הנדסת אקלים
הערכות של הנדסת אקלים

רוב מה שידוע על הטכניקות המוצעות מבוסס על ניסויי מעבדה, תצפיות על תופעות טבע וטכניקות דוגמנות ממוחשבות. חלק מהשיטות המוצעות להנדסת אקלים משתמשות בשיטות בעלות אנלוגים לתופעות טבע כגון אירוסולים גופרית סטרטוספריים וגרעיני עיבוי עננים. ככזה, מחקרים אודות יעילותן של שיטות אלה יכולים להסתמך על מידע שכבר זמין ממחקרים אחרים, כגון זה בעקבות התפרצות הר פינטובו בשנת 1991. עם זאת, הערכה השוואתית של היתרונות היחסיים של כל טכנולוגיה היא מסובכת, במיוחד בהתחשב באי ודאות הדוגמנות והשלב המוקדם של הפיתוח ההנדסי של שיטות הנדסי אקלים מוצעות רבות.
כמה ארגונים חקרו הנדסת אקלים במטרה להעריך את הפוטנציאל שלה, כולל הקונגרס האמריקאי, האקדמיה הלאומית למדעים, הנדסה ורפואה של ארצות הברית, החברה המלכותית, הפרלמנט הבריטי, מכון מהנדסי המכונות, והפאנל הבין -ממשלתי בנושא שינויי אקלים. דו"ח IMechE בחן תת-קבוצה קטנה של שיטות מוצעות (לכידת אוויר, האלבדו עירוני CO אצות מבוססתCO</br> CO טכניקות לכידה), ומסקנותיה העיקריות היו כי יש לחקור ולנסות את הנדסת האקלים בקנה מידה קטן לצד פירוק רחב יותר של הכלכלה.
סקירת החברה המלכותית בחנה מגוון רחב של שיטות הנדסי אקלים מוצעות והעריכה אותן מבחינת יעילות, סבירות, עמידות ובטיחות (הקצאת אומדנים איכותיים בכל הערכה). דו"ח ההמלצות המרכזיות היה כי "הצדדים ל-UNFCCC צריכים לעשות מאמצים מוגברים יותר למתן ולהתאים את עצמם לשינויי האקלים, ובפרט להסכים להפחתת הפליטות העולמית", וכי "[שום דבר] שאינו ידוע כעת על אפשרויות הנדסת גאוגרפיה נותן כל סיבה להפחית. המאמצים הללו". עם זאת, הדו"ח גם המליץ כי יש לבצע "מחקר ופיתוח של אפשרויות הנדסת אקלים כדי לבדוק האם ניתן להציע שיטות בסיכון נמוך אם יהיה צורך להפחית את קצב ההתחממות במאה זו".
במחקר סקירה שנערך בשנת 2009, העריכו לנטון ווהן מגוון של טכניקות הנדסי אקלים מוצעות. על מנת לאפשר השוואה בין טכניקות שונות, הם השתמשו בהערכה משותפת לכל טכניקה המבוססת על השפעתה על כפייה קרינה נטו. ככזה, הסקירה בחנה את הסבירות המדעית של השיטות המוצעות ולא את השיקולים המעשיים כגון כדאיות הנדסית או עלות כלכלית. לנטון ווהן מצאו כי "לכידת ואחסון [אוויר] מציגים את הפוטנציאל הגדול ביותר, בשילוב ייעור, ייעור חורש והפקת ביו-חרוכה", וציין כי "הצעות אחרות שזכו לתשומת לב תקשורתית ניכרת, בפרט," צינורות האוקיינוס "מופיעות. להיות לא יעיל". הם הגיעו למסקנה כי "הנדסת גיאו-הנדסה [אקלים] נחשבת בצורה הטובה ביותר כהשלמה פוטנציאלית להפחתת פליטות CO, ולא כחלופה לה".
באוקטובר 2011, פאנל מרכז המדיניות הדו-מפלגתי פרסם דו"ח הקורא לחקור ולבדוק באופן מיידי במקרה ש"מערכת האקלים מגיעה ל'נקודת מפנה 'ונדרשת פעולות תיקון מהירות".
באפריל 2024 החל ליד חופי אלמידה, קליפורניה, ניסוי בהבהרת עננים. מדובר בטכניקה של ריסוס חלקיקים לתוך העננים, כדי לגרום להם לשקף יותר אור שמש בחזרה לחלל — וכך למתן באופן זמני את התחממות כדור הארץ. הניסוי אמור להימשך מספר חודשים.
האקדמיה הלאומית למדעים, הנדסה ורפואה בארצות הברית ערכה פרויקט בן 21 חודשים לחקר ההשפעות, היתרונות והעלויות האפשריות של הנדסת אקלים. ההבדלים בין שני סוגים אלה של הנדסת אקלים "הובילו את הוועדה להעריך בנפרד את שני סוגי הגישות בדוחות נלווים, הבחנה שהיא מקווה להעביר לדיונים מדעיים ומדיניים עתידיים". המחקר שהתקבל, שכותרתו "Climate Intervention", פורסם בפברואר 2015 ומורכב משני כרכים: "השתקפות אור השמש לקרר כדור הארץ" ו"הסרת פחמן דו-חמצני וריצוף אמין". על פי התמצית שלהם אודות המחקר:
התערבות אקלים אינה תחליף להפחתת פליטת הפחמן הדו-חמצני ולמאמצים להסתגלות שמטרתם לצמצם את ההשלכות השליליות של שינויי האקלים. עם זאת, כאשר כוכב הלכת שלנו נכנס לתקופה של אקלים משתנה שמעולם לא נחווה בהיסטוריה האנושית המתועדת, ההתעניינות גוברת בפוטנציאל להתערבות מכוונת במערכת האקלים כדי להתמודד עם שינויי האקלים. . . אסטרטגיות הסרת פחמן דו-חמצני מתייחסות למניע מרכזי של שינויי אקלים, אך יש צורך במחקר כדי להעריך במלואו אם אחת מהטכנולוגיות הללו עשויה להיות מתאימה לפריסה בקנה מידה גדול. אסטרטגיות שינוי אלבדו יכולות לקרר במהירות את פני כדור הארץ אך מהוות סיכונים סביבתיים ואחרים שאינם מובנים היטב ולכן אין לפרוס אותם בקנה מידה שמשנה את האקלים; יש צורך במחקר נוסף כדי לקבוע אם גישות לשינוי אלבדו עשויות להיות קיימות בעתיד.