stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלסיה פיליפי
ביוגרפיה > שיאנית העולם

באליפות אירופה בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה ברייקה, קרואטיה בדצמבר 2008 זכתה פליפי ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 8:04.53 דקות (הנוכחי), שיפור לשיא העולם בן השנה וחודשיים של קייט זיגלר מארצות הברית (8:08.00 דקות). מדליית כסף במשחה ל-400 מעורב אישי בשיא איטליה חדש של 4:26.06 דקות, אחרי מיריה בלמונטה מספרד שקבעה שיא עולם חדש של 4:25.06 דקות ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא איטליה חדש נוסף של 3:59.35 דקות.
בתחרויות השחייה של משחקי הים התיכון שנערכו בפסקרה, איטליה ביולי 2009 זכתה פיליפי ב-3 מדליות זהב ובשלושה שיאי משחקים חדשים, במשחה ל-200 מטר גב בשיא איטליה חדש של 2:08.03 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:20.78 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי 7:56.69 דקות.
ביוגרפיה > אלופת העולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא בשנת 2009, זכתה פיליפי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אירופה ותחרות חדש של 15:44.93 דקות, לפני פריס 15:46.30 דקות וקמליה פוטק מרומניה (15:55.63 דקות). מדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי 8:17.21 דקות, אחרי פריס שקבעה שיא תחרות חדש של 8:15.92 דקות וג'ואן ג'קסון מבריטניה (8:16.66 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2010 סיימה פיליפי במקום 17 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:14.84 דקות.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה פיליפי במקום 23 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:12.40 דקות.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי
אנשולה קאנט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בספטמבר 1960 (בת 64) רורקי, הודו 
 מדינה:  הודו 
 השכלה:  בית הספר לכלכלה של דלהי  Lady Shri Ram College for Women 
 
אנשולה קאנט (באנגלית: Anshula Kant; נולדה ב-7 בספטמבר 1960) היא סמנכ"לית הכספים של הבנק העולמי, והמנהלת הכללית של קבוצת הבנק העולמי, תפקיד אליו מונתה ב-12 ביולי 2019.
קורות חיים

אנשולה קאנט נולדה ברורקי (אנ'), הודו. היא בעלת תואר ראשון ושני בכלכלה מאוניברסיטת דלהי. עמיתה מוסמכת במכון הבנקאות ההודי.
בשנת 1983 החלה לעבוד בסטייט בנק אוף אינדיה, ועסקה בבנקאות קמעונאית ותאגידית, משכנתאות, מטבע חוץ, מימון, ניהול סיכונים, תפעול, תאימות רגולטורית וניהול כללי. במשך מספר שנים הייתה מנהלת מחוזית של פעילות הבנק במהאראשטרה ובגואה. קאנט בנתה עבור הבנק תוכנית ליציבות ארוכת-טווח שזכתה לשבחים.
בספטמבר 2018 מונתה למנכ"לית סטייט בנק אוף אינדיה בסינגפור. היא חברה בדירקטוריון הבנק.
ב-12 ביולי 2019 מונתה לתפקיד סמנכ"לית הכספים של הבנק העולמי, והמנהלת הכללית של קבוצת הבנק העולמי. היא האישה הראשונה בתפקיד זה. קאנט אחראית על המאזן של הבנק, ניהול תקציבי וניהול סיכונים.
בשנת 2020 דורגה קאנט על ידי כתב העת "Business Today" כאחת הנשים המשפיעות ביותר בכלכלה העולמית.
קאנט מתגוררת באוטר פרדש, נשואה ואם לבן ובת.
הערות שוליים

↑  BT MPW 2020: Business Today honours 'Most Powerful Women' who lead from the front, באתר "Business Today", ‏4 באוקטובר 2020 (באנגלית).
ארמון פלש

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טירה, ארמון, מוזיאון 
 מיקום:  סינאיה 
 מדינה:  רומניה 
 בעלים:  מרגרטה, נסיכת רומניה 
 מייסדים:  קרול הראשון 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1873
 תאריך פתיחה רשמי:  7 באוקטובר 1883 
 אדריכל:  Wilhelm von Doderer, Karel Zdeněk Líman, Carol Benesch 
 סגנון אדריכלי:  נאו-רנסאנס 
 קואורדינטות:  45°21′35″N 25°32′34″E﻿ / ﻿45.359722222222°N 25.542777777778°E﻿ / 45.359722222222; 25.542777777778
 peles.ro
 he
 
