stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה הרמתי
לקריאה נוספת

שלמה קודש, פרופסור דוקטור שלמה הרמתי - חכם לשון, "הד האולפן" - סתיו תשנ"ד
שלמה הרמתי, יחסו של לב טולסטוי ליהדות ולעברית, האומה - קיץ תשס"א
שלמה הרמתי, מאויב לאוהב - המהפך ביחסו של טולסטוי ליהודים, האומה, סתיו תשס"ב.
מבחר ספרי-מחקר ועיון של שלמה הרמתי:
הלכה ומעשה בהוראת הלשון העברית, הוצאת עמיחי וההסתדרות הציונית, 1968
דרכי הוראת העברית בתפוצות, ההסתדרות הציונית, 1977
שלושה שקדמו לבן-יהודה, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1978
עיקרי הבנת הנקרא, האוניברסיטה העברית, 1982
שיכתוב דידאקטי, האוניברסיטה העברית, 1982
עברית - "משיח שפתיים" ללשון לאומית, ירון גולן, 1997
עברית שפה מדוברת, סדרת "אוניברסיטה משודרת", 2000
עברית בגויים, ירון גולן, 2002
השוחים נגד הזרם, ירון גולן, 2008
חינוך לקריאה, עמיחי, 1967
מאפו – המורה לעברית, ההסתדרות הציונית, 1972
שלושה מורים ראשונים, יד יצחק בן-צבי, 1978
ראשית החינוך העברי בארץ ותרומתו להחייאת הלשון, ראובן מס, 1979
הבנת הנקרא בסידור ובמקרא, ההסתדרות הציונית, 1983
יסודות לחינוך עברי-לאומי בתפוצות, ההסתדרות הציונית, 1987
סוד שיח, ירון גולן, 1992
עברית חיה במרוצת הדורות, הוצאת מסדה, 1993
לויים במקדש העברית, ירון גולן, 1996
אבני בניין, ירון גולן, 1999
המורים החלוצים, סדרת "אוניברסיטה משודרת", 2000
מחנכים יהודים בתפוצות, סדרת "אוניברסיטה משודרת", 2003
הערות שוליים

↑  תואר דוקטור לפילוסופיה, הַבֹּקֶר, 27 ביוני 1963
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262323105171  ISNI: 0000 0001 0872 5864  LCCN: n85259457  SUDOC: 219808376  VIAF: 14951802   WorldCat (עם VIAF): 14951802
דיאנה סלזאר מנדס

דיאנה סלזאר מנדס (בספרדית: Diana Salazar Méndez; נולדה ב-5 ביוני 1981) היא משפטנית ועורכת דין אקוודורית, המשמשת כיום כתובעת הכללית של אקוודור. סלזאר נחשבת לדמות מובילה במאבק הלאומי של אקוודור נגד "נרקופוליטיקה" ופשיעה מאורגנת.
ביוגרפיה והשכלה

מנדס נולדה וגדלה בעיר איבארה שבאקוודור. בגיל 16 עברה עם משפחתה לבירה קיטו. היא גדלה תחת טיפולה של אמה, אוליביה מנדס, פסיכולוגית חינוכית, יחד עם שלושה אחים נוספים. סלזאר היא ממוצא אפרו-אקוודורי.
סלזאר סיימה תואר במדעי המדינה והחברה מאוניברסיטה המרכזית של אקוודור. בנוסף, היא מחזיקה בתואר שני במשפט פרוצדורלי עם התמחות במשפט פלילי מהאוניברסיטה הטכנולוגית אינדו-אמריקה.
קריירה

סלזאר החלה את דרכה המשפטית בשנת 2001, בגיל 20, כאשר החלה לעבוד במשרד התביעה של מחוז פיצ'ינצ'ה כעוזרת תובעת, תוך כדי לימודיה בפקולטה למשפטים באוניברסיטה המרכזית. בשנת 2006 קודמה לתפקיד מזכירה במשרד, וב-2011 מונתה לתובעת בדרום קיטו.
כחלק מתפקידה כתובעת, סלזאר חקרה את פרשת השחיתות בפיפ"א 2015, בה נעצר נשיא התאחדות הכדורגל של אקוודור, לואיס צ'יריבוגה. בהמשך, היא כיהנה כראש היחידה לניתוח פיננסי וכלכלי, והובילה חקירות בתחום השחיתות, כולל חקירה נגד סגן הנשיא לשעבר חורחה גלאס במבצע שטיפת רכב.
ב-1 באפריל 2019, מונתה סלזאר לתובעת הכללית של אקוודור על ידי המועצה הזמנית להשתתפות אזרחית ובקרת החברה, והייתה לאישה השחורה הראשונה המכהנת בתפקיד זה.
קריירה > מאבק בפשיעה מאורגנת

