stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיקדון (בנקאות)
הערות שוליים

↑  חובת הנזילות, באתר בנק ישראל
↑  רועי ויינברגר, ‏מדוע בישראל לא מבטחים את פיקדונות הבנקים?, באתר גלובס, 15 במרץ 2023
| ניירות ערך והשקעות בשוק ההון |
| --- | --- | --- |
| ניירות ערך הוניים | הון מניות • מניה • מניה רגילה • כתב אופציה • כתב זכויות • מניות הטבה • כתב זכויות • מניית בכורה • מניית שליטה • מניות באוצר • יחידת השתתפות • בעל מניות |  |
| ניירות ערך התחייבותיים | איגרת חוב (איגרת חוב קונצרנית • איגרת חוב ממשלתית • איגרת חוב מוניציפלית) • אג"ח אופציה |  |
| ניירות ערך אחרים | קרן נאמנות • קרן מחקה • תעודת סל • תעודת סל בחסר • קרן סל • נייר ערך המיר • המירות • אג"ח להמרה |  |
| קבוצות ניירות ערך | שטר הון • מניית בכורה |  |
| השקעות שאינן נייר ערך | מוצר מובנה • פיקדון • חיסכון • חשבון בנק • קרן הון סיכון • קרן גידור • קרן השקעות פרטיות • מימון המונים • הלוואת בעלים • קרן נדל"ן |  |
| חסכונות פנסיוניים | קופת גמל (קרן פנסיה • קרן השתלמות) • קופת גמל להשקעה • ביטוח מנהלים • קופת גמל בניהול אישי |  |
| נגזרים | אופציה • חוזה עתידי • אופציה אקזוטית (אופציה בינארית • אופציה אסייתית) • CDO • CDS • עסקת החלף |  |
| סחורות נפוצות | סחורה • זהב • כסף (יסוד) • נפט |  |
| מטבעות דיגיטליים | הצעת מטבע ראשונית • מטבע מבוזר • ביטקוין |  |
| ניתוח ניירות ערך | ניתוח טכני • מודל בלאק ושולס • בטא (מדד) • ארביטראז' • רווח למניה |  |
| בורסות מרכזיות | הבורסה לניירות ערך בתל אביב • נאסד"ק • הבורסה לניירות ערך בניו יורק • הבורסה לניירות ערך בלונדון • Euronext |  |
| מדדים מרכזיים | מדד תל אביב 35 • דאו ג'ונס • S&P 500 • FTSE • מדד נאסד"ק 100 |  |
| תאגידים | מיזוגים ורכישות • הערכת שווי • בדיקת נאותות • הצעת רכש • השתלטות עוינת • רכישה ממונפת • מנוף פיננסי • דיבידנד • מיזוג חברות • פירוק חברות • דיני תאגידים • שליטה |  |
| דוחות כספיים | יחסים פיננסיים • דו"ח כספי • רואה חשבון • תקן דיווח כספי בין-לאומי • תשקיף • הערת עסק חי |  |
| רגולציה וגופים רגולטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • הפיקוח על הבנקים • חוק ניירות ערך • הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) • מועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות • פדרל ריזרב • חוק גלאס-סטיגל • רפורמת בכר • חוק החברות |  |
| היסטוריה | השפל הגדול • משבר הסאבפריים • משבר מניות הבנקים |  |
| תחומים אקדמיים קשורים | מימון • חשבונאות • כלכלה • מנהל עסקים |  |
| דירוג אשראי | דירוג אשראי • דירוג אג"ח • מודי'ס • סוכנות הדירוג פיץ' • סטנדרד אנד פורס |  |
| ערכים נוספים | הנפקה • ערך ריאלי וערך נקוב • הנפקה ראשונה לציבור • השוק הראשוני • השוק המשני • בנק השקעות • חיתום • רכישה עצמית • בורסה לניירות ערך • נייר ערך • ברוקר • דילר • חוזה הפרשים • מסלקת הבורסה • נייר ערך מגובה משכנתה • איגוח • עושה שוק • מעבר לדלפק • ספר הפקודות • מכירה בחסר • שורט סקוויז • קסטודיאן • שוק המעו"ף • בקדייטינג • מידע פנים • Dark Pool • הרצת מניות • ויסות שערי ניירות ערך • סיכון אשראי • נזילות פיננסית • EBITDA • אמות מידה פיננסיות • פירמידת שליטה • עקום התשואה • אזהרת רווח |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph127126
פיגרס

