stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רבקה ורדי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 במרץ 1976 (בת 48) כ"ב באדר ב' תשל"ו ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  ביתר עילית
 פעילות בולטת:  הקמת השלוחה החרדית של בצלאל
 השכלה:  מכללה ירושלים  מרכז בית יעקב למורות 
 השקפה דתית:  חרדים
 בן זוג:  הרב יעקב ורדי
 מספר צאצאים:  7
 
רבקה ורדי (נולדה בכ"ב באדר ב' ה'תשל"ו, 24 במרץ 1976) היא מנהלת השלוחה החרדית של בצלאל ומקימתה.
ביוגרפיה

נולדה בירושלים לרב ראובן ולדליה שרבני. נישאה לרב יעקב ורדי. לאחר נישואיה החלה לעבוד בהוראה. ולאחר מכן מונתה למנהלת תחום האמנות במנהל הקהילתי רוממה בירושלים.
פעילות ציבורית > "אמן" - מרכז אמנות לציבור החרדי

מרכז האמנות לציבור החרדי נפתח על ידי עיריית ירושלים בשיתוף מנהל קהילתי רוממה. החל משנת 1997 ניהלה ורדי את מרכז האמנות לציבור ועמדה בראשו עד שנת 2020.
המרכז החל את דרכו בפעילות אמנותית קהילתית לכלל הציבור החרדי החל מהגיל הרך וכלה בגיל הזהב. במסגרת זו נערכו עשרות פרויקטים לאוכלוסיות מיוחדות - נוער בסיכון, תשושי נפש ועוד, בתחומי האמנות השונים.
בשנת תשס"ב (2002) פתחה ורדי את החטיבה ללימודי תעודה, בה הוצע לראשונה לנשים חרדיות לימודים גבוהים באמנות, במחלקות צורפות, עיצוב פנים, צילום, קרמיקה ואמנות פלסטית. בחטיבה זאת הוכשרו מדריכות אמנות אשר היוו קדר מרצות לפיתוח ולשגשוגה של החטיבה הקהילתית. בחטיבה ללימודי תעודה למדו מדי שנה 200 סטודנטיות.
כחלק מפעילויות המתנ"ס התאימה את מיזם "אוטו-מנות" מטעם אגף אמנויות של עיריית ירושלים לציבור החרדי. באמצעות המסגרת האמורה, ניידת האמנות אשר הכילה חומרים לסדנאות אמנות, הפיצה ורדי את בשורת האמנות בבתי ספר, בסמינרים ברחבי הערים החרדיות, וקיימה פעילויות אמנות למאות משתתפים מהקהילה החרדית. קהל היעד העיקרי היה ילדים, נערות, מבוגרים, ותשושי נפש.
פעילות ציבורית > השלוחה החרדית של בצלאל

בשנת 2013 יזמה והקימה את ה"שלוחה חרדית של בצלאל", המעניק תואר ראשון לנשים חרדיות בתחומי האמנות והעיצוב. התלמידות הם מכל המנעד של החברה החרדית.
המחלקות הראשונות שנפתחו היו אמנות וארכיטקטורה. בשנת 2018 הוקמה מחלקה לתקשורת חזותית.
עד שנת 2019 פעלה השלוחה בשיתוף פעולה מלא בין אמן לבצלאל, וורדי ניהלה את שני המוסדות במקביל. לאחר מכן פוצלו המוסדות, ורבקה ורדי עברה לנהל את השלוחה החרדית של בצלאל בלבד.
במקביל, בשנת 2013, לאחר מאמצים של ורדי, הקצתה עיריית ירושלים שטח להקמת קמפוס לאמנות לציבור החרדי בכנפי נשרים, נכון ל-2024 הקמפוס פעיל. בשלוחה לומדות מדי שנה 200 סטודנטיות במחלקות השונות.
אמן והשלוחה החרדית של בצלאל מקיימים מדי שנה תערוכה בה מציגות בוגרות את יצירותיהן. בין האמנים ששימשו כמורים במקום היו דליה אריאלי, מולי בן ששון, אלי פטל, יוחאי אברהמי, אריה קורצווייל ועוד רבים אחרים.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | "לפני 13 שנה התראיינה מנהלת מרכז אמנות במתנ"ס ירושלמי לאחד העיתונים. היא הייתה אישה צעירה, חרדית, וכבר אז מרכז האמנות שניהלה היה יוצא דופן – הוא נועד לציבור החרדי. "רציתי ללמוד אמנות, אבל בצלאל לא עמד על הפרק" היא אמרה בסוף הראיון, "אמרתי לעצמי שיום יבוא ויהיה בירושלים גם בצלאל חרדי", 13 שנה אחר כך, שלוש שנים מאז הקמתו החלום של רבקה ורדי הוא עובדה בשטח... | “ |

|  – ראובן ריבלין, נאום לפתיחת שנת הלימודים האקדמית בבצלאל |  – ראובן ריבלין, נאום לפתיחת שנת הלימודים האקדמית בבצלאל |  |
ב-2021 הפיק בית הנשיא תערוכה בנתב"ג בשם "חמסה עלינו". בתערוכה הוצגה השלוחה החרדית של בצלאל כסמל לאמנות ואמונה.
חיים אישיים

