stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלון אופיר
פרסים

2002 פרסי התיאטרון הישראלי, פרס הצגת השנה -"מר גרין'", שהייתה ההצגה הראשונה שביים, וגם הפרס בקטגוריית השחקן הראשי ניתן ליוסי גרבר עבור משחקו בהצגה זו.
פרס התיאטרון הישראלי לשחקן המשנה על הופעתו בהצגה "המורדים"
פרס התיאטרון הישראלי לשחקן המשנה על הופעתו בהצגה "הרוזן ממונטה כריסטו"
חיים אישיים

לאופיר היו מערכות יחסים ארוכות עם גברים, וגם כמה מערכות יחסים קצרות עם נשים.
בהיותו בן 25 אמו נפטרה מסרטן, וביום קבורתה עלה לבמה בערב להופעת הבכורה בהצגתו הראשונה. שנה לאחר מכן, אביו שהיה זמר אופרה וטנור לירי יצא מהארון בגיל 61. אביו נפטר ממחלת כליות בגיל 69.
בגיל 33 חלה בצהבת נגיפית, אך החלים ממנה.
ב-1995 אחיו הצעיר אסף התאבד בגיל 22.
הערות שוליים

↑  יואב בירנברג, להיות או לא להיות במכונית דוהרת, חדשות, 4 בספטמבר 1992
↑  ציפי שוחט, "מר גרין" של תיאטרון הקאמרי היא הצגת השנה, באתר הארץ, 19 במרץ 2002
↑  יובל בן עמי, עכבר העיר, "החולה ההודי": חצי הצגה בחצי תיאטרון, באתר הארץ, 6 במרץ 2013
↑  מיכאל הנדלזלץ, ההצגה האידיוטית של הבימה, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2008
↑  צבי גורן, הכלב היהודי – ניצחונו של השחקן, באתר הבמה, 25 בנובמבר 2008
↑  מיכאל הנדלזלץ, עפרה: מיחזור גורלי, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2009
↑  מיכאל הנדלזלץ, תיאטרון: "קיזוז", לא כשר וגם מסריח, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2012
↑   מיכאל הנדלזלץ, "שירלי ולנטיין": לדבר אל הקיר, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2014
↑   מיכאל הנדלזלץ, "נשוי במנוסה": אאאררררגגגגאאאאההה!!!!, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2015
↑   מיכאל הנדלזלץ, "חוף דייטונה": לרקוד חיים אחרים, באתר הארץ, 9 במרץ 2016
↑  מרט פרחומובסקי, עכבר העיר, "אנה": מציאות בימתית מרגשת, באתר הארץ, 4 במאי 2016
1 2  מוזיקה - אלון אופיר שר לאזנבור- תשוקה ורגש, באתר www.habama.co.il
↑  אביבה קרול, ‏טלעד תשדר סדרת דרמה חדשה - "טיפול נמרץ", באתר גלובס, 19 במרץ 2002
↑  אורי קליין, מופע שנות ה-80, באתר הארץ, 7 ביולי 2008
↑  ציפי שוחט, "מר גרין" של תיאטרון הקאמרי היא הצגת השנה, באתר הארץ, 19 במרץ 2002
1 2 3  יובל אברמוביץ', משחק חייו, באתר ישראל היום, ‏15.10.2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298618705171  ISNI: 0000 0004 0276 0118  MusicBrainz: 91389fd8-5ab5-4d3c-97b9-4b1a91c8fb33  VIAF: 298508295   WorldCat (עם VIAF): 298508295
היי את (שיר של גידי גוב ונונו)

"היי את" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נונו בהשתתפות גידי גוב. את השיר הוציאה ב-2 בדצמבר 2024 לאור חברת התקליטים D-Music כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
על השיר

"היי את" נכתב והולחן על ידי נונו, שגם הפיקה אותו מוזיקלית לצד יונתן דרוקר. השיר מציג דיאלוג פנימי רגיש עם דמות נשית, אשר מתמודדת עם מציאות מורכבת וכואבת. בבית הראשון והשני, הדוברת מציינת שהכול "בסדר" על פני השטח, אך הרבדים הפנימיים רוויים בכאב ובקשיים. היא מתארת את החיים כ"סיפור מסוים", ומציעה למצוא נחמה ביצירת סיפור אישי משל הדמות – מעין דרך לברוח או למצוא משמעות בתוך הכאוס. השפה הפואטית והמשחק עם הדימויים, כמו "עולם בלי גבולות" ו"הגעגוע שנצבע בצבעים שונים", מייצרים אווירה מלנכולית אך גם מלאת תקווה.
בפזמון החוזר, מודגש מוטיב הזמן כחלק בלתי נמנע מהחיים – הימים עוברים בקצב "לא סביר", ובתוך זה מתרחשים תהליכים של מחזוריות טבעית, כמו "יורד הגשם, צומח גן". הזמן מתואר כ"משחק ידוע", שמזכיר שהחיים ממשיכים, על-אף הקשיים. בבית האחרון, השיר מציין כי הקשיים הנוכחיים יתחלפו באחרים, מסר מפוכח שמקבל את המורכבות של החיים בלי להציע פתרון קסם.
הצלחה מסחרית וביקורות

