stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עבדו דאע'ר

| --- | --- |

 לידה:  1936 טנטא, מצרים 
 פטירה:  10 במאי 2021 (בגיל 85 בערך) הליופוליס, מצרים 
 מוקד פעילות:  ממלכת מצרים, הרפובליקה הערבית המאוחדת, רפובליקת מצרים, מצרים 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  ערבית 
 כלי נגינה:  כינור, עוד 
 
עבדו דאע'ר (בערבית: عبده داغر; 1936 – 10 במאי 2021) היה כנר מצרי, חלוצי בסגנונו. הוא זכה לפרסום עולמי כשפיתח תוכנית לימודים להוראת מוזיקה מזרחית באוניברסיטאות.
ביוגרפיה

דאע'ר נולד למשפחה של יצרני עוד, אך בגיל עשר נחשף לנגינתו של הכנר היהודי-סובייטי דוד אויסטרך ובחר להתמחות בנגינה בכלי זה.
יחד עם עבד אל-חלים נואירה (ער') ואחמד שפיק אבו עוף (ער') הקים ב-1967 את אנסמבל המוזיקה הערבית (ער').
הוא מת ב-10 במאי 2021, בבית החולים הליופוליס ברובע הליופוליס בקהיר, בגיל 85.
עבדו דיוף

עבדו דיוף (בצרפתית: Abdou Diouf; נולד ב־7 בספטמבר 1935) היה נשיא סנגל השני, בין השנים 1981–2000, מטעם המפלגה הסוציאליסטית של סנגל.
חייו

דיוף התחנך בעיר סן-לואי שבסנגל, ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת דקר, כמו גם בסורבון שבפריז, שם סיים את לימודיו ב־1959.
במהלך שנות השישים צבר דיוף כוח פוליטי, כשכיהן במספר עמדות כוח בממשלתו של לאופולד סנגור. בשנת 1970 מינה סנגור את דיוף להיות ראש הממשלה. ב־1 בינואר 1981, התמנה דיוף להיות נשיא סנגל, לאחר פרישתו של סנגור, שכמו קודמו, כיהן כנשיא למשך שני עשורים. דיוף ניצח בבחירות של 1983 ברוב של 83.5%. בבחירות הללו הרשה דיוף ל-14 מפלגות להתמודד, במקום ארבע בלבד שהרשה קודמו בתפקיד.
בין 1982 ל-1989 קיימה סנגל איחוד רופף עם שכנתה גמביה, שנקרא סנגמביה.
ב-1986 החל דיוף לקדם את תוכניתו למלחמה בנגיף האיידס. הוא השתמש בתקשורת ובבתי הספר, כמו גם בארגונים אזרחיים ובמנהיגים הדתיים המוסלמים והנוצרים כדי להביא למודעות למחלה ולקדם מסרים של סקס בטוח. כמו כן, דרש למסד את הזנות במדינה. התוצאה של כך הייתה שבזמן שהנגיף התפשט ברחבי אפריקה, אחוז חולי האיידס בסנגל עמד על פחות מ-2% מכלל האוכלוסייה במדינה.
בבחירות של 1988 ניצח דיוף ברוב של 72.3% וב־1993 ברוב של 58%. בבחירות של שנת 2000 אומנם השיג יותר קולות מיריבו הוותיק עבדוליי ואד (41.3% מול 30.1%), אך לא קיבל די קולות כדי להיבחר בסיבוב יחיד, ובסיבוב השני, שהתקיים ב־19 במרץ 2000, ניצח ואד עם 58.5% מהקולות מול 41.5% לדיוף.
ההפסד של דיוף, לאחר 19 שנות כהונה ולאחר שמפלגתו שלטה בסנגל בכל 40 שנות קיומה עד אז, לא גרם לזעזוע שלטוני ודיוף קיבל את תוצאות הבחירות ללא כל התנגדות. ואד אף אמר, בעת כניסתו לתפקיד, כי מגיע לדיוף פרס נובל על כך שהצליח להעביר שלוש מערכות בחירות במדינה ללא אלימות.
לאחר הנשיאות, דיוף המשיך להיות פעיל בארגונים בינלאומיים. בשנים 2003–2014 שימש דיוף כמזכיר הכללי של הארגון הבינלאומי לפרנקופוניה, ארגון בינלאומי של מדינות דוברות צרפתית.
פאלאס (בן פנדיון)

ערך זה עוסק בדמות מהמיתולוגיה היוונית, בנו של פנדיון. אם התכוונתם לפירוש אחר, ראו .
| --- | --- |
 תרבות:  מיתולוגיה יוונית 
 אב:  פנדיון 
 אחים:  איגאוס, ניסוס, ליקוס 
 צאצאים:  Pallantides, Butes, אריקיה, Clytus 
 
