stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האזורים המוגנים בשלושת הנהרות המקבילים ביונאן
אקלים

הודות למיקומו הגאוגרפי ומגוון גבהיו, מכיל האזור כמעט את כל סוגי האקלים הקיימים בכדור הארץ. האזור מתפרש בין קווי רוחב 29º ו-25º‏ (25º30) בכיוון צפון-דרום, ובין קווי אורך 98º ו-101º‏ (100º20 - 98º15) בכיוון מערב-מזרח. מיקום זה הוא גם חלק בסביבת האזור האקולוגי האוריינטלי של אסיה כולה והאזור האקולוגי הפלארקטי של צפון כדור הארץ להוציא את אמריקה, וגם בתחום האקלים הסובטרופי של חצי הכדור הצפוני אשר בין קו הרוחב "חוג הסרטן" לקן הרוחב 40º. רכסי ההרים הממשיכים את אזור הרי ההימאליה הגבוהים בעולם מצד אחד והקניונים והעמקים של ערוצי הנהרות מצד שני, יוצרים מגוון של גובהי שטח אשר נע מ-6,740 מטרים ועד מאות מטרים בודדות מעל לפני הים. כך כולל האזור את כל סוגי האקלים היבשתיים מסובטרופי ועד קיפאון ומאופיין לרוב בערפל מגובה 2,400 מטרים ומעלה. כל זאת פרט לאקלים מדברי חם, כאשר הקרוב ביותר לכך הוא מזג יבש וחם בעמק נהר מקונג. בהתאם לכך נעה כמות המשקעים השנתית הממוצעת בין 4,600 מילימטרים במערב התחום בעל ההרים הגבוהים ביותר לבין 300 מילימטרים בעמקים הגבוהים יותר של נהר יאנגצה בקניון העמוק בעל הגבהים הנמוכים ביותר בתחום.
צומח

תנאי הגבהים המגוונים אשר מהם נובעים תנאי אקלים מגוונים, מקיימים צמחייה מגוונת. תנאי הגובה יחד עם תנאי האקלים שלהם יוצרים הפרדה ראשית מובחנת של הצומח לפי שני אזורי גובה. האחד, צמחיית עצי יערות מחטניים בעלי עלים ירוקי-עד ועלים נשירים בתחום תנאי גדילת עצים המכונה קו העצים. השני, צמחייה נמוכה אשר מעל קו העצים במסגרת מערכת אקולוגית של צמחיית טוּנְדְרָה ועד לפסגות הגבוהות עם מעטה קרח ושלג בלבד אשר בהן האוויר דליל מדי לתנאי צמחייה כלשהי במסגרת כוללת של אקלים המכונה אלפיני.
תתי הרכסים במערב התחום כוללים לאורכם יערות בעלי לחות גבוהה ועננות אשר יוצרת ערפל באקלים טרופי וסובטרופי כתופעה המכונה יער עננים, כאשר בדרומם יערות עננים עם צמחייה טרופית עבותה ובצפונם דלילים יותר מצמחייה עקב אקלים המאפשר בעיקר או רק מעטה קרח ושלג בגבהים הרמים יותר בצפונם, בראשם קאוה-קארפו עם קרח ושלג עד וקרחון Mingyongqia.
אזורי הצומח בתחום מאופיינים בחלוקה הבאה:
יערות ירוקי-עד רחבי עלים, אקלים מונסון ולחות בדרגה גבוהה ורגילה עד לחות למחצה.
יערות ירוקי-עד רחבי עלים ונוקשי עלים אשר צפופים יחסית על פני הגזע-הגבעול, אקלים הררי ממוזג-קר ועמק יבש-חם.
יערות נשירים ורחבי עלים של עץ אלון וצמח פרחי אלמון.
יערות עצים מחטניים ויערות מעורבים במחטניים ורחבי עלים, אקלים חמים עד חם וממוזג-חם.
יערות עצים מחטניים ירוקי-עד של אצי אשוחית ואשוח, אקלים ממוזג-קריר עד ממוזג-קר.
ערבת עצים ושיחים, אקלים יבש-חם.
שטחי שיחים, בעמק יבש-חמים וממוזג-קר.
כרי עשב, בגובה תת-אלפיני עד אלפיני.
צמחיית אדמת סחיפת-נפולת מגובה אלפיני.
צמחייה מתהווה, שקועה וצפה בעליה הנובטים משורשי המצחייה בקרקעית אגם, באקלים אלפיני.
מעטה קרח ושלג ב-118 הפסגות בתחום העוברות את גובה 5,000 המטרים.
באזור מצויים 6,000 מיני צמחים לערך אשר כוללים 500 סוגי צמחי מרפא לערך ו-37 מיני צמח "שושנת האלפים"-רודודנדרון נתגלו בשמורה מבין 200 במחוז יונאן כולו ומתוך 1,000 הקיימים בכלל בעולם.
עצים - ברוש סיני, "דאווידיה ינוולוקראטה" שם מדעי–סוג נשיר, "לאריקס פוטאניניי" שם מדעי–סוג מחטני, גינקגו דו-אונתי, טאיוואניה.

