stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וזפה סארגאט
בצעירותו

סארגאט נולד ב-19 בספטמבר 1898 בטורינו, פיימונטה, ממלכת איטליה, השני מבין שלושה ילדים להורים שמוצאם היה בסרדיניה. אביו, ג'ובאני, היה עורך דין ועיתונאי שעבר לטורינו מעיירה קטנה בדרום סרדיניה.
בצעירותו למד ג'וזפה חשבונאות, לאחר מכן, במלחמת העולם הראשונה שירת בצבא האיטלקי, וגם התקדם לקצונה וזכה בעיטורים. עם סיום המלחמה למד לתואר בכלכלה והצטרף לבנק Banca Commerciale Italiana (אנ') כרואה חשבון.
הוא היה חבר במפלגה הסוציאליסטית היוניטרית (אנ') (Partito Socialista Unitario; PSU) משנת 1922, מה שהוביל למספר מעצרים שלו. בעקבות היותו אנטי פשיסט הוא עזב את איטליה ב-1926 ועבר לווינה, וב-1929 המשיך משם לצרפת. מעט לפני עזיבתו הספיק להתחתן עם ג'וזפינה בולאני, תופרת ממילאנו, ממנה נולדו לו ילדיו ג'ובאני וארנסטינה. בתקופת שהותו בצרפת העמיק בכתבים סוציאליסטיים ויצר דיאלוגים עם כמה מהסוציאליסטים הבולטים במדינה.
קריירה פוליטית

לאחר פירוק ה-PSU ב-1930, הצטרף סארגאט למפלגה הסוציאליסטית האיטלקית (אנ') (Partito Socialista Italiano, PSI). הוא נודע כרפורמיסט, ועל אף היותו סוציאליסט דמוקרטי הוא עזב את PSI ב-1947 כדי לשמר את הברית ההדוקה שלו עם המפלגה הקומוניסטית האיטלקית. לאחר מכן הקים את המפלגה הסוציאליסטית של הפועלים האיטלקיים (אנ') (Partito Socialista dei Lavoratori Italiani, PSLI), אשר ב-1952 הפכה למפלגה הסוציאל דמוקרטית האיטלקית (אנ') (Partito Socialista Democratico Italiano; PSDI). הוא מונה להנהיג את ה-PSDI למשך שארית חייו.
ב-1944 היה סארגאט שר ללא תיק ולאחר מכן שגריר בפריז מ-1945 עד 1946, לפני שמונה לנשיא האספה המכוננת של איטליה (אנ') באותה שנה עם הקמת הרפובליקה האיטלקית, בתמיכתם של 401 מהחברים. הוא היה שר לענייני חוץ פעמיים ברצף בקבינט האיטלקי תחת אלדו מורו, מנהיג המפלגה הדמוקרטית-נוצרית, מ-1963 ועד סוף 1964, כאשר נבחר לכהן כנשיא איטליה. בחירתו הייתה מקרה נדיר של אחדות בקרב השמאל האיטלקי, בעקבות שמועות על הפיכה נאו-פשיסטית אפשרית, שהתפרסמה בכינוי פיאנו סולו (אנ'), בתקופת נשיאותו של אנטוניו סניי.
ג'וזפה כיהן כנשיא למשך 7 שנים, עד לשנת 1971. בתקופת נשיאותו היה הנשיא האיטלקי הראשון שערך ביקור באושוויץ, ונחשב תומך מובהק של מדינת ישראל. הוא גם העניק חנינה לחמישים ואחד פרטיזנים שנשפטו על עבירות רצח. לאחר כהונתו, היה סארגאט סנאטור (איטלקי) לכל חייו (אנ'), הוא חזר לפעילות פוליטית קצרה במסגרת ה-PSDI ב-1975.
סארגאט מת ברומא ב-11 ביוני 1988. מסופר כי על אף היותו אתאיסט, הוא הפך בערוב ימיו לקתולי וביקש שתיערך לו הלוויה דתית.
התמודדות בבחירות

| שנה | בית | מחוז בחירה | מפלגה | הצבעות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1946 | אספה מכוננת | רומא–ויטרבו–לטינה–פרוזינונה | PSIUP | 29,981 | נִבחָר |
| 1948 | לשכת צירים | טורינו-נוברה-ורצ'לי | US | 31,988 | נִבחָר |
| 1953 | לשכת צירים | טורינו-נוברה-ורצ'לי | PSDI | 16,833 | נִבחָר |
| 1958 | לשכת צירים | טורינו-נוברה-ורצ'לי | PSDI | 12,484 | נִבחָר |
| 1963 | לשכת צירים | טורינו-נוברה-ורצ'לי | PSDI | 24,539 | נִבחָר |
התמודדות בבחירות > בחירות לנשיאות

