stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חקר החלל - מונחים
גרמי שמים בסיסיים

גלקסיה (galaxy): אוסף גדול של כוכבים, המסתובבים סביב מרכז אחד, הלא הוא מרכז הגלקסיה, שהוא חור שחור גדול ביותר. גלקסיה טיפוסית מכילה עשרות מיליארדי כוכבים.
קבוצת גלקסיות: אוסף של גלקסיות אשר קשורות בכוח כבידה משותף.
מערכת כוכבי לכת: מערכת הגופים הנעים סביב כוכב מסוים.
כוכב (star): כוכב הוא כל גרם שמים מאסיבי בעל זוהר עצמי. הכוכב עשוי גז ומקרין אנרגיה אשר נוצרת כתוצאה מתהליכים תרמו-גרעיניים בליבתו. דוגמה לכוכב היא השמש. טמפרטורת פני השמש כ-6000 מעלות צלזיוס וטמפרטורת הליבה שלה מגיעה לכ-15 מיליון מעלות. ביקום טריליוני כוכבים, אך בעין לא-מצוידת ניתן לראות רק כ-3000 מהם. הכוכבים נראים ברקיע בקבוצות כוכבים (קונסטלציות).
כוכב לכת (planet): גרם שמים המסתובב סביב כוכב והנראה בזכות אור הכוכב המוחזר מפניו.
כוכב לכת ננסי (dwarf planet): גרם שמים גדול יותר מגופים קטנים במערכת השמש אך לא עומד בהגדרת כוכב לכת.
ירח (satellite): גרם שמים המקיף גרם שמים אחר כגון כוכב לכת או אסטרואיד.
אסטרואיד (asteroid): עצם סלעי החג סביב כוכב. הוא גדול משביטים וממטאוריטים וקטן מכוכב לכת (קוטרו יכול לנוע בין כמה מאות מטרים  ל-1000 ק"מ).
חגורת אסטרואידים: צביר אסטרואידים בתנועה היקפית סביב כוכב.
שביט (comet): גוף שמיימי כדורי קטן יחסית המורכב בעיקר מקרח, ונע במסלול אליפטי קיצוני סביב השמש, ובהתקרבו אליה יוצר זנב ארוך ובהיר של אבק וגז קפוא.
מדעי החלל

אסטרונומיה: המדע החוקר את התנועה, המבנה, ההתהוות וההתפתחות של גרמי השמים והיקום.
אסטרופיזיקה: המדע החוקר את הטבע הפיזיקלי של הגופים הנצפים על ידי האסטרונומים.
קוסמולוגיה: המדע העוסק בחקר מבנה היקום ובחקר ההיסטוריה של היקום.
קוסמוגוניה: התורה אשר חוקרת את אופן היווצרות היקום מראשיתו ועד מצבו הנוכחי. יש המכלילים את הקוסמוגוניה בתוך הקוסמולוגיה.
אקסוביולוגיה, או, בשמות אחרים, אסטרוביולוגיה, קסנוביולוגיה: מדע העוסק בחקר אפשרות קיומם של חיים תבוניים מלבד בכדור הארץ.
מושגים בקוסמולוגיה וקוסמוגוניה

התפשטות היקום: תהליך בו גרמי השמים מתרחקים זה מזה עם הזמן.
קריסת היקום: תהליך בו גרמי השמים קרבים זה לזה עם הזמן לכיוון מרכז מסוים.
יקום פתוח: (אנ')(מוות תרמודינמי, מוות קוסמי) מצב בו היקום מתפשט עד אינסוף.
יקום סגור: (אנ') מצב בו עתיד היקום לקרוס עד לנקודה מסוימת.
היקום המתנדנד: מצב בו היקום מצוי במחזוריות של קריסה והתפשטות.
המפץ הגדול: מודל קוסמולוגי המסביר את התהוות היקום בהתפשטות מנקודה מסוימת בזמן ובמרחב.
המצב היציב: מודל קוסמולוגי המסביר את התהוות היקום בהתפשטות חומר בחלל ובהיווצרות מקבילה של חומר אחר במקומו, כך שנוצרת יציבות מבחינת כמות החומר ופיזורו בחלל. מודל זה הוצע בשנות ה-50 והופרך.
חומר אפל: חומר בלתי נראה, שהרכבו עדיין אינו ידוע, שמהווה חלק ניכר (כ-20%) ממסת היקום.
אנרגיה אפלה: מהותה עדיין אינו ידועה, והיא מהווה כ-75% ממסת היקום. האנרגיה האפלה היא האחראית להתפשטותו המאיצה של היקום. ראו גם "הקבוע הקוסמולוגי".
קרינת רקע קוסמית: קרינה המגיעה מכל מקום ביקום באופן אחיד ושווה (איזוטרופי) והיא לפי התאוריה המקובלת שריד למפץ הגדול.
יחידות אורך באסטרונומיה

