stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארטמיס פאול
עלילה > הספר השני - התקרית בקוטב הצפוני

במסגרת עבודתה כשוטרת במשמר הלפריקונים, האלפית הולי שורט מוצאת כלי נשק גובליני לא חוקי המוטען בסוללות אנושיות. היא חושדת שארטמיס פאול מנסה להתערב בעולם הפיות פעם נוספת ולכן חוטפת אותו לצורך חקירה. לארטמיס יש דאגות משלו; הוא מקבל בדוא"ל קובץ וידאו מטושטש שבו מופיע אביו, המוחזק על ידי המאפיה הרוסית בקוטב הצפוני. בזמן החקירה, ארטמיס מכחיש כל קשר לנשק הגובליני, וחפותו מוכחת בעזרת מכשיר מתוחכם שפיתח פולי הקנטאור. ארטמיס מסכים לעזור לפיות למצוא את האשם האמיתי בתמורה לכך שהן יעזרו לו להציל את אביו מהמאפיה הרוסית. בזמן שארטמיס והולי יוצאים לקוטב הצפוני, הגובלינים בהיוון סיטי יוצאים למרד. פולי מגלה שהאחראים על מרד הגובלינים הם קאדג'ן, חייל שבגד במשמר הלפריקונים, ואופאל קובוי, פיקסית גאונה ומרושעת. יחד, הם מנהלים את המרד בסתר ומפלילים את פולי כיוזם המרד בזמן שהוא נעול בחדרו. כאשר ארטמיס, הולי וחבריהם חוזרים מהקוטב הצפוני, מוכחת חפותו של פולי והמרד מדוכא.
גם בספר זה יש כתב סתרים בתחתית העמודים ובו מסר לקורא.
עלילה > הספר השלישי - צופן הנצח

בספר השלישי, ארטמיס פאול ממשיך בלימודיו בפנימייה יוקרתית ולאחר חזרתו של אביו הוא מוציא לפועל מה שהוא מבטיח שתהיה התוכנית האחרונה. הוא הרכיב מחשב־על, שנקרא "קוביון העין", מטכנולוגיית פיות גנובה, שהופכת כל טכנולוגיה אחרת למיושנת. על אף שהטכנולוגיה של המחשב מיושנת בעולם הפיות, הקוביון עדיין מתקדם בעשרות שנים יותר מכל טכנולוגיה אנושית קיימת ובשל היותו טכנולוגיית פיות הוא מסוגל לנטר את לוויני ומכשירי הפיות. כשארטמיס נפגש עם איש עסקים משיקגו בשם ג'ון ספירו כדי להראות לו את הקוביון, הדברים מתחילים להידרדר. במטרה להציג את יכולותיו של ה"קוביון" ארטמיס גורם לו לסרוק אילו לוויינים נמצאים בסביבה והקוביון קולט לווין לפריקונים, מה שגורם לבהלה עצומה בהיוון סיטי שבטוחים שבני האנוש גילו אותם. לאחר שמתגלה שארטמיס לא מוכן למכור את הקוביון לג'ון אלא רק מוכן לעכב את הוצאתו לשוק בשנה, ג'ון ספירו מפעיל את המארב שהכין לארטמיס במסעדה כשמתברר שכל יושביה הם סוכנים של ג'ון עם נשק שנועדו להפעלת לחץ/הגנה. ג'ון גונב את הקוביון ומשאיר את מאבטחו האישי ארנו בלאנט לטפל בארטמיס ושומר ראשו תוך קבלת סיוע מכל סוכניו. לאחר שג'ון יוצא מפעילים ארטמיס ובאטלר רימון קולי באמצעות מילות הקוד "ריצ'רד מיורק יצא למערכה לבד" ו"צבעי הקשת" לכל סוכניו של ג'ון נשברות השיניים ונקרע עור התוף באוזניים אך ארנו ניצל מפני שהוא השתמש באטמי אוזניים והוא מנסה לסיים את תפקידו ויורה בארטמיס אך באטלר מציל אותו וחוטף את הכדור במקומו. ארטמיס מצליח לשמר אותו בחיים עוד קצת על ידי הקפאת גופו של באטלר. לאחר מכן ארטמיס יצר קשר עם הפיות ובעזרת קסמי הריפוי של עם הפיות מצליחה סרן הולי שורט ממשמר הלפריקונים להחזיר את באטלר לחיים.
הריפוי לא עבד כמתוכנן: באטלר נשאר בחיים, אך הוא הזדקן בחמש עשרה שנה מבחינה פיזית, וכבר לא מסוגל למלא את חובתו כשומר־ראש. אחותו, ג'ולייט, מסכימה לעזור לארטמיס ולהחזיר את המחשב הגנוב. יחד עם מאלץ', שמצטרף אליהם שוב בספר הזה והפעם כעוזר לפיות. הולי שורט ופולי הקנטאור פורצים לחברתו של ספירו ומתחילים במשימה. בניין החברה של ספירו מאובטח היטב אך הוא עדיין אינו יריב שקול לפיות ולא לפולי. למרות כמה תהפוכות במהלך העלילה, ארטמיס מקבל את הקוביון בחזרה, אך בהתאם להסכם שלו עם הפיות, עליו כעת לעבור מחיקת זיכרון ביחד עם ג'ולייט ובאטלר. ואולם, זהו לא הסוף, כי ארטמיס תכנן עוד תחבולה אחת אחרונה. הוא נותן למאלץ' מדליון מזהב שבתוכו יש סרטים שיכולים לעורר את הזיכרון ומאלץ' מבטיח להחזיר אותו ובנוסף ארטמיס גם משתמש בעדשות מראה מיוחדות כדי שלא יהופנט על ידי הממסמר כדי להסתיר את קיומו של הדיסק. גם בספר זה יש מסר סודי לקוראים בתחתית כל עמוד.
עלילה > הספר הרביעי - המזימה של אופאל

