stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
באקה אל-גרבייה
אתרים בעיר

באר באקה (ביר באקה): באר עתיקה בעומק 37 מטרים שראשיתה בתקופה הכנענית ושימשה עד לשנות ה-50 של המאה ה-20 להשקיית שדות ולשתייה. בעיר עדיין מוכרים שירים עממיים שחוברו סביב הבאר ובטקסים הקשורים בה ומצביעים חשיבותה ומעמדה של הבאר בחיים במקום. עם חיבור העיר למערכת המים של חברת מקורות בשנות ה-50, הפסיקה הבאר לשמש את תושבי העיר ולאחר תקופה קצרה נאטמה ונקברה תחת ערימות אשפה. בשנת 2005, התאגדה קבוצת תושבים בשם "ידידי ושכני באר באקה" בכוונה להציל ולשקם את הבאר. הקבוצה בראשות איברהים מוואסי ששימש בשעתו כמנהל אגודת המים העירונית, אספה תרומות בסכום של כ-40 אלף שקלים לשיקום הבאר וסביבתה והמקום הפך לשטח ציבורי פתוח. במהלך עבודות שתילת הדקלים באתר, נחשפה שוקת עם טיח על בסיס חרס האופיינית לטכנולוגיית הבנייה מהתקופה הכנענית. הבאר מוזכרת בכתביו של הגאוגרף המוסלמי אל-מרקיזי שאף מציין שהמקום נקרא כבר בשנת 1265 בשם באקה אל-גרבייה. בסמוך לבאר ניצבת היום "אבן הכלה" שאליה הייתה מביאה החמות את כלתה הטרייה במהלך החודש הראשון לנישואיה.
ביר בורין: באר מים עתיקה ששימשה עד לשנות ה-50 להשקיית שדות ומטעים של תושבי היישוב. היום נמצאת במרכז העיר.
מקאם אל-עג'מי: מקאם הממוקם בלב השכונה הצפונית א-שמייה. המבנה המתנשא לגובה של כ-5 מטרים, מתוארך למאה ה-16 ועל פי המסורת הוקם כזיכרון ללוחם שהגן על הכפר מפני הכובש הצלבני. בשנת 1995 שופץ המבנה כחלק מפרויקט שיקום שכונות.
רחוב אל-קודס: רחוב המסחר הראשי של באקה אל-גרבייה. עד לאחרונה נקרא היה הרחוב על שם חיים ויצמן, אך במסגרת שינוי שמות הוענק לרחוב הראשי של העיר השם אל-קודס. הרחוב חוצה את העיר מצפון לדרום ואורכו מגיע ל-3.8 ק"מ.
שכונות בעיר

אום אל-וויית
אבו אל-ח'ווא
ואדי אל-ח'רובה
אדי אל-קזאז
אל-שפאן
אל-חרבה
אל-שביבא
אל-מווארס
אום ואוואיט
אבו כביר
אבן סינא
אל-ג'בל
בקעת אל גמא
ח'אלה אל-מרדאווי
שקפן
בסה
בכט
מרג'ה גאזלן
ראשי מועצה ועירייה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פארס חמדאן
ג'לאל אבו טועמה
סמיר דרויש
מורסי אבו מוך
ראיד דקה
גלריה

מכללת אלקאסמי
באר בורין
הנשיא יצחק בן-צבי מבקר בביתו של חבר הכנסת פארס חמדאן בבאקה אל-גרבייה, בשנת 1956
מקאם עג'מי מהמאה ה-16 בלב השכונה הצפונית בעיר
באקה אל-גרבייה בשנת 1959
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
1 2 3 4 5  לטבלת הדירוג המלא.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות באקה אל גרבייה וג'ת) התש"ע-2010, ס"ח 2256 מיום 29.7.2010
↑  מפת האזור עם סימון שני הכפרים, 1918 (באנגלית). המפה הוכנה על ידי צבא בריטניה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  מפות הכפר, העתקי שמש שהוכנו על ידי מחלקת המדידות של ממשלת המנדט, 1932, 1946, באתר הספרייה הלאומית, ארכיון עזרא רוטמן, מפות מדידה - אזור חדרה וחיפה, מפות מס' 12 ו- 13
↑  Roy Marom, RAF Ein Shemer: A Forgotten Case of Jewish and Arab Work in a British Army Camp in Palestine during the Second World War, War & Society 39, 2020-07-02, עמ' 189–209 doi: 10.1080/07292473.2020.1786889
↑  עמרי מנהיים, ‏מסינדרלה לנסיכת המגזר? הסיפור של באקה אל גרביה, באתר ערוץ הספורט, 12 בינואר 2016
| דגל ישראל מחוז חיפה |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת חיפה • נפת חדרה | מפת מחוז חיפה |
| ערים | אום אל-פחם • אור עקיבא • באקה אל-גרבייה • חדרה • חיפה • חריש • טירת כרמל • כפר קרע • נשר • קריית אתא • קריית ביאליק • קריית ים • קריית מוצקין | מפת מחוז חיפה |
| מועצות מקומיות | בנימינה-גבעת עדה • בסמ"ה • ג'סר א-זרקא • ג'ת • דלית אל-כרמל • זכרון יעקב • מעלה עירון • עספיא • ערערה • פוריידיס • פרדס חנה-כרכור • קריית טבעון • רכסים | מפת מחוז חיפה |
| מועצות אזוריות | אלונה • זבולון • חוף הכרמל • מנשה | מפת מחוז חיפה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499037105171  LCCN: n2003068564  VIAF: 158473559   WorldCat (עם VIAF): 158473559
ליגת העל המקסיקנית