ורדי נשואה ליעקב (משיב בישיבת קול תורה) ואם לשבעה ילדים. בשנת 2010 הכניסה לביתה ילד אומנה.
אחיה של ורדי הם יהושע, ר"מ בישיבת קול תורה, יעקב, ראש ישיבת אוהל יוסף מאיר, ראש קיבוץ בישיבת לב אליהו ואלחנן ראש ישיבת לב אליהו הקטנה.
ב-2020 קיבלה את פרס "נבחרי ירושלים" בקטגוריה קידום צעירים מטעם קהילת נשארים בירושלים - JLM.
הערות שוליים

↑  יובל סער, עשור לשלוחה החרדית של בצלאל: 100 חרדיות עם תואר בארכיטקטורה, תקש״ח ואמנות, באתר מגזין פורטפוליו, ‏4 ביוני 2022; רבקה ורדי באתר מובלים באקדמיה
↑  שירה רובין, Painting outside the lines: Israel’s ultra-Orthodox women take their quiet revolution to art school, וושינגטון פוסט, ‏4 בינואר 2022 (באנגלית)
↑   נעמה ריבה, הסטודנטיות בשלוחה החרדית של בצלאל מתכננות את המהפכה האמנותית של המגזר, באתר הארץ, 6 באוגוסט 2018
1 2 3  דוד רפ, בירושלים עוד יהיה בצלאל חרדי - חזונה של רבקה ורדי, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2003
↑  nrg מעריב, השלוחה החרדית של בצלאל נחנכה בירושלים, באתר nrg‏, 14 בינואר 2014; שמעון כהן, לראשונה שלוחה חרדית לאקדמיית האמנות 'בצלאל', באתר ערוץ 7, 4 ביולי 2012; יסמין לידסקי, חדש בבצלאל: לימודי אומנות לחרדים בלבד, 08-07-2012.
↑  אודותיהם ראו באתר הבית.
↑  רונה טאוזינגר, אמנות לשם שמיים, באתר ישראל היום, 14 בנובמבר 2019
↑  "הגון עליכם בצלאל?", באתר ערב רב, ‏3 ביוני 2012
↑  ליעונה מנקלי, לתכנן שינוי: פרויקטים מעוררי השראה של בוגרי האקדמיות לאדריכלות ועיצוב, באתר ynet, 8 באוגוסט 2022
↑  כיכר השבת, ‏תערוכת אמנות חרדית - בבית משפט השלום, באתר כיכר השבת, 13 בינואר 2020
↑  ראו, אמנות ואמונה - Hamsa Aleinu, באתר Hamsa Aleinu, ‏3 במרץ 2020
↑  על הפרס ראה, הכי ירושלמים וירושלמיות שיש: לראשונה - פרס נבחרי העיר 2020 באתר כל העיר
↑  פרס נבחרי ירושלים בקטגוריה קידום צעירים מטעם קהילת נשארים בירושלים - JLM; ברכה לרבקה ורדי על הזכיה בפרס נבחרי ירושלים, בעמוד הפייסבוק של אמן מרכז לאמנות חזותית, 29 בדצמבר 2020
יפה מגנס

| --- | --- |

הרבנית יפה מגנס
 לידה:  תשט"ו (בת 70 בערך) קדימה
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 בן או בת זוג:  יהושע מגנס 
 
הרבנית יפה מגנס (נולדה בקדימה בשנת תשט"ו) היא רבנית ישראלית, דיקנית הסטודנטיות במכללת ירושלים לבנות, מקימת וראש מדרשת בת-ציון. מקימת וראש אולפנית בני עקיבא תל אביב משנת 1978 ועד שנת 2015.
ביוגרפיה

נולדה לרב שלום צוקרמן, רבה של המושבה קדימה ולימים רב שיכוני הפועל המזרחי ורב המועצה הדתית בעיר בני ברק. דודה הוא הרב אברהם צוקרמן מכפר הרא"ה שעמד בראש 'מרכז ישיבות בני עקיבא'. כילדה דתית במושבה שאינה דתית, נאלצה לעבור ממקום למקום. תחילה בממ"ד בקדימה, משם המשיכה ב'בית יעקב' בנתניה, ולאחר מכן בתיכון שהיה סניף של 'לוסטיג' החרדי-פא"יניקי. בצעירותה הייתה חברה גם בתנועת הנוער העובד והלומד.
למדה באוניברסיטת בר-אילן לשון וחינוך מיוחד. בגיל 20 נישאה לרב יהושע מגנס, לימים ר"מ בישיבת מרכז הרב.
נסיבות משפחתיות הובילו אותם להשתקע בבני ברק, שם כיהן הרב מגנס כרב שיכוני הפועל המזרחי ורב המועצה הדתית בעיר, כשהוא ממלא בתפקיד זה את מקום אביה של הרבנית יפה מגנס.
שנתיים מאוחר יותר בשנת תשל"ח, בגיל 23 ייסדה את אולפנית בני עקיבא תל אביב. במשך קרוב לארבעים שנה הובילה את האולפנית יחד עם בעלה ששימש כרב האולפנית וכמחנך כיתה י"א, מוסד זה לווה בהדרכת הרבנים אברהם צוקרמן ומשה צבי נריה. בשנותיה באולפנה למדו אלפי תלמידות והרבנית הפכה אותו למוסד הדגל לבנות הציבור הדתי-לאומי בתל אביב. בשנת תשע"ג קיבלה האולפנית בראשותה את פרס החינוך הדתי.
בשנת תשע"ה, לאחר פרישתה, החליפה אותה הרבנית מיכל פלג, מחנכת מאולפנת כפר פינס. החמ"ד ערך ערב הצדעה לרב ולרבנית מגנס לרגל פרישתם. תקופה קצרה לאחר מכן התמנתה לדיקנית הסטודנטיות במכללת ירושלים לבנות.
לאחר קרוב לעשור בבני ברק, עברו להתגורר בבניין הר"מים שנבנה סמוך לישיבה ברחוב סירקיס בשכונת קריית משה בירושלים.
בשנת תשס"ט ייסדה את מדרשת בת-ציון בקריית משה ועומדת בראשה מראשיתה ועד היום.
הערות שוליים

