stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרפקציוניזם
הפן החיובי

פרפקציוניזם עשוי להניע בני אדם אל עבר הישגים ולספק להם מוטיבציה לעמוד איתן בפני מכשולים.
רודל (1984) טוען כי "בצורתו החיובית, הפרפקציוניזם עשוי לספק את הדרבון שמוביל להישגים כבירים – תשומת הלב הקפדנית לפרטים ההכרחית למחקר מדעי, המסירות שמדרבנת מלחינים להמשיך וללטש את יצירתם עד שזו משתווה לצלילים הנפלאים שהם רואים בדמיונם, והעקביות שמרתקת אמנים גדולים לכני הציור - כל אלו נובעים מן הפרפקציוניזם".
סלייני גילה כי לפרפקציוניסטים סתגלניים רמה נמוכה יותר של דחיינות, לעומת אנשים שאינם פרפקציוניסטים. אתלטים מצטיינים, מדענים ואמנים מגלים פרפקציוניזם לעיתים קרובות.
לדוגמה, הפרפקציוניזם שאפיין את מיכלאנג'לו ודאי הניע אותו ליצור יצירות מופת דוגמת פסל דוד והקפלה הסיסטינית. בקרב ילדים, פרפקציוניזם הוא סממן של מחוננות.
הפן השלילי

בגרסתו הפתולוגית, פרפקציוניזם עלול להזיק מאוד.
הוא עלול להופיע בצורת השהיה כאשר הוא גורם לדחיית מטלות ("איני יכול להתחיל בפרויקט, עד שאדע מהי הדרך 'הנכונה' לבצע אותו"), או בצורת הלקאה־עצמית כאשר משתמשים בו כדי לתרץ הישגים נמוכים כדי לזכות באהדה ולגיטימציה מן הזולת ("אינני מאמין שאינני יודע כיצד להשיג את מטרותיי שלי. אני בוודאי טיפש; אחרת, איך ייתכן שנכשלתי?").
במקום העבודה, תפוקה נמוכה מהווה לעיתים סימפטום של פרפקציוניזם, שכן פרפקציוניסטים נוטים לבזבז זמן ואנרגיה בעיסוק בפרטים טפלים של מטלות או פרויקטים. דבר זה עלול לגרום לדיכאון, ניכור מצד עמיתים, וסיכוי רב יותר למעורבות בתאונות.
אדרהולט־אליוט (1989) מנה חמישה מאפיינים של תלמידים ומורים פרפקציוניסטיים שמביאים להישגים נמוכים: השהיה, פחד מכישלון, גישת "הכל או כלום", פרפקציוניזם משתק, והתמכרות לעבודה ("וורקהוליות").
ביחסים אינטימיים, ציפיות מוגזמות עלולות להסב אכזבה רבה לבני הזוג.
פרפקציוניסטים עלולים להקריב את משפחתם ופעילותם החברתית לטובת כיבוש מטרותיהם.
פרפקציוניסטים עלולים לסבול מחרדה ודימוי-עצמי נמוך.
פרפקציוניזם מהווה גורם סיכון בהפרעה טורדנית-כפייתית (OCD), הפרעות אכילה, ודיכאון קליני.
מטפלים מתמודדים עם החשיבה השלילית שאופפת את הפרפקציוניסט, ובייחוד עם גישת "הכל או כלום", לפיה המטופל מגדיר הישג כמושלם או חסר־חשיבות. הם מעודדים את מטופליהם להציב יעדים ברי־השגה ולהתמודד עם הפחד מכישלון.
הביטוי הלועזי הטוב מאוד הוא האויב של הטוב גורס כי קפדנות יתר וחתירה לשלמות בכל תנאי עלולות להזיק ולמנוע את השלמת המשימה.
גורמים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אז מהם הגורמים לפרפקציוניזם? לא מוסבר. האם יש קשר לחרדה? אהבת אסתטיקה? מגלומניות? באיזה גיל מתפתחת התכונה? וכו'.
בדומה לרוב תכונות האופי, פרפקציוניזם נוטה לחזור על עצמו באותה משפחה, ויש לו מרכיב חברתי או גנטי.
הורים הנוהגים בסמכותיות כלפי ילדיהם ומבטאים אהבה מותנית, עלולים לעודד פרפקציוניזם בקרב ילדיהם. המרכיב התרבותי גם הוא מהווה גורם – במחקר מסוים (קסטרו ורייס, 2003) נמצא כי סטודנטים אמריקניים ממוצא סיני דיווחו על רמה גבוהה יותר של פרפקציוניזם לעומת סטודנטים "לבנים" ואפרו-אמריקנים.
ראו גם

