stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנזר סנט ברוקארדוס
היסטוריה

המנזר נבנה בתקופה הצלבנית בארץ ישראל, לא ידוע עליו הרבה דאז, לפי המסורת הנוצרית אליהו הנביא עצמו התגורר במערה של המנזר. זו מערה טבעית שהורחבה על ידי הנזירים לצורכיהם, פתח המערה חסום עד היום בדלת מתכת ונפתח אחת לכמה שנים בתדירות נדירה וחריגה מאוד. הנזירים התגוררו במערות החל מהתקופה הצלבנית והשתמשו במי המעיינות של נחל שיח לגידולים חקלאיים. הם נעזרו גם בתרומות שקיבלו מצליינים. בתחילת המאה ה-13 חברו הנזירים והקימו את המסדר הכרמליתי.
הם בנו את הכנסייה שהייתה בעלת שתי קומות ובעלת חומה כפולה לכיוון מערב. ההתיישבות במקום פסקה בעקבות התפוררות הממלכה הצלבנית. בסמוך לשרידי הכנסייה נבנתה קאפלה קטנה שבקירותיה שובצו אבנים מהכנסייה. הקאפלה נבנתה על ידי הכרמליתים לאחר חזרתם לאזור הכרמל.
בשנת 1870, ביקר הארכאולוג והגאוגרף הצרפתי ויקטור גרן במקום, וכתב: ”בשעה שבע וחמישים דקות נכנסנו מזרחה לבקעה פורייה. נטועים בה עצי תאנה, רימון וזית, ופה ושם גדלים גם עצי חרוב אחדים...הנוצרים מכנים את הבקעה הזאת 'עמק המארטירים' מפני שהמוסלמים טבחו בה בשנת 1238 מספר מסוים של נזירים 'כרמליים'. בפי הערביים שמה ואדי אסיאח. בשעה שבע וחמישים וחמש דקות הגענו לעין אסיאח. המבוע הזה נובע מתחת לשן סלע ומימיו נקווים בברכה חצובה בסלע, שאורך צלעה כשמונה צעדים. הנוצרים מוקירים אותו בשם 'מעיין אליהו ', ולפי מסורת עתיקת ימים הוא פרץ לפתע כמענה לתפילת הנביא הגדול שזכרו נשאר כרוך בשמו. משם והלאה נעשה שבילנו תלול וצר יותר...עד מהרה ראינו לימיננו את שרידי הכתלים של המנזר העתיק על שם ברוקארדיוס הקדוש. הציפוי הוסר זה כבר, והמשובחות שבאבנים הועתקו ברובן זה כבר לצורך בנייה במקום אחר. בפנים התמוטט הכול וקרס, וסבכי שיחים הכו שורש במתחם הנטוש של המנזר הזה. שרדו ממנו אך קשתות חדות אחדות וקטעי קירות שעודם עומדים פה ושם. לפני חמש עשרה שנה בערך קיבלו נזירי הכרמל את הזכות לקומם בין החורבות האלה בית יראה קטן ולערוך בו מיסה פעם בשנה.”.
האזור כיום תחת חפירות ארכאולוגיות אך ברובו מוזנח, הכנסייה הגדולה בנויה מתחת לשכונת כרמליה בחיפה ומדרום לאפיק נחל שיח, ומוקף גדר של רשות הטבע והגנים ורשות העתיקות.
המערה ובה המנזר ודלת המתכת נמצאת מצידו הצפוני של האפיק.
במאי 2023 נפתחה המערה לרגל חקר ותערוכה חדשה במוזיאון חיפה לאמנות.
לורנס אוליפנט בספרו חיפה, מספר על הנחל ועל השרידים של ההתיישבות הכרמליתית. הוא קורא למקום עמק הקדושים והמעונים. המסורת הכרמליתית מספרת שהנזירים שישבו במקום נטבחו בידי הכובשים המוסלמים.
ראו גם

