stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיר המסטיקים בסיאטל
היסטוריה

הקיר ממוקם בסמטת פוסט סמוך לרחוב פייק ובצמוד לתיאטרון השוק. השוק, אשר מתקיימים בו מופעים קומיים והופעות קטנות אחרות, אירח ב-1991 את תיאטרון הספורט של סיאטל. המדביקים הראשונים היו, ככל הנראה, אנשים שהמתינו בתור כלשהו. למרות מספר ניקיונות שנערכו באזור, המסטיקים לא הורדו מהקירות בהוראת הרשות לשימור ופיתוח שוק פייק פלייס, כנראה בשל גל ההתעניינות שהחל בקרב המבקרים.
במהלך השנים בעיקר בעקבות פרסום ברשתות החברתיות, הפך האזור הפך לאתר תיירותי שבו מבקרים באים לצפות בסמטאות הצבעוניות, להצטלם, ואף להוסיף מסטיק משלהם. במהלך השנים נצברו על גבי הקירות כמיליון מסטיקים, עד שבשנת 2015 המסטיקים הוסרו כחלק מתהליך ניקיון של העירייה.
הכרה

קיר המסטיקים נבחר לאחת מחמשת האטרקציות התיירותיות המובילות ביותר בעולם לשנת 2009, שנייה לאחר אבן בלארני.
מושל מדינת וושינגטון, ג'יי אינסלי, הצהיר שזה "הדבר האהוב עליו בסיאטל שאי אפשר למצוא בשום מקום אחר".
ניקוי הקירות

ב-2015, החליטה העירייה שיש לנקות את הקירות על מנת "לתת לקיר מנוחה". הקירות נוקו על ידי המסת המסטיקים בעזרת אקדח מיוחד, שירה קיטור בחום של כ-140 מעלות צלזיוס, מאחר שניקוי במים היה עלול לפגוע בבנייני הסמטאות ההיסטוריות.
העבודות החלו ב-10 בנובמבר ונמשכו כ-130 שעות, ובמהלכן יותר מ-1,070 ק"ג של מסטיק הוסרו והושלכו. העבודה, שניתנה לקבלן מהחברה המקומית Cascadian Building Maintenance, עלתה לעירייה כ-4,000 דולר.
גלריית תמונות

הוספת מסטיק לקיר
תיירים מצטלמים על רקע הקיר
גרפיטי
ראו גם

סיאטל
אלקמאר - קיר מסטיקים בהולנד
הערות שוליים

↑  בחלקים מסוימים
↑  גועל נפש: אטרקציות התיירות המגעילות ביותר, באתר ‏מאקו‏, 12 במאי 2022
1 2  אסור לפספס‏, אחרי 20 שנה דביקות: מנקים את "קיר המסטיקים", באתר וואלה, 9 בנובמבר 2015
↑  Chen, Stephanie (20 ביולי 2009). "Kissing, chewing -- the 'germiest ' tourist attractions". CNN. נבדק ב-14 באוגוסט 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  21, הזר, כרך 27, 2018. (באנגלית)
↑  סופו של "קיר המסטיקים", באתר ynet, 7 בנובמבר 2015
↑  DeMay, Daniel (16 בנובמבר 2015). "Gum wall not clean for long". Seattle Post-Intelligencer. נבדק ב-18 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bush, Evan (10 בנובמבר 2015). "Gum wall gets naked in early-morning steam cleaning". The Seattle Times. נבדק ב-18 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bush, Evan (16 בנובמבר 2015). "Seattle gum-wall time-lapse: Watch ton of gum disappear in a minute". The Seattle Times. נבדק ב-18 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Marnie Hunter. "Pike Place Market's gum wall getting a deep cleaning". CNN (באנגלית). נבדק ב-2022-02-09.
קלען קצר-מקור

קלען קצר-מקור (שם מדעי: Tetrapturus angustirostris) הוא מין דג ימי ממשפחת המפרשניים המצוי ברחבי האוקיינוס השקט, האוקיינוס ההודי ולעיתים נמצא גם באוקיינוס האטלנטי. מין זה מצוי בקרבה יחסית לחופי היבשות.
הקלעו בעל לסת קצרה יחסית וגוף כחול בהיר מלמעלה ולבן מלמטה. הוא יכול להגיע לאורך 230 ס"מ אך רוב הפרטים לא עולים על אורך 190 ס"מ. משקלו המקסימלי הוא 52 ק"ג. דג זה נחשב לדג משחק (אנ') נפוץ גם אם הוא לא נאכל.
הקלען מחפש מזון ברחבי הימים וניזון בעיקר מדגים המתקהלים יחדיו כמו סרדינים. זנבו הישר עוזר לו להאיץ לעבר טרפו. דג זה לא מפסיק לשחות אף פעם.
הערות שוליים

