stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טראמו
היסטוריה > לפני התקופה הרומית

ישוב מהאלף הראשון לפני הספירה ומבנים עתיקים המיוחסים לעמים איטליים נמצאו במקום בחפירות ארכאולוגיות. הממצאים העתיקים ביותר נמצאו בפרברי העיר, שם התגלה בין השאר אתר קבורה. לכאורה, ההתפתחות של היישוב העתיק התאימה למרכז מסחרי שהוקם על ידי התרבויות ההאטרוסקית והפיניקית. על פי כתביו של סקסטוס יוליוס פרונטינוס, היישוב העתיק התפתח בממדיו ובחשיבותו עד שהוא נעשה לבירתו של השבט המקומי.
היסטוריה > התקופה הרומית

בקרב סנטינום (Sentinum), ב-295 לפנה"ס, הביסו הרומאים את הקונפדרציה של העמים האיטליים ובכך החלו את המלחמות הסאמניטיות. בשנת 290 לפנה"ס נכבש האזור על ידי הלגיונות שנשלחו על ידי הקונסול פניוס קוריוס דנטאטוס והעיר קיבלה את השם אינטרמניה פרטוטוריום (Interamnia Preatuttorium), "העיר של הפרטוטואים שבין שני הנהרות"). בתקופת מלכותו של אוגוסטוס קיסר העיר הייתה חלק ממחוז פיסניום. שטחה של נפת טראמו הנוכחית חולק לשלושה חלקים.
לאחר שנת 217 לפנה"ס קיבלה העיר מעמד של מוניקיפיום, שאותו איבדה עקב תמיכתה בלוקיוס קורנליוס סולה במהלך מלחמת בעלות הברית, אך בסופו של דבר הוחזר לה מעמד זה על פי רצונו של יוליוס קיסר.
במהלך התקופה הרומית, הודות לקרבתה לבירת האימפריה, זכתה העיר לשגשוג, כפי שניתן לראות על פי הפסיפסים, התיאטראות, המרחצאות ושרידי האמפיתיאטרון שבה. על פי כתביהם של היסטוריונים כמו תלמי, טיטוס ליוויוס ופליניוס הזקן, תור הזהב של העיר היה בתקופת שלטונו של אדריאנוס, כאשר נבנו בה המקדשים של מרס ושל אפולו.
היסטוריה > ימי הביניים

מעט ידוע על טראמו בראשית ימי הביניים, לאחר חורבנה של העיר בשנת 410 על ידי הויזיגותים בהנהגתו של אלאריק הראשון. בין השנים 552–554 משלו באינטרמניה האוסטרוגותים. מיד לאחר המלחמה הגותית בשנים 535–554, הייתה העיר לנחלה ביזנטית. טראמו נכללה בהגמוניה של רוונה. בהמשך היא הייתה לנחלה פאודלית של הלומברדים.
ב-1129 נכבשה העיר על ידי הנורמנים. ב-1140 היא הייתה לנחלתו של רוג'רו השני, מלך סיציליה. במהלך הסכסוך שהתעורר בעקבות הכתרתו של רוג'רו, טראמו נהרסה על ידי כוחות נורמנים והמבנה היחיד ששרד היה המגדל של כיכר סנטה אנה. מכאן ואילך הוא יקרא "המגדל השרוף" (Torre Bruciata). ב-1268 בא הקץ לשושלת ששלטה בסיציליה בעקבות רוג'רו ובמקומה עלה לשלטון בית אנז'ו.
הסמכות הכנסייתית ששלטה באזור שיפרה את כלכלתה של העיר, כפי שניתן לראות בבנייתם של המצודות, הכנסיות, המנזרים והארמונות שנבנו בה, יחד עם הזכויות שהוענקו לה.
היסטוריה > תקופת הרנסאנס והעת החדשה

