stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בטי פייג'
הערות שוליים

↑  1950s pin-up queen Bettie Page dies Reuters December 13, 2008
1 2  Bettie Page, Queen of Pinups, Dies at 85, Robert D. McFadden, The New York Times, December 11, 2008
1 2  "Who am I – Bettie Page Biography". Bettie Page Official Website (באנגלית).
↑  De Berardinis, Olivia (2006). Bettie Page by Olivia. foreword by Hugh Hefner. Ozone Productions, Ltd.
↑  Sharkley, Lorelei (1998-06-17). "Not the Pin-Up We Played Her For". Nerve.
↑  Mori, Mark (director) (2013). Bettie Page Reveals All.
1 2  אייקון אופנה: בטי פייג', מלכת הפינ-אפ של העולם, אריאלה גויכמן גארבר, מגפון, 2 במרץ 2012
↑  Male Fans Made Bettie Page a Star, but Female Fans Made Her an Icon, Tori Rodriquez, The Atlantic, January 6, 2014
↑  Lingerie Brand Playful Promises Claps Back At The Haters Who Criticised Gender Fluid Model Violet Chachki, Patricia Ekall, HuffPost, 21/11/2017
↑  Dita Von Teese on the Fetish Heels That Inspired Her Career, Dita Von Teese, InStyle, May 22, 2017
↑  "Bettie Page Reveals All – Film Trailers, Movie Trailers". Bettiepagemovie.com. אורכב מ-המקור ב-2013-05-04. נבדק ב-2017-11-24.
↑  Leach, Robin (6 באפריל 2012). "In 'Reveals All,' Bettie Page emerges from seclusion to unveil secret past – Las Vegas Sun News". Lasvegassun.com. אורכב מ-המקור ב-2012-12-30. נבדק ב-2017-11-24. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bettie Page Reveals All: Film Review". The Hollywood Reporter. 20 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Harlan Ellison: Surreal Biographies
↑  James Montgomery. MTV.com, Beyonce And Lady Gaga's 'Video Phone' Clip: A Brightly Colored Fantasy Set To Life; Hype Williams-helmed clip premiered on MTV.com at midnight, November 17, 2009.
↑  Transcript from an Interview with Bettie Page
↑  "DC-PÖBELN – Bettan/Dödgrävaren".
↑  The Jazz Butcher Conspiracy: Just Like Betty Page
↑  "Bettie Page életrajza" [Bettie Page's Biography]. Starity.hu (בהונגרית).
↑  My Baby Wants to Look Like Bettie Page - Mystery Gang. YouTube. 2010.
↑  "BD-3000 luxury droid". starwars.com.
↑  Rosario Dawson Love Bettie
↑  PS3. "Warner Bros. Details Lollipop Chainsaw Pre-Order Bonuses". Playstationlifestyle.net.
↑  Cult Epics (2005). Bettie Page Pin Up Queen (DVD ed.).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406130405171  PLWABN: 9810656631705606  BNE: XX1183160  BnF: cb12566222v (data)  GND: 11909181X  ISNI: 0000 0000 8654 8798  LCCN: n94015301  MusicBrainz: da56de02-f0bd-4223-bc35-7d02726d4c2e  NDL: 00833761  NTA: 134765834  SUDOC: 189809965  VIAF: 27873794   WorldCat (עם VIAF): 27873794 
קברה של בטי פייג' בלוס אנג'לס
עירום (קריס, סנטה מוניקה)

| --- | --- |

עירום (קריס, סנטה מוניקה) (1936), על ידי אדוארד וסטון תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מידע כללי
 צלם:  אדוארד וסטון 
 תאריך יצירה:  1936 
 טכניקה וחומרים:  צילום יבש 
 נתונים על היצירה
 מיקום:  סנטה מוניקה
 
עירום (קריס, סנטה מוניקה) הוא תצלום שצולם על ידי אדוארד וסטון בשנת 1936. הוא מראה אישה עירומה שזרועותיה מחובקות סביב רגליה בזמן שהיא יושבת על שמיכה באור שמש בהיר כנגד פתח הדלת החשוך. האיזון הדינמי של האור והחושך מדגיש את הקימורים והזוויות של גוף האישה; באותו זמן פניה ורוב גופה נסתרים מהעין, מה שגורם למתבונן להתרכז בזרועותיה, רגליה, ידיה וכפות הידיים והרגליים שלה. זו תמונת עירום המתרכזת בצורות הגוף במקום במיניות. הדוגמנית הייתה ההשראה של וסטון ושותפתו, קֶריס וילסון, שאיתה התחתן שנה לאחר מכן.
רקע