בדצמבר 2023, סלזאר הובילה את מבצע "מטסטזיס" שחשף פשע מאורגן וסחר בסמים. במסגרת המבצע נעצרו נשיא מערכת המשפט של אקוודור ובכירים נוספים. בעקבות המבצע, נעצרו 30 איש ונערכו 75 פשיטות. סלזאר נחשבת לדמות המרכזית במאבק נגד שיתוף פעולה בין פוליטיקאים ושופטים לבין כנופיות סמים באקוודור, מאבק המכונה "נרקופוליטיקה". באותו זמן, אירעו מספר אירועים חמורים, כולל השתלטות חמושה על תחנת טלוויזיה לאומית והיעלמותו של אחד מהפושעים הידועים במדינה, חוסה אדולפו מסיאס ויאמאר, מבית הכלא.
ב-2024, מגזין טיים כלל את סלזאר ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם, תוך ציון תרומתה הרבה במאבק בפשיעה באקוודור.
חייה האישיים

סלזאר נשואה ואם לשני ילדים. במאי 2024 הודיעה שהיא בהריון עם ילדה השני, וביקשה כי יופסקו הניסיונות להדיחה מתפקידה על מנת לאפשר לה לעבור את הריונה בשקט. מועצת המנהל של הפרלמנט קיבלה את בקשתה והקפיאה את ההליך עד פברואר 2025.
הערות שוליים

↑  Soraya Quillupangui, Diana Salazar es la nueva Fiscal General con el puntaje más alto en el Cpccs-t, El Comercio, ‏0001-11-30 (בספרדית)
1 2  https://dianasalazarmendez.com/es/inicio/ (ב־)
↑  ¿Quién es Diana Salazar?, www.vistazo.com (ב־)
↑  EcuadorTimes.net | Breaking News, Ecuador News, World, Sports, Entertainment » Diana Salazar is the new Attorney General of Ecuador, www.ecuadortimes.net (באנגלית אמריקאית)
↑  By Samantha Power, Diana Salazar Méndez: The 100 Most Influential People of 2024, TIME, ‏2024-04-17 (באנגלית)
חוני (גאורגיה)

חוֹני (בגאורגית: ხონი) היא עיירה במישור קולכתי שבמערב גאורגיה; העיירה מהווה מרכז מנהלתי של נפת חוני שבמחוז אימרתי. חוני ממוקמת על גדת הנהר צחניסצקאלי בגובה 114 מטר מעל פני הים.
חוני מרוחקת כ-25 קילומטרים מהעיר כותאיסי שממזרחהּ. תחנת הרכבת הקרובה ביותר לחוני נמצאת בעיר סמטרדיה שמדרומהּ, במרחק 22 קילומטרים. בזמן המפקד שנערך בשנת 2014, אוכלוסיית חוני מנתה 8,987 נפש.
כלכלתה של חוני מתבססת על חקלאות - יש בה מטעי תה ומפעל לעיבודו. בעיירה נמצא בית-מוזיאון של המהפכן הגאורגי אלכסנדרה צולוקידזה (בבית ילדותו). חוני היא מקום מושב הבישוף של הדיוקסיה חוני-סמטרדיה.
היסטוריה

בשטחה של חוני נמצאו שרידי יישוב מתקופת הברונזה המאוחרת ו-1,270 מטבעות תתרי שהוטבעו בממלכת קולכיס (תקופת הברזל). לפי הערכות, חוני הוקמה ככפר בין המאה ה-6 למאה ה-9.
בשנת 1529 הכפר חוני נהפך למרכז דיוקסיה, מה שהוביל לצמיחתו הדמוגרפית והכלכלית. מהמאה ה-18 חוני היה מרכז חשוב למסחר.
בשנת 1810, עם סיפוחה של ממלכת אימרתי לאימפריה הרוסית, חוני נהפך למרכזו המנהלתי של מחוז השפלה שבמערב גאורגיה. בשנות ה-20 של המאה ה-19, חוני כבר הייתה לעיירה מיושבת בצפיפות.
בשנת 1846, עם הארגון המנהלתי החדש של גאורגיה במסגרת האימפריה הרוסית, חוני הוכפפה למחוז כותאיסי שבפלך כותאיסי (שהוקמה באותה שנה). משנות ה-50 של המאה ה-19 בעיירה פעל שוק טבק. בשנת 1865 בחוני נערכה הצגת התיאטרון הראשונה.
משנות ה-70 של המאה ה-19 חוני הייתה המרכז התעשייתי והמסחרי החשוב ביותר באימרתי (אחרי כותאיסי). בעיירה פעלו מפעלי עץ וטקסטיל (על אנרגיית מים), וכן בית-חרושת ללבנים ורעפים; בנוסף, חוני הייתה המרכז החשוב ביותר בגאורגיה לייצור חוטי משי וסלילי חוטים לתפירה. מדי יום שישי, בעיירה היה נערך יריד גדול.
בשנת 1890 נוסדה בחוני התזמורת הראשונה בגאורגיה לכלי נשיפה. בשנת 1907 הוקמה בעיירה להקת תיאטרון מקומית.
בשנים 1936–1989 נקראה חוני צוּלוּקידזֵה (על שם המהפכן אלכסנדרה צולוקידזה שנולד בה).
האתר ההיסטורי החשוב ביותר בחוני היא כנסיית גיורגי הקדוש שנבנתה בין המאה ה-11 למאה ה-13 ועדיין פעיל; בנוסף, בעיירה קיים בניין הסמינר להוראה, שהוקם בשנת 1881.
ערים תאומות

