stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוגבן סונדשטיין

יוגבן סונדשטיין (בפארואזית: Jógvan Sundstein; 25 במאי 1933 – 8 ביולי 2024) היה פוליטיקאי מאיי פארו שכיהן כראש ממשלת איי פארו, שר בקבינט של איי פארו (אנ') וחבר במפלגת העם (אנ').
ביוגרפיה

סונדשטיין היה בנם של יוהנה מלנה (לבית ינסן) והנס יעקב מטרס סונדשטיין מטורסהאבן. הוא היה נשוי ללידיה מרסטן (נולדה ב-20 בנובמבר 1927) מקלאקסוויק, נכדו יוהאן סונדשטיין, יליד 1993 הוא גיימר עטור פרסים.
סונדשטיין היה רואה חשבון מוסמך, והיה חבר במספר רב של דירקטוריונים. בשנת 1979 נבחר לראשונה ללגטינג (אנ') (הפרלמנט של איי פארו). הוא היה יושב ראש הלגטינג מ-1980 עד 1984 ומ-1988 עד 1989. סונדשטיין כיהן כראש ממשלת איי פארו (לוגמאדור) מ-1989 עד 1991 וכשר מ-1991 עד 1993.
ב-2008 פרסם סונדשטיין את זיכרונותיו, והיה לפוליטיקאי הפארואזי הראשון שעשה זאת.
הוא נפטר ב-8 ביולי 2024, בגיל 91.
הערות שוליים

↑  "Jógvan Sundstein fyrrverandi løgmaður deyður". in.fo (בפארואזית). 8 ביולי 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  portal.fo: Sundstein skrivar søgu (אורכב 15.04.2012 בארכיון Wayback Machine), June 2, 2008. ("Sundstein writes history")
↑  Jógvan Sundstein er deyður, Kringvarp Føroya (בפארואזית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0371 0284  LCCN: n2010046169  VIAF: 155010896   WorldCat (עם VIAF): 155010896
ראטומיר טוורדיץ'

ראטומיר "ראטו" טוורדיץ' (בקרואטית: Ratomir "Rato" Tvrdić;‏ 14 בספטמבר 1943 – 20 באוגוסט 2024) היה כדורסלן קרואטי ששיחק בעמדת הקלע ביוגופלסטיקה ספליט.
קריירה מקצועית

טוורדיץ' שיחק ביוגופלסטיקה ספליט היוגוסלבית בין השנים 1960 ל-1977, וזכה במדיה בשתי אליפויות הליגה היוגוסלבית בכדורסל (1971 ו-1977), שלושה גביעים יוגוסלביים (1972, 1974 ו-1977) ושני גביעי קוראץ' (1976 ו-1977). הוא גם הוביל את הקבוצה לגמר גביע אירופה לאלופות בכדורסל ב-1972 ולגמר גביע מחזיקות גביע ב-1973.
ב-1977 הוא זכה עם ספליט בכתר המשולש הקטן: זכייה באליפות, גביע וגביע קוראץ'.
נבחרת יוגוסלביה

טוורדיץ' ערך 138 הופעות במדי נבחרת יוגוסלביה בכדורסל, הראשונה שבהן ב-2 בדצמבר 1965. עם הנבחרת הוא זכה פעמיים באליפות אירופה בכדורסל (1973 ו-1975) ופעם אחת באליפות העולם בכדורסל (1970), והגיע לגמר היורובאסקט ב-1969 ולגמר המונדובאסקט ב-1967 ו-1974. בנוסף הוא זכה עימה בטורניר הכדורסל במשחקי הים התיכון 1967.
טוורדיץ' היה קפטן הנבחרת בטורניר הכדורסל באולימפיאדת מינכן (1972), בו סיימה במקום החמישי. הוא הופיע במדיה גם באליפות אירופה בכדורסל 1967.
לאחר הפרישה וחיים אישיים

לאחר התפרקות יוגוסלביה מונה טוורדיץ' למנהל ספורטיבי בספליט, ונחשב לאחראי על החתמתו של ניקולה וויצ'יץ' בקבוצה.
לו ולאשתו זורנה שני ילדים: הבן ירו והבת גוראנה, הנשואה לשחקן נבחרת קרואטיה בכדורסל בעבר ז'אן טבק.
נפטר ב-20 באוגוסט 2024, בגיל 80.
הערות שוליים

