stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M-113
דגמים

M113 : דגם הבסיס.
M113A1: דגם הנגמ"ש בעל מנוע סולר משודרג ל-215 כ"ס (במקום מנוע בנזין 209 כ"ס).
M113A2: דגם משופר של הנגמ"ש עם מערכת מיתלים וקירור משופרות, הוספת משדגים למדוכות עשן ושינוי בתצורת מכלי הדלק.
M113A3: דגם משופר המשדרג בעיקר את המיגון של הכלי.
מלבד הדגמים העיקרים של הנגמ"ש ישנם גם גרסאות שונות המבוססות על הכלי המקורי, ביניהם:
M106: נגמ"ש מרגמה (נמר"ש), המכיל בבטן הנגמ"ש מרגמה 81 מ"מ או 120 מ"מ אשר מופעלת מתוך הנגמ"ש.
M163: נגמ"ש נגד מטוסים, בעל תותח נגד מטוסים מסוג M61A1 וולקן.
M548 (אנ'): נגמ"ש בעל תא מטען אחורי לשם נשיאת תחמושת ארטילרית.
M577 (אנ'): נגמ"ש פיקוד, הכלי מוגבה יותר בחלקו האחורי ובעל יחידת כוח חשמלית (גנרטור) חיצונית.
M579 - M578: גרסאות חילוץ וטיפול לכוחות שריון.
M901: נגמ"ש נגד טנקים, בעל משגר טילי BGM-71 טאו.
M981: נגמ"ש תצפית קדמית לכוחות ארטילריה.
M1015: נגמ"ש לוחמה אלקטרונית.
דגמים > דגמים בצה"ל

ה-M-113 נקרא בצה"ל באופן רשמי בשם "ברדלס", אך בקרב חיילי צה"ל מקובלים יותר הכינויי "זלדה" או "הנגמ"ש".
כמו בצבא ארצות הברית, גם ה-M-113 שימש כבסיס למגוון רב של תצורות ורכב קרב:
חובט M-163 ומחבט M-163: תותח נ"מ מתנייע המתבסס על M-163 SPAA האמריקני, שמבוסס על ה-M-113. החובט חמוש בתותח M61A1 וולקן ואילו ה"מחבט", גרסה משופרת של החובט, חמוש גם במשגר טילי סטינגר. ב-2006 יצא ה"מחבט" משירות בצה"ל.
MIM-72 צ'פרל: מערכת טילי קרקע-אוויר מתנייעת המבוססת על תובת ה-M-113.
ג'ירף: היה נגמ"ש M-113 עם משגר טיל נ"ט "עורב". כיום צה"ל כבר לא משתמש בטילים אלו. בנגמ"ש כזה הייתה מעלית, שאיפשרה למשגרי הטיל להציץ מעל קו הרכס בעת שיגור הטיל, ולחזור ולהתחבא מאחוריו, אחרי השיגור, מבלי להסיע את כל הנגמ"ש שוב ושוב, קדימה ואחורה, בעלייה ובירידה.
קשת (מרגמה): נגמ"ש M-113 הנושא מרגמה 120 מ"מ תוצרת סולתם.
שילם: מכ"ם הנישא על תובת M-113 פתוחה.
מוגף M-577: רכב מַפִּי"ק ("מרכז פיקוד ירי קדמי") ורכב מנ"א ("מרכז נהול אש") בחיל התותחנים ולוחמה אלקטרונית.
אמבולנס משוריין.
אלפ"א M-548: ("אמצעי לנשיאת פגזים ארטילריים") רכב בעל תא מטען אחורי לשם נשיאת תחמושת ארטילרית (שייך לחיל התותחנים).
טכניקל ופיטר M-579: רכבי חיל חימוש המכילים מכונאי שדה וייעודם חילוץ ותיקון כלי רק"מ פגועים בשדה הקרב.
נגמ"ש קסמ"ן: נגמ"ש M-113 המצויד בתא לוחמים עילי ממוגן (בדומה לנגמחון) ומטרתו בט"ש וטיפול בהפרות סדר בשטחים (קסמ"ן משמעו "קסם המנגינה").
נגמ"ש Urban Fighter: נגמ"ש M-113 המותאם ללחימה בשטח בנוי. הנגמ"ש מצויד בחלונות מזכוכית משוריינת, כיפה המאפשרת תצפית 360 מעלות, שריון נגד מקלעים כבדים ומיגון כלוב נגד רקטות.
נגמ"ש קלסיקל: נגמ"ש M-113 משופר בעל מיגון ריאקטיבי בחזית ובצידי הכלי, כמו כן שיפורים במערכת הבילום והתקנת מערכת בלימה מסוג "ג'קו-ברקס" המשתמשת בגזי פליטה חוזרים לבלימת המנוע ורפידות בלם משופרות בעלות מערכת שימון פנימית. היה נפוץ בשימוש בעיקר בגזרת לבנון בסוף שנות ה-90.
גם בצה"ל שמו לב לבעיית המיגון הדל והחדיר של הנגמ"ש, שאינו מסוגל לעצור נשק נ"ט מודרני (לרבות רקטות נ"ט מדגם RPG-7) ולכן הותקנו עליו תוספי מיגון תוצרת ישראל:
שיפור ל"זלדה" מבחינת חוזק והקטנת משקל, תוצרת רפא"ל.
זלדה 2: חבילת מיגון ריאקטיבי כנגד טילי נ"ט.
L-Vas: חבילת מיגון מודולרי מודרנית תוצרת תע"ש, הכוללת שריון פסיבי מרוכב ומיגון ריאקטיבי. מיועדת להגדיל את השרידות של ה-M-113 כנגד איומי נ"ט קלים (כגון רקטות נ"ט, מקלעי 20 מ"מ, וטילי נ"ט קלים כמו הסאגר).
לפי הערכות נמצאים בשירות צה"ל כ-10,000 נגמ"שי M-113 על שלל גרסאותיהם ותצורותיהם. ה-M-113 נמצא בשירות בכל חילות צה"ל הקרביים, כולל חטיבות החי"ר, שריון, תותחנים, הנדסה קרבית ועוד, ובחלק מהחילות הלא קרביים דוגמת חיל החימוש, הרפואה ועוד.
מפרט טכני

