American Life
הקלטה ומיקסינג

האלבום הולחן ברובו והופק כולו על ידי מדונה ואחמדזאי. שניהם שיתפו פעולה בעבר באלבום האולפן של מדונה Music (2000). מפגשי ההקלטות של American Life החלו בסוף 2001, ולאחר מכן הוקפאו כשמדונה צילמה את "סחף חושים" (אנ') במלטה ובסרדיניה וכיכבה בהצגה בווסט אנד, Up for Grabs. היא חזרה לאולפני אולימפיק (אנ') ולאולפני סרם וסט בסוף 2002 וסיימה את הפגישות בלונדון ובלוס אנג'לס בתחילת 2003. את המנגינה בחלק מהשירים, אחמדזאי ביצע באמצעות גיטרות, וסטיוארט פרייס ניגן בפסנתר. טום האנן וסיימון צ'אנגר, שניהם עבדו כעוזרי הנדסה במהלך ההקלטה.
בניגוד ל-Music, מדונה גייסה את אחמדזאי גם כפזמונאי ב-American Life, ולכן העיבוד כמו גם הכתיבה וההפקה שולבו יחדיו. הוא הסביר שיש כמה השפעות מהעבודה שלו, אך מדונה בעיקר רצתה מבנה מינימליסטי לאלבום. זה היה מועיל עבורו כיוון שהוא לא אהב לעבוד עם הרבה אנשים, ומכאן זה הפך לשיתוף פעולה הדוק. כיוון שהמוזיקה האלקטרונית כבר הייתה פופולרית, אחמדזאי הרגיש שיש צורך לחזור לשורשים המחתרתיים שלהם ולהתמקד בכתיבת השירים, ולא בהיבטים הטכניים של ההקלטה והמיקס. כשתיאר זאת ככתיבת שירים שונה, הוא אמר שעל אף שהקונספט "אולי נשמע פשוט בהתחלה, אפילו מחוספס. אבל כששמים לב, יש הרבה כלי נגינה מתחת לזה". גישה זו הייתה הכרחית עבור American Life. הוא הוקלט בשלושה אולפנים שונים תוך שימוש בציוד של אחמדזאי עצמו יחד עם קונסולות המיקס SSL של האולפן, תהליך ההקלטה של האלבום היה לעיתים קרובות מפרך אך היה קל יותר בעיבודים המוזיקליים של השירים. על ההרכב המוזיקלי, אחמדזאי אמר למגזין Remix שהם "ניסו לייצר פחות רצועות רבות כדי לגרום להן להישמע מחוספסות יותר מהפקת פופ בין-לאומית ממוצעת. רצינו לעשות משהו מודרני ועתידני לחלוטין אבל לא מאוד ברור. אתה חייב להיות מינימליסטי מאוד ולבחור כל צליל בקפידה רבה. כמה שירים הולחנו באולפן הגדול; זה יכול להיות מאוד מסוכן כי אתה יכול לאבד פרספקטיבה. אבל כל הכיוונים הראשוניים של הרצועות נעשו באולפן הביתי שלי".
American Life ספוג בטכניקות ההפקה האופייניות של אחמדזאי, כמו כלי נגינה מגוונים וצלילי רקע, כמו גם צלילי לופ המזכירים את פעימות הסונאר של שנות החמישים, שירה מתחלפת המורכבת מכלי נגינה שונים וקולות וצלילים שגורמים למוזיקה לקפוא בין המקצבים. המפיק קיווה ששימוש בטכניקות אלה יהפוך לדבר פופולרי בעולם ההקלטות העתידי. הוא האמין שאנשים חושבים שזה לא טבעי לכלול צלילים כאלה באלבום מוזיקה. עם זאת, הוא השתמש בהם כדי ליצור חתך מוזיקלי חדש. בעזרת Pro Tools (אנ'), הוא הקפיא את הצלילים בכל נקודה שרצה לשנות את הקצב של הרצועות. מדונה דנה בהקלטה של שיר הנושא וקבעה שאחמדזאי עודד אותה לבצע קטע ראפ באופן ספונטני. היה להם ברייק אינסטרומנטלי ב-"American Life", שם המפיק עודד את מדונה להוסיף קטע ראפ על חיי היומיום שלה. "כיוון שתמיד שתיתי לאטה סויה באולפן, ואני מסיעה את המיני קופר שלי לאולפן, הייתי בדיוק כמו, 'בסדר, תן לי פשוט לדבר על הדברים שאני אוהבת'. אז הלכתי וזה היה פשוט לגמרי אלתור (sic) וברור שזה היה מרושל בהתחלה, אבל הוצאתי את כל המחשבות שלי ואז רשמתי את כל מה שאמרתי ואז שכללתי את התזמון של זה. אז זה היה לגמרי ספונטני", הוסיפה וציינה לאחר מכן.
עבור "Hollywood", הוא השתמש במערכת תופים וכלי הקשה מדגם E-mu Emulator (אנ') וגם הוסיף צלילי תופים נוספים כדי להעניק לשיר אווירת דיסקו ישנה. מתוך רצון לקבל צלילי בס חזקים, אחמדזאי השתמש בסינתיסייזר מדגם נורד ליד עם אפשרות לסינון רעשים. אך הוא נתקל בבעיות בשימוש בו ובחר להשתמש במיקסר מדגם ימאהה O2R. הוא לא רצה ש-"Hollywood" יישמע כמו המוזיקה שמתנגנת במועדוני הלילה, אז הוא הקליט את השירה של מדונה עם דחיסה כבדה באוזניות שלה. שני מכשירים שימשו לעריכה הקולית ב-"Hollywood". בהמשך לכך, מדונה רצתה להשתמש באוטו-טיון כי היא רצתה של-"Hollywood" תהיה תחושה יותר מקצבית, אף על פי שאחמדזאי היה נגד המהלך. את הרצועה "I'm So Stupid" אפיינה שירה עדינה, שבהמשך הוקפאה באמצעות רולנד מדגם VP-9000. כשמדונה שרה "Aaaaaahhhhhh", השירה קופאת והתהליך נשמע טבעי, אבל במציאות לא. כששלב הוספת המקצבים הגיע, אחמדזאי התנסה בתכנות התופים באמצעות Logic Pro ושינוי תזמון המקצבים. המפיק משלב דגימות שונות של שירים מהאוספים שלו וממשיך לנסות עד שמתפתח משהו חדש. המיקס לרצועות נעשה על ידי מארק "ספייק" סטנט באולפני ההקלטות וסטלייק במערב הוליווד, קליפורניה, בעוד טים יאנג עשה את המאסטרינג של השירים באולפני מטרופוליס בלונדון. מייקל קולומבייר ביצע את סידור המיתרים כשג'וף פוסטר היה אחראי על הנדוס המיתרים, באולפני AIR.