מאיה כהן מ"ישראל היום" כתבה: ”הנה השילוב שלא ידעתם שאתם צריכים: גידי גוב ונונו בשיתוף פעולה מוזיקלי בשיר "היי את", שכתבה והלחינה נונו במיוחד לגידי כאוסף זיכרונות של שיחות שלה עם אביה”. מבקר המוזיקה הישראלי יוסי חרסונסקי העניק לשיר ארבעה וחצי כוכבים מתוך חמישה וכתב: ”המנגינה והקצב הקלילים והנגישים הם מהלך שיש בו תחושה של קבלת המציאות כפי שהיא. הקולות נפגשים בהרמוניה יפה, כשהשריקה המתלווה היא אמצעי נוסף לריכוך האווירה”.
"היי את" הושמע רבות בתחנות הרדיו השונות בישראל. הוא הגיע בשיאו למקום החמישי במצעד של מדיה פורסט, המבוסס על נתוני האיירפליי השבועיים במדינה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 5 |  |
הערות שוליים

↑   גידי גוב ונונו – היי את, סרטון  באתר יוטיוב, 2 בדצמבר 2024
↑  מאיה כהן, "היא גדלה מאז": נונו וגידי גוב בשיתוף פעולה מסקרן, באתר ישראל היום, 2 בדצמבר 2024
↑  היי את – גידי גוב ונונו, באתר של יוסי חרסונסקי
| נונו |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | סטטוס |  |
| סינגלים | "בנים" ‏•‏‏ "אוהב לא אוהב" ‏•‏‏ "ליבינג דה דרים" ‏•‏‏ "גוליית 2" ‏•‏‏ "שוז" ‏•‏‏ "Cute Boy" ‏•‏‏ "סיוופלה" ‏•‏‏ "ראשון בבוקר" ‏•‏‏ "היי את" |  |
| שירים אחרים | "סוד" |  |
אברש

| אברש |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: אברשאים
משפחה:: אברשיים
סוג:: אברש
שם מדעי
 Erica ‏לינאוס, 1753
אַבְרָשׁ (שם מדעי: Erica) הוא סוג צמחים ממשפחת האברשיים.
בסוג אברש קיימים כ-500 מיני שיחים ובני-שיח המצויים באזורים הממוזגים של כדור הארץ כשרובם בדרום אפריקה 8 מינים באפריקה הטרופית והשאר באירופה ובאזור הים התיכון.
האברש הוא צמח בעל תלות מועטה בפוריות הקרקע, ולכן הוא מכסה שטחים נרחבים של אדמה סלעית, שטחי ערבה ואדמות כבול.
רבים ממיני האברש משמשים כצמחי נוי בשל פרחיהם הנאים. עצתו של האברש משמשת לעבודות חרטות כמו בתעשיית מקטרות וכלים דומים.
מיני אברש אחדים נמכרים בישראל כצמחי תרבות, בהם אברש אמירי ואברש ים-תיכוני.
הצמח בתרבות

האברש נחשב בגרמניה לסמל של מורשת טבע, והוא אף עמד בבסיסו של שיר הלכת הצבאי אריקה שהיה פופולרי בגרמניה הנאצית.
ציפורן

ערך זה עוסק בלוחית בקצות האצבעות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
| --- | --- |

 שיוך:  אצבעות כף הרגל, אצבע 
 תיאור ב:  המילון האנציקלופדי ברוקהאוס ואפרון 
 מזהים
 לטינית (TA98):  unguis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A16.0.01.001 
 TA2 (2019):  7065 
 טרמינולוגיה היסטולוגיקה:  H3.12.00.3.02001 
 FMA:  54326 
 קוד MeSH:  A17.600 
 מזהה MeSH:  D009262 
 
ציפורן (אגודל)
ציפורניים של כף היד
ציפורני כפות הרגליים מרוחות בלק אדום
מיטת הציפורן לאחר הסרת הלוחית
האנטומיה של הציפורן האנושית
ציפורניים הן מעטה שטוח וקשיח המגן על קצות האצבעות של האדם ושל פרימטים אחרים. ציפורניים הן אחד המאפיינים של הפרימטים. לבעלי חיים אחרים יש בקצות האצבעות רקמות דומות (טפרים, פרסות) שלהן צורות ותפקידים שונים מאלה של הציפורניים.
פיזיולוגיה

