stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוקדמות מונדיאל 1954 - אירופה
בית 9

שיטת המשחקים הייתה כמו בבית 5.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איטליה איטליה | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 7 | 2 | 5  |
| מצרים (1952–1958) מצרים | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 2 | 7 | -5  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 בנובמבר 1953 |  מצרים | 1 - 2 |  איטליה | אצטדיון הנסיך פארוק, קהיר צופים: 20,000 |
| 13 בנובמבר 1953 |  | (סיקור) |  | אצטדיון הנסיך פארוק, קהיר צופים: 20,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 בינואר 1954 |  איטליה | 5 - 1 |  מצרים | האצטדיון העירוני מילאנו, מילאנו צופים: 40,000 |
| 24 בינואר 1954 |  | (סיקור) |  | האצטדיון העירוני מילאנו, מילאנו צופים: 40,000 |
איטליה העפילה.
בית 10

שיטת המשחקים הייתה כמו בבית 1.
| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יוגוסלביה יוגוסלביה | 8 | 4 | 4 | 0 | 0 | 4 | 0 | 4  |
| יוון יוון | 4 | 4 | 2 | 0 | 2 | 3 | 2 | 1  |
| ישראל ישראל | 0 | 4 | 0 | 0 | 4 | 0 | 5 | -5  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 במאי 1953 |  יוגוסלביה | 1 - 0 |  יוון | אצטדיון העם היוגוסלביה, בלגרד צופים: 50,000 |
| 9 במאי 1953 |  | (סיקור) |  | אצטדיון העם היוגוסלביה, בלגרד צופים: 50,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 בנובמבר 1953 |  יוון | 1 - 0 |  ישראל | אצטדיון פנאתינייקוס, אתונה צופים: 30,000 |
| 1 בנובמבר 1953 |  | (סיקור) |  | אצטדיון פנאתינייקוס, אתונה צופים: 30,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 בנובמבר 1953 |  יוגוסלביה | 1 - 0 |  ישראל | אצטדיון גרדסקי, סקופיה צופים: 25,000 |
| 8 בנובמבר 1953 |  | (סיקור) |  | אצטדיון גרדסקי, סקופיה צופים: 25,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 במרץ 1954 |  ישראל | 0 - 2 |  יוון | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 55,000 |
| 8 במרץ 1954 |  | (סיקור) |  | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 55,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 במרץ 1954 |  ישראל | 0 - 1 |  יוגוסלביה | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 60,000 |
| 21 במרץ 1954 |  | (סיקור) |  | אצטדיון רמת גן, רמת גן צופים: 60,000 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 במרץ 1954 |  יוון | 0 - 1 |  יוגוסלביה | אצטדיון פנאתינייקוס, אתונה צופים: 25,000 |
| 28 במרץ 1954 |  | (סיקור) |  | אצטדיון פנאתינייקוס, אתונה צופים: 25,000 |
יוגוסלביה העפילה.
מושל מחוז פנזה

מושל מחוז פנזה הוא נושא המשרה הרמה ביותר במחוז פנזה.
בחירה

הנוהל לבחירתו וחניכתו של מושל אזור פנזה נקבע על פי החוק הפדרלי, אמנת מחוז פנזה והחוק על בחירת המושל. לראשונה נערכו בחירות למושל מחוז פנזה באפריל 1993, אחר כך נערכו באפריל 1998 ובאפריל 2002. בדצמבר 2004 בוטלו הבחירות הישירות למושלי מחוזות, במקום זאת מונו המושלים על ידי הנשיא בהמלצת הפרלמנט המחוזי. לאחר מכן במאי 2005 ובאפריל 2010 נבחר מושל מחוז פנזה על ידי נשיא רוסיה ואושר על ידי האספה המחוקקת המחוזית.
בשנת 2012 הוחזרו הבחירות הישירות, אך בתנאי שהמועמדים יעברו דרך הפילטר העירוני. על פי כללים אלה, הבחירות למושל נערכו בספטמבר 2015 ובספטמבר 2020.
מושלים

