stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חומיבבה (נמרה)

| --- | --- |

הנמרה חומיבבה במהלך בדיקת שיניה
 מין:  נמר המדבר
 מוות:  16 בספטמבר 1993 נחל דרגה
 זוויג:  נקבה
 משקל:  28 ק"ג
 ידועה בשל:  הנמרה הוותיקה ביותר במדבר יהודה
חומיבבה הייתה נמרה מתת-המין נמר המדבר שהתגוררה באזור נחל דוד בשמורת הטבע עין גדי שבמדבר יהודה. היא התפרסמה כנמרה הוותיקה ביותר במדבר יהודה, וכתבות רבות בתקשורת הישראלית עקבו אחר קורותיה לאורך השנים. בין השאר התפרסם בעיתון הנוער "סלעית" טור קבוע אודותיה, ואודות נמרים נוספים במדבר יהודה.
פרסומה של חומיבבה בא לה בעיקר בעקבות מחקר ארוך שנים של הזואולוג גיורא אילני, שגם נתן לה את שמה, על שם חומבבה, שומר היער ב"עלילות גילגמש". אילני עקב אחרי אוכלוסיית הנמרים במדבר יהודה לאורך השנים, ובעיקר אחרי חומיבבה.
ביוגרפיה

במהלך שנות השמונים הוחלט לצמצם את אוכלוסיית הנמרים במדבר יהודה, מאחר שאלה הפריעו לתושבי קיבוץ עין גדי הסמוך לשמורה, ומספר נמרות פוריות נלכדו והועברו אל מחוץ לשמורה. בשמורה נותרו הנמרות חומיבבה ושלומציון. נוצרה ביניהן יריבות, שכן שלומציון הצעירה החלה לדחוק את חומיבבה המזדקנת אל מחוץ לטריטוריה אותה תבעה לעצמה.
בסוף 1985 הצליחה חומיבבה להסיר את המשדר שהוצמד לה ושבאמצעותו עקבו אחריה החוקרים. בתחילת 1986 נפגעה חומיבבה בתאונה כשרכב שטח צבאי ובו חיילים פגע בה ופצע אותה. בהיעדר משדר שיאפשר לאתר אותה, למשך תקופה קצרה התעורר חשש שחומיבבה נהרגה בתאונה, אך לאחר זמן מה הופיעה מחדש.
בספטמבר 1993 נהרגה חומיבבה, שגילה המוערך באותה עת היה כ-18–20 שנה, גיל הנחשב לזקנה מופלגת לנמר בטבע, כשנורתה על ידי קבוצת חיילים שטיילו באזור נחל דוד וחשו מאוימים כשנתקלו בה. מותה זכה לסיקור נרחב בתקשורת הישראלית, ועורר תרעומת בקרב שומרי הטבע.
ראו גם

רותי (צבועה)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  דן קראוס, חיילים הרגו ביריות את הנמרה הוותיקה ביותר במדבר יהודה, חדשות, 19 בספטמבר 1993
↑  אורי בינדר, ממרחק 70 מטר צפתה חומיבבה הנמרה איך מטפלים בבנה הלכוד, ⁨⁨מעריב⁩, 17 ספטמבר 1984⁩
1 2 3  עדי קסלר, הנה הרגו לה גור, הנה היא מתעוורת, הנה ירו בה, ⁨⁨חדשות⁩, 20 ספטמבר 1993⁩
1 2  אורי בינדר, סכנת נמרים? – חפש את החתול, מעריב, 17 אוקטובר 1986
↑  אילנה קוריאל, האיש שתיעד את הנמרים האחרונים בעין גדי, באתר ynet, 1 בינואר 2022
↑  אורי בינדר, האם החלה " 'מלחמת ירושה" בין נמרות?, ⁨⁨מעריב⁩, 14 נובמבר 1984⁩
↑  נילי פרידלנדר, "קו אדום" – לנמרים, ⁨⁨מעריב⁩, 29 ינואר 1987⁩
↑  אורי אבנרי, שימעון שלומציון ויצחק חומיבבה, העולם הזה, 7 בנובמבר 1984
↑  אורן כהן, נמר התנגש בסיור צה״ל ונפצע, חדשות, 23 ינואר 1986
↑  עמוס בר, הנמרה חומיבבה נפגעה בתאונה, מעריב, 14 פברואר 1986⁩
↑  גיא בן פורת, אוי, מה עשינו לעוזניות ולעטלפים ולשועלים ולזאבים ולחתולי הבר, ⁨⁨חדשות⁩, 6 אוקטובר 1993⁩
| החי בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| קבוצות טקסנומיות | יונקים • זוחלים • עופות • דו-חיים • פרפרים • רכיכות לא ימיות • דבורים |  |
| קבוצות לא טקסנומיות | החי בים התיכון • החי במפרץ אילת • החי בכנרת • חולייתנים בעלי דם קר של מים מתוקים • בעלי חיים שנכחדו • בעלי חיים אנדמיים • בעלי חיים פולשים • בעלי חיים בתנ"ך |  |
| אירועים ותופעות | חזירי הבר בחיפה • היעלים במצפה רמון • הכרישים בחדרה • אסון העטלפים בחדרה • רותי (צבועה) • חומיבבה (נמרה) |  |
| מוסדות ומפגש עם האדם | חקר החי • רשות הטבע והגנים • חי-בר • החברה להגנת הטבע • אגודת חובבי הפרפרים בישראל • בית החולים לחיות בר • למען חיות הבר • המרכז הארצי להצלת צבי ים • חוות בולוטין • עמותת ע.ט.ל.ף |  |
חומט סטוקס

