זכויות להט"ב בקניה
תנאי מחיה

דו"ח מעמד זכויות האדם של מחלקת המדינה של ארצות הברית בקניה לשנת 2011 מצא כי "אפליה חברתית על רקע נטייה מינית הייתה נפוצה [בשנת 2011] והביאה לאובדן הזדמנויות תעסוקה והשכלה. אלימות נגד להט"ב התרחשה בנוסף, במיוחד באזורים כפריים ובקרב פליטים. קבוצות [ארגונים לא ממשלתיים] דיווחו שהמשטרה התערבה כדי לעצור פיגועים, אך בדרך כלל לא הייתה חובבת אנשים שמוגדרים כלהט"ב או את הדאגות שלהם". ב-26 ביוני 2012, שגרירות ארצות הברית בבירה ניירובי קיימה את מה שנחשב לאירוע הגאווה הראשון אי פעם בקניה. קצין יחסי ציבור בשגרירות הצהיר בתגובה כי "ממשלת ארצות הברית מצידה הבהירה כי קידום זכויות אדם עבור אזרחי להט"ב הוא עקרון מרכזי במדיניות זכויות האדם שלנו ברחבי העולם ובהגשמת מטרות מדיניות החוץ שלנו".
הוועדה הלא-ממשלתית לזכויות האדם של קניה פרסמה, בשנת 2011, את מאמר המחקר הראשון שלה על המעמד המשפטי והחברתי של אזרחי להט"ב בקניה. מבין אלה שהצהירו על זהותם או עברו אאוטינג בקרב בני משפחתם, 89 אחוז דיווחו שהם חווה דחייה חברתית. בנוסף, המחקר  דיווח על עובדים שפוטרו או עברו עוינות, לעג, השפלה ואפליה לאחר שנטייתם המינית או זהותם המגדרית המועדפת נודעו במקום העבודה שלה. ביוני 2011, מנהל המכללה האסלאמית קיסאוני, השייח' מג'יד עובייד, האשים הומוסקסואלים ולסביות ב-"אינפלציה והבצורת בקניה". מזכיר הארגון של מועצת האימאמים והמטיפים של קניה, השייח' מוחמד ח'ליפה, הצהיר באותה תקופה באומרו כי "אנו מבקשים מהקנייתים להתנער מעסקים בבעלות אנשים כאלה ולהראות להם עוד יותר אפליה גלויה כדרך לעצור את המעשה הבהמי. הם מנצלים את הזכויות של אחרים בצורה גסה ואסור להם להיות מקובלים בחברה".
ב-23 בפברואר 2012 אספסוף של 100 איש בראשות אנשי דת מוסלמים הסתערו על סמינר של הומוסקסואלים במרכז להעצמה וספרייה לנוער של החטיבה ליקוני (אנ') במדינת מומבסה (אנ'). מפקד משטרת ליקוני, אבגרו גויו, וקצין המחוז מוזס אומה הורו לסגור את הסמינר בעקבות האירוע. השייח' אמיר זאני ממסגד מוזאדהלפה תיאר את המפגש כ-"לא חוקי ובלתי מקובל" ואיים כי "יגייס את הקהילה כדי להלקות בהומוסקסואלים אם הם יארגנו מפגש כזה שוב". לאחר מכן קצין מחוז משרד הנוער והספורט, דוד אוגל, הגן על מארגני הסמינר והאשים את המפגינים בחוסר הבנת האירוע, באומרו: "כאן אנו מתמודדים עם חינוך חיוני מאוד לקבוצות פגיעות, כולל הומוסקסואלים. אנו מציעים חינוך בנוגע ל-HIV/איידס לנוער כי הם נמצאים בסיכון הגבוה ביותר להידבקות. להט"ב, כמו קבוצות אחרות, פנו אלינו וביקשו לקבל חינוך למין בטוח. יש להם זכות למין בטוח. בכך, אנחנו לא מקדמים הומוסקסואליות אלא מקנים ידע. יש הרבה אפליה חברתית וסטיגמה בנושא ועלינו כחברה להילחם בה".
