך מלחמת רוסיה–יפן אלכסייב נשלח לחזית ושירת במטה הארמייה השלישית. לאחר סיום המלחמה, הוא חזר למטה הכללי ובשנת 1908 מונה למפקד פיקוד קייב.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

בתחילת מלחמת העולם הראשונה אלכסייב מונה לראש מטה של החזית הדרום-מערבית. ב-17 במאי 1915 הוא התמנה למפקד החזית הצפון-מערבית. במהלך אביב 1915 אלכסייב פיקד על הכוחות בתקופת הנסיגה הגדולה. ב-4 באוגוסט 1915 הוא קודם למפקד החזית המערבית. לאחר שניקולאי השני ויתר על תפקיד המפקד העליון, ב-18 באוגוסט 1915 אלכסייב מונה לראש מטה של המפקד העליון (סטבקה) ומעשית פיקד על הצבא עד למהפכת פברואר. בתקופת נובמבר 1916 -פברואר 1917 אלכסייב היה חולה ומעשית לא השתתף בניהול הצבא.
במהלך מהפכת פברואר מיכאיל אלכסייב תמך בעמדת ראשי הדומה שיש לסיים כהונת ניקולאי השני כקיסר. בהתאם לכך הוא שלח פנייה לכל ראשי הצבא תוך בקשה לשלוח לקיסר מברק בהקשר לסיום כהונתו. חוץ מאלכסנדר קולצ'ק כולם נענו לפנייה זו. כתוצאה מלחץ זה הקיסר ניקולאי השני התפטר. אלכסייב היה בדעה שיש למנות לקיסר את נסיך הגדול מיכאיל, אך כאשר הוא סירב, אלכסייב הכיר בממשלה הזמנית.
אלכסייב לא הסכים עם הרפורמות של אלכסנדר גוצ'קוב שהיה שר ההגנה בממשלה הזמנית ולכן מונה למפקד העליון של הצבא רק ב-2 באפריל 1917. הוא ניסה לעצור את האנרכיה בצבא, התנגד לוועדות החיילים (שהיה להם זכות לדון בביצוע פקודות הקצינים) וניסה לחדש את צורת הפיקוד המסורתית של קצינים. ב-21 במאי 1917, במהלך הכנות למתקפת יוני פוטר מתפקיד המפקד העליון. בעקבות פרשת קורנילוב באוגוסט 1917 ובמטרה להציל את משתתפי המרד חזר לפיקוד. ב-1 בספטמבר 1917 הוא אישר את מעצר ראשי המרד כולל לאוור קורנילוב. אלכסייב דאג שראשי המרד שנעצרו ייהנו מביטחון מרבי ותנאי אחזקתם בכלא יהיו סבירים. יחד עם זאת, מהלך זה גרם לקרע בין אלכסייב לקורנילוב שבהמשך היו בין מייסדי הצבא הלבן בדרום רוסיה. כעבור שבוע אלכסייב עזב את התפקיד בעקבות אי-הסכמה עם מדיניותו של אלכסנדר קרנסקי.
ביוגרפיה > לאחר מהפכת אוקטובר

במהלך אוקטובר 1917 אלכסייב החליט שיש להקים ארגון צבאי חדש שיוכל להתמודד עם פלישה גרמנית ובולשביקית. ארגון זה בהמשך היה גרעין של הצבא הלבן. בימי מהפכת אוקטובר אלכסייב היה בפטרוגרד. מיד עם ההפיכה השלטונית פעלו הבולשביקים למעצרו של אלכסייב. ביחד עם מספר מקורבים הוא קנה כרטיסים לרכבת לכיוון רוסטוב על דון ועזב את העיר תחת שם בדוי. ב-15 בנובמבר 1917 בהיותו בעיר נובוצ'רקסק בדרום רוסיה אלכסייב יצא בפנייה לכל הקצינים "להציל את רוסיה" ולהצטרף לארגון צבאי חדש. אלכסייב החל בהקמת צבא המתנדבים. בדצמבר 1917 לאזור הגיע לאוור קורנילוב והוא הצטרף למאמץ. אלכסייב השתתף במסעות של הצבא הלבן באזור והיה אחראי על ארגון הצבא והממשל באזור. בהמשך הוא מונה למפקד עליון של הצבא.
אלכסייב פעל לארגון כל הכוחות שפועלים נגד הבולשביקים. הוא היה בדעה שיש לחדש את המונרכיה במדינה, אך היה מודע שלרעיון זה אין סיכוי של ממש. אלכסייב התנגד לכל ניסיון לקשר עם מעצמות המרכז והיה בעד קיום התחייבויות למדינות ההסכמה.
אלכסייב נפטר ב-8 באוקטובר 1918 מדלקת ריאות והוטמן בקתדרלה של קרסנודר. בתחילת 1920 בעקבות נסיגת הצבא הלבן מהעיר גופתו הועברה לבלגרד.
דרו רוי