הטוב מאוד הוא האויב של הטוב
ocpd
אתלופוביה
הערות שוליים

↑  Joachim Stoeber, Jemeela Hutchfield, Kerry V. Wood, Perfectionism, self-efficacy, and aspiration level: differential effects of perfectionistic striving and self-criticism after success and failure, Personality and Individual Differences 45, 2008-09, עמ' 323–327 doi: 10.1016/j.paid.2008.04.021
↑  Randy O. Frost, Patricia Marten, Cathleen Lahart, Robin Rosenblate, The dimensions of perfectionism, Cognitive Therapy and Research 14, 1990-10-01, עמ' 449–468 doi: 10.1007/BF01172967
↑  Etienne Benson, APA Monitor on Psychology:  The many faces of perfectionism. 2003
↑  ראובן אלקלעי,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'מלון עברי שלם, כרך 3, הוצאת גליל, 1994, המקבילה הלועזית אומתה במילון העברי-אנגלי ובמילון בארי
↑  פרפקציוניסט בעברית, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏1 בנובמבר 2011
↑  FRANKLIN S. DUBOIS, Compulsion neurosis with cachexia (anorexia nervosa), American Journal of Psychiatry 106, 1949-08, עמ' 107–115 doi: 10.1176/ajp.106.2.107
↑  Hamachek, D. E. (1978). Psychodynamics of normal and neurotic perfectionism. Psychology: A Journal of Human Behavior, 15(1), 27–33.
↑  Paul L. Hewitt, Gordon L. Flett, Wendy Turnbull-Donovan, Samuel F. Mikail, The Multidimensional Perfectionism Scale: Reliability, validity, and psychometric properties in psychiatric samples., Psychological Assessment: A Journal of Consulting and Clinical Psychology 3, 1991-09, עמ' 464–468 doi: 10.1037/1040-3590.3.3.464
↑  Kenneth G. Rice, Jeffrey S. Ashby, Rich Gilman, Classifying adolescent perfectionists., Psychological Assessment 23, 2011, עמ' 563–577 doi: 10.1037/a0022482
↑  איתן גילור מילר,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'פרפקציוניסטים וסובלים מזה? יש מה לעשות, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534197805171  NKC: ph187629
אילת (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 שיר הנושא:  דבר איתי חופש
 סוגה:  נוער, דרמה
 יוצרים:  דוד דהן עידו דרור
 כותבים:  דוד דהן, עידו דרור
 בימוי:  אביעד קידר
 שחקנים:  ניב סולטן, עומר חזן, יואב רוטמן, יונתן רוזובסקי, דוד בוארון, לידור אדרי, נווה צור, מעין אור, קים אור אזולאי, שני קליין, מיקה צור, גל גברעם
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 תקציב:  10,000
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  47
 הפקה
 חברת הפקה:  דורי מדיה דרסט
 אתר צילומים:  אולפני נווה אילן, אילת, מלון אורכידאה
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  HOT VOD Young ערוץ ספיד ערוץ הילדים סלקום tv yes VOD Kids  
 תקופת שידור מקורית:  12 באוגוסט 2018 – 31 באוקטובר 2018
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
אילת היא סדרת נעורים ישראלית שיצרו דוד דהן ועידו דרור. הסדרה שודרה ב-HOT בערוץ 3 במשך 47 פרקים החל מ-12 באוגוסט 2018, ובערוץ ספיד החל מ-2 בספטמבר 2018 ועד לסיומה ב-31 באוקטובר 2018. הסדרה עוסקת בחוויותיהם של בני נוער בעת שהותם באילת בחופשת הקיץ.
בעקבות חילוקי דעות בין הצדדים בנוגע לסכום הכסף שכל חברה הייתה צפויה לקבל בעקבות יציאת הסדרה, ומכיוון שאין ליוצרי הסדרה מספיק כסף כדי להפיק עוד עונות, הסדרה לא המשיכה את שידוריה.
הסדרה עלתה לשידור מחדש בערוץ הילדים גם ללקוחות פרטנר TV וסלקום tv וגם ב-VOD של yes החל מה-4 באוקטובר 2020, הסדרה עלתה גם ב-BIGI.
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 47 | 47 | 12 באוגוסט 2018 | 31 באוקטובר 2018 |
הסדרה לא צפויה לשוב לעונה נוספת.
עלילה

