stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רדווילישקיס

רדווילישקיס (בליטאית: Radviliškis; בפולנית: Radziwiliszki; ביידיש: ראדווילישאָק) היא העיר הגדולה במחוז המשנה רדווילישקיס שבמחוז שאולאי שבליטא. העיר ממוקמת על צומת מסילות ברזל, והתקיימה בה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב

העיר נוסדה בסוף המאה ה-15, ובשנת 1687 הוענקה לה זכות לקיים בה שווקים. בין המאות ה-17 וה-19 נפגעה העיר מקרבות שונים, ובייחוד בעת המלחמה הצפונית הגדולה.
עם חיבור העיר לקו מסילת הברזל בתחילות שנות ה-70 של המאה ה-19 הואץ פיתוחה.
יהודי רדווילישוק

בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-250 משפחות יהודיות, והתקיימה בה פעילות ציונית, תוך קיום בית ספר עברי. עם סיפוח ליטא לברית המועצות ביוני 1940 נאסרה פעילות זו.
ב-26 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, תוך סימון בתי היהודים וגיוס היהודים לעבודות כפייה משפילות, שלוו במעשי התעללות.
ב-8 ביולי 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו מגודר שהוקם בכמה צריפים בה, אשר נשמר בידי שוטרים ליטאים וגרמנים, ובו נצטוו בענידת טלאי צהוב ובביצוע עבודות כפייה.
ב-12 ביולי 1941 רצחו הגרמנים את רובם המוחלט של הגברים היהודים מהגטו בחורשה ליד בית העלמין היהודי המקומי. בהמשך אותו חודש הועברו כ-500 יושבי הגטו, בעיקר נשים וילדים, למחנה לשבויי מלחמה סובייטים, וב-26 באוגוסט 1941 שולחו כ-400 מהם לגטו זאגר, בו נרצחו כעבור זמן מה. יתר יהודי הגטו שבעיר הועברו לגטו שאולאי, כאשר חלקם נרצחו בדרך, והיתר נרצחו בעת השמדת גטו זה.
צ'ורנה

צ'ורנה (בהונגרית: Csorna, ביידיש: טשארנא) היא עיירה קטנה במחוז גיור-מושון-שופרון, הונגריה, בת כ-10,000 תושבים, השוכנת ליד הגבול עם אוסטריה. בצ'ורנה נולד גם נשיא הונגריה מאז 2012 יאנוש אדר.
יהודים החלו להתיישב בצורנה במחצית השנייה של המאה ה-18. בראשית התיישבותם היו כ-27 תושבים יהודים בעיירה, אך במהלך השנים נוספו לה כמה מאות יהודים נוספים ובשנת 1930 גרו בה 795 אנשים. מאות מהתושבים היהודים שגרו בצורנה נרצחו בשואה ולא ידוע על יהודים המתגוררים בה כיום.
היסטוריה

עדויות לאכלוס אזור צ'ורנה קיימות עוד מהתקופה הפרהיסטורית, זאת על סמך ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בעיר. לדעת החוקרים נזנחה ההתיישבות באזור מספר פעמים במהלך השנים, אך מאז המאה העשירית הוא מאוכלס ברציפות.
לאחר חציית השבטים ההונגריים את הדנובה ותחילת כיבוש מחוז פאנוניה לשעבר צ'ורנה וסביבותיה נשלטו בידי המפקד "סור" ומשפחתו מבית ארפאד. בכתב יד אנונימי מאותה תקופה נכתב: "ראשו של ארפאד ואציליו פגעו במחנה למרגלות הר סנט מרטין, וכשהם טיפסו על ההר הם שמחו מאוד לראות את היופי של אדמתה של פאנוניה".
הרשומה הכתובה הראשונה על העיר היא מתוארכת לשנת 1226 בתעודות של ארפאד, שם מופיע שם העיר במספר וריאציות: צ'ורנה, צ'ורנה, סרנה. יש כמה השערות לגבי מקור השם: האחד נובע משמו של הכובש "סור", והשני הוא מהשפה הסלאבית ומשמעותו "שחור".
במוזיאון הלאומי של הונגריה ניתן לראות ממצאים מאזור זה מהתקופות השונות דוגמת פסלים, תכשיטי זהב ועוד.
קהילה יהודית > לפני השואה

