stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קולבושובה
יהודי קולבושובה > בשואה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בזזו חיילים פולנים נסוגים את חנויות היהודים בעיירה. ב-13 בספטמבר 1939 נכנסו לעיירה הגרמנים, והחלו בחטיפת יהודיה לעבודות כפייה, תוך שוד רכושם. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, הגבלות תנועה וחובת ביצוע עבודות כפייה מגיל 12, חלקן במחנות עבודה.
ב-13 ביוני 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בחלק מוזנח בה, בו שוכנו בצפיפות רבה ובתנאי רעב, ואליו הועברו בהמשך יהודים נוספים מכפרי הסביבה. יהודים שנתפסו מבריחים מזון לגטו הוצאו להורג. באפריל 1942 רצחו הגרמנים 22 יהודים בגטו, והטילו על יתר היהודים תשלומי כופר גבוהים. בהמשך, הביאו הגרמנים יהודים רבים מכפרי הסביבה לסביבת העיירה, ושם רצחו אותם. ביוני 1942 הוטלו תשלומי כופר נוספים על יושבי הגטו.
ב-24 ביוני 1942 הוצעדו יושבי הגטו שבעיירה לגטו ז'שוב, וביולי 1942 שולחו רובם למחנה ההשמדה בלז'ץ. כ-100 יהודים שהושארו בקולבושובה לשם איסוף וסידור רכוש המגורשים שולחו לבלז'ץ ב-15 בנובמבר 1942, תוך עריכת מצוד אחר מספר יהודים שניסו להימלט מהאקציה. מקהילת קולבושובה שרדו את השואה 9 יהודים.
אנדרטה לזכר יהודי קולבושובה שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
קבוצת סמרטוט

קבוצת סמרטוט היא קבוצת אוונגרד מזרם הדאדא היוצרת בתחום אמנות הבמה. הקבוצה פעילה מאז ראשית שנות ה-80. הקבוצה נוסדה על ידי האמן חוני איצקוביץ', הידוע בשם הבמה "חוני המעגל" והונהגה על ידיו עד מותו. הקבוצה מזוהה עם פסטיבל עכו לתיאטרון אחר ופסטיבל ישראל, ומעלה את "פסטיבל הדגנרטים" השנתי בסינמטק תל אביב מאז שנת 2002. החל משנות ה-90, פועלת במסגרת עמותת אמני פרפורמנס בישראל לקידום האמנות הבין-תחומית ובמסגרת מוזיאון ינקו דאדא, עין הוד. ייחודה של קבוצת סמרטוט הוא ב"פיסול בקהל" ובהעתקת תבניות תרבותיות על כל יסודותיהן ומרכיביהן בסגנון המכונה "רדי מייד עם תוספות".
רקע

פעילות הקבוצה החלה בשיתוף פעולה הדוק בין האמן הרב-תחומי חוני המעגל לבין אמן התנועה רוני סגמן בחוף ימה של תל אביב. במהרה נוצר במקום גרעין משתתפים קבוע רב-תחומי: תיאטרון, מיצג, אמנות פלסטית, מחול, וידאו ומוזיקה שנמשך עד היום.
המופע הראשון של הקבוצה, "ערב החורבן", עלה ב-1981 במסגרת "לילות יפו". המופעים הבאים הציגו במקלט לאמנות עכשווית ובגלריה שלוש.
החל מ-1986 הפכה קבוצת סמרטוט מזוהה עם פסטיבל עכו לתיאטרון אחר, שם העלתה מספר מופעים. ב-1987 הופיעה הקבוצה במפגש אמנויות, תל חי 1987. במסגרת פסטיבל ישראל הציגה הקבוצה את "על המוקד על קידוש ה'", "הסעודה האחרונה בכיכר ציון", ו"עגל הזהב בגיא בן הינום", מופעים אלו עוררו סערה בקרב קבוצות נוצריות ויהודיות אורתודוקסיות.
מאפיינים

