stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרזיינשטט
טרזין כיום

לאחר המלחמה שבו ליישוב טרזין תושבי העיירה המקוריים, אך הצבא שהה שם עד 1996, עד שעזב תוך פגיעה בכלכלת המקומיים. כיום קיים במקום יישוב צ'כי קטן בן 2,900 נפש, וכן אתר זיכרון לנרצחים. ארכיון המחנה, מכיל יצירות ספרותיות ומוזיקליות, יומנים, אלבומים וצילומים מנוהל כיום על ידי מוזיאון טרזין (ראו קישור חיצוני). ב-30 ביוני 2009 נחתמה במקום הצהרת טרזין, אמנה בינלאומית, אך ללא תוקף מחייב, העוסקת בהשבת נכסים שהוחרמו על ידי גרמניה הנאצית בתקופת השואה, וכן ברווחת ניצולי השואה. את האופרה "קיסר אטלנטיס" כתב המלחין ויקטור אולמן בעת שהותו בטרזינשטאט, אך הצגתה בוטלה כשנרצח באושוויץ ב-1944. האופרה הועלתה בהמשך בכמה מסגרות, וב-1995 השתתף בהצגתה פאול קלינג, מחברי הצוות המקורי שלא זכה לעלות לבמה בהצגת הבכורה.
לזכר מחנה הריכוז טרזיינשטט הוקם בקיבוץ גבעת חיים איחוד, מוסד הנצחה הכולל ארכיון, כיתות לימוד ותצוגה מוזיאלית. המקום נקרא "בית טרזין", הנמצא .
לקריאה נוספת קישורים חיצוניים

רות בונדי, אדלשטיין נגד הזמן הוצאת זמורה ביתן, 1981
ברק חמדני, ורד צהוב, הוצאת כנרת זמורה-דביר, 2012
מירה קמנצקי, טרזין, סאגה לשואה, הוצאת כרמל, 2021
חיי התרבות בטרזין * אין פרפרים פה * בית טרזין *ליאו בק * פרידל דיקר ברנדייס * פטר ארבן * יירקה טאוסיג
הלגה וייס * פאבל מאהרר * פרדי הירש * מויזיס ווסקין-נהרטבי * ליגת טרזין.
אתר האינטרנט הרשמי של טרזיינשטט
טרזיינשטט (Terezin), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
וויטך בלודיג וג'וזף רוברט וייט, טרזין, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 180–184), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
אתר ההנצחה הצ'כי בטרזין
אתר "בית טרזין", קרן להנצחת זכר חללי גטו טרזין
על טרזין באתר מט"ח
גטו טרזין, באתר משרד החינוך, מנהל חברה ונוער
ציורים ושירים של ילדי גטו טרזיינשטט, דבר, 6 במרץ 1964
אמנות בגטו טרזין
כתבת מחקר על סרט התעמולה בטרזין
רשימת כל המשלוחים שנשלחו אל גטו טרזין מרחבי אירופה והמגטו אל אתרי רצח ומחנות השמדה (שם המשלוח, תאריך ומספר המגורשים)
ליטל לוין, 09.02.1944 /נטיעות ט"ו בשבט בגטו טרזינשטאט, באתר הארץ, 9 בפברואר 2011
תמירה צדקיהו-חסון, גטו טרזין: חלון הראווה של התעמולה הנאצית, באתר ynet, 19 באפריל 2012
שטרות כסף מגטו טרזין באתר הספרייה הלאומית
לוח שנה לשנת תש"ד (1943–1944) שהוכן בגטו טרזין, באתר יד ושם
גירוש יהודים מאוהרסקי ברוד שבצ'כוסלובקיה לגטו טרזין, ינואר-פברואר 1943, באתר יד ושם
על חיי הדת בגטו טרזין, באתר יד ושם
לימוד ערבית בגטו טרזין, באתר יד ושם
אלבום בר המצווה של יז'י באדר בטרזין, באתר יד ושם
ספן ליט, שטרות כסף ליהודים בלבד בגטו טרזין, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, אפריל 2019
טרזיינשטט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טרזיינשטט (מחנה ריכוז), דף שער בספרייה הלאומית
כשזה עמוק

"כשזה עמוק" הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת הישראלית קורין אלאל. את האלבום הוציאה בשנת 1997 לאור חברת התקליטים NMC על גבי תקליטור וקלטת שמע. לצורך קידומו המסחרי הוצאו מתוכו שלושה סינגלים מסחריים: "לחיות", "פירמידות" ו"כשזה עמוק".
רקע

