stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Music of the Night

"The Music of the Night" (בעברית: "נְעִימַת הַלַּיְלָה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן ומייקל קרופורד, מתוך אלבום המחזמר The Phantom of the Opera של "פנטום האופרה". השיר יצא לאור בשנת 1986, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס, כסינגל מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה

השיר הולחן והופק על ידי אנדרו לויד ובר ונכתב על ידי לויד ובר, ביחד עם צ'ארלס הארט וריצ'רד סטילגו. השיר התפרסם במקור על ידי מייקל קרופורד; השחקן שגילם את הפנטום גם בתיאטראות וסט אנד וגם בתיאטראות ברודוויי. השיר הוקלט פעמים רבות, נמכר במיליוני עותקים ברחבי העולם ותורגם לשפות רבות.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8 מיליון השמעות.
הקלטות

כדי לקדם את פתיחתו של "פנטום האופרה" בלונדון, צילמו מפיקי ההפקה (רילי יוזפול גרופ) סרטון בכיכובם של קרופורד ושרה ברייטמן (מבלי שהם שרים).
בנוסף, השיר הוקלט על ידי אמנים רבים:
1992: שרה ברייטמן הקליטה את "The Music of the Night" עבור אלבומה, Sarah Brightman Sings the Music of Andrew Lloyd Webber. בגרסה זו יש שורות שונות ויש החלפה בין השורה "To the power of the music that I write" לשורה "To the harmony which dreams alone can write".
1993: קרופורד הקליט את השיר כדואט עם ברברה סטרייסנד עבור אלבומה, Back to Broadway.
2010: מריל דייוויס וצ'רלי וייט השתמשו בשיר כשרקדו ריקודי קרח באולימפיאדת ונקובר וזכו במדליית כסף.
2010: מארק וינסנט הקליט את השיר עבור אלבומו, Compass.
2012: ג'קי אוונצ'ו ביצעה את השיר במהלך אחת מהופעותיה, תוך שהגרסה נכללה באלבומה, Songs from the Silver Screen. גרסה זו כללה את השורה "compose the music of the night".
2016: מאורו קלדרון הקליט את השיר עבור אלבומיו Broadway ו-Éxitos.
2016: מרינה פריור ומארק וינסנט הקליטו את עבור אלבומם המשותף, Together.
2019: אלינה זגיטובה השתמשה בשיר בתוכנית הקצרה שלה, בזמן שזכתה בתואר "אלופת העולם לשנת 2019 באירוע נשים".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1986)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1986)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1986)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1986)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 11 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 7 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 1986 | תקליט | פולידור |  |
ורידי הריאה

| --- | --- |

ורידי הריאה מסומנים כמס' 6
 שיוך:  וריד, ישות אנטומית מסוימת 
 ניקוז ורידי:  left atrium 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (642) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  venae pulmonales 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.3.02.001 
 TA2 (2019):  4107 
 FMA:  66643 
 קוד MeSH:  A07.015.908.713 
 מזהה MeSH:  D011667 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0034090 
 
ורידי הריאה (באנגלית: Pulmonary vein) הם ארבעה ורידים גדולים (2 מכל ריאה) המקבלים דם מחומצן מהריאות ומביאים אותו לעליה השמאלית של הלב. ורידי הריאה הם בין הוורידים המעטים בגוף הנושאים דם מחומצן והם חלק ממחזור הדם הקטן.
ורידי הריאה מקורם בשער הריאה שם הם ניזונים מ-3–4 ורידים סימפוניים. ורידי הריאה ממשיכים משער הריאה, כשמעליהם עורקי הריאה, עד לעלייה שמאל, אליה הם מספקים את הדם. מכל ריאה מגיעים שני ורידים, והם מחולקים לווריד עליון ותחתון והם מקובעים לכיס הלב. ורידי הריאה מצד שמאל עוברים מאחורי אבי העורקים היורד וורידי הריאה מצד ימין דרך הוריד הנבוב העליון והעליה הימנית.
בחלק קטן מהאוכלוסייה ורידי הריאה בכל צד משתלבים לקראת העלייה השמאלית לווריד אחד, כשלרוב זה יהיה בוורידי הריאה בצד שמאל (25% מהאוכלוסייה בצד שמאל, 3% מהאוכלוסייה בצד ימין).
אלי סט

| --- | --- |

סט, 2008
 לידה:  אוקטובר 1939 (בן 85) חיפה, פלשתינה (א"י)
 שם לידה:  אליהו סט 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראל ישראל
 עיסוק:  משורר, סופר, מתרגם
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב אוניברסיטת חיפה
 שפות היצירה:  עברית
 סוגה:  שירה 
 www.eli-sat.com
 