צמחים ופרחים - טקסוס סיני, שרך שחור, מגנוליה נשרית.
חי

עם סביבת ותוואי השטח הכה מגוונים, מצויים שפע צמחים וחיות אשר בהם מינים ייחודיים רבים. מוערך כי האזור מכיל כרבע מכלל סוגי החיות בעולם וכמחצית מהקיימים בסין. שני שלישים מעולם החי ייחודי-אנדמי לאזור בלבד או לסביבת הרי הימאליה וחנגדוואן, והשליש הנוסף אופייני לאזורים האקולוגים האוריינטלי והפליארקטי בהתאם לתנאי האקלים היבשתיים מסובטרופי ועד קיפאון, להוציא בעלי חיים המתקיימים באקלים מדברי.
173 מיני יונקים אשר 81 מהם אנדמיים, 56 מיני זוחלים אשר 27 מהם אנדמיים, 36 מיני דו-חיים אשר 25 מהם אנדמיים, 417 מיני ציפורים אשר 22 מהם אנדמיים, 76 מיני דגים אשר 35 מהם אנדמיים ו-27 מיני חרקים מעופפים אשר 8 מהם אנדמיים.

80 ממיני החיות באזור נחשבים במצב סיכון, 20 בסכנת הכחדה.
יונקים

אנדמיים לסביבת האזור: קופים - סלוד אף זהוב-יונאני, סלוד אף שחור
פנדה אדומה, דוב שחור אסייתי, דול מצוי, לוטרה חלקת פרווה, אייל מושק כהה, חדף מים טיבטי, חדף מים אלגנטי, חדף-חפרפרת סיני, חפרפרת ארוכת-זנב.

קופים - מקוק קצר-זנב, מקוק אסאמי.

יעלים – גוראל אדום, גוראל סיני (ארוך-זנב), טאקין מישמי.

פנתרים – נמר הודו-סין, נמר ערפילי מצוי, נמר השלג.
עופות

אנדמיים לסביבת האזור: ציפורים - סיטת יונאן
ברווז אדמדם

פסיונים – ליידי אמהרסט-סוג אפודי סהרוני, לבן אוזניים-סוג "פסיון האוזניים", המונאל של סקלאטר-סוג מונאל, עגור שחור-צוואר.

ציפורים – שכווי סיני, קיכלי צוחק מנוקד-לבן קיים רק בסין, סיטה ענקית.
תרבות

האזור כולל רבים מבני 25 קבוצות מיעוטים המצויים בכל מחוז יונאן, בעל האוכלוסייה המגוונת ביותר בסין בהיותו סמוך לרמת טיבט ולמדינות מיאנמר, לאוס ווייטנאם. במסגרת זו מתקיימים באזור ריבוי בצורות מראה פיזי ולבוש מסורתי, מנהגים, דתות ולשונות נבדלים. אוכלוסיית האזור כוללת את דז'ונג – הקטנה שבקבוצות האתניות בסין, טיבטים, לִיסוּ - קבוצה טיבטית-בורמזית, באי, פּוּמִי ונָאשִׂי. רובם לבושים בצורה מסורתית גם במסגרת פעילותם היומיומית. האזור כולל את העיר ליג'יאנג אשר המרכז ההיסטורי שלה מוכר כאתר מורשת עולמית תרבותי בפני עצמו משנת 1997, בבחינת חשיבות וייחודיות ארכיטקטונית.
התחום כולל אזורים רבים המגיעים לגובה דליל בצמחייה ומניעת אפשרות גידולים חקלאיים לקיום אנשים כפריים, וגבהים דלילים בחמצן בכלל ללא יישובים, וכן אזורים רבים המגיעים לגובה 2,400 מטרים אשר בהם ערפל לרוב עם קשיי ראות ויישובים קטנים ודלילים ביותר. ברבים מהאזורים המיושבים בכפרים, מעצבים תושביהם טרסות - צורות מדורגות מקרקע צלעי ההרים והגבעות, ובמורדות העמקים המצויים לצד אלו מגדלים בעיקר תירס, שעורה, אגוזים וערמונים. פסגות הר השלג מיילי אשר בראשן קַהוָה קארפו, מהווים מקומות קדושים לטיבטים. קהוה קארפו הוא אחד האתרים הקדושים לזרם הדת בודהיזם טיבטי כביתו הרוחני של אל המלחמה, אשר על שמו קרוי האתר.
התיעוד הקדום ביותר הידוע לגבי נתוני אדמת האזור ומאורעות שונים בו, הוא מתקופת שושלות מינג ו-טאנג. התיעוד המערבי הידוע הראשון הוא משנת 1883 על ידי המיסיונר החוקר והבוטנאי הצרפתי פר ז'אן מארי דלאווי אשר שהה תחילה בדרום-מזרח סין במחוז גְוָאנְגְדונג ולאחר מכן עבר לעיר קונמינג במחוז יונאן, והיה המערבי הראשון שחקר את התחום, וכן לאבחן ולאסוף בו אלפי מיני צמחים כאשר ביניהם רבים אשר הציג לראשונה בצרפת ותרמו בכך לחקר מוזיאון הטבע בפריז. בעקבות דלאווי באו מספר בוטנאים נוספים לתור וללקט באזור. מחקרים רבים של האזור מסוף המאה העשרים ועד היום נעשו על ידי האקדמיה הסינית למדעים, אוניברסיטת בייג'ינג ומכון קונמינג לאקולוגיה, לצד חוקרים רבים אחרים לרבות משלחות ממכוני מחקר במדינות אחרות.
ניהול

