stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בייבי בוס
הפקה

ב-12 ביוני 2014 הודיעו אולפני ההנפשה של דרימוורקס על כוונתם לשחרר את הסרט לאקרנים ב-18 במרץ 2016. טום מקגראת' הוכרז כמי שיביים את הסרט.
ב-30 בספטמבר 2014 הצטרפו לסרט אלק בולדווין וקווין ספייסי. בולדווין יועד לתפקיד התינוק וספייסי לתפקיד הנבל המרכזי (בהמשך הוחלף על ידי סטיב בושמי). רמזי נייטו ודניס קסקינו הוכרזו כמפיקים בהתבסס על תסריט של מייקל מקולרס.
ב-11 בדצמבר 2014 הודיעו האולפנים שהפצת הסרט נדחתה ובמקומו יופץ במועד המיועד הסרט "קונג פו פנדה 3". באותו שלב טרם נקבע מועד יציאה חלופית לסרט.
ב-22 בינואר 2015 הוחלט על תאריך הפצה חדש, 13 בינואר 2017. ובספטמבר 2015 נדחתה הפצת הסרט ל-10 במרץ 2017, במקום סרט שיתבסס על סדרת ספרי "קפטן תחתונים".
בחודש יוני 2015 נדחתה הפצת הסרט פעם נוספת, הפעם ל-31 במרץ 2017.
הטריילר הרשמי הראשון יצא לאקרנים ב-15 באוקטובר 2016 במסגרת ההפצה הבינלאומית של הסרט "טרולים", ומספר ימים לאחר מכן שוחרר הטריילר לרשת האינטרנט.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Kit, Borys (30 בספטמבר 2014). "Alec Baldwin and Kevin Spacey to Voice Star in DreamWorks Animation's 'Boss Baby'". hollywoodreporter.com. נבדק ב-15 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  McClintock, Pamela (18 בספטמבר 2015). "Hugh Jackman's 'Greatest Showman on Earth' Pushed a Year to Christmas 2017". The Hollywood Reporter. נבדק ב-19 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Kit, Borys (13 ביוני 2016). "Jimmy Kimmel, Lisa Kudrow, Patton Oswalt Join Voicecast of 'Boss Baby' (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-16 ביוני 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hopewell, John; Mayorga, Emilio (16 ביוני 2016). "Annecy: Tom McGrath Unveils Alec Baldwin-Starrer 'Boss Baby'". Variety. נבדק ב-18 ביוני 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Alexander, Bryan (17 באוקטובר 2016). "Sneak peek: Alec Baldwin is 'The Boss Baby'". USA Today. נבדק ב-17 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Dates Set for Madagascar 4, The Croods 2, Puss in Boots 2, Captain Underpants, and Hitman". comingsoon.net. 12 ביוני 2014. נבדק ב-15 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'Kung Fu Panda 3' Moves Out of 2015 to Avoid 'Star Wars'". The Hollywood Reporter. 11 בדצמבר 2014. נבדק ב-11 בדצמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "DreamWorks Animation Cutting 500 Jobs; Dawn Taubin and Mark Zoradi Exiting". Variety. נבדק ב-22 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Release Schedule - New Dates & Changes". Box Office Mojo. אורכב מהמקור ב-20 ביוני 2016. נבדק ב-20 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: unfit URL (link)
↑  THE BOSS BABY | Official HD Trailer #1 On the 20th Century Fox Film Channel on YouTube
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 0e184ccb-b6b3-4120-8dbf-6a8a46861da7 
אלק בולדווין מקדם את הסרט במהלך כנס קומיק-קון 2016 בסן דייגו
במאי הסרט, טום מקגראת', מקדם את הסרט במהלך כנס קומיק-קון הבינלאומי 2016 בסן דייגו
בריאן בורו

פסל ראש של בורו מאת הפסל אדוארד סמית' בשער הכניסה לכנסייה המלכותית בטירת דבלין
בריאן בורו (באנגלית: Brian Boru;‏ 940 - 23 באפריל 1014) היה מלך אירלנד, המלך האירי היחיד שמלך על האי כולו.
חייו

