stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mad About the Boy
הקלטות נוספות

נואל קאוורד עם תזמורת בניצוחו של ריי נובל (אנ') ביצעו את השיר בלונדון ב-20 בספטמבר 1932. ההקלטה לא יצאה בזמנו כסינגל, אך נכללה באוספים של תקליטורים.
קארו אמרלד עם תזמורת הרית'ם אנד בלוז של ג'ולס הולנד (אנ') באלבום The Golden Age of Song.
פיליס רובינס עם ג'ק הילטון (אנ') והתזמורת שלו ביצעו את השיר בלונדון ב-3 באוקטובר 1932.
אנונה וין (אנ') עם ה-Blue Lyres ביצעו את השיר בלונדון באוקטובר 1932.
אלסי קרלייל (אנ') עם ריי סטאריטה ולהקת השגרירים שלו ביצעו את השיר בלונדון ב-5 בנובמבר 1932.
מקסין סאליבן (אנ') ביצעה את השיר ב-1 במאי 1940.
פטי פייג' ביצעה את השיר באלבומה מ-1958, The Waltz Queen.
ג'סיקה בייל בפסקול של הסרט Easy Virtue (אנ').
הלן פורסט (אנ') ביצעה את השיר ב-1949. גרסה זו נמצאת בפסקול של משחק הווידאו Fallout: New Vegas.
השיר בוצע על ידי מספר אמנים נוספים, ביניהם:
בלה בקר (אנ')
ג'ורג'יה בראון (אנ')‏ – Georgia Brown ‏(1963)
בלוסום דיארה (אנ')
באדי דהפרנקו (אנ')
מריאן פיית'פול
פרנסס פיי (אנ')
מריה פרידמן (אנ')
ג'קי גליסון
גוגי גרנט
גלן גריי (אנ') ותזמורת קאסה לומה
ג'ויס גרנפל (אנ')
דיק וקיז הארפ – At the 90th Floor ‏(1960)
לנה הורן
גרטה קלר (אנ')
ארת'ה קיט
קליאו ליין (אנ')
גרטרוד לורנס (אנ')
אמנדה ליר – Let Me Entertain You ‏(2016)
ביאטריס לילי (אנ')
ג'ולי לונדון – London by Night ‏(1958)
אנדריאה מרקוביצ'י (אנ')
בלי מאי (אנ')‏ – The Ultimate ‏(2002)
מריאן מקפראטלנד (אנ')‏ – Marian McPartland at the Hickory House ‏(1996)
קרמן מקריי (אנ')
אניטה או'דיי
אסתר עופרים 1968
סיביל שפרד עם סטן גץ – Mad About the Boy‏ (1976)
איליין פייג' – Romance & the Stage‏ (1993)
מיס פיגי (כ-"Mad About the Frog")
טום רובינסון – Cabaret '79 ‏(1982)
דינה שור
שרידן סמית'
ג'רי סאות'רן (אנ')‏ – The Dream's on Jeri ‏(1998)
ססיל מקלורין סאלוונט (אנ')
הערות שוליים

1 2  Morley, Sheridan (2005). Noël Coward – Life & times. Haus Publishing. p. 56. ISBN 978-1-904341-88-8. ארכיון מ-2022-10-15. נבדק ב-28 בספטמבר 2009. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Hoare, Philip (1998). Noel Coward: A Biography. Chicago: University of Chicago Press. p. 245. ISBN 978-0-226-34512-3.
↑  "Sold on Song: "Mad About The Boy"". BBC Radio 2. ארכיון מ-2022-06-06. נבדק ב-29 בספטמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  mad about the boy | full Official Chart History | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) (ארכיון)
↑  Mad About the Boy, 2011-08-09, ארכיון מ-2022-06-05, נבדק ב-2022-06-05
↑  "Jools Holland and His Rhythm & Blues Orchestra - the Golden Age of Song". Discogs. ארכיון מ-2022-10-15. נבדק ב-2022-06-05.
↑  "Esther Ofarim - Esther and Abi Ofarim - Esther & Abi Ofarim - Ofraim אסתר עופרים". ארכיון מ-2018-05-09. נבדק ב-2022-06-05.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 469f337f-27b5-38e6-9ef0-f7704878e07c
תדמור