חוני המעגל וקבוצת סמרטוט פיתחו במופעיהם את שפת ה"רדי מייד עם תוספות", בהם מועתקת תבנית חיים שלמה, ובתוכה, מבלי לשנותה ומבלי להפריע למהלכה היומיומי, משולבת "התוספת" האמנותית.
מופעי קבוצת סמרטוט נפתחים לא פעם בהתנהלות טקסית, מאופקת, תוך שמירה על סדר חברתי- בורגני או פולחני, שבמהרה מופר לכדי טראנס פגאני, אלים וטוטאלי, ללא חיץ בין המשתתפים השחקנים לבין הקהל, והקהל משמש חלק בלתי נפרד מהאירוע כולו. כתוצאה מכך, נדרשים לא פעם חברי הקבוצה המשתתפים על ידי פסטיבלים ומוזיאונים, לחתום על כתב התחייבות ואחריות במקרי פגיעה בגוף ובנפש של המשתתפים ושל הקהל במהלך המופע.
גיורא מנור, במאמרו בכתב העת סטודיו, גיליון 20, 1991, כתב: "מה שמבדיל את אירועי סמרטוט מרוב מיצגי הרחוב, המוזיאון והגלריה, הוא המיזוג המושלם בין האישי-אינדיבידואלי. תחושת ההיסטוריה הכללית, כביטוי לאישי הפרטי של היוצר... חוני משחק, משתעשע, או מתאבל, במושגים היסטוריים-תרבותיים מקומיים מוכרים, המשמשים לו ולבני קבוצתו כנקודת ארכימדס, לבנות עליה את עולמם".
לכאורה, כותב גיורא מנור, "מצביע השם סמרטוט לכיוון של אמנות אנטי אסתטית. אבל למעשה, מצטיינות העבודות בהקפדה צורנית, אסתטיקה ובצבעוניות". מופעי קבוצת סמרטוט מרובות תקציב הדורשות תמיכה מסחרית וממסדית. המופע "גן ילדים מלא עכברים" דרש הובלה והצבה של גן משחקים ציבורי שלם. מאחורי "בס"ד החתונה" עמדה הפקת חתונה ישראלית על כל מרכיביה. האירוע "על הרמפה" דרש שיחזור חנות קצבים ברלינאית משנת 1933. ב"קומיקס מחתרתי" נסגר הקהל בכלוב ברזל ענק ממדים בן 40 מ"ר.
חברי הקבוצה

הקבוצה כוללת אמנים שצמחו מתחומי האמנות השונים, מחול, מיצג, וידאו, תיאטרון, מוזיקה וצילום.
במשך השנים השתתפו עשרות אמנים בקבוצה מסביב לגרעין קבוע.
בין היוצרים שנטלו בה חלק, וחלקם פעילים בה עד עצם היום הזה: רוני סגמן, גיל אלון, סמדר יערון, רמי חיימוב, יאיר דלאל, מיכל ופטריק גרוב, חזי שוחט, חאלד אבו עלי, רוזי שור-קון, כריסטי ליטל, המודל לוסי, ליסה מסיקה, רמי גורן, תמר בורר, יעל יאירי, אילן זיו, תניה זיסקינד, אורנה לביא, יעל לאור, ד"ר דרור אלימלך, נימה יעקבי, אילן גול, עדן אמינוף, יובל חלפי, יוסי זמיר, פלורנס פיש, גלית חממי, נלי אור-אזולאי, דינה בליך, כריס הקוסם, אילון נופר, נאווה סופר, רון ידידיה, משה ורדי, ברי סימון, שרונה ונוס, רם דקל, קרן אור שרעבי, אורית גבאי, טל רבוי, קוראל רבד שגיא, ליאורה פישמן, אורית גבאי, דנה מיכאלי, זהבה סתם, בת חביב, מירי קריספין, שעיה פלדמן, להקת מידנייט פיקוקס, להקת מונוטוניקס, להקת אנרגיה חולנית.
פסטיבלים

2002–2012 פסטיבל הדגנרטים השנתי, סינמטק ת"א.
2012–2015 פסטיבל לצאת מהקרון השנתי, מתחם התחנה, תל אביב.
קטלוגים

