stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האספה המחוקקת של אוטר פרדש
היסטוריה

הרשות המחוקקת של אוטר פרדש הוקמה כמועצה המחוקקת של המחוזות המאוחדים, תחת חוק ממשלת הודו, 1919. האספה, שהוקמה בפועל ב־1921, כללה 100 חברים נבחרים ו־23 ממונים.
ב־1935 חוקק הפרלמנט הבריטי את חוק ממשלת הודו, 1935, שהורה על הפיכת המועצה המחוקקת לבית העליון בבית מחוקקים דו-ביתי, כאשר הבית התחתון הוא האספה המחוקקת של המחוזות המאוחדים בת 288 חברים. הבחירות הראשונות נערכו בדצמבר 1936, והאספה התכנסה לראשונה ב-29 ביולי 1937. כנהוג בהודו הבריטית, מחוזות הבחירה הוקצו לקבוצות שונות: 140 כלליים (הינודאים) מהם 20 לקאסטות נמוכות, 65 למוסלמים, 1 לאנגלו־הודים, 2 לאירופאים, 2 לנוצרים הודים, 3 למייצגי מסחר, תעשייה מכרות ונוטעים, 6 לבעלי אדמות, 1 לאוניברסיטאות, 3 לאיגודי עובדים, 4 לנשים ו־2 לנשים מוסלמיות.
האספה הראשונה התפזרה ב-1939, לאחר שממשלת אוטר פרדש בראשות גובינד בהללאבה פנט התפטרה לאחר שהמושל הכללי של הודו הכריז על מצב מלחמה מול גרמניה הנאצית ללא היוועצות בנציגי הממשל העצמי הודי.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, הוחלט על קיום בחירות חדשות לאספה המחוקקת באפריל 1946.
ב-26 בינואר 1950 נכנסה לתוקף חוקת הודו, ושם המדינה שונה מהמחוזות המאוחדים לאוטר פרדש, ושם האספה שונה להאספה המחוקקת של אוטר פרדש.
הבחירות הראשונות לאספה המחוקקת של אוטר פרדש לאחר עצמאות הודו נערכו ב-1952. בבחירות הללו היו 346 מחוזות בחירה, בהם 83 מחוזות בעלי שני נציגים, כשבסך הכל נבחרו 430 חברים לאספה. בנוסף, היה חבר ממונה אחד, שמונה על ידי מושל אוטר פרדש כמייצג הקהילה האנגלו-הודית.
ב-1967 צומצם מספר חברי האספה ל-426, 425 מהם נבחרים ואחד ממונה.
ב-9 בנובמבר 2000 הופרדה אוטראקהאנד מאוטר פרדש, ומספר חברי האספה המחוקקת של אוטר פרדש ירד ל-403.
ב-2019 תוקנה חוקת הודו ונקבע כי תפגע זכות הייצוג של הקהילה האנגלו-הודית בלוק סבהה ובאספות המחוקקות של מדינות הודו.
האספה בוחרת את 31 נציגי אוטר פרדש ברג'יה סבהה.
הערות שוליים

↑  P. D. Reeves , Changing Patterns of Political Alignment in the General Elections to the United Provinces Legislative Assembly, 1937 and 1946, Modern Asian Studies vol. 5, no. 2, 1971, עמ' 111–42‏, JSTOR 312028
1 2 3  History, Uttar Pradesh Legislative Assembly
↑  Government of India Act 1935,  Fifth Schedule (עמ' 262)
↑  Prabhash K Dutta, How Uttar Pradesh has voted since 1952: Only 2 full-term Chief Ministers, India Today, ‏10 במרץ 2017
↑  THE UTTAR PRADESH REORGANISATION ACT, 2000, Part III, 12
↑  Anglo Indian Representation To Lok Sabha, State Assemblies Done Away; SC-ST Reservation Extended For 10 Years: Constitution (104th Amendment) Act To Come Into Force On 25th Jan, Live Law, ‏23 בינואר 2020
צ'לסי קלינטון

| --- | --- |

קלינטון בוועידת המפלגה הדמוקרטית, 2016
 לידה:  27 בפברואר 1980 (בת 44) ליטל רוק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Chelsea Victoria Clinton 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 ידועה בשל:  בתם של הילרי וביל קלינטון   כתבת ב-NBC חדשות
 השכלה:  אוניברסיטת סטנפורד   "University College, Oxford"   "Columbia Mailman School of Public Health"   "Robert F. Wagner Graduate School of Public Service"
 מעסיק:  מקינזי, NBC, בית הספר לבריאות הציבור ע"ש מילמן של אוניברסיטת קולומביה, קרן קלינטון, Avenue Capital Group, אוניברסיטת ניו יורק, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תואר:  דוקטורט בפילוסופיה מאוניברסיטת אוקספורד (Ph.D)
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית
 השקפה דתית:  הכנסייה המתודיסטית המאוחדת 
 בן זוג:  מארק מזווינסקי (2010 - הווה)
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  100 נשים (BBC) (2018) 
 
