stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גזרה (דקדוק)
סיווג הגזרות > גזרות חסרות

"גזרות חסרות" הן גזרות שבהן אחת מאותיות השורש חסרה. גזרות בהן בחלק מההטיות, אחת מאותיות השורש נופלת כתוצאה מהיותה חסרת תנועה, או מנוקדת בשווא נח. התהליכים הגורמים להיווצרותן הם לרוב תופעות לשוניות כמו הידמות מלאה והתלכדות עיצורים.
חפ"נ – שורשים שבהם פ' הפועל היא העיצור נ'. אופיינית בעיקר לעברית, וכוללת פעלים כגון "נסע", "נזל", "הביט", "השיק". בפעלים אלה העיצור נ' עובר לפעמים הידמות לעיצור שבא אחריו, ונבלע בו. יש גם קבוצת שורשים שפה"פ שלהם היא י' ונטייתם זהה לנטיית גזרת פ"נ. בעברית המודרנית לא תמיד חלה ההידמות, וכך נוצרות צורות מקבילות במשמעות שונה כמו הִבִּיט-הִנְבִּיט.
חפי"צ – שורשים שבהם פה"פ היא י', ועה"פ היא צ'. נבדלת מגזרת פ"י פ"ו בכך שהיא גזרה חסרה (ולא נחה) כלומר פה"פ לא נחה אלא נשמטת, לדוגמה "הציב" (בניגוד ל"הופיע" או "הֵישִׁיר"). לגזרה זו שייכים השורשים המתחילים באותיות "יצ", וכן הפעלים "יזע" ו"יזם".
סיווג הגזרות > גזרות אחרות

גזרת הכפולים (או ע"ע) – שורשים שבהם עה"פ זהה ללה"פ. גם שורשים אלה היו, כנראה, דו-עיצוריים, אולם בהם לא נוסף עיצור אפנטתי, אלא הוכפלה עה"פ (העיצור השני בשורש). בכתיבה, מתבטאת ההכפלה לעיתים קרובות בדגש חזק (בערבית: שַדַּה الشّدّة). בחלק מהנטייה זהה גזרה זו לגזרת ע"ו-ע"י.
גזרות מורכבות – ישנם שורשים השייכים ליותר מגזרה אחת, ולכל אחת מהן יכולה להיות השפעה על הצורה הסופית, עד כי מילים מסוימות בערבית הן בנות אות אחת כתוצאה מהשמטת אותיות שורש. לדוגמה: "אפה" מורכבת מגזרת פ"א ו-ל"ה, ו"נכה" מורכבת מגזרת פ"נ ול"ה.
גזרת הגרוניים – גזרה בה אחד או יותר מעיצורי השורש הוא אות גרונית (בעברית: ה', א', ח', ר', ע'). בעברית נוצרו, בעקבות קשיים מסוימים בהגיית אותיות אלה, שינויים בתנועות המייחדות בניינים או משקלים, כמו חיטופי תנועות.
הערות שוליים

↑  יצ"ב, יצ"ק, יצ"ע, יצ"ת, יצ"ג, יצ"ר
ראו גם

בניינים בעברית
שורש
שורשן
לקריאה נוספת

יהושע בלאו, תורת ההגה והצורות, תל אביב תשל"ב
גיטאר הירו (משחק וידאו)

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  8 בנובמבר 2005 
 סוגה:  משחק וידאו מוזיקלי
 פיתוח:  Harmonix Music Systems 
 הוצאה לאור:  RedOctane 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 סדרה:  גיטאר הירו 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק מחשב מרובה משתתפים 
 פלטפורמות:  פלייסטיישן 2 
 המשחק הבא:  Guitar Hero II 
 www.guitarhero.com
 
גיטאר הירו (באנגלית: Guitar Hero) הוא משחק מוזיקלי משנת שפותח עבור קונסולת המשחקים פלייסטיישן 2 על ידי חברת Harmonix ופורסם על ידי חברת RedOctane. המשחק יצא במקור לשווקים באמריקה הצפונית בנובמבר 2005.
המשחק כולל בקר משחק בצורת גיטרה (אשר דומה לגיטרת גיבסון SG מיניאטורית) בו השחקן משתמש על מנת לדמות את הנגינה של מוזיקת רוק, המיוצגת על המסך על ידי תווים צבעוניים המתאימים לכפתורי הפסקים. על מנת להתקדם במשחק ו"לנגן" בהצלחה את השיר, על השחקן לפרוט תוך כדי לחיצה על הפסק בעל הצבע המתאים לתו בתזמון מדויק.
המשחק כולל גרסאות קאבר של 30 שירי רוק פופולריים משנות ה-60 ועד 2005, בנוסף לרצועות בונוס.
המשחק מיועד הן לשחקן יחיד והן לזוג שחקנים, בין אם זה שיתוף פעולה או תחרות בין השניים.
המשחק זכה להצלחה מסחרית, ונחשב לאחד המשחקים המשפיעים ביותר בעשור הראשון של המאה ה-21. הצלחת המשחק הובילה להיווצרות של משחקי המשך נוספים בזיכיון של גיטאר הירו אשר גרפו לאורך השנים מעל ל-2 מיליארד דולרים במכירות.
משחקיות