התחום כולו מוגן בשלוש מסגרות מנהלתיות: מחוזית, לאומית ועולמית. זאת כאשר התחום הוא באחריות "משרד ההנהלה של אתר הנוף והתרבות של שלושת הנהרות המקבילים במחוז יונאן" אשר כפוף ל-"משרד השיכון והפיתוח העירוני-כפרי של סין" לצד תוכניות שימור ומעורבות של ארגון אונסק"ו העולמי. מועצת מחוז יונאן החלה במהלך שנות השמונים של המאה העשרים לתחום שמורות וגנים מחוזיים תחת דרגות שונות של כללי שימור בהתאם לרגישות הטבעית והביולוגית של אזורי הנוף השונים בתחום. ממשלת סין החלה להיות מעורבת בהמשך שנות השמונים עם הגדרת הגנים והשמורות כלאומיים. ארגון אונסק"ו הצטרף בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 לצד הרחבת תוכניות עם הגברת פעילויות להגנת הסביבה הטבעית וגם התרבותית, בבחינת דאגה לבני המיעוטים בתחום. בנוסף נכללים בתחום שלושה אזורי שיפוט מינהלי של מועצות עירוניות, לענייני תושביהן: הנציבות העירונית דִּיצִ'ינְג אשר מתפרשת בצפון-מרכז-מזרח התחום, הנציבות העירונית נוג'יאנג בדרום-מערב וחלק מעיר המחוז ליג'יאנג בדרום-מזרח.
ניהול > מעמד

