stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הר נגאורוהו
פעילות אחרונה

ההר היה הר הגעש הפעיל ביותר בניו זילנד במאה ה-20 עם 45 התפרצויות, האחרונה ב-1977. פומארולים קיימים בתוך המכתש הפנימי ועל שפת המכתש המזרחי, החיצוני. הסובלים מטפסים מאסתמה עלולים להיות מושפעים מהגזים הגפריתיים החזקים הנפלטים מהמכתש.
עלייה משמעותית בפעילות רעידת האדמה במאי 2006 גרמה להעלאת רמת הכוננות מאפס (פעילות רקע טיפוסית, ללא סימני אי שקט משמעותי) לאחד (סימני אי שקט בהרי געש). במהלך השנתיים הבאות, GeoNet רשמה בממוצע 5 עד 30 רעידות אדמה ביום קרוב להר, אם כי המספר היומי המרבי היה גבוה עד 80.
לאחר אמצע 2008, מספר רעידות האדמה הגעשיות הקרובות להר ירדו לרמת הרקע. מדידות סדירות של רמות גז געשי והטמפרטורה של פתח גז בפסגה לא הצליחו לתעד שינויים משמעותיים במהלך השנתיים וחצי שלאחר מכן. GNS Science הפחית בהתאם את רמת ההתראה עבור ההר לרמה 0 ב-2 בדצמבר 2008. "ההפחתה בפעילות רעידת אדמה פירושה שהתפרצות בעתיד הקרוב אינה סבירה ללא רעידות אדמה נוספות או שינויים אחרים, ולכן רמת ההתראה המתאימה היא אפס", אמר. מנהל מדור הר הגעש GNS Science, גילי ג'ולי.
עלייה בפעילות הסייסמית במרץ 2015 הביאה להעלאת רמת הכוננות לרמה 69. הפעילות החריגה נחשבה כשככה לאחר שלושה שבועות, ורמת הכוננות ירדה חזרה לרמה 0.
למרות האינדיקטורים הפוטנציאליים הללו, כמה גאולוגים משערים שייתכן שהפעילות התרחקה מההר לצמיתות, שכן התרדמה הנוכחית היא ללא ספק הארוכה ביותר בהיסטוריה הקצרה יחסית של הר הגעש, וההתפרצויות האחרונות מהמכלול הוולקני של האם טונגרירו היו כולן צפונה יותר.
טיפוס

בקיץ 2010 מטפס נפצע קשה מנפילת סלע. בחורף, השלג מגבש את הטפרה. לאחר גשם, השלג עשוי להיות מכוסה בקרח שהוא בוגדני. גרזני קרח, קרמפונים וחבלים מומלצים באמצע החורף. בין מרץ לאוקטובר ההר נתון למשבי רוח עזים פתאומיים ולסופות שלג כשהטמפרטורה יורדת הרבה מתחת לאפס.
ישנו גם מסלול מהצד הצפוני שחוצה את זרמי הלבה בעמק Mangatepopo מבקתת Mangatepopo. מסלול זה ארוך בהרבה ללא שטחים מישוריים. בהגיעם לפסגה, המטפסים יכולים להקיף את המכתש ולרדת במסלול המזרחי הרגיל.
במהלך סגירת החלק המרכזי של הר טונגרירו, טיול יום אחד, עקב פעילות וולקנית, הפך הטיפוס להר נגאורוהו לחלופה פופולרית. בחג הפסחא 2013 ארבעה מטפסים נפצעו בתקריות נפרדות. שתיים מהתאונות נבעו עקב עומס במסלול המזרחי הרגיל למכתש כאשר מטפס גרם לסלע רופף לפגוע במטפס אחר למטה. נאלצו לחלץ את כל הפצועים במסוק.
מחלקת השימור ביקשה מהטרמפים לא לטפס על ההר, מתוך כבוד לאופי הטפו (הקדוש) שלו.
הערות שוליים

1 2  Patricia Erfurt-Cooper, Malcolm Cooper, Volcano and Geothermal Tourism: Sustainable Geo-Resources for Leisure and Recreation, Earthscan, 2010, ISBN 978-1-84977-518-2. (באנגלית)
↑  GeoNet - Volcano, web.archive.org, ‏2012-12-11
↑  Waikato Times. 1 April 2013.
↑  Rosaly M. Lopes, Titan’s 'Mount Doom', Nature Astronomy 1, 2017-09-05, עמ' 578 doi: 10.1038/s41550-017-0249-3
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הר נגאורוהו".
גילברט או'סאליבן

| --- | --- |

 לידה:  1 בדצמבר 1946 (בן 78) ווטרפורד, אירלנד 
 שם לידה:  Raymond Edward O'Sullivan 
 שם במה:  Gilbert O'Sullivan 
 מוקד פעילות:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1967 
 מקום לימודים:  St. Joseph's Catholic College 
 סוגה:  מוזיקת פופ, רוק קל 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  MAM, קולומביה רקורדס 
 www.gilbertosullivan.net
 פרופיל ב-IMDb
 
