הסיפור שאינו נגמר
עלילה > חלק ב': הסיפור הפנימי

הסיפור הפנימי בספר מתאר את מסעו של אַטרֶיו, בן שבט "ירוקי העור", להציל את פנטזיה מפני החידלון, או הלא כלום, המשתלט עליה ומפורר אותה. מצבה של פנטזיה קשור באופן הדוק לשלומה של הקיסרית הילדית החולה אנושות, אולם איש אינו מבין על בוריו את טיב הקשר ואיש אינו יודע כיצד להבריא את הקיסרית ולהציל את פנטזיה. אטריו מקבל מהקיסרית קמיע בשם אורין שנראה כמו זוג נחשים אוחזים האחד בזנבו של השני (שילוב של שני אורובורוסים). התאו, שאטריו בן ה-10 היה אמור לצוד כמבחן לבגרותו אך לא הספיק משום שנקרא לחוש אל ארמון הקיסרית, מייעץ לו בחלום ללכת ליצור החי הזקן ביותר בפנטזיה - מורלה הישישה המופלגת המתגוררת באמצע ביצות העצב, שם הוא מאבד את סוסו האהוב. בביצות העצב מגלה לו מורלה, כי סיבת המחלה של הקיסרית היא הצורך הדחוף שלה בשם חדש, אולם היא אינה יודעת מי יכול לתת לה שם. היא ממליצה לו ללכת אל אויולאלה, באורקל הדרומי, אולם האורקל רחוק יותר משיכול אדם להגיע אפילו בעשרת אלפים ימי מסע. 

מביצות העצב מגיע אטריו בטעות אל ההרים המתים, שם מחכה מפלצת בשם איגראמול, הנמצאת במהלך ציד קורבנה, דרקון מזל בשם פוכור, היא נמנעת מלפגוע באטריו הודות לאורין שהוא נושא ומגלה לו, בתמורה להבטחה לא לגלות לאיש, את סודה - הרעל של איגראמול ממית תוך שעה, אבל הוא מאפשר לנושא אותו לעבור בן-רגע לכל מקום בארץ פנטזיה. אטריו מסכים להיעקץ על ידה והוא עובר לאורקל הדרומי, שם הוא זוכה לטיפול מציל חיים מידי שני ננסים (אנגיווק ורעייתו אורגל) ומגלה שגם פוכור, דרקון המזל, הצליח להימלט מאיגראמול כי שמע אותה מגלה לאטריו את הסוד.

הננסים מטפלים בו עד הבראתו ואז מספרים לו, כי אויולאלה נמצאת מאחורי שלושה שערים מכושפים הנמצאים ליד ביתם.
השער הראשון - שער החידות הגדול, בשני קצוות השער יושבים שני ספינקסים הנותנים לאנשים מסוימים לעבור ולאחרים לא. איש אינו יודע איך הם מחליטים את מי להעביר ואת מי להמית בכוח מבטם המשותף.
השער השני - שער המראה הקסומה, בה רואה אדם את האני הפנימי האמיתי שלו.
השער השלישי - שער אין-מפתח, את השער הזה ניתן לעבור רק אם אין חושבים על הצורך, או הרצון, בכך.
אטריו עובר את שלושת השערים (בשער השני הוא רואה את בסטיאן, דבר שתהיה לו חשיבות בהמשך העלילה) ומגיע לאויולאלה. זו האחרונה מגלה לו כי היחיד שיכול לתת שם לקיסרית הוא בן אנוש מחוץ לגבולות פנטזיה. בדיוק כשאטריו עוזב את אויולאלה מגיע לשם החידלון ומכלה אותה ואת שלושת השערים המובילים אליה. 

אטריו עולה על גב פוכור ופונה לארץ האספסוף, שם נמצאים ארבעת ענקי הרוחות, המספרים לו שלפנטזיה אין גבולות, ולכן אין שום אפשרות לצאת אל מחוץ להם. במהלך הוויכוח בין ענקי השמים אטריו נופל מעל גבו של פוכור, טובע בים ומאבד את האורין. בנות הים מצילות אותו והוא מוצא את עצמו בודד על חוף שומם, ללא פוכור וללא אורין, שהדריכו עד אז בדרכו. בשיטוטים ללא מטרה הוא מגיע לעיר בשם "עיר השדים" ומגלה, כי החידלון כבר אוחז כמעט בכל ארץ פנטזיה, וכל תושבי עיר השדים נסחפים לקפוץ אליו בעל כורחם. השריד האחרון שהוא מוצא בעיר הוא איש זאב כבול בשם גמורק, המספר לו מה קורה ליצורי פנטזיה שהחידלון אחז בהם - הם הופכים לשקרים בעולם האמיתי, שיוצרים עוד חידלון בפנטזיה, שיוצר עוד שקרים בעולם האמיתי, וחוזר חלילה, עד שפנטזיה תושמד והעולם האמיתי יהפוך לעולם מלא שקרים. גמורק מספר לו גם כי נשלח על מנת להרוג את "שליחה של הקיסרית הילדית" ואטריו חושף בפניו כי הוא השליח. רגע לפני מותו מנסה גמורק למלא את שליחותו ומלתעותיו סוגרות על רגלו של אטריו, שנותר לבדו. בזכות אחיזת השיניים הוא ניצל ממשיכתו העזה של החידלון, עד שפוכור, מצויד באורין שהצליח למצוא בחיפושיו הנואשים אחר אטריו, משחרר אותו במגע הקמיע משיני הזאב, חוטף אותו ברגע האחרון ממלתעות החידלון ומחזיר אותו אל מגדל השן, ארמונה של הקיסרית הילדית.

אטריו פוגש את הקיסרית הילדית המספרת לו, כי הילד שראה במראה - הוא המושיע, וכי הוא, אטריו, הביאו עמו במסעיו בבלי דעת. הם מחכים ביחד שהמושיע (בסטיאן, שכבר מתחיל להרהר בשלב זה באפשרות, שמדובר בו) יתן שם לקיסרית, אולם זה האחרון מכזיב. פנטזיה עומדת להיעלם בחידלון, וכצעד נואש אחרון מרדימה הקיסרית הילדית את אטריו ויוצאת בעצמה למסע אל היחיד שיוכל להביא את המושיע - הזקן מן ההר הנודד - זקן הכותב את כל קורות פנטזיה. היא מבקשת ממנו לקרוא את כל סיפור פנטזיה, דבר המוביל לאחת משתי אפשרויות - רקורסיה אין סופית או שהמושיע יבוא וישבור את מעגל הקסמים. להפתעת בסטיאן, הסיפור מתחיל בגנבת הספר על ידי בסטיאן, ורק לאחר מכן מגיע להרפתקאותיו של אטריו.

בסטיאן מבין לבסוף, כי הוא המושיע הנכסף, אך חושש לנסות, שמא יתברר שטעות בידו ויהיה צפוי ללעג ולקלס כשיתייצב מול הקיסרית ואטריו. רק לאחר שהזקן חוזר על הסיפור כמה וכמה פעמים, נשבר בסטיאן וקורא לקיסרית הילדית בשם החדש שהמציא - בת ירח.
חלק זה של הסיפור מודפס בספר בצבע ירוק (כתב רגיל בגרסת הכריכה הרכה באנגלית).