stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גנאיוס סרוויליוס גמינוס

גנאיוס סרוויליוס גמינוס (Gnaeus Servilius Geminus) היה קונסול ומצביא רומאי, שפיקד על כוחות צבא וצי במלחמה הפונית השנייה.
גנאיוס סרוויליוס, בנו של פובליוס סרוויליוס גמינוס, נבחר לקונסולאט בראשית שנת 217 לפנה"ס ועמד בראש הצבא שהמתין לחניבעל ליד ארימינום (רימיני). לאחר מות הקונסול גאיוס פלאמיניוס בקרב טראסימנה (אפריל 217) ובחירת קווינטוס פאביוס מאקסימוס לדיקטטור (יוני 217), שוחרר גמינוס מפיקודו היבשתי. תוך כדי כך הגיעו ידיעות לרומא, כי אוניות קרתגיות משייטות סמוך לעיר ואף הצליחו ללכוד בחופי אטרוריה ספינות משא שהובילו אספקה אל הצבא הרומי הנלחם בהיספניה. פאביוס מאקסימוס מינה את גמינוס לפיקוד על הצי, והטיל עליו להגן על חופי איטליה ולרדוף אחר השייטת הקרתגית. הלה הכשיר את אוניות המלחמה שנשארו ברומא, מאה ועשרים במספר, וגייס חיילים רבים בעיר ובהם גם עבדים משוחררים לשירות באוניות כחיילי-צי ולהגנה על העיר מפני התקפה מן הים. כשנודע למפקד השייטת הקרתגית כי הרומאים דולקים אחריו, נמנע מהתמודדות ושב דרך סרדיניה אל קרתגו. גמינוס, שטרפו חמק ממנו, הפליג אל ליליבאיום שבסיציליה ומשם אל אפריקה, השם את האי מנינקס (ג'רבה) הסמוך לקרתגו, חס על אדמת האי קרקנה הסמוך לו בתמורה לדמי כופר וחזר אל ליליבאיום. עם שובו לסיקיליה מסר את הפיקוד על הצי לידי הפראיטור טיטוס אוטקיליוס קראסוס. הוא עצמו שב אל רומא, כדי לקבל יחד עם עמיתו לקונסולאט את הפיקוד על הצבא מידי הדיקטטור פאביוס מאקסימוס שכהונתו נסתיימה. עד סוף הקונסולאט שלהם ניהלו גמינוס ועמיתו אסטרטגיה פביאנית, ונמנעו מלהיכנס לקרב הכרעה עם חניבעל.
בתחילת שנת 216 לפנה"ס, עם סיום הקונסולאט שלו, התמנה גמינוס לפרוקונסול. כאשר חככו הרומאים בדעתם לפני קרב קאנאי מה עליהם לעשות, היה גמינוס היחיד שתמך בדעתו של הקונסול לוקיוס אמיליוס פאולוס כי יש להימנע מהתמודדות, אך דעתם לא התקבלה. בקרב פיקד גמינוס על מרכז המערך הרומאי ובו אף נהרג (2 באוגוסט 216).
הערות שוליים

↑  פוליביוס, ספר שלישי, 75, 77, 86, 88, 96; ליוויוס, ספר עשרים ואחד, נ"ז, ספר עשרים ושניים, י"א, ל"א, ל"ב. ליוויוס מספר, כי לאחר הפשיטה על מנינקס וקרקנה הורדו חיילי האוניות הרומיות ואנשי צוותן גם בחוף אפריקה כדי לבוז את השדות, אך נקלעו למארב ונסוגו חבולים לאוניות תוך אובדן אלף אנשים ובהם הקוואיסטור טיבריוס סמפרוניוס בלסוס. לפשיטה זו אין כל אזכור אצל פוליביוס, שהיה מקור לחיבורו של ליוויוס.
↑  פוליביוס, ספר שלישי, 106, 114, 116; ליוויוס, ספר עשרים ושניים, מ"ט.
ברוש פטגוני

| ברוש פטגוני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: מחטנאים
מחלקה:: מחטניים
סדרה:: מחטיים
משפחה:: ברושיים
סוג:: ברוש פטגוני
מין:: ברוש פטגוני
שם מדעי
 Fitzroya cupressoides ‏לינדלי, 1851
תחום תפוצה

ברוש פטגוני (שם מדעי: Fitzroya cupressoides; מוכר גם כאלרסה או לאוואן), הוא מין של עץ גבוה ונדיר במשפחת הברושיים האנדמי לאקלים הממוזג בדרום הרי האנדים שבאמריקה הדרומית, ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית על ידי הבוטנאי האמריקני איוון מוראי ג'ונסטון (Ivan Murray Johnston‏; 1960-1898), והוא העץ המאריך ימים והגבוה ביותר באמריקה הדרומית. הסוג נקרא על שמו של סגן אדמירל רוברט פיצרוי שמשלחתו ביצעה מיפוי ימי של ארץ האש, ומקור שמותיו הנפוצים בספרדית ובמפוצ'ה.
היסטוריה

