stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סופר הרון
הערות שוליים

1 2  לפי פרופיל הטיסה של כלי 4X-UMR, בתאריך 26 במרץ 2024, בשעה 14:21:47, הגיע כלי הטיס לגובה זה. באתר Flightradar24 - Live Flight Tracker (באנגלית)
↑  נכון לתחילת 2014
↑  Flightradar24, Live Flight Tracker - Real-Time Flight Tracker Map, Flightradar24 (באנגלית)
| כלי טיס מתוצרת התעשייה האווירית לישראל |
| --- | --- | --- |
| מטוסי קרב | נשר • כפיר • נמר • אריה • לביא • F/A-259 סטרייקר |  |
| מטוסים צבאיים | ערבה •  סי-סקאן • צוקית |  |
| מטוסים אזרחיים | וסטווינד • גאלפסטרים G100 (אסטרה) • גאלפסטרים G200 (גלקסי) |  |
| כטב"מים | בירד-איי • I-View |  |
| כטב"מים טקטיים | מוסקיטו • סקאוט • RQ-2 פיוניר • האנטר • סרצ'ר • פנתר • תעתוע • הרון-T |  |
| כטב"מים ארוכי טווח | הרון 1 • איתן • סופר הרון • הרון 2 • יסעורון ירוק |  |
| חימוש משוטט | הארפי • הארופ • ברקן ירוק |  |
| טילים | שביט (משגר לוויינים) • יריחו • להט • נמרוד • ברק 8 • ברק MX • גבריאל • לורה • חץ 2 • חץ 3 • חץ 4 • ג'אמפר • SkySniper • (אנ') Wind Demon |  |
| כטב"מים תוצרת ישראל |
| --- | --- | --- |
| מזל"טים | בירד-איי • I-View • סקיילרק 1 • סקיילרק 2 • סקיילרק 3 • הרמס 45 |  |
| כטב"מים טקטיים | מסטיף • מוסקיטו • סקאוט • RQ-2 פיוניר • האנטר • סרצ'ר • פנתר • הרמס 90 • הרמס 180 • הרמס 450 • הרמס 650 • הרון-T |  |
| כטב"מים ארוכי טווח | הרון 1 • איתן • סופר הרון • הרון 2 • הרמס 900 • הרמס 1500 • יסעורון ירוק |  |
| חימוש משוטט | הארפי • הארופ • ברקן ירוק • שרקרק • LANIUS |  |
מטרוניתא

| --- | --- |

המטרוניתא חוצה את ממילא
 מידע כללי
 צייר:  איוון שוובל
 תאריך יצירה:  1976
 טכניקה וחומרים:  תצריב
 נתונים על היצירה
 מפעל מייצר:  סדנת ההדפס ירושלים
 מיקום:  אוסף סדנת ההדפס ירושלים
"מטרוניתא" (1976) או "מטרוניטה" היא שמה של סדרת הדפסים מאת הצייר הישראלי איוון שוובל.
תיאור

ההדפסים בסדרת "מטרוניתא" נוצרו בשנת 1976 בטכניקה של תצריב והודפסו בסדנת ההדפס ירושלים. הם נוצרו בעקבות סיפור קצר מאת דניס סילק. במרכז הסדרה עומדת דמותה של ה"מטרוניתא", מילה השאובה מן המילה הלטינית 'Matrona', שמשמעותה "גברת מכובדת". בתרבות היהודית המטרוניתא היא דמות של אשה נוכרייה, המופיעה במדרשים שונים בצורות רבות ומסמלת את עם ישראל. פעמים רבות היא מהווה דמות במשלים.
שוובל מתאר את דמותה של המטרוניתא כדמות ממשית, הנעה ברחובות ירושלים המודרנית, ברחוב בן-יהודה, בשכונת קריית היובל או בממילא, כשהיא מחזיקה את מפת העיר בידה. שוובל בוחר לתאר את העיר תיאור ריאליסטי, ובה מכוניות, פקקי תנועה וכן תיאורי נוף ממשי של העיר המודרנית. חלק מן התיאורים מבוססים או מושפעים מתצלומים של רחובות העיר, דבר המתבטא בקיטוע של התיאור או בזווית של נקודת המבט. עם זאת שוובל הופך את התיאור לסמלי, בעזרת הזרה פנטסטית, המתבטאת בדמותה העירומה של המטרוניתא החוצה את רחוב בן-יהודה או במעופה מעל גגות ממילא. העובדה כי היא מחזיקה את מפת העיר, מעידה על הפיכתה לסמל של התחדשות. עירוב זה בין חדש לישן ובין ירושלים המודרנית לירושלים ה"מקראית", אופייני ליצירות רבות של האמן.
הערות שוליים

