stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חסידה
בתרבות > ביהדות

החסידה מוזכרת שש פעמים בתנ"ך. היא נזכרת בתורה כעוף טמא (ויקרא, י"א, י"ט; דברים, י"ד, י"ח), היא ניכרה באברותיה והייתה סמל לתעופה ”אִם אֶבְרָה חֲסִידָה וְנֹצָה”, ומתוארת כבעלת מוטת כנפיים מרשימה שבעזרתה היא מסוגלת לדאות בעזרת זרמי האוויר: ”וָאֶשָּׂא עֵינַי וָאֵרֶא וְהִנֵּה שְׁתַּיִם נָשִׁים יוֹצְאוֹת וְרוּחַ בְּכַנְפֵיהֶם וְלָהֵנָּה כְנָפַיִם כְּכַנְפֵי הַחֲסִידָה, וַתִּשֶּׂאנָה אֶת הָאֵיפָה בֵּין הָאָרֶץ וּבֵין הַשָּׁמָיִם.” החסידה היא עוף נודד, כפי שתיאר זאת הנביא ירמיה: ”גַּם חֲסִידָה בַשָּׁמַיִם יָדְעָה מוֹעֲדֶיהָ...” אך לעיתים מקננת גם בארץ: ”אֲשֶׁר שָׁם צִפֳּרִים יְקַנֵּנוּ, חֲסִידָה – בְּרוֹשִׁים בֵּיתָהּ.”
תרגומי התורה ליוונית וללטינית מביאים זיהויים רבים לעוף זה, מה שמעיד על היעדר מסורת זיהוי בידם. לעומתם, בתרגומים הארמיים מסורת הזיהוי עקבית. החסידה נקראת "חוריתא" או "דייתא חוורתא" – העוף הלבן. מסורת זו מצאה את ביטויה גם בתלמוד. אפשר שהשם 'דיה' רומז על כך שמדובר בעוף דורס מובהק, ואפשר שמדובר בשם עממי שאינו מעיד על שיוך סיסטמטי למשפחת הדורסים, אלא בא לאפיין את תכונותיו. כלומר, עוף בעל מוטת כנפיים מרשימה, שדרכו לדאות, ולעיתים צד את טרפו כדרכם של הדורסים. שתי מגמות פרשניות אלה היוו למעשה את היסוד לשני הזיהויים העיקריים שהיו מקובלים מאוחר יותר בימי הביניים.
הזיהויים העיקריים ל'חסידה' בימי הביניים היו של רב סעדיה גאון ושל רש"י. הרס"ג זיהה את החסידה שבתורה עם ה"צקר", כינוי בערבית לכל עוף דורס שבאמצעותו ניתן לצוד, לרבות כל סוגי הדורסים. רש"י בפירושו לויקרא כתב שהחסידה "זו דיה לבנה – ציגוניה" (Ciconia).
במאה הארבע עשרה פקפק רבנו אשר בן יחיאל (הרא"ש) בדבר אמינות המסורת המתירה את אכילת החסידה. מדבריו משתמע כי באשכנז, באזורים מסוימים בספרד ובצרפת לא אכלו עוף זה. אך בן תקופתו, רבנו ירוחם, צידד בכשרות החסידה על אף שהכיר, ואף הזכיר, את דברי הרא"ש. הוא ציין כי הוא עצמו בעל מסורת על כשרות ה־Ciconia. נראה ששורשי מחלוקת זו נעוצים בפרשנות המקרא לעוף 'חסידה'. דעת המתירים את אכילת ה־Ciconia כנראה משקפת את המצדדים בזיהוי ה'חסידה' לפי שיטת רס"ג, שהיא אינה ה־Ciconia. אם אכן הייתה בידם של אנשים אלה מסורת שמותר לאכול עוף זה, לכאורה לא הייתה צריכה להיות שום מניעה לאכלה. מסורת כזו הייתה כנראה בידי חלק מספרד המוסלמית, אף על פי שאין ראיה חד משמעית לכך והיא בגדר השערה. אך פוסקי צרפת, אשכנז וחלק מאנשי ספרד ראו ב־Ciconia עוף טמא, בעקבות זיהוי של רש"י את ה'חסידה' עם עוף זה.
אפשר שניתן למצוא אישוש לסברה של הטוענים שעוף זה הוא טהור בשל סימני הטהרה שבו. בניתוח אנטומי שנערך בחסידה לבנה באוניברסיטת בר־אילן נמצא שאין לחסידה זפק מובהק, אך קורקבנה נקלף ביד. כמו כן, יש לה אצבע יתרה.
בסופו של דבר, התקבלה על רוב הפוסקים – האשכנזים והספרדים כאחד – הגישה הפרשנית וההלכתית שה'חסידה' היא ה־Ciconia, ולפיכך היא אסורה. לא ידועה מסורת אכילה של Ciconia במהלך שבע מאות השנים האחרונות, מאז ימי רבנו ירוחם ועד ימינו.
בתנ"ך החסידה מוזכרת במספר הקשרים. ביהדות הבתר־מקראית (מפרשי התנ"ך ופוסקי ההלכה) התחבטו בשאלת זיהויה של ה"חסידה" המקראית. לזיהוי היו השלכות לגבי הכשרת או פסילת העוף לאכילה.
בקרב יהדות אתיופיה נשמר לחסידה מקום של כבוד כשליחה הדורשת בשלום ירושלים וארץ ישראל. מוטיב זה משתקף בשיר שהיו נוהגים הילדים לשיר למראה החסידות הנודדות: ”שימאלה, שימאלה, אגראדצ'ין ארוסלם דהנא…” (חסידה חסידה, דרשי בשלום ירושלים…)
ראו גם