בריאן נולד בסביבות שנת 941 ליד קילאלו (במחוז קלייר כיום), והיה הצעיר משני בניו של מלך מנסטר. אירלנד הייתה מפוצלת אז לממלכות רבות, ללא שלטון מרכזי, ונתונה להתקפותיהם של הוויקינגים אשר פשטו לאורך הנהרות, כשהם שודדים ומחריבים את כל העומד בדרכם, ומייסדים ממלכות עצמאיות משלהם.
אחיו של בריאן היה למלך מנסטר עם מות האב, ובריאן התנגד לו תקופה קצרה, אך לאחר מכן הצליחו השניים לשתף פעולה כנגד מלכה הוויקינגי של לימריק, וזכו להישגים צבאיים. לאחר הישגים ראשוניים אלו נרצח האח, מאהון, על ידי בוגדים, ובריאן ירש את מקומו. לאחר שהרג את המלך הוויקינגי איוור מלימריק בדו-קרב, הצליח בריאן לייצב את ממלכתו ולשלוט באזורים נרחבים בדרום אירלנד. בה בעת עלה מלך גדול באזור הצפון, מלאכי השני, ממשפחת או'ניל. בשנת 1002, לאחר שמלאכי ראה כי אינו יכול להתמודד עם כוחו של בריאן, הכריז בגבעה הקדושה טארה, בה הוכרזו מלכי או'ניל מאז ומעולם, על בריאן כ"מלך עליון של אירלנד". פירוש הדבר היה כי שאר מלכי אירלנד היו חייבים לתת לו את בניהם כבני ערובה, ולהעלות לו מנחות ומיסים. המילה "בורו" שהיא שמו של בריאן, פירושה מנחה.
בריאן עמל קשה כדי לרפא את פצעי המלחמות הוויקינגיות, הוא בנה מחדש את המנזרים, שהיו המרכז התרבותי והחברתי בתקופה זו, וניסה לפעול ליצירת שלטון מרכזי.
בשנת 1013 הרימו מלכי לנסטר, בשיתוף מלכים ויקינגים, את נס המרד במלכותו של בריאן. בקרב קלונטרף, ב-23 באפריל 1014 הובסו המלכים הוויקינגים, אך בריאן מת בקרב.
צאצאיו של בריאן נקראים "או'בריאן", והם שכתבו במאה ה-12 את ספר "מלחמות האירים בזרים" המהלל את בריאן כמלך הגדול ביותר שקם באירלנד אי פעם. הדעה המקובלת, אשר הופצה על ידי הספר, היא כי אמנם בריאן הוא ששחרר את אירלנד מן הכיבוש הוויקינגי, אך עם מותו אבד לאירלנד הסיכוי להיות תחת שלטון מרכזי, והיא נותרה בבחינת קובץ של מלכויות מפוצלות המתחרות זו בזו.
בית לכל ילד

בית לכל ילד היא עמותה ישראלית שנוסדה ב-1975 ומפעילה פנימיות לילדים בסיכון. יושב ראש הוועד המנהל הוא גיא צור. המנהלת הכללית היא יעל שטרן גורדון.
בשנת 2019 הועסקה בעמותה כ-231 איש, ותקציבה היה כ-27 מיליון ש"ח וחצי. משרדי העמותה ממוקמים באזור התעשייה תלפיות שבירושלים. בשנת 2010 עברה העמותה מוזגה עם עמותת "תקומת אריה".
העמותה מפעילה מספר מסגרות, ובהן:
מרכז שוסטרמן – מרכז חירום לילדים בסיכון הממוקם בירושלים, ונוסד ב-1992.
שלושה בתי מעבר לילדים בגיל הרך לפני השמתם במסגרת קבועה: "שרמן" (גילאי 2–7), "שרי" (גילאי 1–6) ו"רעים" (גילאי 3–10)
תוכניות שיקום בקהילה
הערות שוליים

↑  בית לכל ילד בישראל | גיידסטאר - אתר העמותות של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il
בריאן אקטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בפברואר 1972 (בן 52) מישיגן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת סטנפורד  אוניברסיטת מרכז פלורידה  בית הספר להנדסה ומדע שימושי של אוניברסיטת פנסילבניה  תיכון לייק האוול 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 מעסיק:  Yahoo!, WhatsApp LLC 
 
בריאן אקטון (באנגלית: Brian Acton; נולד ב-17 בפברואר 1972) הוא מיליארדר, מתכנת ויזם אינטרנט אמריקאי. הוא מייסד שותף (יחד עם יאן קום) של אפליקציית וואטסאפ, אפליקציית תקשורת למכשירי סמארטפון שנרכשה על ידי פייסבוק בפברואר 2014 עבור 19 מיליארד דולר. בעברו עבד עבור חברת Yahoo!. בשנת 2018 הוא התמנה ליושב ראש של Signal production המפתחת תוכנת "סיגנל".
ביוגרפיה