הציפורניים מונחות על גבי מיטת הציפורן במשטח הגבי (דורסלי) של האצבעות מעל גליל האצבע האחרון. כל ציפורן מורכבת מלוחיות של קרטין (keratin) נוקשה הנוצרות בהתמדה בשורש הציפורן, ומלבד החלק החופשי שבקצה האצבע מוקפת הציפורן ומכוסה חלקית על ידי קפלי עור. שכבת העור עליה גדלה הציפורן נקראת היפוניכיום.
לוחיות הקראטין מסודרות זו על זו במבנה של כמעיין גג רעפים. בציפורן ממוצעת של אצבעות כף היד יש כ-100 שכבות של לוחיות קראטין, ובבהונות יש כ-150 שכבות.
בבסיס הציפורן, מתחת ללוחית הציפורן עצמה ולקפל הציפורן הקדמי, מצוי השורש או המשתית (matrix). במקום זה נוצר הקרטין באמצעות חלוקת תאים. הסהרון (lunula) הוא האזור הבהיר יותר שבבסיס הציפורן, והגובל בקרומית – קפל עור המגן על המשתית מפני זיהום. קרומית זו נקראת קוטיקולה (cuticle) והיא שכבת תאים מתים שתפקידה העיקרי להגן מפני חדירת מזהמים לגוף דרך אזור זה. הקרטין משמש מצע נוח להתפתחות גידולים פטרייתיים על הציפורניים כמו גם על שערות הראש.
מהירות גדילת הציפורן משתנה מאדם לאדם, ומושפעת רבות ממהלך החיים. ידוע כי לאנשים המרבים להפעיל את האצבעות (הקלדה, כלי נגינה או כל פעילות אחרת עם האצבעות) הציפורניים ארוכות באופן מוגבר, ממש כמו כל איבר אחר בגוף שנמצא בפעילות רבה, אספקת הדם אליו סדירה ומצבו חיוני.
הציפורן מתארכת בממוצע כ-1 מ"מ בשבוע, אך ערך זה תלוי בגורמים רבים. ההתארכות גם משתנה בין האצבעות השונות וגם בין שתי הידיים. ציפורני הבהונות גדלות לאט יותר מאשר ציפורני האצבעות. התחדשות של ציפורן שלמה (מהשורש) באצבעות יכולה לארוך 6–8 חודשים ובבהונות כשנה ואף יותר. בממוצע, עובי הציפורן אצל האישה 0.5 מ"מ ואצל הגבר 0.6 מ"מ.
הציפורן הגדלה במהירות הגדולה ביותר היא ציפורן האצבע השלישית (אמה).
בריאות

הציפורניים הן רקמה עמידה שמתחדשת בקצב איטי, וצורתן מתעדת את צמיחתן על פני מספר חודשים. כמו כן, חבלות פיזיות בציפורניים ופצעים בסביבתן מחלימים באיטיות. לכן ניתן לראות בצורת הציפורניים וצבען מעין רישומים של תהליכים איטיים המתרחשים בגוף. בחינת הציפורניים שימשה כאמצעי אבחון רפואי כבר מימי קדם, ומבוצעת גם כיום על ידי רופאי עור. קיימות השערות על אפשרויות לאבחן בעיות רפואיות ספציפיות על פי בחינת הציפורניים. עם זאת, יש המטילים ספק באיבחונים אלה.
לציפורניים עצמן קיימות מספר בעיות בריאותיות ייחודיות:
פטרת הציפורניים היא זיהום פטרייתי של הציפורניים ומהווה עד לכ-20% מכלל מחלות הציפורניים באדם. מצב זה עשוי להשפיע על אצבעות הידיים או הרגליים, אך זיהומים פטרייתיים של אצבעות הרגליים נפוצים במיוחד. שיעור ההידבקות בפטרת הציפורניים עומד על כ-6%–8% בקרב האוכלוסייה הבוגרת. הסוג הנפוץ ביותר של פטרת הציפורניים, המהווה כ-80%–90% מכלל המקרים, נקרא tinea unguium ונגרם על ידי דרמטופיטים, קבוצת פטריות הגורמות לזיהומים פטרייתיים נפוצים בקרב בעלי חיים, ובהם בני אדם.
ציפורן חודרנית היא תופעה של גדילת ציפורן לכיוון קפלי העור שבצידי הציפורן וחדירה לתוכם תוך כדי פגיעה בהם, וחשש לגרימת זיהום וכאבים עזים. בין הסיבות לתופעה: גזיזה לא נכונה של הציפורן, נעליים שאינן מתאימות לצורת כף הרגל, אירוע של טראומה לבוהן או לציפורן ועוד. לעיתים היא מופיעה כתופעה נלווית לפטרת הציפורניים.
כסיסת ציפורניים היא פעולת נשיכה, לעיסה וכרסום של ציפורני הידיים והעור במצבים שונים, ביניהם מתח נפשי, רעב או שעמום. תופעה זו נפוצה בעיקר אצל ילדים. תוצאות אפשריות של כסיסת ציפורניים הן פציעה או זיהום שיכול לגרום לדלקת, ופגיעה אסתטית וחברתית. התופעה יכולה לנוע בין הרגל מטריד לבין הפרעה פסיכיאטרית (היבט של הפרעה טורדנית-כפייתית), וההבחנה אינה תמיד ברורה.
הינתקות הציפורן (Onycholysis) היא תופעה של היפרדות והתרוממות לוחית הציפורן ממיטת הציפורן. היפרדות זו לרוב נובעת משימוש בתכשירים שפוגעים בהגנת הציפורן האחורית. הינתקות הציפורן לעיתים מופיעה כתופעה נלווית לתופעות ציפורניים אחרות. תופעה זו עלולה להוות סיכון לבריאות הציפורן ואף לגרום ל-Distrophya – התדרדרות מצב הציפורן ואף לאיבוד מוחלט שלה. תופעה זו ניתנת לטיפול ומצריכה התייחסות רפואית מקצועית.
גזיזת ציפורניים

