stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קנל (מחווה גופנית)
התפשטות המחווה

המחווה הפכה לפופולרית מאוד בצרפת, בעיקר בקרב צעירים מוסלמים ופעילי ימין קיצוני, ושימשה לעיתים קרובות כהתגרות מכוונת. בספטמבר 2013 התפתחה תופעת רשת במסגרתה פורסמו אלפי תמונות בהן בוצעה המחווה מחוץ לבתי כנסת ואתרים יהודיים רגישים, כגון מחנה ההשמדה אושוויץ, בית אנה פרנק ובית הספר אוצר התורה בטולוז. ההצדעה צולמה לעיתים על-יד אישים שלא היו מודעים למשמעותה, כולל פוליטיקאים מוכרים כשר הפנים הצרפתי מנואל ואלס, וליד יהודים בסמוך ללוחות הנצחה, עם מסכות ומדים נאצים.
ב-28 בדצמבר התפרסמה המחווה מחוץ לצרפת כשהכדורגלן ניקולה אנלקה ביצע אותה על אדמת אנגליה, כאות חגיגה לאחר הבקעת שער במשחק פרמייר ליג. מוקדם יותר במהלך השנה ביצעו את המחווה ספורטאים צרפתים נוספים, בהם טוני פארקר, אלוף העולם בג'ודו טדי רינר, הטניסאי יאניק נואה והכדורגלן סמיר נאסרי, כולם הביעו הסתייגות בדיעבד, בטענה שלא היו מודעים להיבט הפוגעני של המחווה והבטיחו לא לחזור עליה בעתיד. באוקטובר הצדיעו פוליטיקאים מהימין הקיצוני, בהם ז'אן מארי לה פן וברונו גולניש ממפלגת החזית הלאומית.
המחווה מהווה חלק משורה של סימנים מוסווים של מחוות, סמלים, וציטוטים מסקיצות, שבעזרתם יצר סביבו דיודונה תרבות נגד בזעיר אנפין. אולם פעילותו כוללת גם מסרים אנטישמיים ואנטי ציוניים גלויים, שהחל להפיץ במיוחד מאמצע שנות ה-2000, לאחר שנים רבות בהן העלה הופעות סאטיריות משותפות עם הקומיקאי היהודי אלי סמון בהן לעגו השניים לגזענות. כך למשל, התבטא נגד העיתונאי היהודי פטריק כהן: "כשאני שומע את פטריק כהן, אני חושב, אתה יודע, תאי גזים... חבל". ב-2004 אירח בתיאטרון בבעלותו בפריז, "יד הזהב", פעילים אנטי ציוניים מנטורי קרתא. טקס "כופתאות זהב" שהוא מארגן באופן קבוע מתגמל אישים אנטישמים ושמתנגדים לישראל; הפרס ניתן בין היתר לקולנוען הצרפתי אלן סוראל שביצע את הקנל באנדרטה לזכר השואה בברלין, לקולנוען השוודי לארס פון טרייר שהוכרז כאישיות בלתי רצויה בפסטיבל הקולנוע בקאן, ולנשיא סוריה בשאר אל-אסד.
ב-2012 הפיץ ברשת סרט עלילתי בשם "האנטישמי", שבו מופיעים היהודים במחנות הריכוז כחיות מחמד של נאצי. השיר "Shoananas" (שואננס), שלועג לזכר השואה לצלילי מנגינת השיר "שוקו חם" מאת אנני קורדי, הוביל להרשעתו בהסתה; וכן נקנס ב-20,000 אירו בגין שני קטעי וידאו אנטישמיים.
החוקר ז'אן איב קאמי, מומחה לימין הקיצוני בצרפת, הודה כי לא כל מצדיע בהכרח מודע למשמעות המחווה, אך הדגיש כי הקבוצה שסובבת את דיודונה הפכה לתנועה רחבה שהיא אנטי ממסדית ונוטה לתאוריות קונספירציה, שהאנטישמיות היא עמוד השדרה שלהן. חבריה "משוכנעים שהסדר העולמי נשלט בידי וושינגטון ותל אביב... מאחורי נאומי הביקורת על נאט"ו והכלכלה העולמית, התמיכה בנשיא סוריה בשאר אל-אסד ונשיא ונצואלה הוגו צ'אווס, קיימת האמונה הבסיסית שאלו היהודים שמושכים בכל החוטים".
הצלחת המחווה הובילה לעימותים עם צעירים מהקהילה היהודית בצרפת. בדצמבר 2013 שתי קבוצות יצאו במסע ענישה נזעם נגד מבצעי המחווה בליון ובוילרבאן, שלשה מהם נמלטו לאחר מעשה לישראל. כמו כן, הודיעו נשיא צרפת דאז פרנסואה הולנד ושר הפנים מנואל ולס כי הם שוקלים לאסור את הופעותיו של הקומיקאי בשל סכנה מוכחת לשלום הציבור, זאת למרות שבתי המשפט בצרפת פסקו בעבר כי ראשי ערים ובעלי אולמות אינם רשאים לאסור את הופעותיו בשל חופש הביטוי. בישראל, הביע שר החוץ אביגדור ליברמן דאגה נוכח האנטישמיות הגוברת באירופה.
הערות שוליים

