stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ו ג'וינר
פרסים

ג'וינר זכתה בפרסים רבים החל מפרסים בינלאומיים יוקרתיים וכלה בפרסים בהצבעה של הקהל עבור מגזינים שונים.
| שנה | תוצאה | פרס | קטגוריה | עבור | דמות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | זכייה | ורד הזהב (Rose d'Or) | השחקנית הקומית הטובה ביותר | Swinging | תפקידים שונים |
| 2007 | Shortlisted | פרס National Television | השחקן החדש הפופולרי ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2007 | Shortlisted | פרס Inside Soap | השחקן החדש הטוב ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2007 | מועמדות | פרס TV Quick and Choice | השחקן החדש הטוב ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2008 | זכייה | פרס Digital Spy Soap | השחקנית הפופולרית ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2008 | מועמדות | פרס British Soap | השחקנית הטובה ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2008 | זכייה | פרס British Soap | ההופעה הדרמטית הטובה ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2008 | זכייה | פרס All About Soap Bubble | Best Slap יחד עם לייסי טרנר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2008 | זכייה | פרס All About Soap Bubble | Best Tearjerker | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2008 | מועמדות | פרס All About Soap Bubble | Fatal Attraction יחד עם רוברט קזינסקי | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2008 | מועמדות | פרס TV Quick and Choice | שחקנית אופרות סבון הטובה ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2008 | מועמדות | פרס TV Quick and Choice | שחקנית אופרות סבון החדשה הטובה ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2008 | Longlisted | פרס Inside Soap | השחקנית הטובה ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2008 | Shortlisted | פרס Inside Soap | ההופעה הדרמטית הטובה ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2009 | מועמדות | פרס All About Soap Bubble | I'm A Survivor | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2009 | מועמדות | פרס British Soap | השחקנית הטובה ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2009 | מועמדות | פרס TV Now | כוכבת אופרות הסבון האהובה ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2011 | Longlisted | פרס Inside Soap | החתונה הטובה ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2011 | מועמדות | פרס Royal Television Society North West | ההופעה הטובה ביותר בקומדיה | Candy Cabs | ג'קי |
| 2012 | מועמדות | פרס Television and Radio Industries Club | אישיות אופרת סבון | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2012 | מועמדות | פרס Shorty | השחקנית הטובה ביותר |  |  |
| 2012 | מועמדות | פרס Shorty | אתר המעריצים הטוב ביותר |  |  |
| 2012 | זכייה | פרס All About Soap | השחקנית הטובה ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2012 | זכייה | פרס | הזוג הטוב ביותר עם ג'ייק ווד | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2012 | Shortlisted | פרס British Soap | השחקנית הטובה ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2012 | זכייה | פרס British Soap | ההופעה הדרמטית הטובה ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2012 | זכייה | פרס British Soap | הזוג הטוב ביותר על המסך (עם ג'ייק ווד) | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
| 2012 | Shortlisted | פרס TV Choice | שחקנית אופרות הסבון הטובה ביותר | איסטאנדרס | טניה ברנינג |
הערות שוליים

