stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סלע המחלקות
פירוש השם

לפי מדרש השם בספר שמואל א', פרק כ"ג, פסוק כ"ח שתי הקבוצות, זו של דוד וזו של שאול נחלקו והלכו לדרכן. בתרגום השבעים מופיע שם המקום: סלע הַמְחֻלֶקֶת. לדעת גרסיאל, שמו המקורי היה סלע חלקות מלשון חלק כלומר שאין בו צמחייה והוא גלוי או שהוא חלק מכוונה שניתן להחליק בו. רש"י בעקבות תרגום יונתן, מפרש סלע המחלקות -” שהיה לבו של שאול חלוק לשתי דעות, אם לשוב להציל את ארצו מיד פלשתים, או לרדוף ולתפוש את דוד, כן תרגמו יונתן”.
מ.צ סגל, מפרש:” סלע שעל ידו נחלקו ונפרדו שאול ודוד”. ואילו במדרש תהילים נאמר: "ולמה נקרא שמה סלע המחלקות, אמר רבי שמואל בר נחמני ששם נחלקו גבורי שאול, וגבורי דוד, מהם היו אומרים, עד שבן ישי בידינו לא נפנה ממנו, מהם היו אומרים מלחמת ישראל קודמת, אבל בן ישי מצוי אצלינו בכל שעה, רבי אליעזר אומר נחלק הסלע מכאן ומכאן, ונמצא שאול וגבוריו עומדים מצד אחד, ודוד ואנשיו מצד אחד, והוא שדוד אומר הנותן תשועה למלכים (ספר תהילים, פרק קמ"ד, פסוק י'), לשני מלכים, אלו שאול ודוד, שאול שניצל משפיכות דמים, שנאמר [אשר כלתני היום הזה מבוא בדמים] והושע (לי ידי) [ידי לי] (ספר שמואל א', פרק כ"ה, פסוק ל"ג), ודוד שניצל מחרבו של שאול, שנאמר הפוצה את דוד עבדו מחרב רעה (ספר תהלים, פרק קמ"ד, פסוק י'). דבר אחר סלע המחלקות. בשעה שהיה דוד וחיילותיו עוברין על אותו מקום שנעשה להם נס, היה מתחלק מחיילותיו, הוא ושש מאות אנשים שהיו אתו, אותה שעה היו יורדין מעל סוסיהן, ומשתחוין ונופלין על פניהם, ומברכין ברוך שעשה לנו נסים במקום הזה, ומקצתן היו עומדים ואין מברכין, לפי שלא היו עמו באותה שעה, והיו מתחלקין זה מזה, לכך נאמר סלע המחלקות."
הצירוף המקראי נשתנה ל'סֶלַע הַמַּחְלֹקֶת', וכיום הוא משמש במשמעות מטפורית של נושא הריב, העניין שעליו נחלקים.
זיהוי מקומו

לפי הסיפור המקראי, סלע המחלקות נמצא במדבר מעון.
זיהוי המקום הוא בעייתי. יש המזהים את המקום ראס אל כופה או עם תל אל-מאלאקי אך זיהוי זה אינו ודאי.
לפי התיאור יש המזהים את המקום עם הר חולד וזאת על פי מבנה ההר.
הערות שוליים

↑  משה גרסיאל, עולם התנ"ך: שמואל א', תל אביב דודזון עתי, 1993, עמ' 190.
↑  משה צבי סגל, ספרי שמואל, ירושלים, קריית ספר, 1987, ע"מ קפח.
↑  מדרש תהילים (מהדורת בובר), מזמור י"ח
↑  מכל-מקום, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏10 באפריל 2011
↑  נגה הראובני, מדבר ורועה במורשת ישראל, נאות קדומים, 1991, עמ' 30.
סם וודיארד

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1925 אליזבת, ארצות הברית 
 פטירה:  20 בספטמבר 1988 (בגיל 63) פריז, צרפת 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 סוגה:  ג'אז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מערכת תופים 
 פרופיל ב-IMDb
 
סם וודיארד (באנגלית: Sam Woodyard;‏ 7 בינואר 1925 – 20 בספטמבר 1988) היה מתופף ג'אז אמריקאי.
חייו

