stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בדיקת עד
שיטת קדמוני הראשונים > מקורות נוספים לשיטה

ראשונים נוספים הסוברים כך הם רבינו שמעיה, תלמידו של רש"י.
גם בעל שו"ת בנימין זאב כתב:
פרוזדור הוא מקום של ערות האשה בשפתות הערוה.
גם כמה אחרונים כתבו שיש מחלוקת בין הראשונים לגבי אנטומיית גוף האישה. אך כיוון שהאחרונים הסתמכו על הרמב"ם (שהיה רופא) לגבי בירור המציאות, לא החשיבו את שיטת הקדמונים ולא הסתמכו עליה לעניין הלכה.
כפי שכתב החתם סופר:
מהו פרוזדור וחדר וגג ועליה. אחרי החקירה מפי ספרים וסופרים חכמי וספרי הניתוח, אי אפשר לנו להכחיש המציאות שאינו כפירוש רש"י ותוס' וציור מהר"ם לובלין, ואין לנו אלא מה שכתב הרמב"ם בחיבורו ובפירוש המשנה. ... ולכן לא הטרחתי כלל בביאור דברי רש"י ותוספות בשמעתין, כי אי אפשר להולמן לפי המציאות האמיתי; ואתה דע לך.
גם בעל נודע ביהודה פירש את דברי רש"י כפי שיטת הקדמונים.
מקורות נוספים שעמדו על המחלוקת בין הראשונים הם:
הרב אריה לייב רבינוביץ (ר' לייב הומינר) - מרבני מינסק ומחבר ספר 'באר היטב', בספרו 'באר היטב' על חומש ויקרא.
ד"ר ר' ישראל מיכל רבינוביץ, בחיבורו הצרפתי על הרפואה בתלמוד.
פרופ' ר' יהודה לוי, במאמר שפורסם בכתב העת אסיא.
הרב ד"ר מרדכי הלפרין, במאמרים שפורסמו בכתב העת אסיא.
שיטת קדמוני הראשונים > מקומות שנהגו להלכה כשיטת הקדמונים

מנהג רבות מבנות תימן עד לימינו היה כשיטת הקדמונים, לבדוק רק בין השפתיים בלא להכניס את העד לתוך הנרתיק.
וכן נהגו במקומות רבים באירופה, ואף בתקופת האחרונים. שכן מסורת זו עברה בעל פה מאשה לבתה מזמן קדום גם לאחר שנשתקע זכרה בין הפוסקים.
כמו כן נראה שזהו המנהג הקדום באשכנז, שכן לא מצינו באף אחד מהפוסקים האשכנזים הקדומים ששואלים כיצד תבדוק בתולה והרי קרום הבתולים חוסם את הנרתיק, ואילו בדורות מאוחרים יותר, כשכבר נתפשטו דברי הרמב"ם, מצינו לרבים השואלים זאת[דרושה הבהרה].
ראו גם

הפסק טהרה
שבעה נקיים
רואה מחמת תשמיש
וסת קבוע
וסת שאינו קבוע
טבילה
הרגשה
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה תלמודית, כרך ב', ערך "בדיקת אישה", עמ' שלו-שמב
הרב אלישיב קנוהל, איש ואישה - פרקי הדרכה לחתן ולכלה, ירושלים תשע"ח
הרב מרדכי אליהו, דרכי טהרה, ירושלים תשמ"ו
הרב ראובן בן-אוליאל, טהרת כרם ישראל, קריית ארבע-חברון תשע"ו
הרב שלמה לוי, שערי אורה, ירושלים תשע"ד
הרב שמואל הלוי ואזנר, שיעורי שבט הלוי, בני ברק תשנ"ח
זאב וחנה ספראי, משנת ארץ ישראל - מסכת נידה, אלון שבות תשע"ט
שולחן ערוך, יורה דעה, סימנים קפג-קצט
הרב חנוך ולדנברג, בניינה של אשה, מהדורה שלישית, מודיעין עילית תשפ"ב
עד בדיקה
הפועל קריית אונו