| חומט סטוקס |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: Scleroglossa
משפחה:: חומטיים
סוג:: אֵגֶרְנְיָה
מין:: חומט סטוקס
שם מדעי
 Egernia stokesii ‏גריי, 1845

חומט סטוקס (שם מדעי: Egernia stokesii) הוא מין לטאה ממשפחת החומטיים המצוי בערבות לאורך אוסטרליה, כשהוא נמצא בניו סאות' ויילס, הטריטוריה הצפונית, קווינסלנד, אוסטרליה הדרומית ואוסטרליה המערבית. הוא קרוי על שם האדמירל ג'ון לורט סטוקס (John Lort Stokes), אדמירל הצי המלכותי הבריטי שהיה על הביגל.
תיאור

החומט הוא זוחל קטן באורך 27 ס"מ, עם זנב עבה באורך 19 ס"מ בערך. לחומט רגליים קצרות מאוד אך ראש עבה והוא בעל רכס קשקשים מחודדים לאורך גופו. בעזרת גופו החביתי הוא מסוגל להתחפר בקלות באדמה, מה שעוזר לו לברוח גם מטורפים וגם ממזג אוויר קשה. הצבע שלו ירוק-חום ופרטים החיים במדבריות בעלי מראה צהוב ובהיר יותר. לפעמים נמצאים פרטים שחורים לגמרי.
החומט שוכן בין סלעים בשיחיות, בתות וערבות חמימות וגם בכמה הרים בעלי אקלים קריר. החומט הוא מונוגמי - דבר נדיר אצל זוחלים, והנקבות משריצות צאצאים חיים. הצאצאים פגיעים בלידתם וההורים שומרים עליהם בחודשים הראשונים. החומט יכול להגיע לגיל 30 בטבע.
הוא ניזון בעיקר ממיני חרקים שהוא מוצא, אף יאכל גם פירות, עלים טריים ואף לטאות קטנות. הוא עצמו נרדף בידי טורפים כמו כוחיים, נחשים ועופות דורסים ולהגנה הוא נמלט למחילות ומשתמש בזנבו הרחב והשרירי לחסום את פתח המחילה.
תת-מינים

לחומט זה יש 4 תת-מינים:
Egernia stokesii aethiops
Egernia stokesii badia
Egernia stokesii stokesii
Egernia stokesii zellingi
הערות שוליים

↑  חומט סטוקס באתר הרשימה האדומה של IUCN
חומטיים

| חומטיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
אינפרא־סדרה:: דמויי חומט
משפחה:: חומטיים
שם מדעי
 Scincidae ‏גריי, 1825

רב חומט
מין מסוג Lissolepis
Liopholis whitii
חומט הקשת
חומט רפואי
Niveoscincus metallicus
Eutropis macularia
Eulamprus quoyii
Trachylepis seychellensis
חומטיים (שם מדעי: Scincidae) היא המשפחה הגדולה ביותר בתת-סדרת הלטאות. המשפחה כוללת כ-1,760 מינים, והם נפוצים כמעט בכל רחבי העולם.
אורך המינים הוא לרוב כמה עשרות סנטימטרים. בישראל, אין מין העולה על 50 ס"מ. באיי שלמה ניתן לראות את החומט הענק (corucia zebrata) שעשוי להגיע ל-80 ס"מ. הנפוץ ביותר בישראל הוא חומט פסים.
תפוצה

