stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניהול צי רכב
תחומי הסמכות

ניהול צי רכב כולל:
בישראל, על פי תקנות התעבורה מחויב כל ארגון שלו מעל 20 כלי רכב כבדים (אוטובוס, מונית, רכב מסחרי, או רכב עבודה שמשקלם הכולל המותר עולה על 3,500 ק"ג) או 40 קלים (רכב נוסעים פרטי, רכב עבודה, או רכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עד 3,500 ק"ג) במינוי "קצין בטיחות בתעבורה" מוסמך.
בקרה ואיתור צי - כיום ניתן לביצוע על בסיס GPS המאפשר בקלות איתור כלי הרכב ומעקב אחר נסיעתם.
דוחות - הפקת דוחות תקופתיים על ביצועי הצי.
התראות - הודעות על חריגות מהירות, תחילת נסיעה, תקלות שונות וכו'.
בקרת תחזוקה כוללת באמצעות מעקב אחרי טיפולים.
כרטיס רכב משמש לניהול טיפולים, מבחני רישוי וביטוחים תוך מתן דגש להיסטוריית טיפולים, תיקונים ותאונות שעבר הרכב.
כרטיסי לקוח - כרטסת הנבנית על פי רשימת הלקוחות על מנת לטפל בהם בצורה אישית ולאפשר תקשורת בינם לבין הנהג המבצע את המשימה.
בניית משימות - תכנון רשימת המשימות היומיות.
תרשים (גאנט) לו"ז משימות - תרשים המראה את פריסת וקצב התקדמות המשימות היומיומית.
ביצוע

אחד הפתרונות המקובלים בחברות גדולות שלהן ציי רכב, היא השארת הבעלות על צי הרכב בידי חברות ליסינג, כך שמינוי והעסקת קצין הבטיחות בתעבורה וניהול צי הרכב מושאר ביד חברת הליסינג.
בעולם ניהול הצי הכבד קיימים פתרונות ואמצעים רבים לניהול. אחת הדרכים המקובלות היא שימוש בתוכנות כגון: תוכנת ניהול צי, תוכנה לבניית משימות, תוכנת איתור ודוחות (כגון GPS), מעקב אחר הדוחות מהדלקנים ועוד.
ראו גם

טלמטיקה
נפת אדיגני

נפת אדיגני (בגאורגית: ადიგენის მუნიციპალიტეტი, מילולית: אָדִיגֶנִיס מוניציפליטטי) היא נפה במחוז סאמצחה-ג'אוואחתי שבגאורגיה. עד שנת 1917 נכללה באזור טביליסי-אחלציחה, בשנים 1917–1930 נכללה בנפת אחלציחה ומשנת 1930 נפת אדיגני נחשבת לנפה נפרדת. אוכלוסייתה 16,305 תושבים.
יישובים

עיירות: 2 (אדיגני, אבסתומני).
כפרים: 55 כפרים המאוגדים ב-13 מועצות אזוריות (ארַלי, בֶנַרי, בוֹלַג'וּרי, גוֹרגוּלי, וַרחַני, זַנַווי, לֶלוֹבני, מלַשי, מוֹחי, אוּדי, פּחֶרי, צ'וֹרצַ'ני, צֶ'צ'לי)
הערות שוליים

↑   אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge
| מחוזות גאורגיה |
| --- | --- | --- |
| רפובליקות אוטונומיות | אבחזיה • אג'ריה |  |
| מחוזות | גוריה • אימרתי • קאחתי • כארתלי תחתית • מצחתה מתיאנתי • רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית • סמגרלו וסוואנתי עילית • סאמצחה-ג'אוואחתי • כארתלי הפנימית |  |
| עיר בעלת מעמד מיוחד | טביליסי רבתי |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נגע חמאדי

.
| --- | --- |

 מדינה:  מצרים מצרים
 מחוז:  קינא
 שטח:  4.43 קמ"ר
 גובה:  78 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  62,339 (1 ביולי 2023)
  ‑ צפיפות:  14,072 נפש לקמ"ר (1 ביולי 2023)
 קואורדינטות:  26°03′N 32°15′E﻿ / ﻿26.05°N 32.25°E﻿ / 26.05; 32.25 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםנגע חמאדי(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםנגע חמאדי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נַגְע חַמָּאדִי (בערבית: نجع حمادي; בערבית מצרית: نجع حمادى) היא עיר במחוז קינא שבדרום מצרים, השוכנת על הגדה המערבית של נהר הנילוס. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023, התגוררו בעיר 62,339 בני אדם, רובם חקלאים.
העיר הוקמה על ידי מוחמד פאשה חמאדי, על מנת לשכן את תושבי העיר הסמוכה סוהאג שנאלצו לעזוב עקב השלטון הבריטי במצרים, ונקראת על שמו.
ב-31 באוקטובר 1968 פשטו כוחות צנחנים של צה"ל, מוטסים במסוקי "סופר פרלון", על יעדים באזור נגע חמאדי, במסגרת "מבצע הלם".
ב-30 באפריל 1969 נערך מבצע בצורת שבו הוטלו שתי פצצות מיוחדות ממטוסי תובלה אל מימי נהר הנילוס ליד נגע חמאדי על מנת שיתפוצצו מתחת לגשר נגע חמאדי בעת שיחלפו מתחתיו עם זרם הנהר וכך יגרמו להריסתו. הגשר אומנם נפגע, אך לא נהרס.
ספריית נגע חמאדי

