stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תמי כץ-לוריא
עבודה כרקדנית וכיוצרת

2023-2024- יצירת המופע " רוקחת מילים" .
חלון לתוך עולמה של רקדנית משוררת. על הזמניות שלנו כאן, ועל הריקוד הזה שמתחיל ונגמר והוא רצף של רגעים. המופע הוא שיתוף פעולה בין תמי כץ לוריא, רקדנית ומשוררת, לבין ברוריה בר, מוזיקאית פרפורמרית וזמרת ג'אז. המופע עלה במסגרת פסטיבל "כלימשלובים 3" בניהולו האמנותי של גיל אלון, והופיע גם בפסטיבלים נוספים.
https://www.tzavta.co.il/event/3373
2011 - השתתפה בערב מחווה למשה אפרתי, עם רקדני העבר של "קול ודממה", מרכז סוזן דלל.
2009 - השתתפה כרקדנית ויוצרת ב"ניסוי כלים" במרכז בכורי העיתים, תל אביב, במופע משותף עם השחקנית שרה ברנשטיין. המופע הציג שירים מתוך הספר "שולפת את הגלגלים כדי לעקוף", בשילוב מחול.
2007 - הופיעה בריקוד סולו והקראת שירה בערב "אהבה קאמרית, "מרכז עינב".
2001 - יצרה את ריקוד הסולו "בדיוק כשעליסה מתרוממת" והופיעה ב:
"קולאז", בית פרנקפורט, מאי 2001
"אינטימדאנס", תיאטרון תמונע", יולי 2001
"מחולאחר" ב"מחולוהט" מרכז סוזן דלל, אוגוסט 2001
"מוזיאון ערד, ספטמבר 2001
"על חבל דק", בית תמי, פברואר 2002
מוזיאון תל אביב ב"שבתרבות", מרץ 2003
2004-2002 - יצרה את מופע/ מפגש המחול "רק רגע", שעסק בנושא הזמן, והדרך בה לוכדת האמנות את הרגע. המופע עלה בתמיכת "מועצת הפיס לתרבות ולאמנות", שהופיע ב:
קטעים מהמופע בערב "הליקון", "תיאטרון תמונע", יולי 2002
"תיאטרון הסימטה" יפו, ינואר, מרץ 2003
"הסטודיו לאומנויות הבמה - תיאטרון חולון" במסגרת "פסטיבל אישה", מרץ 2003
"מוזיאון ישראל" נובמבר 2003–ינואר 2004
פסטיבל נשים "מוזות" נתניה, מרץ 2004
גלריה "הוראס ריכטר" דצמבר 2006
2000 - יצרה את ריקוד הסולו "מתנהרת" והופעה ב"קולאז'", בית פרנקפורט
1994 - הופיעה כרקדנית ב "תיירים", ערב עבודות של אניה ברוד.
1993-1991 - הופיעה בתוכנית משותפת עם הרקדן מיקי חומה, במסגרות שונות ("מוזיקטבע", הופעות לפני חיילי צה"ל, ועוד)
1988 - יצרה את הסולו "קטעים מאישה" והופיעה במסגרת "גוונים במחול".
ביקורות ותגובות

חן שטרס, לקסיקון הקשרים לסופרים ישראלים, כתבה כי "שירתה לירית והיא מוצגת מעמדה של דוברת אינטרוספקטיבית. נושא מרכזי ביצירתה... הוא היחסים הדינמיים בין עולם המילים למודעות, כולל היחסים בין הדימויים השיריים לבין החושני והגופני. נושא זה בא לידי ביטוי גם בעיסוק תדיר בגוף ובתודעה וכן ביחסים בין תנועה לנייחות, שאפשר לקשרם גם אל פעילותה בתחום המחול. נושאים אלה מתפתחים בחלק מהשירים לכדי אמירות ארס-פואטיות.
לשון השירה שלה מערבת בין שפה שירית לשפה דיבורית... הביקורת שמה דגש על הזיקה בין שירתה לעולם המחול ועל היחסים בין הגשמי והארצי לבין הרוחני והפואטי"
על ספרה "שולפת את הגלגלים כדי לעקוף" כתב מנחם בן במעריב תרבות ב-27 בפברואר 2009 כי "תמי כץ לוריא היא משוררת נפלאה, שהמילים מכשפות אותה "נעתרת למילים שיכישו אותי.." ואני מאמין לה, כי המילים שלה עשויות מחומרים דליקים כל הזמן, ואינן מזייפות, סוג של ציוריות חסרת מנוח, מפתיעה תמיד..."
על ספרה "מתוך החול אל הראשית" כתב עודד פלד בידיעות אחרונות ב-30 באוגוסט 1996 כי "זוהי כתיבה קיומית מאד, מעודנת, נבונה ורגישה המבקשת לעשות שימוש דייקני בשפה. תמי כץ לוריא מצליחה לגעת לעיתים בקצוות חשופים, כואבים, של החוויה, תוך שמירה על ברית מסוגננת, נקייה מפזילות לסלנג, ובנימה מאופקת שאין בה התלהמות או פאתוס מיותר....קובץ יפה ושקט..."
הערות שוליים