בני אדם נוהגים לגזוז את ציפורניהם כדי שלא יתארכו יתר על המידה. כיום, גזיזת הציפורניים נעשית באמצעות קוצץ ציפורניים או באמצעות מספריים, אך אלה מכשירים שלא היו זמינים לפני המאה ה-19. עדויות ספרותיות מראות כי בעבר היה נהוג לשייף את הציפורניים בעזרת סכין, פצירת ציפורניים או כלים דומים. בתרבות הרומאית יש עדויות על טיפול בציפורניים על ידי גלבים.
צביעת ציפורניים

צביעת ציפורניים החלה כנראה כבר לפני כ-5,000 שנה בתרבות המצרית והסינית. לא ידוע הרבה על התפתחות צביעת הציפורניים מאז אותה תקופה קדומה ועד לתחילת המאה ה-19. בתחילת המאה ה-19 נפוץ המנהג של צביעת הציפורניים בצבע שמן אדום שהוברק אחר כך בעזרת פיסת עור. הרצון להשיג מראה מבריק של הציפורן הצבועה המשיך גם במאה ה-20, שבה פותח לק לציפורניים – ציפוי קוסמטי צבעוני הנמרח על ציפורני אצבעות הידיים והרגליים לשם ייפוי וקישוט.
ביהדות

בתורה הציפורניים מוזכרות בדיני אשת יפת תואר, שם נאמר ”וְעָשְׂתָה אֶת צִפָּרְנֶיהָ” (ספר דברים, פרק כ"א, פסוקים י'–י"ד). הדעות חלוקות אם הכוונה לקיצוץ הציפורניים או דווקא להארכתן, אך כך או כך ברור מההקשר כי טיפוח הציפורניים לצרכים אסתטיים היה נפוץ בימי קדם.
על פי ההלכה, בשבת גזיזת ציפורניים אסורה, משום שהיא תולדה של מלאכת גוזז, אחת מל"ט אבות מלאכה האסורים בשבת.
בתלמוד בבלי מובא שיש להשמיד את החלק שנגזז מהציפורניים, באמצעות שריפתו, הטבעתו או קבורתו, מחשש להיזק רוחני: ”שלשה דברים נאמרו בצפרנים: הקוברן – צדיק, שורפן – חסיד, זורקן – רשע. טעמא מאי? שמא תעבור עליהן אשה עוברה (מעוברת) ותפיל.” (תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף י"ח, עמוד א'). הרמב"ם בהלכותיו השמיט חשש זה[דרוש מקור].
יש מהפוסקים שהקפידו אף על סדר גזיזת הציפורניים (רמ"א סימן ר"ס סעיף א'), מפני חשש לשכחה
על פי הזוהר, פרקי דרבי אליעזר יד' ומדרש בראשית רבה (תיאודור-אלבק, כ, כא), כל גופו של אדם הראשון היה מכוסה בציפורן, ולאחר שחטא בעץ הדעת הציפורן הצטמצם מכל גופו לאצבעות ידיו ורגליו.
הערות שוליים

