stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התנועה הנציונל-סוציאליסטית של דנמרק
פעילות

אנשי המפלגה עוסקים באופן רשמי בהפצת האידאולוגיה הנאצית, אנטישמיות ואסלאמופוביה. חברי המפלגה מעריצים את אדולף היטלר, ובכינוסי המפלגה נוהגים לשאת צלבי קרס וללבוש את מדי המפלגה הנאצית. זהותם של חברי המפלגה שמורה בסוד.
ב-1997 ניסתה המפלגה להתמודד בבחירות לעיריית גרווה. היא קיבלה 0.5% מהקולות ולא עברה את אחוז החסימה. ב-2001 היא ניסתה שוב להיכנס למועצת גרווה, והפעם קיבלה רק 0.2% מקולות הבוחרים (73 קולות). ב-2005 ניסתה המפלגה להתמודד בבחירות המחוזיות, וזכתה ב-0.1% מקולות הבוחרים (603 קולות). המצב לא השתנה בבחירות המחוזיות ב-2009.
הערות שוליים

↑  רונן בודוני, ממשלת דנמרק תומכת ברדיו נאו-נאצי, באתר ynet, 4 בנובמבר 2003.
↑  Nazister på medlemsjagt i Sydjylland
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n84177682  VIAF: 155992114   WorldCat (עם VIAF): 155992114
הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית

הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית (בצ'כוסלובקית: Československá socialistická republika) הייתה מדינה שהוקמה ב-1948 לאחר ההפיכה הקומוניסטית במדינה, והתקיימה עד למהפכת הקטיפה בשנת 1989.
רקע

בבחירות שהתקיימו במאי 1946 זכתה המפלגה הקומוניסטית ב-38% מהקולות. אדווארד בנש המשיך לכהן כנשיא הרפובליקה ומנהיג המפלגה הקומוניסטית, קלמנט גוטוולד, התמנה לראש הממשלה. הקומוניסטים החזיקו במספר משרדי מפתח בממשלה, בהם משרד הפנים ומשרד האינפורמציה ופעלו להשתלט על מוקדי הכוח במדינה. הממשלה הגבילה הוצאת עיתונים למפלגות ציבוריות כדי למנוע עשיית רווחים מעיתונות שהיא "שירות ציבורי". בשנת 1947, בלחץ הקומוניסטים, חוקק חוק שחייב עיתונאים להשתייך לאיגוד העיתונאים ואסר על עיסוק בעיתונות בידי מי שאינו חבר באיגוד. חוקי האיגוד נקבעו בידי שר האינפורמציה הקומוניסטי.
ב-13 בפברואר 1948 פיטר שר הפנים ואצלב נוסק (שהיה חבר המפלגה הקומוניסטית) 8 קצינים בכירים ממשטרת צ'כוסלובקיה. הפיטורים גרמו לפרוץ משבר קואליציוני בממשלה. שרים מהמפלגה הלאומית הסוציאליסטית האשימו את שר הפנים בכך שהקצינים פוטרו על רקע פוליטי, מכיוון שלא היו תומכי המפלגה הקומוניסטית. הם דרשו מגוטוולד את פיטוריו של שר הפנים. כאשר תביעתם נדחתה, הגישו את התפטרותם לנשיא. תקוותם הייתה, שכל השרים שאינם חברי המפלגה הקומוניסטית יפעלו כמותם ויתפטרו, הממשלה תתפרק והנשיא יצטרך להכריז על פיזור הפרלמנט ועריכת בחירות חדשות.
אך, השרים מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית לא תמכו במהלך ולא התפטרו. כתוצאה מכך זכה גוטוולד לרוב בממשלה (14 מתוך 26 שרים). הוא פנה אל הנשיא וביקש מהנשיא לאשר את התפטרות השרים ואישור למנות שרים חדשים. בינתיים ארגנה המפלגה הקומוניסטית שביתות במפעלים והפגנות ברחבי המדינה כאות תמיכה בפעולות של גוטוולד. בסופו של דבר נאלץ הנשיא אדווארד בנש להיכנע ללחץ הקומוניסטים ולאשר את דרישותיו של גוטוולד. השרים המתפטרים הוחלפו בקומוניסטים.
היסטוריה > כינון המשטר הקומוניסטי