פאלאס במיתולוגיה היוונית היה אחד מארבעת בניו של המלך הגולה פנדיון. לאחר מותו של פנדיון, פאלאס ואחיו אייגאוס, ניסוס וליקוס תפסו את השלטון באתונה, וסילקו את מטיון, אשר הדיח את פנדיון מכס המלכות. הם חילקו את השלטון בין ארבעתם, אם כי רק אייגאוס נהיה למלך.
מאוחר יותר, לאחר מותו של אייגאוס, פאלאס ניסה לקחת את כס המלוכה מתסאוס, יורש העצר החוקי, אולם נכשל ונהרג על ידי אחיינו, תסאוס, וכך גם חמישים ילדיו.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פאלאדה (אסטרואיד)

|  כוכב האם |
| --- | --- |
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  אסטרואיד
 קטגוריה:  חגורת האסטרואידים 
 מיקום:  חגורת האסטרואידים
 שמות חלופיים:  1994 RR11‏; 1985 TH‏; 1998 MY30
 תאריך גילוי:  2 בספטמבר 1994
 מגלה:  פריימוט בורנגן
 על שם:  הנס פאלאדה 
 מקום גילוי:  מצפה קרל שוורצשילד 
 מאפיינים מסלוליים
 אפואפסיד:  ‎4.77069×108‎ ק"מ (3.189012 AU)
 פריאפסיד:  ‎3.4158×108‎ ק"מ (2.283323 AU)
 ציר חצי-ראשי:  2.7358918 יחידה אסטרונומית, 2.738178018621582±0.0000000018478 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  0.165503
 זמן הקפה:  4.53 שנים   1,653.150833 ימים
 נטיית מסלול:  7.633993°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  4.523±0.177 קילומטר
 זמן סיבוב עצמי:  38.2117 שעה
 אלבדו:  0.217 
 בהירות מוחלטת:  13.8
 
פאלאדה (באנגלית: Fallada. שם מלא: 14025 פאלאדה; שמות חלופיים: 1994 RR11‏; 1985 TH‏; 1998 MY30) הוא אסטרואיד שממוקם בחגורת האסטרואידים.
הוא התגלה ב-2 בספטמבר 1994, בידי האסטרונום הגרמני פריימוט בורנגן (אנ') במצפה קרל שוורצשילד (אנ') בטוטנבורג (אנ') שבמזרח תורינגיה, גרמניה.
האסטרואיד נקרא על שם הסופר הגרמני הנס פאלאדה.
סכר מוסול

| --- | --- |
סכר מוסול
סכר מוסול
 מיקום:  עיראק עיראק, מחוז נינוה, כ-50 ק"מ צפונית-מערבית לעיר מוסול
 סוג:  סכר סוללה (מסוג earth fill dam)
 סוכר את:  נהר חידקל
 יוצר את:  אגם סכר מוסול
 אורך:  3,650 מטרים
 רוחב בבסיס:  700 מטרים
 גובה:  113 מטרים
 נפח סכר:  (בעיקר אדמה ובטון) כ-37,700,000 מ"ק
 מברצים:  2
 ייצור חשמל:  מוסול 1 – 4 x ‏187.5   מוסול 2 – 4 x ‏15.5   מוסול 3 – 2 x ‏120  סה"כ 1,052 מגה-ואט
 תקופת הבנייה:  1980–1986 (כ־6 שנים)
 שטח אגם:  380 קמ"ר
 נפח אגם:  11.11 קמ"ק
 מפעיל:  משרד משאבי המים
 קואורדינטות:  36°37′49″N 42°49′23″E﻿ / ﻿36.63028°N 42.82306°E﻿ / 36.63028; 42.82306
  (למפת עיראק מוגדלת) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. סכר מוסול(למפת עיראק רגילה) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. סכר מוסול
צילום אוויר של סכר מוסול, תחנת כוח הידרואלקטרית ואגם סכר מוסול (بحيرة سد الموصل)
תחנת כוח הידרואלקטרית עם 4 מכלי איזון (Surge tanks) ברקע
מברץ מגלש
סכר מוסול ומיקומם של מברץ ראשי ומברץ חרום
סכר מוסול (בערבית: سد الموصل; תעתיק מדויק: סד אלמוצל; בכורדית: Bêndawi Mûsil. שמו הקודם – "סכר סדאם" سد صدام) הוא הסכר הגדול בעיראק (במחוז נינוה) שהוקם על נהר החידקל, כ-50 ק"מ צפונית-מערבית לעיר מוסול, כ-100 ק"מ דרום-מזרחה לעיר הטורקית ג'יזרֶה וכ-450 ק"מ צפונית-מערבית לעיר הבירה בגדאד. הסכר מדורג כרביעי בגודלו במזרח התיכון.
הקמת סכר מוסול

