stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תזונה טבעונית
אומגה-3 ארוך שרשרת

אומגה-3 היא משפחה של חומצות שומן חיוניות אשר לכל אחת מהן תפקידים שונים בגוף האדם. את החומצות נהוג לחלק בחלוקה גסה לקצרות וארוכות שרשרת (מבחינת שרשראות הפחמנים שלהן). חומצת השומן הקצרה החיונית לגוף האדם היא ALA (חומצה אלפא-לינולית) וכמות מספקת שלה קשורה, על פי מחקרים שונים, לתפקוד רגשי, ולוויסות מצב-הרוח וכן לתפקודים פיזיולוגיים אחרים. חומצה זו נמצאת במזונות צמחיים רבים (בפרט בזרעים ובשמן הזרעים, ובמזונות כגון זרעי מרוות צ'יה או סקלריאה), והיא משמשת גם כחומר קדם ל-2 חומצות השומן מסוג אומגה-3 הארוכות יותר (ה-DHA וה-EPA), ועל פי מחקרים שונים, לפחות בקרב בני אדם מסוימים, הגוף יכול לייצר כמות מסוימות של שניהם (בפרט EPA) מהחומצה הקצרה ALA. חומצת השומן DHA נקשרה, בחלק מהמחקרים, לשיפור התפקוד הטבעי של מערכת העצבים באדם הרך והבוגר, בהקשר של ריכוז (קשב סלקטיבי). ה-EPA נמצאה כמזון אנטי-דלקתי, אך לשני חומרים אלה יוחסו לעיתים גם תכונות נוספות.
את חומצת השומן הקצרה ALA ניתן להשיג ישירות מתזונה צמחית-יבשתית, אך מקורות ישירים נפוצים לחומצות השומן הארוכות הם בעיקר אצות מים עמוקים מסוגים שונים, או דגים שומניים החיים גם הם במים עמוקים. לפחות בקרב בני אדם מסוימים, הגוף מייצר את החומצות הארוכות מה-ALA חופשית (כלומר לא קשורה למולקולה אחרת), על ידי אנזימי הכבד. אך על פי חלק המחקרים, תוצרת זו היא מעטה באופן כללי לגבי EPA, ומעטה עוד יותר כשזה נוגע ל-DHA. מלבד התמרה מכמות מספקת של ALA, דרך משמעותית נוספת בה יוכלו טבעונים לקבל נוטריאנטים אלה, היא צריכת תוסף תזונה של שמן אצות (Algae Oil). בעבר ספגה ביקורת אחת מיצרניות הענק של שמן זה (Martek bsi) על שהשתמשה בממס הקסאן, שסוגיית בטיחות לא הוכרעה, לצורך חילוץ השמן מהאצות. מאז תחילת המאה ה-21 יש מגמה בקרב היצרנים, של ייצור ללא הקסאן, ורוב החברות מייצרות שמן אצות נטול הקסאן (Hexane free).
ארוחה יפנית הכוללת טמפורה ירקות, סושי העטוף באצות נורי וסלט אצות.
זרעי צ'יה הם מקור טוב לחומצת האומגה-3 הקצרה ALA ויכולים לסייע להעלאת כמות האומגה-3 הארוך שרשרת בגוף.
אגוזי מלך (ובפרט שמן אגוזי המלך) הם מקור לחומצת השומן האומגה-3 הקצרה ALA ויכולים לסייע להעלאת כמות האומגה-3 הארוך שרשרת בגוף.
ויטמין D

ויטמין D הוא שם כולל לכמה ויטמינים החיוניים לבריאות העצמות (מתוקף השפעתם על הומאוסטזיס של משקי הסידן והזרחן בגוף), והם נקשרו גם לתפקוד קוגניטיבי. המקור העיקרי לוויטמין הוא למעשה לא תזונתי, ומושג מחשיפה מתונה של העור לקרני השמש, כמה פעמים בשבוע (מה שיגרום למסלול ביוסינתזה של הוויטמין בגוף עצמו). מלבד חשיפה לקרני שמש, הוויטמין נמצא בצורה מוכנה בדגים וכן בפטריות מזנים מסוימים. בני האדם בעלי סיכון גבוה לחסר בוויטמין D, הם אנשים שבעקבות אורח חייהם נוהגים לשהות במבנים סגורים במשך רוב שעות היום, קשישים, וכן במיוחד אנשים כהי עור. אלו ובני קבוצות סיכון אחרות, נעזרים לרוב בוויטמין D2[דרושה הבהרה], להשלמת החסר. תוסף ויטמין D2, למשל, עשוי להיות מוכן לעיתים מכבד דגים, אם כי קיימות גם גרסאות טבעוניות של תוסף כזה, המופקות משמרים. לבני אדם רבים יש חסר בוויטמין זה, ללא קשר משמעותי לתזונתם, והדרך העיקרית להימנע מחסר זה היא כאמור חשיפה לקרני השמש.
ויטמין D > סידן

