stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פ.י.ב.י. בית השקעות
הערות שוליים

↑  קרן צוריאל-הררי, ‏הפסד של 17 מיליון שקל לפיבי ברבעון - בעיקר בשל הפעילות הלא-בנקאית בקבוצה, באתר גלובס, 2 ביוני 2003
↑  עמי גינזבורג, חוץ מהבנק, שאר האחזקות של פיבי לא מעניינות את בינו, באתר TheMarker‏, 29 באפריל 2003
↑  איי אונליין, מובילאיי גייסה 5 מ' ד' לפי שווי של 23 מיליון דולר; בין המשקיעים- חב' פיבי, באתר TheMarker‏, 7 במאי 2000
↑  מאת עמית שרביט, פיבי השכירה 20 אלף מ"ר בפרויקט שער הירדן במחיר 5 דולר למ"ר, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2001
↑  אילן מוסנאים, פיבי רשמה ברבעון השני הפסד הון של כ-20 מיליון שקל בגין פרויקט שער הירדן, באתר TheMarker‏, 2 בספטמבר 2003
יצחק דנון, ‏סוף חלום פארק התעשייה: בקשה לפירוק שער הירדן שבשליטת פי.בי, באתר גלובס, 5 ביולי 2004
↑  שי שלו, ‏פיבי במו"מ למכירת אחזקותיה בחברת שירותי החירום שחר תמורת כ-10 מיליון שקל, באתר גלובס, 6 ביולי 2005
דני זקן, ‏הסכם השלום ישראל-ירדן: כך מחמיצות שתי המדינות את הפוטנציאל הכלכלי של ההסכם ביניהן כבר 25 שנה, באתר גלובס, 4 בנובמבר 2019
↑  שי שלו, ‏פיבי מכרה אחזקותיה בחברת שירותי החירום שחר תמורת כ-10 מיליון שקל, באתר גלובס, 21 ביולי 2005
↑  TheMarker digital, חברת הבת של פיבי אחזקות השתתפה במימון בסך של כ-97 מיליון דולר לרכישת 25% ממשאב ייזום ע"י CRH PLC, באתר TheMarker‏, 12 באוגוסט 2001
שי שלו, ‏עסקת משאב: CRH "קנתה", פיבי שמה את הכסף, באתר גלובס, 10 באפריל 2002
↑  מאת דוד חיון, ‏קב' מליבו, דורי וגיבור ספורט לא עלתה לשלב הסופי במיכרז הרכבת הקלה בי-ם, באתר גלובס, 15 באוגוסט 2000
גל ניסים, ‏פורשת סדרתית: בומברדייה נוטשת את פרויקט הרכבת הקלה בת"א, באתר גלובס, 11 בפברואר 2004
↑  מיכאל רוכוורגר, פיבי תממש את אחזקותיה במניות אינטרגמא, באתר הארץ, 9 ביוני 2010
↑  יורם גביזון, אלרן - השקעות בהתפלת מים, חשמל פרטי ועסקות בעלי עניין, באתר TheMarker‏, 6 במרץ 2002 
TheMarker digital, אלרן תשתיות השקיעה 10 מיליון שקל במפעל לטיפול בבוצה, באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2004
↑  שי שלו, ‏פיבי בעקבות מריל לינץ': תרכוש ממשפחת דנקנר 10% מאלרן, באתר גלובס, 21 בינואר 2001
מאת הגר כהן, ‏משפחות אברהם ושמואל דנקנר מכרו 10% ממניות אלרן לפיבי תמורת 19.6 מיליון שקל, באתר גלובס, 21 בינואר 2001
↑  מיכל יושאי, ‏אלרן תשתיות תמכור אחזקותיה במתקן התפלת המים באשקלון תמורת כ-93 מיליון שקל, באתר גלובס, 29 באוקטובר 2007
ענף זית (סמל מנדטורי)

סמל ענף הזית המנדטורי (אילוסטרציה)
ענף זית הוא סמל אשר שימש את שלטונות המנדט הבריטי כסימן רשמי בארץ ישראל בהזדמנויות שונות. הסמל שימש לייצוג כוחות הצבא הבריטי שגויסו בארץ ישראל, וכמו כן, הופיע על גבי מטבעות מנדטוריים ועל חלק מהבולים שהופקו בתקופת המנדט.
ישנן מספר סברות הנוגעות לסיבת הבחירה בענף-הזית כסמל של ארץ ישראל המנדטורית. מקובל להעריך כי במסגרת ניסיונו של ממשל המנדט להימנע משימוש בסמלים דתיים, נבחר ענף הזית כסמל אוניברסלי לשלום. כמו כן, ייתכן כי הסמל נבחר מכיוון שהזית הוא עץ נפוץ בגאוגרפיה הארץ-ישראלית.
תיאור הסמל

