stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ירחמיאל דורי
הערות שוליים

↑  אבות ובנים, הארץ, 16 בנובמבר 1955
↑  קציני חיל ראשיים לדרגת תת־אלוף, דבר, 24 בדצמבר 1970; הועלו לדרגת תת־אלוף, מעריב, 24 בדצמבר 1970.
↑  תא"ל י. בן־דב קצין־ההנדסה, דבר, 8 בדצמבר 1972.
↑  תא״ל ירחמיאל דורי יתמנה כמהנדס העיר תל-אביב, על המשמר, 8 בדצמבר 1972
↑  אושר מינוי א.מרק למהנדס עירית ת"א, מעריב, 20 במאי 1974
↑  אבי קרטין, יועצים אחרי השחרור, חדשות, 30 במאי 1984
אבי קרטין, יועצים אחרי השחרור - המשך הכתבה, חדשות, 30 במאי 1984
↑  אבי קרטין, השליטה בחברת הגנה-לידי דרום קוריאני, חדשות, 9 במרץ 1987
↑  אבי קרטין, זכיון קידוח ב־300 אלף דולר, חדשות, 28 באוגוסט 1984
↑  יגאל לביב, נבדקת הצעה להפקת חשמל מהאשפה בחיריה, חדשות, 21 במרץ 1993
כאוס קוונטי

כאוס קוונטי הוא ענף של תורת הגלים, בפרט מכניקה קוונטית, העוסק במערכות בהן הדינמיקה של קרניים, הנקבעת מעקרון פרמה (או עקרון הפעולה המינימלית) היא דינמיקה כאוטית. מוקד העניין בתחום הוא להבין כיצד בא הכאוס לידי ביטוי בתכונות המערכת הקוונטית, כמו למשל צפיפות המצבים, המוליכות, והמגנטיזציה.
ישנן ארבע גישות עיקריות לטיפול במערכות כאוטיות קוונטיות:
הגישה הנומרית
הגישה הסמיקלאסית
הגישה הדיאגרמטית
הגישה הפנומנולוגית
הגישה הנומרית מתבססת על חישובים בעזרת המחשב. בעזרתה נתגלה שלעיתים קרובות לפונקציות גל במערכות כאוטיות יש מעין "צלקות" הנמשכות לאורך המסלולים המחזוריים של המערכת הקלאסית
לפי הגישה הסמיקלאסית, ניתן לקשר תכונות קוונטיות, כמו אלו שהוזכרו למעלה, למסלולים הקלאסיים של המערכת. הנוסחה המרכזית בגישה זו היא נוסחת העקבה של גוצווילר הקושרת בין צפיפות המצבים הקוונטית והמסלולים המחזוריים הקלאסיים של הקרניים.
הגישה הדיאגרמטית דנה בסוג של מערכות כאוטיות לא מסודרות והיא מתבססת על תורת הפרעות שהיא סוג של פיתוח בעוצמת אי-הסדר במערכת. התוצאות העיקריות של גישה זו באו בעיקר לידי ביטוי באפיון תכונות הולכה של מערכות מזוסקופיות בטמפרטורות נמוכות.
תיאור פנומנולוגי סטטיסטי של מערכות כאוטיות קוונטיות נעשה בעזרת תורת המטריצות האקראיות שפותחה על ידי דייסון, ויגנר ומטהה לצורך תיאור התכונות הספקטרליות של גרעינים כבדים המעוררים לרמות אנרגיה גבוהות (ראה פיזיקה גרעינית). בפרט, גישה זו נותנת תיאור סטטיסטי של רמות האנרגיה של מערכות כאוטיות.
כאוס קוונטי והשערת רימן

