stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוזביי גרד
ביוגרפיה

קוזביי גרד (שמו האמיתי קוזמה פבלוביץ' צ'ייניקוב) נולד ב-2 (14) בינואר 1898 (או 1898) בכפר בוקצ'יווקו (כיום בוגשה דוקיה) במחוז וייאטקה. היה הבן החמישי במשפחה. בגיל 7 איבד את אביו והאם שלחה אותו לבית הספר היסודי. המורה, שראתה את יכולותיו, שלחה אותו לבית הספר בוואוווז.
בשנת 1912 הוא התקבל לסמינר המורים בקוקרה. שם זכה לכבוד רב. בכל המקצועות פרט למתמטיקה היו לו ציונים מצטיינים. ב-3 במאי 1916 סיים את הסמינר. באוקטובר 1916 מונה לעומד בראש בית הספר הדו-כיתתי בבוליאוצ'ינה.
בינואר 1918 מונה כחבר הנהלת איגוד המורים המחוזי וכעומד בראש המחלקה הוונטית במחלקה המחוזית לחינוך. עבד במלמיז' ופיתח פעילות ערה להשכלת האוכלוסייה המקומית: הקים במושבות להקות דרמה, כתב להן מחזות ותרגם יצירות של מחזאים רוסים. בתקופה זו הפך למתכתב של העיתון הבולשביקי באודמורטית "גודיירי" ("רעם").
בין אפריל לדצמבר 1919 נסע לקורסים במוסקבה במשרד החינוך העממי, וחזר לעסוק בהשכלת עמו. במרץ 1920 הוזמן לעבוד בנציבות האודמורטית כעומד בראש מחלקת ההוצאה לאור. בשנים 1922-1926 למד במכון הספרות והאמנות הגבוה של וסילי ברוסוב במוסקבה. לאחר סיום הלימודים עבד במוזיאון המרכזי של איז'בסק.
פעילות מדעית

גרד היה היוזם של הקמת הראשון חברה ללימוד התרבות האודמורטית, עוד בהיותו סטודנט. טרם המהפכה עשה רבות למען השכלת עמו. בנובמבר 1918 היה המארגן של החברה התרבותית-חינוכית הווטית, שערכה פעולות רבות כולל הופעות והצגות בשפה האודמורטית. גרד האמין שהשפה האם היא הכלי העיקרי להשכלת כל עם, ולכן ההשכלה של האודמורטים צריכה להתבסס על השפה והתרבות הלאומית שלהם.
בתקופת לימודיו במכון ברוסוב עסק גרד בחקר היצירה העממית והמנהגים של האודמורטים. כדי למשוך עוד אנשים לנושא הוא יזם את הקמת האגודה "בוליאק". בתקופה זו החל טרור פוליטי בברית המועצות ומלחמה בלאומנות. מנהיגי האגודה, ובכללם גרד, הואשמו בצרות לאומית ובשאיפה להתנתק מברית המועצות. התנועה הקיבוצית (קרייבדצ'יסקה) שקעה, ובשנת 1928 האגודה "בוליאק" נסגרה.
בתקופה קצרה זו של יצירה פרסם גרד יותר מ-120 מאמרים על נושאי תרבות ומדע (כ-40 מהם ברוסית, 5 - בהונגרית, פינית וגרמנית), והוציא יותר מ-20 ספרים משלו, כולל 3 אסופות שירים ופואמות ו-3 אסופות שירים עממיים.
גרד הניח את היסודות לספרות הילדים האודמורטית-סובייטית. הוא פרסם למעלה ממאה שירים ופואמה אחת "דובים" (גונדירס) על פי מוטיבים עממיים. עבור תלמידי בית הספר היסודי כתב גרד ספרי קריאה "גשם חם", "דרך חדשה", תרגם 5 ספרי לימוד מרוסית, וכן תרגם את המחזה "מכל התכונות" מאת טולסטוי והמחזות של פ. זמויסקי ו-ו. ביאנקי.
על ידי להקות תיאטרון חובבים בשנות השלטון הסובייטי הועלו לראשונה המחזות של גרד "על דרך האור", "העדים" ו"הקוסמת". בספר השירים "הנגן" [קריאה פונטית: קרזצ'י] בשני החלקים הראשונים שיקף את העבר של העם האודמורטי, ובאחרים שיר את המהפכה. בשיר "לאיז'בסק" ובפואמה "המפעל" הוא הלל את עבודת הפועלים. בקובץ "אדמה פורחת" [סיאשקאיאשיש מוזיים] הוא הלל את הטבע המקומי והחדש הסובייטי. בקובץ השירים השלישי "מדרגות" [לגטס] הוא ביטא את חדירת החדש, הסובייטי, לכפר האודמורטי, את השינוי בפסיכולוגיה של האיכר, והרחיב את נושא מעמד הפועלים בפרק "בעבודה גדולה".
גרד היה אוסף נמרץ של יצירה עממית של עמו, והקדיש תשומת לב מיוחדת לשירים, ופרסם אוספי שירים עממיים "שירי האודמורטים ממלמיז"" ו"שירים אודמורטיים".
ביקורת

