stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דפיקה בדלת

| --- | --- |

 מבוסס על:  Death Game 
 בימוי:  איליי רות' 
 הופק בידי:  קולין קמפ, ניקולאס לופז, קאסיאן אלווס, איליי רות' 
 תסריט:  איליי רות', ניקולאס לופז, Guillermo Amoedo 
 שחקנים ראשיים:  קיאנו ריבס (Evan Webber) לורנזה איצו (Genesis) אנה דה ארמס (Bel) Aaron Burns Ignacia Allamand קולין קמפ 
 צילום:  Antonio Quercia 
 מדינה:  ארצות הברית, צ'ילה 
 חברה מפיצה:  Lionsgate Premiere 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  9 באוקטובר 2015 
 משך הקרנה:  99 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, מותחן ארוטי, סרט מתח 
 הכנסות באתר מוג'ו:   knockknock
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
"דפיקה בדלת" (באנגלית: Knock Knock) הוא סרט מותחן פסיכולוגי משנת 2015 בבימויו של איליי רות', בכיכובו של קיאנו ריבס.
עלילת הסרט

איבן וובר, אדריכל נשוי ואב לשניים, נשאר לבדו בביתו בסוף שבוע גשום. שתי נשים צעירות, ג'נסיס ובל, דופקות על דלתו ומבקשות מקלט מהסערה. מה שמתחיל כמחווה של חסד הופך במהרה למשחק מסוכן של פיתוי ומניפולציה, כאשר הנשים חושפות כוונות זדוניות ומעמידות את חייו של איבן בסכנה.
צוות השחקנים

קיאנו ריבס – מגלם את איבן וובר, אדריכל נשוי ואב לשניים.
לורנזה איצו – מגלמת את ג'נסיס, אחת משתי הנשים הפולשות לביתו של איבן.
אנה דה ארמס – מגלמת את בל, השנייה מבין הנשים הפולשות, המשתתפת במניפולציות על איבן.
ביקורות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 37% על סמך 98 ביקורות. ב-Metacritic, הציון הממוצע הוא 53 מתוך 100, בהתבסס על 23 ביקורות. מבקרים ציינו את המשחק של ריבס ואת המתח שבסרט, אך חלקם ביקרו את העלילה והדמויות.
שמוליק דובדבני מאתר ynet ציין שהסרט אינו מתהדר באלימות גרפית כמו בסרטיו הקודמים של הבמאי איליי רות', אלא מציג קומדיה שחורה המבקרת את הצביעות הגברית הבורגנית. הפרובוקטיביות של הסרט, בעיקר בייצוג הנשי, נדמית מעט ילדותית ובלתי מספקת, ושתי הגיבורות נעות על הציר שבין קורבנות לנוקמות מבלי להפוך לדמויות מורכבות יותר.
הערות שוליים

↑  Knock Knock Reviews, www.metacritic.com (באנגלית)
↑  שמוליק דובדבני, "דפיקה בדלת": לצחוק בין עינוגים לעינויים, באתר ynet, 10 בדצמבר 2015
אני בטי המכוערת

.
| --- | --- |

 סוגה:  טלנובלה 
 יוצרים:  פרננדו גאיטן 
 שחקנים:  אנה מריה אורוסקו, חורחה אנריקה אביו
 פרסים:  ספר השיאים של גינס, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 ארץ מקור:  קולומביה 
 שפות:  ספרדית 
 מקום התרחשות:  1999 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  335 
 שידור
 רשת שידור:  RCN TV (קולומביה), ויוה
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 10
 תקופת שידור מקורית:  25 באוקטובר 1999 – 8 במאי 2001
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אני בטי המכוערת (במקור: Yo soy Betty, la fea), הידועה גם בשם בטי המכוערת, הייתה טלנובלה מצליחה שנכתבה על ידי פרננדו גאיטאן (Fernando Gaitán), וצולמה בקולומביה בשנים 1999–2001 בהפקת רשת הטלוויזיה הקולומביאנית RCN. מעבר להצלחתה הגדולה ברחבי העולם הלטיני, הסדרה זכתה לאימוצים מקומיים רבים ברחבי העולם, כגון "בטי" (Ugly Betty) ו"בטי בניו יורק"(Betty en NY) שהופקו בארצות הברית, יפה היא לא (La Fea Más Bella) שהופקה במקסיקו, "קטי המכוערת"(Not Born Beautiful) ברוסיה, "אסתי המכוערת" שהופקה בישראל ו"ג'סי המכוערת"(Jassi Jaissi Koi Nahin) שהופקה בהודו. בעקבות הצלחתה הופקה לטלנובלה סדרת המשך בשם "אקומודה" וסדרת אנימציה Betty Toons.
הדמויות > ביאטריס פינסון סולנו (בטי המכוערת)