האלבום כולל שתים עשרה רצועות ורמיקס אחד, שנכתבו על ידי שבעה כותבים שונים – מירי פיגנבוים, יענקל'ה רוטבליט, אהוד מנור, ענבל פרלמוטר, דפנה ערוד, מאיר גולדברג ויעקב גלעד. "כשזה עמוק", שיר הנושא, הוא גם הרצועה התשיעית באלבום. הוא נכתב על ידי אלאל ופרלמוטר, שנפטרה זמן קצר לאחר מכן בתאונת דרכים. אלאל הקדישה לזכרה את אלבומה הבא, תנינענק (2001). הוא דורג במקום השישי במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. כמו כן, הוא נכנס למצעד השנתי של התחנה במקום ה-28.
כשזה עמוק הוא אלבומה הראשון של אלאל שלא הופץ בפורמט תקליט. מפיקו, ערן צור, עבד עם הזמרת בעבר כשהוציאו יחד עם דנה אינטרנשיונל ורונה קינן את "וזה לא מה ש..." מתוך האלבום אתה חברה שלי (1997). בנוסף, "Dacha", נחשב לשירה הראשון של אלאל באנגלית.
רשימת רצועות

| כשזה עמוק> מס' | כשזה עמוק> שם | כשזה עמוק> משך | כשזה עמוק>  | כשזה עמוק>  | כשזה עמוק>  | כשזה עמוק>  | כשזה עמוק>  | כשזה עמוק>  | כשזה עמוק>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | לחיות  | 4:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ספינת השוטים  | 4:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | אל תלך  | 4:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | אין לנו במלאי  | 2:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | אגמים  | 3:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | בואי אליי  | 4:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | פירמידות  | 3:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | יום שישי  | 2:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | כשזה עמוק  | 4:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | שאלה טובה  | 3:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | עיפרון ברק  | 5:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Dacha  | 4:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | לחיות - Remix  | 4:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 52:54 |  |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים

| --- | --- |
 קורין אלאל – שירה, לחן, עיבוד, גיטרה חשמלית, סינתסייזר ג'ונו 6  ערן צור – הפקה מוזיקלית, עיבוד, גיטרה בס, סינתיסייזר בס, כלי מיתר  אלי אברמוב – עיבוד, מכונת תופים, סינתיסייזר מוג  ענבל פרלמוטר – עיבוד, כתיבה (4), גיטרה חשמלית, גיטרה 12 מיתרים, גיטרה סלייד, קולות רקע  רונן תורג'מן – עיבוד  רן עפרון – עיבוד, המונד, קלידים:  יובל מסנר – צ'לו  רותה קליימן – חצוצרה, קרן יער  אורנה בנאי – קולות רקע  אורי ברק – הקלטה מיקסינג  פיני כהן – הקלטה  בן ברנפלד – מאסטרינג ועריכה דיגיטלית
הערות שוליים

↑  קורין אלאל – כשזה עמוק, דיסקוגס
↑  Corinne Allal – כשזה עמוק, דיסקוגס
↑  כשזה עמוק באתר סטריאו ומונו
↑  וזה לא מה ש..., באתר Dana International community
↑  ערן צור* – אתה חברה שלי, באתר דיסקוגס
| קורין אלאל |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | "קורין אלאל" • "פירות אסורים" • "אנטארקטיקה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" • "הכחול של השמיים" • "פשוט כל כך" • "ארנבות משוקולד" • "קהלת" • "כאחד האדם" |  |
| אלבומי אוסף | "האוסף" • "המיטב" |  |
| אלבומי הופעה | "לתמונה נוספו המון צבעים" • "אקווריום: הופעות במפעל הפיס" |  |
| אלבומי משותפים | "ארץ טרופית יפה" • "לו באת – נשים שרות שם טוב לוי" |  |
| אלבומי מחווה | "חברים שרים קורין" |  |
| מארזי תקליטורים | "קורין אלאל / פירות אסורים" • "האלבומים המקוריים" |  |
| סינגלים | "הכול בינינו רגיל" • "סמבה אבן גבירול" • "תן לי קצת ממך" • "שיר בכיף" • "כבשים" • "פירות אסורים" • "שישי בלילה" • "הטבעת נפלה" • "ארץ קטנה עם שפם" • "אנטארקטיקה" • "שיר לשירה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "תאונה" • "יוצאת אל החיים" • "ימי הפרח והאהבה" • "מעיין" • "הוא כאן" • "לחיות" • "פירמידות" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" |  |
| שירים אחרים | "רוצים שלום" • "אמסטרדם" • "אין לי ארץ אחרת" • "התעשייה האבירית" • "שלושת הפעמונים" • "המנון לאהבה" • "ספק גדול" • "החיים בוורוד" |  |
חיים כהן (משפטן)

חיים הרמן כהן (11 במרץ 1911 – 10 באפריל 2002) היה משפטן ישראלי, שכיהן בין השאר כשר המשפטים, פרקליט המדינה, היועץ המשפטי לממשלה והמשנה לנשיא בית המשפט העליון. חתן פרס ישראל למדעי המשפט בשנת תש"ם.
ספריו

משפטו ומותו של ישו הנוצרי, הוצאת דביר, 1968.
זכויות אדם במקרא ובתלמוד, אוניברסיטה משודרת, משרד הביטחון - ההוצאה לאור, 1988.
המשפט, הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, 1991. ספר מבוא פופולרי על עולם המשפט.
צדק במשפט, אוניברסיטה משודרת, משרד הביטחון - ההוצאה לאור, 1992.
מבוא אישי – אוטוביוגרפיה, ערכו יצחק זמיר ומיכל זמורה-כהן, הוצאת דביר, 2005.
להיות יהודי, ערכה רות גביזון, הוצאת דביר, 2006.
דת ודין: כתבי השופט חיים כהן, עורך: דניאל פרידמן, הוצאת כנרת זמורה ביתן דביר, 943 עמ', 2009.
לקריאה נוספת

