stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדמונד טאפסובה
קריירה בינלאומית

ב-24 באוגוסט 2016, טפסובה ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של בורקינה פאסו במשחק ידידות בחוץ נגד אוזבקיסטן, שהסתיים בהפסד 1–0.
נכלל בסגל נבחרת בורקינה פאסו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בקמרון, בה נבחרתו הגיעה עד חצי הגמר וסיימה במקום הרביעי והוא נבחר כאחד מאחד עשר השחקנים לנבחרת הטורניר.
נכלל בסגל נבחרת בורקינה פאסו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023 בחוף השנהב.
תארים

בונדסליגה: 2023/24
הגביע הגרמני: 2023/24
שחקן ההגנה של החודש בליגת העל הפורטוגלית: ינואר 2020
נבחרת הטורניר באליפות אפריקה: 2022
הערות שוליים

↑  לברקוזן מחתימה את הבלם הבורקינאי, אדמונד טפסובה
↑  https://www.facebook.com/federationburkinabedefootball/photos/pcb.2027279007447712/2027278984114381/ באתר הפייסבוק של התאחדות הכדורגל של בורקינה פאסו, 23 בדצמבר 2021
↑  Burkina Faso announce 27-man TotalEnergies AFCON squad באתר קונפדרציית הכדורגל של אפריקה, 22 בדצמבר 2023 (באנגלית)
| נבחרת בורקינה פאסו – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 סוואדוגו •  2 ג'. וואטרה •  3 אולה טראורה •  4 ס. וואטרה •  5 מאלו •  6 סימפורה •  7 אריק טראורה •  8 ד. ניקיימה •  9 קאבורה •  10 ב. טראורה •   11 קונאטה •  12 א. טאפסובה • 13 ה. ניקיימה •  14 דאיו • 15 ע. טאפסובה • 16 קופי • 17 סאנוגו • 18 א. וודראוגו • 19 באנדה • 20 סנגארה • 21 באיאלה • 22 טורה • 23 פ. וודראוגו • 24 גירה • 25 יאגו • 26 בוטווה • 27 ק. ניקיימה • 28 ד. וואטרה • מאמן: מאלו |  1 סוואדוגו •  2 ג'. וואטרה •  3 אולה טראורה •  4 ס. וואטרה •  5 מאלו •  6 סימפורה •  7 אריק טראורה •  8 ד. ניקיימה •  9 קאבורה •  10 ב. טראורה •   11 קונאטה •  12 א. טאפסובה • 13 ה. ניקיימה •  14 דאיו • 15 ע. טאפסובה • 16 קופי • 17 סאנוגו • 18 א. וודראוגו • 19 באנדה • 20 סנגארה • 21 באיאלה • 22 טורה • 23 פ. וודראוגו • 24 גירה • 25 יאגו • 26 בוטווה • 27 ק. ניקיימה • 28 ד. וואטרה • מאמן: מאלו | בורקינה פאסו |
| נבחרת בורקינה פאסו – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ה. קונאטה •  2 ג'. וואטרה •  3 גיברה •  4 נגאלו •  5 דג'יגה •  6 באנסה •  7 ד. וואטרה •  8 באדולו •  9 קאבורה •  10 טראורה •   11 בנגרה •  12 א. טאפסובה • 13 מ. קונאטה •  14 דאיו • 15 ע. טאפסובה • 16 קופי • 17 קי • 18 ודראוגו • 19 באנדה • 20 סנגארה • 21 נומה • 22 טורה • 23 ניקיימה • 24 גירה • 25 יאגו • 26 סאלו • 27 טו • מאמן: ולוד |  1 ה. קונאטה •  2 ג'. וואטרה •  3 גיברה •  4 נגאלו •  5 דג'יגה •  6 באנסה •  7 ד. וואטרה •  8 באדולו •  9 קאבורה •  10 טראורה •   11 בנגרה •  12 א. טאפסובה • 13 מ. קונאטה •  14 דאיו • 15 ע. טאפסובה • 16 קופי • 17 קי • 18 ודראוגו • 19 באנדה • 20 סנגארה • 21 נומה • 22 טורה • 23 ניקיימה • 24 גירה • 25 יאגו • 26 סאלו • 27 טו • מאמן: ולוד | בורקינה פאסו |
אה"מ הרמס (95)

| --- | --- |

 תיאור כללי
 סוג אונייה:  נושאת מטוסים
 צי:  הצי המלכותי הבריטי 
 חלק מסדרה:  Royal Navy fleet aircraft carrier fleet 
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  ארמסטרונג ויטוורת' 
 הוזמנה:  אפריל 1917
 הושקה:  ספטמבר 1919
 תקופת הפעילות:  1923 – 9 באפריל 1942 (כ־19 שנים)
 אחריתה:  טובעה על ידי מטוסי הצי היפני באפריל 1942 ליד ציילון
 מיקום:  7°34′59″N 82°04′59″E﻿ / ﻿7.583°N 82.083°E﻿ / 7.583; 82.083 
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם השנייה (הקרב על דקר) 
 מידות
 הֶדְחֶק:  12,950 טון
 אורך:  182.3 מטר
 רוחב:  21.4 מטר
 שוקע:  6.9 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  25 קשרים
 גודל הצוות:  660 לא כולל צוות אוויר
 הנעה:  2 מנועים בהספק 40,000 כ"ס
 אמצעי לחימה
 חימוש:  6 תותחים בקוטר 5.5 אינץ' 3 תותחי נ"מ בקוטר 4 אינץ'
 מטוסים:  כ-20
 