↑  "Jo Joyner tweets her birthday".
1 2  Kilkelly, Daniel (20 במאי 2007). "'EastEnders' star Joyner turned down role". Digital Spy. נבדק ב-13 ביולי 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Digital Spy Soap Awards 2008: Jo Joyner". Digital Spy. 21 במרץ 2008. נבדק ב-13 ביולי 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kilkelly, Daniel (12 בפברואר 2012). "2012 All About Soap Awards – full nominations list". Digital Spy. Hearst Magazines. נבדק ב-4 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kilkelly, Daniel (25 במרץ 2012). "All About Soap Awards 2012: Full winners list". Digital Spy. Hearst Magazines. נבדק ב-4 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  British Soap Awards. "Winners – British Soap Awards". Britishsoapawards.tv. אורכב מ-המקור ב-2014-05-01. נבדק ב-15 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kilkelly, Daniel (22 בדצמבר 2012). "'EastEnders', Corrie, 'Hollyoaks' all win in Digital Spy's 2012 poll". Digital Spy. (Hearst Magazines UK). נבדק ב-22 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goodacre, Kate (1 במאי 2012). "'EastEnders' Jo Joyner 'to take break from soap in 2013'". Digital Spy. Hearst Magazines UK. נבדק ב-1 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kilkelly, Daniel (1 באפריל 2013). "'EastEnders': Jo Joyner announces departure from show". Digital Spy. Hearst Magazines UK. נבדק ב-1 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Joyner, Jo (15 במאי 2013). "Twitter / dollyjoyner: That's a wrap! I am officially ..." Twitter. נבדק ב-17 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  'EastEnders' star pregnant with twins – EastEnders News – Showbiz – Digital Spy
↑  EastEnders star Jo Joyner gives birth to 'miracle' twins By DAILY MAIL REPORTER 15 January 2010
↑  "Inside Soap Awards- Shortlist". Digital Spy. 20 בספטמבר 2007. נבדק ב-10 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Digital Spy Soap Awards 2008: The Winners". Digital Spy. נבדק ב-15 בספטמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The British Soap Awards 2008: The Winners". Digital Spy. 4 במאי 2008. נבדק ב-10 בספטמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Inside Soap Awards 2008 – Nominations". msntvsoapsuk.wordpress.com. 16 ביולי 2008. נבדק ב-10 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "British Soap Awards Nominations: Panel Shortlist". walfordweb.co.uk. אורכב מ-המקור ב-17 באוגוסט 2012. נבדק ב-10 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "British Soap Awards 2009: The Winners". Digital Spy. 10 במאי 2009. נבדק ב-10 בספטמבר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "In Full: Inside Soap Awards 2011 Nominees". Digital Spy. 11 ביולי 2011. נבדק ב-10 בספטמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Bumper year for RTS TV awards as MediaCity makes its mark on the north west". menmedia.co.uk. 28 בספטמבר 2011. נבדק ב-15 בספטמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "TRIC 2011 Awards Nominees". tric.org.uk. אורכב מ-המקור ב-25 בפברואר 2012. נבדק ב-15 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "All About Soap Awards 2012: Full winners list". Digital Spy. 25 במרץ 2012. נבדק ב-27 בספטמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "British Soap Awards 2012 – winners in full". Digital Spy. 29 באפריל 2012. נבדק ב-10 בספטמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "TV Choice Awards 2012 – soap nominees in full". Digital Spy. 3 ביולי 2012. נבדק ב-26 בספטמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
ג'ינגיס חאן (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:   מינכן, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 סוגה:  מוזיקת פופ, דיסקו 
 פרסים והוקרה:  Goldene Stimmgabel (1983) 
 www.dschinghis-khan.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ינגיס חאן (בגרמנית: Dschinghis Khan) היא להקת דיסקו גרמנית, שהוקמה בשנת 1979.
היסטוריה

הלהקה השתתפה באירוויזיון 1979 שהתקיים בירושלים עם השיר "Dschinghis Khan" באורך 2:54 דקות, שנכתב על ידי ברנד מנונגר והולחן על ידי ראלף זיגל. שמה של הלהקה – מקורו באותו שיר.
לאחר הופעתה באירוויזיון, הלהקה התפרסמה מאוד, ובשנות ה-80 הייתה ידועה בכל רחבי אירופה, ובעיקר בגרמניה, ברית המועצות ויפן, ואף זכו להכרה בארצות הברית. השירים שלהם היו תמיד על אישיות עבר ידועה, תרבויות ומקומות.
אף על פי שהלהקה התפרקה באמצע שנות ה-80, השירים שלה המשיכו להיות פופולריים.
בישראל נחשב הלהיט "ג'ינגיס חאן" לאחד השירים המוכרים ביותר מהתחרות האירוויזיון שלא יצגו את ישראל. והופעתה הססגונית של הלהקה בעת ביצוע השיר באירוויזיון 1979 היא מהזכורות בתחרות. כך תעיד העובדה שהשיר והמופע הנלווה אליו השתלבו בעלילת הקומדיה זוכת פרס האקדמיה הישראלית הללויה, והרקדן הראשי של הלהקה המחופש כ"ג'ינגיס חאן" אף מופיע כדמות בסרט בגילומו של השחקן הישראלי הראל נוף.
חברי הלהקה המקוריים הם:
סטיב בנדר (1946 – 2006)
וולפגנג הייצ'ל
הנרייטה סטרובל
לזלי מנדוקי
אדינה פופ
לואיס הנדריק פוטרגיטר (1951 – 1993)
הלהקה הוקמה מחדש בשנת 2005, כאשר סטפן טרק החליף את מקומו של לואיס פוטרגיטר (הרקדן הראשי בלהקה שבין היתר גילם את דמותו של "ג'ינגיס חאן") שנפטר מאיידס. הם הופיעו פעם אחת מאז החידוש, במוסקבה באצטדיון אולימפיסקי ב-17 באוקטובר 2005. כחצי שנה לאחר מכן, ב-7 במאי 2006, נפטר סטיב בנדר מסרטן.
הלהקה, שידועה כעת בשם "מורשתו של ג'ינגיס חאן", יצאה לסיבוב הופעות מחורף 2006 עד לסתיו 2007. הם תכננו גם סיבוב הופעות בגרמניה ביוני 2007, שבנוסף לו יצא גם דיסק DVD חדש. הדיסק יצא לאור לאחר 8 שנים שלא הוציאו אף דיסק.
בנוסף יצא גם אלבום "Seven Leben" המכיל 15 שירים חציים חידושים ללהיטי העבר.
דיסקוגרפיה > אלבומים