מקור חסידה
מבצע חסידה
הערות שוליים

↑  Ellen O. Aikens, Elham Nourani, Wolfgang Fiedler, Martin Wikelski, Andrea Flack, Learning shapes the development of migratory behavior, Proceedings of the National Academy of Sciences 121, 2024-03-19 doi: 10.1073/pnas.2306389121
↑   גדעון לב, מחקר: אסטרטגיית הנדידה של חסידות משתנה לאורך חייהן על סמך ניסיון אישי, באתר הארץ, 5 במרץ 2024
↑  יורם שורק, דברים שיורמים יודעים: פילים פחדניים ודמעות תנין, באתר nana10‏, 21 במאי 2006
↑  איוב, ל"ט, י"ג
↑  זכריה, ה', ט'
↑  ירמיהו, ח', ז'
↑  תהילים, ק"ד, י"ז
↑  ”אמר רב יהודה: החסידה – זו דיה לבנה. למה נקרא שמה חסידה? שעושה חסידוּת עם חברותיה.” (תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ס"ג, עמוד א')
↑  שו"ת הרא"ש, כלל כ', סימן כ'
↑  ספר תולדות אדם וחוה, נתיב ט"ו, ה'
↑  להרחבה: זהר עמר, מסורת העוף, תל אביב תשס"ד, עמ' 157–170
| חסידתיים |
| --- | --- | --- |
| פשוק מקור | פשוק-מקור אסייתי • פשוק-מקור אפריקני |  |
| חסידה | חסידה שחורה • חסידה אבדימית • חסידה לבנת-גרון • חסידת סטורם • חסידת מגווארי • חסידה לבנה • חסידה מזרחית |  |
| חסידת אוכף | חסידת האוכף • חסידה שחורת-צוואר |  |
| יאבירו (סוג ומין יחיד) | יאבירו |  |
| מרבו | מרבו אפריקני • מרבו קטן • מרבו ענק |  |
| חסידן | חסידן מילקי • חסידן אפריקני • חסידן צבוע • חסידת עצים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551474305171  BnF: cb119734066 (data)  LCCN: sh91001472
טיוליולים

| --- | --- |

 סוגה:  ילדים
 יוצרים:  מוטי אבירם, חיים אידידיס
 כותבים:  שחר סיטנר
 בימוי:  צחי קליין
 שחקנים:  עמי אנידג'ר, סיון ששון
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  20
 הפקה
 מפיק:  אבי גוהר
 עורכים:  ענת סלע
 צלמים:  נועם טייך, אלירן קלונר, אביב קוזלוב, אבנר שחף
 מוזיקה:  מוטי אבירם, צליל בירן
 אורך פרק:  10 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  2005–הווה
טיוליולים היא סדרת טלוויזיה חינוכית לילדים בכיכובם של עמי אנידג'ר וסיון ששון המשודרת בערוץ הופ!.
הסדרה מלמדת את הילדים על שמירה על איכות הסביבה.
עלילה

בכל פרק תכף וטלי יוצאים עם חבורת ילדים לטיול ומלמדים אותם על איכות הסביבה.
שחקנים

עמי אנידג'ר - תכף
סיון ששון - טלי
מסודרים

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה קומית
 יוצרים:  אסף הראל מולי שגב
 כותבים:  אסף הראל דוד ליפשיץ איתי רייכר בני בשן דניאל נקסטרד ערן זרחוביץ'
 בימוי:  שחר ברלוביץ' עודד רסקין
 שחקנים:  אסף הראל אסי כהן מאור כהן ערן זרחוביץ'   יעל שרוני
 פרסים:  פרסי האקדמיה לטלוויזיה 2007: הסדרה הקומית הטובה ביותר, התסריט הטוב ביותר והבימוי הטוב ביותר
 פסקול:  שרון הולצמן - "מה שאני רוצה" (שיר פתיחה)
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  22
 הפקה
 מפיק:  ליאת בנאסולי 
 מפיקים בפועל:  ליאת בנאסולי
 חברת הפקה:  קשת
 מוזיקה:  סוליקו
 אורך פרק:  35 דקות (נטו)
 שידור
 רשת שידור:  קשת, ערוץ 2
 תקופת שידור מקורית:  17 בפברואר 2007 – 1 באוגוסט 2009
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
כוכבי הסדרה מימין לשמאל: מאור כהן, ערן זרחוביץ', אסי כהן ואסף הראל
מסודרים היא סדרת דרמה קומית ישראלית, זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה, שיצרו מולי שגב ואסף הראל, שגם משחק בתפקיד הראשי בסדרה. הסדרה שודרה בשידורי "קשת" בערוץ 2 ב-2007. ההצלחה לה זכתה הסדרה בעונה הראשונה הובילה לחידושה לעונה שנייה בת 11 פרקים שעלתה ב-2009. בסיום שידור העונה השנייה הודיעה קשת שלא תופק עונה נוספת.
בינואר 2016 הסדרה נמכרה לערוץ 4 הבריטי.
רקע