↑  קלען קצר-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
| מפרשניים |
| --- | --- | --- |
| מפרשן | מפרשן אטלנטי • מפרשן כלל-ימי |  |
| מפרשן שחור (סוג ומין יחיד) | מפרשן שחור |  |
| מקאירה | מקאירה כחולה • מקאירה הודו-פסיפית |  |
| קלען | קלען החץ • קלען קצר-מקור • קלען עגלגל • קלען ארך-מקור |  |
| מפרשן רצעני | מפרשן מפוספס • מפרשן לבן |  |
קרב גנגוט

קרב גנגוט (ברוסית: Гангутское сражение, בשוודית: Sjöslaget vid Hangöudd) היה קרב ימי שהתרחש ב-7 באוגוסט 1714 בין הכוחות של רוסיה הצארית לבין כוח שוודי כחלק של מלחמת הצפון הגדולה. הקרב הסתיים בניצחון רוסי. קרב זה היה הניצחון הראשון של הצי הרוסי. הוא איפשר לרוסים פעילות חופשית בים הבלטי.
לקראת אביב 1714 דרום ומרכז פינלנד היו בשליטה רוסית. הרוסים שאפו לקבל מוצא חופשי לים הבלטי, אולם הים היה בשליטה שוודית, ואלו לא אפשרו לרוסים גישה בצורה שהרוסים שאפו אליה, לכן הגיעו הרוסים למקנה שיהיה עליהם להכניע את השוודים.
בסוף יוני 1714 התכנס הצי הרוסי במזרח פינלנד במטרה להנחית תגבורת לחיזוק הכוח הרוסי בעיר טורקו, הנמצאת כ-100 ק"מ מערבית לאזור. אספקת תגבורות ביבשה לכוח הרוסי שישב באזור לא הייתה אפשרית ולכן הוחלט להעביר את התגבורת והאספקה דרך הים. הצי השוודי חסם את הצי הרוסי להמשך המסע שלו ליעד. בשלב זה, פקד פטר הגדול על הצי להתארגן להעברת חלק מהספינות דרך לשון יבשתית שאורכה כ-2.5 ק"מ לצד השני של חצי האי. בהיוודע המהלך, פוצל הצי השוודי. החלק הראשון, בפיקוד נילס ארנשולד, החל בתנועה למקום בו צפויות היו הספינות הרוסיות לחזור לים, החלק השני החל בהכנות למתקפה על הצי הרוסי שנשאר במקום.
מהלך הקרב

פיוטר הגדול החליט לנצל את הפיצול בכוח השוודי. בבוקר 6 באוגוסט לא הייתה רוח כלל. כתוצאה מכך, התקשו ספינות המפרש השוודיות לנוע בים. כוח רוסי, שהורכב מ-20 ספינות משוטים, החל לעבור דרך הכוח השוודי אך במרחק גדול מספיק ממנו כדי לא להיות חשוף לכוח האש. לאחר הצלחת המהלך, ביצע כוח נוסף, בהיקף של 15 ספינות, את הפריצה. השוודים היו בדעה ששאר הכוח הרוסי ימשיך במהלך דומה והחליטו להחזיר את הכוח שקודם לכך נשלח למקום הנחיתה הצפוי של הרוסים. הרוסים ניצלו את יכולתם לנוע בעזרת משוטים וכוח בהרכב של 23 ספינות תקף את השוודים. תחילה השוודים עמדו יפה במתקפה, אך ההתקפה השלישית, בה השתתפו ספינות בכמות גדולה בהרבה, הייתה מוצלחת והרוסים הצליחו להשתלט על עשר ספינות שוודיות, כולל ספינת הדגל של מפקד הכוח, נילס ארנשולד, שנלקח בשבי. שאר הספינות עזבו לכיוון האי אלנד.
השלכות הקרב

הניצחון בקרב איפשר לרוסים לנוע בחופשיות במפרץ הפיני ובמפרץ הבוטני ולתת תמיכה משמעותית לכוח היבשה בפינלנד.
מניקור

מניקור בסגנון פרנץ'
מניקור הוא טיפול קוסמטי לציפורניים וכפות הידיים.
הטיפול מתבצע במסגרות ביתיות, או בסלון טיפוח. מניקור כולל בתוכו סידור הציפורניים, קיצור אורכן ושיופן לצורה הרצויה, טיפול בעור שמסביב לציפורן ואף מריחת לק. טיפול בכפות הרגליים קרוי פדיקור, וטיפול בציפורני אצבעות כף הרגל קרוי מיני פדיקור.
לאחר המניקור ומריחת הלק יש שמוסיפות גם ציור או עיצוב ושימוש במדבקות או אבני חן מדומות או אמתיות.
במקומות שונים בעולם, העוסקים במניקור נדרשים לפעול בהתאם לתקנות, ולעבור הסמכה מהרשויות. לימודי המניקור הבסיסיים כוללים את  אנטומיית הציפורן, כלי עבודה, חומרים ותכשירים שונים, מכון היופי וסביבת העבודה, התמחות בשיטת העבודה הרצויה ולבסוף טכניקות מניקור מעשיות. נהוג להתנסות מספר פעמים על גבי ציפורני מתנדבות לפני תחילת העבודה וקבלת לקוחות.
מקור השם

