stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1954/1955 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  30 באוקטובר 1954
 תאריך סיום:  10 באפריל 1955
 מספר קבוצות:  8
 מספר משחקים לקבוצה:  72
 דראפט 1954
 בחירה ראשונה:  פרנק סלבי
 על ידי:  בולטימור בולטס
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  סירקיוז נשיונלס, פורט ויין פיסטונס
 MVP של העונה הסדירה:  לא נבחר
 מלך הסלים:  ניל ג'ונסטון (פילדלפיה ווריורס)
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  סירקיוז נשיונלס
 אלופת המערב:  פורט ויין פיסטונס
 סדרת הגמר
 אלופה:  סירקיוז נשיונלס
 MVP של סדרת הגמר:  לא נבחר
 → 1953/19541955/1956 ←
 
עונת 1954/1955 היא העונה התשיעית של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה הראשונה של סירקיוז נשיונלס בתואר האליפות, לאחר שגברה בסדרת הגמר על פורט ויין פיסטונס בתוצאה 4-3. דולף שייז הוביל את קלעי האלופה בסדרת הגמר, כשקלע 19 נקודות בממוצע למשחק. קבוצת בולטימור בולטס התפרקה במהלך העונה, לאחר שהספיקה להשתתף ב-14 משחקים, והותירה את הליגה עם שמונה קבוצות בלבד. במטרה להגביר את קצב המשחק ב-NBA, התקינה הליגה את שעון הזריקות שמחייב את קבוצת ההתקפה לזרוק לסל תוך 24 שניות. השעון החדש, יחד עם מספר חוקים בנושא העבירות, יצרו מהפכה בליגת ה-NBA. ממוצע הזריקות לקבוצה במשחק בתקופה שקדמה לשעון הזריקות עמד על כ-79 נקודות למשחק, וכבר בעונת 1954/55 עלה הממוצע של הקבוצות לכ-93 נקודות למשחק.
דראפט 1954

בדראפט ה-NBA, שהתקיים ב-24 באפריל 1954 בעיר ניו יורק, נבחרו בסך הכול 100 שחקנים, מתוכם 28 שיחקו בליגת ה-NBA. במקום הראשון בחרה קבוצת בולטימור בולטס את פרנק סלבי, ששותף בשני משחקי אולסטאר לאורך הקריירה. מילווקי הוקס ניצלה את הבחירה השנייה כדי לבחור את הסנטר בוב פטיט, שזכה בסיום העונה בתואר רוקי השנה ב-NBA, והוביל את ההוקס לאליפות בעונת 1957/1958. לאורך הדראפט נבחרו בסך הכול שמונה שחקני אולסטאר: פרנק סלבי, בוב פטיט, ג'ין שו (בחירה שלישית), ג'וני קר (6), לארי קוסטלו (12), ריצ'י גוארין (17), צ'אק נובל (30) ודיק גרמייקר (80). לאחר פרישתם הוצגו פטיט וגוארין בהיכל התהילה של הכדורסל.
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 13 סיבובים):
| מקרא |
| --- | --- |
: מסמל שחקן שנבחר להיכל התהילה של הכדורסל
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר ולאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר בלבד
: מסמל שחקן שנבחר לאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שלא שיחק מעולם בליגה
| סיבוב ראשון> מספר בחירה | סיבוב ראשון> שם | סיבוב ראשון> מדינה | סיבוב ראשון> מכללה/קבוצה | סיבוב ראשון> קבוצה בוחרת |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פרנק סלבי | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת פורמן | בולטימור בולטס |
| 2 | בוב פטיט | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה | מילווקי הוקס |
| 3 | ג'ין שו | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת מרילנד | פילדלפיה ווריורס |
| 4 | דיק רוזנטל | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת נוטרדאם | פורט ויין פיסטונס |
| 5 | טוגו פאלאצי | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת הולי קרוס | בוסטון סלטיקס |
| 6 | ג'וני קר | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת אילינוי | סירקיוז נשיונלס |
| 7 | טום מרשל | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת מערב קנטקי | רוצ'סטר רויאלס |
| 8 | ג'ק טרנר | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת מערב קנטקי | ניו יורק ניקס |
| 9 | אד קלפאט | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת מינסוטה | מיניאפוליס לייקרס |
אולסטאר 1955

משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-18 בינואר 1955 בעיר ניו יורק. את סגלי הקבוצות בחרו עיתונאים מרחבי ארצות הברית, ואת החמישיות הפותחות בחרו מאמני קבוצות האולסטאר.
המאמנים במשחק היו אל סרבי מסירקיוז נשיונלס וצ'ארלי אקמן מפורט ויין פיסטונס. חמישיית המזרח כללה את בוב קוזי, פול סימור, הארי גלאטין, דולף שייז ואד מקאולי, וחמישיית המערב כללה את אנדי פיליפ, בובי ואנזר, ג'ים פולארד, ג'ורג' יארדלי ולארי פאוסט. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 100-91, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה ביל שרמן מבוסטון סלטיקס, שעלה כמחליף וקלע 15 נקודות עבור הקבוצה המנצחת.
טבלת העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סירקיוז נשיונלס* | 43 | 29 | 0.597 | – |
| 2 | ניו יורק ניקס* | 38 | 34 | 0.528 | 5 |
| 3 | בוסטון סלטיקס* | 36 | 36 | 0.500 | 7 |
| 4 | פילדלפיה ווריורס | 33 | 39 | 0.458 | 10 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פורט ויין פיסטונס* | 43 | 29 | 0.597 | – |
| 2 | מיניאפוליס לייקרס* | 40 | 32 | 0.556 | 3 |
| 3 | רוצ'סטר רויאלס* | 29 | 43 | 0.403 | 14 |
| 4 | מילווקי הוקס | 26 | 46 | 0.361 | 17 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | ניל ג'ונסטון | פילדלפיה ווריורס | 22.7 |
| ריבאונדים למשחק | ניל ג'ונסטון | פילדלפיה ווריורס | 15.1 |
| אסיסטים למשחק | בוב קוזי | בוסטון סלטיקס | 7.8 |
| אחוזים מהשדה | לארי פאוסט | פורט ויין פיסטונס | 48.7% |
| אחוזים מקו העונשין | ביל שרמן | בוסטון סלטיקס | 89.7% |
| נקודות מדד | ניל ג'ונסטון | פילדלפיה ווריורס | 25.4 |
פרסים

רוקי העונה - בוב פטיט, מילווקי הוקס
פרסים > חמישיות העונה

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


בוב קוזי (בוסטון סלטיקס): סלייטר מרטין (מיניאפוליס לייקרס)
דולף שייז (סירקיוז נשיונלס): ביל שרמן (בוסטון סלטיקס)
לארי פאוסט (פורט ויין פיסטונס): פול סימור (סירקיוז נשיונלס)
בוב פטיט (מילווקי הוקס): הארי גלאטין (ניו יורק ניקס)
ניל ג'ונסטון (פילדלפיה ווריורס): ורן מיקלסן (מיניאפוליס לייקרס)
פלייאוף 1955

