stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמעון זנדבנק
יצירות > תרגומי פרוזה

הכושי איש נארקיס בתוך: ג'וזף קונראד, "ראי הים, הכושי איש „נארקיס“, בלב המאפליה". מרחביה, ספרית פועלים / לכל, הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1961. (שני הסיפורים האחרים תורגמו על ידי מרדכי אבי-שאול ויהודה דלמן.)
פסיכולוגיית-המעמקים ומוסר חדש, מאת אריך נוימן, מגרמנית: שמעון זנדבנק, (ירושלים ותל אביב : שוקן, תשכ"ד 1964)
המלך הנרי הרביעי, מאת היינריך מאן, כרך א מתורגם על ידי לאה גולדברג, כרך ב מתורגם על ידי שמעון זנדבנק, (תל אביב : ספרית פועלים, 1960)
הטירה, מאת פרנץ קפקא, תרגם: שמעון זנדבנק, (ירושלים : שוקן, תשכ"ז 1967)
תיאור של מאבק, סיפורים, פראגמנטים ואפוריזמים מן העזבון, [מאת] פרנץ קפקא, תרגם שמעון זנדבנק, (ירושלים ותל אביב : שוקן, תשל"א 1971)
שקספיר - עולמו ויצירתו, מאת א. א. מנדילוב ואליס שלוי, תרגם מכתב-יד - שמעון זנדבנק, מהד’ ב’ ומורחבת, (תל אביב : הקיבוץ המאוחד, תשמ"ה 1985)
מחברות האוקטבו, מאת פרנץ קפקא, תרגם מגרמנית והוסיף הערות וסוף דבר: שמעון זנדבנק, (תל אביב : עם עובד, תשנ"ח, 1998)
היפריון, או, הפרוש ביוון, מאת פרידריך הלדרלין, תרגם מגרמנית והוסיף פתח-דבר והערות: שמעון זנדבנק, (תל אביב : בבל, 2003)
מכתבים על סזאן, מאת ריינר מריה רילקה, בעריכת קלרה רילקה, תרגם מגרמנית והוסיף פתח דבר והערות: שמעון זנדבק, (תל אביב : עם עובד, תשס"ג, 2003)
יצירות > תרגומי מחזות

גאורג ביכנר, וויצק (תרגום בשביל תיאטרון הבימה, 1978)
טרואילוס וקרסידה, תרגם: שמעון זנדבנק (תל אביב : עם עובד, 1980)
ברטולט ברכט, אופרה בגרוש, (תרגום בשביל תיאטרון הבימה, 1982)
ברטולט ברכט, אמא קוראז' וילדיה; תל אביב: עם עובד, תשמ"ב 1982.
אגדות מיערות וינה, מחזה עממי בשלושה חלקים, מאת: אדן פון הורבאט. עברית: שמעון זנדבנק, (רמת-גן : מרכז ישראלי לדרמה ליד "בית צבי", בית הספר לאמנות הבמה והקולנוע, 1984)
שלושה מחזות: אמא קוראז’ וילדיה, הנפש הטובה מסצ’ואן, אופרה בגרוש , מאת ברטולט ברכט, תרגם שמעון זנדבנק (תל אביב : עם עובד, תשמ"ו 1986)
המלך ריצ’רד השני, מאת ויליאם שקספיר, נוסח עברי: שמעון זנדבק, עם מבוא כללי מאת אברהם עוז ומסה מאת צבי יגנדורף (תל אביב : עם עובד, תשמ"ח 1988)
ברטולט ברכט, הנפש הטובה מסצ'ואן (נוסח עברי בשביל תיאטרון הבימה, 1988)
לקריאה נוספת

אבנר הולצמן, "זנדבנק, שמעון", לקסיקון הֶקְשֵרִים לסופרים ישראלים (תשע"ד 2014), עמ' 416–417.
ישראל זמורה, "ידיעה מרובה השמורה לרעת היודע". מאזנים, כרך מ'ו, גל' 3 (שבט תשל"ח, פברואר 1978), עמ' 230–233 על ספרו של שמעון זנדבנק, "שתי בריכות ביער", קשרים ומקבילות בין השירה העברית החדשה והשירה האירופית. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
הערות שוליים