השם מניקור מגיע מהמילה הצרפתית manucure המציינת טיפול המבוצע לידיים, אשר במקור הגיעה מהמילים הלטיניות "יד" (Manus) ו"טיפול" (Cura).
אזכורים היסטוריים ראשונים למניקור הופיעו לפני כ-5,000 שנים[דרוש מקור].
כיום מקובל לומר בעברית "לעשות ציפורניים" כשהכוונה למניקור. מתברר שהיה זה צירוף לשוני שמופיע במקרא, וכוונתו הימנעות מגזירת ציפורניים.
"וְגִלְּחָה, אֶת-רֹאשָׁהּ, וְעָשְׂתָה, אֶת-צִפָּרְנֶיהָ."
סניטציה

המניקור עוסק בטיפול ברקמות מתות בלבד. כלי העבודה צריכים לעבור ניקוי וחיטוי יסודיים ואף תהליך עיקור אם הטיפול עלול לפגוע ברקמות חיות. פעולות אלה מתבצעות לאחר סיום בטיפול בלקוחה ולפני קבלת הלקוחה הבאה, ומוגדרות היטב על פי הגופים האמונים על בריאות, רפואה וגיהות.
המכון וסביבת העבודה עוברים ניקיון יסודי בין לקוחה ולקוחה ובסוף יום העבודה.
לעיתים סלוני מניקור מציעים לרכישה ערכה אישית לטיפול, על מנת להימנע מבעיות סניטציה שעלולות להיווצר כתוצאה מהעברת כלים בין מטופלים שונים. הערכות האישיות יכולות להישמר בסלון עצמו, להילקח על ידי המטופלים, או להיזרק לאחר שימוש חד פעמי.
צורה

לצורת הציפורן חשיבות רבה, ועליה להיות מותאמת למבנה העצם (Distal Phalanges), למבנה וצורת מיטת הציפורן, לקפלי העור הצדיים, לאופי והתנהלות אישית ולתחום העיסוק. ניסיון לחרוג מהמבנה הרצוי עלול לגרום לאי נוחות ואף לתופעות ציפורניים ועור.
ישנן מספר צורות נפוצות לעיצוב הציפורניים: אליפטי, אליפטי-מרובע, מחודד, דמוי שקד, עגול, מרובע, מרובע עם קצוות מעוגלים וישר עם קצוות מעוגלים.
שערוריות קשורות

במאי 2015, העיתונאית שרה מסלין ניר פרסמה בניו יורק טיימס כתבה בת שני חלקים: "המחיר של ציפורניים יפות" ו-"ציפורניים מושלמות, עובדים מורעלים" - כתבות העוסקות ביחס נצלני לעובדים בניו יורק בתחום המניקור. כתוצאה מכך, באמצע אותו החודש, הורה מושל מדינת ניו יורק, אנדרו קואומו, על נקיטת פעולות מיידיות בהקמת כוח משימה חוצה ארגונים, על מנת למנוע את היחס הנצלני בתעשיית סלוני הציפורניים בניו יורק.
הערות שוליים

↑  סן בנדטו, מניקור יהלומים ב-51,000 דולר, באתר ynet, 8 במאי 2011
↑  ספר דברים, פרק כ"א, פסוק י"ב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548325305171  GND: 4453254-4  LCCN: sh85080544  NKC: ph166212 
המניקור
עיצוב צורה לציפורניים
קלען ארך-מקור

| קלען ארך-מקור |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
משפחה:: מפרשניים
סוג:: קלען
מין:: קלען ארך-מקור
שם מדעי
 Tetrapturus pfluegeri

קלען ארך-מקור (שם מדעי: Tetrapturus pfluegeri) הוא מין דג ימי ממשפחת המפרשניים המצוי בעיקר סביב האוקיינוס האטלנטי מעל התרמוקלינה בים הפתוח. הוא מצוי בעיקר באזורים הטרופיים.
אורכו של הקלען יכול להגיע ל-254 סנטימטרים (8.33 רגל) ומשקלו המרבי יכול לעלות על 58 קילוגרם (128 ליברות). זהו דג בעל גוף שחור-כחלחל מלמעלה וכסוף-חום בצידיו עם בטן לבנה. סנפיר הגב כחול כהה והוא בעל לסת עליונה ארוכה איתה הוא דוקר את טרפו. הקלען מאיץ במהירות לטרף באמצעות זנבו הישר והארוך.
טרפו העיקרי הוא דגים מתקהלים שונים כמו סרדינים ואנשובי, שפודניים, טונה, כמה צניניתיים ודיונונים.
דג זה נפוץ באוקיינוס ולא נמצא בסכנה אך דגים אותו למאכל.
הערות שוליים

