stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרנוויל ריירי
הנצחתו ומורשתו

החווה החקלאית שרכש לפני מלחמת העולם הראשונה עדיין ברשות משפחת ריירי.
עיריית סידני קראה רחוב בעיר על שמו.
לקריאה נוספת

ג'ון גריינג'ר, "הלחימה על ארץ ישראל-1917", הוצאת מודן והמעבדה התפיסתית באגף המבצעים, 2012.
פילדמרשל ארצ'יבלד פרסיוול ויוול, מסעי המלחמה בארץ ישראל, הוצאת אריאל, 2007.
Vincent, Phoebe. (1997). My Darling Mick: the Life and Times of Granville Ryrie, 1865–1937. Canberra: National Library of Australia.
אגודת יורדי ים זבולון

סמל אגודת יורדי ים זבולון
השקת הסירה הראשונה של זבולון בחוף תל אביב על ידי זאב ז'בוטינסקי, 1928
הירקון כמעגן. משמאל גמלים בחוף הים, במקום בו נחפר נמל תל אביב בשנת 1936. במרכז מגרש מכבי לקראת המכביה הראשונה ומשמאלו "גני התערוכה יריד המזרח". צולם ב-1931-1932
"חווה רדינג" סירת המנוע של בית הספר הימי, מתנתה של ידידת האגודה, הליידי רדינג בת המרקיז
הנרייטה דיאמונד
(מימין) מנהלי בית הספר טובים ולייבוביץ והמורים באייבסקי, אליהו רוזין, בנימין לוין, וגרבנוב בסיום מחזור א' ב-1931
שעורי חתירה, תלמידים ומורים ודגל זבולון בירקון 1939
"בת גלים" וצוות זבולונים חזרו משיט לקפריסין, 1943
אגודת יורדי ים זבולון היא אגודה ישראלית העוסקת בחינוך, הכשרה וטיפוח של ענף הימאות בקרב הנוער והציבור הישראלי. 'האגודה הימית זבולון' היא הראשונה שקמה בארץ ישראל בימי המנדט הבריטי, במטרה לחנך דור של ימאים עבריים. האגודה הפעילה את בית הספר הימי זבולון והכשירה אנשי ים שסייעו בהקמת כוח ימי עברי לפעולות ימיות, סייעו בהקמת נמל תל אביב ובהעפלה הבלתי לגלית. האגודה הכשירה לאורך השנים אלפי חניכים, והיוותה את הבסיס לשאר האגודות הימיות ובתי הספר הימיים שצמחו ממנה. בוגרי זבולון היוו את הבסיס לחיל הים הישראלי ולצי הסוחר של ישראל.
היסטוריה > הקמה

'אגודת יורדי ים זבולון ארץ ישראל' נוסדה והחלה לפעול בחוף תל אביב בשנת 1928 בפעילות לימוד הימאות, אך שמה המלא, פרסומה הרשמי ורישומה נעשו רק בשנת 1930. מטרותיה המוצהרות של האגודה בהקמתה, כללו הכשרת דור של יורדי ים עבריים - מלחים, דייגים וספני נמל, החדרת רעיון תחיית הים בין כל שכבות העם, סיוע לחלוצי הספנות והדיג העבריים, וקירוב הנוער העברי לספורט ולפעולה ימיים. כמו כן התעתדה האגודה לייסד קו ימי קבוע בין ערי החוף בארץ ישראל, לבנות בריכות שחייה, לדאוג להקמת "קרן ים" שתשמש כמכשיר הכספי העיקרי למען כיבוש הים, לפתח את הדיג בארץ, לתמוך בהקמת תחנה הידרו-ביולוגית, ולהוציא לאור ספרות מקצועית ימית.
בראש המפעל עמד ד"ר למתמטיקה, מהנדס תעופה ובוגר אקדמיה ימית מאיר גורביץ. החזון להקמת בית ספר לימאות החל בשנת 1914 בשיחה בין גורביץ לחברו יצחק ברגר מחיפה שבה סוכם כי ברגר יקים ברוסיה חברת ספנות בשם "זבולון", וזו תפריש מרווחיה להפעלת בית ספר עברי בארץ ישראל ליד הטכניון בחיפה, שיהווה בית ספר למקצועות ימיים ובשלב שני גם למקצועות התעופה. הוא הבין כי עדיף יהיה להתחיל מכיבוש הים ואחריו כיבוש האוויר. כשנה אחר ניסיונו הראשון ב-1913 עת בנה דגם של אווירון לשכנע את היישוב להקים בית ספר למקצועות תעופה. הצליח וגייס הון מהיישוב. אך אז, בעת טיסת ראווה התרסק האווירון העות'מאני על חוף תל אביב, פרצה מלחמת העולם ונגנז החלום לשנים.
גורביץ ידע למשוך את הקבוצות הראשונות של צעירי ארץ ישראל לפעולות ימיות מעשיות, וקירב למוסד החדש אנשי ים לשמש בו מורים, כמו הגר רב החובל הוותיק אריה באייבסקי ואת וולודיה איצקוביץ' ימאי ותיק ומנוסה הידוע בכינוי "זאב הים", הוא קצין סיפון שפיקד על אוניית המשא גוזל (1928) 11 שנה בטרם הוסמך. גורביץ קרב גם עסקנים ציבוריים חשובים ועל אלה נמנו התעשיינים חיים לייבוביץ והמהנדס עמנואל טובים ואחרים.
מסירותו של גורביץ לבעיות הימאות העברית הייתה מוחלטת ובאותה עת, בלבדו פעל כמוסד שלם במשך כעשרים שנה. לא היה לו די כוח ארגוני כדי לבסס את האגודה מבחינה מקצועית וכלכלית כאחד. את התפקיד הזה קיבלו על עצמם שניים שאהבתם לים ולעם הייתה רבה, טובים ולייבוביץ. השניים חילקו ביניהם את העבודה באופן שהטיפול בהדרכה ימית בידי טובים, והעניינים הכלכליים בידי לייבוביץ.
טובים היה איש מקצוע בתחום ההנדסה, בוגר האקדמיה הימית בפטרוגרד ובעל חוש פדגוגי מפותח ויכולת להשליט משמעת ברזל החשובה כל כך לימאי. הרבה הודות לסגולותיו הובלו ה"זבולונים" והאגודה כולה לדרך המלך.
היסטוריה > מימון ונכסים