במהלך המאה ה–15 התחוללו מאבקים בין משפחות חשובות בטראמו על השליטה בה. היו אלה משפחות דה ואלה (De Valle) ומלטינו (Melatino). הוצאתם להורג בתליה של 13 מתומכיה של משפחת מלטינו עדיין מוזכרת בטבלת אבן במקום מרכזי בטראמו. האנדרטה מעוצבת בצורה של שני ראשי אדם שלשונותיהם משורבבות ועל האנדרטה חקוקה הכתובת A lo parlare agi mesura (חשוב על מה שאתה אומר).
בראשית אותה מאה נרצח הרודן אנטונלו דה ואלה. מצודתו, שהייתה ממוקמת במה שהיום הוא כיכר גריבלדי, נהרסה עד היסוד. האגדה מספרת שהסכסוך בין שתי המשפחות הסתיים הודות לנשות העיר שהכריזו על "שביתת אהבה". למרות המאבקים הפנימיים, העיר זכתה לתקופת פריחה תרבותית באותה תקופה. אומנים כמו ג'קובלו דל פיורה וניקולה דה גוארדיגרלה חיו ופעלו בעיר שהיו לה קשרי מסחר עם טוסקנה ועם ונציה.
לאחר מותו של פרדיננד השני מכר קרלוס השני, מלך ספרד את טראמו לדוכס אטרי תמורת 40,000 דוקטים. תושבי העיר מרדו, אך המרידה נכשלה. ב-1626 הכה את העיר רעש אדמה וארבע שנים לאחר מכן התחוללה בה מגפה. החל משנת 1707, לאחר מלחמת הירושה הספרדית, מלך בית הבסבורג על ממלכת שתי הסיציליות במשך 27 שנים. במהלך עידן הנאורות היית טראמו מרכז חשוב לפעילות אינטלקטואלית, כשהבולט בדמויות שפעלו בעיר היה המשורר והפילוסוף מלכיאור דלפיקו. ב-1798 נכנסו כוחות צרפתים לטראמו ולמרות שבתחילה הם נהדפו על ידי תושבי העיר, הם שבו כמה ימים לאחר מכן ובזזו את כל העיר.
ב-1806 הביס נפוליאון את כוחותיו של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות וטראמו נעשתה לנחלה צרפתית עד לשנת 1815, כאשר היא הוחזרה לממלכת נאפולי. פרננדו השני ביקר בעיר ב-1832, ב-1844 וב-1847. ב-1890 הוקם בעיר מצפה כוכבים.
היסטוריה > המאה ה-20

ב-1925 נוסדה בטראמו האגודה הפסיכואנליטית הראשונה של איטליה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-25 ביוני 1943, נכנסו כוחות גרמנים לטראמו והמשיכו משם בדרכם לכפר בוסקו מרטזה, שם הם ניהלו לחימה כנגד המחתרת האיטלקית. הפרשה ידועה בשם "קרב בוסקו מרטזה".
מאז שנת 1972 נערכת מדי שנה בטראמו אליפות שנתית בכדוריד. בשנת 1993 הוקמה בטראמו האוניברסיטה המקומית.
ערים תאומות

ברזיל ריביראו פרטו (אנ'), ברזיל
צ'כיה פראג, צ'כיה
קפריסין סטרובולוס (אנ'), קפריסין
גרמניה ממינגן, גרמניה
ישראל ראשון לציון, ישראל
מונטנגרו בראן, מונטנגרו
פולין גוז'וב ויילקופולסקי, פולין
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557464305171  GND: 4119563-2  ISNI: 0000 0001 2162 7150  LCCN: n82028282  MusicBrainz: 3f9075cc-8324-4ee5-aedf-8d65db6e07a0  NARA: 10045151  NKC: ge1120061  SUDOC: 027853438  VIAF: 138163693   WorldCat (עם VIAF): 138163693
טנק 500

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  טנק
 שנות ייצור:  2021 – הווה
 הרכבה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 חברת אם:  גרייט וול מוטורס
 סיווג:  רכב שטח
 מרכב:  SUV בעלת חמש דלתות
 אורך:  5,070 מ"מ
 רוחב:  1,934 מ"מ
 גובה:  1,905 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,850 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין V6 בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 350 כ"ס
 הילוכים:  תיבת הילוכים אוטומטית בעלת תשעה הילוכים
טנק 500 (באנגלית: TANK 500; במנדרינית תקנית: 坦克500) הוא רכב שטח במרכב SUV, בעל שבעה מקומות ישיבה, שמיוצר על ידי טנק משנת 2021. הוא הוצג בסין ב-29 באוגוסט 2021.
הוא הדגם השני של מותג טנק לאחר טנק 300. נכון ל-2021 הוא משווק עם מנוע בנזין V6 בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 350 כ"ס. הוא כוללת לוח מחוונים דיגיטלי בקוטר 12.3 אינץ' ומסך מגע המציג את המולטימדיה בקוטר 14.6 אינץ'. למכונית יכולות שטח גבוהות. היא המתחרה הישירה של טויוטה לנד קרוזר.
גלריה