אקטון, יליד מישיגן, גדל במרכז פלורידה ושם סיים את לימודיו התיכוניים. אקטון קיבל מלגה מלאה ללימודים באוניברסיטת פנסילבניה, אך עזב לאחר שנה ועבר לאוניברסיטת סטנפורד, שם סיים תואר במדעי המחשב בשנת 1994. עבד בחברות תוכנה גדולות דוגמת אפל ואדובי מערכות. בשנת 1996 נהפך לעובד ה-44 של חברת יאהו.
בשנת 1998 יאן קום התקבל לעבודה בחברת יאהו. זמן קצר לאחר מכן פגש את אקטון בעת שעבד עבור ארנסט אנד יאנג כבודק פרצות אבטחה. במשך תשע השנים הבאות הצמד עבד יחד ביאהו. אקטון השקיע ואיבד מיליונים בבועת הדוט קום שהתפוצצה בשנת 2000. בספטמבר 2007 קום ואטקון לקחו חופשה של שנה מיאהו, טיילו בדרום אמריקה והחלו לשחקי משחקי אולטימייט. שניהם ניסו להתקבל לחברת פייסבוק, אך נכשלו במבדקים. בינואר 2009 קום רכש מכשיר אייפון והבין שה-App Store שהייתה אז רק בת 7 חודשים תצמח ותייצר שוק לאפליקציות רבות לסמארטפונים. הוא נפגש עם חברו, אלכס פישמן, והחל לדבר איתו על פיתוח אפליקציה. כמעט מיידית הוא קבע ששם האפליקציה יהיה Whatsapp מפני שהוא מזכיר את הצירוף What's up ("מה נשמע" באנגלית), ושבוע לאחר מכן, ב-24 בפברואר 2009, ייסד את חברת Whatsapp.
בשנת 2014 אקטון וקום הסכימו למכור את אפליקציית Whatsapp לפייסבוק תמורת הון נזיל ומניות בשווי של 19 מיליארד דולר אמריקאי. מגזין "פורבס" העריך שחלקו של אקטון בעסקה עמד על כ-20 אחוזים ועל כן הונו נאמד ב-3.8 מיליארד דולר לאחר העסקה. לפי ציוץ של אקטון בטוויטר הוא נדחה מלהתקבל לעבודה הן בפייסבוק והן בטוויטר בשנת 2009.
ג'ון ג. אבילדסן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בדצמבר 1935 אואק פארק, ארצות הברית 
 פטירה:  16 ביוני 2017 (בגיל 81) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם במה:  Danny Mulroon 
 שם לידה:  John Guilbert Avildsen 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1968 
 עיסוק:  במאי קולנוע
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק  בית ספר הוטצ'קיס  Indian Mountain School 
 בן או בת זוג:  Tracy Brooks Swope (1987–2003) 
 צאצאים:  ג'ונתן אבילדסן 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (1977)  פרס גילדת הבמאים האמריקנית 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ג'ון גילברט אבילדסן (באנגלית: John Guilbert Avildsen;‏ 21 בדצמבר 1935 – 16 ביוני 2017) היה במאי קולנוע אמריקאי. זכה בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר לשנת 1976 על בימוי הסרט "רוקי".
ביוגרפיה

אבילדסן נולד באואק פארק, פרבר של העיר שיקגו, במדינת אילינוי, בנם של איבי וצ'ארלס ג'ון אבילדסן. החל לעבוד בתור עוזר הפקה בסרטים של ארתור פן ושל אוטו פרמינגר. את סרטו הראשון, "ג'ו", ביים בשנת 1970. הסרט, בכיכובם של פיטר בויל וסוזן סרנדון, זכה לביקורות אוהדות ולמועמדות אוסקר אחת. לאחר מכן ביים את הדרמה "להציל את הנמר" בכיכובו של ג'ק למון.
רוקי

בשנת 1976 יצר אבילדסן את קלאסיקת האיגרוף "רוקי"; התסריט לסרט נכתב על ידי השחקן בתפקיד הראשי, סילבסטר סטאלון שגילם את תפקידו של "הסייח האיטלקי" רוקי בלבואה, מתאגרף חצי מקצועני הגר בדירתו המעופשת בפילדלפיה. יום אחד מקבל רוקי את ההזדמנות עליה חלם, קרב על אליפות העולם במשקל כבד מול אלוף העולם הבלתי מעורער אפולו קריד.
רוקי נעזר בחברו לעבודה פולי (בארט יאנג) אשר מכיר לו את אחותו הביישנית אדריאן (טליה שייר) שמרבה לתמוך ברוקי לאורך הסרט. לשם אימוניו לקראת הקרב הגורלי מתאמן רוקי אצל מיקי (ברג'ס מרדית'), מאמן קשיש קפדן וקשוח שמאמין שרוקי יכול לעשות את הבלתי יאומן ולזכות בתואר העולמי.
דרמת הספורט הפכה עם השנים לקאלט עולמי, עלויות ההפקה לסרט עמדו על מעט יותר ממיליון דולרים והרווח בקופות ברחבי העולם היה לא פחות מ-225 מיליון דולר. הסרט עצמו זכה בשלושה פרסי אוסקר בקטגוריות: הסרט, העריכה ופרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר בו זכה אבילדסן תוך כדי ניצחון על אינגמר ברגמן, סידני לומט ועל לינה ורטמילר. על בימוי הסרט היה אבילדסן מועמד לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א.
אבילדסן ביים גם את החלק החמישי בסדרה בו רוקי כבר פורש מאיגרוף ומתחיל לאמן מתאגרף צעיר ומבטיח בשם טומי גאן.
המשך הקריירה