↑  PREMIERE Quenelle de Dieudonné (1905), באתר יוטיוב
↑  קובי נחשוני, סמל אנטישמי חדש מתפשט באירופה, באתר ynet, 11 בדצמבר 2013
↑  ספורט, צפו: אנלקה כבש - וחגג בתנועה ניאו-נאצית, באתר ynet, 28 בדצמבר 2013
↑  Les «quenelles» de Dieudonné laissent un sale goût, באתר ליברסיון
↑  גדעון קוץ, צרפת: יהודים שתקפו ניאו-נאצים נמלטו ארצה, באתר nrg‏, 29 בדצמבר 2013
קיפאון פנים

קיפאון פנים היא תופעה הבאה לידי ביטוי בהופעת סדר גבישי (ארוך טווח) בשכבות הפנים של נוזל.
התופעה התגלתה (נסיונית) בתמיסות אלקאנים ופולימרים דומים בתחילת שנות ה-90 של המאה העשרים על ידי שתי קבוצות בו זמנית. קבוצתו של פרופ' ג'ון ארנשו (אוניברסיטת קווין בבלפסט, אירלנד) חקרה את התופעה על ידי פיזור אור, אך שיטה זו לא אפשרה לקבוע את עובי השכבה הקפואה והאם היא אכן מסודרת. במקביל פרסמה את מחקרה קבוצה בראשות פרופ' משה דויטש (אוניברסיטת בר-אילן), ד"ר בן אוקו (המעבדה הלאומית ברוקהייבן - ניו-יורק) וד"ר אריק סירוטה (תאגיד הדלק הבין-לאומי - אקסון) אשר חקרה את התופעה באמצעות השתקפות קרני רנטגן שאפשרה להם להראות שהשכבה הקפואה היא שכבה אחת בה מסודרות המולקולות במקביל לנורמל לשכבת הפנים ובמבנה המערכת הגבישית ההקסגונלית.
תופעה דומה שהתגלתה על ידי פרופסור ג'נס אלס-נילסן (המעבדה הלאומית ריסו-דנמרק) ופרופסור פיטר פרשן (אוניברסיטת הרווארד) בתחילת שנות ה-80, תיארה הופעה של "פאזה סמקטית" בפני המשטח של נפח נוזלי בעל "פאזה נמטית" בגבישים נוזליים. אולם, בתופעה זו שכבת הפנים לא הייתה מסודרת או מוגבלת לשכבה אחת בלבד. מאז גילוי התופעה באלקאנים נצפתה התופעה במגוון רחב של פולימרים ובין מצבי צבירה שונים: נוזל-אוויר, נוזל-מוצק ונוזל-נוזל. תופעת קפאון הפנים מייצגת את ההפך מהתופעה המוכרת והנפוצה יותר - "המסת פנים".
ראו גם

הקפאה
קניון סופיה

| --- | --- |

הכניסה אל מרכז הקניות
 מידע כללי
 סוג:  מרכז קניות
 שימוש:  מסחר, ומשרדים
 כתובת:  Aleksandar Stamboliyski
 מיקום:  סופיה
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 בעלים:  Globe Trade Centre S.A
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2003 – יוני 2006 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  9 ביוני 2006 
 מידות
 שטח:  70,000 מ"ר
 קומות:  5
 קואורדינטות:  42°41′53″N 23°18′31″E﻿ / ﻿42.69805556°N 23.30861111°E﻿ / 42.69805556; 23.30861111
 https://www.mallofsofia.com
  (למפת סופיה מוגדלת) מחוז סופיה פרניק קיוסטנדילקניון סופיה(למפת סופיה רגילה) מחוז סופיה פרניק קיוסטנדילקניון סופיה he
 
קניון סופיה (באנגלית: Mall of Sofia) הוא קומפלקס הכולל מרכז קניות ומשרדים הממוקם בעיר סופיה שבבולגריה.
המרכז נפתח ביוני 2006 וחולק את מתחמו עם מגדל סופיה (Sofia Tower).
חנויות הקניון מופעלות על ידי מותגים הגדולים בעולם וביניהן ניתן למצוא: רשתות אופנה מקומיות ובינלאומיות, מסעדות ובתי קפה, אולם קולנוע ומרכז בידור משפחתי.
המבנה

מגדל הקניון בן ארבע קומות והוא משתרע על שטח של 70,000 מ"ר, מתוכם כ-35,000 מ"ר שייכים למרכז הקניות והבידור וכ-10,000 מ"ר מוקצים למשרדים:
8000 מ"ר - שטחים משותפים.
מרכז בידור משפחתי IMAX.
700 מקומות חנייה
הכניסה אל מרכז הקניות
רחבת הקניון
מדרגות נעות
הערות שוליים

