stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קן רובינסון
ילדותו והשכלתו

רובינסון נולד בעיר ליברפול, אנגליה, אחד משבעת הילדים של ג'יימס, פועל, ושל את'ל רובינסון, עקרת בית. משפחתו השתייכה למעמד הפועלים. רובינסון סיפר על ילדות מאושרת בקרב משפחה חמה ותומכת, ומשפחה מורחבת גדולה ומלוכדת. הוא שיחק עם חבריו במכתשים שיצרו פצצות שהטיל הצבא הגרמני על עירו במלחמת העולם השנייה. בגיל 4 נדבק בנגיף פוליו. כשהיה בן 9, נפגע אביו בתאונת עבודה במפעל בו עבד כפועל, ונותר משותק בארבעת גפיו. קן הצעיר למד בבתי ספר עם דגש על הוראת שפות בליברפול, וב-1972 קיבל תואר ראשון בספרות אנגלית ובדרמה מהאוניברסיטה של לידס. ב-1981 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת לונדון, בתחום החינוך באמצעות דרמה ותיאטרון.
קריירה

בשנת 1985 התמנה רובינסון למנהל הפרויקט "אמנות בבית הספר", תוכנית להוראת אמנות שפעלה באנגליה ובוויילס, ושיתפה למעלה מ-2,000 מורות ומורים בכ-300 מוסדות חינוכיים. התוכנית נחשבת למיזם שעיצב את תוכני הלימוד בתחום האמנות בכל בריטניה. במקביל, שימש רובינסון כיושב הראש של "ארטסוורק", עמותה לפיתוח לימודי אמנות בקרב הנוער בבריטניה. כמו כן, שימש כיועץ לאקדמיה לאמנויות הבמה של הונג קונג.
רובינסון שימש כפרופסור לחינוך באוניברסיטת וורוויק, ומאז פרישתו הוא פרופסור אמריטוס. במהלך הקריירה האקדמית שלו זכה בשורה של פרסים, וביניהם: פרס אתנה מבית הספר לעיצוב של רוד איילנד; פרס פיבודי על תרומתו לאמנות ולתרבות בארצות הברית; מדליית בנג'מין פרנקלין מאת החברה המלכותית לאמנות. ב-2003 קיבל תואר אבירות ממלכת בריטניה.
בשנת 1998 ישב בראש ועדה לחקירת הקשר שבין יצירתיות, חינוך וכלכלה בבריטניה. הדו"ח שהגישה הוועדה, בשם "כל העתידים שלנו: יצירתיות, תרבות וחינוך" נחשב לבעל השפעה רבה בבריטניה. עיתון הטיימס של לונדון כתב עליו: "הדו"ח הזה מעלה כמה מהבעיות החשובות ביותר שעסקים במאה ה-21 נתקלים בהם. הדו"ח חייב לגרום לכל מנכ"ל ולכל מנהל משאבי אנוש לדפוק על השולחן ולתבוע שינוי!"
בשנת 2010 פרסם רובינסון את המסמך "לשחרר את היצירתיות" (Unlocking Creativity). המסמך נכתב במשותף עם שרים בקבינט של צפון אירלנד, והוא נחשב לגורם משפיע בתהליך השלום בין אנגליה והמושבה לשעבר. כמו כן הוא היה יושב הראש של הוועדה המייעצת לממשלה בנושא יצירתיות ותרבות.
בשנת 2001 התמנה רובינסון ליועץ בכיר למוזיאון גטי בלוס-אנג'לס בנושא יצירתיות וחינוך.
תפיסתו החינוכית

רובינסון האמין שלכל אדם יש כישרון כלשהו, ואנשים שונים מוכשרים כל אחד בתחומו. אמנם לא כולם מוכשרים באותה המידה, אך כל אדם יכול להוציא לפועל, אם מספקים לו את התנאים המתאימים, את כישרונו ואף לעסוק למחייתו בתחום בו הוא מוכשר ואותו הוא אוהב. התנאי לכך הוא שתהיה לו סביבה תומכת בשנים המעצבות, כלומר בילדות. כדי להשיג זאת, מערכת החינוך ראוי שתהיה מיוסדת על שלושה כללים בסיסיים:
גיוון: יש להכיר במגוון הגדול של כישרונות אפשריים, ולתת לכל חניך הזדמנות להתפתח בתחום הכישרון שלו. המערכת צריכה לייחס חשיבות שווה לתחומים השונים, הן ה"מעשיים" כמו מדעים ושפות (שכיום מקבלים עדיפות ברורה, במערכות החינוך של כל המדינות בעולם, לדעת רובינסון), והן התחומים ההומניים, שזוכים לעדיפות נמוכה, כמו מדעי החברה והאמנויות.
טיפוח הסקרנות: מטרתו של בית הספר היא לספק את הניצוצות שמציתים את הסקרנות הטבעית של הילדים, ואת הסביבה המתאימה לכך שהילדים ילמדו. היעילות של התהליך נמדדת בלמידה בפועל, ולא בעצם פעולת הלימוד שנעשית על ידי המורים. כדי להשיג זאת, יש הכרח להעסיק מורים מצוינים, שהמערכת תטפח את מעמדם ותתגמל אותם על מאמציהם.
אמות מידה להצלחה: אמות המידה צריכות להיות אינדיבידואליות ולא, כפי שמקובל היום, בחינות מתוקננות הזהות לכולם. תקן אחיד לא מתחשב בגיוון האנושי, והוא מגדיר רף שמי שלא מגיע אליו מקבל תווית של נכשל; ומי שנכשל שוב ושוב נושר מהמערכת ומאבד את יכולתו למצות את כישרונו המיוחד. רובינסון מביא כדוגמה את מערכת החינוך של פינלנד, שמגיעה באופן עקבי למקומות הראשונים במבחני קריאה וחשבון, ושכמעט שלא קיימת בה תופעה של נשירה מבית הספר.
תפיסתו החינוכית > הרצאות בוועידת TED

