stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רכיבה טיפולית

רכיבה טיפולית
רכיבה טיפולית היא שיטת טיפול בעזרת בעלי חיים הנהוגה ברחבי העולם, המשלבת מרכיבים חינוכיים, פסיכולוגיים ושיקומיים בעזרת סוסים וחמורים. קהל היעד של הרכיבה הטיפולית הוא ילדים, מתבגרים או מבוגרים בעלי לקויות או הפרעות רגשיות.
ליחס הנרקם בין המטופל ובין בעל החיים תפקיד תמיכתי משום שחוויות הרכיבה הטיפולית מתורגמות לעולמות התוכן השונים בחייו של המטופל. מטרת הטיפול היא השגת התפתחות במישור האישי והחברתי כאשר הטמעת התכנים הטיפוליים מושגת באמצעות מגע ישיר עם בעל החיים, טיפול בסוס, הדרכתו בביצוע תרגילים שונים ועבודה באורווה.
בזמן הרכיבה נוצר קשר בין הסוס, המטופל והמטפל, המאפשר למטופל לחוות חוויות חושיות-מוטוריות, רגשיות ותקשורתיות. כלומר, המטופל יכול לחוות הצלחות, פחדים וכישלונות, ולעבד אותם באופן חיובי בסביבה תומכת, לפתח מודעות עצמית ולקדם את הצמיחה האישית. גם השהות בסביבה פתוחה ובטבע תורמת ליצירת מרחב מתאים לחוויות אלו.
היסטוריה

כבר בשנת 600 לפנה"ס תיעד אורבסיס מלידיה את הערך הטיפולי של הרכיבה. כבר באותה התקופה היה ידוע שרכיבה היא יותר מסתם כלי תחבורה: זו הייתה גם דרך לשיפור הבריאות וההרגשה הכללית של אנשים עם מוגבלויות והיא נתפסה כרכיבה טיפולית היכולה לסייע לאוכלוסייה נזקקת.
המחקר הראשון על ערך הרכיבה כטיפול דווח ב-1875. רופא צרפתי בשם קאסיין השתמש ברכיבה לטיפול במצבים שונים, והגיע למסקנה שהטיפול תרם לריפוי במצבים מסוימים של הפרעות עצביות, על ידי שיפור היציבה, איזון התנועתיות של הפרקים, ושיפור המצב הפסיכולוגי.
לקראת סוף המאה, הכירה אנגליה ברכיבה לנכים כדרך טיפולית ולכן מלחמת העולם הראשונה הציעה את הטיפול ברכיבה לחיילים פצועים בבית חולים אוקספורד.
בשנת 1946 הונהג לראשונה טיפול ברכיבה בסקנדינביה כדרך טיפול בעקבות שתי התפרצויות אלימות של מגפת הפוליו, גם באנגליה החלו לטפל בחולים שחלו במחלת הפוליו בדרך טיפול זו.
ליז הרטל, רוכבת סוסים ידועה, נדבקה במחלה. על אף שניתוח ופיזיותרפיה עזרו לה ללכת מחדש בעזרת מקלות הליכה, היא הייתה נחושה לחזור ולרכוב באופן עצמאי. היא החלה לרכוב בהשגחה כל יום כדי לשפר את חוזק השרירים ואת הקואורדינציה הכללית.
הרטל העלתה את המודעות לרכיבת נכים כאשר זכתה במדליית כסף ברכיבה אמנותית במשחקים האולימפיים בהלסינקי ב-1952. יחד עם אולה הארפוז, מאמנת גופנית מקופנהגן, החלה הרטל להשתמש ברכיבה טיפולית על סוסים כטיפול לחולים.
כתוצאה מכך נוסד בשנת 1969 ארגון הרכיבה האנגלי לנכים (RDA) בתמיכה נלהבת של המשפחה המלכותית.
בשנה זו הוקם גם ארגון הרכיבה של הנכים בצפון אמריקה במטרה לשמש תפקיד כגוף מייעץ למגוון של קבוצות רכיבה לנכים בארצות הברית ובארצות השכנות. הארגון אחראי לנוהלי הבטיחות ולאימונים, למדריכי רכיבה מדופלמים, למרכזים לטיפולי רכיבה, למטפלים ברכיבה העומדים בדרישות הגבוהות של הארגון ולאינפורמציה עדכנית. בנוסף מציע הארגון הנחות בנושאי ביטוח לחברים.
סוגי טיפול

קיימים שלושה סוגי טיפול באמצעות סוסים:
סוגי טיפול > רכיבה טיפולית

פעילות תרפיסטית הנעשית על ידי מדריך רכיבה. המטופל עושה תרגילים בהתאם להוראות: הפעלת שרירים, חציית קו אמצע, שיווי משקל, קליעה למטרה וכו', כאשר הסוס עומד או נע לאיטו. התרגילים מתקדמים בקושיים כדי להגביר כוח, שיווי משקל וגמישות מפרקים.
סוגי טיפול > היפותרפיה