מבט אחורי
פנים
הערות שוליים

↑  Tank 500 From China Debuts To Rival Big, Rugged SUVs, Motor1.com (באנגלית)
↑  2022 Tank 500 Is A Toyota Land Cruiser Prado Rival From China, Carscoops, ‏31 באוגוסט 2021 (באנגלית)
| טנק |
| --- | --- | --- |
| כלי רכב | טנק 300 • טנק 500 |  |
| מכוניות קונספט | טנק 400 • טנק 600 • טנק 700 • טנק 800 |  |
| אחר | גרייט וול מוטורס (חברת האם ומייסדת החברה) |  |
טנק (כפר)

| --- | --- |
סמל טנקסמל טנק

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  הווש הווש
 נפה:  נפת הווש
 שטח:  12.34 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,193 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  47°39′22″N 20°20′28″E﻿ / ﻿47.656°N 20.341°E﻿ / 47.656; 20.341 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://tenk.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.טנק(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.טנק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טנק (בהונגרית: Tenk) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
הכפר הוקם בשנת 1947 לאחר שבמשך שנים רבות היה חלק מארדטלק (Erdőtelek). האזור כולו מיושב לסירוגין מהמאה ה-14 עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1310.
באתר יד ושם מוזכר יהודי אחד שנולד בטנק ונרצח בשואת יהודי הונגריה.
בשנת 2001 כמעט 100% מאוכלוסיית היישוב העידו על עצמם כבני האומה ההונגרית ומבחינה דתית 61.8% מחשיבים עצמם כנוצרים קתולים, 3.5% כרפורמים, 0.2% כלותרנים ו-2.7% מחשיבים עצמם כלא דתיים כלל.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד נרצח יחיד מהכפר טנק באתר יד ושם
| יישובים במחוז הווש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | אגר  |  |
| ערים |  בלפאטפלווה •  פיזשאבון •  ג'נג'ש •  ג'נג'שפטה •  הטוון •  הווש •  קישקרה •  לרינצי •  פטרוואשארה •  ורפלט |  |
| כפרים | אפץ •דורמאנד •אצ'ד • אנדורנקטאליה • באטור • דמיין • אגרבקטה • אגרבוץ' • אגרצ'הי • אגרסלוק • אגרסולאט • פלדברה • פלשטארקאן • הוושרניוש • קרצ'נד • מקלאר • נג'טאליה • נוסוואי • נובאי • אושטורוש • סרוושקה • סוץ' • אבשאר • אטקאר • אדאץ' • דטק • דומוסלו • ג'נג'שהלאס • ג'נג'שאורוסי • ג'נג'שוימוש • ג'נג'שטריאן • הלמאיוגרה • קראצ'ונד • קישנאנה • לודש • מרקז • נג'פיגד • נג'רדה • פאלושוורשמרט • וץ' • וישונטה • ויסנק • מאטראסנטאימרה • אטאן • בוצונאד • ארדטלק • ארק • הוושווזקן • קמלה • פיי • טרנבוד • טרנמרה • טרנארש • טרנסנטמיקלוש • טרנז'דאן • טנק • טיסנאנה • זראנק • בולדוג • צ'אן • הרד • הורט • קרקהרסט • נג'קקנייש • פטפיבאניה • רוז'סנטמארטון • סיצ'י • זג'ווסאנטו • בלטון • בקלצה • ביקסנטמארטון • נג'ווישניו • סילוואשווארד • אלדברה • בשנייטלק • אגרפרמוש • קאל • קאפולנה • קומפולט • מזסמרה • מזטארקאן • נגיוט • פורוסלו • שרוד • סיהלום • טופלו • אוילרינצפלווה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש• אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
| יישובים בנפת הווש |
| --- | --- | --- |
| יישובים | הווש • אטאן • בוצונאד • ארדטלק • ארק • הוושווזקן • קישקרה • קמלה • פיי • טרנבוד • טרנמרה • טרנארש • טרנסנטמיקלוש • טרנז'דאן • טנק • טיסנאנה • זראנק |  |
יוליאן ובר

יוליאן ובר (בגרמנית: Julian Weber; נולד ב-29 באוגוסט 1994) הוא אתלט גרמני, אלוף אירופה (מינכן 2022) בהטלת כידון.
ביוגרפיה > 2013 > אלוף אירופה עד גיל 20

באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה ביולי ברייטי שבאיטליה זכה ובר במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אישי חדש של 79.68 מטר.
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה באוגוסט בריו דה ז'ניירו שבברזיל סיים במקום התשיעי בהטלת כידון בתוצאה של 81.36 מטר.
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר סיים במקום השישי בהטלת כידון בתוצאה של 81.26 מטר.
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן סיים במקום הרביעי בהטלת כידון בתוצאה של 85.30 מטר.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית סיים במקום הרביעי בהטלת כידון בתוצאה של 86.86 מטר.
ביוגרפיה > 2022 > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שבגרמניה זכה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 87.66 מטר, לפני יאקוב ואדלייך מצ'כיה (87.28 מטר) ולאסי אטלטאלו מפינלנד (86.44 מטר).
שיאים אישיים

הטלת כידון: 89.54 מטר (2022)
טיליה הרולד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בספטמבר 1948 (בת 76) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מעסיק:  ORF 
 
