stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוגי ומגוגי
עלילה

בכל פרק צמד האחים גוגי ומגוגי, היושבים זה מול זו בחדרם, מתווכחים על שלל נושאים תחומי חיים, רעיונות והמצאות (כגון חלומות, מסע בזמן, קומיקס, הנדסה גנטית, כלכלה, אמנות, מוזיקה, חושים, בעלי חיים, אגדות, גאוגרפיה). תוך כדי הדיאלוג ביניהם הם מנסים להבין את העולם סביבם, ומעלים רעיונות ושאלות נונסנסיים, ילדותיים, מקוריים, ודמיוניים. מעת לעת, הדמויות בתוכנית מפגינות גם ידע כללי אמיתי.
גבעת הכלניות (חוות שקמים)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 מיקום:  מועצה אזורית שער הנגב, ישראלישראל
 קואורדינטות:  31°30′32″N 34°37′42″E﻿ / ﻿31.508888888889°N 34.628472222222°E﻿ / 31.508888888889; 34.628472222222
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) גבעת הכלניות(למפת מערב הנגב רגילה) גבעת הכלניות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת הכלניות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעת הכלניות
 
קבריהם של אריאל ולילי שרון
גבעת הכלניות (בעבר נקראה גם גבעת לילי) היא תל שנמצא מול חוות שקמים בנגב הצפון-מערבי. הגבעה ידועה בזכות פריחת הכלניות שבה בחורף אך גם בזכות מיקומה הצופה על חוות שקמים של אריאל שרון. בגבעה קבורים אריאל שרון ואשתו לילי שרון.
גאוגרפיה

בגבעה פורחות בחורף בעיקר כלניות מצויות בצבעי אדום עז אך פורחים בה גם ציפורני חתול וסביונים צהובים. באביב פורחות בה חרציות בצבע צהוב-זהוב. הגבעה מגודרת, ולמרות זאת מטיילים בה ישראלים רבים. ליד התל נמצא מנחת מסוקים.
בראש התל נמצאת חלקת הקבר של משפחת שרון, שבה קבורים אריאל ולילי שרון. לילי שרון נקברה במרץ 2000 במהלך שהוכשר בדיעבד על ידי בג"ץ. אריאל שרון נקבר לצד אשתו ב-13 בינואר 2014. חלקת הקבר מגודרת ומטופחת.
ביולי 2005 עתר נועם פדרמן, פעיל תנועת כ"ך לבג"ץ ודרש להוציא את גופתה של לילי בטענה כי הקבורה לא מסודרת ועל פי פקודת בריאות העם את המתים יש לקבור אך ורק בבתי קברות מסודרים, עתירתו של פדרמן נדחתה על ידי השופט סלים ג'ובראן ואף קבע כי העובדה שעברו חמש שנים מיום קבורתה של לילי עד ליום שפנה פדרמן לראשונה ליועץ המשפטי לממשלה די בה כדי לדחות את העתירה, עם זאת קבע שהקבורה אכן לא נעשתה בבית עלמין מאושר, אך כן נעשתה ברישיון
גבעת הכלניות נקראת לעיתים בטעות גם בשם תל הוג' או חורבת הוגה (בערבית: "חרבת אלהוּג') למרות שחורבת הוגה נמצאת כשני קילומטר מדרום-מזרח לשדרות ורחוקה במידת מה מגבעת הכלניות. בתל הוג' התקיים יישוב מתקופת הברזל ועד התקופה הערבית הקדומה וכן הכפר הערבי הוג', שפונה מלחמת העצמאות. במרכז האתר תל ובו בית קברות מוסלמי מהמאה ה-7.
הערות שוליים

↑  מתן צורי,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'שרון ייטמן לצד אשתו לילי בגבעת הכלניות, באתר ynet, 11 בינואר 2014
↑  עתירה להוצאת גופת לילי שרון מקברה, באתר וואלה, 6 ביולי 2005
↑  נדחתה עתירת נעם פדרמן להעביר את קבר לילי שרון, באתר וואלה, 23 בנובמבר 2005
פרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר

| --- | --- |
 תיאור:  התסריטאי הטוב ביותר
 מדינה:  ישראל ישראל
 הגוף המעניק:  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
 תקופת הפרס:  1990–הווה (כ־35 שנים)
 israelfilmacademy.co.il
 
פרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר הוא פרס אופיר הניתן מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה מאז שנת 1990, והוא מייצג את ההכרה שתסריט הסרט היה יוצא מן הכלל. המועמדים והזוכה בקטגוריה זו נבחרים על ידי חברי האקדמיה, וההודעה על הזכייה מתבצעת בטקס פרסי אופיר.
גינת הפלאים של רינת

