stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי החוץ של חמאס
אסיה > רוסיה רוסיה

מאז עליית חמאס לשלטון בעזה ב-2007, רוסיה קיימה פגישות רבות עם בכירי חמאס וסיפקה להם תמיכה מדינית. אף על פי שהמתקפה של חמאס על ישראל ב-7 באוקטובר 2023 עוררה תגובות קשות בעולם, רוסיה המשיכה לשמור על קשריה עם הארגון.
לאחר המתקפה, רוסיה אירחה משלחת של חמאס במוסקבה. ב-26 באוקטובר 2023, נציגים של חמאס, כולל ראש היחסים הבינלאומיים מוסא אבו מרזוק, נפגשו עם סגן שר החוץ הרוסי מיכאיל בוגדנוב. במהלך הפגישה הביעו נציגי חמאס את הערכתם לעמדותיו של פוטין ולמאמצי הדיפלומטיה הרוסית. הפגישה במוסקבה הייתה הראשונה של חמאס לאחר המתקפה, והדגישה את חשיבות הקשרים עם רוסיה עבור הארגון.
הקשרים הצבאיים בין חמאס לרוסיה מתבטאים גם באספקת נשק וטכנולוגיה. לדוגמה, חמאס השתמשה בטילים נגד טנקים מדגם קורנט מתוצרת רוסיה בהתקפותיה על ישראל. ישנה הערכה כי חמאס מקבלת סיוע צבאי ישיר או דרך מדינות כמו איראן וסוריה, במסגרת השותפות האסטרטגית בין רוסיה לאיראן.
אסיה > איראן איראן

איראן מספקת לחמאס תמיכה כלכלית, צבאית ולוגיסטית. התמיכה כוללת העברת כספים, אספקת נשק והכשרה צבאית. איראן נחשבת לאחת התומכות המרכזיות בחמאס, ותמיכתה התבטאה באופן ברור במתקפה של חמאס על ישראל באוקטובר 2023, שכללה תכנון מורכב והכשרה שנמשכה חודשים, בהובלת איראן וחזבאללה.
הקשרים בין איראן לחמאס נמשכים מזה שנים רבות, כשאיראן מספקת תמיכה כספית משמעותית, שלפי אסמאעיל הנייה הגיעה לכ-70 מיליון דולר בשנה. בנוסף לתמיכה הכספית, איראן מסייעת בפיתוח טכנולוגיות נשק, כולל טילים ורחפנים מתקדמים, ומשמשת כמקור לוגיסטי להברחת אמצעי לחימה לרצועת עזה.
חמאס משתלב בציר ההתנגדות האזורי בהובלת איראן, הכולל גם את חזבאללה בלבנון וקבוצות אחרות כמו הג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני והחות'ים בתימן. למרות ההבדלים האידאולוגיים בין איראן השיעית לחמאס הסוני, השותפות ביניהם מבוססת על ההתנגדות המשותפת לישראל ולארצות הברית
אסיה > ערב הסעודית ערב הסעודית

יחסי החוץ בין חמאס לערב הסעודית עברו תמורות משמעותיות במהלך השנים, תחילה היחסים היו חיוביים בין הארגון הסוני לממלכה הסונית עם תמיכה מסוימת מצד סעודיה לחמאס. עם זאת לאחר מכן חלה הרעה במערכת היחסים בעקבות מעורבות חמאס בקונפליקטים האזוריים ותמיכתם של משמרות המהפכה בארגון.
באפריל 2023 אסמאעיל הנייה ביחד עם משלחת בכירה מהארגון הגיעו לערב הסעודית כדי להשתתף בחאג'. במהלך הביקור, הנייה וחברי המשלחת נפגשו עם גורמים סעודיים בכירים על מנת לחזק את הקשרים עם ערב הסעודית ולהדגיש את התמיכה הפלסטינית, תוך ניצול האירוע הדתי המרכזי לשיחות פוליטיות ומדיניות.
עם זאת, מתקפת חמאס על ישראל ב-7 באוקטובר 2023 השפיעה על המשא ומתן לנרמול היחסים בין סעודיה לישראל, אותו קידמו ארצות הברית וסעודיה במשך חודשים. בעקבות המתקפה, סעודיה הביעה תמיכה במאבק הפלסטיני והעלתה את נושא הכרה במדינה פלסטינית כדרישה לנרמול היחסים עם ישראל.
אסיה > קטר (מדינה) קטר