הטיפול נעשה באמצעות פיזיותרפיסט, או מרפא בעיסוק, כשגב הסוס מהווה אמצעי לטיפול ממוקד בלקות ספציפית כמו שיתוק מוחין או חולשת שרירים. מטרת הטיפול הוא לשפר את איכות ההליכה, מוטוריקה גסה, שיווי משקל ותנועתיות מפרקים . זה טיפול פרא-רפואי בלקות כלשהי, על גבי הסוס.
סוגי טיפול > פסיכותרפיה בעזרת סוס

טיפול פסיכולוגי שבו מטפל מוסמך לבריאות הנפש משתמש בסוס כאמצעי להעברת רגשות, היקשרות, קבלה, חוסר שיפוטיות ופעילות קבוצתית.
ענף זה עוסק בהיבטים נפשיים, רגשיים, קוגניטיביים, התנהגותיים וחברתיים של המטופל. מדובר בתהליך פסיכותרפיה תוך שימוש בחוויה הממשית הקיימת בזמן פעילות עם סוסים ובמרכיבים הרבים שמעורבים במפגש זה כבסיס לעבודה טיפולית, לחקירה פסיכוטרפויטית.
המבנה הבסיסי של צורת עבודה זו מקביל לשלד של כל תהליך פסיכותרפיה והוא מתבצע על ידי מטפל מוסמך מתחומי בריאות הנפש אשר הוא מומחה לסוסים בנוסף למטפל בעזרת סוסים מוסמך.
מטרת הרכיבה הטיפולית

הרכיבה הטיפולית נועדה להוות דרך לחיבור בין גוף ונפש לסייע להתמודד עם קשיים התנהגותיים, רגשיים, נפשיים ומוטוריים, ולהקנות כישורי מנהיגות. המטופל לומד להבין את הסוס, לתקשר איתו באופן מילולי ודרך שפת הגוף. הקשר החם הנוצר עם הסוס והיכולת לשלוט ולטפל בחיה גדולה נועדו להעניק למטופל אושר, תחושת ביטחון עצמי ומסוגלות. באמצעות הטיפול בסוס המטופל צפוי ללמוד לטפל בעצמו ולהכיר את יכולותיו מחדש.
מבחינה פיזית, הרכיבה הטיפולית נועדה לשפר את זרימת הדם, הנשימה, שיווי משקל, קואורדינציה, זריזות ומוטוריקה. לדוגמה, לימוד תפעול המושכות בצורה נכונה נועד לשפר את המוטוריקה העדינה של האצבעות והידיים בשילוב שיפור מוטוריקה גסה של גפיים לדירבון הסוס.
מטרת הרכיבה הטיפולית > תרומתו הייחודית של הסוס לשיטת הטיפול

הסוס "מציע" למטופל קשר בלתי תלוי, כלומר הוא אינו שיפוטי ומקבל כל אדם באשר הוא. תכונותיו של הסוס, גודלו, המגע, החום, תחושת הנשיאה (Holding) על גבו, תנועתיות הרכיבה, עצם היותו ישות המחפשת קרבה וכזו המגיבה ברגישות לסביבה, מספקים תחושת ביטחון, הכלה, קבלה ונחמה. הסוס כל הזמן נמצא שם עבור הילד, כל הזמן "רואה" אותו, מגיב אליו, נותן לו מקום, אישור והכרה.
בנוסף, הרכיבה בטבע הפתוח, בנוף הירוק והטיפול בסוסים, מרגיעים ומהנים. כך נוצרת מסגרת עבודה ייחודית העוזרת להסיר את גבולות החברה ולחציה, ומספקת סביבה רגועה ופחות "מאיימת", המאפשרת לרוכב להיפתח, וכך גם מטפחת מצע מתאים לביטוי רגשי.
כמו כן, לסוג התקשורת עם הסוס אופי יותר התנהגותי ופחות מילולי, דבר המאפשר למטופל מרחב התבטאות יותר בטוח ומותאם לצרכיו וליכולותיו.
עיקרי נייר העמדה של האיגוד הישראלי לרפואת ילדים בנושא > יעילות הטיפול

"הוועדה בדקה את הספרות בדבר יעילות של רכיבה טיפולית בלבד, ולא עסקה כלל במגוון ההתערבויות האחרות. מסקירת הספרות בעשרים השנים האחרונות, הכוללת מספר מטה־אנליזות מהשנים 2007 ועד 2013, מסתבר שיש מספר עשרות מחקרים שניתן לנתחם בצורה מדעית ומתוכם בודדים הניתנים לעיבוד. ברוב המחקרים חסר האלמנט של הקצאה אקראית של קבוצת מחקר וקבוצת בקרה. כמה מחקרים הצליחו להוכיח הטבה בשיווי משקל ויציבה בעיקר אצל ילדים הלוקים בשיתוק מוחי אך יחד עם זאת, אין בנמצא מחקרים איכותיים המוכיחים שיפור בחיי היומיום. לגבי שיפורים תפקודיים במגוון של אבחנות אחרות כגון אוטיזם, הפרעות קשב, הפרעות קואורדינציה, או קשיים רגשיים, רוב העדויות הן במחקרי שאלונים לפני־אחרי, ללא קבוצות בקרה, שכללו מספר זעום של נבדקים, כאשר שאלונים הבודקים חוויה סובייקטיבית הם תמיד יהיו מוטים, באשר ידוע כי רוב בני האדם נהנים מהקשר עם הסוס והרכיבה עליו."
עיקרי נייר העמדה של האיגוד הישראלי לרפואת ילדים בנושא > המלצות