גילברט או'סאליבן (באנגלית: Gilbert O'Sullivan; נולד ב-1 בדצמבר 1946) הוא זמר-יוצר אירי-אנגלי, שבלט בתחילת שנות השבעים.
ביוגרפיה

או'סאליבן נולד בשם ריימונד (ריי) אדוארד או'סאליבן בעיר ווטרפורד שבאירלנד. בשנת 1953, בגיל 7, עבר עם משפחתו ללונדון, ובגיל שמונה עבר עם משפחתו לעיר סווינדון שבאנגליה. בשנת 1964, בעת שלמד בקולג' לאמנויות, הקים להקה בשם "ריקי בלוז", עם מלקולם מאבט, קית' ריי וריק דייוויס, לימים חבר בלהקת סופרטרמפ. בלהקה שימש או'סאליבן בתפקיד המתופף.
ביוגרפיה > קריירת מוזיקה

בשנת 1966 החל לשלוח הקלטות שלו לחברות תקליטים על מנת שיכירו אותו, אך ללא הועיל. הוא עבר ללונדון והחל לעבוד כאיש מכירות ברשת האופנה C&A. בשלב זה שלח הקלטת דמו לקולומביה רקורדס, ומאמציו נשאו פרי. החברה החתימה אותו, תחילה ככותב שירים, ובשנת 1967 החתימה אותו על חוזה הקלטות. לאחר ששלושה סינגלים שהוציא נכשלו, פנה או'סאליבן לגורדון מילס מחברת "MAM records", שהיה מנהלם של טום ג'ונס ואנגלברט המפרדינק. כפי שג'ונס והמפרדינק נטלו לעצמם שם במה, המליץ מילס לאו'סאליבן לשנות את שם הבמה שלו ל"גילברט או'סאליבאן", שהוא משחק מילים המתבסס על שמם של צמד יוצרי האופרה גילברט וסאליבן שפעלו בסוף המאה ה-19. הופעתו החיצונית של או'סאליבן הייתה בולטת, וכללה "תספורת קערת פודינג", מכנסיים קצרים וכובע שטוח.
ביוגרפיה > הצלחה ראשונית

בסוף שנת 1970 השיר הראשון שלו "Nothing Rhymed", הגיע לעשרת הגדולים בבריטניה, וצעד במקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי. באירלנד מולדתו הגיע השיר למקום הראשון וכך גם בהולנד.
ב-1971 הוציא או'סאליבן לאור את אלבומו הראשון "Himself".
בשנת 1972 הוציא את השיר "Alone Again (Naturally)", אשר הקנה לו פרסום רב ברחבי העולם. השיר הגיע למקום הראשון בארצות הברית, שהה שישה שבועות לא רצופים במצעד הבילבורד הוט 100, ומכר שני מיליון עותקים בארצות הברית. בבריטניה הגיע השיר למקום השלישי, וזכה להצלחה במדינות רבות נוספות. את סולו הגיטרה בשיר ניגן המוזיקאי Big Jim Sullivan (אנ'). בסך המכירות הכולל לשנת 1972 היה השיר שני לסינגל The First Time Ever I Saw Your Face של רוברטה פלאק. שני השירים היו מועמדים לפרס גראמי בקטגוריית שיר השנה והקלטת השנה בשנת 1973, אך שירה של פלאק היה זה שזכה בשני הפרסים.
להיט נוסף מבית סאליבן בשנת 1972 היה "Clair". הסינגל צעד במקום השני בארצות הברית, והגיע למקום הראשון בבריטניה וקנדה. להצלחה זכה גם הסינגל "Out of the Question". "Get down" שהתפרסם ב-1973 הצליח בארצות הברית (מקום 7), בריטניה (מקום ראשון) וגרמניה (מקום ראשון).
ביוגרפיה > עזיבת MAM records

או'סאליבן נהנה מכמעט חמש שנים של הצלחה תחת חברת MAM records וניהולו של מילס, במהלכן שבעה סינגלים שלו הגיעו בבריטניה לעשרת הגדולים, וארבעה אלבומים שלו הגיעו לעשרת האלבומים הגדולים. בארצות הברית הגיעו שלושה משיריו לעשרת הגדולים, ואלבום אחד לעשרת הגדולים.
הסינגלים הבאים שהוציא זכו למכירות פחותות לעומת להיטיו הקודמים. הפופולריות של או'סאליבן בעולם ירדה, ובשנת 1975 הגיע השיר האחרון שלו לטופ 20. או'סאליבן החליט לעזוב את גורדון מילס, ותבע אותו בגין סכומי כסף שסבר כי לא קיבל ממנו כדין.
ביוגרפיה > קריירה משנות ה-80 ואילך