סגל האלופה, סירקיוז נאשיונלס: דולף שייז, רד קר, פול סימור, רד רוצ'ה, ארל לויד, ג'ורג' קינג, בילי קנוויל, דיק פארלי, וולי אוסטרקורן וג'ים טאקר.
מאמן ראשי: אל סרבי.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | חצי גמר אזורי | חצי גמר אזורי |  |  | גמר אזורי | גמר אזורי |  |  | גמר ה-NBA | גמר ה-NBA |
:  
|  | מזרח | מזרח |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | מזרח | מזרח |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  (1) סירקיוז נשיונלס |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (1) סירקיוז נשיונלס |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (3) בוסטון סלטיקס |  1 |   |   |  |  |
|  |  (2) ניו יורק ניקס |  1 |   |   |  (3) בוסטון סלטיקס |  1 |   |   |  |  |
|  |  (2) ניו יורק ניקס |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) בוסטון סלטיקס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) בוסטון סלטיקס |  2 |   |   |  |  |   |   |  (1) סירקיוז נשיונלס |  4 |
|  | מערב | מערב |   |   |  |  |   |   |  (1) סירקיוז נשיונלס |  4 |
|  | מערב | מערב |   |   |  |  |   |   |  (1) פורט ויין פיסטונס |  3 |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  (1) פורט ויין פיסטונס |  3 |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  (1) פורט ויין פיסטונס |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (1) פורט ויין פיסטונס |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (2) מיניאפוליס לייקרס |  1 |   |   |  |  |
|  |  (2) מיניאפוליס לייקרס |  2 |   |   |  (2) מיניאפוליס לייקרס |  1 |   |   |  |  |
|  |  (2) מיניאפוליס לייקרס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) רוצ'סטר רויאלס |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) רוצ'סטר רויאלס |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
הערות שוליים

↑  סיכום עונת 1954/1955, באתר nba.com
↑  ליגת ה-NBA מציגה את שעון הזריקות, באתר nba.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1954, באתר basketball-reference.com
↑  סיכום משחק האולסטאר 1955, באתר nba.com
| עונות בליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1940 | 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| שנות ה-1950 | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 |  |
| שנות ה-1960 | 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 |  |
| שנות ה-1970 | 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 |  |
| שנות ה-1980 | 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 |  |
| שנות ה-1990 | 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| שנות ה-2000 | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| שנות ה-2010 | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 |  |
| שנות ה-2020 | 2019/2020 (הבועה) • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
ביל שרמן, ה-MVP של משחק האולסטאר
בוב פטיט, רוקי העונה וחבר חמישיית העונה
עונת 1955/1956 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  5 בנובמבר 1955
 תאריך סיום:  7 באפריל 1956
 מספר קבוצות:  8
 מספר משחקים לקבוצה:  72
 דראפט 1955
 בחירה ראשונה:  דיק ריקטס
 על ידי:  מילווקי הוקס
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  פילדלפיה ווריורס
 MVP של העונה הסדירה:  בוב פטיט (סנט לואיס הוקס)
 מלך הסלים:  בוב פטיט (סנט לואיס הוקס)
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  פילדלפיה ווריורס
 אלופת המערב:  פורט ויין פיסטונס
 סדרת הגמר
 אלופה:  פילדלפיה ווריורס
 MVP של סדרת הגמר:  לא נבחר
 → 1954/19551956/1957 ←
 
עונת 1955/1956 היא העונה העשירית של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה השנייה של פילדלפיה ווריורס בתואר האליפות, לאחר שגברה בסדרת הגמר על פורט ויין פיסטונס בתוצאה 4-1 (האליפות הראשונה של הווריורס הייתה בעונת 1947, במסגרת ליגת ה-BAA). פול אריזין הוביל את קלעי האלופה בסדרת הגמר, כשקלע 27.6 נקודות בממוצע למשחק. בתחילת העונה עברה קבוצת "מילווקי הוקס" לסנט לואיס שבמיזורי, ושינתה את שמה ל"סנט לואיס הוקס". פרס ה-MVP של העונה הסדירה, שחולק לראשונה, הוענק לכוכב ההוקס בוב פטיט לאחר שהעמיד לאורך העונה ממוצעים של 25.7 נקודות ו-16.2 ריבאונדים למשחק.
דראפט 1955

