stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צוות הצלה (סדרת טלוויזיה)
פרקים > עונה 10

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק | תאריך שידור מקורי ישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 54 | 1 | מי גנב את הקוף של מיילו? (חלק א') | 28 בספטמבר 2023 |
תקציר הפרק: פגע רע נמצא בכלא באשמה שגנב בובת קוף למיילו טרסוב, אבל הוא טוען בכל תוקף שהוא לא עשה שום דבר רע. דן דן מחליט לצאת לחקירה.
| 55 | 2 | מי גנב את הקוף של מיילו? (חלק ב') | 28 בספטמבר 2023 |
תקציר הפרק: משפחת טרסוב נמצאת תחת חקירה. האם ייתכן שאחד מהם גנב את בובת הקוף של מיילו?
| 56 | 3 | מי גנב את הקוף של מיילו? (חלק ג') | 28 בספטמבר 2023 |
תקציר הפרק: תפנית בחקירה! מסתבר שלסוהר הראשי של בית הכלא יש אוסף של בובות נדירות. האם ייתכן שהוא הגנב האמיתי של בובת הקוף?
| 57 | 4 | מי גנב את הקוף של מיילו? (חלק ד') | 28 בספטמבר 2023 |
תקציר הפרק: לפגע רע יש משהו חשוב מאוד לספר לצוות הצלה. הוא מצליח להערים על הסוהרים ולברוח מהכלא! אבל זה אסור.
| 58 | 5 | מי גנב את הקוף של מיילו? (חלק ה') | 28 בספטמבר 2023 |
תקציר הפרק: צוות הצלה מגלה שבובת הקוף שנגנבה יש מפה שמובילה לאוצר. זוהי התקדמות גדולה בחקירה.
| 59 | 6 | מי גנב את הקוף של מיילו? (חלק ו') | 28 בספטמבר 2023 |
תקציר הפרק: צוות הצלה מגלה שכדי למצוא את האוצר צריך להפעיל את בובת הקוף בעזרת מפתח מיוחד. הצוות מחליט לפתות את הגנב ולעשות לו מארב.
| 60 | 7 | מי גנב את הקוף של מיילו? (חלק ז') | 28 בספטמבר 2023 |
תקציר הפרק: צוות הצלה מגלה מיהו הגנב המסתורי של בובת הקוף! אבל בשביל לתפוס את הגנב צריך לצאת למרדף מסובך. מזל שג'ול הוא מתוחכם ופיקח במיוחד.
| 61 | 8 | מי גנב את הקוף של מיילו? (חלק ח') | 28 בספטמבר 2023 |
תקציר הפרק: הגנב סוף סוף נתפס וכולם מצפים למצוא את האוצר. אבל ההפתעה האמיתית מגיעה מן השמיים - במסוק של צוות אוויר. התעלומה סוף סוף נפתרת.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | סדרה לגיל הרך | צוות הצלה – עונה 1 | מועמדות |
| 2018 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | סדרה לגיל הרך | צוות הצלה – עונה 2 | מועמדות |
| 2019 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה | סדרה לגיל הרך | צוות הצלה – עונה 3–4 | זכייה |
| 2021 | פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער | תוכנית לגיל הרך | צוות הצלה – עונה 6–7 | מועמדות |
| 2021 | פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער | האפקטים הוויזואליים הטובים ביותר | גיא פיטשון | מועמדות |
| 2021 | פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער | קאסט השחקנים בסדרה הטוב ביותר | צוות הצלה – עונה 6–7 | מועמדות |
| 2022 | פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער | תוכנית לגיל הרך | צוות הצלה – עונה 9 | מועמדות |
הערות שוליים

↑  אלו הסדרות החדשות של הוט לחודש יוני 2018, באתר מגזין טכנולוגיה ובידור – Gadgety, ‏29 במאי 2018
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2018 – אולי פיל | פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה - הסדרה לגיל הרך הטובה ביותר 2019 – צוות הצלה | הבא: 2021 – קפה עמליה   (כחלק מתחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער) |
איאן סומרהולדר

