stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סער נתנאל
הערות שוליים

↑  אפרת וייס ו"ידיעות אחרונות", "הילד שלי בקריז" זעק האב - והבן רצח אותו ואת אשתו, באתר ynet, 13 בספטמבר 2002
↑  יהונתן ליס, נכון שראש העיר חרדי, אבל במועצה יש לראשונה נציג להומוסקסואלים, באתר הארץ, 30 ביוני 2003
↑  רנית נחום-הלוי, האם ירושלים באמת מתחרדת?, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2008
↑  סער נתנאל מציע: רחוב ע"ש מגנוס הירשפלד GOGAY, 18.4.04
↑  נטע סלע, חבר מועצת י-ם סער נתנאל: פקחי העירייה תפקדו כ'משמרות המהפיכה', באתר ynet, 3 באפריל 2008
↑  רונן מדזיני, מהומה בישיבת מועצת ירושלים: "כאן לא איראן", באתר ynet, 26 ביוני 2008
↑  בית המשפט המחוזי בירושלים, עת"מ 219/06 (מסמך doc)
↑  נעמה לנסקי, הצעדן, באתר הארץ, 21 ביוני 2007 

דגלי הגאווה בירושלים עדיין בארון - וואלה 20.6.07 

יהונתן ליס, סער נתנאל: החרדים הבינו שמאבק במצעד הוא ירייה ברגל, באתר הארץ, 26 ביולי 2008
↑  דורון בר-גיל, חבר מועצה קיבל מכתב עם אבקה לבנה, מעריב nrg,‏ 25 ביוני 2008.
↑  יהונתן ליס, לאחר 4 שנים, ירושלים נפרדת מ"שושן", באתר הארץ, 10 בנובמבר 2007
↑  יניב הלפרין, מסתמן: סער נתנאל לא ירוץ למועצת י-ם, אתר "גוגיי", 30 באפריל 2008
עבירת מין

עבירת מין היא עבירה הקשורה במיניות. בקטגוריה זו נכללות עבירות הכרוכות במגע בגופו של קורבן העבירה, בהצגת מראות מיניים לנגד עיניו, בדיבורים פוגעים בעלי הקשר מיני וכדומה.
סוגים של עבירות מין בישראל

בישראל מוגדרות מרבית עבירות המין בחוק העונשין, פרק י' - פגיעות בגוף, סימן ה' - עבירות מין. עבירות מין נוספות מוגדרות בחוק למניעת הטרדה מינית.
עבירות המין הנכללות בחוק העונשין (נכתב בלשון נקבה אך נוגע גם לגברים):
אונס (סעיף 345): בעילת אישה באחד מהמצבים הבאים:
שלא בהסכמתה,
בהסכמתה שהושגה במרמה,
בהיותה קטינה שטרם מלאו לה ארבע עשרה שנים, אף בהסכמתה,
תוך ניצול מצב של חוסר הכרה בו שרויה האשה, או מצב אחר המונע ממנה לתת הסכמה חופשית,
תוך ניצול היותה חולת נפש או לקויה בשכלה, אם בשל מחלתה או בשל הליקוי בשכלה לא הייתה הסכמתה לבעילה הסכמה חופשית.
ניצול מיני
בעילה אסורה בהסכמה (סעיף 346):
בעילת קטינה שמלאו לה ארבע עשרה שנים וטרם מלאו לה שש עשרה שנים, והיא אינה נשואה לבועל,
בעילת קטינה שמלאו לה שש עשרה שנים וטרם מלאו לה שמונה עשרה שנים, תוך ניצול יחסי מרות, תלות, חינוך או השגחה, או תוך הבטחת שווא לנישואין,
בעילת אישה שמלאו לה שמונה עשרה שנים תוך ניצול מרות ביחסי עבודה או בשירות או עקב הבטחת שווא לנישואין תוך התחזות כפנוי למרות היותו נשוי.
מעשה סדום (סעיף 347): מעשה סדום, המוגדר כ"החדרת איבר מאברי הגוף או חפץ לפי הטבעת של אדם או החדרת איבר מין לפיו של אדם", נחשב כעבירת מין כאשר נעשה:
באדם שמלאו לו ארבע עשרה שנים וטרם מלאו לו שש עשרה שנים,
באדם שמלאו לו שש עשרה שנים וטרם מלאו לו שמונה עשרה שנים, תוך ניצול יחסי תלות, מרות, חינוך או השגחה.
באדם שמלאו לו שמונה עשרה שנים תוך ניצול מרות ביחסי עבודה או בשירות.
יחסי מין בין מטפל נפשי למטופל (סעיף 347א).
מעשה מגונה (סעיף 348): פעולה מינית, שאינה בעילה, הנעשית ללא הסכמת אחד הצדדים. הגדרתו של מעשה מגונה היא "מעשה לשם גירוי, סיפוק או ביזוי מיניים" - הגדרה המכסה מגוון רחב של מעשים, מנגיעה באיברים מוצנעים ועד לאוננות.
מעשה מגונה בפומבי (סעיף 349): בדרך כלל הכוונה לחשיפה של אברי המין או לאוננות לעיני אדם אחר.
המעשים שהם בגדר הטרדה מינית לפי חוק למניעת הטרדה מינית:
סחיטה באיומים - כאשר המעשה שהאדם נדרש לעשותו הוא בעל אופי מיני.
מעשים מגונים - סעיף זה מפנה לעבירה פלילית שקיימת מזה עשרות שנים בחוק העונשין הפלילי.
הצעות חוזרות בעלות אופי מיני, המופנות לאדם אשר הראה למטריד כי אינו מעוניין בהצעות האמורות - גם אם המוטרד לא הראה למטריד כי אינו מעוניין בהצעות או בהתייחסויות האמורות, כאשר יש בהן ניצול יחסי מרות, תלות, חינוך או טיפול.
התייחסויות חוזרות המופנות לאדם, המתמקדות במיניותו, כאשר אותו אדם הראה למטריד כי אינו מעוניין בהתייחסויות האמורות - גם אם המוטרד לא הראה למטריד כי אינו מעוניין בהצעות או בהתייחסויות האמורות, כאשר יש בהן ניצול יחסי מרות, תלות, חינוך או טיפול.
התייחסות מבזה או משפילה המופנית לאדם ביחס למינו או למיניותו, לרבות נטייתו המינית.
הצעות חוזרות בעלות אופי מיני או התייחסויות חוזרות המופנות לאדם והמתמקדות במיניותו - גם אם המוטרד לא הראה למטריד כי אינו מעוניין בהצעות או בהתייחסויות האמורות, כאשר יש בהן ניצול יחסי מרות, תלות, חינוך או טיפול.
עבירת מין היא עבירה פלילית ועוולה אזרחית, כלומר בגין עבירת מין ניתן להעמיד לדין את התוקף על העבירה הפלילית, שעונשה מאסר, וכן רשאי המותקף לתבוע פיצוי על הנזק שנגרם לו (ולעיתים ניתן לתבוע פיצוי ללא הוכחת נזק).
על פי איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית, מבין תיקי עבירות המין שנפתחו בשנת 2017, רק עבור 11% מתוכם הוגשו כתבי אישום. האיגוד מתאר גידול של 53% בחמש שנים בפניות למוקד החירום של הארגון, כאשר כמעט 60% מכלל הפניות הנפגעים היו קטינות וקטינים.
סוגים של עבירות מין בישראל > חקיקה נוספת

חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין, תשס"ו-2006, בא "להגן על הציבור מפני ביצוע עבירות מין חוזרות על ידי עברייני מין, באמצעות הערכות מסוכנות בשלבים השונים של ההליך המשפטי ותוכנית פיקוח ומעקב" (סעיף 1 לחוק).
חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים, תשס"א-2001, קובע כי "מעסיק לא יקבל לעבודה במוסד ולא יעסיק בעבודה במוסד, בגיר שהורשע בעבירת מין שאותה ביצע בהיותו בגיר".
חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת נפגע העבירה, תשס"ה-2004, "מטרתו להגן על נפגע עבירה ולמנוע נזק נוסף שעלול להיגרם לו מהיתקלות תדירה בעבריין מין שפגע בו, בלי לפגוע במידה העולה על הנדרש בזכויותיו של עבריין המין" (סעיף 1 לחוק). בסעיף 3(א) לחוק נאמר: "בית המשפט רשאי להטיל על עבריין מין, בצו, מגבלות על מגורים או על עבודה בקרבת מקום המגורים או מקום העבודה של נפגע העבירה (בחוק זה – מגבלות), אם שוכנע, לאחר שקיים דיון בעניין, כי יש צורך בהטלת מגבלות משום שלנפגע העבירה עלול להיגרם נזק נפשי של ממש אם עבריין המין יתגורר או יעבוד בקרבת מקום מגוריו או מקום עבודתו; בהחלטה לפי סעיף זה יביא בית המשפט בחשבון, בין השאר, את הפגיעה שתיגרם לעבריין המין של הטלת המגבלות."
חוק סיוע לקטינים נפגעי עבירות מין או אלימות, תשס"ח-2008, קובע את "זכותו של קטין נפגע עבירת מין או אלימות לקבלת סיוע ראשוני במרכז סיוע אשר יוחד לעניין זה" (סעיף 1 לחוק).
חוק הנוער (טיפול והשגחה), תש"ך-1960, אוסר פרסום שמו של קטין או כל דבר אחר העשוי להביא לידי זיהויו של קטין או לרמוז על זיהויו בהקשר של עבירת מין שנעברה בו.
סעיף 368ד לחוק העונשין מחייב לדווח לפקיד סעד או למשטרה על עבירת מין שנעברה בקטין או בחסר ישע.
חוק זכויות נפגעי עבירה, תשס"א-2001, כולל במסגרתו זכויות מיוחדות לנפגעי עבירות מין.
תיקון לחוק העונשין מיולי 2011, אוסר על צילום נפגע או נפגעת של עבירות מין או מתלוננים או מתלוננות על הטרדה מינית, לשם פרסום התמונות בכלי התקשורת.
תופעת האשמת הקורבן

