stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוליטיקה של בוסניה והרצגובינה
הרשות השופטת > בתי המשפט

בתי המשפט של בוסניה והרצגובינה מחולקים לשלוש ערכאות שונות: 
עירוני, פלילי ובית משפט לערעורים, השופטים על פי רמת הערכאה שלהם,
על מנת לערער יש לפנות לבתי המשפט של הישויות השונות. 
בתי המשפט עוסקים גם בפשע מאורגן ובפשע כלכלי, דוגמה לפשע כלכלי בבוסניה והרצגובינה היא נשיא בוסניה והרצגובינה לשעבר שהודח עקב שותפות בפשע כלכלי מאורגן.
הרשות השופטת > בתי המשפט של הישויות

לכל אחת מהישויות של בוסניה והרצגובינה יש בית משפט עליון. ובנוסף גם בתי משפט בערכאות נמוכות. בפדרציה של בוסניה והרצגובינה ישנם עשרה בתי משפט מחוזיים, וגם מספר בתי משפט בערים שונות. ברפובליקה סרפסקה ישנם חמישה בתי משפט אזורים.
בתוך בניין אספת הפרלמנט
פעלי-העזר של הלב

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  פטר אסטרהאזי
 שפת המקור:  הונגרית
 תורגם לשפות:  כ-13 שפות
 סוגה:  רומן פוסט-מודרניסטי
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1985
 מספר עמודים:  126
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת שוקן
 תאריך:  1996
 תרגום:  רמי סערי
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורות נוספות:  Grove Press (אנ') 1 בפברואר 1999  Magvető (אנ') 1 בינואר 2008  alexandra, noran 2005
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001736034
פֹעלי־העזר של הלב (בהונגרית: A szív segédigéi) הוא רומן פוסטמודרניסטי, שפרסם הסופר והמסאי ההונגרי פטר אסטרהאזי בשנת 1985.
בדומה לאחדים מן הרומנים האחרים שכתב פטר אסטרהאזי, גם "פֹעלי העזר של הלב" לא כתוב כרומן שגרתי, כיוון שלצד העלילה הקופצנית הוא בנוי מהבזקים רגעיים, מתמונות ומהיגדים, שמהם אמורים הקוראים לבנות לעצמם את העלילה.
בחלקו הראשון של הספר, בן שהתייתם מאמו פוגש באחוזת ילדותו שבכפר את אחיו, את אחותו ואת אביו, ובני־המשפחה מעלים זיכרונות הקשורים לאם המנוחה ולעברה הרחוק. אגב כך מלאכת האבל של היתום צוברת תאוצה, והוא מתמודד עם האובדן באמצעים העומדים לרשותו.
בחלק השני של הספר מתהפכת זווית ההסתכלות, ודווקא האם המנוחה היא הפונה אל בנה המיותם ומשתדלת לעזור לו להתעמת עם המציאות החדשה שנכפתה עליו. סוף הרומן מחזיר את הקוראים אל נקודת המוצא: מציאות ההווה, שבה האם מתה והבן חי.
לרומן יש דמיון מבני ליצירה מוזיקלית פוליפונית, מפני שהסופר משלב ביצירתו מובאות מיצירותיהם של כארבעים סופרים, ומשום שבנוסף על קול הבן היתום ועל קול האם המתה, מהדהדים בספר גם קולותיהן של דמויות רבות אחרות. גיוון הדוברים גורם לכך שלשון הספר איננה אחידה: יש בה ערבוב של משלב ספרותי גבוה עם עגת רחוב.
הספר, שתורגם לכ-13 שפות, ראה אור בעברית ב-1996 בהוצאת שוקן, בתרגומו של רמי סערי.
פרידריכשטראסה

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה 
 אורך:  3,300 מ' 
 מיקום
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 עיר:  ברלין ברלין
 רחובות מסתעפים:  Dorotheenstraße, Jägerstraße, Taubenstraße, Kronenstraße, Johannisstraße, רחוב אורניינבורגר, Ziegelstraße, Schützenstraße, Rosmarinstraße, Krausenstraße, E.T.A-Hoffmann-Promenade, Rahel-Varnhagen-Promenade, Hedemannstraße, Besselstraße, Zimmerstraße, Puttkamerstraße, Franz-Klühs-Straße, Mauerstraße, Französische Straße, Georgenstraße, Chausseestraße, Hannoversche Straße, Mittelstraße, אונטר דן לינדן, Behrenstraße, Mohrenstraße, Reinhardtstraße, Claire-Waldoff-Straße, Torstraße, Schiffbauerdamm, Rudi-Dutschke-Straße, Leipziger Straße, Kochstraße, Mehringplatz 
 קואורדינטות:  52°31′00″N 13°23′21″E﻿ / ﻿52.516666666667°N 13.389166666667°E﻿ / 52.516666666667; 13.389166666667
 he
 