| --- | --- |

 שם מלא:  La Primera División de México
 כינוי:  Liga MX
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  פדרציית הכדורגל של מקסיקו 
 מדינות:  מקסיקו מקסיקו
 קונפדרציה:  CONCACAF
 קבוצות:  18
 תקופת הפעילות:  1943–הווה (כ־81 שנים)
 שמות קודמים:  ליגה המייור
 אלופה נוכחית:  אטלס (אפרטורה 2021)
 מירב הזכיות:  אמריקה (13)
 מפעל מקביל:  הגביע המקסיקני
 מפעל נמוך:  ליגת המשנה המקסיקנית
 ligamx.net
 
לה פרימרה דיביסיון דה מחיקו (בספרדית: La Primera División de México, ובקיצור: Liga MX, קרי: "ליגה אֶמֶה אֶקִיס", רשמית נקראת גם Liga BBVA MX מטעמים מסחרייים) היא ליגת הכדורגל הבכירה במקסיקו. ה"פרימרה" היא המשך של הליגה המייור" שהוקמה ב-1943, ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל המקסיקנית.
הליגה כוללת 18 קבוצות, ובכל עונה משוחקים שני טורנירים, אפרטורה וקלאוסורה. כל טורניר משוחק בשני שלבים. בשלב הראשון כל קבוצה משחקת פעם אחת מול כל שאר הקבוצות. השלב השני הוא פליי-אוף, "ליגייה" (Liguilla), שמתחיל ברבע הגמר ומשתתפות בו שמונה הראשונות בטבלה.
הליגה נחשבת לליגה הטובה באמריקה הצפונית, ולאחת הליגות הטובות ביבשת אמריקה. על פי הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל, הליגה מדורגת במקום ה-20 בעולם, ובין השנים 2001-2010 אף דורגה בין עשר הליגות הטובות בעולם.
על פי קונפדרציית CONCACAF, לליגה ממוצע של 25,557 צופים למשחק במהלך עונת 2014/2015, כמעט הכי הרבה ביבשת אמריקה בכל הענפים, כאשר רק ליגות ה-NFL וה-MLB הפופולריות בארצות הברית עוקפות אותה בממוצע זה. כמו כן זה הממוצע הרביעי בטיבו בעולם בכדורגל אחרי הבונדסליגה, הפרמייר ליג והלה ליגה הספרדית.
מתוך 56 המועדונים שהתחרו בליגה לאורך השנים, קבוצת קלוב אמריקה הבולטת ביותר עם 13 אליפויות הליגה, כאשר אחריה נמצאות גוודלחרה (12 תארים), דפורטיבו טולוקה (10), קרוס אסול (9) ולאון (8).
עונת 2020

| קבוצה | עיר |
| --- | --- |
אוניברסידד נסיונל: מקסיקו סיטי
אטלס: גוודלחרה
אתלטיקו סן לואיס: סן לואיס פוטוסי
גוודלחרה
דפורטיבו טולוקה: טולוקה
חוארס: סיודאד חוארס
טיגרס: סן ניקולאס דה לוס גרסה
טיחואנה
לאון
מונטריי
מונרקס מורליה: מורליה
נקקסה: אגואסקליינטס
סנטוס לגונה: טוראון
פואבלה
פצ'וקה
קלוב אמריקה: מקסיקו סיטי
קרוס אסול: מקסיקו סיטי
קרטרו
היסטוריה > התקופה החובבנית

לפני הקמת ה"ליגה מאייור", לא הייתה ליגה לאומית אחת במקסיקו, אלא ליגות וטורנירים מקומיים וקטנים באזורים מסוימים. הליגה האזורית הכי גדולה ונחשבת באזור של מקסיקו סיטי, נקראה "פרימרה פוארסה" (Primera Fuerza), החלה ב-1902. הקבוצות בליגה זו למעשה הניחו את התשתית להקמת הליגה המקצוענית, כיוון שלמרות שהיו קבוצות חובבניות, העבירו לשחקנים כסף "מתחת לשולחן" על מנת למשוך אליהם את השחקנים הטובים. הליגה נשלטה על ידי מספר קבוצות שמקורן בערים הגדולות כמו אסטוריאס, פצ'וקה, רפורמה, קלוב אספנייה, קלוב אמריקה וקלוב נקקסה. קבוצות שכולן התחרו לאחר מכן בליגה המקצוענית עם הקמת ה"פרימרה דיוויסיון דה מקסיקו" (Primera División de México) ב-1943.
היסטוריה > התקופה המקצוענית (החל מ-1943)

