stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הספרייה ע"ש אברט, אורנים - המכללה האקדמית לחינוך

| --- | --- |

 מיקום:  אורנים - המכללה האקדמית לחינוך, מועצה אזורית זבולון
 סוג:  ספרייה אקדמית
 תאריך ייסוד:  2006 
 מנהל:  איריס חי
 קואורדינטות:  32°42′46″N 35°06′27″E﻿ / ﻿32.712860294864°N 35.107601804308°E﻿ / 32.712860294864; 35.107601804308
 http://lib.oranim.ac.il/
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) הספרייה ע"ש אברט, אורנים - המכללה האקדמית לחינוך(למפת הגליל המערבי רגילה) הספרייה ע"ש אברט, אורנים - המכללה האקדמית לחינוך(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הספרייה ע"ש אברט, אורנים - המכללה האקדמית לחינוך(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הספרייה ע"ש אברט, אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
 
הספרייה ע"ש אברט היא הספרייה של המכללה האקדמית לחינוך "אורנים". הספרייה תוכננה על ידי האדריכל גדי אלמוג ונחנכה בשנת 2006.
החל משנת 2016, מנהלת הספרייה היא יפה ריכטר-לוין.
הפעילות בספרייה

לספרייה, במבנה המשמש אותה בשנות האלפיים, קדמו הספרייה על שם ק"י גולן (שהוקמה ב 1968) וספריות מחלקתיות, אשר שימשו את "סמינר אורנים" בתקופה שהמכללה פעלה כשלוחה אקדמית של אוניברסיטת חיפה.
הספרייה ע"ש אברט משתרעת על פני כ-3,200 מ"ר בשתי קומות וקומת גלריה, ישנם בה כ-400 מקומות ישיבה בסידור המיועד ללמידה אישית, ללמידה בחברותא ולישיבה לא פורמלית. אוסף הספרייה כולל כ-140,000 כותרים, ביניהם ספרים, כתבי-עת, עשרות מאגרי מידע אקדמיים, וידאו ומדיה מגוונת. הספרייה משמשת מרכז להפקדת פרסומי הסגל האקדמי ושומרת מגוון של אוספים מיוחדים באמצעות דיגיטציה והעלאה לרשת. הספרייה משמשת כספרייה מרכזית וכוללת את האוספים שהיו בעבר במרכזים שונים ואת אוסף ספריית הסתדרות המורים לשעבר.
הספרייה מעמידה לרשות המשתמשים בה כ-150 עמדות מחשב, סריקה, מכונות צילום, מדפסות, אזניות, עמדת צפייה בווידאו ובמיקרופילם, שירותי סריקה ולמינציה, וכן מכשיר לקריאה עבור כבדי ראייה. היא מרושתת באינטרנט אלחוטי.
התוכנה לניהול הספרייה היא מבית אקס ליבריס. שיטת המיון של הספרייה היא זו של ספריית הקונגרס ושיטת הקטלוג היא RDA.
צוות הספרייה פועל באמצעות חמישה מוקדי שירות: השאלה ומידע, יעץ מחקר והדרכה, מדיה ומיכון, שירות טכני (קטלוגים) ומרכז מעין (פדגוגי).
בין כותלי הספרייה מתקיימים אירועים סביב סיפור וספר, ובכללם השקת ספרים חדשים של חברי סגל ההוראה במכללה, ומרכז למשחק השחמט.
בכניסה לספרייה פועל בית קפה, ובקומה השנייה פועלים "חדר שקט", חדר עבודה לסגל ההוראה וכן כיתות לימוד והדרכה.
הספרייה משמשת מרכז להפקדת הפרסומים המקצועיים של סגל ההוראה ומרכז סליקה של עבודות הגמר בנייר הנכתבות במכללה.
הספרייה משתתפת במאגדי ספריות אקדמיים כדוגמת מאגד המכללות, מלמ"ד ומופ"ת.
מנהלי הספרייה, עד ראשית 2016, היו אהרון גל (אהרונצ'יק) (עד שנת 1978), ד"ר שחף הגפני (בשנים 1978-1982), יוכי אונגורו (בשנים 1982-1999), מזל קנדי (ב-1999-2006) וד"ר איריס חי (2006-2016).
לקריאה נוספת

א.ב. תכנון ואדריכל גדי אלמוג, ספריית מכללת אורנים, 2000
תמר הררי, ספריית מכללת אורנים - רעיונות עיקריים ופרוגרמה מפורטת לציוד וריהוט, 2000
הסכם יפן–קוריאה (1907)

הסכם יפן–קוריאה נחתם על ידי האימפריה היפנית והאימפריה הקוריאנית ב-24 ביולי 1907.
רקע