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת טלוויזיה לילדים
 כותבים:  שירה גפן
 בימוי:  שבתאי קמינר
 שחקנים:  רינת גבאי, ספי ריבלין, רוית יעקב, גיא פרידמן, דודי גזית, ניקול ליידמן
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  26
 הפקה
 מפיק:  גיל אלון, אילת בן מנחם
 חברת הפקה:  חסידה הפקות, פליי רקורדס
 עורכים:  גלעד אימס, אבירן אלדמע
 מוזיקה:  אסי טל, צליל בירן
 אורך פרק:  12 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ הופ! 
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  2010–הווה
 
גינת הפלאים של רינת היא סדרת טלוויזיה ישראלית ששודרה בערוץ הופ! בשנת 2010, בכיכובה של רינת גבאי.
עלילה

בכל פרק רינת מגיעה לביתו של סבא ספי ומדברת איתו בסלון עד שהוא נרדם. ברגע שהוא נרדם, היא יוצאת לגינת הבית היבשה, שם היא פוגשת חברים חדשים ופותרת בעיות. במהלך פרקי הסדרה מושרים שירים מקוריים על ידי דמויות הסדרה.
דמויות

רינת (רינת גבאי): ילדה בעלת שתי צמות המבקרת את סבה הישנוני בביתו, וברגע שהוא נרדם היא יוצאת לגינה היבשה שלו.
סבא ספי (ספי ריבלין): סבא של רינת, שתמיד שוכח איפה המשקפיים שלו. בכל פרק הוא נרדם במהלך שיחה עם רינת.
שושן (גיא פרידמן): שושן לבן וחבר של שושנית.
שושנית (רוית יעקב): שושנה אדומה וחברה של שושן.
שקשוקה (דודי גזית): חתול שגר בגינה.
שרקנית (ניקול ליידמן): ילדה אילמת שבמקום לדבר היא שורקת ומכאן שמה.
באר הקסמים: באר יבשה שיכולה לדבר.
פראידוליה

פראידוליה (מיוונית: παραειδωλια - מראה שגוי) היא תופעה פסיכולוגית שבה האדם תופס גירוי עמום ומעורפל כלשהו כמוכר ובעל משמעות. הדבר מהווה הטיה קוגניטיבית של המוח, בה האדם מזהה תבניות מוכרות בתמונות ועצמים עמומים; ההטיה היא בעיקר לזיהוי מראה של פנים בגירויים עמומים כאלו. דוגמה ידועה של פראידוליה היא הנטייה לזהות צורות של פנים או דמויות בתווי הקרקע המאפיינים את הירח.
"נגן האורגן" - מתאר פראידוליה במערת הנטיפים מערת נפטון בעיר אלגרו, סרדיניה
שטר זה של 2 דולר קנדי משנת 1954 זכה לתשומת לב נרחבת משום שתיאר לכאורה את "פני השטן" בשיערה של המלכה אליזבת השנייה
מקרים מפורסמים של פראידוליה > הפנים במאדים

ב-25 ביולי 1976 צולמה תמונה של פני הקרקע בכוכב הלכת מאדים, על ידי החללית ויקינג 1. התמונה צילמה את פני הקרקע באופן בו הם נתפסים כפני אדם, דבר שנבע מתנאי התאורה ואיכות הצילום. כאשר אותו מקום צולם בתאורה ואיכות צילום שונה, לא נראו הפנים.
מקרים מפורסמים של פראידוליה > המפלצת מלוך נס

חוקרים שנשלחו על ידי ערוץ ה-BBC ללוך נס, טוענים כי המפלצת מלוך נס היא אגדה שנוצרה ממקרה של פראידוליה: "ההסבר היחיד לאמונה העיקשת בקיומה של המפלצת נסי, היא שאנשים פשוט רואים את מה שהם רוצים לראות. כדי להוכיח את טענתם זו, שתלו אנשי הצוות עצם מרובע מתחת לפני המים והרימו אותו כאשר הגיעה למקום קבוצת תיירים. כשנשאלו התיירים לאחר מכן מה ראו, חלקם סיפרו כי אכן ראו עצם מרובע, אך רבים תיארו ראש של מפלצת".
ראו גם

מבחן כתמי הדיו של רורשאך
מבחן כתמי הדיו של הולצמן
אפופניה
הירוגליף המסוק מאבידוס
פרוסופגנוזיה - חוסר יכולת לזהות פרצופים
תפיסת דימויים דתיים בתופעות טבע
הערות שוליים

↑  שמים וארץ, "יש דברים שרואים מכאן אך לא רואים משם", נח ברוש
↑  הבי.בי.סי: הוכחנו כי המפלצת מלוך נס – אגדה, באתר "הידען", 30 ביולי 2003
הפנים במאדים: מראה פני הקרקע בסידוניה שעל המאדים המזכיר פני אדם
כביש 353

| --- | --- |

 מידע כללי
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש רוחב
 אורך:  24.4 ק"מ
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1962
 מיקום
 ערים ראשיות:  עגור, שריגים
 נקודת התחלה:  צומת קוממיות
 נקודת סיום:  צומת שריגים
 