↑  גדולות הדור,  באתר כיפה, 10 באוקטובר 2011
↑   הצדעה לרב ולרבנית מגנס, סרטון בערוץ "לֵב לָדַעַת", באתר יוטיוב (אורך: 05:52)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007400978605171  VIAF: 77156675015033581864   WorldCat (עם VIAF): 77156675015033581864
שלהבת חסדיאל

| --- | --- |
שלהבת חסדיאל
שלהבת חסדיאל
 לידה:  15 בספטמבר 1970 (בת 54) בני ברק
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  בית הספר חורב רמת גן  תיכון לוסטיג  אוניברסיטת בר-אילן 
 עיסוק:  עיתונאית
 
שַׁלְהֶבֶת חַסְדִּיאֵל (נולדה ב־15 בספטמבר 1970) היא אשת תקשורת חרדית ומנכ"לית התאגיד העירוני מרום של עיריית ירושלים.
קורות חייה

חסדיאל נולדה בבני ברק ליהודה מאיר שפירא, נכד לאדמו"ר מטלוסט, אחיו של רבי מאיר שפירא מלובלין, מחולל רעיון הדף היומי.
למדה בבית הספר חורב ברמת גן ולאחר מכן בתיכון לוסטיג ברמת גן, התנדבה שנה באגודת יד שרה, והשלימה לימודים לתואר ראשון במדע המדינה, כלכלה וסוציולוגיה, באוניברסיטת בר-אילן ולימודי תקשורת בבית ספר "כותרת" שעל יד אוניברסיטת תל אביב.
הייתה הכתבת הפוליטית האישה הראשונה במגזר החרדי. החלה את דרכה המקצועית בעיתון "יום ליום", וכן שימשה עורכת פוליטית של השבועון החרדי "בקהילה" והייתה לאחת הנשים הראשונות בעולם העיתונות החרדי.
בשל כך נאלצה לחתום על כתבותיה בשם ש. חסדיאל וח. שלהבת, עד שמעסיקיה אישרו שתחתום בשמה המלא.
שידרה ברדיו קול חי מיום הקמתו תוכנית ראיונות פוליטית ואקטואליה. כמו כן השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "המטבחון" של דן שילון, והגישה פינה שבועית בתוכנית הדת של נחום לנגנטל, בערוץ 1.
בשנת 2007 ייסדה חסדיאל מגזין לייף סטייל ראשון מסוגו בחברה החרדית בשם "Fine", העוסק בעיצוב פנים, עסקים, תיירות, אופנה, משלב כתבות קונספט, ומתאים להווי החיים הדתי-חרדי.
חסדיאל עסקה דרך חברת אריאל בייעוץ בענייני תרבות המגזר החרדי לעיריית ירושלים. כמו כן היא חברה בדירקטוריון של חברת וילי פוד השקעות ושימשה כיועצת של האו"ם לענייני מגזר החרדי.
ב-2019 מונתה חסדיאל לכהן כחברה במועצה לביקורת סרטים ומחזות של משרד התרבות.
החל מ-2020 מכהנת כמנכ"ל התאגיד העירוני "מרום" – תאגיד העירוני לקידום חוסן קהילתי בירושלים.
קורות חייה > חייה האישיים

הייתה נשואה לסופר והתסריטאי יאיר חסדיאל, ולאחר עזיבתו את העולם החרדי השניים התגרשו. היא אם לשלושה ילדים, ומתגוררת בבני ברק.
הערות שוליים

1 2  מהרבנית לעיתונאית: עשר הנשים החרדיות המשפיעות, באתר כיכר השבת, 9 ביולי 2019
↑  רותי קדוש, שלהבת קודש, באתר nrg‏, 10 ביוני 2010
↑  מינויים למועצה לביקורת סרטים | מספר החלטה 1800, באתר GOV.IL
↑  שלהבת חסדיאל, דבר מנכ"לית מרום, באתר עיריית ירושלים
↑  יצחק טסלר, גולה בארצו: מהגטו החרדי, להתבוללות החילונית, באתר ynet, 6 בפברואר 2013
חמי פרס

| --- | --- |

 לידה:  יולי 1958 (בן 66) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 
חמי פרס עם אביו שמעון ביום הולדתו, 1962
נחמיה (חמי) פרס (נולד ב-17 ביולי 1958) הוא מבכירי תעשיית ההון סיכון בישראל. מאז 1996, הוא שותף-מייסד ומנכ"ל בקרן הון סיכון "פיטנגו".
ביוגרפיה