אליהו סַט (גם: ס"ט) (נולד באוקטובר 1939) הוא משורר ילדים עברי, מראשוני ענף הרכיבה על אופני הרים בישראל וממוביליו, כתב ספרי הדרכה ומסלולי טיול לאופני ההרים, בעל טורים קבועים במגזינים ובאינטרנט.
ביוגרפיה

סט נולד בחיפה, הצעיר משני בניהם של שרה לבית פוקסמן, ילידת קוברין שעלתה לארץ ישראל ב-1924, ושמואל-יוסף (ניסן) סט, מנהיג פועלים בחיפה. בשנת 1942 נפטר אביו ממחלת לב, בגיל 41, וסט ואחיו הבכור איתן נשלחו לקיבוץ גבת כילדי חינוך, שם התחנך. בצה"ל היה ממקימי יחידת אית"ן של חיל האוויר. לאחר שחרורו (סגן-אלוף במיל') הצטרף לקיבוץ גדות שברמת כורזים. בוגר אוניברסיטת תל אביב בתורת הספרות הכללית ומוסמך מטעם אוניברסיטת חיפה בפסיכולוגיה (1984).
עוד מנעוריו הרבה לכתוב לחגי המשק, קודם בגבת ויותר מאוחר גם בגדות. הוא כתב פיליטונים וחרוזים לעת מצוא, פזמונים לחגים ולמסיבות ושירים לילדים ולמבוגרים. שירו "יום יפה" הולחן על ידי מתי כספי והושר על ידי צוות הווי של הנח"ל ושירו "דובון קרח" הולחן על ידי מוני אמריליו והושר על ידי יהורם גאון ותרגומיו לשירים הרוסיים "בלילות מוסקבה" ו"סטנקה ראזין" הוקלטו על ידי דודו זכאי (בלווי תזמורת שפיה).
חלק משיריו קובץ בספריו, אחדים מהם תורגמו לאנגלית.
סט היה בין הראשונים בארץ שעמדו על הסגולות המיוחדות של אופני ההרים ועל הפוטנציאל הגלום בהם. הוא יזם וארגן, במשך שנים, את "סובב גליל", שנחשב בשנות ה-90, כפסטיבל השנתי של רוכבי האופניים בישראל, את "המועדון ההררי של סובב גליל" שהיה הראשון שארגן בישראל, בשיתוף החברה להגנת הטבע, טיולים המוניים באופני הרים ואת "High Pulse" - אליפות ישראל באופני הרים בשנותיה הראשונות.
את ניסיונו הרב ברכיבה ואהבתו לארץ ישראל תרגם סט לשלושה ספרי הדרכת רכיבה ומסלולי טיול, הנחשבים כ"תנ"ך" של המטיילים באופני הרים. חותמו טבוע במפת ישראל בצורת מסלולי טיול שאלפים עולים אליהם לרגל, המפורסמים שבהם: "דישון" (מאיילת השחר לריחאניה וחזרה דרך נחל דישון), והוא מטיולי "המועדון ההררי של סובב גליל", שנערך לראשונה בספטמבר 1993 ו"שביל הגמל האדום" (מערד למצדה), שרובו על שביל גמלים עתיק.
מ-2012 עורך סט את "השירים הרוסיים" ב"זמרשת", אתר העמותה לשימור הזמר הישראלי ואת ערוץ היוטיוב "שיר רוסי + תרגום עברי", כאשר מרבית התרגומים שבו הם פרי עטו.
ספריו

מהו מה?, צייר: גלי הוס, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1969. (לילדים)
עתירת תמהון: מחזור שירי אהבה, רישומים: אברהם עובד, תל אביב: זמורה-ביתן, תשנ"ד 1994.
מגדות הדנייפר לגדות ירדן, תרגום שירי זמר-רוסיים אהובים, רותם, תשע"ט 2019.
ספרי הדרכה ברכיבה על אופני הרים ומסלולי טיול
יום טיול באופני הרים: מסלולי טיול נבחרים ומבוא ידידותי לאופני הרים, עורך: אליעזר זקס, תל אביב: קואורדינטה, 2001.
עוד יום באופני הרים: 4 + 28 מסלולי טיול נבחרים, עורך: אליעזר זקס, תל אביב: קואורדינטה, 2003.
טיול משפחתי באופני הרים, עורך: אליעזר זקס, תל אביב: קואורדינטה, 2005.
משק המים לאן? (על משק המים של ישראל), הוצאת החברה להגנת הטבע, תל אביב, 1991
הערות שוליים

↑   יום יפה, סרטון בערוץ "Eli Sat", באתר יוטיוב (אורך: 02:42)
↑  "דובון קרח", באתר יוטיוב
↑  "בלילות מוסקבה", באתר יוטיוב
↑  "סטנקה ראזין", באתר יוטיוב
↑  שיר רוסי + תרגום עברי באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307433105171  ISNI: 0000 0003 6697 7212  LCCN: n94110258  VIAF: 297101174   WorldCat (עם VIAF): 297101174
יהושע השיל (מגיני שלמה)