מבט מפרידריכשטראסה לכיוון אונטר דן לינדן
פרידריכשטראסה (מגרמנית: Friedrichstraße, "רחוב פרידריך") הוא אחד ממרכזי התרבות והקניות של ברלין והרחוב המרכזי של רובע פרידריך (Friedrichstadt). הרחוב נקרא על שמו של הנסיך הבוחר פרידריך השלישי, שליט ברנדנבורג, ששלט בין השנים 1688–1713 ובשנת 1701 הוכתר גם כמלך בפרוסיה.
מיקום

הרחוב נמשך מחלקו הצפוני של רובע מיטה (שמצפון לו נקרא הרחוב שוסה-שטראסה), ועד לשער הָאלֶה (האלשס טור – Hallesches Tor; מיקום אחד משעריה של חומת ברלין העתיקה, שאינה עוד) ברובע קרויצברג. בשל היותו ציר צפון-דרום יוצר הרחוב צמתים חשובים עם צירי מזרח-מערב בעיר, ובייחוד עם רחוב לייפציג (Leipziger Straße) ואונטר דן לינדן. קו U6 של הרכבת התחתית של ברלין עובר מתחת לרחוב. במהלך המלחמה הקרה חצתה חומת ברלין את הרחוב לשניים בנקודה שנודעה בשם "צ'ק פוינט צ'ארלי". פרידריכשטראסה נמצא שלושה רחובות ממזרח לרחוב וילהלמשטראסה, במקביל ללב ההיסטורי שבו שכנו עד 1945 בנייני הממשל.
היסטוריה

עד לסוף המאה ה-17, השתרעו השדות וכרי הדשא שעל גדות הנהר שפרה עד לרחוב של ימינו. פרידריך השלישי, נסיך ברנדנבורג היה זה שהתחיל לחלק אדמות וזכויות על הקרקעות באזור, במטרה לבנות רובע חדש בברלין שיהיה מותאם לתקופתו, בדגש על רחובות בתבנית שתי וערב. לרובע החדש הוא קרא דורותיאנשטאט (מילולית: רובע דורותיאה) על שמה של סופיה דורותיאה, אשתו השנייה של פרידריך וילהלם. פרידריכשטראסה היה הרחוב השני בחשיבותו ברובע החדש, אחרי אונטר דן לינדן. נבנו בו בתים בני שתיים ושלוש קומות, לצד חוות שהמשיכו לגדל חזירים ופרות. מכיוון שבברלין עדיין לא הייתה מערכת ביוב, פסולת מגוונת זרמה לאורך הרחוב. מינה פרידריך ועדה לפיתוח רובע חדש באזור, והורה לקרוא לרחוב ב"שם ראוי" - שמו שלו.
בתים המשיכו ונבנו לכיוון דרום, ובשנת 1695 כבר היו באזור זה 300 בתים, וניתן לו השם הנפרד פרידריכשטאט (מילולית: רובע פרידריך). גולים הוגנוטים רבים בחרו להתיישב באזור, ולאחר מותו של פרידריך השלישי, פרידריך וילהלם הראשון שירש אותו בשלטון עודד אנשי צבא להתגורר באזור גם כן. בשנות ה-30 של המאה ה-19 כבר השתרע הרחוב משער האלה (Hallesches Tor) בדרום ועד שער אורניינבורג (Oranienburger Tor) בצפונה, אף כי מגשר וידנדאם צפונה נותר אופיו של הרחוב כפרי ברובו ונבנה בו מחנה לחיל הפרשים המלכותי. מחנה זה ננטש רק בעקבות מהפכת 1848.
במהלך המאה ה-19 הפך פרידריכשטראסה לאזור יוקרתי ונבנו בו מלונות ומסעדות. בניית תחנת הרכבת פרידריכשטראסה ב-1882 הפכה את הרחוב לאחד העמוסים בעיר. בתחילת המאה ה-20 הפך האזור למרכז למסחר בזהב ובאבנים טובות בשעות היום, ולאזור זנות בשעות הלילה, ובצומת של הרחוב עם אונטר דן לינדן הוצב שוטר התנועה הראשון, שניסה לכוון בשריקות ובתנועות יד את תנועתם של חשמליות, מוניות, רכבים ממונעים, אוטובוסים, רוכבי אופניים והולכי רגל. בשנת 1910 נבנה בניין היכל האדמירלים, בין הבודדים שנשמרו לאחר מלחמת העולם השנייה. ב-1927 נפתחה מסעדת "פרנציסקנס" בחלקו הצפוני של הרחוב, שיכלה להכיל עד 2,500 סועדים. המסעדה נפגעה מפצצה במהלך מלחמת העולם השנייה, ורק ב-2008 נמכר השטח מחדש לפיתוח במטרה לבנות בו מתחם מלונות ומשרדים.
היסטוריה > בתקופת המלחמה הקרה