יהודים התיישבו בצ'ורנה במחצית השנייה של המאה ה-18 ומספרם היה כ-27 אנשים. הקהילה התארגנה ב-1853 ובית הכנסת הוקם ב-1854. ב־1883 הוקם בעיירה בית ספר "תלמוד תורה" וב-1885 נוסדה חברת קדישא.
מקום לפני השואה: עיירה במחוז שופרון (Sopron), הונגריה).
כאשר הגיעו היהודים לעיירה, מספרם עמד על כ-27 אנשים. כ-100 שנים אחר כך גדל מספרם של היהודים עד לכדי 512 נפשות ושנים מעטות לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, מספרם עמד על כ-795 אנשים. כשנה לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, מספר היהודים בצ'ורנה היה כ-120 נפשות והמספר הלך וקטן והגיע עד ל-70 נפשות ב־1955.
| שנה | מספר היהודים בעיר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 43 |  |
| 1880 | 512 | 5,549 |
| 1910 | 748 |  |
| 1920 | 836 |  |
| 1930 | 795 |  |
| 1941 | 717 | 8,957 |

רוב יהודי צ'ורנה היו סוחרים, והיו ביניהם בעלי מלאכה, בעלי מקצועות חופשיים וכמה יהודים היו בעלי בתי חרושת.
הם גרו במשותף עם הגויים באותן הדירות והיחסים ביניהם היו טובים.
לאחר שנסללו מסילות ברזל בצ'ורנה היא הפכה לצומת חשוב של התנועה המסחרית. רוב יהודי צ'ורנה עסקו במסחר.
בין שתי המלחמות נמנו בה: 15 סוחרים גדולים, 82 חנוונים, 2 חקלאים, 4 עורכי דין, פקיד ממשלתי, 3 רופאים, 5 תעשיינים זהירים, 6 קבלנים, 14 פקידים במשק הפרטי, 28 בעלי מלאכה זהירים ו11 בעלי פרנסות בלתי מוגדרות.
כן היו בה כמה תעשיינים גדולים יותר וברשותם טחנת קמח בית חרושת ללבנים, בית חרושת למשקאות חריפים ומפעל לטחינת קפה.
השפות המדוברות היו הונגרית וגרמנית.
לפניי השואה לא הורגשה אנטישמיות אך מתחילתה ואחריה האנטישמיות הלכה וגברה.
בחסות בעל האחוזה אסטארהאזי התיישבו היהודים הראשונים בצ'ורנה.
בשנת 1941 נמנו בצ'ורנה 718 תושבים יהודים ושיעורם באוכלוסיית העיר היה כשמונה אחוזים. רוב היהודים עסקו במסחר ומלאכה, תעשיינים ובעלי מפעלים. הקהילה היהודית הייתה בעיקרה אורתודוקסית ולה היו בית ספר יסודי יהודי ותלמוד תורה.
קהילה יהודית > בתקופת  השואה