טיליה הרולד (באנגלית: Tilia Herold; נולדה ב-14 בספטמבר 1948) היא עיתונאית בריטית המתגוררת באוסטריה.
ביוגרפיה

הרולד נולדה בלונדון, בשנות השישים עבדה בבית ההוצאה לאור "Heinemann".
בשנות השישים עברה לאוסטריה בעקבות נישואיה לאזרח המדינה, שם החלה לעבוד בארגון הפיתוח התעשייתי של האומות המאוחדות (אנ').
ב-1979 עברה לעבוד ב-ORF, ארגון השידור האוסטרי, שם שימשה כראש תחנת הרדיו דוברת האנגלית "Blue Danube Radio". היא כיהנה בתפקיד זה עד שב-1995 התחנה התאחדה עם תחנת רדיו אחרת.
לאחר מכן עבדה בתחום של דיווח חדשות החוץ.
מ-1982 ועד 1990 מלבד 1985 ובין 1994–1995 הייתה מגישת תוצאות ההצבעה של אוסטריה באירוויזיון.
ב-1998 הייתה שותפה בכתיבת הספר "Easy does it - useful Proverbs and Phrases".
ב-2004 מונתה לנציבת שוויון ההזדמנויות של ORF.
היא אמא לבן.
טביעות רגליים

רגליים יחפות של צעירה משאירות טביעות רגליים.
טביעת רגל על פני הירח ממשימת אפולו 11.
טביעות רגליים הן סימנים הנוצרים ממגע כפות רגליים, נעולות או יחפות, של בני אדם או של בעלי חיים אחרים, בחומרים שונים.
יצירת טביעות רגליים

כדי שעקבות יוטבעו עליהן להיווצר בחומר שאינו אלסטי. עומק ההטבעה תלוי ברכות החומר המוטבע, עומקו ומשקל הגוף. למשל, על גבי משטח קשיח (כגון רצפה) ומאובק תיווצר עקבה שטחית. הטבעה יוצרת עקבה תלת־ממדית, לעומתה דריכה על גבי משטח קשיח עשויה ליצור עקבה דו-ממדית, הניכרת בצבע שונה מזה של המשטח (למשל, דריכה בסוליה מכוסה בוץ, צבע נוזלי או אבקה על רצפה או סלע).
הבטון הוא אחד החומרים השכיחים בסביבה האנושית ונוח לקבל טביעות לפני שהתקשה ולשמר אותן לאחר התקשותו. אנשים, בעיקר בגיל הנעורים, הנתקלים בבטון לח במהלך בנייה מנצלים לא פעם תכונה זו כדי לנסות להנציח את עצמם. בשדרת הכוכבים של הוליווד מוטבעות בבטון כפות ידיהם ורגליהם של ידוענים שכוכביהם משובצים בה.
שימושים לטביעות רגליים

גששים נעזרים בעקבות של בני אדם או בעלי חיים, המוטבעים בטבע, כדי ללמוד מי עבר במקום, מתי עבר, לאיזה כיוון פנה ואפילו פרטים על משקל העובר ומצבו הבריאותי. בשמירת גבולות נעזרים בשביל טשטוש כדי לגלות אם למרות כל האמצעים, הצליחו לחצות את המכשול ולנסות לנתח את טביעות הרגל כדי לאסוף מידע על החודרים. מספר דוגמאות ידועות לשבילי טשטוש: פעילות סיירת שקד התבססה בין היתר על שביל הטשטוש בבקעת הירדן, בגבול הצ'כי עם גרמניה בשנות ה-50 הוכנס לשימוש שביל טשטוש (על בסיס חרישת הקרקע), שביל טשטוש הוכנס לשימוש במערך של חומת ברלין, כמו כן קיים שביל טשטוש בגבול ארצות הברית עם מקסיקו.
טביעות רגליים, לרוב טביעות נעליים, שנמצאו בזירת העבירה משמשים לעיתים את רשויות החוק והמשפט כדי לזהות את העבריין ולהרשיע אותו. לשם שימוש בטביעות רגליים בתחום החוק והמשפט יש צורך בתיעודן, על ידי צילום או על ידי יצירת יציקת גבס המשמרת את הצורה התלת־ממדית של העקבה ומאפשרת השוואה עם עקבות שעשויות להימצא במקומות אחרים או עם כפות רגליהם או נעליהם של חשודים.
על פי עקבות מאובנות לומדים הפליאונטולוגים על בעלי חיים שחיו על כדור הארץ בעבר הרחוק, לעיתים בעלי חיים שנכחדו מזה עשרות מיליוני שנים. גם חוקרי עולם החי של ההווה נעזרים בחקירת טביעות רגליים במעקב על חייהם של זנים שונים וגם באיתור זנים לא מוכרים. לעיתים העקבה היא תמריץ לחיפוש אחר בעל חיים, חיפוש שלא תמיד משיג תוצאות, כמו במקרה של היצור המיתולוגי ביגפוט.
הודות לכך שטביעות רגליים הן בעלות כיוון, בדומה לחץ, הן שימשו גם להכוונת תנועה. בעת העתיקה, בנמלים הרומיים, הוטבעו על ריצוף רחובות העיר עקבות זאב שהובילו מהנמל אל בתי הבושת המקומיים. מטרת ההכוונה הייתה למנוע הצעות מגונות של מלחים, שהגיעו מהפלגה ממושכת, אל הנשים הלא נכונות. נעשה שימוש בעקבה של זאב משום שעובדות בית הבושת כונו בשם "זאבה" LUPA ובלילה, כשהעקבות לא היו גלויות לעיני המלחים, הן השמיעו קריאות של זאבים, כדי לכוון אליהן את המלחים המחפשים.
ראו גם

