סכין החלומות
עגור הזהב

רנד נפגש עם הסינצ'נים, כשהוא לוקח איתו את קדסואן ונינאב. הם רואים אישה נמוכה (המתאימה לתיאור של טואון), אולם האאס סדאי מגלות שמישהי מחזיקה בסאידר, בסתר. קדסואן הופכת את הזרמים, ולתדהמת כל הנוכחים האישה הנמוכה מתגלית פתאום כגבוהה וקשוחה. רק לואיס ת'רין, שמגולגל במוחו של רנד זיהה אותה: סמירהאג. במקום מתפתח קרב קצר בו רנד מאבד את כף ידו השמאלית והארורה מנותקת מסאידר. הסינצ'נים מנסים להכחיש, אך סמירהאג נאלצת להודות בזהותה האמיתית, ונשארת רגועה. הדאמנות נשלחות בחזרה לאבו דאר.
השאידו חונים במאלדן. פייל משיגה את מוט השבועות, ופרין ממלא את מכלי המים של העיירה בשורש הקלשון. גלינה נפגשת עם פייל ונאמנותיה, לוקחת את המוט וממוטטת עליהם תקרה. היא בורחת מהעיר, כשהקרב מתחיל. החכמות הנותרות של השאידו שלא שתו את התה לא מהוות כוחות נגד הסינצ'נים וחבורת פרין, ומאלדן נכבשת. פייל נלקחת על ידי חסרי האחים, אבל הם נהרגים בידי הכובשים והיא משוחררת. טיילי שובה את סבנה.
אליין שומעת ממרגל ששתי אאס סדאי, אחת שאוהבת חתולים ואחת בשם איספאן, נראו בקמלין. היא הולכת עם משמר, שלוש אאס סדאי ובירגיט לתפוס את איספאן ומרילין, אבל ארבע אחיות שחורות אחרות מצטרפות ותופסות אותה ובורחות מהעיר, כשהן הורגות את החברות של אליין. בירגיט משתמשת בחוש העוצרות כדי לעקוב אחרי השש, ומגייסת את מוצאות הרוחות שבעיר, עם משמר המלכה. קרב קצר מתחולל מחוץ לעיר ואסנה זרמין נהרגת מברקי מוצאות הרוחות. שלושת עוצריה וחמש האחיות השחורות האחרות נתפסו חיים. מצידה השני של העיר שכירי החרב של ארמיליה נכנסו ומנסים לכבוש את קאמלין. בירגיט משחררת את אליין, והיא מנהיגה את צבאה המאולתר לעבר העיר, שם מחכים שכירי החרב. בהתחלה הקרב עוד איכשהו שקול, אך עד מהרה משמר החומות מצטרף לקרב תחת דגל החבצלת, ושכירי החרב נכנעים. ארמיליה עצמה, ראש בית מארן, ניאן ראש בית ארוון ואלניה ראש בית סרנד נאסרות על ידי אליין. שלושה בתים נוספים מצטרפים לבית טרקנד, מה שמעלה את מספר התמיכה לתשע. בהמשך היום שניים נוספים מצטרפים, ואליין הופכת למלכה רשמית, אם כי עדיין לא מוכתרת.
פוריק קרדה, גנרל הנס של משמרות המוות הסינצ'ניות, נפגש עם חבורת היד האדומה בגבעה בתוך מעבר מלביד, לאחר שזו הסבה לסינצ'נים די נזקים. הוא דרש מתום מרילין את החזרת טואון לידי האימפריה, אחרת יתרחש קרב עקוב מדם. תום מפנה אותו למאט, ומאט מעמיד את הדברים על דיוקם: התגבורת לה מחכים המשמרות די תקועה לפני המעבר, ועד אז כולם כבר יהיו רחוקים משם. אבל מאט שואל את קרדה אם הוא יכול להביא את טואון בשלום לאבו דאר, (העיר הקרובה ביותר שבשליטת הסינצ'נים) ואת טואון אם היא בוטחת בקרדה. משנענה בחיוב על שתי השאלות, הוא משחרר את טואון. להפתעת כל הנוכחים היא מכריזה "מטרים קוטון הוא בעלי" שלוש פעמים ומשלימה את הנישואים. מאט מספר לה שחיכה למשפט הזה הרבה זמן, כי האלפין אמרו לו שהיא תהיה אשתו, והיא סיפרה לו שדאמנה שחוזה את העתיד ניבאה שלושה סימנים לזהות בעלה העתידי: מכיר את פני ארתור פנדראג "הוקינג", בעל סימן של שועל המבריח עורבים ואדון היד האדומה. כעת, שראתה שמאט הוא מנהיג חבורת היד האדומה הנבואה הושלמה. ואנין מגיע ומודיע שרבבת חיילים ערב רב בדרך לגבעה, מובלים על ידי סינצ'ני בודד, במטרה אחת: לרצוח את טואון. מאט מבקש מקרדה שישאיר לו כמה מהמשמרות, כולל אוגייר, כדי שיעכב את הרבבה. חבורת היד האדומה מתבצרת בגבעה, עם כיתת משמרת מוות, והקרב מתחיל. משמרת המוות, מתברר, מצדיקה את המוניטין שיש לה כמנוסה בקרבות. אלודרה מפיצה הרס בין האספסוף עם זיקוקיה, והאאס סדאי מטיחות בו ברקים. תוך זמן קצר כל שכירי החרב מתים או גוססים. הרת'ה האוגייר כורת את ראש הסינצ'ני הבוגד והם שולחים אותו לאבו דאר. סרן מוסאנג, מפקד כיתת המשמרת, קורא שוב ושוב למאט "הוד רוממותו". כשמאט מתעקש על שמו, מוסאנג מסביר שעם נישואיו לטואון הוא הופך לנסיך העורבים. מאט ההמום צוחק ― הוא תמיד שנא אצילים, וכעת הפך לאחד מהם.