stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכבי נתניה
היסטוריה > העידן ללא בעלים (2013-2010)

את עונת 2010/2011 סיימה מכבי נתניה במקום השישי, כאשר היא לוקחת חלק במשחקי הפלייאוף העליון. כמו כן הגיעה הקבוצה לחצי גמר גביע המדינה בו הפסידה 2–3 למכבי חיפה. את עונה זו סיימה נתניה כשאין אדם שמשקיע בה כספים ומי שניהלו את הקבוצה היו קובי בלדב, שהיה מנכ"ל, וגיל לב, שהיה נשיא הקבוצה לאחר שדניאל יאמר עזב את הקבוצה והעביר להם את סמכויות הקבוצה.
את עונת 2011/2012 סיימה נתניה במקום הרביעי שזיכה אותה בכרטיס לשלב המוקדמות השני של הליגה האירופית, לאחר שניצחה את בני סכנין 3–2 במשחק האחרון שהתקיים באצטדיון הקופסה, משער של עומרי בן הרוש בתוספת הזמן. בעונה זו זכה קפטן הקבוצה, אחמד סבע בתואר מלך שערי ליגת העל. בסיום אותה עונה עזב המאמן ראובן עטר את הקבוצה, בנוסף לשחקנים חשובים רבים כמו חן עזרא, ניר נחום ופיראס מוגרבי.
בעונת 2012/2013 מונה טל בנין למאמן הקבוצה, כשחלק גדול מסגל השחקנים של המועדון השתנה. השחקנים הבולטים שהביא בנין לקבוצה היו עידן שריקי, יוסי שבחון ועלי חטיב. בסיבוב השני של מוקדמות הליגה האירופית התמודדה נתניה נגד קופס הפינית, והודחה לאחר שהפסידה בסיכום שני המשחקים. ב-4 בנובמבר 2012, חנכה הקבוצה את אצטדיון נתניה החדש בניצחון 2–1 על הפועל תל אביב אל מול כ-13,000 צופים שמילאו את האצטדיון. במחזור ה-27, שישה מחזורים לסיום העונה, פוטר בנין לאחר שהקבוצה נקלעה למאבקי תחתית והייתה במקום הלפני האחרון. במקומו מונה שוב ראובן עטר, שלא הצליח להשאיר את הקבוצה בליגת העל, ובתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר שהפסידה להפועל באר שבע 0–3 במחזור האחרון.
היסטוריה > עידן יוסי מאור ואלי שגב

לקראת עונת 2013/2014 נרכשה הקבוצה על ידי שתי קבוצות משקיעים בראשות יוסי מאור ואלי שגב. העסקה בוצעה על ידי עורך הדין רועי דניאל שהחל לשמש כמנכ"ל המועדון ונציג הבעלים. יוסי מזרחי מונה למאמן הקבוצה. ב-4 באפריל 2014, אחרי 31 משחקים בליגה הלאומית, הבטיחה הקבוצה את העלייה בחזרה לליגת העל. בעונה זו העפילה הקבוצה לגמר  גביע המדינה, לאחר שבחצי הגמר ניצחה 2–1 את  מכבי פתח תקווה מליגת העל. במשחק הגמר הפסידה הקבוצה 0–1 לעירוני קריית שמונה לאחר הארכה. בנובמבר 2014 הודיע שגב על עזיבת הקבוצה. ב-14 בינואר 2015 התפטר מזרחי מאימון הקבוצה בעקבות מספר כישלונות והמצב הכלכלי הקשה אליו נקלע המועדון. במקומו מונה רוני לוי למאמן, ואת עונת 2014/2015 סיימה הקבוצה במקום התשיעי בפלייאוף התחתון.
בסיום עונת 2015/2016 חזרה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר העונה הגרועה בתולדותיה, בה ניצחה משחק אחד בלבד.
היסטוריה > עידן אייל סגל