בסוף שנות ה-20 החלה ביקורת חריפה בעיתונות האודמורטית כלפי גרד וכתיבתו הספרותית. הביקורת בעיקר מוצאת את ביטויה בהערכת היצירה האמנותית מנקודת מבט האידאולוגיה של המפלגה השלטת, הרואה בספרות לפני הכל כלי למאבק מעמדי ובניין הסוציאליזם. בשנת 1928 גרד כתב בתלונה לפרקליט "בעיתון 'גודיירי' מתפרסמים מאמרים די בלתי זוהרים, שבהם בצורה חצופה ובלתי מבוססת מייחסים לי האשמות כלשהן בלאומנות או בחוסר אוריינות ספרותית, או לחלופין לפעמים מאשימים אותי בכך שאין לי תחושה לאומית..."
בדצמבר 1929 כתב גרד בתלונה לפקוח העממי-פועלים המחוזי: "...במאמרים בעיתון 'איז'בסקאיה פראבדה' המחברים ניסו להדביק עליי תוויות בלתי אפשריות, מוגזמות והמצאתיות כמו 'מנהיג לאומי-דמוקרטי', 'אידאולוג של הקולחוז הריאקציונרי ביותר', 'אדם עם תביעה למדעיות'"וכו'.
בינואר 1930, בכנס הראשון של האסוציאציה הכללית-אודמורטית של הסופרים המהפכניים, הוצג יצירת גרד "לזרם הלאומי-בורגני" של הספרות האודמורטית. ב-1932 טון הביקורת כלפי גרד הפך לקשוח יותר. בפברואר, בכנס הסופרים השני של האסוציאציה המהפכנית האודמורטית, הוכרז הסופר כ"אידאולוג של הבורגנות הלאומית", וקובץ השירים והפואמות האחרון שלו "מדרגות" - כ"עבודה נגד המהפכה". המאבק ב"גרדיזם" הפך למשימה העיקרית בפיתוח הספרות האודמורטית.
ב-15 בפברואר 1932 תחת רושם הדברים בכנס הגיב גרד בבקשה לתא המפלגה של בית הספר המפלגתי-סובייטי, בה הכיר ב"שורה של שגיאות ספרותיות-פוליטיות".
ב-9 ביולי 1933 הורשע על ידי הנהלת הג'פ"ו ונגזר עליו עונש מוות. כנראה לבקשת מקסים גורקי הומתק גזר הדין ל-10 שנות מאסר בגולאג. מ-16 בדצמבר 1933 ריצה את עונשו בלאגר סורוק.
ב-10 באוקטובר 1937 נידון למוות בלנינגרד להורג. נורה ב-1 (או 2) בנובמבר 1937 בשמורת סנדרמוך יחד עם 1,111 אחרים לכבוד 20 שנה למהפכת אוקטובר. יש גרסאות לא מאושרות שהוא נרצח ב-1942.
תרגומים לעברית

"מאטי – סיפורה של נערה אודומורטית" תורגם על ידי נטשה בורגזוב, יצא לאור בהוצאת 'קלאסיקה מתקדמת', 2024
אצלך או אצלי

| --- | --- |

כרזת הסרט הרשמית
 בימוי:  אלין ברוש מקנה
 הופק בידי:  ג'ייסון בייטמן מייקל קוסטיגן ריס וית'רספון לורן נוישטדר אלין ברוש מקנה
 תסריט:  אלין ברוש מקנה
 שחקנים ראשיים:  ריס וית'רספון אשטון קוצ'ר ג'סי ויליאמס טיג נוטארו זואי צ'או
 צילום:  פלוריאן באלהאוס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Aggregate Films Hello Sunshine Lean Machine
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 הקרנת בכורה:  10 בפברואר 2023
 משך הקרנה:  109 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אצלך או אצלי (באנגלית: Your Place or Mine) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאית שנכתב ובוים על ידי אלין ברוש מקנה.
הסרט עלה לשירות "נטפליקס" ב-10 בפברואר 2023.
תקציר העלילה

דבי ופיטר הם חברים טובים והפכים גמורים. היא חיה בלוס אנג'לס עם בנה וכמהה לחיי שגרה, הוא חי בניו יורק ולא מפסיק לחפש שינויים. כשהשניים מחליטים להחליף בתים למשך שבוע אחד, הם מגלים שמה שהם רוצים הוא לא בהכרח מה שהם צריכים.
צוות השחקנים

ריס וית'רספון – דבי
אשטון קוצ'ר – פיטר
ג'סי ויליאמס – תיאו
טיג נוטארו
זואי צ'או
וסלי קימל
רייצ'ל בלום
סטיב זאן
שירי אפלבי
גריפין מתיוס
ולה לובל
הפקה > פיתוח