לאחר הצלחתו המטאורית עם "רוקי", ביים את המותחן הספרותי "הנוסחא" בו הופיעו ג'ורג' סקוט, מרלון ברנדו וג'ון גילגוד.
בשנת 1984 ביים את הדרמה המשפחתית "קראטה קיד", עלילת הסרט אשר הפך גם הוא לקאלט עוסקת בראלף מאצ'יו הצעיר המגיע לבית הספר במקום מגוריו החדש בקליפורניה, ונאלץ להתמודד עם בריונים המתנכלים לו. סדרת אימונים אצל מומחה יפני לקרטה בשם מיאגי (נוריוקי מוריטה), מובילה אותו גם לנצח את הבריון וגם לזכות בנערה. הלהיט הוביל את אבילדסן לביים עוד שני סרטי המשך. סרטיו האחרונים של אבילדסן היו סרט הפעולה "שועל המדבר" בכיכובו של ז'אן-קלוד ואן דאם שנחל כישלון מוחלט ו"כוחו של אחד", דרמה על רקע השינויים ההיסטוריים בדרום אפריקה וחיסול האפרטהייד.
פילמוגרפיה חלקית

ג'ו (1970)
להציל את הנמר (1973)
רוקי (1976)
הנוסחא (1980)
שכנים (1984)
לילה בגן עדן (1983)
קראטה קיד (1984)
קראטה קיד 2 (1986)
שנה חדשה טובה (1987)
למשמורת (1988)
קראטה קיד 3 (1989)
רוקי 5 (1990)
כוחו של אחד (1992)
8 שניות (1994)
שועל המדבר (1999)
בירור יהדות

בירור יהדות או הוכחת יהדות הוא תהליך משפטי-הלכתי אותו אמור לעבור אדם הרוצה להתחתן כיהודי במדינת ישראל, אם הוריו התחתנו או נולדו מחוץ למדינה, או אם הוא עצמו לא נולד בה.
רקע

לפי חוקי מדינת ישראל, נישואים בישראל מבוצעים על ידי איש דת שהוסמך לבצע אותם על ידי העדה הדתית בישראל אליה משתייכים בני הזוג. כאשר שני יהודים מבקשים להתחתן הדבר נעשה בסמכות הרבנות הראשית לישראל באמצעות הרבנות המקומית והמועצה הדתית. לפני הנישואין עצמם נדרשים בני הזוג להוכיח את יהדותם ואת היותם פנויים. כאשר שני בני הזוג ילידי ישראל, ההליך פשוט בדרך כלל, משום שכשרות בני הזוג לנישואין ויהדותם מתבררת מתוך תיק הנישואין של הוריהם שנישאו מכבר כדין ברבנות.
אך במקביל לפי חוקי מדינת ישראל, גם קרובי משפחה של יהודים שאינם יהודים על-פי ההלכה רשאים לעלות לישראל. כאשר אחד מבני הזוג או שניהם ילידי חו"ל נדרש תהליך הוכחת יהדות, שלעיתים עשוי להיות סבוך, במיוחד בקרב העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 או עולי ארצות הברית שגם כשהם יהודים מתקשים להמציא תעודות אותן בית הדין יקבל.
עד לשנת 1999 היה בסמכות הרושם לשלוח זוג לבירור יהדות כאשר הועלה חשד כי אחד מבני הזוג איננו יהודי. בעקבות חוסר אחידות של חלק מרשמי הנישואין הוצא חוזר מנכ"ל (סא/2 תמוז התשס"א) שהסדיר את הנושא בשנת 2000, בחוזר זה נאמר כי מי שעלה מחו"ל ואין בידיו תעודת נישואין כשרה של הוריו, חייב לעבור בדיקה בבית דין או בוועדה לבירור יהדות. ועדה כזו הוקמה אז בירושלים במסגרת המועצה הדתית בראשות הרב אברהם דב לוין, אולם בניגוד לחוזר מנכ"ל ההנחיות לא בוצעו, בערים שונות דרשו רושמי נישואים אישור בירור יהדות מבית דין הרבני האזורי גם לאחר החלטת הוועדה שבני הזוג יהודים וכשרים להינשא, כאשר לפי ההנחיות לא היה צורך. הוגשו מספר עתירות לבג"ץ בנושא עד שהנושא הוסדר סופית בשנת 2010, כך שכל עולה או אדם שהוריו נישאו מחוץ למדינת ישראל יחויב בירור יהדות.
חוזר המנכ"ל הגדיר כי אין להשיא בין זוג עולה שעלה לאחר 1990 אלא על סמך אישור יהדות. בעקבותיו הוגשה עתירת בג"ץ 5/02 כנגד העולים משנת 1990. בעקבות העתירה לבג"ץ בוטל הנוהל אולם רשמי הנישואין המשיכו להפעילו ללא סמכות חוקית. עתירה זו היוותה הבסיס להסמכת חוקרי יהדות.
במחקר על המופנים לבירור יהדות נמצא כי בשנים 2003–2005, 93.5% מקרב המופנים היו עולים ממדינות חבר העמים לשעבר. 87% התבררו כיהודים, ו-10% פרשו מהתהליך או שלא נקבעה החלטה סופית בעניינם.
ההליך

