stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וילהלם גליזה
קורות חייו

וילהלם גליזה נולד בשנת 1915 בעיירה גולדברג בשלזיה, סמוך לעיר לגניצה, אז חלק מגרמניה ומאז 1945 חלק מפולין (נקראת כיום זלוטורייה). אביו שנקרא גם כן וילהלם היה שופט מחוזי. מגיל צעיר התעניין גליזה באסטרונומיה וכבר בזמן לימודיו בבית הספר החל לבצע תצפיות בכוכבים. בשנת 1933 החל ללמוד אסטרונומיה, מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת ברסלאו ולאחר מכן באוניברסיטת ברלין. לאחר לימודיו החל לעבוד במכון לחישובים אסטרונומיים ששכן בדאהלם ועבר לאחר מלחמת העולם השנייה להיידלברג. בזמן המלחמה הוא גויס לשירות צבאי כמומחה לבליסטיקה ונשלח בשנת 1942 לחזית המזרחית, שם שירת עד לפברואר 1945 אז נפל בשבי הרוסי מצפון לפוזנן. גם בזמן שירותו ובתקופת השבי הוא המשיך לצפות בכוכבים, אך ללא כל ציוד עזר, עד לשחרורו בספטמבר 1949.
גליזה חזר לעבודתו במכון לחישובים אסטרונומיים במקומו החדש בהיידלברג ושם עבד עד למותו בשנת 1993, 13 שנים לאחר פרישתו הרשמית לגמלאות. החל משנת 1951, בעידודו של האסטרונום ההולנדי פטר ון קאמפ, החל גליזה בחקר הכוכבים הקרובים למערכת השמש, תחום בו עסק לאורך רוב שנותיו במכון, וב-1957 פרסם את הגרסה הראשונה של קטלוג גליזה לכוכבים קרובים.
עבודתו

בשנות עבודתו במכון עסק גליזה בזיהוי הכוכבים הקרובים למערכת השמש ובקיטלוגם ופרסם בשנים 1957 ו-1969 את שתי הגרסאות הראשונות של קטלוג גליזה. כמו כן היה מעורב ביצירת גרסאות 4 ו-5 של קטלוג הכוכבים היסודיים שכולל את המיקום המדויק של כוכבים נבחרים, שמשמשים לחישוב המיקום של שאר כוכבי השמים. החל משנות ה-70 של המאה ה-20 הוא עבד בשיתוף עם הרטמוט יארייס ואיתו פרסם עדכון של קטלוג גליזה בשנת 1979 ואת המהדורה השלישית של הקטלוג בשנת 1991. כוכבים רבים שמופיעים בקטלוגים שפרסם נקראים בפרסומים מדעיים ופופולרים בציון שקיבלו בקטלוג (למשל גליזה 581 או גליזה 229). כמו כן גליזה הונצח בשמו של האסטרואיד 1823 גליזה שהתגלה בשנת 1951.
הערות שוליים

1 2  H. Jahreiß: Nachrufe: Wilhelm Gliese, Mitteilungen der Astronomischen Gesellschaft, Nr. 77, p. 5 (1994)
↑  W. Gliese: Katalog der Sterne näher ALS 20 Parsek für 1950.0, Astronomisches Rechen-Institut, Heidelberg (1957)
↑  W. Gliese: Catalogue of Nearby Stars, Veröffentlichungen des Astronomischen Rechen-Instituts Heidelberg, Nr. 22 (1969)
↑  W. Gliese & H. Jahreiß: Nearby Star Data Published 1969-1978, Astronomy and Astrophysics, Suppl. Ser. 38, p. 423 (1979)
↑  W. Gliese & H. Jahreiß: Preliminary Version of the Third Catalogue of Nearby Stars, The Astronomical Data Center CD-ROM: Selected Astronomical Catalogs (1991)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810612548305606  BIBSYS: 90754528  CiNii: DA04706055  GND: 131638955  ISNI: 0000 0000 8399 9905  NLA: 35128399  NTA: 120917122  RERO: 02-A003301934  SUDOC: 136518249  Trove: 834885  VIAF: 91557258   WorldCat (עם VIAF): 91557258
וולפגנג אובראט

וולפגנג אובראט (משמאל) גרד מילר לאחר הזכייה במונדיאל 1974
וולפגנג אובראט (בגרמנית: Wolfgang Overath, נולד ב-29 בספטמבר 1943 בזיגבורג שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בפ.צ. קלן ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים

אובראט שיחק לאורך כל קריירת הבוגרים שלו בפ.צ. קלן, אליה הגיע בגיל 19, לאחר ששיחק במועדון נוער בעיר הולדתו זיגבורג. אובראט נודע כשחקן בעל רגל שמאל חזקה, טכניקה ויכולת מסירה מצוינת. אובראט זכה עם קלן באליפות בעונת 1964, בה נחנכה הבונדסליגה, ובשני גביעים מקומיים.  הראשון בשנת 1968, לאחר ניצחון 4-1 בגמר על בוכום, והשני בשנת 1977, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על הרטה ברלין. לאחר זכייה זו, פרש אובראט מכדורגל.
לאובראט 409 הופעות בבונדסליגה במדי פ.צ. קלן בהן כבש 83 שערים, נוסף על הופעות בקבוצה לפני הקמת הבונדסליגה, והוא ממוקם במקום השני בטבלת שיאני ההופעות של הקבוצה בבונדסליגה בכל הזמנים, לאחר הראלד שומאכר. בנוסף, אובראט הופיע 71 פעמים במפעלים אירופיים, בהן כבש 11 שערים.
קריירה בינלאומית

אובראט החל לשחק בנבחרת גרמניה המערבית בשנת 1963, ושיחק במדיה בשלושה מונדיאלים. במונדיאל 1966 סיים אובראט עם הנבחרת במקום השני לאחר הפסד במשחק הגמר לנבחרת אנגליה. במונדיאל 1970 סיים אובראט עם הנבחרת במקום השלישי, לאחר שהנבחרת הודחה בחצי הגמר מול נבחרת איטליה, וניצחה במשחק על המקום השלישי את נבחרת אורוגוואי. במונדיאל 1974 אובראט זכה עם נבחרת גרמניה המערבית, בפעם השנייה בתולדותיה, ובכך הפך לאחד משלושה שחקנים בלבד שזכו הן במקום השלישי, הן במקום השני והן במקום הראשון במונדיאלים, בצוותא עם חבריו לנבחרת פרנץ בקנבאואר וספ מאייר. הישג זה שוחזר, נכון לשנת 2015, על ידי שני שחקנים בלבד, מירוסלב קלוזה הגרמני ופרנקו בארזי האיטלקי. במונדיאל 1974 נבחר אובראט לנבחרת מצטייני הטורניר.
לאובראט היה מאבק מול חברו לנבחרת גינטר נצר, שכיכב אז בבורוסיה מנשנגלדבך, אחת מיריבותיה הגדולות של פ.צ. קלן, קבוצתו של אובראט. מאמן הנבחרת הלמוט שן העדיף לעיתים קרובות את אובראט, שנחשב מגוון יותר במשחקו מנצר, אך נאלץ לוותר על שירותיו ביורו 1972 עקב פציעה, בעוד שנצר הוביל את הנבחרת לזכייה באותו טורניר בצוותא עם פרנץ בקנבאואר וגרד מילר. בהמשך, אובראט החליף בעצמו את נצר לאחר שזה נפצע. נצר אמר כעבור זמן על אובראט שהוא "נולד לשחק עבור גרמניה".
לאחר מונדיאל 1974 פרש אובראט מהנבחרת, לאחר שצבר 81 הופעות, בהן הבקיע 17 שערים.
לאחר הפרישה

אובראט כיהן כנשיא פ.צ. קלן החל משנת 2004, ופרש מהתפקיד בשנת 2011.
תארים

עם פ.צ. קלן:
אליפות הבונדסליגה: 1964
הגביע הגרמני (2): 1968, 1977
עם נבחרת גרמניה המערבית:
מונדיאל: 1974.
תארים אישיים:
נבחרת המונדיאל של פיפ"א: 1974.
הערות שוליים