במאי 1948 אישרה האספה הלאומית של צ'כוסלובקיה חוקה חדשה אשר התבססה על קווי יסוד מטעם המפלגה הקומוניסטית. הנשיא בנש סירב לחתום על החוקה החדשה והתפטר מתפקידו. מרגע זה הפך קלמנט גוטוולד דה פקטו לשליט צ'כוסלובקיה. ב-14 ביוני 1948 נבחר גוטוולד רשמית לנשיא צ'כוסלובקיה.
גוטוולד היה סטליניסט ובשיטת הסלאמי יישם את עיקרי מדיניותו של סטלין בצ'כוסלובקיה. הוא הלאים את כל מפעלי התעשייה ואת כל החוות החקלאיות הפרטיות. הוא סילק ממוסדות השלטון את כל הלא-קומוניסטים. בהוראותיו הישירות של גוטוולד נאסרו גם פעילים בכירים במפלגה הקומוניסטית שהתנגדו לקו הסטליניסטי שהוביל. שניים מהם – רודולף סלנסקי וולדימיר קלימנטיס נידונו למוות והוצאו להורג.
במהלך שנות שלטונו התפתח סביב גוטוולד פולחן אישיות בדומה לזה של סטלין בברית המועצות.
בסוף שנות החמישים ובתחילת שנות השישים, עם עלייתו לשלטון של אנטונין נובוטני כמזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית, עברה צ'כוסלובקיה תהליך איטי של דה-סטליניזציה שהתקדם באיטיות בהשוואה לתהליכים דומים במדינות אחרות של הגוש המזרחי. נובוטני הכריז, בהסכמת ניקיטה חרושצ'וב, על השלמת הסוציאליזם בצ'כוסלובקיה ובהתאם לכך כוננה חוקה חדשה שאמצה את השם הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית כשם המדינה. הרהביליטציה של קורבנות העידן הסטליניסטי, כמו זו של מורשעי משפטי פראג, החלה להישקל כבר ב-1963, אך לא התרחשה עד ל-1967.
בראשית שנות השישים עברה צ'כוסלובקיה מיתון כלכלי. מודל התיעוש הסובייטי לא התאים לצ'כוסולובקיה, שהייתה כבר מדינה די מתועשת עוד לפני המלחמה והוא הצליח יותר בארצות מפותחות פחות. ניסיונו של נובוטני לשינוי מבנה הכלכלה הצ'כוסלובקית, המודל הכלכלי החדש של 1965, הוביל לצורך לשינוי פוליטי מקביל.
עם ההקלה בחוקי המשטר הרודני, החל "איגוד הסופרים הצ'כוסלובקים" להביע בזהירות אי שביעות רצון ובביטאון האיגוד Literární listy, רמזו חבריו שתחום הספרות צריך להיות חופשי משליטה מפלגתית. ביוני 1967, הביע פלג קטן של האיגוד אהדה כלפי הסופרים בעלי הנטייה הסוציאליסטית רדיקאלית, במיוחד כלפי לודביק ואצוליק, מילן קונדרה, יאן פרוכזקה, אנטונין יארוסלאב ליהים, פבל קוהוט ואיוון קלימה.
כמה חודשים לאחר מכן, בישיבת המפלגה הקומוניסטית, הוחלט שיינקטו צעדים מנהליים כנגד הסופרים שהתבטאו בחופשיות בנוגע לרפורמות. מאחר שרק חלק קטן מחברי האיגוד החזיק בדעות אלו, הסתמכה המפלגה על כך ששאר חברי האיגוד יטילו עליהם משמעת. השליטה על Literární listy ועל בתי הוצאה לאור נוספים שהשליטה עליהם הועברה לידי משרד התרבות. אפילו חברי מפלגה שמאוחר יותר היו התומכים הראשיים ברפורמות, כמו דובצ'ק, צידדו בנקיטת צעדים אלה.
היסטוריה > האביב של פראג