התיעוד העתיק ביותר של הברוש הפטגוני מגיע מהאתר הארכאולוגי מונטה ורדה בצ'ילה אשר נחשב לאחד יישובי האדם המוקדמים ביותר ביבשת אמריקה, מה שמרמז על שימוש שנעשה בו כבר במשך אלפי שנים. בתקופות קדומות האדם השתמש בעץ על מנת להכין כלים ואמצעי לחימה. בטרם הכיבוש הספרדי של ארכיפלג צ'ילואה בשנת 1567, היו רוב האיים מכוסים ביער עבות של ברושים פטגוניים. לאחר הכיבוש, העץ היה חשוב מבחינה כלכלית לממשל הקולוניאלי של צ'ילואה וואלדיביה אשר ייבאו קרשים לפרו הספרדית. עץ בודד היה יכול להניב 600 קרשים ברוחב של 0.5 מטר ובאורך של 5 מטר, והוא היה מאוד מוערך בצ'ילה ופרו עקב גמישותו וקלילותו. לאחר חורבן ואלדיביה בשנת 1599 על ידי הילידים האינדיאנים מקבוצת המפוצ'ה, גברה החשיבות של האי צ'ילואה בתור האזור היחיד שהיה יכול לספק את הביקוש הגבוה לעץ במלכות המשנה של פרו.
הברוש הפטגוני היה גורם חשוב בסחר החליפין בפרו, ואף שימש כמטבע מקומי בארכיפלג צ'ילואה. הועלתה טענה שהחשיבות של המובלעת הספרדית בצ'ילואה גברה בחשיבותה על התנחלויות ספרדיות אחרות בצ'ילה עקב שכיחות הברוש הפטגוני בשטח האי. בברוש הפטגוני השתמשו לבנות תרנים לספינות, והעמידות של העץ ניכרת ברעפים שנעשו ממנו אשר נמצאים במצב טוב למרות היותם בני 130–150 שנה.
מ-1750 עד 1943 כאשר האזור בין נהר מאולה לוואלדיביה היה נתון בשליטת ספרד ולאחר מכן צ'ילה, התרחשו שריפות רבות של יערות ברושים לאורך הקורדילרייה פאלאדה במרכז רכס החוף שבלוס לאגוס ולוס ריוס. השריפות הללו נעשו ביזמת הספרדים, הצ'יליאנים ומתיישבים אירופאים אחרים; בנוסף, היו גם שריפות שנוצרו מסופות ברקים או על ידי ילידי המפוצ'ה. שריפות מסוימות נעשו על מנת להכין שטחי חקלאות עבור המהגרים הגרמניים, שצ'ילה ראתה בהם אמצעי לפיתוח אזורי החוף לאחר כיבוש אראוקניה.
תיאור

הברוש הפטגוני הוא מין העץ הגדול ביותר באמריקה הדרומית (מעין סקוויה מקומית), והוא מתנשא בדרך כלל לגובה של 40–60 מטר, ולעיתים אף מעל ל-70 מטר. קוטר הגזע הפוטנציאלי של הברוש הוא עד 5 מטר, והחופה הלא סדירה של העץ מאפשרת לעצים נוספים להתקיים בסמוך לו כמו אשור והדס. העץ הגדול ביותר ממין זה שקיים כיום מכונה "אלרסה מילנאריו" והוא נמצא בפארק הלאומי אלרסה קוסטרו שבצ'ילה; עץ זה שהתגלה בשנת 1993 נחשב לאחד העצים המבוגרים בעולם, לאחר שבספירת טבעות הצמיחה נמצא שהוא קיים כבר 3,622 שנים. בטרם בירוא היערות רחב ההיקף בסביבות המאה ה-19 והמאה ה-20 באמריקה הדרומית, היו ידועים עצים גדולים בהרבה; צ'ארלס דרווין למשל, דיווח על עץ אחד עם קוטר גזע של 12.6 מטר.
הגזע של הברוש הפטגוני בצבע חום אדמדם, ומהקליפה החלקה שצבעה אפרפר-צהבהב ניתקים לעיתים קרובות קטעים ארוכים. הענפים של העץ קצרים יחסית וגדלים בצורה אופקית או כלפי מטה, מה שמשווה לברוש מראה כללי של חרוט. העלים הדקיקים של הברוש הפטגוני צומחים בשלישיות לכיוון צדדי הגבעול כשכל אחד מהם מגיע לאורך של 3–8 מילימטר ולרוחב של 2 מילימטר, וסמוך לקצה העלים המשולשים מכונסים זה בזה ויוצרים יחד מערבולת עלים קטנים דמויי קשקשים; העלים מסומנים בזוג פסים לבנים דקים וארוכים. רק הקשקשים במרכז המערבולת פוריים ונושאים 2–3 זרעים לכל קשקש; הזרעים החלקים שצבעם חולי מגיעים לאורך של 2–3 מילימטר, והם מבשילים 6–8 חודשים לאחר ההאבקה. לאחר מכן, מהזרעים נוצרים איצטרובלים קטנים המורכבים מ-9 טבעות, ובקצה יש שרף דביק וריחני.
צוות חוקרים מאוניברסיטת טסמניה מצא מאובנים של מיני ברוש פטגוני על גדות נהרות במערב טסמניה אשר קיבלו את השם המדעי Fitzroya tasmanensis. הממצא הוכיח את הזיקה העתיקת יומין בין הפלורה האוסטרלית לזו של אמריקה הדרומית הנובעת מכך שהיבשות היו מחוברות בעבר יחד עם אנטארקטיקה.
תפוצה