החומטיים מופיעים בטבע כמעט בכל הצבעים, אולם בישראל, רק בין צהוב לחום. על גופם מופיעים פסים או דוגמה "נמרית" והם מבריקים. גופם ארוך וגלילי וראשם מופיע כהמשך של הצוואר והוא איננו רחב וגדול ממנו.
על מנת להימנע מחדירת עפר לפי החומטיים, אצל חלק מהמינים הלסת התחתונה נמשכת מעבר לעליונה. חלק מהם יכולים לראות כשעיניהם עצומות עקב שקיפות העפעפיים. הלשון מפוצלת לשניים ועור הגוף מכוסה בקשקשים אשר מתחתם שריון קשיח.
יש מינים בהם יש לפרט רק זוג רגליים אחורי ויש מינים להם רגליים מפותחות מאוד.
החומטיים ניזונים מפרוקי רגליים ומהצומח. ככל שהמין גדול יותר כך טרפו עשיר יותר והוא יכול גם להיזון ממכרסמים קטנים, גוזלים וביצים.
מלבד הטלת ביצים קיימים מינים משריצים, ואף קיימים מינים בהן הנקבות מגדלות את הצאצאים בגופן בדומה ליונקים. בישראל, רוב המינים יולדים חיים ולא מטילים ביצים.
אצל זוחלים, לרוב, האם אינה שומרת על צאצאיה. עם זאת, הנקבות במשפחת החומטיים מגנות עליהם.
מרבית החומטיים פעילים ביום ולא בלילה.
כדי להתגונן מטורפים הם ניתקים מזנביהם (אשר מתחדשים תוך כמה חודשים) בעודו בפי הטורף וכן זריזותם מאפשרת להם ריצה והחלקה מהירה למקום מסתור.
ניתן למצוא את הפריטים בקרקע ובתוכה וגם באזור אבנים.
מיון

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  תת-משפחת Acontinae Acontias  תת-משפחת Scincinae נחושית (Chalcides)  חומט (Eumeces)  Lepidothyris  Ophiomorus  סוג ומין יחיד Scincopus fasciatus  Scincus בו המין חומט מנומר  Sphenops  תת-משפחת Lygosominae Ablepharus  סוג ומין יחיד Acontias rieppeli  Adrasteia  Afroablepharus  Alinea  Allengreers  Amphiglossus  סוג ומין יחיד Androngo trivittatus  Anomalopus  Apterygodon  Aspronema  Asymblepharus  Ateuchosaurus  Barkudia  סוג ומין יחיד Bartleia jigurru  Bassiana  Brachymeles  Brasiliscincus  Caledoniscincus  Calyptotis  Capitellum  Carlia  סוג ומין יחיד Cautula zia  Celatiscincus  Chabanaudia  Chalcidoseps  Coeranoscincus  Cophoscincopus  סוג ומין יחיד חומט ענק (Corucia zebrata) |  Cryptoblepharus  סוג ומין יחיד Cryptoscincus minimus  Ctenotus  Oligosoma  Cyclodomorphus  Dasia  סוג ומין יחיד Davewakeum miriamae  אֵגֶרְנִיָּה (Egernia) - בו חומט סטוקס  Emoia  Eremiascincus  סוג ומין יחיד Eroticoscincus graciloides  Eugongylus  Eulamprus  Eumecia  Eurylepis  Eutropis  Exila  פילניה (Feylinia)  סוג ומין יחיד Fojia bumui  Geomyersia  סוג ומין יחיד Geoscincus haraldmeieri  Glaphyromorphus  סוג ומין יחיד Gnypetoscincus queenslandiae  Gongylomorphus  Gongylus  סוג ומין יחיד Graciliscincus shonae  Haackgreerius  Sepsina  Helioscincus  Hemiergis  סוג ומין יחיד Hemisphaeriodon gerrardii  Isopachys  Janetaescincus  Kanakysaurus  Lacertaspis  Lacertoides  Lacertus  Leiolopisma  Leptoseps  Leptosiaphos |  Lerista  Lioscincus  Lipinia  Lobulia  Lubuya  Lygisaurus  ליגוסומה (Lygosoma)  Mabuya  סוג ומין יחיד Macroscincus coctei - נכחד  Maniciola  Maracaiba  Marisora  Marmorosphax  Melanoseps  Menetia  Mesoscincus  Mochlus  Morethia  סוג ומין יחיד Nangura spinosa  Nannoscincus  Ndurascincus  סוג ומין יחיד Neoseps reynoldsi  Nessia  Niveoscincus  Notomabuya  Notoscincus  Oligosoma  Ophioscincus  Orosaura  סוג ומין יחיד Pamelaescincus gardineri  Panaspis  Panopa  Papuascincus  סוג ומין יחיד Parachalcides socotranus  Paracontias  Parvoscincus  Phoboscincus |  Plestiodon  Prasinohaema  Proablepharus  Proscelotes  Pseudoacontias  Pseudemoia  Psychosaura  Pygomeles  Riopa  Ristella  סוג ומין יחיד Saiphos equalis  Saproscincus  Scelotes  Scincella  Scolecoseps  Sepsina  Sigaloseps  Simiscincus  Sirenoscincus  Sphenomorphus  Spondylurus  Tachygyia  סוג ומין יחיד Techmarscincus jigurru  רב חומט (Tiliqua)  Trachylepis  Tribolonotus  טרופידופור (Tropidophorus)  Tropidoscincus  Typhlacontias  חומט עיוור (Typhlosaurus)  Varzea  Vietnascincus  Voeltzkowia |
בישראל חיים 8 מינים:
חומט מנומר (Eumeces schneideri)
חומט גמד (Ablepharus kitaibelii)
חומט פסים (Mabuya vittata)
חומט רפואי (Scincus scincus)
חומט נקוד (Ophiomorus latastii)
נחושית עינונית (Chalcides ocellatus)
נחושית נחשונית (Chalcides guentheri)
נחושית חולות (Sphenops sepsoides).
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548638405171  LCCN: sh85123201  NKC: ph314902
טלבו סולרה