שנות השפל הגדול בתחילת שנות ה-30 היו קשות עבור וסטון, שלמרות פרסומו היחסי באותה תקופה חי בעוני. בתחילת 1935 הוא סגר את הסטודיו שלו בגלנדייל ועבר לגור בבית עם שלושת הבנים שלו ברט, קול וניל ברחוב מסה 446 בסנטה מוניקה, קליפורניה. הבית היה מבנה בונגלו צנוע בעל שני חדרי שינה, עם לא הרבה מרחב אישי עבור ארבעתם. למרות זאת, מאוחר יותר באותה שנה הוא ביקש מווילסון להצטרף אליו, והיא נענתה ועברה מיד אחר כך. חמשתם הצליחו לחיות באותו המקום למשך כמה שנים.
וסטון ווילסון לקחו את חדר השינה הראשי, אשר כלל מרפסת שיזוף גדולה שמביטה מערבה על הים והשמש. בחדר זה הוא צילם את וילסון, שעשתה את תנוחתה על שמיכת צמר מפני שהרצפה הצבועה בצבע כסף הייתה חמה מדי לעורה החשוף. לאחר מכן היא אמרה:
בשונה מתמונות קודמות של וסטון, הוא לא השאיר כל סימן לכוונותיו או רגשותיו בנוגע לתצלום זה. במשך שנים רבות הוא ניהל יומנים נרחבים על הצילום שלו, אותם הוא כינה "Daybooks" ("ספרי יום"), אולם הוא הפסיק לכתוב אותם בפתאומיות שנתיים לפני שהתמונה הזו צולמה. מאוחר יותר הוא כתב "אני מאשים בצחוק את קריס אשר מנעה את התפתחותי כסופר ‒ וייתכן שיש אמת בטענה זו ‒ אבל האמת היא שלא היה לי הרבה זמן, ולא מספיק בדידות הכרחית בשביל לשמור על יומן אינטימי." מאז, הפך התצלום לאחד התצלומים המפורסמים ביותר שלו, ואחד הסמלים של הצילום במאה ה-20.
ביקורת

מבקרת הצילום ננסי ניוהול כתבה כי בתצלום זה וילסון "השתמש באור כמו באזמל. כיוון האור שהוא מעדיף כמעט מקביל לעדשה ‒ אותה זווית אור שבה הפלאש של צלמי עיתונות משטח פנים וגורם לחלל לקרוס לתוך הצללים המזויפים שלו. כאן, העור הזוהר מתעגל מן הצל, והצל עצמו, ממיתון עדין אל חלל עמוק, פעיל וחזק כמו האור."
מבקר נוסף כתב, "בדיוקן קריס מדגמנת בעירום... וסטון מצליח להעביר את העירום שלה כסוג של אומנות. הוא הצליח ללכוד את הצד הרגשי של קריס וגם יצר תחושה מרגיעה של רגשות עבור המתבוננים ביצירת אמנות זו. הדרך בה האור נופל עליה יוצר צללים על מנת ליצור על גופה גפי מתאר ומסגרת, הממחישים את האופי העדין של גופה כשלם. ווסטון משתמש ברקע ובקדמה פשוטים על מנת למשוך את כל תשומת הלב לתמונה הראשית (קריס)".
כותבים אחדים הבחינו כי בתצלומיה של קריס וילסון, וסטון מביע את הראייה שלו על עירום. לפני כן, בכל צילומי ההתנסות שלו על גוף האדם הוא צילם חלקי גוף בלבד ‒ פלג גוף עליון, שדיים, ירכיים, רגליים ‒ מבודדים לחלוטין. עם התמונה הזאת, "הוא עבר מצילום אנונימי של גוף לצילום של אישה, והתמונות של האישה הזאת, המדגמנת בשקט או בדיונות החול, היו אייקוניות."
היבטים טכניים

וסטון צילם את התמונה באמצעות מצלמת פורמט גדול מסוג Ansco 8X10 עם עדשת צייס 21 ס"מ. כמו בכל התמונות שלו, הוא ביצע חשיפה אחת.
בגלל הניגוד הקיצוני בין השמש הבהירה על העור והצללים הכהים בפתח, ההדפסים מסרט צילום זה דרשו שימוש בטכניקת "החזרה ושרפה" (Dodging and Burning (אנ')), שהיא טכניקה המשמשת למניפולציה באור. תיאור נרחב של מה שווסטון עשה כדי להוציא את ההדפסה הסופית של תצלום זה ניתן על ידי בנו, קול וסטון. הוא אמר שכל הצללים על הגוף, במיוחד על זרוע ימין (הנראית בצד שמאל בתמונה), הוחזר אחורה (הואר), ואילו השמיכה בצד ימין של ההדפסה עברה תהליך שרפה (החשכה). כל הדפס נבדק לאחר מכן בזהירות, תוך כדי פיתוח בחדר חשוך, כדי לוודא שיש את האיזון הנכון בין אור לחושך באזורים האלה.
הדפסים

