stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנטארקטיקה
אקולוגיה > צמחייה

אקלימה של אנטארקטיקה אינו מאפשר את קיומם של מיני צמחים רבים הזקוקים לאקלים נוח יותר ולתנאים סביבתיים שונים. השילוב בין טמפרטורות נמוכות מאוד, קרקע דלה במינרלים, מחסור בלחות ובאור שמש מדכא את שגשוגם של מרבית הצמחים. כתוצאה מכך, מרבית מיני הצמחים באנטארקטיקה הם טחבי כבד (Marchantiophyta) או חזזיות. מרבית הפלורה האנטארקטית האוטוטרופית (שאינה צורכת חומרים אורגנים מן הסביבה) מורכבת מפרוטיסטים.
שאר הפלורה המתקיימת באנטארקטיקה מורכבת בעיקר מחזזיות ואצות פשוטות וצמחים אחרים המסתגלים לתנאים הקשים השוררים באזור, כמו גם מפטריות, העמידות לתנאים אלו. הפלורה גדלה בדרך כלל בקיץ שבו התנאים מעט טובים יותר, הנמשך לרוב שבועות בודדים. באנטארקטיקה יותר מ-200 מיני חזזיות וקרוב ל-50 מיני טחבים ואזובים. כ-700 סוגי אצות מצויים באנטארקטיקה. רובן מוגדרות כפיטופלנקטון, נמצאות בתחתית מארגי מזון רבים ומשמשות מזון למינים רבים של בעלי חיים ימיים. מיני פלנקטון ואצות צבעוניות וייחודיות נפוצים בדרך כלל באזורי החופים בזמן הקיץ. באנטארקטיקה 2 מינים בלבד של צמחים בעלי פרחים: Deschampsia antarctica ו-Colobanthus quitensis.
אקולוגיה > עולם החי

עולם החי היבשתי של אנטארקטיקה מורכב כמעט כולו מחסרי חוליות. בין חסרי החוליות הזעירים המצויים באנטארקטיקה ניתן למנות את קרדית אבק הבית, הכינים, הנמטודה, דובוני המים, הגלגיליות, הקריל והקפזנביים. הימשוש חסר יכולת התעופה בלגיקה אנטארקטיקה (Belgica antarctica) שאורכו רק כ-1.2 סנטימטרים, הוא החיה הגדולה ביותר באנטארקטיקה שחיה ביבשה בלבד, והחרק היחיד בה. יסעור השלג (Pagodroma nivea) הוא אחד משלושה מיני עופות המתרבים באופן בלעדי באנטארקטיקה.
באנטארקטיקה בעלי חיים ימיים רבים המתקיימים בצורה ישירה או עקיפה על הפלנקטון. בין בעלי החיים הימיים המצויים באנטארקטיקה ניתן למנות את הפינגווינאים, הלווייתן הכחול ומיני לווייתנאים אחרים שחולפים במימי אנטארקטיקה מפעם לפעם, וכן מינים שונים של טורפים ימיים. הפינגווין הקיסרי הוא הפינגווין היחיד המתרבה במהלך החורף האנטארקטי, ופינגווין אדלי (Pygoscelis adeliae) מתרבה דרומית יותר מכל מיני הפינגווינים. לפינגווין הסלעים (eudyptes chrysocome) ציצית שיער מיוחדת על ראשו המקנה לו מראה מיוחד. הפינגווין המלכותי, הפינגווין רצועת-הסנטר והפינגווין לבן-האוזן גם הם מתרבים באנטארקטיקה.
דוב הים האנטארקטי (A. gazella) ניצוד במספרים גדולים במהלך המאה ה-18 וה-19 בשל פרוותו על ידי מלחים מארצות הברית והממלכה המאוחדת. כלב ים ודל ( L. weddellii) נקרא על שמו של ג'יימס ודל, מפקדה של משלחת ציד כלבי ים בריטית. הקריל אנטארקטי, אחד ממיני הקריל, נפוץ במימי אנטארקטיקה בכמויות ענקיות והוא הבסיס לכל המערכת האקולוגית של האוקיינוס הדרומי. הוא מהווה חלק חשוב בתזונתם של מינים כגון לווייתנאים, כלבי ים וטורפים ימיים אחרים, דיונונאים, פינגווינים, אלבטרוסיים ומינים אחרים של עופות ימיים.
אישור "החוק להגנת אנטארקטיקה" בארצות הברית החיל מגבלות על הפעילות האמריקאית ביבשת, במטרה לשמר את הפאונה הייחודית לה ולאזורים הסובבים אותה. הכנסת מיני בעלי חיים או צמחים לא מקומיים לאנטארקטיקה, העלולים להפר את האיזון האקולוגי, יכולה לגרור עונש פלילי, וכך גם הוצאת מינים מקומיים מאנטארקטיקה. דיג יתר של הקריל הממלא תפקיד חשוב מאוד במערכת האקולוגית האנטארקטית הביא לחקיקת חוקים ותקנות המגבילים את הדיג באזור. "האמנה לשימור משאבי החיים הימיים של אנטארקטיקה (אנ')" (CCAMLR), שנכנסה לתוקף בשנת 1980, מנסה לשמור על רמת דיג תקינה באזור אנטארקטיקה ולמנוע הכחדת מינים ימיים מקומיים. חרף צעדים אלו, המערכת האקולוגית האנטארקטית עדיין נפגעת מדיג לא מבוקר ולא חוקי.
ב-2021, קבוצת מדענים ביצעה קידוחים שנעשו בקרחון ענק באנטארקטיקה וחשפו יצורים נייחים בעומק של יותר מקילומטר. בעזרת מקדחת מים חמים הם קדחו פיר עמוק דרך 900 מטר של קרח עד לתחתית הקרחון, והורידו דרכו מצלמה, שהגיעה עד כ-350 מטר מתחת לקרחון. באפלה המוחלטת בעומק זה התגלה סלע גדול מכוסה בבעלי חיים ישיבים, שטרם נצפו עד כה בעומק כזה.
אקולוגיה > צמחייה ופלאונטולוגיה

