stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רלית אדומה

| רלית אדומה |
| --- | --- |

מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: עגוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: רליתיים
סוג:: Aphanapteryx
מין:: רלית אדומה
שם מדעי
 Aphanapteryx bonasia ‏סֶליס, 1848
תחום תפוצה


איור של פיטר ואן דן ברוקה מ-1617
רלית אדומה או התרנגולת האדומה של מאוריציוס (שם מדעי: Aphanapteryx bonasia) היא רלית שנכחדה.
עוף זה היה מצוי על האי מאוריציוס בלבד. הרלית האדומה, המוכרת כיום רק ממספר רב של עצמות, כמה תיאורים וכמה איורים וציורים, הייתה עוף חסר יכולת תעופה, גדול במקצת מתרנגולת (אורכו כ-50 ס"מ). העוף היה מכוסה בפלומת נוצות בצבע חום אדמדם שהיו רכות ודומות לשיער. כמעט שלא ניתן היה להבחין בזנב בעוף החי, וגם הכנפיים הקצרות כמעט שנבלעו בפלומה. לעוף היה מקור חום ארוך מעוקל במקצת שצורתו הייתה שונה מעוף לעוף ובמקרים מסוימים היה ישר לחלוטין, ורגלים ארוכות (יחסית לרלית). בסך הכל העוף דמה יותר לקיווי מאשר לרלית.
הרלית האדומה מוזכרת כמעט בכל דו"ח על מאוריציוס משנת 1602 ואילך, בתקופה בה שלטו ההולנדים על מאוריציוס, עם זאת, הפרטים המופיעים בד"וחות חוזרים על עצמם ואינם מספקים מידע על אורח החיים של העוף. במקום זאת, הם מספרים על הקלות היחסית בה ניתן היה לצוד את העוף בהתאם לשיטת הציד, ועל העובדה שהעוף הצלוי נחשב תחליף טוב לבשר חזיר. רוב המידע על המראה של העוף מגיע מציור של יוריס הופנאחל (Joris Hoefnagel), שנעשה לפי עוף שחי בגן החיות הפרטי של רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה סביב 1600.
מה שמפתיע יותר הוא הופעת עוף הדומה לרלית אדומה בציורו של הצייר האיטלקי פרנצ'סקו באסנו (Francesco Bassano), "תיבת נוח" (Arca di Noè). מקורו של העוף בציור הוא תעלומה, שכן באסנו מת לפני שהוקמה המושבה הולנדית במאוריציוס ב-1598. לבסוף, יש איורים גסים של מה שנראה כרלית אדומה בשלושה מתוך ציורי הדודו האפור של רוּלאנט סאוורי (Roelant Savery) המתוארכים לשנות ה-20 של המאה ה-17. מה שאפשר לומר הוא שסביב 1600, וכנראה אפילו מוקדם יותר, הגיעו כמה רליות אדומות בחיים לאירופה, בנוסף יש כארבעה איורים גסים שנעשו במאוריציוס.
הכחדה

הרלית ניצודה עד שנכחדה כמאה שנים לאחר שנתגלתה. הדודו היה עוף שבשרו לא היה ניתן למאכל, ובדרך כלל הרגו אותו מתוך סקרנות או שעמום. לעומת זאת, בשרה של הרלית האדומה היה אכיל וטעים לחך. לכן המתיישבים ההולנדים, והצרפתים שבאו אחריהם, אהבו לצוד אותה. העוף היה אומנם זריז ויכול היה להימלט בקלות אם נרדף, אבל קל היה לפתות אותו אם הציגו לפניו בד אדום. אז הוא היה תוקף את הבד (התנהגות דומה נצפתה אצל רלית רודריגז, עוף מאותו סוג). ניתן היה ללכוד בידיים את העוף, וקריאותיו כאשר אחזו בו הזעיקו עופות נוספים למקום, שכן הרליות האלה, שהתפתחו בהיעדר טורפים, היו סקרניות ולא חששו מבני אדם.
העוף נהג לקנן על הקרקע, ולכן נהגו חזירים לאכול את ביציו ואת הגוזלים, ותרמו אף הם להכחדת העוף. כאשר חוקר הטבע פרנסואה לגואה (François Leguat), שהכיר היטב את רלית רודריגז, הגיע למאוריציוס ב-1693, הוא ציין שהרלית האדומה הפכה לעוף נדיר. הוא היה המקור האחרון שהזכיר את העוף. משערים כי העוף נכחד בסביבות 1700. קביעת התאריך בו נעלמה הרלית נעשה מורכב יותר משום שהשם המקומי לדודו האפור, Todaersen (או dodaersen, "תחת שמן") ניתן לרלית האדומה, שגם לה היה ישבן מרופד בפלומה, כאשר הדודו נכחד.
טקסונומיה