↑  ראו: גנן, משה, מטרונה, באת "דעת"
דניס שמיהל

דניס אנטוליוביץ' שמיהל (באוקראינית: Денис Анатолійович Шмигаль;‏ נולד ב-15 באוקטובר 1975) הוא יזם ומדינאי אוקראיני המכהן כראש ממשלת אוקראינה מאז 4 במרץ 2020. קודם לכן כיהן כראש מחוז איוואנו-פרנקיבסק החל מ-1 באוגוסט 2019 עד 5 בפברואר 2020.
ביוגרפיה > חינוך

בשנת 1997 סיים את לימודיו בפוליטכניקום של לבוב במגמת ניהול ייצור (הנדסה), מהנדס-כלכלן ורואה חשבון בהכשרתו. מאז 2003 - בעל תואר בכלכלה מהמכון ללימודים אזוריים של האקדמיה הלאומית למדעים באוקראינה.
ביוגרפיה > קריירה עסקית

בשנים 1994–1995 כיהן כמנהל חברת O'Key LLC. לאחר מכן היה רואה חשבון במספר חברות: תחילה במחלקה לפעולות ללא סחר במחלקת המטבע של חברת אלקטרון-בנק (1996–1997), לאחר מכן במפעל האוטובוסים של לבוב (1997–1998), בבית המסחר Z-Trading ‏(1998-1999) ובחברת LA DIS, שבה היה רואה חשבון ראשי ומנהל הכספים החברה (1999–2003).
בשנים 2003–2005 היה ראש מחלקת הכספים, ראש המחלקה לניהול פיננסי וניתוח כלכלי, מנהל פיתוח כלכלי ואסטרטגי של מפעל האוטובוסים בלבוב. בהמשך חזר לחברת LA DIS בתפקיד סמנכ"ל החברה (2005–2006),
בשנים 2006—2008 היה מנהל הכלכלה בחברת ההשקעות Comfort-Invest. בתקופת המשבר הכלכלי העולמי בשנים 2008–2009 התמנה למנכ"ל חברת Rosaninvest.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

לאחר מכן עזב את המגזר העסקי ובשנת 2009 כיהן כעוזר לראש מחוז לבוב במחלקה לניהול אזורי וכיהן כראש המחלקה הראשית לכלכלה של מחוז לבוב. בשנים 2009—2011 הוכרה תרומתו לפיתוח כלכלת המחוז כשמונה לראש המחלקה הראשית לכלכלה במחוז לבוב (שבשנת 2010 הוחלף שם המחלקה הראשית לכלכלה ל"מחלקה הראשית לכלכלה והשקעות").
בשנת 2011 מונה על ידי ראש המחוז ליו"ר מועצת המינהל הציבורי ופיתוח אזורי. אך לאחר שנה הוחזר לתפקיד ראש המחלקה הראשית לכלכלה ומדיניות תעשייתית במינהל האזורי של לבוב, ועמד בראש המחלקה לפיתוח כלכלי, השקעות, סחר ותעשייה במינהל האזורי של לבוב בשנה שלאחר מכן.
בשנת 2014 שימש כעוזר ויועץ לחבר פרלמנט ובאותה שנה מונה לתפקיד בממשלת מחוז לבוב, כקיבל את תפקיד סגן ראש המחלקה הראשית במשרד ההכנסות והחובות של מחוז לבוב.
למשך זמן קצר חזר למגזר העסקי, כאשר בשנים 2015—2017 שימש כיועץ לנשיא, לאחר סגן נשיא, מנכ"ל וחבר מועצת הפיקוח של חברת "לבוב-חולוד" ובשנים 2017—2018 היה סמנכ"ל לענייני רווחה בחברת Zakhidenergo.
בשנים 2018–2019 כיהן כמנהל בחברת Burshtyn ומשנה למנכ"ל לעניינים חברתיים בחברת Zakhidenergo‏.
במהלך הבחירות לפרלמנט בשנת 2014, הוא היה מועמד מספר 121 מטעם מחוז לבוב. היה מועמד עצמאי ללא שיוך פוליטי. בשנת 2015, התמודד למועצה המחוזית של לבוב מטעם מפלגת "שליטת העם".
בשנת 2019 היה מועמד לתפקיד ראש מחוז לבוב ולאחר מכן מילא תפקיד זה בפועל.
ראש ממשלת אוקראינה