↑  הכינו  את  הסימניות, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2008
↑  המלצות השבוע, מעריב, 23 ביוני 1989
↑  רות אשל, גרעין מעניין, באתר הארץ, 15 ביולי 2001
↑  "פסטיבל אשה" בתחילת מארס בתיאטרון חולון, באתר הארץ, 18 בפברואר 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306843005171  LCCN: n87863135  VIAF: 95361226   WorldCat (עם VIAF): 95361226
שמואל דיין

שמואל דיין (8 באוגוסט 1891 – 11 באוגוסט 1968) היה מפעילי היישוב, איש ההתיישבות העובדת וחבר הכנסת.
ביוגרפיה

נולד בעיר ז'אשקוב בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום ז'אשקיב (Жашков) במרכז אוקראינה, צפונית לאומן) לרב אברהם הלוי דיין ולחיה לבית קיטאיגורודסקי. כבר בגיל צעיר הצטרף לתנועה הציונית, ועלה לארץ ישראל במסגרת העלייה השנייה ב-1908. סבו, פינחס הלוי דיין, שעברת את שם משפחתם ל"דיין"[דרושה הבהרה] - היה חסיד סקווירא.
משנת 1908 ועד 1911 עבד כחקלאי בפתח תקווה, ברחובות, ביבנה ובחוות כנרת. משנת 1911 היה פעיל במפלגת הפועל הצעיר. ב-1911 הצטרף לקבוצת דגניה א' (שהוקמה ב-1910). בדגניה א' נשא את אשתו דבורה (1891–1956), בתו של יחיאל זאב זטולובסקי, שעלתה ארצה שנה קודם לכן מאוקראינה. שם גם נולד בנו משה. ב-1920 (חנוכה תרפ"א) היה ציר בוועידת היסוד של ההסתדרות. שמואל דיין ואשתו היו חברי דגניה עד 1921. יחד עם אשתו, דיין היה ממייסדי נהלל, מושב העובדים הראשון בארץ, שהוקם בשנת 1921.
יצא בשליחויות היישוב היהודי לפולין ולארצות הברית, והיה מראשי תנועת המושבים.
בשנת 1949 נבחר לכנסת הראשונה מטעם מפא"י, וכיהן כחבר הכנסת בכנסות הראשונה, השנייה והשלישית. בכנסת השלישית כיהן כסגן יושב ראש הכנסת. כיהן כחבר הכנסת עד שנת 1959, ולא הצליח להיבחר לכנסת הרביעית.
שמואל דיין הוא אביהם של משה, זוהר (זוריק) דיין ואביבה גפן. סבם של יעל, אודי, אסי, ועוזי דיין, ושל יהונתן גפן. בין ניניו ליאור דיין, אביב ושירה גפן. כלתו, רות דיין, היא אחותה של ראומה ויצמן, אלמנת נשיא המדינה השביעי עזר ויצמן.
נקבר בבית הקברות של נהלל. בהלווייתו נכחו אלפים.
ספריו

עם חצי יובל שנים של דגניה, תל אביב: א"י שטיבל, תרצ"ה.
מושבי עובדים בארץ ישראל, ירושלים: ר' מס (ספרית דורות, ספר ב), תש"ה.
עם תום השואה, תל אביב: הוצאת תנועת המושבים והארגונים, תש"ה.
אדם ואדמתו: כ"ה שנות נהלל, תל אביב: תנועת המושבים וחברת מסדה, תש"ח.
בימי חזון ומצור: מיומני, תעודות ומיסמכים, תל אביב: מסדה ותנועת המושבים, תשי"ג.
כחולמים: שלושים וחמש שנות תנועת מושבי העובדים, תל אביב: מסדה ותנועת המושבים, תשט"ו.
על גדות ירדן וכנרת: פרקי זכרונות, תל אביב: מסדה, תשי"ט. (על דגניה א').
נהללים: סיפור ארבעים שנה, תל אביב : מסדה ותנועת המושבים, תשכ"א. (על נהלל.)
דמויות בשדות, תל אביב: מסדה, 1964. (על תנועת המושבים.)
עם אבות ההתיישבות, תל אביב: מסדה, תשכ"ז.
לקריאה נוספת

'דיָן, שמואל', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 162. (הספר בקטלוג ULI)
מזכרונות שמואל דיין, בתוך: אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, חלק שני. פרק צ: "ייסודה של דגניה", חשון תרע"א (1910), עמ' 935–960; פרק קיא: "ראשיתה של נהלל", תרפ"א (1921), עמ' 1170–1185.
הערות שוליים