רובינסון התפרסם בציבור הרחב בעיקר בעקבות הרצאותיו במסגרת ועידת TED. הוא הירצה שם שלוש פעמים. בהרצאותיו הוא משלב את משנתו החינוכית יחד עם אנקדוטות שבהם נתקל במהלך חייו, וכל זאת באמצעות אירוניה חריפה והומור בריטי שנון, מה שהקנה לו פרסום נרחב. הרצאותיו נצפו 27.5 מיליון פעמים באתר יוטיוב ו-93 מיליון פעמים באתר TED, נכון לפברואר 2022.
הרצאתו "איך בית הספר הורג את היצירתיות" היא ההרצאה הנצפית ביותר בכל הזמנים בכנס TED, נכון ל-2019'.
באפריל 2013 הרצה רובינסון על "איך לחמוק מעמק המוות של החינוך", ובה פירט שלושה כללים החשובים להתפתחות האדם, ואיך מערכות החינוך נאבקות כנגדם במקום לטפח אותם:
כל בני האדם, ובכללם ילדים, שונים זה מזה באופן ניכר בתכונותיהם ובתחומי העניין שלהם.
ילדים הם למדנים טבעיים, והם ילמדו היטב בעצמם אם רק יניחו לסקרנות הטבעית שלהם לפרוח. סקרנותם היא המנוע להצלחתם.
בני האדם הם יצירתיים מטבעם. אחד מתפקידי החינוך הוא לעורר את היצירתיות.
הרצאה מפורסמת אחרת על "שינוי תפיסה בחינוך" עובדה לגרסת אנימציה על ידי "החברה המלכותית לאומנויות," ונצפתה יותר מ-10 מיליון פעמים באתר יוטיוב.
תפיסתו החינוכית > ציטוטים נבחרים

בין האמירות הזכורות ביותר מתוך הרצאותיו של רובינסון, בהן הוא הציג את האבסורד שבמחיקת היצירתיות במקום לטפח אותו, ניתן למנות את הציטוטים הבאים:
"רוב הילדים אינם סובלים מהפרעת קשב וריכוז, אלא הם 'סובלים' פשוט מהיותם - ילדים"
"רופא שהתבקש לאבחן ילדה עם הישגים נמוכים בבית הספר, בדק אותה ואמר לאמהּ: "גבירתי, הילדה שלך איננה מופרעת; היא פשוט, רקדנית. שלחי אותה לבית ספר למחול." הילדה, ג'יליאן לין (Gillian Lynne), עשתה קרירה כרקדנית, הקימה להקה משל עצמה, ויצרה את הכוראוגרפיה של מחזות הזמר "קאטס" ו"פנטום האופרה"; היום היו כנראה רושמים לה תרופות ומצווים עליה להירגע."
"אין זה נכון שאמריקאים לא מבינים אירוניה; השם של החוק "אף ילד לא נשאר מאחור" (No Child Left Behind Act) הוא אירוני. למעשה, החוק מבטיח שמיליוני ילדים יישארו מאחור."
"תפקיד המורה הוא לאפשר את הלמידה, זה הכל."
"חינוך איננו מערכת מכנית, שניתן לכוון לנקודה אופטימלית של תפקוד. זהו מקצוע שעוסק בבני אדם, ושצריך להתחשב באופי האנושי המורכב."
"מנהיגות אמיתית בחינוך אינה צריכה להפעיל פיקוד ושליטה - היא צריכה להפעיל בקרת אקלים, במובן של סיפוק התנאים המתאימים בשביל המורה והתלמיד, לפרוח."
"ילדים לא פוחדים לעשות טעויות. מי שלא מוכן לטעות, לעולם לא ימציא דבר מקורי. בהתבגרם, רוב הילדים מאבדים את היכולת הזאת, לא לפחד לטעות."
"מערכת החינוך מזניחה את הגוף האנושי. היא מתמקדת בחלק הגוף שמהמותניים ומעלה, בעיקר בראש, ובעיקר בצד אחד של הראש; פרופסורים באוניברסיטה (ואני אחד מהם!) משתמשים בגוף שלהם כאמצעי להעביר את ראשם מישיבה אחת לאחרת."
"ההגדרה שלי ליצירתיות: תהליך של המצאה של רעיונות מקוריים ובעלי ערך."
רובינסון נפטר בלוס אנג'לס ב-21 באוגוסט 2020.
כתביו בעברית