אחד מטיעוני ההגנה של המואשמים בעבירת מין הוא ערעור אופיים של המתלונן או המתלוננת ולמעשה העמדתם למשפט. יתרה מכך, טענת הגנה אופיינית של המואשם בעבירת מין (או של סניגוריו) היא שמעשיו נגרמו בשל התנהגות פרובוקטיבית של הקורבן. לגישה זו יש תומכים בציבור. כך למשל אמרה פרופ' יפה זילברשץ, דיקנית הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, בבואה להגן על אחד מעמיתיה שהורשע בהטרדה מינית:
טיעונים מסוג זה סופגים ביקורת חריפה מצד אלה הסבורים שהטיעונים מבליעים בתוכם את ההנחה כי "מגיע" למי שהוטרד מינית או נאנס שזה מה שיקרה להם. גורמים אלו מעלים את הטענה כי נורמות חברתיות אלו, המקשרות בין התנהגות פרובוקטיבית להרשאה של האישה להשתמש בגופה משפיעות על שופטים, ולכן פושעי מין בישראל זוכים לעונשים קלים יחסית. כך, מחומרת המעשים הנידונים בבתי המשפט, הנושא הופך לדיון בלבוש האישה או ב"כשאת אומרת 'לא', למה את מתכוונת?". בתייחסו למשפט אונס אמר ד"ר יצחק קדמן, מנכ"ל המועצה לשלום הילד: "האופן שבו הסניגורים והורי החשודים תוקפים את הנערה, כאילו היא אשמה באונס, הוא למעשה אונס נוסף של הנערה".
ראו גם

קצין פיקוח עבירות מין
חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין
לקריאה נוספת

נעמה בר-שדה, "במה שונה קורבן התעללות מינית מבובת מין. תהליכים אמפתיים בטיפול בפוגעים מינית", שיחות, כרך כ"ג (1), נוב' 2008.
הערות שוליים

↑  רק 11% מתיקי עבירות המין ב-2017 הסתיימו בכתב אישום, באתר כאן חדשות
↑  ורד לוי ברזילי, מה דינה של אשה במחשוף בבר-אילן, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2004
↑  הצגת עברן המיני של נפגעות תקיפה מינית בתקשורת, פרוטוקול מספר 208
מישיבת הוועדה לקידום מעמד האשה, 1.7.2002
תמיד "דינה" אשמה, nrg,‏ 23.11.2007
↑  דוד רטנר, חשד: 8 נערים אנסו את חברתם ללימודים וכיבו עליה סיגריות, באתר הארץ, 9 במאי 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13318534x (data)  GND: 4131408-6  LCCN: sh85120572  NDL: 00570300  NKC: ph125513
אל תתעסקו עם הזוהן

| --- | --- |

 בימוי:  דניס דוגן
 הופק בידי:  בארי ברנרדי
 תסריט:  אדם סנדלר, רוברט סמייגל, ג'אד אפאטו
 שחקנים ראשיים:  אדם סנדלר, ג'ון טורטורו, עמנואל שריקי, רוב שניידר, עידו מוסרי
 מוזיקה:  רופרט גרגסון-ויליאמס
 צילום:  מייקל ברנט 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האפי מדיסון
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  6 ביוני 2008
 משך הקרנה:  113 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פרודיה, סרט פעולה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  $90,000,000
 הכנסות:  $204,302,891
 הכנסות באתר מוג'ו:   youdontmesswiththezohan
 דף הסרט ב־IMDb
 
אל תתעסקו עם הזוהן (באנגלית: You Don't Mess with the Zohan) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2008 בכיכובו של אדם סנדלר. במאי הסרט הוא דניס דוגן והתסריט נכתב על ידי סנדלר, ג'אד אפאטו ורוברט סמייגל. הסרט הופק על ידי חברת ההפקה של סנדלר האפי מדיסון, והופץ על ידי סרטי קולומביה. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-6 ביוני 2008, ובישראל ב-19 ביוני 2008.
הסרט מספר את סיפורו של זוהן דביר, חייל ביחידת קומנדו בצה"ל, המביים את מותו על מנת להגשים את חלומו – להפוך למעצב שיער בניו יורק. בנוסף להיותו פרודיה על דמות הלוחם הישראלי, הסרט כולל מסרים פוליטיים הנוגעים לסכסוך הישראלי-פלסטיני.
הפקת הסרט

