stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניב מקינטוש
ביוגרפיה > תיאטרון

אחר כך שיחקה מקינטוש בהפקה של המחזה "The Trick is to Keep Breathing" בגלאזגו. בהמשך הופיעה בעיבוד של הרומן "תקוות גדולות" מאת דיקנס בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית (RSC) בסטרטפורד, וכיכבה בתפקיד פורשיה במחזה השייקספירי "הסוחר מוונציה" בתיאטרון ליסאום באדינבורו. בקיץ 2009 שיחקה ב מחזה "Three Women" מאת סילביה פלאת' בפסטיבל אדינבורו. בפברואר 201 הופיעה מקינטוש בתפקיד הראשי בדמות קתרין במחזה "הוכחה" בתיאטרון פרת'. בספטמבר 2011 שיחקה בתפקיד גונריל בהפקה של "המלך ליר" בווסט יורקשייר פלייהאוס בלידס. באמצע 2013 הופיעה מקינטוש בהפקה של "Actors Touring Company" של המחזה "The Events" מאת דייוויד גריג. בתחילת 2015 שיחקה באותה הפקה שהוצגה בניו יורק. ב-2017 הופיעה מקינטוש במחזה "Meet Me At Dawn" בפסטיבל הבינלאומי באדינבורו, וזכתה לשבחים על הופעתה.
ביוגרפיה > קולנוע

מקינטוש שיחקה בסרטו הראשון של הבמאי האמריקאי מארק ל. פיינסוד "Love And Lung Cancer". לצד עבודתה בטלוויזיה היא הופיעה בסרטים "Gypsy Woman" ו-"One Last Chance". ב-2008 וב-2009 כיכבה מקינטוש בסרטים אחדים בהם: סרט האימה "Salvage", בסרט "אביב 41" לצדו של ג'וזף פיינס, ובסרט זוכה הפרסים "Be All and End All".
ביוגרפיה > טלוויזיה

ב-2002 שיחקה מקינטוש בתפקיד בריל סטייפלטון בעיבוד של ה-BBC לרומן "כלבם של בני בסקרוויל". בשנת 2000 הופיעה בתפקיד פוקסיה בהפקה של ה-BBC ו-WGBH Boston "גורמנגאסט", מיני-סדרה המבוססת על שני הספרים הראשון בטרילוגיה של מרווין פיק. עוד שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "Lady Audley's Secret".
מקינטוש הופיעה בפריקוול של הסדרה "דוק מרטין" (בה הדמות שגילם מרטין קלונס נקראת במפורד). היא שיחקה בתפקיד אישה בודדה בכפר שבנה חולה באסתמה.
ב-2004 כיכבה מקינטוש בסדרת הדרמה הרפואית "Bodies" בהפקת BBC Three המבוססת על ספרו של ג'ד מרקוריו. עוד שיחקה בדרמות טלוויזיוניות אחרות כגון "Psychos", "מיס מארפל", "Ghost Squad", סדרת הפשע "Murder City", ובמיני-סדרה "שמש שקרנית". ב-2010 שיחקה מקינטוש בפרק בסדרה "חוק וסדר: UK".
בדצמבר 2009 הופיעה מקינטוש בפרק בסדרה "10 Minute Tales" של SKY1 בתפקיד אשתו של הדמות שגילם פיטר קפלדי.
במאי 2010 הופיעה מקינטוש בשני פרקים בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" לצדו של מאט סמית שגילם את הדוקטור. היא שיחקה בתפקיד כפול של אלאיה ורסטאק, שתי אחיות סילוריאנות שהופרעו בחייהם במעבה האדמה. האחת נלכדה בידי בני האדם והשנייה מבקשת נקמה. באוקטובר 2010 שיחקה לצדו של דייוויד טננט (שכיכב לפני כן בתפקיד הדוקטור), בדרמה של ה-BBC "אב יחיד". היא גילמה את דמותה של אנה, אחותה של אשתו המנוחה של דייב (הדמות הראשית בגילומו של טננט).
מקינטוש חזרה לסדרה "דוקטור הו" בעונה השישית וגילמה דמות סילוריאנית חדשה בשם מאדאם וסטרה בפרק "A Good Man Goes to War" ששודר בבריטניה לראשונה ב-4 ביוני 2011. הדמות היא של לוחמת בפשע ויקטוריאנית וחברה ותיקה של הדוקטור.
ניב מקינטוש הופיעה בפרק "Become Man" בסדרה "רחובות המרטש" ששודר בנובמבר 2013 בה גילמה דמות בשם ראיין. עוד שיחקה בתפקיד ג'אנינה בשני פרקים בסדרת האימה הבריטית-אמריקאית "דרקולה" ששודרה ברשת NBC ב-25 באוקטובר 2013.
ב-2011 שיחקה מקינטוש בסדרה "Case Histories" של ערוץ BBC One בתפקיד ג'ואנה האנטר. עוד כיכבה בדרמה "Lip Service" של ערוץ BBC Three בדמות סיידי, מושא אהבתו של הדמות הראשית.
בפרק ספיישל חג המולד של 2012 חזרה מקינטוש לגלם את מאדאם וסטרה בסדרה "דוקטור הו". אחר כך הופיעה בסדרה בשני פרקים בשם "The Crimson Horror" ו-"The Name of the Doctor". בכל אחד מפרקים אלה הופיעו לצדה ג'ני פלינט (קטרין סטיוארט), שנשואה לה, וסטארקס הסונטאר לשעבר.
ב-2017 שיחקה מקינטוש בתפקיד קיי גיליס בדרמה של ערוץ BBC One "ממלאת מקום".
ביוגרפיה > הופעות ב"דוקטור הו"