חמי פרס הוא בנם הצעיר של סוניה ושמעון פרס, אח לצביה ולדן וליוני פרס. הוא נקרא על שם נחמיה ארגוב, מזכירו הצבאי של ראש הממשלה דוד בן-גוריון וידיד טוב של אביו. חמי גדל והתחנך בתל אביב, ואת לימודיו התיכוניים עשה באורט טכניקום בגבעתיים.
בשנת 1976 סיים את לימודיו והתגייס לצה"ל. פרס התקבל לקורס טיס, והודח פעמיים מהקורס. לאחר מכן במשך זמן מה שירת בחיל השריון. את קורס הטיס השלישי סיים בהצלחה כטייס מסוק קרב ב-1980. בשנת 1985 זכה פרס לתעודת הערכה ממפקד חיל האוויר, יחד עם נועם נחמני, על הצלת צוות מסוק קוברה שטס עמו במבנה בטיסה לילית, והתרסק בשפך הירדן לכנרת. באותה שנה השתחרר פרס מהצבא, ופנה ללימודים באוניברסיטת תל אביב בהנדסת תעשייה וניהול, אותם סיים ב-1990. כטייס מילואים לחם פרס במבצע ענבי זעם.
פרס נשכר כמנהל פיתוח עסקי בחברת Decision Systems Israel) DSI), חברת היי טק העוסקת בפיתוח תוכנה לשוק הצבאי והאזרחי. ב-1992 הקים, בהשקעה ראשונית של חברת DSI ומשקיעים נוספים בסך מיליון דולר, את קרן הון הסיכון "מופ"ת - מחקר ופיתוח תעשייתי" (שבהמשך שונה שמה ל"מופת קרן הטכנולוגיה לישראל בע"מ"), אחת מהקרנות הראשונות בישראל שהוקמה כחלק מתוכנית "ענבל" (יוזמה לעידוד הון סיכון בגיבוי חברת הביטוח הממשלתית ענבל). הקרן גייסה כ-6 מיליון דולר בבורסה לניירות ערך בתל אביב ב-1993. באוגוסט 1993 השקיעה הקרן 1.5 מיליון דולר תמורת מחצית מהמניות של חברת ווקלטק (החברה הראשונה בעולם שהצליחה להעביר קול על-גבי רשת האינטרנט). בפברואר 1996 הונפקה בנאסד"ק וגייסה כ-48 מיליון דולר. כמו כן השקיעה הקרן בחברות "פראדיים גיאופיזיקל" ו"אורכית תקשורת" שהונפקו בנאסד"ק ושלוש חברות שנרכשו במהלך השנים 1994–1996 על ידי חברות אמריקאיות: "שני מחשבים" שנמכרה לאינטל בשנת 1994. נייסקום שנמכרה בשנת 1994 ל-3COM תמורת 53 מיליון דולר, "סקורפיו" שנמכרה ל-US Robotics באוגוסט 1996 תמורת 72 מיליון דולר.
בשנת 1996 החליט לעזוב את קרן מופת וחבר לרמי קליש בהקמת קרן "פולריס 2" בשותפות עם קבוצת "דוברת שרם", שהייתה שותפה גם בחברת הניהול של הקרן "דש פולריס". בנובמבר 1996 גייסה הקרן 50 מיליון דולר מקבוצת משקיעים שכללה את חברת "קלארידג'" של צ'ארלס ברונפמן, אריסון השקעות, חברת טבע ובנק לאומי. בסך הכל גייסה קרן "פולריס 2" 125 מיליון דולר ובשנת 2000 כבר כיסתה את ההשקעה והניבה רווח של כ-200 מיליון דולר.
הצלחתה של "פולריס 2" הביאה להקמת קרנות המשך, תחת השם "פיטנגו", והפיכתו של פרס לאחד מאנשי הון הסיכון הבולטים בישראל. מדירוג דן אנד ברדסטריט עולה כי קרן פיטנגו, בייסודם ובניהולם של פרס וקליש, היא קרן הון הסיכון הגדולה בישראל, עם הון מנוהל בהיקף של כ-2 מיליארד דולר.
פרס מחזיק בין היתר גם במניות בחברת "iDigital", שמייצגת את חברת אפל בארץ מאז 2007.
פרס משמש כיו"ר הוועד המנהל של מרכז פרס לשלום. הוא חבר באגודת הידידים של רשת אורט ישראל, כיהן כיו"ר לשכת המסחר ישראל-אמריקה בשנים 2008–2011. כמו כן, בין השנים 2002–2004 כיהן כיו"ר איגוד קרנות הון הסיכון בישראל ובמהלך כהונתו יצא נגד כוונת הממשלה, בראשות שרון, לקצץ את תקציב המדען הראשי.
נשוי לגילה, ואב לשני בנים ובת. הוא מתגורר ברעננה. בשנת 2022, אחד מבניו, שעבד כמאייר, נפטר עקב דום לב, ולזכרו הוקמה חנות קומיקס בתל אביב.
הערות שוליים