נחל שיח
הערות שוליים

↑  ויקטור גרן, תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ – ישראל – כרך חמישי: השומרון (ב), ירושלים: יד יצחק בן צבי, 1984 – עמוד: 193
↑  מוזיאוני חיפה, מערת המנזר הכרמליתי בואדי שיח' בחיפה נפתחה ל 24 שעות, באתר חי פֹּה - תאגיד החדשות של חיפה והסביבה, ‏2023-05-08
↑  לורנס אוליפנט, חיפה - כתבות מארץ ישראל- לורנס אוליפנט | FindaBook.co.il, באתר www.findabook.co.il
ג'וזפה קמפורה

| --- | --- |

 לידה:  30 בספטמבר 1923 טורטונה, איטליה 
 פטירה:  5 בדצמבר 2004 (בגיל 81) טורטונה, איטליה 
 מוקד פעילות:  איטליה, ממלכת איטליה 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וזפה קמפורה (באיטלקית: Giuseppe Campora; ‏30 בספטמבר 1923 – 5 בדצמבר 2004) היה טנור אופראי איטלקי.
חייו

קמפורה היה מגדולי הטנורים לתפקידי פוצ'יני בדורו. הודות לכישרון המשחק שלו ולעיניו הכחולות עזות המבט יצר קמפורה קשר יחיד במינו עם הקהל ועשה לו שם בציבור הרחב בתקופת חייו. קמפורה קצר הצלחות בכל בתי האופרה הגדולים של איטליה (בין השאר, כמאוריציו ב"אדריאנה לקוברה" עם מגדה אוליברו בלה סקאלה, בשנת 1958), כמו גם במטרופוליטן אופרה בניו יורק, שם זוכרים עדיין לטובה את הופעותיו משנות ה-50' וה-60' של המאה ה-20. הוא שר את אדגרדו ב"לוצ'יה די למרמור" עם מריה קאלאס בשידור היחיד שלה עם המטרופוליטן, בשנת 1956. ב-1973 הופיע לראשונה באופרה של ניו יורק בתפקיד האביר דה גריו ב"מנון".
רשימת הקלטותיו של קמפורה כוללת הקלטות של "כוחו של גורל" של ורדי (1952), "לה ג'וקונדה" של פונקיילי, מאדאם באטרפליי של פוצ'יני (עם רנאטה טבאלדי 1952), "סימון בוקנגרה" של ורדי (עם ויקטוריה דה לוס אנחלס, טיטו גובי ובוריס כריסטוף, 1957), "טוסקה" (עם טבאלדי ואנציו מסקריני, 1952) ולה טרוויאטה של ורדי (1952).
אל מועלקה (אום אל פחם)

אל-מוּעָלָקָה (בערבית: المُعَلَّقَة; תעתיק: אלמֻעָלָקָה) הייתה יישוב קטן בוואדי עארה ולאחר קום המדינה נחשב כאחת משכונותיה של העיר אום אל-פחם.
מיקום וגאוגרפיה

השכונה שוכנת בגובה ממוצע 225 מטרים מעל פני הים, בצמוד לכביש 6535 המוביל מכביש 65 מזרחה אל מי עמי, דרומית מערבית לאום אל-פחם וצפונית מזרחית לערערה. נחל שריה וגבעה מיוערת מפרידים בין אל-מועלקה לאום אל-פחם. במקום היה מעיין "עין מועלקה" שהיה מקור המים של התושבים ומימיו משמשים להשקיית גידולים חקלאיים.
מלבד בתי מגורים יש בשכונה מסגד וגן ילדים.
אטימולוגיה

הפירוש המילולי של שם היישוב הוא: "הדְבוּקָה". זאב וילנאי כתב שהשם ניתן כל בתי היישוב "דבוקים אל מעלה ההר הסלעי".
היסטוריה

שם היישוב (מאעליקע) נזכר בתיאורו של יעקב ספיר שב-1853 חיפש שם אתרוגים.
במהלך המרד הערבי הגדול, בשנת 1936 ביקר באל-מועלקה פאוזי אל-קאוקג'י כדי לגייס פלסטינים לכוחותיו.
הערות שוליים

↑  الموقع الرسمي لبلدية أم الفحم - האתר הרשמי לעיריית אום אל-פחם - ام الفحم (قصة مدينة), באתר www.umelfahem.org
1 2  זאב וילנאי, אריאל, אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, תל אביב: עם עובד, 1976, עמ' 4259
רוברט בליי

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1926 מחוז לאק קווי פרל, ארצות הברית 
 פטירה:  21 בנובמבר 2021 (בגיל 94) מיניאפוליס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Robert Elwood Bly 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד  קולג' סנט אולף 
 תקופת הפעילות:  1962–2018 (כ־56 שנים) 
 תפקיד:  Poet Laureate of Minnesota (27 בפברואר 2008–2011) 
 בן או בת זוג:  Carol Bly 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  Tomas Tranströmer prize (2008)  Anvil Award (2008)  פרס הספר הלאומי (1968)  תוכנית פולברייט  מלגת גוגנהיים 
 www.robertbly.com
 