כביש 353 הוא כביש רוחב אזורי שמקשר את כביש 38 וכביש 3544 בצומת שריגים, עם כביש 40 בצומת קוממיות. הכביש נסלל בשנת 1962[דרוש מקור].
היסטוריה > תקופות קדומות

לאורך תוואי הכביש התגלו שרידים ארכאולוגיים משמעותיים. בחפירות שנערכו בשנת 2003 באזור נחל גוברין, בין הקיבוצים גת וגלאון, נחשפו שרידי יישוב מהתקופה הכלקוליתית ומתקופת הברונזה התיכונה 2. החפירות נערכו במסגרת עבודות סלילת מעקף לכביש 353 כחלק מפרויקט כביש 6.
היסטוריה > תאונות

באוגוסט 2010 התרחשה תאונה קטלנית במפגש הרכבת ליד קיבוץ גת, בה נספו שבעה בני משפחה. בדיקה שנערכה לאחר התאונה העלתה ליקויים בתשתית ובשילוט באזור, שכללו הסתרת שילוט הרכבת על ידי עבודות תשתית שהתבצעו במקום.
אירועים משמעותיים

בפברואר 2024 שימש הכביש כחלק ממסלול צעדת משפחות החטופים שיצאה מקיבוץ גת לכיוון בית גוברין, הכביש נסגר לעיתים לצורך אירועים מיוחדים, כגון אירועי תרבות באמפיתיאטרון בית גוברין.
צמתים לאורך הכביש

| קילומטרים | שם | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 353 ממערב למזרח
| 0 | צומת קוממיות |  | זבדיאל |   כביש 40 |
| 0.6 | צומת מנוחה (שם לא רשמי) |  | מנוחה | כביש הגישה למנוחה, ורדון, סגולה ונחלה |
| 4.4 | צומת גת |  | גת | כביש הגישה לגת |
| 9 | צומת גלאון |  | גלאון | כביש הגישה לגלאון |
| 12.7 | צומת ללא שם |  | בית ניר | כביש הגישה לבית גוברין, כביש הגישה לבית הקברות בית ניר ולבית ניר |
| 12.9 | צומת ללא שם |  | בית ניר | כביש הגישה לבית ניר |
| 13.6 | צומת בית ניר |  | בית ניר | כביש הגישה לבית ניר, כניסה לפארק גוברין |
| 17 | צומת לוזית |  | לוזית | כביש הגישה ללוזית |
| 21 | צומת עגור |  | עגור | כביש הגישה לעגור |
| 24 | צומת שריגים (שם לא רשמי) |  | שריגים | כביש הגישה לשריגים |
| 24.4 | צומת שריגים |  | שריגים |   כביש 38,   כביש 3544 |
ראו גם

כבישי ישראל
הערות שוליים

↑  פרחיה נחשוני,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'נחל גוברין, כביש 353, באתר חדשות ארכיאולוגיות – רשות העתיקות, גיליון 120 לשנת 2008, ‏10 באוקטובר 2008
↑  גיל מלמד,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'האסון בדרום: תשתיות מסוכנות בדרך למסילה, באתר nrg‏, 8 באוגוסט 2010
↑  צעדת משפחות החטופים: מאות משתתפים החלו לצעוד על כביש 353 לבית גוברין, באתר ynet, 29 בפברואר 2024
↑  כביש 353 ייסגר להגעה לבית ג'וברין עקב אירוע באזור, באתר ynet, 3 באוגוסט 2023
גשר כביש 353 מעל כביש 6 (במהלך הפגנה לשחרור חטופי טבח שבעה באוקטובר
סגן מזכיר האוצר של ארצות הברית

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  דן כץ (בפועל)
 תאריך כניסה לתפקיד:  3 בפברואר 2025
 דרכי מינוי:  ממונה בידי נשיא ארצות הברית
 תחום שיפוט:  ארצות הברית ארצות הברית
 כפוף:  מזכיר האוצר של ארצות הברית
 מושב המשרה:  וושינגטון הבירה
 ייסוד המשרה:  16 בפברואר 1981
 איוש ראשון:  R. T. McNamar
 
סגן שר האוצר של ארצות הברית (באנגלית: United States Deputy Secretary of the Treasury) הוא התפקיד השני בחשיבותו במחלקת האוצר של ארצות הברית. הסגן משמש כסגנו הראשי של מזכיר האוצר של ארצות הברית ועוסק בניהול ענייני המחלקה, ביישום מדיניות כלכלית ובפיקוח על נושאים פיננסיים מרכזיים. סגן מזכיר האוצר מתמנה על ידי נשיא ארצות הברית באישור הסנאט.
היסטוריה