הדמות הראשית בסדרה היא ביאטריס פינסון סולנו (בגילומה של אנה מריה אורוסקו), הידועה כבטי המכוערת. בטי היא בתם היחידה של חוליה סולנו דה פינסון (אדריאנה פרנקו) והרמס פינסון גלארסה (חורחה הררה). בטי היא בחורה צעירה לא מושכת ומגושמת, הלבושה באופן שאינו אופנתי. את שיניה מעטר גשר, והיא מרכיבה משקפיים עבים וגדולים. בשל כך, היא זוכה ללעג ולגנאי על ידי רבים ממכריה, הן במקום מגוריה והן במקום עבודתה.
הן בילדותה והן בבגרותה, בטי זכתה לגנאי בשל כיעורה ההופך לסימן ההיכר שלה. פתיח הסדרה מתאר את האופן שבו הסתייגו מבטי בשל כיעורה בכל חייה, החל מהאחות המבוהלת בבית החולים לאחר לידתה, דרך גן הילדים בו בכו כאשר ראו אותה, וכלה בתיכון בו נותרה דחויה. כשהזמינה קפה לראשונה מהקפיטריה בחברה, נאלצה בטי להבהיר מי היא באמצעות התיאור התמציתי: "אני בטי, המכוערת!".
לבטי תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במימון. מלבד ספרדית, בטי דוברת אנגלית וצרפתית באופן שוטף אך, למרות כישוריה, היא אינה מצליחה להשיג עבודה ואף לא ראיון עבודה, לטענתה בשל מראהּ בתמונה המצורפת לקורות החיים שלה.
הדמויות > ארמנדו מנדוסה

ארמנדו מנדוסה (בגילומו של חורחה אנריקה אבֶּיו) הוא הנשיא הנכנס של חברת אקומודה, בנם הבכור של מייסד החברה רוברטו (קֶפָּה אמוצ'אסטגי) ומרגריטה מנדוסה (טאלו קינטרו), ואדם משכיל ונאה. בהיותו הנשיא החדש של אקומודה, הוא מנסה לצאת מצלו של אביו המצליח, שניהל את החברה במשך שנים ארוכות וזכה לאמון ולכבוד רב מן העובדים. נסיונותיו מביאים אותו להסתבך בהרפתקאות פיננסיות ולהימצאותו באיום תמידי מצדו של דניאל ולנסיה (לואיס מסה), השואף למלא את מקומו כנשיא החברה.
ארמנדו הוא חברו הטוב של מריו קלדרון, סגן נשיא החברה, ומאורס למרסלה ולנסיה, לה הוא אינו שומר אמונים.
הדמויות > ניקולס מורה

ניקולס מורה (מריו דוארטה) הוא השכן של בטי וחברה מילדות, המגונן עליה כאח. בדומה לבטי, גם ניקולס אינו מקובל חברתית ולבוש באופן שאינו מחמיא. ניקולס הוא איש סודה של בטי, לו היא מספרת את קשייה ולבטיה. בהמשך, ניקולס מתמנה על ידי בטי למנכ"ל טרהמודה, ומשנה את סגנון לבושו. הוא מתאהב בפטריסיה פרננדס ואף מנהל איתה מערכת יחסים, מאחר שפטריסיה משוכנעת שעקב תפקידו הוא בעל ממון.
הדמויות > פטריסיה פרננדס

פטריסיה (לורנה פאס) נחשבת לאחת הנשים היפות באקומודה ועל כך גם עיקר גאוותה. פטריסיה, שיהירותה, שחצנותה ורדיפתה אחרי סמלי סטטוס והון מופגנים לאורך כל הסדרה, היא מעין אנטי-תזה לבטי. בניגוד לבטי, פטריסיה (שמדגישה הלוך ושוב לאורך הסדרה כי למדה מימון במשך שישה סמסטרים באוניברסיטת סן מרינו ("Yo estudie seis semestres de finanzas en la San Marino")) לא סיימה חוק לימודיה בשל נישואיה שהסתיימו לא מכבר. גירושיה הותירו אותה ללא הון מספק למילוי אחר דרישות סגנון חייה הראוותני.
פטריסיה היא חברתה הטובה של מרסלה ולנסיה, ארוסתו של ארמנדו ומנהלת בכירה בחברה. היא סובלת מהטרדות מיניות מצדו של דניאל ולנסיה, אחיה של מרסלה, המנסה לנצל את מצבה הכלכלי לסיפוק צרכיו האישיים. בעוד שהיא דוחה את הצעותיו של דניאל, היא נעתרת לחיזוריו של ניקולס מורה, למרות מראהו, מאחר שהיא חושבת שהוא עשיר.
הדמויות > מרסלה ולנסיה

