stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלכלת מידע
קנייה ומכירה של מידע > מידע כמוצר

מסחר במידע שונה באופן מהותי מקנייה ומכירה של מוצרים מוחשיים מסורתיים, וזאת בשל שלושה מאפיינים ייחודיים של מוצרי מידע.
ראשית, מידע הוא מוצר לא-מתחרה (non-rival), כלומר השימוש של אדם אחד במידע אינו מונע או פוגם ביכולתם של אחרים להשתמש באותו מידע בו-זמנית. יתר על כן, לאחר יצירת העותק הראשוני של מידע, העלות השולית של שכפול ושיתוף נוספים שלו היא אפסית או קרובה לאפס. תכונה זו הופכת מידע למוצר קל מאוד להפצה נרחבת, אך בה בעת היא מקשה על יישום מודלים של תמחור שולי מסורתיים, שכן העלות האמיתית של הפקת המידע מגולמת כולה בעותק הראשון.
שנית, קשה להגביל או למנוע גישה למידע באופן טבעי (non-excludable), בניגוד למוצרים פיזיים. אף על פי שניתן לנסות וליצור מנגנוני הגנה מלאכותיים, הרי שמרגע שמידע הופץ ונודע לאחרים, למעשה לא ניתן למנוע מאותם אנשים להמשיך ולהחזיק בו או לעשות בו שימוש. שילוב התכונות הללו – היותו של מידע מוצר לא-מתחרה ובלתי-מודר מטבעו – הופך אותו בפועל למוצר ציבורי, עם כל ההשלכות הנובעות מכך.
שלישית, שוקי מידע מתאפיינים בחוסר שקיפות (lack of transparency). בעוד שלגבי מוצרים פיזיים קונים יכולים להעריך בקלות יחסית את האיכות והתועלת שלהם לפני הרכישה, הרי שלגבי מידע נדרשת השקעה מקדימה של זמן ומשאבים על מנת ללמוד ולהפנים אותו בטרם ניתן יהיה לשפוט את ערכו. כך למשל, להערכת שווייה של תוכנת מחשב יש ללמוד תחילה כיצד להשתמש בה, ועל מנת לקבוע את איכותו של סרט יש לצפות בו עד תום.
חשיבותן של שלוש תכונות ייחודיות אלה של מוצרי מידע לכלכלה נדונה בהרחבה על ידי החוקרים דה-לונג ופרומקין בספרם The Next Economy. הם טוענים כי ההבדלים המהותיים בין מידע למוצרים מסורתיים מחייבים גישה חדשה ומותאמת להבנת דינמיקת השווקים והתמריצים במשק מבוסס הידע.
קנייה ומכירה של מידע > השפעות הרשת לכלכלת מידע

השפעות רשת (Network Effects) הן תופעה כלכלית מרכזית בעידן המידע, המתארת מצב שבו הערך של מוצר או שירות עבור משתמש גדל ככל שיותר אנשים משתמשים בו. ככל שהרשת גדלה, כך עולה התועלת עבור כל משתתף, הן בשל אפשרויות האינטראקציה הגדלות (השפעות ישירות) והן בשל זמינות גבוהה יותר של מוצרים ושירותים משלימים (השפעות עקיפות).
השפעות הרשת קשורות באופן הדוק לכלכלת המידע, שכן הן משפיעות על היצירה, ההפצה והערך של מידע בשווקים מודרניים. ראשית, ככל שרשת גדלה, נוצר ומופץ יותר מידע על ידי המשתמשים. שנית, אלגוריתמים של פלטפורמות מבוססות רשת יכולים ללמוד מהמידע הזה כדי לספק תוכן, מוצרים ושירותים מותאמים אישית, ובכך להגביר את הערך עבור כל משתמש.
חברות יכולות לנצל את המידע שנובע מהשפעות הרשת כדי לשפר תהליכי קבלת החלטות, כגון התאמת המלצות מוצרים באתרי מסחר מקוון או עיצוב אסטרטגיות שיווק מותאמות אישית. עם זאת, השפעות הרשת יכולות גם ליצור השפעות חיצוניות (Externalities), כגון הפצת מידע מועיל (כמו בוויקיפדיה) או מידע מזיק (כמו פייק ניוז ברשתות חברתיות).
יתר על כן, השפעות רשת יכולות להעצים פערי מידע וכוח שוק. חברות דומיננטיות יכולות לגשת ולנתח מידע רב יותר, ובכך להשיג יתרון תחרותי. לעומת זאת, שחקנים חדשים או קטנים עשויים להתמודד עם חסמי כניסה גבוהים, שכן הם צריכים להתחרות מול הערך הגבוה שמציעות רשתות בעלות בסיס משתמשים רחב.
לסיכום, השפעות רשת הן מרכיב מהותי בכלכלת המידע המודרנית, המשפיעות על יצירת הערך, ההפצה והניצול של מידע. הבנת השפעות הרשת ויחסי הגומלין בינן לבין דינמיקת המידע בשווקים חיונית הן עבור חברות המעצבות אסטרטגיות עסקיות והן עבור קובעי מדיניות המעצבים רגולציה, זאת על מנת לעודד חדשנות, תחרות הוגנת וטובת הציבור בעידן הדיגיטלי.
קרב פילזן (1618)

