stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרטת הקרון (נתניה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מונומנט 
 כתובת:  מתחם יד לבנים, שדרות בן-גוריון פינת רחוב שמחה ארליך
 מיקום:  נתניה
 מדינה:  ישראל
 
 קואורדינטות:  32°18′05″N 34°50′41″E﻿ / ﻿32.301300°N 34.844770°E﻿ / 32.301300; 34.844770
 https://www.ha-karon.co.il/cattle-wagon
  (למפת נתניה מוגדלת) אנדרטת הקרון(למפת נתניה רגילה) אנדרטת הקרון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת הקרון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת הקרון
 
פנים הקרון שאליו נדחסו כמאה אנשים
אנדרטת הקרון בנתניה היא אנדרטה לזכר קורבנות השואה הניצבת במתחם בית יד לבנים בנתניה. ניצב בה קרון מספר "מינכן 246 12", הדומה לעשרות אלפי קרונות רכבות משא שהובילו בשנים 1941–1945 מיליוני יהודים מכל קצות אירופה אל מחנות הריכוז, העבודה והמוות. מסביב למסע הסעת היהודים בקרונות הרכבת האלה בנה השלטון הנאצי מנגנון שיקרי ומתוחכם, אשר נועד לייצר אשליה שהיהודים מוסעים מבתיהם למזרח אירופה למטרת עבודה ויישוב מחדש. בכול קרון נדחסו כ–100 אנשים, ילדים, נשים וגברים, צעירים וזקנים. הנסיעה ארכה כיממה ולעיתים אף יותר. במשך הנסיעה, התנאים היו מחרידים: צפיפות עד כדי מחנק, רעב, צמא  ואי ידיעה מהי מטרת הנסיעה. כמיליון וחצי מתוך מיליוני היהודים האלה נפטרו כבר במהלך הנסיעה, ורק מעטים מאוד הצליחו להימלט מהם. עשרות פעולות פרטיזניות התבצעו במטרה לעכב או למנוע את נסיעת הרכבות.
היסטוריה

הקרון, שמשקלו 10 טון, נבנה בתחילת שנות העשרים של המאה שעברה.
היוזמה להבאת קרון שואה מקורי ארצה הייתה של טַטְיַאנָה-מַתַּנְיָה רוּגֶה מברלין ורוני מאיר דותן מתל אביב, העוסקים בהתנדבות במחקר ובהנצחה של קורבנות השואה. לאחר חודשים של חיפושים, אותר הקרון הזה במגרש גרוטאות באאכן, על גבול גרמניה–בלגיה. הקרון נבדק לאימות הזיהוי שלו. בסיוע תרומות הוא נרכש, הובל לישראל, הועמד על מקומו ושופץ. במהלך השיפוץ נתגלו שלושה מגני דוד חרוטים במקומות שונים על שלדת הקרון.
הקרון משמש לפעילויות הדרכה וחינוך בנושא השואה, בשילוב עם ניצולי שואה וסיפוריהם האישיים. הוא הוכר כאחד מ-24 קרונות שואה בעולם המשמשים להנצחת זכר השואה.
קרון מקורי נוסף הובא לישראל, גם הוא בידי רוגה ודותן, והוצב בבית העדות להנחלת זיכרון השואה שבמושב ניר גלים.
ראו גם

טרנספורט
הערות שוליים

↑  אודות הקרון, באתר מצגת קרון מורשת השואה
אחד מתוך שלושה מגני דוד שנמצאו חרוטים על שלדת הקרון
גביע אינטראמריקנה

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1969
 תאריך פירוק:  1998
 ארגון מפעיל:  (CONMEBOL) (CONCACAF)
 מספר מתמודדים:  2
 יבשת:  אמריקה הדרומית אמריקה המרכזית אמריקה הצפונית
 זוכה אחרון/נה:  ארצות הבריתדי.סי. יונייטד
 הכי הרבה זכיות:  ארגנטינהאינדפנדיינטה (3)
 
גביע אינטראמריקנה (בספרדית: Copa Interamericana, באנגלית: Interamerican Cup) היה טורניר כדורגל שנערך בין השנים 1968 ועד 1998. הטורניר הפגיש את הזוכה בגביע ליברטדורס של קונפדרציית CONMEBOL (דרום אמריקה) ואת הזוכה בגביע CONCACAF לאלופות של קונפדרציית CONCACAF (צפון אמריקה, מרכז אמריקה והאיים הקריביים).
לאחר הפסקה של 19 שנים, בשנת 2024 תוכנן לקיים את התחרות מחדש, אולם בסופו של דבר היא לא התקיימה.
הזוכות