| בחירות 1964 לנשיאות (בסבב הבחירות ה-21)> מועמד | בחירות 1964 לנשיאות (בסבב הבחירות ה-21)> מועמד | בחירות 1964 לנשיאות (בסבב הבחירות ה-21)> נתמך על ידי | בחירות 1964 לנשיאות (בסבב הבחירות ה-21)> הצבעות | בחירות 1964 לנשיאות (בסבב הבחירות ה-21)> % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ג'וזפה סרגאט | PSDI, DC, PSI, PCI, PRI | 646 | 67.1 |
|  | גאטנו מרטינו (אנ') | PLI | 56 | 5.8 |
|  | אאוגוסטו דה מרסניך (אנ') | MSI, PDIUM | 40 | 4.1 |
|  | אחרים / קולות לא חוקיים | אחרים / קולות לא חוקיים | 221 | 23 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 963 | 100.0 |
הערות שוליים

↑  I segreti dei cognomi: Saragat, creazione di un tempiese che tagliò il “tu”, La Nuova Sardegna (באיטלקית)
1 2 3 4 5 6 7  SARAGAT, Giuseppe - Enciclopedia, Treccani (באיטלקית)
1 2 3  Segretariato generale della Presidenza della Repubblica - Servizio sistemi informatici, Biografia del Presidente Giuseppe Saragat, I Presidenti (באיטלקית)
1 2 3  Saragat, Giuseppe - Enciclopedia, Treccani (באיטלקית)
↑  Hevesi, Dennis (1988-06-12). "Giuseppe Saragat Is Dead at 89; President of Italy From '64 to '71". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2025-02-27.
↑  ANNIVERSARI. Padre Rotondi e la «conversione» di Saragat, www.avvenire.it, ‏2010-04-13 (באיטלקית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439312905171  BIBSYS: 12033068  BnF: cb11519727h (data)  CiNii: DA07623136  GND: 122396588  ICCU: RAVV004208  ISNI: 0000 0000 8120 1058  LCCN: n86055336  NARA: 10571165  NLA: 35475744  NSK: 000756945  NTA: 067713378  RERO: 02-A003786066  SNAC: w64j2z8h  SUDOC: 061596604  Trove: 966628  VcBA: 495/201278  VIAF: 6201149068629165730008   WorldCat (עם VIAF): 6201149068629165730008 
עם האפיפיור פאולוס השישי
ג'ן סאקי

ג'ניפר רֵנֶה "ג'ן" סאקי (באנגלית: Jennifer Rene "Jen" Psaki; נולדה ב-1 בדצמבר 1978) היא יועצת פוליטית אמריקאית אשר כיהנה כדוברת הבית הלבן בממשלו של נשיא ארצות הברית לשעבר, ג'ו ביידן החל מינואר 2021 ועד מאי 2022. לפני תפקיד זה היא כיהנה כמנהלת התקשורת בבית הלבן, כדוברת מחלקת המדינה של ארצות הברית, ובמספר תפקידים נוספים העוסקים בתקשורת ובעיתונות בממשלו של הנשיא ברק אובמה.
ביוגרפיה

