stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
I Want to Break Free

"I Want to Break Free" (בעברית: "אני רוצה להשתחרר") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, שנכתב על ידי בסיסט הלהקה ג'ון דיקון. השיר מופיע באלבום The Works, ויצא בשתי גרסאות: אלבום וסינגל. השיר נכלל ברוב ההופעות החיות של הלהקה, בכמה סרטונים ובקונצרט המחווה לפרדי מרקיורי בו הושר על ידי ליסה סטנספילד.
השיר ידוע ברובו בזכות הווידאו המוזיקלי שלו שעבורו כל חברי הלהקה התלבשו כמו נשים, מושג שהציע רוג'ר טיילור, כפרודיה על אופרת הסבון ארוכת השנים Coronation Street. החלק השני של הקליפ כלל קומפוזיציה שהועברה עם הבלט המלכותי והופעלה על ידי וויין נשר. בעוד שהפרודיה זכתה לשבחים בבריטניה בה קרוס-דרסינג היא בדיחה פופולרית בקומדיה הבריטית, היא נחשבת שנויה במחלוקת בארצות הברית.
לאחר יציאתו בשנת 1984, השיר זכה להצלחה באירופה ובדרום אמריקה, והוא נחשב להמנון המלחמה נגד הדיכוי. למרות זאת, הסינגל הגיע למקום 45 בלבד בבילבורד הוט 100. בבריטניה השיר הגיע למקום השלישי ומכר למעלה מ־200,000 עותקים. השיר גם הגיע לראש המצעדים באוסטריה, בלגיה והולנד. השיר מופיע באלבום האוסף של הלהקה, Greatest Hits II.
היסטורית השיר

השיר נכתב בשנת 1983 על ידי ג'ון דיקון ויצא באפריל 1984. הרעיון המרכזי של השיר נעוץ בכותרת שלו, שחוזר על עצמו דרך הטקסט, "אני רוצה להשתחרר". הגיבור בשיר "התאהב".
אורכה של גרסת האלבום היא 3 דקות ו-20 שניות. 6 השניות הראשונות שלה חוזרות על הקצב הבסיסי שמנוגן עם התופים, גיטרה אקוסטית, גיטרה בס וגיטרה חשמלית. קצב זה ממשיך ברוב השיר.
גרסת הסינגל הרגילה נמשכת 4 דקות 21 שניות ונבדלת מגרסת האלבום על ידי המבוא של 40 שניות וסולו סינתיסייזר ארוך יותר שמתחיל בדקה 2:33. ההקדמה מושמעת על מקלדת אלקטרונית ונעזרת במצלתיים, תופים וגיטרה. לפסקול הסרט רפסודיה בוהמית, המבוא היחיד מתווסף לגרסת האלבום ויוצר עריכה של 3 דקות 43 שניות.
מלבד The Works, השיר נמצא באלבומים Greatest Hits II, Box of Tricks וב-Absolute Greatest.
קרדיטים

פרדי מרקיורי - שירה
בריאן מיי - גיטרה חשמלית
רוג'ר טיילור - תופים אלקטרוניים
ג'ון דיקון - גיטרה בס, סינתיסייזר, גיטרות קצב חשמליות ואקוסטיות
פרד מנדל - סינתיסייזר
מצעדים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 1 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 8 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 2 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 45 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 4 |  |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 1 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 1 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 3 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 6 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 1 |  |
|  צרפת | SNEP | 9 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 26 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |  |
לקריאה נוספת

Freestone, Peter; Evans, David (2001). Freddie Mercury: An Intimate Memoir by the Man who Knew Him Best. Omnibus Press. ISBN 978-0-7119-8674-9. (דף הספר באתר "גוגל ספרים" )
Sky, Rick (1994). The show must go on: the life of Freddie Mercury. Carol Pub. Group. ISBN 0-8065-1506-6.
Sutcliffe, Phil; Hince, Peter; Mack, Reinhold (15 בנובמבר 2009). Queen: The Ultimate Illustrated History of the Crown Kings of Rock. MBI Publishing Company. ISBN 978-0-7603-3719-6. {{cite book}}:  (עזרה) (דף הספר באתר "גוגל ספרים" )
הערות שוליים