כל אדם שנולד בחו"ל או אם הוריו נישאו שלא על ידי רב מוכר על ידי רבנות ישראל מחויב בתהליך בירור יהדות, תהליך זה דורש תעודות מקוריות בלבד. בין המסמכים שיידרש הנבדק להמציא: תעודת לידה מקורית שלו, של אמו ושל סבתו (אם אמו), תעודות לידה של אחיו ואחיותיו, וכן תעודות נישואין או גירושין של אמו ושל הוריה (לא דיזה או חותמת נוטריון). לדיונים עצמם, נכתב, "ישנה חשיבות להגיע עם האם, ואם הדבר אפשרי – גם עם הסבתא מצד האם". עוד יש להביא לעיתים:
תעודות לידה ופטירה של סבתה רבה (אם סבתו מצד האם).
צילומים של מקומות בהם קבורים בני משפחתו.
תזכירים ממקום מגורים (ועדי בית, בתי ספר) בו התגוררה משפחתו בחו"ל המראים על יהדותו של המבקש.
אם המשפחה הייתה באווקואציה (תהליך בו הזיזו את האוכלוסייה מהחזית לעורף בברית המועצות ובריטניה) תזכירים ואישורים מהצלב האדום על יהדותם של בני המשפחה.
על-פי חוזר שהוצא, בירור היהדות נעשה בהסתמך על עקרונות המופיעים בספר אבן העזר סימן ג', ובהסתמך על פועלו של הרב משה פיינשטיין, ועל פי אלו הוגדרו שלושה מבחנים:
רישום לאום יהודי בתעודות.
שם יהודי מובהק
ידיעת שפה יהודית ומסורת יהודית.
הוסף כי לבירור יהדות מספיקים שנים מתוך שלושת המרכיבים.
בירור יהדות אצל עולים מארצות הברית

בארצות הברית, בשונה ממדינות אחרות, לא קיים אזכור של הדת במסמכים רשמיים, ולכן לא ניתן לעבור תהליך בירור יהדות רגיל בו יוצגו תעודות שבהן מופיע בבירור הייחוס האתני ליהדות. הנושא נידון רבות במדיה, ולא קיים הסדר לפתרון בעייתם, במידה ולא יימצא רב אורתודוקסי שיעיד על יהדותם לשם חתונה.
מחלוקות על יהדותם של עולים מארצות הברית היא אחת מהסיבות לקרע הנוצר בין מדינת ישראל ליהודי ארצות הברית.
בירור יהדות אצל עולים מאתיופיה

יוצאי אתיופיה מופנים לרב הראשי ליהדות אתיופיה, הרב ראובן וובשת, אשר ממלא ומאמת פרטי אדם שבעה דורות אחורה  בשימוש חלקי של זמד של הקהילה.
בין השנים 2010 ו-2012 עמותת טבקה פעלה במישור המשפטי בעת שהיה צורך לאשר כי העומדים בפני הבירור אכן יהודים ובחלק מהמקרים דובר על תהליכים שלקחו אף מספר שנים עד להחלטה סופית.
בירור יהדות אצל עולים ממדינות חבר העמים

אדם יופנה לבירור יהדות אצל אחד מחוקרי היהדות בערים הגדולות (חיפה, ת"א, ירושלים, אשקלון או באר שבע) ויידרש להביא תעודות מקוריות בלבד (לא דיזה) עד 4 דורות אחורה. יש להוכיח מעל ספק סביר את אמיתות התעודות. הנושא נמצא כמקור לתהפוכות פוליטיות כי נכון ל-2010 מדובר על מעל 700 אלף איש שנדרשים להוכיח את יהדותם לפני חתונתם.
התהליך אורך בין חודש לממוצע ארצי של חצי שנה עד לסיום תיק או נטישת התהליך, אולם קיימים מקרים (פחות מ-20%) שאורכים למעלה משנה. על מנת לעזור בתהליך קיימים הארגונים שורשים, מכון עתים, עמותת צומת והרכב מיוחד לבירור יהדות בבית דין ירושלים בראשות הרב אברהם דב לוין, שהוקם בשנת 1990 וגישתו מחמירה יותר. תהליך הבירור בבית הדין של הרב לוין אורך בממוצע בין שבועיים לחודש.
מבין הפונים מברית המועצות למרכז שורשים קיימת הצלחה של 90% נכון לשנת 2011 לבירור יהדות לפי ההלכה האורתודוקסית
רבה של מוסקבה הרב פנחס גולדשמיט קבע למרכז שורשים את העקרונות הבאים[דרוש מקור]:
דרכון פנימי שהוצא עד שנות ה-80
תעודות לידה מקורית שהוצאו עד שנות ה-80.
תעודות נישואין, גירושין ופטירה (ויש להאמין להעתקים ממשלתיים).
מסמכי קג"ב אינם ראיה
אישור קהילה.
כתובות לא אמינות אלא אם החותמים מוכרים לבודקים.
רישום בספרים סובייטים לפני שנות ה-80.
אם קרוב משפחה הוכיח את יהדותו זו ראיה למי שלא רשום כיהודי.
ברית מילה – איננה מהימנה.
מסמך רבני – מוכר רק מסמך מקורי שהופק על ידי בר סמכא.
משמעויות של אי הצלחת יהודי להוכיח את יהדותו