ערך זה עוסק בעיר בשטחה של סוריה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
תַּדְמוֹר (בערבית: تدمر תַדמֻר; ביוונית Παλμύρα, פלמירה; בארמית: ܬܕܡܘܪ) היא עיר קדומה השוכנת בשטחה של סוריה. העיר הוקמה בנווה מדבר והייתה בין ערי השיירות החשובות ששימשו סוחרים בנתיבות המסחר הבין-לאומי דוגמת דרך המשי, ובעיקר בין האימפריה הפרתית לבין האימפריה הרומית. שרידים ארכיטקטוניים מרהיבים של העיר מהעת העתיקה נשתמרו עד התקופה המודרנית, על אף שהעיר נשארה מאוכלסת. בשנת 1980 הכריז ארגון אונסק"ו על תדמור כאתר מורשת עולמית.
בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה הוכרזה תדמור בשנת 2013 כאתר הנתון בסיכון, במאי 2015 נכבשה העיר תדמור על ידי ארגון הטרור "המדינה האסלאמית", ומאות תושבים ומתנגדים הוצאו להורג, בעיקר על ידי עריפת ראשם. לפני שאנשי המדינה האסלאמית נכנסו אל מתחם המוזיאון והאתר הצליחו כוחותיו של נשיא סוריה, בשאר אל-אסד, להעביר חלק ממוצגי המוזיאון למקום מבטחים, כדי להצילם מההרס. במרץ 2016, לאחר התאוששות מסוימת של הצבא הסורי, הצליחו כוחות משטר אסד לשוב ולכבוש את תדמור מידי כוחות המדינה האסלאמית, אך מדצמבר 2016 עד פברואר 2017 שוב הייתה העיר בשליטת המדינה האסלאמית, עד שנכבשה בשנית בידי צבא סוריה.
ב-5 בדצמבר 2024 כבשו כוחות האופוזיציה את העיר מידי צבא סוריה, במסגרת מתקפת הפתע של ארגון תחריר א-שאם שהחל מספר ימים קודם לכן בצפון סוריה.
אלי תדמור (מוצג בלובר). משמאל: אל הירח, האל הראשי בעל שמין ואל השמש ירחבל
התיאטרון הרומי בתדמור
היסטוריה

העיר תדמור מוזכרת בטקסטים קדומים כנקודת ציון במדבר. המלך תגלת פלאסר הראשון האשורי ציין בכתובת ניצחון כי ניצח את הארמים בעיר תדמור בשנת 1110 לפנה"ס. אולם, רק במאה הראשונה לפנה"ס החלה התפתחות משמעותית בעיר, והחל בתקופה זו נתגלו ממצאים ארכאולוגיים שונים, לרבות כתובות.
המערב נחשף לעיר תדמור בשנת 41 לפנה"ס, כאשר מרקוס אנטוניוס פשט על העיר בניסיון לבזוז את אוצרותיה. זמן קצר לאחר מכן נכנסה העיר רשמית לאזור ההשפעה הרומי, לאחר דחיקת האימפריה הפרתית מהאזור. נראה כי בשלב זה לא נפגעה העצמאות של העיר והיא נותרה עצמאית עוד כמאה שנים.
במאה הראשונה לספירה התחזקה השפעת רומא בעיר תדמור והתבטאה, בין היתר, בהקמת סנאט והצבת כוחות צבא לסיוע בהגנה על שיירות הסוחרים שעברו בעיר.
הקיסר אדריאנוס זכה לתהילת עולם במקורות התדמוריים והוכרז על ידי התושבים כמייסדה השני של העיר. אדריאנוס ביטל את מדיניותו של הקיסר טראיאנוס במזרח וכונן שוב יחסי שלום עם האימפריה הפרתית, מה שאיפשר לעיר תדמור ליהנות שוב משיירות הסוחרים שעברו בשטחה.
היחלשותה של האימפריה הרומית בראשית המאה השלישית, הביאה לכך שהאימפריה הסאסאנית התפשטה מערבה ואיימה על הפרובינקיות הרומיות במזרח. אחד ממנהיגי תדמור, ספטימיוס אודינטוס (אנ') (בלשון חז"ל: פפא בר נצר), המליך עצמו למלכה ומונה כנציב עליון לפרובינקיה הרומית סוריה-פיניקיה (אנ'). ספטימיוס אודינטוס השיג עם צבאו ניצחונות רבים על האימפריה הסאסאנית, עד לתבוסתו של המלך הסאסאני שאפור הראשון. כתוצאה מכך זכה הלה לתהילה רבה באימפריה הרומית ואף קיבל תואר "מתקן כל המזרח", שנשמר לקיסרים עד אז.
בשנת 267 נהרג ספטימיוס אודינטוס במהלך ריב משפחתי. בנו ירש להלכה את אביו, אך למעשה, אשתו השנייה זנוביה היא ששלטה בעיר ובצבא. זנוביה הקימה את האימפריה התדמורית.
המלכה זנוביה וצבאה ניצלו את הכוח הרב שהיה בידיהם ואת חולשת האימפריה הרומית והאימפריה הסאסאנית, הכריעו בתוך שנתיים את הפרובינקיות הרומיות במזרח והכפיפו אותן לשלטון העיר תדמור.
הקיסר הרומי אורליאנוס, שהצליח לייצב את השלטון המרכזי ברומא, התפנה גם לחסל את האיום ממזרח. לאחר מספר ניצחונות צבאיים הוא כבש את תדמור והמלכה זנוביה, שניסתה להימלט, נתפסה. אורליאנוס שב לרומא כמנצח, לאחר שהשאיר חיל מצב בעיר תדמור. בדרכו חזרה, נודע לאורליאנוס כי תושבי תדמור התקוממו וחיסלו את חיל המצב. אורליאנוס שב על עקבותיו, כבש שוב את העיר והפעם הורה לחייליו להחריבה. על סופה של המלכה זנוביה לא ידוע בוודאות, אם כי לפי אחת הסברות, אורליאנוס חס על חייה בטענה שהיא יפה מכדי להיות מוצאת להורג והיא זכתה לסיים את חייה בשלווה בווילה בטיבולי.
הנוסע היהודי בנימין מטודלה ביקר בתדמור בשנת 1170 וכתב עליה: "והעיר תדמור מוקפת חומה והיא במדבר רחוקה מן היישוב ומבעלות הנזכרת ד' ימים. ובתדמור כמו אלפיים יהודים גיבורי מלחמה ונלחמים עם בני אדום ועם ערב שהם תחת ממשלת נור אל דין המלך ועוזרים לשכניהם הישמעאלים. ובראשם ר' יצחק היווני ור' נתן ור' עוזיאל".
במקורות היהודים