הסמל מציג ענף עלי זית הניצב בצורה אנכית.
ישנם הבדלים גרפיים קלים בין הופעות שונות של הסמל:
כמות העלים: במרבית המקרים, הסמל כולל שבעה עלי זית: שלושה לכל כיוון ואחד לגובה. בחלק מהמקרים, הסמל כולל ענף זית בעל חמישה עלים בלבד: שניים לכל כיוון ואחד לגובה.
זיתים: במרבית המקרים, הסמל כולל ארבעה עד שישה זיתים המופיעים בין החוטר לעלים. בחלק מהמקרים, אין זיתים בסמל.
קרקע: לעיתים נראה הענף נעוץ בקרקע, ולעיתים הענף עומד בפני עצמו.
שימוש בסמל

מוכרים מספר שימושים בסמל ענף הזית בתקופת המנדט הבריטי בארץ-ישראל:
שימוש בסמל > אמצעי תשלום מנדטוריים

השימוש הבולט והנפוץ ביותר בסמל ענף הזית בתקופת המנדט הוא במטבעות התקופה. המטבעות בעריכים 1, 2, 50 ו-100 מיל כללו באופן בולט את הסמל, אשר תפס את מרבית שטח הפנים של אחד מצדי המטבע. המטבעות בעריכים 1, 2 ו-100 מיל עשו שימוש בסמל ובו שבעה עלי זית, זאת בניגוד למטבע 50 מיל אשר עליו הוטבע באופן חריג למדי סמל ענף הזית הכולל 4 עלים בלבד (ללא עלה ניצב בראש הענף).
סמל ענף הזית הופיע גם על שטרות הכסף של התקופה, בתור סימן המים שהוטבע על השטרות.
הביטוי "עץ או פלי" הנהוג בישראל בעת הטלת מטבע מקורו במטבעות תקופת המנדט, כאשר "עץ" הוא צדו של המטבע הנושא את סמל ענף הזית בזמן ש"פלי" הוא צדו של המטבע בו מופיע השם "פלשתינה".
סמל ענף הזית היה בשימוש גם בחלק מבולי המס אשר שימשו את המשטר הבריטי בארץ-ישראל. בולי תשלום (לרוב, מיסוי מכס) כללו את סמל ענף הזית הכולל חמישה עלים.
שימוש בסמל > ייצוג כוחות צבאיים משטח המנדט

מצבות חללי האימפריה הבריטית בבתי עלמין צבאיים סומנו בסימן ייחודי המאפיין את הקולוניה הבריטית ממנה הגיעו. חללים מקרב מתנדבי ארץ-ישראל אשר שירתו בצבא הבריטי נקברו תחת סמל ענף הזית (חיילי הבריגדה היהודית והרגימנט הארץ ישראלי).
סמל ענף הזית מופיע גם על גבי סיכות אשר שימשו את חיילי הבריגדה היהודית. יחד עם זאת, לא ידוע אם סיכות אלו יוצרו באופן רשמי על ידי שלטונות המנדט והצבא הבריטי או שהיו תוצר של יוזמה פרטית של לוחמי הבריגדה.
ענף הזית לאחר תקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.
לאחר סיום המנדט הבריטי בארץ ישראל המשיך ענף הזית להופיע באותות ובסמלים שונים של מדינת ישראל. דוגמה בולטת לכך היא השימוש בזוג ענפי זית אנכיים בסמל מדינת ישראל (משני צדי המנורה).[דרוש מקור: לכך שסמל המדינה הושפע מהסמל המנדטורי] כמו כן, ענף הזית מופיע בסמלים, אותות ודרגות קצונה בצבא הגנה לישראל.
ראו גם

סמל צבא הגנה לישראל
ההגנה
לקריאה נוספת

יעקב משורר, הצד השלישי של המטבע, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשס"ו 2006, עמ' 84.
מטבעות מנדט:1, 2, 50 ו-100 מיל
בול מנדטורי בסך 1 פאונד (ככל הנראה בול מיסוי מכס)
מצבות מבית הקברות הצבאי ברוונה, איטליה
סיכה בשימוש הבריגדה היהודית
פיאג'ו X8

| --- | --- |

Piaggio X8
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאג'ו
 שנות ייצור:  2012 – 2006
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל אחריו:  Piaggio Xevo 
 סיווג:  קטנוע
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדרים, 125 סמ"ק  1 צילינדרים, 150 סמ"ק (דגם Piaggio XEvo")  1 צילינדרים, 200 סמ"ק  1 צילינדרים, 250 סמ"ק  1 צילינדרים, 400 סמ"ק
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית מסובבת
 
פיאג'ו X8 (באיטלקית: Piaggio X8) הוא קטנוע שנבנה במספר נפחי מנוע, מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו, אשר יוצר באיטליה  בין השנים 2012 – 2006.
דגמים