אה"מ "הרמס" (95) (באנגלית: HMS Hermes, סימול צי 95) הייתה נושאת מטוסים של הצי המלכותי הבריטי. "הרמס" הייתה נושאת המטוסים הראשונה שהושקה בעולם ותוכננה למטרה זו, אולם נושאת המטוסים היפנית הושו הוכנסה לשירות מבצעי 6 חודשים לפניה.
מבנה

תכנונה של "הרמס" הושפע מלקחים שהופקו מהפעלתן של נושאות מטוסים קודמות כמו "פיוריוס" ו"ארגוס". גוף האוניה של "הרמס" (בדומה להושו) התבסס על גוף של סיירת וכלל מסלול המראה שטוח ומגדל פיקוח, הממוקם בצדה הימני של האוניה, שאיפשר לפקח על כיוון האניה ביעילות וללא כל הפרעה לפעילות האווירית.
באותה העת היו למטוסים מנועים סיבוביים שהסתובבו עם כיוון השעון (במבט מירכתיי הספינה). עוצמת הסיבוב של המנוע יצרה מומנט שהשפיע על המטוס וגרם לו לנטות שמאלה לפני ההמראה. מיקום מגדל הפיקוח בצד ימין מנע התנגשות אפשרית של המטוס במבנה.
לאחר הפעלתה של "הרמס" התגלה כי צוות האוויר שלה קטן מידי, יכולת ההגנה שלה מוגבלת, היא אינה מהירה מספיק לצורך פעולות ימיות צבאיות וכן אינה יציבה בים סוער.
היסטוריה

"הרמס" שנבנתה על ידי היצרנית הבריטית ארמסטרונג ויטוורת' הושקה ב-11 בספטמבר 1919 ונכנסה לשירות מבצעי רק בשנת 1923.
בשנת 1932 היא הוצבה בקרבת שאנגחאי.
במהלך מלחמת העולם השנייה "הרמס" שירתה תקופה קצרה במסגרת צי הבית הבריטי, שמטרתו להגן על המים הטריטוריאליים הבריטים. החל מאוקטובר 1939 היא הוצבה באוקיינוס האטלנטי הדרומי. "הרמס" שיתפה פעולה עם הצי הצרפתי שבסיסו היה בדקר עד עלייתה לשלטון של ממשלת וישי בצרפת. לאחר מכן מטוסיה של "הרמס" השתתפו בתקיפה של כלי שיט צרפתיים שעגנו בדקר, בפעולות שקדמו לקרב על דקר.
ביולי 1940 היא התנגשה בספינת מסחר, ותוקנה בסימונסטאון שבדרום אפריקה. בהמשך היא סיירה באוקיינוס ההודי כחלק מהצי המזרחי הבריטי.
במהלך הפשיטה באוקיינוס ההודי של הצי היפני עגנה "הרמס" בנמל בטרינקומלי, ציילון, לצורך שיפוצים. בעקבות התרעה מראש על תקיפה יפנית היא עזבה את הנמל, אך בשובה ב-9 באפריל 1942 היא אותרה בבטיקלואה על ידי מטוס סיור יפני. "הרמס" שהייתה ללא מטוסים, הותקפה על ידי 70 מפציצים יפניים, ספגה 40 פגיעות ולבסוף טבעה, ועמה 307 מלחים מצוותה. הליווי שלה, שהורכב מהמשחתת ומפייר ומהקורבטה הוליהוק ושתי מכליות נוספות הוטבעו גם כן. 590 ניצולים נאספו על ידי אוניית בית החולים ויטה ונלקחו לקולומבו.
שרידיה של "הרמס" ממוקמים באוקיינוס ההודי ליד בטיקלואה, ציילון.
הערות שוליים

↑  אניות המלחמה הבריטיות בסביבות שאנגחאי, דואר היום, 2 בפברואר 1932
↑  צ'רצ'יל על טיבוע דורסטשייר וקורנוייל, הַבֹּקֶר, 14 באפריל 1942
"הרמס" טובעת לאחר שהותקפה מהאוויר
אדמונד וזנמאייר

| --- | --- |

 לידה:  12 בנובמבר 1904 באד קיסינגן, פרנקוניה התחתית, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  24 בדצמבר 1977 (בגיל 73) דרמשטאדט, הסן, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה, הרייך הגרמני 
 מעסיק:  האוניברסיטה הטכנית של מינכן, בית הספר הברלינאי למסחר 
 תפקיד:  שגריר גרמניה בהונגריה (1944–1945) 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
דרכונו הדיפלומטי במהלך שירותו בהונגריה
ד"ר אדמונד וזנמאייר (בגרמנית: Edmund Veesenmayer; באד קיסינגן, 12 בנובמבר 1904 – דרמשטאדט, 24 בדצמבר 1977) היה כלכלן גרמני מוביל, דיפלומט של גרמניה הנאצית, חבר בכיר במפלגה הנאצית (NSDAP) ובאס אס, ופושע מלחמה נאצי.
ביוגרפיה