| --- | --- |

 לידה:  16 במאי 1986 (בן 38) קלנטון, אלבמה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 מקום לימודים:  Chilton County High School 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרו "דרו" רוי (באנגלית: Andrew "Drew" Roy; נולד ב-16 במאי 1986) הוא שחקן אמריקאי
ראשית חייו

רוי נולד וגדל בקלנטון (אנ'), אלבמה. הוא למד בבית הספר התיכון מחוז צ'ילטון (אנ'), אותו סיים בשנת 2004.
בגיל 19 עבר ללוס אנג'לס כדי לקדם את קריירת המשחק.
קריירה

בשנת 2006, שנה לאחר שהגיע ללוס אנג'לס, קיבל רוי את תפקידו הראשון בסרט האימה העצמאי "Curse of Pirate Death". הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בסדרה "גריק" בשנת 2007.
בשנת 2009 גילם את גריפין בסדרת הטלוויזיה "iCarly" בניקלודיאון. הוא שיחק גם בתפקידי אורח בסדרה "האנה מונטנה" בערוץ דיסני ובסדרת הדרמה "לינקולן הייטס" ברשת Freeform.
בשנת 2010 שיחק בסרט "סקרטריאט", שם גילם את סת' הנקוק, בנו של ארתור "בול" הנקוק, בעל חוות סוסים גזעיים.
בשנת 2011 הוא קיבל תפקיד ראשי בסדרה "השמיים נופלים" ברשת הטלוויזיה TNT. בסדרה, הוא גילם את האל מייסון, בנו הבכור של טום (נואה ויילי), שהתקפות החוצנים גרמו לו להתבגר בטרם עת ולהפוך ללוחם. הסדרה בוטלה לאחר חמש עונות ב-2015 ורוי לקח חלק בכל עונות הסדרה.
בשנת 2016 הוא כיכב בתור מיילס ווסט בסרט המותחן "Mountain Sugar". בשנת 2017, הוא שיחק בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "טיימלס". לאחר מכן באותה שנה לוהק לתפקיד חוזר בעונתה הרביעית של הדרמה הפוסט אפוקליפטית של TNT, "הספינה האחרונה".
בשנת 2018 היה לו תפקיד משני בתור קרטר בסרט הטלוויזיה "Blood, Sweat, and Lies" מבית ערוץ לייפטיים.
בשנת 2019 גילם את רון גולדמן (אנ') בן זוגה של ניקול בראון סימפסון בסרט ביוגרפי על חייה ומותה "The Murder of Nicole Brown Simpson".
חיים אישיים

בשנת 2015 נישא לרנה גרדנר; לבני הזוג נולד בן בשם ג'ק בשנת 2017, ובנם השני 'לוי' נולד בשנת 2019.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Curse of Pirate Death | שון |  |
| 2007 | Blink | ג'ף |  |
| 2010 | One Wish | מיטצ' |  |
| 2010 | Costa Rican Summer | דובי |  |
| 2010 | סקרטריאט | סת' הנקוק |  |
| 2011 | סיפורי ירקות - פיסטוקיו | דוריטו | דיבוב |
| 2016 | Sugar Mountain | מיילס ווסט |  |
| 2019 | The Murder of Nicole Brown Simpson | רון גולדמן (אנ') |  |
| TBA | The Change-Up Kid | בו פרנק |  |
| TBA | Winter Ball | גורדי וולמן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | פרקים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | גריק | חבר באחווה | 5 פרקים |
| 2009 | לינקולן הייטס | טרוויס בנימין | 3 פרקים |
| 2009–2010 | ICarly | גריפין | 2 פרקים |
| 2009–2011 | האנה מונטנה | ג'סי | 5 פרקים |
| 2011–2015 | השמיים נופלים | האל מייסון | תפקיד ראשי (5 עונות); 52 פרקים |
| 2017 | טיימלס | ג'ואל | פרק: "Karma Chameleon" |
| 2017 | הספינה האחרונה | כריסטוס וולק | 5 פרקים |
| 2018 | Blood, Sweat, and Lies | קרטר | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2021 | ICarly | גריפין | פרק: "iMLM" |
הערות שוליים

