stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרנטולה אדומת אחוריים גואטמלית
כחיית מחמד

מזגה של הטרנטולה נחשב נוח במיוחד, היא אינה נוטה לנשוך, אך היא נוטה לבעוט שערות צורבות מבטנה או לאיים ברגליים מורמות כשהיא מרגישה מאוימת. תכונות אלה הפכו אותה לחיית מחמד פופולרית. בדומה לכל המינים בסוג ברכיפלמה, גם אדומת האחוריים הגואטמלית מופיעה בנספח II של CITES ואין להוציא פרטים מהטבע ולסחור בהם. בפועל רוב הטרנטולות הנמכרות המסווגות תחת מין זה הן בנות כלאיים של מין זה ודומיו עם מינים דומים נוספים כגון B. vagans, B. sabulosum, B. epicureanum, B. angustum ו-B. albopilosum.
הערות שוליים

↑  טרנטולה אדומת אחוריים גואטמלית באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  The habitat of Brachypelma sabulosum
↑  CITES Appendices I, II and III
יויה

מסיכת המוות של יויה
יויה (לפעמים Iouiya, הידוע גם בשם יאא, יא, Yiya, Yayi, יו, Yuyu, יאיא, Yiay, Yia, ו-Yuy) היה פקיד מצרי בחצר פרעה בתקופת השושלת השמונה-עשרה במצרים (שנת 1390 לפנה"ס). הוא היה נשוי לטויה, בת למשפחת אצולה מצרית, הקשורים למשפחת המלוכה, חלקם פקידים מלכותיים ובכירי דת מצריים. בתם של יוה וטויה, תיה, נהפכה לאשתו הראשית של אמנחותפ השלישי. אם כך אכן היה הרי שיויה הוא סביו של אחנתון וסבא-רבא של תות ענח' אמון, יורשו.
הם גם עשויים להיות ההורים של איי המסתורי שפעל בחצר המלך בתקופת שלטונו של פרעה אחנתון. אין ראיות חותכות לגבי הקרבה של יויה ואיי, אם כי ברור כי שניהם באו מהעיר אחמים. יויה וטויה הולידו גם בן בשם אנן, אשר נשא את התארים: "היועץ של מצרים התחתונה" "נביאו השני של אמון", "כהן-סם הליופוליס" ו"האב האלוהי".
קברם של יויה וטויה היה, עד הגילוי של תות ענח' אמון, מהמרהיבים ביותר שהתגלו בעמק המלכים, למרות שיויה לא היה אפילו פרעה. למרות שאתר הקבורה שלהם נשדד בימי קדם, חפצים רבים לא נחשבו כשווים ביזה על ידי שודדי ונשארו במקום. שתי המומיות היו במידה רבה ללא פגע, והעידו על שימור יוצא דופן. הפנים שלהם בפרט היו יחסית מעוותים על ידי תהליך של חניטה, וסיפקו תובנה יוצאת דופן למראם של המנוחים בזמן חייהם.
ביוגרפיה

יויה נולד במצרים העליונה בעיר אחמים, הוא כנראה היה עשיר בעל אחוזה וחבר באצילות המקומית. שורשיו נותרים לא ברורים. המחקר על המומיה שלו מציעים כי היה איש גבוה יותר מקומתו של המצרי הממוצע, ולדעת חוקר האנטומיה גרפטון אליוט סמית' המראה שלו (אף ארוך ושיער חלק) לא זהה ל"מצרי הטיפוסי" (המצרים הקדומים היו שייכים ל"טיפוס הנילוטי" אליו משתייכים גם עמי אתיופיה וסומליה).
בהתחשב בתכונות אלה, מספר אגיפטולוגים מאמינים שיויה היה ממוצא זר, למרות זאת אין סימוכין להשערות אלה ממקורות העת העתיקה. שמו של יויה שנכתב במספר דרכים שונות ולא בצורה מצרית אחידה מציע גם הוא מוצא זר.
בהתחשב בידע הרב שהיה ליויה, שכונה "אדון הסוסים", על סוסים ייתכן כי היה ממוצא מיתני או חורי שנודעו בידע שלהם על מרכבות. ייתכן כי יויה היה אחיה של המלכה המיתנית Mutemwiya, שהייתה אמו של פרעה אמנחותפ השלישי, מה שמציע כי הגיע מרקע מלכותי עוד טרם קיבל תפקיד בממשל המצרי. עם זאת, השערה זו לא יכולה להיות מבוססת, מאחר ששום דבר לא ידוע על רקעה של Mutemwiya כמו האם היו לה אחים נוספים שהיגרו למצרים. בזמן שיויה חי במצרים העליונה, אזור זה היה בעיקר מאוכלס בילידים מצריים, אך יכול להיות שמוצאו הזר היה דרך מהגרים או עבדים לבנטינים שנטמעו/התבוללו בקהילה המקומית באחמים ועלו בה למעמד גבוה. המחקר מציע כי יויה מת בסביבות 1374 לפנה"ס באמצע שנות ה-50 שלו.
קריירה

