stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תמר איתן
ביוגרפיה

תמר ברוט נולדה בלודז' שבפולין למשפחה ציונית ובגיל 5 עלתה עם משפחתה לארץ ישראל. היא גדלה בתל אביב למדה בבית הספר היסודי גאולה ובגימנסיה הרצליה. עם סיום לימודי התיכון החלה בשנת 1936 לימודים במגמת תכשיטנות. במסגרת לימודיה למדה פיסול בבצלאל החדש בהדרכתו של זאב בן-צבי וציור אצל מרדכי ארדון.
ב-1938, למדה פיסול בפריז בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות (Ecole Des Beaux Art) ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה חזרה לארץ, לקבוצת אלומות. בין השנים 1943–1946 היא שירתה בצבא הבריטי בחיל העזר לנשים בתפקיד שרטטת. בשנה הראשונה הוצבה בחיפה, במנזר של בת גלים, ושנתיים בתל אל-כביר במצרים. בחיפה הכירה את הקצין יוסף (ג'ו) איתן (אייזן) והשניים נישאו. לאחר השרות עברה לקיבוצו של בעלה, עין השופט. בקיבוץ עברה קורס תפירה ואף עבדה בתחום במשק.
לאחר המלחמה המשיכה ללמוד פיסול בהדרכתו של משה שטרנשוס, במכון אבני.
ב-1947 התלוותה לבעלה לשליחותו לארצות הברית ולמדה בניו יורק ב-Universal School Of Handicrafts ועם פרוץ מלחמת העצמאות חזר הזוג לישראל.
בשנת 1959 עברה איתן עם משפחתה, בעלה ובתה הגר לבאר שבע ופתחה סטודיו לפיסול. לאחר מספר שנים הקימה את המגמה לפיסול ולקרמיקה במכללת קיי והייתה שותפה בהקמת המרכז לאמנויות באר שבע.
ב-1971 הגריל בעלה מגרש בשכונת גבעת המבתר והמשפחה עברה לירושלים. היא יצרה שטיחי קיר בטכניקת המקרמה ותמונות בד שהוצגו במוזיאון ישראל.
ב-2009 פרסמה את ספרה תמר איתן – נקודה ביקום.
עבודותיה הוצגו באופן קבוע על גג בית הדיור המוגן שבו התגוררה וכן בגלריה בשכונת נחלאות בירושלים. בשנת 2015 הוצגה תערוכה שלה, "דמונ-קרטיה" - דמוקרטיה של השטן, במשכן לאמנויות הבמה בתל אביב.
תמר איתן נפטרה ב-5 בינואר 2020. הותירה אחריה בת, ד"ר הגר גל, מרצה במכללה לחינוך ע"ש דוד ילין.
תערוכות

1966 – מוזיאון באר שבע
1967 – גלריה הדסה ק. תל אביב
1968 – מוזיאון באר שבע
1977 – גלריה לירז, באר שבע
1979 – מוזיאון ישראל, ירושלים, תמונות בד
1980 – בית האומנים, ירושלים, תמונות בד ודחלילים
1981 – מוזיאון וילפרד, קיבוץ הזורע
1983 – מכון לאומנות יהודית, קיבוץ ברעם
1985 – גלריה ויצמן, באר שבע, דחלילים ותמונות בד
1989 – בית האמנים, ירושלים, כיסאות
1999 – גלריה נורה, ירושלים, פסלי אבן
2000 – הגלריה הפתוחה, ירושלים
2005 – גלריה לאומנות, מעגן מיכאל, תמול שלשום
2008 – גלריה נורה, ירושלים, הדיוטות
2009 – גלריה מלאור, קיסריה, מסעות
2009 – תיאטרון ירושלים, ירושלים, מיכה פרק ג'
2010 – הגלריה הפתוחה, ירושלים, פרלמנט
2010 – מכללת קיי, באר שבע, הפגנה
2011 – הגלריה הפתוחה, ירושלים, גלגולו של חזון
2012 – הגלריה הפתוחה, ירושלים, והמה לא יהיו לי לפה
2014 – הגלריה הפתוחה, ירושלים, משכנות שאננים
2014 - משכנות שאננים, תמר איתן
2015 – המשכן לאמנויות הבמה, תל אביב, דמונ-קרטיה.
השתתפות בתערוכות קבוצתיות רבות
גלריה

כמוסות-פנים
מצבות ומצבים
פסלים על מרפסת ביתה של תמר איתן
רב-מעמד לפולחן
המלאכים
גלריה על הגג - "משכנות שאננים" 2014
גלריה על הגג - "משכנות שאננים" 2014
גלריה על הגג - "משכנות שאננים" 2014
אישה זקנה
הערות שוליים