רוסיה אליסטה, קלמיקיה, רוסיה (מ־1998)
איטליה בוסקי סנט'אנה, ורונה, איטליה (מ־2008)
הערות שוליים

1 2  מתוך האתר הרשמי של מחוז אימרתי (קישור ישיר)
הכוחות המזוינים של מלטה

| --- | --- |

 מדינה:  מלטה מלטה
 תקופת הפעילות:  19 באפריל 1973 – הווה (51 שנים)
 זרועות בצבא:  הרגימנט הראשון (חי"ר) הרגימנט השלישי (תמיכה קרבית) הרגימנט הרביעי (סיוע עורפי)  כנף האוויר של מלטה  שייטת הים של מלטה
 סוגי נשקים:  בעיקר נשק קל
 מנהיגות
 המפקד העליון:  נשיא מלטה
 כוח אדם
 סוג שירות:  התנדבות
 כוחות פעילים:  כ-1,600
 afm.gov.mt
 
מבנה הכוחות המזוינים של מלטה
הכוחות המזוינים של מלטה (במלטית: Forzi Armati ta' Malta) הוא השם שניתן לכוח הצבאי המשולב של מלטה. מאחר שמלטה היא האחראית על הגבול הדרומי ביותר של האיחוד האירופי, לכוחות המזוינים של מלטה יש תפקיד פעיל בביקורת הגבולות. מפקדת הכוחות המזויניים ממקומת במחנה לואה (Luqa Barracks) בעיר לואה.
היסטוריה

באפריל 1800, בזמן שהמצור על ולטה היה בעיצומו, גייס תומאס גרהם את הכוחות המלטזים הרשמיים הראשונים בצבא הבריטי, שנודע כחיל הרגלים הקל המלטזי. גדוד זה פורק בשנת 1802 וירש אותו גדודי הפרובינציה המלטזיים, ארטילרי החוף של מלטה והוותיקים המלטזים. ה-Royal Malta Fencible Regiment הוסב לגדוד ארטילריה בשנת 1861 ונודע בשם המלכותי המלטה Fencible Artillery. עשרים ושמונה שנים מאוחר יותר, הקודמים הישירים של הכוחות המזוינים המודרניים של מלטה נוצרו בעקבות הקמת הארטילריה המלכותית של מלטה ב-23 במרץ 1889.
רגימנט מלטה המלך היה גדוד חי"ר טריטוריאלי ברשימה הקולוניאלית של הצבא הבריטי. הוא הוקם בשנת 1801 כ"רגימנט המיליציה המלטזית", הקיים רק עד השנה שלאחר מכן. הוא עבר רפורמה בשם "המיליציה המלטזית" על ידי סר אדריאן דינגלי ב-1852 לפני שפורק שוב ב-1857. הוא הועלה שוב, הפעם כ"גדוד מלטה המלכותי של המיליציה" ב-1889; גדוד זה נחשב ליורשו של "השאסרים המלטיים" של תחילת המאה ה-19. הרגימנט שונה ל"גדוד מלטה המלכותי המלכותי של המלך של המיליציה" ב-1903 ופורק ב-1921. הרגימנט הוקם בפעם הרביעית ב-1931 כ"גדוד מלטה של המלך". בתחילה כחלק מהממסד הבריטי, ב-1951 הוא הועבר לכוח הטריטוריאלי של מלטה לפני שהפך לחלק מכוחות היבשה של מלטה על עצמאותה של מלטה ב-1964. הגדוד פורק ב-1972.
הכוחות המזוינים של מלטה הוקמו באופן רשמי ב-19 באפריל 1973 עם שינוי שמם של כוחות היבשה של מלטה לכוחות המזוינים של מלטה. צעד חשוב נוסף קרה עם הפיכתה של מלטה לרפובליקה בשנת 1974, כאשר הרגימנט המלכותי המלכותי הראשון של ארטילריה שונה לרגימנט הראשון של הכוחות המזוינים של מלטה. רגימנט זה כלל יחידות ארטילריה כאשר הרגימנט השני הוקם כיחידת מהנדסים. ב-1980 הפך רגימנט 1 ליחידה מעורבת, עם אחריות חי"ר, מטוסים וימיים, אלמנט הארטילריה הועבר לרגימנט 2. בשנת 1992, היה ארגון מחדש משמעותי בצבא, שהוביל להקמת הרגימנט השלישי והמבנה הנוכחי.
מבנה ארגוני