ג'ינגיס חאן (1979)
רום (1980)
ויווה (1980) – חידוש של האלבום "רום", ללא תוספות
כולנו יושבים באותה סירה (1981) – Wir sitzen alle im selben Boot
גיבורים, נוכלים והדואלמוסר (1982) – Helden, Schurken & der Dudelmoser
לחימה בשוורים (1983) – Corrida
הוא הא ג'ינגיס חאן (1993) – Huh Hah Dschinghis Khan – Ihre Grössten Erfolge
Die Großen Erfolge
Seven Leben – יצא ב-11 במאי 2007 וכולל 15 רצועות. חציו של האלבום הוא חידוש לשירים הפופולריים כמו: ג'ינגיס חאן, מוסקבה ועוד. האלבום יצא בחברת Koch Universal Music.
דיסקוגרפיה > סינגלים

(הוצאו אך ורק בגרמניה)
ג'ינגיס חאן (1979)
מוסקבה (1979)
האג'י האלף עומאר (1979)
רום (1980)
פיסטולרו (1981)
לורלי (1981)
ויר זיטזן אלה אים זלבן בוט (1981) – Wir sitzen alle im selben Boot
קאבולדרמאן (1982) – Klabautermann
דר דודלמוזר (1982) – Der Dudelmoser
הימלאיה (1983)
אולה אולה (1984)
מקסיקו (1985)
לסלי מנדוקי, מתופף העבר של הלהקה, 2016
בסיס חיל האוויר מקדיל

בסיס חיל האוויר מקדיל (באנגלית: MacDill Air Force Base) הוא בסיס צבאי פעיל של חיל האוויר של ארצות הברית, הממוקם כ-6.4 קילומטרים דרומית-דרום-מערבית למרכז העיר טמפה, פלורידה. הבסיס משמש כמפקדות ראשיות עבור פיקוד מרכז של ארצות הברית ופיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית, בנוסף משמש כבסיס האם של כנף התדלוק האווירי השישי הנמצא תחת חיל האוויר ה-18 של ארצות הברית של פיקוד התובלה של חיל האוויר.
היסטוריה

בסיס מקדיל הוקם לפני מלחמת העולם השנייה כמתקן של חיל האוויר של ארצות הברית. עם הקמת חיל האוויר האמריקני כשירות עצמאי בשנת 1947, הוא הפך לבסיס חיל האוויר מקדיל. במהלך השנים שימש הבסיס למגוון מטוסים. במהלך המלחמה, הבסיס שימש כבסיס אימונים עיקרי לטייסים אמריקאים שהשתתפו במלחמה באירופה ובאוקיינוס השקט. בשנות ה-50 וה-60, הבסיס היה בסיס מרכזי לפיקוד האווירי האסטרטגי. מפציצי B-47 היו מוצבים בבסיס, ומשם יצאו למשימות אימון והרתעה.
בתחילת שנות ה-60, הבסיס עבר להיות בסיס של פיקוד האווירי הטקטי. מטוסי הקרב F-84 היו הראשונים שהוצבו בבסיס, ולאחר מכן הוחלפו במטוסי מקדונל דאגלס F-4 פנטום המתקדמים יותר. במהלך המלחמה הקרה, מטוסי F-4 ו-F-16 שהוצבו בבסיס לקחו חלק באימונים רבים ובתרגילים משותפים עם מדינות ברית. בשנות ה-90, עם סיום המלחמה הקרה, הבסיס שינה את תפקידו והתמקד בתדלוק אווירי. כנף התדלוק האווירי השישי הוקם בבסיס, ומטוסי KC-135 הפכו למרכיב העיקרי בכנף.
כיום משמש הבסיס כמפקדה הראשית של פיקוד המרכז של ארצות הברית וכן פיקוד המבצעים המיוחדים.
יחידות