קרב פילזן או המצור על פילזן היה מצור שהטילו הפרוטסטנטים הבוהמים (בראשות ארנסט פון מנספלד) ונחשב לקרב המשמעותי הראשון במסגרת מלחמת שלושים השנים. ניצחון הפרוטסטנטים וכיבוש העיר הוביל למרד הבוהמי.
הרקע לקרב

ב-23 במאי 1618 התמרדו האצילים הפרוטסטנטים בבוהמיה נגד שלטונו של פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וסילקו את המושלים הקתולים של בוהמיה. מועצת השלטון החדשה שהוקמה על ידי האצילים ובעלי הקרקע הפרוטסטנטים הפקידה בידי פון מנספלד את הפיקוד הצבאי, בעוד האצולה הקתולית ואנשי הכמורה החלו לצאת מהמדינה ולעשות דרכם לעיר פלזן. לסברת הפליטים, בפילסן ניתן היה באפשרותם להיערך למצור ממושך במקרה קרב, על אף המחסור של כוחותיהם בכח אדם ובאבק שרפה. פון מנספלד החל בתכנון כיבושה של פלזן בטרם יקבלו יושביה תגבור וסיוע.
המצור

צבאו של פון מנספלד הגיע לשערי העיר ב-19 בספטמבר, בעוד יושביה חסמו שתיים מכניסות העיר ועיבו את מערך השמירה על שער הכניסה השלישי. בהערכתו את חולשת התושבים החליט מנספלד לערוך מצור על העיר ולהכריעם באמצעות רעב. ב-2 באוקטובר הגיע כח מסייע לכיבוש העיר, אך מיעוט הארטילריה לא השפיע באופן מהותי על התקדמות הכיבוש. המצור נמשך, במהלכו אזלו מאגרי המזון והנשק של פילסן ובאר המים של העיר נהרסה מהתקפות הפרוטסטנטים. ב-21 בנובמבר הצליחו הפרוטסטנטים לחדור את חומות העיר ופלשו לתוכה. הקרב בין הצדדים נמשך שעות ספורות עד להכרעתם של המגינים.
תוצאות

לאחר כיבוש העיר דרש מנספלד כספי פיצויים על תקופת הלחימה ועל כך שכוחותיו חסו על העיר, אך זמן קצר לאחר מכן יצאו כוחות האימפריה הרומית הקדושה לכיוון פלזן. באותה עת נבחר פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ למלך בוהמיה ובהכירו את עליונותה הצבאית של האימפריה הרומית הוא הורה להיערך למתקפות על כוחותיה בטרם הם יגיעו לשטח בוהמיה ויקבצו את כוחותיהם.
פרידריך החמישי ננטש על ידי מרבית בעלי בריתו. חלק ניכר מחייליו ערקו במהלך הזמן ליערות שבין פלזן ופראג והפסדו המהותי הראשון אירע בקרב ההר הלבן (1620).
גלינה זיבינה

גלינה איוונובנה זיבינה-פיודורובה (ברוסית: Галина Ивановна Зыбина-Фёдорова;‏ 22 בינואר 1931 – 10 באוגוסט 2024) הייתה אתלטית סובייטית. היא הייתה אלופה אולימפית (הלסינקי 1952), אלופת אירופה (ברן 1954), 4 פעמים אלופת ברית המועצות (1952–1955) ושיאנית עולם בהדיפת כדור ברזל ופעמיים אלופת ברית המועצות (1952 ו-1957) בהטלת כידון. נוסף לכך, היא הצטיינה בזריקת דיסקוס.
הייתה לאתלטית הראשונה בהיסטוריה שהדפה כדור ברזל מעבר ל-16 מטר.
ביוגרפיה

זיבינה נולדה בלנינגרד. בתקופת המצור על לנינגרד במלחמת העולם השנייה סבלה זיבינה מרעב וקור. אמה ואחיה נפטרו בתקופה זו. אביה נהרג בקרבות בחזית.
באליפות אירופה שנערכה בבריסל, בלגיה בשנת 1950 זכתה זיבינה במדליית ארד, בהטלת כידון בתוצאה של 42.75 מטר. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 13.07 מטר.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית ושיאנית עולם

באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה זיבינה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא עולם חדש של 15.28 מטר, לפני מריאן ורנר מגרמניה (14.57 מטר) ובת ארצה קלבדיאה טוצ'ונובה (14.50 מטר). כבר בסיבוב הראשון היא קבעה שיא אולימפי חדש של 15.00 מטר. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בהטלת כידון בתוצאה של 48.35 מטר.
בתחרות שנערכה במאלמה, שוודיה ב-9 באוקטובר 1953 קבעה זיבינה בהדיפת כדור ברזל שיא עולם חדש של 16.20 מטר, שיפור לשיאה בן השנה שעמד על 15.42 מטר ובכך הייתה לאתלטית הראשונה בהיסטוריה שהדפה מעבר ל-16 מטר.
ביוגרפיה > אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בברן, שווייץ בשנת 1954 זכתה זיבינה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא אליפות חדש של 15.65 מטר ומדליית ארד בזריקת דיסקוס בתוצאה של 44.77 מטר.
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכתה זיבינה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.53 מטר אותה קבעה בסיבוב השישי והאחרון, אחרי בת ארצה תמרה טישקביץ' שקבעה שיא אולימפי חדש של 16.59 מטר בסיבוב האחרון ולפני מריאן ורנר (15.61 מטר). בסיבוב הראשון קבעה זיבינה שיא אולימפי חדש של 16.35 מטר שאותו היא שיפרה בסיבוב החמישי בתוצאה של 16.48 מטר. היא לא הצליחה להגן על תוארה.
באולימפיאדת רומא (1960) סיימה זיבינה במקום שביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 15.56 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בבלגרד, סרביה בשנת 1962 זכתה זיבינה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.95 מטר.
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה זיבינה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.45 מטר, אחרי בת ארצה טמרה פרס שקבעה שיא אולימפי חדש של 18.14 מטר ורנטה קולמברגר מגרמניה (17.61 מטר).
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1966 סיימה זיבינה במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.65 מטר.
ביוגרפיה > חיים אישיים

זבינה נישאה ליורי פיודורוב שהיה הקפטן והמפקד של אברורה בשנים 1964–1985. בשנת 1959 נולד בנם. לאחר שפרשה מספורט תחרותי עבדה זיבינה כמאמנת אתלטיקה בוורסקה, אסטוניה.
נפטרה ב-10 באוגוסט 2024.
תארים והישגים

בשנת 1957 הוענק לזיבינה עיטור הדגל האדום של העמל.
בין השנים 1952–1956 קבעה זיבינה 8 שיאי עולם חדשים ו-14 שיאי ברית המועצות בהדיפת כדור ברזל.
שיאים אישיים

הדיפת כדור ברזל: 17.50 מטר (1964)
זריקת דיסקוס: 48.62 מטר (1955)
הטלת כידון: 54.98 מטר (1958)
ראו גם

התפתחות שיא העולם בהדיפת כדור ברזל (באנגלית)
שכר ממוצע

שכר ממוצע הוא נתון סטטיסטי, המשמש כאחד האומדנים לרמת השכר במשק. זהו השכר שמשתכרת האוכלוסייה העובדת בכלכלה של מדינה, והוא מהווה בסיס לתשלומים שונים הצמודים אליו. השכר הממוצע מחושב על ידי חישוב סכום כל התשלומים למשרות שכיר (כלומר, ללא המובטלים), וחילוק סכום זה במספר האנשים העובדים. חישוב השכר הממוצע במשק שונה מחישוב "תוצר מקומי גולמי (תמ"ג) לנפש", המחושב על ידי חילוק סכום התוצר המקומי הגולמי של כל אוכלוסיית מדינה, כולל המובטלים ואלו שאינם חלק מכוח העבודה (אנשים שפרשו לגמלאות, ילדים, תלמידים וכדומה).
השכר הממוצע במשק הוא מדד משלים לחישוב השכר החציוני, העדיף עליו לצורך ייצוג רמת השכר המאפיינת את מעמד הביניים, בעיקר בחברות שבהן יש פערי ההכנסות, או ערכי קיצון משמעותיים (ראו גם חריג חשוד טעות).
השכר הממוצע במדינות ה-OECD