↑  sofia bulADMIN, מרכזי קניות סופיה | שופינג בסופיה | שווקים מומלצים בסופיה, באתר סופיה בולגריה למטיילים, ‏11 במרץ 2021
↑  קניון סופיה
↑  Mall of Sofia, Sofia, studio17.info
↑  Shops - Mall of Sofia (באנגלית)
קניון נהר טארה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קניון 
 נתונים ומידות
 אורך:  82 ק"מ
 עומק:  1,300 מטר (מרבי)
 מיקום
 מדינה:  מונטנגרו מונטנגרו
 מיקום:  פארק הלאומי דורמיטור
 קואורדינטות:  43°12′32″N 19°04′40″E﻿ / ﻿43.209°N 19.0777°E﻿ / 43.209; 19.0777
  (למפת מונטנגרו מוגדלת) פודגוריצה ניקשיץ' ביילו פולה  פלייבליה הרצג נובי  בר צטיניה בראן אולצין קר. בוסניה והרצגובינה  סרביה קוסובו אלבניה הים האדריאטי קניון נהר טארה(למפת מונטנגרו רגילה) פודגוריצה ניקשיץ' ביילו פולה  פלייבליה הרצג נובי  בר צטיניה בראן אולצין קר. בוסניה והרצגובינה  סרביה קוסובו אלבניה הים האדריאטי קניון נהר טארה
 
קניון נהר טארה (בסרבית Kanjon rijeke Tare) נמצא בפארק הלאומי דורמיטור במונטנגרו. הוא הארוך ביותר במונטנגרו. אורכו 82 ק"מ ועומקו המקסימלי הוא 1300 מטר, דבר המעניק לו את התואר של הקניון העמוק ביותר באירופה והשני בעולם אחרי הגרנד קניון. בתחתיתו זורם נהר טארה.
קניון נהר טארה. גולשים באומגה מעל הקניון שבתחתיתו זורם נהר טארה
גשר ג'ורג'וויצ'ה
נהר טארה מתחיל בדרום מונטנגרו באלפים הדינרים. אורכו 144 ק"מ מתוכם 104 ק"מ בתחום מונטנגרו ו-40 ק"מ בתחום בוסניה והרצגובינה. הוא זורם בתחילה צפונה ואחר כך מערבה שם הוא זורם בתחתית קניון טארה. בבוסניה והרצגובינה הוא מתחבר לנהר פיבה ויוצר את נהר דרינה הנשפך לנהר סאווה, יובל גדול של הדנובה.
בגלל הבדלי הגבהים יש מפלים רבים לאורך הנהר ומפותח בו ספורט הרפטינג.
גשר ג'ורג'וויצ'ה

גשר ג'ורגוויצ'ה (בסרבית - Đurđevića) נמצא ליד העיירה ז'אבליאק (Žabljak). זה גשר בטון הנמתח מעל קניון טארה ונהר טארה הזורם בתוכו. אורכו 365 מטר וגבהו מעל נהר טארה הוא 172 מטר. יש בו חמש קשתות שהגדולה ביותר אורכה 116 מטר. הגשר נבנה בתקופת ממלכת יוגוסלביה בשנים 1938–1940 כפי שכתוב בלוח המתכת בכניסה אליו. עם השלמתו הוא היה גשר הרכב הגדול ביותר באירופה.
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי הצבא הגרמני באפריל 1941, שלטו הכוחות האיטלקים ברוב שטח מונטנגרו כולל קניון טארה. במקום התפתחה מלחמת גרילה על ידי פרטיזנים. ב-1942 פתחו האיטלקים באופנסיבה וכבשו את גשר ג'ורג'וויצ'ה שהיה חיוני למעבר כוחותיהם. הפרטיזנים החליטו לפוצץ את הגשר. הם השתמשו בשירותיו של המהנדס היהודי של הגשר יעקב לזר (Lazar Jauković) שידע את מקומות התורפה של הגשר והדריך אותם היכן יש להניח את חומר הנפץ. הוא נתפס על ידי האיטלקים והוצא להורג על הגשר.
לוחית זיכרון לזכרו נמצאת בכניסה לגשר אשר שוקם ב-1946.
גלריה

לוחית זיכרון ליעקב לזר
גשר ג'ורג'וויצ'ה
נהר טארה
לוחית זיכרון על בניית גשר ג'ורג'וויצ'ה
קיונאו איצ'יקי

| --- | --- |

 לידה:  16 באוקטובר 1892 שיזואוקה, האימפריה היפנית
 נהרג:  21 באוגוסט 1942 (בגיל 49) גוודלקנל, איי שלמה
 מדינה:  יפן 
 השתייכות:  הצבא הקיסרי היפניהצבא היפני הקיסרי
 תקופת הפעילות:  1916–1942 (כ־26 שנים)
 דרגה:  קולונל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת סין יפן השנייה: תקרית גשר מרקו פולו מלחמת העולם השנייה: קרב גוודלקנל
 