יחסי החוץ של חמאס עם קטר הם משמעותיים ומבוססים על תמיכה כלכלית ופוליטית רחבה. קטר משמשת כמקום מושב למשרד הפוליטי של חמאס ומספקת לארגון תמיכה כספית ולוגיסטית. במהלך השנים, קטר סיפקה מימון לפרויקטים הומניטריים ברצועת עזה, כולל תשלום משכורות לפקידי ממשל, סיוע למשפחות נזקקות, ואספקת דלק. התמיכה הזו נעשית בידיעת ושיתוף פעולה עם ממשלות ארצות הברית וישראל.
מאז 2012, קטר מארחת את ההנהגה המדינית של חמאס, כולל ראש הלשכה המדינית איסמאיל הנייה עד לחיסולו באיראן ואישים נוספים כגון ח'אלד משעל.
קטר משמשת כמתווכת מרכזית בסכסוכים בין חמאס לישראל. היא מארחת את ראשי חמאס לפגישות מדיניות ומספקת פלטפורמה לשיחות פיוס ולמשא ומתן על הפסקות אש. היחסים בין קטר לחמאס התחזקו במיוחד לאחר שקטר הסכימה לארח את הנהגת חמאס בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה, וכך אפשרה להם להימנע מתמיכה איראנית בלעדית.
הקשר בין קטר לחמאס זוכה לביקורת בינלאומית. קטר מואשמת בסיוע לארגון הנחשב על ידי ארצות הברית והאיחוד האירופי כארגון טרור. למרות זאת, קטר ממשיכה בתמיכתה המדינית והפיננסית בחמאס כחלק ממדיניות החוץ שלה לקידום האינטרסים הפלסטיניים ולחיזוק מעמדה הבינלאומי.
אסיה > לבנון לבנון

יחסי החוץ בין חמאס ללבנון הם חלק חשוב במערך האסטרטגי של הארגון, במיוחד בכל הנוגע לשיתוף פעולה עם חזבאללה. חמאס מחזיקה בתשתיות צבאיות בלבנון, הכוללות שני יחידות מבצעיות עיקריות: יחידת אל-שימאלי ויחידת חאלד עלי. יחידות אלו עוסקות בגיוס והכשרה של לוחמים, ייצור כלי נשק ופיתוח תוכניות התקפה נגד ישראל. המאמץ הצבאי של חמאס בלבנון נעשה בעזרת כוח קודס האיראני.
בנוסף, חמאס מקיים תיאום צמוד עם חזבאללה, כאשר שתי הארגונים משתפים פעולה בלחימה נגד ישראל. לדוגמה, במהלך הלחימה האחרונה בעזה, חזבאללה הבהיר שהוא מוכן להתערב בלחימה אם ישראל תתקוף את עזה בצורה נרחבת.
יחסי חמאס-לבנון כוללים גם היבטים מדיניים, כמו פגישות רשמיות בין נציגי חמאס לבין מנהיגים לבנוניים ואיראנים, שמטרתן לשפר את התיאום ולחזק את הציר השיעי באזור (אף על פי שחמאס משתייכים לאסלאם הסוני). עם זאת, שיתוף הפעולה בין חמאס לחזבאללה אינו חף מקשיים, שכן לפעמים חמאס פועל בלבנון מבלי ליידע את חזבאללה מראש, מה שעלול לגרום למתחים בין הארגונים.
ב-2 בינואר 2024, חמאס ספג מכה קשה עם ההתנקשות בסאלח אל-עארורי, סגן ראש הלשכה המדינית של הארגון ואחד מהאדריכלים של מתקפת 7 באוקטובר 2023 על ישראל. אל-עארורי נהרג בתקיפה ישראלית במשרדו שבשכונת דחייה בדרום ביירות, אזור הידוע כמעוז של חזבאללה.
אסיה > טורקיה טורקיה

טורקיה מספקת תמיכה מדינית וחומרית לחמאס ומאפשרת למנהיגי הארגון לשהות במדינה ולהשתמש בה כבסיס לפעילותם. בכירים רבים של חמאס מתגוררים בטורקיה.
לאחר המתקפה של חמאס על ישראל ב-7 באוקטובר 2023, עלו דיווחים כי טורקיה ביקשה מחלק ממנהיגי חמאס לעזוב את המדינה, אם כי הממשלה הכחישה זאת רשמית. הדיווחים מצביעים על כך שמנהיגי חמאס אכן עזבו את טורקיה בעקבות הלחץ הבינלאומי והתגובות הקשות למתקפה, אך חלקם נשארו במדינה למטרות דיפלומטיות ושיחות.
טורקיה ממשיכה לתמוך בחמאס בפומבי. לדוגמה, הנשיא רג'פ טאיפ ארדואן הצהיר כי חמאס אינו ארגון טרור, אלא תנועת שחרור הנאבקת למען זכויות הפלסטינים. בנוסף, טורקיה מספקת תמיכה כספית לחמאס ומאפשרת להם לגייס כספים ולתכנן פעולות מבצעיות. התמיכה של טורקיה בחמאס מביאה לביקורת בינלאומית רבה, במיוחד מצד ישראל וארצות הברית אך גם ראש ממשלת הולנד חרט וילדרס שקרא לסלק את טורקיה מנאט"ו בעקבות הקו המיליטנטי שלה כלפי ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל והתמיכה בחמאס.
אסיה > מלזיה מלזיה