↑    רפאל נאה, "אני מגיע לאימפריה", באתר "ידיעות אחרונות", 17 בנובמבר 2015
↑  דובי פיק, ‏החבר של ניקולה וויצ'יץ': הכירו את ז'אן טבק, באתר ONE‏, 16 בנובמבר 2015
↑  In memoriam: Ratomir Tvrdić (1943-2024), הליגה האדריאטית, ‏20 באוגוסט 2024
גרנה פדנו

| --- | --- |


 
 מאכלים
 סוג:  גרנה פדנו 
 אזור מוצא:  אמיליה-רומאניה, לומברדיה 
 מוצא:  איטליה 
 מרכיבים עיקריים:  חלב פרה 
 גבינות
 תו תקן:  כינוי מקור מוגן 
 
גרנה פדנו (באיטלקית: Grana Padano) היא גבינה שמקורה בעמק נהר הפו בצפון איטליה, בדומה לגבינת פרמזן, אך יש תקנות פחות מחמירות המסדירות את ייצור הגרנה פדנו בהשוואה לפרמיג'אנו רג'אנו. הגבינה הקשה, בעלת המרקם הפירורי, עשויה מחלב פרה לא מפוסטר, המוקצף למחצה בתהליך הקרמה טבעי. כדי לשמר את האותנטיות של תהליכי הייצור ואת חומרי הגלם המשמשים לייצור גבינה זו, גרנה פדנו רשומה באיטליה כ-Indicazione geografica tipica (IGT, שפירושו: "אינדיקציה גאוגרפית אופיינית") מאז 1954 וגם ככינוי מקור מוגן של האיחוד האירופי (PDO) מאז 1996, ומוגנת במספר מדינות אחרות על בסיס "הסכם ליסבון" (Lisbon Agreement for the Protection of Appellations of Origin and their International Registration) והסכמים דו-צדדיים נוספים.
מקור השם

השם בא מהמילים האיטלקיות "גרנה", כהתייחסות למרקם הגרגירי האופייני, ומהשם "פדנו", שפירושו - מ"ואל פדנה" (עמק הפו).
היסטוריה

גרנה פדנו פותחה על ידי נזירים של מנזר קיארוואלה במאה ה-12. היא יכולה להישמר זמן רב מבלי להתקלקל, ולעיתים מתיישן עד שנתיים. הוא עשוי בצורה דומה לפרמזן של אמיליה-רומאניה, אך על פני שטח הרבה יותר רחב ועם תקנות ובקרות שונות.
תהליך הייצור

כמו הפרמז'ן, גם גרנה פדנו היא גבינה קשה חצי שמנה שמבושלת, ומבשילה לאט במשך תשעה חודשים לפחות. אם היא עוברת את בדיקות האיכות כעבור זמן ההבשלה המינימלי הזה, היא ממותגת בהטבעת אש עם הסימן המסחרי Grana Padano.
הפרות נחלבות פעמיים ביום. החלב המיוצר בערב עובר תהליך הפיכה לרזה על ידי הסרת שכבת השמנת שעל פניו, ומעורבב עם חלב טרי המופק בבוקר. החלב החצי רזה הזה מועבר למכלי נחושת והקרשה גדולים. הקצף שנוצר נלקח לייצור הגרגירים בגודל של גרגירי אורז, מה שנותן לגבינה את המרקם האופייני לה, ולאחר מכן הנוזל מחומם ל-53–56 מעלות צלזיוס. היא מיוצרת כל השנה, ומשתנה בהתאם לעונות וגם לפי השנה. על אף שהיא דומה לגבינת פרמזן, הגרנה פדנו הצעירות יותר הן פחות פירוריות, הן עדינות ופחות מורכבות בטעמן מהפרמזן המוכרת יותר, והמיושנת יותר.
כ-150 מפעלים מייצרים את גרנה פדנו באזור עמק הפו, ועל פי ההערכות 76,724 טון של גבינה זו מיוצרות מדי שנה.
מפרטים

הגלגל של גבינת גרנה פדנו הוא גלילי, עם דפנות מעט קמורות או כמעט ישרות ופנים שטוחות. קוטר של 35–45 ס"מ וגובה 15–18 ס"מ לכל גלגל. גלגל כזה שוקל 24 עד 40 ק"ג. הקליפה, שהיא דקה, צהובה חיוורת.
גרנה פדנו נמכרת בשלושה שלבי הבשלה שונים:
"גרנה פדנו" (9 עד 16 חודשים): מרקם עדיין קרמי, רק מעט גרגירי
"Grana Padano oltre 16 mesi" (מעל 16 חודשים): מרקם מתפורר יותר, טעם בולט יותר
"Grana Padano Riserva" (מעל 20 חודשים): גרגירי, פירורי ומלא טעם
גבינת גרנה פדנו מכילה בדרך כלל גבישי גבינה, כתמים גבישיים מוצקים למחצה עד גרגירים המורכבים לפחות חלקית מחומצת האמינו טירוזין.
ערך תזונתי וקלוריות