רוברט בליי (באנגלית: Robert Bly;‏ 23 בדצמבר 1926 – 21 בנובמבר 2021) היה משורר, סופר ומתרגם אמריקאי.
ביוגרפיה

בליי נולד במינסוטה שבארצות הברית להורים ממוצא נורווגי. בשנת 1944 התגייס לצי האמריקאי, ולאחר כשנתיים חזר לארצות הברית והחל בלימודיו. בתחילה במינסוטה, ובהמשך באוניברסיטת הרווארד היוקרתית. בעת לימודיו שם חבר לקבוצה של יוצרים צעירים ולא מוכרים, ובהם אדריאן ריץ', קנת' קוך, ג'ון אשברי, פרנק אוהרה, דונלד הול, הרולד ברודצקי ואחרים. בתום לימודיו עקר לניו יורק, וחי כמה שנים ממלאכות מזדמנות.
בין השנים 1951–1954 התבודד רוברט בליי בבקתה מבודדת במינסוטה, ועבר לניו יורק, וחי במכוון חיי נוודים, מן היד אל הפה. באותן שנים הגיע לכמה תובנות בשירתו ששירתוהו כל חייו.
בשנת 1954 החל רוברט בליי ללמוד כתיבה וספרות באוניברסיטת איווה, והשתתף בסדנאות עם משוררים מוכרים. הוא נשא אז לאשה את קרול מקלין, אשתו הראשונה, והם גידלו ארבעה ילדים.
בשנת 1956 זכה במלגה על שם פולברייט, יצא לנורווגיה ותרגם משירתה לאנגלית. בעת שהותו בנורווגיה ערך הכרה עם כמה מגדולי המשוררים בעולם: פבלו נרודה, גיאורג טראקל, ססאר ואייחו, ואחרים. הוא תרגם את שירתם לאנגלית, ובכך פתח את שירתם לקוראים האמריקאים.
רוברט בליי שב לחווה במינסוטה, הקים כתב עת ספרותי נחשב, שפרסם שירה, מקור ותרגום, וכן מסות על השירה. בכתב העת שלו נתן מקום רב למשוררי דורו, חבריו למשמרת המשוררים, והיה בין אלה שביססו את מעמדם בשירה האמריקאית.
בשנת 1966 היה רוברט בליי בין מייסדי חזית הסופרים נגד מלחמת וייטנאם. וכשזכה בפרס הספר הלאומי - פרס נחשב בארצות הברית, הקדיש את כספי הפרס להתנגדות למלחמה.
ספרו "ג'ון החסון", Iron John, הפך לרב מכר עולמי, ותורגם ללשונות רבות, ביניהן גם לעברית. בספרו זה, וביצירות רבות נוספות משלו, עסק רוברט בליי בעולמו של הגבר האמריקאי בעידן המודרני.
שירים בודדים של רוברט בליי תורגמו לעברית בידי כמה מתרגמים, בין השאר בידי עודד פלד, רפי וייכרט ותלמה דינשטיין, ונדפסו בכתבי עת ספרותיים.
נפטר ב-21 בנובמבר 2021.
שיר לדוגמה משל רוברט בליי

מלים עולות
ספריו בעברית

ג’ון החסון, מסע לעולמו של הגבר בעקבות "הגבר הפראי", תרגום תמי צור, חיפה, 2002.
אנשים כמונו, תרגום משה דור, הוצאת קשב לשירה תל אביב, 2008
רוברט בליי פרסם למעלה משלושים כרכים של שירה ותרגומי שירה, מסות ועוד.
יוסף בודנהיימר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 ביולי 1941 ט"ז בתמוז ה'תש"א קיימברידג', הממלכה המאוחדת
 פטירה:  14 באוגוסט 2024 (בגיל 83) י' באב ה'תשפ"ד ירושלים, ישראל
 ענף מדעי:  אלקטרואופטיקה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מנחה לדוקטורט:  זאב לב 
 פרסים והוקרה:  יקיר ירושלים
 מספר צאצאים:  8 
 הערות:  נשיא ורקטור המרכז האקדמי לב
 