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
קיונאו איצ'יקי (ביפנית: 一木 清直;‏ 16 באוקטובר 1892 - 21 באוגוסט 1942) היה קצין בצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

איצ'יקי נולד במחוז שיזואוקה, וסיים את לימודיו במחזור ה-28 של האקדמיה הצבאית הקיסרית בשנת 1916. לאחר מכן שימש מדריך בבית הספר לרגלים במחוז צ'יבה.
ביוגרפיה > מלחמה בסין

ב-1934 קיבל איצ'יקי דרגת מייג'ור, וב-1936 קיבל פיקוד על גדוד בחיל המצב היפני בסין. ב-7 ביולי 1937 ערכו כוחות יפנים תמרונים צבאיים ליליים בסמוך לגשר מרקו פולו שבבייג'ינג, וירו כדורי סרק לעבר בסיס סיני שניצב בסמוך. הסינים, שחשבו שמדובר באש חיה, השיבו אש תותחים. משאחד מהחיילים היפנים לא שב לעמדתו, חשב קיונאו איצ'יקי שנפל בשבי הסינים, והורה לתקוף את העמדות הסיניות. תקרית גשר מרקו פולו למעשה גרמה לפרוץ מלחמת סין–יפן השנייה. לאחר התקרית שב איצ'יקי ליפן, ושימש מדריך בבתי הספר של הצבא הקיסרי.
ביוגרפיה > המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט

עם פרוץ המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט בדצמבר 1941 קיבל איצ'יקי דרגת קולונל ואת הפיקוד על הרגימנט ה-28. ביוני 1942 הוביל איצ'יקי את הכוח שנשלח לכבוש את אטול מידוויי, אך תבוסת כוחות הצי הקיסרי היפני היפניים בקרב מידוויי הביאה לביטול המבצע. באוגוסט 1942 סופח הרגימנט של איצ'יקי לארמייה ה-17, ונשלח לדרום האוקיינוס השקט. באותו חודש נחתו כוחות בעלות הברית בגוודלקנל שבאיי שלמה, ובתגובה נשלח איצ'יקי בראש חלק מהרגימנט שלו (הגדוד השני וכוחות מסייעים) לאי במטרה לכבוש את שדה התעופה מידי בעלות הברית.
ב-19 באוגוסט הובילו שש משחתות את איצ'יקי ו-916 חיילים מבסיס הצי בלגונת טרוק לטאיבו פוינט, נקודה במערב החוף הצפוני של גוודלקנל. הפיקוד העליון הורה לאיצ'יקי להקים ראש חוף בטאיבו ולהמתין להגעת שאר הרגימנט שלו, אך הוא החליט להתקדם לעבר קווי בעלות הברית עוד באותו היום. מהמודיעין שנמסר לו טרם הנחיתה, חשב איצ'יקי שבאי נמצאים כ-2,000 מגינים, אך למעשה מספר היה מעל 11,000 נחתים מחיל הנחתים של ארצות הברית, שהיו מחופרים היטב מסביב לשדה התעופה.
בליל ה-21 באוגוסט נהדף הכוח של איצ'יקי בקרב טנרו לאחר שערך מספר התקפות חזיתיות, ובשעות היום חוסל הכוח כמעט לחלוטין.
ישנן גרסאות סותרות לגבי גורלו של איצ'יקי. חלק מהעדויות מצביעות על כך שהוא נהרג במהלך אחת ההתקפות החזיתיות בליל הקרב, בעודו מוביל את חייליו במתקפת בנזאי. גרסאות אחרות גורסות שאיצ'יקי ביצע ספוקו – התאבדות יפנית מסורתית – כדי לכפר על הבושה שבתבוסת כוחות.
ראו גם

תקרית גשר מרקו פולו
קרב טנרו
קבוצת פוסון

קבוצת פֿוֹסוּן (בסינית: 复星国际有限公司, באנגלית: Fosun International Ltd, נסחרת בבורסה לניירות ערך בהונג קונג: FOSUY) היא תאגיד השקעות סיני שנוסד ב-1992 בשנגחאי, בה נמצאים משרדיה הראשיים. קבוצת פוסון הפכה לתאגיד והנפיקה בבורסת בהונג קונג ב-2007 חברת אם מאגדת בשם "Fosun International" עם הסימול 0656:HK.
משנת 2010 השקיעה הקבוצה מיליארדי דולרים ברכישות של חברות עם הצהרת כוונות של רכישות בתחומי הבריאות, נדל"ן, תיירות, אופנה ובנקאות בעיקר באירופה וארצות הברית. בנובמבר 2015 הוערך שווי החברה (בלומברג) בכ 15.9 מיליארד דולר.
הקבוצה הוקמה כחברת טכנולוגיה על ידי 4 יזמים, אז בוגרי אוניברסיטה בני 22, ובראשם יושב ראש הקבוצה (משנת 1994) גואו גואנגצ'אנג עם הון התחלתי של 6,000 דולר.
רכישות > רכישות בסין

