stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקאם

ערך זה עוסק במערכת סולמות מוזיקליים. אם התכוונתם למסגרת גיוס לצה"ל, ראו .
מקאם (בערבית: مقام, בתרגום לעברית: מקום) הוא מבנה המגדיר מסגרת ליצירה מוזיקלית במוזיקה ערבית. כל מקאם כולל סדרת צלילים אבסולוטיים ומהלכים מלודיים אופייניים לאותו סולם מוזיקלי.
שיטת המקאמים (או מקאמאת مقامات) משמשת כבסיס למוזיקה הערבית והטורקית ומבוססת ביסודה על המוזיקה הפרסית הקלאסית (הרדיף הפרסי). יש שימוש במקאם גם בארצות הבלקן, בארצות טורקמניות במרכז אסיה, ובקווקז.
בשנת 2008 הכיר ארגון אונסק"ו במקאם של עיראק כמורשת תרבותית בלתי מוחשית.
המקאם כולל סדרת צלילים אשר גובהם מוגדר על-פי המרווחים ביניהם והמהווים מסגרת ליצירה ערבית מוזיקלית. כמו במוזיקה המערבית, גם במקאם יש חשיבות לצליל הבסיס של הסולם. בנוסף, כל מקאם כולל דגשים, שהיות באזורים מסוימים בסולם הצלילים ומהלכים מסוימים המייחדים אותו, וכתוצאה מכך, ייתכנו מקאמים שונים שהם בעלי אותם צלילים (כמו ביאת ומוחייאר או מאהור וראסט) הנבדלים האחד מהשני רק בשימוש בצלילים ובמהלכים הפנימיים.
בסולמות של המוזיקה המזרחית קיימים מרווחים הקטנים מחצי טון, ולכן שימוש ברבעי ובשמיניות הטון הוא מעשה שבשיגרה, מה שמצריך מהנגן שמיעה חדה במיוחד וכלים המאפשרים חלוקת הטון למרווחים קטנים כאלה.
המוזיקה הערבית/מזרחית שמה דגש על הקשר בין המקאם בו משתמשים לבין החוויה הרגשית שהוא גורם לשומע, כאשר לכל מקאם ישנה הייחודיות שלו. בין הרגשות שנהוג לייחס למקאמים: עצב, שמחה, געגוע, גאווה, יגון, אהבה וכו'.
השימוש במקאמים במוזיקה של שירת הבקשות, הפיוטים, והתפילה בנוסחי ספרד היה נהוג בין היתר בקהילות היהודים בטורקיה, במצרים, בסוריה, בלבנון ובעיראק, ומשם גם התרחב לישראל. בקהילות אלו תפילת שחרית בכל שבת מותאמת למקאם מסוים, בדרך כלל בהקשר לפרשת השבוע. נוסח התפילה בבית הכנסת ובפיוט בעולם היהודי המזרחי עושה שימוש במקאמים במסורות המוזיקליות של העדות השונות.
עם קום המדינה והגעת העולים מארצות ערב ואשכנז אליה, הפכה ישראל לכור היתוך של התרבויות המוזיקליות השונות ונעשה ניסיון ליצור מוזיקה ים תיכונית בישראל. כך הועשרו המוזיקאים באשר הם בכלים חדשים לכתיבה מקומית כמו סולמות, מקצבים, מהלכים מלודיים, תזמורים, עיבודים, סלסולים וכו', ומאידך איבדו את ייחודם המקורי. כיום קיימת נטייה לחזור למקורות וליצור קבוצות וגופים מוזיקליים המשמרים את התרבויות הספציפיות לכל מדינה ממנה הגיעו הדורות הקודמים, דבר הכרוך באיסוף ועבודת מחקר נרחבת.
התפלגות המקאמים