ההסכם קבע כי על קוריאה לפעול בהתאם להנחיות מהמושל היפני במדינה. המשמעות המעשית הייתה שהממשל הפנימי בקוריאה הועבר גם הוא לידי יפן, אחרי שב-1905 זו השתלטה על מדיניות החוץ של קוריאה.
ב-1905, קוריאה הפכה למדינת חסות של יפן והפסיקה לקיים מדיניות חוץ עצמאית. ב-1907, שלח הקיסר הקוריאני קוג'ונג, שליח חשאי לוועידה לשלום שהתכנסה בהאג כדי למחות על ההתנהלות היפנית. בתגובה, ב-18 ביולי אותה שנה אילצה יפן את קוג'ונג לוותר על הכתר לטובת בנו, סאנג'ונג.
שישה ימים אחר כך, נכפה על ממשלת קוריאה לחתום על הסכם חדש. ההסכם העניק למושל היפני את הסמכות למנות ולהדיח פקידים בכירים, וקבע כי כל הפקידים הבכירים בממשלת קוריאה חייבים להיות יפנים, מה שהפך את ממשלת קוריאה לתלויה לחלוטין ביפן. בנספח סודי הועבר הפיקוד על הצבא הקוריאני לידיים יפניות, וכן הועברו סמכויות שיפוטיות ומדיניות.
תרגום ההסכם

"ממשלות יפן וקוריאה, בחזון להגשמה של שגשוג ועוצמה בקוריאה והקידום המהיר של רווחת חייהם של הקוריאנים, הסכימו על הצעדים הבאים:
ממשלת קוריאה תפעל בהתאם להוראות המושל בכל הקשור לרפורמה במנהל.
קוריאה לא תחוקק כל חוק או פקודה ולא תפעיל כל אמצעי מנהלי אלא אם כן יש לה אישור מוקדם מהמושל.
ענייני המשפט של קוריאה יהיו נפרדים מהמנהל.
לא ימונו או יפוטרו פקידים בדרג גבוה ללא הסכמת המושל.
קוריאה תמנה לתפקידים רשמיים אלה יפנים שקיבלו את המלצת המושל.
קוריאה לא תעסיק אף זר ללא הסכמת המושל.
הסעיף הראשון בהסכם בין יפן וקוריאה מ-22 באוגוסט 1904 מבוטל."
תרגום ההסכם > נספח דיפלומטי (חשאי)

הנספח החשאי קבע כי יוקמו בתי משפט שיורכבו מיפנים וקוריאנים.
הוקם בית משפט עליון, כשהנשיא, היועץ המשפטי, שניים מהשופטים וחמישה מהמזכירים יהיו יפנים.
שלושה בתי משפט לערעורים כששניים מהשופטים, חמישה מזכירים ועורך דין אחד יהיו יפנים.
שמונה בתי משפט מחוזיים כש-32 מעורכי הדין ו-80 מהמזכירים יהיו יפנים, בהתאם לצורך.
בנוסף, הוקמו תשעה בתי כלא, ונקבע כי המושל יהיה יפני, וכן חצי מסגל הסוהרים יהיו יפנים.
בכל הקשור לצבא:
הגדוד הראשון שהיה אחראי על ההגנה על הקיסר פורק.
קצינים בעלי השכלה יועברו לצבא היפני, למעט במקרים מסוימים בהם יש צורך בהישארותם.
יפן קבעה את ההוראות להכשרת קצינים קוריאניים.
כל היועצים וחסרי המועצות הפרלמנטריות בקוריאה פוטרו.
בנוסף, נקבעו מינויים של יפנים לתפקידים שונים בממשלה, דוגמת ראשי המשטרה המחוזית, מפכ"ל המשטרה וסגנו וסגני שרים בכל מחלקה.
ראו גם

הסכם יפן–קוריאה (1905)
החברה הממשלתית לתיירות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ממשלתית
 תקופת הפעילות:  1955–הווה (כ־69 שנים)
 משרד ראשי:  ירושלים
 עובדים:  22 עובדים רשמיים; 600 עובדי מיקור חוץ
  
 www.igtc.co.il
 
החברה הממשלתית לתיירות היא זרוע מבצעת כלל-ממשלתית הכפופה למשרד התיירות, ועוסקת ביישום מדיניות פיתוח התשתיות בתחום התיירות בישראל. החברה מתמחה ביזום, תכנון ופיתוח של תשתיות ציבוריות שונות לתיירות.
היסטוריה

