stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוניברסיטת נוטינגהאם

| --- | --- |
סמל האוניברסיטה

בניין טרנט של אוניברסיטת נוטינגהאם
 אוניברסיטה ציבורית
 מוטו:  "העיר נבנת על החוכמה" ("A city is built on wisdom")
 תקופת הפעילות:  1798 כמוסד להכשרת מורים, 1881 כאוניברסיטה, 1948 קבלת צ'ארטר מלכותי – הווה
 בעלי תפקידים
 נשיא:  סר אנדרו וייטי (Sir Andrew Witty)
 רקטור:  Andrew Witty 
 סטודנטים
 :  31,910 בקמפוס (2014–2015), 43,893 סה"כ
 מיקום
 מיקום:  נוטינגהאם
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  52°56′20″N 1°11′49″W﻿ / ﻿52.938888888889°N 1.1969444444444°W﻿ / 52.938888888889; -1.1969444444444
 nottingham.ac.uk
  (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים אוניברסיטת נוטינגהאם(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים אוניברסיטת נוטינגהאם(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי אוניברסיטת נוטינגהאם(למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי אוניברסיטת נוטינגהאם
 
אוניברסיטת נוטינגהאם( באנגלית: The University of Nottingham) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית שמרכזה בעיר נוטינגהאם, אנגליה. זוהי האוניברסיטה החמישית בגודלה בבריטניה מבחינת כמות הסטודנטים הלומדים בה.
היא נוסדה בשנת 1798 כמוסד להכשרת מורים. בשנת 1881, הפכה לאוניברסיטה ובשנת 1948 הוענק לה צ'ארטר מלכותי. האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאס 21, בחדשנות מידלנדס ובקבוצת ראסל.
הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה ממוקם בפרברי העיר נוטינגהאם, ובאתרים נוספים בדרבי, דרבישייר, ולינקולן. נוסף על כך, לאוניברסיטה יש שלוחות אקדמיות מחוץ לאנגליה, במלזיה ובסין.
באוניברסיטת נוטינגהאם יש כ-44,000 סטודנטים, ו-9,000 אנשי סגל.
ההכנסה השנתית של האוניברסיטה, לשנת 2014–2015 הייתה 593 מיליון ליש"ט (מתוכן 119.4 מיליון ליש"ט ממענקי מחקר וחוזים).
פקולטות ומחלקות

האוניברסיטה כוללת 5 פקולטות ובהן יותר מ-50 בתי ספר, מחלקות ומוסדות מחקר:
אמנות ומדעי הרוח - נלמדים תחומים כגון תולדות האמנות, היסטוריה, פילוסופיה, מוזיקה, לימודי גרמניה, לימודי אנגלית, לימודי תרבות ומדיה, לימודי שפות ועוד.
הנדסה - נלמדים התחומים ההנדסיים הבאים: לימודי הנדסת אווירונאוטיקה, הנדסת כימיה וסביבה, הנדסה אזרחית, הנדסת חשמל, הנדסה מכנית.
רפואה ומדעי הבריאות - ניתן ללמוד את התחומים לימודי רפואה, לימודי פיזיולוגיה, סיעוד, פיזיותרפיה, רפואת ספורט, וטרינריה.
מדעים - המקצועות המדעיים הנלמדים באוניברסיטה כוללים ביוכימיה, ביולוגיה, כימיה, מדעי המחשב, מתמטיקה, רוקחות, פיזיקה, אסטרונומיה, פסיכולוגיה.
מדעי החברה - נלמדים התחומים מנהל עסקים, כלכלה, חינוך, גאוגרפיה, משפטים, מדעי המדינה, סוציולוגיה.
דירוגים בין-לאומיים

דירוג שאנגחאי - מקום 101–150 (2023)
Times Higher Education - מקום 130= (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 100= (2024)
הערות שוליים