מחקרים פלאונטולוגיים וגאולוגיים העלו כי בעבר הרחוק שלט באנטארקטיקה אקלים חם שאיפשר את קיומם של יערות ענקיים, ושל מגוון בעלי-חיים, כולל דינוזאורים, יונקי כיס או דגים קדומים כמו האוראוכימה.
למעשה רוב זמנה אנטארקטיקה הייתה בעלת אקלים יציב ואף השתייכה ליבשת גונדוונה לצד אמריקה הדרומית ואוסטרליה. רק במשך המיוקן שלפני 15 מיליון שנה אנטארקטיקה החלה לפתח את כיפת הקרח הקבועה שלה והבידוד ובכך החיים בה הלכו ופחתו.
אקולוגיה > איכות הסביבה

למרות ריחוק היבשת מאזורים מיושבים, לפעילות האנושית יש השפעה ניכרת עליה כולל זיהום הסביבה, הידלדלות שכבת האוזון ושינוי אקלים. כבר בשנות ה-80 של המאה ה-20 התגלה כי פסולת פלסטיק שצפה לאורך חופי אנטארקטיקה גורמת נזק סביבתי חמור לבעלי החיים, לצמחים ולדגה. מחקר, שפורסם על ידי כתב העת Nature Geoscience, מצא כי הטמפרטורות בתחנת המחקר במרכז מערב היבשת עלתה ב-2.4 מעלות צלזיוס מאז 1958, פי שלושה מההתחממות הגלובלית העולמית הממוצעת באותה תקופה. הנתונים מעידים כי מערב אנטארקטיקה הוא אחד מהאזורים שהתחממו במהירות הרבה ביותר על כדור הארץ במחצית השנייה של המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21.
אוכלוסייה

אף אדם אינו מתגורר באנטארקטיקה בקביעות אך מספר ממשלות דואגות לתחנות מחקר מאוישות ברחבי היבשת.
מספר האנשים המנהלים ותומכים במחקרים מדעיים ועבודות אחרות ברחבי היבשת ובאיים הסמוכים לה נע בין 1,000 איש בחורף (יולי) לבין 5,000 בקיץ (ינואר).
כלכלה

הפעילות הכלכלית העיקרית ביבשת היא תיירות, אך עלו קריאות להגביל אותה עקב החשש לפגיעה בסביבה. הימים הסמוכים לאנטארקטיקה משמשים לדיג בקיץ. באדמתה נמצאו מרבצי פחם, כרום, ניקל, פלטינה, ברזל, נחושת, זהב, כסף ומחצבים אחרים, אך כרייתם אסורה מטעמים של שמירת הסביבה. בקרקעית הים סביב חופי אנטארקטיקה מאגרי נפט וגז טבעי, חלקם בעומק שלא מאפשר מבחינה טכנית את הפקתם או שהפקתם אינה כלכלית.
כלכלה > גלריה

נופים:
בעלי חיים:
לווייתן גדול-סנפיר
פינגווינים קיסריים
לובודון הסרטנים
פינגווין רצועת-הסנטר
דוב ים אנטארקטי
יסעור ענק דרומי
ראו גם

אמנת אנטארקטיקה
רשימת משלחות לאנטארקטיקה
העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה
זמן באנטארקטיקה
חצי האי האנטארקטי
הערות שוליים