שמיהל רכש את אמונו של הנשיא וולודימיר זלנסקי ומונה במרץ 2020 לתפקיד ראש ממשלת אוקראינה. לאחר מינויו הציג את הרכב הממשלה בפני המועצה העליונה של אוקראינה שכללה את ואדים פריסטייקו כסגן ראש הממשלה; אולקסי רזניקוב כסגן ראש הממשלה והשר לסיפוח מחדש של השטחים הכבושים; סרגיי בסארב - השר לענייני ותיקים; ואדים גוטצייט - שר הנוער והספורט; איליה יימץ - כשר הבריאות; מרינה לזבנה כשרת הרווחה; אולג נמצ'ינוב כראש הקבינט; איגור אומנסקי - שר האוצר; אולקסי צ'רנישוב - השר לפיתוח הקהילות והטריטוריות; דמיטרו קולבה - שר החוץ; אנדריי טרן - שר ההגנה. ארסן אבקוב שמר על תפקידו כשר הפנים; מיכאילו פדורוב כסגן ראש הממשלה ושר השינוי הדיגיטלי; דניס מליוסקה - שר המשפטים; ולדיסלב קריקלי - שר התשתיות.
באוגוסט 2020 הודיע כי אוקראינה נסוגה משמונה הסכמים עם חבר המדינות העצמאיות, בתחום התעופה האזרחית ולא תשתף פעולה עם מדינות החבר בתחום זה.
הערות שוליים

↑  Голова обласної державної адміністрації if.gov.ua(באוקראינית)
↑  Кабмин согласовал назначение директора Бурштынской ТЭС Шмигаля на главу Ивано-Франковской обладминистрации Интерфакс-Украина (24.07.2019)
↑  Науковці України irbis-nbuv.gov.ua(באוקראינית)
1 2  Зеленский в Facebook совещается, кого назначить председателем Львовской ОГА Укринформ (14.06.2019)
↑  "Відомості про кандидата в народні депутати України". ЦИК Украины.
↑  "Шмигаль Денис Анатолійович".
↑  "Зеленский назвал трех кандидатов на должность главы Львовской ОГА и спросил мнение людей".
↑  Шмигаль представив склад свого Кабміну, RBC Ukraine (באוקראינית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812661557505606  GND: 1206010541  VIAF: 213158369754801460003   WorldCat (עם VIAF): 213158369754801460003
ג'וש סטיין

ג'ושוע הרולד סטיין (באנגלית: Joshua Harold Stein; נולד ב-13 בספטמבר 1966) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי המכהן כמושל קרוליינה הצפונית מאז ינואר 2025. קודם לכן כיהן כתובע הכללי ה-51 של מדינת קרוליינה הצפונית בין השנים 2025-2017. סטיין היה מועמד המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל קרוליינה הצפונית בבחירות 2024, בהן ניצח את סגן המושל הרפובליקני מארק רובינסון. בין השנים 2009–2016 היה חבר הסנאט של קרוליינה הצפונית.
ביוגרפיה > ראשית חייו

סטיין נולד ב-13 בספטמבר 1966 בוושינגטון הבירה. משפחתו עברה לשארלוט שבקרוליינה הצפונית במהלך ילדותו, ולאחר מכן התיישבה בצ'אפל היל שם אביו היה שותף בהקמת משרד עורכי הדין האינטרגרטיבי הראשון בקרוליינה הצפונית.
הוא למד בבית הספר התיכון של צ'אפל היל ושיחק בקבוצת הכדורגל של התיכון. בתום לימודיו התיכוניים החל ללמוד בדארטמות' קולג' שם קיבל תואר ראשון בהיסטוריה ב-1988. לאחר לימודיו הגבוהים לימד כלכלה ואנגלית בזימבבואה. אחר כך המשיך ללימודי תואר שני בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד ובבית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד.
ביוגרפיה > תחילת דרכו הפוליטית

בשנות ה-90 של המאה ה-20 התמחה סטיין בלשכתו של דן בלו, חבר בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית. במקביל ללימודי המשפטים שלו עבד ב"איחוד האשראי העצמי" ובמרכז התמיכה למיעוטים בקרוליינה הצפונית. לאחר שניהל את מסע הבחירות המוצלח של ג'ון אדוארדס לסנאט של ארצות הברית בבחירות 1998, מונה לראש הסגל של אדוארדס מינואר 1999 עד דצמבר 2000. על פי פקיד בלשכתו של אדוארדס בשם אנדרו יאנג, רעייתו של ג'ון, אליזבת אדוארדס, הניאה את בעלה מלהאריך את תפקידו של סטיין כראש הסגל לאחר שמנע ממנה גישה למידע בהוראתו של ג'ון עצמו.
בשנת 2001 החליט רוי קופר, אז התובע הכללי של קרוליינה הצפונית, למנות את סטיין לסגן התובע הכללי לענייני הגנת הצרכן. סטיין מילא תפקיד זה עד שנבחר לסנאט של קרוליינה הצפונית בשנת 2008. בשנים 2012–2016 היה יועץ שאינו שותף או חבר במשרד עורכי הדין האזורי "Smith Moore Leatherwood LLP".
ב-2008 נבחר סטיין לסנאט של קרוליינה הצפונית כנציג מחוז הבחירה ה-16 הכולל בשטחו את מחוז וייק שבו עיר הבירה ראלי. לאחר שנבחר מחדש בבחירות 2010, התמנה למצליף סיעת המיעוט בידי חבריו לסיעה הדמוקרטית בסנאט המדינתי. בסנאט פעל סטיין להרחבת מסד נתוני ה-DNA של קרוליינה הצפונית, איסור על סייבר-סטוקינג, הארכה והרחבה של זיכוי מס מדינתי על אנרגיה מתחדשת, ושיפור הבטיחות בבתי הספר הציבוריים.
ביוגרפיה > התובע הכללי של קרוליינה הצפונית