במשחק השחקן משתמש בבקר משחק בצורת גיטרה עם חמישה כפתורים בצבעים שונים. במהלך המשחק יש לפרוט תוך כדי לחיצה על הפסק בעל הצבע המתאים לתו הצבעוני שמוצג על המסך, לפי הקצב של המוזיקה שמושמעת. השחקנים חייב לבצע זאת בהצלחה על מנת לצבור נקודות, ולקבל גישה לדמויות חדשות ושירים חדשים.
המשחק כולל מספר רמות קושי, כאשר הרמות הגבוהות יותר דורשות מהשחקן להשתמש ביותר כפתורים ולנגן שירים בקצב מהיר יותר.
הסגנון הוויזואלי של המשחק מדמה הופעת רוק חיה, עם חברי להקה וירטואליים, וקהל נלהב.
פיתוח

הקונספט של המשחק נהגה על ידי חברת RedOctane ונוצר בהשראת משחקים מוזיקליים יפנים כמו GuitarFreaks של קונאמי. RedOctane בחרה לשתף פעולה עם חברת Harmonix בפיתוח המשחק ובהפקת פסקול המשחק.
פסקול

המשחק מכיל 47 שירים אותם ניתן "לנגן", אשר כוללים 30 גרסאות כיסוי לשירים פופולריים ו-17 שירים של להקות אינדי.
| --- | --- |
 1. Opening Licks  "I Love Rock 'N Roll" - Joan Jett & The Blackhearts  "I Wanna Be Sedated" - The Ramones  "Thunder Kiss '65" - White Zombie  "Smoke on the Water" - Deep Purple  "Infected" - Bad Religion 2. Axe-Grinders "Iron Man" - Black Sabbath  "More Than a Feeling" - Boston  "You've Got Another Thing Comin'" - Judas Priest  "Take Me Out" - Franz Ferdinand  "Sharp Dressed Man" - ZZ Top 3. Thrash and Burn "Killer Queen" - Queen  "Hey You" - The Exies  "Stellar" - Incubus  "Heart Full of Black" - Burning Brides  "Symphony of Destruction" - Megadeth:  4. Return of the Shred "Ziggy Stardust" - David Bowie  "Fat Lip" - Sum 41  "Cochise" - Audioslave  "Take It Off" - The Donnas  "Unsung" - Helmet 5. Fret-Burners "Spanish Castle Magic" - Jimi Hendrix  "Higher Ground" - Red Hot Chili Peppers  "No One Knows" - Queens of the Stone Age  "Ace of Spades" - Motörhead  "Crossroads" - Cream 6. Face-Melters "Godzilla" - Blue Öyster Cult  "Texas Flood" - Stevie Ray Vaughan  "Frankenstein" - The Edgar Winter Group  "Cowboys from Hell" - Pantera  "Bark at the Moon" - Ozzy Osbourne
פסקול > שירי בונוס

"Fire It Up" - Black Label Society
"Cheat on the Church" - Graveyard BBQ
"Cavemen Rejoice" - The Bags
"Eureka, I've Found Love" - The Upper Crust
"All of This" - Shaimus
"Behind the Mask" - Anarchy Club
"The Breaking Wheel" - Artillery
"Callout" - The Acro-brats
"Decontrol" - Drist
"Even Rats" - The Slip
"Farewell Myth" - Made in Mexico
"Fly on the Wall" - Din
"Get Ready 2 Rokk" - Freezepop
"Guitar Hero" - Monkey Steals the Peach
"Hey" - Honest Bob and the Factory-to-Dealer Incentive
"Sail Your Ship By" - Count Zero
"Story of My Love" - The Model Sons
הערות שוליים

↑  Roper, Chris (2005-10-19). "Fingers-On with Guitar Hero". IGN. ארכיון מ-2008-01-17. נבדק ב-2008-03-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17018203v (data) 
בקר המשחק אשר נמכר יחד עם המשחק, ומדמה גיטרת גיבסון SG
דלקו

| --- | --- |

2017
 מידע על הקבוצות
 קוד UCI:  DKO
 מיקום:  צרפת צרפת  (1974–2010, 2012–היום) לטביה לטביה (2011)
 תאריך ייסוד:  1974
 תחום:  כביש
 סטטוס:  UCI ProTeam
 צוות מקצועי ראשי
 מנהל כללי:  Frédéric Rostaing 
 מנהל ספורטיבי:  Frédéric Rostaing, Hristo Zaykov, José Azevedo, Freddy Lecarpentier, Arvis Piziks, Benjamin Giraud 
 שמות קודמים
 1974–1999   2000–2011   2012–2014   2015   2016–2018   2019   2020:  VC La Pomme   VC La Pomme Marseille   La Pomme Marseille   Marseille 13–KTM    Delko–Marseille Provence   Nippo–Delko–One Provence (2020)
 