ב-1943 הצהירה התאחדות הכדורגל המקסיקנית (בספרדית: Federación Mexicana de Fútbol Asociación, או בקיצור FMF) על הקמת ליגה מקצוענית, מה שמשך המון מועדונים במדינה לנסות להגיע אליה, והוכרז כי את הליגה שתקרא "Liga Mayor" ירכיבו 10 קבוצות: 6 מועדונים מה"פרימרה פוארסה" - הליגה המקומית של מקסיקו סיטי שנחשבה לבולטת ביותר במקסיקו בתקופה זו, 2 מועדונים מה"ליגה אוקסידנטל" (הליגה המקומית של גוודלחרה) ועוד 2 מועדונים מה"ליגה וראקרוסאנה" (הליגה המקומית של וראקרוס).
היסטוריה > התקופה המקצוענית (החל מ-1943) > המועדונים המייסדים של הליגה המקסיקנית המקצוענית

מהפרימרה פוארסה: קלוב אמריקה, אסטוריאס, אטלנטה, וראקרוס, נקקסה ומארטה.
מהליגה אוקסידנטל דה חאליסקו: אטלס וגוודלחרה.
מהליגה אמטאור דה וראקרוס (ליגה וראקרוסאנה): אוריסאבה ומוקטסומה.
היסטוריה > התקופה המקצוענית (החל מ-1943) > יצירה מחדש

לאורך שנות ה-50 ושנות ה-60 מועדונים קטנים במקסיקו התמודדו עם בעיות כלכליות נרחבות, מה שמנע מהם להגיע לרמה שהם יכולות להשתתף במפעלים הבינלאומיים באמריקה, שם התגמול הכספי היה רב ואיפשר פיתוח של המועדון. בהתאם לכך נמנע ממועדונים מקסיקניים להשתתף בגביע ליברטדורס ולהתפתח.
היסטוריה > ה"בום" של הליגה המקסיקנית

מונדיאל 1970 שנערך במקסיקו, היה הגביע העולמי הראשון ששודר בטלוויזיה בסקאלה עולמית. בעונה שלאחר אירוע המונדיאל, הFMF שינתה את פורמט הליגה המקצוענית, והחליטה על קיום שלב פלייאוף בתום הליגה הסדירה (ה"ליגייה"), על מנת לסייע לקבוצות כלכלית ולתגמל אותם יותר מבדרך כלל כששלב הפלייאוף הגיע לשיאו עם כמות גבוהה של צופים ועניין מצד התקשורת המקומית. לאורך השנים נוסו מספר פורמטים לשלב ה"ליגייה", כאשר הפורמט הנפוץ ביותר היה שלב נוקאאוט בין שמונת הקבוצות הראשונות בליגה הסדירה. בפורמטים אחרים הליגה פוצלה ל-2 בתים ו2 הראשונות מכל בית עלו לשלב הנוקאאוט, בחלק מהעונות גם שלוש הראשונות מהבתים הללו, ובחלק מהעונות הפלייאוף בעצמו היה בית משחקי בית וחוץ במקום שלב נוקאאוט.
הפורמט שונה מעונה לעונה בהתאם ללוח הזמנים הבינלאומי ולנבחרת הלאומית שעמדה בראש סדר העדיפויות בעיני קברניטי ההתאחדות ודעת הקהל.
שינוי תכוף זה בפורמט של שלב הפלייאוף גרם לשלב הראשון של הליגה הסדירה לאבד מהעניין בה וגרם לירידה ברמת הכדורגל של הקבוצות בשלב זה, והרבה פעמים קבוצות שביצועיהן היו בינוניים במהלך העונה הצליחו "לגנוב" את תואר האליפות בפלייאוף, וההפך, קבוצות שביצועיהן היו טובים בליגה הסדירה, איבדו את התואר בפלייאוף. בעונת 1996/1997, החל השימוש בליגה דו שנתית - האפרטורה וקלאוסורה, כאשר מיד אחריה מתקיים שלב הפלייאוף.
היסטוריה > ה"ליגה MX"

מעט לפני עונת 2012/2013, נוצרה ה"ליגה MX" שבאה יחד עם גוף ניהול חדש לכדורגל המקסיקני במקום ההתאחדות המקסיקנית שנקרא על אותו השם. הליגה שמותגה מחדש כ "Liga MX" יצאה לדרך. ב-20 באוגוסט 2018, יצאה הכרזה של הליגה MX כי יחל השימוש במערכת VAR במשחקי הליגה, כאשר תחילה המערכת נוסתה בליגת הנוער מתחת לגיל 20, ולאחר מכן במשחקים ספציפיים, עד שבסוף החל השימוש בליגת הבוגרים באופן מלא.
פורמט התחרות כיום > טורניר הליגה הסדירה - אפרטורה וקלאוסורה