מספר המקאמים (בערבית מקאמַת) נרחב מאוד. הסיבה לכך היא פרמטרים שונים לקביעת מקאם, בשונה מהגדרת סולם במוזיקה המערבית שנקבע לפי היחס בין צליליו, כאן מתייחסים גם לאופן הטיפול בו (לדוגמה אם עיקר המלודיה בנויה על חלקו העליון של הסולם עשוי להקרא המקאם בשם שונה מאילו הנגינה מתמקדת בחלקו התחתון של אותו סולם. מטבע הדברים הגדרות אלו אינן מתמטיות ובנויות על תחושה כללית). סיבה נוספת היא מספר התווים האפשרי, כיון שהמוזיקה מתבססת על חלוקה מיקרוטונאלית (רבעי ושמיניות טונים ולא רק שלמים וחצאים) מספר הסולמות האפשרי גדול יותר. מעבר לכך קיימים מקאמים רבים שהם הרכבות של שניים או שלושה טטרקורדים מסולמות שונים. אי לכך ישנם מקאמים המוגדרים "אבות" ולהם מספר "תולדות" ששייכים לאותה "משפחה". עם זאת מקאם מורכב שנושא אופי ייחודי, או שיש בו שימוש רב המקנה לו נוכחות בולטת יחשב גם כאב.
המקאמים ושמותיהם מוכרים כיום ביהדות ספרד בנוסח המכונה "ירושלמי" ומשולב ממסורות מארצות ערב מזרח תיכוניות. בנוסח מרוקאי ישנה מערכת מקאמים שונה.
מקאמים עיקריים נפוצים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שם | תיאור מוזיקלי | מאפיינים | קובץ שמע | מרווחים |
| ראסת | קרוב למז'ור על דו, הצלילים השלישי והשביעי מונמכים ברבע טון | מקאם מרכזי במוזיקה המזרחית, בדומה למרכזיותו של סולם מז'ור במוזיקה המערבית. נחשב למקאם שמח. במקאם ראסת מתפללים תפילת מנחה של שבת. | ‏מקאם ראסתקובץ:Arabic-scale rast.ogg‏Ⓘ‏ | ¾   ¾    1    1   ¾    ¾    1 |
| עג'ם | סולם מז'ור על דו | משמעות המלה בערבית היא "שאינו ערבי". העג'ם נקרא גם "הסולם החזק" ואצל היהודים הוא משמש לשמחות, חתונות וחגים כגון: שמחת תורה, פסח ושבועות. | ‏מקאם עג'םקובץ:Diatonic scale on C.mid‏Ⓘ‏ | ½    1    1    1   ½    1    1 |
| שיגא (סיקא / סיגא / סיכא) | סולם המתחיל במי שמונמך ברבע טון וכולל סי מונמך ברבע טון | מקור השם בפרסית, ומשמעותו: המקום השלישי (סה-גאה). ממנו יוצא מקאם חוזאם (עם חיג'אז על הסול) בו משתמשים לקריאת התורה אצל הספרדים. נפוץ גם בקריאת כתבי הקודש המוסלמיים. |  | ¾    1   ¾    ¾    1     1     ¾ |
| ביאת | מינור על רה עם צליל שני מונמך ברבע טון | מהמקאמאת החשובים במוזיקה הערבית. מקור השם מהמילה בית, כיוון שנחשב למקאם הבית. מבוסס על הצליל רה עם הצליל השני מונמך ברבע טון | ‏מקאם ביאתקובץ:Arabic-scale bayati.ogg‏Ⓘ‏ | 1   1   ½   1  1     ¾    ¾ |
| כורד | מודוס פריגי על רה  (יש עושים על מי) | יש הטוענים כי שמו ניתן לו על פי אדם בשם זה |  | 1 1 ½ 1 1 1 ½ |
| חיג'אז | רה מינור עם שנייה במולית ושלישית דיאזית או מודוס מיקסולידי על סול מינור הרמוני. | נקרא על שם מחוז "חג'אז" שבערב הסעודית. גם במוזיקה הערבית וגם בפיוט היהודי, שימש החיג'אז לשירי אבל וקינה כגון בתשעה באב, שירי געגוע ורגש גדול.מאפיין ניגונים חסידים והמפורסם שביניהם ניגון ארבע בבות הניגון המקודש ביותר בחסידות חב"ד. | ‏מקאם חיג'אזקובץ:Arabic-scale hijaz.ogg‏Ⓘ‏ | 1 1 ½ 1 ½ ½1 ½ |
| צבא | על רה עם מי מונמך ברבע טון וסול וגם סי במולים.     על פי רוב גם הרה (רק העליון) במול מה שמקנה לו חריגות גדולה | המקאם העצוב ביותר של המוזיקה הערבית. פירוש שמו הוא נעורים או תשחורת. היהודים מנגנים בו בברית מילה ובבר מצווה, או בראש השנה בו מוזכרת עקדת יצחק. | ‏מקאם צבאקובץ:Arabic-scale saba.ogg‏Ⓘ‏ | 1    1    ½     ½1    ½     ¾    ¾ |
| נהוונד | סולם דו מינור טבעי | נקרא על שם העיר הפרסית נהוונד (Nahawand) שבצפון פרס. אם התו סי הוא בקר הוא נקרא "נהוואנד אחסאס", או נהוואנד חיג'אז.  אם התו לה הופך להיות בקר הוא נקרא "נהוונד כביר". יש הטוענים כי זהו מקאם של געגוע. מקאם זה היה נפוץ יותר במסורות הטורקיות מאשר בערביות, ורק בתקופה מאוחרת יותר חדר למסורת הערבית. |  | 1    1    ½    1    1   ½    1 |
| נגריז | על דו | שמו בפרסית "יום יפה" אינו נחשב למקאם יסודי ומשמש בדרך כלל כתוספת יופי למקאמים עיקריים, אך יש בו אופי ייחודי. בחלקו התחתון ישנו טטרקורד חיג'אז אך לא על הטוניקה אלא על הצליל השני-רה, מצליל הטוניקה-דו דווקא יש שלושה צלילים מטטרקורד נהוונד. עובדה זו מקנה לו תכונה של הפתעה למאזין, או בלבול לאוזן שאינה מקצועית |  | 1 ½ 1 ½  ½1  ½ 1 |
ראו גם