↑  הקונסול הפתיע: סבא שלי היה חסיד סקווירא, באתר בחדרי חרדים
↑  דוד תדהר (עורך), "דבורה דיין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1404
↑  דוד תדהר (עורך), "יחיאל זאב זטולובסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1483
↑  שמואל דיין – למנוחות, דבר, 13 באוגוסט 1968; שמואל דיין ז"ל הובא למנוחות, מעריב, 13 באוגוסט 1968
| חברי הכנסת הראשונה |
| --- | --- | --- |
| מפא"י | דוד בן-גוריון • משה שרת • אליעזר קפלן • (דוד רמז) • יוסף שפרינצק* • גולדה מאיר • יצחק בן-צבי • זלמן שזר • דב יוסף • חיים בן אשר • אברהם הרצפלד • עדה מימון • שלמה לביא • שמואל דיין • יוסף ברץ • יחיאל דובדבני • בבה אידלסון • פרץ נפתלי • פנחס לבון • זלמן ארן • בן-ציון דינור • אליהו הכרמלי • נטע הרפז • (יהודית שמחוני) • (אבא חושי) • יזהר סמילנסקי • ראובן שרי • יונה כסה • אפרים תבורי • (יוסף מיכאל לם) • (אריה שפטל) • (אברהם טביב) • צבי יהודה • עקיבא גוברין • יוסף אפרתי • אריה בהיר • חסיה דרורי • אליעזר ליבנה • דוד הכהן • ישראל גורי • עמי אסף • מאיר ארגוב • דבורה נצר • שרגא גורן • השל פרומקין • דוד בר-רב-האי • (יצחק קנב) • (הרצל ברגר) • (ז'ניה טברסקי) • (ישראל ישעיהו-שרעבי) • (ברוך אזניה) • (מנחם כהן) • (רפאל בש) |  |
| מפ"ם | (יצחק טבנקין) • מאיר יערי • יעקב חזן • נחום ניר-רפאלקס • אהרן ציזלינג • מרדכי בנטוב • ישראל גלילי • יעקב ריפתין • משה סנה • ברל רפטור • אליעזר פרי • משה ארם • חנה למדן • חנן רובין • ישראל בר-יהודה • מנחם בדר • פייגה אילנית • יצחק בן-אהרן • (דב בר-ניר) • (מנחם רצון) • (דוד ליבשיץ) |  |
| החזית הדתית המאוחדת | יהודה לייב פישמן מימון • יצחק מאיר לוין • חיים משה שפירא • משה אונא • בנימין מינץ • דוד צבי פנקס • מאיר דוד לוונשטיין • זרח ורהפטיג • אליהו-משה גנחובסקי • קלמן כהנא • מרדכי נורוק • יוסף בורג • אהרן-יעקב גרינברג • אברהם יהודה גולדראט • אברהם-חיים שאג • (משה קלמר) • (אליהו מזור) |  |
| תנועת החירות | מנחם בגין • אורי צבי גרינברג • יעקב מרידור • אריה בן-אליעזר • אברהם רקנאטי • יוחנן בדר • הלל קוק • חיים לנדאו • שמואל מרלין • חיים כהן-מגורי • אליהו לנקין • שמואל כץ • ערי ז'בוטינסקי • אסתר רזיאל-נאור |  |
| הציונים הכלליים | פרץ ברנשטיין • ישראל רוקח • שושנה פרסיץ • יוסף ספיר • יעקב קליבנוב • יעקב גיל • יוסף סרלין |  |
| המפלגה הפרוגרסיבית | פנחס רוזן • אברהם גרנות • אידוב כהן • יזהר הררי • ישעיהו פורדר |  |
| ספרדים ועדות מזרח | בכור-שלום שטרית • אליהו אלישר • אברהם אלמליח • משה בן-עמי |  |
| מק"י | שמואל מיקוניס • תופיק טובי • אליעזר פרמינגר • מאיר וילנר |  |
| הרשימה הדמוקרטית של נצרת | סיף א-דין א-זועבי, אמין-סלים ג'רג'ורה |  |
| מפלגת הלוחמים | נתן ילין-מור |  |
| ויצו | רחל כהן-כגן |  |
| התאחדות התימנים בישראל | זכריה גלוסקא |  |
בסוגריים - כהונה חלקית, * יו"ר הכנסת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260254105171  GND: 1164706152  ISNI: 0000 0000 9704 7091  LCCN: nr98001170  NTA: 123591511  VIAF: 63918077   WorldCat (עם VIAF): 63918077
תורת המסלול הקוונטי