יש צורך ב-1.5 ליטר חלב פרה טרי, רזה חלקית באופן טבעי מאזור הייצור, להכנת 100 גרם גבינת גרנה פדנו PDO. הליכי העיבוד והיישון של הגרנה פדנו קובעים זמינות ביולוגית חשובה של ויטמינים ומינרלים, אספקת חלבונים עם תשע חומצות אמינו חיוניות שהופכים אותו בכך למוצר בעל יכולת גבוה לעיכול על ידי האדם. בנוסף, גרנה פדנו היא נטולת לקטוז בשל המאפיינים של תהליך הייצור וההתיישנות שלה, מה שמוביל גם להפחתת שומנים. היא מכילה תכולת גלקטוז של פחות מ-10 מ"ג ל-100 גרם גבינה.
מפרט הייצור של גרנה פדנו PDO מסדיר את כל שרשרת הייצור, ממספוא הפרות ועד מיתוג גלגלי הגבינות, לכן הערך התזונתי הממוצע והקלוריות של גבינת גרנה פדנו PDO נשארים יציבים וכל וריאציה בהם אינה רלוונטית למטרת "הגדרת דיאטה מאוזנת". 100 גרם גבינת Grana Padano PDO מכילים 398 קילוקלוריות (1,666 kJ).
טבלה תזונתית למנה בינונית של 100 גרם גרנה פדנו:
| --- | --- |
רכיבי תזונה עיקריים
מים: 32 גרם
קלוריות: 398 קק"ל
סך הכל חלבונים: 33 גרם
סך חומצות אמינו: 6 גרם
שומן: 29 גרם
סִיבים: 0 גרם
אפר: 4.6 גרם
פחמימות
סוכר (פחמימות): <1 גרם
מינרלים
סִידָן: 1165.0 מ"ג
זַרחָן: 692.0 מ"ג
אֶשׁלָגָן: 120 מ"ג
מגנזיום: 63 מ"ג
אָבָץ: 11 מ"ג
נְחוֹשֶׁת: 0.5 מ"ג
בַּרזֶל: 0.14 מ"ג
יחס סידן / זרחן: 1.7
מלח: 1.5 גרם
יוֹד: 35.5 מיקרוגרם
סֵלֶנִיוּם: 12 מיקרוגרם
ויטמינים
ויטמין A: 224 מיקרוגרם
ויטמין B1: 20 מיקרוגרם
ויטמין B2: 0.36 מ"ג
ויטמין B3: 3.0 מיקרוגרם
ויטמין B6: 0.12 מ"ג
ויטמין B12: 3.0 מיקרוגרם
ויטמין D3: 0.5 מיקרוגרם
ויטמין E: 206 מיקרוגרם
חומצה פנטותנית: 246 מיקרוגרם
כולין: 20.0 מ"ג
ביוטין: 6.0 מיקרוגרם
ליפידים
שומן רווי: 18.4 גרם
שומן בלתי רווי: 7.4 גרם
שומן רב בלתי רווי: 1.1 גרם
כולסטרול: 98.3 מ"ג
הערות שוליים

1 2 3 4  "Grana Padano - Cheese.com". www.cheese.com.
↑  "Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano" (PDF). IP Australia. נבדק ב-5 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Donnelly, Catherine W., ed. (2016). The Oxford companion to cheese. New York: Oxford University Press. ISBN 9780199330881. OCLC 947145356.
↑  "oriGIn Worldwide GIs Compilation". ORIGIN-GI. אורכב מ-המקור ב-5 בספטמבר 2021. נבדק ב-5 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Grana Padano". GI View - European Union. נבדק ב-5 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Parmigiano-Reggiano". sciencedirect.com. Elsevier. בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fox, P. F.;  et al. (2000). Fundamentals of cheese science. Aspen Publication. ISBN 0834212609. OCLC 1016031218.
↑  "Grana Padano - Cheese.com". www.cheese.com. נבדק ב-29 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gillingham, Sara Kate (8 באוקטובר 2008). "A Primer on Grana Padano". נבדק ב-10 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
לאחר תשעה חודשי התיישנות, כל גלגל נבדק, ואם נחשב לאיכות נאותה, מקבל מותג אש עם הלוגו של Grana Padano.
צ'ארלס ספנס

| --- | --- |

 לידה:  18 ביוני 1969 (בן 55) 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה קוגניטיבית, פסיכולוגיה יישומית, פסיכולוגיה ניסויית 
 מוסדות:  אוניברסיטת אוקספורד 
 פרסים והוקרה:  EPS Prize (2003) 
 