בקיץ 2016 נכנסה הקבוצה להקפאת הליכים בעקבות חובות כבדים שצברה, עקב כך החלה הקבוצה את עונת 2016/2017 עם מינוס 9 נקודות בליגה הלאומית. לאחר מכרז לרכישת הקבוצה נקבע כי איש העסקים אייל סגל, אוהד הקבוצה, ישמש כבעלים תמורת מיליון שקלים וחצי. סלובודאן דראפיץ' מונה למאמן הקבוצה יחד עם עוזרו שי ברדה, והקבוצה הצליחה לסגור את פער 9 הנקודות שהורדו לה ולסיים את העונה במקום הראשון בטבלה, הודות ל-17 שערים של דיא סבע ו-15 שערים של קפטן הקבוצה ערן לוי. ב-28 באפריל 2017 הבטיחה הקבוצה את העלייה בחזרה לליגת העל לאחר עונה אחת בלאומית.
בעונת 2017/2018 העפילה הקבוצה לפלייאוף העליון וסיימה את העונה במקום החמישי בטבלה, כאשר דיא סבע סיים את העונה כמלך שערי הליגה עם 24 שערים, בנוסף לשבעה בישולים, וערן לוי היה המבשל המצטיין של ליגת העל עם 11 בישולים, בנוסף לעשרה שערים.
בעונת 2018/2019 העפילה הקבוצה לפלייאוף העליון בפעם השנייה ברציפות, וסיימה במקום הרביעי בטבלה. בנוסף הגיעה הקבוצה לגמר גביע המדינה, בו הפסידה לבני יהודה בבעיטות הכרעה.
בעונת 2019/2020 הקבוצה כשלה ביחס לעונותיה הקודמות וסיימה במקום העשירי בלבד בפלייאוף התחתון. בעקבות זאת מינה המועדון ב-16 ביוני 2020 את ריימונד אטוולד למאמן הקבוצה במקום דראפיץ' וברדה שסיימו את דרכם בנתניה. בעונת 2021/2022 פיטרה את מאמן הקבוצה אטוולד לאחר ארבעה הפסדים רצופים בפתיחת העונה ובמקומו החתימה הקבוצה את שחקן העבר של המועדון, בני לם ובעקבותיו המועדון השתפר והעפילה לליגה האזורית 2022/23 בסיום העונה לאחר שסיימה במקום הרביעי.
בעונת 2022/2023 זכתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בגביע הטוטו לאחר ניצחון בפנדלים בגמר נגד הפועל באר שבע. באותה עונה העפילה הקבוצה גם לגמר גביע המדינה מול בית"ר ירושלים והפסידה בתוצאה 0–3.
ב-24 בדצמבר 2023 הודיע הקבוצה על מינויו של גיא צרפתי למאמן הקבוצה.
אצטדיון ומתקנים

האצטדיון הביתי של המועדון הוא אצטדיון מרים, המכיל 13,600 מקומות ישיבה והחליף את אצטדיון הקופסה אשר שימש את הקבוצה עד להקמתו. לעיתים מארח האצטדיון, גם את משחקי נבחרת ישראל, ומאז 2021 זהו מגרשה הביתי של נבחרת ישראל עד גיל 19.
המתחם נמצא בסמוך לכביש מס’ 2, בסמוך לאצטדיון הביתי של הקבוצה. המתחם כולל מגרש אימונים, משרדי המועדון ומשרדי קבוצות הנוער. בנוסף, המבנה מכיל מלתחות שחקנים, חדר כושר, חדר עיסוי, מועדון שחקנים, חדרי שופטים ומאמנים.
אוהדים

בשנת 2009 קם ארגון אוהדים רשמי למכבי נתניה בשם "דיימונדס ארמי" (Diamonds Army) שהחל את דרכו באצטדיון הקופסה. עם המעבר לאצטדיון נתניה החדש, התמקם הארגון ביציע מערבי עליון. בשנת 2018 ארגון ה"דיימונדס ארמי" הפסיק את פעילותו כארגון אוהדים הרשמי של מכבי נתניה ועבר מהיציע העליון ליציע התחתון.
לאחר הפסקת פעילותו של ארגון ה"דיימונדס ארמי", קם ארגון רשמי חדש למכבי נתניה בשם "אולטרא דיימונדס" (Ultra Diamonds) אשר התמקדם ביציע מזרחי עליון. בשנת 2021 ארגון ה"אולטרא דיימונדס" התפרק עקב בעיות עם המשטרה.
בעונת 2021/2022, ארגון "ואטוס לוקוס" (Vatos Locos), שהוקם ב-2014 והיה לארגון אוהדים משני התאחד עם הארגון "אולטרא דיימונדס" תחת השם "ואטוס לוקוס". הארגון התמקם ביציע מערבי עליון.
תלבושת

מדי הקבוצה בתחילת דרכה היו בצבעים ירוק ולבן. בשנת 1975 הוחלפו לצבעים צהוב ושחור, בהם משחקת הקבוצה עד היום, אם כי הקבוצה המשיכה לשחק לסירוגין בצבע ירוק עד לשנות ה-90 המוקדמות.
| תקופה | מייצרת המדים | ספונסר |
| --- | --- | --- |
| 1998 – 1999 | נייק | יוניברס קלאב |
| 1999 – 2002 | אדידס | מת"ב |
| 2002 – 2003 | אדידס | בזק |
| 2003 – 2004 | אדידס | כלל ביטוח |
| 2004 – 2006 | דיאדורה | כלל ביטוח |
| 2006 - 2007 | לוטו | כלל ביטוח |
| 2007 - 2008 | קאפה | כלל ביטוח |
| 2008 – 2009 | קאפה | מגדל מקפת |
| 2009 – 2010 | דיאדורה | מגדל מקפת |
| 2010 – 2011 | אירייה | מגדל מקפת |
| 2011 – 2013 | דיאדורה | BBB |
| 2013 – 2015 | ג'ומה | BBB |
| 2015 - 2016 | דיאדורה | BBB |
| 2016 – 2018 | לוטו | קשרי תעופה |
| 2019 - | לוטו | פנורמה צפון |
תארים

ליגת העל:
אליפות (5) : 1970/1971, 1973/1974, 1977/1978, 1979/1980, 1982/1983
סגנות (5): 1974/1975, 1981/1982, 1987/1988, 2006/2007, 2007/2008
גביע המדינה:
זכייה (1) : 1977/1978
סגנות (5): 1953/1954, 1969/1970, 2013/2014, 2018/2019, 2022/2023
אלוף האלופים:
זכייה (5): 1970, 1973, 1977, 1979, 1982
זכייה (1): 2022/2023
זכייה (1): 2004/2005
זכייה (2) (שיא משותף): 1982/1983, 1983/1984
שיאים > ציוני דרך