הברוש הפטגוני צומח בפטגוניה שבדרום הרי האנדים באמריקה הדרומית, בין חוג הגדי לחוג האנטארקטי, באזור המהווה גם את קצה טבעת האש ביבשת זו. הוא מצוי בעיקר בצ'ילה בהמחוזות הבאים: מאולה, ביוביו, אראוקניה, לוס ריוס, לוס לאגוס (כולל האי צ'ילואה) עד לדרום מחוז אייסן; בנוסף, הוא מצוי במידה מצומצמת בדרום מערב ארגנטינה בתחומי הפרובינציות הבאות: צ'ובוט, ריו נגרו ונאוקן.
הברוש הפטגוני גדל בדרך כלל על קרקעות חוליות, קרקעות סחוטות, ביצות כבול, או כאלה המתאפיינות באפר געשי ושאריות של זרמי לבה. הוא מהווה חלק מהפלורה הייחודית של יערות הגשם הממוזגים באמריקה הדרומית. מגבלת הגובה העליון של הברוש היא 1,500 מטר מעל פני הים. כמות המשקעים הממוצעת בבית הגידול שלו היא 4,000-2,000 מילימטר לשנה.
איומים ושימור

הברוש הפטגוני מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה (EN), בשל אובדן בית גידול איכותי בתחום ההיסטורי של הברוש העולה בשיעורו על 50% במהלך העשורים האחרונים שמשמעותו גם הצטמצמות תחום התפוצה של הברוש. הוא מאוים רבות משריפות מכוונות ומכריתת עצים לא חוקית.
במשך למעלה מ-300 שנה, סבל הברוש הפטגוני מניצול יתר עבור גזעי העץ היקרים שלו; שריפות והמרת שטחי יער לאדמות מרעה צמצמו באופן משמעותי את תחום התפוצה שלו והותירו אותו נפוץ בצפיפות נמוכה באזורים הסמוכים למקומות יישוב. בארגנטינה, 60% מתת-האוכלוסיות של העצים מראים סימנים של הפרעות אנתרופוגניות שמקורם ברעייה של בקר הבית, אך מצבם עדיין טוב יחסית למרות סחר לא חוקי ברמה נמוכה בעצים מאז 1980. בצ'ילה, הברוש הפטגוני נעלם כמעט לגמרי ממרכז המדינה עד 1987, ובין 1977 ל-1998 שריפות מעשי ידי אדם כילו 9,777 דונם של יערות ברכס החוף הצ'יליאני; במהלך אותם שנים, שריפת יערות ברושים פטגוניים היוותה כ-34% מכלל שריפות היער במחוזות ואלדיביה ולאנקיונו. לאורך טווח התפוצה של העץ, חל אובדן של 42% מהתחום המקורי שלו אשר ירד מ-617,000 דונם ל-265,000 דונם, ויתר על כך, הירידה באיכות בית הגידול ההיסטורי היא מעל 50%: ניתן למצוא ביערות הצ'יליאנים על מורדות רכס החוף והרכס המרכזי של האנדים שטחים גדולים שרופים שטרם התאוששו, וההתחדשות הטבעית של היערות הללו איטית מאוד.
למרות הגנה משפטית לאומית ובינלאומית, הברוש הפטגוני ממשיך להיות מנוצל בצ'ילה לצורך מסחר העץ, והדבר בא לידי ביטוי בעובדה שבמהלך 1977–1996 היצוא של הברוש לארצות הברית הסתכם ב-865,000 דולר. היתרי שימוש בברושים ניתנים בעיקר על כאלו שמתו לפני 1976 שאז הברוש הוכרז כמומונומט לאומי וחל איסור לכרות עצים חיים. עם זאת, קביעת מועד המוות היא בעייתית, ובמקרים רבים המקומיים יוצרים שריפות מכוונות ביערות האנדים בתקווה לקבל אישור להשתמש בעצים לאחר מכן.
הברוש הפטגוני נכלל בנספח א' של אמנת CITES החל משנת 1973, והמשמעות לכך היא שהסחר הבינלאומי במין זה ובמוצריו אסור לחלוטין. בשנת 1976 הוכרז הברוש כערך טבע לאומי בצ'ילה וניצול של עצים חיים נאסר מאותו זמן ואילך. בארצות הברית, הברוש נכלל כמין מאוים החל מ-1979 תחת חוק המינים בסכנת הכחדה - מה שאוסר את היבוא של מוצריו למדינה. בצ'ילה, 47,400 דונם מתוך 264,993 דונם של יערות ברוש פטגוני נמצאים בתוך גנים לאומיים ושמורות טבע (כ-17%). 83% הנותרים נמצאים על אדמה פרטית - בעיקר בפארק פומאלין המכיל כ-250,000 דונם של יערות. בארגנטינה, למעלה מ-80% מיערות הברוש הפטגוני נמצאים באזורים מוגנים. חוקרים מאוניברסיטת אוסטרל דה צ'ילה, מבצעים שיקום אקולוגי של הברוש על ידי גידול שתילים שלו בשיתוף עם בעלי קרקעות מקומיים. מחקר גנטי הראה ששתי אוכלוסיות של הברוש הפטגוני בדרום ארגנטינה (ריו טיגרה ולאגו אספרנסה) ייחודיות מבחינה גנטית, והאובדן שלהם עלול לגרום לצמצום המגוון הגנטי של העץ. הריחוק שלהם ממקומות יישוב הוביל לכך שהאוכלוסיות הללו הן נציגי היערות האחרונים באמריקה הדרומית שנותרו ללא פגע מאז הקולוניזציה האירופאית שחוותה היבשת. מכיוון שהאוכלוסיות הללו נמצאות מחוץ לאזורים מוגנים, IUCN ממליץ להקים בדחיפות אזורים מוגנים חדשים סביבם על מנת לשמר אותם.
הערות שוליים