סידן הוא מינרל הנדרש לבריאות העצם ולמספר פונקציות מטבוליות, כגון תפקוד השרירים, התכווצות הלב, התרחבות תקינה של כלי הדם, וסוגים שונים של תקשורת בין תאית. 99% מהסידן שבגוף נאגר בעצמות ובשיניים. על פי נייר עמדה של האגודה האמריקנית לתזונה, רצוי כי טבעונים יכללו מזונות עשירים בסידן בשלוש ארוחות היום שלהם. מזונות בעלי זמינות ביולוגית גבוהה יחסית של סידן (49%-61%) הם למשל ברוקולי, במיה, לפת, כרוב (למיניו השונים), וכן קייל, ומזונות עם זמינות מעט נמוכה יותר (31%-32%) הם למשל חלב סויה, טופו ומזונות מעובדים שהועשרו באופן מלאכותי בסידן, וכן שומשום, שקדים, שעועית לבנה\אדומה, ועוד. דוגמאות נוספות למזונות שמכילים כמויות שונות של סידן הם תאנים ואגוזים (דוגמת אגוזי לוז, וטמפה). רמה תקינה של ויטמין D מסייעת לספיגה תקינה של סידן (בפרט אם האחרון נצרך במידה מועטה).
אחד המחקרים, מחקר EPIC-OXFORD, הציע כי טבעונים נמצאים בסיכון מוגבר לשברי עצמות, יותר מאוכלי-כל או צמחונים, לכאורה, במצב של צריכה מועטה יותר של סידן. עם זאת, מחקרים נוספים הראו כי טבעונים הצורכים פחות מ-525מ"ג סידן ליום הם הנמצאים בסיכון כזה, אבל טבעונים הצורכים יותר מכך משקפים את מצב הסיכון הטבעי של אוכלי-כל וצמחונים. כמו כן, ההמלצה הכללית לטבעוני מבוגר, היא להקפיד על צריכה יומית של 700 מ"ג סידן, כמו גם רמות תקינות של ויטמין D, להבטחת ספיגה יעילה תמיד שלו. במחקר נוסף משנת 2006 נמצא שצפיפות העצם של טבעונים נוטה להיות נמוכה יותר, אך החוקרים ציינו כי הראיות בנושא השפעת הסידן או הוויטמין-D על השברים אינן חד-משמעיות. ואמנם, מחקר משנת 2009 מצא שצפיפות המינרלים בעצם, בקרב טבעונים (Bone Mineral Density, BMD), היא 94% מזו של אוכלי כל, וציין כי הבדל זה הוא "לא משמעותי קלינית" (Clinically insignificant). מחקר נוסף משנת 2009, שנערך על ידי אותם החוקרים, התחקה אחר למעלה מ-100 נשים טבעוניות בגילאים שלאחר הפוריות. החוקרים ציינו כי (לפחות במסגרת המחקר) הם לא זיהו השפעה מצד תזונתן הטבעונית של הנשים על בריאות העצם שלהן או על הרכב גופן (ביחס לקבוצת הביקורת של מספר זהה של נשים אוכלות-כל).
נתחי טמפה מוקפצים עם רוטב סויה, מעט קרמל ותבלינים, בסגנון מזרח אסיאתי. מאכל הטמפה עשוי סויה ומהווה מקור אפשרי לסידן.
במיה מוקפצת בטעם פיקנטי. במיה נחשבת למקור טוב לסידן.
תאנים נחשבות למקור טוב לסידן.
יוד

