stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החזית הסורית במלחמת העצמאות
הפלישה > בעמק הירדן

בימים הראשונים של הפלישה הפגיז הצבא הסורי את עין גב, שער הגולן, מסדה ואשדות יעקב. כוח של צבא סוריה התרכז בתל אל קאסר וממנה יצא בשבת, ה-15 במאי, להתקפה על מחנה ההסגר ומחנה חיל הספר ליד משטרת צמח. לאחר התקפה של מספר שעות הצליחו הכוחות הסורים לכבוש את המחנות וגילו שהן ריקים. למחרת ניסו הכוחות הסוריים לכבוש את משטרת צמח אך נהדפו. אולם יום לאחר מכן, ב-18 במאי 1948, נטשו אנשי ההגנה את צמח והסורים נכנסו אליו. כוח של הגנה פשט בלילה על צמח והצליח לחבל במשוריינים של הסורים.
ב-19 במאי 1948 נטשו אנשי שער הגולן ומסדה את קיבוציהם והסורים נכנסו אליהם והעלו אותם באש. עיקר ההתקפה הסורית בגזרת עמק הירדן שלוותה בכוחות שריון ובסיוע אווירי וארטילרי התרכזה בקיבוצים דגניה א' ודגניה ב'. מגיני הקיבוצים הדפו את ההתקפה תוך פגיעה בטנקים סוריים במטולי פיאט. חמישה תותחים 65 מ"מ ה"נפוליונצ'יק" שהגיעו לישראל באותו הזמן נשלחו מיד להגנת עמק הירדן, שם הופעלו לראשונה על ידי חיל התותחנים הישראלי מעל רכס פוריה, הפתיעו את הסורים, גרמו לבהלה והיו מהגורמים לנסיגה הסורית בקרב על הדגניות, לכיבוש סמח' בחזרה ב-21 במאי 1948 ולהדיפת הצבא הסורי מתחומי ישראל בגזרה הזאת (למעט אזור חמת גדר, אשר נשאר בידי הסורים עד מלחמת ששת הימים). זה היה הניצחון הראשון על צבא ערבי סדיר, דבר אשר עודד מאוד את המגינים בשאר החזיתות. סיפור עצירת הטנק בדגניה נחשב לאחר מסיפורי הגבורה הנודעים של מלחמת העצמאות, ולו חמש גרסאות סותרות.
ב-23 במאי מטוסים של חיל האוויר הישראלי הרעישו את פיק וחרב. כח של ההגנה פשט על הקרב חרב ופוצץ את בתיו. בהמשך חודש מאי 1948 הרעישו תותחים של ישראל את ריכוז הכוחות הסורי בתל אל קאסר (כיום תל קציר). ב-4 ביוני 1948 שבו הסורים ופתחו באש תותחים על יישובי עמק הירדן, במסגרת הרעשה כוללת לאורך כל החזית הסורית.
בשבוע השני של יוני הסורים תקפו את עין גב אך נהדפו. התקפות אחרות, של צבא ההצלה ושל ערבים מקומיים, נהדפו אף הן.
הפלישה > משמר הירדן

גשר בנות יעקב פורק עוד בינואר כדי למנוע כניסת כוחות סוריים לארץ ישראל. הכוחות הסורים באזור קוניטרה היו בשלבי התארגנות ב-15 במאי 1948 ולא השתתפו בהתקפות בימים הראשונים. כוחות של ההגנה תקפו והשמידו מחנה אספקה סורי בבית המכס העליון, מעבר לקווי האויב, ממזרח לגשר בנות יעקב ב-19 במאי 1948. בפעולה נהרגו עשרה חיילים סורים ללא שאיש מאנשי ההגנה נפגע.
ב-4 יוני 1948 פתחו הסורים בהרעשה כבדה של משמר הירדן. ב-5 ביוני הפציצו מטוסים את איילת השחר וחבר אחד נהרג. כח סורי חצה את הירדן לכיוון משמר הירדן, ומגיני משמר הירדן הצליחו להדוף אותם. גם התקפה שנייה על משמר הירדן נהדפה. אולם ב-10 ביוני נפלה משמר הירדן בידי חטיבה סורית ואנשיה נשבו.
הפלישה > בצפון

השריון הסורי בבנייס נכנס לתל אל קדי עוד ב-14 במאי 1948, אולם כוחות ההגנה כבשו אותה חזרה לאחר מספר ימים.
בסוף מאי פשטו כוחות ישראליים על תחנות של משטרת הגבול הסורית מעל שמיר ולהבות הבשן. בלילה שבין ה-31 במאי ל-1 ביוני פשטו כוחות של צה"ל על עמדות סוריות בין בנייאס לעין פיט. הפעולה לוותה בקרב תותחים. ב-5 ביוני 1948 הורעשו דן ותל אל קדי וב-6 ביוני הורעשה גם דפנה. הסורים תקפו לכיוון להבות הבשן וכפר סולד, אך נהדפו.
קרבות עשרת הימים