הכיבוש הגרמני נערך בינואר 1941.
ב-1941- גויסו הגברים לעבודת כפייה במסגרת צבא הונגריה. באפריל 1945 הובלו לבית החולים העירוני בצ'ורנה עובדי כפייה יהודיים ממחנה המוות באלף. מעמדם וזכויותיהם של יהודי הונגריה הוגבלו עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה (ספטמבר 1939), כשממשלת הונגריה הפרו-גרמנית חוקקה ב-1938 את "החוקים היהודיים".
במרץ 1944 כבש הצבא הגרמני את הונגריה כולל את צ'ורנה. ובאפריל 1944 נספרו יהודי העיר ועמדו על 746 איש.
במאי 1944 הוקם גטו צ'ורנה ואליו כונסו כל יהודי העיר יחד עם יהודי האזור, סך הכל 852 יהודים.
ב-18 ביוני 1944, על-פי צו של אנטל רופרכט הממונה על מחוז שופרון, הועברו יושבי הגטו למרכז השילוח בשופרון ומשם גורשו לאושוויץ ביולי 1944.
במאי 1944 הוקם גטו בצ'ורנה, רוכזו בו גם יהודי הסביבה שהובאו ברגל ובעגלות ממרחקים גדולים. גטו צ'ורנה חוסל ב-18 ביוני 1944, על-פי צו של אנטל רופרכט (Antal Rupprecht), הממונה על מחוז שופרון.
כ-675 מיהודי צורנה נרצחו.
לאחר המלחמה חזרו כמה עשרות יהודים וחידשו את חיי הקהילה. ב-1955 חיו במקום 70 יהודים. בעשור השני של המאה ה-21, לא ידוע על יהודים המתגוררים בעיר.
היהודים בעיירה לא ידעו על קיומם של הגטאות בפולין.
ש: "לא ידעתם על כך שיש בפולין גטאות?"
ת: " לא ידענו לא האמינו"
ש: לא ידעתם או לא האמנתם?
ת: "מי שידע אלה היו כבר הגדולים יותר, זאת אומרת, הם ידעו איזה משהו, שמעו איזה משהו, חזרו אולי אחד או שניים, אבל הם לא האמינו לזה. הם אמרו: אנחנו, שאנחנו היינו כל כך נאמנים להונגרים הם לא לוקחים אותנו."
קהילה יהודית > לאחר השואה

לאחר המלחמה חזרו כמה עשרות יהודים וחידשו את חיי הקהילה. ב-1955 חיו במקום 70 יהודים.
כיום לא ידוע על יהודים המתגוררים בעיר.
לקריאה נוספת

צ'ורנה בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 462-463
צ'ורנא (טשארנא), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 350-351. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
הערות שוליים

↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת צ'ורנה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | צ'ורנה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • צקוהאזה • דר • אגייד • פאראד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד  • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סאן • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • ואג |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554950505171  GND: 4789454-4  LCCN: n79023476  VIAF: 136026779   WorldCat (עם VIAF): 136026779
רובן סוברינו

רובן סוברינו פוסלו (בספרדית: Rubén Sobrino Pozuelo; נולד ב-1 ביוני 1992) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בקבוצת הכדורגל קאדיס כחלוץ.
קריירת מועדונים

ביולי 2008, כשהיה בן 16, הצטרף סוברינו לקבוצת הנערים של ריאל מדריד ב'. בעונת 2011/2012 ערך סוברינו את הופעת הבכורה שלו בקבוצת ריאל מדריד ג' כששיחק 77 דקות נגד ראיו מחאדאונה.
ב-26 במאי ערך סוברינו את הופעת הבכורה שלו בריאל מדריד ב' כשנכנס כמחליף של חסה נגד אלצ'ה במשחק אשר הסתיים בתוצאה 1–1.
ב-7 באוגוסט 2014 עבר סוברינו לקבוצת ליגת הבוגרים של פונפראדינה. ב-28 באוגוסט 2015, הועבר למנצ'סטר סיטי תמורת 250,000 אירו ושכר של 200,000 אירו בשנה. מיד אחרי שעבר למנצ'סטר סיטי הוא הושאל לקבוצת הכדורגל ז'ירונה. ב-14 ביולי 2016 הושאל לעונה לדפורטיבו אלאבס. ב-6 ביולי 2017 חתם באופן קבוע בלאבס. ב-31 בינואר 2019 חתם לשלוש וחצי שנים בולנסיה. ב-31 בינואר 2021 הושאל לקאדיס עד לסוף העונה. ב-30 באוגוסט 2021 חתם באופן קבוע בקאדיס לשלוש שנים.
קופה אמריקה 1987

| --- | --- |
 מארחת:  ארגנטינה ארגנטינה
 תקופת התחרות:  27 ביוני 1987 – 12 ביולי 1987 (16 ימים)
 מספר משתתפות:  10
 הזוכה:   אורוגוואי
 מספר משחקים:  13
 מספר שערים:  33 (2.54 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  236,000 (18,154 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  קולומביה ארנולדו איגואראן   (4 שערים)
 השחקן המצטיין:  קולומביה קרלוס ולדרמה
 → 19831989 ←
 
