stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בטי רוס

| --- | --- |

בטי רוס והאלטר אגו שלה הענקית האדומה, כפי שהופיעו על עטיפת החוברת Red She-Hulk #58 מאוקטובר 2012, אמנות מאת קרלו פגוליאן.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  כאליזבת רוס: Incredible Hulk #1 (מאי 1962) כהרפיה: Incredible Hulk #168 (אוקטובר 1973) כענקית האדומה: Hulk Vol.2 #15 (נובמבר 2009)
 יוצרים:  סטן לי, ג'ק קירבי (בטי רוס) ג'ף לואב, אד מקגינס (הענקית האדומה)
 גילום הדמות:  ג'ניפר קונלי "הענק" ליב טיילר, "הענק הירוק", "קפטן אמריקה: סדר עולמי חדש"
 מידע
 שם אמיתי:  אליזבת "בטי" רוס-באנר
 כינויים:  הענקית האדומה, בטי רוס טלבוט, הרפיה
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  קליפורניה 
 מקצוע:  טייס, סופר, ספרן, מרגל, סוכן שטח, גיבור-על
 כוחות:  כוחות על-אנושיים, מהירות על-אנושית, סיבולת על-אנושית, יכולת ריפוי עצמי, ספיגת אנרגיה.
 חברה לשעבר בקבוצה:  הענקים המדהימים דפנדרס המסדר העתיק של המגן
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  רוברט ברוס באנר (בעל, לשעבר) תדאוס רוס (אב) קארן לי רוס (אם, מתה) גלן טלבוט (בעל לשעבר, מת) ג'ניפר לין וולטרס (דודנית מנישואין)
 אויבים:  המנהיג, אבומיניישן 
 
אליזבת' "בטי" רוס-באנר (באנגלית: Elizabeth "Betty" Ross) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת The Incredible Hulk #1 ממאי 1962 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
רוס היא מושא אהבתו ולאחר מכן אשתו של ברוס באנר. היא בתו היחידה של גנרל ת'נדרבולט רוס. במהלך קשת הסיפור "נפילת הענקים" משנת 2010, בטי רוס עוברת תהליך שינוי צורה בדומה לזה שעבר אביה, והופכת לענקית האדומה (באנגלית: Red She-Hulk). בהמשך כוחותיה בוטלו בידי באנר, אך היא נעשתה להרפיה האדומה בדרך מסתורית.
את דמותה של בטי רוס גילמו בסרטי הלייב אקשן "הענק" ו"הענק הירוק" השחקניות ג'ניפר קונלי וליב טיילר, בהתאמה. טיילר שבה לגלם את הדמות בסרט "קפטן אמריקה: סדר עולמי חדש".
רשימת פעולות האצ"ל

פעולות האצ"ל מחולקות ברשימה זו לשלוש תקופות: תקופת המרד הערבי, שהחלה עם "שבירת ההבלגה", הסתיימה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה והתאפיינה בעיקר בפעולות כנגד האוכלוסייה הערבית; התקופה שקדמה למלחמת העצמאות, שהחלה עם חידוש הפעולות של האצ"ל ב-1944 והתאפיינה בפעילות כנגד השלטון הבריטי בארץ; ותקופת מלחמת העצמאות, שהחלה בקבלת החלטת החלוקה על ידי האומות המאוחדות בכ"ט בנובמבר 1947, הסתיימה עם פירוק האצ"ל והצטרפות לוחמיו לשורות צה"ל והתאפיינה גם היא בעיקר בפעולות כנגד האוכלוסייה הערבית.
במהלך המרד הערבי (1937-39)