בשנת 1967 התעוררה תסיסה בקרב האינטלקטואלים בצ'כוסולובקיה, נגד מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה, אנטונין נובוטני. אלכסנדר דובצ'ק מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית של סלובקיה צידד בדרישות לליברליזם, ודרש מנובוטוני לאפשר את הוצאתו של ספרו של לדיסלב מניאצ'קו לאור. בסוף 1967 אולץ נובוטני להתפטר ובינואר 1968 הפך דובצ'ק למזכ"ל המפלגה ולשליט צ'כוסלובקיה בפועל. אחרי שהפך לשליט המדינה דאג לשיקום העיתונות החופשית, זכויות האזרח, ושחרור חברי המפלגה שנאסרו או הוגלו במהלך השנים. עם זאת, הבטיחו מנהיגי צ'כוסלובקיה כי הם דבקים בקומוניזם. ליברליזציה זו, שנודעה כ"האביב של פראג", עוררה דאגה רבה במוסקבה. נשיא ברית המועצות ליאוניד ברז'נייב ודובצ'ק נפגשו, ולאחר התעקשותו של דובצ'ק להנהיג בצ'כוסלובקיה "סוציאליזם בדרך הצ'כוסלובקית" נכשלה הפגישה. ב-20 באוגוסט 1968 החלה הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה במטרה לשים קץ לליברליזציה ולהפיל את שלטון דובצ'ק. דובצ'ק נלקח בחטף למוסקבה ושם נחקר, אולם לאור המחאות בצ'כולובקיה ובעולם הוא הושב לצ'כוסלובקיה אל תפקידו כמזכיר המפלגה. באפריל 1969 ירש גוסטב הוסאק את מקומו של דובצ'ק ובמהלך השנים 1969–1971 הרחיק מהמפלגה את תומכי הליברליזציה של האביב של פראג. הוסאק דאג לפיטוריהם של מתנגדי ברית המועצות והתחנף אל הנהגתה, אך נמנע ממשפטי ראווה. במאי 1975 מונה גם לנשיא צ'כוסלובקיה.
בני משפחות של אנשי המשטר הלא קומוניסטי אשר קדם לשנת 1948, בני משפחות של אזרחים שברחו למערב, או תומכים באלכסנדר דובצ'ק בעת האביב של פראג, סבלו מחרם שלטוני. אופי הפעולות נגד מי שהצטיירו כמתנגדים למשטר השתנה עם עלייתו לשלטון של מיכאיל גורבצ'וב ויישום מדיניות הגלאסנוסט והפרסטרויקה בשנת 1985. השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה הצהיר כי הוא תומך בפרסטרויקה, אולם יישם מעט שינויים מוסדיים. השלטון עדיין אסר כל דיון על אירועי האביב של פראג. במרץ 1988 התקיימה בברטיסלבה הפגנת הנירות, הפגנה נוספת התקיימה בשנת 1989, אולם אלה פוזרו על ידי כוחות המשטרה.
הקשיים הכלכליים בצ'כוסלובקיה בשלהי שנות ה-80 ותנאי החיים הקשים תרמו לאווירה ציבורית אשר תמכה ברפורמה כלכלית. באווירה זו החלו אזרחים צ'כים וסלובקים לקרוא תגר על המערכת השלטונית ולהביע בפומבי את התנגדותם לשלטון. אזרחים רבים חתמו על עצומות התומכות בוואצלב האוול בעת שנכלא בשנת 1989. בקיץ 1989 חתמו אזרחים רבים על עצומה לסיום הצנזורה ולשינויים שלטוניים משמעותיים. הגורמים לפרוץ המהפכה לא היו רק הידיעות מן האירועים במדינות שכנות, אלא אף שהתרחש בבירת צ'כוסלובקיה. מאז חודש אוגוסט 1989 התבצרו בשגרירות גרמניה המערבית בפראג אזרחים מגרמניה המזרחית אשר בקשו מקלט בגרמניה המערבית. בימים שלאחר ה־3 בנובמבר עזבו אלפי המתבצרים את פראג ברכבת לגרמניה המערבית. ב־9 בנובמבר נפלה חומת ברלין ולא היה עוד צורך בעקיפת שטחה של גרמניה המזרחית. עד 16 בנובמבר החלו רבות מן המדינות בגוש המזרחי להשיל מעליהן את סימני המשטר הקומוניסטי, תוך שאזרחי צ'כוסלובקיה עוקבים אחר ההתפתחויות בשידורי הרדיו והטלוויזיה. אף השלטון הסובייטי תמך בשינויים כלשהם בצמרת השלטון הצ'כוסלובקי אף שלא צפה את המהפכה.
היסטוריה > מהפכת הקטיפה

ב-16 בנובמבר 1989 החלה מהפכת הקטיפה בהפגנת סטודנטים שלווה בברטיסלאבה. למחרת, ב-17 בנובמבר, דוכאה בכוח הפגנת סטודנטים שלווה נוספת בפראג על ידי משטרת המהומות הקומוניסטית. אירוע זה הצית סדרת הפגנות עממיות החל מ-19 בנובמבר עד סוף דצמבר ושביתה כללית בת שעתיים ב-27 בנובמבר. ב-20 בנובמבר הגיע מספר המפגינים שנאספו בפראג לכ-500,000 לאחר שהמונים נהרו לעיר. אז, כשברקע משטרים קומוניסטים נוספים נופלים, ולאור מחאת הרחוב הגוברת, הודיעה המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה ב-28 בנובמבר כי היא תוותר על המונופול שלה בכוח הפוליטי.
גדרות התיל הוסרו מהגבול עם מערב גרמניה ועם אוסטריה ב-5 בדצמבר. ב-10 בדצמבר, מינה הנשיא הקומוניסטי גוסטב הוסאק (Gustáv Husák) את הממשלה הלא־קומוניסטית־ברובה הראשונה מאז 1948 והתפטר. אלכסנדר דובצ'ק נבחר ליושב ראש הפרלמנט הפדרלי ב-28 בדצמבר וואצלב האוול מונה לנשיא צ'כוסלובקיה ב-29 בדצמבר.
ב-23 באפריל 1990 הוקמה הרפובליקה הפדרטיבית של הצ'כים והסלובקים, וביוני 1990 נערכו הבחירות הדמוקרטיות הראשונות בצ'כוסלובקיה מאז 1948 והוקמה ממשלה לא קומוניסטית.
לאחר מכן