| סמל | שם היחידה | ייעוד |
| --- | --- | --- |
|  | פיקוד המרכז של ארצות הברית | אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של מחלקת ההגנה של ארצות הברית האחראי על אזור מדינות המזרח התיכון (למעט טורקיה וקפריסין, שנכללות באחריות פיקוד אירופה), קזחסטן, אוזבקיסטן, טורקמניסטן, טג'יקיסטן, קירגיזסטן, אפגניסטן ופקיסטן. |
|  | פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית | אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של מחלקת ההגנה של ארצות הברית. הפיקוד מתכנן ומפעיל מבצעים מיוחדים על פי הנחיית הנשיא או מזכיר ההגנה. |
|  | כנף התדלוק האווירי השישי | כנף אווירית האחראית על תדלוק אווירי של מטוסים צבאיים בין היתר מטוסי KC-135 שהפכו למרכיב העיקרי בכנף. |
|  | כנף 927 לתדלוק אווירי | כנף אווירית במילואים המספקת תמיכה במשימות צבאיות גלובליות על ידי אספקת תדלוק אווירי למטוסים צבאיים בטיסה. |
הערות שוליים

↑  About Us, www.macdill.af.mil
↑  COMPONENT COMMANDS, www.centcom.mil
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467691905171  LCCN: n2004092237  VIAF: 154976817   WorldCat (עם VIAF): 154976817
ג'ון ביינר

ג'ון אנדרו בֶּיינר (באנגלית: John Andrew Boehner; נולד ב-17 בנובמבר 1949) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית. שירת כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מאוהיו והיה יושב הראש בית הנבחרים בשנים 2011–2015.
ביוגרפיה

ביינר נולד בדרום מערב אוהיו, השני מבין 12 אחים. ב-1968, בתקופת מלחמת וייטנאם, התגייס לצי, אך שוחרר אחרי זמן קצר מסיבות רפואיות. אביו היה בעל בר בסינסינטי. למד מנהל עסקים באוניברסיטה ישועית בסינסינטי ואחר כך קיבל משרה בחברת שיווק של אריזות פלסטיק, ועם הזמן הפך לנשיא החברה.
ב-1982 החל את הקריירה הפוליטית במועצת העיירה בה התגורר, וב-1985 נבחר לבית הנבחרים של אוהיו. ב-1990 נבחר לראשונה כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, ומכהן בתפקיד מאז. הוא מייצג אזור בחירה הכולל פרברים של סינסינטי ודייטון. בקדנציה הראשונה היה חלק מקבוצה של 7 חברים רפובליקנים שיצאה כנגד הנהגת הקונגרס, והצליחה להנהיג כמה רפורמות בהתנהלות המוסד. לקראת בחירות אמצע הקדנציה של 1994 היה אחד ממנסחי "החוזה עם אמריקה" שהביא את הרפובליקנים לשליטה בבית הנבחרים ואת ניוט גינגריץ' לכס היושב ראש.
ב-2006 נבחר להחליף את טום דיליי כמנהיג הרוב הרפובליקני בבית הנבחרים, לאחר שדיליי נאלץ להתפטר עקב כתב אישום שהוגש נגדו. עם תבוסת הרפובליקנים בבחירות אמצע הקדנציה שנערכו באותה השנה הפך למנהיג המיעוט. עם בחירתו של ברק אובמה הדמוקרטי לנשיאות ב-2008 הנהיג מדיניות של התנגדות כמעט לכל יוזמות החקיקה של הנשיא. במיוחד התנגד לרפורמה במערכת הבריאות, ולאחר שהיא עברה, הבטיח לבטל אותה לכשתחזור השליטה בקונגרס לידיים רפובליקניות.
לאור ניצחון הרפובליקנים בבחירות לבית הנבחרים ב-2010, הוא נבחר ליושב ראש הבית והחליף בתפקיד את ננסי פלוסי הדמוקרטית עם כינוס הקונגרס החדש בינואר 2011. בינואר 2013 ובינואר 2015 נבחר לכהונות נוספות בתפקיד.
כהונתו של ביינר התאפיינה בקיטוב הולך וגובר, הן בין המפלגות, והן בתוך המפלגה הרפובליקנית, בה חברי הקונגרס המזוהים עם תנועת מסיבת התה סירבו לכל פשרה עם הנשיא ברק אובמה, ולרוב הצליחו לכפות זאת על ביינר ועל הסיעה כולה. כישלון הקונגרס להעביר את חוקי התקציב, וההחלטה שקיבל בית הנבחרים להתנות תקצוב זמני בהפסקת המימון לרפורמת הבריאות של אובמה, הביאו בסוף 2013 להשבתת הממשל הפדרלי, לראשונה מאז 1996, למשך 16 יום. גם הצעת החוק לרפורמה מקיפה במערכת ההגירה, שעברה בתמיכה דו מפלגתית בסנאט באותה שנה, לא הועלתה כלל להצבעה בבית הנבחרים בלחץ הקיצונים במפלגה הרפובליקנית.
בתחילת 2015, לקראת גיבוש הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית, הזמין את בנימין נתניהו לשאת את נאומו בפני שני בתי הקונגרס בנושא. באופן יוצא דופן, הוא עשה זאת ללא תיאום עם הממשל, דבר שהתפרש כקריאת תיגר על הנשיא.
ב-25 בספטמבר 2015, לנוכח עימות נוסף עם הפלג הקיצוני במפלגתו אשר דרש להשבית שוב את הממשל אלא אם כן יבוטל המימון הפדרלי לכל פעילות של "הארגון להורות מתוכננת" (Planned Parenthood), ועל רקע החשש מפני מרד פלג חברי "מסיבת התה" במפלגתו במנהיגותו והאפשרות כי לא ייבחר מחדש, הודיע כי יפרוש בסוף אוקטובר באותה שנה מתפקידו כיושב ראש בית הנבחרים, ויתפטר מהחברות בו. לאחר שהתכוון להיבחר לתפקיד קווין מקארתי, אך הסיר את מועמדותו, החליפו בתפקיד פול ראיין.
הערות שוליים