יחידה אסטרונומית (AU): המרחק הממוצע בין כדור הארץ לבין השמש. אורכה כ-150 מיליון ק"מ.
שנת אור (ly): המרחק שעובר האור במשך שנה. שנת אור שווה 9,460,730,472,580.8 ק"מ.
פארסק (pc): הפארסק מוגדר כמרחק בינינו לבין כוכב, שהפרלקסה שלו היא שניית קשת אחת (1/3600 של מעלה). פארסק אחד שווה 3.26 שנות אור, או 30,841,981,340,610.8 ק"מ.
גרמי שמים אקזוטיים

ענק אדום: כוכב בשלבי התפתחותו האחרונים. גודלו פי עשרה ויותר מגודל השמש, טמפרטורת פני השטח שלו נמוכה למדי וצבעו אדום.
ננס לבן: שריד לכוכב, שמסתו פחות מגבול צ'נדרסקהר.
כוכב נייטרונים: שריד לכוכב שמסתו בין גבול צ'נדרסקהר לבין שלוש מסות שמש (גבול אופנהיימר-וולקוף).
חור שחור: גרם שמים שעוצמת כוח המשיכה שלו כה גדולה עד שמהירות הבריחה ממנו עולה על מהירות האור.
פולסר: כוכב שמתקבלים ממנו פּוּלְסים (פעימות) של קרינת רדיו או של קרינת רנטגן במחזוריות קבועה ומדויקת.
קווזר (ראשי תיבות של quasi-star, "כאילו-כוכב"): עצם שמימי בעל טמפרטורה ובהירות עצומה, הנמצא בתוך מרכזה של גלקסיה פעילה.
ננס חום: גרם שמיימי, שאין בו מספיק מסה כדי להצית תהליכי בעירה תרמו-גרעינית ולהפוך לכוכב מן המניין.
כוכבים זוגיים: מספר כוכבים המצויים במרכזה של אותה מערכת חומר המקיפם.
זוגות אופטיים: (כוכבים כפולים) כוכבים שאין ביניהם קשר פיזיקלי כלשהו, אולם מבחינת הצופה הם נראים כזוג משום שבאקראי שניהם מופיעים כמעט על אותו קו ראייה.
זוגות נראים: זוגות כוכבים אמיתיים שבהם המרחק בין שני הכוכבים במערכת הזוגית הוא גדול מספיק כדי שניתן יהיה לזהות שמדובר בזוג כוכבים ולא בכוכב בודד.
זוגות אסטרומטריים במערכות כוכבים בהן רק רכיב אחד נראה בתצפית ישירה, אולם תנועתו מראה שהיא מושפעת מנוכחות רכיב נוסף, בלתי נראה.
זוגות ספקטרוסקופיים זוג כוכבים השייך לקבוצה זו נראה ככוכב בודד.
זוגות ספקטראליים הזוגות בהן לא ניתן להבחין באפקט דופלר.
זוגות לוקים במקרים מיוחדים מאוד של כוכבים זוגיים בהם כאשר קו הראייה אל המערכת כמעט מתלכד או מתלכד לגמרי עם מישור המסילות.
נובה: התפרצות חזקה של אנרגיה, הנובעת מתהליכי משיכה כבידתית (ראו כבידה) של ננס לבן במערכת כוכבים כפולה.
סופרנובה: התפרצות עצומה של אנרגיה, הנובעת מתהליכי קריסה כבידתית (ראו כבידה) של כוכבים.
ייחודיות (singularity): נקודה במרחב בה האנרגיה והצפיפות אינסופיות.
אופק האירועים: אזור הנמצא בשולי החור השחור אשר גופים או אנרגיה המצויים בתוכו אינם יכולים לצאת מתחומו עקב המשיכה הענקית שמפעיל עליהם החור השחור.
רדיוס שוורצשילד: רדיוס אופק האירועים.
ראו גם

אדם וחלל - מונחים
יהודה וינשטיין (סייף)

יהודה וינשטיין (נולד ב-11 במרץ 1955) הוא סייף ישראלי, שהתחרה בסגנון רומח, ייצג את ישראל באולימפיאדת מינכן (1972) והיה מניצולי טבח הספורטאים הישראלים. בשירותו הצבאי היה טייס קרב בחיל האוויר הישראלי.
ביוגרפיה