ב-1992 ניצחו בבחירות לפרלמנט מפלגות צ'כיות וסלובקיות שרצו בפירוק המדינה. במהלך הקיץ, לאחר "מלחמת המקף", הוחלט על הפיצול שבניגוד למה שקרה במדינות אחרות במזרח אירופה לא לווה באלימות ובשפיכות דמים, וכונה "גירושי הקטיפה". ב-1 בינואר 1993 המדינה חדלה מלהתקיים.
הערות שוליים

↑  חוק העיתונות בטשכיה, הצופה, 10 בדצמבר 1947
↑  Communism in Czechoslovakia, 1948-1960, page 556
↑  ישראל נוימן, אלכסנדר דובצ'ק - "צ'אושסקו חדש בעל אפשרויות בלתי-מוגבלות, דבר, 18 בינואר 1968
↑  צבי אמיתי, הדחתו של נובוטני, על המשמר, 8 בינואר 1968
↑  ש...ש...ש... הצנזור ישן, מעריב, 24 באפריל 1968
↑  יבוטלו הסאנקציות נגד סופרים בצ'כוסלובקיה, על המשמר, 18 בפברואר 1968
↑  צ'כיה מזהירה את בריה"מ - להימנע מהתערבות בענייניה הפנימיים, מעריב, 24 באפריל 1968
↑  אנאטול שוב, המארשאלים של הצבא הסובייטי - כנראה השליטים האמיתיים של ברית־המועצות, מעריב, 24 ביוני 1969
↑  דב אפל, הוסאק מודה לברזנייב, דבר, 7 ביוני 1971; המשך
↑  נשיא צ'כוסלובקיה, דבר, 29 במאי 1975
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554906705171  LCCN: n81032769  VIAF: 124946369   WorldCat (עם VIAF): 124946369 
צ'כוסלובקיה בשנת 1969
וונג טאי סין

ווֹנְג טַאי סִין בהונג קונג
וונג טאי סין
ווֹנְג טַאי סִין (黃大仙區) הוא תחום מנהלי בקאולון שבהונג קונג, היחיד ללא מוצא לים. שטחו הכולל הוא 9.36 קמ"ר. בשנת 2000 מנתה אוכלוסייתו 432,400 איש.
האוכלוסייה באזור נחשבת לאחת העניות ביותר בהונג קונג. כ-85% מהתושבים מתגוררים במבני דיור ציבורי ממשלתי.
האזור נקרא על שם מקדש וונג טאי סין שבתחומו, שהוקדש לטאואיסט וונג טאי סין.
התחום כולל את השכונות:
וונג טאי סין
גבעת היהלום
ווַאנְג טַאו הוֹם
לוֹק פוּ
צ'וּק יוּאֶן
טְסְז וַאן שַׁאן
פוּנְג ווֹנְג
צ'וֹי הוּנְג
צ'וֹי וַואן
לי סידול

| --- | --- |

 לידה:  1983 (בן 41 בערך) Bigeun-myeon, קוריאה הדרומית 
 מדינה:  קוריאה הדרומית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 מספר צאצאים:  1 
 
לי סידול (או לי סה-דול, בקוריאנית: 이세돌; נולד ב-2 במרץ 1983) הוא שחקן גו מקצועי דרום קוריאני לשעבר בדרגה 9. נכון לפברואר 2016, הוא דורג במקום השני בתארים בינלאומיים (18), אחרי לי צ'אנג-הו בלבד (21). הכינוי שלו הוא "האבן החזקה" ("סן-דול"). במרץ 2016 שיחק סדרת משחקים בולטת מול התוכנית AlphaGo, שהסתיימה בהפסד של לי 1–4.
ב-19 בנובמבר 2019 הודיע על פרישה ממשחק מקצועני, והצהיר כי לעולם לא יוכל להיות השחקן העליון של Go בשל עליית הבינה המלאכותית. לי התייחס לבינה המלאכותית כאל "ישות שלא ניתן להביס".
ביוגרפיה

לי נולד בקוריאה הדרומית ב-1983. הוא ידוע כ-'Bigeumdo Boy' מכיוון שנולד וגדל באי Bigeumdo. הוא למד באיגוד קוריאה באדוק. הוא הפך לשחקן גו מקצועי בגיל 12 ו-4 חודשים.
הוא מדורג במקום השני בתארים בינלאומיים (18), אחרי לי צ'אנג-הו (21). למרות זאת, הוא מתאר את מהלכי הפתיחה שלו כ"חלשים מאוד". בפברואר 2013, לי הודיע שהוא מתכנן לפרוש תוך שלוש שנים ולעבור לארצות הברית כדי לקדם את Go.
הוא נשוי לקים היון-ג'ין, ויש לו בת. אחיו הגדול הוא גם שחקן גו מקצועי.
משחק הסולם השבור של לי