ערך זה עוסק במועדון כדורגל ישראלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
הפועל קריית אונו היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר קריית אונו, המתמודדת בליגה ב'. בשיאה שיחקה הקבוצה בליגת המשנה במשך תשע עונות. בשנת 2024 נפתחה קבוצה בשם "מ.כ. קריית אונו" המתמודדת בליגה ג' דן
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1952 בשם "הפועל כפר אונו". לאחר שנתיים הקבוצה עברה איחוד ונקראה "הפועל בני ברק/קריית אונו" עד לסיום עונת 1956/1957, כשהעפילה לראשונה לליגה ב'. בסיום עונת 1962/1963 העפילה לראשונה לליגה א' (הליגה השנייה), בה שיחקה תשע עונות רצופות וירדה לליגה ב'. בסיום עונת 1976/1977 העפילה בחזרה לליגה א' שהפכה כבר לליגה השלישית ושיחקה בה עד עונת 1997/1998. הקבוצה ירדה וחזרה לאחר עונה אחת.
בעונת 1990/1991 הגיעה הקבוצה עד למעמד חצי גמר גביע המדינה והפסידה 2–4 לקבוצת הפועל פתח תקווה. לזכות קריית אונו כבשו מיקי סנדרוב ואבי בן עזרא.
לאורך השנים התחרתה הקבוצה עם היריבה המקומית, בית"ר קריית אונו, עד שזו התפרקה בשנת 2004, ותקציב העירייה אשר היה מופנה אליה, מגיע מאז לקבוצת הפועל קריית אונו, שהפכה לקבוצה היחידה בעיר.
בשנת 2007 הוזכרה הקבוצה בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "מסודרים" כחלק מהעלילה. בסיום עונת 2014/2015 הייתה הקבוצה על סף עלייה לליגה א' כשהפסידה 0–2 למכבי יפו במשחקי המבחן.
מחלקת הנוער של המועדון הוקמה מחדש בשנת 1975, על ידי ישראל (ללה) שצ׳וצ׳ינסקי. ב-1976 הוקם במועדון בית הספר לכדורגל הראשון בישראל[דרוש מקור]. ב-1989 הוביל המועדון, יחד עם ועדת הנוער בהתאחדות לכדורגל, באמצעות ישראל שצ׳וצ׳ינסקי (אז מנהל נבחרת הנוער) ואמנון רז (מאמן נבחרת הנערים), את שיטת המשחקים לרוחב המגרש לשנתונים הצעירים.
שחקני עבר במועדון

ראו: רשימת כדורגלני הפועל קריית אונו
עמרי אפק
לירן שטראובר
מנור חסן
צדיק בינו
ישראל פוגל
אבי בקר
עופר בקר
יעקב כליפה
יוסי גואטה
ציון בזר
מאמנים בעבר

אשר בלוט
דרור קשטן
יורם אורנשטיין
ערן קוליק
הערות שוליים

↑  אוריאל, משה, הגותו ופועלו של הרב מאיר כהנא כמקור השראה למתנחלי קריית ארבע וחברון בשנים 1984-1968, Judea and Samaria Research Studies, 2018, עמ' 249–268 doi: 10.26351/jsrs/27-2/6
↑  בית"ר קריית אונו התפרקה, באתר וואלה, 27 בדצמבר 2004
ג'ון דאגלס וודוורד

| --- | --- |

 לידה:  12 ביולי 1846 וירג'יניה, ארצות הברית 
 פטירה:  5 ביוני 1924 (בגיל 77) ניו רושל, מדינת ניו יורק, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1865–1924 (כ־59 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור נוף, איור ספרים 
 חתימה:  
 
ירושלים במבט מהר הזיתים; ציור מים, 1878
ואדי פיראן והר סרבל בסיני; תחריט צבוע, 1881
בעלבכּ; שרידי מקדש יופיטר; תחריט, 1881
נמל בוסטון; ציור מים, 1873
ג'ון דאגלס ווּדווֹרד (באנגלית: John Douglas Woodward;‏ 12 ביולי 1846 – 5 ביוני 1924) היה צייר אמריקאי, שיצר מאות ציורים של נופי ארצות הברית, אירופה, ארץ ישראל ומצרים.
קורות חייו ופועלו