בטבלה להלן השכר השנתי הממוצע במדינות ה-OECD משנת 2012. המידע נתון ביחידות דולר של שנת 2020.
| מדינה/שנה | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 61634 | 61347 | 62263 | 63845 | 63942 | 64618 | 65303 | 66383 | 69392 |
| לוקסמבורג | 62451 | 63058 | 65379 | 66247 | 66393 | 67393 | 67448 | 66840 | 65854 |
| שווייץ | 64582 | 65431 | 65548 | 65910 | 65453 | 65151 | 64963 | 65906 | 64824 |
| הולנד | 57835 | 58035 | 57729 | 58403 | 58604 | 58171 | 57581 | 57475 | 58828 |
| דנמרק | 54570 | 54925 | 55976 | 56960 | 57043 | 57355 | 57794 | 57967 | 58430 |
| נורווגיה | 53777 | 54853 | 55121 | 55404 | 54224 | 54117 | 54691 | 55753 | 55780 |
| קנדה | 51289 | 51924 | 52557 | 52968 | 52019 | 52765 | 53730 | 54119 | 55342 |
| אוסטרליה | 53919 | 53672 | 54085 | 53636 | 53724 | 53437 | 53515 | 54021 | 55206 |
| בלגיה | 54951 | 55503 | 55809 | 55427 | 55526 | 55130 | 55388 | 56022 | 54327 |
| גרמניה | 48683 | 49159 | 50001 | 51172 | 51902 | 52454 | 53221 | 54041 | 53745 |
| אוסטריה | 52071 | 52128 | 52310 | 52686 | 53170 | 53136 | 53325 | 53690 | 53132 |
| אירלנד | 48665 | 47437 | 47142 | 47134 | 47812 | 48376 | 48586 | 49509 | 49474 |
| הממלכה המאוחדת | 45455 | 46053 | 46156 | 46647 | 47181 | 47146 | 47229 | 47937 | 47147 |
| שוודיה | 43080 | 43552 | 44066 | 44719 | 45423 | 45681 | 45917 | 46418 | 47020 |
| פינלנד | 45280 | 44836 | 44837 | 45194 | 45588 | 45339 | 45771 | 46249 | 46230 |
| צרפת | 44552 | 44927 | 45237 | 45680 | 46214 | 46852 | 46867 | 47112 | 45581 |
| קוריאה הדרומית | 36082 | 37006 | 37105 | 38143 | 39266 | 40216 | 41624 | 42297 | 41960 |
| סלובניה | 35730 | 35193 | 35879 | 36636 | 38049 | 38706 | 39377 | 40533 | 41445 |
| ישראל | 34300 | 34556 | 34636 | 35627 | 36921 | 37903 | 38811 | 39537 | 39322 |
| יפן | 38058 | 38103 | 37438 | 37265 | 37810 | 37972 | 38462 | 39041 | 38515 |
| ספרד | 39606 | 39608 | 39484 | 40072 | 39845 | 39326 | 39033 | 39055 | 37922 |
| איטליה | 39255 | 39378 | 39531 | 39878 | 40193 | 39934 | 39985 | 40145 | 37769 |
| פולין | 24406 | 24671 | 25198 | 25854 | 27145 | 28294 | 30212 | 31959 | 32527 |
| אסטוניה | 21808 | 22327 | 23528 | 24633 | 24932 | 26417 | 27920 | 29948 | 30720 |
| צ'כיה | 24558 | 24404 | 24921 | 25660 | 26575 | 27931 | 29421 | 30355 | 29885 |
| פורטוגל | 26890 | 27406 | 26935 | 26855 | 26699 | 26820 | 27263 | 27978 | 28410 |
| יוון | 28597 | 26729 | 26622 | 26886 | 26268 | 26418 | 26680 | 27010 | 27207 |
| הונגריה | 21210 | 20987 | 20712 | 20872 | 21062 | 22586 | 23721 | 24471 | 25409 |
| סלובקיה | 19437 | 19590 | 19980 | 20771 | 21430 | 22072 | 22692 | 23438 | 23619 |
| מקסיקו | 16258 | 16271 | 16302 | 16516 | 16322 | 16277 | 16637 | 16771 | 16230 |
ראו גם

השכר הממוצע בישראל
הערות שוליים

↑  שכר ממוצע שנתי ב-OECD
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph237438 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחלבות גד

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1980–הווה (כ־44 שנים) 
 מיקום המטה:  בת ים 
 מוצרים עיקריים:  מוצרי חלב
  
 www.gad-dairy.co.il
 
מוצרי מחלבות גד
מחלבות גד היא מחלבה השוכנת בבת ים ומייצרת גבינות, יוגורט ומעדני חלב.
היסטוריה

המחלבה הוקמה בשנת 1980 בראשון לציון על ידי עזרא גד כהן, כהמשך לפעילות בתחום זה שהחלה על ידי סבו, עזרא כהן, בתחילת המאה העשרים בטורקיה, נמשכה עם עליית הסב לארץ ישראל, והתפתחה למחלבה בשוק לוינסקי בשם "מחלבת הכהנים". בשנת 2018 היו מכירות המחלבה 4.2% משוק החלב בישראל, והיא המחלבה הרביעית בגודלה בישראל, אם כי בפער ניכר משלוש מתחרותיה הגדולות ממנה. בניגוד למתחרות אלה, החברה אינה מתמקדת בייצור חלב וגבינות בסיסיות כגון גבינת קוטג', אלא במוצרים יקרים יותר.
בשנת 2006 מחלבות גד נכנסו כשותפים ובשנת 2014 רכשה את מחלבת גדישון מקיבוץ נחשון שהוקמה בשנת 1996.
ביוני 2016 רכשה קרן "גרין לנטרן" 49% מהבעלות במחלבה, לפי שווי של כ-300 מיליון ש"ח. יתר 51 האחוזים נותרו בידי עזרא גד כהן, שהמשיך להיות מנכ"ל החברה. בהמשך הפך עזרא גד כהן ליו"ר פעיל.
בסוף 2018 רכשה חברת דיסקונט קפיטל, זרוע ההשקעות של בנק דיסקונט, 20% מהמחלבה מידי "גרין לנטרן".
בין 2018 ל-2023 היה בבעלות החברה זיכיון להפצת המותג "פסטה נונה".
ב-2021 רכשה החברה את מחלבה מבית יצחק.
המחלבה פונה למגוון הלקוחות בשוק הישראלי ומתהדרת בכשרות הרב רובין עבור קהל היעד.
הערות שוליים

↑  מחלבת גדישון של גד באתר אינטרנט של מועצת החלב
↑  אילנית חיות, ‏"גרין לנטרן" רוכשת 49% ממחלבות גד לפי שווי של כ-300 מ' ש', באתר גלובס, 7 ביוני 2016
↑  גולן חזני, ריצ'י האנטר מוכר 20% ממחלבות גד לדיסקונט, באתר כלכליסט, 31 בדצמבר 2018
↑  נורית קדוש, מחלבות גד בלעה את הגבינות של בית יצחק, באתר כלכליסט, 26 באפריל 2021
תהילים ק"ה