סכר מוסול נבנה בין השנים 1986-1980 במטרה לחזק את משטרו של סדאם חוסיין בשנות מלחמת איראן–עיראק ולקדם מאמצי ערביזציה בצפון עיראק. הסכר תוכנן כסכר רב-תכליתי: אספקת מים, השקיה, שליטה בעוצמת שיטפונות וייצור חשמל.
מאפייני הסכר > הסכר

אורכו של סכר מוסול הוא 3,650 מטרים, רוחבו בבסיסו שמתחת למים 700 מטרים, גובהו – 113 מטרים. הסכר מכיל כ-37.7 מיליון מ"ק של חומר (בעיקר אדמה ובטון). כמות המים המקסימלית שיכולה לעבור דרך הסכר בשנייה אחת היא 13,000 מ"ק. דרך מברצי חירום יכולים לעבור 4,000 מ"ק לשנייה.
מאפייני הסכר > המאגר-אגם סכר מוסול

אגם סכר מוסול הוא אגם מלאכותי שנוצר מצפון לסכר ומשתרע לאורך כ-45 ק"מ. רוחבו במקום הרחב ביותר הוא 14 ק"מ ובמקום הצר ביותר – 2 ק"מ. שטח פניו הוא 380 קמ"ר ותכולתו 11.11 קמ"ק (קילומטר מעוקב). האגם הוא מקור עיקרי של אספקת מי השתייה בעיראק שמספק מים למוסול, לבגדאד ולערים אחרות.
מאפייני הסכר > תחנת הכוח

תחנת כוח הידרואלקטרית העיקרית כוללת 4 מחוללים (גנרטורים)-טורבינה מסוג "פרנסיס" (Francis turbine), שהספקו של כל אחד מהם הוא 187.5 מגה ואט ובסך הכול 750 מגה ואט.
כיבוש הסכר על ידי המדינה האסלאמית

ב-7 באוגוסט 2014 כבשו לוחמים סונים מארגון המדינה האסלאמית מידי לוחמים כורדים (הפשמרגה) את סכר מוסול, כחודשיים אחרי השתלטותם על העיר מוסול.
ב-17 באוגוסט 2014 השתלטו לוחמים כורדים וצבא עיראק בסיוע אווירי של ארצות הברית בחזרה על הסכר.
בחודש ספטמבר 2015 פורסם דו"ח מומחים המתריע כי בבסיס הסוללה המרכזית של הסכר התגלו שקעים בקרקע, ואלה הובילו להרחבתם של סדקים בחומות הסוללה. המומחים הביעו את חששם כי הסכר עומד על סף קריסה, שבעקבותיה ישטוף האגם המלאכותי הענק שנקווה מצפון לו את כל הנקרה בדרכו. פריצה כזו תוביל להצפת העיר מוסול על 2.8 מיליון תושביה ועלולה להציף את בגדאד, 400 ק"מ דרומה, במים בגובה ארבעה מטרים.
ראו גם

סכר סאמרא (سد سامَرّاء) (אנ')
סכר כות (سدة الكوت) (אנ')
סכר באדוש (سد بادوش) (אנ')
הערות שוליים

1 2  جمهورية العراق, وزارة الموارد المائية, سد الموصل
↑  Mosul dam: A life source in northern Iraq, Arab News online, 18 August 2014
↑  Issa E. Issa, Nadhir Al-Ansari, Govand Sherwany, Sven Knutsson, "Sedimentation Processes and Useful Life of Mosul Dam Reservoir, Iraq", Engineering, 5, 2013, p. 780
↑  M. F. O. Khattab & B. J. Merkel, Distribution of heterotrophic bacteria and water quality parameters of Mosul Dam Lake, Northern Iraq, via Transactions of the Wessex Institute
↑   הכוחות הכורדיים בעיראק: השתלטנו מחדש על סכר מוסול, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2014.
↑  מלחמה וסביבה: סכנת קריסתו של סכר מוסול
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007396298605171  LCCN: sh2016001357  VIAF: 1466149844992902960004   WorldCat (עם VIAF): 1466149844992902960004
סטרונציום

סטרונציום (באנגלית: Strontium) הוא יסוד כימי ממשפחת המתכות האלקליות-עפרוריות שסמלו הכימי Sr ומספרו האטומי 38. היסוד מגיב מאוד בתהליכים כימיים. האיזוטופ Sr‏90 קיים בנשורת רדיואקטיבית.
תכונות