↑  Nolan, Paul (19 במאי 2005). "Live at the Point Depot". Hot Press. אורכב מ-המקור ב-31 בינואר 2017. נבדק ב-8 בינואר 2017. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Dome, Malcolm (29 באוגוסט 2016). "Queen albums ranked from worst to best". Classic Rock. נבדק ב-22 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14790953v (data)  MusicBrainz work: fa6d714b-4190-3397-bb31-b2dfd52aa8eb
One Year of Love

| --- | --- |

 סינגל בביצוע קווין
 מתוך האלבום A Kind of Magic
 יצא לאור:  ספטמבר 1986
 פורמט:  תקליט ויניל 
 תאריך הקלטה:  1986
 סוגה:  נשמה
 שפה:  אנגלית 
 בי-סייד:  "Gimme the Prize (Kurgan's Theme)"
 אורך:  4:26
 חברת תקליטים:  EMI
 כתיבה:  ג'ון דיקון
 לחן:  ג'ון דיקון 
 הפקה:  קווין, ריינהולד מק
 
"One Year of Love" (בעברית: "שנה אחת של אהבה") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, שנכתב בידי בסיסט הלהקה ג'ון דיקון, ונכלל במקור באלבום השנים-עשר של הלהקה A Kind of Magic בשנת 1986.
נכון לאוגוסט 2023, השיר הושמע למעלה מ-14 מיליון פעמים בספוטיפיי.
רקע והלחנת השיר

השיר נכתב על ידי בסיסט להקת קווין ג'ון דיקון והושר על ידי פרדי מרקיורי עבור הסרט איש הנצח, והוא מתנגן ברדיו במהלך סצנת הבר בסרט. גרסת האלבום כוללת את ג'ון דיקון מנגן בסינתיסייזר Yamaha DX7 ותזמורת כלי מיתר בניצוחו של לינטון נאיף. הסקסופון בשיר נוגן על ידי סטיב ג'ורג'י, נגן אולפן שקודם לכן ניגן בלהיט מספר אחד של ג'ורג' מייקל Careless Whisper משנת 1984. השיר נכתב במפתח די. דיקון החליט להחליף את רכיבי (קומפוננט) הגיטרה בסולו של סקסופון, אחריי דיון עם בריאן מיי, שלא ניגן ולא הופיע בשיר זה.
יציאת השיר

השיר שוחרר כסינגל בצרפת ובספרד בלבד, והופיע בסצנת הבר באיש הנצח. הסינגל הגיע למצעדים בצרפת ובספרד. הבי-סייד של הסינגל היה "Gimme the Prize (Kurgan's Theme)". בשנת 1992 בארצות הברית השיר שוחרר כפרומו-סינגל. גרסה מורחבת באורך 6:41 מופיעה על גבי תקליטור בונוס עם ערכת ה-DVD של מהדורת 2002 ל־Highlander לצד השחרורים הקודמים מגרסאות האלבום לשירים "Princes of the Universe" ו-"Friends Will Be Friends". הלהקה מעולם לא ביצעה את השיר בהופעה חיה.
מורשת

לשיר בוצעה גרסת כיסוי בידי איליין פייג' באלבומה The Queen Album משנת 1988 ועל ידי הזמרת הגרמנייה סטיבי אן (Stevie Ann) בשנת 2006. הוא נבחר במקום השישי על ידי Ultimate Classic Rock בספירה של "10 שירי ג'ון דיקון קווין המובילים". הם טענו כי דיקון "חושף את רגשותיו כאן בדרכים שחברי הלהקה (במיוחד פרדי מרקיורי) מעיזים לחשוף לעיתים נדירות", ותיארו את השיר כ"בלדה כנה" והכירו ב"הופעת הסקסופון הנדירה" ו"עיבוד המיתרים השופע" שמגבירים את המסר הרומנטי של השיר.
קרדיטים