"רכיבה טיפולית יכולה להיות תוספת, צורת סיוע חווייתית נוספת, כחלק ממערך טיפולי מקצועי כגון הדרכת הורים, טיפול נפשי או פארא־רפואי אחר כפי שצוין למעלה, ולא במקומו."
עיקרי נייר העמדה של האיגוד הישראלי לרפואת ילדים בנושא > התוויות לטיפול > את מי מומלץ להפנות לטיפול

"בבואנו להמליץ את מי יש להפנות לטיפול בהיבט רפואי התפתחותי, מתוך רצון בטיפול בעל יעילות מוכחת, הגענו למסקנה שניתן להפנות לטיפול ילדים הלוקים בשיתוק מוחין, והפרעות נוירו־מוטוריות אחרות קשות, כולל DCD המוגדרת כזו בגלל מגבלה תפקודית משמעותית. כל אלה יכולים להשיג הישגים מדידים בטיפול באמצעות סוסים, בתנאי שהטיפול וגודל הסוס מותאם לגילם. הטיפול בהם מצריך ציוד מיוחד, וצוות פרא רפואי מיומן ולא רק מדריכים לרכיבה טיפולית."
עיקרי נייר העמדה של האיגוד הישראלי לרפואת ילדים בנושא > התוויות לטיפול > את מי לא מומלץ להפנות לטיפול על בסיס המידע הקיים

"א. ילדים עם הפרעות קשב וריכוז - ההמלצות הטיפולית המוכחות כיום הן טיפול תרופתי והדרכת הורים. לפיכך אין התוויה רפואית להפנותם לרכיבה טיפולית.
ב. ילדים עם הפרעות רגשיות - ילדים אילו זקוקים לטיפול על ידי מומחים לטיפול רגשי: פסיכולוגים, ופסיכותרפיסטים. מטפלים אלה יכולים להיעזר בכל כלי טיפולי לגיטימי ומקובל, כולל בעלי חיים וסוסים, אך לא כטיפול על ידי מדריכי רכיבה טיפולית בלבד.
ג. ילדים עם אוטיזם - בישראל מטופלים על ידי מומחים בכל מקצועות הבריאות, שהוסמכו לשם כך על ידי משרד הבריאות. אין התוויה רפואית לטיפול בילדים אוטיסטים ברכיבה טיפולית."
עיקרי נייר העמדה של האיגוד הישראלי לרפואת ילדים בנושא > התוויות לטיפול > גיל ההפניה

"לדעתנו הגיל שבו רוב המטופלים בשלים נוירו-התפתחותית להפיק תועלת מרכיבה טיפולית על כל היבטיה הינו 6 שנים ומעלה. על פי המלצות NARHA גיל המינימום להפניה לרכיבה טיפולית הינו 4 שנים. בנוסף, אמנם ללא בסיס מחקרי, יש רושם כי ילדים הלוקים בשיתוק מוחין והפרעות מוטוריות קשות עשויים להסתייע בטיפול זה גם בגיל צעיר יותר ובתנאי שהטיפול נעשה על ידי צוות מיומן, כולל צוות פרא רפואי, והציוד וגודל הסוס (סוסי פוני) מותאמים לצרכים הטיפוליים הספציפיים של אוכלוסייה זו."
רכיבה טיפולית בישראל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

טיפול בטבע
טיפול בעזרת בעלי חיים
כלב טיפולי
ביגל 2

| --- | --- |

עותק של ביגל 2 במוזיאון המדע של לונדון
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  סוכנות החלל הבריטית
 מפעיל:  סוכנות החלל הבריטית
 יצרן:  אסטיריום 
 תאריך שיגור:  2 ביוני 2003 7:45 UTC
 משגר:  סויוז-FG 
 אתר שיגור:  קוסמודרום בייקונור
 http://www.beagle2.com/
 משימה
 סוג משימה:  נחתת
 מיקום נוכחי:  מאדים
 אתר נחיתה:  מאדים Isidis Planitia (אנ') 11°31′35″N 90°25′46″E﻿ / ﻿11.5265°N 90.4295°E﻿ / 11.5265; 90.4295﻿ (Beagle 2 landing site)
 תאריך נחיתה:  25 בדצמבר 2003 2:45 UTC
 משך המשימה הכולל:  25 בדצמבר 2003
 סיבת סיום משימה:  פאנלים סולריים לא נפתחו
 משך המשימה:  תוכנן: 6 חודשים
 מידע טכני
 משקל:  73.72 ק"ג, משקל של הנחתת בלבד ללא מערך הכניסה לאטמוספירה: 33.2 ק"ג
 משקל מטע"ד:  9 ק"ג
 כוח:  60W
 קוטר:  12 ס"מ  
 גובה:  מקופל: 1 מטר   פרוס: 1.9 מטר
 