החברה הממשלתית לתיירות הוקמה בשנת 1955 על ידי משרד ראש הממשלה, קודם להקמת משרד התיירות, במטרה לקדם ולפתח את תחום התיירות בישראל. לאורך השנים, עסקה החברה בהובלת פרויקטים לאומיים שונים, ביניהם: מתן הכשרה ותעסוקה לעולים חדשים בשנות התשעים, הכשרת התשתיות לקליטת גלי תיירות לקראת שנת 2000, פיתוח אתרי מורשת דוגמת מצדה וקיסריה. כמו גם שימור ערים עתיקות כגון: ירושלים, יפו, צפת ועוד.
בשנת 2010 נבחרה החברה הממשלתית לתיירות לרכז ולהוביל את פרויקט המורשת הלאומי לפיתוח ושימור אתרי מורשת ברחבי הארץ. באוקטובר 2012 החליטה ממשלת ישראל כי החברה הממשלתית לתיירות תשמש כזרוע ביצוע כלל-ממשלתית הכפופה למשרד התיירות, שתבצע עבור משרדי ממשלה פרויקטים בתחומי פיתוח התשתיות התיירותיות. בשנים האחרונות קיבלה על עצמה החברה לקדם ולפתח עבור רשות מקרקעי ישראל מתחמי תיירות ומלונאות. העבודה כוללת זיהוי מתחמים לפיתוח מלונאי עתידי ותכנון המתחם.
זוהי החברה הגדולה בארץ העוסקת בפיתוח פרויקטים של תשתיות תיירותיות-ציבוריות, והיקף עסקיה המוערך הוא כמיליארד ומאתיים מיליון שקלים (נכון ל-2022).
פעילות החברה

פעילותה העסקית של החברה הממשלתית לתיירות מתמקדת ביצירתה של "תועלת ציבורית-משקית" בסביבה תחרותית של חברות כלכליות-עירוניות וחברות ניהול פרטיות.
בתכנון הפרויקטים החברה הממשלתית עוסקת גם בהיבט החברתי; הענקת תנופה כלכלית לתושבים ולעסקים בסביבת הפרויקט, בשילוב שימור וטיפוח הטבע והסביבה.
תחומי הפעילות הנרחבים של החברה מתחלקים למספר מישורים.
פעילות החברה > ערים עתיקות וערי תיירות

החברה הממשלתית לתיירות עוסקת בשימור, שחזור וחידוש ערים המהוות מוקד ביקור לתיירים בישראל. זאת באמצעות הגנה על אוצרות הטבע והעבר - הפיזיים והרעיוניים - כפי שבאו לידי ביטוי במורשת הערים הללו.
פיתוח הערים מתבצע בכמה שלבים:
הכנת תוכנית אב לעיר, לצורך זיהוי החסמים לפיתוח תיירותי ומתן פתרונות. הגדרת מוקדי המשיכה העיקריים של המקום ואיתור דרכים לחיזוקם, בין אם באמצעות פיתוח ובין אם באמצעות שיווק ומיתוג.
יצירת מסגרת ביצועית ותקציבית לביצוע ופיתוח האלמנטים שזוהו בתוכנית האב.
יישום התוכנית - יישום מלא וכולל של תוכנית האב תוך התחשבות ביכולת התפקוד היומיומי של העיר ותושביה.
בין ההצלחות המוכרות ביותר, ניתן למנות את זכרון יעקב ויפו. ערים בולטות נוספות שהחברה עוסקת בפיתוחן הן: ירושלים, אילת, נצרת, טבריה, וצפת.
פעילות החברה > אתרי מורשת

במסגרת פעילותה, עוסקת החברה בפיתוח אתרי מורשת. אתרי מורשת עולמית, כגון: הכותל המערבי, כנסיית הקבר, כנסיית המולד וקיסריה. כמו גם אתרי מורשת לאומית, כגון: טחנת הרוח בירושלים וגבעת הקיבוצים.
החברה פועלת למען פתיחת אתרים מסוג זה לציבור הרחב - הן מבחינה פיזית (חניה ומסלולי טיול) והן מבחינת תוכן האתר. החברה עוסקת גם בהנגשת אתרים מסוג זה לבעלי מוגבלויות.
פעילות החברה > טיילות חוף

לאורך השנים פיתחה החברה טיילות רבות, שעתידות להפוך לטיילת אחת רציפה. זאת לאור חזון החברה: פיתוח רצף טיילות מראש הנקרה ועד זיקים, שיאפשר הליכה או רכיבה על אופניים לאורך חופי הים התיכון. על טיילות אלה נמנות טיילת אכזיב, נהריה, נתניה, הרצליה, תל אביב-יפו, אשדוד ואשקלון.
נכון לשנת 2013, עוסקת החברה בין השאר בהשלמת המקטעים החסרים ביצירת רצף בין ראשון-לציון להרצליה.
בנוסף, מתעתדת החברה לבנות שלושה מסלולים סביב הכנרת: טיילת להולכי רגל סביב הימה לאורך קו המים, ושני מסלולי אופניים. אחד משבילי האופניים מיועד לאופני כביש, והשני מיועד לאופני הרים.
פעילות החברה > מצפורים