פיגרס (בקטלאנית: Figueres, בספרדית: Figueras) היא עיר במחוז ז'ירונה שבקטלוניה, ספרד. מקור שמה במילה "תאנה" בספרדית, מכיוון שאזור זה שימש לגידול תאנים.
אוכלוסיית העיר מונה 45,346 תושבים (2015) ושטחה 19.31 קמ"ר. היא שוכנת כ-40 ק"מ צפונית לג'ירונה, כ-140 ק"מ צפונית לברצלונה, וכ-60 קילומטר דרומית מהעיר פרפיניאן שבדרום צרפת. אל ערים אלו היא מחוברת במערכת רכבות.
פיגרס היא מקום הולדתו של הצייר סלבדור דאלי, ובעיר נמצא מוזיאון דאלי, שתוכנן על ידו ומנציח את יצירתו. כלכלתה של העיר נשענת ברובה על ענף התיירות.
ערים תאומות

ארצות הברית סיינט פיטרסברג, פלורידה, ארצות הברית
גלריה

כניסה למוזיאון דאלי
כנסיית סט. פטר
פנים כנסיית סט. פטר  בסגנון אדריכלות רומנסקית
רחוב אופייני בעיר
פול אדגר

פול אדגר אקווקו (בצרפתית: Paul Edgar Akouokou; נולד ב-20 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק באולימפיק ליון ובנבחרת חוף השנהב.
קריירת מועדונים

אדגר החל את הקריירה שלו באקנאס מליגת העל הפינית. ב-29 באפריל 2016 אדגר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–3 ליובסקילה. ב-25 בספטמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–2 נגד גראנקולה. במשחקו האחרון בקבוצה הורחק לראשונה בקריירה במשחק בו הפסידה אקנאס 0–4 לטורון פאלוסאורה.
ב-27 באוגוסט 2017 הושאל לבית"ר ירושלים עד לסיום העונה. ב-11 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי בית"ר כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-76 של משחק הליגה נגד מכבי פתח תקווה. בית"ר ניצחה את המשחק 1–2 כאשר הנגיעה הראשונה של אדגר בכדור, הובילה למהלך שבסופו מרסל הייסטר הבקיע את שער הניצחון עבור בית"ר.
ב-1 בפברואר 2018, לאחר שהגיע אישור מאקנאס הפינית אליה שייך השחקן, הוא הושאל להפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית. לבית"ר עומדת האופציה לרכוש את השחקן חזרה בקיץ.
באוגוסט 2018 הצטרף לקבוצת המילואים של בטיס.
בספטמבר 2020 הוכרז כי ייקח חלק מהסגל הבוגר של בטיס לקראת העונה הקרובה.
ב-1 בספטמבר 2023 הצטרף לאולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית.
קריירה בינלאומית

ב-25 במרץ 2022 ערך אדגר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב, בהפסד 1–2 לנבחרת צרפת במשחק ידידות.
תארים

ריאל בטיס
גביע המלך: 2021/2022
הערות שוליים

↑  אופיר סער‏, בית"ר ירושלים: פול אדגר חתם בהשאלה לעונה, עם אופציה לרכישה, באתר וואלה, 27 באוגוסט 2017
↑  רענן ברנובסקי, ‏‏האישור הגיע: פול אדגר עובר להפועל ראשון לציון, באתר ספורט1, 1 בפברואר 2018
פיקדילי

ערך זה עוסק ברחוב במרכז לונדון. אם התכוונתם לכיכר, ראו .
| --- | --- |

רחוב פיקדילי בשלג
 מידע כללי
 על שם:  פיקדיל 
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 עיר:  לונדון
 רובע:  הסיטי של וסטמינסטר
 רחובות מסתעפים:  כיכר פיקדילי, Stratton Street, Berkeley Street, Air Street, Duke Street, Down Street, Old Park Lane, Arlington Street, Swallow Street, White Horse Street, Eagle Place, Brick Street, Knightsbridge, Hyde Park Corner underpass, St James's Street, Princes Arcade, Old Bond Street, פינת הייד פארק, Clarges Street, Piccadilly Arcade, Grosvenor Place, Burlington Arcade, Dover Street, Albemarle Street, Piccadilly Place 
 קואורדינטות:  51°30′25″N 0°08′32″W﻿ / ﻿51.50698°N 0.14235°W﻿ / 51.50698; -0.14235
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקספיקדילי(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקספיקדילי(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיפיקדילי(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיפיקדילי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פיקדילי (באנגלית: Piccadilly) הוא רחוב ברובע הסיטי של וסטמינסטר במרכז לונדון, הממלכה המאוחדת.
גאוגרפיה