יוסף שלמה בודנהיימר (1941 – 14 באוגוסט 2024) היה פיזיקאי ישראלי, פרופסור לאלקטרואופטיקה, נשיא ורקטור המרכז האקדמי לב.
ביוגרפיה

בודנהיימר נולד ב-1941 בקיימברידג' שבאנגליה, ועלה לישראל עם משפחתו בגיל שמונה. למד בישיבת קול תורה ובישיבת מרכז הרב. שירת בצה"ל בחטיבת הנח"ל. בעצתו של פרופ' זאב לב העדיף להישאר בארץ וללמוד פיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים על פני לימודים בארצות הברית, שם קיבל מספר מלגות לימודים. תחת הנחייתו של לב קיבל בודנהיימר תואר דוקטור בשנת 1971. נושא הדוקטורט היה חקירת פרוצן באמצעות פיזור ראמאן.
ביוגרפיה > מפעלו המדעי

עבודת הפוסט-דוקטורט של בודנהיימר עסקה בתחום סטרומטריית לייזר בקינגס קולג', אוניברסיטת לונדון. מחקרו זה הצליח לגלות שני מעברי פאזה חדשים, ופיתח טכניקה ספקטרומטרית חדשה.
במהלך שבתון בשנת 1978–1979 במעבדות המחקר של קודאק, כחוקר-אורח הלא-אמריקאי הראשון, ביצע עבודה חלוצית בתחום הווידאו-דיסק.
עם ייסוד המרכז האקדמי לב (בשמו דאז – בית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים), הצטרף למחלקה לאלקטרואופטיקה, ומונה לראש המחלקה בשנת 1982. בהמשך קיבל תואר פרופסור מן המניין, ובשנת 1989 התמנה לרקטור המוסד. משנת 1993 עד 2009 כיהן כנשיא המרכז, (הכהונה הארוכה ביותר בתולדות המוסד).
פרופ' בודנהיימר פרסם יותר מ-80 מאמרים בספרות המקצועית, והוא מחזיק ב-11 פטנטים בתחומי האלקטרו-אופטיקה. הוא שימש כיועץ לחברות היי-טק רבות בישראל ובארצות הברית ומכהן כחבר בוועדות מדעיות ולאומיות שונות.
בשנת 2019 זכה בפרס "יקיר ירושלים" על תרומתו למדע בישראל ועל הכשרתם האקדמית והמקצועית של אוכלוסיות מגוונות ושילובם במעגל התעסוקה בישראל.
בודנהיימר הלך לעולמו ב-14 באוגוסט 2024 כשהוא בן 83. הלווייתו התקיימה באותו יום בבית העלמין סנהדריה בירושלים.
ביוגרפיה > פועלו במרכז האקדמי לב

תחת הנהגתו נוסדו קמפוסים ותוכניות נוספות במוסד וביניהם:
קמפוס טל
תוכניות לציבור החרדי המאפשרות השתלבותו בכוח העבודה הישראלי
תוכנית לימודי הנדסה לבני העדה האתיופית.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בודנהיימר היה נשוי לרחל, ולהם שמונה ילדים, הוא התגורר בירושלים.
הערות שוליים

↑  בודנהיימר יוסף, באתר jcc.org.il
↑  דביר עמר, פרופ' יוסף שלמה בונדהיימר, לשעבר נשיא ורקטור המרכז האקדמי לב, הלך לעולמו בגיל 83, באתר ערוץ 7, 15 באוגוסט 2024
↑  המכרז האקדמי לב, ברוך דיין האמת: בצער רב אנו מודיעים על פטירתו של פרופ' שלמה יוסף בודנהיימר ז"ל, באתר פייסבוק, ‏14 באוגוסט 2024
↑  בודנהיימר יוסף, באתר jcc.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258975405171  ISNI: 0000 0004 0268 7950  VIAF: 297775002   WorldCat (עם VIAF): 297775002
שמעון וונדה

| --- | --- |

 לידה:  1 בפברואר 1989 (בן 35)  קריית ים
 לאום:  ישראל ישראלי
 תחום יצירה:  ציורי קיר בחוצות יישובים בישראל
 זרם באמנות:  גרפיטי
 חתימה:  
 he.shimonwanda.com
 
