תאובלד פון בתמן-הולווג
ביוגרפיה > קנצלר הרייך > מלחמת העולם הראשונה > 1915–1916: סיפוח והטבעת לוסיטניה

בפברואר 1915 התחייבה הממשלה ל"שינוי כיוון" שתכלול רפורמה בבחירות בפרוסיה. בתמן-הולווג אמר שהזיכיון של שלושת המעמדות של פרוסיה "הפך לבלתי אפשרי" ושיש צורך לעבור לבחירה שווה לגברים. בתמן-הולווג הואשם בזמנו על ידי השמאל והימין בחולשה בקבלת החלטות. היעדר מרכז פוליטי התברר יותר ויותר. הוא הסתמך יותר מכל על הליברלים הלאומיים, שתחת דוברי הסיפוח שלהם ארנסט בסרמן וגוסטב שטרזמן לא שקלו לשתף פעולה עם הפרוגרסיביים השמאליים-ליברלים שעומדים מאחורי בתמן-הולווג.
ככל הנראה, ביוזמתו של אלפרד פון טירפיץ, אותו העריץ, פרידריך אוגוסט השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג, כדובר של אנשי הסיפוח, הציע ללודוויג השלישי, מלך בוואריה במרץ 1915 לדרוש מווילהלם השני, בשם הארגון "נסיכים גרמנים", את פיטוריו של בתמן-הולווג, שלדעתו היה חלש מדי ועמד בדרכו של "שלום גרמני". לודוויג, שרצה להגדיל את בוואריה לאחר הניצחון, לא עשה זאת משום שגאורג פון הרטלינג, יושב ראש מועצת השרים של בוואריה וקנצלר הרייך לעתיד (1917–1918), הצליח למנוע זאת.
הקנצלר הראה ראייה ברורה של מצבו הצבאי של הרייך באביב 1915 בהצעה יוצאת דופן שהציע למשרד המדינה הפרוסי. הוא הציע למסור לאוסטריה שני מחוזות בשלזיה (פרובינציה של פרוסיה) כדי שיהיה קל יותר לאוסטרים לעשות ויתורים טריטוריאליים לאיטליה. בתמן-הולווג חשב שזו הדרך היחידה למנוע מאיטליה להיכנס למלחמה בצד של מדינות ההסכמה, ושאם כן, המלחמה תסתיים לרעת גרמניה. עמיתיו להרים דחו את ההצעה כ"לא פרוסית". איטליה הכריזה מלחמה על אוסטרו-הונגריה ב-23 במאי 1915.
ב-7 במאי 1915 צוללת גרמנית טרפדה את אוניית הנוסעים הבריטית לוסיטניה מול אירלנד. מותם של למעלה מ-120 אמריקאים כתוצאה מכך הלחיץ את יחסי גרמניה עם ארצות הברית. [שאלת לוחמת הצוללות הבלתי מוגבלת עלתה שוב לדיון. בראיון בנובמבר 1914, אדמירל טירפיץ תיאר את לוחמת הצוללות כאמצעי היעיל באמת להילחם במצור הימי שהטילה הממלכה המאוחדת על גרמניה. מתוך ציפייה שלוויכוחים הומניטריים יהיה משקל מועט עם האדמירליות, בתמן-הולווג ניסה להימנע או לפחות לעכב לוחמת צוללות בלתי מוגבלת על ידי שאילת שאלות קריטיות. הוא הטיל ספק אם די בפעולה צבאית כזו המכוונת נגד כלכלת המלחמה הבריטית כדי להכריע בתוצאות המלחמה. הוא גם חשש בשלב מוקדם שארצות הברית תיכנס למלחמה בצד מדינות ההסכמה.
עם טיבוע לוסיטניה עדיין נושא פוליטי, בתמן-הולווג הופיע בפני הרייכסטאג ב-19 באוגוסט 1915 ואמר, "אנו יכולים להשתמש בכוח - אפילו חיצונית - רק למען האינטרסים של החופש". שיקולים של פוליטיקה כוחנית יכולים בכל זאת להיות חשובים יותר משאלות עקרוניות מוסריות. לנוכח מספר גדל והולך של דיווחים של נציגים גרמנים באימפריה העות'מאנית על טבח בארמנים, וכאשר אפילו השגריר בקונסטנטינופול קרא להתערבות, ציין הקנצלר, "מטרתנו היחידה היא להשאיר את האימפריה העות'מאנית לצידנו עד סוף המלחמה, ללא קשר אם הארמנים יאבדו בה או לא".
בתחילת מרץ 1916, בתמן-הולווג, תוך שימוש באיום של התפטרות, אילץ את העיכוב של לוחמת צוללות בלתי מוגבלת. זמן קצר לאחר מכן הגיש טירפיץ את התפטרותו, והיא התקבלה ב-12 במרץ. יריבו הגדול ביותר של הקנצלר ותומך בלוחמת צוללות, אותו כינה בתמן-הולווג "פשע נגד העם הגרמני", הובס.
התפרקות ה-SPD הייתה קרובה, לכאורה, במרץ 1916. במהלך מושב רייכסטאג, סוציאל-דמוקרטים רבים הביעו את הסכמתם לבתמן-הולווג. נראה היה שהאגף המתון תחת פרידריך אברט פורש מהאגף השמאלי של המפלגה. יו"ר ה-SPD הוגו האזה, שדיבר בלהט ברייכסטאג נגד שפיכות הדמים הגדולה של המלחמה ואימוץ תקציב החירום, התפטר וגורש מה-SPD יחד עם תומכיו. בתמן-הולווג קיווה למיזוג של הסוציאל-דמוקרטים התומכים במדיניות המלחמה שלו ושל מפלגת העם הפרוגרסיבית כדי להקים מפלגת מרכז ("מפלגת ההגיון"). במקום זאת, הרדיקליים יותר והאנטי-מלחמתיים הקימו את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית העצמאית (USPD) באפריל 1917 עם האזה בראשה.