הכוחות המזוינים של מלטה הוא ארגון בגודל חטיבתי המורכב ממפקדה ושלושה גדודים נפרדים, עם כוחות אוויר וימיים קטנים:
מטה הכוחות המזוינים של מלטה
הרגימנט הראשון: היא יחידת חי"ר בסדר גודל גדוד, המשמש ככוח הלוחם העיקר של הצבא. בשיגרר משמשת היחידה לצורכי בט"ש, שיטור וסיועה אזרחי.
יחידת המטה
פלוגת חי"ר A
פלוגת חי"ר B
פלוגת C למשימות מיוחדות
פלוגת הגנה אווירית ותמיכה באש
הרגימנט השלישי: היא יחידת לתמיכה קרבית עבו בסדרה גודל גדוד, המספקת סיוע קרוב לכוח הלוחם. בשיגרר אחרית היחידה לתחזוקה השוטפת ציוד של המערך הלוחם
יחידת המטה
פלוגת הנדסה
פלוגת חימוש וחבלה
פלוגת מערך טכני
הרגימנט הרביעי: היא יחידה עורפית לסיוע צבאי בסדרה גודל גדוד.
יחידת המטה
פלוגת תקשוב
פלוגת משטרה צבאית
פלוגת תובלה ואספקה
כנף האוויר של מלטה: יחידה זאת משמשת לצורך סיוע קרוב לכוח הלוחם בזמן מלחמה, ובזמן שיגרה משמשת לצורך איתור והצלה.
יחידת המטה
טייסת מבצעית
פלוגת מערך טכני
שייטת הים של מלטה: היא היחידה הימית של הכוחות המזוינים, ותפקידה העיקרי הוא בט"ש ושיטור ימי לאורך החופים.
יחידת המטה
פיקוד הגנת החוף
הפיקוד למשימות ימיות
פיקוד האי גוזו
פלוגת המערך הטכני
גלריה וסמלים

הכוחות המזוינים של מלטה באימון ללוחמה בפיראטיות
רונלד כנף האוויר של מלטה
מסוק השייך לכנף האוויר של מלטה
סמל כנף האוויר של מלטה
סמל הרגימנט הראשון של מלטה
הערות שוליים

↑  "List of national services responsible for border control" (PDF). ec.europa.com.
↑  "50-Year Anniversary of the Armed Forces of Malta". horizon.mt. 2023-04-21. נבדק ב-2024-07-09.
המחשבות הן חופשיות

המחשבות הן חופשיות (בגרמנית: Die Gedanken sind frei, "דִי גֶדַאנְקֶן זִינְד פְרַיְי") הוא שיר גרמני העוסק בחופש התודעה והמחשבה של האדם, וזכותו להרהר ולדמיין על תיקון העולם ככל אשר תאבה נפשו. השיר הופיע לראשונה בין השנים 1810–1820 בספר שנדפס בברן שבשווייץ, ומחברו לא ידוע, גם זהות המלחין לא ידועה.
הגרסה הפופולרית שוכתבה על ידי אוגוסט היינריך הופמן פון פאלרסלבן (שגם חיבר את המנון גרמניה) באוסף שירים משנת 1842.
השיר היה להמנונם הבלתי-רשמי של חברי המחתרת האנטי-נאצית "הוורד הלבן", ונאסר להשמעה בתקופת גרמניה הנאצית. ב-1942 השמיעה חברת המחתרת סופי שול את השיר מחוץ לבית הכלא באולם, שבו היה עצור אביה.
מילות השיר

מילות השיר בגרמנית הן:
,Die Gedanken sind frei, wer kann sie erraten
.sie fliegen vorbei wie nächtliche Schatten
Kein Mensch kann sie wissen, kein Jäger sie schießen
!mit Pulver und Blei: Die Gedanken sind frei
!Ich denke was ich will und was mich beglücket
.doch alles in der Still', und wie es sich schicket
,Mein Wunsch und Begehren kann niemand verwehren
!es bleibet dabei: Die Gedanken sind frei
,Und sperrt man mich ein im finsteren Kerker
.das alles sind rein vergebliche Werke
Denn meine Gedanken zerreißen die Schranken
!und Mauern entzwei: Die Gedanken sind frei
Drum will ich auf immer den Sorgen entsagen
.und will mich auch nimmer mit Grillen mehr plagen
Man kann ja im Herzen stets lachen und scherzen
!und denken dabei: Die Gedanken sind frei
,Ich liebe den Wein, mein Mädchen vor allen
.sie tut mir allein am besten gefallen
,Ich sitz nicht alleine bei meinem Glas Weine
!mein Mädchen dabei: Die Gedanken sind frei
השיר תורגם לגרסה מקוצרת בעברית על ידי יוסף בן-סיון (רייכרודל) בשם המחשֶׁבֶת חופשית:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הַמַּחְשֶׁבֶת חָפְשִׁית וּמִי יְגַלֶּנָּה,  חוֹלֶפֶת כַּצֵּל בַּלֵּילוֹת וְאֵינֶנָּה.  אֵין אִישׁ יֵדַעֶנָּה, צַיָּד יְצוּדֶנָּה,  עַל כֵּן נַחְלִיט: הַמַּחְשֶׁבֶת חָפְשִׁית!    | אֶחְשֹׁב כִּרְצוֹנִי עַל גִּיל וְעַל אֹשֶׁר,  בַּסֵּתֶר וּבַדְּמִי וּבְכָל שְׁעַת כֹּשֶׁר.  אֵין יָד שֶׁכּוֹבֶלֶת חֲזוֹן וְתוֹחֶלֶת,  אַחַת וּלְתָמִיד: הַמַּחְשֶׁבֶת חָפְשִׁית!    | וְאִם אֵאָסֵר בְּאֹפֶל הַכֶּלֶא  לָשָׁוְא, אַךְ לָשָׁוְא מַעֲשִׂים שֶׁכָּאֵלֶּה.  מַחְשֶׁבֶת שׁוֹבֶרֶת כָּל סְיָג וּמִסְגֶּרֶת,  חוֹמוֹת הִיא תָּמִיט הַמַּחְשֶׁבֶת חָפְשִׁית!  |
תרגום אחר -
המחשבות בנות חורין,
מי יחשוף טיבן,
בסביבה חולפות,
כצללים בלילות.
איש לא יידען,
צייד לא יצודן,
יוותר לעולמים:
המחשבות בנות חורין.
בתרבות

