stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סברי מרנן (סדרת טלוויזיה)
הערות שוליים

↑  סברי מרנן נטפליקס, באתר Netflix, ‏2020-05-11(הקישור אינו פעיל, 18.10.2021)
↑  סברי מרנן, ‏סברי מרנן בימי קורונה | סברי מרנן, באתר ‏מאקו‏, 30 באפריל 2020
1 2 3  סברי מרנן, עונה 6 "ספיישל קורונה", באתר mako
↑  supercat, Δάκρυα και συγκίνηση των πρωταγωνιστών στο τελευταίο επεισόδιο της σειράς το «Σόι σου», Newsbeast.gr, ‏2019-06-26 (ביוונית) ‏ Το σόι σου יורדת משידור, 26 ביוני 2019
↑  עוד נציגים בארה"ב: "סברי מרנן" נמכרה ל-TBS, באתר ‏מאקו‏, 8 במאי 2014
↑   "Your Family or Mine", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  רן בוקר, אחרי 323 פרקים: "סברי מרנן" תרד מהמסך, באתר ynet, 17 בדצמבר 2024
↑  ירידה לצורך עלייה: רגע אחרי ההודעה על סופה של הסדרה - סברי מרנן חוזרת ובגדול, באתר מעריב אונליין, 17 בדצמבר 2024
↑  במציאות שווידניצה זהו שמה של עיר בדרום-מערב פולין
↑  לצפייה בפרק החל מהדקה 22:53
↑  פוסט שפרסמה רותם אבוהב בחשבון האינסטגרם שלה
↑  יום צילום אחרון ... סברימרנן ... עונה רביעית....הרגשה של בית, של משפחה, של דרך ארוכה ומשותפת... תודה לכולם היה לי לעונג ..., פוסט שפרסמה רותם אבוהב בחשבון האינסטגרם שלה
↑  קשת 12: לוח שידורי הטלוויזיה של ישראל, באתר ‏מאקו‏, 4 בספטמבר 2017
↑  עמי פרידמן, ועכשיו גם זמרת: שיר ראשון מאלבום הבכורה של גלית גיאת, באתר ynet, 9 באוקטובר 2017
↑  רותי זוארץ, ‏קובי פרג' בתפקיד חדש: "לעולם לא אוכל להבין מה זה לאבד חבר בקרב", באתר מעריב אונליין, 6 במרץ 2017
↑  פוסט שפרסמה רותם אבוהב באינסטגרם
↑  קריאת תסריטים של העונה השישית!!!!!!! של סברימרנן .... מתחילים צילומים עוד שבוע ...., ‏8 בדצמבר 2018
↑  רועי ברק, ‏רייטינג: "סברי מרנן" כבש את הפסגה עם 27.9% צפייה, באתר גלובס, 5 באוגוסט 2011
↑  דוד אברהם‏, רייטינג יומי: "האח הגדול" בשירות "סברי מרנן", באתר וואלה, 25 בינואר 2012
↑  רייטינג: "סברי מרנן" שוברת שיאי פסח, באתר ‏מאקו‏, 27 במרץ 2013
↑  אלכסנדר כץ, הצילו, הרייטינג יורד: הסלבס המבשלים איבדו 15% - ועדיין מובילים את הטבלה, באתר אייס, 21 בספטמבר 2014
↑  דוד ורטהיים‏, רייטינג סופ"ש: שי בשידור, באתר וואלה, 13 במרץ 2016
↑  אלכסנדר כץ, בגלל השידור לפנות בוקר: 4.6% לטקס פתיחת אולימפיאדת ריו, באתר ביזפורטל, 7 באוגוסט 2016
↑  נועה פרייס‏, בזכות הפיצול: אולפ"ש מתחזקת; אילה חסון יציבה, באתר וואלה, 4 בנובמבר 2017
↑  דוד ורטהיים‏, רייטינג סופ"ש: מתיחות בפריים, באתר וואלה, 15 ביולי 2018
↑  אלכסנדר כץ, סופה"ש של סברי מרנן והכוכב הבא, וקצת פחות של צביקה הדר, באתר אייס, 16 בדצמבר 2018
↑  אלכסנדר כץ, הבליץ של הרגע האחרון: כמה קיבלו הראיונות של נתניהו וגנץ?, באתר אייס, 15 בספטמבר 2019
↑  בעקבות פרק ספיישל מיוחד הנקרא "ספיישל קורונה", ששודר בעקבות משבר נגיף הקורונה הפרק עצמו התווסף לעונה השישית אשר הכילה 40 פרקים בלבד.
↑  עינת שחק, האח הגדול הדיחה את הכוכב הבא מראש הפריים במוצאי שבת, באתר אייס, 5 בינואר 2020
↑  שרון טל, רייטינג: לאן נעלמו הצופים של אופירה וברקו?, באתר אייס, 25 באוקטובר 2020
↑  הסדרה האהובה של קשת 12 נפרדה מהמסך: הרייטינג בפרק הסיום נחשף, באתר אייס, 15 במרץ 2025
מעלות דפנה