החל מ-1 בפברואר 1932 היה וזנמאייר חבר במפלגה הנאצית, או בשמה המלא: מפלגת הפועלים הגרמנית הלאומית-סוציאליסטית (NSDAP – מס' 873.780) ומיוני 1936 בשוצשטאפל (אס אס: 202.122). כמומחה כלכלי של משרד החוץ של הרייך הגרמני, הוא העריך את התנאים הכלכליים והפוליטיים במזרח, במזרח התיכון ובאירופה. בשנת 1943 ערך דו"ח ארוך על הונגריה (כולל דרום סלובקיה וטרנסילבניה כולה), ושירת באס אס עם כמה מטלות מיוחדות.
ב-19 במרץ 1944, במהלך כניסת הצבא הגרמני לממלכת הונגריה (מבצע מרגרטה), הוא מונה לשגריר ולשליחו המלא של אדולף היטלר בהונגריה מטעם גרמניה הנאצית. פירוש הדבר שהיה ממונה על כל כוחות הכיבוש למעט הוורמאכט (הוא היה ממונה לרבות, ובמיוחד, על הגסטפו). הוא מילא תפקיד במעצר אישים שהיו ידועים כאנטי-גרמנים וכן בגירוש יהודי הונגריה למחנות ההשמדה. במהלך ההפיכה של פרנץ סלשי ומפלגת צלב החץ עזר לצלב החץ להשתלט על כל מנגנוני השלטון ובכך מנע מהונגריה לצאת ממלחמת העולם השנייה.
בשנת 1945 נכנע לחיילי צבא ארצות הברית ליד זלצבורג. בשנת 1949 דן אותו בית הדין הצבאי הבינלאומי בנירנברג ל-20 שנות מאסר כפושע מלחמה. מאוחר יותר עונשו הומתק, והוא שוחרר בשנת 1951. לאחר מכן ייצג את גרמניה בחברת Pennel & Flipo, שבסיסה היה ברובה בצפון צרפת. מאז כבר לא מילא תפקיד חשוב.
וזנמאייר העיד במשפט אייכמן בשנת 1961 כעד הגנה. הוא התגורר בדרמשטאדט עד מותו בשנת 1977.
דרגותיו

13 ספטמבר 1936 אס אס אונטר-שטורמפיהרר
30 ינואר 1937 אס אס אובר-שטורמפיהרר
9. נובמבר 1937 אס אס האופטשטורמפיהרר
12 מרץ 1938 אס אס שטנדרטנפיהרר
22 ינואר 1942 אס אס אוברפיהרר
15 מרץ 1944 אס אס בריגדפיהרר
15 מרץ 1944 שליח מחלקה 1 וממונה של הרייך הגרמני הגדול
לקריאה נוספת

Ki kicsoda? – Veesenmayer. SZTE Klebelsberg Könyvtár (מיהו מי? וזנמאייר - בהונגרית)
Veesenmayer jelentése Magyarországról, 1943. december 10.. SZTE Klebelsberg Könyvtár (דו"ח וזנמאייר על הונגריה בשנת 1943 - בהונגרית)
Veesenmayer Magyarország teljhatalmú német megbízottjává történő kinevezése. SZTE Klebelsberg Könyvtár (מינוי וזנמאייר לממונה העליון בהונגריה בשנת 1944 - בהונגרית)
הערות שוליים

↑  Hannah Arendt: Eichmann in Jerusalem: A Report on the Banality of Evil. New York : Viking, 1963, S. 260
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010362834805171  BnF: cb14636541s (data)  GND: 124095534  ISNI: 0000 0000 4311 9272  LCCN: no2003000863  NTA: 146755693  SUDOC: 070238871  VIAF: 22397907   WorldCat (עם VIAF): 22397907
SD (סגנון ציור)

ציור של דמות בסגנון SD
SD (ראשי תיבות של "Super deformed", שפירושו בעברית הוא "מעוות במיוחד") הוא סגנון ציור יפני של דמות מסדרת מאנגה או אנימה עם ראש גדול במידה מוגזמת במיוחד בהשוואה ליתר הגוף, בדרך כלל שליש (1:3) או חצי (1:2) מהגובה הכולל של הדמות.
סגנון הציור פופולרי בתרבות היפנית ונעשה בו שימוש בין היתר בפרסומות ועל השילוט של הרכבת התחתית בטוקיו.
בסדרות אנימה ומאנגה סגנון ציור זה משמש בדרך כלל למטרות קומיות, בעיקר בקטעים קצרים בין סצנות בסגנון ציור רגיל, כאשר המטרה היא להדגיש רגש מסוים של דמות: כעס, מבוכה, התרגשות וכדומה.
ראו גם