↑  ‎12 nail changes a dermatologist should examine, American Academy of Dermatology (באנגלית)
↑  מראה הציפורניים והקשר לבריאות שלנו, אגוגו - מגזין בריאות, ‏4 בינואר 2019
↑  ד"ר שמואל גבעון, רואה לכם בציפורניים?, באתר שירותי בריאות כללית, ‏11 בפברואר 2008
↑  Ernie Smith, We Nailed It, Tedium, ‏07 February 2017 (באנגלית)
↑  William Smith, D.C.L., LL.D., Barbers, In "A Dictionary of Greek and Roman Antiquities", John Murray, London, 1875 (באנגלית)
↑  למה יש לאדם ציפורניים?, אמנון יצחק באתר "שופר" – ארגון להפצת יהדות
| סממנים חיצוניים בגוף האדם |
| --- | --- | --- |
| ראש וצוואר | קרקפת • פנים • מצח • רקה • עצם הרקה • עין • אוזן • תנוך • לחי • אף • פה • שפתיים • לשון • שיניים  • סנטר • גרגרת • עורף • גרון |  |
| גו | בית החזה • בית השחי • שדיים • פטמה • בטן • טבור • אגן • מותן • פות • פין • אשכים • גב • פי הטבעת |  |
| יד | כתף • זרוע • מרפק • אמה • שורש כף היד • כף יד • אצבעות (אגודל, אצבע מורה, אמה, קמיצה, זרת) • ציפורניים |  |
| רגל | עכוז • ירך • ברך • שוק • קרסול • כף רגל • סוליה (עקב, קשת, כרית) • אצבעות כף הרגל (בוהן) |  |
| עור | שיער • שיער פנים • ריסים • גבות • שער הערווה |  |
פורטל גוף האדם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558130805171  BnF: cb11965400d (data)  GND: 4210067-7  LCCN: sh85089542  LNB: 000351248  NDL: 00573517  NKC: ph194828  TA98: A16.0.01.001  TH: H3.12.00.3.02001 
ציפורניים צבועות בלק אדום והבקבוק ששימש לצביעתן
אגוזי סבון

| אגוזי סבון |
| --- | --- |
 Sapindus_marginatus
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: סבוננאים
משפחה:: סבונניים
תת־משפחה:: Sapindoideae
סוג:: אגוזי סבון
שם מדעי
 Sapindus ‏לינאוס, 1753

אגוזי סבון (שם מדעי: Sapindus) המכונה לעיתים עץ תותי סבון או ריטה הוא סוג של עץ ירוק-עד, ממשפחת הסבונניים, הכוללת, בין השאר, את הליצ'י והאדר. מוצאו מדרום אסיה. אגוזי הסבון ניתנים לגידול גם באזורים קרירים.
על אף שמו, אגוז הסבון איננו אגוז. פירותיו, המבשילים בסתיו, הם כדוריים, קטנים ומפיצי ריח. הם מכילים סבונין שהוא דטרגנט טבעי. הפרי יכול לשמש תחליף טבעי למגוון חומרי הניקיון הביתיים. בין היתר, ניתן להשתמש בו לכביסה, חפיפת שיער, שטיפת כלים ועוד. אגוזי הסבון לא מיועדים למאכל אדם.
תהליך הפקת סבון מאגוזי סבון

בחלקן הפנימי של קליפות אגוזי הסבון ישנה שכבה סבונית העשויה מחומר מבריק ודביק שצבעו חום-כתמתם המכילה את הסבון. קליפות אגוזי הסבון מפרישות אותו ברגע שהן באות במגע עם מים בטמפרטורה של מעל 30 מעלות צלזיוס.
אראלה חוברס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1956 (בת 68 בערך) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת הרווארד 
 מנחה לדוקטורט:  נעמה גורן-ענבר
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1 באוקטובר 1999)  אוניברסיטת המדינה של אריזונה 
 
אראלה חוברס (נולדה ב-1956) היא ארכאולוגית ישראלית, פרופסור מן המנין במכון לארכאולוגיה של האוניברסיטה העברית בירושלים ומופקדת הקתדרה על שם משה שטקליס, החוקרת את התקופה הפלאוליתית. עבודת השטח שלה מתמקדת בחפירות באתיופיה ובישראל. מחקריה מתרכזים בהבנת ההתנהגות והאקולוגיה האנושית באתרים הקדומים ביותר מהתרבות האולדובאית והתרבות האשלית מחד, ובתקופה הפלאוליתית התיכונה של הלבנט מאידך. היא מתמחה בהתפתחות הסימבוליזם והאמנות, טכנולוגיית הסיתות של כלי אבן, דפוסי הנדידה והמחייה של האדם הקדמון, טפונומיה ותאוריה ארכאולוגית. משמשת גם כחוקרת במכון לחקר מוצא האדם באוניברסיטת המדינה של אריזונה
ביוגרפיה

חוברס נולדה בחיפה, להורים שעלו ארצה ממזרח אירופה לאחר השואה. בשנת 1979 היא קיבלה תואר ראשון בארכאולוגיה וגאוגרפיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1988 היא סיימה את לימודיה לתואר שני בהצטיינות בארכאולוגיה פרהיסטורית, גם היא מהאוניברסיטה העברית. בשנת 1998 היא קיבלה את הדוקטורט שלה מהאוניברסיטה העברית, בהצטיינות יתרה בהנחיית פרופסור נעמה גורן-ענבר. מ-1998 עד 1999, חוברס הייתה פוסט-דוקטורנטית באוניברסיטת הרווארד.
תגליות במחקר