המקום הנכון: למה חשוב לעשות את מה שאוהבים, ירושלים: כתר, 2011.
לצאת מהקווים: סודות החשיבה היצירתית, ירושלים: כתר, 2013.
למצוא את המקום הנכון: איך תגלו במה אתם טובים ומה אתם באמת רוצים לעשות, ירושלים: כתר, 2014.
בתי ספר יצירתיים: המהפכה שצומחת מלמטה ומשנה את החינוך, ירושלים: כתר, 2016.
אתם, ילדכם ובית הספר: הדרך אל החינוך הטוב ביותר, ירושלים: כתר, 2018.
פרסים

פרס המצוינות של המכון לאמנויות הבמה של ליברפול, 2004
פרס האמנויות מטעם מושל פנסילבניה, 2008
פרס היצירתיות והיזמות של ארגון גינס (Gheens)
מדליית ג'ורג' פיבודי, 2008
מדליית בנג'מין פרנקלין מטעם החברה המלכותית לאמנות, 2008
תוארי דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה של מרכז אנגליה (2008), ומטעם המכללה לעיצוב של רוד איילנד (2009)
הערות שוליים

↑  Ellie Krivin Jones,‏ Sir Ken Robinson dead: Author dies 'peacefully' aged 70 following short battle from cancer, מתוך אתר Express.co.uk תאריך ה-22 באוגוסט 2020
↑   ציוץ של קן רובינסון ברשת החברתית אקס (טוויטר), 22 באוגוסט 2020
↑  Unlocking Creativity
1 2 3  אברום תומר, ‏"יצירתיות בחלל חינוכי", השילוח, גיליון 14, אפריל 2019
↑  איך בית הספר הורג את היצירתיות, הרצאה בכנס TED
↑  דף המרצה של רובינסון באתר TED
↑  "איך לחמוק מעמק המוות של החינוך", הרצאה בכנס TED
↑   RSA Animate - Changing Education Paradigms, סרטון  באתר יוטיוב
↑  אירי ריקין, "המקום הנכון: למה חשוב לעשות את מה שאוהבים" מאת קן רובינסון | מראה מקום, באתר הארץ, 15 ביוני 2011
↑   חנוך רבינוביץ, איפה איבדנו את מפתחות היצירתיות שלנו, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313715205171  PLWABN: 9810567765905606  BIBSYS: 90193206  BNC: 000751632  BNE: XX4873156  BnF: cb12440568z (data)  CANTIC: a10717444  CiNii: DA06474201  GND: 1049395166  ICCU: TO0V030783  ISNI: 0000 0001 1083 9836  LCCN: n77012607  LNB: 000195301  MusicBrainz: 8ad88957-a650-4952-8049-2a282b5f9131  NDL: 01172433  NKC: utb2010546704  NLG: 80908  NLK: KAC200706170  NSK: 000263025  NTA: 069140030  RERO: 02-A016449690  SELIBR: 342633  SNAC: w64f24db  SUDOC: 033548412  VIAF: 106948903   WorldCat (עם VIAF): 106948903
מינהל לסיוע בדיור

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 תחום שיפוט:  ישראל 
 אתר רשמי
 
מינהל לסיוע בדיור (נקרא גם אגף אכלוס) הוא אגף במשרד הבינוי והשיכון האחראי על תחום הסיוע בדיור. המינהל מטפל בזכאות לקבלת דיור ציבורי, סיוע בשכר דירה, מתן הלוואות לרכישת דירה, סיוע לשיפוץ דירה לנכים, וזכאויות במסגרת תוכנת מחיר למשתכן. נכון להיום (2020) עומד בראש המינהל מר יעקב שנרב, המשמש גם כמשנה למנכ"ל המשרד.
תוכניות הסיוע > דיור ציבורי

המינהל אחראי על הנפקת הזכאות לקבלת דיור ציבורי, על ניהול תור הממתינים, על מתן אישור להחלפת דירה לדיירי הדיור הציבורי, ועל מתן אישור לדייר ממשיך למגורים בדירת ההורים אם זכאי. כמו כן המינהל רוכש דירות חדשות למלאי הדיור הציבורי, דירה אחת על כל מספר דירות ציבוריות שנמכרו לזכאים בהנחה במסגרת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה).
המינהל אחראי גם על מתן זכאות לקשישים חסרי דירה המתקיימים מקצבת השלמת הכנסה, לקבלת מגורים בבתי גיל הזהב. נכון לשנת 2020 ישנם 12,000 יחידות דיור בבתי גיל הזהב של משרד הבינוי והשיכון.
תוכניות הסיוע > סיוע בשכר דירה