| תאריך | פירוט | מקורות |
| --- | --- | --- |
| מרץ 1937 | 2 ערבים נהרגו בחוף בת ים. |  |
| 14 בנובמבר 1937 | 10 ערבים נהרגו בהתקפות שונות בירושלים ("יום ראשון השחור") |  |
| 12 באפריל 1938 | 2 ערבים ו-2 שוטרים בריטים נהרגו מפיצוץ ברכבת לחיפה. |  |
| 17 באפריל 1938 | ערבי אחד נהרג מפיצוץ בבית קפה בחיפה. |  |
| 17 במאי 1938 | שוטר ערבי אחד נהרג כתוצאה מהתקפה על אוטובוס על כביש ירושלים-חברון. |  |
| 24 במאי 1938 | 3 ערבים נורו למוות בחיפה. |  |
| 19 ביוני 1938 | 18 ערבים נהרגו (9 גברים, 6 נשים ו-3 ילדים) ו-24 נפצעו על ידי פצצה שנזרקה לתוך שוק הומה בירושלים. |  |
| 23 ביוני 1938 | 2 ערבים נהרגו באזור תל אביב |  |
| 26 ביוני 1938 | 7 ערבים נהרגו מפיצוץ ביפו. |  |
| 27 ביוני 1938 | ערבי אחד נהרג בחצר בית חולים ביפו. |  |
| 5 ביולי 1938 | 7 ערבים נהרגו במספר מקרי ירי בתל אביב. |  |
| 5 ביולי 1938 | 3 ערבים נהרגו על ידי פצצה באוטובוס בירושלים. |  |
| 5 ביולי 1938 | ערבי נהרג בהתקפה נוספת בירושלים. |  |
| 6 ביולי 1938 | 21 ערבים ו-6 יהודים נהרגו על ידי שני פיצוצים מקבילים בשוק המלונים הערבי בחיפה. במהומות ואירועי נקם ביומיים שעקבו נהרגו 33 ו-111 נפצעו. |  |
| 8 ביולי 1938 | 4 ערבים נהרגו בפיצוץ בירושלים. |  |
| 15 ביולי 1938 | 10 ערבים נהרגו בפיצוץ בשוק הירקות בעיר העתיקה בירושלים ולמעלה מ-30 נפצעו. |  |
| 25 ביולי 1938 | 43 ערבים נהרגו בפיצוץ בשוק בחיפה. |  |
| 26 באוגוסט 1938 | 24 ערבים נהרגו בפיצוץ בשוק ביפו. |  |
| 27 בפברואר 1939 | 33 ערבים נהרגו במספר התקפות שונות- 24 מתוכם בפיצוץ בחיפה ו-4 נוספים בפיצוץ בשוק הירקות בירושלים. |  |
| 29 במאי 1939 | 5 ערבים נהרגו על ידי מוקש שפוצץ בקולנוע רקס בירושלים. 18 נוספים נפצעו. |  |
| 29 במאי 1939 | 5 ערבים נורו למוות בפשיטה על הכפר ביאר עדס |  |
| 2 ביוני 1939 | 5 ערבים נהרגו בפיצוץ בשער יפו. |  |
| 12 ביוני 1939 | חבלן בריטי נהרג בזמן ניסיון לנטרול פצצת מעטפה במשרד הדואר. |  |
| 16 ביוני 1939 | 6 ערבים נהרגו במספר התקפות בירושלים. |  |
| 19 ביוני 1939 | 20 ערבים נהרגו על ידי חמור תופת שהתפוצץ בשוק בחיפה |  |
| 29 ביוני 1939 | 13 ערבים נהרגו במספר מקרי ירי ביפו תוך שעה אחת. |  |
| 30 ביוני 1939 | ערבי נהרג בשוק בירושלים. |  |
| 30 ביוני 1939 | 2 ערבים נורו למוות בליפתא. |  |
| 4 ביולי 1939 | 2 ערבים נהרגו בשתי התקפות בירושלים. |  |
| 6 ביולי 1939 | ערבי אחד נהרג מפיצוץ בשוק בחיפה. |  |
| 20 ביולי 1939 | ערבי נהרג בתחנת רכבת ביפו. |  |
| 20 ביולי 1939 | 6 ערבים נהרגו במספר התקפות בתל אביב. |  |
| 20 ביולי 1939 | 3 ערבים נהרגו ברחובות. |  |
| 2 באוגוסט 1939 | 2 עובדים נהרגו בפיצוץ תחנת הרדיו הממשלתית בירושלים. |  |
| 27 באוגוסט 1939 | 2 קצינים בריטים נהרגו על ידי מוקש בירושלים. |  |
מתחילת המאבק בבריטים ועד תחילת מלחמת העצמאות (1944-47)

