stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלך צ'רניגוב

| --- | --- |
סמל פלך צ'רניגובסמל פלך צ'רניגוב

 תאריך ביטול הפלך:  1 באוגוסט 1918
 מדינה:  האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 בירת החבל ההיסטורי (והעיר הגדולה ביותר):  צ'רניהיב 
 תאריך ייסוד:  27 בפברואר 1802
 שטח:  52,396 קמ"ר
 תאריך נטישה:  31 ביולי 1925 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בחבל ההיסטורי:  2,297,854 (1897)
 קואורדינטות:  51°30′N 31°18′E﻿ / ﻿51.5°N 31.3°E﻿ / 51.5; 31.3 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםפלך צ'רניגוב(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםפלך צ'רניגוב  מפה היסטורית 1903  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פלך צ'רניגוב (ברוסית: Черниговская губерния, צ'רניגובסקאיה גוברניה. לעיתים: הגוברנמנט של צ'רניגוב) היה גוברנייה באימפריה הרוסית שבירתה העיר צ'רניגוב (כיום צ'רניהיב שבאוקראינה).
הפלך הוקם ב-1802 ופורק סופית ב-1 באוגוסט 1918.[דרושה הבהרה] כיום רוב השטח של הפלך ההיסטורי נמצא בשטחה של אוקראינה.
אוכלוסייה

פילוח הרכב אוכלוסיית הפלך ב-1897 לפי שפות:
| --- | --- |
לאום: אחוז מכלל האוכלוסייה
אוקראינית: 66.41
רוסית: 21.58
בלארוסית: 6.59
יידיש: 4.95
גרמנית: 0.23
פולנית: 0.14
הערות שוליים

↑  מפקד האוכלוסין של האימפריה הרוסית ב-1897 (ברוסית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555133105171  LCCN: n82209574   WorldCat (עם LCCN): n82-209574 
ערך זה הוא קצרמרבנושא האימפריה הרוסית ובנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פועל (משפט עברי)

במשפט העברי, פועל הוא אדם שנשכר לעשות מלאכה לאדם אחר. ההלכה מחלקת בין שני סוגי פועלים: פועל שכיר, שנשכר לעבוד עבודה במשך זמן מסוים והתשלום המשולם לו הוא עבור העבודה, לעומת קבלן, שהתשלום שמקבל הוא עבור התוצאה, הוא נשכר כדי לעשות מלאכה מסוימת, והוא יכול להחליט בעצמו מתי לעשות אותה.
ההבדל בין שכירות לקבלנות

בספר תרומת הדשן נכתב שפועל ששכרו אותו להפיק סכום מסוים של חביות יין, גם אם מכורח השעה הוא נאלץ להפיק אותן מכרמי הענבים בזמן הבציר הוא נחשב לקבלן, שכן התשלום הוא עבור התפוקה ולא עבור העבודה. לעומת זאת, אם תובעים ממנו לעשות פעולה מסוימת בזמן מסוים בדווקא, נחשבת העבודה לשכירות ולא לקבלנות, וכך פוסק הנתיבות המשפט.
ההבדל בין שכירות לקבלנות > כללי שכירות

מכיוון שעבודתו של פועל דומה יותר לעבדות, בכך שהוא משולם עבור העבודה ולא עבור התפוקה, וכל אשר יפיק בזמן העבודה שייך לבעל הבית גם אם שווה בהרבה מהתשלום, דבר המנוגד לאמירת התורה ”כִּי לִי בְנֵי יִשְׂרָאֵל עֲבָדִים עֲבָדַי הֵם”, - "ולא עבדים לעבדים" קבעו חז"ל כי פועל יכול לחזור בו אפילו באמצע היום, כך שמלכתחילה נמצא שההתחייבות לפועל היא כאילו לא חל שום שעבוד על הפועל בשעת העבודה וממילא אינו דומה לעבד. וזאת בשונה מפועל קבלן השוכר בו שלמרות שאם כאשר הוא חוזר בו בזמן שאין בעל הבית יכול לשכור פועל אחר, הוא גורם נזק לבעל הבית אינו חייב לשלם כי הוא נחשב רק גרמא בנזיקין, מותר לבעל הבית להטעות אותו ולומר לו שישלם לו שכר כפול ולמעשה לא לשלם, או לשכור פועלים אחרים ולשלם את שכרן מתשלומי הפועל על השעה שכבר עבד או מכליו של השוכר שבאו לידו של בעל הבית.
ההבדל בין שכירות לקבלנות > כללי קבלנות