↑  חמי פרס, באתר הגבורה.
↑  אבי בניהו, ‏שמעון שלי: פרידה מענק שהיה בית ספר של איש אחד, באתר מעריב אונליין, 30 בספטמבר 2016
↑  קרן למופת, באתר גלובס, 23 באפריל 2000
↑  ניר צליק, ווקלטק, 20 שנה אחרי: חלוצים מתים, עם חצים בגב, באתר TheMarker‏, 12 במרץ 2009
↑  ווקלטק מפטרת 66 עובדים, שני שלישים מכוח האדם בחברה, באתר גלובס, 28 ביולי 2005
↑  גלולת הרעל התפוגגה לפני שפיוטרקובסקי טעם מהפירות, באתר גלובס, 10 בפברואר 1999
↑  פולריס 2 גייסה 50 מ' ד' שיושקעו בישראל, באתר גלובס, 5 בנובמבר 1996
↑  פולריס 2 כבר כיסתה את ההשקעה והניבה רווח של כ-200 מ' ד', באתר גלובס, 29 במרץ 2000
↑  דירוג קרנות הון סיכון לפי הון מנוהל- 2011
↑   אלירן רובין, פיטנגו השיקה קרן שביעית: השלימה סגירה ראשונה לקרן של 175 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 13 בדצמבר 2016
↑  אדר שלו, החל מהיום: זכיינית חדשה למוצרי אפל בישראל, באתר ynet, 1 באוקטובר 2007
↑  בועז גילמור וצפריר בשן , ‏מסתמן: חמי פרס ימונה ליו"ר איגוד קרנות ההון סיכון, באתר גלובס, 18 ביוני 2002
↑  אורית מרלין-רוזנצוייג, נכדו של פרס מת במפתיע בגיל 33; יעל אחותו הגשימה את חלומו ופתחה מרכז קומיקס לזכרו, באתר ynet, 17 ביולי 2023
יחסי החוץ של חזבאללה

יחסי החוץ של חזבאללה הם יחסי החוץ שמקיים ארגון הטרור חזבאללה עם מספר מדינות וגופים זרים. רוב יחסי הארגון מתקיימים עם מדינות שיעיות, אך מתקיימים גם יחסים עם קבוצות סוניות המזוהות עם הפלסטינים. הארגון גם מקיים פעולות מחוץ למזרח התיכון במקומות כמו אמריקה הלטינית וצפון קוריאה.
לחזבאללה יש קשרים הדוקים במיוחד עם איראן והיו לה עם ההנהגה העלאווית בסוריה, במיוחד עם הנשיא חאפז אל-אסד (עד מותו בשנת 2000) ובנו בשאר אל-אסד. ארגון חזבאללה שלח לוחמים לתמוך באסד במלחמת האזרחים בסוריה.
חזבאללה תומך בטרור נגד מדינת ישראל, והכריז על תמיכתו באינתיפאדה השנייה.
יש מעט עדויות לקשרים בין חזבאללה לאל-קאעדה. מנהיגי חזבאללה מכחישים קשר בינם לאל-קאעדה, בהווה או בעבר. מנהיגי אל-קאעדה, כמו מנהיג אל-קאעדה לשעבר בעיראק, אבו מוסעב א-זרקאווי, רואים בשיעה, עליו נמנה ארגון חזבאללה, כופרים. עם זאת, הדו"ח הסופי של הוועדה הלאומית להתקפות טרור על ארצות הברית (אנ') מצא כי מספר פעילי אל-קאעידה ומפקדים צבאיים בכירים נשלחו למחנות אימונים של חזבאללה בלבנון ב-1994.
האו"ם

לאחר הסכם טאיף שסיים את מלחמת האזרחים בלבנון, החלטה 1559 של מועצת הביטחון של האו"ם קראה ל"פירוק כל המיליציות הלבנוניות והלא-לבנוניות בלבנון", אך איננה כוללת במפורש את חזבאללה למרות שקופי אנאן טען כי ההחלטה כוללת את הארגון. ממשלת לבנון וחזבאללה חלוקים על החלת החלטה זו על חזבאללה, ובארגון מתייחסים אליו כאל "תנועת התנגדות" ולא כמיליציה. ישראל הגישה תלונות על פעולות חזבאללה לאו"ם.
סגן מזכ"ל האו"ם, מארק מאלוך בראון (אנ'), מתנגד לאפיונו של חזבאללה כארגון טרור כמו אל-קאעדה. אף על פי שהוא הכיר בכך ש"חזבאללה נוקט טקטיקות טרור", הוא טען שזה לא מספיק כדי לקרוא לו ארגון טרור. ארצות הברית והקהילה הבינלאומית, לדעתו, יעשו טוב אם יתייחסו לחזבאללה כמפלגה פוליטית לגיטימית. עם זאת, יש באו"ם כאלה שמכחישים שהפעילות הצבאית של חזבאללה נגד אזרחים היא בכלל טרור.
איראן

במאמר מ-20 ביולי 2006, החוקר פרד האלידיי (אנ') כתב כי נעים קאסם, סגן מנהיג חזבאללה תחת חסן נסראללה, אמר לו כי חזבאללה עוקב אחר מנהיגותה של איראן באזור.
ב-2009 הודו בכירים איראנים כי איראן מגישה סיוע כמקיף לחזבאללה. והיו דיווחים רבים על המשך הסיוע של איראן לחזבאללה.
סוריה

