stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרנסיס דב פור
נושאי מיזמי המחקר עיקריים

ביוגאוגרפיה של המזרח התיכון
האזור המוצף מחדש בעמק החולה - החי במים, ההביטט
רשימת השטרגליים במים פנימיים של ישראל
פאליולימנולוגיה וארכאולוגיה של הלבנט
מנגנוני האבולוציה בשלבים של בעלי החיים
החי של המערות - סרטנאים תת-קרקעיים:ההערכה המקיפה של "המפרץ הבלתי אפשרי" עקבא - אילת
כתביו

פרנסיס דב פור כתב 6 ספרים וכן מאמרים רבים בתחומים שונים של הזואולוגיה, הביולוגיה הימית, הלימנולוגיה, ביוגאוגרפיה והפילוסופיה של הביולוגיה.
כתביו > מבחר כתבים

1989 - The Legacy of Tethys - An Aquatic Biogeography of the Levant
1990 - Lessepsian migration - An appraisal and new data.
1992 - Sooretama - The Atlantic Rain Forest of Brazil.
1992 - Lake Hula - Reconstruction of the Fauna and Hydrobiology of a Lost Lake
1994 - An Illustrated Guide of the Brazilian Mangrove. Ed. Univ. Sao Paulo
1995 - Animal Achievement. A Unifying Theory of Zoology.
1995 - The Soil Fauna of Israel. Vol. 1, Ed. Romanian Acad. בשיתוף פעולה עם חוקרים מהמכון לספאולוגיה "אמיל רקבויצה" בבוקרשט
1995 - A monographic study of the drained Hula wetlands (Israel) as a background for restoration
1995 - The Pantanal of Mato Grosso (Brazil). World's Largest Wetlands. (Monographiae Biologicae, vol.73). Dordrecht,
1997 - O Pantanal do Mato Grosso. Series "Ambientes Brasileiros," Adema, Sao Paulo
2005 - The Biomes of Brazil / Biomas do Brasil. An Illustrated Natural History. Sofia-Moscow, Pensoft Publishers,
2006 -The actuality of Lamarck: Towards the bicentenary of his "Philosophie Zoologique.
2006 - Ophel: A groundwater biome based on chemoautotrophic resources. 2007
כתביו > זכרונות

תחת שם ישן - ברנרד פוליצר Bernard Politzer - O tinerețe în România, Ed.Curtea Veche, București, 2004 (נעורים ברומניה)
פרסים ואותות הוקרה

חבר מתכתב של האקדמיה המלכותית בליאז', בלגיה
לקריאה נוספת > אחרים

Rosa-Maria Polymeni, John Buckeridge, Michael Schmitt and Zhibin Zhang: Francis Dov Por (1927–2014): A life dedicated to zoology remembered', Integrative Zoology, Volume 10, Issue 2, pages 230–231, March 2015
Nechama Ben Eliahu, Chanan Dimentman - Foreword by the guest co-editors ( Festschrift dedicated to Prof.Francis Dov Por on the occasion of his 70th bithday) Israel Journal of Zoology, Volume 45, Issue 1, 1999 Special Issue: The Levant as a Biogeographic Bridge-Land, Sea, and Air, with Additional Papers on the Levant Fauna
הערות שוליים

↑  הערה של דב פור באתר הגניאלוגי הצ'כי Czeching Out Our Ancestors, 21.04.1998
↑  B.Politzer 2004 p.47-48
↑  תואר דוקטור לפילוסופיה, דבר, 15 ביוני 1964
↑  העלאות ומינויים באוניברסיטה העברית, דבר, 17 בנובמבר 1969
↑  שינויים בים התיכון המזרחי, חרות, 26 בדצמבר 1965
↑  מדענים ממזרח אירופה משתתפים בקורס באילת, מעריב, 15 באפריל 1969
↑  A.Lehrer 2004
↑  יוסף הלר 2014
↑  Francis Dov Por, Lessepsian migration: the influx of Red Sea biota into the Mediterranean by way of the Suez Canal, Berlin: Springer, 1978, Ecological studies, ISBN 978-3-540-08381-8
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266491205171  BnF: cb12987813w (data)  CiNii: DA01965137  GND: 172311772  ISNI: 0000 0001 1030 3935  LCCN: n83152335  NKC: uk2008425213  NTA: 074587536  SUDOC: 139420436  VIAF: 85256181   WorldCat (עם VIAF): 85256181
קודש הקודשים