הסדרה עוסקת בארבעה חברים, גיא פוגל (אסף הראל), תומר לוי (אסי כהן), ארז קליינר (ערן זרחוביץ') ושגיא ברלד (מאור כהן), שביצעו אקזיט ומכרו את הסטארט-אפ שלהם, "ג'ימלאיה", לתאגיד אמריקאי תמורת 217 מיליון דולר. במהלך הסדרה מצליחים הארבעה להגשים את הפנטזיות החומריות שלהם, מבחירות נדל"ן וקניית מכוניות יוקרה, ועד תענוגות האלפיון העליון, אך עדיין נאבקים בדרכם אל האושר בחיים. עוד משתתפים בסדרה: יעל שרוני, דנה עדיני, דובלה גליקמן, עלמה זק ומלי לוי.
קו העלילה הכללי של הסדרה מבוסס על מכירת חברת מיראביליס הישראלית, מפתחת תוכנת ה-ICQ, לחברה האמריקנית AOL בשנת 1998.
העונה הראשונה

העונה הראשונה כללה 11 פרקים ושידורה החל ב-17 בפברואר 2007.
בתחילת העונה הראשונה החבורה מקבלת הודעה שהאקזיט שלהם הצליח וחברת הסטארט-אפ שלהם, ג'ימלאיה, העוסקת בשילוב בין משחקי פלייסטיישן לכושר גופני, נמכרה ב-217 מיליון דולר. לוי מחליף בנות זוג בתדירות גבוהה עד שהוא מתאהב ביועצת הכספים של החבורה, מאיה. גיא נפרד מאיילת ונכנס לדיכאון, עד שהוא פוגש את אביגיל ונהיה בן זוגה. ארז קונה את קבוצת הכדורגל של ילדותו, הפועל קריית אונו ולא זוכה להוקרה שציפה לה.
העונה השנייה

העונה השנייה הופקה כשנה לאחר עליית הסדרה, ב-2008 וכללה 11 פרקים ששודרו החל מה-19 במאי 2009.
הפרק הראשון של העונה השנייה עלה ב-HOT VOD ב-17 במאי בבכורה. העונה מתחילה בכך שגיא פוגל חוזר משהות ארוכה בארצות הברית לאחר שהתפטר מחברת סוני, ומציע לחבריו לעבוד על מוצר חדש שחשב עליו, קסדה שסורקת את המרחב סביב החובש ומציגה במרחב דמויות וירטואליות. הוא מצליח לאסוף את חבריו שפנו לעיסוקים שונים והם מקימים חברת סטארט אפ חדשה, "אינובייט" (Innovate), ומתחרים בסער שקד, יזם היי-טק שמנסה לגנוב מהם את הרעיון ואף מנסה לצרף לחברה שלו את קליינר. קליינר מצטרף לחברה של שקד ומספר בחשאי לחבריו על מהלכיו העסקיים של שקד.
בוועידת היי טק שנתית מצליחים פוגל, לוי וברלד להתל בשקד ולשכנע אותו שהמוצר שלהם פועל היטב, אף על פי שפעולתו עדיין חלקית בלבד. בהמשך העונה נפרצת הדירה של החבורה ונגנבת מכוניתו של לוי. הוא נוסע עם ברלד ליהודה ושומרון על מנת להחזיר אותו ונקלע לעוצר בבית משפחה מקומית. בשובם הוא קובע עם גנב המכונית מפגש במחסום, אך כוחות הביטחון חושדים שהגנב מחבל ומפוצצים אותו ואת המכונית של לוי. על מנת לשפר את תדמיתו שנפגעה מהפרשה, הוא שוכר יועץ תקשורת וקונה אגם בטורקיה על מנת לייבא את מימיו ולמלא את הכנרת. לאחר מכן הוא מתעניין בקריירה פוליטית ופוגש מספר חברי כנסת שמפצירים בו להצטרף למפלגותיהם. הוא מקים מפלגה משלו יחד עם קליינר וברלד. תדמית המפלגה נפגעת כשידיעות שליליות מתפרסמות בעיתונות על קליינר ועל ברלד וקליינר נאלץ לפרוש. על מנת לשפר את תדמיתו מביא לוי למכירת אינובייט במחיר גבוה למיקרוסופט ובסוף העונה המפלגה מצליחה להיבחר לכנסת.
דמויות > דמויות ראשיות