בשנת 1980 לאחר חמש שנות הפסקה חזר או'סאליבן לחברת קולומביה רקורדס, עמה עבד בעברו. הסינגל הראשון שהוציא בלייבל היה "What's in a Kiss?" הגיע בבריטניה למקום ה-19 בלבד. בהמשך בין היתר בגלל ההליך המשפטי שניהל מול גורדון מילס, הוא נמנע מלהוציא חומרים חדשים. בית המשפט פסק לטובתו של או'סאליבן בתביעה שניהל, ופסק שיקבל סך של 7 מיליון לירה שטרלינג.
ב-1991 פקד או'סאליבן שוב את שערי בית המשפט בתביעה שהגיש נגד הראפר ביז מארקי. התביעה האזרחית שהתנהלה בארצות הברית Grand Upright Music, נגד Warner Bros. Records Inc (אנ') היוותה תקדים בהתייחסות לנוהג שהיה קיים על ידי אמני היפ הופ להשתמש בקטעי טקסט של שירים, ולהכניסם בתוך קטע היפ הופ מבלי לבקש רשות מבעלי זכויות היוצרים על הטקסט. בעקבות קבלת התביעה, על אמני היפ הופ היה לבקש אישור מראש טרם הכנסת בקטעי טקסט של שירים לתוך יצירות היפ הופ.
או'סאליבן המשיך להקליט וזכה לפופולריות בולטת ביפן. האלבומים שהקליט בתחילת שנות ה-90 (כולל אלבום שהוקלט בהופעה חיה ביפן), כוונו תחילה לשווקים באסיה, והוא הרבה להופיע שם באופן קבוע.
ב-2011 שודר בערוץ BBC 4 ולאחר מכן בערוץ RTÉ האירי, סרט דוקומנטרי על חייו של או'סאליבן.
ב-2018 הוציא או'סאליבן את אלבום האולפן ה-19 שלו. האלבום נכנס למקום ה-20 בבריטניה במצעד האלבומים, הופעה ראשונה במצעד זה מזה 40 שנה.
חיים אישיים

בשנת 1980 נישא או'סאליבן לזוגתו הנורווגית, ולהם שתי בנות העוסקות בתעשיית המוזיקה. מתגורר באי ג'רזי.
דיסקוגרפיה

Himself‏ -1971
Back to Front ‏ - 1972
I'm a Writer, Not a Fighter‏ - 1973
A Stranger In My Own Back Yard‏ - 1974
Greatest Hits‏ (אלבום אוסף) - 1976
Southpaw‏ - 1977
Off Centre - ‏1980
20 Golden Greats (אלבום אוסף) - 1981
Life & Rhymes‏-1982
Frobisher Drive  - הופץ בגרמניה בלבד 1987
In the Key of G‏ -1989
Nothing But The Best‏ - 1991
Rare Tracks‏ - 1992
Sounds of the Loop‏ - 1993
By Larry‏ - 1994
O'Sullivan: Live In Japan‏ - 1995
Every Song Has Its Play‏ - 1995
Singer Sowing Machine‏ - 1997
Irlish‏ - 2001
Piano Foreplay‏ - 2003
The Berry Vest of Gilbert O'Sullivan‏ - 2004
A Scruff At Heart‏ - 2007
Gilbertville‏ - 2011
Latin ala G!‎‏ - 2015
Gilbert O’Sullivan‏ - 2018
הערות שוליים

↑  פליקי האריסון, Gilbert O’Sullivan’s far from Alone Again as musicians reunite, באתר this is wiltshire, ‏, 28 בדצמבר 2016
↑  Gilbert O'Sullivan, באתר classicbands
↑  Get Down, באתר chartsurfer
↑  GILBERT O'SULLIVAN, באתר official charts
↑  ריצ'רד ברבר, What’s eating Gilbert O’Sullivan? He was outselling Elton John and Rod Stewart – until he took his manager to court over missing royalties..., באתר דיילי מייל, 4 בפברואר 2011
↑  GILBERT O’SULLIVAN: OUT ON HIS OWN, באתר wildfire films
↑  רייצ'ל בלטצ'לי, Gilbert O'Sullivan - I was bigger than Elton John, but I don't miss the fame, באתר הדיילי מירור, 7 ביולי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007411013605171  PLWABN: 9810694173105606  BNE: XX1056167  BnF: cb13898132n (data)  CiNii: DA13871507  GND: 13447810X  ISNI: 0000 0000 8118 7604  LCCN: n94106374  MusicBrainz: 215394ba-3d0c-4b57-b284-ec5bb4a5ad25  NTA: 072701528  SUDOC: 160747147  VIAF: 39562872   WorldCat (עם VIAF): 39562872
קארדי בי
קורות חיים