המינהל מעניק סיוע בשכר דירה לזכאים, למשפחות הזכאיות לפי מבחן הכנסה מזכה, לנכים, לעולים ולקשישים. סך הסיוע בשכר דירה עומד על כשתי מיליארד ש"ח בשנה (נכון לשנת 2020). קבלת הזכאות לסיוע בשכר דירה מבוצעת באמצעות חברות ההרשמה לסיוע בדיור: מילגם, מ.ג.ע.ר ועמידר.
תוכניות הסיוע > סיוע בשיפוץ דירה לנכים

בשיתוף עם משרד הבריאות מסייע משרד הבינוי והשיכון למימון שיפוץ דירה לנכים בניידות. הסיוע ניתן חלק כמענק וחלק בהלוואה, בכפוף להכנסות הזכאי. הסיוע ניתן לבניית מעלון, להרחבת פתחים בדירה וכיוצא בזה.
תוכניות הסיוע > הלוואה לדיור

המינהל אחראי על מתן הלוואות לדיור. כספי זכאות ניתנים לזכאים על ידי הבנק מכספי המדינה. גובה הזכאות נקבע לפי ניקוד הזכאי. הריבית לכספי זכאות היא חצי אחוז פחות מהריבית הממצעת למשכנתאות המתפרסמת מדי חודש על ידי בנק ישראל.
פעילות המינהל

המינהל נמצא במשרד הראשי בקריית הממשלה במזרח ירושלים, וב-7 מחוזות: ירושלים, גוש דן, שרון, רחובות, דרום, גליל, חיפה. כמו כן המינהל עובד ביחד עם החברות הממשלתיות לדיור: עמידר, עמיגור (בבעלות הסוכנות היהודית), חלמיש (החברה האחראית על תל אביב-יפו), שקמונה (החברה האחראית על חיפה), ח.ל.ד (החברה האחראית על פתח תקווה).
הוועדה הציבורית לערעורים היא ועדה המתכנסת מדי שבוע ודנה בערעורים המוגשים אליה בנושא סיוע בדיור. הוועדה מורכבת מאנשי ציבור מחוץ למשרד המקבלים את המינוי משר הבינוי והשיכון.
הערות שוליים

↑  בתי גיל הזהב
 באתר משרד הבינוי והשיכון
↑  המדריך לקבלת סיוע בשכר דירה, באתר משרד הבינוי והשיכון
↑  סיוע בהתאמת תנאי דיור לאנשים המוגבלים בניידות, באתר כל זכות
↑  מחשבון לבדיקת גובה הזכאות, באתר SMART NPV
↑  קבלת משכנתא משרד הבינוי והשיכון, באתר המשרד
↑  הוועדה הציבורית לערעורים בנושאי סיוע בדיור, באתר משרד הבינוי והשיכון
טקסס (BB-35)

| --- | --- |

 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית מערכה
 צי:   צי ארצות הברית
 סדרה:  ניו יורק
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  ניופורט ניוז שיפבילדינג 
 הוזמנה:  24 ביוני 1910
 תחילת הבנייה:  17 באפריל 1911
 הושקה:  18 במאי 1912
 תקופת הפעילות:  12 במרץ 1914 – 21 באפריל 1948 (34 שנים)
 אחריתה:  משמשת כאוניית מוזיאון
 מיקום:  29°45′21″N 95°05′22″W﻿ / ﻿29.755833°N 95.089444°W﻿ / 29.755833; -95.089444 
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם הראשונה מבצע לפיד 
 מידות
 הֶדְחֶק:  סטנדרטי: 27,433 טון, מקסימלי: 28,822 טון
 אורך:  175 מטר
 רוחב:  29.02 מטר
 שוקע:  9.02 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  21 קשרים
 גודל הצוות:  1,042 קצינים ומלחים
 טווח שיוט:  13,075 ק"מ במהירות 10 קשר
 הנעה:  14 דוודים המזינים 2 מנועי קיטור בהספק 28,100 כוחות סוס
 צורת הנעה:  2 מדחפים
 אמצעי לחימה
 שריון:  חגורת שריון: 6–12 אינץ' (152–305 מ"מ)   ברבטות: 5–12 אינץ' (127–305 מ"מ)   צריחים: 14 אינץ' (356 מ"מ)   מגדל הניווט: 12 אינץ' (305 מ"מ)   שריון הסיפון: 1.5–3 אינץ' (38–76 מ"מ)
 חימוש:  10 תותחי 14 אינץ' (356 מ"מ)   21 תותחי 5 אינץ' (127 מ"מ)   4 תותחי 3 פאונד (1.85 אינץ' (47 מ"מ))   2 תותחי 1 פאונד (1.46 אינץ' (37 מ"מ))   4 צינורות טורפדו 21 אינץ' (533 מ"מ)
 