תתי הרכס יוּ'נְלִינְג וגַּאולִיגּונְגּ, המהווים את תוואי מרכז ומערב התחום בהתאמה, היו הראשונים אשר בהם הוכרזו שמורות טבע וגנים מחוזיים ולאומיים. בתחילת שנות האלפיים החלה להתגבש תוכנית לתחימה כללית מוגנת של האזורים עם שטחי החיץ אשר ביניהם, אם כי עדיין ברמות הגנה שונות בהתאם לייחודיות ולרגישות השטחים השונים אשר נקבעו קודם לכן. במקביל להגנת האזור הכללית, הוכרז התחום במעמד אתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו בעיקר בהכרת ייחודיות נוף קניוני הנהרות החורצים את פני ההרים במקביל על פני ובינות כל האזורים המוגנים אשר גם בעלי מגוון טבעי וביולוגי ייחודי, כפי שהסביר בהתאם לארבע דרישות המאפיינים אשר קבע להכרה באתרי מורשת עולמית טבעיים: פני התחום מבחינת מגוון גבהיו, מגוון סוגי האקלים שבו, היותו מפגש וגורם בהיווצרות צורות נוף המכתיבות שטחים המתפרשים ברחבי אסיה יחד עם מינרלים ומחצבים רבים, ומגוון החי המתקיים בו. כל מאפיין נקשר במאפיינים האחרים. בנוסף תיאר אונסק"ו בסעיף יושרה להכרת כל יחידות הנוף כאתר אחד, את פעילויות האדם הדומות והמשותפות ברחביהן מעל לאלף שנים אשר ליכדו אותן בתרבות אזורית אחת, תוך התייחסות ליכולת לחזק ולבסס אזורי גישור טבעיים באמצעות העברה והעשרה של אוכלוסיות בעלי חיים בנקודות הגבולות והחיץ שבין שתי יחידות נוף שונות, להגברת לכידות מערכת טבעית משותפת לאזור כולו וכן להגברת היושרה בהכרת אפיון מגובש של התחום.
להלן חלוקת יחידות הנוף לפי שטחי ניהול של שמורות וגנים בהתאם לסדר הכרזתם עד לפיתוח שימור התחום כולו:
תת-רכס יוּ'נְלִינְג, התוואי המרכזי, כולל בצפונו את יחידת הנוף הרי השלג באימאנג-מיילי עם שמורת הטבע "הר בַּאימָאנְג" אשר לאורך מרכז התחום, כאשר זו הוכרזה בשנת 1983 לשם הגנה על היערות המחטניים האלפיניים, כלל צמחיית ההרים והקוף היונאני הזהוב המצויים בה, והוכרה במעמד של ניהול לאומי בשנת 1988.
תת-רכס גַּאולִיגּונְגּ, תוואי הגבול המערבי כולל שלוש שמורות טבע על שמו - אחת בצפונו, אחת במרכזו ואחת בדרומו. ביניהן נפרשים שלושה אזורי נוף כגנים לאומיים ומשלימים את כל אורך יחידת הנוף בתחום: מזרחה ודרומה מהשמורה הצפונית נמצא אזור הנוף הלאומי "הר גּוֹנְגּ" ומדרום לו אזור הנוף הלאומי "הר אבן ירח" המגיע לגבול השמורה במרכז, אשר מגבולה ועד לגבול השמורה הדרומית נמצא אזור הנוף הלאומי "פיאנמה". שמורת הטבע הדרומית הוכרזה בשנת 1983.
שמורות הטבע "אגם בִּיטָה", "ימת נאפּה"-"האגם שמאחורי היער" עם ערבת הדשא הגדולה באזור דיצ'ינג, "הר הַהבַּה" ו-"הר יוּ'לוֹנְג", הוכרזו בשנת 1984.
כניסה לתוקף של חוקים לאומיים המעמידים את אזורי הנוף והתרבות בסין תחת אחריות המשרד לפיתוח עירוני וכפרי ולהגנת הסביבה בממשלת סין, בשנת 1985.
יחידת הנוף של "הר לָאוֹגּ'וּ'ן" אשר בה הוכרז גן לאומי על שמה בשנת 1985.
הגשת תוכנית לניהול ולהגנה כוללים של השמורות כתחום אחד לממשלת סין בשנת 2000, והכרה בתחום כאתר מורשת עולמית טבעי על ידי ארגון אונסק"ו בשנת 2003. מהסברי אונסק"ו לקביעת המקום כאתר מורשת עולמית על פי הדרישות אשר קבע:
זהו אחד האזורים הממוזגים המגוונים עלי אדמות...מגוון יוצא דופן של מאפייני תצורות-שטח - מקניונים לשטחי קרסט לפסגות קרח - מצביעות על הקשר האתר כנקודת התנגשות של לוחות טקטוניים...מגוון תצורות הקרסט, גראניט מונוליתי, ואבן החול האדמדמה באזור האלפיני, מכילות כמה מהדוגמאות הטובות ביותר של סלעים אלו בכל ההרים בעולם.
הערות שוליים

↑  דיווח ומסקנות אונסק"ו על התחום בשנת 2004 באתר הרשמי של אונסק"ו
↑  דיווח ומסקנות אונסק"ו על התחום בשנת 2005 באתר הרשמי של אונסק"ו
↑  דיווח ומסקנות אונסק"ו על התחום בשנת 2006 באתר הרשמי של אונסק"ו
↑  דיווח ומסקנות אונסק"ו על התחום בשנת 2007 באתר הרשמי של אונסק"ו
↑  דיווח ומסקנות אונסק"ו על התחום בשנת 2008 באתר הרשמי של אונסק"ו
↑  דיווח ומסקנות אונסק"ו על התחום בשנת 2010 באתר הרשמי של אונסק"ו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012403728705171  LCCN: sh2018000339 
הנוף מהר אבן הירח בגבול מערב השמורה עם מדינת מיאנמר
נהר יאנגצה בקטע זרימה בערוץ "דילוג הנמר" החרוץ בעומק הרי השלג "דרקון ג'ייד" ו-"ההבה", בין הקניונים העמוקים בעולם.
הר יְוֵּ'הלְיָאנְג-"ירח" כדוגמת סלע בהשפעת קרסט והמוקף יערות שופעים
פנדה אדומה
נוף על הרי השלג מֵייְלִי מאתר מקדשי בודהיזם טיבטי
המזימה האפיפיורית