פועלי קבלנות שחזרו בהם מהסכם העבודה במהלך יום העבודה או שהמעביד חזר בו, כך שהפועל שחשב שיש לו עבודה מובטחת ליום זה צריך לחזר אחרי עבודה אחרת, או בעל הבית שחשב שיש לו פועלים צריך לטרוח בזמנו הקצוב לחפש פועלים, מכיוון שהפועלים עדיין לא התחילו לעבוד לא חל מעשה קניין המשעבד את הפועלים לבעל הבית ואת בעל הבית לפועלים ואין להם זה על זה אלא תרעומת. אם הפועלים התחילו לעבוד, הם לא יכולים לחזור בהם על פי ההלכה ואם חזרו בהם חלים עליהם קנסות שונים כדי לפצות את בעל הבית על הנזק. אך אם יש פועלים אחרים במקום הם יכולים לומר לבעל הבית שיזכור מפועלים אלו, ואין להם זה על זה אלא תרעומת.
ראו גם

היתר אכילת פועל
הערות שוליים

↑  סימן שכט.
↑  סימן רס"ד, ס"ק ח'.
↑  ספר ויקרא, פרק כ"ה, פסוק נ"ה
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף י"ב, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ע"ו, עמוד ב' ע"ז
פלאו במשחקים האולימפיים

פלאו משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת סידני (2000). לכל המשחקים בהם השתתפה, שלחה פלאו ארבעה או חמישה ספורטאים. איש מהם לא הגיע להישגים משמעותיים. פלאו מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
ראו גם

פלאו במשחקים האולימפיים לנוער
פייר איילנד (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  גאווה ודעה קדומה 
 בימוי:  אנדרו אהן 
 תסריט:  ג'ואל קים בוסטר 
 עריכה:  בריאן א. קייטס 
 שחקנים ראשיים:  ג'ואל קים בוסטר ג'יימס סקאלי מאט רוג'רס קונרד ריקאמורה בואן יאנג מרגרט צ'ו ניק אדמס 
 מוזיקה:  ג'יי ואדלי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרצ'לייט פיקצ'רס, Jax Media 
 חברה מפיצה:  דיסני+ 
 הקרנת בכורה:  3 ביוני 2022 
 משך הקרנה:  105 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
פייר איילנד (באנגלית: Fire Island) הוא סרט קומדיה רומנטית להט"בי-אמריקאי משנת 2022 בבימויו של אנדרו אהן (אנ'), שנכתב על ידו ובכיכובם של ג'ואל קים בוסטר (אנ'), בואן יאנג, קונרד ריקאמורה (אנ') ומרגרט צ'ו. הסרט מבוסס על הספר גאווה ודעה קדומה של ג'יין אוסטן. הסרט, בהפצתו של סרצ'לייט פיקצ'רס (אנ'), יצא ב-3 ביוני 2022 בהולו.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| ג'ואל קים בוסטר | נואה | בחור שעובד כאח במרפאה חינמית לקהילה הלהטב"קית, חברו הטוב ביותר של האווי |
| בואן יאנג | האווי | בחור רגיש שמחפש אהבה, חברו הטוב ביותר של נואה |
| קונרד ריקאמורה | וויל | עורך דין, סטרייט אקטינג, אחד מחבריו של צ'ארלי |
| ג'יימס סקאלי | צ'ארלי | רופא שמתאהב בהאווי |
| מרגרט צ'ו | ארין | לסבית המתגוררת על פייר איילנד |
| מאט רוג'רס | לוק | חבריהם הקרובים של נואה והאווי |
| תומאס מאטוס | קיגן | חבריהם הקרובים של נואה והאווי |
| טוריאן מילר | מקס | חבריהם הקרובים של נואה והאווי |
| ניק אדמס | קופר | אחד מחבריו של צ'ארלי |
| זיין פיליפס | דקס | נוכל בו נואה מתאהב |
| מייקל גראספה | ריס | בן-זוגו לשעבר של צ'ארלי |
| איידן וורטון | בריידן | אחד מחבריו של צ'ארלי |
| פיטר סמית' | מוזס |  |
| בראדלי גיבסון | ג'וני |  |
הפקה