במאי 2020, נמסר לראשונה על פיתוחו של הסרט; עוד נמסר כי בסרט תככב ריס וית'רספון, וכי הוא נכתב ובוים על ידי התסריטאית אלין ברוש מקנה, שזהו לה פרויקט הביכורים כבמאית.
הפקה > ליהוק

באוגוסט 2021, נמסר על ליהוקו של אשטון קוצ'ר לצוות השחקנים בתפקיד הגברי הראשי. באוקטובר 2021, נמסר על ליהוקם של ג'סי ויליאמס, טיג נוטארו, זואי צ'או, סטיב זאן ווסלי קימל לצוות השחקנים.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו באוקטובר 2021. בין אתרי הצילום נכלל רחוב מונטגיו שבברוקלין.
ביקורות

אתר "וראייטי" בחר את הסרט לאחד מהסרטים הגרועים ביותר של שנת 2023. הסרט הושווה ל"כשהארי פגש את סאלי..." אבל זכה לביקורת על היותו קומדיה רומנטית תהומית.
הפצה

הסרט עתיד לעלות לשירות "נטפליקס" ב-10 בפברואר 2023.
הערות שוליים

↑  "Your Place or Mine". Rotten Tomatoes. January 5, 2023.
↑  Garner, Glenn (August 4, 2021). "Ashton Kutcher Makes His Return to Romcoms in Reese Witherspoon's Netflix Film Your Place or Mine". People. Retrieved January 12, 2023.
1 2  Lewis, Hilary; Lewis, Hilary (January 12, 2023). "Reese Witherspoon, Ashton Kutcher Play Longtime Friends Who Swap Homes in 'Your Place or Mine' Trailer". The Hollywood Reporter. Retrieved January 12, 2023.
↑  Fleming, Mike Jr. (May 12, 2020). "Reese Witherspoon To Star In Two Netflix Romcoms From Hello Sunshine: Aggregate-Produced, Aline Brosh McKenna-Helmed 'Your Place Or Mine' & 'The Cactus'". Deadline Hollywood. Retrieved January 12, 2023.
↑  D'Alessandro, Anthony (August 3, 2021). "Ashton Kutcher Joins Reese Witherspoon In Netflix Romcom 'Your Place Or Mine' For Aggregate & Hello Sunshine". Deadline Hollywood. Retrieved January 12, 2023.
↑  Jackson, Angelique (October 5, 2021). "Jesse Williams, Zoë Chao, Steve Zahn, Tig Notaro and Wesley Kimmel Join Netflix Rom-Com 'Your Place or Mine' (EXCLUSIVE)". Variety. Retrieved January 12, 2023.
↑  Wehnianien, Grace (October 3, 2021). "Reese Witherspoon's Netflix Rom-Com Is Finally Filming". Bustle. Retrieved January 12, 2023.
↑  Witherspoon, Reese (October 3, 2021). "Heading back to my rom-com roots! Let's do this! @netflix 🍎🗽🚖 #YourPlaceorMine". Instagram. Archived from the original on December 26, 2021. Retrieved January 12, 2023.
↑  Owen Gleiberman,Peter Debruge, Owen Gleiberman, Peter Debruge, The Worst Movies of 2023, Variety, ‏2023-12-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  D'Alessandro, Anthony (September 24, 2022). "'Your Place Or Mine': Reese Witherspoon & Ashton Kutcher Unveil Release Date For Netflix Rom-Com – Watch The Promo". Deadline. Retrieved January 12, 2023.
דפדוף הפסים

| דפדוף הפסים |
| --- | --- |
 דפדוף הפסים
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-שפתן
משפחה:: שוניתיים
סוג:: דפדוף
מין:: דפדוף הפסים
שם מדעי
 Abudefduf vaigiensis ‏קוי וגיימר, 1825

דפדוף הפסים שצולם בחוף אלמוג (אילת)
דַּפְדּוּף הַפַּסִּים (שם מדעי: Abudefduf vaigiensis), הוא דג ממשפחת השוניתיים, שחי באזורים טרופיים באוקיינוס השקט, באוקיינוס ההודי ובים האדום, כולל במפרץ אילת הדפדוף חי בשוניות אלמוגים, כמו שונית המחסום הגדולה, ושנויות גדולות אחרות. בישראל הוא נמצא בשונית האלמוגים של אילת.
הדפדוף הוא דג ירוק-כחלחל עם פסים שחורים, וגוון צהוב על גבו. יש לו עיניים צהובות, ומגיע לאורך של עד 20 סנטימטר, כשפרטים ממוצעים נוטים להיות באורך 12 סנטימטר. הזכרים נוטים להיות יותר כחולים מהנקבות. הדפדוף ניזון  מאצות, זואופלנקטון וחסרי חוליות קטנים. בעוד שהבוגרים חיים בשוניות אלמוגים, הצעירים חיים בים הפתוח, עד שהם מגיעים לבגרות.
דגים אלה חיים בקהילות גדולות, בהן הם או אוכלים בים הרדוד או שומרים על הקינים שלהם. בעונת הרבייה הזכרים מקבלים גוון כחול יותר מכרגיל, ולאחר הזדווגות והטלה הם שומרים על הקינים והביצים עד לבקיעתן.
הערות שוליים