צ'ארלס ספנס (אנגלית: Charles Spence) הוא פסיכולוג ניסיוני באוניברסיטת אוקספורד ראש קבוצת מחקר המתמחה במחקר על שילוב מידע על פני אופנים חושיים שונים, ספנס מלמד פסיכולוגיה נסיונית לבוגרי תואר ראשון בסומרוויל קולג', אוקספורד.
ספנס מייעץ למספר חברות רב לאומיות בהיבטים שונים של עיצוב רב-חושי. הוא גם ערך מחקר בנושאי אינטראקציה בין אדם למחשב בתחנת העבודה של הצוות במעבורת החלל האירופית.
כיום הוא עובד על בעיות הקשורות בעיצוב של אוכל המעוררים את החושים בצורה מקסימלית, ועם השפעת הסביבה הפנימית על מצב הרוח. ספנס פרסם יותר מ-500 מאמרים בכתבי עת מדעיים בעשור האחרון. הוא זכה בפרס ה-10 של החברה לפסיכולוגיה ניסויית, האגודה הבריטית לפסיכולוגיה: פרס המדור הקוגניטיבי, פרס פול ברטלסון, שהכיר בו כפסיכולוג הקוגניטיבי הצעיר של השנה באירופה, ובפרס המחקר היוקרתי על שם פרידריך וילהלם בסל של קרן אלכסנדר פון הומבולדט בגרמניה.
גסטרו־פיזיקה

ספנס הוא אחד החוקרים הפופולריים בתחום הגסטרופיזיקה, אחד הניסויים המוקדמים והבולטים ביותר של ספנס בתחום היה "התפקיד של רמזים שמיעתיים במודול הפריכות והעייפות הנתפסת של צ'יפס", שפורסם בכתב העת Journal of Sensory Studies ב-2004. הניסוי היה הראשון שהראה בהצלחה שטעם האוכל יכול להיות שונה בהתאם לשינויים בצליל. בניסוי, ספנס הוכיח שגובה הרעש ועוצמת הקול שהופקו בעת נגיסה בצ'יפס של פרינגלס השפיעו על התפיסה של אנשים עד כמה הם טריים. רעשי קראנץ' חזקים יותר, בעלי צלילים גבוהים יותר, דורגו על ידי אוכלים להיות רעננים יותר ב-15% בממוצע מאשר רעשי קראנץ' רכים יותר בצלילים נמוכים יותר.
המחקר קבע כי למראה למגע ולקול של מזון יכולים להיות השפעות גדולות על תפיסת הטעם שלו. ממצאים נוספים של המחקר הם שמוס תות נתפס כ-10% מתוק יותר כשאוכלים אותו מכלי לבן על פני שחור, שלקפה ששותים מספלים לבנים יש טעם עז כמעט פי שניים אבל רק שני שלישים מתוק כמו קפה ששותה מספל שחור, וכן שאוכלים תופסים יוגורט כ-25% יותר ממלא כאשר מכל הפלסטיק שלו שוקל 2 1⁄2 ounce (70 גרם) יותר.
הערות שוליים

↑  "Charles Spence — Department of Experimental Psychology". University of Oxford. ארכיון מ-29 בינואר 2022. נבדק ב-29 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה).
↑  "Charles Spence". Oxford Neuroscience. אורכב מ-המקור ב-1 במאי 2008. נבדק ב-9 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה).
↑  "Crossmodal Research Lab". Department of Experimental Psychology, University of Oxford. אורכב מ-המקור ב-22 בספטמבר 2010. נבדק ב-9 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה).
↑  "Professor Charles Spence". Somerville College, University of Oxford. אורכב מ-המקור ב-16 ביולי 2011. נבדק ב-9 בספטמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה).
↑  Spence, C. (2007). Audiovisual multisensory integration. Acoustical science and technology, 28(2), 61-70.
↑  Spence, Charles (2004). "The Role of Auditory Cues in Modulating the Perceived Crispness and Staleness of Potato Chips". Journal of Sensory Studies. 19 (5): 347–363. doi:10.1111/j.1745-459x.2004.080403.x..
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007430087805171  BIBSYS: 4107890  BnF: cb145850531 (data)  CANTIC: a12205722  GND: 1048213471  ISNI: 0000 0000 3646 5847  LCCN: n2004005935  LNB: 000212591  NKC: ntk2016913355  NLK: KAC201831543  NSK: 000435451  NTA: 270184945  ORCID: 0000-0003-2111-072X  SUDOC: 080121136  VIAF: 61793984   WorldCat (עם VIAF): 61793984
פיברגלס