בליגה MX ישנן 18 קבוצות שמשחקות בשני טורנירים בשנה וכתוצאה מכך ישנן שתי אלופות בעונה. העונה נפתחת בטורניר האפרטורה ("טורניר פתיחה" - רץ מיולי עד דצמבר) ואחריו הקלאוסורה ("הטורניר הסוגר" - מינואר עד מאי). פורמט זה תואם ללוחות זמנים במדינות אחרות של אמריקה הלטינית ומתכתב גם עם לוח השנה העולמי של פיפ"א לכדורגל, ש"נפתח" ביולי/אוגוסט ו"נסגר" באפריל/מאי של השנה הבאה. שמונה הקבוצות המובילות עולות לליגייה עבור כל טורניר. אם אחת מאותן קבוצות נמצאת במקום האחרון בטבלת הירידה של הליגה (ראה בהמשך), הקבוצה הזו מוחלפת בקבוצה שסיימה במקום התשיעי בטורניר.
משנת 1996 עד 2002, הליגה פעלה על פי לוח זמנים של שני טורנירים עם טורנירי "אינביירנו" (חורף) וטורנירי "וראנו" (קיץ), אך מ-2002 עד 2011 18 הקבוצות חולקו לשלושה בתים של שש קבוצות כאשר שתי הקבוצות המובילות מכל בית וגם שתי הקבוצות הטובות ביותר במקום השלישי העפילו לליגייה. הקבוצות שיחקו באותו בית בכל טורניר. שלב ההעפלה של הטורניר נמשך 17 שבועות, כאשר כל הקבוצות שיחקו זו בזו פעם אחת בכל טורניר בסדרת משחקי בית וחוץ בשני הטורנירים.
פורמט התחרות כיום > שלב הפלייאוף - הליגייה (Liguilla)

הליגייה (בספרדית "ליגה קטנה") הוא שלב הפלייאוף של הטורניר. שלב זה מתחיל עם שמונה קבוצות שהעפילו המשחקות בשתי משחקים ביניהם, כאשר המנצחת בסיכום שני המשחקים מתקדמת לשלב הבא. לקבוצה האלופה מוענק גביע האליפות של הליגה, ולסגנית האלופה מוענק גרסה קטנה יותר של הגביע. לידתה של הליגייה ב-1970 ביצעה מודרניזציה לליגה הישנה למרות חילוקי הדעות בין המסורתיים למודרניסטים. מועדונים שהיו קרובים לפשיטת רגל היו מסוגלים כעת יותר להתחרות ולהניב רווחים טובים יותר.
פורמט התחרות כיום > ירידת ליגה

במקור בתום עונה, לאחר טורנירי אפרטורה וקלאוסורה, קבוצה אחת ירדה לליגת המשנה, "אסנסו MX", וקבוצה אחת מאותה ליגה עולה ותופסת את המקום הפתוח על ידי הקבוצה היורדת. נכון לעכשיו, הקבוצה היורדת נקבעת על ידי חישוב יחס הנקודות למשחק של כל קבוצה, בהתחשב בכל המשחקים ששיחקה הקבוצה במהלך שלוש העונות האחרונות (כלומר ששת הטורנירים האחרונים). הקבוצה עם היחס הנמוך ביותר בממוצע הזה יורדת ליגה; אם הקבוצה שנמצאת במקום האחרון בטבלת הירידה היא בין שמונה הקבוצות המעפילות לליגייה בתום טורניר קלאוסורה, הקבוצה במקום התשיעי בטורניר מעפילה לליגייה במקומה. עבור קבוצות שעלו לאחרונה, רק המשחקים ששיחקו מאז עלייתם נחשבים (בין שניים לארבעה טורנירים). הקבוצה שעלתה מ"אסנסו MX" היא המנצחת בשני משחקים בין אלופי טורנירי האפרטורה והקלאוסורה של אותה הליגה. אם קבוצה הופכת לאלופה בשני הטורנירים, היא תעלה אוטומטית.
לפני תחילת עונת 2017/2018 כללי הירידה והעלייה השתנו: אם קבוצה זוכה בעלייה אך לא תעמוד בדרישות המינימום של ה"ליגה MX" (כגון תשתית האצטדיון והשקעה בקבוצת נוער), קבוצת ה"ליגה MX" שירדה ליגה של אותה עונה תחויב לשלם את כספי הפרסים לקבוצה מליגת המשנה (120 מיליון פסו מקסיקני) עבור זכייה בפלייאוף העלייה, אותם היא אמורה לנצל כדי למלא את הדרישות ההכרחיות לקידום בעונה הבאה. בינתיים הקבוצה שהייתה אמורה לעלות תישאר בליגת המשנה, והאחרונה מהליגה העליונה תישאר ולא תרד ליגה. אם קבוצת הליגה הראשונה היורדת לא יכולה להעביר את כספי הפרסים לקבוצת ליגת המשנה שעולה ליגה, שתי הקבוצות יאבדו את זכותן לשחק בליגה הראשונה, ושתיהן תשחקו בליגת המשנה. נכון לעונת 2018/2019, רק שש קבוצות בליגת המשנה עמדו בדרישות המלאות כדי לעלות לליגה MX.
ב-16 באפריל 2020, ה"אסנסו MX", הליגה השנייה של מערכת ליגת הכדורגל המקסיקנית, בוטלה לעונת 2019/2020 עקב מגפת הקורונה כמו גם בגלל המחסור במשאבים כספיים. נשיא ה"ליגה MX", אנריקה בונילה, הודיע מאוחר יותר במהלך פגישת וידאו עם בעלי המועדון של הליגה כי העלייה והירידה יושעו לחמש שנים. במהלך תקופת ההשעיה, ליגת ה"אסנסו MX" הוחלפה ב"ליגה דה אקספאנסיון MX" אם כי אף מועדון מאותה ליגה לא יעלה לליגה MX ואף קבוצת ליגה ראשונה שתסיים אחרונה לא תרד מהליגה MX לעת עתה.
העפלה לטורנירים בינלאומיים של CONCACAF