המשחק הראשון של הקבוצה מאז הקמתה: מכבי נתניה – בית"ר נתניה, 1935
משחק ליגה ראשון בליגה הראשונה: ניצחון 1–5 מול מכבי פתח תקווה, 2 באפריל 1943
משחק ראשון מול קבוצה אסיאתית: ניצחון 0–3 על שבאב על ערב, טולכרם, 1937
משחק ראשון מול קבוצה אירופאית: תיקו 1-1 מול נאשה קארילה (יוגוסלביה), נתניה 1946
הופעה ראשונה במפעל אירופי כלשהו: תיקו 2-2 מול סלובודה טוזלה (יוגוסלביה), גביע האינטרטוטו, 24 ביוני 1978
שער ראשון של הקבוצה אי פעם בליגה הבכירה: יצחק כספי, 1948
השער ה-1,000 של הקבוצה בליגה הבכירה: בני לם, 1980
השער ה-2,000 של הקבוצה בליגה הבכירה: דדי בן דיין, 27 באוקטובר 2007 (מול מכבי חיפה)
שיאים > שיאים קבוצתיים

עונות בליגה הראשונה: 65 (כולל עונת 2021/2022)
עונות בליגת המשנה: 13
עונות בליגה השלישית: 3
הניצחון הגדול ביותר בליגה הראשונה: 0-9 מול הפועל לוד, 1985
הניצחון הגדול ביותר בליגה השנייה: 2-12 מול הפועל גבעת חיים, 1962
ההפסד הגדול ביותר: 10-1 מול מכבי פתח תקווה, 1949
הניצחון האירופי הגדול ביותר: 1-7 (מול אלפסבורג משוודיה, גביע האינטרטוטו, 1 ביולי 1978)
ההפסד האירופי הגדול ביותר: 6-0 (מול גלאטסראיי מטורקיה, גביע אופ"א, 6 באוגוסט 2009)
שיא ניצחונות לעונה בליגה העליונה: 20 (עונת 1970/1971)
שיא הפסדים לעונה: 23 (עונת 2015/2016)
שיא נקודות לעונה: 61 (30 משחקים - עונת 1982/1983)
שיא שערים לעונה: 82 (עונת 1966/1968)
הפרש שיא לעונה: 69 (עונת 1963/1964: 86 - 17)
שיא ניצחונות רצופים בליגה הראשונה: 8 (עונת 1970/1971)
שיא ניצחונות רצופים בליגה השנייה: 10 (עונת 1963/1964)
שיא משחקים ברציפות ללא הפסד: 16 משחקים (13 משחקי ליגה + 3 משחקי גביע המדינה בעונת 2011/2012)
שיאים > שיאים אישיים

שיאן שערים במשחק בודד: יונס מלדה - 4 שערים
שיאן ההופעות בליגה: חיים בר - 417 הופעות
שיאן השערים בליגה: מוטל'ה שפיגלר - 212 שערים
שיאן השערים בגביע המדינה: עודד מכנס - 37 שערים
שיאן השערים בגביע הטוטו: יגאל מנחם - 15 שערים
שיאן השערים באירופה: בגביע האינטרטוטו - דוד לביא: 21 שערים (בין השנים 1978–1984)
בליגה האירופית - אחמד סבע: 2 שערים (נגד סליימה וונדרס ממלטה ב-2009 ונגד קופס מפינלנד ב-2012)
שיאן ההופעות בליגה האירופית: דלה ימפולסקי, אלמוג כהן, קלמי סבן - 7 כל אחד
מלך השערים בכל הזמנים: מוטל'ה שפיגלר - 274 שערים בכל המסגרות, מקום שני: עודד מכנס - 250 שערים בכל המסגרות
שיאן עונות המשחק: אלברט גזל - 17 עונות, חיים בר - 17 עונות (כולל הופעה אחת במחזור הנעילה בעונתו הראשונה בבוגרים בשנת 1972)
שיאן התארים במדי מכבי נתניה: עודד מכנס - 11 תארים: 4 אליפויות, 1 גביע המדינה, 4 גביעי אלוף האלופים, 2 גביעי ליגה
שיאן אי-ספיגה (דקות ללא שער ברציפות): לירן שטראובר, 803 דקות - 2007/2008
שיאן ההופעות בתור מאמן בליגה: ראובן עטר - 245 משחקים (97 ניצחונות, 70 תיקו, 78 הפסדים) = 49.1%
שיאים > שיאים אישיים > זוכים בתואר מלך השערים במדי הקבוצה