סטרונציום הוא מתכת צהבהבה ופעילה מאוד מבחינה כימית. הוא מגיב באוויר ולכן לא נמצא בטבע בצורתו החופשית, אלא בצורת מינרלים כמו סטרונטיאניט וסלסטיט. סטרונציום רך יותר מסידן. כאשר הוא בא במגע עם מים, הוא מגיב ויוצר סטרונציום הידרוקסיד (Sr(OH)2) וגז מימן. בבעירתו באוויר הוא יוצר תחמוצת סטרונציום (SrO) ובטמפרטורה שמעל 380 מעלות צלזיוס נוצר אף סטרונציום חנקני (Sr3N2).
שימושים

השימוש העיקרי בסטרונציום הוא בתור צבע בטלוויזיות CRT. שימושים נוספים:
ייצור מגנטים וזיקוק אבץ.
ל-SrTiO3 מקדם שבירה גבוה ולכן משתמשים בו במגוון יישומים באופטיקה.
לעיתים נדירות SrTiO3 משמש בתור יהלום מלאכותי.
לזיקוקים סטרונציום מעניק צבע אדום.
SrCl2 נמצא במשחות שיניים לשיניים רגישות.
בגנרטורים תרמואלקטריים ל-90Sr שימוש כדלק גרעיני. הוא מפיק 0.46 ואט לגרם, בערך 15% פחות מ-238Pu שהוא הדלק הגרעיני הנפוץ ביותר.
נמצא שסטרונציום יכול ליצור תרכובות עם פולרין שנוסחתן Sr(x)C60 (כאשר x הוא משתנה). בזכות תכונותיהן החשמליות המיוחדות, מדענים מקווים שבעתיד יוכלו לשמש בתור מוליך על בטמפרטורות גבוהות.
תיארוך בעזרת יחס האיזוטופים של שרידי חומר אורגני בתוך מסלע
היסטוריה

ב-1790 אדייר קרואופורד (Adair Crawford) זיהה את המינרל סטרונטיאניט בתור צורה שונה למינרל בריום וקרא לו על שם העיר הסקוטית "סטרונטיאן". סטרונציום בודד לראשונה על ידי סר האמפרי דייווי (Sir Humphry Davy) ב-1808 בעזרת אלקטרוליזה.
צורה בטבע

סטרונציום מהווה בטבע כ-0.034% מהסלעים הוולקנים, בעיקר בצורת SrSO4 וSrCO3. ניתן להכין סטרונציום מתכתי באלקטרוליזת סטרונציום כלורי (SrCl2) ואשלגן כלורי (KCl).
שיטה אחרת הוא לחזר SrO בנוכחות אלומיניום בוואקום בטמפרטורה גבוהה כך:
3SrO(s)+2Al(s)\rightarrow 3Sr(g)+Al_{2}O_{3}(s)
לאחר עיבוי האדים מתקבל סטרונציום ברמת טיהור גבוהה למדי.
אמצעי זהירות

סטרונציום טהור מתלקח באוויר בצורה ספונטנית ולכן נחשב כחומר מסוכן.
תפקיד ביולוגי

גוף האדם מתייחס אל סטרונציום כאל סידן עקב הדמיון בתכונות הכימיות. צורות יציבות של סטרונציום לא מהוות סכנה, אך 90Sr הרדיואקטיבי יכול לגרום למספר פגיעות בעצמות (כולל סרטן).
במחקר שבו נתנו סם נסיוני (שילוב סטרונציום עם חומצה רנלית) למדגם אנשים, מצאו קשר בין סטרונציום לצפיפות העצמות. צפיפות העצם אצל נשים שקיבלו את הסם הניסיוני גדלה ב-6.8%. לשם השוואה צפיפות העצם אצל נשים שקיבלו פלאצבו גדלה ב-1.3%. שילוב זה מגדיל את צפיפות העצם מכיוון שחומצה רנלית מתמוססת בעצם ומאפשרת לסטרונציום לבנותה מחדש.
בנוסף לכך, כמויות זעירות של סטרונציום נמצאו בצמחים, אך לא הוכח שהוא חיוני להתפתחותם. ברפואה, למספר תרכובות סטרונציום תפקיד כתרופות נגד טטנוס ונגד דלקת עור.
פאלאלוטומטיקה