↑  טבלת שיאני ההופעות של פ.צ. קלן בבונדסליגה באתר worldfootball.net
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1966 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 טילקובסקי •  2 הוטגס •  3 שנלינגר •  4 בקנבאואר •  5 שולץ •  6 ובר •  7 ברולס •  8 האלר •  9 זלר •  10 הלד •   11 אמריך •  12 אובראט • 13 הורניג •  14 לוץ • 15 פאטזקה • 16 לורנץ • 17 פול • 18 זילוף • 19 קראמר • 20 גרבובסקי • 21 ברנרד • 22 מאייר • מאמן: שן |  1 טילקובסקי •  2 הוטגס •  3 שנלינגר •  4 בקנבאואר •  5 שולץ •  6 ובר •  7 ברולס •  8 האלר •  9 זלר •  10 הלד •   11 אמריך •  12 אובראט • 13 הורניג •  14 לוץ • 15 פאטזקה • 16 לורנץ • 17 פול • 18 זילוף • 19 קראמר • 20 גרבובסקי • 21 ברנרד • 22 מאייר • מאמן: שן | מערב גרמניה |
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1970 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 מאייר •  2 הוטגס •  3 שנלינגר •  4 בקנבאואר •  5 שולץ •  6 ובר •  7 פוגטס •  8 האלר •  9 זלר •  10 הלד •   11 פיכטל •  12 אובראט • 13 מילר •  14 ליבודה • 15 פאטזקה • 16 לורנץ • 17 להר • 18 זילוף • 19 דיטריך • 20 גרבובסקי • 21 מנגליץ • 22 וולטר • מאמן: שן |  1 מאייר •  2 הוטגס •  3 שנלינגר •  4 בקנבאואר •  5 שולץ •  6 ובר •  7 פוגטס •  8 האלר •  9 זלר •  10 הלד •   11 פיכטל •  12 אובראט • 13 מילר •  14 ליבודה • 15 פאטזקה • 16 לורנץ • 17 להר • 18 זילוף • 19 דיטריך • 20 גרבובסקי • 21 מנגליץ • 22 וולטר • מאמן: שן | מערב גרמניה |
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1974 (אלופת העולם) |
| --- | --- | --- |
|  1 מאייר •  2 פוגטס •  3 ברייטנר •  4 שוורצנבק •  5 בקנבאואר •  6 הוטגס •  7 וימר •  8 קולמן •  9 גרבובסקי •  10 נצר •   11 היינקס •  12 אובראט • 13 מילר •  14 הנס • 15 פלוהה • 16 בונהוף • 17 הולצנביין • 18 הרצוג • 19 קאפלמן • 20 קרמרס • 21 ניגבור • 22 קלף • מאמן: שן |  1 מאייר •  2 פוגטס •  3 ברייטנר •  4 שוורצנבק •  5 בקנבאואר •  6 הוטגס •  7 וימר •  8 קולמן •  9 גרבובסקי •  10 נצר •   11 היינקס •  12 אובראט • 13 מילר •  14 הנס • 15 פלוהה • 16 בונהוף • 17 הולצנביין • 18 הרצוג • 19 קאפלמן • 20 קרמרס • 21 ניגבור • 22 קלף • מאמן: שן | מערב גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118738895  ISNI: 0000 0000 2056 5384  VIAF: 18017538   WorldCat (עם VIAF): 18017538
וילהלם דורפפלד

| --- | --- |

 לידה:  26 בדצמבר 1853 ברמן, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  25 באפריל 1940 (בגיל 86) לפקדה, יוון 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה, אדריכל
 מקום מגורים:  גרמניה, יוון
 מקום קבורה:  Nydri 
 מקום לימודים:  האקדמיה לבניין 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרידריך שילר 
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב המלכותית (1911)  מגן הנשר של הרייך הגרמני (26 בדצמבר 1933) 
 תרומות עיקריות
 חפירות באולימפיה, טרויה, אתונה, פרגמון ואגורה, הקמת בית ספר גרמני באתונה ומנהל מכון ארכאולוגי גרמני באתונה.
 
וילהלם דורפפלד (בגרמנית: Wilhelm Dörpfeld‏; 25 בדצמבר 1853 - 23 באפריל 1940) ארכאולוג וארכיטקט גרמני.
תולדות חייו

וילהלם דורפפלד נולד בוופרטל. בצד הכשרתו ועיסוקו כארכיטקט התעניין מאוד בארכאולוגיה, והצטרף ב-1884 להיינריך שלימן, חופרה של טרויה, בחפירותיו באקרופוליס של טירינס. ב-1893 חזר לחפור בטרויה בטענו ששלימן הרס שם את הרצף הארכאולוגי ובלבל בין השכבות השונות. בשנים 1885–1890 חפר באקרופוליס של אתונה, ובשנים 1903–1911 ניהל חפירות בפרגמון. בסוף יוני 1914 שב לברלין בגלל המתיחות שלפני מלחמת העולם הראשונה ונשאר בה בשבע השנים הבאות. במהלך המלחמה שירת במודיעין של המטה הכללי ומטה הצי, במקביל לעבודתו המדעית. בתחילת המלחמה היה בין החותמים על מנשר התשעים ושלושה ונמנה עם מיעוט החותמים שעמדו על כך שהעובדות במנשר נכונות, גם לאחר המלחמה.
דורפפלד מת ב-1940.
עמדותיו