↑  ברוש פטגוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
יער של ברושים פטגוניים (בחלק העליון של התמונה) בצ'ילה.
תפוצת הברוש הפטגוני (באדום), בחופים של מרכז צ'ילה ובאי צ'ילואה.
ג'מבוג'ט

ערך זה עוסק בחברת תעופה קנייתית. אם התכוונתם למטוס המכונה Jumbo Jet, ראו .
ג'מבוג'ט (באנגלית: Jambojet) היא חברה לטיסות חסך קנייתית, המפעילה טיסות פנימיות בקניה. החברה היא חברת בת של קניה איירווייז. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי ג'ומו קניאטה בניירובי והיא החלה את פעילותה באפריל 2014.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בומברדיה דאש 8 - Q400 | 6 | — | 78 | 78 |  |
| סה"כ | 6 | — |  |  |  |
הערות שוליים

↑  פרטי צי המטוסים של ג'מבוג'ט, באתר airfleets.net (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברות תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'נה בוש הייגר

| --- | --- |

 לידה:  25 בנובמבר 1981 (בת 42) דאלאס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jenna Welch Bush 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת טקסס באוסטין  תיכון אוסטין  אוניברסיטת ניו יורק  בית הספר האפיסקופלי סנט אנדרוז 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 בן או בת זוג:  הנרי הייגר (2008–?) 
 צאצאים:  מרגרט הייגר, Poppy Hager, Hal Hager 
 מספר צאצאים:  3 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  JennaBushHager
 אתר רשמי
 
ג'נה וולש בוש (באנגלית: Jenna Welch Bush; נולדה ב-25 בנובמבר 1981) היא אשת תקשורת אמריקאית, בתם של נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ורג' ווקר בוש והגברת הראשונה לורה בוש.
ביוגרפיה

בוש נולדה ב-25 בנובמבר 1981 בדאלאס, לג'ורג' ווקר בוש וללורה בוש. ב-1994, לאחר שנבחר אביה לתפקיד מושל טקסס, עברו היא ואחותה התאומה ברברה ללמוד בבית ספר באוסטין עקב מעבר משפחתן לעיר.
ב-2001, בשנה בה החל אביה לכהן כנשיא ארצות הברית, החלה בוש ללמוד באוניברסיטת טקסס באוסטין ולמדה גם במספר קורסי קיץ באוניברסיטת ניו יורק. היא הייתה חברה באחוות הסטודנטים בה הייתה חברה גם אמה.
בוש ואחותה עלו לכותרות כשעברו ב-2001 מספר עבירות הקשורות לאלכוהול. היא נעצרה והורשעה על אחזקה לא חוקית של אלכוהול בשל היותה קטינה מתחת לגיל 21, ובניסיון להשתמש בתעודת זהות מזויפת כדי לרכוש אלכוהול.
ב-2004 סיימה בוש תואר באנגלית. במהלך אותה שנה הייתה פעילה במסע הבחירות עבור כהונתו השנייה של אביה.
ב-2006 עבדה בוש במשך שנה כסייעת למורה, וביצעה התמחות בפעילות של ארגון קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים במדינות אמריקה הלטינית.
ב-2009 החלה בוש לשמש ככתבת בתוכנית החדשות "Today Show" של NBC.
ב-10 במאי 2008 נישאה להנרי צ'ייס הייגר. לזוג שתי בנות, שנולדו ב-2013 וב-2015.
הערות שוליים