עיקר הלחימה בקרבות עשרת הימים בחזית הסורית התרכזה בראש הגשר הסורי באזור משמר הירדן. מבצע ברוש, בו ניסה צה"ל לכבוש את ראש הגשר הסורי במשמר הירדן, לא עלה יפה.
בצפון, צה"ל השתלט על תל עזזיאת שבסמוך לכפר סאלד, אך בשורה של התקפות, עלה בידי הסורים, בסיכומו של קרב תל עזזיאת (1948), לכבוש חזרה את התל.
באזור עין גב, הצליחה מחלקה מעין גב לכבוש את משלט סוסיתא בלילה שבין ה-17 וה-18 ביולי 1948. המחלקה שמנתה 37 חברי עין גב ואנשי עמק הירדן נעה בוואדי מדרום למשלט הסוסיתא והסתערה עליו ממזרח. הסורים שלא ציפו להתקפה מכיוון זה, נסוגו והמשלט נכבש ללא אבדות. למחרת הפגיזו הסורים את המשלט וירו עליו אש מקלעים, בלא לגרום לאבדות, אך לא נערכה התקפת נגד.
סיום המלחמה

במהלך ולאחר מבצע חירם לא הצטרפו הכוחות הסוריים ללחימה, למרות איומים של דוברים סורים.
שיחות שביתת הנשק עם סוריה החלו ב-5 באפריל 1949 והיו הקשות והממושכות ביותר. הן נערכו בחורבת ירדה בשטח ההפקר שבין הכוחות במשך למעלה ממאה ימים בהפסקות מרובות. הימשכות השיחות נבעה הן מכך שבסוריה תפס באותה עת את השלטון שליט חדש, חוסני א-זעים, שעלה לשלטון ב-29 במרץ 1949 ורצה להפגין עמדה תקיפה והן מחמת העובדה שהצבא הסורי היה הצבא הערבי היחיד שהחזיק עם סיום הקרבות בשטח שעל פי תוכנית החלוקה נועד להיות בתחומי המדינה היהודית. צה"ל תכנן מבצע גדול בצפון בשם "מבצע אורן" בהשתתפות חטיבת גולני, חטיבה 7, חטיבת אלכסנדרוני, גדוד טנקים 82, ארטילריה ומטוסים. הכוחות היו אמורים לפרוץ דרך חמת גדר ותל קציר לעבר קוניטרה ומשם לפנות מערבה ולכבוש את ראש הגשר הסורי במשמר הירדן. על חיל האוויר היה להפציץ את דמשק וקוניטרה. פקודת המבצע פורסמה ב-21 במאי 1949, אולם ההתקפה לא יצאה לפועל בשל ההתקדמות במשא ומתן.
ב-20 ביולי 1949, לאחר משא ומתן ארוך מאוד, נחתם הסכם שביתת הנשק עם סוריה, וצבא סוריה פינה את משמר הירדן שנכבשה על ידו ביוני 1948, והשטח הפך למפורז עד למלחמת ששת הימים. זאת בניגוד לחמת גדר, שעל פי ההסכם גם הוא פורז אך סוריה השתלטה עליו. כך הסתיימה פורמלית מלחמת העצמאות.
ראו גם