| תאריך | פירוט | מקורות |
| --- | --- | --- |
| 27 בספטמבר 1944 | כ-150 אנשי אצ"ל תקפו את תחנות המשטרה הבריטיות בקטרה, קלקיליה, בית דג'אן, וחיפה. |  |
| 1 בנובמבר 1945 | ליל הרכבות: במסגרת פעולה של תנועת המרי העברי האצ"ל תוקף את תחנת הרכבת בלוד. בפעולה נהרגים שני בריטים, ארבעה ערבים ולוחם אצ"ל אחד. |  |
| 27 בדצמבר 1945 | פיצוץ במשרדי הבולשת הבריטית בירושלים וביפו: לוחמי האצ"ל מפוצצים את משרדי הבולשת הבריטית בירושלים וביפו ואת באתי המלאכה הצבאיים הבריטיים שבגני התערוכה. 7 בריטים נהרגים בירושלים, חייל בריטי אחד וערבי אחד נהרגים בתל אביב. |  |
| 19 בינואר 1946 | התקפת נפל במגרש הרוסים: נערכה על ידי יחידות אצ"ל ולח"י במסגרת תנועת המרי העברי. בפעולה נהרגו שני בריטים ולוחם אצ"ל אחד. |  |
| 25 בפברואר 1946 | התקפת שדות התעופה הבריטיים: נערכה על ידי יחידות אצ"ל ולח"י במסגרת תנועת המרי העברי. שלושה שדות תעופה הותקפו, 29 מטוסים נהרסו. |  |
| 23 באפריל 1946 | ההתקפה על משטרת רמת גן. שלושה אנשי אצ"ל נהרגו. דב גרונר נשבה ומאוחר יותר הוצא להורג. |  |
| 22 ביולי 1946 | פיצוץ מלון המלך דוד: 91 הרוגים בפיצוץ האגף בדרומי של מלון המלך דוד בירושלים בו ישב מנהל השלטון הבריטי. |  |
| 30 באוקטובר 1946 | 2 מאבטחים בריטים נהרגו מירי ופיצוץ תחנת הרכבת בירושלים. |  |
| 31 באוקטובר 1946 | 3 פצועים בפיצוץ השגרירות הבריטית ברומא. כחצי מהמבנה נהרס. |  |
| 29 בדצמבר 1946 | ליל ההלקאות: קצינים וחיילים בריטיים הולקו, כפעולת תגמול על עונש דומה שהטילו שלטונות המנדט על לוחמי האצ"ל |  |
| 12 בינואר 1947 | 4 נהרגו בפיצוץ במטה השלטון הבריטי. |  |
| 1 במרץ 1947 | 17 קצינים בריטים נהרגו בפשיטה וחבלה |  |
| 12 במרץ 1947 | חייל בריטי נהרג מפשיטה של האצ"ל על מחנה שנלר |  |
| 4 במאי 1947 | הפריצה לכלא עכו: 12 אנשי אצ"ל נהרגו - שישה אסירים, שלושה לוחמים מהכוח הפורץ ושלושה לוחמים שנתפסו והוצאו להורג. |  |
| 18 ביוני 1947 | איש הגנה נהרג על ידי מלכודת בעת אטימת מנהרה שנחפרה על ידי האצ"ל למטרות חבלה כנגד הצבא הבריטי. |  |
| 19 ביולי 1947 | התקפה על 4 מוקדים בחיפה. שוטר בריטי הרוג ו-12 פצועים. |  |
| 29 ביולי 1947 | פרשת הסרג'נטים: 2 סרג'נטים בריטים נחטפו וניתלו, כתגובה לתלייתם של שלושה לוחמי האצ"ל על ידי הבריטים. מאז פעולה זו הפסיקו הבריטים לתלות לוחמי מחתרת יהודים. |  |
| 4 באוגוסט 1947 | 2 פצצות מזוודה מופעלות שעון התפוצצו במרתף מלון זאכר בווינה. (משרדי מטה של הצבא הבריטי) |  |
| 4 באוגוסט 1947 | שוד בנק ברקליס בחיפה: בשוד נהרג אחד מפקידי הבנק, איש "ההגנה". |  |
| 5 באוגוסט 1947 | 3 שוטרים בריטים נהרגו בפיצוץ במשרדי משרד התעסוקה הבריטי בירושלים. |  |
| 9 באוגוסט 1947 | מהנדס יהודי נהרג בפיצוץ בקו הרכבת חיפה- קהיר. |  |
| 12 באוגוסט 1947 | חייל בריטי נפצע בפיצוץ על קו הרכבת הצבאית לונדון- וילאך באוסטריה. פצצה נוספת שהייתה על הרכבת לא הופעלה בעקבות תקלה. שתי הפצצות היו אמורות להסיט את הרכבת מהמסילה אל עבר תהום. פיצוץ נוסף מחוץ למשרדים צבאיים בולדן לא גרם לנפגעים. |  |
| 26 בספטמבר 1947 | 4 שוטרים נהרגו במהלך שוד בנק שבוצע על ידי האצ"ל |  |
| 29 בספטמבר 1947 | 10 הרוגים (4 שוטרים בריטים,4 שוטרים ערבים וזוג אזרחים ערביים) ו-53 פצועים בפיצוץ במטה המשטרה בחיפה. נעשה שימוש בטון שלם של חומר נפץ בתוך חבית. האצ"ל ציין כי התאריך שנבחר, היום הראשון של סוכות, נועד להימנע מפגיעה ביהודים. |  |
מתחילת מלחמת העצמאות ועד פירוק הארגון ושילובו בצה"ל (1947-48)