צ'יבי
הערות שוליים

↑  Liang-Tsen Shen, Sheng-Jie Luo, Chun-Kai Huang, Bing-Yu Chen, SD Models: Super-Deformed Character Models, Computer Graphics Forum 31, 2012-09, עמ' 2067–2075 doi: 10.1111/j.1467-8659.2012.03199.x
↑  ""A Super Deformed Tutorial" no Bakaneko.com". אורכב מ-המקור ב-2008-08-21. נבדק ב-2019-03-09.
↑  ""Chibi Drawing!"". Polykarbon.com.
| אנימה ומאנגה |
| --- | --- | --- |
| מיקוד לפי קהל יעד | קודומו • שונן • שוג'ו • סיינן • ג'וסיי |  |
| סוגות ייחודיות | מכה • איסקאי  • מאהו שוג'ו • מאהו שונן • ג'ידאימונו • הארם • אצ'י • הנטאי |  |
| אמני מאנגה בולטים | אוסמו טזוקה • אייצ'ירו אודה • ביסקו הטורי • מגומי איגראשי • הייאו מיאזאקי • טאיטו קובו • מסאשי קישימוטו • קלאמפ • רומיקו טקהאשי • אקירה טוריאמה • פוג'יקו פוג'יו • לייג'י מאטסומוטו |  |
| אנימטורים יפנים בולטים | אוסמו טזוקה • הידאקי אנו • מאמורו הוסודה • מאקוטו שינקאי • הייאו מיאזאקי • טאיטו קובו • יושיאקי קוואג'ירי • רומיקו טקהאשי |  |
| חברות אנימה בולטות | טאצונוקו הפקות • טואי אנימציה • ניפון אולפני אנימציה • סטודיו ג'יבלי • סטודיו פיירו |  |
| סגנונות ציור | בישוג'ו • בישונן • צ'יבי • SD |  |
| תרבות קהילות המעריצים | אוטאקו • קוספליי • כנסי אנימה |  |
אביאל בסין

| --- | --- |

 לידה:  9 ביוני 1997 (בן 27)
 מידע יוטיוב
 תקופת הפעילות:  30 ביוני 2013 – מאי 2022 (כ־8 שנים)
 ז'אנר:  גיימינג, קומדיה, טרנדים, ואימה
 רשומים:  56.2k‏ (SpicyCrap666)   297k (אביאל בסין)   11.5k (הפורצים)  (נכון ל־9 באוגוסט 2023)
אביאל בסין, ידוע גם בשמו לשעבר, SpicyCrap (בתרגום חופשי: שטויות חריפות) הוא יוטיובר ישראלי. בשנת 2017 היה ערוץ היוטיוב של אביאל בסין לגדול בישראל בתחום הגיימינג, עם כ-301 אלף רשומים, נכון לאוקטובר 2022.
היסטוריה

בסין החל לפעול ב-2010 ביוטיוב, עיקר התוכן של הערוץ היה אימה. הוא היה ידוע בין היתר בסיפור "קריפיפסטות" - אגדות אורבניות מז'אנר האימה. קהילת המנויים שלו כללה יותר מ-52,000 מנויים.
היסטוריה > SpicyCrap666

ערוץ SpicyCrap666 הוא ערוץ אשר עסק בתכני אימה. באוגוסט 2016, הערוץ הפסיק את פעילותו, אך בספטמבר 2017 חזר בסין להעלות סרטונים לערוץ.
היסטוריה > אביאל בסין

באוגוסט 2016 החליט בסין, לפתוח את הערוץ החדש שלו לצד הערוץ הישן שלו אך עם הזמן זנח את הערוץ הוותיק. נכון לאוגוסט 2019, היו מנויים אליו כ-321 אלף משתמשים.
באוקטובר 2017 הערוץ הפך לערוץ הפריסטייל הגדול ביותר בישראל,[דרוש מקור] הערוץ שמר על התואר במשך שנתיים.
הערוץ החדש תוכנן לז'אנר הגיימינג בלבד. בהתחלה נקרא "SpicyCrapG", אולם בשלב מאוחר יותר האות "G" בשם שהייתה קיצור של "Gaming" הושמטה. החל מאותו הרגע, ערוצו של בסין הפך לערוץ "פריסטייל" שעסק בכל תחום: משחקים, טריקים, עובדות ועוד.
עם הזמן זנח בסין את העלאת הסרטונים ליוטיוב וסרטונו האחרון הועלה ב-24 בדצמבר 2019. ב-11 בינואר 2022 חזר להעלות תוכן.
היסטוריה > הפורצים