החזית הסורית במלחמת ששת הימים
החזית הסורית במלחמת יום הכיפורים
הערות שוליים

↑  צבא מצרים יפלוש הלילה, הַבֹּקֶר, 14 במאי 1948
↑  הרכב צבא הפלישה, על המשמר, 16 במאי 1948
1 2  יהודה ארצי, המערכה בגבול הצפון, על המשמר, 20 במאי 1948
↑  נתן דונביץ', כך החלה פלישת הערבים בחזית עמק היררן, דבר, 17 במאי 1948
↑  נתן דונביץ', התהפות האויב על צמח וגשר, הצופה, 18 במאי 1948
↑  צמח נעזבה, הַבֹּקֶר, 19 במאי 1948
1 2  נהרסו משוריינים של האויב בפשיטה על צמח, המשקיף, 20 במאי 1948
1 2  נתן דונביץ', הקרב על הדגניות הביא מפנה לטובה בחזית הירדן, הארץ, 24 במאי 1948
↑  3 טאנקים ו-4 משוריינים השומדו בחזית דגניה, מעריב, 21 במאי 1948
בחזית עמק הירדן, דבר, 21 במאי 1948
↑  כוחות ההגנה חזרו וכבשו את צמח, המשקיף, 23 במאי 1948
↑  חיל האויר העברי הרעיש כפרים בסוריה, הַבֹּקֶר, 24 במאי 1948
↑  פשיטה יהודית מעבר לגבול הסורי, הַבֹּקֶר, 25 במאי 1948
↑  בחזית הצפון, דבר, 31 במאי 1948
1 2 3  חזית עמק הירדן מתלקחת שוב, דבר, 7 ביוני 1948
↑  מחנה אספקה סורי הושמד כליל, מעריב, 20 במאי 1948
↑  כיצד הושמד ציוד אויב לעמבר לקוים בגבול סוריה, הארץ, 25 במאי 1948
↑  כוח סורי שחצה את הירדן - הונס, מעריב, 6 ביוני 1948
↑  נכבשו תל אל קאדי ונבי יושע ע"י ההגנה בצפון, הארץ, 18 במאי 1948
↑  ההגנה כבשה את מלכיה וקדש שבגבול הלבנון, המשקיף, 30 במאי 1948
הפשיטה בהרי הבשן, הארץ, 3 ביוני 1948
↑  יהודה ארצי, דו קרב תותחים על באניאס, הארץ, 2 ביוני 1948
↑  א. אבן חן, הסורים התקיפו בגליל המזרחי, הארץ, 14 ביוני 1948; המשך
↑  עוד הבוקר נמשכו הקרבות, מעריב, 19 ביולי 1948
↑  אולטימטום סורי, המשקיף, 4 בנובמבר 1948
הטנק בדגניה, טנק מדגם רנו R-35 סורי שהגיע לשערי דגניה
אנדרטת משמר הירדן
אתר הזיכרון המרכזי בחירבת ירדה, לנופלים במבצע ברוש
הטרונקטס

| הטרונקטס> מיון מדעי |
| --- | --- |
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: סוליתאים
סוג:: Heteronectes
מין:: הטרונקטס
שם מדעי
 Heteronectes chaneti

הטרונקטס קנטי (בלועזית: Heteronectes chaneti) הוא דג מאובן שזוהה כסוליתאי (דג שטוח) פרימיטיבי, המתוארך לתחילת האאוקן (השלב הלוטיטאני, בין 47 ל-41 מיליון שנים לפני זמננו) ומאובן שלו נמצא בצרפת.
הטרונקטס נחשב מאובן מעבר. בדג שטוח מודרני טיפוסי, הראש לא סימטרי ושתי העיניים בצד אחד של הראש. בהטרונקטס, המעבר מהראש הסימטרי הטיפוסי של חולייתן אינו שלם. עין אחת ממוקמת בסמוך לחלק העליון של הראש, דומה מאוד לקרוב משפחתו שמאובן שלו נמצא באיטליה, אמפיסטיום. לשאר השלד יש מאפיינים פרימיטיביים במשותף עם קבוצות פרקומורפים (Percomorph) אחרות, שנעדרים מדגים שטוחים חיים.
דגים שטוחים מודרניים, שוכני קרקעית, הם עם שתי העיניים באותו צד של הראש. סנט ג'ורג' ג'קסון מיברט (Mivart) טען שקשה לדמיין כיצד הטרונקטס יכול היה להתפתח באופן הדרגתי על ידי ברירה טבעית, כפי שהציע צ'ארלס דרווין. ביולוגים אבולוציוניים רבים הסכימו, והציעו שהאנטומיה המודרנית של הדגים השטוחים נוצרה כתוצאה מקפיצה (Saltation).
לפי תאוריית "שיווי המשקל המקוטע" שפיתחו גולד ואלדריג', מינים נמצאים במשך מיליוני שנים בשיווי משקל עם סביבתם ולכן כמעט ואינם משתנים, בעת אירועי ספציאציה הם עשויים להשתנות ולהתפתח למינים חדשים בקצב מהיר יחסית (אלפי או עשרות אלפי שנים "בלבד"). התאוריה עשויה להסביר את השינוי בהטרונקטס, ואת קצב השינוי האבולוציוני. ועם זאת, התגלית ב-2008 של הטרונקטס ואמפיסטיום נחשבה כמחזקת את סבירות המעבר ההדרגתי.
פרידמן הציע שהטרונקטס ואמפיסטיום לא נחו לגמרי על קרקעית הים כמו דגים שטוחים מודרניים. במקום זאת, ייתכן שרק החזיקו זנב על קרקעית הים ואת ראשם מעלה, אל המים שמעל, תוך שימוש בעין אחת כדי לצפות בטורפים, בעוד שהשנייה שימשה לחפש טרף בבוץ מתחת. מממצאי מאובנים קודמים, פרידמן מציין שנראה שכמה משפחות מודרניות של דגים שטוחים התקיימו יחד עם הטרונקטס ואמפיסטיום, ושיער שהמודרניים בסופו של דבר תפסו את נישות המחיה ואת המשאבים של קרוביהם הפרימיטיביים וכך נכחדו ההטרונקטס והאמפיסטיום הפרימיטיביים.
הערות שוליים

