stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רצח נשים בישראל
התייחסות הרשויות לנושא

דו"ח של מבקר המשרד לביטחון הפנים משנת 2012 מצא שורה של ליקויים בטיפול משטרת ישראל במקרי רצח נשים. הממצאים העיקריים הם:
הקצינים האחראים על טיפול במקרי אלימות במשפחה פעלו בניגוד לנוהל הקיים בחטיבת החקירות.
לא הופקו לקחים מהטיפול במקרי רצח קודמים.
בחלק מהתיקים צוין כי לחשוד "אין תיקים קודמים" אף על פי שהוא היה עבריין חוזר.
היעדר הליך מערכתי של ליווי התיק בשלב הכנת כתב אישום. במספר מקרים נשים התלוננו על כך שהן עלולות להירצח, ואף על פי כן המשטרה שחררה את החשודים בשלב הכנת כתב האישום, והן אכן נרצחו.
חוסר תיאום בין תחנות ומחוזות בנוגע לתיקים שנוגעים לאותו חשוד.
חוסר בחוקרי אלימות במשפחה דוברי ערבית ורוסית.
חוסר בחוקרי אלימות במשפחה בשבתות וחגים.
שוטרי סיור לא עוברים את ההסמכה הנדרשת לטיפול במקרי אלימות במשפחה.
המשטרה אינה מעדכנת באופן שוטף את המתלוננות על מצבו של החשוד - האם שוחרר או נכלא.
מבחינת ההצלחה של המשטרה לפענח מקרים של רצח (כללי, לא רק מגדרי), לזהות, לעצור ולהעמיד לדין את מבצע או מבצעי הרצח, ישנו פער משמעותי בשיעור פענוח של מקרי רצח על ידי המשטרה בין החברה הערבית בה שיעור הפענוח הוא 24%, לבין החברה היהודית, בה שיעור הפענוח עומד על כ-68% (נכון ל-2021). המצב עגום אף יותר במה שקשור למקרי רצח נשים בחברה הערבית, שם שיעור הפענוח עומד על 16% בלבד. מתוך כ-33 מקרי רצח של נשים בחברה הערבית שאירעו בשנת 2020 הוגשו כתבי אישום רק ב-18 מקרים. ב-2022 כמחצית מהמקרים של רצח נשים על רקע מגדרי היו מהחברה הערבית, שמהווה כחמישית בלבד מהאוכלוסייה הכללית.
הבדל ניכר נוסף בין האוכלוסייה היהודית לערבית הוא במה שקורה אחרי הרצח, מבחינת הטיפול של המשטרה במקרה בכלל, ובפרט בהרשעת הרוצח. ב-56% ממקרי הרצח של נשים פלסטיניות הוגשו כתבי אישום, לעומת 94% בתיקי רצח של נשים יהודיות, וב-34% מהתיקים בלבד היו הרשעות לעומת 75% בתיקי רצח של נשים יהודיות.
רצח נשים ערביות בישראל

מקרים של רצח נשים בישראל מתרחשים יותר בקרב ערביי ישראל, באופן יחסי, מאשר בשאר חלקי החברה. לפי נתוני משרד הרווחה, 42% מהנשים שנרצחו בשנת 2014 הן מהמגזר הערבי.
בדרך כלל במקרים של רצח נשים יהודיות המשטרה מצליחה לפענח את הרצח ולהגיש כתב אישום, אך במקרים של רצח נשים ערביות רק חלק קטן מהרוצחים מובאים לדין.
חלק ממקרי הרצח של נשים ערביות מתרחש על רקע חילול כבוד המשפחה וחלק נרצחות על רקע סכסוכים הקשורים לירושה, גירושים, אחזקת ילדים, חיסול חשבונות בין עבריינים, הסתרה של פשעים כמו אונס וגילוי עריות, ועוד.
במספר מקרים האישה הגישה לפני הרצח תלונה במשטרה על איומים ואלימות מצד בן הזוג.
בתחילת שנות ה-2000 נרצחו עשר מנשות משפחת אבו גנאם ברמלה. מתוך 10 המקרים הללו, המשטרה הצליחה לפענח 2 רציחות בלבד. הסיבה העיקרית לאי-פענוח הפשעים היא השמרנות בחברה הערבית, שגורמת למצב בו המשפחה מגוננת על גברים אלימים, ולא משתפת פעולה עם המשטרה.
רצח נשים ערביות בישראל > מחקרים אודות הגורמים לריבוי מקרי רצח נשים בחברה הערבית