(2010) "The Hungry Earth" / "Cold Blood" – אלאיה / רסטאק
(2011) "A Good Man Goes to War" – מאדאם וסטרה
(2012) "The Great Detective" – מאדאם וסטרה
(2012) "Vastra Investigates" – מאדאם וסטרה
(2012) "The Snowmen" – מאדאם וסטרה
(2013) "The Battle of Demon's Run: Two Days Later" – מאדאם וסטרה
(2013) "The Crimson Horror" – מאדאם וסטרה
(2013) "The Name of the Doctor" – מאדאם וסטרה
(2013) "Doctor Who Prom" – מאדאם וסטרה
(2014) "Deep Breath" – מאדאם וסטרה
ביוגרפיה > חיים אישיים

מקינטוש הייתה נשואה לצלם אלכס סהלה אותו פגשה ב-1999 כשעבדו על הסדרה "Psychos". בני הזוג נפרדו ב-2006 והתגרשו רשמית ב-2009.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 |  | Psychos | ד"ר קייט מילאר | מיני-סדרה |
| 2000 |  | Lady Audley's Secret | ליידי אודלי | סרט טלוויזיה |
| 2000 | גורמנגאסט | Gormenghast | פוקסיה | הפקה של NBBC ו-WGBH Boston |
| 2001 |  | Gypsy Woman | נטלי | תפקיד ראשי |
| 2002 | כלבם של בני בסקרוויל | The Hound of the Baskervilles | בריל סטייפלטון | סרט טלוויזיה |
| 2004–2006 |  | Bodies | האחות דונה ריקס | סדרת טלוויזיה |
| 2004 | מיס מארפל | Marple | מרטין | בפרק "What Mrs. McGillicuddy Saw" |
| 2005 |  | Ghost Squad | השוטרת שרה הוטון | בפרק "Necessary Means" |
| 2006 |  | Murder City | קסנדרה ווליס | בפרק "Necessary Means" |
| 2006 | שמש שקרנית | Low Winter Sun | סמלת בילוש דניאלה "דני" בונטי | סרט טלוויזיה |
| 2009 |  | 10 Minute Tales | האישה | בפרק "Syncing" |
| 2009 | דוק מרטין | Doc Martin | ריטה גורי | סרט טלוויזיה |
| 2010 | חוק וסדר: UK | Law & Order: UK | קאסי שו | בפרק "Hounded" |
| 2010 | דוקטור הו | Doctor Who | האחיות הסוליריות אלאיה ורסטאק | בפרקים"The Hungry Earth" ו-"Cold Blood" |
| 2010 | אב יחיד | Single Father | אנה | מיני-סדרה |
| 2011 | דוקטור הו | Doctor Who | מאדאם וסטרה | בפרק "A Good Man Goes to War" |
| 2011 |  | Case Histories | ג'ואנה האנטר | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2012 |  | Lip Service | לורן | סדרת טלוויזיה |
| 2012 | דוקטור הו | Doctor Who | מאדאם וסטרה | בפרק "The Snowmen" |
| 2013 | דוקטור הו (סדרת רשת) | Doctor Who | מאדאם וסטרה | בפרק "The Battle of Demon's Run: Two Days Later" |
| 2013 | דוקטור הו | Doctor Who | מאדאם וסטרה | בפרק "The Crimson Horror" |
| 2013 | דרקולה | Dracula | ג'אנינה | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2013 | רחוב ריפר | Ripper Street | ראיין | בפרק "Become Man" |
| 2013 | דוקטור הו | Doctor Who | מאדאם וסטרה | בפרק "The Name of the Doctor" |
| 2013 |  | Doctor Who Prom | מאדאם וסטרה |  |
| 2014 | דוקטור הו | Doctor Who | מאדאם וסטרה | בפרק "Deep Breath" |
| 2015 | CR:IT:IC:AL | Critical | ניקולה | סדרת טלוויזיה |
| 2015 |  | Social Suicide | הבלשית דלטון |  |
| 2016 |  | Death in Paradise | ניקי הוסקינס | בפרק "The Complex Murder" |
| 2017 | ממלאת מקום | The Replacement | קיי גיליס | מיני-סדרה |
| 2019 | רמאית | Cheat | הארייט | סדרת דרמה של ITV |
| 2023 |  | The Chemistry of Death | ג'וסי פרייזר | 4 פרקים |
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | The Trick is to Keep Breathing |  | הפקת תיאטרון גלאזגו |
|  | דיקנס | Dickens |  | הלהקה השייקספירית המלכותית |
|  | תקוות גדולות | Great Expectations |  | סטרטפורד |
| 2006 | הסוחר מוונציה | The Merchant of Venice | פורשה | תיאטרון ליסאום באדינבורו |
| 2009 |  | Three Women |  | מאת סילביה פלאת' פסטיבל אדינבורו |
| 2010 | הוכחה | Proof | קתרין | תיאטרון פרת' |
| 2011 | המלך ליר | King Lear | גונריל | וסט יורקשייר פלייהוס בלידס |
| 2013 |  | The Events | קלייר | מאת דייוויד גריג |
הערות שוליים