תום שחר היא אחותה הקטנה של קרני, אשר בגיל 7 חלתה במחלה נדירה הכוללת רגישות לקרינה אלקטרומגנטית ולכן המשפחה שלה גרה בשטח הפקר מבודד. ג׳ושוע ויינסטיין, רופא מארה״ב שבנו נפטר מאותה המחלה, הקדיש את חייו למציאת תרופה למחלה. לאחר שמצליח לפתח תרופה, הוא מגיע לישראל כדי לתת אותה לקרני ולעזור לה להחלים, אך קצת אחרי שהמטוס שלו נוחת הוא נורה. באותו הזמן מגיע למלון אורכידאה היוקרתי באילת נער בשם עומרי אטיאס, בן לעבריין מורשע, כדי להשתתף בתחרות סנוקר שנערכת במלון. הוא ותום, אשר עובדת במלון, נפגשים ותחילה לא מחבבים אחד את השנייה, אך תוך זמן קצר הם מתחילים לשתף פעולה כדי להבין מי רצח את ג׳ושוע ולמצוא את התרופה, ובין לבין גם מתאהבים. תום ועומרי מגלים שהשטח שבו מתגוררת משפחתה של תום, הוא הרבה מעבר למה שחשבו.
דמויות > דמויות ראשיות

עומרי אטיאס (עומר חזן) – מגיע למלון כדי להשתתף בתחרות סנוקר כדי לסייע למשפחתו. מאוהב בתום והם נהיים זוג בסוף העונה.
תום שחר (ניב סולטן) – מתגוררת עם משפחתה בבידוד מוחלט במעלה הרי אילת, בשטח ההפקר שסמוך לגבול עם מצרים. עובדת במלון יחד עם נתי ועדן. בסוף הסדרה נהפכת לבת זוגו של עומרי. מתאהבת בעומרי. אחותה של קרני.
קרני שחר (מיקה צור) – אחותה של תום. היחידה בארץ הסובלת ממחלה נדירה של רגישות לכל סוג של קרינה ולכן היא נאלצת להתגורר עם משפחתה בבידוד מוחלט נטול חשמל וקרינה. הייתה מאוהבת בזוהר. וגם הייתה מאוהבת בעומרי.
צחי עמנואל פורטל (לב-ארי) (נווה צור) – חבר של ניסן, יצא איתו לחופשה במטרה לעזור לניסן לצלוח את הנשיקה הראשונה, נחשב ללקוח הסמוי אבל בסופו של דבר מתגלה כאורח רגיל והופך לאחד מצוות המלון עם חברו ניסן כדי לכסות את החוב שלו למלון. בטוח שהוא כוכב וסלבריטי בעקבות כיכובו בסרט "ילד עם טיסן". מתאהב בדנה ונהפך לבן זוגה. דנה נפרדת ממנו לאחר שמגלה שהוא זה ששבר לה את הרגל.
ניסן כץ (יואב רוטמן) – חבר של צחי, יצא לחופשה כדי להשיג נשיקה ראשונה. נער חסר ביטחון שתמיד מתאהב בבלתי מושגות, ובדרך מתאהב בעופרי, הוא וצחי צריכים לעבוד במלון בגלל הכסף שבזבזו כי חשבו שצחי הלקוח הסמוי. היה עם מיכל זמן מה ולאחר מכן נהפך לבן זוגה של עופרי. מאמין בקארמה ובגורל.
נתנאלה "נתי" גבאי (לידור אדרי) – עובדת במלון כחדרנית. גרה עם סבתה ואחיה נדב, שסובל מפיגור שכלי. מתאהבת בעדן ונהפכת לבת זוגו, ביריבות עם נועה. כמעט טסה לשיקגו אך עדן עוצר אותה. במהלך העונה סבתא שלה מתה.
עדן מולקו (יונתן רוזובסקי) – עובד במלון כחדרן. מצחיק, מרדן ומסתבך. בא מבית לא אמיד. האקס של נועה ובן זוגה של נתי.
נועה בן שושן (קים אור אזולאי) – בתו של בעל המלון, נרי. אושיית רשת שמשיקה מותג משקפי שמש בשם "סאן-נועה" אך מוצאת עצמה מעורבת בתקרית גזענית עם משקיע אפרו-אמריקאי. לאחר שהיא גילתה שכל חייה היו שקר, היא תכננה לברוח עם הכסף, שריץ' ייתן לה בתמורה למותג, לחו"ל. האקסית של עדן ודין, בסוף הסדרה עוברת לגור עם ריץ' בשיקגו כדי לעשות בייביסיסטר לבנו של ריץ'.
דין דורון אגמון (דוד בוארון) – מציל במלון. אקס של נועה. עדיין מאוהב בה. עוזר לנועה להשיג את עדן בתור בן זוגה כדי שריץ' לא יחשוב שנועה גזענית.
עופרי לשם (מעין אור) – ילדה יפה שנמאס לה מ"ילדים רעים" ומחפשת מישהו רגיש בעל אופי אמיתי. ובת זוגו של ניסן.
דנה אלוני (עמית סידי) – הקפטן של צוות הבידור, החלום שלה הוא להיות כוכבת בידור. חברתה הטובה של עופרי, אסרטיבית. נהפכת לבת זוגו של צחי ונפרדת ממנו לאחר שמגלה שהוא זה ששבר לה את הרגל אך בסוף חוזרת אליו.
דמויות > דמויות משניות