תומר לוי (אסי כהן): סמנכ"ל ג'ימאליה בתחילת העונה הראשונה. מתואר כאדם נהנתן, יהיר ולעיתים חם מזג. חי בצורה ראוותנית וכובש את לבן של נשים רבות. מחזר אחרי מאיה ומתאהב בה ולקראת סוף העונה מתפתח בין השניים רומן. בתחילת העונה השנייה מתגלה כי הוא ניצל את המשבר הכלכלי וקנה חברות רבות שנקלעו למשבר. הוא הפך לאחד האנשים המשפיעים במשק הישראלי, וחוגג את יום הולדתו ה-30 במסיבת ענק בכיכר רבין בתל אביב ומזמין אליה את כל תושבי ישראל. בסוף העונה השנייה הוא מתמודד לכנסת ונבחר. לאחר מכן חבריו עוזבים את ביתו מפני שהם אינם יכולים לחיות עמו יותר בגלל התנהגותו כלפיהם.
גיא פוגל (אסף הראל): מנכ"ל ג'ימאליה בתחילת העונה השנייה. הוא שקול ומאוזן מבין הארבעה. פוגל מתמודד במהלך העונה הראשונה עם פרידה מבת זוגו, איילת (עלמה זק), ועם פרידת אביו מאמו. לקראת סוף העונה הראשונה קיבל תפקיד ניהול פרויקט הפיתוח של פלייסטיישן 4 בחברת סוני והוא נוסע לארצות הברית עם בת זוגו, אביגיל. בתחילת העונה השנייה הוא מתפטר מסוני מפני שהמשבר הכלכלי הביא לביטול הפרויקט שעליו היה ממונה. הוא חוזר לישראל ומשכנע את חבריו להקים ביחד חברת סטארט אפ חדשה.
שגיא ברלד (מאור כהן): המעצב הראשי בג'ימאליה. דמותו מבולבלת ורגעים קומיים רבים בסדרה מבוססים על כך ועל השימוש שלו בסמים קלים. בעונה השנייה מתברר כי הוא הצטרף לקומונה של גורו בשם אושר (בני בשן), שמתקיימת בעיקר מהכספים שברלד תורם. הוא מתכוון בתחילה להישאר בקומונה, אך פוגל משכנע אותו להצטרף לחברה שלו. דמותו נקראה על שם הקומיקאי ירון ברלד.
ארז קליינר (ערן זרחוביץ'): המתכנת הראשי בג'ימאליה. מתואר כנוירוטי וחנון. לאחר המכירה קונה את קבוצת ילדותו, הפועל קריית אונו. בעונה השנייה מתגלה כי הוא מרצה בפקולטה למדעי המחשב במרכז הבינתחומי הרצליה. הוא מתקשה ביצירת קשר ובחיזור אחר נשים וחבריו מסייעים לו בכך.
מאיה ברקת (יעל שרוני): יועצת הכספים של החבורה בעונה הראשונה. אמא לילד בן 8 בשם יונתן. תומר מחזר אחריה, היא מתחמקת אך בסוף העונה מתחיל רומן בין השניים.
דמויות > דמויות משנה

אילן פוגל (דב גליקמן): אביו של גיא. גיא קונה להוריו כרטיסים לטיול מסביב לעולם, ובזמן טיול במזרח הרחוק הם נפרדים וחוזרים בנפרד. אחרי הפרידה מאשתו עובר לגור בדירה הישנה של גיא בתל אביב ומתנסה בחוויות שונות שאותן לא הרשה לעצמו בשעה שהיה נשוי, ושמביכות את גיא.
אביגיל כרמי (דנה עדיני): חברתו של גיא. בהיכרות הראשונה ביניהם הסתיר את היותו עשיר והם נפרדו לתקופה קצרה כשגילתה ששיקר לה. בעונה השנייה היא סטודנטית לאמנות באוניברסיטת ניו יורק.
יעל שני (מלי לוי; עונה ראשונה): דוגמנית צמרת ישראלית. הייתה בת זוגו של תומר למשך פרקים אחדים.
סער שקד (דן שפירא; עונה שנייה): יזם היי טק צעיר שמכר את החברה שלו תמורת 400 מיליון דולר, ואויבו של תומר. בתחילת העונה גיא מציע לו להשתתף בפרויקט החדש שלו, אך בסוף החבורה מקימה חברה בלעדיו והוא הופך למתחרה שלהם. הוא מתערב איתם שהמוצר שלהם לא עובד ולאחר שהם משכנעים אותו במרמה שהוא טועה, הוא נאלץ לעמוד במילתו ולקנות נתח מהחברה במחיר גדול יחסית. בסוף העונה הוא מטה את הכף לטובת מכירת החברה.
שירי הרמן (ורד פלדמן; עונה שנייה): כתבת כלכלה חדשה וצעירה של חברת החדשות. במהלך הסדרה היא מנהלת רומן סודי עם תומר שמכנה אותה "שנקל".
שירזי (עמוס תמם: עונה ראשונה): שחקן מפתח בקבוצת הכדורגל הפועל קריית אונו.
שידור הסדרה