↑  Local stars in Spielberg series, returns to Hannah Montana, August 20, 2010, The Clanton Advertiser, October 27, 2010
↑  Cwelich, Lorraine (6 ביולי 2012). "HOT TOPIC: DREW ROY". Elle Magazine. נבדק ב-2012-08-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Drew Roy Biography". www.buddytv.com. נבדק ב-2015-09-16.
↑  Staff, Hollywood.com. "Drew Roy | Biography and Filmography | 1986". נבדק ב-2015-09-16.
↑  Fodder: Could Clanton native join Twilight cast?, October 11, 2010, Press-Register
↑  "'Falling Skies' - Hollywood Reporter". The Hollywood Reporter. נבדק ב-2015-07-05.
↑  "Cary Elwes, Jason Momoa Join Indie 'Sugar Mountain' - Hollywood Reporter". The Hollywood Reporter. נבדק ב-2015-07-05.
↑  "Timeless 1x13 Preview: Karma Chameleon | Three If By Space". Three If By Space (באנגלית אמריקאית). 2017-01-28. נבדק ב-2017-02-27.
↑  "The Last Ship Season 4 Finale Review | Three If By Space". Three If By Space (באנגלית אמריקאית). 2017-10-08. נבדק ב-2017-10-14.
↑  "Blood, Sweat and Lies | Lifetime". Lifetime (באנגלית). נבדק ב-2018-01-16.
↑  The Murder Of Nicole Brown Simpson Movie: Showtimes, Review, Trailer, Posters, News & Videos | eTimes, נבדק ב-2020-04-06
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2012143671  VIAF: 285942187   WorldCat (עם VIAF): 285942187
מכון V-Dem

מכון V-Dem (זנים של דמוקרטיה Varieties of Democracy) הוא מכון מחקר עצמאי שוודי החוקר את איכויות השלטון במדינות העולם. המכון הוקם בשנת 2014 על ידי הפרופסור השוודי למדע המדינה סטפן לינדברג (אנ'), והמטה שלו שוכן במחלקה למדע המדינה, אוניברסיטת גטבורג, שוודיה. המכון ממומן על ידי מספר ארגונים ממשלתיים, הבנק העולמי ומספר מוסדות מחקר.
לפי נתוני המכון, נכון לשנת 2022 צוות המכון כלל 20 אנשי צוות. המכון כולל גם צוות עולמי המורכב מ-5 חוקרים ראשיים, 22 מנהלי פרויקטים, 33 מנהלים אזוריים, 134 מתאמי-מדינות ועוזרי מחקר ו-3,500 מומחים במדינות שונות. לטענת המכון זהו אחד הפרויקטים הגדולים ביותר לאיסוף נתוני מחקר בתחום מדעי החברה.
מדדי דמוקרטיה