| שנה | אלופה | סגנית | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1968 | ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה | מקסיקו דפורטיבו טולוקה | שוחק ב-1969 |
| 1971 | אורוגוואי נסיונל | מקסיקו קרוס אסול | שוחק ב-1972 |
| 1972 | ארגנטינה אינדפנדיינטה | הונדורס אולימפיה (טגוסיגלפה) | שוחק ב-1973 |
| 1974 | ארגנטינה אינדפנדיינטה | גואטמלה מוניסיפל | שוחק ב-1974 |
| 1975 | ארגנטינה אינדפנדיינטה | מקסיקו אתלטיקו אספניול | שוחק ב-1976 |
| 1977 | מקסיקו אמריקה | ארגנטינה בוקה ג'וניורס | שוחק ב-1978 |
| 1979 | פרגוואי קלוב אולימפיה | אל סלוודור דפורטיבו פאס | שוחק ב-1980 |
| 1980 | מקסיקו אוניברסידד נסיונל | אורוגוואי נסיונל | שוחק ב-1981 |
| 1985 | ארגנטינה ארחנטינוס ג'וניורס | טרינידד וטובגו דיפנס פורס | שוחק ב-1986 |
| 1986 | ארגנטינה ריבר פלייט | קוסטה ריקה אלחואלנסה | שוחק ב-1987 |
| 1988 | אורוגוואי נסיונל | הונדורס אולימפיה (טגוסיגלפה) | שוחק ב-1989 |
| 1989 | קולומביה אתלטיקו נסיונל | מקסיקו אוניברסידד נסיונל | שוחק ב-1990 |
| 1990 | מקסיקו אמריקה | פרגוואי קלוב אולימפיה | שוחק ב-1991 |
| 1991 | צ'ילה קולו-קולו | מקסיקו פואבלה | שוחק ב-1992 |
| 1993 | צ'ילה אוניברסידד קתוליקה | קוסטה ריקה דפורטיבו סאפריסה | שוחק ב-1994 |
| 1994 | ארגנטינה ולס סארספילד | קוסטה ריקה קרטחינס | שוחק ב-1996 |
| 1995 | קולומביה אתלטיקו נסיונל | קוסטה ריקה דפורטיבו סאפריסה | שוחק ב-1997 |
| 1998 | ארצות הברית די.סי. יונייטד | ברזיל ואסקו דה גאמה | שוחק ב-1998 |
זכיות לפי מדינה > 7 פעמים

ארגנטינה
זכיות לפי מדינה > 3 פעמים

מקסיקו
זכיות לפי מדינה > פעמיים

צ'ילה
קולומביה
אורוגוואי
זכיות לפי מדינה > פעם אחת

פרגוואי
ארצות הברית
זכיות לפי קונפדרציה

14 פעמים - CONMEBOL
4 פעמים - CONCACAF
נור דרוויש

| --- | --- |
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב, ברוקלין קולג' 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  סופרן 
 פרסים והוקרה:  קרן התרבות אמריקה-ישראל 
 
נור דרוויש (נולדה ב-1994) היא זמרת אופרה ישראלית ערבייה.
ביוגרפיה

נור דרוויש נולדה בשנת 1994 בכפר אכסאל ליד נצרת בבית מוזיקלי. אביה ווליד הוא נגן עוד, ואחותה הגדולה כנרית. בבית שמעו אופרות, סימפוניות, יצירות של פריד אל-אטרש, אום כולתום, פיירוז ועוד.
בגיל שמונה החלה דרוויש ללמוד נגינה על כינור בבית האמנויות בקיבוץ מזרע ושרה במקהלה. מנצחת המקהלה, פנינה ענבר, עודדה אותה לפתח את תחום השירה. בגיל 18, עשר שנים אחרי שהתחילה ללמוד כינור, קיבלה דרוויש את המלצת פנינה ענבר, והחלה לקחת שיעורי פיתוח קול. אחרי שנה התקבלה דרוויש ללימודים באוניברסיטת תל אביב, בבית הספר למוסיקה על שם בוכמן-מהטה, וסיימה את לימודיה בהצלחה. בהמשך סיימה מסלול לימודים מתקדמים למוזיקה בברוקלין קולג', ניו יורק.
קריירה

דרוויש השתתפה באופרה הישראלית בהפקות מצליחות כמו "גבר מת מהלך", "ורתר" ו"אידומניאו". בניו יורק הכירה מוזיקאים שונים מרחבי העולם, שרה וניגנה איתם בהרכבים שונים מוזיקה ערבית, אך גם אופרות.
בשנת 2018 חזרה לישראל. הצלחתה הגדולה הראשונה הייתה בהופעה "יוליוס קיסר". שלושה ימים לפני הפרמיירה של 'יוליוס קיסר' באולמות בעכו העתיקה התבקשה דרוויש על ידי 'האופרה הישראלית' למלא את מקומה של הזמרת הראשית שאמורה הייתה לגלם את קלאופטרה, עקב מחלתה.
דרוויש חברה גם ב"מיתר אופרה סטודיו של האופרה הישראלית", ברפרטואר הכולל את פפגנה ב'חליל הקסם' (מוצרט), 'צמח מכושף' ו'אל המים בשחרורו' של רוג'רו מ'האי של אלצ'ינה' (פרנצ'סקה קאצ'יני), ועוד.
עוד הופיעה כסולנית עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של זובין מהטה, זאת לצד הופעות עם מספר תזמורות מזרחיות, והופעות בקונצרטים של 'ארגון אורפיאוס' בנצרת.
הרפרטואר האופראי שלה כולל את גרטל ב"הנזל וגרטל" (הומפרדינק), אאורידיצ'ה ב"אורפאוס" (טלמן), סוזנה ב"נישואי פיגרו", צרלינה ב"דון ג'ובאני" (מוצרט), רוזינה ב"הספר מסיביליה" (רוסיני), לאורטה ב"ג'אני סקיקי" (פוצ'יני) ועוד.
בשנת 2024 הופיעה עם תזמורת המהפכה במופע "אדבר איתך"
דרוויש זכתה במלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל, 'המכון הישראלי לאמנויות האופרה' ו'קרן רונן'.
דיסקוגרפיה