ערך זה עוסק ברב פולני בן המאות ה-16 וה-17. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

שער ספרו מגיני שלמה
 לידה:  1578? של"ח וילנה, האיחוד הפולני-ליטאי 
 פטירה:  16 באוגוסט 1648 (בגיל 70 בערך) כ"ז באב ת"ח קרקוב, האיחוד הפולני-ליטאי 
 מקום קבורה:  קרקוב 
 מקום פעילות:  האיחוד הפולני-ליטאי האיחוד הפולני-ליטאי
 תקופת הפעילות:  ? – 16 באוגוסט 1648 
 תחומי עיסוק:  פרשנות התורה, פרשן תלמוד, פוסק
 רבותיו:  יהושע פלק כץ 
 תלמידיו:  הלל בן נפתלי הירץ, גרשון אשכנזי, אריה לייב "הארוך" מקראקא 
 חיבוריו:  מגיני שלמה, שו"ת פני יהושע (אסופת שאלות ותשובות משמו)
 
רבי יהושע בן יוסף, מחבר ספר "מגיני שלמה", וילנה של"ח, לערך 1578 – קראקא כ"ז מנחם אב ת"ח, 1648) היה מרבני פולין וליטא.
ביוגרפיה

נולד בווילנה לרבי יוסף בנו של ר' שמשון אחי מהר"ל מפראג. למד תורה מחכמי וילנה וכן בלובלין אצל המהר"ם לובלין. כיהן ברבנות בטיקטין, ובגרודנא ובפרמישלא, ובלבוב ובהמשך כיהן כראש ישיבה ורב בקראקא במקומו של הרב נתן שפירא בעל "מגלה עמוקות", ושם נקבר, בבית הקברות היהודי העתיק. נודע כחריף מופלא.
בין תלמידיו הרבים היו רבי שבתי כהן ('הש"ך'), רבי גרשון אשכנזי בעל "עבודת הגרשוני", ורבי אריה לייב "הארוך" מקראקא.
הרב יהושע חיבר ספר שנקרא "מגיני שלמה" המגן על רש"י מקושיות התוספות. בהקדמתו כתב כי רש"י נגלה אליו בחלום והודה לו על כך. כן כתב גם ספר בקבלה, ביאור על ספרו של הרמ"ע מפאנו "עשרה מאמרות".
לאחר פטירתו יצאה לאור באמסטרדם אסופה של שאלות ותשובות בשם "פני יהושע", בידי נכד המחבר וקרוביו, בדומה לשם ספר החידושים הנודע פני יהושע של נינו, הרב יעקב יהושע פאלק, שנקרא על שמו (השם יעקב נוסף לו מאוחר יותר עקב מחלה).
דרכו בהלכה

דרכו בפסיקת ההלכה הייתה להתבסס בעיקר על דברי התלמוד והפוסקים הראשונים, מקורות אלו היו לחם חוקו, אף שנהג להסתמך גם על פסיקות האחרונים: השולחן ערוך והרמ"א, זאת שלא כגאונים אחרים מדור זה, ובהם רבו  מהר"ם מלובלין שהתנגדו לספר השולחן ערוך. יחד עם זאת, במקום שהיה נראה לו אחר העיון שאין דברי השולחן ערוך נכונים לפי הדין לא היסס לחלוק על דבריהם. בדבריו לידידו הרב שמואל זיינהוויל, אב"ד ניאסוויז', שתמה על שחלק על השולחן ערוך, השיב לו רבי יהושע: ”כי הלא ידעתי גם ידעתי כי אלמלי אמרה יהושע בן נון לא צייתא ליה לפי מנהג חכמי מדינתנו יצ"ו בדבר שנדפס בשלחן ערוך אין לשנות חס ושלום כתורת משה אפילו דברים המוכרחים מחוייבים לעייל פילא רבא בקופא זעירא דמחטא שלא להודות ח"ו לחכם אחד שחדש דבר... רחמנא ליצלן מהאי דעתא, ואין לדיין אלא מה שעיניו רואות, ויפתח בדורו כשמואל בדורו... ומובטח אני בהגאון החסיד הרב הבית יוסף זצללה"ה שלא ירע בעיניו”. אף על הראשונים הוא חולק לעיתים, ובמקום אחד כתב על דברי התוספות: "לא יצאו דברים אלו מפי התוספות כלל אלא אחד מן המתחילין כתבן..."
משפחתו