צ'לסי ויקטוריה קלינטון (באנגלית: Chelsea Victoria Clinton; נולדה ב-27 בפברואר 1980) היא בתם היחידה של נשיא ארצות הברית לשעבר, ביל קלינטון, ושל מזכירת המדינה לשעבר הילרי רודהם קלינטון. בעבר שימשה ככתבת מיוחדת עבור חדשות NBC. בשנת 2012 החלה לעבוד בתאגיד הפילנתרופי "קרן קלינטון" ("Clinton Foundation") ו-"Clinton Global Initiative", וסיימה דוקטורט ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת אוקספורד ב-2014.
ראשית חייה

צ'לסי ויקטוריה קלינטון נולדה ב-27 בפברואר 1980, בליטל רוק, ארקנסו לביל קלינטון והילרי רודהם קלינטון. הילרי תיארה את הלידה של בתה בתור "האירוע המופלא ביותר והכי מעורר השתאות בחיי". צ'לסי הייתה בתם היחידה והנכדה הראשונה של הוריהם משני הצדדים. בגיל שנתיים, התלוותה להוריה לנסיעותיהם ברחבי ארקנסו כשביל קלינטון התמודד על משרת מושל ארקנסו.
אמה כתבה שהשם צ'לסי נקבע בהשראת ביקור בצ'לסי שבלונדון במהלך חופשת חג המולד ב-1978. היא סיפרה שכשמעה את השיר מ-1969 של ג'וני מיטשל, "Chelsea Morning", בביצועה של ג'ודי קולינס, ביל אמר, "אם אי פעם תהיה לנו בת, שמה צריך להיות צ'לסי".
צ'לסי קלינטון למדה בבתי הספר היסודיים בליטל רוק "Forest Park Elementary School" ו"Booker Arts and Science Magnet Elementary School" ובחטיבת הביניים "Horace Mann Junior High School". היא קפצה כיתה בכיתה ב'.
השנים בבית הלבן