לתופעת רצח נשים ערביות הקשרים של ערכי כבוד במסורת הערבית הפטריארכלית וכן ישנה השפעה של גורמים חברתיים דמוגרפים על שכיחות התופעה.
לפי מחקר שנעשה על החברה הערבית בירדן, המאפיינים של מודרניזציה כגון עיור מהיר ועליה בצפיפות האוכלוסייה, תורמים לשכיחות רבה יותר של מקרי רצח של נשים ערביות.: השכיחות הגבוהה יחסית של הנשים הערביות הנרצחות באזורים עירוניים במרכז ובפריפריה נובע מלחצים בסביבה תחרותית ושינויים מהירים העוברים על התא המשפחתי תוך כדי פגיעה בנשים וילדים.
טענה מנוגדת המיוצגת על ידי החוקר (Dodd, P. C) מייחסת לעיור וצפיפות אוכלוסין מעטפת של אנונימיות המפחיתה את הלחצים החברתיים לאכיפת נורמות תרבותיות מסורתיות של שמירה על כבוד המשפחה ולמעשה מפחיתה את שכיחות מקרי הרצח.
מחקרים נוספים שללו את הקשר בין עיור לרצח נשים ערביות בשל הקשרים החזקים עם המשפחה המורחבת הממשיכים להתקיים בקרב קהילות ערביות עירוניות וכפריות.
מחקרים מצביעים על שכיחות גבוהה בקשר בין רצח של נשים ערביות ומעמד חברתי ־ כלכלי: לצד גורמים חברתיים ־ דמוגרפיים של עיור וצפיפות אוכלוסין. פערים כלכליים וחברתיים במעמד המשפחות משפיעים על הבחירה בפתרון המועדף להחזרת כבוד המשפחה שנפגע. כך, ככל שהמעמד החברתי ־ כלכלי של משפחה יהיה נמוך יותר, כך היא תיטה לפצות על מעמדה הנמוך בבחירת הפתרון הקיצוני יותר של רצח.
בקרב מעמדות חברתיים גבוהים בחברה הערבית, המאופיינים ברמות גבוהות של השכלה ותעסוקה, שכיחות מקרי הרצח של נשים היא נמוכה יחסית, מאחר שבנסיבות חברתיות ־ כלכליות אלו, הפיקוח המשפחתי קפדן פחות ונהוג לאמץ נורמות חברתיות של חירות אישית וחברתית, ובכללן חירות מינית של נשים. בנוסף, למשפחות במעמד כלכלי גבוה יש אלטרנטיבות שעשויות להיות כרוכות בהוצאה כספית כמו העתקת מקום מגורים לאזור אחר בארץ או בחו"ל ובכך הדבר יקטין את פנייתם לפתרון "של רצח".
גורמים נוספים העשויים להשפיע על מקרי רצח של נשים ערביות הם המצב המשפחתי האישי של נשים: ערביות רווקות חשופות יותר למקרי רצח.
פעילות נגד התופעה

ב-4 בדצמבר 2018 התקיימה הפגנה עם יותר מעשרת אלפים איש בכיכר רבין בתל אביב, בנוסף לשורת הפגנות ברחבי הארץ, במחאה על אלימות נגד נשים ועל העלייה במקרי רצח של נשים. הרבה גופים גדולים, כמו עיריות, רשויות מקומיות, איגודי עובדים וחברות מסחריות גדולות הביעו תמיכה במחאה.
בנובמבר 2015 ד"ר רבקה סימונוביץ', המפקחת לשעבר מטעם האו"ם על אלימות נגד נשים, קראה להקמת מעקב על רצח נשים בכל המדינות. בהמשך בנובמבר 2020 הוקמה ״התצפית על רצח נשים בישראל״ בהובלת פרופ' שלוה וייל באוניברסיטה העברית. בשנת 2012 הוועדה לזכויות נשים בכנסת קבעה כי יש לדווח על מקרי רצח נשים באופן שנתי. משנת 2020 ״התצפית על רצח נשים בישראל״ מפרסמת דו״ח שנתי על מקרי רצח של נשים על רקע מגדרי.
בשנת 2020 בעקבות הזעזוע מרצח מיכל סלה הוקמה עמותת ״פורום מיכל סלה״ המקדמת מיזמים טכנולוגיים וחברתיים למיגור אלימות וקידום שוויון מגדרי. פעם בשנה, בתאריך של יום הולדתה של מיכל, הארגון מקיים האקתון לשם מציאת פתרונות טכנולוגיים למניעת אלימות נגד נשים. כחלק מפעילות הארגון, הארגון נותן כלבי הגנה לנשים שנמצאות בסיכון, מפעיל שירותי אבטחה באמצעות מצלמות וסיירי אבטחה, ושירות משפטי של עורכי דין, עבור נשים מאוימות הנמצאות בסיכון.
ראו גם

אלימות במשפחה
אלימות נגד נשים
רצח על כבוד המשפחה
רצח נשים
איך זה שכוכב

| --- | --- |
 סינגל בביצוע מתי כספי
 מתוך האלבום מתי כספי
 יצא לאור:  1974
 מקום הקלטה:  תל אביב
 סוגה:  מוזיקה פופולרית 
 שפה:  עברית
 אורך:  3.45
 חברת תקליטים:  CBS
 כתיבה:  נתן זך
 לחן:  מתי כספי
 גרסאות כיסוי:  סגיב כהן לירז רחמין, שי רביזדה, מורן גמליאל, גיא שרפי ונינט טייב
 