| --- | --- |

 כתובת:  Piazzale dello Sport, I-00144 Roma 
 מיקום:  איטליה רומא, איטליה
 קואורדינטות:  41°49′31″N 12°28′00″E﻿ / ﻿41.825337°N 12.46657°E﻿ / 41.825337; 12.46657
 אבן יסוד:  1956
 תקופת הפעילות:  1960–הווה (כ־64 שנים)
 שופץ:  2003
 בעלים:  Ente EUR Spa
 מפעיל:  Ingg. Nervi & Bartoli
 אדריכל:  מרסלו פיאצ'נטיני 
 קבוצות:  פלקנסטרו וירטוס רומא (1983-1999, היום-2003)
 מושבים:  כדורסל 11,200
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומא מוגדלת) פאלאלוטומטיקה(למפת רומא רגילה) פאלאלוטומטיקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פאלאלוטומטיקה (באיטלקית: PalaLottomatica), או בשמו הקודם Palazzo dello Sport, הוא אולם ספורט רב תכליתי השוכן בבירת איטליה, רומא. האולם נבנה לקראת אירוח משחקי הכדורסל באולימפיאדה שנערכה  בעיר ב-1960. ב-2003 נחנך האולם מחדש לאחר שעבר שיפוץ והרחבה וכיום הוא מוכר בשל מבנהו הארכיטקטוני הייחודי. תכולת האולם עומדת על 12,200 מקומות ישיבה.
האולם משמש מזה שנים רבות כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורסל האיטלקית פלקנסטרו וירטוס רומא, ומעת לעת מתקיימים באולם מופעי מוזיקה.
מראה האולם מבפנים
סכר טריניטי

| --- | --- |

סכר טריניטי 2004
 מיקום:  מחוז טריניטי, קליפורניה, ארצות הברית
 סוג:  סכר סוללה
 סוכר את:  הנהר טריניטי
 יוצר את:  אגם טריניטי (אנ')
 אורך:  750 מטרים
 גובה:  164 מטרים
 מברצים:  2
 ייצור חשמל:  140 מגה-ואט
 תקופת הבנייה:  1957–1962 (כ־5 שנים)
 שטח אגם:  71.72 קמ"ר
 נפח אגם:  3.02 קמ"ק
 קואורדינטות:  40°48′04″N 122°45′48″W﻿ / ﻿40.801111°N 122.763333°W﻿ / 40.801111; -122.763333
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סכר טריניטי(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סכר טריניטי(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטסכר טריניטי(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטסכר טריניטי
סכר טריניטי (באנגלית: Trinity Dam) הוא סכר עפר וסלעים על הנהר טריניטי, כ-11 קילומטרים צפונית-מזרחית לוויברוויל (אנ'), במחוז טריניטי בצפון-מערב מדינת קליפורניה בארצות הברית. הסכר הושלם בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 כחלק ממיזם העמק המרכזי הפדרלי לאספקת מי השקיה לעמק סן חואקין (אנ') הצחיח.
גובהו של סכר טריניטי 164 מטרים, והוא יוצר את אגם טריניטי (אנ') – מאגר המים השלישי בגודלו בקליפורניה, עם קיבולת של יותר מ-3 קילומטרים מעוקבים. הסכר כולל תחנת כוח הידרואלקטרית, ומספק גם בקרת שיטפונות (אנ') לאגני הנהרות טריניטי וקלאמת.
במורד הזרם מהסכר נמצא אגם לואיסטון (אנ'), שנוצר על ידי סכר שני, המפנה מים דרך מנהרה באורך 17.2 קילומטרים לעמק סקרמנטו.
רקע

בתגובה לשפל הגדול ולתנאי הבצורת בקליפורניה בתחילת המאה ה-20, העביר הקונגרס של ארצות הברית את חוק הנהרות והנמלים (אנ') משנת 1935, שאישר את מיזם העמק המרכזי (בראשי תיבות CVP) - מערכת של סכרים ותעלות שנועדה להבטיח אספקה יציבה של מי השקיה לעמק המרכזי של קליפורניה. בין עבודות המיזם הייתה הצעה משנת 1942 להפנות מים מנהר הטריניטי בצפון-מערב קליפורניה כדי להגדיל את אספקת המים באזור השירות CVP, המכונה חטיבת נהר הטריניטי (Trinity River Division). עם זאת, מדינת קליפורניה ביטלה את מיזם הנהר טריניטי מה-CVP ב-1945.
שש שנים מאוחר יותר החייתה לשכת הטיוב של ארצות הברית (USBR), שהייתה אחראית על הבנייה והתפעול של רוב מתקני ה-CVP, מחדש את החטיבה, שכללה מערכת של ארבעה סכרים ושתי מנהרות כדי ללכוד ולאגור את מי הנהר טריניטי. ולהעביר אותם לנהר סקרמנטו, תוך יצירת עודף נטו של חשמל הידרואלקטרי בדרך. סכר טריניטי היה אמור להיות מבנה האחסון העיקרי של החטיבה, שיספק זרימה יציבה אל סכר לואיסטון, נקודת ההטיה של מימי הנהר טריניטי לתוך העמק המרכזי.
בנייה