רווית וינקר (שני קליין) – מנהלת משמרת של המלון. עבדה כמנהלת המלון לפני נרי ולאחר המעבר של נועה לשיקגו הופכת למנהלת המלון.
אורנה שיקנאג'י (הילה סעדה) – בחורה תמימה וקצת טיפשה. פקידת הקבלה הראשית במלון. מאוהבת בבז'רנו.
ריץ' פורצ'ן (אשריאל מור) – בעלה של ריקי ואביו של נוח. משקיע עשיר ממוצא אפרו-אמריקני שחושב להשקיע במותג של נועה.
אסמארה (אבי רטה) – בן פליטים מאריתריאה. עובד אצל לילי וקטן, גונב עבורם פלאפונים. עוזר לעומרי בפעולות שונות. בסוף הסדרה בעזרתו ובתמיכתו של עומרי, חוזר לאימו ומשתנה.
שארל אטיאס (חי דוידוב) – אבא של עומרי, נמצא בכלא על שוד ורצח למרות היותו חף מפשע. מודה בשוד וברצח עקב איום על בנו עומרי. בסוף הסדרה משתחרר.
מיכל שפר (אור כהן אכד) – בחורה שאיבדה את הארנק שלה וניסן מצא אותו. ניסן ניסה להשתמש בה כדי לגרום לעופרי לקנא, הייתה בת זוגו של ניסן.
יונתן פופאי (יעקב זדה-דניאל) – שוטר שבודק את פרשת הרצח של ג'ושוע, הרופא של קרני.
אלברט בז'רנו (חנן סביון) – אדם טיפש ותמים. מאבטח המלון, מאוהב באורנה.
נדב "נדבי" גבאי (אורי עטיה) – אחיה של נתי. בעל פיגור שכלי. חבר של עדן. במהלך העונה סבתא שלו מתה.
אילן שחר (מרטין אומנסקי) – אבא של תום וקרני. בעל קוצב לב, ולכן לא יכול לראות את בתו קרני לעיתים קרובות.
נרי בן שושן (זהר שטראוס) – אביה של נועה, הבעלים של בית המלון, מבריח בצורה בלתי חוקית בין ישראל למצרים, מבלי שהוא יודע את תוכן תכולת ההברחה, עובדים זרים מאפריקה. נכנס לכלא אך עוזר לעומרי להציל את תום ולהבריא את קרני.
ג'ושוע ויינסטיין (הווארד ריפ) – רופא, נרצח בפרק הראשון על ידי ערן, הקדיש את כל חייו כדי למצוא את התרופה שתרפא את המחלה של קרני בעקבות מותו של בנו.
אסי תשר (גיל וייס) – במאי קולנוע מפורסם. מביים סרט בשם "ביסי אליוט".
אור (גל גברעם) – שחקנית בצוות הבידור של המלון. ממלאת בסרט "ביסי אליוט" את מקומה של דנה, שכאמור קרתה לה תאונה במהלך החזרות.
פלג (משה אבוטבול) – שחקן בצוות הבידור של המלון.
ממה אלגרה (רות פרחי) – סבתם של נתי ונדבי מצד אימם. מגדלת את נכדיה מאז מות הוריהם. מתה לקראת סוף הסדרה.
ארמאנה (טטנה קבדה) – העוזרת של פיראס. אמו של אסמארה. מתאחדת עם בנה בסוף הסדרה.
זוהר פרנקל (שחר שטראוס) – בנה של יעל שנהרג בתאונה לפני 6 שנים, אמו יעל נוקמת את מותו.
דמויות > הרעים

ד"ר יעל פרנקל (עדי עזרוני) – הרופאה של קרני. אמו של זוהר שנהרג בתאונת דרכים במסיבת עלייה לחטיבה של נועה מלפני שש שנים. רוצה לסגור חשבון עם כל המעורבים במותו. רוצה להדביק את כל הילדים שהתעללו בזוהר במחלה של קרני. גרמה לפופאי לחשוב שהיא ברחה לקפריסין עם פיראס על מנת להסתנן למלון בזהות בדויה כדי להוציא לפועל את תוכניתה. לבסוף נורתה על ידי בז'רנו.
פיראס (הישאם סלימאן) – בדואי שעוזר לנרי במזימותיו. משתף פעולה עם יעל. עושה זאת על מנת שאחיו, שדרס את זוהר למוות, יוכל לחזור לישראל. בסוף העונה נעצר אך שמח כי אחיו השתחרר.
לילי (אור אדרי) וקטן (עידן גיל) – עבריינים ידועים באילת, עובדים יחד. מנסים להרוג את עמרי.
ערן קידר – איש ביטחון בנמל התעופה באילת, עובד בשביל לילי וקטן, שרצח בשבילם את ג'ושוע ווינסטן ומחק אותו מרשימת הטיסה. נהרג על ידי פופאיי.
הערות שוליים