↑  McIntosh, Neve [@McIntoshNeve (8 January 2013). "So pls save all your birthday love until the 9th April" (Tweet). Retrieved 12 January 2017 – via Twitter.]
↑  "Neve McIntosh". Paisley Scotland.
↑  "Neve McIntosh Source!". Moon Fruit.
↑    Tim Walker, ‏The Events, Young Vic, review, The Telegraph, 16 October 2013
↑  Korshak, Yvonne (15 בפברואר 2015). "Review: The Events". Let's Talk Off-Broadway. נבדק ב-12 בינואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Theatre review: Meet Me At Dawn". The Scotsman. נבדק ב-15 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Millar, John (21 במרץ 2010). "Scots star Neve McIntosh gets horror makeover for Doctor Who role". Daily Record. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Foster, Chuck (31 במאי 2011). "Doctor Who News Page: A Good Man Goes to War Introduction/Publicity". נבדק ב-3 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה) (Click on "Publicity Photos" tab to see image.)
↑  Doran, Sarah (15 במרץ 2017). "The Replacement: who's who in BBC maternity drama - Morven Christie, Vicky McClure, Dougray Scott, Richard and Rankin". Radio Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Feinstein, Sharon (22 בדצמבר 2002). "I'll bring my babies home to Scotland". Sunday Mail – via thefreelibrary.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Interview: Neve McIntosh finds her new role as a woman who has suffered miscarriages is emotional". The Scotsman. 18 ביולי 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb162194495 (data)  ISNI: 0000 0000 9171 3073  SUDOC: 232679681  VIAF: 134228391   WorldCat (עם VIAF): 134228391
סולניטסטה

סולניטסטה (בבולגרית: Солницата; "עבודות המלח"), היא עיר עתיקה, שנחשפה בבולגריה בחפירות ארכאולוגיות שנערכו ב-2005 סמוך לפרובדיה, עיר מודרנית השוכנת בצפון מזרח בולגריה סמוך לחופי הים השחור. לפי הממצאים שנתגלו במקום מדובר ככל הנראה בעיר העתיקה ביותר באירופה ששגשגה באזור בשנים 4700-4200 לפנה"ס. במקום נתגלו שרידיהם של מכרות מלח ומשערים שהתקיימה שם תעשיית מלח משגשגת שהתבססה בסביבות 5500 לפנה"ס, והייתה הבסיס להתפתחותו של המרכז האורבני. העיר הייתה מוקפת חומה על מנת להגן על המלח שנחשב מוצר מבוקש ויוקרתי בעת העתיקה ותרם תרומה מכרעת לשגשוגה הכלכלי של העיר.
על אף שמספר תושביה היה נמוך אף ביחס לערים עתיקות אחרות באותה תקופה ומנה כ-350 איש בלבד גורס וסיל ניקולוב, מנהל החפירות הארכאולוגיות במקום, כי היא עונה לקריטריונים של עיר פרהיסטורית.
ייצור המלח היה הכוח המניע מאחורי כלכלת סולניטסטה שככל הנראה שימשה כמקור המרכזי או אף הבלעדי של אספקת המלח לאזור הבלקנים. כלי החרס הרבים פריטים מנחושת ומזהב שנמצאו במקום מצביעים על התעשרותם של התושבים כתוצאה מהמסחר המשגשג במלח.
העיר נפגעה ברעידת אדמה קשה בשנת 4,550 לפנה"ס שגרמה לחורבן והרס רב של ביצורי העיר אך ככל הנראה הצליחה להשתקם וננטשה מסיבות לא ברורות בין 4000 ל-4200 לפנה"ס.
סימאון דה ויט

| --- | --- |

 לידה:  25 בדצמבר 1756 Wawarsing, ארצות הברית 
 פטירה:  3 בדצמבר 1834 (בגיל 77) אית'קה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ראטגרס 
 בן או בת זוג:  Susan Linn De Witt 
 צאצאים:  Susan Linn Hubbell 
 