וינשטיין גדל בראש פינה ולמד בבית הספר התיכון בצפת. היה חבר בנעוריו באגודות הספורט של הפועל ראש פינה והפועל צפת, זכה באליפות ישראל בנוער בסגנון רומח ב-1969 וייצג את ישראל באליפות העולם בסיף לבוגרים, בה העפיל לשלב שמינית הגמר, ובאליפות העולם לנוער, בה הגיע עד שלב חצי הגמר.
הוא היה צעיר הספורטאים במשלחת הישראלית לאולימפיאדת מינכן, בסיבוב הראשון של התחרות רשם שני ניצחונות ושלושה הפסדים והעפיל לשלב שמינית הגמר, בו הפסיד בכל 5 הקרבות. וינשטיין נשאר בימים הבאים בכפר האולימפי, ושהה בביתן יחד עם חברו לחדר הסייף דן אלון ושני הקלעים הנרי הרשקוביץ וזליג שטרוך. במהלך מתקפת המחבלים על המשלחת הישראלית, הצליח וינשטיין לחמוק מחדרו והוביל את הדרך לשלושת חבריו למשלחת.
ב-1973 זכה באליפות ישראל בסיף ובאותה שנה זכה במדליית זהב במכביה התשיעית. קריירת הסיוף הרציפה שלו הסתיימה בעקבות שירותו הצבאי. למרות זאת, לקראת המכביה העשירית ובמהלך שירותו כמדריך טיסה בבית הספר לטיסה בחצרים חזר להתאמן וזכה גם במכביה העשירית בשתי מדליות זהב, ביחידים ובקבוצתי.
לצה"ל התגייס כספורטאי מצטיין, במהלך מלחמת יום הכיפורים שירת בבסיס חימוש ולאחר מכן סיים קורס אפסנאים טכניים. בשלב זה התנדב לקורס טיס אותו סיים במגמת קרב. הוא לא סיים את הכשרתו בקורס האימון המתקדם ונשלח לשרת כטייס בטייסת קלה. הוא שב לקורס האימון המתקדם וסיים אותו בהצטיינות. כטייס קרב טס על מטוסי A-4 סקייהוק, F-4 פנטום        ו-F-16 נץ. את טבילת האש שלו עשה לפני מלחמת לבנון הראשונה בהפצצת מתקני מחבלים בלבנון, במלחמת לבנון השתתף בגיחות תקיפה וצילום. בהמשך הקריירה הצבאית שירת כסגן מפקד טייסת מטוסי פנטום וכראש ענף היסטוריה בחיל האוויר בדרגת סגן-אלוף בשנים 1994 עד 1996. לאחר שירותו הצבאי היה לטייס בחברת ארקיע ובמהלך עבודתו בחברה מונה לקברניט במטוסי DH-7, ATR-72, B-757 ו-Airbus 321neo. כמו כן ביצע בחברת ארקיע מספר תפקידי ניהול כטייס ראשי של צי מטוסי הטורבו-פרופ, טייס ראשי של צי מטוסי הסילון וכן כיהן כסמנכ"ל מבצעים של חברת ארקיע במהלך השנים 2017 עד 2021.
לקריאה נוספת

יולי חרומנצ'קו, ‏מסייף לטייס, בטאון חיל האוויר 200, אוקטובר 1994, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר
הערות שוליים

↑  גיל לבנוני, בשעה חמש בבוקר, בקונולי 31, יריות, באתר nrg‏, 13 ביולי 2004
↑  יעקב אלג'ם, וינשטיין מישראל זכה במדליית זהב ברומח, מעריב, 14 ביולי 1977
↑  הסייף האמריקני לאבו החליט: "נשאר בישראל", מעריב, 28 ביולי 1977
↑  מישל דור, מרגל בקוקפיט, באתר ynet, 21 באוגוסט 2009
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת מינכן (1972)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אסתר רוט-שחמורוב • שאול לדני |  |
|  היאבקות | אליעזר חלפין • מרק סלבין • גד צברי |  |
|  הרמת משקולות | דוד ברגר • זאב פרידמן • יוסף רומנו |  |
|  סיף | דן אלון • יהודה וינשטיין |  |
|  קליעה | הנרי הרשקוביץ • זליג שטרוך |  |
|  שחייה | שלומית ניר |  |
|  שיט | יאיר מיכאלי • יצחק ניר |  |
טומבסטון עיר ללא חוק

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ורג' קוסמטוס, Kevin Jarre 
 הופק בידי:  ג'יימס ג'קס, שון דניאל 
 תסריט:  Kevin Jarre 
 עריכה:  פרנק ג'י אוריוסטה 
 מוזיקה:  ברוס ברואוטון 
 צילום:  ויליאם אי פראקר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Cinergi Pictures, Hollywood Pictures 
 חברה מפיצה:  אולפני וולט דיסני, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 בדצמבר 1993 
 משך הקרנה:  130 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מערבון, סרט דרמה, סרט ביוגרפי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   tombstone
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
טומבסטון: עיר ללא חוק (באנגלית: Tombstone) הוא סרט מערבון משנת 1993 בבימויו של ג'ורג' פ. קוסמטוס, בכיכובם של קורט ראסל וואל קילמר.
הסרט מבוסס באופן רופף על אירועים אמיתיים שהתרחשו בשנות ה-80 של המאה ה-19 בדרום מזרח אריזונה, כולל קרב קרב האקדחים באו. קיי. קוראל. הוא מתאר כמה פורעי חוק ואנשי חוק במערב הפרוע, כמו בין היתר ואייט ארפ, וויליאם ברוציוס(אנ'), ג'וני רינגו(אנ') ודוק הולידיי(אנ'). הסרט הופץ על ידי אולפני הוליווד פיקצ'רס. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בארצות הברית ב-25 בדצמבר 1993. הסרט זכה להצלחה כלכלית, והוא מדורג במקום ה-16 ברשימת סרטי המערבונים הרווחיים ביותר מאז 1979.[דרוש מקור]
הסרט, אשר הופק בתקציב של 25 מיליון דולרים, גרף מעל ל-73.2 מיליון דולרים ברחבי העולם.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתרחשת בשנות ה-80 של המאה ה-19 ומתמקדת באיש החוק בדימוס ואייט ארפ (קורט ראסל) אשר עובר לגור בעיירה טומבסטון שבאריזונה על מנת לחיות שם חיים שלווים יחד עם אחיו וירג'יל. עם זאת, הם מוצאים את עצמם עד מהרה מסובכים בסכסוך אלים עם כנופיית פורעי חוק חסרת רחמים המכונה "הקאובויז", בראשות ביל ברוציוס (פאוארס בות') וג'וני רינגו (מייקל ביהן).
הסכסוך ביניהם מגיע לשיא בקרב היריות ההיסטורי ב"או. קיי. קוראל", בו ואייט, אחיו ובן בריתם דוק הולידיי (קילמר), מתעמתים עם פורעי החוק.
צוות השחקנים הראשי