שמעון וונדה (נולד ב-1 בפברואר 1989) הוא אמן פלסטי ישראלי אוטודידקט, צייר גרפיטי וצייר קירות הידוע בשם האמנותי Shimda.
ביוגרפיה

וונדה נולד בשנת 1989 בקריית ים להורים יוצאי אתיופיה. הוא למד בבית ספר יסודי דתי ובתיכון הדתי לוינסון, במגמת אלקטרוניקה. מגיל צעיר החל להתעניין באמנות וללמוד עצמאית.
לאחר התיכון המשיך ללימודי עתודה כהנדסאי אלקטרוניקה באקדמית כנרת, ובשירותו הצבאי עסק בתחום האלקטרוניקה והמחשבים בחיל האוויר.
ציורי הקיר של וונדה מעטרים חללים ציבוריים ברחבי ישראל, בין השאר בחיפה, אשדוד, בקריית אתא, בנשר, בהר חברון, ובעיר הולדתו.
וונדה שואב השראה מההיסטוריה של העלייה האתיופית לישראל, ומושפע עמוקות מחוויותיהם האישיות של הוריו, אשר עלו לישראל בהליכה ברגל דרך סודאן ובהמשך בטיסה במסגרת מבצע של חיל האוויר להעלאת יהודי אתיופיה. אמנותו מתאפיינת בצבעים עזים וצורות מופשטות.
יצירותיו הופיעו בתערוכה "100 זריחות ביממה" ברחבי העיר חיפה.
מתגורר בחיפה ועובד ויוצר בסטודיו פירמידה, המרכז לאמנות עכשווית בואדי סאליב בחיפה.
גלריית תמונות

ציורי קיר
ציורי קיר על חזית האב היזמות לנוער של אשדוד ברובע א'
ציור קיר במגרש משחקים בשכונת רמות יצחק בעיר נשר
ציור קיר במגרש משחקים בשכונת גבעת נשר
ציורים על הרצפה במתחם סקייטבורדינג, בספורטק נשר
ציורים
GLAZE 2022
אסיה – 2022
Secrets – 2020
ללא שם – תל אביב
ללא שם – הצצה לסקצ'בוק
GLAZE 2022
הערות שוליים

↑  בתיה גלעדי, "אנשים מבקשים שאצייר את הבן שלהם שנרצח, זה שובר", באתר רדיו חיפה, ‏14 בדצמבר 2023
↑  יהל פרג', ‏הוקרה / שנה למותו של הנער סלומון טקה: 7 אמנים מציגים יצירות שנוצרו בעקבות מותו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 19 ביוני 2020
1 2  חגית הורנשטיין, מייקל ג'ורדן וקובי בראיינט על מגרש אחד בקרית ים, באתר כלבו – חיפה והצפון, 5 באוקטובר 2023
↑  האמן שמגשים חלומות של אחרים, באתר עיריית חיפה, ‏23 בדצמבר 2021
↑  חגית הורנשטיין, מי הכריז מלחמה על אמני הגרפיטי של חיפה?, באתר כלבו – חיפה והקריות, ‏2023-12-17
↑  חגית הורנשטיין, ציור הקיר החדש על חזית בית הספר רוגוזין א', באתר כלבו – חיפה והצפון, 5 במרץ 2024
↑  "אין כמותו באזור, לא בגודל ולא בהיצע המתקנים": נחנך פארק הספורטק בנשר, באתר חדשות חיפה והקריות, ‏10 ביולי 2023
↑  מסי ובראיינט בהר חברון: פרויקט המגרשים המיוחד, באתר ONE‏, 16 בינואר 2024
1 2  "קיבלתי את המתנה הזו –להיות אתיופי" • 100 יצירות אומנות על לוח מודעות ברחובות חיפה • מ-11/3/21, באתר חי פֹּה – תאגיד החדשות של חיפה והסביבה, ‏11 במרץ 2021
↑  Charles Moore, Dignity and Mobility: Introducing Israel’s Visionary Ethiopian Jewish Artists, Juxtapoz Magazine, ‏20 ביולי 2022 (באנגלית בריטית)
מנגינה (שיר)