סאקי נולדה בסטמפורד שבקונטיקט, להורים ממוצא יווני ופולני. היא סיימה את לימודיה בתיכון ב-1996, ובהמשך בקולג' "ויליאם ומרי" שבווירג'יניה ב-2000. בעת לימודיה בקולג', הייתה סאקי שחיינית תחרותית למשך שנתיים בנבחרת האתלטית של המקום.
היא החלה את הקריירה שלה ב-2001 כשלקחה חלק בקמפיין הבחירות של שני מועמדים דמוקרטים באיווה לסנאט ולמשרת המושל. לאחר מכן מונתה ב-2004 לסגנית מזכיר התקשורת בקמפיין הבחירות של המועמד הדמוקרטי לנשיאות, הסנאטור ג'ון קרי ממסצ'וסטס. משם המשיכה ושירתה כמנהלת התקשורת בצוות של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ג'וזף קרוולי מניו יורק, וכן כמזכירת עיתונות אזורית עבור ועידת הקמפיין הדמוקרטית לקונגרס.
לאורך הקמפיין לנשיאות ב-2008 של הסנאטור דאז ברק אובמה, שירתה סאקי כמזכירת העיתונות של מסע הבחירות. לאחר שאובמה זכה בבחירות, התלוותה סאקי אל אובמה על מנת לשרת כסגנית מזכיר התקשורת בבית הלבן, ובהמשך קודמה לסגנית מנהל התקשורת בדצמבר 2009. בספטמבר 2011 עזבה תפקיד זה לטובת שירותה כמנהלת בכירה בפירמת יחסי ציבור הממוקמת בוושינגטון די. סי., העוסקת בייעוץ אסטרטגיה גלובלית.
ב-2012 חזרה סאקי לשרת כמזכירת הקמפיין לבחירתו המחודשת של אובמה. לאחר מכן התמנתה לדוברת מחלקת המדינה של ארצות הברית תחת המזכיר ג'ון קרי בפברואר 2013. תחתה שירתה כסגנית הדוברת מארי הארף. מינויה העלה ספקולציות כי תחליף את דובר הבית הלבן ג'יי קרני, אך בסופו של דבר מונה במקומו ג'וש ארנסט. באפריל 2015 עזבה את תפקידה במחלקת המדינה, ומונתה למנהלת התקשורת בבית הלבן.
סאקי נישאה ב-2010 לגרגורי מצ'ר, מנהל פיננסי בוועידת הקמפיין הדמוקרטית לקונגרס.
בנובמבר 2020 הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן כי בחר בסאקי להיות דוברת הבית הלבן בממשלו העתידי, כשהסגנית שלה תהיה קארין ז'אן-פייר. היא נכנסה לתפקידה עם השבעתו של ביידן.
ב-13 במאי 2022 קיימה סאקי את התדרוך האחרון שלה מטעם הבית הלבן, ובכך סיימה את התפקידה. באותו חודש נמסר שתצטרף לרשת הטלוויזיה MSNBC. מאז ספטמבר 2022, סאקי משתתפת במגוון תוכניות של MSNBC וכן נטלה חלק בסיקור בחירות אמצע הכהונה (נובמבר 2022). היא עתידה להגיש תוכנית משלה בשירות הזרמת המדיה של MSNBC ולהשתתף בפעילות לקראת בבחירות לנשיאות ארצות הברית שיתקיימו בשנת 2024.
הערות שוליים

↑  ביידן ממשיך בשורת המינויים: ג'ן פסאקי תהיה דוברת הבית הלבן, באתר מעריב אונליין, 30 בנובמבר 2020
1 2  Johnson, Ted (May 24, 2022). MSNBC Makes It Official: Jen Psaki To Join Network In Fall, Will Host New Show For Streaming Channel. Deadline Hollywood, retrieved May 24, 2022
↑   ג'ן סאקי מתארחת בתוכנית של ג'ימי פאלון, סרטון בערוץ "The Tonight Show Starring Jimmy Fallon", באתר יוטיוב, 26 במאי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1290887926  NARA: 196064571  VIAF: 593165264133410191003   WorldCat (עם VIAF): 593165264133410191003
קארין ז'אן-פייר

קארין ז'אן-פייר (בצרפתית: Karine Jean-Pierre; נולדה ב-13 באוגוסט 1974) היא דוברת הבית הלבן לשעבר בממשלו של נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ו ביידן. היא כיהנה בתפקידה ממאי 2022 ועד ינואר 2025. לפני כן שימשה כסגנית הדוברת. במקצועה היא מנהלת קמפיינים פוליטיים, פעילה חברתית ופרשנית פוליטית אמריקאית.
ביוגרפיה

ז'אן פייר נולדה בפור-דה-פראנס, עיר הבירה של האי הצרפתי מרטיניק, להורים שהיגרו מהאיטי. בגיל חמש עברה משפחתה לרובע קווינס שבניו יורק, שם גדלה.
את התואר השני שלה קיבלה מבית הספר ליחסים בינלאומיים של אוניברסיטת קולומביה ב-2003. ב-2014 הצטרפה ז'אן-פייר לצוות המרצים באותה פקולטה שבה היא למדה.
ז'אן-פייר הייתה מנהלת הקמפיין באזורי דרום-מזרח ארצות הברית במהלך קמפיין הבחירות של המועמד הדמוקרטי ברק אובמה בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. לאחר ניצחונו של אובמה בבחירות וכניסתו לתפקיד נשיא ארצות הברית עבדה ז'אן פייר במשרד הבית הלבן.
בינואר 2019 הייתה לפרשנית פוליטית של ערוצי החדשות NBC ו-MSNBC.
באוגוסט 2020 הוכרז כי ז'אן-פייר תכהן כראש הסגל של קמלה האריס, המועמדת הדמוקרטית לתפקיד סגנית הנשיא תחת המועמד ג'ו ביידן, במהלך קמפיין הבחירות שערכו השתיים לקראת הבחירות לנשיאות שנערכו באותה שנה.
ב-5 במאי 2022 ז'אן-פייר מונתה לתפקיד דוברת הבית הלבן, והיא נכנסה לתפקיד עם פרישתה של ג'ן סאקי.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ז'אן-פייר היא לסבית. בריאיון שקיימה לאחר שקיבלה משרה בממשלו של הנשיא אובמה היא אמרה כי ”מה שנפלא היה שלא הייתי היחידה. הייתי אחת מני רבים. הנשיא אובמה לא העסיק עובדים להט"בים, אלא העסיק אנשים מנוסים שבמקרה הם להט"בים”. באותו ריאיון אמרה גם כי ”לעבוד עבור הנשיא אובמה בתור להט"בית גלויה היה כבוד מדהים. זה הרגיש נפלא להיות חלק מממשל שנותן עדיפות לנושאים הקשורים בלהט"בים”.
מ-2020 ז'אן-פייר מתגוררת באזור וושינגטון די. סי. עם בת זוגה, סוזן מלבו (אנ'), כתבת ב-CNN. לשתיים יש בת מאומצת.  בספטמבר 2023 הודיע ז'אן-פייר שהן נפרדו.
הערות שוליים