העיר מפורסמת בעיקר בזכות אוסף הפפירוסים של נגע חמאדי שנמצאו במקום בשנת 1945 ושוכנים בספריית נגע חמאדי. המסמכים מרחיבים על ההיסטוריה הידועה של ראשית הנצרות וכוללים את הבשורה על פי תומאס וכן כתבים גנוסטיים המרחיבים על האמונה בדואליזם תפיסתי ודתי, המדגיש את עקרון חלוקת העולם לשני יסודות מנוגדים: הטוב והרע, והשאיפה לגאולה רוחנית שתתרחש באמצעות ידיעה מיסטית, ולא בשל מעשים טובים.
הערות שוליים

↑  Egypt: Governorates, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11950245d (data)  GND: 4041126-6  NKC: ge173830 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים במצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נפת אבאשה

נפת אֲבָּאֲשָׁהּ (בגאורגית: აბაშის მუნიციპალიტეტი; מילולית: אֲבָּאֲשִׁיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית שבגאורגיה, במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו.
גאוגרפיה

הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת מרטווילי ונפת חוני, ממזרח ודרום-מזרח בנפת סמטרדיה, מדרום ודרום-מערב בנפת לנצ'חותי וממערב וצפון-מערב בנפת סנקי.
הנפה מאוכלסת ב-22,341 תושבים בצפיפות אוכלוסין של כ-69,3 איש לקמ"ר. העיר אבאשה מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. כמו כן ישנן 13 תמי: גַזַאתִי, זַאנַאתִי, קֵתִילַארִי, מַארַאנִי, סַאֵסַאקוֹבוֹ, נוֹרִיוֹ, אוֹנטוֹפּוֹ, פּירווַלִי מַאִיסִי (ה-1 במאי), סַאמִיכַּאוֹ, סוג'ונה, טקווִירִי, כּוֹלוֹבַּאנִי וצקֵמִי.
עד שנת 1917 נכללה הנפה באוייזד סנקי, פלך כותאיסי. בין השנים 1917-1930 באוייזד סנקי ומשנת 1930 נפה נפרדת, כאשר בשנים 1963-1966 נכללה בנפת גגצ'קורי (כיום נפת מרטווילי).
הנפה ממוקמת במישור קולכתי בגובה 20-25 מטר מעל פני הים. שטח הנפה כולל 320.8 קמ"ר מתוכם 210 קמ"ר אדמה חקלאית.
בשטח הנפה זורמים הנהרות: ריוני, צחניסצקאלי, אבאשה ונוֹרְ'לָה (גאו').
הערות שוליים

↑  www.abasha.ge
1 2  תמי (თემი)- היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר ל"מועצה מקומית" בישראל או לקומונה בצרפת.
1 2   אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge
| נפות סמגרלו וסוואנתי עילית |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת אבאשה • נפת זוגדידי • נפת מרטווילי • נפת מסטיה • נפת סנקי • נפת צ'חורוצקו • נפת צאלנג'יחה • נפת חובי |  |
| עיר במעמד נפה | פותי |  |
ניל פירט

| --- | --- |

 לידה:  12 בספטמבר 1952 המילטון, קנדה 
 פטירה:  7 בינואר 2020 (בגיל 67) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Neil Ellwood Peart 
 מוקד פעילות:  קנדה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1968–2015 (כ־47 שנים) 
 מקום לימודים:  Beamsville District Secondary School 
 סוגה:  רוק מתקדם 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מערכת תופים 
 חברת תקליטים:  מרקורי רקורדס 
 בן או בת זוג:  Carrie Nuttall (9 בספטמבר 2000–7 בינואר 2020) 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר קנדה (1996) 
 www.neilpeart.net
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
ניל אלווד פירט (באנגלית: Neil Elwood Peart; ‏12 בספטמבר 1952 – 7 בינואר 2020) היה מתופף קנדי, המתופף וכותב השירים של להקת ראש. זכה פעמים רבות בפרסי מוזיקה חשובים על ביצועיו כמתופף בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, ונודע בשל טכניקות התיפוף המקצועיות שלו.
קורות חייו