רחוב פיקדילי עובר ממערב למזרח כשהוא מתחיל בפינת הייד פארק ומסתיים בכיכר פיקדילי. הרחוב נמצא על חלק מכביש ה-A4, בחציו המערבי הרחוב מהווה את הגבול הצפוני של גרין פארק. לאורכו נמצאות תחנות הרכבת התחתית פינת הייד פארק, גרין פארק ופיקדילי סירקוס, הוא גם מעניק את שמו לקו פיקדילי. פיקדילי נחשב לאחד הרחובות הישרים והרחבים יותר בלונדון ולאורכו ישנם מספר אתרים חשובים.
עד למאה ה-17 נקרא פיקדילי "רחוב פורטוגל", כמחווה לקתרינה, נסיכת פורטוגל, אשתו של צ'ארלס השני, מלך אנגליה. השם פיקדילי ככל הנראה נובע מחייט בשם רוברט טיילור אשר בנה את ביתו ברחוב בשנת 1612, הוא עשה את כספו ממכירת צווארוני פיקדיל. החל משנת 1660 והרסטורציה של המלוכה, החל כל האזור המערבי של לונדון בתנופת פיתוח ורחוב פיקדילי החל להתעצב בתור רחוב אופנתי בלב השכונות החדשות המתפתחות.
אתרים חשובים לאורך הרחוב

בית אפסלי
שגרירות יפן
מלון ריץ (לונדון)
בית ארלינגטון
בית ברלינגטון
האקדמיה המלכותית לאמנויות
כנסיית סינט ג'יימס פיקדילי
בית האמבט ("Bath House")
פיקדון קטן

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור של דמון ראניון
 בימוי:  וולטר ברנסטיין
 הופק בידי:  ג'נינג יאנג, וולטר מתאו
 תסריט:  וולטר ברנסטיין
 עריכה:  איב ניומן
 שחקנים ראשיים:  וולטר מתאו ג'ולי אנדרוז טוני קרטיס שרה סמיתסון
 מוזיקה:  הנרי מנציני
 צילום:  פיליפ לנת'רופ
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 הקרנת בכורה:  21 במרץ 1980
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה קומית 
 הכנסות:  6,321,392 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   littlemissmarker
 דף הסרט ב־IMDb
 
פיקדון קטן (באנגלית: Little Miss Marker) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1980, בבימויו של וולטר ברנסטיין עם וולטר מתאו, ג'ולי אנדרוז, טוני קרטיס והילדה שרה סמיתסון בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס בחלקו על הסיפור "גב' מרקר הקטנה" של דמון ראניון משנת 1932. הסיפור עבר מספר עיבודים לקולנוע:
"גב' מרקר הקטנה" ("Little Miss Marker") בכיכובם של אדולף מנז'ו ושירלי טמפל (1934)
"ג'ונס העצוב" ("Sorrowful Jones") בכיכובם של בוב הופ, לוסיל בול והילדה מרי ג'יין סונדרס (1949)
"צרור של צרות" (" Pounds of Trouble ‏ 40") בכיכובם של טוני קרטיס, סוזן פלשט והילדה קליר וילקוקס (1962).
העלילה מתרחשת בשנות ה-30 בניו יורק בחברה של אנשי העולם התחתון שמתרככים למראה ילדה קטנה שנקלעה לחייהם.
הילדה שרה סמיתסון הייתה מועמדת לפרס Young Artist Award (אנ'). היא לא הופיעה יותר בסרטים.
תקציר העלילה

ג'ונס העצוב (וולטר מתאו) הוא סוכן הימורים בניו יורק. הוא רווק עגום פנים שגר בדירה קטנה ומבלה את רוב זמנו במשרד ההימורים שלו צמוד לעוזרו הנאמן, רגרט (בוב ניוהארט).
יום אחד מופיע במשרדו מובטל שמבקש 10 דולר כדי להמר. אין לו כסף לשלם אבל הוא משאיר כפיקדון-ביטחון (באנגלית - Marker) את בתו בת ה-6 (שרה סמיתסון). הוא לא חוזר וג'ונס לוקח את הילדה לדירתו. לאחר אי הבנות קלות מתחיל ג'ונס לחבב את הילדה ולהרגיש כלפיה רגש אבהי. הוא עובר למלון דירות יוקרתי, שוכר טבח, עוזרת ומורה. לסוף מתברר שהאב התאבד בטביעה.
למשרד ההימורים נכנסים הגנגסטר בלאקי (טוני קרטיס) ועוזרו הגברתן המאיים הרבי (בריאן דנהי). בלאקי מבקש/כופה על ג'ונס להיות שותף בעסק הימורים שלו בסך 50.000 דולר. העסק נמצא בווילה של חברתו של בלאקי, האלמנה העשירה אמנדה וורטינגטון (ג'ולי אנדרוז). אמנדה מתחברת מיד עם הילדה. יש לה חוות סוסים עם סוס מרוץ בשם קאלאהן שהיא מקווה שיינצח ובכסף שתזכה היא תציל את החווה ממכירת בגלל חובותיו של בעלה המנוח.
הסוס מנצח לאחר שבלאקי סידר שיזריקו לו זריקת מרץ אך התרמית נתגלתה והסוס נפסל.
השוטר בראנינגהם עוקב אחרי ג'ונס ולאחר שבלאקי מיידע אותו, הוא מוצא את הילדה ולוקח אותה. ג'ונס מתעמת עם בלאקי מי יצליח לזרוק את השני לנהר ומפסיד.
השופטת (לי גרנט) דנה במקרה של הילדה. אמנדה מבקשת לאמץ אותה אבל היא אלמנה ללא משפחה. לפתע מופיע ג'ונס רטוב כולו ואומר שהוא רוצה לאמץ את הילדה אבל הוא רווק וגם ללא משפחה. הם יוצאים להתייעץ, מגלים את אהבתם ורצונם להתחתן ומודיעים זאת לשופטת שמאשרת את האימוץ.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| וולטר מתאו | ג'ונס העצוב | סוכן הימורים |
| ג'ולי אנדרוז | אמנדה וורטינגטון | אלמנה עשירה |
| טוני קרטיס | בלאקי | גנגסטר |
| שרה סמיתסון | "מיס מרקר" | ילדה יתומה |
| בריאן דנהי | הרבי | עוזר של בלאקי |
| בוב ניוהארט | רגרט | עוזר של ג'ונס העצוב |
| לי גרנט |  | שופטת |
| קנת מקמילן | בראנינגהאם | שוטר |
פליקס צוואייר