הרחוב ניזוק קשות במהלך מלחמת העולם השנייה, ונבנה מחדש רק בחלקו לאחר חלוקת העיר. האזור שנותר במערב ברלין שוקם חלקית כרחוב מגורים; בסוף שנות ה-60 נהרסו השרידים האחרונים של כיכר בל-אליאנס (Belle-Alliance-Platz), בקצה הרחוב, שמה של הכיכר שונה לכיכר מהרינג (Mehringplatz) ונבנו בה משרדים ושיכונים מבטון. למרות מיקומו המרכזי, האזור נותר עני יחסית.
באזור שנותר במזרח ברלין התקבלו תוכניות להרחבת הכביש לארבעה נתיבים (כפי שנעשה ברחוב לייפציג); מלון אונטר דן לינדן (שנהרס ב-2006) ובניין לינדנקורסו (Lindencorso; נהרס ב-1991) היו שני המבנים היחידים שנבנו בתקופה זו מתוך התחשבות בתוכנית ההרחבה של הרחוב. בין הבניינים החדשים שנבנו בתקופה זו היה מרכז הסחר העולמי, שנפתח ב-1978 במבנה בן 25 קומות, וגרנד הוטל ברלין, מלון חמשת הכוכבים הטוב ביותר במזרח גרמניה, שנבנה מול מלון אונטר דן לינדן ב-1987.
תוכניות אחרות הועלו לבנייה מחדש של הרחוב, ובעת איחוד גרמניה ב-1990 הייתה הבנייה בעיצומה, אך מכיוון שנעשתה בשיטת הבנייה הטרומית ששלטה במזרח גרמניה, היא הופסקה, והמבנים שטרם הושלמו נהרסו. הקזינו של ברלין, למשל, שבנייתו הושלמה, נהרס ב-1994.
פרידריכשטראסה נבנה מחדש במהלך שנות ה-90, ונחשב אז לפרויקט הבנייה הגדול בעיר. מספר אדריכלים נודעים תרמו לתוכניות הבנייה, בהם ג'ן נובל, שתכנן את בניין הכלבו גלרי לפאייט, ופיליפ ג'ונסון, שתכנן את מרכז העסקים האמריקני בצ'ק פוינט צ'ארלי. התוכניות התקבלו בתגובות מעורבות, אך הרחוב הפך מחדש ליעד קניות פופולרי.
במהלך המלחמה הקרה וחלוקת ברלין שימשה תחנת הרכבת התחתית פרידריכשטראסה, על אף שהייתה ממוקמת בחלק המזרחי של העיר, שניים מקווי רכבת אס-באן בברלין שעברו במערב העיר, כמו גם את קו הרכבת התחתית U6. התחנות שימשו כנקודות מעבר בקווים אלה, ורכבות עצרו בהן, אף על פי שכל שאר התחנות של אותם קווים במזרח העיר נותרו כתחנות רפאים ונאטמו, כך שהרכבות יכלו רק לחלוף דרכן מבלי לעצור. בתחנת פרידריכשטראסה יכלו נוסעים ממערב ברלין לעבור מרציף אחד למשנהו, אך לא יכלו לצאת מהתחנה לרחוב ללא המסמכים המתאימים. חלק זה של התחנה היה נתון תחת אבטחה כבדה, והיה מנותק לחלוטין מהחלק הקטן יותר של התחנה ששימש את קווי האס-באן של מזרח העיר.
אישים שהתגוררו בפרידריכשטראסה

אלכסנדר פון הומבולדט שכר את בית מס' 139 בשנת 1800.
נפוליאון בונפרטה בילה ב-1806 "ליל שעשועים" עם שלושה מבני לווייתו בביתה של המאדאם ברנרד במס' 63.
קארל פרידריך שינקל התגורר לתקופה קצרה ב-1809 בבית מס' 99.
יוהאן גוטליב פיכטה, בזמן שכיהן כרקטור אוניברסיטת הומבולדט בין השנים 1811–1814 התגורר בבית מס' 139/141.
רחל ורנהגן הפעילה את הסלון הספרותי הנודע שלה בין השנים 1819–1827 בפינת פרנצזישה שטראסה.
אדלברט פון שאמיסו התגורר עד למותו בשנת 1838 בבית מס' 208.
פרידריך אנגלס התגורר במהלך שירותו הצבאי בפינת דורותנשטראסה.
תאודור פונטאנה עבד בשנים 1898–1899 ב"בית המרקחת הפולני" בבית מס' 153.
מקס ריינהרדט התגורר בבית מס' 134 כשעבד כשחקן בברלין.
ראו גם

פרידריכשטאטפאלאסט
תחנת הרכבת פרידריכשטראסה בתחילת המאה ה-20
אנדרטה "רכבת לחיים - רכבת למוות" (2008), לזכר הקינדר-טרנספורט מעשה ידיו של פרנק מייסלר, מחוץ לתחנת הרכבת פרידריכשטראסה בברלין
עונת 2010/2011 בליגת האלופות

| --- | --- |

 מארחת:  אצטדיון ומבלי (משחק הגמר)
 תקופת התחרות:  14 בספטמבר 2010 – 28 במאי 2011 (257 ימים) 
 מספר משתתפות:  76
 הזוכה:  ספרד ברצלונה
 מספר משחקים:  125
 מספר שערים:  355 (2.84 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ארגנטינה ליונל מסי (12 שערים)
 → 2009/20102011/2012 ←
עונת 2010/2011 בליגת האלופות הייתה העונה ה-56 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל וה-19 במסגרת ליגת האלופות. היא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-29 ביוני 2010 ותחרות הסתיימה ב-28 במאי 2011.
בתחרות השתתפו 76 קבוצות.
משחק הגמר נערך באצטדיון ומבלי, לונדון. התחרות הסתיימה בניצחון של ברצלונה בפעם הרביעית בתולדות המועדון.
ליונל מסי זכה בתואר מלך השערים שנה שלישית ברציפות.
העפלה

