האימפריה האנגווינית
פסגת האימפריה האנגווינית > מסע הצלב השלישי

העדיפות הבאה של המלך ריצ'רד הראשון הייתה מסע הצלב השלישי; זה התעכב מאז שריצ'רד לקח את הצלב ב-1187. אולם זו לא הייתה רק עלייה לרגל דתית; סבא רבא שלו, פולק היה מלך ירושלים והמתיימר הנוכחי לכס המלכות, גי דה ליזיניאן היה אציל פואטוויני, קשור לרבים מהווסאלים של ריצ'רד, בעוד שאשתו של גי – סיבילה – הייתה בת דודתו של ריצ'רד. מסע הצלב, למעט מחלוקות בצרפת, היה הסיבה העיקרית להיעדרותו של ריצ'רד מאנגליה; הוא בילה פחות משישה חודשים מתקופת שלטונו באנגליה.
לפני שעזב, ריצ'רד חיזק את שלטונו על האימפריה. הוא חשד שהרוזן רמון ירחיב את אדמותיו לאקיטן ולכן חבר אל סנצ'ו השישי, מלך נווארה, על ידי נישואין עם בתו, ברנגריה, כדי להתמודד עם האיום. הם נישאו בשנת 1191 בלימסול, קפריסין, ולכן ריצ'רד התכחש לאליס, אחותו של פיליפ, אך הנושא הוסדר קודם לכן במסינה. כדי להרגיע את פיליפ, ריצ'רד נתן לו 10,000 מארק והסכים שאם יהיו לו שני בנים, שניהם יחזיקו בנחלות בצרפת ישירות תחת פיליפ. הממשל שריצ'רד השאיר מאחור עבד בצורה ניכרת, שכן התקפה של רמון נהדפה בעזרתה של נווארה.
המצור על עכו, שהייתה המעוז הנוצרי האחרון בארץ הקודש, הסתיים ביולי ופיליפ החליט לחזור לצרפת. לא ברור אם פיליפ חזר עקב דיזנטריה, כעס כלפי ריצ'רד, או שהוא חשב שיוכל לזכות בארטואה בעקבות מותו של הרוזן מפלנדריה, שכן נישא לבתו של הרוזן. בעודו בצרפת, פיליפ התגאה שהוא "הולך להרוס את מלך ארצות אנגליה", ובינואר 1192, הוא דרש מהסנשאל של נורמנדי, ויליאם פיצראלף, את הווקסין, בטענה שההסכם איתו חתם ריצ'רד במסינה הכיל את כוונתו של ריצ'רד, שכיוון שה-Vexin היה נדוניה של אליס ומאחר שריצ'רד התחתן עם ברנגריה, הוא זכאי לקרקע. למרות שפיליפ איים בפלישה, אלינור מאקוויטניה התערבה בעצירת בנה, ג'ון, מוויתור על האדמות. האצילים של פיליפ סירבו לתקוף את אדמותיו של צלבני נעדר, אם כי פיליפ זכה במקום זאת באדמות בארטואה. חזרתו של פיליפ אכן הביאה לכך שטירות ברחבי האימפריה היו ב"מצב של מוכנות". הברית עם נווארה עזרה שוב כאשר פיליפ ניסה להסית מרד באקיטן אך נכשל.
המלך ריצ'רד עזב את ארץ הקודש יותר משנה אחרי פיליפ באוקטובר 1192, ואולי היה יכול להחזיר את האימפריה שלו בשלמותה אילו הגיע לצרפת זמן קצר לאחר מכן. עם זאת, במהלך מסע הצלב לאופולד החמישי, דוכס אוסטריה, נעלב מריצ'רד, ולכן הוא עצר את ריצ'רד ליד וינה, בדרכו הביתה. ריצ'רד נאלץ לעבור דרך אוסטריה מכיוון שהמעבר דרך פרובנס נחסם על ידי רמון בטולוז. לאופולד גם האשים את ריצ'רד בשליחת מתנקשים לרצוח את בן דודו קונרד, ולאחר מכן מסר את ריצ'רד לידי האדון שלו, הקיסר היינריך השישי.