בלקאליס אלמנזר נולדה ב-11 באוקטובר 1992, לאם טרינידאדית ולאב דומיניקני. היא גדלה והתחנכה בשכונת הייגברידג' בדרום רובע ברונקס שבניו יורק. היא בילתה זמן רב אצל סבתה שגרה בוושינגטון הייטס, מנהטן. לאחר מכן טענה קארדי כי היא הייתה חברה בכנופיה שפעלה באותה עיר. באותו הזמן היא המשיכה ללמוד בתיכון הרנסאנס לתיאטרון מוזיקלי וטכנולוגיה, שנחשב לבית ספר קטן ומתמחה באותם נושאים, ונמצא בקמפוס הרברט ה'להמן. במהלך שנות העשרה שלה, היא הועסקה בסופרמרקט של "אמיש מרקט" במנהטן התחתית. עבודה זו הייתה האחרונה שלה, כאשר אחריה החלה לעבוד במופעי חשפנות בגיל 19.
לאחר שפוטרה מאותו סופרמרקט, היא הומלצה על ידי המנהל לשעבר שלה לעבוד במועדון חשפנות. קארדי בי אמרה שהיא הפכה לחשפנית כדי "להימלט מהעוני והאלימות ששררו במשפחתה". הראפרית ציינה גם כי עבודתה כחשפנית הייתה חיובית ומאירת פנים במובנים רבים בחייה: "זה באמת הציל אותי מכל מיני דברים, וכשהתחלתי בקריירה התמדתי גם ללכת לבית הספר". בשל נתיב הקריירה הפתאומי החדש שלה, קארדי עברה מספר ניתוחים קוסמטיים, כשהבולטים מביניהם היו שתלים בחזה והגדלת הישבן. קארדי אמרה שלמרות חייה הקשים, היא ניסתה ללמוד כמה שיותר, אך בהגעתה למכללה היא כבר לא נשאה בנטל ונשרה ממנה.
חיים אישיים

בעקבות כתבה עיתונאית הציבור נחשף לכך שקארדי בי נישאה בסודיות לראפר קנדרל קיארי ("אופסט") ובשנת 2018 נולדה לשניים בת. ב-5 בדצמבר 2018 הודיעו השניים על פרידתם. השניים חזרו לאחר שנה. בחודש יוני 2021 פרסמה קארדי תמונה שמבשרת על הריון שני. בדצמבר 2023, בי שיתפה באמצעות אינסטגרם שהיא "רווקה לרגע", ואישרה שהיא ואופסט כבר לא ביחד. ביולי 2024 קארדי הגישה רשמית תביעת גירושין מאופסט. ויום למחרת הודיעה על הריונה השלישי. בספטמבר 2024, נולדה לזוג בת.
פרשיות

בשנת 2013, היא החלה לפרסם סרטונים של עצמה ברשתות החברתיות, בעיקר באינסטגרם. באחד מהסרטונים, שעורר סערה כשלוש שנים לאחר פרסומו, הודתה שעבדה בעברה בזנות, וכן סיממה ושדדה לקוחות שלה. בעקבות הסערה הגיבה הזמרת במילים: "אלה הדברים שנאלצתי לעשות בעברי כדי להתקיים. מעולם לא אמרתי שאני מושלמת או שהגעתי ממקום מושלם עם רקע מושלם. אני תמיד אומרת את האמת ולוקחת אחריות על החרא שלי". בהמשך כתבה שהיא "לא גאה" בדברים שעשתה וש"יש לי אחריות שלא להאדיר אותם".
באוגוסט 2018, במהלך ביקור במועדון חשפנות, תקפה שתי עובדות במקום בטענה כי התקרבו לבעלה. השתיים נזקקו לטיפול רפואי ותבעו את קארדי בי במשפט פלילי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2018: Invasion of Privacy
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2016: Gangsta Bitch Music, Vol. 1
2017: Gangsta Bitch Music, Vol. 2
הופעות

2019: 2019 Arena Tour
אג'דאביא

| --- | --- |

מרכז העיר אג'דאביא
 מדינה:  לוב לוב
 מחוז:  אל-ואחאת
 גובה:  2.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  416,000 (2020)
 קואורדינטות:  30°45′20″N 20°13′31″E﻿ / ﻿30.755555555556°N 20.225277777778°E﻿ / 30.755555555556; 20.225277777778 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לוב מוגדלת) טריפולי בנגאזי מיסראתה אל-ביידא רדאמס סבהא תוניסיה אלג'יריה ניז'ר צ'אד סודאן מ. הים התיכוןאג'דאביא(למפת לוב רגילה) טריפולי בנגאזי מיסראתה אל-ביידא רדאמס סבהא תונ. אלג'. ניז'ר צ'אד סו. מ. הים התיכוןאג'דאביא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אַגְ'דַאבִּיַא (נכתב גם כאג'דביה ואג'דאביה; בערבית: أجدابيا, ולפעמים: إجدابيا, אִג'דאביא) היא עיר חוף לובית ובירת מחוז אל-ואחאת בצפון מזרח לוב. היא ממוקמת כ-160 ק"מ דרומית לעיר בנגאזי ואוכלוסייתה מונה כ-77,000 נפש (2010).
מ-2001 ועד 2007 הייתה חלק ממחוז אג'דאביא ושימשה בירתו. העיר מחולקת לשלושה "קונגרסים עממיים": צפון אג'דאביא, מערב אג'דאביא ומזרח אג'דאביא.
במהלך ההתקוממות בלוב ב-2011, העיר החליפה ידיים שלטוניות בין הכוחות הנאמנים לקדאפי ומתנגדיו מספר פעמים. תושבים רבים ברחו מהקרבות, ודיווח ממרץ תיאר את העיר כ"עיר רפאים". בשבת, 26 במרץ 2011, האופוזיציה השתלטה שוב על העיר, בחסות המתקפה האווירית הבינלאומית בלוב, שהופעלה נגד כוחותיו של קדאפי וגרמה לתפנית בשדה הקרב על השליטה בלוב בקרבות אלו.
ראש מטה חיל האוויר של ארצות הברית