על סמך הממצאים בטירינס ובטרויה, הגה דורפפלד רעיון, שאמנות גאומטרית התחילה כבר בתקופה המיקנית, ולמעשה בכך מחק את תקופת החושך ביוון. הוא חפר גם באולימפיה, מקום בו חפר בתחילה עם קורטיוס ואדולף פורטוונגלר, וגם משם רצה להוכיח את התזה שלו.
אך קמו לו מתנגדים רבים, ובראשם אדולף פורטוונגלר שכינה אותו "בור מוחלט", ובסופו של דבר הוא זכה ללעג ולקלס, וגם תלמידיו פרשו ממנו.
בגרמניה הוא היה נערץ, ושם הקים את ה"אקדמיה לארכאולוגיה", וגם גימנסיה.
אף על פי שדעתו לא התקבלה ואף זכתה ללעג רב, נחשב דורפפלד לארכאולוג מעולה, ולזה תרם הידע הרב שלו בארכיטקטורה, שעזר לו לזהות היטב את השכבות השונות ולהבדיל ביניהן.
הערות שוליים

↑  Cees H. Goekoop, Where on Earth Is Ithaca?: A Quest for the Homeland of Odysseus, page 65
↑  Jürgen von Ungern-Sternberg, Wolfgang von Ungern-Sternberg, Der Aufruf "An die Kulturwelt!"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286838005171  PLWABN: 9810644061405606  BIBSYS: 1045915  BNE: XX1151975  BnF: cb10433194n (data)  CANTIC: a20126347  CiNii: DA09299662  GND: 118672169  ISNI: 0000 0001 2146 4398  LCCN: no2003088451  NKC: kup19970000022583  NLG: 137729  NTA: 071857117  RERO: 02-A003202897  SNAC: w6hr6xqx  SUDOC: 069835721  S2AuthorId: 148338587  ULAN: 500288114  VcBA: 495/106063  VIAF: 106965312   WorldCat (עם VIAF): 106965312
ויקטור בבריקו

| --- | --- |

 לידה:  9 בנובמבר 1963 (בן 60) מינסק, ברה"מ 
 מדינה:  בלארוס, ברית המועצות 
 השכלה:  Faculty of Mechanics and Mathematics of the Belarusian State University (1988)  האקדמיה למנהל ציבורי (1995) 
 מעסיק:  Powder Metallurgy Institute, Belgazprombank 
 פרסים והוקרה:  Gratitude from the President of the Republic of Belarus (2002) 
 חתימה:   
 babariko.vision
 
ויקטור בבריקו (נולד ב-9 בנובמבר 1963) הוא בנקאי, נדבן ואיש ציבור בלארוסי.
חיים וקריירה

הוא נולד ב-9 בנובמבר 1963 במינסק. בשנת 1981 סיים את בית ספר תיכון מספר 92 במינסק. בשנת 1988 סיים את לימודיו בפקולטה למכניקה ומתמטיקה של אוניברסיטת בלארוס ובשנת 1995 את האקדמיה למינהל ציבורי בחסות קבינט השרים של הרפובליקה של בלארוס. חמש שנים אחר כך סיים קורסים לתואר שני באוניברסיטה הכלכלית של בלארוס.
בבריקו עובד במערכת הבנקאית בבלארוס מאז יולי 1995. ביולי 2000 מונה ליו"ר מועצת המנהלים של בלגזפרום בנק. ב-12 במאי 2020 התפטר מרצונו מתפקיד יו"ר מועצת המנהלים של בלגזפרומבנק והצהיר על כוונתו להשתתף בבחירות לנשיאות בלארוס 2020.
ב-19 ביוני 2020 עוכב על ידי הרשויות. על פי החשד, המעצר נועד למנוע ממנו מלהתמודד לנשיאות.
נדבן

ויקטור תמך בהחזרת יצירות אמנות ייחודיות לבלארוס והעניק חסות לאירועי אמנות שונים.
דעת קהל

על פי סקרי אינטרנט לא רשמיים, יותר ממחצית מהנשאלים, או כמחציתם, מוכנים לתמוך בו בבחירות לנשיאות.
חיים אישיים > משפחה

אשתו מרינה מתה ב-15 באוגוסט 2017. ילדים: הבן אדוארד, איש עסקים, מייסד פלטפורמת מימון ההמונים Ulej, מייסד שותף של הפלטפורמה MolaMola; הבת מריה, גרה באוסטרליה.
הערות שוליים

↑  "Banker and philantropist Babaryka to stand in 2020 presidential election". belsat.eu.
↑  AFP, Tatiana Kalinovskaya for (2020-06-19). "Belarus Leader's Election Rival Detained as Crackdown Intensifies". The Moscow Times (באנגלית). נבדק ב-2020-06-19.
↑  "Press-conference devoted to the 'Art-Minsk' Festival was held for the second time". artbelarus.by.
↑  "Belsat.eu visits closed art presentation". belsat.eu.
↑  "Если бы выборы состоялись завтра и все претенденты были бы зарегистрированы ЦИК, за кого бы вы проголосовали? Этот опрос нельзя рассматривать как социологическое исследование, поскольку он отражает только мнение проголосовавших пользователей портала | ОПРОСЫ TUT.BY". www.tut.by.
↑  "За каго б вы прагаласавалі на выбарах, калі б там лічылі галасы?". Наша Ніва.
↑  Telegraf.by
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1212300823  VIAF: 1679154260334224480009   WorldCat (עם VIAF): 1679154260334224480009
ויקטור גורבטקו