↑  תמר איתן יודעת מה לעשות בשאריות בדים!, מעריב, 4 באוקטובר 1979
↑  תמר איתן (לבית ברוט) ז"ל, הארץ / מנוחה, מודעות אבל, 6 בינואר 2020
↑  באולמי תערוכות - כדאי לראות, הצופה, 6 במאי 1966
↑  פסלת בנוף המדבר, למרחב, 16 במרץ 1967
↑  ברגע האחרון, מעריב, 4 בדצמבר 1980
↑   2010/08 תערוכת תמר איתן
↑  "הפגנה" - תמר איתן
↑   פרופ גוטפרוינד פותח את תערוכתה של תמר איתן
↑   תמר איתן משכנות שאננים 2014 דברי פתיחה דוד איבגי אוצר
↑  תמר איתן – דֵּמוֹנְ-קְרָטְיָה: תערוכת פיסול קראמי, באתר מוטק'ה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299357205171  ISNI: 0000 0004 0303 6527  ULAN: 500481127  VIAF: 299160582   WorldCat (עם VIAF): 299160582
המנון קטר

| --- | --- |

 מילים:  מובארכ בן סיף אאל ת'אני 
 ‏האזנהקובץ:National anthem of Qatar.ogg‏Ⓘ‏
 
א-סלאם אל-אמירי הוא ההמנון הלאומי של קטר. הוא נכתב על ידי שייח' מובארכ בין סייף אאל ת'אני.
| תרגום לעברית | תעתיק אנגלי-פונטי | ערבית |
| --- | --- | --- |
| נשבעים במי שיצר את השמיים  נשבעים במי שהפיץ את האור  קטר תמיד תיוותר חופשית  מתעלה על ידי הנשמות הכנות  המשיכי לפי דרכי האבות   והתקדמי בהנחיית הנביא  בליבי,  קטר היא אפוס של תהילה וכבוד  קטר היא ארץ הגברים הראשונים  המגינים עליה בעת מצוקה,  מהווים יונים בהגיע עת שלום  והופכים ללוחמים בהגיע עת ההקרבה | qasaman biman rafa' as-sama'   Qasaman biman nashraz.- z.iye'   Qat.arun satbaqa x.auratan   Tasmu birux.i l-aufie'     Siru' 'ala nuhaj il-'u   wa'la z.ia' il 'anbiya'   Qat.arun biqalbi sirat   'azul 'amjaad ul-'iba     Qat.arun ir-rajil al-'awain   aumatnu yaum al-inda'   Wax.amaymun yaum as-salam   Jawarix.a yaum al-fida'a   ( Repeat )    Qasaman  qasaman  qasaman biman rafa' as-sama'  Qasaman biman nashraz- z.iye'  Qat.arun satbaqa x.aratan   Tasmu biruxi l-aufi'e | قسما بمن رفع السماء  قسما بمن نشر الضياء  قطر ستبقي حرة تسمو  بروح الاوفياء  سيروا على نهج الألى سيروا  وعلى ضياء الانبياء  قطر بقلبي سيرة  عز وأمجاد الاباء  قطر الرجال الاولين  حماتنا يوم النداء  وخمائم يوم السلام  جوارح يوم الفداء  قسما قسما  قسما بمن رفع السماء  قسما بمن نشر الضياء  قطر ستبقى حرة تسمو  بروح الأوفياء |
המנון (סרט)

| --- | --- |

פוסטר הסרט המנון
 בימוי:  אלעד קידן
 הופק בידי:  שלי בן-שחר
 תסריט:  אלעד קידן
 עריכה:  אלעד קידן
 שחקנים ראשיים:  אילן חזן מאיה גסנר כרמית מסילתי קפלן אלברט כהן
 מוזיקה:  יצחק לוי
 צילום:  זיו ברקוביץ'
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  2008
 משך הקרנה:  36 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  דרמה
 דף הסרט ב־IMDb
המנון הוא סרט קצר משנת 2008 שצולם כפרויקט הגמר של אלעד קידן בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים.
"המנון" הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל קאן 2008 במסגרת סרטי הסטודנטים (ה-Cinéfondation) – והיה לסרט הישראלי הראשון שזכה בפרס הגדול.
תקציר העלילה