נובה (מוזיקה ערבית)
מוזיקה מזרחית - מונחים
הערות שוליים

↑  ושמא השם נגזר במקורו מהמילה מקאמה, שפירושה הוא השירה הערבית של ימי הביניים.
↑  על מקור המילה ומשמעותה ראו בערך אודותיו בוויקיפדיה האנגלית
↑  במקאם זה קורא המואזין מצריח המסגד[דרושה הבהרה]: "אללה אכבר". מודוס "אהבה רבה" (פריגיש) שהיה פופולרי במוזיקה היהודית של מזרח אירופה הוא בעל מרווחים זהים לסולם בו משתמשים במקאם חיג'אז
↑  הצליל העליון אינו מקביל לצליל התחתון (טוניקה) כמו בכל סולם אחר והסולם אינו מכסה אוקטבה שלמה
↑  שכן אז הטטרקורד העליון שלו זהה לטטרקורד התחתון של מקאם חיג'אז
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536928105171  BnF: cb12274840n (data)  GND: 4168860-0  LCCN: sh90004887  LNB: 000342274
קלאודיו פיסארו

קלאודיו מייגל פיסארו בוסיו (בספרדית: Claudio Miguel Pizarro Bosio; נולד ב-3 באוקטובר 1978 בקייאו, פרו) הוא כדורגלן עבר פרואני ששיחק כחלוץ. פיסארו שיחק לאורך מרבית הקריירה שלו במועדונים ורדר ברמן ובאיירן מינכן מהבונדסליגה, בהם הפך למבקיע שערים מחונן ולאחד הזרים המצטיינים בתולדות הבונדסליגה. כמו כן, ערך במדי נבחרת פרו 85 הופעות, בהן הבקיע 20 שערים.
קריירה קבוצתית > פרו

פיסארו החל את הקריירה המקצועית הרשמית שלו במדי הקבוצה דפורטיבו פסקרו, קבוצת כדורגל קטנה מפרובינציה שבצפון פרו, בגיל 17. הוא תפס את עיניו של מאתר כישרונות מקבוצת קאנטולאו, מועדון כדורגל גדול יותר מעיר הנמל קייאו, על יד לימה הבירה, והוזמן להתאמן במדי קבוצת המילואים של המועדון. למרות זאת, הוא מעולם לא חתם על חוזה רשמי במועדון. בגיל 19, פיסארו עבר למועדון מן הליגה הבכירה בפרו, אליאנסה לימה.
באליאנסה לימה ערך פיסארו את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה בפרו. פיסארו כבש 25 שערים במהלך שתי עונות במדי אליאנסה לימה והיה חלק מן הקבוצה שזכתה באליפות פרו בשנת 1999. זמן קצר לאחר שזכה בתואר האליפות עם אליאנסה, פיסארו חתם במועדון הגרמני ורדר ברמן מהבונדסליגה. מאוחר יותר באותה שנה, שיחק לראשונה במשחק של הנבחרת הפרואנית.
קריירה קבוצתית > גרמניה

פיסארו כבש במהלך שתי עונותיו במדי ורדר ברמן 29 שערים. בעקבות כך, הכדורגלן הפרואני הפך לשחקן נחשק על ידי מספר מאמנים בכירים באירופה. אחרי עונת 2000/2001 בבונדסליגה, ורדר ברמן הכריזה שהיא לא תמנע מפיסארו לעבור למועדון גדול יותר. ניסיונות החתמת השחקן היו רבים ואינטנסיביים. בתקשורת נטען כי מועדוני הפאר ריאל מדריד וברצלונה הספרדיים, אינטר מילאנו האיטלקייה, ויריבת הבונדסליגה של ורדר ברמן, בורוסיה דורטמונד, השקיעו מאמצים רבים במטרה להחתים את השחקן. ההעברה המתוקשרת דרשה זמן רב של משא ומתן וגררה שמועות מגוונות. לבסוף נסתיימה הסאגה ב-7 ביוני 2001, כאשר החליט פיסארו לחתום בבאיירן מינכן.
פיסארו היה שחקן מפתח בסגל באיירן בזכייתה בגביע הגרמני ובבונדסליגה בשנת 2003.  הוא כונה "המפציץ" או "אל האינקה", והתחיל את הופעותיו בקבוצתו החדשה בצורה מרשימה. פיסארו כבש את שערו הראשון בקבוצה במשחק הבכורה שלו כבר בדקה הרביעית, במשחק כנגד שאלקה 04 במחזור השני של הבונדסליגה בעונת 2001/2002. במדי באיירן מינכן כבש פיסארו 100 שערים.
חוזהו של פיסארו במועדון הבווארי תם בסוף עונת 2006/2007, והמשא ומתן על חידושו לא התקדם לשום כיוון, כאשר סביליה, בנפיקה ליסבון וגלאזגו ריינג'רס היו מוכנות להחתים אותו ברגע האפשרי הראשון. פיסארו דחה לבסוף עוד הצעת הארכת חוזה בבאיירן מינכן, שהוצע לו ישירות על ידי היושב ראש פרנץ בקנבאואר. הסכום שדרש פיסארו עבור חידוש החוזה נחשב לאסטרונומי והמנג'ר הגרמני קרל היינץ רומניגה זעף על דרישתו של פיסארו למשכורת כה גבוהה. רומינגה צוטט כאשר הגיב על דרישתו של הפרואני: "מי שחופץ להרוויח את הסכומים שמרוויח שבצ'נקו כדאי מאוד שיתחיל לשחק כמו שבצ'נקו". ב-20 במאי 2007, באיירן מינכן הכריזה על שחרורו של פיסארו מהמועדון.
קריירה קבוצתית > צ'לסי