הסדרה שודרה לראשונה ביום שבת, 17 בפברואר 2007 והפכה להצלחה מידית עם רייטינג של 30%. הפרק הרביעי של העונה הראשונה ששודר ב-10 במרץ 2007 השיג רייטינג של 30.4% והפך לפרק הנצפה ביותר של הסדרה כולה. פרק הפתיחה של העונה השנייה שודר ב-2009 וזכה לנתון מעולה של 26.1% רייטינג. פרק סיום העונה השנייה, שהיה גם הפרק האחרון של הסדרה השיג 21.5%.
| עונה | פרקים | תאריך שידור | ממוצע רייטינג |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 11 | 17 בפברואר 2007 - 12 במאי 2007 | 26.5% |
| 2 | 11 | 19 במאי 2009 - 1 באוגוסט 2009 | 23.3% |
הסדרה שודרה ב-קשת 12 ב-25 באפריל 2022 בשידורים חוזרים.
הצלחת הסדרה

בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה של שנת 2007 זכתה הסדרה בפרס הסדרה הקומית הטובה ביותר, התסריט הטוב ביותר והבימוי הטוב ביותר, והשחקן אסי כהן זכה בפרס השחקן הקומי הטוב ביותר על משחקו בסדרה.
רשת FOX האמריקאית רכשה את הזכויות להפיק גרסה מקומית של הסדרה, אך תוכנית זו לא יצאה לפועל.
ב-2017 עלתה לשידור הסדרה Loaded (אנ') בערוץ ערוץ 4 הבריטי, לאחר שקנו את זכויות השידור. שהופקה בשיתוף הרשת האמריקאית AMC.
הערות שוליים

↑  מאי עגנון, עכבר העיר, סידרו אותנו, באתר הארץ, 18 בפברואר 2007
↑  איילה פנייבסקי, עכבר העיר, מסודרים 2: כולם יצאו מרוויחים, באתר הארץ, 20 במאי 2009
↑  איתי שטרן, עוד אקזיט ל"מסודרים": נמכרה לערוץ 4 הבריטי, באתר הארץ, 14 בינואר 2016
↑  שרון שפורר, "המסודר": צחי סולטן גוזר קופון של 9 מיליון שקל ברבעון הראשון של 2007, באתר TheMarker‏, 7 במאי 2007
↑  רותם רוזנטל, עכבר העיר, מסודרים 2: להיות תומר לוי, באתר הארץ, 27 במאי 2009
↑  יעל גאוני, ‏"הישראלים" מסודרים, באתר גלובס, 18 בפברואר 2007
↑  יעל גאוני, ‏החבר"ה מסודרים עם 28.4% רייטינג, באתר גלובס, 18 במרץ 2007
↑  יעל גאוני ושירות גלובס, ‏רייטינג ממוצע של 25% לגמר "הישרדות איי הפנינה"; 33% רייטינג בעת הכרזת הזוכה, באתר גלובס, 24 במאי 2009
↑  יעל גאוני, ‏טבלת הרייטינג השבועית: "כוכב נולד" והדרמות בראש, באתר גלובס, 19 ביולי 2009
↑  מערכת עכבר העיר, מי זכה?, באתר הארץ, 21 ביוני 2007
↑  יעל גאוני, ‏בדרך לאמריקה: רשת FOX מעוניינת להפיק גרסה אמריקנית ל"מסודרים" של קשת, באתר גלובס, 5 בספטמבר 2007
↑  יונתן כיתאין, ‏העיבוד הבריטי ל"מסודרים" ישודר גם ב-AMC האמריקאית, באתר גלובס, 26 באוקטובר 2016
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2006 - אמא'לה | פרס האקדמיה לטלוויזיה - סדרה קומית  2007 - מסודרים | הבא: 2008 - הכל דבש |
מ.ק. 22

| --- | --- |

 סוגה:  הנפשה, סאטירה, קומדיית מצבים
 יוצרים:  ירון ניסקי, דורון צור, אוהד אלימלך, אסף הראל
 כותבים:  ירון ניסקי, דורון צור, אסף הראל
 בימוי:  אסף הראל
 מדבבים בעברית:  דני שטג, חיים יפים ברבלט, אלברט אילוז, ענבל לורי, אדיב ג'השאן, דוד כהן, דני סירקין, הדר שחף-מעיין, נדב אבקסיס, ניר מאירוביץ'
 פסקול:  "תמיד עולה המנגינה" בביצוע האחיות פיק (שיר נושא)
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  10
 הפקה
 חברת הפקה:  שורטקאט פילמס
 אורך פרק:  22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  שידורי קשת (ביפ הוט, ערוץ 2) ערוץ ההומור (ש.ח)
 תקופת שידור מקורית:  2004
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
מ.ק. 22 היא סדרת טלוויזיה מונפשת סאטירית ישראלית, זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה. הסדרה עוסקת בסאטירה על החברה הישראלית, תוך הצגת הרפתקאותיהם של חיילי אפסנאות בבסיס צה"ל בדיוני בו מאוחסן "נשק יום הדין הישראלי". עונתה הראשונה והיחידה של הסדרה עד כה שודרה לראשונה בערוץ ביפ החל מ-21 במרץ 2004. הסדרה היא סדרת הפריים טיים המונפשת הראשונה שהופקה בישראל, והיא נחשבת לאבן דרך בהתפתחותה של ההנפשה הישראלית.
משמעותו של השם "מ.ק. 22" היא "מחנה קבע 22". השם נבחר משום שהוא מזכיר בהגייתו את שם הספר "מלכוד 22". (אשר גם הוא פארודיה נונסנסית על חוסר תפקוד צבאי)
הפקה > יצירה