76 קבוצות מ-52 ההתאחדויות החברות באופ"א משתתפות בליגת האלופות 2010/2011 (יוצאת מהכלל היא ליכטנשטיין, לה אין ליגה מקומית). דירוג ההתאחדויות מבוסס על דירוג הליגות של אופ"א ומשמש לקביעת מספר הנציגות מכל התאחדות.
ליגות המדורגות במקומות 1–3 שולחות 4 נציגות.
ליגות המדורגות במקומות 4–6 שולחות 3 נציגות.
ליגות המדורגות במקומות 7–15 שולחות 2 נציגות.
ליגות המדורגות במקומות 16–53 (למעט ליכטנשטיין) שולחות נציגה אחת.
העפלה > חלוקת הקבוצות לפי שלב

מאחר שהאלופה המכהנת, אינטר מילאנו, השיגה מקום בתחרות דרך הליגה המקומית, התפנה למעשה מקום אחד, שגרם לשינויים הבאים:
אלופת ההתאחדות המדורגת במקום ה-13 (סקוטלנד) עלתה משלב המקודמות השלישי לשלב הבתים.
אלופת ההתאחדות המדורגת במקום ה-16 (דנמרק) עלתה משלב המוקדמות השני לשלב המוקדמות השלישי.
אלופות ההתאחדויות המדורגות במקומות 48 ו-49 (איי פארו ולוקסמבורג) עלו משלב המוקדמות הראשון לשלב המוקדמות השני.
|  |  | קבוצות שמתחילות את דרכן בתחרות בשלב זה | קבוצות שמתקדמות מהשלב הקודם |
| --- | --- | --- | --- |
| שלב המוקדמות הראשון   (4 קבוצות) | שלב המוקדמות הראשון   (4 קבוצות) |  4 האלופות מהליגות המדורגות 50–53 |  |
| שלב המוקדמות השני   (34 קבוצות) | שלב המוקדמות השני   (34 קבוצות) |  32 האלופות מהליגות המדורגות 17–49 (למעט ליכטנשטיין) |  2 המנצחות בשלב המוקדמות הראשון |
| שלב המוקדמות השלישי | מסלול האלופות   (20 קבוצות) |  3 האלופות מהליגות המדורגות 14–16 |  17 המנצחות בשלב המוקדמות השני |
| שלב המוקדמות השלישי | מסלול הליגה   (10 קבוצות) |  9 הסגניות מהליגות המדורגות 7–15  המסיימת במקום השלישי מהליגה המדורגת 6 |  3 המנצחות בשלב המוקדמות השני (מסלול הליגה) |
| סיבוב פלייאוף | מסלול האלופות   (10 קבוצות) |  |  10 המנצחות בשלב המוקדמות השלישי (מסלול האלופות) |
| סיבוב פלייאוף | מסלול הליגה   (10 קבוצות) |  2 המסיימות במקום השלישי מהליגות המדורגות 4–5  3 המסיימו במקום הרביעי מהליגות המדורגות 1–3 |  5 המנצחות בשלב המוקדמות השלישי (מסלול הליגה) |
| שלב הבתים   (32 קבוצות) | שלב הבתים   (32 קבוצות) |  13 האלופות מהליגות המדורגות 1–13  6 הסגניות מהליגות המדורגות 1–6  3 המסיימות במקום השלישי מהליגות המדורגות 1–3 |  5 המנצחות בשלב הפלייאוף (מסלול האלופות)  5 המנצחות בשלב הפלייאוף (מסלול הליגה) |
| שלב הנוקאאוט   (16 קבוצות) | שלב הנוקאאוט   (16 קבוצות) |  |  8 הראשונות בשלב הבתים  8 הסגניות בשלב הבתים |
העפלה > קבוצות