סנדלר, סמייגל ואפאטו, שכתבו את התסריט, התחילו בעבודה כבר בשנת 2000, אך האווירה הציבורית בארצות הברית לאחר פיגועי 11 בספטמבר לא אפשרה את המשך ההפקה. התסריט בוסס על המערכון "Sabra Price is Right" מתוכנית הטלוויזיה "סאטרדיי נייט לייב", בו הופיעו סנדלר ורוב שניידר. במערכון שיחק טום הנקס את תפקיד סוחר האלקטרוניקה הישראלי הרמאי "אורי שולמסון", אותו משחק עידו מוסרי בסרט.
בשנים שלאחר פיגועי ב-11 בספטמבר, ובעקבות שהות ארצות הברית בעיראק, נראה כי התרבות האמריקאית התחילה להביע עניין במתרחש במזרח התיכון, כפי שבא ליידי ביטוי בסדרות כגון "24", ובעקבות כך המשיכו סנדלר ואפאטו לעבוד על התסריט.
הסרט עצמו צולם באתרי צילום שונים: באולפני האחים וורנר וסרטי סוני בקליפורניה, באתרים שונים בניו יורק, בנמל התעופה ניוארק בניו ג'רזי, במקסיקו.
הקשר תרבותי

הסרט עוסק בסכסוך הישראלי-ערבי באופן הומוריסטי, תוך כדי שהוא מציג את ההבדל בין ניו יורק, הרב-תרבותית, בה יש מקום גם לישראלים וגם לפלסטינים, ובה חייל ישראלי יכול להינשא לפלסטינית, ובין המזרח התיכון השקוע עדיין בסכסוך. מסר נוסף הוא כי היהודים והערבים יכולים להגיע להישגים אם ישתפו פעולה. המסר מוצג בצורה פשטנית, והסרט רווי בהומור הרמיזות המיניות המזוהה עם סרטי אדם סנדלר.
הסרט מציג את התרבות הישראלית כפי שהיא נראית בעיני האמריקנים. הסכסוך הישראלי-פלסטיני נראה כאין סופי וכחסר טעם. חלומם של הישראלים והפלסטינים כאחד הוא לעזוב את הסכסוך, ולהגר לניו יורק. הישראלים בניו יורק מוצגים באופן סטראוטיפי כבעלי עסקים לממכר מוצרי אלקטרוניקה זולים, שירותי לימוזינה והובלות, וכמי שעולמם סובב סביב החומוס, אותו אוכל זוהן עם כל דבר, ומשתמש בו לצחצוח שיניו ולכיבוי שרפה. הישראלים מחביאים נשק בטווח יד בחנויות שלהם.
סנדלר ביסס את דמותו של זוהן על שלושה אחים ישראלים בשם נצי, שאול ושלום ארביב, ששירתו בצה"ל וכיום עובדים בקליפורניה כמעצבי שיער. זוהן מוצג כ"פושטק", על פי מבקר הסרטים האמריקני ג'ון פודהורץ. פודהורץ מסביר לקוראיו ב"ויקלי סטנדרד" כי הפושטק הישראלי הוא דמות משנות ה-70 ושנות ה-80 המסתובב עם חפיסת סיגריות מגולגלת בשרוול חולצתו, מאמין כי הוא מתנת האל לעולם בכלל ולמין הנשי בפרט, ולוקח עצמו ברצינות אפילו כשאחרים צוחקים עליו.
הסרט רווי בתכונות, במנהגים ובביטויים שהם פרודיות על מאפיינים מזרח תיכוניים, בשמות אחרים. כך, למשל, זוהן מכור למשקה בטעם פירות בשם "פיזי בובאלך". בחורה קלת-דעת בסלנג ישראלי היא "פונתחת", שווארמה היא "מוכנטוחן", והישראלים והערבים כאחד מוצגים כמכורים למשחק ה"האקי סאק" שאינו מוכר במזרח התיכון (נראה כי המדובר בהתייחסות לעגנית, ממעיטה ופארודית למשחק הכדורגל הזוכה למעמד של הספורט האהוד ביותר בחברה המזרח תיכונית ובחברות רבות בעולם, אך ליחס מזלזל בתרבות האמריקנית). זוהן מוצג כאדם חסר עכבות מיניות, כמקובל, כך נרמז, בתרבות הישראלית. גם "הפנטום" הוא פרודיה על דמות של מנהיג ולוחם ערבי שחצן, ריקני ורודף שמלות, אם כי בסצנת הסיום מתגלות חולשותיו ואנושיותו, המתבטאות באהבתו לנעליים מעוצבות.
השם "זוהן" עצמו, הוא שם שאינו מוכר בשפה העברית, ויש לו אף צליל מגוחך מעט. יוצרי הסרט היו מודעים לכך, אך חששו מלבחור בשמו של אדם אמיתי, שיוכל לתבוע אותם, והעדיפו להמציא שם שיישמע בעל צליל "ישראלי". לאחר יציאת הסרט לאקרנים בישראל, היו שניסו לקשור את השם הבדוי "זוהן דביר" עם זהר דביר, מפקד הימ"מ לשעבר.
זהו אחד הסרטים ההוליוודיים המעטים שבהם הדמות הראשית היא ישראלית. דוגמאות נוספות הן סרטו של סטיבן ספילברג "מינכן" משנת 2005 בו הדמות הראשית היא המתנקש הישראלי אותו גילם אריק באנה, והסרט "אקסודוס" בשנת 1960 בו הדמות הראשית היא לוחם ארגון "ההגנה" אותו גילם פול ניומן.
פסקול