פרדי מרקיורי – זמרה, קולות רקע
רוג'ר טיילור – תוף מרים
ג'ון דיקון – גיטרה בס, סינתיסייזר, דוגם צלילים, מכונת תופים
מוזיקאים נוספים
סטיב גרגורי – סקסופון
לינטון נאיף – עיבוד מוזיקלי לכלי מיתר
הערות שוליים

↑  One Year Of Love - Remastered 2011, 1986-06-02, נבדק ב-2023-08-22
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: de7b7a0a-0976-4d77-af96-14476c1c6691  MusicBrainz work: 1025c5bf-b554-3f21-98f1-02f7b044bb15
The 1st Album

The 1st Album (בעברית: האלבום הראשון) הוא אלבום הבכורה של הצמד הגרמני מודרן טוקינג, שיצא לאור ב-1 באפריל 1985, בהוצאת הנסה רקורדס. האלבום הגיע למקום הראשון בגרמניה ב-27 במאי 1985, ושהה ארבעה שבועות בראש המצעד ו-18 שבועות בעשירייה הפותחת. הוא קיבל בסופו של דבר את תואר הפלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני (BVMI), על מכירות של יותר מ-500,000 עותקים במדינה. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "You're My Heart, You're My Soul" ו-"You Can Win If You Want".
רשימת רצועות

| The 1st Album> מס' | The 1st Album> שם | The 1st Album> משך | The 1st Album>  | The 1st Album>  | The 1st Album>  | The 1st Album>  | The 1st Album>  | The 1st Album>  | The 1st Album>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | You're My Heart, You're My Soul  | 5:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | You Can Win If You Want  | 3:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | There's too Much Blue in Missing You  | 4:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Diamonds Never Made a Lady  | 4:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Night Is Yours – The Night Is Mine  | 5:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Do You Wanna  | 4:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Lucky Guy  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | One in a Million  | 3:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Bells of Paris  | 4:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 39:23 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985–1986)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985–1986)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1985–1986)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 2 |
|  אירופה | מצעד האלבומים האירופאי | 9 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 1 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 9 |
|  נורווגיה | VG-lista | 5 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 5 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 1 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 12 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1985)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1985)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1985)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 8 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 9 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 44 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 3 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטריה (IFPI Austria) | פלטינה | 50,000 |
| גרמניה (BVMI) | פלטינה | 500,000 |
| ישראל (IFPI ISR) | — | 17,000 |
| ספרד (PROMUSICAE) | זהב | 50,000 |
| פולין (ZPAV) | זהב | 50,000 |
הערות שוליים

1 2  The First Album, 1985-04-01, נבדק ב-2021-12-05
↑  Offizielle Deutsche Charts - Offizielle Deutsche Charts, www.offiziellecharts.de
1 2  Datenbank: BVMI, www.musikindustrie.de
1 2  "European Gold & Platinum Awards 1986"
↑  Spanish certifications for 1979-1990, MediaFire (באנגלית אמריקאית)
| מודרן טוקינג |
| --- | --- | --- |
| תומאס אנדרס • דיטר בוהלן  דיסקוגרפיה • שירים | תומאס אנדרס • דיטר בוהלן  דיסקוגרפיה • שירים |  |
| אלבומי אולפן | The 1st Album • Let's Talk About Love • Ready for Romance • In the Middle of Nowhere • Romantic Warriors • In the Garden of Venus • Back for Good • Alone • Year of the Dragon • America • Victory • Universe |  |
| אלבומים אחרים | The Final Album: The Ultimate Best Of • Dieter: Der Film |  |
| סינגלים | "You're My Heart, You're My Soul" • "You Can Win If You Want" • "Cheri, Cheri Lady" • "Brother Louie" • "Atlantis Is Calling (S.O.S. for Love)" • "Geronimo's Cadillac" • "Give Me Peace on Earth" • "Lonely Tears in Chinatown" • "Jet Airliner" • "Don't Worry" • "In 100 Years..." • "You're My Heart, You're My Soul '98" • "Brother Louie '98" • "Space Mix '98" • "We Take the Chance" • "You Are Not Alone" • "Sexy, Sexy Lover" • "Brother Louie '99" • "China in Her Eyes" • "Don't Take Away My Heart" • "Win the Race" • "Last Exit to Brooklyn" • "Ready for the Victory" • "Juliet" • "TV Makes the Superstar" |  |
| שירים אחרים | "No Face, No Name, No Number" • "Shooting Star" |  |
| ערכים קשורים | לואיס רודריגז • בלו סיסטם • סיסטם אין בלו • Dieter: Der Film |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 8c555763-bc95-3176-a6bb-1c0651e06b41
עמנואל אמגה