מיקום הקבוצה בליגה בעונה הקודמת מוצג בסוגריים.
| שלב הבתים |
| --- | --- | --- | --- |
| איטליה אינטר מילאנוTH ‏(1) | ספרד ולנסיה (3) | צרפת אולימפיק ליון (2) | רומניה צ'.פ.ר. קלוז' (1) |
| אנגליה צ'לסי (1) | איטליה רומא (2) | רוסיה רובין קאזאן (1) | פורטוגל בנפיקה ליסבון (1) |
| אנגליה מנצ'סטר יונייטד (2) | איטליה מילאן (3) | רוסיה ספרטק מוסקבה (2) | טורקיה בורסאספור (1) |
| אנגליה ארסנל (3) | גרמניה באיירן מינכן (1) | אוקראינה שחטאר דונצק (1) | יוון פנאתינאיקוס (1) |
| ספרד ברצלונה (1) | גרמניה שאלקה 04 (2) | הולנד טוונטה (1) | סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס (1) |
| ספרד ריאל מדריד (2) | צרפת אולימפיק מרסיי (1) |  |  |
שלב הפלייאוף
אלופות: ליגה
|  | אנגליה טוטנהאם הוטספר (4) | איטליה סמפדוריה (4) | צרפת אוסר (3) |
|  | ספרד סביליה (4) | גרמניה ורדר ברמן (3) |  |
שלב המוקדמות השלישי
אלופות: ליגה
| בלגיה אנדרלכט (1) | רוסיה זניט סנקט פטרבורג (3) | פורטוגל ספורטינג בראגה (2) | סקוטלנד סלטיק (2) |
| שווייץ פ.צ. בזל (1) | אוקראינה דינמו קייב (2) | טורקיה פנרבחצ'ה (2) | בלגיה גנט (2) |
| דנמרק פ.צ. קופנהגן (1) | הולנד אייאקס (2) | יוון פאוק סלוניקי (2) | שווייץ יאנג בויז ברן (2) |
|  | רומניה אוניריה אורזיצ'ן (2) |  |  |
שלב המוקדמות השני
| בולגריה ליטקס לובץ' (1) | סלובקיה מ.ש.ק. ז'ילינה (1) | בלארוס באטה בוריסוב (1) | אסטוניה לבדיה טאלין (1) |
| צ'כיה ספרטה פראג (1) | פולין לך פוזנן (1) | בוסניה והרצגובינה ז'לייזניצ'אר סרייבו (1) | אלבניה דינמו טירנה (1) |
| נורווגיה רוזנבורג (1) | קרואטיה דינמו זאגרב (1) | הונגריה דברצן ו.ס.ק. (1) | קזחסטן אקטובה (1) |
| אוסטריה רד בול זלצבורג (1) | פינלנד ה.י.ק. הלסינקי (1) | איסלנד הפנרפיירדיר (1) | ארמניה פיוניק ירוואן (1) |
| סרביה פרטיזן בלגרד (1) | ליטא אקרנאס (1) | מולדובה שריף טיראספול (1) | ויילס דה ניו סיינטס (1) |
| ישראל הפועל תל אביב (1) | אירלנד בוהמיאנס (1) | גאורגיה אולימפי רוסתווי (1) | צפון אירלנד לינפילד (1) |
| קפריסין אומוניה ניקוסיה (1) | לטביה ליאפייס מטאלורגס (1) | מקדוניה הצפונית רנובה (1) | איי פארו HB טורסהאבן (1) |
| שוודיה א.י.ק סולנה (1) | סלובניה קופר (1) | אזרבייג'ן אינטר באקו (1) | לוקסמבורג ג'אוניס אש (1) |
שלב המוקדמות הראשון
| מונטנגרו רודאר (1) | אנדורה סנטה קולומה (1) | מלטה בירקירקארה (1) | סן מרינו טרה פיורי (1) |
לוח זמנים

כל ההגרלות נערכו במטה אופ"א בניון, שווייץ, אלא אם כן צוין אחרת.
| שלב | סיבוב | תאריך הגרלה | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מוקדמות | סיבוב ראשון | 21 ביוני 2010 | 29–30 ביוני 2010 | 6–7 ביולי 2010 |
| מוקדמות | סיבוב שני | 21 ביוני 2010 | 13–14 ביולי 2010 | 20–21 ביולי 2010 |
| מוקדמות | סיבוב שלישי | 16 ביולי 2010 | 27–28 ביולי 2010 | 3–4 באוגוסט 2010 |
| פלייאוף | סיבוב הפלייאוף | 6 באוגוסט 2010 | 17–18 באוגוסט 2010 | 24–25 באוגוסט 2010 |
| שלב הבתים | סיבוב 1 | 26 באוגוסט 2010 (מונקו) | 14–15 בספטמבר 2010 | 14–15 בספטמבר 2010 |
| שלב הבתים | סיבוב 2 | 26 באוגוסט 2010 (מונקו) | 28–29 בספטמבר 2010 | 28–29 בספטמבר 2010 |
| שלב הבתים | סיבוב 3 | 26 באוגוסט 2010 (מונקו) | 19–20 באוקטובר 2010 | 19–20 באוקטובר 2010 |
| שלב הבתים | סיבוב 4 | 26 באוגוסט 2010 (מונקו) | 2–3 בנובמבר 2010 | 2–3 בנובמבר 2010 |
| שלב הבתים | סיבוב 5 | 26 באוגוסט 2010 (מונקו) | 23–24 בנובמבר 2010 | 23–24 בנובמבר 2010 |
| שלב הבתים | סיבוב 6 | 26 באוגוסט 2010 (מונקו) | 7–8 בדצמבר 2010 | 7–8 בדצמבר 2010 |
| שלב הנוקאאוט | שמינית הגמר | 17 בדצמבר 2010 | 15–16 & 22–23 בפברואר 2011 | 8–9 & 15–16 במרץ 2011 |
| שלב הנוקאאוט | רבע הגמר | 18 במרץ 2011 | 5–6 באפריל 2011 | 12–13 באפריל 2011 |
| שלב הנוקאאוט | חצי הגמר | 18 במרץ 2011 | 26–27 באפריל 2011 | 3–4 במאי 2011 |
| שלב הנוקאאוט | גמר | 18 במרץ 2011 | 28 במאי 2011 באצטדיון ומבלי, לונדון | 28 במאי 2011 באצטדיון ומבלי, לונדון |
מתכונת התחרות