אחרי ההיתקלות האחרונה שלו עם הפיות, זכרונותיו של ארטמיס על העולם שמתחת נמחקו. כל טוב־הלב שלמד בהדרגה נעלם, והגאון הצעיר חזר לחיי הפשע שלו.
ארטמיס במינכן, מתכנן לגנוב ציור מפורסם בשם הגנב מעולם הפיות שנשמר בכבדות בבנק גרמני. ובשביל להצליח במשימה הוא מתחזה לילד חצוף אשר הגיע לשם עם אביו כנגד רצונו ומשתמש בטכנולוגיה מתוחכמת ובסוף גם מצליח, רק שהוא לא יודע שכל צעד שלו נשמר על ידי יריבתו הוותיקה, אופאל קובוי המרושעת. הפיקסית המרושעת בילתה את השנה האחרונה בתרדמת יזומה, זוממת את נקמתה בכל אלו שקילקלו את מאמציה להשמיד את משמר הלפרקונים. ארטמיס בראש הרשימה שלה. במהלך מבריק, אופאל נמלטת על ידי שיבוט עצמה והתחזות לבת אנוש בעזרתם של שניים מעוזריה הנאמנים כדי לבצע את תוכניתה.
פעולתה הראשונה היא לרצוח את ג'וליוס רוט, ולהפיל את האשמה על הסרן הולי שורט ברצח. צעדה השני הוא להשמיד את ארטמיס על ידי שימוש במוחו הגאוני כנגדו. הולי מצילה אותו ממוות, אבל היא נאלצת לעזוב את באטלר. לאחר מכן, אופאל תופסת את הולי וארטמיס, ומנסה להרוג אותם. באותו זמן, בהייוון סיטי, צ'יקס ורביל גומל טובה להולי שהצילה אותו במרד הגובלינים, נותן למאלץ' דיגמס לברוח מהכלא, ונותן לו מעבורת כדי שהולי תוכל לברוח. מאלץ' נפגש עם באטלר, ומעורר את זיכרונותיו שנמחקו בעזרת הדיסק שארטמיס נתן למאלץ', ולאחר מכן, הם מצילים את הולי וארטמיס. בזכות תעלוליו של ארטמיס, הוא מקבל את זכרונותיו בחזרה, וארבעתם יוצאים ללכוד את אופאל קובוי. בספר גם מסופר על מחליפו של רוט לראש המטה לחקירות שוטרים לראש משמר הלפריקונים. ארק סול, והתפטרותה של הולי מתפקידה. הולי הופכת לבלשית פרטית, וכעוזרים, היא לקחה את מאלץ' ואת ארטמיס.
גם בספר זה יש מסר סודי לקורא, והמילון נמצא באתר המעריצים של ארטמיס פאול.
עלילה > הספר החמישי - המושבה האבודה