| --- | --- |

רחבה בשכונת מעלות דפנה
 מידע
 עיר:  ירושלים ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 תאריך ייסוד:  1972 
 מייסדים:  משרד השיכון
 קואורדינטות:  31°47′46″N 35°13′32″E﻿ / ﻿31.796209°N 35.225687°E﻿ / 31.796209; 35.225687
  (למפת ירושלים מוגדלת) מעלות דפנה(למפת ירושלים רגילה) מעלות דפנה(למפת הרי ירושלים רגילה) מעלות דפנה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מעלות דפנה he
 
מעלות דפנה היא שכונה בצפון ירושלים, הוקמה כחלק משכונות הבריח בשנות ה־70; גובלת בשכונת רמת אשכול וסנהדריה מצפון, שכונת שמואל הנביא ממערב, וגבעת התחמושת ממזרח. גבולה הדרומי של השכונה מוגדר על ידי רחוב שמעון הצדיק ושדרות בר-לב.
היסטוריה > הקמת השכונה

שכונת מעלות דפנה נבנתה החל מסוף שנת 1971 כחלק ממערך שכונות הבריח שנבנו בצפון מזרח העיר מיד לאחר מלחמת ששת הימים, כדי ליצור רצף התיישבות עברי בין ירושלים המערבית לבין הר הצופים. השכונה הוקמה על שטח ההפקר שהיה חלק מהקו העירוני. השם "מעלות דפנה" ניתן לשכונה על שם השיפוע בו היא בנויה ועל שם צמח הער אציל, ובדרך עקיפה זו חוגג השם את איחוד העיר בשנת 1967, מאחר שהיוונים והרומאים נהגו לקשט בעלי ער אציל (עלי דפנה) את ראשיהם של הקיסרים המנצחים כמעשה האל היווני אפולו[דרוש מקור]. בחלקה הדרומי של השכונה ממוקם מתחם הידוע בשם "ארזי הבירה", על שם החברה שבנתה אותו. במתחם הוקמו שיכונים לעולים חדשים, בחלקם על קרקע פרטית שהופקעה בשנת 1968.
היסטוריה > תכנון ועיצוב השכונה

מעלות דפנה תוכננה כשכונה קטנה לכ-4,000 תושבים וכמעט ללא רזרבות קרקע לבנייה עתידית. לשכונה אפיונים ארכיטקטוניים ייחודיים, הכוללים שימוש באלמנטים חיצוניים צורניים על המבנים כגון קשתות, זוויות, בליטות החורגות מקו הבניין ושיפועים, וזאת על מנת ליצור דו-שיח ארכיטקטוני עם מסורת הבנייה הירושלמית בכלל, וזו של העיר העתיקה בפרט. פרטים תכנוניים ייחודיים (לתקופת התכנון) כוללים שטחים ציבוריים נרחבים, מרכז מסחרי אינטגרלי במבני המגורים של השכונה, כנהוג בשכונות ותיקות, חצרות פנימיות לשימוש התושבים ולמעבר נוח בין בתי השכונה ולהולכי הרגל, ומשטחי דשא למשחקי ילדים. כן נבנו שני גשרים להולכי רגל ומגרשי החניה הוקמו בריחוק מה מהבניינים, על מנת למנוע תנועת כלי רכב ממונעים בתוך השכונה. תכנון ייחודי זה, הנוגד את התכנון של שכונות סמוכות (ובניגוד לרמת אשכול הסמוכה), זיכה את המתכננים בפרס רכטר.
היסטוריה > תמורות דמוגרפיות

בעשור הראשון של המאה ה-21, במסגרת מגמה הניכרת בשכונות רבות בצפון ירושלים, התרחשה תחלופת אוכלוסייה במסגרת התחרדות. במקום התושבים שאכלסו את השכונה עם הקמתה - חילוניים ובעלי מקצועות חופשיים, נכנסה אוכלוסייה חרדית, חלקם משפרי דיור מהשכונות הסמוכות שמואל הנביא, בית ישראל ושכונת הבוכרים וחלקם עולים חדשים מארצות הברית.
גנים בשכונה

גן וי רובינס - ברחוב קרל (יעקב שארל) נטר, הגן גדול ורחב ומשתרע ומתחבר לרחוב ארץ חפץ הסמוך לו.
גן מחל - ברחוב מחל פינת רחוב קרל נטר בתחילת רחוב מח"ל.
מוסדות בשכונה > בתי ספר וישיבות