ארמון פלש (ברומנית: Castelul Peleş), שנמצא בסינאיה, רומניה, שימש למגורי הקיץ של משפחת המלוכה הרומנית ונחשב לאחד הארמונות  היפים ביותר ברומניה.
היסטוריה

ב-1866 נבחר קרול הראשון להיות דומניטור רומניה ובאוגוסט אותה שנה ביקר במנזר סינאיה והתרשם מאוד מיופי המקום והחליט לבנות לעצמו ארמון במקום זה. באותה תקופה היה במקום כפר הררי קטן בשם פודול נאגולוי (Podul Neagului - משמעות השם זה "הגשר של נאגו"). בשנת 1872 קנה קרול קרקע בגודל 1000 פוגונים (פוגון היא מידה לקרקע חקלאית השווה ל-5011,79 מטרים רבועים).
הארמון נבנה לפי הזמנתו של קרול הראשון ועל פי תוכניותיהם של האדריכלים יוהנס שולץ (Johannes Schultz) וקארל לימאן (Karel Liman). הבנייה התנהלה בין השנים 1873–1914 והסתיימה עם מות המלך.
בארמון התארחו אישים נכבדים רבים, סופרים, מוזיקאים, מלכים ומלכות והחשוב ביניהם היה פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, ששהה בו בשנת 1896. בארמון יש 160 חדרים. המגדל המרכזי מגיע לגובה של 66 מטר. ליד המבנה המרכזי נבנו שני מבנים נוספים, ה"פלישור" Pelişorul וה"פוישור" Foişorul. לארמון יש תחנת כוח מקומית והודות לה היה הארמון האירופאי הראשון שחובר לחשמל.
גלריה

ארמון פלש
ארמון פלש ברומניה שבו המלכה והמלך נהגו לנפוש ונחשב לאחד הארמונות היפים שברומניה
אצטדיון האמירויות

| --- | --- |


 שמות קודמים:  "אשבורטון גרוב"
 כתובת:  Hornsey Rd, London N7 7AJ 
 מיקום:  אשבורטון גרוב, איזלינגטון, צפון לונדון, אנגליה אנגליה
 קואורדינטות:  51°33′18.08″N 0°6′30.50″W﻿ / ﻿51.5550222°N 0.1084722°W﻿ / 51.5550222; -0.1084722
 תקופת הפעילות:  2006–הווה (כ־18 שנים)
 עלות הבנייה:  390 מיליון לירות שטרלינג
 בעלים:  מועדון כדורגל ארסנל
 אדריכל:  פופולוס 
 קבוצות:  מועדון כדורגל ארסנל
 מושבים:  60,400
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסאצטדיון האמירויות(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסאצטדיון האמירויות(למפת רובע איזלינגטון רגילה) קמדן הסיטי של וסט.  הארינגיי האקני הסיטי של לונדון טאו. האמ. אצטדיון האמירויות(למפת רובע איזלינגטון מוגדלת) קמדן הסיטי של  וסטמינסטר  הארינגיי האקני הסיטי של לונדון טאו. האמ. אצטדיון האמירויות  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון האמירויות (באנגלית: Emirates Stadium) הוא אצטדיון כדורגל שנפתח ביולי 2006 ברובע איזלינגטון שבצפון לונדון, אנגליה. הוא המגרש הביתי של מועדון הכדורגל ארסנל החל מעונת 2006/2007. באופן לא רשמי, מכונה האצטדיון "אשבורטון גרוב" - זה היה שמו לפני שחברת התעופה אמירטס רכשה את הזכויות לשינוי שמו. האצטדיון, בו 60,000 מקומות ישיבה, הוא האצטדיון השלישי בגודלו בפרמייר ליג, אחרי אולד טראפורד של מנצ'סטר יונייטד ואצטדיון טוטנהאם הוטספר, והאצטדיון הרביעי בגודלו בלונדון מכל ענף ספורט אחרי אצטדיון ומבלי, טוויקנהאם ואצטדיון טוטנהאם הוטספר. עלותה הכוללת של בניית האצטדיון הייתה כ-390 מיליון לירות שטרלינג, אולם לא כל הסכום שימש לבניית האצטדיון עצמו.
האצטדיון