במלחמה בין "העם" (הפיות ושאר בני הדודים בעלי הקסם שלהם) לבני האנוש, החליטו הפיות לעבור לגור אל מתחת לפני האדמה. אך קבוצה אחת מהם החליטה לעבור ללימבו - השדים. השדים אינם בעלי כוחות קסם, מלבד השדים הקוסמים. השדים הקוסמים הטילו כישוף על אי שנקרא היבראס והוציאו אותו אל מחוץ לזמן. במהלך הטלת הכישוף, משהו השתבש וכל הקוסמים מתו, אך האי הועבר בהצלחה. במשך שנים רבות, הסתתרו השדים במושבתם. אך כעת, מתחיל הכישוף שהעביר אותם להיחלש ולהתפוגג. כתוצאה מכך, שדים מופיעים בכדור הארץ ונעלמים לאחר שניות ספורות. ארטמיס פאול מצליח לחשב הופעות של שדים, אך קיימת עוד בת אדם, ששמה מינרווה פרדיזו, שמסוגלת לעשות זאת, והיא מצליחה ללכוד שד אחד (ששמו "1") שהגיע לעולם בני האדם והיא לוקחת אותו לביתה כדי לחקור אותו בשביל הפרויקט שלה להשגת פרס נובל על גילוי שדים. שומר הראש של מינרווה הגאונה הוא בילי קונג פושע מבוקש ואלים מאוד, ששמו האמיתי הוא ג'ונה לי. ג'ונה משוכנע ששדים רצחו את אחיו אריק בילדותו, אך למעשה זה היה סיפור בדיוני שאריק המציא על מנת שג'ונה לא יצא מהבית בשעות מאוחרות. כשהוא שומע שמינרווה חטפה שד, הוא מחליט שעליו להשמיד את השד כדי לנקום בשדים שרצחו את אריק. ארטמיס משחרר את 1 אבל כששומר הראש של מינרווה מגלה את זה הוא מאיים על מינרווה שיהרוג את אביה אם לא תשיג לו שד. למרות זאת ארטמיס פאול מקדים אותו ומבקש ממנו לעשות החלפת שבויים, ארטמיס יביא לו את השד והחוטף יביא לו את מינרווה. אבל כרגיל ארטמיס חושב על תוכנית גאונית והוא בעזרת הולי מצליח לצאת משם עם הילדה והשד גם יחד. אבל עדיין ישנה בעיה, כישוף הזמן על האי היבראס עומד לפוג תוך זמן קצר ואם הם לא יעשו משהו, כל השדים על האי ימותו. הם מגלים ש1 הוא לא אחר משד קוסם, ובאמצעות שימוש בכוחות הקסם שלו 1 מצליח להציל שד קוסם נוסף בשם קואן, הקוסם היחיד שהצליח לשרוד מאז הטלת הכישוף על האי היבראס. ארטמיס, הולי, 1 וקואן מגיעים לעולם השדים ומצליחים להעביר את האי בחזרה אל הזמן באמצעות כישוף חדש. תוך כדי שארטמיס, הולי, ו־1 חוזרים לעולם בני האדם אחת העיניים של ארטמיס מתחלפת עם העין של הולי. כשארטמיס מגיע בחזרה לעולם בני האדם הוא מגלה שעברו שלוש שנים, בזמן שהוא היה בעולם השדים רק שעות ספורות. הוא פוגש את באטלר זקן יותר, ומגלה שעכשיו הוא אח גדול של שני תאומים (בקט ומיילס). בספר זה מופיע אותו צופן כמו בספר הראשון בסדרה.
עלילה > הספר השישי - פרדוקס הזמן

לאחר התקופה שהוא נעדר (בספר הקודם, 3 שנים בעולמנו, זמן קצר בלימבו - על אי השדים) וכשהוא חוזר הוא מגלה שדברים רבים השתנו. לארטמיס נוספו שני אחים - מיילס ובקט (תאומים).
ארטמיס מגלה שלאימו יש כְּשְפטרוֹפּיָה - מגפה שמקורה מעם הפיות. הדבר היחיד שיוכל להציל את אמו של ארטמיס הוא נוזל מוח של למור מסוג שנקרא "סיפקה משי" - אך יש בעיה, בצעירותו של ארטמיס הוא מכר את הלמור האחרון מהזן לארגון שנקרא "המכחידנים" - על מנת לממן משלחות חיפוש לקוטב אחר אביו האבוד. ארטמיס מבין שהאופציה היחידה שלו היא לחזור אחורה בזמן, ולהציל את הלמור ממנו עצמו. אך פולי מסרב לתת להולי להצטרף אליו בטענה שהמסע בזמן מסוכן ביותר ועלול ליצור השפעות נוראיות על העתיד. ארטמיס מחליט לשחק על המצפון של הולי ופולי, וטוען באוזניהם שאמו חלתה בגללם, מכיוון שמקורה של המחלה הוא בעם הפיות. הוא טוען שאולי הולי הדביקה בעצמה את אימו, והולי מבינה שהיא חייבת לעזור לארטמיס. במהלך הספר נוצרים חיכוכים בין ארטמיס הבוגר לארטמיס הצעיר, שניהם משולהבים להשיג את הלמור. באמצע הספר תוקפים את ארטמיס רגשות אשמה עזים על איך ששיקר להולי, והוא מגלה לה את האמת. היא כועסת עליו מאוד וארטמיס מפצה אותה בכך שנותן לה לדבר עם המפקד שלה שנרצח על ידי אופאל קובוי - אבל באותה תקופה עוד היה חי. בספר זה הצופן הוא אותו צופן כמו בספר "המזימה של אופאל" ובמהלך הספר יש רמזים לפענוחו.
הספר יצא לאור בעברית בשנת 2011 על ידי הוצאת כנרת - תורגם על ידי עפרה אביגד.
עלילה > הספר השביעי - תסביך אטלנטיס