בראשית דרכה הייתה בעייתה העיקרית של האגודה חוסר אמצעים. קשיים אלה מצאו פתרון חלקי הודות להנרייטה דיאמונד, פעילה ציונית מאנגליה, שפעלה עד אז במסגרת ויצו וקרן קיימת לישראל. דיאמונד הגיעה ארצה בשנת 1930 כתיירת, צפתה במפגן חניכי בית הספר הימי 'זבולון' ונתפסה בחלום ההגשמה. היא פגשה את האנשים המטפלים בפיתוח הימאות העברית ובכללם ראשי האגודה, ומיד נרתמה לסיוע כספי. אז, גם חזר אחרי כשנתיים גורביץ יו"ר ועדת המים משליחות היישוב אצל מחלקת החקלאות של ממשלת ארצות הברית, והחליף את שם התנועה מ"האגודה הימית" 'זבולון', לשמה 'אגודת יורדי ים זבולון א"י' בכוונה להקים באמצעותה את הצי העברי. בשובה לאנגליה שלחה את 60 הלירות הראשונות. באותה עת זו נראתה כתרומת עתק, אך בהמשך נתברר שלהתפתחות הימאות דרושות עשרות ומאות אלפי לירות שנדרשו מן המרכז האנגלי של זבולון שעמדה בראשו.
דיאמונד שלחה לארץ ישראל סכומים ניכרים שנאספו באנגליה ובארצות אחרות, ואלה אפשרו לבסס את התקציב של "זבולון" על יסודות מוצקים. היא גם הצליחה למשוך לאגודה אישים בעלי שם כמו המרקיזה מרדינג ובעלה, חתנה הלורד מלצ'ט השני ומשפחתו ואשתו, הליידי רדינג שכיהנה כנשיאת זבולון העולמית, ישראל רוקח שכיהן כיו"ר זבולון ארץ ישראל, מוריס גרדינגר שהיה גזבר כבוד, ואישי ציבור כמו טוקטלי, ד"ר צייטלין, שוורץ ורבים אחרים.
בראשית אפריל 1932 כשבועיים אחרי טקס פתיחתה החגיגית של המכביה הראשונה בארץ ישראל בזמן ביקורם ביישוב של מאות ספורטאים ועיתונאים מהעולם, הציגה אגודת זבולון את פעילותה, ביריד התחבורה שהתקיים ב"גני התערוכה יריד המזרח" בצמוד למגרש המכביה. במקום הוצגו לראווה אמצעי השיט של זבולון וחידושים בתחום הימאות. היישוב נקרא להצטרף לפעילות הימאות בבית הספר הימי זבולון שחניכיו בוגרי המחזור הראשון הוסמכו בשנת 1931.
עוד בשנות ה-30 נבנו התחנות הימיות בסניפים שהיו קיימים אז, נרכש ציוד רב ערך ובו סירות חתירה, מפרשים, מנוע וספינות להפלגות ארוכות. רכוש האגודה גדל משנה לשנה. הודות לתרומתה האישית של דיאמונד הוקמה תחנת סירות בת קומתיים על שפת הירקון. בשנים אלה בנו אנשי "זבולון" שתי תחנות מברזל ובטון בחוף זבולון בהרצליה ובחדרה (במפרץ אולגה).
בימי הקרבות בבת ים בשנת 1948 תפסו ה"זבולונים" את הבניין של "סי פלס" וסידרו שם תחנת סירות גדולה. כמו כן, נרכש מועדון ללימודים עיוניים במרכז העיר ובמרוצת הזמן נרכש הבניין של "סי פלס" מידי האפוטרופוס עבור האגודה, שוב הודות לתרומתה של דיאמונד. שנים רבות עבד סניף חיפה בנמל חיפה, עד שהועבר לנמל הקישון.
בצוואתה, ציוותה דיאמונד על העברת המימון לבניית "בית זבולון" ובשנת 1963 הוקם בית האגודה במקומו של בית הסירות.
היסטוריה > פעילות בשנות טרום המדינה