תפקיד סגן שר האוצר נוסד בפברואר 1981, כדי לחזק את המבנה הארגוני של מחלקת האוצר ולספק תמיכה נוספת למזכיר האוצר. לאורך השנים, האישים שמילאו את התפקיד הגיעו מרקעים מגוונים, כולל מגזרי הממשל, העסקים, והאקדמיה. תפקיד סגן מזכיר האוצר של הוקם כחלק מהמאמצים לארגן את מחלקת האוצר ולייעל את פעולתה בניהול הכלכלה הפדרלית. התפקיד נוצר מתוך הכרה בכך שמזכיר האוצר זקוק לעזרה לא רק בניהול המחלקה אלא גם ביישום מדיניות מורכבת בנושאים לאומיים ובינלאומיים. התפקיד נועד לחזק את המזכיר ולהקל על נטל האחריות שמוטל עליו. עם התרחבות הכלכלה האמריקאית לאחר מלחמת העולם השנייה, סגן מזכיר האוצר החל למלא תפקיד משמעותי יותר בקביעת מדיניות כלכלית ובניהול משברים פיננסיים. תפקידו הורחב לכלול מעורבות עמוקה יותר במשאים ומתנים בינלאומיים ובניהול מערכות הפיננסיות של ארצות הברית.
בשנות ה-70 וה-80, סגן מזכיר האוצר שיחק תפקיד מרכזי במלחמה באינפלציה ובניהול משברי חוב בינלאומיים. בתקופה זו מילאו את התפקיד דמויות כמו פול וולקר, שהפך מאוחר יותר ליו"ר פדרל ריזרב, ולארי סאמרס, שהתקדם להיות שר האוצר. בעידן המודרני, תפקיד סגן מזכיר האוצר התפתח עוד יותר לנוכח משברים כלכליים עולמיים כמו משבר 2008. סגני מזכירי האוצר בתקופה זו הובילו יוזמות לשיקום הכלכלה ולרפורמות פיננסיות רחבות היקף, תוך שיתוף פעולה הדוק עם המערכת הפדרלית, הקונגרס וארגונים בינלאומיים כמו קרן המטבע הבינלאומית והבנק העולמי. כיום, עוסקים בנושאים חדשים כמו אבטחת סייבר פיננסית, מלחמה בפשע פיננסי, ורגולציה של מטבעות דיגיטליים.
תפקידים וסמכויות

סגן מזכיר האוצר של ארצות הברית נושא באחריות נרחבת בתחומים רבים הנוגעים לניהול מחלקת האוצר, קביעת מדיניות כלכלית ופיקוח על פעילות פיננסית רחבה. תפקידו כולל סיוע למזכיר האוצר בקביעת מדיניות פיסקלית ומוניטרית של ארצות הברית, כמו גם הובלת יוזמות מרכזיות שמטרתן לייצב את הכלכלה הפדרלית. בתוך מחלקת האוצר, סגן המזכיר אחראי על הניהול הכללי של המחלקה, פיקוח על פעילותן של מחלקות המשנה, ותיאום בין יחידותיה השונות. הוא עוסק בניהול החוב הלאומי של ארצות הברית וביישום המדיניות הפיסקלית, כולל פיקוח על התקציב הפדרלי ועל השימוש בו.
ברמה הלאומית, סגן מזכיר האוצר מוביל את פיתוח ויישום המדיניות הכלכלית בתחומים כמו מיסוי, רגולציה פיננסית, ומאבק בפשעים פיננסיים. בנוסף, הוא מפקח על מוסדות פיננסיים מרכזיים בארצות הברית, כמו שירות המיסים הפנימיים (IRS), ומבטיח את יעילות הגבייה הממשלתית ואת יציבות המערכות הכספיות.
ברמה הבינלאומית, סגן המזכיר מייצג את ארצות הברית בדיונים כלכליים עם מדינות אחרות, ארגונים בינלאומיים כגון קרן המטבע הבינלאומית (IMF) והבנק העולמי, וכן בשיתוף פעולה מול בנקים מרכזיים ומוסדות פיננסיים זרים. תפקיד זה חיוני להבטחת מעמדה הכלכלי של ארצות הברית בעולם.
במצבי חירום או משברים כלכליים, סגן המזכיר ממלא תפקיד קריטי בניהול המשבר, כולל פיתוח תוכניות חילוץ פיננסיות, תיאום עם המערכת הפדרלית והפרטית, וקידום רפורמות מערכתיות לייצוב השווקים.
הערות שוליים

↑  TIME, THE CABINET: Undersecretary No. 2, TIME, ‏1934-05-07 (באנגלית)
↑  Deputy Undersecretary and Designated Assistant Secretary for International Finance, Center for Presidential Transition (באנגלית אמריקאית)
סגן מזכיר החינוך של ארצות הברית

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  לא מאויש
 דרכי מינוי:  ממונה בידי נשיא ארצות הברית
 תחום שיפוט:  ארצות הברית ארצות הברית
 כפוף:  מזכיר החינוך של ארצות הברית
 מושב המשרה:  וושינגטון הבירה
 ייסוד המשרה:  1991
 איוש ראשון:  David T. Kearns
 