כללי
שם: M-113 APC
תוצרת: ארצות הברית
תפקיד ראשי: "מונית לשדה הקרב", הובלת חיילים בבטחה אל שדה הקרב
תפקיד משני: בסיס לרק"מ אחרים
יכולת נשיאת חיילים: שני אנשי צוות ועשרה נוסעים
ממדים
אורך: 4.84 מטר בדגם A1,‏ 5.29 מטר בדגם A2.
רוחב: 2.54 מטר
גובה: 2.54 מטר
משקל מקסימלי: 12,000 קילוגרם (26,000 ליברות) מזווד (12 טון), 10.8 טון בלתי מזווד
מכל דלק: 360 ליטר (95 גלון)
ביצועים
מהירות: 64 קמ"ש
מהירות בעת חציית מכשולי מים: 9 קמ"ש
טווח פעולה: 550 ק"מ
הנעה
מנוע: דיזל שתי פעימות GM6V53 GMC
הספק: 210 כ"ס (160 קילוואט), ב-2800 סל"ד
הילוכים: תוצרת Allison TX 100-1
מזקו"ם: זחל ברוחב 38 ס"מ 64 חוליות בצד ימין 63 משמאל[דרוש מקור], עם 5 זוגות גלגלי מרכוב/בוגי בקוטר 61 ס"מ בכל צד, 4 בולמי זעזועים ב-A1 שניים מקדימה ומאחורה וב-A2 הוסיפו עוד 2 בולמים מקדימה
נשק וחימוש
חימוש בסיסי:
1 x מקלע M2 בראונינג 12.7 מ"מ
1 x מאג 7.62 מ"מ
חימוש נוסף: משתנה כתלות בדגם.
שריון (הנתונים מתייחסים לגרסה האמריקנית המקורית)
שריון בסיסי: 5085 אלומיניום
שריון נוסף: משתנה
הערות שוליים

↑  שחר רופין, בעקבות "צוק איתן": זרוע היבשה בוחנת הצטיידות בנגמ"ש מסוג חדש, אתר דובר צה"ל, 27.11.2014
↑  אמיר בוחבוט‏, נגמ"ש העתיד של צה"ל ימוגן ב"מעיל רוח", באתר וואלה, 7 בספטמבר 2014
↑  אמיר בוחבוט‏, המלחמה באוקראינה הציפה את הכשלים בהם צה"ל צפוי להיתקל בלבנון, באתר וואלה, 12 במרץ 2022
↑  דיווח: צה"ל מציב ברפיח נגמ"שי "זלדה" ישנים אוטונומיים מצויידים מופעלים מרחוק | Israel Defense, באתר www.israeldefense.co.il
↑  מאתר דובר צה"ל
↑  GlobalSecurity.org, Israel - Army Equipment
| רק"מ של ארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| טנקים קלים | M24 צ'אפי • M41 ווקר בולדוג • T92 ‏ • M551 שרידן • M8 |  |
| טנקים בינוניים | M4 שרמן • M26 פרשינג • M46 פטון • M47 פטון • M48 פטון • T95 |  |
| טנקים כבדים | M103 |  |
| טנקי מערכה | M60 פטון • M1 אברהמס |  |
| נגמ"שים | M75 ‏  • M59 ‏ • M-113 • ‏ AAV-7A1 • ‏ סטרייקר |  |
| נגמ"שי לחימה | בראדלי M2 • ‏ בראדלי M3 |  |
| תותחים מתנייעים | M56 סקורפיון ‏ • M50 אונטוס ‏ • M55 הוביצר • תותח מתנייע M-107 ‏ • M-108 הוביצר ‏ • תותח מתנייע M-109 ‏ • תותח מתנייע M-110 ‏ • M1128 ‏ • |  |
| רק"מ נ"מ | M42 דאסטר ‏ • M163 VADS ‏ • M247 סרג'נט יורק ‏ • ‏M6 "ליינבקר" ‏ • MIM-72 צ'פרל |  |
| כלים הנדסיים | טנק גישור M60AVLB ‏ • M9 ACE ‏ • דחפור קטרפילר די-7 • גריזלי • M1A1 Assault Breacher Vehicle‏ • טנק גישור M104 וולברין • דחפור משוריין קטרפילר די-9 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539811005171  GND: 7745639-7  LCCN: sh2004000387  NKC: ph1044598 
נגמ"ש M-113 אמריקני בשירות צבא דרום וייטנאם. ניתן לראות את דופן הכלי החשופה בשונה מהתצורה הישראלית המאוחרת לעיל.
נגמ"ש M-113 צה"לי בדרום לבנון, בתחילת מלחמת לבנון הראשונה
חובט M-163
נגמ"שי חילוץ וחימוש בתרגיל ברמת הגולן
נגמ"ש ממוגן "קלסיקל" בכפר ארנון מתחת לבופור 1995
אלפא (אמצעי לנשיאת פגזים ארטילריים) (M548-Alfa) – רכב בעל תא מטען אחורי לשם נשיאת תחמושת ארטילרית (שייך לחיל התותחנים)
ספר השנה ליהודי אמריקה