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
רכישות > רכישות מחוץ לסין

2013
רכישת מגדל One Chase Manhattan Plaza בניו יורק תמורת 725 מיליון דולר
אפריל - רכישת 95.6% ממניות אלמה לייזרס הישראלית תמורת 240 מיליון דולר
2014
מרץ, רכישת 19.18% ממניות הבנק הגרמני BHF-Bank
רכישת 100% ממניות Hani Securities, חברת ניהול הון הונג קונגית
רכישת 19.18% ממניות קבוצת Kleinwort Benson הבלגית
2015
רכישת חברת הביטוח האמריקאית Meadowbrook, תמורת 433 מיליון דולר
רכישת חברת הביטוח האמריקאית Ironshore Inc תמורת 1.84 מיליארד דולר
רכישת קלאב מד תמורת 939 מיליון יורו (לאחר מאבק שליטה של שנתיים)
רכישת 16% ממניות מעבדות ים המלח, המוכרת בשם המותג AHAVA (לפי שווי שוק של 300 מיליון שקל)
נדל"ן - רכישת ארמון בכיכר פיאצה קורדוסיו (אנ') שבמילאנו, תמורת 381 מיליון דולר
ב-2015 עמדה פוסון לרכוש את החזקותיה של קבוצת דלק בהפניקס (52.3%) תמורת כ-1.8 מיליארד שקל, אך בפברואר 2016 בוטלה העסקה.
2016
רכישת קבוצת הכדורגל האנגלית וולבס.
הערות שוליים

↑  שלושת האחרים הם ליאנג שינג'ון, ואנג צ'ונבין ופאן ויי
↑  Fosun Buys New York Tower For $725 Mln In Latest High-Profile U.S. Investment By A Chinese Business, באתר פורבס, אוקטובר 2013
↑   ענבל אורפז, אלמה לייזרס הישראלית נמכרת לפוסון פארמה ב-240 מ' ד', באתר TheMarker‏, 28 באפריל 2013
↑  חברת הביטוח האמריקאית הראשונה שנרכשת על ידי חברה סינית
↑  Guo’s Fosun to Buy Ironshore in $1.84 Billion Insurance Deal, באתר בלומברג, מאי 2015
↑  China's Fosun wins bidding for Club Med after two years, באתר BBC, פברואר 2015
↑  ניר צליק, פוסון שוב מאוהבת: אחרי הפניקס באה אהבה, באתר כלכליסט, 1 בספטמבר 2015
↑  FOSUN FOCUSES ON EUROPE WITH $381M MILAN REAL ESTATE DEAL, באתר mingtiandi, יולי 2015
↑  רון שטיין, ‏ברגע האחרון: פוסון מבקשת הנחה נוספת על הפניקס, באתר גלובס, 30 בנובמבר 2015
↑   מיכאל רוכוורגר, אסא ששון, עסקת הענק שטורפדה: סלינגר אמרה לא - ומכירת הפניקס לסינים בוטלה, באתר TheMarker‏, 16 בפברואר 2016
ערך זה הוא קצרמרבנושא סין ובנושא חברות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קיפו