סגן מזכיר החינוך של ארצות הברית (באנגלית: United States Deputy Secretary of Education) הוא התפקיד השני בחשיבותו במחלקת החינוך של ארצות הברית. תפקיד זה נועד לסייע למזכיר החינוך במילוי משימותיו ובניהול פעולות המשרד. סגן המזכיר ממונה על ידי נשיא ארצות הברית ונדרש לקבל את אישור הסנאט. סגן המזכיר משמש כממלא מקום בהיעדרו של המזכיר.
תפקידים וסמכויות

בהתאם לחוק ארגון מחלקת החינוך של ארצות הברית (Department of Education Organization Act), סגן מזכיר החינוך אחראי לניהול היחסים הבין-ממשלתיים של המחלקה. תחום זה כולל אחריות רחבה להבטחת התאמה בין פעילות מחלקת החינוך לבין המדיניות והתוכניות של הממשלות המקומיות והמדינות. בין התפקידים ניתן למנות:
פיתוח ויישום של מדיניות, תוכניות ופעילויות הנוגעות לענייני חינוך יסודי ותיכוני.
הבטחת יישום תוכניות ומדיניות מחלקת החינוך באופן שמשלים ומשתלב עם המדיניות, התוכניות והנהלים של המדינות ושל מערכות בתי הספר המקומיות.
שמירה על הרמוניה בין המאמצים הפדרליים למאמצים המקומיים ליצירת מערכת חינוך יעילה ומותאמת.
קיום דיאלוג ושיתופי פעולה עם קובעי המדיניות במדינות ובמערכות בתי הספר המקומיות.
זיהוי הבדלים במדיניות, בתוכניות ובנהלים בתחום החינוך, והבטחת התאמת תקנות המשרד לצרכים המקומיים.
ניתוח והשפעה על ההחלטות הפדרליות בנוגע לחינוך, תוך התחשבות במערכות החינוך המקומיות והמדיניות של המדינות.
צמצום פערים ושיפור היישום של מדיניות פדרלית באופן שלא יפגע במערכות המקומיות.
רשויות החינוך המקומיות רשאיות לדווח לסגן המזכיר על כללים או תקנות שהוציאה מחלקת החינוך, אשר סותרים כללים או תקנות שהונפקו על ידי מחלקות או סוכנויות פדרליות אחרות, או על ידי מחלקות אחרות בתוך מחלקת החינוך עצמה. במידה שסגן המזכיר יקבע, לאחר התייעצות עם המחלקה או הסוכנות הפדרלית הרלוונטית, כי אכן קיימת סתירה כזו, עליו לדווח על הסתירה למחלקה או לסוכנות הפדרלית הנוגעת בדבר, בצירוף המלצות לפתרון הבעיה.
הערות שוליים

↑  20 U.S. Code § 3412 - Principal officers, LII / Legal Information Institute (באנגלית)
↑  Office of the Deputy Secretary: U.S. Department of Education | U.S. Department of Education, www.ed.gov (באנגלית)
ארגון המורים הדתיים

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1936–הווה (כ־89 שנים) 
 
ארגון המורים הדתיים בהסתדרות המורים (בראשי תיבות: אמ"ד) הוא גוף מסונף להסתדרות המורים, שמאגד עובדי הוראה (מורים, גננות וגמלאים) במוסדות החינוך הדתיים בישראל, ופועל במסגרת הסתדרות המורים למען שמירת זכויותיהם. בארגון חברים היום כ-32,000 עובדי חינוך בישראל. בראש הארגון עומד כיום גבי שמעון.
פעילות הארגון

ארגון המורים הדתיים פועל למען השמירה על מעמדו של המחנך הדתי בישראל, על ייחודיותו וזכויותיו. הארגון דואג לטיפול פרטני בעובדי הוראה ברחבי הארץ, בנושאי זכויות פרישה, גמול חינוך, תוספת שכר, מענקים, מניעת העברה יזומה ועוד. במהלך השנה יוזם הארגון ומפיק פעילויות חווייתיות להעשרה במגוון תחומים, בהם שבתות עיון בתחומי חמ"ד, ימי עיון מרוכזים, פעילות גמלאים וגננות, הפקת ירחון "אתרוג" ועוד. במהלך השנה פועלת "במת המחנך הדתי", במה ערכית חברתית, לדרשות רבנים ואישי ציבור ולרב-שיח בנושאי חינוך; מדי שנה בין כסה לעשור מתקיימת במסגרת זו "עצרת התעוררות". הארגון מארגן גם יציאת מורים דתיים לסיורים ברחבי העולם, וכן משתתפים נציגי הארגון במשלחת הסתדרות המורים ל"מצעד החיים" בפולין ביום השואה.
שמריהו בן צור, נשיא אמ"ד ויו"ר אמ"ד לשעבר, יזם את רעיון הענקת התואר "יקיר החינוך הדתי" ב-1975, ומאז הוא מוענק מדי שנה בחנוכה לפורשים מהוראה, להבעת הערכה והוקרה לפועלו של המחנך ולתרומתו לחברה.
תולדות הארגון