↑  הסדרות הישראליות של 2018: נוער וילדים tvbee, באתר ‏מאקו‏, 11 בינואר 2018
1 2  משה אבוטבול, יש ביקוש - אין המשך: הסכסוך שהוריד את "אילת" מהמסך, באתר פרוגי, 7 ביוני 2019
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 2017: שכונה | פרסי נבחרי השנה של פרוגי - סדרת הנוער של השנה  2018 | 2019: נעלמים |
יוסי שיפמן

| --- | --- |

 לידה:  19 ביולי 1947 (בן 77) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  עיתונאי, מרצה, מוזיקולוג, מבקר מוזיקה
 
יוסי שיפמן (נולד ב-19 ביולי 1947) הוא עיתונאי, מרצה, מוזיקולוג ומבקר מוזיקה ישראלי.
חיים אישיים

יוסי נשוי לגליה (לבית קורנטייר), אב לשתי בנות.
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'חגי חיטרון,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'בין יצירות מופת לשירים נשכחים ב"שוברטיאדה", באתר הארץ, 30 בינואר 2015
'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'חגי חיטרון,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'איך נשמע פסטיבל שוברט בלי שוברט?, באתר הארץ, 22 בינואר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301871805171  ISNI: 0000 0004 0252 0026  VIAF: 298214243   WorldCat (עם VIAF): 298214243
שיין הארט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בנובמבר 1996 (בן 28) קנדה ברמפטון, אונטריו, קנדה
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 עיסוק:  שחקן, זמר
 מקום לימודים:  בית הספר הקתולי סנט רוש (אנ')
 פרופיל ב-IMDb
 
שיין הארט (באנגלית: Shane Harte; נולד ב-28 בנובמבר 1996) הוא שחקן וזמר קנדי. ידוע בשל תפקידו כלוק בסדרה "אולפני אבדות ומציאות" (אנ'). בנוסף, הופיע בתפקיד לוק בסדרת הנעורים הקנדית "נולדו לרקוד". ב-2015, הוא הוציא שני סינגלים בשם "Let You Know" ו-"Left Standing". בנוסף, הוא היה אחראי על יצירת הפסקול של "אולפני אבדות ומציאות".
פילמוגרפיה

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | נולדו לרקוד | לוק | תפקיד משני; 9 פרקים |
| 2015 | המכשפה הטובה | אנתוני | תפקיד משני; 7 פרקים |
| 2016–2017 | אולפני אבדות ומציאות (אנ') | לוק | תפקיד ראשי |
| 2016 | Ice Girls | דארסי | סרט טלוויזיה |
הערות שוליים

↑  IMDb,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'Shane Hart, IMDb
↑  Shane Harte | Discography, Discogs
20 שנה בלי ברית המועצות

| --- | --- |
 סוגה:  דוקומנטרי
 יוצרים:  אלכסנדר גנטלב, ולדימיר ביידר, סשה קליין
 כותבים:  אלכסנדר גנטלב
 בימוי:  אלכסנדר גנטלב
 מנחים:  ולדימיר ביידר
 פסקול:  אבי בנימין
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית, רוסית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  14
 הפקה
 חברת הפקה:  סשה קליין הפקות בע"מ
 אתר צילומים:  ישראל
 צלמים:  אליק אברמוב, סרגיי (ישראל) פרידמן
 אורך פרק:  כ-55 דקות
 שידור
 רשת שידור:  yes
 רשת שידור בישראל:  yes Raduga
 תקופת שידור מקורית:  18 באוגוסט 2011 – 2011
 