טביעת נעל
לקריאה נוספת

אסף בן דוד, מגדיר עקבות ישראלי, הוצאת מקום מפגש, 2022
הערות שוליים

↑   משה גלעד, אסף בן־דוד: "שבילים הם עדות לתנועה קבועה של חיות", באתר הארץ, 29 בינואר 2022
טביעות כפות ידיים ונעליים שהוטבעו בבטון על ידי ג'ק ניקולסון
טביעת רגלים בחוף הים
יחסי אזרבייג'ן–לאוס

| יחסי אזרבייג'ן–לאוס |
| --- | --- |
אזרבייג'ן: לאוס


אזרבייג'ן: לאוס
שטח (בקילומטר רבוע)
86,600: 236,800
אוכלוסייה
10,351,953: 7,795,710
תמ"ג (במיליוני דולרים)
72,356: 15,843
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,990: 2,032
משטר
רפובליקה: רפובליקה עממית נשיאותית חד-מפלגתית

שגריר לאוס החדש באזרבייג'ן מגיש את כתב האמנה שלו לנשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב, 2019
יחסי אזרבייג'ן–לאוס הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-22 במאי 1995. ב-23 בדצמבר 2013, ענר לאשין אוגלו, שגריר אזרבייג'ן בווייטנאם, מונה לשגריר אזרבייג'ן בלאוס.
בשנת 2017, ממשלת אזרבייג'ן וממשלת לאוס חתמו על הסכם בדבר ביטול דרישות הדרכונים הדיפלומטיים. כמו כן, במהלך הדיון, שרי הממשלות הדגישו את החשיבות והשפעת שיתוף הפעולה בתחומי הכלכלה, החינוך, הספורט והתרבות בין המדינות. כמו כן, השרים הביעו רצון בחילופי ביקורים מדרג גבוה על מנת לקדם את היחסים הדו-צדדיים בין המדינות.
ייצוג

לאוס אינה מיוצגת באזרבייג'ן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
אזרבייג'ן אינה מיוצגת בלאוס, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי אזרבייג'ן–ירדן

| יחסי אזרבייג'ן–ירדן |
| --- | --- |
אזרבייג'ן: ירדן


אזרבייג'ן: ירדן
שטח (בקילומטר רבוע)
86,600: 89,342
אוכלוסייה
10,351,953: 11,544,753
תמ"ג (במיליוני דולרים)
72,356: 50,814
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,990: 4,401
משטר
משטר חצי-נשיאותי: מונרכיה חוקתית

יחסי אזרבייג'ן–ירדן הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין ממלכת ירדן. לאזרבייג'ן שגרירות בעמאן, ולירדן שגרירות בבאקו.
היסטוריה

ירדן הכירה בעצמאות אזרבייג'ן ב-28 בדצמבר 1991, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-13 בפברואר 1992. אזרבייג'ן פתחה שגרירות בעמאן ב-28 במאי 2006, וירדן פתחה שגרירות בבאקו כשנה מאוחר יותר, ב-5 במאי 2007.
ב-31 במרץ 2014 הוקמה בפרלמנט הירדני קבוצה בין-פרלמנטרית משותפת לשתי המדינות. ב-15 ביולי 2014 הוקמה קבוצה נוספת בסנאט הירדני.
ירדן תומכת באזרבייג'ן בסכסוך בנגורנו קרבאך.
יחסים כלכליים