| # | המושל | המושל | שיוך מפלגתי | כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אלכסנדר קונדראטייב Александр Кондратьев |  | עצמאי | 24 באוקטובר 1991 12 באפריל 1993 (הפסיד בבחירות) | 24 באוקטובר 1991: מונה על ידי נשיא רוסיה בוריס ילצין |
| 2 | אנאטולי קובליאגין Анатолий Ковлягин |  | עצמאי | 12 באפריל 1993 18 באפריל 1998 (הפסיד בבחירות) | 11 באפריל 1993: נבחר בבחירות, ניצח בסיבוב הראשון (71% מהקולות) |
| ‏3 | ואסילי בוצ'קאריוב Василий Бочкарёв |  | רוסיה המאוחדת | ‏18 באפריל 1996 25 במאי 2015 (סיים כהונה) | קדנציה ראשונה. 12 באפריל 1998: נבחר בבחירות (60% מהקולות) |
| ‏3 | ואסילי בוצ'קאריוב Василий Бочкарёв |  | רוסיה המאוחדת | ‏18 באפריל 1996 25 במאי 2015 (סיים כהונה) | קדנציה שנייה. 14 באפריל 2002: נבחר בבחירות, (45.45 % מהקולות; לא התקיים סיבוב שני) |
| ‏3 | ואסילי בוצ'קאריוב Василий Бочкарёв |  | רוסיה המאוחדת | ‏18 באפריל 1996 25 במאי 2015 (סיים כהונה) | קדנציה שלישית. מונה על ידי נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין ב-11 במאי 2005. ב-14 במאי 2005 אושר על ידי צירי האספה המחוקקת של מחוז פנזה (42 בעד, מתנגד אחד). ב-26 במאי 2005 נכנס לתפקידו. |
| ‏3 | ואסילי בוצ'קאריוב Василий Бочкарёв |  | רוסיה המאוחדת | ‏18 באפריל 1996 25 במאי 2015 (סיים כהונה) | קדנציה רביעית. מונה על ידי הנשיא דמיטרי מדבדב ב-21 באפריל 2010, ב-29 באפריל 2010 אושר מינויו ברוב של 21 בעד בהצבעת האספה המחוקקת, 2 התנגדו). 26 במאי 2010: נכנס לתפקידו. |
| ‏4 | איוואן בלוזרצב Иван Белозерцев |  | רוסיה המאוחדת | ‏25 במאי 2015 23 במרץ 2021 (פוטר על רקע פרשת שחיתות) | 25 במאי 2015: מונה על ידי הנשיא ולדימיר פוטין כמושל בפועל עד לכניסתו לתפקיד של המושל הנבחר. |
| ‏4 | איוואן בלוזרצב Иван Белозерцев |  | רוסיה המאוחדת | ‏25 במאי 2015 23 במרץ 2021 (פוטר על רקע פרשת שחיתות) | קדנציה ראשונה. 13 בספטמבר 2015: נבחר בבחירות (86% מהקולות). הוא נכנס לתפקידו ב-21 בספטמבר 2015. |
| ‏4 | איוואן בלוזרצב Иван Белозерцев |  | רוסיה המאוחדת | ‏25 במאי 2015 23 במרץ 2021 (פוטר על רקע פרשת שחיתות) | קדנציה שנייה. נבחר בבחירות ב-13 בספטמבר 2020 (78.7% מהקולות). הוא נכנס לתפקידו ב-21 בספטמבר 2020. |
| — | ניקולאי סימונוב Николай Симонов |  | רוסיה המאוחדת | 23 במרץ 26 במרץ 2021 | ממלא מקום |
| — | אולג מלניצ'נקו Олег Мельниченко |  | רוסיה המאוחדת | 26 במרץ 2021 | מונה על ידי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין |
הערות שוליים

↑  Выборы Губернатора Пензенской области 2002
↑  "Указ о досрочном прекращении полномочий губернатора Пензенской области". Президент России (ברוסית). נבדק ב-2021-03-23.
| ראשי סובייקטים פדרליים של רוסיה |
| --- | --- | --- |
| סובייקטים פדרליים | סובייקטים פדרליים |  |
| ראשי רפובליקות | אדיגיה • אלטאי • בשקורטוסטן • בוריאטיה • צ'צ'ניה • צ'ובשיה • דאגסטן • אינגושטיה • קברדינו-בלקריה • קרליה • חקסיה • קומי • קלמיקיה • קאראצ'אי-צ'רקסיה • מארי אל • מורדוביה • צפון אוסטיה - אלניה • סאחה-יקוטיה • טטרסטן • טובה • אודמורטיה • קרים |  |
| מושלי חבלים מנהליים | אלטאי • קמצ'טקה • חברובסק • קרסנודאר • קרסנויארסק • פרם • פרימוריה • סטברופול • עבר הבאיקל |  |
| מושלי מחוזות | אמור • ארכנגלסק • אסטרחן • בלגורוד • בריאנסק • צ'ליאבינסק • אירקוטסק • איוואנובו • קלינינגרד • קלוגה • קמרובו • קירוב • קוסטרומה • קורגן • קורסק • לנינגרד • ליפצק • מגדן • מוסקבה • מורמנסק • ניז'ני נובגורוד • נובגורוד • נובוסיבירסק • אומסק • אורנבורג • אוריול • פנזה • פסקוב • רוסטוב • ריאזאן • סחלין • סמרה • סראטוב • סמולנסק • סברדלובסק • טמבוב • טומסק • טולה • טבר • טיומן • אוליאנובסק • ולדימיר • וולגוגרד • וולוגדה • וורונז' • ירוסלבל |  |
| ראשי ערים פדרליות וערים גדולות | יקטרינבורג • ולדיווסטוק • סוצ'י • קאזאן • מוסקבה • סנקט פטרבורג • סבסטופול |  |
| ראשי מחוז וחבלים אוטונומיים | המחוז היהודי האוטונומי • קמצ'טקה • חנטי ומנסי • צ'וקוטקה • ניינץ • ימלו-ננץ |  |
| מחוזות פדרליים | מחוזות פדרליים |  |
| נציגי הנשיא במחוזות הפדרליים | מרכז • המזרח הרחוק • סיביר • צפון-מערב • דרום • אורל • וולגה • צפון קווקז |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מטרופולין אולבני-סקנקטדי-טרוי

