stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקבוצה המקומית
מבנה ותכולה > הגלקסיות הבודדות

כ-10 גלקסיות ננסיות לא שייכות לאף תת-קבוצה ומפוזרות ברחבי הקבוצה המקומית כאשר הן רחוקות משתי הגלקסיות הגדולות. חלקן גלקסיות לא-סדורות ננסיות וחלקן גלקסיות אליפסואידיות ננסיות. הרחוקה ביותר מביניהן היא הגלקסיה הלא-סדורה הננסית קשת שמרחקה ממרכז הקבוצה המקומית הוא כ-3.7 מיליון שנות אור. בחלק מהגלקסיות הבודדות יש אוכלוסייה של כוכבים צעירים שנוצרו במיליארד השנים האחרונות, בעוד שכמעט כל גלקסיות הלוויין הננסיות מכילות רק אוכלוסיית כוכבים זקנים שנוצרו לפני למעלה מ-5 מיליארד שנים. הגלקסיה הלא-סדורה הננסית פגסוס ו-IC 1613 נמצאות במרחק של כ-1.3 מיליון שנות אור מגלקסיית אנדרומדה ויש חוקרים שטוענים שהן למעשה גלקסיות לוויין שלה ושייכות לתת-קבוצת אנדרומדה, אך בדרך כלל הן נחשבות לגלקסיות בודדות.
סביבת הקבוצה המקומית

מסביב לקבוצה המקומית נמצאות מספר קבוצות גלקסיות נוספות. ייתכן שהקרובה ביותר היא תת-קבוצת NGC 3109, אם אכן היא אינה שייכת לקבוצה המקומית, אך חוץ ממנה, קבוצת הגלקסיות הקרובה ביותר לקבוצה המקומית היא קבוצת מאפיי שנמצאת במרחק של כ-10 מיליון שנות אור ממרכז הקבוצה המקומית ומכילה כ-15 גלקסיות, הגדולה שבהן היא מאפיי 1. במרחק של כ-13 מיליון שנות אור בכיוון ההפוך לקבוצת מאפיי, נמצאת קבוצת קנטאור A (או קבוצת M83) שמכילה עשרות גלקסיות, הגדולות שבהן הן קנטאור A וגלקסיית גלגל הרוח הדרומית (M83). שלוש קבוצות גלקסיות נוספות הנמצאות סביב הקבוצה המקומית הן קבוצת M81 הנמצאת במרחק של כ-11 מיליון שנות אור ממרכז הקבוצה המקומית ומכילה כ-30 גלקסיות, ביניהן M81 ו-M82, קבוצת פסל הנמצאת בכיוון ההפוך לקבוצת M81 במרחק של כ-13 מיליון שנות אור ממרכז הקבוצה המקומית ומכילה כ-13 גלקסיות, הבהירה מביניהן היא גלקסיית הפסל (NGC 253), וקבוצת M94 הנמצאת במרחק של כ-13 מיליון שנות אור ממרכז הקבוצה המקומית ומכילה כ-30 גלקסיות, ביניהן M94. בנוסף על הקבוצות השכנות נמצאות בסביבת הקבוצה המקומית גם גלקסיות בודדות כמו גלקסיית העין השחורה וגלקסיית המחוגה שמרחקן ממרכז הקבוצה המקומית הוא גם כן סביב 15 מיליון שנות אור. כל הקבוצות וכן הקבוצה המקומית נמצאות במישור אחד שנקרא "הדף המקומי" (Local Sheet) ומהווה תת-מבנה של צביר-על הבתולה. 12 הגלקסיות הגדולות ביותר מבין אלו שנמצאות סביב הקבוצה המקומית זכו לכינוי "מועצת הענקים".
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
אדם וחלל - מונחים
הערות שוליים

1 2 3 4 5  A. W. McConnachie : The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 4-7 (2012)
1 2 3 4  L. L. Watkins, N. W. Evans & G. van de Ven: A census of orbital properties of the M31 satellites, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 430, Iss. 2, p. 9 (2013)
↑  M. Metz, P. Kroupa & H. Jerjen: The spatial distribution of the Milky Way and Andromeda satellite galaxies, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 374, Iss. 3, p. 18 (2007)
↑  A. W. McConnachie : The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 9-10 (2012)
↑  M. Metz, P. Kroupa & H. Jerjen: The spatial distribution of the Milky Way and Andromeda satellite galaxies, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 374, Iss. 3, p. 17 (2007)
↑  C. Mateu, A. K. Vivas, R. Zinn, L. R. Miller & C. Abad: No Excess of RR Lyrae Stars in the Canis Major Overdensity, The Astronomical Journal, Vol. 137, No. 5, p. 4412 (2009)
↑  S. van den Bergh: The Nearest Group of Galaxies, The Astrophysical Journal, Vol. 517, Iss. 2, pp. L97 (1999)
↑  M. L. McCall: A Council of Giants, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 440, Iss. 1, p. 8 (2014)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534829005171  BnF: cb135127707 (data)  GND: 4168105-8  LCCN: sh99003795  SUDOC: 050418076  VIAF: 234195301   WorldCat (עם VIAF): 234195301 
הדף המקומי, קבוצות הגלקסיות השכנות וחברות "מועצת הענקים" מסביב לקבוצה המקומית במבט על. העיגולים הקטנים הם גלקסיות, חברות מועצת הענקים מסומנות באדום וגלקסיות הקבוצה המקומית בכחול. המעגל הכחול מסמן בקרוב את גבול ההשפעה הכבידתית של הקבוצה המקומית
גלקסיות הלוויין של שביל החלב
גלקסיות הקבוצה המקומית
ויטרי-סור-סן