וודוורד נולד במדינת וירג'יניה וגדל בקנטאקי. ב-1861 החל בלימודי אמנות בסינסינטי, אוהיו. ב-1863 נמלטה משפחתו לקנדה מאֵימי מלחמת האזרחים האמריקאית, וודוורד הצעיר עבר לעיר ניו יורק שם למד במכללת קופר (אנ') ובאקדמיה הלאומית לעיצוב (אנ').
וודוורד שאף לצייר נופים בצבעי שמן ובצבעי מים, אך את מחייתו מצא באיור ספרים וכתבי עת. ב-1871 נשלח מטעם השבועון Hearth and Home לצייר ממראות מדינות הדרום. ב-1872–1873 נסע ברחבי ארצות הברית כמאייר הראשי בסדרת "אמריקה הציורית" (Picturesque America) של הוצאת 'אַפְּלְטוֹן' (אנ'). האיורים הופיעו בתחילה לצד מאמרים בכתב העת של חברת 'אפלטון' ואחרי כן בספרי הסדרה. ההדפסים, על פי רוב חיתוכי עץ, התבססו על אקוורלים ועל רישומים שביצע וודוורד באתרים השונים. סדרת "אמריקה הציורית" זכתה להצלחה מסחרית אדירה והשפיעה מאוד על הגידול בתיירות הפנים בארצות הברית ועל התנועות לשמירת הטבע. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-19 פגש וודוורד את הצייר יליד אנגליה הארי פֶֿן, שאף הוא הפיק ציורים בשביל סדרת "אמריקה הציורית", אם כי ממחוזות אחרים מאלה שבהם פעל וודוורד. הידידות שנרקמה ביניהם נמשכה עד מותו של פֶֿן ב-1913. השניים נשלחו לארצות אירופה לצורך הכנת ציורים לסדרת "אירופה הציורית" (Picturesque Europe), שראתה אור בשנים 1875–1879, גם היא בהוצאת 'אפלטון'. ציוריו של וודוורד הופיעו בכרכים השני והשלישי שהוקדשו למזרח אירופה ולארצות סקנדינביה.
לקראת הפקת סדרת "ארץ ישראל הציורית", שתראה אור בשנים 1881–1884, ערכו השניים יחד מסעות לארץ ישראל, לסוריה ולמצרים בעונות החורף 1877–1878 ו-1878–1879. הרישומים והציורים שיצרו בשטח שועתקו לתחריטי עץ ומתכת. שמותיהם של הציירים לא נזכרו בספרי הסִדרה אלא במשפט קצר בדפי ההקדמה – "האיורים מדברים בעד עצמם", אבל חתימותיהם בראשי תיבות מופיעים פעמים רבות בשולי הציורים.
חוויותיו של וודוורד במסעותיו תועדו במכתבים השבועיים ששיגר לאשתו ולאימו. החוקרת האמריקאית סו רייני (Sue Rainey) מציינת שמכתביו מארץ ישראל, ממצרים ומסוריה מגלים כי במקרים רבים היו חוויותיהם הממשיות במקום נעימות הרבה פחות מאשר האיורים שיצרו, ובכך מזכירים את הערותיו החריפות של מארק טוויין במסעו לארץ ישראל כעשור לפני וודוורד, לפיהן "מיטב יופיים של נופי המזרח נשאר רק בתחריטי הפלדה".
וודוורד שב לארצות הברית בסוף הקיץ של 1879 וחי בביתו שבניו ג'רזי, שממנו קל היה להגיע ברכבת ובמעבורת למשרדיה של חברת 'אפלטון' בניו-יורק וללוות את עיבוד עבודותיו לדפוס. ההכנסות מהתמלוגים שהניבו ציוריו בספרים ובכתבי העת העניקו לוודוורד פנאי לציורי נוף צבעוניים, כאשר אהב. הוא העדיף ציורים באוויר החופשי שפירשו את השפעתם החולפת של מזג האוויר וחילופי העונות, ובהמשך דרכו, בניגוד לעמיתו הארי פן, לא נשען על נושאים מתוך רשימותיו וזכרונותיו. ב-1883 עבר עם אשתו לצרפת – לפריז ולפונט אוון, וב-1884 חזר לניו יורק והמשיך ליצור איורים לספרי שירה ולכתבי עת. במות אביו ב-1894 נפלה לידיו ירושה נכבדה וכך יכול היה להקדיש את כל כולו לציור. בשנים 1898–1901 שהה עם אשתו באיטליה ובשווייץ. ב-1905 השתקעו בניו רושל שבמדינת ניו יורק, בה פרחה מושבת אמנים.
וודוורד המשיך ליצור ציורים לתערוכות ולמכירה עד מותו ב-5 ביוני 1924. אשתו, מריה לואיז וודוורד, שמרה על רבים מציורי ההכנה שביצע לצורך שעתוקם בתחריטים ומסרה אותם למרכז הכנסייה האפיסקופלית באורקני ספרינגס (אנ') בווירג'יניה. מכתביו של וודוורד אצורים בארכיון המדינה בריצ'מונד.
לקריאה נוספת

•	יהושע בן-אריה, צייריה וציוריה של ארץ-ישראל במאה התשע-עשרה, יד יצחק בן-צבי, 1992, עמ' 245–249
•	Rainey, Sue & Roger B. Stein, Shaping the Landscape Image, 1865-1910: John Douglas Woodward, University of Virginia Press, 1997
הערות שוליים

↑  נמכרו למעלה ממיליון עותקים שלה
↑  מארק טוויין, מסע תענוגות לארץ הקודש בתרגום ארנון בן-נחום, הוצאת בית א' לבינסון, 1972, עמ' 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008652880205171  GND: 120554518  ISNI: 0000 0001 1622 7355  LCCN: n96117033  RKD: 473180  SNAC: w6wq1gjg  SUDOC: 179934333  ULAN: 500103140  VIAF: 37750556   WorldCat (עם VIAF): 37750556
עדי אלעזרי

| --- | --- |

קצינה ראשונה עדי לנדסמן בטהיטי על רקע אוניית הנוסעים שבה שירתה, 2000
 לידה:  16 ביולי 1975 (בת 49) ח' באב ה'תשל"ה רמת גן 
 מדינה:  ישראל
 כינויים נוספים:  עדי לנדסמן
 פעילות בולטת:  מנכ"לית בית למוזיקה והרכבים "קאנטרי מיוזיק" ברמת השרון.
 ידועה בשל:  עברה כקצינה ימית בצי הסוחר
 השכלה:  טכנאית תעשייה וניהול בית הספר לקציני ים עכו לימודים לרב חובל ב-Warsash Maritime Academy
 תקופת הפעילות:  1996–2003 (כ־7 שנים)
 מקצוע:  יועצת אישית / עסקית, מרצה ומאמנת מנטלית לפעולה, הגשמה ומימוש עצמי.
 בן זוג:  חי אלעזרי
 מספר צאצאים:  3
 אתר קאנטרי מיוזיק
 