וודיארד היה במידה רבה אוטודידקט בתופים וניגן באזור ניוארק, ניו ג'רזי בשנות ה-40 של המאה ה-20. הוא הופיע עם פול גייטן בלהקת R&B, ואז ניגן בתחילת שנות החמישים עם ג'ו הולידיי, רוי אלדרידג' ומילט באקנר. בשנת 1955 הצטרף לתזמורת של דיוק אלינגטון ובה נשאר עד 1966.
לאחר שהותו עם אלינגטון עבד וודיארד עם אלה פיצג'רלד, ואז עבר ללוס אנג'לס. בשנות ה-70 של המאה ה-20 ניגן פחות בגלל בעיות בריאותיות, אך הקליט עם באדי ריץ' וקיים סיבוב הופעות עם קלוד בולינג. בשנת 1983 השתייך ללהקה עם טדי וילסון, באדי טייט וסלאם סטיוארט. ההקלטה האחרונה שלו הייתה באלבום "הדלת" של סטיב לייסי משנת 1988.
וודיארד נפטר מסרטן בפריז בגיל 63.
דיסקוגרפיה

עם קט אנדרסון
Plays at 4 a.m. (Columbia, 1958)
Ellingtonia (Wynne, 1959)
A Chat with Cat Anderson (Columbia, 1963)
עם דיוק אלינגטון
At Newport (Columbia, 1956)
Duke Ellington Presents... (Bethlehem, 1956)
A Drum Is a Woman (Columbia, 1957)
Ellington at Newport (Columbia, 1957)
Such Sweet Thunder (Columbia, 1957)
The Cosmic Scene (Columbia, 1958)
Newport 1958 (Columbia, 1958)
Ellington Indigos (Columbia, 1958)
Black, Brown and Beige (Columbia, 1958)
Ellington Jazz Party (Columbia, 1959)
Festival Session (Columbia, 1959)
Solitude (Philips, 1960)
Piano in the Background (Columbia, 1960)
Piano in the Foreground (Columbia, 1963)
The Symphonic Ellington (Reprise, 1963)
Afro-Bossa (Reprise, 1963)
Duke Ellington Meets Coleman Hawkins (Impulse!, 1963)
Duke Ellington & John Coltrane (Impulse!, 1963)
Duke Ellington & Django Reinhardt (Amiga, 1963)
Ellington '65 (Reprise, 1964)
The Popular Duke Ellington (RCA Victor 1966)
Duke Ellington at the Cote d'Azur (Verve, 1967)
"...And His Mother Called Him Bill" (RCA, 1968)
Second Sacred Concert (Fantasy, 1968)
Francis A. & Edward K. (Reprise, 1968)
First Time! The Count Meets the Duke (Columbia, 1971)
The Great Paris Concert (Atlantic, 1973)
Yale Concert (Fantasy, 1973)
Jazz at the Plaza Vol. II (Columbia, 1973)
The Pianist (Fantasy, 1974)
The Duke Lives On (Midi, 1974)
Duke Ellington's Jazz Violin Session (Atlantic, 1976)
All Star Road Band (Doctor Jazz, 1983)
All Star Road Band Volume 2 (Doctor Jazz, 1985)
Hot Summer Dance (Red Baron, 1991)
עם ג'וני הודג'ס
Ellingtonia '56 (Norgran, 1956)
Duke's in Bed (Verve, 1956)
The Big Sound (Verve, 1957)
Blues-a-Plenty (Verve, 1958)
Not So Dukish (Verve, 1958)
Johnny Hodges with Billy Strayhorn and the Orchestra (Verve, 1962)
Swing's Our Thing with Earl Hines (Verve, 1968)
Ellingtonia! (Onyx, 1974)
At the Sportpalast Berlin (Pablo, 1978)
עם אחרים
Alice Babs, Serenade to Sweden (Telestar, 1966)
Harry Carney, Rock Me Gently (Metronome, 1961)
Rosemary Clooney, Blue Rose (Columbia, 1956)
Paul Gonsalves, Cookin' (Argo, 1958)
Jimmy Hamilton, Clarinet in High Fi (Urania, 1955)
Jimmy Hamilton, Swing Low, Sweet Clarinet (World Record Club, 1963)
Lionel Hampton, Ring Dem Vibes (Blue Star, 1976)
Quincy Jones, The Birth of a Band! (Mercury, 1959)
Brooks Kerr & Paul Quinichette, Prevue (Famous Door, 1974)
Buddy Rich, The Roar of '74 (Groove Merchant, 1974)
Joya Sherrill, Joya Sherrill Sings Duke (20th Century Fox, 1965)
Billy Strayhorn, Live! (Roulette, 1969)
Clark Terry, Duke with a Difference (Riverside, 1957)
Clark Terry, Out on a Limb with Clark Terry (Argo, 1957)
Clark Terry, Cruising (Milestone, 1975)
Norris Turney, I Let a Song... (Black and Blue, 1978)
Jimmy Woode, The Colorful Strings of Jimmy Woode (Argo, 1958)
הערות שוליים