1 2  שמעון זנדבנק, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  יוסי פלס, רגע של הולדת למלים המוכרות מכבר, באתר הארץ, 31 במרץ 2002
↑  דליה קרפל, הארת המתרגם, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2004
מירי פז, ‏מעשה אבות, באתר גלובס, 5 באוקטובר 2004
↑   ננו שבתאי, מה בכל זאת יש בדבר הזה: השירה, באתר הארץ, 21 בנובמבר 2016
↑  דרור בורשטיין, כך נראה משורר, באתר הארץ, 22 ביולי 2007
↑  ההתגלות השנייה, באתר הארץ, 24 במרץ 2004
↑  דרור פימנטל, מתנת השירה: ביקורת על תרגומו של שמעון זנדבנק ל"מבחר שירים" מאת פרידריך הלדרלין, היחידה להיסטוריה ותאוריה, בצלאל, גיליון מספר 2 - היבטים באוצרות עכשווית, אביב 2006
לילך לחמן, מתוך המגע החטוף עם האב שאיננו נולד השיר, באתר הארץ, 19 ביוני 2005
↑  יצחק לאור, שם אירופה, כאן עוד (כבר) לא, באתר הארץ, 24 באפריל 2007
↑  אלי הירש, על תרגומיו של שמעון זנדבנק לשיריו של ג'ררד מנלי הופקינס, ידיעות אחרונות 23 במאי 2008
סבינה מסג, נזיר מעונה, משורר חדשן, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2008
↑  יצחק לאור, המצאת האהבה, באתר הארץ, 7 ביולי 2009
↑  ארז שוייצר, להזקיף את גתה, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2011
↑  סקירות: אלי הירש, על "פאול צלאן, תפנית נשימה", ידיעות אחרונות, 1 בפברואר 2013
אורי הולנדר, ההתמסרות לחשכה של פאול צלאן, באתר הארץ, 1 בפברואר 2013
↑   דורי מנור, "התשוקה והשמש": שירה, אמנות והסכנה שבחידוש, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2014
↑  סקירות:  יותם ראובני, "אור כפוי": שיריו של פאול צלאן מסתוריים וסתומים אבל כובשים את הקורא, באתר הארץ, 2 ביולי 2018
 אסיף רחמים, שפתו המקוטעת של העומד על סף מותו והוא מצוי לגמרי לבדו, באתר הארץ, 10 ביולי 2018
 גלילי שחר, אבל האבן, כיצד תדבר?, באתר הארץ, 10 ביולי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306724905171  PLWABN: 9810568244105606  BnF: cb12184130f (data)  CANTIC: a19642805  CiNii: DA03966662  GND: 124323081  ISNI: 0000 0001 1756 6498  LCCN: n82253094  NTA: 083720308  RERO: 02-A003783657  SUDOC: 030425069  VIAF: 32040776   WorldCat (עם VIAF): 32040776
כריסטיאן באסוגוג

כריסטיאן מוגאנג באסוגוג (בצרפתית: Christian Mougang Bassogog; נולד ב-18 באוקטובר 1995) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת החלוץ באל-אוח'דוד.
קריירת מועדונים

באסוגוג התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ריינבוו. ב-25 באפריל 2015 באסוגוג חתם בוילמינגטון המארהאדס מארוצ הברית.
ב-28 באוגוסט 2015 חתם באולבורג מליגת העל הדנית. כעבור חודש ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הגביע נגד ליסטרופ. ב-29 בפברואר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק הליגה נגד מיטיולן.
ב-19 בפברואר 2017 חתם בחינאן ג'יאנייה מליגת העל הסינית תמורת כ-5 מיליון פאונד והפך לכדורגלן היקר בהיסטוריה של המועדון.
ב-26 בפברואר 2021 באסוגוג חתם בשאנגחאי שנחווה.
ב-8 בפברואר 2024 חתם באנקרגוג'ו.
ב-1 בספטמבר 2024 חתם באל-אוח'דוד מליגת העל הסעודית.
קריירה בינלאומית

ב-12 בנובמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון בתיקו 1-1 נגד זמביה. ב-5 בינואר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
באסוגוג השתתף עם הנבחרת 3 פעמים בגביע אפריקה לאומות, גביע הקונפדרציות 2017 ומונדיאל 2022.
תארים

גביע אפריקה לאומות: 2017
שחקן מצטיין בגביע אפריקה לאומות 2017
נבחרי גביע אפריקה לאומות 2017
גארי רודריגש

גארי מנדש רודריגש (בפורטוגזית: Garry Mendes Rodrigues; נולד ב-27 בנובמבר 1990) הוא כדורגלן כף ורדי המשחק בעמדת הקיצוני בסיוואספור.
קריירת מועדונים