ב-1 ביולי 2007 החתימה צ'לסי את פיסארו באופן רשמי, ואישרה שהוא עבר את הבדיקות הרפואיות, ושהוא יצורף למועדון במסגרת חוק בוסמן. הוא חתם על חוזה לארבע עונות שאמור לפוג בשנת 2011, שעל פיו הוא ירוויח 5 מיליון דולר לעונה. פיסארו הוא הפרואני הראשון בהיסטוריה שמשחק בצ'לסי. פיסארו הודה שהחלטתו לחתום בצ'לסי הושפעה רבות בעקבות עצתו של חברו לנבחרת נולברטו סולאנו, ששיחק גם באנגליה במדי וסטהאם יונייטד, וחברו לשעבר לסגל באיירן מינכן, אואן הארגריבס שעבר לשחק במנצ'סטר יונייטד. לפיסארו יש גם אזרחות איטלקית (אימו איטלקייה), שמאפשרת לו לשחק במדי צ'לסי מבלי הצורך ברישיון עבודה הדרוש לשחקנים זרים באנגליה.
פיסארו קיבל את המספר 14, אותו מספר עמו משחק במדי הנבחרת הפרואנית, ומספרו לשעבר במדי באיירן מינכן. הקריירה שלו בצ'לסי החלה היטב, כאשר כבש בבכורה שלו במחזור הפתיחה של הפרמייר ליג בעונת 2007/2008. למרות זאת, לאחר שז'וזה מוריניו התפטר, והחתמתו בצ'לסי של החלוץ הצרפתי ניקולא אנלקה, פיסארו מיעט לשחק תחת המאמן החדש אברהם גרנט. פיסארו שיחק תפקיד חשוב במהלך השלב הרביעי של גביע ה-FA בשביל צ'לסי, כאשר בישל שער עצמי לשוערה של קווינס פארק ריינג'רס. אחר כך הוא כבש את השער היחיד במשחק נגד ברמינגהאם סיטי. מספר השערים המועט שכבש במהלך העונה הוא כתוצאה מהיותו מחליף שנכנס רק למספר דקות ספורות בסוף המשחקים של צ'לסי.
קריירה קבוצתית > חזרה לגרמניה

באוגוסט 2008 הושאל פיסארו לוורדר ברמן. בעונתו הראשונה במועדון הגיע עם הקבוצה עד לגמר גביע אופ"א 2009, בו נוצחה על ידי שחטאר דונצק האוקראינית. בתום העונה חתם פיסארו בקבוצה במדיה שיחק עד לעונת 2011/2012. בסיום אותה עונה חזר לקדנציה נוספת בבאיירן מינכן.
חמש שנים אחרי שעזב, חתם פיסארו לעונה אחת בקבוצה הבווארית, באיירן מינכן.
ב-7 בספטמבר 2015 חתם פיסארו על חוזה לעונה אחת בקבוצה. זוהי הקדנציה השלישית של השחקן במועדון. בתום עונת 2016/17 חוזהו במועדון לא חודש והוא שוחרר מהקבוצה.
בשלהי ספטמבר 2017 חתם פיסארו בפ.צ. קלן מהבונדסליגה כשחקן חופשי על חוזה לעונה אחת. פיסארו ערך 14 הופעות במועדון זה והבקיע שער אחד, ובתום עונת 2017/18 נשר עם קלן לבונדסליגה השנייה.
בקיץ 2018 חזר פיסארו לקדנציה רביעית בוורדר ברמן. ב-16 בפברואר 2019 הבקיע פיסארו שער שוויון בדקה ה-96 במשחק מול הרטה ברלין, ובכך הפך למבקיע המבוגר ביותר בתולדות הבונדסליגה, בגיל 40 שנים ו-136 ימים, ועקף את מירקו ווטאבה. ביולי 2020 פיסארו נשאר עם ברמן בבונדסליגה לאחר שהקבוצה סיימה את עונת 2019/20 במקום ה-16 ושרדה צמד משחקי מבחן מול היידנהיים. פיסארו ישב על הספסל בצמד המשחקים ולא שיחק, ובסיומו פרש ממשחק פעיל.
נבחרת לאומית