אדם שכשל בהוכחת יהדותו תישלל יהדותם של בני משפחתו מצד האם, ייתכן ויעוכבו שירותי משרד הפנים (מעמד חסום לשירות), תיחסם אפשרותו להצטרף לחלק מהיישובים הקהילתיים.
האפשרויות שיעמדו לשם חתונה:
גיור אורתודוקסי ואיסור על אותו אדם לחדול מקיום אורח חיים אורתודוקסי (ראו גם ביטול גיורים)
חתונה מחוץ למדינת ישראל.
קבורה של בני משפחת האם ושלו מחוץ לגדר.
תהליך הפיכה לחסר דת של שני בני הזוג ואז התחלת תהליך של ברית זוגיות.
ראו גם

נישואין בישראל
מיהו יהודי
השסע העדתי בישראל
הערות שוליים

↑  חתונה מאוחרת לצעירה אתיופית
↑  הרב ישראל רוזן, נייר עבודה - בירורי יהדות בבתי הדין הרבניים לפי נתוני השנים 2003–2005, באתר מכון "צומת"
↑  הנחיות משרד הדתות להליך בירור יהדות
1 2 3  קובי נחשוני, רוצה להתחתן? הצג תעודת לידה של סבתא, באתר ynet, 25 במאי 2010
↑  עדי גרסיאל, מחפשים את האמא היהודיה, באתר ערוץ 7, 22 בפברואר 2008
↑  Gershom Gorenberg, [http://www.nytimes.com/2008/03/02/magazine/02jewishness-t.html How Do You Prove You’re a Jew?, New York Times, March 2, 2008
↑  Gershom Gorenberg, Burden of Proof, The American Prospect, March 13, 2008
↑  Raphael Ahren, Rabbinate's new Jewish ID demands stymieing marriage plans, immigrants say, Haaretz, July 23, 2010
↑  Reuven Hammer, Removing stumbling blocks to Jewish identity, The Jerusalem Post, January 13, 2012
↑  Aron Heller, Israeli Jews at odds with liberal brethren in US, Worldwide Religious News, October 31, 2010
↑  When Is A Rabbi Not Jewish Enough? When Big Peace Says So
↑  Israeli Jews at odds with liberal Judaism in U.S.
↑  http://www.hazofe.co.il/web/katava6.asp?Modul=24&id=60163&Word=&gilayon=3217&mador= (הקישור אינו פעיל, 27.9.2013)
↑  טובה דדון, הכלה האתיופית התעקשה - והתחתנה כיהודיה, באתר ynet, 31 באוגוסט 2010
↑  הנחיות בירור יהדות, התש"ע-2010
↑  הרב ד"ר שאול פרבר, טוב ליהודים, באתר הארץ, 6 באוגוסט 2007
↑  חסידי חב"ד יכריעו בשאלת יהדותם של התלמידים
↑  המרכז, שהוקם לפני שש שנים, רשם בשנה האחרונה כמה הישגים: שיא במספר התיקים שנפתחו (550) מתחילת 2011 ושיא באחוזי ההצלחה (90%), כלומר – באישורי היהדות שניתנו בבתי הדין, שפטרו את הפונים ומשפחותיהם מהליכי גיור מפרכים בעתיד. הגופים המסייעים למרכז (משרד ראש הממשלה ועמותת ידידות טורונטו) גם קיבלו תרומה כספית גדולה מקרן שהקים הרי טריגובוף, מעשירי אוסטרליה, שחי בעבר בברית המועצות. יאיר אטינגר, תפקיד חדש לראש המוסד לשעבר: איתור הסבתא היהודייה, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2011
↑  רבקה לוביץ', כולנו לא יהודים. עד שיוכח אחרת, באתר ynet, 25 במאי 2010
↑  ניר חסון, אמר בראיון כי אמו איננה יהודיה ומשרד הפנים חוקר את מעמדו, באתר הארץ, 16 ביוני 2011
↑  חיים לוינסון, בנוקדים אוסרים על רוסים שאינם יהודים לרכוש בית, באתר הארץ, 11 ביולי 2010
ג'ון גאוור