רודריגש התחיל את הקרירה שלו במחלקת הנוער של פיינורד ובגיל 17 הצטרף לקבוצת הנוער של ריאל קולוז. כאשר סיים גיל נוער החל לשחק בקבוצות כדורגל מקומיות בהולנד.
ב-16 במאי 2012 רודריגש חתם בדן האג, ממנה הושאל ישירותם לדורדרכט. בפברואר 2013 חתם לשנתיים וחצי בלבסקי סופיה מליגת העל הבולגרית. ב-3 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד צ'רנומורץ בורגס. עשרה ימים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–1 נגד ליטקס לובץ' במסגרת הגביע הבולגרי.
ב-27 בינואר 2014 רודריגש חתם באלצ'ה מליגת העל הספרדית. ב-1 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד סלטה ויגו. ב-3 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד מאלגה. בסיום העונה חתם לארבע שנים במועדון, אך בקיץ 2015 שוחרר מהקבוצה.
ב-4 באוגוסט 2015 חתם בפאוק סלוניקי מליגת העל היוונית. ב-23 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד א.א.ק. אתונה. ב-11 בינואר 2016 פאוק סירבה להצעה של אל-אהלי שהציעה עליו 1.7 מיליון אירו. ב-24 בנובמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו באירופה בניצחון 2–3 נגד פיורנטינה במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית, שהיה גם שער הניצחון של קבוצתו.
ב-9 בינואר 2017, רודריגש חתם בגלאטסראיי מליגת העל הטורקית תמורת 3.7 מיליון אירו. עד לסיום העונה, הבקיע חמישה שערים ובישל שמונה. בסיום העונה עורר עניין באולימפיק ליון, סביליה ופיורנטינה, אך לבסוף החליט לחתום בקבוצה עד לקיץ 2021.
ב-6 בינואר 2019 חתם באל-איתיחאד מליגת העל הסעודית. ב-13 ביולי של אותה שנה חזר לטורקיה כשחקן פנרבחצ'ה.
ב-18 בספטמבר 2021 חתם רודריגש באולימפיאקוס מליגת העל היוונית, תמורת מיליון אירו.
ב-19 באוגוסט 2023 חתם באנקרגוג'ו מליגת העל הטורקית.
קריירה בינלאומית

באוגוסט 2013 רודריגש זומן לסגל נבחרת כף ורדה, וב-14 לחודש ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות נגד גבון. ב-6 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–3 נגד ניז'ר.
נכלל בסגל נבחרת כף ורדה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
תארים

ליגת העל הטורקית: 2017/2018
נבחרת העונה בליגת העל היוונית: 2016/2017
מכינה קדם-צבאית בית ישראל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מכינה קדם-צבאית
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־27 שנים) 
 מייסדים:  הושע פרידמן בן שלום 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°44′12″N 35°11′58″E﻿ / ﻿31.736638888889°N 35.199361111111°E﻿ / 31.736638888889; 35.199361111111
 אתר רשמי
  (למפת ירושלים מוגדלת) מכינה קדם-צבאית בית ישראל(למפת ירושלים רגילה) מכינה קדם-צבאית בית ישראל(למפת הרי ירושלים רגילה) מכינה קדם-צבאית בית ישראל(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מכינה קדם-צבאית בית ישראל
 
מכינת בית ישראל היא מכינה קדם-צבאית בראשותו של תת-אלוף במילואים הושע פרידמן בן-שלום, שהוקמה בשנת תשנ"ח (1997) בקיבוץ העירוני בית ישראל בשכונת גילה שבירושלים, מתוך רצון להתמודד עם בעיות חברתיות בישראל ולחזק את ערכי התרומה והשליחות. מכינת בית ישראל היא הראשונה המשולבת לתלמידים דתיים וחילונים. מייסד המכינה והעומד בראשה הוא תא"ל (מיל') הושע פרידמן בן שלום (בנו של ישראל פרידמן בן-שלום), זוכה פרס אבי חי. עם כניסתו של הושע לתפקידו כקצין מילואים ראשי בשנת תשע"ג, מילא את מקומו כראש מכינה רן סרלין. לאחר שהושע עזב את תפקידו הצבאי, חזר לעמוד בראש המכינה. רוב הצוות החינוכי במכינה הוא חלק מקהילת בית ישראל.
תוכנית הלימודים

למכינה מגיעים מדי שנה כ-70 צעירים וצעירות מסיימי י"ב, הדוחים את גיוסם לצה"ל בשנה. חלק מן החניכים ממשיכים לשנה ב', חצי שנה נוספת לפני גיוסם לצבא.
הלימודים במכינה מבוססים על קורסי בחירה שנתיים במקצועות כגון פילוסופיה, גמרא, היסטוריה של עם ישראל, ספרות, ציונות, מחשבת ישראל, כלכלה ועוד, וכן סדנאות כגון כתיבה יוצרת ואמנות.
מספר פעמים בשנה מוציאה המכינה לפועל סדרות שטח שאורכן 4–6 ימים. סדרות אלו עוסקות בקונפליקטים בחברה הישראלית: יחסי יהודים - ערבים, א"י השלמה, מדינה יהודית דמוקרטית, השכונות ועיירות הפיתוח, מרכז ופריפריה ועוד. לפני כל סדרה מתקיימת הכנה של מספר שבועות.
פעילות התנדבותית ומסלולי המשך