↑  Did you know that the term Antarctic actually comes from “anti-Arctic”? | South Pole 1911-2011, sorpolen2011.npolar.no
↑  ספיר חבושה-לאופר, מדוע קר כל כך באנטארקטיקה?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 10 בנובמבר 2020
↑  רויטרס, בריטניה קראה שטח באנטארקטיקה על שם המלכה, ארגנטינה זועמת, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2012
↑  מי ינעץ את דגל הבעלות באנטארקטיקה?, למרחב, 17 בינואר 1958
↑  נחתם ההסכם על אנטארקטיקה, על המשמר, 2 בדצמבר 1959
↑  הסכם על האנטארקטיקה, הארץ, 3 בדצמבר 1959
↑  נחתם ההסכם לפירוז יבשת אנטארקטיקה, למרחב, 2 בדצמבר 1959
הסכם על איסור ניסויים באנטארקטיקה, הארץ, 26 בנובמבר 1959
הסכם על איסור פיצוצים גרעיניים באזורי הקוטב הדרומי, קול העם, 26 בנובמבר 1959
↑  גיל קיסרי, היבשת הקפואה - מחוץ למחלוקת החמה - אנטארקטיקה, אזור־הענק העוטר לקוטב הדרומי, הוכרזה כשטח מפורז, עם היכנס הסכם בין 12 מדינות לתוקפו, מעריב, 12 ביולי 1961
↑  היבשת השרויה בשלום, למרחב, 13 ביולי 1962
אנטארקטיקה לא תהיה "פח זבל" גרעיני, מעריב, 16 ביוני 1975
↑  גליה גוטמן, ‏אנטרקטיקה - יפה, קרה, בתולית ולא שייכת לאף אחד, באתר גלובס, 3 באפריל 2008
1 2  ג. וואנדט, יבשת של אנשי־מדע, למרחב, 4 באוקטובר 1957
↑  אנגליה מעלה את זכרו של קפטן קוק, מעריב, 20 בפברואר 1979
↑  טס מקלור, הגרדיאן, מחקר בניו זילנד: המאורים הגיעו ראשונים לאנטארקטיקה כבר במאה השביעית, באתר הארץ, 15 ביוני 2021
1 2  אנטארקטיקה - המעבדה הבין־לאומית, למרחב, 13 בדצמבר 1966
↑  אנטארקטיקה-למי?, על המשמר, 16 במאי 1977
↑   אסף רונאל, הקוטב הירוק: לפני 90 מיליון שנה אנטארקטיקה כוסתה ביערות, באתר הארץ, 2 באפריל 2020
↑  "פי 4 מלונדון". קרחון עצום התנתק מאנטארקטיקה, באתר ynet, 12 ביולי 2017
↑  סוכנויות הידיעות‏, חום שיא: 20.75 מעלות נמדדו באנטארקטיקה, באתר וואלה, 14 בפברואר 2020
↑  מאי שדה, החיים במעמקים הקפואים, באתר מכון דוידסון, ‏2021-04-11
↑  מאמר: Secrets of Antarctica's fossilised forests, מאת: Howard Falcon-Lang, באתר של ה-BBC, ב-8 בפברואר 2011
↑  הפלסטיק מסכן אה הפינגווינים, חדשות, 18 במאי 1992
↑  ג'סטין גיליס, הניו יורק טיימס, אנטארקטיקה מתחממת מהר מהצפוי, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2012
↑  אנטארקטיקה סובלת מעודף תיירים, מעריב, 2 באוקטובר 1977
ספיר פרץ, ‏יש לכם 100 אלף שקל ואתם אוהבים קור? נסו טיול באנטרקטיקה, באתר גלובס, 19 בדצמבר 2014
↑  יאן אוסטן, התיירות מביאה אסון סביבתי לאנטארקטיקה, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2007
↑  אוון בואוקוט, בריטניה במאבק על הקוטב הדרומי, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2007
| אנטארקטיקה |
| --- | --- | --- |
| היסטוריה | העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה • המשלחת האנטארקטית הבלגית • המשלחת השוודית לאנטארקטיקה • משלחת הקוטב הדרומי • משלחת טרה נובה • אמנת אנטארקטיקה |  |
| תביעות טריטוריאליות |  ארץ אדלי •  אנטארקטיקה הארגנטינאית • אוסטרליה הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית •  הטריטוריה האנטארקטית הבריטית • צ'ילה אנטארקטיקה צ'ילנה • ניו זילנד שטח חסות רוס • ברזיל "אזור האינטרסים" של ברזיל באנטארקטיקה • נורווגיה ארץ המלכה מוד ואי פטר הראשון •  שוואביה החדשה (1939–1945) • ארץ מרי בירד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295597305171  GND: 4192069-7  HDS: 041753  KulturNav: c193183a-7b51-40c9-919b-37d33efe5b96  LCCN: sh85005490  NARA: 10035701  NKC: ge128383  NSK: 000135268  SELIBR: 139515  VIAF: 3449154260907624480002   WorldCat (עם VIAF): 3449154260907624480002
הטיית פרסום

