stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גבעת עמל ב'
המגדלים בשכונה > פארק בבלי

ביוני 2013, החל שיווק פרויקט פארק בבלי על ידי חברת "אלעד ישראל מגורים" מקבוצת יצחק תשובה ו"אמח"ש השקעות". הפרויקט כולל שישה מגדלים, ארבעה מהם בבעלות תשובה ושניים בבעלות עיריית תל אביב. בניית המגדל הראשון החלה בשנת 2015 והוא אוכלס החל מסוף 2018. בדצמבר 2019 תשובה עצמו רכש דירת דופלקס בחלק העליון של המגדל.
בניית המגדל השני החלה בסוף 2019, לאחר שעיריית תל אביב הסירה את סירובה להנפיק היתר בנייה למגדל. העירייה נימקה את הסירוב בכך שטרם בוצעו הפינויים הנדרשים במתחם בהתאם להסכם בין העירייה לחברה מ-2013, ולפיו מרבית הפינויים הנותרים בשכונת גבעת עמל יהיו באחריות קבוצת אלעד. בדצמבר 2019 קבע בית המשפט המחוזי בתל אביב כי 14 המשפחות שנותרו בגבעת עמל יקבלו פיצוי של כ-42 מיליון שקל. והפיצוי שתבע מהם תשובה על שימושם בקרקע, בסך מיליוני שקלים, נדחה. בית המשפט החליט כי המפונים זכאים לפיצוי נוסף, שווי בעלות על דירה חלופית לשארית חייהם, בסך של כ-3 מיליון שקל. בהחלטתו, הגדיל את מתווה הפיצויים של קבוצת המפונים האחרונה מ-27.5 מיליון שקל ל-42 מיליון.
במאי 2020, מכר יצחק תשובה את המגרשים לבניית המגדל השלישי והרביעי לחברות י.ח. דמרי בניה ופיתוח וקבוצת חג'ג', תמורת 380 מיליון שקל.
המגדלים בשכונה > מגדל בראשית בבלי

בפברואר 2016, החלה משפחת כוזהינוף בשיווק פרויקט "מגדל בראשית בבלי" על המגרש שרכשה, מגדל בן 44 קומות עם 174 יחידות דיור. ביולי 2019 זכתה חברת "אלקטרה בנייה", חברת בת של קבוצת אלקטרה במכרז להקמת המגדל. בתחילת אוגוסט 2019, התקבל היתר הבנייה המלא להקמתו.
ביאורים

↑  הכוונה כנראה לכל האזור שאחר כך פוצל ל"גבעת עמל א'" ול"גבעת עמל ב'"
↑  דיור בנק הפועלים
הולמס פלייס

| --- | --- |


סניף הולמס פלייס בפורטוגל
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  הלמס
 מוטו:  "one life. live it well"
 תקופת הפעילות:  1980–הווה (כ־44 שנים) 
 מיקום המטה:  ישראל 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הספורט 
 שווי שוק:  499 מיליון ש"ח (25 בדצמבר 2024)
 הכנסות:  509 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  86.0 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  40.1 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  121 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  1.27 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  ריצ'רד הנטר
 מנכ"ל:  קרן שתוי
  
 www.holmesplace.co.il
 
הולמס פלייס (Holmes Place) היא רשת מועדוני כושר בינלאומית שהחלה בלונדון ופועלת באירופה ובישראל. המותג פעיל למעלה מ-30 שנה ומשרת כ-250,000 מנויים ברחבי העולם. בבעלות הרשת למעלה מ-100 סניפים (מחצית מהם בישראל והשאר באירופה ובריטניה) ב-10 מדינות. המותג משווק ברחבי העולם תחת הסלוגן "one life. live it well". הרשת משווקת תחת שלושה מותגים ושתי חברות בת שונות; הולמס פלייס, גו אקטיב ואייקון (רשת הלואו-קוסט).
היסטוריה