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  טלבו
 שנות ייצור:  1980–1986
 מודל קודם:  סימקה 1310
 סיווג:  משפחתית גדולה
 פלטפורמה:  מנוע קדמי, הנעה קדמית
 אורך:  4,393 מ"מ 
 רוחב:  1.68 מ' 
 משקל:  1,040 ק"ג 
 בסיס גלגלים:  2.604 מ' 
 מפרט טכני
 מנוע:  ארבעה צילינדרים, 1294, 1442 ו- 1592  סמ"ק, בנזין
 הילוכים:  4 ידניים או תיבה אוטומטית.
 
טלבו סולרה הוא רכב צרפתי מתוצרת טלבו שיוצר בין השנים 1980–1986. דגם זה יוצר כאשר חברת טלבו הייתה שייכת לחברת פיג'ו. הדגם היה ממשיכו של הדגם הקודם סימקה סולרה מתוצרת סימקה החטיבה האירופאית של קרייזלר.
הטלבו סולרה הוא הגרסה הסאלונית של הטלבו 1510, הרכב צויד במנועי 1.3, 1.5 ו- 1.6 ליטר. דגם הסולרה נחשב למפואר ומשוכלל לזמנו וכלל: בקרת שיוט, מחשב דרך, הגה כוח, שני חלונות חשמל ונעילה מרכזית.
חומט ענק

| חומט ענק |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: Scleroglossa
משפחה:: חומטיים
סוג:: Corucia
מין:: חומט ענק
שם מדעי
 Corucia zebrata ‏גריי, 1855

חֹמֶט עֲנָק (שם מדעי: Corucia zebrata) הוא מין של לטאה ממשפחת החומטיים המצוי רק באיי דרום אוקיאניה והוא מין החומט הגדול בעולם, כשאורכו המקסימלי מגיע ל-81 ס"מ, כשהזכרים גדולים מעט מהנקבות. מין זה יחידי בסוגו.
ב-1997 נקבע שישנם 2 תת-מינים של החומט, בהתבסס על הגודל ועל צבע העיניים:
Corucia zebrata zebrata
Corucia zebrata alfredschmidti - תת-המין הצפוני יותר
החומט חי בטבע בארכיפלג איי שלמה, באיים: מאליאטה, איי נגלה, גוודלקנל, איזבל, ניו ג'ורג'יה, צ'ויסול, האי אוגי, מאריקה, סנטה אנה, האי בוקה ובוגנוויל שבמערב פפואה ניו גיני.
תיאור

חומט זה הוא בעל מבנה כבד עם זנב ארוך, ראש רחב בעל עיניים קטנות וגפיים רחבות וקצרות אך מותאמות לטיפוס על עצים וזנב ארוך המהווה מחצית מאורך החומט. צבעו ירוק כהה עם כתמים חומים כהים או שחורים ולעיתים הצבע ירוק בהיר יותר. בדומה לנחשים הוא בעל איבר יעקובסון המשמש להרחה באמצעות לשונו. חומט זה צמחוני לחלוטין וניזון בעיקר מפירות, פרחים ועלים שונים, לרבות של הצמח הרעיל פוטוס זהוב.
חומט זה חי בחבורות קטנות מקובצות באותו אזור, הכולל צמרות של יערות לחים, מעליהם הם ניזונים. הם יורדים לעיתים רחוקות גם לקרקע.
בשונה ממרבית הזוחלים החומט בעל מבנה חברתי מורכב, בו פרטים שאינם קרובים גנטית מגוננים על צעירי קבוצתם ומגרשים פרטים אחרים מהקבוצה. הנקבות יולדות צאצא בודד הנמצא באיבר דמוי רחם כשאורך ההריון 6 עד 8 חודשים.
שימור

החומט מצוי כיום בסיכון בטבע עקב כריתת יערות בהם הוא חי, עקב ציד וסחר לחיות מחמד. כיום החומט מוגבל באמנת וושינגטון ואסור לצוד אותו.
הערות שוליים