תורת המסלול הקוונטי (באנגלית: Quantum Trajectory Theory; ראשי תיבות: QTT) היא ניסוח של מכניקת הקוונטים המשמש לסימולציה של מערכות קוונטיות פתוחות, דיסיפציה קוונטית ומערכות קוונטיות בודדות. התורה פותחה בשנות ה-90 המוקדמות על ידי הווארד קרמייקל, ובניסוח דומה, המכונה שיטת הקפיצה הקוונטית או שיטת מונטה קרלו לפונקציית הגל, על ידי דליבר, קסטין ומולמר. עבודות אחרות בנות זמננו המבוססות על גישות מונטה קרלו לפונקציית הגל במערכות פתוחות, כוללות את אלה של דאם, צולר וריץ' וכן את של הגרפלדט ווילסר.
תורת המסלול הקוונטי עולה בקנה אחד עם הניסוח הסטנדרטי של תורת הקוונטים, כמתואר במשוואת שרדינגר, אך היא מציעה מבט יותר מפורט. משוואת שרדינגר ניתנת לשימוש על מנת לחשב את ההסתברות למציאת מערכת קוונטית בכל אחד מהמצבים האפשריים למדידה. גישה זו הסתברותית בעיקרה והיא שימושית לצורך חיזוי מדידות ממוצעות של אנסמבלים קוונטיים גדולים אך איננה מתארת או מספקת תובנות לגבי ההתנהגות של חלקיקים מסוימים.
תורת המסלול הקוונטי ממלאת את החלל הזה בכך שהיא מציעה דרך לתאר את המסלולים של חלקיקים קוונטיים מסוימים המצייתים להסתברויות המחושבות מתוך משוואת שרדינגר.
כמו שיטת הקפיצה הקוונטית, תורת המסלול הקוונטי תקפה במערכות פתוחות המצויות ביחסי גומלין עם סביבתן. תורת המסלול הקוונטי הפכה לפופולרית במיוחד מאז שהטכנולוגיה שפותחה לצורך שליטה יעילה וניטור מערכות קוונטיות מסוימות, משמשת גם לצורך חיזוי ההתנהגות של עצמים קוונטיים כמו חלקיקים כאשר הם נצפים.
הבסיס לתורה

בתורת המסלול הקוונטי, מערכות קוונטיות פתוחות ממודלות בתור תהליכי פיזור שבהם שדות חיצוניים קלאסיים מתארים את הקלטים (השדות המופעלים על המערכת) ותהליכים סטוכסטיים קלאסיים מתארים את הפלטים (השדות לאחר תהליך המדידה). המיפוי מקלטים לפלטים נתון על ידי תהליך קוונטי סטוכסטי שנבנה על מנת לייצג שיטת מדידה מסוימת. המערכת המחושבת כפונקציה של הזמן ידועה בתור מסלול קוונטי, ומטריצת הצפיפות הרצויה כתלות בזמן ניתנת לחישוב באמצעות מיצוע על מסלולים משוערים רבים.
כמו שיטות מונטה קרלו אחרות, שיטת המסלול הקוונטי היא בעלת יתרון על פני גישות ישירות המבוססות על משוואת מסטר, שכן היא מצמצמת את כמות החישובים הנדרשים.
עבור מרחב הילברט מסדר N, גישת משוואת מסטר הנהוגה דורשת חישוב של N2 אלמנטי מטריצה אטומיים, בעוד שיטת המסלול הקוונטי דורשת רק N חישובים. הדבר הופך את החישוב לשימושי עבור סימולציה של מערכות קוונטיות פתוחות גדולות.
הרעיון של ניטור פלטים עומד בבסיס תורת המסלול הקוונטי. המיקוד שלה בנושא המדידה מבדיל בינה לבין שיטת הקפיצה הקוונטית, בה אין קשר ישיר לניטור שדות הפלט. כאשר שתי התורות מיושמות לצורך גילוי ישיר של פוטונים, שתיהן מניבות תוצאות שקולות; אולם בעוד שיטת הקפיצה הקוונטית מנבאת את הקפיצות הקוונטיות של המערכת בעת פליטת פוטונים, הרי ששיטת המסלול הקוונטי מנבאת את מספר ה"קליקים" בגלאי בעת מדידת פוטונים. ההבדל היחיד בין התורות מצוי בנקודת המבט.
תורת המסלול הקוונטי נרחבת יותר ביישומיה בהשוואה לשיטת הקפיצה הקוונטית, מכיוון שהיא ניתנת להטמעה בשיטות ניטור שונות ורבות כולל גילוי פוטונים ישיר וגילוי הטרודין (ערבוב מסוים של תדירויות). כל אחת משיטות הניטור מציעה תמונה שונה של הדינמיקה במערכת.
יישומים