באפריל 2012 הוועדה הלאומית הממשלתית של קניה לזכויות אדם (אנ') דיווחה בנושא המעמד של אזרחי להט"ב בקניה באומרה כי,
"להט"ב מופלים, נתונים תחת סטיגמות ואלימות בגלל נטייתם המינית. במקרים בהם הם זקוקים לטיפול רפואי, הם סובלים מסטיגמה המונצחת על ידי ספקי שירותי בריאות שמפירים את הפרטיות והסודיות שלהם על ידי חשיפת נטייתם המינית לעמיתים אחרים. ספקי שירותי הבריאות אינם בעלי קבלה וכמעט שלא מבינים כלל את צורכי הבריאות המיניים והפוריות שלהם. להט"ב מתמודדים עם הטרדה פיזית בקרב האוכלוסייה שלועגת להם ותוקפת אותם על כך שהם נוהגים ביחסים "לא טבעיים". במקרים של תקיפה על ידי אספסוף, לעיתים קרובות המשטרה לא מצליחה לחלץ אותם. בעת מעצר, המשטרה חושפת אותם לחיפושי גופות ובתים מיותרים שלכאורה מחפשים אחרי ראיות שיכולות לקשור אותם לפשעים אחרים. הם מוגדרים כמשתמשי סמים, אסירים לשעבר או אנשים עם מעמד של פושעים. לעיתים קרובות הם עומדים בפני מעצרים שרירותיים, נעצרים לרוב בתחנות המשטרה, נתונים לעינויים ולהטרדות מיותרות מצד המשטרה שסוחטת מהם כספים והם משתחררים רק לאחר ששיחדו את דרכם החוצה. הם סובלים בנוסף מהתעללות מינית מצד השוטרים במעצרים. כשזהותם מתגלה, הם לא יכולים לחפש מקומות תעסוקה או לבצע צורות אחרות של עסקים, לדוגמה, ניהול קיוסק. לפעמים, הם צריכים להמשיך לעבור לאזורי מגורים שונים כדי להסתיר את זהותם. יתרה מכך הם מפונים לעיתים קרובות מבתי השכירות שלהם על ידי השכנים שלהם ומגונים על ידם בשל נטייתם המינית שמתוארת כ-"רשע". במקרים בהם הם אינם מפונים אסור להם להשתמש בכלי שירות משותפים במתחמי המגורים כגון בריכות שחייה".
ביולי 2012 דווח כי יוליוס קאלו, בישוף של הכנסייה האנגליקנית של קניה (אנ') במומבסה, הצהיר שהתנועה שפועלת להכרה בנישואים חד-מיניים היא "איום גדול יותר על הכנסייה הנוצרית מאשר טרור". עם זאת, ב-11 באוגוסט 2012 במהלך פגישה שקיים עם פעילי להט"ב נוצרים קנייתים, קאלו הכחיש את ההצהרה באומרו: "לא אמרתי שהומוסקסואלים גרועים יותר ממחבלים. אף פעם. עם זאת, אני אומר שכלל הדברים פועלים יחדיו לטובה עבור מי שאוהב את אלוהים ואני מודה בפניכם שהמאמר הזה, מזלזל ומושמץ ככל שהיה, עזר לי לדעת הרבה על אנשים שהם להט"ב. בעקבות המאמר, יצרו איתי קשר חברים בישופים מהממלכה המאוחדת וקנדה ואזרחי להט"ב בקניה. לכן, הרשו לי לנקות את האוויר בנושא הזה, מעולם לא אמרתי דבר כזה! זו הפעם הראשונה שלי שאני רואה או אפילו פוגש אנשים שהם להט"ב ובמיוחד מקניה. זה באמת חבל לי שאני מפלה להט"ב בכנסייה האנגליקנית כשאני אפילו לא יודע את זה!". אירוע הרצח שהתרחש ביולי 2012 של פעיל זכויות הלהט"ב הטנזני, מוריס מג'ומבה, הועלה במהלך הפגישה ודווח לאחר מכן על ידי הפעילים כי קאלו "נראה מוטרד, עצוב ומוכה צער מהחדשות" שהצהיר כי "קיים צורך שחברות אנושיות יחיו באהבה, אכפתיות והרמוניה אחת עם השנייה מבלי להקצות אדישות". קאלו גינה את רצח מג'ומבה כ-"מעשה מתועב ופחדני" והביע את "משאלתו" שיום אחד אנשים שמוגדרים כלהט"ב "יחיו בעולם חופשי ללא אלימות ואפליה".