יחסי החוץ של חמאס עם מלזיה מבוססים על תמיכה פוליטית ואידאולוגית רחבה בפלסטינים. מלזיה, תחת הנהגתו של ראש הממשלה אנואר איברהים, שמרה על קשרים עם חמאס והביעה תמיכה בפלסטינים, אף תחת לחץ חיצוני לגנות את חמאס. אנואר תיאר את המצב בעזה כ"בית כלא פתוח הגדול בעולם" ותומך בעמדת חמאס כמנהיג הלגיטימי של עזה.
מלזיה מארחת נציגי חמאס ומאפשרת להם להשתתף באירועים פוליטיים במדינה. לדוגמה, חמאס הוזמן להשתתף בפסגת האסלאם במלזיה, מה שמעיד על החשיבות של הקשרים בין הצדדים. בנוסף, מלזיה מנהלת קרן נאמנות הומניטרית למען העם הפלסטיני, המסייעת באספקת סיוע רפואי, מזון וצרכים בסיסיים בעזה.
מלזיה גם שומרת על מדיניות של אי הכרה בישראל ומדגישה את הסולידריות עם הקהילה האסלאמית העולמית, כשהיא מבקרת את פעולות ישראל ותומכת בזכויות הפלסטינים (CNA). מדיניות זו כוללת גם ארגון שבוע סולידריות עם פלסטין בבתי ספר ומכללות ברחבי המדינה.
אסיה > סוריה סוריה

סוריה הייתה תומכת נלהבת של חמאס עד 2011 עם פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה. בינואר 2012, חמאס התייצב לצד המורדים הסורים נגד ממשלת בשאר אל-אסד. עם זאת, מאז 2022, היחסים שוקמו והתמיכה חודשה. מאז חזרתו של חמאס לציר ההתנגדות האזורי, הארגון שוב משתף פעולה עם סוריה וגורמים נוספים באזור המתנגדים למדיניות האמריקאית והישראלית.
התמיכה המחודשת כוללת שיתוף פעולה אסטרטגי ומדיני, כשהמטרה המשותפת היא עמידה נגד האינטרסים של ארצות הברית וישראל באזור. חמאס חידש את קשריו עם סוריה כחלק מהמאמץ הרחב יותר לחיזוק הציר האזורי של ההתנגדות, הכולל גם את איראן וחזבאללה.
כך, מאז 2022, חמאס שוב מהווה חלק בלתי נפרד מציר ההתנגדות האזורי, ומערכת היחסים עם סוריה משמשת דוגמה לשיתוף הפעולה המחודש בין הגורמים השונים המתנגדים למדיניות המערבית במזרח התיכון.
אליפות קטר טוטאל הפתוחה

| --- | --- |

סמליל הטורניר
 מיקום:  קטר (מדינה)דוחה, קטר
 מקום הטורניר:  מתחם הטניס הבינלאומי על שם ח'ליפה
 קטגוריה:  טורנירי WTA 1000
 משטח:  קשה
 הגרלה:  56S/32Q/28D
 סך פרסים:  $2,666,000
 אתר פדרציית הטניס של קטר
אליפות קטר הפתוחה לנשים, הנקראת גם אליפות קטר טוטאל הפתוחה מטעמי חסות, היא טורניר טניס בסבב ה-WTA שנערך בין השנים 2001-2008 ושוב החל משנת 2011 בעיר דוחה שבקטר. הטורניר משוחק במתחם הטניס הבינלאומי על שם ח'ליפה על מגרשים קשים ופתוחים. משום שדוחה אירחה בשנים 2009 ו-2010 את אליפות סבב ה-WTA הוחלט על הפסקת הטורניר בשנים הללו. החל מעונת 2011, שבה אליפות הסבב עברה לאיסטנבול, שב הטורניר להתקיים במעמד של טורניר מהקטגוריה העליונה.
בין הזוכות המפורסמות בעבר: מרטינה הינגיס, מוניקה סלש, מריה שראפובה וז'וסטין הנין.
היסטוריה

הטורניר החל את דרכו בשנת 2001 כטורניר מהדרג ה-3. סך הפרסים שחולקו בו היה $170,000. בשנת 2004 גדל הטורניר והפך לטורניר מהדרג ה-2, וסך הפרסים שחולקו בו היה $600,000. בשנת 2007 גדל סך הפרסים ל-$1,340,000. בשנת 2008 השתייך הטורניר לדרג הראשון, וסך הפרסים שחולקו בו עמד על $2,500,000. ב-2011 קטן סך הפרסים ל$721,000 (הן בטורניר הזוגות והן בטורניר היחידות). בשנים 2012-2014 השיג הטורניר מעמד של טורניר פרמייר 5, וסך הפרסים גדל ל-$2,369,000. החל משנת 2015, יחד עם טורניר דובאי, שני הטורנירים מתחלפים לסירוגין במעמדם כל שנה, כשאחד מהם פרמייר והשני פרמייר 5; סך הפרסים שמחולק בטורניר משתנה כל שנה בהתאם למעמדו.
הזוכות בטורניר > יחידות

| שנה | אלופה | יריבה בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
↓  דרג 3  ↓
| 2001 | שווייץ מרטינה הינגיס | צרפת סנדרין טסטו | 6–3, 6–2 |
| 2002 | ארצות הברית מוניקה סלש | תאילנד טמארינה טנאסוגארן | 7–6(8–6), 6–3 |
| 2003 | רוסיה אנסטסיה מיסקינה | רוסיה ילנה ליחובצבה | 6–3, 6–1 |
↓  דרג 2  ↓
| 2004 | רוסיה אנסטסיה מיסקינה  (2)  | רוסיה סבטלנה קוזנצובה | 4–6, 6–4, 6–4 |
| 2005 | רוסיה מריה שראפובה | אוסטרליה אלישה מוליק | 4–6, 6–1, 6–4 |
| 2006 | רוסיה נדיה פטרובה | צרפת אמלי מורסמו | 6–3, 7–5 |
| 2007 | בלגיה ז'וסטין הנין | רוסיה סבטלנה קוזנצובה | 6–4, 6–2 |
↓   דרג 1  ↓
| 2008 | רוסיה מריה שראפובה  (2)  | רוסיה ורה זבונרבה | 6–1, 2–6, 6–0 |
2009-2010: לא התקיים