קיפו. ניתן להבחין בקשרים על החבלים
מוצג במוזיאון לארקו
קִיפּוּ (khipu או quipu; פירוש מילולי: "קשר” בקצ'ואה) היא שיטת קשרים ששימשה את האינקה וממלכות שקדמו להם, להעברת מסרים בסימנים.
לאינקה לא היה כתב במובן המקובל עלינו ככתב, אך למרות היעדר הכתב, ניהולה של מערכת מדינית כה גדולה דרש צורה מסוימת של אחסון מידע מתמטי (כגון מיסים, כלי נשק, בהמות וכו'). לצורך אחסון המידע המתמטי השתמשו האינקה בכלי הנקרא קִיפּו.
הקיפו היה עשוי חבל עיקרי אחד, שעליו נתלו חבלים קטנים רבים, לפעמים בצבעים שונים. מקומם של הקשרים בא לציין מספרים בשיטה העשרונית. בפיתוח השיטה לא נעשה ניסיון לשחזר צלילים פונטיים. צופן הקיפו טרם פוענח וקיים מגוון של תאוריות לגבי המידע שהוא מכיל. יש הטוענים שבקיפו צפון הרבה יותר ממידע מספרי וכי הקיפו הוא סוג של לשון כתובה. לפענוח הצופן יש חשיבות מרובה, שכן לא קיים רישום כתוב אחר של שפת האינקה, דבר נדיר ביותר לגבי חברה כה מתקדמת. כיוון שבקיפו נכרכו יחדיו מספר חבלים, הבידול ביניהם (כך שניתן יהיה לזכור איזה חבל מיצג איזה מספר) נעשה על ידי קשירת חבלים בצבעים שונים. דרך נוספת לבידול החבלים הייתה על ידי יצירת "חבלי משנה" אשר חוברו ל"חבל ראשי" באמצעו. כל צבע, עובי, מיקום וסוג של קשר, כמו גם הקצוות הפרומים בקיפו הם בעלי משמעות.
שימושים רבים שהיו לקיפו וידועים כיום הם מפקד אוכלוסין, מיסים, כמות של חפצים שנקנתה או נמכרה. כמו כן, הקיפו שימש לרישום מידע על לוח השנה, שכלל את מספר הימים והחודשים במחזורי השמש והירח. פקידי ממשל של האינקה היו המשתמשים העיקריים של הקיפו, והשתמשו בו על מנת לנהל רישומים על המשאבים שבאחריותם, כגון בעלי חיים ותוצרת חקלאית. פקידים אלה, שהקדישו את זמנם ליצירת ופענוח הקיפו, היו קרויים קיפוקאמאיוק (Quipucamayoc). הם היו מסוגלים לבצע חישובים מתמטיים פשוטים כגון חיבור, חיסור, כפל וחילוק. בעזרת הקיפו, למשל, יכול היה הקיפוקאמאיוק לעקוב אחר כמות העובדים שהשבטים סיפקו. שלטונות האינקה דרשו שיתבצע רישום של כל התוצרת החקלאית (תירס, תפוחי אדמה וכו') וכן טובין אחרים שיוצרו ואוחסנו ברחבי אימפריית האינקה.
בשנים הראשונות שלאחר הכיבוש, פקידי הממשל הספרדי הסתמכו על הקיפו כדי ליישב מחלוקות בנוגע לחובת העבודה של השבטים המקומיים ועל יצור הטובין. לעיתים אף זומן הקיפוקאמאיוק לבית המשפט, שבו נחשב "ניהול הספרים" באמצעות הקיפו תעוד חוקי של תשלומים שבוצעו. השימוש בקיפו הופסק משום שהספרדים לא היו מוכנים להיות תלויים בקיפוקאמאיוק שרק הם היו מסוגלים לפענח את הקיפו. כמו כן הם ראו בקיפו סמל לעבודת האלילים של האינקה ומכשול בדרך להעברת האינדיאנים לנצרות. לפיכך השמידו הספרדים את רוב הקיפו.
כיום נותרו כשש מאות דוגמאות לקיפו. נרשמה הצלחה מסוימת בפענוח המידע האצור במקצת הדוגמאות.
הערות שוליים

↑  Untangling an Accounting Tool and an Ancient Incan Mystery, New York Times (באנגלית)
↑  Mann, Charles (2005). "Unraveling Khipu's Secrets". Science. 309 (5737): 1008–1009. doi:10.1126/science.309.5737.1008. PMID 16099962. "proto-quipu" (PDF).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555814105171  BnF: cb119811481 (data)  GND: 4164317-3  LCCN: sh85110111  NKC: ph773968
קו 4 (הרכבת התחתית של מדריד)

קו 4 של הרכבת התחתית של מדריד (בספרדית: línea 4) הוא קו רכבת תחתית במערכת הרכבת התחתית של מדריד. הקו, שנפתח בשנת 1944 ממלא תפקיד חשוב בשירות המערכת ומקשר בין מספר קווים אחרים. הקו נוסע לאורך כל מסלולו מתחת לאדמה. סמל המסלול של הקו הוא בצבע חום ופועלות בו 23 תחנות על 16 קילומטר מקצה לקצה. בשנים האחרונות נמצא הקו בתהליכים ארוכים של שיפוץ והרחבה משמעותיים וכעת עקב הבנייה הוא אינו נגיש כל כך.
מסלול הקו

הקו הנוסע במסלול בצורת חצי עיגול מתחיל את מסלולו באזור אורטלזה שבצפון מדריד. הקו נוסע בחצי עיגול קטן לכיוון מרכז העיר. הוא אומנם נפגש בתחנות הצטלבות עם קווים רבים נוספים אך את רוב המסלול הוא עושה במסלול המיוחד רק לו. באזור מרכז העיר פונה הקו לכיוון מערב ומגיע עד לשכונת צ'אמברי שבמערב מדריד, שם נמצאת תחנתו הסופית.
קנל (מנה)

| --- | --- |
קנל דה ברושה ברוטב ננטואה
 
 מאכלים
 סוג:  כיסונים 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  קמח, כבד, מח עצם, pike, crumb 
 
קֶנֶל (בצרפתית: Quenelle) היא מנה קלאסית במטבח הצרפתי. המנה מורכבת מתערובת דגים או בשר מוקרמים ולעיתים מצופה בפירורי לחם, המעוצבת בצורת ביצה ומבושלת, לרוב על ידי חליטה. קנלים משמשים כבר שנים רבות כאמצעי לקישוט מנות במטבחי עילית. עם זאת, כיום הם מוגשים לעיתים קרובות גם ברוטב כמנה בפני עצמה.
בהקשר הרחב ביותר של המונח, קנל הוא כל תערובת מזון כמו פירה, גלידה או סורבה המעוצבת לצורה זו וקישוטים חרוטיים אלו נפוצים במנות רבות במטבחים בכל רחבי העולם.
אטימולוגיה