פירט נולד בהמילטון (קנדה). הפך למתופף וכותב השירים של להקת ראש בקיץ 1974, כשהחליף את המתופף הקודם ג'ון ראטסי, אחרי שהקליט עם חברי הלהקה את אלבומם הראשון. הוא השפיע על הרבה מתופפים, ביניהם המתופף הידוע מייק פורטנוי.
נוסף להיותו מוזיקאי, פירט היה גם סופר: הוא פרסם כמה ספרי זיכרונות, שבהם כתב על מסעותיו.
פירט גן התעניין בפילוסופיה והיה מעריץ של הסופרת איין ראנד, תכונה שהשפיעה על המוזיקה שכתב – לדוגמה השיר "Anthem" מהאלבום Fly By Night והאלבום 2112, המבוסס על הסיפור "Anthem" של אותה הסופרת.
פירט נפטר ב-7 בינואר 2020 ממחלת הסרטן.
הערות שוליים

↑  Neil Peart Drumming Awards
↑  Nick DeRiso, Rush Drummer and Lyricist Neil Peart Dies, Ultimate Classic Rock (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1063330  GND: 1032200375  ICCU: DDSV146479  ISNI: 0000 0001 1447 0669  LCCN: n92005770  MusicBrainz: df098be2-7aa9-4fc2-9587-ad00a12d4b63  NKC: ola2002151371  NTA: 071446532  VIAF: 68117949   WorldCat (עם VIAF): 68117949 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סואט סרדאר

סואט סרדאר (בגרמנית: Suat Serdar, נולד ב-11 באפריל 1997 בבינגן אם ריין שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר האחורי בהלאס ורונה מהסרייה א'. סרדאר ערך בעבר ארבע הופעות במדי נבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים

סרדאר שיחק כבר מגיל 11 במיינץ 05, ובעונת 2015/16 החל לשחק בקבוצות הבוגרים, כשהוא משרת הן את קבוצת המילואים ששיחקה בליגה הגרמנית השלישית והן את הקבוצה הבכירה של מיינץ ששיחקה בבונדסליגה. הופעת הבכורה של סרדאר בבונדסליגה נערכה בספטמבר 2015, כשהחליף את יונוס מאלי בדקה ה-88 בניצחון 1–3 על הופנהיים. סרדאר ערך 12 הופעות בבונדסליגה בעונת 2015/16, ושמונה הופעות נוספות בעונת 2016/17. עונת הפריצה של סרדאר הייתה 2017/18. בעונה זו ערך סרדאר 25 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, וסיים עם מיינץ במקום ה-14 בבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה בקישור עם לבין אוזטונאלי, דני לצה ופאבלו דה בלאסיס.
בקיץ 2018 נמכר סרדאר לשאלקה 04, וחתם בשורותיה על חוזה לארבע עונות. עונת הבכורה של סרדאר במדי שאלקה הייתה טובה מאוד מבחינה אישית, כשהוא ערך 26 הופעות והבקיע שני שערים, אך שאלקה נקלעה למאבקי תחתית וסיימה את העונה במקום ה-14.
לאחר שירד ליגה עם שאלקה בסיום עונת 2020/2021, עזב סרדאר את שאלקה בקיץ 2021 וחתם בהרטה ברלין. סרדאר שיחק בהרטה ברלין שתי עונות. בעונת 2021/22 סיים עם הרטה במקום ה-16 בבונדסליגה, וניצל מירידה רק לאחר צמד משחקי מבחן מול המבורג. בעונת 2022/23 נשרו סרדאר והרטה לבונדסליגה השנייה.
לאחר ירידת הליגה עם הרטה ברלין, הושאל סרדאר לעונה אחת להלאס ורונה מהסרייה א'. בעונת ההשאלה, 2023/24, סרדאר רשם עונה טובה עם ורונה וסיים עמה במקום ה-13 בליגה. בסיום ההשאלה הוחלט לממש עליו את אופציית הרכישה, והוא חתם על חוזה קבוע בהלאס ורונה לארבע עונות.
קריירה בינלאומית