↓  טורניר פרמייר  ↓
| 2011 | רוסיה ורה זבונרבה | דנמרק קרוליין ווזניאקי | 6–4, 6–4 |
↓  טורניר פרמייר 5  ↓
| 2012 | בלארוס ויקטוריה אזרנקה | אוסטרליה סמנתה סטוסר | 6–1, 6–2 |
| 2013 | בלארוס ויקטוריה אזרנקה  (2)  | ארצות הברית סרינה ויליאמס | 7–6(8–6), 2–6, 6–3 |
| 2014 | רומניה סימונה האלפ | גרמניה אנג'ליק קרבר | 6–2, 6–3 |
↓  טורניר פרמייר  ↓
| 2015 | צ'כיה לוציה שפרובה | בלארוס ויקטוריה אזארנקה | 6–4, 6–3 |
↓  טורניר פרמייר 5  ↓
| 2016 | ספרד קרלה סוארס נבארו | לטביה ילנה אוסטפנקו | 1–6, 6–4, 6–4 |
↓  טורניר פרמייר  ↓
| 2017 | צ'כיה קרולינה פלישקובה | דנמרק קרוליין ווזניאקי | 6–3, 6–4 |
↓  טורניר פרמייר 5  ↓
| 2018 | צ'כיה פטרה קביטובה | ספרד גרביניה מוגורוסה | 3–6, 6–3, 6–4 |
הזוכות בטורניר > Doubles

| שנה | אלופות | יריבות בגמר | תוצאה |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ↓  דרג 3  ↓ | ↓  דרג 3  ↓ | ↓  דרג 3  ↓ | ↓  דרג 3  ↓ |  |  |  |  |
| 2001 | צרפת סנדרין טסטו  איטליה רוברטה וינצ'י | הולנד קריסטי בוחרט  הולנד מרים אורמאנס | 7–5, 7–6 |  |  |  |  |
| 2002 | סלובקיה יאנטה הוסארובה  ספרד ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו | צרפת אלכסנדרה פוזה  הולנד קרולינה ויס | 6–3, 6–3 |  |  |  |  |
| 2003 | הרפובליקה הסינית ג'נט לי  אינדונזיה וינה פראקוסיה | ונצואלה מריה ונטו-קבצ'י  אינדונזיה אנחליקֶה ויג'איה | 6–1, 6–3 |  |  |  |  |
| ↓  דרג 2  ↓ | ↓  דרג 2  ↓ | ↓  דרג 2  ↓ | ↓  דרג 2  ↓ |  |  |  |  |
| 2004 | רוסיה סבטלנה קוזנצובה  רוסיה ילנה ליחובצבה | סלובקיה יאנטה הוסארובה  ספרד קונצ'יטה מרטינס | 7–6, 6–2 |  |  |  |  |
| 2005 | איטליה פרנצ'סקה סקיאבונה  אוסטרליה אלישה מוליק | זימבבואה קארה בלאק  דרום אפריקה ליזל הובר | 6–3, 6–4 |  |  |  |  |
| 2006 | סלובקיה דניאלה האנטוחובה  יפן אי סוגיאמה | הרפובליקה העממית של סין לי טינג  הרפובליקה העממית של סין סון טיאנטיאן | 6–4, 6–4 |  |  |  |  |
| 2007 | שווייץ מרטינה הינגיס  רוסיה מריה קירילנקו | הונגריה אגנש סאבאי  צ'כיה ולדימירה אולירובה | 6–1, 6–1 |  |  |  |  |
| ↓  דרג 1  ↓ | ↓  דרג 1  ↓ | ↓  דרג 1  ↓ | ↓  דרג 1  ↓ |  |  |  |  |
| 2008 | צ'כיה קווטה פשקה  אוסטרליה רנה סטאבס | זימבבואה קארה בלאק  ארצות הברית ליזל הובר | 6–1, 5–7, [10–7] |  |  |  |  |
| 2009-2010 | לא התקיים | לא התקיים | לא התקיים |  |  |  |  |