אוניית המערכה טקסס (BB-35) היא אוניית מוזיאון ששירתה כאוניית מערכה מסדרת ניו יורק בצי ארצות הברית. היא הושקה ב-18 במאי 1912 ונכנסה לשירות ב-12 במרץ 1914.
טקסס שירתה במימי מקסיקו בעקבות "תקרית טמפיקו" אך לא ראתה שום פעולה שם, ועשתה גיחות רבות אל הים הצפוני במהלך מלחמת העולם הראשונה מבלי להעסיק את האויב, למרות שהיא ירתה נגד אויב בפעם הראשונה כשירתה בתותחים בקליבר בינוני בצוללות כביכול (לא קיימות ראיות המצביעות על כך שאלו היו יותר מאשר גלים). במלחמת העולם השנייה, טקסס ליוותה שיירות מלחמה על פני האוקיינוס האטלנטי ומאוחר יותר הפגיזה את הכוחות הצרפתיים של וישי בנחיתות בצפון אפריקה ובחופים שבידי גרמניה בנחיתות בנורמנדי לפני שהועברה לזירת האוקיינוס השקט בסוף 1944 כדי לספק תמיכה בירי ימי במהלך הקרבות של איוו ג'ימה ואוקינאווה. היא הייתה אוניית המערכה היחידה של בעלות הברית שהשתתפה בכל ארבע הנחיתות האמפיביות הללו. טקסס הוצאה משירות ב-1948, לאחר שזכתה בסך הכל בחמישה כוכבי קרב על שירות במלחמת העולם השנייה.
טקסס הייתה גם ערכת מבחן טכנולוגית: אוניית המערכה האמריקאית הראשונה שהרכיבה תותחים נגד מטוסים, ספינת המלחמה האמריקאית הראשונה ששלטה באש עם מנהלי בקרת אש ומדי טווח, אוניית המערכה האמריקאית הראשונה ששיגרה מטוס, ואחת מספינות המלחמה הראשונות של הצי האמריקאי שקיבלו מכ"ם מייצור תעשייתי. היא הייתה אוניית המערכה הראשונה בעולם שהצטיידה בתותחי 14 אינץ'.
טקסס הייתה אוניית המערכה האמריקאית הראשונה שהפכה לספינת מוזיאון קבועה. למרות שמוזיאון USS אלבמה נפתח ב-9 בינואר 1965, בשנת 1976 היא הפכה לאוניית המערכה הראשונה שהוכרזה כנקודת ציון היסטורית לאומית של ארצות הברית, והיא אוניית המערכה היחידה שנותרה מתקופת מלחמת העולם הראשונה. היא גם אחת משמונה הספינות שנותרו ואוניית הראשה היחידה שנותרה ששירתה בשתי מלחמות העולם. טקסס היא בבעלות תושבי טקסס והיא נמצאת רשמית בסמכות השיפוט של מחלקת הפארקים וחיות הבר של טקסס. התפעול והתחזוקה היומיומית של טקסס טופלו על ידי הארגון ללא מטרות רווח Battleship Texas Foundation מאז אוגוסט 2020. בסוף אוגוסט 2022 היא הועברה למבדוק יבש בגלווסטון, טקסס, כדי לעבור פרויקט תיקון של 35 מיליון דולר. נכון לאוגוסט 2023, פרויקט התיקון עדיין בעיצומו.
תכנון