תהילים ק"ה הוא המזמור ה־105 בספר תהילים ומיוחס לדוד המלך. המזמור הוא חלק מהתיקון הכללי.
תוכן המזמור

מזמור ק"ה מורכב מ-45 פסוקים ומחולק לשבעה חלקים:
תוכן המזמור > א'-ו'

המזמור נפתח בקריאת המשורר להודות לאלוהים ולשבח אותו על הנפלאות שעשה: "הוֹדוּ לַה' קִרְאוּ בִשְׁמוֹ הוֹדִיעוּ בָעַמִּים עֲלִילוֹתָיו" (ב'), "שִׁירוּ לוֹ זַמְּרוּ לוֹ שִׂיחוּ בְּכׇל נִפְלְאוֹתָיו" (ג').
תוכן המזמור > ז'-י"א

מחלקו השני של המזמור מתאר המשורר חלק מתולדות עם ישראל, שמתחילה מהברית שכרת אלוהים עם שלושת האבות: "אֲשֶׁר כָּרַת אֶת אַבְרָהָם וּשְׁבוּעָתוֹ לְיִשְׂחָק" (ט'), "וַיַּעֲמִידֶהָ לְיַעֲקֹב לְחֹק לְיִשְׂרָאֵל בְּרִית עוֹלָם" (י'), "לֵאמֹר לְךָ אֶתֵּן אֶת אֶרֶץ כְּנָעַן חֶבֶל נַחֲלַתְכֶם" (י"א).
תוכן המזמור > י"ב-ט"ו

בחלקו השלישי של המזמור ממשיך המשורר בתיאוריו על האבות ואומר כי למרות שהם ומשפחותיהם היו מעטים: "בִּהְיוֹתָם מְתֵי מִסְפָּר כִּמְעַט וְגָרִים בָּהּ" (י"ב), ולא ישבו במקום קבוע: "וַיִּתְהַלְּכוּ מִגּוֹי אֶל גּוֹי מִמַּמְלָכָה אֶל עַם אַחֵר" (י"ג) - לא קרה להם רע בזכות שמירת אלוהים עליהם: "לֹא הִנִּיחַ אָדָם לְעׇשְׁקָם וַיּוֹכַח עֲלֵיהֶם מְלָכִים" (י"ד), "אַל תִּגְּעוּ בִמְשִׁיחָי וְלִנְבִיאַי אַל תָּרֵעוּ" (ט"ו).
תוכן המזמור > ט"ז-כ"ג

המשורר ממשיך להרחיב על תולדות ישראל ומגיע ליוסף שירד למצרים כ"אִישׁ לְעֶבֶד" (י"ז), אשר: "עִנּוּ בַכֶּבֶל רַגְלוֹ בַּרְזֶל בָּאָה נַפְשׁוֹ" (י"ח), עד העת בה אלוהים מושיע אותו: "עַד עֵת בֹּא דְבָרוֹ אִמְרַת ה' צְרָפָתְהוּ" (י"ט), ופרעה שם אותו כמשנה למלך: "שָׂמוֹ אָדוֹן לְבֵיתוֹ וּמֹשֵׁל בְּכׇל קִנְיָנוֹ" (כ"א). המשורר מוסיף כי עקב הרעב "וַיִּקְרָא רָעָב עַל הָאָרֶץ כׇּל מַטֵּה לֶחֶם שָׁבָר" (ט"ז), אבי ואחי יוסף ירדו גם הם למצרים: "וַיָּבֹא יִשְׂרָאֵל מִצְרָיִם וְיַעֲקֹב גָּר בְּאֶרֶץ חָם" (כ"ג).
תוכן המזמור > כ"ד-ל"ח

המשורר מתאר את מה שקרה בעקבות התרחבות משפחת יעקב, התנכלות מצרים בהם: "הָפַךְ לִבָּם לִשְׂנֹא עַמּוֹ לְהִתְנַכֵּל בַּעֲבָדָיו" (כ"ה).
בעקבות זאת שלח אלוהים את משה ואהרן: "שָׂמוּ בָם דִּבְרֵי אֹתוֹתָיו וּמֹפְתִים בְּאֶרֶץ חָם" (כ"ז).
המשורר מתאר את חלק ממכות מצרים:
"שָׁלַח חֹשֶׁךְ וַיַּחְשִׁךְ" (כ"ח) - מכת חושך,
"הָפַךְ אֶת מֵימֵיהֶם לְדָם וַיָּמֶת אֶת דְּגָתָם" (כ"ט) - מכת דם,
"וַיַּךְ כׇּל בְּכוֹר בְּאַרְצָם רֵאשִׁית לְכׇל אוֹנָם" (ל"ו) - מכת בכורות.
לאחר עשרת המכות הוציא אלוהים את בני ישראל ממצרים: "וַיּוֹצִיאֵם בְּכֶסֶף וְזָהָב וְאֵין בִּשְׁבָטָיו כּוֹשֵׁל" (ל"ז).
תוכן המזמור > ל"ט-מ"ד