תחרות הקופה אמריקה 1987 (1987 Campeonato Sudamericano Copa América), הוא גביע אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל ה-33. הטורניר נערך בארגנטינה בין ה-27 ביוני ל-12 ביולי 1987, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL). כל עשר הנבחרות החברות בהתאחדות השתתפו בטורניר.
בשלב הבתים חולק הטורניר לשלושה בתים בני שלוש נבחרות כל אחד, ומכל בית העפילה הנבחרת המובילה לחצי הגמר, שם המתינה מחזיקת קופה אמריקה 1983, אורוגוואי, שמתוקף זכייתה קיבלה כרטיס חופשי לחצי הגמר. אורוגוואי זכתה בטורניר לאחר שגברה במשחק הגמר 0–1 על צ'ילה משער של פבלו בנגואצ'אה. בכך, שמרה על התואר שהשיגה בטורניר הקודם.
ארנולדו איגוארן היה למלך השערים של הטורניר עם ארבעה שערים, שלושה מתוכם בניצחון 0–3 על פרגוואי בשלב הבתים.
אצטדיונים

הטורניר שוחק בשולשה אצטדיונים, בשלוש ערים שונות. הגדול מביניהם, אצטדיון אנטוניו וספוצ'יו ליברטי (ידוע בכינויו "המונומנטל") בבואנוס איירס, אירח את משחק הגמר.
| בואנוס איירס | קורדובה | רוסאריו |
| --- | --- | --- |
| אצטדיון אנטוניו וספוצ'יו ליברטי | אצטדיון שאטו קררס | אצטדיון חיגנטה דה ארוז'יטו |
| תכולה: 67,664 | תכולה: 46,083 | תכולה: 41,654 |
סיבוב ראשון