אחת הסיבות שהתחום של כאוס קוונטי משך תשומת לב רבה בשנים האחרונות, היא הקשר שבינו להשערה המפורסמת של רימן. פונקציית זטא של רימן מוגדרת על ידי הסכום:
\ \zeta (s)=\sum _{n=1}^{\infty }{\frac {1}{n^{s}}}
עבור  \Re s>1 ועל ידי המשכה אנליטית בכל יתר המרחב המרוכב. לפונקציה זו שני סוגי אפסים: אפסים הממוקמים על הציר הממשי של  s בנקודות 2-, 4-, 6-, וכן הלאה, ואפסים הממוקמים במה שקרוי "הרצועה הקריטית",  0<\Re (s)<1. לפי השערת רימן, אפסים אלה ממוקמים כולם על הישר הקריטי:  \Re s={\frac {1}{2}} (לאפסים אלו קוראים האפסים הלא-טריוואליים). הוכחת ההשערה של רימן היא אחד האתגרים הגדולים בתורת המספרים, ואחד הרעיונות בדרך להוכחה הוא למצוא המילטוניאן שהערכים העצמיים שלו הם בדיוק האפסים של הפונקציה. מציאת המלטוניאן כזה תהווה הוכחה של ההשערה. מתברר שאם אכן קיימת מערכת שרמות האנרגיה שלה הם האפסים הלא-טריוואלים של פונקציית זטא אזי היא כנראה מערכת כאוטית. הסיבה לכך היא שההתפלגות הסטיסטית של האפסים זהה להתפלגות הסטסיסטית הנובעת מתורת המטריצות הרנדומית, והיא דומה מאוד, להתפלגות רמות האנרגיה של מערכות כאוטיות. יתרה מזו, ניתן לרשום את פונקציית זטא לאורך הקו הקריטי בצורה זהה לנוסחת העקבה של גוצווילר. מתוך השוואת הנוסחאות אפשר להסיק שאורכי המסלולים המחזורים של המערכת (ללא חזרות) הם בדיוק המספרים הראשוניים, ושהמרחב בעל עקמומיות שלילית קבועה.
למרות שעדיין לא נמצא ההמילטוניאן המבוקש, הקשר בין מערכות כאוטיות ופונקציית זטא, הוביל למספר רב של תובנות והשערות חדשות, בפרט לגבי פונקציות L של דיריכלה(אנ').
ראו גם

השערת רימן
החלק הדמיוני (איור עליון) והממשי (איור תחתון) של פונקציית זטא של רימן, לאורך הקו Re(s)=1/2
יז'י דודק

יז'י הנריק דודק (בפולנית: Jerzy Henryk Dudek; נולד ב-23 במרץ 1973 בריבניק, פולין) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת השוער ובנבחרת פולין.
קריירה

התחיל את הקריירה המקצוענית בקבוצות הפולניות קונקורדיה קנורוב וסוקול טיצ'י. ב 1996 עבר לשחק בקבוצת פיינורד שבהולנד.
ב-31 באוגוסט 2001 חתם בקבוצת ליברפול כמחליף לשוערה הקודם של הקבוצה, סאנדר ווסטרבלד. לאחר שסבל מהופעות חלשות במסגרת מונדיאל 2002 ובשערה של ליברפול בתחילת עונת 2002/2003 הפך לשוער המשנה, אך חזר להרכב לאחר זמן מה בעקבות פציעת שוערה השני של ליברפול כריס קירקלנד.
ב־25 במאי 2005, דודק הפך לגיבור של ליברפול אחרי הופעה מדהימה בשערה של הקבוצה במשחק הגמר של ליגת האלופות נגד האיטלקית מילאן באיסטנבול, טורקיה. במהלך המשחק הציל מספר שערים בטוחים, ובדקה ה117 של המשחק מנע מחלוץ מילאן, אנדריי שבצ'נקו, להבקיע את שער הניצחון לאיטלקים. המשחק נגמר בתוצאה 3:3 בסיום 120 דקות, והקבוצות נשלחו לדו-קרב של בעיטות הכרעה מ11 מטרים. דודק עצר שתי בעיטות וזכה יחד עם ליברפול בגביע.
במסגרת בעיטות ההכרעה, דודק ביצע "טקס" לפני כל בעיטת שחקן יריב, כאשר התנועע על קו השער בצורה מוזרה ומבלבלת, שבסופו של דבר התגלתה כיעילה ביותר, למרות מחאתם של שחקני מילאן.
בריאיון לאחר המשחק, ציין דודק כי למד את התנועות שביצע בזמן בעיטות ההכרעה משוער העבר של ליברפול, ברוס גרובלאר.
בקיץ 2007 עבר דודק לריאל מדריד, ושימש אותה כשוערה השני עד לעזיבתו ב-21 במאי 2011 במשחק סיום העונה של הקבוצה בניצחון 8-1 על אלמריה.
לאחר שעזב את ריאל מדריד הודיע דודק על פרישה ממשחק בקבוצות, אך הודיע כי יישאר שוער נבחרת פולין לפחות עד לסיום יורו 2012.(אליו לא זומן) ב-4 ביוני 2013 שיחק במשחקו האחרון בנבחרת.
חיים פרטיים

דודק נשוי למירלה ואב ל-3 ילדים, אלכסנדר, ויקטוריה ונטליה.
אביו עבד ככורה. 
דודק פתח אקדמיה לכדורגל יחד עם אחיו, דריוש, שהיה גם הוא כדורגלן.
תארים > פיינורד

ליגת העל ההולנדית - 1998/1999
מגן יוהאן קרויף - 1999
תארים > ליברפול

גביע הפוטבול ליג - 2002/2003
ליגת האלופות - 2004/2005
הסופר קאפ האירופי - 2005
גביע ה-FA
 - 2005/2006
מגן הקהילה - 2006
תארים > ריאל מדריד