| תאריך | פירוט | מקורות |
| --- | --- | --- |
| 11 בדצמבר 1947 | 13 הרוגים בהתקפה על הכפר א-טירה בקרבת חיפה (כיום טירת כרמל) |  |
| 12 בדצמבר 1947 | 20 הרוגים ו-5 פצועים על ידי פצצת חבית בשער שכם. |  |
| 13 בדצמבר 1947 | 6 הרוגים ו-25 פצועים בפיצוץ מחוץ לקולנוע אלחמברה |  |
| 13 בדצמבר 1947 | 5 הרוגים ו-47 פצועים בשני פיצוצים בשער שכם. |  |
| 13 בדצמבר 1947 | 7 ערבים נהרגו (ביניהם 2 נשים ו-2 ילדים בני 3 ו-4 שנים) ו-7 נוספים נפצעו באורח קשה (ביניהם 2 נשים וילדה בת 4) בהתקפה על הכפר יהודיה (עבאסייה) . 24 אנשי אצ"ל תקפו את הכפר מכיוון פתח תקווה באמצעות ירי פיצוץ בתים וזריקת רימונים. ירי התבצע גם לעבר משוריין בריטי. |  |
| 16 בדצמבר 1947 | 10 נהרגו בפיצוץ בקולנוע נוגה ביפו. |  |
| 29 בדצמבר 1947 | הפיצוץ בשער שכם: 2 שוטרים בריטים ו-11 ערבים נהרגו; 32 ערבים נפצעו מפצצה שנזרקה על ידי פעיל אצ"ל מתוך מונית בשער שכם. |  |
| 30 בדצמבר 1947 | 6 ערבים נהרגו ו-42 נפצעו על ידי רימון שנזרק לתוך קהל בבתי הזיקוק בחיפה. אירוע זה גרם לטבח בתי הזיקוק בחיפה שגרר כנקמה את פעולת בלד א-שייח'. |  |
| 1 בינואר 1948 | 2 ערבים נהרגו ו-9 נפצעו בהתקפת ירי על בית קפה ביפו. |  |
| 5 בינואר 1948 | 14 ערבים נהרגו ו-19 נפצעו על ידי משאית תופת מחוץ לבניין העירייה העות'מאני, "סרני", ביפו. |  |
| 7 בינואר 1948 | 20 ערבים נהרגו מפצצה בשער יפו. |  |
| 10 בפברואר 1948 | 7 ערבים נהרגו באזור ראס אל עין (כיום- ראש העין) אחרי שמכרו פרות בתל אביב. |  |
| 18 בפברואר 1948 | 12 ערבים הרוגים ו-43 פצועים בשוק ברמלה. |  |
| 22 בפברואר 1948 | ניסיון לשדוד את סניף בנק ברקליס ברחוב אלנבי בתל אביב. עיכוב במהלך השוד אפשר לכוחות ההגנה להגיע למקום ולמנוע אותו |  |
| 1 במרץ 1948 | 20 בריטים נהרגו ו-30 נפצעו מפיצוץ במועדון קצינים . |  |
| 9-11 באפריל 1948  | פרשת דיר יאסין: לפי הערכות שונות, בפעולה נהרגו בין 81 ל-120 ערבים. ההתקפה התבצעה על ידי 132 אנשי אצ"ל ו-60 אנשי לח"י. |  |
| 6 באפריל 1948 | ההתקפה על מחנה 80 ליד פרדס חנה לשם גנבת נשק ותחמושת. 7 חיילים בריטים ואיש אצ"ל נהרגו |  |
| 25 באפריל 1948 | התקפת האצ"ל על יפו. מרבית התושבים ברחו, 41 אנשי אצ"ל נהרגו |  |
קניון צ'דר

| --- | --- |

צילום אוויר שבו נראים קירות קניון צ'דר בצד דרום (צד ימין של התמונה) והמורדות לצפון
 מידע כללי
 סוג:  עמק 
 מיקום
 מיקום:  סאמרסט 
 קואורדינטות:  51°16′57″N 2°45′56″W﻿ / ﻿51.282409°N 2.76546°W﻿ / 51.282409; -2.76546
 
קניון צ'דר
קניון צ'דר (באנגלית: Cheddar Gorge) הוא קניון אבן גיר בהרי מנדיפ (Mendip Hills), בסמוך לכפר צ'דר במחוז סאמרסט באנגליה. זהו הקניון הגדול ביותר בבריטניה, והוא מכיל מספר רב של מערות. באחת המערות בקניון נתגלה ב-1903 שלד שלם של אדם העתיק ביותר בבריטניה המכונה איש צ'דר (Cheddar Man), שגילו מוערך מעל ל-9,000 שנים. נתגלו שרידים עתיקים יותר, מהתקופה הפלאוליתית העליונה (לפני 13,000–12,000 שנים). המערות, שנוצרו מפעילות של נהר תת-קרקעי, מכילות נטיפים וזקיפים. הקניון הוא חלק מאזור טבע מוגן (Site of Special Scientific Interest) הקרוי מתחם צ'דר (Cheddar Complex).
קניון צ'דר, כולל המערות ואטרקציות אחרות, הוא יעד תיירותי פופולרי. בעקבות הופעתו בתוכנית הטלוויזיה "שבע פלאי טבע" נקבע בסקר ב-2005 של קוראי כתב העת "Radio Times" שקניון צ'דר הוא פלא הטבע השני בחשיבותו בבריטניה, כשקדמו לו רק מערות דן אר אוגוב (Dan yr Ogof) בוויילס. הקניון מושך כ-500,000 מבקרים מדי שנה.
גאולוגיה