| --- | --- |

סומרהלדר, 2023
 לידה:  8 בדצמבר 1978 (בן 46) קובינגטון, לואיזיאנה, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  Ian Joseph Somerhalder 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 עיסוק:  דוגמן, שחקן, פעיל חברתי, במאי
 מקום לימודים:  סטודיו ויליאם אספר  תיכון מנדוויל  St. Paul's School 
 בן או בת זוג:  ניקי ריד (26 באפריל 2015–?)   נינה דוברב (2010–2013) 
 מספר צאצאים:  2
 http://www.isfoundation.com/
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
איאן ג'וזף סומרהולדר (באנגלית: Ian Joseph Somerhalder; נולד ב-8 בדצמבר 1978) הוא דוגמן ושחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. התפרסם בתפקידו כבון קארלייל בסדרה "אבודים" ברשת ABC, ובשל תפקידו בתור דיימון סלבטור בסדרה "יומני הערפד" ברשת The CW.
סומרהולדר ידוע בפעילותו החברתית, בהן נכללות היווסדותה של הקרן על שמו, "Ian Somerhalder Foundation", הפועלת למען הסברה לחשיבות השמירה על איכות הסביבה ובעלי החיים, ותמיכתו במיזם למען מיגור אובדנות בקרב קהילת הלהט"ב, "It Gets Better".
ביוגרפיה

סומרהולדר נולד ב-8 בדצמבר 1978 וגדל בקובינגטון, לואיזיאנה, ארצות הברית לעדנה, מעסה במקצועה, ולרוברט, קבלן בניין עצמאי. הוא השני מתוך שלושה ילדים, עם אח גדול בשם רוברט ואחות קטנה בשם רובין. הוריו התגרשו כשהיה בן 13 והוא גדל עם אמו ולמד בבית ספר קתולי פרטי לבנים.
קריירה > דוגמנות

בגיל 10 עד 13 דגמן בחברת הדוגמנות "פורד" בניו יורק במסגרת חוזה לשלוש שנים. כשבגר דגמן בניו יורק, לונדון, פריז ומילאנו, עבור חברות ידועות כגון קלווין קליין, דולצ'ה וגבאנה, גוצ'י, ורסצ'ה. ב-2006 נכנס שמו לרשימת "עשרת הדוגמנים הטובים ביותר" של סוכנות הדוגמנות שלו, "DNA Models".
קריירה > משחק

בקיץ 2000 כיכב סומרהולדר בסדרה "אמריקאים צעירים" של דוסון קריק. הוא שיחק את המילטון פלמינג, בנו של הדיקן בפנימייה יוקרתית. בשנת 2001 שיחק לצד ביזי פיליפס בסרט הטלוויזיה "Anatomy of a Hate Crime" ששודר בערוץ MTV. הסרט הועמד לפרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.
בשנת 2002 גילם את הדמות הביסקסואלית פול דנטון בעיבודו של רוג'ר אברי לרומן של ברט איסטון אליס, "חוקי המשיכה", לצד ג'יימס ואן דר ביק, שאנין סוסאמון וג'סיקה בייל. הסרט הועמד מאוחר יותר בטקס פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.
בשנת 2004 השיג סומרהולדר את תפקיד הפריצה הגדול שלו כשלוהק לגלם את בון קרלייל בסדרת הטלוויזיה המצליחה "אבודים" בה השתתף בין השנים 2004–2007. למרות מות דמותו בפרק העשרים של העונה הראשונה שהפכה לדמות הראשונה שנהרגה בסדרה, חזר לגלם את הדמות לשבעה פרקים נוספים בין השנים 2005–2010, כולל בסיום הסדרה. באותה שנה שיחק בתפקיד קטן בסרט המלחמה "בידי האויב", על התקפה של צבא ארצות הברית וצבא בריטניה על הצבא הנאצי בעזרת צוללות גרעיניות. בשנת 2009 הופיע סומרהולדר בסרט "התחרות" שם שיחק בתפקיד מתנקש בשם מיילס סלייד המשתתף בתחרות קטלנית עם מתנקשים נוספים.
ביוני 2009 סומרהולדר לוהק לתפקיד ראשי לגילום הערפד דיימון סלבטור בן ה-145 בסדרת הדרמה "יומני הערפד". הפרק הראשון של הסדרה קיבל את המדרוג הגבוה ביותר של פרק ראשון ברשת הטלוויזיה "The CW" מאז עליית הרשת בשנת 2006. הסדרה המשיכה להיות הסדרה המדורגת הכי גבוהה בערוץ שלה, בנוסף לביצועים של סומרהולדר שקיבלו תגובות משבחות מצד המבקרים. סומרהולדר החל לביים את "יומני הערפד" בעונתה השלישית והפיק את הסדרה בתחילת עונתה ה-8. על השתתפותו בסדרה, זכה במשך השנים בשלל פרסים בהם שני פרסי הוליווד הצעירה, שלושה פרסי בחירת הקהל ושבעה פרסי בחירת הנוער במספר קטגוריות: "נבל הטלוויזיה" (1), "הזכר הנאה ביותר" (2) ו"שחקן הטלוויזיה בסדרת פנטזיה/מדע בדיוני" (4).
באוקטובר 2012 לוהק סומרהולדר לסרט "Caught On Tape" שהחל בצילומים בלוס אנג'לס. באפריל 2018 החל לגלם בתפקיד ראשי את ד"ר לותר סוואן בסדרת האימה "מלחמות הערפדים" של חברת נטפליקס. הסדרה הוצגה לראשונה ב-5 בדצמבר 2019.
אקטיביזם > תרומות ומיזמים