יויה שימש יועץ בכיר לאמנחותפ השלישי, והחזיק תארים כגון: "סגן המלך" ו "אדון הסוסים"; התואר "אבי האל" שנשא יויה כנראה התייחס באופן ספציפי להיותו חמו של אמנחותפ. בעיר מולדתו, אחמים, יויה היה נביא של מין, האל הראשי של האזור, וכן שימש בתור "המפקח על הבקר" לישות זו.
קבר

יויה ואשתו היו קבורים בקבר KV46 ב"עמק המלכים" בתבאי, שבו קברם הפרטי התגלה ב-1905 על ידי ג'יימס קוויבל (אנ'), מי שעבד מטעם תיאודור מ' דייוויס. למרות שהקבר נחדר בעבר על ידי שודדי קברים, אולי מעשה חדירה הופרע כי קוויבל מדווח שמצא את רוב הסחורות בקבר ואת שתי המומיות כמעט ללא פגע. המומחה סיריל אלדרד ציין:
הסחורה שנקברה עם יויה וטויה היוו כנראה את שיאי הטובין (רהיטים וכו') מהרמה הגבוהה ביותר בימי הממלכה החדשה שהיו מוכרים לפני גילוי קברו של נינם, תות ענח' אמון, 17 שנים מאוחר יותר.
הצעת הזיהוי עם יוסף המקראי

העיתונאי אחמד אוסמן בספרו "זר בעמק המלכים", הציע זיהוי בין יוסף המקראי שהביא את שבטי ישראל למצרים בזמן הרעב לבין יויה. תאוריה זו לא התקבלה בזרם המרכזי של האגיפטולוגיה, כמו גם סותרת את התיעוד לגבי העלאת שלדו של יוסף וקבורתו בשכם ביהושע (כ"ד, ל"ב). דונלד ב' רדפורד, כתב ביקורת חריפה על הצעת זר בעמק המלכים למגזין האמריקאי Biblical Archaeology Review. באופן דומה, דבורה סוויני הביעה ספק להצעת הזיהוי הזו. סוויני קובעת כי התואר "אביו של האל אדון שתי הארצות" הוא הרחבה של התואר "אבי האל", אשר נשאו אישים נוספים ולא רק יויה בהיסטוריה של מצרים העתיקה. התנ"ך קובע בבירור כי גופתו החנוטה של יוסף הוצאה מהקבר והועברה לכנען על ידי שבטי ישראל בעת יציאת מצרים, ואילו גופתו של יויה נשארה ללא הפרעה בעמק המלכים במצרים, היכן שהמומיה שלו התגלתה בשנת 1906.
הערות שוליים

↑  (Osman p. 113)
↑  Rice, Michael (1999). Who's Who in Ancient Egypt. Routledge. p. 207.
↑  Rice, p.222
↑  David, Anthony & Rosalie, A Biographical Dictionary of Ancient Egypt, London: Seaby, 1992. p.167
↑  David O'Connor & Eric Cline, Amenhotep: Perspectives on his Reign, University of Michigan, 1998, p.5
↑  [www.touregypt.net/who/yuia.htm "יויה" באתר התיירות המצרי]
↑  Anthony David & Rosalie David, A Biographical Dictionary of Ancient Egypt, London: Seaby, 1992, p.167 ISBN 1-85264-032-4
↑  David & David, p.167
↑  Cyril Aldred: Akhenaten, King of Egypt Thames and Hudson, 1989. p.96 ISBN 0-500-27621-8
↑  Aldred, p.96
↑
↑
↑  Osman, Ahmed Stranger in the Valley of the Kings, San Francisco: Harper & Row, (1987) ISBN 0-06-250674-9
↑  Redford, Donald B. Review of Stranger in the Valley of the Kings by Ahmed Osman.
↑  Deborah Sweeney, Review: Osman, "Stranger in the Valley of the Kings", The Jewish Quarterly Review, New Series, Vol. 82, No. 3/4 (Jan.
פניו החנוטות של יויה
טוואי המשי