ב-20 בינואר 1993, כאשר קלינטון בת ה-12 עברה לגור עם הוריה בבית הלבן בעקבות בחירתו של אביה לנשיא ארצות הברית, השירות החשאי של ארצות הברית נתן לה את שם הקוד "Energy" (אנרגיה). הוריה רצו שבתם תגדל באופן נורמלי ככל האפשר בהתחשב בנסיבות ולכן ניסו להגן עליה מפני אור הזרקורים התקשורתי. הילרי קלינטון התייעצה עם ג'קלין קנדי-אונאסיס בקשר לגידול ילדים בבית הלבן, וביקשה מהעיתונות שתצמצם את הסיקור על בתה באירועים ציבוריים שבהם היא משתתפת. הקלינטונים נתמכו על ידי מרגרט טרומן, בתו היחידה של נשיא ארצות הברית הארי טרומן. היא כתבה מכתב למערכת של הניו יורק טיימס במרץ 1993 והסבירה בו על הנזק שיכול להיעשות אם העיתונות תהפוך את צ'לסי לנושא סיקור אינטנסיבי. העיתונות נענתה לבקשתה של הילרי, אבל בשנת 1997, לאחר סיום לימודיה בבית הספר התיכון, עלו ספקולציות בתקשורת לגבי המכללה שבה תבחר והדבר גרם לסיקור תקשורתי רב עליה. צ'לסי קלינטון בסופו של דבר בחרה ללמוד באוניברסיטת סטנפורד. בסך הכל, היא קיבלה 32 כתבות עליה בניו יורק טיימס ו-87 כתבות באינטרנט במהלך שתי הקדנציות של אביה כנשיא ארצות הברית (1993‏-2001). מכלל הילדים של הנשיאים, היא זו שקיבלה את סיקור הטלוויזיה הרב ביותר.
החלטתם של הקלינטונים לשלוח את צ'לסי בתם ל-"Sidwell Friends", בית ספר פרטי בוושינגטון די. סי., עוררה שאלות, אולם אביה הסביר לסוכנות הידיעות Associated Press במאי 1993, שכך הוחלט מפני שבתו לא אהבה את העובדה שהיא "מקבלת הרבה פרסום" והיא מעוניינת שתהיה לה "יותר שליטה על גורלה." אמה טענה ש "אם [צ'לסי] הייתה הולכת לבית ספר ציבורי, העיתונות לעולם לא הייתה משאירה אותה לבד." הקריטריון שהשפיע על החלטתם היה הפרטיות, ולא איכות החינוך. בית הספר ותלמידיו שמרו על שתיקה בקשר לצ'לסי וסירבו לדון עליה בפומבי, ובכך נתנו לה את הפרטיות שהמשפחה הראשונה ביקשה לתת לה. צ'לסי סיימה את לימודיה בבית הספר בשנת 1997 ואביה דיבר בטקס הסיום. עניין פרטיותה של צ'לסי נידון בעיתונות, ורוב כלי התקשורת הגיעו למסקנה שהיא צריכה להיות מחוץ לתחום בשל גילה. למרות זאת, כאשר קלינטון הייתה בת 13, מספר סטיריקנים ופרשנים לעגו להופעתה, בהם ראש לימבו, וכותבי סאטרדיי נייט לייב בשנת 1995 פרסם הסופר העצמאי טום גוגולה קלטת של שירים שהוקלטו כביכול על ידי קלינטון ובהם הערות שונות הנוגעות לאנשים בולטים. הקלטת התבררה כתרמית. גוגולה הגן על הסרט, ואמר "שום דבר מזה לא היה מכוון נגד צ'לסי. סאטירה היא סאטירה". בשלב זה של חייה אמר אביה, "אנחנו באמת עובדים קשה כדי לוודא שצ'לסי לא נותנת לאנשים אחרים להגדיר את תחושת הערך העצמי שלה... זה קשה כשאתה מתבגר... [א]בל אני חושב שהיא תהיה בסדר".
קלינטון השתתפה במשך ארבע שנים בשיעורי מחול בארקנסו, והייתה תלמידה ב"בית הספר וושינגטון לבלט" במשך כמה שנים.
בתחילת 1999, נודע לקלינטונים שמגזין People עובד על כתבה שתבחן את היחסים במשפחה הראשונה על רקע השערוריות. השירות החשאי ביטא בפני המגזין את חששותיו שמא הכתבה תסכן את ביטחונה של צ'לסי. למרות זאת, הוחלט לפרסם את הכתבה. קרול ואלאס, העורך האחראי של People, אישר את רגישותו של המגזין לדאגותיהם של הקלינטונים, אבל חש שצ'לסי בת ה-19 הייתה "עדת ראייה לדרמה משפחתית ואירועים היסטוריים" ולכן הכתבה לגיטימית. על שער הגיליון של ה-5 בפברואר 1999, הופיעו צ'לסי והילרי והכותרת "חן תחת אש". בשנת 2000, שנתו האחרונה של אביה כנשיא, צ'לסי הייתה המארחת בבית הלבן כשאמה ניהלה את מסע הבחירות שלה לסנאט האמריקאי, ונסעה עם אביה לחו"ל לכמה ביקורים רשמיים.
השכלתה > אוניברסיטת סטנפורד

קלינטון החלה ללמוד היסטוריה באוניברסיטת סטנפורד בסתיו 1997.
שבוע לפני שהגיעה לקמפוס, אמה כתבה מכתב לאיגוד העיתונאים וביקשה בו שהעיתונאים ימנעו מלסקר את בתה. למרות זאת, צ'לסי הגיעה לסטנפורד עם הוריה, אנשי השירות החשאי, וכמעט 250 עיתונאים. כדי לשמור על ביטחונה, הותקנו חלונות עם זכוכית משוריינת בחדר השינה שלה ומצלמות הוצבו במסדרונות. בנוסף, אנשי השירות החשאי התחזו לתלמידים באוניברסיטה והתגוררו במעונות שלה. מלבד כמה סיפורים שנכתבו עליה מדי פעם בצהובונים, בארבע השנים שצ'לסי למדה בסטנפורד היא נשארה מחוץ לעין הציבור.
קלינטון סיימה את לימודיה בסטנפורד בשנת 2001 בהצטיינות יתרה ועם תואר ראשון בהיסטוריה. נושא התזה שלה לתואר ראשון, בגודל 150 עמודים, היה הסכם יום שישי הטוב ב-1998 בצפון אירלנד, ולשם כך היא ראיינה את אביה. בעת סיום לימודיה של צ'לסי, הנשיא קלינטון מסר הצהרה לעיתונות ואמר בה: "הילרי ואני אסירי תודה על החברויות וחוויות הלמידה הגדולות שלצ'לסי היה בסטנפורד, ואנחנו מאוד גאים בה ביום המיוחד הזה".
השכלתה > אוניברסיטת אוקספורד