יוד הוא מינרל חיוני הנפוץ במאכלי ים, האחראי בחלקו על בלוטת התריס של האדם המשתמש בו כדי לייצר הורמוני בלוטת התריס, המסייעים בשליטה על צמיחה, תיקון תאים פגומים ותומכים בחילוף חומרים בריא.
משרד הבריאות קבע שטבעונים וצמחונים נמצאים בסיכון מוגבר למחסור ביוד NCBI חלק מהספרייה הלאומית האמריקנית לרפואה פרסם מחקר (ניסוי קליני) אשר הראה שרבע מהצמחונים ו-80% מהטבעונים סובלים ממחסור ביוד.
מחסור ביוד הוא גורם שכיח לעלייה בלתי צפויה במשקל, רמות יוד נמוכות עשויות להאט את חילוף החומרים ולעודד את אחסון המזון כשומן, ולא להישרף כאנרגיה. זה עשוי להוביל לעלייה במשקל. עייפות וחולשה הם גם תסמינים שכיחים של מחסור ביוד. בנוסף אנשים עם מחסור ביוד עלולים לסבול גם מאובדן שיער. מחסור ביוד במהלך ההיריון וכן במהלך הגיל הרך עלול לפגום בגדילה והתפתחות מוחו של התינוק ומחסור שכזה קשור בעליה בתמותת תינוקות[דרושה הבהרה]. בתקופת הילדות, מחסור ביוד פוגע בגדילה הפיזית ובתפקוד המוטורי והקוגניטיבי, ועשוי להוביל לקרטיניזם – פיגור שכלי משולב בדרגות שונות של חירשות, פזילה ושיתוק גפיים תחתונות[דרוש מקור].
היוד נמצא בעיקרו במוצרי חלב, דגים וביצים אך יש מקורות מהצומח כמו אצות, ומלח מועשר ביוד.
אנורקסיה והפרעות אכילה

צמחונות וטבעונות נבחנו כחשודות להפרעות אכילה הנתונים הסטטיסטיים מראים כי ייתכן שיש קשר בין טבעונות להפרעת אכילה.
אפשר לראות קשר גם בין החלמה מהפרעות אכילה לתזונה של המחלים מאותה הפרעה על בסיס מחקרי "לצמחוניות סיכוי נמוך יותר להחלים מאנורקסיה" - ציטוט מהמאמר:
"בתחום המזון, בנות שהיו צמחוניות לפני המחלה, היו בסיכון גבוה פי 11 לא להחלים, לעומת בנות שאכלו בשר. לטענת החוקרים, ייתכן שהפער הגדול נובע מהעובדה שההימנעות מבשר הפכה לחלק מהפרעת האכילה אצל חולות רבות, דבר שהתבטא בתחושת גועל כלפי בשר וירידה בחומרים החיוניים שהוא מספק לגוף"
מחקר חדש בכתב העת של האיגוד האמריקני לדיאטות מייחס את הצמחונות והטבעונות כמו אופנת נוער, שאינה תמיד בריאה. מוסיף כי נראה כי מספר לא מבוטל של ילדים מתנסים בתזונה צמחונית כדרך להסוות הפרעת אכילה, מכיוון שזו דרך מקובלת חברתית להימנע מאכילת מאכלים רבים כך שההורים נוטים שלא להתנגד לה.
ראו גם

טבעונות
צמחונות וטבעונות ביהדות
השפעות בריאותיות של אכילת בשר
צמחונות
מחקר סין
קולין קמפבל
מייקל גרגר
אורח חיים תזונתי
Sour Tour

Sour Tour הוא סיבוב ההופעות הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית אוליביה רודריגו לקידום אלבום הבכורה שלה, Sour. הוא נערך ברחבי צפון אמריקה ואירופה, החל מ-5 באפריל 2022 בפורטלנד והסתיים בלונדון ב-7 ביולי של אותה השנה. הוא כולל 48 מופעים. גרייסי אברמס, הולי הומברסטון ובייבי קווין ישמשו כמופעי חימום.  סיבוב ההופעות הכניס 3.1 מיליון דולר ומכר 37,420 כרטיסים מ-11 מופעים.
רקע

מאז יציאת אלבום הבכורה שלה במאי 2021, הועלו השערות כי רודריגו תצא לסיבוב הופעות לקידומו. ביולי 2021 דיווח מגזין בילבורד כי הזמרת לא תוכל לצאת לסיבוב הופעות עד שנת 2022 הבאה בגלל התחייבויותיה לטלוויזיה והחוזה שלה עם דיסני. לוח זמנים רשמי הוכרז באמצעות המדיה החברתית שלה ב-6 בדצמבר, עם מכירת כרטיסים הצפויה להיפתח ארבעה ימים לאחר מכן.
מכירת הכרטיסים לסיבוב ההופעות החלה ב-10 בדצמבר למעריצים. בתוך דקות כל הכרטיסים נמכרו, ורבים מהם נסחרים בשוק הספסרות במחיר גבוה משמעותית מהמחיר המקורי, כאלפי דולרים. הובאה ביקורת על כך שסיבוב ההופעות נערך באולמות קטנים ובינוניים שלא תואמים את הביקוש למופע. רודריגו הגנה על החלטתה להופיע באולמות קטנים יותר, ואמרה ללוס אנג'לס טיימס "אני לא חושבת שאני צריכה לדלג על שום צעד" והבטיחה למעריצים כי "יהיו עוד סיבובי הופעות בעתיד".
רשימת שירים