הפעולות הראשונות של "זבולון" השפיעו על גישתו של הנוער העברי לים. למרות התנגדות ההורים, הסכנות מצד הערבים, ריחוקו של מקום הפעולות הימיות ממרכזה של תל אביב הקטנה "אל קצה העולם בנהר הירקון" והיחס הלגלגני של הציבור הארץ ישראלי לימאים הירוקים, הצטרפו מאות מצעירי תל אביב לשורות הזבולונים.
העבודה התקדמה כה יפה, שכבר בתחילת שנות ה-30 נוצר דור חדש של ספנים עבריים שמשורותיהם יצאו מדריכים ימיים ראשונים של זבולון.
עם פיצול פעילותם השוטפת של בתי ספר זבולון, 'היומי-הנורמלי' ו'הערב' בשנים 1932-1931 עקב בעיות תקציב וסכסוכים עם אנשי מועדון הספורט, מורים כמו גרבנוב, לוין, ורוזין שיצאו לימים עם "עמנואל", ובאייבסקי רב החובל הוותיק וקציני הים אליעזר חודורוב וישראליתן וימאים נוספים, יצאו להתפרנס במקצועם והיו ממקימי הצי העברי.
גורביץ הפעיל בי"ס יומי עד שנטרפה ב-1933 "קינגפישר" אוניית הלימוד והדיג שרכש בכספו. לימודי ערב ופעילות המועדודונים לא פסקו וזבולונים החלו להתגייס לצי הבריטי כמקצוענים מוערכים. מאוחר יותר הפליגו על האוניות "תל אביב", "הר ציון" ו"הר כרמל" בקווים שבין ארץ ישראל לאירופה כמלחים ובמרוצת הזמן גם כקצינים. חלקם הפך קציני חיל הים הישראלי.
בשנת 1936, בימי המרד הערבי הגדול, הוחלט בדחיפות לבנות את הנמל העברי הראשון בתל אביב. נמל תל אביב הוקם במקום בו עמד כבר "עמוד הברזל" שקבעו הזבולונים מעבר לשוברי הגלים, ארבע שנים קודם (1931).
ראש העיר מאיר דיזנגוף פנה לעמנואל טובים בבקשה לגייס שוב את צעירי זבולון לשם פריקת "צ'טבורטי", האונייה הראשונה שהגיעה לנמל. כן ביקש דיזנגוף שהזבולונים הצעירים יקימו מזח קטן בחוף שיקל על פריקת הסחורות. הזבולונים נענו לקריאה ובתוך לילה אחד יצרו מזח ארעי צף וקשרהו מהחוף אל "עמוד הברזל". הם גם היוו את גרעין עובדי נמל ת"א ואחדים מהם אף תפסו בו עמדות מפתח. זה היה ליל המאורעות בו הוקם נמל תל אביב במקומו.
היסטוריה > היישוב בכיבוש הים