בחודש יולי 2001, הודיע הנשיא קלינטון באליפות וימבלדון שצ'לסי תלמד באוניברסיטת אוקספורד בסתיו, באותו קולג' שהוא למד בו פוליטיקה בין 1968 ל-1970 באמצעות מלגת רודז. צ'לסי עצמה לא למדה עם מלגת רודז. מאסטר אוניברסיטת קולג' של אוקספורד, רובין באטלר, אמר כי הוא שמח שהיא לומדת באוקספורד: "מהתעודה שלה בסטנפורד עולה שהיא תלמידה טובה מאוד בעלת הכישורים והיכולות המתאימים. הקולג' שמח גם להרחיב את החיבור שלו עם משפחת קלינטון". כדי לשמור על ביטחונה של צ'לסי האוניברסיטה הפעילה אמצעי אבטחה על פי המלצת יועצים בריטים ואמריקנים, והסטודנטים האחרים שבקולג' התבקשו שלא לדבר עליה עם העיתונות.
צ'לסי הגיעה לאוקספורד מיד לאחר פיגועי 11 בספטמבר בארצות הברית. היא נמשכה לסטודנטים אמריקאים אחרים באוקספורד שגם הם חשו טראומה כתוצאה מכך. בריאיון למגזין "Talk" צ'לסי אמרה:
"כל יום אני נתקלת בתחושה אנטי אמריקאית כלשהי. במהלך הקיץ, חשבתי להתיידד עם אנשים שאינם אמריקאים, רק למען הגיוון. עכשיו אני מגלה שאני רוצה להיות ליד אמריקאים - אנשים שאני יודעת שחושבים על המדינה שלנו כמוני."
על הדברים שאמרה בראיון נמתחה ביקורת בעיתונות בלונדון וכן על ידי אחד הסטודנטים באוקספורד בעיתון הסטודנטים של אוקספורד.
האוניברסיטה כעסה על הביקורת שהסטודנט מתח מכיוון שהיא הופיעה כמאמר מערכת. למרות הביקורת, צ'לסי תוארה כשקולה, מקסימה ובלתי מושפעת על ידי אנשים שפגשו אותה ונראה שהיא הצליחה להתמודד עם ההסתגלות לחיים בחו"ל. במהלך לימודיה באוקספורד, אימצה צ'לסי מראה מתוחכם יותר, על פי הדיווחים, בעזרתה של ידידת משפחה דונטלה ורסצ'ה, שבתצוגת האופנה שלה צ'לסי השתתפה בתחילת שנת 2002.
בגמר לימודיה בשנת 2003, קיבלה תואר שני ביחסים בינלאומיים. לאחר מכן חזרה לארצות הברית לאחר סיום הלימודים והתגוררה בניו יורק.
השכלתה > אוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת ניו יורק

באביב 2010, קלינטון סיימה תואר שני ברפואה ציבורית באוניברסיטת קולומביה. ב-2010 החלה ללמוד לתואר דוקטורט באוניברסיטת ניו יורק והשלימה אותו באוניברסיטת אוקספורד.
קריירה

בשנת 2003 הצטרפה קלינטון לחברת הייעוץ "McKinsey & Company" שבניו יורק, ובשנת 2006 החלה לעבוד בחברת ההשקעות האמריקאית "Avenue Capital Group". היא הייתה אחד מהיו"רים של התאגיד הפילנתרופי "קרן קלינטון" ("Clinton Foundation") למשך שבוע למטרת גיוס כספים, עד שהצטרפה לחברה לאחר מכן באופן רשמי, וכיהנה כחברה בדירקטוריון של "School of American Ballet"‏. ב-22 בספטמבר 2011 קלינטון נבחרה למועצת המנהלים של חברת האינטרנט האמריקאית "IAC"‏.
ב-14 בנובמבר 2011 הודיעה רשת NBC שהיא שכרה את קלינטון ככתבת עבור התוכניות "NBC Nightly News" ו"Rock Center with Brian Williams". החוזה איתה היה רק למשך 3 חודשים, ולכן התאפשר לה להמשיך לעבוד עבור "קרן קלינטון", ולהמשיך ללמוד בזמן שעבדה עבור NBC‏.
הקמפיין לנשיאות של הילרי

