stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נתן גולדבלום
חוקר, מורה ויועץ

לאחר שמיצה את תפקידיו במעבדה, נענה גולדבלום ב-1960 להצעה להצטרף לבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית, הפך למנהל המחלקה לווירולוגיה, וברבות הימים התמנה לסגן נשיא האוניברסיטה למחקר ופיתוח. פרופ' גולדבלום הרבה במחקרים, שהשתרעו על תחומים רבים בווירולוגיה, בהם מחקרים על נגיף קדחת מערב הנילוס, על נגיפים אחרים המועברים על ידי חרקים ועל קבוצת נגיפים גורמי סרטן. הוא ייעץ לארגון הבריאות העולמי ותרם ממרצו לפיתוח קשרי מדע עם מדינות אפריקה ובהן עם מצרים. הוא העמיד דור של וירולוגים שתפסו עמדות מפתח בכל מוסדות המחקר והרפואה בישראל.
גולדבלום היה חתן פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית מטעם עיריית תל אביב לשנת 1960–1961. ב-1988 זכה בפרס ישראל למדעי החיים.
משפחתו

בנו הבכור הוא פרופסור עמירם גולדבלום, מרצה לכימיה תרופתית באוניברסיטה העברית, וממייסדי תנועת "שלום עכשיו", ובנו הצעיר הוא דני גולדבלום, בוגר החוג לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית.
הערות שוליים

↑  נתן גולדבלום באתר GRAVEZ
הקבר של נתן גולדבלום בהר המנוחות, באתר BillionGraves
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261990305171  BIBSYS: 3018165  BnF: cb126095528 (data)  ISNI: 0000 0003 6785 007X  LCCN: n89649888  NTA: 130625957  SUDOC: 069294453  VIAF: 113597410   WorldCat (עם VIAF): 113597410 
כיכר נתן גולדבלום בירושלים
סינגל מן

| --- | --- |

 מבוסס על:  סינגל מן 
 בימוי:  טום פורד 
 הופק בידי:  טום פורד אנדרו מיאנו רוברט סלרנו כריס וייץ
 תסריט:  טום פורד כריסטופר אישרווד (רומן)
 עריכה:  ז'אן סובל
 שחקנים ראשיים:  קולין פירת' ג'וליאן מור מת'יו גוד ג'יניפר גודווין ניקולס הולט
 מוזיקה:  אבל קוז'ניובסקי שיגרו אומבאיאשי
 צילום:  אדוארד גראו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Artina Films Depth of Field Fade to Black
 חברה מפיצה:  The Weinstein Company
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 בדצמבר 2009
 משך הקרנה:  99 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט להט"בי, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 תקציב:  7 מיליון דולר
 הכנסות:  24.9 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   singleman
 פרסים:  פרס GLAAD
 www.asingleman-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
סינגל מן (באנגלית: A Single Man) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוג דרמה המבוסס על רומן בעל אותו שם מאת כריסטופר אישרווד. את הסרט ביים מעצב האופנה האמריקאי טום פורד (מהמשפיעים ביותר על בית האופנה "גוצ'י") שזהו סרטו הראשון, והוא מימן את הפקת הסרט בעצמו.
הסרט הוא בכיכובו של קולין פירת' המגלם את הפרוטגוניסט ג'ורג' פלקונר, פרופסור אנגלי והומוסקסואל שחי בדרום קליפורניה בשנת 1962. הסרט מציג יום בחייו של פלקונר, ומתמקד בתרבות של שנות ה-60 בארצות הברית; הסט של הסרט עוצב על ידי אותם מעצבים אשר עיצבו את הסדרה מד מן, המתרחשת באותה התקופה.
הסרט הוקרן בהקרנת בכורה ב-11 בדצמבר 2009 בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-66. לאחר הקרנתו בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2009, הוא נבחר על ידי הסטודיו "The Weinstein Company" להפצה בארצות הברית וגרמניה. תפוצה מוגבלת ראשונית של הסרט החלה בארצות הברית בדצמבר 2009 כדי להכשיר אותו לטקס פרסי אוסקר ה-82, ותפוצה רחבה יותר שלו החלה בתחילת שנת 2010.
עלילה