פיסארו הוא שחקן קבוע במדים הלאומיים של נבחרת פרו. הוא שיחק במהלך הטורניר קופה אמריקה 2007 וכבש צמד במשחק נגד נבחרת בוליביה. הוא הצהיר שאין לו שום בעיות עם מאמנו החדש חוזה דל סולר בניגוד לקודמו בתפקיד פרנקו נבארו.
ב-7 בדצמבר 2007, החלה להתבצע חקירה בחשד להיות השחקן אחראי להבאת נשים ומשקאות חריפים לתוך המלון בו שהתה הנבחרת יומיים לפני התבוסה של פרו לנבחרת אקוודור 1-5. פיסארו הושעה ל-18 חודשים מן הנבחרת הלאומית, החל מה-28 במרץ 2008.
נבחרת לאומית > תארים

בונדסליגה: 2002/2003, 2004/2005, 2005/2006, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015
הגביע הגרמני: 2003, 2004, 2005, 2006, 2009, 2013, 2014
הגביע הביניבשתי: 2001
הסופר קאפ הגרמני: 2009, 2012
הסופר קאפ האירופי: 2013
אליפות העולם לקבוצות כדורגל: 2013
ליגת האלופות: 2012/2013
הערות שוליים

↑  ברוך השב: קלאודיו פיסארו חתם בבאיירן, באתר ערוץ הספורט, 27 במאי 2012
| מלך השערים של גביע אופ"א והליגה האירופית |
| --- | --- | --- |
| גביע אופ"א | 1972: ברונדל • 1973: היינקס ויורינג • 1974: שונמאקר • 1975: היינקס • 1976: חילס • 1977: באוולס • 1978: דייקרס ופונטה • 1979: סימונסן • 1980: הנס וניקל • 1981: וארק • 1982: נילסון • 1983: פיליפוביץ' • 1984: נילאשי • 1985: באהטיץ' ובאניסטר • 1986: אלופס 1987: קסקאוול, האוטמן, קיפט ורנטאנן • 1988: ברייל וסרוואקוס • 1989: גוטשואו • 1990: גץ ורידלה • 1991: פלר • 1992: סאונדרס • 1993: באטיקל • 1994: ברגקאמפ ושמיט • 1995: קירסטן • 1996: קלינסמן • 1997: גאנץ • 1998: גיבארש • 1999: קייזה, קובצ'ביץ' וקולאוויק   2000: קובצ'ביץ' • 2001: ברבאטוב ובולו • 2002: ואן הוידונק • 2003: דרליי ולארסון • 2004: אנדרסון • 2005: שירר • 2006: דלגאדו • 2007: פנדיאני 2008: פוגרבניאק וטוני • 2009: ואגנר לאב |  |
| הליגה האירופית | 2010: קרדוסו ופיסארו • 2011: פלקאו • 2012: פלקאו • 2013: קוז'אק • 2014: סוריאנו • 2015: אלן ולוקאקו • 2016: אדוריס • 2017: דז'קו וג'וליאנו • 2018: אדוריס ואימובילה • 2019: ז'ירו • 2020: פרננדש • 2021: מיוראל, מורנו, פיזי ויאזיג'י • 2022: טברנייר • 2023: רשפורד ובוניפייס • 2024: אובאמיינג |  |
| נבחרת פרו – קופה אמריקה 2007 |
| --- | --- | --- |
|  1 בוטרון •  2 וייאלטה •  3 אקסייטה •  4 וילצ'ס •  5 רודריגס •  6 הררה •  7 סספדס •  8 בסלאר •  9 גררו •  10 מאריניו •   11 סונייגה •  12 פורסיית' • 13 דה לה האסה •  14 פיסארו • 15 ויימארין • 16 מנדוסה • 17 פרפאן • 18 גרסיה • 19 איסמודס • 20 חימנס • 21 פלורס • 22 גאליקיו • מאמן: אוריבה |  1 בוטרון •  2 וייאלטה •  3 אקסייטה •  4 וילצ'ס •  5 רודריגס •  6 הררה •  7 סספדס •  8 בסלאר •  9 גררו •  10 מאריניו •   11 סונייגה •  12 פורסיית' • 13 דה לה האסה •  14 פיסארו • 15 ויימארין • 16 מנדוסה • 17 פרפאן • 18 גרסיה • 19 איסמודס • 20 חימנס • 21 פלורס • 22 גאליקיו • מאמן: אוריבה | פרו |
| נבחרת פרו – קופה אמריקה 2015 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 גאלסה •  2 סספדס •  3 ריוחאס •  4 רקנה •  5 סמבראנו •  6 ורגאס •  7 אורטאדו •  8 קואבה •  9 גררו •  10 פרפאן •   11 ריינה •  12 פני • 13 רטאמוסו •  14 פיסארו • 15 ראמוס • 16 לובאטון • 17 אדווינקולה • 18 קרייו • 19 יוטון • 20 סנצ'ס • 21 באיון • 22 אסקואס • 23 ליבמן • מאמן: גארקה |  1 גאלסה •  2 סספדס •  3 ריוחאס •  4 רקנה •  5 סמבראנו •  6 ורגאס •  7 אורטאדו •  8 קואבה •  9 גררו •  10 פרפאן •   11 ריינה •  12 פני • 13 רטאמוסו •  14 פיסארו • 15 ראמוס • 16 לובאטון • 17 אדווינקולה • 18 קרייו • 19 יוטון • 20 סנצ'ס • 21 באיון • 22 אסקואס • 23 ליבמן • מאמן: גארקה | פרו |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNC: 000856294  GND: 1188054198  VIAF: 665145857937223021505   WorldCat (עם VIAF): 665145857937223021505
שלמה אביגדור