בשנת 2010 עלה היקף הסחר בין המדינות ב-38.5% לעומת השנה הקודמת. בסתיו 2011 נערכה לראשונה ההתכנסות של הנציבות המשותפת לתחבורה.
באפריל 2022 שתי המדינות חתמו על מזכר הבנות שכולל חבילת השקעות הדדיות שנועדו להמריץ את היחסים הכלכליים ביניהן.
בשנת 2020, שווי הסחורות שייצאה ירדן לאזרבייג'ן עמד על 3.47 מיליון דולר, בהשוואה לסחורות בשווי 340 אלף דולר שאזרבייג'ן ייצאה לירדן. הסחורות שירדן ייצאה לאזרבייג'ן כוללות בין השאר ניטרטים וחומרי הדברה.
יחיעם (אוניית מעפילים)

| --- | --- |

אוניית המעפילים "יחיעם"
 שם צופן:  המושיע
 ארגון:  המוסד לעלייה ב'
 קורות ההפלגה
 מספר מעפילים:  798
 מפקד האונייה:  אלי זוהר
 גדעוני:  חנה סרני
 נתוני האונייה
 הדחק:  650 טון
 שוקע:  4.5 מטר
 הנעה:  מנוע דיזל Ansaldo  300 כ"ס, 360 סל"ד
 מהירות:  8.5 קשר
מסלול ההפלגה של "יחיעם
יחיעם הייתה אוניית מעפילים. נקראה על שם שיירת יחיעם אשר יצאה במרץ 1948 מנהריה לתגבר את קיבוץ יחיעם והותקפה על ידי צבא קאוקג'י.
תולדותיה > "אסמרלדה" – אוניית משא

"אסמרלדה" הייתה אוניית משא. נבנתה כנראה בשנות הארבעים של המאה ה-20.[דרושה הבהרה] הייתה עשויה עץ ובעלת שני תרנים.
תולדותיה > "יחיעם" – אוניית מעפילים > רכש והכנה

האונייה נרכשה על ידי המוסד לעלייה ב' באיטליה. הוכנה להפלגה על ידי פועלים מקומיים ומלווי האונייה. נבנו בה קונסטרוקציות עשויות צינורות ולוחות עץ לדרגשי לינה ל-850 בני אדם בתוך מחסן גדול. האונייה הייתה מצוידת בשתי סירות גומי ל-4 בני אדם כל אחת, ושתי סירות עץ ל-26 בני אדם, וכן צוידה ב-16 טון דלק, 22 טון מים ומזון ל-14 יום.
מפקד האונייה היה אלי זוהר מהפלי"ם, לצדו חיים סנש איש הפלי"ם אף הוא, והגדעונית הייתה חנה סרני. מכשיר הקשר שעמד לרשותם היה המקורי של האונייה.
רב החובל וחמשת המלחים היו איטלקים, והמכונאי היה מתנדב אמריקני.
תולדותיה > "יחיעם" – אוניית מעפילים > המעפילים

798 המעפילים היו מאורגנים בקבוצות על פי שיוך תנועתי, ולכל קבוצה היה אחראי משלה.
בנמל גאאטה שבאיטליה, עלו על סיפונה 236 מעפילים; חלקם הגיע אל הנמל בתחבורה יבשתית, וחלקם באונייה שיצאה מצרפת.
בלב ים עלו על סיפונה מהאונייה "נחשון" 562 מעפילים. חלקם היו חברי תנועות נוער ומפלגות: 59 - דרור בורוכוב, 30 - נוחם, 17 - השומר הצעיר, 21 - הנוער הציוני איחוד, 16 – פועלי ציון, 17 - נצ"ח, וכן 25 מצפון אפריקה, והשאר מרומניה, הונגריה ופולין.
במהלך ההפלגה היו בעיות סדר ומשמעת, וכן פרצו סכסוכים בין יוצאי אירופה לבין יוצאי צפון אפריקה.
תולדותיה > "יחיעם" – אוניית מעפילים > ההפלגה