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ביולי 2010 יצא ספר נוסף בסדרה בשם "תסביך אטלנטיס". הספר יצא לאור בעברית בשנת 2014. בספר ארטמיס פאול לוקה במחלה הנקראת תסביך אטלנטיס בעקבות ההתעסקות שלו בקסם בספר הקודם. המחלה גורמת לו לפיצול אישיות ולפרנואידיות יתר, במיוחד מהספרה 4 - שבשפה מסוימת נשמעת כמו המילה "מוות". בתחילת הספר, הוא נפגש עם הולי, פולי וויניאיה (חברתם של הולי ופולי ממטה המשטרה) במטרה להציל את העולם מההתחממות הגלובלית. בצד השני של המתרס, עומד אחיו המרושע של ג'וליוס רוט - טרנבול רוט, שיושב בכלא אטלנטיס, הכלא המפורסם ביותר בעם הפיות - כלא ששמור מתחת למים. הוא מתכנן לברוח כדי לחזור לאשתו, בת אנוש שטרנבול כישף על מנת להאריך את הגיל שלה (פיות חיות הרבה יותר מבני אנוש), ובדרך לפגוע בחבריו של אחיו, ביניהם הולי, ארטמיס, האחים באטלר, מאלץ׳ דיגמס, פולי והשד 1. תוך כדי בריחתו הוא שובר את הכיפה שמגנה על אטלנטיס. במהלך הספר, המחלה של ארטמיס מחמירה ולכן הוא לא יכול לתפקד כרגיל על מנת לעזור לחבריו. בסוף הספר טרנבול מת יחד עם אשתו, וארטמיס נרפא מהמחלה.
עלילה > הספר השמיני - השומר האחרון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב־2016 יצא ספרו השמיני של ארטמיס פאול שנקרא "השומר האחרון". אופאל קובוי רוצחת את הגרסה הצעירה שלה כדי לאגור מאגיה שחורה שבאמצעותה היא פותחת את שער הברסרקרים ומשחררת את הברסרקרים - רוחות של לוחמים שנקברו בשער קסום לפני עשרת אלפים שנה, לאחר הפסד בני הפיות בקרב מול בני האנוש וירידתם של הפיות מתחת לפני הקרקע. הברסרקרים חייבים לציית לאופאל בגלל כישוף שמכריח אותם לציית למי שפתח את השער. הברסרקרים משתלטים על היצורים החיים הראשונים שהם מוצאים, ביניהם ג'ולייט ואחיו הקטנים של ארטמיס. אופאל מנסה לפתוח את המנעול השני בשער כדי לשחרר כישוף שישמיד את האנושות. הברסרקרים כמעט משתלטים על ארטמיס, הולי ובאטלר אך מאלץ' מציל אותם. ארטמיס והולי מטיסים מטוס סולארי ומנסים להגיע לאופאל. בסופו של דבר, הם נכשלים וניצלים רק מפני שמאלץ' הרג את הברסרקרים שהתקיפו אותם בעזרת שליטה על טרול.
ארטמיס רוקם תוכנית אחרונה להצלת האנושות ויודע שיהיה עליו למות. הולי לא נותנת לו לעשות זאת אבל הוא משתמש בסם הרדמה ומרדים אותה. אופאל מזמינה את ארטמיס והולי לראות איך היא פותחת את המנעול השני ומשמידה את האנושות. ארטמיס מגיע יחד עם כפילתה המשובטת של אופאל, נופאל, המחופשת להולי. ארטמיס טוען באוזני אופאל שהוא היה יכול לסגור את השער אך היא אומרת לו שרק היא יכולה לסגור אותי כי היא זאת שפתחה. מפקד הברסרקרים, אורו, הורג את אופאל אחרי שציוותה עליו להרוג את נופאל. ארטמיס סוגר את השער ומשחרר את נשמות הברסרקרים על ידי שימוש בנופאל. הכישוף משחרר את נשמות כל יצורי הקסם. הכישוף משחרר גם את הנשמה של ארטמיס כי הכישוף זיהה את העין של הולי שהוחלפה עם העין של ארטמיס (בספר החמישי), וארטמיס מת. בסוף הספר, פולי יוצר לארטמיס שיבוט ורוחו של ארטמיס, שחיכתה שם שישה חודשים, נכנסת לשיבוט. ארטמיס אינו זוכר את כל מה שקרה והספר נגמר כשהולי מתארת לו את כל מה שקרה מההתחלה.
עלילה > ספרים נוספים

מלבד הסדרה העלילתית העיקרית, הוציא המחבר ספרים משניים שקשורים לסדרה. ספרים אלה טרם תורגמו לעברית:
עלילה > ספרים נוספים > קבציו של ארטמיס פאול

הספר מכיל 2 סיפורים קצרים:
סיפור הצטרפותה של הולי שורט למשמר הלפרקונים.
סיפור שיתוף הפעולה בין ארטמיס פאול למאלץ' דיגמס (גמד קלפטומן) למען גנבת כתר הפיי פיי.
בספר ראיונות עם הדמויות הראשיות בסדרה, האלפית הולי שורט והסופר אואן קולפר.
בספר כמה נספחים, כמו טבלת האלפבית הגנומי, חידון פיות, מדריך לזיהוי פיות, מדריך להמצאותיו של הקנטאור פולי, תשבצים.
עלילה > ספרים נוספים > הגמד השביעי