↑  חומט ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  לפי החלטות האקדמיה ללשון
חן דילמוני

חן דילמוני (נולד ב-7 במאי 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה

דילמוני התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל רמת גן, וב-2 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל באר שבע במסגרת גביע הטוטו. ב-8 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל עכו. בקיץ 2010 הושאל להכח עמידר רמת גן, במדיה שותף רק בשני משחקים במסגרת גביע הטוטו. בקיץ 2011 חתם בבית"ר תל אביב רמלה. בעונתו הראשונה בקבוצה רשם 9 הופעות בליגה, אך בעונת 2012/2013 הפך לשחקן הרכב קבוע וערך 28 הופעות בליגה הלאומית.
לקראת עונת 2013/2014 הצטרף לעירוני קריית שמונה, ולאחר שפתח את העונה על הספסל ערך ב-30 בנובמבר 2013 את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 2–2 נגד הפועל תל אביב. בהמשך הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, וב-26 באפריל 2014 בישל לדויד מנגה את שער הניצחון נגד הפועל באר שבע במסגרת חצי גמר גביע המדינה, בו זכה עם הקבוצה בתום העונה לאחר ניצחון 1-0 במשחק הגמר על מכבי נתניה. בעונת 2014/2015 איבד את מקומו בהרכב לטוברנו פינאס, אך בסיום העונה עזב פינאס את המועדון ודילמוני חזר להרכב הקבוצה בתחילת עונת 2015/2016.
ב-2 בפברואר 2016 הצטרף דילמוני להפועל כפר סבא בהשאלה, ולקראת עונת 2016/2017 האריך את חוזהו במועדון. ב-30 בינואר 2017 חתם בבית"ר ירושלים עד לתום העונה עם אופציה לעונה נוספת. ב-1 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בהפסד 0–1 לעירוני קריית שמונה במשחק הגומלין בשלב רבע גמר גביע המדינה, ובליגה ערך שמונה הופעות עד תום העונה. בעונת 2017/2018 שותף בשבעה משחקי ליגה.
ב-25 ביוני 2018 חתם דילמוני לשנתיים בהפועל חיפה. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך במשחק בו זכתה הקבוצה בתואר אלוף האלופים מול הפועל באר שבע.
ב-16 באוקטובר 2019 חתם דילמוני בהפועל עפולה מהליגה הלאומית.
ב-12 בפברואר 2020, דילמוני חתם במכבי הרצליה מליגה א'.
תארים

גביע המדינה: 2013/2014
אלוף האלופים: 2018
טיאגו בורבס

טיאגו ניקולאס בורבס סילבה (בספרדית: Thiago Nicolás Borbas Silva; נולד ב-7 באפריל 2002 במונטווידאו שבאורוגוואי) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ריבר פלייט מונטווידאו מליגת העל האורוגוואית.
קריירת מועדונים

בורבס גדל במחלקת הנוער של ריבר פלייט מונטווידאו. ב-5 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2-0 על מונטווידאו וונדררס במסגרת ליגת העל האורוגוואית. ב-10 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על פרוגרסו במסגרת הליגה.
חוף ז'ריקואקוארה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  חוף ים
 מיקום
 מדינה:  ברזיל ברזיל
 מיקום:  ז'יז'וקה דה ז'ריקואקוארה 
 קואורדינטות:  2°47′35″S 40°31′13″W﻿ / ﻿2.7930555555556°S 40.520277777778°W﻿ / -2.7930555555556; -40.520277777778
  (למפת ברזיל מוגדלת) ברזיליה ריו דה ז'ניירו סאו פאולו סלבדור פורטלזה בלו הוריזונטה קוריטיבה מנאוס רסיפה פורטו אלגרה בלםאורוגוואי ארגנטינה צ'ילה פרגוואי בוליביה פרו קולומביה ונצואלה גויאנה האוקיינוס האטלנטיחוף ז'ריקואקוארה(למפת ברזיל רגילה) ברזיליה ריו דה ז'ניירו סאו פאולו סלבדור פורטלזה בלו הוריזונטה קוריטיבה מנאוס רסיפה פורטו אלגרה בלםאורוגוואי ארגנטינה צ'ילה פרגוואי בוליביה פרו קולומביה ונצואלה גויאנה האוקיינוס האטלנטיחוף ז'ריקואקוארה(למפת סיארה רגילה) פורטלזה קאוקאיה ז'ואזיירו דו נורטה סובראל איגואטו קישדה קנינדה פיאאוי פרנמבוקו פאראיבה ריו גראנדה דו נורטה  האוקיינוס האטלנטיחוף ז'ריקואקוארה(למפת סיארה מוגדלת) פורטלזה קאוקאיה ז'ואזיירו דו נורטה סובראל איגואטו קישדה קנינדה פיאאוי פרנמבוקו פאראיבה ריו גראנדה דו נורטה  האוקיינוס האטלנטיחוף ז'ריקואקוארה
 
