stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נוי אלוש

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1979 (בן 45) ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית
 שיתופי פעולה בולטים:  חובבי ציון
 www.noy-a.com
 
נוי אלוש (נולד ב-13 באוגוסט 1979) הוא עיתונאי, מוזיקאי, אמן מדיה ושדרן רדיו ישראלי.
קריירה

נוי אלוש, התחיל את דרכו ברדיו אשל הנשיא, הרדיו החינוכי הראשון בישראל. עיסוקו העיקרי הוא יצירת רמיקסים ופרודיות מוזיקליות ב-YouTube בנושאים חברתיים ופוליטיים. אלוש הוא חצי מצמד המוזיקה האלקטרונית הישראלי "חובבי ציון" שהתפרסמו בשנת 2006 בלהיט "רוצה בנות". כמו כן כתב בעבר עבור המגזין "רייטינג", והחל מ-2013 כותב מדור מוזיקה אישי באתר mako.
בעבר הגיש אלוש את מגזין המוזיקה "refresh" ברדיו דרום. כמו כן שימש כעורך מוזיקלי ברדיו תל אביב.
ערך ושידר תוכנית שבועית בגלגלצ ששודרה מדי יום חמישי 21:00-23:00, אלוש שידר את התכנית 4 שנים ברצף. והסתיימה ב-26 בדצמבר 2019.
באוגוסט 2024, החל להגיש עם אביה פרחי באקו 99 את "סטודיו 99", תוכנית והסכת העוסקים במוזיקת הפופ העולמית והמקומית, ומשלבים אירוחים של אומנים באולפן.
בנוסף, הגיש עם מריה מזו את הפודקאסט "בלתי פלז'ר", העוסק גם הוא במוזיקת הפופ.
זנגה זנגה

אחד הסרטונים הנצפים והמוכרים ביותר שהוא יצר הוא סרטו ה"זנגה זנגה" שפורסם ב-22 בפברואר 2011. "זנגה זנגה" מכיל עיבוד של השיר Hey Baby של הראפר פיטבול, המשלב קטעים מנאומו של מועמר קדאפי, שליט לוב לשעבר, שגם מופיע בסרטון לצד רקדנית. לאחר שקיבל בקשות ממוסלמים רבים, פרסם אלוש גרסה נוספת של הסרטון, שבה לא מופיעה הרקדנית. לטענת אלוש, השיר הפך לפופולרי בקרב האופוזיציה הלובית ואף הביא את קדאפי להורות לאנשיו "להכין שיר תגובה", אך נעשה בו שימוש גם על ידי תומכי קדאפי. ליצירה המקורית יש, נכון לספטמבר 2016, כ-5.2 מיליון צפיות, כאשר לגרסה ללא הרקדנית כ-1.5 מיליון צפיות.
קליפים נוספים

בתקופת מחאת האוהלים בישראל יצר שלושה קליפים שהתייחסו למצב. בראשון מיקסס את דבריה של מירי רגב במאהל ברוטשילד "תגיד לי אתה סתום?". בשני, שנקרא "BIBI - SHAKE SHAKE", שילב מראות וקולות מההפגנות בישראל עם קטעי ריאיון של בנימין נתניהו, בו הוא התפאר שישראל היא המדינה היציבה היחידה באזור שכולו רועד, ובשלישי השתמש בקטע של היחצ"ן רני רהב בו הוא התראיין ושאל ממה יתפרנסו סטודנטים אם אילי ההון לא יערכו חתונות מפוארות ("ממי? ממה?").
בראשית מרץ 2012 הפיק את קליפ השקת דף הפייסבוק הרשמי באנגלית של שמעון פרס, בהשתתפות נשיא המדינה. הקליפ הוצג במשרדי פייסבוק בקליפורניה במעמד הנשיא פרס ומארק צוקרברג, מייסד פייסבוק. בדצמבר 2012, בתקופת הבחירות לכנסת ה-19, פרסם אלוש רמיקס של נאום של חברת הכנסת מירי רגב במסגרת פאנל בחירות בתיכון בית ברל. סרטון זה זכה לפופולריות רבה וצפו בו כ-220 אלף פעמים.
ב-19 במרץ 2013, לקראת ביקור ברק אובמה בישראל, יצר אלוש קליפ שבו נראים חלקים מהריאיון שהעניק אובמה ליונית לוי בחדשות ערוץ 2, כשהם מלווים בשיר "scream and shout" של הזמר will.i.am ששר את השיר יחד עם בריטני ספירס. ב-20 באוקטובר 2013 פורסם ב-YouTube סרטון מטעם רשות האוכלוסין וההגירה שיצר אלוש, במסגרת קמפיין לעידוד מעבר אזרחים לנשיאת תעודות זהות חכמות בישראל.
בפברואר 2014 ביים סרטון תדמית עבור מרכז הקונגרסים הבינ"ל - בנייני האומה. בנובמבר 2014 יצר אלוש רמיקס על רקע חילופי דברים במליאת הכנסת בין ראש הממשלה בנימין נתניהו לראש האופוזיציה בוז'י הרצוג. במרץ 2015 הכין אלוש רמיקס מנאומו של בנימין נתניהו בקונגרס האמריקאי, שזכה לאזכור בעיתון "וושינגטון פוסט".
הערות שוליים