העלילה מתרחשת בלוס אנג'לס, ב-30 בנובמבר 1963 - חודש לאחר משבר הטילים בקובה - ומציגה את סיפורו של ג'ורג' פלקונר (קולין פירת'), פרופסור אנגלי בגיל העמידה, המלמד ספרות באוניברסיטה ונאבק למצוא משמעות לחייו לאחר מותו של בן זוגו מזה 16 שנים, ג'ים (מת'יו גוד), שנהרג בתאונת דרכים שמונה חודשים קודם. משפחתו של ג'ים לא קיבלה מעולם את מערכת היחסים בינו ובין ג'ורג', והם אף התנגדו שיגיע להלוויה.
במהלך אותו יום בודד בו מתרחשת העלילה ואשר מוצג מנקודת מבטו של ג'ורג', הוא מתמודד עם אירועי העבר המוצגים בסרט בפלשבקים. הוא איננו רואה לעצמו כל עתיד לאחר מותו של ג'ים והוא מתכנן לבצע התאבדות בסוף אותו היום אליה הוא מתכונן בקפדנות האופיינית לו; הוא קונה כדורים עבור האקדח שלו, מרוקן את כספת הביטחון שלו בבנק, מכין מכתבים לכמה מקרוביו, מסדר את פוליסת ביטוח החיים שלו ומכין לערב את החליפה בה הוא מבקש למות.
ג'ורג' יוצא לעבודתו באוניברסיטה ומנהל סדר יום רגיל, אך ניכר שהוא מתייחס לדברים מתוך ידיעה שזו הפעם האחרונה שהוא עובר אותם. הוא קובע להיפגש עם חברתו הטובה צ'ארלי (ג'וליאן מור) לארוחת ערב. הוא מעביר הרצאה בכיתתו, שלאחריה אחד הסטודנטים, קני פוטר (ניקולס הולט), ניגש לנהל עמו שיחה פרטית המותירה אותו מוקסם מרוח הנעורים של התלמיד. בהמשך היום נתקל ג'ורג' בנער ליווי ספרדי יפה-תואר בשם קרלוס (ג'ון קורטחרנה), ולאחר שיחה קצרה בינם הוא משלם לו תוך שהוא מסרב להשתמש בשירותיו. לאחר ארוחת הערב שלו עם צ'ארלי הוא פוגש את קני בבר המקומי, ומגלה כי הוא טייל באזור מגוריו כדי להיפגש עמו. הם משתכרים יחד והולכים לחוף הסמוך לשחייה בעירום. הם חוזרים מותשים לביתו של ג'ורג'.
ג'ורג' נרדם על הכורסא בסלון, וכאשר הוא מתעורר באמצע הלילה הוא מוצא עצמו במיטתו ואת קני ישן על הספה בסלון. קני גילה את תכנונו של ג'ורג' להתאבד, ומתוך דאגה לו הוא לקח את האקדח מחדר השינה ונרדם עמו. ג'ורג' מבין את זה, ומחליט בעקבות אירועי היום שלא לשים קץ לחייו. הוא נועל את האקדח במגירה וחוזר לחדרו תוך שהוא משלים עם השכול והאובדן, אך לפתע הוא סובל מהתקף לב ומת על הרצפה בחדרו.
הספר עליו מבוסס הסרט

את הרומן "סיגנל מן" פרסם כריסטופר אישרווד ב-1964. חוקרי ספרות רבים סברו כי זהו ספרו הטוב ביותר ויש הרואים בו את אחד הספרים החשובים ביותר בספרות ההומו-לסבית של המאה ה-20. הסופר ומבקר הספרות אדמונד וייט כתב כי סינגל מן הוא "אחד מהרומנים הראשונים והטובים ביותר של תנועת השחרור הלהט"בי".
אישרווד עצמו אמר בריאיון ל"פאריס רוויו" ב-1974: "אני סבור שזהו הספר היחיד שלי שהצלחתי לעשות בו פחות או יותר את מה שרציתי, בלי לאבד שליטה". "סינגל מן" הוקדש על ידי אישרווד לסופר האמריקאי גור וידאל, שעיסוקו הגלוי בהומוסקסואליות בספריו עורר ביקורת נוקבת. הספר תורגם לעברית ב-2023.
ביקורות