קורט ראסל בתפקיד ואייט ארפ
ואל קילמר בתפקיד דוק הולידיי
סם אליוט בתפקיד וירג'יל ארפ
ביל פקסטון בתפקיד מורגן ארפ
פאוארס בות' בתפקיד קורלי ביל ברוקיוס
מייקל ביהן בתפקיד ג'וני רינגו
דיינה דלייני בתפקיד ג'וזפין מרקוס
ביקורות

טומבסטון נחשב לאחד מסרטי המערבונים המודרניים המצליחים ביותר, וזכה לשבחים בזכות משחקם של קורט ראסל ו-ואל קילמר. הופעתו של קילמר כדוק הולידיי זכתה להערכה מיוחדת, והסרט הפך לקלאסיקה בקרב חובבי הז'אנר. ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 74%, וב-Metacritic ציון של 50 מתוך 100.
ראו גם

קרב האקדחים באו. קיי. קוראל
טומבסטון
הערות שוליים

↑  "Tombstone". The Numbers. ארכיון מ-18 בנובמבר 2011. נבדק ב-15 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2018064133  VIAF: 16154196791120112142   WorldCat (עם VIAF): 16154196791120112142
טורקמניסטן במשחקים הפאראלימפיים

טורקמניסטן השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסידני (2000), כששלחה למשחקים ספורטאי אחד, ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה טורקמניסטן חלק מעולם.
היסטוריה

המשלחת אותה שלחה טורקמניסטן למשחקים בסידני בשנת 2000 כללה ספורטאי אחד, אטיין בגנייזוב, שהתחרה בהרמת כוח וסיים במקום השמיני בתחרות לגברים (עד 48 ק"ג). בגנייזוב סיים את התחרות עם הרמה של 135 ק"ג, ובמקום השמיני.
נציגי טורקמניסטן למשחקים התחרו כולם בתחרויות הרמת הכוח, מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
ראו גם

טורקמניסטן במשחקים האולימפיים
טורקמניסטן במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  רשימת המשתתפים במשחקים בסידני
↑  Sydney 2000 Paralympic Games Powerlifting Men's Up To 48 kg
יהודה וילק

יהודה וִילְק (1949 – 17 במרץ 2019) היה מפכ"ל משטרת ישראל ה-13 בשנים 1998–2001, ולאחר מכן מנכ"ל חברת דרך ארץ.
שלט לזכרו של רב-ניצב יהודה וילק בכניסה הראשית למתחם משטרת ישראל במגרש הרוסים בירושלים
ביוגרפיה