בדצמבר 2007 החלה צ'לסי במסע הבחירות של אמה באסיפות הבחירה באיווה למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית. היא הופיעה בכל רחבי ארצות הברית ובעיקר בקמפוסים. עד תחילת אפריל 2008, היא דיברה בלמעלה מ-100 מכללות למען מועמדותה של אמה. במהלך מסע הבחירות ענתה צ'לסי לשאלות הקהל, אך לא התראיינה או הגיבה לשאלות מהעיתונות, כולל לשאלתה של כתבת בת 9 מעיתון הילדים "Scholastic News" ששאלה אותה האם אביה היה נשיא טוב. לשאלתה היא ענתה, "אני מצטערת, אני לא מדברת עם העיתונות וזה חל עליך, למרבה הצער. אף על פי שאני חושבת שאת חמודה". פיליפ ריינס, מזכיר העיתונות של אמה, התערב כאשר עיתונאים ניסו לפנות לצ'לסי באופן ישיר. בפעם הראשונה במהלך הקמפיין, כשסטודנט שאל אותה על התייחסותה של אמה לפרשת מוניקה לווינסקי היא ענתה, "אני לא חושבת שזה עניינך". לאורך הקמפיין היא הפכה לתומכת מנוסה יותר, עם תגובות מעודנות יותר והייתה מסיטה את השאלות בנושא עם הערות כמו "אם זה מה שאתה רוצה להצביע עבורו, זה מה שאתה צריך להצביע. אבל אני חושבת שיש אנשים אחרים [ש]הולכים להצביע על דברים כמו ביטוח בריאות וכלכלה". ב-26 באוגוסט 2008, בכנס של המפלגה הדמוקרטית, צ'לסי קראה להילרי "הגיבורה שלי ואמא שלי" והציגה לה סרט מחווה ארוך. לאחר ההופעה בכנס היא חזרה לניו יורק לחייה הפרטיים.
היא סייעה פעם נוספת לקמפיין של אמה למועמדות המפלגה הדמוקרטית לבחירות לנשיאות 2016.
חייה האישיים

ב-31 ביולי 2010 נישאו קלינטון ומארק מזווינסקי, מיליונר יהודי שעובד כבנקאי השקעות, בטקס רפורמי יהודי ונוצרי בראינבק שבניו יורק, הנמצאת דרומית לאולבני. החתונה התקיימה באחוזה משנת 1902, הפרוסה על פני 50 דונם, על צוק שמשקיף על נהר ההדסון. האחוזה הייתה שייכת דאז לתומכת של אמה הילרי, קתלין האמר, שבעבר הייתה מפיקה בערוץ "Oxygen Media", ולארתור סילבינדר, איש עסקים ומפתח עסקים. זוגיותם של צ'לסי ומארק מזווינסקי התגלתה בשנת 2005, והם התארסו בסוף השבוע של חג ההודיה בשנת 2009‏. מזווינסקי היה בנקאי השקעות בגולדמן זקס, ובעת הנישואין היה גם בנקאי השקעות ב"3G Capital Management"‏.
מזווינסקי נולד ב-15 בדצמבר 1977 בפילדלפיה, לחברי הקונגרס הדמוקרטים לשעבר אדוארד מזווינסקי ומרג'ורי מרגוליס-מבינסקי. יש לו עשרה אחים, אשר שלושה מהם מאומצים. הוא גדל בבית יהודי קונסרבטיבי. משפחת קלינטון ומשפחת מזווינסקי התיידדו עוד בשנת 1990, כאשר נפגשו בדרום קרוליינה בכנס של מנהיגים אמריקאים.
לאחר חתונתם חיו הזוג בשכונת פארק גראמרסי שבמנהטן, ניו יורק, ולאחר מכן עברו להתגורר בבית משותף בשכונת מחוז פלטיירון שבמנהטן (Flatiron District) שעלה כ-10.5 מיליון דולר. בתם, שארלוט קלינטון מזווינסקי, נולדה בספטמבר 2014, בנם, איידן קלינטון מזווינסקי, נולד ביוני 2016 וילדם השלישי במספר ובנם השני, ג'ספר קלינטון מזווינסקי, נולד ב-22 ביולי 2019.
God Control

| --- | --- |
 שיר בביצוע מדונה
 מתוך האלבום Madame X
 יצא לאור:  14 ביוני 2019
 סוגה:  פופ ניסיוני • דיסקו • Hi-NRG •  אלקטרופופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  6:19
 חברת תקליטים:  אינטרסקופ
 כתיבה:  מדונה, מירווה אחמדזאי, קייסי ספונר
 הפקה:  מדונה, מירווה, מייק דין
 