↑  קלען ארך-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
| מפרשניים |
| --- | --- | --- |
| מפרשן | מפרשן אטלנטי • מפרשן כלל-ימי |  |
| מפרשן שחור (סוג ומין יחיד) | מפרשן שחור |  |
| מקאירה | מקאירה כחולה • מקאירה הודו-פסיפית |  |
| קלען | קלען החץ • קלען קצר-מקור • קלען עגלגל • קלען ארך-מקור |  |
| מפרשן רצעני | מפרשן מפוספס • מפרשן לבן |  |
מישל בריאל

| --- | --- |

 לידה:  26 במרץ 1832 לנדאו, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  25 בנובמבר 1915 (בגיל 83) שדרות סן-מישל, הרובע החמישי של פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  בלשנות, סמיולוגיה.
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 מקום לימודים:  אקול נורמל סופרייר 
 מוסדות:  קולז' דה פראנס (1866–1905)  אקול פראטיק דה אוטז אטיד 
 תלמידי דוקטורט:  ג'יימס דרמסטטר, פיליפ פיודורוביץ' פורטונטוב 
 פרסים והוקרה:  מפקד בלגיון הכבוד (13 ביולי 1890) 
 צאצאים:  אוגוסט בריאל, אנרי בריאל 
 הערות:  שם לידה: Michael Julius Alfred Breal, בצרפת: Michel Jules Alfred Bréal
 תרומות עיקריות
 ממייסדי הסמנטיקה המודרנית   יזם את ריצת המרתון
 
מישל ז'ול אלפרד בריאל (בצרפתית: Michel Jules Alfred Bréal; ‏26 במרץ 1832 – 25 בנובמבר 1915) היה בלשן ופילולוג יהודי-צרפתי, יליד גרמניה, המזוהה כמייסד הסמנטיקה המודרנית ואחד ממייסדי האסכולה הצרפתית לבלשנות השוואתית.
נודע גם כיוזם ריצת המרתון.
קורות חייו > ילדות וצעירות

בריאל נולד ב-1832 בעיר לנדאו שבחבל פפאלץ, אז בשליטת ממלכת בוואריה, בגרמניה, כבן אמצעי מבין שלושת ילדיהם של הורים יהודים. שמו בלידה היה מיכאל יוליוס אלפרד בריאל. אביו, אוגוסט מגוט אברהם בריאל
 היה עורך דין יליד פירמזנס, בעוד אמו שרלוט קתרין לבית וורמס הייתה ילידת העיר מץ, בירת חבל לורן בצרפת.
ב-1839 כשהיה בן שבע התייתם מיכאל מאביו ועבר עם אמו ואחיו לעיירה ויסמבור בצפון חבל אלזס בצרפת, ואחר כך במץ. בצרפת נרשם שמו בצרפתית - כמישל ז'ול אלפרד בריאל.
בריאל למד בוויסמבור, אחר כך בפנימייה במץ ובהמשך בבתי הספר התיכונים "סן לואי" ו" "קולז' סנט-בארב" בפריז. לאחר מכן בשנת 1852 התקבל לאקול נורמל סופרייר, הישג נדיר עבור יהודי. בשנת 1857, אחרי שעבר את מבחן ה-Agrégation להוראה
זכה בריאל למלגה שאפשרה לו לנסוע ללימודים בברלין, שם למד סנסקריט אצל אלברכט ובר ודקדוק השוואתי של השפות ההודו-אירופיות אצל פרנץ בופ. הוא תרגם מגרמנית לצרפתית של ספרו החשוב של בופ על הדקדוק ההשוואתי של השפות ההודו-אירופיות.
קורות חייו > הקריירה האקדמית והמחקרית

עם שובו לצרפת השיג משרה במחלקה לכתבי יד מזרחיים בספרייה הקיסרית של צרפת (Bibliothèque Impériale). ב-1863 סיים את עבודת הדוקטורט שלו בנושא המיתולוגיה ההשוואתית. בשנת 1864 התמנה לפרופסור לדקדוק השוואתי בקולז' דה פראנס. משנת 1875 היה חבר במכון של צרפת, באקדמיה לכתובות ולספרות.. בשנת 1879 מונה למפקח כללי על ההשכלה הגבוהה עד לביטול התפקיד בשנת 1888. בשנת 1890 הוענק לו מפקד באות לגיון הכבוד של צרפת, בדרגת מפקד. הוא פרש מתפקידיו בשנת 1905, ומת בפריז.
קורות חייו > ריצת המרתון

ניתן לזקוף לזכותו של מישל בריאל גם את הנהגת ריצת המרתון. הוא הציע לחברו פייר דה קוברטן להוסיף את המירוץ לאולימפיאדה המודרנית הראשונה באתונה בשנת 1896. המירוץ נועד להנציח את החייל היווני פידיפידס, שעל פי האגדה העממית, רץ מהעיר מרתון לאתונה, כדי לבשר על הניצחון היווני.
פרסים ואותות הוקרה