כל ההדפסות של תמונה זו הן על נייר ג'לטין כסוף. משוער שווסטון יצר כמה עשרות הדפסות של התמונה בעצמו, ומאוחר יותר ביקש מבנו ליצר עותקים נוספים. ההדפסים המקוריים הם בגודל 24.2 X ‏ 19.3 ס"מ.
עותקים של ההדפסה נמצאים כיום במכון האמנות של שיקגו. המרכז לצילום יצירתי, בית ג'ורג' איסטמן, מוזיאון פול גטי, מוזיאון האמנות של מילווקי, מוזיאון האמנות נלסון-אטקינס, מוזיאון נורטון סימון ובאוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז.
הדפסה מקורית משנת 1936 שנוצרה על ידי וסטון נמכרה במכירה פומבית ב-2003 עבור 260,000 דולר ובשנת 2009 ב-109,800 דולר.
הערות שוליים

↑  Abbott, Brett (2005). Edward Weston: Photographs from the J. Paul Getty Museum. Los Angeles: Getty Museum. p. 70. ISBN 0-89236-809-8.
↑  Wilson, Charis; Wendy Madar (1998). Through Another Lens: My Years with Edward Weston: Nudes. NY: North Point Press. p. 90.
↑  Wilson, Charis (1977). Edward Weston: Nudes. Millerton, NY: Aperture. p. 12.
↑  Weston, Edward (1961).  Nancy Newhall (ed.). The Daybooks of Edward Weston, Volume II. NY: Horizon Press. p. 287.
↑  Conger, Amy (1992). Edward Weston: Photographs from the Center for Creative Photography. Tucson: Center for Creative Photography. pp. Fig. 562.
↑  Newhall, Nancy (2007). In ‒ Edward Weston's Book of Nudes, edited by Brett Abbott. Los Angeles: Getty Publications. pp. 23–24.
↑  "Nude (Charis Wilson)". נבדק ב-2011-02-02.
↑  Mesh, Aaron. "The Naked Truth". נבדק ב-2011-02-02.
↑  Weston, Cole (1978).  Jain Kelly (ed.). Darkroom 2. NY: Lustrum. pp. 143–155. ISBN 0-912810-22-X.
↑  "Edward Weston - Nude (Charis, Santa Monica)". נבדק ב-2011-08-17.
הבה קוטב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בספטמבר 1967 (בת 57) קהיר, מצרים 
 מדינה:  מצרים 
 מקום מגורים:  קהיר 
 השכלה:  אוניברסיטת קהיר 
 מקצוע:  רופאה, סקסולוגית
 מספר צאצאים:  3 
 www.hebakotb.net
 
הבה קוטב (בערבית: هبة قطب; נולדה ב-19 בספטמבר 1967) היא מטפלת מינית מוסמכת, מנחה את ה"נושא החם" (Big Talk) תוכנית ייעוץ מיני המשודרת בטלוויזיה המצרית. קוטב היא הסקסולוגית המוסמכת הראשונה בארצה. היא מבססת את רעיונותיה על הקוראן, אשר לפרשנותה מעודד נישואים יציבים הכוללים יחסי מין בריאים בין גבר לאישה.
ביוגרפיה