↑  A truly global university - Financial Statements
↑  Courses by subject area, אתר אוניברסיטת נוטינגהאם
| אוניברסיטאס 21 |
| --- | --- | --- |
| אוקיאניה | אוסטרליה: מלבורן​ • ניו סאות' ויילס •  סידני • קווינסלנד; ניו זילנד: אוקלנד |  |
| אירופה | בלגיה: הקתולית בלוון; הולנד: אמסטרדם; הממלכה המאוחדת: אדינבורו • ברמינגהאם • גלאזגו • נוטינגהאם • קולג' דבלין; שוודיה: לונד; שווייץ: ציריך​ |  |
| אמריקה הדרומית | מקסיקו: מכון מונטריי; צ'ילה: הקתולית הפונטיפית של צ'ילה |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית: דייוויס • מרילנד • קונטיקט; קנדה: מקמסטר |  |
| אסיה | הודו: דלהי; הונג קונג: הונג קונג​; הרפובליקה העממית של סין: ג'יאו טונג שאנגחאי​ • פודן; יפן: ואסדה; סינגפור: הלאומית של סינגפור; קוריאה: קוריאה |  |
| אפריקה | דרום אפריקה: יוהנסבורג |  |
| קבוצת ראסל |
| --- | --- | --- |
|  | אדינבורו • אוקספורד • אימפריאל קולג' • אקסטר • בירמינגהם • בית הספר לכלכלה של לונדון • בריסטול • גלאזגו • דרהאם • המלכה בבלפסט • ווריק • יוניברסיטי קולג' לונדון • יורק • ליברפול • לידס • מנצ'סטר • נוטינגהאם • ניוקאסל • סאות'המפטון • קארדיף • קווין מרי • קיימברידג' • קינגס קולג' לונדון • שפילד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269200705171  PLWABN: 9812850424605606  BIBSYS: 90781405  BnF: cb12064307w (data)  CiNii: DA0706018X  GND: 39247-9  ICCU: UBOV106366  ISNI: 0000 0004 1936 8868  LCCN: n80032813  MusicBrainz: d25197cb-e30e-45dc-bdfd-a81467c6e3a7  NKC: ko2007393435  NLA: 35392249  RERO: 02-A000192103  SUDOC: 028903927  ULAN: 500291831  VIAF: 159103458   WorldCat (עם VIAF): 159103458
אום (מנטרה)

אום, בכתיבה המקובלת בכתב הדוונאגרי
אוֹם (בהינדי: ॐ, מבוטא כAum או Om) (שמות נוספים: אומקרה (oṃkāra), אודגית'ה (Udgitha) ופראנווה (praṇava)) היא מנטרה מרכזית בדת ההינדית, המשמשת גם בדתות אחרות שמקורן בתת-היבשת ההודית, כגון בודהיזם, ג'ייניזם וסיקיזם. על פי האמונה, שינון האום, המציין את המוחלט והאינסופי, מסיר מכשולים בהתפתחות הרוחנית של המאמין.
רוב המנטרות בהינדואיזם משתמשות בהברה "אום", או כוללות הברה זו בתחילתן, כאשר סיומת ההברה מוארכת.
משמעות

על פי מזמור בריג ודה, עוד לפני שנוצר העולם, הברהמן חשב; מהמחשבה הזו נוצרה ויברציה שנשמעה כ"אום", כלומר אום הוא היצירה הראשונה שיצר הברהמן, וכאשר נוצר העולם, האום ליווה אותו.
לכן יש המפרשים[דרוש מקור] את המילה אום בתור "הנני".
ניתוח מדוקדק של משמעות אום מופיע במנדוקיה אופנישד[דרוש מקור]. נדונים שלושת מצבי החוויה המסומנים על ידי הצלילים A, U, M והגורם הרביעי המסומן על ידי ההפסקה שבין הגיית הברות האום.
שלושת המצבים הם:
ערות.
שנת חלום.
שינה נטולת חלומות.
את הגורם הרביעי, הנקרא טוריה והקיים תמיד, ניתן לזהות ביתר קלות בשבריר הזמן שבין סיום הגיית הברת אום אחת לתחילת הגיית הברת אום נוספת. זהו האטמן,התודעה ההומוגנית,הלא-דואלית, חסרת גבול ומגבלה, העד הבלתי משתנה לשלושת מצבי החוויה שמעניק להם את קיומם לכאורה.
בנוסף ניתן לראות את הסהר (צ'נדרה) שמצביע על תודעה חסרת מנוח ועל האדם המחפש ללא הפסקה; הנקודה שמעל הסהר נקראת "בינדו", והיא מסמלת את האלוהי, את "האני הגבוה" שהוא מצב התודעה אליו שואף כל מתרגל[דרוש מקור].
במדיטציה

במדיטציה ניתן לבחור נושא לריכוז כמו הנשימה, הצליל אום או הצורה של אום, וכך להשקיט את הפטפוט הבלתי פוסק של המחשבות. כאשר הן מופיעות, נותנים להן לחלוף מבלי להיאחז בהן או לגרש אותן בכוח.
אמירת או חשיבת ההברה אום נועדה לעזור לאדם להתרכז על מנת לרוקן את התודעה.
יש לשבת באופן רפוי להרפות גוף וחשיבה ולחזור על מנטרת האום על מנת לחוש את תחושת האינסוף.
ראו גם