1 2 3  Friedman M (2008). “The evolutionary origin of flatfish asymmetry”, Nature 454(7201): p. 209-212: <www.academia.edu/download/30913977/Friedman_2008.pdf>
↑  Matt Friedman (2012). "Osteology of Heteronectes chantey (Acanthomorpha, Pleuronectiformes), an Eocene stem flatfish, with a discussion of flatfish sister-group relationships". Journal of Vertebrate Paleontology. 21 (4): 735–756. doi:10.1080/02724634.2012.661352.
1 2  Minard A. “Odd Fish Find Contradicts Intelligent-Design Argument”, National Geographic News 9/7/2008
↑  Zimmer, Carl (2008). "The Evolution of Extraordinary Eyes: The Cases of Flatfishes and Stalk-eyed Flies". Evolution: Education and Outreach. 1 (4): 487. doi:10.1007/s12052-008-0089-9.
↑  Janvier P (2008), “Squint of the fossil flatfish”, Nature 454(7201): p. 169-170
הטרוסטיליה

פרחים דיסטיליים בבכור אביב. בתמונה A הפרח הוא הטרוסטילי מצורת pin. בתמונה B הפרח הוא הטרוסטילי מצורת thrum. איברי הפרח: 1 - כותרת הפרח, 2 - עלה הגביע, 3 - אבקנים, 4 - עמוד העלי
הטרוסטיליה (Heterostyly) היא צורה ייחודית של פולימורפיזם והרקוגמיה בפרחים. במין הטרוסטילי, קיימות שתיים או שלוש צורות מורפולוגיות (morphs) שונות של פרחים באוכלוסייה. על כל צמח יחיד, לכל הפרחים אותה צורה מורפולוגית. הצורות נבדלות זו מזו באורכי עמודי העלי והאבקנים, ותכונות אלה אינן רציפות במקרה זה. התכונות המורפולוגיות הללו נמצאות בתאחיזה עם גנים האחראים למערכת ייחודית של אי-סבילות עצמית, המכונה אי-סבילות עצמית הטרומורפית.
מינים הטרוסטיליים בעלי שתי צורות מורפולוגיות שונות, מכונים דיסטיליים (distylous) (למשל, נרקיס מצוי). בצורה אחת, המכונה thrum, האבקנים ארוכים ועמודי העלי קצרים; בצורה השנייה, המכונה pin, האבקנים קצרים ועמודי העלי ארוכים; אורך האבקנים הארוכים בצורה הראשונה זהה לאורך עמודי העלי בצורה השנייה, ולהפך.
מינים הטרוסטיליים בעלי שלוש צורות מורפולוגיות שונות, מכונים טריסטיליים (tristylous). בכל צורה ישנם שני סוגים של אבקנים. בצורה אחת, עמוד העלי קצר, והאבקנים ארוכים ובינוניים; בצורה שנייה, עמוד העלי בינוני, והאבקנים קצרים וארוכים; בצורה השלישית, עמוד העלי ארוך, והאבקנים קצרים ובינוניים.
הצורות השונות של האבקנים ועמודי העלי בפרחים הטרוסטיליים, מותאמות להאבקה באמצעות מאביקים שונים או חלקים שונים בגופו של אותו מאביק. כך, למעשה, אבקה שמקורה באבקן גבוה, תגיע בעיקר לעמוד עלי גבוה ולא לעמוד עלי נמוך, ולהפך. במקרה של מעבר אבקה בין פרחים השייכים לאותה צורה מורפולוגית (למשל בין שני פרחים מטיפוס pin), לא תתרחש הפריה, בגלל מנגנון אי-הסבילות העצמית.
בצמחי הבר של ארץ ישראל קיימים מספר טקסונים הטרוסטיליים, למשל מינים רבים בסוג ציפורנית, וכן המין הפולש חמציץ נטוי.
ראו גם

אי-סבילות עצמית הטרומורפית
הטרופודה דייווידבואי

| הטרופודה דייווידבואי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
תת־סדרה:: אופיסתותלה
משפחה:: מברישניים
סוג:: הטרופודה
מין:: הטרופודה דייווידבואי
שם מדעי
 Heteropoda davidbowie ‏Jäger, 2008