ב-22 אפריל 2010 סומרהולדר היה מעורב בניקיונות דליפת הנפט במפרץ מקסיקו, מאמציו כללו ניקוי חיות בר משומנות והקלטת הודעות שירות ציבורי כדי להודיע לציבור כיצד הם יכולים לעזור. סומרהולדר תומך בחברה ההומניטרית של מחוז סנט טאמאני, ארגון המתמקד במציאת מקלט ורווחת בעלי חיים. ב-13 בנובמבר 2010, הוא החל בקמפיין גיוס כספים עבור הארגון. במהלך הקמפיין, הוענקה לארגון תרומה בסך של כ-11,100 דולר על ידי מעריצי הסדרה "יומני הערפד" לפרויקט יום ההולדת שלו.
יחד עם שחקני הסדרה יומני הערפד, קנדיס אקולה, קתרינה גרהאם ומייקל טרבינו, סומרלדר תומך במיזם ללא מטרת הרווח, "It Gets Better" אשר מתמקד במניעת אובדנות בקרב בני נוער מקהילת הלהט"ב הקשור לארגון פרויקט טרוור. בקמפיין גיוס הכספים השני שלו, סומרהולדר יחד עם השחקן פול וסלי מהיכרותם מ"יומני הערפד" יצרו חולצות במהדורה מוגבלת שעוצבה על ידי מעריציהם, עם הכיתוב "אחים בדם מאז 1864". קמפיין זה מכר כמעט 10,000 חולצות בסופו. בשנת 2011 ביקר סומרהלדר בסאבורי באפריקה והודיע כי הוא מכין סרט תיעודי עליו במטרה לזכות בו בפרס נובל. סומרהולדר הוא חבר קמפיין הסלבריטאים של חברת המדיה, "RYOT" המתמחה בהפקת סרטים תיעודיים, הפקה מסחרית, מציאות מדומה ומציאות רבודה.
אקטיביזם > קרן על שמו

ב-8 בדצמבר 2010, ביום הולדתו ה-32 של סומרהלדר, הוא השיק את הקרן "Ian Somerhalder Foundation" אשר פועלת למען הסברה לחשיבות השמירה על איכות הסביבה ובעלי החיים באומרו, "במקום מתנות השנה, משאלת יום ההולדת שלי היא שנגייס כספים לתמיכה בפרויקטים המגנים על כדור הארץ שלנו ולטיפוח ידידינו הפרוותיים". על תמיכתו, זכה בשנת 2012 בפרס הסביבה לתקשורת ובפרס ג'נסיס המוענק על ידי האגודה ההומנית של ארצות הברית (HSUS) ליחידים בכלי התקשורת החדשים והבידוריים על הפקת יצירות יוצאות דופן המעלות את המודעות הציבורית לנושאי בעלי חיים. סומרהולדר מתנגד למזונות מהונדסים גנטית ולחקלאות במפעלים, ותומך באקולוג אלן סאבורי בפעילותו למען פרות שיוכלו לרעות בסנכרון עם הטבע כדי להעשיר את האדמה, לשיפור מגוון ביולוגי ושינויי אקלים הפוכים.
חיים אישיים