מרסלה ולנסיה (נטליה רמירס) היא בתו של מייסד אקומודה (שותפו של רוברטו מנדוסה), מנהלת בכירה בחברה ואחותם של דניאל ומריה ביאטריס (פילאר אוריבה). השלושה מחזיקים יחד, בשותפות עם משפחת מנדוסה, בשליטה באקומודה. מרסלה היא ארוסתו של ארמנדו, אך מאחר שהוא אינו נאמן לה, היא קנאית לו ועוקבת אחר מעשיו ואחר לוח הזמנים שלו. היא חברתה של פטריסיה פרננדס ויחד עמה לועגת ללא הרף לכיעורה של בטי. יחסה האישי אל בטי מושפע מהיותה של בטי אשת סודו של ארמנדו ותחושתה שהיא זו שמסתירה את בגידותיו.
הדמויות > מריו קלדרון

מריו קלדרון (ריקרדו ולס) הוא סמנכ"ל השיווק והיח"צ של אקומודה וידידו הטוב של ארמנדו שנים רבות. כמו ארמנדו, גם הוא רודף שמלות ואף קיים מערכות יחסים קצרות עם פטריסיה ואאורה מריה. מריו מייעץ רבות לארמנדו והוא זה שרקם את המזימה ליצירת טרהמודה וניצול אהבתה של בטי לארמנדו כדי להבטיח את המשך קיומה של אקומודה.
הדמויות > הוגו לומבארדי

הוגו לומבארדי (חוליאן אראנגו) הוא מעצב האופנה של אקומודה. הוגו הוא הומוסקסואל אנין טעם, הסולד מכל מה שנדמה בעיניו ככיעור וכלא-אופנתי. הוא ידידן של מרסלה ופטריסיה ואוהב את העוזרת שלו אינס, שאת עבודתה הוא מעריך. הוגו אינו מעריך את ארמנדו, וסולד בעיקר ממי שהוא מכנה "מטה המכוערות". בטי סבלה לאורך הסדרה מכינויים עולבים חריפים מהוגו בשל כיעורה.
השחקן שגילם את הוגו, חוליאן אראנגו, היה בן זוגה של אנה מריה אורוסקו, שגילמה את בטי. השניים התגרשו במהלך צילומי הסדרה.
הדמויות > מטה המכוערות

בני בריתה של בטי בתוך אקומודה הן המזכירות האחרות בקומת ההנהלה. הוגו לומבארדי כינה אותן "מטה המכוערות". מטה זה כולל את:
סופיה (פאולה פניה) - מזכירתו של מנהל הכספים של אקומודה, אולרטה (קרלוס סראטו). סופיה הייתה נשואה לאפראין (שכונה לעיתים "הצ'ק" על שום תשלום המזונות שהיה צריך לשלם על שני ילדיו), ממנו התגרשה לאחר שעזב אותה עבור אישה צעירה ממנה. בת הזוג של אפראין, ג'ני (מרתה איסבל בולאניוס), לימים מתחילה לעבוד באקומודה בתור דוגמנית מידות של הוגו לומבארדי ובין השתיים מתוארים ויכוחים מרים.
ברטה (לוסס ולאסקס) - מזכירתו של מנהל משאבי האנוש של אקומודה, גוטיירס (אלברטו לאון חאראמיו). היא נשואה באושר, אך סובלת ממשקל עודף, ומנסה ללא הרף דיאטות, אך ללא הצלחה.
מריאנה (מריה אאוחניה ארבולדה) - המזכירה של מרסלה ולנסיה. איתה התייעץ מטה המכוערות כשנתקל בבעיות כי ידעה לקרוא בקלפים.
אאורה מריה פואנטס (סטפניה גומס) - אלמנה עם ילד. נחשבת לקלת דעת ורודפת בילויים. יחסי אהבה-קנאה התנהלו בין אאורה מריה והשליח של אקומודה, פרדי סטיוארט קונטררס (חוליו ססאר הררה), שהיה מקורב לבנות המטה.
סנדרה (מרסלה פוסאדה) - מזכירתו של מריו קלדרון. נקראה "הג'ירפה" בשל גובהה.
איניסיטה (אינס) (דורה קדוויד) - עובדת שנים רבות באקומודה, זוכה לכבוד רב משאר העובדים בחברה ועוזרתו האהובה של הוגו לומבארדי. אינס הייתה נשואה עם שני ילדים עד שבעלה עזב אותה לפתע, ולקראת סוף הסדרה חזר אליה לאחר שנים רבות בהם לא ידעה מה עלה בגורלו.
עובד נוסף שהיה מיודד עם מטה המכוערות היה וילסון (דוויד רמירס), השומר בכניסה לאקומודה, שנהג ללבוש מדים דמוי-צבאיים וכומתה אדומה.
את ישיבות המטה נהגו לערוך הבנות בחדר השירותים של קומת ההנהלה.
סדרות המשך > אקומודה

לסדרה הייתה סדרת המשך קצרה בשם אקומודה. בסדרה זו אקומודה שוב נקלעת לבעיות פיננסיות ולפיכך מגייסת משקיע זר מארצות הברית. הסדרה מתארת את המשך יחסיהם של בטי וארמנדו לאחר נישואיהם ולידת הבת, הפגישה המחודשת עם מריו קלדרון, עלילותיהן של בנות "מטה המכוערות" באקומודה ואת הקושי התרבותי שנתקל בו המשקיע האמריקני בבואו לקולומביה ולאקומודה.
סדרות המשך > בטי המכוערת: הסיפור נמשך