הטיית פרסום, המכונה לפעמים אפקט המגירה (File-Drawer Effect), מתייחסת לתופעה שבה הסיכוי של מחקר המציג תוצאה מובהקת סטטיסטית להתפרסם גבוה יותר מזה של מחקר שמסתיים בתוצאות שאינן מובהקות סטטיסטית. התופעה גורמת לשכיחות גבוהה של תוצאות שגויות בספרות המדעית, כמו גם לכך שמטא-אנליזה של מאמרים שפורסמו תסתיים בתוצאות שגויות או מוטות.
לעיתים מגדירים הטיית פרסום באופן רחב יותר, כתופעה שבה המחקרים שמתפרסמים בספרות המקצועית אינם מייצגים את כלל המחקרים שהושלמו, בשל הטיה שיטתית כלשהי. גורמים נוספים היכולים ליצור הטיה הם מחסומי שפה וזמינות המחקר לגופים הבוחרים את המחקרים לפרסום. לעיתים עבור ההגדרה הרחבה משתמשים במונח אחר, dissemination bias (הטיית הפצה), ואת המונח הטיית פרסום שומרים בהגדרתו המקורית של הטיה על סמך מובהקות סטטיסטית.
דוגמאות להמחשה > תוצאות שגויות

נניח שקבוצת מחקר מסוימת בודקת האם תרופה X מועילה לטיפול במחלה Y. כמו כן נניח שבמציאות אין בה כל תועלת למחלה זו. המחקר יתבצע באופן הבא: קבוצה אחת של חולים תטופל בתרופה, בעוד קבוצה אחרת (קבוצת הביקורת) תטופל בפלצבו. לאחר מכן ייבדק האם ההבדלים בין הקבוצות מובהקים סטטיסטית. אם יתגלה שמצבם של החולים שטופלו בתרופה השתפר באופן מובהק סטטיסטי, המחקר ישלח לפרסום, וסיכוייו להתפרסם טובים. מכיוון שהנחנו שהתרופה לא באמת מועילה לטיפול במחלה, סביר שהמחקר יסתיים ללא הבדלים מובהקים בין הקבוצות. במקרה כזה סביר שהמחקר לא ישלח לפרסום, ואם ישלח סיכוייו להתקבל נמוכים.
מכיוון שתוצאות המחקר לא נודעו בקרב הקהילה העוסקת בתחום, קבוצות מחקר נוספות יחזרו על הניסוי שוב ושוב באופן בלתי תלוי ובלי לדעת זה על זה. בסופו של דבר באחד מהניסויים יתרחש צירוף מקרים שמצבם של החולים שטופלו בתרופה השתפר, בלי קשר לעובדה שטופלו בתרופה. בניסוי הזה התוצאות יחשבו מובהקות סטטיסטית. שגיאה כזו קרויה
שגיאה מסוג ראשון. דווקא תוצאה שגויה זו היא שתפורסם.
מכיוון שחוקרים רבים ברחבי העולם מנסים לאשש השערות שונות, רובן שגויות, וחוזרים שוב ושוב על ניסויים שכשלו ולא פורסמו, התופעה של פרסום תוצאות עם שגיאה מסוג ראשון היא נפוצה.
דוגמאות להמחשה > תוצאות מוטות

נניח שחמש קבוצות מחקר בלתי תלויות בודקות את השפעתה של תרופה X על קצב הגדילה של ילדים. כמו כן נניח שבמציאות התרופה מגדילה את קצב הצמיחה ב-2.5 סנטימטר בשנה. המחקרים יתבצעו באופן דומה לזה שתואר בדוגמה לעיל, בעזרת קבוצת ילדים שתטופל בתרופה וקבוצת ביקורת. נניח שחמש הקבוצות הגיעו לתוצאות הבאות:
| מספר קבוצה | תוצאה |
| --- | --- |
1: 4.9 ס"מ בשנה
2: 0.8 ס"מ בשנה
3: 3.8 ס"מ בשנה
4: 2.7 ס"מ בשנה
5: 1.2 ס"מ בשנה
מכיוון שכל מחקר בודק קבוצה מוגבלת בגודלה של ילדים, התוצאות אינן מדויקות. קבוצות 2 ו-5 קיבלו תוצאות נמוכות במיוחד, שגרמו להם להסיק בטעות שאין לתרופה כלל השפעה מובהקת סטטיסטית, ותוצאות אלה לא פורסמו.
כעת מתבצע עבודת מטא-אנליזה, שמשלבת יחד את כל התוצאות שפורסמו. מכיוון שעבודה מסוג זה מקבצת יחד נתונים רבים ממחקרים שונים, היא נחשבת אמינה מאוד. אך בפועל, העבודה יכולה לכלול רק את המחקרים שפורסמו, ומבצעיה לא יהיו מודעים כלל לתוצאות של קבוצות המחקר 2 ו-5. לכן הם יקבלו תוצאה קרובה ל-4 ס"מ בשנה, תוצאה שמוטה כלפי מעלה יחסית לנתון האמיתי. לו היו מתפרסמות כל התוצאות, ונכללות כולן במטא-אנליזה, התוצאה הייתה אכן קרובה יותר לנתון האמיתי.
מקור השם