בדראפט ה-NBA, שהתקיים ב-13 באפריל 1955 בעיר ניו יורק, נבחרו בסך הכול 95 שחקנים, מתוכם 20 שיחקו בליגת ה-NBA. לפני הדראפט נבחרו דיק גרמייקר וטום גולה כבחירות טריטוריאליות על ידי מיניאפוליס לייקרס ופילדלפיה ווריורס, בהתאמה, ובבחירה הראשונה לקחה מילווקי הוקס את דיק ריקטס. רוצ'סטר רויאלס ניצלה את הבחירה השנייה כדי לבחור את מוריס סטוקס, שבסיום העונה זכה בתואר רוקי השנה ב-NBA, ובבחירה הרביעית נבחר שחקן האולסטאר קן סירס. גולה וסטוקס הוצגו לאחר פרישתם בהיכל התהילה של הכדורסל, כמו גם הבחירה השמינית ג'ק טוויימן והבחירה ה-76 קיי סי ג'ונס.
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 14 סיבובים):
| מקרא |
| --- | --- |
: מסמל שחקן שנבחר להיכל התהילה של הכדורסל
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר ולאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר בלבד
: מסמל שחקן שנבחר לאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שלא שיחק מעולם בליגה
| סיבוב ראשון> מספר בחירה | סיבוב ראשון> שם | סיבוב ראשון> מדינה | סיבוב ראשון> מכללה/קבוצה | סיבוב ראשון> קבוצה בוחרת |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ‏T | דיק גרמייקר | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת מינסוטה | מיניאפוליס לייקרס |
| ‏T | טום גולה | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת לה סאל | פילדלפיה ווריורס |
| 1 | דיק ריקטס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת דוקיין | מילווקי הוקס |
| 2 | מוריס סטוקס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת סנט פרנסיס | רוצ'סטר רויאלס |
| 3 | ג'ים לוסקוטוף | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת אורגון | בוסטון סלטיקס |
| 4 | קן סירס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת סנטה קלרה | ניו יורק ניקס |
| 5 | אד קונלין | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת פורדהאם | סירקיוז נשיונלס |
| 6 | ג'וני הוראן | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת דייטון | פורט ויין פיסטונס |
אולסטאר 1956

משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-24 בינואר 1956 ברוצ'סטר, ניו יורק. את סגלי הקבוצות בחרו עיתונאים מרחבי ארצות הברית, ואת החמישיות הפותחות בחרו מאמני קבוצות האולסטאר.
המאמנים במשחק היו ג'ורג' סנסקי מפילדלפיה ווריורס וצ'ארלי אקמן מפורט ויין פיסטונס. חמישיית המזרח כללה את בוב קוזי, דיק מקגווייר, פול אריזין, דולף שייז וניל ג'ונסטון, וחמישיית המערב כללה את סלייטר מרטין, בובי ואנזר, ג'ורג' יארדלי, מל הוטצ'ינס ולארי פאוסט. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המערב בתוצאה 108-94, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה בוב פטיט, שעלה כמחליף וקלע 20 נקודות עבור הקבוצה המנצחת.
טבלת העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פילדלפיה ווריורס* | 45 | 27 | 0.625 | - |
| 2 | בוסטון סלטיקס* | 39 | 33 | 0.542 | 6 |
| 3 | סירקיוז נשיונלס* | 35 | 37 | 0.486 | 10 |
| 4 | ניו יורק ניקס | 35 | 37 | 0.486 | 10 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פורט ויין פיסטונס* | 37 | 35 | 0.514 | - |
| 2 | מיניאפוליס לייקרס* | 33 | 39 | 0.458 | 4 |
| 3 | סנט לואיס הוקס* | 33 | 39 | 0.458 | 4 |
| 4 | רוצ'סטר רויאלס | 31 | 41 | 0.431 | 6 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | בוב פטיט | סנט לואיס הוקס | 25.7 |
| ריבאונדים למשחק | מוריס סטוקס | רוצ'סטר רויאלס | 16.3 |
| אסיסטים למשחק | בוב קוזי | בוסטון סלטיקס | 8.9 |
| אחוזים מהשדה | ניל ג'ונסטון | פילדלפיה ווריורס | 45.7% |
| אחוזים מקו העונשין | ביל שרמן | בוסטון סלטיקס | 86.7% |
| נקודות מדד | בוב פטיט | סנט לואיס הוקס | 27.3 |
פרסים