פיתוח מצפורים ברחבי הארץ על ידי החברה, נועד לאפשר לציבור רחב ככל האפשר נגישות לפניני טבע ונקודות נוף שלא היו נגישות קודם לכן, כגון: תצפית נחל עמוד במושב כחל.
המצפורים מהווים גם נקודות יציאה לטיולים. בין הדוגמאות הבולטות למצפורים: מצפור גולני בתל פאחר, מצפור קוניטרה, טיילת נחל צין, מצפור צף באגמון חולה ועוד.
פעילות החברה > אתרי טבע

עד לפני מספר שנים היו רבים מאתרי הטבע בישראל נגישים אך ורק למיטיבי לכת. במטרה לשנות זאת, פעלה החברה הממשלתית לתיירות בשיתוף רשות הטבע והגנים וקרן קיימת לישראל לצורך הנגשת האתרים לציבור הרחב. להנגשה זו יש שתי מטרות: ראשית, לאפשר גישה קלה לאתר; ושנית, לנתב את הציבור במסלול קבוע מראש, ובכך לשמר חלקים מהנוף הראשוני. בין האתרים הללו ניתן למצוא את הבניאס, תמנע, עמק המעיינות, נחל הבשור, מערת בית קשת, ראש הנקרה ועוד.
פעילות החברה > כפרי נופש ותיירות נופש

לאור התאוצה של תחום הלינה ביישובים כפריים מאז שנות התשעים, יזמה החברה הממשלתית לתיירות מספר פרויקטים במסגרתם נעשה פיתוח של המרחב הציבורי ביישובים מסוג זה.
מזה כמה שנים שהחברה אחראית על ביצוע תוכנית רב-שנתית בשם "כפר תיירות", במימון משותף של משרד התיירות ומשרד החקלאות. במסגרת התוכנית מושם דגש על פיתוח ייחודי המותאם לכל כפר נופש לפי אופיו וציביונו. החברה פועלת גם בכפרי תיירות אקולוגיים.
פעילות החברה > שבילי אופניים

החברה הממשלתית אמונה על ביצוע תוכנית ממשלתית רב-שנתית לעידוד ופיתוח ענף הרכיבה בישראל. בשנת 1998 זיהתה החברה הממשלתית לתיירות את הפוטנציאל התיירותי הגלום בפיתוח שבילי אופניים ברחבי הארץ, והחלה בסלילת מסלולים באזורים המזוהים עם תיירות טבע, כגון ארץ פלגי המים בצפון.
במסגרת החלטת הממשלה לעודד את ענף רכיבת האופניים בישראל, הוטלה המשימה על החברה והוחלט לסלול כ-1,200 ק"מ של שבילים, בעלות כוללת של כ-100 מיליון ש"ח. במסגרת פיתוח שבילי האופניים הוקמו במקומות רבים מרכזי אופניים, שנועדו ליצור מעטפת שירותים עבור תיירות האופניים. מטרת המרכזים היא לספק את רוב הצרכים לאירוח רוכבים תחת "קורת גג אחת".
עד כה פיתחה החברה שני מסלולי אופניים סביב הכנרת. הראשון, "צופה כנרת", בו רוב הרכיבה בו היא לאורך קו ה-0, המשקיף על נוף האזור. המסלול השני הוא "סובב כנרת", שבנייתו עדיין לא הסתיימה נכון לנובמבר 2013. גולת הכותרת של השבילים היא שביל ישראל לאופניים, המוביל מהר חרמון ועד לאילת ועובר דרך רוב אתרי התיירות בישראל. שביל ישראל לאופניים הוא שביל באורך כולל של 1,200 ק"מ, אשר משמש כעוגן אליו יתחברו שבילים ארציים, אזוריים ומקומיים רבים.
כמו כן, אחראית החברה לפיתוח סינגל הגלבוע (סובב גלבוע) ושבילים נוספים.
פעילות החברה > אטרקציות ייחודיות

החברה מפתחת אטרקציות ייחודיות ומלהיבות, על מנת להוסיף ערך מיוחד עבור המבקרים בישראל. האטרקציות מרחיבות את הפעילות התיירותית גם לשעות הלילה. בין האטרקציות הליליות ניתן למצוא מופעי מים מוזיקליים, תאורת אתרים באמצעים טכנולוגיים שונים, מיצגים אור קוליים באתרי מורשת שונים וכן מסלול חווייתי של מונומנטים מוארים בלילה.
החברה מפתחת גם מתקני משחק מיוחדים, מזרקות ומשחקי מים, מסלול ציורי קיר, והעברת סיפור האתר באמצעים טכנולוגיים.
פעילות החברה > שילוט ותחנות מידע