ראש מטה חיל האוויר של ארצות הברית (באנגלית: Chief of Staff of the Air Force; בקיצור: CSAF או AF/CC) הוא תפקיד המאויש על ידי גנרל 4 כוכבים בחיל האוויר של ארצות הברית, והוא הקצין הבכיר ביותר הממונה לשירות במחלקת חיל האוויר וככזה הוא משמש כיועצו הצבאי וסגנו של מזכיר חיל האוויר. נוסף על כך הוא חבר במטות המשולבים, ומשמש יועץ צבאי למועצה לביטחון לאומי, למזכיר ההגנה ולנשיא ארצות הברית. ראש המטה הוא הקצין הבכיר ביותר בחיל האוויר של ארצות הברית (למעט כאשר יושב ראש המטות המשולבים או סגנו הם קציני חיל האוויר של ארצות הברית).
התפקיד הוא אדמיניסטרטיבי בפנטגון, ובעוד שאין לו סמכות פיקודית מבצעית על כוחות חיל האוויר, ראש מטה חיל האוויר מפקח על יישום ההנחיות של מזכיר חיל האוויר.
ראש מטה חיל האוויר הנוכחי הוא גנרל דייוויד אולווין.
אחריות > מחלקת חיל האוויר

תחת סמכותו, הכוונתו ושליטתו של מזכיר חיל האוויר, ראש מטה חיל האוויר מנהל את מטה האוויר (אחת מ-2 מחלקות במחלקת חיל האוויר), משמש כזרוע הביצועית של המזכיר ביישום תוכניות אופרטיביות, מפקח על תרגילים ועל פעילות הכוחות כפי שהוגדרו על ידי המזכיר. ראש המטה יכול לבצע משימות נוספות המוקצות על ידי הנשיא, מזכיר ההגנה או מזכיר חיל האוויר.
אחריות > חבר במטות המשולבים

ראש מטה חיל האוויר הוא חבר במטות המשולבים. כמו שאר חברי המטות המשולבים הוא בעל סמכות אדמיניסטרטיבית בלבד ואין לו סמכות פיקודית על כוחות חיל האוויר של ארצות הברית.
מינוי ראש מטה חיל האוויר

המועמד שנבחר לתפקיד על ידי הנשיא חייב לעבור אישור של סנאט. באופן קבע הקצין יהיה בדרגת גנרל 4 כוכבים.
ראשי מטה חיל האוויר של ארצות הברית

קודם ליצירת התפקיד, גנרל הנרי ארנולד היה ראש חילות האוויר של צבא ארצות הברית ומפקד של כוחות האוויר במהלך מלחמת העולם השנייה.
|  | תמונה | שם | תחילת כהונה | סיום כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | קרל ספאץ | 26 בספטמבר 1947 | 29 באפריל 1948 |  |
| 2. |  | הויט ונדנברג | 30 באפריל 1948 | 29 ביוני 1953 |  |
| 3. |  | נייתן טווינינג | 30 ביוני 1953 | 30 ביוני 1957 | בהמשך מונה ליושב ראש המטות המשולבים |
| 4. |  | תומאס ד. ווייט | 1 ביולי 1957 | 30 ביוני 1961 |  |
| 5. |  | קרטיס לה מיי | 30 ביוני 1961 | 31 בינואר 1965 |  |
| 6. |  | ג'ון מקונל | 1 בפברואר 1965 | 31 ביולי 1969 |  |
| 7. |  | ג'ון ריאן | 1 באוגוסט 1969 | 31 ביולי 1973 |  |
| 8. |  | ג'ורג' בראון | 1 באוגוסט 1973 | 30 ביוני 1974 | בהמשך מונה ליושב ראש המטות המשולבים |
| 9. |  | דייוויד ג'ונס | 1 ביולי 1974 | 20 ביוני 1978 | בהמשך מונה ליושב ראש המטות המשולבים |
| 10. |  | לו אלן | 1 ביולי 1978 | 30 ביוני 1982 |  |
| 11. |  | צ'ארלס גבריאל | 1 ביולי 1982 | 30 ביוני 1986 |  |
| 12. |  | לארי וולש | 1 ביולי 1986 | 30 ביוני 1990 |  |
| 13. |  | מייקל דוגאן | 1 ביולי 1990 | 17 בספטמבר 1990 | הודח מהצבא במהלך כהונתו |
|  |  | ג'ון מ. לו | 18 בספטמבר 1990 | 29 באוקטובר 1990 | בפועל |
| 14. |  | מריל מקפיק | 30 באוקטובר 1990 | 25 באוקטובר 1994 | היה ראש המטה היחיד ששימש כמזכיר חיל האוויר בפועל |
| 15. |  | רונלד פוגלמן | 26 באוקטובר 1994 | 1 בספטמבר 1997 |  |
|  |  | ראלף אברהרט | 2 בספטמבר 1997 | 5 באוקטובר 1997 | בפועל |
| 16. |  | מייקל ריאן | 6 באוקטובר 1997 | 5 בספטמבר 2001 |  |
| 17. |  | ג'ון ג'מפר | 6 בספטמבר 2001 | 2 בספטמבר 2005 |  |
| 18. |  | ט. מייקל מוסלי | 2 בספטמבר 2005 | 12 ביולי 2008 |  |
|  |  | דאנקן מאקנב | 12 ביולי 2008 | 12 באוגוסט 2008 | בפועל |
| 19. |  | נורטון שוורץ | 12 באוגוסט 2008 | 10 באוגוסט 2012 | ראש המטה הראשון שאינו טייס קרב או הפצצה בהכשרתו |
| 20. |  | מרק ולש | 10 באוגוסט 2012 | 1 ביולי 2016 |  |
| 21. |  | דייוויד גולדפיין | 1 ביולי 2016 | 6 באוגוסט 2020 |  |
| 22. |  | צ'ארלס בראון | 6 באוגוסט 2020 | 29 בספטמבר 2023 | בהמשך מונה ליושב ראש המטות המשולבים |
| 23. |  | דייוויד אולווין | 2 בנובמבר 2023 | מכהן |  |
חטיבת קרייתי

| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  חטיבת קרייתי
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   ההגנה   צה"ל חיל השריון חיל השריון
 סוג:  חטיבת שריון (מילואים)
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  פברואר 1948 – הווה (כ־77 שנים) 
 מלחמות:    מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת יום הכיפורים   מבצע צוק איתן מלחמת חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  חיילי מילואים
 ציוד עיקרי:  טנקי מרכבה סימן 4
 פיקוד
 יחידת אם:   עוצבת המפץ
 יחידות בת:  גדוד 7016  גדוד 7421  גדוד 9218  גדחה"ן 7071  גדס״מ 5444  פלס"ר 4
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקדים:  מפקדי החטיבה
חטיבת קרייתי (חטיבה 4, בעבר נקראה חטיבה 166 וחטיבה 602) היא חטיבת שריון במילואים הכפופה לעוצבת המפץ, אוגדת מילואים בפיקוד הצפון, נכון להיום היא חטיבת השריון היחידה במילואים שמפעילה מרכבה סימן 4.
בעבר הייתה חטיבת חי"ש של "ההגנה" ולאחר מכן חטיבה סדירה בצה"ל.
חטיבת קרייתי במלחמת העצמאות > הקמה

החטיבה הוקמה בתל אביב בפברואר 1948, על בסיס פלוגות חי"ש, לאחר שחטיבת גבעתי, שכללה את גדודי החי"ש המובחרים מאזור תל אביב, הוצאה מהעיר לאזור הדרום. החטיבה כללה שלושה גדודי חי"ר, בוגרי גדנ"ע חילוניים ודתיים וגדוד חי"ם (חיל משמר). גבול החטיבה היה המרחב העירוני של העיר תל אביב מנחל הירקון בצפון ועד בת ים בדרום ועד יאזור (אזור) במזרח. בתחומי החטיבה היה קו הגבול העירוני הפתלתל בין תל אביב ליפו והכפרים סלמה (כפר שלם) ואבו כביר. החטיבה אבטחה את הדרכים מחולון ומקוה ישראל אל העיר ואת ראשית הדרך לירושלים דרך הכפרים הערבים יאזור ובית דג'אן (בית דגן). בצפון גיזרתה שמרו כוחות החטיבה על שדה דב.
חטיבת קרייתי במלחמת העצמאות > מבצע חמץ ואחריו

בשיתוף עם כוחות חטיבת אלכסנדרוני, גבעתי ופלמ"ח פעלה החטיבה במבצע חמץ לכיבוש יפו. ההיכרות הקרובה של החיילים עם האזור, כתושביו, סייעה רבות להצלחת המבצע. ב-13 במאי 1948 קיבל לידיו מפקד החטיבה, מיכאל ("ג'יימס") בן גל, את כתב הכניעה של ערביי יפו. בהמשך לכיבוש יפו, משאובטחו תל אביב וסביבותיה המיידיות, נפרסה החטיבה מזרחה לגוש דן, בקו צריפין - יהודייה בקירוב.
ב-11 ביוני 1948 (ד' בסיוון תש"ח), נפלו 12 מלוחמי גדוד 42 בקרב בפאתי לוד. שמותיהם חקוקים באנדרטת גדוד 42 בצריפין ובאנדרטת גדוד 42 בגן ההגנה ברמלה.
חטיבת קרייתי במלחמת העצמאות > פרשת אלטלנה