↑  "Karine Jean-Pierre: Five Things To Know About Kamala Harris' New Powerhouse Chief Of Staff". BET. 13 באוגוסט 2020. נבדק ב-25 בנובמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sam Bojarski, Karine Jean-Pierre: Biden adviser and the face of an inclusive America, The Haitian Times, ‏2020-10-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Karine Jean-Pierre". The Haitian Roundtable. אורכב מ-המקור ב-19 במרץ 2020. נבדק ב-23 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Grynbaum, Michael M. (2022-05-20). "Karine Jean-Pierre's Unlikely Rise to the White House Lectern". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2025-02-21.
↑  קרולין גליק, מיהו יהודי ופרוגרסיבי: האנטישמיות החדשה בארה"ב, באתר ישראל היום, 26 בנובמבר 2020
↑  Wilkie, Christina (11 באוגוסט 2020). "Biden campaign prepares for VP pick announcement". CNBC (באנגלית). נבדק ב-11 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pedersen, Eric (May 5, 2022). Karine Jean-Pierre Named New White House Press Secretary, Replacing Jen Psaki. Deadline Hollywood, retrieved May 6, 2022
↑   דוברת הבית הלבן הבאה: האדם השחור והלסבית המוצהרת הראשונה בתפקיד, באתר הארץ, 7 במאי 2022
↑  ADVOCATE.COM EDITORS, Women on the Verge: Part Two, ‏9 ביוני 2011
↑  Who Is Karine Jean-Pierre's Ex-Partner? All About Suzanne Malveaux, People.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1256938017  ISNI: 0000 0005 0080 0507  LCCN: no2019162295  NARA: 219756399  VIAF: 30157340657909921727   WorldCat (עם VIAF): 30157340657909921727
דוד כהן (היסטוריון)

| --- | --- |

 לידה:  31 בדצמבר 1882 דוונטר, הולנד 
 פטירה:  3 בספטמבר 1967 (בגיל 84) אמסטרדם, הולנד 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב, אלגוריתם, industrial technology, רובוטיקה, רשת עצבית מלאכותית, מדעי האינפורמציה, neuroinformatics, בינה מלאכותית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ליידן (6 ביוני 1912) 
 מוסדות:  יודסה ראט פור אמסטרדם (13 בפברואר 1941–ספטמבר 1943)  אוניברסיטת אמסטרדם (יולי 1945–יולי 1953)  אוניברסיטת ליידן (1924–1 בנובמבר 1926)  אוניברסיטת אמסטרדם (1 בנובמבר 1926–1 במרץ 1941) 
 צאצאים:  Virrie Cohen, Herman Cohen 
 
דוד כהן (דבנטר, 31 בדצמבר 1882 – אמסטרדם, 3 בספטמבר 1967) היה חוקר תרבויות יוון ורומא העתיקות (קלאסיציסט) הולנדי ואחד משני יושבי ראש המועצה היהודית במהלך מלחמת העולם השנייה.
השכלה וקריירה עד 1940

כהן היה מורה בהאג והפך למרצה פרטי באוניברסיטת ליידן. בשנת 1924 הפך לפרופסור במינוי מיוחד באותה אוניברסיטה. שנתיים לאחר מכן מונה לפרופסור מן המניין להיסטוריה עתיקה באוניברסיטת אמסטרדם. כהן היה ממייסדי הרמנאוס - כתב העת החודשי לתרבות עתיקה, שהמהדורה הראשונה שלו הופיעה בשנת 1928, והיה עורך כתב העת.
מלחמת העולם השנייה ואחריה