ההוצאה להורג של חמשת הישועים
המזימה האפיפיורית (באנגלית: Popish Plot) הייתה תאוריית קשר בדויה, שטלטלה את אנגליה וסקוטלנד בין 1678 ל-1681. היא נבדתה על ידי טיטוס אוטס, אשר טען שקיים קשר קתולי להתנקש במלך צ'ארלס השני. עדות השקר של אוטס ליבתה את הרגשות האנטי-קתוליים העזים באנגליה. היא הביאה לשורה של חקירות ולחוסר שקט בממלכה, שבשיאו תואר כ"אחד המקרים הבולטים ביותר של היסטריה המונית בהיסטוריה של אנגליה". לפחות 22 בני אדם הוצאו להורג בהקשר של המזימה, והחוקים המפלים נגד הקתולים הוחמרו. על אף שהשמועות הופרכו בסופו של דבר, הייתה להן השפעה על התגבשות המערכת המפלגתית בבריטניה, על היחסים בין הפרלמנט לבין הכתר, ועל ליבוי "משבר ההחרגה" (exclusion crisis) שבמהלכו ניסו הוויגים למנוע את הכתר מאחיו של המלך, יורש העצר הקתולי, ג'יימס דוכס יורק.
טיטוס אוטס: רקע ביוגרפי

אוטס נולד בהוקהאם שבמחוז ראטלנד באנגליה. הוא היה בנו של איש כנסייה בפטיסטי. חייו עד שהחל להפיץ את השקר בדבר המזימה האפיפיורית היו מלאי סקנדלים. הוא סולק מבית ספר בלונדון ב-1655, לאחר שהתגלה שהוא רימה בתשלום שכר הלימוד. לאחר מכן נשלח ללימודים באוניברסיטת קיימברידג', שם יצא לו שם של תלמיד גרוע, טיפש והומוסקסואל, האשמה חמורה באותה תקופה. הוא עבר בין קולג'ים בקיימברידג', אך לא הצליח לסיים את לימודיו ועזב ללא תואר.
אף על פי שלא הצליח לסיים את התואר, הוא טען שיש לו תואר ראשון וקיבל רישיון לשאת דרשות ככומר. הוא היה לויקאר בבובינג, קנט, עד שסולק גם משם. לאחר מכן עבר לעבוד כאיש כנסייה תחת אביו בהייסטינגס. בפסחא 1675 הוא האשים את אחד המורים בביצוע מעשה סדום באחד מתלמידיו, בתקווה לקבל את משרתו. ההאשמה נמצאה מופרכת ואוטס הואשם בשבועת שקר, אך ברח ללונדון לפני שהועמד לדין. הוא הצטרף כאיש דת לספינה של הצי המלכותי. כשהספינה עליה כיהן חזרה מטנג'יר, הוא סולק מהצי באשמה של קיום יחסים הומוסקסואלים. עם חזרתו ללונדון אוטס נתפס ונשלח להייסטינגס כדי לעמוד לדין על שבועת השקר, אך הוא ברח פעם נוספת ללונדון. לאחר מכן עבד כאיש דת פרוטסטנטי עבור אנשי צוות בבית אצולה קתולי. גם את המשרה הזו הוא איבד זמן קצר לאחר שהחל.
אוטס המיר את דתו לקתוליות ב-1677. מאוחר יותר הוא טען שהמיר את דתו רק כדי לשמש כסוכן חרש ולחקור מידע על מזימות קתוליות, אך הוא שינה את גרסתו מספר פעמים וטען גם שהיה כן בתחילה לגבי המרת דתו. באותה התקופה, הוא החל גם לשתף פעולה עם הכומר הפרוטסטנטי ישראל טונג (אנ'), שהיה ידוע בקנאותו נגד קתולים ובמיוחד נגד הישועים. זמן קצר לאחר מכן הוא פגש את האב הישועי ריצ'רד סטרנג', שסידר לו מקום בקולג' הישועי-אנגלי בואיאדוליד, ספרד, שם הוכשרו כמרים עבור הכנסייה המחתרתית באנגליה. הוא סולק משם מעט יותר מחודש לאחר שהגיע, אבל זה לא הפריע לו לטעון שקיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת סלמנקה. אחד מאנשי המקום כתב עליו, "הוא היה קללה. מה שעברתי וסבלתי בגלל האיש הזה, רק אלוהים יודע". השהות שלו במקום הייתה חשובה, כיוון שהיא אפשרה לו לטעון לאחר מכן שיש לו ידע מהימן על מזימות הישועים וכיוון שהוא פגש שם גם את ויליאם בדלו, ממשתפי הפעולה העיקריים שלו ברקיחת תאוריית הקשר. שוב הוא חזר ללונדון ושוב הוא נשלח על ידי סטרנג', הפעם לקולג' הישועי סנט אומר בארטואה, צרפת, עד ששוב סולק וחזר ללונדון, שם הוא נפגש שוב עם טונג והחל להפיץ את השמועה על המזימה האפיפיורית.
דעיכת הפרשה והמשפט של אוטס