1875 - נבחר חבר באקדמיה לכתובות ולספרות
1890 - לגיון הכבוד של צרפת בדרגת מפקד
לקריאה נוספת

מבוא לבלשנות יחידות 10-11-12, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, מאת רפאל ניר, עמודים 7–8
סמנטיקה עברית: משמעות ותקשורת, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, מאת רפאל ניר, עמוד 3
הערות שוליים

↑  אוסוסט בריאל באתר הגניאלוגי geni
↑  שרלוט בריאל באתר הגניאלוגי geni
1 2 3 4 5 6  2012 B.Nerlich.עמ' 130
↑  the sport journal (באנגלית)
↑  maraton guide (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276930205171  PLWABN: 9810683308305606  BIBSYS: 90534507  BNE: XX865517  BnF: cb11893846s (data)  CANTIC: a1037601x  CiNii: DA0561257X  GND: 118928392  ICCU: BVEV003152  ISNI: 0000 0001 0879 2151  LCCN: n84020294  Léonore: 54121  NDL: 00767998  NKC: mzk2002112456  NLA: 35516176  NLG: 137812  NTA: 069631212  SELIBR: 362432  SNAC: w6rf97jm  SUDOC: 026750619  Trove: 981197  VcBA: 495/102115  VIAF: 24598653   WorldCat (עם VIAF): 24598653
קרב גנילה ליפה

קרב גנילה-ליפה התרחש בין 29 ל-30 באוגוסט 1914 בתחילת מלחמת העולם הראשונה, כחלק מקרב גליציה. בקרב נלחמו כוחות מהאימפריה האוסטרו-הונגרית והאימפריה הרוסית, באזור נהר גנילה-ליפה (נהר הינילה-ליפה, באוקראינה). הקרב הסתיים בניצחון רוסי.
רקע

בתחילת קרב גליציה, ספגו הרוסים תבוסות בקרב קרשניק וקרב קומרוב מהצבא האוסטרו-הונגרי. הסיבה העיקרית לכך הייתה שרוב הצבא הרוסי היה ערוך דרומית לעיר למברג, בעוד שלמעשה התקיפו האוסטרים מצפון לה. הארמייה השלישית האוסטרית תחת פיקודם של גנרל רודולף פון-ברודמן וגנרל הרמן קבש, המשיכה להתקדם לכיוון נהר הזלוטה-ליפה. אך ב-26 באוגוסט נתקלו האוסטרים בארמיות הרוסיות, תחת פיקודו של גנרל רוזקי, שהגיעו כתגבורת לצבא הרוסי הדליל. הרוסים הביסו את האוסטרים, ואלה האחרונים החליטו לסגת, תוך שכוחותיו של קבש כמעט מכותרים על ידי הרוסים.
הקרב

ראש המטה הכללי האוסטרי, קונרד פון הוצנדורף, החליט להקים קו הגנה בנהר הגנילה ליפה, ממנו גם יצאו האוסטרים להתקפה כנגד הארמיות הרוסיות. המתקפה האוסטרית נכשלה לחלוטין, בשל עדיפותם המספרית המוחלטת של הרוסים. ב-29 באוגוסט, הבקיעו הרוסים את הקו, תוך כדי גרימת אבדות כבדות לאוסטרים, שהחליטו על נסיגה כללית. האוסטרים נסוגו עד מעבר ללמברג (למברג עצמה נפלה לידי הרוסים ב-3 בספטמבר), ורק תגבורת בהולה מהחזית הסרבית הצליחה לבלום את ההתקדמות הרוסית ולמנוע התמוטטות כללית.
לקריאה נוספת

Buttar, P. (2014). Collision of Empires: The War on the Eastern Front in 1914. Osprey Publishing. ISBN 978-1472813183.
מישל בראס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 בנובמבר 1946 (בן 77) Gabriac, אוורון, צרפת 
 www.bras.fr
 
מסעדת מישל בראס במלון וינדזור, טויה, יפן
מישל בראס (בצרפתית: Michel Bras; נולד ב-4 בנובמבר 1946) הוא שף צרפתי, ושם מסעדות בבעלותו הקרויות "בראס".
ביוגרפיה