בשנת 1941 כהן ואברהם אשר מונו על ידי הכובשים הגרמנים כיושבי ראש המועצה היהודית באמסטרדם. בספטמבר 1943 נעצרו השניים והועברו למחנה המעבר וסטרבורק. מאוחר יותר גורשו משם. כהן גורש לגטו טרזין שם שרד את המלחמה.
לאחר המלחמה נמתחה ביקורת קשה על נשיאות המועצה היהודית. בשנת 1947 אסרה על כהן מועצת הכבוד היהודית למלא תפקיד בקהילה היהודית; החלטה זו בוטלה בשנת 1950. כהן שב לתפקידו לאחר המלחמה באוניברסיטת אמסטרדם, ופרש בשנת 1953.
משפחה

כהן היה אביו של האדריכל הרמן כהן (1914–2005), שעזר מבוני ארץ ישראל ומדינת ישראל בין השנים 1939–1967. אחד מנכדיו הוא הרופא ופוליטיקאי מפלגת העבודה בהולנד רוב אודקרק. הוא היה אחיו של הסופר יוסף כהן.
ספרות

אפרת בלברג-רוטנשטרייך, ההנהגה היהודית בשואה - האדם במוקד הדילמה, בשביל הזיכרון 36, תש"ס, עמ' 61-69 (מידע בקטלוג רמב"י)
David Cohen, Roaming and Wandering. The Jewish refugees in the Netherlands in the years 1933-1940, with an introduction about the years 1900-1933. Haarlem: De Erven F. Bohn NV, 1955.
Piet Schrijvers, Rome, Athene, Jerusalem. Life and work of Prof. dr. Dr. David Cohen. Groningen: Historical Publisher, 2000, ISBN 9789065544711
Herman Cohen, Jew in Palestine. Memories 1939-1948. Amsterdam: Meulenhoff, 1995, ISBN 9029050284
Erik Somers, President of the Jewish Council. The memories of David Cohen (1941-1943). Introduced and annotated by Erik Somers. Zutphen: Walburg Press, 2010, ISBN 9789057305368
הערות שוליים

↑  Voren, Robert van (2011). Undigested Past: The Holocaust in Lithuania (באנגלית). Rodopi. ISBN 978-94-012-0070-7.
↑  "Cohen, David - TracesOfWar.com". www.tracesofwar.com (באנגלית). נבדק ב-2020-04-21.
↑  "Cohen, David | Encyclopedia.com". www.encyclopedia.com. נבדק ב-2020-04-21.
↑  "Cohen, David | Encyclopedia.com". www.encyclopedia.com. נבדק ב-2020-04-21.
↑  "The Terrible Choice". www.jewishgen.org. נבדק ב-2020-04-21.
↑  "Cohen, David - TracesOfWar.com". www.tracesofwar.com (באנגלית). נבדק ב-2020-04-21.
↑  Voren, Robert van (2011). Undigested Past: The Holocaust in Lithuania (באנגלית). Rodopi. ISBN 978-94-012-0070-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259973505171  PLWABN: 9810580905105606  BnF: cb10848080s (data)  BPN: 04978271  GND: 122615379  ISNI: 0000 0001 0915 0580  LCCN: n82276417  NKC: xx0229166  NTA: 068369689  SUDOC: 094597413  VIAF: 73845386   WorldCat (עם VIAF): 73845386
קירסטן ג'יליברנד

ג'יליברנד יחד עם בעלה וילדיה, בעת ליל כל הקדושים, 2009
קירסטן אליזבת רוטניק ג'יליברנד (באנגלית: Kirsten Elizabeth Rutnik Gillibrand; נולדה ב-9 בדצמבר 1966) היא פוליטיקאית אמריקאית מהמפלגה הדמוקרטית, המכהנת כסנאטורית מטעם מדינת ניו יורק, מאז שנת 2009. קודם לכן כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית כנציגת המחוז ה-20 של מדינת ניו יורק.
ראשית חייה