קוטב נולדה וגדלה בקהיר שבמצרים. בצעירותה חלמה להיות מנתחת בשנת 2003 הפכה לסקסולוגית המוסמכת הראשונה בארצה.
היא בעלת תואר ראשון ברפואה כירורגית, תואר שני ושלישי ברפואה משפטית וטוקסיקולוגיה קלינית. בעלת דיפלומה בסקסולוגיה קלינית וקיבלה את הפרס על המחקר הטוב ביותר מאוניברסיטת מימונדס, פלורידה, ארצות הברית עבור עבודת הדוקטורט שלה בנושא "מיניות באסלאם". קוטב מלמדת בבית הספר לרפואה עין שאמס, ובעלת קליניקה פרטית לייעוץ זוגי בקהיר.
את לימודיה האקדמיים החלה בבית הספר לרפואה כירורגית באוניברסיטת קהיר, וסיימה את התואר הראשון שלה בלימודים אלו בהצטיינות בשנת 1991. במהלך לימודי התואר השני והשלישי באוניברסיטת קהיר, כתבה תזה בנושא "השלכות רפואיות של מחלות המועברות במגע מיני אצל ילדים שחוו התעללות מינית". בעת כתיבת התזה הבינה שיש לה מעט מאוד ידע בנושא מיניות, וכתוצאה מכך החלה לחקור את הנושא. היא גילתה כי הקוראן מעודד יחסי מין בין בני זוג נישואים ומתייחס לזכויותיהן המיניות של נשים. בעבודת המחקר שלה היא טוענת כי האסלאם המקורי כפי שהוא מיוצג בקוראן ובחדית', היה הראשון שהציב את הבסיס לכללי המין והמיניות הנכונים, אשר תואמים למה שהוכיח המדע המודרני.
בתוכניתה "הנושא החם" המשודרת בערוץ הטלוויזיה "המיחור" (المحور), היא מקיימת דיון פתוח על מין ומשיבה לשאלות הצופים, כל עוד שאלות אלו נוגעות ליחסי מין במסגרת חיי נישואין. על שאלות הנוגעות ליחסי מין שמחוץ לנישואין ונושאים שהם בגדר טאבו או אסורים על פי האסלאם, היא מסרבת לענות.
בתוכניתה היא מעודדת נשים לחקור את גופן, דנה בשאלות הנוגעות ביחסי מין בפרט ובמיניות בכלל, ואף מדברת על אוננות ומשחק מקדים, מבלי לחרוג מעקרונות אמונתה או תרבותה.
תוכניתה היא פופולרית ביותר וזוכה לאחוזי צפייה גבוהים. אף על פי כן הפיכתו של נושא אינטימי זה לעניין ציבורי עורר מחלוקת. ביקורות נמתחו עליה מטעמם של אנשי דת שמרניים כמו שיח' יוסף אל בדרי הידוע בתמיכתו בהשחתת איבר המין הנשי. ע"פ דבריו תוכניתה של קוטב מגדילה את מספר הסוטים. מבקרים אחרים, כדוגמת הפסיכולוג נשישיבי, סבורים שתוכניתה של קוטב אינה עונה על בעיית המיניות במצרים המודרנית שכן היא אינה נוגעת לנושאים הקשורים ביחסי מין שמחוץ לנישואים, כמו הריון אפשרי או האופן שבו צעירים רואים את עצמם ומיניותם.
קוטב מתעלמת ממבקרים אלה וממשיכה לפרסם ספרי שאלות ותשובות וטורים בעיתונות. בשנת 2004 החלה לכתוב טור לייעוץ זוגי בנושאי מיניות בעיתון היומי הגדול ביותר במרים "אל אהארם". אף שעמדותיה נחשבות לליברליות ביותר במצרים, דעותיה של קוטב בנושא מיניות נוטות להיות שמרניות על פי סטנדרטים מערביים.
מיניות ונישואין

האסלאם בכלל והקוראן בפרט הם מתירניים מאוד ביחס למין, כל עוד הוא נעשה על פי אמות מוסר אסלאמיות, הגורסות כי יחסי מין הם מתנת אל כל עוד הם נעשים במסגרת הנישואים – לא לפני הנישואים ולא מחוץ למסגרת הנישואים.
קוטב טוענת כי האסלאם הוא המקור העתיק ביותר לדרך חיים שבה המיניות נהנית ממעמד מועדף ומבוססת על הרמוניה של אקסטזה מינית ואמונה דתית. המיניות לטענתה מקודשת באסלם והאדם יכול להרוויח גם מההוד של הקדושה וגם מכוחו של הליבידו כל עוד הוא יפעל על פי חוקי הדת.
קוטב רואה בפרק הארוך ביותר בקוראן "אל בקארה" ("הפרה") את השראתה להבנת מיניות האדם. לטעמה זהו המדריך השלם, על פי הנחיות הבורא לחיי מין מושלמים הכוללים התחשבות והבנה עמוקה של הדחפים והצרכים האנושיים. בפרק ישנה התייחסות לחיי היום-יום של גבר ואישה ולמצוות קיום יחסי מין של זוג נשוי במטרה לספק את הנאתה של האישה.
בניגוד לאמונתם של מוסלמים אדוקים, הקוראן, לטענתה, מעודד קיום יחסי מין לעיתים קרובות, תוך שינוי בתנוחות, ועינוג הדדי. מין לדבריה הוא המפתח לנישואים מאושרים בחברה המוסלמית והיא מבססת את דבריה גם על יחסי האהבה של הנביא עם נשותיו.
הנישואין על פי האסלאם הם אמצעי משפטי, המגן מפני אי מוסריות מינית, חוזה הדדי של אהבה ומחויבות (קוראן 30:21). מטרת הנישואין היא לספק נוחות, שלווה והנאה הדדית. היא מתמצתת את משנתה לגבי הנישואים בפרשנותה לפסוק "הם הבגדים שלך ואתן בגדיהם" (2:187) וטוענת כי גברים ונשים מתוארים בקוראן כבגדים לגוף, המגינים על צניעותנו, ומוסיפים ליופיינו וזמינים. כך, גם כבני זוג עלינו להשביח, להגן וליפות האחד את השני. ההנאה המינית היא הרחבה של פסוק זה. הבעל מחויב על פי הקוראן להיות עדין ומתחשב ולספק את צורכי אשתו בעוד שעל האישה לשמור על עצמה באופן בלעדי עבורו, להיות מושכת ולעמוד לרשותו בכל פעם שהוא זקוק לה. לטענתה בעינוג בן או בת הזוג באופן תדיר, כך גם מענגים את האל.
לזיווג על פי דבריה ישנה חשיבות רבה. "ליסאן אל ערב", שהוא ספר ידוע במסורות הערביות, מדגיש את הדואליות הכלולה במושג ומתייחס הן לשוויון והן לניגוד בין המינים. זוגיות על פי ספר זה מושגת באמצעות אחדות עם המין השני. הבעל והאישה שניהם מחויבים לכבד את פרטיותם של יחסים אינטימיים אחד של השנייה, ואין לדבר עליהם עם איש. תיאורים פומביים עלולים לגרום לאוננות כפנטזיה ולדברי תועבה.
לפי הקוראן, בתוך מערכת הנישואים יש הרבה מאוד חופש ולכן היא מעודדת בתוכניתה זוגות נשואים לקיים יחסי מין לעיתים תכופות מבלי לשעמם את בן/בת הזוג.
על פי משנתה ישנם מספר יסודות בסיסיים לחיי מין בריאים וטובים יותר:
האומץ לאבחן ולהודות בתפקוד המיני הנוכחי.
היכולת ליהנות ומהתנהגות מינית ולשלוט בה בהתאם לכללי מוסר אישיים וחברתיים.
העדר פחד, בושה, אשמה, אמונות שווא וגורמים פסיכולוגיים אחרים המעכבים תגובה מינית ופוגעים ביחסי מין.
העדר הפרעות אורגניות, מחלות וחסכים המפריעים לתפקוד המיני.
לטענתה הדיון בנושא מיניות מדוכא לא על ידי הדת אלא על ידי התרבות. על פי חוקי האסלאם יש לדכא אך ורק תשוקות מיניות המופנות מחוץ למערכת נישואין, שכן אלו עלולות להוביל להפקרות מינית ולהתדרדרות מוסרית.
האסלאם קבע כללים משפטיים, פסיכולוגיים וחברתיים ברורים כדי לשלוט באינסטינקטים הטבעיים, במיוחד במצבים של רווקות, מי שאינו יכול להקים משפחה חייב לצום ולהתנזר ממין, הימנעות במקרה כזה מגנה עליו מפני חטא.
גישתה בנושא חינוך למיניות