ערך זה עוסק במין של עש, שהזחל שלו טווה את הפקעת ממשי. אם התכוונתם למין של פרפר שנקרא בעבר "טוואי המשי היווני", ראו .
מחזור החיים של טוואי המשי
עש טוואי המשי
טוואי המשי התרבותי (שם מדעי: Bombyx mori - "זחל המשי של עץ התות") הוא מין מבוית של עש, בעל גלגול מלא. הוא נקרא כך כיוון שהזחל טווה את הפקעת של שלב הגולם שלו ממשי גולמי. תזונתו של הזחל כוללת עלים של עץ התות, ורק לעיתים רחוקות גם צמחים אחרים. תפוצתו המקורית הייתה בצפון סין.
המין המבוית אינו מצוי בטבע ותלוי לחלוטין באדם לצורך התרבות. תכונותיו שונות מאלה של בני משפחתו אשר חיים בטבע. לדוגמה, לאחר יציאת הפרט הבוגר מהפקעת אין לו יכולת לעוף, הוא איבד את צבעי ההסוואה, ואף שהוא נותר רגיש לפרומונים מסוימים, יכולתו להבחין בריחות מהסביבה מופחתת.
מחזור החיים של טוואי המשי

לטוואי המשי יש מחזור חיים של: ביצה, זחל, גולם ועש בוגר.
מחזור החיים של טוואי המשי > הביצים

ביצי טוואי המשי מוטלות בסוף חודש יוני - ראשית יולי. לאחר ההטלה חלה בתוכן התפתחות עוברית, הנמשכת 3–4 ימים, והן משנות את צבען לאפור. אחריה שוקעות הביצים בתרדמה הנמשכת 9–10 חודשים עד לחודש מרץ של השנה הבאה. לעיתים רחוקות יכול להיווצר מצב של דור שני (מומלץ לשמור את הביצים בקירור (מקרר) ולהוציא רק לאחר שעץ התות החל ללבלב - הבקיעה תהיה בין 14 ל-22 ימים מרגע החימום). לביצה קליפה המונעת את התייבשות העובר בתקופת התרדמה הממושכת.
מחזור החיים של טוואי המשי > הזחל

כאשר בוקעים הזחלים הם זעירים, שחורים ושעירים. הם ניזונים אך ורק מעלי תות, אוכלים יום ולילה ברציפות, וגדלים במהירות. לאחר כ-10 ימים הם משנים את צבעם מחום כהה לגווני לבן. הזחל משיל את עורו ארבע פעמים במהלך גדילתו, כיוון שעורו עשוי מחומר קשה ובלתי גמיש (כיטין), ואינו יכול להימתח. לפני השלת העור הזחל מפסיק לאכול. הוא נדבק בעזרת כמה חוטי משי שהוא מפיק לדופן קופסה או עלה, ונראה ישן. השינה נמשכת כ-24 שעות עד להשלה שנמשכת כ-15 דקות. כ-7–10 ימים לאחר ההתנשלות הרביעית הוא מפסיק לאכול, מרוקן את המעיים, ועורו הופך בהיר יותר. זהו הסימן שהוא עומד להתחיל בטוויית פקעת הגולם.
הזמן העובר מבקיעת הזחל עד להתגלמות הוא כ-4–6 שבועות.
מחזור החיים של טוואי המשי > הזחל > גוף הזחל וחושיו

גוף הזחל הוא ארוך וצר, ומחולק לשלוש חטיבות:
ראש ובו שש עיניות בכל צד וזוג מחושים. זיפי חישה הנמצאים בקצות המחושים מסייעים לזחל במישוש ובהרחה.
חזה הבנוי משלושה פרקים, מכל פרק יוצא זוג רגליים אמיתיות שתפקידן תנועה ואחיזה בחלקי הצמח בשעת האכילה. מרגליים אלה יתפתחו בהמשך רגלי העש הבוגר.
בטן המורכבת מ-9 פרקים. בפרקים האחרונים מצויים 4 זוגות של רגליים מדומות (בנוסף לרגלי הדמי האחוריות), שתפקידן לתת יציבות בעת מנוחה, אכילה ותנועת הזחל.
הנשימה של הזחל מתבצעת דרך מערכת של צינורות, הנמצאים מעל רגלי ה"דמה" של הזחל ונקראים טרכיאות. הטרכיאות מצויות לאורך הגוף, משני צדדיו של הזחל ונראות כעיגולים שחורים.
הזחל פעיל מאוד, ונמצא בתנועה כל הזמן (חוץ מתקופות קצרות לפני ההתנשלות). הזחל נע תוך שימוש בכל זוגות רגליו. הוא משתמש בחוש הריח על מנת להבחין בין סוגי עלים שונים לבין עלי התות.
מחזור החיים של טוואי המשי > הפקעת ובתוכה הזחל בשלב הבניה, מספר ימים לפני הפיכתו לגולם