בשנת 2024 הושקה סדרת ההמשך בשם בטי המכוערת: הסיפור נמשך. הסדרה כוללת את רוב הדמויות בסדרה המקורית בגילומם של רוב השחקנים בסדרה המקורית, ובהתאם עלילתה מתרחשת כ-20 שנים מאוחר יותר. הסדרה משודרת באמזון פריים.
הערות שוליים

↑  סמדר שילוני, גם אחרי 25 שנה: "בטי המכוערת" מקסימה וחדה כמו שזכרנו אותה, באתר ynet, 23 ביולי 2024
↑  עמוד הסדרה, באתר אמזון פריים
דביאטאייב (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  טימור בקממבטוב, סרגיי טרופימוב 
 הופק בידי:  טימור בקממבטוב איגור אוגולניקוב דמיטרי קיסליוב
 שחקנים ראשיים:  פאבל פרילוצ'ני פאבל צ'ינאריוב קיריל פלטניוב טימופיי טריבונצב
 מוזיקה:  יורי פוטיינקו 
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  קרן הקולנוע הרוסי לנפילם Bazelevs Voyenfilm   MTS Media
 חברה מפיצה:  רוסיה-1 סרטי סוני סרטי קולומביה Kion
 הקרנת בכורה:  חבר המדינות 29 באפריל 2021
 משך הקרנה:  158 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית
 סוגה:  דרמת מלחמה היסטורית
 תקציב:  10 מיליון דולר
 הכנסות:  4.1 מיליון דולר
 devyataev.film
 דף הסרט ב־IMDb
 
כרזה ראשונית
"דביאטאייב" (ברוסית: “Девятаев”; נודע בעבר בשם "הבריחה מהגיהנום", ФАУ. Побег из ада) הוא סרט דרמה ביוגרפית רוסי, בכיכובו של פאבל פרילוצ'ני כמיכאיל דביאטאייב. הסרט הופק באופן אנכי, שנהוג בעיקר ביצירת סרטונים בפלטפורמות כולל TikTok ו-Snapchat. הסרט עלה לאקרנים באפריל 2021.
הסרט מבוסס על אירועים היסטוריים אמיתיים ומספר על הישגו של טייס הקרב הסובייטי מיכאיל פטרוביץ' דביאטייב, שנמלט ממחנה ריכוז נאצי לייצור טילי V-2 ב-8 בפברואר 1945 על המפציץ הגרמני Heinkel He 111 שחטף באי אוזדום שבים הבלטי, במהלך מלחמת העולם השנייה. התסריט לסרט נכתב על בסיס הספר האוטוביוגרפי "בריחה מהגיהנום" שכתב מיכאיל דוויאטייב, יועץ הסרט היה בנו, אלכסנדר דביאטייב. את התפקיד הראשי גילם השחקן פאבל פרילוצ'ני במקום דנילה קוזלובסקי שסירב בשל לוח זמנים צפוף.
הסרט שהופק בתקציב של 625,253,243 מיליון רובל רוסי, הכניס פחות ממחצית מכך (309,832,091).
עלילה

מיכאיל דביאטייב ואשתו ובנו נמצאים במצעד חגיגי, שמיד לאחריו נפרד הטייס ממשפחתו, נכנס לרכב ונוסע לחזית המזרחית]. דביאטייב מביט לאחור במשפחתו בערגה, אולי בפעם האחרונה.
קיץ 1944. חיל האוויר הסובייטי מונע תקיפה אווירית של האויב ליד לבוב בעיצומה של מלחמת העולם השנייה. חיילי הצבא האדום נמצאים במתקפה, אבל האויב עדיין חזק מאוד. בקרב אווירי ליד העיר לבוב ב-13 ביולי, מטוס קרב גרמני רודף מטוס סובייטי ושבו טייס הקרב מיכאיל דביאטייב. בקרב האווירי, מטוס ה-Bell P-39 Airacobra של הליוטננט בכיר דוויאטייב בוער. לאחר שנוחת על שטח שנכבש על ידי האויב, דביאטייב עם כוויות קשות ומחוסר הכרה נלקח בשבי למחנה הריכוז זקסנהאוזן.
לאחר הניסיון הראשון להימלט מהמחנה, דביאטאייב מצפה למוות בלתי נמנע בכבשן הקרמטוריום, אך, במקרה, הוא מוצא את עצמו במחנה ריכוז אחר באי הגרמני אוזדום בים הבלטי. באתר הניסויים הגרמני הסודי ביותר, Peenemünde, הממוקם באי זה, נבדק "נשק יום הדין" האחרון של גרמניה הנאצית: טילים בליסטיים מדגם "V-2", מה שאומר שאסירי מחנות הריכוז לא יוכלו לעזוב את האי בחיים. יצטרך דוויאטייב לבחור: למות במחנה ריכוז או לעלות שוב לשמיים, אך כבר בשורות הלופטוואפה הגרמנית. הוא בוחר באפשרות שלישית: בריחה במטוס אויב חזרה לברית המועצות.
שחקנים