לאחר יציאת מצרים, מתאר המשורר ניסים שהתרחשו במדבר: "פָּרַשׂ עָנָן לְמָסָךְ וְאֵשׁ לְהָאִיר לָיְלָה" (ל"ט), "שָׁאַל וַיָּבֵא שְׂלָו וְלֶחֶם שָׁמַיִם יַשְׂבִּיעֵם" (מ'), "פָּתַח צוּר וַיָּזוּבוּ מָיִם הָלְכוּ בַּצִּיּוֹת נָהָר" (מ"א). המסע במדבר מסתיים ובני ישראל הגיעו לארץ המובטחת: "וַיִּתֵּן לָהֶם אַרְצוֹת גּוֹיִם וַעֲמַל לְאֻמִּים יִירָשׁוּ" (מ"ד).
תוכן המזמור > מ"ה

המזמור נחתם בהצהרת המשורר מדוע עשה ניסים וטובות לעם ישראל לאורך הדורות: "בַּעֲבוּר יִשְׁמְרוּ חֻקָּיו וְתוֹרֹתָיו יִנְצֹרוּ הַלְלוּ יָהּ" (מ"ה).
בדברי הימים

בספר דברי הימים א', פרק ט"ז, פסוקים ח'–ל"ו, מצוטט שיר שנאמר בידי אסף בן ברכיהו ושאר הלויים בעת העלאת ארון הברית לירושלים. חלקו הראשון של שיר זה מקביל לפסוקים א'-ט"ו במזמור זה, בשינויים קלים. השיר המופיע בדברי הימים, לרבות הקטע המקביל למזמורנו, נאמר במלואו בפסוקי דזמרא.
בתפילה היהודית

לדעת הגר"א ולמנהג הפרושים, מזמור זה הוא שיר של יום באחד מימי חול המועד פסח, בשל סיפור עשר המכות ויציאת מצרים המופיע בו.
בתרבות

מוטי וייס הוציא את השיר שירו לו הלקוח מפרק זה, ארגון דרשו לקחו את שמם מפרק זה ואף הוציאו מספר שירים בולטים על המילים דרשו ה' ועוזו בקשו פניו תמיד.
הערות שוליים

↑  ראו בספר דברי הימים א', פרק ט"ז
↑  חלקו השני של השיר שם מקביל לתהילים צ"ו. ראו פירוש המלבי"ם שם.
↑  מעשה רב, הלכות פסח, סעיף קצד.
↑   שירו לו, בביצוע מוטי וייס, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 3:17), 6 בנובמבר, 2021
אבי שפרבר

| --- | --- |
 לאום:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס הרמן שטרוק (2002) 
 avisperber.com
 
צפייה, יצירה של אבי שפרבר, רמת גן
אבי שפרבר הוא פסל ומהנדס אזרחי ישראלי. בעבר (1983–1988) שימש סגן מהנדס העיר ירושלים.
ביוגרפיה > קריירה בהנדסה אזרחית

שפרבר בוגר תואר ראשון בהנדסה אזרחית מהטכניון בחיפה בשנת 1967 ובוגר תואר שני מאוניברסיטת נורת'ווסטרן, באוונסטון אילינוי, בארצות הברית. בשנים 1973–1978 עבד במהנדס בחברת נתיבי איילון, בשנים 1978–1990 ניהל צוות תוכנית אב לתחבורה, בירושלים רבתי. בין השנים 1983–1988 שימש כסגן מהנדס העיר לתכנון בעיריית ירושלים. בשנת 1988 ייסד את חברת "אמאב" בייזום פרויקטים באדריכלות, תכנון ערים, תכנון תנועה
ותחבורה. בשנת 1993 הקים את חברת מערכות תחבורה ירושלים (מת"י) בשותפות עם חברת סילבן רטוביץ' הנדסת תנועה ותחבורה. החברה עסקה בין השאר בתכנון
קוי רכבת קלה בתל אביב ובירושלים, תכנון נתיי תחבורה ציבוריים, מערכות אוטובוסים, תחנות מרכזיות ועוד.
ביוגרפיה > קריירה בפיסול

בשנים 1976–1977 למד במכון אבני בהדרכת הפסל משה שטרנשוס. בשנים 1977–1979 עבד בקבוצה אצל הפסל נחום כהן. בשנים 1980–1983 למד בבצלאל, בירושלים בהנחיית הפסל יעקב אפשטיין. בשנים 1993–1994 עבד בפיסול באבן בהנחיית הפסל חגי בז בקיבוץ נחשון ובשנים 1994–1995 פיסל באבן בסטודיו בקיבוץ משמר דוד עם הפסל אלכס ארז.
באמצע שנות ה-90 עבד בפיסול באבן בהדרכת הפסל פסקוולה מרטיני, בפייטרסנטה (אנ').
בשנים 1996–2001 פיסל באבן בהנחיית הפסל טוביה יוסטר בעין הוד.
תערוכות יחיד