"פיאג'ו X8 125".
"פיאג'ו X8 150".
"פיאג'ו X8 200".
"פיאג'ו X8 250".
"פיאג'ו X8 400".
"Piaggio XEvo", מנוע 150 סמ"ק, יוצר בין השנים 2009 – 2012.
ממאפייני דגמי "פיאג'ו X8"

לדגמי "פיאג'ו X8" יש קיבולת עומס של 56 ליטר וגישה כפולה לאזור האחסון. אזור האחסון מתחת למושב מחזיק פריטים שאורכם עד 80 ס"מ (31 אינץ'). אזור האחסון מכיל גם כיסוי מושב מתקפל. המגן הקדמי מספק מקום נוסף להצבת פריטים קטנים או מסמכים בהישג יד והוא מצויד גם בתקע 12 וולט להטענת טלפון נייד. יש לציין כי אזור האחסון מואר.
לדגם תמסורת אוטומטית -מסובבת.
ראו גם

פיאג'ו ליברטי
הערות שוליים

↑  //www.engines.piaggio.com/bank/3/132.pdf מנועי פיאג'ו web.archive.org/web/20070709221812
↑  דגם פיאג'ו 400 motorcyclespecs.co.za/model/Piaggio
פלה הכובש

| --- | --- |

 מבוסס על:  Pelle the Conqueror 
 בימוי:  בילה אוגוסט
 הופק בידי:  פר הולסט
 תסריט:  בילה אוגוסט פר אולוב אנקוויסט ביארנה רויטר סיפור מקורי מרטין אנדרסן נקסה
 עריכה:  Janus Billeskov Jansen 
 שחקנים ראשיים:  מקס פון סידוב  פלה הוואנגרד
 מוזיקה:  סטפן נילסון
 צילום:  Jörgen Persson 
 מדינה:  שוודיה, דנמרק 
 חברת הפקה:  SF Studios, Per Holst Filmproduktion, Odyssey Entertainment 
 חברה מפיצה:  Svensk Filmindustri (שוודיה) Kaerne Film(דנמרק)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בדצמבר 1987
 משך הקרנה:  150 דקות
 שפת הסרט:  דנית, שוודית
 סוגה:  סיפור התבגרות, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 הכנסות באתר מוג'ו:   pelletheconqueror
 פרסים:  פרס אוסקר, פרס דקל הזהב
 דף הסרט ב־IMDb
 
פלה הכובש (בדנית: Pelle Erobreren) הוא סרט דני-שוודי שיצא לאקרנים ב-1987. הסרט מבוסס על ספר בשם זה (אנ') מאת הסופר הדני מרטין אנדרסן נקסה, שיצא לאור ב-1910 בשני חלקים. הסרט מבוסס על החלק הראשון בלבד.
הסרט יצא לאקרנים ב-1987, וב-1988 זכה בפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ובפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן. מקס פון סידוב, ששיחק את תפקיד האב, היה מועמד לפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר. באותה שנה זכה גם בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.
הסרט נחשב בדנמרק לאחד הסרטים החשובים במורשת התרבות שלה. ברשימה זו נמצא גם הסרט "דיטה בת-אדם", גם הוא לפי ספר של נקסה.
תקציר העלילה

העלילה מתרחשת בסוף המאה ה-19. סירה ובה מהגרים משוודיה מגיעה לאי הדני בורנהולם. בסירה נמצאים לארס קרלסון ובנו פלה. המצב הכלכלי בשוודיה גרוע, האם מתה בשוודיה, והאב מחליט לנסות את מזלו בדנמרק הקרובה.
הדנים מתייחסים לשוודים בבוז. האב ובנו נשארים יום שלם בכיכר העיר במה שנראה כשוק עבדים. אף אחד לא רוצה להעסיק את לארס בגלל גילו והילד. רק בלילה כשהם נשארים לבד הם נשכרים לעבודה בחווה חקלאית בסכום של 100 כתרים לשנה.
משכנים אותם בפינה מצחינה ברפת, ביחד עם הפרות. האב מתקשה ללמוד דנית ולהסתגל לסביבה לעומת פלה. כאשר המשגיח בחווה מתעלל בפלה מבטיח לו האב להתלונן בפני המשגיח ולבקש התנצלות אבל לנוכח המשגיח הוא מאבד את ביטחונו ומתרפס לפניו כדי שלא יפטרו, למגינת ליבו של פלה.
פלה עובד בכל העבודות הקשות בשדה ומתחבר לפועל אריק שמשתף אותו בתוכניתו לחסוך כסף כדי לנסוע לאמריקה ולסין ולכבוש את העולם. מנהל העבודה קונסטרופ מתגרה באריק ובעימות איתו נפגע אריק קשה בראשו ומפסיק לתפקד.
בנו של קונסטרופ מתאהב באחת הפועלות למרות התנגדותו. היא נכנסת להריון והדבר מסתיים בטרגדיה. היילוד מוטבע בים, האב מתאבד בטביעה והפועלת נלקחת לבית סוהר.
בעל האחוזה חושק באחייניתה הצעירה של אשתו ותוך חגיגה בשדה עם הפועלים הוא מפתה אותה ומבתק את בתוליה. הדבר נודע לאשתו ובאחד הלילות כשהוא בשינה עמוקה, היא נוטלת סכין ומסרסת אותו.
לארס מתוודע לגב' אולסן שבעלה הדייג נעלם בים. היא מסכימה שהוא ופלה יעברו לגור אצלה. דבר זה לא מוצא חן בעיני האנשים היות שהיא נחשבת עדיין כנשואה. בעיקר סובל מכך פלה שנאלץ להתכתש עם בני כיתתו שמעליבים אותו ואת אביו.
לבסוף חוזר הדייג אולסן ולארס, שתוכניתו בוטלה, מנסה להתאבד בתלייה. פלה עוצר אותו ומוציא את החבל מידיו.
עם הזמן מתמנה פלה לתפקיד משגיח אולם הוא מחליט לעזוב את המקום כדי לכבוש את העולם כפי שאמר לו אריק. האב אומר לו שהוא זקן וחלש ואינו יכול להצטרף אליו. בסצנה האחרונה הם נפרדים על רקע של נוף קפוא.
פורמולה 1 עונת 1958