חוף ז'ריקואקוארה
מפה משנת 1629 המציינת את מיקומו של חוף ז'ריקואקוארה
חוף ז'ריקואקוארה (בפורטוגזית: Praia de Jericoacoara) הוא חוף ים הממוקם בעיר ז'יז'וקה דה ז'ריקואקוארה שבמדינת סיארה הממוקמת בצפון-מזרח ברזיל. החוף מרוחק כ-300 קילומטרים מפורטלזה, בירת מדינת סיארה. החוף הוא חלק מהפארק הלאומי ז'ריקואקוארה.
החוף נבחר בשנת 1994 על ידי הוושינגטון פוסט לאחד מעשרת החופים היפים ביותר בעולם, ובשנת 2014 נבחר על ידי ההפינגטון פוסט לחוף הרביעי היפה ביותר בעולם. החוף גם נחשב לאחד מהחופים הטובים בעולם לגלישת רוח.
אטימולוגיה

שמה של העיירה מורכב משני החלקים המרכיבים אותה. מקור השם ז'ריקואקוארה הוא בטופי-גוארני. יורוקו (Yuruco) פירושו "בור" וקוארה ("cuara") פירושו צב. חיבור השניים, "יוּרוּקוּקוּאַרַה", במשמעות "בור הצבים", מתייחס לכך שצבי הים נהגו לחפור בורות  בחוף הים באזור זה, לשם הטלת ביציהם. לפי פירוש מקובל אחר, מקור השם נגזר מגבעה סמוכה, שנראית מהים כאליגטור (בטופי-גוארני: Jacarequara (זַ'קַארֵקוּאַרַה)). מקור השם ז'יז'וקה הוא ככל הנראה בצירוף Ji ("צפרדע") ו-Oca ("בית"), היוצר את המילים "בית הצפרדעים".
היסטוריה

החוף נחשף ונרשם לראשונה בשנת 1629 על ידי הקרטוגרף ז'ואאו טיקסיירה אלברנאז הזקן (אנ').
עד שנת 1985 חיו באזור רק מספר קטן של דייגים, אך משנה זו הפך החוף לאתר פופולרי, ומבקר בו מדי שנה מספר גדול של תיירים. משנת 2002 הפך החוף לחלק מהפארק הלאומי ז'ריקואקוארה.
בשל יופיו, צולמו בו מספר סרטים וסדרות טלוויזיה.
גלריה

פדרה פוראדה
חוף הים של ז'ריקואקוארה
לגונת ז'יז'וקה
גולשי רוח
לגונת ז'יז'וקה
הכנסייה של ז'ריקואקוארה
הערות שוליים

↑  Jericoaquara, web.archive.org, ‏2012-01-10
↑  The 40 Best Beaches on Earth, HuffPost, ‏2014-08-12 (באנגלית)
↑  [https://web.archive.org/web/20090927051516/http://www.filologia.org.br/revista/38/09.html PELOS VERDES MARES BRAVIOS:
A TOPONÍMIA DAS PRAIAS DO CEARÁ], web.archive.org
↑  NAVARRO, E. A. Método moderno de tupi antigo: a língua do Brasil dos primeiros séculos. Terceira edição. São Paulo. Global. 2005. p. 287-288.
טלגוניה

הטלגוניה (ביוונית: Τηλεγόνεια) היא יצירת שירה אפית מתקופת יוון העתיקה, שנכתבה על ידי אוגמון מקירני(אנ') ומהווה המשך לאודיסאה. היצירה המקורית הקיפה שני ספרים ונכתבה באמצע המאה השישית לפנה"ס, כיום לא נותר דבר מן היצירה אלא תקציר בלבד.
עלילה

טלגונוס הוא בנו של אודיסאוס וקירקה שנולד לאחר שאביו עזב את אמו (משמעות שמו הוא "הנולד מרחוק"), הוא נשלח על ידי אמו לחפש את אביו. בעודו שט בימים, נטרפה ספינתו על ידי סערה והוא הגיע לאי איתקה - מקום ממלכתו של אודיסאוס אביו, אולם טלגונוס לא מודע לעובדה זאת.
בגלל מצוקתו מחליט טלגונוס לפשוט על שדות איתקה, אודיסאוס וטלמאכוס מגנים על ממלכתם ובזמן הקרב טלגונוס הורג את אביו. לאחר שטלגונוס מגלה את זהותו של אודיסאוס הוא עושה את דרכו, יחד עם טלמאכוס, פנלופה וגופת אודיסאוס, לבית אמו באי איאיה בעזרת הנחיית האלה אתנה.
לאחר שהם מגיעים לאיאיה, שם הם קוברים את גופת אודיסאוס. טלמאכוס נושא לאשה בעצת אתנה את קירקה, וטלגונוס נושא לאשה את פנלופה.
חיים זייצ'יק