הטרופודה דייווידבואי (שם מדעי: Heteropoda davidbowie) הוא מין של עכביש מהסוג הטרופודה ממשפחת המברישניים. את המין גילה החוקר פיטר יאגר במלזיה. יאגר קרא לעכביש על שם הזמר דייוויד בואי במטרה לעורר מודעות לסכנת ההכחדה בה נמצאים רבים מהמינים שגילה. הבחירה בבואי היא כנראה מחווה לאלבומו עלייתם ונפילתם של זיגי סטארדסט ועכבישי המאדים. העכביש תואר כ"גדול, שעיר וצהוב".
הדייווידבואי מאכלס אזורים במערב מלזיה, סינגפור, אינדונזיה וסומאטרה. כמו כן ניתן למצאו בחלקים שונים של דרום תאילנד.
צבע גופו של העכביש הוא אדמדם חום. הגוף מכוסה בכתמים ופסים שחורים ובשיערות כתומות בהירות. על רגליו של העכביש דוגמה טבעתית, והשערות הכתומות מכסות גם אותן. את חלקו האחורי של גוף העכביש חוצה במרכזו פס אדום בוהק המוקף בשיערות באותו הצבע. חלקו התחתון של העכביש הוא שחור, וכך גם פיו, שאינו מכוסה בשיערות. הנקבה גדולה מעט מהזכר (אורך הגוף 2.5-2.1 ס"מ לנקבה מול 1.8-1.5 ס"מ לזכר), דוגמת הטבעות שעל רגליה בולטת יותר, ובאזורים הבהירים יותר ישנם כתמים כהים.
ככל משפחת המברישניים, גם הסוג הטרופודה והמין דייווידבואי הם ציידים טובים. עיקר מזונם הוא פרוקי-רגליים אחרים. אבקועי העכבישים בוקעים מביצים הנשמרות בשק ביצים. הצעירים יגיעו לבגרות מלאה תוך 4 עד 12 נשלים.
הערות שוליים

1 2 3  David Bowie spider photo - Heteropoda davidbowie - G72060 | ARKive
הכחשה

ערך זה עוסק בהיבט הפסיכולוגי של הכחשה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בפסיכולוגיה, הכחשה היא מנגנון הגנה ראשוני ("פרימיטיבי") המאפשר לתוכן לא מודע לעלות למודעות, בתנאי שהוא מלווה בטענה המציינת שהתוכן אינו נכון.
הכחשה היא אחד ממנגנוני ההגנה שנכתב על-ידי זיגמונד פרויד. לטענתו, ישנה מערכת של מנגנוני הגנה שמטרתה שמירה על האדם מפני היתקלות בתכנים שקשה לנפש להכיל. פעילות מנגנונים אלו חיונית לשם איזון החוויה הנפשית ומסוגלותו של האדם להסתגל לאירועי המציאות ואף לסיטואציות מאיימות. מנגנון ההכחשה גורם לאדם להימנע מהתמודדות עם אירועי המציאות, דבר שיכול להשפיע עליו בצורה הרסנית ולכן נחשב כמנגנון פרימיטיבי ולא יעיל.
נהוג לחשוב על מקורו של מנגנון ההכחשה בתקופת הינקות והילדות המוקדמת, כאשר הילד האגוצנטרי מאמין שכל עוד הוא אינו מכיר בקיומה של מציאות כלשהי, הרי שזו אינה מתרחשת באמת. שרידים של מנגנון זה נשמרים אצל כולנו, ובאים לידי ביטוי למשל בנטייה להגיב בביטויים כמו "לא נכון!" (או "הו, לא!") לנוכח אירוע מצער או מצב קשה.
מרבית בני האדם משתמשים במנגון ההכחשה באופן שגרתי, מתוך ניסיון למסך את החלקים הקשים יותר של מציאות היומיום - פנימית או חיצונית. אדם שריגשותיו נפגעו בסיטואציה שבה הקוד החברתי אינו מאפשר בכי, יכחיש בדרך כלל את דבר הפגיעה. מפעם לפעם אנו שומעים על מי שפעל להצלת חייהם של הקרובים לו (או של זרים גמורים) מתוך הכחשה של הסכנה הנשקפת לו תוך כדי כך. בצד הפתולוגי של הסקאלה, הכחשה עשויה להביא לתוצאות הפוכות. כך למשל אדם הנמנע מביצוע בדיקה מוקדמת לגילוי סרטן מתוך תחושה שבכך הוא מונע באופן כלשהו את התפתחות המחלה בגופו; או אחר המתעקש שאינו מכור להימורים. ההפרעה הנפשית הידועה כמאניה מערבת בתוכה אלמנט חזק של הכחשה, כאשר הפרט אינו מכיר במגבלות שמציבה בפניו המציאות, כמו הצורך בשינה, היעדר אמצעים כלכליים ואפילו היותו בן-תמותה.
ממצאי מחקר