"איך זה שכוכב" הוא שיר שנכתב על ידי נתן זך והלחין מתי כספי.
בשיר מציג המשורר שאלה המביעה פליאה מכך שכוכב אחד מעז למרות שהוא לבד. בניגוד לכוכב, המשורר לעומתו לא היה מעז על אף שאינו לבד.
בשנת 1972 השיקה תיקי דיין מופע בליווי להקת "הפלטינה", להקת ג'אז-רוקיסטית. במופע ביצעה דיין לראשונה שירים שהולחנו על ידי כספי, בהם שיר זה שהלחין למילים שכתב זך. השיר בפוסם גם בספר "12 להיטים לוהטים", שיצא באותה שנה. השיר נכלל באלבומו הראשון של כספי, הנושא את שמו.
בשנת 2003 ביצעו הזמרים לירז רחמין, שי רביזדה, מורן גמליאל, גיא שרפי ונינט טייב את השיר במסגרת חצי הגמר השני של התכנית כוכב נולד.
בשנת 2011 הזמר סגיב כהן, הוציא גרסה חדשה לשיר. השיר בביצועו צעד במצעד הפזמונים של רשת ג' 7 שבועות, כשבשיא הגיע למקום הרביעי.
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏הבשורה על פי מתי: מסע בעקבות התחנות החשובות בקריירה של מתי כספי, באתר מעריב אונליין, 30 בנובמבר 2019
↑  איך זה שכוכב – מילים וביצועים | כספי, מתי, 1949- מלחין | מוזיקה | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  אסף נבו, ‏המעז מנצח, באתר ‏מאקו‏, 4 ביולי 2011
אנדרה הענק

| --- | --- |

 לידה:   19 במאי 1946 גרנובל, צרפת
 פטירה:  28 בינואר 1993 (בגיל 46) פריז, צרפת
 שם במה:  אנדרה הענק
 כינוי:  הפלא השמיני של העולם
 שם לידה:  André René Roussimof
 משקל:  235 קילוגרם
 גובה:  2.24 מטר
 לאום:  צרפתי
 קריירה מקצוענית:  1966–1991 (כ־25 שנים)
 מאמנים:  פרנק ולואיס אדוארט קרפנטייר
 ליגות:  National Wrestling Alliance WWE
 היכל התהילה:  היכל התהילה של ה-WWF לשנת 1993 היכל התהילה של ההיאבקות המיקצועית לשנת 2002 היכל התהילה של WON לשנת 1996
 מידע אישי
 מספר צאצאים:  1
 
אנדרה רנה רוסימוף (באנגלית: André René Roussimoff; ‏19 במאי 1946 – 28 בינואר 1993), שכונה אנדרה הענק, היה מתאבק מקצועי ושחקן צרפתי שאובחן באקרומגליה, הפרעה הורמונלית שגרמה לגופו לגדול באופן חריג, משקלו נע בין 240 ל-290 ק"ג. הוא כונה "הפלא השמיני של העולם". על-פי ארגוני ההיאבקות, גובהו היה 2.24 מטרים. רוסימוף התפרסם מאוד כאשר הופיע בסרט "הנסיכה הקסומה" בתפקיד הענק פזיק.
קורות חיים

רוסימוף נולד בצרפת להורים מהגרים, מבולגריה ופולין. כבר בהיותו ילד החל להראות סימנים של ענקיות, כאשר בגיל 12 הגיע לגובה 190 סנטימטרים ולמשקל 110 קילוגרם. חרף היותו תלמיד טוב, הוא החליט לעזוב את בית הספר, ובהמשך גם עזב את ביתו במהלך גיל ההתבגרות, במטרה להיות מתאבק מקצועי. כאשר החל להתאבק, הפריזו משווקי הקרבות בגודלו, כדי ליצור הרתעה.
קריירה

את תחילת הקריירה הוא החל בארגונים קטנים במיוחד באזור מונטריאול. ב-26 במרץ 1972 הוא חתם בארגון ה-WWF וקיים את הופעת הבכורה שלו בקרב מבוים נגד דמות המתאבק באדי וולף, במדיסון סקוואר גארדן שבעיר ניו יורק.
באותו הזמן עסק רוסימוף גם במשחק והופיע בסדרת הטלוויזיה "סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים" ובסרט "הנסיכה הקסומה".
קריירה > שנות השבעים