בשל הבלבול הקיים בנוגע לדודו שהוגדר לעיל ואי ההתאמות באיורים הגסים, קיימים לעוף לא מעט שמות נרדפים:
Apterornis bonasia סליס, 1848
Didus broeckii שלגל, 1848, (על פי איור של פיטר ואן דן ברוקה)
Didus herberti שלגל, 1854 (על פי איור של תומאס הרברט)
Aphanapteryx imperialis  פראונפלד, 1868, (על פי הציור של הופנאחל)
Pezophaps broeckii שלגל, 1873
Didus herbertii סלבדורי, 1893
Kuina mundyi הצ'יסוקה, 1937 (על פי איור של פטר מונדי)
הערות שוליים

↑  רלית אדומה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ריק יון

| --- | --- |

 לידה:  22 באוגוסט 1971 (בן 53) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לאמנויות, פילדלפיה  בית הספר וורטון  Our Lady of Good Counsel High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
ריק יון (באנגלית: Rick Yune; נולד ב-22 באוגוסט 1971 כ-ריצ'רד יון) הוא שחקן, תסריטאי, מפיק, אמן לחימה ודוגמן אמריקאי.
קורות חייו

יון נולד בוושינגטון די. סי. לאם וונהוי פארק וטאהו יון, ממוצא קוריאני.  אחיו הצעיר הוא השחקן קרל יון.
יון התחנך בבית ספר התיכון בסילבר ספרינג מרילנד ובתיכון סנט ג'ון קולג' בעיירה. בשנת 1994 קיבל תואר בכלכלה מבית הספר וורטון מאוניברסיטת פנסילבניה.
יון היה אחד הסוחרים הראשונים של קרנות הגידור של קרן ההון SAC Capital אך עזב לעסוק במיזמים אחרים.
יון עוסק בצורות רבות של אמנויות לחימה. הוא שינה את איות שם המשפחה שלו מ-"Yun" ל- "Yune" כשנרשם כחבר בגילדת שחקני המסך (SAG).
קריירה

במהלך לימודיו בוורטון עבד ריק יון כמתמחה בסחר במניות בוול סטריט באמצע שנת 1992. באותה תקופה הוא "התגלה" על ידי סוכן דוגמנות והפך במהרה לאמריקאי האסייתי-אמריקני הראשון שהופיע בפרסומות של פולו של ורסצ'ה ושל ראלף לורן.
יון ערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 1999, כששיחק את קזואו מיאמוטו, גיבור מלחמה יפני-אמריקני שהואשם בהריגת דייג מכובד (בגילומו של דניאל פון ברגן) בקהילה המאוחדת, בעיבוד הקולנועי של הבמאי סקוט היקס, "שלג יורד על ארזים".
יון כיכב בתפקיד ג'וני טראן, המנהיג האכזרי של כנופיה וייטנאמית ויריבו של דמותו של וין דיזל, בסרט "מהיר ועצבני" משנת 2001.
בשנת 2002 יון גילם את הנבל זאו, מול פירס ברוסנן והאלי ברי, בסרט ג'יימס בונד למות ביום אחר. בשנה זו בחר המגזין "פיפל" ביון כאחד מהגברים הסקסיים ביותר.
יון הופיע בווידאו קליפ "Call U Sexy" משנת 2004 של להקת VS, וכן בווידאו קליפ "Someone" של הזמרת SWV, בהשתתפות שון קומבס.
בשנת 2005 הופיע בשני פרקים של סדרת הריגול של ABC "זהות בדויה". הוא הופיע בתפקיד אורח בפרק בסדרת הדרמה המשפטית של ABC "בוסטון ליגל" ובדרמת הפשע "CSI".
בשנת 2006 הוא סיפק את קולו למשחק הווידאו "Scarface: The World Is Yours" אשר התבסס על הסרט הקולנוע "פני צלקת" משנת 1983.
הוא הפיק וכיכב כמתנקש בבנגקוק בסרט הפעולה / הרפתקאות "הדיבר החמישי", בבימויו של ג'סי וי ג'ונסון ובו מככבים גם קית' דייוויד ובוקים וודביין.
יון כיכב לצד ראסל קרואו ולוסי לו בסרט אמנויות הלחימה 2012, "האיש בעל אגרופי הברזל".
בשנת 2013 יון גילם את הנבל קאנג ייאונסק, במותחן הפעולה "המטרה: הבית הלבן", עם ג'רארד באטלר.
בשנת 2014 שיחק, בסדרת הדרמה ההיסטורית "מרקו פולו". יון חזר על תפקידו בעונה השנייה, ששוחררה בשנת 2016.
קריירה > עבודה אחרת

