גמר גביע אירופה וליגת האלופות
היסטוריה > ראשית הטורניר

גביע האלופות הרשמי הראשון התרחש בעונת 1955/1956 כאשר 16 קבוצות השתתפו בו ונחשבות למייסדות הטורניר: מילאן (איטליה), AGF אורהוס(אנ') (דנמרק), אנדרלכט (בלגיה), יורגודן (שוודיה), גוורדיה ורשה(אנ') (פולין), היברניאן (סקוטלנד), פרטיזן (יוגוסלביה), פ.ס.וו. איינדהובן (הולנד), ראפיד וינה (אוסטריה), ריאל מדריד (ספרד), רוט-וייס אסן (גרמניה המערבית), פ.צ. זארבריקן (חבל הסאר), סרבט (שווייץ), ספורטינג ליסבון (פורטוגל), סטאד ריימס (צרפת) ו-וורוס לובוגו (הונגריה). משחק ליגת האלופות הראשון התקיים ב-4 בספטמבר 1955, והסתיים בתיקו 3-3 בין ספורטינג ליסבון לפרטיזן, הגול הראשון בהיסטוריה של הטורניר הובקע על ידי ז'ואאו בפטיסטה מרטינס(אנ') לזכות ספורטינג. גמר הבכורה של הטורניר התקיים בפארק דה פראנס בין סטאד ריימס לריאל מדריד, והסתיים בניצחונה של ריאל מדריד שחזרה מפיגור ל-4-3, הודות לשערים של אלפרדו די סטפנו, מרקוס אלונסו (מרקיטוס)(אנ'), והקטור ריאל (צמד).
ריאל מדריד הצליחה להגן על התואר גם בעונה לאחר מכן בביתה, סנטיאגו ברנבאו, כשניצחה את פיורנטינה בגמר. לאחר מחצית ללא שערים, מדריד הבקיעה פעמיים ב-6 דקות, ניצחה את המשחק וזכתה בגביע השני שלה. ב-1958 לא הצליחה מילאן לנצח אף על פי שהובילה פעמיים במהלך המשחק, אך ריאל מדריד חזרה פעמיים למשחק, והגמר שנערך באצטדיון הייזל, המשיך להארכה, שם הכריע את המשחק שערו של פרנסיסקו חנטו, וריאל זכתה בתואר השלישי ברציפות שלה.
עונה לאחר מכן בעונת 1958/1959 היה שחזור של הגמר מעונת הבכורה כאשר ריאל מדריד פגשה את סטאד ריימס בגמר פעם נוספת וניצחה 2-0 בנקרשטדיון שבגרמניה, וזכתה בגביע הרביעי ברציפות.
קבוצת איינטרכט פרנקפורט הייתה הקבוצה הלא-לטינית הראשונה שהגיעה לגמר גביע האלופות ב-1960 שנערך בהאמפדן פארק, אך הובסה 7-3 בידי ריאל מדריד שזכתה בפעם החמישית ברציפות (שיא שלא נשבר עד היום) במשחק הגמר שקבע שיא של מספר השערים שנכבשו למשחק בגמר הטורניר, כאשר פרנץ פושקש מבקיע רביעייה מרשימה, ואלפרדו די-סטפנו מבקיע שלישייה. משחק זה שודר ב-BBC ובתחנות טלוויזיה אירופיות אחרות, וצפו בו 135,000 אנשים.
מנצ'סטר יונייטד הייתה באחת התקופות הטובות בתולדותיה, אז כונו שחקניה "תינוקות באזבי", בזמן הקמת המפעל, וזכתה בשתי אליפויות ליגה והעפילה לגמר הטורניר ולגמר גביע ה-FA ב-1957. יונייטד נחשבה אז כאחת המועמדות ליטול מריאל את תוארה. בדרך חזרה ממשחק הגומלין של רבע הגמר מול הכוכב האדום בלגרד, שבעקבותיו העפילה יונייטד לחצי הגמר, המטוס שנשא את השחקנים והצוות המלווה התרסק בשדה תעופה במינכן. האסון האווירי במינכן גבה את חייהם של שמונה שחקנים, ובכך מנע מיונייטד להוות יריב משמעותי לדומיננטיות של ריאל.
השליטה המוחלטת של ריאל מדריד במפעל, הסתיימה בעונת 1960/1961, כאשר היריבה המרה ברצלונה הדיחה אותה כבר בסיבוב הראשון. ברצלונה עצמה הפסידה לבנפיקה ליסבון 3-2 בגמר שנערך באצטדיון ונקדורף. עונה לאחר מכן בגמר הטורניר, הצליחה בנפיקה לנצח את ריאל מדריד 5-3 באצטדיון האולימפי באמסטרדם, ולזכות בתואר בפעם השנייה ברצף. בנפיקה שהגיע לגמר בפעם השלישית ברצף בעונת 1962/1963, הצליחה להבקיע במשחק הגמר שנערך באצטדיון ומבלי ולהוביל משערו של אאוזביו, אך הכוכב הברזילאי-איטלקי ז'וזה אלטפיני כבש צמד ונתן את הגביע בפעם הראשונה בהיסטוריה למילאן האיטלקית, כאשר הוא יוצא מתחומי חצי האי האיברי בפעם הראשונה.
אינטר מילאנו שראתה את יריבתה המרה זוכה עונה לפני כן, הצליחה להגיע לגמר הטורניר בעונת 1963/1964, וניצחה את ריאל מדריד 3-1 באצטדיון ארנסט האפל. הגביע נשאר בעיר מילאנו בפעם השלישית ברצף אחרי שבגמר 1965, ניצחה אינטר את בנפיקה 1-0 באצטדיונה הביתי, הסן סירו. עונה לאחר מכן ריאל הצליחה להדיח את אינטר בחצי הגמר של 1966, וזכתה בטורניר בפעם השישית לאחר שגברה על פרטיזן בלגרד באצטדיון הייזל שבבריסל. פרנסיסקו חנטו הוא השחקן היחיד מריאל שזכה בכל ששת הטורנירים.
סלטיק הייתה לקבוצה הבריטית והצפון אירופית הראשונה שזכתה בטורניר, לאחר שגברה על אינטר בתוצאה 2-1 בגמר שנערך בליסבון, ושחקניה באותה תקופה כונו "האריות מליסבון". סלטיק היא הקבוצה היחידה שזכתה בטורניר כאשר כל שחקניה נולדו באזור הסמוך לאצטדיון שלה.
עשר שנים לאחר האסון במינכן הייתה מנצ'סטר יונייטד לקבוצה האנגלית הראשונה שמנצחת בגמר, לאחר שגברה על בנפיקה 4-1 לאחר הארכה במשחק שנערך באצטדיון ומבלי. מאט באזבי, מאמן היונייטד בזמן האסון, שרד למרות הפציעות הקשות שספג והיה המאמן של הקבוצה גם בגמר זה, בנוסף לשני ניצולים אחרים - בובי צ'רלטון (שהבקיע שני שערים בגמר) וביל פולקס. בנפיקה הייתה קרובה לנצח במשחק, אך אאוזביו החמיץ בעיטה לשער בשניות האחרון לזמן הרגיל של המשחק.