המונח הטיית פרסום הופיע לראשונה ככל הנראה במאמר של הסטטיסטיקאי תיאודור סטרלינג משנת 1959, שבו הוא מתאר את התופעה.
את המונח "אפקט המגירה" טבע הפסיכולוג רוברט רוזנטל במאמר משנת 1979. במאמרו הוא טוען שבכל תחומי המחקר הספרות המקצועית מלאה בתוצאות מובהקות שגויות, בעוד שהמחקרים שלא הגיעו לתוצאה מובהקת נשארים במגירה.
ראו גם

הדירות
הערות שוליים

↑  Publication Bias: The "File-Drawer Problem" in Scientific Inference ג'פרי ד. סקרגל
1 2  Publication decisions and their possible effects on inferences drawn from tests of significance—or vice versa. תיאודור ד. סטרלינג
↑  H. Rothstein, A. J. Sutton and M. Borenstein. (2005). Publication bias in meta-analysis: prevention, assessment and adjustments. Wiley. Chichester, England ; Hoboken, NJ.
↑  The file drawer problem and tolerance for null results. רוברט רוזנטל
יצחק אביגדור אורנשטיין

| --- | --- |

הרב יצחק אביגדור אורנשטיין
 לידה:  18 ביוני 1893 ד' בתמוז ה'תרנ"ד ירושלים
 נהרג:  23 במאי 1948 (בגיל 54) י"ד באייר ה'תש"ח ירושלים 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 23 במאי 1948 
 תחומי עיסוק:  רב הכותל הראשון
 
 תפקידים נוספים:  רב הכותל 
 
הרב יצחק אביגדור אורנשטיין (ד' בתמוז ה'תרנ"ד, 18 ביוני 1893 – י"ד באייר ה'תש"ח, 23 במאי 1948) היה איש ציבור, רב הכותל הראשון, ממגיני הרובע היהודי ומחלליו.
נולד בירושלים, נצר למשפחות ריבלין ואורנשטיין שהיו מעמודי התווך של היישוב האשכנזי בארץ מתחילת המאה ה-19, תלמידי הגר"א מחד וחסידי חב"ד מאידך.
הוצאת ירחון "הדביר" וחיבורים תורניים נוספים

בשנים ה'תרע"ט-ה'תרפ"ג (1919–1924) ערך את הירחון התורני הדביר "קבצים לתורה וחכמת ישראל" שיצא מטעם המזרחי הצעיר. במסגרת קובץ זה פרסם הרב אורנשטיין מאמרים פרי עטו, וכן דברים שכתב סבו הרב יעקב אורנשטיין. בירחון הדביר ה'תרע"ט קובץ ג-ד פרסם את המאמר חקוי ועצמיות כתשובה לסדרת מאמרים שפורסמו בעיתון חדשות הארץ בשם "הרבנות החנוטה" ו-"הרבנות הלוחמת" בעקבות החלטתה של הרבנות הראשית שלא להכיר במשפט המנדטורי כמשפט קבוע. על מאמר זה חתם בשם "איש ישראלי".
אורנשטיין כתב ופרסם מספר מאמרים מחקריים העוסקים במנהגים קדומים והלכות ארץ ישראל. אסף והחזיק בספרים וכתבים רבים וכן עמל במשך כעשרים שנה על הוצאת מספר כתבים לדפוס. הוא אסף והכין לדפוס את כתבי סבו הרב יעקב אורנשטיין, וכן שני ספרים מעזבונם של חכמים אחרים, אחד מאת הרב יואל דיסקין, "משנת יואל" על תולדות חסידות חב"ד ומייסדה, ואחד בשם "מנחת ריב"א" - חידושי ר' יצחק חריף מפיוטרקוב. במשך כעשרים שנה עסק בחיבורים נוספים פרי עטו ביניהם חיבור גדול ומקיף על הערוך לפי סוגיות הש"ס אך כל הכתבים הללו יחד עם ספרייתו העשירה נשרפו ואבדו עם פיצוץ ביתו האחרון בקרבות תש"ח.
פעולותיו בתנועת המזרחי ובכינון הרבנות הראשית לא"י