הציבור האנגלי, שהיה בתחילה שותף פעיל בהיסטריה, החל לאבד את האמון בהאשמותיו של אוטס. תרמו לכך גם הסתירות בין העדויות, המספר הרב של האנשים שלא נמצאו אשמים, והעובדה שכל הנאשמים טענו לחפותם. גם שפטסברי החל להצטער על האמון שנתן בגרסה של אוטס.
ב-31 ביולי 1681 נאמר לאוטס שעליו לעזוב את הדירה שקיבל בוייטהול. הוא המשיך בהאשמותיו ואף הוקיע את המלך, ובעקבות זאת נעצר באשמת המרדה, קיבל קנס של 100,000 פאונד ונשלח לכלא.
ב-1685, לאחר שג'יימס השני עלה לשלטון, נשפט אוטס בעוון של מתן שתי עדויות שקר ונמצא אשם. הוא נענש במאסר עולם ונלקח לעמוד הקלון בארמון וסטמינסטר. שם עוברים ושבים יכלו לזרוק עליו ביצים, כשהוא חבוש כובע עם הכיתוב "טיטוס אוטס, מורשע על פי כלל הראיות בשתי עדויות שקר נוראיות". ביום שלמחרת הוא נלקח לרחובות לונדון על מנת להתחיל לרצות עונש של "הצלפה ברחובות לונדון חמש פעמים בשנה, לשארית חייו".
אוטס ריצה את עונש המאסר במשך שלוש שנים. אחרי המהפכה המהוללת הוא קיבל חנינה מויליאם השלישי ומרי השנייה. הוא קיבל גם פנסיה של 260 פאונד בשנה. שמו נשכח בציבור, והוא מת ב-12 או ב-13 ביולי 1705.
ראו גם

מזימת אבק השרפה
המהפכה המהוללת
קשר רידולפי
הערות שוליים

↑  Jonathan Scott, England's Troubles: Seventeenth-Century English Political Instability in European Context, Cambridge University Press (2004), pp. 44.
↑  ההגדרה של האירועים כ"היסטריה המונית" מקובלת בספרות, אך קיימת גם ביקורת על המושג. לפי ג'ונתן סקוט הביטוי "היסטריה" מבטא נטייה של היסטוריונים להתייחס לפחד של הפרוטסטנטים באנגליה מנקודת מבט לאומית, ולא אירופאית, ומנקודת מבט רטרוספקטיבית. סקוט טוען שכשבוחנים את הפעולות של צ'ארלס השני ואת יחסי הכוחות באירופה מנקודת מבט של פרוטסטנטים בני התקופה, ניתן לראות שהיה היגיון בפחד מפני איום קתולי חיצוני. אף על פי שהנרטיב של אוטס היה דמיוני, "המשבר של 81–1678 לא היה דמיוני אלא אמיתי. השורש שלו לא היה בורות, או היסטריה, אלא אמונות ציבוריות המסתמכות היטב על ידע." ראו Jonathan Scott, "England's Troubles: Exhuming the Popish Plot", in The Politics of Religion in Restoration England, edited by M. Goldie, T. Harris, and P. Seaward, Oxford University Press, (1988), pp. 114.
1 2  Tim Harris, Restoration: Charles II and his Kingdoms (Allen Lane, 2005), pp. 136-137.
1 2  John Gibney, Ireland and the Popish Plot,, Palgrave Macmillan (2009), pp. 8-9.
1 2 3  John Gibney, Ireland and the Popish Plot,, Palgrave Macmillan (2009), pp. 9-10-9.
↑  John Gibney, Ireland and the Popish Plot,, Palgrave Macmillan (2009), pp. 11.
↑  Jonathan Scott, "England's Troubles: Exhuming the Popish Plot", in The Politics of Religion in Restoration England, edited by M. Goldie, T. Harris, and P. Seaward, Oxford University Press, (1988), pp. 113.
↑  John Miller, Popery and Politics in England 1660-1688, Cambridge University Press (1973), pp. 159.
1 2  Jonathan Scott, "England's Troubles: Exhuming the Popish Plot", in The Politics of Religion in Restoration England, edited by M. Goldie, T. Harris, and P. Seaward, Oxford University Press, (1988), pp. 114-115.
↑  Jonathan Scott, Algernon Sidney and the Restoration Crisis, 1677-1683, Cambridge University Press (1991), 30-31.
↑  Marshall, A. Oates, Titus (1649–1705), informer. Oxford Dictionary of National Biography, 2008.
↑  John Miller, Popery and Politics in England 1660-1688, Cambridge University Press (1973), pp. 158.
↑  Innes, L., James II, K. of England., Clarke, J. Stanier., Innes, T. The life of James the Second, King of England, &c.: collected out of memoirs writ of his own hand. Together with the King's advice to his son, and His Majesty's will., pp. 515-516
↑  Tim Harris, Restoration: Charles II and his Kingdoms (Allen Lane, 2005), pp. 142.
↑  Tim Harris, Restoration: Charles II and his Kingdoms (Allen Lane, 2005), pp. 146.
↑  John Miller, Popery and Politics in England 1660-1688, Cambridge University Press (1973), pp. 169.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565608205171  LCCN: sh85104886 
עמוד מתוך ספר המרטירים של ג'ון פוקס שפורסם ב-1563. הספר הנציח את הסבל של הפרוטסנטים תחת השלטון הקתולי ושימש מקור רב השפעה לאידאולוגיה אנטי-קתולית באנגליה.
טיטוס אוטס
קלף משחק המראה את אוטס כשהוא "מגלה" את פרטי המזימה
כותרת עיתון המודיעה על חשיפה פרטים חדשים על הרצח של אדמונד ברי גודפרי ("Sir Edmund Burie Godfrey's Murder Made Visible").
טיטוס אוטס על עמוד הקלון מוקף במדליונים עם דמויות של אנשים שהוצאו להורג בעקבות שקריו.
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (אנדורה)