משחק זה נערך בין לי סידול והונג צ'אנג-סיק במהלך גביע KAT 2003, ב-23 באפריל 2003. המשחק בולט בשימוש של לי במבנה שנקרא "סולם שבור".
בדרך כלל משחק סולם שבור הוא טעות של שחקנים מתחילים, כי אבני המרדף נותרות חלשות. בין מומחים זה צריך להיות מכריע, ובדרך כלל מוביל למשחק אבוד.
לי, ששיחק שחור, התריס מול המהלכים המקובלים, והשתמש בסולם השבור כדי ללכוד קבוצה גדולה של האבנים של הונג בצד הימני התחתון של הלוח. זה החזיר לחיים את אבני השחור בפינה שנחשבו בעבר לאבודים.
משחק מול AlphaGo

החל מ-9 במרץ 2016, לי שיחק משחק בן חמישה משחקים, תמורת פרס משחק של מיליון דולר, ששודר בשידור חי, נגד תוכנית המחשב AlphaGo, שפותחה על ידי חברת בינה מלאכותית הלונדונית Google DeepMind.
הוא אמר "שמעתי שה-AI של Google DeepMind חזק באופן מפתיע ומתעצם, אבל אני בטוח שאוכל לנצח לפחות הפעם". בראיון מ-22 בפברואר 2016, הוא הראה שוב ביטחון בסיכויים שלו, תוך שהוא אומר שאפילו אם ינצח את AlphaGo משחק אחד מתוך 5 זה עשוי לאפשר לצוות Google DeepMind להחשיב אותו כמנצח. בראיון אחר ל-Yonhap News, לי סידול אמר שהוא בטוח שינצח את AlphaGo בתוצאה של 5–0, לפחות 4–1 וקיבל את האתגר תוך חמש דקות בלבד. הוא גם הצהיר "כמובן, היו עדכונים רבים בארבעת או חמישה החודשים האחרונים, אבל זה לא מספיק זמן לאתגר אותי".
ב-9 במרץ לי שיחק שחור והפסיד במשחק הראשון. ב-10 במרץ הוא שיחק לבן והפסיד במשחק השני. ב-12 במרץ הוא שיחק שחור והפסיד גם במשחק השלישי. ב-13 במרץ, הוא שיחק בלבן וניצח במשחק הרביעי, בעקבות מהלך בלתי צפוי ב-78 הלבן שתואר כ"טסוג'י מבריק". לי הגיב לאחר הניצחון שלדעתו אלפאגו הייתה החזקה ביותר כששיחק לבן (שני). מסיבה זו, ומשום שחשב שזכייה שנייה עם שחור תהיה בעלת ערך רב יותר מאשר ניצחון עם לבן, הוא ביקש שישחק שחור במשחק החמישי האחרון, מה שנחשב למסוכן יותר. ב-15 במרץ, הוא שיחק שחור והפסיד במשחק החמישי, ובזאת הפסיד בסדרת המשחקים 1–4.
אחרי הניצחון הרביעי שלו במשחק, לי היה מאושר: "אני לא חושב שאי פעם הרגשתי כל כך טוב אחרי שניצחתי רק משחק אחד. אני זוכר שאמרתי שאני אנצח הכל או אפסיד רק משחק אחד בהתחלה. אם זה באמת היה קורה - ניצחתי 3 סיבובים והפסדתי בסיבוב הזה - זה היה משפיע מאוד על המוניטין שלי. עם זאת, מכיוון שניצחתי לאחר הפסד של שלושה משחקים ברציפות, אני כל כך שמח. לעולם לא אחליף את הזכייה הזו בשום דבר בעולם." הוא הוסיף: "אני, לי סידול, הפסדתי, אבל האנושות לא." אולם לאחר המשחק האחרון, לי היה עצוב: "נכשלתי. אני מצטער שהמשחק הסתיים כמו שהוא הסתיים. רציתי שזה יגמר טוב". הוא גם התוודה כי "כשחקן גו מקצועי, אני לעולם לא רוצה לשחק משחק כזה שוב. סבלתי את המשחק כי קיבלתי אותו."
פרישה ממשחק מקצועי

ב-19 בנובמבר 2019 לי סידול הודיע על פרישה ממשחק מקצועי, והצהיר כי "גם אם אהיה מספר אחת, יש ישות שאי אפשר להביס אותה".
עם זאת, בדצמבר הוא הסכים לשחק משחק של שלושה משחקים נגד מערכת הבינה המלאכותית "האנדול", שפותחה על ידי NHN Entertainment Corporation הקוריאנית. משחק עם יתרון של שתי אבנים במשחק הראשון והשלישי של המשחק וללא יתרון במשחק השני, לי סידול ניצח את המכונה במשחק הראשון. האנדול ניצחה לאחר מכן בשני המשחקים הנותרים של המשחק, עם ציון סופי של שניים על אחד, וניצחה בתחרות הכוללת.
שיא קידום