1997 – "פסלי אבן", גלריית בית הבד, עין הוד
1999 – "חברון כמשל", בית האמנים, חיפה
2001 – "גרגירי מכורה", גלריה לפיסול בית קונסטנט, רמת גן
2002 – "המחברת הגדולה", תיאטרון גבעתיים, גבעתיים
2003 – "מולדת מטורפת", תיאטרון היהלום, רמת גן
2004 – "בר", מיצבים, משכן לאמנויות הבמה, תל אביב
2004 – "נופים אורגניים", היכל התרבות פתח תקווה
2005 – "בר" מיצבים 2, אשכול פיס, קריית ביאליק
2006 – "אלמות", גלריה ארטורא, תל אביב
2007 – "פיתוי", משכן לאמנויות חולון
2010 – "הכוון מערב", גלריה שטרן, רחוב גורדון תל אביב
2014 – "הרמס, אני והמסיכות שלי", מכון המים - הגלריה העירונית גבעתיים
2015 – "אלף", גלריה אפרת, תל אביב
2018 – "רוחות מננטסומה", בית האמנים תל אביב
2019 – "תום האהבה", תיאטרון ירושלים, ירושלים
2019 – "שפות הסביבה", גלריית ממויר דה לאבניר, פריז, צרפת, בהשתתפות סוקי ולנטיין מניו יורק
2020 – "אומנות בתנועה", בנין פורטר ללימודי הסביבה ומדעי כדור הארץ, אוניברסיטת תל אביב
2021 – "פרק ג'", גלריה מכון המים, גבעתיים
2021 – "מטבע למיתוס", גלריית ממויר דה לאבניר, פריז, צרפת
תערוכות קבוצתיות

השתתף בכ-70 תערוכות קבוצתיות בישראל.
תערוכות קבוצתיות > תערוכות קבוצתיות בחו"ל

1997 – תערוכה בין לאומית לפיסול, צ'אנגצ'ון, הרפובליקה העממית של סין
2002 – "סימנים 2", קאסל, גרמניה
2002 – "סימנים 2", אדינבורו, סקוטלנד
2006 – "מבט לטבע", מוזיאון הטבע, בייג'ינג, הרפובליקה העממית של סין
2006 – "מבט לטבע", מוזיאון האמנות, טיינג'ין, הרפובליקה העממית של סין
2006 – "צמיחה", מלון אסקס, אדינבורו, סקוטלנד
2008 – "ספריה נודדת 2" גלריה קרגו 21, פריז, צרפת
2009 – "מפל מים", בוסטון, ארצות הברית
2012 – "גולם מטמורפוזה" גלריה ורנון, פראג, צ'כיה
2013 – "ימין אורד" מאנה קונטמפוררי, ג'רזי סיטי, ארצות הברית
2016 – "מגדל בבל" גלריה סכמה פרוג'קט, ברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית
2016 – "מגדל בבל", גלריה דנילו פירוצ'י, פרוג'ה, איטליה
2017 – "היעלמות יבשות", מלונות קפיסני וסטורניה, ונציה, איטליה
2018 – "נוף", שוק קמדן, לונדון, הממלכה המאוחדת
2019 – "מעבר לגלימה", גלריית ממויר דה לאבניר, פריז
2021 – "דיאלוג סמוי", גלריית ג'אד, ונציה, איטליה
פסלים במרחב הציבורי

האשה והנחש – שיש, גובה 2.00 מ', בית חולים רמב"ם, חיפה (1995)
איקרוס – שיש, גובה 1.30 מ', חיפה (1996)
הנשר הגדול – שיש, רוחב 2.00 מ', אשדוד (1996)
משמיע שלום 2 – אבן, גובה 2.00 מ', מעלות-תרשיחא (1997)
אוטופיה – אבן, 90x400x280 ס"מ, תערוכת הזמנה בין לאומית לפיסול, צ'אנגצ'ון, הרפובליקה העממית של סין (1997)
יהי אור – שיש, קוטר 2.00 מ', גני תקווה (1998)
תפילה – שיש, ברזל, גובה 2.00 מ', עין כרמל (1999)
צפייה – שיש, ברזל, גובה 7.40 מ', רמת גן (1999)
אשכול – אבן, אץ, גובה 1.00 מ', ימין אורד (2000)
עוף החול – אבן, גובה 2.00 מ', יבנה (2001)
שמש – שיש, גובה 1.20 מ', תיאטרון גבעתיים (2001)
ירח – שיש, גובה 0.70 מ' תיאטרון גבעתיים (2001)
צדק – שיש רוחב 1.20 מ', תיאטרון גבעתיים (2002)
ונוס – שיש, גובה 0.90 מ', תיאטרון גבעתיים (2002)
חמה – שיש, גובה 0.90 מ', תיאטרון גבעתיים (2002)
מאדים – שיש, גובה 0.60 מ', תיאטרון גבעתיים (2002)
שבתאי – שיש, נחושת, גובה 0.50 מ', תיאטרון גבעתיים (2002)
נחש – שיש, גובה 1.65 מ', בית חולים קפלן, רחובות (2007)
הכיוון מערב – אבן, עץ, גובה 1.10 מ', בית חולים קפלן, רחובות (2008)
בין בית אלפא ונהלל – אבן, ברזל, גובה 1.50 מ', מעלות-תרשיחא (2008)
הזמן חוזר – שיש, ברזל, גובה 1.40 מ', בית חולים קפלן, רחובות (2010)
קטצ'אלקואטל – שיש, גובה 1.20 מ', בית חולים קפלן, רחובות (2010)
פייטה – שיש, אורך 2.00 מ', בית חולים תל השומר, רמת גן (2020)
פרסים