עדי אלעזרי (נולדה ב-16 ביולי 1975) היא מחלוצות הספנות בישראל, ששירתה כקצינת סיפון בצי הסוחר הישראלי
והאישה הראשונה בישראל שסיימה את לימודיה בבית הספר לרבי-חובלים והוסמכה לדרגת חובל ראשון. כיום היא מנכ"לית בית הספר למוזיקה והרכבים "קאנטרי מיוזיק".
שנותיה הראשונות

עדי לנדסמן נולדה לזליג אשר ובתיה וגדלה בחולון. אחות בכורה לשני אחים קטנים. בשנים 1989–1994, מכיתה ט' עד י"ג, בבית הספר לקציני ים עכו, אלעזרי הייתה במחזור הבנות השלישי בבית הספר, בו למדו 450 בנים ו-16 בנות.
קריירה ימית

בסיום לימודיה בבית הספר לקציני ים עכו, קיבלה אלעזרי תעודת בגרות והוסמכה לטכנאית תעשייה וניהול וחובלות (הסמכה לחובל משמרת) ומשיטת ספינה בינלאומית עד 24 מטר. במהלך לימודיה פנתה מספר פעמים למפקד חיל הים, עמי אילון, בבקשה להצטרף לקורס חובלים, אולם נענתה בסירוב. בצה"ל שירתה כימאית גוררות בבסיס חיל הים באילת (1994-5). לאחר שחרורה לימדה ימאות במרכז השיט בבת ים ובבית ספר אורט.
בשנת 1996 הצטרפה אלעזרי לצים ועבדה על אוניית מכולות, בתחילה הפליגה כצוערת-קדטית (קצינה מתלמדת) (1996-7) לאחר מכן עברה בחינה בע"פ לקצין שלישי והייתה לאישה הצעירה ביותר שעברה את הבחינות של רשות הספנות והנמלים.
בפברואר 1997, בהיותה בת עשרים ואחת וחצי, הפליגה לראשונה כקצינת סיפון בדרגת חובל שלישי באנייה "צים קוריאה". האישה היחידה באותה עת במדינת ישראל, אחר-כך הוסמכה לקצין שני היא עבדה והפליגה באוניות של צים למעלה משלוש וחצי שנים, חצתה אוקיינוסים על גבי אוניות מכולה וביקרה ב-27 מדינות בעולם.
ב-1998 צולם אודותיה פרומו לסרט תיעודי "דרך אישה בלב ים", אולם משערוץ 8 החליט לא להשקיע בו, ההפקה נגנזה.
בינואר 2000 טסה למיאמי ובמרץ החלה לעבוד כקדטית על אוניית נוסעים של חברת "Renaissance Cruises" (אנ') בטהיטי. בנובמבר 2000 הייתה קצינת ניווט ראשונה על MS Voyager of the Seas, אוניית הנוסעים הגדולה בעולם, השייכת לחברת רויאל קאריביאן אינטרנשיונל בבעלות חלקית של האחים עופר, בה הייתה במקום התשיעי בדירוג מבין 1200 אנשי צוות.
בליל 15 ביוני 2001 בעת משמרתה כקצינת משמרת בכירה ב-Nordic Empress (אנ') פרצה אש בחדר המכונות. אלעזרי שהבחינה בכך וגם קיבלה דיווח מקצין המשמרת במכונה הפעילה אזעקה והנוסעים התייצבו תוך דקות בסיפון סירות ההצלה. דו"ח משמר החופים של ארצות הברית תיאר את פעולותיה כנכונות ומהירות שתרמו למניעת נפגעים מהשריפה. 

עדי המשיכה לעבוד באוניות שונות של רויאל קאריביאן עד 2002.
בינואר 2002 החלה אלעזרי ללמוד ב-Warsash Maritime Academy, בית הספר לרבי חובלים בסאות'המפטון אנגליה. בדצמבר 2002 עברה בניסיון הראשון את הבחינות הפנימיות והחיצוניות ואת הבחינה בעל-פה, יחד איתה עבר רק סטודנט נוסף, מתוך 26 סטודנטים. בסיום הלימודים קיבלה תעודה של קצין ראשון במדעי הים. לאחר הלימודים, כדי לקבל תעודת רב-חובל ולפקד על אונייה הייתה צריכה לרכוש ותק בים של שנים עשר חודשים נוספים ולעבור בחינה בע"פ לרב חובל. אלעזרי עבדה על אוניית הנוסעים Grand Princess, אולם כעבור חודשיים של הפלגה עזבה את הים לתמיד.
אוניית הנוסעים MS Nordic Empress עליה שירתה אלעזרי ביוני 2001.
דו"ח חקירת השריפה באניית הנוסעים NORDIC EMPRESS יוני 2001.
תעודת הסמכה לדרגת חובל ראשון - Chief Mate.
עדי אלעזרי עם ספרה "לגלות את האופק", 2022.
פעילות עכשווית

פעילות בולטת של עדי אלעזרי: מנכ"לית בית למוזיקה והרכבים "קאנטרי מיוזיק" ברמת השרון.
מקצוע - יועצת אישית / עסקית, מרצה ומאמנת מנטלית לפעולה, הגשמה ומימוש עצמי. מרצה לקהל הרחב על כל הקשור לעולם הים, אוניות וכיצד ניתן לנווט בחיים בצורה מנצחת.
פעילות עכשווית > בית ספר למוזיקה