↑  סטודיו 99, באתר אקו 99
↑  בלתי פלז'ר, באתר אפל פודקאסטס
↑   זינגה זינגה -רמיקס, סרטון  באתר יוטיוב
↑  שושי חתוקה, ‏נוי אלוש מציג: קליפ הפייסבוק של פרס, באתר ‏מאקו‏, 6 במרץ 2012
↑  הלהיט החדש של נוי אלוש: "מירי רגב שכונה - כפיים!", באתר וואלה, 19 בדצמבר 2012
↑   המאגר הביומטרי: באטל הראפרים הגדול, סרטון  באתר יוטיוב
↑   "מהיר ועצבני" בבנייני האומה, סרטון  באתר יוטיוב
↑  צפו בלהיט: הדואט הסקסי של נתניהו והרצוג, באתר וואלה, 27 בנובמבר 2014
↑  Watch: Netanyahu’s speech to Congress, the party remix, באתר וושינגטון פוסט, 5 במרץ 2015 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412799305171  VIAF: 1870155105810776320009   WorldCat (עם VIAF): 1870155105810776320009
מיהאי מונקאצ'י

| --- | --- |

דיוקן הצייר בליטוגרפיה שפורסמה בשנת 1870
 לידה:  20 בפברואר 1844 מונקאץ' (מוקצ'בו), בטרנסקרפטיה, ממלכת הונגריה, באימפריה האוסטרית, כיום באוקראינה 
 פטירה:  1 במאי 1900 (בגיל 56) אנדניך, נפת בון, בקונפדרציה הגרמנית, כיום רובע בעיר בון בגרמניה 
 שם לידה:  Lieb Mihály Leó 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 השכלה:  האקדמיה לאמנויות בווינה (1865)  האקדמיה לאמנות של דיסלדורף  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן  האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות 
 תקופת הפעילות:  1859–1900 (כ־41 שנים) 
 פרסים והוקרה:  אזרחות כבוד של מוקצ'בו (1880) 
 חתימה:   
 munkacsy.hu
 
מיהאי מונקאצ'י בסטודיו שלו
מיהאי מונקאצ'י בשמו בלידה לאו מיכאל פון ליב (בהונגרית: Munkácsy Mihály, במקור: מיכאל פון ליב, 20 בפברואר 1844 – 1 במאי 1900), צייר הונגרי ממוצא גרמני שחי בפריז וזכה להכרה בינלאומית בזכות ציוריו גדולי הממדים, במיוחד על אירועים מהביבליה.
ביוגרפיה > ראשית הקריירה

מונקאצ'י נולד בשם מיכאל פון ליב (Michael von Lieb) להורים גרמנים במונקאץ' שבמחוז מרמורוש, בחבל טרנסקרפטיה,אז ממלכת הונגריה במסגרת האימפריה האוסטרית (כיום מוקצ'בו באוקראינה). מאוחר יותר אימץ את שם העיר כשם משפחתו. לאחר שהיה שוליה של צייר נודד, עבר לפשט שם חיפש להיצמד לאמנים מבוססים. בעזרתו של אמן ציורי הנוף אנטל ליגטי (Antal Ligeti) קיבל מונקאצ'י מלגה מטעם המדינה ללמוד מחוץ להונגריה. ב-1865 למד באקדמיה של וינה אצל הצייר האוסטרי קרל ראהל (Karl Rahl). ב-1866 עבר למינכן ללמוד באקדמיה שם ואז ב-1868 לאקדמיה לאמנות בדיסלדורף ללמוד אצל הצייר הגרמני לודוויג קנאוס (Ludwig Knaus). ב-1867 נסע לפריז לראות את התערוכה העולמית. לאחר מסע זה נעשה סגנונו קל יותר, עם משיכות מכחול רחבות ופלטת צבעים טונאלית, ככל הנראה בהשפעת הציור הצרפתי המודרני שראה בתערוכה.
בתחילת הקריירה שלו צייר בעיקר סצנות מחיי היומיום של האיכרים והעניים. תחילה צייר בסגנון ההונגרי התיאטרלי שהיה מקובל בהונגריה בזמנו, למשל בציור הקדרה (1864). בשנים שלאחר מכן החל להקדיש יותר תשומת לב לנוף ולרקע שבהם צייר את הדמויות. בדיסלדורף למד לתת ביטוי רגשי לכל אחת מהדמויות כמו למשל בציור יומו האחרון של הנידון (1869). הציור הזה נחשב ליצירת המופת הראשונה של מונקאצ'י והוא זכה במדליית הזהב ב'סלון פריז', התחרות הרשמית של האקדמיה לאמנויות היפות ב-1870. באופן אירוני הציור הזה, המבטא דיכוי, עינוים וחוסר ודאות נוכח טרגדיה מתקרבת הפך את מונקאצ'י לצייר פופולרי ביותר.
ביוגרפיה > שיא הקריירה ואחריתו