אום מאני פאדמה הום - Om Mani Padme Hum: המנטרה אותה מדקלמים (chant) הטיבטים, על מנת לעורר מצב של אחדות בין החכמה הטהורה לדרך \ תרגול ובכך להשיג זכויות (merits).
אורבנו רטאצי

אורבנו פיו פרנצ'סקו רטאצי (באיטלקית: Urbano Pio Francesco Rattazzi;‏ 29 ביוני 1808 – 5 ביוני 1873) היה מדינאי ופוליטיקאי איטלקי, מאבות איחוד איטליה וראש ממשלת איטליה ה-3 (ב-1862) וה-8 (ב-1867).
ביוגרפיה

רטאצי נולד באלסנדריה, פיימונטה, הקיסרות הצרפתית הראשונה, ומשנת 1838 החל לעבוד בלשכת עורכי דין לאחר שהשלים את לימודיו. בשנת 1848 נשלח ללשכת הצירים של ממלכת סרדיניה בטורינו כנציג מטעם מחוז הבחירה של עיר הולדתו. דרך יכולתו הרטורית בעת דיונים הוא תרם להפלת ממשלת בלבו, ולזמן קצר החזיק בתיק שר ההדרכה הציבורית; לאחר מכן, בקבינט ג'יוברטי (1848–1849), הוא כיהן במשרת שר הפנים, ועם פרישתו של ג'יוברטי בשנת 1849 הפך למעשה לראש הממשלה. התבוסה במלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה אילצה את רטאצי להתפטר במרץ 1849.
בחירתו לנשיא לשכת הצירים בשנת 1852 הייתה אחת התוצאות המוקדמות ביותר של ברית פוליטית בינו לבין קמילו בנסו די קאבור, קרי איחודם של אנשי הימין המתונים. לאחר שהתמנה לשר המשפטים בשנת 1853 נשא מספר הליכי רפורמה, שחלקם כללו דיכוי של מסדרי נזירים שונים. התסיסה האזרחית שנגרמה מהרפורמות הובילה אותו להתפטר מתפקידו בשנת 1858, אך נכנס שוב לקבינט בראשות לה מרמורה בשנת 1859 כשר הפנים.
כתוצאה מהמשא ומתן על העברת ניס וסבויה לידי הקיסרות הצרפתית השנייה הוא פרש פעם נוספת מהממשלה בינואר 1860. הוא מונה בידי ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה לראש ממשלת איטליה במרץ 1862, לאחר פיטורי בטינו ריקאסולי, אך כתוצאה ממדיניות הדיכוי שלו כלפי ג'וזפה גריבלדי ואנשיו שפעלו באופן עצמאי הוא הודח מתפקידו בדצמבר אותה השנה. הוא התמנה בשנית לראשות הממשלה בשנת 1867, מאפריל עד אוקטובר, ולא הספיק לקדם את מדיניותו. הוא נפטר בפרוזינונה ב-5 ביוני 1873.
אשתו, עמה התחתן בשנת 1863, הייתה בתם של סר תומאס ווייס, הקונסול הבריטי באתונה, ולאטיטיה בונפרטה, אחייניתו של נפוליאון בונפרטה.
STS-114

STS-114 הייתה משימת "החזרה לחלל" בתוכנית המעבורות של נאס"א.
המשימה בוצעה על ידי מעבורת החלל דיסקברי ב-26 ביולי 2005 בשעה 10:39 בבוקר, לפי שעון החוף המזרחי של ארצות הברית.
המראת המעבורת, 907 ימים לאחר אסון הקולומביה, אושרה חרף סטיית החיישן במכל הדלק החיצוני (סטיות אלו דחו את שיגור המעבורת המקורי 13 ביולי 2005).
המשימה הושלמה ב-9 באוגוסט 2005. בגלל מזג אוויר סוער במרכז החלל קנדי, פלורידה, המעבורת נחתה בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה וחזרתה נדחתה ביממה.
צוות

מפקדת המשימה:ארצות הברית איילין קולינס (Eileen M. Collins)
טייס:ארצות הברית ג'יימס קלי (James M. Kelly)
מומחה למשימה:יפן סוצ'י נוגוצ'י (Soichi Noguchi)
מומחה למשימה:ארצות הברית סטיבן רובינסון (Stephen K. Robinson)
מומחה למשימה:ארצות הבריתאוסטרליה אנדרו תומאס (Andrew Thomas)
מומחה למשימה:ארצות הברית וונדי לאורנס (Wendy Lawrence)
מומחה למשימה:ארצות הברית צ'ארלס קמארדה (Charles Camarda)
המשימה