שושלת בית דוד: מכיוון שהיה מיוחס לרבינו תם וסבו רש"י, על פי עדותו, וספרו עסק במיוחד בכך, ומכיוון שרש"י מיוחס לדוד המלך דרך רבי יוחנן הסנדלר, הפך הרב יהושע העשיל לאחד מה"עוגנים" בעצי המשפחה של משפחות רבניות, על מנת לייחס עצמם לדוד.
לדעת רוב חוקרי המשפחה כיום היו לו אחד עשר ילדים מאשתו היצל.
אחיו רבי מרדכי, כיהן ברבנות ובראשות ישיבה בטומשוב ונרצח בפרעות ת"ח ות"ט.
לקריאה נוספת

שמואל אבא הורודצקי, שלש מאות שנה של יהדות פולין (הוצאת דביר, תל אביב, תש"ו): "רבי יהושע בר' יוסף", עמודים 86-92.
הערות שוליים

↑  הרב יהושע בן יוסף, פני יהושע, שנת ה'תע"ה 1917, באתר היברובוקס הקדמת המאסף, חתנו של נכד המחבר
↑  כפילות שם הספרים גרם לבלבול רב בקרב רושמי עצי משפחה. ר' לדוגמה דיון באתר הגנאלוגיה Geni ושם מקורות רבים בעניין קרבתם המשפחתית
↑  שו"ת פני יהושע חלק ב סימן נב
↑  שו"ת פני יהושע או"ח סימן ד
↑  משפחת מרגליות (הרב אפרים זלמן), יפה, פרנקל תאומים, רוקח (רבי אלעזר בעל "מעשה רוקח", ואחריו אדמורי בעלז), וכ"ץ (הרב נפתלי בעל ה"סמיכת חכמים"), כהנא-שפירא, משפחת כהנא הלר (קצות החושן וקונטרס הספיקות) ועוד.
↑  שלמה אנגלרד - שיבושים במגילות יוחסין צפונות ניסן ה'תשנ"א
↑  תולדות הפני יהושע הפלס שנה ב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310304905171  GND: 138617058  ISNI: 0000 0000 4938 3963  LCCN: nr94012845  NTA: 313969809  VIAF: 51570891   WorldCat (עם VIAF): 51570891 
מצבת קברו בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב. בסמוך אליו נקבר מאוחר יותר רבי העשיל מקראקא
גלית חייט

גלית חייט-מורצ'י (נולדה ב-29 בינואר 1975) היא מחליקה אמנותית על הקרח ישראלית, ייצגה את ישראל בתחרויות עם בן זוגה, סרגיי סחנובסקי. זוכת מדליית ארד באליפות עולם (נאגנו 2002), היחידה מישראל שזכתה במדליה בענף וסיימה במקום שישי במשחקים האולימפיים (סולט לייק סיטי 2002) הישג השיא בענף זה. לאחר פרישתה עובדת כמאמנת בענף.
ביוגרפיה

חייט נולדה בישראל. משפחתה ירדה עמה לארצות הברית בצעירותה, והם התמקמו בניו ג'רזי. היא החלה להחליק בגיל 8.
ב-2008 היא נישאה לשוטר איטלקי בדימוס, פרנסצקו מורצ'י.
ביוגרפיה > החלקה אמנותית על הקרח

גלית חייט וסרגיי סחנובסקי החליקו יחדיו בין השנים 1995–2006. הישג השיא שלהם היה מדליית ארד באליפות העולם ב-2002. הפגינו יציבות כזוג, במיקום בעשירייה הראשונה באליפות העולם 7 פעמים רצופות (2000–2006). בני הזוג השתתפו שלוש פעמים באולימפיאדת החורף, בשנים 1998 (מקום 14), 2002 (מקום ששי), 2006 (מקום שמיני).
ביוגרפיה > מאמנת

לאחר פרישתה מתחרויות בשנת 2007 הפכה גלית למאמנת של הצמד אלכסנדרה ורומן זרצקי. תחת הדרכתה הצמד זכה במדליית זהב באוניברסיאדת חורף 2009 בחרבין סין, ובמדליית ארד בסקייט אמריקה ב-2009.
ב-2013 גלית היא הכוריאוגרפית של צמד המחליקים על הקרח יבגני קרסנופולסקי ואניה דוידוביץ'. הצוות סיים במקום העשירי בתחרות גביע העולם בגרמניה בספטמבר 2013 והבטיח מקום באולימפיאדת סוצ'י (2014).
ב-2014 גלית הייתה הכוריאוגרפית של אלכסיי ביצ'נקו, באולימפיאדת סוצ׳י.
בנוסף מאמנת חייט את הצמד המחליקים היפני קתי וכריס ריד, שייצגו את יפן באולימפיאדת סוצ'י ואת צמד המחליקים האוקראיני שהשתתף באותה אולימפיאדה.
כיום גלית חייט היא המאמנת הראשית של נבחרת ישראל בהחלקה אומנותית, המתגוררת ומתאמנת בניו ג׳רזי.
ישראל פרדקין