↑  יצחק בן-חורין, וושינגטון, ביינר: נתניהו ביקש לנאום בקונגרס שבועיים לפני הבחירות, באתר ynet, 22 בינואר 2015
↑  הניו יורק טיימס, טלטלה בוושינגטון: יו"ר בית הנבחרים ג'ון ביינר הודיע במפתיע על פרישה מפוליטיקה, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011146451  NARA: 185831519  SNAC: w6379ndt  US Congress: B000589  VIAF: 177323776   WorldCat (עם VIAF): 177323776
בית הכנסת הגדול מחוץ לעיר (לבוב)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת שנחרב 
 מיקום:  לבוב 
 מדינה:  אוקראינה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1630
 תאריך פתיחה רשמי:  1630 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הרנסאנס 
 קואורדינטות:  49°50′46″N 24°01′40″E﻿ / ﻿49.846163888889°N 24.027744444444°E﻿ / 49.846163888889; 24.027744444444
  (למפת לבוב מוגדלת) בית הכנסת הגדול מחוץ לעיר(למפת לבוב רגילה) בית הכנסת הגדול מחוץ לעיר
 
בית הכנסת ובית המדרש הגדול 'מחוץ לעיר' בלבוב היה אחד מבתי הכנסת המרכזיים של יהדות לבוב. בית הכנסת פעל במבנה האבן שלו מאז הקמתו בין השנים 1624–1632 (ה'שפ"ד–ה'שצ"ב) ועד חורבנו בידי הנאצים בשואת יהודי אוקראינה ב-1941.
בית הכנסת היה ממוקם ברחוב בוז'ניצה בלבוב, בעת הקמתו היה האזור פרבר של לבוב, ומכאן נגזר שם הלוואי שלו 'מחוץ לעיר'. בית הכנסת פעל לפי נוסח אשכנז, נאמרו בו כל פיוטי אשכנז מימי הביניים עם מנגינתם המיוחדת, ובהם פיוטים עתיקים מימי רבנו תם ומסעי הצלב. מדי יום שני וחמישי לפנות בוקר, היה נערך בבית הכנסת מנהג 'אשמורת', מעין תיקון חצות.
בקומה הראשונה, קומת בית המדרש הגדול, היה חדר קטן וצר ששימש כדירתו של רבי יוסף תאומים, מחבר ה"פרי מגדים", בתקופה שהתגורר בלבוב. על קיר החדר היה חרות "שויתי ה' לנגדי תמיד". הרב מזכיר את בית הכנסת בחיבורו: "יום ט' ניסן התקמ"א פה לבוב מחוץ לעיר, ה' יזכה אותי להדפיס ספרי בחיי..."
בבניין בית הכנסת הגדול 'מחוץ לעיר' פעלו ברבות השנים כנספחים בקומת המבוא ובקומה העליונה, כמה בתי כנסת קטנים:
בית הכנסת "מלאכת חנוך" - בית הכנסת של הסנדלרים, נקרא ע"ש חנוך לאור דברי המדרש על עיסוקו כ'תופר מנעלים'
בית הכנסת "זובחי צדק" - בית הכנסת של הקצבים, מתפללי בית כנסת זה היו אנשים אמידים ונדבנים
בית הכנסת של המנקרים
בית הכנסת חייטים גדולים
בית הכנסת חייטים קטנים
בית הכנסת "צעירים"
היסטוריה > בתקופה שלפני הקמת מבנה האבן