טקסס הייתה באורך כולל של 573 רגל (175 מטר) באורך כולל, אורך של 565 רגל (172 מטר) בקו המים, רוחב של 95 רגל 6 אינץ' (29.11 מטר) ושוקע של 28 רגל 6 אינץ' (8.69 מטר). הדחק האונייה היה 27,000 טונות ארוכות (27,000 טונות) בתפוסה סטנדרטית ועד 28,367 טונות ארוכות (28,822 טונות) במעמס מלא.
היא הונעה על ידי 14 דוודי Babcock & Wilcox שהניעו שני מנועי קיטור תלת דרגתיים עם שתי פעימות, בדירוג של 28,000 כוחות סוס (21,000 קילוואט), והעניקו לה מהירות מרבית של 21 קשרים (39 קמ"ש). היה לה טווח של 7,060 מיילים ימיים (13,080 ק"מ) במהירות של 10 קשרים (19 קמ"ש).
חגורות השריון הייתה בעובי 10–12 אינץ' (250–300 מ"מ) עבה. הקזמטים התחתונים שלה היו עם שריון בעובי בין 9–11 אינץ' (230–280 מ"מ), ולקזמטים העליונים שלה היו עם שריון בעובי 6 אינץ' (150 מ"מ). שריון הסיפון היה בעובי 2 אינץ' (51 מ"מ), ובצריחי תותחי הסוללה הראשיים היו חזיתות בעובי 14 אינץ' (360 מ"מ), גגות בעובי 4 אינץ' (100 מ"מ), דפנות בעובי 2 אינץ' (51 מ"מ) ולוחות מאחור בעובי 8 אינץ' (200 מ"מ). הברבטות שלה היו מוגנות עם שריון בעובי בין 10–12 אינץ' (254–305 מ"מ). מגדל הניווט שלה היה מוגן עם שריון בעובי 12 אינץ' של שריון, עם גג בעובי 4 אינץ'.
החימוש שלה כלל עשרה תותחי 14 אינץ'/45 קליבר שניתן היה להגביה אותם ל-15 מעלות, וערוכים בחמישה צריחי תותחים כפולים המסודרים, מחרטום ועד ירכתיים, 1, 2, 3, 4 ו-5. הסדרה הייתה האחרונה שהציגה צריח המוצב באמצע האונייה. כפי שנבנתה, היא גם נשאה 21 תותחי 5 אינץ' (127 מ"מ)/51 קליבר, בעיקר להגנה מפני משחתות וסירות טורפדו. תותחי ה-5 אינץ' היו בלתי שמישים ברמת הדיוק בים סוער בשל הקזמטים הפתוחים שהותקנו בגוף האונייה, כך שחימוש תותחי ה-5 אינץ' צומצם ל-16 תותחים ב-1918 על ידי הסרת העמדות הפחות שימושיות ליד קצות האונייה. האונייה לא תוכננה עם הגנה נגד מטוסים, אולם שני תותחי 3 אינץ' (76 מ"מ)/50 קליבר נוספו בשנת 1918. היו לה גם ארבעה צינורות טורפדו 21 אינץ' (533 מילימטרים), שניים בחרטום ושניים בירכתיים, עבור הטורפדו Bliss-Leavitt Mark 3. חדרי הטורפדו הכילו 12 טורפדות בסך הכל, בתוספת 12 מוקשים ימיים. הצוות שלה כלל 1,042 קצינים ומלחים.
בנייה

הקונגרס של ארצות הברית אישר את בנייתה של טקסס, ספינת הצי השנייה שנקראת על שם מדינה זו, ב-24 ביוני 1910. הצעות לטקסס התקבלו מ-27 בספטמבר עד 1 בדצמבר עם ההצעה הזוכה בסך 5,830,000 דולר - לא כולל מחיר השריון והנשק - שהוגשה על ידי Newport News Shipbuilding. החוזה נחתם ב-17 בדצמבר והתוכניות נמסרו למספנה הבונה שבעה ימים לאחר מכן. השדרית של טקסס הונחה ב-17 באפריל 1911 בניופורט ניוז, וירג'יניה. היא הושקה ב-18 במאי 1912, בחסות העלמה קלאודיה ליון, בתו של קולונל ססיל ליון, חבר הוועד הלאומי הרפובליקני מטקסס. האונייה נכנסה לשירות ב-12 במרץ 1914 תחת פיקודו של קפטן אלברט וו. גרנט.
הסוללה הראשית של טקסס כללה עשרה תותחי 14 אינץ' (356 מ"מ)/45 קליבר Mark 1, שיכולים לירות פגזים חודרי שריון במשקל 1,400 פאונד לטווח של 21 ק"מ. הסוללה המשנית שלה כללה 21 תותחי 5 אינץ' (127 מ"מ)/51 קליבר. היא גם כללה ארבעה צינורות טורפדו בקוטר 21 אינץ' (533 מילימטרים) עבור הטורפדו Bliss-Leavitt Mark 8, שניים בחרטום ושניים בירכתיים בצד הימני ובצד השמאלי. חדרי הטורפדו הכילו 12 טורפדות בסך הכל, בתוספת 12 מוקשים להגנה ימית.
היסטוריית שירות