| --- | --- |
סמל ויטרי-סור-סןסמל ויטרי-סור-סן

 מדינה:  צרפת צרפת
 מושל:  Jean-Claude Kennedy
 על שם:  סן 
 שטח:  11.67 קמ"ר
 גובה:  45 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בקומונה:  96,205 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  48°47′15″N 2°23′34″E﻿ / ﻿48.7875°N 2.3927777777778°E﻿ / 48.7875; 2.3927777777778 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.vitry94.fr
 he
 
ויטרי-סור-סן (בצרפתית: Vitry-sur-Seine) היא קומונה בפרוורים הדרום-מזרחיים של פריז, צרפת, במרחק של 7.5 ק"מ ממרכז פריז.
ויטרי-סור-סן נקראה במקור פשוט ויטרי. השם ויטרי מגיע מהלטינית הימי-ביניימית Vitriacum, ולפני כן Victoriacum, שמשמעותו "אחוזתו של ויקטוריוס", בעל אדמות גאלו-רומי. בשנת 1897 שונה שמה הרשמי של הקומונה לויטרי-סור-סן ("ויטרי שעל הסן"), כדי להבחין בינה לבין קומונות אחרות בצרפת הנושאות את השם ויטרי.
תרבות

במשך מספר שנים, פעלה ויטרי-סור-סן למדיניות תרבותית של הבאת האמנות לכלל הציבור. מסיבה זו, הקומונה כוללת למעלה מ-100 פסלים עכשוויים, בעיקר במוסדות חינוך ציבוריים (בתי ספר, חטיבות ביניים ותיכונים).
ויטרי מארחת את מוזיאון האמנות העכשווית של ואל-דה-מארן (MAC/VAL). המוזיאון, שנפתח ב-18 בנובמבר 2005, מציע בנוסף לסדנאות אמנות פלסטית גם אודיטוריום וקולנוע לסרטי אמנות וניסיוניים.
ויטרי היא אחת מהערים שתרמו להתפתחות תנועת ההיפ-הופ בצרפת. כתוצאה מכך, לאמנות האורבנית יש מקום חשוב מאוד בעיר.
דמוגרפיה

העיר מחולקת לשלושה חלקים נפרדים: המרכז הכולל מספר רב של פרויקטי דיור ציבורי, שכונות פריפריאליות השייכות למעמד הביניים, ואזור תעשייה גדול לאורך נהר הסן.
הערים הגובלות הן אברי-סור-סן, וילז'ואיף, שבילי-לרו, טיאי, שואזי-לה-רואה, ואלפורטוויל.
בשנת 2017 הוערכה אוכלוסיית העיר ב-93,500 תושבים. ויטרי-סור-סן היא העיר ה-46 המאוכלסת ביותר בצרפת והשביעית באזור איל-דה-פראנס. שיעור האבטלה בעיר הוא 26.5%, בעוד שהממוצע הלאומי נמוך מ-10%.
אוכלוסייה היסטורית

| שנה | אוכלוסייה | ±% שנתי |
| --- | --- | --- |
| 1793 | 3,025 | — |
| 1800 | 2,018 | −5.62% |
| 1806 | 2,100 | +0.67% |
| 1821 | 1,956 | −0.47% |
| 1831 | 2,188 | +1.13% |
| 1836 | 2,079 | −1.02% |
| 1841 | 2,506 | +3.81% |
| 1846 | 2,831 | +2.47% |
| 1851 | 2,559 | −2.00% |
| 1856 | 2,600 | +0.32% |
| 1861 | 3,095 | +3.55% |
| 1866 | 3,745 | +3.89% |
| 1872 | 3,758 | +0.06% |
| 1876 | 4,155 | +2.54% |
| 1881 | 5,284 | +4.92% |
| 1886 | 6,122 | +2.99% |
| 1891 | 7,161 | +3.18% |
| 1896 | 8,010 | +2.27% |
| 1901 | 9,894 | +4.32% |
| 1906 | 11,497 | +3.05% |
| 1911 | 14,969 | +5.42% |
| 1921 | 21,492 | +3.68% |
| 1926 | 31,355 | +7.85% |
| 1931 | 41,919 | +5.98% |
| 1936 | 46,945 | +2.29% |
| 1946 | 44,058 | −0.63% |
| 1954 | 52,540 | +2.23% |
| 1962 | 64,409 | +2.58% |
| 1968 | 77,846 | +3.21% |
| 1975 | 87,316 | +1.65% |
| 1982 | 85,263 | −0.34% |
| 1990 | 82,400 | −0.43% |
| 1999 | 78,908 | −0.48% |
| 2007 | 83,650 | +0.73% |
| 2012 | 88,102 | +1.04% |
| 2017 | 93,557 | +1.21% |
ווקסהול קרסטה