| --- | --- |

הרב חיים זייצ'יק
 לידה:  תרס"ו
 פטירה:  ט' באדר ב' תשמ"ט (בגיל 83 בערך)
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 
הרב חיים אפרים זייצ'יק (תרס"ו, 1906 – ט' באדר ב' תשמ"ט, 1989) היה ראש ישיבת בית יוסף – נובהרדוק בבוצ'אץ' וממפיצי רעיונות תנועת המוסר ברוח נובהרדוק בארץ ישראל.
תולדותיו

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא: סדר המאורעות אינו ברור, ב-1919 היה בן 13 ואילו מהפכת אוקטובר התחוללה כבר ב-1917, לפיכך מתי עבר מרוסיה לפולין?.
נולד בעיירה פיוטרקוב שברוסיה לאשר ומרים זייצ'יק. בהיותו כבן 13 הופיע בעיירתו רבי מרדכי שטולמן, מתלמידי ה"סבא" מנובהרדוק, שהקים סניף של ישיבת נובהרדוק בעיירה מאז'יר וגייס תלמידים לישיבה. חיים זייצ'יק נענה לקריאתו והצטרף לישיבה. לאחר המהפכה הבולשביקית חצה את הגבול מרוסיה לפולין, תחילה שהה בברנוביץ ולאחר מכן נסע לישיבת נובהרדוק בביאליסטוק, בראשות הרב אברהם יפה'ן, חתנו של ה"סבא" מנובהרדוק. בישיבה זו שהה תקופת זמן ובמהלכה התמנה להשמיע 'ועדים' (שיחות מוסר) בפני חבריו תלמידי הישיבה. הוא התקרב לגדולי רבני נובהרדוק ובהם הרב דוד בליאכר, הרב אברהם זלמנ'ס והרב דוד מיאדניק. במשך חצי שנה שהה במחיצת הרב משה רוזנשטיין, המשגיח של ישיבת לומז'ה בפולין.
בשנות ה-30 התמנה הרב זייצ'יק על ידי הרב אברהם יפה'ן לעמוד בראשות ישיבת נובהרדוק שהוקמה בבוצ'אץ' על בסיס הישיבה שהקים בה שרגא פייבל ויליג. הוא כיהן כראש הישיבה במשך כמה שנים, ומלבד תפקידו הרוחני והתורני היה אחראי, יחד עם גבאי הקלויז משה הרצוג, גם לקיומה הכלכלי של הישיבה. בשנת 1939 נכבשה בוצ'אץ' בידי הרוסים והוא נאלץ להפעיל את הישיבה בתנאי מחתרת. ב-1941 הוא גויס לצבא האדום ונלקח מבוצאץ', שם השאיר אישה הרה. עם תום מלחמת העולם השנייה הוא חזר לבוצ'אץ' וכשגילה כי משפחתו נספתה עבר לצרפת לישיבת 'אור יוסף נובהרדוק' בצרפת בניהולו של הרב גרשון ליבמן ומשם עשה דרכו לארצות הברית. נישא לגיטל, בתו של הרב אברהם שמואל קסצבסקי.
בתחילת שנות ה-60 עלה הרב זייצ'יק לישראל. בתקופה הראשונה שימש מנהל רוחני בישיבת תפארת הכרמל בחיפה. כעבור זמן התיישב בירושלים והקדיש את כל זמנו להפצת רעיונות תנועת המוסר ברוח נובהרדוק. פרסם לאורך השנים סדרה ארוכה של ספרים, וכמו כן השמיע שיעורים ושיחות מוסר בפני אברכים ותלמידי ישיבות. הקים את כולל "אור חדש" ועמד בראשו.
ספריו

סדרת אור חדש - על פרשיות השבוע, על המועדים, פרקי מחשבות ועיונים
אורות החיים
גנזי חיים
המאורות הגדולים – קווים לתיאור פועלם של גדולי תנועת המוסר
המדע והחיים
ואני תפילה – על התפילה
מעייני החיים
פרי הארץ - על המועדים
פרי חיים
קול צופיך – על ההפטרות
תורת הנפש
לקריאה נוספת

המאור הגדול - מאת שלום מאיר ולך, בהקדמה לספר "המאורות הגדולים"
הערות שוליים

↑  מרדכי הלפרן, משפחה ועיר בפריחתן ובחורבנן, עמ' 29
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313219405171  LCCN: nr96042465  VIAF: 14671876   WorldCat (עם VIAF): 14671876
טלבו סמבה