בשלב זה, מחולקות הנבחרות לשלושה בתים בני שלוש נבחרות כל אחד. הנבחרות נפגשות אחת עם השנייה פעם אחת, והראשונה מכל בית מעפילה לחצי הגמר.
עבור כל ניצחון זוכה הנבחרת בשתי נקודות, ועבור כל תוצאת תיקו זוכה הנבחרת בנקודה אחת. במקרה של שוויון בנקודות, תדורג גבוה יותר:
הנבחרת בעלת פער השערים הטוב יותר
הנבחרת בעלת מספר שערי הזכות הגבוה יותר
הנבחרת המנצחת במשחק בין השתיים
הנבחרת שתנצח בהגרלה שתיערך ביניהן
אורוגוואי, האלופה המכהנת, העפילה אוטומטית לחצי הגמר
סיבוב ראשון > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארגנטינה | 3 | 2 | 1 | 1 | 0 | 4 | 1 | 3 |
|  פרו | 2 | 2 | 0 | 2 | 0 | 2 | 2 | 0 |
|  אקוודור | 1 | 2 | 0 | 1 | 1 | 1 | 4 | -3 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ארגנטינה | 1 – 1 | פרו   |
|  ארגנטינה | 3 – 0 | אקוודור   |
|  פרו | 1 – 1 | אקוודור   |
סיבוב ראשון > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  צ'ילה | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 7 | 1 | 6 |
|  ברזיל | 2 | 2 | 1 | 0 | 1 | 5 | 4 | 1 |
|  ונצואלה | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 1 | 8 | -7 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ברזיל | 5 – 0 | ונצואלה   |
|  צ'ילה | 3 – 1 | ונצואלה   |
|  צ'ילה | 4 – 0 | ברזיל   |
סיבוב ראשון > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קולומביה | 4 | 2 | 2 | 0 | 0 | 5 | 0 | 5 |
|  בוליביה | 1 | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 2 | -2 |
|  פרגוואי | 1 | 2 | 0 | 1 | 1 | 0 | 3 | -3 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  פרגוואי | 0 – 0 | בוליביה   |
|  קולומביה | 2 – 0 | בוליביה   |
|  קולומביה | 3 – 0 | פרגוואי   |
שלב הנוק-אאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 8 ביולי - קורדובה | 8 ביולי - קורדובה |  |  |  |  |  |
|  |   צ'ילה |  2 |   |  |  |  |  |
|  |   קולומביה |  1 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 12 ביולי - בואנוס איירס | 12 ביולי - בואנוס איירס |  |
|  |   |   |   |   |   אורוגוואי |  1 |  |
|  |   |   |   |   |   צ'ילה |  0 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 9 ביולי - בואנוס איירס | 9 ביולי - בואנוס איירס |   |  | 11 ביולי - בואנוס איירס | 11 ביולי - בואנוס איירס |  |
|  |   אורוגוואי |  1 |   |  |   קולומביה |  2 |  |
|  |   ארגנטינה |  0 |   |  |   ארגנטינה |  1 |  |
שלב הנוק-אאוט > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 ביולי 1987 |  צ'ילה | 2 - 1‏ה |  קולומביה | אצטדיון שאטו קררס, קורדובה |
| 8 ביולי 1987 | פרננדו אסטנגו  106'   חיימה ורה  108' |  | ברנרדו רדין  103' (פ) | אצטדיון שאטו קררס, קורדובה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 ביולי 1987 |  אורוגוואי | 1 - 0 |  ארגנטינה | אצטדיון אנטוניו וספוצ'יו ליברטי, בואנוס איירס |
| 9 ביולי 1987 | אנטוניו אלסאמנדי  43' |  |  | אצטדיון אנטוניו וספוצ'יו ליברטי, בואנוס איירס |
שלב הנוק-אאוט > משחק על המקום השלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 ביולי 1987 |  קולומביה | 2 - 1 |  ארגנטינה | אצטדיון אנטוניו וספוצ'יו ליברטי, בואנוס איירס |
| 11 ביולי 1987 | גבריאל גומס  8'   חואן גליאנו  27' |  | קלאודיו קאניג'ה  86' | אצטדיון אנטוניו וספוצ'יו ליברטי, בואנוס איירס |
שלב הנוק-אאוט > הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 ביולי 1987 |  אורוגוואי | 1 - 0 |  צ'ילה | אצטדיון אנטוניו וספוצ'יו ליברטי, בואנוס איירס |
| 12 ביולי 1987 | פבלו בנגואצ'אה  56' |  |  | אצטדיון אנטוניו וספוצ'יו ליברטי, בואנוס איירס |
מלך השערים

קולומביה ארנולדו איגואראן
ארגנטינה דייגו מראדונה
צ'ילה חואן קרלוס לטלייר
ארגנטינה קלאודיו קאניג'ה
צ'ילה איבו בסאי
קהילות אוטונומיות של ספרד

מפת הקהילות האוטונומיות
ספרד מתחלקת מבחינה אדמיניסטרטיבית לשבע עשרה קהילות אוטונומיות (Comunidades Autónomas, ביחיד Comunidad Autónoma) ושתי ערים אוטונומיות (Ciudades Autónomas), בעלות אוטונומיה חקיקתית וניהולית רחבה.
אופי וסמכויות

סעיף 2 בחוקה הספרדית משנת 1978 מבטיח את הזכות לאוטונומיה של הלאומים והאזורים שמרכיבים את "האחדות שאינה ניתנת לחלוקה" של המדינה הספרדית. עיקרון זה מבטא שינוי דרסטי לעומת משטר פרנקו הצנטרליסטי, שדיכא ביד קשה גילויים של שונוּת תרבותית.
לכל קהילה אוטונומית יש מידת אוטונומיה שונה וסמכויות שונות. מהאוטונומיה הרחבה ביותר נהנות הקהילות ה"היסטוריות": גליסיה ואנדלוסיה. קטלוניה וחבל הבסקים אף מחזיקות כוח משטרה עצמאי. כך גם חלק מהקהילות גובות את המיסים בעצמן ואף מנהלות משא ומתן עם ממשלת ספרד באשר לכמות המיסים שיועברו אליה, בעוד שאחרות מקבלות מהממשלה הקצאות כספיות. רוב השלטונות המקומיים מנהלים כיום מאבק עם השלטון המרכזי על היקף הסמכויות שיואצלו להם.
לפי חוקת המדינה, ממשלת ספרד יכולה לשלול את האוטונומיה של אחת מהקהילות במקרים מסוימים. כך למשל, שללה הממשלה בשנת 2017 את האוטונומיה של קטלוניה לאחר שזו הכריזה על עצמאותה. לאחר מספר ימים, בוטלה עצמאות הרפובליקה הקטלאנית והאוטונומיה שבה לקהילה.
רשימה > קהילות אוטונומיות