בינואר 2010 פתחה ביחד עם בעלה את בית הספר למוזיקה "קאנטרי מיוזיק", אותו היא מנהלת. ב"קאנטרי מיוזיק" לומדים 150 תלמידים בשנה, במשך שנתיים היו להקת הבית של ערוץ ניקלודיאון, עבדו עם ערוץ 2 "רוקדים עם כוכבים", השתתפו בספר אינטרנטי של המרכז לטכנולוגיה חינוכית "בשביל העברית" ומקדמים / מפעילים/ ומפיקים אירועי מוזיקה בשיתופי פעולה עם מיזמים לקידום תרבות המוזיקה בישראל.
חיים אישיים

עדי אלעזרי נשואה למוזיקאי חי אלעזרי, גם הוא בוגר בית הספר לקציני ים עכו במגמת מכונה ולהם 3 ילדים.
ספרים שכתבה

ספרים שכתבה
לגלות את האופק - 2022
ספרה של אלעזרי, "לגלות את האופק", יצא לאור באוקטובר 2022 לאחר קמפיין מימון המונים. הספר, אשר נכתב במשך שבע שנים, הוא אנציקלופדיה ימית לילדים שמטרתה לחשוף את עולם הספנות והים בפני ילדים וילדות.
הספר האינטראקטיבי מתאר את כל המסעות, היבשות, הנמלים והשפעות הים על חיי היומיום, ומכיל מידע על כלי שיט שונים, כדור הארץ, מזג האוויר, קו המשווה ומילון מונחים ימיים.
בנוסף, הספר כולל סרטונים הממחישים את עוצמתו ומשמעותו של עולם הים. הספר מתאים לילדים מגיל 4 ועד גיל 12, ומציג את עולם הים והספנות בישראל ומחוצה לה דרך סיפור, תמונות וסרטונים.
במהלך שנת 2023, נכנס הספר אל מאגר התוכניות גפן של משרד החינוך, נרכש על ידי סיפריות ציבוריות ברחבי ישראל ונמכר בחנויות מוזיאוני חיפה.
גרסה באנגלית:
בספטמבר 2023, פורסמה הגרסה באנגלית של הספר תחת השם: Discover the Horizon: A Nautical Encyclopedia for Children. הספר יצא לאור באנגלית ומופץ ברחבי העולם, כולל דרך אמזון.
ייצוג בינלאומי:
הספר מיוצג על ידי הוצאת שוקן בעולם, ובתחילת 2024 נרכשו זכויות יוצרים בשפה היוונית על ידי הוצאת הספרים PAPADOPOULOS PUBLISHING. הספר צפוי לצאת לאור בגרסה יוונית באביב 2025.
מהדורה חדשה (אוגוסט 2024):
באוגוסט 2024, לכבוד תחילת שנת הלימודים ה'תשפ"ה ולאור הצלחתו, יצאה מהדורה חדשה של הספר תחת שם עברי מעודכן: לגלות את האופק - אנציקלופדיה ימית לילדים ולילדות.
לעיון נוסף

יובל פלג, "שוברת את הגלים", מוסף '24 שעות' בעיתון ידיעות אחרונות, 22 בספטמבר 1997, עמ' 14–15.
ריאיון בתוכנית ערב חדש, נובמבר 1997.
אורה בורוכוב (מראיינת), "היכרות עם עובדי החברה: עדי לנדסמן – קצינה שלישית", צים, גיליון 57, ניסן תשנ"ח אפריל 1998, עמ' 41–43.
ג'ני בלום, "גבירתי רב-החובל", השקמה חולון, אפריל 1998, עמ' 16, 22.
ראיון בתוכנית בשידור חי עם דן שילון, יוני 1998.
משמר החופים של ארצות הברית, NORDIC EMPRESS דו"ח השריפה ב-15 ביוני 2001.
ענת מרדכי, "חדשות הספנות", לאשה, 5 בינואר 2004, עמ' 54–56.
"המטרה – להיות רב החובל הראשונה של מדינת ישראל", אל האופק – עלון עובדי חברת נמל אשדוד, גיליון מספר 31, מרץ-אפריל 2014, עמ' 19.
הערות שוליים

↑  קצינת הים הראשונה בתולדות ישראל הייתה אביגיל בכלר, ששירתה בתפקיד חובלת שלישית בשנת 1971 בחברת צים. עדי לנדסמן-אלעזרי הייתה האישה השנייה במדינת ישראל ששירתה בתפקיד זה בשנת 1997
↑  לנדסמן-אלעזרי החזיקה בהישג הזה משנת 2002 במשך 15 שנה, עד שבשנת 2017 סיימו שלוש נשים נוספות, את לימודיהן בבית הספר לרבי-חובלים והוסמכו לדרגת חובל ראשון.
↑  שמחה בינות, יובל לבית הספר לקציני ים עכו, הוצאת בית הספר לקציני ים עכו, 2003, עמ' 51.
על גשר האוניה Grand Princess, חזרה לים לאחר סיום הלימודים בבית הספר לרבי חובלים, יוני 2005
ספרה של עדי אלעזרי "לגלות את האופק", 2022.
רבקה קרמר

| --- | --- |

 לידה:  31 במאי 1930 ליטא 
 פטירה:  29 בספטמבר 2024 (בגיל 94) תל אביב-יפו, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  תיכון חדש 
 שפה מועדפת:  עברית 
 שיתופי פעולה בולטים:  הצ'יזבטרון
 