מונקאצ'י עבר לגור בפריז, ושם התגורר עד סוף חייו. שיא הקריירה שלו היה בין 1873 ל-1875, כשצייר סדרה של ציורים שזכו להכרה. ב-1874 נישא לאלמנתו של ברון וסגנונו החל להשתנות מריאליזם לציורי סלון עליזים ולטבע דומם. בסוף שנות ה-70 עבד גם בברביזון וצייר נופים עשירים וצבעוניים. הוא הושפע בין השאר מחברו צייר הנוף לאלסו פאאל. ב-1878 החל לצייר גם סצנות היסטוריות. אחד הציורים הללו, 'מילטון הזקן מכתיב את גן העדן האבוד לבנותיו', נרכש על ידי סוחר האמנות האוסטרי קרל סדלמייר (Sedelmeyer), שהעניק למונקאצ'י חוזה בשכר לעשר שנים, מה שהפך אותו לאיש אמיד.
בהשפעתו של סדלמייר צייר מונקאצ'י סצנות גדולות מכתבי הקודש, בהן טרילוגיה על משפטו של ישו, צליבת ישו, ו"אקה הומו" (בלטינית: ecce homo, "הנה האיש"), הן מילותיו של פונטיוס פילטוס כאשר הציג את ישו הפצוע והמעונה בפני ההמון היהודי). שלושת הציורים הללו נלקחו לתערוכות ברחבי אירופה וארצות הברית. במשך שנים הם הוצגו בבית כלבו בפילדלפיה כל שנה בחג הפסחא, עד שב-2009 הותקנו במוזיאון דרי בדברצן.
בשנות ה-80 של המאה ה-19 סגנונו של מונקאצ'י עדיין נותר כשהיה, אך מיקום ציוריו השתנה. הוא עבר לצייר סצנות ביתיות במיוחד כאלה מעולם האמהות. ציורים אלו זכו לפופולריות רבה בקרב קונים אמריקאים וזכו למחירים גבוהים. במקביל המשיך מונקאצ'י לצייר ציורי נוף. בשנותיו האחרונות צייר שתי יצירות מונומנטליות - 'כיבוש הונגריה' עבור בניין הפרלמנט ההונגרי וציור תקרה בשם 'תהילת הרנסאנס' במוזיאון לתולדות האמנות בווינה.
לקראת סוף חייו סבל מונקאצ'י מדיכאון וחוסר ביטחון ביכולותיו. סבלו התגבר בגלל העגבת ממנה סבל מאז גיל צעיר, וציוריו האחרונים מבטאים סבל ומרה שחורה. בקיץ של 1896 לאחר שטופל בבאדן-באדן וחזר לפריז הוא נלקח לבית חולים לחולי נפש ליד בון שם מת. ב-9 במאי 1896 נקבר בבית הקברות קרפשי בבודפשט.
אי אפשר לדון בהתפתחות האמנות בהונגריה במאה ה-19 מבלי להתייחס למונקאצ'י. ציוריו נחשבים לשיאו של הציור בהונגריה באותה תקופה ובכלל. הסטנדרטים שהציב הפכו למחייבים לציירים ההונגרים. ב-2005 הגלריה הלאומית של הונגריה ארגנה לראשונה תערוכה מקיפה של יצירותיו. 120 ציורים מכל רחבי העולם נאספו, והתערוכה זכתה להצלחה גדולה בהונגריה.
הקדרה, 1864
יומו האחרון של הנידון, 1869
תהילת הרנסאנס, 1888
בנקסי

| --- | --- |

עטיפת ספרו של בנקסי מ-2005, "Wall And Piece"
 לידה:  28 ביולי 1974 כנראה בריסטול, אנגליה שבבריטניה 
 לאום:  אנגליה אנגלי
 תחום יצירה:  ציור גרפיטי אמנות רחוב מיצגים
 זרם באמנות:  אמנות עכשווית 
 יצירות ידועות:  One Nation Under CCTV, Love is in the Bin, Slave Labour, Exit Through the Gift Shop 
 פרסים והוקרה:  פרס אינדפנדנט ספיריט 
 חתימה:   
 banksy.co.uk
 
בנקסי (באנגלית: Banksy‏, נולד בבריסטול, אנגליה שבבריטניה) הוא צייר, אמן רחוב ואקטיביסט חברתי אנונימי, הנחשב לאחד מאמני הגרפיטי הפוליטי הבולטים בעולם.
זהותו

בנקסי נמנע מלחשוף את זהותו, ואינו מופיע בציבור. על פי ההשערה הוא כנראה רובין גנינגהם (Robin Gunningham).‏ ישנן השערות כי האמן השווייצרי מייטר דה קאסון (Maître de Casson) עשוי להיות בנקסי, אולם הוא מכחיש זאת.
לפי הסופר והמעצב הגרפי טריסטן מאנקו (Tristan Manco), בנקסי "נולד בשנת 1974 וגדל בבריסטול, אנגליה ואביו היה טכנאי מכונות צילום. הוא למד להיות שוחט אבל החל בפעילות גרפיטי בתקופת ההתערערות של בריסטול בסוף שנות ה-80".
יצירותיו