ישראל (סולה) פרדקין (1933 – 5 בנובמבר 2019) היה איש שב"כ, וכיהן כראש מועצה אזורית משנת 1977 עד שנת 1986; עד 1980 הוא היה ראש מועצת "יזרעאל", ומשנה זו, הוא היה ראש המועצה האזורית עמק יזרעאל - לאחר שהמועצה שהיה בראשה אוחדה עם המועצה האזורית קישון.
קורותיו

ישראל (סולה) פרדקין נולד לנתן ורבקה פרדקין, בתל עדשים, שבעמק יזרעאל. הוא בוגר בית הספר החקלאי כדורי. במסגרת שירותו הצבאי, הוא שירת באגף המבצעים של השב"כ.
פרדקין התחתן עם רות ב-1953 וניהל איתה משק ביישוב הולדתו. בהמשך הם עברו למושב ניר משה שבנגב ועסקו שם בהדרכה, תוך הקמת משק משלהם שם.
לאחר מלחמת יום כיפור, ב-10 במרץ 1974, נבחר פרדקין לתפקיד סגן יו"ר במועצה אזורית יזרעאל, במקומו של גדעון צימל, שנפטר. במקביל שימש כמנהל מפעלי יזרעאל. בשנת 1977 הוא נבחר לראשות המועצה. פרדקין תמך באיחוד המועצה עם המועצה האזורית השכנה - מועצה אזורית קישון. מועצת קישון הייתה אז בראשות חיים ראם, שגם הוא תמך באיחוד. האיחוד התרחש בשנת 1980 ומיד אחריו קיבל ראם את ראשות המועצה המאוחדת למשך חודשים ספורים ואחריהם פרש מהחיים הפוליטיים. פרדקין נבחר ב-1980 לעמוד בראש המועצה המאוחדת, "המועצה האזורית עמק יזרעאל" והחזיק בתפקיד עד 1986.
בתקופת כהונתו נוסדו היישובים: אלון הגליל, הושעיה, הרדוף, עדי, גבעת אלה, חנתון ותמרת. כמו כן הוקמו בתחום המועצה מוסדות רבים.
פרדקין שימש גם בתפקידים אזוריים נוספים, כמו ממלא מקום יושב ראש הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה וחבר ועדה למינוי משקמים חקלאיים.
נפטר ב-5 בנובמבר 2019, והובא למנוחות בבית העלמין בתל עדשים.
הערות שוליים

↑  ילקוט הפרסומים, עמודים 1,625, 1,974
↑  הבחירות המסודרות לראשות המועצות המקומיות, בהן הוא ניצח, היו ב-1983. ראו ילקוט הפרסומים, עמוד 1,185
↑  הודעת שר הפנים בעניין הפסקת מינויו של פרדקין כממלא מקום ראש הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה
↑  ילקוט הפרסומים, דף 1,358, שנת 1993
.
ואדים מנזון

ואדים ארקדייביץ' מנזון (ברוסית: Вади́м Арка́дьевич Манзо́н; נולד ב-5 בדצמבר 1994 במוסקבה) הוא כדורגלן רוסי ממוצא יהודי.
ביוגרפיה

מנזון הוא בנו של ארקדי מנזון, מסעדן שעבד כסגן ראש מחלקת הספורט בהתאחדות הכדורגל הרוסית. הוא התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של טורפדו מוסקבה, ולאחר מכן שיחק גם בקבוצות הנוער של דינמו מוסקבה וצסק"א מוסקבה, במדיה עלה לקבוצה הבוגרת במחצית השנייה של עונת 2011/2012. לקראת עונת 2013/2014 חתם בקבוצת סטרוגינו מהליגה הרוסית השנייה, במדיה שיחק במשך שנתיים וכבש שבעה שערים ב-45 הופעות. מנזון שיחק בכל הנבחרות הצעירות של רוסיה, ובמדי הנבחרת הצעירה ערך עשר הופעות בין 2013 ל-2016, בהן כבש שער אחד.
במאי 2015 חתם מנזון על חוזה לשלוש שנים בקבוצת קרלסרוהה מליגת המשנה בגרמניה. בעונת 2015/2016 הופיע ב-10 משחקים, ואת שערו היחיד במועדון כבש ב-4 באוקטובר 2015, בתוספת הזמן במשחק נגד פרייבורג שהסתיים בתיקו. באוגוסט 2016 הושאל לקבוצת בודה/גלימט מליגת העל הנורווגית עד סוף השנה. בפברואר 2017 הושאל לקבוצת אוסנה ברגן מליגת העל הנורווגית. לקראת עונת 2017/2018 חתם בקבוצת אולימפץ ניז'ני נובגורוד מהליגה השנייה ברוסיה.
ב-31 בינואר 2018 הגיע מנזון לישראל והושאל לקבוצת הפועל באר שבע. מנזון שותף בשני משחקי ליגה עד תום העונה, בה זכה עם הקבוצה באליפות. בתום העונה הסתיימה השאלתו ובהפועל באר שבע הוחלט לא לממש את האופציה על רכישתו. באוגוסט 2018 חתם בקבוצת טרקאי מליגת העל הליטאית.
הערות שוליים