ב-8 בנובמבר 2016 נבחר סטיין לתובע הכללי של קרוליינה הצפונית. הוא גבר על עמיתו הרפובליקני בסנאט באק ניוטון וגרף 50.27% מקולות הבוחרים, לעומת 49.73 האחוזים של ניוטון. במהלך כהונתו זכה להכרה על מנהיגותו הלאומית הדו-מפלגתית ב-2023 בידי האיגוד הלאומי של התובעים הכלליים.
כתובע הכללי פעל סטיין לצמצום עתודת המוצר של ערכות לתקיפה מינית שלא נבדקו, שכן בקרוליינה הצפונית הצטבר בפער הגדול ביותר בארצות הברית. יוזמה זו הובילה למעצר בעבירות ניסיון רצח ותקיפה בדרהאם משנת 2015, תקיפות מ-2009 ו-2010 בפאייטוויל ותקיפה מ-1993 בווינסטון סיילם.
סטיין הוביל את המאמץ הדו-מפלגתי של התובעים הכלליים במדינות ארצות הברית לנהל משא ומתן עם חברות התרופות הגדולות על מסגרת הסדר עם יצרנים, מפיצים ובתי מרחקת בעניין מגפת האופיואידים בארצות הברית בהיקף כולל של למעלה מ-50 מיליארד דולר אמריקני. חלקה של קרוליינה הצפונית בהסדר נאמד בכ-1.5 מיליארד דולר. סטיין ניהל משא ומתן על הסכם בין מחוזות קרוליינה הצפונית שהבטיח כי הרוב המכריע של הכספים יופנה לטיפול במגפה תוך השקעה במניעה, בקרת נזקים, טיפול רפואי והשקעה בהחלמה. בית הספר לבריאות של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס הכיר ביוזמה זו כ"אחת הטובות בארצות הברית".
בשנת 2018 הגיש סטיין תסקיר משפטי לבית המשפט העליון של ארצות הברית בעדו של חוק הגנת הפרטיות. בשנת 2019 היה לתובע הכללי הראשון בארצות הברית שתבע את יצרנית הסיגריות האלקטרוניות "Juul" בגין שיווק לא חוקי לקיטנים. סטיין יישב את התביעה עם Juul בסכום של כ-48 מיליון דולר וקבע תקנים שמדינות אחרות בארצות הברית מקיימות בעקבות זאת.
ב-21 באוגוסט 2021 הצביעה האספה הכללית של קרוליינה הצפונית על נטילת סמכותו של סטיין לייצג את הרשות המחוקקת בפני בתי המשפט הפדרליים, לאחר שמיאן לערער על החלטת בית משפט קמא לפיה חוק במדינת קרוליינה הצפונית השולל זכויות ממי שהורשע בעבירה פלילית – אינו חוקתי. סטיין גרס כי חיכה לפסק דין חלוט באורח רשמי. מנהיגי המהלך באספה הכללית טענו בתורם כי סטיין מתנהל בכוונה באיטיות כדי לאפשר לעבריינים להצביע בבחירות 2022 והשתמשו בטענות אלה כהצדקה להדחתו המידית.
ביוגרפיה > מושל קרוליינה הצפונית