משימת STS-114 היא משימת "החזרה לחלל" של נאס"א לאחר אסון הקולומביה. משימה זו יצאה לדרכה לאחר שנתיים וחצי של קרקוע כל המעבורת עקב האסון. זוהי המשימה השנייה בתוכנית מעבורות החלל שמפקדה היא אישה (איליין קולינס הייתה גם המפקדת במשימה STS-93). במקור, הייתה האטלנטיס אמורה לבצע את המשימה, אך עקב תקלה במערכת ההילוכים הוחלט על הדיסקברי. שבע עשרה שנים קודם ביצעה הדיסקברי את משימת "החזרה לחלל" הראשונה בתולדות נאס"א לאחר אסון צ'לנג'ר.
מטרתה העיקרית של המשימה הייתה לחדש את האספקה והציוד לתחנת החלל הבינלאומית. אולם, רוב ההתמקדות במשימה הייתה לבחון טכניקות חדשות שיהפכו את טיסות מעבורות החלל לבטוחות יותר, שכוללות פיקוח ושיפור הטכניקות הקיימות. הצוות השתמש במערכת Orbital Boom Sensor System החדשה, חלק באורך 15 מטרים שכולל ציוד שמצלם את המעבורת מכל הזוויות האפשריות כדי לאתר נזקים ובנוסף מערכת לייזר Laser Dynamic Range Imager כדי להבחין בתקינות מגיני החום בגחון המעבורת. הצוות סרק את קצוות כנפי המעבורת במטרה לזהות נזקים. צילומים אלו נשלחו לכדור הארץ כדי שהמומחים יבחנו אותם לעומק.
המעבורת התחברה למודול Destiny. בתא המטען של המערכות היה מודול לוגיסטי רב תכליתי "רפאלו" עם 4,219 ק"ג ציוד ומצרכים. בנוסף לכך הגיע בסיס אחיסון חיצוני ESP-2. להתקנתה על מודול Quest צוות המעוברת ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית בשמך כולל של 20 שעות. המעמורת התנתקה מתחנת החלל ב-8 באוגוסט עם 5,028 ק"ג ציוד ומצרכים שאין בהם צורך.
לוח אירועי המשימה

כל הזמנים לפי שעון מזרח ארצות הברית. למידע נוסף ראו לוח אירועי המשימה באתר נאס"א
לוח אירועי המשימה > 13 ביולי 2005

11:55 - הספירה לאחור נמשכת לאחר שהופסקה לשלוש שעות
12:01 - האסטרונאוטים נכנסים לרכב שלקח אותם לכן השיגור
12:30 - האסטרונאוטים מגיעים אל כן השיגור
13:32 - בעיה בקריאת החיישן לגבי כמות המימן הנוזלי במכל החיצוני
13:34 - יציאת הצוות מהמעבורת מתחיל
13:59 - יציאת הצוות מהמעבורת מסתיים
לוח אירועי המשימה > 14 ביולי 2005

14:00 - פגישה של צוות ניהול המשימה, המדבר על ההשפעה של התקלה בחיישן שבמכל החיצוני
14:45 - מתקבלת ההחלטה על דחיית השיגור
לוח אירועי המשימה > 26 ביולי 2005

8:08 - כל הצוות במעבורת
9:00 - דלת המעבורת נסגרת
9:24 - 20 דקות לשיגור והשהיית שעון הספירה לאחור
9:34 - 20 דקות לשיגור והמשך הספירה לאחור
9:45 - 9 דקות לשיגור והשהיית שעון הספירה לאחור
10:27 - חדר הבקרה מחליט על שיגור
10:30 - 9 דקות לשיגור והמשך הספירה לאחור
10:35 - 4 דקות לשיגור, פעילות יחידת כוח העזר הושלמה
10:39 - שיגור
10:47 - 8 דקות לאחר השיגור טילי השיגור ניתקים ממכל הדלק החיצוני
לוח אירועי המשימה > 28 ביולי 2005

7:18 - עגינה בתחנת החלל בה כבר שהתה משלחת מס' 11 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד סרגיי קריקאליוב.
לוח אירועי המשימה > 30 ביולי 2005

5:46 - נוגוצ'י ורובינסון מתחילים את הליכת החלל הראשונה במשימה
12:36 - הליכת החלל הושלמה לאחר שש שעות וחמישים דקות
לוח אירועי המשימה > 1 באוגוסט 2005

4:44 - נוגוצ'י ורובינסון מתחילים את הליכת החלל השנייה במשימה
11:14 - הליכת החלל הושלמה לאחר שש וחצי שעות
לוח אירועי המשימה > 3 באוגוסט 2005