סימאון דה ויט (באנגלית: Simeon De Witt;‏
25 בדצמבר 1756 – 3 בדצמבר 1834) היה קרטוגרף אמריקאי. ידוע בעיקר על מפות של מדינת ניו יורק.
קורות חייו

סימאון דה ויט נולד למשפחה ידועה ממוצא הולנדי באזור ניו יורק. הוא היה בן דוד של דוויט קלינטון. הוא למד בבית הספר ובאוניברסיטת ראטגרס. לאחר סיום לימודיו, כאשר האזור נכבש על ידי הבריטים, נמלט לניו יורק והצטרף לצבא.
ביוני 1778, לאחר תקופת התמחות קצרה הוא מונה לעוזר של קולונל רוברט ארסקין ולאחר פטירתו בשנת 1780 מונה במקומו למשרת מודד בצבא.
לאחר סיום מלחמת העצמאות של ארצות הברית סימאון דה ויט ניסה לשכנע את הקונגרס הקונטיננטלי בצורך במיפוי ארצי, אך ללא הצלחה. דה ויט סירב לקבל תפקיד מודד ראשי של האצרות הברית כאשר התפקיד הוצא לו.
בשנת 1807 היה דה ויט חבר בוועדה שהכינה תוכנית מתאר שהגדירה את צורת הרחובות החדשים במנהטן. הוא גם היה חבר בוועדה של תעלת אירי.
משפחת דה ויט התגוררה באחוזה פרטית באולבני.
סייה קוליסי

| --- | --- |

 לידה:  16 ביוני 1991 (בן 33) פורט אליזבת, דרום אפריקה 
 מידע כללי
 מדינה:  דרום אפריקה 
 השכלה:  Grey High School 
 משקל:  102 ק"ג 
 גובה:  1.88 מטרים
 בן או בת זוג:  Rachel Kolisi 
 ספורט
 ענף ספורט:  רוגבי יוניון 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 הישגים
 פרסים והוקרה:  מסדר איקמנגה 
 
סייאמטנדה קוליסי (Siyamthanda Kolisi; נולד ב-16 ביוני 1991) הוא שחקן רוגבי דרום אפריקאי, המשמש כקפטן נבחרת דרום אפריקה ברוגבי (אנ'), ושחקנה של קבוצת הרוגבי הסטורמרס (אנ'). קוליסי בדרך כלל משחק כחלוץ אגף. קוליסי מונה לקפטן הנבחרת הדרום האפריקאית ב-2018, והפך לאיש השחור הראשון שממלא תפקיד זה. קוליסי הוביל את הנבחרת לניצחון בגמר גביע העולם ברוגבי 2019 לאחר שגברו על אנגליה. בדצמבר 2019, קוליסי נבחר לרשימת 100 האפריקאים המשפיעים ביותר של המגזין ניו אפריקן (אנ').
חיים האישיים

סייה קוליסי, או בשמו המלא סייאטמנדה קוליסי, נולד ב-16 ביוני 1991, בדרום אפריקה. אימו של קוליסי, פקאמה, הייתה בת 16 כאשר סייה נולד. אביו, פז'קלה, היה בשנת הלימודים האחרונה שלו בתיכון. אימו של קוליסי נפטרה כאשר היה בן 15, והותירה את סבתו, נולולמיל, לגדלו. קוליסי גדל בעיירה זוויד הענייה, הסמוכה לעיר פורט אליזבת, בה חווה ילדות קשה של עוני ומחסור. בגיל 12, הוא השתתף בטורניר נוער ברוגבי בעיר מוסל ביי (אנ'), בו הוא בלט במיוחד והרשים את הצופים הרבים. לאחר טורניר זה, הוצעה לו מלגה בבית הספר "גריי ג'וניור" שבעיר פורט אליזבת. את לימודיו התיכוניים הוא העביר בתיכון "גריי" היוקרתי מאוד בזכות המלגה שנתנה לו, כשהוא משחק בתפקיד קבוע בקבוצת הרוגבי של התיכון. בין השנים 2007–2009 קוליסי היה חלק ממערך הנוער בקבוצת הרוגבי Eastern Province Elephants, קבוצת רוגבי אזורית המשתתפת במספר תחרויות במדינה. בנוסף, הוא ייצג את נבחרת דרום אפריקה הלאומית מתחת לגיל 18 במשך שנתיים ברציפות.
קריירה