ווקסהול קרסטה 1956, מודל E
ווקסהול קרסטה, מודל E
ווקסהול קרסטה, מבט לתא הנהג, מודל E
ווקסהול קרסטה 1956, מודל PA
ווקסהול קרסטה, מודל PA
ווקסהול קרסטה סטיישן, מודל PA (הווקסהול קרסטה האישי של מלכת אנגליה (תמונה מספר 6)
ווקסהול קרסטה, מודל PB
ווקסהול קרסטה, מודל PB
ווקסהול קרסטה, שנת 1967, מודל PC
ווקסהול ויסקונט, שנת 1972
ווקסהול קרסטה (Vauxhall Cresta) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב ווקסהול מוטורס הבריטית מבית ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1954–1972.
הווקסהול קרסטה יוצרה בבריטניה, ניו זילנד (משנת 1966), ובאוסטרליה.
בבעלותה הפרטית של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת היה ווקסהול קרסטה סטיישן מודל PA, בצבע שחור.
"ווקסהול מוטורס"

"ווקסהול מוטורס" משנת 2017 שייכת כמו החברה האחות אופל, לקבוצת PSA הצרפתית (פג'ו, סיטרואן, DS).
גרסאות ווקסהול קרסטה

מודל E - ‏(1954–1957)
מודל PA (פנסילבניה) -‏ (1957–1962)
מודל PB - ‏(1962–1965)
מודל PC - ‏(1966–1972)
מודל ויסקונט - Viscount ‏(1972–1966)
ווקסהול קרסטה E

יוצרו 166,504 יחידות
מחיר היחידה בשנת 1954 בבריטניה - 931 לירות שטרלינג
גרסת 4 דלתות
מנוע 6 צילינדרים, 2,262 סמ"ק
תמסורת ידנית - 3 מהירויות
תאוצה 0-97 קמ"ש - 20.2 שניות
אורך הרכב - 4,400 מ"מ
רוחב - 1,690 מ"מ
גובה - 1,560 מ"מ
בסיס גלגלים - 2,600 מ"מ
ווקסהול קרסטה PA פנסילבניה

יוצרו 81,841 יחידות
מחיר היחידה בבריטניה בשנת 1957 - 1,073 לירות שטרלינג
גרסת 4 דלתות
גרסת 5 דלתות סטיישן
מנוע 6 צילינדרים 2,262 סמ"ק המפיק 82.5 כ"ס
יחס דחיסה - 1:7.8
מנוע 6 צילינדרים 2,655 סמ"ק המפיק 95 כ"ס (מאוגוסט 1960)
יחס דחיסה 1:8
קרבורטור יחיד
תמסורת ידנית - 3 מהירויות (אוברדרייב - אופציה)
תמסורת הידרומטיק (אוטומטית) - מאוגוסט 1961
תאוצה 0-97 קמ"ש - 16.8 שניות
מהירות שיא - 152.4 קמ"ש
מחמם -סטנדרט
רדיו - אופציה
בלם יד - ממוקם מתחת ללוח השעונים
ספסל - מקדימה
מושבים נפרדים מקדימה - אופציה
בלמי דיסק קדמיים - אופציה
החלפת החלון האחורי 3 חתיכות - לעוטף בודד (1959)
אורך הרכב - 4,500 מ"מ
רוחב - 1,700 מ"מ
גובה - 1,500 מ"מ
ווקסהול קרסטה PB

יוצרו 87,047 יחידות (יוצרו באנגליה ובאוסטרליה)
גרסת 4 דלתות
גרסת 5 דלתות סטיישן
מנוע 6 צילינדרים 2,651 סמ"ק המפיק 95 כ"ס
מנוע 6 צילינדרים 3,294 סמ"ק המפיק 115 כ"ס, יחס דחיסה 1:8.5
תמסורת ידנית - 3 מהירויות
תמסורת ידנית - 4 מהירויות (בנויה על רצפת הרכב)
תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות
תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
הגה כח - אופציה משנת 1965
אורך הרכב - 4,600 מ"מ
רוחב - 1,800 מ"מ
בסיס גלגלים - 2,700 מ"מ
ווקסהול קרסטה pc