נולד ב-1946 באובראק שבפירנאים, באזור דרום-מערב צרפת, אזור כפרי והררי. אימו הייתה עקרת בית ואביו נפח והם היגרו בהיותו ילד מכפר קטן לעיירה לאיול. אימו פתחה מסעדת פועלים ומישל סייע לה מגיל צעיר.
מסעדתו הקודמת Lou Mazuc, שהייתה מסעדת אימו נחלה הצלחה מסחררת כל כך עד שנאלץ להתרחב, דבר שאליו נדרש גם כדי להעפיל בסולם המישלן. ב-1992 פתח את מסעדתו עטורת התהילה.
בראס חיבר מספר ספרי בישול, אחד מהם עם כריסטיאן מיו מייסד הגו מיו. הספר זכה בפרס Prix des Arts Culinaires, Brillant-Savarin, אחד מהפרסים החשובים בצרפת המוענקים לספר בישול. ספריו הם מעין אלבומים בוטניים הפורשים את אוכלוסיית הצמחים של אזור האובראק ופורטים תבשילים הנטועים במסורת האיכרית האזורית ששודרגו ליצירות אומנות.
ב-1987 הוענק לבראס הניקוד המקסימלי של 19 נקודות במדריך הגו מיו. ב-1992 זכה בתואר שף השנה של המדריך. ב-1 במרץ 1999 זכתה מסעדתו בשלושה כוכבים במדריך המישלן - התואר הרם ביותר המוענק למוסד גסטרונומי בצרפת (עליהם היא שומרת מאז ועד היום - 2011). בשנת 2006 וב-2007 נבחרה מסעדת בראס לשישית בטיבה בעולם, בסקר 50 המסעדות הטובות בעולם של המגזין רסטורנט, שנערך בין בכירי המסעדנים, השפים ומבקרי המסעדות. ב-2008 וב-2009 הייתה במקום השביעי בסקר זה וב-2011 הגיעה למקום 30 בסקר.
לבראס גם מסעדה בטויה שביפן, שנבחרה על ידי האתר dininginfrance כאחת מעשר המסעדות הצרפתיות הטובות ביותר בעולם מחוץ לצרפת.
המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
מסעדתו של בראס

המסעדה שבנייתה הסתיימה בשנת 1992 שוכנת ברום של 3960 רגל (או 1350 מטר), במאסיף סנטראל, מרכז צרפת, ליד העיירה לאיול, והיא חלק ממלון בוטיק מפואר ביותר המשתייך לרשת הרלה א שאטו. במלון חמישה עשר חדרי אורחים. עלות בניית המסעדה הייתה חמישה מיליוני דולרים והיא עוצבה על ידי אריק ראפי, ארכיטקט מבורדו. היא פתוחה רק שבעה חודשים בשנה, מאפריל עד אוקטובר וסגורה מנובמבר עד מרץ.
סמל המסעדה הוא מין שומר שבראס גילה באקראי באחד משיטוטיו באזור.
במבנה המסעדה רצה בראס להראות מוטיבים של חלל, אבן וחיי צמחים ולבנייתה השתמשו בבזלת, גרניט וצפחה מקומיים וכן בזכוכית והיא מזכירה את הסרט 2001: אודיסיאה בחלל של סטנלי קובריק. הכיסאות נבנו בצורה שתזכיר ראשי בקר. ברגע שהסועדים מתיישבים, החלונות מתקפלים וחוסמים כל מראה של אזור הכפר המקיפים אותם, משום שהאנשים באו לראות את הנוף שעל פני הצלחת.
תבשיליו וגישתו הגסטרונומית

בראס שגדל באזור הכפרי של לאיול, חובב טעמים חזקים ועשבי תיבול מקומיים. הוא יוצא בארבע לפנות בוקר לשוק של עיר המחוז מאנד, להיפגש עם כחמישים מגדלים מקומיים עימם הוא עובד ומעודדם לטעת מחדש ירקות, עשבים, פרחים וגבעולים שמזמן היו בלתי נראים בשווקים ומלוקטים עבורו מכל רחבי חבל האובראק. בראס גם מגדל בעצמו ירקות בחצר המסעדה. הוא נוהג לשוטט מדי יום ברחבי האזור ולחפש עשבים נדירים, דבר שהפרה את מוחו ברעיונות לתבשילים. יש ביכולתו להיזכר בהבדלים הפרטניים בין שלושים סוגי כרוב והוא עובד עם כמאה וחמישים סוגי ירקות ועשבים. אורחים השוהים במלון מקבלים כוסות מרהיבות וערכה על מנת ללקט בטיולם באזור עשבים. בתפריטו גם בקר, יונה ודגים מהאזור.
תבשיל החותם שלו הוא גארגיו (The Gargouillou), המבוסס על תבשיל מקומי ופשוט של ירקות והאם. בראס מכין אותו מדי יום ביומו מירקות ועשבים נדירים לפי העונה וכולל עשרות סוגי ירקות, עשבים, פרחים ועלים, המבושלים כל אחד בנפרד ומוגשים יחדיו. מורכב בין השאר מאספרגוס, כרוב, אפונת שלג, פול מצרי, פלפל אדום, שום, בצל, ארטישוק, שרוויל, שמיר. חלק מהמרכיבים נחלטים במים מומלחים ואחרים כמו בצל וסוגים מסוימים של שום מקורמלים בתנור או מבושלים בבויון עם כוסברה, קליפות תפוז ועלה דפנה וירקות אחרים מוגשים נאים. קדל החזיר מוקפץ, למחבת מוספת חמאה והירקות מוספים אחד אחד. שלושה טבחים מופקדים על הכנת התבשיל.
בראס המציא בשנת 1981 עוגת שוקולד נוזלית הידועה. עוגת שוקולד עם נוזל חם בתוכה, ברגע שנועצים בה מזלג פורצת ממנה לבה של שוקולד נוזלי, זהו אחד התבשילים שקנה לו את המחקים הרבים במטבח הצרפתי ובמסעדות בכל רחבי תבל.
זוהי מסעדה משפחתית מישל ובנו סבסטיאן (העובד במסעדה מאז 1996) מבשלים ומנהלים את המטבח, אשתו ז'ינט וכלתו ורוניק מארחות בחדר האוכל, אנג'ל, אימו, עדיין מבשלת את ארוחות הצוות מדי יום (וכן מבשלת מנה המככבת על בסיס יומי בתפריטה של המסעדה אליגו (aligot), תבשיל מאובראק, הכולל פירה תפוחי אדמה וגבינת לאיול) ואביו מרסל מסייע בגינון.
מספריו