ב-25 בנובמבר הודיע בסין כי הוא פותח ערוץ חדש בשם "נובה", שבו הוא מתכוון להעלות סרטונים קצרים בכל יום בנושאי מדע, היסטוריה, סקופים ונושאים אחרים. בשלושת הימים הראשונים צבר הערוץ מעל ל-14 אלף רשומים. הערוץ נסגר זמן קצר לאחר מכן ושינה את שמו ל-"הפורצים".
מחיקת הסרטונים
במאי 2022 הודיע בסין שמחק את כל סרטוני היוטיוב שלו בערוצו הראשי אך רק סימן אותם כפרטי, ומספר חודשים לאחר מכן סימן כפרטי את כל הסרטונים גם מהערוץ המשני שלו.
הערות שוליים

↑  כתבה ב-itportal
↑  אביאל בסין 's YouTube Stats (Summary Profile) - Social Blade Stats, באתר socialblade.com
↑  SpicyCrap666 - YouTube, www.youtube.com
↑  בסין מודיע על הקמת ערוץ שני, SpicyCrap, באתר יוטיוב
Show and Prove

Show and Prove הוא אלבום עצמאי של זמר ההיפ הופ האמריקאי וויז קאליפה. הוא יצא לאור ב-5 בספטמבר 2006, כשקאליפה היה בן 19. האלבום מכר מעל 10,000 עותקים.
רשימת השמעה

Intro
All In My Blood (Pittsburgh Sound)
Bout Mine
I Choose You
Damn Thing
Keep the Conversation
Stay in Ur Lane
Stand Up
Too Late
I'm Gonna Ride
Gotta Be a Star(רמיקס)
Let Em Know
Sometimes
Locked & Loaded
Burn Sumthin'
Crazy Since the 80's
History in the Making
SD לוגרונייס

סוסיאדד דפורטיבו לוגרונייס (בספרדית: Sociedad Deportiva Logroñés) הוא מועדון כדורגל ספרדי מהעיר לוגרוניו, הממוקמת בלה ריוחה שבספרד. המועדון הוקם ב-2009, לאחר פירוקו של מועדון הכדורגל CD לוגרונייס.
היסטוריה

המועדון נוסד ב-4 ביוני 2009, לאחר קריסתו הכלכלית של מועדון הכדורגל CD לוגרונייס.
הקבוצה החלה לשחק בליגה הספרדית החמישית בעונת 2009/2010, ובתום עונתה הראשונה סיימה במקום הראשון בליגה ועלתה לליגה הספרדית הרביעית.
את עונת 2010/2011 סיימה הקבוצה במקום השני, אך הודחה במשחקי הפלייאוף על העלייה לליגה הספרדית השלישית. את עונת 2011/2012 סיימה הקבוצה במקום הראשון וב-27 במאי 2012 ניצחה במשחקי הפלייאוף על העלייה ועלתה לראשונה לליגה השלישית.
בתום עונת 2013/2014 חזרה הקבוצה לליגה הרביעית.
מעונת 2014/2015 ועד לעונת 2018/2019 סיימה הקבוצה ברציפות במקומות השני והשלישי, המובילים למשחקי הפלייאוף על העלייה לליגה השלישית, אך הודחה בכולם.
הערות שוליים

↑  Sin el CD Logroñés; LaRioja.com, 8 August 2009
↑  "Historia de la SD Logroñés". SD Logroñés (בEuropean Spanish). 2017-12-31. נבדק ב-2019-12-16.
↑  Un sueño cumplido (A dream come true); La Rioja, 28 May 2012
↑  "La UD Logroñés quiere a Borja Prieto, y Dudi sigue en el Marino" [UD Logroñés want Borja Prieto, and Dudi carries on at the Marino] (בספרדית). La Nueva España. 28 ביוני 2014. נבדק ב-24 בדצמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Histórico SD Logroñés - Tercera División G 16 2014/2015". www.resultados-futbol.com. נבדק ב-2019-12-16.
↑  Albert Aguilà toma las riendas de la SD Logroñés, La Rioja, ‏2019-02-13 (בספרדית)
אדואר לוקאס

| --- | --- |
אדואר לוקאס
אדואר לוקאס
 לידה:  4 באפריל 1842 אמיין, צרפת 
 פטירה:  3 באוקטובר 1891 (בגיל 49) פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום לימודים:  אקול נורמל סופרייר 
 מוסדות:  מצפה הכוכבים של פריז (1869)  אוניברסיטת סן לואי (1879–1890)  תיכון שארלמיין (1890–אוקטובר 1891) 
 
פרנסואה אדואר אנטול לוקא (בצרפתית: François Édouard Anatole Lucas, מתועתק לעיתים בצורה אדוארד לוקאס, 4 באפריל 1842 – 3 באוקטובר 1891) היה מתמטיקאי צרפתי שידוע בעיקר בשל תרומותיו לתורת המספרים ובחידת מגדלי האנוי שהמציא.
ביוגרפיה