יוצרו 53,912 יחידות
מחיר היחידה בבריטניה בשנת 1965 - 1,507 לירות שטרלינג
גרסת 4 דלתות
גרסת 5 דלתות סטיישן
מנוע 6 צילינדרים, 3,294 סמ"ק
תמסורת ידנית - 3 מהירויות
תמסורת ידנית - 4 מהירויות
תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות
תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
אורך הרכב - 4,710 מ"מ (4,700 מ"מ)
רוחב - 1,770 מ"מ
גובה - 1,410 מ"מ (1,510 מ"מ)
משקל 1,268 ק"ג
ווקסהול ויסקונט (Viscount)

גרסה סופר - דה-לוקס של ווקסהול קרסטה
מנוע 6 צילינדרים - 3,300 סמ"ק
מנוע v 8 צילינדרים 5,200 סמ"ק (מנוע קרייזלר - שווק כאופציה, בדרום-אפריקה בלבד)
תמסורת ידנית - 4 מהירויות
תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות
תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (משנת 1970)
אורך הרכב - 4,750 מ"מ
רוחב - 1,770 מ"מ
גובה - 1,410 מ"מ
בסיס גלגלים - 2,730 מ"מ
הגה כח
חלונות חשמל
מושבי מצב שכיבה
גג וניל
חגורות בטיחות לפנים ומאחור
חלון אחורי מחומם
ראו גם

ווקסהול 10
ווקסהול 12
ווקסהול 14
ווקסהול ויוה
ווקסהול ויקטור
בדפורד CA
ווקסהול קרלטון
ווקסהול מוטורס
לקריאה נוספת

ווקסהול קרסטה  PA  (4:29 דקות), יו-טיוב
מועדון ווקסהול קרסטה  (9:48 דקות), יו-טיוב
הערות שוליים

↑  הווקסהול קרסטה סטיישן של מלכת בריטניה - ראה תמונה מספר 6
↑  ווקסהול מוטורסft.com/topics/organisations/Vauxhall_Motors_Ltd
↑  ווקסהול מוטורסvauxhallcivicsociety.org.uk
וינטרסן

| --- | --- |

 מקום הקמה:  הלסינקי 
 מוקד פעילות:  הלסינקי, פינלנד
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 סוגה:  דת' מטאל מלודי, בלאק-דת' מלודי, פאוור מטאל, פולק מטאל, מטאל סימפוני
 חברת תקליטים:  Nuclear Blast Records‏ 2004–הווה
 אתר רשמי
 חברים
 יארי מאנפה טימו מאנטיסארי יוקה קוסקינן קאי האטו אסים סיארה
 חברים לשעבר
 אוליבר פוקין
 
וינטרסן (באנגלית: Wintersun) היא להקת מטאל מפינלנד אשר נוסדה על ידי יארי מאנפה (Jari Mäenpää). הלהקה משלבת בין דת' מטאל מלודי, פאוור מטאל ופולק מטאל.
היסטוריה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-2004 יארי קבע עם חברת ההקלטות (Nuclear Blast Records) תאריך להקלטת הדיסק, אך תאריך זה נפל בדיוק על סיבוב הופעת של אנספיריום. יארי החליט לעזוב את אנספיריום (במקומו הגיע פטרי לינדרוס) ולהקליט את אלבומו. יארי כתב את כל השירים באלבום אך מכיוון שהוא לא יודע לנגן בתופים (גיטרה, גיטרה באס וקלידים הוא כן יודע) הוא צירף ללהקה את המתופף קאי האטו. האלבום יצא ב-13 בספטמבר 2004 ושמו כשמה של הלהקה, וינטרסן (Wintersun).
ב-18 ביולי 2012, הלהקה הודיעה כי בכוונתם לשחרר אלבום כפול. החלק הראשון, נקרא "Time I", והוא יצא לאור ב-19 באוקטובר 2012. החלק השני שלו ייקרא Time II והוא צפוי לצאת לאור ב-2014.
הרכב > חברי ההרכב הנוכחי

יארי מאנפה (Jari Mäenpää) – גיטרה ושירה
טימו מאנטיסארי (Teemu Mäntysaari) – גיטרה
יוקה קוסקינן (Jukka Koskinen) – גיטרה באס
קאי האטו (Kai Hahto) – תופים
הרכב > חברי ההרכב לשעבר

אוליבר פוקין (Oliver Fokin) – גיטרה
דיסקוגרפיה

| אלבום | שנה |
| --- | --- |
Wintersun: 2004
Time I: 2012
The Forest Seasons: 2017
Time II: 2024
וסילייבסקי (אי)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  המפרץ הפיני 
 קואורדינטות:  59°56′19″N 30°15′23″E﻿ / ﻿59.938611111111°N 30.256388888889°E﻿ / 59.938611111111; 30.256388888889
 שטח:  10.9 קילומטר רבוע
 אורך:  6.6 קילומטר
 רוחב:  4.2 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  רוסיה 
 אוכלוסייה:  209,188 (2017)
  (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) וסילייבסקי(למפת סנקט פטרבורג רגילה) וסילייבסקי
 