↑  Sam Woodyard Dies; Jazz Drummer Was 63, The New York Times, ‏23 September 1988
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007315103405171  BNE: XX1161893  BnF: cb13901281r (data)  GND: 134561066  ISNI: 0000 0000 5515 0488  LCCN: no92017768  MusicBrainz: 90f9db31-0d48-43d2-8112-04850fbe5bbd  SUDOC: 143499270  VIAF: 71579756   WorldCat (עם VIAF): 71579756 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטיבן גייטלי

| --- | --- |

 לידה:  17 במרץ 1976 דבלין, אירלנד 
 פטירה:  10 באוקטובר 2009 (בגיל 33) Andratx, ספרד 
 שם לידה:  סטיבן פטריק דייוויד גייטלי
 מקום קבורה:  בית הקברות גלאסנווין 
 מוקד פעילות:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  1993–2009 (כ־16 שנים)
 עיסוק:  זמר, שחקן, מלחין, פזמונאי
 סוגה:  פופ
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  פולידור
 www.stephengately.co.uk
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיבן פטריק דייוויד גייטלי (באנגלית: Stephen Patrick David Gately; ‏17 במרץ 1976 - 10 באוקטובר 2009) היה זמר פופ, מלחין, פזמונאי ושחקן אירי, שהתפרסם לראשונה בלהקת הפופ האירית בויזון.
ראשית חייו

גייטלי נולד למשפחה ענייה של מעמד הפועלים בדבלין, אירלנד, והיה הבן הרביעי מתוך חמישה. בצעירותו הוא שיחק בתפקידים שונים בהצגות של בית ספרו.
קריירה

גייטלי הצטרף ללהקת הבנים האירית בויזון עם הקמתה על ידי המפיק והאמרגן האירי לואי וולש בשנת 1993. הלהקה התפרסמה לראשונה מחוץ לאירלנד בשנת 1995 כאשר הלהיט שלה Love Me For A Reason הגיע למקום השני במצעד הפזמונים הבריטי. בלהקה זו גייטלי היה סולן לצידו של הזמר רונאן קיטינג. בויזון הייתה אחת מלהקות הבנים המצליחות של שנות התשעים; היא הצטיירה בתקשורת כמתחרתה של להקת הבנים טייק ד'את והתפרקה לאחר סבב הופעות בדבלין בשנת 2000. בשנת 2008 התאחדה הלהקה לשני מופעים בבריטניה והוציאה אלבום נוסף.
לאחר התפרקות הלהקה התחיל גייטלי את קריירת הסולו שלו. בשנת 2000 הוא הוציא אלבום בשם "New Beginning". הסינגל "New Beginning", שנושא את שם האלבום, הגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים הבריטי. סינגל אחר מהאלבום הוא גרסה מחודשת לשיר Bright Eyes. הסינגל הזה שימש כפסקול לסדרת טלוויזיה המבוססת על הספר גבעת ווטרשיפ, שבה דיבב גייטלי את הדמות של שחורי (Blackavar). הסינגל "I Believe", שהגיע למקום האחד עשר במצעד הפזמונים הבריטי, שימש כפסקול לסרט בילי אליוט. סינגל נוסף מאותו אלבום, Stay, הגיע למקום השלוש עשרה במצעד הפזמונים הבריטי. בשנת 2001 נפרדו דרכיהם של גייטלי ושל חברת התקליטים "פולידור", וגייטלי החליט להקדיש את זמנו למשחק. בשנת 2007 הקליט גייטלי את הסינגל Children of Tomorrow עבור תוכנית דרמה בתחנת הרדיו BBC7 המבוססת על סדרת הטלוויזיה הבדיונית דוקטור הו.
בשנת 2002 שיחק גייטלי בתפקיד יוסף בהצגת התיאטרון יוסף וכתונת הפסים המשגעת (באנגלית: Joseph and the Technicolour Dreamcoat), שהוצגה בווסט אנד בלונדון. גייטלי גילם דמויות נוספות בהצגות תיאטרון שונות, בהם את תופס הילדים בצ'יטי צ'יטי בנג בנג (2004–2005), דנדיני בסינדרלה (2005) והדחליל בהקוסם מארץ עוץ (2006). בנוסף, הופיע גייטלי בתוכניות טלוויזיה שונות כגון תוכנית כישרונות בשנת 2006, ובעונה השנייה של התחרות הבריטית רוקדים על הקרח (Dancing on Ice) בשנת 2007. בשנת 2008 שיחק גייטלי בסרט האימה קרדו (Credo), או קללת השטן (Devil’s Curse) בשמו האמריקאי.
פעילות חברתית