לה ליגה - 2007/2008
גביע המלך הספרדי - 2010/2011
הסופר קאפ הספרדי - 2008
ישיבת משכנות התורה

| --- | --- |
בניין הישיבה החדש (מבט מרחוב עזרא)
בניין הישיבה החדש (מבט מרחוב עזרא)
 ישיבה
 השתייכות:  חרדים ספרדים
 תקופת הפעילות:  התש"ס (2000) – הווה
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה:  הרב אפרים כהן
 משגיח:  הרב משה דוד ליפקוביץ
 תלמידים
 :  כ-450
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°04′42″N 34°50′17″E﻿ / ﻿32.078472222222°N 34.837972222222°E﻿ / 32.078472222222; 34.837972222222
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) ישיבת משכנות התורה(למפת גוש דן רגילה) ישיבת משכנות התורה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת משכנות התורה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת משכנות התורה  he ישיבת משכנות התורהhe ישיבת משכנות התורהמפת  __ בני ברק (in English: Bnei Brak) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel) מדרום וממערב: __ רמת גן (in English: Ramat Gan) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ישיבת משכנות התורה היא ישיבה גדולה חרדית ספרדית, בראשות הרב אפרים כהן, השוכנת במרכז העיר בני ברק.
היסטוריה

הישיבה הוקמה בשנת ה'תש"ס על ידי הרב אפרים כהן, בנו של הרב יעקב כהן-זאנגי (אחינו של רבי סלמאן מוצפי) מרבני פורת יוסף. לפני כן, שימש הרב כהן כר"מ בישיבת "כנסת שלום". הישיבה נחשבת לישיבה איכותית ומהטובות בעולם התורה הספרדי.
לאורך שנים שכנה הישיבה במבנים שונים בבני ברק, וכיום שוכנת במבנה מפואר וגדול בצומת הרחובות בן יעקב - עזרא בבני ברק. הישיבה מונה כ-400 בחורים, ותחתיה פועלים גם כולל אברכים וישיבה קטנה.
הישיבה ידועה כמשתייכת לפלג מרביצי תורה והונהגה על ידי מועצת גדולי התורה של דגל התורה, ועל פי השקפת העולם ודרך החינוך והלימוד הליטאית.
בשנת 2016 הותקפה על ידי הראשון לציון הרב יצחק יוסף על כך שאינם מכניסים את ספרי אביו הרב עובדיה יוסף להיכל הישיבה. הרב יוסף קרא לתלמידי הישיבה למרד, והורה להם לעזוב את הישיבה.
בתגובה פרסמה הישיבה כי טעות בידו, ספר יביע אומר שנכתב על ידי הרב עובדיה כן נכנס, אך ספר ילקוט יוסף שנכתב על ידי הגר"י הוא שאינו נכנס.
היסטוריה > צוות הישיבה

הרב אפרים כהן - ראש הישיבה
הרב משה דוד ליפקוביץ - משגיח
הרב מנחם אוסטרי
הרב אברהם ישעיהו אלקיים
הרב פנחס חליוואה
הרב אליהו מנדל
הערות שוליים

↑  איטל קציר, "משכנות התורה" חוגגים: הרבנים יתמכו, באתר כיכר השבת, ‏16 במרץ 2011
↑  יוסף טולידנו, הישיבות הספרדיות: צמיחת עולם התורה, באתר כל הזמן, ‏כ"ו בסיון ה'תשפ"ב
↑  עולם הישיבות הספרדיות תשפ"ג • סיקור ומספרים, באתר המחדש, ‏24 ביוני 2022
↑  חנני ברייטקופף, 'שמור' עם נטיה ל'פרום' סקירה מקיפה על הישיבות הספרדיות, באתר כיכר השבת, ‏23 במאי 2023
↑  ישי כהן, הראשל"צ קורא למרד בישיבה ספרדית: "ראש הישיבה שוטה", באתר כיכר השבת, ‏14 במאי 2016
↑  ישי כהן, ישיבת 'משכנות התורה' נגד הראשון לציון; "הרב הוטעה", באתר כיכר השבת, ‏16 במאי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007390771405171
יהודה צדוק

יהודה צדוק (נולד ב-29 בדצמבר 1958) הוא אתלט ישראלי בעבר, אלוף ישראל בריצות למרחקים בינוניים, בריצות למרחקים ארוכים, בריצות שדה ובריצת חצי מרתון. הוא שיאן ישראל בריצת 3000 מטר מכשולים במשך כ-26 שנים, שיאו האחרון נשבר על ידי איתי מגידי כעבור 21 שנים. ייצג את ישראל באולימפיאדה (לוס אנג'לס 1984).
ביוגרפיה