בתנ"ך מסופר על העיר תדמור כי נבנתה על ידי שלמה המלך, כך עולה גם מכתביו של יוסף בן מתתיהו. בספרות חז"ל הובא כי התיישבו בעיר קבוצת בני עבדי שלמה. לחז"ל הייתה מסורת על השתתפותם של בני תדמור בלגיונות שהחריבו את ירושלים, כפי שעולה מפרשנותם הדרשנית את הכתוב בספר בראשית: "ויירש זרעך את שער שונאיו -- רבי אומר: זו תרמוד, אשריו כל מי שהוא רואה במפלתה של תרמוד, שהייתה שותפת בשני חורבנות". על הכתוב במגילת איכה פרשו: "אמר רבי יוחנן; אשרי מי שראה במפלתה של תדמור. למה? שהייתה שותפת בשני חורבנות. רבי יודן אמר בחורבן ראשון העמידה פ' אלף קשתין, ובשני העמידה מ' אלף קשתין. רב הונא אמר, בחורבן אחרון הם כראשון". כעסם של חז"ל על אנשי תדמור בא לידי ביטוי בגזר הדין שהוציאו עליהם: "אין מקבלים גרים מן התרמודים", משום ש"בשעה שנכנסו עובדי כוכבים להיכל הכל נפנו על כסף וזהב והם נפנו על בנות ירושלים". כיוון שיש ספק ממזרות על התרמודאים, עתידים ישראל לעשות יום טוב לכשתיחרב.
כמו כן מסופר על בני תדמור שהיו מוכרים עצים להדלקה בשווקים של בבל, ולהלכה נפסק שמצוות הדלקת נר חנוכה היא עד שמוכרי תדמור עוזבים את השוק.
מתואר ששלמה המלך בתחילה שלט על כל העולם, לאחר מכן נתמעטה מלכותו ושלט על ישראל ותדמור ועוד נתמעטה מלכותו על ישראל בלבד. עולה כי מרבית מקורות חז"ל העוסקים בתרמודאים מתארים תקופות מעבר ומשבר לעם ישראל, ושותפותם התמידית לרעת ישראל.
המקורות לחקר העיר תדמור

המקורות ההיסטוריים על אודות העיר תדמור מצומצמים, ונכתבו על ידי סופרים רומים, בדרך כלל תוך התייחסות למעשיהם של קיסרים רומים במזרח. לא נתגלו טקסטים ספרותיים של תושבי העיר תדמור.
מקורות ארכאולוגים על אודות העיר מצויים בשפע יחסי, בעיקר בכתובות. הכתובת המפורסמת ביותר תוארכה לשנת 137 לספירה, ובה נרשמו בארמית בניב התדמורי ובתרגום ליוונית סעיפי החוק הקובעים את שיעור המס שייגבה מסחורות שונות שמועברות בעיר ואת המחירים לשירותים שונים שהוענקו בעיר לשיירות הסוחרים.
תולדות המחקר