על אף שיתוף הפעולה עם יחידת האצ"ל בתל אביב והלחימה שכם אל שכם בעת מבצע חמץ, תפקידה הבא של החטיבה ב-22 ביוני 1948 היה לאבטח את חוף תל אביב בעת העימות עם אוניית הנשק של האצ"ל, אלטלנה, תפקיד שאותו סירבו אנשי החטיבה לבצע.
חטיבת קרייתי במלחמת העצמאות > מבצעים לאחר ההפוגה

בהפוגה הראשונה הושבעו חיילי החטיבה לצה"ל ובהמשך פעלו במבצע דני וכבשו את הכפר הערבי סלביט (עליו הוקם קיבוץ שעלבים).
בתחילת ההפוגה השנייה החליט בן-גוריון על מבצע בצר ללכידת  משתמטים ועריקים משירות צבאי בתל אביב. המבצע הוטל על חטיבת קרייתי המקומית.
חטיבת קרייתי במלחמת העצמאות > משלט 219

ב־15 ביולי 1948 הוקם גדוד 142 (גדוד ב"חיל המשמר"-חי"מ) בחטיבה.
חמישה ימים בלבד לאחר הקמת הגדוד, נתקבלה פקודה ממטה החטיבה לתפיסת משלט 219.
ב-24 בספטמבר 1948, הייתה התקפה של כוחות לגיון וכפריים מהסביבה, והמשלט נכבש על ידי האויב.
רק לקראת הצהרים, לאחר פניות של הכוח במשלט לסיוע, הגיעו פלוגות מגדוד 44 וכוח נוסף מגדוד 42, של חטיבת קרייתי ועד השעה שתיים וחצי בצהרים הן השלימו את כיבוש המשלט חזרה לידינו.
פלוגה א' של הגדוד איבדה בקרב זה 23 מלוחמיה וגופות החללים חוללו.
בין חללים אלו גם שני חיילים נעדרים (שנעדרים עד היום).
מספר המשרתים בחטיבה ערב הקמת המדינה היה 2,504. עם הקמת צה"ל הפכה קרייתי לחטיבה 4.
חטיבת קרייתי במלחמת העצמאות > גדודי קרייתי

| מספר הגדוד | שם הגדוד | הרכב | תאריך הקמה | פעילות עיקרית | מפקדים ואנשי מפתח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 42 |  | אנשי חי"ש תל אביב שלא גויסו לגבעתי | דצמבר 1947 וארגון מחדש בפברואר 1948 | הגדוד סבל עד תום המלחמה מהיותו בסדר עדיפות נמוך והתקיים תוך מחסור חמור באמצעים. השתתף במבצע דני בהחזקת רמלה. | שמעיה בקנשטיין-ברקת |
| 43 | גדוד הפרברים | פלוגות ותיקות של "חי"ש פרברים" | דצמבר 1947 וארגון מחדש בפברואר 1948 | הגנה בגזרות דרום תל אביב, כיבוש שיח' מוניס (ללא קרב). | עמוס בן-גוריון אריה סימון יהודה סטופנסקי-תמיר |
| 44 |  | חי"ש תל אביב ומגויסים | דצמבר 1947 וארגון מחדש בפברואר 1948 | הגנה בגזרת מזרח תל אביב (אחזקת יאזור לאחר כיבושו), השתתף במבצע דני, משלט 219 ומשלטי הפרוזדור ירושלים. | משה וימן |
לאחר מלחמת העצמאות > מבצע קדש

במלחמת סיני, החטיבה בפיקוד אל"ם יוסף הרפז, כללה 3 גדודי חי"ר - גדוד 42 בפיקוד רס"ן יצחק טמיר, גדוד 43 בפיקוד רס"ן אוריאל אליצור, וגדוד 127 בפיקוד רס"ן נחמן ניר, פלס"ר חטיבתית בפיקוד סרן צבי בן צור, גמ"כ (גדוד מרגמות כבדות) 341 בפיקוד רס"ן מ. גרנות, וגונדת נ"ט 841. החטיבה פעלה תחת פיקוד אוגדה 38 בפיקוד אל"ם יהודה ואלך, ולחמה בגזרה המרכזית של חצי האי סיני. גדוד מהחטיבה אבטח את אזור נח'ל לאחר כיבושו.
לאחר מלחמת העצמאות > מלחמת ששת הימים

במלחמת ששת הימים, החטיבה בפיקוד אל"ם משה יטבת, כללה 3 גדודי חי"ר - גדוד 42, גדוד 43, וגדוד 127, 3 גדודי חי"ם - גדוד 940, גדוד 952, וגדוד 960, ופלוגת סיור חטיבתית (פלס"ר 47). החטיבה פעלה כחטיבה מרחבית בגזרה הירדנית, גדודי החי"ר של החטיבה היו מפוזרים במוצבים שונים באזור השפלה. עם פרוץ הקרבות קיבלה החטיבה פיקוד על שתי פלוגות חי"ר על זחל"מים, פלוגת טנקי AMX-13 מגדוד 19 מחטיבה 60, ויחידת סיור פיקודית - סיירת חרוב בפיקוד רס"ן צימל מוגברת במחלקת שריוניות מסיירת דוכיפת ובפלוגת צוערים מבה"ד 1, בהמשך חבר אליה גדוד צנחנים 98 בפיקוד סא"ל אלישע שלם מחטיבה 80, ושני הגדודים האורגניים שלה שנאספו מהמוצבים. החטיבה כבשה את מובלעת לטרון, אזור בית חורון והרי גופנא והגיעה עד פאתי העיר רמאללה. במהלך הקרבות נפצע מפקד החטיבה משה יטבת, ומפקדה לשעבר יוסף הרפז מילא את מקומו.
לאחר מלחמת העצמאות > מלחמת יום הכיפורים