רשימה זו מייצגת את המופע מ-5 באפריל 2022 בפורטלנד. זה לא מייצג את כל המופעים במשך סיבוב ההופעות.
"Brutal"
"Jealousy, Jealousy"
“Driver’s License”
"Complicated" (קאבר לאבריל לאבין)
"Hope Ur Ok"
"Enough For You"/"1 Step Forward, 3 Steps Back"
"Happier"
"All I Want"
"Seether (קאבר ל-Veruca Salt)"
"Favorite Crime"
"Traitor"
"Deja Vu"
"Good 4 U”
ביאורים

↑  המופע של 27 במאי 2022 בסן פרנסיסקו תוכנן בעבר ל-2 באפריל, כמופע הפותח את סיבוב ההופעות, אך נדחה עקב טקס פרסי גראמי ה-64 שנערך ב-3 באפריל.
22 בספטמבר

22 בספטמבר הוא היום ה-265 בשנה (266 בשנה מעוברת) בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 100 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

66 – נירון קיסר מקים את הלגיון "הלגיון הראשון האיטלקי"
530 – בוניפקיוס השני הופך לאפיפיור
1499 – אמנת בזל: שווייצריה הופכת לישות עצמאית. האמנה שמה קץ למלחמה השוואבית
1503 – פיוס השלישי אפיפיור ה-215, לאחר מות אלכסנדר השישי
1792 – צרפת מאמצת את לוח השנה המהפכני
1908 – נסיכות בולגריה מכריזה על עצמאות ומתנתקת מהאימפריה העות'מאנית
1921 – קיבוץ עין חרוד מוקם על ידי גדוד העבודה
1948 – הוכרזה הקמת ממשלת כל פלסטין, כניסיון ממשל עצמאי של ערביי ארץ ישראל, שכשל. התפנתה למצרים כבר באותה שנה
1960 – מאלי זוכה בעצמאות מצרפת
1979 – התרחשה תקרית ולה, הפעלה אפשרית של נשק אטומי למטרות ניסוי בדרום האוקיינוס ההודי
1980 – נפתחת מלחמת איראן–עיראק
1993 – ג'ון איוון דמיאניוק מגורש מישראל בחזרה לארצות הברית לאחר שזוכה מאשמה בבית המשפט העליון
1994 – הסיטקום חברים עולה לאוויר
1995 – ארצות הברית נכנעת לרפובליקת קונק
נולדו

1515 – אן מקליווס, אשתו של הנרי השמיני (נפטרה ב-1558)
1523 – שארל הראשון, קרדינל דה בורבון (נפטר ב-1590)
1601 – אן מאוסטריה, אשתו של לואי השלושה עשר מלך צרפת ואמו של בנו המלך לואי הארבעה עשר (נפטרה ב-1666)
1791 – מייקל פאראדיי, פיזיקאי וכימאי בריטי (נפטר ב-1867)
1878 – שיגרו יושידה, ראש ממשלת יפן בין השנים 1946 ל-1947 ובין השנים 1948 ל-1954 (נפטר ב-1967)
1882 – וילהלם קייטל, איש צבא גרמני (הוצא להורג ב-1946)
1885 – בן צ'יפלי, ראש ממשלת אוסטרליה ה-16 (נפטר ב-1951)
1885 – אריך פון שטרוהיים, במאי קולנוע ושחקן אוסטרי (נפטר ב-1957)
1895 – פול מוני, שחקן אמריקאי ממוצא יהודי (נפטר ב-1967)
1896 – אורי צבי גרינברג, משורר עברי (נפטר ב-1981)
1908 – יעקב יונילוביץ', מצלמי הקולנוע הראשונים בישראל (נפטר ב-1975)
1918 – הנריק שרינג, כנר יהודי-פולני-מקסיקני (נפטר ב-1988)
1919 – יהושע בלאו, בלשן ישראלי (נפטר ב-2020)
1924 – יוסף גבע, אלוף בצה"ל, מפקד פיקוד המרכז (נפטר ב-2014)
1924 – רוזמונד פילצ'ר, סופרת בריטית (נפטרה ב-2019)
1924 – ויליאם מידנדורף, דיפלומט ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן כמזכיר הצי של ארצות הברית
1927 – גילה בלס, חוקרת, אוצרת ופרופסור חברה בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב
1931 – משה טיומקין, ניצב במשטרת ישראל
1940 – אנה קארינה, שחקנית קולנוע, במאית ותסריטאית דנית, אשר פעלה במהלך מרבית הקריירה הקולנועית שלה בצרפת (נפטרה ב-2019)
1942 – דייוויד סטרן, עורך דין יהודי-אמריקאי שהיה נציב (קומישנר) ליגת ה-NBA (נפטר ב-2020)
1943 – דייל ספנדר, מורה, סופרת, יועצת ואקדמאית פמיניסטית אוסטרלית (נפטרה ב-2023)
1943 – אריאל זילבר, זמר ויוצר ישראלי
1950 – לימור לבנת, פוליטיקאית ישראלית
1953 – סגולן רויאל, פוליטיקאית צרפתית
1955 – סלי מרידור, יו"ר הנהלת הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית, ושגריר ישראל בארצות הברית
1956 − דבי בון, זמרת פופ אמריקאית
1957 – ניק קייב, זמר אוסטרלי
1958 – ג'ואן ג'ט, גיטריסטית, זמרת, תמלילנית ומפיקה של מוזיקת רוק
1960 – יצחק הרצוג, פוליטיקאי ישראלי
1966 – יואב הייט, שחקן ישראלי
1975 – אריק שגב, תסריטאי ישראלי
1976 – טלי לטוביצקי, משוררת ועורכת ספרותית ישראלית (נפטרה ב-2019)
1976 – רונאלדו, שחקן כדורגל ברזילאי
1979 – שרון דנון, שחקנית, במאית וכותבת ישראלית
1982 – קוסוקה קיטאג'ימה, שחיין יפני
1982 – רומי נוימרק, שדרנית ישראלית ומגישת חדשות בכאן 11
1984 – טיאגו סילבה, כדורגלן ברזילאי
1985 – טטיאנה מסלני, שחקנית קנדית
1987 – טום פלטון, שחקן אנגלי
1989 – שיבל כרמי מנסור, קריין ושדרן רדיו ישראלי-דרוזי
1991 – פסקל מרטינו-לגארד, אתלט צרפתי
1992 – בוב יאנגלס, רוכב אופני כביש לוקסמבורגי
נפטרו