ציור הממחיש כניסת הכהן הגדול לקודש הקודשים ביום הכיפורים
קודש הקודשים או הדְּבִיר היה החדר הפנימי, המערבי, החשוב והקדוש ביותר במשכן ובבית המקדש. בקודש הקודשים הוצב ארון הברית שבו לוחות הברית המעידים על ברית מעמד הר סיני.
רק ביום הכיפורים הורשה הכהן הגדול בלבד להיכנס לקודש הקודשים, כחלק מעבודת היום, על מנת להקטיר קטורת בין השאר, שנאמר :
וְנָתַן אֶת הַקְּטֹרֶת עַל הָאֵשׁ לִפְנֵי ה' וְכִסָּה עֲנַן הַקְּטֹרֶת אֶת הַכַּפֹּרֶת אֲשֶׁר עַל הָעֵדוּת וְלֹא יָמוּת.
תכולה

במשכן שבנה משה, שכן בתוך קודש הקודשים ארון הברית ובו לוחות הברית ועליו הכפורת עם הכרובים מעליה. בצד הארון הונחו צנצנת המן, מטה אהרן הכהן ושמן המשחה.
בבית המקדש הראשון שבנה שלמה המלך, ניצבו לצדי הארון שני כרובים גדולים עשויים עץ שמן (לפי רוב הפרשנים הוא עץ הזית, יש שפירשו שהוא מין ממיני הארזים שמפיקים ממנו זפת ויש שפירשו שהוא העץ שממנו הפיקו את שמן האפרסמון) בציפוי זהב, גובהם עשר אמות (כחמישה מטרים) ומוטת כנפיהם גם היא עשר אמות.
חז"ל מתארים שלקראת סוף תקופת בית ראשון גנז יאשיהו את הארון כדי שלא יבזזו הבבלים את לוחות הברית שבארון, שלא ניתנים לשחזור, ובבית שני נותר רק סלע היסוד של ההר - אבן השתייה (בגובה של שלוש אצבעות, שהיא הנקודה המרכזית שממנה נברא העולם על פי המסורת היהודית).
מבנה

מידות קודש הקודשים היו עשר על עשר אמות (כחמישה על חמישה מטרים) במשכן, ועשרים על עשרים אמה (כעשרה על עשרה מטרים) בבית המקדש. אורך ורוחב קודש הקודשים זהים לאורך בדי הארון. אורך הבדים אינו כולל את רוחב הארון (שאליו חוברו הבדים). כמו כן מסופר שהבדים היו מדויקים באורך קודש הקודשים, ונראו מבחוץ כמין שתי בליטות על הפרוכת - "כשני דדי אישה", זאת כדי שביום הכיפורים יוכל הכהן הגדול לדעת היכן להזות את דם פר יום הכיפורים והשעיר לה' (ראו "יום הכיפורים בבית המקדש").
בין קודש הקודשים לבין הקודש - החדר הגדול יותר שלפני קודש הקודשים, שבו הוצבו המנורה, מזבח הזהב ושולחן הפנים - הייתה הפרדה. בבית המקדש הראשון - קיר אבנים שבשל עוביו נקרא 'אמת טרקסין', ובבית המקדש השני, שתי פרוכות ואמה מבדילה ביניהן. על-פי המסורת היהודית עמד הארון בנס.
בבית המקדש הראשון לא היו חלונות כלל בקודש הקודשים הפתוחים לבחוץ, והכהן הגדול בכניסתו לשם ביום הכיפורים, היה מהלך לאור ארון הברית שהיה זורח ומאיר באור ניסי.
בבית המקדש השני שלא עמד ארון הברית במקומו בקודש הקודשים, היו חלונות הפתוחים לבחוץ וכן היה חלון מיוחד במערבו ששימש להכשרת אחורי בית הכפורת לשחיטת קרבנות קודשים קלים.
כניסה

בדרך-כלל חל איסור מוחלט להיכנס לקודש הקודשים, מלבד הכהן הגדול ביום הכיפורים. במקרים בהם נדרשו תיקונים בקודש הקודשים או שהיה שם דבר מת שהיה צריך להוציאו, היו נכנסים. אופן הכניסה המועדף לכתחילה היה שלשול האומן דרך פתחים מיוחדים שהיו בנויים בגג קודש הקודשים ונקראו "לולים", באמצעות תיבה המוחזקת בחבל ופתוחה מצד אחד בלבד, על מנת שהוא יראה רק את המקום הנחוץ תיקון, ולא ייהנה סתם מיופיו של קודש הקודשים. הכניסה לצורך תיקון או הוצאת דבר טמא הייתה מותרת לאומנים ישראלים אף שאינם כהנים, אך רק אם אין בנמצא אומן כהן או לוי. הכניסה מותרת אפילו לטמאים אם לא נמצאו אומנים טהורים. כאשר לא ניתן היה לבצע את התיקון באמצעות התיבות הללו, הותר לאומנים להיכנס אף דרך פתח קודש הקודשים הרגיל.
בשנת 63 לפנה"ס אירע המקרה היחיד בו מצביא זר נכנס לקודש הקודשים. היה זה המצביא הרומי גנאיוס פומפיוס מגנוס שכבש את ירושלים.
מיקום