סיבי פיברגלס
ייצור מכלי פלסטיק משוריינים בפיברגלס (GRP) בסין
פיברגלס (באנגלית: Fiberglass, "זכוכית סיבית" או "סיבי זכוכית") הוא חומר העשוי מסיבים דקיקים של זכוכית. משתמשים בו לרוב בתעשיית חומרי הבידוד והטקסטיל, לייצור בדים חסינים לאש ושיתוך (קורוזיה). השימוש בו נפוץ גם כחומר מחזק בתעשיית הפלסטיק, שם הוא משמש לייצור חומר מרוכב מסיבי פיברגלס ושרף אפוקסי או פלסטי המכונה גם הוא "פיברגלס".
אומני זכוכית ניסו לייצר סיבים דקים כבר בימי קדם, אך רק ההתפתחויות הטכנולוגיות של המאות התשע-עשרה והעשרים אפשרו לייצר סיבים דקים דיים. בשנת 1893 הציג אדוארד דראמונד ליבי (אנ') שמלה עשויה מסיבי זכוכית הדקים כסיבי משי. החומר ששמו כיום "פיברגלס" הומצא בשנת 1938 על ידי ג'יימס סלייטר (אנ') מחברת אוונס קורנינג (אנ') כחומר לבידוד, ושווק תחת שם מסחרי זה.
בשנות ה-60 - 70 של המאה העשרים יוצרו בארץ מכוניות "סוסיתא" ו" רום כרמל" שגופן היה בנוי בפיברגלס.
שימוש נפוץ בפיברגלס נעשה בבניין כלי שיט קטנים כגון סירות מפרש קטנות וקיאקים.
פיברגלס הוא חומר רב-שימושי בעל תכונות ייחודיות שהופכות אותו למרכיב חיוני בתעשיות רבות. הודות למחקר ופיתוח מתמשכים, הפוטנציאל של פיברגלס רק הולך וגדל, והוא צפוי להמשיך ולשחק תפקיד מרכזי בחיינו גם בעתיד.
מבנה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סיב זכוכית נוצר כאשר זכוכית מותכת (בדרך כלל מבוססת צורן חמצני, (SiO2) מוזרקת דרך חורים בקוטר קטן דיו המתאים לתעשיית הטקסטיל. הזכוכית שונה מפולימרים אחרים בכך שהיא "חומר אי-אורגני הנמצא במצב דומה והמשכי למצבו כנוזל, אשר הגיע, כתוצאה משינוי הפיך בצמיגותו במהלך קירור לצמיגות גבוהה עד כדי שהוא מוצק לכל צורך מעשי".
תכונות

פיברגלס הוא חומר שימושי בשל הצפיפות הנמוכה שלו. החיסרון שלו נובע מכך שהוא פגיע יחסית לשחיקה כימית וללחות. חוזקו של פיברגלס נמדד לרוב על סיבים שזה עתה יוצרו, ובשל האמורפיות של הזכוכית הוא שווה לאורך הסיב ולרוחבו.
כאשר נספגת לחות בסיבי הפיברגלס, היא מרחיבה סדקים מיקרוסקופיים ומחלישה את הסיבים. הסיב חזק יותר ועמיד יותר לשחיקה ככל שהוא דק יותר, אך מבחינה טכנית קשה יותר לייצר סיבים דקים.
פלסטיק מחוזק בפיברגלס הוא בעל חוזק מכני גבוה הרבה יותר מפלסטיק שאינו כזה, ללא תוספת משקל משמעותית. הוא משמש בתכיפות רבה לייצור חלקי מרכב של מכוניות ואף מרכבים שלמים (סוסיתא), גלשנים, מתקני משחק לילדים, תיבות דואר, ארונות חשמל ומתקנים רבים נוספים.
הערות שוליים

↑  Linda Borromeo, A Spanish Princess, a Glass Dress, and a Creative Gamble
↑  Klaus L. Loewenstein, The Manufacturing Technology of Continuous Glass Fibers
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh85055176
סלקט