שחקני הקבוצה זכו 13 פעמים בתואר מלך השערים בליגה לעונה המפורט לפי הטבלה הבאה:
| עונה | שם השחקן | שערים |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1965/1966 | מרדכי שפיגלר | 17 | ביחד עם משה רומנו משמשון תל אביב |
| 1966/1968 | מרדכי שפיגלר | 38 |  |
| 1968/1969 | מרדכי שפיגלר | 25 |  |
| 1975/1976 | עודד מכנס | 21 |  |
| 1977/1978 | דוד לביא | 16 |  |
| 1978/1979 | עודד מכנס | 18 | ביחד עם אלי מיאלי מבית"ר ירושלים |
| 1979/1980 | דוד לביא | 18 |  |
| 1981/1982 | עודד מכנס | 26 |  |
| 1982/1983 | עודד מכנס | 22 |  |
| 1983/1984 | דוד לביא | 16 |  |
| 1984/1985 | דוד לביא | 18 |  |
| 2011/2012 | אחמד סבע | 20 |  |
| 2017/2018 | דיא סבע | 24 |  |
שיאים > שיאים אישיים > זוכים בתואר כדורגלן העונה במדי הקבוצה

שחקני הקבוצה זכו 9 פעמים בתואר כדורגלן העונה בישראל לליגה הבכירה המפורט לפי הטבלה הבאה:
| עונה | שחקן | תארים קבוצתיים | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1965/1966 | מרדכי שפיגלר |  | כבש 17 שערים |
| 1969/1970 | מרדכי שפיגלר | סגנות גביע המדינה | כבש 12 שערים |
| 1970/1971 | מרדכי שפיגלר | אליפות | כבש 13 שערים |
| 1977/1978 | עודד מכנס | אליפות | כבש 14 שערים |
| 1979/1980 | יצחק ויסוקר | אליפות | שוער |
| 1981/1982 | עודד מכנס | סגנות | כבש 26 שערים |
| 1982/1983 | עודד מכנס | אליפות | כבש 22 שערים |
| 2011/2012 | אחמד סבע |  | כבש 20 שערים ובישל 5 |
שיאים > שיאים בנבחרת ישראל

הופעת בכורה של שחקן מהקבוצה: צבי מויססקו, 1960
שיאן ההופעות: מוטל'ה שפיגלר - 83 הופעות
שיאן הכיבושים: מוטל'ה שפיגלר - 33 שערים
שיא כיבושים לשחקן נתניה במשחק אחד: מוטל'ה שפיגלר, 4 שערים, נגד נבחרת ארצות הברית (הסתיים בתוצאה 4:0 לנבחרת ישראל), 25 בספטמבר 1968
שחקני עבר בולטים > ישראלים

ישראל דוד לביא
ישראל מרדכי שפיגלר
ישראל חיים בר
ישראל שרגא בר
ישראל עודד מכנס
ישראל גד מכנס
ישראל יצחק ויסוקר
ישראל פודי חלפון
ישראל אלברט גזל
ישראל משה גריאני
ישראל ברוך חסן
ישראל שרגא טופולנסקי
ישראל יצחק כספי
ישראל דוד פיזנטי
ישראל יוסף היינה
ישראל ירון בן דב
ישראל שלמה שירזי
ישראל דני עציוני
ישראל ויקטור סרוסי
ישראל גדעון קליינמן
ישראל בני לם
ישראל קובי בלדב
ישראל יגאל מנחם
ישראל אילן בוארון
ישראל נתי עזריה
ישראל שלום תקווה
ישראל מוטי איוניר
ישראל רוני לוי
ישראל משה גלאם
ישראל נועם שוהם
ישראל אמיר שלח
ישראל שי הולצמן
ישראל ראובן עטר
ישראל אבי פרץ
ישראל טל בנין
ישראל איציק זוהר
ישראל אסי דומב
ישראל אבישי ז'אנו
ישראל לירון וילנר
ישראל ישראל זביטי
ישראל אורי אוזן
ישראל לירן שטראובר
ישראל דדי בן דיין
ישראל איתי שכטר
ישראל קלמי סבן
ישראל רביד גזל
ישראל שלו מנשה
ישראל אלמוג כהן
ישראל דלה ימפולסקי
ישראל אוראל דגני
ישראל חן עזרא
ישראל אחמד סבע
ישראל קובי דג'אני
ישראל פיראס מוגרבי
ישראל עומרי בן הרוש
ישראל ערן לוי
ישראל דיא סבע
ישראל רונן גבאי
ישראל אליעזר שלומוביץ'
ישראל מיקי שינפלד
שחקני עבר בולטים > זרים

ג'מייקה פיטר קרגיל
סלובקיה מרטין פשקו
סרביה סלובודן דראפיץ'
הונגריה לאסלו צה
קרואטיה דרקו ראיק סודר
אוזבקיסטן איגור שקווירין
אוקראינה רומן פיליפצ'וק
רומניה דניאל דומיטרסקו
רומניה ויורל טנסה
אוקראינה רוסלאן לוברסקי
קרואטיה סטפן ורנייש
הרפובליקה של קונגו אלן מסודי
גאנה ישמעאל אדו
גאנה אייזיק אובודו אוקוצ'ה
ארצות הברית ליאוניד קרופניק
קוסטה ריקה לואיס מרין
דרום אפריקה ביוואן פרנסמן
בוליביה קרלוס אריאס
רומניה מריוס זנו בונדאה
סורינאם טוברנו פינאס
ניגריה לארי קאיודה
ברזיל רומאריו פירס
ניז'ר עלי מוחמד
לרשימת כל הערכים על שחקני הקבוצה ראו קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה.
מאמנים > המאה ה-21