ב-18 בינואר 2023 הכריז סטיין כי יתמודד לתפקיד מושל קרוליינה הצפונית בבחירות 2024. בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית גבר על ארבעה יריבים וגרף 69.60% מהקולות. סטיין זכה לתמיכתם של אישים בכירים במפלגה הדמוקרטית בהם קמלה האריס, אנדי בישיר, גבריאל גיפורדס, וס מור וג'וש שפירו. מועמד המפלגה הרפובליקנית ויריבו בבחירות הוא סגן המושל מארק רובינסון.
במשך רוב הבחירות נחשב המירוץ בין סטיין לרובינסון צמוד. עם זאת, ב-19 בספטמבר 2024 פורסמה ב-CNN כתבה השוטחת סדרה של הערות גזעניות, טרנספוביות, מיזוגניות מחשבון עלום-שם שרובינסון נחשד כבעליו ושפעל ברשת אתר פורנוגרפי בין השנים 2012-2008. מעט לאחר מכן פורסמו הערות נוספות של רובינסון בהן כינה עצמו "נאצי שחור" והביע תמיכה בעבדות. בעקבות זאת דווח כי מטה הבחירות של דונלד טראמפ הודיע לרובינסון כי הוא אינו רצוי בעצרות הבחירות של טראמפ או ג'יי. די. ואנס. הפרשה פורסמה יממה טרם המועד האחרון להסרת שם מהקלפיות בקרוליינה הצפונית, ורובינסון דחה את ההאשמות ומיאן לפרוש מהבחירות, חרף התנערות של גורמים רבים במפלגתו מהתמודדותו. בעקבות הפרשה האמירה הובלתו של סטיין והוא החל להיחשב למועמד המוביל בהחלט לנצח בבחירות.
ביום הבחירות ניצח סטיין את רובינסון בפער של למעלה מ-14%, הפעם הראשונה מאז 2004 בה דמוקרט ניצח את יריבו הרפובליקני בפער דו ספרתי בבחירות למושלות המדינה. הוא גרף 54.9% מקולות הבוחרים ונבחר למושל ה-76. ב-1 בינואר 2025 החל את כהונתו.
הערות שוליים

↑  מריסה בייקר, The fight goes on for Adam Stein, באתר The Daily Tar Heel‏, 24 בנובמבר 2015 (באנגלית)
↑  Helms takes aim at court, מתוך העיתון The News and Observer‏, 2 בדצמבר 2000 (באנגלית)
↑  2023 Annual Award Recipients Announced for Exceptional Service to the Attorney General Community, באתר האיגוד הלאומי של התובעים הכלליים, 6 בדצמבר 2023 (באנגלית)
↑  צ'לסי דונובן, Attorney General announces Survivor Act; $6 million to combat rape test kit backlog, באתר WECT‏, 29 בינואר 2019 (באנגלית)
↑  Rape Kit Test Leads to Arrest of 71-Year-Old Man in 1993 Assault, באתר WFMY‏, 18 בספטמבר 2019 (באנגלית)
↑  N.C. among four states that reach $48B settlement framework with drug companies over opioid epidemic, באתר WECT‏, 21 באוקטובר 2019 (באנגלית)
↑  North Carolina Recognized for Efforts to Combat the Opioid Crisis and Save Lives - NCDOJ, באתר מחלקת המשפטים של קרוליינה הצפונית, 28 ביוני 2023 (באנגלית)
↑  ג'וליה פרננדז, N.C. sued Juul over its impact on the meteoric rise of youth vaping. How is the state spending $40M in settlement money?, באתר North Carolina Health News‏, 12 במרץ 2024 (באנגלית)
↑  אלנה שניידר, North Carolina AG Josh Stein launches bid for governor, באתר פוליטיקו, 18 בינואר 2023 (באנגלית)
↑  המועמד הרפובליקני לתפקיד המושל בצפון קרוליינה: מכחיש השואה מארק רובינסון, באתר ynet, 6 במרץ 2024
↑   בן סמואלס, המועמד הרפובליקאי למושל צפון קרוליינה: תומך טראמפ, מכחיש שואה ומתנגד להפלות, באתר הארץ, 6 במרץ 2024
↑  סוכנויות הידיעות, "נאצי שחור": הסקנדל שמאיים על סיכויי טראמפ במדינה הרפובליקנית, באתר ynet, 21 בספטמבר 2024
↑  ג'סיקה טיילור, After New Damaging Robinson Revelations, North Carolina Governor Shifts to Likely Democrat, באתר The Cook Political Report‏, 20 בספטמבר 2024 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 5572 4209  LCCN: no2016024300  VIAF: 268145858084923021801   WorldCat (עם VIAF): 268145858084923021801 
התמונה הרשמית של סטיין בסנאט המדינתי
אלכס מלארי ג'וניור

| --- | --- |

מאלרי, 2016
 לידה:  19 בפברואר 1988 (בן 36) הפיליפינים 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלכס מלארי ג'וניור (באנגלית: .Alex Mallari Jr; נולד ב-19 בפברואר 1988) הוא שחקן קנדי ממוצא פיליפיני.
ביוגרפיה