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  ליקר 
 מוצא:  איטליה 
 תאריך יצירה:  1920 
 
סלקט (באיטלקית: Select) הוא אפריטיף איטלקי, שנוצר בשנת 1920 בוונציה על ידי המזקקה ".Fratelli Pilla & C" וכיום מיוצר על ידי .Gruppo Montenegro S.r.l סלקט נהוג להגיש בוונציה עם פרוסקו ומי סודה בתור ה-Venetian Spritz (השפריץ הוונציאני) המקורי.
היסטוריה

הסיפור של "Select Aperitivo" החל כשהאחים מריו וכן ויטוריו פילה, שהיו להוטים לתרום לחידושה של ונציה שלאחר מלחמת העולם הראשונה, הקימו את .Fratelli Pilla & C, חברה שהמתמחתה בייצור משקאות חריפים. סלקט נוצר להגשה בפני עצמו, בתוספת סודה או סלצר, או מעורבב בקוקטיילים רבים ושונים. לטענת חלקם, הוונציאנים אומרים ש-Spritz Veneziano "הולך" עם סלקט. בשנת 1954 נרכשה סלקט על ידי Distilleria Jean Buton ולאחר מכן נטמעה בתוך Gruppo Montenegro, שעדיין מייצרת אותו לפי המתכון המקורי.
נוזל

המתכון של סלקט משלב יחד מתכון סודי של 30 עשבי תיבול ארומטיים וצמחים בוטניים, כולל גרגרי ערער, על המאפיינים הבלסמיים והפרחוניים שלהם, ושורשי ריבס מעובדים בנפרד, המספקים תווים מרירים עזים לאיזון. גרגרי הערער עוברים תהליך ריכוך וזיקוק מיוחד במכל נחושת. הנוזל המתקבל הוא אדום בצבע אודם עמוק. בוונציה המנהג הוא להגיש סלקט שפריץ עם סודה ופרוסקו ולקשט בזית.
בקבוק

בשנת 2018 עוצב מחדש בקבוק הסלקט, האיור שואב השראה מהתווית המקורית של שנות ה-20 ומשלב מספר אזכורים להיסטוריה שלו, כולל המקור הוונציאני, שנת היצירה ושמם של האחים פילה. העיצוב החדש כלל גם את הזכוכית האייקונית בעלת הגבעולים הארוכים המהווה את הסמל האולטימטיבי של השפריץ האיטלקי.
בתרבות נפוצה

סלקט הוצג במספר מערכונים שהופקו עבור תוכנית הטלוויזיה האיטלקית Carosello. הפופולרי ביותר מהם הוא האנימציה שיצרו האחים פאגוט, חלוצי ההנפשה בשפה האיטלקית.
ראו גם

קמפרי
שפריץ
הערות שוליים

↑  "Select aperitivo". Difford’s Guide.
↑  "Select APERITIVO". Wonderland.com. 2 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Glass Guide to Summer Drinking". Glass Magazine.
↑  "Christmas and New Year's Eve cocktail recipes you can make at home". The Week.
↑  "An Interview With Rudi Carraro, Brand Ambassador Of Select". Forbes.com.
↑  "8 best spritz cocktails to enjoy during the heatwave". The Independent. 25 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Venetian Spritz". Olive Magazine.
↑  "Select Aperitivo's new design celebrates the brand's origins". Foodbev.com.
סאולוס צ'ילימה

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 1973 Ntcheu District, מלאווי 
 פטירה:  10 ביוני 2024 (בגיל 51) מזוזו, מלאווי 
 מדינה:  מלאווי 
 השכלה:  אוניברסיטת מלאווי 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית הפרוגרסיבית 
 
 
 