צ'דר הוא קניון השוכן בקצה הדרומי של גבעות מנדיפ. אורכו כ-5 קילומטרים ועומקו המקסימלי הוא 137 מטרים, הקניון העמוק ביותר בבריטניה, כשהקירות מדרום אנכיים כמעט לגמרי, והקירות מצפון תלולים ומכוסים בעשב. כביש מספר B3135 עובר בקרקעית הקניון.
הבסיס לאזור הם פצלי בלק רוק (Black Rock slate) אואוליט ברינגטון (Burrington Oolite) ואבן גיר קליפטון דאון (Clifton Down Limestone) מסדרת אבן גיר מתור הקרבון, הכולל אואוליטים ושברי מאובנים, על גבי אבן חול אדומה (Old Red Sandstone) ועל ידי קונגלומרט דולומיטי של הקאופר. עדויות לאורוגנזה הווריסקנית (Variscan orogeny) מופיעות בשברי הגזירה בסלע והפצלים המבוקעים. במקומות רבים גרמה סחיפה של שכבות אלו להיווצרות קרקעות גיריות בלתי בשלות.
הקניון נוצר על ידי שיטפונות של מי הפשרת השלגים בתקופות פיריגלציאליות קרות שהתרחשו על פני 1.2 מיליון השנים האחרונות. במהלך עידני הקרח סתמה קפאת-עד את פתחי המערות בקרח ובוץ קפוא והפכה את אבן הגיר לאטומה. כאשר השלג הפשיר במהלך הקיץ המים זרמו על פני השטח וחצבו את הקניון. בתקופות חמות יותר זרמו המים מתחת לפני הקרקע דרך אבני הגיר, יצרו את המערות והותירו את הקניון יבש, כך שבימינו אין נהר לאורך מרבית הקניון עד שהנהר התת-קרקעי צ'דר יאו (Cheddar Yeo) פורץ בחלק התחתון של הקניון ממערת גוף (Gough's Cave). במי הנהר משתמשת חברת המים בריסטול ווטר (Bristol Water), המתחזקת באמצעות סדרה של סכרים ומאגרים את מאגר צ'דר (Cheddar Reservoir) הסמוך, באמצעות צינור בקוטר 137 סנטימטרים הלוכד את המים במעלה הזרם בגן סנסורי (Sensory Garden), פארק ציבורי בקניון מול השביל המטפס מקרקעית הקניון אל פסגתו המכונה "סולם יעקב" (Jacob's Ladder).
הקניון פגיע לשיטפונות. בשיטפון של 1968 (Chew Stoke flood) המים סחפו גושי סלע גדולים במורד הקניון, שגרמו נזק לבית הקפה ולכניסה למערת גוף, וסחפו מכוניות. במערה עצמה השיטפון נמשך שלושה ימים. ב-2012 נסגר כביש B3135 העובר דרך הקניון למשך כמה שבועות לאחר שהכביש ניזוק כתוצאה משיטפון נרחב.
בעלות ומסחור

הצד הדרומי של הקניון שייך למרקיז באת' (Marquess of Bath) ומנוהל על ידי חברתו, אחוזת לונגליט (Longleat Estate). הצוקים בצד הצפוני הם בבעלות קרן הנאמנות הלאומית. מדי שנה ממנים הבעלים המשותפים של הקניון בירוא של השיחים והעצים מהאזור.
רוב אתרי התיירות בקניון נמצאים בצד הדרומי שבבעלות לונגליט, כולל גישה לשתי המערות המרכזיות ולמרכז המבקרים המופעלים על ידי "חברת מערות וקניון צ'דר" בבעלות חברת לונגליט. בשל העובדה שמספרי התיירים שביקרו במערות ירד מ-400,000 בשנה בשנת 1980 ל-150,000 בשנת 2013, הציע סיוולין תיין (Ceawlin Thynn), יורש העצר של מרקיז באת', להתקין רכבל ובו 18 קרונות בעלות של 10 מיליון ליש"ט, שייקח את המבקרים מאזור הכניסה למערות ישירות אל ראש הצוקים הדרומיים. הקרן הלאומית התנגדה לפיתוח המוצע, וציינה כי הוא יקלקל את הנוף והוא יגרום לזילות של החוויה, באמצעות הקמת סוג של רכבת שדים שיגרום לאזור תחושה של פארק שעשועים. רישיון בנייה התקבל באביב 2014, מה שאמר שהפעילות אמורה הייתה להתחיל באביב 2016. ב-2015 עדיין נבדקה הישימות הכספית, ונכון ל-2018 העבודות לא החלו בשטח.
אקולוגיה