ישיבת אור שמח – ישיבה לחוזרים בתשובה שבסיסה בירושלים, עם סניפים במקומות רבים בעולם. הישיבה נקראת על שם ספרו של הרב מאיר שמחה הכהן מדווינסק. מהרעיון להקמת הישיבה נהגה בידי הרב נח וינברג, שהיה גם ממקימי ישיבת התפוצות ובהמשך גם ישיבת אש התורה. הישיבה נוסדה בשנת 1970 בשם "שמע ישראל".
בית הספר רנה קסין – בית הספר התיכון השש-שנתי על שם רנה קסין, מיסודה של חברת אליאנס (כי"ח), פועל ברוח ההומניזם שייצג פרופ' קסין. בית הספר נחנך בספטמבר 1974 בנוכחות פרופ' קסין. החל משנת 2013, בית הספר שייך לרשת "דרכא". במקום לומדים תלמידים יהודים חילונים וערבים מהשכונות הצפוניות של ירושלים. מתוך עמדה כי האדם נמצא במרכז, וכי לכל אדם הזכות לשוויון הזדמנויות, בית הספר אינו מסנן תלמידים ואין בו הנשרה עד לסיום הלימודים.
בית הספר בית מרגלית – בית ספר יסודי לכיתות א' עד ח'. בית הספר שייך לחינוך העצמאי בירושלים, נוסד בשנת 1999. נקרא "בית מרגלית", על שמה של הרבנית מרגלית יוסף, רעייתו של נשיא מועצת חכמי התורה מרן הרב עובדיה יוסף.
מוסדות בשכונה > ספרייה עירונית

בסמוך לבית הספר רנה קסין שוכנת ספרייה עירונית על שם יוסף מאירהוף.
מוסדות בשכונה > בתי כנסת

בית הכנסת "משאת בנימין" – בית כנסת הקרוי על שם ספרו של רב העיר פודהייצה רבי בנימין אהרן סלניק שמקורות משפחתו מיהדות סלוניקי. התפילות הם בנוסח אשכנז, בית הכנסת מנציח את עולי הגרדום פעילי המחתרות האצ"ל והלח"י ואת קהילת פודהייצה באוקראינה שנספתה בשואה,  רב בית הכנסת בעבר היה הרב דוד לאו, והרב חיים אהרן קופמן, כיום  רב בית הכנסת הוא הרב לוי יצחק ליבסקינד.
בית הכנסת "יד שלום" – נוסח הספרדים ועדות המזרח, המנציח את ר' שלום צדיק ואשתו בתיה צדיק. שלום צדיק עלה לארץ ישראל מאיראן והיה התורם העיקרי לבניית בית הכנסת. ולזכרו נקרא בית הכנסת "יד שלום".
בית הכנסת "נחלת שמעון" – בית הכנסת הוותיק של הקהילה האמריקאית אשר הוקם בשנת 1989 ושוכן במקלט אחד הבתים (עם השלמת בית הכנסת "משכן יחיאל" המקום כבר אינו משמש לתפילות).
בית הכנסת "גן מח"ל" – קרואן המשמש בית הכנסת המוצב בגן מח"ל, ומשמש מתפללים מהקהילה האמריקאית בשכונה.
בית הכנסת "משכן יחיאל" – בית כנסת של הקהילה האמריקאית שנחנך בשנת 2022 תשפ"ב, רב בית הכנסת הוא הרב נחום אייזנשטין ממקורבי הרב אלישיב. המבנה כולל אולם תפילה גדול, שני חדרי תפילה קטנים, עזרת נשים בקומה נפרדת ואולם אירועים בקומת המרתף.
בית מרים גיטל – מרכז תורני בשלבי סיום הבניה. התורם העיקרי לבניית בית הכנסת הוא הרב יעקב ווינרעב מניו יורק אשר הנציח את חמותו הרבנית מרים גיטל שטרנבוך. זהו בית מדרש לכלל מקהלות האשכנזים, הכולל בית מדרש כמנהג הישיבות, ובית מדרש חסידי כמנהג קהילות החסידים. רב בית הכנסת הוא הרב משה וייס.
בית הכנסת טעמעשווער – בית כנסת חסידי. נוסח התפילה כמהרי"ץ דושינסקי או חסידי.
ישיבת אור שמח – המשתייך לקהילת החרדים מודרניים אמריקאים בעיקר עבור בחורי ישיבה צעירים.
אתרים סמוכים

בית ספר לשוטרים – נמצא בצמוד לשכונה נמצא ומשנות האלפיים, משמש כמטה אדמיניסטרטיבי של סוכנות האומות המאוחדות לפליטים אונר"א (UNRWA - United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East).
גבעת התחמושת – בצמוד לשכונה, שוכן אתר הנצחה לנופלים בקרבות מלחמת ששת הימים בירושלים בכלל ובגבעת התחמושת בפרט. האתר הוקם בשנת 1975, והמוצב הירדני שהיה במקום שולב בו כמוזיאון פתוח, על קיר המוזיאון חקוקים שמות 182 הנופלים במערכה על ירושלים במלחמת ששת הימים, ובמקום ניטעו 182 עצי זית לזכר הנופלים על הקרב בירושלים.
בסמוך לגבעת התחמושת נמצא שבט "העֹמר" של תנועת הצופים.
תחבורה