1990. "סמרטוט", הוצ' משרד החינוך והתרבות, מפעלות דיסקונט לתרבות ואמנות
1999. "אור לגויים – מגזין החשק העברי הראשון", עמותת אמני פרפורמנס בישראל, בסיוע משרד המדע התרבות והספורט
הערות שוליים

↑  יגאל בן-נון. הרפש כערך גואל - על יצירתו של חוני המעגל וקבוצת סמרטוט
קוסובו במשחקים האולימפיים לנוער

קוסובו משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער החל מאולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018) זאת לאחר שהוועד האולימפי הבינלאומי הכיר בוועד האולימפי של קוסובו רק בדצמבר 2014. קוסובו החלה להשתתף במשחקי החורף החל מאולימפיאדת הנוער לוזאן (2020). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער מקוסבו מדליית ארד בג'ודו.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של קוסובו למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער בואנוס איירס וכללה חמישה ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית ארד יחידה.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים לנוער
ראו גם

קוסובו במשחקים האולימפיים
הערות שוליים

↑  "127th IOC Session comes to close in Monaco" (באנגלית). הוועד האולימפי הבינלאומי. 9 בדצמבר 2014. נבדק ב-9 בספטמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
קומונה (לוקסמבורג)

מפה של הקומונות
הקומונות של לוקסמבורג (בלוקסמבורגית: Gemengen, בגרמנית: Gemeinden) הן יחידות הממשל המקומי הנמוכות ביותר בלוקסמבורג, והן מקבילות לדרגה השנייה במערכת יחידות הממשל המקומי 
(LAU)‏. נכון ל-2008 יש בלוקסמבורג 116 קומונות המחולקות בין 12 קנטונים.
מערכת הקומונות נוצרה לראשונה כאשר לוקסמבורג סופחה ב-1795 למחוז הצרפתי פורה (בצרפתית: Forêts). למרות העברת הריבונות להולנדים, מערכת הקומונות שמרה על עצמאותה עד ל-1839, כאשר הן הוטמעו בחוק הלוקסמבורגי. כיוון שללוקסמבורג הייתה ריבונות מועטה לפני שזכתה לעצמאות, והיא הייתה חלק מהפרובינציה הבלגית לוקסמבורג, ערך זה עוסק במערכת הקומונות החל כפי שהיא הייתה מאז 1839.
התפתחות הקומונות

מערכת הקומונות הנוכחית נוצרה בזמן הכיבוש הצרפתי על מנת להתאים למערכת הקומונות הצרפתיות. הקומונות הוגדרו לראשונה ב-1823, אך הפכו לישות ממשית רק כאשר לוקסמבורג זכתה לעצמאות לפי הסכם לונדון. החוק שלפיו מבוקרים יצירת וארגון הקומונות מתוארך ל-24 בפברואר 1843‏, שהוטמע בחוקת לוקסמבורג ב-17 באוקטובר 1868‏.
לאחר קבלת העצמאות היו בלוקסמבורג 120 קומונות. בין 1849 ל-1891 התרחשו מספר אירועי פירוק וחלוקה מחדש שהגדילו את מספר הקומונות ל-130. רוב הקומונות הללו נוצרו בגלל גידול האוכלוסייה הלא-סימטרי באזור הדרומי ובשאר אזורי המדינה; חלק מהקומונות הללו הן רומלנג, שיפלנג וולפרדנג. קומונות נורדסטד, ארפלדנג ושיירן הופרדו מקומונת אטלברוק.
אולם, החל מסוף מלחמת העולם הראשונה, שבמהלכה לוקסמבורג הייתה נתונה לשלטון האימפריה הגרמנית, מספר הקומונות הצטמצם. לוקסמבורג התרחבה, והוחלט לספח אליה ארבע קומונות הנמצאות מסביבה. גל מיזוגים נוסף התרחש בשלהי שנות ה-70, כאשר אזורים דלילי-אוכלוסין בצפון ובמערב לוקסמבורג מוזגו. הקומונות שנוצרו לאחר תהליך זה הן לאק דה לה האוט סורה (סורה עילית), רמברוך ווינקרנג'. בשנת 2006 הוקמו הקומונות קיישפלט וטאנדל לאחר מיזוגן של ארבע קומונות קטנות יותר, ומספר הקומונות פחת לכדי 116 שהוא המספר הנוכחי.
סמכויות