קבוצת דלקו (בצרפתית: Delko) היא קבוצת אופני כביש צרפתית, בדרג ה-UCI ProTeam, המשני לקבוצות אחרי דרג ה-UCI World Tour.
היסטוריה

הקבוצה קמה בשנת 1974 בשם "VC La Pomme", שהמשיך ללוות אותה גם בשנים הבאות, אז הקבוצה הייתה חובבנית. משנת 2013 נכנסה "קבוצת דלקו" הצרפתית כאחד מהספונסרים הראשיים של הקבוצה ולפי כך שונה שם הקבוצה בהתאם. משנת 2020 נכנסה גם ניפו, חברה יפנית, שעד אז הייתה חלק מקבוצת "ניפו ויני–פאנטיני" שהתפרקה בתום עונת 2019, כספונסר הראשי של הקבוצה, ביחד עם "וואן פרובאנס" הצרפתית. מאותה שנה הקבוצה גם החלה לרכוב עד אופני "LOOK" והחליפה בכך את אופני "KTM", עליהם רכבה עד אז. אך ניפו הפסיקה לשמש כספונסר של הקבוצה לאחר עונה אחת בלבד, 2020, ובעונת 2021 עברה לקבוצת EF Pro Cycling, כשהקבוצה חזרה להיקרא "דלקו" בלבד.
אף על פי שהקבוצה לא הצליחה להשיג כרטיס חופשי לטור דה פראנס, בשנים האחרונות היא מוזמנת למונומנט פריז - רובה. כיום הקבוצה היא חלק מארבע קבוצות צרפתיות שנמצאות בדרג ה-UCI ProTeam, ביחד עם B&B Hotels - Vital Concept p/b KTM, ארקאה–סאמסיק, וטוטאל–דיירקט אנרז'י.
סגל הקבוצה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא סגל הקבוצה מעודכן לשנת 2021.
צרפת פייר ברבייה
צרפת קלמו ברתה
צרפת קלמו קאריסיי
צרפת לוקאס דה רוסי
אריתריאה יאקוב דבסאי
צרפת אלכסנדר דלטרה
ספרד חוסה מנואל דיאז
איטליה אלסנדרו פדלי
ספרד דליו פרננדס
איטליה מאורו פינטו
אריתריאה ביניאם גירמאי
פורטוגל חוסה גונזאלבש
רומניה אדוארד-מיכאל גרוסו
אתיופיה מולו היילהמייקל
יפן מאסהירו אישיגאמי
נורווגיה אוגוסט ינסן
צרפת ג'סטין ג'ולס
איטליה ריקרדו מינאלי
יפן הידטו נאקאנה
יפן אטושי אוקה
ספרד אדוארד פראדס
סרביה דושאן ראיוביץ'
ליטא אוואלדאס סיסקביצ'יוס
צרפת ז'וליאן טראריו
הערות שוליים

↑  Delko CEO Philippe Lannes becomes managing owner of Nippo Delko One Provence, cyclingnews.com
גינון אנכי

גינה אנכית בצרפת
גינון אנכי (נקרא גם: גינון ורטיקלי) הוא גינון במישור ניצב לקרקע, או ניצב בקירוב. משמע, גינון באופן בו צמחים יכולים לגדול זה מעל זה ולא זה לצד זה, בניגוד לגינון המקובל המקביל למישור הקרקע.
הרעיון של גינון אנכי קיים לפחות מאז הגנים התלויים בבבל. כיום, גינון אנכי נפוץ באזור עירוניים, בהם השטח הפנוי לגינה או לחקלאות הוא מוגבל. במקרים אחרים, תפקיד הצמחים הוא לקשט קיר התומך בהם. בנוסף, ישנן טכניקות שונות לניצול יעיל של מים על ידי הזרמתם מצמח לצמח, כאשר הצמחים ממוקמים זה מעל זה.
המונח "גינון אנכי" הוטבע על ידי גילברט אליס ביילי בשנת 1915 בספרו "Vertical Farming". המשמעות הנוכחית של המושג שונה: ביילי כתב על גינון תת-קרקעי, והמושג היום מתייחס לגינון בבנייני מגורים עם שימוש באור טבעי.
ישנן מערכות הידרופוניות שמאפשרות גידול צמחים זה מעל זה. מערכות כאלה ניתנות לבנייה עצמית, או שניתן לרכוש אותן מוכנות.
ראו גם

גינה קהילתית
הורטיקולטורה
הידרופוניקה
צמחי ארץ ישראל
אדריכלות נוף
חקלאות עירונית
הערות שוליים

↑  Gilbert Ellis Bailey, Vertical farming, E. I. duPont de Nemours Powder Co, 1915
↑  מערכת הידרופונית עם משאבת מים. באתר "בידיים"
ערך זה הוא קצרמרבנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דיולה גליקאיש

דיולה גליקאיש (בהונגרית: Glykais Gyula;‏ פומאז, 9 באפריל 1893 – סקסארד, 12 ביוני 1948) היה סייף הונגרי אלוף אולימפי פעמיים (חרב).
ביוגרפיה