דמותו של רוסימוף הייתה רווית יחסי ציבור וסופרלטיבים לרוב. נאמר עליו שהוא מעולם לא ניסה את כוחו האמיתי כי הוא פחד מהנזק שהוא עלול לגרום. מתאבקים עמיתים מספרים שתמיד היה נוח לעבוד איתו בזירה, שהוא לא פגע בהם ואף היה מגונן במעט. על פי אחת מהאגדות, רוסימוף שתה פעם חבית בירה שלמה ולא השתכר. על פי סיפור אחר, הוא נרדם פעם בלובי של בית מלון והיות שאף אחד לא הצליח להרים אותו לחדר, הביאו שמיכה ללובי וכיסו אותו שם.
הוא היה לאחת הדמויות האהובות ביותר בשנות השבעים ותחילת שנות השמונים בתחום ההיאבקות המקצועית. דמותו של רוסימוף ב-WWF תויגה כבלתי מנוצחת, עד להפסדה הראשון להאלק הוגאן, שהיה המתאבק האהוד ביותר באותה תקופה.
רוסימוף השתתף במספר רב של עלילות במסגרת ארגון ה-WWF, בהן עומתה דמותו עם דמויות מתאבקים רבים אחרים, כגון איירון שיק, עבדוללה הקצב, סטן האנסן, ארני לאד וקילר קאן. היריבות בין דמותו של רוסימוף לדמותו של קאן הייתה לאחד משיאי העלילה באותן שנים. רגלו של רוסימוף נשברה בתאונה ביתית והלה נאלץ לפרוש לכחצי שנה מעולם ההיאבקות בזמן שהחלים. תסריטאי הארגון ניצלו זאת כדי לקדם את הקרב בין דמותו לבין דמותו של קאן כ"קרב נקמה", כאשר הסיפור שנרקם תיאר כיצד מאמנו של קאן גרם לפציעה.
קריירה > שנות השמונים

רוסימוף המשיך להיות פופולרי גם בשנות השמונים, על אף שדמויות המתאבקים מולן הופיע השתנו כבר. במקום קאן נבחר לאויבו המושבע המתאבק ביג ג'ון סטאד ודמות מאמנו בובי הינן, שהיה גדל גוף גם הוא, אך לא בממדיו של רוסימוף. רוסימוף עומת עם דמויות רבות שהשתתפו בעלילה הפתלתלה, שגם הפעם רתמה פציעות אמיתיות ומזויפות של השחקנים לטובת גחמות התסריטאים.
בשנת 1982 השתתף בסרט קונאן המשמיד.
רוסימוף המשיך לעסוק בהיאבקות, ובשנת 1987 החליטו תסריטאי הארגון להפוך את דמותו ל"רעה". על כן צוותה דמותו לדמותו של בובי הינן, שהיה מאמנו של סטאד. שיא העלילה היה כאשר רוסימוף חזר להתעמת עם דמותו של טרי בוליאה "האלק הוגאן", שהיה ונותר המתאבק הבכיר בארגון. שתי הדמויות הנצות נלחמו זו בזו בקרב מבוים למול אצטדיון הומה קהל בדטרויט. הקרב, שנצפה על ידי אוהדים רבים, נחשב לנקודת מפנה בתחום ההיאבקות וסימל את תחילת "תור הזהב" של המפעל.
דמותו של רוסימוף המשיכה להתעמת תדירות עם דמותו של בוליאה במהלך השנים הבאות. המאבקים בין שתי הדמויות היו למרכז העלילה והקרבות המבוימים שניפקו היו לעתירי רייטינג. דמותו של רוסימוף החלה לסוג לקראת סוף העשור, עד אשר פרש סופית מעולם ההיאבקות ב-1991 וחזר לביתו בצרפת.
אקרומגליה

רוסימוף התמודד עם אקרומגליה מגיל צעיר.
יש הטוענים כי רוסימוף נהג לצרוך אלכוהול בכמות מופרזת בשביל למסך את הכאבים שהוא התמודד איתם כתוצאה מאקרומגליה. ג'ייסון ההיר, במאי הסרט הדוקומנטרי "Andre the Giant", התייחס להרגלי השתייה של רוסימוף בריאיון לאתר האינטרנט ניו יורק פוסט. "אנשים נוהגים להיזכר בסיפורי השכרות שלו בצורה הומוריסטית (...) אבל אם אתם חושבים על זה לעומק, זה הגיע ממקום מאוד עצוב".
לאורך חייו התמודד רוסימוף עם כאבים חזקים מאוד ושורה של תופעות אשר נלוו אל הבעיה הרפואית שלו, כולל: איברים מוגדלים, תנועה מוגבלת, כאבי ראש איומים ועוד.
בבגרותו ניתנה לו הזדמנות לעבור ניתוח מיוחד להסרת גידול האדנומה בראשו (אשר גרם לאקרומגליה), במטרה להפחית את תופעות הלוואי של המחלה - אך הוא סירב. בראיון איתו התייחס רוסימוף להחלטה זו: (...) "אין לי כוחות על-טבעיים, אני פשוט עצמי (...) מה שאלוהים נתן לי, בזה אני משתמש בשביל להתפרנס".
מותו

רוסימוף מת בשנתו ב-28 בינואר 1993 כתוצאה מאי ספיקת לב. היה זה שבועות ספורים לאחר מות אביו. גופתו נשרפה ואפרו פוזר בחווה שבבעלותו בקרוליינה הצפונית. כמה שבועות מאוחר יותר הוקם היכל התהילה של ה-WWF ורוסימוף נבחר לראשון להיכנס אליו.
פילמוגרפיה נבחרת

סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים (1976) - ביגפוט
קונאן המשמיד (1984) - דאגות' (האל הרע)
מיקי ומוד (1984)
הנסיכה הקסומה (1987) - פזיק
הערות שוליים