במחקר שבוצע על חולי סרטן נמצא שמבוגרים נוטים להכחיש את המחלה יותר מאשר צעירים. בנוסף, צעירים בדרך כלל משתפים אחרים באבחון המחלה שלהם בעוד שמבוגרים פחות נוטים לשתף. יתרה מזאת, נעשו מחקרים שבוחנים את השפעת המגדר על הכחשת מחלת הסרטן ולא נמצאה הוכחה מוצקה איזה מגדר נוטה להכחיש יותר.
הכחשה של ממצאים מדעיים היא תופעה נפוצה שנחקרת רבות. נמצא שהכחשה לממצאים של שינויי האקלים נפוצה ביותר בקרב מדינות אנגלו-אמריקאיות. מחקרים אמפיריים מצאו שהכחשת ממצאים מדעיים הנעשית בידי בעלי הון פוליטי או חברתי עלולה להשפיע על האופן שבו הסביבה תופסת ומגיבה לאיומים ובעיות חמורות. לכן, מחקרים רבים חוקרים אסטרטגיות למיגור תופעת הכחשת ממצאים סביבתיים על מנת שניתן יהיה להתמודד עם הבעיות כראוי ולא להעלים עין.
יתרונות וחסרונות

ישנם יתרונות וחסרונות לשימוש-יתר בהכחשה. יש מצבים בהם הכחשת יתר מהווה יתרון הישרדותי, למשל מצב בו אדם נתון לסכנת חיים והוא חייב לאזור כל טיפת אנרגיה בשביל לשרוד ולא לאפשר לרגשות הקשים לטשטש לו את הדרך להישרדות. אך יש מצבים בהם הכחשת יתר עלולה לגרום לסכנת חיים, למשל נשים שמכחישות התעללות ואלימות מצד בעליהן.
ראו גם

הדחקה
מנגנוני הגנה
הערות שוליים

↑  הכחשה, באתר בטיפולנט
↑  The Magic Years. Understanding and Handling the Problems of Early Childhood: By Selma H. Fraiberg. New York: Charles Scribner's Sons, 1959
↑  M. S. Vos, J. C. J. M. de Haes, Denial in cancer patients, an explorative review, Psycho-Oncology 16, 2007-01, עמ' 12–25 doi: 10.1002/pon.1051
↑  Karin Edvardsson Björnberg, Mikael Karlsson, Michael Gilek, Sven Ove Hansson, Climate and environmental science denial: A review of the scientific literature published in 1990–2015, Journal of Cleaner Production 167, 2017-11, עמ' 229–241 doi: 10.1016/j.jclepro.2017.08.066
↑  מילי רביד, מהי הכחשה? | האם אתם מחוברים למציאות או חיים בהכחשה?, באתר מכון טמיר לפסיכותרפיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547997005171  BnF: cb11985423g (data)  GND: 4187874-7  LCCN: sh85036731
תחנת הרכבת חצור הגלילית

תחנת הרכבת חצור הגלילית היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל העתידה לשרת את היישובים חצור הגלילית, צפת, ראש פינה ואת הקיבוצים והמושבים באזור הגליל העליון והגולן. התחנה היא חלק מפרויקט קו הרכבת לקריית שמונה.
תחנה זו הצפויה לקום סמוך לחצור הגלילית ולשרת גם את תושבי צפת, ראש פינה ושאר תושבי "גוש צפת", וצפון רמת הגולן.
ייתכן שבעתיד המסילה לקריית שמונה תשרת גם רכבות משא, מה שיאפשר פיתוח משמעותי בשדה התעופה ראש פינה, בסמיכותו לתחנה זו.
דרום–מערבית למקומה העתידי של התחנה תוקם "שכונת שער העיר", בעלת 1,500 יחידות דיור, בכניסה לחצור הגלילית
סביב שטחי התחנה, מתכננת המועצה בחצור הגלילית הקמה של מתחם עסקים גדול שייתן מענה תעסוקתי ובילוי לתושבי האזור כולו.
התוואי

ביולי 2016 אושרה תוכנית להארכת מסילת עכו–כרמיאל הקיימת מזרחה וצפונה עד לקריית שמונה ובניית שתי תחנות ביניים – תחנה זו ותחנת הרכבת מירון שעל פי התוכניות תשמש כתחנה משולבת רכבת-רכבל לקבר רבי שמעון בר יוחאי. תחנת הקצה בתוואי, תחנת הרכבת קריית שמונה, עתידה להיות התחנה הצפונית ביותר במדינת ישראל ולשרת את קריית שמונה והיישובים הסמוכים לה.
תוואי המסילה עליו תמצא התחנה כולל מנהרות עתידיות מתחת להר מצפה ימים, רמת פשחור ורמת רזים ובנוסף גשר מעל נחל עמוד בתוואי שבין כפר חנניה לתחנה זו. הכשרת התוואי במקטעים אלו תייקר את עלויות הפרויקט.
שרות רכבות בתחנה (בעתיד)

מהתחנה יצאו רכבות דרומה לתל אביב ובאר שבע דרך כרמיאל וחיפה ורכבות צפונה לקריית שמונה.
תחנת הרכבת תוקם בסמוך למסוף חצור הגלילית, כמרכז תחבורה של רכבות ואוטובוסים בגליל העליון.
הערות שוליים