רבקה קרמר (31 במאי 1930 – 29 בספטמבר 2024) הייתה זמרת ישראלית, סולנית להקת הצ'יזבטרון.
ביוגרפיה > ראשית חייה

רבקה קרמר נולדה בליטא בשם רבקה מדניק למיכאל וברינה. בשנת 1933, בהיותה בת שלוש וחצי, עלתה לארץ ישראל יחד עם משפחתה, במסגרת העלייה החמישית. קרמר גדלה בתל אביב ולמדה בתיכון חדש. בגיל תשע החלה ללמוד פסנתר אצל דניאל סמבורסקי, שראה בה כשרון מוזיקלי. למשפחתה לא היה כסף לקנות פסנתר, לכן נאלצה להפסיק את לימודי הנגינה. הייתה פעילה בקן של השומר הצעיר, בו פגשה את הבמאי שמואל בונים, לימים ישתפו פעולה מקצועי.
ביוגרפיה > הצ'יזבטרון

בשנת 1947 התגייסה קרמר לפלמ"ח ושירתה כפקידה במחלקת ההסברה תחת זרובבל גלעד (לצידה של לאה רבין). לאחר פציעתה של אהלה הלוי, הסולנית השנייה של הצ'יזבטרון, ביקש שמואל בונים, במאי הצ'יזבטרון, מקרמר להחליף את הלוי כסולנית.
קרמר הצטרפה לתוכניתה השלישית של הצ'יזבטרון, "הפלמ"חניק מחפש את המחר", שעלתה באוקטובר 1948.
הסולו הראשון שקיבלה בלהקה היה "הן אפשר". להיטים נוספים מאותה תוכנית היו: "הג'יפ", "החופש תם", "הפלמ"חניק מחפש את המחר", "למדבר" ו"הרעות".
תוכניתה הרביעית של הלהקה - "הטרמפ" ("הלא תיקחהו עמך") הועלתה בפברואר 1949, עם סיום קרבות מלחמת העצמאות, ובה היה לקרמר סולו מצליח נוסף, "שיר אפור". עם הלהיטים נוספים מאותה תוכנית נמנו: "שב גיבור החיל" ו"הפגישה".
בשנת 1950, לאחר שחרור חברי הלהקה מצה"ל, הועלתה תוכנית אזרחית של הצ'יזבטרון בשם "שטח הפקר" וכללה, בין השאר, את השירים: "הגנרל המקסיקני", "כושי כושי" ועוד.
ביוגרפיה > לאחר הציז'בטרון

לאחר פירוק הלהקה, קרמר שימשה כמזכירתו של ראש מחלקת הקליטה בסוכנות היהודית ולמדה במקביל במשך שלוש שנים משחק בבית הספר של הקאמרי.
בשנת 1956 עבדה כדיילת ב"אל על". היא הופיעה בשנת 1960 בהרכב של הציזבטרון בערב לזכרו של יצחק שדה. בשנת 1961 הקליטה הקלטות סולו יחד עם המלחין סשה ארגוב.
היא נהגה לקיים מדי שנה מסיבת יום עצמאות בביתה. ב-1978 שיחקה בסרט "הלהקה", בתפקיד קטן של בעלת בית במסיבת יום העצמאות.
קרמר עבדה גם כמורה-מדריכה במוסד החינוכי "אלוני יצחק" והייתה חברת הנהלת ופעילה בעמותת דור הפלמ"ח. בשנותיה האחרונות התנדבה במוזיאון הפלמ"ח.
בשנת 2018, בגיל 87, השתתפה בהפקת אופנה והופיעה בפרק השישי בסדרת הטלוויזיה "סליחה על השאלה", שעסק בזקנים.
חיים אישיים

בגיל 29 נישאה למקס קרמר, תייר מדרום אפריקה. השניים התגוררו בכפר שמריהו.
קרמר הייתה אם לשלוש בנות. התגוררה בבני ציון, סמוך לאחת מבנותיה. נפטרה ב-29 בספטמבר 2024, והובאה למנוחות בבית העלמין של המושב.
הערות שוליים