לאחר חורבן תדמור היא נשכחה במדינות המערב. בתחילת המאה ה-17 החלו נוסעים לבקר בעיר. בין השנים 1616–1625 ביקר בעיר הנוסע האיטלקי פייטרו דלה ואלה, ובשנת 1638 ביקר בה הסוחר והנוסע הצרפתי ז'אן-בטיסט טוורנייה (Jean-Baptiste Tavernier). בנוסף ביקרו בעיר נוסעים וחוקרים שוודיים וגרמנים. בשנת 1678 ביקרה בעיר קבוצה של סוחרים אנגלים. התיאור המלומד הראשון של העיר פורסם בשנת 1705, ונכתב על ידי אבדנגו סלר (Abednego Seller). בשנת 1751 הגיעה לאתר משלחת בריטית שבראשה עמדו רוברט ווד (אנ') וג'יימס דוקינס (אנ'). המשלחת למדה את האתר ואת המבנים האדריכליים שלו, ופרסמה את ממצאיה בשנים 1753 ו-1757. בשנת 1813 ביקרה באתר ליידי הסטר לוסי סטנהופ שהתגוררה ליד ביירות וביקרה גם בארץ ישראל. בשנת 1901 נלקח מהאתר לוח אבן ברוחב 5 מטרים, הידוע בכינוי "תעריף תדמור", שעסק בתקנון המסחרי של תדמור. לוח זה התגלה באקראי בשנת 1881, והוא הועבר למוזיאון הארמיטאז' בסנקט פטרבורג. ב-1902 ביקרה באתר גרטרוד בל וסיפרה על האתר במכתביה.
בתדמור נערכו לאורך השנים חפירות ארכאולוגיות רבות על ידי משלחות שונות ממדינות שונות. החפירה הארכאולוגית הראשונה נערכה ב-1902 על ידי הארכאולוג הגרמני אוטו פוכשטיין (Otto Puchstein). חפירה נוספת נערכה ב-1917, גם היא על ידי ארכאולוג גרמני, תאודור ויגאנד. חפירה גדולה באתר החלה ב-1929 בראשות מנהל מחלקת העתיקות בסוריה ובלבנון, הארכאולוג הצרפתי הנרי ארנולד סייריג (Henri Arnold Seyrig). הוא החל את חפירותיו במקדש בל, ובשנים 1939–1940 חפר את האגורה. החפירות שלו פסקו במלחמת העולם השנייה ונמשכו מיד לאחריה. הארכאולוג הצרפתי דניאל שולברגר (Daniel Schlumberger) חפר בשנים 1934–1935 את האזור הצפוני-מערבי בתדמור. בשנים 1954–1956 נחפר מקדש בעל שמין על ידי משלחת שווייצרית שאורגנה על ידי אונסק"ו. משנת 1958 האתר נחפר על ידי מחלקת העתיקות הסורית ומשלחות פולניות שונות.
המשלחת הפולנית חפרה את מחנה הקיסר הרומי דיוקלטיאנוס, ואילו מחלקת העתיקות של סוריה חפרה את מקדש נבו. אזור ההיפוגאום (אזור קבורה תת-קרקעי) נחפר על ידיהם במשותף. הם גם חפרו את אזור הנקרופוליס של תדמור. אזור המעיינות נחפר על ידי ז'אן סטרקי (אנ'), תאולוג וארכאולוג צרפתי, ביחד עם ג'עפר אל-חסני. המקדש של בעל חמון התגלה בשנת 1970 על ידי רובר דו מסניל דו ביסון (אנ'), היסטוריון וארכאולוג צרפתי. מערכת ההשקיה של תדמור התגלתה בשנת 2008 על ידי יורגן כריסטיאן מאייר (Jørgen Christian Meyer), היסטוריון וארכאולוג נורווגי מאוניברסיטת ברגן, שחקר את האזור הכפרי של תדמור באמצעות בדיקות קרקע ותמונות לוויין. חלק גדול בעיר עדיין לא נחפר, במיוחד אזורי המגורים מצפון ומדרום לאתר. בשנת 2011, עם פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה, עזבו משלחות החפירה את האתר ולא שבו אליו.
מיתולוגיה

במיתולוגיה הקדם-מוסלמית של תדמור יש שני אלים תאומים – ארסו ואזיז. אזיז הוא האל של כוכב השחר וארסו הוא האל של כוכב הערב. שני האלים מתוארים כרוכבים על גמל.
במלחמת האזרחים בסוריה