מלארי נולד בפיליפינים, אך גדל בסקרבורו, אונטריו, קנדה. מלארי התחרה ברמה הלאומית בטאקוונדו. יש לו חגורה שחורה מדרגה שלישית. הוא היה פעמיים אלוף קנדי בטאקוונדו. עם זאת, הוא ויתר על כך כשהיה בגיל 13. לאחר מכן הוא החל לשחק כדורסל באופן מקצועי אבל פציעה מנעה ממנו לעסוק במקצוע הזה.
בזמן שלמד באוניברסיטת טורונטו, מלארי החליט להתמקד במשחק. תפקידו הראשון היה בסדרת הטלוויזיה, "חומר אפל" המבוססת על סדרת הקומיקס באותו שם. הוא שיחק בסדרה מ-2015 עד 2017, במשך שלוש עונות.
מאז הוא כיכב בכמה סרטים וסדרות טלוויזיה, בהם הסרט העלילתי של נטפליקס "פרויקט אדם", ובסדרת הטלוויזיה "ג'יני וג'ורג'יה".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Dead Genesis | מיקי |  |
| 2010 | A Dance for Grace | אלכס |  |
| 2014 | רובוקופ | סגן צעיר |  |
| 2014 | Debug | בן זוג ראשון |  |
| 2015 | Pay the Ghost | אמט |  |
| 2019 | קוד 8 | קינגסטון |  |
| 2022 | פרויקט אדם | כריסטוס |  |
| 2022 | חתונה אש! | דוג פייס |  |
| 2024 | קוד 8: חלק שני (אנ') | קינגסטון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Cold Blood | קוסול | סרט תיעודי של סדרת טלוויזיה |
| 2010–2011 | צדק אמיתי | הירו |  |
| 2011 | ניקיטה | שומר ואלדז |  |
| 2012 | סייברגדון | ווינסטון צ'אנג |  |
| 2012 | Cybergeddon Zips | ווינסטון |  |
| 2012 | מתחם LA | כריס |  |
| 2013 | Played | לוק |  |
| 2013 | היפה והחיה | בוסטמונטה מס' 2 |  |
| 2014 | הנגיף | קרלו |  |
| 2014 | Remedy | איש |  |
| 2014 | Defiance: The Lost Ones | שתיין |  |
| 2015–2017 | חומר אפל | ארבע / ריו טטסודו / ריו אישידה |  |
| 2016 | השורד המיועד | צ'יף אדוארד מרינו |  |
| 2016 | Conviction | מתי טאן |  |
| 2016 | Insomnia | קן |  |
| 2018–2019 | ציידי הצללים | הבלש גריר | 3 פרקים (עונה 3) |
| 2019 | ג'ט | טגארט |  |
| 2020 | Workin' Moms | מלקולם קודי פטריק | 12 פרקים |
| 2020 | Coroner | מאל | 3 פרקים |
| 2020 | Letterkenny | מתי | פרק 1 |
| 2020 | Transplant | להכפיש | פרק מס' 2.1 |
| 2021–2023 | ג'יני וג'ורג'יה | הבלש גבריאל קורדובה | תפקיד חוזר, 16 פרקים |
| 2023 | הדרך הביתה (אנ') | אנדי | 2 פרקים |
הערות שוליים

1 2  "Still Waters Run Deep: Interview with Dark Matter's Alex Mallari, Jr". נבדק ב-20 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Alex Mallari Jr. (Four) – Cast". נבדק ב-20 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dark Matters' Alex Mallari Jr". 27 במרץ 2016. נבדק ב-20 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "SYFY ANNOUNCES CASTING OF NEW ACQUIRED SCRIPTED SERIES DARK MATTER - NBCUniversal Media Village". NBCUniversal Media. אורכב מ-המקור ב-2014-12-18.
↑  Wahi, Sukriti. "Meet The Cast Of Netflix's 'Ginny & Georgia'". ELLE (באנגלית). נבדק ב-2021-05-06.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019115802  VIAF: 78156563589423242244   WorldCat (עם VIAF): 78156563589423242244
מרצדס-בנץ E-קלאס

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מרצדס-בנץ AG 
 מודל קודם:  מרצדס-בנץ W124, מרצדס-בנץ C-קלאס 
 מודל אחריו:  מרצדס בנץ M-קלאס 
 
תא הנוסעים (W213)
מרצדס-בנץ E-קלאס היא מכונית סלון מנהלים בגודל בינוני, אשר מיוצרת על ידי חברת מרצדס-בנץ החל משנת 1995.
ה-E קלאס החליפה את דגם ה-W124 של מרצדס אשר ייצורה הופסק ב-1996, מתחרה בעיקר בב.מ.וו סדרה 5 ובאאודי A6.
המרצדס בנץ E קלאס היא מכונית בעלת חשיבות רבה לחברת מרצדס-בנץ ומהווה אחד ממקורות ההכנסה העיקריים של החברה כאשר היא אחת מהמכוניות הנמכרות ביותר בסגמנט שלה בעולם.
גרסאות