| ↓  טורניר פרמייר  ↓ | ↓  טורניר פרמייר  ↓ | ↓  טורניר פרמייר  ↓ | ↓  טורניר פרמייר  ↓ |  |  |  |  |
| 2011 | צ'כיה קווטה פשקה  (2)    סלובניה קטרינה סרבוטניק | ארצות הברית ליזל הובר   רוסיה נדיה פטרובה | 7–5, 6–7(2–7), [10–8] |  |  |  |  |
| ↓  טורניר פרמייר 5  ↓ | ↓  טורניר פרמייר 5  ↓ | ↓  טורניר פרמייר 5  ↓ | ↓  טורניר פרמייר 5  ↓ |  |  |  |  |
| 2012 | ארצות הברית ליזל הובר   ארצות הברית ליסה ריימונד | ארצות הברית ראקל קופס-ג'ונס   ארצות הברית אביגייל ספירס | 6–3, 6–1 |  |  |  |  |
| 2013 | איטליה שרה אראני   איטליה רוברטה וינצ'י  (2)  | רוסיה נדיה פטרובה   סלובניה קטרינה סרבוטניק | 2–6, 6–3, [10–6] |  |  |  |  |
| 2014 | טאיוואן הסייה סו-ויי   הרפובליקה העממית של סין פנג שוואי | צ'כיה קווטה פשקה   סלובניה קטרינה סרבוטניק | 6–4, 6–0 |  |  |  |  |
| ↓  טורניר פרמייר  ↓ | ↓  טורניר פרמייר  ↓ | ↓  טורניר פרמייר  ↓ | ↓  טורניר פרמייר  ↓ |  |  |  |  |
| 2015 | ארצות הברית ראקל קופס-ג'ונס   ארצות הברית אביגייל ספירס | טאיוואן הסייה סו-ויי   הודו סניה מירזה | 6–4, 6–4 |  |  |  |  |
↓  טורניר פרמייר 5   ↓
| 2016 | טאיוואן צ'אן האו-צ'ינג   טאיוואן צ'אן יונג-ג'אן | איטליה שרה אראני   ספרד קרלה סוארס נבארו | 6–3, 6–3 |  |  |  |  |
| ↓  טורניר פרמייר  ↓ | ↓  טורניר פרמייר  ↓ | ↓  טורניר פרמייר  ↓ | ↓  טורניר פרמייר  ↓ |  |  |  |  |
| 2017 | ארצות הברית אביגייל ספירס  (2)    סלובניה קטרינה סרבוטניק  (2)  | אוקראינה אולגה סבצ'וק   קזחסטן ירוסלבה שבדובה | 6–3, 7–6(9–7) |  |  |  |  |
↓  טורניר פרמייר 5   ↓
| 2018 | קנדה גבריאלה דברווסקי   לטביה ילנה אוסטפנקו | סלובניה אנדרייה קלפץ'   ספרד מריה חוסה מרטינס סאנצ'ס | 6–3, 6–3 |  |  |  |  |
הכשת נחש

| --- | --- |

פגיעה בזרוע כעבור 5 ימים מהכשת צפע
 תחום:  רפואת חירום
 גורם:  תקיפת בני אדם על ידי בעלי חיים 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  168828 
 DiseasesDB:  29733
 MeSH:  D012909
 MedlinePlus:  000031
 סיווגים
 ICD-10:  T63.0
 
הכשת נחש היא תקיפה באמצעות נשיכה של נחש ארסי. ההכשה מתבצעת מתוך מטרת ציד או כאמצעי הגנה.
סיבות ההכשה הנפוצות משתנות בין מדינות מתפתחות שבהם רוב ההכשות מתרחשות אצל חקלאים, ציידים ודייגים. לעומת מדינות מפותחות שבהם מתרחשות בעיקר אצל אנשים המגדלים אותם כחיות מחמד.
אפידמיולוגיה

מפה המציגה את התפלגות הנחשים בעולם
מפה המציגה את התפלגות הכשות הנחשים בעולם
הערכת מספר מקרי ההכשה השנתיים ברחבי העולם עומדת על כ-5.4 מיליון, מתוכם כ-2.3 מיליון מקרים מגיעים לכדי הרעלה, וכ-100,000 מקרים מסתיימים במוות.
שכיחות ההכשות משתנה בהתאם לאזורי העולם. הן שכיחות יותר באפריקה, אסיה ואמריקה הלטינית, במיוחד באזורים כפריים בהם החשיפה לנחשים גבוהה יותר לכן מקרי המוות נרשמים בעיקר באזורים אלו כאשר הודו היא המדינה בה נרשמים מספר המקרים הגבוה ביותר של מוות מהכשות.
מקרי הכשות שכיחים יותר בעונת הקיץ, כאשר הנחשים פעילים יותר ובני אדם נחשפים לסביבתם ובמיוחד באזורים חקלאיים.
בישראל, מדי שנה, כ-60 בני אדם פונים לבתי חולים בשל הכשות מלטאות או נחשים ארסיים, וכ-130 נוספים עקב הכשות מלטאות או נחשים לא ארסיים. מקרי מוות כתוצאה מהכשות אלה נדירים, ובשנים האחרונות דווחו מקרים בודדים.
סימנים וסימפטומים