הכניסיני תחת כנפיך (22.04.2024) מנצח: רועי אופנהיים, תזמורת המהפכה
Moon Fall (אוקטובר 2020) כתיבה: מחמוד דרוויש, מלחין ופסנתר: ניזאר אלכאטר
הערות שוליים

↑  יואב בירנברג, "היו אנשים בכפר ששאלו מה זה הצרחות האלה", באתר ynet, 1 באוגוסט 2021
↑  דרוויש נור, סופרן, באתר www.israel-opera.co.il
↑  האופירה הישראלית, נור דרוויש, באתר האופירה הישראלית, ‏25.4.2024
↑  הכניסיני תחת כנפך | خُديني تحت جْناحِكْ - נור דרוויש ותזמורת המהפכה. מנצח: רועי אופנהיים, נבדק ב-2024-04-26
Nur Darwish performs
משטח רישום דיגיטלי

לוח גרפי מדגם "Intuos 3" מתוצרת Wacom
משטח רישום דיגיטלי או לוח גרפי  הוא התקן חומרה מסוג אמצעי הצבעה המאפשר קלט באמצעות עט אלקטרוני (אנ') או התקן דמוי עכבר (puck), על גבי משטח, המשמש כלוח רישום. מיקום העט על גבי הלוח מומר למיקום הסמן על מסך המחשב, לחיצה עם חוד העט על המשטח שוות ערך ללחיצת עכבר, ובכך נוצרת דרך טבעית ליצירת איור ממוחשב. לוחות אלה יכולים לשמש תחליף לעכבר כאמצעי הקלט העיקרי במחשב.
הלוחות מבוססים על טכנולוגית השראה אלקטרומגנטית המאפשרת ללוח לקרוא את הקואורדינטות בהן נמצא העט, גם ללא מגע ישיר שלו בלוח, ולתרגם אותן למיקום מדויק על הצג. האותות האלקטרומגנטיים מטעינים את העט בזמן השימוש בו ולכן הוא אינו זקוק לסוללות. עטים מודרניים מחברות שונות מאפשרים דרגות רגישות ללחיצה דבר המאפשר לתוכנות ציור (דוגמת פיינטר ופוטושופ) לשנות את מראה הקו המצויר בזמן אמת: לחיצה חזקה יותר יוצרת קו עבה או כהה יותר, ולהפך. כמו כן, ישנם עטים התומכים באפשרויות נוספות כמו רגישות לזווית הטיית וסיבוב העט, "מחק" בקצהו השני של העט, כפתורים נוספים בצידו ועוד. לוחות גרפיים יקרים יותר בנוים עם מסך מובנה, שעליו ניתן לאייר ישירות.
הלוחות מגיעים במגוון גדלים, החל מ-A6 ועד A3, ובפורמט רחב המתאים למסכים רחבים. ישנם דגמים שיוצרו באמצעות טכנולוגיות אחרות שבהם העט מחובר באמצעות כבל למשטח.
חברת Wacom, יצרנית לוחות גרפיים, היא בין הגדולות והפופולריות בתחום זה ונחשבת כסטנדרט תעשייתי. בבעלותה פטנטים הנוגעים לעטים אלחוטיים ללא סוללה.
יש להבדיל בין לוחות אלה, הנותנים בעיקר פתרון ייעודי לשימושי גרפיקה, לבין מסכי מגע המספקים קלט פחות מדויק. עם זאת יוצרו מספר מוצרי כלאיים המשלבים טכנולוגיות משני העולמות ומאפשרים קלט הן באמצעות מגע אצבע והן באמצעות עט רגיש ללחץ.
שילוב העט הדיגיטלי בהוראה