קירסטן ג'יליברנד נולדה באולבני, ניו יורק, כבתם של פולי ודאגלס רוטניק, למשפחה בת שלושה ילדים. מוצא המשפחה הוא אוסטרי, גרמני, אירי וסקוטי. שני הוריה היו עורכי דין, ואביה היה שדלן של המפלגה הרפובליקנית. ג'יליברנד כונתה במהלך נעוריה "טינה", והחלה להשתמש בשם לידתה, קירסטן, מספר שנים לאחר לימודי המשפטים שלה. בשנת 1984 סיימה תיכון, ונרשמה ללימודים בדארטמות' קולג'. במהלך לימודיה בקולג', התמחתה במשרדו של הסאנטור הרפובליקני אל ד'מאטו. לאחר מכן עברה ללמוד משפטים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אותם סיימה בשנת 1991.
בשנת 1991 הצטרפה למשרד עורכי דין מבוסס במנהטן שבין היתר הגן על פיליפ מוריס. שנה לאחר מכן יצאה לחופשה מהחברה כדי להתמחות בבית המשפט הפדרלי לערעורים של הסבב השני, הממוקם באולבני. באותה תקופה הושפעה לדבריה מהגברת הראשונה הילרי קלינטון, שעודדה אותה ואת הנשים בכלל, להיות מעורבת בפוליטיקה. לאחר עבודתה זו החלה לעבוד עבור ממשל קלינטון, כששירתה תחת מזכיר השיכון והפיתוח העירוני אנדרו קואומו (לימים יהיה מושל ניו יורק), כחברה במועצה ייחודית וכן ביוזמות מסוימות במחלקה.
בשנת 1999 החלה ג'יליברנד לעבוד עבור מסע הבחירות לסנאט של הילרי קלינטון. במסגרת זו פגשה אנשים רבים אשר שימשו מאוחר יותר כאנשי מטה הבחירות שלה עצמה. היא אף נעשתה לחברה קרובה של קלינטון. בשנת 2001 חזרה לעבוד בתחום המשפטי והייתה לשותפה במשרד עורכי דין, עד שעזבה אותו לטובת כדי להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית בבחירות של 2006.
קריירה פוליטית

בעת קמפיין הבחירות שלה לקונגרס, רצה לייצג את המחוז ה-20 של מדינת ניו יורק. היא חשבה לרוץ כבר ב-2004, אך הילרי קלינטון ייעצה לה לחכות ולרוץ שנתיים מאוחר יותר, בנימוק שהנסיבות יהיו יותר מקלות עבורה ועבור מפלגתה. בבחירות הכלליות נבחרה לקונגרס והביסה את יריבה הרפובליקני בפער גדול. ב-2008 נבחרה שנית כשקיבלה 62% ממניין הקולות.
בשנת 2009 מינה הנשיא ברק אובמה את הילרי קלינטון למזכירת המדינה, וכך התפנה מושבה בסנאט. לאחר חודשיים של התחבטויות, בחר המושל הדמוקרטי דייוויד פטרסון את ג'יליברנד לכהן בתפקיד. היא נדרשה להתמודד בבחירות מיוחדות לסנאט בשנת 2010, והביסה את יריבה. לאחר מכן נבחרה לכהונה מלאה בשנת 2012, כשזכתה ב-72% ממניין הקולות, פער הניצחון הכי גדול עבור מתמודד במדינת ניו יורק. נבחרה לכהונה שנייה בשנת 2018.
בינואר 2019 הכריזה כי היא מתמודדת לנשיאות ארצות הברית בשנת 2020. היא פרשה מהמרוץ באוגוסט 2019.
חיים אישיים

ג'יליברנד נשואה לג'ונתן, מהגר מבריטניה, ואם לשני ילדים. היא מתגוררת בעיירה ברנסוויק, הנמצאת צפון-מזרחית לאולבני.
הערות שוליים

↑  Kirsten Gillibrand, TIME
↑  Gillibrand Says D’Amato Isn’t in the Picture, הניו יורק טיימס
↑  "Campaign Contributions: Kirsten Gillibrand". newsmeat.com. 31 בינואר 2011. אורכב מ-המקור ב-2011-06-22. נבדק ב-7 בפברואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810603248205606  GND: 1205046631  ISNI: 0000 0004 1010 7047  LCCN: no2013063550  SNAC: w6v22w34  US Congress: G000555  VIAF: 304699563   WorldCat (עם VIAF): 304699563
השליח הנשיאותי המיוחד לענייני אקלים

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  לא מאויש
 דרכי מינוי:  ממונה בידי נשיא ארצות הברית
 תחום שיפוט:  מדיניות האקלים והאנרגיה של ארצות הברית
 כפוף:  נשיא ארצות הברית
 מושב המשרה:  מחוז קולומביה מחוז קולומביה
 משך כהונה קצוב:  לא מוגדר
 ייסוד המשרה:  2021
 איוש ראשון:  ג'ון קרי
 
השליח הנשיאותי המיוחד של ארצות הברית לענייני אקלים (באנגלית: U.S. Special Presidential Envoy for Climate) הוא תפקיד בממשלה הפדרלית של ארצות הברית, האחראי על גיבוש מדיניות האנרגיה והאקלים של הקבינט.
היסטוריה