גייטלי היה פעיל בארגוני צדקה בבריטניה. הוא היה אחד התומכים בארגון הצדקה הבריטי Missing People, המסייע למשפחות של ילדים שברחו מבתיהם ולילדים עזובים, ואחד הנציגים של ארגון הצדקה הבריטי Caudwell Children Charity, העוזר לילדים בעלי מוגבלויות ולילדים חולים. בעזרת הופעות התרמה הכניס גייטלי אלפי ליש"ט לקופות ארגונים אלה. כמו כן, בשלוש השנים שקדמו למותו שקד גייטלי על כתיבת ספר ילדים בשם "עץ העונות" אותו הוא התכוון לפרסם לקראת חג המולד 2009. בהלווייתו הבטיח חברו ללהקה קיטינג כי הספר ייצא לאור.
יציאה מהארון וחיים אישיים

בשנת 1999, כשהיה חבר בלהקת בויזון ולפני תחילת קריירת הסולו שלו, הצהיר גייטלי על עצמו כהומוסקסואל בריאיון לעיתון סאן הבריטי, דבר שגרם לתדהמה בקרב מעריציו ולאכזבה בקרב מעריצותיו. באותו ריאיון גילה גייטלי כי משנת 1998 היה בקשר זוגי עם אלוי דה יונג, זמר בלהקת הפופ ההולנדית Caught in the Act. לואי וולש אמר אז שאם היה יודע זאת עליו לא היה מלהק אותו לבויזון, בטענה שזה לא מקובל. יציאתו מהארון של גייטלי תרמה לשיפור דעת הקהל ביחס להומוסקסואלים באותה תקופה בבריטניה, והפכה את גייטלי לסמל חיובי של יציאה מהארון. כמחווה ליציאתו מהארון הקליטו חברי הלהקה את הקליפ לשיר "Better", שבו נראים חברי הלהקה האחרים בזוגיות עם אישה וגייטלי נראה בזוגיות עם גבר.
לאחר שנתיים בהם סבל גייטלי מדיכאון ומהתמכרות לתרופות נפרדו בשנת 2002 גייטלי ודה יונג, וגייטלי חזר אז לדבלין. לאחר זמן מה החל לצאת גייטלי עם איש העסקים אנדרו קאוולס, לו הוא נישא בטקס בקפלה בלאס וגאס בשנת 2003. ב-19 במרץ 2006 נישאו שוב גייטלי וקאוולס בטקס איחוד אזרחי שהתקיים בלונדון. הזוג גר והיה פעיל חברתית בשכונת הייגייט בלונדון.
מותו

בלילה שבין ה-10 ל-11 באוקטובר 2009 נפטר גייטלי כתוצאה מבצקת ריאות, בבית הנופש שלו ושל בן זוגו קאוולס במיורקה, ספרד, לאחר בילוי משותף של השניים בעיר פלמה דה מיורקה. למרות פרסומם של חשדות והשערות כי גייטלי מת מצריכת סמים או משתיית אלכוהול מרובה קבעו מקורות רשמיים בספרד כי מותו היה מוות טבעי. חברי להקת בויזון הנותרים הגיעו למיורקה ביום שלאחר המוות והביעו את תדהמתם וצערם הרב על מות חברם. ב-16 באוקטובר הטיסו חברי הלהקה את גופתו לדבלין שם נערך לו טקס הלוויה שבו נכחו, בין היתר, מעריצים, ידוענים ופוליטיקאים.
הערות שוליים

↑  נועה רובין, בויזון מתאחדים, באתר nrg‏, 28 במאי 2008
↑  "האם סטיבן גייטלי עף או הועף מחברת התקליטים?", מאת איתי קורוניו, 6/6/2001, באתר MOOMA
↑  על "קללת השטן" באתר סרטים
↑  הקדש לזמר המנוח סטיבן גייטלי באתר Caudwell Children Charity
↑  אסף נבו, ‏סטיבן גייטלי מ"בויזון" מת במפתיע, באתר ‏מאקו‏, 11 באוקטובר 2009
↑  אילת יגיל, מבויז לגברים, באתר ynet, 21 בדצמבר 2008
↑  סוכנויות הידיעות, סטיבן גייטלי מת בנסיבות טבעיות, באתר nrg‏, 13 באוקטובר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14055014n (data)  GND: 13516947X  ICCU: DDSV170699  ISNI: 0000 0001 1490 2193  LCCN: nb2011004285  MusicBrainz: ee249e90-54a1-4102-8d4a-0b11fdcd1be7  NKC: js20091111001  NTA: 327688726  SUDOC: 15931142X  VIAF: 38134713   WorldCat (עם VIAF): 38134713
תיאורמה אגרגיום