עט ונייר הם כלים מרכזים כיום בבתי הספר, וכאשר נדרשים התלמידים להקליד במחשב הם נתקלים בקשיים. על כן הם יעדיפו את העט ואת הדף. אולם משימות מתוקשבות דורשות שימוש במחשב ומצריכות מהתלמידים ומהמורים להתמודד עם קשיי הטכנולוגיה. עט דיגיטלי הוא אמצעי טכנולוגי המאפשר רישום קל ונוח, ולכן הוא יכול לשמש חלופה טובה לעט ולדף. מבדיקות שנעשו נמצא כי עט דיגיטלי וטאבלטים הראו תוצאות שוות בהקשר של מהירות, קלות, דיוק ושביעות רצון המשתמשים.
בתי ספר הנותנים משימות הדורשות שימוש במחשב חשופים למגוון גדול של אמצעים טכנולוגיים. התאמת המשימה לאמצעי הטכנולוגי חשובה להצלחת המשימה ולהעצמת תחושת המסוגלות של התלמיד והמורה בזמן השימוש באמצעי הטכנולוגי. עט דיגיטלי מאפשר רישום חופשי של הערות ומאפשר לערוך בצורה קלה את החומר בעזרת כלי עריכה היוצרים סדר וארגון. אלו מקלים על המשתמש ותומכים בעבודת הרישום. השימוש בעט דיגיטלי מאפשר לתלמידים ולמורים להשתמש במערכת ממוחשבת אשר קולטת את הנתונים שלהם, מעבירה מידע לחברי הקבוצה ומאפשרת למורה לעקוב ולהנחות את התלמיד או התלמידים. בנוסף לעבודת הרישום והמעקב, העט הדיגיטלי מאפשר לתלמיד לצפות בפתרון בעיות מבלי להפריע לתהליך ההוראה של המורה, לקיים שיח ודיון עם חברי קבוצתו ולצפות בעבודתם של תלמידים אחרים מקבוצות אחרות. אלו תורמים להבנה טובה יותר של החומר הנלמד וחושפים את הלומד למגוון דרכי חשיבה.
במחקר שנעשה בטאיוואן היו שתי קבוצות ניסוי וקבוצת ביקורת אחת. שתי קבוצות הניסוי כוללות: קבוצה אחת הלומדת מתמטיקה בשיטת פתרון בעיות באופן שיתופי באמצעות עט דיגיטלי, והקבוצה השנייה לומדת מתמטיקה בשיטה הרגילה, הכוללת הרצאות, בשילוב עט דיגיטלי. קבוצת הביקורת לומדת מתמטיקה בשיטה הרגילה, הכוללת הרצאות, עט רגיל ודף. 
התוצאות הראו כי שתי קבוצות הניסוי הראו שיפור גדול בהישגים ביחס לקבוצת הביקורת. בנוסף ניתן היה לראות הצלחה טובה יותר בקבוצת הניסוי הראשונה אשר למדה פתרון בעיות באופן שיתופי בשילוב עט דיגיטלי. קבוצה זו הצליחה להתמודד טוב יותר עם פתרון בעיות במבחן. הקבוצות בהן השתמשו בעט הדיגיטלי הראו שיפור בשיתוף הפעולה ואינטראקציה בין הלומדים ובין הלומדים למורים.
ראו גם

איור ממוחשב
אמנות דיגיטלית
למידה משולבת מחשב
לקריאה נוספת

Cole, E., Pisano, E. D., Clary, G. J., Zeng, D., Koomen, M., Kuzmiak, C. M., & Pavic, D. (2006). A comparative study of mobile electronic data entry systems for clinical trials data collection. International journal of medical informatics, 75(10), 722e729
Huang, C. S., Su, A. Y., Yang, S. J., & Liou, H. H. (2016). A collaborative digital pen learning approach to improving students' learning achievement and motivation in mathematics courses. Computers & Education, 107, 31-44
הערות שוליים

↑  Cole, E., Pisano, E. D., Clary, G. J., Zeng, D., Koomen, M., Kuzmiak, C. M., & Pavic, D, A comparative study of mobile electronic data entry systems for clinical trials data collection, International Journal of Medical Informatics, 2006, עמ' 722-729
1 2  Huang, C. S., Su, A. Y., Yang, S. J., & Liou, H. H., A collaborative digital pen learning approach to improving students' learning achievement and motivation in mathematics courses., Computers & Education, 2016, עמ' 31-44
אלמוג בהר

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 1978 (בן 46)
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (2010)  פרס ברנשטיין (2010) 
 
אלמוג בֶּהַר (נולד ב-10 בנובמבר 1978) הוא משורר, סופר ומבקר ספרות ישראלי, חתן פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת תש"ע (2009–2010). ד"ר לספרות וחבר הסגל האקדמי הבכיר בחוג לספרות של אוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