קוטב סבורה שיש בורות מינית בעולם הערבי וכי כ-80 אחוזים ממקרי הגירושים במצרים הם בשל העדר חינוך מיני. לטענתה, האסלאם היא דרך חיים כוללת, ואין להתייחס למין כסוגיה אחת מרכזית ולבודד אותה. היא רואה חשיבות רבה בחינוך מיני אסלאמי בבית מגיל צעיר, וככל שהילד מוכן לכך מבחינה נפשית. לתפישתה, על אבות ואימהות לחנך את ילדיהם באופן שווה ופתוח, ואם לא, ילדים עלולים לחפש מידע במקום זמין אך לא מהימן, דבר אשר עלול לגרום לנזק. לדבריה, הורים מוסלמים אינם דנים בנושא עם ילדיהם בשל החינוך התרבותי שקיבלו וכתוצאה מכך, רבים מהם גם אינם מרגישים בנוח עם המיניות שלהם ואופני הביטוי שלה. היא גורסת כי יש ללמד ילדים עובדות על מין באופן הדרגתי הן בבית הספר והן בבית, בהקשר אסלאמי מלא, כך שהנוער יהיה מודע לקדושת הקשר המיני באסלאם במסגרת הנישואין, או לחטא החמור של פגיעה בחוקים אלו כאשר המין מתקיים מחוץ למערכת נישואין.
על פי תפיסתה, תוכנית הלימודים צריכה להדגיש את ההיבטים האסלאמיים ולכלול צמיחה והתפתחות מינית, שינויים פיזיים במהלך גיל ההתבגרות, הצורך בחיי משפחה, הפיזיולוגיה של מערכת הרבייה אצל גברים ונשים, מוסד הנישואין, הריון (התפתחות העובר) ולידה, מחלות וסטיות מיניות, מוסר חברתי ומוסר דתי.
במחקרה היא טוענת שגם מבוגרים אינם יודעים די על מין ולכן לחלקם אין חיי מין מגוונים. לטענתה על הבעל מוטלת המשימה לחנך את אשתו בענייני מין ועל האישה להיות שותפה פעילה יותר. חינוך מיני הולם ובריא חיוני להגשמת נישואים מאושרים, שכן בעיות מיניות בקרב בני זוג עלולות להתבטא ביחסי משפחה מתוחים, סימפטומים פסיכוסומטיים ואי פוריות.
יחסה לאוננות