פסקול הסרט כולל 39 שירים. לצד מוזיקה אמריקנית עכשווית, נשמעים גם להיטים משנות ה-80 של להקות כגון "The Human League" או "בננרמה", שכן חלק מהבדיחה החוזרת בסרט היא כי התרבות הישראלית "תקועה" בשנות השמונים. דגש ניכר ניתן למוזיקה ישראלית. פסקול הסרט כולל ארבעה שירים של להקת הדג נחש: "מה שבא, בא", "לא מוותר", "קליפורניה" ו"הנה אני בא", המושמע בכל פעם שזוהן מסתער על אויביו. "הנה אני בא" הפך לשיר המזוהה עם הסרט, וצופים בארצות הברית למדו לצעוק את השורה "הנה אני בא" בעברית ברגעים המתאימים. שילוב השירים בעברית בפסקול של סרט אמריקני נתפס כתקדים, ועורר בחברי להקת הדג נחש תקווה לקריירה בין-לאומית, שהובילה להקלטת אלבום הכולל חומר רב באנגלית. כן מושמעים שירים של דנה אינטרנשיונל, בלקן ביט בוקס, סינגפור ואינפקטד מאשרום.
מוזיקת הרקע לסרט הולחנה בידי רופרט גרגסון-ויליאמס, שהלחין בעבר את הנעימות לסרטיו של סנדלר "צ'אק ולארי" ו"קליק", כמו גם לסרטים נוספים כ"מעבר ליער" ו"כוורת בסרט". הנעימות הוקלטו על ידי תזמורת "Hollywood Studio Symphony" באפריל 2008.
ביקורות והצלחה קופתית

בגלל שפה גסה, אלימות ופגיעה בבעלי חיים, אזכורים בעלי אופי מיני לכל אורך הסרט וכן קללות ועירום, קבע איגוד הסרטים של אמריקה את סיווג הצפייה שלו ל-PG-13, שמשמעותו היא כי ילדים עד גיל 13 יכולים לצפות בו רק בלוויית מבוגר. בישראל, המועצה לביקורת סרטים ומחזות הגבילה את הסרט לבני 14 ומעלה.
לפי האתר "Rotten Tomatoes", המרכז ביקורות סרטים בארצות הברית, זכה הסרט ל-179 ביקורות, מתוכן 36% היו ביקורות חיוביות. לפי האתר הסכימו רוב הביקורות כי הסרט מצחיק לעיתים וכי מעריציו השרופים של סנדלר יהנו ממנו, אך גם שהוא ממצה את עצמו לאחר זמן מה.
טיים מגזין טען כי הסרט הוא "פצצת צחוק", ומבקר הקולנוע הנודע רוג'ר איברט מ"שיקגו סאן-טיימס" העניק לסרט שלושה כוכבים מתוך ארבעה. עם זאת, המגזין "Entertainment Weekly" העניק לסרט ציון "מספיק בקושי", וקרא לו "בלגן נוסף של סנדלר, קרקס, שלא כמו 'הקרקס המעופף של מונטי פייתון', אינו ממריא". באתר ה"מייל" הבריטי נכתב כי ”סנדלר הוסיף עוד אלמנט קומי לרפרטואר שלו, בשם 'התאכזרות לבעלי חיים'” ואף הוסיפו לביקורת הערה עוקצנית המבטאת את דעת הכותב כלפי סנדלר.
הסרט היה הצלחה קופתית. בסוף השבוע הראשון להקרנתו בארצות הברית, הוצג הסרט ב-3,462 אולמות קולנוע והכניס סכום של 38,531,374 דולר. באותו השבוע הגיע הסרט למקום השני בהכנסות סוף השבוע, כשהוא שני רק לקומדיה המצוירת "קונג פו פנדה" שיצאה אף היא לאקרנים באותו השבוע. הסרט לא הצליח לחזור על נתונים אלו בשבועות שלאחר מכן, אך במשך חמישה סופי שבוע שהה בין עשרת הסרטים הרווחיים ביותר. לאחר כתשעה שבועות להקרנתו, התקרבו הכנסות הסרט למאה מיליוני דולרים ממכירת כרטיסים בלבד.
ביקורות והצלחה קופתית > בישראל