↑  Andre the Giant ב-WWE Archived
↑  גיא רייט, ‏"אין לי כוחות על-טבעיים, אני פשוט עצמי", באתר ‏מאקו‏, 13 באפריל 2018
| אלופי ה-WWE |
| --- | --- | --- |
| 1960 | באדי רוג'רס • ברונו סמרטינו |  |
| 1970 | איוון קולוף • פדרו מוראלס • סטן סטייזיאק • סופרסטאר בילי גרהאם • בוב בקלנד |  |
| 1980 | שייח' הברזל • האלק הוגאן • אנדרה הענק • רנדי סאבאג' |  |
| 1990 | אולטימייט ווריור • הסמל סלוטר • אנדרטייקר • ריק פלייר • ברט הארט • יוקוזונה • דיזל • שון מייקלס • סייקו סיד • "סטון קולד" סטיב אוסטין • קיין • הרוק • מנקיינד • טריפל H • וינס מקמהן • ביג שואו |  |
| 2000 | קורט אנגל • כריס ג'ריקו • ברוק לסנר • אדי גררו • JBL • ג'ון סינה • אדג' • רוב ואן דאם • רנדי אורטון • ג'ף הארדי • בטיסטה • שיימוס |  |
| 2010 | המיז • סי. אם. פאנק • ריי מיסטריו • אלברטו דל ריו • דניאל בריאן • סת' רולינס • רומן ריינס (נוכחי) • דין אמברוז • AJ סטיילס • בריי וויאט • ג'ינדר מהאל • קופי קינגסטון |  |
| 2020 | דרו מקינטייר • בובי לאשלי • ביג אי • קודי רודס (נוכחי) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007390852505171  ISNI: 0000 0000 2827 5306  LCCN: n85259130  SUDOC: 191565911  VIAF: 16216736   WorldCat (עם VIAF): 16216736
ברווז השווה מיליון

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור של טד קלי
 בימוי:  וינסנט מקוויטי
 הופק בידי:  ביל אנדרסון
 תסריט:  רוזוול רוג'רס
 עריכה:  ביל אנדרסון
 שחקנים ראשיים:  דין ג'ונס טוני רוברטס סנדי דאנקן
 מוזיקה:  באדי בייקר
 צילום:  ויליאם שניידר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני, חברת וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 ביוני 1971
 משך הקרנה:  89 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט קומדיה, סרט לכל המשפחה 
 הכנסות:  5,100,000 דולר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ברווז השווה מיליון (באנגלית: The Million Dollar Duck או Duck ‏$1,000,000) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1975 בבימויו של וינסנט מקוויני, עם דין ג'ונס, טוני רוברטס וסנדי דאנקן בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על סיפור של טד שנכתב בהשראת  משל איזופוס על התרנגולת שהטילה ביצי זהב, מציאת מקור עושר, התפרעות וחזרה לחיים הקודמים. למרות שמו של הסרט בעברית, העלילה מתמקדת בברווזה ממין נקבה.
דין ג'ונס היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
סנדי דאנקן הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית חדשה ומבטיחה ביותר.
תקציר העלילה