במסגרת מלחמת האזרחים בסוריה נפגע האתר כתוצאה ממעשי ביזה ומהקרבות שהתחוללו בין שני הצדדים.
במהלך קיץ 2012, דאגות בקשר לביזה במוזאון ובאתר גברו כאשר פורסם סרטון וידאו חובבני של חיילים סוריים הסוחבים אבני קבורה, אולם לא ניתן לדעת אם מדובר בביזה. בשנה לאחר מכן, חזית מקדש בל ניזוק בחור גדול מאש מרגמה ועמודים ניזוקו מרימונים.
מקדש האל בעל נפגע מירי פגזים.
במאי 2015 כבש ארגון המדינה האסלאמית חלקים גדולים ממחוז חומס סביב תדמור והחל להפגיז את העיר; כתוצאה, הוכרזה סכנה לעתיקות מצד הקבוצה האיקונוקלאסטית שהרסה את כלח. ב-13 במאי 2015, פתח ארגון המדינה האסלאמית במתקפה על תדמור החדשה. בלילה שבין 20 ל-21 במאי 2015 נכבשה כליל העיר תדמור על ידי ארגון המדינה האסלאמית הג'יהאדיסטי, בתום קרב בן מספר ימים שבו נהרגו כ-350 איש.
ב-21 במאי הוצאו כמה כלים קדומים מהמוזאון של תדמור על ידי האוצרים הסורים והועברו בשתי משאיות לדמשק. כמה פרוטומות יווניות-רומיות, תכשיטים וחפצים אחרים שנבזזו מהמוזאון של תדמור נמצאו בשוק העתיקות הבין-לאומי. באותו יום, כוחות המדינה האסלאמית נכנסו לאתר המורשת העולמית. על פי עדי ראייה, ב-23 במאי הרסו החמושים את האריה של אל-לאת ופסלים אחרים. תושבים מקומיים דיווחו שחיל האוויר הסורי הפציץ את האתר ב-13 ביוני וגרם נזק לחומה הצפונית בקרבת מקדש האל בעל.
מאז 27 במאי 2015 שימש התיאטרון הרומי בתדמור כמקום להוצאה להורג פומבית של מתנגדי המדינה האסלאמית. סרטון וידאו שנעשה על ידי המדינה האסלאמית מראה את הריגתם של 20 אסירים בידיהם של מוציאים להורג בני עשרה, לעיני מאות גברים וילדים. ב-18 באוגוסט 2015, נערף ראשו של מנהל העתיקות לשעבר של תדמור, ח'אלד אל-אסעד בן ה-83, על ידי המדינה האסלאמית, לאחר שעונה במשך חודש כדי להשיג מידע על העיר ואוצרותיה וסירב למסור כל מידע לשוביו. באוגוסט 2015 פוצצו אנשי המדינה האסלאמית את מקדש בעל שמין, שנבנה בשנת 17 לספירה. בתחילת אוקטובר 2015, הרסו את השער המונומנטלי שהייתה חלק מהקשת הגדולה של העיר.
במרץ 2016 צבא סוריה בגיבוי אווירי של חיל האוויר הרוסי החל בכיבוש העיר בחזרה. ב-27 במרץ 2016 הודיע צבא סוריה כי השלים את כיבוש העיר מידי המדינה האסלאמית.
בדצמבר 2016 פתח ארגון המדינה האסלאמית במבצע לכיבוש מחדש של העיר תדמור. לאורך כל יום ה-10 בדצמבר 2016 העיר החליפה ידיים ותחילה שלטו בה כוחות צבא סוריה עד שהעיר נכבשה על ידי המדינה האסלאמית שנסוגה לקראת ערב, אך כבש את העיר שוב. בזמן שצבא סוריה נסוג, חיל האוויר הרוסי הפציץ 64 פעמים בתחומי העיר והביא למותם של כ-300 מחבלים של ארגון המדינה האסלאמית, אך חלק נכבד מהעיר נכבש על ידי המדינה האסלאמית, לאחר שכוחות רוסיים וסוריים הספיקו להבריח חלק נכבד מהעתיקות שבעיר אל העיר דמשק. בינואר 2017 דווח שאנשי ארגון "המדינה האיסלאמית" החריבו את הטטרפילון, אחד מהאתרים הארכאולוגיים המפורסמים ביותר בעיר העתיקה תדמור שבסוריה. בנוסף, לוחמי המדינה האסלאמית הרסו גם את חזית התיאטרון הרומי.
ב-1 במרץ 2017 נודע כי צבא סוריה השתלט על יעדים אסטרטגיים במערב ובדרום תדמור וב-2 במרץ השלים את כיבוש העיר.
ראו גם

התיאטרון הרומי בתדמור
מגדל אלהבל
האכסדרה הגדולה בתדמור
לקריאה נוספת

בני עבדי שלמה
אברהם קוסמן ואליעזר אייזיקוביץ, "ממלכת תדמור", משפחה, מוסף "קולמוס" 57.
הערות שוליים