צדוק התאמן בקבוצת הפועל ביאליק. הוא למד חינוך גופני במכללת אוהלו. בשנת 1984 התגורר בקיבוץ דגניה ב'. הוא התאמן בהדרכתו של אמנון גור בקבוצת הפועל כפר סבא.
ביוגרפיה > 1979 > אלוף ישראל

באליפות ישראל בריצת 10000 מטר שנערכה במכון וינגייט ב-19 במאי 1979 זכה צדוק במדליית זהב בתוצאה של 31:09.7 דקות.
ביוגרפיה > 1979 > שיאן ישראל

חודש וחצי לאחר מכן, בתחרות שנערכה במכון וינגייט ב-2 ביולי אותה שנה קבע צדוק בריצת 3000 מטר מכשולים שיא ישראלי חדש של 9:07.2 דקות, שיפור לשיא הישראלי של יאיר קרני (9:09.9 דקות).
ביוגרפיה > 1980

בתחרות הקפת התבור (10 ק"מ) ה-28 על שם יצחק שדה שנערכה ב-22 במרץ 1980 זכה צדוק במדליית זהב בתוצאה של 39:35 דקות, לפני שמעון אביסרור (39:38 דקות) וקלאוס קלצ'מכר מגרמניה (41:20 דקות).
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף בסוף יוני הוא זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:32.8 דקות, אחרי אריה גמליאל ממכבי תל אביב (14:18.4 דקות) ולפני עופר סקיטל (15:01.9 דקות), שניהם ממכבי תל אביב.
בתחרות שנערכה בקלגנפורט שבאוסטריה ב-27 באוגוסט אותה שנה סיים צדוק במקום 11 בריצת 3000 מטר בשיא אישי חדש של 8:09.0 דקות. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה באינסברוק שבאוסטריה ב-8 בספטמבר הוא סיים במקום רביעי בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא ישראלי חדש של 9:04.3 דקות, שיפור לשיאו הקודם (9:07.2 דקות). חודש וחצי לאחר מכן, במרוץ "אצבע הגליל" לריצת חצי מרתון (21 ק"מ) שנערכה בחורשת טל שבגליל העליון ב-25 באוקטובר הוא זכה במדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 1:07.20.8 שעות.
ביוגרפיה > 1981

בתחרות שנערכה בתל אביב ב-16 במאי 1981 זכה צדוק במדליית ארד בריצת 10000 מטר בשיא אישי חדש של 30:07.4 דקות. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בהדר יוסף ב-30 במאי הוא קבע בריצת 3000 מטר מכשולים שיא ישראלי חדש של 8:52.4 דקות, שיפור לשיאו הקודם (9:03.7 דקות). חודש לאחר מכן, ב-27 ביוני אותה שנה הוא זכה במדליית זהב באליפות ישראל בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא ישראלי חדש של 8:41.3 דקות. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בתחילת יולי הוא זכה במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:07.85 דקות, אחרי אריה גמליאל (4:01.83 דקות) ויאיר קרני מהפועל עמק חפר (14:05.63 דקות).
ביוגרפיה > 1981 > אלוף המכביה

שבוע לאחר מכן, בתחרות האתלטיקה של המכביה ה-11 שנערכה בתל אביב הוא זכה במדליית זהב בריצת 10000 מטר בשיא מכביה חדש של 30:09.6 דקות, לפני דייוויד אדג' מקנדה (30:33.99 דקות) ומשה גרוסמן מישראל 31:03.86 דקות).
ביוגרפיה > 1981 > אוניברסיאדה

שבועיים לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בבוקרשט שברומניה בסוף יולי אותה שנה הוא סיים במקום 14 (אחרון בגמר) בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:57.0 דקות.
ביוגרפיה > 1982

באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף באוגוסט 1982 זכה צדוק במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:56.8 דקות, לפני יאיר קרני שקבע שיא אישי חדש של 9:04.2 דקות, התוצאה השנייה בטיבה של אתלט ישראלי באותה העת ויעקב קוגמן (10:05.0 דקות).
ביוגרפיה > 1983 > כינוס הפועל

בתחרות האתלטיקה של כינוס הפועל ה-12 שנערכה באצטדיון שבהדר יוסף במאי 1983 זכה צדוק במדליית כסף בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:06.38 דקות, אחרי מתיאס קולס מגרמניה (8:58.17 דקות) ולפני יעקב קוגמן (9:48.12 דקות).
ביוגרפיה > 1984

בתחרות לזכרו של פאבו נורמי האגדי, שנערכה בטורקו שבפינלנד ב-26 ביוני 1984, זכה צדוק במדליית ארד בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא ישראלי חדש של 8.35.41 דקות. שיא זה החזיק מעמד כ-21 שנים ונשבר על ידי איתי מגידי (8:35.05 דקות). חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בוולנאט ב-25 ביולי אותה שנה הוא סיים במקום שביעי בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:46.46 דקות.
ביוגרפיה > 1984 > אולימפיאדת לוס אנג'לס