"מנגינה" הוא סינגל שהקליטה הזמרת הישראלית עדן בן זקן, מתוך אלבום הבכורה שלה, מלכת השושנים. השיר יצא לאור ב-11 בינואר 2015, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום, וכסינגל הבכורה שלה.
השיר הגיע למקום האחד-עשר במצעד של רדיו אמצע הדרך, והשישי במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי דנה לפידות וחנה לפידות והופק על ידי תמיר צור. השיר הוא מעין בלדה ים-תיכונית. שיר זה נחשב כסינגל הבכורה של בן זקן, אך לפניו השתתפה בלהיט "מקסיקאנה", שהוציאה ביחד עם אתניX.
רמיקס

לשיר יצא רמיקס רשמי שיצר מורן קירב. הרמיקס עלה לערוץ היוטיוב של עדן בן זקן ב-3 במרץ 2015, וזכה להצלחה נאה, כאשר מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-330 אלף צפיות בסך הכל (נכון למאי 2019).
הרמיקס אף הועלה לרשתות הזרמת המדיה בסמוך לצאתו.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של בן זקן ב-14 בפברואר 2015. בתחילת הקליפ ניתן לראות אוזניות כרוכות על צווארה של בן זקן, תוך שהיא מחזיקה טלפון חכם אליו הן מחוברות. לאורכו של הקליפ ניתן לראותה לבושה בבגדים שחורים ועשן מסביבה.
נכון לאוגוסט 2021 מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-15 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 6 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט TV | 6 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 11 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 32 |  |
|  ישראל | מאקו ותחנות הרדיו האזוריות | 13 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | וואלה! NEWS | 53 |  |
הערות שוליים

↑  עדן בן זקן - מנגינה, באתר רדיו קליל לים התיכון, ‏11 בינואר 2015
↑  רדיו 90FM - ארכיון המצעדים, באתר www.90fm.co.il (ארכיון)
↑  Media Forest, mediaforest.biz, ‏ינואר 2015 (ארכיון)
1 2  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי, עדן בן זקן - מנגינה - הקליפ הרשמי!, נבדק ב-2018-12-11
↑  אתניקס ועדן בן זקן - מקסיקאנה, באתר יוטיוב, ‏28 במאי 2014
1 2 3  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי, עדן בן זקן - מנגינה - הרמיקס הרשמי - מורן קריב, נבדק ב-2018-12-11
↑  מנגינה (Remix) by Eden Ben Zaken (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2018-12-11
↑  מנגינה (רמיקס) (באנגלית), נבדק ב-2018-12-11
1 2  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי, עדן בן זקן - מנגינה - הקליפ הרשמי!, נבדק ב-2018-12-11
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏18–24 בינואר 2015
↑  השירים הכי מושמעים - ישראלי - 2015 באתר מדיה פורסט
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) • תדע שאני פה |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" • "אדם אדם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godmother" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" • "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
אברהם דרושקוביץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 תקופת הפעילות:  ?–1941 
 פטירה:  1941 
 
הרב אברהם דרושקויץ (גם דרושקאוויץ, ? - אב תש"א, אוגוסט 1941), מחניכי תנועת המוסר ותלמיד רבי שמחה זיסל, "הסבא מקלם". היה רב העיר שאט (Šėta) בליטא והמשגיח האחרון בישיבת וולוז'ין. שימש גם כמשגיח בישיבת נובהרדוק בהומל. מחבר הספר "שערי הוראה" ועורך "חידושי וביאורי רבינו הגר"א על הש"ס". נספה בשואה.
ביוגרפיה

אברהם נולד לר' שרגא פייבל מרגלית גורדון שכיהן כרב בקהילת סלובודקה. על מנת להתחמק מגיוס לצבא שינה אברהם את שם משפחתו לדרושקוביץ.
אברהם למד בישיבת סלובודקה, שבה התקרב לדמותו של ה"סבא מקלם". אחר כך עבר לישיבת וולוז'ין, והיה תלמידו של הרב רפאל שפירא. למד גם בכולל קובנה המפורסם, שהצטיין ברמתו הלימודית הגבוהה ובהנהגותיו המיוחדות על פי תנועת המוסר, ונסמך לרבנות על ידי רבי יצחק אלחנן ספקטור.
לאחר נישואיו עם הניה לאה, בתו של אחד מחשובי העיר שאט בליטא, התקבל כרב המקום. הוא יסד בשאט ישיבה שהתקיימה עד תום כהונתו כרב העיר.
בה'תרס"ד הוזמן על ידי הרב רפאל שפירא לכהן כמשגיח בישיבת וולוז'ין, תפקיד שמילא עד שנת תרע"ד. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, כשהחזית התקרבה לוולוז'ין, סייע לתלמידיו להימלט בדרכים שונות ולאחר מכן נמלט עם משפחתו להומל. באותה עת שהתה במקום ישיבת נובהרדוק והוא התמנה למשגיח בה. בשנת ה'תרע"ח הצליח להימלט לליטא, שם דחה הצעות למשרות שונות והעדיף ללמוד תורה באופן אישי ולהתפרנס ממסחר.
חודשים ספורים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה ביקר בגייטסהד שבאנגליה אצל בתו וחתנו, והוסדרו להם אשרות כניסה לארץ ישראל. הם חזרו לליטא, ועקב המלחמה לא יכלו לצאת.
נספה בשואה בגטו סלבודקה.
בישיבת וולוז'ין