| --- | --- |
 לידה:  1384 רוזנות פרובנס, ממלכת צרפת 
 
שלמה בן אברהם אביגדור (נולד ב-1384) היה מתרגם עברי בן יהדות פרובאנס בסוף המאה ה-14.
קורות חיים

בסיוע אביו, אברהם אביגדור, תרגם כבר בגיל 15 את עבודתו של ארנלדוס דה וילה נובה (אנ') "De Judiciis Astronomiæ" (בתרגום חופשי: חוקי האסטרונומיה) מלטינית לעברית, תחת השם "פנים במשפט". התרגום עודנו בכתב יד ולא נדפס.
ב-1399 תרגם את המאמר על הספֵירות של יוהנס דה סקרובוסקו לעברית תחת השם "מראה האופנים", הספר נודע גם בשם "ספר האשפירא הגדול".
הערות שוליים

↑  רפאל כהן, פנים במשפט, 2007 עמ' א–י"ב.
↑  הספר בתרגומו העברית, צורת הארץ, אופנבאך ה'ת"ף, (1722), נדפס יחד עם ספרי אסטרונומיה עבריים אחרים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311866405171  LCCN: no2009021519  NTA: 261825933  VIAF: 78950824   WorldCat (עם VIAF): 78950824
ברוך הלוי אפשטיין

| --- | --- |

 לידה:  1860 ה'תר"ך בוברויסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1942  (בגיל 82 בערך) ה'תש"ב פינסק, נציבות הרייך אוקראינה 
 תקופת הפעילות:  ?–1941 
 תחומי עיסוק:  תורה, תלמוד ירושלמי
 רבותיו:  יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (בית הלוי) והנצי"ב
 חיבוריו:  "תורה תמימה", "מקור ברוך" וספרים נוספים
 
 תפקידים נוספים:  רואה חשבון
 
הרב ברוך הלוי אפשטיין (ה' בשבט ה'תר"ך, 1860, בוברויסק - ה'תש"ב, 1942, פינסק) היה רב, בנקאי וחוקר, מחבר הספרים תורה תמימה, מקור ברוך ועוד ספרים.
ביוגרפיה

נולד לרב יחיאל מיכל הלוי מחבר "ערוך השולחן", ולמיכלה, שהייתה אחותו של הנצי"ב, ראש ישיבת וולוז'ין, שהיה לימים גם גיסו (כי לאחר פטירת אשתו הראשונה של הנצי"ב, התחתן עם אחותו של רבי ברוך). בגיל שלוש-עשרה החל ללמוד בישיבת וולוז'ין, שם למד 5 שנים, והיה נחשב אחד מהעילויים. הוסמך לרבנות על ידי דודו - הנצי"ב מוולוז'ין, רבי יוסף דב הלוי סולוביצ'יק (ה"בית הלוי"), רבי חיים יהודה סוסנצר רבה של סמורגון, ורבי רפאל שפירא ששימש כר"מ בישיבת וולוז'ין. התחתן עם בתו של רבי אלעזר משה הלוי הורוויץ, רבה של פינסק, ולאחר מכן, בבית חותנו, למד תורה ומדעי היהדות ואף מדעים כלליים. בהמשך למד באקדמיה למסחר בווינה וחזר לפינסק בה החל לעבוד כמנהל חשבונות ראשי בבנק. ולאחר מכן נתמנה למנהל בנק, והחזיק במשרה זו עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה. במקביל למד וחיבר ספרים שונים, המפורסם שבהם הוא "תורה תמימה" - ספר פרשני על התורה. אחר פטירת חמיו נתבקש לשמש רב במקום אך סירב. כמו כן הוצעו לו משרות רבנות בפטרבורג ובמוסקבה, אך הוא סירב לקבלן.
פעל גם באגודת "ציון", למען הפצת הלשון העברית. רושם עצום בעולם, ובייחוד בקרב היהודים, עשתה חלופת המכתבים בינו ובין פרופ' פאבל קוקובצוב מפטרבורג, שהגן על עם ישראל וכבודו מפני משטינים ומעלילים במשפט עלילת הדם של בייליס. כל העיתונות העברית, האידית והרוסית פרסמה מכתבים אלה.
לאחר המהפכה הרוסית נסע אפשטיין לארצות הברית, כדי להדפיס ולהפיץ את ספריו וכתביו, שם שהה בין השנים 1923–1926. לאחר מכן שב לפינסק. נפטר בתקופת השואה בשנת 1942, וקברו נמצא בבית העלמין בקרלין.
ביוגרפיה > פעילות ציונית