Bras Michel. Essential Cuisine.Ici La Pr. March 2002
Michel Bras, Collette Gourion, Christian Palis, Jean-Pierre Trebosc. Bras: Laguiole, Aubrac, France. Editions du Rouergue. March 2002.
Bras Michel, Notebooks of Michel Bras: Desserts. Icy La Pr. November 2006.
ביבליוגרפיה

ענבר, אביטל. התענוגות של צרפת. תל אביב: אריה ניר מודן, 1997; עמ' 23, 27, 169, 172, 173, 289, 305-300, 392, 304, 395.
ענבר, אביטל, תענוגות פרובאנס, אביטל ענבר, ירושלים, 2000; עמ' 173, 217, 222, 424, 425, 427, 428.
כהן, שגיא. מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם. תל אביב: הוצאת מפה, תשס"ג 2003, עמ' 108.
Rudolph Chelminski, 2005. The Perfectionist : Life and Death in Haute Cuisine (Gotham/Penguin). pp. 127, 134, 161, 166, 242, 257, 292, 323, 335.
Michael Steinberger, Au Revoir to All That: The Rise and Fall of French Cuisine, Bloomsbury Publishing PLC, 2010; pp. 65, 192, 200.
William Echickson. The Heart of the Country. Wine Spectator Magazine. Febraury 28, 2001.
William, Echikson. New Michelin guide Adds One New Three-Star Restaurant. Wine Spectator Magazine, March 1, 1999
Jacqueline, Friedrich. Journey to the Mountaine. Wine Spectator Magazine. September 15, 1996.
הערות שוליים

↑  מסעדת בראס במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם
↑  מסעדת בראס בטויה שביפן נבחרה על ידי האתר dininginfrance כאחת מעשר המסעדות הצרפתיות הטובות ביותר בעולם מחוץ לצרפת
↑  מסעדת בראס במדריך השולחנות הגדולים בעולם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12244283n (data)  CANTIC: a11986244  GND: 124875963  ISNI: 0000 0001 1716 1634  LCCN: nr2006013374  NDL: 00463707  NTA: 105431877  SUDOC: 031176887  VIAF: 164062409   WorldCat (עם VIAF): 164062409 
גארגויו של ירקות
קרב גרומנטום

קרב גרומנטום היה קרב שנערך בשנת 207 לפנה"ס במהלך המלחמה הפונית השנייה, בין כוח קרתגי בפיקודו של חניבעל ברקה לבין כוח רומאי בפיקודו של גאיוס קלאודיוס נרו. הקרב הסתיים בניצחון רומאי שהיה בלתי משמעותי כשלעצמו, אולם מנע מחניבעל לחבור אל כוחותיו של עזרובעל ברקה, ובכך אפשר את השמדתם על ידי הצבאות הרומיים בקרב מטאורוס.
רקע