הסדרה נוצרה בהשראת חוויותיהם המשותפות של שניים מיוצריה, ירון ניסקי ודורון צור, במהלך שירותם הצבאי באגף האפסנאות. עוד לפני שהשתתפו ביצירתה של "מ.ק. 22", שיתפו ניסקי וצור פעולה בכתיבתו ועריכתו של עיתון הקומיקס "סטיות של פינגווינים". דמויותיה של הסדרה נוצרו תוך שימוש בהנפשת דו-מימד, בסגנון דומה לזה של הסדרה האמריקאית "סאות' פארק", אם כי הסדרה עושה שימוש גם בהנפשת תלת-מימד. הסדרה כולה מאוירת תוך הימנעות כמעט מוחלטת משימוש בקווים מעוגלים: כל עצם שבאופן טבעי אמור היה להיות מעוגל, מלבד קסדותיהם של החיילים וגלגליהם של כלי הרכב, מופיע בסדרה כמצולע. כך למשל מאוירת השמש כמרובע צהוב בשמים.
מטרתם הראשונית של יוצרי הסדרה הייתה יצירת סאטירה על ההווי הישראלי והצה"לי בסגנונו של הסרט "גבעת חלפון אינה עונה", תוך אימוץ סגנונה הסאטירי המוקצן של "סאות' פארק". בדומה ל"סאות' פארק", הסדרה שודרה בערוץ כבלים, דבר שאיפשר את שידורם של תכנים בוטים מן הרגיל. הסדרה אף אימצה לעצמה תניית פטור הומוריסטית הדומה לזו של "סאות' פארק". עם זאת, הסדרה הושפעה גם מסדרות אמריקאיות מונפשות נוספות, ביניהן "משפחת סימפסון" ו"פיוצ'רמה".
הסדרה מתוארת לעיתים כסדרה המונפשת הישראלית או העברית הראשונה, אולם תיאור זה אינו נכון מכיוון שקדמו לה הסדרות "משלים שועליים" ו"אגדות המלך שלמה" שעשו שימוש בהנפשת סטופ מושן בפלסטלינה.
הפקה > תוכן

עלילת הסדרה מתמקדת בעלילותיהם של הרב"טים איתי שולמן ושלומי חנוכה, שני אפסנאים במ.ק. 22 – בסיס טילים גרעיניים סודי בדיוני בדרום ישראל. הסדרה מתאפיינת בהומור שחור, בוטה ומוקצן ונחשבת לבלתי תקינה פוליטית. בין השאר עוסקת הסדרה בהתבדחויות על חשבונם של נכים וערבים. כמו כן מבוטאים בסדרה מספר סטריאוטיפים שליליים ישראליים וצה"ליים, ביניהם "המזרחי הערס", "האשכנזי החנון", "נגד המשמעת הטיפש", "הש"ג האתיופי", ו"הערבי הישראלי המהווה גיס חמישי".
הנושאים בהם עסקה הסדרה כוללים בין השאר את יחסה של התקשורת הישראלית כלפי אילן רמון ערב שיגורו לחלל (הפרק "מים כבדים"), קליטת יהודי אתיופיה בישראל ("שבת בבסיס"), פרשת השמדת מנות הדם של עולי אתיופיה ("יזכור"), העמימות הגרעינית של ישראל (הסדרה כולה ובמפורש ב"אחת משלנו"), הקמת גדר ההפרדה, היחס של צה"ל כלפי המיונים לקורס הטיס ("זאב זאב"), ההתנגדות הדתית ל"מצעד הגאווה" ("רובו רבי"), ופרשת המסך המפוצל ("אחת משלנו"). כמו כן יצרה הסדרה פרודיות על מספר סרטי קולנוע (ביניהם "אחד משלנו", "יוסי וג'אגר", "הסנדק", "2001: אודיסאה בחלל", "ממנטו", "מבצע יונתן" ו"השעה ה-25") ותוכניות טלוויזיה ("יאיר לפיד", "רובוטריקים") ועל פוליטיקאים וידוענים ישראלים (שמעון פרס, טומי לפיד, שרי אריסון, סאבלימינל והצל, מוחמד בכרי ויעקב אילון). בתפקידי אורח השתתפו מנשה נוי בתפקיד הרמטכ"ל שאול מופז וארז טל ודליה שימקו בתפקיד עצמם.
הדמויות והמדבבים