עם צאתו לאקרנים קיבל לרוב הסרט ביקורות טובות ממבקרי הקולנוע, כאשר מרביתן שיבחו את משחקו בסרט של קולין פירת' ואת האסתטיקה שבצילומיו. באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes הוא מחזיק ב-86 אחוזים של ביקורות חיוביות, ומסומן כ"פרש": סרט טוב בעגת האתר, וזאת בהתבסס של 159 ביקורות. האתר "Metacritic" נתן לסרט ממוצע של 74 מתוך 21 ביקורות. ליבי בגנו מאתר עכבר העיר כתבה כי הסרט הוא "יצירה קולנועית מענגת, משוחקת לעילא ומלאת סטייל מלוטש..." והוסיפה:
הסרט לא מאכיל את צופיו בכפית כמו שהוליווד כל כך אוהבת לעשות. האווירה היא שחקנית מפתח כאן. מוזיקה, צילומים, זוויות, תאורה, קצב הדיאלוגים. לכל אחד מן המרכיבים הללו יש משמעות אדירה ב"סינגל מן" ואין הם מהווים שחקני חיזוק אלא נדבכים מרכזיים בחוויה האינטנסיבית שפורד בונה באמצעות השחקן הראשי המשובח שלו.
דן לחמן כינה את הסט "סרט ראשון של במאי מפתיע", והוסיף:
הסרט מדבר אמנם על אהבה בין גברים, אך הוא איננו הומוסקסואלי כמו סרטים שנעשו החל משנות השמונים. הסרט שומר במדויק על רוח שנות השישים המוקדמות. רגע לפני פריצת השחרור המיני, חברתי. הכל נרמז. וכשרמזים נרמזים נכון הם נוגעים בצופה יותר מאמירה ישירה לעתים.
פרסים

"סינגל מן" היה מועמד לפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-66 וקולין פירת' זכה בפסטיבל בפרס "Volpi Cup" לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט וזכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר. בנוסף, הוא היה מועמד לפרס גלובוס הזהב להופעה הטובה ביותר לשחקן ראשי ולפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. ג'וליאן מור הייתה מועמדת על תפקידה בסרט לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר. אבל קוז'ניובסקי אשר עיצב את המוזיקה בסרט, היה מועמד לפרס גלובוס הזהב למוזיקה המקורית הטובה ביותר.
הסרט זכה בפרס הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה לסרט בתפוצה רחבה הטוב ביותר. בסך הכל זכה הסרט ב-14 פרסים שונים בפסטיבלים ואירועים במקומות שונים בעולם, והיה מועמד ל-23.
הערות שוליים

↑  Anne Thompson, "Sixteen Questions for A Single Man’s Tom Ford", indiewire, November 20, 2009
↑  "A Single Man (2009)". Box Office Mojo. נבדק ב-21 ביוני 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Holson, Laura M. (2 בדצמבר 2009). "Tom Ford: Design Director". The New York Times. נבדק ב-3 בדצמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Malkin, Marc (24 בספטמבר 2008). "Tom Ford Looking to Single Out Some Mad Men". E! Online. נבדק ב-2 בדצמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming, Michael; Swart, Sharon (14 בספטמבר 2009). "Weinsteins engage 'Single Man'". Variety. נבדק ב-3 בדצמבר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  אבנר שפירא, כריסטופר אישרווד טען שדמות הגיבור ב"סינגל מן" אינה מבוססת על חייו, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2009
↑  Edmund White, "Pool in Rocks by the Sea", 347.
↑  שוש להב, "על סינגל מן - דרמה רומנטית, איטית, נוגה ואסתטית", עניין מרכזי, 21 בדצמבר 2009
↑  "A Single Man". Rotten Tomatoes. נבדק ב-8 בדצמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A Single Man". Metacritic. נבדק ב-19 בדצמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ליבי בגנו, עכבר העיר, סינגל מן: דרמה מלוטשת, מסוגננת ומשוחקת היטב, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2009
↑  דן לחמן, "סינגל מן", מגזין אימגו, 23/12/2009
↑  "66th Venice International Film Festival Official Awards". labiennale.org. אורכב מ-המקור ב-2009-10-06. נבדק ב-12 בספטמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "63rd British Academy Film Awards - Leading Actor". bafta.org. אורכב מ-המקור ב-2011-09-17. נבדק ב-21 בפברואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "21st Annual GLAAD Media Awards - English Language Nominees". glaad.org. נבדק ב-14 בינואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Awards for A Single Man", IMDb.com
במאי הסרט טום פורד וצוות השחקנים מת'יו גוד, קולין פירת', ניקולס הולט, ג'וליאן מור וג'ון קורטחרנה. פסטיבל הסרטים של ונציה‏, ספטמבר 2009.
סנדוקאן