| --- | --- |

 מדינה:  אנדורה 
 שם רשמי:  Partit Socialdemòcrata d'Andorra 
 מייסד:  Vicenç Alay Ferrer, ז'אומה ברטומאו קסאני, Maria Rosa Ferrer Obiols 
 מנהיגים:  ז'אומה ברטומאו קסאני
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־24 שנים)
 אידאולוגיות:  סוציאל-דמוקרטיה   דמוקרטיה נוצרית
 מטה:  C/Verge del Pilar, 5 3-1 /> אנדורה לה ולה
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל-מרכז 
 ארגונים בינלאומיים:  האינטרנציונל הסוציאליסטי, מפלגת הסוציאליסטים האירופאים
 צבעים רשמיים:  אדום
 http://www.psa.ad/
 
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של אנדורה (בקטלאנית: Partit Socialdemòcrata) היא מפלגת האופוזיציה באנדורה ואחת משתי המפלגות העיקריות בה. כיום (2011) יש למפלגה מיעוט במועצה הכללית של העמקים - היא הפרלמנט של אנדורה. אפיונה הפוליטי של המפלגה הוא מרכז-שמאל.
היסטוריה

ראשית המפלגה בשנת 2000, עת הוקמה הפלגה.
בבחירות שנערכו באפריל 2005 באנדורה, זכתה המפלגה ב-38.1% מקולות הבוחרים וב-11 מושבים בפרלמנט (מתוך 28); בכך הפסידה המפלגה את השלטון למפלגה הליברלית. בבחירות שנערכו ארבע שנים מאוחר יותר, באפריל 2009, זכתה המפלגה ב-45.03% מקולות הבוחרים וב-14 מושבים בפרלמנט; בכך ניצחה המפלגה, וזכתה בשלטון במדינה. לאחר שנתיים (אפריל 2011), נערכו בחירות בשלישית, ובהם הפסידה המפלגה את השלטון לטובת מפלגת דמוקרטים למען אנדורה; בבחירות אלו זכתה המפלגה ל-34.80% מקולות הבוחרים וב-6 מושבים בפרלמנט.
כיום, עומד בראש המפלגה ז'אומה ברטומאו קסאני, אשר כיהן בעבר בשנים 2009-2011 כראש ממשלת אנדורה.
ראו גם

פוליטיקה של אנדורה
המועצה הכללית של העמקים
הפיתול הבתר-מרכזי

| --- | --- |

מיקום הפיתול הבתר-מרכזי על גבי קליפת המוח
 שיוך:  פיתולי המוח 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (822) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  gyrus frontalis medius 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.1.09.118 
 TA2 (2019):  5454 
 מזהה נרולוקס:  birnlex_1451 
 מזהה נרוניימס:  84 
 FMA:  61859 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0152297 
 
הפיתול הבתר-מרכזי הוא קפל בקליפת מוח האדם, הנמצא על הקצה הקדמי של האונה הקודקודית. על קפל זה ממוקם האזור הסומטו-סנסורי הראשוני אשר אחראי על התחושה המודעת של מגע, לחץ, טמפרטורה וכאב.
מבנה ומיקום