אראלה חוברס קידמה משמעותית את הידע הכללי על התנהגויות ופעולות של הומינידיים כמו הומו סאפיינס מוקדם והומו האדם הניאנדרטלי.
בשנת 2001 מצאה עדויות לכך שהניאנדרטלים שחיו בישראל הצליחו לנצל את החי סביבם לטובתם. על פי מאמרה של חוברס "ניצול משאבי הצמח על ידי ניאנדרטלים במערת עמוד", על ידי מדידת שימור פיטוליתים במשקעים של מערת עמוד, נקבע שהניאנדרטלים השתמשו בעץ כדי לבנות ולהדליק שריפות, בעוד שצמחים עשבוניים שימשו למצעים ומזון כאחד". חוברס השתמשה במחקר זה כדי לערער על התפיסה הקודמת לפיה הקיום והניידות של ציידים-לקטים טרום-מודרניים היו תלויים בעיקר בנדידת בעלי חיים. במקום זאת, היא הציעה שזה נבע מהתפוצה מרחבית-זמנית של בעלי חיים מסוימים.
המחקר של חוברס גם קידם באופן משמעותי את ההבנה של הקהילה המדעית לגבי התנהגות אנושית מודרנית בהומינידים מוקדמים. במאמרה משנת 2006, "'עכשיו אתה רואה את זה, עכשיו אתה לא' - התנהגות אנושית מודרנית בתקופת הפלאוליתית התיכון", חוברס מציעה שהסיבה לכך שהתנהגות אנושית מודרנית נראית רק לעיתים נדירות בתיעוד המאובנים ההומינידים התיכון הפלאוליתיים אינה כי ההומינידיים לא היו אינטליגנטים או בעלי יכולת מוחית מינימלית. במקום זאת, היא מציעה את הרעיון שדוגמאות כאלה להתנהגות מודרנית פשוט אינן מזוהות. הסיבה לכך היא שרק חלק קטן מפעילויותיהם היו פרוגרסיביות במהותן, כלומר הן אינן מובילות ממצב מסוים למטרה מסוימת. יתר על כן, מכיוון שהאידיאלים של המאה העשרים ואחת של חדשנות שונים באופן משמעותי מזה של הומינידיים מוקדמים, אנשים רבים פשוט לא יכולים לזהות מה היה נחשב "חדשני".
בשנת 2016, עבודתה של חוברס משכה תשומת לב מחודשת לתיאוריה קודמת לפיה המסדרון הלבנטיני הוא הנתיב היבשתי העיקרי בו השתמשו ההומינינים המוקדמים כדי לנדוד מאפריקה לאירואסיה. באמצעות גילוי לוולואה נובית בהר הנגב, מצאה חוברס עדויות לכך שהומינינים מוקדמים נדדו בשלב מסוים דרך האזור הזה. זה בתורו מצביע על המסלול שבו התרחש פיזור האדם.
בשנת 2017, חוברס הובילה את גילוי שרידי שני ניאנדרטלים, יחד עם מערכת כלי אבן וכמה עצמות בעלי חיים, מהאתר הפתוח מהתקופה הפלאוליתית התיכונה בעין קשיש בישראל. בעקבות הממצאים הללו, הקהילה המדעית הצליחה לקשור שרידי תרבות חומריים של ניאנדרטלים לאתר פתוח, כאשר בעבר הם היו קשורים אך ורק לאתרי מערות. תגלית זו הוכיחה את הרבגוניות של הניאנדרטלים, ומראה שהם לא היו רק הומינידים פשוטים המרותקים למערות. במקום זאת, הם יכלו להסתגל במידה מסוימת לסביבתם.
בנוסף להיותה פרופסור במחלקה לארכאולוגיה פרה-היסטורית במכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, חוברס היא גם חוקרת בינלאומית של אוניברסיטת אריזונה סטייט עם התמחות בארכאולוגיה פליאו-פליסטוקן במזרח אפריקה. היא משמשת גם כסגל בית ספר שדה בהאדאר, אתיופיה(אנ') עבור אוניברסיטת אריזונה סטייט.
מחקריה העכשוויים מתמקדים באתר במלקה ווקנה, אתיופיה, אתר בן למעלה ממיליון שנה שבו נחקרות ההתנהגויות של ההומו ארקטוס. זהו אחד האתרים הקדומים ביותר שבהם נמצאה נוכחות אנושית בגבהים טופוגרפיים. באתר נבדקת מידת ההסתגלות של האדם לסביבות חדשות וההשפעה של הסביבה על אופן יצור הכלים.
בישראל נחקרים האתרים במערת עמוד, בעין קשיש ובמערת שובך, אתרים מהתקופה הפלאולית התיכונה המאוחרת (80-50 אלף שנה), שבהם נמצאו שרידי האדם הניאנדרטלי. המחקר מתמקד בשימושים במרחב הגאוגרפי של אותם נינדרטלים כפי שהם באים לידי ביטוי בממצאי כלי האבן, עצמות בעלי החיים, עצמות אדם ושרידים נוספים.
פרסומים