ב-24 במרץ 1914, טקסס עזבה את מספנת הצי של נורפוק ושייטה לעיר ניו יורק, תוך עצירת לילה בטומפקינסוויל, ניו יורק, בליל ה־26 במרץ. כשהיא נכנסה למספנת הצי של ניו יורק למחרת, היא בילתה שם את שלושת השבועות הבאים תוך כדי התקנת ציוד בקרת אש.
במהלך שהותה בניו יורק, הנשיא וודרו וילסון הורה על שליחת מספר אוניות של הצי האטלנטי למימי מקסיקו בתגובה למתיחות שנוצרה כאשר יחידה מהחיילים הפדרליים של מקסיקו עיכבו צוות סירת תותחים אמריקאית בטמפיקו. הבעיה נפתרה במהירות באופן מקומי, אבל אדמירל משנה הנרי ט. מאיו חיפש תיקון נוסף בדרישה לביטול רשמי של המעשה על ידי משטר ורטה והצדעה של 21 תותחים לדגל האמריקאי.
הנשיא וילסון ראה בתקרית הזדמנות להפעיל לחץ על ממשלה שלדעתו לא דמוקרטית. ב-20 באפריל, וילסון העביר את העניין בפני הקונגרס של ארצות הברית ושלח פקודות לאדמירל משנה פרנק פריידי פלטשר, שפיקד על הכוח הימי מול חופי מקסיקו, והורה לו להנחית כוח בווראקרוס ולתפוס את בית המכס שם כנקמה על כך. מה שמכונה כיום "תקרית טמפיקו". פעולה זו בוצעה ב-21–22 באפריל.
בשל חומרת המצב, טקסס יצאה לים ב-13 במאי ויצאה ישירות לתפקיד מבצעי ללא יתרונות משייט הניסויים הרגיל ותקופת תיקון לאחר הניסויים. לאחר עצירה של חמישה ימים בהמפטון רודס בין 14 ל-19 במאי, היא הצטרפה לכוחו של אדמירל משנה פלטשר מול וראקרוס ב-26 במאי. היא נשארה במימי מקסיקו קצת יותר מחודשיים, ותמכה בכוחות האמריקאים על החוף. ב-8 באוגוסט, היא עזבה את וראקרוס ושייטה ל-Nipe Bay, קובה, ומשם יצאה לניו יורק, שם נכנסה למספנת הצי ב-21 באוגוסט.
אוניית המערכה נשארה שם עד 6 בספטמבר, אז שבה לים, הצטרפה לצי האטלנטי והתייצבה בלוח זמנים של פעולות רגילות של הצי. באוקטובר היא חזרה לחוף המקסיקני. מאוחר יותר באותו חודש, טקסס הפכה לספינת תחנה ב-Tuxpan, תפקיד שנמשך עד 4 בנובמבר, אז יצאה להפליג לגלווסטון, טקסס. בהיותה בגלווסטון ב-7 בנובמבר, העניק מושל טקסס אוסקר קולקוויט את שירות הכסף של הספינה לקפטן גרנט. ליגת העסקים הצעירים של וייקו, טקסס, גייסה את ה-10,000 דולר לרכישת הכסף.
טקסס הפליגה לטמפיקו ב-14 בנובמבר ולאחר מכן לווראקרוס, שם שהתה במשך חודש. הספינה יצאה ממקסיקו ב-20 בדצמבר ושייטה לניו יורק. ספינת הקרב נכנסה למספנת הצי של ניו יורק ב-28 בדצמבר ונשארה שם תוך כדי תיקונים עד 16 בפברואר 1915. ב-25 במאי, טקסס, יחד עם אוניות המערכה קרוליינה הדרומית, לואיזיאנה ומישיגן, חילצו 230 נוסעים מספינת הנוסעים הפגועה שלהולנד אמריקה ליין Ryndam, שנפגעה על ידי ספינת הקיטור תחת דגל נורווגיה ג'וזף ג'יי קונאו. כהכרת תודה, הולנד אמריקה ליין העניקה לטקסס דגם של ספינת מלחמה מהמאה ה-17, המוצג עם הכסף של חדר המלתחה החל משנת 2014. בשנת 1916, טקסס הפכה לאוניית המערכה האמריקאית הראשונה שהרכיבה תותחים נגד מטוסים בתוספת של שני תותחי 3 אינץ' (76 מ"מ) /50 קליבר על פלטפורמות על גבי עגורני הסירה, והראשונים לשלוט בירי עם מנהלי בקרת אש ומדי טווח, הכלים האנלוגים מבשרי המחשבים של ימינו.
היסטוריית שירות > מלחמת העולם השנייה > פעולות מוקדמות

זמן קצר לאחר פרוץ המלחמה באירופה בספטמבר 1939, טקסס החלה לפעול בסיירת הנייטרליות, ניסיון אמריקאי להרחיק את המלחמה מחצי הכדור המערבי. מאוחר יותר, כשארצות הברית התקדמה לתמיכה אקטיבית יותר במטרת בעלות הברית, החלה ספינת המלחמה להעביר ספינות שנשאו חומרי השאל-החכר לבריטניה. בפברואר 1941, דיוויזיית הנחתים הראשונה הופעלה על סיפון טקסס. ב-1 בפברואר, האדמירל ארנסט ג'יי קינג הניף את דגלו כמפקד העליון של הצי האטלנטי שהוקם מחדש על סיפון טקסס. באותה שנה, בעודה בסיורי נייטרליות באוקיינוס האטלנטי, טקסס נרדפה ללא הצלחה על ידי הצוללת הגרמנית U-203.
ביום ראשון, 7 בדצמבר 1941, יום המתקפה על פרל הארבור, אוניית המערכה הייתה במפרץ קאסקו, מיין, עברה תקופת מנוחה והרפיה לאחר שלושה חודשי שמירה בתחנת הצי ארגנטיה, ניופאונדלנד. לאחר 10 ימים במפרץ קאסקו, היא חזרה לארגנטיה ונשארה שם עד סוף ינואר 1942, אז יצאה לדרך ללוות שיירה לאנגליה. לאחר מסירת המטענים שלה, אוניית המערכה סיירה במים ליד איסלנד עד מרץ כשחזרה הביתה. בתקופות שונות בשנת 1942, הסוללה המשנית הופחתה לשישה תותחים בקוטר 5 אינץ' וסוללת הנ"מ הקלה הוגדלה, תוך הוספת שני צריחים מרובעים בקוטר 1.1 אינץ'/75 קליבר (אלה יוחלפו ב-10 צריחים מרובעים של תותחי בופורס בקוטר 40 מ"מ (1.6 אינץ') ביוני 1943) והוספת ארבעה עשר תותחי אורליקון בקוטר 20 מ"מ (0.79 אינץ') (גדל ל-44 עד 1944), ההתקפה על פרל הארבור הוכיחה את הצורך בכך. במשך ששת החודשים הבאים היא המשיכה במשימות ליווי שיירות ליעדים שונים. באחת ההזדמנויות, היא ליוותה חיילי מארינס המרותקים לגוודלקנל עד לפנמה; בצד אחר, ספינת המלחמה שימשה כחיפוי על בדרך לפריטאון, סיירה לאון, בחוף המערבי של אפריקה. בתדירות גבוהה יותר, היא עשתה מסעות אל ומבריטניה בליווי ספינות מטען וחיילים.
היסטוריית שירות > מלחמת העולם השנייה > מבצע לפיד