הזחל טווה מסביבו פקעת העשויה מחוטי המשי, אותם הוא מייצר מבלוטות הטווייה. הזחל מבצע תנועות-שמיניות בראשו, וטווה כ-7.5 מטרים בשעה. תקופת ההתגלמות של טוואי המשי נמשכת ימים אחדים. כמות המשי אותה ייטווה תלויה בכמות המזון שאכל כזחל. אורך החוט מגיע בדרך כלל ל-500–600 מטרים. בתוך הפקעת הופך הזחל לגולם.
מחזור החיים של טוואי המשי > הגולם

הגולם שוכב ללא תנועה, ועובר שינויים גופניים רבים שבסופם הוא הופך לעש בוגר. תקופת הגולם נמשכת כ-14–18 ימים.
מחזור החיים של טוואי המשי > הגולם > התגלמות מוקדמת (ללא פקעת)

הזחל רגיש לשינוי טמפרטורה קיצוני במיוחד בשלב הראשון (בקיעה - שאז הוא מת) והאחרון (לפני בניית הפקעת - שאז הוא מתגלם ומת מבלי לבנות פקעת). עלייה קיצונית בטמפרטורה עלולה לגרום לזחל להתחיל בתהליך ההפיכה לגולם, מבלי לבנות את הפקעת.
במקרה של התגלמות ללא פקעת, הזחל יהפוך לגולם וימשיך להתפתח כפי שהיה אמור להתפתח בתוך הפקעת. תחילה הוא יפריש חומר אדמדם ודביק ומיד אחר כך ישיל את עורו, אך הגוף החדש שייצא מהעור הישן יכיל לסת עם צבתות ומגבלה ביכולת האכילה, ואז הזחל יתפתל ויזוז כארבעה ימים מבלי לאכול. בתקופה זו גופו יתכווץ מאוד עד שעורו יתקשה ויכוסה בשכבה קשיחה וחומה. אם הגולם ישרוד הוא יהפוך בהמשך לעש.
האיום העיקרי שעומד בפני הגולם החשוף מגיע מצד הזבובונים אשר מטילים את ביציהם על הגולם, והזחלים היוצאים מהן אוכלים את בשרו של הגולם החי וגורמים לו למוות ולריקבון. במקרה כזה הגולם יתפורר וימות ולא יתפתח לעש בוגר. אם הגולם החשוף יישמר בכלי סגור (אך מאוורר דיו), סיכוייו להפוך לעש יהיו גבוהים הרבה יותר. גם אם הזחל לא זז הוא עשוי להתגלם.
מחזור החיים של טוואי המשי > העש הבוגר

תהליך יציאת העש הבוגר מהפקעת נמשך כחמש דקות ועד עשרים דקות והוא מתרחש בדרך כלל בשעות הבוקר המוקדמות (5:30 - 6:30 ובמקרים מסוימים עד 7:30). העש הבוגר מפריש נוזל צהבהב-שקוף הממס את הפקעת הקשה, ודרך החור שיצר מגיח החוצה. כשהוא מגיח כנפיו מקופלות, ותוך זמן קצר הן הולכות ומתיישרות. זמן קצר לאחר גיחתו מפריש העש נוזל חום-צהבהב.
איברי התזונה של עש טוואי המשי מנוונים ואין לו מערכת עיכול ופה. כלומר, הוא אינו אוכל. מלאי המזון שאגר בזמן היותו זחל מספיק לו כדי לחיות עד 14 יום (בממוצע הנקבה חיה כ-10 ימים, והזכר כ-5 ימים). העש מסוגל לעוף סנטימטרים בודדים בלבד. הוא נע ממקום למקום על ידי רפרוף חזק בכנפיו. הנקבה חיה עד לאחר גמר ההטלה, הנמשכת 2–4 ימים.
מספר הביצים המוטלות על ידי הנקבה הוא בין 200 ל-400 בממוצע, והוא תלוי בעיקר בכמות המזון אותה אכלה כזחל (המספר יכול להגיע גם ל-800 ביצים). קוטר כל ביצה הוא כמילימטר. הנקבה מטילה את הביצה יחד עם נוזל המדביק אותה על משטח ההטלה. הביצים המופרות משנות צבען מצהבהב לאפור/שחור לאחר מספר ימים, ואילו הביצים שאינן מופרות נשארות בצבע צהבהב ומהן לא יצאו זחלים.
היסטוריה

ביות טוואי המשי החל לפני לכל הפחות 5,000 שנים בסין ממין הבר Bombyx mandarina הנפוץ בסין, קוריאה ויפן, על סמך ניתוח הקרבה הגנטית של טוואי המשי לאוכלוסיות הבר נראה שמקורו בסין. הניתוק הגנטי מאוכלוסיית הבר הושלם לפני כ-4,000 שנים והעש התרבותי מייצר יותר משי, גדל מהר יותר, הוא עמיד יותר לצפיפות אוכלוסייה ומאידך איבד את ההסוואה ואת יכולת התעופה. אף על פי שהמשי הופץ ברחבי העולם העתיק באמצעות דרך המשי גידול החרק והפקת המשי הייתה מוגבלת לסין יפן וקוריאה עד לפני כ-2,000 שנים אז התפשט הגידול למרכז אסיה והגיעה לאימפריה הביזנטית במאה השישית.
גילוי טוואי המשי על פי האגדה