החברה הממשלתית לתיירות עוסקת גם בהנגשת המידע לקהל התיירים המגיע לאתרים השונים במדינה. שלטים ותחנות מידע שהקימה החברה ניתן למצוא בקומראן, כפר בלום, מגדל דוד בירושלים, ים המלח ואתרים נוספים. המטרה היא להמחיש למבקרים את הסיפורים מאחורי האתרים השונים באמצעים מוחשיים.
פעילות החברה > צפרות

בשנת 2012 התקבלה החלטת ממשלה לקדם רשת של מוקדי צפרות ברחבי בארץ על מנת להעצים את ענף הצפרות בארץ הן לצפרים המקומיים והן לזרים. ביצוע ההחלטה הוטל על החברה הממשלתית לתיירות ועל החברה להגנת הטבע. במסגרת ההחלטה צפויים להיבנות עוד שישה מרכזי צפרות אותם תנהל החברה להגנת הטבע.
פעילות החברה > צליינות

אחד ממנועי הצמיחה המשמעותיים של תחום התיירות בישראל הוא צליינות. לכן, עוסקת החברה בשימור ופיתוח של אתרים בולטים מהתרבות הנוצרית; מגידו, הר הקפיצה, דרך הבשורה, אתרי צפון הכנרת, סירת ישו בגינוסר ועוד.
סמליל החברה

סמלילה המקורי של החברה הממשלתית לתיירות שאב השראה מסמל התיירים הראשונים בארץ ישראל - המרגלים ששלח משה. אלה הוזכרו בספר במדבר: "שלח לך אנשים ויתורו את ארץ כנען" (פרק יג', פסוק ב'). שנים-עשר המרגלים ששלח משה ממצרים לארץ כנען סיירו במשך ארבעה ימים בארץ ישראל, גילו "כי טובה היא", והפיצו את הידיעה על נפלאותיה הרבות. הם שבו מארץ כנען עם "זמוריה ואשכול ענבים אחד וישאהו במוט בשניים" (במדבר יג' פסוק כד'), אשכול ענבים עצום בגודלו שהצריך שני אנשים על מנת לשאת אותו על מוט. תיאור זה היווה את ההשראה ללוגו המרגלים עם האשכול, שמלווה את ענף התיירות בישראל מזה שנים רבות.
בשנת 2013 עבר הסמליל שינוי. המרגלים נותרו, אך עם זאת הוענקה ללוגו פרשנות חדשה, המתאימה לנוכחות החברה בפלטפורמות הדיגיטליות. הצבעים שונו לגווני אדמה - ירוקים וחומים - המעידים על מחויבות החברה לשימור וטיפוח הטבע בכל אחד מהפרויקטים בהם היא עוסקת.
סמלילה המקורי של החברה לתיירות
המנון הפועל

סמל "הפועל"
דגל אדום
המנון הפועל הוא המנון אשר חובר על ידי המשורר עמנואל הרוסי לאיגוד הספורט "הפועל" אשר הוקם במסגרת ההסתדרות הכללית. הולחן על ידי מרדכי זעירא.
"המנון הפועל" הוא שיר מחורז הכולל כשלושה בתים. נושאי השיר הם מחאת העובדים ומִרדם ברוח משנות ההוגים הסוציאליסטים והקומוניסטים, ממחצית המאה ה-19 ובמאה ה-20. השיר מצטט ססמאות ארגונים שהוקמו ברוח המניפסט הקומוניסטי: „לָנוּ עוֹד טֶרֶם בַּיִת וָכֶרֶם /  הַסּוֹצְיוֹטֶרְן זֶה כָּל הָרְכוּשׁ". ובהקשרו של מאבק מעמד הפועלים ומלחמת המעמדות, מאזכר המשורר שלוש פעמים את ה„מַּקֶּבֶת” - כלי עבודה כבד ששימש גם בקרבות ומערכות צבאיות, וארבע פעמים את אש ה„לֶהָבָה”, המרמזת הן לעוצמת כוחות הנפש והן לאפשרויות ההרס הטמונה במאבק מעמד הפועלים, ואת הדגל האדום, דגלם של תנועות וארגוני הפועלים ברחבי העולם.
על פי עדותה המוזיקולוגית רותי פריד, לשעבר מנהלת ארכיון הצליל (הפונותיקה) בספריה הלאומית: "את הפזמון בלבד (להבה עלי להבה) נהגנו לשיר, בתנועת "השומר הצעיר" של שנות ה-50, כהמשך רצוף לשיר "על בריקדות"." שורתו הראשונה של הפזמון היא „לֶהָבָה – עֲלִי לֶהָבָה, עֲלִי לֶהָבָה!”, והשורה האחרונה מכריזה: „כָּמוֹךְ, כָּמוֹנוּ – דִּגְלֵנוּ אָדֹם אָדֹם.”
הערות שוליים