פאבל פרילוצ'ני - מיכאיל דביאטאייב
פאבל צ'ינאריוב
קיריל פלטניוב
טימופיי טריבונצב
הפקה

הסרט נכלל ברשימת 14 הפרויקטים הקולנועיים שקיבלו תמיכה כספית מקרן הקולנוע הממשלתית. הצילומים החלו בפברואר 2020 ונערכו באולפני לנפילם בסנקט פטרבורג ובמתקני האולפנים בקרונשטאדט ובבסיס צבאי לשעבר ליד סיברסקי במחוז לנינגרד, למרות מגפת הקורונה ברוסיה.
קרבות האוויר של הסרט נוצרו באמצעות המשחק War Thunder]. השחקנים שגילמו את הטייסים ישבו בתא טייס של מטוסים אמיתיים, כשסביבם הוצבו מסכי לד שהציגו קטעים מהמשחק. לדברי בקממבטוב, "אי אפשר היה לצלם 35 דקות של קרבות אוויר כמו שראיתי את זה בעיני רוחי - מציאותי, יפהפה, מלא אקשן. אין יותר טייסים שיכולים להטיס את המטוסים האלה ככה... ופשוט שיחקתי בהרבה סימולטורים של תעופה ממוחשבת. נזכרתי בזה והחלטתי שאני לא אשכור טייסים, אלא גיימרים-טייסים ".
הסרט משתמש בעותק בגודל מלא של מטוס Heinkel He 111 הגרמני, שלמעשה לקח חלק בסיפור בריחתו של הטייס הסובייטי מיכאיל דביאטאייב מהאי אוזדום בים הבלטי. הוא שוחזר במתחם הטכני של אולפן הסרטים Voenfilm. כמו כן, שימשו עותקים של מפציצי Bell P-39 Airacobra אמריקאיים.
ב-2 באפריל 2020 נודע כי בעקבות ההגבלות שהוטלו על רקע מגפת הקורונה, לנפילם השעתה זמנית את צילומי הסרט. בהמשך הם חודשו והסרט יצא לאקרנים באפריל 2021.
מוזיקה

המוזיקה לסרט נכתבה חתן פרס נשר הזהב, יורי פוטיינקו.
השיר שלפני המלחמה "עיר אהובה" (Любимый город) בסרט בוצע על ידי סולן להקת רמשטיין טיל לינדמן. לזמר הגרמני יש היסטוריה נוסטלגית עם השיר הזה מאז ששמע אותו בילדותו, כשחי בעיירה רוסטוק שבגרמניה המזרחית. הרעיון לכלול את השיר בפסקול הסרט שייך לזמר עצמו. לפי לינדמן, השיר הזה, כמו כל מוזיקה אחרת, "יוצר גשרים בין עמים". הזמר הרוסי לב לשצ'נקו שיבח את הביצוע של השיר. המילים נכתבו על ידי ניקיטה בוגוסלובסקי והמוזיקה נכתבה על ידי יבגני דולמטובסקי.
הערות שוליים

↑  «ВоенФильм» принимает участие в съемках «первого вертикального фильма»
1 2 3 4  ‘Searching’ Producer Timur Bekmambetov To Shoot World’s First Vertical Format Blockbuster
↑  Фильм "Девятаев": боевая мощь бессильна перед несгибаемым духом
↑  "דביאטאייב" באתר קרן הקולנוע הרוסי
↑  БЕКМАМБЕТОВ СНИМЕТ ФИЛЬМ О ДЕВЯТАЕВЕ, О КОТОРОМ УЗНАЛ ОТ ЖУРНАЛИСТА PROKAZAN
↑  СНЯТЫЙ В ПЕТЕРБУРГЕ ФИЛЬМ БЕКМАМБЕТОВА «ДЕВЯТАЕВ» ОТКРОЕТ МОСКОВСКИЙ КИНОФЕСТИВАЛЬ
↑  Фонд кино утвердил проекты, которые получат господдержку
↑  Фильму о Девятаеве быть! — в Фонде кино объявили, какие проекты поддержат
↑  Фонд кино утвердил проекты, которые получат господдержку
↑  Данила Козловский и Тимур Бекмамбетов на очной защите Фонда Кино
| טימור בקממבטוב |
| --- | --- | --- |
| סרטים שביים | ואלס פשאוור (1994) • הארנה (2001) • גא"ז - רכבים רוסיים (2002) • משמר הלילה (2004) ‏• משמר היום (2006) • צחוק הגורל 2 (2007) • מבוקש (2008) • עצי אשוח (2010) • אברהם לינקולן: צייד הערפדים (2011)  • בן חור (2016) • עצי אשוח 5 (2016) • פרופיל (2018) • עצי אשוח אחרונים (2018) • דביאטאייב (2021) |  |
| סרטים שהפיק | 9 (2009) • ברק שחור (2009) • שעת האופל (2011) • אפולו 18 (2011) • עצי אשוח 2 (2011) • עצי אשוח 3 (2013) • מלכת השלג (2012) • בהצלחה, רבותיי! (2013) • מתנשקים (2013) • עצי אשוח 1914 (2014) • הוא, דרקון (2015) • הארדקור הנרי (2015) • מעבר לכוכבים (2017) • עצי אשוח חדשים (2017) דניוחה (2018) • חיפוש 2 (2021) |  |
הארץ מתעוררת