בין השנים 2010–2013 יצא עם השחקנית נינה דוברב אותה הכיר במהלך צילומי הסדרה "יומני הערפד".
בשנת 2014 החל סומרהלדר לצאת עם השחקנית ניקי ריד. הם אישרו את אירוסיהם בפברואר 2015, ונישאו ב-26 באפריל 2015 במאליבו, קליפורניה. בתם נולדה ב-25 ביולי 2017.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Life as a House | ג'וש |  |
| 2002 | Changing Hearts | ג'ייסון קלי |  |
| 2002 | חוקי המשיכה | פול דנטון |  |
| 2004 | בידי האויב | דני מילר |  |
| 2006 | פעימה | דקסטר מקארתי |  |
| 2006 | תחושה של ראייה | ניצב |  |
| 2008 | השומרוני האבוד | ויליאם ארצ'ר |  |
| 2009 | Wake | טיילר |  |
| 2009 | התחרות | מיילס סלייד |  |
| 2010 | How to Make Love to a Woman | דניאל מלצר |  |
| 2013 | Caught On Tape | לואיס |  |
| 2014 | The Anomaly | הארקין לאנגהם |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | The Big Easy | איי.קי | פרק: "The Black Bag" |
| 1999 | Now and Again | בריאן | פרק: "A Girl's Life" |
| 2000 | Young Americans | המילטון פלמינג | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2001 | Anatomy of a Hate Crime | ראסל אנדרסון | סרט טלוויזיה של ערוץ MTV |
| 2002 | CSI | טוני דל נגרו | פרק: "Revenge Is Best Served Cold" |
| 2002 | חוק וסדר: מדור מיוחד | צ'ארלי בייקר | פרק: "Dominance" |
| 2003 | CSI: מיאמי | ריקי מורדוך | פרק: "The Best Defense" |
| 2004 | סמולוויל | אדם נייט | 6 פרקים |
| 2007–2004, 2010 | אבודים | בון קארלייל | תפקיד ראשי (עונה 1) תפקיד אורח (עונות 2–3, 6); 32 פרקים |
| 2007 | מרקו פולו | מרקו פולו | סרט טלוויזיה |
| 2007 | תגיד לי שאתה אוהב אותי | ניק | 6 פרקים |
| 2008 | שודדי העיר האבודה | ג'ק קוביאק | סרט טלוויזיה של ערוץ Syfy |
| 2009 | Fireball | לי קופר | סרט טלוויזיה של ערוץ Syfy |
| 2009–2017 | יומני הערפד | דיימון סלבטור (אנ') | תפקיד ראשי (עונות 1–8); 171 פרקים גם מפיק ובמאי 3 פרקים |
| 2019 | מלחמות הערפדים | ד"ר לות'ר סוואן | תפקיד ראשי; 10 פרקים מפיק בפועל ובמאי הפרק: "The Junkie Run of the Predator Gene" |
בראד פלצ'וק

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1971 (בן 53) ניוטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  מכללות הוברט וויליאם סמית' (1993)  מכון הסרטים האמריקאי (1994)  Beaver Country Day School 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 השקפה דתית:  יהדות 
 בן או בת זוג:  גווינת פלטרו (29 בספטמבר 2018–?) 
 
בראדלי דאגלס פאלצ'וק (באנגלית: Bradley Douglas Falchuk; נולד ב-1 במרץ 1971) הוא סופר, במאי ומפיק טלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות יצירתו יחד עם ראיין מרפי את סדרות הטלוויזיה Glee, "אימה אמריקאית", "מלכות הצעקה" ו"פוזה". הוא גם היה כותב ומפיק בפועל של "ניפ/טאק" ונשוי לשחקנית גווינת' פלטרו.
חיים אישיים

פלצ'וק נולד במסצ'וסטס להורים יהודים. אמו היא ננסי פלצ'וק, הנשיאה הלאומית של ההסתדרות הציונית הדסה מ-2007 עד 2011. בתיכון, הוא ניסה להתבלט משאר חבריו לכיתה באמצעות כך שנהג לענוב עניבה לבית הספר בכל יום. הוא גם שיחק בייסבול, כדורסל ולקרוס. הוא אמר, "תמיד ניסיתי להיראות חכם כי לא הרגשתי חכם"; למעשה הייתה לו דיסלקסיה לא מאובחנת.
הוא סיים את לימודיו במכללות הובארט וויליאם סמית' בשנת 1993.
קרדיטים > כותב/מפיק

"מוטנט אקס" (2001)
"ארץ: הקונפליקט האחרון" (2001–2002)
"ניפ/טאק" (2004–2010)
Glee (2009–2015)
"אימה אמריקאית" (2011–הווה)
"מלכות הצעקה" (2015–2016)
"סיפור פשע אמריקאי" (2017–הווה)
"מוקד 911" (2018-הווה)
"פוזה" (2018–2021)
"הפוליטיקאי" (2019–2020)
"מוקד 911: טקסס" (2020–הווה)
"סיפורי אימה אמריקאים" (2021–הווה)
"שמש האחים" (2024)
"המילים האחרונות המפורסמות" (TBA)
הערות שוליים