An Early Case of Color Symbolism: Ochre Use by Modern Humans in Qafzeh Cave, 2003
Transitions before the transition : evolution and stability in the Middle Paleolithic and Middle Stone Age, 2005
Transitions Before the Transition Evolution and Stability in the Middle Paleolithic and Middle Stone Age, 2006
Ein Qashish : a new Middle Paleolithic open-air site in northern Israel, 2008
The lithic assemblages of Qafzeh Cave, 2009
הערות שוליים

↑  דף חוקרת באתר המכון לארכאולוגיה
↑  Madella, Marco; Jones, Martin K.; Goldberg, Paul; Goren, Yuval; Hovers, Erella (2002-07-01). "The Exploitation of Plant Resources by Neanderthals in Amud Cave (Israel): The Evidence from Phytolith Studies". Journal of Archaeological Science (באנגלית). 29 (7): 703–719. doi:10.1006/jasc.2001.0743. ISSN 0305-4403.
↑  Hovers, Erella; Belfer-Cohen, Anna (2006-01-01), "Now you see it, now you don't" – modern human behavior in the Middle Paleolithic, נבדק ב-2018-10-25
↑   גדעון לב, מתי החל האדם לצעוד בדרך מכלי אבן פשוטים אל הבינה המלאכותית?, באתר הארץ, 17 ביוני 2024
↑  Goder-Goldberger, M., et al., “Diffusion with modifications”: Nubian assemblages in the central Negev highlands of Israel and their implications for Middle Paleolithic inter-regional interactions, Quaternary International (2016), http:// dVxie.wdpuoblic.aotiorngst/at1s 0.1016/j.quaint.2016.02.008
↑  מחקר ארכיאולוגי חדש חושף: שברי רגל שנמצאו במערת עמוד זוהו כשרידים של אישה ניאנדרטלית שחיה באזורנו, באתר האוניברסיטה העברית, ‏12 אוגוסט, 2020
↑  מחקר: כך חיו הניאנדרטלים מחוץ למערות, באתר ynet, 26 ביוני 2019
↑  JNi.Media. "New Study Shows Mid-East Neanderthals Were Not Only Cave Dwellers". נבדק ב-2018-10-25.
↑  "Institute of Archaeology - Departments & Units - Department of Prehistory". archaeology.huji.ac.il. נבדק ב-2018-10-25.
↑  "International Research Affiliates | Institute of Human Origins". iho.asu.edu. נבדק ב-2018-10-25.
↑  "Hadar Faculty". www.public.asu.edu. נבדק ב-2018-10-25.
↑  מלפני 1.5 מיליון שנה: נמצא המאובן הקדום של הזאב האתיופי, באתר ynet, 21 במאי 2023
1 2  פרופ' אראלה חוברס, באתר האוניברסיטה הישראלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262888305171  BIBSYS: 6096721  BnF: cb15064548f (data)  ISNI: 0000 0001 1601 2055  LCCN: no2006018653  NTA: 29616304X  ORCID: 0000-0002-7855-6573  ResearcherID: B-7211-2008  SUDOC: 147954746  VIAF: 17511764   WorldCat (עם VIAF): 17511764
מבצעי צה"ל במלחמת העצמאות
ראו גם

מבצעי חיל הים במלחמת העצמאות
מבצעי צבא הגנה לישראל
לקריאה נוספת

משה גבעתי, בדרך המדבר והאש - תולדות גדוד 9, תל אביב: הוצאת מערכות ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ד-1994, עמ' 81 - 295.
אבגר

ערך זה עוסק בצמח ממשפחת הוורדיים. אם התכוונתם לאחד ממלכי השושלת האבגרית שמלכו באוסרואנה, ראו .
| אבגר |
| --- | --- |
 Agrimonia eupatoria
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ורדנאים
משפחה:: ורדיים
תת־משפחה:: Rosoideae
שבט:: Sanguisorbeae
תת־שבט:: Agrimoniinae
סוג:: אבגר
שם מדעי
 Agrimonia ‏לינאוס, 1753
אַבְגָּר (שם מדעי: Agrimonia) הוא סוג במשפחת הוורדיים, הכולל בין 12 ל-15 מינים של בעלי פרחים עשבוניים רב-שנתיים. בית גידולו הטבעי הוא אזורי האקלים הממוזג של חצי הכדור הצפוני, אם כי את אחד המינים ניתן למצוא אף באפריקה.
מאפיינים