בישראל התקבל הסרט באהדה, ומרבית הכתבות שעסקו בו עסקו בנקודה הישראלית שעולה מן הסרט, ובהצלחתו של עידו מוסרי במקום בו נכשלו רבים אחרים, הופעה בתפקיד חשוב בסרט הוליוודי מוביל. אורון שמיר מ"עכבר העיר" טען כי זהו "סרט הבורקס הטוב ביותר שנראה כאן כבר שנים", נחום מוכיח מאתר "קולנוע" כתב כי הסרט הוא קומדיה פרועה, שמביאה לצחוקים רועמים. במעריב כתבה אודטה שוורץ טענה כי הסרט עושה עבודת הסברה פרו ישראלית ואנטי מלחמתית יותר טובה משירות ההסברה של משרד החוץ. איתי שלמקוביץ מאתר הקולנוע הישראלי "עין הדג" כתב כי מדובר בסרט מצחיק למרות איכותו הנמוכה. למסקנה דומה הגיע יהודה סתיו שכתב בידיעות אחרונות כי הסרט הוא "סרט מצחיק, כשהוא לא מגוחך", וכי "זוהן הוא מסוג הסרטים שהם מעבר לטוב ולרע. זה סרט שצופים בו דרך משקפיים סלחניים, מתמכרים אליו לשבועיים כאילו היה סרט פולחן נצחי, ושוכחים ממנו לתמיד". דרור עמיר, באתר ynet, מצא כי הסרט הוא "מביך" ו"רדוד".
זווית ראייה מהכיוון הפוליטי הציג שמואל חרל"פ, יושב ראש חברת "כלמוביל" (מגדולות יבואניות הרכב בישראל). במאמר בגלובס משתמש חרל"פ בסרט ובעלילתו כמבוא להצגת פתרונו של תומאס פרידמן לסכסוך, פתרון המדבר על "פרגמטיזם רדיקלי", וקובע כי "הסרט עוסק אמנם בסכסוך הישראלי-ערבי מזווית הומוריסטית, אך עולה ממנו מסר נורמטיבי: יישוב הסכסוך אפשרי אם שני הצדדים ישילו את שריונם הלאומני והלוחמני, וישתפו פעולה נוכח מצוקה משותפת".
הערות שוליים

↑  אל תתעסקו עם הזוהן, באתר Box Office Mojo (באנגלית)
↑  אמיר קמינר, ריקוד סלואן, באתר ynet, 18 ביוני 2008
1 2  דייב איצקוף, אל תתעסק עם ערבים ויהודים, באתר הארץ, 27 במאי 2008
↑  KGTV Channel 10 news report on real-life Zohan Nezi Arbib
↑  ג'ון פודהורץ, לדחוף "פושטק" The Weekly Standard ‏16 ביוני 2008
↑  ענבל בן דרור, "קליפורניקיישן", ידיעות אחרונות, מוסף 7 לילות, 20 ביוני 2008
↑  יאיר אטינגר, אל תתעסקו עם זוהאן. גם לא עם זוהר, באתר הארץ, 2 ביולי 2008
↑  רונית מזרחי, מושיק לין, בגובה העיניים עם יאיא כהן אהרונוב, באתר nrg מקומי, 25 ביולי 2008
↑  אור ברנע, הדג נחש באנגלית, באתר ynet, 2 ביולי 2008
↑  רשימת השירים בפסקול "זוהן" אתר IMDb
↑  הגבלת הסרט באתר המועצה לביקורת סרטים ומחזות
↑  "אל תתעסקו עם הזוהן", באתר rottentomatoes.com
↑  בלגן נוסף של סנדלר, באתר CNN המביא את הביקורת של "אנטרטיינמנט ויקלי"
↑  You Don't Mess With The Zohan: Turns out to be good advice , באתר MailOnline (באנגלית)
↑  אל תתעסקו עם הזוהן - נתוני קופה, באתר Rotten Tomatoes
↑  אורון שמיר, עכבר און-ליין, סרט בורקס אמריקאי, באתר הארץ, 22 ביוני 2008
↑  נחום מוכיח, אל תתעסקו עם הזוהן, באתר "קולנוע", 18 ביוני 2006
↑  אודטה דנין-שוורץ, "סרט מצחיק בטירוף", מוסף סופשבוע, מעריב 27 ביוני 2008
↑  אל תתעסקו עם הזוהן, באתר עין הדג, 25 ביוני 2008
↑  יהודה סתיו, "אל תתעסקו עם הזוהן", ידיעות אחרונות, מוסף שבעה לילות, 27 ביוני 2008
↑  דרור עמיר, בבקשה אל תתעסקו, באתר ynet, 20 ביוני 2008
↑  שמואל חרל"פ, ‏סוף טוב לסכסוך הישראלי-פלשתיני, שמואל חרלפ, באתר גלובס, 22 ביוני 2008
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
ג'ון טורטורו, הוא "הפנטום", הנמסיס של זוהן
לייני קאזאן, היא גייל, אמו של מייקל, המארחת את זוהן בביתה
כרוז האגרוף מייקל באפר מגלם את איל ההון וולברידג'
הנרי וינקלר
צילום סצנת המרדף הימי בסרט, באתר הצילומים במקסיקו
האקי סאק
שי כהן (פעיל חברתי)

ערך זה עוסק בפעיל סביבתי וחברתי. אם התכוונתם למוזיקאי באותו שם, ראו .
| --- | --- |

שי כהן
 לידה:  26 בפברואר 1975 (בן 49)
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  ישראל
 ידוע בשל:  מייסד "כוח לעובדים", מנכ"ל "הברית הישראלית"
 השכלה:  אוניברסיטת חיפה 
 עיסוק:  פעיל חברתי
 
שי כהן (נולד ב-26 בפברואר 1975) הוא פעיל חברתי וסביבתי ישראלי, ממייסדי ארגון כוח לעובדים וכיהן כמזכיר הארגוני הראשון שלו, מייסד ומנכ"ל ארגון "הברית הישראלית". לשעבר יו"ר הוועד המנהל של המכללה החברתית כלכלית.
ביוגרפיה