↑  איציק כלפי ומאור רחמני, ‏"החלוץ היהודי ואדים מנזון חתם בהפועל ב"ש", באתר ONE‏, 31 בינואר 2018
↑  שלמה וייס‏, טוני וואקמה חתם בטרבזונספור. באר שבע תקבל מיליון יורו בשני תשלומים, באתר וואלה, 20 באוגוסט 2018
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ואדים מנזון".
מכונית ספורט

פורשה 911
מכונית ספורט הן סוג של מכוניות קומפקטיות, מהירות במיוחד ובעלות מנוע חזק. לרוב מדובר במכוניות עם הנעה אחורית, בעלות שני מושבים, שתי דלתות, יכלות תמרון גבוהה יותר, ובעלות עיצוב אווירודינמי ומראה ספורטיבי. למכוניות הספורט יש מנועים חזקים המאפשרים לבצע האצה מהירה במיוחד של המכונית ולהגיע למהירויות גבוהות במיוחד. לעיתים רבות הן בנויות מחומרים קלים יחסית על מנת שהן יהיו מהירות יותר. בעוד שלעיתים רבות אנשים שרוכשים מכוניות ספורט משתמשים בהן לשימוש יומיומי, הן מיועדות בראש ובראשונה לשימוש במסלולי מרוצים.
מכוניות ספורט מיוצרות על ידי מגוון רחב של יצרני רכב ברחבי העולם. יצרני מכוניות ספורט בולטים במיוחד כוללים את פרארי, פורשה ולמבורגיני אשר מתמחות בלעדית בייצור מכוניות ספורט. יצרני מכוניות אחרים, כמו פורד וטויוטה למשל, ייצרו גם לאורך השנים מכוניות ספורט אייקוניות ופופולריות במיוחד. דגמי מכוניות ספורט מסוימים, כמו בוגאטי ויירון ומקלארן F1, נחשבות למכוניות-על, קטגוריה ששמורה לכלי רכב המגיעים למהירות יוצאת דופן במיוחד, משתמשים בטכנלוגיה חדישה ועלותן גבוהה באופן ניכר.
מכוניות הספורט הראשונות פותחו במקור באירופה במהלך העשור השני של המאה ה-20 כאשר יצרני כלי הרכב החלו ליצור מכוניות אשר יועדו בראש ובראשונה לאירועי מרוצים. עד אמצע המאה ה-20 מכוניות הספורט של פרארי, פורשה ויגואר היו ממכוניות הספורט המובילות בשוק.
מותגי מכוניות ספורט בולטים > איטליה

אלפא רומיאו
דה טומאזו
פרארי
למבורגיני
מזראטי
פגאני
מותגי מכוניות ספורט בולטים > יפן

מאזדה MX-5 (מיאטה)
מיצובישי 3000GT
טויוטה 2000GT
טויוטה סופרה
טויוטה GT86
סובארו BRZ
מותגי מכוניות ספורט בולטים > הממלכה המאוחדת

אסטון מרטין
בנטלי
יגואר
לוֹטוס
מקלארן
MG
נובל
טריומף
TVR
מותגי מכוניות ספורט בולטים > גרמניה

אאודי TT
אודי R8
אאודי RS5
מרצדס-בנץ AMG
מרצדס-בנץ SLK
מרצדס-בנץ SLR מקלארן
מרצדס-בנץ SLS AMG
אופל ספידסטר
אופל GT
פורשה
מותגי מכוניות ספורט בולטים > ארצות הברית

דודג' וייפר
שברולט קורבט
פורד GT
מותגי מכוניות ספורט בולטים > צרפת

אמילקר
בוגאטי
הערות שוליים

↑  Definition of SPORTS CAR, www.merriam-webster.com, ‏2024-12-09 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529392705171  BnF: cb11982020m (data)  GND: 4116577-9  LCCN: sh85126918  NDL: 00571723  NKC: ph116249 
למבורגיני דיאבלו
טויוטה 2000GT
מקלארן F1
פורשה 911
דודג' וייפר
בוגאטי ויירון
רות פיין