האצטדיון מכיל שלוש קומות של מושבים וגג שמכסה את המושבים אבל לא את המגרש. הוא תוכנן על ידי HOK ספורט (שתכננו גם את אצטדיון טלסטרה ואת אצטדיון ומבלי) יחד עם סיר רוברט מקאלפין, שפיקח על הבנייה. האצטדיון נמצא במרחק של כמה מאות מטרים מהאצטדיון הישן של ארסנל, "הייבורי". הקומה העליונה והתחתונה הם "מושבים רגילים" והקומה האמצעית היא "מושבים מיוחדים", במחירים גבוהים לתאגידים. ישנם 6,700 מושבים בקומה האמצעית, והם מוצעים למכירה בכרטיסים רב-שנתיים. המחירים נעים בין £2,500 ו-£4,750 לעונת 07–2006 (כולל מע"מ). המחיר כולל כניסה ל-19 משחקי ליגה וכל משחקי הבית של ארסנל בגביע אופ"א, בליגת האלופות, בגביע ה-FA, ובגביע הליגה. ב-24 במאי 2006, ארסנל הודיעה כי כל הכרטיסים בקומה האמצעית אזלו לשנה הראשונה של האצטדיון החדש.
מעל הקומה האמצעית, יש שורה של 150 תאים יוקרתיים עם 10, 12 ו-15 מושבים. המחיר - החל מ-£6,500 (לא כולל מע"מ); המחיר כולל משחקי פרמייר ליג בלבד. בגלל הביקוש הרב והעושר של האוהדים של ארסנל בלונדון, ארסנל מצפה להרוויח מהקומה האמצעית ומהתאים היוקרתיים יותר מן הרווח שמקבלות קבוצות קטנות בפרמייר ליג ממכירת הכרטיסים של כל האצטדיון שלהן. זאת ועוד, זהו האצטדיון הראשון עם טלוויזיות HD, בעקבות הסכם בין סוני וארסנל.
השם

ב-5 באוקטובר 2004 הוכרז שהאצטדיון ייקרא "אצטדיון האמירויות" לפחות ל-15 השנים הראשונות, בעקבות ההסכם בשווי של £100 מיליון בין חברת התעופה אמירטס וארסנל. הסכום כולל גם תשלומי חסות לשמונה שנים לחולצות של ארסנל, החל מעונת 07–2006. אוהדים רבים ממשיכים להשתמש בשם "אשבורטון גרוב", במיוחד אלו שמתנגדים לרעיון של ספונסר מסחרי. ההבדל בין השם הרשמי לבין השם הפופולרי לאצטדיון דומה לאופן שבו האצטדיון הישן של ארסנל, אצטדיון ארסנל, היה ידוע בשם "הייבורי" הגם שלא היה זה שמו הרשמי.
היסטוריה > הצורך באצטדיון חדש

ארסנל חיפשה במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 אצטדיון גדול יותר מהייבורי שהכיל רק 38,542 מושבים, פחות מכל האצטדיונים של קבוצות אחרות באירופה בסדר גודל של ארסנל. לא הייתה אפשרות להרחבה, מכיוון שהיציע המזרחי נבנה לצד כביש פעיל, ושלושת היציעים האחרים של האצטדיון נבנו במקביל לבתי מגורים. רשימת ההמתנה למנויים עונתיים הגיעה לכ-20,000 איש, וארסנל החמיצה רווחים פוטנציאליים. איתור מקום לאצטדיון בלונדון היווה משימה קשה.
המועדון שקל לבנות את האצטדיון באתר סמוך לכביש ההיקפי של לונדון, M25, אבל העדיף לבנות אותו בפרבר הלונדוני איזלינגטון, בסמוך לאצטדיון הייבורי. בשלב מסוים שקל המועדון לעבור לאצטדיון ומבלי החדש, אבל בסופו של דבר הוחלט לא לאמץ רעיון זה, על אף שארסנל אירחה בעבר את משחקי ליגת האלופות באצטדיון ומבלי הישן. ב-2002, כשתוכניות הבנייה לאצטדיון ומבלי החדש אושרו, היו שמועות שארסנל וטוטנהאם יעברו לאצטדיון החדש בסיום הבנייה, אף על פי שארסנל המשיכה עם התוכנית לבניית האצטדיון באשבורטון גרוב בשלב הזה.
היסטוריה > הבחירה באשבורטון גרוב