ככל שהמלחמה הפונית השנייה התקדמה, הבין המצביא הקרתגי חניבעל ברקה שחנה בחצי האי האפניני שכוחות רעננים הם הסיכוי היחיד שלו לנצח. באמצעות עיר הנמל האחרונה שלו קרוטון, יצר קשר עם אחיו עזרובעל שלחם ברומאים בהיספניה, וביקש ממנו לנסות להגיע לאיטליה באותו מסלול שבו הגיע הוא עצמו. עזרובעל ספג אותה תקופה תבוסות מבישות מידי הרומאים, והיה נאלץ ממילא במוקדם או במאוחר לנטוש את היספניה. הוא נאבק ברומאים בקרב באיקולה לקראת סוף שנת 208 לפנה"ס, ולאחריו נסוג בזהירות אל צפון היספניה. הרומאים בחרו שלא לרדוף אחריו בשל מזג האוויר הקשה. עזרובעל חצה את הרי הפירנאים, ופתח במסע מזורז במסלול של אחיו. עזרובעל נותר בגאליה למשך החורף כדי לגייס חיילים חדשים. תנועתו נצפתה בידי בני העיר מאסיליה, שהייתה בברית עם הרומאים, והחדשות גרמו לזעזוע ברומא. במהלך האביב, המשיך עזרובעל את מסעו וחצה במסע מזורז את האלפים, מסעו היה קל יחסית, כיוון שהוא התנהל במזג אוויר נוח עם מורי דרך מנוסים, והשבטים הגאלים שיתפו פעולה במידה רבה יחסית. עזרובעל הגיע אל עמק הפו בקיץ של שנת 207 לפנה"ס עם 30,000 אנשים בערך. הוא רצה לעודד את שבטי הגאלים להצטרף אליו, ועל כן הטיל מצור על המושבה הרומאית פלנקטיה (פיאצ'נצה). עם זאת, בני העיר התגוננו היטב, ועזרובעל, שידע היטב שאסור לו לבזבז זמן, החל לנוע דרומה כדי לחבור אל חניבעל. אילו שני הצבאות הקרתגיים אכן היו מתחברים, מצבו של חניבעל שהתדרדר אט אט היה עשוי להתהפך פלאים, וייתכן שרומא הייתה נופלת בסופו של דבר.
כקונסולים של אותה שנה נבחרו גאיוס קלאודיוס נרו ומרקוס ליוויוס סלינטור. נרו קיבל פיקוד על הכוחות שחנו בוונוסיה והוצב מול חניבעל. ליוויוס קיבל פיקוד על הכוחות בצפון איטליה מול עזרובעל.
הקרב

חניבעל נע מברוטיום אל לוקאניה, וניסה לכבוש במסעו מספר ערים שהיו בברית עם הרומאים. הוא נע לכיוון העיר גרומנטום (Grumentum), ונרו שקיבל מידע על כך נע גם הוא אליה. המטרות של שני הצדדים היו ברורות מאוד. חניבעל היה להוט לחמוק מהרומאים בכל מחיר כדי לחבור אל אחיו, בעוד הרומאים היו מעוניינים למנוע זאת בכל מחיר. בלהיטותו לפרוץ דרך החוצה, חניבעל נע לקרב עם כל כוחותיו בלי לנסות להציב מארבים או לאגף את הצבא הרומאי. נרו מצדו התכוון לנצל עד תום את להיטות אויבו.
נרו שלח חלק מכוחותיו להסתתר בגבעות שהיו באגף הימני של המחנה הרומאי. כאשר חניבעל התקרב אל שערי גרומנטום, פרץ נרו החוצה עם כל שאר כוחותיו. הקרתגים שהופתעו מההתקפה התפזרו, ואז נתן נרו הוראה למפקדי חיל הפרשים ולכוחות העתודה שהסתתרו לצאת מחבואם ולתקוף השתררה פאניקה מוחלטת במחנה הקרתגי, ורק בקושי הצליח חניבעל ללכד חזרה את אנשיו ולסגת מהאזור. למחרת הרומאים לא הפגינו רצון לצאת לקרב נוסף, והקרתגים ניצלו את הזמן כדי לקבור את מתיהם. חניבעל חמק מהמחנה שלו בחשאי, והשאיר אותו נטוש. נרו הבין את התרמית, במהרה, ודלק אחרי חניבעל עד ונוסיה (Venusia). התנהל שם קרב, במהלכו נהרגו עוד 2,000 קרתגים.
תוצאות

הניצחון הרומאי בקרב גרומנטום לא היה מכריע, אולם הוא עיכב את חניבעל מספיק זמן. בינתיים, עזרובעל הגיע אל נהר מטאורוס ולאחר מכן שלח שליח לאחיו כדי להודיע לו על בואו. אולם השליח נתפס בדרך לחניבעל בידי אנשיו של נרו. זה האחרון ידע היטב שאם עזרובעל יחמוק מליוויוס ויחבור אל חניבעל יקיץ הקץ על רומא, ולפיכך החליט להפר את הוראות הסנאט שהורה לו לא לעזוב את ברוטיום, ולחבור אל ליוויוס החונה במטאורוס. נרו הצעיד את אנשיו רגלית מרחק גדול מאוד, והגיע בחסות החשיכה אל המחנה של ליוויוס. כעת הכוח הרומאי כלל 47,000 איש, והיה גדול יותר באופן משמעותי מהכוח הקרתגי. הצדדים נפגשו בקרב מטאורוס שהסתיים בניצחון רומאי מוחץ ובהשמדת הכוח של עזרובעל.
הערות שוליים

↑  Hasdrubal Barca באתר ליוויוס
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושבעה, 41.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושבעה, 42.