הכשות נחשים עלולות לגרום למגוון רחב של תסמינים, המשתנים בהתאם לסוג הנחש ולכמות הארס שהוחדר. יחד עם זאת, התסמין השכיח ביותר בכל הכשה הוא תחושת פחד, שעשויה לגרום לתסמינים נוספים כמו בחילות, הקאות, שלשולים, סחרחורות, עילפון, דופק מואץ, קור ועור לח.
תסמינים כלליים:
חלק מההכשות הן הכשות יבשות, הכשות אלו, שאינן מחדירות ארס, עדיין עלולות לגרום לפציעות חמורות. פצעים מהכשות כאלה עשויים להזדהם בגלל חיידקים שעלולים להמצא בניביו או רוקו של הנחש.
ברוב ההכשות, בין אם על ידי נחשים ארסיים או לא, תתפתח תגובה מקומית כלשהי. בכ-90% מהמקרים תופיע אדמומיות וכאב קל.
תסמינים חמורים:
בהכשות מסוימות, התסמינים הראשוניים יכולים להחמיר ולהפוך למסכני חיים. תסמינים אלה כוללים: לחץ דם נמוך, דופק מהיר, נשימה מואצת, דימומים פנימיים וחיצוניים, פגיעה סנסורית, כשל כלייתי ונשימתי.
תסמינים ייחודיים לפי סוגי נחשים:
הכשות של קרייט מצוי, פתן אלמוגי ועכסן מוהאבי כמעט ואינן כואבות, אך עשויות לגרום לנזק חמור.
נחשים מסוג קוברה יורקת עלולים לירוק ארס לעיניים, דבר שעלול לגרום לכאב, שיתוק שרירי עין ולעיתים אף עיוורון.
פתופיזיולוגיה

נחשים ארסיים מסוגלים לנשוך גם ללא החדרת ארס לתוך האדם, מכיוון שהזרקת הארס היא רצונית ולא אינסטינקטיבית. נחשים עשויים להכיש הכשות יבשות כדי לא לבזבז את הארס שלהם על יצור שהם לא יהיו מסוגלים לאכול בגלל הגודל שלו, התנהגות שנקראת ארס מדוד. עם זאת, מספר מקרי ההכשות היבשות מתוך כלל ההכשות של נחש כלשהו משתנה בין המינים: 80% של ההכשות שנגרמו על ידי נחש ים, אשר בדרך כלל נבהל בקלות, הן ללא החדרת ארס, לעומת זאת, רק 25% מכלל הכשות הנחש צפעוני גומה הן יבשות. יתר על כן, חלק מסוגי הנחשים, כגון עכסנים, מגדילים באופן משמעותי את כמות הארס שמוזרק במקרי הגנה לעומת זו שלצורך השגת טרף.
מקצת ההכשות היבשות יכולות להיות גם כתוצאה של אי תזמון מצד הנחש, הארס עלול להשתחרר לפני שהניבים חדרו לאדם. אפילו נשיכה של נחשים ללא ארס, כגון אלה השייכים למשפחות החנקיים והפיתוניים, יכולים להזיק לננשך; נשיכות גדולות לעיתים קרובות יכולות לגרום חתכים חמורים, כמו כן הנחש עלול לסגת מהגוף שנשך ובכך לגרום לבשר להיקרע, על ידי שיניו החדות שעדין טבועות בגוף. בעוד הכשה של נחש לא ארסי, לרוב איננה מסכנת חיים, כמו הכשת מינים ארסיים, הכשה יכולה להחליש את המוכש, לפחות באופן זמני, ועלולה להוביל לזיהומים מסוכנים אם הפצע לא יטופל באופן תקין.
בעוד רוב הנחשים חייבים לפתוח את פיהם לפני שהם מכישים, נחשים שנמצאים באפריקה ובמזרח התיכון השייכים למשפחת הצפעוניים, מסוגלים לקפל את הניבים לצד של הראש שלהם מבלי לפתוח את הפה ולהכיש אדם.
פתופיזיולוגיה > ארס נחשים