ביגל 2 ׁ(באנגלית: Beagle 2) היא נחתת מחקר שנבנתה על ידי סוכנות החלל הבריטית. ביגל שוגרה ב-10 בינואר 2003, והחלה בנחיתה במאדים ב-25 בדצמבר. במהלך תהליך הנחיתה על פני מאדים אבד הקשר עם החללית, והיה חשש שהיא לא שרדה את כניסתה לאטמוספירת הכוכב. בשנת 2015, צילומי MRO איתרו את הנחתת על הקרקע, ונראה שהיא נחתה בהצלחה, אולם לא הצליחה לפרוס את הפאנלים הסולרים, ולכן נכשלה.
מבנה החללית

ביגל 2 בנויה כמו דסקית, שכוללת בתוכה את הפאנלים הסולרים וכל תתי המערכות. קוטר הנחתת הוא 1 מטר, בעומק של 0.8 מטר. מכסה הנחתת בעל ציר ובתוכו יש אנטנת UHF, זרוע רובוטית באורך 75 ס"מ, והמכשור המדעי. עיקר הגוף מכיל את הסוללה, יחידת התקשורת, אלקטרוניקה, גופי חימום.
משקל ביגל 2 כולו היה 73.72 ק"ג. מתוך זה, מערכת הכניסה לאטמוספירה והנחיתה היא 35.6 ק"ג, הנחתת היא 33.2 ק"ג, ומערכת ממשק למארס אקספרס וניתוק מהחללית היא 4.88 ק"ג.
מבנה החללית > זרוע רובוטית

לביגל 2 היה זרוע רובוטית שכונתה PAW (שם מלא Payload Adjustable Workbench). היא תוכננה להיפתח לאחר הנחיתה. אורך הזרוע הוא 109 סנטימטרים, ובפריסה המרבית היא יכולה להרים אבנים מהקרקע הנמצאות במרחק של 70 סנטימטר מהנחתת. על הזרוע מצויים מצלמה סטריאוסקופית, מיקרוסקופ בעל רזולוציה של 6 מיקרומטר, ספקטרוסקופ מסבאואר, ספקטרומטר, מקדחה לדגימות סלעים ומקור אור.
דגימות הסלעים נועדו להיות מועברות על ידי הזרוע לגוף המרכזי, בו נמצא ספקטרומטר מסה לניתוח נוסף. יחידה לניתוח גזים (הGAP, Gas Analysis Package) נועדה לנתח את האיזוטופים של הפחמן והמתאן באטמוספירה של מאדים.
מבנה החללית > "החפרפרת"

ה-Planetary Undersurface Tool (בקיצור PLUTO או בכינויו "החפרפרת") היא מכשיר שנועד להיות ממוקם על ידי הזרוע הרובוטית. היה להו מנגנון קפיץ דחוס שנועד לאפשר תזוזה על פני השטח במהירות של 20 מ"מ לשנייה ולחפור כדי להשיג דגימה מתחת לפני השטח, עד לעומק של 1.5 מטר. החפרפרת הייתה מקושרת לנחתת בכבל בעל אורך של 3 מטר שהיה יכול לגרור את הדגימות בחזרה לנחתת.
ארגונים המעורבים בפרויקט

הרעיון לביגל 2 נוצר אצל פרופסור קולין פילינגר מהאוניברסיטה הפתוחה הבריטית, יחד עם מדענים נוספים, בשיתוף עם אוניברסיטת לסטר. הפרויקט פותח על ידי מספר אקדמאים וחברות בבריטניה.
בין הגופים המעורבים בפרויקט:
האוניברסיטה הפתוחה הבריטית - הובלת הניסויים המדעיים ויצירת האיגוד של המדענים
אוניברסיטת לסטר - ניהול הפרויקט וניהול המשימה, הובלת המטעדים ושילובם
חברת אסטריום - גוף התעשייה העיקרי האחראי על בניית הנחתת ושילובה בחללית האם
חברת מרטין בייקר - תת-מערכת כניסה לאטמוספירה ושלבי הנחיתה
חברת לוגיקה - תוכנת שיוט, כניסה לאטמוספירה ונחיתה
חברת סייסיס - המקטע הקרקעי והתוכנה לאחר נחיתה
אוניברסיטת ווילס, Aberystwyth - הזרוע הרובוטית
חברת מק'לרן - חומרים מרוכבים לפאנלים הסולרים
עלות הפרויקט הייתה בסביבות 40 מיליון דולר מהממשלה הבריטית ועוד 80 מיליון דולר השקעה של התעשייה.
מהלך המשימה