| --- | --- |

 לידה:  19 במאי 1981 (בן 43) ברלין המערבית
 עיסוק נוסף:  סוכן נדל"ן
 ליגות מקומיות
 2004 -   2007 -   2009 -:  פדרציית הכדורגל הגרמנית   הבונדסליגה השנייה   בונדסליגה
 מפעלים בינלאומיים
 2012 -:  פיפ"א
פליקס צוואייר (בגרמנית: Felix Zwayer; נולד ב-19 במאי 1981) הוא שופט כדורגל גרמני. צוואייר שופט משחקים בגרמניה, וכן במסגרות משחקים של פיפ"א. בנוסף, הוא שופט בכיר מטעם אופ"א.
קריירת שיפוט

צוואייר החל את קריירת השיפוט שלו בשנת 2004, כששימש בתור שופט מטעם פדרציית הכדורגל הגרמנית. שלוש שנים לאחר מכן, הוא קודם להיות שופט של הבונדסליגה השנייה, ולעיתים שימש כעוזר שופט בבונדסליגה. בשנת 2009, הוא קודם להיות שופט בונדסליגה.
ב-21 בפברואר 2016, צוואייר הרחיק את מאמן באייר לברקוזן, רוג'ר שמידט, במשחקה נגד בורוסיה דורטמונד, לאחר שהוא העניק לדורטמונד כדור חופשי שהוביל לשער של דורטמונד, השער היחיד במשחק. בתחילה, שמידט סירב לעזוב את הקווים, מה שגרם לצוואייר להשעות את המשחק ולהוריד את השחקנים מכר הדשא. המשחק אותחל לאחר שמונה דקות, ללא שמידט.
ב-30 באפריל 2018, פיפ"א הודיעה שהוא ישמש כאחד משופטי הווידאו במונדיאל 2018 ברוסיה, המונדיאל הראשון שבו היה שימוש בטכנולוגיית ה-VAR. ביוני 2023 שפט את משחק הגמר של ליגת האומות בין ספרד וקרואטיה.
הערות שוליים

↑  סיכום המשחק: באייר לברקוזן 0 - 1 בורוסיה דורטמונד
↑  UEFA Nations League 2022/23 - Felix Zwayer (GER) to referee the final, 18 June 2023
ערך זה הוא קצרמרבנושא שופטי כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיני סילוק

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1982 (בן 41) נתניה, ישראל ישראל 
 שם לידה:  פיני משה סילוק
 מקום לימודים:  המכללה למינהל
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 תחום יצירה:  צילום
 
מוזיאון "Rinascita" שבנה סילוק בפסטיבל ברנינג מן
דמותו של בנימין זאב הרצל במסיבה בתל אביב-יפו, 2012
דמותו של ואן גוך על מפתן מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
פיני (משה) סילוק (נולד ב-9 בדצמבר 1982) הוא צלם ישראלי, המתמחה במדיום הצילום, עיבוד תמונה, וידאו ארט ואמנות מיצג. הדיוקנאות שצילם פורסמו בלמעלה מ-300 שערי מגזינים שונים. סילוק נמנה מבין חלוצי השימוש של תוכנת הפוטושופ בשילוב עם צילום לכדי יצירת דיוקנאות סוריאליסטיים.
ראשית חייו