עם התחלת תקופת המנדט הבריטי בא"י, והתארגנותו מחדש של היישוב לאחר התקופה הקשה בזמן מלחמת העולם הראשונה, לקח חלק ביסוד "ישיבת המשתלמים" שהקימה מח' החינוך מטעם ועד הצירים בירושלים, שלימים הפך למוסד להכשרת מורים בשם מכללת ליפשיץ.
באותו הזמן החלה להתארגן מחדש תנועת המזרחי בארץ, הצטרף להסתדרות "הנוער הצעיר הארץ ישראלי" והיה חבר הוועד ומזכירו הראשון. היה בין מייסדי הסניף הירושלמי של התנועה שבהמשך נקרא שמה "המזרחי הצעיר". בהמשך התבטל ארגון זה ונטמע בארגון נוסף בשם הפועל המזרחי.
עם העברת מרכז "המזרחי העולמי" לירושלים ובואו של פרופ' חיים פיק חבר ההנהלה הציונית ומנהל מח' העלייה שלה, מונה למזכירו וקיבל את ניהול ענייני העלייה והעבודה במרכז העולמי של המזרחי.
הרב אורנשטיין היה בין יוזמי ומייסדי "ועד העיר ליהודי ירושלים" במטרה לאחד וללכד את הזרמים השונים בארץ בכלל ובירושלים בפרט כגוף ציבורי אחד תחת הנהגת התנועה הציונית. נבחר כאחד מחברי ועד העיר הראשון ובמסגרת זו פעל בייחוד בענייני עלייה ועבודה.
בבחירות לאספת הנבחרים שהתקיימה באפריל 1920 עמד בראש הרשימה של תנועת המזרחי ונבחר כציר אך ויתר על מקומו לטובת ר' משה אוסטרובסקי-המאירי.
באותה עת גם לקח חלק בארגון "אספת הרבנים הראשונה בארץ ישראל" שבה הוקם "משרד הרבנות המאוחד" מאשכנזים וספרדים.
והשתתף ב"אספת הרבנים השנייה" שהתקיימה בה'תרפ"א 1921, בה נבחרה הרבנות הראשית לא"י ובה נבחרו הרב אברהם יצחק הכהן קוק והרב יעקב מאיר לרבנים הראשיים.
הרב אורנשטיין היה מעורב בפעיליות רבות של המזרחי לקח חלק בוועידות עולמיות, השתתף כציר מטעמם בוועידות הקונגרס הציוני הי"ב וה-י"ג שהתקיימו בגרמניה. והקונגרס ה-ט"ו שהתקיים בבזל.
בשנת ה'תרפ"ט (1929) הגיע לבגדאד וייסד בה סניף של תנועת המזרחי. כבר בשבת הראשונה בשהותו שם דרש בפני הקהל וחכמי העדה, בבית הכנסת הישן והמרכזי לפני למעלה מ-2000 איש בעניין מצוות יישוב ארץ ישראל ובניינה.
פעולותיו בענייני עבודה והתיישבות העברית

כמזכיר ארגון תנועת "המזרחי הצעיר" היה בין היוזמים והפועלים למען ייסוד יישובים חקלאיים על ידי צעירים מבני היישוב הישן מירושלים, יפו, חברון, צפת וטבריה וכן ליצירת קבוצות פועלים במושבות הקיימות עמ"נ להכשירם לעבודה חקלאית ויישובית.
הרב אורנשטיין ארגן קבוצות רבות של בחורי ישיבות מירושלים תוך ארגון מסגרת מתאימה עבורם במושבות. כמו כן ייסד וליוה שתי קבוצות חקלאיות: "קבוצת ירק" בפתח תקווה, ו"קבוצת הרמב"ם" בנחלת יהודה. בנוסף הקים הארגון בירושלים את מכון אהליאב בו למדו מלאכת יד ואומנות.
בשנת 1921 יחד עם דב נתן ברינקר, היה ממייסדי "אגודת הכפר העברי", להקמת יישובים חקלאיים. בין תקנות האגודה נקבע שעל כל חבר לרכוש אדמה של חמישה דונם לנטיעת עצי פרי, גדול ירקות, וניהול רפת ולול ושעל כל חבר לעבד את אדמתו בעצמו ובעל ידי בני משפחתו. האגודה רכשה אדמות מהכפר הערבי בית חנינה, תכננה והקימה בהם את המושבה נווה יעקב בצפון ירושלים בקרבת היישוב עטרות שהוקם מעט קודם.
בשנת 1925 נחנכה המושבה נווה יעקב, הרב אורנשטיין ומשפחתו היו הראשונים להתגורר בו. שימש בתפקידי הנהלה שונים ואף היה מספר שנים מוכתר הכפר ונציגו כלפי השלטונות.
עד לפרוץ מאורעות תרפ"ט התגוררו במקום מעל למאה תושבים, ובמקום עמדו כעשרים מבנים, כאשר תושבי המקום התפרנסו בעיקר מגידול בקר ואספקת חלב לעיר ירושלים. ביישוב זה גם ייסדו והכשירו צעירים לתפקידי שמירה והגנה.
בני היישוב והאגודה הכשירו במו ידיהם ומכספם את הכשרת היישוב ובנייתו ללא תמיכה ממוסדות היישוב ואף לא מתנועת המזרחי, מפני קשיים כלכליים וביטחוניים, קיומם כמובלעת רחוקה מהעיר היה קשה מאוד והמאורעות שפקדו את היישוב בשנות ה-20 וה-30 הביאו מעת לעת לדלדולו של היישוב. אף על פי כן היישוב התקיים עד נפילתו בתש"ח במלחמת העצמאות.
הרב אורנשטיין נטל חלק פעיל בקניית אדמות והקמת היישוב כפר חיטים, בקניית חלק גדול מאדמות הכפר הערבי נבי סמואל, בקניית אדמות בירושלים בהם נמצאות מערות המיוחסות לקברי הסנהדרין, על אדמות אלה הוקמו שכונות סנהדריה ושיכון פאג"י. סייע ברכישת הקרקעות לשכונות בית וגן בירושלים ושכונת מונטיפיורי בתל אביב.
בשנת 1927 כשהשתתף כ-ציר בקונגרס הציוני הט"ו, שימש בתפקיד יושב ראש ועדת ההתיישבות.
גם לאחר שליחותו לבגדאד בשנת 1929 מטעם קרן ארץ ישראל של המזרחי, שמר על קשר מכתבים עם הקהילה היהודית ועודדם לרכישת קרקעות בארץ.
הרב אורנשטיין אף שימש כסגן נשיא אגודת אחווה תלפיות.
בשנת 1940 לרגל עבודתו כרב הכותל נאלץ לעבור ולהתגורר בעיר העתיקה, מצבה הסוציאלי של הקהילה היהודית בעיר העתיקה היה חלש מאוד והרב אורנשטיין החל לעסוק בתוכניות למשיכת כוחות צעירים למקום ויצירת פתרונות פרנסה.
ביוזמתו הוקם ועד ירושלמי בראשות יו"ר הוועד הלאומי, יצחק בן-צבי, הוועד הכין תוכניות להקמת בתי מלאכה ותעשייה זעירה, בניית בתים משותפים ורכישת מגרשים וחצרות נוספים ברובע היהודי בסמוך לחומה ובאזור רחוב הקראים. אך מפני הקשיים הכלכליים הרבים מרבית תוכניות אלה לא יצאו אל הפועל.
הרב אורנשטיין לקח חלק מרכזי בארגון התמיכה והסיוע לתושבי הרובע היהודי.
פעולותיו בעיר העתיקה > רב הכותל הראשון > הרקע להיווצרות תפקיד רב הכותל