לוקא נולד באמיין שבחבל פיקרדי בצפון צרפת. הוא למד באקול נורמל סופרייר בפריז. לאחר לימודיו עבד במצפה הכוכבים של פריז תחת אורבן לה-ורייה. הוא שירת כקצין ארטילריה במלחמת צרפת–פרוסיה בשנים 1870–1871 ובהמשך כיהן כפרופסור למתמטיקה במוסדות שונים בפריז.
לוקא מת בגיל 49 בלבד בנסיבות בלתי שגרתיות כאשר נחתך בלחיו מרסיס של צלחת שהפיל מלצר במהלך סעודה חגיגית. הוא נפטר ימים ספורים לאחר מכן, ככל הנראה מאלח דם.
עבודתו המתמטית

עבודותיו הידועות ביותר של לוקא עסקו בסדרת פיבונאצ'י והכללותיה. הוא חקר לעומק את סדרות לוקאס הנקראות על שמו. לוקא רתם תוצאות מתחום זה לפיתוח מבחני ראשוניות. בשנת 1876 הצליח להוכיח כי מספר מרסן הענק 2127 − 1 ‏(39 ספרות), הוא מספר ראשוני. זה היה המספר הראשוני הידוע הגדול ביותר עד אז, גדול בהרבה מהראשוני הידוע הגדול ביותר הקודם, שהתגלה על ידי אוילר כמאה שנה קודם לכן, 2,147,483,647. שיאו של לוקא החזיק עד שנת 1951, ועודנו המספר הראשוני הגדול ביותר שנמצא ללא מחשב. השיטות ששימשו את לוקא הובילו אותו לפיתוח מבחן לוקאס-להמר למספרי מרסן שנועד לבדוק את הראשוניות של מספרי מרסן גדולים, ועד היום משמש למציאת רוב הראשוניים הגדולים. בשנה האחרונה לחייו הכליל מרסן את המבחן ופיתח את מבחן לוקאס-להמר הכללי. בנוסף שיפר תוצאה של אוילר וקבע תנאים חזקים שמחלקים של מספרי פרמה חייבים לקיים.
לוקא הוא שהעניק לסדרת פיבונאצ'י את שמה, לאחר שגילה שהאזכור הראשון של הסדרה הוא בספר החשבונייה של פיבונאצ'י. יש המייחסים ללוקא את גילוי הנוסחה הישירה לאיברי סדרת פיבונאצ'י. אולם הנוסחה הייתה ידועה כבר לז'אק פיליפ מארי בינה (אנ') בשנת 1843, ואולי אף ללאונרד אוילר ב-1765 ואפילו לאברהם דה-מואבר ב-1730.
לוקא נודע בשל עיסוקו בשעשועי מתמטיקה. בין השאר המציא את חידת מגדלי האנוי ואת משחק הקווים והריבועים.
ב-1875 שיער לוקא כי הפתרון היחיד למשוואה הדיופנטית  \ \sum _{n=1}^{N}n^{2}=M^{2}\; ל-N>1 הוא N=24 ו-M=70. בעיה זו נודעה בשם בעיית כדורי התותח, שכן ניתן לחשוב עליה כבעיה של לקיחת ריבוע של כדורי תותח, ובנייה של פירמידה עם בסיס ריבועי מתוכם. הוכחה להשערה נמצאה בשנת 1918.
הערות שוליים

↑  שם משפחתו נהגה בצרפתית "לוקא", אולם הכתיב "לוקאס" התקבע בשמות מונחים על שמו.
↑  ביוגרפיה של אדואר לוקאס, באתר MacTutor (באנגלית)
↑  Édouard Lucas, The Fibonacci Series
↑  Binets Formula, באתר MathWorld (באנגלית)
↑  Binet's, de Moivre's or Euler's Formula?
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007424979105171  BIBSYS: 90264821  BNE: XX1043760  BnF: cb119135632 (data)  GND: 1063212561  ISNI: 0000 0001 2120 8247  LCCN: n87124103  NKC: uk20231211094  NLA: 36555892  NTA: 130318655  RERO: 02-A003534300  SUDOC: 02699710X  Trove: 1290159  VcBA: 495/74481  VIAF: 12311733   WorldCat (עם VIAF): 12311733
אולפן השחקנים

| --- | --- |

 בית ספר למשחק
 תקופת הפעילות:  5 באוקטובר 1947 – הווה (77 שנים) 
 מייסדים:  Robert Lewis, Cheryl Crawford, איליה קאזאן 
 בעלי תפקידים
 מנהל:  לי סטרסברג (1951–17 בפברואר 1982) 
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  40°45′36″N 73°59′34″W﻿ / ﻿40.76006°N 73.99265°W﻿ / 40.76006; -73.99265
 www.theactorsstudio.org
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיאולפן השחקנים(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיאולפן השחקנים(למפת מנהטן רגילה) אולפן השחקנים(למפת מנהטן מוגדלת) אולפן השחקנים
 