סילוק נולד בנתניה לבית מסורתי. הוא למד בבית הספר היסודי "יהונתן" ובתיכון "טשרנחובסקי". בימי שישי לאחר הקידוש המסורתי בבית הוריו, נהג לנסוע לתל אביב-יפו ולצלם את חיי הלילה והתרבות שלה. לימים תיאר את מועדוני המוזיקה בעיר לסטודיו הצילום הראשון שלו, הכולל מוזיקה, תפאורה ותלבושות שהיו מתחלפים כל שבוע בהתאם לנושא המסיבה במקום. לאחר לימודיו התיכוניים סיים תואר ראשון בתקשורת במכללה למינהל. תחילה כיוון לקריירת צילום בתחום העיתונות, אך לאחר שהגיש עבודת סטאז' אצל צלם מומחה החליט לפתוח סטודיו עצמאי.
קריירה

בשלהי שנות ה-90, בעודו תלמיד תיכון, החל סילוק לנסוע לעיר תל אביב-יפו מדי שישי ולצלם את חיי הלילה שם. את התצלומים הללו איגד לאוסף תמונות דוקומנטריות המתעד את אופייה המודרני של תל אביב כבירת תרבות. פרויקט זה הוצג במתחם התחנה שביפו, ואחר כך גם בגלריית "Bank Die" שבמינכן, גרמניה. בשנת 2014 הציג בתערוכת יחיד בגלריית "טימורה" שבתל אביב את עבודות הדיוקנאות החדשות שיצר. ביצירות אלה עבד סילוק עם אומנים נוספים, שאופרו בדמותם הזקנה, וצילם אותם. בעבודות האיפור הוסיף לארשת פניהם קמטים, כך שיראו מבוגרים הרבה יותר. הוא לקח בפרויקט זה השראה מן הספר "תמונתו של דוריאן גריי" של אוסקר ויילד. סילוק הציג את תעשיית הפרסום כחשוכה, המדכאת את היופי הטבעי, ללא פוטושופ המסתיר פגמים טבעיים, דוגמת נמשים ונקודות חן.
בין השנים 2012–2016 התגורר בניו יורק על ויזת אמן. בתחילה התקבל לתוכנית שהות אמן (רזידנסי) של מאנה קונטימפוררי ארט שבניו ג'רזי, ולאחר מכן שימש כצלם דימויים לציוריו של האמן הישראלי יגאל עוזרי. ב-2013 הציג כמה פורטרטים של דמויות דוגמת פרידה קאלו, במיאמי ארט בזל ביריד "סקופ" שבביתן של גלריה קורידור קונטמפוררי. בשנת 2016 השתתף בפסטיבל ברנינג מן בנבדה, ארצות הברית. במסגרת הפסטיבל, שנמשך כשבוע, בנה מוזיאון אמנות בשם "Rinascita", בקוטר 40 מטרים בהשראת האדם הוויטרובי של לאונרדו דה וינצ'י, בו דיוקנאות של אישים מוכרים מתקופת הרנסאנס. סילוק עטה תחפושת של הדמויות והצטלם בנופים עירוניים רבים באזור מולדתם כמו הערים וינצ'י, פירנצה וטוסקנה. הוא מצא קווי דמיון בינו לבין הדמויות שצילם, ויצר "סגירת מעגל אישית" בינו לבין הדמות. חלק מהאישים שגילם היו לאונרדו דה וינצ'י, ג'וטו די בונדונה, מיכלאנג'לו וסנדרו בוטיצ'לי. ביום השביעי לפסטיבל שרף את המוזיאון כמקובל. תערוכה זו הוצגה שוב במוסקבה ובניו יורק. את הדיוקנאות הללו כינה בשם "דיוקנאות על-עצמי". את המונח הזה פיתח עוד בשנת 2012 כשהציג בתערוכת "Take It OFF" בגלריית מונטיפיורי מכירות פומביות יצירות דומות דוגמת בנימין זאב הרצל עומד על מרפסת מועדון במסיבה בתל אביב וואן גוך במפתן המוזיאון המטרופוליטן לאמנות, בעת שהוצגה אחת מתערוכותיו, בניו יורק.
מאז חזרתו לישראל סילוק עמל ביצירת אוסף עבודות האמנות הבא שלו, "משפחת ישראל", ספר צילומים בו יכללו תמונות של רגעים מהחיים מכל התרבויות, דתות, עדות, אמונות, טקסים ומנהגים הרווחים בארץ ישראל ויוצגו בספר כאלבום תמונות המשפחתי של ״משפחת ישראל״.
הערות שוליים