בהר נולד בנתניה למשפחה ממוצא איסטנבולי-ספניולי, ייקי ובגדאדי-עיראקי, וגדל ברעננה.
בשנת 2005 זכה במקום הראשון בתחרות הסיפור הקצר של "הארץ" עם סיפורו "אַנַא מִן אַלְ-יַהוּד". בעקבות הזכייה החל לפרסם שירים וסיפורים קצרים במספר כתבי עת, בהם "הליקון", "עיתון 77", "הכיוון מזרח" ו"קשת החדשה", בתחילה בשמות העט אלמוג ב. וב. אלמוג. עוד פרסם במוספי הספרות של העיתונים ידיעות אחרונות, מקור ראשון, מעריב והארץ, שם גם פרסם ביקורות ספרות.
ספר שיריו הראשון של בהר "צמאון בארות" ראה אור בפברואר 2008 (הקובץ זכה בציון לשבח בפסטיבל במטולה 2008 ובפרס רמת-גן לשירת ביכורים לשנת 2011). לאחריו הוציא קובץ סיפורים קצרים בשם "אנא מן אל-יהוד" בדצמבר 2008 (הספר היה בין 12 המועמדים לפרס ספיר 2010) וספר שירה שני "חוט מושך מן הלשון" בנובמבר 2009 (הספר זכה בפרס ברנשטיין לשירה לשנת 2010). בנוסף פורסמה מסה פרי עטו בשם "חלומות באספניה" בשנת 2007. בשנת 2010 פרסם רומן ראשון בשם "צ'חלה וחזקל" (הספר היה בין 12 המועמדים לפרס ספיר 2011). תרגום לערבית של רומן זה ראה אור בתחילת 2016 במצרים, בהוצאת "אל-כותוב ח'אן" ובתרגום נאאל אלטוח'י. ספר שיריו השלישי, "שירים לאסירי בתי-הסוהר", ראה אור ב-2016 בהוצאת אינדיבוק (הספר זכה בציון לשבח בפרס קוגל חולון, וזיכה את מחברו בפרס דוליצקי לשירה עברית באוניברסיטה העברית). בסוף 2016 החל לפרסם מבחרי שירה ופרוזה להורדה חופשית באתרו: "משוררים מתים כותבים טוב ממני"" (מבחר שירים, דצמבר 2016); "ספר בגדאד" (מבחר שירים וסיפורים, ינואר 2017), ו"לדרוש את התורה" (מבחר שירים, יוני 2017).
בהר הוא בעל תואר ראשון בפילוסופיה ותואר שני בספרות עברית באוניברסיטה העברית. התזה שכתב הייתה על זהות ומגדר בשירתה של אמירה הס. את עבודת הדוקטורט כתב חוג לספרות באוניברסיטת תל אביב, על כותבי פיוט במאה ה-20 בקהילות היהודיות בעולם הערבי, המוסלמי והעות'מאני, והשפעות של מסורות הפיוט, המקאמה ושירת החול בספרות המזרחית החדשה. הוא מתגורר בירושלים. לימד בבית ספר התיכון "קדמה" בירושלים, הנחה סדנאות פיוט במסגרת קהילות שרות, וכן לימד במכללת עלמא, מכללת ספיר, מכללת דוד ילין, אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת קורנל והאוניברסיטה העברית.
בהר היה מן הפעילים המרכזיים בריצת תנועת "הפנתרים השחורים החדשים" לבחירות לעיריית ירושלים בשנת 2008, וככל הנראה אחד ממנסחי מניפסט התנועה. כמו כן היה בין מנסחי מכתב "רוח ג'דידה", היה פעיל בתנועת "המעברה" הירושלמית, שנאבקה למען דיור ציבורי וכנגד פינויים מבתים מאז 2011, וכן היה פעיל ב"מזרחית משותפת".
בהר הוא מן היוצרים הבולטים בשירה העברית הצעירה, ובגל החדש של השירה המזרחית הצעירה, השירה האמונית הצעירה, השיבה אל השירה הצורנית, השירה החברתית והפוליטית והתחדשות השירה הירושלמית.
לדברי חבר השופטים בפרס ראש הממשלה על-שם לוי אשכול לסופרים עבריים לשנת תש"ע: "אלמוג בהר הוא משורר וסופר צעיר, מעניין ונועז, שקולו המקורי והמבטיח התבלט בספרות העברית למן ראשית פרסומו. ביצירתו שובר בהר מוסכמות לשוניות, מנער מהן קיבעונות חברתיים ופוליטיים, מחדד את מגוון הזהויות הישראליות, על לשונותיהן המחוקות, ומשיב להן את ערכן וכבודן. בתפיסתו את השלם הישראלי כמושתת על ריבוי, יוצר בהר סדר אמנותי ותרבותי חדש".
החל משנת 2014 ד"ר בהר הוא עמית מחקר באקדמיה ע"ש פולונסקי במכון ון ליר בירושלים. ד"ר בהר זכה במלגה לפוסט-דוקטורט כדי לקדם את מחקרו בנושא "בין עברית לערבית בספרות היהודים בעולם הערבי של המאה ה-20".
יצירות > הסיפור "אנא מן אל-יהוד"