אנימציה שמתארת דפורמציה של הליקואיד לקטנואיד. Theorema Egregium קובע שלנקודות מתאימות תחת הדפורמציה יש אותה עקמומיות גאוס.
תיאורמה אגרגיום (בלטינית: Theorema Egregium; בעברית: המשפט הראוי לציון או משפט נהדר) הוא תוצאה יסודית בגאומטריה דיפרנציאלית שהוכחה על ידי קרל פרידריך גאוס ב-1828 ועוסקת בעקמומיות של משטחים. המשפט קובע כי עקמומיות גאוס של משטח יכולה להיקבע באמצעות מדידת זוויות ומרחקים על המשטח עצמו, ללא תלות באופן שבו המשטח משוכן במרחב האוקלידי המקיף אותו. לכן עקמומיות גאוס היא תכונה פנימית של המשטח. בשפה מתמטית מודרנית: עקמומיות גאוס של משטח היא אינווריאנטית תחת איזומטריה מקומית.
המשפט הוא "יוצא דופן" משום שהגדרת עקמומיות גאוס של המשטח עושה שימוש ישיר באופן שבו המשטח משוכן במרחב. לכן זה מפתיע מאוד שהתוצאה הסופית אינה תלויה בשיכון שלו, ונשמרת אם מעקמים או מפתלים את המשטח.
בעוד שגאוס הראה כי תנאי הכרחי להיתכנות הפיתוח של משטח אחד למשטח אחר הוא שוויון מקומי של עקמומיות גאוס של שני המשטחים, פרדיננד מיינדינג הוכיח ב-1839 כי זהו גם תנאי מספיק (משפט מיינדינג).
יישומים אלמנטריים

לספירה בעלת רדיוס R יש עקמומיות גאוס קבועה ששווה ל- \ 1/R^{2}: עקמומיות גאוס מוגדרת כמכפלה של מידת העקמומיות לאורך שני צירים מאונכים (מסוימים), ובנקודה על הספירה העקמומיות בכל כיוון היא  \ 1/R. למישור, לעומת זאת, יש עקמומיות גאוס ששווה לאפס: העקמומיות בכל כיוון היא אפס. גם לגליל יש עקמומיות אפס, משום שבכל נקודה עליו יש כיוון שבו העקמומיות היא אפס (שבו ניתן למצוא על פניו קו ישר); עקמומיות שכזו נקראת עקמומיות מדומה. כמסקנה מן התיאורמה אגרגיום נובע שלא ניתן ליצור מנייר שטוח ספירה, מבלי לקרוע אותו. לחלופין, פני השטח של כדור אינם ניתנים לפרישה אל מישור מבלי שהמרחקים על המשטח יתעוותו. בשפה מתמטית, הספירה והמישור אינם איזומטריים, אפילו לא מקומית. לעובדה זו יש חשיבות עצומה בקרטוגרפיה; נובע ממנה שלא ניתן להכין מפה מישורית מושלמת של פני כדור הארץ, אפילו לא של חלק ממנו - כל הטלה קרטוגרפית בהכרח מעוותת במקצת את הגדלים המקוריים שעל פני כדור הארץ. אכן, יישומים לגאודזיה היו אחת המוטיבציות המרכזיות של גאוס למחקריו בגאומטריה דיפרנציאלית.
הקטנואיד וההליוקואיד הם שני משטחים שונים מאוד למראית עין. למרות זאת, כל אחד מהם ניתן לעיוות רציף אחד אל השני: הם איזומטריים באופן מקומי. מן התיאורמה אגרגיום נובע שתחת העיוות הזה עקמומיות גאוס של כל שתי נקודות מתאימות על שני המשטחים היא תמיד זהה. דוגמה זו מראה שהעיוות מעקם ומסובב את המשטח, בלי ליצור קפלים או קרעים; לכן הוא גם אינו משנה את המתיחות או הלחצים בתוך המשטח.
ניתן לראות יישום של ה-Theoerema Egregium באסטרטגיה נפוצה להרמת פרוסת פיצה: הפרוסה היא משטח בעל עקמומיות גאוס אפס. עיוות של הפרוסה חייב לשמר את העקמומיות הזו. אם מעקמים כעת את הפרוסה סביב ציר רדיאלי (קו מהיקף העיגול אל המרכז), נוצרת עקמומיות חיובית לאורך השפה, ובכך מאולצת העקמומיות בכיוון המאונך לה (כיוון הציר) להישאר אפס. הפעולה יוצרת קשיחות בכיוון הרדיאלי, כך שהפרוסה אינה יכולה להתקפל בכיוון זה בלי להיקרע, וכך ניתן להרים אותה בבטחה. אותו עיקרון מיושם לצורך הקשחה יעילה של משטחים מחומרים בעלי חוזק מוגבל, מהם המוכרים ביותר הם קרטון גלי ופח גלי.
הערות שוליים