| --- | --- |

סנדוקאן
 סוגה:  סדרת אנימציה לילדים
 מדבבים בעברית:  אריאל פורמן (סנדוקאן), אור אזולאי, שמוליק טנא, יעקב בוך, אבי יקיר, דורי בן אררת, דודיק סמדר, גיא ברכה, צביקה שוורצברג
 ארץ מקור:  בריטניה
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  26
 הפקה
 אורך פרק:  22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Channel 4
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים   ערוץ ג'וניור
 תקופת שידור מקורית:  1992
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
סנדוקאן (באנגלית: Sandokan) היא סדרת אנימציה לילדים בת 26 פרקים, ששודרה בשנת 1992 בצ'אנל 4 הבריטי ובערוץ הילדים בישראל, וכיום בערוץ ג'וניור. הסדרה מבוססת על סדרת ספרים של הסופר האיטלקי אמיליו סלגרי (אנ') שפורסמה במאה ה-19 בשם "סנדוקאן". (אנ').
הסדרה מבוססת על סדרת ספריו של הסופר האיטלקי אמיליו סלגרי (1862–1911) המספרים את סיפור הרפתקאותיהם של סנדוקאן, שודד ים מלזי המכונה "הנמר ממלזיה", ושל יאנז, הרפתקן פורטוגזי המשמש כיד ימינו.
עלילת הספרים שונתה באופן משמעותי לצורך הסדרה המצוירת, ומדמות של פיראט אנטי-גיבור, כפי שהיא הוצגה בספרים, הפך סנדוקאן לנסיך שהודח מכיסאו ומנסה להשיב לעצמו את כס המלוכה.
דמויות

סנדוקאן - טיגריס דמוי אנוש, שודד ים מלזי המכונה "הנמר ממלזיה" שהודח מכיסאו ומנסה להשיב לעצמו את כס המלוכה.
יאנז - תן דמוי אנוש, הרפתקן פורטוגזי המשמש כיד ימינו.
קרקר - התוכי של סנדוקאן.
סמואל - טיגריס שמן דמוי אנוש, אחד משודדי הים של סנדוקאן.
פטאן - טיגריס צהוב דמוי אנוש, אחד משודדי הים של סנדוקאן.
מרקו - טיגריס דמוי אנוש, ישנוני, אחד משודדי הים של סנדוקאן.
גיו- חתול דמוי אנוש, הנהג בהגה הספינה של סנדוקאן.
מריאנה- פרה דמוית אנוש, מתחתנת עם סנדוקאן בסוף הסדרה.
ראג'ה - חתול שמן דמוי אנוש, הנבל של הסדרה שהרג את הוריו של סנדוקאן והדיח אותו מכס המלכות.
קפטן - גורילה דמוי אנוש, עוזרו של הראג'ה.
לורד ג'יימס - פר דמוי אנוש, מאמצה של מריאנה שטיפל בסנדוקאן הפצוע.
אדואד - פנדה דמוי אנוש אשר מנחה תחרויות.
הברון ויליאם - פר דמוי אנוש, בסוף הסדרה הוא הצטרף לראג'ה. הוא עמד להינשא למריאנה, אך היא נמלטה לפני החופה.
סטרטוס אפוסטולקיס

אפסטרטיוס "סטרטוס" אפוסטולקיס (ביוונית: Στράτος Αποστολάκης; נולד ב-17 במאי 1964 באגריניו) הוא כדורגלן ומאמן עבר יווני, ששיחק בעמדות הבלם והקשר האחורי.
אפוסטולקיס הוא משיאני ההופעות של נבחרת יוון בכל הזמנים, עם קרוב למאה הופעות, וייצוג הנבחרת בטורניר מונדיאל 1994. בליגה היוונית זכה אפוסטולקיס באליפות ובגביע עם אולימפיאקוס, בטרם עבר בצעד חריג ליריבתה הגדולה, פנאתינאיקוס. במדי האחרונה זכה בשלוש אליפויות ובארבעה גביעים נוספים.
לאחר פרישתו פנה לקריירת אימון, במהלכה הוביל בין היתר את נבחרת יוון האולימפית בטורניר הביתי ב-2004.
קריירת משחק > נבחרת יוון