ביגל 2 שוגרה על גבי המארס אקספרס מבייקונור ב-2 ביוני 2003, 17:45 UTC. לאחר הגעת החללית למאדים, היא שוחררה במסלול בליסטי לכיוון מאדים ב-19 בדצמבר 2003. ביגל 2 ביצעה שיוט במשך 6 ימים ולאחר מכן נכנסה לאטסמופירה של מאדים בבוקר ה-25 בדצמבר 2003. לנחתת היה מגן חום שהגיע לחימום שיא של 100W לסמ"ר.
לאחר האטה באטסמופירה, ובגובה של 200 מטר, נפרס מצנח הנועד להאט את הנחתת. נחיתה בוצעה בשעה 2:45 UTC.
אות שהכל תקין היה אמור להשלח למארס אקספרס לאחר הנחיתה ועוד אחד בבוקר שלאחרת כדי להראות שביגל 2 שרדה את הלילה הראשון על מאדים. לאחר מכן, ביגל 2 הייתה אמורה לפרוס את הזרוע הרובוטית, מצלמה ולהתחיל לחפור דגימות מפני השטח מסביב.
נחיתה בפועל

ביגל 2 שוחררה בהצלחה מחללית האם, אולם במהלך נחיתתה של הגשושית, נותק הקשר עם תחנת הקרקע. בחודשים לאחר מכן הצוותים ניסו ליצור קשר עם החללית תוך שימוש במארס אקספרס וב2001 מארס אודיסיי ואנטנות מכדור הארץ. אולם הניסיונות לא צלחו, והוכרז רשמית על כישלון המשימה ב-6 בפברואר 2004.
חקירה נוספת ב-2005 העלתה השערה כי ביגל נחתה באזור Isidis Planitia במאדים, והיה חשד שקרתה תקלה במהלך הנחיתה, לדוגמה, אם האסטמופירה הייתה דלילה מכצפוי, הירידה הייתה מהירה מידי והמצנחים לא הספיקו להאט בזמן.
ועדת החקירה הרשמית של סוכנות החלל האירופאית ושל סוכנות החלל הבריטית הגיעה למסקנה כי ניהול לא תקין וחוסר הקצאה של כספים לפרויקט, כמו גם לפחות מידי השקעה בבדיקות לפני השיגור.
מציאת אתר נחיתת החללית

בין השנים 2003 ו-2015 גורלה של הביגל 2 היה לא ידוע. בינואר 2015, צילומים מחללית הMRO איתרו את הביגל 2 על פני השטח במאדים. טכנולוגיה חדשה ועיבוד נוסף של צילומים אפשרו באפריל 2016 לראות את הנחתת בדיוק גבוה יותר. מניתוח הצילומים ניתן לראות שהפאנלים הסולרים של הנחתת לא נפרשו במלואם, ובכך מנעו פריסה של האנטנה ואפשרות ליצרת קשר.
תקריב על הביגל
הערות שוליים

1 2  מידע על ביגל 2, כחלק מתיק המידע לתקשורת לקראת השיגור
↑  אבי בליזובסקי, ‏החללית האבודה ביגל-2 נמצאה על אדמת המאדים, ככל הנראה ללא פגע אך גם ללא יכולת תקשורת, באתר "הידען", 16 בינואר 2015.
↑  "Mars Orbiter Spots Beagle 2, European Lander Missing Since 2003". New York Times. Associated Press. 16 בינואר 2015. נבדק ב-17 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  אודות ביגל 2 באתר סוכנות החלל האירופית
↑  Wardell, Jane (24 במאי 2004). "Beagle Mission Hampered by Funding, Management Problems". Space.com. Associated Press. אורכב מ-המקור ב-23 במאי 2009. נבדק ב-22 באפריל 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "UK and ESA announce Beagle 2 inquiry". ESA. 11 בפברואר 2004. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Possible evidence found for Beagle 2 location". ESA. 21 בדצמבר 2005. נבדק ב-2009-04-22. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hogan, Jenny (8 במרץ 2004). "Beagle 2 may have sped to its death". New Scientist. Reed Business Information Ltd. אורכב מ-המקור ב-18 במרץ 2004. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Amos, Jonathan (16 בינואר 2015). "Lost Beagle 2 probe found 'intact' on Mars". BBC. נבדק ב-7 באפריל 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  האם מצאו את ביגל 2? אמלי לוקדוואלה, הPlanetary society, 16 בינואר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2004095849   WorldCat (עם LCCN): n2004-095849 
ביגל 2 שוגרה על גבי המארס אקספרס ושוחררה ממנו לקראת כניסה למסלול סביב מאדים
מתי מדבר האחרונים

חיים נחמן ביאליק
מתי מדבר האחרונים היא פואמה מאת המשורר חיים נחמן ביאליק. נחתמה בתשרי תרנ"ז 1896.
חלקה הראשון הולחן על ידי המלחין יהודה שרת.
לאחר שפורסמה, התקבלה בציבוריות היהודית כמלל מכונן של רוח התקופה והתנועה הציונית, באשר הטיפה לכינונו של דור יהודי חדש, שיעשה להקמתה של ריבונות יהודית חדשה בארץ ישראל.
התקבלותה

חלק ממנה, במיוחד הראשון, שובץ בחלק מההגדות הקיבוציות לפסח, ובכלל זאת בהגדה של הקיבוץ הארצי השומר הצעיר.
החלק הראשון של הפואמה בהגדה של פסח בנוסח ובהוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, תש"ג 1943
החלק הראשון של הפואמה בהגדה של פסח בנוסח ובהוצאת קיבוץ מעלה החמישה, תש"ח 1948
ראו גם