עבודתו של בנקסי צמחה מתוך סצנת האמנות המחתרתית של בריסטול, שכללה שיתופי פעולה בין אמנים ומוזיקאים.
עבודותיו של בנקסי מושפעות מאמן הגרפיטי "Blek le Rat" הצרפתי שהתחיל לעבוד עם שבלונות בפריז בשנת 1981 וחבר בלהקת האנרכו-פאנק "קראס" אשר ערכה קמפיין מחתרת בעבודות גרפיטי בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80.
האומנות הסאטירית שלו ומכתמיו המחתרתיים המשלבים הומור שחור לעגני, נעשים בטכניקת שבלונות ייחודית ואופיינית. עבודותיו השונות, שמלבד ציורים כללו גם פסלים ומיצגים מיוחדים, מוצגות על חומות, קירות עירוניים, גשרים ורחובות ברחבי העולם. בנוסף לעבודותיו המוצגות במרחב הציבורי, הציג בנקסי גם במספר תערוכות וכן הוציא ספרי אומנות וסרט דוקומנטרי אחד.
קריירה אומנותית > קריירה בבריסטול

בנקסי החל כאמן גרפיטי בסגנון חופשי בין השנים 1992–1994 כחלק מהצוות DryBreadZ שכלל גם את האמנים טס (Tes) וקאטו (Kato).‏ הוא הושפע מאמנים מקומיים בבריסטול וכבר בתחילת דרכו השתמש בשבלונות על מנת לצייר, טכניקה המאפיינת את עבודותיו מאז. בנקסי העיד כי החליט לאמץ את טכניקת השבלונות כאשר התחבא משוטרים מאחורי פח אשפה, והבחין בהטבעת גרפיטי של מספרו הסידורי של הפח. עבודה בשבלונות נחשבת למהירה, וכמות גדולה של עבודות שלו ברחובות בריסטול הפכה אותו במהרה לחלק מתנועת אומנות האנדרגראונד שהתפתחה באזור באותה התקופה.
קריירה אומנותית > קריירה בינלאומית

באוגוסט 2004 הפיק בנקסי את אחת המתיחות המפורסמות שלו, והדפיס שטרות של עשרה פאונד ועליהם תמונתה של הנסיכה דיאנה. הכיתוב הסטנדרטי שמופיע בדרך כלל על השטרות - "הבנק של אנגליה" הוחלף בכיתוב "בנקסי של אנגליה". כמות גדולה של שטרות כאלה הושלכה על ידי אנונימי אל עבר קהל בנוטינג היל, ואנשים ניסו לממש את השטרות בחנויות מקומיות. מאז פוזרו השטרות, הם נמכרים בחנות המקוונת איביי במחיר של 200 פאונד לשטר. שטרות נוספים שימשו כהזמנות לאירועי אומנות ופוזרו במקומות נוספים. שטר חתום אחד נמכר במכירה פומבית שנערכה באנגליה באוקטובר 2007 בסכום של 24,000 פאונד.
במהלך השנים ביצע בנקסי מספר לא מבוטל של 'תעלולים' כנגד הממסד האמנותי, ובהם תליה חשאית של יצירות שלו בתוך מוזאונים ברחבי העולם, כגון המוזיאון לאמנות מודרנית, מוזיאון טייט בריטניה, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, מוזיאון ברוקלין והמוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע.
בשנת 2015 הוא ארגן את תערוכת "דיסנמלנד" בה השתתפו 58 אמנים מתחומים שונים לרבות דמיאן הירסט ורונית ברנגה.
באוקטובר 2018, יצירה של בנקסי "ילדה עם בלון" שנמכרה במכירה פומבית, השמידה את עצמה מספר שניות לאחר המכירה. בנקסי העלה סרטון ובו הוא מראה כיצד הוא מטמין במסגרת של התמונה מגרסת נייר המופעלת באמצעות שלט רחוק. מיד לאחר רכישת התמונה, הפעיל בנקסי את המגרסה שהשמידה את היצירה באופן חלקי. לאחר גריסת חלק מן התמונה, קפץ מחירה של היצירה.
עבודות הגרפיטי שלו מגוונות, אך כמעט תמיד כוללות אלמנטים של הומור וביקורת חברתית. המסרים בעבודותיו רבים: אנטי-מיליטריזם, אנטי-קפיטליזם והתנגדות לתרבות הצריכה, אנטי-פשיזם וצייתנות חברתית, אנטי-אימפריאליזם ופרו-אנרכיזם, ואלמנטים של ניהיליזם. העבודות כוללות לעיתים סיסמאות. הדמויות הנפוצות בעבודותיו הן חולדות, קופים, שוטרים, חיילים, ילדים קטנים וזקנים.
בנובמבר 2022 פורסם, שבנקסי נמצא באוקראינה, ויצירות הגרפיטי שלו נמצאות ברחובות העיירה בורודיינקה בסמוך לקייב, כשבאחת מהן מצוירת מתעמלת על גבי ההריסות ממלחמת רוסיה-אוקראינה.
קריירה אומנותית > עבודות בגדה המערבית

