stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב ברוסיה
חופש הביטוי וצנזורה > חוקי איסור תעמולת יחסים לא מסורתיים > גינויים בינלאומיים

ארגוני זכויות אדם בינלאומיים וממשלות דמוקרטיות מפותחות ברחבי העולם גינו בחריפות את החוק. משרד הנציב העליון של האו"ם לזכויות אדם גינה את החוק הרוסי לצד חוק תואם במולדובה (אשר בוטל מאוחר יותר) אותו כינה כמפלה והבהיר שהחוק המדובר הוא "הפרה של חוק זכויות האדם הבינלאומי", כולל "זכותם של ילדים הומוסקסואלים לקבלת מידע ראוי על נטיותיהם". הפרלמנט האירופי גינה את רוסיה על רקע "אפליה הומופובית וצנזורה" בעוד מועצת אירופה קראה למדינה להגן כראוי על זכויות הלהט"ב. בשנת 2012 קבעה ועדת זכויות האדם של האו"ם כי חוק דומה במחוז ריאזאן במדינה הוא "מפלה, פוגע בחופש הביטוי ואינו קביל על פי החוק הבינלאומי". בתגובה, בית המשפט המחוזי הסכים עם פסק הדין וביטל את החוק.
נשיא ארצות הברית ברק אובמה הצהיר כי אף על פי שהוא לא בעד החרמת אולימפיאדת סוצ'י 2014 על רקע העברת החוק, "אף אחד לא נפגע יותר ממנו על העברת החקיקה נגד חברי קהילת הלהט"ב הרוסית". לאחר מכן, בספטמבר 2013, נפגש אובמה עם פעילי זכויות להט"ב רוסים במהלך ביקורו בסנקט פטרבורג בעודו הצהיר כי הוא "גאה בעבודת הפעילים". עוזריו של אובמה טענו כי התנגדותו לחוק התעמולה הייתה לסיבה העיקרית לכך שהנשיא ביטל פגישה שתוכננה בעבר להתקיים עם הנשיא וולדימיר פוטין. החוק גונה בין היתר גם על ידי קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל ומזכירי הקבינט הגרמני, ראש ממשלת הממלכה המאוחדת דייוויד קמרון, שר החוץ האוסטרלי בוב קאר, וראש ממשלת קנדה סטיבן הארפר ושר החוץ הקנדי ג'ון ביירד. בעודם התנגדו בגלוי לחוק, סלבריטאים ופעילי זכויות אדם רבים קראו לחרם על מוצרים רוסיים, בהם וודקה רוסית, וכן על קיום משחקי החורף של אולימפיאדת סוצ'י 2014.
חופש הביטוי וצנזורה > חוקי איסור תעמולת יחסים לא מסורתיים > אולימפיאדת סוצ'י 2014

| --- | --- |
 :  ראו גם – המחאות בנוגע לזכויות להט"ב ברוסיה בעקבות משחקי החורף 2014
בעקבות ההכנות לאולימפיאדת החורף 2014 שהתקיימה בסוצ'י שברוסיה, עלו מחאות וקמפיינים בינלאומיים רבים סביב הנושא של זכויות להט"ב ברוסיה והתנגדות לחוק איסור התעמולה בפרט אשר כללו בין היתר את הפעולות הבאות: ב-23 ביולי 2013 התרחשו המעצרים הראשונים של אזרחים זרים במסגרת האיסור התעמולה מתרחשים במורמנסק, כאשר ארבעה אזרחים הולנדים, שהשתתפו בסמינר לזכויות אדם, צילמו סרט תיעודי על חיי הומואים ברוסיה. ב-26 באוגוסט 2013 גולשת הסנובורד האוסטרלית, בל ברוקוף, יצאה מהארון כלסבית עבור הבאת תשומת הלב הבינלאומית לחוק התעמולה ולספורטאי להט"ב.
ב-29 באוגוסט הקמפיין לזכויות אדם שלח מכתבים לעשרת נותני החסות העולמיים של הוועד האולימפי הבינלאומי בהם: דאו כימיקלים, קוקה קולה, ג'נרל אלקטריק, מקדונלד'ס, פרוקטר אנד גמבל, פנסוניק, סמסונג, אומגה, ויזה ואטוס בו קרא לנקוט צעדים לבלימת האלימות כלפי אנשי להט"ב כולל נקיטת עמדה ציבורית חד משמעית בהתנגדות לחוקים הומופובים, גינוי אלימות המופנית כלפי הקהילה הגאה ודרישת בקשה מהוועד האולימפי הבינלאומי לקבלת התחייבויות בכתב למען בטיחותם של ספורטאי להט"ב ודחיית קיום הצעות אולימפיות עתידיות ברחבי מדינות הפוסלות תמיכה בשוויון עבור אזרחי להט"ב. ב-15 בדצמבר 2013 נשיא צרפת, פרנסואה הולנד, מנשק אזרח זכר בפומבי (בניגוד לחוקים הרוסים) ומצטרף לנשיא גרמניה יואכים גאוק ונציבת האיחוד האירופי ויויאן רדינג בהחרמת האולימפיאדה בסוצ'י במחאה נגד החוק.
ב-18 בינואר 2014 מפגין רוסי הומוסקסואל, פאבל לבדב, נעצר לאחר שפרץ עם דגל הגאווה במהלך טקס מסירת הלפיד האולימפי בעודו חוצה בעיר הולדתו וורונז', 506 קילומטרים מצפון לסוצ'י. ב-30 בינואר 2014 קמפיין עקרון 6 ("Principle 6 campaign") שנקרא על שם הסעיף באמנה האולימפית המבטיח אי-אפליה, יצא לאור עם למעלה מ-50 ספורטאים אולימפיים נוכחים וותיקים לשעבר אשר חתמו על גינוי מדיניות רוסיה כלפי קהילת הלהט"ב. הקמפיין מתח ביקורת על גורמים ונותני חסות המשחקים על היעדר פעולה, וקרא לרשויות הרוסיות לשקול מחדש את החוק שהוביל ל-"גל התקפות הומופוביות". ב-4 בפברואר 2014 מספר ערים קנדיות גדולות, בהן קלגרי, אדמונטון, הליפקס, קוויבק סיטי, סנט ג'ון וטורונטו, החלו להניף דגלי גאווה על בנייני מועצותיהן עבור הכרה בזכויותיהם של אנשי להט"ב ברוסיה. עד סוף המשחקים, הצטרפו ליוזמה לפחות כ-33 ערים ומחוקקים מחוזיים של שמונה מתוך עשרת המחוזות בקנדה.
חופש הביטוי וצנזורה > סגירות מועדונים