בכל שנה, ארבע קבוצות מ"ליגה MX" מעפילות לליגת האלופות של CONCACAF, תחרות המועדונים המובילה בצפון אמריקה. בדרך כלל, אלופי קלאוסורה והאפרטורה וסגניותיהן מעפילות וממוקמות במקבץ 3 של הטורניר. אם קבוצה אחת או יותר תגיע לגמר של שני הטורנירים, ה"ליגה MX" יישמה נוסחה שמבטיחה ששתי קבוצות שיעפילו דרך האפרטורה ושתי קבוצות מעפילות דרך הקלאוסורה:
אם אותן שתי קבוצות יעפילו לגמר של שני הטורנירים, שתי הקבוצות הללו יעפילו יחד עם המועמדות (הלא-פיינליסטיות) עם הרקורד הטוב ביותר הן באפרטורה והן בקלאוסורה.
אם אותה קבוצה מנצחת הן באפרטורה והן בקלאוסורה (והיא התמודדה עם שתי קבוצות שונות בגמר של כל טורניר), אזי הכרטיס השמור לאלופות קלאוסורה מועברת לסגנית קלאוסורה והכרטיס השמור לסגנית קלאוסורה, מועבר ללא-פיינליסטים עם הרקורד הטוב ביותר בקלאוסורה. מקרה זה התרחש לאחרונה בעונת 2013/2014 (עונת 2014/2015 של ליגת האלופות של CONCACAF) כאשר קבוצת לאון (אלופת העונות אפרטורה 2013 וקלאוסורה 2014) ופצ'וקה (סגניות אלופת קלאוסורה 2014) שובצו במקבץ A, בעוד שאמריקה (סגני אפרטורה 2013) וקרוס אסול (לא פיינליסטים עם הרקורד הטוב ביותר בקלאוסורה 2014) שובצו במקבץ B (כאשר באותה תקופה, האלופים והסגניות שובצו במקבצים שונים).
אם סגנית אפרטורה זוכה בקלאוסורה (כאשר פיינליסטיות עם שתי קבוצות שונות בגמר של כל טורניר), אזי הכרטיס השמור לסגניות אלופת האפרטורה מועבר למי שאינו פיינליסט עם הרקורד הטוב ביותר באפרטורה. זה התרחש לאחרונה בעונת 2011/2012 כאשר אוניברסידד נסיונל (אלופי אפרטורה 2011) וסנטוס לגונה (סגניות אלופת אפרטורה 2011 ואלופי קלאוסורה 2012) שובצו במקבץ A, בעוד גוודלחרה (הלא פיינליסטים עם הרקורד הטוב ביותר באפרטורה 2011 ומונטריי (סגניות אלופת קלאוסורה 2012) שובצו במקבץ B (שוב, בזמנו, האלופים והסגניות שובצו במקבצים שונים).
אם אלופי אפרטורה הם סגניות האלופה של הקלאוסורה (מתמודדות עם שתי קבוצות שונות בגמר של כל טורניר), אזי הכרטיס השמור לסגניות אלופת קלאוסורה מועברת למועמדים שאינם פיינליסטים עם הרקורד הטוב ביותר בקלאוסורה. זה לא קרה מאז שה"ליגה MX" החלה להשתמש בחוקי העפלה אלו.
אלופות הליגה > העידן המקצועני (החל מ-1943)