לאורך השנים היו שתי פאזות שונות ליישומי תורת המסלול הקוונטי. בדומה לשיטת הקפיצה הקוונטית, שיטת המסלול הקוונטי שימשה לראשונה לצורך סימולציות ממוחשבות של מערכות קוונטיות גדולות. יישומים אלה מנצלים את היכולת להקטין משמעותית את כמות החישובים, מה שהפך לנחוץ במיוחד בשנות ה-90, אז כוח החישוב היה מוגבל למדי.
הפאזה השנייה של היישום הואצה בזכות הפיתוח של טכנולוגיות המשמשות לשליטה מדויקת ולניטור של מערכות קוונטיות בודדות. בהקשר זה, תורת המסלול הקוונטי הייתה בשימוש לצורך חיזוי וניהול של ניסויים במערכת קוונטית בודדת, כולל אלה שתרמו לפיתוח מחשבים קוונטיים.
בעיית המדידה

תורת המסלול הקוונטי ניגשת לפתרון בעיית המדידה במכניקת הקוונטים על ידי מתן תיאור מפורט של התרחשות קריסת פונקציית הגל. הדבר מתכתב עם הקונספט של קפיצה קוונטית המאופיינת בהתפתחות רציפה של המערכת, כמתואר במשוואת שרדינגר. התורה טוענת כי קפיצות קוונטיות אינן רגעיות אלא קורות במערכת שנשלטת בצורה קוהרנטית בתור מעבר חלק בין סדרה של מצבי סופרפוזיציה. חיזוי זה נבחן ניסויית בשנת 2019 על ידי צוות מאוניברסיטת ייל, בראשות מישל דבורט וזלטקו מינב ובשיתוף פעולה עם קרמייקל ואחרים באוניברסיטת ייל ובאוניברסיטת אוקלנד. בניסוי זה הם השתמשו באטום מלאכותי מוליך-על כדי לצפות בקפיצה קוונטית בפירוט, ובכך אישרו כי אכן ישנו מעבר רציף והוא נפרץ כתלות בזמן. כמו כן הם מצאו כי קפיצה קוונטית נוטה להתרחש בצורה מעגלית ולבסוף המערכת חוזרת למצבה המקורי.
ניסוי זה, שקיבל השראה מתורת המסלול הקוונטי, מייצג שלב חדש של שליטה במערכות קוונטיות והוא בעל יישומים פוטנציאליים בתיקון שגיאות בחישוב קוונטי בעתיד.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Ball, Phillip (28 במרץ 2020). "Reality in the making". New Scientist: 35–38. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7  Ball, Philip. "The Quantum Theory That Peels Away the Mystery of Measurement". Quanta Magazine (באנגלית). נבדק ב-2020-08-14.
↑  "Howard Carmichael – Physik-Schule". physik.cosmos-indirekt.de (בגרמנית). נבדק ב-2020-08-14.
↑  "Dr Howard Carmichael - The University of Auckland". unidirectory.auckland.ac.nz. נבדק ב-2020-08-14.
1 2 3 4  "Quantum optics. Proceedings of the XXth Solvay conference on physics, Brussels, November 6–9, 1991". Physics Reports. 1991.
↑  R. Chrétien (2014) "Laser cooling of atoms: Monte-Carlo wavefunction simulations" Masters Thesis.
1 2  Ball, Philip. "Quantum Leaps, Long Assumed to Be Instantaneous, Take Time". Quanta Magazine (באנגלית). נבדק ב-2020-08-27.
↑  Wiseman, H. (2011). Quantum Measurement and Control. Cambridge University Press.
↑  K. W. Murch, S. J. Weber, C. Macklin, and I. Siddiqi (2014). "Observing single quantum trajectories of a superconducting quantum bit". Nature. 502 (7470): 211–214. arXiv:1305.7270. doi:10.1038/nature12539. PMID 24108052.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  N. Roch, M. Schwartz, F. Motzoi, C. Macklin, R. Vijay, A. Eddins, A. Korotkov, K. Whaley, M. Sarovar, and I. Siddiqi (2014). "Observation of measurement-induced entanglement and quantum trajectories of remote superconducting qubits". Physical Review Letters. 112, 170501-1-4, 2014. (17): 170501. arXiv:1402.1868. doi:10.1103/PhysRevLett.112.170501. PMID 24836225.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Shelton, Jim (3 ביוני 2019). "Physicists can predict the jumps of Schrödinger's cat (and finally save it)". ScienceDaily (באנגלית). נבדק ב-2020-08-25. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dumé, Isabelle (7 ביוני 2019). "To catch a quantum jump". Physics World (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-08-25. {{cite web}}:  (עזרה)
שירות ההוצאה לפועל הפדרלי

| --- | --- |
 דגל

מטה השירות בקוזנצקי מוסט 16
  סמל
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תחום שיפוט:  רוסיה רוסיה
 משרד אחראי:  ממשלת רוסיה
 סוכנות אם:  משרד המשפטים
 תאריך הקמה:  6 בנובמבר 1997
 סוכנות קודמת:  מחלקת ההוצאה לפועל של משרד המשפטים
 מנהל:  דמיטרי אריסטוב
 מטה מרכזי:  רחוב גשר קוזנצקי 16, מוסקבה
 עובדים:  74,559
 תקציב:  38,983 רובל רוסי
 http://www.fssprus.ru
 קואורדינטות:  55°45′39″N 37°36′57″E﻿ / ﻿55.76083333°N 37.61583333°E﻿ / 55.76083333; 37.61583333
 he
 