| --- | --- |

 לידה:  3 בדצמבר 1934 ונצי (מחוז קרסנודאר)
 פטירה:  17 במאי 2017 (בגיל 82) מוסקבה
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית
 לאום:  ברית המועצות סובייטי/רוסיה רוסיה
 השכלה:  בית הספר הצבאי הגבוה לטייסי קרב (1956)  אקדמיית חיל האוויר הסובייטי על שם ז'וקובסקי (1968) 
 עיסוקים נוספים:  טייס קרב
 תקופת השירות:  1960–1982 (כ־22 שנים)
 דרגה:  גנרל-מיור
 זמן שהייה בחלל:  30 ימים, 12 שעות, 47 דקות
 משימות
 סויוז 7, סויוז 24, סויוז 37
 עיטורים
  (פעמיים)   (3 פעמים) 
 
ויקטור וסילייביץ' גורבטקו (ברוסית: Виктор Васильевич Горбатко; 3 בדצמבר 1934 –  17 במאי 2017) הוא קוסמונאוט סובייטי  שטס לחלל בשלוש משימות חלל כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6.
קורות חיים

ויקטור גורבטקו נולד בעיירה ונצי במחוז קרסנודאר. בשנת 1953 הוא סיים בית הספר לטיסה ובשנת 1956 קיבל הסמכה לטייס קרב. הוא שירת ביחידת חיל האוויר הסובייטי עד לשנת 1960.
בשנת 1960 הוא התקבל ליחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לחלל.
בשנת 1969 ויקטור גורבטקו שוגר לחלל בפעם הראשונה בחללית סויוז 7 (אנטולי פיליפצ'נקו היה מפקד צוות). המטרה הייתה להתחבר לחללית סויוז 8 שלא הושגה.
בשנת 1977 ויקטור גורבטקו שוגר לחלל בפעם השנייה בחללית סויוז 24 כמפקד צוות. החללית התחברה תחנת החלל סאליוט 5. במהלך שייה בוצעו מספר מחקרים.
בשנת 1980 ויקטור גורבטקו טס לחלל בפעם השלישית כמפקד צוות של חללית סויוז 36. החללית התחברה תחנת החלל סאליוט 6. הוא חזר בחללית סויוז 37.
בשנת 1982 הוא עזב את יחידת הקוסמונאוטים ושירת בתפקידים שונים בחיל האוויר הסובייטי עד לשנת 1992.
בשנת 2017 ויקטור גורבטקו נפטר ונטמן בבית העלמין הצבאי הפדרלי להנצחה.
הרברט סקרף

| --- | --- |
הרברט סקרף באוניברסיטת ייל
הרברט סקרף באוניברסיטת ייל
 לידה:  25 ביולי 1930 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  15 בנובמבר 2015 (בגיל 85) Sag Harbor, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון  אוניברסיטת טמפל 
 מנחה לדוקטורט:  סלומון בוכנר 
 מוסדות:  אוניברסיטת ייל 
 תלמידי דוקטורט:  Frank Proschan, Ludo Van der Heyden, Timothy Kehoe, Andrew Feltenstein, Andrew Caplin, John Shoven, Ali Khan, Duncan K. Foley, Rolf Mantel, מנחם יערי, דונלד איגלהארט, Jingang Zhao, Rolf Mantel, Ludo Van der Heyden, Murray Aaron Geisler, Philip Michael White, Donald Merle Roberts, Xin Wang 
 פרסים והוקרה:  פרס ג'ון פון נוימן (1983)  פרס פרדריק לנצ'סטר (1973)  עמית החברה האקונומטרית (1962)  מלגת גוגנהיים  עמית מכובד של האגודה האמריקאית לכלכלה  סטרלינג פרופסור  הרצאת פישר-שולץ 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום קומבינטוריקה
 
הרברט אלי סקרף (באנגלית: Herbert Eli Scarf;‏ נולד ב-25 ביולי 1930 בפילדלפיה, נפטר ב-15 בנובמבר 2015 בסאג הארבר, ניו יורק) היה כלכלן אמריקני הנמנה עם הסגל האקדמי באוניברסיטת ייל וחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. בזמן לימודיו לתואר השני סיים במקום העשירי מתוך 1,950 משתתפים בתחרות המתמטיקה ע"ש ויליאם לוול פטנם שהיא התחרות המתמטית החשובה ביותר בין האוניברסיטאות בארצות הברית וקנדה. את תואר הדוקטור קיבל בשנת 1954 מאוניברסיטת פרינסטון.
עבודתו