ערך זה עוסק באלמנך עברי שהופיע בשנים 1931–1949. אם התכוונתם לאלמנך בהוצאת הוועד היהודי-אמריקני מיסודה של ה-Jewish Publication Society המופיע מאז 1908, ראו .
| --- | --- |

 תאריכי הופעה:  1931–1949 (כ־18 שנים) 
 שפה:  אנגלית, עברית 
 
ספר השנה ליהודי אמריקה (באנגלית: The American Hebrew Year Book,‏ Sefer Hashana) היה אלמנך וכתב עת שמאמריו התפרסמו בעברית ובאנגלית. חלק בו היה ספרותי, ובו התפרסמו יצירות; חלק אחר היה מדעי במדעי היהדות; וחלק שלישי בתולדות יהדות ארצות הברית. ראה אור בניו יורק בהוצאת ההסתדרות העברית באמריקה בשנים תרצ"א–תש"ט (1931–1949) בעריכת מנחם ריבולוב וצבי שארפשטיין.
בכתב העת השתתפו, בין השאר, המשוררים והסופרים: שאול טשרניחובסקי, זלמן שניאור, ישראל אפרת, הלל בבלי, שלמה הלל'ס, אהרן צייטלין, גבריאל פרייל ואברהם צבי הלוי; החוקרים ניסן טורוב, אברהם רגלסון, דב ויינריב, דניאל פרסקי, יעקב קאבקוב, סאלו בארון, שמעון ברנשטיין, מאיר וכסמן, נחום גלצר, אברהם שלום יהודה, אברהם יהושע השל, יעקב לישצ'נסקי, וראובן ליף.
פומיקו יונזאווה

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1938 סויטה, יפן 
 פטירה:  17 בינואר 2019 (בגיל 80) טוקיו, יפן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיוטו 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיוטו 
 פרסים והוקרה:  פרס לוריאל-אונסק״ו לנשים במדע (2005)  פרס סארוהאשי (1984) 
 בן זוג:  יוסוהארו יונזאווה
 
פומיקו יונזאווה (米沢 富美子)‏ (19 באוקטובר 1938 – 17 בינואר 2019) הייתה פיזיקאית יפנית שהתמחתה בפיזיקה תאורטית. עיקר מחקרה היה בנושא מוליכים למחצה (semiconductors) ומתכות נוזליות. היא קיבלה פרסים רבים כהוקרה על מחקריה. הייתה אחת המדעניות היפניות הראשונות והמוערכות ביותר, ונחשבת אחת מחלוצות הפמיניזם בקהילת המדע ביפן.
חיים אישיים

פומיקו יונזאווה נולדה בשנת 1938. עוד בשנות ילדותה המוקדמות, אימה החלה לכוון אותה לימודי המדעים, דבר אשר היה מאוד יוצא דופן מכיוון שבאותה תקופה, נשים לא נהגו לעסוק בלימודי המתמטיקה והמדעים, והורים לא השקיעו בבנותיהן בנושאים אלה. פומיקו יונזאווה סיימה את לימודיה באוניברסיטת קיוטו ובשנת 1963, שנה לאחר שנישאה לבן זוגה יוסוהארו יונזאווה עברה ללמוד באנגליה. הסיבה לכך היא שבעלה נדרש לעבור לשם בעקבות עבודתו, ולפיכך ביצעה מאמצים רבים להתקבל לאוניברסיטה באזור. תוך זמן קצר, קיבלה יונזאווה מלגה לאוניברסיטת קיל, ושם גם קיבלה מימון למחקר, אותו הפכה לתזת הדוקטורט שלה באוניברסיטת קיוטו שנתיים מאוחר יותר.
בשנת 1983 אובחנה יונזאווה כחולת סרטן השד. כעבור שני ניתוחים, אשר עברה באותה שנה ובשנת 1984, החלימה.
בשנת 1996 נפטר בן זוגה, יוסוהארו יונזאווה מסרטן הכבד.
יונזאווה נפטרה ב-17 בינואר 2019. הותירה אחריה שלוש בנות.
פעילות אקדמאית