באוגוסט 2005 הגיע בנקסי לרמאללה יחד עם אמנים נוספים, על מנת לצייר על גבי גדר ההפרדה. בנקסי צייר תשעה ציורי-ענק על החומה, בהם מובעת הכמיהה לחופש, ומתח באתר האינטרנט שלו ביקורת על הקמתה. בדצמבר 2007 הגיע בנקסי יחד עם 15 אמני רחוב נוספים לבית לחם, שם צייר עבודות המביעות מחאה על הנוכחות הישראלית בשטחים, כגון ילדה עורכת חיפוש גופני על חייל, יונת שלום עטופת שכפ"ץ, וחייל צה"ל שעוצר חמור לבדיקת תעודות. ביקורו זה השפיע על רבים מאמני הרחוב הישראלים, ביניהם Know hope, אמן השבלונה Dede Bandaid, ואחרים.
קריירה אומנותית > עבודות בגדה המערבית > בית המלון בבית לחם Walled Off Hotel

במרץ 2016 פתח בנקסי מלון קטן בבית לחם, שנקרא Walled Off Hotel (המלון הסגור בחומה), משום שגדר ההפרדה עוברת בצמוד לו. השם הוא משחק מילים אופייני של בנקסי על שמה של רשת מלונות הפאר וולדורף. במלון הקטן עשרה חדרים, שכולם פונים אל החומה, ומהחדרים בקומה השנייה נראה עמוד שמירה ומתחם קבר רחל שמהעבר השני. המלון גדוש ביצירותיו של בנקסי, ובכניסה ניצב קוף שימפנזה במדי נער מעלית מהודרים, כבול בשלשלת לגדר. כל חדר במלון מעוצב בסגנון שונה ומעוטר ביצירות אופייניות; באחד החדרים ציור קיר גדול של פלסטיני רעול פנים וחייל ישראלי בקסדה מנהלים קרב כריות. במלון יש גם גלריית תמונות ומוזיאון שפתוחים לציבור.
הכרה ממסדית ומכירת עבודותיו > תערוכות

את התערוכה הראשונה שלו, "אקזיסטנציאליזם", הציג בנקסי בלוס אנג'לס ב-19 ביולי 2002 בגלריה "33 1/3 Gallery". בשנת 2003 השיק תערוכה בשם "מלחמת טריטוריה" (Turf War) ובה צייר בין היתר דוגמה של טפט על גבי פיל שהוצג במיצב ששמו "מתעלמים מהפיל בחדר".
לאחר מכן החל בנקסי לייצר עבודות חתרניות שהתבססו על יצירות מפורסמות. בנקסי יצר גרסה משלו לציור "Water Lily Pond" מסדרת חבצלות המים של קלוד מונה, והוסיף לו אלמנטים אורבניים כגון פסולת ביוב ועגלות קניות הצפות במים, ובכך התייחס לזיהום הסביבה שיוצרת תרבות הצריכה. עבודה נוספת היא "ניצי הלילה" של אדוארד הופר, לה הוסיף בנקסי חוליגן אנגלי הלבוש בתחתוני בוקסר בדוגמת דגל הממלכה המאוחדת מטיח כיסא בחלון הדיינר וסודק את שמשתו. שני ציורי השמן הוצגו בתערוכה בלונדון בשנת 2005.
מאז הציג כמה תערוכות, כשחלק מהן הוצגו בחללים סגורים וחלק ברחובות ערים ובמתחמים נטושים.
בסוף יולי 2023 תיפתח בגלאזגו בגלריה לאומנות, התערוכה Cut & Run, ממבחר חפציו האמנותיים של בנקסי, שבלונות מקוריות שבהן השתמש בעבודותיו וגם ציורו הידוע Mobile Lovers משנת 2014.
הכרה ממסדית ומכירת עבודותיו > מכירה

עבודותיו של בנקסי זוכות להערכה והצלחה מסחרית רבה כאשר הן נמכרות במכירות פומביות. לדוגמה, באפריל 2007 נמכרה יצירתו "נערת חלל וציפור" במכירה פומבית במחיר של 288,000 לירות שטרלינג. ובחודש פברואר 2014 נמכר במכירה פומבית נוספת דיוקן עצמי של רמברנדט שבנקסי הוסיף לו עיני מדבקה בולטות, ב-398,500 לירות שטרלינג.
למרות הצלחתו, עבודותיו לא זוכות לחסינות מפני רשויות החוק. בחודש אפריל 2007, לדוגמה, מחקה חברת התחבורה של לונדון מקיר סמוך לתחנת רכבת תחתית את אחד מציורי הקיר הידועים של בנקסי, ציור המתאר את גיבורי הסרט "ספרות זולה" כשהם אוחזים בבננות במקום אקדחים, בנימוק שכתובות גרפיטי יוצרות אווירה של הזנחה וניוון חברתי, שמעודדת פשיעה.
בשנת 2018 קיבלה פרסום רב יצירתו של בנקסי "ילדה עם בלון" בכך שנמכרה במכירה פומבית במחיר של יותר ממיליון ליש"ט. לאחר מכירת התמונה, ולעיני הצופים באולם המכירות, נגרסה היצירה של בנקסי על ידי מגרסה שהתקין בעצמו בתוך מסגרתה. למרות גריסתה, היצירה למעשה לא ניזוקה ומומחים מעריכים שערכה הוכפל.
בבית המכירות "סות'ביס" העניקו ליצירה את השם החדש "Love is in the Bin" ("האהבה בפח הזבל"). בכך שנגרסה בעת המכירה, כך כתבו בחשבון האינסטגרם שלהם, הפכה יצירתו של בנקסי ליצירת האמנות הראשונה בהיסטוריה שנוצרה 'בשידור חי', במהלך מכירה פומבית.
הסרט "יציאה דרך חנות המזכרות"