אגדה סינית מספרת על גילויו של זחל המשי בידי הקיסרית הקדומה צ'י לינג שי (בסינית: 嫘祖). היא שוטטה ולפתע שמה ליבה לזחלים. היא נגעה בהם, ולמרבית הפלא יצא משי שהשתחרר והתלפף סביב אצבעה והיא חשה חמימות. כשהשתחרר המשי היא ראתה פקעת קטנה ועלתה מחשבה במוחה, כי אפשר להתיר את הקורים של הפקעות ולטוות את החוטים ולארוג אריג יפה ומרהיב עין. היא הרתיחה את הפקעות ואת הקורים טוותה לחוטים, ועשתה לעצמה שמלה. זו הייתה שמלת המשי הראשונה בעולם. כך נגלה סוד המשי בסין. הסינים מכרו את אריגי המשי לעמים אחרים. שיירות של סוסים וגמלים היו יוצאים מסין לארצות אחרות על דרך הקרויה עד היום "דרך המשי", והתעשרו ממכירת המשי.
קיימות אגדות נוספות רבות על זחלי טוואי המשי.
שימושים רפואיים

זחל טוואי המשי הוא המקור לתרופה הסינית המסורתית bombyx batryticatus או "זחל משי נוקשה" (בסינית: 僵蠶). זהו גוף מיובש של זחל בשלב ה-4–5, שמת ממחלה שנגרמה מפטרייה Beauveria bassiana. על פי הרפואה הסינית תרופה זו מונעת גזים, מדללת ליחה ומקלה על עוויתות.
בתרבות

במשחק "פיפוש 1" מצוין שישורון מגדל כמה זחלים של טוואי המשי.
גלריה

מחזור החיים של טוואי המשי
כל שלבי מחזור החיים: ביצה, זחלים בכמה שלבי גדילה, גלמים ועשים
ביצי טואי המשי (בצבעי תכלת־אפור כהים), קליפות ביצים שזחליהן בקעו מהן (בצהוב בהיר), וזחלים בשלב גדילה מוקדם
הזחל בוקע מהביצה
הזחל בשלב גדילה מתקדם
הזחל בשלב מוקדם של טוויית הפקעת
עשים מזדווגים
צואת הזחלים
דגם של טואי המשי ואיבריו הפנימיים
טואי המשי אוכל
טואי משי על עץ תות
גולם טואי המשי מחוץ לפקעת
גולם טואי המשי שהוצא מן הפקעת, צלוי
סמל אובלסט פרגנה (אנ') באימפריה הרוסית, האובלסט של עמק פרגנה
טואי המשי על בול אפגני
תעשיית המשי
תעשיית משי בסוג'ואו
איורים במגילה המתארת את תעשיית המשי, מאת ליאנג קאי (סביבות המאה ה־13 לספירה)
הערות שוליים

↑  טואי-משי תרבותי, מונח במילוני האקדמיה ללשון העברית
↑  Max Planck Society, "Captive breeding for thousands of years has impaired olfactory functions in silk moths", phys.org, November 21 2013
↑  E. J. W. Barber (1992). Prehistoric Textiles: the Development of Cloth in the Neolithic and Bronze Ages with Special Reference to the Aegean. Princeton University Press. p. 31. ISBN 978-0-691-00224-8.
↑  T Lecocq, Insects: The Disregarded Domestication Histories., Animal Domestication,
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4321480-0  LCCN: sh2021000087  NKC: ph118968
יוי אוהאשי

יוי אוהאשי (יפנית: 大橋 悠依; באנגלית: Yui Ohashi;‏ נולדה ב-18 באוקטובר 1995) היא שחיינית יפנית, האלופה האולימפית (טוקיו 2020) במשחים ל-200 מטר מעורב אישי ול-400 מטר מעורב אישי. סגנית אלופת העולם (בודפשט 2017) במשחה ל-200 מטר מעורב אישי וזוכת מדליית ארד מאליפות העולם (קוואנגג'ו 2019) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה > 2017 > סגנית אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכתה אוהאשי במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא לאומי חדש של 2:07.91 דקות, אחרי קטינקה הוסו מהונגריה (2:07.00 דקות) ולפני מדיסין קוקס מארצות הברית (2:09.71 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:34.50 דקות.
ביוגרפיה > 2018 > אלופת הפאן פסיפיק