| --- | --- |
 :  ראו גם – תרבות להט"ב ברוסיה
באוגוסט 2009 הכריז ראש המחוז המנהלי הצפוני של מוסקבה, אולג מיטבול, על כוונתו לסגור את מועדון ההומואים המוביל "Dusha i Telo" במוסקבה. פעיל הלהט"ב ניקולאי אלכסייב ועמיתיו הובילו בקמפיין נגד סגירת המועדון. באוקטובר 2009 אלכסייב ארגן מסיבת עיתונאים במרכז העיתונות העצמאית בה דיברו כוכבי פופ רוסים בהם לוליטה מילבסקיה ולהקות "Shura" ו-"Mirazh" לתמיכה בקיום המועדון. "Dusha i Telo" נסגר מאוחר יותר בעוד בתי המשפט קבעו כי סיום החוזה היה בלתי חוקי, אם כי המועדון לא נפתח שוב. באוקטובר 2010 פוטר אולג מיטבול מתפקיד ראש המחוז.
חופש הביטוי וצנזורה > איסור קידום יחסים להט"בים

בנובמבר 2022 אישר הפרלמנט הרוסי חוק שאוסר על "פרופגנדה להט"בית". החוק מגדיר "קידום של יחסים מיניים לא מסורתיים" באינטרנט, בקולנוע, בפרסומות, או במקומות ציבוריים כעבירה. הוא קובע קנס של 400,000 רובל ליחידים ו-5 מיליון רובל לארגונים שיעברו על החוק. אזרחים זרים יכולים להיעצר לתקופה של עד 15 יום ולהיות מגורשים מהמדינה.
ב-30 בנובמבר 2023 בית המשפט העליון של רוסיה הוציא מחוץ לחוק את "תנועת הלהט"ב הבינלאומית" שאותה הגדיר כארגון קיצוני. הפסיקה אוסרת על פעילות למען זכויות להט"ב ברוסיה.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 1993)  /  (פלילי דה פקטו בצ'צ'ניה, עונש: מאסר, עינויים, הוצאה להורג ללא משפט, גירוש או קנסות)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים:  (מאז 2003)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה): 
נישואים חד מיניים:  (איסור חוקתי המכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד מאז יוני 2020)
הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים):  (ישנה חובת פסק דין משפטי להכרה במערכות יחסים חד מיניות ברוסיה על פי פסיקת בית הדין האירופי לזכויות אדם משנת 2021, ראו: פסק דין פדוטובה ואחרים נגד רוסיה)
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים: 
אימוץ ילדים רוסים על ידי הומוסקסואלים רווקים או זוגות חד מיניים במדינות זרות אשר מכירים בנישואים חד מיניים:  (מאז 2013)
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים: 
אימוץ על ידי יחידים ללא קשר לנטייה מינית (במקרה של ילדים רוסים) במדינות זרות אשר אינן מכירות בנישואים חד מיניים:  (אין הגבלות חוקיות המבוססות על רקע נטייה מינית עבור רווקים לאמץ)
לסביות, הומואים וביסקסואלים מוצהרים רשאיים לשרת בצבא: /  (עם זאת, ישנו קיום של מדיניות "אל תשאל, אל תספר" לא כתובה)
זכות לשינוי מגדר בחוק: 
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות:  אין נתונים
טיפולי המרה אסורים בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם:  (מאז 2008)
מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית

| --- | --- |

ראש אגף תקשוב ליאור כרמלי (מימין) והרמטכ"ל אביב כוכבי בעת חנוכת מבנה חדש של המנהלת בקריה, דצמבר 2020
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  מנהלת
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2019–הווה (כ־6 שנים)
 פיקוד
 יחידת אם:  אגף התקשוב וההגנה בסב"ר
 דרגת המפקד:    תת-אלוף
 מפקד נוכחי:  ארז אסקל
מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית היא יחידה באגף התקשוב וההגנה בסב"ר, שתפקידה להוות רגולטור בתחום הדיגיטציה בצה"ל.
רקע