בשנות השבעים של המאה התשע עשרה, כשהתפרסמה האפשרות לקניית א"י מידי הסולטאן הטורקי, התנגד הרב אפשטיין נמרצות לרעיון זה בטענה שעדיין לא הגיעה עת הגאולה. רק בשנים מאוחרות יותר התקרב לרעיון יישוב ארץ ישראל, תרם לקרנות הלאומיות, ועם ייסוד תנועת "המזרחי" הצטרף לשורותיה. תשומת לב מיוחדת גילה לבעיותיה של תנועת "הפועל המזרחי", אשר בה ראה את התנועה הדתית שעסקה בחיי הגשמה בארץ ישראל. משום כך הרבה לקרב את שלוחי "הפועל המזרחי" שנזדמנו לפינסק. התעניין גם בארגון "החלוץ המזרחי" בעירו, קרא את ביטאון התנועה "נתיבה" ושאר החוברות שפרסמה בנושא ארץ ישראל. עמד בקשר הדוק עם בן אחותו, הרב מאיר בר-אילן. ועם זאת - מעולם לא עלה לארץ ישראל.
ספריו

תורה תמימה - (חמשה חלקים) פירוש על התורה המשלב בין פירושי ודרשות התלמוד והמדרשים לפסוקי התורה, ונוסף לו תוספת ברכה. נדפס לראשונה בווילנא, ה'תרס"ב.
מקור ברוך - (1928 מהדורה ראשונה) (ארבעה חלקים) אוטוביוגרפיה; תולדות משפחתו (משפחת אפשטיין); זכרונותיו על ישיבת וולוז'ין ועל העומד בראשה, דודו הנצי"ב, ואישים נוספים בתקופתו; הגיגים וחידושים בגמרא. חלק מהספר תורגם לשפה האנגלית בשנת 1987 על ידי הוצאת ארטסקרול בשם "My uncle the Netziv".
בספרו זה כותב רבי ברוך כי שם משפחת אבותיו היה בנבנישתי, וכי התגוררו הם בספרד שלפני הגירוש. לאחר גירוש ספרד נדדו הם לארצות אירופה, שם קיבלו אותם בכבוד רב, ולראות הכרת הטוב שינה סבו את שם המשפחה לאפשטיין. הרב ברוך  מביע צערו על שינוי שמה של המשפחה.
מקור ברוך - על תלמוד ירושלמי
ברוך שאמר - (1940 מהדורה ראשונה) הלכות תפילה וביאורים על הסידור, וכן על הגדה של פסח, ועל פרקי אבות
גשמי ברכה - על חמש מגילות.
נחל דמעה, הספד על חותנו רבי אלעזר משה הורוויץ
שפה לנאמנים, מאמר על לשון הקודש
תוספת ברכה, דברי תורה ומאמרים על פרשיות השבוע, (שמרביתם הובאו בקיצור נמרץ בהערותיו בתורה תמימה)
לקריאה נוספת

א"ז (=אהרן זיסקינד) תרשיש, רבי ברוך הלוי אפשטיין: בעל "תורה תמימה", ירושלים: מוסד הרב קוק, ה'תשכ"ז (1967)
אלישע חן, "לדרכו של בעל תורה תמימה", בתוך: עץ חיים, כח, אלול ה'תשע"ז, עמ' תק"ח-תקי"ז
משה מיימון, "עוד בעניין בעל התורה תמימה", בתוך: עץ חיים, כט, ניסן ה'תשע"ח
הערות שוליים