בית כנסת יהודי פעל במקום שבו שכן בית הכנסת עוד מתקופה קדומה, הנוסע מרטין גרונווג (גר') שחי בלבוב בין השנים 1582–1602 תיאר בכתביו בית כנסת חדש שנבנה במקום והחליף את בית הכנסת הישן, בית הכנסת נבנה עם גג גבוה, והיהודים נקנסו על כך ואולצו לשבור אותו ולהנמיך את גגו בחצי.
בית הכנסת המתואר אצל גרונווג נבנה מעץ או במסגרות עץ (אנ') (סגנון בנייה פרוסי שהיה נפוץ אז). הוא נהרס לחלוטין בפוגרום שחוללו תלמידי המכללה הישועית בעיר (אוק') ב-1619. בית הכנסת נבנה מחדש אך שוב חרב בשרפה הגדולה שפרצה בפרברי לבוב ב-1624. בעקבות שרפה זו נאסר לבנות מבנים סמוכים לחומות העיר ולכן נבנה בית הכנסת מחדש מעט צפונה ממיקומו המקורי.
היסטוריה > מבנה האבן של בית הכנסת

המבנה החדש של בית הכנסת נבנה בין השנים 1624–1630, יש משערים שתוכנן בידי יאקופו מדלן (אוק'), אך הושלם בידי אחרים, אולי בפרויקט משותף של אמברוזי פריכילני (אוק') ואדם פוקורה (אוק'), שכן הבנייה הושלמה רק ב-1632, שנתיים לאחר מותו של מדלן. לצורך הבנייה נאלצו היהודים לקבל את אישורו של הארכיבישוף יאן אנדז'יי פרוצ'ניצקי (פול').
בית הכנסת נשרף שוב בעת המצור על חייליו של בוגדן חמלניצקי ב-1648 (בתקופה המוכרת בהיסטוריה היהודית כגזרות ת"ח–ת"ט), ושוב בפוגרום נוסף (אוק') של תלמידי המכללה הישועית בשנת 1664. בתקופה זו כבר היה בית הכנסת גדול מאד, ברשימה של חפצי קודש שנבזזו בפרעות ב-1664 מופיעים 72 ספרי תורה, 24 כתרים ו-60 פרוכות שנלקחו מבית הכנסת הגדול "מחוץ לעיר".
בית הכנסת חודש בשנים 1864–1865 בתכנונו של האדריכל יוז'ף אנגל (אוק') ושופץ שוב בצורה מקיפה יותר, ב-1870, בתכנונו של מיכאיל גרל (אוק') (ששיפץ גם את בית הכנסת הגדול בתוך העיר).
בתקופת מלחמת העולם הראשונה, בנובמבר 1918 עם כניסת הפולנים ללבוב, בוצע על ידם פוגרום נרחב ובית הכנסת 'מחוץ לעיר' נשרף שוב כמו בתי כנסת רבים אחרים. האדריכל לאופולד רייס (אוק') (1882–1942 או 1943) עסק בשחזורו ושיקומו לאחר המלחמה. בשנים האחרונות שלפני המלחמה משך אליו בית הכנסת, שהציע תנאים נוחים יחסית לעניים בימות החורף, גם פעילות פלילית ועבריינים קטנים החביאו בו סחורות גנובות ואסורות.
בסתיו 1941 פוצץ המבנה בידי הנאצים.
לקריאה נוספת

זאב זהר, בית המדרש הגדול מחוץ־לעיר ברחוב בוז'ניצה. פריט א' במאמרו בתי כנסת ו"קלויזן", בתוך: ד"ר נ.מ. גלבר (עורך), אנציקלופדיה של גלויות, כרך לבוב, באתר ספריית העיר ניו יורק עמ' 451–476 (תמונה מס.56794452 ואילך)
Оксана Бойко, Передміська синагога // Синагоги Львова. — Львів : ВНТЛ-Класика, 2008. — С. 50—76. — ISBN 966-8849-30-2 (באוקראינית)
הערות שוליים