שירות ההוצאה לפועל הפדרלי (ברוסית: Федеральная служба судебных приставов, מילולית: "שירות פקידי ההוצאה לפועל הפדרלי", בקיצור ФССП России) היא סוכנות פדרלית הכפופה למשרד המשפטים של רוסיה ואחראית לאכיפת פסקי דין, הפעלת לשכות הוצאה לפועל, אבטחת בתי משפט והגנה על מערכת המשפט הרוסית. השירות אחראי גם למימוש פסקי הדין והמסמכים האחרים המוגשים לו לביצוע.
על פי האתר הרשמי של הארגון, השירות מורכב מ-89 משרדים אזוריים והוא מעסיק 74,559 איש.
משימות

שירות ההוצאה לפועל הפדרלי עוסק ב:
הגנה על שופטים ואבטחת שלומם מפני התנכלויות, סחיטות ומעשי נקמה מצד פושעים.
ליווי אסירים מבתי המשפט אל בתי הסוהר ולהפך.
הבטחת הסדר הציבורי במתחם בתי המשפט, בית המשפט לחוקה ובבית המשפט העליון.
הפעלת לשכות הוצאה לפועל, אכיפת החלטות שיפוטיות וגביית חובות וקנסות.
הסדרת שוק חברות הגבייה הפרטיות, שירותי הגבייה והאכיפה.
הסדרת קיומם התקין של סדרי המשפט, שמירת הביטחון והסדר הציבורי בהיכלי המשפט (בדומה למשמר בתי המשפט הישראלי).
סוכני השירות בעלי סמכויות עיכוב ומעצר בתחומי בתי המשפט והם נושאים עמם כלי נשק ומשתפים פעולה עם שירות בתי הסוהר הפדרלי בליווי אסירים למשפט. בשנת 2012 השירות החל להפעיל יחידת איתור מבוקשים.
כוחות מיוחדים

השירות מפעיל יחידת כוחות מיוחדים (Спецназ ФССП России), מאז 2005, במסגרת המחלקה לארגון תורנות מבצעית (Специализированный отдел оперативного дежурства), הכוללת גם את מוקדי החירום של השירות. בשנת 2012 הוצמד לכוחות כומתה ירוקה שהפכה לסימן ההיכר של היחידה.
ראשי הארגון

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ראש מחלקת פקידי ההוצאה לפועל במשרד המשפטים
| שם | תקופת כהונה | הערות |  |  |  |
| בוריס קונדראשוב | 6 בנובמבר 1997 - ספטמבר 1999 | כיהן במקביל כסגן שר המשפטים של רוסיה |  |  |  |
| ארקדי מלניקוב | נובמבר 1999 - אוקטובר 2004 | בדומה לקודמו, כיהן במקביל כסגן שר המשפטים של רוסיה |  |  |  |

| מנהל שירות פקידי ההוצאה לפועל הפדרלי | מנהל שירות פקידי ההוצאה לפועל הפדרלי | מנהל שירות פקידי ההוצאה לפועל הפדרלי |  |  |  |
| מנהל השירות | תקופת כהונה | הערות |  |  |  |
| ניקולאי ויניצ'נקו | 21 באוקטובר 2004 - 29 בדצמבר 2008 |  |  |  |  |
| ארתור פרפנצ'יקוב | 29 בדצמבר 2008 - 7 בפברואר 2017 | מונה לאחר מכן למושל קרליה |  |  |  |
| סרגיי סזאנוב | 7 בפברואר - 20 במרץ 2017 | ממלא מקום |  |  |  |
| דמיטרי אריסטוב | 20 במרץ 2017 - מכהן |  |  |  |  |
גלריה

דגל השירות עד 2006
איש השירות לצד רכב שירות
מטה השירות
ראו גם

שירות המרשלים של ארצות הברית
רשות האכיפה והגבייה
הערות שוליים

↑  Федеральный закон от 21 июля 1997 г. N 118-ФЗ "О судебных приставах". Статья 25. «Переходные положения».
↑  Федеральный закон от 22.11.2016 N 397-ФЗ
↑  כך לפי אתר הארגון
↑  ФССП создаст собственную розыскную службу
↑  Последний звонок в болоте с автоматом и в бронежилете (אורכב 28.08.2013 בארכיון Wayback Machine) // РБК от 30.05.2013
↑  Михаил Фомин за особые успехи в службе получил наградное холодное оружие // пресс-релиз Управления Федеральной службы судебных приставов по Республике Татарстан от 12.04.2013
↑  Путин назначил Дмитрия Аристова главным судебным приставом страны
תנודות רבי