ההחלטה על הקמת מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית היא אחת ההחלטות המרכזיות בתוכנית הרב-שנתית תנופה.
ב-7 בנובמבר 2019 החלה מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית לפעול באופן רשמי, אם כי פעלה גם לפני כן.
מפקדי מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית

בראש מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית עומד קצין בדרגת תת-אלוף.
מדובר במינוי לתפקיד CDO) Chief Digital Officer) צה"לי המהווה סמכות, אחריות ומשאבים להובלת השתנות דיגיטלית בצה"ל.
מפקדי מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית > רשימת מפקדי מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית

| שם | שם | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
|  | עומר דגן | 2017–2019 |
|  | זיו אבטליון | 2019–2021 |
|  | אביעד דגן | 30 בספטמבר 2021 – ספטמבר 2023 |
|  | ארז אסקל | ספטמבר 2023 – הווה |
הערות שוליים

↑   טקס החלפת ראש מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית, באתר צה"ל, 7 בנובמבר 2019
1 2  אור הלר, מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית של צה"ל יצאה לדרך, באתר ישראל דיפנס, ‏7 בנובמבר 2019
מרדכי אליהו

הרב אליהו בצעירותו, מוסר שיעור בישיבת "פורת יוסף", במשכנה הזמני שבבית־הכנסת 'צופיוף' שבירושלים, לאחר מלחמת העצמאות.
הרב אליהו כאברך
הרב מרדכי אליהו (כ"א באדר א' ה'תרפ"ט, 3 במרץ 1929 – כ"ה בסיוון ה'תש"ע, 7 ביוני 2010) היה רב, פוסק, דיין, ומקובל. כיהן בתפקיד הראשון לציון והרב הראשי לישראל בשנים ה'תשמ"ג–ה'תשנ"ג (1983–1993). היה דיין בבית הדין הרבני בבאר שבע ובירושלים, ובבית הדין הרבני הגדול. עמד בראש מוסדות דרכי הוראה לרבנים ונחשב למנהיגה של הציונות הדתית לצד הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, וממנהיגיהם של יהודי עדות המזרח במאה ה-20.
ביוגרפיה > ראשית דרכו

נולד בעיר העתיקה בירושלים לאביו הרב סלמאן אליהו, רב מקובל שעלה מבגדד לפי הוראת רבו יוסף חיים מבגדאד (ה"בן איש חי"), ולמזל לבית צדקה, אחותו של הרב יהודה צדקה ונכדת אחותו של ה"בן איש חי". העוני בביתם היה רב, ובגיל אחת עשרה נפטר אביו. בשל המצב הכלכלי נאלץ לעבוד בגיל צעיר כמוכר חומוס מבושל בשוק הירושלמי. מאוחר יותר היה מתייג מזוזות שכתב אחיו הרב נעים בן אליהו.
מילדותו התבלט בכישרונו. כיוון שבבית משפחתו לא היו מצויים ספרים רבים, קיבל מהרב בן ציון חזן מפתח להיכל ישיבת פורת יוסף ושם היה לומד מדי ערב. בצעירותו למד אצל הרבנים עזרא עטיה ויוסף בבליקי בישיבת פורת יוסף ואצל הרב צדקה חוצין. במלחמת העצמאות, השתתף בהקמת ביצורים שסייעו לכוחות המגן של הרובע היהודי.
באפריל 1950 נמנה עם חברי "ברית הקנאים". הייתה זו מחתרת שמטרתה הייתה כפיית חוקי הדת היהודית במדינת ישראל והקמת מדינת הלכה. הרב אליהו, שכּונה "יאיר", עסק בקבלת חברים לקבוצה, בגיוס הון לפעולתה ובאיתור מקומות מחבוא לנשק. במאי 1951 נעצר עם עוד 40 מחברי הארגון. במשפטו הודה ב־24 סעיפי אישום, בהם גרימת נזק לאטליז, הטפה להשמדת תיקי יוצאי צבא, החזקת מכשיר מסוכן, החזקת נשק, גרימת נזק למכוניות שנסעו בשבת ושליחת מכתב איום בחבלה לנהגי מוניות שייסעו בשבת. הוא נדון לעשרה חודשי מאסר. במשפטו אמר:
”הרגשתי כי ליהודים יש הרגשת נחיתות הגורמת ליחס של זלזול אליהם מצד הזולת, דבר המשפיע גם על המנהיגות. בח' בניסן תש"י נפגשנו בפנימיית ישיבת 'פורת יוסף' שבירושלים, והחלטנו על ייסוד ארגון שמטרתו החדרת גאווה יהודית. [...] האמנתי כי באמצעות המחתרת נוכל להשליט חיי תורה במדינה”.
לימים אמר: ”אני מודה שהדרך שבה הלכתי בעבר אינה מתאימה לדורנו, לא שהתורה השתנתה חס־וחלילה אלא שהדרך להחדירה לעם השתנתה”.
הרב אליהו שימש רבנים אחדים, בהם הרב אברהם ישעיה קרליץ (ה"חזון איש") והרב יצחק נסים, והיה מקורב לרב מרדכי שרעבי, ולרב ישראל אבוחצירא (הבבא סאלי).
בכ' באייר ה'תש"ך (17 במאי 1960) הועלו עצמותיו של החיד"א מליבורנו שבאיטליה לישראל. הרב יצחק נסים מינה את הרב מרדכי אליהו לטפל בקבורתו בהר המנוחות בירושלים.
ביוגרפיה > כדיין וכרב ראשי לישראל