אולפן שחקנים (באנגלית: Actors Studio) הוא בית ספר למשחק שנוסד במנהטן בשנת 1947 על ידי איליה קאזאן, שריל קרופורד, רוברט לואיס ואנה סוקולוב, על בסיס שיטת סטניסלבסקי. הבמאי לי סטרסברג הצטרף לאולפן, ובו פיתח בו את שיטת המשחק שלו. אולפן השחקנים הוא המשך לעבודת קבוצת תיאטרון בשנות השלושים בניו יורק. שטרסברג ניהל את המקום מהיווסדו ועד מותו בשנת 1982. הוא מנוהל כיום על ידי השחקנים הידועים אל פאצ'ינו, אלן בורסטין והארווי קייטל.
בוגרים ידועים

רוברט דה נירו
סטיב מקווין
רוברט דובאל
ג'יימס דין
פיי דאנאוויי
מונטגומרי קליפט
ביאטריס ארתור
מרלון ברנדו
ברוס דרן
ג'ון גודמן
דסטין הופמן
ג'ין ויילדר
ג'יין פונדה
בראדלי קופר
ראובן אדיב
SELinux

SELinux (ראשי תיבות של Security Enhanced Linux, פירוש מילולי: לינוקס עם אבטחה מתקדמת) הוא יישום של Mandatory Access Control עבור מערכות לינוקס, שמגיע עם חלק מהפצות לינוקס כברירת מחדל וכאופציה להתקנה באחרות. לדוגמה, רוב הפצות Red Hat כוללות בתוכן את SE Linux (בהפצות Debian ,Ubuntu וכדומה ניתן להתקין את SE Linux).
למעשה, מדובר בהרחבה לליבת לינוקס שנועדה לספק מערכת הרשאות שחלה על כל העצמים במערכת ולא רק על מערכת הקבצים עצמה, כלומר עוד שכבת הגנה על יישומי המערכת. המערכת מבוססת על כמה פרויקטים קודמים של הסוכנות לביטחון לאומי.
רקע

כל מערכת לינוקס מממשת מנגנון DAC (בראשי תיבות: Discretionary Access Control). בשיטה זו לכל קובץ יש משתמש שהוא הבעלים של הקובץ וקבוצה שהיא הבעלים של הקובץ. לכל משתמש יש שליטה מסוימת (בהתאם להרשאות עבור כל קובץ) בקובץ ולכל המשתמשים בקבוצה שהיא הבעלים של הקובץ יש שליטה מסוימת בו (בהתאם להרשאות עבור כל קובץ). במידה ומוגדר כך אמור להיות למשתמש-על (root) יש יכולת שליטה מלאה בכל הקבצים במערכת.
במידה ורץ שרת על המערכת והוא נפרץ באופן שמאפשר לפורץ להשתמש בהרשאות המשתמש שמריץ את השרת, הגורם הפורץ לא יוגבל על ידי דבר. במילים אחרות, לגורם הפורץ יהיו הרשאות זהות לחלוטין להרשאות המשתמש שמריץ את השרת. כאמור, במידה ומדובר במשתמש-על, לגורם הפורץ תהיה שליטה מלאה ובלתי מוגבלת במערכת.
סקירה

בניגוד ל-DAC, ב-SELinux, שמממש MAC, לכל יישום מוגדר סט הפעולות המותרות לביצוע עבורו. כך, גם אם קיים על המערכת שרת שמורץ על ידי משתמש-על, גורם זדוני שישתלט על השרת לא יוכל לבצע פעולות שלא הוגדרו כמותרות לביצוע על ידו. המשמעות של כך היא שעל אף שהשרת מורץ על ידי משתמש-על, לגורם הפורץ לא יהיו הרשאות בלתי מוגבלות במערכת.
כאשר SELinux פועל, מנגנוני ההגנה שלו פועלים בנוסף למנגנוני ההגנה המובנים של מערכת הקבצים (DAC). אם משתמש מנסה לגשת לקובץ ואין לו הרשאות, המערכת תחסום את הגישה לקובץ. אם יש לו הרשאות, המערכת תיבחן את מדיניות ה-SELinux המתאימה ובהתאם לה תאשר או תחסום את הגישה של המשתמש לקובץ.
מבנה

SELinux מורכב משתי ישויות: נתין (subject) ואובייקט (object). נתין הוא למעשה תהליך במערכת. אובייקט הוא משאב במערכת שניתן להגדיר הרשאות גישה של נתינים אליו: קבצים, תיקיות, התקנים, שקע, פורט, תהליכים אחרים ועוד. מדיניות SELinux מאפשרת לקבוע הרשאות של נתינים לביצוע פעולות באובייקטים. כך, ניתן לתת לנתין מסוים רק את ההרשאות המדויקות שהוא צריך לשם ביצוע פעולתו.
אדואר לאלו

| --- | --- |

 לידה:  27 בינואר 1823 ליל, צרפת 
 פטירה:  23 באפריל 1892 (בגיל 69) הרובע השבעה-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Édouard Victor Antoine Lalo 
 מקום קבורה:  Grave of Lalo 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון העירוני של ליל 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  כינור, ויולה 
 בן או בת זוג:  Julie-Marie-Victoire Bernier de Maligny 
 צאצאים:  Pierre Lalo 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
אדואר לאלו (בצרפתית: Édouard Lalo;‏ 27 בינואר 1823 – 22 באפריל 1892) היה מלחין צרפתי, מגדולי מלחיני המוזיקה הרומנטית הצרפתית במאה ה-19.
ביוגרפיה