המילה "קנל" מתועדת החל משנת 1750. האטימולוגיה המקובלת גורסת כי מילה זו נגזרה מהקנודל הגרמני (כלומר, אטריות או כופתאות).
קנל דה ברושה

מטבחי ליון וננטואה מתהדרים במנת הקנל דה ברושה המוגשת לעיתים קרובות עם רוטב ננטואה (רוטב סרטנים) או "רוטב מוסלין" (גרסה קלילה ואווריתית לרוטב הולנדז). המנה קנל דה ברושה ננטואה או לעיתים פשוט, "קנל ננטואה", מורכבת מקנלים של דג זאב נהרות המוגשים עם רוטב ננטואה. דג זאב הנהרות וסרטנים עם מרכיבים מרכזיים במטבח של מחוז ננטואה. קנלים אלו פותחו על ידי השף בונטמפ כפתרון יצירתי להתמודדות עם "העצמות הארוכות, הדקיקות והמפוצלות הרבות של זאב הנהרות".
ניתן להכין קנל דה ברושה באופנים רבים, אבל לרוב המתכונים יחילו פנדה, שהיא מעין רביכה הדומה לרוטב בשאמל, בו משולבת תערובת הדג הנטחנת על ידי העברה דרך נפה. את הקאנלים מעצבים מהתערובת לאחר שנטחנה ונחלטה. ניתן להגיש אותם מבושלים ברוטב או צלויים בליווי מגוון רטבים.
ראו גם

גפילטע פיש
לביבת דג
כדור בשר
הערות שוליים

↑  Larousse Gastronomique, 1961
↑  Gough, Dabney. "How to Shape an Ice Cream Quenelle". FineCooking. נבדק ב-15 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה).
↑  פאולין שובל, קנל ברוטב פפריקש, באתר מאקו, ‏20 בדצמבר 2012
↑  Dictionnaire général pour la maîtrise de la langue française, la culture classique et contemporaine. Larousse. 1993. p. 1297. ISBN 2-03-320300-X.; Petit Robert, 1972; Oxford English Dictionary, Draft Revision, Dec. 2007; the old Larousse Gastronomique, however, reports that some writers trace it to an Old English word knyll, while Dietrich Behrens in Über deutsches Sprachgut im Französischen, Giessener Beiträge zur romanischen Philologie Vol. 1 (1923), proffers dialectical German Knollen or Knöllen, meaning "ball", as a possible origin.
↑  Anne Willan, The Country Cooking of France, p. 80
↑  Marthe Daudet, Shirley King, translator and adaptor, Pampille's Table: Recipes and Writings from the French Countryside from Marthe Daudet's Les Bons Plats de France [1934], p. 153
↑  Waverley Root, Food, 1996, p. 353
↑  Ann Pringle Harries, "Fare of the Country: Delicate Pike Quenelles, a Lyons Tradition", New York Times, 4 August 1991
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11964892r (data) 
איור מהמאה ה-19 הממחיש כיצד ליצור קנלים
קו 5 (הרכבת התחתית של מדריד)

קו 5 של הרכבת התחתית של מדריד (בספרדית: línea 5) הוא קו רכבת תחתית במערכת הרכבת התחתית של מדריד. הקו, שנפתח בשנת 1968 ממלא תפקיד חשוב במערכת ומקשר בין מספר קווים אחרים. הקו נוסע לאורך כל מסלולו מתחת לאדמה. המסלול של הקו מסומן בצבע ירוק בהיר, פועלות בו 32 תחנות ואורכו 23 קילומטר מקצה לקצה. הקו נפתח רק שנים רבות לאחר בנייתו של קו 6 עקב הקיפאון בבנייה ושופץ מספר פעמים במהלך השנים. קו 5 היה הקו האחרון שנבנה ברוחב צר.
מסלול הקו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
קו 3 (הרכבת התחתית של מדריד)

קו 3 של הרכבת התחתית של מדריד (בספרדית: línea 3) הוא קו רכבת תחתית במערכת הרכבת התחתית של מדריד. הקו, שנפתח בשנת 1936, הוא הקו השלישי שנפתח במערכת. הקו נוסע לאורך כל מסלולו מתחת לאדמה. סמל המסלול של הקו הוא בצבע צהוב ופועלות בו 18 תחנות על 15 קילומטר מקצה לקצה. הקו חוצה את העיר מקצה לקצה וממלא תפקיד חשוב בשירות המערכת. במסגרת תוכנית השדרוג של המערכת קו 3 היה הקו היחיד ששופץ לחלוטין, נוספו לו תחנות חדשות והוא הפך לנגיש בהרבה.
מסלול הקו