תנודות רבי (באנגלית: Rabi oscillations, אוסצילציות רבי) או מחזור רבי (Rabi cycle) היא התנהגות מחזורית של מערכת קוונטית בעלת שני מצבים (שתי רמות אנרגיה קוונטיות), בנוכחות שדה מגנטי קבוע ושדה מגנטי מתנודד, שתדירותו תואמת את הפרש האנרגיות בין הרמות. מחזוריות זו מתייחסת לבליעה ולפליטה של אנרגיה, במעבר אוכלוסייה בין רמות אנרגיה. תופעה זו נצפתה במערכות רבות, החל מפיצול רמות באטומים ועד לתנודות במערכות מולקולריות. התנהגות מחזורית זו מזוהה עם שמו של איזידור אייזק רבי. על פיתוח מחולל המחזוריות ומערכת המדידה, זכה אייזק רבי ב-1944 בפרס נובל. את בעיית הדיוק במדידת המומנט המגנטי של האטום, יעדם של ניסויי רבי, השלים נורמן רמזי כארבעים שנה מאוחר יותר, בטבעו מונח חופף, תנודות רמזי.
הניסוי של רבי

רבי הקרין אלומת אטומים דרך שני שדות מגנטים שונים: שדה מגנטי קבוע ושדה מגנטי מתנודד (המשתנה בתדר מסוים התואם את הפרש האנרגיה בין הרמות). גרעיני האטומים שהקרין התאפיינו במומנטים מגנטיים, גודל הנלווה לספין הגרעין אשר גורם לגרעין לתפקד כמגנט קטן. בהשפעת השדה המגנטי ביצעו המומנטים נקיפה סביב כיוון השדה המגנטי הקבוע, שתדירותה פרופורציונלית לעוצמת השדה.
כאשר רבי השווה את תדירות השדה המגנטי המתנודד לתדירות הנקיפה של המומנטים, המומנטים המגנטיים נכנסו לתהודה ושינו את כיוונם בצורה מחזורית, דבר שהורגש בבליעת אנרגיה מהשדה המתנודד וייצר בעצם תנודה מחזורית של ספיגת ופליטת פוטונים.
תיאור פיזיקלי

ההסבר להתנהלות שזיהה רבי ניתן במכניקת הקוונטים, לפיה שני מצבי מומנט אלו מייצגים למעשה שתי רמות אנרגיה שונות. מעבר חלקיק מרמת האנרגיה הנמוכה לגבוהה יותר, מתרחש על ידי בליעת אנרגיה מהשדה המתנודד, ששבה ונפלטת עם הדעיכה חזרה מן המצב המעורר לרמת היסוד (הנמוכה). כאשר אטום או מערכת שתי רמות מקבילה, מאופיינים כך שכל אוכלוסייתם נמצאת ברמת היסוד ואין שדה חיצוני הפועל עליהם, הסתברות מעבר בין הרמות היא קטנה מאוד וזניחה. באמצעות הפעלת שדה חיצוני משתנה, כגון קרן לייזר, במערכות אטומיות, ניתן לאלץ מעבר אוכלוסייה מרמת היסוד לרמה מעוררת. כאשר, כמות האכולוסיה העוברת בין הרמות וקצבה נקבעים על ידי עוצמת השדה החיצוני ומידת התאמת תדירותו להפרש בין רמות האנרגיה. 

משך זמן התואם מעבר של האוכלוסייה כולה בין רמה אחת לשנייה מכונה "פולס  \pi ", משך זמן התואם מעבר מחצית מן האוכלוסייה מכונה "פולס  {\frac {\pi }{2}}".
שימוש באוסצילציות רבי

אוסצילציות רבי נמצאות בשימוש במערכות רבות. לאחר גילוין נעשה שימוש רב באוצילציות רבי בספקטרוסקופיה מולקולרית. במחשוב קוונטי נעשה שימוש בפולס  {\frac {\pi }{2}} כדי לממש את השער הלוגי הקוונטי Hadamard וליצור סופרפוזיציה קוונטית בין שני מצבים קוונטיים, ובפולס  \pi  כדי לממש את השער הלוגי הקוונטי NOT שמשמש כבסיס לקיוביט.
ראו גם

מכניקת הקוונטים
תהודה מגנטית גרעינית
פליטה ספונטנית
תל אביב (אונייה)

| --- | --- |
אוניית הקיטור "תל אביב"
אוניית הקיטור "תל אביב"
 