הוריו של סרדאר הם ממוצא טורקי, ועל כן הוא היה יכול לייצג את טורקיה, אך הוא בחר לייצג את מולדתו גרמניה. סרדאר שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, וערך שמונה הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21. סרדאר השתתף עם נבחרת זו באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2019, והגיע עמה לגמר, בו הפסידה הנבחרת הגרמנית 1–2 לנבחרת המקבילה של נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21. סרדאר פתח בהרכב במשחק הגמר, והוחלף בדקה ה-61 על ידי פלוריאן נויהאוס.
ב-9 באוקטובר 2019 ערך סרדאר את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה הבכירה, במשחק ידידות מול ארגנטינה שהסתיים בתיקו 2-2. סרדאר נכנס כמחליף במשחק זה במקום סרג' גנאברי. הופעתו הרביעית והאחרונה של סרדאר במדים הלאומיים נערכה בשנת 2020.
נמל התעופה הבין-לאומי איסטנבול אטאטורק

נמל התעופה הבין-לאומי איסטנבול אטאטורק (בטורקית: İstanbul Atatürk Uluslararası Havalimanı) היה נמל תעופה בטורקיה. הוא נמצא בישליקיי (Yeşilköy), לחופי ים השיש, כ-28 ק"מ ממערב לאיסטנבול (15 ק"מ בקו אווירי). בשנת 2015 עברו בנמל התעופה יותר מ-61 מיליון נוסעים, ובכך היה הנמל השלישי בגודלו באירופה, אחרי נמל התעופה לונדון הית'רו ונמל התעופה שארל דה גול בפריז. ממזרח לעיר, בצדו האסיאתי של מצר הבוספורוס פועל מאז שנת 2001 נמל התעופה הבין-לאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן.
עד לפתיחת נמל התעופה החדש של איסטנבול באוקטובר 2018 היה נמל התעופה אטאטורק לחשוב ולמרכזי בטורקיה.
באפריל 2019 לאחר השלמת המעבר של כל הטיסות אל נמל התעופה איסטנבול, הנמל הוסב בעיקר לטיסות מטען, וקוד היאט"א שלו – IST – עבר לנמל הגדול. כל פעילות המטען הועברה גם כן עד 5 בפברואר 2022.
היסטוריה והתפתחות

פעילות אווירית בישילקיי החלה עם הקמת בסיס חיל האוויר הראשון של האימפריה העות'מאנית בשנים 1909–1911, ובמקום ממוקמים עד היום האקדמיה של חיל האוויר הטורקי (כיום Hava Harp Okulu) שהחלה לפעול ב-3 ביולי 1912 ומוזיאון חיל האוויר (Hava Kuvvetleri Müzesi).
בשנת 1953 החל הנמל משמש לטיסות אזרחיות בין-לאומיות, ובשנות השבעים נבנה בו טרמינל בשטח של 62,000 מ"ר ובו 108 דלפקי בידוק ותשעה שערי עלייה למטוס. טרמינל זה, אשר שימש את הטיסות הפנימיות ואת הטיסות הבין-לאומיות, הגיע לקצה גבול הקיבולת שלו בתוך פחות מ-20 שנה, והטיסות הבין-לאומיות הועברו למבנה טרמינל חדש שנבנה מדרום למבנה הקיים. הטרמינל החדש, המכונה "טרמינל A", השתרע על פני 264,000 מ"ר בארבע קומות. היו בו 23 שערי עלייה למטוס, 224 דלפקי בידוק, וצמוד לו חניון ליותר מ-7,000 כלי רכב. הטרמינל הישן, "טרמינל B", שימש לטיסות פנים.
ב-24 ביולי 1985 שונה שמו של הנמל מ"ישילקיי" ל"נמל התעופה הבין-לאומי על שם אטאטורק". התפתחותו של הנמל נמשכה במאה ה-21 עם פתיחתו של טרמינל המטען, "טרמינל C", בשנת 2001 ועם חיבורו אל קו הרכבת הקלה של איסטנבול בשנת 2003.
הנמל כולו השתרע על שטח של 9,470,554 מ"ר, ובו שלושה מסלולי בטון: שני מסלולים מקבילים בכיוון דרום-צפון באורך של 3,000 מטר וברוחב של 45 מטר כל אחד, ומסלול קצר יותר באורך של 2,300 מטר וברוחב של 60 מטר בכיוון צפון-מזרח - דרום-מערב. הנמל הופעל מאז שנת 2000 על ידי חברת "טי.איי.ווי. לתפעול טרמינל איסטנבול" (TAV Istanbul Terminal Operations Co) עבור רשות שדות התעופה הטורקית (DHMİ).
ב-28 ביוני 2016 נרצחו 44 בני אדם ו-239 נפצעו במתקפת טרור בנמל התעופה, עליה אחראי, לפי ראש ממשלת טורקיה, ארגון "המדינה האסלאמית".
תנועת נוסעים ומטען