חברי המכינה מתנדבים מספר פעמים בשבוע בעבודה פרטנית ובקבוצות עם ילדים ונוער החל מגילאי גן ועד כיתה י"ב בגנים ובבתי הספר הסמוכים, בחונכויות אישיות עם ילדי השכונה ובפעילויות שונות ומגוונות בשיתוף תושבי בשכונה.
בוגרי המכינה משתלבים בין היתר בפרויקט גולני - שמטרתו גיוס לגדודי החטיבה כדי להצמיח מנהיגות פיקודית המונעת מתוך מוטיבציה ערכית. חלק מבוגרות המכינה משרתות כמורות חיילות בנח"ל וכמש"קיות הוראה במחוו"ה אלון. ברוב השנים קבוצת חניכים מתגבשת כגרעין צבאי המיועד לחטיבת הנח״ל או לחיל השריון.
לאחר שירותם הצבאי, הבוגרים מוזמנים לתוכניות המשך ששמה "בית המדרש", הכוללת יום וחצי בשבוע של לימודי יהדות, ולהיות שותפים בחממה לקבוצות צעירות ובפרויקטים חברתיים בשכונה.
הערות שוליים

↑  יחד עם מכינת נחשון שהוקמה באותה שנה.
שרי גבעתי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 ביוני 1982 (בת 42) ישראל טבריה, ישראל 
 שם במה:  ESH
 שם לידה:  שרי גבעתי
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2004 
 בן זוג:  אור לובושיץ
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
שָׂרַי גבעתי-לובושיץ (נולדה ב-24 ביוני 1982) היא שחקנית, מלחינה, זמרת-יוצרת ודוגמנית ישראלית.
ביוגרפיה

שרי גבעתי נולדה וגדלה בטבריה, למשפחה צברית ממוצא עיראקי ומרוקאי. הוריה הם אליהו גבעתי ועדנה (לבית אלקים). לה אחות צעירה בשם נעמה שנשואה לשחקן גיא אריאלי, ולהן אחות צעירה בשם עתליה. היא נקראת על שם סבתה, שרה. תיארה את אמהּ כ"אתאיסטית מושלמת שאוהבת מאוד את התנ"ך". בגיל 17 השתתפה בתחרות היופי הישראלית "תגלית השנה" לשנת 1999, בו הגיעה למקום השלישי. גבעתי ירדה מהארץ ועברה לארצות הברית, לאחר שסיימה את בית הספר התיכון, בו למדה במגמת אמנות.
לטענתה, שוחררה בטרם עת מצה"ל לאחר מספר ימים, עקב אלרגיה לשבעה סוגי אבק.
למדה בניו יורק משחק, ובזמן הלימודים העלתה תערוכות יחיד רבות של ציוריה בשם PRIVACY שהוצגו בפריז, בניו יורק, במיאמי, בלונדון ובמקומות נוספים, ביניהם פסטיבלים רבים של אמנות.
קריירה

במהלך השנים, גבעתי דגמנה והובילה קמפיינים בישראל לחברות כמו רנואר, REVLON ישראל, גריפ, מפעל הפיס, דלתא, GO UNDER, SCOOP, יטבתה, ו-Gypsy 05.[דרוש מקור][מפני ש...]
קריירה > משחק