 סידור תאי הנוסעים ב-א/ק "תל אביב"
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אונייה מעורבת לנוסעים ומשא
 דגל הצי:  
 חברת ספנות:  חברת ספנות ארץ-ישראלית
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Reiherstieg Schiffswerfte & Maschinenfabrik, המבורג
 הושקה:  1904
 אחריתה:  נמחקה ממרשם האוניות הארצישראלי ב-1937, כנראה טובעה ב-1944
 מידות
 הֶדְחֶק:  10,000 טון
 תפוסה:  6,197 טון ברוטו,  3,700 טון נטו
 אורך:  136 מטר
 רוחב:  15.5 מטר
 שוקע:  6.63 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  13 קשר
 גודל הצוות:  120 איש
 מספר נוסעים:  400 נוסעים
 הנעה:  מנוע קיטור ארבע-דרגתי בעל 4 צילינדרים
א/ק "תל אביב" הייתה אונייה מעורבת להובלת נוסעים ומשא, שפעלה בארץ ישראל בשנים 1935–1936. הייתה זו אוניית הקיטור הראשונה שנרשמה במרשם האוניות בחיפה, ב-17 במאי 1935, ושהניפה את דגל צי הסוחר המנדטורי. מספר הרישום שלה היה א/ק 1.
היסטוריה

האונייה הושקה ב-1904 כאוניית משא בשם Hohenstein. בהמשך נקראה Colonia ו- Polynesia.
היא נרכשה על ידי "חברת ספנות ארץ-ישראלית" (Palestine Shipping Co. Ltd), עברה שיפוץ ארוך והפכה לאוניית נוסעים מפוארת להובלת נוסעים בקו טריאסטה-חיפה. השיפוץ כלל סידור כמה סיפונים רחבים ונוחים, הוספת מערכת אוורור יעילה (אולי האונייה הראשונה בים התיכון עם מערכת אוורור), פתיחת מחלקת נוסעים אחת בלבד ל-400 נוסעים, עם אולם אוכל ותאים מרווחים ברמה אחידה, שכללו כל אחד חדר אמבט צמוד.
האונייה עגנה לראשונה בנמל חיפה ב-22 בפברואר 1935. הופעת אוניית הקיטור הגדולה והלבנה בחופי ארץ ישראל, כשעל חרטומה מתנוסס באותיות עבריות השם "תל אביב", גרמה להתרגשות רבה בקרב אנשי היישוב. האונייה הפליגה בצורה סדירה אחת לשבועיים בקו חיפה-טריאסטה-חיפה. בהפלגתה הראשונה שירתו בה אחד-עשר אנשי צוות יהודים מתוך 142 אנשי צוות תחת פיקודו של רב חובל גרמני. וכעבור שנתיים כבר עבדו בה 132 אנשי צוות יהודים. לקראת הקונגרס הציוני ה-19 שהתקיים באוגוסט 1935 יצאו צירים רבים לאירופה בנסיעה משותפת באונייה זו, וכבר על סיפונה ערכו ישיבה בה הצהירו כי יפעלו לטובת הספנות העברית. ואכן אחת ההחלטות החשובות שיצאו באותו קונגרס הייתה בדבר חיזוק הספנות העברית. ואכן בשנת 1936 ייסדה הסוכנות היהודית את המחלקה לים ודיג.
חברת הספנות האיטלקית "לויד טרייסטינו" (אנ'), שאוניותיה שטו באותו קו, ניהלה מלחמה עזה במתחרה החדשה, הורידה את מחירי הנסיעה וכך הפכה את פעילותה של א/ק "תל אביב" להפסדית. האונייה הוסיפה לשרת עוד כשנה וחצי, עד להתמוטטות החברה המפעילה אותה בנובמבר 1936 עקב התחרות החריפה.
באוקטובר 1937 נמכרה "תל אביב" לחברת ספנות יפנית ונמחקה ממרשם האוניות הארצישראלי. קיימת ידיעה בלתי מאומתת שהאונייה טובעה באוקיינוס ההודי ב-1944, במהלך מלחמת העולם השנייה.
אוניות נוספות תחת אותו שם

לאחר קום המדינה השיק צי הסוחר הישראלי מטעם חברת "אל-ים" בנובמבר 1949, אוניית משא בשם "תל אביב". האונייה הופעלה למשך כ-12 שנים כאוניית משא בקו ישראל-ארצות הברית. בעת שביתת הימאים הגדולה, ב-14 בדצמבר 1951, התפרסמה בכך שצוותה התנגד בכוח לניסיון המשטרה להשתלט עליה.
בפברואר 1963 רשמה חברת "אל-ים" אוניית צובר תחת השם "תל אביב". אונייה זו הפליגה במשך כעשרים שנה.
גלריה

א/ק "תל אביב", 1935.
חדר האוכל ב-א/ק "תל אביב", 1935.
תא זוגי ב-א/ק "תל אביב", 1935.
תמונות מ-א/ק "תל אביב". למעלה: סלון העישון; באמצע: הסיפון לפעילויות ספורטיביות; למטה: תחרות ריצה בשקים. 1935.