↑  בתו של ג'ורג' בוש הורשעה בהחזקת אלכוהול שלא כחוק, באתר וואלה, 16 במאי 2001
↑  בתו של ג'ורג' בוש נכנסת לטלוויזיה, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 133909522  ISNI: 0000 0001 1510 8434  LCCN: n2007058499  MusicBrainz: 6602fbea-0eeb-4a9c-a804-b4c76039e19f  VIAF: 16678316   WorldCat (עם VIAF): 16678316 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גדול עלינו

| --- | --- |
 סוגה:  קומדיה
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 הפקה
 אורך פרק:  22–24 דקות
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  20 באוקטובר 2022 – הווה
 
גדול עלינו היא סדרת קומדיה לנוער בכיכובם של שלישיית מה קשור, אשר החלה את שידוריה בערוץ זום לצופי HOT ב-20 באוקטובר 2022 והסתיימה ב-21 בנובמבר 2022.
עלילה

הסדרה עוסקת בשלושה חברים בני 11 מבית יתומים עם חיים מסובכים, שלאחר מפגש עם פרופסור מסתורי הופכים בטעות לבני 31 עם חיים הרבה יותר מסובכים. לאורך פרקי הסדרה, השלושה צפויים לצאת אל העולם הגדול ולהתמודד עם הקשיים שלו.
דמויות > דמויות ראשיות

ברי (ציון ברוך) - הפך למבוגר בטעות דרך הניסוי של קפוסטין וברח מבית היתומים בעפולה יחד עם הרצל ויובל. לקח את הפלאפון שלו לאחר הניסוי ללא ידיעת חבריו. אוהד הפועל פתח תקווה. אגרן בעקבות טראומת ילדות מגיל 4 שבו נזרקה בטעות תמונה של אמו הביולוגית. קולרופוב. חגג בפרק 12 את יום הולדתו ה11 (גילו הביולוגי).
יובל זרזגי (אסי ישראלוף) - הפך למבוגר בטעות דרך הניסוי של קפוסטין וברח מבית היתומים בעפולה יחד עם ברי והרצל. בתחילת הסדרה היה אמור להיות מאומץ לבד, וכל הפרשה החלה כשהוא ברח מבית היתומים על מנת שהוא לא ייפרד משני חבריו.
הרצל ברנס (שלום מיכאלשווילי) - הפך למבוגר בטעות דרך הניסוי של קפוסטין וברח מבית היתומים בעפולה יחד עם ברי ויובל. התאהב ברוני בהמשך. עובד בבאולינג הטווס בהנהלת, כשבהמשך קודם למנהל משמרת.
ולדימיר קפוסטין (גרא סנדלר) - פרופסור שעובד בתור אב הבית של בית היתומים. הנבל של הסדרה. המציא מכונה שמגדילה חפצים, קרני הלייזר שלה פגעו בטעות בשלושת הילדים וביגרה אותם, רוצה למצוא אותם בשביל למסור אותם למדענים מפורסמים שיעשו בהם ניתוחים. רודף אחריהם. נעצר בסוף העונה הראשונה לאחר שהוא חטף את השלושה.
אביבה פטרומיליו (אורנה בנאי) - אם חד הורית המגדלת ילד אחד. מנהלת את באולינג הטווס בהנהלת בפתח תקווה. מכנה את השלושה "ראשי חציל" ואת רוני "כרובית". גרושה מבעלה, ומגדלת את בנם המשותף. עושה רושם של אישה קשוחה, למרות שמעולם לא פיטרה מישהו מעובדיה.
פלג (גור עדן) - ילד שמגדיר את עצמו בתור "מנטליסט" מנסה לעשות קסם על ברי, הרצל ויובל ללא הצלחה, והם באים אליו לבקש עזרה, נותן להם בגדים של אמא שלו. מגלה להם בהמשך את סודו של יובל. מעריץ את שימי אטיאס, כשבפרק 16 נפגש עמו פנים מול פנים.
רוני לפין (יעל אלקנה) - עובדת באולם הכדורת ושכנה של השלושה. מושא אהבתו של הרצל. אוהדת סקציה נס ציונה. הציעה חברות להרצל בסוף העונה הראשונה, אך הוא סרב.
דמויות > דמויות משנה