530 – פליקס הרביעי, אפיפיור (נולד ב-490)
1253 – דוגן, מורה זן יפני. נחשב למייסד זרם הסוטו זן בזן בודהיזם (נולד ב-1200)
1408 – יוחנן השביעי פלאולוגוס, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-1370)
1482 – פיליברטו הראשון, דוכס סבויה (נולד ב-1465)
1520 – סלים הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית (נולד ב-1465)
1531 – לואיזה, נסיכת סבויה (נולדה ב-1476)
1539 – נאנאק, מייסד דת הסיקיזם (נולד ב-1469)
1554 – פרנסיסקו וסקס דה קורונדו, קונקיסטאדור ספרדי (נולד ב-1554)
1709 – איוואן מזפה, הטמאן אוקראינה (נולד ב-1639)
1776 – נייתן הייל, חייל בצבא הקונטיננטלי שהוצא להורג על ידי הבריטים עקב היותו מרגל (נולד ב-1755)
1828 – שאקה, מנהיג שבט הזולו (נולד ב-1787)
1960 – מלאני קליין, פסיכואנליטיקאית ופסיכותרפיסטית אוסטרית-יהודייה (נולדה ב-1882)
1984 – יעקב עציון, מפקד שייטת 13 בשנים 1951–1953 (נולד ב-1927)
2000 – יהודה עמיחי, משורר ישראלי (נולד ב-1924)
2000 – דב פייגין, פסל ישראלי (נולד ב-1907)
2001 – אייזק שטרן, כנר יהודי-אמריקאי (נולד ב-1920)
2007 – מרסל מרסו, פנטומימאי (נולד ב-1923)
2013 – דייוויד הובל, ביולוג אמריקני ממוצא קנדי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (נולד ב-1926)
2014 – מיכאל שוילי, מפיק ומפיץ סרטי קולנוע וטלוויזיה (נולד ב-1932)
2015 – יוגי ברה, שחקן בייסבול אמריקאי (נולד ב-1925)
2018 – יוסף יודוביץ', קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה (נולד ב-1941)
2018 – אבי דואן, עובד סוציאלי ישראלי וחבר הכנסת השמונה עשרה מטעם סיעת קדימה (נולד ב-1955)
2020 – אגנה סימונסון, כדורגלן שוודי (נולד ב-1935)
2021 – עבד אל-קאדר בן סאלח, פוליטיקאי אלג'יראי שכיהן כנשיא אלג'יריה הזמני (נולד ב-1941)
2021 – אריק אלפסי, מאמן כדורסל ישראלי (נולד ב-1972)
2023 – ג'ורג'ו נפוליטנו, מדינאי איטלקי, נשיא איטליה ה-11 (נולד ב-1925)
2024 – פרדריק ג'יימסון, מרקסיסט, מבקר ספרות ותאורטיקן של ספרות (נולד ב-1934)
2024 – ציפורה הלר, משוררת ישראלית (נולדה ב-1925)
חגים ואירועים החלים ביום זה