בראיון לאל-ערביה בדובאי, אמר מזכ"ל חזבאללה לשעבר סובחי אל-טופיילי שחזבאללה מטפח את יחסיו עם הסורים. אף על פי שנוכחות חזבאללה בסוריה הייתה מוגבלת לפני 2012, דמשק הייתה המסייעת החשובה ביותר של התמיכה האיראנית בארגון והפכה פעילה יותר ויותר כספקית של סיוע חומרי ופוליטי בעצמה בשנות ה-2000.
מאז 2012 חזבאללה מסייע לממשלת סוריה במהלך מלחמת האזרחים בסוריה במאבק נגד המורדים, שחזבאללה תיאר כמזימה ווהאבית-ציונית להרוס את הברית שלו עם סוריה נגד ישראל.
יחסים עם תנועות אסלאמיות אחרות > חמאס

לדברי אהוד יערי, הנוכחות והאסטרטגיה של חזבאללה בלבנון היא מודל לחמאס מבחינת פעולות צבאיות, מדיניות ותקשורתיות. שתי הקבוצות חולקות טקטיקות ומטרות משותפות. לפי האנליסטים הצבאיים הישראלים, חזבאללה סייע לחמאס בייצור פצצות קטלניות. לאחר תחילתה של האינתיפאדה השנייה בספטמבר 2000, מנהיג חזבאללה נסראללה הכריז על תמיכת ארגונו באינתיפאדה הנתמכת על ידי אש"ף, חמאס, הג'יהאד האיסלאמי וארגונים נוספים. חזבאללה החל גם לשדר תעמולה אנטי-ישראלית לבתים פלסטינים בתחנת הטלוויזיה שלו אל-מנאר, טקטיקה שלפי הדיווחים הביאה לכך שתחנת חזבאללה הפכה לצפייה נרחבת בבתים פלסטינים.
בשנת 2013 דווח כי חזבאללה הורה לחמאס לעזוב את לבנון, בשל תמיכת חמאס בכוחות הנלחמים נגד משטרו של הנשיא בשאר אסד בדמשק. הן בחמאס והן בג'יהאד האסלאמי הלבנוני (אנ') הכחישו את הדיווחים הללו.
יחסים עם תנועות אסלאמיות אחרות > קשר לכאורה עם אל-קאעדה

אין ראיות קונקרטיות לשיתוף פעולה של חזבאללה עם אל-קאעדה. גורמים אמריקאים וישראלים ללוחמה בטרור טוענים כי לחזבאללה יש קשרים עם אל-קאעדה, אם כי מנהיגי חזבאללה מכחישים את ההאשמות הללו. גם גורמי מודיעין בארצות הברית משערים שיש מגע בין חזבאללה לבין אנשי אל-קאעדה בדרג נמוך שנמלטו מאפגניסטן ללבנון. עלי מוחמד (אנ') העיד כי חזבאללה אימן את פעילי אל-קאעדה כיצד להשתמש בחומרי נפץ. בנוסף, חזבאללה ואל-קאעדה משתפים פעולה באמצעות הלבנת הון, הברחות וזיוף מסמכים. כמה עיתונים אמריקאים טענו כי יש ברית רחבה יותר בין חזבאללה, אל-קאעדה ומשמרות המהפכה האסלאמית.
מנהיגי אל-קאעדה, כמו מנהיג אל-קאעידה לשעבר בעיראק, אבו מוסעב א-זרקאווי, רואים בשיעה, עליה נמנים רוב חברי חזבאללה, ככפירה.
מנגד, אחרים מציינים שהאידאולוגיה הסונית של אל-קאעדה אינה מתיישבת ביסודה עם המותג הליברלי יחסית של חזבאללה של האסלאם השיעי. למעשה, חלק ממנהיגי הווהאבים ואנשי אל-קאעדה רואים בחזבאללה כופר. הייתה פתווה שהוצאה לפני מספר שנים על ידי עבדאללה אבן ג'יברין (אנ'), חבר לשעבר במועצת אולמה הבכירה של ערב הסעודית, המתארת את חזבאללה כ"רפידהי" (אנ') - כינוי גנאי לשיעים המשמשים כמה קנאים סונים. אפילו במהלך מלחמת לבנון השנייה הוא צוטט על ידי כמה אנשי דת מוסלמים סונים קשוחים ואחרים שכתבו באתר האיסלאמיסטי.
אל-קאעידה הוכיח את סלידתו משיעים בפיגועי התאבדות והתקפות על מטרות אזרחיות שיעיות בעיראק. חזבאללה מכחיש כל קשר עם אל-קאעדה ומנהיג אל-קאעידה אבו מוסעב א-זרקאווי, הוציא הקלטת אודיו שבה כינה את חזבאללה "אויב הסונים". Saint Petersburg Times, ABC News ו-MSNBC דיווחו כי אין ראיות לקשר בין חזבאללה לאל-קאעדה. נסראללה מכחיש קשרים לאל-קאעדה, בהווה או בעבר, וקבע בראיון ב-2002 כי שתי הקבוצות פועלות באזורים שונים ומתמודדות עם אויבים שונים. מטרתו של חזבאללה הייתה להתעמת, ובסופו של דבר להשמיד, את ישראל, בעוד שבן לאדן התמקד באפגניסטן, בוסניה ויוגוסלביה לשעבר.
נסראללה, מנהיג חזבאללה גינה גם את פיגועי 11 בספטמבר ואת שיטותיהם של אל-קאעדה ומנהיגם לשעבר אוסאמה בן לאדן בראיון שבו הצהיר "מה עושים האנשים שעבדו בשני מגדלי מרכז הסחר העולמי, יחד עם אלפי עובדים, נשים וגברים, קשורים למלחמה שמתרחשת במזרח התיכון?... לכן גינו את המעשה הזה - וכל מעשה דומה אנחנו מגנים.... לא אמרתי כלום על הפנטגון, כלומר אנחנו שותקים. לא העדפנו ולא התנגדנו למעשה הזה.... ובכן, כמובן, את השיטה של אוסאמה בן לאדן, ואת האופנה של בן לאדן, אנחנו לא תומכים בהן. ורבים מהפעולות שהם ביצעו, גינו אותם בצורה ברורה מאוד."
מישל סמאהה (אנ'), שר המידע לשעבר של לבנון, אמר כי חזבאללה היה בעל ברית חשוב של הממשלה במלחמה נגד קבוצות טרור, ותיאר את "הניסיון האמריקני לקשר בין חזבאללה לאל-קאעידה" כ"מדהים".
כחלק מגל תמיכה בין-מגזרית בחזבאללה במהלך מלחמת לבנון השנייה, איימן א-זוואהירי, סגן מנהיג אל-קאעידה, קרא למוסלמים לקום במלחמת קודש נגד הציונים ולהצטרף ללחימה בלבנון.
חזבאללה נלחם גם נגד חזית אל-נוסרה המזוהה עם אל-קאעידה, שלימים הפכה לקבוצת המורדים הסורית תחריר א-שאם במלחמת האזרחים בסוריה, לצד הכוחות הפרו-ממשלתיים של אסד.
יחסים עם תנועות אסלאמיות אחרות > גדודי השלום