↑  ראו: המנון "הפועל", באתר זמרשת.
המשרד הראשי לגזע והתיישבות

| --- | --- |
סמל האס אס, אליו היה כפוף המשרד

הטבלה לאס אס של ילד במהלך מבצע לבנסבורן של המשרד
 מידע כללי
 מדינה:  גרמניה הנאצית 
 תחום שיפוט:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 משרד אחראי:  אס אסאס אס
 תאריך הקמה:  1931
 תאריך פירוק:  8 במאי 1945
 מנהל:  ריכרד וולטר דרה (1931-1938)   גונתר פנקה (1938-1940)   אוטו הופמן (1940-1943)   ריכרד הילדברנט (1943-1945)
 מטה מרכזי:  ברלין, גרמניה
 עובדים:  כ-1,500 ב-1942
 קואורדינטות:  52°30′26″N 13°22′57″E﻿ / ﻿52.5072°N 13.3825°E﻿ / 52.5072; 13.3825
 he
 
המשרד הראשי לגזע והתיישבות (בגרמנית: Rasse- und Siedlungshauptamt der SS, RuSHA) היה אחד המשרדים בתוך האס אס, ופעל בין השנים 1931–1945. אחת ממטרות המשרד הייתה לפקח על נישואי אנשי האס-אס לפי מדיניות הגזע הנאצית. עם פרסום "פקודת הנישואין" על ידי היינריך הימלר ב-31 בדצמבר 1931, הופקד על המשרד לחקור ולאשר את נישואי כל חברי האס-אס ולוודא שהם ובנות זוגן בעלי ייחוס ארי החל משנת 1800.
הקמה

המשרד הוקם בשנה 1931 על ידי רייכספיהרר אס אס היינריך הימלר וריכרד וולטר דרה, שלאחר מכן הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר ומונה לראש המשרד. המשרד נוצר בתחילה במטרה לאשר את נישואי אנשי האס אס. כל איש אס אס שרצה להתחתן היה צריך להגיש בקשה לפחות 3 חודשים קודם החתונה על מנת לתת זמן למשרד לחקור את משפחה הכלה ולוודא שהיא טהורת דם.
בשנת 1935 המשרד הועלה לדרגת משרד ראשי באס אס. תחת פיקודו של דרה הפיץ המשרד את האידאולוגיה הנאצית של "דם ואדמה", המתייחסים לעקרון טוהר הגזע הארי ולעקרון מרחב המחיה. בשנה זו החל המשרד במבצע לבנסבורן, תוכנית להשבחת הגזע הארי.
ארגון > מחלקות

בשנת 1935 פעלו תחת המשרד 7 אגפים:
אגף הארגון והאדמיניסטרציה (Amt Organisation und Verwaltungsamt)
אגף הגזע (Amt Rassenamt)
אגף החינוך (Amt Schulungsamt)
אגף משפחה ונישואין (Amt Sippen und Heiratsamt)
אגף התיישבות (Amt Siedlungsamt)
אגף רשומות ועיתונות (Amt für Archiv und Zeitungswesen)
אגף מדיניות אוכלוסין (Amt für Bevölkerungspolitik)
בשנת 1940 המשרד אורגן מחדש ל-4 אגפים עיקריים: אדמיניסטרציה, גזע, נישואין, התיישבות.
ארגון > הנהגה

| מספר | תמונה | ראש המשרד | תחילת כהונה | סוף כהונה | משך הכהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | ריכרד וולטר דרה | 1 בינואר 1932 | 12 בספטמבר 1938 | 6 שנים ו-254 יום |
| 2 |  | גונתר פאנקה | 12 בספטמבר 1938 | 9 ביולי 1940 | שנה ו-301 ימים |
| 3 |  | אוטו הופמן | 9 ביולי 1940 | 20 באפריל 1943 | שנתיים ו-285 ימים |
| 4 |  | ריכרד הילדברנט | 20 באפריל 1943 | 8 במאי 1945 | שנתיים ו-18 יום |
מדיניות הגזע