דני שטג בתפקיד רב"ט שלומי חנוכה: חייל ערס ממוצא מזרחי המשרת באפסנאות המחנה, מצליח עם בנות לא רק בזכות המראה שלו, טיפש ובעל רעיונות שבדרך כלל מובילים אותו ואת הסובבים לו לצרות.
חיים יפים ברבלט בתפקיד רב"ט איתי שולמן: חייל חנון ממוצא אשכנזי, חברו של חנוכה ומשרת לצידו באפסנאות, חכם לעומת חנוכה, לא אוהב לעבור על החוק או לשקר.
אלברט אילוז בתפקיד רס"ב גבריאל שוקרון: מפקד הבסיס, נגד משמעת קשוח ו"קומבינטור", לפעמים מאשים את חיילי הבסיס במעשים רעים שהוא עושה.
ענבל לורי בתפקיד מיכל לוינשטיין: מתנדבת נכה, צדקנית השנואה על רוב החיילים בבסיס, חושבת בחוכמה לעומת חנוכה ושולמן ולפעמים מצילה אותם מהצרות שנקלעו אליהן.
אדיב ג'השאן בתפקיד עבד אבו ג'מאל: לכאורה "הערבי הטוב" המתגורר בקירוב לבסיס, ובסתר טרוריסט המאמן כבשים שאהידיות.
הדמויות והמדבבים > דמויות משניות

ניר מאירוביץ' בתפקיד אדיסו: השומר האתיופי של הבסיס. אף אחד לא מתייחס אליו אחרת למרות היותו אתיופי, אולם הקסדה שלו עגולה בעוד שאר הדמויות מרובעות.
חיים אלמקייס בתפקיד דודו תפוח: קבלן תחמן שתמיד חושב על עסקים ומנצל עובדים זרים, דוגמה לביטוי "הישראלי המכוער". שמו נובע ממשחק מילים על דוד אפל (תפוח באנגלית).
ד"ר סימור - רופא רוסי המכור לסמים, שהיה מנהל מחלקה בבית חולים בצ'רנוביל. מרבה להתלונן על תפקידו, גונב תרופות מהבסיס.
הכבשים של עבד - כבשים מאולפות ומשכילות של עבד הבדואי. לרוב עוזרות לעבד בניסיונותיו להביא לשלטון פלסטיני על ישראל או לשגר טילים גרעיניים לעבר יישובים בישראל.
הפועלים של דודו- שלושה פועלים תאילנדים העובדים עם דודו. ניסו לאכול את חנוכה בפרק "הגדר הטובה".
איילה לווינשטיין - אחותה התאומה של מיכל. הן היו תאומות סיאמיות המחוברות בבוהן אשר בניתוח ההפרדה נשארה אצל מיכל. הבת המועדפת על הוריה היות שלפני ניתוח ההפרדה אמרו להם שרק אחת מהבנות תשרוד והם בחרו באיילה בלי לחשוב פעמיים. הופיעה בפרק "שבת בבסיס" בו ביקשה ממיכל שתיתן לה את הבוהן שלה כדי שתוכל להיות דוגמנית.
הדר שחף-מעיין בתפקיד גילי להב נחמני - כתבת שטח של החדשות, בעלת קול צרוד ורעבה להשיג סנסציות שלשם כך מראיינת בחוסר טאקט מופגן.
מנשה נוי בתפקיד הרמטכ"ל - רמטכ"ל צה"ל שסובל מבעיית זיכרון לטווח קצר.
רשימת פרקים

| מספר הפרק | שם הפרק |
| --- | --- |
1: מים כבדים
2: שבת בבסיס
3: הגדר הטובה
4: זאב זאב
5: בחזרה לעבר
6: המשפט
7: רובו רבי
8: יזכור
9: סקס שקרים וסוברית
10: אחת משלנו
שידור

לאחר שידורה המקורי של העונה הראשונה בת עשרת הפרקים בערוץ הכבלים ביפ, שודרה "מ.ק. 22" בשידורים חוזרים מצונזרים במקצת בערוץ 2, תוך הימנעות כליל משידורו בערוץ של הפרק השביעי "רובו רבי" העוסק ביחסים בין חרדים והומוסקסואלים בישראל. נטען כי ההחלטה לצנזר את הפרק נבעה מחששה של חברת קשת מהתעמתות עם מועצת הרשות השנייה לקראת מכרז ערוץ 2. כל פרקי הסדרה זמינים לצפייה באתר ערוץ "ביפ" ובספריית הווידאו על פי דרישה של אתר התוכן Mako.
בנובמבר 2004 דווח באתר nrg מעריב כי ערוץ ביפ מנהל מגעים עם חברת ההפקה שורטקאט בנוגע להפקתה של עונה שנייה לסדרה. הכוונה הייתה להעלות עונה נוספת ב-2005 בערוץ ביפ ובהמשך גם בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת, אך מאז לא חלה כל התקדמות בנושא. צור וניסקי המשיכו לשתף פעולה עם אסף הראל בכתיבה עבור תוכנית האירוח בהנחייתו, "כל לילה עם אסף הראל", שנחשבה אף היא לפרובוקטיבית ושידורה הופסק לאחר כשישה חודשים.
ב-2010 יצרו צור וניסקי גרסה אמריקאית לסדרה, בת 20 פרקים של 4 דקות כל אחד. גרסה זו נמכרה לרשת פוקס.
תגובות