הקרנת הבכורה של סרטו הראשון, "יציאה דרך חנות המזכרות", נעשתה בפסטיבל סאנדנס 2010 והוא יצא לאקרנים בבריטניה ב-5 במרץ באותה שנה. הסרט מציג, לכאורה, את עבודתו של צלם דוקומנטרי עם אובססיה לאומנות רחוב שנפגש עם בנקסי, וזה החליט לערוך מהחומרים שצילם סרט באורך מלא. במהלך צילומי הסרט החליט הבמאי להפוך לאמן בעצמו ולפעול כשהוא משתמש בכינוי "Brainwash" ("שטיפת מוח"), ובין לילה הפך לאמן מבוקש בשוק האומנות.
הסרט מלווה בקטעי צילומים אמיתיים של אומנות רחוב בלתי-חוקית, כאשר הבמאי הצטרף לאמנים שונים בעת פעולתם; מתראיינים בו אמני רחוב מהבולטים בארצות הברית, צרפת ובריטניה, אליהם התלווה לכאורה הבמאי בריינווש, כולל בנקסי עצמו.
זמן קצר לאחר הקרנתו עלו ספקות בדבר האותנטיות של הסרט ונטען כי האמן "שטיפת מוח" אינו קיים, והוא בעצם דמות בדויה של בנקסי עבור הסרט, שמטרתו להעביר ביקורת על עולם האומנות המודרנית ועל התמסחרות. הסרט, כך ככל הנראה, הוא מתיחה נוספת של בנקסי.
אוליבר סייקס

| --- | --- |
סקייס מופיע עם Bring Me the Horizon בפסטיבל סאות'סייד (אנ'), 2022
סקייס מופיע עם Bring Me the Horizon בפסטיבל סאות'סייד (אנ'), 2022
 לידה:  20 בנובמבר 1986 (בן 38) הממלכה המאוחדת אשפורד (אנ'), קנט, אנגליה
 שם לידה:  אוליבר סקוט סייקס   Oliver Scott Sykes
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת • ברזיל (מאז 2021)
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 מקום לימודים:  תיכון סטוקסברידג', בארנסלי קולג' 
 עיסוק:  זמר, פזמונאי, יזם, מעצב אופנה, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  מטאלקור, מטאל אלטרנטיבי, רוק אלטרנטיבי, פוסט-הארדקור, רוק אלקטרוני, פופ רוק, הארד רוק, דת'קור
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  RCA, קולומביה, סוני, אפיטף רקורדס (אנ') שוק רקורדס (אנ'), Visible Noise (אנ'), איראק רקורדס (אנ'), Thirty Days of Night
 שיתופי פעולה בולטים:  Bring Me the Horizon (סולן)
 בת זוג:  האנה פיקסי סנואודון (2015–2016)   אליסה סולס (2017–)
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
אוליבר סקוט סייקס (באנגלית: Oliver Scott Sykes; נולד ב-20 בנובמבר 1986) הוא זמר ופזמונאי אנגלי, סולן להקת הרוק Bring Me the Horizon. בנוסף, הוא הקים את חברת ההלבשה Drop Dead Clothing וכתב רומן גרפי.
ראשית חייו

סקייס נולד ב-20 בנובמבר 1986 בעיר אשפורד שבמחוז קנט באנגליה. כשהיה תינוק עבר לאוסטרליה עם הוריו, איאן וקרול סייקס, ובמשך שש שנים התגוררו בערים אדלייד ופרת' שבמדינה. לאחר מכן, כשהיה בערך בן שמונה, חזר עם משפחתו לממלכה המאוחדת, לקהילת סטוקסברידג' (אנ') שבעיר שפילד שבדרום יורקשייר. בצעירותו למד בתיכון סטוקסברידג' (אנ'), ולאחר מכן הלך ללמוד בבארנסלי קולג' (אנ').
קריירה > תחילת הדרך ולהקות ראשונות (2000–2004)