| שם | שנת התחלה | שנת סיום | משחקי ליגה | אחוזי הצלחה[1] |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ישראל אורי מלמיליאן | 2000 | 2001 | 53 | 42.1% |
| ישראל גדעון דמתי | 2001 | 2002 | 18 | 40.7% |
| ישראל גילי לנדאו | 2002 | 2004 | 49 | 46.2% |
| ישראל אלי כהן | 2004 | 2004 | 5 | 20.0% |
| ישראל ראובן עטר | 2004 | 2006 | 78 | 46.1% |
| ישראל אלי גוטמן | 2006 | 2006 | 14 | 42.8% |
| ישראל ראובן עטר | 2007 | 2008 | 52 | 62.1% |
| גרמניה לותר מתאוס | 2008 | 2009 | 33 | 54.5% |
| ישראל נתי עזריה | 2009 | 2009 | 4 | 16.6% |
| ישראל ראובן עטר | 2009 | 2012 | 101 | 47.8% |
| ישראל טל בנין | 2012 | 2013 | 27 | 33.0% |
| ישראל ראובן עטר | 2013 | 2013 | 6 | 44.4% |
| ישראל יוסי מזרחי | 2013 | 2015 | 54 | 61.1% |
| ישראל רוני לוי | 2015 | 2015 | 14 | 52.3% |
| ישראל שלומי דורה | 2015 | 2015 | 9 | 25.0% |
| ישראל ראובן עטר | 2015 | 2016 | 8 | 12.5% |
| ישראל מנחם קורצקי | 2016 | 2016 | 8 | 4.16% |
| ישראל עומר פרץ (זמני) | 2016 | 2016 | 6 | 5.55% |
| ישראל סרביהסלובודאן דראפיץ' / ישראל שי ברדה | 2016 | 2020 | 73 | 58.4% |
| הולנד ריימונד אטוולד | 2020 | 2021 | 37 | 45% |
| ישראל בני לם | 2021 | 2022 | 42 | 44.4% |
| ישראל רן קוז'וך | 2022 | 2023 | 25 | 48% |
| ישראל גיא צרפתי | 2023 | 2024 | 16 | 39.6% |
| ישראל מרקו בלבול | 2024 | 2024 | 14 | 33.33% |
| ישראל יוסי אבוקסיס | 2024 | הווה | 9 | 70.37% |
הערות:
1. אחוזי ההצלחה הם אחוז הנקודות שנצברו מתוך סך הנקודות האפשריות במשחקי ליגה בלבד והחל מהמאה ה-21.
2. מספר מאמנים שרשומים באותה עמודה (בשם המאמן), לא אימנו בהכרח ביחד, אולם חלקם אימנו באותה עונה זה אחר זה.
סגל השחקנים > צוות מקצועי

| --- | --- |
מאמן ראשי: ישראל יוסי אבוקסיס
עוזרי מאמן: ישראל אוהד קדוסי
מאמן שוערים: ישראל עפר בסון
מאמן כושר: ישראל עופר דורון
לקריאה נוספת

זוהיר בהלול, רמי ברוש, יגאל ביטון, האנציקלופדיה לכדורגל ישראלי, כרך ג', עמודים 108 - 119, הוצאת ישראגול, 2011
הערות שוליים

↑  ישראל ארבייטמן
↑  יהודה בלכר
↑  חיים גולדשטיין
↑  דוד ליבסטר
↑  אביתר לנג, ‏"כינסו אותנו והודיעו שארבעה שחקנים והמאמן נפלו. שתקנו", באתר מעריב אונליין, 22 באפריל 2015
↑  תמונת סגל האלופה, מעריב, 6 ביוני 1971
↑  י. הדר, סאבו קבע סופית מכבי נתניה אלופה, דבר, 18 באפריל 1971
↑  אריה ליבנת, "היינו ברצלונה של ישראל", באתר הארץ, 26 בספטמבר 2012
↑  סיון גולדנברג, ‏נתניה עוברת לבעלות של רועי דניאל ואלי שגב, באתר ONE‏, 8 באוגוסט 2013
↑  שלמה וייס‏, מכבי נתניה: דניאל מנכ"ל, לב נשיא, בלדב ללא תפקיד, באתר וואלה, 9 באוגוסט 2013
↑  משה בוקר, מכבי נתניה: אלי שגב חיפש את הרגע המתאים לעזוב, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2014
↑  רענן ברנובסקי‏, זעזוע במכבי נתניה: ריימונד אטפלד פוטר מתפקידו, באתר וואלה, 29 בספטמבר 2021
↑  נדב צנציפר, לראשונה אחרי 14 שנה: בית"ר ירושלים מחזיקת גביע המדינה, באתר ynet, 23 במאי 2023
↑  רשמית: גיא צרפתי חתם כמאמן מכבי נתניה, באתר חדשות 0404‏, 24 בדצמבר 2023
↑  עונת 1966/1968 הייתה עונה כפולה בת 60 משחקים
↑  טבלת האינטרטוטו לעונת 1978, באתר mogiel, ‏1 ביולי 1978
↑  טבלת האינטרטוטו לעונת 1979, באתר mogiel, ‏1 ביולי 1979
↑  טבלת האינטרטוטו לעונת 1980, באתר mogiel, ‏1 ביולי 1980
↑  טבלת האינטרטוטו לעונת 1981, באתר mogiel, ‏1 ביולי 1981
↑  טבלת האינטרטוטו לעונת 1983, באתר mogiel, ‏1 ביולי 1983
↑  טבלת האינטרטוטו לעונת 1992, באתר mogiel, ‏1 ביולי 1992
↑  טבלת האינטרטוטו לעונת 1994, באתר mogiel, ‏1 ביולי 1995
↑  תוצאות גביע האינטרטוטו לעונת 2003, באתר RSSSF, ‏21 ביוני 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499170705171  LCCN: n2013059592  MusicBrainz: 3dcbc8b3-6bae-4be7-8b52-b1b5394b74a1  VIAF: 307421148   WorldCat (עם VIAF): 307421148 
סמלה הישן של מכבי נתניה
סמל המועדון הקודם
שחקני מכבי נתניה, 2017
שחקני מכבי נתניה, 2019
האצטדיון הביתי של המועדון "מכבי נתניה"
אוהדי מכבי נתניה בעת משחק באצטדיון הביתי
דונטלו