ב-23 באוקטובר 1942, טקסס יצאה למבצע הקרב הגדול הראשון שלה כאשר יצאה לפעולה עם קבוצת משימה 34.8 (TG 34.8), קבוצת ההתקפה הצפונית למבצע לפיד, הפלישה לצפון אפריקה. המטרה שהוקצה לקבוצה זו הייתה פורט ליאוטי במרוקו הצרפתית. ספינות המלחמה הגיעו מחופי התקיפה ליד הכפר מהדיה מוקדם בבוקר 8 בנובמבר והחלו בהכנות לפלישה. טקסס שידרה את שידור "קול החופש" הראשון של לוטננט גנרל דווייט ד. אייזנהאואר, וביקשה מהצרפתים לא להתנגד לנחיתה של בעלות הברית על צפון אפריקה. כאשר הכוחות עלו לחוף, טקסס לא נכנסה לפעולה מיד כדי לתמוך בהם. בשלב זה של המלחמה, תורת הלחימה האמפיבית עדיין הייתה עוברית. קציני צבא רבים לא הכירו בערכן של הפצצות לפני נחיתה. במקום זאת, הצבא התעקש לנסות נחיתה בהפתעה. טקסס נכנסה לקרב מוקדם אחר הצהריים כאשר הצבא ביקש ממנה לירות על מערום תחמושת של צבא צרפת של וישי ליד פורט ליאוטי. משימת ירי אחת נוספת סופקה ב-10 לפני הפסקת האש ב-11 בנובמבר.  כך, בניגוד לפעולות מאוחרות יותר, היא ירתה רק 273 מטחי פגזים בקוטר 14 אינץ' ושישה מטחי פגזים בקוטר 5 אינץ'. במהלך שהותה הקצרה, חלק מאנשי הצוות שלה עלו לחוף כדי לסייע בחילוץ חלק מהאוניות שהוטבעו בנמל. טקסס הייתה אחת משלוש אוניות מערכה אמריקאיות בלבד (מסצ'וסטס וניו יורק) שהשתתפו במבצע לפיד.  ב-16 בנובמבר, טקסס יצאה מצפון אפריקה לחוף המזרחי של ארצות הברית בכוח משימה יחד עם סוואנה, סנגמון, קנבק, ארבע אוניות תובלה ושבע משחתות.
כתב החדשות הצעיר וולטר קרונקייט היה על סיפונה של טקסס החל בנורפוק, וירג'יניה, דרך שירותה מול חופי צפון אפריקה, ומשם חזרה לארצות הברית. בנסיעה חזרה, קרונקייט הוטס מטקסס באחד ממטוסי הקינגפישר OS2U שלה כאשר נורפוק הייתה במרחק טיסה. הוא קיבל אישור לטוס את שארית המרחק לנורפוק כדי שיוכל להקדים כתב מתחרה במסצ'וסטס כדי לחזור לארצות הברית ולפרסם את ידיעות החדשות הלא מצונזרות הראשונות שיתפרסמו על מבצע לפיד. חוויותיו של קרונקייט על סיפון טקסס השיקו את הקריירה שלו ככתב מלחמה.
היסטוריית שירות > מלחמת העולם השנייה > מבצע אוברלורד

לאורך 1943, טקסס ביצעה את התפקיד המוכר של ליווי שיירות. עם ניו יורק כנמל הבית שלה, היא ביצעה מסעות טרנס-אטלנטיים רבים למקומות כמו קזבלנקה וגיברלטר, כמו גם ביקורים תכופים בנמלים בבריטניה. שגרה זו נמשכה לתוך 1944 אך הסתיימה ב-22 באפריל של אותה שנה, כאשר, בסיום משימה אחת כזו, היא נשארה בשפך הקלייד בסקוטלנד והחלה להתאמן לקראת הפלישה לנורמנדי.