בתחילה היווה החינוך הממלכתי דתי חלק ממערכת החינוך הכללית של היישוב בארץ ישראל. המורים הדתיים לימדו בבתי ספר ממלכתיים: זרם העובדים, הזרם הכללי וזרם המזרחי. בשנת 1936 הוקם "ארגון גומרי בית המדרש למורים מזרחי" בירושלים. חברו אליו ב-1938 מורים דתיים מסמינר "תלפיות" ומבית ספר "ביל"ו" בתל אביב, מתלמודי התורה לתימנים ומבתי ספר נוספים מהחינוך העצמאי. בשנת 1936 אוחדו הכוחות, ובשיתוף פעולה ראשון של כל מוסדות החינוך הדתי, נוסד "ארגון המורים הדתיים בישראל".
על מייסדי הארגון נמנו: משה צבי אפרתי, הרב אברהם שאקי, הרב שמעון מונזון, ד"ר צבי זהבי וחבר הכנסת (לשעבר) סעדיה כובשי. במשך כ-25 שנים היה יו"ר הארגון מר גד דעי.
תולדות הארגון > הצטרפות להסתדרות המורים

ב-18 בדצמבר 1951 הצביעו חברי הארגון ברוב קולות, בוועידה מרכזית בירושלים, על הצטרפות להסתדרות המורים הארצית, במטרה לחזק את מעמדם המקצועי מתוך ארגון חזק ומרכזי בארץ. בהסכם שנחתם נקבע כי המורים הדתיים יזכו ב"אוטונומיה בתוכנית פעולתם ובתוכנה, בארגונם, מבנם, הנהלתם ומעמדם בציבור ובמדינה".
בשנת ב-1956 התקיימה הוועידה הראשונה של המורים הדתיים. במהלך השנים הפיק הארגון אירועים נוספים במטרה לחזק את חשיבות החינוך הדתי בארץ. אחד מהמרכזיים שבהם היה במלאת 800 שנה לפטירת הרמב"ם; באירוע השתתפו אלוף (מיל) הרב שלמה גורן ושר החינוך זבולון המר.
ספר איוב

| --- | --- |

"איוב" בציור של (Gaspare Traversi) (המאה ה-18)
 
 שפה:  עברית מקראית 
 מיקום התרחשות:  עוּץ 
 סוגה:  ספרות החכמה 
 מספר פרקים:  42
 מספר פסוקים:  1070
 סדרת ספרים:  כתובים
 דמויות מרכזיות:  איוב, רעי איוב, אלוהים, השטן
 
פסל איוב של נתן רפפורט ביד ושם בירושלים (1968)
סֵפֶר אִיּוֹב הוא החלק השלישי בקובץ כתובים מתוך התנ"ך (ישנה מחלוקת בחז"ל לגבי הסדר, והאם הספר הוא השלישי). גיבור הספר הוא איוב, שבשל יראת חטאו המופלגת נקלע להתערבות בין האל לשטן באשר לגבולות אמונתו וצדקתו. סיפור המסגרת עוסק בסדרה של אסונות הניחתים על איוב, ולב הספר מכיל שיחות בין איוב לרעיו. שיחות אלו כתובות בשירה, ומשתייכות לסוגת ספרות החכמה המקראית. הספר נחשב לאחת הדוגמאות המוקדמות ביותר לעיסוק בתורת הגמול, ויש לו מקום מיוחד בתאודיציה היהודית והנוצרית גם יחד.
כתיבת ספר איוב מיוחסת בתלמוד למשה רבנו.
מבנה הספר

בספר שני חלקים עיקריים: סיפור המסגרת ותיאור הוויכוח. בין החלקים ישנם הבדלים בולטים – המסגרת הסיפורית קלה להבנה ומציגה את איוב כצדיק, בעוד הוויכוח כתוב בשפה שירית, קשה להבנה, ושם בפי איוב טענות הגובלות בכפירה.
ההבדל הגדול היה ידוע כבר לבעלי המסורה שקבעו למסגרת טעמים רגילים, ואילו לוויכוח טעמי אמ"ת. ההבדלים אף גרמו לכמה חוקרים לטעון שסופרים שונים כתבו את החלקים, אולם הם לא הגיעו להסכמה האם השירים נכתבו כהרחבה לסיפור, הסיפור נכתב כמסגרת לשירים קדומים או שעורך מאוחר חיבר שתי יצירות שונות.
א'–ב': סיפור המעשה – "התערבות" השטן ואלוהים (פעמיים) והפגיעה הקשה בכל רכושו של איוב ובגופו.
ג': קללת איוב
ד'–יד': סבב ויכוחים ראשון (אליפז, איוב, בלדד, איוב, צופר, איוב)
טו'–כא': סבב ויכוחים שני (אליפז, איוב, בלדד, איוב, צופר, איוב)
כב'–כו': סבב ויכוחים שלישי (אליפז, איוב, בלדד, איוב)
כז'–לא': משלי איוב
לב'–לז': נאומי אליהו
לח'–מא': מענה האל
מב': אחריתו של איוב
בספר 1,070 פסוקים.
מבנה הספר > סיפור המסגרת – פתיחה