מתי מדבר
הערות שוליים

↑  ראו: חיים נחמן ביאליק, מתי מדבר האחרונים, כתבי ח. נ. ביאליק, תרצ"ג-1933, עמ' מד-מו.
↑  ראו: קומו תועי מדבר, באתר זמרשת.
↑  ראו למשל: מאיר שלו,הערך: התנ"ך בהוויה הישראלית, בתוך: זמן יהודי חדש, באתר kotar.
↑  ספר יהושע, פרק ה', פסוקים ג'–ד'.
↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ל"ז.
↑  ספר שמות, פרק ט"ז, פסוקים א'–י'.
↑  ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק מ"ז.
↑  ספר דברים, פרק ל"ב, פסוק מ"ט.
↑  ספר דברים, פרק ל"ד, פסוקים א'–י"ב.
| חיים נחמן ביאליק |
| --- | --- | --- |
| שירים | אל הציפור • תחזקנה • אם יש את נפשך לדעת •  הכניסיני תחת כנפך • על השחיטה • בעיר ההרגה • המתמיד • מתי מדבר • הבריכה • מגילת האש • לא זכיתי באור מן ההפקר • שיר העבודה והמלאכה • למתנדבים בעם • אכן חציר העם • ראיתיכם שוב בקוצר ידכם • שירתי • זוהר • ביום קיץ יום חום • בגינה • עציץ פרחים • שיר לחמוטל • שבת המלכה • פרש • קן ציפור • הפרח לפרפר • הפרפר לפרח • בין העצים הירקרקים‎ • היא יושבה לחלון • נדנדה • מעבר לים • מתי מדבר האחרונים • יהי חלקי עמכם • לכבוד החנוכה • בערוגת הגינה • מקהלת נוגנים • קומי צאי • יש לי גן • הקיץ גווע • אחרי מותי • לבדי •  תרזה יפה • לא ביום ולא בלילה • בין נהר פרת ונהר חדקל • בשל תפוח |  |
| סיפורים | ספר האגדה • אלוף בצלות ואלוף שום • גילוי וכיסוי בלשון • החצוצרה נתביישה • אריה "בעל גוף" • התרנגולים והשועל • שירים ופזמונות לילדים • אגדת שלושה וארבעה • ויהי היום • מסע הדג‎ • ספיח • יום השישי הקצר • מאחורי הגדר |  |
| הנצחה | קריית ביאליק • בית ביאליק • גבעת ח"ן • פרס ביאליק • כפר ביאליק • שדרות ח"ן (תל אביב) • כיכר ביאליק • מוסד ביאליק • רחוב ביאליק (תל אביב) • קמפוס ביאליק-רוגוזין • שדרות ח"ן (רחובות) • רחוב ביאליק (רמת גן) |  |
| ערכים קשורים | מאניה ביאליק‎ • אירה יאן • מרדכי עובדיהו • משה אונגרפלד • ראדי • אהל שם • עונג שבת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258657905171
מיכאיל פטרוב

| --- | --- |

מיכאיל פטרוב
 לידה:  15 בינואר 1898 זלוסטיה, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  10 באוקטובר 1941 (בגיל 43) מחוז קאראצ'בסקי, ברית המועצות ברית המועצות 
 מקום קבורה:  בריאנסק 
 מדינה:  ברית המועצות 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1918–1941 (כ־23 שנים)
 דרגה:   גנרל מיור
 תפקידים בשירות
 מפקד הקורפוס הממוכן החמישי מפקד קורפוס הטנקים ה-15 מפקד הקורפוס הממוכן ה-17 מפקד הקורפוס ה-20 מפקד הארמייה ה-50 מפקד חזית בריאנסק
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים ברוסיה המרד הבסמאצ'י מרד טמבוב מלחמת האזרחים הספרדית מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   
 
מיכאיל פטרוביץ' פטרוב (ברוסית: Михаил Петрович Петров; 15 בינואר 1898 - 10 באוקטובר 1941) היה גנרל מיור בצבא האדום אשר פיקד למשך מספר ימים לפני מותו על חזית בריאנסק.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