| --- | --- |

מייק הות'ורן, הזוכה באליפות
 סוג תחרות:  מרוץ מכוניות
 תאריך התחלה:  19 בינואר 1958
 תאריך סיום:  19 באוקטובר 1958
 מספר עונה:  9
 מספר מרוצים בעונה:  11
 זוכה באליפות הנהגים:  מייק הות'ורן
 נקודות הנהג הזוכה:  42 (49)
 זוכה באליפות היצרנים:  ונוול
 נקודות היצרן הזוכה:  48 (57)
 → פורמולה 1 עונת 1957 פורמולה 1 עונת 1959 ← 
מייק הות'ורן בגרנד פרי ארגנטינה
עונת 1958 היא העונה התשיעית של אליפות הפורמולה 1 שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). בעונה זאת התקיימה לראשונה אליפות היצרנים, במקביל לאליפות הנהגים. בנוסף, שונתה שיטת הניקוד ונאסרה החלפת מכוניות בין נהגים במהלך המרוץ. מייק הות'ורן ניצח רק מרוץ אחד במהלך העונה, אך זכה באליפות בפער של נקודה אחת מסטירלינג מוס, שניצח שלושה מרוצים. לאחר הזכייה הודיע על פרישה מהאליפות. ונוול הבריטית זכתה באליפות היצרנים.
העונה הייתה אחת הקטלניות בתולדות האליפות - ארבעה נהגים נהרגו בתאונות במהלך ארבעה מרוצים שונים.
המרוצים בעונה

|  | מרוץ | מסלול | תאריך | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח | יצרן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה גרנד פרי ארגנטינה | אוסקר אלפרדו אלבס, בואנוס איירס | 19 בינואר | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | הממלכה המאוחדת סטירלינג מוס | הממלכה המאוחדת קופר-קליימקס |
| 2 | מונקו גרנד פרי מונקו | מונקו | 18 במאי | הממלכה המאוחדת טוני ברוקס | הממלכה המאוחדת מייק הות'ורן | צרפת מוריס טריטגננט | הממלכה המאוחדת קופר-קליימקס |
| 3 | הולנד גרנד פרי הולנד | זנדוורט | 26 במאי | הממלכה המאוחדת סטיוארט לואיס-אוונס | הממלכה המאוחדת סטירלינג מוס | הממלכה המאוחדת סטירלינג מוס | הממלכה המאוחדת ונוול |
| 4 | ארצות הברית (48 כוכבים) אינדינפוליס 500 | אינדינפוליס | 30 במאי | ארצות הברית (48 כוכבים) דיק רת'מן | ארצות הברית (48 כוכבים) טוני בטנהאוזן | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'ימי בריאן | ארצות הברית (48 כוכבים) אפרלי-אופנהאוזר |
| 5 | בלגיה גרנד פרי בלגיה | ספא-פרנקורצ'מפס | 15 ביוני | הממלכה המאוחדת מייק הות'ורן | הממלכה המאוחדת מייק הות'ורן | הממלכה המאוחדת טוני ברוקס | הממלכה המאוחדת ונוול |
| 6 | צרפת גרנד פרי צרפת | ריימס | 6 ביולי | הממלכה המאוחדת מייק הות'ורן | הממלכה המאוחדת מייק הות'ורן | הממלכה המאוחדת מייק הות'ורן | איטליה פרארי |
| 7 | הממלכה המאוחדת גרנד פרי בריטניה | סילברסטון | 19 ביולי | הממלכה המאוחדת סטירלינג מוס | הממלכה המאוחדת מייק הות'ורן | הממלכה המאוחדת פיטר קולינס | איטליה פרארי |
| 8 | גרמניה המערבית גרנד פרי גרמניה | נורבורגרינג | 3 באוגוסט | הממלכה המאוחדת מייק הות'ורן | הממלכה המאוחדת סטירלינג מוס | הממלכה המאוחדת טוני ברוקס | הממלכה המאוחדת ונוול |
| 9 | פורטוגל גרנד פרי פורטוגל | פורטו | 24 באוגוסט | הממלכה המאוחדת סטירלינג מוס | הממלכה המאוחדת מייק הות'ורן | הממלכה המאוחדת סטירלינג מוס | הממלכה המאוחדת ונוול |
| 10 | איטליה גרנד פרי איטליה | מונצה | 7 בספטמבר | הממלכה המאוחדת סטירלינג מוס | ארצות הברית (48 כוכבים) פיל היל | הממלכה המאוחדת טוני ברוקס | הממלכה המאוחדת ונוול |
| 11 | מרוקו גרנד פרי מרוקו | קזבלנקה | 19 באוקטובר | הממלכה המאוחדת מייק הות'ורן | הממלכה המאוחדת סטירלינג מוס | הממלכה המאוחדת סטירלינג מוס | הממלכה המאוחדת ונוול |
תקציר העונה