בתחילת שנת 2000, כשעדיין למד בבית הספר, סייקס החל ביצירת תקליטורי אוסף ושירים קצרים תחת השם "קווייקביט" (Quakebeat). בנוסף, הוא ניגן בלהקת ההיפ הופ המדומה Womb 2 Da Tomb (בתרגום חופשי "רחם עד הקבר"), יחד עם אחיו טום סייקס וחברו לעתיד ב-Bring Me the Horizon, מאט ניקולס. הוא היה חבר גם בלהקת המטאל "Purple Curto" יחד עם ניל וייטלי, בתור מתופף/זמר, תחת שם הבמה "אוליסאורוס" (Olisaurus), בו השתמש בהמשך כשהוציא מוזיקה באופן עצמאי.
קריירה > Bring Me the Horizon (2004–הווה)

בשנת 2004 הקים סקייס את להקת הרוק Bring Me the Horizon. אלבום הבכורה של הלהקה, Count Your Blessings (אנ'), יצא לאור בשנת 2006; אלבומם השני, Suicide Season (אנ'), יצא לאור ב-29 בספטמבר 2008; אלבומם השלישי, There Is a Hell Believe Me I've Seen It. There Is a Heaven Let's Keep It a Secret. (אנ'), יצא לאור ב-4 באוקטובר 2010; אלבומם הרביעי, Sempiternal (אנ'), יצא לאור ב-1 באפריל 2013, ובו חבר הלהקה החדש ג'ורדן פיש וסקייס מנגנים על גיטרת קצב; אלבומם החמישי, That's the Spirit (אנ'), יצא לאור ב-11 בספטמבר 2015; אלבומם השישי, Amo (אנ'), יצא לאור ב-25 בינואר 2019.
ב-27 בדצמבר 2019, הלהקה הוציאה לאור את השחרור המסחרי Music to Listen To... (אנ'). ב-30 באוקטובר 2020, הם הוציאו שחרור מסחרי נוסף, Post Human: Survival Horror (אנ').
קריירה > שיתופי פעולה ופרויקטים נוספים

סקייס השתתף בשיר "Bite My Tongue" של להקת You Me at Six (אנ'), בשיר "Even If You Win, You're Still a Rat" של להקת המטאל ארקיטקטס (אנ'), בשיר "Dawn of the New Age" של Admiral's Arms (אנ') ובשיר "If You Don't Know, You Know Now" של Deez Nuts. בנוסף, הוא הופיע בווידאו קליפ לשיר "All I Want" של להקת A Day to Remember.
ב-2017, סקייס השתתף כזמר אורח בשיר "Silence Speaks" של להקת המטאלקור האנגלית While She Sleeps.
סקייס הופיע בקצרה בווידאו קליפ לשיר "Boys" של צ'ארלי XCX, לצד אמנים נוספים כדוגמת ברנדון יורי, דנזל קארי, צ'ארלי פות' וסטורמזי.
כמו כן, סקייס שיתף פעולה עם הדי ג'יי האמריקאי סקרילקס, ששר קולות רקע בשיר "Visions" של Bring Me the Horizon, מתוך האלבום There Is a Hell Believe Me I've Seen It. There Is a Heaven Let's Keep It a Secret. בנוסף סקרילקס יצר רמיקס לשיר "The Sadness Will Never End" של הלהקה, מתוך האלבום Suicide Season, שבהמשך נכלל בגרסה Cut Up! של האלבום.
ב-27 באוקטובר 2017, סקייס הופיע עם להקת הרוק האמריקאית לינקין פארק – שלדבריו הייתה ההופעה הראשונה שלו כנער – במופע ההוקרה לסולן הלהקה צ'סטר בנינגטון "Linkin Park and Friends: Celebrate Life in Honor of Chester Bennington". במופע הוא ביצע את השיר "Crawling", יחד עם הדי ג'יי והמפיק המוזיקלי זד על כלי ההקשה.
קריירה > קו הלבשה

בנוסף לקריירת השירה וכתיבת השירים שלו, ב-Bring Me the Horizon בפרט, סקייס הוא המייסד והבעלים של קו ההלבשה "Drop Dead Clothing" (מעוצב כ-DROP DEAD).
קריירה > כתיבה

ב-1 בפברואר 2013, סקייס השיק קמפיין Kickstarter כדי לממן הוצאה של רומן גרפי ביצירתו, המאויר על ידי בן אשטון-בל, בשם "Raised by Raptors". הם הציבו יעד לגיוס של 15,000 ליש"ט, והצליחו להגיע אליו תוך מספר שבועות, והצליחו לגייס עד תום קמפיין הגיוס סכום כולל של 39,223 ליש"ט.
סגנון מוזיקלי, השפעות ומורשת > השפעות

סקייס ציין בין השפעותיו המוזיקליות את הלהקות פנטרה, Black Flag, מיספיטס (אנ'), לינקין פארק, סימפל פלאן, Every Time I Die (אנ'), סקייקיימפולינג (אנ'), Poison the Well (אנ'), נורמה ג'ין (אנ') ו-The Dillinger Escape Plan.
סגנון מוזיקלי, השפעות ומורשת > קול ושירה