יון הוא חבר הנהלה במרכז לדיאלוג ושיתוף פעולה עולמי ושגריר בקרן הנסיכה שרלין ממונקו.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | נתן גרים | אקסטרה |  |
| 1999 | שלג יורד על ארזים | קאזו מיאמוטו |  |
| 2001 | מהיר ועצבני | ג'וני טראן |  |
| 2001 | הגדר | צ'אנג |  |
| 2002 | למות ביום אחר | זאו |  |
| 2008 | הדיבר החמישי | צ'אנס טמפלטון |  |
| 2008 | Alone in the Dark II | אדוארד קרנבי |  |
| 2009 | Beyond Remedy | ד"ר לי |  |
| 2009 | מתנקש הנינג'ה | טאקשי |  |
| 2011 | Remigration | פארק ג'ונתן |  |
| 2011 | צ'יינהטאון | איש |  |
| 2012 | האיש בעל אגרופי הברזל | זן יי |  |
| 2013 | המטרה: הבית הלבן | קאנג יאונסק |  |
| 2019 | אליטה: מלאך קרב | המאסטר קלייב לי |  |
| 2020 | ג'ו ג'יטסו | קפטן סנד |  |
| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Any Day Now | טואן | פרק אחד |
| 2001 | The Division |  | פרק אחד |
| 2005 | זהות בדויה | קאזו טאמאזאקי | 2 פרקים |
| 2005 | בוסטון ליגל | טרוי רן | פרק אחד |
| 2006 | CSI | הונג הסינג | פרק אחד |
| 2013 | הוואי חמש-אפס | האן ג'י-ווון | פרק אחד |
| 2014 | מרקו פולו | קאידו | תפקיד ראשי |
| 2017 | נמלטים | יא | תפקיד חוזר |
הערות שוליים

↑  "Rick Yune". BiJog. 8 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Coming Star, Rick Yune - The Chosun Ilbo (English Edition): Daily News from Korea - art&ent". English.chosun.com. 1999-01-24. נבדק ב-2016-12-29.
↑  "'Anacondas: The Hunt For The Blood Orchid' Los Angeles Screening - Red Carpet".
↑  "Rick Yune - In The Media". Rick Yune. אורכב מ-המקור ב-2005-12-17. נבדק ב-2017-06-07.
↑  Lesley Jackson. "Rick Yune Interview". Martialedge.net. אורכב מ-המקור ב-2009-03-03. נבדק ב-2010-01-27.
↑  "Sexiest Pop Sensation - Sexiest Man Alive, Enrique Iglesias". People.com. 2002-12-02. נבדק ב-2010-09-19.
↑  "The Man With The Iron Fists: Rick Yune On His Character". The New York Times. May 6, 2001.
↑  "Rick Yune Stars With Russell Crowe in Eli Roth's 'Man With an Iron Fists". thewrap.com. 2011-03-22. נבדק ב-2011-03-22.
↑  Kit, Borys (10 ביולי 2012). "Melissa Leo and Rick Yune Joining 'Olympus Has Fallen'". The Hollywood Reporter. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "CGDC: International Board". אורכב מ-המקור ב-2018-12-14. נבדק ב-2018-12-11.
↑  "PCMFUSA: Ambassadors & advisors".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007327966505171  PLWABN: 9810648933305606  BnF: cb16208127k (data)  GND: 1074438477  ISNI: 0000 0000 7982 9110  LCCN: no2001040652  NKC: xx0067786  VIAF: 9493517   WorldCat (עם VIAF): 9493517
שוד העוגיות הגדול

| --- | --- |

כרזת הסרט הרשמית באנגלית
 מבוסס על:  רחוב סומסום
 בימוי:  ג'ואי מזרינו, סקוט פרסטון, ליסה סימון, מאט ווגל, נדין זילסטרה, קלייטון בן
 הופק בידי:  מינדי פילה
 תסריט:  ג'ואי מזרינו, בלינדה וורד
 עריכה:  ג'סי אוורנה, ג'ון טיירני
 שחקנים ראשיים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 צילום:  ג'יימס מיק
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 16 בפברואר 2015 ישראל 2016
 משך הקרנה:  כ-55 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות ביניהן עברית)
 סוגה:  סרט לכל המשפחה, סרט קומדיה, סרט פנטזיה, סרט מוזיקלי
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
שוד העוגיות הגדול (באנגלית: The Cookie Thief) הוא סרט טלוויזיוני אמריקאי לכל המשפחה מסוגת קומדיה ופנטזיה מוזיקלית, המבוסס על הסדרה "רחוב סומסום". הסרט בוים על ידי ג'ואי מזרינו, סקוט פרסטון, ליסה סימון, מאט ווגל, נדין זילסטרה וקלייטון בן, ונכתב על ידי ג'ואי מזרינו ובלינדה וורד. הסרט מספר על אלמו שמנסה להוכיח את חפותו של עוגיפלצת מהאשמה מגנבת ציורי העוגיות מהמוזיאון.
הסרט שודר לראשונה בארצות הברית בערוץ PBS Kids ב-16 בפברואר 2015. בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ הופ! בשנת 2016. אורך הסרט הוא כ-55 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית).
בסרט מככבת השחקנית רחל דראטץ בתפקיד שומרת המוזיאון, בגרסה העברית דיבבה אותה המדבבת שרון שחל.
תקציר העלילה