אמנון יוצא ערב שבת לקנות חלב במכולת השכונתית. החלב שהוא קונה החמיץ ועד כניסת השבת הוא מתגלגל לסדרת פגישות שבסופן נס קטן.
אפשר לתאר את הסרט כאפוס מינימליסטי המתאר את מסעו הסיזיפי של רווק מזדקן ברחוב יהודה הנשיא בירושלים, היוצא מביתו במטרה לקנות חלב לערב שבת, אולם תוכניותיו סוטות מן המסלול.
הסרט שואב השראה מהקולנוע האמנותי האיראני של שנות התשעים ובפרט מסרטיהם של מוחסן מחמלבף ועבאס קיארוסטאמי. כמו כן, מכיל הסרט מחווה לסרט התיעודי 'בירושלים' (1963) של דוד פרלוב.
הסרט נוגע בנושאים כגון בדידות, אקראיות, קרבה בין זרים, בריענון המבט על המציאות האפרורית ובאופן שבו בני אדם מלקטים חוויות מהמציאות לכדי סיפור שיעניק להם משמעות.
הפקה

הסרט הופק על ידי בית הספר סם שפיגל, בתמיכת קרן רבינוביץ' לאמנויות-ת"א, וקרן סנונית-הרשות השנייה. הפסקול מכיל את יצירותיהם של אלבינוני, אלבניז, וגנר, וברליוז.
פרסים ופסטיבלים נוספים

בשנת 2008 זכה 'המנון' בפרס הראשון במסגרת סרטי הסטודנטים של פסטיבל קאן. בחבר השופטים ישבו הבמאים הו סיו סיין, אוליביה אסאייס, וסוזן ביר. הסרט המשיך וזכה בפרסים ראשונים בשבעה פסטיבלים נוספים, ובהם פרס של האיגוד העולמי של בתי הספר לקולנוע CILECT, ופרס בתחרות הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים, תל אביב. הסרט השתתף ביותר מ-40 פסטיבלים ברחבי העולם. 'המנון' נבחר במקום הראשון במשאל '20 הסרטים המובילים' של בית הספר סם שפיגל לכבוד 20 שנים לייסוד בית הספר. הסרט נרכש והוקרן ברשת ARTE הצרפתית וברשת ARD הגרמנית.
בעקבות 'המנון' הוזמן קידן לשפוט בתחרויות סרטים קצרים ברחבי העולם, ולאחר מכן צילם את סרטו העלילתי הארוך הראשון 'היורד למעלה' (2015), שהוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל קאן.
פרס ראשון, Cinefondation, פסטיבל קאן, 2008.
פרס ראשון, התחרות הישראלית, הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים, ת"א, 2008
ציון לשבח, תחרות הדרמה, פסטיבל הקולנוע ירושלים, 2008
פרס שני, תחרות הסטודנטים, פסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן, 2008
פרס הגראנד פרי, הפסטיבל הבינלאומי לודז', 2008
הסרט העלילתי הטוב ביותר, פסטיבל VGIK, מוסקבה, 2008
פרס ראשון, פסטיבל Next, בוקרשט, 2009
מבנה עלילתי מצטיין, פסטיבל הקולנוע הבינלאומי לסטודנטים, ריו דה ז'ניירו, 2009
הסרט הטוב ביותר, תחרות 4th Cilect Prize, 2009
הסרט הטוב היותר, התחרות הבינלאומית, FIDEC, Huy, בלגיה, 2009
תיכון שש-שנתי עין-גדי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בית ספר תיכון
 תקופת הפעילות:  1977 (תשל"ז) – הווה
 שכבות לימוד:  ז'–י"ב
 מספר כיתות:  15
 בעלי תפקידים
 מנהל:  רינה לוין גורדון
 מיקום
 מיקום:  עין גדי
 
תיכון שש-שנתי עין-גדי (קרוי גם: בית ספר שש-שנתי לחינוך סביבתי עין גדי, בית ספר תיכון עין גדי) הוא בית ספר תיכון מקיף (ממלכתי על יסודי), שש שנתי (כיתות ז'-י"ב) המשותף ליישובי ים המלח, ממוקם בקיבוץ עין גדי מחנך ומלמד את כל ילדי האזור וכן קולט לשורותיו, במסגרת פנימייתית, תלמידים מרחבי הארץ.
"תיכון שש-שנתי עין-גדי" מתוקצב על ידי המועצה האזורית "תמר"
כללי

בית הספר נוסד בשנת 1977. בית הספר השש-שנתי שוכן לאורך חופו של ים המלח בקיבוץ עין-גדי. אוכלוסיית התלמידים מורכבת מילדי המועצות: מועצה אזורית תמר, מועצה אזורית מגילות ותלמידי הפנימייה
בבית הספר 15 כיתות. כל התלמידים לומדים לבגרות במסלולים שונים.
בין מגמות התיכון: אומנות פלסטית ותקשורת (רדיו/קולנוע).
תוכניות פיתוח כוללות חוגי העשרה ופיתוח חשיבה. כיתות המדעים מונות כעשרה תלמידים.
בית הספר מצוי תחת הפיקוח של האגף לחינוך התיישבותי במשרד החינוך.
בשנת 2016 היו בבית הספר 201 תלמידים (17.2 בכיתה). אחוז הזכאים לבחינות בגרות עמד על 94.7%. אחוז המצטיינים עמד על 5.3%.
כללי > חלוקה לכיתות