בשנת 1961, סיימה פומיקו יונזאווה תואר ראשון בפיזיקה בפקולטה למדעים באוניברסיטת קיוטו. שנתיים מאוחר יותר ביוני 1963, עברה יונזאווה לאוניברסיטת קיל באנגליה, שם קיבלה מימון למחקרה, אותו המשיכה שנה לאחר מכן ביפן באוניברסיטת קיוטו. בשנת 1966 סיימה את לימודי הדוקטורט שלה בפיזיקה ועשר שנים לאחר מכן שימשה פומיקו יונזאווה כפרופ' באוניברסיטת קיוטו. בשנת 1996, מונתה לראש ה-JPS ארגון הפיזיקאים ביפן, המונה כ-20,000 משתתפים. היא האישה הראשונה אשר החזיקה בתפקיד זה.
אחת התרומות המשמעותיות ביותר של פומיקו יונזאווה לעולם המדע היה קידום התאוריה של שימוש במתכות נוזליות בתור חצי מוליכים.
מחקריה הבולטים עסקו בין היתר בתחומים הבאים:
קירוב פוטנציאלי קוהרנטי
גישה שיטתית לבעיות של סריגים אקראיים
הערה על המצב האלקטרונית של סריג אקראי
סימולציות מחשב איזותרמיות-איזובריות של התכה והתגבשות של מערכת לנרד-ג'ונס
פרופסור פומיקו יונזאווה פרסמה מאות מאמרים וכתבה ספרים רבים אשר הקנו לה הכרה עולמית כמומחית בתחום המתכות הנוזליות ומוליכים למחצה.
הישגים אקדמאים בולטים

בשנת 1984, קיבלה יונזאווה את פרס סרוהאשי, פרס המוענק כהוקרה והערכה על עבודתה של המדענית בתחום מדעי הטבע.
בשנת 2005 זכתה בפרס L'Oréal-UNESCO פרס הנועד להעלאת מעמד הנשים במדע ומחולק לנשים אשר תרמו להתקדמות מדעית בתחומן. פרס זה ניתן לה כהוקרה על התרומה שלה לתאוריה של שימוש במתכות נוזליות בתור חצי מוליכים.
הערות שוליים

1 2  כתבה על פומיקו יונזאווה באתר של פרופסורית
↑  מעט על ילדותה והקריירה של פומיקו יונזאווה מתוך ספר רשמי של פרופסורית לפסיכולוגיה
1 2  ספר המדבר על פומיקו וינזאווה כראש הJPS
1 2  אתר מדעי המדבר בין היתר על זכייתה של פומיקו יונזאווה בפרס לוריאל- אונסקו
↑  רשימת זוכים בפרס סרוהאשי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007352334105171  BIBSYS: 90246713  BnF: cb12395694v (data)  ISNI: 0000 0001 0930 9010  LCCN: n82121204  NDL: 00096636  NLK: KAC200413000  SUDOC: 033051291  VIAF: 108205766   WorldCat (עם VIAF): 108205766
פורד B3000 S, V3000S, V3000A

| --- | --- |

משאית מדגם "Ford V3000S" שנת 1940
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורד
 שנות ייצור:  1941–1948
 מודל קודם:  Ford Modell BB
 מודל אחריו:  Ford Rhein  Ford Ruhr
 פלטפורמה:  משאית
 משקל:  5,830 ק"ג, 3 טון (כושר הטענה)  (בדגם V3000S)
 בסיס גלגלים:  4,013 מ"מ (בדגם V3000S)
 מפרט טכני
 מנוע:  סוג: 8V  צילינדרים, 3,900 סמ"ק המפיק 95 כ"ס (סוג מנוע: "G61T") (66 kW)   4  צילינדרים, 3,200 סמ"ק המפיק 52 כ"ס (סוג מנוע "Typ B3000")  (38 kW)   4  צילינדרים, 3,200 סמ"ק המפיק 40 כ"ס (מנוע מונע גז, סופק לוורמאכט)
 הילוכים:  תמסורת ידנית עם כונן אחורי - 4 מהירויות  תמסורת ידנית עם כונן אחורי - 5 מהירויות
 מהירות מרבית:  85 קמ"ש (בדגם V3000S)
 צריכת דלק:  27 ליטר ל-100 ק"מ  (בדגם V3000S)   (מכל דלק בעל קיבולת 110 ליטר)
פורד B3000 S, V3000S, V3000A  היו דגמים של משאיות אשר יוצרו על ידי יצרנית הרכב פורד גרמניה, בעיר קלן, ובברלין, במהלך מלחמת העולם השנייה, ובמשך 3 שנים לאחר סיום המלחמה (1941-1948).
המשאיות שירתו את בעלות הברית ואת הוורמאכט.
עבור כוחות צבא הקבע של גרמניה הנאצית הוורמאכט יוצרו 24,110 יחידות.
מנועי הדגמים הכבדים יותר, (V8 צילינדר) התבססו על מנועי פורד אמריקה שנבנו בדטרויט, משנת 1940 מסוג "Typ T 098/099" (מנוע 3,900 סמ"ק המפיק 95 כ"ס.
כושר המטען של הדגמים היה 3 טון.
סוגי מנוע בדגם פורד B3000 S