התפקיד הראשון של גבעתי בטלוויזיה בישראל היה ב-2004, בתוכנית "כל לילה עם אסף הראל" בערוץ 10 בו עשתה תפקיד קומי בשידור חי.
בקיץ 2005, חזרה גבעתי לתקופה קצרה לישראל, כשקיבלה תפקיד כמנחה בתוכנית הנוער "אקזיט" בערוץ 10. היא הנחתה את התוכנית לאורך עונה אחת.
ב-2006 חזרה ללוס אנג'לס ושיחקה בפרק אחד בסדרה "CSI". בנוסף בשנה זו, שיחקה בתפקיד ראשי בסרט המתח "המעבר" לצידו של סטיבן דורף. כמו כן, כיכבה באותה שנה בווידאו קליפ לשיר "Somebody's Me" של הזמר אנריקה איגלסיאס.
ב-2008 שיחקה בפרק אחד בסדרה האמריקאית "My Own Worst Enemy".
בשנים 2009–2010 כיכבה בסדרה הישראלית "נשות הטייסים" בערוץ 10, בתפקיד דניאלה הלר.
בנוסף ב-2010 שיחקה בשני פרקים של הסדרה "NCIS", ושיחקה בסרט העצמאי "Black Velvet".
ב-2011 שיחקה בסרטו של עמוס גיתאי, מתוך סרט האנתולוגיה "מילים עם אלים"(אנ'), לצד יעל אבקסיס וזוהר שטראוס. בנוסף בשנה זו, הופיעה בתפקיד אורח בסדרה הישראלית "עם סגולה".
ב-2014 שיחקה בתפקיד זוטר בסרט "בלתי נשכחים 3", בכיכובם של סילבסטר סטאלון ומל גיבסון. בנוסף באותה שנה שיחקה בתפקיד זוטר בסרט "הרקולס: האגדה מתחילה" בכיכובו של קלן לוץ. ב-2014 הופיעה גם בתפקיד אורח בתוכנית הישראלית "היהודים באים".
ב-2015 הופיעה בתפקיד אורח בגרסה הישראלית לסדרה "נשואים פלוס".
ב-2016 הופיעה בתפקיד אורח בסדרה הישראלית "בלתי הפיך".
ב-2017 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "Body of Deceit" לצד קריסטנה לוקן.
בשנת 2018 שיחקה בסדרת הדרמה הפוליטית הישראלית "שלטון הצללים" בהוט.
בשנת 2022 שיחקה בתפקיד ג'ודי בסרט החרדי-נשי "איראן 3" של הקולנוען אריאל כהן.
בשנת 2023 שיחקה בסרט "בית" לצדו של רועי ניק.
קריירה > מוזיקה

גבעתי מנגנת בפסנתר ובגיטרה, והופיעה עם להקתה בישראל ובארצות הברית.
כתבה שלושה שירים על חיילים בצבא, כשאחד מהם היה "100 מיילים" על גלעד שליט, כשגבעתי רצתה דרכו להביא את שליט לתודעה בארצות הברית, ושהממשלה האמריקאית תפעיל לחצים לשחררו.
ב-2010 יצא לאור השיר "Eventually" במסגרת אלבום הבכורה "גבוה מכאן" של אורי צדוק אותו כתבו השניים במשותף, והיא אף הופיעה יחד איתו במספר הופעות.
ב-2012 הוציאה גבעתי את EP הבכורה שלה "The Monkeys Are Here". גבעתי כתבה והלחינה את כל שירי האלבום ובחלקם אף השתתפה בעיבוד ובהפקה מוזיקלית. האלבום, בהפצת חברת התקליטים הישראלית פליי רקורדס, כולל בתוכו שישה שירים, בהם "Into Your Heart", שאותו הלחינה וכתבה עם ג'ונה ג'קסון.
השיר "Darlin" מתוך מתוכו היה חלק מפסקול הסדרה "The Beauty And The Beast" של רשת The CW.
שיר נוסף "Losing", היה חלק מפסקול הסרט "Louder Than Words" בכיכובו של דייוויד דוכובני.
במסגרת הופעות הרדיו לקידום האלבום עשתה שרי גרסת כיסוי לשיר "Grenade" של הזמר ברונו מארס.
הביצוע החי שהוקלט בתחנת הרדיו יצא לאחר מכן כסינגל, אשר זכה להשמעות רבות ברדיו האינטרנטי 1FM בארצות הברית.
באותה שנה יצא המיני-אלבום המשותף שלה "PlayGround" עם מפיק פסקי הקול האמריקאי מייקל וואנדמאצ'ר(אנ'), מתוכו נבחר השיר "When You're Dreaming" להיות שיר הנושא של הסרט "Haunting In Georgia".
השיר "Can You Hear Me" היה חלק מפסקול ממשחק הווידאו "The Sims 3" והוקלט בגרסת שפת המשחק.
לקראת סוף 2015 הוציאה סינגל ראשון "Trigger" תחת שם הבמה ESH, שזכה לביקורות מצוינות באתרים באנגליה וארצות הברית.
ב-2016 יצא אלבומה השני "ESH" לאחר יציאת הסינגל השני "Fall" שאת הקליפ לו ביימה לצד ניב שנק.
ב-22 ביוני 2017 השתתפה גבעתי בשיר "Cheap Talk" של הזמר והראפר ארז "איזי" שרון.
ב-2018 יצאה עם גרסת כיסוי לשיר "עיישה".
ב-29 ביולי 2024, פרויקט הסברה מוזיקלי נוצר על ידי גבעתי בשיתוף עמותת "The Jewish Future". הפרויקט מציג קליפ שנועד להעלות את המורל ולחזק את הפטריוטיות הישראלית והמשתתפים בפרויקט כוללים את מונטנה טאקר, אסתר רדא, אברהם טל, אבי אבורומי ומשה ראובן. הקליפ כולל ביצוע לשירו של בוב מארלי "Iron Lion Zion". בפרויקט משתתף גם פעיל ההסברה והעיתונאי הישראלי-ערבי יוסף חדאד. כל ההכנסות מהפרויקט נתרמו ל"אחים לחיים".
קריירה > ספרה