בשנת 2013 נפתחה בניירובי הכנסייה הקוסמופוליטית המאשרת (CAC) שהפכה לכנסייה הגלויה הראשונה במדינה שמספקת שירות עבור אזרחי להט"ב נוצרים, שנחשבת לחלל נדיר שבו להט"ב קנייתים יכולים להימלט מקבלת עוינות בקרב האוכלוסייה.
בשנת 2014, המועצה לסיווג הסרטים של קניה (אנ') (KFCB) אסרה את הקרנת והפצת הסרט "Stories of Our Lives" שהופק על ידי קבוצת אמנים מניירובי וכולל עלילה לגבי חיי יום יום של להט"ב בקניה, בטענה שהוא "מקדם הומוסקסואליות". המפיק הבכיר של הסרט ג'ורג' גצ'ארה נעצר לאחר מכן באשמה של הפרת חוק הסרטים והמחזות של המדינה על ידי צילום כביכול בסרט ללא רישיון של המחלקה לשירותי הקולנוע של קניה. במרץ 2015, ההאשמות נגד ג'ורג' גצ'ארה השמטו, אם כי הסרט עצמו עדיין נאסר לצפייה. הסרט זכה בפרס חבר השופטים של פרס טדי בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי ה-65 בברלין והגיע למקום השני בפרס "פנורמת הקהל". "Rafiki", סרט דרמה קנייתי שמציג מערכת יחסים בין זוג נשים לסביות שיצא לאור בשנת 2018 בבימויה של וואנורי קאהיו זכה להצלחה בינלאומית והפך לסרט הקנייתי הראשון שהוקרן בפסטיבל הקולנוע בקאן בצרפת. עם זאת, הוא נאסר להקרנה בקניה על ידי "KFCB" על רקע "התוכן ההומוסקסואלי שלו והכוונה הברורה לקדם לסביות בקניה בניגוד לחוק" לדברי המועצה. ה-"KFCB" הזהירה כי כל מי שיימצא ברשותו הסרט יפר את החוק הקנייתי בנוגע לפעילות הומוסקסואלית, ויישא בעונש של 14 שנות מאסר. תגובת המועצה הובילה לגינויים רבים בקרב פעילים ומדינות זרות. במאית הסרט, קאהיו, תבעה את ממשלת קניה כדי לאפשר את הקרנת הסרט בשביל שיהפוך להיות זכאי להגשת מועמדות כנציגה של קניה לפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-91. ב-21 בספטמבר 2018, בית המשפט העליון בקניה ביטל את האיסור על הקרנת הסרט, ואפשר את ההקרנה שלו במדינה למשך שבוע, ובכך, הסרט הפך לעומד בדרישות הזכאות. למרות ביטול האיסור, הוא לא נבחר לבסוף כנציגה של קניה בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר.
על פי פרויקט "Pew Global Attitudes" שנערך על ידי מרכז המחקר פיו בקניה בשנת 2020, 14% מהקנייתים הצהירו שהומוסקסואליות צריכה להתקבל על ידי החברה, לעומת רק 1% בשנת 2002. עם זאת, 83% השיבו בשלילה. ארגוני זכויות להט"ב בקניה כוללים את: "Gay Kenya Trust" ,"Galck+" ,"National Gay & Lesbian Human Rights Commission" ו-"East Africa Trans Health & Advocacy Network".
ב-3 בינואר 2023 נמצאה גופתו של פעיל הלהט"ב ומעצב האופנה הקנייתי אדווין צ'ילובה (אנ') ליד העיר אלדורת (אנ') במדינת אוסין גישו (אנ') לאחר שהתגלה כי נרצח.