אלברט דולי (דין ג'ונס) עובד כחוקר במכון ביולוגי. הוא חוקר התנהגות של בעלי חיים. אלברט שקוע בחובות ומסרב לתת כסף לבנו ג'ימי (לי מונטגומרי) שרוצה לרכוש גור כלבים. אשתו קייטי מכינה לו רסק תפוחים לעבודה כדי שיחסוך הוצאה על אוכל. היא טועה במרכיבים ומוסיפה חרדל ו אבקת קארי. אלברט זורק את השקית בחדרו וברווזה המשמשת אותו למחקר במעבדה טועמת את הרסק, מתחילה להתפרע ונכנסת לחדר הרנטגן, שם היא נחשפת לקרינה.
מנהל המעבדה ד"ר גוטליב (ג'ק קרושן) כועס ופוקד על אלברט לסלק את הברווזה ולקחת אותה לביתו. הבן ג'ימי, המאוכזב מזה שאין לו כלב, מתאהב לבסוף בברווזה וקורא לה "צ'רלי". צ'רלי בורחת לחצרו של השכן פינלי הופר (ג'ו פלין), וכלבו של פינלי נובח עליה ופותח במרדף, שבסופו פינלי ואלברט מוצאים את עצמם בתוך הבריכה.
לאחר מכן צ'רלי מטילה כמה ביצים. להפתעתו, אלברט מוצא בתוכן חלמון עשוי זהב טהור. הוא מערב בזה את ידידו עורך הדין פרד (טוני רוברטס). קייטי, שעדיין לא מודעת ליכולותיה החדשות של צ'רלי, רוצה להיפטר ממנה ומוסרת אותה לחקלאי בשם פורדהם (ארתור האניקאט). כאשר אלברט מגלה את הדבר, כל המשפחה מגיעה אל פורדהן, במטרה את צ'רלי מבין מאות הברווזים הדומים.
בהמשך מסתבר שלצ'רלי יש התניה פבלובית לנביחות כלב, ובכל פעם שהיא שומע זאת היא מטילה ביצה עם חלמון זהב. אלברט מסיק שהדבר הוא ככל הנראה תוצאה של השחיפה לקרינה במעבדה.
משפחת דולי מתחילים למכור את חלמוני הזהב לצורפים, ובמהרה פורעים את כל חובותיהם. אלברט קונה מכונית מהודרת והמשפחה מתחילה לחיות חיי מותרות. השמועה על הזהב שמופץ עושה גלים בכל העולם, ומגיעה עד הנשיא ניקסון, שמטיל על רטלדג' (ג'יימס גרגורי), מנהל רשות המסים, למצוא את מקור הזהב.
פינלי, שעובד במשרד האוצר, בולש אחרי אלברט ומגלה למנהל רטלדג' את מקור הזהב. אנשי משרד האוצר מבצעים חיפוש בביתו של אלברט, אבל ג'ימי בורח עם צ'רלי. בתום מרדף משעשע ברחובות העיר, ג'ימי מוצא את עצמו תלוי על סולם בגובה רב, אך אלברט מציל אותו.
לבסוף נערך משפט לאלברט בגין הפצת זהב לא חוקי. השופט מזמן את צ'רלי, ואלברט נובח לעומתו. אולם, בשלב זה נראה כי האפקט של קרינת הרנטגן נעלם. צ'רלי מטילה ביצה, והשופט פותח אותה ומוצא בתוכה חלמון רגיל. אלברט מזוכה מכל אשמה וחוזר לחיים נורמליים עם משפחתו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| דין ג'ונס | אלברט דולי | ביולוג |
| טוני רוברטס | פרד היינס | עורך דין |
| סנדי דאנקן | קייטי דולי |  |
| ג'ו פלין | פינלי הופר | שכן |
| לי מונטגומרי | ג'ימי דולי |  |
| ארתור האניקאט | מר פורדהם | חוואי |
| ג'יימס גרגורי | רטלדג' | מנהל רשות המיסים |
סופה (סיני)

ערך זה עוסק בישוב שהיה בסיני. אם התכוונתם לקיבוץ סופה בחבל שלום, ראו .
סוּפָה היה התנחלות וקיבוץ בחבל ימית, כ-7 ק"מ דרומית לעיר ימית, ומזרחית לקיבוץ חולית.
שמו של הקיבוץ העיד על סופות החול הקשות שהתחוללו במקום מושבו, פתחת רפיח, על פי הפסוק: "כסופות בנגב לחלוף" (ישעיהו כ"א כ'). טעם נוסף שניתן לשם היה הכיבוש המהיר כסופה של הפיתחה במלחמת ששת הימים, שכוח החלוץ שלו היה גדוד השריון 79 שכונה "סופה".
היסטוריה

ראשיתו של היישוב בהיאחזות נח"ל בשם "נח"ל סוכות" שעלתה לקרקע בפתחת רפיח בשנת 1974. השם סוכות ניתן על שם היישוב המקראי סוכות, בו חנו בני ישראל ביציאתם ממצרים.
ההיאחזות אוזרחה ב-17 בינואר 1977, והפכה לאחד משני הקיבוצים היחידים בחבל שהורכב ממושבים. בטקס השתתף שר החינוך אהרן ידלין, שהכריז כי לא נחזור לגבולות 67 בסיני, כמו בבקעת הירדן ובגולן. סופה אוכלסה על ידי שני גרעיני הנוער העובד - גרעיני שיר ופרח, בני עשרים וחמישה חברים וחברות.
לקיבוץ החדש תוכנן מודל חדשני: בשל תנאי הקרקע ומזג האוויר המאתגרים לחקלאות, הקיבוץ לא יתבסס על הענפים הקונבנציונליים כמו לול ורפת, אלא בעיקר על גידולים בחממות ובתי רשת, שייצאו לאירופה בחודשי החורף הקרים. כבר בשלב היאחזות הנח"ל גידלו במקום עגבניות, פלפלים וחצילים באופן זה. הבחירה נבעה במידה רבה מתנאי הקרקע המאתגרים לכל סוג אחר של חקלאות.
בעקבות חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים בשנת 1979, פרסם הקיבוץ החלטה הקובעת כי הם מברכים על הסכם השלום אך מתנגדים לפינוי יישובים ומסירת חבל ימית למצרים. הם הצהירו כי הם שותפים לפעילות המחאה של יישובי פתחת רפיח בהתאם לדרכים שיקבע ועד הפעולה, אך שומרים לעצמם את זכות הפרישה במקרה של אי הסכמה. בסופו של דבר הסכימו חברי הקיבוץ בלחץ תנועת האם, איחוד הקבוצות והקיבוצים, לעבור מחבל ימית לחבל שלום. הבתים בפתחת שלום נבנו בשנת 1981, אך חברי הקיבוץ החליטו לעבור רק ממש לקראת פינוי סיני בשנת 1982, ובינתיים החלו לעבד את האדמות בפתחת שלום במקביל למגורים בסיני. באותה תקופה היו בקיבוץ כ-75 חברים ומועמדים.
בינואר 1982 ציינו חמש שנים לקיבוץ ופרידה מפתחת רפיח. במרץ הועבר הקיבוץ למקומו החדש בפתחת שלום, בסיוע עשרות חברי קיבוצים אחרים מהתנועה. הוחלט כי כספי הפיצויים שיתקבלו מהממשלה יוכנסו לקופת הקיבוץ. כמו ברוב היישובים בחבל ימית, בתי הקיבוץ נהרסו לפני העברתו למצרים.
הערות שוליים