דיולה גליקאיש היה סייף עבור BEAC (מועדון האתלטיקה של אוניברסיטת בודפשט) ו-MAFC (מועדון האתלטיקה והכדורגל של אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה) משנת 1912. מ-1925 היה חבר במועדון הסייף ע"ש אישטוואן טיסה, ומ-1927 חבר במועדון הסייף סולנוק. מ-1923 היה חבר בנבחרת הונגריה וזכה בשתי אליפויות אולימפיות כחבר בנבחרת החרב ההונגרית.
ב-1927 זכה תחילה במדליית ארד באליפות אירופה.
בשנת 1928 זכה במדליית זהב באולימפיאדת אמסטרדם (1928) בנבחרת ההונגרית שהורכבה מיאנוש גאראי, דיולה גליקאיש, שנדור גומבוש, אטילה פטשאואר, יוז'ף ראדי ואדן טרסטיאנסקי. זו הייתה מדליית הזהב ההונגרית השש-עשרה בתולדות המשחקים האולימפיים והאליפות האולימפית השישית של סייף הונגרי.
באליפות אירופה ב-1929, הוא היה ראשון בתחרות האישית.
ב-1930 זכה במקום הראשון כקבוצה באליפות אירופה הצבאית ואחר כך באליפות אירופה.
הוא חזר על הצלחתו שנה לאחר מכן באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932). נבחרת הונגריה שהורכבה אלדר גרביץ', דיולה גליקאיש, אנדרה קאבוש, ארנה נאג', אטילה פטשאואר וג'רג' פילר זכתה במדליית הזהב.
בהיסטוריה של המשחקים, זו הייתה מדליית הזהב ההונגרית העשרים ושתיים, ותואר האליפות האולימפית השמיני לסייף הונגרי.
הישגים

אלוף אולימפי פעמיים (קבוצתי: 1928, 1932)
שלוש פעמים אלוף אירופה (אישי: 1929; קבוצתי: 1930, 1931)
אליפות אירופה מקום 3 (אישי: 1927)
אלופת הונגריה (קבוצתי: 1927)
חיים אישיים

בסוף שנות ה-20 עבד במשרד האדריכלות המלכותי ההונגרי בסולנוק. אז לקח חלק בהפעלה מחדש של מועדון הסיף סולנוק. מאוחר יותר הוא היה רואה החשבון הראשי של המחוז, ולאחר מכן הוא הפך למנהל משרד הביקורת העירוני של סקסארד.
הנצחה

מ-1 ביולי 2013, רחוב בסולנוק נושא את שמו.
לקריאה נוספת

Diószegi Krisztina. "Ha nem rövid a kardod …, avagy egy XX. századi görög eredetű kétszeres olimpikon kardvívó a magyar olimpiai csapatban". greekfoundation.hu. אורכב מ-המקור (doc) ב-2016-03-25.
דברי הימים - חדשות העבר

ערך זה עוסק בכתב עת היסטורי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

גיליון דברי הימים המבשר על יציאת מצרים
 תדירות:  ירחון
 סוגה:  היסטוריה, תולדות עם ישראל
 מו"ל:  מוסד הראובני
 מייסד:  פאולה פנינה ואן ליר
 עורך ראשי:  ישראל אלדד
 תאריכי הופעה:  מאי 1951 – 1954 (כשנתיים)
 שפה:  עברית, אנגלית
 מערכת:  אבן גבירול, ירושלים
 מדינה:  ישראל
 
דברי הימים - חדשות העבר היה כתב עת, שתיאר את אירועי ההיסטוריה היהודית בתצורת עיתון מודרני. כתב העת הוצא לאור בשנות החמישים, וסיקר את האירועים מתקופת אברהם אבינו ועד לתקופת רבי יהודה הלוי. העיתון יצא לאור בהוצאת "מוסד הראובני", ביסודה ומימונה של פאולה ואן-ליר.
תולדות העיתון > הקמת העיתון

את הרעיון להוציא עיתון שיסקור את תולדות עם ישראל באופן מודרני, הגתה המיליונרית פאולה ואן-ליר, אשתו של ברנרד ון ליר ואמו של וים ון ליר, מייסד הסינמטק הראשון בירושלים. לפני שיצא העיתון במתכונתו המסודרת, יצאו לאור מספר גיליונות על תקופת בית שני באנגלית, בעריכת רב רפורמי מהולנד, אך ואן-ליר רצתה שהעיתון יופיע בעברית ובישראל.
בהמלצתם של גבריאל צפרוני ויוסף קלוזנר פנתה ואן-ליר לד"ר ישראל אלדד, בבקשה שיערוך את העיתון, אך התנתה זאת בכך ששמו לא ייכתב על העיתון, הן מפני שבאותו זמן היה אלדד מנודה בציבור הישראלי עקב דעותיו הימניות-רוויזיוניסטיות הקיצוניות, והן משום ידידותה של ואן-ליר עם דוד בן-גוריון, יריב פוליטי ואידיאולגי מר של אלדד.
למרות שבעבר סירב אלדד לכתוב בעילום שם, הפעם הסכים, ייתכן משום שראה בכתיבת העיתון כלי להפצת דעותיו ומסריו דרך הפרשנות על אירועי העבר.
תולדות העיתון > הוצאת העיתון והפצתו