כהן נולד ב-26 בפברואר 1975 לשרה ומשה כהן עוזבי קיבוץ אשדות יעקב מאוחד וגדל בחיפה. הוא בוגר תואר ראשון בתוכנית למצטיינים של אוניברסיטת חיפה ובפסיכולוגיה ועוסק בניהול של מערכות בחברה האזרחית ומאבקים ציבוריים.
שי כהן הוא ממייסדיו של ארגון "כוח לעובדים – ארגון עובדים דמוקרטי" ומכהן בו כמזכיר ארגוני, במסגרת כוח לעובדים אמון על היבטים ארגוניים ועל ניהול כספי הארגון מוביל תהליכי משא ומתן כגון ההסכם שהביא לסיומה של השביתה הארוכה בתולדות המשק הישראלי במפעל חיפה כימיקלים במפרץ חיפה, בסניף סגל ההוראה של האוניברסיטה הפתוחה ומלווה מאבקים מרכזיים כגון מאבק עובדי גן המדע אותם ליווה גם בהליך המשפטי התקדימי שניהלו בהצלחה נגד ההנהלה, ליווה את איגוד עובדי כללית רפואה משלימה – שהתארגנו לראשונה ויצאו למאבק ארצי לשיפור תנאי העסקתם, את צוות התקשורת של הארגון, מרכז את מאבק הארגון נגד הפרטת מרכזי הטיפול בהתמכרויות על ידי משרד הבריאות, ליווה את התאגדותם לראשונה של כ-1,700 עובדי חברת קווים תחבורה ציבורית והמשא והמתן על הסכם קיבוצי ראשון בחברה, ועוד.
משנת 2005 כיהן כהן כיו"ר הוועד המנהל של המכללה החברתית כלכלית, ומרצה במסגרתה בנושאי מאבקים ציבוריים, התארגנות וזכויות עובדים, כלכלה אלטרנטיבית, הקשר כלכלה-סביבה-חברה ובנושא תרבות הצריכה והיה במסגרת זו מיוזמי פסטיבל סרטי הפועלים בסינמטק חיפה. כהן חבר ביסו"ד – ישראל סוציאל-דמוקרטית.
כהן מילא שורה של תפקידים בארגונים חברתיים וסביבתיים וביניהם מזכ"ל המרכז הישראלי לקידום צדק חברתי, מנהל סניף חיפה של עמותת "דור שלום", מנהל תוכניות ויועץ לרשויות מקומיות בתחומים של קידום אוכלוסיות מוחלשות, מעורבות חברתית של סטודנטים ופיתוח הון אנושי, ריכז את הקואליציה לבריאות הציבור העוסקת בנושא הזיהום התעשייתי במפרץ חיפה וניהל את החברה להגנת הטבע בחיפה וסביבתה.
מאבקים ציבוריים

כהן השתלם בטקטיקות מעשיות של התנגדות לא אלימה ובהכשרה בין-לאומית של המרכז לניהול קונפליקטים באסטרטגיות של מאבק בונה ומתמחה בניהול מאבקים ציבוריים.
כהן חבר בקואליציית ״שבת שוויון״.
בקיץ 2011 לקח חלק במחאת האוהלים והיה האחראי לקשר עם קבוצות המחאה בהנהגת כוח לעובדים.
במסגרת תפקידו בחברה להגנת הטבע לקח חלק בהובלת מאבקים בנושא מתקן חיל הים הישראלי "הפולינום" שמתוכנן להיבנות בשטח נמל חיפה, מגדלי חוף הכרמל, זיהום האוויר וחומרים מסוכנים במפרץ חיפה.
במסגרת המאבק כנגד תעשיות מזהמות, יזם פעולות של "צו סגירה אזרחי" כנגד מפעלים שהנהלותיהם חרגו פעם אחר פעם מתקנות סביבתיות.
כהן פעיל במאבק כנגד חוק ההסדרים ומוביל הסברה בנושא זה בקרב ציבורים רחבים. יחד עם המשפטן עופר סיטבון ריכז את הכנת ההצעה לתיקון חוק יסוד: משק המדינה שנועדה להגביל את השימוש בחוק ההסדרים, הצעת החוק הונחה על שולחן הכנסת ה-17 ביוזמתם של חברי הכנסת שלי יחימוביץ' ודני יתום ובחתימתם של 51 חברי הבית.
בעבר ליווה בהתנדבות מאבקי עובדים לתנאי עבודה הוגנים והיה מעורב במאבק נגד העסקה פוגענית ברשת "סופרפארם", במאבק העובדים הארעיים בנמל התעופה בן-גוריון, מאבק המלצריות בסניף בית הקפה עלית קופי טו גו ליד אוניברסיטת תל אביב, בו גם הותקף פיזית על ידי מנהל המקום, ומספר מאבקים נוספים.
בשנת 1998 השתתף בשביתת הסטודנטים במסגרתה לקח חלק מוביל בפעילות הסטודנטים מאוניברסיטת חיפה ובשלב מאוחר יותר ייצג אותם בשביתת הרעב שערכו מובילי המאבק מול בית ראש הממשלה בירושלים שנמשכה 18 יום.
בדצמבר 2018 נמנה עם מובילי "מחאת האפודים" בישראל על רקע עלייה במחירי החשמל והמזון.
בהרצאותיו ורשימותיו במגזינים ואתרי אינטרנט מוביל כהן קו ייחודי הנוגע לחיבור בין סוגיות סביבתיות וחברתיות בהקשר של מסוגלות פוליטית של האזרח הפשוט ודמוקרטיה בחיי היום יום, חיבור הקורא לעשייה פוליטית אזרחית ברמת הקהילה ומקום העבודה כתנאי לשינויי מדיניות רחבים בתחומי הסביבה והכלכלה
מאמרים