בסופו של דבר בחר המועדון באתר תעשייתי באשבורטון גרוב, כ-500 מטר מהאצטדיון הקודם, אצטדיון הייבורי. בנובמבר 1999 הוכרז על התוכנית, והאצטדיון היה אמור להיפתח באוגוסט 2003, אבל התאריך הוזז ל-2006 בשל בעיות תכנון ומימון. באשבורטון גרוב התגוררו מספר רב של דיירים, יחד עם מפעל המיחזור של עיריית איזלינגטון ומשרד הדואר. כדי להמשיך את הבנייה, פיצתה ארסנל את הדיירים; פיצויים אלו ייקרו מאוד את מחיר הפרויקט. חלק מהדיירים ניסו לתבוע את ארסנל בבתי המשפט ולמנוע את בניית האצטדיון, אך ניסיון זה לא צלח.
היסטוריה > הבנייה

בניית האצטדיון החלה בפברואר 2004. בנוסף לאצטדיון, נבנו שני גשרים המחברים את האצטדיון לדרייטון פארק, ובנייתם הסתיימה בקיץ 2004. באוגוסט 2005 הקדימה הבנייה את לוח הזמנים ועמדה בתקציב. המועדון הכריז באוגוסט 2005, שכל התאים היוקרתיים כבר נמכרו, וכבר בפברואר 2006, 90% מהכרטיסים של הקומה האמצעית נמכרו, וביוני 2006, שאר הכרטיסים אזלו. המושב הראשון הותקן בטקס מיוחד ב-13 במרץ 2006 על ידי קשר ארסנל, אבו דיאבי. אורות האצטדיון נבדקו בהצלחה בפעם הראשונה ב-25 ביוני 2006, ולמחרת הותקנו השערים באצטדיון.
עלות

מחיר האצטדיון יקר מאוד, אפילו לפרויקט בנייה בסדר גודל כזה. לארסנל היו בעיות לממן את העלויות, והעבודה הופסקה מעט לאחר שהחלה, בטרם חודשה כשארסנל הצליחה ללוות 260 מיליון מבנקים שונים. בארסנל מקווים למקור הכנסה נוסף: לפי התוכנית, על האדמה המיותרת באשבורטון גרוב ייבנו בתי מגורים. הייבורי יהפוך גם הוא לקומפלקס דירות. בסך הכול נבנו יותר מ-2,000 יחידות דיור בשלושה מקומות שונים, וארסנל מצפה שהרווחים יכסו חלק נכבד מעלות האצטדיון. ארסנל גם תקבל £15 מיליון מדלוור נורת תמורת חוזה בלעדי ל-20 שנה לניהול עסקי הקייטרינג של האצטדיון. כמו כן תקבל ארסנל גם תשלומים מיידיים מנייקי ומאמירטס.
ראו גם

רכבל האמירטייס
פנים האצטדיון, אוגוסט 2008
מראה האצטדיון מכיוון מזרח
אנשה

אנשה (בהונגרית: Enese) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה.
באנשה חיו מעט יהודים.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 102 |  |
| 1880 | 15 | 451 |
| 1910 | 6 |  |
| 1920 | 2 |  |
| 1930 | 2 |  |
| 1941 | 2 | 754 |
הערות שוליים

↑  מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת גיור |
| --- | --- | --- |
| יישובים | גיור • אבדה • בזי • בן • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • גיוראויבראט • גיוראויפלו • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מזארש • מושונסנטמיקלוש • נג'בייץ' • נאג'סנטיאנוש • ניול • אטוונן • פר • ראבפטונה • רטלפ • שוקורופאטקה • טניה • טלטשטווה • ואמושסבדי • ונק |  |
אתלקה בנקה

| --- | --- |

 לידה:  5 ביוני 1872 סאבאדסאלאש, הונגריה 
 פטירה:  29 באוגוסט 1921 (בגיל 49) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 מוקד פעילות:  בודפשט 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט, האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע 
 סוג קול:  סופרן 
 בן או בת זוג:  Zoltán Ambrus (1894–1921) 
 
אתלקה בנקה כמאדאם באטרפליי.
אתלקה בנקה (במקור אתל בלאו; בהונגרית: Benkő Etelka; סבדסאלאש, 5 ביוני 1872 – בודפשט, 28 באוגוסט 1921) הייתה זמרת אופרה יהודייה-הונגרייה (סופרן).
ביוגרפיה

