מלאכים באמריקה
תקציר העלילה > חלק שני: פרסטרויקה

החלק השני מתחיל בנאום של הבולשביק הזקן בעולם, אלקסי אנטדילוביאנוביץ' פרלפסאריאנוב, במוסקבה בדצמבר 1985. הוא מגנה את הרפורמות של מיכאיל גורבצ'וב ומכריז שהדרך היחידה להתקדם היא לא לזוז. פריור דוחה את בשורתה של המלאכית בעוד שלואיס וג'ו עוברים לגור ביחד, והארפר נעצרת בידי המשטרה לאחר שעקרה עץ משמורה בהזיותיה שהיא באנטארקטיקה. חנה משחררת את הארפר בערבות.
פריור מספר לבליז על החלום שלו ובאותו הזמן בליז מגלה שרוי כהן מאושפז במחלקה שלו, ומבין שרוי חולה באיידס. רוי מעליב את בליז ומחליט להשתמש בהשפעתו הפוליטית כדי להשיג מלאי פרטי של זידובודין, סם ניסיוני לטיפול באיידס, על חשבון אלו שמשתתפים בניסוי.
בהלווייה של חבר, מספר פריור לבליז על מפגשו עם המלאכית. לאחר שהיא חושפת בפניו ספר מתחת לרצפת המטבח שלו, מגלה המלאכית לפריור שגן העדן מזכיר את סן פרנסיסקו ושאלוהים ברא את העולם כשהזדווג עם מלאכיו, שלא יכולים לברוא כלום לבד. אלוהים, שהשתעמם מהמלאכים, החליט לברוא את האנושות, עם כוחות בריאה ושינוי. התקדמותה של האנושות גרמה לרעידות אדמה בגן העדן. ביום של רעידת אדמה בסן פרנסיסקו, נטש אלוהים את גן העדן. המלאכית מודיע לפריור מה המסר שיש להגיד לבני האדם- להפסיק לזוז. אם זה יקרה, גן העדן יחזור. מאז ליל החיזיון, בריאותו של פריור החלה להידרדר. בליז מאמין שפריור הוזה בגלל חרדת הנטישה שלו, אבל פריור אומר שהמחלה היא בגלל יכולת הנבואה שלו, ושהמלאכית גרמה לכך כדי שימסור את המסר לבני האדם.
כשהוא לבדו בבית החולים ורישיונו עומד להישלל, רוי מבודד, כשרק בליז שמתעב אותו ורוחה של אתל מלווים אותו. בליז מתרשם ממלאי התרופות של רוי. הוא מתאר בפניו את גן העדן לפי איך שבליז תיאר לו אותו.
פריור הולך למרכז מבקרים מורמוני כדי לחקור את נושאי המלאכים, ופוגש את חנה, שמתנדבת שם ומטפלת בהארפר, שחזרה אל המציאות אולם נכנסה לדיכאון. הארפר ופריור מכירים מהחלום בו נפגשו, וחוזים בג'ו ובלואיס ביחד במופע תיאטרון בובות במרכז המבקרים. לואיס נדהם לגלות שג'ו הוא מורמוני ובגלל החרטה הוא מנסה להתרחק ממנו.
ג'ו מבקר את רוי כשהוא על ערש דווי, ומקבל ברכה אחרונה ממורו. כשג'ו מודה שעזב את הארפר עבור גבר, דוחה אותו רוי בפחד וזעם, ומצווה עליו לחזור לאשתו. לואיס מתחנן בפני פריור שיסלח לו, אולם פריור מסרב, וכיוון שראה חיזיון בו לואיס וג'ו ביחד, הוא נפגע מניסיונו של לואיס להמשיך הלאה. הוא אומר לו לחזור אליו רק כשיראה חבלות פיזיות. פריור, עם בליז, מתעמת עם ג'ו המבולבל בעבודתו, אולם אז מזהה בליז את ג'ו כתלמידו של רוי. בליז מספר ללואיס על הקשר של ג'ו עם רוי, אותו לואיס מתעב.