2 כיתות ז'
2 כיתות ח'
3 כיתות ט'
3 כיתות י'
3 כיתות י"א
2 כיתות י"ב
כללי > הסעות לבית הספר

קיימת הסעה קבועה לבית הספר (וממנו) מהיישובים הבאים: יישובי מגילות - ורד יריחו, בית הערבה, קדם ערבה, אלמוג, קליה, מצפה שלם, יישובי כיכר סדום (כיכר סדום והמועצה האזורית תמר) - נווה זוהר, נאות הכיכר, עין חצבה, עין תמר.
מקצועות מוגברים (5 יח"ל)

תקשורת בנתיב עיוני (נכון לשנת 2016) מגמת תקשורת נסגרה
ביולוגיה (נכון לשנת 2016)
ראו גם

עין גדי (קיבוץ)
הערות שוליים

↑  יוגב שרביט, ‏מועצה אזורית תמר - עשירה מרחוק, רחוק מעשירה, באתר גלובס, 6 ביוני 2018
תלויה באוויר (סרט, 2022)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  סקוט מן 
 הופק בידי:  קריסטיאן מרקורי ג'יימס הריס מארק ליין סקוט מן דייוויד הרינג
 תסריט:  ג'ונתן פרנק, סקוט מן 
 עריכה:  רוב הול
 שחקנים ראשיים:  גרייס קרולין קורי וירג'יניה גרדנר מייסון גודינג ג'פרי דין מורגן
 מוזיקה:  Tim Despic 
 צילום:  מיגל "מקרגור" אולאסו
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Tea Shop Productions BuzzFeed Studios Capstone Pictures Flawless
 חברה מפיצה:  אולפני "Lionsgate Films"
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 באוגוסט 2022
 משך הקרנה:  107 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מתח הישרדות
 תקציב:  3,000,000 דולר
 הכנסות:  14,300,000 דולר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
תלויה באוויר (באנגלית: Fall) הוא סרט מתח והישרדות משנת 2022 שבוים על ידי סקוט מן. תסריט הסרט נכתב על ידי מן בשיתוף עם ג'ונתן פרנק. בסרט מככבים גרייס פולטון, וירג'יניה גרדנר, מייסון גודינג וג'פרי דין מורגן.
עלילת הסרט עוקבת אחר שתי נשים המטפסות אל קצהו של מגדל תקשורת בגובה 2,000 רגל (600 מטר) ונתקעות בקצהו ללא דרך חזרה למטה.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-12 באוגוסט 2022 בהפצת אולפני "Lionsgate Films". הסרט הכניס 14 מיליון דולר ממכירת כרטיסים ברחבי העולם וקיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים ששיבחו את חזונו של סקוט מן, הסביבה בה הסרט מתרחש, הצילום, המתח שנבנה ואת משחקן של קורי וגרדנר. למרות זאת, הסרט קיבל ביקורת שלילית על העלילה והאפקטים המיוחדים שבו.
שחקנים

גרייס פולטון – בקי, אלמנתו של דן, בתו של ג'יימס וחברתה של האנטר.
וירג'יניה גרדנר – האנטר, חברתה של בקי והמאהבת של דן.
ג'פרי דין מורגן – ג'יימס, אביה של בקי.
מייסון גודינג – דן, בעלה המנוח של בקי שבעבר ניהל רומן עם האנטר.
הפקה > צילומים

במקור הסרט תוכנן להיות סרט קצר. על פי הבמאי סקוט מן, הרעיון לסרט הגיע בזמן שהוא צילם את הסרט "בני ערובה" (2018) בתוך אצטדיון בממלכה המאוחדת: "צילמנו בגובה ובזמן ההפסקות דיברנו על גבהים ועל הפחד מנפילה ואיך שזה טמוע בכולנו. באמת, ואיך אפשר להפוך את הפחד הזה לרעיון טוב לסרט". הסרט צולם בפורמט IMAX בהרי הצל שבמדבר מוהאבי. העיצוב של מגדל התקשורת המופיע בסרט נעשה בהשראת מגדל התקשורת "KXTV/KOVR" האמיתי שממוקם בקליפורניה. גם המגדל המקורי הוא בגובה 2,000 רגל (600 מטר) ונחשב לאחד המבנים הגבוהים בעולם. על פי מן, יוצרי הסרט התלבטו אם להשתמש במסך כחול או בסט שעוצב כולו בצורה דיגיטלית, אך החליטו לבסוף לצלם על "הדבר האמיתי". חלקו העליון של המגדל נבנה על הר מתוך רצון להמחיש את הגובה הרב שבו השחקניות מצויות, למרות שבמציאות הן מעולם לא היו בגובה של יותר מ-30 מטרים מהקרקע. הצילומים היו קשים לביצוע מכיוון שתנאי מזג אוויר וסופות ברקים הקשו על התהליך. עלות הפקת הסרט הייתה 3 מיליון דולר.
הפקה > גמר הפקה