סיפור קצר העוסק בצעיר ישראלי יהודי ממוצא עיראקי המתחיל לדבר במבטא הערבי של סבו, ובמגפה המתחוללת עקב כך, במסגרתה יהודים בארץ חוזרים לדבר במבטאים ישנים.
הסיפור תורגם לערבית ופורסם באחד מכתבי-העת התרבותיים הוותיקים ביותר במצרים "אל-הילאל" ככתבה ראשית, מה שעורר הדים רבים במדינה. הסיפור עובד לסרט קצר בשם "אנא מן אל-יהוד" על ידי הבמאים אהרון שם-טוב וניב חכלילי בשנת 2017.
בנוסף, זכה הסיפור במקום הראשון בתחרות הסיפור הקצר של "הארץ" לשנת 2005. חלקים מתוך דברי השופטים בתחרות: "היפוך הזהות משמש בסיפור "אנא מן אל-יהוד" נקודת פתיחה מסקרנת לעיסוק מקורי בסוגיית הזהות התרבותית של "המזרחים" בישראל, ובעצם בזהות התרבותית של הישראלים בכלל. עושר הכתיבה ואיכותה, נימה קלילה של הומור ותפניות בלתי צפויות מבהירים שזה אכן סיפור, ולא מאמר מחאה בתחפושת. ככל שמתקדמת הקריאה מתברר, כי אף שזה סיפור "מקומי" מאוד, יש בו מסר כלל-אנושי שיכול להתאים לחברת מהגרים באשר היא".
יצירות > המסה "חלומות באספניה"

מסה אשר ראתה אור בקובץ "תהודות זהות: הדור השלישי כותב מזרחית". לדברי אלי הירש: "זוהי רשימה אוטוביוגרפית חריפה ומורכבת שמשולב בה טיעון פוליטי ותרבותי רחב יריעה. ראשית המעשה במות סבו של בהר, דובר ספניולית ממוצא סטמבולי, שמשפחתו היגרה בראשית המאה העשרים לגרמניה. בגרמניה הצטרף הסב לתנועת "החלוץ", הכיר שם את רעיתו, ונמלט עימה בסוף שנות השלושים לדנמרק. לאחר מלחמת השחרור עלו שניהם ארצה, וחינכו את צאצאיהם להיות ישראלים גאים. מות הסב הכה בנכדו, ובהר מוכה הצער קישר את האובדן לשפותיו הרבות של הסב שלא היו לשפותיו שלו, בעיקר לספניולית. לאחר מכן, בתהליך מורכב, הוא הבין שלא כל מה שנדמה לו שאבד אכן אבד, שהספניולית עדיין חיה, ולאובדן נוסף מימד של התגלות. אלא שלהתגלות נוסף גם מימד חריף של התפכחות – התפכחות מהזרם המרכזי של התרבות הישראלית, שבשמו של צופן ציוני ואשכנזי וחילוני עודד את בהר להתנכר לעבר התרבותי של משפחתו, שמלבד ספניולית ודנית וגרמנית אפשר למצוא בו גם יהודית בגדאדית, כלומר ערבית. וכך התחיל תהליך החזרה בתשובה של בהר... בהר החליט לחזור למקורותיו המוכחשים, כלומר למזרחיותו ולדתיותו, אלא שלמקורות המוכחשים האלה הוא חוזר בלי להתנתק ממקורותיו האחרים, בין השאר מהצדדים המערביים והחילוניים של ישראליותו".
יצירות > קובץ השירים "צמאון בארות"

קובץ של כתשעים שירים אשר נכתבו בשנים 2000–2006 וכולל בעיקר שירים משפחתיים, שירים הקשורים בירושלים ושירים הקשורים בזהות המזרחית-יהודית.
לדברי השופטים בפסטיבל מטולה 2008:
אלמוג בהר מקבל ציון לשבח עבור ספר ביכוריו, צמאון בארות. בהר הוא משורר בראשית דרכו וכבר הוא מקיים שיח פנימי עמוק ושיח חיצוני רחב עם השירה על גווניה ודורותיה. רוחב היריעה אינו פוגם בסגנונו, שהינו הדוק ומלוטש: המבע סוחף, ישיר ולא מתחכם. היקף הנושאים של הספר ומידת ההעמקה בהם מלמדים שלפנינו ניצב מחפש דרך אמיתי הנודד בעולמות שונים אחר תשובות מורכבות לשאלות מגוונות בנושאי רוח, זהות, משפחה, יצירה, ארספואטיקה, זמן, היסטוריה ועוד. הספר מקיים דיאלוג אינטנסיבי, אך זורם עם טקסטים וצורות ממקורות מגוונים –יהודיים, בודהיסטיים, שירה עכשווית – עברית ולועזית, טקסטים פופולריים (כגון, בוב דילן) ועוד. הפוטנציאל הגלום בשפע של בהר מבשר על עתיד שירי פורה ואיכותי.
יצירות > קובץ הסיפורים "אנא מן אל-יהוד"