סאולוס קלאוס צ'ילימה (באנגלית: Saulos Klaus Chilima;‏ 12 בפברואר 1973 – 10 ביוני 2024) היה כלכלן ופוליטיקאי מלאווי שכיהן כסגן נשיא מלאווי. צ'ילימה נכנס לתפקידו ב-28 ביוני 2020 לצד הנשיא לזרוס צ'אקוורה. צ'ילימה שימש גם כשר לתכנון ופיתוח כלכלי, כמו גם כראש הרפורמות במגזר הציבורי, תפקיד בו כיהן בעבר גם תחת ניהולו של הנשיא לשעבר פיטר מותריקה. לפני שהצטרף לפוליטיקה, צ'ילימה מילא תפקידי מנהיגות מרכזיים בחברות בין-לאומיות שונות, כולל יוניליוור, קוקה-קולה ואיירטל (אנ').
ב-10 ביוני 2024, מטוס ובו סגן הנשיא צ'ילימה ותשעה נוסעים נוספים נעדר (אנ') כשהמריא מבירת מלאווי לילונגווה, נעלם מהרדאר ולא נחת ביעד המתוכנן, נמל התעופה מזוזו (אנ'). המטוס לא הצליח לנחות בנמל התעופה בגלל ראות לקויה וקיבל הוראה לחזור ללילונגווה אך לא נחת שם. הנשיא הורה על מבצע חיפוש והצלה. ב-11 ביוני 2024, בנאום לאומה, אישר הנשיא לזרוס צ'אקוורה כי אומת מותם של צ'ילימה וכל הנוסעים במטוס בהתרסקות.
חיים אישיים

צ'ילימה, קתולי אדוק, היה נשוי למרי (לבית צ'יבמבו) ולהם שני ילדים, שון ואליזבת.
הערות שוליים

↑  "Profile of the Vice President of the Republic of Malawi, Right Honourable Saulos Klaus Chilima". www.statehouse.mw. נבדק ב-2018-03-06.
↑  "Search continues for missing aircraft carrying Malawi vice president". Reuters. 11 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Aircraft carrying Malawi vice president goes missing". BBC. 10 ביוני 2024. נבדק ב-10 ביוני 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "x.com". X (formerly Twitter). נבדק ב-2024-06-11.
↑  "Malawi's Vice President Saulos Chilima, 9 Others Killed In Plane Crash". Times Now (באנגלית). 2024-06-11. נבדק ב-2024-06-11.
↑  "Meet the Candidate". utm-mw.org. נבדק ב-2020-06-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2017231106  NTA: 408423099  VIAF: 3148522316120852495   WorldCat (עם VIAF): 3148522316120852495
עוורתא

| --- | --- |

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  שכם
 שטח:  0.54 קמ"ר
 גובה:  497 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  7,054 (2017)
 קואורדינטות:  32°09′41″N 35°17′11″E﻿ / ﻿32.161444444444°N 35.286391666667°E﻿ / 32.161444444444; 35.286391666667 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) עוורתא(למפת צפון השומרון רגילה) עוורתא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עוורתא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עוורתא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
עַוּוַרְתַא (בערבית: عورتا; במסורת השומרונית: עבורתא ומעברתא) הוא כפר פלסטיני בנפת שכם, ברשות הפלסטינית. עוורתא נמצאת כ-7 ק"מ דרומית לעיר שכם וכ-2.5 ק"מ דרום־מערבית מאיתמר. נכון לשנת 2006 מונה אוכלוסיית הכפר 5,810 איש. הכפר נמצא בשטח B.
היסטוריה

מעריכים כי בעבר שכנה בעוורתא גבעת פנחס המקראית (יהושע כ"ד ל"ג). לפי מסורות יהודיות ושומרוניות נמצאים בכפר הקברים של אלעזר ואיתמר בני אהרן הכהן, פינחס בנו של אלעזר בן אהרן הכהן, בנו של פינחס – אבישוע, ושבעים הזקנים. גם לכפר אודלה הסמוך יש מסורות יהודיות ושומרוניות בדבר קבורת פנחס ואלעזר במקום.
בתקופת המשנה הכפר נקרא "עוורותא", והיה ידוע כמקום גידול שזיפים, שהיו מפורסמים בכל ארץ ישראל. בימי הביניים היה הכפר אחד המרכזים של העדה השומרונית.
היישוב השומרוני בעוורתא פסק במאה ה-17. אחרוני השומרונים ביישוב היו בני משפחת כהנים המתייחסת לעוזיאל בן קהת בן לוי, שעקרו לעיר שכם. אירוע זה תואם לפטירתו של הכהן הגדול השומרוני האחרון שיוחס לבניו של פינחס בן לוי בשנת 1624. לפי יצחק בן-צבי, השומרונים בזמנו האמינו כי "חלק מתושבי הכפר, אם לא כולם, מוצאם מהשומרונים".
קברים עתיקים בכפר ובסביבותיו