הסדרה זכתה לביקורות משבחות. רענן שקד מ-ynet שיבח את הסדרה וכינה אותה "סידרת האנימציה הסאטירית המושקעת הראשונה כאן (בישראל)". באתר המסך המפוצל כונתה הסדרה "סרקאזם במיטבו" תוך ציון לחיוב של הביקורת שמעבירה הסדרה על צה"ל, ושל הצלחתה להפוך לסדרה המונפשת הראשונה המשודרת בפריים טיים בטלוויזיה הישראלית. באתר עין הדג הובאה הסדרה כדוגמה להתפתחות ההנפשה בישראל וכונתה "סדרת פולחן".
הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לסדרה הקומית-דרמטית הטובה ביותר לשנת 2004.
הערות שוליים

↑  רותה קופפר, נקמת הג'ובניקים, באתר הארץ, 16 במרץ 2004
↑  סדרת הנפשה סאטירית על הצבא בערוץ ביפ, באתר הארץ, 3 ביוני 2003
↑  עודף מופרעות, באתר הארץ, 24 במאי 2004
↑  אור שמש, קשת ביטלה שידור פרק בסדרה מ.ק 22, באתר nrg‏, 1 ביולי 2004
↑  שחר אבירי, מאביב גלעדי ועד "תיא תקשורת", באתר העין השביעית, 1 בספטמבר 2004
↑  יניב זך, מגעים לעונה שנייה של "מ.ק.22", באתר nrg‏, 14 בנובמבר 2004
↑  ענת באלינט, ערוץ 10 מתכנן תוכנית אירוח לילית עם אסף הראל, באתר הארץ, 1 ביולי 2004
↑  מתי גולן, ‏כשבמת האירוח היא וולגרית, מה אפשר לצפות מהמוזמנים? אסף הראל לא רק אסתי מכוערת, באתר גלובס, 3 בפברואר 2005
↑  עמית קוטלר, איך אומרים רס"ר שוקרון באנגלית?, באתר ynet, 14 בפברואר 2010
↑  רענן שקד, אנחנו באמת רוצים להתקדם, באתר ynet, 22 במרץ 2004
↑  צה"ל פארק, באתר המסך המפוצל
↑  מה צופן העתיד?, באתר עין הדג
↑  גואל פינטו, טקס פרסי הטלוויזיה: ערוץ 10 גרף 4 פרסים, באתר הארץ, 23 ביוני 2004
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2003 – שוטטות | פרס האקדמיה לטלוויזיה – הסדרה הקומית הטובה ביותר  2004 – מ.ק. 22 | הבא: 2005 – ארץ נהדרת |
דמויותיה הראשיות של "מ.ק. 22". מימין לשמאל: עבד אבו ג'מאל, רב"ט שלומי חנוכה, רס"ב גבריאל שוקרון, רב"ט איתי שולמן ומיכל לוינשטיין.
משפחת שניאורסון

ציור של רבי שניאור זלמן מלאדי אבי המשפחה
משפחת שניאורסון (ביידיש; שניאורסאהן) היא משפחה יהודית גדולה ומפורסמת, צאצאי הרב שניאור זלמן מלאדי מייסד חסידות חב"ד והאדמו"ר הראשון שלה, ששם המשפחה נקרא על שמו.
ייחוס המשפחה

אבי המשפחה רבי שניאור זלמן מלאדי היה תלמיד של המגיד ממזריטש (יורש הבעש"ט) בתנועת החסידות, ותלמיד-חבר של רבי מנחם מנדל מוויטבסק. עם עלייתו של רבי מנחם מנדל ארצה, רבי שניאור זלמן ירשו כמנהיג החסידים בבלארוס ורוסיה רבתי, רבי שניאור זלמן התיידד עם הרבה רבנים אף על פי שהיו שהתנגדו לדרכו החסידית. ביתו דבורה לאה התחתנה עם תלמיד רבי מנחם מנדל מוויטבסק, רבי שלום שכנא שהוסיף מיוחסות למשפחה, ואף בנו שהפך בהמשך לאדמו"ר השלישי של חסידות חב"ד, הצמח צדק.
מקור שם המשפחה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שניאורסון הוא שם משפחה יהודי שמקורו ביהדות אשכנז. שם המשפחה נקרא על שם אבי המשפחה רבי שניאור זלמן מלאדי. לאחר פטירתו נגזרה ברוסיה גזירת שמות המשפחה, שקבעה את החובה שלכל אחד יהיה שם משפחה, שם משפחתם של שלושת בניו של שניאור זלמן היה "שניאורי" (דובער שניאורי, משה שניאורי וחיים אברהם שניאורי) . ושם משפחת נכדו, האדמו"ר השלישי מחב"ד, רבי מנחם מנדל שניאורסון (הצמח צדק) נבחר לשניאורסון. בדור הבא, לאחר פטירת בני שניאור זלמן שינו רוב בני המשפחה את שמם לשניאורסון.