פתיחת הסיפור מתארת את איוב, איש צדיק וירא אלוהים באופן מיוחד אשר ישב בארץ עוץ, והתברך בבנים ובנות ובעושר רב. מכאן עובר המספר לתאר את המתרחש בשמיים באותה עת – בני האלוהים מתאספים לפני ה' ובהם השטן, האלוהים מפנה את תשומת לבו של השטן לצדקתו הגדולה של איוב (”כִּי אֵין כָּמֹהוּ בָּאָרֶץ” (א', ח')), וזה מגיב כי צדקתו של איוב נובעת מגורלו הטוב, אך אם יסבול מעט תסור ממנו יראת ה'.
אלוהים מחליט לבחון את אמונתו של איוב ומאפשר לשטן להמיט עליו אסונות בזה אחר זה. תחילה הוא מאבד את כל אשר מסביבו – רכושו, עבדיו ואף ילדיו, אך לאחר שהוא ממשיך באמונתו וצדקותו, אלוהים מתיר לשטן לפגוע אפילו בגופו של איוב, ואיוב עצמו לוקה בשחין. אשת איוב בראותה דברים אלו מסיתה אותו לקלל את האל על כך לפני מותו, ויש הרואים בכך חלק מהניסיון של איוב, אולם איוב משיב לה:
אז מגיעים אל איוב שלושת רעיו, אליפז התימני, בלדד השוחי וצופר הנעמתי כדי לנחמו.
מבנה הספר > תיאור הוויכוח

הוויכוח מתחלק לחמישה חלקים, שלושה מחזורים של ויכוח עם הרעים, מעני אליהוא (עליהם איוב אינו מגיב) ומעני ה'. במחזורי הדו-שיח בין איוב והרעים משתקפות מספר מגמות:
באופן כללי דבריו של אליפז, הראשון ברעים, הם הארוכים ביותר. אחר כן מופיעים דבריו של בלדד, ולבסוף דברי צופר, הממעט בדיבור ביחס לשני קודמיו (ובמחזור האחרון אינו מדבר כלל).
החרפת היחס – בעוד במחזור הראשון הדיון נעשה בצורה שקטה ומנומסת, הרי שבמחזורים הבאים הביטויים הופכים קשים ביותר עד שבמחזור האחרון מופיעים ביטויים כמו ”הֲלֹא רָעָתְךָ רַבָּה וְאֵין קֵץ לַעֲו‍ֹנֹתֶיךָ” (כ"ב, ה') מצד הרעים ו”יְהִי כְרָשָׁע אֹיְבִי וּמִתְקוֹמְמִי כְעַוָּל” (כ"ז, ז') או ”וְלָמָּה זֶּה הֶבֶל תֶּהְבָּלוּ” (כ"ז, י"ב) מצד איוב.
"היעלמות" הרעים – ככל שמתקדם הספר, מענות הרעים מתקצרים לעומת דברי איוב שמתארכים. דברי הרעים במחזור השלישי קצרים משמעותית מאלו שבמחזור הראשון, עד שנאמר ”וַיִּשְׁבְּתוּ שְׁלֹשֶׁת הָאֲנָשִׁים הָאֵלֶּה מֵעֲנוֹת אֶת אִיּוֹב” (ל"ב, א').
מבנה הספר > תיאור הוויכוח > הוויכוח עם הרעים

עיקר ספר איוב הוא הוויכוח הפיוטי בין איוב לבין רעיו. פתיחת הוויכוח היא בהתמרמרותו של איוב, המקלל את היום בו נולד ומייחל למות. דבריהם של הרעים מהווים תגובה לכך, אך תוכן טענותיהם לא ברור דיו ויש לגביו פרשנויות שונות ומגוונות. עם זאת ניתן לזהות מספר קווים בולטים במענה הרעים.
הטענה הבסיסית של הרעים כנגד איוב היא כי האל שופט את העולם בצדק, ולא ניתן כלל לערער אחריו. אם נענשת, אומר אליפז, אין ספק כי חטאת, אחרת אלוהים לא היה פוגע בך. כאשר איוב מתעקש על צדקתו, הרעים מעלים את הטענה כי אין אדם הצדיק לפני ה', וכל אחד הוא בגדר חוטא הראוי לעונש, אך איוב אינו מקבל גם את הטענה הזו שכן הוא לא מוכן לקבל שצדיק כמותו יקבל עונש כה חמור.
תחילה מתנהל הדיון בשלווה יחסית, כאשר הרעים רומזים לאיוב שכדי להנצל ממצבו הוא צריך לתקן את דרכיו. תפיסה זו היא התפיסה המקובלת במקרא, אך איוב טוען שכאן המקרה שונה, הן בשל עוצמת העונש והן בשל צדקתו המיוחדת. עם התקדמות הדיון הרוחות מתלהטות ומתפתח ויכוח סוער. לאחר שצופר, בסוף מחזור הוויכוחים הראשון, תוקף את ביטחונו העצמי של איוב וטוען כי אינו יכול לדעת את דרכי ה':
מתפרץ איוב לראשונה ואומר:
המחזור השני מלווה כולו במתח האישי שנוצר בין איוב לרעים, ואיוב מגלה דרישה נוספת:
כלומר, גם אם הייסורים הללו הגיעו לו בצדק, ואיוב הרי עדיין מאמין בצדקת ה' למרות חוסר הבנתו, הרי שמן הראוי כי יוסבר לו מהשמים מדוע סבל בצורה זו.
מבנה הספר > תיאור הוויכוח > מענות אליהוא