מבחינה ההיררכיה של חלוקות מנהליות, הקומונות נמצאות מתחת לקנטונים, שבתורם מהווים חלוקת משנה של מחוזות לוקסמבורג. הארגון של הקומונות משתנה מפעם לפעם, והם ממוזגות או מחולקות לפי המצב הדמוגרפי. בניגוד לקנטונים, שלא השתנו מאז הקמתם, זהותם של הקנטונים לא הוטמעה בגאוגרפיה של לוקסמבורג. אולם, הקנטונים משמשים למטרות טקסיות, ממשל, וסטטיסטיות, אך הם לא מספקים שירותי ממשל מקומי, המסופקים על ידי הקומונות.
לקומונות אין סמכות חוקתית על עניינים הנוגעים לאינטרסים הלאומיים של לוקסמבורג, הנתונים לסמכותה של מועצת הסגנים. אולם, הקומונות מחויבות על פי החוק לספק שירותים בתחום החינוך, שמירה על רשת הדרכים המקומית, שמירה על בריאות הציבור וביטחון כלכלי. לקומונות יש תפקידים גם בתחום אספקת המים, גז וחשמל, טיפול רפואי בבתי ספר, תכנון השימוש בקרקעות, תרבות וספורט, ודאגה לאוכלוסיית הקשישים.
קומונות לשעבר

עשרים קומונות שהיו קיימות בעבר אינן קיימות כיום כיוון שהן מוזגו במשך השנים. להלן רשימת הקומונות כולל השנים בהן הקומונות התקיימו:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| ארסדורף (1839 – 1979) | אייך (1839 – 1921) | הרלנג (1839 – 1979) | אוברוומפך (1839 – 1978) |
| אסלבורן (1839 – 1978) | פולשטה (1839 – 1979) | הולריך (1839 – 1921) | פרלה (1839 – 1979) |
| בסטנדורף (1839 – 2006) | פוהרן (1839 – 2006) | קאוטנבך (1839 – 2006) | רודנבורג (1839 – 1979) |
| ביגונוויל (1839 – 1979) | האצ'יוויל (1839 – 1978) | משר (1839 – 1979) | רולינגרגראנד (1850 – 1921) |
| בוונז' (1839 – 1978) | האם (1874 – 1921) | אוברפאלן (1839 – 1846) | וילוורווילץ (1839 – 2006) |
ערים

לשתים עשרה קומונות יש מעמד של עיר והן:
דיקירך
דיפרדנג'
דודלנג'
אכטרנך
אש-סור-אלזט
אטלברוק
קרוונמאכר
לוקסמבורג
רמיש
רומלנג'
ויאנדן
וילץ
הערות שוליים

↑  Statec (2003), p. 9. ברמת החלוקה המנהלית הכללית של המדינה, הקומונות הן הרמה השלישית אחרי שלושת המחוזות ו-12 הקנטונים.
1 2 3  Statec (2003), p. 10
↑  Mémorial A, 1843, No. 17 (PDF). Service central de législation. Retrieved on 2006-07-21
1 2 3 4  Devolution in Luxembourg (PDF). Committee of the Regions. Retrieved on 2006-07-18
↑  Mémorial A, 2005, No. 191 (PDF). Service central de législation. Retrieved on 2006-07-18
גרף המציג את מספר הקומונות לאורך השנים
קומונות שהן גם ערים מודגשות בכתום
קולבייל