↑  לפי עדות שרידים שחזרו מקבוצות פרטיזנים ביערות פולסה (אנצקלופדיה של הציונות הדתית, עמ' 167)
↑  להרחבה על הגרסאות השונות באשר לנסיבות מותו ומקומו, ראו: שמריהו גרשוני, בתוך:, ישורון חלק כט אלול תשעג, באתר היברובוקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260843905171  GND: 131845837  ISNI: 0000 0000 7150 1356  LCCN: n84191748  NTA: 314570780  VIAF: 97591752   WorldCat (עם VIAF): 97591752
מיתולוגיה נורדית

| --- | --- |

 שמות נוספים:  המיתולוגיה הסקנדינבית, המיתולוגיה הוויקינגית
 תרבות:  הנורדים
 
המיתולוגיה הנורדית (גם: המיתולוגיה הוויקינגית או המיתולוגיה הסקנדינבית) היא שם כולל למיתוסים הקדם-נוצריים של עמי סקנדינביה בתקופה שבה דיברו נורדית עתיקה. המיתולוגיה הנורדית היא ענף של המיתולוגיה הגרמאנית הרחבה יותר, והענף המתועד ביותר בה. ועדיין, המקורות הנורדים הם חסרים, ולעיתים קרובות מציגים תמונה חלקית ביותר של המיתולוגיה או סותרים זה את זה.
המקורות הנורדים מאזכרים אלים רבים וישויות מסוגים שונים. הקשרים בין הישויות השונות מורכבים ומשתנים, ולרוב לאלים אין דמות ברורה וחד משמעית. היקום הנורדי מורכב מתשעה עולמות כלשהם שביניהם מקשר עץ מרכזי בשם יגדראסיל. בנוסף, עצמים רבים מואנשים
כישויות שונות בעולם המיתולוגי הנורדי. המקורות הנורדיים מציגים נרטיבים מפורטים של בריאת היקום וקיצו המנובא, ראגנארוק.
היקום הנורדי

היקום הנורדי מתואר כעץ ענק הקרוי יגדראסיל (Yggdrasil), שעל צמרותיו, בין ענפיו וליד שורשיו נמצאים העולמות השונים. מוזכרים תשעה עולמות, אך אין פירוט לגביהם, וניתן רק לשער אילו מקומות השתייכו לקטגוריה זו.
רשימה אפשרית של תשעת העולמות:
אלפהיים (Alfheim) - ארץ האלפים.
אסגארד (Asgard) - מתחם האזיר, משכנם של האלים.
ואנאהיים (Vanaheim) - ארץ הואניר.
מידגארד (Midgard) - מתחם בני האדם.
סוורטאלפהיים (Svartalfheim) או נידאבליר (Nidavellir) - ארץ האלפים השחורים או הגמדים, בהתאמה.
יוטונהיים (Jötunheim) - ארץ הענקים.
מוספלהיים (Muspelheim) - ארץ של אש.
ניפלהיים (Niflheim) - ארץ הקרחונים (ארץ הקור).
הלהיים (Helheim) - ארץ המתים, ממלכתה של האלה הל.
מקומות חשובים אחרים:
ולהאלה (בנורדית עתיקה Valhöll) - היכל זהוב באסגארד אליו מגיעים הלוחמים הטובים ביותר לאחר מותם על מנת להתאמן ולשכון במשך כל הימים עד הגעתו של רגנארוק.
הבאר של מימיר - הבאר נקראת על שמו של הענק מימיר (mimir). אודין בחיפושו המתמיד אחר חוכמה וידע, הסכים לתת את עינו (ולכן מאז הוא בעל עין אחת) תמורת שתייה ממי הבאר. מימיה הם מקור החוכמה, והיא נמצאת ביוטונהיים ליד אחד השורשים של יגדראסיל.
הבאר של אורד - באר הקשורה לנורנות. הבאר נמצאת ליד אחד השורשים של יגדראסיל.
ביפרוסט - גשר קשת בוערת, המחבר בין מידגארד לאסגארד.
היקום הנורדי > ראגנארוק

סופו של היקום הנורדי ויצירתו של עולם חדש וטוב יותר הוא אירוע מוכר וצפוי הנקרא ראגנרוק. כל האירועים שיקדימו את הראגנרוק, יתרחשו במהלכו ויגיעו אחריו ידועים לאלים ולבני האדם מנבואה. על פי הנבואה, לאחר כמה חורפים ארוכים וקשים במיוחד יתאספו צבאות הענקים למלחמה נגד האלים. אסונות טבע נוראיים יתרחשו לפני הקרב, השמש והירח ייעלמו, ונחש ים מפלצתי ירעיל את האדמה. במהלך הקרב ימותו אלים רבים, בהם אודין ות'ור ולבסוף, ענק האש סורט (Surtr) יצית את כל העולם. כל האנושות, למעט זוג אחד, תיהרג. זוג השורדים, אשר התחבאו בעץ העולם יגדראסיל, יאכלסו את העולם החדש בו לא יהיו מחסור וצער.