בשנת 1935 ארגון בית"ר פתח את בית הספר הימי בצ'יוויטווקיה איטליה אחרי בתי ספר שפתח ברוסיה להכשרה של עברים במקצועות ימיים כולל קציני ים, וקיימה קורסים באנגליה, צרפת ואיטליה. את הפעילות המחלקה הימית של בית"ר ניהל ירמיהו הלפרן שמונה על ידי ז'בוטינסקי לפקד על הגנת היישוב בשנת 1931.
בשנת 1936 הוקמה על ידי מוסדות היישוב אגודה להכשרה ימית שמטרתה העיקרית העמקת התודעה הימית. אגודה זו נקראה "החבל הימי לישראל" (החי"ל). החי"ל בשיתוף עם המחלקה הימית של הסוכנות היהודית והטכניון, החלו בהגשמת חזונם של איתמר בן-אב"י ומאיר גורביץ מחייה הימאות העברית בא"י חזון שהחלו בהגשמתו בתקופה העות'מאנית בשנת 1913.
בשנת 1937 טבעה ליד האי קורסיקה "שרה א'" אוניית הלימוד מצ'יוויטווקיה איטליה, החל משבר בהפעלת בתי הספר הימיים בחו"ל. לשמחתם של הנהלות אגודות 'זבולון' 'הפועל' ו'מכבי', ביום 18 אוקטובר 1938 הוקם "בית הספר הימי על יד הטכניון העברי בחיפה" כמחלקה ימית של בית הספר בסמ"ת. משהתעוררו בעיות סמכות ניהול, עבר בית הספר לעכו. רק בעקבות שילובו בצרכי ביטחון המדינה בשנת 1954, קיבל את שמו המאוחר בית הספר לקציני ים עכו).
החי"ל והנהלות בתי הספר הימיים בתל אביב וחיפה יחד עם תנועות הנוער הימיות ניהלו בתקופת המנדט פעולות הדרכה ימית לנוער בחופי נהריה, שבי ציון, עתלית, כפר ויתקין, הרצליה, דגניה א', טבריה ותל אביב. ההדרכה הימית בזבולון נמשכה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939. הזבולונים ערכו מחנות אימונים רבים, השתתפו בהפלגות ממושכות בסירות מפרש לביירות ולרודוס, ומאוחר יותר גם בסירות מנוע לאלכסנדריה, רודוס ואיסטנבול. בעזרתה של הנריאטה דיאמונד נבנו תחנות ימיות בתל אביב, בהרצליה, בחדרה ובחיפה.
יותר מ-2,000 בוגרים סיימו את לימודיהם בזבולון עד שנת 1939. הם שירתו אז באניות עבריות, בנמלי ארץ ישראל, בספינות דיג ובמפעלים לבניית סירות.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שלח ז'בוטינסקי את הלפרן לנהל משא ומתן עם ממשלת צרפת על הקמת לגיון עברי, ובנוסף פתח במשא ומתן עם האדמירלות בקנדה על יסוד "בי"ס ימי עברי גדול" כהמשך ללגיון העברי. רבים מחברי זבולון הפועל ומכבי התגייסו ליחידות הובלה ופריקה של הצבא הבריטי. בהתחלה לא רצו להעסיקם בתפקידים ימיים ממשיים, אבל במרוצת הזמן גויסו אנשי התנועות הימיות ליחידות ימיות שונות של הצי הבריטי. רבים מבני זבולון כמו גם מתנועות אחרות הצטיינו בעבודתם המקצועית, בגבורתם ובמסירותם ואף צוינו לשבח.
היסטוריה > לאחר הקמת מדינת ישראל

במלחמת העצמאות השתתפו רבים מבוגרי "זבולון" בקרבות, ואחרי גמר המלחמה עלו לעמדות רמות בחיל הים. מאות מאנשי "זבולון" השתלבו גם בצי הסוחר, החל מתפקידים זוטרים ועד רבי חובלים. עד סוף שנות ה-40 טיפל עמנואל טובים בהדרכת ה"זבולונים" ועמד בראש קורסים ימיים שונים, שבהם השתתפו צעירים מכל האגודות הימיות. פעילות זו נמשכה גם לאחר מותו של טובים בתאונת דרכים (1 במרץ 1950), בניצוחו של דור המדריכים המנוסים שהעמיד.
תקופה ממושכת היה לזבולון אופי מקצועי. תפקידה הראשי היה לחנך אנשי ים, שייראו בו את מטרת חייהם. בשנות ה-50 וה-60 של המאה העשרים, נשתנה בעיני רבים המצב בארץ ועלה הצורך למשוך לים את הנוער ואת המבוגרים באמצעות ספורט ימי תחרותי. הרוב בהנהלת "זבולון" לא רצה להשלים עם העובדות, אבל תחת לחץ המציאות נפתחו בכל הסניפים סקציות תחרותיות ונרכשו סירות מפרש מדגם 420.
במהלך שנותיה רשמה לעצמה "זבולון" מספר רב של הישגים ספורטיביים ושייטה הגיעו לצמרת השיט העולמי. אליפות העולם הראשונה שבה זכתה מדינת ישראל הייתה בתחום השיט, על ידי שייטי זבולון כרמל צפניה ולידיה לזרוב, בסירה מדגם 420.
ראו גם