מאז שנת 2004 גדלה תנועת הנוסעים בנמל בקצב הנע בין 4% ל-29% לשנה. נמל התעופה מצטיין בקצב הגדילה המהיר ביותר מבין שלושים נמלי התעופה הגדולים בעולם, ובשנת 2012 הוא דורג במקום ה-20 בעולם וה-6 באירופה מבחינת מספר הנוסעים החולפים דרכו, ובמקום ה-14 בהיקף תנועת הנוסעים הבין-לאומית. בשנת 2015 עברו בנמל התעופה יותר מ-61 מיליון נוסעים.
נמל התעופה הבין-לאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן, השוכן בצדה האסייתי של איסטנבול, מסוגל לטפל ב-25 מיליון נוסעים בשנה. שדה תעופה שלישי ממוקם בהזרפן (İstanbul Hezarfen Havaalanı), אך הוא מרוחק מאוד מהעיר ואינו מסוגל לתת מענה לטיסות בין-לאומיות. מסיבה זו הוחלט על הקמתו של נמל תעופה רביעי לאיסטנבול בקמרבורגז (Kemerburgaz), שמצפון לעיר.
בנמל פעלו למעלה מ-80 חברות תעופה (כולל חברות מטען) המפעילות טיסות לכל רחבי טורקיה וליעדים ברחבי העולם. הנמל שימש כבסיס הפעולה החשוב ביותר של חברת התעופה הלאומית של טורקיה טורקיש איירליינס, ושל חברות התעופה אונור אייר, אטלס ג'ט, פליי אייר ופרי בירד. היקף תנועת המטען בנמל עמד בשנת 2012 על כמיליון טון.
להלן נתוני תנועת הנוסעים בנמל בין השנים 2002–2012:
| שנה | נוסעים פנימי | אחוז שינוי נוסעים פנימי | נוסעים בין-לאומי | אחוז שינוי נוסעים בינ"ל | נוסעים סה"כ | אחוז שינוי נוסעים סה"כ | דירוג עולמי נוסעים בינ"ל | דירוג עולמי נוסעים סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | 19,375,402 | 4 | 41,947,327 | 10 | 61,322,729 | 8 |  |  |
| 2014 | 18,754,002 | 9 | 38,200,788 | 12 | 56,954,790 | 11 | 9 | 13 |
| 2013 | 17,224,105 | 13 | 34,096,770 | 14 | 51,320,875 | 14 | 10 | 19 |
| 2012 | 15,281,321 | 14 | 29,717,196 | 24 | 44,998,508 | 20 | 13 | 20 |
| 2011 | 13,604,352 | 15 | 23,847,835 | 17 | 37,452,187 | 17 | 17 | 28 |
| 2010 | 11,800,999 | 3 | 20,344,620 | 11 | 32,145,619 | 8 | 19 | 37 |
| 2009 | 11,393,645 | 0.8- | 18,363,739 | 7,6 | 29,757,384 | 4,2 | - | 39 |
| 2008 | 11,484,063 | 19,7 | 17,069,069 | 25,5 | 28,553,132 | 23,1 | - | 42 |
| 2007 | 9,595,923 | 5,5 | 13,600,306 | 11,7 | 23,196,229 | 9,1 | - | - |
| 2006 | 9,091,693 | 21 | 12,174,281 | 3,3 | 21,265,974 | 10,2 | - | - |
| 2005 | 7,512,282 | 38,8 | 11,781,487 | 15,9 | 19,293,769 | 23,7 | - | - |
| 2004 | 5,430,925 | 69,9 | 10,169,676 | 14,2 | 15,600,601 | 28,9 | - | - |
| 2003 | 3,196,045 | 12,1 | 8,908,268 | 4,7 | 12,104,342 | 6,6 | - | - |
| 2002 | 2,851,487 | - | 8,506,204 | - | 11,357,691 | - | - | - |
תחבורה אל הנמל

נמל התעופה אטאטורק הייתה התחנה האחרונה של קו הרכבת הקלה של איסטנבול שהוביל אל תחנת אקסראי במרכז העיר בתוך 32 דקות. בדרכה עצרה הרכבת הקלה בתחנת האוטובוסים המרכזית של איסטנבול. שירות אוטובוסים של חברת הוואש (Havaş) ושל חברת İETT פעל למספר יעדים בעיר, ובכלל זה לכיכר טקסים, למרכז העיר הישנה ולצדה האסיאתי של העיר. בנוסף לכך פעלו קווי אוטובוס ים מרציף בקירקיי (Bakırköy) הסמוך לנמל, וחיברו בינו לבין מספר רציפים בצדה האסייאתי של איסטנבול.
ראו גם