↑  בעקבות השפעת התפרצות נגיף הקורונה הוחלט לבטל את העונה כך שאין אלופה ואין יורדות.
תארים לפי קבוצה

| מועדון | אליפויות | סגנות | עונות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| קלוב אמריקה | 13 | 10 | 1965/1966, 1970/1971, 1975/1976, 1983/1984, 1984/1985, פרודה-85, 1987/1988, 1988/1989, וראנו 2002, קלאוסורה 2005, קלאוסורה 2013, אפרטורה 2014, אפרטורה 2018 |
| גוודלחרה | 12 | 9 | 1956/1957, 1958/1959, 1959/1960, 1960/1961, 1961/1962, 1963/1964, 1964/1965, 1969/1970, 1986/1987, וראנו 1997, אפרטורה 2006, קלאוסורה 2017 |
| דפורטיבו טולוקה | 10 | 7 | 1966/1967, 1967/1968, 1974/1975, וראנו 1998, וראנו 1999, וראנו 2000, אפרטורה 2002, אפרטורה 2005, אפרטורה 2008, ביסנטנאריו 2010 |
| קרוס אסול | 9 | 11 | 1968/1969, 1970, 1971/1972, 1972/1973, 1973/1974, 1978/1979, 1979/1980, אינביירנו 1997, גוארדיאנס 2021 |
| לאון | 8 | 7 | 1947/1948, 1948/1949, 1951/1952, 1955/1956, 1991/1992, אפרטורה 2013, קלאוסורה 2014, גוארדיאנס 2020 |
| אוניברסידד נסיונל | 7 | 8 | 1976/1977, 1980/1981, 1990/1991, קלאוסורה 2004, אפרטורה 2004, קלאוסורה 2009, קלאוסורה 2011 |
| טיגרס | 7 | 5 | 1977/1978, 1981/1982, אפרטורה 2011, אפרטורה 2015, אפרטורה 2016, אפרטורה 2017, קלאוסורה 2019 |
| סנטוס לגונה | 6 | 5 | אינביירנו 1996, וראנו 2001, קלאוסורה 2008, קלאוסורה 2012, קלאוסורה 2015, קלאוסורה 2018 |
| פצ'וקה | 6 | 3 | אינביירנו 1999, אינביירנו 2001, אפרטורה 2003, קלאוסורה 2006, קלאוסורה 2007, קלאוסורה 2016 |
| מונטריי | 5 | 6 | מקסיקו-86, קלאוסורה 2003, אפרטורה 2009, אפרטורה 2010, אפרטורה 2019 |
| אטלנטה | 3 | 4 | 1946/1957, 1992/1993, אפרטורה 2007 |
| נקקסה | 3 | 3 | 1994/1995, 1995/1996, אינביירנו 1998 |
| אטלס | 2 | 3 | 1950/1951, אפרטורה 2021 |
| פואבלה | 2 | 2 | 1982/1983, 1989/1990 |
| סקטפק | 2 | 1 | 1954/1955, 1957/1958 |
| וראקרוס | 2 | 0 | 1945/1946, 1949/1950 |
| אורו | 1 | 5 | 1962/1963 |
| מונרקס מורליה | 1 | 3 | אינביירנו 2000 |
| טמפיקו מדרו | 1 | 2 | 1952/1953 |
| טקוס | 1 | 1 | 1993/1994 |
| קלוב אספנייה | 1 | 1 | 1944/1945 |
| טיחואנה | 1 | 0 | אפרטורה 2012 |
| אסטוריאס | 1 | 0 | 1943/1944 |
| מארטה | 1 | 0 | 1953/1954 |
תמונה קבוצתית של קבוצת אסטוריאס, 1927
חברובסק (חבל מנהלי)

חבל מנהלי חברובסק (ברוסית: Хабаровский край; בתעתיק: חברובסקי קְרַאי) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. נכון לשנת 2024 בחבל מתגוררים 1,278 אלף תושבים. בירתו חברובסק.
החבל גובל בסין.
היסטוריה

המתיישבים הרוסים באזור ידועים מהמאה ה-17. בשנת 1647 הוקם מבצר ראשון ובהמשך הוקמו מבצרים נוספים. החל משנות ה-80 של המאה ה-17 החלו התנגשויות מזוינות עם המנצ'ורים. בהתאם להסכם נרצ'ינסק שנחתם ב-1689, פינתה רוסיה את כל השטחים באזור האמור אך קיבלה חלק מהחוף על ים אוחוצק.
התיישבות רוסית באזור חודשה לאחר חתימת חוזה אייגון בשנת 1858 והסכם בייג'ינג (1860). בהתאם להסכמים אלו לשליטה של האימפריה הרוסית הועברו שטחים נרחבים. לאחר מספר שנים בשנת 1884 הוקמה "מושלות אמור" עם מרכז בחברובסק. עד לתחילת המאה ה-20 פעילות התיישבותית לא הייתה מהירה. הדבר השתנה עם הקמת מסילות ברזל חדשות בשנת 1900 ו-1902. בשנת 1915 באזור התגוררו 316 אלף תושבים.
בשנת 1920 באזור הוקמה רפובליקת המזרח הרחוק שבסופו של דבר נכבשה על רוסיה הסובייטית בשנת 1922. בשנת 1926 הוקם "חבר מזרח הרחוק" שכלל שטחים נרחבים. בשנת 1938 הוא פוצל לחבל מנהלי עם מרכזו בחברובסק ופרימוריה עם מרכזו בולדיווסטוק. במרוצת השנים מחבל פוצלו אזורים צפוניים בהם הוקמו מחוז מגדן, מחוז אמור, צ'וקוטקה וקמצ'טקה.
בשנת 1993 המחוז היהודי האוטונומי פוצל מהחבל והפך להיות יחידה מנהלית נפרדת.
בשנת 2004 מספר איים על נהר אמור הועברו לסין.
בשנת 2018 מרכז של המחוז הפדרלי של המזרח הרחוק עבר מחברובסק לוולדיווסטוק.
ממשל