בית הספר הימי זבולון
בית זבולון
לקריאה נוספת

"המרכז" גיליון זבולון 3/1944 בשיתוף המח' הימית של הסוכנות היהודית י-ם.
"הבקר הוצאה לילדים" שבועון, גיליון מס.32, 30 מרץ 1944 ז' ניסן תש"ד.
"50 שנות זבולון" ספטמבר 1978 אלבום יובל האגודה הימית בהוצאת האגודה.
תעודת מציג יריד המזרח 1932
חזית התעודה
צופה ים מתנועת "זבולון" בסירת מנוע מול חופי תל אביב, 1935
תומאס רולר

תומאס רולר (בגרמנית: Thomas Röhler; נולד ב-30 בספטמבר 1991) הוא אתלט גרמני, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) ואלוף אירופה (ברלין 2018) בהטלת כידון.
ביוגרפיה

רולר נולד ביינה שבמדינת תורינגיה בגרמניה. החל להתאמן באתלטיקה בגיל שבע והצטיין בקפיצה משולשת, הוא למד בתיכון במגמת ספורט וסיים שלישי באליפות גרמניה עד גיל 18 בקפיצה משולשת. הוא עבר להתמקד בהטלת כידון ולמד באוניברסיטת פרידריך שילר.
ב-2010 סיים תשיעי בהטלת כידון באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה במונקטון שבקנדה בתוצאה של 69.93 מטר. ב-2011 סיים שביעי באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה באוסטרבה שבצ'כיה, בשיא אישי של 78.20 מטר. ב-2012 זכה באליפות גרמניה ובאליפות גרמניה עד גיל 23 בהטלת כידון, באליפות אירופה באתלטיקה 2012 סיים במקום ה-13 בתוצאה של 78.89 מטר ולא העפיל לגמר. ב-2013 סיים שני בתחרות גביע החורף בתוצאה של 81.87 מטר. באותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת היהלום וסיים שלישי בתחרות באוסלו בתוצאה של 82.83 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2013 היה רחוק משיאו, סיים במקום ה-29 ולא העפיל לגמר.
רולר זכה בליגת היהלום ב-2014 לאחר שניצח בתחרויות בגלאזגו (שיא אישי של 86.99 מטר) ובציריך (שיא אישי של 87.63 מטר), סיים שני בסטוקהולם (85.12 מטר) ושלישי בפריז (84.74 מטר). הוא זכה פעם נוספת באליפות גרמניה וסיים במקום ה-12 בגמר אליפות אירופה באתלטיקה 2014. ב-2015 שיפר את שיאו האישי כשקבע 89.27 מטר בתחרות בפינלנד וביוני 2016 קבע שיא אישי של 91.28 מטר בתחרות בטורקו. באליפות אירופה באתלטיקה 2016 סיים במקום החמישי בתוצאה של 80.78 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה במדליית זהב בתוצאה של 90.30 מטר.
במאי 2017 ביצע רולר את ההטלה הטובה ביותר בהיסטוריה של מטיל כידון שאינו יאן ז'לז'ני, כאשר הטיל את הכידון למרחק של 93.90 מטר במסגרת תחרויות ליגת היהלום. תוצאה זו היא השישית בטיבה מאז המעבר לכידון הנוכחי ב-1986.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיים במקום הרביעי בתוצאה של 88.26 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט 2018 הוא זכה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 89.47 מטר, לפני בן ארצו אנדריאס הופמן (87.60 מטר) ומגנוס קירט מאסטוניה (85.96 מטר).
הערות שוליים

↑  תוצאות התחרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1080877649  World Athletics: 14379257  VIAF: 17145244324274480382   WorldCat (עם VIAF): 17145244324274480382
ז'בריז אמאן

ז'בריז אמאן (בצרפתית: Gévrise Émane; נולדה ב-27 ביולי 1982) היא ג'ודוקא צרפתייה, זוכת מדליית ארד מאולימפיאדת לונדון 2012 ואלופת העולם בשנים 2007, 2011 ו-2015.
קריירה