MVP של העונה הסדירה - בוב פטיט, סנט לואיס הוקס
רוקי העונה - מוריס סטוקס, רוצ'סטר רויאלס
פרסים > חמישיות העונה

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


בוב קוזי (בוסטון סלטיקס): סלייטר מרטין (מיניאפוליס לייקרס)
ביל שרמן (בוסטון סלטיקס): ג'ק ג'ורג' (פילדלפיה ווריורס)
פול אריזין (פילדלפיה ווריורס): דולף שייז (סירקיוז נשיונלס)
בוב פטיט (סנט לואיס הוקס): מוריס סטוקס (רוצ'סטר רויאלס)
ניל ג'ונסטון (פילדלפיה ווריורס): קלייד לאבלט (מיניאפוליס לייקרס)
פלייאוף 1956

סגל האלופה, פילדלפיה ווריורס: פול אריזין, ניל ג'ונסטון, ג'ק ג'ורג', טום גולה, ג'ו גרבוסקי, ארני בק, ג'ורג' דמפסי, וולט דייוויס, ג'קי מור ולארי הנסי.
מאמן ראשי: ג'ורג' סנסקי.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | חצי גמר אזורי | חצי גמר אזורי |  |  | גמר אזורי | גמר אזורי |  |  | גמר ה-NBA | גמר ה-NBA |
:  
|  | מזרח | מזרח |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | מזרח | מזרח |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  (1) פילדלפיה ווריורס |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (1) פילדלפיה ווריורס |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (3) סירקיוז נשיונלס |  2 |   |   |  |  |
|  |  (2) בוסטון סלטיקס |  1 |   |   |  (3) סירקיוז נשיונלס |  2 |   |   |  |  |
|  |  (2) בוסטון סלטיקס |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) סירקיוז נשיונלס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) סירקיוז נשיונלס |  2 |   |   |  |  |   |   |  (1) פילדלפיה ווריורס |  4 |
|  | מערב | מערב |   |   |  |  |   |   |  (1) פילדלפיה ווריורס |  4 |
|  | מערב | מערב |   |   |  |  |   |   |  (1) פורט ויין פיסטונס |  1 |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  (1) פורט ויין פיסטונס |  1 |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  (1) פורט ויין פיסטונס |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (1) פורט ויין פיסטונס |  3 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (3) סנט לואיס הוקס |  2 |   |   |  |  |
|  |  (2) מיניאפוליס לייקרס |  1 |   |   |  (3) סנט לואיס הוקס |  2 |   |   |  |  |
|  |  (2) מיניאפוליס לייקרס |  1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) סנט לואיס הוקס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) סנט לואיס הוקס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
הערות שוליים

↑  סיכום עונת 1955/1956, באתר nba.com
↑  אריזין וג'ונסטון מובילים את הווריורס לאליפות, באתר nba.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1955, באתר basketball-reference.com
↑  סיכום משחק האולסטאר 1956, באתר nba.com
| עונות בליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1940 | 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| שנות ה-1950 | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 |  |
| שנות ה-1960 | 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 |  |
| שנות ה-1970 | 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 |  |
| שנות ה-1980 | 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 |  |
| שנות ה-1990 | 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| שנות ה-2000 | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| שנות ה-2010 | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 |  |
| שנות ה-2020 | 2019/2020 (הבועה) • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
בוב פטיט, ה-MVP של העונה הסדירה ושל משחק האולסטאר
פול אריזין, חבר חמישיית העונה
עצמון-שגב

| --- | --- |
מועדון הקהילה בעצמוןמועדון הקהילה בעצמון
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: משגב
גובה ממוצע: ‎319 מטר
תאריך ייסוד: 1953
תנועה מיישבת: המרכז החקלאי
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 1,228 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎2.0% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) עצמון-שגב(למפת הגליל המערבי רגילה) עצמון-שגב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עצמון-שגב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עצמון-שגב32°51′58″N 35°15′08″E﻿ / ﻿32.8660209480684°N 35.2520945009375°E﻿ / 32.8660209480684; 35.2520945009375  heמפת היישובים של מועצה אזורית משגב (in English: Misgav Regional Council) באדום - עצמון-שגב בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10