עקרונות השריעה הם כנגד אוננות (קוראן 23:5-7), ועל פיהם אוננות היא סטייה שיש לגנותה. אף כי אוננות, לדברי קוטב, אינה בגדר איסור מוחלט. היא טוענת כי אין להיות קיצוניים וכי ניתן לשפוט אוננות באופן מקל כאשר ישנו צורך קיצוני לשחרר מתח וכאב הנובע מעוררות מינית, כאשר זה מזיק פיזית לבריאותו של האדם, כאשר ישנו קושי להינשא, כאשר יש חשש שאילולא כן יבוצע ניאוף וכאשר אין יכולת לצום.
יחסה להומוסקסואליות

הומוסקסואליות על פי הגדרתה היא קטגוריה של נטייה מינית, המתייחסת לאדם החווה משיכה רגשית, רומנטית, או מינית כלפי אדם מאותו המין. אנשים עם אוריינטציה הומוסקסואלית נקראים הומוסקסואלים (גברים ונשים כאחד) והמונח הומוסקסואל לדבריה אינו מבטא את מגוון המיניות, שכן הוא מתעלם מביסקסואליות ואינו מגדרי.
קוטב טוענת כי הומוסקסואליות על פי חוקי האסלאם נחשבת לסטייה המוליכה לאקט הנוגד את הסדר הטבעי שביקש אלוהים כלפי האנושות. זהו פשע כלפי המין השני ומשום כך השריעה אוסרת לחלוטין על פרקטיקה של מעשה זה. לטענתה הטקסטים של הקוראן גדושים בגינויים ברורים של פרקטיקה הומוסקסואלית. היא משווה את תשוקתו של אדם לבן מינו לתשוקתו לבצע ניאוף. כדי לשמור על טוהר החברה האסלאמית, היא טוענת שרוב המשפטנים קבעו כי העונש על מעשה זה צריך להיות זהה לזה של ניאוף: מאה הצלפות על איש רווק, ומוות בסקילה אם הוא נשוי.
היא מכנה הומוסקסואליות כ"הפרעה" "מחלה", "סטייה" "דבר נרכש" ואינה מאמינה שמדובר בעניין גנטי. היא משווה הומוסקסואלים "לאלכוהוליסטים ונוטלי סמים" וטוענת כי היא יכולה "לרפא" את העדפתם המינית במספר מפגשים ספורים על ידי אבחון שורש "הבעיה". לטענתה דעותיה ביחס להומוסקסואליות אינן מבוססות על קנאות דתית או צרות אופקים, שכן הומוסקסואליות אינה עניין דתי אלא סטייה אישית/חברתית.
מיניות האישה

לטענתה, על פי הקוראן יש לנשים זכויות דומות לבעליהן מבחינה מינית (2:216). חלק חיוני מחובתו של הבעל היא לוודא שאשתו אכן מגיעה לסיפוק מיני. זהו יותר מסיפוק פיסי פשוט אלא עונג הדדי. כאשר הבעל אינו מודע לדחפים, לצרכים ולרצונות של אשתו הוא חוטא בכך שהוא שולל ממנה את זכויותיה. התמונה האידיאלית ליחסי מין בין בני זוג נשואים מגיעה מהפסוק 2:223 בו למעשה נאמר על פי פרשנותה שהאישה היא כמו אדמה שיש לעבד ולטפח ואם הבעל יעשה זאת הרי שבעולם הבא יפגוש באללה. לדבריה גם המשחק המקדים, והאורגזמה הנשית מצוינים אף הם בקוראן.
בתוכניתה היא מדגישה את יכולתה של האישה להגיע למספר אורגזמות במהלך קיום יחסי מין, ומזכירה לנשים ליהנות מיתרונן זה. לטענתה הבעיה הגדולה של נשים היא שלרובן המכריע אין חיי מין מספקים, והן אינן יודעות כיצד להביע את צרכיהן המיניים. היא מעודדת נשים לדבר על כך עם בן הזוג ובכך לקדם אקלים של כנות, דאגה ומודעות המעמיקים את הקשר בין גבר לאישה.
קוטב טוענת שהשחתת איבר המין הנשי אינה מונעת מאישה ליהנות מיחסי מין. אף שהיא מתנגדת להשחתת איבר המין הנשי היא טוענת שעדין ניתן לעורר עונג בגוף האישה.
היא קוראת לנשים להכיר את גופן אך באותה נשימה מציינת כי נשים אינן זקוקות לאונן כמו הגבר. הן צריכות להיות זכות עד לנישואיהן. נשים נשואות כלל אינן זקוקות לאונן שכן בעליהן אמורים לדאוג לסיפוקן המיני.
יחסה למין אוראלי

מין אוראלי מותר על פי חוקי האסלאם, כל זמן ששני בני הזוג נהנים מהמעשה. אין לבצע סקס אוראלי אם הדבר עשוי לגרום למחלה של בן הזוג או אם יש בכך כדי לגרום לתחושת גועל על ידי בן הזוג.
איסורים מיניים על פי האסלאם