יום ללא מכוניות
21 בספטמבר – 23 בספטמבר
ספטמבר
לוח אירועים שנתי
אן מקליווס
מייקל פאראדיי
ניק קייב
בוז'י הרצוג
דוגן
נאנאק
אוניברסיטת קיו

| --- | --- |
סמליל האוניברסיטה

מראה כללי של האוניברסיטה ממגדל טוקיו
 אוניברסיטה פרטית
 על שם:  Keiō 
 מוטו:  実学 
 תקופת הפעילות:  1858–הווה (כ־166 שנים)
 מייסדים:  פוקוזאווה יוקיצ'י 
 בעלי תפקידים
 יו"ר:  Akira Haseyama 
 צוות:  3,252 (2022)
 סגל:  2,791 (2022)
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  33,437 (2022)
 סטודנטים לתואר ראשון:  28,641 (2022)
 סטודנטים לתואר שלישי:  1,426 (2022)
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  4,796 (2022)
 מיקום
 מיקום:  מינאטו, טוקיו
 מדינה:  יפן יפן
 קואורדינטות:  35°38′57″N 139°44′34″E﻿ / ﻿35.649166666667°N 139.74277777778°E﻿ / 35.649166666667; 139.74277777778
 www.keio.ac.jp/ja/
  (למפת טוקיו מוגדלת) אוניברסיטת קיו(למפת טוקיו רגילה) אוניברסיטת קיו he
 
אוניברסיטת קיו (ביפנית: 慶應義塾大学) היא אוניברסיטה פרטית הממוקמת ברובע מינאטו, טוקיו שביפן אשר הוקמה בשנת 1858. זהו אחד המוסדות האקדמיים הוותיקים ביותר במדינה. לאוניברסיטה שישה קמפוסים מרכזים ברחבי יפן, חמישה קמפוסי עיירה ועשרה בתי ספר מסונפים. בנוסף ל-30 מרכזי מחקר הממוקמים בששת הקמפוסים הראשיים שלה ובמתקנים אחרים למחקר מתקדם ביפן, יש לה שלושה מוזיאונים ושלושה עשר מעונות סטודנטים.
מאז הקמתה, סיימו את לימודיהם באוניברסיטת קיו מעל ל-400,000 בוגרים, ובהם שלושה ראשי ממשלת יפן: ג'וניצ'ירו קואיזומי, ריוטרו האשימוטו ואינוקאי צויושי ושני אסטרונאוטים: צ'יאקי מוקיי ואקיהקו הושידה.
האוניברסיטה חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט, בקונסורציום RU11, בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי של הפורום הכלכלי העולמי (ביחד עם אוניברסיטת טוקיו) ובפרויקט האוניברסיטה העולמית המובילה במימון משרד החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה של יפן.
היסטוריה

אוניברסיטת קיו הוקמה כבית ספר ל"השכלה מערבית" בשנת 1858. בשנת 1873 החלו לימודי רפואה ובשנת 1879 הנהלת האוניברסיטה סירבה להפוך אותה לאוניברסיטה הלאומית של יפן. בשנת 1890 הוקמו הפקולטות לספרות, משפטים וכלכלה. בשנת 1906 החלו לימודים לתארים מתקדמים. בשנת 1944 הוקמה הפקולטה הטכנולוגית. בשנת 1957 הוקמה הפקולטה למנהל עסקים ומסחר. בשנת 2001 הוקמה הפקולטה לסיעוד וטיפול רפואי.
בשנת 2004 הוצגה מכונית חשמלית Eliica שפותחה על ידי צוות של האוניברסיטה.
צ'ארלס, נסיך ויילס ביקר באוניברסיטה בשנת 2008.
ארגון אקדמי

לאוניברסיטת קיו עשר פקולטות לתואר ראשון, המכסות מגוון רחב של תחומים אקדמיים, כאשר כל אחת פועלת באופן עצמאי ומציעה פעילויות מחקריות רחבות. בנוסף לפקולטות לעיל, לקיו יש ארבעה עשר בתי ספר לתארים מתקדמים. האוניברסיטה מציעה 21 תוכניות לתארים בשפה האנגלית ו-31 תוכניות לתארים כפולים. יש לה הסכמים לחילופי סטודנטים עם 340 מוסדות להשכלה גבוהה ברחבי העולם.
ארגון אקדמי > פקולטות