הרשת הוקמה בינואר 1980, על ידי קבוצת משקיעים, בשכונת צ'לסי שבלונדון. מקור השם הוא ברחוב בו שכן המועדון הראשון, רחוב הולמס. המועדון משך אליו חברים רבים, אולם הפסיד כספים. ב-1982 הוזמן אלן פישר, איש עסקים יהודי יליד דרום אפריקה, לסייע להנהלת החברה במשרה חלקית, יחד עם לורנס אלקטן, הם השקיעו כספים בפיתוח המועדון, לאחר שנתיים המועדון החל להרוויח. הסניף הראשון משך סלבריטאים מקומיים בהם הנסיכה דיאנה ויו גרנט ויצר את הבסיס להקמת שאר סניפי הרשת. משנת 1988 החלו פישר ואלקטן לנהל אותו במשרה מלאה. בשנות ה-90 הרחיבו את הרשת לרחבי בריטניה ובהמשך לאירופה. ב-1997 הונפקה הרשת בבבורסה לניירות ערך בלונדון לפי שווי שוק של 36.5 מיליון ליש"ט. בסוף 1998 הפעילה 31 מועדונים. בשנת 1999 הרוח הנקי שלה הגיע ל-61 מיליון ליש"ט והיא הפעילה 56 מועדונים. בשנת 2003, קרנות ההשקעות הפרטיות ברידג'פוינט ופרמירה, רכשו את הולמס פלייס תמורת 210 מיליון ליש"ט. ב-2006 "וירג'ין אקטיב", רשת מכוני כושר בבעלות המיליארדר הבריטי ריצ'רד ברנסון, מוזגה עם הזרוע הבריטית של רשת "הולמס פלייס". לאחר המיזוג הפסיקה את השימוש במותג הולמס פלייס בבריטניה. בשנת 2008 רכש אלן פישר בחזרה, תמורת 30 מיליון דולר, את הפעילות הבינלאומית של הרשת בגרמניה, אוסטריה, שווייץ, ארצות הברית, ספרד, ופורטוגל בחזרה מידי הקרנות. באותה עת כבר החזיק פישר בזיכיונות הרשת בישראל, פולין, יוון, הונגריה וצ'כיה.
היסטוריה > הולמס פלייס בישראל

הרשת בישראל הוקמה בשנת 1998 על ידי יונתן פישר, בנו של הבעלים אלן פישר. את סניף הראשון שלה פתחה בקניון עזריאלי בתל אביב. כמו כן רכשה עם כניסתה לישראל את רשת מועדוני "שייפ". לאחר עשר שנות פעילות, הרשת סיימה את שנת 2007 עם הכנסות של כ-205 מיליון שקל, עם כ-70 אלף מנויים ו-1,600 עובדים בישראל. בשנת 2012 רכש איש העסקים ריצ'י האנטר 30% מהבעלות של הרשת בישראל. בנובמבר 2017 הונפקה הרשת בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 2017 מיזגה לתוכה הרשת את מועדוני גו אקטיב, ואף הודיעה על רכישת מועדון הכושר גרייט שייפ בקניון שבעת הכוכבים בהרצליה בעלות של כ-7 מיליון שקל.
בינואר 2018 השלימה הולמס פלייס את רכישת מועדון זאוס רמת גן הממוקם במגדל משה אביב.
מנכ"לית הרשת בישראל היא קרן שתוי.
מבנה הרשת

בשנת 2020 הרשת הפעילה בישראל 51 מועדוני פרימיום, והיו לה כ-137 אלף מנויים.
הרשת מחולקת לארבעה סוגי מועדונים:
מועדוני פרימיום - הכוללים בריכת שחייה. סאונה יבשה ורטובה. מקלחות ג'קוזי ושירות מגבות חופשי.
מועדוני אנרג'י - מיועדים בעיקר לצעירים בדגש על מגוון רחב של מכשירי כושר. אולם ללא בריכה וג'קוזי וכן ללא שרות מגבות.
מועדוני פמילי - מועדונים למשפחות דומים מעט לפרימיום המיועדים למשפחות וילדים, פועלים במתכונת הדומה לפעילות קאנטרי קלאב.
מועדוני אייקון פיטנס - כוללים חדרי כושר ושיעורי סטודיו בעלות נמוכה (מותג הלואו קוסט).
הערות שוליים

1 2 3 4 5  הולמס פלייס אינטרנשיונל בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  אלעזר לוין, ‏רקע של שרירים, באתר גלובס, 17 בדצמבר 1998
↑  אמירה ליס, ‏הכושר לעשות כסף, באתר גלובס, 5 ביולי 2000
↑  ריצ'רד ברנסון מתכוון למחוק את המותג הולמס פלייס בבריטניה, באתר TheMarker‏, 3 בספטמבר 2006
↑  אילנית חיות, ‏אלן פישר רכש את הולמס פלייס העולמית תמורת 30 מיליון דולר, באתר גלובס, 23 בינואר 2008
↑  הולמס פלייס ישראל תקים מועדונים במזרח אירופה וביוון, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2001
↑  זהבה דברת, ‏שעת כושר ליאפים, באתר גלובס, 12 בדצמבר 1998
↑  שרון שפורר, הכנסות הולמס פלייס ב-2007 - 200 מיליון שקל, באתר הארץ, 5 ביוני 2008
↑  הדס מגן , ‏תגידו צ'יזזז, באתר גלובס, 16 ביוני 2016
↑   ערן אזרן, הולמס פלייס מצאה שעת כושר להוציא כסף מהציבור, באתר TheMarker‏, 8 בנובמבר 2017
↑  נורית קדוש, רשת מכוני הכושר הולמס פלייס רוכשת סניף של גרייט שייפ בהרצליה, באתר כלכליסט, 11 ביוני 2017
↑  הולמס פלייס השלימה את רכישת מועדון זאוס: תשלם 15.7 מיליון שקל, באתר וואלה, 24 בינואר 2018
כרטיס Welcome
If I Had a Hammer

| --- | --- |

 סינגל בביצוע פיטר, פול ומרי
 מתוך האלבום Peter, Paul and Mary
 יצא לאור:  אוגוסט 1962 
 סוגה:  שיר מחאה 
 שפה:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  האחים וורנר רקורדס 
 כתיבה:  פיט סיגר 
 לחן:  קלוד פרנסואה 
 הפקה:  אלברט גרוסמן 
 