↑  Breger, Sarah (בספטמבר–באוקטובר 2010). "A Mother's Glee". Moment Magazine. אורכב מ-המקור ב-26 באוגוסט 2011. נבדק ב-1 בדצמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Weiss, Joanna (30 באוגוסט 2009). "Welcome to the club". The Boston Globe. ארכיון מ-2 בספטמבר 2009. נבדק ב-1 בינואר 2010. Falchuk, 38.... {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Falchuk '93 Wins Golden Globe with Glee!". Hobart and William Smith Colleges. 19 בינואר 2010. אורכב מ-המקור ב-13 ביוני 2010. נבדק ב-13 באפריל 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Schneider, Michael (2024-07-29). "Netflix Orders 'Famous Last Words,' Based on Danish Format That Captures Cultural Figures' Final Interviews (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-2024-07-30.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297041705171  BIBSYS: 10069043  BNE: XX5033965  BnF: cb16515314s (data)  CANTIC: a11585614  GND: 1038326869  ISNI: 0000 0001 2036 0247  LCCN: no2010003959  MusicBrainz: abc7b50f-3e8d-439d-852a-2d1c1e98ecfe  NDL: 001144891  NKC: xx0138807  NTA: 32845057X  RERO: 02-A024005381  SUDOC: 182053881  VIAF: 166533714   WorldCat (עם VIAF): 166533714
מר עגבנייה

| --- | --- |

כרזת הסדרה בעברית
 סוגה:  קומדיה לילדים
 יוצרים:  יובל שם-טוב רני מגר
 כותבים:  יובל שם-טוב שחר סיטנר ארז אבירם איתי מאירסון
 בימוי:  בובי לקס
 שחקנים:  יובל שם-טוב, גיל וסרמן, ליאת אזר, לורן סביר, אלי גלפרין, אורי אוריין, בן פרי, דקלה הדר, עמי סמולרצ'יק, אמנון וולף, שרה קרפ, מיכל גבריאלוב, שראל פיטרמן, אלדד פריבס, דני קרפל, לוטוס אתרוג, תמרה קליינגון
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  69
 תוכנית מקור:  יובל המבולבל
 הפקה
 מפיק:  גלית כהן קרספי, גיל אלון
 חברת הפקה:  ברוש הפקות איכות
 עורכים:  דור יובל, עינב רווה, יעל קנה
 צלמים:  דוד זריף, שמיל זיו, חוליו קורן, רן ספיר, יואל מלכה, יואב בנץ, איתי רודן, אסף סילנר, בני בן דוד
 מוזיקה:  צליל בירן, אסי טל
 אורך פרק:  10 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  2012–2015
מר עגבנייה היא סדרה קומית ישראלית לילדים המהווה סדרת בת של הסדרה "יובל המבולבל". הסדרה משודרת בערוץ הופ! משנת 2012, שעובדה מאוחר יותר גם להצגת ילדים על שמה.
עלילת הסדרה

בזמן טיול יובל מוצא הודעה: "דרוש עוזר לדוקטור פרופסור פוקס", והוא מגיע איתה למעבדה. יובל מפעיל בטעות מכונה והופך ל"מר עגבנייה", שאין לו כוחות מיוחדים, אך הוא עוזר לכל מי שנמצא בצרה. בסוף כל פרק נעזר יובל בהמצאות של פוקס לפתירת בעיה אליה נקלעות הדמויות השונות.
העונה השלישית של הסדרה מכונה "הרפתקה מזמן אחר", ובה יובל עוזר למספר דמויות מההיסטוריה באמצעות מכונת זמן שהפרופסור בנה.
בעונה הרביעית מצטרפת ריבי הרובוטית שהפרופסור בנה. במקום המצאות בצורת מכונות, מביאה ריבי ליובל המצאות בדמות עגבניות מיוחדות. יובל נעזר בהן על מנת לסייע למספר דמויות מההיסטוריה אליהן הוא מגיע באמצעות מכונת זמן שהפרופסור בנה.
דמויות ראשיות

יובל המבולבל - מר עגבנייה (יובל שם-טוב) - ילד מבולבל שחלם להיות גיבור על, לאחר הצלחתו בגיבורי האור יובל מוצא הודעה שדרוש עוזר לפרופסור פוקס, הוא מפעיל בטעות את אחת המכונות של הפרופסור והוא הפך למר עגבנייה (גיבור על שנוצר מעגבנייה) גיבור על שאין לו כוחות מיוחדים אלא שהוא עוזר לכל מי שבצרה.
פרופסור פוקס (גיל וסרמן) - הגאון של המעבדה, ממציא המצאות שעוזרות ליובל.
ריבי הרובוטית (ליאת אזר) (עונה 4) - רובוטית שהפרופסור בנה, אומרת את המשפט "אני יודעת הכל על הכל" ונותנת ליובל המצאות בדמות עגבניות מיוחדות.
דמויות משניות

