מריו סטאניץ'
קריירת משחק

סטאניץ' החל את הקריירה בקבוצת הנוער של ז'לייזניצ'אר סרייבו מעיר הולדתו. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בעונת 1989/1990, ורשם 14 הופעות ליגה באותה העונה. סטאניץ' נחשב לאחד מהשחקנים הצעירים המוכשרים ביותר ביוגוסלביה, ובעונה השלישית שלו בקבוצה, עונת 1991/1992, היה דומיננטי בהתקפת הקבוצה עם 11 שערים ב-21 הופעות. במהלכה של העונה, בעקבות מלחמת בוסניה והמצור על סרייבו, הפסיקה הקבוצה את פעילותה בליגה ושחקנים רבים ובהם סטאניץ' ברחו מזוועות המלחמה אל מחוזות אחרים. סטאניץ' עצמו ברח לסלבונסקי ברוד דרך נהר הסאווה, והצטרף לקרואטיה זאגרב.
סטאניץ' שיחק בקרואטיה זאגרב בעונת 1992/1993 וסייע לה לזכות באליפות קרואטיה עם 11 שערי ליגה ב-26 הופעות. כמו כן, כבש שמונה שערים בתשעה משחקים במסגרת הגביע הקרואטי, כאשר קבוצתו העפילה עד לצמד משחקי הגמר מול היידוק ספליט. במשחק הראשון כבש סטאניץ' לזכות זאגרב, שהובסה בסיום 1–4. על אף ניצחון 1–2 בגומלין, החמיצה הקבוצה הזדמנות לזכות בדאבל.
בעונת 1993/1994 עבר סטאניץ' לספורטינג חיחון, תחת המאמן מריאנו גרסיה רמון. סטאניץ' השתלב היטב בקבוצה, ואת שער הבכורה שלו כבש כבר בהופעתו הרשמית הראשונה במועדון, בהפסד החוץ 2–3 לקולטורל לאונסה. בליגה כבש סטאניץ' לראשונה במחזור השמיני, ב-24 באוקטובר 1993, בניצחון 0–2 על ראיו ואיקאנו. את העונה סיים עם שבעה שערי ליגה ב-34 הופעות.
לאחר עונה בודדת בספרד, עבר סטאניץ' לבנפיקה ליסבון הפורטוגלית. במשך רוב העונה היה סטאניץ' שחקן ספסל, זכה ל-14 הופעות בלבד בליגה בהן כבש חמישה שערים. שלושה משעריו נכבשו בשלושה מחזורים רצופים בחודש מאי 1995, בשלהי העונה. סטאניץ' נותר מחוץ לסגל הקבוצה גם במשחקיה של בנפיקה בליגת האלופות, והסתפק ב-16 הופעות בכל המסגרות.
לקראת עונת 1995/1996 עבר סטאניץ' לקלאב ברוז' הבלגית, תחת המאמן הוגו ברוס. הייתה זו עונת שיא בקריירה של סטאניץ', שקבע באותה העונה שיא קריירה אישי של עשרים שערי ליגה בשלושים הופעות, שהפכו אותו למלך השערים של הליגה. שעריו של סטאניץ' סייעו לקבוצה לזכות באליפות בלגיה בפער עשר נקודות מהסגנית אנדרלכט. באותה העונה השלימה ברוז' זכייה בדאבל, לאחר שזכתה גם בגביע. קלאב ברוז' פגשה במשחק הגמר את סרקל ברוז', יריבתה העירונית, ונקלעה לפיגור מוקדם, אלא שצמד של סטאניץ' עוד במחצית הראשונה קבע את תוצאת המשחק, 2-1 לקלאב ברוז'.
סטאניץ' פתח היטב את עונת 1996/1997, עם שבעה שערים בשבעה משחקים בליגה הבלגית, לפני שחתם בפארמה האיטלקית של המאמן קרלו אנצ'לוטי. את הופעת הבכורה בסרייה א' ערך במסגרת המחזור ה-12, ב-8 בדצמבר 1996, בשוויון 0-0 מול אטאלנטה. שבועיים בדיוק לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו, שהעניק לפארמה ניצחון חוץ 0–1 על מילאן. עד לתום העונה כבש סטאניץ' שלושה שערי ליגה ב-13 הופעות, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה כסגנית האלופה. בעונת 1998/199, תחת המאמן אלברטו מלסאני, כבש סטאניץ' שבעה שערי ליגה ב-18 הופעות, שיא השערים שלו לעונה אחת במועדון האיטלקי. באותה העונה זכה עם קבוצתו בקופה איטליה, לאחר שפתח בצמד משחקי הגמר מול פיורנטינה. שני המשחקים הסתיימו בשוויון, אך פארמה זכתה בתואר בזכות חוק שערי חוץ. פארמה רשמה הישג מרשים נוסף באותה העונה, כאשר זכתה בגביע אופ"א בפעם השנייה בתולדותיה. סטאניץ' לא שותף כלל במשחק הגמר בו גברה פארמה 0–3 על אולימפיק מרסיי. סטאניץ' המשיך לעונה רביעית ואחרונה בפארמה, בה כבש חמישה שערי ליגה ב-23 הופעות. בתום העונה, ולאחר ארבע עונות באיטליה, סיים סטאניץ' את דרכו במועדון עם 19 שערי ליגה ב-77 הופעות.
לקראת עונת 2000/2001 בפרמייר ליג הפך סטאניץ' לרכש השלישי של ג'אנלוקה ויאלי בצ'לסי. הופעת הבכורה שלו במועדון הייתה בלתי נשכחת, כאשר פתח בהרכב קבוצתו מול וסטהאם יונייטד במחזור הפתיחה של העונה. סטאניץ' כבש צמד בניצחון קבוצתו 2–4, כאשר הקפיץ את הכדור על הרגל שלוש פעמים ושלח בעיטה עוצמתית מהאוויר, למעלה משלושים מטרים מן השער. אלא שבהופעתו השנייה בלבד בליגה, במחזור השלישי במשחק חוץ מול אסטון וילה, נפצע סטאניץ' בברכו לאחר 25 דקות ונעדר לחמישה חודשים מהמגרשים. סטאניץ' התקשה לחזור לכושר משחק עד לתום העונה, וסיים אותה עם 12 הופעות ליגה בלבד. סטאניץ' גם לא כבש עוד באותה העונה, למעט הצמד במשחק הראשון.
סטאניץ' חזר לעמוד לרשותו של קלאודיו ראניירי בעונה לאחר מכן. באותה העונה רשם סטאניץ' 27 הופעות ליגה וכבש שער בודד. על אף ששיחק בכמות נכבדת של משחקים, עדיין לא הצליח להתאושש לחלוטין מהפציעה שפקדה אותו עונה קודם לכן. הוא העפיל עם צ'לסי לגמר גביע ה-FA אך לא נכלל בסגל בהפסד 0–2 לארסנל בגמר.
עונת 2003/2004 הייתה האחרונה של סטאניץ' במדי צ'לסי. הפציעה בברכו לא אפשרה לו לשחק לאורך רובה המוחלט של העונה, והוא שותף בשלושה משחקים בלבד לכל אורכה, מתוכם שניים בליגה. בכל שלושת המשחקים הוא שותף כמחליף בלבד, ובמצטבר רשם 47 דקות של כדורגל בעונה שלמה. על אף שנכלל בתחילה בסגל של ז'וזה מוריניו, שנכנס לתפקידו בקיץ, הודיע לו סטאניץ' כי נאלץ לפרוש ממשחק בעקבות הפציעה, בגיל 32 בלבד.