ברחוב סומסום בנו מוזיאון חדש, מוזיאון לאמנות העוגיות. ריס, אלמו ועוגיפלצת מבקרים במוזיאון, כשלפתע מתחילים להיעלם ציורי עוגיות מהקירות. מפני שעוגיפלצת עשה בעיות במוזיאון, שומרת המוזיאון החליטה שהוא אשם. אלמו מחליט לחקור את התעלומה בעזרת חבריו, ויחד הם יוצאים לטהר את שמו של עוגיפלצת.
בסרט יש פרודיות לציורי אומנות, ביניהם "מונה ליזה" של הצייר לאונרדו דה וינצ'י, "אוכלי תפוחי האדמה" של הצייר וינסנט ואן גוך, ו"הצעקה" של הצייר אדוורד מונק.
הדמויות, השחקנים, מפעילי הבובות והמדבבים

במאי הדיבוב של הסרט בעברית היה דן שצברג ומפיקת הדיבוב הייתה יעל אללוף.
| שם הדמות | שחקנים / מפעילי בובות | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| עוגיפלצת | דייוויד רודמן | גיורא קנת |
| אלמו | ריאן דילון | צביקה פורמן |
| לאונרדו דה קראנצ'י (פרודיה לצייר לאונרדו דה וינצ'י) | ג'ואי מזארינו | צביקה פורמן |
| כריס | כריס קנווינגס | דדי זהר |
| הפיה אביגאבי | לסלי קררה-רודולף | בר סביר |
| פזית | פראן בריל | עדי בר לב |
| כרובי | אריק ג'ייקובסון | גדי לוי |
| שומרת מוזיאון | רחל דראטץ | שרון שחל |
| וינסנט מערוך (פרודיה לצייר וינסנט ואן גוך) | טיילר באנץ' | דן שצברג |
| אדוארד מאנץ' (פרודיה לצייר אדוורד מונק) | מרטין פ' רובינסון | דן שצברג |
| מנצ'י ליזה (פרודיה לליזה דל ג'וקונדו, המצוירת בציור "מונה ליזה") | סטפני דאברוזו | רונה בקרמן |
| עוגייה | פיטר לינז | רונה בקרמן |
הפקה

סרט זה היה אחד מעבודותיה האחרונות של הבובנאית פראן בריל, לפני שפרשה מעבודתה כבובנאית. החל משנת 2016, סטפני דאברוזו החליפה אותה בתור פזית, וג'ניפר בארנהארט כזואי.
ביקורת

הסרט קיבל מהאתר "The A.V. Club" את הדירוג "C". האתר מבקר את העלילה של הסרט כדלילה אך מיוחדת.
ראו גם

רחוב סומסום
הערות שוליים

↑  Sesame Street Will Spinoff Cookie Monster, Get The Details,‏ NICK VENABLE, באתר CinemaBlend
↑  Cookie Monster steals the show in PBS special,‏ Donna Freydkin, באתר USA Today
↑  Sesame Street: The Cookie Thief,‏ Mike Vago, באתר The A.V. Club‏, 17 בפברואר 2015
שיטת הרטרי-פוק

שיטת הרטרי-פוק (Hartree-Fock) היא שיטת קירוב למציאת מצב היסוד בבעיות קוונטיות של גופים מרובים. שיטה זאת שימושית בתחומים של פיזיקה וכימיה חישובית.
בשיטת Hartree-Fock מניחים שאפשר לקרב את פונקציית הגל של מערכת בעל N גופים על ידי מטריצת סלייטר (בעצם מכפלה של פונקציות הגל הבודדות של כל חלקיק). על ידי שימוש בעקרון הווריאציה אפשר לקבל N משוואות מצומדות עבור N אורביטלים שונים. פתרון המשוואות הללו ייתן לנו את פונקציית הגל של Hartree-Fock ואת האנרגיה של המערכת, ששניהם קירובים לגדלים המדויקים.
הדיון כאן עוסק רק בשיטת-Restricted Hartree-Fock, בה כל האטומים מכילים קליפות מלאות ב-2 אלקטרונים, בעלי ספינים הפוכים. מערכות אחרות בהן ייתכנו קליפות בעלות אלקטרון אחד דורשות שימוש בשיטות אחרות כמו:
Restricted open-shell Hartree–Fock (ROHF)
Unrestricted Hartree–Fock (UHF)
תקציר היסטורי