שבועיים לאחר מכן, באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סיים צדוק במקום 27 בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:42.28 דקות.
שיאים אישיים

ריצת 1500 מטר: 3:46.46 דקות (1984)
ריצת 3000 מטר: 8:09.0 (1980)
ריצת 3000 מטר מכשולים: 8:35.41 דקות (1984) שיא ישראלי בעבר
ריצת 5000 מטר: 14:07.85 דקות (1981)
ריצת 10000 מטר: 30:07.4 דקות (1981)
חצי מרתון: 1:07:21.8 שעות (1980) שיא ישראלי בעבר
הערות שוליים

↑  אלכס פרלסמן, קיבוץ דגניה ב' אימץ את האתלט יהודה צדוק, מעריב, 6 במרץ 1984
↑  אתלטיקה קלה, דבר, 20 במאי 1979
↑  יהודה צדוק שיפר השיא בריצת 3000 מ' מכשולים, מעריב, 3 ביולי 1979
↑  יצחק בן חורין ומשה אלון, חיפני בן 67 מת בהקפת התבור, מעריב, 23 במרץ 1980
↑  יעקב דץ, בתחרויות היום הראשון באליפות ישראל בא"ק, דבר, 29 ביוני 1980
↑  אלכס פרלסמן, עוז וענת "גנבו את ההצגה", מעריב, 30 ביוני 1980
↑  היום השני באליפות ישראל, מעריב, 30 ביוני 1980
↑  צדוק קבע באוסטריה שיא ב-3000 מכשולים, מעריב, 9 בספטמבר 1980
↑  מנחם רהט, נצחון וזמן שיא לצדוק בחצי-מרתון, מעריב, 26 באוקטובר 1980
↑  שיאי בוגרים ונוער בתחרות בין אגודתית באק', דבר, 31 במאי 1981
↑  יהודה צדוק - אלוף ישראל ב-3000 מכשולים, דבר, 28 ביוני 1981
↑  יעקב פתאל, 2 שיאים לאומיים באליפות האתלטיקה בהדר יוסף: הרמט ניתר לגובה 2.16 מ', קריצשטיין 400 מ' משוכות ב-52.6 ש', דבר, 5 ביולי 1981
↑  יעקב פתאל, פתיחה מאכזבת ל"מלכת הספורט", דבר, 13 ביולי 1981
↑  יהודה צדוק סיים אחרון בגמר 3000 מ' מכשולים בבוקרשט, דבר, 26 ביולי 1981
↑  "בלגן" בנעילת האליפות, מעריב, 6 באוגוסט 1982
↑  דוד אייגר, הרומנים "גנבו את המלכה", מעריב, 6 במאי 1983
↑  ברוריה ביגמן, ציור שער - צדוק מבזבז כסף, מעריב, 13 ביולי 1984
↑  אלכס פרלסמן וברוריה ביגמן, ספורטאים השתכרו לפני תחרות קובעת - הרץ יהודה צדוק עבר עבירה בטחונית וכמעט הוחזר לארץ, מעריב, 17 באוגוסט 1984
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 1500 מטר באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 3000 מטר באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 3000 מכשולים באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 5000 מטר באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 10000 מטר באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת חצי מרתון באתר איגוד האתלטיקה בישראל
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)  |
| --- | --- | --- |
|  איגרוף | יהודה בן חיים • שלמה ניאזוב |  |
|  אתלטיקה | מאיה בן-צור • אריה גמליאל • מארק הנדלסמן • שם טוב סבג  • יהודה צדוק  • זהבה שמואלי |  |
|  ג'ודו | אדי קואז • משה פונטי |  |
|  הרמת משקולות | מאיר דלויה |  |
|  התעמלות מכשירים | ננסי גולדשמידט • יעקב לוי • יוחנן מויאל • לימור פרידמן |  |
|  התעמלות אמנותית | ליאת חנינוביץ |  |
|  טניס | עמוס מנסדורף |  |
|  סיף | שלומי איל • נילי דרורי • יצחק חטואל • לידיה חטואל |  |
|  קיאק | אבירם מזרחי |  |
|  קליעה | גרי ארמיסט • יאיר דוידוביץ • יצחק יונסי |  |
|  שחייה | יורם כוכבי • אייל שטיגמן • הדר רובינשטיין |  |
|  שיט | יהודה אטדגי • אלדד אמיר • יואל סלע • שמשון ברוקמן • איתן פרידלנדר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14344463
יהושע בלאו

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1919 קלוז'-נאפוקה, ממלכת רומניה 
 פטירה:  20 באוקטובר 2020  (בגיל 101) ירושלים, ישראל 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  רומניה, ישראל
 מנחה לדוקטורט:  דוד צבי בנעט 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תלמידי דוקטורט:  יוסף סדן, אריה לוין 
 פרסים והוקרה:  הנשיא השלישי של האקדמיה ללשון העברית, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וחתן פרס ישראל לבלשנות לשנת 1985.
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום הערבית הבינונית בכלל, והערבית היהודית בפרט. מחקרים בלשונות שמית.
 