השכונה גובלת בשני קווי רכבת קלה: הקו האדום מצידה הדרום מזרחי, העובר לאורך רחוב בר לב; והקו הירוק, הנמצא בשלבי סלילה והקמה ועובר ברחובות שרגאי ושדרות אשכול.
גלריה

אחד ממוסדות ישיבת אור שמח הנמצא בשכונה.
בתי השכונה כפי שצולמו משדרות בר-לב.
תותח גבעת התחמושת בשכונת מעלות דפנה.
בתי מעלות דפנה והגשר הראשון של מעלות דפנה. הגשר נהרס לטובת הרכבת הקלה שאמורה לעבור ברחוב שרגאי.
בתי מעלות דפנה עם התותח הסמוך לשכונה, 2013.
מבט אווירי על שכונות מעלות דפנה גבעת המבתר רמת אשכול ושמואל הנביא, 2015.
בית הספר לשוטרים בשכונת מעלות דפנה ברחוב מח"ל, 2008.
רחוב פנימי בשכונה.
מבט על מעלות דפנה ממוזיאון קו התפר הבתים הקיצוניים בתמונה מצד שמאל.
מבט על בית בשכונה.
רחוב צדדי בשכונה בסמיכות לגן מחל.
רחוב בשכונה, משמאל המרכז המסחרי.
שכונת מעלות דפנה, מבט אל החלק האחורי של המרכז המסחרי.
הערות שוליים

↑  נעמי בן גור, הבניה צריכה לעצב נופים חדשים, למרחב, 28 בפברואר 1971
↑  צע"ת בעניין הפקעת קרקע לשיכון עולים, דבר, 30 ביוני 1972
↑  חולק פרס רכטר לאדריכלות, דבר, 31 בינואר 1975
↑  דוד ויצטום, ‏העיר שאיבדה את לבה, באתר גלובס, 10 במאי 2007
↑  נטע סלע, "ירושלים צריכה להיות חרדית", באתר ynet, 24 במאי 2006
↑  רנה קאסן הגיע לחנוכת בית ספר על־שמו במז' ירושלים, דבר, 9 בספטמבר 1974
↑  דרכא רנה קסין: הכירו את בית הספר המשלב למידה מעולה ותרבות ברמה הגבוהה בארץ, באתר כל העיר, 29 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007575275005171 
מבט ממעלות דפנה לכוון הכניסה לבית הספר רנה קסין
בית הכנסת יד שלום
סקס יבש

פעילות מינית יבשה. הבחורה מתחככת על הפין של הגבר דרך המכנסיים בעת ריקוד חיק.
סקס יבש (באנגלית: dry sex או dry humping) הוא סוג של יחסי מין ללא חדירה וללא חילופי נוזלים (אנ') בין המשתתפים. בפעילות מינית יבשה נוהגים בני הזוג לחכך את אברי המין שלהם, דרך הבגדים, על הגוף או על אברי המין של בן הזוג. פעילות זו לרוב נעשית בלבוש מלא או חלקי, ונהוגה לרוב אצל בני נוער לפני המעבר ליחסי מין מלאים. מכיוון שפעילות מינית יבשה יכול להוביל לאורגזמה, זוהי פעילות מינית מהנה שלא כרוכה בסיכון של היריון בלתי רצוי או הדבקה במחלות מין.
פעילות מינית יבשה לרוב נעשה בבגדים רכים ודקים כגון טרנינג, טייץ או לבוש תחתון. בדומה להתמזמזות ומשחק מקדים הוא כולל נשיקות, ליטופים ומגע באיברים האינטימיים. חיכוך אברי המין נעשה כאשר לפחות אחד מהמשתתפים לובש בגדים, ואין מגע של איבר מין בעור חשוף. ניתן בפעילות מינית יבשה לחקות תנוחות מין המדמות יחסי מין מלאים כגון חיכוך אברי מין בתנוחה המיסיונרית, או לדמות פעולות מיניות אחרות, כגון אוננות בה הגבר מעסה האיבר הנשי מעל הלבוש או הנדג'וב בה האישה אוחזת את הפין דרך הבגדים.
פעילות של פעילות מינית יבשה לרוב נהוגה אצל בני נוער שעוד לא התחילו לקיים יחסי מין מלאים או בזמן ריקוד חיק.
ההבדל בין סקס לפעילות מינית יבשה