↑  "הג'יפ", באתר "זמרשת"
↑  "החופש תם", באתר "זמרשת"
↑  "פלמ"חניק מחפש את המחר", באתר "זמרשת"
↑  "למדבר", באתר "זמרשת"
↑  "הרעות", באתר "זמרשת"
↑  התאווה לאויר, דבר, 12 באפריל 1957
↑  אלון: הארץ חצויה והבירה מבותרת לא בגלל קרבות שנכשלו אלא בגלל אלה שלא נערכו, למרחב, 21 באוגוסט 1960
↑  רבקהלה חוגגת, מעריב, 11 במאי 1986
↑  הסבתא הכי קולית בסביבה: רבקה'לה קרמר, 87, מדגמנת אופנת רחוב, באתר Xnet‏, 21 בינואר 2018
↑  מהצ'יזבטרון ועד למסלול הדוגמנות: בגיל 87 רבקה'לה מככבת בהפקת אופנה, באתר ‏מאקו‏, 24 בינואר 2018
↑  סליחה על השאלה - זקנים, כאן 11, באתר יוטיוב, 19 באוגוסט 2018
↑  תחרות נישואים בין דיילות, הארץ, 16 ביוני 1959
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 9cc3da69-86c5-4a42-a30d-d7e941a9f3ee 
רבקל'ה מדניק עם בנות הצ'יזבטרון (מרגלית בנאי משמאל ונעמי פולני מימין) באולפן צליל
אביצ'י

| --- | --- |
 
אביצ'י, 2014
 לידה:  8 בספטמבר 1989 שוודיה סטוקהולם, שוודיה
 התאבד:  20 באפריל 2018 (בגיל 28) עומאן מסקט, עומאן
 שם לידה:  טים ברגלינג
 שם במה:  Tom Hangs 
 מקום קבורה:  Hedvig Eleonora Church 
 מקום הקמה:  Švedas 
 מוקד פעילות:  שוודיה שוודיה
 תקופת הפעילות:  2007–2018 (כ־11 שנים)
 עיסוק:  תקליטן, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  EDM • פרוגרסיב האוס • אלקטרו-האוס • קאנטרי האוס • פולקטרוניקה
 שפה מועדפת:  אנגלית, שוודית 
 כלי נגינה:  סינתיסייזר, טארנטייבלס, כלי מקלדת, FL Studio
 חברת תקליטים:  איילנד, Vicious Vinyl, Big Beat, LE7ELS, אולטרה, קפיטול, Joia, יוניברסל מיוזיק גרופ
 שיתופי פעולה בולטים:  דייוויד גטה, ניקי רומרו, אלו בלאק, קולדפליי, ריטה אורה
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה האמריקאית  פרסי בחירת הנוער  פרסי המוזיקה העולמית  פרסי המוזיקה של MTV אירופה  פרס המוזיקה של בילבורד  Musikexportpriset 
 www.avicii.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
טים ברגלינג (בשוודית: Tim Bergling; ‏8 בספטמבר 1989 – 20 באפריל 2018), נודע בשם הבמה "אביצ'י" (באנגלית: Avicii), היה תקליטן ומפיק מוזיקלי שוודי. באוקטובר 2013 הוא דורג במקום השלישי, ב-2014 במקום השישי וב-2015 במקום השביעי מתוך 100 התקליטנים הטובים בעולם, על פי המגזין DJ Mag. ברגלינג יצר מספר להיטים בינלאומיים, בהם: "Levels",‏ "The Nights"‏, "Hey Brother" ,"I Could Be the One" ו-"Wake Me Up".
אביצ'י השתלב בתעשיית המוזיקה בשנת 2008 בגיל 18, כשיצר רמיקס בשם "Lazy Lace" לשיר הנושא של משחק ווידאו של "Commodore 64". הפקה זו הביאה אותו לחתום בחברת סטרייק – "Strike Recordings". באוקטובר 2010 חתם בחברת EMI.
אביצ'י עבד על פרויקטים עם תקליטנים ויוצרים נוספים בין המצליחים בעולם, כגון דייוויד גטה וניקי רומרו.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
טים ברגלינג נולד בסטוקהולם לקלאס ברגלינג ולאנקי לידן, שחקנית. לטים אח למחצה מנישואיה הקודמים של אימו לזמר טומי שרברג.
הונו של אביצ'י הוערך בשנת 2017 בכ-84 מיליון דולר אמריקאי.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה והמשך