יהודה וילק נולד בשנת 1949 בתל אביב ולמד בתיכון עירוני ד'. ב-1967 התגייס לצה"ל, שירת בפלס"ר שריון והשתחרר בדרגת סגן. בשירות המילואים שימש קצין סיור וקצין מבצעים של גדוד 57 של חטיבה 679 במלחמת יום הכיפורים.
הוא בעל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב (1975). התגייס למשטרת ישראל בשנת 1971, שירת במטה מחוז תל אביב במגוון תפקידים, בהם חוקר במדור חקירת הונאות וסגן ראש מחלק החקירות המחוזי. ב-1977 מונה לראש מחלק התביעות במרחב השרון. בשנת 1979 מונה לסגן ראש אגף החקירות במרחב וב-1980 למפקד האגף. לאחר תקופת לימודים בפו"ם מונה ביוני 1983 למפקד תחנת כפר סבא, ושנה לאחר מכן מונה למפקד תחנת פתח תקווה. עוד קודם לכן שימש במשך ארבעה ימים מפקד משטרת פתח תקווה לאחר התפטרותו של המפקד הקודם על רקע פרשת קולנוע היכל, עד שחזר בו מהתפטרותו. באותה שנה שימש כתובע במשפט של אסף חפץ בבית הדין המשמעתי של המשטרה על הדלפות לעיתונאים, במהלך הפרשה שהסעירה באותם ימים את המשטרה. בנובמבר 1985 מונה למפקד מרחב איילון בדרגת ניצב-משנה. בשנת 1986 מונה לצוות שחקר את התנהלות השב"כ בפרשת קו 300.
בפברואר 1989 מונה למפקד היחידה המרכזית תל אביב ובאוגוסט אותה שנה למפקד מרחב ירקון.
בינואר 1993 מונה למפקד מחוז הדרום, ובעקבות מינויו של רפי פלד למפכ"ל עבר לפקד על מחוז ירושלים במרץ 1993. במאי 1994, כשהתמנה אסף חפץ למפכ"ל, פרש מהשירות.
לאחר פרישתו כיהן בשנים 1994 עד 1997 כמנכ"ל אבנר חברה לביטוח ובאוקטובר 1997 עמד להתמנות למנהל אגף המטה של כלל ביטוח.
בעקבות פנייתו של השר לביטחון הפנים, אביגדור קהלני, חזר לשורות המשטרה כמפכ"ל בשנת 1998.
כמפכ”ל הוביל וילק את המשך יישומו של “התהליך האסטרטגי”, שהחל בתקופת כהונתו של קודמו בתפקיד, במסגרתו נערכו שינויים ארגוניים מהותיים במשטרת ישראל. הוקם אגף הקהילה והמשמר האזרחי, הוקמה יחידת אתג"ר למלחמה בתופעת גנבות הרכב, אגף התנועה בוסס ופעילותו הורחבה, ומחוז ש"י אורגן מחדש.
וילק היה מפכ"ל המשטרה בעת אירועי אוקטובר 2000. במהלך התפרעויות של ערבים ישראלים ביישובי הצפון, שכללו אף ירי לעבר השוטרים ורציחתו של אזרח ישראלי, ירו השוטרים אש חיה לעבר המפגינים. כתוצאה מהירי נהגו שלושה-עשר אזרחים ערבים ישראלים, שהשתתפו בהפרות הסדר. בעקבות “אירועי אוקטובר” הוקמה ועדת אור, ועל משטרת ישראל נמתחה ביקורת, על היעדר הכשרה ואמצעים להתמודדות עם הפרות סדר המוניות.
בינואר 2001 פרש מהמשטרה, ובהמשך אותה שנה מונה למנכ"ל חברת דרך ארץ, המפעילה את כביש 6.
בשנת 2015 השתתף בכינוס של בכירים לשעבר במשטרה נגד מינוי גל הירש למפכ"ל. בשנת 2017 חתם על עצומת תמיכה במפכ"ל רוני אלשיך.
וילק היה נשוי ואב לשלושה. נפטר ב-17 במרץ 2019 בעקבות דום לב. נקבר בבית העלמין הישן ברעננה.
אירועי אוקטובר 2000

וילק היה מפכ"ל המשטרה בעת אירועי אוקטובר 2000. הוא הואשם על ידי ועדת אור, שחקרה אירועים אלה, כי:
בשל סיבות תקציביות, לא דאג לציוד פחות קטלני מכדורי גומי לטיפול בהפרות סדר, ובמקום זאת עודד את השימוש בכדורי גומי אף על פי שלא דאג לבדיקתם והיה מודע לקטלניות שלהם.
לא קיים אימונים מספיקים בטיפול בהפרות סדר.
התעלם מהנתונים לגבי המאורעות הצפויים ב-1 באוקטובר, לא העלה את רמת הכוננות ולא תיגבר את כוחות המשטרה.
התעלם מהמסקנות של אירועי אום אל-פחם בשנת 1998, בנוסף על הכתוב בסעיפים הקודמים מדובר ביכולת השליטה על כוחות המשטרה.
לא תרם להרגעת השטח בתחילת המהומות על ידי מתן הוראות מרסנות לשוטרים.
לא אימת ביצוע תחקירים וכתיבת דו"חות פעולה על ידי השוטרים. בתחילה אמנם נתן הוראה לבצע תחקירים, אולם לא הקפיד על יישומה ואף ביטל אותה ב־23 באוקטובר (לאחר הקמת ועדת הבירור). כן התעלם מהאפשרות לבצע תחקירים במקביל לחקירת המחלקה לחקירות שוטרים, ובכך גרם למניעתם של רבים מהם.
העלים את ירי הצלפים מידיעת הממשלה אף על פי שידע עליו לאחר מעשה, לא דאג להסקת מסקנות מן השימוש בהם וכן הביע הסכמה בדיעבד לשימוש זה.
לעומת זאת, הוועדה קבעה שלא נמצא פסול בתפקודו לגבי הטענות הבאות שהועלו נגדו:
לא ויסת כראוי את הציוד לטיפול בהפרות סדר שהיה קיים.
לא ויסת וגייס כוחות לקראת ההחמרה הצפויה ב-2 באוקטובר.
הפר הוראה של הדרג המדיני להפסקת השימוש בכדורי גומי בתחומי מדינת ישראל.
נתן הוראה לפתוח את ואדי עארה בכל האמצעים ב־2 באוקטובר. בעניין זה נמצא שגם אם ניתנה הוראה כזו היא ניתנה על ידי הממשלה.
בסך הכל מצאה הוועדה את וילק כנכשל כישלון מקצועי מהותי וכן כמפר חובת אמון כלפי הדרג המדיני. ההמלצה הייתה למנוע ממנו למלא תפקידים בתחום ביטחון הפנים.
הערות שוליים