חיים כהן – שופט עליון, שיחות עם מיכאל ששר, הוצאת כתר.
דינה זילבר, בשם החוק: היועץ המשפטי לממשלה והפרשות שטלטלו את המדינה, פרקים 2–3, הוצאת "דביר", 2012
הערות שוליים

↑  י. פ. ג., זיכרון להולכים: הרב ד" יוסף כהן, זצ"ל (ליום השלושים לפטירתו), הצופה, 4 במרץ 1948, עמ' 3
↑  אילת לוין,  1953- העדר אכיפה של המשפט הפלילי – המקרה הלהט"בי, "שורשים במשפט", באתר משרד המשפטים, 10 במרץ 2019
↑  הכנסת אישרה את מינויו של חיים ה. כהן כשר המשפטים, הארץ, 26 ביוני 1952
↑  שר המשפטים נכנס לתפקידו, שערים, 25 בדצמבר 1952
↑  יצחק זמיר, "השופט חיים ה׳ כהן: האיש והרוח", המשפט י"א, תשס"ז, עמ' 149
סמכויות היועץ המשפטי - לשר המשפטים, חרות, 13 ביולי 1952
↑  חיים כהן נתמנה שופט בית המשפט העליון, דבר, 20 באפריל 1960
↑  אלה הדברים שאמר חיים כהן ב-17 ביוני 1963 (כ"ה בסיוון תשכ"ג), בשיח על בעיות היהדות שהתקיים בירושלים: "צר לי לקבוע שהרוב המכריע מבין אותם תלמידי חכמים (אליהם פנה בשעתו בשאלה מיהו יהודי ראש הממשלה לשעבר) הביעו דעתם, כי יש לנהוג לפי ההלכה הקדומה אשר לפיה תלויה יהדותו של אדם ביהדותה של אמו. נדמה לי שזוהי אחת האירוניות המרות ביותר של הגורל שאותה גישה ביאולוגית או גזענית אשר הופצה על ידי הנאצים ואשר אפיינה את חוקי נירנברג הנודעים לשימצה, שאותה גישה תהפוך בגלל מסורת יהודית שטוענים לה שהיא קדושה או מקודשת לבסיס לקביעה או לפסילה רשמית של היות אדם יהודי במדינת ישראל."
↑  "אשר שופט יחטא" באתר מרכז מורשת מנחם בגין
↑  קובי בן שמחון, ואני עבדך, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259960105171  PLWABN: 9811344114905606  BnF: cb12674658v (data)  GND: 118184148  ISNI: 0000 0001 2103 147X  LCCN: n50027577  NKC: zmp20191033237  NLA: 36193992  NTA: 068659113  RERO: 02-A016881478  SUDOC: 128877626  VIAF: 94427456   WorldCat (עם VIAF): 94427456 
שנת 1991 בהשקת קובץ מאמרים של השופט חיים כהן. בעריכת עדינה מור-חיים
סידן

.
סידן (Calcium) הוא יסוד מתכתי ממשפחת המתכות האלקליות העפרוריות שסמלו הכימי Ca ומספרו האטומי 20.
הסידן הוא מינרל חשוב המשתתף בתהליכים ביולוגיים רבים, החל מהפעלת שרשרת מעבר אותות ועד להפעלת אנזימים חשובים. הוא היסוד האחראי על כיווץ השרירים והוא הכרחי לחיי האדם. רמות הסידן בגוף מבוקרות בקפידה.
תכונות

הסידן הוא מתכת אלקלית עפרורית רכה שצבעה אפור. סידן מתלקח בלהבה צהובה-אדומה ובחשיפה לאוויר פני השטח מגיבים עם החנקן האטמוספירי ויוצרים שכבה דקה של סידן ניטרידי (Ca3N2). סידן מגיב עם מים תוך פליטת מימן ויצירת סידן הידרוקסידי 2(Ca(OH.
שימושים