האונייה הפליגה ב-10 במרץ מפורמיה באיטליה. בזמן יציאתה לדרך כינויה היה "המושיע", ותחת שם זה הפליגה במשך רוב המסע. יומיים לפני הגעתה לארץ, ב-27 במרץ, יום המארב על שיירת יחיעם, קיבלה את השם "יחיעם".
נתיב השיט המתוכנן כלל את גאאטה, משם פנתה צפונה לאי מונטה כריסטו (Montecristo), מצר ספיאנצה (Sapienza), קאפו (Capo), כף ספאטה (Spatho) בצפון מערב כרתים, מפרץ מירבלו (Merabellou) צפון-מזרח כרתים, קפריסין וחיפה.
בין איטליה לקורסיקה ליד האי מונטה כריסטו, פגשה את אוניית המפעילים "נחשון" שנתקעה בלב ים עם מנוע מקולקל. בשעה 15:00 החלה ההעברה בים גלי, כששתי הספינות קשורות זו לזו. תוך שעתיים הסתיימה ההעברה, והיא המשיכה בדרכה.
ב-13 במרץ עלתה על שרטון צפונית לאנציו בגלל ערפל. בעזרת הרוח והמנוע, הצליחה להחלץ. עוד באותו לילה חזרה הספינה כדי להצטייד בדלק ובמפות במספנה שבה נעשו ההכנות.
ב-16 במרץ בבוקר שוב קרתה תקלה טכנית, והאונייה נאלצה לעגון בחוף במצר קאפו ספרטו ונטו (Capo Sparto Vento). בימים 17.3–22.3, עגנה האונייה בנמלים שונים במיצר וטופלה בהם.
הנוסעים עלו לסיפון בשל החום, ועקב כך, ב-22 במרץ התפרסם בעיתונות המקומית מאמר על האונייה.
האונייה נעצרה על ידי הצי האיטלקי. עדה סרני הפעילה את קשריה אצל השלטונות האיטלקים, ולאחר שעות אחדות קבלה האונייה מזון ודלק, ובשעות הלילה הוציאה אותה לים הפתוח גוררת.
ב-26 במרץ פרצה סערה, והאונייה נאלצה לעגון במפרץ מירבלו בכרתים לאחר תקלה במנוע. משמר החופים היווני עלה לסיפון ודרש לעכב את ההפלגה. הם חשדו כי הספינה עוסקת בהברחתם של קומוניסטים לאי. לבסוף תיקן הצוות את המנוע והאונייה שוחררה והפליגה לדרכה.
תולדותיה > "יחיעם" – אוניית מעפילים > עימות עם הבריטים

ב-28 במרץ התגלתה לראשונה על ידי מטוס בריטי, שהופיע ב-11:30 וחזר לאחר חצי שעה. ב-14:00 התקרבה המשחתת R-35.
היו חילופי דברים, הסיפון היה ריק. הבריטים דרשו להעלות חיילים על הסיפון.	
המלווים והמעפילים קבלו הנחיות למקרה של עימות עם הבריטים: לא להתנגד לבריטים בלב ים; על צוות המלווים של האונייה להתערב בין המעפילים בעת העימות.
בפועל בעת חילופי הדברים עם המשחתת, נאמר לבריטים כי האונייה מפליגה לתל אביב. הבריטים איימו לעלות לסיפון, ואז שונה הנתיב לחיפה, והוחלט לחבל במנוע. מכשירי הקשר הושלכו לים.
המשחתת הבריטית נגחה באונייה והתרחקה. ב-19:30, נדרשה האונייה לעצור, כדי לאפשר לחיילים לעלות ואחר כך להתקדם עוד 4 מיל כדי להיכנס לתחום המים הטריטוריאליים.
ב-29 במרץ השכם בבוקר, עלו הבריטים תוך התנגדות. באותה עת היו בנמל 3 משחתות, ביניהן 'מאוריציוס' והסיירת 'איג'קס'.
הבריטים אילצו את המעפילים לרדת לנמל כדי לעבור לספינת גירוש.
המעפילים היו תשושים וחלקם הורדו באלונקות. בסביבות השעה 10:30 הם הועלו לאוניית הגירוש 'אמפייר ריוויל' והאונייה הפליגה לקפריסין, שם הועברו המעפילים למחנה מעצר.
הערות שוליים

↑  האנייה 'יחיעם', באתר עמותת חיל הים; המקור לכתוב בערך הוא במסמך המקושר מתחתית הדף על האונייה באתר העמותה (הקישור מוריד את הקובץ).
טסמה מוגס

טסמה מוגס (נולד ב-2 בפברואר 1988) הוא אתלט ישראלי המתמחה בריצות ארוכות, אלוף ישראל 3 פעמים בריצת 5000 מטר (2012, 2010, 2009), פעמיים בריצת חצי מרתון (2012, 2010) 3 פעמים בריצת 10000 מטר (2012, 2010, 2009) ושיאן ישראל בעבר במקצוע זה.
ביוגרפיה