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אורסון סקוט קארד, אהרון ג'ונסטון
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 הוצאה:  ספרי טור 
 מקום הוצאה:  ארצות הברית 
 תאריך הוצאה:  2014
 מספר עמודים:  416
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת אופוס
 תאריך:  2016
 תרגום:  בועז וייס
 סדרה
 סדרת ספרים:  מלחמת הפורמיקים הראשונה
 ספר קודם:  הארץ בלהבות
 הספר הבא:  The Swarm, ספר ראשון מתוך טרילוגיית המשך של מלחמת הפומריקים השנייה, טרם יצא בעברית
 
הארץ מתעוררת (באנגלית: Earth Awakens) הוא ספר מדע בדיוני מאת אורסון סקוט קארד ואהרון ג'ונסטון. יצא לאור באנגלית בשנת 2014 ובעברית בשנת 2016. זה הספר השלישי בטרילוגיית "מלחמת הפורמיקים הראשונה" מסדרת "המשחק של אנדר", ומשלים את הסיפור שהחל בשני הספרים הראשונים בטרילוגיה, "והארץ אינה יודעת" ו"הארץ בלהבות".
עלילה

הפורמיקים פלשו לסין והאנושות חלוקה לגבי צורת ההתגוננות המיטבית. ממשלת סין נחושה בדעתה להדוף את הפלישה ללא סיוע משאר העולם. קפטן אוטול וסגן רקהאם מוחזקים במעצר, לאחר שהשתמשו בראש נפץ גרעיני שהשיגו באופן לא חוקי כדי להרוס את אחת הנחתות. במהלך הפלישה הציל רקהאם את בינגוון, ילד סיני בן שמונה הניחן בשכל יוצא דופן. בינגוון מציע להפיץ באינטרנט שמועה, לפיה אוטול ורקהאם פעלו בהוראתו של גנרל סימה, שמחזיקם במעצר, ובכך להעניק לו את המזכה על הרס הנחתת ולהביא לשחרורם.
בינתיים, מצליחים ויקטור ואמיליה לחדור לספינת האם של הפורמיקים באמצעות ספינה מוסוות. ויקטור חוקר את ספינת האם, ואוטול ורקהאם מצטרפים לצוותו במטרה לחסל את הפלישה.
ההודעה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אייזק אסימוב 
 שפת המקור:  אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1956 
 תאריך הופעה ראשונה:  מגזין The Magazine of Fantasy and Science Fiction גיליון פברואר 1956
 
ההודעה (במקור: The Message) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון פברואר 1956 של The Magazine of Fantasy and Science Fiction. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1976 בספר גדול ורחב הוא העולם תחת השם השדר ושוב בכתבי אייזק אסימוב חלק 1 בשנת 2009. הסיפור מביא הסבר בדיוני לתופעה של אנשים הכותבים על קירות במקומות ציבוריים את שמם ואת זה שהם "היו שם". הסיפור קצר מאוד, ואורכו פחות משני עמודים.
עלילה

הסיפור מתחיל בתיאור של שלושה חיילים שנפגשים ומעלים זיכרונות מזמן המלחמה. בין השאר הם מדברים גם על התעלומה רבת השנים.
ג'ורג' קילרוי, היסטוריון בן המאה ה-30, נוסע בזמן למאה העשרים כדי לחקור את חייהם של חייל הרגלים במלחמת העולם השנייה. הוא מגיע לצפון אפריקה כשהחיילים עולים ליבשת דרך חוף אוראן, ולפני שהוא עוזב הוא משאיר את חותמו על קיר של צריף - "ג'ורג' קילרוי היה כאן" - משפט המתכתב עם כתובות הגרפיטי 'קילרוי היה כאן' שנהגו להשאיר חיילים אמריקאים בימי המלחמה.
האח הגדול (תוכנית טלוויזיה שוודית)