אתל בלאו נולדה במשפחה יהודית כבתם של מור בלאו, סוחר ופאני הויזלר (או הייסלר). לאחר קורסים בחוג לדרמה באקדמיה הלאומית המלכותית ההונגרית לדרמה (כיום שמה האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע), שיחקה בתיאטרון של השחקן ומנהל תיאטרון פאל רקודצאי בתיאטרון קישפלודי ובשנת 1894 חתמה חוזה כזמרת אופרטה בתיאטרון גיור-שופרון. בהופעת הקיץ של "חוג התיאטרון של בודה" הכירה את מבקר התיאטרון, הסופר זולטאן אמברוש וב-11 ביוני 1894 הם נישאו בכנסיית בארז'בטווארוש. הנישואין עוררו מאבק רציני עבור אמברוש הקתולי, אך לאחר אלמנות ארוכה בעקבות אובדן אשתו הראשונה, גיזלה טורמאשי, אהבתו הגדולה לאמנית בת ה-22 ניצחה את אמונתו.
אתלקה המשיכה את לימודיה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט והשיגה הצלחה ניכרת. בית האופרה המלכותי ההונגרי (כיום בית האופרה של בודפשט) חתמה איתה חוזה בשנת 1902 כסולנית פרילנס. מסלול הקריירה שלה נסק יפה כלפי מעלה. כישרונה הרבגוני, הרפרטואר הרחב שלה, משחקה המעולה והערכים האנושיים הפכו אותו לפופולרית.
בשיא הצלחתה בקיץ 1921 חלתה בשפעת הספרדית ונפטרה.
תפקידיה העיקריים

מאדאם באטרפליי (פוצ'יני)
מיניון, נדדה (רוג'רו ליאונקוואלו: הליצנים)
מרגיט (פאוסט)
מוזט (פוצ'יני: לה בוהם)
ביאנקה (ורדי: לה טרוויאטה)
פמינה (מוצרט: חליל הקסם)
מיקאלה, נסיכה, גוטרון, מיס אלן (לקמה)
לולה
לקריאה נוספת

לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי (עורך אלאדר שופלין) כרך 1 עמודים 164 - 165.
F. Ambrus Gizella - Fallenbüchl Zoltán: אתה נשאר לבד. בודפשט, בית ההוצאה לאור Csokonai, 2000
הערות שוליים

↑  Szabadszállási izr. egyházközség anyakönyve, 53/1872. folyószám.
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. VI. ker. állami halotti akv. 1821/1922. folyószáma alatt.
↑  Az erzsébetvárosi r.k. plébánia házassági anyakönyve, 297/1894. folyószám.
↑  Pesti Napló, 1894. június 12.
↑  Hegedüs Géza szerint szülés közben halt meg. (Ambrus Zoltán (1861–1932)
אנאפסט