ב-23 בנובמבר 2020 הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן כי מזכיר המדינה האמריקאי לשעבר, ג'ון קרי ישמש כשליח הנשיאותי המיוחד לאקלים ואף יהיה חבר במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית (NSC). ביידן הכריז כי הממשל בהנהגתו צפוי לחזור להסכם פריז ממנו פרש הנשיא, דונלד טראמפ. ביידן הכריז כי קרי "ילחם בשינוי האקלים במשרה מלאה כשליח הנשיאותי המיוחד לענייני אקלים ויהיה חלק מהמועצה לביטחון הפנים".
קרי אינו הראשון שמשמש כיועץ לענייני האקלים. בין 2009 ל-2011 כיהנה אשת העסקים קרול בראונר (אנ') כמנהלת משרד הבית הלבן למדיניות אנרגיה ושינויי אקלים (אנ') אך על פי פרסומים בתקשורת תפקידו של קרי יהיה במתכונת שונה, מלבד זאת תפקידו יהיה התפקד הראשון שעוסק אך ורק בטיפול במשבר האקלים ולא בנושאים משיקים נוספים (כגוון מדיניות אנרגיה).
באפריל 2021 השגריר ג'ון קרי נהיה הבכיר הראשון בממשל ביידן שביקר בסין. הוא התדיין על נושאים רבים, בין השאר על ההחלטה של יפן לשפוך מים רדיואקטיביים מהכור הגרעיני בפוקושימה אל האוקיינוס השקט. קרי עזב את התפקיד במרץ 2024 על מנת להתמקד בקידום מסע הבחירות של ביידן בבחירות הנשיאותיות של 2024. ביידן החליט למנות לתפקיד את ג'ון פודסטה, מיועציו הבכירים.
ראו גם

יועצת האקלים הלאומית של הבית הלבן
הערות שוליים

↑  המינויים של ביידן והקאמבק של ג'ון קרי, באתר ערוץ 20
1 2  "President-Elect Biden Announces Key Members of Foreign Policy and National Security Team" (הודעה לעיתונות) (באנגלית). 23 בנובמבר 2020. נבדק ב-24 בנובמבר 2020. Former Secretary of State John Kerry will fight climate change full-time as Special Presidential Envoy for Climate and will sit on the National Security Council. This marks the first time that the NSC will include an official dedicated to climate change, reflecting the president-elect’s commitment to addressing climate change as an urgent national security issue. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  Sullivan, Kate. "Here are 10 climate executive actions Biden says he will take on day one". ארכיון מ-17 בנובמבר 2020. נבדק ב-16 בנובמבר 2020 – via CNN. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Biden prioritizes climate crisis by naming John Kerry special envoy". CNN. 24 בנובמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא איכות הסביבה ובנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טוני דיאנג'לו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 ביוני 1995 (בן 29) פארק אוק, אילינוי, ארצות הברית
 שם במה:  טוני דיאנג'לו
 כינוי:  הדון של NXT
 משקל:  110 ק"ג
 גובה:  1.83 מטר
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  5 באוקטובר 2021 – הווה (3 שנים)
 מאמנים:  WWE Performance Center
 ליגות:  WWE
 
ג'וסף אריולה (באנגלית: Joseph Arriola; נולד ב-9 ביוני 1995) הידוע יותר בשם הבמה שלו, טוני דיאנג'לו הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT.
קריירת היאבקות מקצועית > WWE‏ (2021–היום)