המדליה המשמעותית הראשונה של אמאן הגיעה באליפות העולם 2005 שנערכה בקהיר, אז זכתה במדליית כסף בקטגוריית המשקל עד 70 ק"ג. שנה לאחר מכן, היא זכתה בתואר האירופי באליפות שנערכה בטמפרה לאחר שגברה בגמר על היידה וולרט הגרמנייה באיפון.
באליפות העולם 2007 שנערכה בריו דה ז'ניירו, אמאן זכתה לראשונה בתואר העולמי לאחר שניצחה בגמר את רונדה ראוזי האמריקאית. לאחר שירדה לקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג בשנת 2009, אמאן קטפה בפעם השנייה את התואר העולמי באליפות העולם בשנת 2011 שנערכה בפריז לאחר שגברה בגמר על היפנית יושי אואנו בהחלטת שופטים.
באולימפיאדת לונדון 2012, אמאן זכתה במדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג. בקרב הראשון היא ניצחה את גמה האוול הבריטית, בשמינית הגמר היא ניצחה את יאריצה אבל הקובנית וברבע הגמר הפסידה למונקזאיה צדווסורן המונגולית ונשרה לקרבות בית הניחומים. היא ניצחה את אליס שלזינגר הישראלית ועלתה לקרב על מדליית הארד בו גברה בהחלטת שופטים על ג'ונג דה-וון הקוריאנית לאחר שהקרב הסתיים ללא ניקוד.
באליפות העולם בשנת 2015 שנערכה באסטנה, אמאן התחרתה בקטגוריית המשקל עד 70 ק"ג וזכתה בתואר העולמי בפעם השלישית. בשמינית הגמר היא ניצחה באיפון את אליקס אנו-רוי הקנדית לאחר ריתוק מוצלח, ברבע הגמר היא ניצחה את יורי אלוואר הקולומביאנית ובחצי הגמר היא ניצחה בזכות עונשים צ'יזורו אראי היפנית. בגמר היא ניצחה באיפון את מריה ברנבאו הספרדייה בתוך 15 שניות.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | גראנד פרי | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |
| 2010 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
| 2010 | גראנד סלאם | מוסקבה | רוסיה רוסיה |
| 2011 | מאסטרס | באקו | אזרבייג'ן אזרבייג'ן |
| 2011 | גראנד סלאם | פריז | צרפת צרפת |
| 2013 | גראנד פרי | סמסון | טורקיה טורקיה |
| 2014 | גראנד פרי | ג'ג'ו | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית |
| 2014 | גראנד סלאם | טוקיו | יפן יפן |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  הקרב מול מריה ברנבאו, גמר אליפות העולם 2015, אתר JudoInside
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1110995547  VIAF: 12147121738926391935   WorldCat (עם VIAF): 12147121738926391935
טוני פיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באפריל 1951 (בן 73) סאות'פורט, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1976
 עיסוק:  עורך מוזיקלי מפיק רדיו שדרן רדיו
 מעסיק:  קול ישראל 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  tonyfyne
 
אנטוני "טוני" פָיין (נולד ב-26 באפריל 1951, בבריטניה) הוא עורך מוזיקלי, מפיק תוכניות רדיו ושדרן רדיו ישראלי. עבד בקול ישראל במשך כארבעים שנה, עד לפרישתו בשנת 2016.
ביוגרפיה

פיין נולד בעיר סאות'פורט (אנ') במחוז מרזיסייד, שבאנגליה. בגיל 25 הוא עלה לישראל, ומאז עבד ברדיו ב"קול ישראל".
באוגוסט 1976, כחודשיים לאחר הקמת רשת ג', נפגש פיין עם דרורה בן אב"י, מנהלת התוכניות בתחנה. לאחר שהציג בפניה את תקליטיית המוזיקה הגדולה שלו, הוחלט שיחל לערוך תוכנית מוזיקת דיסקו. בתחילה כתוכנית זמנית, שלוש פעמים בשבוע, אך בתוך מספר חודשים הפכה התכנית לתוכנית יומית. מעט מאוחר יותר, הצטרפה גם שוש עטרי כמגישה הקבועה בתוכנית, ויחד היו השניים, מסוף שנות ה-70 ולאורך כל שנות ה-80, לצמד המזוהה עם תוכנית הרדיו הפופולרית "חדש, חדיש ומחודש", שהשמיעה שירים לועזיים חדשים. בתחילת שנות ה-90, לאחר ששוש עטרי פרשה מהגשת התוכנית ועברה להגיש את התכנית "לוהט", המשיך פיין, עד לשנת 1995, לערוך את התוכנית בהגשת נועם גילאור. בהמשך הקריירה המקצועית, מונה פיין גם לעורך הראשי של התחנה.
תוכניות רדיו בולטות נוספות שערך במהלך השנים: "מה נשמע" - תוכנית מוזיקה לועזית יומית (1995–1998), "החדשים" - סקירת סינגלים חדשים (2009), ו"ציפורי שיר" - שירי ארץ ישראל (2010). משנת 2009 החל לערוך ולהגיש תוכנית רדיו יומית, לצד עופר נחשון, "באוויר", בה השמיעו שירים ישראלים חדשים ואירחו אישים שונים באולפן. לאחר מכן ערך פיין את התוכנית, שהגישה רויטל עמית.
בשנת 2014 זכה בפרס תוכנית המוזיקה במסגרת פרסי הרדיו לעיתונות של אגודת העיתונאים בתל אביב, על התוכנית "באוויר".
באפריל 2016 פרש טוני פיין מקול ישראל. רשת ג' ציינה זאת בשידור פרידה מיוחד אליו הגיעו גם קולגות לעבודה מהעבר. בין השאר היו שם משה מורד, קובי מנורה, עופר נחשון, אבי משולם, רויטל עמית, יואב גינאי והשר אופיר אקוניס.
חיים אישיים