אַנַפֶּסְט (בלועזית: anapaest או anapest), הנקראת גם אנטידקטילוס, היא רגל משקלית שנעשה בה שימוש בשירה. במשקלים מדידים קלאסיים היא כוללת שתי הברות קצרות ולאחריהן הברה אחת ארוכה (אַ-נַא-פֶּסְט); במשקלים מוטעמים היא כוללת שתי הברות לא מוטעמות ולאחריהן הברה אחת מוטעמת. אפשר לראותה כרגל דקטילוס הפוכה.
הנה דוגמה מתוך "חרוזים שאמורים להיכתב בידי אלכסנדר סלקירק" (1782) לוויליאם קופר, שחוברה במשקל אנאפסטי תלת-רגלי:
I am out of humanity's reach
I must finish my journey alone
על שום אורכה והעובדה שהיא מסתיימת בהברה מודגשת ובכך מאפשרת שירה בחרוזים חזקים, רגל אנאפסט יכולה להפיק חרוזים מתגלגלים וקופצניים ומאפשרת שורות ארוכות עם מורכבות פנימית רבה. הציטטה להלן לקוחה מ"חורבן סנחריב" פרי עטו של הלורד ביירון:
The Assyrian came down like a wolf on the fold
And his cohorts were gleaming in purple and gold
And the sheen of their spears was like stars on the sea
When the blue wave rolls nightly on deep Galilee.
דוגמה מורכבת אף יותר מביא לנו ייטס ("נדודיו של אויזין"). הוא משלב אנאפסטים ויאמבוסים, בעזרת שורות שש-רגליות (במקום הארבע דלעיל). מכיוון שרגל האנאפסט היא כשלעצמה רגל ארוכה, הדבר יוצר שורות ארוכות במיוחד:
Fled foam underneath us and 'round us, a wandering and milky smoke
As high as the saddle-girth, covering away from our glances the tide
And those that fled and that followed from the foam-pale distance broke
The immortal desire of immortals we saw in their faces and sighed
הערבוביה של אנאפסטים ויאמבוסים בסדר הזה מאפיינת מאוד את חריזת שלהי המאה ה-19, במיוחד זו של אלג'רנון צ'ארלס סווינברן בשירים דוגמת "ניצחון הזמן" והפזמונים מ"אטלנטה בקלידון". סווינברן הוסיף וכתב כמה שירים בפחות או יותר משקל אנאפסטי פשוט, עם אורכי-שורה הנעים משלוש רגליים ("דולורס") ועד לשמונה ("מרץ: שיר-תהילה"). אולם, תפקידה הנפוץ ביותר של האנאפסט בחריזה האנגלית הוא כמשקל מבדח, הרגל של החמשיר, בשיר של לואיס קרול "ציד הסנרק", שירי האיגיון של אדוארד ליר, ספר החתולים המעשיים לת"ס אליוט, מספר סיפורים של ד"ר סוס ואינספור דוגמאות אחרות.
מלבד תפקידן הבלתי-תלוי, ברגלי האנאפסט נעשה לעיתים שימוש כתחליף בחריזה יאמבית. במשקל יאמבי נוקשה, אנאפסטים אינן חזון נפרץ, אך הן מצויות בתכיפות-מה בגרסאות חופשיות יותר של השורה היאמבית, כגון החריזה של מחזותיו האחרונים של שייקספיר, או השירה הפיוטית בת המאה התשע-עשרה.
בשירה העברית, בה הטעם הוא תמיד בהברה האחרונה או הלפני-אחרונה, נפוץ משקל האנפסט והכתיבה בו נוחה. נתן אלתרמן ידוע בשימוש הרב שעשה במשקל זה, למשל בשורה "עוד אבוא אל ספך בשפתיים כבות". דוגמה נוספת לשירה עברית במשקל אנאפסט היא "שיר הרעות" לחיים גורי, שבו השורות האי-זוגיות שקולות בטרימטר אנאפסטי ובשורות הזוגיות נוספת הברה לא מוטעמת (היפֶּרְקָטָלֶקְסיס):
ראו גם

משקל (שירה)
חריזה
אלמה קוגן

| --- | --- |

 לידה:  19 במאי 1932 וייטצ'אפל, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  26 באוקטובר 1966 (בגיל 34) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Alma Angela Cohen 
 מקום קבורה:  הרטפורדשייר 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1952–1966 (כ־14 שנים) 
 מקום לימודים:  St Joseph's College 
 סוגה:  מוזיקת פופ מסורתית, מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  His Master's Voice, קולומביה רקורדס 
 https://www.almacogan2018.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
אלמה אנג'לה כהן קוגן (באנגלית: Alma Angela Cohen Cogan‏; 19 במאי 1932 – 26 באוקטובר 1966) הייתה זמרת בריטית של פופ מסורתי בשנות ה-50 ותחילת שנות ה-60. כונתה בשם "הנערה עם הצחקוק בקולה". היא הייתה הבדרנית הבריטית בעלת השכר הגבוה ביותר של תקופתה.
ילדות וקריירה מוזיקלית מוקדמת