אפוסטולקיס ערך את הופעת הבכורה שלו בשורות נבחרת יוון ב-17 בינואר 1986, עוד בטרם מלאו לו 22, כאשר המאמן מילטוס פאפאפוסטולו העניק לו את חולצת ההרכב בניצחון 0–1 בדוחא על קטר במשחק ידידות. את הופעותיו הרשמיות הראשונות ערך במוקדמות יורו 1988, אז ערך שש הופעות במסגרת הטורניר אך לא הצליח לסייע לנבחרתו להעפיל לטורניר הגמר. אפוסטולקיס הפך במהרה לשחקן משמעותי בסגל הנבחרת היוונית, וב-17 בינואר 1990, בהופעתו ה-32 במדי הנבחרת, כבש אפוסטולקיס את שערו הראשון במדיה, בניצחון 0–2 על בלגיה במשחק ידידות, ובאותן השנים היה שותף לניסיונותיה הכושלים של יוון להעפיל מטורנירי מוקדמות מונדיאל 1990 ומוקדמות יורו 1992.
אפוסטולקיס היה שותף לקמפיין מוקדמות מונדיאל 1994 ההיסטורי של נבחרת יוון, שהצליחה לראשונה בתולדותיה להעפיל לגביע העולם. הוא פתח ושיחק לאורך כל שמונת משחקיה של יוון במוקדמות (הבית המוקדמות של יוון צומצם לחמש נבחרות בלבד, לאחר שיוגוסלביה הושעתה בעקבות מלחמות יוגוסלביה באותן השנים), וכבש פעמיים בטורניר, כולל שער הניצחון בפנדל במשחק החוץ מול הונגריה, שהסתיים בתוצאה 0–1 ליוון. היוונים סיימו את בית המוקדמות במקום הראשון כאשר היא בלתי מנוצחת, עם מאזן של שישה ניצחונות, שתי תוצאות תיקו ושני שערי חובה בלבד. אפוסטולקיס זומן על ידי המאמן אלקטס פנאגוליאס לסגל יוון לטורניר הגמר בארצות הברית, שם רשמה יוון את ההופעה החלשה ביותר אי פעם לנבחרת אירופית. אפוסטולקיס פתח בהרכב בתבוסה 0–4 לארגנטינה, עלה כקפטן בתבוסה 0–4 לבולגריה במקום הקפטן הקבוע דימיטריס סרוואקוס שלא שותף, ולא שותף כלל בהפסד 0–2 לניגריה שסיים את דרכה של יוון בטורניר ללא נקודות וללא שערי זכות.
מאמנה החדש של יוון, קוסטס פוליכרוניו, מינה את אפוסטולקיס לתפקיד הקפטן הקבוע במקום סרוואקוס שפרש מהנבחרת. הוא הוביל את יוון כקפטן בניסיונותיה לחזור שוב לטורניר משמעותי, אך הנבחרת לא הצליחה להעפיל מטורנירי מוקדמות יורו 1996 ומוקדמות מונדיאל 1998. משחקו האחרון של אפוסטולקיס במדי הנבחרת היה בהפסד 1–2 לרומניה במשחק ידידות ב-8 באפריל 1998. בסך הכול כבש חמישה שערים ב-96 הופעות במדי יוון. אפוסטולקיס הוביל את טבלת מלך ההופעות בנבחרת יוון, שיא שהחזיק מעמד עד לשש שנים לאחר פרישתו, ונשבר על ידי תאודורוס זגוראקיס בפסטמבר 2004.
קריירת אימון

לאחר פרישתו ממשחק השתלב אפוסטולקיס בצוות המקצועי של פנאתינאיקוס. בפברואר 2001, בעקבות איבוד סיכוייה של פנאתינייקוס להעפיל משלב הבתים השני של ליגת האלופות, סיים מאמן הקבוצה אנגלוס אנסטסיאדיס את תפקידו, ואפוסטולקיס התמנה לתפקיד המאמן הראשי עד לתום העונה. בתקופה הקצרה כמאמן הקבוצה הוביל אפוסטולקיס את פנאתינייקוס למקום השני בליגה, בפער של 12 נקודות מהאלופה אולימפיאקוס. לאחר תום העונה שב לשמש כחבר בצוות המקצועי של הקבוצה.
משרתו הבאה כמאמן ראשי הייתה ב-2004, כאשר התמנה למאמן הנבחרת האולימפית של יוון לקראת טורניר הכדורגל באולימפיאדת אתונה. יוון העפילה למשחקים כנבחרת המארחת, ובכך חזרה למשחקים האולימפיים לראשונה מאז אולימפיאדת הלסינקי (1952). במשחק הראשון שלה בשלב הבתים הצליחה יוון לחזור מפיגור 0–2 לשוויון 2-2 מול קוריאה הדרומית, אך בשני משחקיה הנותרים נוצחה 0–2 על ידי מאלי ו-2–3 על ידי מקסיקו, מה שהוביל אותה להדחה מהמקום האחרון בבית, עם נקודה אחת בלבד.
חיים אישיים