רשת הזרמת הטלוויזיה באינטרנט, קוויבי, הכריזה על פיתוח סדרה קומית בשם Trip בספטמבר 2019, בכיכובו של ג'ואל קים בוסטר (אנ'). ב-11 במרץ 2020, נודע כי Jax Media (אנ') אמור להפיק את הסדרה. ביון יאנג לוהק לסדרה ב-15 באפריל 2020. בוסטר ויאנג היו אמורים לשחק גרסאות בדיוניות של עצמם. הבמאי סטפן דאן (אנ'), צורף לביים את הסדרה. עם סגירת השירות בסוף 2020, הפרויקט כולו היה בסכנה.
סרצ'לייט פיקצ'רס (אנ') הודיעה על רכישת התסריט של בוסטר ב-30 ביוני 2021, להפקה כסרט עלילתי בשם מחדש Fire Island. הבמאי אנדרו אהן (אנ') החליף את סטפן דאן כבמאי. בחודש שלאחר מכן, נודע כי מרגרט צ'ו תופיע בסרט. באוגוסט 2021, נודע כי קונרד ריקאמורה (אנ'), ג'יימס סקאלי, מאט רוג'רס (אנ'), תומאס מאטוס, טוריאן מילר, ניק אדמס (אנ'), זיין פיליפס, מייקל גראספה, איידן וורטון, פיטר סמית' ובראדלי גיבסון הצטרפו לצוות השחקנים. שלב הצילומים התקיים מ-12 באוגוסט 2021 עד לספטמבר 2021, וצולם במנהטן, ברוקלין, ופייר איילנד. התסריט הסופי שילב נושאים הומוריסטיים שיוצרי הסרט חלקו זה מכבר כחברים.
הפצה

הסרט יצא לאקרנים ב-3 ביוני 2022 בהולו בארצות הברית; ויצא ב-17 ביוני ב-Star+ (אנ') באמריקה הלטינית ובדיסני+ בטריטוריות בין-לאומיות אחרות.
ביקורות ותגובות

באתר האינטרנט האמריקאי, Rotten Tomatoes‏, 95% מ-91 ביקורות של מבקרים היא חיוביות, עם דירוג ממוצע של 7.30/10.‏ ב-Metacritic, הסרט זכה לציון ממוצע משוקלל של 72 מתוך 100 על סמך ביקורות של 32 מבקרים.
פרסים ומועמדויות

| פרס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס אמי האמנותי | סרט הטלוויזיה הטוב ביותר | פייר איילנד | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  "פייר איילנד": הקומדיה הרומנטית הנכונה של קיץ 2022 | ביקורת, באתר mako, ‏2022-06-07 (ארכיון)
1 2  Petski, Denise (11 במרץ 2020). "Quibi Orders Fire Island Comedy 'Trip' From Joel Kim Booster & Jax Media To Series – Update". Deadline Hollywood. ארכיון מ-24 בפברואר 2021. נבדק ב-2 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Development Update: Wednesday, September 25". The Futon Critic. 25 בספטמבר 2019. נבדק ב-2 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Petski, Denise (15 באפריל 2020). "'SNL's Bowen Yang Joins Joel Kim Booster In Quibi Comedy Series 'Trip'". Deadline Hollywood. ארכיון מ-27 בפברואר 2021. נבדק ב-2 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Baska, Maggie (7 במאי 2021). "Joel Kim Booster explains why friendship with Bowen Yang has been 'life changing'". PinkNews. ארכיון מ-1 ביוני 2021. נבדק ב-2 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Spangler, Todd (1 בדצמבר 2020). "Quibi Is Officially Dead". Variety. ארכיון מ-19 בפברואר 2021. נבדק ב-2 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Donnelly, Matt (30 ביוני 2021). "Joel Kim Booster, Bowen Yang to Top Feature 'Fire Island' With Director Andrew Ahn for Searchlight (EXCLUSIVE)". Variety. ארכיון מ-1 ביולי 2021. נבדק ב-2 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Donnelly, Matt (28 ביולי 2021). "Margaret Cho Joins Bowen Yang, Joel Kim Booster in 'Fire Island' (EXCLUSIVE)". Variety. ארכיון מ-2 באוגוסט 2021. נבדק ב-12 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Grobar, Matt (12 באוגוסט 2021). "'Fire Island': Andrew Ahn's Searchlight Pic Adds 11 To Cast". Deadline Hollywood. ארכיון מ-12 באוגוסט 2021. נבדק ב-12 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McGaughey, Alex (12 באוגוסט 2021). "Bowen Yang Led Rom-Com 'Fire Island' Full Cast Revealed". Blackfilm. ארכיון מ-12 באוגוסט 2021. נבדק ב-12 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bowen Yang explains the 'Gays in Space' bit in 'Fire Island'". EW.com. 2022-06-03. ארכיון מ-2022-06-28. נבדק ב-2022-06-06.
↑  Murphy, Chris (4 במרץ 2022). ""Something Special and Unique and Gay": Your First Look at Fire Island". Vanity Fair. ארכיון מ-2022-03-15. נבדק ב-4 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fire Island (באנגלית), ארכיון מ-2022-07-05, נבדק ב-2022-06-19
↑  Fire Island, www.metacritic.com (באנגלית) (ארכיון)
↑  Tom Smyth, All the Winners of the Creative Arts Emmys, Vulture, ‏2024-01-07 (באנגלית)
פרמוס