האי וסילייבסקי (ברוסית: Васильевский остров) הוא אי בעיר סנקט פטרבורג שברוסיה שגובל בנהרות בולשייה נייבה ומאלאייה נייבה מדרום ומצפון-מזרח, ובמפרץ פינלנד ממערב. בנוסף לכך נהר סמולנקה מפריד בין האי וסילייבסקי לבין האי דקבריסטוב. יחד הם מהווים את נפת האי וסילי.
גאוגרפיה

האי ממוקם ממש מעבר לנהר מארמון החורף, והוא מהווה חלק גדול מהמרכז ההיסטורי של העיר סנקט פטרבורג. שניים מהגשרים המפורסמים ביותר בסנקט פטרבורג, גשר הארמון וגשר בלגוובשצ'נסקי, מחברים בין האי לבין החלקים האחרים של העיר מדרום. גשר הבורסה וגשר טוצ'קוב מחברים בין האי לבין האיפטרוגרדסקי.
באי וסילייבסקי נמצאות שתי התחנות של רכבות המטרו של סנקט פטרבורג "Vasileostrovskaya" ו-"Primorskaya". בנוסף, ישנן תוכניות לבנייה של תחנות מטרו חדשות באי וסילייבסקי על ידי הארכת קו 4 (הקו הכתום) כך שגם הוא יגיע אל האי. בנוסף, ניתן גם להגיע אל האי באמצעות קווי אוטובוס וקווי חשמלית.
אתרים בולטים

המוזיאון הימי
המוזיאון לזואולוגיה
מוזיאון פטר הגדול לאנתרופולוגיה ואתנוגרפיה
האקדמיה הלאומית למדעים
ארמון פטר השני
ארמון מנשיקוב
האקדמיה הרוסית לאמנויות
הספינקס ברציף אוניברסיטסקאיה
מוזיאון ארטה לאמנות מודרנית
המוזיאון לאנתרופולוגיה קונסטקמרה
בית העלמין האורתודוקסי סמולנסקויה
גלריית תמונות

הספינקס ברציף אוניברסיטסקאיה
האי וסילייבסקי
מוזיאון הזואולוגיה
המוזיאון לאנתרופולוגיה קונסטקמרה
ועידת מזרח אסיה רבתי

משתתפי הוועידה. משמאל לימין: בא מאו, זאנג ג'ינגהואי, ואנג ג'ינג-ויי, הידקי טוג'ו, ואן ואית'איאקון, חוזה לורל, סובהאז צ'נדרה בוסה
ועידת מזרח אסיה רבתי (נקראה גם ועידת טוקיו) נערכה בטוקיו שביפן בימים 5–6 בנובמבר 1943, במהלך מלחמת העולם השנייה. בוועידה השתתפו פוליטיקאים מארצות שונות של מרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי. נדונו בה עניינים מעטים בעלי ערך והיא נועדה בעיקר לצורכי תעמולה לצורך הצגת האימפריה היפנית כמחויבת לאידיאל של פאן-אסייתיות וכמשחררת של אסיה מעול הקולוניאליזם המערבי.
רקע

כבר מאז שנת 1931 ניסתה יפן להצדיק את שאיפות ההתפשטות שלה בדרום מזרח אסיה תחת הכותרת של פאן-אסייתיות. כאשר נכנסה למלחמה מול בעלות הברית ב-1941 הציגה יפן את עצמה כלוחמת מלחמת שחרור בשם העמים האסייתיים. בין השאר הוצגו האמריקאים והבריטים בתעמולה היפנית במסגרת טון גזעני כ"שדים לבנים" וכמפלצות תת-אנושיות המתנגדות לשאיפות השחרור של עמי אסיה בהובלתה של יפן.
לפחות חלק מהעמים האסייתים שבמושבות האירופיות בדרום מזרח אסיה ומנהיגיהם קיבלו את הגעתם של היפנים לתחומיהם כמשחררים. ביניהם היה למשל סוקרנו באיי הודו המזרחיים ההולנדיים. בפועל ראו היפנים את עצמם כ"גזע יאמטו הגדול", העליון מבחינה גזעית על יתר עמי אסיה ואשר נועד למשול בהם.
קודם לכינוס הוועידה השמיעה יפן הבטחות מעורפלות בדבר מתן עצמאות לתנועות אנטי קולוניאליות בשטחים שכבשה, אך בפועל, מלבד הקמת מספר ממשלות בובות, הבטחות אלו לא מומשו. כאשר החל גלגל המלחמה באוקיינוס השקט לנטות לרעת יפן, החלו אישים במשרד החוץ היפני ותומכי הפאן-אסייתיות בממשלה ובצבא לקדם תוכנית של מתן עצמאות לעמים באסיה במטרה להגדיל את ההתנגדות להקמת מחדש של המושבות הקולוניאליות האירופיות שם וכן להגדיל את התמיכה במאמץ המלחמה היפני (בפועל היה הצבא מוכן למתן עצמאות מזערית לעמים במרחב שבו שלט).
בראשית 1943 הוקם ביפן "המשרד הממשלתי למזרח אסיה רבתי" ובהמשך השנה כונסה הוועידה. לא הוזמנו אליה נציגים מכל העמים שבמרחב השלטון היפני באסיה. כך, קוריאה וטאיוואן הוכרזו מכבר כמסופחות לאימפריה היפנית, ללא כל כוונה לתת להן אפילו אוטונומיה. נציגים מווייטנאם ומקמבודיה לא הוזמנו על מנת שלא לפגוע במשטר וישי הפרו-נאצי, בן ברית פורמלי של יפן, אשר הוסיף לטעון לזכותו למשול על המושבה הודו-סין שבה נכללו שתי הארצות. ב-31 במאי 1943 הכריז המטה הכללי היפני על סיפוחם ליפן של שטחי מלאיה הבריטית ושל איי הודו המזרחיים ההולנדיים שהיו תחת שלטונו. ההכרזה הביכה את מארגני הוועידה והקשתה מאוד על הצגת יפן כמשחררת עמי אסיה. המנהיגים סוקרנו ועמיתו מוחמד האטה לא הורשו להשתתף בוועידה ורק הוזמנו לטוקיו סמוך לאחר סיומה לשם קיום התייעצויות בלתי רשמיות.
הוועידה