אחד המאמרים הבולטים שלו הוא בתחום המשחקים השיתופיים שם מצא תנאי הכרחי ומספיק לקיום של ליבה של משחק שיתופי. תנאי דומה כבר הוצג על ידי לויד שפלי (משפט בונדרבה-שפלי).
בשנת 1973 קיבל את פרס פרדריק לנצ'סטר על מאמרו The Computation of Economic Equilibria ‏ שכתב ביחד עם טריה הנסן הפורץ דרך בשימוש באלגוריתמים לפתרון מערכות שיווי משקל כלליות על ידי שימוש במודל שיווי משקל ישומי. בשנת 1974 פרסם ביחד עם לויד שפלי מחקר בתחום מעגלי סחר עליונים.
על שמו נקראת הלמה של סקרף.
פרסים

בשנת 1983 זכה בפרס ג'ון פון נוימן.
חייו האישים

סקרף פגש את מרגרט קליין כחודש לאחר סיום לימודיו באוניברסיטת טמפל בשנת 1951 ונשא אותה לאשה בשנת 1953. נולדו להם שלוש בנות. מרגרט סקרף היא פסיכולוגית בעלת שם שכתבה מספר ספרים רבי מכר על נושאים פסיכולוגיים.
הערות שוליים

↑  The Computation of Economic Equilibria
↑  Maggie Scarf - About the Author
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421766705171  BnF: cb122925475 (data)  CiNii: DA00921726  dblp: 61/6774  GND: 133016749  ISNI: 0000 0003 7514 5987  LCCN: n83161098  MGP: 8119  NTA: 068539827  SNAC: w67x8s6j  SUDOC: 031772374  VIAF: 227264147   WorldCat (עם VIAF): 227264147 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ובקשתם משם

| --- | --- |

ספר איש ההלכה גלוי ונסתר, המאגד שלושה מאמרים וביניהם 'ובקשתם משם'
 מידע כללי
 מאת:  הרב יוסף דב הלוי סולובייצ'יק
 סוגה:  עיון
 הוצאה
 הוצאה:  כתב עת הדרום
 תאריך הוצאה:  תשל"ט (1978)
 מספר עמודים:  122
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורות נוספות:  ספריית אלינר - ההסתדרות הציונית העולמית - המחלקה לחינוך ולתרבות תורניים בגולה
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990020230470205171
ובקשתם משם הוא חיבור עיוני על מפגש האדם עם האלוהים, שכתב הרב יוסף דב הלוי סולובייצ'יק.
על החיבור > שם החיבור

שם החיבור לקוח מפסוק בחומש דברים:
וּבִקַּשְׁתֶּם מִשָּׁם אֶת-ה' אֱלֹהֶיךָ וּמָצָאתָ, כִּי תִדְרְשֶׁנּוּ, בְּכָל-לְבָבְךָ וּבְכָל-נַפְשֶׁךָ
בחומש נאמר לעם ישראל שבעתיד יוגלו בגלל חטאיהם, ובכל זאת כאשר הם יחפשו את ה' – הם ימצאו אותו. מילות הפסוק הן ניסוח בהיר ומדויק של נושאו המרכזי של הספר: החיפוש אחר האלוהים.
הרב סולובייצ'יק כתב את הטיוטה של החיבור לאחר שסיים את חיבורו איש ההלכה, אך הוא לא ראה אור עד שנת 1978. בשלושת העשורים שבמהלכם השתהה עם פרסום החיבור, ניסה הרב כותרות שונות. בשלב הראשון הוא נקרא "איש האלוהים"; במכתב משנת 1963 הוא קורא לו "ההלכה הגלויה ואהבת הא-להים המסותרת", ולבסוף, במהדורה המודפסת, הוא בחר בשם "ובקשתם משם", כותרת שמקורה כאמור לעיל בפסוק מהתורה.
על החיבור > יחס המחבר

הרב סולובייצ'יק אמר על חיבורו זה "לפי דעתי עולה הוא [על איש ההלכה] בתוכנו ובצורתו".
חתנו ותלמידו, הרב אהרן ליכטנשטיין, תיאר את נסיבות כתיבתו של הספר:
"את מסתו, "ובקשתם משם" – שראתה אור רק [בשנת 1978], אך בעיקרה נכתבה, בגלגולה הראשון תחת הכותרת "איש האלקים", צמוד ל"איש ההלכה", בעיצומה של מלחמת העולם השנייה – הוא כתב כאחוז טירוף. אם התיישב לכתוב בערב היה ממשיך, ללא הרף, עד שחר. חותנתי ע"ה, מתוך דאגה לשלומו, הייתה שואלת: מה זה ועל מה זה, וכלום אין העניין סובל דחייה למחרת; והוא, בעל הלבבות המתרוצצים, בשלו".
על החיבור > הוצאה לאור

החיבור יצא לאור לראשונה בתשרי תשל"ט בכתב העת הרבני הדרום.