↑  עקמומיות מדומה ניתן 'לסלק' (על ידי פרישת המשטח למישור) מבלי לשנות את תכונות המשטח. עמוס הרפז, 'מושגים בתורת היחסות', 1988, עמוד 41.
כמסקנה מן התיאורמה אגרגיום נובע שפני כדור הארץ לא ניתנים לייצוג על מפה מישורית באופן מושלם. היטל מרקטור שמוצג בתמונה, הוא היטל שאמנם משמר זווית אך מעוות את השטח.
נרדין סרוג'י

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בפברואר 1980 (בת 44) נצרת, ישראל 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים  אורנים - המכללה האקדמית לחינוך  בית הספר לעיצוב של אוניברסיטת חיפה 
 
נרדין סרוג'י (נולדה ב-2 בפברואר 1980, נצרת) היא אמנית ערבית-ישראלית, העובדת בפיסול, מיצב, וידאו ורישום.
ביוגרפיה

נרדין נולדה וגדלה בנצרת ועובדת ומתגוררת בחיפה. היא סיימה תואר ראשון באמנות וספרות אנגלית באוניברסיטת חיפה (2000-2004), למדה בתוכנית תעודת הוראה וסדנת אמן צעיר במכון לאמנות, מכללת אורנים (2004-2006). היא המשיכה ללימודי עיצוב אופנה בויצו, חיפה (2012-2014) ולתואר שני באמנות בבצלאל (2015-2017).
לצד עיסוקה באמנות עבדה סרוג'י גם כמעצבת תפאורות ותלבושות לסרטים ולתיאטרון.
עבודתה נרכשה לאוסף הקבע של מוזיאון תל אביב (במסגרת רכישות קרן רפפורט, 2021) ולאוסף מוזיאון חיפה (2018), והיא זכתה במענקים מטעם עמותת אאוטסט (2022), הקרן ליוצרים עצמאיים (2022), מועצת הפיס לתרבות ואמנות (2022, 2019).
סרוג'י היא בוגרת תוכנית הרזידנסי של ארטפורט תל אביב, ומשתתפת בתוכנית "אמן בקמפוס" של הטכניון בחיפה (2023).
בנוסף. ריכזה סרוג'י את תוכנית המצוינות של בצלאל באום אל פאחם.
אמנות

נרדין סרוג'י היא אמנית רב תחומית, המתרכזת בעיקר בפיסול ומיצב, ועובדת גם עם וידאו ורישום. בעבודותיה היא מנכסת אובייקטים, דימויים וצלילים מוכרים מסביבתה, ודרך התערבויות אמנותיות סמויות וגלויות היא משבשת את החלל והסביבה בה היא עובדת. היא מעלה בעבודתה שאלות על מקום, זמן ותפיסת מציאות, ומזמינה את הצופה להגדיר מחדש את הבנתו ויחסיו לעולם.
בתערוכת היחיד שלה בבית הגפן בחיפה (2019) היא ערכה סדרה של פעולות במרחב הגלריה, שחשפו את ההיסטוריה של הבניין, שאלו שאלות על ההווה ואתגרו את חומריות המקום, זאת דרך הסרת אריחים מרצפת הגלריה, וגלגולם כסליל שמגלה את השכבות שהיו שם קודם, קילוף שכבות טיח עד שחשפה את קיר הבניין המקורי ושכפול שני חצאי עמודים בחלל התצוגה.
בתערוכת היחיד שלה במוזיאון חיפה (2022) היא המשיכה את העיסוק ממוקד המקום שלה, חקרה את עברו של בניין המוזיאון כבית ספר לבנות שנבנה בשנות השלושים, שנמצא עד היום בבעלות הכנסייה והעלתה מהעבר את החיים שהיו בו קודם לכן. באחת העבודות היא פתחה מחדש חלונות שהיו סגורים בחלל הגלריה מאחרוי קיר גבס במשך למעלה מארבעים שנה, ודרך מיצב המשתמש בצילום כחומר פיסולי היא חיברה את המוזיאון אל השכונה בה הוא נמצא - ואדי ניסנאס.
בנוסף הוצגו בתערוכה פסלים נוספים שחיברו את המקום לעברו כבית הספר - ביניהם פסלים של כדורי רגל שהתבלו ונזרקו לצד פסל של מטוס נייר, ומעין טוטם העשוי מכיסאות בית ספר סטנדרטיים העומד לצד טוטם העשוי לכאורה מעמודי נייר.
בשנת 2022 הוצב פסל קבע שלה בחיפה במסגרת התערוכה "שתי נקודות דמיוניות, והנוף" ברובע המדרגות בעיר.
תערוכות > תערוכות יחיד