↑  אורית נבון, ‏"אצלי אין סלפי, יש דיוקן עצמי עם תאורה ואמנות", באתר ‏מאקו‏, 21 בספטמבר 2016
↑  RINASCITA by Moses Pini Siluk - לידה מחדש מ. פיני סילוק, יוטיוב, 21 באוקטובר 2016
↑  moses pini siluk
↑  Rinascita : Renaissance : Re-Birth #2 batch
↑   בכל זאת יש בה משהו מכולנו, באתר הארץ, 14 באפריל 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303017005171  ISNI: 0000 0004 0215 2817  VIAF: 297720202   WorldCat (עם VIAF): 297720202
פליקס פרידמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1897 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1942 (בגיל 45 בערך) גטו ורשה, גנרלגוברנמן 
 חתימה:   
 
פליקס פרידמן (בפולנית: Feliks Frydman או Friedman;‏ 1897 – 1942) היה צייר, גרפיקאי ומבקר אמנות יהודי.
ביוגרפיה

פרידמן נולד בשנת 1897 בוורשה, פולין. בשנת 1916 סיים את לימודיו בגימנסיה. הוא למד בבתי הספר לאמנויות יפות בוורשה ובפריז. לאחר מכן שירת בצבא הפולני.
פרידמן ייסד את החברה היהודית לקידום אמנויות יפות ואת איגוד האמנים היהודים בפולין, ושימש כנשיא האיגוד בשנות השלושים של המאה העשרים. כמו כן היה חבר באגודה לעידוד אמנויות ובאיגוד הסופרים והעיתונאים היהודים. משנת 1918 הציג תערוכות רבות, כולל ב-TZSP, מכון התעמולה לאמנות והחברה היהודית לקידום אמנויות יפות בוורשה, בפריז הציג את עבודותיו בשנת 1926, ופרנקפורט.
הוא התגורר בוורשה, ומשנת 1939 התגורר בקז'ימייז' דולני.
הוא צייר דיוקנאות, טבע דומם, סידורי פרחים, הוא גם היה גרפיקאי. הוא פרסם אלבום של דיוקנאות מצוירים של סופרים ושחקנים יהודים.
הוא גורש לגטו ורשה, שם היה חבר בוועדת התרבות ביודנראט. יחד עם צייר אחר ועצור אחר, שמחה טרכטר, הוא עיטר את קירות אולם הקבלה הראשי במשרדי היודנראט.
הוא נעצר בגטו ורשה, ב-25 באוגוסט 1942 בבית המלאכה KH Müller, שם שהה עם אמנים יהודים, בהם אברהם אוסטשגה ורומן רוזנטל. אוסטשגה הסב יחד עם האמן ולדיסלב וויינטרוב את הסדנה שלו למפעל לייצור אבני השחזה, להשחזת סכינים, ואמנים רבים הועסקו בו. בזמן גירוש היהודים מהגטו בינואר 1943 פרידמן אושפז בבית החולים היהודי ברחוב גנשה מס' 6. אחות הזריקה לו מנת מורפיום כפולה כדי למנוע את גירושו למחנה טרבלינקה, והוא נפטר.
עבודותיו נמצאות באוספים של המוזיאון הלאומי בוורשה והמכון ההיסטורי היהודי בוורשה.
הערות שוליים

1 2  Czy wiesz kto to jest? Uzupełnienia i sprostowania. Warszawa. p. 78.
↑  Artur Tanikowski, Malarze żydowscy w Polsce, vol. 1, Warsaw, Edipresse Polska, 2006. ISBN 8374771607.
↑  פליקס פרידמן - יחיאל וייס, באתר יחיאל וייס, ‏2 בספטמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412347205171  PLWABN: 9810579887605606  LCCN: nr97016713  VIAF: 24506365   WorldCat (עם VIAF): 24506365
Amar pelos dois

"Amar pelos dois" (בעברית: "לאהוב בשביל שנינו") הוא השיר שייצג את פורטוגל באירוויזיון 2017. השיר מבוצע על ידי הזמר הפורטוגזי סלבדור סובראל. השיר, שזכה בפסטיבל השירים הפורטוגלי של אותה שנה, נכתב והולחן על ידי לואיזה סובראל (אנ'), אחותו של סלבדור סובראל. בחצי גמר האירוויזיון הופיע כמספר 9 בסדר ההופעות, ובגמר הופיע כמספר 11. השיר זכה באותה שנה במקום הראשון עם 758 נקודות, והיה לזכייה הראשונה של פורטוגל אי-פעם בתחרות. 758 הנקודות שבהן זכה השיר הן המספר הרב ביותר של נקודות ששיר זכה בו בתחרות לכל אורך שנות קיומה, בשל השינוי בשיטת הניקוד שנה קודם לכן. כמו כן השיר הוא השיר הראשון שזכה בתחרות שמושר כולו בשפה שאינה אנגלית מאז 2007.
פיקה אדומה

| פיקה אדומה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארנבאים
משפחה:: פיקתיים
סוג:: פיקה
מין:: פיקה אדומה
שם מדעי
 Ochotona rutila ‏סברצוב, 1873
תחום תפוצה