ערך זה עוסק בפסל איטלקי. אם התכוונתם לדמות מ"צבי הנינג'ה", ראו .
| --- | --- |

 לידה:  בערך 1386 פירנצה, רפובליקת פירנצה 
 פטירה:  13 בדצמבר 1466 (בגיל 80 בערך) פירנצה, רפובליקת פירנצה 
 שם לידה:  Donato di Niccolò di Betto Bardi 
 מקום קבורה:  בזיליקת סן לורנצו 
 לאום:  איטלקים 
 תקופת הפעילות:  1404–1466 (כ־62 שנים) 
 תחום יצירה:  פיסול 
 זרם באמנות:  רנסאנס מוקדם 
 הושפע על ידי:  ג'ובאני ד'אמברוג'ו, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 השפיע על:  דזידריו דה סטיניאנו
 יצירות ידועות:  Tomb of Giovanni Pecci, Donatello's Crucifix of Santa Croce, דוד, Candelabra Angels, חבקוק 
 
דונאטו די ניקולו די בטו בארדי, המוכר יותר בשמו דונטלו (באיטלקית: Donatello; בערך 1386 - 13 בדצמבר 1466) היה אחד מגדולי הפסלים בהיסטוריה, ומהבולטים באמנים האיטלקים של תקופת הרנסאנס. הוא אף נחשב לאבי הפיסול המודרני.
מבין יצירותיו

אנדרטת גאטאמלאטה
דוד
חבקוק
ירמיהו
הנביא חסר הזקן
הנביא המהורהר
עקדת יצחק
המדונה מפאצי
הקנטוריות בקתדרלה של פירנצה
משתה הורדוס
יהודית והולופרנס
סן מרקו
סן ג'ורג'ו
מרים המגדלית בעלת התשובה
גלריה

ירמיהו במוזיאון הדואומו
חבקוק במוזיאון הדואומו
הנביא חסר הזקן במוזיאון הדואומו
הנביא המהורהר במוזיאון הדואומו
עקדת יצחק במוזיאון הדואומו
סן מרקו במוזיאון כנסיית אורסנמיקלה
סן ג'ורג'ו בבמוזיאון הלאומי ברג'לו
מרים המגדלית בעלת התשובה במוזיאון הדואומו
דוד במוזיאון הלאומי ברג'לו
יוחנן המטביל בקתדרלת סיינה
יהודית והולופרנס בכיכר הסיניוריה
אטיס אמורינו במוזיאון הלאומי ברג'לו
מרפסת המקהלה של הקתדרלה במוזיאון הדואומו.
הערות שוליים

↑  
Dr. Beth Harris and Dr. Steven Zucker. "Donatello, Saint Mark". אקדמיית קהאן. (באנגלית)
↑  
Dr. Beth Harris and Dr. Steven Zucker. "Donatello, Mary Magdalene". אקדמיית קהאן. (באנגלית)
↑  
Crum, Roger J. (2001). "Donatello's "Judith and Holofernes" and the Recollection of Albizzi Shame in Medicean Florence". JSTOR. (באנגלית)
↑  
Sarah Blake McHam (2001). "Donatello's Bronze "David" and "Judith" as Metaphors of Medici Rule in Florence". JSTOR. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260425305171  PLWABN: 9810670326105606  BIBSYS: 90315733  BNE: XX1163291  BnF: cb121028756 (data)  CANTIC: a11054530  CiNii: DA04787669  GND: 118526693  ICCU: CFIV057331  ISNI: 0000 0001 2123 6619  KulturNav: 4dbe3004-fd12-4ca8-bf03-ac5db9e3f381  LCCN: n50046696  LNB: 000058813  NDL: 00512925  NKC: xx0086229  NLA: 36384120  NTA: 070481202  RKD: 23664  SELIBR: 207165  SNAC: w6dv1xhf  SUDOC: 029391415  Trove: 1252700  ULAN: 500026022  VcBA: 495/4238  VIAF: 22171330   WorldCat (עם VIAF): 22171330
פילדלפיה 76'