קריין החדשות (אלי גלפרין) (עונות 1 ו-2) - הכתב של השכונה, בסוף כל כתבה הוא משגע את יובל ופוקס ואז מכבים אותו.
כתבת השטח (דקלה הדר) (עונה 3) - כתבת שמחליפה את קריין החדשות, מנחה את "חדשות הזמן".
יפית החיננית (לורן סביר) (עונות 1 ו-2) - ילדה יפה בעלת כובע גדול.
גל בלי מזל (אורי אוריין) (עונות 1 ו-2) - ילד שלעיתים מסתבך בצרות.
שולה פרגנולה (גיל וסרמן) (עונות 1 ו-2) - שכנה מגושמת שגם לרוב מסתבכת בצרות. אמו של גל בלי מזל. כיכבה לאחר מכן גם במופע של פרופסור פוקס.
דן ההרפתקן (בן פרי) (עונה 2) - בחור הרפתקן שמנסה לאתגר את עצמו בדברים חדשים.
אמנון הקדמון (עמי סמולרצ'יק) (עונה 3) -  איש מערות.
אדיר האביר (אמנון וולף) (עונה 3) - אביר מימי הביניים.
בוסבוסית הפרעונית השלישית (שרה קרפ) (עונה 3) - נסיכה ממצרים העתיקה.
מפל גועש (מיכל גבריאלוב) (עונה 3) - אינדיאנית מהמערב הפרוע.
גנרל בונז'ור (שראל פיטרמן) (עונה 4) - גנרל צרפתי מאירופה מהמאה ה-19.
ינאי החשמונאי (אלדד פריבס) (עונה 4) - חשמונאי מתקופת החשמונאים.
איתי הספורטאי (דני קרפל) (עונה 4) - ספורטאי מיוון העתיקה.
סינג א סונג (לוטוס אתרוג) (עונה 4) - לוחמת מקיסרות סין.
לוסי לאסו (תמרה קליינגון) (עונה 4) - בוקרת מהמערב הפרוע.
הערות שוליים

↑  יובל המבולבל – מר עגבניה, באתר "הבמה"
גאל גרינוולד

| --- | --- |

גאל גרינוולד
 לידה:  18 בדצמבר 1964 (בן 60) 
 מדינה:  ישראל 
 
ראש החטיבה להתיישבות גאל גרינוולד, ראש מועצת גוש עציון שלמה נאמן ושר החקלאות אורי אריאל (מימין לשמאל)
גאל (חיים) גרינוולד (בצרפתית: Gael Grunewald; נולד ב-18 בדצמבר 1964) הוא סגן יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית ויו"ר החטיבה להתיישבות. לשעבר יו"ר המחלקה לחינוך בהסתדרות הציונית העולמית, סגן יושב-ראש קק"ל ומזכ"ל תנועת בני עקיבא העולמית.
חייו

גרינוולד נולד בשטרסבורג שבצרפת, למד בבית ספר יסודי יהודי בעיר, ובישיבה התיכונית ישיבת עץ חיים שבמונטרה, שווייץ. לאחר סיום לימודיו התיכוניים עלה לישראל ולמד בישיבת בית אל, ולאחר מכן שירת במשך שנה ביחידה קרבית בצה"ל, במסגרת מתנדבי חוץ לארץ.
בתום שירותו הצבאי שימש שליח וקומונר מטעם בני עקיבא העולמית בפריז, ולאחר מכן שב לארץ ולמד לתואר מהנדס מחשבים וכן לתואר בהוראת מדעים במכון לב. בהמשך ניהל את המכון להכשרת מדריכים של הסוכנות היהודית.
היה נציג הסוכנות היהודית באירופה במשך ארבע שנים והיה יועץ חינוכי לוועידת רבני אירופה.
בשנים 1998–2006 שימש כמזכ"ל תנועת בני עקיבא העולמית וכיו"ר מועצת תנועות הנוער העולמיות.
ב-2006 נבחר להנהלת ההסתדרות הציונית העולמית וכיהן כראש המחלקה להגשמה בארגון.
נבחר לחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית ביוני 2011. קודם לכן כיהן בחבר הנאמנים בין השנים 2001-2010.
בינואר 2012 נבחר לשמש סגן יו"ר דירקטוריון הקק"ל, תפקיד בו שימש עד היבחרו ליו"ר החטיבה להתיישבות בהסתדרות הציונית העולמית באוקטובר 2015.
בנובמבר 2020 במסגרת ההסכם הקואליציוני של הקונגרס הציוני ה-38 מונה גאל לסגן יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית וליו"ר המחלקה לחינוך בהסתדרות הציונית העולמית.
בנוסף לתפקידיו הציבוריים הוא שימש בהתנדבות כיו"ר שותפות בית שמש-מטה יהודה-וושינגטון-דרום אפריקה וכחבר ויו"ר במספר עמותות נוספות. בין היתר היה ממייסדי מכון צורבא מרבנן, המכון הגבוה להנחלת ההלכה למעשה בראשות הרב בן ציון אלגאזי, המפעיל כמאתיים מרכזי לימוד שבועיים בישראל ובתפוצות. גרינוולד משמש כיו"ר המכון.
חיים אישיים