הפקולטה לבלשנות
הפקולטה לכלכלה
הפקולטה למשפטים
הפקולטה למנהל עסקים ומסחר
הפקולטה למדעים וטכנולוגיה
הפקולטה לניהול מדיניות
הפקולטה ללימודי סביבה ומידענות
הפקולטה לסיעוד וטיפול רפואי
הפקולטה לרוקחות
בית הספר לרפואה
ארגון אקדמי > בתי ספר לתארים מתקדמים

בית הספר לבלשנות
בית הספר לכלכלה
בית הספר למשפטים
בית הספר ליחסי אנוש
בית הספר למנהל עסקים ומסחר
בית הספר לרפואה
בית הספר למדעים וטכנולוגיה
בית הספר למנהל עסקים
בית הספר לתקשורת וממשל
בית הספר לניהול בריאות
בית הספר למדעי הרוקחות
בית הספר למשפטים
בית הספר לעיצוב מדיה
בית הספר לתכנון וניהול מערכות
דירוגים > דירוג בין-לאומי

דירוג שאנגחאי: מקום 301–400 (2023) (מתוך 1,000 מוסדות)
Times Higher Education: מקום 601–800 (2024) (מתוך 1,907 מוסדות)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 214 (2024) (מתוך 1,498 מוסדות)
דירוגים > דירוג אזורי - אסיה

Times Higher Education: מקום 164 (2024) (מתוך 739 מוסדות)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 45 (2024) (מתוך 856 מוסדות)
דירוגים > דירוג אזורי - יפן

דירוג שאנגחאי: מקום 9–11 (2023) (מתוך 32 מוסדות)
Times Higher Education: מקום 14 (2024) (מתוך 169 מוסדות)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 10 (2024) (מתוך 96 מוסדות)
חסיה בורנשטיין בילצקי

| --- | --- |

בורנשטיין מדליקה משואה בטקס הממלכתי הפותח את אירועי יום השואה ב-2006
 לידה:  16 בינואר 1921 הרפובליקה הפולנית השנייה גרודנו, פולין 
 פטירה:  15 ביולי 2012 (בגיל 91) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 
חסיה בשמירה בקיבוץ להבות הבשן, 1948
חסיה בורנשטיין (בילצקי) (בפולנית:  Chasia Bornstein Bielicka; ינואר 1921 – 15 ביולי 2012) הייתה חברת השומר הצעיר וקשרית במחתרת היהודית בביאליסטוק, במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה היא התגיסה לתנועת הבריחה וניהלה בית ילדים ניצולים, עמהם עלתה לארץ ישראל והשתתפה בהקמת קיבוץ להבות הבשן.
ילדות ונעורים