20 שנה בלי ברית המועצות היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית בת 14 פרקים ששודרה בשנת 2011 בערוץ yes רדוגה, ערוץ דובר רוסית של yes הטלוויזיה בלוויין.
הסדרה עלתה לציון 20 שנה להתפרקות ברית המועצות. נפילתה של האימפריה הסובייטית השפיעה על העולם אפילו יותר מאשר הקמתה בתחילת המאה ה-20. הסדרה מספקת מבט אישי על האירועים המכוננים ועל מה שהתרחש ברוסיה בעקבותיהם, דרך עיניו של המספר, ישראלי ממוצא רוסי שחווה את המאורעות בזמן התרחשותם. כעת, בהיותו מחוץ לגבולות רוסיה, הוא מצליח לראות יותר מאשר חבריו שעדיין חיים בה. מבט אותנטי וחי על מציאות שהשתנתה.
בסדרה, שמתבססת על עדויות חיות: ראיונות מקוריים עם המשתתפים הבכירים במאורעות הנסקרים, מסופר לראשונה הסיפור האמיתי של רוסיה, והמודל הייחודי של הקפיטליזם הרוסי שהתפתח בעשור האחרון, ומוצגים באור הנכון תהליכים שכתוצאה מהם התרחשה העלייה הרוסית.
מלבד חומר ארכיוני, תועדו ותוחקרו לאורך שנים רבות, החל מ-1995 ועד היום, פוליטיקאים, אנשי עסקים, מדינאים, בכירי כוחות הביטחון ועיתונאים. הם צולמו מיד לאחר ההתרחשויות, וגם כעבור תקופה, דבר המאפשר לראות כיצד הם ודעותיהם השתנו לאורך הזמן.
היוצרים

אלכסנדר גנטלב – במאי סרטי תעודה רבים, ביניהם: כנרים (2011), גנבים בחוק (2010), כמו בבית (2009), מבצע יורש (2008), יולקי פאלקי (2007).
ולדימיר ביידר – מנחה ועורך הטקסט לסדרה. עיתונאי ישראלי, סופר, מחזאי, כתב המגזין אוגוניוק בישראל. עלה לארץ בשנת 1995.
סשה קליין – קולנוען, מפיק, מרצה לבימוי ויצירה קולנועית וטלוויזיונית בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, יוצר סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה רבות. עלה לארץ בשנת 1974.
הערות שוליים

↑  גילי איזיקוביץ,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'תשודר בערוץ יס רדוגה דובר הרוסית, המשודר בלוויין בלבד, תשודר הסדרה הדוקומנטרית "20 שנה בלי ברית המועצות, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2011
אהבת חיי

| --- | --- |
 שיר הנושא:  אהבת חיי
 סוגה:  סרט תיעודי
 יוצרים:  שאנן סטריט
 בימוי:  אבידע ליבני
 מנחים:  שאנן סטריט
 ארץ מקור:  ישראל
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  4
 הפקה
 מפיק:  ג'ני גלוב
 מפיקים בפועל:  אור מינץ
 חברת הפקה:  ערוץ הספורט
 עורכים:  רון עמיקם, אורן חורש
 צלמים:  אמיר סעדו
 אורך פרק:  24 דקות
 
אהבת חיי היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית בת ארבעה פרקים בהפקת ערוץ הספורט אשר עוקבת אחר התופעה של קבוצת ספורט בבעלות אוהדים בישראל ומנסה להבין את המניע של אוהדי הספורט בישראל להקים קבוצה בבעלותם, לאחר שמאסו באלימות ביציעים ובהנהלות של המועדונים, ולהשקיע מזמנם וכספם למען מטרה חברתית זו. בתוך כך, על אף שהתופעה אינה ייחודית לישראל, הסדרה מנסה לראשונה בטלוויזיה להסביר מאילו מאפיינים בחברה הישראלית ובתרבותה נובעת התופעה וכיצד היא משפיעה עליהן באופן כללי ועל תרבות הספורט בישראל בפרט.
כל פרק בסדרה עוסק בליגה אחרת בעונת 2016/2017 ובה קבוצות שונות. סטריט מבקר אצל אנשי המועדון, ביציעים ומאחורי הקלעים ועורך שיחות עם אנשי מפתח בקבוצות ואוהדים אחרים.
הפרקים > פרק 1

פרק זה הוא בבחינת מבוא לסדרה ובה מתייחס שאנן סטריט למגוון הגורמים להקמת קבוצה בבעלות אוהדים בישראל, בו מוצגת זווית חיבור האוהדים לקבוצה תוך שנשאלת השאלה: מדוע להקים קבוצת אוהדים? מרואיינים אורי שרצקי, מנכ"ל הפועל קטמון ירושלים שהיה הראשון להקים קבוצה בבעלות אוהדים בישראל, ורון עמיקם שהוא עיתונאי וממייסדי מכבי קביליו יפו שגם היא קבוצה בבעלות אוהדים. גם על יפו וגם על קטמון יעסקו בפרקים הבאים בנפרד.
כמקרי בוחן הנלקחים לפרק הם של קבוצות הכדורגל בית"ר נורדיה ירושלים ומכבי עירוני אשדוד המחודשת, המשחקות בליגה ב' בכדורגל. בית"ר נורדיה ירושלים מוצגת כקבוצה קהילתית שהוקמה כמחאה על אופי קהלה של קבוצת בית"ר ירושלים ותופעות האלימות והגזענות שנלווים לו, באופן זה מתוודה שאנן סטריט על היותו אוהד הקבוצה ומה מביא אותו לכך.
באופן דומה אך שונה, קבוצת מכבי עירוני אשדוד הוקמה כמענה לאיחוד כפוי בדמות קבוצת הכדורגל העירוני מועדון ספורט אשדוד בשליטת איש העסקים ג'קי בן זקן. האיחוד, בין מכבי עירוני אשדוד ההיסטורית לבין הפועל אשדוד (שגם היא הוקמה מחדש לאחר מכן), הוביל לאובדן זהות מצד אוהדים רבים שלא קיבלו את החיבור המלאכותי וזה נראה עבורם כעוד מוקדי כוח בשליטת העירייה שלא לטובת האוהדים. בפרק מוצגת התפעלות מהיצירתיות של הקהל, כדוגמה מביא שאנן סטריט את התרשמותו מכך שהקהל יצר שיר עידוד לקבוצה מלחן השיר Mrs. Robinson של סיימון וגרפונקל ומדובר על חזרתו של הדרבי של אשדוד אחרי שנים רבות.
הפרק מציג את המאבקים בין הקבוצות ואת היריבות שנוצרה ביניהן, כמו גם את החיבור ביניהן ואת החיבור בין הקהלים.
הפרקים > פרק 2

פרק זה עולה אל ליגה א' ומביא את המקרה של מכבי קביליו יפו ושל הפועל רובי שפירא חיפה, אשר דומות ברוחן אך שונות בסיבות הקמתן. מכבי קביליו יפו הוקמה כדי לחדש את המועדון המקורי, מכבי יפו המזוהה עם יהדות בולגריה, אשר התפרק בשנת 1999 וכיום אין לאוהדים קבוצה לעודד זולת זו בבעלותם. מנגד, באותה שנה הייתה זו הפועל חיפה בבעלותו של רובי שפירא שהגיעה לרגע השיא וזכתה באליפות הראשונה בתולדותיה, לאור הישגי הקבוצה ההיא לא היססו האוהדים לקרוא למועדון שבבעלותם על שמו במיוחד כמחאה על דרך התנהלות המועדון בעת הנוכחית בבעלותו של יואב כץ.
בהקשר של הפועל רובי שפירא חיפה האוהדים שבאים למשחקיה הם למעשה אוהדי הפועל חיפה שפועלים למען עתיד המועדון המקורי מתוך אותה מחאה. מתוך אותו רעיון, מציג הפרק את הפעילות החינוכית שעושות קבוצות האוהדים - פרויקט "קידום דרך הרגליים" של המועדון ושיתוף הפעולה עם מיזם "שער שוויון" - וכן את רוח התנדבות הצעירים בקידום הקבוצה ואותם מיזמים חינוכיים.
בניגוד לחיפאים, את הקבוצה היפואית מנהלים אנשים וותיקים עם אספת עמותה בחדר ישיבות של מפעל לייצור שבבי מתכת, כמו כן מודגש זיהוי המועדון עם יוצאי בולגריה. כמו החיפאים, גם אצל מכבי קביליו יפו מודגשת החשיבות של קידום כדורגל בגילאים הצעירים ואת חשיבות התקרבות קבוצת הנוער לליגת העל בכדורגל לנוער ועד כמה זה יכול לתרום גם לקבוצה הבוגרת.
בהמשך הפרק חוזר שאנן סטריט אל הפועל רובי שפירא חיפה ומלווה את האוהדים למשחק חוץ במגרש בבאקה אל-גרבייה, תוך שמדברים על אווירת הקהל על החיבור בין האוהדים לשחקים ועל חשיבות המשחק. תוך כדי הוא מתרשם גם מהעובדה שכמו בעירוני אשדוד בפרק הקודם, גם החיפאים לקחו לחנו של שיר לא צפוי לכדורגל כשיר עידוד - ערב עירוני של יוסי בנאי.
הפרקים > פרק 3