היא נולדה ב-19 במאי 1932 בוייטצ'אפל, לונדון, להורים ממוצא יהודי רוסי-רומני. משפחת אביה, בני הזוג קוג'ינים, הגיעו לבריטניה מרוסיה, בעוד שמשפחת אמה היו פליטים מרומניה. להוריה של קוגן, מארק ופיי קוגן, נולדה בת נוספת, השחקנית סנדרה קארון, שהמשיכה לשחק את "מאמזי" במבוך הקריסטל, ובן אחד, איבור קוגן. עבודתו של אביה בתחום מוצרי סדקית גררה שינויי מגורים לעיתים קרובות. אחד הבתים הראשונים של קוגן היה מעל החנות שלו בוורטינג, סאסקס.
למרות היותה יהודייה, היא למדה בבית הספר של מנזר סנט ג'וזף ברדינג. אביה היה זמר, אבל הייתה זו אמה של קוגן שהיו לה שאיפות קריירה לשתי בנותיה (היא קראה לקוגן על שם כוכבת המסך השקט אלמה טיילור). קוגן הופיעה לראשונה בפומבי בתערוכת צדקה בתיאטרון פאלאס ברדינג, ובגיל אחת עשרה, התמודדה בתחרות "מלכת השיר של סאסקס" שהתקיימה במלון ברייטון, וזכתה בפרס של 5 פאונד.
בגיל 14, היא הומלצה על ידי ורה לין למופע מגוון (Variety show) בתיאטרון הגדול בברייטון וביולי 1947 היא הופיעה שם במשך שבוע עם מקס מילר. בנובמבר 1947, היא הופיעה בתוכנית "הנסיעה של דיק טרפין ליורק" בגרנד, ברייטון. בגיל 16, אמר לה מנהיג הלהקה, טד הית', "יש לך קול טוב, אבל את צעירה מדי בשביל העסק הזה. תחזרי בעוד חמש שנים". מאוחר יותר יאמר הית': "לשחרר אותה הייתה אחת הטעויות הגדולות בחיי". קוגן גם מצאה עבודה בשירה במופעי ריקודי התה (Tea dance), בזמן שלמדה גם עיצוב שמלות בקולג' לאמנות וורת'ינג, ועד מהרה הופיעה כנערת מקהלה במחזמר "נעליים עם כפתור גבוה" (High Button Shoes) בהיפודרום של לונדון בנובמבר 1948 ובריוויו בשם "וולי רידלי" (Wally Ridley) בתיאטרון קיימברידג' בלונדון במאי 1949. קוגן הפכה לזמרת תושבת, במלון קמברלנד בלונדון ב-1949, שם זיהה אותה מפיק EMI וולטר רידלי, שהפך למאמן שלה והחתים אותה ב-HMV.
"הנערה עם הצחקוק"

השיר הראשון של קוגן היה "To Be Worthy of You" / "Would You", שהוקלט ביום הולדתה ה-20. השיר הוביל לכך שהיא הופיעה בקביעות בתוכנית הרדיו של הקומיקאי דיק בנטלי "Gently Bentley" ששודרה ברדיו BBC, ולאחר מכן הפכה לסולנית של התוכנית הקומית "Take It from Here" ברדיו ה-BBC, והחליפה את ג'וי ניקולס, משנת 1953 ועד סוף ההרצה שלה, בשנת 1960.
ב-1953, בעודה באמצע הקלטת "If I Had a Golden Umbrella", היא פרצה בצחקוק; לאחר מכן היא השמיעה את האפקט בהקלטות מאוחרות יותר. עד מהרה היא כונתה "הנערה עם הצחקוקים בקולה".
רבות מההקלטות שלה היו גרסאות כיסוי (קאברים) של להיטים אמריקאים, במיוחד אלה שהוקלטו על ידי רוזמרי קלוני, תרזה ברואר, ג'ורג'יה גיבס, ג'וני ג'יימס ודינה שור. הקול שלה הושווה לעיתים קרובות לקולה של דוריס דיי. אחת מגרסאות הכיסוי, "Bell Bottom Blues", הפך ללהיט הראשון שלה, והגיע למקום הרביעי ב-3 באפריל 1954. קוגן הופיעה במצעד הסינגלים הבריטי שמונה עשרה פעמים בשנות ה-50, כאשר "Dreamboat" הגיע למקום הראשון. להיטים נוספים מתקופה זו כוללים "I Can't Tell a Waltz from a Tango", "Why Do Fools Fall in Love", "Sugartime" ו-"The Story of My Life". האלבום הראשון של קוגן, "I Love to Sing", יצא ב-1958.
קוגן הייתה אחת מאמני ההקלטה הראשונים בבריטניה שהופיעו לעיתים קרובות בטלוויזיה, שם ניתן היה להציג את קולה העוצמתי יחד עם אישיותה התוססת ותלבושותיה הדרמטיות. חצאיות חישוק עם פאייטים וחולצות דמות צמודות עוצבו, לכאורה, על ידי קוגן עצמה ומעולם לא נלבשו פעמיים. קליף ריצ'רד נזכר: "הרושם הראשון שלי ממנה היה בהחלט תלבושות - כל הזמן חשבתי, כמה תלבושות יכולות להיות לאישה הזאת? כמעט לכל שיר הייתה תלבושת אחרת. החצאיות נראו כל כך רחבות - אני לא יודע איפה תלו אותן!" קוגן זכתה בראש משאל הקוראים השנתי של NME כ"זמרת בריטית יוצאת דופן" ארבע פעמים בין 1956 ל-1960.
קוגן הגיעה לישראל למסע הופעות בשנת 1963.
ירידה בפופולריות