4:48 - נוגוצ'י ורובינסון מתחילים את הליכת החלל השלישית במשימה
10:49 - הליכת החלל מושלמת לאחר שש שעות ודקה אחת
לוח אירועי המשימה > 6 באוגוסט 2005

1:14 - צוות המעבורת נפרד מצוות תחנת החלל
3:14 - היפרדות המעבורת מתחנת החלל הבינלאומית
לוח אירועי המשימה > 8 באוגוסט 2005

3:20 - חדר הפיקוד דוחה את הניסיון הראשון של נחיתת המעבורת בגלל תנאי מזג האוויר ועננים נמוכים
5:20 - חדר הפיקוד דוחה את הניסיון השני של נחיתת המעבורת, הוחלט להעביר את הנחיתה ליום אחר
לוח אירועי המשימה > 9 באוגוסט 2005

3:12 - חדר הפיקוד דוחה את הניסיון הראשון של נחיתת המעבורת בגלל תנאי מזג אוויר גרועים
5:03 - חדר הפיקוד דוחה את הניסיון השני של נחיתת המעבורת
6:43 - צוות המעבורת מקבל אישור נחיתה
7:06 - החל תהליך הנחיתה
8:11 - המעבורת נוחתת בשלום בבסיס חיל האוויר אדוארדס
10:13 - הצוות עוזב את המעבורת
ראו גם

משימות מעבורות החלל
הערות שוליים

1 2  תמרה טראובמן וסוכנויות הידיעות, שנתיים וחצי אחרי אסון הקולומביה: המעבורת דיסקברי שוגרה לחלל, באתר הארץ, 27 ביולי 2005
↑  שירות גלובס, ‏אנחת רווחה בארה"ב ובנאס"א: מעבורת החלל, הדיסקברי, נחתה בשלום בקליפורניה, באתר גלובס, 9 באוגוסט 2005
↑  הארץ, נאס"א דחתה את חזרת הדיסקברי, אמורה לנחות היום בצהריים, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2005
↑  שירות לגובס, ‏נאס"א דחתה למחר את נחיתת מעבורת החלל דיסקברי, באתר גלובס, 8 באוגוסט 2005
| משימות מעבורת החלל דיסקברי |
| --- | --- | --- |
| משימות | STS-41-D • STS-51-A • STS-51-C •STS-51-D • STS-51-G • STS-51-I • STS-26 • STS-29 • STS-33 • STS-31 • STS-41 • STS-39 • STS-48 • STS-42 • STS-53 • STS-56 • STS-51 • STS-60 • STS-64 • STS-63 • STS-70 • STS-82 • STS-85 • STS-91 • STS-95 • STS-96 • STS-103 • STS-92 • STS-102 • STS-105 • STS-114 • STS-121 • STS-116 • STS-120 • STS-124 • STS-119 • STS-128 • STS-131 • STS-133 |  |
המראת הדיסקברי ב-26 ביולי 2005.
סוצ'י נוגוצ'י בהליכת החלל הראשונה במשימה
אורבנוס השישי

אורבנוס השישי (בלטינית: Urbanus VI; בערך 1318 – 15 באוקטובר 1389), כיהן כאפיפיור מ-8 באפריל 1378 עד מותו. בחירתו הייתה כרוכה במחלוקות פוליטיות, והביאה למינוי מקביל של אנטי-אפיפיור באביניון, ולראשית הקרע המערבי בכנסייה הקתולית.
ביוגרפיה