| --- | --- |
 מבוסס על:  האח הגדול 
 סוגה:  תוכנית מציאות 
 מנחים:  Gry Forssell 
 ארץ מקור:  שוודיה 
 שפות:  שוודית 
 שידור
 רשת שידור:  Kanal 5 (שוודיה) 
 תקופת שידור מקורית:  3 בספטמבר 2000 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
האח הגדול שוודיה (בשוודית: Big Brother Sverige), הייתה הגרסה השוודית של תוכנית הריאליטי האח הגדול, אשר שודרה בין השנים 2000 ל-2004 ב-Kanal 5 במשך ארבע עונות. עונות חדשות של הסדרה שודרו ב-2011 ו-2012, ואז שוב ב-2015.
מאחר שהגרסה השוודית הייתה בין הראשונות ששודרו בסדרה העולמית, נצפו בעונה הראשונה שלה מספר חידושים, כמו הכנסת משתתף שלושה ימים לאחר השאר, עימותים על רקע מין וכדומה.
סיכום העונות

| סדרה | תאריך ההשקה | תאריך סיום | ימים | מספר משתתפים | המנצח | פרס כספי | מגיש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| האח הגדול 2000 | 4 בספטמבר 2000 | 15 בדצמבר 2000 | 103 | 13 | אנג'ליקה פריי | 500,000 קרונות | אדם אלסינג |
| האח הגדול 2002 | 26 בינואר 2002 | 13 במאי 2002 | 108 | 15 | אולריקה אנדרסון | 500,000 קרונות | אדם אלסינג |
| האח גדול 2003 | 25 בינואר 2003 | 11 במאי 2003 | 107 | 13 | דנה סורנסן | 500,000 קרונות | אדם אלסינג |
| האח הגדול 2004 | 23 בינואר 2004 | 10 במאי 2004 | 109 | 17 | קרולינה גינינג | 500,000 קרונות | אדם אלסינג |
| האח הגדול 2011 | 19 בפברואר 2011 | 4 ביוני 2011 | 107 | 27 | סיימון דניאלסון | 500,000 קרונות | גריי פורסל |
| האח הגדול 2012 | 19 בפברואר 2012 | 3 ביוני 2012 | 106 | 22 | האנה ג'והנסון | 500,000 קרונות | גריי פורסל |
| האח הגדול 2015 | 11 באוקטובר 2015 | 20 בדצמבר 2015 | 70 | 19 | כריסטיאן סאלסטרום | 1,000,000 קרונות | אדם אלסינג |
ביקורת

התוכנית נתקלה בביקורת עזה כלפי המתירנות שלה. נטען כי ההפקה מעודדת עירום, בין היתר על ידי צילום במקלחות ובכך שהמקלחות חשופות לחלוטין למצלמות ללא וילון שיסתיר את המתרחצים, וכן שאינה מצנזרת כשיש צורך בכך, דבר שאינו תואם הן את מטרת התוכנית והן את קהל צופיה. מקרי קצה כמו תקיפה מינית שאירעו בתוכנית הגבירו קולות אלה.
הערות שוליים

↑  "Big Brother scandal after sex attack claims" (באנגלית). 2014-10-10. נבדק ב-2017-03-23.
↑  "Sexuellt övergrepp i Big Brother?". Genusdebatten (בשוודית). נבדק ב-2017-03-23.
| האח הגדול (זיכיון) |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה | אוסטרליה (מבוגרים בלבד) |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| אירופה | אוקראינה • בריטניה • גרמניה • דנמרק • הבלקן • פולין • פינלנד • שוודיה |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| אמריקה | ארגנטינה • ארצות הברית • ברזיל |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| אפריקה ואסיה | ישראל |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
אדם אלסינג, מנחה התוכנית ברוב שנותיה
הוכחה (סיפור קצר)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  אייזק אסימוב 
 שפת המקור:  אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  ספטמבר 1946 
 תאריך הופעה ראשונה:  מגזין Astounding Science Fiction גיליון ספטמבר 1946
 סדרה
 סיפור קודם:  בריחה 
 סיפור עוקב:  הרובוט שנעלם 
 
הוכחה (במקור: Evidence) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם לראשונה בספטמבר 1946 ב-Astounding Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1970 בספר אני, רובוט בשם ראיה, ושוב בשנת 2011 בקובץ כתבי אייזק אסימוב חלק 3.
עלילה