מנועי הרכבים לא השתנו, בהשוואה לעונה הקודמת, אך אורך המרוצים הוגבל ל-300 קילומטרים או שעתיים (הקודם מביניהם).
חואן מנואל פנג'יו, שזכה בתואר האליפות בארבע העונות הקודמות הודיע על פרישה מהאליפות בסיום העונה הקודמת. למרות זאת הוא לקח חלק בגרנד פרי ארגנטינה, מרוץ פתיחת העונה, אותו סיים במקום הרביעי. את המרוץ ניצח סטירלינג מוס כשהוא נוהג ברכב בעל מנוע אחורי מתוצרת קופר-קליימקס כחלק מקבוצה פרטית בבעלות רוב וולקר. הקבוצה ניצחה גם את המרץ השני, שהתקיים במונקו. לאחר המרוץ הראשון הצטרף מוס לקבוצת ונוול הבריטית. הוא ניצח את הגרנד פרי בהולנד, בפורטוגל ובמרוקו. טוני ברוקס, חברו לקבוצה, ניצח שלושה מרוצים. ניצחונות אלה סייעו לקבוצה לזכות בתואר אליפות היצרנים, בעונת הבכורה של התחרות. למרות הניצחונות, כל אחד שני הנהגים לא הצליח לסיים חמישה מרוצים שונים במהלך העונה. הדבר איפשר למייק הות'ורן, שניצח רק מרוץ אחד, אך סיים חמש פעמים נוספות במקום השני, לזכות באליפות הנהגים בפער של נקודה אחת.
בגרנד פרי פורטוגל, כמעט ונפסלה תוצאתו של הות'ורן. התערבותו של מוס הובילה לביטול הפסילה המתוכננת, למרות שפסילה כזאת הייתה מסייעת למוס לעלות למקום הראשון באליפות ולזכות בתואר.
העונה הייתה אחת הקטלניות בתולדות האליפות - ארבעה נהגים נהרגו במהלך העונה בתאונות שאירעו בארבעה מרוצים שונים. לואיג'י מוסו נהרג במהלך הגרנד פרי הצרפתי. פיטר קולינס, חברו לקבוצת פרארי, נהרג בגרנד פרי הגרמני. סטיוארט לואיס-אוונס, נהרג בגרנד פרי במרוקו ופט אוק'ונור  נהרג במהלך מרוץ האינדינפוליס 500. מייק הות'ורן הודיע לאחר הזכייה בתואר על פרישה. כשלושה חודשים לאחר מכן נהרג בתאונת דרכים.
דירוג האליפות > שיטת הניקוד

הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מחמשת המקומות הראשונים. הניקוד ניתן בהתאם למופיע בטבלה. בנוסף, ניתנה נקודת בונוס לנהג שקבע את זמן ההקפה המהירה בכל מרוץ, במידה ויותר מנהג אחד קבע את זמן ההקפה המהירה ביותר, מחולקת הנקודה באופן שווה בין כל הנהגים שקבעו את ההישג. מספר המרוצים בהם נצברו נקודות אליפות הוגדלו מחמש לשש התוצאות הטובות ביותר. הנקודות המופיעות בסוגריים כוללות את סך הנקודות שהושגו בעונה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| נקודות | 8 | 6 | 4 | 3 | 2 |
דירוג האליפות > דירוג הנהגים

הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה
| מיקום | נהג | ארגנטינה | מונקו | הולנד | ארצות הברית (48 כוכבים) | בלגיה | צרפת | הממלכה המאוחדת | גרמניה המערבית | פורטוגל | איטליה | מרוקו | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הממלכה המאוחדת מייק הות'ורן | (3) | (פרש) | (5) |  | 2 | 1 | 2 | פרש | 2 | 2 | 2 | 42 (49) |
| 2 | הממלכה המאוחדת סטירלינג מוס | 1 | פרש | 1 |  | פרש | 2 | פרש | פרש | 1 | פרש | 1 | 41 |
| 3 | הממלכה המאוחדת טוני ברוקס |  | פרש | פרש |  | 1 | פרש | 7 | 1 | פרש | 1 | פרש | 24 |
| 4 | הממלכה המאוחדת רוי סלבדורי |  | פרש | 4 |  | 8 | 11 | 3 | 2 | 9 | 5 | 7 | 15 |
| 5 | הממלכה המאוחדת פיטר קולינס | פרש | 3 | פרש |  | פרש | 5 | 1 | פרש |  |  |  | 14 |
| 6 | ארצות הברית (48 כוכבים) הארי של | 6 | 5 | 2 |  | 5 | פרש | 5 | פרש | 6 | פרש | 5 | 14 |
| 7 | צרפת מוריס טריטגננט |  | 1 | 9 |  | 7 | פרש | 8 | 3 | 8 | פרש | פרש | 12 |
| 8 | איטליה לואיג'י מוסו | 2 | 2 | 7 |  | פרש | פרש |  |  |  |  |  | 12 |
| 9 | הממלכה המאוחדת סטיוארט לואיס-אוונס |  | פרש | פרש |  | 3 | פרש | 4 |  | 3 | פרש | פרש | 11 |
| 10 | ארצות הברית (48 כוכבים) פיל היל |  |  |  |  |  | 7 |  | 9 |  | 3 | 3 | 9 |
| 11 | צרפת ז'אן ברה | 5 | פרש | 3 |  | פרש | פרש | פרש | פרש | 4 | פרש | פרש | 9 |
| 12 | גרמניה המערבית וולפגנג פון טריפס |  | פרש |  |  |  | 3 | פרש | 4 | 5 | פרש |  | 9 |
| 13 | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'ימי בריאן |  |  |  | 1 |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 14 | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | 4 |  |  |  |  | 4 |  |  |  |  |  | 7 |
| 15 | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'ורג' אמיק |  |  |  | 2 |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 16 | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'וני בויד |  |  |  | 3 |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 17 | ארצות הברית (48 כוכבים) טוני בטנהאוזן |  |  |  | 4 |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 18 | אוסטרליה ג'ק ברבהאם |  | 4 | 8 |  | פרש | 6 | 6 | פרש | 7 | פרש | 11 | 3 |
| 19 | הממלכה המאוחדת קליף אליסון |  | 6 | 6 |  | 4 | פרש | פרש | 10 | פרש | 7 | 10 | 3 |
| 20 | שוודיה יואקים בונייה |  | פרש | 10 |  | 9 | 8 | פרש | פרש | פרש | פרש | 4 | 3 |
| 21 | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'ים רת'מן |  |  |  | 5 |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 22 | ניו זילנד ברוס מקלארן |  |  |  |  |  |  |  | 5 |  |  | 13 | 2 |
| מיקום | נהג | ארגנטינה | מונקו | הולנד | ארצות הברית (48 כוכבים) | בלגיה | צרפת | הממלכה המאוחדת | גרמניה המערבית | פורטוגל | איטליה | מרוקו | נקודות |
דירוג האליפות > דירוג היצרנים

עונה זאת הייתה עונת הבכורה של אליפות היצרנים. חלוקת הנקודות התבצעה בדומה לאליפות הנהגים. הניקוד ניתן ליצרן, בהתאם לתוצאה הגבוהה ביותר שהשיגו נהגי הקבוצה בכל מרוץ. מרוץ האינדינאפוליס 500, נחשב לחלק מהעונה, אך לא נכלל בחלוקת הנקודות ליצרנים.
| מיקום | נהג | ארגנטינה | מונקו | הולנד | בלגיה | צרפת | הממלכה המאוחדת | גרמניה המערבית | פורטוגל | איטליה | מרוקו | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הממלכה המאוחדת ונוול |  | פרש | 1 | 1 | (2) | (4) | 1 | 1 | 1 | 1 | 48 (57) |
| 2 | איטליה פרארי | 2 | 2 | (5) | 2 | 1 | 1 | (4) | 2 | (2) | (2) | 40 (57) |
| 3 | הממלכה המאוחדת קופר-קליימקס | 1 | 1 | 4 | 8 | 6 | 3 | 2 | 7 | 5 | 7 | 31 |
| 4 | הממלכה המאוחדת BRM |  | 5 | 2 | 5 | פרש | 5 | פרש | 4 | פרש | 4 | 18 |
| 5 | איטליה מזארטי | 4 | פרש | 10 | 7 | 4 | 9 | פרש | פרש | 4† | 6 | 6 |
| 6 | הממלכה המאוחדת לוטוס-קליימקס |  | 6 | 6 | 4 | פרש | פרש | 10 | פרש | 6 | 10 | 3 |
| — | גרמניה המערבית פורשה |  |  | 11 |  |  |  |  |  |  |  | 0 |
| — | הממלכה המאוחדת קונוט-אלטה |  | DNQ |  |  |  | פרש |  |  |  |  | 0 |
| — | איטליה OSCA | WD | DNQ |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 |
| מיקום | נהג | ארגנטינה | מונקו | הולנד | בלגיה | צרפת | הממלכה המאוחדת | גרמניה המערבית | פורטוגל | איטליה | מרוקו | נקודות |
הערות שוליים