הסיפור "הגמד השביעי" נמצא בספר "קבציו של ארטמיס פאול" בצורה מקוצרת יותר.
הספר מגולל את שיתוף הפעולה בין הגמד מאלץ' דיגמס לארטמיס פאול. ארטמיס מחזיר את מאלץ' ממקום משכנו בניו יורק לאירלנד, שם מנסים השניים לגנוב את כתר הפיי־פיי, המכיל יהלומים כחולים גדולים. במהלך ניסיונם לגנוב את הכתר, הם מגלים כי הוא כבר נגנב על ידי 6 גמדים המתכוונים למכורו לסוחרי תכשיטים אירופאים.
עיבודים > הסרט

כבר בשנת 2001 הוכרז על תוכניות של אולפני מירמקס לעיבוד קולנועי לסדרה, אך הן לא אושרו והפרויקט לא התקדם.
בשנת 2013 הכריזו אולפני דיסני כי בכוונתם להפיק סרט על ארטמיס פאול. ב-2015 דווח כי קנת בראנה נשכר לתפקיד הבמאי, ואת התסריט יכתוב התסריטאי קונור מקפירסון.
ב-27 בנובמבר 2018 יצא הטיזר הראשון לסרט.
ב-12 ביוני 2020 יצא הסרט המלא.
עיבודים > הרומן הגרפי

עיבוד של הספר הראשון לקומיקס יצא לאור ב־2 באוקטובר 2007 בשם ארטמיס פאול: הרומן הגרפי.
הספר צויר על ידי ג'יאבנו ריגנו ונצבע על ידי פאולו למאן.
כתב הסתרים בספרים

בכל ספר, בתחתית כל דף יש אותיות בכתב סתרים.
בספר הראשון, כשארטמיס מתרגם את ספר הפיות, יש כתב פיות ותרגום שלו. הסיפור המוצפן מתחיל במילים: "נבואותיו של אוהם מנקה סירי הליחה של מלך האלפים פרונד."
בספר השני הצופן כתוב בכתב קנטאורי "קפאלה" וכתוב בו שאם אתה צאצא של בני פיות אז אתה צריך להציל את העולם.
בספר השלישי נמצא מסר מוצפן מאת ארטמיס פאול, וכתוב בו איך ארטמיס שיחזר את הזיכרונות שלו.
בספר הרביעי כתב הסתרים זהה לכתב הסתרים המקורי (באנגלית), וכתוב בו צו גיוס מהקנטאור פולי.
בספר החמישי כתב הסתרים זהה לכתב הסתרים בספר הראשון בשפת הפיות. בכריכת הספר כתוב: "המושבה האבודה" ובין דפי הספר כתובים פעמים רבות עצות כיצד להתנהג עם שדים.
בספר השישי ישנה "חלופת מכתבים" בין אופל קובוי לבין מפקדת הכנף ויניאה.
בספר השביעי ובספר השמיני הקוד בתחתית הספר זהה, וכתובה בהם צוואתו של ארטמיס.
הערות שוליים

↑  קובי קמין, ‏סדרה מוצלחת בצל הפוטר, באתר גלובס, 11 ביולי 2011
↑  יובל דרור, הארי פוטר בעורו של חנון מחשבים רשע, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2003
↑  נתנאל שלומוביץ, "ארטמיס פאול" של דיסני: כל מה שיכול להשתבש בהוליווד בסרט אחד, באתר הארץ, 15 ביוני 2020
↑  רותה קופפר, הקטרית הכחולה שיכולה, באתר הארץ, 8 ביוני 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007418084705171
השפעת כתבי הקודש על עיצוב הלאומיות האמריקנית

לכתבי הקודש (התנ"ך והברית החדשה), או בשמם המקובל בארצות הברית הבייבל The Bible, הייתה השפעה מכרעת על עיצוב הלאומיות אמריקנית. חשיבותם של כתבי הקודש בארצות הברית הייתה גדולה מיום ייסודן של המושבות הבריטיות באמריקה, ועד לעומק המאה ה-19. במשך 150 שנות התקופה הקולוניאלית רוב החינוך היה ביתי, כאשר עיקר הלימוד היה לקרוא ולפרש את הבייבל. רוב המתיישבים במושבות הדרומיות היו אנגליקנים. מושבות ניו אינגלנד בצפון הוקמו כמושבות פוריטניות, עם להט דתי בייבליסטי. המאפיין העיקרי של הדת הפוריטנית בניו-אינגלנד היה מחויבות עמוקה לבייבל מצד אחד, וזכותו של כל איש לפרש את הבייבל כרצונו מצד אחר. בספרו "הדמוקרטיה באמריקה" טען דה טוקוויל ששרשי הדמוקרטיה האמריקנית נעוצים במסורת התרבותית- פוליטית שהמתיישבים הביאו למושבות הבריטיות, ובעיקר הרגלם של האמריקנים להתאגד בקהילותיהם סביב עניינים כנסייתיים. גם האנגליקנים, ובודאי הפוריטנים היו נוצרים פרוטסטנטים. בדומה לכך, גם רוב המתיישבים במושבות המרכז היו פרוטסטנטים. המשותף לכל הפרוטסטנטים היה ביסוס הנוהג הדתי על כתבי הקודש לבדם, ולא על מסורת הכנסייה. כמו כן, הקביעה כי הבייבל ניתן לפרשנות עצמאית, שלילת האפשרות לגאולה באמצעות מעשים טובים, הדגשת האמונה כאמצעי היחיד לקבל את חסד האל, וסירוב להכיר בייחוד של מעמד הכמורה על פני יתר המאמינים (ראה בהרחבה בערך נצרות פרוטסטנטית). בתנאים המיוחדים שנוצרו בארצות הברית, ביטויים המעשי של ערכים אלה יצר מעין "דת בייבל" אמריקנית.
התקופה הקולוניאלית