בוועידה השתתפו שישה משתתפים עצמאיים ומשקיף אחד:
האימפריה היפנית הידקי טוג'ו - ראש ממשלת יפן
מנצ'וקוו זאנג ג'ינגהואי - ראש ממשלת מנצ'וקוו
ואנג ג'ינג-ויי - ראש ממשלת ואנג ג'ינג-ויי
בא מאו - ראש מדינת בורמה
הפיליפינים חוזה לורל - נשיא הרפובליקה הפיליפינית השנייה
תאילנד ואן ואית'איאקון - שליח ממלכת תאילנד
סובהאז צ'נדרה בוסה - ראש הודו החופשית
טכנית נכח סובהס צ'נדרה בוזה בוועידה רק כמשקיף שכן הודו נמצאה אז תחת שליטה בריטית. תאילנד שלחה לוועידה רק שליח ולא את ראש ממשלתה על מנת להדגיש שהיא לא נמצאה תחת שליטה יפנית (ראש הממשלה גם חשש מהדחה אם יעזוב את בנגקוק). קוריאה סופחה ליפן ב-1910 ועל כן לא נכחה בוועידה משלחת מטעמה, אך מספר אינטלקטואלים קוריאנים השתתפו בוועידה כחלק מהמשלחת היפנית והביעו את תודתם ליפן על הפיכת קוריאה למושבה שלה.
ראש ממשלת יפן טוג'ו קידם את משתתפי הוועידה בנאום שהילל את אופייה הרוחני של אסיה לעומת הציוויליזציה המטריאליסטית של המערב. הוא תיאר את אומות מזרח אסיה רבתי כקשורות יחד מכל בחינה ביחסים שאינם ניתנים לניתוק.
במהלך הוועידה הביעו המשתתפים סולידריות זה עם זה וגינוי לקולוניאליזם המערבי ובפרט לארצות הברית ולבריטניה כאויבות הגדולות ביותר לציוויליזציה האסייתית. הם תיארו את יפן כמגינת אסיה מפני האנגלו-סקסונים והדגישו את הצורך להתאחד מאחוריה. המלחמה בארצות הברית ובריטניה תוארה כמלחמה של המזרח מול המערב וכמלחמה של דם מול דם. כמו כן תואר מנהיג סין צ'יאנג קאי שק כמי שאיננו אסייתי אמיתי, שכן שום אסייתי אמיתי לא היה כורת ברית עם "השדים הלבנים" המערביים כפי שעשה קאי שק.
בוועידה לא הועלו תוכניות לאינטגרציה ולפיתוח כלכלי.
בתום הוועידה פורסמה הצהרה משותפת של כל המשתתפים בה. היא כללה גינוי לארצות הברית ולבריטניה, אשר שיעבדו וניצלו את עמי מזרח אסיה ומנעו מהם את מקומם בעולם, דבר שהביא למלחמה הנוכחית. הוכרז בה כי עמי מזרח אסיה הגדולה ישתפו פעולה כדי להביא את המלחמה לכלל סיום מוצלח ולשחרר את האזור משליטת המערב על מנת לתרום למטרה של שלום עולמי. ההצהרה ציינה עקרונות שונים לפעולה המשותפת האמורה של עמי מזרח אסיה הגדולה: ביניהם היו שיתוף פעולה, הבטחת היציבות והשגשוג באזור על בסיס של צדק, כיבוד הריבונות והמסורת של כל אחד מהם, חיזוק התרבות והציוויליזציה של כל עמי מזרח אסיה הגדולה, פיתוח כלכלי על בסיס של הדדיות, פיתוח יחסי ידידות עם כל ארצות העולם, ביטול האפליה הגזעית וקידום שיח בין-תרבותי על מנת לתרום לקידומה של האנושות.
האירוניה של הוועידה הייתה שכל הנאומים שנישאו בה, לרבות הדברים המתלהמים נגד האנגלו-סקסונים, נאמרו באנגלית, שהייתה השפה היחידה המשותפת למשתתפי הוועידה.
בעקבות הוועידה