↑  Sir Stirling Moss, Grandprix.com
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: חואן מנואל פנג'יו | פורמולה 1 - אלוף העולם לנהגים 1958  מייק הות'ורן | הבא: ג'ק ברבהאם |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: לא התקיים | פורמולה 1 - אלופת העולם ליצרנים 1958  ונוול | הבא: קופר-קליימקס |
ונוול VW5, הדגם איתו זכתה הקבוצה באליפות היצרנים הראשונה
פ.צ'. ביהור אוראדיה

מועדון כדורגל ביהור אוראדיה (רומנית: FC Bihor Oradea) הוא מועדון כדורגל רומני הממוקם באוראדיה שברומניה. המועדון נוסד ב-1902 בשם קלובול אתלטיק אוראדיה (רומנית: Clubul Atletic Oradea - מועדון האתלטיקה אוראדיה).
היסטוריה

מועדון הכדורגל, שנוסד בעיר הרומנית אוראדיה היה במשך השנים בשליטה לחלופין של האימפריה האוסטרו-הונגרית, רומניה, הונגריה ואז שנית רומניה. בעונת 1943/44 זכתה הקבוצה, אז בשם "נגיוורדי AC" באליפות הונגריה בכדורגל. בעונת 1948/49, לאחר סיום מלחמת העולם השנייה והשינויים בגבולות המדינות האירופיות כתוצאה מהמלחמה, שיחקה ביהור אוראדיה בליגה הרומנית הבכירה וזכתה באליפות רומניה בעונה זו. הקבוצה זכתה גם בגביע הרומני בשנת 1956.
הקבוצה שינתה את שמותיה מספר פעמים במהלך ההיסטוריה, בין השמות היו: CA אוראדיה, IC אוראדיה, פרוגרסול וקרישול.
מאז ימי הזוהר של הקבוצה בשנות ה-40 הקבוצה לא הצליחה לשחזר את היכולת ולמעט מספר עונות במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 שבהן שהתה בעיקר בתחתית הליגה או באמצעה, לא הצליחה להגיע להישג משמעותי. הקבוצה עלתה חזרה לליגה הבכירה בסוף עונת 2002/03 אך ירדה לאחר עונה אחת בלבד לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום הראשון הליגה הבכירה ברומניה.
שחקנים מפורסמים וכאלו ששיחקו בישראל

רומניה מריוס זנו בונדיה (בעבר במכבי נתניה)
רומניה קלאודיו קֶשֶרי
רומניה ז'וֹלט מוּז'נאי
רומניה יוסיף רוטאריו
רומניה מריוס פופה
קרואטיה יוגוסלביה יוריצה סיליאנובסקי
רומניה גיאורגה ליליאק (בעבר בהפועל צפרירים חולון)
רומניה אובידיו הובאן (היה בהפועל באר שבע)
מאמנים מפורסמים

רומניה יואן אנדונה
הונגריה לאיוש דטארי
פיאג'ו אפה קלסינו

| --- | --- |

Piaggio Ape Calessino
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאג'ו
 שנות ייצור:  1966 – 1948  2007 – הווה
 הרכבה:  איטליה איטליה
 סיווג:  קטנוע
 מרכב:  וספה
 אורך:  2,980 מ"מ
 רוחב:  1,500 מ"מ
 גובה:  1,810 מ"מ
 משקל:  594 ק"ג (נטו)
 בסיס גלגלים:  2,100 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדרים, מנוע שתי פעימות, 422 סמ"ק המפיק 6.8 כ"ס  1 צילינדרים, מנוע שתי פעימות, 422 סמ"ק המפיק 7.5 כ"ס ב-4,500 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 הילוכים
 מהירות מרבית:  56 קמ"ש (מנוע 422 סמ"ק המפיק 7.5 כ"ס)
פיאג'ו אפה קלסינו (באיטלקית: Piaggio Ape Calessino) הוא תלת-אופן מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו, אשר יוצר באיטליה בין השנים 1966–1948 ומיוצר משנת 2007.
"פיאג'ו אפה קלסינו"