בתחומה של עוורתא יש ריכוז של קברים קדומים. תאופיק כנעאן ציין כי בעוורתא ארבעה עשר אתרים קדושים: אחד עשר בתוך הכפר ועוד שלושה מחוצה לו.
קבוצות יהודים עולות לבקר בקברים אלו מפעם לפעם, מאובטחות על ידי צה"ל. עקב חיכוכים שאירעו בעבר. בעת עליית יהודים לקברים, במיוחד בחג הפסח, נמצאים תושבי הכפר תחת עוצר צבאי. בכל שנה מתקיימת עלייה לקברים המיוחסים על פי מסורת קדומה לאלעזר ואיתמר בני אהרן הכהן סביב א' באב, יום פטירת אהרן הכהן על פי המסופר בתורה.
א-נבי עוזייר בתל א-ראס – שבו מצוי מתחם המוקף בגדר אבנים. במתחם מצויה מצבה ולידה עץ חרוב קדום. הקירות הדרומי והמזרחי של המתחם מכוסים בכיפות, הנתמכות בקשתות. בקירות יש גומחות, שמשערים שהיו בהן כתובות שומרוניות. ליד המצבה מערה קטנה חצובה. לפי המסורת הערבית כאן קברו של עזרא הסופר. לפי המסורת היהודית המקום נקרא גבעת פינחס, על שם פינחס בן אלעזר הכהן, ובה נקבר הכהן הגדול אלעזר בן אהרון (יהושע כ"ד, ל"ג).
אל מפצ'ל (בחסדי האל) – במרכז הכפר חצר נוספת ובה מצבה, המיוחסת לאיתמר בן אהרן, אחי אלעזר. לפי מסורת אחרת, מפצ'ל (קרי: מופאד'אל) היה בן דודו של אהרן.
אל עזיראת – על הגבעה המזרחית של הכפר בית קברות ובו שני מבנים חד-כיפתי ודו-כיפתי, המיוחסים לקבר פנחס ולקבר אבישוע בנו, המקודש במיוחד לשומרונים. אבישוע הוא כותבו של ספר התורה הקדום שבידי השומרונים. ספר אבישע נחשב בעיני השומרונים לספר התורה העתיק ביותר. לפי מסורת העדה הוא נכתב על ידי אבישע בן פנחס בן אלעזר הכהן במאה ה-13 לפנה"ס.
בצמוד למבנה הקבר ממוקמת מערה שבה לפי המסורת היהודית והשומרונית מצויים קברי שבעים הזקנים שהיו בבית דינו של משה במדבר סיני (במדבר: י"א, ט"ז-י"ז).
אירועי אלימות

ב-21 במאי 1992 ריססו פלסטינים כתובת המהללת את האסלאם על קבר אלעזר בן אהרן הכהן וחתמו את הגרפיטי בחותמת "החזית העממית לשחרור פלסטין". השומרונים התלוננו בפני הרשויות הישראליות והאשימו אותם בחוסר שמירה על המקום, לאחר שכשל ניסיונם למחות על הפקעת קרקע מבית העלמין השומרוני להקמת מגרש כדורגל לילדים מוסלמים בשכונת ראס אל עין בשכם.
בינואר 2010 חוללו מצבות בבית הקברות המוסלמי בעוורתא בכתובות נאצה נגד פלסטינים, בזמן שישראלים עלו לקבר באבטחת חיילי צה"ל. במרץ 2010 ירו חיילי צה"ל למוות בשני מחבלים פלסטינים חמושים בקלשונים שהתקרבו אליהם. לפי גורמי צה"ל, השניים התקיפו את החיילים וקראו קריאות לרצח החיילים. הפלסטינים, לעומת זאת, טענו כי השניים עסקו בעבודה חקלאית בלבד.
בשנת 2011 שניים מתושבי הכפר, המחבלים חכאם ואמג'ד עוואד, בני 18 ו-19, שמזוהים עם ארגון הטרור החזית העממית לשחרור פלסטין, רצחו 5 בני משפחה מאיתמר. מספר שעות לאחר הפיגוע פשטו כוחות גדולים של צה"ל על הכפר בחיפוש אחר המבצעים. בעקבות הפיגוע הוטל על הכפר עוצר. במשך כחודש נערכו בדיקות ומעצרים בכפר וכתוצאה מהם נעצרו השניים כחשודים ברצח, ומספר תושבים נוספים כחשודים בסיוע להם. השניים הודו ברציחות ושחזרו את ביצוע הטבח.

ב-31 באוקטובר 2011 חולל קבר אלעזר הכהן בגרפיטי בערבית.
לקריאה נוספת

אריה יצחקי, מדריך ישראל - השומרון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור - כתר הוצאה לאור ', 1980 - עמ' 345