שוסטר (מאיר סוויסה) – מדען. עמיתו של קפוסטין. מזלזל בעבודתו כמדען.
אברם (יגאל עדיקא) – הסָפָּר של בית היתומים. ברי קורא לו חזי. נוהג לספר ליובל בדיחות לפני כל תספורת, דבר שהפסיק עם העלמות השלושה. היחיד שיודע היכן השלושה מתחבאים. בהמשך, לאחר שהוא גילה את מזימתו של קפוסטין, הוא שלח החסן נייד עם הכתבה לשלושה.
זמי (אמירה בוזגלו) – מנהלת בית היתומים.
אימו של פלג – אימו היחידנית של פלג. שמה הוא אתי, שומעים אותה כשהיא אומרת לבנה שבאים אליו אורחים, לאחר שהם כבר הגיעו.
הלל (גיל וייס) – בן זוגה של רוני. פורץ במקצועו מתחרפן שרואה את סמל מכבי פתח תקווה. יריבו הרומנטי של הרצל.
דור () חברו של פלג. חושב שהשלושה הם אבותיו של פלג.
קורל פיזנטי "קורחל" (טיילור מלכוב) – נוהגת לכנות את הרצל "הרצוש" ואת רוני "בלתי". משפיענית, יש לה 2 מיליון עוקבים בטיקטוק. מופיעה בפרק 18.
במאי (יובל סגל) – במאי פרסומות.
אבי פרחן (מני ממטרה) – זמר הידוע בשל שירו "כמו כלב".
שון (גל בן עמרה) – השותף של רוני לפרסומת.
שון קשש – מנהל הבאולינג "באולינג קשש". לא מוצג בפרקים, אלא רק מושמע בשיחות [טלפון]
פורץ (יון קצב) – פורץ לביתם של אנשים בבניין של השלישייה. יובל מבקש ממנו לפרוץ גם אליהם.
קווין רובין (בתפקיד עצמו) – מארח את הרצל ורוני בוולוג בערוץ שלו.
שימי אטיאס (בתפקיד עצמו) – המנטליסט האהוב על פלג. בפרק 16 מתארח אצל פלג בבית.
אליעד נחום (בתפקיד עצמו) – מצולם בברכה ליום הולדתו של פלג.
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 19 | 19 | 20 באוקטובר 2022 | 21 בנובמבר 2022 |
פרקים > עונה 1

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | מותק הילדים התבגרו | 20 באוקטובר 2022 |
| 2 | 2 | אז מה עושים עכשיו? | 20 באוקטובר 2022 |
| 3 | 3 | מחליפים תפקידים | 24 באוקטובר 2022 |
| 4 | 4 | ההורוסקופ | 25 באוקטובר 2022 |
| 5 | 5 | הספר | 26 באוקטובר 2022 |
| 6 | 6 | החולה המדומה | 30 באוקטובר 2022 |
| 7 | 7 | אחד באפריל | 31 באוקטובר 2022 |
| 8 | 8 | ההצעה | 1 בנובמבר 2022 |
| 9 | 9 | יום הולדת לפלג | 2 בנובמבר 2022 |
| 10 | 10 | העוקץ | 6 בנובמבר 2022 |
| 11 | 11 | הלוטו | 7 בנובמבר 2022 |
| 12 | 12 | יום הולדת לברי | 8 בנובמבר 2022 |
| 13 | 13 | שלישי פיצה | 9 בנובמבר 2022 |
| 14 | 14 | הפאה | 13 בנובמבר 2022 |
| 15 | 15 | הואזה | 14 בנובמבר 2022 |
| 16 | 16 | מה הבטחתי לו | 15 בנובמבר 2022 |
| 17 | 17 | החלום | 16 בנובמבר 2022 |
| 18 | 18 | קפוסטין מגיע | 20 בנובמבר 2022 |
| 19 | 19 | ספיישל פספוסים | 21 בנובמבר 2022 |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | הסדרה הקומית של השנה | גדול עלינו | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן ראשי בסדרת נוער | שלישיית מה קשור | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקנית אהובה בסדרת נוער | יעל אלקנה | מועמדות |
גנאיוס פולביוס קנטומלוס

גנאיוס פולביוס קנטומלוס (בלטינית: Gnaeus Fulvius Centumalus‏; ? - 210 לפנה"ס) היה מגיסטראט רומאי, שנהרג במלחמה הפונית השנייה.
ביוגרפיה

הוא היה ככל הנראה בנו של מגיסטראט בעל אותו השם אשר שימש כקונסול בשנת 229 לפנה"ס. בשנת 214 לפנה"ס שימש כאיידיל קוריולי יחד עם פובליוס סמפרוניוס טודיטאנוס,מאוחר יותר קיבל תפקיד של פראיטור, וקיבל פיקוד על הלגיונות שהוצבו באזור העיר סואסולה (Suessula) שבקמפניה. במסגרת תפקידו הוא העניק חסות לכמה מאות אצילים מקפואה, שנמלטו אל מחנהו לאחר שעירם ערקה למחנהו של חניבעל.
הוא נבחר לתפקיד הקונסול בשנת 211 לפנה"ס יחד עם פובליוס סולפיקיוס גלבה מקסימוס. לקראת סוף השנה סולפיקיוס נשלח לנהל את המערכה ביוון (המלחמה המוקדונית הראשונה) ופולביוס חזר מפוליה כדי לנהל את הבחירות המתקרבות. בשנת 210 לפנה"ס הוא המשיך לפקד על כוחות צבא באזור פוליה במסגרת פרוקונסולאט. הוא נע באזור העיר הרדוניה שבגדה ברומא לאחר קרב קאנאי, וניסה לכבוש אותה מחדש. הוא חנה בעמדה לא נוחה, ולא הגן עליה מספיק. חניבעל תקף אותו בקרב הרדוניה, והנחיל לו תבוסה מוחצת. פולביוס נהרג, יחד עם כעשרה טריבונים צבאיים.
הערות שוליים