מכון V-Dem מפרסם מספר מערכי נתונים מפורטים המתארים תכונות של ממשלות שונות, מתפרסמים מדי שנה וזמינים לציבור בחינם. מערכי נתונים אלה פופולריים בקרב מדעני המדינה ותחומים דומים, בשל מידע על מאות אינדיקטורים המתארים את כל היבטי הממשל, במיוחד על איכות הדמוקרטיה, הכלכלה ואינדיקטורים כלכליים אחרים. בהשוואה למדדים אחרים של דמוקרטיה (כגון Polity data series ודו"ח חירות בעולם של ארגון Freedom House), מדדי הדמוקרטיה של מכון V-Dem הם פרטניים יותר.
מדד "זני דמוקרטיה" של המכון, מודד את מצב הדמוקרטיה בעולם באמצעות מיקוד בשבעה סוגי דמוקרטיות. שנת 2020 כללה "יותר מ-470 אינדיקטורים, 82 מדדים ברמה אמצעית, ו-5 מדדים ברמה גבוהה המכסים 202 ישויות פוליטיות במהלך התקופה של 1789–2019." מדען המדינה Daniel Hegedus מתאר את V-Dem כ"ספק החשוב ביותר של נתוני דמוקרטיה כמותיים למחקר אקדמי". מדד V-dem הוא ממאגרי המידע המובילים בעולם למדידת האופי הדמוקרטי של משטרים. הסיווג נערך באמצעות שאלון הכולל מאות שאלות, הבודקות מדדים שונים באופיין הדמוקרטי של מדינות. הציונים נקבעים על בסיס תשובותיהם של מומחים למשטר לשאלון. היבטים שנבדקים בו הם השיטה האלקטורלית במדינה, עצמאות הרשות השופטת, רמת הביקורתיות המיוחסת לאקדמיה, פתיחות החברה האזרחית וחופש הביטוי המיוחס לתקשורת ההמונים.
המכון מפרסם גם 59 מדדים נוספים, ועוד כמה מדדים אשר נוצרים, בחלקם, בסיוע מדדי V-Dem. "פרויקט החברה הדיגיטלית" הוא קבוצת משנה של אינדיקטורים בסקר של V-Dem, ששואל שאלות לגבי המעמד הפוליטי של המדיה החברתית והאינטרנט.
בדירוג מדדי דמוקרטיה לשנת 2023 שפרסם המכון (V-Dem Democracy Indices) נכללו 179 מדינות. בראש הטבלה נמצאות דנמרק, שוודיה ואסטוניה, ומסיימות אותה מיאנמר, צפון קוריאה ואריתריאה. ישראל נמצאת במקום ה-44 בדירוג זה.
מדדי דמוקרטיה > ישראל במדד

החל מפרסום המדד לראשונה ב־2014 דורגה ישראל כדמוקרטיה ליברלית. לצד זאת, המדד מחשיב את ישראל של עד 1966 כדמוקרטיה אלקטורלית, עקב הממשל הצבאי על ערביי ישראל. ב־2024, בעקבות התקפות על מערכת המשפט, הרפורמה המשפטית ובכלל זה החוק לצמצום עילת הסבירות, השימוש במעצרים מנהליים ובעינויים של עצורים, ישראל הריבונית (כלומר ללא יהודה ושומרון ורצועת עזה) הורדה במדד והוגדרה כדמוקרטיה אלקטורלית.
דו"ח הדמוקרטיה

מכון V-Dem מפרסם מדי שנה בחודש מרץ את דו"ח הדמוקרטיה המתאר את מצב הדמוקרטיה בעולם, תוך התמקדות בדמוקרטיזציה ואוטוקרטיזציה. דו"ח הדמוקרטיה, מערך הנתונים, מאמרים מדעיים וניירות עבודה ניתנים להורדה בחינם באתר האינטרנט של המכון, הכולל גם כלים גרפיים אינטראקטיביים. הדו"ח הוא ממאגרי המידע המובילים בעולם למדידת האופי הדמוקרטי של משטרים.
לדוגמה דו"ח הדמוקרטיה 2018 פרסם השתמש במעל 400 אינדיקטורים הנוגעים לדמוקרטיה, זכויות אדם, זכויות אזרח והסדרי חופש המבוססים על דרוגים של יותר מ-3,200 מומחים מ-180 מדינות. כ-50 מדדים מתארים רכיבים של דמוקרטיה כמו העצמת נשים, חופש ביטוי, בחירות הוגנות וחופשיות ועוד. הדבר כולל גם חמישה אינדיקטורים ראשיים של דמוקרטיה (דמוקרטיה אלקטורלית, ליברלית, משתפת, דיונית ושוויונית).
מערך נתונים של V-Party

המכון מפרסם את "מערך הנתונים V-Party" המציג את עמדות המפלגות עבור כל המפלגות הפוליטיות מעל נתח הצבעה של 5% ב-169 מדינות. מערך הנתונים של V-Party כולל מדדים של אנטי-פלורליזם, פופוליזם, ממד תרבותי ושמאל-ימין כלכלי. מדד האנטי-פלורליזם מוגדר כחוסר מחויבות לתהליך דמוקרטי, חוסר כבוד לזכויות מיעוט בסיסיות, דמוניזציה של יריבים וקבלת אלימות פוליטית. מערך הנתונים מדגים אוטוקרטיזציה גבוהה יותר עבור אנטי-פלורליזם ופופוליזם גבוהים.
הערות שוליים