אורבנוס השישי נולד בשם ברתולומאו פריניאנו (Bartolomeo Prignano) בנאפולי בשנת 1318 לערך. בעודנו צעיר נסע לעיר אביניון שבפרובאנס, למד שם והפך לנזיר. ב-1364 הוסמך לארכיבישוף ושימש בתפקיד זה בעיר אסראנזה בדרום איטליה (שהייתה שייכת לממלכת נאפולי). ב-1377 הועבר על ידי האפיפיור גרגוריוס האחד עשר אל העיר בארי שלחוף הים האדריאטי.
במרץ 1378, עם מות האפיפיור גרגוריוס האחד עשר שהיה צרפתי, דרשו אנשי רומא מחבר הקרדינלים לבחור באפיפיור איטלקי. מתוך 16 אנשי חבר הקרדינלים 4 בלבד היו איטלקים. באפריל 1378 התאסף המון רומי מול הוותיקן ואיים לרצוח את הקרדינלים הצרפתים. הקרדינלים הנפחדים בחרו בברתולומאו פריניאנו לאפיפיור ומיהרו להימלט על נפשם. האפיפיור החדש שבחר בשם אורבנוס השישי שלט בעיר רומא ובכנסייה בשחצנות ובעריצות. הקרדינלים הצרפתים התכנסו בעיירה אניאני שמדרום מזרח לרומא, וב-9 באוגוסט 1378 הכריזו כי הבחירה באורבנוס השישי הייתה בלתי חוקית בגלל שנעשתה תחת לחץ ההמון הרומי. אורבנוס השישי מינה 26 קרדינלים איטלקים במקום 12 הקרדינלים הצרפתים. שארל החמישי מלך צרפת תמך בקרדינלים הצרפתים שהתכנסו בעיירה פונדי שמדרום לרומא, וב-20 בספטמבר 1378 בחרו ברוברט מז'נבה לאפיפיור בשם קלמנס השביעי. הוא התיישב באביניון שבפרובאנס כאנטי-אפיפיור, בעוד שהאפיפיור אורבנוס השישי נשאר ברומא. הייתה זו תחילתו של "הקרע המערבי" בכנסייה הרומית קתולית שנמשך ארבעים שנה.
אנגליה, פורטוגל וקיסר האימפריה הרומית הקדושה הכירו באורבנוס השישי כאפיפיור, ואילו צרפת, סקוטלנד ויוהנה מלכת נאפולי תמכו בקלמנס השביעי. באפריל 1380 הדיח אורבנוס השישי את יוהנה, והכתיר ברומא את שארל מדוראצו למלך נאפולי (1381). אולם ב-1383 התפתח ריב בין אורבנוס השישי לבין שארל מדוראצו. כאשר האפיפיור הגיע אל העיר אבראסה שמצפון לנאפולי, הוא הושם במעצר (30 באוקטובר 1383), ושוחרר אחרי שהושגה פשרה. שבעה קרדינלים איטלקים שליוו את האפיפיור במסעו זממו להדיחו, אך הקשר התגלה והם נעצרו ורכושם הוחרם. אורבנוס המשיך בדרכו אל העיר נוסארה שמדרום מזרח לנאפולי, ושם שארל מדוראצו הטיל עליו מצור שנמשך חמישה חודשים (1384). האפיפיור נמלט אל העיר בארלטה שלחוף הים האדריאטי, ומשם הפליג לג'נובה שבצפון מערב איטליה. שם הוציא להורג את שבעה הקרדינלים שהיו אסיריו (1385). אחרי ששארל מדוראצו נרצח ב-1386, ערך אורבנוס השישי תוכניות לכבוש את ממלכת נאפולי. ב-1387 הכריז על מסע צלב נגד האנטי-אפיפיור קלמנס השביעי.
כדי לממן את תוכניותיו הצבאיות הכריז אורבנוס השישי כי שנת היובל תיערך כל 33 שנה, והתכוון לחגוג אותה ברומא ב-1390. אך באוקטובר 1389 מת ברומא כתוצאה מנפילה (יש אומרים כתוצאה מהרעלה). במקומו נבחר לאפיפיור בוניפקיוס התשיעי.
אולשיצה

| --- | --- |
סמל אולשיצהסמל אולשיצה

בית העירייה באולשיצה
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פודקרפצקיה פודקרפצקיה
 מחוז:  לובאצ'וב
 שטח:  5.08 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,875 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  50°10′01″N 23°01′51″E﻿ / ﻿50.166944444444°N 23.030833333333°E﻿ / 50.166944444444; 23.030833333333 
 אזור זמן:  UTC +2
 www.oleszyce.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיאולשיצה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיאולשיצה(למפת פרובינציית פודקרפצקיה רגילה) ז'שוב פשמישל סטאלובה וולה מיילץ שוויינטו. לובלין פולין קטן  סלובקיה אוקראינהאולשיצה(למפת פרובינציית פודקרפצקיה מוגדלת) ז'שוב פשמישל סטאלובה וולה מיילץ שוויינטוקז'יסקיה לובלין פולין קטן  סלובקיה אוקראינהאולשיצה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אולשיצה (בפולנית: Oleszyce; ביידיש: האלשיץ) הוא כפר במחוז לובאצ'וב שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה במסמכים משנת 1431. בשנת 1576 הוענקו לו זכויות מגדבורג על ידי האציל היירונים שייניאבסקי, שאושרו כעבור שנתיים על ידי המלך סטפאן באטורי. סביב היישוב הועלו ביצורי עפר, ונבנתה טירה בצורה.
במהלך המאה ה-17 סבל היישוב מפשיטות הטטרים והקוזקים, וכן משתי מגפות. בשנת 1726 עבר היישוב לרשותה של משפחת האצולה צ'ארטוריסקי, ובשנת 1786 היה למקום משכנו של הנסיך אדם ייז'י צ'ארטוריסקי. היישוב שימש מרכז מסחר ומלאכה לעורף החקלאי שסביבו, וכן לאחוזות האצולה. בשנת 1880 נלקח מהיישוב מעמדו העירוני. בימי מלחמת העולם הראשונה סבל הכפר בעת הכיבוש הרוסי, כאשר החיילים הרוסים בזזו אותו, ואף העלו מספר בתים באש.
יהודי אולשיצה