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במטרופולין:  899,262 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  42°39′42″N 73°45′49″W﻿ / ﻿42.661736111111°N 73.763580555556°W﻿ / 42.661736111111; -73.763580555556 
 אזור זמן:  UTC -5
  מפת מיקום  מפה מפורטת   הגדרות שונות לחלקים שנכללים באזור "מטרופולין אולבני-סקנקטדי-טרוי" (באדום – המחוזות שתמיד מוגדרים כמשתייכים לאזור המטרופולין. בורוד – המחוזות שלא תמיד מוגדרים כמשתייכים לאזור המטרופולין).  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מטרופולין אולבני-סקנקטדי-טרוי (באנגלית: Albany-Schenectady-Troy Metropolitan Area), המכונה גם מחוז הבירה (באנגלית: Capital District) הוא אזור מטרופולין שבמדינת ניו יורק אשר בארצות הברית שבמרכזו נמצאת בירת מדינת ניו יורק, העיר אולבני.
אזור המטרופולין הכיל מעל ל-870 אלף תושבים במפקד האוכלוסין של שנת 2010, מה שהפך אותו לאזור המטרופולין ה-58 בגודלו בארצות הברית נכון לאותה השנה. אזור המטרופולין משתרע על פני ארבעה מחוזות כאשר העיר המאוכלסת ביותר בתחום המטרופולין היא העיר אולבני.
אזור זה יושב לראשונה על ידי ההולנדים בתחילת המאה ה-17 ועבר לשליטת האנגלים בשנת 1664. אולבני היא עיר הבירה של מדינת ניו יורק משנת 1797 ואילך.
הערות שוליים

↑  Wechsler, Alan (21 באפריל 2006). "Region rich in business history". Albany Times Union. אורכב מ-המקור ב-30 באפריל 2006. נבדק ב-22 באפריל 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "About Albany and the Capital District Region of New York". albany.com. נבדק ב-2017-11-22.
| דגל ניו יורק מדינת ניו יורק |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | אולבני |  |
| אזורים גאוגרפיים | אגמי האצבעות • פארק אדירונדק • הרי קטסקיל • לונג איילנד • אפסטייט ניו יורק • מערב מדינת ניו יורק • עמק ההדסון • עמק מוהוק • רכס שאוואנגונק • אזור הספר של ניאגרה • מטרופולין אולבני-סקנקטדי-טרוי |  |
| היישובים הגדולים ביותר | ניו יורק סיטי • באפלו • יונקרס • רוצ'סטר • סירקיוז • אולבני • ניו רושל • מאונט ורנון • סקנקטדי • יוטיקה • וייט פליינס • טרוי • ניאגרה פולס • בינגהמטון • רומא • לונג ביץ' • פוקיפסי • נורת' טונאוונדה • ג'יימסטאון • אית'קה |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות ניו יורק |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוסעב חדר

מוסעב חדר (בערבית: مصعب خضر בתעתיק: מצעב חצ'ר; נולד ב-26 בספטמבר 1993 בח'רטום שבסודאן) הוא כדורגלן קטרי יליד סודאן המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת א-סד מליגת העל הקטרית ובנבחרת קטר.
קריירת מועדונים

חדר החל את הקריירה המקצוענית שלו בא-סד מליגת העל הקטרית. במשך השנים הושאל לשני מועדונים מליגת העל הקטרית, א-ריאן ואל-ערבי.
קריירה בינלאומית