מלחי סידן רבים הם חומרים ידועים שבהם משתמשים בחיי היום-יום: גיר (לסימון) וגבס (סידן גופרתי), אבן גיר (סידן פחמתי), סיד (סידן חמצני; קרוי גם ליים) ועוד. שימושים נוספים:
לסידן חשיבות במיצוי מתכות כמו אורניום, צירקוניום ותוריום.
סידן עוזר לסלק חמצן, גופרית ופחמן מסגסוגות.
לסידן חשיבות בייצור סגסוגות של אלומיניום, בריליום, נחושת, עופרת ומגנזיום.
ייצור מלט וטיח בתעשיית הבנייה.
הבסיס לייצור אור דרומנד
תזונה- סידן משמש בתור תוסף מזון לחיזוק מוצרים שונים כגון מוצרי חלב,ירקות,מזונות מועשרים טופו ועוד. וכך תזונה נכונה של מוצרים המכילים סידן יכולה לתרום להרבה דברים חיוניים המערכות הגוף כגון:בריאות העצמות,תמיכה בתפקוד השרירים,תמיכה בתפקוד הלב ובריאות מערכת העצבים...
בריאות העצמות והשיניים -הסידן הוא המרכיב המרכזי במבנה העצמות והשיניים לסידן תפקיד חשוב בשמירה על הצפיפות ועל החוזק של העצמות .
תעשיית התרופות- סידן משמש להכנת תוספי סידן לאנשים שגופם לא צורך/מקבל את הסידן הראוי. אך הוא מרכיב של הרבה תרופות או חומרים העוזרים לרפואה כמו גבס רפואי.
תעשיית הבנייה- הסידן משמש כחומר גלם עיקרי לייצור מלט וסיד.
תעשיית הזכוכית- סידן משמש גם בייצור הזכוכית בעיקר כדי להגביר את החוזק של הזכוכית ולמנוע היוצרות בועות בזכוכית.
טיהור מים- סידן משמש בתהליכי טיהור המים להפחתת חומציות ולהסרת מזהמים.
היסטוריה

הסידן הוכר כבר במאה ה-1 על ידי הרומאים, שהיו משתמשים בו כסיד. הסידן בודד לראשונה מצורתו המתכתית על ידי האמפרי דייווי ב-1808 באלקטרוליזה של תערובת סידן חמצני (CaO) וכספית חמצנית (HgO). היסוד סידן (Calcium) התגלה על ידי הכימאי הבריטי המפרי דייווי (Humphry Davy) בשנת 1808 בבריטניה. דייווי היה מהמדענים הבולטים של תקופתו, והתמחה באלקטרוכימיה. הוא גילה את הסידן באמצעות שיטה שנקראת אלקטרוליזה, שבה הוא פירק מלחי סידן (סידן הידרוקסיד) באמצעות זרם חשמלי כדי לבודד את היסוד הטהור.
תגלית זו הייתה חלק ממחקר רחב יותר שלו שבמהלכו הוא גילה גם יסודות נוספים כמו נתרן ואשלגן.
צורה בטבע

הסידן הוא היסוד החמישי הכי נפוץ בקרום כדור הארץ. צורתו השכיחה ביותר היא אבן הגיר. נוכחות של אבן גיר באזור גאוגרפי מסוים מעידה בדרך-כלל על כך שבעבר הרחוק היה האזור מכוסה ים; מרבצי אבן הגיר מורכבים ממיליוני בעלי חיים ימיים אשר מתו, התפרקו ושקעו לקרקעית הים. עובדה זו מעידה על השכיחות הרבה של הסידן בגופם של יצורים חיים.
היסוד סידן אינו מופיע בטבע כיסוד טהור, אלא כתרכובות. בטבע, סידן נמצא לרוב במצב קשור עם חומרים אחרים, במיוחד במלחי סידן, כמו:
1.	סידן פחמתי (CaCO₃): נמצא באבן גיר, באבן קלציט ובשוניות אלמוגים.
2.	סידן גופרתי (CaSO₄): נמצא בסלעים כמו גבס.
3.	סידן סיליקט: מרכיב חשוב באבן חול ובסלעים אחרים.
סידן יכול להימצא גם בשכבות אדמה ובמים במצבים שונים, אך הוא לא קיים בטבע במצבו החופשי (כיסוד).
תרכובות

סיד (סידן חמצני - CaO) משמש בהרבה בתי זיקוק כימיים והוא מופק בחימום והוספת מים זהירה. כשסיד מעורבב עם חול הוא מתקשה והופך למלט תוך קליטת פחמן דו-חמצני.
איזוטופים

לסידן 6 איזוטופים יציבים, 40Ca ו-41Ca הרדיואקטיבי עם זמן מחצית חיים של 103,000 שנים מופיעים בטבע. 97% מהסידן בטבע הוא 40Ca. איזוטופ זה הוא לעיתים תוצר דעיכה של 40K, או  40Ar. בעוד תארוך בעזרת אשלגן וארגון נפוץ בגאולוגיה, ל-40Ca אין כל שימוש. שכיחותו בטבע מנעה את שימושו בתיארוך רדיואקטיבי.
48Ca הוא איזוטופ בעל "מספר קסם" כפול, כלומר בעל כמות מקסימלית של נוקלאוטידים (20 פרוטונים ו-28 נייטרונים) בקליפות הגרעיניות, דבר ההופך אותו ליציב במיוחד. הפגזת פלוטוניום-244 (94 פרוטונים) בגרעין סידן-48, איפשרה ליצור את האטומים של היסוד פלרוביום (Z=114).
סידן ביצורים חיים