פילדלפיה 76' (באנגלית: Philadelphia 76ers; מכונה גם סיקסרס ופילי) היא קבוצת כדורסל מהעיר פילדלפיה שבפנסילבניה, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NBA. הקבוצה משובצת בבית האטלנטי שבאזור המזרחי, ומארחת את משחקיה הביתיים באולם ולס פארגו סנטר. מאז הקמתה בשנת 1946, בשם סירקיוז נאשיונלס (Syracuse Nationals), זכתה הקבוצה בשלוש אליפויות NBA, בעונות 1955, 1967 ו-1983.
היסטוריה > 1939-1949: השנים הראשונות בסירקיוז

הקבוצה החלה את דרכה בשנת 1939 בשם סירקיוז רדס, ומוקמה בסירקיוז, ניו יורק. עד שנת 1941 שיחקו הרדס רק נגד קבוצות מקומיות כמו ניו יורק רנסאנס, ניו יורק ג'ולס ואוסווגו מרצ'נטס. כמה מהשחקנים הבולטים של הרדס בשנים אלו היו ווילמת' סידאת-סין, מארק הלר ואל סרבי (שנבחר להיכל התהילה של הכדורסל). בשנים 1942–1945 עדיין לא שיחקה הקבוצה בליגה מקצוענית.
לפני עונת 1946/1947 הצטרפו הרדס לליגת ה-NBL, ושינו את שמם ל"סירקיוז נשיונלס". בעונה זו השיגו הנשיונלס מאזן 21–23 וסיימו במקום הרביעי. בפלייאוף הודחו הנשיונלס בידי רוצ'סטר רויאלס בסדרה בת ארבעה משחקים. בעונתם השנייה הנשיונלס הצליחו פחות, כשהשיגו מאזן 24–36 וסיימו את העונה במקום החמישי. הם הגיעו לפלייאוף והודחו על ידי הנדרסון דאפי פאקרס ב-3 משחקים.
לפני עונת 1947/1948 עזבו מספר קבוצות את ה-NBL לליגת ה-BAA, וההנחה הייתה שהליגות יתאחדו בקרוב. הנשיונלס החתימו את אל סרבי ודולף שייז היהודי, שבעתיד יהיה גם מאמן הקבוצה. את עונה זו סיימו הנשיונלס במאזן 40–23, בפעם הראשונה עם מאזן חיובי. הנשיונלס עברו לראשונה בהיסטוריה שלהם את הסיבוב הראשון של הפלייאוף כשניצחו את האמונדקלומט באקנירס בסדרה 2–0. בחצי הגמר הפסידו הנשיונלס להנדרסון דאפי פאקרס בסדרה בת 4 משחקים.
היסטוריה > 1963-1968: המעבר לפילדלפיה ועידן וילט צ'מברלין

בשנת 1963 עברו הנשיונלס לפילדלפיה, לאחר שנשארו הקבוצה היחידה מעיר קטנה. המעבר התאפשר מפני שקודם לכן הפילדלפיה ווריורס עברו לסן פרנסיסקו. בנוסף, קשיים כלכליים כפו על הקבוצה את המעבר. לאחר המעבר לפילדלפיה נערכה תחרות לבחירת שם לקבוצה, בסופה נבחר הכינוי 76ers ("סֶבֶנְטִי-סִיקְסֶרְס"), קיצור לשנת 1776 שהיא שנת הכרזת העצמאות של ארצות הברית שהתרחשה בפילדלפיה. מאז הם נקראו פילדלפיה 76'.
לאחר המעבר מונה למאמן דולף שייז, ששיחק קודם לכן במדי הקבוצה. את העונה הראשונה בפילדלפיה הם סיימו עם מאזן 34–46 ועלו לפלייאוף. הם הפסידו בחצי גמר המזרח 2–3 לסינסינטי קינגס.
לפני עונת 1964/1965 רכשה פילדלפיה את האולסטאר וילט צ'מברלין מהווריורס. בסיום אותה עונה השיגה פילדלפיה מאזן 40–40 ועלתה לפלייאוף. בסיבוב הראשון ניצחו ה-76' את הקינגס ב-4 משחקים ועלו לגמר המזרח, בו פגשו את בוסטון סלטיקס. הקבוצות הגיעו למשחק שביעי ומכריע, בו ניצחו הסלטיקס 110–108. משחק זה הוא אחד המשחקים הזכורים ביותר של הסלטיקס, ונחשב לזה שהתחיל את היריבות בין הבוסטון סלטיקס לבין הפילדלפיה 76'. הכדור האחרון היה בידיים של הסיקסרס, אך מסירתו של האל גריר שהוציא את הכדור נחטפה על ידי ג'ון האבליצ'ק, שמסר את הכדור לסם ג'ונס שקלע סל ניצחון. הסלטיקס הדיחו את הסיקסרס וזכו באליפות נגד לוס אנג'לס לייקרס.
בעונת 1965/1966 השיגו הסיקסרס מאזן 55–25, אך הודחו כבר בסיבוב הראשון של הפלייאוף לסלטיקס. לפני עונת 1966/1967 סיימו הסיקסרס את ההתקשרות עם שייז ומינו את אלכס האנום למאמן. הסיקסרס פתחו את העונה בצורה חלומית עם מאזן 46–4 וסיימו אותה עם מאזן 68–13, שהיה המאזן הטוב ביותר בעונה הסדירה עד אז. הקבוצה, שכללה אז את האולסטארים צ'מברלין, גריר, בילי קנינגהם, צ'ט ווקר, ואלי ג'ונס ולוציוס ג'קסון, העפילה לגמר המזרח, שוב נגד הסלטיקס. הפעם הסלטיקס הגיעו בסגל פצוע והפסידו 1–4. בגמר ה-NBA התמודדה פילדלפיה נגד סן פרנסיסקו ווריורס, ניצחה 4–2 וזכתה באליפות השנייה בתולדותיה.
בעונת 1967/1968 המשיכו ה-76' להיות דומיננטיים וסיימו את העונה במאזן 62–20. בסיבוב הפלייאוף הראשון הם ניצחו את ניו יורק ניקס 4–2, ובגמר המזרח פגשו שוב את בוסטון סלטיקס. הסיקסרס הובילו לאחר ארבעה משחקים 3–1, אך על אף שהיו להם שלוש הזדמנויות לנצח הם הפסידו בשלושה משחקים ברציפות והודחו מהפלייאוף.
היסטוריה > 1984–1992: עידן צ'ארלס בארקלי