לדעת רוב החוקרים, קודש הקודשים נמצא במקום שבו עומדת היום כיפת הסלע. עם זאת, יש דעות הממקמות את קודש הקודשים צפונית, דרומית, ומערבית לכיפת הסלע.
מיקום > השוואה לארמון אחשורוש

רבים מצביעים על דמיון העולה מתיאוריו של מחבר מגילת אסתר, בין מבנה בית המקדש: חצר המקדש, ההיכל ולבסוף קדש הקדשים שהנכנס אליו שלא על פי הכללים עונשו מוות, למבנה ארמונו של אחשורוש: חצר חיצונה, חצר פנימית, ובית המלך, שהנכנס אליהם ללא רשות עונשו מוות.
מיקום > השוואה לגן העדן

ישנם המצביעים על דמיון בין קודש הקדשים לגן העדן: בתוך גן העדן ניצב עץ החיים, ולאחר חטא עץ הדעת הוצבו בפתחו כרובים שנועדו לשמור שלא ייכנס לשם האדם. וכך גם במרכזו של קודש הקודשים ניצב ארון הברית ובו לוחות הברית וספר התורה, שנקרא "עץ חיים", ומעליו שני הכרובים, וגם לשם אסור לאדם להיכנס, מלבד לכהן הגדול ביום הכיפורים, לאחר הכפרה והטהרה מן החטא.
חז"ל

בספר יהושע נמסר - "וַיַּעַל מִשָּׁם, אֶל-יֹשְׁבֵי דְּבִרו וְשֵׁם-דְּבִר לְפָנִים, קִרְיַת-סֵפֶר", הרד"ק פירש: "אמרו רבותינו ז"ל, כי בלשון פרסי קורין 'דביר' לספר". הרד"ק אף עסק בקשר בין שני השמות, והביא בפירושו[דרוש מקור] מקור תלמודי - תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף כ"ד, עמוד ב', שלפיו מקור המילה 'דביר' בשפה פרסית.
ראו גם

מבנה בית המקדש
כניסה להר הבית (הלכה)
הערות שוליים

↑  הקטורת ביום הכיפורים,  באתר כיפה, 28 בספטמבר 2014
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף נ"ב, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף י', עמוד ב'
↑  ספר מלכים א', פרק ו', פסוק ח'
↑  משנה, מסכת מדות, פרק ד', משנה ה'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות בית הבחירה, פרק ז', הלכה כ"ג
↑  מגילת אסתר ועבודת הכהן הגדול ביום הכיפורים באתר 'המרכז לציונות דתית', ועוד.
↑  הרב יאיר וייץ, קודש הקודשים הוא לב גן העדן
↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק ט"ו
| חלקי בית המקדש השני |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
     : 
|     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |  |  |
     : 
מקרא
|  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  |  |  |
| שערי המקדש | שערי המקדש |  |  |  |
|  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  |  |  |
התאבדויות בני נוער להט"בים