| --- | --- |
סמל קולביילסמל קולבייל

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  אוטבוצק
 גובה:  126 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,819 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  52°04′00″N 21°29′00″E﻿ / ﻿52.06667°N 21.48333°E﻿ / 52.06667; 21.48333 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.kolbiel.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיקולבייל(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיקולבייל(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהקולבייל(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהקולבייל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קולבייל (בפולנית: Kołbiel; ביידיש: קאלביעל) הוא כפר במחוז אוטבוצק שבפרובינציית מזוביה בפולין, עיר לשעבר, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-15, עת היה שייך למשפחת האצולה הפולנית קולבילסקי. בשנת 1532 הוענקו ליישוב זכויות עיר והיתר לקיים שוק שבועי ויריד שנתי. באמצע המאה ה-17 הוחרב היישוב בעת פלישת האימפריה השוודית.
בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1869 נטלו הרוסים מהיישוב את מעמדו העירוני, בעקבות מרד ינואר.
יהודי קולבייל

ראשית היישוב היהודי בכפר הייתה בסוף המאה ה-18, ומאמצע המאה ה-19 התקיימה במקום קהילה עצמאית. בשנים 1907 עד 1917 קבע מושבו ביישוב האדמו"ר יהושע אשר רבינוביץ'. בעשור השלישי והרביעי של המאה ה-20 כיהן רבי אריה לייב לנדא כרב העיירה.
בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-820 יהודים, שהיוו למעלה ממחצית מתושביו, והתקיימה בו פעילות של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות. עקב חרם פולני על עסקיהם, עזבו את היישוב בשנות השלושים של המאה ה-20 יהודים רבים.
יהודי קולבייל > בשואה

ב-1 בספטמבר 1939, פרוץ מלחמת העולם השנייה, הופצץ היישוב קשות בידי הגרמנים, תוך הרג מספר מתושביו. ב-15 בחודש נכנסו הגרמנים ליישוב, ורצחו בו 13 פולנים ויהודים, תוך שליחת אחרים למחנות עבודה.
בנובמבר 1939 מונה בכפר יודנרט, שנצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה ולספק תשלומי כופר לשלטונות. כמו כן, חויבו יהודי היישוב בענידת סרט זרוע. עד סתיו 1941 הגיעו ליישוב פליטים יהודים רבים מיישובי הסביבה, אשר הקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. בשלב זה רוכזו כ-1,100 יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, בו השתררו רעב ומגפות.
ב-27 בספטמבר 1942 פשטו על הגטו שבכפר חיילים גרמנים, בסיוע כוחות אוקראיניים, ושילחו את יושביו למחנה ההשמדה טרבלינקה, תוך רצח המתנגדים במקום.
כ-50 יהודים שהושארו ביישוב, וכ-100 יהודים נוספים שהסתתרו בזמן האקציה ושבו לכפר, הועסקו בעבודות כפייה, והועברו לאחר זמן מה לגטו ורשה ולגרבולין.
מקהילת קולבייל שרדו את השואה שלוש משפחות, ואלה לא שבו להתגורר ביישוב לאחר המלחמה.
בית הקברות היהודי בקולבייל.
צלע האדם

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ג׳ורג׳ קיוקור 
 הופק בידי:  לורנס וינגרטן
 תסריט:  רות גורדון, גארסון קאנין 
 עריכה:  ג'ורג' בומלר 
 שחקנים ראשיים:  ספנסר טרייסי   קתרין הפבורן
 מוזיקה:  מיקלוש רוז'ה, קול פורטר 
 צילום:  ג'ורג' ג' פולסיי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 בנובמבר 1949
 משך הקרנה:  98 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 הכנסות:  6,000,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   adamsrib
 דף הסרט ב־IMDb
 
צלע האדם (באנגלית: Adam's Rib) הוא סרט קולנוע מסוגת קומדיה רומנטית בבימויו של ג'ורג' קיוקור. תסריט הסרט נכתב על ידי רות גורדון וגארסון קאנין. בתפקידים הראשיים משחקים ספנסר טרייסי וקתרין הפבורן כזוג עורכי דין הנמצאים משני צדי מתרס במשפט. ג'ודי הולידיי שיחקה בתפקיד המשמעותי הראשון שלה. פסקול הסרט הולחן על ידי מיקלוש רוז'ה מלבד השיר "Farewell, Amanda" שנכתב על ידי קול פורטר.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות והצלחה כלכלית. גורדון וקאנין היו מועמדים לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר. הסרט נחשב לקומדיה רומנטית קלאסי.
עלילה