ב-1972 עברה החטיבה הסבה לחטיבה ממוכנת.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים ב-6 באוקטובר 1973 כללה החטיבה בפיקוד אל"ם יעקב הדר 3 גדודים:
גדוד 42 - גדוד חרמ"ש בפיקוד סא"ל גדי גיל
גדוד 127 - גדוד חרמ"ש בפיקוד סא"ל מרדכי אילת
גדוד 95 - גדוד טנקי שרמן בפיקוד סא"ל יעקב נויפלד (לאחר נפילתו החליפו סא"ל משה הדרי)
בהמשך המלחמה הצטרפו לחטיבה יחידות נוספות:
גדוד 39 מחטיבה 188 - גדוד טנקי שוט בפיקוד סא"ל יואב וספי (החל מ-7 באוקטובר)
גדוד 61 מחטיבה 205 - גדוד טנקי שוט עם מנועי בנזין פיקוד סא"ל משה מלר (החל מ-7 באוקטובר בשעות הערב)
גדס"ר 288 מאוגדה 146 - גדוד סיור בפיקוד סא"ל צביקה דהב
ב-7 באוקטובר יצאה החטיבה מהימ"ח במחנה כורדני על זחלים לרמת הגולן. באזור מעלה גמלא תוגברה בגדוד מילואים 39 מחטיבה 188 בפיקוד סא"ל יואב וספי. בדרכם לאזור הלחימה נתקלו בגדוד של חטיבה 47 הסורית שהגיע למרחק של כ-7 ק"מ מהכנרת, טנקי חטיבה 4 השמידו את הגדוד הסורי. הייתה זו החדירה העמוקה ביותר של הסורים ברמת הגולן. לאחר מכן עלתה לרמת הגולן. בערב 7 באוקטובר צורף לחטיבה גדוד הטנקים 61 מחטיבה 205 בפיקוד סא"ל משה מלר. החטיבה תוגברה בגדס"ר 288 בפיקוד סא"ל צביקה דהב, לחמה תחת פיקוד אוגדה 146 והשתתפה בקרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן, ובקרב אום בוטנה והמשיכה לפעול כנגד כוחות שריון סורים וירדנים עד סוף הלחימה בקרבות במובלעת הסורית.
לאחר מלחמת העצמאות > לאחר מלחמת יום הכיפורים ועד שנות האלפיים

בשנת 1979 אורגנה החטיבה מחדש בתור חטיבה משוריינת עם 3 גדודי טנקי שוט קל. שמה שונה לחטיבה 166 ובהמשך לחטיבה 602, ובשנת 1987 הצטיידה החטיבה בטנקי מרכבה סימן 1. ב-2003 עברה החטיבה מעוצבת הגליל לעוצבת המפץ, אוגדת מילואים משוריינת הכפופה לפיקוד הצפון, ובשנת 2005 שונה שם החטיבה שוב לחטיבה 4. החל מ-2009 החטיבה מפעילה טנקי מרכבה סימן 4. לקראת סיום מבצע צוק איתן הצטרפו טנקים וחיילי מילואים מחטיבת קרייתי אל הפעילות של חטיבה 401.
כיום גדודי החטיבה הם:
גדוד 7016 - גדוד שריון
גדוד 7421 - גדוד שריון
גדוד 9218 - גדוד שריון
פלס"ר 4
גדחה"ן 7071 - גדוד ההנדסה חטיבתי
יחס"ם 4
לאחר מלחמת העצמאות > מלחמת חרבות ברזל

עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל גויסה החטיבה. בהתקפה של אוגדה 98 (עוצבת האש) לכיבוש ח'אן יונס, נלחמו כוחות צוות הקרב של חטיבת קרייתי בפיקוד המח"ט מיקי שרביט יחד עם צוותי קרב חטיבתיים של חטיבה 55 וחטיבת גבעתי, וגדוד הנדסה 7071 וכיתרו את העיר תוך ביצוע מבצעים, התקפות ופשיטות ממוקדות נגד פלוגות בחטיבת ח'אן יונס של ארגון הטרור חמאס.
בתמרון היבשתי בדרום לבנון נטל חלק גדוד הנדסה 7071 אשר השתתף ככח הנדסי במסגרת עוצבת המפץ אשר פעלה בגזרה המערבית יחד עם צק"ח 2 וצק"ח 205.