↑  הרכבת באה: אישור ההיסטורי לתחנת רכבת בכניסה לחצור הגלילית, באתר רשויות, ‏7 ביולי 2021
↑  שכונת שער העיר, באתר חצור הגלילית
↑  התחנה הבאה: חצור הגלילית, באתר ישראל היום, ‏7 באוקטובר 2020
תרשים הארכת המסילה מכרמיאל לקריית שמונה של חברת נתיבי ישראל
הכחדת האנושות

הכחדת האנושות היא מצב היפותטי המתאר הכחדה המונית של המין האנושי.
לעיתים נעשה שימוש במונח "אומניסייד" כדי לתאר תהליך או תופעה העשויים להביא להכחדות מינים או אוכלוסיות. במושג נעשה גם שימוש כללי יותר בהקשרים של איכות הסביבה או לחלופין, מלחמה גרעינית.
משבר טבע

יש מגוון של גורמים טבעיים היכולים להוביל להכחדת האנושות. כך למשל אסונות טבע כמו אירועי התנגשות של אסטרואיד בכדור הארץ, באופן דומה להכחדת הדינוזאורים לפי תאוריית אלוורז, או התפרצות-על של הרי געש. מה שיוביל לשינוי אקלים קיצוני ולמשבר אקלים, אשר ימנע קיום חיים אנושיים, התפרצות של מגפה, ועוד.
מעשה ידי אדם

מאז התפתחות הנשק להשמדה המונית, כמו לוחמה ביולוגית ולוחמה כימית, עלה חשש בינלאומי מפני שימוש בו, אשר עלול לגרום לנזק בלתי הפיך לאנושות כולה. מאז מלחמת העולם השנייה, רמת הקטלניות הפוטנציאלית שקונפליקט בין בני אדם יכול להסב, הגיעה לרמות שלא נודעו לכל אורך ההיסטוריה. בימי המלחמה הקרה, עלה חשש ממלחמה גרעינית שמתקפת מנע גרעינית תיענה ב"מכה שנייה" ובשימוש בנשק יום הדין, תוך שימוש בדוקטרינת השמדה הדדית מובטחת שתוביל לשואה גרעינית עולמית.
אפשרות נוספת הכחדה עצמית מעשה ידי אדם, למשל מצב של פריון תת-החלפתי בו ההתרבות הטבעית תקטן מדור לדור, עד שהמין האנושי יחדל מלהתקיים. התנועה להיכחדות מרצון של האנושות כדי להוביל בדרך זו להיכחדות המין האנושי.
סכנות הטכנולוגיה

במדע הבדיוני מוצגות אפשרויות עתידניות החושפות את המין האנושי לסכנות פוטנציאליות, בייחוד סכנה מפני בינה מלאכותית או ננוטכנולוגיה וננוטכנולוגיה צבאית (למשל "עיסה אפורה").
ראו גם

דוקטור סטריינג'לאב
חורף גרעיני
מאזן אימה
הערות שוליים

↑  OMNICIDE THE BIGGEST MURDER CASE OF ALL TIME
↑  Category Archives: Population Poisoning, Reduction & Omnicide
↑  Omnicide: the killing of everything Earth's sixth mass extinction of life
↑  NON-FICTION: Omnicide
ענן פטרייה מהפיצוץ "קאסל בראבו", הנשק הגרעיני הגדול ביותר שניסתה ארצות הברית, 1954.
תוצרת צרפת

"תוצרת צרפת" הוא אלבומה התשיעי של הזמרת הישראלית אילנה אביטל, והשני שמבוצע בשפה הצרפתית. אלבומה הראשון בשפה פורסם ב-1981 בשם Ilana Vital. ב"תוצרת צרפת" נכללו שירים מקוריים של אביטל וגרסאות כיסוי לשירים ידועים בצרפתית, ביניהם "Ne Me Quitte Pas" ו-"Encore Une Fois", שהתפרסם לראשונה ב-1973 בביצועה של עדנה לב, חברתה הקרובה של אביטל.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Hey  | 6:23 |
| 2. | Ne Me Quitte Pas  | 4:41 |
| 3. | Somewhere Somehow  | 4:25 |
| 4. | Tu T'en Fous  | 3:37 |
| 5. | Encore Une Fois  | 3:17 |
| 6. | Ne T'en Fais Pas  | 4:27 |
| 7. | Puisque L'amour  | 3:55 |
| 8. | J'ai Tout Donné  | 4:10 |
| 9. | Petit Oiseau Bizarre  | 4:17 |
| 10. | Je Suis Malade  | 4:05 |
| משך כולל: | משך כולל: | 43:17 |
הערות שוליים