הבנייה של סכר טריניטי החלה ב-4 ביוני 1956 עם חפירה מקדימה והנהר הוסט מסביב לאתר הסכר ב-8 ביולי 1957. העבודה השתבשה בסוף 1957 כאשר היה שיטפון בנהר שהוציא מפעולה את סכר העצירה שהגן על אתר הבנייה. עם זאת, העובדים הצליחו לפנות מחדש את אזור אתר הסכר עד קיץ 1958, וההפסקה גם אפשרה להם זמן לדפן את מנהרת ההטיה בבטון.
הצבת הסלעים על המבנה הראשי החלה כבר בשנת 1957, אך רק בשנת 1959 שולב מסוע באורך 3,400 מטרים, שאיפשר הובלה מהירה בהרבה של המילוי לאתר הסכר. מנהרת המברץ הושלמה באוקטובר 1959 והסוללה של הסכר הושלמה בסוף 1960. בניית תחנת הכוח של הסכר, לעומת זאת, הסתיימה רק בדצמבר 1963. סכר טריניטי היה סכר מילוי העפר הגבוה בעולם עד שסכר אורוויל, גם הוא בקליפורניה, האפיל עליו בשנת 1968. האחרון הוא עדיין הסכר הגבוה ביותר בארצות הברית.
כשהמאגר התמלא, הוא הטביע את העיירות של החלוצים שהגיעו לקליפורניה במאה ה-19: טריניטי סנטר (Trinity Center), סטרינגטאון (Stringtown) ומיינרסוויל (Minersville) וכן חלקים מנתיב הדיליז'נסים ההיסטורי בצפון קליפורניה. המאגר נקרא במקור "אגם קלייר אנגל" (Clair Engle Lake) על שם קלייר אנגל (אנ'), פוליטיקאי שהיה סנאטור בסנאט של ארצות הברית ותומך מרכזי ב-CVP. השם הזה לא היה פופולרי בקרב תושבים מקומיים, שרבים מהם צפו בבתיהם מוצפים במים העולים. ב-1995 שונה שמו לאגם טריניטי.
מפרט

סכר טריניטי הוא סכר סוללה הבנוי אדמה וסלעים המורכב בעיקר מחצץ נהר וסלע מקומי, המתנשא לגובה של 164 מטרים מיסודותיו ו-130 מטרים מעל אפיק הנהר. אורך ראש הסכר הוא 750 מטרים והוא בגובה 730 מטרים מעל גובה פני הים. שחרור מים נשלט על ידי שלושה סטים שונים של שערים. לסכר יש קיבולת פליטה של 680 מטרים מעוקבים בשנייה, ולמברץ השירות, בעיצוב פעמון, יש קיבולת של 630 מטרים מעוקבים בשנייה של מים. למברץ העזר של הסכר יש קיבולת של 64 מטרים מעוקבים בשנייה.
הקיבולת של אגם טריניטי היא עד 3,019,130,000 מטרים מעוקבים והוא משתרע על 71,720 דונם של מים. בתחנת הכוח טריניטי, הממוקמת בבסיס הסכר, פועלות שתי טורבינות פרנסיס בעלות הספק של 140 מגה ואט (MW) ביחד, משודרגות מהספק המקורי של 100 מגה ואט. תחנת הכוח מייצרת בממוצע 358.97 מיליון קילוואט שעות (קוט"ש) והיא בעלת מקדם קיבולת נמוך, כלומר שהיא פועלת בעיקר בתגובה לביקוש גבוה לחשמל.
מדגרת אלתית

סכר טריניטי מהווה מחסום בלתי עביר לנדידה של אלתית בנהר טריניטי, אך יחד עם מתקני הטיה אחרים היו לו השפעות שליליות גם על בית הגידול של האלתית בחלקים התחתונים של הנהר. בתוך עשר שנים מהשלמת הסכר, יותר משלושה רבעים ממי הנהר טריניטי הופנו לעמק המרכזי של קליפורניה מדי שנה, והזרימה המועטה שנותרה בנהר הייתה חמימה, רדודה ופחות מתאימה לרבייה של אלתית. בנוסף, הסכר מונע את השיטפונות השנתיים והמשקעים של הנהר טריניטי, מה שמוביל לירידת באיכות של מצעי החצץ בקרקעית הנחל החיוניים לבית הגידול של האלתית.
בתגובה לירידה באוכלוסיות האלתית הקימה לשכת הטיוב של ארצות הברית את מדגרת הדגים של הנהר טריניטי. המדגרה מופעלת על ידי מחלקת הדגה וחיות הבר של קליפורניה (אנ') ויש לה קיבולת של 40 מיליון ביצים. בשנת 1992 עבר בקונגרס חוק שיפור מיזם העמק המרכזי (Central Valley Project Improvement Act), שקבע שחרור שנתי מינימלי של 420,000,000 מטרים מעוקבים לנהר הטריניטי התחתון.
כמו כן, במורד הזרם מסכר טריניטי, נמצא סכר לואיסטון שממנו המים מוטים לצרכני מים אחרים ברחבי המדינה. עובדה זו חשובה כי נדרשת הפעלה של שני הסכרים רק כדי להעביר מים מהמאגר לצרכנים שדורשים מים לשימושים חקלאיים או עירוניים.
פעילויות נופש