דוריס אטינגר (ג'ודי הולידיי) עוקבת אחרי בעלה (טום הוואל) עם אקדח והיא מגלה שהוא מנהל רומן עם אישה אחרת (ג'ין האגן). היא יורה מספר פעמים לעברם, אך היא מצליחה לפגוע רק בבעלה בכתף.
למחרת בבוקר זוג עורכי דין נשואים אדם ואמנדה בונר (ספנסר טרייסי וקתרין הפבורן) קוראים על הידיעה בעיתון. השניים חולקים סביב הנושא; אמנדה מביעה סימפתיה כלפי דוריס בטענה שאילו גבר היה עושה פעולה דומה אז הוא היה מקבל יחס מקל, בעוד אדם טוען שדוריס עברה על החוק. כשאדם מגיע לעבודה הוא מגלה שהוא מונה להיות עורך הדין המייצג את התביעה במקרה של דוריס אטינגר. כשאמנדה שומעת את זה היא מתמנה לעורכת דין המייצגת את ההגנה.
אמנדה מבססת את טענותיה על שוויון בין המינים. היא מסבירה שדוריס ירתה בבעלה עקב יחסו הלא הגון כלפיה. אדם סבור שדוריס עברה על החוק ואין תירוץ למעשיה. בביתם גובר הלחץ בין אמנדה לאדם עקב המשפט הסוער. המצב מידרדר כאשר אמנדה מבקשת מאחת העדות במשפט להרים את אדם כדי להדגים למושבעים שנשים וגברים שווים. בסיכומו של המשפט טענתה של אמנדה שצריך לשפוט אילו המצב היה הפוך בין המינים הצליחה, ודוריס זוכתה.
באותו לילה אדם רואה את אמנדה וקיפ (דייוויד ווין), חברם הקרוב המאוהב באמנדה, דרך חלון ביתם. אדם נכנס לדירה והוא מכוון כלפיהם אקדח. האקדח מזויף, אך אדם מצליח להראות לאמנדה שקו ההגנה שלה במשפט היה לא מוצדק. השניים רבים והמצב ממשיך להידרדר.
השניים נפגשים בחוסר ברירה יחדיו אצל רואה החשבון המשותף של שניהם, והם מדברים על מערכת יחסיהם בעבר. אולם לבסוף הם משלימים, והם נוסעים לחווה שהם קנו בעבר. אדם מגלה לאמנדה שהוא מועמד לתפקיד שופט מטעם המפלגה הרפובליקנית. ואילו אמנדה מתלוצצת ומציעה שהיא תרוץ לתפקיד מטעם המפלגה הדמוקרטית.
צוות שחקנים

ספנסר טרייסי - אדם בונר
קתרין הפבורן - אמנדה בונר
ג'ודי הולידיי - דוריס אטינגר
טום יוול - וורן פרנסיס אטינגר
דייוויד ווין - קיפ לארי
ג'ין הייגן - באריל קייגן
הפקה

תסריט הסרט נכתב במיוחד עבור ספנסר טרייסי וקתרין הפבורן על ידי בני הזוג, רות גורדון וגארסון קאנין. בני הזוג קיבלו השראה מסיפורם האמיתי של זוג עורכי דין נשוי בשם וויליאם ודורותי וויטני שהתגרשו במהלך משפט והתחתנו עם הקליינטים שלהם. קאנין ראה פוטנציאל גדול בתסריט שבני הזוג יהיו יריבים והוא התחיל לפתח את הרעיון. שמו הראשון של הסרט היה "Man and Wife" (בעברית: בעל ואישה), אך הוא שונה ל"צלע האדם". למרות שעלילת הסרט מתרחשת בניו יורק הוא למעשה צולם בלוס אנג'לס, קליפורניה.
הפבורן וקאנין שכנעו את ג'ודי הולידיי לגלם את דוריס אטינגר. בסופו של דבר תפקידה בסרט זה גרם למנהל חברת ההפקה של "סרטי קולומביה", הארי קהאן, ללהק אותה לסרט "רק אתמול נולדה" (1950) שקאנין כתב. תפקידה בסרט זה זיכה אותה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
במהלך הסרט הצלם השתמש בטייקים ארוכים. רוב הסצנות הללו צולמו במהלך הוויכוחים בין אמנדה לאדם.
הסרט זכה להצלחה קופתית מרשימה עם הכנסות של 2.75 מיליון דולר בארצות הברית בלבד.
פרסים ומועמדויות