המהפכה המוזיקלית בבריטניה של שנות ה-60, שסימלה עלייתם של הביטלס, הפכה לפתע את קוגן לבלתי אופנתית; בסרט התיעודי של ה-BBC משנת 1991 "אלמה קוגן: הנערה עם הצחקוקים בקולה", ליונל בלייר אמר שהיא נתפסת כ"מרובעת". הדירוג הגבוה ביותר שלה בשנות ה-60, בבריטניה, היה מס' 26, עם "We Got Love", ורוב ההצלחות שלה בתקופה זו היו בחו"ל, בעיקר בשוודיה וביפן. לפי דברי הזמר אדי גרשאם היא התאכזבה במיוחד מכך שהקאבר שלה מ-1963 ללהיט האמריקאי "Tell Him" של The Exciters לא החזיר אותה למצעד הבריטי. ב-1964 הקליטה קוגן את "Tennessee Waltz", בסגנון בלדת רוקנרול; גרסה זו הייתה במקום הראשון בשוודיה במשך חמישה שבועות במצעד הנמכרים ביותר "Kvällstoppen" ומקום 1 במשך לא פחות מ-8 שבועות בטבלת ההצבעות השוודית "Tio i Topp". "טנסי וולץ" הגיע גם ל-20 הראשונים בדנמרק, בעוד שעיבוד בשפה הגרמנית הגיע למקום ה-10 בגרמניה. היה לה להיט נוסף במקום הראשון בשוודיה ב-1965, "The Birds and the Bees". בשנה שלפני כן, 1963, היא זכתה להצלחה בשוודיה כאשר "Tell him" הפך ללהיט. הוא היה שבעה שבועות במצעד התקליטים הנמכר ביותר "Kvällstoppen" והגיע לשיא במקום ה-10. כשהיא באמצע שנות ה-60 טיילה ברחבי שוודיה עם להקות פופ מקומיות פופולריות, שחבריהן היו צעירים ממנה בעשר שנים, היא קיבלה את הכינוי השובב "פופמורמור" (פופ-סבתא).
קוגן גם כתבה כמה מהשירים שלה. היא כתבה את התקליט שלה "Just Once More" משנת 1963 (תחת השם הבדוי "אל ווסטרן") יחד עם הפסנתרן הוותיק שלה סטן פוסטר; גם התקליט שלה, "It's You" מ-1964 היה שיתוף פעולה של קוגן-פוסטר, אם כי הפעם תחת שמה. "Just Once More" הגיע בשיאו למקום העשירי במצעד של תוכנית הרדיו השוודית "Tio i Topp" באוקטובר 1963.
קוגן שמרה על הפופולריות שלה בתעשיית הבידור בבריטניה, והוצע לה לגלם את דמותה של ננסי ב-"אוליבר!". היא הופיעה בתוכנית הלהיטים של בני עשרה "Ready Steady Go!", וזכתה לכותרת ראשית ב"שיחת העיר".
חיים אישיים

קוגן התגוררה עם אמה האלמנה בקנסינגטון היי סטריט (ב-44 Stafford Court) בדירה מקושטת מפוארת בקומת הקרקע, שבה היא אירחה לעיתים קרובות מפורסמים אחרים. המבקרים הקבועים כללו את: הנסיכה מרגרט, נואל קווארד, קארי גרנט, אודרי הפבורן, מייקל קיין, פרנקי ווהן, ברוס פורסיית ' ורוג'ר מור.
ג'ון לנון נזכר שכשהיה נער, בתקופתו במכללת ליברפול לאמנות, הוא נהג לחקות אותה. אשתו של לנון, סינתיה, אמרה, "ג'ון ואני חשבנו על אלמה כמיושנת וחסרת היפ (מלשון: היפית)". אבל אחרי שלנון פגש את קוגן בתוכנית הפופ הטלוויזיונית "היכון הכן צא!" ב-1964, הם הפכו לחברים קרובים מאוד. אחותה של קוגן, סנדרה, אמרה מאוחר יותר שלשניים היה רומן רציני, שהיה צריך להישמר בסוד בגלל האמונה היהודית הנוקשה של משפחתה של אלמה.
קוגן הייתה מקורבת גם לחברי החיפושיות האחרים, במיוחד לפול מקרטני, שניגן לראשונה את הלחן של "Yesterday" על הפסנתר שלה; הוא גם ניגן בטמבורין בהקלטה שלה של "I Knew Right Away".