אהבתם ומחויבותם של האמריקנים לבייבל בתקופה הקולוניאלית באה לידי ביטוי בין השאר בשמות פרטיים ובשמות מקומות, וכמובן בעצם נוכחותו של בייבל בכל בית, כאשר במקרים רבים מדובר בספר היחיד בבית.
יסודות הדמוקרטיה האמריקנית נעוצים במידה לא מבוטלת בעיירות של ניו אינגלנד. במרכז העיירה היה "בית המפגש הקהילתי" Congregational Meetinghouse. כך כונתה בתקופה הקולוניאלית הכנסייה הפוריטנית. בכל עיירה היה לפחות מרכז אחד כזה. שם התקיימו כינוסי הקהילה. המטיפים היו מלומדים, ולימדו בייבל, מדעים, שפות ועוד. הציבור כולו היה משכיל, בעיקר על מנת שיוכל לקרוא בבייבל.
הדמוקרטיה כתרבות וכמשטר, צמחה במידה רבה מתוך אותה נצרות פרוטסטנטית, במידה לא מבוטלת בגלל טיפוח ערכי האינדיבידואליזם והרציונליזם. ערכים אלו התפתחו בתרבות זו, מהחשיבות שייחסו הפרוטסטנטים לאמונה, שהאדם ניצב לבדו מול האל, מפרש את כתבי הקודש לפי הבנתו, ואינו נמדד על השתתפותו בטקסי קהילת המאמינים, אלא במעשים הטובים שהוא עושה כיחיד. האינדיבידואליזם הפרוטסטנטי הדגיש את חופש המצפון והבחירה. פילוסופיה אינדיבידואליסטית מנתחת תופעות חברתיות כיחסי גומלין בין פרטים בעלי רצון חופשי, מה שהוביל למשטר הדמוקרטי המודרני, כמשטר המתבסס על הסכמתם של רוב היחידים בחברה לחיות יחד.
האבות המייסדים והבייבל

האבות המייסדים היו בייבליסטים מובהקים, הכירו "בדת בייבל" אמריקנית, ובחשיבותה לעיצוב האומה.
בנאום הפרידה של ג'ורג' וושינגטון מהאומה, בסיום נשיאותו, מתייחס וושינגטון למעשה "לדת הבייבל" האמריקנית. הנשיא היוצא מתייחס לסכנות הפנימיות המאתגרות את הברית, בעיקר בגלל ההבדלים בין הצפון והדרום, אך טוען שניתן להתגבר על הקשיים, כי המשותף רב על המבדיל. וושינגטון טוען שיש לכולם את אותה הדת. דת זו עומדת ביסוד הרפובליקה, וארצות הברית כאומה העומדת על יסודות אלה, ועתידה לתת לעולם השראה, כיצד לנהוג בדרכי המוסר והחסד.
ג'ון אדמס, אחד החשובים באבות המייסדים והנשיא השני, הכיר היטב את הבייבל, והוקירו מאד. בצעירותו, כ-15 שנים לפני המהפכה, כתב אדמס ביומנו, שאם חברה מאמצת את הבייבל כבסיס החוק והמוסר, אזי כל חבריה יהיו בעלי מצפון, ועושים מעשי חסד איש לרעהו. בזקנתו, בשנת 1807, שנים אחדות אחרי סיום כהונתו כנשיא, כתב אדמס לידידו בנימין רש, שהבייבל מכיל את הפילוסופיה העמוקה ביותר, את המוסריות הגבוהה ביותר, ואת המדיניות המעודנת ביותר עלי אדמות. זה הספר הרפובליקני ביותר בעולם. חוקי הבייבל הם הדרך היחידה לדעתו לשימור הרפובליקה.
תומאס ג'פרסון נחשב לאבי רעיון הפרדת הדת מהמדינה. רעיון ההפרדה ממחיש את השפעתו של הבייבל על עיצוב הלאומיות האמריקנית, כגורם דתי משותף, מה שיצר בפועל הגבלת כוח פוליטי של ממסד דתי זה או אחר. כמושל וירג'יניה, ג'פרסון יזם את חוק ההפרדה בווירג'יניה. שאר מדינות הברית הלכו בעקבות וירג'יניה. גם התיקון הראשון בחוקה אימץ את הרעיון. ג'פרסון רצה למנוע עדיפות "לכנסיית מדינה" (הכנסייה האנגליקנית בווירג'יניה) על פני כנסיות אחרות. החוק זכה לתמיכה של כל הכיתות הדתיות.
ג'פרסון גם ערך מחדש את "הברית החדשה". את הדחיפה לכך קיבל כנראה מידידו צ'ארלס תומסון, מי שהיה מזכיר הקונגרס הקונטיננטלי מיום היוסדו, 1774, עד לפיזורו עם אישור החוקה, 1789 (את שארית חייו הקדיש תומסון לחקר הבייבל). תומסון, שהוציא ב־1808 פירוש לבייבל, שלח לג'פרסון בשנת 1815 תמצית שהוא ערך לארבעת האוונגליונים (ספרי הבשורות). אז ניגש ג'פרסון לעריכת הבייבל "שלו". בגלל הפופולריות של הבייבל, ג'פרסון הבין שהבייבל משמש בסיס חינוכי ראוי לאומה הצעירה, ולפיכך הוא רצה לשפר את הבייבל. יתר על כן, ההיסטוריון הולוצ'אק מעריך, שג'פרסון רצה לקבע בייבל "חינוכי", מקובל על כולם, ובדרך זו לחזק עוד יותר את הפרדת הדת והמדינה. בחילופי מכתבים בין תומאס ג'פרסון לבין ג'ון אדמס, לקראת כתיבת הפרויקט, מסביר ג'פרסון לאדמס עד כמה הוא סולד מהברית-הישנה, אך מעריך את הברית החדשה, אפילו שגם היא לא נקיה מפגמים. במכתבי התשובה מגן אדמס בלהט על הברית הישנה, ומבטא שם את הקונצנזוס עליו התחנך בניו אינגלנד.
דת הבייבל "והיעוד הגלוי"