השיר הופיע בסדרת הטלוויזיה 1899 ששודרה ברשת נטפליקס.
ראו גם

ויקטור פראנקל
הליגה האדריאטית השנייה

| --- | --- |

 כינוי:  ABA2
 תחום:  כדורסל 
 ארגון:  יול"ב 
 מדינות:  סרביה סרביה, קרואטיה קרואטיה, סלובניה סלובניה, בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה, מונטנגרו מונטנגרו, מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית
 מירב הזכיות:  סלובניה קרקה נובו מסטו (2)
 תקופת הפעילות:  2017–הווה (כ־7 שנים) 
 אלופה נוכחית:  סלובניה קרקה נובו מסטו (2)
 מפעל גבוה:  הליגה האדריאטית
 https://druga.aba-liga.com/
 
הליגה האדריאטית השנייה (או בשמה הרשמי ליגת ABA2) היא החטיבה השנייה של הליגה האדריאטית, ליגת הכדורסל של רוב מדינות יוגוסלביה לשעבר: סלובניה, סרביה, מקדוניה הצפונית, קרואטיה, מונטנגרו ובוסניה והרצגובינה. הליגה מתקיימת במקביל לליגות מקומיות בכל אחת מהמדינות, בדומה ליורוליג. התאחדות הליגה האדריאטית היא חברה ביול"ב, וחברה מצביעה במועצת המנהלים של היורוליג.
החל מיוני 2020 הליגה כוללת 14 קבוצות. המשחקים נערכים בשיטת בית/חוץ. מנצחת העונה עולה למשחקי לליגה האדריאטית הראשונה, ובמקומה לליגה מצטרפת קבוצה שסיימה במקום האחרון בחטיבה הראשונה.
היסטוריית אליפויות

| עונה | אלופה | תוצאת הגמר | פיינליסטית | שיטת משחקים | עיר/ערים מארחות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017/2018 | סלובניה קרקה נובו מסטו | 73:87 | סלובניה קופר פרימורסקה | משחק גמר | סרביה צ'אצ'אק, סרביה |
| 2018/2019 | סלובניה קופר פרימורסקה | 3–0 | מקדוניה מזט סקופיה | סדרת הטוב מ-5 | סלובניה קופר, סלובניה, מקדוניה סקופיה, צפון מקדוניה |
2019/2020: העונה הופסקה ובוטלה בשל התפרצות מגפת הקורונה, ללא אלופה.
| 2020/2021 | מונטנגרו סטודנטסקי סנטאר | 161:170 (89:99, 72:71) | בוסניה והרצגובינה אוקק ספרס | שני משחקי גמר | מונטנגרו פודגוריצה, מונטנגרו |
| 2021/2022 | סרביה ק.ק. זלטיבור | 73:78ה | מקדוניה הצפונית מזט סקופיה | משחק גמר | מקדוניה הצפונית סקופיה, מקדוניה הצפונית |
| 2022/2023 | סלובניה קרקה נובו מסטו | 82:83ה | סלובניה הליוס סאנס | משחק גמר | סלובניה דומז'אלה, סלובניה |
תארים לפי קבוצות

| דירוג | שם קבוצה | מספר זכיות | מספר סגנויות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | סלובניה קרקה נובו מסטו | 2 | 0 |
| 2 | סלובניה קופר פרימורסקה | 1 | 1 |
| 3 | מונטנגרו סטודנטסקי סנטאר | 1 | 0 |
| 3 | סרביה ק.ק. זלטיבור | 1 | 0 |
| 5 | מקדוניה מזט סקופיה | 0 | 2 |
| 6 | בוסניה והרצגובינה אוקק ספרס | 0 | 1 |
| 6 | סלובניה הליוס סאנס | 0 | 1 |
תארים לפי מדינות

| דירוג | שם קבוצה | מספר זכיות | מספר סגנויות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | סלובניה סלובניה | 3 | 2 |
| 2 | מונטנגרו מונטנגרו | 1 | 0 |
| 2 | סרביה סרביה | 1 | 0 |
| 4 | מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית | 0 | 2 |
| 5 | בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה | 0 | 1 |
פיקס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  מערכת תשלומים מיידית (אנ')
 תקופת הפעילות:  5 באוקטובר 2020 – הווה (4 שנים)
 בעלות:  הבנק המרכזי של ברזיל
  