בשנת 1997 זכה בפרס שני בסימפוזיון בינלאומי לפיסול באבן, מעלות-תרשיחא
בשנת 2002 זכה בפרס הרמן שטרוק
גלריה

סדרה של 7 פסלים של גורמי שמים, תיאטרון גבעתיים
קרב זלה

קרב זלה היה קרב שהתחולל בשנת 47 לפנה"ס בין יוליוס קיסר לבין פרנקס השני מלך פונטוס. הקרב התקיים סמוך לזלה (זילה המודרנית המהווה כיום עיירה קטנה במחוז טוקט בצפון טורקיה). קרב זה הסתיים בניצחונו המוחלט של יוליוס קיסר והביא את הקץ לשאיפותיו הטריטוריאליות של פרנקס באסיה הקטנה.
רקע היסטורי

לאחר ניצחונו של קיסר על הכוחות התלמאיים בקרב הנילוס, עזב את מצריים ועבר דרך סוריה, קיליקיה וקפדוקיה על מנת להלחם בפרנקס מלך פונטוס בנו של מיתרידטס השישי.
קודם לכן הביס פרנקס בקרב ניקופוליס את צבאו הקטן של הלגאטוס של קיסר גנאוס דומיטיוס קלוינוס. לאחר מכן ביצע מעשי עינויים והתעללות כלפי אסירים ואזרחים רומאיים שנמצאו תחת שלטונו. כאשר נודע לפרנקס על התקרבו של קיסר שלח לעברו שליחים בהצעת שלום אולם קיסר סירב לבקשתו.
פרנקס הקים את מחנהו סמוך לזלה שם נחל אביו ניצחון מרשים על הרומאים בשנת 67 לפנה"ס. המחנה מוקם בעמדה גבוהה עם נתיב אספקה המקשר אותו אל העיר. קיסר מיקם את מחנהו בצד השני של העמק אך לאחר דיווחים שקיבל על מיקומו של פרנקס העביר את מחנהו לעמדה גבוהה ממול למחנהו של פרנקס. בתגובה לכך הצעיד פרנקס את חייליו מתוך המחנה במבנה קרב. קיסר הקציב יחידה של רגלים על מנת לגונן על החיילים שהקימו את מחנהו אך השתמש בשאר החיילים לבניית המחנה. אז צעד צבאו של פרנקס בפתאומיות לעבר הרומאים.
הצבאות

לקיסר הייתה יחידה של וטרנים מהליגיון ה-6 (כ-1,000 חיילים), הלגיון ה-12 (שכלל חיילים מגלטיה מאומנים בשיטת הלוחמה הרומאית), הלגיון ה-36 (שהורכב מלגיונרים של פומפיוס שנכנעו לקיסר לאחר קרב פרסלוס) ומספר קוהורטות של שרידי צבאו של דומיטיוס קלווינוס. בנוסף הייתה ברשותו יחידה קטנה של פרשים. צבאו מנה 15,000 לוחמים.
לפאראנקס היו כ-20,000 חיילים רגליים רובם בני שבטים וחיילים מגויסים, בנוסף לחיילים מקצועיים, פלנגיסטים, לגיונרים ופרשים. בנוסף היו ברשותו מרכבות קרב סקיתיות.
מערך הצבאות

פרנקס העמיד את צבאו כאשר המרכבות הסקיתיות מלפנים ומאחוריהם החי"ר הקל והפרשים כאשר הקו השני והשלישי הכיל את שאר החיילים הרגלים.
קיסר העמיד את הלגיון ה-6 מימין, את הלגיון ה-36 משמאל ואת הלגיון הגלאטי במרכז.
מהלך הקרב

פרנקס הצעיד את כוחותיו במורד העמק המפריד בין שני הצבאות. מהלך זה הפתיע את קיסר משום שמשתמע מכך שפרנקס התכוון להילחם במעלה הגבעה. אנשיו של פרנקס טיפסו במעלה הגבעה ונתקלו בשכבה דלילה של לגיונרים של קיסר. אז הזעיק קיסר במהירות את אנשיו שהיו עסוקים בבניית המחנה וגייס אותם במהירות לקרב. בינתיים הצליחו המרכבות הסקיתיות של פאראנקס לפרוץ את קו ההגנה הדליל של הרומאים אולם אז נתקלו במטר כבד של חניתות הטלה מצד הרומאים ונאלצו לסגת. קיסר פתח בהתקפת נגד כשהוא הודף את צבאו של פרנקס בחזרה במורד הגבעה שם הוא הושמד כמעט לחלוטין. אז הסתער קיסר והשתלט על מחנהו של פרנקס ובכך השלים את ניצחונו.