ב-9 במרץ 2017 ערך חדר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קטר, בהפסד 1–2 לנבחרת אזרבייג'ן במשחק ידידות. הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע הזהב 2021, וערך הופעה אחת בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת קטר לטורניר מונדיאל 2022.
תארים

אליפות קטר (3): 2012/2013, 2020/2021, 2021/2022
גביע הליגה הקטרית (1): 2019/2020
גביע אמיר קטר (4): 2014, 2015, 2020, 2021
הגביע הקטרי (1): 2021
גביע השייח' ג'אסם (2): 2014, 2017
הערות שוליים

↑  Our national team squad for the #2022WorldCup באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הקטרית, 11 בנובמבר 2022 (באנגלית)
| נבחרת קטר – גביע הזהב 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 ע. חסן •  4 עפיף •  5 סלמאן •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 סוהיל •  9 מונטארי •  10 אל-היידוס •   11 אל-ביאתי •  12 בודיעף • 13 חדר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מוחמד • 18 עבד א-רזאק • 19 עלי • 20 אל-אחרק • 21 י. חסן • 22 ברשם • 23 מאדיבו • מאמן: סאנצ'ס |  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 ע. חסן •  4 עפיף •  5 סלמאן •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 סוהיל •  9 מונטארי •  10 אל-היידוס •   11 אל-ביאתי •  12 בודיעף • 13 חדר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מוחמד • 18 עבד א-רזאק • 19 עלי • 20 אל-אחרק • 21 י. חסן • 22 ברשם • 23 מאדיבו • מאמן: סאנצ'ס | קטר (מדינה) |
| נבחרת קטר – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 ע. חסן •  4 אל-ביאתי •  5 סלמאן •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 אסדאללה •  9 מונטארי •  10 אל-היידוס •   11 עפיף •  12 בודיעף • 13 חדר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מוחמד • 18 מוניר • 19 עלי • 20 אל-האג'רי • 21 י. חסן • 22 ברשם • 23 מאדיבו • 24 אל-חדרמי • 25 ג'אבר • 26 טארק • מאמן: סאנצ'ס |  1 א-שיב •  2 רו-רו •  3 ע. חסן •  4 אל-ביאתי •  5 סלמאן •  6 חאתם •  7 עלאא' א-דין •  8 אסדאללה •  9 מונטארי •  10 אל-היידוס •   11 עפיף •  12 בודיעף • 13 חדר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 ח'וח'י • 17 מוחמד • 18 מוניר • 19 עלי • 20 אל-האג'רי • 21 י. חסן • 22 ברשם • 23 מאדיבו • 24 אל-חדרמי • 25 ג'אבר • 26 טארק • מאמן: סאנצ'ס | קטר (מדינה) |
| נבחרת קטר – גביע הזהב 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 זכריא •  2 סוהיל •  3 שחאתה •  4 פרחאת •  5 סלמאן •  6 פתחי •  7 סאלם •  8 אסדאללה •  9 מונטארי •  10 אל-ביאתי •   11 עבד א-רזאק •  12 אל-מערפי • 13 חדר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 טארק • 17 עבדאללה • 18 מוניר • 19 עלי • 20 ג'אבר • 21 חסן • 22 ברשם • 23 מאדיבו • מאמן: קיירוש |  1 זכריא •  2 סוהיל •  3 שחאתה •  4 פרחאת •  5 סלמאן •  6 פתחי •  7 סאלם •  8 אסדאללה •  9 מונטארי •  10 אל-ביאתי •   11 עבד א-רזאק •  12 אל-מערפי • 13 חדר •  14 אחמד • 15 א-ראווי • 16 טארק • 17 עבדאללה • 18 מוניר • 19 עלי • 20 ג'אבר • 21 חסן • 22 ברשם • 23 מאדיבו • מאמן: קיירוש | קטר (מדינה) |
מגפת הקורונה בגאורגיה

| --- | --- |
Número de casos (azul) y número de fallecidos (rojo) en una escala logarítmica.
 תקופת המגפה:  פברואר 2020 – הווה (כ־4 שנים)
 במדינות או באזורים:  גאורגיה גאורגיה
 פתוגן:  נגיף ה-SARS-CoV-2
 מקור המגפה:  ??
 מקרי מוות:  17,070 ‏
 מקרי הדבקה:  1,842,046‏   • 48,428 מהם חולים פעילים
 הבריאו:  1,776,548 ‏ רענון נתונים
מגפת הקורונה, בה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה בגאורגיה, התפשטה אל המדינה בסוף פברואר 2020.
רקע

ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי כי נגיף הקורונה החדש הוא הגורם למחלת נשימה בקרב אנשים בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין, אשר דווח בפני ארגון הבריאות העולמי ב-31 בדצמבר 2019.
יחס המתים במקרה של מגפת הקורונה היה נמוך בהרבה מנגיף הסארס שהתפרץ בשנת 2003 בסין, אך ההדבקה מאדם לאדם היא גדולה ומשמעותית המשפיע בצורה מכרעת על מספר מקרי מוות באופן משמעותי.
התפשטות המגפה > לפני אבחון מקרה הראשון

ב-22 בינואר אמירן גמקרלידזה, ראש המרכז הלאומי לבקרת מחלות בגאורגיה (אנ') הזהיר את המטיילים הגאורגיים מביקור בווהאן, בה התפרץ לראשונה נגיף הקורונה. הוא טוען כי קיים סיכוי "קטן אך תאורטי" שהנגיף יכול להגיע לגאורגיה.
ב-26 בינואר רופאים גאורגים החלו לבחון נוסעים המגיעים למדינה מסין בשדות התעופה ברחבי המדינה כדי לגלות אם הם נושאים תסמינים של נגיף הקורונה.
ב-27 בינואר הודיעה גאורגיה על ביטול כל הטיסות מסין ומהעיר ווהאן, בה התפרץ לראשונה נגיף הקורונה לנמל התעופה הבינלאומי של טביליסי. המרכז הלאומי לבקרת מחלות החל לעקוב אחר עובדים סיניים הפועלים בבניית כביש מהיר בגאורגיה.
ב-28 בינואר הודיעה גאורגיה כי היא תפנה את אזרחיה ממחוז חוביי שבסין בעקבות התפרצות הנגיף. בנוסף על כך, גאורגיה אסרה על יבוא של חיות, כולל צבים ודגי נוי, מסין. טביליסי טענה כי האיסור יישאר בתוקף עד שארגון הבריאות הבינלאומי יכריז על סין כחופשית מנגיף הקורונה.
ב-29 בינואר הודיעה ממשלת גאורגיה כי משעה את הטיסות לסין וממנה עקב התפשטות נגיף הקורונה למשך חודשיים. בנוסף על כך, דווח במדינה כי שני מלחים סיניים אשר הוצבו בבאטומי והראו סימני חום גבוה הושמו תחת מעקב של המרכז הלאומי לבקרת מחלות בגאורגיה.
ב-30 בינואר ראש ממשלת גאורגיה, גיאורגי גאחאריה טען כי מערכת הבריאות במדינה מוכנה להגיב לנגיף הקורונה החדש אם תתפשט לגאורגיה.
ב-2 בפברואר דווח כי טורקיה וצרפת פינו 5 אזרחים גאורגים ממחוז חוביי בסין, שבה התפרץ לראשונה נגיף הקורונה.
ב-3 בפברואר הודיע משרד החוץ של גאורגיה (אנ') כי גאורגיה עומדת לצד סין ותומכת במאבקה בהתפרצות הנרחבת בשטחה, והודתה לטורקיה על שהציעה לפנות אזרחים גאורגים מווהאן.
ב-4 בפברואר דווח כי מרכז לוגאר של המרכז הלאומי לבקרת מחלות החל לבדוק את הבדיקות שביצע לאבחון נגיף הקורונה, וזאת לאחר קבלת ריאגנטים מגרמניה. בעבר היה עליו לשלוח דגימות בדיקה לגרמניה או להולנד לאישור.
ב-23 בפברואר הודיעה ממשלת גאורגיה על השעיית הטיסות לאיראן עקב התפרצות הנגיף ברפובליקה האסלאמית.
ב-24 בפברואר גאורגיה הזהירה את אזרחיה המבקרים באיטליה, בפרט באזורים הצפוניים במדינה, להימנע ממקומות ציבוריים ולשטוף את ידיהם באופן קבוע כאשר איטליה הופכת למוקד החדש של התפרצות הנגיף בעולם.
השפעה על הכלכלה הגאורגית

התפרצות נגיף הקורונה בגאורגיה גרם לתנודות קלות והשפיע על הכלכלה הגאורגית. הסימנים הראשונים למשבר הנגיף כבר ניכרים: 10 מלונות נסגרו, 90 אחוז מההזמנות בוטלו, מספר הנוסעים בשדות תעופה בגאורגיה פחת, מספר המטיילים הבינלאומיים המבקרים בגאורגיה פחת גם כן ושער המטבע הלאומי, הלארי הגאורגי פחת גם הוא.
השפעה על הכלכלה הגאורגית > שער המטבע הלאומי ומחירי הנפט