↑  דפדוף הפסים באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  מילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית
ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קירון גילן

| --- | --- |

 לידה:  1975 (בן 49 בערך) סטפורד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  רומן גרפי, מדע בדיוני, פנטזיה
 יצירות בולטות:  The Wicked + The Divine Phonogram האוונג'רס הצעירים איירון מן Über
 פרסים והוקרה:  פרס אינקפוט (2016) 
 kierongillen.com
 
קירון גילן (באנגלית: Kieron Michael Gillen; נולד ב-30 בספטמבר 1975) הוא קומיקסאי ועיתונאי משחקי מחשב ומוזיקה בריטי. הוא מוכר בזכות הקומיקס המקורי שלו "Phonogram" ו-"The Wicked + The Divine", שניהם נוצרו בשיתוף עם האמן ג'יימי מקלווי ויצאו לאור על ידי אימג' קומיקס. הוא גם מוכר בזכות הפרויקטים הרבים שכתב עבור מארוול קומיקס, כמו אקס-מן והאוונג'רס הצעירים.
קריירה > עיתונות

גילן עבד במגזינים Gamer UK, The Escapist, Amiga Power, Wired, The Guardian, Edge, Games Developer, Develop, MCV, GamesMaster ו- PC Format.
באינטרנט, ייסד ותרם לאתר המשחקים למחשבים אישיים Rock, Paper, Shotgun וסקר משחקים עבור Eurogamer. בשנת 2000 הפך גילן לעיתונאי משחקי הווידאו הראשון אי פעם שזכה בפרס מטעם Periodical Publishers Association, עבור עיתונאי מומחה חדש לצרכנות.
הוא הוזמן כנואם אורח בכנסים של תעשיית המשחקים. הוא מעריץ את עבודתו של מפתח משחקי הווידאו, וורן ספקטור, וכתב מאמרים חיוביים על משחקיו, ובעיקר Deus Ex ו- Thief: Deadly Shadows. בספטמבר 2010 גילן הכריז באתר "Rock, Paper, Shotgun" כי הוא עוזב את עיסוקו כעיתונאי משחקים במשרה מלאה כדי להקדיש את זמנו לכתיבת קומיקס ולביצוע החוזה שלו עם מארוול.
קריירה > קומיקס