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1957 (בת 67) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 שם לידה:  רות נוסנוביץ 
 ענף מדעי:  ספרות
 מקום מגורים:  ארגנטינה ארגנטינה, ישראל ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בואנוס איירס  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים (1 באוקטובר 1999)  האוניברסיטה העברית בירושלים (1 בספטמבר 1999) 
 בן או בת זוג:  יונתן פיין 
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום הספרות הלטינו-אמריקנית; יצירותיהם של מיגל דה סרוונטס וחורחה לואיס בורחס
 
רות ויוויאנה פיין (נולדה ב־1957) היא פרופסור מן המניין וראש החוג ללימודים ספרדיים ולטינו אמריקאיים באוניברסיטה העברית וחוקרת ישראלית, הגרה בירושלים ועוסקת בספרות ספרדית ולטינו-אמריקנית. פיין מתמחה בסיפורת תור הזהב של ספרד (המאות ה-16 וה-17), ובפרט ביצירתו של מיגל דה סרוונטס.
ביוגרפיה

נולדה בארגנטינה, בת למשפחת נוסנוביץ. בשנת 1981 קיבלה תואר שני מאוניברסיטת בואנוס איירס בספרות כללית והשוואתית, ספרות ספרדית ופילולוגיה. עם תום לימודיה עלתה לישראל בשנת 1981. בשנת 1998 קיבלה תואר דוקטור לספרות ספרד ואמריקה הלטינית מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
פיין נתמנתה למרצה בחוג ללימודים ספרדיים ולטינו-אמריקניים בשנת 1991. היא קודמה לדרגת פרופסורית חברה בשנת 2005 ולדרגת פרופסורית מן המניין בשנת 2014.
בשנים 2007–2018 עמדה פיין בראש אגודת ההיספניסטים בישראל. כמו כן, היא מרכזת את תחום ספרד ופורטוגל במפעל לתרגום ספרות מופת, סגנית נשיא האגודה הבינלאומית של הסרוונטיסטים ושותפה בארגונים אחרים העוסקים בתרבות ובספרות ספרדית. היא מכהנת כנשיאת אגודת ההיספניסטים הבינלאומית (AIH).
פיין חקרה, בין השאר, את התאוריה הספרותית של תור הזהב של ספרד, את נוכחות התנ"ך ושל הספרות היהודית ביצירותיהם של חורחה לואיס בורחס ומיגל דה סרוונטס, ואת ספרות המומרים לאחר גירוש ספרד.
רות פיין שימשה פרופסור אורחת באוניברסיטאות ומכונים ברחבי העולם, כגון באוניברסיטת לייפציג, אוניברסיטת בואנוס איירס, מכון סרוונטס במדריד, אוניברסיטת נווארה בספרד, אוניברסיטת היידלברג, אוניברסיטת סאו פאולו, אוניברסיטת הרטפורד ועוד.
הייתה נשואה לסופר והחוקר ד"ר יונתן פיין, בנה של המשוררת זרובבלה ששונקין ונכדו של המשורר אלכסנדר פן, עד מותו בשנת 2015.
בשנת 2013 ממשלת ספרד העניקה לה אות כבוד (Orden del Mérito Civil) על פועלה בפיתוח היחסים התרבותיים בין ספרד וישראל ועל קידום התרבות והספרות הספרדית בארץ.
בשנת 2016 היא נבחרה לחברה באקדמיה המלכותית של ספרד (Real Academia Española).
בשנת 2019 היא קיבלה תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת נווארה בספרד.
פרסומים

Ruth Fine, Susanne Zepp, Natalia Gordinsky, Kader Konuk, Claudia Olk and Galili Shahar (eds.), Disseminating Jewish Literatures. Knowledge, Research, Curricula. Berlin: De Gruyter, 2020
Ruth Fine, Galia Press-Barnatan and Arie M. Kacowicz (eds.) The Relevance of Regions in a Globalized World: Bridging the Social Sciences - Humanities Gap. New York and London: Routledge, 2019
Ruth Fine, Mariano de la Campa, Aurelio González and Christoph Strosetzki (eds.) El libro y sus circunstancias. In memoriam Klaus D. Vervuert. Madrid-Frankfurt Am Main: Iberoamericana-Vervuert, 2019
Ruth Fine, Yosef Kaplan, Yoav Rinon and Shimrit Peled (eds.) Eros, Family and Community. Hildesheim- Zürich- New York: Georg Olms Verlag, 2018
Ruth Fine, Reescrituras bíblicas cervantinas. Biblioteca Áurea Hispánica-Iberoamericana. Frankfurt am Main/Madrid: Vervuert / Iberoamericana, 2014
הערות שוליים