הפיתול הבתר-מרכזי מאורגן בצורה סומטוטופית, כך שכמות האקסונים המעצבבים חלקים בגוף מִשְׁתָנָה בהתאם למורכבות ההפעלה של החלק המעוצבב ולא רק לפי גודלו. אך מנגד, על הפיתול נשאר הסדר האנטומי של אזורים קרובים בגוף. את המידע החושי הפיתול מקבל מן התלמוס, ומעביר אותו הלאה לאזורים סומטוסנסוריים אסוציאטיביים.
הפיתול הבתר-מרכזי מסומן באזורי ברודמן כאזורים 1, 2 ו-3. מבחינה מרחבית הוא אחורית לחריץ המרכזי, חריץ המתווה את החלוקה בין האונה הקודקודית לאונה המצחית, וקדמית לחריץ הבתר-מרכזי. חלקו הלטרלי (צידי) של הפיתול תחום על ידי המענית הצדית (Lateral sulcus או Sylvian fissure), ומן הצד המדיאלי של הפיתול נמצא קפל של רקמת מוח המהווה המשך לפיתול הבתר-מרכזי. קפל זה הנמצא על דופן ההמיספרה נקרא אונית מסב המרכז (Paracentral lobule) מקשר אותו יחד עם הפיתול הקדם-מרכזי. האוניה מתפקדת כמוקד שליטה ראשוני של תנועותיו המוטוריות של חלקי הגוף התחתונים, ומקבלת את המידע הסנסורי הראשוני מחלקים אלו.
אספקת הדם

העורק המוליך דם לפיתול הבתר מרכזי הוא עורק המוח האמצעי (אנ') (Middle cerebral artery), ופגיעה בו תגרור אובדן תחושה מודעת של מידע חושי של מגע.
ראו גם

קליפת הראייה
קווליה
חוט השדרה
הערות שוליים

↑  רמי רחמימוב (2004). מהפכת המוח: תקשורת, מחלות נפש וסמים. רעננה: מכון ון ליר בירושלים. הקיבוץ המאוחד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A14.1.09.118
היריבות בין הגולדן סטייט ווריורס לבין הקליבלנד קאבלירס

לברון ג'יימס מהקליבלנד קאבלירס קולע נגד הגולדן סטייט ווריורס, גמר ה-NBA ‏2016
היריבות בין הווריורס לקאבלירס היא יריבות כדורסל בליגת ה-NBA בין גולדן סטייט ווריורס לקליבלנד קאבלירס. היריבות החלה בארבע ההופעות הרצופות בגמר ה-NBA של שתי הקבוצות מ-2015 עד 2018. סדרות הגמר בין קליבלנד וגולדן סטייט הן הרצף הארוך ביותר של גמרים בין אותן קבוצות בארבע הליגות המקצועניות בצפון אמריקה.
מתוך ארבעת הגמרים ניצחו הווריורס בשלושה (2015, 2017 ו-2018) והקאבס באחד (2016). היריבות נחשבה לגמורה מאז 2018, בעקבות עזיבתו של לברון ג'יימס את הקאבלירס ללוס אנג'לס לייקרס.
היסטוריה > לפני 2014

הווריורס ניצחו בסדרה בין הקבוצות לפני 2014, עם מאזן 37–22 (0.627) בין 1970 ל-1991. הקאבלירס ניצחו 10 משחקים רצופים מ-1992 עד 1996 כדי וצמצמו את היתרון של גולדן סטייט ל-37–32 (0.536). שתי הקבוצות שיחקו זו מול זו במהלך הקדנציה הראשונה של לברון ג'יימס עם הקאבלירס בשנות ה-2000. ג'יימס קלע סל כדי לנצח את הווריורס 106–105 במהלך העונה הסדירה של 2008/2009.
מ-2010 עד 2014, ג'יימס עזב את הקאבלירס כדי לשחק במיאמי היט ולחבור לדוויין וייד וכריס בוש. ההיט הגיעו לגמר בכל ארבע העונות של לברון במיאמי ואף זכו באליפויות ב-2012 וב-2013, בעוד הווריורס היו קבוצת לוטרי (כלומר סיימו במקומות האחרונים).
הווריורס הובילו את סדרת הראש בראש 53–50 (0.515) עד סוף 2013/2014.
ג'יימס חזר לקאבלירס לאחר עונת 2013/14. הקאבלירס הביאו אז את הפאוור פורוורד קווין לאב ממינסוטה טימברוולבס עבור אנדרו ויגינס ונכסים אחרים. הקאבס הפכו במהירות לפייבוריטית לזכייה במזרח, מכיוון שכבר היה להם רכז אולסטאר בדמות קיירי אירווינג וכוכבים עולים אחרים כמו טריסטן תומפסון.
באזור המערבי, הווריורס היו קבוצה שהונהגה על ידי הקו האחורי שכונה "האחים ספלאש" (Splash Brothers), שכלל את סטפן קרי וקליי תומפסון, והתקפה מהירה ומפותחת, שהורכבה בעיקר מקליעת שלשות.