פיין נשוי לעדנה מתחילת שנות ה-80, ולהם שני בנים.
הערות שוליים

↑  רועי הולר, השדרן טוני פיין תובע את רשות השידור, באתר ynet, 4 באפריל 2005
↑  רחל מהגר, דיסקו אקסטרה-פיין, כל העיר, 27 באפריל 1984
↑  שרית ישי לוי, עכשיו קוראים לה שוש אושפיץ, חדשות, 9 במרץ 1990
↑  רונית אנטלר, חדש חדיש ומחודש: רשת ג' תשנה ב-7 בינואר את מתכונת השידורים, חדשות, 2 בינואר 1990
↑  באוויר, באתר רשת ג'
↑  רן בוקר, דידי הררי ורועי כ"ץ זכו בפרסי הרדיו, באתר ynet, 3 בנובמבר 2014
↑   טוני פיין נפרד מרשת ג' - כתבה של דנה הרמן, מתוך מבט של הערוץ הראשון, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1208491  Trove: 998621
איתי ארנליב

| --- | --- |

 לידה:  1985 (בן 39 בערך)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 ספורט
 ענף ספורט:  טניס כסאות גלגלים 
 מועדון:  בית הלוחם תל אביב
 מאמן:  נמרוד ביכלר
 
איתי ארנליב (נולד 1985) הוא טניסאי פאראלימפי ישראלי.
חייו

ארנליב נולד וגדל בפתח תקווה, בן בכור לדב ולשרי. בשנת 2003 התגייס לעורב צנחנים, יצא לקורס קצינים ופיקד על צוות במלחמת לבנון השנייה. ביולי 2007 נכנס עם כוח צה"ל לפעילות מבצעית בשכם ונפצע יחד שלושה מחייליו כשהופעל לעברם מטען חבלה. ארנליב נפצע באופן אנוש, שתי רגליו נקטעו והרופאים הגדירו את סיכוייו לחיות בכ-3–5 אחוזים. לאחר כחודשיים שבהם שכב מורדם בבית החולים החל ארנליב תהליך שיקום ולאחר כחצי שנה כבר החל ללכת על רגליים תותבות. כמה חודשים לאחר מכן חזר ארנליב לצבא והשתחרר משירות קבע בשנת 2012 בדרגת סרן.
בשנת 2012 החל ארנליב לשחק טניס נכים לאחר שמהלך השנים מאז פציעתו ניסה סוגי ספורט שונים - שחייה, ריצה, טיפוס, טניס שולחן וכדורסל. בשנת 2015 ניצח בגמר טורניר איל דה רה בצרפת את אנתוני קוטריל הבריטי ובכך עלה בדירוג העולמי ונכנס לעשרייה הראשונה ברמת הנכות החמורה.
ביולי 2016 השתתף באליפות גרמניה הפתוחה והפסיד בשני גמרים (ביחידים ובזוגות). בגמר היחידים הפסיד ארנליב ליריב אמריקאי שדורג שני בעולם ובגמר הזוגות (שם שיחק יחד עם אלפרדו די קוזמו האיטלקי) הפסידו לזוג אמריקאים.
בספטמבר 2016 ייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) בטורניר היחידים ובטורניר הזוגות (יחד עם שרגא ויינברג), בו שברו את השיא למשחק הטניס הארוך ביותר במשחקים הפראלימפיים.
לארנליב תואר ראשון במדעי החיים מאוניברסיטת בר-אילן אותו סיים בהצטיינות.
הערות שוליים

↑  טניס פראלימפי: איתי ארנליב זכה בטורניר איל דה רה, באתר ערוץ הספורט, 20 בספטמבר 2015
↑  אכזבה לאיתי ארנליב, הפסיד שני גמרים בברלין, באתר ONE‏, 23 ביולי 2016
↑  יאיר צוקר, ‏שיא לצמד הישראלי: משחק הטניס הארוך בתולדות המשחקים הפרלימפיים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 14 בספטמבר 2016
↑  כתבה על ארנליב באתר הבוגרים של אוניברסיטת בר-אילן
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | קובי ליאון |  |
|  אתלטיקה | גדי ירקוני |  |
|  בוצ'ה | נדב לוי |  |
|  חתירה |  מורן סמואל • חתירה זוגית (ראובן מגנאג'י ויוליה צ'רנוי) |  |
|  טניס | איתי ארנליב • אדם ברדיצ'בסקי • שרגא ויינברג |  |
|  טניס שולחן | דני בוברוב • חגית בריל • קרולין טביב • שי סיאדה |  |
|  כדורשער | נבחרת ישראל (נשים) (סיון אברבאיה, ירדן אדיקה, רוני אוחיון, ליהיא בן-דוד, גל חמרני, אלהאם מחאמיד רוזין (קפטן)) |  |
|  קיאק | פסקל ברקוביץ |  |
|  קליעה |  דורון שזירי |  |
|  שחייה | יוליה גורדיצ'וק • ורוניקה גירנקו • אראל הלוי • יואב ולינסקי • יצחק ממיסטבאלוב •  ענבל פיזרו • איאד שלבי |  |
|  שיט | צוות סונאר (ארנון אפרתי, שמעון בן-יעקב, דרור כהן) • צוות סקאד (הגר זהבי, משה זהבי) |  |
רון דרמון