על יהודים ראשונים בכפר נמסר בתעודות זכויות הייסוד של אולשיצה משנת 1576, שבהן הותר ליהודים להתיישב במקום. קהילת אולשיצה הייתה לעצמאית בסוף המאה ה-18, ובין רבניה הידועים נמנה אריה (לייב) יפה, אשר כיהן בה עד שנת 1808. במחצית השנייה של המאה ה-19 כיהן ברבנות הכפר הרב נפתלי צבי (הירש) זילברשטיין, אשר בנו, הרב אברהם יעקב זלברשטיין, המשיכו בתפקיד. בין שתי מלחמות העולם כיהן כרב הקהילה הרב אריה במבך, וכדיין שימש הרב שלמה ב"ר יעקב-שרנצל באב"ד (שניהם נספו בשואה). מרבית יהודי הכפר היו חסידי בלז.
היישוב היהודי בכפר הלך והתפתח במאה ה-19, והגיע לשיאו מבחינת מספר אוכלוסין בעשור הראשון למאה ה-20, אך בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הלך ופחת. בזמן הכיבוש הרוסי בעת מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי הכפר מהתנכלות החיילים הרוסים. עיקר פרנסתם של יהודי הכפר היה מסחר זעיר ורוכלות. בשנות העשרים והשלושים פעלו בעיר גם תנועת הבונד וארגונים ציוניים, וכן קן של הנוער הציוני.
בשנת 1938 נמנו בכפר 920 פולנים, 860 אוקראינים וכ-1,700 יהודים.
יהודי אולשיצה > בשואה

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1939, נכנס לכפר הצבא האדום. ב-22 ביוני 1941 כבשו הגרמנים את הכפר, ועם כניסתם אסרו 4 בני ערובה יהודים, אשר שלושה מתוכם נרצחו. כעבור ימים אחדים אסרו הגרמנים 25 יהודים מהכפר, מנהיגים לשעבר של המפלגות הפוליטיות, וציוו עליהם לקפוץ מעל מדורה בכיכר העיר. לאחר מכן, נכלאו הללו בבית הסוהר המקומי, ומשם לא שבו.
בכפר הוקם יודנרט, אשר בראשו הועמד מוריץ ציגמן, פליט יהודי מגרמניה, ויהודי הכפר חויבו לענוד סרט עם מגן דוד על זרועם, למסור את רכושם, ולשלם קנס של 100,000 רובל. כמו כן, נערכו חיפושים אחר דברי ערך בדירות היהודים, והדירות הטובות הוחרמו על ידי הגרמנים. בתקופה זו יהודי הכפר נלקחו באופן שרירותי לעבודות כפייה באזור הכפר, בהן הוכו ועברו התעללויות, לרבות גזיזת זקנים. בשלהי 1941 נצטוו היהודים למסור חפצי זהב ומוצרי פרווה.
בסתיו 1941 החלו להילקח יהודים מהכפר למחנות עבודה. במשלוח הראשון למחנה בזלוטשוב היו 50 גברים, ומהם לא שב איש. כעבור זמן מה נשלחו 100 איש למחנה עבודה ברווה-רוסקה, וגם מהם לא שב איש.
היישוב היהודי בכפר חוסל בנובמבר 1942. השלטונות ציוו על היהודים לעבור לגטו שהוקם בלובאצ'וב, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
לאחר השואה נותרו בחיים כ-30 עד 50 מיהודי הכפר, רובם מאלו שנמלטו לברית המועצות עם פרוץ המלחמה.
אוסף פיליפי

דיטר פיליפי עם פריט האספנות הראשון שלו, כומתת-חשמנים ממשי אדום, עם אפקט מוּארֶה
פריטים מאוסף פיליפי
שרוך-חזה מוזהב – לובש אותו האפיפיור בכנסייה הרומית-קתולית
אוסף פיליפי הוא אוסף כיסויי ראש מתחומי האמונה, הדת והרוחניות.
אוסף