הבנק הלאומי של גאורגיה (NBG) (אנ') פרסם היום הצהרה בה נאמר כי הירידה שנערכה לאחרונה בשער החליפין קשור לחוסר הוודאות שנגרם כתוצאה מהתפרצות נגיף הקורונה שהועבר לשווקים הפיננסיים דרך אפיק הציפייה.
ב-NBG אמרו כי סיבה נוספת לירידת הגידול בהרבה היא ירידת מחירי הנפט הבינלאומיים. הירידה במחירי הנפט הבינלאומיים מצביעה על ירידת הביקוש הזר מצד שותפי הסחר של גאורגיה על ידי ייצוא נפט ועל ירידה אפשרית בהעברות הכספים. כתוצאה מכך, גדלו הסיכונים לצמצום תזרימי המט"ח, אשר באו לידי ביטוי בשוק המט"ח דרך אפיק הציפיות.
לעומת זאת, עקב מגבלת הטיסות האוויריות, יצומצם יצוא המטבע מגאורגיה למדינות זרות, כמו כן יופחת ייבוא שירותי התיירות, שישפיע לטובה על שער החליפין. במקביל הופחתה משמעותית ההסתמכות של גאורגיה על תשלומים ממדינות יצואניות נפט, שהיא גם גורם חיובי.
השפעה על הכלכלה הגאורגית > תיירות

גאורגיה השעתה את הטיסות עם סין, איראן ואיטליה כדי להימנע מהתפשטות נגיף הקורונה.
בפברואר אמרה שרת הכלכלה הגאורגית, נטלה טורנבה (אנ'), כי ענף התיירות של גאורגיה יאבד כ-10.75 מיליון דולר בעקבות איסור הנסיעות עקב התפרצות הנגיף.
בתי מלון, מסעדות, סוכנויות תיירות ומפעילי תיירות דורשים מהממשלה לדחות את מס התקציב והלוואות הבנקאות. בינתיים, מגזר האירוח של גאורגיה מנסה למזער את העלויות בגלל ירידה חדה בהכנסות.
ראש ממשלת גאורגיה, גאורגי קחריה, וקציני המנכ"ל של הבנקים המסחריים חתמו על הסכם ב-11 במרץ, שיביאו לתכנון פעולה שתומך במגזר התיירות.
מונה מירון

| --- | --- |

מונה מרון, אליפות ישראל בשחייה, יולי 2010
 לידה:  5 בנובמבר 1987 (בת 36)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה
 תת-ענף:  סגנון חזה
מונה מירון (נולדה ב-5 בנובמבר 1987), היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל במשחי החזה. ייצגה את ישראל באליפות אירופה (מדריד 2004).
ביוגרפיה

מירון התאמנה בקבוצת הפועל תל אביב בהדרכת הבנה קנצפולסקי ובקבוצת בני הרצליה בהדרכת סימון דוידסון.
ביוגרפיה > 2002

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2002 זכתה מירון במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:48.29 דקות, אחרי מירב שיקלר ממכבי קריית אונו (2:40.64 דקות) וענבל לבבי מהפועל עמק חפר (2:43.92 דקות).
ביוגרפיה > 2003 > אלופה ושיאנית ישראל

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2003 זכתה מירון ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי לגילאי 18-16 חדש של 34.19 שניות, לפני חנה פולישצ'וק ממכבי תל אביב כפר המכביה (35.25 שניות) ומירב שיקלר (35.54 שניות), במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:13.92 דקות ובמשחה ל-200 מטר לחזה בתוצאה של 2:38.81 דקות.
ביוגרפיה > 2003 > שיאנית ישראל (בריכת 25 מטר)

בתחרות שנערכה בקריית ביאליק (בריכת 25 מטר) בדצמבר 2003 קבעה מירון במשחה ל-50 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 33.18 שניות, שיפור לשיא בן ה-3 שנים של מירב שיקלר (33.41 שניות).
ביוגרפיה > 2004