עד שנת 1937 מעל ל-300 אנשי אס אס גורשו מהארגון עקב נישואים הנוגדים את מדיניות הגזע הארית (ראסנשאנדה-זיהום הגזע), אף על פי שניתנה הוראה לאחר מכן שהם יכולים להישאר בארגון אם הם כבר נישאו ויכולים לעמוד בקריטריונים גזעיים. בנובמבר 1940 החזיר הימלר את כל אנשי האס אס שסולקו עקב חוק הנישואין, בתנאי שיעמדו בדרישות הגזעיות של המפלגה הנאצית.
במהלך הפלישה לברית המועצות בשנת 1941, המשרד עבד בשיתוף עם משרד רווחה ראשי לגרמנים אתניים (VoMi) באריזציה של השטחים הכבושים, פיקוח של רווחת המתיישבים הגרמנים, והטמעת גרמנים אתניים באזורי התיישבות מוגדרים על ידי האס אס, בעיקר באוקראינה הכבושה. הדבר כלל הוצאת משפחות מקומיות מאזורים אלו והושבת אלו הגרמניות.
בנוסף המשרד היה אחראי על ייעוץ וניהול של כל שאלות הגזע ברחבי הרייך. בחינות גזעיות היו מוצגות על ידי ראשי המשרד בהקשרים שונים: מקרים של קיום יחסי מין בין עובדים מזרח אירופאים לגרמנים, ילדים שנולדו לעובדים מזרח אירופאים, סיווג אנשים ממוצא גרמני, בחירת עובדי כפייה ממדינות אויב כבושות, חטיפת ילדים המתאימים לגרמניזציה, העברת אוכלוסייה ורדיפה וחיסול יהודים.
המשרד העסיק את יוזף מנגלה לזמן קצר, בין נובמבר 1940 לתחילה 1941, תחת האחריות ל"דאגה לבריאות גנטית" ו"בדיקות בריאות גנטיות". הוא היה אחד הרופאים האחראים על בחירת הקורבנות ששימשו כניסוי להמתה בתאי גזים במחנה אושוויץ.
לאחר המלחמה

ביולי 1947 הואשמו 14 מפקידי המשרד במסגרת משפט RuSHA, השמיני מבין שנים עשר משפטי נירנברג. כולם הואשמו בפשעים נגד האנושות, פשעי מלחמה וחברות בארגון פשע (האס אס). כולם למעט אחד (שזוכה בשתי ההאשמות הכבדות) נמצאו אשמים ונשלחו למאסר בין 3–25 שנים.
ראו גם

תוכנית-האב למזרח
לבנסבורן
הערות שוליים

↑  Michael Burleigh (7 November 1991). The Racial State: Germany 1933–1945. Cambridge University Press. p. 84, 273
↑  Schmuhl, Hans-Walter (2008). The Kaiser-Wilhelm-Institute for Anthropology, Human Heredity and Eugenics, 1927–1945: Crossing Boundaries. Springer. p. 364.
| גרמניה הנאצית |
| --- | --- | --- |
| האידאולוגיה הנאצית | מיין קאמפף • הסדר החדש • קהיליית העם • דם ואדמה • פיהרר • עקרון הפיהרר • ההתפשטות הגרמנית מזרחה |  |
| תורת הגזע | איגניקה נאצית • מישלינג • ראסנשאנדה • לבנסראום • חוקי נירנברג • לבנסבורן • המשרד הראשי לגזע והתיישבות • משרד מדיניות הגזע |  |
| השלטון הנאצי | חוק ההסמכה • האחדה • התעמולה הנאצית: דר שטירמר, היהודי הנצחי, היהודי זיס, אולימפיאדת ברלין • אריזציה • אנשלוס • גנרלגוברנמן |  |
| ארגונים נאציים | אס אס • אס אה • ואפן אס אס • גסטפו • איינזצגרופן • אס דה • משטרת גרמניה הנאצית • המשרד הראשי לביטחון הרייך • ורמאכט • הנוער ההיטלראי • משרד התעופה של הרייך • משרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם • המשרד המרכזי של הרייך למאבק בהומוסקסואליות ובהפלות • משרד הרייך לשטחים הכבושים במזרח |  |
| נאצים בכירים | אדולף היטלר • מרטין בורמן • יוזף גבלס • הרמן גרינג • היינריך הימלר • ריינהרד היידריך • היינריך מילר • ארנסט קלטנברונר • הנס פרנק • אדולף אייכמן • רודולף הס • באלדור פון שיראך • אלברט שפר • ארנסט רהם • לני ריפנשטאהל • יוליוס שטרייכר • יוזף מנגלה • רודולף פרנץ הס • אמון גת • יירגן שטרופ • פרנץ שטנגל • יוזף ביהלר • ריכרד ולטר דרה פושעי מלחמה נאצים נוספים |  |
| קבוצות נרדפות | יהודים • הומוסקסואלים • צוענים • נכים • קתולים • עדי יהוה • קומוניסטים • אחרים |  |
ראו גם פורטל השואה • פורטל גרמניה ציר זמן מאוחד לתקופת הרייך השלישי ומלחמת העולם השנייה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007458117005171  GND: 5282627-2  ISNI: 0000 0001 0420 7373  LCCN: n2005003472  NKC: kn20081029003  SUDOC: 077879856  VIAF: 155895938   WorldCat (עם VIAF): 155895938 
חלק מהנאשמים בעת הקראת כתב האישום
הענף הכפי העמוק

| --- | --- |
 שיוך:  branch of ulnar artery 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (598) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  ramus palmaris profundus arteriae ulnaris 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.2.09.055 
 TA2 (2019):  4670 
 FMA:  22824 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0226434 
 