| --- | --- |

המרכז המסחרי של מחוז ברגן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ניו ג'רזי ניו ג'רזי
 מחוז:  ברגן
 ראש העיר:  כריסטופר דיפיאצה (עד 31 בדצמבר 2026)
 תאריך ייסוד:  1922
 שטח:  27.246 קמ"ר
 גובה:  15 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  26,698 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  971.4 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  40°56′43″N 74°4′18″W﻿ / ﻿40.94528°N 74.07167°W﻿ / 40.94528; -74.07167
 אזור זמן:  UTC -5
 http://www.paramusborough.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פרמוס(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פרמוס(למפת ניו ג'רזי רגילה) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיפרמוס(למפת ניו ג'רזי מוגדלת) טרנטון ניוארק ג'רזי סיטי פטרסון לייקווד טומס ריבר קמדן ויינלנד פרסיפני-טרוי הילס אטלנטיק סיטי ניו יורק פנסילבניה דלאוור האוקיינוס האטלנטיפרמוס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פרמוס (באנגלית: Paramus) היא עיר במחוז ברגן במדינת ניו ג'רזי, בארצות הברית. ב-2010 עמדה אוכלוסיית העיר על 26,342 תושבים, מספר ששיקף צמיחה של 2.6% ממפקד האוכלוסין של 2010. פרמוס נחשבת לפרבר של העיר ניו יורק, וממוקמת בין 24 ל-32 ק"מ צפון-מזרחה ממרכז הרובע מנהטן.
פרמוס התאגדה כעירייה מהסיווג "בורו" (באנגלית: borough) ב-1922 (במדינת ניו ג'רזי ישנם חמישה סיווגים של עיריות - עיר, בורו, עיירה, קריה וכפר). היא ידועה כאחד ממרכזי השופינג הגדולים בארצות הברית, עם מחזור שנתי של מעל 5 מיליארד דולר בענף הקמעונאות.
הערות שוליים

↑  ראש העיר והמועצה, באתר עיריית פרמוס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555153405171  LCCN: n82097424  MusicBrainz: 9bc59015-a53d-4323-a156-128115e4ceb9  VIAF: 168770809   WorldCat (עם VIAF): 168770809 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיליפ ק. דיק

| --- | --- |

 לידה:  16 בדצמבר 1928 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  2 במרץ 1982 (בגיל 53) סנטה אנה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Philip Kindred Dick 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות ריברסייד 
 שם עט:  Richard Phillipps, Jack Dowland 
 מקום לימודים:  תיכון ברקלי, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני, ספרות ספקולטיבית 
 זרם ספרותי:  ספרות פוסט-מודרנית 
 יצירות בולטות:  יוביק, זולגות דמעותי, אמר השוטר, טרילוגיית ואליס, Eye in the Sky, סורק אפלה, האם אנדרואידים חולמים על כבשים חשמליות?, האיש במצודה הרמה, Dr. Bloodmoney, or How We Got Along After the Bomb 
 בן או בת זוג:  ג'אנט מרלין (מאי 1948–נובמבר 1948)  ננסי האקט (6 ביולי 1966–1972)  אן ר. דיק (1 באפריל 1959–21 באוקטובר 1965)  קלאו מיני (14 ביוני 1950–1959)  טסה ב. דיק (18 באפריל 1973–1977) 
 צאצאים:  איסה דיק האקט, לאורה לסלי, כריסטופר דיק 
 פרסים והוקרה:  פרס הוגו לרומן הטוב ביותר (1963)  היכל התהילה של המדע הבדיוני והפנטזיה (2005)  פרס הוגו להצגה הדרמטית (1983)  פרס קורד לסביץ (1985)  פרס לרומן מדע בדיוני על שם ג'ון וו. קמפבל (1975)  פרס BSFA לספר הטוב ביותר (1978)  Tähtivaeltaja Award (1991, 1993) 
 חתימה:   
 