בנו של אפוסטולקיס, קוסטס, המשיך את דרכו של אביו ככדורגלן וכשחקן הגנה, והחל את דרכו בנוער של פנאתינייקוס, והחל מעונת 2018/2019 היה לשחקן הקבוצה הבוגרת וכן לשחקנה של נבחרת הנוער של יוון.
תארים

אליפות יוון: 1986/1987
הגביע היווני: 1989/1990
הסופר קאפ היווני: 1987
אליפות יוון (3): 1990/1991, 1994/1995, 1995/1996
הגביע היווני (4): 1990/1991, 1992/1993, 1993/1994, 1994/1995
הסופר קאפ היווני (2): 1993, 1994
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת יוון> שנה | נבחרת יוון> הופעות | נבחרת יוון> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1986 | 8 | 0 |
| 1987 | 6 | 0 |
| 1988 | 6 | 0 |
| 1989 | 11 | 0 |
| 1990 | 7 | 1 |
| 1991 | 8 | 0 |
| 1992 | 4 | 0 |
| 1993 | 5 | 2 |
| 1994 | 11 | 1 |
| 1995 | 11 | 0 |
| 1996 | 9 | 1 |
| 1997 | 8 | 0 |
| 1998 | 2 | 0 |
| סה"כ | 96 | 5 |
סנדו (אוניית מעפילים)

סנדו הייתה אוניית מעפילים. היא יצאה מקונסטנצה ברומניה, במרץ 1939, כשעל סיפונה 270 מעפילים. לאחר שלושה ימי סערה הגיעה לאי כיוס ומשם לאי סנטוריני שם נעשו תיקונים ונערכה הצטיידות.
ב-14 במרץ אמורה הייתה להיפגש עם ספינה אחרת אשר תעביר את המעפילים לחוף. כשזו לא הגיעה התקרבה עד כדי מיל אחד מחופי הארץ. אחד מהמעפילים קפץ המימה ושחה לחוף לצורך יצירת קשר עם גורם מן היישוב. לאחר שעלה בחוף שפיים הוא הודיע על האונייה. סירת חתירה יצאה ללב ים לעבר הסנדו. אך היא בינתיים הפליגה לביירות להצטייד בפחם. ביציאתה מביירות זוהתה על ידי מטוס בריטי. בקרבת חופי הארץ נעצרה והובלה לנמל חיפה, צוידה במים, פחם ומזון וגורשה מהארץ על כל נוסעיה. הספינה הפליגה חזרה לקונסטנצה, והמעפילים התפזרו במקומות שונים באירופה.
סוזוקי קפוצ'ינו

| --- | --- |

סוזוקי קפוצ'ינו
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סוזוקי מוטור
 שנות ייצור:  1991–1997
 הרכבה:  יפן יפן
 סיווג:  מכונית קבריולה קטנה 2 דלתות, 2 מושבים
 אורך:  3,295 מ"מ
 רוחב:  1,395 מ"מ
 גובה:  1,185 מ"מ 
 משקל:  725 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,060 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  3 צילינדרים, 657 סמ"ק המפיק 63 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות, תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 
סוזוקי קפוצ'ינו
סוזוקי קפוצ'ינו (Suzuki Cappuccino) היא מכונית רודסטר קבריולה קטנה, 2 דלתות, 2 מושבים, המוגדרת בקטגוריית כלי הרכב ביפן "Kei car" (אנ')
מתוצרת יצרנית הרכב היפנית, סוזוקי מוטור, אשר יוצרה בין השנים 1991–1997.
הדגם תוכנן עבור השוק היפני. בגלל אורך הרכב - פחות מ-3.30 מטר, הרכב עמד בקטגוריה של צורכי מס מופחתים (ביפן), (כמו דגם הדייהטסו ליזה). בשנים 1991 - 1992 יוצרו 15,113 יחידות, מתוכן 13,318 יחידות נמכרו ביפן. בשנים 1993–1995 נמכרו בבריטניה כ-1,100 יחידות. הסוזוקי קפוצ'ינו יוצא גם לגרמניה, צרפת, הולנד ושוודיה. מחירה של הסוזוקי קפוצ'ינו בבריטניה בשנת 1993 עמד על 11,995 לירות שטרלינג.
גרסאות סוזוקי קפוצ'ינו