חזבאללה טוען כי הוא אוסר על לוחמיו להיכנס לעיראק מכל סיבה שהיא, וכי אף יחידות חזבאללה או לוחמים בודדים לא נכנסו לעיראק כדי לתמוך באף פלג עיראקי הנלחם בארצות הברית. ב-2 באפריל 2004 הכריז איש הדת העיראקי ומייסד גדודי השלום, מוקתדא א-סדר, על כוונתו להקים סניפים של חזבאללה וחמאס בעיראק, ובכיר גדודי השלום אבו מוג'טבה טען שהם בוחרים ב-1,500 לוחמים לצאת ללבנון.
יחסים עם תנועות אסלאמיות אחרות > הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני

היו טענות אמריקאיות כי חזבאללה השתתף בפעולות משותפות עם ארגון הטרור הפלסטיני הסוני הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. תנועת הג'יהאד האיסלאמי שלחה את "תודתה לאחים בחזבאללה, ההתנגדות האסלאמית בדרום לבנון. במיוחד חסן נסראללה, על עמדתם ותמיכתם, בין אם מדובר בתמיכה כספית, צבאית או מוסרית".
בעלי ברית של חזבאללה שאינם מדינות

חטיבת אל-קודס
קטאיב סייד אל-שוהדא
גדודי חזבאללה
עסאיב אהל אל-חק
חזית פוליסריו
אירופה > האיחוד האירופי

ביולי 2013 הגדיר האיחוד האירופי את הזרוע הצבאית של חזבאללה כארגון טרור. שרי החוץ של כל 28 מדינות האיחוד האירופי הסכימו להחלטה שהתבססה על חששות לגבי תפקידו של חזבאללה בהפיגוע באוטובוס בנמל התעופה בורגס ומעורבות הארגון במלחמת האזרחים בסוריה ותמיכתו במפלגת הבעת' הסורית.
כמה מהמדינות החברות באיחוד האירופי הטילו סנקציות על חזבאללה. הולנד הוציאה את הארגון אל מחוץ לחוק באופן מלא, והממלכה המאוחדת הוציאה אל מחוץ לחוק רק את הזרוע הצבאית של חזבאללה, אך לא את הזרוע הפוליטית של הארגון. ב-25 בפברואר 2019 הודיע הפרלמנט הבריטי כי יסווג את חזבאללה כולו כארגון טרור מפני ש"שלטונות בריטניה אינם מסוגלים עוד להבחין בין הזרוע הצבאית והפוליטית של הקבוצה". מחקר משנת 2018 מצא כי קיימים קשרים הדוקים בין חזבאללה לפעילות בלתי חוקית בגרמניה והדבר עורר מחאה משמעותית בציבור הגרמני, בדרישה לגנות גם את הזרוע הפוליטית של חזבאללה. גרמניה הוציאה את חזבאללה כולו אל מחוץ לחוק ב-30 באפריל 2020.
יחסה של ישראל לחזבאללה

דן גילרמן, שגריר ישראל באו"ם, התייחס לחזבאללה כ"גידול סרטני" שיש להסירו.
ממשלת ישראל רואה בשימוש בכוח צבאי בלבנון אמצעי לגיטימי לבידוד חזבאללה.
קשר עם מדינות וארגונים אחרים