באליפות הפאן פסיפיק שנערכה ב 2018 זכתה אוהאשי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אליפות חדש של 2:08.16 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:33.77 דקות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומיתב ביולי 2019 זכתה אוהאשי במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא לאומי חדש של 4:32.33 דקות, אחרי קטינקה הוסו (4:30.39 דקות) ויה שיוון מהרפובליקה העממית של סין (4:32.07 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני לאחר שהגיעה למשחה הגמר במשחה ל-200 מטר מעורב אישי אף פסלה.
ביוגרפיה > 2021 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת טוקיו זכתה אוהאשי במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:32.08 דקות, לפני אמה ואיינט (4:32.76 דקות) והאלי פליקינר (4:34.90 דקות), שתיהן מארצות הברית.
שיאים אישים > בריכה אולימפית

200 מטר מעורב אישי: 2:07.91 דקות (2017), שיא יפן
400 מטר מעורב אישי: 4:30.82 דקות (2018), שיא יפן
שיאים אישים > בריכת 25 מטר

200 מטר מעורב אישי: 2:03.93 דקות (2020), שיא אסיה
400 מטר מעורב אישי: 4:22.73 דקות (2018), שיא אסיה
יום הרפובליקה (הודו)

| --- | --- |

הטקסט המקורי של ההקדמה לחוקת הודו. החוקה התקבלה ב־26 בינואר 1950.
 מדינה:  הודו
 סוג:  חג ציבורי
 מועד
 תאריך:  26 בינואר 1950
יום הרפובליקה (בהינדי: गणतन्त्र दिवस) הוא חג לאומי בהודו המנציח את אימוץ החוקה של הודו, ואת המעבר של המדינה לשיטת הממשל של רפובליקה שנכנס לתוקף ב-26 בינואר 1950.
החוקה החליפה את חוק ממשלת הודו משנת 1935 כמסמך השלטוני של הודו, ובכך הפכה את האומה משלטון לרפובליקה המשרתת את עצמאותה מהראג' הבריטי ב-1947. החוקה אומצה על ידי האספה החוקתית של הודו ב-26 בנובמבר 1949 ונכנסה לתוקף ב-26 בינואר 1950. התאריך נבחר כאשר הקונגרס הלאומי ההודי הצהיר על Purna Swaraj (עצמאות מלאה) בתאריך זה זה ב-1930.
יום הרפובליקה כולל בדרך כלל מצעדים, נאומים פוליטיים, אירועי תרבות וטקסים, בנוסף לאירועים ציבוריים ופרטיים שונים אחרים החוגגים את ההיסטוריה, הממשלה והמסורת של הודו.
הודו השיגה עצמאות מהראג' הבריטי ב-15 באוגוסט 1947. הישג זה חוקק באמצעות חוק העצמאות ההודי 1947, חוק של הפרלמנט של הממלכה המאוחדת שחילק את הודו הבריטית לשתי דומיניונים העצמאיים החדשים של חבר העמים הבריטי. הודו הפכה למונרכיה חוקתית בה ג'ורג' השישי הוכרז כראש המדינה ולואי מאונטבאטן כמושל הכללי של הודו. ללא חוקה עצמאית, חוקי הרפובליקה התבססו על חוק ממשלת הודו, 1935 כאשר האספה החוקתית של הודו מבצעת מספר תיקונים.
ב-29 באוגוסט 1947 מונתה ועדה בת שבעה חברים, שבראשה בהימראו ראמג'י אמבדקר שמטרתה הייתה להציע חוקה קבועה. טיוטת חוקה שהוכנה על ידי הוועדה הוגשה לאספה המכוננת ב-4 בנובמבר 1948. לאחר שהטיוטה נדונה, אימצה האספה המכוננת את החוקה ב-26 בנובמבר 1949. החלק העיקרי של החוקה נכנס לתוקף ב-26 בינואר 1950 כאשר ראג'נדרה פראסאד הפך לנשיא הודו הראשון והאספה החוקתית הפכה לפרלמנט של הודו על פי הוראות המעבר של החוקה החדשה. התאריך נבחר בגלל שהקונגרס הלאומי ההודי הכריז על Purna Swaraj (עצמאות מלאה) ביום זה ב-1930.
מנהגים וחגיגות

בערב יום הרפובליקה, נשיא הודו נואם לאומה. ביום הרפובליקה, נשיא הודו מניף את הדגל הלאומי בבירה ניו דלהי, כאשר המושלים וסגני המושל מניפים את הדגל מודינות ובטריטוריות האיחוד.
מנהגים וחגיגות > מצעד