ג'ו חוזר להארפר והם מקיימים יחסים באופן לא מספק, והארפר מבינה שהנישואין שלהם נגמרו. מצבו של פריור מחמיר, הוא מתמוטט מדלקת ריאות וחנה מבהילה אותו לבית החולים. פריור מספר לה על החיזיון שלו ומופתע כשחנה מקבלת את זה כחלק מאמונתה.
לואיס חוקר את ההיסטוריה של ג'ו בבתי המשפט ומתעמת איתו על החלטות הומופוביות שכתב. העימות הופך לאלים וג'ו מרביץ ללואיס ומסיים את הרומן. לאחר מכן, אתל רוזנברג צופה ברוי סובל וגוסס לפני שהיא מוסרת לו את המכה האחרונה: רישיונו נשלל. רוי הוזה וחושב שאתל היא אמו, ומתחנן שתנחם אותו, והיא שרה לו שיר ערש ביידיש. רוי לפתע קם ואומר שעבד עליה, והצליח לגרום לה "לזמר". הוא חוטף שבץ ומת. לאחר מותו של רוי, בליז מאלץ את לואיס לבקר את רוי בבית החולים, והם גונבים את הסם שלו עבור פריור. בליז מבקש מלואיס לקרוא קדיש על רוי, ואתל, אותה החיים לא רואים, עוזרת ללואיס בתפילה, וסולחת לרוי לפני שהיא נעלמת. רוי מופיע מול ג'ו ומנשק אותו.
בבית החולים, מופיעה המלאכית וכועסת שפריור דחה אותה. פריור, בעצתה של חנה, נאבק במלאכית שפותחת לו סולם לגן עדן לפני שהיא מנשקת את חנה. פריור מטפס לגן עדן ופוגש את מועצת המלאכים (שבעה מלאכים כשכל אחד מייצג יבשת, והמלאכית היא נציגת אמריקה) מקשיבים לדיווח על אסון צ'רנוביל המתקרב. הוא אף מוצא שם את הארפר משחקת עם החתולה הנעדרת שלו, לאסי. הארפר אומרת שלקחה יותר מדי וליום ונעלמת. פריור אומר למועצת המלאכים שהוא מסרב למסור את ההודעה, כיוון שבלי התקדמות האנושות תיעלם, ומתחנן שיתנו לו להמשיך לחיות, לא משנה עד כמה ההשלכות יהיו נוראיות. הוא גם מודיע שבמקום להתפלל לחזרתו של אלוהים, עליהם לתבוע אותו שנטש אותם. פריור חוזר למיטתו, כשבדרך הוא פוגש את הרב משחק בקלפים עם סבתו של לואיס, שמבקשת ממנו למסור ללואיס שהיא סולחת לו. הוא גם רואה את רוי בגיהנום, מודיע ללקוח חדש שיגן עליו מפני התביעה על הנטישה שלו.
פריור מתעורר מהחזון ומתחיל להתאושש. הוא משלים עם לואיס שחוזר עם חבלות מהריב עם ג'ו, ובליז מביא לו את התרופה.
הארפר נוטשת את ניו יורק לטובת סן פרנסיסקו ומשאירה את ג'ו לבד. היא חולמת על שכבת האוזון המתפרקת, אולם טוענת שנשמות המתים איחו אותה. פריור מודיע ללואיס שהוא אוהב אותו אבל שהם לא יחזרו.
המחזה מסתיים ב-1990, כעבור חמש שנים. פריור ולואיס פרודים, אולם לואיס ובליז עוד עוזרים לפריור, וחנה גם היא חברה של שלושתם. פריור, לואיס, בליז וחנה מתאספים לפני פסל מלאכית מול מזרקה, ומדברים על נפילת ברית המועצות ועל העתיד. פריור מדבר על האגדה שמספרת שהמזרקה מרפאה את החולים. הוא נואם לקהל, מברך אותם ואומר להם שהוא מתכוון להמשיך לחיות, וש"העבודה הגדולה"- המאבק לחיים ולזכויות- תימשך.