בראשית שנת ה'תש"ך (1960) השלים את לימודיו בבית המדרש לרבנים ולדיינים של הרב יצחק נסים וקיבל כושר דיינות ממועצת הרבנות הראשית.
הוא התמנה לדיין הצעיר ביותר בארץ, בבית הדין הרבני בבאר שבע. לאחר ארבע שנים עבר לבית הדין הרבני האזורי בירושלים ובשנת תש"ל התמנה כחבר בית הדין הרבני הגדול. בשנת תש"ל (1970) מונה בידי מועצת הרבנות הראשית לחבר ועדת הבוחנים לדיינים. כאשר לאחר זמן צורף הרב אברהם אלקנה שפירא לבית הדין הגדול, סירב הרב אליהו לעמוד בראש ההרכב, אף שמפני ותיקותו נועד לכך לפי הנהלים בבית הדין, והתנה את השתתפותו בכך שהרב שפירא הוא אשר יכהן כאב בית הדין.
בא' בניסן ה'תשמ"ג נבחר לתפקיד הראשון לציון והרב הראשי לישראל במקומו של הרב עובדיה יוסף, כאשר קיבל 87 קולות וגבר על הרב אליהו בקשי דורון, שזכה ב־49 קולות. הכתרתו התקיימה בבית הכנסת רבן יוחנן בן זכאי שבעיר העתיקה בירושלים. לצדו כיהן ראש ישיבת מרכז הרב, הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא.
תקופת כהונתם התבלטה בשיתוף פעולה בין הרבנים הראשיים, בין השאר הנהיגו שישיבות מועצת הרבנות הראשית תתקיימנה לסירוגין - שבוע אצל האחד מהם ושבוע אצל עמיתו, כמו כן הציב כל אחד מהם בלשכתו כיסא תואם לשלו - עבור עמיתו. והקפידו להיפגש בכל שבוע ולדון יחדיו בנושאים שעל הפרק. הם פעלו להעלאת רמת הכשרות של הרבנות הראשית והקפידו להיות מעורבים בפרטיה, תוך שליחת שליחים ברחבי העולם, זימונים של רבנים ואנשי מקצוע, ובדיקה אישית של רשימות מוצרים וחמרי גלם. במסגרת כך הם יזמו כללים ותקנות בענייני כשרות ארציים ובענייני היבוא ושחיטת הבשר בחו"ל, והפעילו ביקורת קפדנית על צוותי השחיטות היוצאים לחו"ל, שהעלתה את רמת הכשרות של שחיטת חו"ל.
מלבד העיסוק בנושאי רבנות קלאסיים, כגון כשרות ונישואים, עסקה הרבנות בנושאים ציבוריים, כמו שביתת האחיות. כן בלט החידוש בהכרעת הרבנות הראשית בהנהגתם בעניין קביעת רגע המוות, פסיקה שסללה את ההכשר ההלכתי להשתלת איברים בישראל.
כרב ראשי הרבה לבקר ביישובים ובבתי ספר חילוניים, וכן בקהילות יהודיות בעולם.
בשנת ה'תשס"ט (2009) החל להוציא סדרת ספרים בשם שו"ת הרב הראשי המבוססים על שאלות שהופנו אליו כאשר כיהן כרב הראשי לישראל. התשובות בספר קצרות, בניגוד לדיון הלמדני המאפיין את סדרת ספריו שו"ת מאמר מרדכי.
ביוגרפיה > מנהיג ציבור