יהושע בלאו (22 בספטמבר 1919 – 20 באוקטובר 2020) היה בלשן ישראלי, פרופסור בחוג לשפה וספרות ערבית באוניברסיטה העברית בירושלים, הנשיא השלישי של האקדמיה ללשון העברית, חבר חוץ של האקדמיה הבריטית, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, חתן פרס רוטשילד, וחתן פרס ישראל לשנת תשמ"ה (1985). נחשב לגדול חוקרי הערבית היהודית של ימי הביניים.
ביוגרפיה

יהושע בלאו נולד בקלוז' (קולוז'וואר, קלאוזנבורג) שבטרנסילבניה לד"ר פנחס פאול בלאו, שהיה סוחר ועיתונאי, ולסימה גרינפלד. אחותו הייתה הבוטנאית קלרה חן. הוא גדל במשפחה דתית ולמד בארבע הכיתות הראשונות בבית הספר העממי היהודי הניאולוגי בקלוז', ושנתיים כתלמיד פרטי בגימנסיה היהודית בבודפשט. כשהיה בן 12 עברה המשפחה לאוסטריה והתגוררה בבאדן ביי וין (Baden bei Wien), שם עסק האב בעיקר בעבודה עיתונאית. בלאו למד בגימנסיה המקומית וסיים את מבחני הבגרות בהצטיינות ב-1937. אז עברה המשפחה לווינה והוא התחיל את לימודיו בערבית באוניברסיטת וינה ואת לימודי הרבנות בבית המדרש לרבנים בווינה. במרץ 1938 פלש היטלר לאוסטריה, ומשפחת בלאו הצליחה לעזוב את אוסטריה ב-8 ביוני 1938 בעזרת הדרכונים הרומניים שברשותה. הם נסעו לטריאסט וכעבור חודש וחצי עלו לארץ ישראל על סמך סרטיפיקט "בעלי הון" של ההורים, וסרטיפיקט סטודנט לבלאו.
המשפחה התיישבה בתל אביב, ויהושע בלאו קיבל תחילה שיעורים פרטיים בתלמוד ובלילות למד לבד עברית וערבית. בהמשך נרשם ללימודים באוניברסיטה העברית. באביב 1942 קיבל את התואר מוסמך בשפה וספרות ערבית כחוג ראשי ובמקרא ובלשון עברית כחוגים משניים. בשנים 1942–1955 הורה בבתי ספר תיכוניים, בתחילה בגימנסיית מוריה והגימנסיה העירונית הדתית בתל אביב ואחרי-כן בסמינר מזרחי לבנים בירושלים. ב-1945 נשא לאישה את שולמית לבית חביב (אחותו של אבשלום חביב), מורה. לזוג שני ילדים, בן ובת.
במלחמת העצמאות שירת ביחידת שפ"ן - שירות פענוח נסתרות, בתחום פיצוח צפנים.
בינואר 1950 קיבל תואר דוקטור מטעם האוניברסיטה העברית על עבודתו 'דקדוק הערבית-היהודית של ימי הביניים בעיקר על סמך טקסטים בלתי-ספרותיים' בהדרכתו של דוד צבי בנעט. מורהו החשוב השני היה יעקב פולוצקי מהחוג לבלשנות. בשנת 1954 החל לשדר פינה ברדיו בנושא הלשון העברית. בשנת 1955 קיבל פרס לחוקרים צעירים מהקרן ע"ש מוריץ ושרלוטה ורבורג של האוניברסיטה העברית, על עבודתו "מחקרים בתחבירם של המדרשים"
החל מ-1956 לימד עברית ובלשנות שמית באוניברסיטת תל אביב וב-1957 הצטרף לחוג לשפה וספרות ערבית באוניברסיטה העברית ולימד בו עד פרישתו ב-1987. ב-1960 הועלה לדרגת מרצה בשפה וספרות ערבית, בשנת 1962 הועלה לדרגת פרופסור חבר וב-1966 נתמנה לפרופסור מן המניין.
החל מ-1959 החל לשמש כחבר באקדמיה ללשון העברית, בתחילה כחבר־יועץ, והחל מ-1963 כחבר מלא. בשנים תשמ"א–תשנ"ג (1981–1993) היה נשיא האקדמיה.
בלאו היה פרופסור אורח באוניברסיטת בר-אילן, באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, באוניברסיטת ניו יורק, באוניברסיטת קייפטאון, בישיבה יוניברסיטי, באוניברסיטת איטווש בבודפשט, באוניברסיטת לוצרן, ובאוניברסיטת הרווארד.
ב-20 באוקטובר 2020 נפטר בביתו שבירושלים בגיל 101.
חברויות וכהונות

נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בשנת 1968.
כיהן כנשיא האקדמיה ללשון העברית בשנים 1981–1993.
חבר זר של האקדמיה הבריטית (נבחר ב-1983).
נשיא מייסד של חברה לחקירת הערבית היהודית של ימי-הביניים.
ראש חטיבת מדעי הרוח באקדמיה הישראלית הלאומית למדעים בשנים 1989–1995.
ראש המועצה המדעית של יד יצחק בן-צבי 1994-1989.
חבר לשם כבוד ב-Royal Asiatic Society.
חבר כבוד באיגוד העולמי למדעי היהדות.
Corresponding Member של האקדמיה האמריקנית לחקר היהדות.
נשיא כבוד של החברה הבינלאומית של הערבית הבינונית.
חבר כבוד של החברה הבינלאומית לשמית משווה.
פרסים ואותות כבוד

פרס בן צבי 1980.
פרס ישראל 1985.
פרס רוטשילד 1992.
מדליית וילהלם בכר של האקדמיה ההונגרית למדעים 1999.
מדליית מרק לידזברסקי של החברה המזרחית הגרמנית 2000.
דוקטור לשם כבוד של המכון הלאומי לשפות ולתרבויות המזרח (INALCO (אנ')), פריז 2001.
יקיר ירושלים 2003.
פרס פרנץ רוזנטל של החברה המזרחנית האמריקנית 2007.
The Association of Jewish Libraries RAS Division Reference Award 2007.
מחקריו > תיאור מחקריו

מחקריו של בלאו עסקו בשני תחומים עיקריים: הראשון הוא מחקר הערבית הבינונית בכלל, והערבית היהודית בפרט. השני הוא בלשנות שמית, ומחקריו בתחום זה נגעו בעיקר להתהוותה ולהתפתחותה ההיסטורית של לשון המקרא. בנוסף לכך כתב ספרים ומאמרים בתחום העברית החדשה, לשון חז"ל וארמית.
מחקריו > מחקר הערבית היהודית בפרט והערבית הבינונית והכללית בכלל

יהושע בלאו היה גדול חוקרי הערבית היהודית של ימי הביניים בעולם. בימי הביניים שימשה הלשון הערבית, לצד העברית, כלשון התרבות של היהודים בארצות הדוברות ערבית. העילית היהודית כתבה בערבית היהודית רבות מיצירות הספרות הנשגבות שלה. מה שמציין את הערבית היהודית של ימי הביניים בפרט ואת הערבית הבינונית (שהערבית היהודית היא אחד מענפיה) בכלל הוא שאינן כתובות לא בערבית הקלאסית ולא בערבית המדוברת (מה שמכונה נאו-ערבית) אלא בלשון מעורבת, אשר מתחלפים בה יסודות קלסיים, בתר-קלסיים ונאו-ערביים בהתחלפות מגוונת. כן מרובים בה תיקונים מדומים, המשקפים ניסיונות שווא של הכותבים להגביה את סגנונם. הבנה מדויקת של הלשונות האלה חיונית כדי לרדת לעומקם של טקסטים אלו, שלחלק גדול מהם חשיבות תרבותית גדולה. ניתוח היסודות הנאו-ערביים מאפשר לשחזר את ההיסטוריה של הלהגים הערביים המודרניים.
מספריו של בלאו בנושא:
מחקריו > מחקר הערבית היהודית בפרט והערבית הבינונית והכללית בכלל > תחביר הלהג הערבי של אזור ביר זית

בשנת 1960 יצא לאור ספרו Syntax des palästinensischen Bauerndialektes von Bir-Zet ("תחביר הלהג הערבי הארץ ישראלי של חקלאי ביר זית"). ספר זה מתבסס על 132 סיפורים עממיים מביר זית שנאספו בידי הנס שמידט ויצאו לאור על ידו יחד עם פאול קאלה (גטינגן 1918/1930). הסיפורים כתובים בלהג המקומי המוגבה, במעין לשון תקנית של הדיאלקט ששימשה בסיפורים. החלק הראשון של החיבור דן בתחבירם של חלקי הדיבר, החלק השני בתחביר המשפט.
מחקריו > מחקר הערבית היהודית בפרט והערבית הבינונית והכללית בכלל > דקדוק הערבית-היהודית של ימי הביניים