ההופעה הראשונה של קוליסי כשחקן מקצועי הייתה כשחקן בקבוצת Western Province, במשחק מול ה-Golden Lions, במהלך אליפות Vodacom Cup בשנת 2011. הוא הצטרף כשחקן באופן פורמלי באליפות ה-Currie Cup (אנ') והשתתף ב-13 משחקים בהם הבקיע 4 שערים, כולל הבעיטה המכרעת במשחק מול היריבים המושבעים של קבוצתו ה-Blue Bulls.
בשנת 2012, הצטרף קוליסי לקבוצת הרוגבי המקצועית ה-Stormers ובלט מיד עם 16 הופעות לאורך העונה. במחצית השנייה של אותה שנה נפצע קוליסי, דבר שהגביל אותו להופעה אחת בלבד באליפות Currie Cup 2012 בה זכתה קבוצתו באליפות.
בשנה שלאחר מכן, קוליסי חזר לשחק ושמר על מקומו בהרכב של קבוצתו, על אף התחרות הרבה מול החלוצים האחרים בקבוצה. באותה שנה הוא השתתף ובלט מאוד ב-13 משחקים, חשיפה זו הובילה אותו להכרה בינלאומית כשחקן רוגבי מוביל. ביוני 2013, הוא הצטרף לנבחרת הרוגבי הלאומית ה"ספרינגבוקס". עקב ההכנות של הנבחרת הלאומית לאליפות הרוגבי 2013, קוליסי הוגבל לשחק שלושה משחקים בלבד עבור קבוצתו ה-Western Province במהלך אליפות 2013 Currie Cup, ולא יכול היה למנוע את הפסדם ל-Sharks (אנ') בגמר האליפות.
קוליסי נבחר לתפקיד הקפטן של קבוצתו ב-20 בפברואר 2017. ב-25 במאי 2018 הוא נבחר כקפטן הנבחרת הלאומית – השחקן השחור הראשון בתפקיד ב-126 שנות ההיסטוריה של הנבחרת.
בשנת 2024 נכלל ברשימת "טיים 100".
קריירה בינלאומית

קוליסי היה חבר בקבוצת הצעירים מתחת לגיל 20 של דרום אפריקה שהתחרתה בשנים 2010 ו-2011 בליגה הצעירים העולמית. ההופעה הראשונה שלו במדי הנבחרת הדרום אפריקאית הייתה ב-15 ביוני 2013 במשחק נגד סקוטלנד. קוליסי החליף את השחקן בוטה ארנו, שנפצע בדקה החמישית של המשחק, וזכה בתואר איש המשחק לאחר שהוביל את קבוצתו לניצחון 30–17. קוליסי השתתף ב-9 משחקי נבחרת נוספים בשנת 2013 וביסס את מעמדו כחבר קבוע בנבחרת. קוליסי שיחק בנוסף בשני משחקים באליפות הרוגבי העולמית לשנת 2015 כשחקן בנבחרת דרום אפריקה, מול נבחרות יפן וסמואה.
קוליסי כיהן כקפטן של נבחרת דרום אפריקה באליפות הרוגבי העולמית בשנת 2019 שהתקיימה ביוקואמה ביפן, בה ניצחו את אנגליה 32–12 בגמר וזכו בגביע. קוליסי הוא הקפטן השחור הראשון שהוביל נבחרת לניצחון באליפות העולם ברוגבי .
הערות שוליים

↑  Jones, Chris (2018-06-09). "The Springboks captain uniting a country". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-12-03.
↑  Fordyce, Tom (2019-11-02). "The 'unique story' of South Africa's first black captain". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-12-03.
↑  Ossian Shine, A Rainbow Nation turns golden as Siya Kolisi lifts the World Cup, Brisbane Times, ‏2019-11-02 (באנגלית)
1 2  Siya KOLISI – Player statistics – It's rugby, www.itsrugby.co.uk
↑  WP's Kolisi out for the season, Sport (באנגלית אמריקאית)
↑  טרוור נואה, Siya Kolisi: The 100 Most Influential People of 2024, TIME, ‏2024-04-17 (באנגלית)
↑  International Rugby Board, web.archive.org, ‏2013-12-12
↑  Siyamthanda Kolisi, ESPN scrum
↑  "South Africa captain Siya Kolisi: 'we can achieve anything if we work together' – video". The Guardian (באנגלית בריטית). 2019-11-02. ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-12-03.
↑  Ossian Shine, A Rainbow Nation turns golden as Siya Kolisi lifts the World Cup, The Sydney Morning Herald, ‏2019-11-02 (באנגלית)
↑  A. B. C. News, Springboks' 1st black captain gets his chance at history, ABC News (באנגלית)
↑  הגיבור החדש של דרום אפריקה: נאום הניצחון וסיפור חייו של הקפטן ריגשו את העולם, באתר וואלה, 3 בנובמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018107822  VIAF: 445153472505345360004   WorldCat (עם VIAF): 445153472505345360004
סימטריה גלובאלית