הפיגוע בנמל התעופה איסטנבול אטאטורק
הערות שוליים

↑  רשות שדות התעופה של טורקיה
מראה בתוך הטרמינל הבין-לאומי
בסיס האוויר ישליקיי ב-1911
מראה הצד היבשתי בנמל התעופה בלילה
נגסאקי (מחוז)

מחוז נגסאקי (ביפנית: Nagasaki-ken 長崎県) הוא מחוז באי קיושו, יפן. בירת המחוז היא העיר נגסאקי.
היסטוריה

מחוז נגסאקי נוצר לאחר רסטורציית מייג'י וביטול שיטת ההאן מאיחוד הנחלות היזן, צושימה ואיקי. באופן מסורתי, האזור סביב העיר היראדו היה מרכז סחר ופיראטיות. מתקופת נארה היו נמלי המחוז תחנת ביניים עבור ספינות שהפליגו מנמלים ביבשת אסיה ליפן. במהלך תקופת קמקורה ותקופת מורומאצ'י החזיקה משפחת מצואורה (松浦) בזכויות לסחר עם קוריאה ועם סין של שושלת סונג. במהלך תקופת סנגוקו ובתחילת תקופת אדו, התחזק מעמדו של המחוז כמרכז הסחר הבינלאומי, בייחוד המסחר עם סין של שושלת מינג ועם חברת הודו המזרחית ההולנדית (VOC).
בספטמבר 1550 הגיע למחוז המיסיונר הישועי פרנסיסקו חאווייר, והחל להמיר את דתם של תושבי המחוז. עם עליית שוגונות טוקוגאווה לשלטון החלו היחסים בין השלטון היפני לזרים להתערער, עד שלבסוף סולקו כל הזרים מיפן, סחר בינלאומי הותר רק בגבולות האי דג'ימה שבעיר נגסאקי, והוטל איסור על דת הנצרות, אם כי פעילות נוצרית-יפנית המשיכה להתקיים בהחבא. כיום ישנה נוכחות נוצרית במחוז, בעיקר בבירה נגסאקי, והכנסיות והאתרים הנוצרים בנגסאקי מועמדים להיבחר להיות אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
במהלך תקופת מייג'י, הפכו הנמלים של נגסאקי ושל ססבו למרכזי מסחר בינלאומי, ולאחר מכן הפכו לבסיסים ראשיים של הצי הקיסרי היפני לקראת מלחמת העולם השנייה. ב-9 באוגוסט 1945, הטילה ארצות הברית פצצת אטום על העיר נגסאקי, שהשמידה את כל הבניין ברדיוס 1.6 קילומטר מנקודת הפיצוץ, והרגה בין 22 ל-75 אלף בני אדם באופן מיידי. בחודשים שלאחר מכן, המשיך מספר הקורבנות לעלות כתוצאה ממותם של פצועים רבים מכוויות, תסמונת קרינה חריפה ומחלות נוספות הקשורות להשפעות הלוואי של הפצצה. ההערכות לגבי מספר האנשים שמתו עד סוף שנת 1945 כתוצאה מהטלת פצצת האטום על העיר נעות בין 39 אלף ל-80 אלף איש. מלבד נפגעים יפנים, בין ההרוגים היו לפחות שמונה שבויי מלחמה מצבאות בעלות הברית שהוחזקו בנגסאקי ובהם חייל בריטי ושבעה חיילים הולנדים.
גאוגרפיה

מחוז נגסאקי גובל במחוז סאגה במזרח, ומוקף במים מכל שאר עבריו, בים אריאקה, במצר צושימה ובים סין המזרחי. המחוז כולל גם מספר איים, שהעיקרי בהם הוא צושימה, השוכן במרכז מצר קוריאה. מכיוון שלמחוז רצועת חוף ארוכה, ישנם נמלי ים רבים לאורך החופים, שהגדולים שבהם הם נגסאקי וססבו. 18% משטח המחוז מוקדש עבור פארקים לאומיים.
גאוגרפיה > ערים

במחוז נגסאקי 13 ערים:
| --- | --- |
 אומורה  אונזן  איסהאיה  איקי  גוטו  היראדו  מינאמישימבארה:  מצואורה  נגסאקי (בירת המחוז)  סאיקאי  ססבו  צושימה  שימבארה
סואייבו מארו

סואייבו מארו (בצרפתית: Souaibou Marou; נולד ב-3 בדצמבר 2000 בקמרון) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת קוטון ספורט מליגת העל הקמרונית ובנבחרת קמרון.
קריירת מועדונים