תחילת הפיתוח של שיטת Hartree-Fock התרחשה זמן קצר לאחר פיתוח משוואת שרדינגר ב-1926. ב-1927 דאגלס הרטרי (Douglas Hartree) הציג שיטה לחישוב קירוב לפונקציות הגל והאנרגיות של אטומים ויונים. הרטרי חיפש דרך להיפטר מפרמטרים ניסיוניים ולפתור את משוואת שרדינגר הבלתי-תלויה בזמן בעזרת עקרונות פיסקליים בסיסיים (ab-initio). ההצעה הראשונה שלו לפתרון נקראת שיטת Hartree. ב-1930 סלייטר וולדימיר פוק (אנ') ציינו ששיטת Hartree לא מקיימת את עקרון האנטי-סימטריות של פונקציות הגל שנובע מעקרון האיסור של פאולי. על-פי עיקרון זה שני אלקטרונים בעלי אותו מצב קוונטי (ספין בדרך-כלל) לא יכולים להתקיים באותו מיקום. הם הראו ששימוש בדטרימננט סלייטר, שהוא בעצם מכפלה של פונקציות אורביטלים של חלקיקים בודדים, מקיים את האנטי-סימטריות ולכן מייצג יותר את הפתרון האמיתי ומתאים יותר לשיטה. לאחר הכללת הדטרמיננטה של סלייטר השיטה נקראה שיטת Hartree-Fock.
למרות ששיטת Hartree-Fock הייתה יותר מדויקת פיזיקלית היא כמעט ולא הייתה בשימוש עד לכניסת המחשבים הראשונים בשנות ה-50, מכיוון שדרשה יכולות חישוביות גדולות יותר.
האלגוריתם של Hartree-Fock

השיטה משמשת בדרך-כלל כדי לפתור את משוואת שרדינגר הבלתי-תלויה בזמן עבור מערכת מרובת חלקיקים. מכיוון שלא ניתן לפתור את הבעיה המורכבת הזאת בצורה אנליטית הבעיה נפתרת בשיטות נומריות.
האלגוריתם של Hartree-Fock > קירובים

קירוב בורן-אופנהיימר - הנחה כי בשל מסתם הגבוהה של גרעיני האטומים יחסית לאלקטרונים, ניתן להפריד את המילטוניאן האנרגיה של האלקטרון מהמילטוניאן האנרגיה הקינטית של הגרעין.
מזניחים שיקולים יחסותיים.
מניחים שהפתרון מעקרון הווריאציה הוא צירוף ליניארי של מספר סופי של פונקציות בסיס. כמו כן מניחים שהבסיס הסופי שנבחר מייצג את כל המערכת.
הפונקציות העצמיות של האנרגיה מיוצגות על ידי מטריצת סלייטר, שהיא בעצם מכפלה אנטי-סימטרית של פונקציות גל של אלקטרונים בודדים.
מזניחים אינטראקציות בין אלקטרונים בעלי ספינים הפוכים, אבל מתחשבים באינטראקציה בין אלקטרונים בעלי אותו הספין.
חולשות, הרחבות ואלטרנטיבות

מבין הקירובים שהוצגו, הקירוב האחרון הוא המשמעותי ביותר. הזנחת הקורלציה בין האלקטרונים יכולה להביא לתוצאות רחוקות מהתוצאות הנסיוניות. ישנן מספר שיטות שמנסות להתמודד עם הבעיה הזאת ונקראות שיטות post-Hartree-Fock.
אלטרנטיבה פופולרית לחישוב בשיטת Hartree-Fock היא שימוש בתורת פונקציונל הצפיפות (DFT) בה הקירוב כולל גם את הקורלציה בין האלקטרונים.
רעידת האדמה במונטנה (1925)

| --- | --- |
 תאריך התרחשות:  27 ביוני 1925
 שעה:  17:21:12
 עוצמה:  6.9
 מוקד:  טאונסנד, מונטנה
 קואורדינטות:  46°22′N 111°25′W﻿ / ﻿46.37°N 111.41°W﻿ / 46.37; -111.41
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה רעידת האדמה במונטנה(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה רעידת האדמה במונטנה(למפת מונטנה רגילה) הלנה בילינגס מיזולה גרייט פולס בוזמן ביוט קאליספל הפארק הלאומי גליישר קנדה איידהו ויומינג ד. ד ק ו ט ה  צ. ד ק ו ט ה רעידת האדמה במונטנה(למפת מונטנה מוגדלת) הלנה בילינגס מיזולה גרייט פולס בוזמן ביוט קאליספל הפארק הלאומי גליישר קנדה איידהו ויומינג ד. ד ק ו ט ה  צ. ד ק ו ט ה רעידת האדמה במונטנה
 