לאלו נולד בליל שבצפון צרפת. בנעוריון למד בקונסרבטוריון למוזיקה בעירו. אביו היה קצין מצטיין בצבא נפוליאון, אך הקריירה הצבאית לא קסמה לאדואר והוא סירב להמשיך בדרכו של אביו. בגיל 16 החל את לימודיו בקונסרבטואר של פריז אצל יריבו הוותיק של ברליוז, פרנסואה אנטואן האבנק. במשך שנים אחדות התפרנס בנגינה בכינור ובוויולה ובלימוד נגינה בפריז. ב-1848 הקים עם ידידים רביעיית מיתרים בשם "ארמינגו", שם ניגן בכינור שני ובוויולה. הוא החל בכתיבת מוזיקה, שלא זכתה להצלחה. מתקופה מוקדמת זו שרדו שירים ויצירות קאמריות (שתי סימפוניות מוקדמות הושמדו). בשנות ה-60' של המאה ה-19 כמעט לא חיבר מוזיקה, אך בעשור הבא החל להלחין מוזיקה תזמורתית ועורר עניין בקהל המאזינים. בשנת 1873 חיבר את "הסימפוניה הספרדית" לכינור ותזמורת, בשביל הכנר הווירטואוז פבלו סרסטה וקונצ'רטו לצ'לו. את שתי היצירות מאפיינת מוזיקה קליטה ומלהיבה, הודות להשפעה הספרדית המובהקת והתנופה המלודית והקצבית, והן שבו את לב המאזינים.
ז'ולי מאליני, זמרת אלט מברטאן שעמה התארס ב-1865 עוררה את עניינו באופרה והוא החל לחבר יצירות לבימה, אבל הן היו מתקדמות ווגנריות מדי באופיין ולא התקבלו תחילה, על אף הרעננות והמקוריות שאפיינו אותן, ולאלו בחר אפוא להתמקד בחיבור מוזיקה קאמרית, שהחלה אותן שנים להיכנס לאופנה בצרפת, ויצירות לתזמורת. לאחר תקופה של דחייה, קיבלה האופרה של פריז את האופרה "מלכה של איס", שבוצעה בהצגת בכורה ב-1888 וזכתה בהצלחה מסחררת.
אף כי לאלו איננו מן השמות הבולטים והמוכרים ביותר במוזיקה הצרפתית, הסגנון הייחודי שלו, המתאפיין בבהירות והיגיון, הקנה לו מידה מסוימת של פופולריות. על אף זיקתו לרומנטיקה במוזיקה, כפי שייצגו אותה מנדלסון ושומאן, נטה לאלו למוזיקה עממית והיה בין הראשונים ששילבו ביצירותיהם רעיונות וצבעים שמקורם בנעימות עממיות. "הסימפוניה הספרדית" לכינור ותזמורת נהנית עד היום ממקום מכובד ברפרטואר הכינור ומזוהה עם שם מחברה יותר מכל יצירה אחרת שלו. לאלו מוכר גם בקונצ'רטו שלו לצ'לו ברה מינור. אותה אגדה ברטאנית שנתנה את השראתה לאופרה "מלכה של איס" השפיעה גם, במידה מסוימת, על הסימפוניה בסול מינור (מן החביבות ביותר על סר תומאס ביצ'ם) ועל אי-אילו יצירות קאמריות.
רק בהיותו בן 50 החלו יצירותיו להתפרסם והוא הוכר כאחד מגדולי המלחינים הצרפתיים בתקופה הרומנטית וקיבל מהממשלה הצרפתית תוארי כבוד ופרסים.
יצירותיו החשובות

הקונצ'רטו לכינור המכונה "הסימפוניה הספרדית" נכתבה עבור הכנר הספרדי פבלו סרסטה
הקונצ'רטו לצ'לו ותזמורת
האופרה "מלכה של איס"
הערות שוליים

1 2 3  ג'ון סטנלי, "מוזיקה קלאסית", עמ' 173
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264382105171  PLWABN: 9810532077505606  BNE: XX878600  BnF: cb138962851 (data)  CiNii: DA04466596  GND: 101379420  ICCU: MILV116803  ISNI: 0000 0001 0855 9034  LCCN: n79071158  LNB: 000037252  Léonore: 208636  MusicBrainz: 9736c049-7923-49a8-bfc8-73f71bcc77be  NDL: 00550051  NKC: jn20010601284  NLK: KAC2018N8707  NTA: 070690642  SELIBR: 210576  SNAC: w67082v2  SUDOC: 078052122  Trove: 1096835  VIAF: 22327787   WorldCat (עם VIAF): 22327787