גם לאחר שסיים את כהונתו כרב ראשי, היה הרב אליהו המנהיג הרוחני של רבים בציבור הדתי לאומי, אך גם של מי שאינם ציוניים. היה ידוע כמקובל וכ'עושה נסים'. הוא קיבל קהל וחילק ברכות ועצות למבקשים. אנשי מפלגת איחוד הלאומי-מפד"ל נהגו להתייעץ בו וברב אברהם אלקנה שפירא.
זוהה עם חוגי ישיבת מרכז הרב ורבים מהם עמדו איתו בקשר קרוב, במשך תקופה מסוימת הוא מסר שיעור יומי קבוע לקבוצה של תלמידים מהישיבה, בהם בנו הרב שמואל. היה ידיד קרוב של ראשה הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא. כשקבוצה מהישיבה שערערה על הרב שפירא פרשה והקימה את ישיבת הר המור, כתב מכתב חריף בגנות המעשה ובחומרת איסורו, והרחיב בו על היות הרב שפירא רבם המובהק של רוב ככל רבני וגדולי הציונות הדתית.
הרב אליהו שימש נשיא "קרן מורשת", רשת הגרעינים התורניים הגדולה ביותר בזמנה, שנסגרה ב־2005. פרסם מדי שבוע מאמר קצר בעלון פרשת השבוע של "תנועת מעייני הישועה".
הרב אליהו היה נשיא של הכולל "דרכי הוראה" בירושלים, שבראשות בנו הרב יוסף אליהו. כולל זה מכשיר אברכים לרבנות ודיינות ולהנהגת קהילות בישראל ומחוצה לה. ברחבי העולם ישנם למעלה מ־60 שליחים של הרב במדינות שונות ועוד שליחים נוספים בארץ.
הרב אליהו העביר שיעור שבועי בהלכה ואגדה בכל יום שני בערב בבית הכנסת שלו בשכונת קריית משה בירושלים. שיעורים אלו היו מועברים באמצעות לווין לאלפי אנשים מהארץ ומהעולם הצופים בהם. לאחר מכן היו השיעורים משוכתבים ומופצים בבתי כנסת רבים באלפי עותקים באמצעות עלון פרשת שבוע שנקרא "קול צופיך".
הרב אליהו היה רבו של המרגל האמריקאי־ישראלי יונתן פולארד, השתתף במאבק לשחרורו, ואף ביקר אותו בכלאו שבארצות הברית תשע פעמים.
לקראת שנת השמיטה ה'תשס"א, פעל יחד עם עמיתו הרב אברהם שפירא, הרב יעקב אריאל והרב דב ליאור, להקמת מיזם "אוצר הארץ", המעודד ומספק גידולי חקלאות יהודית כשרה, כדי לתמוך בחקלאות היהודית ולחזק את שמירת השמיטה וקדושת שביעית.
הרב אליהו התנגד באופן נחרץ לארגון רבני צהר, גישתם ותפיסתם. הוא ראה בהם נזק ליהדות ועולם הרבנות, ואף לפני פטירתו ביקש שיפעלו נגדם ויבלמו את תוכניותיהם.
ביוגרפיה > פטירתו וקבורתו

הרב אליהו נפטר בכ"ה בסיוון ה'תש"ע, 7 ביוני 2010 בגיל 81, לאחר תקופה של כשנתיים שבה חלה הידרדרות במצב בריאותו. כמאה אלף אנשים השתתפו בהלווייתו, הוא נטמן בהר המנוחות בירושלים באוהל שבו קבור החיד"א, שאת עצמותיו העלה לארץ וקבר שם חמישים שנה קודם לכן.
המצבה שעל קברו נבנתה בעבודה עברית בחוות גבעות עולם באיתמר. המצבה נבנתה מאבנים מארבע ערי הקודש - ירושלים, חברון, צפת וטבריה, וכן מקבר יוסף שבשכם. הוגה רעיון המצבה ויוצרה הוא האמן אסף קדרון. מאות מבוגרים ובני נוער הגיעו מישראל ומחוצה לה כדי לקחת חלק בהקמת המצבה. את הכיתוב על מצבתו כתבו הרבנים חיים סבתו ושבתי סבתו. בין הכיתוב על מצבתו חקוק:
”אהבת עולם נפשו בערה, מזבח תוקד סתר עליון סתרה. עוצם עיונו חוט השערה, לפני קודשו זרחה נהרה, מעפעפי שחר רוחו שוררה, יושב על מדין באמונה ויושרה. פסקיו קבע באהבת תורה, מאמר מרדכי דרכי טהרה. אשכולות מידותיו על תלמידיו השרה, ברגבי ארצינו דבק בגבורה. אומה שלמה באהבתו קשורה, טוהר עיניו אלה אזכרה. הרי בתורה עלה בסערה, בחיי עולם נפשו תהיה צרורה. נלב"ע כ"ה סיוון תש"ע”.
על קברו הוקמה מחיצת הפרדה בין גברים לנשים. המקום בו נקבר בהר המנוחות שופץ, והפך למוקד עלייה לרגל. האזכרות השנתיות מתקיימות ליד מתחם זה בהר המנוחות.
הנצחתו

לאחר פטירתו הוקמו ישיבות ותלמודי תורה על שמו. רחובות על שמו נקראו בצפת, לוד, בית שמש ועוד. בשנת 2017 הכריזה עיריית ירושלים על הקמת שכונה על שמו. נבחר לדמות המופת של החינוך הממלכתי־דתי לשנת ה'תשפ״ד.
גישתו ההלכתית והשקפת עולמו > פסיקה על פי הקבלה