חגיגות יום הרפובליקה העיקריות מתקיימות בניו דלהי, בראג'פאט, שדרה טקסית העוברת מרשטרפטי בהוון על גבעת רייסינה דרך שער הודו. את האירוע מנחה נשיא הודו עם תהלוכות חגיגיות ואירועי תרבות. מצעד יום הרפובליקה של דלהי שנערך באותו יום מאורגן על ידי משרד ההגנה. הנשיא שהוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים ההודיים, מקבל את ההצדעה מיחידות שונות של הצבא, הצי, חיל האוויר, הפרא-צבאי והמשטרה.
מדי שנה, ראש מדינה או ממשלה של מדינה אחרת מוזמן כאורח הכבוד של המדינה לחגיגות יום הרפובליקה בניו דלהי. המדינה האורחת נבחרת לרוב על בסיס אינטרסים אסטרטגיים, כלכליים ופוליטיים הודיים. נשיא צרפת עמנואל מקרון היה האורח הראשי בחגיגות שציינו את יום הרפובליקה ה-75.
מנהגים וחגיגות > טקס צבאי

טקס צבאי (אנ'), הנערך בערב ה-29 בינואר, מסמן את סיום חגיגות יום הרפובליקה. הוא מבוצע על ידי להקות שלושת האגפים של הכוחות המזוינים ההודיים בראג'פאט. נשיא הודו מלווה על ידי שומרי הראש של הנשיא ומצדיע הצדעה טקסית, ההמנון הלאומי ההודי, מושמע. להקות צבאיות מנגנות בסופו מנגינות פופולריות כמו Abide With Me ו- Saare Jahan Se Achcha.
מנהגים וחגיגות > פרסים

בערב יום הרפובליקה, נשיא הודו מחלק פרסי פדמה אזרחיים שונים. חלוקת פרסים אלו החלה בשנת 1954 ומוענקים בשלוש קטגוריות בסדר עדיפות יורד.
- פאדמה ויבחושן המוענק על "שירות יוצא דופן ומכובד" והוא העיטור האזרחי השני בגובהו
- פאדמה בחושן המוענק על "שירות מכובד ברמה גבוהה והוא העיטור האזרחי השלישי בגובהו
- פאדמה שרי המוענק על "שירות מכובד" והוא העיטור האזרחי הרביעי בגובהו
העיטור כולל תעודה ומדליון, ובניגוד לעיטור הלאומי, הפרסים אינם כוללים פרסים כספיים, הטבות או הקלות מיוחדות. חוברת הנצחה בה פרטים פרטים קצרים אודות כל אחד מהזוכים יוצאת ביום הטקס.
גלריה

דגל הודו, שנפרש על ידינשיא הודו ביום הרפובליקה
בניינים בגבעת רייסינה כוללראשטראפאטי בהוואן, מאירים יום הרפובליקה ב-2008
צוות אירובטיקה של סוריה קירן של חיל האוויר ההודי במטס ביום הרפובליקה
אנשי משמר הגבול ההודי ביום הרפובליקה
משמר הביטחון הלאומי צועד במצעד יום הרפובליקה 2017
בול הודי לזכר יום הרפובליקה
תמונה ממעוף הציפור של מצעד יום הרפובליקה
הערות שוליים