1 2  רועי קייס, סוריה: דאעש כבש את העיר העתיקה תדמור, באתר ynet, 21 במאי 2015.
↑  Syrian govt retakes Palmyra from ISIS – army command,‏ 27 במרץ 2016
↑  רועי קייס, מכה לדאעש: צבא אסד כבש מחדש את תדמור, באתר ynet, 27 במרץ 2016
↑  אברהם יערי, מסעות ארץ ישראל, א. מסעות ר' בנימין מטודילה בארץ ישראל ובסוריה, עמ' 47.
↑  ספר מלכים א', פרק ט', פסוקים י"ז–י"ח, פרק ח', פסוקים ג'–ד'.
↑  תדמור, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
↑  בראשית רבה, פרשה נו, פיסקא יא.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת תענית,  פרק ד', הלכה ה' (בסוף); איכה רבה, פרשה ב, פיסקא ד (בסוף).
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ט"ז, עמוד א'-ב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף י"ז, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"א, עמוד ב'.
↑  שיר השירים זוטא, פרשה ג
↑  Palmyra and Its Empire: Zenobia's Revolt Against Rome מאת Richard Stoneman, הוצאת אוניברסיטת מישיגן, עמ'12
↑  Syria's ancient oasis city of Palmyra threatened in fighting רויטרס, 3 באפריל 2013
↑  CNN, Will ISIS bulldoze ancient Syrian city? 16 במאי 2015.
↑  דאעש פוצץ מקדש בן אלפיים שנה בתדמור: "התחזית הקודרת מתגשמת", באתר וואלה, 24 באוגוסט 2015
↑  בתום כמה שעות: דאעש נסוג מתדמור, באתר nrg‏, 11 בדצמבר 2016.
↑  דאעש כבש מחדש את העיר תדמור במזרח סוריה, באתר nrg‏, 10 בדצמבר 2016.
↑  למרות בליץ אווירי רוסי: דאעש הצליח לכבוש מחדש את תדמור, באתר וואלה, 11 בדצמבר 2016.
↑  תשעה חודשים לאחר שגורש מהעיר, דאעש כבש שוב את תדמור, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2016.
↑  סוריה: דאעש הרס חלקים מהאמפיתיאטרון המפורסם בתדמור, באתר וואלה, 20 בינואר 2017
↑  דאעש מאבד אחיזה: צבא סוריה שחרר את המצודה העתיקה של תדמור, באתר מעריב אונליין, 1 במרץ 2017.
↑  Шойгу доложил Путину о повторном взятии Пальмиры
↑  רועי קייס, הטמין מוקשים וברח: דאעש שוב נסוג מתדמור, באתר ynet, 2 במרץ 2017.
↑  דאעש נסוג מתדמור אחרי מתקפה נרחבת של רוסיה וצבא אסד, באתר וואלה, 2 במרץ 2017.
הבוקר עולה על תדמור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562468905171  BnF: cb11945601w (data)  GND: 4044429-6  LCCN: n85334076  NKC: ge130362  NLG: 280125  VIAF: 145438391   WorldCat (עם VIAF): 145438391 
האריה של אל-לאת (המאה ה-1) עמד בכניסה למקדש של אל-לאת (אנ')
אליפות העולם בסנוקר

| --- | --- |

 ענף:  סנוקר 
 תאריך ייסוד:  1927 
 ארגון מפעיל:  איגוד הביליארד והסנוקר המקצוענים העולמי 
 מספר מתמודדים:  32 
 עיר מארחת:  תיאטרון הקרוסיבל 
 www.cruciblesnooker.com
 
 קואורדינטות:  53°22′52″N 1°28′00″W﻿ / ﻿53.3811°N 1.4667°W﻿ / 53.3811; -1.4667
 he
 
גביע אליפות העולם בסנוקר
אליפות העולם בסנוקר (באנגלית: World Snooker Championship) היא תחרות הסנוקר החשובה והיוקרתית ביותר בעולם. סך כספי הפרסים ומספר נקודות הדירוג המוענקות באליפות הם הגבוהים ביותר בעולם הסנוקר המקצועני. אליפות העולם בסנוקר הראשונה התקיימה בשנת 1927, והיא טורניר הסנוקר המקצועני הוותיק ביותר בעולם. החל מ-1977 ועד היום, האליפות נערכת ברציפות באולם תיאטרון הקרוסיבל (Crucible Theatre) בעיר שפילד שבאנגליה, ומתקיימת מדי שנה בין חודש אפריל למאי, במשך 17 ימים, כשיום שני הראשון של חודש מאי הוא תמיד יומה האחרון של האליפות. כיום אליפות העולם היא טורניר הדירוג ה-17 והאחרון בעונת סבב הסנוקר העולמי, והיא תמיד טורניר הדירוג האחרון של העונה. אליפות העולם בסנוקר היא חלק מ"הכתר המשולש".
אליפות העולם בסנוקר הבאה תיערך בין ה-19 באפריל ל-5 במאי 2025, והפרס המוענק לזוכה בה הוא 500 אלף פאונד (כך גם מספר נקודות הדירוג).
אלוף העולם בסנוקר הנוכחי הוא קיירן וילסון מאנגליה (2024).
אליפות העולם בסנוקר משודרת בשידורים ישירים ברשת ה-BBC הבריטית, וכן על ידי יורוספורט.
שיטת משחקי האליפות