פיליפ קינדרד דיק (באנגלית: Philip Kindred Dick, ידוע גם בתור בראשי התיבות PKD, או בשם העט שלו ריצ'רד פיליפס (באנגלית: Richard Phillips‏); 16 בדצמבר 1928 - 2 במרץ 1982) היה סופר מדע בדיוני אמריקאי בעל השפעה עמוקה על הסוגה בכלל ועל "הגל החדש" בפרט. הרבה לדון בספריו בשאלות של מציאות והיעדרה, במצבי תודעה ותפיסה חריגים, באשליות ומציאויות חלופיות, וכן בהשפעתם של סמים שונים, אמיתיים או דמיוניים. אף על פי שעמיתיו גמרו עליו את ההלל עוד בחייו, לדוגמה סטניסלב לם, דיק זכה להכרה ציבורית מועטה עד למותו. לאחר מותו נוצרו מספר סרטים פופולריים שהתבססו על ספריו, מה שהביא קהל רחב יותר לספריו. כיום, יצירתו היא מהמוכרות ביותר בסוגת המדע הבדיוני, והיא זוכה להצלחה מסחרית כמו גם לביקורות חיוביות.
כשהוא דוחה את השקפת העולם האופטימיסטית והפשוטה של תור הזהב של המדע הבדיוני, דיק חקר בעקביות נושאים כגון טבען של המציאות ושל האנושיות בספריו, שאוכלסו על ידי אנשים עובדים פשוטים ולא על ידי "גיבורים גלקטיים". הוא הקדים את תת-הסוגה של הסייברפאנק בהתעסקותו בעולם חסר-החוק של צפון קליפורניה ברבות מיצירותיו. ספרו המפורסם "האיש במצודה הרמה" (1963, זוכה פרס הוגו), הוא יצירה חלוצית המשלבת בין סוגות ההיסטוריה החלופית והמדע הבדיוני. כמו כן, הוא פרסם מספר רב של סיפורים קצרים ויצירות משניות שפורסמו במגזיני-מדע בדיוני זול (Pulp Magazines).
חייו

פיליפ ק. דיק נולד בשיקגו שבאילינוי, לדורותי קינדרד דיק. אביו, אדגר דיק, היה חוקר הונאות עבור משרד החקלאות האמריקני. הייתה לו אחות תאומה, ג'יין. שניהם נולדו שישה שבועות בטרם עת, וג'יין נפטרה ב־26 בינואר 1929 (בגיל חמישה שבועות בלבד). זמן קצר לאחר מכן, המשפחה עברה לקליפורניה.
הוריו של דיק התגרשו בצעירותו, והוא חי עם אמו. הוא סיים בית ספר תיכון בברקלי ולזמן קצר למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם למד גרמנית כקורס ראשי. הוא מכר תקליטים ועבד כדי. ג'יי. בטרם מכר את סיפורו הראשון ב־1952. הוא עבד כסופר למחייתו, פחות או יותר, מאותו זמן והלאה. הוא מכר את הרומן הראשון שלו ב־1955. שנות ה-50 המאוחרות היו זמן קשה עבור דיק, עד כדי כך שהוא "לא יכול היה לשלם אפילו עבור קנסות-איחורים לספרייה", כהודאתו. הוא ראה עצמו חלק מהאנטי חברה של קליפורניה של שנות ה־60, והזדהה עם משוררי דור הביט ועם המפלגה הקומוניסטית. העובדה האחרונה נתונה במחלוקת, ודיק עצמו הודה שהושלך, פשוטו כמשמעו, לפחות מאחת מהפגנותיה של המפלגה. ב־1963 זכה בפרס הוגו היוקרתי עבור ספרו "האיש במצודה הרמה". דיק התנגד למלחמת וייטנאם ובשל כך היה לו תיק ב־FBI.
אף־על־פי שדיק הולל כגאון בעולם המדע הבדיוני של זמנו, העולם הספרותי בכללותו לא היה כה מסביר פנים כלפיו, והוא יכול היה למכור ספרים רק למו"לים של מדע בדיוני שלא שילמו היטב. בשל כך, אף על פי שפרסם מספר גדול של רומנים בשנים הבאות, הוא המשיך להאבק פיננסית ופסיכולוגית. אפילו בשנותיו המאוחרות הוא סבל מבעיות כספיות. בהקדמה לאוסף הסיפורים הקצרים משנת 1980, "האיש המוזהב", דיק כתב:
הקטע דלהלן מראה לא רק שלדיק היו בעיות כספיות באופן תדיר, אלא גם את ההערכה לה זכה מסופרי מדע בדיוני אחרים. אף על פי שרוברט היינליין היה היפוכו של דיק כמעט מכל בחינה - בעיקר בתחומי הפוליטיקה וסגנון החיים והכתיבה - הם העריצו זה את יצירתו של זה. דיק כתב על היינליין באותה הקדמה: "אני מחשיב את היינליין לאבי הרוחני, למרות שהאידאולוגיות הפוליטיות שלנו שונות תכלית השינוי אחת מן השנייה".
יצירת המופת הקולנועית "בלייד ראנר", בבימויו של רידלי סקוט, המבוססת על סיפורו של דיק - "האם אנדרואידים חולמים על כבשים חשמליות?", הפכה את שמו של דיק למוכר יותר, אך הוא לא ממש זכה ליהנות מתהילתו המאוחרת.
מוטיבים ומאפיינים