גילן כתב גם עבור קומיקסים מודפסים וגם עבור קומיקס מקוון. הוא עבד ב- Warhammer Monthly ו-Chaos League . מאז 2003, גילן שיתף פעולה עם האמן ג'יימי מקלווי ברצועת קומיקס של המגזין הרשמי של פלייסטיישן - בריטניה, שכותרתו Save Point . פרויקט שלו משנת 2006, שתואר על ידי גילן כ"הקומיקס האמיתי הראשון שלי". בנוסף, הוא שיתוף פעולה עם מקלווי, הפנטזיה אורבנית "Phonogram". סופר הקומיקס הוותיק וורן אליס כינה אותו "אחד הקומיקסים הבודדים החיוניים באמת של 2006".
הגיליון הראשון, שפורסם על ידי אימג' קומיקס, יצא לאור למכירה באוגוסט 2006. בסדרה הראשונה היו שישה גליונות, ובסדרה השנייה שהושקה בדצמבר 2008 היו שבעה גליונות. סדרה שלישית בת שש גליונות, "The Immaterial Girl", החוקרת את דמותה של אמילי אסטר, יצאה לאור באוגוסט 2015.
ב-2008 החל גילן לעבוד עבור מארוול עם האמן גרג סקוט על גיליון ספין-אוף ל-"newuniversal" של וורן אליס. הוא גם כתב סדרה ביקום וורהאמר פנטזיה. בהמשך הוא קיבל משימה חדשה במארוול עם סיפור דאזלר וסדרת בטא ריי ביל.
עומס העבודה שלו במארוול גדל בסוף 2009. ב-HeroesCon הוכרז כי יכתוב סיפור המקושר עם "שלטון אפל" עם מיני-סדרת האוונג'רס האפלים:ארס. במהלך קומיקון שיקגו משנת 2009 הוכרז כי גילן ישתף פעולה עם סטיבן סנדרס בסדרה מתמשכת חדשה המכונה SWORD מבית מארוול קומיקס.
לגילן הייתה ריצה על ת'ור, בעקבות ג'יי מייקל סטרזינסקי מגיליון מס' 604 עד 614. בסוף 2010 הוא התחיל סדרה מתמשכת משלו, Generation Hope, ספין-אוף של אקס-מן שמוביל מסוף סיפור העלילה "אקס-מן: הביאה השנייה". גילן המשיך בכותר זה עד גיליון מס' 12.
לאחר ששיתף פעולה ככותב משותף עם מאט פרקשן ב- Uncanny X-Men החל מהגיליון 531, הפך גילן לסופר היחיד של הכותר החל מהגיליון 534.1 בשנת 2011. בתקופתו על הכותר התרחש סיפור העלילה "הפחד עצמו", הכותר מוספר מחדש בגיליון מספר 1 בעקבות סיפור העלילה "אקס-מן: פילוג", והתחבר עם "אוונג'רס נגד אקס-מן" בגיליון מס' 20. הוא כתב מיני-סדרה בת חמישה גליונות העוסקות בתוצאותיו של אותו אירוע.
בשנת 2011 חזר גילן לאסגרד של מארוול, עם Journey into Mystery (השם המקורי של הכותר של ת'ור, והמשיך במספור המקורי), החל מהגיליון ה-622. ריצה זו הסתיימה עם גיליון מספר 645 באוקטובר 2012. כחלק מהמיתוג מחדש "מארוול עכשיו!", גילן כתב שתי סדרות - איירון מן, עם איוריה של גרג לנד, והאוונג'רס הצעירים, עם מקלווי.
הוא כתב מספר סדרות עבור Avatar Press, הבולטות בהן הן סדרת המדע בדיוני Mercury Heat וסדרת גיבורי-העל Über. הוא גם כתב סדרה עבור Image בשם Three, על הלוטים בספרטה, שיצאה לאור בשנת 2013. ב-2018 החל להוציא לאור את Die, פנטזיית-אימה על שחקני משחקי תפקידים שנקלעים לעולם המשחק.
גילן חזר לשתף פעולה עם ג'יימי מקלווי ב- The Wicked + The Divine, סדרת אימג' קומיקס שנמשכה בין השנים 2014 ל-2019. הסדרה זכתה בפרסים רבים, כולל פרס אייזנר ופרס הוגו לסיפור הגרפי הטוב ביותר.
ביוני 2020, מארוול קומיקס הודיעה כי גילן יכתוב מיני-סדרה של שישה גליונות ביקום וורהאמר 40,000ֿ, הראשון בשורה של קומיקס שיפורסמו בידי מארוול, והחלו לצאת לאור באוקטובר.
תקבולת יאנוס

תקבולת יאנוס (באנגלית: Janus parallelism) או תקבולת דו פרצופית היא אמצעי ספרותי, המתרחש כאשר מילה נושאת שתי משמעויות מקבילות (או יותר): האחת על פי מה שנכתב לפניה, והשניה על פי הנכתב לאחריה. התקבולת מופיעה רבות בתנ"ך, בעיקר בספר איוב וספר תהלים. טכניקה זו מכונה כך על שם האל הרומי יאנוס, בעל שני הפרצופים, אחד מביט מלפנים ואחד לאחור.
לדוגמה:
הַנִּצָּנִים נִרְאוּ בָאָרֶץ 
 עֵת הַזָּמִיר הִגִּיעַ 
וְקוֹל הַתּוֹר נִשְׁמַע בְּאַרְצֵנוּ
המילה "זמיר" משמשת על פי המשפט הראשון כמונח של זמירה (גיזום) של הניצנים עת הגיעה עונת האביב המלבלבת, וכזימרה (שירה) - "קול התור" של הציפורים החוזרות (מנדודיהן באפריקה) עם בוא הקיץ, על פי המשפט השלישי.
דוגמה נוספת:
אִם הִתְרָחַצְתִּי במו שָׁלֶג 
 וַהֲזִכּוֹתִי בְּבֹר כַּפָּי 
אָז בַּשַּׁחַת תִּטְבְּלֵנִי וְתִעֲבוּנִי שַׂלְמוֹתָי
בתקבולת זו המילה "בבֹר" משמשת במובן בורית (סבון) על פי השורה הראשונה אשר הנושא בה הוא רחיצה, וכבור על פי השורה האחרונה (שחת).
האמצעי התגלה לראשונה על ידי דוד ילין, ופותח אצל כורש גורדון.
ראו גם

תקבולת
לקריאה נוספת

Janus Parallelism in the Book of Job, faculty.washington.edu
S. Noegel, Janus Parallelism, Sheffield 1997
מנחם אדלר, אָחוֹר וָקֶדם צַרְתָּנִי - תקבולות יאנוס בשיר השירים ובספרים אחרים, דף שבועי 1215, אוניברסיטת בר אילן, תשע"ז
A.R. Ceresko, "Janus Parallelism in Amos's 9 Oracles Against the Nations", JBL 113 (1994), pp. 485-490.
ציוץ של ד"ר מני אדלר ברשת החברתית אקס (טוויטר), הפותח שרשור ובו עשרות דוגמאות לתקבולת יאנוס בתנ"ך
הערות שוליים