רות גורדון (שבעתיד נודעה בשל תפקידיה בסרטים "תינוקה של רוזמרי" ו"הרולד ומוד") וגארסון קאנין היו מועמדים לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר בשנת 1950.
במהלך השנים הסרט זכה לביקורות מהללות והוגדר כקלאסי. בשנת 1992, ארכיב הסרטים הלאומי של ארצות הברית בחר בסרט לשימור בידי ספריית הקונגרס בשל היותו "חשוב תרבותית, היסטורית או אסתטית".
פרסים ומועמדויות > מכון הסרטים האמריקאי

במרוצת השנים מכון הסרטים האמריקאי דירג הסרט בכמה מרשימותיו:
1998 - מאה שנים... מאה סרטים - מועמדות
2000 - מאה שנים... מאה קומדיות במקום ה-22
2002 - מאה שנים... מאה תשוקות - מועמדות
2007 - מאה שנים... מאה סרטים הגרסה המעודכנת - מועמדות
2008 - מאה שנים... עשרת הגדולים, ברשימת הקומדיות הרומנטיות, במקום ה-7
2008 - מאה שנים... עשרת הגדולים, ברשימת הדרמות המשפטיות - מועמדות
בנוסף מכון הסרטים האמריקאי דירג את קתרין הפבורן כשחקנית הטובה בכל הזמנים וספנסר טרייסי דורג במקום התשיעי ברשימת השחקנים הטובים בכל הזמנים.
השפעה

הפילוסוף סטנלי קאבל משייך את הסרט לתת הז'אנר הקולנועי שהוא מכנה "קומדיית הנישואין מחדש" (The Comedy of Remarriage) בספרו Pursuits of Happiness: The Hollywood Comedy of Remarriage משנת 1981.
קתרין הפבורן וספנסר טרייסי כאמנדה ואדם.
פרסום הסרט התמקד ב"קרב בין המינים".
צ'ארלס קורטני קארן

| --- | --- |

 לידה:  13 בפברואר 1861 Hartford, ארצות הברית 
 פטירה:  9 בנובמבר 1942 (בגיל 81) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק  האקדמיה הלאומית לעיצוב 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם 
 הושפע על ידי:  Jean-Joseph Benjamin-Constant 
 יצירות ידועות:  Lady with a Bouquet (Snowballs) 
 בן או בת זוג:  Grace Wickham Curran 
 
צ'ארלס קורטני קארן (באנגלית: Charles Courtney Curran‏;  13 בפברואר 1861 - 9 בנובמבר 1942) היה צייר אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות ציוריו המתארים נשים במסגרות שונות.
ביוגרפיה