הרב דרושקוביץ מונה כמשגיח בוולוז'ין בשנים תרס"ד-תרע"ד, בתקופת כהונתו של הרב רפאל שפירא כראש הישיבה. מינויו נחשב כצעד נועז שנועד לשנות את אופי הישיבה. הרב דרושקוביץ, חניך ישיבות המוסר, ניסה להנהיג בישיבה סדרים חדשים ועמידה בזמנים, בניגוד לחופש היחסי שנהג בישיבה בטרם הגעתו. כמו כן קבע פרק זמן בכל יום ללימוד ספרי מוסר, כמקובל בישיבות המוסר, דבר שלא היה מעולם בישיבת וולוז'ין. בקרב התלמידים הייתה התנגדות עזה לחידושים אלה, עד כדי שביתה בת שלושה חודשים, ובסופו של דבר ניסיונותיו של הרב דרושקוביץ להנחיל את דפוסי ישיבות המוסר נכשלו
ספריו

"שערי הוראה", קובנה תרצ"ג. זהו מפתח לענייני יורה דעה על השולחן ערוך ונושאי כליו: ט"ז, ש"ך, פמ"ג, באר היטב ופתחי תשובה, וכן על החכמת אדם. המפתח מסודר לפי סדר הא-ב, וכל ערך כולל שורה או שתיים ובהן ניסוח תמציתי של השאלה הנדונה והפניה למקור המדויק. המחבר מציין בהקדמתו שכתב את ספרו כשלושים שנה לפני כן, בעת שכיהן ברבנות שאט.
בסוף הספר נוספו מאה שאלות מחודדות על היתכנות מצבים הלכתיים מוזרים ותשובתן בצדן, כגון: כיצד ייתכן ששני תינוקות בריאים נולדו בזה אחר זה והשני ימול לפני הראשון? התשובה: כשהראשון נולד בכניסת שבת בין השמשות והשני בעיצומו של יום השבת.
במדור נוסף נכללו כמה חידושים של המחבר וכן התכתבות מסועפת עם הרב חיים ברלין בהלכות מקוואות.
חידושי וביאורי רבינו הגר"א על מסכת ברכות ומסכת שבת, קיידאן ת"ש. זהו ליקוט של חידושי הגר"א על סדר הש"ס, בצירוף עריכה קלה להבהרת הקשר הדברים. הליקוט מתבסס על ביאור הגר"א לשולחן ערוך, 'שנות אליהו' על המשנה, אליהו רבה, אמרי נועם, ועוד. המחבר מציין בהקדמתו שזוהי עבודה חלוצית, "לרוות צמאונם של הלומדים אשר עברו זה כמאה שנה שיצאו לאור ספריו הקדושים [של הגר"א] ולא נתעורר גם מהגדולים על זה להעתיק חידושיו וביאוריו על כל מסכת ומסכת מהש"ס".
דברי הערכה על עריכתו של המחבר כתב הרב שלמה יוסף זוין ב"סופרים וספרים" ח"ב עמ' 93 - 99.
המחבר ערך גם את חידושי הגר"א על מסכתות נוספות ולא הספיק להדפיסן. כתביו נחשבו כאבודים אולם הגיעו לספריה הלאומית בירושלים, ומהם ערך חתנו, הרב אברהם זלצר, כרכים נוספים על סדר מועד (תשל"א) וסדר נזיקין (תשל"ד). בהקדמת חתנו מצוין שמתוכננת הדפסה גם על שאר חלקי הש"ס. במהדורה זו הוסיף חתנו קטעים מספרים נוספים של הגר"א שלא היו לעיני הרב דרושקוביץ.
התכתב עם חכמי דורו, רבי חיים ברלין (ראה לעיל), רבי חיים חזקיהו מדיני בעל "שדי חמד", והרב יששכר שלמה טייכטל, בעל שו"ת משנה שכיר.
משפחתו