בתחרות השתתפו 76 קבוצות. על מספר הקבוצות מכל מדינה הוחלט על בסיס דירוג אופ"א לשנים 1998–2002. מ-15 מדינות השתתפו יותר מנציג אחד:
4 - אנגליה, ספרד, איטליה (מהם שני נציגים לא השתתפו בשלבים המוקדמים)
3 - גרמניה, צרפת, רוסיה (מהם שני נציגים לא השתתפו בשלבים המוקדמים)
2 - רומניה, הולנד, אוקראינה (ממדינות אלו מנצחת אליפות המדינה העפיל ישירות לשלב הבתים), טורקיה, יוון, סקוטלנד, בלגיה, שווייץ, פורטוגל
יתר הקבוצות השתתפו ב-3 סיבובים המוקדם. לאחר הסיבובים המוקדמים, הקבוצות חולקו ל-8 בתים. לאחר מכך 16 קבוצות החלו במשחקי שמינית הגמר.
כל המשחקים למעט משחק הגמר היו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשלבי ההמשך. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין.
למנצחת במשחק הוענקו שלוש נקודות.
כל ההגרלות נערכו במשרדי אופ"א בניון, שווייץ.
מוקדמות

בסיבובי המוקדמות והפלייאוף, הקבוצות משחקות זו מול זו בשני מפגשים בשיטת בית-חוץ.
הגרלות המשחקים של שני סיבובי המוקדמות הראשונים נערכו על ידי המזכיר הכללי של אופ"א ג'אני אינפנטינו וראש אגף תחרויות מועדונים מייקל הסלשוורדט. הגרלת הסיבוב השלישי נערכה על ידי אינפנטינו וג'ורג'יו מרצ'טי, מנהל התחרויות.
מוקדמות > סיבוב המוקדמות הראשון

המשחקים הראשונים נערכו ב-29 וב-30 ביוני 2010, והסיבוב השני נערך ב-6 וב-7 ביולי 2010. עם זאת, המשחק הראשון (29 ביוני 2010, סנטה קולומה נגד בירקירקארה) בוטל עקב מגרש שהוכרז כלא כשיר.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סן מרינו טרה פיורי | 1–7 | מונטנגרו רודאר פלייבליה | 0–3 | 1–4 |
| אנדורה סנטה קולומה | 3–7 | מלטה בירקירקארה | 0–3 (ט) | 3–4 |
↑  המשחק נדחה עקב תנאי מגרש גרועים שנגרמו בגלל גשם כבד. סנטה קולומה הציעה חלופה ב-30 ביוני, אך אופ"א העניקה ניצחון טכני לבירקירקארה ב-1 ביולי
מוקדמות > סיבוב המוקדמות השני

הסיבוב הראשון נערך ב-13 וב-14 ביולי, והסיבוב השני ב-20 וב-21 ביולי 2010.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| לטביה ליאפייס מטאלורגס | 0–5 | צ'כיה ספרטה פראג | 0–3 | 0–2 |
| קזחסטן אקטובה | 3–1 | גאורגיה אולימפי רוסתווי | 2–0 | 1–1 |
| אסטוניה לבדיה טאלין | 3–4 | הונגריה דברצן ו.ס.ק. | 1–1 | 2–3 |
| סרביה פרטיזן בלגרד | 4–1 | ארמניה פיוניק ירוואן | 3–1 | 1–0 |
| אזרבייג'ן אינטר באקו | 1–1 (8–9 פ) | פולין לך פוזנן | 0–1 | 1–0 (ה) |
| קרואטיה דינמו זאגרב | 5–4 | סלובניה קופר | 5–1 | 0–3 |
| בולגריה ליטקס לובץ' | 5–0 | מונטנגרו רודאר | 1–0 | 4–0 |
| מלטה בירקירקארה | 1–3 | סלובקיה מ.ש.ק. ז'ילינה | 1–0 | 0–3 |
| מולדובה שריף טיראספול | 3–2 | אלבניה דינמו טירנה | 3–1 | 0–1 |
| ישראל הפועל תל אביב | 6–0 | בוסניה והרצגובינה ז'לייזניצ'אר סרייבו | 5–0 | 1–0 |
| קפריסין אומוניה ניקוסיה | 5–0 | מקדוניה הצפונית רנובה | 3–0 | 2–0 |
| אוסטריה רד בול זלצבורג | 5–1 | איי פארו HB טורסהאבן | 5–0 | 0–1 |
| אירלנד בוהמיאנס | 1–4 | ויילס דה ניו סיינטס | 1–0 | 0–4 |
| בלארוס באטה בוריסוב | 6–1 | איסלנד הפנרפיירדיר | 5–1 | 1–0 |
| שוודיה א.י.ק סולנה | 1–0 | לוקסמבורג ג'אוניס אש | 1–0 | 0–0 |
| צפון אירלנד לינפילד | 0–2 | נורווגיה רוזנבורג | 0–0 | 0–2 |
| ליטא אקרנאס | 1–2 | פינלנד ה.י.ק. הלסינקי | 1–0 | 0–2 (ה) |
מוקדמות > סיבוב המוקדמות השלישי