למרות שהסרט הופק על ידי חברות ההפקה "Tea Shop Productions" ו-"Capstone Pictures", לאחר גמר ההפקה, אולפני "Lionsgate Films" קנו את הזכויות להפצת הסרט. לאחר הקרנת מבחן, אולפני "Lionsgate Films" החליטו להעלות את הסרט לאקרנים. האולפנים ביקשו מעורכי הסרט להסיר ממנו את השימוש במילה "Fuck" (מה שגרם לעורכי הסרט לחתוך בממוצע 30 קטעים ממנו) במטרה שהסרט יקבל דירוג PG-13 (לצפייה לבני 13 ומעלה) מאיגוד הסרטים של אמריקה במקום דירוג R (לצפייה למבוגרים בלבד) כדי למקסם רווחים. בנוסף, האולפנים פנו לחברת ההפקות "Flawless" שנוסדה על ידי ניק ליינס ואל מן עצמו במטרה לשנות (באמצעות תוכנות דיגיטליות) את פניהן של השחקניות כך שלא יראו שהן אומרות את המילה "Fuck", אלא את המילה "Freaking" ("מטורף"). צילומי השלמה נעשו במשך שבועיים בזמן עריכת הסרט.
הפצה

הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-12 באוגוסט 2022. אולפני "Lionsgate Films" השקיעו סכום של 4 מיליון דולר במטרה להעלות את הסרט לאקרנים ולשווק אותו.
הכנסות וביקורות > הכנסות

בארצות הברית ובקנדה הסרט הרוויח סכום של בין מיליון ל-2 מיליון דולר ממכירות הכרטיסים. ביומו הראשון, הסרט הרוויח 923,000 דולר לבסוף הרוויח 2.5 מיליון דולר והגיע למקום העשירי ברשימת שוברי הקופות. בסוף השבוע השני שלו באולמות הקולנוע, הסרט הרוויח 1.3 מיליון דולר.
הכנסות וביקורות > ביקורות

באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 79% טריות על סמך 148 ביקורות.
באתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 62/100 על סמך 23 ביקורות.
פרסים ומועמדויות

| פרס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| פרס סאטורן | הסרט העצמאי הטוב ביותר | "תלויה באוויר" | מועמדות |
הערות שוליים