מינים ראויים לציון בקניון כוללים נמנמניים, יערון צהוב-צוואר, קמטן שביר (Anguis fragilis) וצפע אירופאי ומיני הפרפרים: הכחליל הנדיר Maculinea arion (באנגלית Large blue butterfly), ו-Boloria selene (באנגלית Small pearl-bordered fritillary).
אפשר לצפות במגוון נרחב של עופות בקניון צ'דר כולל בז נודד, מיני עקבים ובזים אחרים, עורבים וחרגולן.
הצמחייה כוללת מיני עשבים המותאמים לקירטון כדוגמת אזוב תרבותי וקורנית. ציפורן גרנובל (Dianthus gratianopolitanus), הקרויה באנגלית "ורוד צ'דר" (Cheddar pink) וגם פיירוויץ' (firewitch, "מכשפת האש"), גדלה בטבע רק בקניון. המין היה נפוץ בעבר בקניון, אבל הידרדר לאחר שאספנים נהגו לקטוף אותו. גם המינים הנדירים מאוד בבריטניה של גרניון הארגמן (Geranium purpureum)‏, Galium fleurotii (באנגלית Cheddar bedstraw) וכן המינים הנדירים בבריטניה בקיה דקיקה (Vicia tenuissima)‏, Cerastium pumilum (באנגלית Dwarf mouse-ear) וצורית פורסטר (Sedum forsteranum) גדלים בקניון. זהו אחד המקומות המועטים בדרום בריטניה שבהם אפשר למצוא את מיני החזזיות Solorina saccata‏, Squamaria cartilaginea ו-Caloplaca cirrochroa.
הקניון הוא אתר חשוב של הסוג בן-חוזרר (Sorbus), והיה מוקד לסקר שנערך על ידי בוטנאים מעשבייה הלאומית של ויילס (Welsh National Herbarium), כחלק מסקר לאומי של בן-חוזרר. בין שמונת המינים שזוהו היו שלושה מינים חדשים שלא היו ידועים קודם למדע. 19 דגימות של מין שעליו סגלגלים, כונו "בן-חוזרר צ'דר" (Sorbus cheddarensis)‏, 15 דגימות של מין שעליו מעוגלים קיבל את הכינוי "בן-חוזרר צוקי התאומים" (Twin Cliffs whitebeam‏, Sorbus eminentoides) ו-13 דגימות של מין שעליו צרים וארוכים כונה "בן חוזרר סלע גוף" (Gough’s Rock whitebeam‏, Sorbus rupicoloides). בן-חוזרר צ'דר, שהתפתח כהכלאה בין בן-חוזרר נפוץ (Sorbus aria) ל-Sorbus porrigentiformis (באנגלית Grey-leaved whitebeam) הוא מין ייחודי לקניון, אבל קיומו שרוי בסכנה בשל העזים ששוחררו במטרה מפורשת לצמצם צמחייה של עצים חדשים, ולעודד את הגידול של ציפורן גרנובל. ענפים נלקחו מהעצים של בן-חוזרר צ'דר על מנת לבצע הרכבה ולגדל אותו בעשבייה הלאומית של ויילס.
אחוזת לונגליט גידרה חלק גדול מהקרקע השייכת לה ושחררה עזים בשטח כחלק מתוכנית לעודד את המגוון הביולוגי באזור. העזים נועדו להחליף את הכבשים שרעו בקניון עד שנות ה-70 של המאה ה-20. הקרן הלאומית הודיעה במרץ 2007 שהיא מתכננת לשחרר עדרי כבשים בצד שלה של הקניון מאותה סיבה, אבל תחילה תתייעץ בתושבים המקומיים ובעלי עניין האם לגדר את הקניון או להשתמש במחסומי בקר כדי למנוע מהכבשים לצאת מתחומי השטח. בקניון כבר רועה עדר של כבשי סואיי.
מערות

שתי המערות העיקריות הפתוחות לציבור הן בצד הדרומי של הקניון ושייכות לאחוזת לונגליט. מערת גוף (Gough's Cave) הנרחבת, ומערת קוקס (Cox's Cave) הקטנה יותר, קרויות על שם מגליהן. שתיהן ידועות בשל הגאולוגיה, ומשערים כי המערות שימשו ליישון גבינה בזמנים פרהיסטוריים. מערת גוף, שנתגלתה ב-1903, נמתחת לאורך 400 מטרים ומכילה מגוון של חדרים גדולים ותצורות סלע. מערת קוקס, שנתגלתה ב-1837, קטנה יותר, אבל מכילה תצורות מורכבות רבות. מ-2016 פועל במערת קוקס מופע המכונה "ציידי החלומות" (Dreamhunters), חוויית מולטימדיה תוך שימוש באורות תיאטרליים והקרנות וידאו. בחינה של שרידי העצמות שנתגלו במערת גוף מצביעות על קניבליות בקרב התושבים שהיגרו מספרד וצרפת לפני כ-14,700 שנים.
המערות הרבות בקניון הן משכן למושבות של עטלפים מהמינים פרסף גדול (Rhinolophus ferrumequinum) ופרסף גמדי (Rhinolophus hipposideros).
כמה מהמערות הוגדרו רשמית כמונומנטים עתיקים (Ancient monument) בהיותם אתרים ארכאולוגיים חשובים מבחינה לאומית, כולל: "המערה העתיקה של גוף" (Gough's Old Cave),, הבור הגדול של אואון (Great Oone's Hole), בור סאייס (Saye's Hole), בור סולג'ר (Soldier's Hole), ובור השמש (Sun Hole).
שימש כאתר נופש