לי סידול הפך למקצוען ב-1995 בתור דאן 1, והגיע ל-9 דאן ב-2003.
| דרגה | תאריך | הערות |
| --- | --- | --- |
| 1 דאן | 2 ביולי 1995 | הועלה לדרגת דאן מקצועית לאחר שעבר מבחן מיון. |
| 2 דאן | 1 בינואר 1998 |  |
| 3 דאן | 1 בינואר 2000 |  |
| 6 דאן | 28 במרץ 2003 | זכה בגביע ה-LG ה-7 נגד לי צ'אנגו (4 דאן ו-5 דאן דילגו עקב חוקי הקידום של Hanguk Kiwon ). |
| 7 דאן | 6 במאי 2003 | סגנית גביע KT מול יו צ'אנגהיוק. |
| 9 דאן | 7 ביולי 2003 | זכה בגביע פוג'יטסו ה-16 נגד סונג טאקון (8 דאן דילגו עקב חוקי הקידום של Hanguk Kiwon ). |
שיא קריירה

| שנה | זכיות | הפסדים | אחוזי ניצחון |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | 0 | 1 | 0.0% |
| 1998 | 0 | 1 | 0.0% |
| 1999 | 0 | 0 |  |
| 2000 | 30 | 12 | 71.4% |
| 2001 | 31 | 17 | 64.6% |
| 2002 | 48 | 25 | 65.8% |
| 2003 | 33 | 18 | 64.7% |
| 2004 | 40 | 18 | 69.0% |
| 2005 | 44 | 21 | 67.7% |
| 2006 | 78 | 28 | 73.6% |
| 2007 | 81 | 23 | 77.9% |
| 2008 | 74 | 26 | 74.0% |
| 2009 | 26 | 15 | 63.4% |
| 2010 | 74 | 14 | 84.1% |
| 2011 | 54 | 21 | 72.0% |
| 2012 | 61 | 25 | 70.9% |
| 2013 | 54 | 39 | 58.1% |
| 2014 | 59 | 25 | 70.2% |
| 2015 | 53 | 27 | 66.2% |
| 2016 | 48 | 27 | 64.0% |
| 2017 | 29 | 13 | 69.0% |
| 2018 | 53 | 36 | 59.6% |
| 2019 | 10 | 5 | 66.7% |
| סה"כ | 980 | 437 | 69.2% |
תארים וסגני אלוף

מדורג מס' 3 במספר הכולל של תארים בקוריאה ומקום 2 בתארים בינלאומיים.
| ביתי> כותרת | ביתי> ניצחון | ביתי> סגני אלוף |
| --- | --- | --- |
| באדלוואנג | 1 (2000) |  |
| גביע פדאל | 1 (2000) |  |
| צ'ונוון | 1 (2000) | 2 (2006, 2008) |
| וואנגווי |  | 2 (2002, 2004) |
| גביע כרטיס BC | 1 (2002) |  |
| גביע KTF | 1 (2002) |  |
| Pro King חדש | 1 (2002) |  |
| גביע גז SK | 1 (2002) | 1 (2000) |
| גביע KT |  | 1 (2003) |
| גוקסו | 2 (2007, 2009) | 1 (2014) |
| גביע מידע מחירים | 3 (2006–2007, 2010) | 1 (2008) |
| סיפטן | 1 (2011) |  |
| Olleh KT Cup | 2 (2010–11) |  |
| גביע GS Caltex | 3 (2002, 2006, 2012) | 3 (2007, 2013, 2018) |
| מיונגין | 4 (2007–2008, 2012, 2016) | 1 (2013) |
| גביע מקסים | 5 (2005–2007, 2014, 2016) | 1 (2013) |
| גביע KBS | 3 (2006, 2014, 2016) | 4 (2001, 2004, 2009, 2015) |
| סה"כ | 30 | 17 |
יבשתי
| כותרת | ניצחון | סגני אליפות |
| סין-קוריאה פרו וואנג חדש | 1 (2002) |  |
| סין-קוריאה טנגן |  | 1 (2001) |
| עולם מייג'ין | 1 (2018) |  |
| סה"כ | 2 | 1 |
בינלאומי
| כותרת | ניצחון | סגני אליפות |
| גביע פוג'יטסו | 3 (2002–2003, 2005) | 1 (2010) |
| גביע LG | 2 (2003, 2008) | 2 (2001, 2009) |
| גביע סמסונג | 4 (2004, 2007–2008, 2012) | 1 (2013) |
| עולם אוזה | 2 (2004, 2006) |  |
| גביע Zhonghuan |  | 1 (2005) |
| גביע הטלוויזיה האסייתי | 4 (2007, 2008, 2014, 2015) | 2 (2009, 2017) |
| גביע כרטיס BC | 2 (2010–2011) |  |
| גביע צ'ונלן | 1 (2011) | 1 (2013) |
| גביע מלילי (梦百合杯) |  | 1 (2016) |
| סה"כ | 18 | 9 |
סך הכל קריירה
| סה"כ | 50 | 27 |
תארים וסגני אלוף > ליגת באדוק הקוריאנית

