איוב קרא
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בשנת 1984 הצטרף למפלגת תמ"י וריכז את פעילות המפלגה במגזר הערבי, הוא גם שימש כיועץ לענייני ערבים לשר הרווחה מטעם תמ"י, ואף שובץ במקום השמיני ברשימת תמ"י לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה.
בבחירות לכנסת השתים עשרה שובץ במקום 60 (הלא ריאלי) ברשימת הליכוד. בשנת 1996 הוצב במקום ה-35 ברשימת הליכוד-גשר-צומת לכנסת ה-14, ולא נכנס לכנסת. בשנת 1999 נכנס לכנסת ה-15 מטעם הליכוד וכיהן כסגן יושב ראש הכנסת וכיושב ראש הוועדה לבדיקת נושא העובדים הזרים. לקראת הבחירות לכנסת ה-16 נדרש איוב קרא להתמודד על מקום ברשימה הארצית ולא ליהנות משריון שניתן למגזר הלא יהודי, מאחר שהיה חבר כנסת מכהן. תומכיו של קרא טענו כי מדובר בתרגיל פוליטי שביצעו תומכי אריאל שרון בניסיון להוציא אותו מהכנסת. בסיום הבחירות הפנימיות לרשימת הליכוד הוצב קרא במקום ה-40 ברשימה וזכה להיכנס לכנסת. בכנסת ה-16 כיהן כיושב ראש הוועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול.
לקראת הבחירות לכנסת ה-17 הוצב קרא במקום ה-39 בסיום הבחירות הפנימיות לרשימת הליכוד. תומכי קרא טענו כי אנשי מפלגת קדימה, מפלגה שהקים ראש הממשלה אריאל שרון שעזב את הליכוד זמן קצר לפני כן, הטו את תוצאות הבחירות לרעת קרא מכיוון שראו בו כאחד המתנגדים הבולטים לשרון. זמן קצר לאחר קבלת תוצאות הבחירות הפנימיות הודיע קרא על פרישתו ופנה לעסקים פרטיים.
לקראת הבחירות לכנסת ה-18 בחר קרא להתמודד שוב על מקום ברשימת הליכוד לכנסת. בישיבת מרכז הליכוד שהתקיימה בנובמבר 2008 נקבעו הליכי ההצבעה ונקבע שחבר כנסת לשעבר לא יוכל ליהנות מהשריון של המגזר הלא יהודי, עובדה שהייתה מאלצת את קרא להתמודד שוב בבחירות הארציות. קרא עתר בתגובה כנגד ההחלטה לבית הדין של הליכוד אשר קבע שיש לדון בנושא מחדש. בישיבת מרכז הליכוד שהתקיימה ב-2 בדצמבר עלתה הצעה מפורשת לקבוע שחבר כנסת לשעבר לא יוכל ליהנות מהשריון למגזר הלא יהודי. אולם ההצעה נדחתה ברוב גדול. בסיום ההצבעה הריעו ונשאו אותו על כפיים חברי מרכז. בבחירות המקדימות של הליכוד לקביעת רשימתה לכנסת ה-18 זכה קרא ב-9,385 קולות שהם כ-19.3% מהקולות, עם אחוזי תמיכה גבוהים שנעו בין 40% ל-80% בהתנחלויות ותמיכה גבוהה באזור חיפה, סביבת מגוריו. קרא לבסוף מוקם במקום ה-23 בעקבות השריון למגזר הלא יהודי. קרא נבחר לכנסת ה-18 לאחר זכיית הליכוד ב-27 מנדטים. לאחר הקמת הממשלה ה-32 מונה קרא לסגן השר לפיתוח הנגב והגליל. כאשר סילבן שלום מונה לשר.
ב-3 בינואר 2012 ננזף על ידי ועדת האתיקה של הכנסת, לאחר שבוויכוח עם ח"כ רוני בר-און עשה "שימוש בלשון ביבים ובכינויי גנאי קשים ביותר שמקומם לא יכירם בדיון בכנסת, ובכך פגע בכבוד הכנסת וחבריה".
בבחירות לכנסת ה-19 הוצב קרא במקום ה-39 ברשימת הליכוד - ישראל ביתנו ולא נבחר לכנסת.
בבחירות לכנסת ה-20 נבחר לכנסת לאחר שהליכוד קיבל 30 מנדטים, כאשר קרא ממוקם במקום ה-24 ברשימת הליכוד.
לאחר השבעת ממשלת ישראל ה-34 מונה קרא לשר ל שיתוף פעולה אזורי. לאחר מכן מונה לכהן כשר בלי תיק וממונה על המנהלת לקידום היישובים הדרוזיים והצ'רקסיים וכן על מנהלת פרויקט תעלת הימים. קרא הוא השר הדרוזי השני (אחרי סאלח טריף) בממשלת ישראל.
ב-23 בינואר 2017 אושר מינויו לתפקיד שר במשרד ראש הממשלה. במאי 2017 החליט ראש הממשלה, בנימין נתניהו, למנות את קרא לשר התקשורת. ב־29 במאי 2017 מונה לשר התקשורת. בתפקידו כשר התקשורת מינה חברים חדשים למועצת הרשות השנייה המזוהים עם הליכוד.
בפריימריז של הליכוד לפני הבחירות לכנסת ה-21 הגיע למקום ה-39, ולא נכנס לכנסת. ב-24 ביוני 2019 קרא הודיע על התפטרותו מתפקיד שר התקשורת. בבחירות לכנסת ה-22 מוקם במקום ה-42 ולא נכנס לכנסת. ב-23 בדצמבר 2020, הודיעה ח"כ שרן השכל על התפטרותה מהכנסת, ובעקבות כך, הוא כיהן כח"כ עד לבחירות לכנסת העשרים וארבע.
בפברואר 2021 לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע הוצב קרא במקום ה-41 ברשימת הליכוד ולא נכנס לכנסת. בנובמבר באותה שנה עלה שמו של קרא כמועמדו של נתניהו לשגריר ישראל במצרים, אך לבסוף נבחרה אמירה אורון.
לאחר התפשטותו של נגיף הקורונה נסע קרא לסנט פטרבורג שבה קיבל במתנה ממהנדס מקומי את מכשיר ה"איבגני", אשר לטענתו מטהר את המים מהנגיף. מאוחר יותר הכריז קרא על שיווק של "מי חיים" ששתייתם כביכול יוצרת "אנטי-וירוס" המונע הידבקות בנגיף.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, התמודד בפריימריז בליכוד על מושב ששוריין לנציג המיעוטים במקום ה־44 וזכה במרבית הקולות. עפיף עבד עתר לבית הדין של הליכוד נגד זכייתו של קרא בעקבות כהונתו של קרא בכנסת שנה וחצי לפני כן, וכפועל יוצא נדחה קרא למקום ה־64. ערעור של קרא לבית המשפט העליון נמשך על ידי קרא בהמלצת השופטים. בעקבות זאת, קרא החליט לפרוש מהחיים הפוליטיים.
קרא נשוי ואב לשישה ילדים. הוא מתגורר בדלית אל-כרמל.