חשיבותו של הסידן בביולוגיה עליונה; היסוד קיים בכל היצורים החיים, והוא חיוני לחיים. בבעלי חיים מהווה הסידן מרכיב חשוב בעצמות. שלדים מסוגים אחרים ביצורים אחרים, כגון מעטפות קשיחות בחרקים וקונכיות למיניהן, מכילים אף הם סידן.
תפקידו של הסידן בתא חשוב אף יותר, ואוניברסלי הרבה יותר: סידן הוא חומר האיתות התאי החשוב ביותר. יוני סידן מסוגלים להיכנס אל התא ולצאת ממנו דרך משאבות ותעלות הנמצאות בקרום התא. כניסה ויציאה של סידן גורמות להתנעתם או להפסקתם של שלל תהליכים בתא: התכווצות מכנית (בתאי שריר בבעלי חיים, למשל), הפרשת חומרים מהתא, העברת אות חשמלי לתא שכן (בנוירונים, תאי העצב בבעלי חיים, למשל) ועוד.
מאגר יוני הסידן הנמצא בסביבה החיצונית של תאי הגוף באדם מגיע מן העצמות דרך מחזור הדם. הבקרה על משק הסידן, ובכלל זה כמות הסידן הנפלטת מהעצמות אל הדם, נעשית על ידי מספר אזורים במוח.
סידן בתפריט האדם

הסידן מהווה חלק חשוב מהרגלי אכילה נכונים. חסרים בסידן יכולים להשפיע לרעה על התהוות העצמות והשיניים. לחלופין, עודף של סידן בדם עלול לגרום לאבנים בכליות ולבעיות נוירולוגיות (כגבול עליון נחשב מעל 2500 מ"ג ליום). חסרים בסידן לאורך זמן עלולים להוביל למחלת הרככת (ובמבוגרים - לאוסטאומלציה, להבדיל ממחלת דלדול עצם - אוסטאופורוזיס). מסיבות אלו חשוב להקפיד על צריכה סדירה ונכונה של סידן לאורך החיים.
סידן בתפריט האדם > צריכה יומית מומלצת

| גיל | צריכה יומית במ"ג |
| --- | --- |
עד חצי שנה: 210
חצי שנה עד שנה: 270
שנה עד שלוש: 500
4 עד 8: 800
9 עד 18: 1,300

19 עד 50: 1,000
51 ומעלה: 1,200
נשים בהריון ומניקות: 1,200
נשים בגיל המעבר: 1,500
סידן בתפריט האדם > מעכבים ומשפרי ספיגה

קיימים מספר יסודות המעכבים את ספיגת הסידן בגוף (משום שהם נקשרים אליו ומורידים את ספיגתו), בהם זרחן, אשר נוכחות גבוהה שלו הוכחה כפוגעת בבניית עצם בחולדות (חומצה זרחתית נמצאת באחוזים גבוהים במשקאות מוגזים), מגנזיום, ברזל ומנגן.
בנוסף, ככל שרמת הסידן בגוף גבוהה יותר, כך מידת הספיגה שלו יורדת ולכן כדי להגביר את ספיגתו יש לפרוס את צריכתו על פני היום ולא לקחת את כל כמות הסידן היומית בפעם אחת.
הסידן נספג דרך שני מנגנוני ספיגה עיקריים: הראשון, דרך תעלות אקטיביות אשר משופעלות על ידי ויטמין D, והשני, דרך מעבר פסיבי תלוי ריכוזים. ויטמינים נוספים אשר תורמים לספיגת סידן הם ויטמין C וויטמין A. ישנו קשר מובהק בין ספיגת הסידן וכמות האשלגן בדם. חלק מתוספי הסידן צריכים להימצא בסביבה חומצית על מנת להיספג, אך נכון להיום לא קיימות עדויות המוכיחות כי סידן מסיס נספג טוב יותר מסידן שאינו מסיס.
סידן יכול להופיע כמלחים שונים, מתוכם שלושת המלחים העיקריים המשמשים כתוסף תזונה הם סידן קרבונט, סידן ציטראט וסידן גלוקונט. סידן קרבונט נחשב לבעל העלות/תועלת הגבוהה ביותר, כיוון שעלותו היא הנמוכה ביותר מבין תוספי הסידן וספיגתו קרובה מאוד לזו של התוספים היקרים יותר.
סידן בתפריט האדם > מוצרים עתירי סידן

מוצרי חלב כמו חלב וגבינה, הם המקורות המוכרים ביותר לצריכת סידן (100 מ"ג סידן ל-100 מ"ל/גרם מוצר). גבינות מסוימות (כמו גבינה צהובה) עשירות מאוד בסידן ויכולות להגיע לכמות של 850 מ"ג סידן ל-100 גרם.
מקורות אחרים לסידן כוללים (למאה גרם מוצר):
ירקות כגון ברוקולי, גזר, במיה.
טחינת שומשום (70-200 מ"ג) וטחינה משומשום מלא (500–900 מ"ג)
אצות ים שונות (כ-150 מ"ג)
אגוזים וגרעינים ושקדים (100–240 מ"ג)
קטניות כמו שעועית, עדשים, חומוס
טופו ומוצרי סויה (100-130 מ"ג)
מיץ תפוזים (50 מ"ג)
מאכלי ים כגון צדפות וחסילונים
דגים בעלי עצמות רכות כמו סרדינים וטונה (443 מ"ג)
שיבולת-שועל (כ-240 מ"ג)
חיטה מלאה
ביצה (כ56 מ"ג).
משקאות סויה רבים מועשרים באופן מלאכותי בסידן. רוב סוגי משקה הסויה, משקה שקדים ומשקאות דומים הנמכרים ברשתות השיווק מכילים שיעור סידן דומה לחלב פרה: 100-120 מ"ג סידן ל-100 מ"ל משקה.
הערות שוליים