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בבריכת השחייה של מכללת ספיר, במרץ 2004 זכתה מירון בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה ובמשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:11.36 דקות. שיא זה החזיק מעמד כ-3 שנים ונישבר על ידי יוליה בנך (1:11.08 דקות).
באליפות הפנימיה שנערכה במכון וינגייט במאי 2004 קבעה מירון במשחה ל-50 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 33.62 שניות, שיפור ב-3 מאיות השנייה לשיא בן ה-4 שנים של אולגה צינקר (33.65 שניות). שיא זה החזיק מעמד כשנתיים ונשבר על ידי דעאא מסארווה (33.24 שניות).
ביוגרפיה > 2004 > אליפות אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה במדריד, ספרד במאי אותה שנה סיימה מירון, במקום 23 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 34.03 שניות, במקום 28 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.89 דקות ובמקום 11 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם אניה גוסטומלסקי, ורד בורוכובסקי ומאיה פינקלר בתוצאה של 4:15.50 דקות. כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" במשחה ל-100 מטר חזה תוצאה של 1:14.47 דקות.
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה זכתה מירון ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 34.66 שניות ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:15.21 דקות, לפני חנה פולישצ'וק (1:16.01 דקות) ונסטיה קורוטקוב מהפועל ירושלים (1:16.17 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב הייתה שותפה לשיא ישראלי חדש לאגודות ביחד עם סיגל סימסולו, רותם פלד וקרן זיבנר 4:24:66 דקות, שיפור לשיא של אגודת מכבי קריית אונו בן ה-4 שנים 4:28:36 דקות.
ביוגרפיה > 2005

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק, במרץ 2005 זכתה מירון ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 33.79 שניות, לפני חנה פולישצ'וק (33.87 שניות) ודעאא מסארווה (33.94 שניות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:13.18 דקות, אחרי נסטיה קורוטקוב (1:12.23 דקות) ולפני חנה פולישצ'וק (1:14.59 דקות) ומדליית ארד, במשזחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:40.25 דקות, אחרי קורוטקוב (2:31.34 דקות) ופולישצ'וק (2:37.72 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2005 זכתה מירון במדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 34.47 שניות, אחרי דעאא מסארווה (33.72 שניות) ונסטיה קורוטקוב (34.42 שניות).
הערות שוליים

↑  אורי שטיפט, שני שיאים ישראלים חדשים באליפות ישראל, באתר ONE, ‏7 באוגוסט 2002
↑  שחייה: פינקלר ואיילון מצטייני אליפות ישראל, באתר ynet, 31 ביולי 2004
מועצה אזורית השרון התיכון

מועצה אזורית השרון התיכון הייתה מועצה אזורית שהתקיימה באזור השרון בין כפר סבא בדרום למועצה אזורית הדר השרון בצפון.
המועצה גבלה בצפון במועצה אזורית הדר השרון וטירה, בדרום במועצה אזורית הירקון, כפר סבא וקלקיליה, במזרח בקלקיליה ואזור השומרון ובמערב במועצה אזורית חוף השרון ורעננה.
המועצה הוקמה ביוני 1951, על-פי החלטה מ2 למאי 1951 (פורסם 31.5.1951), וכללה בעת הקמתה את הקיבוצים: רמת הכובש, אייל וניר אליהו, את המושבים: ירחיב, צופית, גן חיים ושדה ורבורג ואת החווה החקלאית תל אשר. בעת ההקמה התקיים דיון האם לצרף למועצה גם את נווה ימין שישבה על קרקעות שהוכללו בתחומי השיפוט של כפר סבא והוחלט לצרפה למועצה, הגם שהצירוף הרשמי התבצע רק בשנת 1955.
בשנת 1953, הצטרף היישוב החדש, שדי חמד למועצה. על יישובי המועצה נמנה גם פרדס גן חיים, בית ברל וקלמניה. בשנת 1967 צורף היישוב החדש צור נתן למועצה. כך נכללו במועצה סך הכל 13 יישובים.
כבר בשנת 1957 התנהלו דיונים על איחוד המועצה עם מועצה אזורית הירקון. אולם רק בשנת 1980 היא התאחדה עם מועצה אזורית הירקון ומועצה אזורית מפעלות אפק להרכבת מועצה אזורית דרום השרון.
בראש המועצה עמד בראשיתה עובדיה פורת. בשנת 1953 החליף אותו יעקב לנדוי, שכיהן בתפקיד בכל ימי קיום המועצה ואף עמד בראש המועצה המאוחדת דרום השרון, בראשיתה.
יישובי המועצה

פרדס גן חיים 1928
רמת הכובש, קיבוץ, נוסד 1932
צופית, מושב, נוסד 1933
גן חיים, מושב, נוסד 1935
שדה ורבורג, מושב, נוסד 1938
אייל, קיבוץ, נוסד 1949
ירחיב, מושב, נוסד 1949
ניר אליהו, קיבוץ, נוסד 1950
שדי חמד, נוסד 1952
צור נתן, נוסד 1966
בית ברל
קלמניה
נווה ימין
תל אשר (סך הכל: 13 יישובים).
הערות שוליים