| דגל | שם | שם בשפת המקור | עיר הבירה | שטח (קמ"ר) | אוכלוסייה (2020) | צפיפות (לקמ"ר) | תמ"ג לנפש (באירו) | סוג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | אנדלוסיה | Andalucía | סביליה | 87,268 | 8,464,411 | 96 | 16,960 | לאומית |
|  | אסטוריאס | Asturias | אוביידו | 10,604 | 1,018,784 | 96 | 21,035 | אזורית היסטורית |
|  | אקסטרמדורה | Extremadura | מרידה | 41,634 | 1,063,987 | 26 | 15,394 | אזורית |
|  | אראגון | Aragón | סרגוסה | 47,719 | 1,329,391 | 28 | 25,540 | לאומית |
|  | גליסיה | Galicia  Galiza | סנטיאגו דה קומפוסטלה | 29,574 | 2,701,819 | 91 | 20,723 | לאומית |
|  | האיים הבלאריים | Islas Baleares  Illes Balears | פלמה דה מיורקה | 4,992 | 1,171,543 | 230 | 24,393 | לאומית |
|  | האיים הקנריים | Islas Canarias | סנטה קרוס דה טנריפה, לאס פאלמאס דה גראן קנריה | 7,447 | 2,175,952 | 289 | 19,568 | לאומית |
|  | ולנסיה | Valenciana | ולנסיה | 23,255 | 5,057,353 | 215 | 19,964 | לאומית |
|  | חבל הבסקים | Euskadi  País Vasco | ויטוריה-גאסטייס | 7,234 | 2,220,504 | 305 | 30,829 | לאומית |
|  | לה ריוחה | La Rioja | לוגרוניו | 5,045 | 319,914 | 63 | 25,508 | אזורית |
|  | מדריד | Madrid | מדריד | 8,028 | 6,779,888 | 830 | 29,385 | אזורית |
|  | מורסיה | Murcia | מורסיה | 11,313 | 1,511,251 | 132 | 18,520 | אזורית |
|  | נווארה | Nafarroa  Navarra | פמפלונה | 10,391 | 661,197 | 63 | 29,071 | לאומית |
|  | קטלוניה | Catalunya  Cataluña | ברצלונה | 32,114 | 7,780,479 | 239 | 27,248 | לאומית |
|  | קנטבריה | Cantabria | סנטנדר | 5,321 | 582,905 | 109 | 22,341 | אזורית היסטורית |
|  | קסטיליה ולאון | Castilla y León | ואיאדוליד | 94,223 | 2,394,918 | 25 | 22,289 | אזורית |
|  | קסטיליה-לה מנצ'ה | Castilla-La Mancha | טולדו | 79,463 | 2,045,221 | 26 | 17,698 | אזורית |
רשימה > ערים אוטונומיות

| דגל | שם | שם בשפת המקור | שטח (קמ"ר) | אוכלוסייה (2019) | צפיפות | תמ"ג לנפש (באירו) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | מלייה | Melilla | 12.3 | 86,487 | 7,031 | 16,981 |
|  | סאוטה | Ceuta | 18.5 | 84,777 | 4,583 | 19,335 |
ראו גם

מחוזות ספרד
קנדה במשחקים הפאראלימפיים

פול רוזן, שוערה של נבחרת קנדה בהוקי קרח לנכים בהמשחקים הפאראלימפיים ונקובר (2010)
קנדה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בתל אביב (1968), ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות. במשחקי החורף הפאראלימפיים לוקחת קנדה חלק מהטורניר הראשון של המשחקים הפאראלימפיים אורנסקולדויק (1976). קנדה אף ארחה את משחקי הקיץ של המשחקים הפאראלימפיים בטורונטו (1976) ואת משחקי החורף הפאראלימפיים בוונקובר (2010).
היסטוריה