מארו משחק בקבוצה הבוגרת של קוטון ספורט מליגת העל הקמרונית החל משנת 2018.
קריירה בינלאומית

ב-28 באוגוסט 2022 ערך מארו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, בהפסד 1-0 לנבחרת גינאה המשוונית במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות 2022. ב-4 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-0 על נבחרת גינאה המשוונית במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות 2022.
נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר מונדיאל 2022.
הערות שוליים

↑  Squad Announcement בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת קמרון, 8 בנובמבר 2022
| נבחרת קמרון – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 אנגפנדואטנבו •  2 אנגום •  3 נקולו •  4 וו •  5 אונדואה •  6 אנגמלאו •  7 נקודו •  8 זמבו אנגיסה •  9 אנסאמה •  10 אבובקאר •   11 באסוגוג •  12 טוקו אקמבי • 13 צ'ופו-מוטינג •  14 ז'ואה • 15 קונדה • 16 אפאסי • 17 אמבאיזו • 18 הונגלה • 19 פאי • 20 אמבאומו • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 א. אוננה • 24 אבוסה • 25 טולו • 26 מארו • מאמן: סונג |  1 אנגפנדואטנבו •  2 אנגום •  3 נקולו •  4 וו •  5 אונדואה •  6 אנגמלאו •  7 נקודו •  8 זמבו אנגיסה •  9 אנסאמה •  10 אבובקאר •   11 באסוגוג •  12 טוקו אקמבי • 13 צ'ופו-מוטינג •  14 ז'ואה • 15 קונדה • 16 אפאסי • 17 אמבאיזו • 18 הונגלה • 19 פאי • 20 אמבאומו • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 א. אוננה • 24 אבוסה • 25 טולו • 26 מארו • מאמן: סונג | קמרון |
נפת אחמטה

נפת אחמֶטָה (בגאורגית: ახმეტის მუნიციპალიტეტი, אחמֶטיס מוּניציפַּליטֵטי) היא הנפה הצפונית ביותר במחוז קאחתי שבגאורגיה. הנפה הממוקמת בצפון-מערב קאחתי, גובלת מצפונה ברפובליקת צ'צ'ניה, ממזרח ברפובליקת דאגסטן, שבפדרציה הרוסית ונפת תלאווי, מדרום בנפת סאגרג'ו. ממערב גובלת הנפה בנפת דושתי ונפת תיאנתי. עד שנת 1946 נכללה שטח הנפה בתחומי נפת תלאווי ובשנה זו הפכה לנפה נפרדת. בנפה זו נכלל גם האזור הגאוגרפי תושתי.
יישובים

ערים: 1 (אחמטה)
כפרים: 75 (ביניהם מטני - כפר גדול עם 5,500 תושבים, שנאכו ועוד)
דמוגרפיה

| אוכלוסיית נפת אחמטה לפי שנים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

|  | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |  |
| (באלפים) | 41.2 | 40.9 | 40.8 | 41.7 | 41.6 | 41.5 |  |
אתרים

מצודת בָּחטריוֹני - גלאוואני
מצודת קווֶטֶרי - בכפר נאדוּקנָרי
מצודת אלאווֶרדי מהמאה האחת עשרה
מנזר מאטני
הערות שוליים

↑  ‏ מתוך אתר סטטיסטיקות גאורגיה, (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540381905171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נקודת ציון

סימון פנתרון (האות שין עם שתי הנקודות בתוכה) של פלס"ר 401 בנקודת ציון (נ.צ.) על גשר על נחל אלכסנדר. סימון זה והמספר שלידו מהווה הוכחה לכך שבמהלך ניווטים הגעת לנ.צ. הנכון בשטח.
נקודת ציון (נ.צ.) היא נקודה על גבי מפה שמציינת מיקום בשטח בעזרת קואורדינטות.
שמה של נקודת הציון מורכב משני מספרים בתוך סוגריים, לדוגמה: (276909,655437). המספר השמאלי מייצג את קו האורך במפה עליו נמצאת הנקודה, והמספר הימני מייצג את קו הרוחב במפה עליו נמצאת הנקודה.
כאשר נתונות שתי נקודות ציון אפשר למצוא באמצעותן כל נקודה אחרת במפה. בעזרת חישובים ניתן לדעת על פי נקודות הציון מרחקים מדויקים, לחשב שטחים ולחשב אזימוטים וזוויות בין נקודה לנקודה במפה. רמת הדיוק של נקודות הציון אינה מוגבלת.
כיום מקובל לקבל נ.צ. בשטח באמצעות מכשיר GPS, היודע לתת מיקום די מדויק באמצעות ביצוע חיתוך במדידת מרחק מארבעה לוויינים. בשיטות הישנות היה מקובל לבצע חיתוך בין שתי נקודות זיהוי בולטות בשטח כאשר מחשבים את האזימוטים אליהם באמצעות מצפן, בדיוק כמו חישוב של מיקומו של קודקוד משולש שאורך הבסיס וזוויות צלעותיו נתונות ולאחר מכן מציאת הנ.צ. במפה באמצעות ביצוע חיתוך במד קואורדינטות. מד קואורדינטות משמש גם למדידת מרחקים במפה. אפשרות נוספת לחשב נ.צ. כאשר אין אזימוטים, היא באמצעות מדידת מרחק משלוש נקודות זיהוי בולטות, וביצוע חיתוך במחוגה בין שלושת המעגלים.
ראו גם