↑  Ilana Avital – Made in France תוצרת צרפת, דיסקוגס
| אילנה אביטל |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: לאהוב אותך • שלום חבר • זינוק • רגעים • בלי בושה • כיוונים נעלמים • ילד המחר • אותך... פעם שנייה • תוצרת צרפת • נוגעת באושר • הסיפור האמיתי
אלבומי אוסף: אוסף הזהב • סיכוי לאהבה
אלבומי רמיקס: Hey
סינגלים: "אותך" • "אמור" • "השיבה לי" • "שובי לים" • "פגישה ראשונה" • "לילה במדבר" • "מלכת הכיתה" • "‏כל שנה בסוף הקיץ" • "עוד ועוד" • "ירושלם" • "אבא אמא וארץ ישראל" • "רגעים" • "בזכות ימים כאלה" • "אור בקצה המנהרה" • "בוא אל החגיגה" • "די לי די" • "בלי בושה" • "אתה המלך" • "סוף הצד" • "ילד המחר" • "טוב שבאתם" • "יום חדש" • "עוד תראה אותי" • "ספק" • "תגיד שכן"
תיבת תהודה

תיבת תהודה של גיטרה אקוסטית
תיבת תהודה, היא חלל אוויר סגור בכלי נגינה שתפקידו להגדיל את עוצמת הצליל, לתת לו סאונד משובח ועמוק יותר (בעל ״הד״) ולהוציא אותו אל חלל החדר. תיבת התהודה משמשת בכלי נגינה (כמו גיטרה למשל). ללא תיבת התהודה הצליל היה חלש ולא היה נשמע לאוזן. דפנות תיבת התהודה מקבלות את התנודות מהמיתרים ויוצרות תנודות באוויר שבתיבה.
 תיבת התהודה אינה הדרך היחידה להגביר את הצליל של כלי נגינה. בגיטרה חשמלית, למשל, הגיטרה מוגברת באמצעות פיקאפ אשר מעביר את האות מהגיטרה למגבר. ניתן להשתמש במגבר במקביל לתיבת התהודה, אם כי תיבת התהודה יכולה לגרום למשוב כאשר משתמשים בה ביחד עם המגבר.
דוגמה לתיבת תהודה הוא גופן של הגיטרות האקוסטיות והקלאסיות שבמרכזן, מתחת למיתרים, יש חור.
ככל שתיבת התהודה יותר גדולה, כך גם הצליל יהיה יותר חזק: בקונטרבס, למשל, הצליל רם יותר מאשר בכינור.
בכלי פריטה עתיקים, כגון הלירה, תיבת התהודה הייתה עשויה משריון צב.
ברמקולים למשל, משתמשים גם כן בתיבות תהודה כדי ליצור צליל איכותי וטוב יותר.
תיבת נח (תל אביב)

| --- | --- |

חנה וינברג-שליט מופיעה כזמרת צרפתייה במועדון 'תיבת נח' ברחוב הירקון שנות ה-40
 מידע כללי
 סוג:  בניין 
 כתובת:  רחוב הירקון 91 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°04′41″N 34°46′03″E﻿ / ﻿32.078°N 34.76758333°E﻿ / 32.078; 34.76758333
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) תיבת נח(למפת תל אביב רגילה) תיבת נח(למפת גוש דן רגילה) תיבת נח(למפת גוש דן מוגדלת) תיבת נח  he תיבת נחhe תיבת נחמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תיבת נח היה שמו של מבנה ברחוב הירקון 91 בתל אביב.
בתחילה היה זה מועדון בריטי בשם "The Ark" שנפתח בשנות מלחמת העולם השנייה לרווחת חיילי בנות הברית ששהו אז בארץ ישראל. במקום היו מסעדה ואולם, בו הוקרנו סרטים ונערכו נשפי ריקודים.
עם צאת הבריטים מן הארץ עבר המקום לידי הוועד למען החייל ונקרא "תיבת נח". במקום נערכו הופעות לחיילים וחתונות של אנשי צבא. פעם בשבוע הוקלטה שם תוכנית בידור בשם "תיבת נח" בהנחייתו של אלימלך רם, ששודרה בגלי צה"ל.
בשנת 1957 נמכר המקום, ובכסף שנתקבל נבנה בית החייל ברחוב ויצמן, הקיים עד היום. במקום שבו הייתה "תיבת נח" נבנה אגף חדש של מלון דן תל אביב.
הערות שוליים

↑  קלאוזנר, ל. מפת תל אביב יפו, 1952 בערך, הוצאת סטימצקי, עם ציון המקום ברח' הירקון,  מול רח' מנדלי מוכר ספרים  (המפה זמינה לצפיה מתוך בנין הספרייה), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  יוקם בית־החייל בתל־אביב, דבר, 1 בדצמבר 1959
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שמעון צ'רנוחה

שמעון צ'רנוחה (נולד ב-10 במאי 1948) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם בקבוצת בית"ר ירושלים בשנות ה-60. היה מבכירי השחקנים בקבוצתו, והראשון מקבוצתו, בית"ר ירושלים, ששיחק בנבחרת ישראל.