↑  רבי יוסף תאומים, פרי מגדים, אשל אברהם, עמ' אורח חיים סימן שי, סעיף קטן יא
↑  פריט יז ברשימת זהר, להלן 'לקריאה נוספת'.
↑  פריט י ברשימת זהר, להלן 'לקריאה נוספת'.
↑  פריט יח ברשימת זהר, להלן 'לקריאה נוספת'.
↑  פריט יא ברשימת זהר, להלן 'לקריאה נוספת'.
↑  פריט יב ברשימת זהר, להלן 'לקריאה נוספת'.
↑  פריט ל ברשימת זהר, להלן 'לקריאה נוספת'.
↑  השערתה של אוקסנה בויקו, להלן 'לקריאה נוספת'.
איור בית הכנסת בתקופה הקדומה, מתוך רישומיו של מרטין גרונווג, נוסע נוצרי שחי בלבוב בסוף המאה ה-16
פנים בית הכנסת. 1900
יהודים בבית הכנסת. 1921
ג'ולייט אוברי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בדצמבר 1966 (בת 57) פליט, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 מקום לימודים:  קינגס קולג' לונדון  בית הספר המרכזי לנאום ודרמה בלונדון  Farnborough Hill 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ולייט אוברי (באנגלית: Juliet Aubrey; נולדה ב-17 בדצמבר 1966) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלייה. היא קיבלה שבחים על הופעותיה בתפקיד דורות'יאה בסדרת הטלוויזיה "מידלמארץ'" ובתפקיד הלן קאטר בסדרת המדע בדיוני הבריטית "בראשית".
ביוגרפיה

אוברי נולדה בעיר פליט שבמחוז המפשייר, בתם של ד"ר רולנד וסילביה אוברי. היא ממוצא ולשי ואנגלי. ב-1984 התחילה ללמוד לימודים קלאסיים וארכאולוגיה בקינגס קולג' לונדון. באותה עת גברה אהבתה למשחק, ובמהלך שנה ששהתה במסגרת הלימודים באיטליה הצטרפה ללהקת תיאטרון נודדת, והחליטה להרשם לבית ספר למשחק כשתחזור לאנגליה. היא למדה שלוש שנים בבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama".
עבודתה הראשונה כשחקנית הייתה בתפקיד מירנדה במחזה "הסערה" עם "אוקספורד סטייג' קומפני". תפקיד ראשון בקולנוע קיבלה בסרטו של הבמאי האיטלקי רוברטו פאנצה (אנ') בסרט "Look to the Sky" לצדו של ז'אן-יוגו אנגלד (אנ'). הסרט הופק על ידי אלדה פרי, והעלילה מתרחשת בתקופת השואה. על תפקידה כהאנה זכתה אוברי בפרס דויד דונטלי לשחקנית הטובה ביותר.
אחר כך לוהקה אוברי לתפקיד הראשי, דורותיאה ברוק, בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC עיבוד לרומן "מידלמארץ'" מאת ג'ורג' אליוט, לצדו של רופוס סוול. על תפקיד זה זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר, וכן זכתה פרס "Broadcasting Press Guild" לשחקנית הטובה ביותר.
היא הצטרפה ללהקת התיאטרון סרייבו של האריס פסוביץ' (אנ'), והופיעה בהצגות אחדות עם הלהקה. בהמשך הקריירה שלה המשיכה להופיע בתיאטרון במחזה "Summerfolk" של טרוור נאן ובמחזה "איבנוב" של קאתי מיטשל בתיאטרון הלאומי. היא השתתפה במחזה "An Oak Tree" בתיאטרון סוהו, וכן במחזות "שלוש אחיות", "הלילה השנים עשר" ו-"The Collection" עבור כריס וייט.
אחר כך ליהק אותה הבמאי מייקל וינטרבוטום לסרטו "לא אוהב אותך" (Go Now) לצדם של רוברט קרלייל וג'יימס נסביט.
בהמשך שיחקה אוברי בסרטי קולנוע כמו "ברוכים הבאים לסרייבו" של וינטרבוטום, "Food of Love" של סטיבן פוליאקוף, עליו זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים האירופי של לה בואל (La Baule), סרטו של פאאנזה "The Lost Lover", הסרט "Time to Love" של ג'קומו קמפיוטי, הסרט "אייריס וג'ון" של ריצ'רד אייר, "הגנן המסור" של פרננדו מאירלס וכן "סטיל קרייזי" של בריאן גיבסון. עוד השתתפה בסרט "Caught in the Act" וב-"Super Eruption".
בטלוויזיה הופיעה בסדרת הדרמה "המלכה הלבנה", בסדרה "צדק פלילי", בסדרה הבלשית "ורה", בסדרת הדרמה "ניצודה" ובמיני-סדרה שזכתה לשבחים "חמש בנות".
ב-2014 גילמה אוברי את ג'וי דנג'רפילד בעונה השנייה של הסדרה " The Village".
בשנת 2016 שיחקה בדרמת הפשע "המסתנן" לצידם של בריאן קראנסטון, ג'ייסון אייזקס, בנג'מין בראט, ודיאן קרוגר.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-2001 התחתנה אוברי עם סטיב ריצ'י, אותו פגשה במהלך צילומי סרט בניוקאסל. לבני הזוג יש שתי בנות בליית' ולולה-בלו.
אוברי היא שגרירה של ארגון "Women for Women International", העוזר לשקם את חייהן של נשים ניצולות מלחמה. כמו כן היא פועלת להעלאת המודעות בנושא אלימות נגד נשים.
הערות שוליים