נישא להניה לאה, נולדו לו כמה ילדים:
בנו, ר' יחיאל, נספה בשאה בגטו סלובודקה עם משפחתו.
בנו, ר' חיים שרגא נספה בשואה בגיל 31 עם בני משפחתו.
בתו יוכבד אף היא נספתה עם בני משפחתה בגטו סלובודקה.
חיה רחל, נישאה לרב נפתלי הכהן שקוביצקי, רבה של גייטסהד.
שרה שבע, נישאה בארצות הברית לבוגר ישיבת מיר מגולי שאנגחאי, הרב אברהם אבא זלצר, רב בפטרסון ובירושלים, שכאמור הוציא לאור את כתבי חותנו.
לקריאה נוספת

"קוים קצרים לדמותו של המחבר", מאת נכדו הרב יצחק גרינברג, בהקדמה לחידושי וביאורי הגר"א על סדר מועד, ירושלים תשל"א.
הערות שוליים

↑  ראו תולדות מיכאל.
↑  פולמוס המוסר, הרב דב כץ, עמ' 278 - 279). תורה לשמה במשנת ר"ח מוולוז'ין, נחום לאם, עמ' 207.
↑  מערכת חמץ ומצה סי' ט, עמ' 2316: "ידידי הרב אברהם דרושקאוויץ מעיר שאט כתב לי...".
↑  חלק ב סימן פא.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007409093605171  VIAF: 11154327904326850730   WorldCat (עם VIAF): 11154327904326850730 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אברהם דרושקוביץ".
יהודה בן-צור

| --- | --- |
סא"ל יהודה בן-צור, 1973
סא"ל יהודה בן-צור, 1973
 לידה:  16 בדצמבר 1925 המנדט הבריטי תל אביב, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  27 ביוני 2022 (בגיל 96) ישראל קיסריה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   פלמ"ח  צבא הגנה לישראל חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 תקופת הפעילות:  1943–1970 (כ־27 שנים)
 דרגה:   סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד אוניות מעפילים  מפקד הנחתת "אח"י רמת רחל"  מפקד שייטת הנחיתה במלחמת סיני  מפקד בסיס אילת  מפקד המשחתת "אח"י חיפה"  מפקד בסיס הדרכה חיל הים  מפקד המשחתת "אח"י אילת"  מפקד פו"ם זרוע הים
 פעולות ומבצעים
    מלחמת העצמאות    מלחמת סיני     מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 
יהודה בן-צור (16 בדצמבר 1925 – 27 ביוני 2022) היה קצין בחיל הים.
שירת לפני קום המדינה בפלמ"ח, בפלי"ם ובמוסד לעלייה ב'. לאחר סיום מבצעי ההעפלה הצטרף לגדוד 9 של חטיבת הנגב, ונלחם בקרבות מלחמת העצמאות מכיבוש באר שבע עד הנפת דגל הדיו באילת. לאחר המלחמה חזר לחיל הים ומילא שורה של תפקידים, ובהם פיקוד על כלי שיט, פיקוד על שייטת הנחתות ועל בסיס הדרכה. כאזרח עבד במנועי בית שמש, ברשות שמורות הטבע ובבנק ישראל. הוא שימר את מורשת הפלי"ם וההעפלה באמצעות אתר הפלי"ם וההעפלה, בהתנדבות.
ילדות

יהודה בן-צור (בורשטיין) נולד בתל אביב בחנוכה 1925. הוריו, ילידי פולין, עלו בנפרד ארצה בתחילת 1920 והתחתנו בתל אביב.
משפחתו התגוררה בגבול תל אביב-יפו. אביו הספיק להעלות רבים מבני המשפחות ארצה אך כמה מהם, שבחרו להישאר בפולין, נספו. ב-1942, עם התקרבות קורפוס אפריקה למצרים, שקל בן-צור להצטרף לצבא הבריטי, אך לאחר שהגרמנים נהדפו, הצטרף ב-1943 לפלמ"ח.