↑  עודד בר מאיר, הרחק מהזרקורים, דבר, 27 בינואר 1982
1 2  סופה: מסיני לנגב המערבי, באתר מיזם הנגב המערבי והגליל
↑  גרעיני שיר ופרח אזרחו את סופה, דבר, 18 בינואר 1977
↑  ארנון מגן, נח"ל בחולות, דבר, 4 בנובמבר 1977
↑  משרד החקלאות מפעיל לחץ על מושבי הפיתחה להתיישב בגוש שלום, דבר, 7 בספטמבר 1979
מנסרים, מגביהים, מעמיסים, מסיעים, דבר, 27 בנובמבר 1980
↑  המעבר מיתחת רפיח, מעריב, 19 באוקטובר 1981
↑  חברי סופה וחולית מאיימים, דבר, 15 במאי 1980
↑  ארמונות של חול בקיבוץ סופה, דבר, 15 בינואר 1982
| ישובי סיני שפונו במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים או הסכמים אחרים |
| --- | --- | --- |
| יישובי חבל ימית | אבשלום • אוגדה • דקלה • חולית • חרובית • חצר אדר • ימית • מחנה נורית • מעוז הים • נאות סיני • ניר אברהם • נתיב העשרה • פריאל • פרי גן • סופה • עצמונה • שדות • תלמי יוסף |  |
| יישובי מרחב שלמה | אופירה • די זהב • נביעות • שלהבת • זהרון |  |
| נוספים | קדש ברנע • נח"ל ים • נח"ל תרשיש |  |
ברנטון ת'ווייטס

| --- | --- |

 לידה:  10 באוגוסט 1989 (בן 35) קיירנס, קווינסלנד, אוסטרליה אוסטרליה
 שם לידה:  Brenton Thwaites 
 סוגה מועדפת:  סרט גיבורי-על, אופרת סבון
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קווינסלנד לטכנולוגיה  Cairns State High School 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
ברנטון ת'ווייטס (באנגלית: Brenton Thwaites; נולד ב-10 באוגוסט 1989) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי אשר ידוע בגילום דמותו של ריצ'רד "דיק" גרייסון בסדרת גיבורי העל "טיטאנים", ובשל משחקו בסרטים "מליפיסנט", "המעניק" ו"שודדי הקאריביים: נקמתו של סלזאר".
ביוגרפיה

ת'ווייטס נולד ב-10 באוגוסט 1989 בקיירנס, קווינסלנד שבאוסטרליה לפיונה ופיטר ת'ווייטס. יש לו אחות בשם סטייסי. את ההשכלה התיכונית עשה בבית הספר התיכון של קיירנס, וסיים את לימודיו בשנת 2006.
בתקופת נעוריו תווייטס נמשך לרעיון להפוך לשוטר או לכבאי. בגיל 16 ת'ווייטס ביצע את הופעתו הראשונה בפני קהל חי במחזה הטרגי של ויליאם שייקספיר "רומיאו ויוליה".
תווייטס למד משחק באוניברסיטת קווינסלנד לטכנולוגיה (QUT) במשך שלוש שנים, לפני שסיים את לימודיו בשנת 2010. לאחר מכן עבר להתגורר בסידני כדי להצטרף לאופרת הסבון הוותיקה "קרוב רחוק" לפני שעבר לארצות הברית בסוף שנת 2011 כדי להמשיך בקריירה שלו במשחק.
קריירה