כביש הצוק (Cliff Road) מספר B3135 עובר בקרקעית הקניון, שיפועו המקסימלי 16% והוא פופולרי לרוכבי אופניים לאימונים של רכיבת אופניים במעלה. קטע עלייה זה היה חלק מהקטע השישי של טור אוף בריטן (Tour of Britain) מ-2011.
על גבי 27 צוקים המהווים את קניון צ'דר יש כ-350 מסלולי טיפוס צוקים המסווגים רשמית והפתוחים למטפסים בין 1 באוקטובר ו-15 במרץ. לכל אחד מהמסלולים יש שם והם כלולים בספר ההדרכה של איגוד מטפסי ההרים הבריטי. אף שמרבית המסלולים מוגדרים "מסורתיים" (trad), שבהם המטפס המוביל תוקע את היתדות, יש גם כמה מסלולים המוגדרים "ספורט", שבהם היתדות מושארים תקועים בסלע. המטפס כריס בונינגטון (Chris Bonington), היה הראשון שטיפס במסלול המכונה "רחוב ההכתרה" (Coronation Street) ב-1965.
הביקור בצוקים מסתיים לעיתים בתאונות. שרותי הצלה, כולל קבוצות המתמחות בחילוץ מהרים וממערות, משתמשים לעיתים קרובות בקניון כדי לקיים תרגילים. הקניון גם משמש כאתר אימון לטייסי מסוקי חילוץ צבאיים.
"מוזיאון הפרהיסטוריה של איש צ'דר" (Cheddar Man Museum of Prehistory), שגילוי הומיניניים עתיקים בקניון כדוגמת איש צ'דר היו ההשראה להקמתו, מכיל מידע על המערות וההתפתחות הפלאונטולוגית. המוצגים כוללים כלי צור מקוריים ושרידים אנושיים שנחפרו במערות.
יש בקניון מסלול טיפוס בן 275 מדרגות המכונה סולם יעקב על שם התיאור התנכי של הסולם לעולם הבא. מגדל תצפית בפסגה מאפשר תצפית של 360 מעלות של כל האזור והכפר. יש מסלול הליכה על קצה הצוקים מ"סולם יעקב" לאורך קו הרכס של הקניון ובחזרה אל הכביש. אוטובוס סיור פתוח פועל בקיץ. בחלק התחתון של הקניון מייצרים את גבינת הצ'דר.
ביאורים

↑  Keuper, יחידת ליתוסטרטיגרפית מתחת לפני השטח בחלקים גדולים של מרכז ומערב אירופה
↑  Soay sheep, גזע מיוחד ועמיד של כבשים שמקורו באי סואי שבארכיפלג סנט קילדה
שמעון בראון

| --- | --- |

שמעון בראון (במרכז) בחזרה עם להקת "ג'אז פלוס" (1972)
 לידה:  1938 (בן 87 בערך) לודז' שבפולין
להקת "ג'אז פלוס" בחזרה בסטודיו (1972)
שמעון בראון בחזרה עם להקת "ג'אז פלוס" (1972)
שמעון בראון (באנגלית: Shimon Braun; נולד ב-1938) הוא מנהל אמנותי, רקדן, כוריאוגרף ומורה למחול ישראלי-אמריקאי, בעיקר בתחום מחול הג'אז. בישראל התפרסם בעיקר כמקימה ומנהלה האמנותי של להקת "ג'אז פלוס". לאחר שהיגר ב-1974 לארצות הברית, פעל בתחום המחול והעלה מופעי מחול בסנטה פה ובפילדלפיה.
הערות שוליים