 אתר האינטרנט
 
פיקס (Pix) היא מערכת תשלומים מיידית שפותחה על ידי הבנק המרכזי של ברזיל ונכנסה לפעולה בנובמבר 2020. היא נועדה לאפשר תשלומים והעברות כספים מיידיות בין משתמשיה.
ראשית הפרויקט בסוף 2016, אז הפיץ הבנק המרכזי של ברזיל דו"ח על הפרויקט[דרוש מקור]. כוונות הייתה לייצר תחרות במערכת הבנקאות הברזילאית, ושנה לאחר הקמתה כבר נפוצה ברחבי המדינה.
מטרת הפרויקט

מטרתו הראשית של הפרויקט הייתה לאפשר כספים העברות מיידיות בין מגוון סוגי משלמים ומקבל תשלומים (כאשר כל אחד משלושת המגזרים: לקוחות פרטיים, עסקים והמדינה יכול לקבל ולשלם באמצעותה), יצירת אלטרנטיבה לאמצעי התשלום הקיימים והוזלת התשלומים במדינה ככלל.
המערכת איפשרה תשלומים מיידיים בין מגזרים אלה באמצעות מזהים ייחודיים למשתמשים השונים אשר מאפשרים להם לקבל תשלומים משאר חברי הרשת. לכל משתמש יש אפשרות ליצור מספר מזהים מוגבל.
הערות שוליים

↑  Maria Eloisa Capurro and Shannon Sims, Brazil’s Central Bank Built a Mobile Payment System With 110 Million Users, Bloomberg, 6 באוקטובר 2021
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאדאם טוסו סידני

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  שעווה
 על שם:  מארי טוסו
 כתובת:  דרלינג הרבור
 מיקום:  סידני
 מדינה:  אוסטרליה
 בעלים:  Merlin Entertainments 
 הקמה ובנייה
 תאריך פתיחה רשמי:  16 באפריל 2012
 מידות
 שטח:  1,800 מטרים רבועים
 קואורדינטות:  33°52′11″S 151°12′06″E﻿ / ﻿33.869756°S 151.201539°E﻿ / -33.869756; 151.201539
 אתר רשמי
 he
 
מאדאם טוסו סידני (באנגלית: Madame Tussauds Sydney) הוא סניף של רשת מוזיאוני השעווה מאדאם טוסו הממוקם בדרלינג הרבור, סידני, אוסטרליה.
היסטוריה

מאדאם טוסו סידני הוא סניפה השלושה עשר של רשת מוזיאוני השעווה מאדאם טוסו, אשר נפתח ב-16 באפריל 2012. זהו הסניף היחיד של הרשת ביבשת אוקיאניה.
בשנת 2015, קיים המוזיאון השקה של שלושה פסלים שונים בדמותה של זמרת הפופ האמריקאית מדונה. הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה של הרשת בה השקה כללה מספר פסלים בדמותו של אדם אחד.
מיצגים