נשוי לשירה, המשמשת מנהלת אולפנה, ומתגורר בבית שמש. אב ל-7 ילדים וסב ל-3 נכדים.
מאמרים

להיערך לגל עליה חדש. ערוץ 7, 30 ביולי 2020
| בני עקיבא |
| --- | --- | --- |
| מזכ"לי תנועת בני עקיבא בישראל | מתתיהו רוטנברג • יעקב דרורי • אברהם שטרן • ליפא אהרוני • ידידיה כהן • שלמה סמסון • אמנון שפירא • יוחנן בן-יעקב • יהושע (שייע) אלטמן • אברהם ליפשיץ • אלחנן גלט • יונה גודמן • מרדכי (מוטי) יוגב • איתן מור-יוסף • הרב בני נכטיילר • דני הירשברג • יאיר שחל • יגאל קליין |  |
| מזכ"לי תנועת בני עקיבא העולמית | יוסקה שפירא • אברהם דובדבני • יצחק שטיגליץ • גאל גרינוולד  • זאב שוורץ  • הרב נעם פרל • רועי אביקסיס • אוהד טל  • צבי אלון • צחי מגנאג'י |  |
| מושגים | תורה ועבודה • שבט יובל • של"פ • צוותי נחשון • גרעין נח"ל • פרויקט השחר • שבט איתנים |  |
| אישים מרכזיים | יחיאל אליאש • הרב משה צבי נריה • הרב חיים דרוקמן |  |
סאלח, פה זה ארץ ישראל

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  דוד דרעי
 הופק בידי:  דוד דרעי שגית שלום
 תסריט:  דורון גלעזר דוד דרעי רות יובל
 תחקיר:  טליה אלוני, רנן יזרסקי
 עריכה:  יניב רייז-שפי
 שחקנים ראשיים:  ירון לונדון (קריינות)
 מוזיקה:  יונתן בר גיורא (מוזיקה מקורית) אבי מזרחי (עיצוב פסקול)
 צילום:  אבנר שחף שי פוני
 מדינה:  ישראל
 חברה מפיצה:  ד.ד. הפקות
 הקרנת בכורה:  15 במאי 2017 (דוקאביב)
 משך הקרנה:  109 דקות
 שפת הסרט:  עברית מרוקאית
 סוגה:  סרט תיעודי
 פרסים:  זוכה שני פרסי דוקאביב
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
סאלח, פה זה ארץ ישראל הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2017 העוסק בקליטת העולים מיהדות ארצות האסלאם בישראל בשנות ה-50. יוצרי הסרט הם דוד דרעי (שהוריו עלו ממרוקו ויושבו בירוחם), דורון גלעזר ורותי יובל.
הסרט הוקרן לראשונה ב-15 במאי 2017 במסגרת פסטיבל הסרטים דוקאביב, בו התמודד בתחרות הישראלית, וזכה בפרס הבימוי (שהוענק לדוד דרעי) ובפרס התחקיר (שהוענק לטליה אלוני ולרנן יזרסקי). ב-19 בספטמבר 2017 הסרט היה מועמד בקטגוריית הסרט התיעודי הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2017.
בפברואר 2018 הסרט עובד לסדרה תיעודית בת ארבעה פרקים ושודרה בערוץ רשת 13, הסדרה כללה גילויים נוספים וחדשים על אלו שהופיעו בסרט.
תקציר העלילה

הסרט עוסק בסיפור קליטתם של יוצאי ארצות האסלאם, ויישובם בעיירות פיתוח, שתוארה במחקרים אקדמיים. טענת יוצרי הסרט היא שעולים שהגיעו בשנים 1954–1956 נשלחו ליישב את הפריפריה בדרכי רמייה כשננקטה נגדם אפליה, בייחוד בהשוואה לקליטת יוצאי פולין בעליית גומולקה שנתיים אחר כך. בסרט נטען שמובאים לראשונה פרוטוקולים של הסוכנות העוסקים בקליטת העולים. את הקריינות לפרוטוקולים המובאים ביצע ירון לונדון.
הסרט דן גם בבעיות התעסוקה, הכלכלה והדיור ובהסללה בחינוך בעיירות הפיתוח, ומובאים בו ראיונות עם עולי שנות ה-50, ומרואיינים שעסקו בקליטת העולים. בחלק מן הסדרה מובאות תגובות של עולי שנות ה-50 הצופים בסדרה, שקובצו באולם על מנת לצפות בה.
המשתתפים בסדרה