↑  "Academic Staff, Prof. Ruth Fine".(הקישור אינו פעיל)
↑  "ד"ר יונתן פיין ז"ל".
↑  Ruth Fine, Real Academia Española (בספרדית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313245905171  BIBSYS: 13020825  BNE: XX4742888  BnF: cb15811558c (data)  CANTIC: a12338059  CiNii: DA16444014  GND: 1053324820  ISNI: 0000 0001 1579 0234  LCCN: no2004040300  NKC: jo2014815303  NTA: 261624849  ORCID: 0000-0003-0677-5950  SNAC: w6qn69v3  SUDOC: 112715869  VIAF: 100250333   WorldCat (עם VIAF): 100250333
חגית עוז

| --- | --- |

 לידה:  13 באפריל 1979 (בת 45) חולון, ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  מכון וינגייט 
 אתר רשמי
 ספורט
 ענף ספורט:  קייטסרפינג 
 
חגית עוֹז (כיום חגית פלוטניק; נולדה ב-13 באפריל 1979) היא מחלוצות ספורט הקייטסרפינג (גלישת עפיפונים) בישראל. חגית הייתה אלופת ישראל ודורגה במקום שלישי בעולם לשנת 2003 בתחרות קייטסרפינג בסגנון Freestyle.
ביוגרפיה

חגית נולדה בחולון, ליפה וציון, היא למדה בתיכון בקרית שרת במגמת ספורט והתעמלות קרקע מכשירים.
חגית החלה את דרכה כגולשת רוח בשנת 1994, ב-1997 התגייסה לצה"ל והייתה מד"סית בפו"מ לקצינים הבכירים בצה"ל. לאחר שירותה הצבאי, חגית למדה במכון וינגייט - המכון הלאומי לחינוך גופני ולספורט.
בשנת 1999 חגית השתתפה במסע הראשון של מלכת המדבר שנערך בירדן.
חגית התאמנה לקראת אליפות העולם בקייטסרפינג עם אורן יהושוע שהיה אחד מחלוצי ספורט הקייטסרפינג. אורן נהרג ב-2003 בהתרסקות מצנח רחיפה בצפון.
בשנת 2001 גייסה חגית כ-100 אלף ש"ח מחברת "עוף טנא" כדי להשתתף בסבב הקייטסרפינג העולמי (Kiteboard Pro World Tour (KPWT אשר התקיים בטורקיה, צרפת, ברזיל וניו-קלדוניה.
בשנת 2002 דורגה עוז במקום שלישי בעולם בקייטסרפינג.
בשנת 2005 השתתפה חגית בתוכנית הריאליטי אקסטרים הראשונה בישראל "יש לה את זה" בהנחייתו של דני קושמרו.
בשנת 2008 עברה חגית פריצת דיסק בגב התחתון אשר השביתה את פעילותה המקצועית והעסקית. חגית שאפה שהפציעה לא תמנע ממנה להמשיך בפעילות ספורטיבית והציבה לעצמה יעד של 6 חודשים כדי לחזור לגלוש. מאז היא גולשת, מדריכה ומקדמת את הספורט האתגרי בארץ ובעולם.
משנת 2009, חגית משמשת כמייסדת ומנכ"לית של B.Oz (מבוטא: בִי-עוֹז) - פורטל פעילויות אקסטרים וספורט אתגרי הראשון שקיבל את תו אמון הציבור, כמנכ"לית שאפה חגית לקדם את הספורט האתגרי בארץ, ואת הנשים בפרט ולתת במה רחבה לספורטאי האקסטרים.
הערות שוליים

↑  דנית ניצן, מטר מעל הגלים, באתר הארץ, 17 בפברואר 2007
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חגית עוז".
My Boyfriend's Back

"My Boyfriend's Back" (בעברית: "בֶּן זוּגִי חָזַר") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הבנות האמריקאית המלאכיות, מתוך אלבום האולפן השני שלהן, My Boyfriend's Back. השיר יצא לאור ביולי 1963, על ידי חברת התקליטים סמאש רקורדס.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
כתיבה וגרסאות נוספות

השיר נכתב על ידי בוב פלדמן, ג'רי גולדסטין וריצ'רד גוטהרר והופק על ידי פלדמן, גולדסטין וגוטהרר. בשנת 1978 הוציאה הזמרת בט ברייט את השיר כסינגל הבכורה שלה. גרסת כיסוי של השיר אשר בוצעה על ידי ה-Chantoozies, הופיעה בסרט "The Crossing" שיצא בשנת 1990.
גרסתה של הזמרת מליסה מנצ'סטר משנת 1983, הצליחה להגיע אל המקום ה-33 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים של בילבורד.
הצלחה

השיר זכה להצלחה רבה כאשר הצליח לכבוש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100. בסמוך לכך, הצליח להגיע אל המקום השני במצעד שירי ה-R&B של בילבורד, אך לא הצליח להעפיל לצמרת המצעד. במצעד הסינגלים הבריטי הגיע אל המקום ה-50 בלבד.
במצעד השירים של ניו זילנד הצליח להגיע אל המקום הראשון גם כן.