↑  How they filmed Fall: 'The fear of heights and falling is in us all', Radio Times (באנגלית)
↑  Director of New 'Fall' Movie Says Actors Were Never More Than 100 Feet High, Inside Edition, ‏2022-08-12 (באנגלית)
↑  Todd Spangler, Todd Spangler, Lionsgate’s ‘Fall’ Used Deepfake-Style Tech to Change 30-Plus F-Bombs, Bringing Movie From R to PG-13 Rating, Variety, ‏2022-08-09 (באנגלית)
1 2 3  Anthony D'Alessandro, Anthony D'Alessandro, ‘Bullet Train’ Second Go-Round Now At $13.4M As Summer 2022 Clocks Lowest Weekend To Date With $66M – Sunday Box Office Update, Deadline, ‏2022-08-14 (באנגלית)
↑  Jill Goldsmith, Jill Goldsmith, Director Scott Mann’s AI Startup Helps ‘Fall’ Nab PG-13 Rating, $2.5M Open – Specialty Box Office, Deadline, ‏2022-08-14 (באנגלית)
↑  David Griffin, Fall: Exclusive Trailer and Movie Poster Reveal, IGN, ‏2022-06-08 (באנגלית)
↑  Rebecca Rubin, Box Office: Lionsgate’s Action-Thriller ‘Fall’ and A24’s ‘Bodies Bodies Bodies’ Hope to Benefit From Utter Lack of New Blockbusters, Variety, ‏2022-08-10
↑  J. Kim Murphy, J. Kim Murphy, ‘Bullet Train’ Repeating on Top as August Box Office Slows Down, Variety, ‏2022-08-13 (באנגלית)
↑  Anthony D'Alessandro, Anthony D'Alessandro, ‘Dragon Ball Super: Super Hero’ Opens To $20M+: How Crunchyroll Pulled Off A No. 1 Box Office Win Via Non-Traditional Means — Sunday AM Update, Deadline, ‏2022-08-21 (באנגלית)
↑  Fall (באנגלית), נבדק ב-2022-09-29
↑  Fall, נבדק ב-2022-09-29
↑  Patrick Hipes, ‘Avatar: The Way Of Water’, ‘Oppenheimer’, ‘Star Trek’ Series Lead Nominations For Genre-Focused Saturn Awards, Deadline, ‏2023-12-06 (באנגלית אמריקאית)
הדיוויזיה התשיעית (אוסטרליה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 שיוך:  צבא אוסטרליה צבא אוסטרליה
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1940–1946 (כ־6 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 דרגת המפקד:  מייג'ור גנרל
הדיוויזיה האוסטרלית התשיעית הייתה דיוויזיה של הצבא האוסטרלי ששירתה במהלך מלחמת העולם השנייה. זו הייתה הדיוויזיה הרביעית שגויסה עבור הכוח הקיסרי האוסטרלי השני (AIF 2). ההבחנות של הדיוויזיה כוללות את היותה:
בקרבות בקו החזית למשך זמן ארוך יותר, במצטבר, מכל דיוויזיה אוסטרלית אחרת;
אחת היחידות המעוטרות ביותר של הצבא האוסטרלי;
דיוויזיית ה-AIF היחידה שהוקמה בבריטניה, מחטיבות חי"ר ויחידות תמיכה שהוקמו באוסטרליה;
זכתה לשבחים הן על ידי הגנרלים של בעלות הברית והן של מדינות הציר, כולל ברנרד מונטגומרי וארווין רומל, וכן היסטוריונים צבאיים שאינם אוסטרלים;
כמו הדיוויזיות ה-6 וה-7, בהיותה אחת מיחידות צבא בודדות של בעלות הברית ששירתו הן בזית הים התיכון והן בזירת האוקיינוס השקט.
במהלך 1940, היחידות של הדיוויזיה ה-9 נשלחו לבריטניה כדי להגן עליה מפני פלישה גרמנית אפשרית. לאחר שירותה במהלך 1941–1942 במערכה בצפון אפריקה, במצור על טוברוק והן בקרב הראשון והקרב השני באל עלמיין, חזרה הדיוויזיה ה-9 לאוסטרליה. בשנים 1943–1944 שירתה במערכה בגינאה החדשה ובמהלך 1945 בקרב בורנאו. היא פורקה, לאחר תום המלחמה, בתחילת 1946.
היסטוריה > הקמת הדיוויזיה

הדיוויזיה ה-9 הייתה דיוויזיית ה-AIF הרביעית שהוקמה בבריטניה בסוף 1940. בתחילה היא כללה רק שתי חטיבות חי"ר שהוקמו באוסטרליה ונשלחו לבריטניה על מנת להתגונן מפני פלישה אפשרית בעקבות נפילת צרפת - החטיבות ה-18 וה-25 - בפיקודו של מייג'ור גנרל הנרי וינטר. בהמשך התווספה לדיוויזיה גם החטיבה ה-24.
בינואר 1941 חלה וינטר והוחלף כמפקד הדיוויזיה על ידי לזלי מורסהד. בפברואר 1941, מפקדת הדיוויזיה ה-9 הועברה למזרח התיכון. בערך בזמן הזה עברו הדיוויזיות של ה-AIF ארגון מחדש כאשר התקבלה ההחלטה לשלוח את החטיבות המבוססות יותר ליוון; כתוצאה מכך הועברו גם חטיבה 18 וגם חטיבה 25 מהדיוויזיה ה-9 לדיוויזיה ה-7. הם הוחלפו על ידי החטיבות ה-20 וה-26, שתיהן נחשבו כפחות מנוסות ולכן פחות מוכנות לפעולה.
היסטוריה > צפון אפריקה > קירנאיקה