כמקובל בקרב הספרדים, גם הרב מרדכי אליהו קיבל את העיקרון שיש לנהוג על פי פסקי הרב יוסף קארו. עם זאת, פעמים רבות הכריע שלא כדעתו. דרכו להתחשב בפסיקת ההלכה בדעות ספר הזוהר והמקובלים ובפסקיו הוא משלב מפסקי האר"י ורבי שלום שרעבי (הרש"ש), לעיתים גם כאשר הם מנוגדים לדעת השולחן ערוך והאחרונים. בשיטה זו הוא ממשיך את דרכם של בן איש חי וכף החיים.
במבוא לספרו שו"ת מאמר מרדכי, הרב אליהו הסביר את שיטת פסיקתו ומהם כללי הפסיקה על פי הקבלה.
הרב אליהו טען כי על האשכנזים לשמור על מנהגי אבותם ודרך פסיקתם. בשנת תשל"ח כתב בהקדמת ספרו "ספר הלכה": ”אין ספר זה מתיימר להורות הלכה לבני עדות אשכנז, ולא יפסקו ממנו הלכה למעשה עד שישאלו רב מומחה, כי ספרי הלכה לנוהגים כמנהג אשכנז יש רבים...”. אמנם מאוחר יותר כאשר פרסם את ספרו "דרכי טהרה" הוא ייעד אותו לספרדים ואשכנזים כאחד.
הספר 'דרכי הלכה' כולל את הערותיו על קיצור שולחן ערוך של הרב שלמה גנצפריד. בהקדמה כתב: ”היום ב"ה שזכינו לקיבוץ גלויות, ובכל קהילה יש אנשים מעדות שונות הלומדים ומתפללים יחד וחיים כאחד, והמלמד כקהילה כזו לא יכול ללמד מספרי ההלכה הרגילים בסתם, כי אז עלול הוא ללמד הלכה הנכונה לבני עדה אחת ובני העדה אחרת צריכים לנהוג אחרת, על כן צריך ספר אחד שילקט בתוכו את פסקי ההלכה לעדות הספרדים והאשכנזים גם יחד.”. הרב שמואל זעפרני, אומר כי הסיבה שבחר דווקא בספר אשכנזי כדי לכתוב עליו את הערותיו נובעת ממגמתו הכללית בפסיקותיו לאחד בין העדות. ספרו 'הלכות חגים' היה מיועד לספרדים בלבד. אולם בעקבות בקשת רבנים אשכנזים שיכתוב את מנהגיהם בספר, נענה להם הרב אליהו והוסיף את מנהגיהם.
גישתו ההלכתית והשקפת עולמו > רב מקל או מחמיר

פסיקותיו של הרב אליהו נחשבות מחמירות באופן יחסי לעומת הרב עובדיה יוסף. בנו, הרב שמואל אליהו (רב העיר צפת), טען כי אביו החמיר על עצמו בנושאים רבים, אולם בפסיקתו הציבורית לעיתים היה מחמיר ולעיתים מקל מאוד, לפי הנסיבות. הרב יהודה עמיחי אמר כי בהלכות שבת הרב אליהו החמיר, אולם בענייני מראות הדמים בהלכות נידה היה דווקא מקל: "אני חושב שהכוונה שלו לא הייתה להחמיר אלא להיות אדם שלם, אדם מהודר. אם אפשר לצאת ידי כל השיטות בלי שייווצר הפסד – מדוע לא לעשות זאת?".
בעניין החלוקה בין הרבנים מחמירים ומקילים התבטא הרב אליהו עצמו: ”אני דוחה מכל וכל את החלוקה הזו. אין מושג בתורת ישראל של רב מחמיר ורב מקל. טעות היא לומר שנטייתו של רב מסוים להקל או להחמיר. אלא שניהם צריכים לדון לגופו של ענין. באותה של בשר וחלב פעם יפסוק הרב לאיסור ובאותו מקרה בשינוי נסיבות יפסוק להיתר. לא שהוא החמיר אז ולא שהוא הקל עתה. אלא בשני המקרים פסק לפי ההלכה בהתאם לנסיבות של כל מקרה ומקרה לגופו”.
גישתו ההלכתית והשקפת עולמו > קיצור במקורות ההלכה

הרב אליהו כתב כי קיצר בהבאת המקורות: ”כל הלכה והלכה אפשר היה לכתוב לה מקורות ענפים ורחבים, ולעיתים עשרות שו"תים דברו באותו נושא. הלכה שראינו שנמצאת בספר כף החיים שהוא ספר נפלא האוסף הלכות במקורם – לא רצינו להעתיק את כל הספרים המוזכרים שם. וכן בפוסקים המוזכרים במשנה ברורה... ולקיצור המקור עשינו כן”. וכך נהג בספריו שיצאו לאור בחייו. לאחר פטירתו החליטו חכמי מכון דרכי הוראה לרבנים המוציא לאור את כתביו כי בספרים החדשים שיצאו לאור (כדוגמת מאמר מרדכי - הלכות שבת), ההלכה הפסוקה תובא למעלה, ולמטה יצוינו המקורות בהרחבה (על פי דברים שהרב עצמו כתב במקומות שונים).
גישתו ההלכתית והשקפת עולמו > פסקי הלכה