סטיבן ביירלי הוא אדם אשר היה מעורב בתאונת דרכים קשה, בה מתה אשתו והוא נפצע קשה. לאחר התאוששות אטית, הוא שב לחיים הציבוריים. נכון לעכשיו הוא עורך דין בגיל העמידה, תובע מוצלח והומניטרי המתנגד לעונש מוות. כעת הוא רץ לראשות העיר, אבל מתחרו הפוליטי פרנסיס קווין משמיץ אותו. לפי טענתו של קווין, סטיבן ביירלי האמיתי נותר נכה לאחר התאונה, וביירלי המופיע בציבור הוא רובוט דמוי אדם, שנבנה על ידי ביירלי.
אם הטענה הזאת נכונה, עתידו הפוליטי של ביירלי ייהרס, מכיוון שרק לבני אדם מותר לרוץ למשרת ראשות העיר. קווין פונה ליו אס רובוטים ואנשים מכניים, החברה היחידה הבונה מוחות פוזיטרוניים, ומנסה לשכנע אותם שביירלי חייב להיות רובוט. לפי טענתו, ביירלי אף פעם לא נראה אוכל, שותה או ישן, מה שמוכיח שהוא רובוט.
כל הניסיונות להוכיח או להפריך את אנושיותו של ביירלי נכשלים. הוא מבקר אצל ארתור לנינג והרובופסיכולוגית סוזן קלווין המציעים לו תפוח. באדישות ביירלי נוגס בתפוח - מעשה שלא מוכיח שום דבר מפני שניתן לבנות רובוט המסוגל לאכול. קווין מנסה לעשות צילום רנטגן לביירלי בחשאי, אך ניסיון זה נכשל משום שביירלי לובש חליפת מגן נגד קרני רנטגן. בכל החקירות האלה, ביירלי נשאר חייכן ורגוע, ומציין כי הוא רק שומר את זכויות האזרח שלו, כפי שישמור על זכויותיהם של אזרחים אחרים אם יבחר לראשות העיר. מתנגדיו טוענים כי מכיוון שהוא רובוט, אין לו זכויות אזרח, אך ביירלי משיב להם שהם חייבים להוכיח שהוא רובוט לפני שזכויותיו יבוטלו - כולל הזכות למניעת בדיקה גופנית.
לאחר שכל הניסיונות הפיזיים להוכחה נכשלים, סוזן קלווין מציעה להם לעבור להוכחות מתחום הרובופסיכולוגיה. אם ביירלי הוא רובוט, הוא חייב לציית לשלושת חוקי הרובוטיקה. אם ביירלי יפר אחד מהם הפרת החוק תהווה הוכחה לכך שהוא לא רובוט. אך הוכחה זו לא עובדת בכיוון ההפוך משום שאם ביירלי מציית לשלושת החוקים הוא יכול להיות פשוט אדם טוב מאוד.
ביירלי לא מאשר ולא מכחיש את מעמדו כאדם לכל אורך הקמפיין שלו. בזמן שהוא נותן נאום, אחד ממתנגדיו רץ לבמה ומבקש מביירלי להכות אותו כדי להוכיח שהוא אדם. ביירלי מסרב בתחילה אך לאחר שנטען שזו הוכחה שהוא לא רובוט הוא מכה את המתלונן בפניו. האנשים משוכנעים שביירלי הוא אדם, ומסע ההכפשות של קווין נהרס. ביירלי זוכה בבחירות ללא קושי נוסף.
בסיום הסיפור, סוזן קלווין מתעמתת עם ביירלי, אשר מבלה שוב את הלילה ללא שינה. היא אומרת שבמידה מסוימת היא באמת מצטערת שהתגלה שביירלי הוא בן אדם, משום שבסופו של דבר רובוט הוא השליט האידיאלי, מאחר שאינו יכול לפעול באכזריות או בחוסר צדק. בנאום כמעט מתגרה, שלא כהרגלה, ד"ר קלווין מציינת שישנו מקרה אחד, שבו רובוט יכול להפר את החוק הראשון: במקרה שה"אדם" הנפגע הוא בעצם רובוט. משמעות הדבר היא שאם המתנגד שקיבל את המכה היה גם כן רובוט, ביירלי יכל להכות אותו וכך המכה לא מוכיחה את היותו אדם. בהערה בסוף הסיפור, ד"ר קלווין מציינת שאחרי מותו של ביירלי הוא ציווה לפרק את גופו לאטומים, ובכך לחסל את כל הראיות.
הבוקר הזה

| --- | --- |
 מנחים:  אריה גולן (1995–הווה) רן בנימיני אילאיל שחר מגישים מחליפים מאיה ראכלין יערה שפירא יאיר ויינרב מגישים בעבר: דויד גרוסמן (2 באפריל 1972–1985) שלום קיטל (2 באפריל 1972–1993) כרמית גיא (1987–2003) חיים זיסוביץ (1989–2003) מאיר איינשטיין (1991–1999) ישראל סגל (1994–1995)
 ארץ מקור:  ישראל 
 שידור
 רשת שידור בישראל:  רשת ב' (2 באפריל 1972 – 10 במאי 2017)  כאן ב' (15 במאי 2017 ־ הווה)  כאן 11 (מאי 2017 ־ הווה)
 תקופת שידור מקורית:  2 באפריל 1972 – הווה
 
הבוקר הזה הוא יומן הבוקר של כאן רשת ב' ובעבר של רשת ב'. התוכנית התחילה את שידורה ב-1972 תחת קול ישראל ובמאי 2017 עברה לתאגיד השידור הישראלי, מאז 1995 מגיש אותה אריה גולן. התוכנית משודרת בכאן ב', ובכאן 11 משש עד שמונה בבוקר.