קובץ של כארבעים סיפורים קצרים הכתובים במגוון סגנונות ועוסקים בנושאים שונים. בקובץ נמצא הסיפור הקצר "אנא מן אל-יהוד", המופיע בערבית, ומחזור סיפורים המורכב משורות משירים של אמירה הס.
יצירות > קובץ השירים "חוט מושך מן הלשון"

ספר שיריו השני של בהר, הכולל למעלה משמונים שירים אשר נכתבו בשנים 1996 - 2008. גם בו כתב בהר מספר שירים משפחתיים העוסקים בזהות, לצד שירי אהבה ושירים העוסקים בתאולוגיה ובמיסטיקה. "שני שירי פריחה" מתוך הספר הולחנו בידי ההרכב הירושלמי "אקוט" במסגרת האי.פי "שירי קטמונים" (2015).
ספר זה זיכה את בהר בפרס ברנשטיין לספרי שירה עבריים מקוריים. מתוך נימוקי מתן הפרס: "בהר כותב במאה העשרים-ואחת פיוט פוסט-מודרני שעיקרו שירה תאולוגית על סיפה של הדת, שיונקת מן החסידות ושחוזרת ושואלת איך תבוא הגאולה. אבך שירתו שואלת גם יותר מכך – היא שואלת האם השירה יכולה להביא את הגאולה. ניתן לראותו כפייטן שכותב עבור טקסים ופולחנים של הקהילה שבתוכה הוא חי".
יצירות > הרומן "צ'חלה וחזקל"

הרומן שנכתב בתוך הפרספקטיבה המזרחית ועוסק בזהות היהודית-ערבית של דמויותיו, על שני חלקי זהותם הכביכול סותרים, אך בוחר להציע אותם כמשלימים זה את זה, יהודי וערבי ולא יהודי או ערבי. הספר נכלל ברשימה הארוכה של המועמדים לפרס ספיר לשנת 2012.
ספרים

צמאון בארות, שירים, עם עובד-מפעל קסת לספרות ביכורים, ה'תשס"ח, 2008
אנא מן אל-יהוד, סיפורים, הוצאת בבל, ה'תשס"ט, 2008
חוט מושך מן הלשון, שירים, עם עובד, ה'תש"ע, 2009
צַ'חְלָה וְחֶזְקֵל, רומן, כתר, ה'תשע"א, 2010
שירים לאסירי בתי-הסוהר, שירים, הוצאת אינדיבוק, ה'תשע"ו, 2016
כדי שהמלח יתפזר על האהבה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2022
אסופות ומבחרים

משוררים מתים כותבים טוב ממני, מבחר שירים 1996–2016, ה'תשע"ז, 2016
ספר בגדאד, מבחר שירים וסיפורים 2003–2017, ה'תשע"ז, 2017
לדרוש את התורה, מבחר שירים, ה'תשע"ז, 2017
ספר שירי גלות ירושלים, מבחר שירים 1996–2023, ה'תשפ"ג, 2023
תרגומים לשפות אחרות

تشحلة وحزقيل - بغداد في القدس, بابل في أورشليم, ألموج بيهار, رواية, الكتب خان, ترجمة من اللغة العبرية: نائل الطوخى, القاهرة, 2016 (צַ'חְלָה וְחֶזְקֵל, רומן, תרגם לערבית: נאאל אלטוח'י, הוצאת אלכותוב ח'אן, קהיר, 2016)
Take This Poem And Copy It, Selected poems and stories in Hebrew and in English translation, Almog Behar, 2017
פרסומים אקדמיים

"'ומבקשת אני את סליחת הקורא אם לבשו פני קלסתרים אחרות': זהות, מגדר, לשון וזיכרון בשירתה של אמירה הס", עבודת מ.א., הוגשה לחוג לספרות עברית, האוניברסיטה העברית, 2009
"מן הפיוט המאוחר אל הספרות המזרחית במאה ה-20: לקראת גנאלוגיה של הספרות המזרחית בישראל", עבודת דוקטורט, הוגשה לחוג לספרות, אוניברסיטת תל אביב, 2015
עריכה