Ford G 188 T/TG (B 3000)
Ford V8 G 198 TS (V 3000 S)
Ford G 388 T/TG (FK 3000)
Ford G 398 TS (FK 3500)
דגמים אשר היו בשרות הוורמאכט

G198TS (בין השנים 1943-1941)
G188TS (בין השנים 1943-1941)
G398TS (בין השנים 1948-1943)
G388TS (בין השנים 1948-1943)
תמונות

משאית מדגם "Ford V3000S" שנת 1940
משאית מדגם "Ford V3000S" (צולם ב-איטליה, שנת 1943)
משאית מדגם "Ford V3000S"
משאית מדגם "Ford V3000S"
משאית מדגם "Ford V3000S" (צולם באפריל 1945)
ראו גם

פורד GTB
לקריאה נוספת

פורד B3000 S, V3000S, V3000A של ה-ורמאכט ( Ford V 3000 S - Kfz. der Wehrmacht)
הערות שוליים

↑  פורד B3000 S, V3000S, V3000A Ford V 3000 S - Kfz. der Wehrmacht
↑  פורד B3000 S, V3000S, V3000A  Ford V-3000S : Německo (DEU) - Forum Valka.cz
דודג' שאדו

| --- | --- |

Dodge Shadow
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  חטיבת דודג'
 שנות ייצור:  1994–1986 (משנת הדגם 1987)
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  מקסיקו מקסיקו
 מודל קודם:  Dodge Charger (אנ')  דודג' אומני
 מודל אחריו:  קרייזלר נאון
 חברת אם:  קרייזלר
 אורך:  4,366 מ"מ (1989-1987, 1993-1992)  4,361 מ"מ (1992-1990)
 רוחב:  1,709 מ"מ
 גובה:  1,339 מ"מ (1989-1987, 1993-1992)  1,336 מ"מ (1990)  1,349 מ"מ (1994)
 משקל:  1,183 ק"ג (דגם 3 דלתות הצ'בק)  1,199 ק"ג (דגם 5 דלתות הצ'בק)
 בסיס גלגלים:  2,464 מ"מ (1992-1987)  2,469 מ"מ (1993–1994)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים 2.2 ליטר (2,213 סמ"ק) המפיק 97 כ"ס  4 צילינדרים 2.5 ליטר המפיק 100 כ"ס  4 צילינדרים 2.2 ליטר המפיק 146 כ"ס (מגדש טורבו)  4 צילינדרים 2.5 ליטר המפיק 150 כ"ס (מגדש טורבו)  V6 צילינדרים 3.0 ליטר המפיק 141 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות
דודג' שאדו (באנגלית : Dodge Shadow) היא מכונית משפחתית קומפקטית אשר יוצרה על ידי חטיבת דודג' בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1994–1986 בארצות הברית ובמקסיקו
ממאפייני "דודג' שאדו"

מנוע קדמי - רוחבי / מנוע בנזין.
מנוע הנעה קדמית.
מנוע קירור מים.
תאוצה בין 100 - 0 היא 7.0 שניות (דגם 2.2 מגדש טורבו)
ממאפייני "דודג' שאדו" > תצורות

5 דלתות - האצ'בק
3 דלתות - האצ'בק
2 דלתות - קבריולה
ממאפייני "דודג' שאדו" > רמות גימור > דגמי הצ'בק 3–5 דלתות

בסיסי (בין השנים 1987–1990, 1994-1993)
"America/S" (בין השנים 1991–1992)
"Highline" (בין השנים 1991–1992)
"ES" (בין השנים 1987–1994)
"RS" (בין השנים 1988–1991)
"Duster" (בין השנים 1992–1994)
ממאפייני "דודג' שאדו" > רמות גימור > דגם קבריולה

"ES" (בין השנים 1991–1993)
"Highline" (בין השנים 1991–1993)
גלריה

"דודג' שאדו"
"דודג' שאדו"
"דודג' שאדו", 3 דלתות
"דודג' שאדו", 3 דלתות
"דודג' שאדו", שנת 1988, 3 דלתות
"דודג' שאדו", שנת 1991 - קבריולה
"דודג' שאדו", דגם "ES", שנת 1991 - קבריולה
"דודג' שאדו" - קבריולה
ראו גם