הרשות המחוקקת היה "הדומה המחוקקת של חבל חברובסק" שכולל 24 חברים. בראש חבל עומד מושל שנבחר ל-5 שנים. בספטמבר 2024 לתפקיד נבחר דמיטרי דמשין.
מבחינה אדמיניסטרטיבית החבל מחולק ל-17 אזורים מוניציפליים ו-2 אזורים עירוניים.[דרושה הבהרה]
דמוגרפיה

נכון לשנת 2024 בחבל מתגוררים 1,279,132 תושבים. בשנת 1991 התגוררו בו 1,619 אלף תושבים. בערים מתגוררת כ-84.5% מכלל אוכלוסיית האזור. רוב אוכלוסייה מרוכזת באזורים הדרומיים. ב-2 אזורים מוניציפליים הצפוניים שמהווים כשליש משטח החבל מתגוררים פחות מ-10 אלף תושבים.
בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין משנת 2021 הרוסים מהווים כ-81% מאוכלוסיית המחוז, עמי הצפון קצת מעל 1%, האוקראינים - כ-0.6%.
כלכלה

בשטח החבל נמצאו מרבצי זהב ופלטינה. חלק משמעותי של שטח החבל מכוסה ביערות ולאור כך קיימת תעשיית עיבוד עץ מפותחת. חלק משמעותי של תושבי החבל מתפרנסים מדייג.
כלכלה > תחבורה

המרחק מחברובסק למוסקבה במסילת ברזל הוא 8,533 ק"מ.
דרך החבל עוברים מספר כבישים בעלי חשיבות ארצות - כביש A370 לוולדיווסטוק ו-M58 לצ'יטה.
מסילות ברזל של החבל היא חלק של הרכבת הטרנס-סיבירית ומסילת הרכבת באיקל-אמור.
החבל מחובר לאי סחלין על ידי קו מעבורת.
בשנת 1954 פועל נמל התעופה חברובסק וקיימות נמלי תעופה נוספים.
בחברובסק פועל נמל על נהר אמור שהוא הנמל הגדול על הנהר. כמו כן קיימות מספר נמלי ים.
ראו גם

סרגיי פורגאל
תמונת טוביה גרוסמן

התמונה עם הכיתוב השגוי כפי שפורסמה בניו יורק טיימס
תמונתו של טוביה גרוסמן היא צילום עיתונות מה-29 בספטמבר 2000 המתעד את טוביה גרוסמן, תלמיד ישיבה יהודי אמריקאי, המדמם לאחר שהותקף על ידי פלסטינים ומולו שוטר ישראלי מניף אלה בניסיון להרתיע את התוקפים הפלסטינים. התצלום הופץ על ידי סוכנות הידיעות AP, עם מידע מוטעה לפיו הפצוע הוא פלסטיני בהר הבית, וכך פורסם התצלום במספר כלי תקשורת, בהם העיתונים וול סטריט ג'ורנל והניו יורק טיימס. סוכנות הידיעות AP הודתה בשגיאה ופעלה לתיקון הכיתוב המוטעה יחד עם רוב העיתונים שהדפיסו את התצלום.
ההתקפה

ב-29 בספטמבר 2000, ערב ראש השנה, נסע גרוסמן, יהודי אמריקאי תושב שיקגו, תלמיד בישיבת בית ישראל בשכונת נווה יעקב הירושלמית, עם שני חברים במונית שעברה דרך השכונה הערבית ואדי אל-ג'וז. תקופה זו הייתה ראשית האינתיפאדה השנייה במהלכה היו עימותים רבים בין מתפרעים פלסטינים לאנשי כוחות הביטחון הישראליים. מספר ערבים הקיפו את המונית, ניפצו את שמשותיה וגררו את גרוסמן ושני חבריו החוצה, בעודם מכים אותם. גרוסמן נדקר ברגלו וסלעים הוטחו בראשו, אך הוא הצליח לנוס אל תחנת דלק סמוכה, ושוטר משמר הגבול ישראלי שהיה סמוך למקום הגן עליו מפני ההמון. חמש שנים לאחר מכן עלה ארצה.
הסיקור החדשותי