לגעת באושר דרך ההיגיון, רמת גן, 2003
חיים אישיים

גבעתי עלתה בחזרה לישראל ב-2012 כדי לעסוק במוזיקה.
ב-5 בספטמבר 2014 נישאה לאור לובושיץ. באפריל 2015 נולד להם בן, ובמרץ 2018 נולדה להם בת. מתגוררים ברמת אביב שבתל אביב.
הערות שוליים

1 2  https://www.youtube.com/watch?v=RaB7orfVdXE
↑  Sarai Givaty Luboschits (@saraigivaty) on Instagram • 523 photos and videos, www.instagram.com (באנגלית)
1 2 3 4 5  https://www.israelhayom.co.il/article/62115
1 2 3 4  אסף נבו, ‏"הטייטל של דוגמנית מאוד מפריע לי", באתר ‏מאקו‏, 12 במאי 2011
↑  מיקי לוין, שרי שרה שיר שמח: שרי גבעתי מתוודה על הכל, באתר nrg‏, 25 בספטמבר 2012
↑  אור ברנע, להיט גדול לרפואה, באתר ynet, 7 בפברואר 2010
↑   Cheap Talk, בביצוע איזי, שרי גבעתי ועמית שגיא, סרטון  באתר יוטיוב
↑  "כאריות נהיה בציון": בוב מארלי בגרסה הישראלית הפטריוטית, באתר "את", 30 ביולי 2024
↑  קרן יעקובי, פדיון הבן: שרי גבעתי מתרגשת, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 17 במאי 2015
↑  כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי (2019-06-07), ארזה את החלום ההוליוודי: שרי גבעתי חזרה לישראל, נבדק ב-2024-09-21
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007413163405171  VIAF: 128155648116718330009   WorldCat (עם VIAF): 128155648116718330009
אדוארד הנסליק

| --- | --- |

 לידה:  11 בספטמבר 1825 פראג 
 פטירה:  6 באוגוסט 1904 (בגיל 78) באדן, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי בווינה 
 מוקד פעילות:  האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קארל בפראג, אוניברסיטת וינה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 בן או בת זוג:  סופי וולמות (29 באפריל 1876–1904) 
 חתימה:  
 
אדוארד הנסליק (Eduard Hanslick; ‏11 בספטמבר 1825 - 6 באוגוסט 1904) היה מבקר מוזיקה ממוצא אוסטרי-בוהמייני, אחד ממבקרי המוזיקה הבולטים במאה ה-19, אם לא הבולט שבהם.
ביוגרפיה