"God Control" (בעברית: "הַשְּׁלִיטָה שֶׁל אֱלֹהִים") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן הארבעה-עשר שלה, Madame X (2019). הוא נכתב על ידי מדונה, עמיתה הוותיק מירווה והמוזיקאי האמריקאי קייסי ספונר. מדונה ומירווה הפיקו את השיר יחד עם מייק דין. מבחינה לירית, השיר מדבר על שליטה בנשק ונוגע גם לאקלים הפוליטי של ארצות הברית באותה תקופה. זהו שיר פופ ניסיוני, דיסקו, Hi-NRG ואלקטרופופ הכולל קטע של מקהלת ילדי טיפין שחוזרת על השורה ”איבדנו את שליטת האל” לאורכו של השיר. בקליפ, ניתן יכולים לראות את מדונה מקלידה ”איבדנו את השליטה בנשק” ולא ”איבדנו את שליטת האל” כפי שמרמז שם השיר.
השיר זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי מוזיקה, שראו בו כאחד השירים הטובים ביותר באלבום. ב-26 ביוני פורסם וידאו קליפ נלווה בבימויו של יונס אוקרלונד; הוא שילב צילומים של מדונה בתור האלטר אגו שלה מאדאם X עם סצנות של מועדון לילה שבו מתרחש ירי המוני. הקליפ נוצר בהשראת פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו וספג ביקורות מעורבות בתקשורת וניצולי הירי. עם זאת, הוא זכה לשבחים מטעם מספר תומכי פיקוח על נשק. מדונה ביצעה את "God Control" במהלך הופעתה במהלך Stonewall 50 – WorldPride NYC 2019 ובמהלך סיבוב ההופעות האחד-עשר שלה, "Madame X Tour" (2019–2020); הוא היה השיר איתו פתחה את כל הופעות שאירעו במסגרת הסיבוב.
רקע

בשנת 2017, מדונה עברה לליסבון, פורטוגל, וחיפשה אקדמיית כדורגל מובילה עבור בנה דייוויד, שרצה להפוך לשחקן כדורגל מקצועי. בעת שגרה בעיר החלה לפגוש אמנים, ציירים ומוזיקאים, שהזמינו אותה ל"מפגשי סלון". במפגשים הללו הם היו מביאים אוכל, יושבים סביב השולחן ומוזיקאים היו מתחילים לנגן בכלים, לנגן ולשיר מוזיקת פאדו וסמבה. כשהיא הרגישה ”מחוברת לעצמה דרך המוזיקה”, החליטה הזמרת ליצור אלבום; ”מצאתי את השבט שלי [בליסבון] ועולם קסום של מוזיקאים מדהימים שחיזקו את האמונה שלי שמוזיקה בכל העולם באמת קשורה לכול והיא הנשמה של היקום”. ב-15 באפריל 2019, מדונה חשפה את Madame X בתור שם האלבום. במסגרת האלבום היא עבדה עם עמיתה הוותיק מירווה אחמדזאי, שעבד בעבר על אלבומיה Music (2000), American Life (2003) ו-Confessions on a Dance Floor (2005), וכן עם מייק דין, ששימש כמפיק ב-Rebel Heart (2015), ודיפלו.
"God Control" נכתב על ידי מדונה ומירווה והופק על ידי השניים האחרונים יחד עם מייק דין. הוא תואר כשיר פופ ניסיוני, דיסקו, Hi-NRG ואלקטרופופ. מבחינה לירית, הוא עוסק בשליטה בנשק, כמו גם בדמוקרטיה והמצב הפוליטי של ארצות הברית. מבחינה מוזיקלית, הוא תואר בתור ”מאשאפ אופורי עם שכבות צפופות של סמבה-דיסקו-גוספל” ושילוב של כינורות וצליל רטרו. הוא כולל מקהלת גוספל, צלילי ירי וצלילי וקודר. השיר מתחיל כשמדונה מבצעת את השורה ”כולם יודעים את האמת הארורה/האומה שלנו שיקרה ואיבדה כבוד” בסגנון ”שיניים קפוצות”, ואחריה מקהלת ילדי טיפין חוזרת על המשפט ”איבדנו את השליטה בנשק”. לאחר מכן, מבוצע פזמון "שמאלצי" בהשראת פילדלפיה סול (אנ'), במסגרתו מדונה שרה ”זו ההמולה” בשילוב שירת רקע בה נאמר ”דמוקרטיה חדשה”. בהמשך, ישנו קטע ראפ שהוביל להשוואה בידי מספר מבקרים לסגנון הקולי שבו השתמשה בפסקול I'm Breathless מ-1990 ולצמד האלקטרוני דאפט פאנק. באותו הקטע, היא שרה ”כל יום הולדת חדש נותן לי תקווה / בגלל זה אני לא משתמשת בסמים” ומדברת על המוח שלה, שהוא ”החבר היחיד שלה”.
רקע > זכויות יוצרים