דוגמאות לפסיקותיו הידועות:
תמיכה בהיתר מכירה בשנת השמיטה, בעקבות מסורת פסיקה ספרדית בנושא זה.
יש לומר הלל בלא ברכה ביום העצמאות, ואין לומר תחנון, אך אין לבטל את מנהגי ספירת העומר, ובהם איסור גילוח ואיסור ניגון בכלי נגינה.
התיר לאשה נשואה לכסות את שער ראשה בפאה נכרית בתוספת כובע או מטפחת, וכן נוהגת עד היום אלמנתו צביה אליהו.
קריאה שלא לחתום על "כרטיס אדי" לתרומת איברים, על אף שהיה שותף להחלטה של מועצת הרבנות הראשית המתירה עקרונית השתלת לב ממי שמת מוות מוחי. הוא המליץ להעדיף להשאיר את ההחלטה לשעת הצורך, ולא לתת היתר מראש, ואכן, בשאלה מעשית שהובאה לפניו התיר את תרומת האיברים.
הסתייג משימוש רחב בבדיקת רקמות לצורך קביעת אבהות, משום שתוצאותיה עלולות להטיל כתם של ממזרות.
איסור לאכול מצה עשירה (הנעשית באופן תעשייתי) לספרדים בחג הפסח, כדומה למנהג האשכנזים, מכיוון שיש חשש לתערובת מים, זאת בניגוד לדעתו של הרב עובדיה יוסף.
איסור אכילת טחינה וחומוס שהוכנו על ידי נוכרים מפני שלשיטתו גם בשומשום, ממנו מוכנים מוצרים אלו, יש איסור בישולי נוכרים. העובדה כי בזמן פרסום דעה זו לא הייתה חברה בארץ אשר הטחינה מיוצרת בה על ידי יהודים, הובילה למעשה למניעה כללית משימוש במוצרים אלו, על פי דעה זו. בעקבות הפסיקה, מספר חברות החלו לייצר ולהשתמש בטחינה גולמית ללא חשש בישול עכו"ם.
איסור לבנות לשרת בשירות לאומי. בנו, הרב שמואל אליהו, נשאל ישירות לדעתו של אביו, והוא השיב כי אביו אינו מתנגד לשירות לאומי באופן גורף, אלא כל מקרה נידון לגופו, וכי יש פעמים שאביו התיר, ויש פעמים שאביו אסר.
התנגד לעלייה להר הבית, אך קרא להקים בו בית כנסת במקומות המותרים.
גישתו ההלכתית והשקפת עולמו > מפסקיו כדיין בבית הדין הרבני הגדול

בתי הדין הרבניים הממונים מטעם המדינה והתקבלו על ידי הציבור, וכל שכן בית הדין הרבני הגדול, רשאים להכריע בדין על פי אומדן הדעת והוכחות נסיבתיות חזקות גם ללא עדות ברורה.
ראוי לכנס פורום מתאים של רבנים גדולים שיתקנו תקנה המחייבת את הצד המפסיד בדינו בהוצאות המשפט.
לבן יש זכות קדימה לרשת משרת רבנות של אביו, אם הוא ראוי לכך. למרות זאת, רשאים מנהיגי הציבור להחליט מראש כתקנה קבועה בעיר שהמינויים הם אישיים בלבד.
אדם שהתחייב לשלם סכום מסוים בהצמדה למדד – חייב בהצמדה גם אם הייתה אינפלציה גבוהה באופן בלתי צפוי, כי הכל יודעים שזוהי אפשרות קיימת, ועל דעת כך מתחייבים.
יחסו למדינת ישראל

בנוגע למדינת ישראל אמר:
אינני רוצה לראות צללים. אני רואה במדינה אור גדול. לא הייתה מעולם תקופה רבת אור כמו תקופתנו אנו במדינתנו. במדינה כיום מרכז תורני חשוב. ב"ה ישנן ישיבות רבות לסוגיהן, ישיבות רגילות, ישיבות הסדר, נוער נפלא, רבנים גדולי תורה. גם ההשפעה החינוכית של מדינת ישראל טובה, אם כי יש תופעות הטעונות טיפול ותיקון. תקוותי היא שאווירה של ארץ ישראל תשפיע לטובה.
בפסיקה בנוגע לאמירת הלל ביום העצמאות כתב: ”הרבנות הראשית תיקנה לומר הלל ביום העצמאות, מהסיבות הבאות: יצאנו מעבדות לחירות, משלטון זרים לשלטון עצמאי שלנו, שערי הארץ פתוחים לכל יהודי וריבוי מוסדות התורה בארץ, עד שאפשר לומר שלא היה כדורנו בו יש כל כך הרבה ישיבות ומוסדות תורה וכו' – אלו הם סימני גאולה וודאיים.”. ובמקום אחר: ”לגבי חגיגת יום העצמאות ויום ירושלים – אין כל ספק שבימים אלו נעשו לאבותינו ולנו ניסים ונפלאות, ואפשר לומר אפילו פלאי פלאות, שהרי רבים עמדו לכלותינו, ובאמצעים דלים הקב"ה סייע שניצלנו מהם, וידינו גברה על אויבינו. ברור הוא שניסים אלו שנעשו לנו, לא בזכותנו נעשו, אלא בזכות אבותינו ואבות אבותינו שצורפו כולם יחדיו.” לכן פסק שלא לומר וידוי ביום זה. עם זאת, פסק שם לומר הלל בלא ברכה לאחר קדיש תתקבל.
יחסו למדינת ישראל > בני ישיבות וחיילי צה"ל