בפרק זה עוברים לליגות הגבוהות, ביחס להיכן שנמצאות קבוצות האוהדים בישראל, כאשר בליגות אלו דרוש ארגון יסודי וכסף על מנת להשתקע באותן רמות ולא רק מהפכנות ואהבה לקבוצה ולסמל. המקרים המובאים בפרק זה הם של הפועל קטמון ירושלים, שכבר הוזכרה בפרקים הקודמים כקבוצת האוהדים הראשונה שהחלה את השינוי וכיום משחקת בליגת העל, וכן של קבוצות הכדורסל הפועל רמת גן והפועל תל אביב.
שאנן סטריט מלווה את אנשי קטמון ומנסה לברר את מהות יחסיהם כלפי הפועל ירושלים, אשר ממנה בתחילה הם התפצלו כמחאה על השתלטות הקבוצה על ידי גורמים עסקיים בעלי אינטרסים זרים, לדברי האוהדים המצולמים. בפרק מדגיש שאנן סטריט את המנגנון שמלווה את הקבוצה, כולל מתנדבים במכירת כרטיסים ועד אנשי שיווק ואסטרטגיה עסקית שמביאים למועדון עם 870 חברי עמותה. בסיום הפרק חוזרים את הדרבי של ירושלים בין הפועל ירושלים להפועל קטמון ומדברים על יחסי האוהדים של שתי הקבוצות.
בהמשך ישנה התייחסות גם ליחס הממסד כלפי קבוצות האוהדים ובאופן יותר נקודתי - במאבקה של קבוצת הפועל רמת גן בעיריית רמת גן והטענות לאי-שוויון תקציבי בין שתי הקבוצות העירוניות. כמו כן, מוגדש המחויבות של אוהדי הקבוצה לסמל של המועדון ונטען כי אוהדים בכו כאשר ראו שחקנים עם סמל המועדון שלהם.
עוד בתחום הכדורסל, מלווה שאנן סטריט את הפועל אוסישקין, אשר קמה כמחאה עם הריסת אולם אוסישקין ונהפכה ברבות הימים להפועל תל אביב לאחר שזו התפרקה. גם בקבוצה זו מלווה הפרק את המתנדבים הרבים שעוסקים בשיווק הקבוצה (כולל שיווק במדיה חברתית) ובשאר תפקידי התפעול של המועדון ובמשחקי הקבוצה. מכיוון שהקבוצה משחקת בליגת העל בכדורסל נטען שקיים מתח בין רצון האוהדים לקבוצה הישגית וכן הניהול העסקני, לדברי מנהל השיווק של המועדון, לבין ההתנהלות החברתית של קבוצה בבעלות אוהדים וצריך לדעת איך לקדם קבוצה הישגית כאשר הלהט של מהפכנות האוהדים נגמר ויש שגרה שיש לנהל.
הפרקים > פרק 4

במסגרת פרק זה מתייחסים שוב לעניין של זהות וקהילה, אך הפעם יותר באופן ממוקד ותוך שימוש בדוגמאות של שתי הקבוצות מירושלים וכן של קבוצת הכדורסל הפועל אוסישקין.
מצד אחד מלווים אוהד בית"ר נורדיה ירושלים ערבי מוסלמי אדוק מבית חנינא שמקיים את מצוות הדת, תפילות חמש פעמים ביום ותפילות בימי שישי במסגד אל-אקצא. הוא אף אהד בעברו את בית"ר ירושלים ועזב לנורדיה מחמת התופעות שמלוות את המועדון בשנים האחרונות. הפרק מדבר אפוא על קבלת האחר בתוך מערכת שנקראת קבוצת אוהדים והיכולת לגשר על פערים תרבותיים וחברתיים.
בנוסף, מדבר הפרק על המיזם של הפועל אוסישקין, הפועל בדרום העיר תל אביב-יפו, ובו קבוצת הכדורסל מקיימת פעילות ספורטיבית לילדיהם של העובדים הזרים ושל מהגרים בלתי חוקיים בבית הספר רוגוזין. מדובר על השתלבות הקבוצה בפעילות הקהילתית ועל קבלת האחר בתוך החברה הישראלית מתוך אותה פעילות של קבוצת אוהדים.
בדוגמה של הפועל קטמון ירושלים מלווה שאנן סטריט את קבוצות הילדות והנערות של המועדון ומראה כיצד הן צמחו מתוך מיזם של המועדון שנקרא "ליגת השכונות". מדובר על שני מקרים: באחת ילדה אשר מוכשרת בעיקר בנגינה על פסנתר ומאזנת פעילות זו בחוגי הכדורגל של המועדון, במקרה השני נוסע שאנן סטריט אל ההתנחלות אפרת ומלווה משפחתה של נערה שגם היא לוקחת חלק בקבוצת הנערות ומנסה להבין כיצד התנחלות עוברת להיות בצד של הפועל בזכות אותה פעילות נוער. בהמשך הפרק מסוקר משחק גמר גביע המדינה לילדות ומראה את החוויה שבזכותה מגיע קהל ללוות במגרש בשפיים את ילדות המועדון ומסביר על ההשפעה של הקהילה במסגרת זו.
הערות שוליים

↑  דורון ברוש ,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'‏חנוך לוין כמו שעוד לא ראיתם: הסדרה על חיי המחזאי שאסור לפספס, באתר מעריב אונליין, 7 באפריל 2017
↑  גונן גינת,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'משפחולוגיה, באתר ישראל היום, 2 באפריל 2017