ילדים הולכים ביישוב, 1966. בוריס כרמי, אוסף מיתר, הספרייה הלאומית
חדר האוכל ביישוב, 1966. בוריס כרמי, אוסף מיתר, הספרייה הלאומית
עצמון מהר עצמון בשנת 2011
עַצְמוֹן (שֶׂגֶב) (שם קודם ראשוני: שגב, לאחר מכן התווסף השם עצמון) הוא יישוב קהילתי במועצה אזורית משגב אשר נוסד לראשונה כהיאחזות נח"ל בשם נח"ל שגב בשנת 1953, סבל מקשיים ושינה כיוון מספר פעמים, ולבסוף התחדש על ידי גרעין עצמון שנוסד בשנת 1975. גרעין עצמון עלה לקרקע בשנת 1978 באתר הקרוונים יבור[2]. ועלה לאתר הקבוע בשגב בשנת 1983.
היסטוריה

במקום בו נמצא היישוב עצמון-שגב שכן לפני מלחמת העצמאות כפר ערבי בשם מִעאר. הכפר נכבש על ידי צה"ל מעט לאחר תום מבצע דקל, ולאחר מכן היווה זירת קרבות בין צה"ל לערבים מקומיים ולצבא ההצלה, בעיקר בימי ההפוגה השנייה, עד שנכבש סופית במבצע חירם.
היסטוריה > היאחזות הנח"ל מיאר – שגב

היאחזות מיאר הוקמה באוגוסט 1953 במסגרת מבצע "ייהוד הגליל", שמטרתו הייתה "לשנות את המצב הקיים, שבו ההתיישבות היהודית בגליל מרוכזת בעיקר בשפלת הירדן שבמזרח ובשפלת החוף שבמערב. כתוצאה מכך התהוו מקומות תורפה רבים, ודבר זה איפשר למבריחים ומסתננים לפעול וגם להתנכל לתחבורה בכבישי הצפון".
סיבה נוספת שלא נאמרה בטקס, הייתה תוכניתו של שר החוץ האמריקאי דלאס להוציא את הגליל מידי מדינת ישראל.
ההיאחזות הוקמה על ידי גרעינים של "איחוד הקבוצות והקיבוצים". בתחילה נקראה "נחלאים ח' מיאר". באוקטובר 1953 נקראה על ידי ועדת השמות "שגב", ההסבר לשם: "לציון שגב הנוף ושגב המשימה של החייאת הגליל".
המקום לא התאים לחקלאות בגלל חוסר בקרקע ובמים, ולאחר זמן קצר הבינו כל המעורבים, הקק"ל, מחלקת ההתיישבות והתנועה המיישבת, שאין אפשרות לחקלאות במקום זה, לפחות עד שיימצאו מים, ולכן הוחלט לסגור את ההיאחזות. נמסר כי הנח"ל יפנה את המקום במרץ 1954, חצי שנה בלבד לאחר הקמתו, ובמקום יישאר כוח אבטחה צבאי, כדי לשמור על המחנה ועל קידוח סמוך.
היסטוריה > עצמון