בתחילת דרכו כתב דיק בעיקר סיפורים קצרים, רבים מהם בהשפעת המלחמה הקרה והחרדה מהשמדה המונית. בחלוף הזמן התעצב סגנונו הייחודי והתמקד בנושאים של אמיתי מול זיוף או חיקוי, טבעי מול מלאכותי, ומציאות מול בדייה או הדמיה. ברבים מספריו הגבולות בין התחומים מטושטשים, ולעיתים אינם מובחנים כלל. דיק עצמו סיכם את נושאי יצירתו כעוסקים בשאלות "מה היא המציאות" ו"מה מגדיר בן-אנוש אותנטי".
רבים מספריו של דיק אינם מתרכזים בדמות מפתח עיקרית על פני ציר עלילה אחד, אלא מתארים מספר דמויות על פני כמה קווי עלילה המשיקים זה לזה. בחלק מספריו מופיעות דמויות נאציות או פשיסטיות. לעיתים מופיעות בספרים כאלה גם דמויות יהודיות, כגון ראש ממשלת ישראל אמיל שטארק כדמות משנית בספר "הצלם" וכן פרנק פרינק, מהדמויות המרכזיות ב"איש במצודה הרמה".
חזיונותיו ומותו

בנעוריו, בערך בגיל שלוש-עשרה, חלם דיק חלום שחזר ונשנה. הוא חלם כי הוא בחנות ספרים וכי הוא מנסה למצוא גיליון של מגזין המדע הבדיוני Astounding Magazine. גיליון זה, לכשימצא אותו, יכיל סיפור הנקרא "האימפריה מעולם לא תמה" ("The Empire Never Ended"), שיגלה לו את סוד היקום. בכל חזרה של החלום, ערימת המגזינים בה חיפש קטנה וקטנה, אך הוא מעולם לא הגיע לקרקעיתה. לבסוף החל דיק לחשוש כי גילוי המגזין יביא עמו אי שפיות. זמן קצר לאחר מכן פסקו החלומות. הם מעולם לא חזרו, אך המשפט "האימפריה מעולם לא תמה" יופיע ביצירותיו המאוחרות יותר.
ב־20 בפברואר 1974 הוא התאושש מהשפעת סודיום תיופנטל, (סם מרדים) שניתן לו לאחר הוצאת שן בינה פגומה. כשפתח את דלת דירתו על מנת לקבל משלוח חדש של משככי כאבים, הוא שם לב כי האשה שמסרה לו את החבילה ענדה תליון ועליו מה שדיק כינה "vesicle pisces" (הוא התכוון ככל הנראה לקשתות המצטלבות של סמל הדג הקדום של הנוצרים, ה־Vesica piscis, הידוע גם בתור Ichthys). לאחר עזיבתה, החל דיק לחוות חזיונות. אמנם ניתן לייחס זאת לפעולתם של משככי הכאבים, אך החזיונות נמשכו שבועות. לאורך פברואר ומרץ 1974 הוא חווה סדרה של חזיונות אותם כינה באופן קולקטיבי "2-3-74", קיצור של "פברואר/מרץ 1974". הוא תיאר את חזיונותיו המוקדמים כקרני לייזר ותבניות גאומטריות, ולעיתים תמונות חטופות של ישו ורומא העתיקה. כשהתמונות גדלו באורכן ובתדירותן, דיק טען כי הוא החל לחיות חיים כפולים, פעם בתור עצמו ופעם בתור תומאס, נוצרי שנרדף בידי הרומאים במאה הראשונה לספירה. על אף שימושו המתמשך בסמים, דיק קיבל את החזיונות הללו כמציאות, והאמין כי הוא בא במגע עם ישות אלוהית כלשהי, אליה הוא התייחס כ"זברה", אלוהים, ובאופן התדיר ביותר, "ואליס" (VALIS).
חזיונותיו ומותו > ואליס