קוטב מדגישה בתוכניתה ובעבודתה את האיסורים המיניים על פי הדת:
יחסי מין לפני נישואין נחשבים כזנות. על נשים וגברים כאחד לשמור על בתוליהם.
על הבעל חל איסור חדירה בזמן וסת, אך לא על קיומם של יחסי מין.
חל איסור מפורש על מין אנאלי אשר לטעמה אינו מספק את הדחפים באופן טבעי, שכן גם בקרב בעלי חיים תופעות אלה הן נדירות.
ניאוף הוא אחד מארבעת החטאים העיקריים באסלאם. ניאוף נתפס כפשע לא כנגד אדם אחד אלא כנגד החברה כולה, שכן זו הפרה של חוזה נישואים.
לבוש פרובוקטיבי, פורנוגרפיה – נחשבים כאיסור על פי חוקי האסלאם
השימוש בוויאגרה מנקודת מבט איסלאמית

אף כי מוסלמים רבים משתוקקים לביצועים מיניים טובים, לטענתה של קוטב, ויאגרה לבדה לא תשיג את התוצאות הרצויות. לדבריה בטרם לקיחת הוויאגרה (אותה היא משווה לסוג של סם), יש לבצע בדיקה רפואית ופסיכולוגית, כדי לבדוק מה הסיבות להפרעה בזקפה. לדבריה, לקיחת ויאגרה עלולה להוביל להפקרות מינית ובגידה. בעקבות לקיחת ויאגרה היא מספרת כי נשים רבות מוטרדות מינית על ידי בעליהן וכי מין כפוי אפילו בנישואין עלול להיחשב כאונס. המיניות באסלאם מבוססת על הטבע ואינה מתיימרת להשיג תוצאה מהירה. ויאגרה אין בה כדי ליצור תשוקה אמיתית ועונג אלא שימוש בה הוא סוג של תגובה ללא כל מאמץ.
יחסה למין ביהדות

בראיון ששודר בטלוויזיה הממלכתית במצרים "אל חיאת" ב-16 בינואר 2016, אמרה קוטב כי "בדת היהודית חייבת להיות סיבה לקיום יחסי מין. הסיבה יכולה להיות ילודה או תשוקה גברית למין שאינה ניתנת לסיפוק אלא אם הוא מקיים יחסי אישות עם אשתו. באותו ראיון היא טענה כי ביהדות ישנם כללים נוקשים מאוד ביחס למין וכי יחסי מין מתקיימים רק באמצעות חיץ, אחרי השקיעה, ללא מגע וכן הלאה, דבר היוצר חוסר איזון פסיכולוגי אפילו בקרב יהודים המקיימים את התנאים הללו. לטענתה בשל כך יהודים הם בעלי השיעור הגבוה ביותר של סטייה מינית בהיסטוריה.
בתגובה האשים אותה הרב האורתודוקסי האמריקאי שמואל בוטח, מגיש רדיו וטלוויזיה וסופר, באנטישמיות, והצהיר כי הטענות על סטיות מיניות בקרב יהודים הן בבחינת בורות. היהדות לדבריו מאמינה כי מין הוא עניין קדוש וצורת הידע הנשגבת ביותר ומכאן גם השימוש בתנ"ך במילה "ידע" שמשמעותה קיום יחסי מין. הכמיהה הארוטית, וחוקי הטהרה הקיימים בחוקי האישות היהודיים הם חלק בלתי נפרד מחוקי הדת היהודית כלפי נישואים.
לקריאה נוספת

Anna Swank, Sexual Healing How big is Kalaam Kibeer? Arab Media & Society, the Middle East Center, St. Anthony's Oxford
הערות שוליים