לאחר שסיימו את הכשרתם הראשונית באוסטרליה, בריטניה וארץ ישראל, נשלחו יחידות הדיוויזיה ה-9 לקירנאיקה שבלוב בתחילת מרץ 1941 כדי להשלים את הכשרתן והצטיידותן כחלק מחיל המצב של אזור זה. מחוסר ציוד כמו מקלעים, מרגמות, נ"ט ומובילים, רוב יחידות הארטילריה והפרשים של הדיוויזיה לא ליוו את חטיבות החי"ר לקירנאיקה בשלב זה. חטיבה 20 הייתה היחידה הראשונה מהדיוויזיה שנעה, ויצאה ב-27 בפברואר, אם כי תוך זמן קצר הצטרפו אליה שתי החטיבות האחרות ובתקופה זו ספגה הדיוויזיה את אבידותיה הראשונות כאשר מפציצים גרמנים תקפו את טור התובלה שבו גדוד 2/13 נסע, הרגו שני אוסטרלים ופצעו אחד אחר. עד 9 במרץ החליפה החטיבה ה-20 את החטיבה ה-17 מהדיוויזיה השישית, לאורך הגבול הקירנאי.
בסוף מרץ התברר כי כוחות הציר תכננו לפתוח במתקפה בקירנאיקה, וכתוצאה מכך, מפקד הדיוויזיה ה-9, לזלי מורסהד, הורה לחטיבה ה-20 לסגת מהגבול, לנוע 160 מיל (260 קילומטרים) חזרה לכיוון בנגאזי. המתקפה החלה ב-24 במרץ, ואילצה במהירות את היחידות הבריטיות לאורך הגבול לסגת כשהתקדמה לעבר בנגאזי. יומיים לאחר מכן תפסה החטיבה ה-26 עמדות במערב ליד החוף כדי לתמוך בחטיבה ה-20 שהחזיקה במעבר ב-Er Regima. בשלב זה הונפקו לכוחות הנ"ט של הדיוויזיה תותחים איטלקיים שנתפסו על מנת להשלים את המחסור בנשק הבריטי.
כשהתקדמות הציר נמשכה עם ניצחונות גרמניים במארסה ברגה ובאגדביה שאיימו לעקוף את היחידות המנותקות בבנגאזי, הדיוויזיה ה-9 הצטוותה לסגת מעמדותיה לאורך החוף מזרחה לדרנה. בהיעדר הובלה משלהם, הם נאלצו להסתמך על זו שסופקה על ידי יחידות אחרות ולכן הנסיגה הייתה צריכה להתבצע בשלבים. על מנת להשיג זאת, גדוד 2/13 שימש כמשמר עורפי ובצהרי 4 באפריל הוא ביצע את הפעולה הראשונה של הדיוויזיה במלחמה כאשר הגרמנים תקפו את עמדותיהם במעבר אר רגימה. בתמיכת הארטילריה הבריטית, הגדוד, שהתפרש על פני 11 קילומטרים (6.8 מיל) הצליח לעכב כוח גרמני של כ-3,000 איש רכובים במשאיות ולווי משוריינים וטנקים. אולם, כשהם חמושים קלות, הם לא הצליחו למנוע מהגרמנים לאגף אותם ובהדרגה הם נאלצו לסגת לפני שבשעה 22:00 הגיע המשלוח שלהם והם יכלו לסגת בדיוק כשעמדו בפני כיתור. בפעולה זו ספג גדוד 2/13 חמישה הרוגים ו-93 פצועים או שבויים.
יומיים לאחר הפעולה במעבר אר רגימה, הדיוויזיה ה-9 קיבלה הוראה לסגת לאורך כביש החוף לכיוון טוברוק במה שכונה מאוחר יותר "הנכה הבנגזי". בשל מהירות התקדמות הציר והיעדר תובלה של הדיוויזיה, שרר בלבול וחלק מגדוד 2/15, כולל רוב מפקדתו והמפקד שלו, נתפסו.
היסטוריה > צפון אפריקה > המצור על טוברוק