מערכת העיתון שכנה ברחוב אבן גבירול בירושלים, בדירתה הפרטית של ואן-ליר. העיתון הופץ גם באנגלית בארצות הברית, בשם "Chronicles: news of the past", בתרגומו של משה אומן. עורכי המשנה של העיתון היו שלום רוזנפלד ועמנואל כ"ץ. בתפקידים משניים במערכת עבדו מספר סטודנטים, ביניהם גאולה כהן.

אומן, שהיה אחראי להפצת העיתון בארצות הברית, סיפר שם כי הוא עורכו של העיתון. הדבר הכעיס את אלדד, שהגיש נגדו תביעה משפטית. השופט בנציון שרשבסקי, בפניו נידונה התביעה, הציע פשרה: על העיתון האנגלי יופיעו שמות שניהם, כיוון שתרגום העיתון הוא ככתיבה ממש, ואילו בעיתון העברי יופיע שמו של אלדד בלבד. הצדדים קיבלו את הפשרה, ומאז החל להופיע שמו של אלדד על העיתון.
העיתון יצא לאור כל חודש, בין מאי 1951 ל-1954. במהדורה העברית יצאו לאור 48 גיליונות, ובהם סיקור מתקופת אברהם אבינו ועד לתקופת רבי יהודה הלוי. המהדורה האנגלית ("Chronicles: news of the past") המשיכה לצאת עד תקופת הרצל. גיליונות העברית שמתקופת רבי יהודה הלוי ועד הרצל נמצאים בכתב יד אך לא הוצאו לאור. העיתון תורגם גם לספרדית. נכון ל-1995, נמכרו בהוצאה האנגלית כחצי מיליון עותקים. בין קוניו הגדולים של העיתון נמנה בן-גוריון, שהיה גם שר הביטחון, ונהג לקנות 1,500 עותקים בכל חודש ולחלק אותם בין קציני צה"ל.
ב-1958, לרגל חגיגות העשור למדינת ישראל, הודפסו 26 הגיליונות שיצאו באנגלית בכרך אחד. גיליונות אלו הודפסו מספר פעמים נוספות. ב-1992, פרסם הג'רוזלם פוסט את כתב העת במהדורה האנגלית.
תוכן העיתון > עיסוק העיתון

מטרתו של העיתון הייתה להגיש את אירועי התנ"ך וההיסטוריה בשפה עכשווית ואקטואלית. לדברי אלדד, כתיבת העיתון לא נעשתה באופן הומוריסטי, אלא רעיון הכתיבה בלבד יש בו הומור; ואילו הקורא מן העבר כלל לא היה משועשע לו קרא את העיתון בזמנו.
העיתון נראה כעיתון מודרני לכל דבר, זמן "הוצאתו" וכן מיקום המערכת הם לפי התקופה בה עוסק הגיליון. דיווחיו עקבו אחרי האירועים המרכזיים בתנ"ך, כמו גם אירועים חשובים נוספים ברחבי תבל, כמו נפילת מצרים בידי החיקסוס ושלטונו של חמורבי, וכן תיארו את המציאות היום-יומית של אותה תקופה.
כדי להגיש לקורא תמונה מלאה על מאורעות התקופה, סיקר העיתון את כל היבטיו של המאורע: פוליטית, כלכלית, חברתית, דתית ותרבותית. העיתון כלל חדשות, כתבות, מאמרי מערכת, שירים, קריקטורות, תמונות ומפות, מכתבים למערכת, ואפילו מודעות פרסומת, טור רכילות ותשבץ.
תוכן העיתון > בעיות כרונולוגיות

כתיבת העיתון נתקלה בשתי בעיות כרונולוגיות: אחת נבעה ממחלוקות ההיסטוריונים לגבי תיארוך מאורעות התנ"ך, והשנייה לגבי זמן "הוצאת" העיתון, שכן לא ניתן היה להוציא את העיתון כל פרק זמן קבוע, אלא לפי רצף האירועים המרכזיים.
אלדד החליט "להוציא" את העיתון בפערי זמן משתנים, כשהוא נצמד לאירועים המרכזיים. בניגוד לגרסה הקודמת של העיתון, לעיתון ניתן תאריך מדויק של שנה, חודש ויום, ולא של תקופת זמן כללית. כתוצאה מכך כל גיליון מאזכר כ"דרך אגב" אירועים שקרו זמן רב לפני "הוצאת" הגיליון, וכן "השערות" לגבי התרחשויות ש"ייתכן" שיתרחשו לאחר הוצאת הגיליון, כפי שידוע לנו היום שאכן קרה.
בנוגע להתרחשויות עצמן נצמד אלדד ככל האפשר לעובדות הידועות לנו מתיאורי התנ"ך וכתבי התקופה, כמו גם מתגליות ארכאולוגיות ומחקרים מאוחרים, ואילו בנוגע להקשר ביניהן כתב גם השערות שאינן מבוססות, חלקן פרי המצאתו. אלדד הקפיד להדגיש בהקדמת כל גיליון אלו מהתיאורים הם עובדות ואלו השערות בלבד.
ביקורת