| --- | --- |

 לידה:  1330? קנט, ממלכת אנגליה 
 פטירה:  אוקטובר 1408 (בגיל 78 בערך) לונדון, ממלכת אנגליה 
 מדינה:  ממלכת אנגליה 
 מקום קבורה:  קתדרלת סאת'ק 
 שפות היצירה:  לטינית, אנגלית, אנגלית תיכונה 
 יצירות בולטות:  Confessio Amantis, O deus immense, Orate pro anima, O recolende, In praise of peace, H. aquile pullus, Eneidos bucolis, Est amor, Dicunt scripture, Ecce patet tensus, De lucis scrutinio, Presul ouile regis, Quicquid homo scribat (In fine), Mirour de l'Omme, Vox Clamantis, Unanimes esse qui secula, Quia unusquisque, Le traitié pour essampler les amantz marietz, Cronica tripertita, Cinkante balades, Rex celi deus, Carmen super multiplici viciorum pestilencia, Cultor in ecclesia 
 
ג'ון גאוור יורה בעולם, כדור של אדמה, אוויר ומים (מתוך מהדורה של חיבוריו משנת 1400).
ג'ון גַאוור (באנגלית: John Gower;‏ 1330 - אוקטובר 1408) היה משורר אנגלי בן זמנו של ויליאם לנגלאנד וחברו האישי של ג'פרי צ'וסר, מחבר סיפורי קנטרברי. הוא זכור בעיקר הודות לשלוש יצירות עיקריות, ה-Speculum Meditantis, Vox Clamantis, Confessio Amantis, שלושה שירים ארוכים הכתובים צרפתית, לטינית ואנגלית ביניימית בהתאמה, המאוחדים סביב אותם הרעיונות המוסריים והפוליטיים.
חייו

פרטים מעטים ידועים כיום על נעוריו של גאוור. הוא נולד ככל הנראה למשפחה אמידה מקנט (שבדרום-מזרח אנגליה), ואפשר שהיה בעל-אדמות. נראה שעסק בתחום המשפט בלונדון או בסביבותיה.
בעודו שוהה בלונדון, הוא נעשה מקורב לאצולת התקופה. נראה שהוא הכיר אישית את המלך ריצ'רד השני: בפתח-הדבר למהדורה הראשונה של ה-Confessio Amantis, הוא מספר כיצד המלך, שנקרה בדרכו על התמזה (כנראה בסביבות שנת 1385), הזמין אותו לעלות על הדוברה המלכותית, וכיצד שיחתם הולידה את ההקצאה הכספית שנדרשה לשם חיבור היצירה שתקרא מאוחר יותר ה-Confessio Amantis.
בחלוף שנים, נאמנותו החליפה צדדים ועברה אל המלך-לעתיד הנרי הרביעי, לו הוא הקדיש מהדורות מתקדמות יותר של ה-Confessio Amantis.
ידידותו של גאוור עם צ'וסר מתועדת היטב. כאשר צ'וסר נשלח כשליח דיפלומטי לאיטליה בשנת 1378, גאוור היה אחד האנשים אותם הוא הסמיך לטפל ברכושו וענייניו באנגליה למשך העדרו. שני המשוררים גם הרעיפו אחד על השני שבחים מחורזים: צ'וסר הקדיש את טרוילוס וקרסידה גם ל"גאוור המוסרי", והלה השיב לו כגמולו על ידי שימת נאום הלל לצ'וסר בפיה של ונוס, נאום החותם את Confessio Amantis.
לקראת סוף ימיו עבר להתגורר בחדרים שסיפק לו מנזר סנט מרי אוברי (כיום קתדרלת סאת'ק). ב-1398, בעודו שוהה שם, הוא נשא לאישה, ככל הנראה בנישואים שניים, את אגנס גרונדולף, שנועדה לשמשו בימי חוליו. בשנותיו האחרונות, ואפשר שכבר החל משנת 1400, הוא איבד את מאור-עיניו.
לאחר מותו, בשנת 1408, נטמן גאוור בקבר ראוותני בכנסיית פריורי, שנותר עומד שם עד היום.
יצירתו