בעבר היו מספר מתכונות שונות לאליפות העולם בסנוקר. זו מתכונתה הנוכחית (החל משנת 2023).
אליפות העולם בסנוקר מתחילה עם 32 מתמודדים, ונערכת במשך 17 ימים. המתמודדים באליפות העולם בסנוקר הם 16 המדורגים הראשונים בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי, ו-16 שחקנים שעלו משלבי מוקדמות האליפות. שלבי מוקדמות אליפות העולם בסנוקר נערכים כיום במכון הספורט האנגלי בעיר שפילד שבאנגליה, 12 ימים לפני תחילת האליפות, במשך עשרה ימים, ומורכבים מארבעה שלבי נוק-אאוט, כשכל שלב משוחק בשיטת הטוב מ-19 משחקונים אפשריים (הראשון שמנצח במשחק אחד 10 משחקונים עולה לשלב הבא). בשלבי מוקדמות האליפות מתמודדים 128 שחקנים (112 השחקנים המדורגים בעולם הנותרים ועוד 16 שחקנים בעלי כרטיס הזמנה). שלבי מוקדמות אליפות העולם בסנוקר אינם משודרים בטלוויזיה, אך מצולמים באופן חלקי ומשודרים ברשת האינטרנט.
כל שלבי אליפות העולם בסנוקר משודרים בטלוויזיה ונערכים בשיטת נוק-אאוט (המנצח עולה לשלב הבא, והמפסיד יוצא מהתחרות באופן סופי) באולם הקרוסיבל בעיר שפילד שבאנגליה. השלב הראשון בו משתתפים 32 מתמודדים משוחק בשיטת הטוב מ-19 משחקונים אפשריים (הראשון שמנצח במשחק אחד 10 משחקונים עולה לשלב הבא), שמינית הגמר ורבע הגמר משוחקים בשיטת הטוב מ-25 משחקונים אפשריים (הראשון שמנצח במשחק אחד 13 משחקונים עולה לשלב הבא), חצי הגמר משוחק בשיטת הטוב מ-33 משחקונים אפשריים (הראשון שמנצח במשחק אחד 17 משחקונים עולה לשלב הבא), והגמר משוחק במשך יומיים בשיטת הטוב מ-35 משחקונים אפשריים, כשהראשון שמנצח במשחק הגמר 18 משחקונים זוכה באליפות העולם בסנוקר. המשחקים באליפות העולם מחולקים למספר מפגשים (סשנים), כשבכל מפגש מתקיימים בין שמונה לעשרה משחקונים, וכל משחק מורכב משניים עד ארבעה מפגשים (תלוי בשלב ובתוצאות).
במשך כל ימי האליפות, נערכים בין שניים לשלושה סשנים ביום. בכל סשן נערכים שני משחקים במקביל באולם התחרות. משלבי חצי הגמר והגמר, נערך בכל סשן משחק אחד בלבד.
נותני החסות

בשנת 2006, בשל הגבלות חוקיות שהוטלו בבריטניה על פרסום מוצרי טבק, הוחלף נותן החסות הראשי של אליפות העולם בסנוקר, מותג הסיגריות והטבק אמבסי (Embassy), של חברת אימפריאל טובאקו (Imperial Tobacco), אשר מימנה את האליפות מאז 1976. מאז נערכה אליפות העולם בסנוקר בחסות חברות הימורים, והן: 888 אחזקות (2006, 2007 ו-2008), בטפרד (2009–2012, 2015–2022), בטפייר (2013), ודפאבט (2014). החל משנת 2023, נותנת החסות הראשית של אליפות העולם בסנוקר היא חברת מכירת הרכבים המקוונת קאזו (Cazoo).
קללת הקרוסיבל

"קללת הקרוסיבל" (באנגלית: Crucible Curse) היא העובדה שמאז החלה אליפות העולם בסנוקר להתקיים באולם תיאטרון הקרוסיבל שבעיר שפילד שבאנגליה בשנת 1977, שחקן שזוכה באליפות העולם בסנוקר בפעם הראשונה שלו, לעולם לא יזכה בפעם השנייה ברצף באליפות העולם בסנוקר בשנה הבאה. נכון לשנת 2024, "קללה" זו מעולם לא נופצה.
השחקנים היחידים בהיסטוריה אשר היו רחוקים משחק אחד בכדי לנפץ את קללת הקרוסיבל, כשעלו לגמר אליפות העולם בסנוקר שנה לאחר זכייתם הראשונה באליפות העולם, אך הפסידו במשחק גמר אליפות העולם שנה לאחר מכן הם ג'ו ג'ונסון האנגלי, כשזכה באליפות העולם בסנוקר בשנת 1986 והפסיד בגמר אליפות העולם בסנוקר בשנת 1987, וקן דוהרטי האירי, כשזכה באליפות העולם בסנוקר בשנת 1997 והפסיד בגמר אליפות העולם בסנוקר בשנת 1998.
בתקופה בה קדם נערכה אליפות העולם בסנוקר באולם הקרוסיבל, השחקנים היחידים שזכו באליפות העולם בסנוקר בפעם השנייה ברציפות לאחר זכייתם הראשונה באליפות העולם הם ג'ו דייוויס האנגלי, כשזכה בתחרות אליפות העולם בסנוקר הראשונה בשנת 1927, וכשזכה שנה לאחר מכן באליפות העולם בסנוקר בפעם השנייה ברציפות בשנת 1928 (זאת מתוך 15 זכיותיו הרצופות באליפות העולם בסנוקר), אחיו הצעיר פרד דייוויס, כשזכה באליפות העולם בסנוקר בפעם הראשונה שלו בשנת 1948, וכשזכה שנה לאחר מכן באליפות העולם בסנוקר בפעם השנייה ברציפות בשנת 1949, וג'ון פולמן האנגלי, כשזכה באליפות העולם בסנוקר בפעם הראשונה שלו בשנת 1957, וכשזכה שוב בפעם השנייה ברציפות באליפות העולם בסנוקר בשנת 1964 (בין השנים 1958–1963 לא התקיימה אליפות העולם בסנוקר).
כספי פרסים ונקודות דירוג