בנימוקי ועדת השופטים לפרס ביאליק, תשמ"ח שניתן לאלדד, נאמר: ”בעיתונים אלה הפך האתוס היהודי לאפוס והרומנטיקן אלדד מתגלה בכל הראליזם שלו”.
לקריאה נוספת

עדה אמיכל ייבין, סמבטיון – ביוגרפיה של ד"ר ישראל אלדד, ספריית בית אל, פרק 13 עמ' 187–195
הערות שוליים

↑  דרורה בהר"ל, "דברי הימים: חדשות העבר", השילוב של עבר והווה
↑  יעל זרובבל, ה'תנ"ך עכשיו': עכשוּו, סטירה פוליטית וזיכרון לאומי, עמ' 15–16
חברי המערכת. ישראל אלדד ראשון מימין, גאולה כהן שלישית משמאל.
דלתא G

הדלתא G או תור-דלתא G היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגורם של 2 לוויני מחקר ביולוגיים. הטיל הוא בן למשפחת טילי הדלתא.
הדלתא G היה נגזרת של הדלתא E אך בעל שני שלבים בלבד. שלבו הראשון של המשגר היה טיל תור-DSV-2C שנוספו לו שלושה מאיצים מסוג קסטור-1. שלבו השני של המשגר היה שלב דלתא E (שהיה שיפור של שלב הדלתא המקורי).
השיגורים בוצעו ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל והושלמו בהצלחה.
ראו גם

משגר לוויינים
דרגות הצבא הרומי

דרגות הצבא הרומי היו מערכת היררכית של בעלי תפקידים צבאיים בכוחותיה המזוינים של רומא העתיקה. מקורן של דרגות הצבא הרומי נעוץ עוד בתקופת הרפובליקה הרומית. עם הזמן נוספו תפקידים נוספים וההירכיה הצבאית קיבלה תבנית שהשתמרה ללא שינויים גדולים עד הזמן המודרני.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| דרגה | תפקיד | אנשים שרשאים לכהן בתפקיד | מספר בעלי התפקיד בלגיון | הערות |
| טריבון צבאי |  | נבחרים על ידי אספת העם | שישה | כל זוג טריבונים נבחר לפקד על הלגיון למשך חודשיים |
| קנטוריון | מפקד קנטוריה | חייל פשוט | 60 |  |
| סיגניפר | נושא נס הקנטוריה | חייל פשוט | 60 |  |
| אופטיו | סגן מפקד הקנטוריה | חייל פשוט | 60 |  |
התפקידים הקבועים התקבעו סופית בתקופת הפרינקיפאט עם ביסוסו של צבא הקבע שנוצר כתוצאה מהרפורמות הצבאיות שיושמו על ידי הקיסר אוגוסטוס לאחר ניצחונו במלחמת האזרחים.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| דרגה | תפקיד | אנשים שרשאים לכהן בתפקיד | מספר בעלי התפקיד בלגיון |
| לגאטוס לגיוניס | מפקד הלגיון | סנאטור | אחד |
| טריבון לטיקלוויוס | סגן מפקד הלגיון | סנאטור | אחד |
| פרפקטוס קסטרורום | מפקד הפרטוריום | פרימוס פילוס לשעבר | אחד |
| טריבון אנגוסיקלוויוס |  | פרש | חמישה |
| פרימוס פילוס | מפקד הקנטוריה הראשונה בקוהורטה הראשונה והקנטוריון הבכיר | חייל פשוט | אחד |
| קנטוריון | מפקד קנטוריה | חייל פשוט | 58 |
| אקוויליפר | נושא נס הלגיון | חייל פשוט | אחד |
| סיגניפר | נושא נס הקנטוריה | חייל פשוט | 59 |
| אופטיו | סגן מפקד הקנטוריה | חייל פשוט | 59 |
| קורניקן | חצוצרן | חייל פשוט | 59 |
| מיליטס | חייל פשוט |  | משתנה בהתאם לחוזק הלגיון |
דלק נדל"ן

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 משרד ראשי:  רמת גן, ישראל
 מוצרים עיקריים:  נדל"ן
 יו"ר:  רוני (רון) אלרוא
 מנכ"ל:  ערן מיטל
 