כל האמור לעיל הביא הלכה למעשה להיווצרותה של "דת בייבל" אמריקנית. פיליפ שף הגדיר בשנת 1855 את האומה האמריקנית, כאומה שהיא קברו של עוף החול של הלאומיות האירופאיות השונות, אבל לא פחות מכך קברן של הכתות הנוצריות השונות, ומתוך כך הותכה דת חדשה. דת שנוצרה בניגוד למגמת החילון, שהייתה אופיינית לשאר ארצות המערב במאתים השנים האחרונות. ארצות הברית הייתה המדינה המערבית היחידה, שלא עברה באותן שנים תהליך חילון מואץ. גילברט צ'סטרטון הגדיר בשנת 1922 את ארצות הברית "אומה עם נשמה של כנסייה". גם כיום רוב מכריע של האמריקאים מאמינים באלוהים ורואים את עצמם דתיים.
הנשיא לינקולן כתב "לגבי הספר הדגול הזה, זו המתנה הטובה ביותר שאלהים נתן לאדם... כל הדברים הנחוצים לרווחת האדם מתוארים בו." ביוגרף חשוב של לינקולן קבע שהבייבל הוא מקור עיקרי לציטוטים, לסגנון הכתיבה ולדרך החשיבה שלו.
הנשיא הארי טרומן היה בייבליסט נלהב. הוא האמין שהאל הטיל עליו להחזיר את עם ישראל לארצו, ותמך בהקמת מדינת ישראל, בניגוד לאנשי מחלקת המדינה. טרומן ראה עצמו בתור "כורש החדש".
המסורת של נאומים שנתיים של הנשיאים, הרוויים בטרמינולוגיה בייבליסטית, נמשכה גם לכל אורך המאה העשרים. בנאום ההכתרה של ג'ון קנדי, 1961, הנשיא הקתולי הראשון בארצות הברית, הרבה הנשיא להשתמש בביטויים ברכת האל", "עזרת האל", בדרך המזכירה מאד את לשון המקרא. בנאום ההכתרה של לינדון ג'ונסון, 1965, השפה המקראית מפורשת אף יותר: "...הם כרתו ברית עם ארץ זו. ברית זו, שנולדה מצדק, שנכתבה מתוך חירות, שנכרכה באיחוד, נועדה להאציל מרוחה על תקוות האנושות כולה..."
הביטוי "In God We Trust" (באל נשים מבטחנו) נעשה המוטו של ארצות הברית, ואף אומץ באופן רשמי כמוטו על ידי הקונגרס בשנת 1956. ביטוי זה מוטבע על כל שטר כסף אמריקני. לפי משאלים שנערכו בעשור הראשון של המאה, כ־90% מהאמריקנים היו מרוצים מהדפסת המוטו הזה על השטרות.
דת הבייבל האמריקנית השפיעה מאד על עיצוב אידאולוגית ההתפשטות של ארצות הברית מערבה, והצדקת שליטתה ביבשת אמריקה כציווי דתי, מה שנקרא "היעוד הגלוי".
השפעת "דת הבייבל" על יחסי ישראל - ארצות הברית