פיקה אדומה (שם מדעי: Ochotona rutila) היא מין של יונק ממשפחת הפיקתיים, שתפוצתה במרכז אסיה. היא תוארה לראשונה בשנת 1873.
מאפיינים

הפיקה מגיעה לאורך של עד 23 סנטימטרים כולל 9.5 סנטימטרים עד 11 סנטימטרים של הזנב ומשקלה עד 320 גרמים. הגולגולת גדולה לאורכה 4.5 עד 5.5 סנטימטרים. האוזניים מגיעות לאורך 27 עד 29 מילימטרים. הרגליים האחוריות הם באורך 36 עד 39 מילימטרים. בקיץ הפרווה גחלתית בהירה ומנומרת בצוואר מאחורי האוזניים בעוד שבחורף היא חומה ופרוות הגחון לבנה. הפיקה ניזונה בעיקר מעשב ויוצרת חבילות חציר כמו פיקות אחרות. הפיקה חיה במשפחות גדולות המונות זוג פיקות וגוריהם. להקה של פיקות מונה 12–20 פרטים. הפיקה פעילה יותר עם רדת החשכה מאשר בעלות השחר. עונת הרבייה היא באביב עד הקיץ. הנקבה ממליטה שתי המלטות בשנה שמסתיימות בדרך כלל בשתיים עד שישה (בממוצע ארבע) גורים. הפיקה לא נמצאת בסכנת הכחדה ומצב שימורה הוא ללא חשש.
תפוצה

הפיקה נפוצה במרכז אסיה באזור טורקסטן, קזחסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן, אוזבקיסטן, מחוז שינג'יאנג בסין וכנראה גם בצפון אפגניסטן. הפיקה האדומה חיה בהרים כמו הרי טיין שאן והרי פמיר עד גובה 3,000 מטר.
הערות שוליים

↑  פיקה אדומה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פליקס פסלאק

פליקס פסלאק (בגרמנית: Felix Passlack; נולד ב-29 במאי 1998 בבוטרופ שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת המגן בבוכום.
קריירת מועדונים

פסלאק גדל במחלקות הנוער של פורטונה בוטרופ ושל רוט-וייס אוברהאוזן, ובשנת 2012 הצטרף למחלקת הנוער של בורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה. ב-3 במרץ 2016 ערך פסלאק את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 69 דקות בניצחון 0–2 על דרמשטאדט 98 במסגרת המחזור ה-24 בליגה. בסך הכל ערך פסלאק שלוש הופעות ליגה בעונת 2015/2016, בה סיימה קבוצתו במקום השני.
ב-18 באוקטובר 2016 ערך פסלאק את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשהוחלף בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 1–2 על ספורטינג ליסבון במסגרת המחזור השלישי בשלב הבתים לעונת 2016/2017. ב-22 בנובמבר, בהופעתו השנייה במפעל, הבקיע פסלאק את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-81 בניצחון 4–8 על לגיה ורשה במסגרת המחזור החמישי בשלב הבתים, משחק ששבר את שיא ההבקעות למשחק אחד במפעל.
בקיץ 2017 הושאל פסלאק מבורוסיה דורטמונד להופנהיים לעונה אחת, כחלק מעסקת מכירתו של ג'רמי טוליאן לבורוסיה דורטמונד. ב-17 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הרטה ברלין.
ב-2 ביולי 2018 הושאל לנוריץ' סיטי לעונה אחת. הוא שותף במשחק אחד עד לסיום העונה. בהמשך הושאל לקבוצת פורטונה סיטארד מליגת העל ההולנדית.
באפריל 2023 חתם בבוכום.
תארים

בורוסיה דורטמונד
הגביע הגרמני (1): 2016/17
נבחרת גרמניה עד גיל 17
סגנות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 (1): 2015
אישיים
נבחרת הטורניר באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 (1): 2015
פיט וילסון