רעידת האדמה במונטנה 1925 התרחשה ביום 27 ביוני 1925 בשעה 17:21:12 זמן מקומי. מוקד הרעידה היה ליד העיר טאונסנד (אנ'). גודלה היה 6.9 בסולם גלי השטח. העוצמה הסייסמית המקסימלית הייתה IX (אלים) בסולם רוסי-פורל ונצפתה בסמוך לאפיצנטר. 3 שעות לאחר הרעידה העיקרית, נרשמה רעידת עוקבת חזקה בעוצמה לא ידועה שגרמה אף היא לנזק.
הריסות כנסייה בעיירה Three Forks הנמצאת בעמק קלארקסטון בסמוך למוקד הרעידה.
מוקד הרעידה היה בתוך עמק (עמק קלארקסטון) המוקף בהרים בעלי מסלע מתקופת המזוזואיקון ואשר מוגבל במזרח על ידי העתק פוסט מִיוקני שעל מישורו ככל הנראה התרחשה רעידת האדמה. מכיוון שמדרום לאפיצנטר נמצאים מישורים וולקניים בעלי סלעים בצפיפות גבוהה מאד, הרעידה הורגשה בעיקר מצפון, ממערב וממזרח לאפיצנטר במדינות אורגון, איידהו, וויומינג, ווושינגטון בארצות הברית ופרובינציות קולומביה הבריטית, ססקצ'ואן ואלברטה שבקנדה, וכמעט לא הורגשה במדינות שמדרום למונטנה. המפה האיזוסייסמית ששורטטה לרעידת האדמה הזו, אכן מראה ניחות גדולה מאד של העוצמה הסייסמית לכיוון דרום.
למרות גודל רעידת האדמה, לא היו מקרי מוות עקב שעת ההתרחשות בשעות בין הערביים כשבתי הספר והכנסייה שנהרסה ריקים, והיות האזור מיושב בדלילות. הנזק לרכוש לא עלה על 150,000 דולר. עיקר ההרס נגרם למבני בתי ספר וכנסייה בעמק שנבנו מלבנים. מבנים אחרים בעלי עמידות טובה יותר, כמו בטון מזוין, לא נפגעו כלל, פרט לקריסת ארובות. מפולות סלעים גרמו לניתוק המסילה הצפון הפסיפית (אנ') בסמוך לנהר המיזורי, ולהפסקה זמנית של תנועת הרכבות באזור. שינויים בנביעת מעיינות נצפו באזור העמק: חלקם הפסיקו לנבוע, וחלק אחר הגבירו את הנביעה. מי בארות נעכרו.
רעידת אדמה בגודל כזה במרכז היבשת, ובמרחק רב מגבול בין לוחות טקטוניים אינה שכיחה ביותר, אך מאז תחילת המאה התרחשו במונטנה 12 רעידות אדמה בגודל שבין 6 ל-7 ורעידת אדמה אחת מעל מגניטודה 7, זו האחרונה הקרויה Hebgen Lake התרחשה בשנת 1959(אנ') . רעידות אלה מיוחסות לחגורה סיסמית המכונה Intermountain Seismic Belt, שמשתרעת דרך מערב מונטנה, מאזור אגם פלטהד (אנ') בפינה הצפון מערבית של המדינה ועד לאזור הפארק הלאומי ילוסטון, בו נפגשים הגבולות של מונטנה, איידהו ו-וויומינג.
ראו גם

רשימת רעידות אדמה במונטנה (אנ')
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  J. T. Pardee, THE Montana Earthquake of June 27, 1925, USGS
↑  J. T. PARDEE, THE Montana Earthquake of June 27, 1925, USGS, Plate 3
1 2  Clarkson Valley Earthquake – Montana – June 27, 1925, Devastating Disasters
↑  1925 Clarkston Valley Earthquake, The Great Montana Shake Out
↑  Vanessa Locampo, Are There Earthquakes in Montana? Here’s What You Need to Know, Discovering Montana, February 27, 2023
↑  Seismicity in Montana—Intermountain Seismicity Belt, Montana Technological University & MBMG
שו-סין