מאמרים של שי כהן באתר "העוקץ"
מאמרים של שי כהן במגזין "אופקים חדשים"(הקישור אינו פעיל)
מה רוצים העובדים מאמר בכתב העת חברה
"שוברים את העובדים" נענע10
שי כהן‏, קניות מרובות לא יביאו לאיכות חיים, באתר וואלה, 28 בנובמבר 2010
שי כהן באתר "עבודה שחורה"
ידעתם שאתם בוחרים גם וועדת תכנון ובנייה? מאמר של כהן במעריב
שי כהן‏, לפעמים מגיעות מחמאות, באתר וואלה, 5 באוקטובר 2006
הערות שוליים

↑  משנים לטובה: אזרחים שיוצרים שינוי, באתר ynet, 6 בספטמבר 2018
↑  פסק דין סק 504/09 בית הדין האזורי לעבודה ת"א
↑  שי ניב, ‏הישג ל"כוח לעובדים": חברת "קווים" הכירה בארגון, באתר גלובס, 12 במרץ 2014
↑  תהל פרוש, נעמי קליין וקן לואץ' בחיפה, באתר הארץ, 27 ביולי 2008
↑  אושר להצבעה: בעל עסק לא יחויב לפתוח בשבת, באתר וואלה, 3 בינואר 2017
↑  שי כהן, פעיל חברתי, אל תהיו לקוחות של המהפכה - היו המהפכה", אתר שווים
↑  ״מגדל בלי פיקוח״, מעריב
↑  הצעת החוק להגבלת חוק ההסדרים, באתר של שלי יחימוביץ׳
↑  עידו סולומון, תלונה במשטרה: מנכ"ל קופי טו גו, רוני רוזנבלום, היכה פעיל חברתי, באתר TheMarker‏, 3 בנובמבר 2007
↑  נורית קדוש, מחאת האפודים הצהובים הגיעה לת"א: מאות מפגינים נגד עליות המחירים, כמה נעצרו, באתר כלכליסט, 14 בדצמבר 2018
↑  "לנצח את חוסר האונים הפוליטי", עבודה שחורה
בת' דיטו

| --- | --- |

בת' דיטו, 2011
 לידה:  19 בפברואר 1981 (בת 43) ארקנסו, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  פורטלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 סוגה:  רוק, דאנס 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  קיל רוקסטארס 
 שיתופי פעולה בולטים:  גוסיפ
 www.bethditto.com
 פרופיל ב-IMDb
 
בת' דיטו (באנגלית: Beth Ditto; נולדה ב-19 בפברואר 1981) היא זמרת-יוצרת ושחקנית אמריקאית וסולנית להקת "גוסיפ".
חיים אישיים

דיטו, ילידת ארקנסו, היא לסבית הידועה בתמיכתה לקהילה הלהט"ב, וגם כן ידועה בריקודי הבמה הייחודים במינם בהופעותיה וחשיפת גופה ותדמיתה.
בשנת 2007 דיטו הצטלמה למגזין "NME" בעירום מלא, ונבחרה כ"הבחורה המגניבה ביותר" של המגזין לשנת 2006, ושנה מאוחר יותר כ"הבחורה הסקסית ביותר" באותו מגזין. בשנת 2009 דיטו שוב הצטלמה בעירום הפעם למגזין "LOVE".
דיטו קיבלה על כך שבחים ותמיכה רבה מאנשים רבים, ועל כך שאינה הולכת לפי הטרנד המקובל, ותרבות הרזון והיופי ושאינה מתביישת במשקל גופה.
ביולי 2009 השיקה דיטו קולקציית בגדים משלה אשר החלה להימכר בבריטניה.
בשנת 2018, שיחקה בסרט הדרמה-קומי של גאס ואן סנט "אל דאגה, הוא לא יגיע רחוק ברגל" בדמותה של ריבה.
בשנת 2019 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה "איך להפוך לאלוהים" ברשת Showtime, בתפקיד של בת'ס גומז, לצדה של קירסטן דנסט.
בשנת 2022 החלה לגלם את הדמות הראשית של ג'יג'י טיילור רומן בסדרת הדרמה "Monarch" ברשת הטלוויזיה FOX.