המשתתפות בסיבוב השלישי חולקו לשתי קבוצות: האלופות, ושאינן. המנצחות עלו לשלב הפלייאוף, והמפסידות עלו לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית. הסיבוב הראשון נערך ב-27 וב-28 ביולי, והסיבוב השני נערך ב-3 וב-4 באוגוסט 2010.
| קבוצה א'> מסלול האלופות | תוצאה> מסלול האלופות | קבוצה ב'> מסלול האלופות | סיבוב ראשון> מסלול האלופות | סיבוב שני> מסלול האלופות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'כיה ספרטה פראג | 2–0 | פולין לך פוזנן | 1–0 | 1–0 |
| קזחסטן אקטובה | 2–3 | ישראל הפועל תל אביב | 1–0 | 1–3 |
| מולדובה שריף טיראספול | 2–2 (6–5 פ) | קרואטיה דינמו זאגרב | 1–1 | 1–1 (ה) |
| בולגריה ליטקס לובץ' | 2–4 | סלובקיה מ.ש.ק. ז'ילינה | 1–1 | 1–3 |
| הונגריה דברצן ו.ס.ק. | 1–5 | שווייץ פ.צ. בזל | 0–2 | 1–3 |
| שוודיה א.י.ק סולנה | 0–4 | נורווגיה רוזנבורג | 0–1 | 0–3 |
| סרביה פרטיזן בלגרד | 5–1 | פינלנד ה.י.ק. הלסינקי | 3–0 | 2–1 |
| בלארוס באטה בוריסוב | 2–3 | דנמרק פ.צ. קופנהגן | 0–0 | 2–3 |
| ויילס דה ניו סיינטס | 1–6 | בלגיה אנדרלכט | 1–3 | 0–3 |
| קפריסין אומוניה ניקוסיה | 2–5 | אוסטריה רד בול זלצבורג | 1–1 | 1–4 |
מסלול הליגה
| הולנד אייאקס | 4–4 (ש) | יוון פאוק סלוניקי | 1–1 | 3–3 |
| אוקראינה דינמו קייב | 6–1 | בלגיה גנט | 3–0 | 3–1 |
| שווייץ יאנג בויז ברן | 3–2 | טורקיה פנרבחצ'ה | 2–2 | 1–0 |
| פורטוגל ספורטינג בראגה | 4–2 | סקוטלנד סלטיק | 3–0 | 1–2 |
| רומניה אוניריה אורזיצ'ן | 0–1 | רוסיה זניט סנקט פטרבורג | 0–0 | 0–1 |
מוקדמות > שלב הפלייאוף

הגרלת משחקי הפלייאוף נערכה על ידי מזכ"ל אופ"א ג'אני אינפנטינו ומנהל התחרויות ג'ורג'יו מרצ'טי. הפלייאוף חולק לשתי קבוצות, האלופות ושאינן. המנצחות העפילו לשלב הבתים, והמפסידות הודחו אל שלב הבתים של הליגה האירופית. הסיבוב הראשון נערך ב-17 וב-18 באוגוסט והסיבוב השני נערך ב-24 וב-25 באוגוסט 2010.
בעקבות הניסוי המוצלח שנערך בעונה הקודמת בליגה האירופית, החליטה אופ"א על הוספת שני עוזרי שופטים נוספים, אחד בכל צד של המגרש.
| קבוצה א'> מסלול האלופות | תוצאה> מסלול האלופות | קבוצה ב'> מסלול האלופות | סיבוב ראשון> מסלול האלופות | סיבוב שני> מסלול האלופות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוסטריה רד בול זלצבורג | 3–4 | ישראל הפועל תל אביב | 2–3 | 1–1 |
| נורווגיה רוזנבורג | 2–2 (ש) | דנמרק פ.צ. קופנהגן | 2–1 | 0–1 |
| שווייץ פ.צ. בזל | 4–0 | מולדובה שריף טיראספול | 1–0 | 3–0 |
| צ'כיה ספרטה פראג | 0–3 | סלובקיה מ.ש.ק. ז'ילינה | 0–2 | 0–1 |
| סרביה פרטיזן בלגרד | 4–4 (3–2 פ) | בלגיה אנדרלכט | 2–2 | 2–2 (ה) |
מסלול הליגה
| שווייץ יאנג בויז ברן | 3–6 | אנגליה טוטנהאם הוטספר | 3–2 | 0–4 |
| פורטוגל ספורטינג בראגה | 5–3 | ספרד סביליה | 1–0 | 4–3 |
| גרמניה ורדר ברמן | 5–4 | איטליה סמפדוריה | 3–1 | 2–3 (ה) |
| רוסיה זניט סנקט פטרבורג | 1–2 | צרפת אוסר | 1–0 | 0–2 |
| אוקראינה דינמו קייב | 2–3 | הולנד אייאקס | 1–1 | 1–2 |
שלב הנוקאאוט > חצי הגמר