עמנואל אמגה (בהולנדית: Emanuel Emegha; נולד ב-3 בפברואר 2003 בהאג שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת שטרסבורג מליגת העל הצרפתית.
קריירת מועדונים

אמגה גדל במחלקת הנוער של ספרטה רוטרדם. ב-13 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 1-0 לאייאקס במסגרת המחזור הראשון בליגת העל ההולנדית לעונת 2020/2021. ב-7 במאי 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על ויטסה ארנהם במסגרת המחזור ה-32 בליגה. בסך הכל ערך 36 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-31 בינואר 2022 חתם אמגה על חוזה לחמש שנים ברויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית. ב-2 באפריל ערך את הופעתו היחידה במועדון, בניצחון 1-0 על לוון במסגרת המחזור ה-33 בליגה לעונת 2021/2022.
ב-4 באוגוסט 2022 חתם אמגה על חוזה לארבע עונות בשטורם גראץ מהבונדסליגה האוסטרית. ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ריד במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2022/2023. ב-13 באוגוסט הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 4-0 על ריינדורף אלטאך במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-8 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, בניצחון 1-0 על מיטיולן במסגרת שלב הבתים לעונת 2022/2023. במשחק זה הבקיע את השער היחיד של קבוצתו.
בקיץ 2023 חתם בשטרסבורג מליגת העל הצרפתית.
הערות שוליים

↑  THE GREAT OLD VERSTERKT ZICH MET EMANUEL EMEGHA באתר הרשמי של רויאל אנטוורפן, 31 בינואר 2022 (בהולנדית)
↑  Emanuel Emegha unterschreibt in Graz באתר הרשמי של שטורם גראץ, 4 באוגוסט 2022 (בגרמנית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עמנואל אמגה".
Need Your Loving Tonight

"Need Your Loving Tonight" (בעברית: "צריך את אהבתך הלילה") הוא שיר של להקת הרוק קווין אשר נכתב על ידי הבסיסט של הלהקה ג'ון דיקון. זוהי הרצועה הרביעית מהאלבום The Game והשיר השני מהאלבום שנכתב על ידי ג'ון דיקון (השיר הנוסף הוא "Another One Bites the Dust"). השיר יצא לאור כסינגל במדינות מסוימות בנובמבר 1980.
מילים ומוזיקה

המילים של "Need Your Loving Tonight" משקפות את נקודת המבט של מישהו שכועס על אובדן אהובתו. ההיסטוריון של קווין גאורג פורוויס הסביר כי המילים נותנות "נטייה אופטימית כוזבת לסוף של מערכת יחסים" שמביאות את הזמר להתעקש שהפיצול היה הדדי". המוזיקאי בנואה קלרק טען כי המילים עשו שימוש יתר בביטויים "אני אוהב אותה" ו"אני אוהב אותך". לפי קלרק, המוזיקה "מונעת בידי קצב פשוט שחוזר על עצמו" שדיקון מנגן בגיטרה אקוסטית שאותה הוא מנגן על השיר הזה בנוסף לגיטרה בס הרגילה שלו. פרדי מרקיורי שר את השירה המובילה במה שהפרופסור למוזיקה ניק בראה מתאר "כ"קולו הכן", היכן שהוא בעיקר משתמש בקול החזה שלו אך נמנע מטון חצצי ושר בווליום נמוך יותר".
מבנה השיר יוצא דופן. בעוד שהשיר עוקב במבנה של בית-רפרן, הבית הראשון מכיל קטע דמוי גשר מנוגד באמצע. לשירים בדרך כלל אין גשר מוקדם כל כך, אבל כמה מהשירים של דיקון משלבים מספר גשרים, כש-"Spread Your Wings" הוא עוד דוגמה לכך.
המפיק מוזיקלי ריינהולד מק השיג צליל של תוף צד (טנבור) לשיר שקלרק תיאר כ"עמום ונמרץ". מק תיאר כיצד הוא השיג את הצליל הזה, כשציין "אתה לא שם מיקרופון על תוף הצד בזווית כלפיי מטה כשאחד בתחתית. אני פשוט משתמש באחד בצד. לפי מבקר הרוק קלאסי האולטימטיבי אדוארדו ריבדאוויה דיקון מנגן בגיטרה אקוסטית קצבית כדי לרכך את הזוויות החדות [של השיר] לכדי עיבוד חלק-חמאתי, המציע בו זמנית את השפעותיו כמו של הביטלס ואת השראת הפאוור פופ של התקופה. "Need Your Loving Tonight" היה אחד מהשירים הראשונים של קווין שעליהם הוחל אפקט הדהוד על קולו של הסולן פרדי מרקיורי.
ביקורת וקבלת השיר