↑  שני יהלומנים נאשמים במרמה, דבר, 29 באוגוסט 1973
↑  הרוחות במושב קדימה סוערות, מעריב, 7 באוגוסט 1979
↑  הממונים על מפקד, מעריב, 12 באפריל 1984
↑  ברוך נאה, מפקד משטרת פ"ת חזר בו מהתפטרותו, מעריב, 16 באפריל 1984
↑  ברוך נאה, ניצב תורגמן: שוחחתי עם עיתונאים בלי אישור, מעריב, 15 באוגוסט 1984
↑  זו המתנה שלכם לחתונה שלי, מעריב, 11 בפברואר 1986
↑  אילן בכר, ארבעה חוקרים את השב"כ, מעריב, 29 באוגוסט 1986
↑  כלל-ביטוח עשויה לבטל את אגף המטה - לאחר אי-מינוי וילק, באתר גלובס, 19 באוקטובר 1997
↑  דוד חיון, ‏המפכ"ל לשעבר, יהודה וילק, לתפקיד בכיר בקבוצת דרך ארץ, באתר גלובס, 8 בינואר 2001
↑  איציק סבן, מרד הניצבים בדימוס, ישראל היום, 27 באוגוסט 2015
↑  אטילה שומפלבי, המפכ"ל לשעבר אהרונישקי: מנסים לפגוע אנושות במערכת אכיפת החוק, באתר ynet, 12 בנובמבר 2017
↑  אלון חכמון, ‏מפכ"ל המשטרה לשעבר יהודה וילק הלך לעולמו לאחר שלקה בדום לב, באתר מעריב אונליין, 17 במרץ 2019
↑  הובא למנוחות המפכ"ל לשעבר יהודה וילק, באתר משטרת ישראל, 18 במרץ 2019.
↑  רב ניצב (בדימוס) יהודה וילק ז"ל Yehuda Wilk: מודעת אבל באתר "אבלים".
יגאל יאסינוב

יגאל יאסינוב (נולד ב-27 באפריל 1966 בחרקוב שבאוקראינה) הוא חבר הכנסת לשעבר, מטעם סיעת שינוי.
ביוגרפיה

עם התרופפות המשטר הקומוניסטי בתחילת שנות התשעים, הפך יאסינוב לחסיד חב"ד והיה דובר "עמותת מבוגרים בעד ברית מילה". יאסינוב עזב את הדת כשנתיים לאחר שחזר בתשובה ועלה לישראל, בשנת 1993.
יאסינוב הצטרף למפלגת שינוי לקראת הבחירות לכנסת ה-15, היה פעיל בסניף ירושלים, היה עוזר פרלמנטרי של ויקטור בריילובסקי ונבחר מטעם המפלגה לכנסת ה-16. הוא מוקם ברשימתה במקום ה-15.
במהלך כהונתו כחבר הכנסת הוא הותקף באלימות פעמיים. הוא נדקר על ידי אלמוני בפתח ביתו ונפגע בעקבות קטטה בכיכר רבין.
יאסינוב פעל בכנסת לפתרון בעיית פסולי החיתון. לאחר התפצלות שינוי סמוך לבחירות לכנסת ה-17 לא עבר עם פורז אל מפלגת חץ בניגוד לרוב חברי הכנסת המכהנים מטעם שינוי. אולם, לבסוף עזב את שינוי, הקים את סיעת העולים שהתחברה לישראל ביתנו והתמודד לכנסת מטעם מפלגת ישראל ביתנו. המקום ה-14 ברשימה, בו מוקם, הותיר אותו מחוץ לכנסת.
לאחר כהונתו בכנסת, כיהן יאסינוב כסגן יושב-ראש דירקטוריון קק"ל, ולאחר מכן כמנכ"ל קק"ל אירו-אסיה.
חיים אישיים

יאסינוב נשוי ואב לשתי בנות, תושב ירושלים. אביו של יאסינוב היה מסורב עלייה.
הערות שוליים