(עורך שותף) של כתב-העת "לרוחב (אורכב 14.03.2016 בארכיון Wayback Machine)", יחד עם תאמר מסאלחה, מתי שמואלוף ונעמה גרשי, גיליון 1, כתב עת של גרילה תרבות, קיץ 2012 (מקוון)
(עורך) "ארץ הפסיפלורה העצובה ושירים אחרים", מרואן מח'ול, הוצאת קשב לשירה, 2012
(עורך) "שחור על גבי שחור", עדי קיסר, שירים, הוצאת גרילה תרבות, 2014
(עורך שותף) "כמו בכי שאין לו עיניים להיבכות", אמירה הס, שירים, הוצאת עם עובד, 2014
(עורך שותף) "שתיים / اثنان - 2 / ٢ - אנתולוגיה ליצירה עברית וערבית צעירה ועכשווית / انطولوجيا ثنائية اللغة لأدب عربي وعبري شاب ومعاصر", יחד עם תאמר מסאלחה ותמר וייס-גבאי, הוצאת כתר, 2014
(עורך) "מוזיקה גבוהה", עדי קיסר, שירים, הוצאת ערס פואטיקה, 2016
(עורך) "אין בבעלותי דבר מלבד החלומות - אנתולוגיה של שירה אזידית בעקבות האסון, 2016-2014", תרגם: עידן בריר, הוצאת עולם חדש, סדרת מכתוב, 2017
(עורך) "דברי הימים", עדי קיסר, שירים, הוצאת ערס פואטיקה, 2018
(עורך) "שלמה הכורדי ואני והזמן", סמיר נקאש, רומן, עורך ספרותי: אלמוג בהר, תרגום מערבית: סמירה יוסף ורות נקאש ויגיסר, הוצאת ידיעות אחרונות, סדרת מכתוב, 2020
(עורך שותף) כתב-העת "הכיוון מזרח", גיליון 37 אשר הוקדש לסופר שמעון בלס (עריכה משותפת יחד עם יובל עברי), 2020
(עורך) "כחול", עדי קיסר, שירים, הוצאת ערס פואטיקה, 2022
תרגומים:
מבחר משירי מרואן מח'ול, פורסמו בתוך הקובץ "ארץ הפסיפלורה העצובה" למרואן מח'ול, הוצאת קשב לשירה, 2012
מבחר תרגומים לראבינדראנאט טאגור, חורחה לואיס בורחס, פאבלו נרודה, סוניה סאנצ'ז, עזרא פאונד, ויליאם ס. מרווין, אדוניס, ניזאר קבאני, רימא אבו ג'אבר ואלח'בז ארזי, פורסמו בתוך "שירים לאסירי בתי-הסוהר", הוצאת "אינדיבוק", 2016
מבחר משירי בוב דילן, פורסם ב"תרבות וספרות", הארץ, 20 באוקטובר 2016
מבחר פרקי קוראן, פורסם ב"תרבות וספרות", הארץ, 4 באוגוסט 2017
הפרק הראשון מתוך "אל-איאם" (הימים), האוטוביוגרפיה של טאהא חוסיין, ודברי הקדמה, פורסם ב"תרבות וספרות", הארץ, 16 בספטמבר 2018
הערות שוליים

↑  אלמוג בהר, אנא מן אל יהוד, באתר הארץ, 22 באפריל 2005
↑  הקול הקורא של הפנתרים השחורים החדשים, באתר הייד פארק, 30 ביוני 2008
↑  אילן ברקוביץ', פנורמה רחבה ככל האפשר, באתר הארץ, 23 באפריל 2010
↑  הוכרזו הזוכים בפרסי אשכול לספרות לשנת תש"ע, עניין - הוכרזו הזוכים בפרסי אשכול לספרות, באתר www.habama.co.il ‏, 27/12/2009
↑  ששון סומך, המספר הישראלי - שטן או בעל ברית?, באתר הארץ, 7 ביולי 2006
↑  אהוד עין-גיל, ארנה קזין, סמי ברדוגו, נימוקי השופטים לבחירה בסיפור "אנא מן אל-יהוד" למקום הראשון בתחרות הסיפור הקצר, באתר הארץ, 20 באפריל 2005
↑  מרב יודילוביץ', פרס ברנשטיין לספר עברי מקורי לא יוענק השנה, באתר ynet, 18 באוגוסט 2010
↑  רונית חכם, אשלונכ, אשלונכ, חזקל, באתר "העוקץ", 8 במאי 2011
↑   רן יגיל, "כדי שהמלח יתפזר על האהבה": אלמוג בהר שוב מוכיח את ייחודו, באתר הארץ, 12 בינואר 2022
↑  עדו ניצן, לכתוב מתוך התנגדות, באתר ישראל היום, 20 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296878605171  GND: 140344403  ISNI: 0000 0000 7850 9211  LCCN: no2008073951  ORCID: 0000-0002-4829-7064  SUDOC: 19221005X  VIAF: 31807153   WorldCat (עם VIAF): 31807153 
אלמוג בהר ומרואן מח'ול באירוע שירה של "גרילה תרבות" באבו דיס, דצמבר 2009
חדשנות אקולוגית

חדשנות אקולוגית היא פיתוח של מוצרים ותהליכים התורמים לפיתוח בר-קיימא, שימוש בשיטה זו באופן מסחרי עוזרת במתן שיפורים אקולוגיים ישירים ועקיפים לסביבה. מוצרים ותהליכים אלו כוללים מגוון רעיונות המקדמים נושאים כמו אנרגיה ירוקה ומודעות האוכלוסייה לדרכים חדשניות לקראת קיימות. תחום המחקר המנסה להבין רעיונות וטכנולוגיות "אקולוגיים" חדשים ודרכי פיזורם נקרא דיפוזיה חדשנות אקולוגית .