↑  דפנה מנדלר ומירי קסנר, ניקל-48: הקסם הכפול, על-כימיה ספטמבר 2001 (1)
↑  High Dietary Phosphate Intake Reduces Bone Strength in the Growing Rat Skeleton - Huttunen - 2006 - Journal of Bone and Mineral Research - Wiley Online Library
↑  Dose dependency of calcium absorption: A comparison of calcium carbonate and calcium citrate - Harvey - 2009 - Journal of Bone and Mineral Research - Wiley Online Library
1 2  Absorbability of calcium sources: the limi... [Calcif Tissue Int. 1990] - PubMed - NCBI
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293780405171  BNE: XX531346  BnF: cb11976285h (data)  GND: 4069806-3  LCCN: sh85018768  NDL: 00565069  NKC: ph116664
גנרלגוברנמן

המושל הכללי הנס פרנק, 1939
הגנרלגוברנמן בשנים 1942–1945
מפת הרייך הגרמני והגנרלגוברנמן בשנת 1944
טירת וָאוֶול, ארמון מלכי פולין, ששימשה כמרכז המנהלי של הממשל הכללי ומקום לשכתו של הנס פרנק
גנרלגוּבֶרנֶמַן (בגרמנית: Generalgouvernement, "ממשל כללי", קיצור של: Generalgouvernement für die besetzten Polnischen Gebiete – "הממשל הכללי לשטחים הכבושים בפולין"; בפולנית: Generalne Gubernatorstwo) היה השם שנתנו הנאצים לשטחי פולין שלא סופחו לגרמניה לאחר כיבושה של פולין על ידי המשטר הנאצי במהלך מלחמת העולם השנייה.
שטחי הגנרלגוברנמן היו בין האזורים העיקריים שבהם בוצעה השמדת היהודים בשואה (להקלת הקריאה, הגנרלגוברנמן ייקרא להלן בתרגום העברי "הממשל הכללי").
יצירת הממשל הכללי

ב-1 בספטמבר 1939 פלשו צבאות גרמניה לפולין במהלך ההתחלתי של מלחמת העולם השנייה. הגרמנים כבשו חלקים ניכרים מפולין (חלקים אחרים נכבשו על ידי ברית המועצות בהתאם לנספח הסודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב). ב-12 באוקטובר 1939 הכריז אדולף היטלר על חלוקתו המנהלית של האזור הכבוש בפולין. שטחים נרחבים סופחו ל"רייך", ואילו חלק ניכר, ארבעה מחוזות – ורשה, לובלין, ראדום, וקרקוב – הוכרזו כ"ממשל כללי". בראש הממשל הכללי הוצב ד"ר הנס פרנק, משפטן נאצי, וכסגנו התמנה ארתור זייס-אינקווארט, שהיה מראשי הנאצים באוסטריה וסייע לאנשלוס (סיפוחה של אוסטריה לרייך).
לאחר פלישת הנאצים לברית המועצות (מבצע ברברוסה), סופח לאזור הממשל הכללי גם אזור גליציה המזרחית, והפך למחוז החמישי של הממשל הכללי.
הממשל באזור הממשל הכללי היה במלואו בידי הגרמנים, ולאוכלוסייה המקומית לא היה בו חלק.
אוכלוסיית הממשל הכללי