קארן נולד בהרטפורד, קנטקי בפברואר 1861, שם לימד אביו בבית הספר. מספר חודשים לאחר תחילת מלחמת האזרחים, המשפחה עזבה את המקום וחזרה לאוהיו, ובסופו של דבר התיישבה בסנדוסקי על שפת אגם אירי שם שימש קארן כמפקח על בתי הספר. צ'ארלס קארן גילה עניין וכישורים מוקדמים לאמנות, ובשנת 1881 נסע לסינסינטי ללמוד בבית הספר מקמיקן (האקדמיה לאמנויות בסינסינטי). הוא שהה שם רק שנה לפני שנסע לניו יורק ללמוד באקדמיה הלאומית לעיצוב וליגת הסטודנטים לאמנות. רבות מהיצירות שיצר בתקופה זו הציגו נשים צעירות ממעמד הפועלים העוסקות במגוון משימות.
אחד מהם זכה בפרס הולגרטן לציורי שמן בשנת 1888. זמן קצר לאחר מכן עזבו קארן ואשתו הצעירה, גרייס את ארצות הברית כדי ללמוד בפריז, שם נולד ילדם הראשון לואי.
לאחר שנתיים וחצי באירופה, המשפחה חזרה לארצות הברית ביוני 1891. במשך עשר השנים הבאות חילק קארן את זמנו בין ניו יורק לאוהיו. בניו-יורק היה לבני הזוג דירה וקארן ניהל סטודיו. בשנת 1903 הם ביקרו לראשונה במושבת אמנויות הקיץ קרגסמור. הנוף המרהיב והצומח המקומי נתן השראה לקארן לבנות שם בית קיץ, הממוקם בהרי השוואנגונק המרהיבים, כ-100 קילומטרים צפונית-מערבית לעיר ניו יורק.
הוא נפטר בעיר ניו יורק בשנת 1942.
קריירה

בעודו בפריז נרשם קארן לאקדמיה ז'וליאן שם התנסה במגוון סגנונות ציור. רבות מתמונותיו מאותה תקופה צוירו בחיק הטבע וכוללות נשים מודרניות לבושות היטב הנהנות ממגוון פעילויות פנאי. קארן השתמש לעיתים קרובות בבני משפחתו כמודלים כאשר צייר על גדות אגם אירי, תוך שהוא מתנסה במגוון סגנונות אמנותיים כולל אימפרסיוניזם, סימבוליזם וטונליזם.
לאחר ביקורם הראשון במושבת אמנויות הקיץ קרגסמור, הם המשיכו להגיע לשם בארבעים השנים הבאות. קארן יצר שם כמה מציוריו הידועים ביותר. הציורים מציגים נערות צעירות לבושות בצבעי לבן או פסטל שניצבות באור שמש בוהק.
אף על פי שקארן המשיך לצייר עד זמן קצר לפני מותו, הוא מעולם לא קיבל או עסק בסגנונות אמנותיים חדשים יותר שהופיעו בארצות הברית לאחר מלחמת העולם הראשונה. הוא נותר פעיל עם מספר ארגוני אמנות, במיוחד האקדמיה הלאומית לעיצוב בה שימש כמזכיר במשך חמש עשרה שנה. הוא גם הפך לאמן פורטרטים מצליח לאחר 1920. בנוסף, קארן ואשתו היו טיילים נלהבים, ביקרו באירופה לפחות חמש פעמים ואף בסין בשנת 1936.
יצירתו של צ'ארלס קארן מיוצגת באוספי מוזיאונים רבים, וציוריו החיצוניים של נשים צעירות נותרו פופולריים בקרב אספנים בודדים. ההערכה היא שהוא הפיק יותר מ 1500 תמונות במהלך הקריירה שלו. מלבד ציורי שמן, גם ציורים בצבעי מים ואיורים רבים למגזינים בצבעי שחור לבן.
הערות שוליים

↑  Who's Who in the World, 1912, International Who's Who Publishing Company, 1911. (באנגלית)
↑  Birmingham Museum of Art : guide to the collection. Birmingham, Ala: Birmingham Museum of Art. 2010
↑  Silver, Kenneth (1974), "At the Sculpture Exhibition by Charles Curran", Yale University Art Gallery Bulletin, Yale University, 35 (1): 20–25
↑  Charles Courtney Curran | Artnet, www.artnet.com
↑  Exhibition catalogue Charles Courtney Curran: Seeking the Ideal, by Jane Ward Faquin with Maia Jalenak.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6704 667X  LCCN: nr96013233  MusicBrainz: e93cc6e1-3e9f-43b6-acae-f0ce11630f88  RKD: 19425  SNAC: w6sq945h  SUDOC: 182387240  ULAN: 500019924  VIAF: 22039863   WorldCat (עם VIAF): 22039863