הוצעה תאוריה לפיה המנגנונים הנחוצים ליצירה ושחרור ארס התפתחו בנחשים מתישהו במהלך תקופת מיוקן. במהלך שנות ה-שלישון, רוב הנחשים היו טורפים אורבים גדולים השייכים בקבוצת הנחשים הקמאיים, אשר משתמשים בחניקה להרוג את טרפם. ככל שנופים מיוערים הוחלפו בשטחי ערבה באזורים מסוימים בעולם, מספר משפחות של נחשים מסוימים התפתחו לנחשים קטנים יותר וממלא הפכו גם לזריזים יותר. עם זאת, דיכוי והריגה של טרף עבור נחשים קטנים יותר הפך לקשה יותר, מה שהוביל להתפתחות של ארס אצל נחשים.
ארס של נחש מיוצר בבלוטת מיצד האוזן מותאם, שבדרך כלל אחראי על ייצור והפרשת הרוק. הוא מאוחסן במכתשים שנמצאים מאחורי העיניים של החיה, ונפלט בהתנדבות דרך צינורי הניבים החלולים שלה. ארס מורכב ממאות עד אלפי סוגים שונים של חלבונים ואנזימים, כשלהם מגוון רחב של מטרות, כגון הפרעה במערכת הלב של הטרף או הגדלת חדירות הרקמה כדי שהארס יוכל להיספג מהר יותר.
ארס של נחשים רבים, כגון צפעוני גומה, יכול להיות שילוב של רעלים רבים ולהשפיע כמעט על כל מערכות הגוף. הרעלים יהיו מסוגים שונים ביניהם המוטוקסינים, ציטוטוקסינים, ניורוטוקסינים ומיוטוקסינים, כל אחד גורם למגוון רחב של סימפטומים. בשנים מוקדמות יותר, ארס של נחש מסוים נחשב לסוג אחד בלבד, כלומר או המוטוקסינים או ניורוטוקסינים. תאוריה שגויה זו עשויה להופיע כיום בכל מקום שבו קשה לגשת לספרות מעודכנת. אף על פי שיש הרבה ידע בנוגע למבנה החלבוני של ארס מנחשים שבאים מאסיה ומארצות הברית, באופן יחסי, קיים מעט מאוד ידע שקשור אל זני נחשים אוסטרליים.
עוצמת הארס שונה במידה ניכרת בין המינים ואפילו יותר בין משפחות שונות של נחשים, כפי שהיא נמדדת על ידי מינון סמי-לתלי (LD50) בעכברים. LD50 תת-עורי משתנה עם למעלה מ-140 מדידות שונות בפתניים, ועם יותר מ-100 מדידות שונות בקרב נחשי הצפע. כמות הארס שמיוצר גם הוא שונה בין המינים, ביטיס גבוני מסוגל לספק בפוטנציאל בין 450–600 מ"ג של ארס במכה אחת, יותר מכל נחש אחר. לזעמניים יש ארס הנע בטווח בין סכנת חיים (במקרה של נחש העפאים) לבין מקרים שבהם הוא בקושי מורגש (כמו בהכשות Tantilla).
טיפול

אין זה פשוט לקבוע האם הכשה על ידי מין כלשהו של נחש מסכנת חיים או לא. הכשה בקרסול על ידי מוקסין הנחושת ייחשב בדרך כלל כפציעה בינונית למבוגר בריא, אבל הכשה של אותו נחש באזור הבטן או הפנים של ילד עלולה להיות קטלנית. התוצאה של כל הכשה תלויה במגוון גורמים: גודל, מצב פיזי, והטמפרטורה של הנחש, וכמו כן בגיל ובמצבו הפיזי של האדם, ובין היתר את האזור ואת הרקמה שהוכשה (למשל, רגליים, פלג הגוף העליון, וריד או שריר), גורמים נוספים יהיו: כמות הארס שמוזרק, הזמן שלוקח לאדם למצוא את הטיפול, ולבסוף את איכות הטיפול.
טיפול > זיהוי נחש

זיהוי הנחש חשוב בתכנון הטיפול באזורים מסוימים בעולם, אבל זה לא תמיד אפשרי. באופן אידיאלי הנחש המת יובא עם האדם לבית החולים, אבל באזורים שבהם הכשת נחש נפוצה יותר, ידע מקומי עשוי להיות מספיק על מנת לזהות את הנחש. עם זאת, באזורים שבהם נוגדנים רב-ערכיים זמינים לדוגמה: בצפון אמריקה, זיהוי הנחש אינו בראש סדר העדיפויות. כל ניסיון לתפוס או להרוג את הנחש הפוגע מעמיד את האדם בסיכון להכשה חוזרת או בהכשה של אדם אחר, ולכן בדרך כלל לא מומלץ לנסות ללכוד את הנחש המכיש.
שלוש קבוצות הנחשים הארסיים האחראיים על הרוב המכריע של בעיות קליניות משמעותיות הם הצפעים, הקרייט ונחשי הקוברה. הידע על מינים מקומיים יכול להיות משמעותי ומכריע, כמו גם הידע של סימנים ותסמינים אופייניים של חדירת ארס, על ידי כל סוג של נחש. בהתבסס על מאפיינים קליניים, ניתן לקבוע מערך דירוג שיכול לשמש על מנת לקבוע את סוג הנחש המכיש, אך מערך הדירוג הוא ספציפי מאוד לאזורים גאוגרפים מסוימים.
טיפול > עזרה ראשונה