4 נוסעים : 1 נהג + 3.
מנוע קירור מים.
קיבולת מכל דלק - 15 ליטר.
בהודו דגמי תלת-אופן ברישיון "פיא'גו" מיוצרים משנת 1955 על ידי בג'אג' אוטו ("Bajaj Auto Limited"). דגם "Apé City" עם מנוע דיזל 395 סמ"ק המפיק 8 כ"ס, דגם "Apé Xtra Passenger" עם מנוע דיזל 395 סמ"ק המפיק 8 כ"ס, דגם "Apé mini " עם מנוע דיזל 441 סמ"ק המפיק 9 כ"ס. חלק לא מבוטל מהדגמים משרתים כמוניות בתצורת ריקשה (ריקשה ממונעת) המורשות להסיע 3 נוסעים מלבד לנהג.
תמונות

"פיאג'ו אפה קלסינו"
"פיאג'ו אפה קלסינו"
"פיאג'ו אפה קלסינו"
"פיאג'ו אפה קלסינו"
"פיאג'ו אפה קלסינו" - מבט לתא הנוסעים האחורי
"פיאג'ו אפה קלסינו" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"פיאג'ו אפה קלסינו"
ראו גם

פיאג'ו אפה
הערות שוליים

↑  "פיאג'ו אפה" - דגמים משנת 1948 mondoape.com/telai
↑  "פיאג'ו אפה קלסינו" piaggiocommercialvehicles.com
פורמולה 1 עונת 1963

| --- | --- |

 סוג תחרות:  מרוץ מכוניות
 תאריך התחלה:  26 במאי 1963
 תאריך סיום:  28 בדצמבר 1963
 מספר עונה:  14
 מספר מרוצים בעונה:  10
 זוכה באליפות הנהגים:  ג'ים קלארק
 נקודות הנהג הזוכה:  54 (73)
 זוכה באליפות היצרנים:  לוטוס
 נקודות היצרן הזוכה:  54 (74)
 → פורמולה 1 עונת 1962 פורמולה 1 עונת 1964 ← 
 
עונת 1963 היא העונה ה-14 של אליפות הפורמולה 1 שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). במהלך העונה התקיימו עשרה מרוצים. ג'ים קלארק היה דומיננטי לאורך העונה כולה, ניצח בשבעה מרוצים וזכה באליפות הנהגים. קבוצת לוטוס זכתה באליפות היצרנים בפעם הראשונה בתולדותיה.
המרוצים בעונה

|  | מרוץ | מסלול | תאריך | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח | יצרן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מונקו גרנד פרי מונקו | מונקו | 26 במאי | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניהג'ון סורטיס | בריטניהגרהאם היל | בריטניהBRM |
| 2 | בלגיה גרנד פרי בלגיה | ספא-פרנקורצ'מפס | 9 ביוני | בריטניהגרהאם היל | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניהלוטוס-קליימקס |
| 3 | הולנד גרנד פרי הולנד | זנדוורט | 23 ביוני | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניהלוטוס-קליימקס |
| 4 | צרפת גרנד פרי צרפת | ריימס | 30 ביוני | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניהלוטוס-קליימקס |
| 5 | בריטניה גרנד פרי בריטניה | סילברסטון | 20 ביולי | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניהג'ון סורטיס | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניהלוטוס-קליימקס |
| 6 | גרמניה המערבית גרנד פרי גרמניה | נורבורגרינג | 4 באוגוסט | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניהג'ון סורטיס | בריטניהג'ון סורטיס | איטליה פרארי |
| 7 | איטליה גרנד פרי איטליה | מונצה | 8 בספטמבר | בריטניהג'ון סורטיס | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניהלוטוס-קליימקס |
| 8 | ארצות הברית גרנד פרי ארצות הברית | ווטקינס גלן | 6 באוקטובר | בריטניהגרהאם היל | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניהגרהאם היל | בריטניהBRM |
| 9 | מקסיקו (1934-1968) גרנד פרי מקסיקו | מגדלנה מיקסוקה | 27 באוקטובר | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניהלוטוס-קליימקס |
| 10 | דרום אפריקה (1928–1994) גרנד פרי דרום אפריקה | הנסיך ג'ורג' | 28 בדצמבר | בריטניה ג'ים קלארק | ארצות הברית דן גורני | בריטניה ג'ים קלארק | בריטניהלוטוס-קליימקס |
תקציר העונה

ג'ים קלארק זכה באליפות לאחר שניצח שבעה מרוצים במהלך העונה. גרהאם היל, האלוף היוצא, ניצח שני מרוצים וג'ון סורטיס ניצח את המרוץ הנוסף. שיא שבעת הניצחונות בעונה החזיק מעמד במשך 21 שנים עד שאלן פרוסט השווה את ההישג בשנת 1984. השיא נשבר על ידי איירטון סנה בשנת 1988 (8 ניצחונות).
קבוצת ATS, שהוקמה על ידי יוצאי פרארי, נכשלה במהלך העונה דבר שפגע בקריירת המרוצים של פיל היל.