↑  "Varieties of democracy (V-dem) - Varieties of democracy (V-dem), University of Gothenburg, Sweden".
↑  "List of all funders of the V-Dem Institute and which type of activities they have been funding".
↑  https://www.v-dem.net/media/publications/Working_Paper_131.pdf
↑  Redden, Elizabeth (30 במרץ 2020). "Ranking Academic Freedom Globally". Inside Higher Ed. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The V-Dem Dataset
↑  V-Dem Institute (2022). "The V-Dem Dataset". נבדק ב-8 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
1 2 3  Hegedüs, Daniel (2020). "Varieties of Democracy: Measuring Two Centuries of Political Change. By Michael Coppedge, John Gerring, Adam Glynn, Carl Henrik Knutsen, Staffan I. Lindberg, Daniel Pemstein, Brigitte Seim, Svend-Erik Skaaning, and Jan Teorell. Cambridge: Cambridge University Press, 2020. 226p. $99.99 cloth". Perspectives on Politics (באנגלית). 18 (4): 1258–1260. doi:10.1017/S1537592720003059. ISSN 1537-5927.
↑   מיכאל האוזר טוב, ישראל איבדה את דירוגה כדמוקרטיה ליברלית במדד מוביל להערכת דמוקרטיות, באתר הארץ, 20 במרץ 2024
↑  Rankin, Elizabeth. "New democracy dataset to 'revolutionize' democracy research". Notre Dame News.
↑  Coppedge, Michael, John Gerring, Carl Henrik Knutsen, Staffan I. Lindberg,Jan Teorell, David Altman, Michael Bernhard, Agnes Cornell, M. Steven Fish, Lisa Gastaldi,Haakon Gjerløw, Adam Glynn, Allen Hicken, Anna Lührmann, Seraphine F. Maerz, Kyle L.Marquardt, Kelly McMann, Valeriya Mechkova, Pamela Paxton, Daniel Pemstein, Johannes vonRömer, Brigitte Seim, Rachel Sigman, Svend-Erik Skaaning, Jeffrey Staton, Aksel Sundtröm, EitanTzelgov, Luca Uberti, Yi-ting Wang, Tore Wig, and Daniel Ziblatt. 2021. "V-Dem Codebook v11"Varieties of Democracy (V-Dem) Project. (אורכב 08.06.2021 בארכיון Wayback Machine)
↑  DEMOCRACY REPORT 2024, V-Dem Institute
↑  ד"ר אסף שפירא, הורדת הדירוג של ישראל ב-V-Dem מדמוקרטיה ליברלית לאלקטורלית: צעד מדאיג, אך לא סממן לנסיגה דמוקרטית, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 25 במרץ 2024
↑  לראשונה מזה 50 שנה: ישראל כבר לא מוגדרת כ"דמוקרטיה ליברלית", באתר ישראל היום, 20 במרץ 2024
↑  Samuele Arioli, Democracy in Decline in Israel, V-Dem Institute, November 28, 2024
↑  "Democracy Reports". V-Dem Institute. נבדק ב-26 במאי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lindberg, Staffan I. "The Nature of Democratic Backsliding in Europe". Carnegie Europe, JULY 24, 2018
↑  "V-Party Dataset". V-Dem Institute. נבדק ב-2 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Medzihorsky, Juraj; Lindberg, Staffan I (2023). "Walking the Talk: How to Identify Anti-Pluralist Parties" (PDF). Party Politics. doi:10.1177/13540688231153092.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1185534180
אאוריך

אאוריך (בגרמנית: Aurich, בסאטרלנדית פריזית: Aurk, בפריזית מערבית: Auwerk, בפריזית מזרחית סקסונית תחתונה: Auerk; הגייה גרמנית: ‏האזנהקובץ:Aurich.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר באזור פריזיה המזרחית שבסקסוניה התחתונה, גרמניה. היא בירת מחוז אאוריך (אנ') והיא העיר השנייה בגודלה במזרח פריזיה, הן באוכלוסייה, אחרי אמדן והן בשטח, אחרי ויטמונד (אנ').
היסטוריה