גרסה גג פתוח - קונברטייבל - גג בד
גרסה גג סגור - גג מפח המתפרק ומאוחסן בתא המטען, והחלון האחורי בתוך הרכב מאחורי המושבים
דגמי סוזוקי קפוצ'ינו

דגם המיועד לשוק היפני
דגם המיועד לשוק האירופי (גרסת EA21R) - הכוללת: תמסורת אוטומטית, הגה כח, כרית אוויר לנהג, ABS בכל 4 הגלגלים ו- Limited-slip differential (משנת 1995, עקב תקנות הנציבות האירופית)
(כל הדגמים - עם 4 בלמי דיסק)
תמונות

סוזוקי קפוצ'ינו
סוזוקי קפוצ'ינו
סוזוקי קפוצ'ינו
סוזוקי קפוצ'ינו גרסת EA11R
סוזוקי קפוצ'ינו
ראו גם

סוזוקי מוטור
סוזוקי פרונטה 800
הערות שוליים

↑  "רכבי Kei" נהנים ממספר הטבות מיסוי, רישום ויתרונות כדי לעודד את רכישת הרכבים הזעירים הללו (בקרב רכבי כביש הדורשים רישיון בלבד). התקנות הנוכחיות קובעות שמכונית kei היא מכונית שאורכה פחות מ-3.4 מטר, רוחבה פחות מ-1.48 מטר, וגובהה פחות מ-2.00 מטר, נפח המנוע עד 660 סמ"ק והספק מרבי של 64 כ"ס
↑  "סוזוקי קפוצ'ינו" car.info/en-se/suzuki/cappuccino/cappuccino-1st-generation
סינגלטון (תבנית עיצוב)

תבנית סינגלטון (מאנגלית: Singleton, בעברית: יחידן לפי האקדמיה ללשון העברית) היא תבנית עיצוב (design pattern) בהנדסת תוכנה, אשר נועדה למקרים בהם מעוניינים להגביל את יצירת המופעים (Instances) של מחלקה (class) מסוימת למופע יחיד. תבנית זו שימושית כאשר נדרש רק מופע אחד על מנת לתאם פעולות במערכת. מתכנתים מסוימים מגדירים את התבנית הזו כתבנית anti-pattern, כלומר, תבנית שנראית מאוד פשוטה וברורה, אבל בפועל היא לא אופטימלית, או שימושית. הגדרה זו נובעת מכך שתבנית זו היא שכיחה מאוד בקרב מפתחים, ולעיתים רבות יוצרת הגבלות שלא לצורך, במצבים בהם אין צורך ממשי במופע יחיד.
מימוש

מימוש התבנית חייב לעמוד בשני עקרונות: מופע יחיד של המחלקה, וגישה גלובלית. נדרשת האפשרות לגשת לאיבר במחלקה סינגלטון מבלי ליצור אובייקט של המחלקה, וכן מנגנון אשר ישמור את ערכי האיברים של המופע שנוצר. התבנית מושגת באמצעות מחלקה הכוללת פונקציה, אשר בקריאה הראשונה יוצרת מופע חדש, ובקריאות הבאות, מחזירה מצביע לאותו מופע שיצרה קודם. כדי להבטיח שאכן יהיה מופע בודד של המחלקה ולא ניתן יהיה ליצור אותה בצורה אחרת, הגדרת הגישה לפונקציית הבנאי (Constructor) מוגדרת כ-private או protected.
ביישומים מרובי תהליכונים (multi-threaded applications) יש להיזהר במימוש התבנית. אם שני תהליכונים ניגשים לפונקציית הבנייה באותו הזמן, ייתכן מצב בו שניהם ייצרו מופע – מצב אותו אנו מנסים למנוע.
דוגמאות מימוש > Java

דרך בטוחה מבחינת תהליכונים (Threads) ב-Java הוצעה על ידי וילאם פו. היא נקראת גם "initialization on demand holder idiom" וממומשת בגישה של "אתחול עצל" (Lazy initialization). בגישה זו, יצירת המופע נדחית עד לרגע האחרון.
public class Singleton { 
  // Private constructor suppresses generation of a (public) default constructor
  private Singleton() {}