חרוזיו של גאוור הם לפרקים דתיים, פוליטיים, היסטוריים ומוסריים - הגם שהוא הוגדר באופן צר כ"גאוור המוסרי" מאז שצ'וסר תיאר אותו כך. שיטתו העיקרית היא אלגוריה, על אף שהוא נרתע מהפשטות ארכניות ומבכר על פניהן את הסגנון הפשוט של מספר הסיפורים.
יצירותיו הראשונות היו ככל הנראה בלדות באנגלו-נורמנית (ניב של צרפתית עתיקה), וייתכן שחלקן מצאו את דרכן אל תוך יצירתו ה-Cinkante Ballades. יצירתו הראשונה שנמצאת בידינו כיום גם היא כתובה באותה השפה: זוהי ה-Speculum Meditantis, הידועה גם על פי שמה בצרפתית, Mirour de l'Omme, שיר שאורכו כמעט 30,000 שורות, הטומן בחובו אקספוזיציה צפופה של דת ומוסר.
יצירתו השנייה בחשיבותה, ה-Vox Clamantis, נכתבה בלטינית: נושאה הוא אנגליה, והיא כוללת פרשנות על מרד האיכרים שהתרחש במהלך חיבורה. גאוור צידד באצולה, ומהשיר עולה הרושם שהוא העריך את השיטות שעשה בהן שימוש המלך ריצ'רד השני לדיכוי המרד.
יצירתו השלישית היא ה-Confessio Amantis, פואמה הכתובה אנגלית ובת כ-30,000 שורות, בזוגות משפטים מחורזים בני שמונה הברות, העושה שימוש במבנה הווידוי הנוצרי (המוצג אלגורית כווידוי על חטאים נגד אהבה) כמסגרת סיפורית שבה מספר רב של סיפורים מגוללים. כביצירותיו הקודמות, הנושא מתמקד בהטפת מוסר, אפילו כאשר לסיפורים עצמם ישנה נטייה לתאר התנהגויות לא-מוסריות במידה רבה. אחד המשכילים קבע ש-Confessio Amantis "כמעט בלעדית" אחראית ל"מוניטין הפואטיים" של גאוור.
מקץ שנים, גאוור חיבר מספר יצירות נוספות בכל שלוש השפות דלעיל: ה-Cinkante Ballades, סדרה של בלדות בצרפתית בנושאים רומנטיים, ומספר שירים שנושאם הוא המלך החדש הנרי הרביעי - בתמורה לכך הוא זכה לקצבה, בדמות הקצאה שנתית של יין.
שירתו של גאוור זכתה לביקורות מעורבות. במאה החמש-עשרה, הוא נחשב בדרך-כלל לאבי השירה האנגלית, לצד ג'פרי צ'וסר. אולם, בחלוף השנים, המוניטין שלו הלכו ונשחקו, בעיקר הודות לשעמום ולדידקטיות שיוחסו לו. במהלך המאה העשרים הוא קיבל יותר הכרה, במיוחד על ידי ק.ס. לואיס ב-Allegory of Love. אולם, הוא לא זכה לאותה מידת התקבלות לה זכו משוררים אחרים בני התקופה.
יצירותיו

Mirour de l'Omme, or Speculum Hominis, or Speculum Meditantis (French, c.1376–1379)
Vox Clamantis (Latin, c.1377–1381)
Confessio Amantis (English, c.1386–1393)
Traité (French, 1397)
Cinkante Balades (French, 1399-1400)
Cronica Tripertita (Latin, c.1400)
In praise of peace (English, c.1400)
לקריאה נוספת

Macaulay, G.C. (1908). 'John Gower', in Ward, A.W., and Waller, A.R., eds. The Cambridge History of English Literature, vol. II The End of the Middle Ages, chapter VI. Cambridge University Press.
Grey, Douglas. "John Gower." Oxford Dictionary of National Biography. Oxford UP, 2004
קברו של ג'ון גאוור בקתדרלת סאת'ק. למידע נוסף, לחצו על התמונה.
ג'וני גריפין

| --- | --- |

 לידה:  23 באפריל 1928 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  25 ביולי 2008 (בגיל 80) Availles-Limouzine, צרפת 
 שם לידה:  John Arnold Griffin III 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 סוגה:  ג'אז, פוסט-בופ 
 כלי נגינה:  סקסופון, סקסופון טנור 
 חברת תקליטים:  בלו נוט, Antilles Records 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון ארנולד גריפין השלישי (באנגלית: John Arnold Griffin III;‏ 24 באפריל 1928 – 25 ביולי 2008) היה סקסופוניסט טנור אמריקאי שהשפיע רבות על הבי בופ וההארד בופ. בעיני חלק מהמבקרים הוא נחשב לסקסופוניסט המהיר ביותר, אפילו מהיר יותר מצ'ארלי פארקר, ובאופן כללי לאחד המוזיקאים המהירים ביותר בג'אז, יחד עם מוזיקאים דוגמת פארקר, ארט טייטום ודיזי גילספי, הן מבחינה טכנית והן מבחינת זריזות האלתור. בעצמו אמר כי "אני אוהב לנגן מהר, זה מרגש אותי. אני צריך לשלוט את בעצמי, לרסן את עצמי, אבל כשמחלקת הקצב מתחילה אני רוצה להתפוצץ."