בינואר 1193, אחיו של ריצ'רד, ג'ון, זומן לפריז, שם נשבע אמונים לפיליפ על כל אדמותיו של ריצ'רד, והבטיח להתחתן עם אליס עם ארטואה כנדוניה. בתמורה, הווקסין וטירת גיסור יימסרו לפיליפ. בעזרתו של פיליפ, ג'ון פנה לפלוש לאנגליה ולהסית מרד נגד שופטיו של ריצ'רד. ג'ון נכשל ולאחר מכן היה לו מזל גרוע יותר כאשר התגלה שריצ'רד חי, דבר שלא היה ידוע עד לנקודה זו. בחצר הקיסרית בשפייר, ריצ'רד הועמד למשפט, שם דיבר טוב מאוד בשמו:
כאשר ריצ'רד השיב [להאשמות נגדו] הוא דיבר בצורה כה רהוטה ומלכותית, באופן שמוכיח את לב האריה, כאילו הוא שכח היכן הוא נמצא ואת הנסיבות הלא מכובדות שבהן הוא נתפס ודמיין את עצמו יושב. על כס אבותיו בלינקולן או קאן.
ריצ'רד היה אמור להשתחרר לאחר תום העסקה ביוני 1193. עם זאת, בזמן שהדיונים התנהלו, פיליפ וג'ון כוננו מלחמה בשלושה אזורים שונים של האימפריה האנגווינית. ראשית, באנגליה, ג'ון ניסה להשתלט, בטענה שריצ'רד לא ישוב לעולם. השופטים דחפו אותו ואת כוחותיו בחזרה לטירות טיקהיל ווינדזור, שהיו נצורות. נעשתה עסקה שאפשרה לג'ון לשמור על טיקהיל ונוטינגהאם, אך להחזיר את רכושו האחר. שנית, באקוויטניה, אדמר מאנגולם טען שהוא מחזיק במחוז שלו ישירות כפייף של פיליפ, ולא כוואסל של דוכס אקוויטניה. הוא פשט על פואטו אך נעצר על ידי הפקידים המקומיים ונלכד. שלישית, ולבסוף, בנורמנדי, פיליפ כבש את גיסור ונופל, והלורדים של אאומל, איו ולורדים קטנים אחרים, כמו גם הרוזנים של מיולאן ופרצ'ה, נכנעו לפיליפ. פיליפ לא הצליח להשתלט על רואן באפריל אך זכה בטירות אחרות; ג'ילינגהם סיכם ואמר כי "אפריל ומאי 1193 היו חודשים טובים להפליא עבור פיליפ".
כשפיליפ שמע על העסקה של ריצ'רד עם הקיסר היינריך, הוא החליט לגבש את הישגיו על ידי אילוץ עוצריו של ריצ'רד לחתום על הסכם במנטס ביולי 1193. ראשית, ג'ון קיבל בחזרה את אחוזותיו באנגליה ובצרפת. שנית, הרוזן אדמר היה אמור להשתחרר ולא היה ניתן להאשים או להעניש וסאלים אקוויטניים. שלישית, ריצ'רד היה אמור להעניק ארבע טירות גדולות לפיליפ ולשלם את עלות חיל המצב שלהן, יחד עם פיצויים אחרים.
ריצ'רד לא הצליח להתפייס עם אחיו, ג'ון, ולכן ג'ון הלך לפיליפ וכונן הסכם חדש בינואר 1194, בו מסר את כל נורמנדי ממזרח לסן מלבד רואן וטור והטירות האחרות של טוראן לפיליפ, את ונדום ללואי הראשון, רוזן בלואה, ומולן ובונסמולן לרוזן ג'פרי מפרשה. רוזנות אנגולם הייתה אמורה להיות עצמאית מדוכסות אקוויטניה. אימפריית אנגווין התפצלה לחלוטין על ידי מעשיו של ג'ון. פיליפ המשיך להתמקח עם הקיסר היינריך, והקיסר חתם עסקה חדשה עם ריצ'רד לאחר שהוצעו לו סכומי כסף גדולים על ידי פיליפ וג'ון. ריצ'רד היה אמור למסור את ממלכת אנגליה להיינריך, שלאחר מכן יחזיר אותה כפייף של האימפריה הרומית הקדושה. ריצ'רד הפך לווסאל של היינריך. ריצ'רד שוחרר, ובעודו בגרמניה הוא שילם עבור הארכיבישופים של מיינץ וקלן, הבישוף של ליאז', דוכס בראבנט, הדוכס מלמבורג, רוזן הולנד, ואדונים פחותים אחרים. בעלות ברית אלו היו תחילתה של קואליציה נגד פיליפ.
למרות שפיליפ קיבל שטחים נורמנים רבים, זה היה רק באופן רשמי. בפברואר הוא כבש את אוורה, נויבורג, וודרוי וערים אחרות. הוא גם זכה לשבועת אמונים של שניים מהווסאלים של ריצ'רד, ג'פרי דה רנקון וברנרד מברוס. פיליפ ובני בריתו שלטו כעת בכל נמלי פלנדריה, בולון ומזרח נורמנדי. ריצ'רד חזר לבסוף לאנגליה ונחת בסנדוויץ' ב-13 במרץ 1194.