באדר תשל"ט יצא לאור לזכר רעייתו טוניה בהוצאת ספריית אלינר יחד עם החיבורים איש ההלכה ו'רעיונות על התפילה' תחת הכותרת 'איש ההלכה - גלוי ונסתר', וכך הוא מודפס עד היום.
על החיבור > הקשר בינו לבין 'איש ההלכה'

ישנם חילוקי דעות בין החוקרים לגבי הקשר בין איש ההלכה ל'ובקשתם משם':
ישנם חוקרים הסבורים כי בשני החיבורים תיאור של אותה דמות משתי זוויות שונות – אובייקטיבית וסובייקטיבית, אנליטית וסינתטית, או יעד ודרך.
יש שטוענים כי שני החיבורים מתארים את דמותו של איש ההלכה, אך השקפתו של הרב סולוביצ'יק לגבי דמות זו התפתחה בין כתיבת שני החיבורים. לכן דמות איש ההלכה כוללת היבטים רבים יותר של "איש הדת" ב'ובקשתם משם'.
לעומת זאת יש חוקרים רואים בהם תיאור של שתי דמויות שונות. כאשר איש ההלכה מציג את אבותיו הבריסקאיים של הרב סולוביצ'יק ואילו ובקשתם משם מתאר את הרב עצמו.
תוכן החיבור

במאמר הרב סולובייצ'יק מכונן שתי גישות יסוד בעולם הדתי שבהם האדם יכול לפגוש את האלוהים, התודעה הטבעית והתודעה הגילויית:
התודעה הטבעית היא נטייתו של האדם אל האלוקים, אותה האדם יוזם, ומושגת באמצעות חקר העולם (הן עולם תופעות הטבע והן העולם האנושי) תוך שימוש בשכל וביכולות אנושיות אחרות. ובעיקר בולטת בה מידת האהבה.
התודעה הגילויית נגזרת מירידתו של האלוקים אל האדם, ובה אלוהים הוא היוזם, באמצעות התגלות אלוהית, המגיעה ממקום שהוא מעבר לעולם הנברא ומעבר לגבולות ההבנה האנושית. ובולטת בה מידת היראה.
ההוגים הדתיים של ימי הביניים עסקו במתח שבין השכל להתגלות, אך הרב סולוביצ'יק "מתמודד עם הנושא באופן המודרני האופייני לו. שכל והתגלות אינם נתפסים כשני מקורות נפרדים של ידע או כשתי תורות נפרדות, אלא כשני אופנים שונים של חוויה, שתי דרכים שונות להתחבר לאלוהים, שתי עמדות אותן יכול היחיד לנקוט".
הרב סולובייצ'יק כותב שאחד ההבדלים החשובים בין שתי התודעות, הוא יחסן לשינויים ולחידושים. התודעה הטבעית מבטאת את עריגתו של האדם, מתוך תכונותיו ורגשותיו שלו. לכן היא מגיבה לשינויים תרבותיים, ומשתנה יחד אתם; בלשונו של הרב, תודעה זו "היא בת תנועת חיים, ליבוב והתחדשות". לעומתה, התודעה הגילויית מבטאת את האדם הנכנע בפני ריבון העולם, המתגלה אליו במלוא עוזו. לנוכח הקב"ה, אין שום חשיבות לתמורה תרבותית כלשהי. כאן חוזר הכול אל היסוד: יצור העומד מול יוצר. "התפתחות ואמונה גילויית הן שני הפכים בנושא אחד".
בסיום המאמר, הרב סולובייצ'יק מציג סינתזה בין שתי התודעות.
ראו גם

איש ההלכה
איש האמונה הבודד
לקריאה נוספת

דב שוורץ, הגותו הפילוסופית של הרב סולובייצ'יק, אוניברסיטת בר-אילן, חלק ראשון.
הערות שוליים