עם 233 קילומטרים של קו חוף, אגם טריניטי הוא יעד קיץ פופולרי עבור תושבי צפון קליפורניה. מאז 1965, האגם הוא חלק מיחידת טריניטי של אזור הנופש הלאומי ויסקיטאון-שאסטה-טריניטי (אנ'). הפיתוח באגם כולל רמפות להורדת סירות ומרינות, שרובן מרוכזות בזרוע סטיוארט פורק (Stuart Fork arm) בדרום-מערב וסביב עיירת הנופש טריניטי סנטר (אנ') בסמוך לקצה הצפוני של המאגר.
הערות שוליים

↑  "Central Valley Project". U.S. Bureau of Reclamation. 2011-04-21.
1 2 3 4 5  Stene, Eric A. (1996). "Trinity Division: Central Valley Project". U.S. Bureau of Reclamation. אורכב מ-המקור ב-2013-02-22.
↑  "Oroville". California State Water Project. California Department of Water Resources. 2009-06-17.
↑  Jones, Carolyn (2011-09-12). "Anger lingers over towns flooded by Trinity Dam". San Francisco Chronicle.
↑  "Designation of Trinity Lake". 104th Congress, 1st Session. U.S. Government Printing Office. 1995-06-07.
1 2  Trinity Dam, Bureau of Reclamation
↑  Trinity Powerplant, Bureau of Reclamation
↑  Background
↑  Aaron J. Douglas; Jonathan G. Taylor. "The Economic Value of Trinity River Water" (PDF).
1 2  Trinity Unit
מבט כללי על מתחם סכר טריניטי המציג את המברץ משמאל ותחנת הכוח במרכז מימין
עונת 2003/2004 ביורוליג

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  6 בנובמבר 2003 
 תאריך סיום:  1 במאי 2004 
 מספר משתתפות:  24 
 מארחת:  היכל נוקיה, תל אביב (פיינל פור)
 זוכה:  ישראל מכבי תל אביב (זכייה רביעית)
 סגנית:  איטליה סקיפר בולוניה
 השחקן המצטיין:  ליטא ארווידאס סאבוניס (העונה הסדירה)  ליטא ארווידאס סאבוניס (טופ 16)  ארצות הברית אנתוני פארקר (פיינל פור) 
 מלך הסלים:  ארצות הברית לין גריר  25.1 למשחק
 מלך הריבאונדים:  ליטא ארווידאס סאבוניס  10.7 למשחק
 מלך האסיסטים:  ארצות הברית אד קוטה (אנ')  5.7 למשחק
 → 2002/20032004/2005 ←
 
עונת 2003/2004 ביורוליג הייתה העונה ה-47 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והרביעית שאורגנה על ידי חברת יורוליג בסקטבול.
המשחק הראשון התקיים ב-6 בנובמבר 2003 ותחרות הסתיימה ב-1 במאי 2004. בתחרות השתתפו 24 קבוצות.
העונה הסתיימה בזכייתה של מכבי תל אביב, זאת הייתה הזכייה הרביעית בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות

24 קבוצות החלו בעונה הסדירה, בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-3 בתים כש-5 הקבוצות הראשונות בכל בית והקבוצה בעלת המאזן הטוב ביותר במקום ה-6 עלו לשלב הטופ 16. בשלב הבא, 16 קבוצות התחרו ב-4 בתים. המנצחת של כל בית העפילה למשחקי הפיינל פור שנערכו בהיכל נוקיה בתל אביב.
העונה הסדירה > בית א'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ספרד ברצלונה | 14 | 12 | 2 | 1086 | 937 | 149 |
| 2. | קרואטיה ציבונה זאגרב | 14 | 8 | 6 | 1122 | 1101 | 21 |
| 3. | טורקיה אולקר | 14 | 8 | 6 | 1023 | 1050 | 27− |
| 4. | סלובניה אוניון אולימפיה | 14 | 6 | 8 | 1093 | 1123 | 30− |
| 5. | צרפת פו אורטז | 14 | 6 | 8 | 1141 | 1130 | 11 |
| 6. | יוון א.א.ק. אתונה | 14 | 6 | 8 | 1066 | 1099 | 33− |
| 7. | סרביה ומונטנגרו פרטיזן בלגרד | 14 | 6 | 8 | 1081 | 1078 | 3 |
| 8. | איטליה לוטומטיקה רומא | 14 | 4 | 10 | 997 | 1091 | 94− |
העונה הסדירה > בית ב'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | רוסיה צסק"א מוסקבה | 14 | 11 | 3 | 1118 | 984 | 134 |
| 2. | ישראל מכבי תל אביב | 14 | 11 | 3 | 1261 | 1169 | 92 |
| 3. | איטליה סקיפר בולוניה | 14 | 8 | 6 | 1206 | 1173 | 33 |
| 4. | איטליה מונטפסקי סיינה | 14 | 8 | 6 | 1142 | 1142 | 0 |
| 5. | יוון פנאתינייקוס | 14 | 7 | 7 | 1141 | 1113 | 28 |
| 6. | ליטא ז'לגיריס קובנה | 14 | 6 | 8 | 1083 | 1068 | 15 |
| 7. | ספרד אוניקאחה מאלגה | 14 | 4 | 10 | 1051 | 1111 | 60− |
| 8. | סלובניה קרקה נובו מסטו | 14 | 2 | 12 | 947 | 1189 | 242− |
העונה הסדירה > בית ג'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | טורקיה אפס פילזן | 14 | 10 | 4 | 1066 | 1002 | 64 |
| 2. | איטליה בנטון טרוויזו | 14 | 10 | 4 | 1185 | 1067 | 118 |
| 3. | ספרד פאמסה ולנסיה | 14 | 9 | 5 | 1149 | 1089 | 60 |
| 4. | ספרד טאו קרמיקה | 14 | 9 | 5 | 1183 | 1127 | 56 |
| 5. | יוון אולימפיאקוס | 14 | 7 | 7 | 1109 | 1108 | 1 |
| 6. | פולין שלונסק ורוצלב | 14 | 6 | 8 | 1110 | 1163 | 53− |
| 7. | גרמניה אלבה ברלין | 14 | 3 | 11 | 1075 | 1170 | 95− |
| 8. | צרפת וילרבאן | 14 | 2 | 12 | 982 | 1133 | 151− |
העונה הסדירה > דירוג הקבוצות במקום ה-6

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ליטא ז'לגיריס קובנה | 14 | 6 | 8 | 1083 | 1068 | 15 |
| 2. | יוון א.א.ק. אתונה | 14 | 6 | 8 | 1066 | 1099 | 33− |
| 3. | פולין שלונסק ורוצלב | 14 | 6 | 8 | 1110 | 1163 | 53− |
טופ 16 > בית ד'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | רוסיה צסק"א מוסקבה | 6 | 5 | 1 | 477 | 436 | 41 |
| 2. | ספרד טאו קרמיקה | 6 | 4 | 2 | 505 | 477 | 28 |
| 3. | קרואטיה ציבונה זאגרב | 6 | 2 | 4 | 422 | 449 | 27− |
| 4. | יוון אולימפיאקוס | 6 | 1 | 5 | 436 | 477 | 41− |
טופ 16 > בית ה'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | איטליה סקיפר בולוניה | 6 | 5 | 1 | 484 | 457 | 27 |
| 2. | טורקיה אפס פילזן | 6 | 4 | 2 | 427 | 390 | 37 |
| 3. | צרפת פו אורטז | 6 | 2 | 4 | 452 | 486 | 34− |
| 4. | סלובניה אוניון אולימפיה | 6 | 1 | 5 | 438 | 468 | 30− |
טופ 16 > בית ו'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | איטליה מונטפסקי סיינה | 6 | 4 | 2 | 498 | 461 | 37 |
| 2. | איטליה בנטון טרוויזו | 6 | 4 | 2 | 510 | 494 | 16 |
| 3. | ספרד ברצלונה | 6 | 2 | 4 | 445 | 452 | 7− |
| 4. | יוון פנאתינייקוס | 6 | 2 | 4 | 460 | 506 | 46− |
טופ 16 > בית ז'

|  | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ישראל מכבי תל אביב | 6 | 4 | 2 | 452 | 406 | 46 |
| 2. | ספרד פאמסה ולנסיה | 6 | 4 | 2 | 418 | 421 | 3- |
| 3. | ליטא ז'לגיריס קובנה | 6 | 3 | 3 | 520 | 507 | 13 |
| 4. | טורקיה אולקר | 6 | 1 | 5 | 449 | 505 | 56- |