אוכלוסיית הממשל הכללי כללה בתחילה 12 מיליון איש, אך לאחר זמן מה נוספו 860,000 פולנים ויהודים אשר גורשו מאזורי פולין שסופחו ל"רייך", ועברו "יישוב מחדש" (מונח נאצי שפירושו בלשון פחות עדינה גירוש, לרוב לשם השמדה) באזורי הממשל הכללי. מספרים אלו פחתו בשיעור שקשה לחשבו בשל מדיניות השמדת העם של הגרמנים הן כלפי היהודים והן כלפי האינטליגנציה הפולנית – שתי קבוצות אוכלוסייה כלפיהן הייתה מדיניות רשמית של השמדה. משנת 1941 החלו רעב ומחלות מכים באוכלוסייה הכללית של הממשל הכללי. פולנים, ואחת היא דתם או השכלתם, החלו נלקחים לגרמניה לעבודות כפייה במספרים גדולים. המדובר במיליון עובדי כפייה, מהם מתו רבים בגרמניה עקב תנאים בלתי אנושיים, התעללות והרעבה שיטתית.
התוכנית ארוכת הטווח של הגרמנים הייתה לגרש, תוך 15–20 שנה, את כל תושבי הממשל הכללי הפולנים, וליישב במקומם 4–5 מיליון מהגרים גרמנים.
בשנת 1940 הייתה האוכלוסייה מחולקת לכמה קבוצות. על פי המדיניות הגזענית הרשמית של הנאצים, לכל קבוצה הוקצבו זכויות שונות, הקצבת מזון שונה, מקומות מגורים שונים, מקומות בילוי ותחבורה ציבורית נפרדים. הקבוצות להלן מסודרות מה"מיוחסות" ועד אלו שהושמדו בפועל:
גרמנים שמוצאם מגרמניה (רייכסדויטשה).
גרמנים שמוצאם מחוץ לגרמניה, והם "אקטיביים" (פולקסדויטשה מסוג 1 ו-2).
גרמנים שמוצאם מחוץ לגרמניה, והם "פאסיביים" או שיש פולנים במשפחתם (פולקסדויטשה מסוג 3 ו-4).
אוקראינים.
אנשי "הרמה" – פולנים תושבי החבל ההררי פודהאלה, שהנאצים ראו בהם שבט גרמאני. היה זה ניסיון לפצל בין הפולנים כדי לזכות בשיתוף פעולה מקבוצה אתנית שונה.
פולנים.
יהודים.
מדיניות השמדת העם

במהלך ועידת ואנזה ב-20 בינואר 1942, ד"ר יוזף ביהלר, איש הממשל הכללי, דחק במשתתפים, ובראשם ריינהרד היידריך, ליישם את "הפתרון הסופי" (השמדת היהודים) באזורי הממשל הכללי. דאגתו העיקרית הייתה לדבריו השוק השחור שהפריע לפעולתו התקינה של הממשל. לכך יש למצוא פתרון באמצעות השמדת היהודים. גורם מקל היה כי בעיית התחבורה הייתה פחותה בהרבה מבמקומות אחרים. יש להבהיר כי היהודים גורשו מאזורים רבים בגרמניה ובאזורים שסופחו לגרמניה, ונדחסו לגטאות צפופים, שאספקת המזון אליהם הייתה מאוד מצומצמת, במגמה מכוונת להרעיב את האוכלוסייה עד מוות. וודאי שבתנאים אלו נוצר "שוק שחור".
בשנת 1942 החל מבצע ריינהרד, שכלל את השמדתה השיטתית של האוכלוסייה היהודית בממשל הכללי (ובאזורים שונים מחוצה לו). בממשל הכללי הוקמו ארבעה מחנות השמדה בהם הושמדו קרוב למיליון וחצי בני אדם, רובם המוחלט יהודים, בין השנים 1942 ו-1944.
כארבעה מיליוני אנשים מאוכלוסיית הממשל הכללי לפני 1939 קיפחו את חייהם בטרם נכבש אזור הממשל הכללי על ידי הצבא האדום בשנת 1944.
הייתה זו מדיניותם המוצהרת של הגרמנים שהפולנים (הלא-יהודים), כעמים סלאביים אחרים, ירדו למעמד של צמיתים, ולבסוף יוחלפו בידי מתיישבים גרמנים. באזור הממשל הכללי נאסר החינוך הגבוה, וכל המוסדות התרבותיים נסגרו. פעולות אלו לוּוו בטבח בפולנים שהיו בעלי השכלה גבוהה, וכונו "האינטליגנציה הפולנית". אזור זאמושץ' נבחר כמועמד לקולוניזציה על ידי גרמנים, ואוכלוסייתו גורשה מבתיה באכזריות רבה, אם כי עד שחרורו לא רבים היו הגרמנים אשר התיישבו בו.
התנגדות