מבקר האתר AllMusic סטיבן תומאס ארלוויין חש כי הלהקה נשמעה כמו בוסטון בשיר. באופן דומה, מחבר השאלות נפוצות (FAQ) של קווין דניאל רוס, טען כי זה שיר שהיה יכול "לשבת בשמחה לצידם של ה-Journey או בוסטון באלבום אוסף של המנוני נהיגה." אנדרו ווילד הראה כי השיר מושפע מהביטלס כמו גם משירי פאוור פופ בני זמנם כמו Surrender של "Cheap Trick", "Hanging on the Telephone" של בלונדי, ו-My Sharona של הנאק. מבקר ה-Baltimore Sun טום בשאם אמר כי השיר "משלב בתוכו תבנית גיטרה בס של Cheap Trick ומעט מפרט טעים כדי להפיק צליל פופ טהור שהוא בלתי נשכח כמו שהוא קל משקל." מבקר ה־Ultimate Classic Rock אדוארדו ריבדאביה דירג את השיר כשיר ה-8 הטוב ביותר שדיקון כתב עבור קווין ותיאר את השיר כ"פאוור פופ מדבק". מבקרת ה-Classic Rock History מילי זיילר דירגה את השיר כשיר מספר 7 הטוב ביותר של ג'ון דיקון עבור קווין, באומרה שהשיר "בא מנקודת מבטו של גבר שבור לב שראה את סיום מערכת היחסים הרומנטית שלו כהחלטה הדדית" אבל היה "באופן חלקי בהכחשה". זיילר הוסיפה כי "המגע של הנוסטלגיה של שנות ה-60 במוזיקה הפך את השיר למיוחד". מבקר הרולינג סטון סטיב פונד התייחס לשיר כשיר הרוקנ'רול הטוב ביותר ב-The Game, אך התלונן כי השיר "ממשיך למעוד אל אקורד כוח האיטי שלו". קלרק כינה את השיר כ"פופ-רוק פר אקסלנס" אך טוען שהוא אינו בין ההצלחות הגדולות ביותר של דיקון בכתיבת השירים. המגזין בילבורד טענו כי לשיר יש את "האנרגיה והבריזה של שיר פופ משנות ה-60" ושיבח את "עבודת הגיטרה הנושכת" של בריאן מיי. המגזין קאש בוקס כינה את השיר "רוקר משובח עם אוריינטציה של פופ". ברקורד וורלד כינו את השיר "פופ רוקר (ש)חוגג אהבה צעירה בקצב דופק (ו)הרס גיטרה". "Need Your Loving Tonight" פורסם כסינגל בכמה מדינות כהמשך ל-"Another One Bites the Dust" אך לא תאם את ההצלחה של קודמו, והגיע לשיא במקום ה-44 ב-בילבורד הוט 100.
בהופעות חיות