↑  ויליאם סמית, לקסיקון לביוגרפיות ולמיתולוגיה של יוון ורומא, ערך קנטומלוס 2, וערך קנטומלוס 3.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים וארבעה, 43.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים וארבעה, 44.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים וארבעה, 47.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושישה, 1.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושישה, 22.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושישה, 28.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושבעה, 1.
ג'נה מרבלס

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1986 (בת 38) רוצ'סטר, ארצות הברית 
 שם במה:  Jenna Marbles 
 שם לידה:  Jenna Nicole Mourey 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סאפוק  בית הספר לחינוך של אוניברסיטת בוסטון  אוניברסיטת בוסטון  Brighton High School 
 בן או בת זוג:  ג'וליין סולומיטה (יוני 2013–?) 
 פרסים והוקרה:  לחצן הפעלה מכסף (2012)  לחצן הפעלה מזהב (2012)  לחצן הפעלה מיהלום (2013) 
 http://jennamarblesblog.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'נה מרבלס מדברת באירוע ויד-קון ב-2014
ג'נה ניקול מורי (באנגלית: Jenna Nicole Mourey; נולדה ב-15 בספטמבר 1986), המוכרת יותר בכינויה ג'נה מרבלס (באנגלית: JennaMarbles), היא יוטיוברית, ולוגרית, קומיקאית ושחקנית אמריקאית. נכון ל-דצמבר 2018, לערוץ הראשי שלה יש 18.9 מיליון משתמשים רשומים, ו-2.9 מיליארד צפיות. הוא הערוץ ה-44 עם המספר הרב ביותר של משתמשים רשומים ביוטיוב, והערוץ ה-8 עם המספר הרב ביותר של משתמשים רשומים המופעל על ידי אישה.
חייה המוקדמים והשכלתה

מרבלס נולדה ברוצ'סטר, ניו-יורק, שם גם סיימה את לימודיה בתיכון ברייטון בשנת 2004. לאחר מכן עברה לבוסטון, שם למדה באוניברסיטת סאפוק, וקיבלה תואר ראשון בפסיכולוגיה. לאחר זמן מה עברה ללמוד באוניברסיטת בוסטון, שם קיבלה תואר מאסטר בפסיכולוגיה בספורט, וייעוץ.
קריירת היוטיוב

מרבלס הוציאה סרטון ב-2010 תחת הכותרת "איך לעבוד על אנשים כך שיחשבו שאתם נראים טוב". לסרטון זה היו יותר מ-5.3 מיליון צפיות בשבוע הראשון. הסרטון שלה "איך להימנע מלדבר עם אנשים שאתה לא רוצה לדבר איתם" הגיע לכתבות ב"ניו-יורק טיימס" ול"חדשות ABC" באוגוסט 2011. בסרטון טענה כי "נמאס לי מבחורים שחושבים שרק בגלל שבאתי למועדון, או נשף, או בר, אומר שאני רוצה שאיברי המין שלהם יגעו בי מאחורה". לסרטון יש כ-35 מיליון צפיות נכון ל-19 באפריל 2016. היא מעלה סרטונים חדשים כל רביעי או חמישי. הכינוי שלה "ג'נה מרבלס" באה מהתלונה של אמה שכשמחפשים את שם המשפחה "מורי" בגוגל, מוצאים רק סרטונים של ג'נה. אמה של ג'נה הייתה מובטלת בתקופה שהסרטון הראשון של בתה החל להיות ויראלי, והיא הייתה מודאגת שתידחה על ידי מעסיקים בחיפוש עבודה, כי הם לא יאהבו את תוכן הסרטון. השם מרבלס בא מהשם של הכלב שלה, מר. מרבלס.
נכון ל-3 ביוני 2017, לערוץ הראשי שלה יש 17.3 מיליון משתמשים רשומים וכ־2.3 מיליארד צפיות, בעוד שבערוץ הווידאו-בלוג היומי שלה יש כ־1.5 מיליון משתמשים רשומים וכ-133 מיליון צפיות.
ג'מבו (פיל)

| --- | --- |

 לידה:  25 בדצמבר 1860? סודאן הטורקו-מצרית, איילט מצרים, האימפריה העות'מאנית 
 מוות:  15 בספטמבר 1885 (בגיל 24) St. Thomas, קנדה 
 מין:  פיל סוואנה אפריקני 
 זוויג:  זכר 
 משקל:  7 טונה 
 בעלים:  ז'רדן דה פלאנט 
 תקופת הפעילות:  ? – 15 בספטמבר 1885 
 