במאי הסדרה, דוד דרעי, מופיע לכל אורך הסרט ופרקי הסדרה, כמראיין, וגם כדמות מרכזית המספרת את סיפורה האישי. קריין הפרוטוקולים החסויים הוא ירון לונדון. לצידם מופיעים בסרט ובסדרה גם שורה של מומחים, המחזקים ומרחיבים בעדויותיהם המצולמות את טענות הבסיס שלה. ביניהם פרופ' סמי שלום שטרית, פרופ' ארז צפדיה, חתן פרס ישראל פרופ' אלישע אפרת, חתן פרס ישראל ושר החוץ לשעבר דוד לוי, חבר הכנסת ושר הביטחון לשעבר עמיר פרץ, בני משפחת דרעי המורחבת, ד"ר אבי פיקאר ועוד.
ביקורת

הסרט והסדרה הניבו מיד עם שידורם תגובות רבות, שנעו מעשרות ביקורות נלהבות ("חומר נפץ חברתי ופוליטי" - סמדר שילוני, ynet. "צפיית חובה" - גילי איצקוביץ' - הארץ, "סרט חזק ומאוד חשוב" - קובי מידן, "קשה לצפות בסרט מבלי להתכווץ. הבטן מתהפכת" נירית אנדרמן, הארץ), ודיוני רשת רחבים, ועד ביקורות ספורות על אמיתותן ההיסטורית של הטענות. בין היתר, ההיסטוריון ד"ר אבי פיקאר, שמופיע בסרט, האשים את יוצריו, בניגוד לעדותו המפורשת בסרט, בהטייה ועריכה מגמתית, תוך התעלמות והעלמה של עובדות.
כמו כן, נטען כי מרבית החומר שהוצג בסרט כגילוי ראשוני כבר התפרסם בעבר במאמרים אקדמיים, וכי מסמכים שהוצגו בסרט כחסויים היו גלויים ופתוחים לציבור. טענת נגד לטענה זו גורסת כי החשיפה המצומצמת של חלק מהעובדות שמופיעות בסדרה במאמרים אקדמיים, שתפוצתם והשפעתם הציבורית זניחה, לא עוררה כל הד ציבורי, וכי החשיפה בסרט הביאה לראשונה לידיעת הציבור הרחב את העובדות המטלטלות.
בסרט מצוטט לובה אליאב כמי שהורה על הורדה אלימה ואכזרית של עולים חדשים ממשאיות באמצעות לחיצה על כפתור ש"שופך" אותם לאדמה. יש הטוענים כי ציטוט זה הוצא מהקשרו מתוך דבריו בריאיון מוקלט, ובכך ציירו את אליאב באור הפוך ממה שעשה כל חייו למען העולים בכלל ועולי מרוקו בפרט. דורון גלעזר, אחד מיוצרי הסדרה, אף הודה: "אני מודה שטעינו, ושנגרם לו עוול". במאי הסדרה דוד דרעי ושאר יוצריה עומדים מאחורי הציטוט הזה.
בקורת נוספת מתייחסת לכך שהסדרה יוצרת את הרושם כי פרופסור אלישע אפרת היה "איש שטח", שעסק ביישוב העולים בעיירות הפיתוח בעוד שבתקופה בה הוקמו כמעט כל עיירות הפיתוח (שנות ה–50 של המאה הקודמת), אפרת היה סטודנט בשנות ה–20 לחייו, ועסק בהדרכת נוער ובהוראת עברית. במאי הסדרה דוד דרעי אישר בתגובה שפרסם כי אפרת הצטרף לאגף התכנון של משרד הפנים רק ב-1960, אך טען כי אין הדבר רלוונטי לעיקר הטענות העולות בסרט, כי גם לאחר מכן יושבו עולים בעיירות הפיתוח, וכי לפרופ' אלישע אפרת היה חלק פעיל בכך, כפי שתיאר בעדותו המצולמת המופיעה בסדרה.
פרסים ומועמדויות

| שנה | ארגון | קטגוריה | מועמדים | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ‏2017 | פרסי אופיר | הסרט התיעודי הטוב ביותר | דוד דרעי, רות יובל, דורון גלעזר | מועמדות |  |
| ‏2017 | דוקאביב | פרס הבימוי | דוד דרעי | זכייה |  |
| ‏2017 | דוקאביב | פרס התחקיר | טליה אלוני, רנן יזרסקי | זכייה |  |
| ‏2017 | פרסי הפורום הדוקומנטרי בישראל | הסרט הטוב ביותר בקטגוריית הסרט התיעודי באורך מלא |  | זכייה |  |