הקו החוצה את העיר מצפון לדרום מתחיל את מסלולו בפרברים הצפוניים של מדריד. הוא יורד במסלול כמעט ישר לכיוון דרום במסלול משותף עם קווים נוספים ותחנות הצטלבות רבות. מיד לאחר מרכז העיר יורד הקו לכיוון דרום במסלול מהיר המיוחד רק לו. הוא חוצה גם את דרום מדריד ומגיע עד לפרברים הדרומיים שם הוא פונה לכיוון מערב, שם נמצאת תחנתו הסופית.
קים יונג'ין

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1973 (בת 50) סיאול, קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 מדינה:  ארצות הברית, קוריאה הדרומית 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 מקום לימודים:  בית הספר הבריטי-אמריקאי למשחק  המכללה לאומנות יפה של אוניברסיטת בוסטון  תיכון לגארדיה  אוניברסיטת בוסטון 
 פרסים והוקרה:  Grand Bell Awards  Blue Dragon Film Award for Best Actress 
 פרופיל ב-IMDb
 
קים יונג'ין (בקוריאנית: 김윤진/金允珍 ; נולדה ב-7 בנובמבר 1973) היא שחקנית אמריקאית-קוריאנית. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור סון וו-קוון (אנ') בסדרת הטלוויזיה "אבודים" בשנים 2004–2010.
ביוגרפיה

קים נולדה בסיאול, דרום קוריאה ב-7 בנובמבר 1973. היא היגרה לארצות הברית עם משפחתה כשהייתה בת תשע. הם גרו בסטטן איילנד, ניו יורק.
היא הצטרפה למועדון הדרמה של חטיבת הביניים בכיתה ז' והופיעה במחזמר "גברתי הנאווה". היא למדה בתיכון לאמנויות פיורלו לה גוארדיה (אנ') במנהטן.  לאחר מכן היא המשיכה ללמוד דרמה באקדמיה לאמנויות הבמה של לונדון ולאחר מכן קיבלה תואר ראשון מהחוג לדרמה של אוניברסיטת בוסטון. בנוסף, למדה קים ריקוד ואמנויות לחימה.
קריירה

ב-1999, הופיעה קים לראשונה בקולנוע בסרט "שירי". על תפקידה בסרט זכתה במספר פרסים, בין היתר בפרס גרנד בל (המקבילה הקוריאנית לפרס אוסקר), בקטגוריית השחקנית החדשה הטובה ביותר.
בשנת 2002 שיחקה בדרמה הרומנטית "Milea" וקיבלה מועמדות שנייה לפרס גרנד בל לשחקנית הטובה ביותר, אך הפעם לא זכתה.
התפקיד המשמעותי ביותר שגילמה עד כה הוא דמותה של סאן בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "אבודים" בשנים 2010-2004, תפקיד עליו קיבלה מועמדות לפרס סאטורן.
בשנת 2007 שיחקה בסרט הקוריאני "שבעה ימים", עליו זכתה בפעם השנייה בפרס גרנד בל, הפעם בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
בשנת 2010 שיחקה בסרט הדרמה "הרמוניה", וקיבלה את המועמדות הרביעית שלה לפרס גרנד בל.
בשנת 2015 קיבלה את המועמדות החמישית שלה לפרס גרנד בל על הסרט "Ode to My Father" שיצא בשנת 2014.
בשנת 2021 לוהקה לסדרת הטלוויזיה הקוריאנית "בית הנייר: קוריאה" בסטרימינג של נטפליקס, המבוססת על הסדרה הספרדית בעלת אותו שם. היא מגלמת את המפקחת סון וו-ג'ין, המקבילה לתפקידה של המפקחת רקאל; הסדרה עלתה לסטרימינג בחודש יוני 2022.
המגזין "מקסים" כינה אותה כ"ג'וליה רוברטס הקוריאנית".
חיים אישיים

במרץ 2010 נישאה קים למנהלה לשעבר ג'יונג היוק פארק באואהו לאחר שצילמו את הסצנה האחרונה לסדרה "אבודים".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Shiri | לי מיונג-היון |  |
| 2000 | The Legend of Gingko | יאון |  |
| 2001 | Rush! | סו-יונג |  |
| 2002 | Iron Palm | ג'י-ני |  |
| 2002 | Yesterday | קים היסו |  |
| 2002 | Ardor | מי-הון |  |
| 2005 | Diary of June | סאו יאון-היי |  |
| 2007 | Seven Days | יו ג'י-יון |  |
| 2010 | Harmony | ג'ונג-היי |  |
| 2010 | Heartbeat | צ'י יון-היי |  |
| 2012 | The Neighbor | קיונג-היי |  |
| 2014 | Ode to My Father | יאנג-ג'ה |  |
| 2017 | House of the Disappeared | קאנג מי-הי |  |
| 2020 | Pawn | מיונג-ג'ה |  |
| 2022 | Confession | יאנג שין-הא |  |
| 2024 | Dog Days | ג'ונג-הא |  |