לאחר הצהרת בלפור וכיבוש ירושלים בידי הבריטים בשנת 1917, ועם סיום מלחמת העולם הראשונה והתקופה העות'מאנית בארץ ישראל בשנת 1918, הלכה והתגברה נוכחותם של יהודים תושבי הארץ ומבקרים מהתפוצות בכותל המערבי מתוך התחושה של ביטחון. אולם כבר ב-1921 החלו להירשם אירועים של פגיעה בבאי הכותל. אעפ"כ זרם הפוקדים את הכותל המשיך לעלות בהתמדה ובמיוחד בימי חג ומועד.
בשל העומס הרב במקום בימים נוראים הציבו היהודים ליום הכיפורים מספר ספסלים עבור הזקנים ומחיצה להפרדה.
בעיצומו של יום הכיפורים ה'תרפ"ט (24 בספטמבר 1928) התפרצו שוטרים בריטים והסירו באלימות את המחיצה והספסלים.
בעקבות מחאות היישוב היהודי בארץ ישראל ובעולם על תקרית בין שוטרים למתפללים שאירעה בסמוך לכותל ושבה נפגעו מתפללים יהודים, מינתה ממשלת בריטניה בהסכמת חבר הלאומים ועדה ל"קביעת הזכויות והתביעות השנויות במחלוקת של היהודים והמוסלמים בכותל המערבי" - ועדה זו כונתה בשם "ועדת הכותל הבינלאומית".
במקביל באותה שנה הייתה הסלמה והידרדרות ביטחונית קשה ששיאה החל ב-ט' באב במאורעות תרפ"ט והתפשטה לכל רחבי הארץ.
הידרדרות זו הביאה לכך שהסדרים בכותל המערבי היו אחד הנושאים העיקריים בהם דנה הוועדה הבריטית לחקר המאורעות. ולפיכך הוקמו מטעם היישוב היהודי שתי ועדות לצורך הטיפול בענייני הכותל. הוועדות היו מורכבות מנציגים של המוסדות הלאומיים, הרבנות הראשית, ואגודת ישראל. בעקבות ועדות אלה ייסדו ב-1930 את התפקיד הרשמי של רב הכותל.
לתפקיד זה מונה הרב אורנשטיין וכעוזרו וכשמש הכותל מונו הנכבדים רפאל מיוחס ולאחריו בנו יעקב מיוחס.
תפקידיו כרב הכותל היו:
להימצא בכל זמני התפילות והכנוסים ולהשגיח על הסדרים במקום.
לפקח על עבודת השמשים וסדור ענייני התרומות שהגיעו מהדלקת נרות ליד הכותל ושימשו לאחזקת המקום.
לנהל רישום ותיעוד על המקרים בעלי ערך המתרחשים במקום.
לעמוד בקשר עם המשטרה הנמצאת במקום, ולשמור על קשר עם שכני המקום במידת האפשר.
במקרים בעייתיים לדווח לוועד הפועל של הוועדה.
כמו כן הוטלו עליו תפקידים ספרותיים לאסוף כל החומר שנכתב או נאמר בעל פה ביחס לכותל במשך הדורות
להיות מזכיר ועדת הכותל.
פעולותיו בעיר העתיקה > רב הכותל הראשון > הרב אורנשטיין כרב הכותל הראשון