כדי להיכנס להריון באמצעות יחסי מין עם חדירה הגבר צריך לפלוט את הזרע עמוק בתוך הנרתיק של האישה. מאחר שבפעילות מינית יבשה, במקרה של פליטה, הזרע נשאר לרוב בתוך התחתונים אין חשש להריון לא רצוי. הימנעות מחילופי נוזלים בין המשתתפים מונעת הדבקה במחלות מין. מגע של זרע בעור חשוף עלול להעביר מחלות מין כגון איידס אם ישנם בעור חתכים אך הסיכויים לכך קטנים מאוד. מין אוראלי ומין אנאלי אינם נחשבים כפעילות מינית יבשה אף על פי שאינם כוללים חדירה לנרתיק משום שיש חילופי נוזלים שעלולים להעביר מחלות מין. בדומה לזרע גם הנוזלים של הנרתיק עלולים לשאת מחלות מין ולכן החדרת אצבעות אינה נהוגה בפעילות מינית יבשה. במקרים נדירים כאשר היה מגע קודם של היד עם זרע החדרת האצבע עלולה להוביל את הזרע לעומק הנרתיק ולגרום להיריון.
יש המכנים בטעות כל יחסי מין ללא חדירה כפעילות מינית יבשה גם אם יש חילופי נוזלים כגון מגע ישיר של הזרע בעור, אך פעילות זו איננה נותנת הגנה מוחלטת כנגד מחלות מין. היא מתבצעת לרוב בין מבוגרים אשר אינם רוצים או יכולים לקיים יחסי מין עם חדירה.
השלכות בריאותיות

הבעיה הנפוצה ביותר היא שפשפת שנגרמת מחיכוך העור בבגדים העשויים מבד גס או מעור.
גם במקרה שאין חילופי נוזלים, מחלות מסוימות כגון הרפס, פפילומה, מולוסקום קונטגיוזום ועגבת מסוגלת לעבור במגע ישיר של עור בעור.
הערות שוליים

↑  Can you get an STD from a handjob or fingering?
↑  Can You Get an STD During Dry Humping?
| מיניות האדם |
| --- | --- | --- |
| תופעות פיזיולוגיות | זוויג • עוררות מינית • זקפה • נוזל טרום-שפיכה • סיכוך נרתיקי • אורגזמה (שפיכה נשית / שפיכה גברית) • היריון |  |
| בגרות מינית וחינוך מיני | התבגרות מינית • מניעת הריון • קונדום • מין בטוח • חינוך מיני • טיפול מיני • סרוגייט • מדריך למיניות |  |
| זהות | זהות מגדרית • זהות מינית • נטייה מינית (הומוסקסואליות / ביסקסואליות / לסביות / א-מיניות) • הטרוסקסואליות • אינטרסקס • טיפול המרה • גברים המקיימים יחסי מין עם גברים • נשים המקיימות יחסי מין עם נשים • יחסי מין הומוסקסואליים • יחסי מין לסביים |  |
| מין וחוק | חוק למניעת הטרדה מינית • גיל ההסכמה • הדבקת HIV במזיד‏ • גילוי עריות • מעשה מגונה • חוסר צניעות בציבור • מעשה מגונה בפומבי • אונס • התעללות מינית • ניצול מיני • הטרדה מינית • התנהגות מינית פסולה • אלימות מינית • מעשה סדום • בעילה אסורה בהסכמה • פדופיליה • חטיפת נשים |  |
| סקסולוגיה ותופעות היסטוריות | האבולוציה של הרבייה המינית • היסטוריה של ייצוגים מיניים • מיניות ברומא העתיקה • זנות ביוון העתיקה • זנות ברומא העתיקה • פדרסטיה ביוון העתיקה • המהפכה המינית |  |
| זוגיות וחברה | חיי מין • משיכה מינית • אהבה • מונוגמיה • פוליאמוריה • מין מזדמן • סווינגינג • נישואים • פיקוח ילודה • פאראפיליה • מופקרות • דת ומיניות • התנזרות ממין • הון ארוטי • אתיקה מינית • אובייקטיפיקציה מינית • מתאם אינטימיות • דיבור ארוטי • סלנג מיני |  |
| יחסי מין | מין קבוצתי • מזמוז • אוננות • משחק מקדים • החדרת אצבעות • תנוחות מין • יחסי מין מחוץ לנישואים • יחסי מין ללא נישואים • יחסי מין ללא חדירה • מין אוראלי • מין אנאלי • מציצה עצמית • BDSM • פטיש לכפות רגליים • פטישיזם (סקסולוגיה) • פטיש לכפות ידיים • פוטג'וב • הנדג'וב • אורגיה • גאנג באנג • שלישייה • רביעייה • סייברסקס • שיחה ארוטית • חנק ארוטי • מעגל מאוננים • יחסי מין בפומבי • קשירה • קונילינגוס |  |
| שירותי מין | תעשיית המין • ארוטיקה • פורנוגרפיה • סרט פורנוגרפי • תיירות מין • מוזיאון מין • מועדון מין • מועדון חשפנות • חשפנות • זנות (זנות קטינים / זנות גברית / בית בושת / עבדות מין) • יחסי מין תמורתיים • חנות מין • אביזר מין • בובת מין • מכונת מין • רובוט מיני |  |
שיווה