דודג'
דודג' 880
הערות שוליים

↑  "דודג' שאדו", 2.2 ליטר שנת 1987 automobile-catalog.com/car/1987/682085/dodge_shadow
↑  מנועי דודג' ופלימות' 2.2 ליטר, 2.5 ליטר allpar.com/mopar/22
↑  דודג' שאדו 1994 - 1990 consumerguide.com/used/1990-94-dodge-shadow
↑  "דודג' שאדו" - תמונות cargurus.com/Cars/Dodge-Shadow-Overview
פורד GTB

| --- | --- |
Ford GTB
Ford GTB
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Burma Jeep
 יצרן:  פורד (שם מלא: Ford Motor Company)
 שנות ייצור:  1943–1945
 יחידות שיוצרו:  יותר מ-15,000
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3.7 ליטר
 הילוכים:  תמסורת ידנית – 3 מהירויות  תמסורת ידנית – 4 מהירויות (דגם Ford GTBA G622)
פורד GTB (באנגלית: Ford GTB, קרוי גם: Burma Jeep) הם 5 תצורות של משאיות, אשר יוצרו על ידי פורד בין השנים 1943–1945 בארצות הברית עבור הכוחות המזוינים של ארצות הברית: צי ארצות הברית, וחיל הנחתים של ארצות הברית.
"פורד" ייצרה למעלה מ-15,000 משאיות "GTB" נמוכות, קצרות ותמרון בחמישה דגמים, כשלכלם מלבד לגרסה "GTBS" היו גלגלים אחוריים כפולים.
"פורד GTB" במלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה דגמי "פורד GTB" תרמו למאמץ המלחמתי במערכה באסיה ובאוקיינוס השקט, כולל בדרך בורמה הדרך שנסללה במהלך מלחמת סין–יפן השנייה, הובילה אספקה מבורמה לדרום סין ועקפה את השליטה של כוחות האימפריה היפנית בנמלי הים.
דגמים

"GTB" – משאית מטען (1.5 טון) הנעה 4x4, הגרסה הבסיסית עם ארגז אחורי נושא כוחות / מטען המצויד במושבים ספסלים מתקפלים בצד.
"GTBA" – הייתה בשירות צי ארצות הברית.
"GTBB" – משאית גרר, יוצרו 50 יחידות.
"GTBS" – משאית מנוף לשירות חימוש פצצות עם מנוף, שירתה בצי ארצות הברית.
"GTBC" – משאית מנוף לשירות חימוש פצצות עם מנוף.
גלריה

דגם "פורד GTB"
דגם "פורד GTB"
דגם "פורד GTB"
ראו גם

פורד B3000 S, V3000S, V3000A
פורד GPA
הערות שוליים

↑  פורד GTB דגם Ford GTBA G622, שנת 1943 ewarbirds.org/vehicles/1943fordgtb
↑  פורד בורמה ג'יפ revivaler.com/ford-burma-jeep
↑  פורד GTB דגם "G-622" (בורמה ג'יפ) militaryfactory.com/armor/detail
↑  פורד GTB  דגם "G622", בורמה ג'יפ, הנעה 4x4 silodrome.com/ford-burma-jeep
ליה אללוף

| --- | --- |

 לידה:  ישראל
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
ליה אללוף (נולדה ב-2002) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית. זוכת פרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר לשנת 2024 על תפקידה בסרט קרוב אלי.
ביוגרפיה

אללוף גדלה בגבעתיים. השלישית מתוך ארבעה אחים. אמה עובדת סוציאלית ואביה עובד בחברת השקעות. היא שירתה בצה"ל בתור מדריכת איסוף קרבי.
אללוף למדה משחק מול מצלמה בReacting Studio - ריאקטינג סטודיו בתל אביב.
בשנת 2024 השתתפה בסרט "קרוב אלי", בו גילמה את התפקיד הראשי של "עדן", בחורה צעירה ופרועה שמאבדת את אחיה הצעיר נתי בתאונת דרכים המגלה שלאחיה היה קשר עם נערה בשם מאיה, אותה מגלמת דריה רוזן.
אללוף זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
בספטמבר 2024 זכתה בפרס אופיר בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
אללוף שיחקה בדרמת המתח "גחליליות", לצד נינט טייב ודאנה איבגי שתשודר בהוט ולסדרה "ים המוות" לקשת 12.
חיים אישיים

אללוף בזוגיות עם השחקן אופק פסח. מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

↑  עמית אטיאס, ‏אופיר 2024: "קרוב אליי" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר וייצג את ישראל באוסקר, באתר ‏מאקו‏, 16 בספטמבר 2024
↑  דור שכניק, אופק פסח: "אהיה נאמן לדמות, אבל לא במחיר שייפגע לי בבריאות", באתר פרוגי, ‏23 ביוני 2024
| פרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1990–2010 | ריטה זוהר (1990) • דפנה רכטר (1991) • ענת וקסמן (1992) • חגית דסברג (1993) • רונית אלקבץ (1994) • חנה אזולאי-הספרי (1995) • לוסי דובינצ'יק (1996) • אסתי זקהיים (1997) • דפנה רכטר (1998) • אוולין קפלון (1999) • טינקרבל (2000) • רונית אלקבץ (2001) • אורלי זילברשץ (2002) • איילת זורר (2003) • דאנה איבגי (2004) • סיגלית פוקס (2005) • אסי לוי (2006) • רונית אלקבץ (2007) • היאם עבאס (2008) • עירית קפלן (2009) • מיה דגן (2010) |  |
| 2011 ואילך | אוולין הגואל (2011) • הדס ירון (2012) • סיון לוי (2013) • דאנה איבגי (2014) • מורן רוזנבלט (2015) • נועה קולר (2016) • שאדן קנבורה (2017) • שרה אדלר (2018) • לירון בן-שלוש (2019) • אלונה איב (2020) • ג'ונא סולימאן (2021) • ריטה שוקרון (2022) • ריימונד אמסלם (2023) • ליה אללוף (2024) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פולריס RZR

| --- | --- |

פולריס RZR XP 900 משופר
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פולריס תעשיות 
 
