סאות'המפטון (כדורגל)
היסטוריה > סאות'המפטון בפרמייר ליג

לקראת עונת 1992/1993, עונתה הראשונה של הליגה הבכירה במתכונתה החדשה כפרמייר ליג, רכשה בלקברן רוברס את אלן שירר בסכום שיא של שלושה מיליון ליש"ט. רוברס רכשו גם את שוער סאות'המפטון טים פלאוורס תמורת 2 מיליון ליש"ט.
המועדון נחלש משמעותית בעקבות זאת ובינואר 1994 ברנטפוט פוטר. אלן בול שב למועדון, הפעם כמאמן, ואילו לורי מקמני חזר כמנהל מקצועי. כנגד כל הסיכויים הצליחו להשאיר את הקבוצה בפרמייר ליג. העונה הבאה הסתיימה טוב יותר, כשסאות'המפטון מסיימת במקום העשירי בטבלה. בול עזב בעונה הבאה לטובת מנצ'סטר סיטי, ומאמן הנוער דייב מרינגטון תפס את מקומו. מרינגטון הצליח בקושי להימנע מירידה, כשקבוצתו מסיימת את עונת 1995/1996 במקום ה-17 בטבלה, מקום אחד מעל הקו האדום.
לקראת עונת 1996/1997 מונה כוכב ליברפול ונבחרת סקוטלנד לשעבר, גרהם סונס, למאמן הקבוצה. סונס החתים מספר שחקנים, ביניהם הבלם הנורווגי קלאוס לונדקוואם, החלוץ הנורווגי אגיל אוסטנסטנד והקשר הישראלי אייל ברקוביץ'. בעונתו הראשונה במועדון נאלץ סונס להתמודד בתחתית הטבלה, אך ניצל בסופו של דבר מירידה לליגת המשנה. המשחק הזכור ביותר של "הקדושים" מאותה עונה היה הניצחון 6–3 על מנצ'סטר יונייטד משערים של אוסטנסטנד (3), ברקוביץ' (2, איש המשחק) ומתיו לה-טיסייה (1).
סונס התפטר בעונה שלאחר מכן ותחתיו מונה מאמן סטוקפורט קאונטי, דייב ג'ונס. ג'ונס הוביל את המועדון למקום ה-12 בעונת 1997/1998. אך סאות'המפטון פתחה נורא את עונת 1998/1999, כשצברה נקודה אחת משמונת משחקיה הראשונים. עם זאת, שיפור ניכר חל ביכולתה של הקבוצה בחלקה השני של העונה ומספר ניצחונות רצופים איפשרו לה לשרוד בליגה על חשבונה של צ'רלטון אתלטיק.
ג'ונס נאלץ לעזוב את הקבוצה לאחר עונת 1999/2000 (בה סיימה במקום ה-13) נוכח האשמות שווא בדבר התעללות בילדים. גלן הודל, מאמן נבחרת אנגליה לשעבר, התמנה למאמן הסיינטס בינואר 2000 והצליח גם הוא להשאיר את הקבוצה בפרמייר ליג, לפני שעזב במרץ 2001 לטובת טוטנהאם הוטספר.
סטוארט גריי, מאמן הכושר של הקבוצה, קודם בתפקיד והתמנה למנג'ר זמני עד לסוף עונת 2000/2001. בין היתר רשם לזכותו ניצחון בלתי נשכח 2–3 על ארסנל באצטדיון הדל. מינויו הפך לקבוע בקיץ 2001, שעה שהמועדון עבר לביתו החדש באצטדיון סנט מרי בן 32,000 המקומות. 32 מיליון ליש"ט הושקעו בבנייתו. אולם עונת החניכה של האצטדיון נפתחה בכי רע, עם שני ניצחונות בלבד משמונה המשחקים הראשונים של הקבוצה. גריי פוטר במהירות ותחתיו הוחתם מאמנה הסקוטי של קובנטרי סיטי, גורדון סטראכן. הלה הצעיד את המועדון לסיום במקום ה-11 בפרמייר ליג.
סטראכן הפתיע רבים כשהוביל את קבוצתו למקום השמיני בעונת 2002/2003, מיקום השיא שלה אי פעם בפרמייר ליג, וכן להופעה רביעית בגביע ה-FA מול ארסנל באצטדיון המילניום. באותה עונה התבלט בקבוצה ג'יימס ביטי שהבקיע 23 שערים.
מכל מקום, כיוון שארסנל כבר הבטיחה לעצמה מקום בליגת האלופות, הופעתם של הקדושים בגמר הגביע הספיקה להם כדי להבטיח מקום בגביע אופ"א לקראת עונת 2003/2004. אולם סאות'המפטון נוצחה כבר בסיבוב הראשון על ידי סטיאווה בוקרשט הרומנית, והיציבות במועדון נתערערה עוד יותר נוכח הודעתו של סטראכן כי בכוונתו לפרוש מהמועדון בסוף העונה.
בסופו של דבר סטראכן עזב לפני כן, בפברואר 2004. מאמן קבוצת המילואים של סאות'המפטון, סטיב ויגלי, היה למאמן זמני, עד שנמצא מחליף בדמותו של סקוטי נוסף, מאמן פלימות' ארגייל לשעבר פול סטארוק. הלה הביא את הקבוצה למקום ה-12 המכובד בעונתו הראשונה במועדון.
אך סטארוק התפטר במפתיע כעבור שני משחקים בלבד בעונת 2004/2005. סטיב ויגלי זכה לאמונו של יושב ראש סאות'המפטון רופרט לואו והוחתם על בסיס קבוע, אולם לא הצליח לשנות את פני הדברים בקבוצה. תחת הדרכתו הקבוצה ניצחה רק פעם אחת ב-14 משחקים, והנהלת המועדון חשה כי ישנו צורך במציאת מאמן מנוסה יותר. לואו החתים את הארי רדנאפ, מאמן פורטסמות'.
ואולם גם רדנאפ לא הצליח להתחמק מהבלתי נמנע. ב-15 במאי 2005, ירדה סאות'המפטון מהפרמייר ליג מהמקום האחרון, אליו הידרדרה בעקבות הפסד ביתי 1–2 למנצ'סטר יונייטד. כך נסתיימו להן 27 עונות רצופות בליגה האנגלית הבכירה.