בנובמבר 2019, קייסי ספונר טען שהוא היה שותף לכתיבה של "God Control", אך מעולם לא קיבל קרדיט או פיצוי על כך. ספונר אמר שהוא הלחין את השיר בעת שמירווה ביקש ממנו לשכתב את המילים ולמקסס (אנ') את האודיו של גרסת הדמו לאלבום הסולו שלו, שבו רצה לשיר בשפה האנגלית על פוליטיקה אמריקאית. זמן קצר לאחר מכן, מירווה נטש את הפרויקט כדי לעבוד עם מדונה; ספונר הביע עניין בעבודה עם הזמרת אך מעולם לא קיבל תגובה. כשספונר שמע לראשונה את המנגינה של "God Control", הוא הרגיש שהיא דומה מדי לזו שהלחין והאשים את המפיק בשימוש ביצירתו ללא רשות; לאחר מכן הוא פרסם קטע, המשווה את שני השירים, בחשבון האינסטגרם שלו. לדברי ספונר, ברגע שמדונה שמעה זאת, היא יצרה עמו קשר בטענה שאינה מודעת לתרומתו, והציעה לו 10,000 דולרים כמקדמה – שהוגדלה מאוחר יותר ל-25,000 דולרים – כמו גם חמישה-עשר אחוזים מזיכוי הכתיבה והתמלוגים. ספונר דחה זאת, כיוון שלטענתו יקבל 10,000 דולרים בלבד במסגרת ההסדר של 25,000 הדולרים לאחר הורדת המיסים ושכר הטרחה. בהמשך לכך, הצהיר כי ”אין כסף במכירות תקליטים. אפילו לא למדונה”, ודרש שישלמו לו אחוז אחד מרווחי ההופעות של הזמרת כדי ”לכסות את התרומה והנזקים שלי”.
ביקורת

הרצועה זכתה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic, כתב כי ”האווירה האפלה מורגשת [באלבום], ודומיננטית בסגנון של 'God Control'”. ג'רמי הליגר מווראייטי השווה את "God Control" ו-"Dark Ballet" ל-"Bohemian Rhapsody" מאת הלהקה האנגלייה קווין ותיאר אותו כשיר ”שאפתני ושרוע, העוסק בתקווה והתרסה”. הליגר המשיך ואמר שהוא ”מגדיר את הלך הרוח באלבום ואף מתייחס באופן ישיר למאדאם X”. אלכסנדרה פולארד ממגזין האינדפנדנט אמרה כי בשיר "תוקפת מדונה את חוקי השליטה הרופפים של אמריקה". בן בומונט-תומאס, מגרדיאן, כינה אותו בתור אחד מהשירים הבולטים ביותר באלבום והוסיף כי ”מאזינים המאמינים בגישת הקאמפ יתחברו אליו”. מייק ואס מאיידולטור, אמר שזה היה ”ניסוי נועז ומוצלח [...] רחב אופקים ואולי בארוק שלא לצורך, אך הוא בוער מרוב שאפתנות וכעס. ועדיין מצליח להיות שיר פופ”. רוב שפילד מרולינג סטון התייחס לזה בתור ”רגע אנדרסטייטמנט נדיר של מדונה”. לואיז ברוטון מאייריש טיימס, הצהירה כי השיר הוא ”עמידה ניסיונית נגד סמכותיות ושליטה בנשק באמצעות פופ מעוות בסגנון 'מראה שחורה' [...] שנועד לגרום לנו לשנס מותניים ולעורר אותנו מתופעת העדר”. סמואל ר. מוריאן מ-Parade דירג אותו במקום ה-96 ברשימת "100 השירים הגדולים של מדונה". לפי ניקולאס הוטמן מ-Us Weekly, "God Control" הוא השיר ”הנועז והאפי” ביותר של מדונה מאז "Gang Bang" מ-2012.
דניאל מגרי מגיי טיימס גרס שזה ”יצירתי, בעל מאפייני דאנס ובלתי צפוי [...] מעין שלמות טהורה”, כמו גם השיר הטוב ביותר באלבום. ג'וני קולמן מהוליווד ריפורטר כינה את הרצועה ”אודיסיאה באורך שש ומשהו דקות”. בראדלי סטרן מפייפר תיאר זאת בתור ”אודה מסוגת הדיסקו העוסקת בשליטה בנשק”. בעת שסקרה את Madame X עבור האינדפנדנט, אמרה אלכסנדרה פולארד ש-"God Control" הוא ”התקפה על חוקי השליטה בנשק החלשים של אמריקה”. סאל צ'ינקוומני, מסלנט סבר שזהו ”קטע ההתנגדות של האלבום”, כמו גם ”הדבר המרגש ביותר שהיא עשתה מזה שנים”. עבור ספנסר קורנהייבר מאטלנטיק, זה הרגיש ”כמו מספר שירים שונים בשיר אחד”. אף על פי כן, הוא כינה את זה ”תפיסה שאי אפשר לעמוד בפניה מסוגת הפילדלפיה סול” ושיבח אותו על היותו ”מעין פרשנות מגישת הקאמפ על הדרך שבה אנשים יכולים לרקוד מול משבר ודרך ההתמודדות איתו” וגם ”קולט ומשעשע”. רן גרייבס, מכתב העת המקוון Consequence of Sound, הגדיר את "God Control" כאחת הרצועות הבולטות ביותר ב-Madame X; ”השאיפות של מדונה אינן רק מוזיקליות. מספר שירים [באלבום] מכילים מסרים חברתיים עם כמויות משתנות של עקיצות ורמיזות [...] אבל המסר בא לידי ביטוי אפילו טוב יותר ב-'God Control' השאפתני”. דניאל ולש שכותב עבור האף-פוסט טען שזה ”שיר אחד מתוך מספר שירים אחרים באלבום, שניתן להגדיר כמהול בעצב”. רובי בארנט מוושינגטון בלייד השווה את "God Control" לשירים של מדונה "Music" ו-"Impressive Instant" מ-2000, וכינה אותו ”מתאים לחלוטין לתרבות רחבת הריקודים”. הוא טען שמדובר בשיר הדאנס הטוב ביותר של הזמרת מאז "Hung Up" (2005) כמו גם השיר הטוב ביותר באלבום. בביקורת מעורבת יותר בהשוואה לאחרות שפורסמו, ריץ' ג'וזוויאק מפיצ'פורק אמר שזה ”אמור להיות כיף, אך בנקודה מסוימת הופך למתיש”.
במרץ 2023, דירגו במגזין בילבורד את "God Control" כשירה ה-89 הגדול ביותר של מדונה, כאשר ג'ו לינץ' כתב כי ”האודיסיאה הבלתי רגילה הזו הוכיחה שמדונה רחוקה מלסיים לקחת סיכונים ולהביע את דעתה”.
וידאו קליפ > רקע ותקציר