מאז מעברו לארצות הברית, גילם תפקידים בסרט הטלוויזיה "הלגונה הכחולה: התעוררות" (2012), ובסרט "השער" (2013).
בשנת 2014 שיחק ת'ווייטס בסרט "מליפיסנט" בדמותו של הנסיך פיליפ. סרט ההמשך "מליפיסנט: אדונית הרשע" שוחרר בשנת 2019, אך ת'ווייטס לא שב לשחק בסרט אלא הוחלף על ידי השחקן האריס דיקינסון, מכיוון שנתקל בהתנגשויות בלוח הזמנים. בנוסף, הוא כיכב בסרט "האות" בתפקיד הגברי הראשי, ניק איסטמן. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים סאנדנס בינואר אותה שנה. ת'ווייטס זכה לביקורות טובות על תפקידו במגזין "The Plain Dealer". בהמשך השנה קיבל את התפקיד הראשי בסרט "המעניק" שמבוסס על הנובלה בעלת השם הזהה - "המעניק" - מאת הסופרת לויס לאורי., שגילם את ג'ונאס. הסרט קיבל ביקורות מעורבות לרוב ביקורות שליליות, כאשר העיתון הבריטי דיילי טלגרף מתח ביקורת על ההופעה של ת'ווייאס וכתבו; "הוא [נאבק] לתת לנו את הגיבור המרובד, המסוכסך, שהסרט הזה [היה זקוק לו]". עם זאת, הופעתו התקבלה בחיוב על ידי הבלוג האמריקאי הפינגטון פוסט, ששיבחו את משחקו.
בשנת 2016 כיכב בסרט "מלחמת האלים" של הבמאי האוסטרלי אלכס פרויאס. הוא שיחק את בק, גנב אנושי.
בשנת 2017, ת'וויטס כיכב בסרט הרפתקאות בכיכובו של ג'וני דפ; "שודדי הקאריביים: נקמתו של סלזאר", החמישי בסדרת סרטי שודדי הקאריביים שיצא לאקרנים ב-26 במאי 2017. ת'ווייטס גילם את הנרי טרנר, בנם של ויליאם טרנר ואליזבת' סוואן, אותם מגלמים אורלנדו בלום וקירה נייטלי. באותה שנה גילם את העיתונאי הצעיר פול אשר בסרט הדרמה "ראיון עם אלוהים" לצדה של השחקנית הישראלית יעל גרובגלס.
בשנת 2018 לוהק לדמותו של ריצ'רד דיק גרייסון בסדרת הטלוויזיה "טיטאנים" מבית שירות הזרמת המדיה DC Universe (אנ').
בשנת 2019 שיחק לצד פרנצ'סקה איסטווד בסרט הקולנוע הפרדה אלימה.
חיים אישיים

ת'ווייטס מנהל מערכת יחסים עם השחקנית קלואי פייסי מאז שנת 2015, לאחר שהשניים היו שותפים לחדר בזמן שת'ווייטס צילם את "שודדי הקאריביים: נקמתו של סלזאר" באוסטרליה. לבני הזוג שתי בנות, בת בשם בירדי שנולדה במרץ 2016, ובת נוספת בשם פיפה שנולדה בתחילת 2018.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Charge Over You | סם |  |
| 2012 | Save Your Legs! | מארק קאו |  |
| 2013 | השער | טים ראסל |  |
| 2014 | המעניק | ג'ונאס |  |
| 2014 | מליפיסנט | הנסיך פיליפ |  |
| 2014 | אמא בהפרעה | אנג'לו |  |
| 2014 | The Signal | ניק איסטמן |  |
| 2014 | Son of a Gun | ג'יי.אר |  |
| 2015 | רובן גת'ארי | צ'ט |  |
| 2015 | הסרט הזה על הסוכר | עצמו | סרט תיעודי |
| 2016 | מלחמת האלים | בק |  |
| 2017 | שודדי הקאריביים: נקמתו של סלזאר | הנרי טרנר |  |
| 2018 | מרד במשרד | דזמונד |  |
| 2018 | An Interview with God | פול אשר |  |
| 2019 | A Violent Separation | נורמן |  |
| 2020 | Ghosts of War | כריס |  |
| 2020 | בראש שלו | דבון | גם מפיק בפועל |
| TBA | We Bury the Dead | קליי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | פטרול ימי | ליי סקרפיה | פרק אחד: "Black Flights" |
| 2011 | סלייד | לוק גאלגר | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2011–2012 | קרוב רחוק | סטו הנדרסון | 57 פרקים |
| 2012 | הלגונה הכחולה: התעוררות | דין מק'מאלן | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2018–הווה | טיטאנים | ריצ'רד "דיק" גרייסון/רובין/נייטווינג | תפקיד ראשי (3 עונות); 32 פרקים |
הערות שוליים

↑  Anita Busch, Deadline, Deadline, ‏5 בספטמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811719940505606  BIBSYS: 15042415  BNE: XX5523219  BnF: cb169595484 (data)  CiNii: DA19013030  GND: 1062727894  ISNI: 0000 0004 4647 0892  LCCN: no2014165913  NKC: xx0193814  NLK: KAC2020M1583  NTA: 393712966  SUDOC: 185077064  VIAF: 311729925   WorldCat (עם VIAF): 311729925
מרכז לטיפול בקשיש בקהילה (עמותה)

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  ירושלים 
 מייסדים:  ארנולד רוזין 
 יושב ראש:  זבולון אורלב 
 עובדים:  254 (נכון ל־2020) 
 תקופת הפעילות:  1981–הווה (כ־44 שנים) 
 www.melabev.org.il
 
מרכז לטיפול בקשיש בקהילה (בראשי תיבות: מְלַבֵּב) היא עמותה רשומה אשר הוקמה בשנת 1981 על ידי פרופ' ארנולד רוזין והעובדת הסוציאלית לאה אברמוביץ.