אליהוא בן ברכאל הבוזי קובל על הרעים שאינם מצליחים לענות לאיוב ומנסה להשיב לאיוב בעצמו. הם טוענים שהוא חטא אך לעומתם איוב מעיד על עצמו שלא חטא כלל ואפילו צדיק הוא.
אליהוא טוען שאיוב אמנם לא חטא ואף על פי כן הוא מתייסר וזאת בשל חשבונות שהרבה יותר רחבים ועמוקים מדעתנו. אליהוא מציב את איוב ללא מענה שהרי לעומת הרעים שטענו שחטא, שזה שקר, אליהוא מקבל את טענת איוב אלא שמותיר אותו בשאלה "למה זה קרה".
מבנה הספר > תיאור הוויכוח > מענות אלוהים

לאחר נאומי אליהוא מופיע האלוהים עצמו ”מִן הַסְּעָרָה” (ל"ח, א'). תחילה הוא מראה לו בשאלה רטורית שאינו יודע דבר על שלטון ה' על פני האדמה ”אֵיפֹה הָיִיתָ, בְּיָסְדִי-אָרֶץ – הַגֵּד, אִם-יָדַעְתָּ בִינָה” (ל"ח, ד').
גם בהמשך מענה ה' הוא מרבה להטיח באיוב שאלות רטוריות מביכות, שמספרן למעלה משישים. בנאומי ה' מתוארים סדרי עולם הטבע ובעלי החיים. אחר כך מוקדש פיוט נוסף לתיאור עוצמתן של שתי חיות כבירות: הלווייתן ובהמות.
מבנה הספר > תיאור הוויכוח > הודאת איוב

בסופו של דבר מביאות שאלותיו של ה' את איוב להודות בטעותו: ”ידעת [יָדַעְתִּי] כִּי כֹל תּוּכָל וְלֹא יִבָּצֵר מִמְּךָ מְזִמָּה. מִי זֶה מַעְלִים עֵצָה בְּלִי דָעַת לָכֵן הִגַּדְתִּי וְלֹא אָבִין נִפְלָאוֹת מִמֶּנִּי וְלֹא אֵדָע. (אמרתי:) שְׁמַע נָא וְאָנֹכִי אֲדַבֵּר אֶשְׁאָלְךָ וְהוֹדִיעֵנִי. (ואולם עכשיו:) לְשֵׁמַע אֹזֶן שְׁמַעְתִּיךָ וְעַתָּה עֵינִי רָאָתְךָ. עַל כֵּן אֶמְאַס וְנִחַמְתִּי עַל עָפָר וָאֵפֶר (על מנהגי האבלות שנהגתי כביקורת על מעשיך)”
מבנה הספר > סיפור המסגרת – סיום

בסופו של הספר פונה בכעס ה' לרעים:
”כִּי לֹא דִבַּרְתֶּם אֵלַי נְכוֹנָה, כְּעַבְדִּי אִיּוֹב” (מ"ב, ז')
ואומר להם כי יכפר להם רק אם איוב, שנפגע מהתנהגותם בוויכוח יתפלל למענם. הם אמנם עושים כך, איוב מתפלל למענם ורק לאחר תפילתו הוא עצמו נענה ומקבל פיצוי רב תמורת כל אשר איבד.
המספר מתאר את שובם של רעיו ומשפחתו שנטשוהו ואת הפיצוי שהוא מקבל מה':
”וַה' בֵּרַךְ אֶת אַחֲרִית אִיּוֹב מֵרֵאשִׁתוֹ: וַיְהִי לוֹ אַרְבָּעָה עָשָׂר אֶלֶף צֹאן, וְשֵׁשֶׁת אֲלָפִים גְּמַלִּים, וְאֶלֶף צֶמֶד בָּקָר, וְאֶלֶף אֲתוֹנוֹת” (מ"ב, י"ב), היו לו בנים ובנות אשר ”לֹא נִמְצָא נָשִׁים יָפוֹת, כִּבְנוֹת אִיּוֹב--בְּכָל הָאָרֶץ” (מ"ב, י"ג), ובסופו של דבר ”וַיָּמָת אִיּוֹב, זָקֵן וּשְׂבַע יָמִים” (מ"ב, י"ז).