אאוריך מוזכרת במסמכים היסטוריים מהמאה ה-13, בשם היישוב Aurechove המוזכר בשפה הפריזית, במסמך שנקרא Brokmerbrief משנת 1276. קיימות השערות שונות בנוגע לפרשנות שם העיר. ייתכן שהוא מתייחס לאדם (Affo, שם פרטי במזרח פריזיה) ולרכוש שלו (רייך) או שהוא מתייחס למפעלי מים בשפלה העשירה במים של נהר Aa (או Ehe), שעל גדותיו נבנתה העיר; בימי הביניים שם העיר נהגה בצורות שונות כגון: Aurichove, Aurike, Aurikehove, Auerk, Auryke, Auwerckhove, Auwerick, Auwerck, Auwreke, Awerck, Awreke, Awrik, Auwerich ו-Aurickeshove.
בשנת 1517 החל הרוזן אדזארד מבית קירקסנה לבנות את העיר מחדש לאחר שהנהרסה בקרב. בשנת 1539 התאחדו בעלי הקרקעות בסביבות אאוריך, דבר שהפך אותה לבירת המחוז, ומאוחר יותר, לבירת פריזיה המזרחית, ומקום מושבם של בעלי הקרקעות. בשנת 1744 הפכה לבירת ממלכת פרוסיה. לאחר שהצבא הפרוסי הובס בקרב ג'נה בשנת 1807, הפכה אאוריך לחלק מממלכת הולנד בשנת 1808. בשנת 1810 העיר סופחה לממלכת הולנד על ידי צרפת והפכה לבירת המחוז הצרפתי אמס-המזרחית (צר') של האימפריה הצרפתית הראשונה. לאחר שנפוליאון בונפרטה הובס בשנת 1814, עברה העיר לממלכת הנובר בשנת 1815, ולאחר מכן בשנת 1866 סופחה לפרוסיה והייתה חלק ממחוז הנובר.
מ־21 באוקטובר 1944, עד 23 בדצמבר 1944, היה בעיר מחנה ריכוז נאצי. המחנה היה מחנה משנה של מחנה הריכוז נוינגאם. במשך החודשיים בו התקיים המחנה מתו בו 188 אסירים.
לאחר מלחמת העולם השנייה, אאוריך הפכה לחלק ממדינת סקסוניה התחתונה.
יהדות אאוריך

הקהילה היהודית באאוריך התקיימה במשך כ־300 שנה החל משנת 1657 ועד 1 במרץ 1940. תושבים יהודים הוזכרו לראשונה בשנת 1635. הקהילה היהודית הייתה השנייה בגודלה במזרח פריזיה לאחר קהילת יהודי אמדן. השיעור הגבוה ביותר של יהודים מכלל אוכלוסיית העיר היה בשנת 1925 עם 7.4 אחוזים מסך הכל האוכלוסייה. במספרים מוחלטים השיא של אזרחים יהודים באאוריך היה בשנת 1885 עם 406 יהודים.
לאחר עליית היטלר לשלטון בשנת 1933, יהודים רבים היגרו מהעיר. בית הכנסת של הקהילה היהודית, שנבנה בשנת 1810, נהרס בליל הבדולח ב־9 בנובמבר 1938. ההערכה היא כי 200 מתוך 400 יהודי אאוריך נספו בשואה, הניצולים התפזרו בכל רחבי העולם ואף אחד מתושבי אאוריך לא שב לעיר לאחר השואה. עם זאת, אשה נוצרייה מאאוריך בשם ואן לסן נישאה לרופא יהודי מברמן והתגיירה בטרם החתונה. לאחר החתונה היא התגוררה בברמן. היא נפטרה בשנת 1998 ונקברה בבית הקברות היהודי באאוריך.
באוקטובר 1947, מעפילי אוניית המעפילים אקסודוס הובאו ממחנות המעצר פפנדורף ואם שטאו שבצפון גרמניה ליד ליבק, למחנות המעצר שליד הערים וילהלמסהאפן ואמדן שבמזרח פריזיה. בעיר אמדן באותם ימים לא היה בית יולדות ועל כן היולדות ממחנה המעצר נשלחו לבית היולדות שהיה בכפר זנדהורסט שנמצא במחוז אאוריך מדרום למרכז העיר. כל הילודים קבלו תעודות לידה המציינות שמקום לידתם בעיר אאוריך.
הקהילה היהודית מונצחת בעיר על ידי:
אבן זיכרון המוצבת במקום בו עמד בית הכנסת,
לוח זיכרון לזכר בית הספר היהודי לשעבר מוצב בבית ההתאחדות הרפואית שברחוב Kirchstrasse,
שלט זיכרון באולם השוורים באאוריך, שאליו נאספו יהודי העיר בליל הבדולח בשנת 1938.
בנוסף, בית הקברות היהודי ברחוב Emder Strasse שרד את השואה ונשמר.
רחוב בעיר נקרא על שם מנהיג הקהילה היהודי האחרון, אברהם וולף.
| 1635 | 1657 | 1690 | 1736 | 1753 | 1782 | 1806 | 1824 | 1849 | 1867 | 1885 | 1925 | 1936 | 1939 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 משפחות | 3 משפחות | 5 משפחות | 14 משפחות | 99 | 114 | 173 | 219 | 330 | 347 | 406 | 398 | 362 | 155 |
גאוגרפיה