ערך זה עוסק באל ההינדי. אם התכוונתם לאלת האהבה והפריון הסלאבית, ראו .
| --- | --- |

 תרבות:  הינדואיזם, ג'ייניזם 
 מקום מגורים:  הר קאילאש 
 אלים מקבילים:  Maheśvara 
 בן או בת זוג:  פרוואטי, Sati 
 צאצאים:  גנש, אייאפן, סקאנדה, אשוקאסונדרי 
 
פסל של שיווה עושה מדיטציה בבנגלור
פסל של שיווה הממוקם מעל נהר הגנגס ברישיקש, הודו
ציורים של שיווה ומא גנגה בואראנאסי שבהודו
פסל שיווה
פסל לינגאם של שיווה במקדש בקטמנדו שבנפאל
שיווה (מסנסקריט: शिव, [ɕɪʋɐ]) הוא אחד האלים המרכזיים בהינדואיזם. יחד עם ברהמא הבורא ווישנו המקיים, שיווה הוא האחראי על הרס ובריאתו מחדש של העולם.
על פי הפוראנות, באחרית הימים עתיד שיווה לרקוד ריקוד הרס אשר יכלה את היקום כולו. הוא בעל שש ידיים. שיווה הוא נאגוואל, כלומר מוליך, או מדריך, אדם שאין לו ברירה אלא לקחת אחריות על חייהם של אחרים. יחודו של כל נאגוואל הוא בכך שתשומת לבו יכולה להיות בשלושה מקומות במקביל - תפיסה ״תלת־ממדית״ של המציאות והתודעה.
שיווה מתואר במקומות מסוימים כמעין נקודת אמצע בין וישנו, אלוהים, לבין הנשמות שאינן אלוהים הכוללות הן את היצורים החיים והן את הדווים, היצורים השמימיים השולטים על הטבע בעולם החומרי. מקומו של שיווה נמצא בין העולם החומרי לבין הוויקונטהא, העולם הרוחני שהוא ממלכתו של וישנו. במובן הזה שיווה הוא מעין האצלה של וישנו לצורך העולם החומרי.
פרוואטי, בת זוגו של שיווה, היא המייצגת את האנרגיה החומרית ואת המאיה (אשליה). האיחוד בין שיווה לפרוואטי הכולל שלל תיאורים מיניים הוא המצב בו מתעברת הבריאה החומרית על ידי כוח אלוהי עליון. ילדיהם של שיווה ופרוואטי הם גנש וקרטיקאיה.
תיאורים וסיפורים על שיווה

שיווה מתואר כיוגי סגפן היושב דרך קבע בהגות מדיטטיבית. על כן הוא ידוע גם בשם מהא-יוגי, הגדול והקדוש מבין היוגים. מקומו של שיווה הוא בהרי ההימלאיה, שם הוא יושב ומודט כאחד היוגים. תוך כדי ישיבתו, הוא חוסם את נהר הגנגס בשיערו המסודר כמעין סכר על מנת שלא יציף את העולם כולו ומותיר אך לזרם מים אחד לזרום במורד ההר. לגופו הוא לובש עור של טיגריס והוא עונד נחשים כתכשיטים. נשקו הוא הקלשון המשולש ובמיצחו עין שלישית אשר כל עת שהיא נפקחת בוקעת ממנה אש איומה אשר ביכולתה לכלות את היקום כולו. כלי רכבו של שיווה הוא השור ננדי.
לצד שלל התיאורים המיניים האופפים אותו, שיווה מוצג לרוב דווקא כנזיר סגפן. בפוראנות מסופר כי ברגע שקמאדווה, אל התאווה, ירה אחד מחצי התאווה שלו על שיווה ובכך גרם לתאוותו לבעור אל אשתו פרוואטי, בערה חמתו של שיווה והוא שרף את קמאדווה באש אשר בקעה מעינו השלישית.
גרונו של שיווה כחול. הוא הפך לכחול בעת שבלע את ים הרעל אשר נוצר כתוצר לוואי שעה שחבצו האלים והשדים את ים החלב. מטיפה אחת של הרעל אשר נפלה על האדמה נוצרו הנחשים והעקרבים. היום בו בלע שיווה את ים הרעל מצוין בחג השיווה-רטרי הנחגג מדי שנה על ידי ההינדים.
פולחן שיווה