מילות השיר שכותב סייקס מעוררות תחושה חזקה של קתרזיס עבורו. הוא שואב השראה בעיקר מניסיון חיים אישי, והשווה את ההופעות החיות של הלהקה כבעלות השפעה טיפולית (תרפויטית). ב-2006, כשנשאל על מילות השירים באלבום Count Your Blessings, לאחר שנמתחה עליהן ביקורת על היותן מקובעות בתוכן שלהן בשברון לב או בנושאים אחרים שכונו "רדודים וחסרי משמעות", הוא השיב "החיים שלי מעולם לא היו כל כך גרועים אז אין לי כל כך על מה לדבר".
סגנון מוזיקלי, השפעות ומורשת > מורשת

הדמות הראשית של הסרט העלילתי הצרפתי "A Taste of Ink" (אנ') היא מעריץ של אוליבר סייקס ושל Bring Me the Horizon. הוא זמר פוסט-הארדקור ולובש חולצה שחורה של מייקל ג'ורדן, כמחווה לאוליבר סייקס. הסרט הצרפתי Compte tes blessures (בתרגום חופשי "ספור את הפצעים שלך") (צר') נכתב בהשראת האלבום הראשון של הלהקה, Count Your Blessings.
חיים אישיים

מאז גיל 12, סקייס סובל מסוג של ביעותי לילה בשם שיתוק שינה, שהוא חוסר יכולת לזוז או לדבר בזמן ההירדמות או עם היקיצה.
סקייס הוא צמחוני מאז שנת 2003, בגיל 16, בעקבות צפייה בסרט תיעודי בנושא התעללות בבעלי חיים באינטרנט: "כשראיתי איך מענים את החיות במשקים התעשייתיים, לא יכולתי להצדיק את היותי חלק מהאכזריות הזאת". בהמשך הוא הפך לאחד מפניהם של PETA, ארגון זכויות בעלי חיים, ועיצב חולצות צדקה עם הסיסמה "Meat Sucks" במסגרת קו ההלבשה שלו, Drop Dead Clothing. בשנת 2018 סקייס עבר לטבעונות, כ-15 שנים לאחר שהפך לצמחוני. תשוקתו לטבעונות באה לידי ביטוי במיזם שלו משנת 2018, הארקייד בר 'Church' שבבעלותו, המציע תפריט טבעוני לחלוטין, אשר מבוסס על רובע קלהאם איילנד שבשפילד.
סקייס מצהיר על עצמו כאתאיסט, ואמר "אני לא מאמין באלוהים. ביקשו ממני להאמין בו כשהייתי במקום דפוק. לא הצלחתי להבין למה אני צריך אלוהים, או, לדעתי, משהו שלא קיים". בריאיון לאתר Radio.com ב-2013, אמר "אני לא חושב שאמונה באלוהים היא פשע ללא קורבן. זה לא שאני צודק וכל השאר טועים. אם לאמונה של אנשים באלוהים לא הייתה כל השפעה על העולם, אז זה לא היה משנה. במקרה כזה אתה יכול להאמין במה שתרצה, אם אתה רוצה חבר דמיוני שחי בעננים זה בסדר. אבל האמת היא שכן יש לכך השפעה על אנשים אחרים ועל דברים אחרים, והעולם כולו נמצא בבלגן בעיקר בגלל דת, לפחות חלק גדול ממנו".
בשנת 2014, לאחר שקיבל את פרס "אלבום השנה" בטקס פרסי המוזיקה של Alternative Press (אנ'), סקייס חשף מעברו היסטוריה של התמכרות ושימוש לרעה בסם קטמין. כאשר דיבר אל הקהל אמר "הלהקה שלי רצתה להרוג אותי, ההורים שלי רצו להרוג אותי, האח הדפוק שלי רצה להרוג אותי", וגם הודה כי "הלכתי לגמילה במשך חודש, ואתם שלחתם לי הודעות ואימיילים. כשיצאתי מהגמילה, לא רציתי לצעוק יותר, רציתי לשיר מהגגות, לעזאזל".
ב-12 ביולי 2015, סקייס נישא לדוגמנית ולמקעקעת האנה פיקסי סנואודון, בטוסקנה שבאיטליה. ב-2016 סקייס הודיע כי הוא וסנואודון נפרדו. במאי 2019, סקייס טען כי הזוגיות שלהם הסתיימה בעקבות בגידה של סנואודון, והתייחס אליה כ"אשתי-לשעבר". סנואודון הודתה כי הייתה בוגדנית, אך טענה להתעללות ולבגידה גם מצד סייקס. הסינגל "Medicine" של Bring Me the Horizon, שיצא לאור ב-2019, נכתב על מערכת היחסים של השניים.
ב-22 ביולי 2017, סקייס התחתן עם הדוגמנית הברזילאית אליסה סולס.
במרץ 2021, סייקס שיתף תמונה באינסטגרם המעידה כי הוא נשאר בברזיל עם אשתו במשך כל המגפה, שכעת יש לו מספר CPF (מספר מזהה הניתן לכל תושב משלם-מיסים בברזיל) ושהוא קנה בית בעיר טאובטה (אנ') הממוקמת באזור הכפרי של מדינת סאו פאולו, שם הוא גר איתה.