↑  Book: Janus Parallelism in the Book of Job, faculty.washington.edu
↑   ד' ילין, משנֵה־ההוראה בתנ"ך, תרביץ ה' (תרצ"ד), עמ׳ 1-17
↑  C.H. Gordon, New Directions, Bulletin of the
American Society of Papyrologists 15 (1978), pp
59-66.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רשימת האנשים החזקים בעולם לפי פורבס

רשימת האנשים החזקים ביותר בעולם של פורבס היא רשימה שנתית שהתפרסמה בשנים 2009–2018 (למעט בשנת 2017). הרשימה דירגה את האנשים על החזקים בעולם על פי שלושה מדדים: ההשפעה הכלכלית שלהם, ההשפעה על בני אדם, וההשפעה על המאורעות הבינלאומיים. ברשימה יש משבצת אחת לכל 100 מיליון איש. כלומר, בשנת 2009 היו ברשימה 67 מקומות ובשנת 2018 היו בה 75.
אנשים שהופיעו ברשימה רבות > מופיעים בכל פעם

מוקש אמבאני
לויד בלנקפיין
מייקל בלומברג
סרגיי ברין
וורן באפט
ג'יימי דיימון
לארי פינק (מנכ"ל בלאקרוק)
ביל גייטס
לי קה שינג
עלי חמינאי
אנג'לה מרקל
רופרט מרדוק
בנימין נתניהו
לארי פייג'
ולדימיר פוטין
קרלוס סלים
אנשים שהופיעו ברשימה רבות > הוצגו שמונה פעמים

ברנרד ארנו (לא מופיע: 2016)
ג'ף בזוס (לא מופיע: 2009)
ג'ף אימלט (לא מופיע: 2018)
חליפה בן זייד אל נהיאן (לא מופיע: 2009)
צ'ארלס קוק (לא מופיע: 2009)
רובין לי (לא מופיע: 2009)
ברק אובמה (לא מופיע: 2018)
מסיושי סאן (לא מופיע: 2009)
רקס טילרסון (לא מופיע: 2018)
מארק צוקרברג (לא מופיע: 2009)
אנשים שהופיעו ברשימה רבות > הופיעו שבע פעמים

טים קוק (לא מופיע: 2009 & 2010)
מריו דראגי (לא מופיע: 2009 ו-2010)
שי ג'ינפינג (לא מופיע: 2009 & 2010)
כריסטין לגארד (לא מופיעה: 2009 & 2010)
לאקשמי מיטאל (לא מופיע: 2016 & 2018)
ג'ון רוברטס (לא מופיע: 2010 & 2011)
אקיו טויודה (לא מופיע: 2010 & 2011)
גלריית עשרת הראשונים לשנת 2018

1 שי ג'ינפינג
2 ולדימיר פוטין
3 דונלד טראמפ
4 אנגלה מרקל
5 ג'ף בזוס
6 פרנציסקוס האפיפיור
7 ביל גייטס
8 מוחמד בן סלמאן אאל סעוד
9 נרנדרה מודי
10 לארי פייג'
הערות שוליים

↑  Michael Noer and Nicole Perlroth (11 בנובמבר 2009). "The World's Most Powerful People". Forbes. נבדק ב-2009-11-16. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ewalt, David M. (4 בנובמבר 2015). "The World's Most Powerful People 2015". Forbes (באנגלית). נבדק ב-10 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ewalt, David M. (14 בדצמבר 2016). "The World's Most Powerful People 2016". Forbes (באנגלית). נבדק ב-10 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ewalt, David M. (8 במאי 2018). "The World's Most Powerful People 2018". Forbes (באנגלית). נבדק ב-10 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
דובי וינרוט

| --- | --- |

 לידה:  7 ביולי 1980 (בן 44) כ"ג בתמוז תש"ם 
 מדינה:  ישראל 
 בן או בת זוג:  חני וינרוט 
 
יהושע ישכר דב (דובי) וינרוט (נולד בכ"ג בתמוז ה'תש"ם, 7 ביולי 1980) הוא עורך דין, רואה חשבון וסופר חרדי ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בתש"ם ליעקב ולגיטל רייזל (ג'יזל) וינרוט, הוא הבן הרביעי מתוך שישה. למד בישיבת היישוב החדש, בישיבת איתרי ובישיבת מיר. שירת כמורה חייל.
הוסמך לרואה חשבון והתמחה במשרד ארנסט אנד יאנג (E&Y) ולאחר מכן הוסמך לעורך דין והתמחה במשרד טולצ'ינסקי. עבד במשרד של אביו ולימים התמנה לשותף.
הוציא לאור ספרים רבי מכר - שני ספרי ילדים וספר למבוגרים.
מתפעל דף פייסבוק פעיל עם קרוב ל-13,000 עוקבים.
בהלווייתו של חיים ולדר הספידו ואמר שנרצח על ידי התקשורת, בהמשך חזר בו מההספד. ב-15 במרץ 2022 שודר בתוכנית "המקור" תחקיר שבו נטען כי דובי וינרוט היה מעורב ב"הסכמי השתקה" שחתם חיים ולדר עם נפגעות. וינרוט הגיב וטען כי עמד לצדו של ולדר עד התחקיר ב"מקרה אחד בלבד".
חיים אישים