אחרי עונת 1983/1984 המאכזבת הצטרף לפילדלפיה האולסטאר צ'ארלס בארקלי, שנבחר בבחירה ה-5 בדראפט ה-NBA ‏1984. בעונת 1984/1985 שיפרו הסיקסרס את מאזנם ל-58–24 ועלו לפלייאוף. בסיבוב הראשון הם ניצחו את הוושינגטון בולטס 3–1, ובחצי גמר המזרח הביסו את מילווקי באקס בסוויפ. בגמר המזרח הם פגשו את בוסטון סלטיקס והפסידו 1–4. לקראת עונת 1985/1986 מונה מאט גוקאס למאמן, ואת העונה סיימה פילדלפיה במאזן 54–28. בסיבוב הראשון בפלייאוף הם ניצחו את הבולטס 3–2, אך בחצי גמר המזרח הפסידו לבאקס 3–4.
ב-16 ביוני 1986 ביצעו הסיקסרס ביצעו את אחד הטריידים הידועים לשמצה בתולדות ה-NBA. הם העבירו את מוזס מלון לוושינגטון בולטס ואת בחירת הדראפט הראשונה של 1986 לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לרוי הינסון, ג'ף רולנד וקליף רובינסון. שלושת השחקנים לא שיחקו בקבוצה יותר משלוש עונות, והקאבלירס בחרו בבחירת הדראפט שקיבלו את האולסטאר לעתיד בראד דוהרטי. את העונה הזו סיימו הסיקסרס במאזן 45–37 והפסידו בסיבוב הראשון של הפלייאוף לבאקס.
לאחר שנקלעו למאזן שלילי 20–23 באמצע עונת 1987/1988 פוטר המאמן גוקאס, ובמקומו מונה עוזרו ג'ים ליינאם. הסיקסרס סיימו את העונה במאזן 36–46, ולראשונה מאז 1974/1975 לא העפילו לפלייאוף. בדראפט 1988 הם בחרו את צ'ארלס סמית' בבחירה השלישית, ומיד העבירו את זכויותיו לקליפרס בתמורה לבחירה השישית, הרסי הוקינס. הוקינס הפך בשנים הבאות לאחד השחקנים הטובים בסיקסרס, וקלע כ-19 נקודות בממוצע למשחק בחמש עונות בקבוצה.
את עונת 1988/1989 סיימו הסיקסרס במאזן 46–36 וחזרו לפלייאוף לאחר היעדרות של שנה, אך הודחו בסוויפ בסיבוב הראשון על ידי הניו יורק ניקס. את העונה הבאה הם סיימו עם מאזן 53–29, ראשונים בבית האטלנטי, ובארקלי סיים במקום השני במירוץ לתואר הMVP. אחרי שהדיחו את קליבלנד קאבלירס בסיבוב הראשון הם הפסידו לשיקגו בולס של מייקל ג'ורדן בחצי גמר המזרח.
בעונת 1990/1991 ירדו הסיקסרס למאזן 38–44, אך בכל זאת העפילו לפלייאוף. בסיבוב הראשון הם הדיחו את הבאקס בסוויפ, אך בחצי גמר המזרח הפסידו בפעם השנייה ברציפות לבולס 4–1. ההפסדים הרצופים לשיקגו נחשבו למה שיגמור את עידן בארקלי, ואכן, בסיום העונה הבאה בה סיימו הסיקסרס במאזן שלילי ולא עלו לפלייאוף בפעם השנייה ב-8 השנים עם בארקלי, הוא הועבר בטרייד לפיניקס סאנס בתמורה לג'ף הורנסק, טים פרי ואנדרו לאנג.