זהו עיבוד של עבודת הדוקטור של בלאו, ובו הוא מנתח את היסודות הלא-קלסיים הנמצאים בטקסטים ערביים-יהודיים, בעיקר מן השליש הראשון של האלף השני, שהיא התקופה הקלאסית של הערבית היהודית בכלל ושל גניזת קהיר בפרט, כשהוא ממשיך בניתוחיו את דרכו של מורהו דוד צבי בנעט. מאחר שהספר עוסק במרחב הגאוגרפי העצום שבו כתבו ערבית-יהודית על פני מאות בשנים, הוא אינו מתאר לשון אחידה אלא סוקר את הלשון הערבית-היהודית תוך התחלפויותיה והתגוונויותיה הנרחבות כל כך. עד הופעת הספר לא היה בידי הבלשן המעוניין תיאור בלשני כולל אלא הקדמות לספרים בודדים בלבד.
מחקריו > מחקר הערבית היהודית בפרט והערבית הבינונית והכללית בכלל > תשובות הרמב"ם

הרמב"ם כתב את תשובותיו בערבית, להוציא את המקרים המעטים שהשואל לא ידע ערבית. בלאו ההדיר את השאלות והתשובות, תרגמן וליוון בהערות. השאלות נאספו בעיקרן משלושה כתבי יד וחשיבותן גדולה לא רק מבחינה הלכתית אלא גם מבחינה בלשנית ואף היסטורית. גם התשובות שכבר תורגמו בימי הביניים גדול החידוש בתרגומן החדש, מפני שמתרגמי ימי הביניים לא היו מעוניינים אלא בצד ההלכתי, והשמיטו מן השאלות את הרקע ההיסטורי. הכרך השלישי מכיל ניתוח בלשני של לשון השאלות והתשובות.
מחקריו > מחקר הערבית היהודית בפרט והערבית הבינונית והכללית בכלל > תיאור התהוותה של הערבית היהודית

בשנת 1965 יצא ספרו The Emergence and Linguistic Background of Judaeo-Arabic: A Study of the Origins of Neo-Arabic and Middle-Arabic ("התפתחותה ורקעה של הערבית היהודית: מחקר מקורותיה של הערבית הבינונית והערבית החדשה"), שזכה לשלוש מהדורות. הספר מתאר את הרקע התרבותי והלשוני שממנו צמחה הערבית הבינונית בכלל והערבית היהודית בפרט. תיאור זה עוסק במעמד הערבית הקלאסית בתחילת האסלאם ובראשיתם של הדיאלקטים הערביים ומאפשר להסיק מסקנות חשובות לגביהם. לפי המחקר הערבית הבינונית התהוותה בעקבות מסעי הכיבושים של הערבים במאות השביעית והשמינית: העמים הכבושים, שנטשו את שפתם ועברו לערבית, לא קלטו את הערבית הספרותית הקלאסית אלא חלקית, ובכתביהם נתערבבו גם יסודות דיאלקטליים ותיקונים מדומים, מה שהפך את לשונם לערבית בינונית. בשלושת הנספחים נידונות בעיות מיוחדות של הערבית-הבינונית והערבית היהודית, בהן אופיים הלשוני של פפירוסים קדומים, מבנם של היסודות העבריים המתועדים בטקסטים ערביים-יהודיים, וסימון לוואים בלתי-מיודעים בערבית בינונית ובדיאלקטיים מודרניים.
מחקריו > מחקר הערבית היהודית בפרט והערבית הבינונית והכללית בכלל > דקדוק הערבית הנוצרית

בשנת 1966/7 הופיע ספרו A Grammar of Christian Arabic: Based mainly on South-Palestinian texts from the First Millennium ("דקדוק הערבית הנוצרית: מבוסס בעיקר על טקסטים מדרום ארץ ישראל מן האלף הראשון לספירה"). ספר זה מתאר את הערבית הבינונית שבכתבי הנוצרים האורתודוקסיים, ה"מֶלִכִּיתים", שנכתבו ברובם במנזרי דרום ארץ ישראל ונשתמרו במנזר סנטה קתרינה שבסיני. לשון זו הייתה כפי הנראה גם לשונם הספרותית של הערבים המלכיתים ממזרח לארץ ישראל (על לשון הערבים המלכיתים הרחיב בלאו במאמרו משנת 1994: A Melkite Arabic Literary Lingua Franca from the Second Half of the First Millennium).
בניגוד לספרו 'דקדוק הערבית היהודית' המתאר סוגי לשון רבים, ספר זה משרטט שפה אחידה פחות או יותר. כך נמצאו דקדוק זה ו'דקדוק הערבית היהודית' משלימים זה את זה, זה מתאר לשון אחידה וזה סוגי שפה מגוונים. הבדל אחר בין שני הדקדוקים הוא שלטקסטים שנכתבו בערבית היהודית חשיבות תרבותית גדולה, ואילו הספרות המלכיתית היא ספרות אפיגונית, ברובה תרגומים מיוונית ומסורית, שמעטים בה מאוד ספרים מקוריים.