↑  אריק בנדר, עוד קו אדום חטף ימנית חזקה לפרצוף, באתר nrg‏, 12 ביולי 2007
↑  אפרת וייס ואילן מרסיאנו, ח"כ יאסינוב הותקף סמוך לביתו, באתר ynet, 25 בינואר 2004
↑  מורן זליקוביץ' ואבי כהן, "ח"כ יאסינוב קפץ עלי וצעק 'תקיפה, תקיפה'", באתר ynet, 27 בנובמבר 2005
↑  אריק בנדר, הדס שפר ודורון נחום, הח"כ החרים שלט ונפצע בקטטה, באתר nrg‏, 28 בנובמבר 2005
↑  דיאנה בחור-ניר ואטילה שומפלבי, ח"כ יאסינוב: חתן אותי, שרון, באתר ynet, 11 באוגוסט 2004
↑  משה ליכטמן, ‏שיאן השכר בקק"ל - הגזבר: 56 אלף שקלים בחודש, באתר גלובס, 28 באוקטובר 2009
↑  איתמר אייכנר, נדיר: נמצא שריד מהקהילה היהודית במולדובה שנספתה בשואה, באתר ynet, 15 במרץ 2023
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יום ראשון מעונן

| --- | --- |

 מבוסס על:  על ספר באותו שם של ג'ורג' סקמפרדוניס
 בימוי:  מנוסוס מנוסאקיס 
 שחקנים ראשיים:  אנדריאס קונסטנטינו, כריסטינה הילה פמל, האריס פרגוליס
 מוזיקה:  Themis Caramouratidis 
 מדינה:  יוון 
 הקרנת בכורה:  3 בדצמבר 2015
 משך הקרנה:  116 דק' 
 שפת הסרט:  יוונית, לאדינו
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
יום ראשון מעונן (ביוונית: Ουζερί Τσιτσάνης) הוא סרט דרמה יווני של הבמאי מנוסוס מנוסאקיס. הסרט מתבסס על ספר בשם זהה של ג'ורג' סקמפרדוניס.
הסרט הוקרן לראשונה בישראל בסינמטק ירושלים בפסטיבל הסרטים היהודי ב-2017.
עלילת הסרט

עלילת הסרט מתרחשת בסלוניקי שביוון תחת הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה. במרכז הסרט עומדים סיפורם של ג'ורג' הנוצרי ואסטריאה היהודיה. שני הצעירים מתאהבים, תוך התנגדות עזה של משפחות שניהם לאהבתם. ג'ורג' מעורב בפעילות המחתרת המקומית פעילות שגם אסטריאה קשורה אליה. ברקע נמצאים הטברנה של ציצאניס, וזמרת הבית שלו, וזה המקום שגם ג'ורג' עובד בו בערבים.
בינתיים יהודי המקום סובלים מגזירה הרודפת גזירה אחרת. החל משליחתם לעבודת כפייה מפרכת, שוד וביזה, חובת ענידת טלאי צהוב, התעללות בכיכר החרות, ולבסוף כליאתם בגטו ושילוחם למחנות המוות ברכבות, אקט בו מסתיים הסרט.
טומבס

טומבס (בספרדית: Tumbes) היא עיר השוכנת במפרץ גוואיקיל בצפון-מערב פרו, 1,256 קילומטרים צפונית ללימה. העיר שוכנת על גדות הנהר טומבס (אנ'), בסמוך לגבול עם אקוודור. זוהי הבירה של מחוז טומבס, כמו גם של פרובינציית טומבס (אנ') ונפת טומבס (אנ'). נכון לשנת 2017 חיו בטומבס 96,946 תושבים. את העיר משרת נמל התעופה על שם קפיטן חיל האוויר של פרו פדרו קנגה רודריגס (אנ').
היסטוריה

העיר טומבס נוסדה לפני תקופת האינקה, כאשר היא הייתה מיושבת על ידי קבוצה אתנית של ילידים בשם טומפיס (Tumpis). בשיאה הגיעה אוכלוסייתה לפי הערכות ל-178,000 תושבים. העיר נכבשה על ידי ממלכת צ'ימור סביב שנת 1450, ולאחר שהיא הובסה על ידי אימפריית האינקה סביב 1470 עברה העיר לידי האינקה. מאוחר יותר הרחיב קיסר האינקה ואיינה קאפאק את טומבס על ידי הוראה לסלילת דרכים ובניית בתים וארמונות.
היסטוריה > הכיבוש הספרדי

הקונקיסטאדור הספרדי פרנסיסקו פיסארו ביקר לראשונה בטומבס בתחילת הכיבוש הספרדי של אימפריית האינקה בשנת 1528. הוא שלח לחוף את אלונסו דה מולינה (Alonso de Molina), שציין שטומבס הייתה עיר מאורגנת היטב. פיסארו יזם משלחת נוספת באפריל 1531, במהלכה נתקל בהתנגדות מצד הקוראקה (המפקד) צ'ילימסה (Chilimaza) במה שנודע כקרב המנגרובים (Batalla de los manglares). פיסארו הצליח בסופו של דבר לנצח בקרב ומספרים שהוא נטע צלב בשטח אליו פלש כסימן לניצחון הספרדי. פליפייו (Felipillo) ומרטינייו (Martinillo), המתורגמנים הראשונים ילידי אמריקה הדרומית שסייעו מאוחר יותר לפיסארו וחייליו במהלך כיבוש פרו, נולדו בטומבס.
היסטוריה > התקופה הקולוניאלית ועצמאות פרו