דלק נדל"ן בע"מ היא חברה ישראלית העוסקת בנדל"ן מניב בישראל, במערב אירופה ובקנדה ובייזום ובנייה למגורים בישראל. החברה נמצאת בשליטתו של איש העסקים יצחק תשובה.
פעילות החברה בחו"ל היא באמצעות חברת הבת דלק בלרון בינלאומי בע"מ וחברה בת זרה Delek Global RealL Estate PLC (המוכרת בראשי התיבות DGRE). הפעילות של הבנייה למגורים בישראל נעשית באמצעות חברת הבת אלעד ישראל מגורים בע"מ. באמצעות חברת דלק נדל"ן נכסים מניבים בע"מ עסקה החברה בעסקי נכסים מניבים בישראל, אך בשנת 2009 החליטה לסיים פעילותה בתחום זה, והעמידה למימוש את כל השקעותיה בו. בשנת 2014, חברת DGRE מכרה את כל נכסיה ונכנסה להליכי פירוק.
בשנים 2008–2011 הפסידה החברה יותר מ-4 מיליארד ש"ח. בעקבות הפסדים אלה ירד שווי השוק של החברה מ-4.6 מיליארד ש"ח בחודש מרץ 2007 ל-75 מיליון ש"ח בנובמבר 2011.
היסטוריה

החברה החלה לפעול בשנת 1999. בשנת 2000 מונה איליק רוז'נסקי, שנמנה עם צוות ההקמה של החברה, למנכ"ל החברה. בשנת 2005 הונפקה החברה, בבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה עסקה ברכישה ממונפת של נדל"ן בישראל ומחוצה לה.
בשנת 2005 רכשה, בין השאר, חלק ב-16 בתי מלון של רשת "הילטון" באנגליה ובסקוטלנד, תמורת 3.4 מיליארד ש"ח ו-30 מרכזי קניות בקנדה תמורת 435 מיליון ש"ח. הרווח הנקי בשנה זו היה 121 מיליון ש"ח.
בשנת 2006 המשיכה החברה במסע הרכישות, ורכשה בנייני משרדים באירופה, רשת של תחנות דלק בפינלנד ועוד. החברה מכרה נכסים בגרמניה ברווח של 90 מיליון ש"ח. הרווח הנקי בשנה זו היה 780 מיליון ש"ח. מנכ"ל החברה, איליק רוז'נסקי, היה שיאן השכר בשנה זו, עם תגמול כולל בסך 25.44 מיליון ש"ח.
בשנת 2007 רכשה החברה בבריטניה את רשת RoadChef, שלה תחנות שירות בכבישים מהירים בבריטניה, ובהן תחנות דלק, בתי מלון, מסעדות וחנויות, תמורת 3 מיליארד ש"ח. כן נרכשו 17% מרשת בתי המלון "מריוט" בבריטניה תמורת 8.6 מיליארד ש"ח. נרכשו מבני משרדים נוספים באירופה. בשנה זו הונפקו 19% מחברת הבת DGRE בבורסה לניירות ערך בלונדון. כמו כן הסכימה החברה, בשיתוף עם יגאל אהובי, על רכישת נכסיה (בתי כל-בו ומשרדים) של חברת "ילמולי" השווייצרית, תמורת 12.3 מיליארד ש"ח, אך עסקה זו בוטלה (בשנה שלאחר מכן שילמה החברה ל"ילמולי" פיצויים בסך פיצויים של 11.7 מיליון פרנק שווייצרי). הרווח הנקי בשנה זו היה 608 מיליון ש"ח.
בשנת 2008 רכשה החברה נכסים אחדים בישראל ותיק הלוואות באירופה. בשנה זו רשמה החברה הפסד של 1.6 מיליארד ש"ח, והחברה נגרעה ממדד תל אביב 100.
בשנת 2009 מכרה החברה אחדים מנכסיה. חברת הבת DGRE נמחקה מהמסחר בבורסה לניירות ערך בלונדון, לאחר הפסד של 104 מיליון ליש"ט. מניות החברה שהיו בידי קבוצת דלק הועברו להחזקה ישירה של בעלי הקבוצה. מנכ"ל החברה, איליק רוז'נסקי, הודיע על פרישתו, ובמקומו מונה ירום אורן, שכעבור זמן קצר הודיע על פרישתו והוחלף על ידי ערן מיטל. בסוף השנה נפתחה חקירה של רשות ניירות ערך בעניין התנהלותה של החברה. בשנה זו רשמה החברה הפסד של 1.1 מיליארד ש"ח.
בשנת 2010 מכרה החברה נכסים רבים, ובין השאר נמכרה רשת RoadChef לחברה בת אחרת של קבוצת דלק. דירוג האשראי של החברה בידי "מעלות", שהיה בתחילת 2008 ‏A פלוס, ירד ל-BBB, אחר כך ל-CCC, ואחר כך ל-CC.
בשנת 2011 ירד דירוג האשראי של החברה ל-D (הנמוך ביותר, של חברה שאינה עומדת בהתחייבויותיה). החברה הציעה 'תספורת' למחזיקי איגרות החוב שלה, כחלק מהסדר חוב, תוך מחיקה של יותר מ-50% מערכן. עם המחזיקים העיקריים באיגרות החוב של החברה נמנים בתי השקעות וחברות ביטוח, כחלק מכספי הציבור שהם מנהלים. בשנה זו רשמה החברה הפסד של 1.1 מיליארד ש"ח.
בספטמבר 2012 אישרה השופטת ורדה אלשיך הסדר חוב לדלק נדל"ן, שבמסגרתו נמחק לחברה חוב של 1.4 מיליארד ש"ח. למחזיקי איגרות החוב הובטח תשלום של כ-800 מיליון ש"ח בפריסה לשבע שנים, שישולם על ידי תשובה.
בעקבות הסדר החוב, הפכה החברה לחברה פרטית בבעלותו המלאה (העקיפה) של יצחק תשובה, ומניותיה נמחקו מהבורסה.
באוקטובר 2012 החליטו בנקים בבריטניה לחלט מידי דלק נדל"ן ושותפיה את רשת חניוני לינצ'פילד בבריטניה, ששימשה כבטוחה להלוואות ששימשו לרכישתה.
בינואר 2014 מכרה חברת הבת DGRE למשקיעים ממדינות המפרץ הפרסי את הזכויות בפרויקט Buckingham gate, תמורת 180 מיליון ליש"ט (כמיליארד ש"ח), וברווח של כ-400 מיליון שקל, שרובו שימש לפירעון חובות לבנקים בישראל ומחוצה לה.
ראו גם