פטרוב נולד ב-15 בינואר 1898 בזלוסטיה שבאימפריה הרוסית למשפחת איכרים. הוא עבר לפטרוגרד בגיל צעיר, ועבד במפעל מתכת. בפטרוגרד הוא נפגש עם רעיונות המפלגה הבולשביקית וב-1917 השתתף בהסתערות על ארמון החורף במהלך מהפכת אוקטובר. ב-1918 התגייס לצבא האדום ולחם במסגרתו במלחמת האזרחים ברוסיה. ב-1920 נעשה חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. באותה שנה הועבר למרכז אסיה, והשתתף בדיכוי המרד הבסמאצ'י - מרד מוסלמי כנגד הרוסים שהחל עוד ב-1916. מאוחר יותר השתתף בדיכוי מרד טמבוב, ואף למד בבית הספר הצבאי בטמבוב עד 1923. ב-1932 הוא סיים קורס שריון, ושימש כמפקד גדוד בבריגדה הממוכנת הראשונה. באוקטובר 1936 התנדב להילחם במלחמת האזרחים הספרדית במסגרת הבריגדות הבינלאומיות. הוא לחם במלחמה עד יוני 1937 כחלק מבריגדת טנקים סובייטיים בפיקודו של דמיטרי פבלוב. ב-2 בינואר 1937 הוא קיבל את עיטור הכוכב האדום.
לאחר חזרתו לרוסיה קיבל פטרוב את עיטור גיבור ברית המועצות, הועלה לדרגת פולקובניק וקיבל פיקוד על הקורפוס הממוכן החמישי. ב-1938 הפך הקורפוס שלו להיות קורפוס הטנקים ה-15. בספטמבר 1939 לחם עם הקורפוס במהלך פלישת ברית המועצות לפולין, והתבלט בקרב גרודנו. ב-4 ביוני 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. ביולי 1940 הוא מונה לסגן מפקד הקורפוס הממוכן השישי, ובאוקטובר של אותה שנה מונה למפקח על השריון במחוז הצבאי המערבי המיוחד. בתחילת 1941 סיים קורסים אקדמיים גבוהים באקדמיה הצבאית של המטה הכללי. ב-11 במרץ של אותה שנה הוא מונה למפקד הקורפוס הממוכן ה-17 אשר הוצב ליד סלונים. קורפוס זה היה באותו זמן רק שלד של יחידה, וכלל 36 טנקים בלבד.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם תחילת המתקפה הגרמנית ב-22 ביוני 1941, הוצב הקורפוס של פטרוב בעורף, אולם בשל פריצת הדרך הגרמנית הראשונית נשלח לחזית. הוא לחם בתחילה בקרב ביאליסטוק-מינסק, ולאחר מכן בקרבות סביב ברנוביץ', סטובטסי ומינסק. היחידות של פטרוב נשברו בהתקפה מוחצת מצד קורפוס הפאנצר ה-47. הקורפוס נסוג לנהר ברזינה, שם חבר ליחידות סובייטיות נסוגות אחרות. ב-5 ביולי הקורפוס נכלל במסגרת הארמייה ה-21 והוצב בבאברוסק. ב-7 ביולי כבר לא נותרו כלי רכב משוריינים בקורפוס, והוא הועבר לאזור סוקיניצ'י שם נכלל במסגרת הארמייה הרביעית. בתחילת אוגוסט 1941 הועבר פטרוב לפקד על הקורפוס ה-20 באזור הומל, אולם כבר ב-16 באוגוסט הועבר משם לפקד על הארמייה ה-50 שזה עתה הוקמה. הארמייה נכללה במסגרת חזית בריאנסק, הגנה על בריאנסק וקלוגה וניהלה התקפות מוצלחות כנגד ראש הגשר הגרמני על הנהר דסנה. במסגרת מבצע טייפון, הצליחו הגרמנים לכתר את חזית בריאנסק, באזור שכונה "כיס בריאנסק". ב-7 באוקטובר נפצע מפקד החזית אנדריי יריומנקו ופטרוב מונה למפקד החזית.
הכוחות הרוסיים המכותרים בכיס בריאנסק הצליחו בסופו של דבר לפרוץ את המצור הגרמני, אולם במחיר כבד מאוד. פטרוב עצמו נהרג במהלך הפריצה. ב-1956 חקר בנו אלכסנדר פטרוב את נסיבות המוות, ומתיאורו עולה שפטרוב נורה בשתי הירכיים במהלך הפריצה, נלקח לכפר סמוך והוסתר בבית משפחת איכרים. הוא סבל מנמק, ולא ניתן היה להזיז אותו. בעלת הבית השליכה עליו מעיל ישן, וכאשר חיילים גרמנים נכנסו לבית לערוך חיפוש, טענה שהוא בעלה כדי למנוע ממנו ליפול בשבי. קבוצת חיילים סובייטיים שעברה במקום אספה אותו, אולם הללו לא הצליחו לשכנעו להגיע לטיפול רפואי בקראצ'ב, והוא מת מהנמק. תאריך מותו שנוי במחלוקת, ונע בין 10 או 13 באוקטובר לתחילת נובמבר. הוא נקבר ליד הכפר גולינקה (Golynka), וב-1956 הועברו עצמותיו לבית הקברות בבריאנסק. גאורגי זכרוב קיבל את הפיקוד על חזית בריאנסק במקומו, אולם הסטאבקה הורה על פירוקה כבר ב-10 בנובמבר.
כארתלי תחתית