צלמים עצמאיים ששהו בסמוך לאזור צילמו את השוטר מנופף באלה ומגן על גרוסמן, בעוד זה זב דם. התמונה פורסמה לאחר מכן בכלי תקשורת שונים ברחבי העולם עם ביאור מטעה, לפיו גרוסמן הפצוע הוא פלסטיני. בחלק מהמקרים אף נטען כי האירוע המתועד בתצלום התרחש בהר הבית.
אביו של גרוסמן, ששהה בארצות הברית, זיהה את בנו בתצלום ומיהר לשלוח מכתב בדרישה לתיקון לניו יורק טיימס. העיתון פרסם התנצלות ותיקון כי מדובר ב"סטודנט אמריקאי בישראל, ולא בפלסטיני לא-מזוהה" והמיקום תוקן לעיר העתיקה. שלושה ימים לאחר מכן פורסם מאמר מפורט, שבו הוסבר כי גרוסמן הוא יהודי שנפצע בהתפרעות פלסטינים וכי השוטר ניסה לגונן עליו, וכן תוארו הנסיבות שגרמו לפרסום השגוי. באתר האינטרנט של "ניו יורק טיימס" הוצמדו הודעות על הטעות גם לידיעה המקורית, שבה הופיעה התמונה השגויה.
לפי ארגון FAIR ‏(Fairness & Accuracy In Reporting), לעורך סוכנות הידיעות AP שנמצא בירושלים ניתן מידע מעורפל מהצלם שצילם את התמונה ובטעות זיהה את האדם הפצוע כפלסטיני שנפגע בהתפרעויות אותו היום. לדברי סת אקרמן מ-FAIR, שבעה מתוך שמונה עיתונים בארצות הברית הציגו את התמונה יחד עם הכיתוב המטעה המקורי. סוכנות הידיעות AP הודתה בשגיאה ופעלה לתיקון הכיתוב המוטעה יחד עם רוב העיתונים שהדפיסו את התצלום.
תגובות בעקבות הסיקור

התמונה נתפסה על ידי פרשנים מסוימים כהוכחה לדיווחים המוטים נגד ישראל, או לחלופין בעד הפלסטינים, תוך כדי סילוף האמת ובניסיון להשפיע על דעת הקהל. בעקבות הפרסום והתיקונים פורסמו מאמרים ומכתבים למערכת בנושא.
בעקבות האירוע נוסד ארגון Honest Reporting, אחד הארגונים הבולטים בביקורת התקשורת ובדיווח על סילופים ודיווחים מוטעים ומוטים שנעשים כנגד ישראל.
באפריל 2002 הורה בית-המשפט המחוזי בפריז לעיתון הצרפתי "ליברסיון" ולסוכנות הידיעות AP לשלם 4,500 אירו לגרוסמן כפיצוי על הנזק שהתיאור השגוי גרם לו.
שימוש חוזר

על אף התיקונים לתיאור התמונה עדיין נעשה בה כמה פעמים שימוש חוזר תוך ציון הפרטים השגויים, קרי זיהויו של גרוסמן כפלסטיני. בין השאר עשו שימוש בתמונה אתרי אינטרנט מוסלמיים או ערביים, וכן נעשה בתמונה שימוש בקמפיין נגד חברת קוקה-קולה, בטענה כי זו תומכת בישראל.
הערות שוליים

↑  טוביה גרוסמן, קרבן של מלחמת התקשורת באש התורה
↑  Five Years later, Tuvia Grossman makes Aliyah!‎, באתר nachumsegal.com,‏ 7 בספטמבר 2005
↑  התמונה שהתחילה הכל באתר Honest Reporting
↑  Corrections, NY Times, October 4, 2000
↑  Robert D. McFadden, Abruptly, a U.S. Student In Mideast Turmoil's Grip, NY Times, October 7, 2000
↑  Deborah Sontag, Battle at Jerusalem Holy Site Leaves 4 Dead and 200 Hurt, NY Times. September 30, 2000
↑  אלו לא אבנים, אלה סלעים באתר ארגון FAIR
↑  קוקה-קולה נמצאת במריבה באתר Snopes
קוסטרומה (מחוז)

מחוז קוסטרומה (ברוסית: Костромская область; בתעתיק: קוסטרומסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי. הוא גובל באזורי איבנובו, ירוסלב, וולוגדה, קירוב וניז'ני נובגורוד. המחוז הוקם ב-13 באוגוסט 1944.
נכון לינואר 2024 במחוז התגוררו 566,266 תושבים.
גאוגרפיה

הנהרות העיקריים הם הוולגה ויובליו כמו קוסטרומה ווטלוגה, בין היתר. יש במחוז כ-50 אגמים. האגמים והמאגרים הגדולים ביותר הם אגם Galichskoye, Chukhloma, ומאגר גורקי שנבנה כחלק של פרויקט בניית תחנת כוח על ננהר וולגה. האקלים יבשתי ממוזג. טמפרטורות ינואר ממוצעות -9.5 מעלות צלזיוס; טמפרטורות יולי ממוצעות 15.5 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים הממוצעת בינואר היא 54 מ"מ; ביולי − 147 מ"מ.