חזבאללה הואשם באימונים של מורדים עיראקים לתקוף חיילים אמריקאים במהלך מלחמת עיראק. מלבד איראן וסוריה, לחזבאללה יש גם קשרים עם ונצואלה. חזבאללה גם מגייס ומאמן פעילים במזרח אירופה, בעיקר ברוסיה, בוסניה והרצגובינה וסלובקיה.
לצפון קוריאה יש קשרים עם חזבאללה.
ממשלת בריטניה טענה כי לצבא האירי הרפובליקאי הזמני (אנ') היו יחסים עם חזבאללה וכי ה-IRA סיפק טכנולוגיה ששימשה נגד הכוחות הבריטיים בעיראק.
מרוקו ניתקה את קשריה עם איראן על תמיכה ומתן סיוע לחזית פוליסריו באמצעות חזבאללה, דרך שגרירות איראן באלג'יריה.
נשיא ברזיל ז'איר בולסונארו שקל להגדיר את חזבאללה כארגון טרור, בעקבות ארגנטינה ופרגוואי.
קשר עם מדינות וארגונים אחרים > ארצות הברית

ארצות הברית הגדירה את חזבאללה כארגון עם קשרים לטרור.
תוכנית התגמולים לצדק (אנ') הציעה עד 10 מיליון דולר עבור מידע שיוביל לשבש את המנגנונים הפיננסיים של חזבאללה, כולל של אנשים מסוימים: אדהם חוסיין טבאג'ה, מוחמד איברהים באזי, עלי יוסף צ'אררה, עלי אטווה (אנ'), מוחמד עלי חמאדי (אנ'), טלאל חמיה, חליל יוסף הארב, פואד שכר והית'ם עלי טבטבאי.
בדצמבר 2019, מחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה סנקציות על כספים של פעילי הארגון כמו נאזם סעיד אחמד, סאלח אסי וטוני סאאב.
במאי 2022, משרד האוצר האמריקני הכריז על סנקציות נוספות, וציין את שמו של אחמד ג'לאל רדה עבדאללה, איש עסקים לבנוני.
קשר עם מדינות וארגונים אחרים > הליגה הערבית

במהלך פגישת שרי החוץ של הליגה הערבית במטה הארגון בקהיר ב-11 במרץ 2016, הגדירה הליגה את חזבאללה כארגון טרור. כמעט כל 22 חברי הליגה הערבית תמכו בהחלטה, מלבד לבנון, סוריה, אלג'יריה ועיראק שהביעו "הסתייגות" מההחלטה.
קשר עם מדינות וארגונים אחרים > מדינות וגורמים המגדירים את חזבאללה כארגון טרור

הגורמים הבאים הכירו בחזבאללה כארגון טרור:
| --- | --- |
הליגה הערבית: 
ארגנטינה: 
אוסטרליה: 
אוסטריה: 
בחריין: 
קנדה: 
קולומביה: 
הרפובליקה הצ'כית: 
אסטוניה: 
גרמניה: 
מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ: 
גוואטמלה: 
הונדורס: 
ישראל: 
יפן: 
ליטא: 
הולנד: 
פרגוואי: 
סרביה: 
סלובניה: 
שווייץ: 
הממלכה המאוחדת: 
ארצות הברית: 
הישויות הבאות הכירו רק בחלקים מסוימים של חזבאללה כארגון טרור:
| --- | --- |
האיחוד האירופי: 
צרפת: 
קוסובו: 
ניו זילנד: 
המדינות הבאות אינן רואות בחזבאללה ארגון טרור:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
אלג'יריה: 
בולגריה: 
| סין | הרפובליקה העממית של סין נשארת נייטרלית ומקיימת מגעים עם חזבאללה |  |
חוף השנהב: 
קפריסין: 
| קובה | חזבאללה מפעיל בסיס בקובה |  |
מצרים: 
הודו: 
| אינדונזיה | שידור הטלוויזיה של חזבאללה מאינדונזיה באישור ממשלתי |  |
איראן: 
עיראק: 
ניקרגואה: 
דרום קוריאה: 
קטר: 
רוסיה: 
סיירה לאון: 
סנגל: 
סוריה: 
תאילנד: 
ונצואלה:
ישיבת חומש

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 ישיבה
 תקופת הפעילות:  ה'תשס"ב–הווה
 מייסדים:  הרב אליקים לבנון והרב מרדכי גנירם
ישיבת חומש המתחדשת היא ישיבה בראשות הרב אלישמע כהן השוכנת בחומש ומהווה את סמל המאבק לביטול חוק ההתנתקות, וחזרה ליישובי גוש קטיף וצפון השומרון שפונו בתוכנית ההתנתקות. ב-2023 עברה הישיבה למבנה קבע בחומש בעקבות ביטול חוק ההתנתקות מצפון השומרון.
משנת 2002 ועד לביצוע תוכנית ההתנתקות ב-2005 פעלה ביישוב שלוחה של ישיבת ברכת יוסף בשם ישיבת הר שלום בשם ישיבת חומש. לאחר הפינוי מחומש עברה הישיבה למצפה אשתמוע.