  /**
   * SingletonHolder is loaded on the first execution of Singleton.getInstance() 
   * or the first access to SingletonHolder.INSTANCE, not before.
   */
  private static class SingletonHolder { 
    private final static Singleton INSTANCE = new Singleton();
  }
  
  public static Singleton getInstance() {
    return SingletonHolder.INSTANCE;
  }
}
דרך המימוש המסורתית האלגנטית והפשוטה מתחשבת בריבוי תהליכים, אך לא מממשת אתחול עצל:
public class Singleton {
  private final static Singleton INSTANCE = new Singleton();
 
  // Private constructor suppresses generation of a (public) default constructor
  private Singleton() {}
 
  public static Singleton getInstance() {
    return INSTANCE;
  }
}
דוגמאות מימוש > #C

/// <summary>
/// Thread-safe singleton example without using locks
/// </summary>
public sealed class Singleton
{
    private static readonly Singleton instance = new Singleton();
 
    // Explicit static constructor to tell C# compiler
    // not to mark type as beforefieldinit
    static Singleton()
    {
    }
 
    Singleton()
    {
    }
 
    /// <summary>
    /// The public Instance property to use
    /// </summary>
    public static Singleton Instance
    {
        get { return instance; }
    }
}
דוגמאות מימוש > ++C

class Singleton
{
    private:
        /* Here will be the instance stored. */
        static Singleton* instance;

        /* Private constructor to prevent instancing. */
        Singleton();

    public:
        /* Static access method. */
        static Singleton* getInstance();
};

/* Null, because instance will be initialized on demand. */
Singleton* Singleton::instance = 0;

Singleton* Singleton::getInstance()
{
    if (instance == 0)
    {
        instance = new Singleton();
    }

    return instance;
}

Singleton::Singleton()
{}
דוגמאות מימוש > PHP 5

תבנית סינגלטון ב-PHP, גרסה 5:
<?php
class Singleton {
  // object instance
  private static $instance;
  
  private function __construct() {}
  
  private function __clone() {}
  
  public static function getInstance() {
    if (self::$instance === null) {
      self::$instance = new self;
    }
    return self::$instance;
  }

  public function doAction() {
    ...
  }
}

//usage
Singleton::getInstance()->doAction();

?>
דוגמאות מימוש > Objective-C

דרך פשוטה לממש סינגלטון ב-Objective-C:
@interface MySingleton : NSObject
{
}

+ (MySingleton *)sharedSingleton;
@end

@implementation MySingleton

+ (MySingleton *)sharedSingleton
{
  static MySingleton *sharedSingleton;
  
  @synchronized(self)
  {
    if (!sharedSingleton)
      sharedSingleton = [[MySingleton alloc] init];
    
    return sharedSingleton;
  }
}

@end
אם אין חובה להשתמש בתהליכונים, התיאום (סינכרון) יכול להישאר מחוץ לקוד, ואז הפונקציה +sharedSingleton תיראה כך:
+ (MySingleton *)sharedSingleton
{
  static MySingleton *sharedSingleton;

  if (!sharedSingleton)
    sharedSingleton = [[MySingleton alloc] init];

  return sharedSingleton;
}
תרשים UML של מחלקה המממשת את תבנית סינגלטון
סלסלת פירות (קאראווג'ו)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  קאראווג'ו
 תאריך יצירה:  1599 לערך
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  54.5 ס״מ 
 גובה:  67.5 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  Italian Baroque painting 
 מספר יצירה:  151 (הגלריה האמברוזיאנית,) 
 מיקום:  הספרייה האמברוזיאנית מילאנו שבאיטליה
 
סלסלת פירות (באיטלקית: Canestra di frutta) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר קאראווג'ו משנת 1599 לערך, המתאר טבע דומם. היצירה מוצגת בספרייה האמברוזיאנית במילאנו.
היסטוריה

תיארוך הציור נתון במחלוקת בין החוקרים והדעות נעות בין 1596 ל-1601. אחד הנימוקים בעד שנת 1601 הוא הדמיון לסלסלה בארוחת ערב באמאוס, המתוארך ל-1601. משנת 1607, הציור כבר היה בחזקתו של פדריקו בורומאו, מייסד הספרייה האמברוזיאנית ואספן אמנות, ששהה ברומא בין השנים 1597 ל-1602, וככל הנראה רכש את הציור ישירות מהאמן.