"Need Your Loving Tonight" נוגן בתדירות גבוהה ב־The Game Tour בשנת 1980, ונוגן בתדירות נמוכה יותר בשנת 1981, אך לא נוגן בהופעות חיות לאחר מכן. גם במהלך ביצועים חיים לשיר, בריאן מיי ורוג'ר טיילור שרו קולות רקע ופרדי מרקיורי ניגן בפסנתר במהלך הסולו גיטרה של מיי (ששניהם נעדרו בגרסת האולפן).
קרדיטים

פרדי מרקיורי - זמרה, קולות רקע
בריאן מיי - גיטרה חשמלית, קולות רקע
רוג'ר טיילור - תופים, קולות רקע
ג'ון דיקון - גיטרה בס, גיטרה אקוסטית
The Invisible Man

"The Invisible Man" (בעברית: "האיש הבלתי נראה") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, שנכתב על ידי המתופף רוג'ר טיילור. השיר נכלל באלבום The Miracle, והוא יצא כסינגל בשנת 1989.
שיר זה מסמן את הפעם היחידה בכל שיריה של קווין, שבה כל שמות חברי הלהקה מוזכרים במילים. שמו של פרדי מרקיורי מוזכר על ידי רוג'ר טיילור, והשלושה הנוספים על ידי מרקיורי.
הקליפ

בקליפ מוצג משחק וידאו בשם "The Invisible Man", וילד משחק במשחק בעוד שהלהקה, כולם לבושים בשחור והם "הרעים" במשחק, יוצאים לעולם האמיתי לבצע את השיר בחדרו. כשהם מופיעים, הילד מנסה לירות בהם עם בקר המשחק. מדי פעם מופיע פרדי מרקיורי במקומות שונים בחדר הילד - ונעלם לפני שהילד מספיק לירות בו באמצעות הבקר. לאחר שהלהקה מגיחה מהארון של הילד, ג'ון דיקון מסיר את כובע הבוקרים שלו וזורק אותו לרצפה. הילד מסיר את כובע הבייסבול שלו, וחובש את כובע הבוקרים. על המסך, הלהקה במשחק - דיקון ללא כובע, והילד הולך תחתם, עם הודעת "Game Over" ("המשחק נגמר").
בעת צילומי הקליפ, ניתן לראות שמצבו הבריאותי של מרקיורי החל להיות רע יותר מלפני זה, בגלל האיידס.
גרסאות כיסוי

קאבר לשיר נעשה על ידי סקטמן ג'ון, בו רבים מהטקסטים והכלים מוחלפים בשירת סקאט. בוץ' הרטמן, יוצר סדרת האנימציה דני פנטום, אמר כי מנגינת הבס בשיר הנושא של הסדרה הולחנה בהשראת מנגינת הבס של "The Invisible Man".
קרדיטים > קווין

פרדי מרקורי – זמרה
בריאן מיי – גיטרה חשמלית
רוג'ר טיילור – תופים, קולות רקע
ג'ון דיקון – גיטרה בס
קרדיטים > משתתפים נוספים