במהלך ריאיון עם פיפל, מדונה אמרה שאחת הסיבות העיקריות לכך שהיא צילמה קליפ ל-"God Control" היו הילדים שלה; ”אני שולחת את הילדים שלי לבית הספר עם אותו פחד שיש לכל אמא בעידן הזה [...] זה באמת מפחיד אותי שהמרחבים שהיו פעם בטוחים שבהם אנחנו מתאספים, מחכימים ולומדים הם מטרות אפשריות לטבח. אף אחד לא בטוח”. בהצהרה אחרת, אמרה שבכוונתה למשוך תשומת לב לבעיה מתמשכת באמריקה. אלה שמתחו ביקורת על פעולותיה קיבלו תגובה במסגרתה אמרה ”זה מה שקורה. רובים הורגים”.
הקליפ של "God Control" פורסם ב-26 ביוני 2019. הוא בוים בידי יונס אוקרלונד, שעבד בעבר עם מדונה בקליפים כמו "Ray of Light" (1998), "Music" (2000), "American Life" (2003) ו-"Bitch I'm Madonna" (2015). בקליפ השתתפו הדראג קווין מונה אקס צ'יינג', השחקנית סופיה בוטלה והיוטיוברית ג'יג'י גורג'ס. הוא נפתח בקטע בו נאמר ”הסיפור שאתם עומדים לראות מטריד מאוד. הוא מציג סצנות גרפיות של אלימות בנשק. אבל זה קורה כל יום. וזה חייב להיפסק”. מסופר באמצעות פלשבקים בסדר כרונולוגי הפוך, הקליפ מתחיל עם מדונה בתור האלטר אגו שלה מאדאם X, חובשת פאה שחורה קצרה ויושבת ליד מכונת כתיבה ומקלידה את מילות השיר, בשילוב סצנות הירי במועדון לילה דמוי סטודיו 54 בניו יורק. מבקרים שונים ציינו שסצנות אלו מזכירות את פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו ופיגוע הירי בת'אוזנד אוקס. לאחר מכן, הקליפ חוזר אחורה בזמן ומראה את מדונה מתכוננת ליציאה; היא לובשת חליפת מכנסיים מזהב בהשראת שנות ה-1970 ופאה קארה בלונדינית. סצנות אחרות מציגות את מדונה מותקפת בדרכה למועדון הלילה, מקהלת ילדים שרה בכנסייה וצילומי מחאות נגד רובים ואיגוד הרובאים הלאומי של אמריקה (NRA). הוא מסתיים במילה ”תתעוררו”, ובציטוט של פעילת זכויות האדם וחברת הפנתר השחור אנג'לה דייוויס, ”אני כבר לא מקבלת את הדברים שאני לא יכולה לשנות. אני משנה את הדברים שאני לא יכולה לקבל”.