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  טלבו
 שנות ייצור:  1981–1986
 מודל קודם:  טלבוט סנבים (קרייזלר)
 מודל אחריו:  פיג'ו 205
 סיווג:  סופר מיני
 פלטפורמה:  2 דלתות קבריולה, 3 דלתות האצ'בק
 אורך:  3,506 מ"מ
 רוחב:  1,528 מ"מ
 גובה:  1,362 מ"מ
 משקל:  740 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,340 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  1.0, 1.1, 1.2, 1.4 ליטר בנזין
 הילוכים:  4
טלבו סמבה הוא רכב צרפתי קטן, 3 דלתות האצ'בק מתוצרת פיג'ו-טלבו. הסמבה היה מבוסס על הפיג'ו 104 ותוכנן במקור על ידי מהנדסי טלבו בלבד, שלא כמו יתר דגמי טלבו המבוססים על דגמי סימקה-קרייזלר. דגם זה יוצר עד 1986 ולמעשה כאשר הופסק יצורו, השם טלבו ירד מרשימת יצרני הרכב.
דגמים

Samba Style 954 סמ"ק
Samba AS, GL, LS 1124 סמ"ק
Samba Rallye 1.2 1219 סמ"ק
Samba GLS, Rallye 1.4 Cabriolet 1.4 1360 סמ"ק
Samba S 1360 סמ"ק
Samba Rallye 1290 סמ"ק
טימותי מוקסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 ביוני 1924 הממלכה המאוחדת קנט, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 פטירה:  5 בדצמבר 2006 (בגיל 82) ג'מייקה מונטיגו ביי, ג'מייקה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1962–2000 (כ־38 שנים)
 מספר צאצאים:  3
 פרופיל ב-IMDb
 
טימותי נאפייר מוקסון (באנגלית: Timothy Napier Moxon;‏ 2 ביוני 1924 – 5 בדצמבר 2006) היה שחקן טייס ומסעדן אנגלי. ידוע בעיקר בזכות גילומו של ג'ון סטרנגווייז בסרט הראשון בסדרת סרטי ג'יימס בונד, "ד"ר נו".
ביוגרפיה

מוקסון נולד בקנט, אנגליה, הממלכה המאוחדת ושירת בחיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה. הוא הוכשר כטייס בקנדה. לאחר המלחמה שיחק בתיאטרון רפרטוארי (אנ') ויחד עם אחיו אוליבר מוקסון (אנ') הקים תיאטרון בלונדון.
מוקסון עבד כטייס בג'מייקה כשפגש במקרה את במאי "ד"ר נו" טרנס יאנג בבית מלון בקינגסטון. בתחילה הציע לו יאנג תפקיד קטן כסוכן בריטי העוזב משחק קלפים כדי לענות לשיחת טלפון ונרצח על ידי שלושה מתנקשים המתחזים לעיוורים. דמות זו ידועה כג'ון סטרנגווייז.
ב-1967 הופיע מוקסון בסרט "בוא לרגל איתי (אנ')".
מוקסון נפטר בדצמבר 2006, והוא בן 82. הותיר אחריו בן, שתי בנות ונכדים.
הערות שוליים

↑  Archived copy
טום וולף (עיתונאי)

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1930 ריצ'מונד, ארצות הברית 
 פטירה:  14 במאי 2018 (בגיל 88) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Thomas Kennerly Wolfe Jr. 
 מקום קבורה:  בית הקברות הוליווד 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  בית הספר סנט כריסטופר, ריצ'מונד  אוניברסיטת וושינגטון ולי  אוניברסיטת ייל 
 תקופת הפעילות:  מ-1965 
 צאצאים:  Alexandra Wolfe 
 פרסים והוקרה:  המדליה הלאומית למדעי הרוח (2001)  הרצאת ג'פרסון (2006)  מדליית וילבור קרוס (1990)  פרס ספרות ע״ש קרל סנדברג (2008)  הפרס הספרותי של סיינט לואיס (1990)  פרס הספר הלאומי (1980)  פרס דוס פסוס (1984)  פרס הספר הלאומי (2010) 
 קישורים חיצוניים
 www.tomwolfe.com
 
טום וולף, 1988
תומאס קנרלי ("טום") וולף (באנגלית: Thomas Kennerly ("Tom") Wolfe;‏ 2 במרץ 1930 - 14 במאי 2018) היה סופר ועיתונאי אמריקאי, נודע ביותר כמייסד "העיתונאות החדשה". זוכה "הרצאת ג'פרסון" לשנת 2006.
קריירה

וולף נולד בריצ'מונד, במדינת וירג'יניה שבארצות הברית. הוא השלים תואר ראשון באוניברסיטת וושינגטון ולי, שם וולף סיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1951. לאחר מכן, המשיך את לימודיו באוניברסיטת ייל, שם הוענק לו דוקטורט בלימודים אמריקאים.