ההמלצות לעזרה ראשונה במקרה של הכשת נחש עשויות להשתנות, בין השאר בשל העובדה שלנחשים שונים סוגים שונים של ארס. לחלקם יש השפעה מקומית קטנה אך תופעות מערכתיות מסכנות חיים, במקרה כזה מומלץ למנוע התפשטות הארס באמצעות הפעלת לחץ על אזור ההכשה. במצבים אחרים הארס יגרום נזק לרקמות סביב האזור המוכש. קיבעון עשוי להחמיר את הנזק המקומי, אולם הוא יוכל להפחית את סך השטח הפגוע; השאלה האם תוצאה זו עדיפה נתונה לוויכוח.
כיוון שסוג הנחשים משתנה בין המדינות, יש שיטות מגוונות לעזרה ראשונה. אולם רוב ההנחיות לעזרה ראשונה כוללות בתוכן את הדברים הבאים:
להגן על המוכש ועל אחרים סביבו מפני הכשות נוספות. בעוד שזיהוי מין הנחש רצוי באזורים מסוימים, הגדלת הסיכון להכשה חוזרת או עיכוב בקבלת טיפול רפואי נאות עקב ניסיון ללכוד או להרוג את הנחש אינו מומלץ.
להזעיק עזרה כדי לארגן הובלה לחדר מיון של בית החולים הקרוב ביותר, שם נסיוב נגד ארס נחשים שנפוצים באזור יהיה זמין.
לשמור על האדם דומם ורגוע ככל האפשר, זאת כיוון שארס הנחש נע דרך מערכת הלימפה, אשר זורמת באמצעות תנועות הגוף, ולא עם דופק הלב.
להסיר פריטים או בגדים אשר עשויים להצר את האיבר הנשוך אם הוא יתנפח (כגון: טבעות, צמידים, שעונים, נעליים, וכו')
אם יש אפשרות, לצלם את הנחש, על מנת שיידעו בבית החולים האם הוא ארסי.
אין לחתוך את האתר הננשך, לנסות למצוץ את הארס, או לגרום צריבה במקום.
אין לתת לאדם לאכול או לשתות. אין לתת חומרים מעוררים או תרופות לשיכוך כאבים, אלא אם גורם מוסמך אמר במפורש לעשות זאת.
ארגונים רבים, ביניהם איגוד הרפואה האמריקאי והצלב האדום האמריקאי, ממליצים על שטיפת אזור ההכשה עם מים וסבון. ההמלצה האוסטרלית היא לא לנקות את הפצע. עקבות ארס שנשאר על העור/תחבושות בשילוב עם נשיכת הנחש יכולה לסייע בזיהוי מין הנחש, שמאיץ מהירות ויעילות הטיפול בחדר מיון.
הודו פיתחה פרוטוקול לאומי להכשות נחש ב-2007 הכולל המלצות:
להרגיע את האדם. 70% מכלל ההכשות הם ממינים לא ארסיים. ורק כחצי מכמות ההכשות מנחשים ארסיים מרעילים את האדם.
קיבוע האיבר שננשך באותה דרך שמקבעים שבר בגפה. שימוש בתחבושות בד או בסדינים להחזיק את הקיבוע במקום, תוך נקיטת זהירות שלא להפעיל לחץ או לחסום את אספקת הדם (כגון עם קשירה).
להגיע לבית חולים באופן מיידי. לתרופות מסורתיות אין תועלת מוכחת בטיפול נגד הכשות נחש.
לספר לרופא על כל התסמינים, כגון רפיון של חלק בגוף, שנגלה בדרך לבית החולים.
טיפול > לחץ מקבע

המטרה בהפעלת לחץ מקבע הוא לשמור את הארס בתוך האיבר הנשוך, ולמנוע ממנו לנוע דרך מערכת הלימפה לאיברים חיוניים. לטיפול זה שני רכיבים: הפעלת לחץ כדי למנוע ניקוז לימפטי, וקיבוע האיבר המוכש כדי למנוע את פעולת השאיבה של שרירי השלד.
נכון לשנת 2008, אין יעילות מוכחת לשימוש בתחבושת אלסטית כלחץ מקבע. שימוש בלחץ מקבע מומלץ עבור הכשות שהתרחשו באוסטרליה (בגלל ארס הפיתון שמשפיע על מערכת העצבים). לא מומלץ להשתמש בו להכשות נחשים שלא משפיעים על מערכת העצבים, כגון אלה הנמצאים בצפון אמריקה. הצבא הבריטי ממליץ להפעיל לחץ מקבע בכל המקרים בהם סוג הנחש אינו ידוע.
טיפול > נוגדנים

עד התגלות הנוגדן, הכשות רבות של נחשים היו קטלניות. למרות התקדמות משמעותית ברפואת חירום, הנוגדן הוא לעיתים קרובות הטיפול היעיל ביותר נגד ארס. הנוגדן הראשון פותח בשנת 1895 על ידי רופא צרפתי בשם אלבר קלמט לטיפול נגד הכשה של קוברה הודית. הנוגדן מיוצר על ידי הזרקת כמות קטנה של רעל לחיה (בדרך כלל לסוסים או לכבשים) על מנת ליזום תגובה של המערכת החיסונית. הנוגדנים שנוצרו נאספים מדם החיה.
הנוגדן מוזרק לגוף דרך הווריד, והוא פועל על ידי הצמדות לאנזימי הארס ונטרולם. הטיפול אינו יכול לבטל את הנזק שכבר נגרם על ידי הארס, ולכן קבלת הנוגדן צריכה להיות בהקדם האפשרי. נוגדנים מודרניים יעילים נגד מספר סוגי רעלנים. כיום, מטרת חברות התרופות לייצר נוגדנים עבור מיני נחשים ספציפיים לאותו המקום. אף על פי שקיימים אנשים העלולים לפתח תופעות לוואי חמורות לנוגדן, כגון אנפילקסיס, הן ניתנות לריפוי, ולכן במצבי חירום התועלת מהנוגדן עולה על ההשלכות הפוטנציאליות של אי שימוש בנוגדן. נתינת אדרנלין (אפינפרין), כדי למנוע תופעות לוואי מזיקות במקרים נפוצים אפשרית.