שיווה הוא אחד האלים הפופולריים ביותר בקרב ההינדים. כבעלה של פרוואטי, אלת הטבע החומרי, ביכולתו להעניק ברכות חומריות לרוב. בשל היותו אל ההרס ביכולתו להשמיד את המידות הרעות אשר בתוכנו. בשל היותו לוחם גדול ורב כוח הוא מספק הגנה. בשל היותו גדול היוגים הוא הגורו הגדול אליו פונים המחפשים אמת. ובשל קרבתו לשדים ורוחות הוא קשור בטנטרה ובמאגיה שחורה.
עיקר הפולחן שסביב שיווה נעשה על ידי השיווה-לינגם, צלם קדוש הכולל צורה פאלית המייצגת את שיווה המוצב על צורה ואגינאלית המייצגת את פרוואטי. השיווה-לינגם מייצג את האיחוד הקוסמי בין הכוח הזכרי של שיווה לבין הכוח הנקבי של פרוואטי. לרוב מעוטר השיווה-לינגם בנחש קוברה המסוכך עליו, זאת בשל תיאורו של שיווה כעוטה נחשים על גופו. לשיווה לינגם נהוג לסגוד על ידי שטיפתו במים או בחלב.
זרעיו המחוספסים של צמח הרודרקשה, אשר צמח לראשונה במקום בו נחתו דמעותיו של שיווה, משמשים להכנת מחרוזות תפילה לחסידיו של שיווה. סאדואים וברהמנים רבים נוהגים לענוד מחרוזות שכאלו ולהשתמש בהם כדי לספור את המנטרות שהם אומרים בזמן מדיטציה.
סימלו של שיווה, אותו נוהגים חסידיו לסמן על מצחם, הוא שלושה קווים אופקיים המייצגים את שלוש הגונות, מידותיו של החומר.
המנטרה העיקרית הנאמרת בהקשר לשיווה היא: אום נמה שיוויה ("אום, משתחווה אני לשיווה").
ראו גם

נטראג'ה
מהא שיוורטרי
ירון חי מנשה

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1975 (בן 50) תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  המכללה האקדמית ספיר 
 עיסוק:  שדרן רדיו שחקן תיאטרון עיתונאי מדבב
 מעסיק:  כאן 88 כאן גימל רדיו ארץ
 
ירון חי מנשה (נולד בשם ירון יעקב-חי מנשה ב-7 בינואר 1975) הוא שדרן רדיו, שחקן תיאטרון, עיתונאי ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה

ירון חי מנשה נולד וגדל בתל אביב. עד גיל שמונה הוא ומשפחתו גרו במרכז העיר, ליד תיאטרון הבימה, ולאחר מכן עברו לצפון העיר. אימו גננת ואביו עצמאי בתחום הנירוסטה למפעלי מזון.
ירון  למד בבתי הספר היסודיים "גבריאלי הכרמל" ו"מגן" שבתל אביב, ובתיכון "עירוני מקיף י"ט עמל ליידי דייוויס תל אביב". ב-1995 סיים לימודים בבית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי" ברמת גן. בשנת 2014 החל את השלמת לימודיו לתואר ראשון בתקשורת, יצירה וביקורת במכללת ספיר.
שירת בצה"ל כחובש החייאה, מנהל מרפאה וחובש גדודי בגדוד שריון 195, חטיבה 500.
ביוגרפיה > רדיו

ב-1995, עם סיום לימודיו בבית צבי, פנה אל יואב גינאי, מנהל תחנת רדיו 88 'קול הדרך' שנפתחה בתקופה זו, והחל לעבוד ברדיו במגוון תפקידים - עורך, שדר, מפיק, כתב תרבות ועורך מוזיקה של קול ישראל רשות השידור (רשת ב', רשת ג' ו-88FM). בתחילת דרכו הוא הושפע מהדרכתם של גינאי ושל אהוד מנור, באשר להגשה נכונה, דיוק מוזיקלי ויחס חם לכל אמן שהוא משמיע. לימים יישם את מה שספג מהם בתוכניות "רדיו ראשונים" ו"חי בערב" והחל לקדם בהן מוזיקה של אמנים והרכבים חדשים.
תחילה שידר מנשה מסוף 1995 בתוכניות רגילות כמחליף, ומ-1996, קיבל רצועות רדיו קבועות. מ-1995 ועד 2010, בימי שבת בבוקר, הגיש את התוכנית "60.70.88", בעריכתה המוזיקלית של עליזה דישטניק. בין היתר הגיש את התוכנית "רדיו הראשונים" בעריכתה של קריסטינה גוליאט, ולאחר מכן בעריכתו ובשיתוף דן שפיר. התוכנית התמקדה במוזיקה אלקטרונית ומוזיקה חדשה, ובשלב מסוים הפכה לתוכנית אירוח אמנים חדשים באולפן, המשדרת סינגלים ואלבומים חדשים.
מ-15 בינואר 2012 החל להגיש מדי ערב את התוכנית "חי בערב: מגזין המוזיקה של 88FM", בה מוגשים תכנים הקשורים להופעות ואירועים המתקיימים בכל ערב ברחבי הארץ. התוכנית עוסקת גם בקידום אמנים והרכבים חדשים. היא כוללת ראיונות, אירוח האמנים וחדשות מוזיקה סביב אקטואליה מוזיקלית בארץ ומחוצה לה.
עם סגירת רשות השידור ב-2015, החל לשדר תוכנית יומית בכאן 88 ולסירוגין בכאן גימל. לאחר שעזב את כאן 88 החל להגיש תוכנית שבועית ברדיו ארץ בה ארח אומנים לג'אם מוזיקלי באולפן. מאז סגירת רדיו ארץ, הוא עובד כקריין פרילאנס ומגיש תוכניות ספיישל ברדיו קול השפלה של בית הספר דה שליט ברחובות, מתחנות הרדיו החינוכי ותאגיד השידור כאן.
ביוגרפיה > תיאטרון