הענף הכפי העמוק בצדה הגומדי (ימני בתמונה) של כף היד
הֶעָנָף הַכַּפִּי הֶעָמֹק (TA: ramus palmaris profundus) הוא ענף עורקי בכף היד המסתעף מעורק הגומד.
הענף הכפי העמוק עובר בין השריר מצדיד הזרת והשריר כופף הזרת הקצר, וכן דרך התחל של השריר מנגד הזרת. הוא משיק בסופו לעורק החישור ויוצר עמו את קשת כף היד העמוקה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A12.2.09.055 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1969 
 קואורדינטות:  31°54′21″N 34°48′19″E﻿ / ﻿31.905750647645°N 34.805413542829°E﻿ / 31.905750647645; 34.805413542829
 http://www.agri.huji.ac.il/library/hebrew.html
  (למפת גוש דן מוגדלת) הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה(למפת גוש דן רגילה) הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה
 
הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה היא הספרייה האקדמית של הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה. סמית (קמפוס רחובות של האוניברסיטה העברית בירושלים) ונמצאת בלב הקמפוס. משנת 2002 היא משתייכת לרשות הספריות של האוניברסיטה העברית.
רקע

הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה נוסדה בשנת 1969 בשם: "הספרייה המרכזית למדעי החקלאות בפקולטה לחקלאות". בהקמתה איחדה ספריות מחלקתיות קטנות ששכנו בבניינים שונים בקמפוס. בימיה הראשונים שכנה בבניין אהרונסון (הבניין הראשון של הפקולטה לחקלאות ע"ש אהרן אהרנסון), בחדר ה"מרכזיה" (היום כיתת מחשבים 15). הספרנים הראשונים היו נעים גבעוני
(1923 – 2016), ופרץ טורא. בשנת 1972, עם הקמת בניין קנדי לי ב' בלב הפקולטה עברה הספרייה לבניין זה והיא נמצאת בו עד היום.
מבנה הספרייה

בשנת 2011 שופץ מבנה הספרייה והוקם בו מרכז מידע ספרייתי ע"ש ברל ואגנס גינגס בתכנון האדריכלית ויוי אסטרינסקי. קומת הקרקע של הספרייה מכילה חדר ללמידה שקטה ואת משרדי הספרייה (מחלקת קיטלוג ומחלקת השאלה בין-ספרייתית), והקומה הראשונה כוללת את אוספי הספרים וחלל משותף גדול המאפשר למידה בקבוצות ומאפיין את המקום כמרכז למידה פעיל ותוסס. החלל המואר והגדול מארח גם תערוכות אמנות מתחלפות, חלק נכבד מהן של אומנים תושבי רחובות והאזור. בנוסף לחלל המשותף קיימים חדרי למידה בקבוצות, וחדרים שקטים ללימוד אישי. הספרייה כוללת כ-200 מקומות ישיבה שונים: משולחנות וכיסאות "מסורתיים" ועד אזור ספות והתרווחות. הספרייה מצוידת במחשבים נייחים, מחשבים ניידים, מדפסות, סורק, מסכי LCD, רשת אלחוטית וציוד נוסף להשאלה. הספרייה נגישה לבעלי מוגבלויות. קיימת מעלית, עמדת מחשב נגישה המצוידת בתוכנת הגדלת טקסט, ותוכנות להקראת טקסט מותקנות על כל המחשבים.
אוספי הספרייה

אוספי הספרייה בנויים ממאגרי מידע, ספרים וכתבי עת בתחומים הנלמדים בפקולטה: מדעי הצמח, מדעי הקרקע והמים, בעלי חיים, רפואה וטרינרית, אנטומולוגיה, מחלות צמחים ומיקרוביולוגיה, משאבי הטבע בחקלאות, ביוכימיה, מדעי המזון ותזונה וכלכלת ניהול וסביבה. כמו כן מצוי בספרייה אוסף היסטורי של פרסומים העוסקים בחקלאות בארץ ישראל מלפני קום המדינה. מרבית כתבי העת בספרייה קיימים בפורמט אלקטרוני. עבודות הגמר והתזות שהוגשו בפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה, מונגשות בפורמט אלקטרוני.
אזור הספות והספרים השמורים