↑  מועצות אזוריות חדשות, חרות, 16 באפריל 1951
↑  יישובי השרון בהתפתחותם, הצופה, 22 באפריל 1951
↑  מועצה אזורית השרון התיכון, דבר, 19 ביוני 1951
↑  המועצה האזורית דרום השרון, דבר, 30 בספטמבר 1951
↑  הוקמה המועצה האזורית השרון התיכון, דבר, 3 ביולי 1951
↑  שנה למועצה האזורית של השרון התיכון, דבר, 18 ביולי 1952
↑  נוה ימין למועצה האזורית השרון התיכון, דבר, 11 באפריל 1955
↑  מושב שדה חמד, דבר, 13 בספטמבר 1953
↑  מועצה אזורית בלתי מפלגתית, דבר, 12 במאי 1960
↑  דרום השרון - כך זה התחיל
↑  המוניציפליזציה של ההתיישבות היהודית בארץ לקראת סיומה, דבר, 8 באוקטובר 1957
↑  כפר סבא - במועצה אזורית השרון התיכון, דבר, 23 בינואר 1953
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312029505171
מושל מחוז ירוסלבל

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  מיכאיל יבראייב
 תחום שיפוט:  ירוסלבל 
 
מושל מחוז ירוסלבל הוא נושא המשרה הגבוה ביותר במחוז ירוסלבל, עומד בראש מחוז ירוסלבל. עד 2012, שימש גם במקביל כראש ממשלת מחוז ירוסלבל בשנת 2012.
המשרה נוצרה ב־3 בדצמבר 1991. המושל נבחר בבחירות ישירות כל 5 שנים.
המושל הנוכחי, מיכאיל יבראייב, מונה לממלא מקום ב־12 באוקטובר 2021.
סמכויות

סמכויותיו של מושל המחוז מוסדרות בסעיף 40 לאמנת מחוז ירוסלבל, לפיהן המושל:
מייצג את מחוז ירוסלב בפני גופי ממשל פדרליים, גופים ממשלתיים של גופים אחרים של הפדרציה הרוסית, גופי שלטון מקומי וניהול יחסי כלכלה, תוך זכות לחתום על חוזים והסכמים מטעם מחוז ירוסלבל;
קובע את הכיוונים העיקריים של מדיניות ממשלת מחוז ירוסלבל;
מפרסם חוקים, מאשרם על ידי חתימה או דוחה חוקים שאומצו על ידי הדומה המחוזית של ירוסלבל;
מגיש לדומה המחוזית דוח"ות שנתיים על תוצאות פעילות ממשלת מחוז ירוסלבל;
בעל זכות לדרוש כינוס של ישיבה יוצאת דופן של הדומה המחוזית, וכן לכנס את הדומה המחוזית שזה עתה נבחרה לישיבה הראשונה לפני המועד האחרון שנקבע באמנה;
יש לו את הזכות להשתתף בעבודת הדומה בהצבעה מייעצת;
לשלוח לדומה המחוזית את חוות הדעת הרשמית על המועמד המוצע למינוי לתפקיד התובע של מחוז ירוסלבל;
לשלוח לדומה המחוזית הצעה על מועמד למשרת ראש ממשלת מחוז ירוסלבל;
ממנה ומפטר את ראש ממשלת מחוז ירוסלבל, סגני המושל, סגני ראש הממשלה וראשי גופים של ממשלת מחוז ירוסלבל;
מרכיב את ממשלת אזור ירוסלב, מקבל החלטה על התפטרות הממשלה;
קובע את הרכב את מטה הממשלה;
קובע את מבנה הרשויות המבצעות של מחוז ירוסלבל;
נותן הוראות מחייבות לממשלת מחוז ירוסלבל ולחבריה, לגופים אחרים של המחוז;
יש לו את הזכות לבטל את החלטות ממשלת מחוז ירוסלבל ותקנות משפטיות של גופים אחרים במחוז ירוסלבל;
מבטיח את תיאום הפעילות של רשויות ממשלת מחוז ירוסלבל עם רשויות מדינה אחרות במחוז ירוסלבל, ובהתאם לחקיקה הרוסית, יכול לארגן את שיתוף הפעולה של הרשויות המחוז עם הממשלה הפדרלית, גופי השלטון המקומי ועמותות ציבוריות;
מעניק פרסים מטעם מחוז ירוסלבל;
מפעיל סמכויות אחרות בהתאם לחוקים הפדרליים, לאמנת המחוז ולחוקי מחוז ירוסלבל.