ואליס (VALIS) (אנ')- ראשי תיבות באנגלית של "מערכת אינטליגנציה נרחבת חיה ואקטיבית" (Vast Active Living Intelligence System); דיק השתמש במונח זה ככותרת לספרו (והמשיך את התמה בשלושה ספרים נוספים לפחות); מאוחר יותר הוא העלה השערה כי ואליס היא גם "גנרטור של מציאות" וגם אמצעי לתקשורת חוץ-ארצית. הוא תיאר את ואליס כצומת אחת של רשת לוויינים מלאכותיים שמקורם בכוכב פומלהוט שבקבוצת הכוכבים דג דרומי. על פי דיק, הלוויין המקיף את הארץ השתמש ב"קרני לייזר ורודות" על מנת להעביר מידע ולהקרין הולוגרמות על הארץ ועל מנת לבסס תקשורת בין מין חוץ-ארצי לבין האנושות. דיק טען כי ואליס עשתה שימוש ב"תמריצים משלחי־רסן" ("disinhibiting stimuli") על מנת להכין את הנשואים לתקשורת; באחד מהמקרים, נעשה שימוש בסמל ה־vesicle pisces שתואר לעיל. הוא כתב בפירוט על החוויה הזו ועל אמונתו כי האימפריה הרומית מעולם לא תמה במאמרו "כיצד לבנות יקום שלא יתפרק אחרי יומיים".
בשלב מסוים, במהלך מפגש עם ואליס, נודע לדיק כי לבנו הפעוט נשקפת סכנת מוות ממחלה לא ידועה. בדיקות שגרתיות לא הראו כל סימן למחלה כלשהי אצל הילד; אף־על־פי־כן, דיק התעקש כי ייערכו בדיקות יסודיות על מנת להבטיח את בריאות בנו. הרופא הסכים לבסוף, למרות היעדר תסמינים ברורים. במהלך הבדיקה הרופאים גילו שבר מפשעתי שהיה הורג את הפעוט לולא נערך ניתוח בהקדם. חייו של הילד ניצלו הודות לניתוח, ודיק ייחס זאת להתערבותה של ואליס.
אירוע נוסף הוא מקרה בו דיק דיבר בלשונות לא מוכרות לו (גלוסולליה). אשתו של דיק רשמה פונטית את הקולות אותם הפיק, וגילתה כי הוא דובר יוונית קוינה, סוג של יוונית עתיקה אותו לא למד מעולם. דיק גילה מאוחר יותר כי הברית החדשה ותרגום השבעים נכתבו במקור ביוונית קוינה. עם זאת, לא הייתה זו הפעם הראשונה בה חווה דיק דיבור בלשונות זרות לו. עשור לפני כן, דיק טען כי הוא מסוגל לחשוב, לקרוא ולדבר לטינית שוטפת תחת השפעת LSD.
במאמרו "האם תשוכלל אי פעם הפצצה האטומית, ואם וכן, מה יהא על רוברט היינליין?" (Will the Atomic Bomb Ever be Perfected, And if so, What becomes of Robert Heinlein?‎) מזכיר דיק כי הוא החל לראות אור ורוד במהלך חוויית LSD שמונה שנים לפני שכתב וייחס את "קרני הלייזר הורודות" לוואליס.
חזיונותיו ומותו > Exegesis

על אף ההרגשה כי הוא חווה, בצורה כלשהי, תקשורת אלוהית, דיק לא יכול היה לתרץ באופן מלא את האירועים. עד סוף ימיו הוא נאבק על מנת להבין באופן מלא את המתרחש, בהטילו ספק בשפיותו ובתפיסת המציאות שלו. הוא הצליח לרשום חלק ממחשבותיו ביומן בן 8,000 עמודים ומיליון מילים שנקרא "הפרשנות" (Exegesis). הוא בילה לילות ללא שינה בכתיבה מאומצת ביומנו, פעמים רבות תחת השפעת אמפטמינים, מה שתרם ללא ספק לנימה האקלקטית של הכתוב. נושא חוזר ב"פרשנות" הוא ההשערה של דיק שההיסטוריה נעצרה במאה הראשונה לספירה, וש"האימפריה מעולם לא תמה". הוא ראה ברומא את פסגת החומרנות, שלאחר שהדיחה את הגנוסטיקנים למחתרת לפני 1900 שנה, החזיקה את האנושות במצב של עבדות לרכוש חומרי. דיק האמין כי ואליס יצרה קשר עמו ועם עוד מספר אלמונים על מנת לגרום להדחתו של ריצ'רד ניקסון, בו ראה דיק את התגלמותו של הקיסר.
ככל שעבר הזמן, הפך דיק פאראנויד יותר ויותר, דמיין שנקשרו נגדו עלילות בידי הק.ג.ב. וה־FBI, והאמין כי טומנים לו מלכודות ללא מנוחה. במקרה אחד הוא האמין כי אנשי ה-FBI היו אחראים לפריצה לביתו בה נגנבו מסמכים שונים וכספתו נפרצה בעזרת חומר נפץ; מאוחר יותר טען דיק כי ככל הנראה הוא ביצע את הפריצה בעצמו ושכח מכך.
יצירתו המאוחרת יותר, בעיקר טרילוגיית ואליס, הייתה אוטוביוגרפית במידה רבה, עם השפעות ואזכורים רבים של "2-3-74". כמו כן, דיק קרא בשקיקה יצירות על דת, פילוסופיה, מטאפיזיקה וגנוסיס, ורעיונות אלה מצאו את דרכם לרבים מסיפוריו. הרומן האחרון פרי עטו שפורסם בימי חייו היה The Transmigration of Timothy Archer, אך רבים נוספים פורסמו לאחר מותו (הראוי ביותר לציון שבהם הוא Lies, Inc.).
חזיונותיו ומותו > מותו והסבר אפשרי לחזיונותיו