שיעוריהן של התאבדויות ונטיות אובדניות בקרב בני נוער לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים, ביסקסואלים וקווירים (להטב"ק) גבוהים יחסית לכלל האוכלוסייה, ולבני נוער להט"בים יש את אחד מהשיעורים הגבוהים ביותר של ניסיונות התאבדות.
על פי מחקרים לאורך השנים, הדבר קשור לתרבויות הטרוצנטריות ולהומופוביה ממוסדת לעיתים קרובות ממניעים דתיים, לרבות השימוש בנושאי זכויות להט"ב כטריז פוליטי, בהם במאמצים של פוליטיקאים שמרנים-דתיים לעצור את הלגליזציה של הנישואים חד-המיניים. הוכח כי דכדוך, דיכאון ושימוש בסמים בקרב אנשי להט"ב גברו בצורה משמעותית לאחר חקיקת חוקים חדשים המפלים את מי שמשתייכים לקהילה הגאה בהם החוק נגד תעמולה גאה ברוסיה בשנת 2013 האוסר על הצגת נושאי להט"ב בציבור, בתקשורת ובמדיה אשר גרם למעצרים רבים של אזרחי להט"ב רוסים שהתנגדו באופן פומבי לחקיקתו ועל פי הדיווחים נרשמה עלייה של הפגנות הומופוביות, אלימות ופשעי שנאה נגד הקהילה במדינה.
מפגינה במהלך המחאה תחת הסיסמה "צועדים עבור מי שאינם יכולים" מחזיקה שלט לזכרו של ג'יידן בל אשר התאבד בגיל 15 בעקבות בריונות הומופובית בשנת 2013, מצעד הגאווה בהלסינקי, 2014
בריונות והטרדות כלפי אנשי להט"ב ואלימות נגד להט"ב הוכחו כגורם התורם להתאבדויות רבות, גם אם לא כל ההתקפות התייחסו באופן ספציפי למיניות או למגדר של המותקפים. לאחר סדרה של התאבדויות בתחילת שנות ה-2000, תשומת לב רבה התמקדה יותר בסוגיות ובגורמים הבסיסיים, במאמץ להפחית את ההתאבדויות בקרב בני הנוער הלהטב"ים. מחקר של "פרויקט הקבלה המשפחתית" הראה כי "קבלה של ההורים, ואפילו נייטרליות, ביחס לנטייה המינית של הילד" יכולה להוריד את שיעור ההתאבדות. הדבר עולה בקנה אחד עם ממצאי סקר גדול בקרב מבוגרים אמריקאים, אשר מצאו שיעורים גבוהים יותר של הפרעות במצב הרוח והחרדה, גורמי סיכון מרכזיים להתנהגות אובדנית, בקרב מי שמזדהים כהומואים, לסביות וביסקסואלים, במיוחד בקרב גברים.
על פי "הברית הלאומית לפעולה למניעת התאבדויות" (National Action Alliance for Suicide Prevention), אין נתונים לאומיים (לגבי ארצות הברית) בנוגע לשיעורי ההתאבדויות בקרב קהילת הלהט"ב בכלל, או בקרב תתי-קבוצות של קהילה זו ( בהם בני נוער או קשישים). בין השאר משום שאין הסכמה על גודל שיעורה המדויק של קהילת הלהט"ב בקרב האוכלוסייה הכללית (שכן חלק לא מבוטל ממנה לא יצא מהארון), וגם בקרב מי שכן מזדהים באופן גלוי כאנשי להט"ב - תעודות פטירה אינן כוללות מידע אודות נטייה מינית. במחקר שנערך ב-1986 נכתב כי במחקרים קודמים שנערכו בקנה מידה גדול ואשר עסקו בנושא התאבדויות לא "התייחסו לנטייה מינית בניתוח הנתונים שלהם".
נתונים

בקרב צעירים הומואים, לסביות וביסקסואלים יש שיעור גבוה יותר של ניסיונות התאבדות מאשר בקרב בני נוער הטרוסקסואליים. המרכז למניעת התאבדויות שילב מספר מחקרים יחדיו, ועל פיהם העריך כי בין 5 ל-10 אחוזים מבני הנוער להט"בים ניסו להתאבד - שיעור הגבוה פי 1.5 עד 3 מבקרב נוער הטרוסקסואלי. על פי מחקר של ממשלת ארצות הברית, שפורסם ב-1989, בני נוער להט"בים נוטים פי 4 יותר להתאבד מאשר צעירים אחרים.
על פי דו"ח לשנת 2017 של המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן בארצות הברית, 47.7% מהתלמידים הלהט"בים דיווחו ששקלו התאבדות, 38% הכינו תוכנית מעשית לביצוע ההתאבדות, 23% ביצעו בפועל ניסיון התאבדות ו-7.5% בצעו ניסיון התאבדות שחייב טיפול רפואי, בשנה שלפני הסקר, לעומת 13.3%, 10.4%, 5.4% ו-1.75, בהתאמה, בקרב ההטרוסקסואלים.
על פי מחקר שפורסם בשנת 2021, כ-30% מהלהט"בים בגילאי 18–25 בצעו לפחות ניסיון התאבדות אחד, לעומת 24% בקרב גילאי 34–41 ו-21% בקרב גילאי 52-59
יש המעריכים ששיעור ההתאבדות אף גבוה יותר, מכיוון שלגבי חלק מהמתאבדים מקבוצת הלהט"ב לא היה ידוע שהם משתייכם לקבוצה.
על פי מחקר שנערך בטאיוואן, 1 מתוך 5 טאיוואנים להט"ביים (20%) ניסה להתאבד.
מקרים מפורסמים של התאבדויות של להט"בים כוללים את התאבדותו של טיילר קלמנטי, התאבדותו של ג'יידן בל, וההתאבדויות של ג'סטין פשנו, אלן טיורינג, סארה חגאזי, הארט קריין, איילול ג'נסן ולילה אלקורן.
נתונים > אובדנות בקרב בני נוער טרנסג'נדרים

בני נוער טרנסג'נדרים מצויים בסיכון מוגבר לניסיונות אובדניים ולהתנהגויות של פגיעה עצמית בהשוואה לבני נוער סיסג'נדרים.
מעל לרבע מבני הנוער הטרנסג'נדרים דיווחו על היסטוריה של לפחות ניסיון אובדני אחד, ובכ-40% מהם נמצאה היסטוריה של התנהגויות פגיעה עצמית.
הסברים

השכיחות גבוהה יותר של מחשבות אובדניות ושל בעיות בריאות הנפש בקרב בני נוער להט"בי, בהשוואה לבני-גילם ההטרוסקסואליים, מיוחסת ללחץ מיעוטים (Minority Stress).
אף על פי שרק במחקרים אחדים זוהו גורמי סיכון לאובדנות בקרב בני נוער טרנסג'נדרים, נתונים מצביעים על כך שהתעללות מילולית ופיזית שמופנית כלפי להט"בים על ידי הוריהם, תחילת ההתבגרות המינית, התאמה מגדרית, דיספוריה מגדרית, הבדלים מגדרים ונטייה מינית מנבאים אובדנות בקרב אוכלוסייה זו.
הסברים > קבלה ודחייה

מחקרה של קייטלין רייאן, עובדת סוציאלית קלינית באוניברסיטת סן-פרנסיסקו (SFSU), היה המחקר הראשון שנערך אודות ההשפעה של קבלת ודחייה של בני נוער להט"בי מצד משפחותיהם על בריאותם, בריאותם הנפשית ורווחתם לרבות התאבדויות, HIV/איידס ונטישה. מחקרה קבע כי עבור בני נוער להט"בים "שחווים רמות גבוהות של דחייה מצד משפחותיהם במהלך גיל ההתבגרות (בהשוואה לאותם צעירים שחוו דחייה מועטה מצד הוריהם או לא חוו דחייה כלל) הסיכוי שינסו להתאבד גדול פי 8, הסיכוי שיחוו דיכאון גדול פי 6, הסיכוי שישתמשו בסמים אסורים גדול פי 3 והסיכוי שידבקו ב-HIV או מחלות מין גדול פי 3" עד שהגיעו לגיל 20 לחייהם.
מחקרים מראים כי נוכחותם בבתי-ספר של Gay–straight alliances (בראשי תיבות: GSA, ארגוני סטודנטים סטרייטים-להט"בים) מובילה לשיעורי ניסיונות התאבדות נמוכים יותר; במחקר שנערך בקרב נוער להט"בים בגילאי 13–22, נמצא כי 16.9% מבני הנוער שלמדו בבתי ספר בהם קיימות פעילויות של "GSA" ניסו להתאבד, זאת לעומת שיעור של 33.1% מהתלמידים שלמדו בבתי ספר ללא פעילויות של "GSA".‏
הומופוביה ממוסדת או מופנמת עלולות להוביל בני נוער להט"בים שלא לקבל את עצמם ולפתח קונפליקטים פנימיים עמוקים לגבי הנטייה המינית שלהם.
התגובות המשפחתיות לזהויות הנוער הלהט"בי שונות מאדם לאדם בעודן נעות בין קבלה לדחייה על הסף של האדם הנכלל בקהילת הלהט"ב. "קשר משפחתי" דווח כגורם חשוב בחיי נוער להט"בים בעודו מסייע לביסוס בריאות נפשית חיובית. אחת התוצאות השליליות של בני נוער להט"בים המתבלטים בקרב בני משפחתם בזהותם המינית או זהותם המגדרית היא הסיכון לגירושם מבתיהם אשר הוכח כמוביל לכך שבעודם נותרים ללא תמיכה וקבלה של משפחתם, סביר יותר שיפנו לפגיעות בחייהם.
בקרב צעירים טרנסג'נדרים, השפעות אלו בולטות עוד יותר, בעוד צעירים טרנסג'נדרים הנתמכים על ידי הוריהם, מוגדרים בסיכוי נמוך ב-93% ביצוע התאבדות (הבדל פי 14).
הסברים > קבלה ודחייה > גיל היציאה מהארון

היו שהסבירו את העלייה בשיעורי ההתאבדות בקרב נוער להט"ב בירידת גיל היציאה מהארון המביאה איתה הטרדות.
הסברים > קבלה ודחייה > הסברים פסיכולוגיים

מודל רגישות-דחק מצביע על כך שרגישות מולדת תורמת להתפתחויות של סרטן, מחלות לב והפרעות נפשיות כמו דיכאון קליני - גורמי סיכון להתאבדות. כמויות שונות של מתח סביבתי מגבירות את הסבירות להתפתחויות של גורמי סיכון אלו. תיאורית הדחק של המיעוט (Minority stress) מצביעה על כך שהשתייכות למיעוט מובילה ליותר אפליה מהסביבה החברתית, מה שמוביל למתח גדול יותר ולבעיות בריאותיות. בהיעדר יכולות גבוהות לויסות רגשי, הדבר עלול להוביל לפגיעה בבריאות הנפש. כמו כן, על פי Differential susceptibility hypothesis, התפתחותם הגופנית והנפשית של אנשים מסוימים תלויה במידה רבה, לטוב ולרע, בסביבתם. כלומר, מצבם הבריאותי של אנשים בעלי רגישות גבוהה יהיה מעל מהממוצע בסביבות תומכות מאוד, ומתחת לממוצע בסביבות עוינות ואלימות. מודל זה עשוי לעזור להסביר את הבעיות הבריאותיות הייחודיות אשר משפיעות על להט"בים, לרבות המקרים הרבים של ניסיונות התאבדות (בהשוואה לאוכלוסייה הכללית).
עבור בני נוער בגיל ההתבגרות, הסביבות החברתיות הרלוונטיות ביותר הן המשפחה, השכונה ובית הספר. בריונות נוער - הנפוצה ביותר בקרב צעירים המשתייכים למיעוטים מיניים - היא לחץ מתמשך שעלול להגביר את הסיכון להתאבדות, על פי מודל רגישות-דחק. במחקר שנערך בקרב להט"בים אמריקאים בגיל ההתבגרות, בחן מארק הטזנבלר את השפעת הסביבה החברתית ברמת המחוז. הוא גילה כי סביבה חברתית שמרנית מעלה את הסיכון להתנהגות אובדנית בקרב כל בני הנוער, וכי השפעה זו חזקה ביותר בקרב בני הנוער הלהט"בים. יתר על כן, הוא גילה כי הסביבה החברתית היא אחת מהגורמים לריבוי המקרים של התנהגות אובדנית בקרב להט"בים (בהשוואה לאוכלוסייה הכללית). האצנבהלר גילה גם כי לגורמים כלכליים וחברתיים יש השפעה על ריבוי המקרים, אולם "זהות להט"בית נותרה כלי חיזוי משמעותי עבור ניסיונות התאבדות".
הסברים > חיפוש תמיכה

מחקר בינלאומי מצא הבדלים משמעותים בין בני נוער להט"בים בעלי נטיות אובדניות לעומת בני נוער הטרוסקסואלים אובדניים. על פי המחקר, קיימת סבירות גבוהה יותר שבני נוער להט"בים בעלי נטיות אובדניות יביעו את הנטיות הללו, יחפשו חברים חדשים ברשת האינטרנט וימצאו תמיכה מקווננת לעומת בני נוער הטרוסקסואלים אובדניים כתוצאה מארגוני להט"ב מקוונים המכוונים במיוחד עבור הקהילה.
הסברים > השפעת נישואים חד מיניים

בכל מדינות ה-OECD, לגליזציה של נישואים חד מיניים קשורה להפחתה בשיעור ההתאבדות של בני נוער להט"בים בגילאי 10–24, כאשר קשר זה נמשך לטווח הבינוני. הקמת הזכות החוקית לנישואים חד מיניים בארצות הברית קשורה להפחתה ניכרת בשיעור ניסיונות ההתאבדות בקרב ילדים, כאשר ההשפעה מתרכזת בקרב ילדים בעלי נטייה חד מינית.
הסברים > השפעת נישואים חד מיניים > מדינות ה-OECD

מחקר שנערך בנתונים ברמה ארצית בין 36 מדינות ה-OECD בשנים 1991 עד 2017 קבע כי לגליזציה של נישואים חד מיניים הפחיתה את שיעור ההתאבדות של בני 10–24 ב-1.191 מקרי מוות בקרב 100,000 בני נוער, השווה לירידה של 17.90% אחוז. ירידה זו הייתה הבולטת ביותר בקרב גברים ששיעור ההתאבדות ירד עבורם ב-1.993 לעומת ירידה של 0.348 בקרב נשים, המקבילה לירידות של 19.98% ו-10.90% בהתאמה. המחקר פעל על ידי ניצול גורמים נפוצים בשיעור ההתאבדות של בני הנוער לאורך זמן בין מדינות המדגם על מנת להעריך כלכלית מה היה שיעור ההתאבדות בהיעדר לגליזציה של נישואים חד-מיניים במדינות ובשנים שבהן נישואים חד-מיניים הפכו לחוקיים. לאחר מכן ניתן היה להסיק מההשפעה של לגליזציה של נישואים חד מיניים על ידי השוואת אומדן הפקטואלי המשוער לנתונים שנצפו לאורך זמן, ובכך לאפשר לפרש מסקנות סיבתיות. מכוח עיצוב זה קבעו החוקרים כי ההתאחדות נמשכה לפחות לטווח הבינוני, וכי מדינות שאימצו לאחרונה נישואים חד-מיניים (הולנד הייתה המדינה הראשונה שהתירה חוקית נישואים חד-מיניים בשנת 2001, וכפי בשנת 2017, 18 מתוך 36 מדינות המדגם הלכו בעקבותיה) חוו ירידות משמעותיות בהתאבדויות בני נוער. ממצאים אלה הצביעו על כך שגם לגליזציה עתידית במדינות מפותחות אחרות תביא לירידה בהתאבדות הצעירים לאורך זמן.
הסברים > השפעת נישואים חד מיניים > ארצות הברית

מחקר של נתונים ארציים מינואר 1999 עד דצמבר 2015 גילה קשר בין מדינות שהתירו נישואים חד-מיניים והפחיתו את שיעור הניסיונות להתאבדות בקרב כל תלמידי בית הספר בכיתות ט'-יב', עם ירידה בשיעורי כל תלמידי בית הספר (בני הנוער הלהט"בים והלא להט"בים) בכיתות ט' -יב' בירידה של 7% וירידה בשיעור בקרב תלמידי בית ספר בעלי נטייה חד מינית בכיתות ט' -יב' של 14%, אשר כתוצאה מכך, כ-134,000 פחות ילדים מנסים להתאבד מדי שנה בארצות הברית. האופן ההדרגתי שבו הוקמו נישואים חד מיניים בארצות הברית (התרחבות ממדינה אחת ראשונה בשנת 2004 לכל 50 המדינות בשנת 2015) אפשר לחוקרים להשוות את שיעור ניסיונות ההתאבדות בקרב ילדים בכל מדינה לאורך תקופת הזמן הנחקרת. לאחר שהוקמו נישואים חד מיניים במדינה מסוימת, הפחתה בשיעור ניסיונות ההתאבדות בקרב ילדים באותה מדינה הפכה לצמיתות בעוד כי לא נרשמה הפחתה בשיעור ניסיונות ההתאבדות בקרב ילדים במדינה מסוימת עד שהמדינה הכירה בנישואים חד מיניים. החוקר הראשי של המחקר ציין כי "חוקים שיש להם את ההשפעה הגדולה ביותר על מבוגרים הומוסקסואלים עשויים לגרום לילדים הומואים להרגיש תקווה רבה יותר לעתיד".
הסברים > גורמי סיכון בקרב טרנסג'נדרים