| --- | --- |

קוג'ורי (רכס תריאלתי)
 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 חבל ארץ:  כארתלי, מזרח גאורגיה
 מושל:  דוד (דווית) קירקיטאדזֶה
 נפה במחוז:  רוסתווי, נפת בולניסי, נפת גרדבני, נפת דמניסי, נפת תתרי צקארו, נפת מרנאולי, נפת צאלקה
 ערים במחוז:  רוסתווי, בולניסי, גרדבני, דמניסי, תתרי צקארו, מרנאולי, צאלקה, דידי לילו, קוג'ורי, כאזרתי, מנגליסי, תמריסי, שאומיאני, בדיאני, תריאלתי
 בירת המחוז:  רוסתווי
 שפה רשמית:  גאורגית
 תאריך ייסוד:  1995 
 שטח:  6,527.6 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  423,986 (2014)
 קואורדינטות:  41°31′00″N 44°31′00″E﻿ / ﻿41.516666666667°N 44.516666666667°E﻿ / 41.516666666667; 44.516666666667 
 אזור זמן:  UTC +4
 kvemokartli.gov.ge
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כארתלי תחתית (בגאורגית: ქვემო ქართლი, מילולית: כּווֶמוֹ כּארתלי) הוא מחוז בדרום-מזרח גאורגיה ומחוז היסטורי בתקופת ממלכת איבריה. מאוחר יותר הייתה חלק מהמחוז ההיסטורי במזרח גאורגיה, כארתלי. בתחומה נכללים המחוזות ההיסטוריים: תריאלתי וגאצ'יאני.
תת-מחוזות

רוסתווי
נפת בולניסי
נפת גרדבני
נפת דמניסי
נפת תתרי צקארו
נפת מרנאולי
נפת צאלקה
יישובים

הישובים במחוז:
ערים: 7 (רוסתווי, בולניסי, גרדבני, דמניסי, תתרי צקארו, מרנאולי, צאלקה)
עיירות: 8 (דידי לילו, קוג'ורי, כאזרתי, מנגליסי, תמריסי, שאומיאני, בדיאני, תריאלתי)
כפרים: 338
מושלים

1994 - לוואן מָמַלאדזֶה

2003 - זוּראב מֶליכּישווילי

2004 - יוֹסב מאזמישווילי

2004 - זוּראב מֶליכּישווילי (בפעם השנייה)

2008 - דוד (דווית) קירקיטאדזֶה
אתרים

בולניסיס סיוני - בתרגום חופשי "כנסיית ציון של בולניסי" (המאה החמישית)
מנזר פיטרתי
מצודת בירתוויסי
אתר דמניסי - כפר ומצודה חרבים מימי הביניים שבו נתגלה הממצא הראשון של הומו גאורגיקוס (1983).
עיר המצודה סאמשווילדה
האסלאם בכארתלי תחתית

מרנאולי, יחד עם בולניסי ודמניסי, נמצאת באזור המאוכלס ברוב אזרי מוסלמי. האזור הוא אזור אסטרטגי על גבול ארמניה ואזרבייג'ן, בצומת ציר תחבורה חשוב מהים הכספי וציר צינור הנפט באקו-טביליסי-ג'ייהאן. אזור זה, אשר במשך שנים רבות היה חלק מהאימפריה הספווית האיראני, היה תחת השפעה ישירה של האסלאם השיעי. הרחבת השטח הספווית באזור הקווקז, תחת שאה עבאס במאה ה -17, הוביל להתפשטות השיעה באזור. שליטת השלטון המרכזי, תחת האימפריה הספווית, הייתה קפדנית ובעלי הדרגות השונים היו קשורים בקשר הדוק עם הממשלה. משנת 1928 ואילך, עם השתלטות האימפריה הרוסית על הקווקז וקביעת הגבול על נהר האראקס, הביא את האסלאם השיעי באזרבייג'ן ובגאורגיה לניתוק מהמרכזים התאולוגיים החשובים באיראן ועיראק. ניתוק שהתגבר עם מסך הברזל הסובייטי שבא לאחר מכן וקטע בפועל כל קשר עם איראן. העלייה לרגל לערים כרבלא, משהד, נג'ף וקום, היו בלתי אפשריות. הכרזת העצמאות של אזרבייג'ן וגאורגיה בשנת 1991 מצאה את האסלאם מוחלש. מדיניות האתאזם הסובייטית והניתוק מהמרכזים התאולוגיים הביאו למחסור בהדרכה תאולוגית, חולשה אידאולוגית של הארגונים האיסלאמיים ועוד.
עם התפוררות העידן הסובייט בקווקז, נחתו, שליחי הדת האיראניים, בגאורגיה ובקווקז בכלל ותוך זמן קצר החלו להיפתח מדרסות ומסגדים. חודשה העלייה לרגל לערים הקדושות בעיראק (עד לפלישת האמריקאים) ולאיראן. בעוד שבתקופה הסובייטית נשלחו הצעירים מהקווקז ללמוד בבוכרה המוסלמית החלו משלב זה ללמוד גם באוניברסיטאות בעולם הערבי, באיראן ובטורקיה. מאות צעירים באזרבייג'ן וגאורגיה לקחו יוזמה והחלו ללמוד תאולוגיה במשהד ובקום ומיעוטם בטהראן וקזווין (قزوین) (מחוז קזווין). החיית הקישורים של הקהילות המוסלמיות בגאורגיה ובקווקז חיברה מחדש את האזור לקהילה השיעית העולמית.