"If I Had a Hammer" (תורגם על ידי דרורה חבקין כ"פטיש לו היה לי") הוא שיר מחאה שנכתב על ידי פיט סיגר ולי הייז. השיר בוצע לראשונה על ידי להקת הוויברז ב-1949 וחודש על ידי פיטר, פול ומרי ב-1962. חידוש זה הגיע לעשרת הגדולים בבילבורד הוט 100. השלישייה אף ביצעה את השיר במסגרת החלק האמנותי במצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות ב-1963. הדובר בשיר מבקש לו פטיש, פעמון וזמר, עמם יוכל להעיר ולעורר את העולם לצדק, חירות ואהבה.
השיר נכתב עבור סעודה של המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית ב-3 ביוני 1949, במחאה על משפטם של חברי המפלגה שנאשמו בהפרת חוקים שנחקקו על מנת להצר את פעילותם. השיר היה להמנון של התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית, לצד We Shall Overcome ונבחר להיות "השיר של ויקיליקס". בין מבצעי השיר נמנים ארלו גאת'רי וסם קוק, וכמו כן ביצע קלוד פרנסואה גרסה צרפתית של השיר בשם Si j'avais un marteau.
השיר תורגם לעברית על ידי דרורה חבקין ובוצע על ידי גאולה גיל והוא משולב בפזמון החוזר של השיר "אף אחד" של להקת הדג נחש, כמו כן בוצע השיר בגרסה שונה על ידי דורית ראובני ושדות ירוקים בזהו זה!.
במהלך עונתה השלישית של "קרובים קרובים" בוצעה גרסה פארודית קצרה לשיר בפרק "אין אהבות שמחות".
הבית הראשון של השיר

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  תרגום לעברית פטיש לו היה לי   להלום בו מדי בוקר   להלום בו מדי ערב   על פני התבל   להלום ולהתריע   להלום ולהשמיע   הלמות של אהבה   בין איש ורעהו,  על פני התבל |  תרגום עדנה פלג פטיש לו היה לי   לעמול בו כל הבוקר   לעמול בו כל הערב   בארץ כולה   להכות סכנה בו   בפטיש להתריע   ולומר אהבת אחים   ושלום עולם בינינו   על הארץ כולה |  אנגלית  If I had a hammer  I'd hammer in the morning  I'd hammer in the evening  All over this land  I'd hammer out danger  I'd hammer out a warning  I'd hammer out love between my brothers and my sisters  All over this land   |
הערות שוליים

↑  ההשראה לויקיליקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 0d524ec5-5934-3ba7-9eaa-acacca0bf383 
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 1962: למברט, הנדריקס ורוס – High Flying with Lambert, Hendricks & Ross | פרס גראמי לביצוע הטוב ביותר של קבוצה מוזיקלית   1963: פיטר, פול ומרי – "If I Had a Hammer (The Hammer Song)"  | הבא: 1964: פיטר, פול ומרי – "Blowin' in the Wind" |
טיסה 222 של טרנס-אסיה איירווייז

| --- | --- |
המטוס שהיה מעורב בתאונה, כחמישה ימים לפני התקרית
המטוס שהיה מעורב בתאונה, כחמישה ימים לפני התקרית
 תאריך:  23 ביולי 2014
 מיקום:  טאיוואן מאגונג, טאיוואן
 גורם:  טיסה נשלטת לתוך הקרקע
 קואורדינטות:  23°35′N 119°38′E﻿ / ﻿23.58°N 119.64°E﻿ / 23.58; 119.64
 הרוגים:  58
 פצועים:  15 
 ניצולים:  10
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  ATR 72-500
 מספר זנב:  B-22810
 מוצא:  גאושיונג, טאיוואן
 יעד:  מאגונג, טאיוואן
 מפעיל:  טרנס-אסיה איירווייז
 נוסעים:  54
 אנשי צוות:  4
  (למפת טאיוואן מוגדלת) טאיפיי ניו טאיפיי גאושיונג טאיג'ונג ג'ינצ'נג ג'ונגשינג טאינאן שינג'ו ג'ילונג ג'יאיי מצר טאיוואן  הרפובליקה העממית של סין  ים סין המזרחי  ים סין הדרומימיקום ההתרסקות(למפת טאיוואן רגילה) טאיפיי ניו טאיפיי גאושיונג טאיג'ונג ג'ינצ'נג ג'ונגשינג טאינאן שינג'ו ג'ילונג ג'יאיי מצר טאיוואן  הרפובליקה העממית של סין  ים סין המזרחי  ים סין הדרומימיקום ההתרסקות
 
טיסה 222 של טרנס-אסיה איירווייז (GE222/TNA222), הייתה טיסה פנימית בטאיוואן, שיצאה ב-23 ביולי 2014 משדה התעופה של גאושיונג בדרכה לשדה התעופה של מאגונג (אנ'). המטוס התרסק בעת הנחיתה, בשל צירוף של תנאי מזג אוויר קשים, העמסת שעות טיסה רבות על הטייסים ואי־הקפדה על טיסה על פי הנהלים.
בהתרסקות נהרגו 58 אנשים.
נוסעים ואנשי צוות במטוס לפי מדינות

| מדינה | נוסעים |
| --- | --- |
טאיוואן טאיוואן: 56 (4 אנשי צוות)
צרפת צרפת: 2
סך הכול: 58
הערות שוליים

↑  בטאיוואן נהרגו 51 נוסעים בהתרסקות מטוס באתר רשת ב, 23.07.14. מספר ההרוגים עודכן בהמשך.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקריות ואסונות תעופה ובנושא טאיוואן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טיסה 655 של איראן אייר

| --- | --- |
מטוס דומה למטוס שיורט
מטוס דומה למטוס שיורט
 תאריך:  3 ביולי 1988
 מיקום:  המפרץ הפרסי
 גורם:  יירוט
 קואורדינטות:  26°40′06″N 56°02′41″E﻿ / ﻿26.66833°N 56.04472°E﻿ / 26.66833; 56.04472
 הרוגים:  290
 פצועים:  0 
 ניצולים:  0
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  איירבוס A300
 מספר זנב:  EP-IBU
 מוצא:  נמל התעופה הבינלאומי מהראבד (טהראן)
 יעד:  נמל התעופה הבינלאומי דובאי
 חניות ביניים:  נמל התעופה של בנדר עבאס
 מפעיל:  איראן אייר
 נוסעים:  274
 אנשי צוות:  16
  (למפת איראן מוגדלת) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פקיסטן טורקמניסטן אוזבקיסטן אזרבייג'ן ארמניה טורקיה עיראק כווית ערב הסעודית  קטר איחוד האמירויות הערביות ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןמיקום ההתרסקות(למפת איראן רגילה) טהראן משהד כרג' אספהאן תבריז שיראז קום אהוואז רשת כרמאנשאה בנדר עבאס אפגניסטן פק. טורקמניסטן או. אזר. א. ט. עיראק כ. ערב הסעודית  ק. אי. ע. הים הכספי  המפרץ הפרסי  מפרץ עומאןמיקום ההתרסקות(למפת המפרץ הפרסי רגילה) איראן מפרץ עומאן  עומאן איחוד האמירויות הערביות  קטר ב. ערב הסעודית  כווית עיראקמיקום ההתרסקות(למפת המפרץ הפרסי מוגדלת) איראן מפרץ עומאן  עומאן איחוד האמירויות הערביות  קטר ב. ערב הסעודית  כווית עיראקמיקום ההתרסקות
 
מפה המציגה את מסלול הטיסה ומקום ההתרסקות
טיסה 655 של איראן אייר (IR655) הייתה טיסת נוסעים שהופלה בשוגג ב-3 ביולי 1988 מעל מצר הורמוז על ידי סיירת של הצי האמריקני. כל הצוות והנוסעים בטיסה, כולל 66 ילדים, מתו.
המטוס בטיסה זו, איירבוס A300B2-203, היה בדרכו מנמל התעופה של בנדר עבאס בדרום איראן לנמל התעופה הבינלאומי דובאי.
רקע

בספטמבר 1980 החלה מלחמת איראן–עיראק. במהלך המלחמה תקפו האיראנים מכליות נפט של כווית, מה שגרם להתערבותה של ארצות הברית במלחמה.
בהמשך עצרו שלטונות איראן ספינות מטען נייטרליות במצר הורמוז (המצר בתחום המים הטריטוריאליים של איראן ועומאן על פי חוק הים), מה שהוסיף למתיחות באזור.
התקרית

המטוס המריא בשעה 10:17 שעון מקומי. הטיסה הייתה אמורה להימשך 28 דקות. המטוס עלה לגובה 14,000 רגל (4,300 מטר), גובה נמוך יחסית לטיסה סילונית מסחרית. הטייס היה מוחסן רזאיאן (Mohsen Rezaian), טייס ותיק עם יותר מ-7,000 שעות טיסה.
במימי המפרץ הפליגה באותה תקופה הסיירת האמריקנית וינסנס. צוות הספינה היה דרוך, בעקבות תקרית שאירעה ב-17 במאי 1987, בה ירו מטוסי חיל האוויר העיראקי טילי אקסוסט לעבר סיירת אמריקנית אחרת (באירוע זה נהרגו 37 אנשי צוות הספינה).
טיסה 655 נקלטה במכ"ם האונייה, וצוות האונייה חשב בטעות שמדובר במטוס F-14 של חיל האוויר האיראני המתכונן לתקוף את הספינה. קפטן האונייה ויליאם רוג'רס (William C. Rogers III) הורה להפיל את המטוס. שני טילי קרקע-אוויר RIM-66 Standard נורו לעבר המטוס. רק לאחר הפגיעה הבין צוות הספינה את הטעות.
לאחר התאונה

מחקירת האירוע התברר כי צוות האונייה ניסה ליצור קשר עם מטוס האיירבוס, ושידר אות חירום שבע פעמים. צוות המטוס לא הבין את המסר ולא השיב. בחקירה התברר גם כי מד מהירות הרוח במטוס טעה ב-50 קשר (93 קמ"ש), והמטוס סטה מנתיבו. עוד נבדקו בחקירה גם מכשירי המכ"ם של האונייה, והתברר כי לא היו בהם בעיות. עם זאת הוצבה טייסת של חיל האוויר האיראני בנמל התעופה של בנדר עבאס (משם המריא המטוס).
ממשלת ארצות הברית הביעה צער על אובדן חיי חפים מפשע, אך מעולם לא הודתה באחריות למקרה, ולא התנצלה בפני הממשל האיראני.
בשנת 1996 תבעה איראן את ארצות הברית בבית הדין הבינלאומי לצדק. בסופו של דבר שילמה ארצות הברית למשפחות הקורבנות סכום של 131,800,000 דולר (כ-300,000 לכל איש), בתנאי שהכסף לא יעבור דרך הממשלה האיראנית. תאונה זו סיבכה עוד יותר את היחסים המתוחים ממילא בין שתי המדינות.
לאירוע הוקדש פרק בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "תעופה בחקירה".
דומיצינו ארקאנג'לי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביוני 1968 ונציה, איטליה 
 פטירה:  13 ביולי 2020 (בגיל 52) בוורלי הילס, ארצות הברית 
 מדינה:  איטליה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 בן או בת זוג:  רפאלה בראצ'י (1988–1992)   דומיניק סנדה 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
דומיצינו ארקאנג'לי (באיטלקית: Domiziano Arcangeli;‏ 10 ביוני 1966, ונציה – 13 ביולי 2020, בוורלי הילס) היה שחקן, מפיק, ותסריטאי איטלקי שעבר לארצות הברית. הוא ידע בעיקר בסרטים בעלי תקציב נמוך במיוחד סרטי ניצול. בסך הכל הוא היה שותף ליצירת כ-150 סרטים וסדרות טלוויזיה.
ביוגרפיה

דומיצינו ארקאנג'לי נולד בוונציה והחל את הקריירה שלו כדוגמן. ארקאנג'לי התגלה על ידי הצלם הלמוט ניוטון בוונציה ב-1979, ולאחר כמה צילומים עם ניוטון עצמו הוא הפך לדוגמן מבוקש בינלאומי. בשנות ה-80 הוא התחיל להופיע בסרטים. בשנת 1987 הוא שיחק בסרט "אינטרוויסטה" של פדריקו פליני. בשנים 1988–1991 הוא היה נשוי לרפאלה בראצ'י שזכתה בתואר "מיס איטליה" בשנת 1983.
בתחילת המאה ה-21 הוא עבר לארצות הברית והחל לשחק בסרטי הוליווד. בשנת 2009 ארקאנג'לי הקים את חברת ההפקה Empire Films והפיק במסגרתה מספר סרטים. בשנת 2013 הוא שיחק והפיק את סדרת הטלוויזיה The Bathroom Diaries.
בשנת 2016 דומיצינו ארקאנג'לי זכה בפרס "השחקן הטוב ביותר" ב-United International Film Festival.
דומיציאנו ארקאנג'לי נפטר בשנת 2020 בבברלי הילס.
פילמוגרפיה חלקית

1988: "Pomeriggio Caldo"
1989: " Francesco"
1991: "Paprika"
2002–2003: "ChromiumBlue.com"
2009: House of Flesh Mannequins (שחקן ומפיק)
2009: Samurai Avenger: The Blind Wolf
2010: Orgy of Blood (שחקן ומפיק)
2010: Virus X (שחקן ומפיק)
2011: My Name Is A by Anonymous
2012: Scary or Die
2012: The Ghostmaker (שחקן ומפיק)
2012: Scenes from a Gay Marriage (שחקן ומפיק)
2013: The Brides of Sodom (שחקן ומפיק)
2013:  Ambushed
2014: "The Human Race"
2016: "Travel Well, Kamikaze"
שועל המדבר: סיפורו של רומל

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  ספר של דזמונד יאנג
 בימוי:  הנרי האת'וויי
 הופק בידי:  ננלי ג'ונסון
 תסריט:  ננלי ג'ונסון
 עריכה:  ג'יימס ב. קלארק
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס מייסון  ג'סיקה טנדי
 מוזיקה:  דניאל אמפיטיאטרוף
 צילום:  נורברט ברודין
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 באוקטובר 1951
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט מלחמה 
 מקום התרחשות:  אפריקה 
 תקופת התרחשות:  1944 
 הכנסות:  2.4 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
שועל המדבר: סיפורו של רומל (באנגלית: The Desert Fox: The Story of Rommel) הוא סרט מלחמה ביוגרפי אמריקאי בשחור-לבן משנת 1951 בבימויו של הנרי האת'וויי, עם ג'יימס מייסון וג'סיקה טנדי בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "רומל: שועל המדבר", מאת דזמונד יאנג (אנ') משנת 1950. יאנג שירת כקצין במערכה בצפון אפריקה, נפל בשבי הגרמני ונפגש לזמן קצר עם ארווין רומל שלדבריו פקד על פקודיו להתייחס אליו בהתאם לשבוי מלחמה. לאחר המלחמה הוא החל במחקר על רומל שמציג אותו באופן חיובי. גם בסרט מוצגים רומל וחברו דר קרל סטרולין (אנ') כמתנגדי הנאצים. בפועל הם החלו להתנגד רק כשאדולף היטלר החל להפסיד במלחמה.
מייסון גילם את רומל גם בסרט חולדות המדבר משנת 1953. בסרט קטעים דוקומנטריים מהקרבות בצפון אפריקה ובאירופה במלחמת העולם השנייה.
תקציר העלילה

נובמבר 1941, חוליית קומנדו בריטית נוחתת בחוף לוב כדי להתקיף את מפקדו של ארווין רומל ולפגוע בו או לשבותו (מבצע פליפר). הפעולה נכשלת, רומל נמצא בטיפול בגרמניה.
1942 - כוחותיו של רומל מתקדמים לעבר מצרים. הבריטים נסוגים וחלק מהם נשבים ובהם דזמונד יאנג (בתפקיד עצמו). הגרמנים רוצים לכפות על יאנג להודיע לשאר היחידות הבריטיות להיכנע, אך לפתע מגיע למקום גנרל ארווין רומל (ג'יימס מייסון) ומבטל את הפקודה שהיא בניגוד לזכויותיו כשבוי.
גנרל מונטגומרי מתחיל במתקפה באל עלמיין בשעה שרומל בגרמניה מחלים מדיפטריה אפית. הוא נסוג למרות הוראותיו של היטלר לא לסגת אלא להישאר ולמות (ניצחון או מוות). בגלל מחלתו הוא שב לאירופה ולא חזה בחייליו נשבים.
בבית החולים מבקר אותו ידידו ד"ר קרל סטרולין (סדריק הרדוויק) (אנ') ראש עיריית שטוטגרט ומנסה לשכנע אותו להצטרף לניסיון להרוג את היטלר. רומל שומע אך לא משיב לו.
רומל מתמנה למפקד החומה האטלנטית ומתווכח עם מפקד הכוחות בצרפת גרד פון רונדשטט (לאו ג. קרול) ומנסה לשכנע אותו כי החומה הזאת חדירה וכי לא בטוח שהפלישה תיערך בפה דה קאלה כפי שחזה היטלר באסטרולוגיה שלו. רונדשטט אומר שהוא ממלא פקודות ואינו משתתף בקשר נגד היטלר.
לאחר הפלישה לנורמנדי המצב נעשה קשה. היטלר (לות'ר אדלר) מבקר במפקדתו של רומל ומטיח בו האשמות קשות. ב-20 ביולי 1944 ניצל היטלר מהתנקשות בחייו. רומל נפגע קשות מהפצצה ב-17 ביולי 1944 ומחלים בביתו.
וילהלם קייטל (ג'ון הויט) אוסף ידיעות על קשר של רומל עם הקושרים נגד היטלר ושולח את גנרל וילהלם בורגדורף (אוורט סלואן) לביתו של רומל. בוגדורף מסביר לרומל את המצב ומציע לו להתאבד ואז יישמר כבודו וזכויות משפחתו או לעמוד למשפט שסופו ידוע וכבודו וזכויות משפחתו ייפגעו.
רומל מסביר את המצב לאשתו לוציה (ג'סיקה טנדי) ונפרד מבנו מנפרד (ויליאם ריינולדס) ומודיע לו שהוא בדרך לתפקיד חדש.
לבסוף מצטט הקריין (מייקל רני) את הערכתו של צ'רצ'יל לרומל.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'יימס מייסון | ארווין רומל |  |
| ג'סיקה טנדי | לוציה רומל |  |
| לאו ג. קרול | גרד פון רונדשטט |  |
| לות'ר אדלר | אדולף היטלר |  |
| סדריק הרדוויק | קארל סטרולין |  |
| ג'ון הויט | וילהלם קייטל |  |
| אוורט סלואן | וילהלם בורגדורף |  |
| דזמונד יאנג | דזמונד יאנג | בתפקיד עצמו |
| ויליאם ריינולדס | מנפרד רומל |  |
המעורר, י.ח ברנר

| --- | --- |

 בימוי:  יאיר קדר
 הופק בידי:  יאיר קדר
 עריכה:  אילה בנגד
 מוזיקה:  אבי בללי
 צילום:  יניב לינטון
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  2015
 משך הקרנה:  56 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דוקומנטרי
המעורר, י.ח ברנר (באנגלית: The Awakener: The Story of YH Brenner) הוא סרט תיעודי על חיי הסופר יוסף חיים ברנר, בבימויו של יאיר קדר משנת 2015 כסרט הרביעי בסדרת הָעִבְרִים. הסרט אף הוקרן בפסטיבל דוקאביב.
הסרט הופק על ידי יאיר קדר ויצא בסיוע קרן מקור, שירות הסרטים הישראלי, קרן אבי חי ורשות השידור. הסרט עלה גם ליוטיוב וזכה למעל 30,000 צפיות.
הבאר של אורד

במיתולוגיה הנורדית, הבאר של אורד (בנורדית עתיקה: Urðarbrunnr) היא באר הממוקמת במרכז אסגארד. הבאר היא אחת משלוש הבארות הנובעות משורשיו של יגדראסיל, עץ העולם.
בצלאל מכליס

| --- | --- |

 לידה:  1963 (בן 61 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מעסיק:  אלביט מערכות 
 תפקיד:  מנהל כללי  נשיא 
 
בצלאל (בוצי) מכליס (נולד ב־1963) הוא נשיא ומנכ"ל אלביט מערכות משנת 2013.
ביוגרפיה

בצלאל מכליס נולד ברמת גן ב־1963. שירת בצה"ל כקצין בחיל התותחנים, ובמהלך שירות המילואים הועלה לדרגת אלוף-משנה. בין השאר פיקד על עוצבת התבור.
למד הנדסת מכונות, ומדעי המחשב בטכניון ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת ת"א. השתתף ב-Advanced Management Program ב-Harvard Business School.
לאחר לימודי תואר שני, ב־1991, הצטרף לאלביט מערכות וכיהן בה בתפקידי ניהול בחטיבת התקשוב והיבשה של החברה. מאז 2004 כיהן כמנכ"ל חטיבת היבשה והתקשוב וכסגן נשיא מטה החברה.
ב־2013 החליף את יוסי אקרמן כנשיא ומנכ"ל אלביט והוביל במהלך השנים שינויים מבניים שהגדילו את מחזור המכירות של החברה השנתי למעל 5 מיליארד דולר ואת צבר ההזמנות של כ-15 מיליארד דולר ב־2022. במהלך כהונתו עברה אלביט מערכות שינויים מבניים מהותיים. בשנת 2015 רוכזה פעילות הסייבר, של החברה במסגרת חברת הבת "סייברביט", אליה צורפה בהמשך חטיבת הסייבר של נייס מערכות שרכשה אלביט מערכות תמורת 120 מיליון דולר.
בשנת 2018 הוביל מכליס את רכישת תעש מערכות (לשעבר התעשייה הצבאית) תמורת 1.8 מיליארד ש"ח. בשנת 2019 הוביל את רכישת חטיבת ראיית הלילה של חברת "האריס" (אנ') האמריקאית תמורת 350 מיליון דולר. בשנת 2020 הוביל את רכישת ספרטון האמריקאית, העוסקת בלוחמה בצוללות, תמורת 380 מיליון דולר, וכן את רכישת חברת רוקאר המפתחת מערכות ניווט והנחיה לדיוק רקטות ופצצות, פועלת מהר חוצבים בירושלים, ומעסיקה 122 עובדים.
בין השינויים המרכזיים בתקופת כהונתו בחברה היו הפיצול של חטיבת היבשה והתקשו״ב ב־2018, והרחבת הפעילות הבינלאומית בבריטניה, גרמניה ואוסטרליה. בעקבות הסכמי אברהם, מוסדו קשרי החברה גם עם איחוד נסיכויות ערב.
מכליס משמש גם כדירקטור בחברות בנות של "אלביט מערכות": אל-אופ, אלביט מערכות יבשה, אלישרא ותעש מערכות.
הערות שוליים