פולריס RZR 1000
פולריס RZR
פולריס MRZR של חיל הנחתים של ארצות הברית
פולריס RZR (באנגלית: Polaris RZR) הם רכבי שטח תחרותיים קטנים לנהג ונוסע מסוג באגי (מכונה גם רייזר), שנועדו לנהיגת שטח בתנאים קיצוניים. חיל הנחתים של ארצות הברית רכש דגמים לשימוש צבאי של הפולריס RZR ב-2016. הדגם הצבאי של ה-RZR נקרא MRZR (ראשי תיבות של Military / Marine RZR).
את רכבי ה-RZR מייצרת חברת "פולריס", (POLARIS INDUSTRIES INC) יצרנית אמריקאית של טרקטורונים, ורכב חשמלי. בנוסף, מייצרת החברה אופנועים באמצעות חברת הבת "ויקטורי אופנועים", (Victory Motorcycles).
מטה החברה נמצא במינסוטה שבארצות הברית.
בישראל, יבואנית חברת "פולריס" היא חברת "ד.ל.ב מוטו ספורט".
פולריס RZR טורבו

בסוף שנת 2016 חשפה "פולריס" את גרסת ה"פולריס RZR טורבו", בעלת מנוע 2 צילינדרים, 925 סמ"ק, המפיק 144 כ"ס, ומומנט של 14.5 ק"ג-מטר. מחשב ניהול המנוע מתוכנת לביצועים זהים ללא תלות בצפיפות האוויר בתווך הגובה שבין פני הים עד ל-3,000 מטר. תצורת המיתלים ומהלכם נותרו ללא שינוי, אך בכל ארבע הפינות מותקנים בולמי זעזועים של "פוקס" בייפאס 3 מאחור ו-2.5 מלפנים (לעומת 2.5 ו-2.0 בהתאמה בגרסה האטמוספירית) עם מכל חנקן חיצוני ונוסף מוט מייצב מלפנים שאמורה למזער את זוויות הגלגול. תיבת ההילוכים : אוטומטית רציפה.
פולריס RZR XP 1000

מנוע הזרקת דלק, 2 צילינדרים, ארבע פעימות 999 סמ"ק, גל זיזים עליון כפול, קירור על ידי נוזל
תמסורת: אוטומטית רציפה (מצבי תיבת הילוכים: P/R/N/L/H)
מהלך מתלה קדמי: DUAL A-ARM WALKER EVANS 2" מתכוונן 40.6 ס"מ
מהלך מתלה אחורי: WALKER EVANS 2.5" מתלה נפרד עם מיצב מתכוונן 45.7 ס"מ
אורך: 3,022 מ"מ
בסיס גלגלים: 2,286 מ"מ
רוחב: 1,626 מ"מ
גובה: 1,873 מ"מ
מרווח גחון: 34.3 ס"מ
משקל יבש: 625.5 ק"ג
סבל אחורי: 136 ק"ג
קיבולת מכל דלק : 36 ליטר
מודלים של רכבי RZR

(בהתאם לנפח המנוע – בסמ"ק)
RZR 570
RZR 800
RZR 800S
RZR 900
RZR 1000
RZR 1000 טורבו
נתונים טכניים

|  | RZR 1000 טורבו XP | RZR XP1000 | RZR 900 XP | RZR 800S | RZR 800 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנת יצור | 2016 | 2014 | 2011 | 2009 | 2008 |
| כוח סוס (כ"ס) | 144 | 107 | 88 | 55 | 52 |
| נפח מנוע (סמ"ק) | 925 | 999 | 875 | 760 | 760 |
| רוחב (ס"מ) | 162.5 | 162.5 | 162.5 | 152.4 | 127 |
| בסיס גלגלים (ס"מ) | 228.6 | 228.6 | 206.7 | 195.5 | 195.5 |
| אורך (ס"מ) | 302.2 | 302.2 | 274.3 | 269.2 | 259 |
| מרווח גחון (Ground Clearance) (ס"מ) | 34.29 | 34.29 | 33.02 | 31.75 | 25.4 |

| קוטר גלגל קדמי (Front Wheel Travel) (ס"מ) | 40.64 | 40.64 | 34.29 | 30.48 | 22.86 |
| קוטר גלגל אחורי (Rear Wheel Travel)(ס"מ) | 45.72 | 45.72 | 35.56 | 30.48 | 24.13 |
| משקל יבש (ק"ג) | 678.1 | 625.3 | 539.6 | 453.5 | 428.5 |
חוקיות בישראל