סכומי כספי הפרסים ומספר נקודות הדירוג המוענקות באליפות העולם בסנוקר לשנת 2024. ערכי סכומי הפרסים הם בלירות שטרלינג.
זכייה באליפות העולם בסנוקר: £500,000
עליה לשלב הגמר: £200,000
עליה לשלבי חצי הגמר: £100,000
עליה לשלבי רבע הגמר: £50,000
עליה לשלבי שמינית הגמר: £30,000
עליה לשלב הראשון: £20,000
נקודות דירוג אינן מוענקות לשחקנים אשר העפילו ישירות לאליפות העולם מתוך 16 המדורגים הראשונים בעולם, אך הפסידו בשלב הראשון, אולם כן מוענקים להם כספי הפרסים המלאים של הטורניר לשלב זה באליפות.
עליה לשלב הרביעי של המוקדמות: £15,000
עליה לשלב השלישי של המוקדמות: £10,000
עליה לשלב השני של המוקדמות: £5,000
ביצוע רצף הנקודות הגבוה ביותר (כולל שלבי מוקדמות): £15,000
סך הפרסים: £2,395,000
בונוס לביצוע רצף מקסימלי של 147 נקודות: £40,000 (£10,000 בשלבי המוקדמות)
הערות שוליים

↑  http://www.worldsnooker.com/tournaments/betfred-world-championship-2018/
↑  Billiards Association and Control Council
↑  Professional Billiards Players' Association
↑  https://cuetracker.net/statistics/centuries/most-made/crucible
↑  https://cuetracker.net/statistics/centuries/most-in-tournament-by-one-player/all-time
↑  https://youtu.be/a4Z3Ys4MQIw
↑  https://www.bbc.com/sport/snooker/39581570
↑  לפני התקופה המודרנית ג'ון פולמן זכה שמונה פעמים באליפות העולם בסנוקר.
אובניים

אובניים
קדר עם אובניים בשלב מרכוז החומר, עין הוד, 1964
קדר עם אובניים אחרי שלב יצירת החלל, עין הוד, 1964.
אובניים הם מכשיר בצורת גלגל המשמש קדרים זה כחמשת אלפים שנה ליצירת כלי חרס.
היסטוריה

הופעת האובניים על במת ההיסטוריה התאפשרה רק לאחר המצאת הגלגל (לפני כ-5500 שנים, בשומר שבמסופוטמיה). מקור השם הוא בעובדה שהאובניים הקדומות היו עשויים משתי אבנים. באבן התחתונה היה שקע ובאבן העליונה הייתה בליטה מתאימה. כדי להפעיל את האובניים האלו היה צורך במישהו נוסף שיסובב אותם בזמן שהקדר יוצר את הכלי. אפשר לראות אובניים כאלו במוזיאון ארץ ישראל בתל אביב, בתצוגת הקבע של ביתן הקרמיקה.
השלב הבא בהתפתחות האובניים היה הפסקת השימוש בשתי אבנים. הציר התארך כדי לאפשר לקדר להפעיל את האובניים בעצמו. משיכה באמצעות היד או דחיפה/בעיטה באמצעות כף הרגל הזיזו גלגלי תנופה שהיו עשויים עץ בדרך כלל. גלגל התנופה היה מחובר באמצעות ציר למשטח עגול שעליו מניחים את החמר (כמו שניתן לראות בתמונה). על גבי המשטח הזה יוצרים את צורת הכלי. באזורים שונים של העולם התפתחו גרסאות שונות של המכשיר אך לכולם מכנה משותף אחד, הסיבוב המהיר יחסית. סיבוב שאפשר לווסת באמצעות כח הרגל או היד וכיום גם באמצעות מנוע חשמלי ודוושה. מהירות הסיבוב של האובניים היא שמאפשרת את האופי הסימטרי של הכלים הנוצרים.