↑  "BAFTA Awards 1995". whosdatedwho.com. נבדק ב-16 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Awards 1995". www.broadcastingpressguild.org. נבדק ב-16 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Daphne Lockyer, ‏The memory of my sister inspires everything I do, The Telegraph, 25 May 2013
| זוכות פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1952–1959 | גוג'י וית'רס (1955) • וירג'יניה מקינה (1956) • רוזלי קראצ'לי (1957) • גוון ווטפורד (1959) |  |
| 1960–1979 | קתרין לייסי (1960) • בילי וייטלו (1961) • רות דאנינג (1962) • ברנדה ברוס (1963) • ויוויאן מרצ'נט (1964) • קתרין בלייק (1965) • גוון ווטפורד (1966) • ונסה רדגרייב (1967) • ג'ודי דנץ' (1968) • ונדי קרייג (1969) • מרגרט טייזאק (1970) • אנט קרוסבי (1971) • פטרישה הייז (1972) • בילי וייטלו (1973) • סיליה ג'ונסון (1974) • לי רמיק (1975) • אנט קרוסבי (1976) • שאן פיליפס (1977) • פנלופה קית' (1978) • פרנצ'סקה אניס (1979) |  |
| 1980–1999 | שריל קמפבל (1980) • פגי אשקרופט (1981) • ג'ודי דנץ' (1982) • בריל ריד (1983) • קוראל בראון (1984) • פגי אשקרופט (1985) • קלייר בלום (1986) • אנה מאסי (1987) • אמה תומפסון (1988) • ת'ורה הירד (1989) • דיאנה ריג (1990) • ג'רלדין מקיואן (1991) • הלן מירן (1992) • הלן מירן (1993) • הלן מירן (1994) • ג'ולייט אוברי (1995) • ג'ניפר אילי (1996) • ג'ינה מקי (1997) • דניאלה נרדיני (1998) • ת'ורה הירד (1999) |  |
| 2000–היום | ת'ורה הירד (2000) • ג'ודי דנץ' (2001) • ג'ולי וולטרס (2002) • ג'ולי וולטרס (2003) • ג'ולי וולטרס (2004) • אנמריה מרינקה (2005) • אנה מקסוול מרטין (2006) • ויקטוריה ווד (2007) • איילין אטקינס (2008) • אנה מקסוול מרטין (2009) • ג'ולי וולטרס (2010) • ויקי מק'קלור (2011) • אמילי ווטסון (2012) • שרידן סמית' (2013) • אוליביה קולמן (2014) • ג'ורג'ינה קמפבל (2015) • סוראן ג'ונס (2016) • שרה לנקשייר (2017) • מולי וינדזור (2018) • ג'ודי קומר (2019) • גלנדה ג'קסון (2020) • מיקיילה קול (2021) • ג'ודי קומר (2022) • קייט וינסלט (2023) • שרה לנקשייר (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1300738  CANTIC: a11145699  GND: 173197086  ISNI: 0000 0000 7912 2561  LCCN: nr2004010305  MusicBrainz: 96085d35-e102-4cf6-97fe-fc136b675e4f  NKC: xx0058785  NTA: 228036070  SUDOC: 140262997  VIAF: 85680100   WorldCat (עם VIAF): 85680100
ג'ון סימור

ג'ון פרנסיס סימור הבן (באנגלית: .John Francis Seymour Jr; נולד ב-3 בדצמבר 1937) הוא פוליטיקאי אמריקאי לשעבר שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קליפורניה (1991 - 1992). כיום, סימור הוא הסנאטור האחרון שייצג את קליפורניה מטעם המפלגה הרפובליקנית.