| --- | --- |

רון דרמון ביום ההכנות לתחרות באולימפיאדת ריו
 לידה:  30 באוקטובר 1992 (בן 31) באר שבע
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 גובה:  178 ס"מ
 ספורט
 ענף ספורט:  טריאתלון
 תקופת הפעילות:  עד ל-2017
 מועדון:  איילות ריצה וטריאתלון
 מאמן:  וורויק דאלזיאל
 
רון דרמון (נולד ב-30 באוקטובר 1992) הוא טריאתלט עבר ישראלי. ייצג את ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) והוא הספורטאי הישראלי הראשון שהשיג קריטריון אולימפי בענף זה.
ביוגרפיה

דרמון נולד בבאר שבע וגדל בלהבים. הוא החל להתאמן בטריאתלון בגיל 8 בהדרכתו של אלי גז בקבוצת להבים. מאוחר יותר החל להתאמן בהדרכתו של יגאל דהן. בשנת 2007 השתתף באליפות אירופה לנוער כצעיר המשתתפים וסיים במקום 27, התוצאה הטובה ביותר דאז לנער ישראלי באליפות אירופה.
באליפות העולם לנוער שהתקיימה בהונגריה בשנת 2010 סיים דרמון במקום חמישי, התוצאה הגבוהה ביותר שטריאתלט ישראלי השיג עד אז ושנה לאחר מכן, סיים במקום רביעי באליפות העולם לנוער שהתקיימה בסין.
בשנת 2014, בתחרות עלית שהתקיימה באיסטנבול, טורקיה, במסגרת סבב גביע יבשתי של אירופה סיים דרמון במקום שלישי. שבוע לאחר מכן, סיים שוב תחרות במסגרת סבב גביע אירופאי במקום שלישי.
ב-14 במאי 2016 השיג דרמון בפעם הראשונה בתולדות הטריאתלון הישראלי את הקריטריון להשתתפות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). במשחקים עצמם הוא סיים במקום 26 מתוך 55 מתחרים לאחר שקבע תוצאה של 1:48.41 שעות (שחייה 18:06 דקות (מקום 32), אופניים - 55:48 דקות (מקום 16) וריצה - 33:21 דקות (מקום 27), 3:40 דקות בלבד, אחרי המנצח אליסטר בראונלי מבריטניה, האלוף בשתי האולימפיאדות האחרונות.
במאי 2017 במהלך אימון בפארק הירקון נפצע דרמון לאחר שרוכב אופניים חשמליים פגע בו. דרמון איבד את ההכרה, סבל מזעזוע מוח ושטף דם פנימי, ושבר את שתי שיניו הקדמיות ואת אפו. בעקבות התאונה הודיע דרמון בחודש דצמבר על פרישתו מספורט מקצועני.
דרמון ייצג את מועדון הטריאתלון איילות ריצה וטריאתלון.
הישגים עיקריים

| תאריך | קטגורית תחרות | אירוע | זמן | מיקום בתחרות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 05/10/2014 | עלית גברים | 2014 Cozumel ITU Triathlon World Cup   | 00:52:10   | 5 |
| 10/08/2014   | עלית גברים | 2014 Riga ETU Sprint Triathlon European Cup   | 00:53:37   | 3 |
| 03/08/2014   | עלית גברים | 2014 Istanbul ETU Triathlon European Cup   | 01:00:05   | 3 |
| 13/07/2014   | עלית גברים | 2014 Tartu ETU Sprint Triathlon European Cup   | 00:59:25   | 6 |
| 26/10/2013   | עלית גברים | 2013 Lantau ITU Triathlon Asian Cup   | 01:59:27   | 3 |
| 27/06/2013   | עלית גברים | 2013 Holten ETU Triathlon U23 And Youth European Championships   | 01:52:04   | 12 |
| 09/09/2011   | נוער אליפות עולם | 2011 Dextro Energy Triathlon - ITU World Championship Grand Final Beijing   | 00:57:06   | 4 |