גרעין עצמון היה חלק מגרעין עובדי רפא"ל שביקשו החל משנת 1975 להקים יישוב קהילתי בגליל, תוך שהם ממשיכים לעבוד במקומות העבודה הקודמים שלהם. המוסדות המיישבים דחו את בקשתם בטענה שאינם מעוניינים להקים לחברי הגרעין סביון בגליל, שכן באותה תקופה הוקמו רק יישובים שפרנסתם במקום ההתיישבות. אנשי הגרעין דחו את ההצעה להיות כפר תעשייתי שאנשיו עובדים במפעלים שיוקמו ביישוב, מכיוון שהם היו כבר אנשים מבוססים שעבדו בתחומי התמחותם. במהלך שנת 1976 הועלתה פשרה שאנשי המקום ימשיכו לעבוד במקומות עבודתם, אולם הם יקימו יחד מפעל תעשייתי אחד במקום, שאם יתפתח יעברו חלק מהתושבים לעבוד בו. בראשית 1977, כשבגרעין היו 170 משפחות, הודיעו לאנשי הגרעין שהם מועמדים להתיישב באותה שנה. הגרעין הצטרף לתנועת המושבים בפברואר 1977. העלייה על הקרקע התעכבה ובינתיים גרעין רפא"ל התפלג לשני גרעינים: גרעין גילון שביקש להקים יישוב קהילתי וגרעין עצמון שביקש להקים מושב.
מקור שם היישוב הוא הר עצמון הסמוך ליודפת.
29 משפחות ראשונות עלו באופן זמני למחנה יבור, בנובמבר 1978. ב-12 בפברואר 1979 התקיים ביישוב הזמני טקס אבן פינה ליישוב הקבע, בנוכחות אריאל שרון. אולם הקמת היישוב התעכבה בגלל מגבלות תקציב. ביוני 1980 הפגינו חברי הגרעין בדרישה לתקצב את הקמת היישוב שלהם. בפברואר 1981 הוחל בעבודות הכשרת השטח להקמת היישוב.
היסטוריה > נח"ל מרווה

היאחזות נח"ל עצמון עלתה על הקרקע ב-2 באפריל 1979 וטקס רשמי התקיים במאי 1979. במהרה שונה שם ההיאחזות ל"מרווה". היאחזות זו הייתה מרוחקת 5 ק"מ מעצמון-שגב, וללא כל קשר אליו. במאי 1981 הוסבה ההיאחזות לבסיס גדנ"ע.
היישוב

ביישוב נבנו 11 שלבי בנייה ומתגוררות בו כ-342 משפחות.
היישוב ממוקם כ-379 מטר מעל הים ונשקף ממנו נוף של מפרץ חיפה עד נהריה, גוש תפן, הר שכניה ועוד. את היישוב מקיף יער שגב.
במרכז היישוב יש ספרייה גדולה, מכולת ומספר גני ילדים (תינוקייה, גן טרום חובה, גן חובה ועוד).
לקריאה נוספת

בני גשור, "הקרבות באזור מעאר-שעב במלחמת העצמאות", קתדרה 178, 2021, עמ' 127–150.
פאשא

ערך זה עוסק בתואר כבוד באימפריה העות'מאנית. אם התכוונתם לשם חיבה עבור אברהם דשא (פשנל), ראו .
.
פאשא (בטורקית: Paşa; בפרסית: پاشا; תעתיק: פאשא) או באשא (בערבית: باشا; תעתיק מדויק: באשא), לעיתים גם פאשה או באשה (לעיתים מכונה בעברית גם "פחה", על פי התנ"ך), היה תואר כבוד צבאי ואזרחי מקובל באימפריה העות'מאנית ובעולם המוסלמי. פאשא הוא הגבוה מבין ארבעת התארים העות'מאניים לגברים. מתחתיו התארים: ביי, אע'א ואפנדי.
באימפריה העות'מאנית הוענק התואר לקציני צבא בדרגות שמעל אלוף-משנה, למושלי סנג'קים, לממונים על מושלי המחוזות (ביילרביי), לפקידי ממשל בדרגים גבוהים, ואף לשרים. עד ימי שלטונו של מהמט השני שימש גם כתואר כבוד למלומדים ואנשי מדע בולטים. בימי הרפובליקה הטורקית הקביל אל דרגה צבאית מוגדרת: אלוף, גנרל, אדמירל.
החל במאה ה-20 משמשת המילה "באשא" במצרים, ובמידה פחותה בארצות הסהר הפורה דוברות הערבית, לציון "אדון".
אטימולוגיה

על פי המילון לאטימולוגיה טורקית, שורש המילה הוא טורקי: beşe, שמשמעה: בן, בפרט בנו של שליט או של אדם מיוחס, נסיך; ומקורה הוא בפרסית: بچّه (תעתיק: בצ'ה), שמשמעה: ילד. המובן הטורקי: "נושא תפקיד רם דרג או פקיד בכיר בארמון" נגזר ככל הנראה מהתואר "lala-i beşe", שמשמעה: מחנך, מורה, אומן הנסיך. מוסיף המילון לאטימולוגיה ומבאר: לסברה הרווחת כי מקורה של מילה זו במילים: padişah או başağa (תעתיק: באש אע'א), שהיה כינוי לראש שבט, אין אסמכתאות.[דרוש מקור: מה שם המילון? מתי ראה אור? מי חיברו אותו?]
במקורות עבריים כונה פאשא טורקי פעמים רבות בכינוי המקראי פחה, שמופיע כבר בספר מלכים א', פרק י' פסוק ט"ו, פרק כ' פסוק כ"ה ב-28 מקומות, וגם בארמית ב-10 מקומות בתנ"ך. לא ברור אם יש קשר בין המקור העברי לבין הטורקי.
נושאי התואר באימפריה העות'מאנית

לסולטאן העות'מאני ולח'דיו של מצרים הייתה הסמכות להעניק את התואר פאשא. במקור היה התואר צבאי ועם הזמן הפך לתואר כבוד גם בהיררכיה האזרחית.
מפקד הצי העות'מאני כונה קפודן פאשא.
בשדה הקרב נישא לפני הקצינים הבכירים דגל לפי דרגתם. על הנס היו 1–3 זנבות סוס או טווס (לפי המסורת הטורקו מונגולית), כאשר לסולטאן לבדו היה נס עם ארבעה זנבות. 
בין נושאי התפקיד (גם אם לא תמיד צורף להם התואר פאשא בפועל) ניתן למנות את:
הוזיר הגדול - ראש הממשלה ומפקד הצבא.
פריק - סגן מפקד הצי.
ליבה - גנרל או אדמירל ראשי.
קיזלר אע'א - הסריס השחור האחראי על נשות ההרמון למרות היותו פורמלית בעל תואר אע'א.
מפקד יחידת בלטאג'י של נושאי הרמחים.
שיהולאסלאם (שייח' האסלאם) נושא התואר הבכיר ביותר בהיררכיה הדתית באימפריה.
כמו כן, מושלי מחוזות באימפריה כונו פאשא (או באשא בחבלים דוברי הערבית). שטח שלטונם כונה פאשליק. מושלים של מחוז וילאייט או איילט נושאי התארים ביילרביי (אנ') (מושל בכיר - "ביי של הביים" בתרגום מילולי) או ואלי (מושל רגיל) כונו בתואר זה. במילים אחרות, כל יחידה מנהלית הייתה פאשליק.
התואר הוענק גם לזרים שהעניקו שירותים לאימפריה העות'מאנית ולמצרים כמו הובארט פאשא, מייסנר פאשא וגורדון פאשא (צ'ארלס גורדון). בני הפאשות כונו בכינוי פאשאזאדה.
התואר מחוץ לאימפריה

במרוקו שלא הייתה תחת שלטון האימפריה הוענק התואר באשא למושלי מחוזות. גם במדינות הערביות שקמו על בסיס האימפריה הוענק התואר בהתחלה. כך למשל כונה מפקדו הבריטי של הלגיון הערבי, גלאב פאשא.