חסיה בילצקי נולדה בגרודנו, אז חלק מפולין, בינואר 1921 כבת שנייה למשפחה בת ארבעה ילדים. אביה, יהודה בילצקי, היה בעל מפעל משקאות קלים ועסק בראיית חשבון ואימה דבורה עבדה כפועלת במפעל. אביה ניסה להגר לארגנטינה על מנת להטיב את מצבם הכלכלי ולבדוק את האפשרות להעתיק את מיקום המשפחה לאמריקה, אך ניסיון זה כשל. אמה פתחה מכולת קטנה מחלון ביתם כדי לסייע בפרנסת הבית. עקב קושי כלכלי למדה חסיה בבית ספר מקצועי מרשת "אורט", ולא בבית ספר פרטי יהודי כאחיה. היא למדה תפירה וגילתה כישרון והצלחה רבה. בגיל 12 הצטרפה לתנועת "השומר הצעיר", שם התחנכה לערכים ציוניים וסוציאליסטיים, הדריכה, השתתפה בסמינר והייתה מהפעילות המרכזיות בקן של גרודנו. היא הייתה מבלה בכל יום את שעות אחר הצהריים עם חבריה לתנועה, ובבגרותה אף הפכה לנציגת הקן בוועידת התנועה המרכזית.
תחילת המלחמה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1 בספטמבר 1939 נכבשה פולין על ידי הגרמנים אשר הטילו עוצר על כלל התושבים, הגבילו את חלוקת המזון ועודדו התנכלויות והתעללויות ביהודי העיר. מספר שבועות לאחר מכן, כחלק מהסכם ריבנטרופ-מולוטוב, עברה גרודנו לידי הצבא האדום. הסובייטים לא הבדילו בין יהודים לנוצרים ומיקדו את מאבקם בקפיטליזם. שלטונם על העיר היה מוחלט ונוקשה. הם אסרו על כל התאגדות פוליטית, ולקחו לידיהם את כל הסמכויות. במהלך שליטתם לא התאפשרה פעילותה הגלויה של תנועת השומר הצעיר, אולם בילצקי וחבריה המשיכו לערוך מפגשים קבוצתיים בסתר על מנת להמשיך ולקיים פעילות חברתית תנועתית.
ב-22 ביוני 1941, עם תחילתו של מבצע ברברוסה, נכבשה גרודנו פעם נוספת בידי הגרמנים. מיד לאחר כיבושם הטילו הגרמנים עוצר על העיר וחילקו תלושי מזון לכלל התושבים, אך היהודים לרוב נדחקו לסוף התור ולא זכו לקבל את חלקם. בילצקי, אשר הייתה בעלת חזות פולנית, נהגה לעמוד בתור ללחם במקומות רחוקים, בהם הייתה מורידה את מגן הדוד וכך לא מזוהה כיהודיה. כדי להשיג כסף למזון נוסף מלבד לחם למשפחה, החלה לעבוד עבור שכנות פולניות בעבודות תפירה.
בנובמבר 1941 הורו על כל יהודי העיר לעבור לשני גטאות, גטו פרודוקטיבי וגטו שאינו פרודוקטיבי, אשר מוקמו באזור צפוף במרכז העיר. חסיה בילצקי ומשפחתה עברו לגור אצל סבתה של חברת ילדותה, יחד עם משפחה נוספת. הם חוו מצוקת רעב קשה. אביה ואחיה עבדו בעבודות כפייה, והיא החלה לעבוד מחוץ לגטו במפעל לבנים. היא התיידדה עם הפולניות שעבדו איתה והחלה לבצע עבורן עבודות תפירה, תמורתן קיבלה מזון והביאה אותו למשפחתה. בהמשך עבדה גם בשדות סלק, עבודה קשה מאוד אשר הכאיבה לה, אך זיכתה אותה במנות מזון נוספות..
תחת העוצר ותנאי החיים הקשים בגטו, החלו בילצקי וחבריה לשומר הצעיר להתארגן כהנהגה פעילה –'אקטיבה', גוף אשר קיבל החלטות על אופי הפעילות התנועתית בגטו והובילה. התארגנות זו יצרה מסגרות חינוך חלופיות עבור הילדים והנוער בגטו, אשר הפגישו ביניהם ואפשרו להם לשחק, לשוחח, ללמוד ולהיעזר זה בזה. הם הדריכו קבוצות בגילאים שונים בשני הגטאות בעיר. בילצקי ערכה ביקורי בתים בבתי הילדים ומתוך כך קיבלה החלטה יחד עם חבריה להנהגה ליצור רשת של עזרה הדדית בגטו. הם עברו בין הבתים ודאגו להשיג מזון, בגדים ונעליים למשפחות שהיו במצוקה קשה. בנובמבר 1942, הגיע לגטו זרח זילברברג, חבר תנועת השומר הצעיר ואי"ל. הוא יצא כשליח הארגון המחתרתי בביאליסטוק, ארגון אשר שמר על קשר עם חברי השומר הצעיר בגרודנו לאורך המלחמה. בעזרתו של זרח זילברברג, החלו בילצקי וחבריה לבסס את המחתרת הלוחמת. הם נעזרו בחברי תנועת 'דרור' ובקומוניסטים שבגטו. פעילותם הראשונה הייתה הכנת השטח – יצירת מעברים בין חצרות, רחובות, בתים וסמטאות, על מנת ליצור דרכי מנוסה. לאחר מכן הם פעלו ליצירת נשק קר, להשגת נשק חם מהכפרים הסמוכים ואף הקימו מעבדה לזיוף תעודות ומסמכים.
ב-2 בנובמבר החלו האקציות בשני הגטאות בגרודנו, וחברי ההנהגה הבינו כי היהודים נלקחים למחנות עבודה והשמדה, מהם לא ישובו. הם הושפעו מקריאתו של אבא קובנר אשר הופצה בין התנועות – "אל נלך כצאן לטבח" ורצו להילחם בגרמנים, על אף שהיה להם ברור כי ישלמו על כך בחייהם, אולם חברי המחתרת היו מעטים ונשקם היה דל. שתי הפעולות המרכזיות שעשו היו ניסיון להתנקש בסטרבלוב, מפקד הגטו, וניסיון להמריד ולהבריח את היהודים שרוכזו במהלך האקציה האחרונה בבית הכנסת. שני ניסיונות אלה כשלו עקב חוסר שיתוף פעולה של היהודים בגטו ומחסור בנשק. לוחמי המחתרת בפעולה היו היחידים שנמלטו ומצאו מסתור אצל איכר פולני, אך נרצחו בשנתם לאחר ששכנים פולנים הלשינו עליהם. בילצקי לא לקחה חלק בפעולות אלה מאחר שבשלב זה עברה לפעול בביאליסטוק.