הסיבוב הראשון נערך ב-26 ו-27 באפריל, והסיבוב השני נערך ב-3 ו-4 במאי.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גרמניה שאלקה 04 | 1–6 | אנגליה מנצ'סטר יונייטד | 0–2 | 1–4 |
| ספרד ריאל מדריד | 1–3 | ספרד ברצלונה | 0–2 | 1–1 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 באפריל 2011 | גרמניה שאלקה 04 | 0–2 | אנגליה מנצ'סטר יונייטד | פלטינס ארנה, גלזנקירכן צופים: 54,142 שיפוט: קרלוס ולאסקו קרבאיו (ספרד) |
| 26 באפריל 2011 |  | (סיקור) | גיגס  67'   רוני  69' | פלטינס ארנה, גלזנקירכן צופים: 54,142 שיפוט: קרלוס ולאסקו קרבאיו (ספרד) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 במאי 2011 | אנגליה מנצ'סטר יונייטד | 4–1 | גרמניה שאלקה 04 | אולד טראפורד, מנצ'סטר צופים: 74,687 שיפוט: פדרו פרואנסה (פורטוגל) |
| 4 במאי 2011 | ולנסיה  26'   גיבסון  31'   אנדרסון  72', 76' | (סיקור) | ג'וראדו  35' | אולד טראפורד, מנצ'סטר צופים: 74,687 שיפוט: פדרו פרואנסה (פורטוגל) |
מנצ'סטר יונייטד ניצחה 6–1 בסיכום שני המשחקים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 באפריל 2011 | ספרד ריאל מדריד | 0–2 | ספרד ברצלונה | סנטיאגו ברנבאו, מדריד צופים: 71,567 שיפוט: וולפגנג סטארק (גרמניה) |
| 27 באפריל 2011 |  | (סיקור) | מסי  76', 87' | סנטיאגו ברנבאו, מדריד צופים: 71,567 שיפוט: וולפגנג סטארק (גרמניה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 במאי 2011 | ספרד ברצלונה | 1–1 | ספרד ריאל מדריד | קאמפ נואו, ברצלונה צופים: 95,701 שיפוט: פרנק דה בליקר (בלגיה) |
| 3 במאי 2011 | פדרו  54' | (סיקור) | מרסלו  64' | קאמפ נואו, ברצלונה צופים: 95,701 שיפוט: פרנק דה בליקר (בלגיה) |
ברצלונה ניצחה 3–1 בסיכום שני המשחקים.
שלב הנוקאאוט > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 במאי 2011 | ספרד ברצלונה | 3 - 1 | מנצ'סטר יונייטד אנגליה | אצטדיון ומבלי, לונדון, אנגליה צופים: 87,695 שיפוט: ויקטור קסאי (הונגריה) |
| 28 במאי 2011 | פדרו  27'   מסי  54'   וייה  69' | (סיקור) | רוני  34' | אצטדיון ומבלי, לונדון, אנגליה צופים: 87,695 שיפוט: ויקטור קסאי (הונגריה) |
קבוצות ישראליות בתחרות > שלב המוקדמות השני

הפועל תל אביב הייתה הקבוצה הישראלית שהשתתפה בתחרות. הקבוצה התחילה בשלב המוקדמות השני בו ניצחה את קבוצת ז'לייזניצ'אר סרייבו מבוסניה והרצגובינה ועברה לשלב הבא.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 ביולי 2010 | ישראל הפועל תל אביב | 5–0 | בוסניה והרצגובינה ז'לייזניצ'אר סרייבו | אצטדיון בלומפילד, תל אביב, ישראל צופים: 12,000 שיפוט: מארק קלטנבורג (אנגליה) |
| 13 ביולי 2010 | מהראן לאלא  10', 31', 38'   יוסי שבחון  12'   מירס בשיה  28' (ע) | (סיקור) |  | אצטדיון בלומפילד, תל אביב, ישראל צופים: 12,000 שיפוט: מארק קלטנבורג (אנגליה) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 ביולי 2010 | בוסניה והרצגובינה ז'לייזניצ'אר סרייבו | 0–1 | ישראל הפועל תל אביב | אצטדיון אסים פרהטוביץ', סרייבו, בוסניה והרצגובינה צופים: 4,500 שיפוט: קארלוס גומס (ספרד) |
| 21 ביולי 2010 |  | (סיקור) | דאגלס דה סילבה  76' | אצטדיון אסים פרהטוביץ', סרייבו, בוסניה והרצגובינה צופים: 4,500 שיפוט: קארלוס גומס (ספרד) |