המינים צומחים לגובה הנע בין חצי מטר לשני מטרים, ומתאפיינים בעלים מנוצים מקוטעים ופרחים צהובים הנישאים מעל גבי גזע יחיד, לרוב מחוסר ענפים.
מיני האבגר נמצאים בשימוש בתור מושבות מזון של זחלים של מספר מיני פרפרים, לרבות ה-Pyrgus malvae, שתועד על אבגר צהוב, וה-Pyrgus alveus. עם מיני פרפרים אחרים שנתגלו על מיני האבגר ניתן למנות את: Coleophora potentillae, Pyrus malvoides, Stigmella aeneofasciella וה-Stigmella splendidissimella.
היסטורית, הצמחים נחשבו לבעלי ערך רפואי רב. אשר על כן, בפלוריוגרפיה, שפת הפרחים, זוכים פרחי האבגר למשמעות של הכרת תודה.
מיני האבגר

עם מיני האבגר נמנים:
Agrimonia eupatoria - אבגר צהוב
Agrimonia gryposepala
Agrimonia incisa
Agrimonia coreana
Agrimonia microcarpa
Agrimonia nipponica
Agrimonia parviflora
Agrimonia pilosa
Agrimonia procera
Agrimonia pubescens
Agrimonia repens
Agrimonia rostellata
Agrimonia striata
אנגלסי

אנְגְלסִי (באנגלית: Isle of Anglesey; בוולשית: Môn) הוא אי ומחוז מינהלי ממחוזות ויילס, בצפון-מערב ויילס, אשר רוב אוכלוסייתו דוברת ולשית. האי מחובר ליבשה בשני גשרים הנמתחים מעל מצר מנאי: גשר מנאי התלוי אשר תוכנן על ידי תומאס טלפורד בשנת 1826, וגשר בריטניה המודרני יותר.
שטח האי אנגלסי הוא 720 קמ"ר והוא הגדול באיי ויילס והחמישי בגודלו מבין האיים הבריטיים.
היסטוריה

מגליתים ומנהירים רבים הפזורים על פני האי מעידים על קיומה של התיישבות אנושית במקום החל מן העידן הפרהיסטורי. על פי המיתולוגיה הקלטית האי היה בימי קדם מחובר ליבשה. לדרואידיות מקום נכבד בהיסטוריה הקדומה של האי. בשנת 60 לספירה התקיף הגנרל הרומי גאיוס פאולינוס את האי בניסיון להפסיק את שליטתם של הקלטים הדרואידים, תוך שהוא הורס את אתריהם המקודשים. אולם, הוא נסוג מן האי לאחר שפרץ מרד בוויילס. השליטה הרומית באי הושלמה בשנת 78 לספירה.
באי נערכו חפירות ארכאולוגיות שחשפו אתרים מתקופת הברזל וכן מתקופת הכיבוש הרומי. לאחר נסיגת האימפריה הרומית מן האי הבריטי במאה ה-5 לספירה, התיישבו באי אנגלסי שודדי ים מאירלנד. שליט ממלכת גוויניד' קונד'ה ניהל נגד מתיישבים אלה מאבק ארוך במטרה לסלקם, מאבק אותו המשיכו אף בנו ונכדו, עד אשר בשנת 470 סולק אחרון המתיישבים האירים. במהלך השנים מאז הפלישה האירית, ידע האי אף פלישות של ויקינגים, סקסונים ונורמנים.
תמונות

שטחי מרעה ומגדלור על האי אנגלסי.
גשר מנאי אשר מחבר את אנגלסי לצפון ויילס דרך כביש ה-A5 ההיסטורי.
ראו גם

גשר מנאי
נמל התעופה אנגלסי
אנבל מלצר

אין תמונה חופשית
אנאבל הנקין מלצר (באנגלית: Annabelle Henkin Melzer) (נולדה ב-1940 היא במאית וחוקרת תיאטרון ממוצא אמריקאי, שעמדה בראש החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

מלצר נולדה בניו יורק בשם אנאבל הנקין, ועלתה לישראל ב-1972.
תחום המחקר העיקרי שלה היה התנועה הדאדאיסטית, ואת עבודת הדוקטורט שלה בנושא השלימה באוניברסיטת קולומביה בבוסטון ב-1973. גם בישראל המשיכה במחקר זה, הרצתה בחוג לתולדות התיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים, והייתה ראש החוג לאומנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
ב-1981 הייתה אחת המנהלות במחנה הקיץ הראשון של "מתאן" (מפעל תרבות ואומנות לנוער), בו השתתפו כ-200 בני נוער שעסקו בתחומי האומנות ההצגתית.
ב-1982 השתתפה בסדרת ההרצאות "כיוונים חדשים" של מוזיאון ישראל, שביקשה לחקור את היחסים בין אומנויות הבמה השונות, וב-1987 הייתה אחת המועמדות להחלפת אורנה פורת בניהול תיאטרון הילדים והנוער מייסודה, אך לא זכתה בתפקיד.
בסוף שנות ה-90 עזבה את ישראל ושבה להתגורר בארצות הברית.