↑  "Indian Independence Act 1947". The National Archives, Her Majesty's Government. נבדק ב-17 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Introduction to Constitution of India". Ministry of Law and Justice of India. 29 ביולי 2008. אורכב מ-המקור ב-22 באוקטובר 2014. נבדק ב-14 באוקטובר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Constituent Assembly Debates (Proceedings)". נבדק ב-25 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "In pomp and splendour". The Hindu. 24 בינואר 2019. ISSN 0971-751X. נבדק ב-26 בינואר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Republic Day, January 26: History, Significance & Celebration". The Times of India. 25 בינואר 2020. נבדק ב-24 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Purna Swaraj resolution". Britannica. נבדק ב-1 בדצמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wangchuk, Rinchen Norbu (25 בינואר 2021). "5 Pre-Republic Day Speeches by Presidents That Told Us How to Preserve the Republic". The Better India. נבדק ב-26 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Flag unfurling on republic day". Hindustan Times. 26 בינואר 2024. נבדק ב-26 בינואר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Tamil Nadu governor Ravi unfurls tricolor on Republic day". Deccan Herald. 26 בינואר 2024. נבדק ב-26 בינואר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Rajpath to make way for Kartavya Path: How India is stepping away from its colonial past". Firstpost. 6 בספטמבר 2022. נבדק ב-27 בדצמבר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Republic Day 2020: History, significance and interesting facts". Hindustan Times. 24 בינואר 2020. נבדק ב-24 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Republic day 2024". Live Mint. 26 בינואר 2024. נבדק ב-26 בינואר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Republic day parade". Hindustan Times. 26 בינואר 2024. נבדק ב-26 בינואר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Republic Day 2024: Chief guests over the years". Zee Business. 2024-01-26. נבדק ב-2024-01-26.
↑  "List of all Chief Guests on Indian Republic Day Parades (1950–2021)". Jagran Josh. נבדק ב-25 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Republic Day Beating Retreat Ceremony 2017 at Vijay Chowk, New Delhi". DNA India. 29 בינואר 2017. נבדק ב-24 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Curtain Raiser – Beating Retreat Ceremony 2011" (הודעה לעיתונות). Government of India. 28 בינואר 2011. נבדק ב-1 בדצמבר 2023. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "Beating Retreat weaves soul-stirring musical evening". The Times of India. 29 בינואר 2011. אורכב מ-המקור ב-1 בפברואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Martial music rings down the curtain". The Times of India. 30 בינואר 2011. אורכב מ-המקור ב-4 בנובמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Republic Day Celebration 2021 - Awards Recipients - Know India: National Portal of India". Government of India. אורכב מ-המקור ב-10 בספטמבר 2017. נבדק ב-24 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Padma Awards" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-15 בנובמבר 2016. נבדק ב-16 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Govt announces names of 118 Padma Shri awardees on Republic Day eve". India Today. 25 בינואר 2020. נבדק ב-24 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
הנשיא הראשון ראג'נדרה פראסאד לקראת השתתפותו במצעד יום הרפובליקה הראשון בראג'פאט בניו דלהי, בשנת 1950
יאקוב פשק

יאקוב פשק (בצ'כית: Jakub Pešek; נולד ב-24 ביוני 1993) הוא כדורגלן צ'כי, המשחק בעמדת הקיצוני בספרטה פראג ובנבחרת צ'כיה.
קריירת מועדונים

פשק ערך את משחק הבכורה המקצועי שלו עבור ספרטה פראג בליגה הצ'כית ב-9 בנובמבר 2014, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-90 מול סלובקו, משחק שהסתיים בניצחון חוץ 0–2. בינואר 2015, הוא הושאל לשנתיים לדינמו צ'סקה בודייוביצה, שמימשה את אופציית הרכישה שלו בעונת 2017/18. לעומת זאת, הוא עבר בתום העונה לסלובן ליברץ, שם נשאר שלוש עונות בהם כבש 15 שערים ב-92 משחקים. בתום עונת 2020/21, פשק שב לקבוצה בא התחיל את הקריירה, ספרטה פראג.
קריירה בינלאומית

בספטמבר 2020, פשק קיבל את הזימון הראשון שלו לנבחרת צ'כיה למשחק במסגרת ליגת האומות מול נבחרת סקוטלנד ב-7 בספטמבר. הזימון שלו התבצע לאחר שבדיקות הקורונה של שחקני ואנשי הנבחרת, שהיו מעורבים במשחק הקודם מול נבחרת סלובקיה, חזרו חיוביות ועל הנבחרת היה להחליף את כל המעורבים במקרה בשחקנים ואנשי צוות אחרים. פשק הופיע לראשונה במדים הלאומיים באותו המשחק מול סקוטלנד ואף זכה להבקיע את השער הראשון במשחק, שלבסוף נגמר בהפסד בתוצאה 2–1.
הערות שוליים

↑  חזרתו של הבן האובדǃ פשק חוזר לספרטה פראג (בצ'כית)
| נבחרת צ'כיה – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 ואצליק •  2 קדראבק •  3 צ'לוסטקה •  4 בראבץ •  5 צופאל •  6 קאלאס •  7 ברק •  8 דרידה •  9 הולש •  10 שיק •   11 קרמנצ'יק •  12 מסופוסט • 13 שבצ'יק •  14 ינקטו • 15 סוצ'ק • 16 מנדוס • 17 זימה • 18 בוריל • 19 הלוז'ק • 20 וידרה • 21 קראל • 22 מאתיו • 23 פבלנקה • 24 פקהארט • 25 פשק • 26 סאדילק • מאמן: שילהאבי |  1 ואצליק •  2 קדראבק •  3 צ'לוסטקה •  4 בראבץ •  5 צופאל •  6 קאלאס •  7 ברק •  8 דרידה •  9 הולש •  10 שיק •   11 קרמנצ'יק •  12 מסופוסט • 13 שבצ'יק •  14 ינקטו • 15 סוצ'ק • 16 מנדוס • 17 זימה • 18 בוריל • 19 הלוז'ק • 20 וידרה • 21 קראל • 22 מאתיו • 23 פבלנקה • 24 פקהארט • 25 פשק • 26 סאדילק • מאמן: שילהאבי | צ'כיה |