המיצגים ממוינים לפי חדרים.
| האקדמיה המלכותית | היסטוריה אוסטרלית | היסטוריה ומנהיגי העולם | ספורט | גאווה | סידני בשידור חי | מארוול | אופנה | סרטים וטלוויזיה | ליגת הצדק | מסיבת האילומינטי של סידני |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ויליאם, נסיך ויילס | נד קלי | אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת | ליין ביצ'לי | קורטני אקט | טרוי סיון | וולברין | מירנדה קר | אריק באנה | סופרמן | כריס המסוורת' |
| קתרין, נסיכת ויילס | בנג'ו פטרסון | ברק אובמה | טים קייהיל | ליידי גאגא | הארי סטיילס | ספיידרמן | מייגן גייל | פול הוגאן | אקוומן | ליאם המסוורת' |
| צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת | צ'ארלס קינגספורד סמית' | מהאטמה גנדי | סאלי פירסון |  | פינק | איירון מן | אל מקפירסון | ברט ניוטון | וונדר וומן | ניקול קידמן |
|  | מארי מקילופ | בוב הוק | קתי פרימן |  | טיילור סוויפט | קפטן מארוול | דלתא גודרם | מל גיבסון | באטמן | ראיין גוסלינג |
|  | הנרי פארקס | ג'ון הווארד | גרג אינגליס |  | קית' אורבן |  |  | סטיב ארווין | פלאש | ג'וני דפ |
|  | הנרי לוסון | ג'וליה גילארד | דונלד בראדמן |  | ג'ימי בארנס |  |  | מרילין מונרו | סייבורג | דני מינוג |
|  |  | נלסון מנדלה | איאן ת'ורפ |  | ריקי מרטין |  |  | קרטיס סטון |  | אנג'לינה ג'ולי |
|  |  | אלברט איינשטיין | דילן אלקוט |  | ריהאנה |  |  | אי.טי. |  | קייט בלאנשט |
|  |  | אדי מאבו | לייטון יואיט |  | קיילי מינוג |  |  | אוליביה ניוטון-ג'ון |  | בראד פיט |
|  |  | ויקטור צ'אנג | שיין וורן |  | מייקל ג'קסון |  |  | ג'קי צ'אן |  | ברוס ויליס |
|  |  | מייגן, דוכסית סאסקס | גלן מקגראת' |  | קייטי פרי |  |  | אודרי הפבורן |  | לאונרדו דיקפריו |
|  |  | הנסיך הארי, דוכס סאסקס | סאצ'ין טנדלקר |  | דואה ליפה |  |  | אמנדה קלר |  | פריאנקה צ'ופרה |
|  |  |  | יאו מינג |  | דילג'יט דוסנג'ה |  |  | הית' לדג'ר |  | זנדאיה |
|  |  |  |  |  |  |  |  | ריי מאר |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  | איאן סמית' |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  | ג'ייקוב אלורדי |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  | וארון דאואן |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  | שאה-רוח' ח'אן |  |  |
הערות שוליים

↑  "Madame Tussauds has officially opened its doors in Australia", Merlin Entertainments, ‏16 April 2012
↑  3 new Madonna wax figures at Madame Tussauds Sydney – win tickets!, Madonna Underground
↑  The Royal Academy, Madame Tussauds
↑  Australian History, Madame Tussauds
↑  History & World Leaders, Madame Tussauds
↑  Sport, Madame Tussauds
↑  PRIDE, Madame Tussauds
↑  SYDNEY LIVE, Madame Tussauds
↑  Marvel Superheroes, Madame Tussauds
↑  Fashion, Madame Tussauds
↑  TV & Film, Madame Tussauds
↑  Justice League: A Call for Heroes, Madame Tussauds
↑  ILLUMINATE SYDNEY, Madame Tussauds
↑  AP, בחורף הזה, הוא חוזר: אי.טי נוחת במוזיאון השעווה, באתר ynet, 23 באוקטובר 2012
סידני בריז

סידני בריז (באנגלית: Sidney Breese‏; 15 ביולי 1800 – 27 ביוני 1878) היה עורך דין, חייל, סופר ומשפטן יליד ניו יורק, מחלוצי ההתיישבות באילינוי אותה ייצג בסנאט של ארצות הברית וכן שימש כזקן השופטים בבית המשפט העליון של אילינוי ויו"ר בית הנבחרים של אילינוי, והוא כונה "אבי הרכבת המרכזית של אילינוי".
ביוגרפיה > ראשית חייו

בריז נולד ב-15 ביולי 1800 בוייטסבורו שבניו יורק, והיה בנם השני של ארתור בריז (1770–1825) ואשתו הראשונה קתרין ליווינגסטון (1775–1808). סבו מצד אמו היה הנרי ביקמן ליווינגסטון. אחיו הבכור היה למפקד הצי האמריקני סמואל ליווינגסטון בריז (אנ'), והיו לו גם אחיות גדולות שרה בריז לנסינג (1795–1879) ואליזבת בריז סנדס (1796–1890) וכן אחות למחצה, שרה אן בריז ווקר (1811–1882). סמואל מורס היה בן דודו.
ביוגרפיה > השכלה

אמו של בריז מתה כשסידני היה בן שמונה, ולמרות שאביו התחתן בשנית, הכומר ג'סי טאונסנד עזר לגדל את בריז. במהלך תקופה זו, סידני התיידד עם בן דודו הרחוק (והמבוגר מעט) אליאס קיין, גם הוא בן למשפחת סקיילר מניו יורק. בהדרכתו של טאונסנד בריז נכנס לקולג' המילטון בגיל 14 בלבד, ולאחר מכן הועבר ליוניון קולג' ב-1816. בשנת 1818, הוא סיים את לימודיו במקום השלישי בכיתה של 64 והיה חבר באחווה של ניו יורק של פי בטא קפא. באילינוי בריז גם למד משפטים תחת קיין ב-1820.
ביוגרפיה > משפחתו

בשנת 1823 נישא בריז לאלייזה מוריסון (1808–1895), בתו של הסוחר העשיר ויליאם מוריסון. היו להם ארבעה עשר ילדים.
ביוגרפיה > חלוץ באילינוי

קיין עבר לטריטוריית אילינוי לאחר סיום לימודיו במכללת ייל ב-1814, והציע לבריז להצטרף אליו לאחר סיום לימודיו. בריז קיבל את הצעתו, ויהפוך לאחד מחלוצי אילינוי.
ביוגרפיה > עוזר מזכיר המדינה