פיליפ ק. דיק מת משבץ ב־1982 (בגיל 53), בלא שלמד מה גרם לחזיונותיו. יש המשערים כי דיק סבל מהתפרצויות של אפילפסיה של האונה הרקתית. דבר כזה יכול לגרום להתקפים לא משתקים, שיכולים לגרום בתורם לרגשות הנעים מחוסר-התמצאות כללי ועד לחזיונות שמתפרשים לעיתים קרובות על ידי הקורבנות כחוויות "רוחניות" או כהתגלויות. האזור המסוים הזה במוח אחראי להפרדה בין מציאות לדמיון ורגיש מאוד לפעילות אפילפטית. התסמינים הנלווים לפעילות כזו דומים לתיאור העשור האחרון בחייו של פיליפ ק. דיק. חלק בלתי נפרד מהתקפים כאלו הוא תופעה התנהגותית הנקראת "היפרגרפיה", בה הקורבן מתעד בצורה אובססיבית את חוויותיו, בדרך כלל בצורת יומן.
כשתאומתו ג'יין נפטרה בינקותה, גולפה מצבה עם שמות שני התאומים ועליה הושאר מקום ריק לתאריך הפטירה של פיליפ. לאחר מותו (הוא נותק ממכונת ההחיאה ב־2 במרץ, אך רישום ה־EEG כבר היה איזואלקטרי חמישה ימים קודם לכן), הביא אביו, אדגר, את גופת בנו לפורט מורגן, קולורדו. לאחר חמישים-ושלוש שנים, התאריך השני נחצב גם הוא, ופיליפ ק. דיק נקבר לצד אחותו.
נישואים וצאצאים

דיק נישא חמש פעמים: ארבעה נישואים הסתיימו בגירושין ולאשתו החמישית נותר נשוי עד למותו. נולדו לו שתי בנות ובן.
מאי 1948, לג'נט מרלין (נמשכו שישה חודשים);
יוני 1950, לקליאו אפוסטולידס (התגרשו ב־1958);
1958, לאן ויליאמס רובינשטיין (ילדים: לאורה ארצ'ר, נולדה ב־26 בפברואר 1960) (התגרשו ב־1964);
1966 או 1967 (המקורות חצויים), לנאנסי האקט (ילדים: איסולד, קרויה בדרך כלל "איסה") (התגרשו ב־1970);
18 באפריל 1973 לטסה באסבי (ילדים: כריסטופר).
מספריו

The Penultimate Truth
The Three Stigmata of Palmer Eldritch
מספריו > שתורגמו לעברית

יוביק (Ubik)
האיש במצודה הרמה (The Man in the High Castle), הוצאת עם עובד.
האם אנדרואידים חולמים על כבשים חשמליות? (Do Androids Dream of Electric Sheep?‎), הוצאת כתר
סורק אפלה (A Scanner Darkly)
הצלם (The Simulacrum)
ואליס (VALIS), בהוצאת אודיסיאה
השחקנים של טיטאן (Game Players of Titan)
כשל זמן (Martian Time-slip), בהוצאת אודיסיאה
האדם שמחוץ למשוואה וסיפורים אחרים, תרגום: חגי אברבוך, הוצאת טרה ספרים.
פוסטר, אתה מת וסיפורים אחרים, תרגום: חגי אברבוך, הוצאת טרה ספרים.
זולגות דמעותי, אמר השוטר, תרגום: עמנואל לוטם, הוצאת כתר
מספריו > שעובדו לסרטים

בלייד ראנר (Blade Runner) - על־פי הספר "האם אנדרואידים חולמים על כבשים חשמליות".
זיכרון גורלי (Total Recall) - על־פי הסיפור הקצר "We Can Remember It For You Wholesale".
פצצה מהלכת (Impostor)
דו"ח מיוחד (The Minority Report)
סקרימרס (על בסיס הסיפור הקצר "Second Variety")
צ'ק פתוח (Paycheck, מבוסס על סיפור קצר באותו השם)
סורק אפלה (A Scanner Darkly)
נקסט (next) - על פי הסיפור הקצר "האיש המוזהב"
נגד כל הסיכויים (The Adjustment Bureau) - על פי הסיפור הקצר "Adjustment Team"
רדיו אלבמוט החופשית (Radio Free Albemuth)
עיבודים לטלוויזיה

האיש במצודה הרמה, סדרת טלוויזיה על פי הספר באותו שם.
חלומות חשמליים - אנתולוגיה על פי סיפורים קצרים של דיק, בהפקת בריאן קרנסטון