בפיזיקה, ובפרט בתורת השדות הקוונטית, סימטריה גלובאלית היא סימטריה שאינה תלויה במיקום. בניסוח מתמטי, נאמר שלגראנז'יאן הוא בעל סימטריה גלובלית כאשר הוא אינו משתנה בעקבות טרנספורמציה שאינה תלויה בקואורדינטות. על פי משפט נתר, לכל סימטריה יש גודל ("זרם") מתאים שנשמר. לחלופין, כאשר הלגראנז'יאן אינו משתנה תחת טרנספורמציה שתלויה במיקום, נאמר שהוא בעל סימטריה לוקלית, והלגראנז'יאן מייצג תורת כיול.
דוגמאות

סימטריית CPT היא סימטרייה גלובלית בדידה מדויקת של כל הכוחות בטבע. סימטריית CP היא סימטרייה בדידה של כל הכוחות בטבע פרט לכוח הגרעיני החלש, שבו היא סימטריה מקורבת שבורה באופן ספונטני.
סימטריית טעם של 3 הקווארקים הקלים היא בקירוב סימטרייה גלובלית  SU(3). הקווארקים  u,d הם בעלי סימטריית איזוספין גלובלית בקירוב טוב.
דוגמה מתמטית

בתורת השדות, סימטריה היא פעולה כלשהי שאינה משנה את הלגראנז'יאן. לדוגמה, הסימטריה הגלובאלית הרציפה  U(1):
הפועלת על השדה  \phi :
תהיה סימטריה של הלגרנז'יאן:
מכיוון ש:
לעומת זאת, הלגרנ'יאן הבא לא יהיה סימטרי תחת  U(1):
מכיוון ש:
סויוז TM-30

סויוז TM-30 (ברוסית: Союз TM-30), הידועה גם כמיר EO-28, הייתה משימה בתוכנית סויוז, המשימה המאוישת ה-39 והאחרונה אל תחנת החלל מיר. המשימה מומנה על ידי החברה הפרטית מיר-קורפ במטרה לתקן ולהפעיל מחדש את התחנה. הצוות גם חידש את אספקת התחנה והעלה את מסלולה ל-360 × 378 ק"מ. הגבהת מסלול התחנה, שבוצעה על ידי מנועי חלליות הפרוגרס M1-1 ו-M1-2, הפכה את פגישתם של מיר ותחנת החלל הבינלאומית בחלל לבלתי אפשרית (כדי למנוע התנגשות אפשרית), כפי שביקשה נאס"א. משימה זו הייתה המשימה הראשונה במימון פרטי אל תחנת חלל.
המשימה הייתה חלק ממאמציה של חברת מיר-קורפ לחדש ולהפריט את מיר, שהתקרבה אל סוף ימיה. משימות נוספות לאחר סויוז TM-30 תוכננו להמשיך את תהליך חידוש התחנה, ששוגרה ב-1986, אך חוסר מימון והשקעה הביאו בסופו של דבר ליציאתה ממסלול של מיר והתפרקותה באטמוספירה במרץ 2001.
צוות

רוסיה סרגיי זליוטין - מפקד
רוסיה אלכסנדר קאלרי - מהנדס טיסה
צוות > צוות גיבוי

רוסיה סליז'אן שריפוב - מפקד
רוסיה פאבל וינוגרדוב - מהנדס טיסה
היו תוכנית לכלול בצוות החללית שחקן קולנוע ולדימיר סטקלוב שעבר קורס הכנה אך בחוסר מימון בסופו של דבר לא נכלל בצוות.
רקע

סויוז TM-30 הייתה הראשונה בסדרת משימות שתוכננו על ידי מיר-קורפ לחידוש תחנת החלל מיר המתיישנת לשימושים מסחריים. למרות שהמשימה תוכננה להימשך כחודשיים, אמר מפקד המשימה זליוטין לפני השיגור כי אם יושג מימון המשימה עשויה להימשך עד אוגוסט (חודשיים נוספים), אז יבוא צוות מחליף. האפשרות הנוספת, שהתבצעה בסופו של דבר, הייתה נטישתה של התחנה שוב, כפי ששננטשה לפני כן על ידי משימת סויוז TM-29 באוגוסט 1999.
מהלך המשימה