ג'מבו הפיל
גופתו של ג'מבו לאחר שפגע בו קטר ב-15 בספטמבר 1885 בסנט תומאס שבאונטריו.
פסלו של ג'מבו בסנט תומאס שבאונטריו
ג'מבו (באנגלית: Jumbo;‏ 1861 - 15 בספטמבר 1885) היה שמו של פיל אפריקני שנולד בסודאן הצרפתית, יובא לגן החיות הממוקם בז'רדן דה פלאנט בפריז, והועבר לגן החיות של לונדון בשנת 1865 בו זכה לפרסום רב. על שמו הפכה המילה "ג'מבו" באנגלית למילה המתארת עצם גדול ממדים, ובהתאם לכינוי זה זכו מטוסי נוסעים רחבי גוף לכינוי "ג'מבו" בשל גודלם. הפיל ג'מבו היה הקמיע הרשמי של אוניברסיטת טאפטס.
קורות חיים

ג'מבו נולד בשנת 1861 בסודאן הצרפתית והועבר לגן החיות ז'ארדן דה פלאנט זמן קצר לאחר מכן. בשנת 1865 הועבר לגן החיות של לונדון בו זכה לפרסום רב הן בשל גודלו (באותה עת הגיע גובהו ל-3.25 מטרים) והן בשל אופיו הנוח שאפשר למבקרים בגן החיות לרכוב עליו. שמו ניתן לו בגן החיות של לונדון, וככל הנראה מדובר בשיבוש של המילה הסוואהילית "ג'ומבה" (jumbe, "ראש שבט") או, לפי סברה אחרת, מהמילה jambo (שלום) בסוואהילי.
בשנת 1882 מכר גן החיות הלונדוני את ג'מבו לפי. טי. ברנום, בעליו של קרקס ברנום תמורת סכום של 10,000 דולרים. כאשר נודע על מכירת ג'מבו נכתבו כ-100,000 מכתבים למלכה ויקטוריה בבקשה שתמנע את המכירה. המלכה עצמה הביעה צער מהמכירה, כמו גם נסיך ויילס, יורש העצר. באירוע דיפלומטי שנערך בשנת 1882 ציין שגריר ארצות הברית בלונדון כי המחלוקת היחידה שבין הממלכה המאוחדת וארצות הברית היא המחלוקת בדבר מכירתו של ג'מבו.
בארצות הברית ג'מבו זכה להצלחה רבה ומשך קהלים גדולים להופעות הקרקס של ברנום.
ג'מבו נהרג מפגיעת קטר רכבת בסנט תומאס שבאונטריו, קנדה. באותם ימים נהגו להוביל את ציוד הקרקס בקרונות רכבות ממקום הופעה אחד לאחר, ובפרט את בעלי החיים. ג'מבו נפגע מקטר כאשר הובל בסיום ההופעה באותו יום בחזרה לקרון הרכבת שלו. באזור הפגיעה הוצב פסל בגודל טבעי המנציח את האירוע (באותה עת הגיע גובהו של ג'מבו לכ-4 מטרים).
שלדו של ג'מבו נתרם למוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע בניו יורק, וליבו של הפיל נתרם לאוניברסיטת קורנל. מהעור הוכן פוחלץ על ידי ויליאם ג'. קריטצ'לי וקארל אקלי. הפוחלץ הוצג בקרקס ברנום עד שנת 1889 עת נתרם על ידי בארנום לאוניברסיטת טאפטס, בו הוצג הפוחלץ כקמע האוניברסיטה עד שנשרף בשנת 1975. אפרו של הפיל מוחזק בכד באוניברסיטה, למעט זנבו ששרד את השריפה ומוחזק בארכיון האוניברסיטה.
בעקבות השריפה נרכש על ידי האוניברסיטה פסלו של הפיל והוצב במרכז הקמפוס.
אזכורים תרבותיים

בעקבות הפופולריות של הפיל בעת שהותו בגן החיות בלונדון, הפכה המילה "ג'מבו" למילה בשפה האנגלית שמשמעה "עצום" - ולימים הפכה המילה לכינויו של מטוס בואינג 747 בשל גודלו של המטוס.
על שמו של הפיל נקראת הפילה גברת ג'מבו, אימו של דמבו בסרט הנושא שם זה של אולפני וולט דיסני.
הערות שוליים

↑  קורות חייו של ג'מבו באתר אוניברסיטת טאפטס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290791505171  GND: 1194347134  LCCN: no2014138969  VIAF: 311471366   WorldCat (עם VIAF): 311471366 
פוסטר של ג'מבו משנת 1882