שו סין היה מלך שומרי מן השושלת השלישית של אור. לפי רשימת המלכים השומרית היה בנו של אמר-סין, אבל חלק מן החוקרים סבורים ששו-סין היה אחיו של אמר-סין. שו-סין, כמו קודמיו, נלחם (בעיקר במזרח ומערב) לכל אורך מלכותו. בשנה השלישית למלכותו הוא הרס את שימנום והפך את התושבים המקומיים לעובדי כתר באזור ניפור. שו-סין חיתן את הבת שלו עם אנסי אנשן כדי לחזק את הגבול במזרח.
כמו קודמיו, שו-סין בנה מקדשים חדשים . בשנת שלטונו האחרונה הושלמה בנייתו של "בית אל שרה" באומה. שו-סין הואלל עוד בחייו, באזורים שונים של שומר נמצאו מקדשים לכבוד מלך-אל שו-סין.
תדירות ההתקפות של האמוריים עלתה בתקופת שלטונו, והוא היה צריך לבנות ביצורים יותר מהר מאשר קודמיו. הוא הורה לבנות חומה באזור פרת. אורך החומה היה בערך 200 קילומטר וכונתה "מפרידה דידנים". דידנום או דודנום היה שמו של אחד השבטים האמוריים.
שו-סין שלט במשך 9 שנים.
ראו גם

תקופת אור 3
רשימת המלכים השומרית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
מלכי שומר
| הקודם: אמר-סין | שושלת אור 3 2039-2028 לפנה"ס | הבא: איבי-סין |
שיטת השעווה האבודה

ברונזה נוזלית בטמפרטורת C°‏ 1,200 נשפכת לתבנית היבשה והריקה
שיטת השעווה האבודה (נקראת גם יציקת שעווה נאבדת/נעלמת, באנגלית: Lost-wax casting) הוא תהליך שבו מיוצר העתק מתכתי (בדרך כלל כסף, זהב, פליז או ארד) מהפסל המקורי. בתהליך זה, ניתן להגיע לרמת מורכבות גבוהה.
התהליך כולל מספר שלבים רב והוא מסובך לביצוע. בתחילה, נבנית תבנית של הפסל המקורי משעווה, והיא מוחלפת בהדרגה בחומר הסופי (ומכאן שם התהליך).
יתרונות השיטה הם ביכולת לייצר חלקים בעלי גאומטריה מסובכת ומורכבת, החל מתכשיטים, פסלים, ועד חלקי מכונות, וחלקים למנועי סילון כלהבים וטורבינות.
ניתן להשתמש במגוון רחב של מתכות בעלי טמפרטורת היתוך שונות, החל מאלומיניום, ניקל ועד טיטניום ופלדה. (קיימת שיטה דומה המאפשרת שימוש בחומרים אחרים כשרף, זפת ושומן מן החי.
חסרונות השיטה הם בצורך ביצירת תבנית חדשה לכל דגם, ושימוש במשאבים רבים ובהם חומרים שונים החל משעווה, קרמיקה ומתכות שונות שלא תמיד ניתנות למחזור.
חסרון נוסף הוא התהליך הממושך הדורש מקצועיות רבה, והכשרה מיוחדת.
היסטוריה

ראשית התהליך עתיקה מאוד וקיימת עדות בצורת קמע בן 6,000 שנה מתרבות עמק האינדוס. דוגמאות נוספות הן משנים מאוחרות יותר, באזור מסופוטמיה באלף השלישי לפנה"ס ובמערת המטמון (נחל משמר) והתקופה הכלקוליתית (4500–3000 לפנה"ס). תארוכי פחמן-14 שבוצעו העריכו אותם לאזור 3,700 לפני הספירה, כלומר מעל 5,700 שנים.
במקומות נוספים בעולם נמצאו חפצים רבים שנוצקו בשיטה זו, למשל חפצים מקבר תות ענח' אמון (1333 לפנה"ס). בתרבות החבשית ובפרט בקרב ביתא ישראל השאילה השעווה האבודה את שמה לשיטה הספרותית המוערכת שעווה וזהב, בה הדיבור הגלוי (השעווה) צופן בחובו מסר סמוי משמעותי יותר (הזהב).
שלבי התהליך