מוגס נולד באתיופיה. התחרה בריצות 5000 מטר ו-10,000 מטר. ב-2008 עלה לישראל, התגורר תחילה בבאר שבע ולאחר מכן עבר לרעננה והתאמן במסגרת אגודת הפועל אתלטי אורן השרון.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השמונה-עשרה שנערכו ביולי 2009 זכה מוגס במדליית כסף, בריצת 10000 מטר בתוצאה של 30:01.18 דקות, אחרי בריהון וובה מישראל (29:56.91 דקות) ולפני ג'פרי ויינשטיין מארצות הברית (33:18.96 דקות).
בפברואר 2010 זכה באליפות ישראל במרוצי שדה ה-49. בדצמבר 2010 זכה באליפות ישראל בחצי מרתון בזמן של 1:03:20 שעות; הזמן לא הוכר כרשמי וכשיא ישראל לאחר שנמצא כי אורך המסלול היה קצר ב-133 מטר מהאורך הרשמי. בדצמבר 2012 זכה באליפות ישראל בחצי מרתון בזמן של 1:04.40 שעות. במאי 2013 זכה באליפות ישראל בריצת 10,000 מטר, וקבע שיא ישראל חדש של 28:12.58 דקות.
בינואר 2015 התחרה לראשונה בריצת מרתון במסגרת אליפות ישראל ומרתון טבריה. הוא סיים שני בין הישראלים לאחר זוהר זימרו, בתוצאה של 2:18:27 שעות. בספטמבר 2015 סיים במקום ה-25 במרתון ברלין בתוצאה של 2:15:29 שעות וקבע את הקריטריון לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). במשחקים האולימפיים סיים במקום ה-121 בתוצאה של 2:30.30 שעות. בנובמבר 2019 סיים במקום הרביעי במרתון פירנצה, בתוצאה של 2:13:40 שעות.
הערות שוליים

↑  ynet, השיא הישראלי בחצי מרתון לא אושר, באתר ynet, 23 בדצמבר 2010
↑  חצי מרתון: טסמה מוגס וריקי סלם זכו באליפות ישראל, באתר וואלה, 7 בדצמבר 2012
↑  טליה סלנט, ‏שיא ישראלי לא הספיק לטסמה עבור קריטריון, באתר ערוץ הספורט, 9 במאי 2013
↑  אתר המרתון
↑  אורן אהרוני, טסמה מוגס הבטיח את הכרטיס לריו, באתר ynet, 27 בספטמבר 2015
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | שני בלוך • שלומי חיימי |  |
|  אתלטיקה | דניאל גואדי • מאור טיורי • מארו טפרי • טסמה מוגס • דונלד סנפורד • לונה צ'מטאי-סלפטר • חנה קנייזבה-מיננקו • דמיטרי קרויטר |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן |  |
|  ג'ודו | לינדה בולדר •  ירדן ג'רבי • גילי כהן • שגיא מוקי • גולן פולק • שירה ראשוני •  אורי ששון |  |
|  גולף | לטיסיה בק |  |
|  היאבקות | אילנה קרטיש |  |
|  הרמת משקולות | איגור אולשנצקי |  |
|  התעמלות אמנותית | נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (יקטרינה לבינה, קרינה ליחבר, אידה מיירין, יובל פילו, אלונה קושבצקי) • נטע ריבקין |  |
|  התעמלות מכשירים | אלכס שטילוב |  |
|  טאקוונדו | רון אטיאס |  |
|  טניס | דודי סלע |  |
|  טריאתלון | רון דרמון |  |
|  קליעה | סרגיי ריכטר |  |
|  שחייה | קרן זיבנר • יעקב טומרקין • אנדראה מורז • גל נבו • עמית עברי • זיו קלונטרוב • זוהר שיקלר |  |
|  שחייה צורנית | אנסטסיה גלושקוב • יבגניה טטלבאום |  |
|  שיט | נינה אמיר • מעיין דוידוביץ' • גיל כהן • אייל לוין • דן פרויליך • שחר צוברי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14368782
טביעות חותם של הלגיון השישי פראטה

טביעת חותם של הלגיון השישי פראטה שהתגלתה בלגיו על ידי שומאכר. הטביעה נמצאת היום ברשות העתיקות
טביעת חותם של הלגיון השישי פראטה שהתגלתה במערכת מסתור בחורבת חזון על ידי דן בהט.
טביעות החותם של הלגיון השישי פראטה הן טביעות חותם שהותיר הלגיון הרומאי על גבי לבנים ורעפים שייצר כחלק מתפקידו בעת שהותו בארץ ישראל במאות ה-2 וה-3 לספירה. לבנים ורעפים עם טביעות חותם של הלגיון השישי פראטה נתגלו בצפון הארץ, בעיקר בלגיו, וכן במקומות לא רבים בארץ ישראל בשימוש משני.
היסטוריה

טביעות החותם של הלגיון השישי, הכוללות את השם של הלגיון השישי "פראטה" בלטינית, ידועות מאז תחילת המאה ה-20. כאשר דוגמה לטביעה כזו פורסמה על ידי גוטליב שומכר בספרו על לגיו. בשנת 1974 פרסם דן בהט טביעת חותם שנמצאה על גבי לבנה במערכת מסתור חורבת חזון ליד מע'אר. בחפירות שנערכו בכפר חנניה אוזכרו מציאת רעפים הטבועים בטביעות של הלגיון השישי פראטה, אולם הם לא פורסמו עד היום (2011). לראשונה נערך דיון רציני וקטלוג של טביעות החותם על ידי יותם טפר בעבודת התזה שלו על מחנה הלגיון השישי פראטה בלגיו.