↑  "Egypt's 'Dr. Ruth': Let's talk sex in the Arab world"CNN.
1 2  דף מידע עליה, באתר הרשמי שלה
1 2 3 4  Anna Swank, Sexual Healing How Big is Kalaam Kibeer?, Arab Media & Society, the Middle East Center, St. Anthony's Oxford, עמ' 17-19
1 2  Heba Kotb, Sexuality in Islam, ,, a dissertation presentation for the partial fullfillment of PHD in Clinical Sexology, Maimonides University, North Miami Beach Florida, 2003, עמ' 1
↑  "Doctor airs sex talk in Egypt", United Press International.
↑  Radwan, Amany., An Islamic Answer to Dr. Ruth", Time Magazine, ‏29.2.2008
↑  "Egyptian ban on female circumcision upheld"., BBC News, ‏1997-12-28
1 2 3 4  Dinnick, Wilf; McGregor-Wood, Simon, Have More Sex" Says Muslim 'Dr. Ruth, ABC News, ‏2007-04-11
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  A dissertation presentation for the partial fulfillment of PHD in Clinical Sexology Maimonides University, North Miami Beach, Florida
↑  HEBA KOTB'S GAY 'CURE', cairo SCENE
↑  Egyptian Sex Therapist Heba Kotb: The Jews Have Had the Highest Rate of Sexual Perversions throughout History MEMRITV, Clip No. 5271 (transcript),, ‏January 16, 2016
↑  Lee Gancman,, [Egyptian therapist: Jews most sexually perverse ever Egyptian therapist: Jews most sexually perverse ever], Times of Israel,, ‏January 24, 2016
↑  Shmuley Boteach., [No holds barred: Erotic lust and sexual longing in marriage . No holds barred: Erotic lust and sexual longing in marriage], , Jerusalem Post, ‏January 28, 2016.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הבה קוטב".
על הקרח (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  אולג טרופים 
 הופק בידי:  פיודור בונדרצ'וק דמיטרי רודובסקי אלכסנדר אנדריושצ'נקו מיכאיל ורובל ויאצ'סלב מורוגוב אנטון זלאטופולסקי
 תסריט:  אנדריי זולוטארב אולג מאלוביצ'קו
 עריכה:  אלכסנדר אנדריושצ'נקו
 שחקנים ראשיים:  אגליה טראסובה אלכסנדר פטרוב מילוש ביקוביץ' מריה ארונובה  קסניה רפופורט יאן צפניק קסניה לברובה-גלינקה פאבל מאיקוב דיאנה ינקאייבה מקסים בלובורודוב
 מוזיקה:  אנטון בליאייב  דמיטרי סליפאנוב
 צילום:  מיכאיל מילאשין
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  Vodorod Film   Art Pictures Studio
 חברה מפיצה:  WDSSPR רוסיה-1
 הקרנת בכורה:  14 בפברואר 2018
 משך הקרנה:  113 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי מלודרמה סרט קומדיה מחזמר
 מקום התרחשות:  רוסיה 
 תקציב:  150,000,000 מיליון רובלים
 הכנסות:  1,501,928,912 מיליארד רובלים
 סרט הבא:  קרח 2 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
על הקֶרַח (ברוסית: Лёд) הוא סרט קולנוע רוסי, שובר קופות מסוגת הדרמה שיצא לאקרנים ב-14 בפברואר 2018 והופק בתמיכת קרן הקולנוע הרוסי ותאגיד VGTRK. בסרט מככבים אלכסנדר פטרוב, אגליה טראסובה והשחקן הסרבי מילוש ביקוביץ'. בבימויו של אולג טרופים (Trofim) ובהפקת פיודור בונדרצ'וק, בשיתוף פעולה עם ערוץ רוסיה-1.
הסרט זכה להצלחה מסחרית רבה, על רקע הצלחתן של מחליקות הקרח הרוסיות אלינה זגיטובה ויבגניה מדבדבה שזכו במדליות זהב וכסף באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) שהצלחתן תרמה להתעניינות בסרט, שעלילתו מתמקדת בסיפור הצלחתה של מחליקה אומנותית על הקרח. הסרט הכניס למעלה ממיליארד רובלים בתוך 12 יום מאז עלייתו לאקרנים.
בינואר 2019 הסרט זכה בפרס נשר הזהב בקטגוריית הפסקול הטוב ביותר והשחקנית הטובה ביותר (אגליה טראסובה).
תקציר עלילת הסרט

נדיה היא מחליקה אומנותית על הקרח שאושפזה עקב טעות בן זוגה שהביאה לכך שהיא מרותקת לכסא גלגלים ומאבדת את יכולתה להגשים את חלומה, אך היא פוגשת בסשה, שחקן הוקי קרח שמאלץ אותה לשוב ולחלום ולשאוף לחזור לקרח..
צוות השחקנים

אגליה טראסובה — נאדיה
דיאנה ינקאייבה — נדיה בילדותה
אלכסנדר פטרוב — סשה
מילוש ביקוביץ' — לאונוב
מריה ארונובה — שטאלינה
קסניה רפופורט — אמא
יאן צפניק — סבה
קסניה לברורבה-גלינקה — הדודה
פאבל מאיקוב — לקוח קבוע
אירינה סטרשנבאום — מתחרה
מקסים בלובורודוב — מיטיה
אלכסיי לוקין — הרזה
הפקה

צילומי הסרט נערכו בהיכלי הקרח השונים במוסקבה, בעוד צילומי החוץ נערכו באירקוטסק ובסמוך לאגם הבאיקל.
סרט המשך

זמן קצר לאחר צאת הסרט המפיק פיודור בונדרצ'וק הודיע כי ז'ורה קריז'ובניקוב יביים סרט המשך בשם "על הקרח 2" עם השחקנים הראשיים שישובו לגלם את דמויותיהם גם בסרט ההמשך, שמתוכנן לצאת לאקרנים ב-14 בפברואר 2020.