ירון משחק בהצגות מסחריות והצגות ילדים מאז סיים את לימודיו בבית הספר לאמנויות הבמה "בית צבי" ב-1995. בין היתר שיחק במחזות הזמר: "עליסה בארץ הפלאות" בבימויו והפקתו של מנחם גולן; "פינוקיו" (בנדה הפקות); "תפו ופוזה" בהפקת תיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער ובבימויה של נועה לב; ו"התרנגולים 2000" (מופע התרנגולים הצעירים של נעמי פולני), ערב משירי להקת התרנגולים, שעלה במיוחד לפסטיבל ישראל ב-1998 ומאז הועלה בתיאטראות כ-3 שנים ברציפות.
ירון הוא שחקן הבית של "התיאטרון שלנו" ומשתתף בהצגות הילדים "דירה להשכיר", "חלומות של חתולים", "עכבר העיר ועכבר הכפר", "הדייג ודג הזהב", "שימו לב גם אלי" ו"בנצי", כולן בהפקת "התיאטרון שלנו" כתב וביים רונן גולדפרב פלד.
ביוגרפיה > בימוי ודיבוב

ירון ביים ודיבב סרטים וסדרות מצוירות. בגיל 15 דיבב את הסדרה "הלב" בתפקידים שונים, בבימויה של שפרירה זכאי. בין היתר דיבב את הסדרות: "הבילבילים" בהטלוויזיה החינוכית הישראלית, "פוקימון", "דיג'ימון", "אמא התכווצתי", "מרווין הסוס המרקד", "סימסלה גרים" בתפקיד שאדו הקיפוד בסוניק x.
ביוגרפיה > הדרכות

ירון חי מנשה מדריך טיולים ומורה דרך בחו"ל מאז שנת 2011 דרך חברת רימון טיולים מאורגנים וכעצמאי. יעדי הטיולים שהוא מוציא לחו"ל מתאימים לקהל הרחב ולמשפחות: ספרד, איטליה, לפלנד, איחוד האמירויות, טורקיה, סין ויעדים אחרים.
משנת 2000 ירון משמש כמדריך ספורט וכושר. אחרי סיום לימודיו במכללת סטודיו B, התחיל לעבוד כמדריך סטודיו במועדוני כושר וסטודיואים שונים כמו: מדיספורט, רשת מועדוני הכושר ספייס - שם ניהל את סטודיו ספייס שנקין תל אביב והרצליה ורשת גרייטשייפ. משנת 2010 משמש כמדריך בסטודיו של מרכז הספורט באוניברסיטת תל אביב ומתמחה בעיקר בעבודה על חיזוק שרירי הליבה, יציבות, הליכה ועמידה נכונה.
הערות שוליים

↑  התיאטרון שלנו
רוברט מיצ'ם

| --- | --- |

 לידה:  6 באוגוסט 1917 ברידג'פורט, קונטיקט, ארצות הברית
 פטירה:  1 ביולי 1997 (בגיל 79) סנטה ברברה, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Robert Charles Durman Mitchum 
 סוגה מועדפת:  סרט אפל   פילם נואר
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1942–1996 (כ־54 שנים)
 מקום לימודים:  Haaren High School 
 צאצאים:  כריסטופר מיצ'ם 
 פרסים והוקרה:  פרס דונוסטיה (1993)  גלובוס הזהב על שם ססיל ב. דה-מיל (1992)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
רוברט צ'ארלס דורמן מיצ'ם (אנגלית: Robert Mitchum‏; 6 באוגוסט 1917 – 1 ביולי 1997) היה שחקן קולנוע וזמר אמריקאי. מיצ'ם זכור בעיקר בשל הופעותיו בסרטים בסגנון הסרט האפל וכמבשר דמות האנטי-גיבור בשנות החמישים ושנות השישים.