השיטה משמשת להעתקת פסלים בכל גודל והיא משמשת לאחר סיום בניית הפסל המקורי.
ייצור תבנית אב, שעשויה להיות מגולפת מעץ, מחימר או מתכת. בתעשייה הכבדה, התבנית מיוצרת מפלדה או אלומיניום. ניתן לייצר אותה גם באמצעות הדפסה תלת-ממדית. התבנית בדרך כלל עשויה ממספר חלקים רב פעמיים, המאפשרת פירוק קל והוצאת הדגם בקלות. התבנית מיועדת לשימוש רב-פעמי ממושך.
יצירת חלק השעווה באמצעות שפיכת שעווה מותכת לתבנית, או הזרקה בלחץ לתבניות מתכתיות. לאחר התקררות השעווה והתמצקות, מפרידים את חלקי התבנית ושולפים את חלק השעווה. אם החלק גדול, בשלב זה מחוברים חלקי השעווה לדגם אחד באמצעות המסת החיבור בחום (אש או כלי מתכת חם).
חיבור מספר קורות הזנה (צינורות שעווה) כדי להכווין את זרם המתכת הנוזלית בשלב הבא. שלב זה מיועד לחלקים מסובכים בעלי פרטים רבים (כמו תכשיטים. שלב זה מצריך תכנון רב, כדי שייצור התמצקות נכונה של החומר ויקל על חיתוך הדגמים בשלבים הבאים.
בניית תבנית קראמית סביב דגם השעווה בצורה ידנית או באמצעות הזרקת חול ודבק המומסים כתרחיף. מספר שכבות הציפוי משתנה בהתאם לחוזק ויכול להיות מורכב ממספר שכבות בעלי תוכנות שונות.
חימום השעווה עד להמסתה, בתוך תנור בחימום איטי ומותאם למניעת היסדקות התבנית.
שלב היציקה, שדורש פעולות מקדימות כגון שריפת התבנית להוצאת לחות, וחימומה לטמפרטורת המתכת הנוזלית כדי למנוע שוק תרמי. היציקה נעשית באמצעות שפיכת מתכת נוזלית מותכת לתוך פתח התבנית, וקירורה בצורה איטית.
שבירת התבנית ביד באמצעות פטיש או באמצעות מכונות ניקוי ברטט וחילוץ התבנית. העורקים וקורות ההזנה נחתכים, והדגם מלוטש להסרת שאריות קרמיקה או מתכת, בליטוש ידני (נייר זכוכית), ליטוש מכני, או באמצעות שטיפות (בכימיקלים שונים כגון חומצה חזקה).
בשלב הגימור מבוצעת בקרת איכות לבדיקה שאין חורים כתוצאה ממילוי חסר ואיכות סופית. חורים או בועות אוויר מתוקנים במתכת.
לפני המצאת החול הקרמי (צורן דו-חמצני), התבניות יוצרו מחומרים חסיני אש שונים ובהם טיח וחרסית.
דגם של תפוח משעווה
דגם גומי שיוצר מהשעווה (נראה בתצלום לאחר החיבור)
מדגם הגומי, מיוצר דגם שעווה או פרפין חלול
חתך דגם הפרפין החלול מכוסה בתבנית חסינת אש העשויה מחרס. בצילום נראות מסילות השעווה דרכן תומס השעווה לפני מילוי התבנית במתכת נוזלית
דגם הברונזה לפני חיתוך קורות ההזנה
ראו גם

שעווה וזהב
הערות שוליים

↑  Oxford English Dictionary. (הקישור אינו פעיל)
↑  Thoury, M.;  et al. (2016). "High spatial dynamics-photoluminescence imaging reveals the metallurgy of the earliest lost-wax cast object". Nature Communications. 7: 13356. doi:10.1038/ncomms13356. PMC 5116070. PMID 27843139.
↑  Jairazbhoy, Rafique Ali, The Spread of Ancient Civilisations (Great Britain, New Horizon, 1982) p. 9
↑  Muhly, J.D. The Beginnings of Metallurgy in the Old World. In Maddin 1988
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533806405171  BnF: cb12471439z (data)  GND: 4188794-3  LCCN: sh85106232  SUDOC: 033904545
שיטת הרבדים

שיטת הרבדים היא שיטה חינוכית ללימוד התורה שבעל פה, ובעיקר התלמוד הבבלי, שפותחה על ידי הרב ד"ר פנחס היימן. השיטה מדגישה את ההבחנה המחקרית בין הרבדים השונים שבטקסט התלמודי - בין הדורות השונים, ובין דברי האמוראים לסתמא דגמרא, דהיינו האמירות שאינן מיוחסות לאמורא מסוים, כולל דברי קישור, קושיות ותירוצים וכיוצא בזה. השיטה מתבססת על גישת חלק מהחוקרים, שלפיה יש לייחס את ה"סתמא דגמרא" לחכמים מאוחרים יותר מאשר האמוראים, המכונים גם "סתמאים".
הפצת השיטה במוסדות דתיים לאומיים עוררה פולמוס נרחב בציבור זה משום שהיא מכניסה את הגישה האקדמית לישיבות, ומכיוון שהיא סותרת את ההבנה המסורתית (המקובלת גם בקרב חלק מהחוקרים) שה"סתמא דגמרא" הוא פעמים רבות אמוראי גם הוא, ואת ייחוס עריכתו הסופית של התלמוד הבבלי לרבינא ורב אשי. ביקורת נמתחה גם על כך שעל פי שיטה זו אין מחויבות מהותית של חכמי כל תקופה לדעות החכמים מהתקופות הקודמות.