אילינוי הפכה למדינה ב-1818 ולאחר שקיין הפך למזכיר המדינה של אילינוי, הוא מינה את בריז לעוזרו (וכן המשיך לפקח על לימודי המשפטים שלו). בריז גם התקבל ללשכת עורכי הדין של אילינוי בשנת 1821.
בשנת 1820, הבירה של אילינוי הועברה מקסקסקיה המועדת לשיטפונות במחוז רנדולף על נהר המיסיסיפי, לואנדליה שעל הכביש הלאומי (אנ'). בריז היה אחראי להעברת הרישומים של מחלקת המדינה, דבר שעשה באמצעות עגלה. הוא נשאר עוזר מזכיר המדינה עד תום מושב החקיקה ב-1821, אז חזר לקסקסקיה ופתח משרד עורכי דין עצמאי.
ביוגרפיה > מנהל הדואר של קסקסקיה

במקרה בשנת 1821, פנה אליו יום אחד במשרד עורכי הדין שלו ממחלקת הדואר כדי לקבל על עצמו את תפקידו של מנהל הדואר עבור קסקסקיה. בריז קיבל ולאחר מכן הרוויח עמלות על מכירת בולי דואר.
ביוגרפיה > תובע

בשנת 1822, בריז מונה לפרקליט המחוז השיפוטי השלישי באילינוי. הוא כיהן בתפקיד זה עד 1826, אז הודח על ידי המושל החדש, ניניאן אדוארדס. בשנת 1827, נשיא ארצות הברית ג'ון קווינסי אדמס הוויגי מינה את בריז לפרקליט פדרלי למדינת אילינוי. הוא נשאר בתפקיד זה עד שהנשיא הדמוקרטי החדש שנבחר אנדרו ג'קסון החליף אותו ב-1829.
ביוגרפיה > דוחות בריז

לאחר שעבר למשרד פרטי בעקבות פיטוריו ב-1829, ב-1831 החל בריז גם לרכז את הדוחות של בית המשפט העליון של אילינוי. אלו היו הספרים הראשונים שפורסמו באילינוי, ונודעו כ"דו"חות בריז". גם במהלך תקופה זו תחת השם הבדוי ר. ק. פלמינג הוא ערך את Western Democrat.
בשנת 1831 התמודד בריז לבית הנבחרים של ארצות הברית על מצע המעדיף את העברת כל הקרקעות הציבוריות לכל מדינה.
ביוגרפיה > מלחמת הנץ השחור

לאחר פרוץ מלחמת הנץ השחור (אנ') ב-1832, בריז התנדב לשירות צבאי, והתגייס כטוראי. לאחר מכן הוא קודם למייג'ור. הגדוד התאסף בבירדסטאון, מחוז קאס, אילינוי, וצעד לנהר אילינוי ליד פרו. לאחר שהגיע למחנה וילבורן, התפטר לוטננט קולונל תיאופילוס וו. סמית' (שופט בבית המשפט העליון של אילינוי), ובריז נבחר למלא את התפקיד הפנוי. תחת פיקודו שרתו רוברט אנדרסון, לימים קצין במלחמת האזרחים האמריקנית וזאכרי טיילור לימים נשיא ארצות הברית.
ביוגרפיה > קריירה משפטית נוספת

לאחר המלחמה חזר בריז לעיסוק פרטי במשפטים. בשנת 1833, הוא היה היועץ הראשי בהגנתו של שופט בית המשפט העליון של אילינוי תיאופילוס וו. סמית', אותו החליף בפיקוד הצבאי קודם לכן, במהלך משפט ההדחה שלו על ידי בית הנבחרים של אילינוי. השופט סמית' נשאר בתפקידו מכיוון שבבית המחוקקים לא התגבש רוב של שני שלישים הנדרש להדחה. בריז גם תכנן תוספת לעיר החדשה של שיקגו.
ביוגרפיה > קריירה משפטית נוספת > שופט מדינתי

לאחר הקמת בתי המשפט המחוזיים באילינוי בשנת 1835, מינה בית המחוקקים את בריז לשופט האחראי על המחוז השני. תיק שהוגש לבית המשפט שלו ב-1838 עניינו האם המושל (הוויגי ג'וזף דאנקן) יוכל להדיח מזכיר מדינה (הדמוקרטי אלכסנדר פופ פילד) ולמנות אחר. באווירה מפלגתית לוהטת, בריז מסר חוות דעת משפטית גרידא שאשרה את כוחו של המושל. על חוות הדעת הוגש ערעור לבית המשפט העליון, שם בוטלה חוות דעתו. כנקמה הדמוקרטים בבית המחוקקים של המדינה הגדילו את מספר השופטים בבית המשפט מארבעה לתשעה (אם כי המספר יצטמצם שוב בעקבות קבלת חוקת מדינה חדשה ב-1848), ובריז מונה לאחד משופטי בית המשפט.