יצחק תשובה
קבוצת דלק
הערות שוליים

↑  אבי שאולי, ‏הסדר החוב של תשובה בדלק נדל"ן יוצא לדרך, באתר גלובס, 17 בנובמבר 2011
↑  אבי שאולי, חגיגת השכר של המנהלים: סיכום 2006, באתר ynet, 3 במרץ 2007
↑  שי פאוזנר, הגדולה ביותר: דלק נדל"ן ואהובי רוכשים נכסים ב-12 מיליארד ש', באתר ביזפורטל, 31 ביולי 2007
↑  איליק רוז'נסקי עוזב במפתיע את דלק נדל"ן, באתר ynet, 13 ביולי 2009
↑  עופר פטרסבורג, מנכ"ל דלק נדל"ן הפורש: "אין לי מושג בנדל"ן", באתר ynet, 14 באוקטובר 2009
↑  איתי הר-אור וגולן חזני, איליק רוז'נסקי, מנכ"ל דלק נדל"ן לשעבר, מעורב בחקירת רשות ניירות ערך, באתר כלכליסט, 15 ביוני 2010
↑  ליאור גוטליב, מעלות העניקה דירוג A+ לאג"ח של דלק נדל"ן, באתר ביזפורטל, 31 ביולי 2006
↑  גיא קצוביץ', ‏לאחר הבקשה להסדר חוב: מעלות מורידה דירוג דלק נדל"ן, באתר גלובס, 25 ביולי 2011
↑  דלק נדל"ן - הורדת דירוג ל-'D' לאור אי תשלום חלויות חוב וריבית, סטנדרד אנד פורס מעלות, 5 בספטמבר 2011
↑  הצעה למתכונת לארגון מחדש של חובות החברה, ברנע ייעוץ כלכלי ופיננסי בע"מ, 20 בנובמבר 2011
↑  מיכאל רוכוורגר, צבי זרחיה, תשובה מוכן לשלם רק 50% מהחוב של דלק נדל"ן, באתר TheMarker‏, 20 בנובמבר 2011
אבי שאולי, ‏עו"ד גיסין: "יצחק תשובה מציע תספורת של 73% בדלק נדל"ן", באתר גלובס, 27 בנובמבר 2011
↑  נועם בר, אלה האנשים שהלוו לתשובה 2.2 מיליארד שקל מכספנו - ועכשיו שותקים, באתר TheMarker‏, 22 בנובמבר 2011
↑  ערן אזרן, דלק נדל"ן הפסידה 1.1 מיליארד שקל; גירעון של 2.3 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 1 באפריל 2012
↑  הסדר בדלק נדל"ן: חוב של 1.4 מיליארד נמחק, באתר ynet, 27 בספטמבר 2012
פר"ק 12230-04-12 כלל פיננסים נאמנויות 2007 בע"מ ואח' נ' דלק נדל"ן בע"מ ואח', ניתן ב-27 בספטמבר 2012
↑  אבי שאולי, ‏הסדר בדלק נדל"ן: בעלי האג"ח יקבלו 850 מ' ש', באתר גלובס, 10 בספטמבר 2012
↑  שלי אפלברג, ביהמ"ש אישר את הסדר החוב בדלק נדל"ן: תספורת של 70% לבעלי האג"ח, באתר TheMarker‏, 27 בספטמבר 2012
↑  הושלם ביצוע ההסדר, החברה הפכה לחברה פרטית, באתר מאי"ה של הבורסה לניירות ערך
↑  לירוי פרי, מכה קשה לתשובה: הבנקים הזרים משתלטים על הנכס המרכזי של דלק נדל"ן, באתר כלכליסט, 12 באוקטובר 2012
↑  גולן חזני ואסף גילעם, דלק נדל"ן: אקזיט של מיליארד שקל בלונדון, באתר ynet, 27 בינואר 2014