המשלחת הקנדית הראשונה למשחקים כללה 25 ספורטאים (18 גברים ו-7 נשים), שהצליחו לזכות ב-19 מדליות. כולם במקצועות האתלטיקה והשחייה. בשנת 1976 ארחה קנדה את המשחקים הפאראלימפיים ובמגרשם הביתי הצליחו הקנדים לזכות בכמות המדליות השישית בטורניר עם 25 מדליות זהב, 26 מדליות כסף ו-26 ארד.
במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) הצליחה המשלחת הקנדית להגיע להישג שיא כשזכתה ב-238 מדליות פאראלימפיות ודורגה שלישית בסך הזכיות, אחרי ארצות הברית ובריטניה שארחו את הטורניר במשותף.
ספורטאיה המצליחים ביותר של קנדה במשחקים הפאראלימפיים הן גולשת הסקי לורן וולטנקרופט שזכתה בשמונה מדליות זהב פאראלימפיות, מדליית כסף אחת ואחת מארד (מהן חמש מדליות זהב במשחקים הפאראלימפיים ונקובר (2010)), השחיינית סטפני דיקסון שזכתה בשש מדליות זהב, שש מדליות כסף ומדליית ארד אחת (מהן חמש מדליות זהב במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000), כשהייתה בת 16 בלבד). והאתלט מייקל אדג'סון שזכה ב-16 מדליות, מהן 14 מדליות זהב פאראלימפיות והאתלט טימותי מקאיזק שזכה ב-21 מדליות, מהן 11 מדליות זהב.
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי הקיץ

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) | 6 | 6 | 7 | 19 |
| המשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) | 5 | 6 | 8 | 19 |
| המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) (מארחת) | 25 | 26 | 26 | 77 |
| המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) | 64 | 35 | 31 | 130 |
| המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) | 87 | 82 | 69 | 238 |
| המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) | 55 | 42 | 55 | 152 |
| המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) | 29 | 23 | 29 | 81 |
| המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) | 24 | 21 | 24 | 69 |
| המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) | 38 | 35 | 25 | 98 |
| המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) | 28 | 19 | 25 | 72 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) | 19 | 10 | 21 | 50 |
| המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) | 7 | 15 | 9 | 31 |
| המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) | 8 | 10 | 11 | 29 |
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) | 5 | 10 | 6 | 21 |
| סה"כ | 400 | 340 | 346 | 1,086 |
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי החורף

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| המשחקים הפאראלימפיים אורנסקולדויק (1976) | 2 | 0 | 2 | 4 |
| המשחקים הפאראלימפיים גיילו (1980) | 2 | 3 | 1 | 6 |
| המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1984) | 2 | 8 | 4 | 14 |
| המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1988) | 5 | 3 | 5 | 13 |
| המשחקים הפאראלימפיים אלברוויל (1992) | 2 | 4 | 6 | 12 |
| המשחקים הפאראלימפיים לילהאמר (1994) | 1 | 2 | 5 | 8 |
| המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998) | 1 | 9 | 5 | 15 |
| המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002) | 6 | 4 | 5 | 15 |
| המשחקים הפאראלימפיים טורינו (2006) | 5 | 3 | 5 | 13 |
| המשחקים הפאראלימפיים ונקובר (2010) (מארחת) | 10 | 5 | 4 | 19 |
| המשחקים הפאראלימפיים סוצ'י (2014) | 7 | 2 | 7 | 16 |
| המשחקים הפאראלימפיים פיונגצ'אנג (2018) | 8 | 4 | 16 | 28 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022) | 8 | 6 | 11 | 25 |
| סה"כ | 58 | 52 | 76 | 186 |
ראו גם