ההתנגדות לשלטון הגרמני החלה מיד עם תחילת הכיבוש, אם כי מעטים האזורים בפולין הראויים לשמש למלחמת גרילה. כח ההתנגדות העיקרי היה "צבא המולדת" (בפולנית "ארמייה קריובה" או AK) הנאמן לממשלה הפולנית הגולה בלונדון. עיקר כח האדם בארגון זה בא מחיילים יוצאי הצבא הפולני, ומתנדבים. אחרים שפעלו בהתנגדות היו המיליציה הקומוניסטית "צבא העם" ("ארמייה לודובה" או AL), שהייתה בשליטת המפלגה הקומוניסטית הפולנית, וקיבלה את הוראותיה ממוסקבה. בשנת 1944 מנה צבא המולדת 200,000 איש, אם כי חימושם היה דל. במהלך שנות המלחמה אחראי צבא המולדת למותם של 150,000 גרמנים. כוחו של ה-AL היה כ 5% מכוחו של ה-AK.
ביולי 1942 החלו הגרמנים בפינוי יהודי גטו ורשה למחנות השמדה. באפריל 1943 רצו הגרמנים לחסל לגמרי את הגיטו. אז התקוממו היהודים שנותרו בגטו, באירוע המכונה מרד גטו ורשה, בין 19 באפריל ל-16 במאי 1943 הייתה זו המרידה המזוינת הראשונה כנגד הגרמנים בשטחי הממשל הכללי, והיא שימשה כהשראה למרד הפולנים בורשה בשנת 1944. סופה של המרידה היה טראגי. על אף שיהודי הגטו בראשות מרדכי אנילביץ' ופאבל פרנקל הפגינו התנגדות ראויה להערכה, בתנאים בלתי אפשריים, מול כוחות עודפים, הושמד הגטו, ורוב מגיניו נהרגו או נשלחו לתאי הגזים.
ביולי 1944, כאשר התקרב הצבא האדום אל ורשה, קראה הממשלה הפולנית הגולה בלונדון למרידה כנגד הגרמנים. נראה היה כי כיבושה של ורשה על ידי הצבא האדום הוא אך עניין של זמן, וחשוב היה למנהיגי ההתנגדות הפולנית, כמו גם לממשלה הבריטית, כי העיר תשוחרר על ידי כוחות נאמנים לממשלה שבגלות, ולא על ידי הצבא האדום. מהלך זה לא תואם עם הצבא האדום, שניסה לתפוס ראשי גשר על נהר הוויסלה וכלל לא תכנן כניסה לשטח עירוני. ה-AK, בהנהגת הגנרל תדיאוש בור קומורובסקי הכריז על מרד ב-1 באוגוסט 1944.
במהלך המרידה היה הצבא האדום במרחק של 30 קילומטר מוורשה, אך היה טרוד בקרבות עם כוחות גרמניים חזקים מצפון לעיר ולא היה בכוחו לסייע למורדים. מטוסים בריטים ואמריקאים הצניחו להם אספקה אך הרוסים, שראו במרד אקט פוליטי ולא צבאי, סירבו לאפשר למטוסים גישה לשדות התעופה שלהם והם המריאו מאיטליה. הצבא האדום החל במבצע אספקה מוצנחת משלו לורשה בספטמבר. לאחר 63 ימי לחימה הוכרעו הלוחמים, והנהגת המרד נכנעה לגרמנים. 15,000 מן הלוחמים שנותרו נפלו בשבי (אך על פי הסכם הכניעה קיבלו מעמד של שבויי מלחמה, בעוד שקודם להסכם הם נורו במקום בו נמצאו), ושארית האוכלוסייה האזרחית של ורשה, כ-180,000 איש, גורשה.
סופו של הממשל הכללי

כאשר התקדמו הרוסים דרך פולין בסוף שנת 1944, קרס הממשל הכללי. הנס פרנק נתפס על ידי האמריקאים בשנת 1945 והועמד למשפט כפושע מלחמה. יחד עמו במשפט פושעי המלחמה בנירנברג נדון אף ארתור זייס-אינקווארט, שהיה סגנו לתקופה קצרה. השניים נמצאו אשמים בפשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות, נידונו למוות והוצאו להורג.
ראו גם

נציבות הרייך אוקראינה
בבל

ערך זה עוסק בעיר מדינה עתיקה במסופוטמיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בָּבֶל הוא שמה המקראי של ממלכה ועיר-מדינה עתיקה במסופוטמיה. שרידי העיר נמצאים בעיראק, כ־110 קילומטר מדרום לבגדאד. מהעיר בבל צמחו האימפריה הבבלית הישנה והאימפריה הבבלית החדשה, ששלטה בשיאה בכל מסופוטמיה ובאזורים רחבים בסהר הפורה; על שם העיר בבל נקרא האזור "ארץ בבל". העיר עצמה נבנתה על הפרת, שחילק אותה לשני חלקים שווים.
שמה של העיר ושפתה

שפת העיר הייתה ניב של אכדית (שפה שמית), ובה נקראה העיר בַּאבִּילִי. הפירוש שנתנו תושבי העיר לשמה של העיר הוא "בַּאב־אִלִי", "שער/דלת האל". החוקרים אינם בטוחים שזהו אמנם המקור לשם העיר, וייתכן שמדובר באטימולוגיה עממית שמטרתה הייתה לפאר את העיר. ידועה גרסה של השם בשפה השומרית (שאיננה שפה שמית) – "קַאדִינְגִירה", שגם משמעותה "דלת האל".
על פי התנ"ך משמעות השם בעברית היא ערבוב השפה, בסיפור מגדל בבל: ”עַל כֵּן קָרָא שְׁמָהּ בָּבֶל כִּי שָׁם בָּלַל ה' שְׂפַת כָּל הָאָרֶץ” (בראשית, י"א, ט'). חוקר המקרא יאיר זקוביץ גורס כי מדרש השם המקראי מהווה פולמוס סמוי לתפישה לפיה בבבל ניצב שער השמים, וכי בבראשית, כ"ח ממצב הסופר המקראי את בית אל כשער השמים, על ידי שימוש במילים המפורשות ובקווי דמיון וניגודים בין סיפור חלום יעקב והצבת האבן לסיפור מגדל בבל שהתבסס על הלבנים.
בתקופה הכשית בין המאות ה־12–16 לפנה"ס, נקראה הממלכה כַּרדוּניַאש.