דייוויד ריצ'רדס – סינתיסייזר
פול דשאנל

פול אז'ן לואי דשאנל (בצרפתית: Paul Eugène Louis Deschanel;‏ 13 בפברואר 1855 – 28 באפריל 1922) היה מדינאי ועיתונאי צרפתי בתקופת הרפובליקה השלישית. דשאנל, חבר סיעת 'ברית הרפובליקנים הדמוקרטית' היה חבר האספה הלאומית ובהמשך נשיאה, חבר הסנאט ונשיא צרפת במהלך שנת 1920.
דשאנל היה בנו של האקדמאי אמיל דשאנל, ממתנגדיו של נפוליאון השלישי, קיסר הצרפתים. בעקבות הגליית אביו מצרפת, דשאנל נולד בבלגיה (אחד משני נשיאים בלבד שנולדו מחוץ לצרפת, לצד ואלרי ז'יסקר ד'אסטן). דשאנל התחנך בתיכון לואי הגדול ובהמשך במכון למדע המדינה פריז. ב-1885 נבחר לאספה הלאומית והיה לחבר בסיעת 'ברית הרפובליקנים הדמוקרטית' שדגלה בשמרנות ליברלית, לסה פר ועקרון החופש מדת (Laïcité).
במהלך המשבר המרוקאי השני עמד בראש המשלחת הצרפתית בקביעת הסכם הסדר מול הקיסרות הגרמנית. ב-1920 הביס את ראש הממשלה ז'ורז' קלמנסו בבחירות הפנימיות לנשיאות, והחליף את רמון פואנקרה בפברואר אותה השנה. לאחר בחירתו לנשיא החלה התדרדרות חריפה בבריאותו הנפשית וב-24 במאי 1920 אף נפל מקרון הרכבת הנשיאותי ונמצא תוֹעֶה בדרכו. מצבו הבריאותי הקשה עליו במילוי משרותיו ומחויבויותיו ובספטמבר אותה השנה התפטר מתפקידו והוחלף בראש הממשלה, אלכסנדר מילראן. לאחר התפטרותו טופל לשלושה חודשים בסנטוריום ועם שחרורו שב לחיים ציבוריים עד לפטירתו שנה לאחר מכן.
איסור כתובת קעקע

| --- | --- |

חריטה בבשר עם דיו
 מקרא:  ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק כ"ח
 משנה תורה:  הלכות עבודה זרה וחוקות הגויים, פרק י"ב, הלכות י"א-י"ב
 שולחן ערוך:  יורה דעה, סימן ק"פ
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, לאו מ"א ספר החינוך, מצווה רנ"ג
איסור כתובת קעקע הוא מצוות לא תעשה מתוך תרי"ג מצוות לפיו אסור לשרטט כתובת קעקע בגופו של יהודי. האיסור חל על כתובת קעקע בכל מקום בגוף, בין מקום שרגיל להיות גלוי ובין מקום שרגיל להיות מכוסה. העונש על קעקוע הוא מלקות.
לעומת זאת, מותר לבצע איפור קבוע, הנשאר על העור למשך כשנה-שנתיים ודוהה לגמרי עם חלוף הזמן.
מקור האיסור

מקור המצווה בספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק כ"ח: ”וְשֶׂרֶט לָנֶפֶשׁ לֹא תִתְּנוּ בִּבְשַׂרְכֶם וּכְתֹבֶת קַעֲקַע לֹא תִתְּנוּ בָּכֶם אני ה'”.
טעם האיסור

כך כותב הרמב"ם בהלכות עבודה זרה:
כתובת קעקע האמורה בתורה, הוא שישרוט על בשרו וימלא מקום השריטה כוחל או דיו או שאר צבעונין הרושמין; וזה היה מנהג הגויים שרושמין עצמן לעבודה זרה שלהן, כלומר שהוא עבד מכור לה ומורשם לעבודתה. ומעת שירשום באחד מדברים הרושמים אחר שישרוט, באי זה מקום מן הגוף, בין איש בין אישה - לוקה.
פרשן המקרא חזקוני כותב את הטעם שלא ראוי ליהודי לשים בגופו אות אחר מלבד האות של המילה. טעם אחר שניתן (למשל בספר החינוך) לאיסור הוא הצורך להבדל ממנהגי עבודה זרה.
גדרי האיסור

גדר האיסור הוא בשעת עשיית הקעקוע ולא בכל רגע שהקעקוע על גופו של האדם, לכך אדם החוזר בתשובה אינו מחויב להסיר את כתובת הקעקע, יתרה מכך כאשר הסרת הקעקוע גורמת לחבלה בגופו דנים הפוסקים אם הדבר מותר, אך למרות זאת חוזרים רבים בתשובה פונים להסירו במקומות, בדרכים ובאמצעים שונים.
הערות שוליים