לוועידה נודעה בעיקר משמעות תעמולתית. עם זאת היא סימנה נקודת מפנה במדיניות החוץ היפנית בנוגע ליחסים עם עמי אסיה. התבוסות הראשונות של יפן במלחמה וההכרה הגוברת במגבלות הכוח הצבאי שלה הביאו את הנהגתה האזרחית להבנה כי נדרשת התייחסות לעמי האזור על בסיס שיתוף פעולה ולאו דווקא על בסיס שליטה קולוניאלית בהם על מנת לרכז משאבים וכוח אדם במלחמה נגד מעצמות המערב. הייתה זו גם ראשיתם של מאמצים לאפשר גיבוש פתרון דיפלומטי כלשהו למלחמה על בסיס פשרה במידה והניסיון להכריע אותה באמצעים צבאיים ייכשל. צעדים אלו ננקטו מאוחר מדי מבחינת האימפריה היפנית, אשר נכנעה לאויביה פחות משנתיים לאחר הוועידה.
ההיסטוריון האמריקאי ג'ון דוור (John W. Dower) הדגיש כי יפן נהגה כלפי עמי מזרח אסיה בגזענות ובניצול שלא נפלו במאום ממה שייחסה ל"שדים הלבנים" וכי היא הפגינה נגד אחיה האסייתים אכזריות יתרה, לרבות רצח מיליונים מהם, ניצול מאות אלפים לעבודת כפייה בתנאים קשים ביותר ועריכת מעשי אונס וניצול מיני בהיקף נרחב.
עם זאת, בא מאו הבורמזי טען לימים שאווירת הוועידה התקיימה גם לאחר תום המלחמה וכי אווירה זו היוותה בסיס לוועידת באנדונג ב-1955. ההיסטוריון ההודי פאנג'אג' מישרה (Panjaj Mishra) טען שהוועידה הייתה חלק מתהליך האיחוד של עמי אסיה כנגד המערב בכך שחשפה את עומק הרגשות העוינים נגדו, וכי הייתה בין הגורמים לקבלת העצמאות המהירה של רבים מעמי אסיה מידי המערב לאחר המלחמה.
המדינות החברות בוועידת מזרח אסיה רבתי:  יפן והקולוניות שלה  שטחים אחרים שנכבשו על ידי יפן  שטחים אחרים שנכבשו על ידי יפן  שטחים אחרים שנכבשו על יד יפן  שטחים שנויים במחלוקת ושטחים שיפן טוענת לבעלות עליהם
חזית הבניין של הפרלמנט היפני, מלפניו הפודיום המעוטר בדגלי המדינות המשתתפות בכנס ומסביב הקהל שבא לצפות בוועידה
ויטריפיקציה

.
ויטריפיקציה (Vitrification) או זִגּוּג (מלטינית: vitreum, זכוכית) היא תהליך הפיכתו של חומר לזכוכית, בעיקר באמצעות קירור מהיר בעזרת טמפרטורת מעבר זכוכיתית או תגובה כימית.
ויטריפיקציה היא חלק מרכזי בשיטת שימור תאים ורקמות בהקפאה לאורך זמן ולשיטה זו יתרונות שונים על-פני שימור באמצעות הקפאת רקמות רגילה. השיטה פותחה ביפן ומיושמת כיום בעיקר בתחום הקפאת ביציות וכן על ידי מצדדי שיטת הקריוניקה.
רקע

עד המצאת שיטת הוויטריפיקציה התבצע שימור תאים ורקמות בעיקרו באמצעות הקפאה רגילה. להקפאה זו היו מספר חסרונות, וביניהם בעיית היווצרות גבישי קרח זעירים ברקמה המוקפאת, וכתוצאה מכך הרס מעטפת התא והרקמה בכלל. בעיה זו הייתה בעיקרה באופנים בהם היה צורך בהישארות הרקמה במצב בו היא תוכל לתפקד כרגיל שוב עם הפשרתה (ראו להלן שימושים). הוויטריפיקציה פותרת בעיה זו בהיותה מחליפה את נוזלי הגוף יוצרי הבעיה, בחומרים כימיים מסוג קריו-פרוטקטנט (Cryoprotectant) אשר הופכים את הרקמה לזגוגיתית וקשיחה מחד, אך אינם פוגעים בה מאידך.
תיאור תהליך הוויטריפיקציה