| עונה | קבוצה | מקום | תקליט |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | צוות מספר 1 ביטוח אש (קפטן) | מקום 4 | 9–5 |
| 2008 | צוות מס' 1 ביטוח אש (קפטן) | מקום 4 | 13–3 |
| 2010 | צוות שינאן צ'וניל מלח (קפטן) | אַלוּף | 16–2 |
| 2011 | צוות שינאן צ'וניל מלח (קפטן) | מקום 7 | 1–2 |
תארים וסגני אלוף > ליגה סינית A

| עונה | קבוצה | מקום | תקליט |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | צוות Guizhou (קפטן) | מקום שני | 9–3 |
| 2008 | צוות Guizhou (קפטן) | מקום שני | 8–0 |
| 2009 | צוות Guizhou (קפטן) | מקום 8 | 6–4 |
הערות שוליים

↑  "Google vs. Go: can AI beat the ultimate board game?". The Verge. נבדק ב-2016-03-15.
↑  "(Yonhap Interview) Go master Lee says he quits unable to win over AI Go players". Yonhap (באנגלית). 2019-11-27. נבדק ב-2023-02-06.
↑  Lee Sedol Interview. justplaygo.com, accessed 22 June 2010. (אורכב 05.07.2010 בארכיון Wayback Machine)
↑  An Younggil. "Biography of Lee Sedol". אורכב מ-המקור ב-2013-01-20. נבדק ב-2013-02-11.
↑  "(2nd LD) Go master Lee Se-dol expects no answers at his secession talks". Yonhap News Agency. 2016-05-20.
↑  Sensei's Library: Lee Sedol – Hong Chang Sik – ladder game
↑  "Google to Livestream 'Go' Battle Between World Champ, AI Tech". PCMAG. נבדק ב-2016-02-08.
↑  Elizabeth Gibney (27 בינואר 2016). "Go players react to computer defeat". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Computer Says Go". The Economist. 30 בינואר 2016. נבדק ב-4 בפברואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  מרכוס דו סוטוי, תוכנת היצירתיות, תרגמה: מיכל קירזנר-אפלבוים, ספרי עליית הגג וידיעות ספרים, 2022, הפרק "מוכנים, היכון, גו!", עמ' 31–59
↑  "YouTube will livestream Google's AI playing Go superstar Lee Sedol in March". VentureBeat. נבדק ב-2016-02-08.
↑  "[인터뷰] 이세돌 "5대 0으로 이기지 않으면 의미 없다고 생각해"". news.jtbc.joins.com (בקוריאנית). נבדק ב-2016-02-25.
↑  "AlphaGo defeats Lee Sedol in first game of historic man vs machine match". אורכב מ-המקור ב-2016-05-03. נבדק ב-2016-03-09.
↑  "Google's AI Wins Pivotal Game Two In Match With Go Grandmaster".
↑  "AlphaGo beats Lee Sedol in third consecutive Go game".
↑  Ormerod, David (2016-03-13). "Lee Sedol defeats AlphaGo in masterful comeback – Game 4". GoGameGuru.com. אורכב מ-המקור ב-2016-11-16. נבדק ב-2017-12-10.
↑  Lee Se-dol shows AlphaGo beatable, Korea Times
↑  "Google's AlphaGo AI beats Lee Se-dol again to win Go series 4–1".
↑  'I'll never exchange this win for anything in the world', Korea Times
↑  "한국 바둑계 '감'으로 나섰다가 '아뿔싸'" [Korea Baduk Association ventured into "without thought" and "Yow"] (בקוריאנית). The Hankyoreh. 16 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Human vs. AI: Board Game Champ, Who Surrendered to Google, Beats AI in Surprise Game". Observer (באנגלית אמריקאית). 2019-12-18. נבדק ב-2021-12-25.
↑  "Lee Sedol Surrenders to AI Go Player – Again". WIRED Korea (בקוריאנית). 2019-12-23. נבדק ב-2021-12-26.
↑  "Lee Sedol" (בקוריאנית). Korea Baduk Association. אורכב מ-המקור ב-27 בספטמבר 2015. נבדק ב-6 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lee Sedol 9p (אורכב 24.05.2011 בארכיון Wayback Machine) gogameworld.com, accessed 22 June 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012615857305171  GND: 1171532695  ISNI: 0000 0004 5285 0904  LCCN: n2013068298  NLK: KAC201203710  NTA: 387118829  VIAF: 317290822   WorldCat (עם VIAF): 317290822
מדרשת הדרום

| --- | --- |

מדרשת הדרום ביישוב נטע
 מוסד חינוכי
 תקופת הפעילות:  1982–הווה (כ־42 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°28′28″N 34°55′29″E﻿ / ﻿31.474444444444°N 34.924611111111°E﻿ / 31.474444444444; 34.924611111111
 m-hadarom.org.il
  (למפת הר חברון מוגדלת) מדרשת הדרום(למפת הר חברון רגילה) מדרשת הדרום(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מדרשת הדרום(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מדרשת הדרום
 