↑  הרב אליאב ויזל, מותר לעשות קעקוע זמני?, באתר ynet, 24 ביולי 2011
↑  פרשנות מחודשת לפסוק "ושמו את שמי על בני ישראל ואני אברכם" (במדבר ו,כז) וכן דיון על כתובות קעקע בין בני ישראל בעת העתיקה ניתן למצוא במאמרו של מאיר בר-אילן, 'ושמו את שמי על בני ישראל (במדבר ו,כז)', (HUCA 60 1989), חלק עברי
↑  שו"ת להורות נתן, חלק ח' סימן עב'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012366061905171
These Are the Days of Our Lives

| --- | --- |
 סינגל בביצוע קווין
 מתוך האלבום Innuendo
 יצא לאור:  5 בספטמבר 1991 (הוצאה ראשונה), 9 בדצמבר 1991 (הוצאה שנייה)
 תאריך הקלטה:  מרץ 1989–נובמבר 1990
 מקום הקלטה:  אולפני מטרופוליס, אולפני מאונטיין
 סוגה:  רוק 
 שפה:  אנגלית
 בי-סייד:  Bijou
 אורך:  4:13
 חברת תקליטים:  פרלופון (באירופה), הוליווד רקורדס (צפון אמריקה)
 כתיבה:  רוג'ר טיילור
 לחן:  בריאן מיי, פרדי מרקיורי, רוג'ר טיילור, ג'ון דיקון 
 הפקה:  קווין, דייוויד ריצ'רדס
 
"These Are the Days of Our Lives" (בעברית: "אלה הם ימי חיינו") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין. על אף שכתיבת השיר נזקפה ללהקה כולה, הוא נכתב בעיקר על ידי מתופף הלהקה רוג'ר טיילור, וזהו השיר השמיני מאלבומם Innuendo משנת 1991. השיר יצא לאור בארצות הברית ביום הולדתו ה-45 של פרדי מרקיורי וכסינגל A-side כפול באירלנד ובבריטניה ב-9 בדצמבר, בעקבות מותו של מרקורי, יחד עם השיר Bohemian Rhapsody. הסינגל הכפול הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ושהה שם למשך חמישה שבועות, היה בראש מצעד הסינגלים האירי למשך שישה שבועות, והגיע למקום ה-16 בגרמניה. השיר זכה בפרס Brit Award for Song of the Year בשנת 1992. השיר גם נכלל באלבום האוסף של הלהקה Greatest Hits III (אלבום של קווין) משנת 1999. רון הארט מהרולינג סטון כתב על השיר: "הבלדה המנוגנת בסינתיסייזר ובתופי קונגה הוא הסינגל המשמעותי ביותר מתוך innuendo, בהתחשב בכך שהוא שוחרר ביום הולדתו ה-45 של מרקיורי, ושהקליפ שלו סימן את הפעם האחרונה שמעריציו יכלו לראות אותו בחיים כפי שצולם במאי 1991 בשלבים האחרונים של מאבקו באיידס. כבלדה בסגנון של Love of My Life, זה היה שיר שנשא משקל משמעותי בשבריריות של הופעתו של מרקיורי בקליפ בשחור-לבן שנוסף מאוחר יותר כאשר צילומי צבע שלא פורסמו מהצילומים הופיעו ב-Days of Our Lives."
רקע לכתיבת השיר

רוג'ר טיילור שהעלה זכרונות מהעבר, כתב את השיר כשבריאותו של פרדי מרקיורי התדרדרה. טיילור הכיר את מרקיורי מסוף שנות ה-60 המאוחרות כאשר הם עבדו יחד בשוק קנסינגטון בלונדון לפני שהשניים (יחד עם בריאן מיי) הקימו את קווין ב-1970. הפזמון הפותח בשיר מעלה זיכרונות עם המשפט "Those were the days of our lives" (אלה היו ימי חיינו), בעוד הפזמון השני מתייחס להווה עם המשפט "Cause these are the days of our lives" (כי אלה הם ימי חיינו).
ישבתי בבית במצב רוח רפלקטיבי, ואכן ידעתי שפרדי חולה, ואני חושב שזה (השיר) בא מתוך מצב הרוח הקצת מלנכולי הזה. אני מניח שניסיתי להתייחס לזה בצורה אופטימית - אלה היו הימים אז. ואלה ימי חיינו - היום חשוב מאתמול."
(רוג'ר טיילור בשיחה עם Absolute Radio משנת 2011).