אאוריך ממוקמת באמצע חצי האי של מזרח פריזיה ושטחה 197.25 קילומטרים רבועים. אזור השיפוט של אאוריך משתרע הרבה מעבר לשטח האורבני של העיר. כמקום קניות, אוריך מושכת אליה קונים הרבה מעבר לתושבי העיר והקהילות הסמוכות לה. בשל מיקומה המרכזי במזרח פריזיה.
כשאאוריך במרכז חצי האי של מזרח פריזיה להלן הערים הסובבות אותה במרחק שבין 30 דקות ועד שעה ממנה עם כיוון השעון:
מדרום: לייר, מדרום מערב: אמדן, מצפון מערב: נורדן, מצפון מזרח: ויטמונד ויבר, ממזרח: וילהלמסהאפן.
מרכז מזרח-פריזיה היה בעבר מכוסה יותר באדמות בור וביצות ממה שמראות המפות נכון לשנת 2020. בשולי הביצות עובר רכס גבעות החול המזרחי-פריזי. עליו נבנו הערים של סקסוניה התחתונה כולל אאוריך. גובה רכס החול נע בין שלושה עד תשעה מטרים מעל פני הים. שלושה רבעים משטחי הבור משמשים לחקלאות. עשירית משטח השיפוט של אאוריך הוא יער צפוף. מה שהופך אותה לעיר המזרח-פריזאית עם שיעור היער השלישי בגודלו.
אקלים

האזור העירוני נמצא בעיקר בהשפעה הישירה של הים הצפוני. בקיץ הטמפרטורות בשעות היום נמוכות יותר מאשר בפנים היבשת, ובחורף הן לרוב גבוהות יותר מאשר בפנים היבשת. האקלים מאופיין בדרך כלל כאזור של הרוח המערבית של מרכז אירופה.
על פי סיווג האקלים של קופן, אאוריך נמצא באזור אקלים Cfb.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 8.5 °C. החודש החם ביותר הוא יולי עם טמפרטורה חודשית ממוצעת של 16 °C. החודש הקר ביותר הוא ינואר עם טמפרטורה ממוצעת של 1.0 °C.
כמות המשקעים במשך השנה באאוריך היא מעט פחות מ־830 מילימטרים. החודש הגשום ביותר הוא נובמבר עם 84.4 מילימטרים גשם,
באאוריך, השמש זורחת 1,455 שעות בשנה, מה שמביא לממוצע של 121 שעות בחודש. הסיכוי הגדול ביותר לחוות קרינת שמש הוא בחודש מאי. בחודש זה יש בממוצע 205 שעות שמש. ההפך בדצמבר: ואז השמש נצפית מעבר למעטה העננים רק 29 שעות בממוצע.
הערכים המתוארים למעלה ובטבלה בהמשך, מתייחסים לממוצע בשנים 1961 עד 1990.
| אקלים באאוריך   Aurich> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים באאוריך   Aurich> ינואר.1.66.6 | אקלים באאוריך   Aurich> פברואר.1.3.43.1 | אקלים באאוריך   Aurich> מרץ.3.7.57.9 | אקלים באאוריך   Aurich> אפריל.6.9.48.2 | אקלים באאוריך   Aurich> מאי.11.5.57.8 | אקלים באאוריך   Aurich> יוני.14.5.83.8 | אקלים באאוריך   Aurich> יולי.16.82.1 | אקלים באאוריך   Aurich> אוגוסט.15.9.78.6 | אקלים באאוריך   Aurich> ספטמבר.13.2.76.6 | אקלים באאוריך   Aurich> אוקטובר.9.6.76.2 | אקלים באאוריך   Aurich> נובמבר.5.2.84.4 | אקלים באאוריך   Aurich> דצמבר.2.2.74.3 | אקלים באאוריך   Aurich> שנה.8.5.829.6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: German Weather Service