הרב אליהו סבור שלמלחמות ישראל בעת הזו יש תוקף של "מלחמת מצווה". עם זאת, הוא סבור שבחורי ישיבה שיכולים להמשיך בלימודם בישיבה יעשו כן, ומי שאינו מצליח לעשות כך ילמד בישיבת הסדר.
בפתיחת ההיכל הורה לומר תפילה לשלום חיילי צה"ל. בסידורו 'קול אליהו' מופיעה תפילה ארוכה לשלום חיילי צה"ל. הוא חיבר תפילת לשם ייחוד עבור חיילים ובה כתב כי מי שמשרת בצה"ל מקיים בכל יום שלוש מצוות עשה דאורייתא.
במענה הלכתי שנשאל על התנהגות חיילי צה"ל בעת מהומות ביהודה ושומרון כתב: ”לפי הדין חיילי צה"ל חייבים לשלוט ביד רמה ולהשליט חוק וסדר במקום בו הם נמצאים. אם תוך כדי שליטתם הם נאלצים לפעול בכוח להכות וכו' כיון שאין להם דרך אחרת לפעול זוהי חובתם לפעול כך. כמובן שאין להכות שום אדם סתם אך ורק משום שהוא ערבי, אין זו דרכם של ישראל ולא דרכה של תורה. לאחרונה אנו עדים להתאפקות מירבית של חיילי צה"ל. כמובן שזה נעשה עפ"י הוראות שהוטלו עליהם על ידי מפקדיהם ואף זה הוא חלק מהשלטת חוק וסדר כדי שלא יהיה שלטון איש בידו.”(ראו שו"ת הרב הראשי, תשמ"ח-תשמ"ט, סימן ר"ט.).
יחסו למדינת ישראל > יחסו לחילונים

כשנשאל בעניין היחס לחילונים השיב:
אין בלבי שום מחשבת ייאוש. אני מעודד מכל סוג של ציבור. אני רואה גם ב"חילוניים" אלה צמא וחיפוש מה שהוא חיובי. גם זה שמחלל שבת או חלילה, אוכל טריפה, הוא בעד זה שיהיה אוכל כשר ותהיה גם שבת. ...תודה לאל, אין כיום אפיקורסים...הכל הם עושים מתוך בורות וחוסר ידע. פשוט, לא למדו ואינם יודעים יהדות אמת מהי ליחיד ולכלל היהודי. לכן, אני חוזר ומבקש משר החינוך והתרבות, שבכל בית ספר ממלכתי יוכנסו שיעורי תורה, יהדות והלכה על ידי רב בישראל. שלא יימצא יהודי שלא יידע מהי שבת, מה טלית ותפילין, מהות החגים ומועדי ישראל.
לאחר נאום השפנים והחזירים של הרב אלעזר מנחם מן שך, אמר הרב אליהו כי גם אוכלי חזיר ושפנים הם יהודים, ואפילו אם כל הרבנים יחליטו כמו הרב שך, הם לא יכולים להפקיע את השם "יהודי" מאף אדם.
יחסו למדינת ישראל > יחסו לערבים

באשר ליחס לאוכלוסייה הערבית טען הרב אליהו כי אסור לפגוע באף ערבי, אלא אם כן מדובר של בדין אדם שבא להרוג אותך ואז אתה מחויב ב"השכם להורגו". הוא אמר: "ערבי שמתנהג יפה, צריך להתנהג איתו יפה, ערבי שמרים אבן או יורה הוא אויב. ארץ ישראל שייכת לנו והערבים הם כאן בבחינת גר תושב. כעת, מאחר שכבר הוקמה הרשות הפלסטינית אני מציע לערבים אוטונומיה עירונית."
יחסו למדינת ישראל > יחסו למערכת החוק

בדומה לרבנים אחרים, הרב אליהו התנגד להליכה לבתי המשפט הישראלים, כדין ערכאות של גויים מאחר שאינם דנים על פי דין תורה. מאידך ציין כי יש מקרים שבהם מותר ללכת לדון שם, כגון אם הנתבע הוא אדם אלים שאינו רוצה להגיע לדיון בבית דין רבני, היתר המבוסס על דברי השולחן ערוך.
הרב אליהו החיל על המקרה הישראלי את הכלל דינא דמלכותא דינא. לדעתו חוקי השלטון וסדריו מחייבים במה שנוגע לניהול ענייני המדינה, כל עוד אינו נוגד את חוקי התורה.