↑  עמיר רפפורט, "מנוע הצמיחה – מודיעין וסייבר", ריאיון עם מכליס באתר IsraelDefense,‏ 2014.
↑  שירי חביב ולדהורן, ‏אלביט סיכמה את 2020 עם 3.5% צמיחה ומשדרת אופטימיות ל-2021, באתר גלובס, 24 במרץ 2021
↑  בלעדי ל-Techtime: אלביט הקימה חברת סייבר, באתר TechTime‏, 16 באפריל 2015
↑  אלביט מחזקת את CyberBit: רוכשת חט' הסייבר של נייס, באתר TechTime‏, 21 במאי 2015
↑  עמרי מילמן וגולן חזני, תעש מערכות נמכרת לאלביט ב־1.8 מיליארד שקל, המפעלים יעברו לדרום הארץ, באתר ynet, 11 במרץ 2018.
↑  שירי חביב ולדהורן, ‏כדי לממן את הרכישה של Harris: אלביט מערכות גייסה 665 מיליון שקל בהנפקה פרטית, באתר גלובס, 10 באפריל 2019
↑  גולן חזני, אלביט מערכות תפצל חטיבות ותשלב את תעש לתוכה, באתר כלכליסט, 13 במרץ 2018
↑  חנן גרינווד, היחסים מתחממים: אלביט פתחה חברה בת באיחוד האמירויות, באתר ישראל היום, 14 בנובמבר 2021
↑  בצלאל מכליס, באתר "הדירקטורים"
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבשורה על פי אלוהים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אסי דיין
 הופק בידי:  יורם כסלו
 תסריט:  אסי דיין
 עריכה:  זוהר סלע
 שחקנים ראשיים:  אסי דיין, גיל קופטש
 מוזיקה:  בועז אבני
 צילום:  עופר ינוב
 מדינה:  ישראל 
 חברה מפיצה:  קרן הקולנוע הישראלי, ח. ל.ס הפקות
 הקרנת בכורה:  13 במאי 2004
 משך הקרנה:  87 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  ירושלים 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הבשורה על פי אלוהים הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של אסי דיין, שיצא לאקרנים בשנת 2004.
תקציר העלילה

לאחר 2000 שנות שלווה, מודיע מלאך לאלוהים (אסי דיין) ולבנו, ישו (גיל קופטש), שני בטלנים חסרי-עניין, כי הגיע מועד הגאולה, וכי על ישו ללכת לארץ ישראל במטרה לעשות סדר. ישו עובר קורס מזורז ובשנת 2000 חוזר לירושלים, במסווה של סטטיסט בהפקה המצטלמת בעיר. במקביל, מחליט אלוהים לרדת גם הוא אל הארץ במטרה לחפש אהבה, אך נאלץ לחלץ את בנו, אשר כמעט נצלב בשנית. "הבשורה על פי אלוהים" הוא סרט סאטירי אנטי-דתי חתרני, המפקפק בערכי הדתות המובילות, היהדות והנצרות. זכה להצלחה בינונית בלבד ולביקורות שליליות רבות.
שחקנים

| שחקנ/ית | דמות |
| --- | --- |
אסי דיין: אלוהים
גיל קופטש: ישו
צופית גרנט: ג'ודי
יהודה אפרוני: פיוס השנים עשר
טינקרבל: שטן
גילה אלמגור: מריה
גולן אזולאי: תומאס דה טורקמדה
אייל גפן: נוסטרדמוס
יוני להב: יהודה איש קריות
דנה פרנס: ז'אן ד'ארק
אריקה קנולר: אמא תרזה
יגאל עדיקא: יוסף
רוברטו פולק: לוקאס
רבקה גור: מדריכת הצליינים
יוסי גרבר: 
ישראל פוליאקוב: מנחה המסיבה
ציון ברוך: מלאך
ראו גם

"דוגמה" (1999)
לקריאה נוספת

עידו רוזן. האב, הבן והעיר הקדושה: "הבשורה על פי אלוהים" והטרילוגיה של אסי דיין. קריאות ישראליות 7. 2025.
Goodnight, Irene

| --- | --- |

לדבלי
 סינגל בביצוע לדבלי
 סוגה:  מוזיקת פולק אמריקאית 
 חברת תקליטים:  Melodisc Records 
 
"Goodnight, Irene" (בעברית: "לילה טוב, איירין") הוא שיר אמריקאי, שהוקלט לראשונה על ידי זמר הפולק, לדבלי ב-1933 ולאחר מכן על ידי אמנים רבים, בהם פיט סיגר והוויברז, פרנק סינטרה, נט קינג קול, ג'וני קאש, אריק קלפטון, ג'רי לי לואיס, ג'ימי הנדריקס וליטל ריצ'רד, מיסיסיפי ג'ון הארט, ואן מוריסון, טום ווייטס ועוד. הגרסה של הוויברז שהתה 13 שבועות במקום הראשון של מצעד הפזמונים של בילבורד בשנת 1950. שתי גרסאות מוקלטות של השיר נכללו בהיכל התהילה של פרס גראמי.