במהלך התקופה הקולוניאלית שלה, טומבס הייתה מאוכלסת בדלילות והייתה חלק מהאאודינסיה של קיטו בהתאם לצו (Cedula) של 1563 ולצו של 1740. כאשר טומבס הכריזה על עצמאותה מספרד, היא בחרה להצטרף לפרו מתוך אמונה בזכות ההחלטה החופשית של התושבים. על החלטה זו ערערה תחילה רפובליקת קולומביה הגדולה, שרוב האזור הצטרף אליה, ואחר כך תבעה אקוודור לזכויות דה יורה בזכות הצווים המלכותיים הקולוניאליים (Real Cédulas), אך ללא הועיל. הפרוטוקול של ריו דה ז'ניירו שנחתם ב-1942 עם אקוודור וסיים את מלחמת פרו–אקוודור אישר משפטית את זכויותיה בפועל של פרו על טומבס. עם זאת, שלום בר קיימא בין שתי המדינות לא הושג עד 1998, לאחר מלחמת סנפה ב-1995. נשיא פרו אלברטו פוג'ימורי ונשיא אקוודור ג'מיל מאוואד (אנ') חתמו על מסמך שבו ויתרה אקוודור לפרו על טומבס ושטחים אחרים שאקוודור תבעה עד אז.
אקלים

טומבס זוכה לכמות משקעים שנתית ממוצעת של 307.5 מילימטרים, אבל האקלים השורר בה הוא צחיח חם (BWh בשיטת קפן) בגלל פוטנציאל האידוי הגבוה. כמות הגשמים משתנה מאוד כשמתרחשת תופעת אל ניניו כאשר יורדת לעיתים קרובות כמות משקעים שהיא יותר מכפלים מכמות הגשם הממוצעת.
| אקלים בטומבס> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בטומבס> ינואר.30.7.22.1.21.1 | אקלים בטומבס> פברואר.31.1.22.3.84.2 | אקלים בטומבס> מרץ.31.3.22.6.54.7 | אקלים בטומבס> אפריל.31.3.22.4.63.7 | אקלים בטומבס> מאי.30.2.21.7.52.5 | אקלים בטומבס> יוני.28.5.20.7.0.6 | אקלים בטומבס> יולי.27.4.19.4.6.3 | אקלים בטומבס> אוגוסט.26.7.19.0.6.6 | אקלים בטומבס> ספטמבר.26.9.19.3.0.3 | אקלים בטומבס> אוקטובר.27.4.19.9.1.0 | אקלים בטומבס> נובמבר.28.3.20.4.1.1 | אקלים בטומבס> דצמבר.29.7.21.4.21.1 | אקלים בטומבס> שנה.29.1.20.9.307.5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Deutscher Wetterdienst
הערות שוליים

↑  MacQuarrie, Kim. The Last Days Of The Incas (p. 30). Little, Brown Book Group. Kindle Edition.
↑  Michael Newton, Famous Assassinations in World History: An Encyclopedia
↑  "Klimatafel von Tumbes, Prov. Tumbes / Peru" (PDF). Baseline climate means (1961-1990) from stations all over the world (בגרמנית). Deutscher Wetterdienst.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555166305171  GND: 5200520-3  LCCN: n81109266  NARA: 10044620  VIAF: 147759221   WorldCat (עם VIAF): 147759221
יאניס סטויקה

יאניס איליה סטויקה (ברומנית: Ianis Ilie Stoica; נולד ב-8 בדצמבר 2002 בבוקרשט שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אוניברסיטת קלוז' מליגת העל הרומנית, בהשאלה מסטיאווה בוקרשט.
קריירת מועדונים

סטויקה החל לשחק במחלקת הנוער של פטרולול פלוישט בשנת 2009, כאשר אביו פומפיליו (אנ') חתם בקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 2016, כאשר המועדון פורק, הוא עזב אותו, ועבר למחלקת הנוער של פרייבורג, ולאחר חצי שנה הצטרף למחלקת הנוער של סטיאווה בוקרשט.
ב-25 באוקטובר 2017, בגיל 14, ערך סטויקה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של סטיאווה בוקרשט, בניצחון 6-1 על סנטאטאה קלוז' במסגרת שלב 32 הגדולות של הגביע הרומני לעונת 2017/2018. בהופעה זו הפך להיות השחקן הצעיר ביותר שעורך הופעה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, והוא אף הבקיע את שער הבכורה שלו בהופעה זו.
ב-9 בינואר 2019 הושאל סטויקה לדונראה קלראש מליגת העל הרומנית עד לתום עונת 2018/2019. ב-17 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד וולונטר במסגרת המחזור ה-24 בליגה. הוא ערך שתי הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
בהמשך הושאל סטויקה לקבוצות פטרולול פלוישט, מטאלוגלובוס בוקרשט ו-CSM סלאטינה מליגת המשנה הרומנית.
לקראת עונת 2021/2022 חזר סטויקה לסטיאווה בוקרשט. ב-17 בדצמבר 2022 הושאל סטויקה עד לתום עונת 2022/2023 לאוניברסיטת קלוז' מליגת העל הרומנית. בתום העונה הוארכה השאלתו בעונה נוספת.