הזיקה הדתית של אמריקאים לבייבל, במיוחד בקרב נוצרים אוונגליסטים, השפיעה משמעותית על יחסי ישראל-ארצות הברית. האמונה הדתית של האוונגליסטים, הרואה בהקמת מדינת ישראל חלק מהתגשמות נבואות תנ"כיות, הובילה לתמיכה פוליטית ומדינית נרחבת בישראל. לדוגמה, הכומר ג'ון הייגי, מייסד הארגון "נוצרים מאוחדים למען ישראל" (CUFI), מילא תפקיד מרכזי בקידום העברת שגרירות ארצות הברית לירושלים בשנת 2018
ראו גם

היסטוריה של ארצות הברית
Joshua Charles. Faith of the Founders
דת בארצות הברית
In God We Trust
נצרות פרוטסטנטית
לקריאה נוספת

Bernard Bailyn (1967), The Ideological Origins of the American Revolution. Cambridge, Mass
Sacvan Bercovitch (1975), The Puritan Origins of the American Self. New Haven
John Berens (1978), Providence and Patriotism in Early America, 1640-1815. Charlottesville
Ruth H. Bloch (1985), Visionary Republic: Millennial Themes in American Thought, 1756-1800. New Yorkn ,
שמואל אליעזר שטרן

| --- | --- |

תמונה במעמד הנחת אבן הפינה לבנין המוסדות
 לידה:  1 באוגוסט 1948 (בן 76) כ"ה בתמוז ה'תש"ח הונגריה 
 כינוי:  רב מערב בני ברק, וגאבד שערי הוראה,
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  חוג חת"ם סופר
 רבותיו:  הרב שמואל הלוי ואזנר הרב יצחק שלמה אונגר הרב נתן געשטטנער הרב מפרעשבורג
 תלמידיו:  הרב עמרם פריד רב קהילות חניכי הישיבות, הרב יוסף מרדכי סלמון רב קהילת סערט ויזניץ בני ברק, הרב יחיאל מיכל פרידמן רב קהילת לעלוב בני ברק
 חיבוריו:  שביבי אש, כתובה כהלכתה, מכירת חמץ כהלכתו, שו"ת שביבי אש, שביבי הלוי
 
 חתימה:  
 
הרב שמואל אליעזר שטרן (נולד בכ"ה בתמוז תש"ח, 1 באוגוסט 1948) הוא דיין ופוסק הלכה שמכהן כרב מערב העיר בני ברק, מתלמידיו הבולטים של הרב שמואל הלוי ואזנר. בנוסף הוא מכהן כראש ישיבת חוג חת"ם סופר-מחנה אברהם, ורב הארגון הצלה גוש דן.
ביוגרפיה

נולד בבודפשט, בירת הונגריה, לשלמה יצחק שטרן וצפורה בת שמואל קורלק רבה של העיר פיסקא, מגזע רבנים ודיינים ידועים בהונגריה, בשנת תש"י (1950), בהיותו בן שנתיים, עלתה משפחתו לישראל. בגיל חמש התייתם מאביו. היה מתלמידי המחזור הראשון בתלמוד תורה חוג חתם סופר בבני ברק שהוקם על ידי הרב יהודה הלוי במטרה לשמר את דרך החינוך של יוצאי הונגריה, בבחרותו למד בישיבת פרשבורג בירושלים. נישא לבתו היחידה של הנגיד אפרים קליין מארצות הברית מגדולי תומכי התורה והחסד.
שימש כמורה צדק ודיין בבית ההוראה ובבית הדין של רבו הרב שמואל הלוי ואזנר.
שימש כמגיד שיעור בישיבת חוג חתם סופר-מחנה אברהם בבני ברק, שבראשות הרב יצחק שלמה אונגר.
לאחר פטירת הרב אונגר, בשנת תשס"ד, התמנה כממלא מקומו בראשות הישיבה.
מתגורר במערב העיר בני ברק ומשמש כרב אזורי. בשנת תשנ"ד ייסד מעל ביתו בית הוראה ובית דין בשם "שערי הוראה", בבית ההוראה משמשים מאות רבנים ומורי הוראה המורים לשואלים לפי פסיקותיו ההלכתיות. ומידי מספר חודשים אף יו"ל קובץ 'שערי הוראה'. בשנת תשס"ז הקים סמוך לביתו בית הכנסת ובית מדרש בשם "מתיבתא לתורה ולהוראה" המשמש מקום תפילה ולימוד לתלמידיו ולתושבי האזור. משנת תשע"ה הוא נשיא עמותת "אחריות" המסייעת לבעלי חוב שהסתבכו ונקלעו לקשיים כלכליים.
עמדותיו

הרב שטרן אינו משתתף בהצבעה בבחירות לכנסת, כדעת רבו הרב שמואל הלוי ואזנר, אם כי מעולם לא קבע כי יש איסור להצביע. על אף שמשתייך לחוג החסידי, על קהל מעריציו נמנים אנשים מכל הזרמים, לבקשתו מונחים בבית מדרשו סידורים לפי נוסחיהן של כל העדות, חסידים, ליטאים ועדות המזרח. את תפילותיו נושא הרב בנוסח ספרד, אך את תפיליו הוא מניח כנוסח אשכנז.