הדיוויזיה ה-9, עם חיפוי של פעולות המשמר האחורי ב-Er Regima וב-Michili, הגיעה לטוברוק ב-9 באפריל 1941. החטיבה ה-18 של הדיוויזיה ה-7 הגיעה יומיים קודם לכן ויחד עם מספר רגימנטים ארטילריים ושריון בריטיים וגדוד פרשים הודי, הפרשים ה-18 של המלך אדוארד (כיום הפרשים ה-18), הם הוצבו בפיקודו של מייג'ור גנרל ג'ון לאווראק והצטוו להחזיק בנמל לפחות חודשיים בזמן שכוח מסייע ממצרים התארגן.
הקרב הראשון נערך ב-10 באפריל כאשר כוח של הציר התקרב לנמל ממערב אך נהדף. למחרת, טוברוק הושמה למעשה במצור כאשר כוחות גרמנים ניתקו את כביש האספקה ממזרח לה, והקיפו את חיל המצב של בעלות הברית. ב-13 באפריל התרחשה ההתקפה הגדולה הראשונה כאשר המפקד הגרמני, ארווין רומל, פתח במתקפה נגד החטיבה ה-20 ממערב לכביש אל עדם. מתקפה זו הוכרעה, למרות שבאותו לילה הצליח כוח של גרמנים עם מרגמות ומקלעים לפרוץ להגנות רק כדי ליהדף מתקפת נגד על ידי קבוצה קטנה של אוסטרלים, כולל ג'ון אדמונדסון, חמושים בכידונים ורימונים. על חלקו בהתקפה זכה אדמונדסון לאחר מותו בצלב ויקטוריה, הראשון מתוך שבעה שהוענקו לחברי הדיוויזיה ה-9 במהלך המלחמה.
במהלך ששת החודשים הבאים הדיוויזיה ה-9 ושאר חיל המצב הדפו ניסיונות חוזרים ונשנים של כוחותיו של רומל לכבוש את הנמל. ההגנה האוסטרלית על טוברוק הייתה מעוגנת בשלושה גורמים: השימוש בביצורים האיטלקיים הקיימים מסביב לנמל, סיור אגרסיבי ופשיטות על עמדות הציר וכוח האש של ארטילריה של חיל המצב. בלחימה מעמדות קבועות, חיל הרגלים האוסטרלי הצליח להכיל ולהביס התקפות שריון וחי"ר גרמניות חוזרות ונשנות על המצודה. לאחר כישלון הניסיונות הבריטים להקל על המבצר במאי ויוני 1941 הצליחה הדיוויזיה ה-9 בשיפור הדרגתי של ההגנות של טוברוק באמצעות פשיטה אגרסיבית על עמדות הציר.
על פי בקשת קבינט המלחמה האוסטרלי, מרבית הדיוויזיה ה-9 נסוגה מטוברוק בספטמבר ואוקטובר 1941, והיא נמסרה לידי הדיוויזיה הבריטית ה-70 כשרק גדוד 2/13 נותר במבצר באותה עת. חיל המצב הוחלף לבסוף בדצמבר. ההגנה על טוברוק עלתה לדיוויזיה ה-9 3,164 הרוגים כולל 650 הרוגים, 1,597 פצועים ו-917 שבויים.
היסטוריה > דרום מערב האוקיינוס השקט

באוקטובר 1942 ביקשה ממשלת אוסטרליה שהדיוויזיה ה-9 תשוחרר משירות במזרח התיכון ותחזור לאוסטרליה כדי לנצל אותה נגד היפנים באוקיינוס השקט. למרות שגם ראש ממשלת בריטניה, וינסטון צ'רצ'יל וגם הנשיא האמריקני פרנקלין רוזוולט יעצו נגד זה, ראש ממשלת אוסטרליה ג'ון קרטין התעקש ועד אמצע דצמבר אושרה ההחלטה להחזיר את הדיוויזיה לאוסטרליה. בסוף דצמבר התרכזה הדיוויזיה סביב עזה, שם נערך מצעד דיוויזיוני לפני תחילת ההכנות לעלייה למטוסים.
הדיוויזיה ה-9 החלה לצאת לחזרתה לאוסטרליה ב-24 בינואר 1943. הועברה בארבע ספינות צבא - קווין מרי, איל דה פראנס, ניו אמסטרדם ואקוויטניה - כחלק ממבצע פמפלט הדיוויזיה הגיעה לפרימנטל שבמערב אוסטרליה ב-18 בפברואר, ואז קיבלו כל לוחמי הדיוויזיה שלושה שבועות חופשה. תהלוכות של ברוכים הבאים הביתה נערכו בכל עיר בירה אוסטרלית, ולאחר מכן החלה הדיוויזיה ה-9 לבצע רפורמות באפריל 1943 באזור הטרופי למחצה של Atherton Tablelands בצפון הרחוק קווינסלנד, שם החלה להתארגן מחדש ולהתאמן מחדש ללוחמה בג'ונגל. כחלק מההסבה לדיוויזיית ג'ונגל רבות מיחידות הדיוויזיה הופרדו ממנה, אורגנו מחדש לתפקידים חדשים או פורקו. ראוי לציין כי יחידת הפרשים של הדיוויזיה, גדוד הפרשים של הדיוויזיה ה-9, ויתרה על כלי הרכב שלה והוסבה לתפקיד קומנדו, והפכה לגדוד הקומנדו הפרשים 2/9. לאחר שסיימה אימונים אמפיביים ליד קיירנס הדיוויזיה ה-9, כעת תחת מייג'ור גנרל ג'ורג' ווטן שקיבל את הפיקוד על הדיוויזיה במרץ, יצאה למפרץ מילן שבגינאה החדשה בסוף יולי ובתחילת אוגוסט 1943.