הנסליק נולד בפראג והיה בנם של יוזף-אדולף הנסליק - ביבליוגרף ומורה למוזיקה ממוצא גרמני - ואחת מתלמידותיו לפסנתר, שהייתה בתו של סוחר מווינה. בגיל 18 החל הנסליק ללמוד מוזיקה אצל וצלב טומצ'ק, אחד מהמוזיקאים החשובים בפראג באותן השנים. הנסליק גם למד משפטים באוניברסיטה של פראג שם קיבל גם תואר.
הלימודים כמוזיקאי חובב הובילו את הנסליק לכתיבת ביקורות מוזיקליות - בתחילה עבור עיתונים קטנים, מאוחר יותר ב-Wiener Musik-Zeitung ובסופו של דבר בעיתון הידוע נויה פרייה פרסה, שם עבד עד לפרישתו. כמו כן, הרצאות ללא תשלום באוניברסיטה של וינה, הובילו אותו לקבל ב-1870 משרת מרצה להיסטוריה ואסתטיקה של המוזיקה ומאוחר יותר תואר דוקטור לשם כבוד.
הנסליק שימש לעיתים קרובות כשופט בתחרויות מוזיקליות. כמו כן, הוא החזיק במשרה במשרד התרבות האוסטרי ומילא תפקידים אדמיניסטרטיביים אחרים. הוא פרש אחרי כתיבת זיכרונותיו, אך המשיך לכתוב ביקורות על הפרמיירות החשובות ביותר באותם הימים עד מותו ב-1904 בבאדן.
הטעם של הנסליק היה שמרני. בזיכרונותיו הוא כתב שעבורו ההיסטוריה המוזיקלית מתחילה במוצרט - ונגמרת בבטהובן, שומאן וברהמס. כיום, הוא ידוע בעיקר בשל הביקורת האוהדת שלו כלפי המוזיקה של ברהמס והדחייה של המוזיקה של וגנר, אפיזודה בהיסטוריה של המוזיקה שידועה כמלחמה של הרומנטיקה. המבקר ריכארד פול (Richard Pohl) מה-Neue Zeitschrift für Musik, מייצג את הצד השני של המלחינים המתקדמים מאסכולת המוזיקה של העתיד, שגם ליסט בתוכם. מלחינים אלו העריצו את וגנר, ובחלק מהכתבים שלהם שיוו לו מעמד חצי-אלוהי. כמו כן, רבים מהם בזו למוזיקה של ברהמס.
בהיותו חבר קרוב של ברהמס החל מ-1862, הייתה להנסליק ככל הנראה השפעה על המוזיקה של ברהמס, מעצם העובדה ששמע לעיתים קרובות את המוזיקה שלו לפני שבוצעה בפומבי. אף על פי שהנסליק הכיר בגאוניותו של וגנר, ומאמר מוקדם שלו על Tannhäuser הציג את המלחין בצורה אוהדת, הוא ראה בהישענות של וגנר על דרמה וציור מילים (word-painting) אלמנט זר לטבעה של המוזיקה, שלפי דעתו האקספרסיביות שלה נובעת מהמבנה ולא מקישורים חוץ-מוזיקליים.
המסגרת התאורטית של הביקורת של הנסליק מוצגת בספרו מ-1854, Musikalisch-Schönen (על היפה המוזיקלי), שהחל כביקורת על האסתטיקה הוגנריאנית והפך לטקסט משפיע, שיצא במהדורות רבות ותורגם למספר שפות. יש הטוענים, שהדמות של Beckmesser באופרה Die Meistersinger von Nürnberg של וגנר היא קריקטורה על דמותו של הנסליק (לפי אותן טענות, במקור וגנר רצה לקרוא לדמות Hans Lick). מטרות נוספות לביקורת של הנסליק היו אנטון ברוקנר והוגו וולף.
הנסליק נקרא לעיתים קרובות "יהודי", במיוחד על ידי יריביו האנטישמיים-וגנריאנים. אימו של הנסליק נולדה למשפחה יהודית, אך המירה את דתה לקתולית עם נישואיה לאביו. הנסליק עצמו גדל כנוצרי.
מושל קליפורניה

מושל קליפורניה (באנגלית: Governor of California) הוא המושל וראש הממשלה של מדינת קליפורניה, המדינה המאוכלסת ביותר בארצות הברית. כחלק מתפקידו הוא המפקד העליון של המשמר הלאומי וכוחות ההגנה של קליפורניה. המושל אחראי על ניהול הרשות המבצעת בקליפורניה ונוסף על כך הוא מחזיק בתפקידים ייצוגיים. הוא ממלא תפקיד מרכזי בתהליך החקיקה הלאומי ואחראי על תפקוד משרדי הממשל המרכזיים. בגלל הגודל והחוזק הכלכלי של קליפורניה, המושל הוא מהדמויות הציבוריות המפורסמות בארצות הברית.
המושל נבחר על ידי אזרחי קליפורניה פעם בארבע שנים. חוקת קליפורניה מגבילה את תקופת כהונתו המרבית של המושל לשתי תקופות בלבד, כך שהוא יכול להיבחר מחדש פעם אחת. המושל הנוכחי, ה-40 במספר, גווין ניוסם הדמוקרטי, נכנס לתפקידו ב-7 בינואר 2019. הוא החליף בתפקידו את ג'רי בראון, שכבר כיהן כמושל בשתי תקופות כהונה קצרות בין 1975 ל-1983, אך מאחר שהחוק המגביל את כהונת המושל לשתי כהונות בלבד נחקק לאחר כהונותיו הקודמות של בראון כמושל, יכול היה להיבחר מחדש לשתי כהונות נוספות. בראון אכן נבחר מחדש ב-4 בנובמבר 2014 לתקופת כהונה נוספת, והושבע לתפקידו ב-5 בינואר 2015.
בחירת המושל, השבעתו ותקופת כהונתו

מושלי קליפורניה נבחרים באמצעות בחירות כלליות ומכהנים בשתי תקופות כהונה לכל היותר כשאורך כל כהונה הוא ארבע שנים. ההגבלה לשתי תקופות כהונה נכנסה לתוקף החל מה-6 בנובמבר 1990. עם כניסתו לתפקיד נושא המושל את שבועת האמונים בנוסח הבא:
אני (שם המושל) נשבע חגיגית שאשמור ואגן על חוקת ארצות הברית ועל חוקת מדינת קליפורניה כנגד כל האויבים מבית ומחוץ, שאפעל באמונה ובנאמנות על פי חוקת ארצות הברית וחוקת מדינת קליפורניה, שאני לוקח על עצמי את המחויבות הזאת מתוך רצון חופשי ללא כל הסתייגות או מטרה עקיפה ושאמלא בנאמנות את התפקידים שאני לוקח על עצמי.
טקס ההשבעה מתקיים ביום שני הראשון לאחר ה-1 בינואר שלאחר בחירת המושל.
הדחת המושל