בישראל נחשב כלי רכב זה על פי חוק לטרקטורון, ועל כן, חלים עליו כל החוקים של הטרקטורון, לרבות איסור נסיעה בכבישים סלולים.
לקריאה נוספת

פולריס – אתר היצרן
פולריס – תמונות
פולריס RZR 900 החדש הושק רשמית בישראל (Wheel – מגזין רכב)
חיל הנחתים האמריקאי ירכוש את דגם ה-Polaris MRZR
ניר בן זקן, צפו ברכב החדש של הכוחות המיוחדים בארה"ב, באתר ynet, 23 במאי 2016
הערות שוליים

↑  רמי גלבוע‏, פיתוי גורלי: פולריס RZR 1000 XP טורבו, 144 סוסים באוויר, באתר וואלה, 1 באפריל 2016
↑  "Marine Corps to Equip Infantry Units with Polaris ATVs | DoD Buzz". DoD Buzz (באנגלית אמריקאית). 2016-09-27. אורכב מ-המקור ב-2017-01-05. נבדק ב-2017-06-12.
↑  חברת פולריס
↑  ד.ל.ב מוטו ספורט מקבוצת דוד לובינסקי
↑  פולריס RZR טורבו!  (שטח - כל מילה בסלע, ניר בן זקן)
↑  פולריס RZR XP 1000
הסוחר מוונציה

ערך זה עוסק במחזה מאת שייקספיר. אם התכוונתם לסרט משנת 2004, ראו .
| --- | --- |

 כתיבה:  ויליאם שייקספיר 
 סוגה:  קומדיה טראגית 
 שפה:  אנגלית 
 
שיילוק וג'סיקה. צייר: מאוריצי גוטליב
הסוחר מוונציה הוא מחזה מאת ויליאם שייקספיר, שנכתב במועד לא ידוע בין 1594 ו-1597. במחזה מוצג היהודי המלווה בריבית שיילוק, המחתים את אנטוניו, הוא הסוחר מוונציה, על כתב ערבות, שלפיו אם לא ישלם את חובו במועד, ייאלץ לשלם את החוב בליטרת בשר מבשרו. הסכום משמש את ידידו הצעיר של אנטוניו, בסניו, במסעו לחיזור אחר היורשת היפה והעשירה פורציה.
דמותו של שיילוק זכתה לפרשנות רבה ומגוונת. מצד אחד - היא מייצגת את הסטריאוטיפ האנטישמי, היישר מחשכת ימי הביניים, של היהודי הקמצן המלווה בריבית, ומצד שני זוהי דמות אנושית, שסבלה, כאבה ודרישתה לנקמה מוצגות בהבנה.
כתיבת המחזה

נראה כי המחזה נכתב בין 1594 ל-1596, ונרשם ב"רישום המדפיסים" (Stationer's Register), השיטה המקובלת באותה תקופה לשמירת זכויות יוצרים, ב-22 ביולי 1598. המחזה הודפס לראשונה ב-1600, ונראה כי הוצג לראשונה על הבמה ב-1598.
עלילתו של המחזה, בקווים גסים, לקוחה מסיפור עם שנמצא במקורות אחדים, בהם קובץ הסיפורים "גסטה רומנורום", שתורגם לאנגלית בתרגום פופולרי בשנת 1577. כמו כן, סביר להניח, השפיע על שייקספיר בעת הכתיבה משפטו של היהודי המומר רודריגו לופז שהיה לשיחת היום באנגליה האליזבתנית, שנמצא אשם בקשר לרציחתה של אליזבת הראשונה מלכת אנגליה. סביר גם להניח ששייקספיר הושפע ממחזהו של בן זמנו כריסטופר מרלו, "היהודי ממלטה", המציג את גיבורו, היהודי בראבאס, באור שלילי במיוחד, אף כי שיילוק השייקספירי מוצג באור אנושי הרבה יותר מגיבורו של מארלו, ואין בו מן הרשעות הגרוטסקית של בראבאס.
סיווג ז'אנרי

המחזה מסווג כקומדיה, ואכן הוא כתוב על פי תבנית קומית מובהקת ומסתיים בטוב לגבי הדמויות הראשיות. שיילוק מזכיר במידה לא מעטה את דמות ה"פאנטלונה", דמות טיפוסית בקומדיה דל'ארטה. עם זאת, לא מעטים מבין פרשניו המאוחרים של המחזה מתייחסים אליו כאל אחד מהמחזות הרציניים יותר של שייקספיר. המחזה אינו חורג מההגדרות המקובלות של הקומדיה, אלא שרשעותו של שיילוק, הבאה לידי ביטוי במשפט וכמעט מביאה למותו של הסוחר אנטוניו, מבדילה במידה רבה בינו לבין קומדיות אחרות של שייקספיר, כמו "חלום ליל קיץ", שנכתב זמן מה לפניו.