היה נשוי לחני פיגנבלט. לבני הזוג נולדו שלושה ילדים. התאלמן בנובמבר 2017.
ספריו

מגנט של אהבה, (יחד עם רחל בולטון) ישראל תשע"ז, הוצאת דרור אדם.
בארץ החיות: חיות מספרות על עצמן, בני ברק תשע"ו, הוצאת חיים ולדר.
בארץ החיות 2, ישראל 2017, הוצאה עצמית.
מחר השמש תזרח, ישראל 2021, הוצאת ידיעות ספרים.
Animals speak : stories that help children share their feelings, ניו יורק, 2016, הוצאת פלדהיים.
הערות שוליים

↑  איציק אוחנה, ‏עורכי הדין וינרוט מדברים: ה'לקוח' נתניהו שנטש, פיצול המשרד והגעגועים, באתר כיכר השבת, 24 בנובמבר 2019
↑   אנשיל פפר, הרבנים העלו את חיים ולדר לדרגת קורבן, אך הצעירים יודעים את האמת, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2021
↑    שילה פריד, ‏דובי וינרוט חוזר בו מהספדו את חיים ולדר: "פספסתי, פספסתי בענק", בעיתון מקור ראשון, 30 בדצמבר 2021
↑  המקור, עונה 21, פרק 6: מנגנון ההשתקה של חיים ולדר, באתר חדשות 13, 15 במרץ 2022
↑  "הסכם כזה לא ראיתי בחיים": כך נראה מנגנון ההשתקה של חיים ולדר, באתר וואלה, 15 במרץ 2022
↑  דובי וינרוט: "תקפצו לי, חיים ולדר עמד לידי ברגעים הקשים בחיי, שנאתי אותו וגם אהבתי אותו", באתר ערוץ 7, 15 במרץ 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007390324705171  LCCN: no2021009382  VIAF: 19151715578213780707   WorldCat (עם VIAF): 19151715578213780707 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יעקב יצחק מפשיסחה

קברו של היהודי בפשיסחא
רבי יעקב יצחק רבינוביץ' (ה'תקכ"ו, 1766 – י"ט בתשרי ה'תקע"ד, 1813) המכונה "היהודי הקדוש", הוא מייסד חסידות פשיסחה המאופיינת בחריפות, למדנות, והמעטת העיסוק במופתים. ממשיכי דרכו העיקריים היו רבי שמחה בונים מפשיסחא ורבי מנחם מנדל מקוצק.
קורות חייו

רבי יעקב יצחק נולד לרב אשר רבינוביץ, ששימש כדרשן בעיירה פשדבודז'. בצעירותו היה למדן ואף עמד בראש הישיבה באפטא. נתפס לחסידות בהשפעת רבי משה לייב מסאסוב. רבי דוד מללוב צירפו לחוג תלמידיו של החוזה מלובלין. לפי אחת המסורות כונה "היהודי" משום שתלמידי החוזה לא רצו לקרוא בשמו הפרטי, הזהה לשמו של רבם, וכינוהו בסתם "יהודי". רבי יהודה אריה ליב אלתר ה"שפת אמת" מגור פירש, שבחרו בכינוי זה משום "שנתעלה בכל יום כמו מאינו יהודי ליהודי".
עם צמיחתו בתורה ובחסידות הקים חצר בעיירה פשיסחה, דבר שהביא לנתק עם רבו "החוזה". בניגוד לאופי העממי וההמוני של הנהגת רבו, העדיף "היהודי" חוג מצומצם ואיכותי של למדנים בעלי מדרגה גבוהה. על דרכו החדשה והשונה קמו עוררים בקרב החסידים, ורבים מחסידי החוזה לחמו נגדו בחריפות. נפטר בי"ט בתשרי ה'תקע"ד 1813 ונקבר באהל בפשיסחה. את מקומו בהנהגת העדה מילא תלמידו רבי שמחה בונים מפשיסחא.
משפחתו וצאצאיו