לוגו המדרשה בכניסה לשטח המדרשה בנטע
מדרשת הדרום היא מדרשת טיולים הממוקמת במזרח חבל לכיש ואשר מטרתה חינוך לערכי העם והארץ.
היסטוריה

המדרשה הוקמה בשנת 1982 בגוש קטיף והייתה לאחד המוסדות החינוכיים/תיירותיים הבולטים באזור. המדרשה אירחה קבוצות רבות מגווני החברה הישראלית למגוון פעילויות: שבועות עבודה, סמינריונים, ימי עיון, טיולים חד־יומיים/שנתיים ואירועים משפחתיים. לאחר תוכנית ההתנתקות הועברה המדרשה למזרח חבל לכיש. משנת 2016 המדרשה שוכנת ביישוב נטע. מבנה הקבע כולל משרדים, כיתות לימוד, ספרייה פדגוגית ואכסניית אירוח.
המדרשה פועלת בפיקוח האגף לתרבות תורנית במשרד החינוך וחברה באשכולות – פורום מרכזי סיור ותודעה ישראלית. כיום המדרשה עוסקת בפעילויות במגוון תחומים: הדרכות וארגון טיולים, הרצאות עומק, כנסים אקדמאיים, סיורים והפקות שטח חינוכיות למגוון קהלים. במדרשה פועלות בנות שרות לאומי ומדריכים נוספים אשר עברו הכשרה והתמחות. אזורי הפעילות של המדרשה הם מרחב הנגב, מישור החוף, שפלת מדבר יהודה וירושלים.
התנועה הפטריוטית לשמירה ושיקום

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  בורקינה פאסו 
 תחום שיפוט:  בורקינה פאסו 
 תאריך הקמה:  24 בינואר 2022
 ראש:  איברהים טראורה, נשיא התנועה הפטריוטית לשמירה ושיקום
 קואורדינטות:  12°22′07″N 1°31′39″W﻿ / ﻿12.368611111111°N 1.5275°W﻿ / 12.368611111111; -1.5275
 he
 
התנועה הפטריוטית לשמירה ושיקום (בצרפתית: Mouvement Patriotique pour la Sauvegarde et la Restauration, MPSR) היא החונטה הצבאית השלטת של בורקינה פאסו מאז ינואר 2022.
ההפיכה בבורקינה פאסו (ינואר 2022)

ב-24 בינואר 2022 התקיימה בהנהגת התנועה הפטריוטית לשמירה ושיקום ההפיכה בבורקינה פאסו (ינואר 2022) (אנ'). היא הובלה על ידי פול-אנרי סנדאוגו דמיבה שהדיח ועצר את הנשיא רוק מארק כריסטיאן קאבורה וראש הממשלה לאסינה זרבו (צר').
ההפיכה בבורקינה פאסו (ספטמבר 2022)

פול-אנרי סנדאוגו דמיבה הודח על ידי החונטה במהלך ההפיכה בבורקינה פאסו (ספטמבר 2022) (אנ') בשל חוסר יכולתו להתמודד עם ההתקוממות האיסלאמיסטית בבורקינה פאסו ההולכת ומחריפה. במקומו, קפטן איברהים טראורה מונה למנהיג התנועה.
הערות שוליים

↑  "Burkina Faso military says it has seized power". BBC News (באנגלית בריטית). 2022-01-24. נבדק ב-2022-01-25.
↑  Burkina Faso army captain announces overthrow of military government, France 24, ‏2022-09-30 (באנגלית)
↑  Thiam Ndiaga; Anne Mimault (30 בספטמבר 2022). "Burkina Faso army captain announces overthrow of military government". Reuters. נבדק ב-30 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Burkina : Ibrahim Traoré proclamé président, Damiba destitué". Jeune Afrique (בצרפתית). 30 בספטמבר 2022. נבדק ב-30 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקה ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המינהל הראשי לענייני דפוס (רוסיה)

המינהל הראשי לענייני דפוס (ברוסית: Главное управление по делам печати, הייתה ידועה בראשי התיבות Г. у. п. д. п.) הייתה רשות הצנזורה הבכירה באימפריה הרוסית, שהוקמה על פי צו קיסרי מ-6 באפריל 1865 תחת משרד הפנים על מנת לפקח על פעילות ועדות צנזורה תוך ניטור פרסומים, בתי דפוס, ליטוגרפיות, מפעלים שייצרו ומכרו עבודות הבלטה, וכן יישום צנזורה על התיאטרון, משימה שהועברה אליו ממחלקה 5 של המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר.