חטיפת לינדברג
הערות שוליים

↑  Gill, Barbara (1981). "Lindbergh kidnapping rocked the world 50 years ago". The Hunterdon County Democrat. אורכב מ-המקור ב-3 מרץ 2016. נבדק ב-30 דצמבר 2008. So while the world's attention was focused on Hopewell, from which the first press dispatches emanated about the kidnapping, the Democrat made sure its readers knew that the new home of Col. Charles A. Lindbergh and Anne Morrow Lindbergh was in East Amwell Township, Hunterdon County.
1 2  Aiuto, Russell. "The Theft of the Eaglet". The Lindbergh Kidnapping. TruTv. אורכב מ-המקור ב-17 אוקטובר 2012. נבדק ב-24 יוני 2009.
1 2  "Lindbergh Kidnapping Index". נבדק ב-16 אוקטובר 2013.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Linder, Douglas (2005). "The Trial of Richard "Bruno" Hauptmann: An Account". University of Missouri-Kansas City School of Law. אורכב מ-המקור ב-9 יולי 2009. נבדק ב-24 יוני 2009.
↑  Notorious Murders (אורכב 08.03.2014 בארכיון Wayback Machine); CrimeLibrary.com; accessed August 2015
↑  Newton, Michael (2012). The FBI Encyclopedia. North Carolina, US: McFarland. p. 197. ISBN 978-0-7864-6620-7. אורכב מ-המקור ב-4 פברואר 2017. נבדק ב-9 אוגוסט 2012.
↑  Bailey, Frankie Y.; Chermak, Steven (2007). Crimes and Trials of the Century [2 volumes] (באנגלית). ABC-CLIO. p. 167. ISBN 978-1-57356-973-6.
↑  Glass, Andrew (26 מרץ 2007). "This Day on Capitol Hill: February 13". The Politico. נבדק ב-24 יוני 2009.
1 2 3  Cahill, Richard T. Jr. (2014). Hauptmann's Ladder. Kent State University. pp. 7–8.
↑  Lindbergh by A. Scott Berg
↑  Zorn, Robert (2012). Cemetery John: The Undiscovered Mastermind of the Lindbergh Kidnapping. The Overlook Press. p. 68. ISBN 978-1590208564.
↑  Horan, James J. (1983-10-01). "The Investigation of the Lindbergh Kidnapping Case". Journal of Forensic Sciences. 28 (4): 1040–1043. doi:10.1520/jfs11620j. ISSN 0022-1198.
↑  "Fellow Servants Say Violet Hysterical Prior to Suicide". Buffalo Evening News. 11 ביוני 1932. p. 1 – via newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Waitress Under Constant Suspicion". The Morning Call. Paterson, New Jersey. 11 ביוני 1932. p. 2 – via newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Lindbergh, Anne (1973). Hour of Gold, Hour of Lead. San Diego, CA: Harcourt Brace Jovanovich. ISBN 978-0151421763.
↑  Cahill, Richard T. Jr. (2014). Hauptmann's Ladder. Kent State University. p. 16.
↑  Fass, Paula S. (1997). "The nation's child ... is dead": The Lindbergh case. Kidnapped Child Abduction in America. New York: Oxford University Press. p. 100. ISBN 978-0195311419. נבדק ב-28 יוני 2009.
↑  "Federal Aid In Hunt Ordered By Hoover". The New York Times. 3 מרץ 1932. נבדק ב-18 דצמבר 2016.
↑  Aiuto, Russell. "Parallel Threads, Continued". The Lindbergh Kidnapping. TruTv. נבדק ב-27 יוני 2009.
↑  "ג'אפסי" היה שם בדוי המבוסס על הגייה פונטית של ראשי התיבות של קונדון, "J.F.C."
↑  Maeder, Jay (23 ספטמבר 1999). "Half Dream Jafsie". Daily News. אורכב מ-המקור ב-10 יולי 2009. נבדק ב-27 יוני 2009.
1 2 3 4 5 6 7 8  "The Lindbergh Kidnapping". FBI History – Famous Cases. Federal Bureau of Investigation. אורכב מ-המקור ב-18 ספטמבר 2010. נבדק ב-25 יוני 2009.
1 2 3 4 5 6  Manning, Lona (4 מרץ 2007). "The Lindbergh Baby Kidnapping". Crime Magazine. נבדק ב-24 יוני 2009.
↑  Eig, Jonathan (2010). Get Capone: The secret plot that captured America's most wanted gangster. Simon and Schuster. p. 372. ISBN 978-1439199893.
↑  Waller, George (1961). Kidnap: The story of the Lindbergh case. Dial Press. p. 71.
↑  Folsom, Robert G. (2010). The Money Trail: How Elmer Irey and his T-men brought down America's criminal elite. Potomac Books. pp. 217–219.
1 2  "Crime: Never-to-be-Forgotten". Time. 23 מאי 1932. אורכב מ-המקור ב-16 נובמבר 2007. נבדק ב-28 יוני 2009.
↑  "Murdered child's body now reduced to pile of ashes". The Evening Independent. 14 מאי 1932.
↑  Falzini, Mark W. (אפריל 2006). "Studying the Lindbergh Case – A Guide to the Files and Resources Available at the New Jersey State Police Museum" (PDF). Violet Sharp collection. The New Jersey State Police. p. 20. אורכב מ-המקור (PDF) ב-22 מרץ 2012. נבדק ב-28 יוני 2009.
↑  "The Lindbergh Kidnapping". UK: The Biography Channel. אורכב מ-המקור ב-10 יולי 2009. נבדק ב-28 יוני 2009.
↑  "The Lindbergh Kidnapping". The Biography Channel UK. אורכב מ-המקור ב-10 יולי 2009. נבדק ב-28 יוני 2009.
↑  "Lindbergh Baby Booty". New York Press. 11 מרץ 2003. נבדק ב-28 יוני 2009.
↑  "Ministers protest billing of Condon; 25 see Jafsie Vaudeville Act scheduled for Plainfield as tragic exploitation". The New York Times. 5 ינואר 1936. נבדק ב-28 יוני 2009.
↑  "Milestones Jan. 15, 1945". Time Magazine. 15 ינואר 1945. אורכב מ-המקור ב-12 יולי 2009. נבדק ב-28 יוני 2009.
↑  Woolley, John; Peters, Gerhard. "Executive Order 6102 – Requiring Gold Coin, Gold Bullion and Gold Certificates to be Delivered to the Government April 5, 1933". The American Presidency Project. נבדק ב-24 יוני 2009.
↑  "National Affairs: 4U-13-41". Time Magazine. 1 אוקטובר 1934. אורכב מ-המקור ב-16 נובמבר 2007. נבדק ב-28 יוני 2009.
↑  "National Affairs Oct. 8, 1934". Time Magazine. 8 אוקטובר 1934. אורכב מ-המקור ב-12 יולי 2009. נבדק ב-28 יוני 2009.
↑  "Ladder – Crime of the Century". crimeofthecentury.weebly.com. נבדק ב-2022-01-28.
↑  "The Kidnapping". PBS. אורכב מ-המקור ב-26 ספטמבר 2011. נבדק ב-29 ספטמבר 2011.
↑  Ahlgren, Gregory; Monier, Stephen; Caso, Adolph (2009).  Caso, Adolph (ed.). Crime of the Century: The Lindbergh kidnapping hoax. Branden Books.
1 2  Fisher, Jim (1994). The Lindbergh Case. Rutgers University Press. ISBN 978-0-8135-2147-3.
↑  "'Trial of the Century' over Lindbergh baby murder commemorated in new portraits". 4 דצמבר 2011. נבדק ב-26 פברואר 2018.
↑  Gardner, Lloyd C. (2004). The Case That Never Dies. Rutgers University Press. p. 336. ISBN 978-0-8135-3385-8.
↑  Farr, Julia (1935). Letter from Julia Farr to Lloyd Fisher. New Jersey State Police Museum and Learning Center Archives.
↑  Schrager, Adam (2013). The Sixteenth Rail: The Evidence, the Scientist, and the Lindbergh Kidnapping. Fulcrum Publishing. ISBN 978-1-55591-716-6.
↑  Ross, Amanda T. (31 מרץ 2009). "CSI Madison, Wisconsin: Wooden Witness". Forest History Society.
↑  The State of New Jersey vs. Bruno Richard Hauptmann. Hunterdon County Court of Oyer and Termner. Vol. 5. New Jersey State Law Library. 1935. p. 2606.
↑  James, Bill (2011). "[no title cited]". Popular Crime: 147–161.
↑  The State of New Jersey vs. Bruno Richard Hauptmann. Hunterdon County Court of Oyer and Termner. Vol. 11. New Jersey State Law Library. 1935. pp. 4687–4788.
↑  Lutz, William (c. 1937). Plain Facts about the Hauptmann Case. New Jersey State Police Museum and Learning Center Archives.
↑  Hoffman, Harold Giles (26 ינואר 1936). Letter from Governor Hoffman to Colonel H. Norman Schwarzkopf. New Jersey State Police Museum and Learning Center Archives.
↑  "Hoffman seeks reprieve advice". The Daily Princetonian. Princeton University Library. 28 במרץ 1936. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Herman, Albert B., Clerk of the Board of Pardons (30 במרץ 1936). "Board of Pardons Press Release". New Jersey State Police Museum and Learning Center Archives. {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Blackman, Samuel G. (31 מרץ 1936). "Pardons court again denies Hauptmann plea and governor declares "No reprieve"". The Titusville Herald.
↑  Porter, Russell B. (1 אפריל 1936). "Hauptmann gets a stay for at least 48 hours at grand jury request". The New York Times.
↑  Marshall, Erwin E., Prosecutor of the Pleas (3 אפריל 1936). Letter from Erwin Marshall to Colonel Mark O. Kimberling. New Jersey State Police Museum and Learning Center Archives.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Los Angeles Times (1994-10-20). "Anna Hauptmann; Wife of Man Convicted in Lindbergh Murder". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2021-04-26. נבדק ב-2021-04-26.
↑  "Hauptmann's Widow Dies". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 1994-10-19. ISSN 0362-4331. אורכב מ-המקור ב-2015-05-26. נבדק ב-2021-04-26.
↑  Gardner, Lloyd G. (2004). The case that never dies. Rutgers University Press. p. 344. ISBN 978-0813554471.
↑  Fisher, Jim. "Biography". אורכב מ-המקור ב-19 ביולי 2011. נבדק ב-29 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fisher, Jim (1994) [1987]. The Lindbergh Case. Rutgers University Press. p. 480. ISBN 0-8135-2147-5.
↑  Fisher, Jim (1999). The Ghosts of Hopewell: Setting the Record Straight in the Lindbergh Case. Southern Illinois Univ Press. p. 224. ISBN 0-8093-2285-4.
↑  Fisher, Jim. "The Lindbergh Case: A Look Back to the Future". p. 3. אורכב מ-המקור ב-3 אוקטובר 2011. נבדק ב-29 אפריל 2011. For the Lindbergh case, the revisionist movement began in 1976 with the publication of a book by a tabloid reporter named Anthony Scaduto. In Scapegoat, Scaduto asserts that the Lindbergh baby was not murdered and that Hauptmann was the victim of a mass conspiracy of prosecution, perjury and fabricated physical evidence.
↑  Fisher, Jim. "The Lindbergh Case: How can such a guilty kidnapper be so innocent?". p. 3. נבדק ב-29 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reisinger, John (בפברואר 2012). Master Detective – Americas Real-life Sherlock. Glyphworks. ISBN 978-0983881827. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Colimore, Edward (8 יולי 2012). "Tale of a Lindbergh conspiracy draws attention". The Inquirer. אורכב מ-המקור ב-7 מרץ 2014. נבדק ב-19 אוגוסט 2012.
↑  Jim Fisher (1994). The Lindbergh Case: A Story of Two Lives. Rutgers University Press. p. 249. ISBN 978-0813521473.
↑  Haase, Donald, ed. (1996). The Reception of Grimms' Fairy Tales: Responses, reactions, revisions. Wayne State University Press. p. 209. ISBN 978-0814322086. In it, I am the Lindbergh baby.
↑  "The Private Eye Writers of America".
↑  "Extract: Along Came A Spider by James Patterson". Dead Good. 2017-04-26. נבדק ב-2020-05-29.
↑  Mitchell, Elvis (2001-04-06). "Film Review; Weaving an Intricate Web To Trap a Wily Kidnapper". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-05-29.
↑  "The Aviators Wife". Penguin Random House.
↑  "The Lindbergh Nanny". Macmillan Publishers.
↑  Russell, Tony (2004). Country music records: a discography, 1921–1942. US: Oxford University Press. p. 621. ISBN 978-0-19-513989-1.
מכתב הכופר
יצירה מחדש של ה"חתימה" של מכתב הכופר, עם נקודות שחורות המייצגות את החורים בנייר
איור של צ'ארלס הבן על שער המגזין "טיים" ב-2 במאי 1932
לינדברג מעיד במשפטו של האופטמן, האופטמן נמצא בחצי פרופיל בצד ימין