"היהודי הקדוש" נישא פעמיים, לשתי אחיות, בנות יעקב קאפיל וגולדה מאפטא. שם הראשונה בריינדל, ושם השנייה שיינדל פריידא, ממנה נולדו שני בניו הצעירים. שלושת בניו היו אדמו"רים:
רבי ירחמיאל מפשיסחא. חסידיו של רבי שמחה בונים, הממשיך העיקרי של האב, שבית מדרשו שכן גם הוא באותה עיירה, סברו שדרכו עממית יחסית לדרכו של האב.
ממנו השתלשלה חסידות ביאלה.
רבי יהושע אשר רבינוביץ מזליחוב ופאריסוב, מייסד חסידות פוריסוב.
רבי נחמיה יחיאל רבינוביץ, היה תלמידו של רבי ישראל מרוז'ין ובהיותו כבן עשרים התמנה לאדמו"ר בביחאווה הסמוכה ללובלין.
חתניו של היהודי הקדוש היו רבי משה בידרמן מלעלוב והרב שמואל רפאל'ס מלובלין.
מתלמידיו

רבי שמחה בונים מפשיסחה - ממלא מקומו בהנהגת רוב החסידים.
בנו רבי ירחמיאל מפשיסחה - אדמו"ר לחלק קטן מחסידי אביו.
רבי מנחם מנדל מקוצק
רבי יצחק מוורקא
רבי חנוך העניך הכהן מאלכסנדר
"הסבא קדישא" מרדושיץ
"השרף ממוגלניצא"
רבי שלמה לייב מלנצ'נה
רבי יעקב אריה מרדזימין
ספרות עליו

נכתבו עליו מספר ספרים: "כתר היהודי", "תורת היהודי", ו"כתבי קודש" העוסקים בליקוט דברי תורתו, "נפלאות היהודי" ו"תפארת היהודי" של המאסף החסידי יועץ קים קדיש ראקאץ העוסקים גם בסיפורים אודותיו. בשנת תשנ"ד יצא לאור הליקוט "קדושת היהודי", ובשנת תשנ"ו יצא לאור "תורת היהודי הקדוש" שני כרכים.
בספרי היהודי הקדוש ישנם חידושים הלכתיים, בין השאר בדיני תפילת הדרך, הבטה וברירה. כמה מחידושיו מובאים בספר שואל ומשיב.
מרטין בובר הפך את היהודי הקדוש לגיבור הרומן ההיסטורי שלו, 'גוג ומגוג'. יצירה זו מתמקדת ביחסיו הנפתלים של 'היהודי' עם רבו, החוזה מלובלין, ובייחוד בשאלת היחס החסידי למלחמת נפוליאון ברוסיה, מלחמה שעוררה תקוות משיחיות עזות בקרב כמה ממנהיגיה של יהדות מזרח אירופה.
לקריאה נוספת

צבי מאיר רבינוביץ, ר' יעקב יצחק מפשיסחה, פיטרקוב תרצ"ב
לוי גרוסמן, שם ושארית, תל אביב תש"ג, עמ' עח
הרב בן ציון רבינוביץ - האדמו"ר מביאלא, מבשר טוב - היהודי הקדוש, מגמ"ה ירושלים תש"ס
מרדכי מרטין בובר, "גוג ומגוג".
זאב קיציס, המורים הגדולים של החסידות, ידיעות ספרים 2023, עמ' 236–257
הערות שוליים

↑  ראו משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות ממרים, פרק ו', הלכה ג': "היה שם אביו או שם רבו כשם אחרים משנה את שמם".
↑  שפת אמת לפרשת במדבר.
↑  האהל נהרס בימי המלחמה. בשנת ה'תשמ"ה נמצאו יסודות האהל על ידי האדמו"ר מגור רבי יעקב אריה אלתר, אשר יצק מצבה על מקום האהל, אוצר הגנוז, תמוז ה'תשפ"ד, עמ'קכד
↑  לפי תעודת הפטירה של בנו רבי ירחמיאל, בספר תורת הרבי רבי ירחמיאל.
↑  מובא בספר "נפלאות היהודי".
↑  ראו חידושו המובא בערך.
↑  מובא בספר "כתבי קודש" בחידושים על פרק המפקיד במסכת בבא מציעא.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500721605171  PLWABN: 9810623469605606  GND: 1013188225  ISNI: 0000 0001 2029 0656  LCCN: nr95019114  VIAF: 78668539   WorldCat (עם VIAF): 78668539
שמעון לביא

ערך זה עוסק ברב ומשורר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  לפני גירוש ספרד ספרד
 פטירה:  המאה ה־16 ה'שמ"ה טריפולי, לוב 
 מקום קבורה:  טריפולי, לוב
 תקופת הפעילות:  ? – המאה ה־16 
 תחומי עיסוק:  רבנות, קבלה, פיוט
 חיבוריו:  כתם פז, בר יוחאי (פיוט) 
 
רבי שמעון לביא (לפני גירוש ספרד – ה'שמ"ה) היה משורר ומקובל מדור גירוש ספרד. מחבר הספר "כתם פז" והפיוט המפורסם "בר יוחאי" ורבה של יהדות לוב.