GPS
חישוב מרחק במפה לפי נ.צ.
אזימוט
נקודת ציון עירונית
נדידת הדינוזאורים

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 מבוסס על:  ללכת עם דינוזאורים
 בימוי:  מתיו תומפסון
 הופק בידי:  מייק דייוויס
 מדבבים:  סטיבן פריי 
 מדינה:  בריטניה, קנדה
 הקרנת בכורה:  27 במאי 2011
 משך הקרנה:  85 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אנימציה ממוחשבת
 דף הסרט ב־IMDb
 
נדידת הדינוזאורים (באנגלית: March of the Dinosaurs) הוא סרט אנימציה ממוחשבת שיצא ב-2011 העוקב אחרי דינוזאורים מתקופת קרטיקון עליון החיים באזור הארקטי של קנדה שנודדים מעל 1,000 קילומטרים דרומה בחורף הקר. הסרט מבוסס על סדרת הטלוויזיה ללכת עם דינוזאורים, ודומה מאוד לסרט שיצא על הסדרה ללכת בין דינוזאורים משנת 2013.
הסרט יצא לאקרנים בבריטניה וקנדה ב-27 במאי 2011 בקריינותו של סטיבן פריי.
עלילה

אדמונטוזאורוס צעיר המכונה "פני צלקת" עקב פציעה שנגרמה מנאנוקזאורוס (ייתכן שגורגוזאורוס) טורף, חי לפני 70 מיליון שנה במערב קנדה שמעל האזור הארקטי. במהלך הסתיו הראשון שלו חבריו מתחילים לנדוד דרומה יחד עם עדר של פכיריינוזאורוס מקורננים. מסעם מלא בסכנות מצד טורפים כמו האלברטוזאורוס והפרוגנתודון, אוכלי נבלות כמו הקריודרקון (מכונה קואצלקואטלוס), הקור הכבד, נהרות שוצפים ורעב עקב היעלמות הצמחייה הקייצית. בינתיים צעיר טרודון המחפש יונקים קטנים כמו היונאקומיס מתמודד עם יריבים זכרים בוגרים ונאבק על כל פיסת מזון אפשרית. רק הטרודונים הזריזים, הנאנוקזאורוס והאדמונטוניה המשוריין (מכונה סתם אנקילוזאור) מצליחים להישאר בצפון במהלך כל החורף.
יצורים המופיעים בסרט

אלברטוזאורוס
קריודרקון (מכונה קואצלקואטלוס ונכלל בעבר בסוגו)
אדמונטוניה (מכונה סתם אנקילוזאור)
אדמונטוזאורוס
נאנוקזאורוס (מכונה גורגוזאורוס)
פכיריינוזאורוס
פרוגנתודון
טרודון
יונאקומיס
נמל התעופה הבין-לאומי אלבקרקי סאנפורט

נמל התעופה הבין-לאומי אלבקרקי סאנפורט (באנגלית: Albuquerque International Sunport;‏ IATA:‏ ABQ,‏ ICAO:‏ KABQ), הידוע מקומית בשם סאנפורט, הוא נמל התעופה הבין-לאומי העיקרי המשרת את מדינת ניו מקסיקו בארצות הברית, במיוחד את המטרופולין של אלבקרקי והאזור המטרופוליטני הגדול יותר אלבקרקי – סנטה פה – לאס וגאס (ניו מקסיקו). הוא משרת כ-5.4 מיליון נוסעים בשנה ולמעלה מ-400 טיסות מדי יום. ABQ ממוקם במחוז ברנאלילו, בין הריו גראנדה והרי סנדיה, מזרחית לעיר העתיקה ובארלס, 5 ק"מ דרומית מזרחית למרכז העיר, דרומית לאוניברסיטת ניו מקסיקו וממערב למעבדות הלאומיות של סנדיה ולבסיס חיל האוויר קירטלנד.