פיטר בארטון וילסון (באנגלית: Peter Barton Wilson; נולד ב-23 באוגוסט 1933) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-36 של קליפורניה (אנ') בין השנים 1991–1999. פיט חבר במפלגה הרפובליקנית, ושימש כסנאטור קליפורניה מטעמה בין השנים 1983–1991. הוא כיהן גם כראש העיר ה-29 של סן דייגו בין השנים 1971–1983.
וילסון, נולד בלייק פורסט שבאילינוי (אנ'), ולאחר שירות בחיל הנחתים של ארצות הברית למד משפטים באוניברסיטת ברקלי (אנ'). הוא פעל למען רפובליקנים כמו ריצ'רד ניקסון ובארי גולדווטר. וילסון זכה בבחירות במדינת קליפורניה (אנ') ב-1966 והפך לראש עיריית סן דייגו (אנ') ב-1971. הוא כיהן בתפקיד זה עד 1983, אז הפך לחבר בסנאט של ארצות הברית.
בסנאט, וילסון תמך ביוזמת ההגנה האסטרטגית ובחוק חירויות האזרח של 1988 (אנ'), אולם התנגד לחוק התקציב ב-1990 (אנ'). הוא התפטר מהסנאט לאחר שניצח בבחירות ומונה למושל קליפורניה ב-1990 (אנ').
כמושל, הוא חתם על חוק שלוש הפסילות (אנ') ותמך בהסרת רגולציה על אנרגיה. הוא גם תמך בהצעת קליפורניה 187 (אנ'), שהקימה מערכת מיון אזרחות בניהול המדינה מתוך כוונה למנוע ממהגרים בלתי חוקיים להשתמש בשירותים חברתיים. הוא שקל להתמודד לנשיאות בפריימריז הרפובליקנים ב-1996 (אנ') אך נשר מהמירוץ.
וילסון פרש מתפקידו הציבורי לאחר שכיהן שתי קדנציות כמושל. לאחר הפרישה, עבד במספר עסקים והיה קשור למספר ארגונים נוספים. הוא עמית אורח מכובד במכון הובר (אנ') השמרני. וילסון היה גם יו"ר שותף בקמפיין המושל המוצלח של ארנולד שוורצנגר ב-2003 ושימש כיועץ קמפיין למסע הבחירות הלא מוצלח של לארי אלדר ב-2021.
ביוגרפיה

פיטר ברטון וילסון נולד ב-23 באוגוסט 1933 בלייק פורסט (אנ'), אילינוי, פרבר מצפון לשיקגו. הוריו היו ג'יימס בון וילסון ומרגרט (קלגהאן) וילסון. משפחת וילסון התיישבה בסנט לואיס שבמיזורי כשפיט היה בבית ספר יסודי. בסתיו 1951, פיט וילסון נרשם לאוניברסיטת ייל שבניו הייבן, שם קיבל מלגת הדרכה לקציני מילואים של חיל הים של ארצות הברית (ROTC), התמחה באנגלית, וקיבל את התואר הראשון (אנ') שלו באמנויות. הוא בחר להצטרף לחיל הנחתים עם סיום לימודיו.
לאחר שסיים את לימודיו בייל, שירת וילסון שלוש שנים בחיל הנחתים של ארצות הברית כקצין חי"ר, ולבסוף הפך למפקד מחלקה. עם סיום שירותו בחיל הנחתים, וילסון קיבל תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
ב-1962, בזמן שעבד עבור המועמד הרפובליקני למשרת המושל ריצ'רד ניקסון, וילסון הכיר את הרב קליין (אנ'), אחד מעוזריו הבכירים של ניקסון. קליין הציע שוילסון יתמודד לפוליטיקה של דרום קליפורניה. ב-1963 עבר וילסון לסן דייגו.
לאחר שעבר את הבחינה ללשכת עורכי הדין בניסיון הרביעי שלו, החל וילסון את עיסוקו כעורך דין פלילי בסן דייגו, אך הוא מצא שעבודה כזו מתגמלת רק מעט ודחויה עליו באופן אישי. מאוחר יותר הוא הסביר זאת ללוס אנג'לס טיימס, "הבנתי שאני לא יכול להיות עורך דין פלילי - כי רוב האנשים שמגיעים אליך אשמים". וילסון עבר למשפט קונבנציונלי יותר והמשיך בפעילותו בפוליטיקה המקומית, ולקח חלק בקמפיין הלא מוצלח של בארי גולדווטר במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1964. חיבתו של וילסון לפוליטיקה ולניהול הפרטים היומיומיים של התהליך הפוליטי הלכה וגדלה. הוא השקיע שעות בקמפיין גולדווטר, זכה לידידותם של מעודדים רפובליקאים מקומיים הנחוצים כל כך לקריירה פוליטית, וב-1966, בגיל שלושים ושלוש, התמודד וזכה במושב באספת מדינת קליפורניה, במקום קלייר בורגנר (אנ').
וילסון נבחר מחדש לאספה ב-1968 וב-1970, וב-1971 נבחר לראשות העיר סן דייגו.
וילסון כיהן שלוש קדנציות כראש עיריית סן דייגו, מ-1971 עד 1983.