2019 "הוצא מהקשרו", גלריה בית הגפן, חיפה. אוצרת: יעל מסר
2022 "מגרש המשחקים שלי", מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה. אוצר: קובי בן מאיר
תערוכות > תערוכות קבוצתיות נבחרות

2012 "נקודת מיצוי", בית הגפן, חיפה.
2012 "מחוות בזמן" ריוואק, הביאנאלה השישית, קלנדייה אנטרנשיונל, הראשון, ראמאללה.
2012 "חלקי התמונה", ביניאלה רביעית, קלנדייה אינטרנשיונל הראשון, נצרת.
2013 "מרחב עילי\מרחב תחתי“, תערוכה בין לאומית, חיפה.
2014 "מנאם" המרכת לתרבות ערבית, ביאנאלה חמישית, קלנדייה אינטרנשיונל השני, חיפה.
2014 "ארבעה הרכבים", הגלריה לאומנות דאר אלפונו, המרכז לאומנות ותרבות, נצרת.
2014 "חכמת ההמונים", תערוכה קבוצתית, בית הגפן, חיפה.
2018 "שפע", תערוכה קבוצתית, מובי: מוזיאוני בת ים.
2018 "מנמל חיפה לוואדי סאליב", תערוכה קבוצתית, מרכז פרמידה לאמנות עכשוית, חיפה.
2018 "נכסים", תערוכה קבוצתית, פסטיבל מנופים, מכון וון-ליר, ירושלים.
2018 "את תהיי החול שלי", תערוכה קבוצתי, מוזיאון ערד, ערד.
2018 " without borders ", תערוכה קבוצתית, The walled off Hotel, בית לחם.
2020 "זמן", תערוכה קבוצתית, המוזיאון לאמנות האסלאם, ירושלים.
2020 "מאות פעמים", תערוכה קבוצתית, המרכז לאמנות עכשווית, רמלה.
2021 "פקעת", תערוכה קבוצתית, רכישות חדשות לאוסף האמנות הישראלית ע"ש ברוך ורות רפפורט, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב.
2022 "המוסד", תערוכה קבוצתית, מוזיאון רמת גן לאמנות ישראלית, רמת גן.
2022 "צל של ספק", תערוכה קבוצתית, מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות המזרח, קיבוץ הזורע.
2022 "אפורה כל שיטה, רק עץ החיים ירוק לעד", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב.
2022 "נונפניטו" תערוכת סיום שנת שהות אמן, גלריית ארטפורט, תל אביב.
הערות שוליים

↑   נעמה ריבה, "כפלסטינית בישראל, גם אם אצייר פרח אחשב לפוליטית", באתר הארץ, 25 בספטמבר 2019
1 2 3   נעמה ריבה, "כפלסטינית בישראל, גם אם אצייר פרח אחשב לפוליטית", באתר הארץ, 25 בספטמבר 2019
↑  פקעת: רכישות חדשות לאוסף האמנות הישראלית ע"ש ברוך ורות רפפורט / מוזיאון תל אביב לאמנות, באתר www.tamuseum.org.il
1 2  Reut Barnea, נרדין סרוג׳י מחברת את מוזיאון חיפה בחזרה לסביבה שלו, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2022-09-02
↑   גלעד מלצר, הגענו לכיתה, ואין פה את הקישוטים שמאפיינים אותה כבר 80 שנה, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2022
↑  צאלה קוטלר הדרי, נקודות טקסט אוצרותי, באתר עיריית חיפה, ‏12.04.2022
↑  "סלע, נוף וכרמל", נרדין סרוג'י, במסגרת התערוכה ברובע המדרגות | וואו וואו וואו סלע אסלי מהר הכרמל שיהפוך לפסל על ידי האמנית נרדין סרוג'י. תודה לפנינה מדן ולכל פעילי גינת השבשבת - גינה קהילתית זיו על שיתוף הפעולה... | By רובע המדרגות منطقة الادراج stairway quarter | Facebook, באתר www.facebook.com
↑  בית הגפן, באתר www.beit-hagefen.com
↑  נרדין סרוג'י: מגרש המשחקים שלי, באתר מוזיאוני חיפה - שישה מוזיאונים במסגרת אחת
סלע גריינדר

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  63°58′00″S 61°26′00″W﻿ / ﻿63.9667°S 61.4333°W﻿ / -63.9667; -61.4333
 נתונים מדיניים
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהסלע גריינדר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהסלע גריינדר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיסלע גריינדר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיסלע גריינדר
 