מגדר עשוי להוות גורם סיכון לאובדנות בקרב בני נוער טרנסג'נדרים. לאור הציפיות החברתיות מבני נוער לנהוג באופן התואם את מראם החיצוני (כלומר את המין בלידתם), כאשר הם אינם נוהגים כך, הם נאלצים להתמודד עם השלכות חברתיות שליליות, ואלו מגבירות את סיכוייהם להתאבדות. להתעללות הורית מילולית ופיזית, היעדר קורת גג, חיים במערכת אומנה ועיסוק בפשע יש קשר ישיר עם האפליה החברתית המופנית כנגד בני נוער שזהותם המגדרית אינה תואמת את מינם. רשת התמיכה החברתית הדלה שלהם מקושרת עם בריאות נפשית ירודה יותר, וכך הם מצויים בסיכוי גבוה יותר להתאבדות.
מחקרים מראים שישנו קשר בין התבגרות מינית לבין אובדנות. התבגרות מינית עלולה לגרום למצוקה חמורה בקרב בני נוער טרנסג'נדרים, אשר עשויה, בתורה, להוביל לפגיעה באיברי המין ואף להתאבדות. פניה לטיפול המדכא את ההתבגרות המינית במהלך גיל ההתבגרות נמצאה מקושרת עם סיכויים נמוכים יותר למחשבות אובדניות לאורך החיים. לפיכך, מוצע שטיפול לדיכוי ההתבגרות המינית עשוי להביא לתוצאות חיוביות של בריאות נפשית. יתרה מכך, ניתוח להתאמה מגדרית מקושר אף הוא עם שיפור הבריאות הנפשית בקרב בני נוער טרנסג'נדרים. הנתונים גם מראים שלטרנסג'נדרים מאישה לגבר (Female-to-male, FTM) סבירות גבוהה יותר להרגיש חוסר ביטחון, ובשל כך להיות פגיעים יותר לניסיונות אובדניים, בהשוואה לטרנסג'נדרים מגבר לאישה (Male-to-female, MTF). גורמים ביולוגיים עשויים להוות אף הם גורמי סיכון להתנהגות אובדניות בקרב נשים.
בהקשר לשאלה האם טיפולים לדיכוי ההתבגרות המינית וניתוח להתאמה מגדרית בקרב בני נוער מצריכים הסכמת הורים נמצא כי להתעללות הורית השלכות שליליות על בריאותם הנפשית ועל האובדנות של בני נוער טרנסג'נדרים, ובהתאם, קבלת הסכמת הורים עלולה להיות קשה. למרות זאת, מחקרים אמפיריים מצביעים על כך כי בני נוער אכן מסוגלים לקבל החלטות הקשורות לטיפול רפואי כשם שמבוגרים עושים זאת, ויש לבחון כל מקרה לגופו על ידי המדינה. קבלת החלטות הנוגעות לסיכונים ותועלות של הליכים אלו ללא הסכמת הורים צריכה להיעשות בזהירות, מאחר שבנוסף לסיכונים הבריאותיים הרגילים הכרוכים בכל הליך רפואי, בהליכים אלו ישנו פוטנציאל גם להשלכות פסיכולוגיות, חברתיות וכלכליות. לפיכך, מומלץ שבני נוער שאין להם תמיכה משפחתית יפעלו להשגת תמיכה חברתית עם תחילת הטיפולים.
גורם סיכון נוסף לאובדנות בקרב בני נוער טרנסג'נדרים הוא קיומה של דיספוריה מגדרית, המוגדרת כחוסר נוחות או חרדה, המתקיימת במצבים שבהם אין הלימה בין מינו הביולוגי של אדם לבין חוויית המגדר הפנימית שלו, היוצרת ליקוי תפקודי. עקב מצוקה זו, הדימוי הגופני – רגשותיו של אדם כלפי מראהו החיצוני ותפיסתו את האופן שבו אחרים תופסים אותו – הוא בעל חשיבות רבה במצבי דיספוריה גופנית. בתוך כך, מעבר לקיומם של הבדלים פיזיולוגיים מהותיים בין גברים לנשים, בחברה קיימת גם מערכת של כללים ומנהגים הנוגעים לאופן שבו גברים ונשים מצופים להתנהג. כאשר אדם משנה את מין לידתו, הוא נוהג בסתירה לרבים מאותם כללים ומנהגים.
נטייה מינית עשויה אף היא להיות קשורה במחשבות אובדניות. ישנם מחקרים שהציעו שבני נוער טרנסג'נדרים שמזדהים כהומואים, לסביות או ביסקסואליים/ביסקסואליות עלולים להיות בסיכון מוגבר למחשבות אובדניות בהשוואה לבני נוער שאינם משתייכים לקטגוריות מיעוט של נטייה מינית.
הסברים > גורמי סיכון בקרב טרנסג'נדרים > השפעת חקיקה אנטי-טרנסית

לטענת ג'ו מוגהאם, דירקטור ארגון הצדקה הבריטי Good Law Project (אנ'), פסק הדין בל נגד טביסטוק (אנ') שקבע כי נוער טרנסי לא יכול להסכים לטיפול במעכבי התבגרות (החלטה שנהפכה בערכאה גבוהה יותר כשנה מאוחר יותר), הוביל לעלייה של עשרות מונים במקרי התאבדות בקרב נוער טרנסי. מוגהאם טוען כי דיבר עם שני חושפי שחיתויות ב-NHS, וכי אלו סיפרו לו כי הארגון מתעלם מהנתונים ואף ניסה להסתיר אותם. פרופ' לואיס אפלבי הגיב לטענות בדו"ח מיוחד וטען שהנתונים אינם תומכים בטענה שהייתה עלייה במקרי ההתאבדויות בעקבות פסק הדין.
מאמר משנת 2024 בכתב העת Nature Human Behaviour (אנ') מצא כי חקיקה אנטי-טרנסית מובילה לעלייה של עשרות אחוזים בשיעור הניסיונות האובדניים בקרב נוער טרנסג'נדרי.