אוסף פיליפי הוא האוסף הפרטי של איש העסקים דיטר פיליפי, יושב ראש חברת Herweck AG מזארבריקן.
האוסף מתמקד ביותר מחמש מאות כיסויי ראש המקובלים בדתות שונות: נצרות, אסלאם, יהדות, קאו-דאי, שינטו, בודהיזם, סיקיזם וקהילות אמונה נוספות.
בנוסף לכך מכיל האוסף מעל למאה פריטים מתחום הכמורה והכנסייה, כמו למשל הנעליים של האפיפיור, הכפפות האפיפיוריות, פליומים, צלב-חזה, טבעות בישוף, כלי פורצלן של האפיפיור, רצועות גלימה, צעיף חשמנים ורבים אחרים.
כמו כן כולל האוסף 52 שרוכי-חזה (פתילי-חזה), חלקם פריה של מלאכת-יד קישוטית מפרכת. על שרוכי-החזה נושאים האפיפיור, החשמנים והבישופים בכנסייה הרומית-קתולית את צלבי-החזה שלהם.
מיקום

נכון לעכשיו האוסף אינו מוצג לציבור, אולם נפתח למבקרים בעלי-עניין בהרשמה טלפונית מראש. האוסף נמצא בקירקל, חבל הסאר.
הרעיון והמטרה

בתחילה תיפקד כיסוי-הראש כאמצעי הגנה. במהלך ההיסטוריה התווסף לכך התפקיד הסימבולי: כיסוי-הראש העיד על מוצא האנשים, מעמדם, עיסוקם, שייכותם ומיקומם בהיררכיה. לבסוף התווסף התפקיד הקישוטי.
קבוצת כיסויי-הראש הדתיים והרוחניים מהווה פלח קטן מעולם הכובעים. כשהנציגים והנכבדים השונים חובשים אותם, הם מאפשרים ליודעי דבר לזהות את ההשתייכות והמעמד שלהם. בנוסף לכך מתפקדים חלק מכיסויי-ראש גם כקישוט, כשהם מיוצרים מחומרים יקרים, נדירים ורבי-ערך או מעובדים ממתכות אצילות ואבני-חן. כיום נודעת לתפקיד ההגנה חשיבות פחותה יותר.
תערוכות

אוקטובר 2010 עד יולי 2011: חלק קטן מהאוסף מוצג על ידי מוזיאון ההיגיינה הגרמני במסגרת התערוכה "Kraftwerk Religion".
מרץ עד אפריל-2011: סניף הבנק Sparkasse בזארבריקן, הסניף המרכזי ברחוב Neumarkt.
3 ביולי עד 30 באוקטובר 2011: התערוכה Alles Kopfsache - Hut, Helm, Tuch & Co במוזיאון התעשייה LWL ב-Henrichshütte, Hattingen
ספרות

Philippi, Dieter (2009). Sammlung Philippi – Kopfbedeckungen in Glaube, Religion und Spiritualität. St. Benno Verlag, Leipzig. ISBN 978-3-7462-2800-6.
Smoltczyk, Alexander (2008). Vatikanistan - Eine Entdeckungsreise durch den kleinsten Staat der Welt. Wilhelm Heyne Verlag, München. ISBN 978-3-453-15434-6. p. 92
גלריה

כיסויי-ראש וחפצים נבחרים אחרים מאוסף פיליפי
קלנסווה (القلنسوة) – בכנסייה האורתודוקסית הקופטית חובשים אותו בישופים ואנשי כמורה המשתייכים למעמד הנזירות.
סולי דאו (זוקטו, פילאולוס, כיפת שייטל) ממשי לבן – חובש אותו האפיפיור
סאגארווארט – חובשים אותו כמרים בכירים בכנסייה הארמנית האפוסטולית
סאטורנו (קאפלו רומאנו) של כומר בכיר עם רקמות מעודנות מחוט זהב ובּוּיוֹ (Bouillon)
שטריימל – יהודים חסידיים חובשים אותו בשבתות וחגים
בארט קורהסן-ואלדק – כמרים פרוטסטנטיים חובשים אותו יחד עם הגלימה בשירות מחוץ לכנסייה
טאם קוואם מאו – חובשים אותו בקאודאיזם חשמנים מהמפלגה הכחולה
פאן זְוָוה (כובע עם אוזניים ארוכות) – חובשים אותו בבודהיזם הטיבטי פנדיטים מאסכולת ניינגמה
אימאם סאריק – חובשים אותו באסלאם מנהלי תפילה ואימאמים, בעיקר במצרים
נעלי-בית אדומות, יוצרו על ידי סנדלר האפיפיור, אדריאנו סטפאנלי, נווארה – נועל אותם הוד קדושתו האפיפיור בנדיקטוס ה-XVI.
אורבנוס החמישי

אורבנוס החמישי (בלטינית: Urbanus V‏; סביב 1310 - 19 בדצמבר 1370), היה אפיפיור מ-28 בספטמבר 1362 עד מותו.