סלע גריינדר (באנגלית: Grinder Rock) הוא הדרומי ביותר מבין קבוצת סלעים (איונים) המשתרעת מקצהו הדרומי של האי אינטרקורנס, בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
גובהו של האיון 130 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי האיון

האיון צולם מהאוויר בשנת 1956 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
הוא הופיע לראשונה במפות של ממשלת ארגנטינה וממשלת צ'ילה משנת 1957.
היסטוריה > מקור השם

שמו של האיון ניתן לו בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
השם תיאורי: הוא דומה בצורתו לשן, ועל כן ניתן לו השם ("גריינדר" באנגלית הוא ביטוי המתאר "חריקת שיניים").
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי בסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  מידע היסטורי וגאוגרפי בגאזט האנטארקטי המשווה SCAR
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
סלע התאדות

מחצבת גבס במכתש רמון
סלעי התאדות או סלעים אוופוריטים (Evaporites) הם סלעי משקע כימיים הנוצרים בסביבות שונות (אגמים או ים רדוד) כתוצאה מעליית ריכוז המומסים בתמיסה והשקעה של גבישים המגיעים לסף רוויה או בשל התאדות-יתר.


מינרלים שונים שוקעים ככל שעולה הרוויה של התמיסה, נעים מקשי התמס לקלי התמס:
קלציט (CaCO3) ודולומיט (CaMg(CO3)2)
אנהידריט (CaSO4) וגבס (CaSO4×H2O)
הליט (מלח בישול, NaCl)
מלחים קלי תמס, בהם מלחי אשלגן ומגנזיום (לדוגמה: אפסומיט - MgSO4, וקרנליט - KCl * MgCl2 * 6 H2O).
סלעים אוופוריטיים בישראל

בישראל ישנן שתי קבוצות עיקריות של סלעים אוופוריטיים: הפרט התיכון של תצורת מוחילה (גבס ואנהידריט) החשופה במכתש רמון ותצורת סדום (מלח) החשופה בהר סדום.
שימושים

למינרלים אוופוריטיים שונים חשיבות כלכלית כחומרי גלם לבניה (לדוגמה גבס) או לתעשיית הדשנים (בעיקר מלחי אשלגן).

כמו כן, התכונות הפיזיקליות של סלעים אוופוריטיים (בעיקר מלח וגבס) הופכת אותם לסלעי חיפוי טובים למאגרי הידרוקרבונים דוגמת גז טבעי ונפט.
ראו גם

סביבה אוופוריטית
לקריאה נוספת

Warren, J. K., Evaporites: their evolution and economics, Blackwell science, 1999, ISBN 978-0632053018
תעלומת ערך C
הערות שוליים

1 2 3  Second Plant Genome Size workshop and discussion meeting, באתר של גני קיו, 8 עד 12 בספטמבר 2003
1 2 3  חוה יבלונקה, "אבולוציה" (יחידות 5 - 7), עמודים 80 - 87, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1997
סם הרדמה (שיר)

| --- | --- |
 שיר בביצוע שם טוב האבי בהשתתפות ישי סוויסה, רביד פלוטניק
 מתוך האלבום עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי
 יצא לאור:  19 ביולי 2020
 פורמט:  סטרימינג • הורדה דיגיטלית
 סוגה:  טראפ
 שפה:  עברית
 אורך:  3:38
 חברת תקליטים:  נענע דיסק
 כתיבה:  תמיר בר, רביד פלוטניק וישי סוויסה
 לחן:  תמיר בר, רביד פלוטניק וישי סוויסה
 הפקה:  ישי סוויסה
 
"סם הרדמה" הוא שיר מתוך הסרט הקצר "עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי", אשר בוצע על ידי תמיר בר, בדמותו של "שם טוב האבי", כוכב הסרט, המפיק המוזיקלי של הסרט ישי סוויסה והראפר רביד פלוטניק. השיר יצא לאור ב-19 ביולי 2020, ביחד עם שאר שירי הפסקול של הסרט, על ידי חברת התקליטים נענע דיסק. השיר נכתב והולחן על ידי בר, פלוטניק וסוויסה והופק על ידי סוויסה, בדומה לשאר שירי הסרט.
רקע

ב-30 ביוני 2020 יצא הסרט הקצר "עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי" בחטיבת הדיגיטל של תאגיד השידור הישראלי, בו מככב הקומיקאי תמיר בר בתור ראפר בשם "שם טוב האבי". בסרט, הופך שם טוב לאמן מצליח, ובסופו של דבר נכנס לבית הסוהר. בסרט משתתפים אמני היפ הופ שונים, בהם מיכאל סוויסה, איתי לוקץ', שקל, ג'ימבו ג'יי ורביד פלוטניק, אשר משתתף בשיר זה.