קנדה במשחקים האולימפיים
קנדה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  Participation Numbers Tel Aviv 1968 Paralympic Games הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
↑  Vancouver Sun, "Woolstencroft wins fifth gold medal", CanWest News Service, 21 March 2010
רדווא עאשור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 במאי 1946 קהיר, מצרים 
 פטירה:  30 בנובמבר 2014 (בגיל 68) קהיר, מצרים 
 מדינה:  מצרים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קהיר, אוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט 
 שפות היצירה:  ערבית, אנגלית 
 יצירות בולטות:  al-Ṭanṭūrīyah 
 בן או בת זוג:  Mourid Barghouti 
 צאצאים:  Tamim al-Barghouti 
 פרסים והוקרה:  Al Owais Award (2011) 
 
רדווא עאשור (בערבית: رضوى عاشور) הייתה סופרת מצרית.
קורות חייה

רדווא עאשור נולדה בשכונת אל-מניאל בקהיר. אביה, מוסטפא עאשור, היה עורך דין ואיש תרבות, ואמה, מאי עזאם, הייתה משוררת ואמנית.
סיימה תואר ראשון בספרות באוניברסיטת קהיר בשנת 1967, ובשנת 1972 קיבלה תואר שני ועברה ללימודי דוקטורט בארצות הברית. בשנת 1975 קיבלה עאשור תואר דוקטור מאוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט עם התמחות בספרות ושירה אפריקאית-אמריקאית. עאשור הייתה האדם הראשון שקיבל תואר שלישי בסוגה זו.
לאחר שובה למצרים לימדה באוניברסיטת עין שמס בקהיר, משנת 1969 עד 1980. בתקופה זו הייתה גם פעילה פוליטית. בשנת 1970 נישאה למשורר הפלסטיני מוריד ברגותי. ב-1977 נולד בנם תמים אל-ברגותי, לימים משורר ומומחה למדעי המדינה. באותה שנה פרסמה עאשור את ספרה הראשון, "הדרך אל האוהל האחר", ביקורת ספרותית על יצירתו של ע'סאן כנפאני.
לאחר לידת בנם גורש מוריד ברגותי להונגריה, בניסיון של אנואר סאדאת לעצור את פעילותם של האחים המוסלמים במצרים. רדווא עאשור ובנה נאלצו לנסוע לעיתים קרובות להונגריה לבקרו. בשנת 1996 עבר לגור ברמאללה ולאחר מכן בעמאן. בשנת 2008 ראה אור אוסף שירים של מוריד ברגותי שתורגם על ידי רדווא עאשור לאנגלית.
בין השנים 1990 ל-1993 הייתה ראש המחלקה לשפה וספרות אנגלית בפקולטה לאמנויות באוניברסיטת עין שמס. לאחר מכן התמסרה לכתיבה, ופרסמה את הטרילוגיה "גרנדה", יצירתה המפורסמת ביותר. הטרילוגיה עוסקת באירועים שהתרחשו בשנותיה האחרונות של ממלכת גרנדה, מונרכיה מוסלמית בדרום חצי האי האיברי, ונפילתו של המלך המוסלמי בואבדיל, שהודח מכסאו על ידי המלכים הקתולים ב-1492. היא נבחרה לאחת מ-100 היצירות הספרותיות המובילות על ידי איגוד הסופרים הערבי.
עאשור הייתה חברה בוועד הלאומי להתנגדות לציונות של אוניברסיטאות מצרים. בשנץ 1995 כתבה: "אם הפרויקט הציוני הקולוניאלי, הגזעני והפשיסטי יוסיף להתקיים, הרי שצפויה לנו פורענות אמיתית." בספרה "אל-טנטוריה" היא מספרת על אנשי הכפר טנטורה, שחלקם גורשו ללבנון ומאוחר יותר נהרגו בטבח סברה ושתילה.
בשנת 2013 פרסמה עאשור אוטוביוגרפיה, בה סיפרה על מאבקה במחלת הסרטן, ושזרה את תחנות חייה באירועים בהיסטוריה של מצרים.
רדווא עאשור מתה ב-30 בנובמבר 2014 לאחר כשנה של מאבק במחלת הסרטן.
ב-26 במאי 2018 צוין יום הולדתה ה-72 של עאשור בגוגל באמצעות שרבוט גוגל.