"סויוז TM-30" שוגרה ב-4 באפריל 2000, 05:01:29 UTC, מ-LC-1 מקוסמודרום בייקונור, קזחסטן. העגינה במיר הושלמה ב-6 באפריל, 06:31:24 UTC. למרות שחללית  יכלה לעגון בתחנת החלל בצורה אוטומטית, שלבי העגינה האחרונים בוצעו בצורה ידנית. המעבר לשליטה הידנית בוצעה לאחר שהצוות הבחין בסטייה קלה של החללית ממסוף העגינה. ב-7 באפריל, בשעה 9:32 UTC לערך, פתחו הקוסמונאוטים את פתח החללית, ייצבו את אטמוספירת התחנה והחלו בפעילויות מתוכננות במסגרת משלחת מס' 28.
ב-25 באפריל שוגרה חללית פרוגרס לא מאוישת, פרוגרס M1-2, מבייקונור כשבתוכה אספקה לצוות התחנה. החללית עגנה במיר ב-27 באפריל. יום קודם לכן, ב-26 באפריל, נותקה החללית פרוגרס M1-1, שהגיעה לתחנה בפברואר ושימשה את סוכנות החלל הרוסית להגבהת מסלול התחנה, ממיר, הוצאה ממסלולה והתפרקה מעל האוקיינוס השקט מזרחית לניו זילנד.
הליכת החלל היחידה במשימה בוצעה ב-12 במאי. מטרת הליכת החלל הייתה לתקו מספר רכיבים פגועים של מיר ולצלם תמונות פנורמיות של התחנה במטרה לאתר פגיעות ובמטרה לנתח את השפעת החלל על גוף התחנה. הקוסמונאוטים בחנו פאנל סולארי פגום של היחידה "קוונט-1", וגילו שכבל שרוף שחיבר את הפאנל אל מערכת ההיגוי שלו, מנע את כיוון הלוח כראוי. בסופו של דבר הוחלט כי הפאנל הסולארי אינו ניתן לתיקון.
ב-15 ביוני 2000, בשעה 21:24 UTC לערך, ניתקה "סויוז TM-30" מתחנת החללר. הנחיתה הושלמה ב-16 ביוני בשעה 00:44 UTC, כ-45 ק"מ דרומית-מזרחית לארקליק, קזחסטן.
נסטור אראוחו

נסטור אלחנדרו אראוחו ראסו (בספרדית: Néstor Alejandro Araujo Razo; נולד ב-29 באוגוסט 1991 בגוודלחרה שבמקסיקו) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קלוב אמריקה מליגת העל המקסיקנית ובנבחרת מקסיקו.
ביוגרפיה > קריירת מועדונים

אראוחו גדל במחלקת הנוער של קרוס אסול. ב-19 בספטמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–3 על קרטרו במסגרת הליגה. בסך הכל ערך 49 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-5 ביוני 2013 הושאל אראוחו לסנטוס לגונה מליגת העל המקסיקנית, ובהמשך חתם במועדון באופן קבוע. בסך הכל ערך 136 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-14 ביוני 2018 חתם אראוחו על חוזה לחמש עונות בסלטה ויגו מלה ליגה. ב-18 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד אספניול במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2018/2019. ב-11 בינואר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–4 לראיו ואיקאנו במסגרת המחזור ה-19 בליגה. הוא שיחק במועדון במשך ארבע עונות, בהן ערך 133 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים.
ב-24 ביוני 2022 חתם אראוחו בקלוב אמריקה מליגת העל המקסיקנית. ב-10 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 למונטריי במסגרת הליגה.
ביוגרפיה > קריירה בינלאומית

ב-4 ביולי 2011 ערך אראוחו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו, בהפסד 1–2 לנבחרת צ'ילה במסגרת קופה אמריקה 2011. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
אראוחו היה חלק מסגל נבחרת מקסיקו בטורנירים קופה אמריקה 2011, קופה אמריקה 2016, גביע הקונפדרציות 2017, גביע הזהב 2019 וגביע הזהב 2021. בגביע הזהב 2019 זכה עם נבחרתו. כמו-כן, זכה עם הנבחרת האולימפית של מקסיקו במדליית זהב בטורניר הכדורגל באולימפיאדת לונדון (2012).
תארים