↑  הרב ראובן ציגלר, בין "איש ההלכה" ל"ובקשתם משם", באתר VBM
↑  מכתבי הרב סולובייצ'יק, איש על העדה, עמ' 326
↑  דברי הספד על הגרי"ד סולוביצ'יק, מסורה, אדר תשנ"ד, עמ' יז
↑  אביעזר רביצקי, הרב שאול ישראלי, הרב נחום לאם והרב יצחק רפאל (ע), קניין הדעת בהגותו: בין הרמב"ם לניאוקאנטיאנים, ספר יובל לכבוד מורנו הגאון רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, תשמ"ד
↑  משה סוקול, אדון או עבד? על האוטונומיה האנושית לנוכח האל בהגותו של הרב יוסף סולובייצ'יק, אמונה בזמנים משתנים, עמ' 426 ‑ 427
↑  דוב שוורץ, הגותו הפילוסופית של הרב סולוביצ'יק, כרך ב, רמת גן, תשס"ח, עמ' 9
↑  הרב ראובן ציגלר, ובקשתם משם - מבוא, באתר VBM
↑  חיים נבון, גישתו של הרב סולובייצ'יק לתודעה ההיסטורית, באתר דעת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574631305171
ויקטור גורפינקל

| --- | --- |

 לידה:  2 באפריל 1922 אוקני, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית 
 פטירה:  24 בינואר 2020 (בגיל 97) אורלנדו, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פיזיולוגיה, רפואה 
 מוסדות:  המכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה 
 פרסים והוקרה:  מדליה על ההצטיינות בקרב  Medal "For the Defence of the Soviet Transarctic"  דרגה שנייה במסדר המלחמה הפטריוטית  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  עיטור אות הכבוד  פרס ברית המועצות 
 
ויקטור גורפינקל (ברוסית: Виктор Семёнович Гурфинкель‏; (2 באפריל 1922, קראסני אוקנה - 24 בינואר 2020, אורלנדו) היה פיזיאולוג סובייטי-רוסי-אמריקאי ממוצא יהודי.
קורות חיים

ויקטור גורפינקל נולד בשנת 1922 בעיירה קראסני אוקנה בקרבת אודסה (אז בתחומי ברית המועצות, כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. אביו היה רופא.
בשנת 1931 גורפינקל החל ללמוד במכון לרפואה באודסה. בשנת 1941, בעקבות התקרבות הקרבות לעיר המכון פונה לפרונזה (אז בתחומי ברית המועצות) בו גורפינקל סיים את הלימודים בשנת 1944. הוא גויס לשורות הצבא האדום ושובץ כרופא. הוא שירת ביחידות שונות ולאחר סיום הקרבות היה מנהל מחלקה כירורגית של בית חולים צבאי.
בשנת 1946 גורפינקל שוחרר משירות צבאי והחל לעבוד על תואר שלישי בהדרכת ניקולאי ברנשטיין במוסקבה.
בשנת 1950 גורפינקל עבר לתחום המחקר. הוא פעל תחום ביומכניקה. בשנת 1961 גורפינקל סיים עבודת פוסט-דוקטורט ובשנת 1967 התמנה לפרופסור.
בשנת 1958 גורפינקל עבר לנובוסיבירסק בה עבד במכון של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. לאחר מספר שנים הוא חזר למוסקבה והחל לעבוד במכון לחקר העברת מידע של האקדמיה.
על פעילות לקידום בניית תותבות מתקדמות גורפינקל קיבל פרס ברית המועצות בשנת 1970 והתקבל להאקדמיה הרוסית למדעים בשנת 1994 כחבר בהתכתבות.
משנת 1965 ועד 2004 גורפינקל היה ראש קתדרה של "פיזיקה מערכות חיות" במכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה והיה פרופסור של המכון.
בשנים 1981–1983 הוא ניהל ניסויים בתחום מחקריו שנערכו בתחנת חלל סאליוט 7.
בשנת 2004 גורפינקל עבר לארצות הברית והחל עבודה באוניברסיטת אורגון.
במהלך פעילותו גורפינקל כתב 3 ספרים ומעל ל-300 מאמרים מדעיים. בהדכתו נכתוב מספר עבודות תואר שלישי.
גורפינקל נפטר בשנת 2020 באורלנדו.
הקרן לרווחה לנפגעי השואה בישראל

| --- | --- |

 פעילות:  סיוע לניצולי שואה
 התאגדות:  עמותה
 תחום:  רווחה
 מדינה:  ישראל ישראל
 יושב ראש:  לימור לבנת
 מנכ"ל:  אתי פרחי
 עובדים:  61
 תקופת הפעילות:  ייסוד 1991, התחלת פעילות 1994 – הווה
 http://www.k-shoa.org
 
סמליל הקרן הקודם
הקרן לרווחת נפגעי השואה היא עמותה הפועלת למענם של ניצולי השואה, על מנת לאפשר להם לחיות בכבוד.
מספר הניצולים מקבלי הסיוע מהקרן הולך וגדל בשל השפעות גילם ומצבם הבריאותי, כמו גם מצבם הכלכלי.[דרוש מקור]