הרב אורנשטיין היה מגיע מדי יום ביומו ברגל אל הכותל גם בשנים שבהן היה גר ביישוב נווה יעקב הרחוק, והיה שוהה במחיצת המתפללים בכותל רוב שעות היום. מפני שנאסר לשים בכותל כיסאות היה עומד כל היום ולעיתים יושב על הרצפה ובידו כרך של גמרא. גם אם הציעו לו השוטרים הבריטים לכבדו בכיסא שלהם היה מסרב בטענה שלא מגיע לו לשבת בשעה שאסור ליהודים אחרים לשבת. מפני שגם לא הייתה מחיצה בכותל, היה מקפיד על מקום קבוע בו עמד ושימש בעצמו כסמן של קו ההפרדה בין עזרת גברים לעזרת נשים. הרב אורנשטיין ניהל תיעוד ורישום של כל מה שקרה מדי יום בכותל בפרוטרוט והעביר דיווחים אלה לגורמים השונים שהיה מופקד מטעמם כרב הכותל. תיעודים אלה קובצו על ידי בנו לספר בשם יומן הכותל המערבי והם מתארים את האירועים הדמויות והמספרים של באי הכותל בין השנים ה'תר"צ (1930) ל-ה'תש"ח (1948). שם ניתן לראות גם אם אלו בעיות היה עליו להתמודד כרב הכותל בעיקר מול גורמים ערבים שניסו לפגוע בתפילת היהודים במקום. עם זאת כתפקידו הקפיד לשמור על יחסים טובים ומכובדים כלפי כל הגורמים ובכללם הנכבדים של הערבים. כמו כן כבא כוחם של המוסדות הלאומיים הקפיד שלא להיות מעורב בפעולות נגד חוקי המנדט ולכן לא יכל לקחת חלק בתקיעת השופר החתרנית שהייתה נערכת במוצאי יום כיפור.
פעולותיו בעיר העתיקה > ברובע היהודי עד המצור בתש"ח

בשנת ה'ת"ש נכנס הרב אורנשטיין לגור בעיר העתיקה, היישוב היהודי במקום התדלדל מאוד בעקבות מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט ומנה כ-3,000 איש רובם עניים מאוד, רבים מהם זקנים, והמעטים מהם שעבדו יצאו לעבודות בעיר החדשה. כאשר הייתה מתיחות ברחוב הערבי היה היישוב מנותק מהעיר החדשה ועמד בסכנת רעב.
מתוך הכרה שבמצב כזה לא יוכל היישוב במקום להמשיך להתקיים, נטל על עצמו הרב אורנשטיין את המשימה להביא למשיכת כוחות צעירים לרובע, לחזק את האוכלוסייה היהודית ולפתח בה מקורות פרנסה.
מאידך נטל על עצמו לדאוג לתמיכה בעניי הרובע, ומדי יום היה עסוק מספר שעות בחלוקת כספים לנזקקים. את הכספים גייס ממקורות שונים ביניהם מאגודת אחווה והמועצה הדתית של קהילת ירושלים.
בנוסף לתפקידו כרב הכותל, היה גם מרבני חב"ד בארץ והיה בין באי בית הכנסת צמח צדק שבעיר העתיקה. בהוראת האדמו"ר הריי"ץ ייסד את "חברת התהילים העולמית" ואת מרכזה קבע בבית הכנסת הנ"ל בו ישבו מדי יום מנין קבוע של קוראי תהילים לשלום עם ישראל בעולם. כמו כן ייסד מרכז חב"ד והקים בו את ישיבת "מדרש שמואל" על שם האדמו"ר מהר"ש בה למדו טובי האברכים בשעות הלילה. מוסדות אלו הצליח להביא לגידול מספר הלומדים והתושבים במקום.
בשנת ה'תש"א הקימו צעירים מהרובע היהודי ארגון בשם "התאחדות בני ירושלים העתיקה" והניחו יסודות לכמה מפעלים כלכליים. הארגון נתקל בעוינות מצד ועד פרנסי הקהילה אך קבלו את תמיכתו של הרב אורנשטיין שהצטרף לפעולתיהם.
הם ייסדו "קופת מלווה" שהלוותה כספים ליהודי הקהילה בלי ריבית ובתשלומים וללא הבדלי עדות ומפלגות. קופה זו הלוותה בהמשך גם לקופת ההגנה ולקופה הכללית בתקופת המצור. כמו כן הקימו "קופת עזרה" לתמיכה בעניים.
בנוסף הקימו בית מלאכה לעשיית קלף ובתים לתפילין ואת בית דפוס "הר ציון".