אף על פי שייצורה החל כבר בשנת 1953 תחת שם הסדרה W120, הוכרה כמרצדס-בנץ E-קלאס באופן רשמי רק עם הצגת סדרת ה-W210 בשנת 1995.
ה-E-קלאס מיוצרת במרכבי סדאן וסטיישן, כאשר החל מהדור השלישי W212 שהוצג בשנת 2009, המכונית מיוצרת גם במרכבי קופה וקבריולה שהחליפו את דגמי ה-CLK. בנוסף, המכונית מיוצרת עם מגוון של גרסאות ומנועים כגון גרסאות הנעה אחורית והנעה כפולה, גרסאות מנועי 4, 6 ו-8 צילינדרים, מנועי בנזין ומנועי דיזל, וגרסת E63 AMG, גרסת ספורט קיצונית ל-E קלאס, בעלת מנוע 8 צילינדרים עם שני מגדשי טורבו בנפח 6.2 ליטרים אשר הספקו 518 כ"ס.
בדצמבר 2011 הציגה מרצדס-בנץ ל-E קלאס שתי גרסאות היברידיות, אחת בגרסת מנוע בנזין ואחת בגרסת מנוע דיזל.
גרסאות > דורות

(1995–2002) סדרת ה-W210
(2002–2009) סדרת ה-W211
(2009–2016) סדרת ה-W212
(2016 ואילך) סדרת ה-W213
דור ראשון W210
דור שני W211
דור שלישי W212
דור שלישי (מתיחת פנים) (W212)
דור רביעי (W213)
הערות שוליים

↑  קובי ליאני‏, E של שפיות, באתר וואלה, 29 במרץ 2009
↑  http://motocar.ifeel.co.il/test/978.aspx
↑  Mercedes-Benz E-Class sales top 1.5 million - contract hire one today
↑  ynet, מרצדס E היברידית - יוקרה ב-23.8 קילומטר לליטר, באתר ynet, 22 בדצמבר 2011
מושל דקוטה הצפונית

מושל דקוטה הצפונית (באנגלית: Governor of North Dakota) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת דקוטה הצפונית, והמפקד העליון של כוחותיה המזוינים. חוקת דקוטה הצפונית קובעת כי "הסמכויות הביצועיות נתונות למרות המושל" בפרק הראשון, סעיף שביעי, שם מצוין כי "המושל הוא ראש הרשות המבצעת של המדינה, והמושל יהא אחראי לכך שענייני המדינה ינוהלו כראוי ושחוקיה ימולאו בנאמנות".
דרישות התפקיד

על פי הסעיף החמישי של החוקה, על מנת להיבחר כמושל, למתמודד חייבת להיות זכות בחירה בדקוטה הצפונית, להיות לפחות בן שלושים שנה ביום הבחירות ולהיות תושב דקוטה הצפונית בחמש השנים שקדמו ליום הבחירות.
הבחירות

עד 1964 היה משך כהונת המושל שנתיים. החל מהבחירות שנערכו באותה שנה, הוארכה כהונת המושל לארבע שנים.
מועדי הבחירות הכלליות למשרד המושל נקבעו על ידי בית המחוקקים של דקוטה הצפונית. באופן מסורתי, מועד הבחירות הכלליות מתקיים באופן סימולטני עם הבחירות לנשיאות ארצות הברית, כאשר אלו האחרונות נערכות ביום שלישי הראשון של חודש נובמבר בשנים קבועות כל ארבע שנים (אם יום שלישי הראשון נופל על תאריך ה-1 בנובמבר תתקיימנה הבחירות ב-8 בנובמבר).
סגן המושל

על פי חוקת ארצות הברית, יש לבחור את המושל ואת סגן המושל בהצבעה משותפת או בפתק הצעה אחד. בדקוטה הצפונית, כל שם של מועמד לתפקיד המושל מופיע באותו פתק עם עמיתו למרוץ מאותה המפלגה. לא ניתן לבחור מועמד אחד לתפקיד המושל ממפלגה פוליטית אחת ומועמד שני לתפקיד סגן המושל ממפלגה פוליטית אחרת.
ביאורים