ב-5 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, אריולה רשם את הבכורה שלו בארגון ההיאבקות WWE תחת שם הבמה טוני דיאנג'לו, כשגילם דמות של ביריון איטלקי-אמריקאי וניצח את מאליק בלייד באופן חד צדדי. באירוע NXT WarGames, שנערך ב-5 בדצמבר, דיאנג'לו היה חלק מקבוצת 2.0 (לצד ברון ברייקר, כרמלו הייס וגרייסון וולר) כשביחד הם ניצחו את קבוצת שחור & זהב (ג'וני גרגאנו, אל. איי. נייט, פיט דאן ותומאסו צ'אמפה) במסגרת קרב ה-WarGames המסורתי.
לאחר סדרת ניצחונות על פני יריבים כגון רו פנג, דקסטר לומיס ואנדרה צ'ייס, דיאנג'לו ספג את הפסדו הראשון לפיט דאן ב-21 בדצמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, כשלאחר מכן תקף את דאן בעזרת מוט ברזל. כתוצאה ממעשים אלו, הפיוד התפתח לכדי קיום קרב מוט ברזל על עמוד ב-11 בינואר 2022 בפרק של התוכנית NXT 2.0. שבועיים לאחר מכן בתוכנית, דיאנג'לו הפסיד לקמרון גריימס לאחר הסחת דעת מצד דאן, הפסד שעלה לו בהזדמנות לזכות באליפות צפון אמריקה של NXT. בפרק הספיישל Vengeance Day, שנערך ב-15 בפברואר,  דיאנג'לו נחל הפסד לאותו דאן בקרב כלוב מרובה נשקים. באירוע NXT Stand & Deliver, שנערך ב-2 באפריל, דיאנג'לו ניצח את תומאסו צ'אמפה. לאחר ניצחונו על צ'אמפה, דיאנג'לו החל לכנות את עצמו כ"דון של NXT".
באירוע NXT In Your House, שנערך ב-4 ביוני, דיאנג'לו ותומכיו צ'נינג "סטאקס" לורנצו וטרוי "טו דיימס" דונובן ניצחו את קבוצת לגאדו דל פנטסמה (סנטוס אסקובר, קרוז דל טורו וחואקין ויילד); בכפוף להתניית הקרב, הקבוצה המפסידה נאלצה להצטרף לקבוצה המנצחת, כלומר למשפחת דיאנג'לו. ב-21 ביוני בפרק של התוכנית NXT 2.0, דיאנג'לו נוצח על ידי כרמלו הייס והחמיץ את ההזדמנות להתמודד על אליפות צפון אמריקה של NXT בשל הפרעה של סנטוס אסקובר. ב-2 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT 2.0, דיאנג'לו ולורנצו התמודדו בקרב זוגות מול האחים קריד על אליפות הזוגות של NXT, אך הם ספגו הפסד, זאת לאחר ששוב אסקובר הסיח את דעתם. בפרק הספיישל Heatwave, שנערך ב-16 באוגוסט, דיאנג'לו ניצח את אסקובר בקרב רחוב ובהתאם להתניית הקרב, קבוצת לגאדו דל פנטסמה נאלצה להישאר מקושרת למשפחת דיאנג'לו, בזמן שעל אסקובר נכפה לעזוב את NXT (כחלק מהעלילה).
ב-27 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT, דיאנג'לו התמודד מול וס לי בקרב העפלה לקרב על אליפות צפון אמריקה הפנויה של NXT באירוע Halloween Havoc, לעומת זאת, הוא הפסיד בקרב זה לאחר החלטת שיפוט. ב-27 בדצמבר בפרק של התוכנית NXT, הוענקה לדיאנג'לו ההדמנות להתמודד על אליפות צפון אמריקה מול האלוף, וס לי, מנגד, הוא הפסיד בקרב לאחר הפרעה מצד דיג'אק. ב-10 בינואר 2023, דיאנג'לו ביצע את מעברו הראשון לדמות החביבה על הקהל, כשאיתגר את דיג'אק לקרב בפרק הספיישל New Year's Evil, קרב אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות צפון אמריקה. מנגד, באירוע זה, שנערך ב-10 בינואר, דיג'אק הוא זה שיצא עם ידו על העליונה. באירוע NXT Stand & Deliver, שנערך ב-1 באפריל, דיאנג'לו ולורנצו כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות של NXT. לאחר מכן, משפחת דיאנג'לו הייתה מעורבת בפיוד עם הצמד פריטי דדלי, כשהם הפסידו לאחרונים ב-4 באפריל בפרק של התוכנית NXT, אך הצליחו לנצח אותם בפרק הספיישל Spring Breakin', שנערך ב-25 באפריל. באירוע החגיגה האמריקאית הגדולה, שנערך ב-30 ביולי, דיאנג'לו ולורנצו ניצחו את Gallus (וולפגנג ומארק קופי) וכתוצאה מכך זכו באליפות הזוגות של NXT; זכייה בתואר זה היה הראשון שלו בקריירה.
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות POWW Entertainment
אליפות הזוגות של POWW (פעם אחת)  - ביחד עם ג'ואי צ'יצ'ה
הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI
PWI דירג אותו במקום ה-182 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2022
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE
אליפות צפון אמריקה של NXT (פעם אחת)
אליפות גביע המורשת של NXT (פעם אחת)
אליפות הזוגות של NXT (פעם אחת)  - ביחד עם צ'נינג "סטאקס" לורנצו
סקוט טרנר

אריק סקוט טרנר (באנגלית: Eric Scott Turner; נולד ב-26 בפברואר 1972) הוא פוליטיקאי ושחקן פוטבול לשעבר אמריקאי, המכהן כמזכיר ה-19 של מחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית בממשלו השני של הנשיא דונלד טראמפ, מאז פברואר 2025. בשנים 2019–2021 כיהן כמנהל מועצת ההזדמנות וההתחדשות של הבית הלבן ובשנים 2013–2017 כיהן חבר בית הנבחרים של טקסס. טרם כניסתו לפוליטיקה שיחק פוטבול בליגת ה-NFL בעמדת מגן פינה במשך תשע עונות. בנובמבר 2024 הודיע הנשיא הנבחר טראמפ על מינויו של טרנר למזכיר השיכון והפיתוח העירוני בממשלו השני, ובפברואר שלאחר מכן החל את כהונתו.