סילוק הנוזלים מן הרקמה המטופלת
החדרת חומרים כימיים מסוג קריו פרוטקטנט אל הרקמה
קירור מהיר (לעיתים כמה פעמים) של הרקמה עד לטמפרטורה של לפחות 130 מעלות צלזיוס מתחת לאפס
שימושים > הקפאת ביציות

בעקבות רצונן של נשים להישאר עם יכולת רבייה גם לאחר גיל הפסקת שחרור הביציות מהגוף, התפתחו בשנים האחרונות שיטות שונות לשימור הביציות, וביניהן שיטת הזיגוג. זיגוג הביציות מתבצע בטמפרטורה 196 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, ושיעור הישרדות הביציות לאחר הפשרתן נחשב לגבוה יחסית. בחוזר שהוציא משרד הבריאות ב-27 באפריל 2010 הותר השימוש בזיגוג בבתי החולים בישראל, כל עוד קיימת הסכמתו בכתב של המטופל (כבכל הפריה חוץ גופית).
שימושים > קריוניקה

מצדדי הקריוניקה טוענים כי יכולות ההחייאה ילכו וישתפרו עם השנים, עד שיבוא יום ובו הרפואה תוכל להחזיר אדם לחיים באמצעות גוף מוקפא בלבד. בשל כך נפוצה שיטת הזיגוג בקרב מצדדי שיטה זו. ברוב מקרי הקריוניקה, בשל יוקר התהליך מתבצעת הקפאה חלקית בלבד של איבר מסוים (בדרך-כלל המוח), הטיעון הנטען על ידי מצדדי השיטה הוא, כי באותו יום שבו תוכל הרפואה להחזיר אדם לחיים בשיטת הקריוניקה, היא גם תוכל לשחזר את כל גופו באמצעות איבר אחד בלבד.
ונסה לי צ'סטר

| --- | --- |

לי צ'סטר בשנת 2007
 לידה:  2 ביולי 1984 (בת 40) ברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ונסה לי צ'סטר (באנגלית: Vanessa Lee Chester; נולדה ב-2 ביולי 1984) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית הידועה בעיקר ממשחקיה כילדה, בסרטי הקולנוע "נסיכה קטנה" (1995), "הרייט המרגלת" (1996) ו"פארק היורה: העולם האבוד" (1997).
ביוגרפיה

לי צ'סטר נולדה ב-2 ביולי 1984 בברוקלין, ניו יורק להורים שהיגרו מגיאנה טרם נולדה. בילדותה המוקדמת, היא עברה עם אמה ללוס אנג'לס, קליפורניה, שם החלה לעשות אודישנים ולהופיע בפרסומות.
היא בוגרת תואר ראשון בחוג לדרמה של אוניברסיטת דרום קליפורניה.
קריירה

היא החלה לשחק לראשונה ב-1992 בתפקיד אורח בסיטקום "הכדור חוזר לקופר" של רשת ABC, ושנה לאחר מכן הופיעה בסרטה הראשון - סרט הקומדיה "CB4" של טמרה דייוויס ובכיכובו של כריס רוק.
בשנת 1995 הופיעה בסרט "נסיכה קטנה" של אלפונסו קוארון בתפקיד בקי. בשנת 1996 גילמה את ג'ייני גיבס בסרט "הרייט המרגלת" בכיכובה של מישל טרכטנברג.
בשנת 1997 שיחקה את קלי קרטיס-מלקולם בסרט השני בסרטי פארק היורה, "פארק היורה: העולם האבוד" מאת סטיבן ספילברג. סרט זה היה שובר קופות וגרם לפרסומה של ונסה.
בשנת 2009 שיחקה בתפקיד קטן בסרט "שוב בן 17" של בר סטירס וגם הופיעה בטלוויזיה בסדרות: "להתחיל מחדש", "מלקולם באמצע", "ללא עקבות", "הבית הלבן", "ורוניקה מארס", "הוחלפו בלידתן", "איך פגשתי את אמא" ובסדרה "צוות עקרב".
בשנת 2019 ביצעה הופעת אורח בתור מלורי בסדרה "חסרי בושה".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | CB4 | טלונה |  |
| 1995 | נסיכה קטנה | בקי |  |
| 1996 | הרייט המרגלת | ג'ייני גיבס |  |
| 1997 | פארק היורה: העולם האבוד | קלי קרטיס-מלקולם |  |
| 1999 | יש לה את זה | חברה של מליסה |  |
| 2008 | צעירים באקסטרים | שרלוט |  |
| 2009 | שוב בן 17 | מעודדת |  |
| 2014 | The Costume Shop | ג'ייני |  |
| 2022 | Pretty Problems | ג'יג'י |  |
| 2022 | Give Me An A | וסקטופי |  |
| TBA | The Invisible Raptor | די.ג'יי מלקולם |  |
| TBA | Six Feet Apart | וי |  |