↑  סגן המושל הוא ממפלגתו של המושל, אלא אם כן צוין אחרת.
↑  הבחירות הראשונות שנערכו לתקופת כהונה של ארבע שנים.
↑  התפטר כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  חוקת דקוטה הצפונית, פרק ראשון, סעיף שביעי (באנגלית)
| מושלי מדינות ארצות הברית ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| מושלי מדינות ארצות הברית | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • וושינגטון • ויומינג •  ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |  |
| ראו גם | נשיא ארצות הברית • זכויות המדינות בארצות הברית |  |
איצ'ו אביטל

| --- | --- |

איצ'ו אביטל בסרטו של איתן גרין, "אזרח אמריקאי", 1992
 לידה:  20 במאי 1960 (בן 64) ירושלים 
 שם לידה:  יצחק אביטל 
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
איצ'ו אביטל (מימין) וח'ליפה נאטור (משמאל) בהצגה "יוליסס על בקבוקים", מאת גלעד עברון, בבימויה של אופירה הניג, תיאטרון חיפה, 2011
יצחק (איצ'ו) אביטל (נולד ב-20 במאי 1960) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון ישראלי.
חיים אישיים

נשוי לאיימי אביטל. לזוג בן ובת. בתו היא כוכבת הרשת אמה אביטל.
תפקידים בקולנוע

| סרט | במאי | תפקיד | שנה | מידע נוסף |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קאפו בירושלים | אורי ברבש | וייסמן | 2016 |  |
| גאליס - המסע לאסטרה | עודד רז | טיטו | 2014 |  |
| הנותנת | הגר בן-אשר | רמי | 2011 |  |
| וביום השלישי | משה איבגי | שלומי | 2011 |  |
| ציון ואחיו | ערן מירב |  | 2011 |  |
| כבוד | חיים בוזגלו | פחימה | 2010 |  |
| כאבי גדילה (סרט קצר) | דנה בלנקשטיין מבית הספר סם שפיגל |  | 2009 |  |
| הארץ הקדושה | איתן גורלין | בר פטרון | 2001 | הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל סאנדנס |
| Queenie in Love | עמוס קולק |  | 2001 |  |
| הבולשת חוקרת | מרק רוזנבאום | אברמוב | 2000 |  |
| מסוכנת | שמי זרחין | שוטר ב' | 1998 |  |
| לילסדה | שמי זרחין | אלחנן | 1995 |  |
| אחרי החגים | אמנון רובינשטיין |  | 1994 |  |
| גולם במעגל | ענר פרמינגר | אורי רוזס | 1993 | היה מועמד לפרס אופיר לשחקן המשנה |
| אזרח אמריקאי | איתן גרין | יואל לוי | 1992 | זוכה פרס השחקן המצטיין בתא המבקרים של פסטיבל חיפה. והיה מועמד לפרס אופיר לשחקן הראשי |
| ריקוד על החוף | שמואל בנית |  | 1992 |  |
| בתיה מתחתנת (סרט קצר) | דודי ברגמן |  | 1986 | הסרט זכה בקטגוריית סרטים קצרים בפסטיבל ירושלים |
| חימו מלך ירושלים | עמוס גוטמן | יורם | 1987 |  |
תפקידים בטלוויזיה

| סדרה/תוכנית | ערוץ | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קופה ראשית | כאן 11 | אורן שקדי | מנחם | 2018 |
| מתים לרגע | HOT3 | יואב פז | השוטר אפי | 2014 |
| החממה | ערוץ ניקלודיאון | רועי פלורנטין | ראש סוכנות החלל הישראלית | דצמבר 2012 - מאי 2013 |
| נשואים פלוס | ערוץ 10 | עופר ויצמן | תפקיד אורח | מאי 2012 |
| תא גורדין | yes | דני סירקין | האלוף גדעון רם | 2012 |
| הכבוד של מרציאנו | ערוץ 10 | חיים בוזגלו | פחימה | 2011 |
| תיכון השיר שלנו | yes stars ישראלי ב-yes | שירלי שטרן | בני, אבא של נועה | 2009 |
| מסכים | yes ישראלי | סיון ארבל | עוזי דנון | 2009 |
| מה קורה? (דרמת טלוויזיה) |  | איתן צור |  | 2004 |
| הבורגנים | ערוץ 2 (קשת) ובYes ובהוט 3 | איתן צור | תפקיד אורח של עמוס | 2000 |
| בלש בירושלים | מיני-סדרת טלוויזיה בערוץ 2 | אורי רוזנווקס | דני | 1998 |
| אש זרה, דרמת טלוויזיה (50 דקות) | ערוץ 2, קשת | עמליה מרגולין |  | 1996 |
| איץ ומיץ (תוכנית ילדים) | ערוץ 2, קשת |  |  | 1997 |
| החברים של שוש (סדרת ילדים) | ערוץ 1 |  |  | 1996 |
| סיטון | ערוץ 1 | אורי ברבש | ניצן אדרי | 1995 |
| זהו זה! | הטלוויזיה החינוכית |  | גלגלי צדק: אריק | 1989 |
| כללי המשחק | הטלוויזיה החינוכית | יצחק שאולי |  |  |