אחת מיצירותיו הבולטות היא "Levels" אשר יצאה כסינגל ב-28 באוקטובר 2011 והייתה ללהיט בינלאומי, אשר הביא לפרסומו של אביצ'י בעולם. אביצ'י יצר את השיר עם אש פורנורי ויוצר שלישי לא ידוע, וכלל בו גם סמפל (דגימה) מהשיר "Something's Got a Hold on Me" אשר בוצע במקור על ידי אטה ג'יימס בשנת 1962.
בשנת 2010 הפיק את "Don't Hold Back" בשיתוף עם הדיג'יי השוודי ג'ון דלבק. בשנת 2011 הפיק את "Sunshine" יחד עם דייוויד גטה, אשר היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריה "שיר הדאנס הטוב ביותר". בשנת 2012 הוציא את השיר "I Could Be the One" עם ניקי רומרו. ב-30 בינואר 2013 הוציא את "שלושה מיליון", לציון 3 מיליון מעריציו ברשת פייסבוק.
במהלך אפריל 2013 סיים לעבוד יחד עם ביורן אולבאוס ובני אנדרסון, לשעבר מחברי להקת אבבא, על השיר "אנחנו כותבים את הסיפור" (We Write the Story), אשר הוצג ב-18 במאי כמופע הפתיחה ושיר הנושא של תחרות הזמר אירוויזיון לשנת 2013 אשר נערכה בשוודיה.
ביוני 2013 הוציא את השיר "Wake Me Up" יחד עם הזמר אלו בלאק. השיר הפך ללהיט הגדול ביותר של אביצ'י, דורג במקום הראשון במצעדי הסינגלים בשוודיה, באוסטריה, באוסטרליה, באיטליה, בדנמרק, בגרמניה, בהולנד, בשווייץ ובמצעד הסינגלים הבריטי וזכה להצלחה רבה באירופה (וגם בישראל במצעד השבועי אחד אחד בגלגלצ ובמצעד השבועי הבינלאומי של מדיה פורסט, ומקום שני במצעד הבינלאומי השנתי של גלגלצ). הוא היה השיר הראשון שלו שנכנס אל עשרת הגדולים במצעד הסינגלים האמריקאי, והגיע עד למקום ה-4. הצלחת השיר ביססה את מעמדו של אביצ'י ככוכב גם מחוץ לתחומי המוזיקה האלקטרונית.
ב-13 בספטמבר 2013 יצא לאור אלבום הבכורה של אביצ'י – "True", הכולל שירים בסגנון הקאנטרי האוס. האלבום הצליח במכירות והגיע ב-10 מדינות לעשירייה הפותחת. מתוך עשרת השירים שבאלבום, חמישה יצאו כסינגלים, החל מיוני 2013 ועד באפריל 2014: "Hey Brother", "Wake Me Up" ,"You Make Me", "Addicted to You" ו-"Lay Me Down".
ביוני 2014 הפיק יחד עם דייוויד גטה את השיר "Lovers On The Sun". עבור אלבומה של להקת קולדפליי הוא הפיק את השיר "Sky Full Of Stars" שיצא ב-3 במאי 2014.
ב-15 בדצמבר 2014 יצא השיר "The Nights" וזכה להצלחה. גם השיר "Waiting For Love" שיצא ב-26 ביוני 2015 זכה למיליוני צפיות. באותה השנה השתתף בכתיבת השיר "Devil Pray", של מדונה, מתוך אלבומה השלושה עשר, Rebel Heart.
ב-29 במרץ 2016 הודיע אביצ'י בדף הפייסבוק שלו על הפסקת הופעותיו החל מסוף שנת 2016, כדי לטפל בעצמו בשל דלקת חריפה בלבלב. במסגרת סיבוב הפרידה שלו הופיע גם בישראל ב-22 ביולי 2016, באמפי פארק בראשון לציון. הופעתו החיה האחרונה התקיימה ב-28 באוגוסט 2016. השיר האחרון אותו הוציא אביצ'י בטרם מותו היה "Lonely Together", שיצא יחד עם הזמרת ריטה אורה.
ביוגרפיה > מותו

אביצ'י נמצא מת במסקט, בירת סולטנות עומאן, ב-20 באפריל 2018. במותו היה בן 28. סיבת המוות לא פורסמה מיידית. ב-21 באפריל 2018, פרסמה המשטרה העומאנית כי "אין חשד לפלילים" סביב מותו של ברגלינג. ב-26 באפריל 2018 פרסמה משפחתו הודעה לפיה הוא התאבד. ב-1 במאי 2018 דיווח אתר הרכילות TMZ כי המוות של ברגלינג נגרם כתוצאה מהתאבדות, אשר בוצעה באמצעות שברי בקבוק יין. גורם המוות היה אובדן דם.
נקבר ב-8 ביוני 2018 בבית הקברות סקוגשירקוגורדן שבסטוקהולם, שוודיה.
ביוגרפיה > אלבום אחרי מותו: Tim

ב-5 באפריל 2019, הוכרז כי האלבום Tim (טים), עליו אביצ'י עבד לפני מותו, יצא לאור ב-6 ביוני 2019, יומיים לפני ציון שנה לקבורתו. הסינגל הראשון שנקרא "SOS", יצא ב-10 באפריל, עשרה ימים לפני ציון שנה למותו של אביצ'י. כל ההכנסות מהאלבום ייתרמו לעמותת טים ברגלינג, עמותה למען בריאות הנפש ומניעת התאבדות שהקימה משפחתו.
השפעה

אומנים רבים השפיעו על אביצ'י, בהם טייסטו, דייוויד גטה, דאפט פאנק, אריק פרידץ ו-Swedish House Mafia. באפריל 2011 סיפר: "תמיד התעניינתי במוזיקה, יש הרבה אנשים שהשפיעו עליי, אבל אני חושב שההשפעה הכי גדולה שהייתה לי חוץ מהמנהל האישי שלי היא של ההרכב 'Swedish House Mafia' ואריק פרידץ, הם היו הראשונים שגרמו לי להתעניין בהאוס".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2013: True
2015: Stories
דיסקוגרפיה > אלבומים אחרי מותו

2019: Tim
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

2009: Muja EP
2010: I Always DJ Naked
2013: iTunes Festival: London 2013
2014: The Days / The Nights
2015: Pure Grinding / For a Better Day
2017: (Avīci (01
2021: Live A Life You Will Remember
דיסקוגרפיה > אלבומי מיקס

2011: Avicii Presents Strictly Miami
דיסקוגרפיה > אלבומי רמיקס

2014: True: Avicii by Avicii