קיימות שתי אפשרויות לסיום כהונת המושל לפני סיומה החוקי.
הדחה על ידי בית המחוקקים – ניתן להדיח את המושל בשל "התנהלות בלתי ראויה בתפקידו" על ידי בית המחוקקים ובהצבעה של שני שלישים מקולות חברי הסנאט של קליפורניה.
דרישה לבחירות חוזרות – עצומה החתומה על ידי מספר של בעלי זכות הצבעה בקליפורניה השווה ל-12% של מספר המצביעים בבחירות האחרונות למשרת המושל (כשמספר חותמי העצומה מכל מחוז שווה ל-1% ממספר המצביעים עבור המושל באותו מחוז) יכולה להוביל לRecall election (בחירות חוזרות). אם בבחירות כאלה מוחלט על ביטול בחירתו של המושל, המועמד שמקבל את מירב הקולות נבחר כמושל החדש.
הבחירות החוזרות שנערכו בקליפורניה ב-2003 החלו בעצומה שאילצה את המושל המכהן מהמפלגה הדמוקרטית, גריי דייוויס להתמודד בבחירות חוזרות. הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה של קליפורניה שהמושל התמודד בבחירות כאלה. בסופו של דבר תוצאות ההצבעה הובילו לסיום תפקידו של דייוויס והוא היה המושל השני בהיסטוריה של ארצות הברית שסיים את תפקידו באופן זה לאחר לין פרייז'ר בדקוטה הצפונית ב-1921. דייוויס הוחלף בארנולד שוורצנגר מן המפלגה הרפובליקנית.
היחסים עם סגן המושל

סגן מושל קליפורניה נבחר בנפרד מהמושל באותן בחירות והם לא מתמודדים יחדיו כעמיתים למרוץ. במשך רוב השנים החל משנות ה-90 היו המושל וסגנו ממפלגות שונות. מצב זה היה משמעותי לעיתים קרובות, שכן חוקת קליפורניה קובעת שכל הסמכויות של המושל מועברות לסגנו כאשר הוא לא נמצא בתחומי המדינה, וכך מתאפשר לסגן המושל להטיל וטו על הצעת חוק או להחליט על מינויים פוליטיים כאשר המושל נעדר מהמדינה. סגן המושל משמש גם כנשיא הסנאט של קליפורניה. בפועל, קיים הסכם ג'נטלמני שעל פיו סגן המושל יפעיל רק סמכויות בסיסיות בהיעדר המושל. הסכם זה הופר כאשר מייק קרב, סגן המושל בשנים 1979 – 1983 חתם על כמה הוראות ביצועיות שהיו מנוגדות למדיניות של ממשל ג'רי בראון כאשר זה האחרון היה מחוץ למדינה. סמכותו של סגן המושל לבצע את כל תפקידי המושל בהיעדרו קיבלה אישור מבית המשפט.
ביאורים

↑  סגן המושל הוא ממפלגתו של המושל, אלא אם כן צוין אחרת.
↑  התפטר מסיבות אישיות.
1 2 3  התפטר כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית.
↑  התפטר כדי לכהן כנשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  Shelley, Kevin (October 2003). "Summary of Qualifications and Requirements for the Office of Governor". California Secretary of State Department. Archived from the original on November 28, 2008.
| מושלי מדינות ארצות הברית ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| מושלי מדינות ארצות הברית | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • וושינגטון • ויומינג •  ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |  |
| ראו גם | נשיא ארצות הברית • זכויות המדינות בארצות הברית |  |
שמחה במברגר (שטוטגרט)

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  27 בדצמבר 1899 
 פטירה:  3 באוקטובר 1957 (בגיל 57) בני ברק, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 3 באוקטובר 1957 
 אב:  יצחק זעקל במברגר 
 
הרב ד"ר שמחה (סימון) הלוי במברגר (בגרמנית: Simon Bamberger; כ"ה בטבת ה'תר"ס, 27 בדצמבר 1899 – ט' בתשרי ה'תשי"ח, 3 באוקטובר 1957, בני ברק) היה רב בשטוטגרט שבגרמניה, ולאחר עלייתו לארץ ישראל ב-1939 מחנך בבני ברק.