↑  סיים שלישי בתחרות על סוס הקפיצות "כינוס הפועל" ב-1956, נצחונות מכריעים לבלגים בהתעמלות על מכשירים, דבר, 13 במאי 1956
↑   שיחה עם שמעון בראון (שיחות על המחול בישראל עם פרופ׳ רינה גלוק וטלי אשל) 21 בינואר 2020, ראיון  באתר יוטיוב
↑  בראיון עמו טוען בראון כי היה הראשון, אולם יצירותיהן של רנה שיינפלד, "בת יפתח" ואשרה אלקיים רונן "אדם וחוה" הועלו כבר ב-1965.
1 2   טקסט המצורף ל"שיחה עם שמעון בראון (שיחות על המחול בישראל עם פרופ׳ רינה גלוק וטלי אשל) 21 בינואר 2020", ראיון  באתר יוטיוב
↑   שיחה עם שמעון בראון (החל מ-13:42 דקות לאחר תחילת הסרטון), סרטון  באתר יוטיוב
1 2 3  מיכאל אוהד, פלוס מה? פלוס ריקוד!, הארץ, 21 בפברואר 1969
↑  הערב בטלוויזיה, היום, 27 באוקטובר 1968
↑  שחר אטואן, בלדה לנאיבי, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2011
↑  היהפוך נמר, "העולם הזה", גיליון 1952 מ-1 בפברואר 1975, עמוד 38
↑   שיחה עם שמעון בראון (החל מ-19:30 דקות לאחר תחילת הסרטון), סרטון  באתר יוטיוב
↑   שיחה עם שמעון בראון (החל מ-24:50 דקות לאחר תחילת הסרטון), סרטון  באתר יוטיוב
↑   שיחה עם שמעון בראון (החל מ-35:30 דקות לאחר תחילת הסרטון), סרטון  באתר יוטיוב
↑   שיחה עם שמעון בראון (החל מ-43:10 דקות לאחר תחילת הסרטון), סרטון  באתר יוטיוב
↑  Artwork, באתר הרשמי של שמעון בראון
תרבות רומנו-בריטית

תרבות רומנו-בריטית היא התרבות שעלתה בבריטניה תחת שלטון האימפריה הרומית לאחר מסע הכיבוש הרומי בשנת 43 לספירה והקמתה של פרוביניקית בריטניה. התרבות הייתה שילוב של התרבות הרומית והתרבות הבריטונית המקומית. היא שרדה את קץ השלטון הרומי על בריטניה. יש חוקרים הסבורים כי בין המאות ה-5 ל-6 הוסיפה דרום בריטניה לקיים תת-תרבות רומית-בריטית ששרדה מתקפות מפני האנגלו-סקסונים ואף השתמשה בשפה רומית מקומית בכתיבה.
הערות שוליים

↑  James Gerrard, Newcastle University, Romano-British Pottery in the Fifth Century, Internet Archaeology, 2016-03-11 doi: 10.11141/ia.41.9
↑  Internet Archaeol 3. Snyder. Homepage, intarch.ac.uk, ‏1997-09-01 (באנגלית)
↑  Sub-Roman Britain - New World Encyclopedia, www.newworldencyclopedia.org (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קהילת יהודי ליבק-מויסלינג

| --- | --- |

בית הכנסת הגדול (1880) כפי שצולם בשנת 1904
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה פדרלית:  שלזוויג-הולשטיין שלזוויג-הולשטיין
 שטח:  214.13 קמ"ר
 גובה:  13 מטרים
 http://www.luebeck.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת  he   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניליבק(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניליבק(למפת שלזוויג-הולשטיין רגילה) קיל פלנסבורג נוימינסטר נורדרשטט אלמסהורן פינברג איצהו מקלנ. מערב פומרניה  סקסוניה התחתונה המבורג דנמרקליבק(למפת שלזוויג-הולשטיין מוגדלת) קיל פלנסבורג נוימינסטר נורדרשטט אלמסהורן פינברג איצהו מקלנ. מערב פומרניה  סקסוניה התחתונה המבורג דנמרקליבק tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קהילת יהודי ליבק-מויסלינג התקיימה לסירוגין, החל מהמאה ה-17, בעיר המדינה ההנזית ליבק ובכפר גוט מויסלינג השכן. זו קהילה קטנה שבשיא פריחתה בשנת 2020 מנתה כ-800 נפש.
עיר המדינה ההנזית ליבק (בגרמנית: Lübeck), היא עיר בצפון גרמניה, והעיר השנייה בגודלה במדינת שלזוויג-הולשטיין.
היסטוריה

בשנת 1350, בעת מגפת המוות השחור, כתבה מועצת העיר ליבק לדוכס אוטו מברונסוויק-לינבורג (גר') בבקשה להשמיד את היהודים המתגוררים בשטחו, מכיוון שהם אחראים למגפה שלא תיפסק עד שיהרגו כל היהודים. על כן, ברור שיהודים התגוררו בבמקום לפני כן. בשנת 1499 הצהיר הכרונוגרף המקומי, ריימר קוק (גר'), במפורש כי "אין יהודים בליבק, מכיוון שהם אינם נחוצים כאן." נראה כי הקהילה נוסדה במאה ה-17, כאשר מלחמת שלושים השנים, ואולי גזירות ת"ח ות"ט בפולין, גרמו למספר יהודים לנדוד מערבה ולהגיע לליבק.