הגביע המקסיקני (1): קלאוסורה 2013
אליפות מקסיקו (2): קלאוסורה 2015, קלאוסורה 2018
הגביע המקסיקני (1): אפרטורה 2014
אלוף האלופים (1): 2015
אליפות CONCACAF עד גיל 20 (1): 2011
המשחקים הפאן-אמריקאיים (1): 2011
טורניר טולון (1): 2012
מדליית זהב אולימפית (1): לונדון 2012
גביע הזהב של CONCACAF (1): 2019
סימאס יסאיטיס

| --- | --- |

 לידה:  26 במרץ 1982 (בן 42) וילנה שבליטא הסובייטית
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטר
 מספר:  13 
 קבוצות כשחקן
 2000–2001   2001–2006   2006–2007   2007–2008   2008–2009   2009–2010   2011   2011–2012   2012–:  סאקאלי   ריטאס וילנה   מכבי תל אביב   טאו ויטוריה   חובנטוד בדאלונה   גלאטסראיי   ריטאס וילנה   טורק טלקום   לוקומוטיב קובאן
 
סימאס יסאיטיס (ליטאית: Simas Jasaitis; נולד ב-26 במרץ 1982 בווילנה שבליטא הסובייטית) הוא כדורסלן ליטאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בקבוצת לוקומוטיב קובאן הרוסית ובנבחרת ליטא.
הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של סאקאלי, ובשנת 2000 החל לשחק בסגל הבוגר של הקבוצה. יכולתו הטובה זיכתה אותו בתשומת לב מהמועדון הליטאי הידוע ריטאס וילנה, והוא חתם בו כבר בשנת 2001. יסאיטיס שיחק בריטאס תחת הדרכתו של המאמן נבן ספאחיה, וכשזה עזב את ריטאס והצטרף למכבי תל אביב יסאיטיס עבר ביחד עמו.
יסאיטיס הפגין יכולת טובה במכבי, אך הקבוצה כשלה בניסיון להעפיל לפיינל פור של היורוליג, והנהלת מכבי החליטה לא לחדש את החוזים של חלק מהשחקנים ובהם יסאיטיס. תוך זמן קצר הוא חתם בטאו ויטוריה מספרד, והצטרף שם פעם נוספת לנבן ספאחיה.
הוא שיחק בוויטוריה במשך עונה אחת בלבד, ולאחר מכן חתם בחובנטוד בדאלונה למשך עונה עם אופציה לעונה נוספת. שכרו אמור להיות כמיליון דולרים.
יסאיטיס נמנה עם סגל הנבחרות הליטאיות עד גיל 18 ועד גיל 20, ושיחק במדיהן באליפות אירופה עד גיל 18 (2000) ועד גיל 20 (2002).
תארים בהם זכה

אליפות ליטא: 2002/03, 2005/06
אליפות הליגה הבלטית: 2005/06
גביע יול"ב: 2004/05
אליפות ישראל: 2006/07
אליפות ספרד: 2007/08
סופיאן אל-בקאלי

סופיאן אל-בקאלי (בערבית: سفيان البقالي; נולד ב-7 בינואר 1996) הוא אתלט מרוקאי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020), סגן אלוף העולם (לונדון 2017), זוכה מדליית ארד באליפות העולם (דוחה 2019) ו-5 פעמים ברציפות במקום ראשון בעולם (2018–2022) בריצת 3000 מטר מכשולים.
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים במקום רביעי בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא אישי חדש של 8:14.35 דקות.
ביוגרפיה > 2017 > סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בלונדון שבאנגליה ב-8 באוגוסט 2017 זכה במדליית כסף בריצת 3000 מטר מכושלים בתוצאה של 8:14.49 דקות, אחרי קונססלוס קיפרוטו מקניה (8:14.12 דקות) ולפני אוון ג'אגר מארצות הברית (8:15.53 דקות).
ביוגרפיה > 2018

בתחרות שנערכה במונקו בשנת 2018 קבע בריצת 3000 מטר מכשולים שיא אישי חדש של 7:58.15 דקות, התוצאה העשירית בטיבה בכל הזמנים באותה העת.
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר ב-4 באוקטובר 2019 הוא זכה במדליית ארד בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:03.76 דקות, אחרי קונססלוס קיפרוטו (8:01.35 דקות) ולאמצ'ה גירמה מאתיופיה (8:01.36 דקות).
ביוגרפיה > 2021 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת טוקיו (2021) זכה במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:08.90 דקות, לפני לאמצ'ה גירמה (8:10.38 דקות) ובנג'מין קיגן מקניה (8:11.45 דקות).
ביוגרפיה > 2022 > אלוף עולם

ביוג'ין 2022 זכה במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:25.13, לפני למצ'ה גירמה מאתיופיה (8:26.01 דקות) והקנייתי קונסלוס קיפרוטו (8:27.92 דקות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 1500 מטר: 3:31.95 דקות (2021)
ריצת 3000 מטר: 7:49.68 דקות (2016)
ריצת 3000 מטר מכשולים: 7:58.15 דקות (2018)
ריצת 5000 מטר: 13:47.76 דקות (2014)
ריצת חצי מרתון: 1:05:42 שעות (2016)