stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרמון מאז'ר
טרילוגיית אגדות > מלחמת שער הגמדים

כאשר הגיעו לצריח, עדיין לא הוסרה מעליו הקללה, ושומרי הצריח המקוללים, כמעט והרגו את שלושתם, לפני שרייסטלין השתלט עליהם. אך אז גילה רייסטלין כי השער לשאול לא היה שם כי אם הועבר למצודת זהמאן והקבוצה החלה בהכנותיה דרומה למישורי דרגות'. בדרכם דרומה, הקבוצה הותקפה על ידי שודדים, אך קרמון הביס את מנהיגם, חצי העוג, אצבע-פלדה, והצליח לאחד את שאר השודדים למטרת קבוצתו, וכך החל ליצור את מה שכונה לאחר מכן כ"צבא פיסטנדנטילוס", אשר מטרתו הייתה כיבוש ממלכת הגמדים תורברדין ובזיזת אוצרותיה.
בעוד הצבא פוסע דרומה, הוא הלך וגדל. בהתקרבו לים החדש, גנרל קרמון, כפי שכונה, גייס צבא של ברברים בהנהגתו של צל ליל (אב קדמון של מי-נהר) וצבא גמדי גבעות בראשות רגהר כור-אש (סבו של חלמיש). צבאו של קרמון החל פוסע לאורך מישורי אבנסיניה. במקביל, ובלא ידיעתו של קרמון, רייסטלין כרת ברית עם מנהיג שבט הדוואר של גמדי ההרים, כדי שיבגוד במלך דאנקן ויגרום לפריצת החומות של פקס-תרקס. הם אכן ביצעו זאת, והצבא הצליח לפרוץ את המצודה ולהתקדם דרומה לעבר תורברדין ומצודת זהמאן, מטרתו האמיתית של רייסטלין.
במהלך שהייה לילית במישורים, הותקפו שלושתם בידי קבוצת גמדים לוחמים בהנהגתו של כראס. קרמון וקריסניה נפצעו קל, אך רייסטלין נפגע באופן אנוש, וקריסניה הצליחה לרפא אותו. לאור התקפה זו, המשיך הצבא במתקפותיו לעבר זהמאן, ורייסטלין במקביל החל את הכנותיו שלו. אולם, כאשר גילה רייסטלין את גדילן והגנום, גנימש, הוא רצח את הגנום והחזיק את הקנדר בשבי מתחת למצודה. גם צבאו של קרמון סבל מבעיות - צבא גמדי הגבעות המשיך לעבר תורברדין בגפו, הברברים חזרו לשבטם ואנשיו של קרמון נבגדו בידי גמדי הדוואר. קרמון נמלט בעזרת גדילן, והשניים המשיכו למעמקי המצודה כדי להתעמת עם רייסטלין וקריסניה. רייסטלין שחרר את קרמון מעליו והסביר לו כיצד להשתמש באביזר המסע בזמן כדי לחזור להווה. אולם, השימוש באביזר על ידי קרמון ורייסטלין התרחש ברגע בו הטיל רייסטלין את קסמו על מנת להיכנס עם קריסניה לשאול. התוצאה ההרסנית הייתה פיצוץ מצודת זהמאן ומישורי דרגות', עליהם מצאו אלפים מצבא פיסטנדנטילוס את מותם.
טרילוגיית אגדות > עתיד עגום

בעוד רייסטלין וקריסניה הצליחו להיכנס בעד השער, קרמון וגדילן הועתקו לעתיד, שנתיים קדימה מהזמן בו אמורים היו להגיע, לשנת 358 אחה"ח. במקום למצוא את העיירה מרגוע כפי שזכרו אותה מההווה אותו עזבו, הם גילו רק שממה ואדמת טרשים. השמיים היו חרוכים על ידי סופות ברקים מוזרות, שכנראה הרגו כל אחת ואחד על פני האדמה. השניים שמו פעמיהם לעבר צריח הכישוף הנעלה בוויירת' כדי לנסות להבין את אשר אירע, שם פגשו באסטינוס רושם הרשומות עומד לסיים את הכרך האחרון של רשומות (תיעוד תולדות קרין) בעוד האל החדש, רייסטלין, מענה את פר סליאן. מג הגלימות הלבנות הורה לקרמון לא לאפשר לאחיו לעזוב את השאול ולמנוע את העתיד/הווה מלהתרחש. ברגע האחרון לפני סוף העולם, הצליחו קרמון וגדילן לחזור שנתיים אחורה, אל ההווה, לפלנתאס.
טרילוגיית אגדות > מלחמת הגבירה הכחולה והקורבן

קרמון מצליח לגנוב את הכרך האחרון מידיו של אסטינוס, לפני שהוא שב להווה, בה הוא לומד על מלחמתה של הגבירה הכחולה והוא מורה לגדילן למנוע מתניס חצי-אלף להוביל את המגננה על שערי העיר פלנתאס. גדילן מצליח לשנות את תוכניותיו של קרמון לעבור את שדרת שוויקאן. קרמון ותניס משתמשים באביזר הקסום לחדור למצודה המעופפת המרחפת מעל לעיר. הם נלחמים על חייהם במצודה ומגלים כי גדילן הצליח לחדור למצודה בעזרת דרקון הארד קירסה (הבזק אש). השלושה מצליחים להשתלט על המצודה בעזרת גמד אשפתות בשם ראונס. ראונס וגדילן מצליחים להנחית את המצודה לעבר צריח הכישוף הנעלה. קרמון ותניס מזנקים לעבר מעקה הגג, ולאחר שנכנסים, מגלים את דאלאמר וקיטיארה נעולים בקרב קטלני במעבדתו של רייסטלין. תניס ניגש לטפל בהם, בעוד קרמון נכנס מבעד לשער אל השאול כדי לעצור בעד אחיו.
הוא מגלה את קריסניה הגוססת, שם הותיר אותה רייסטלין למות. הוא מציל את חייה בכך שמחזיר אותה אל המעבדה, ופונה חזרה לעבר אחיו. הוא מצליח לגרום לרייסטלין לגלות מה העתיד שטמון בכך שינצח את מלכת האופל. ברגע של תבונה עמוקה ביניהם, רייסטלין מושיט לקרמון את מטה מגיוס המכושף, כדי שינעל את השער בעודו לכוד עם אלת הזדון ובכך מקריב רייסטלין את חייו, בעוד תניס ודאלאמר צופים בכך. העיר פלנתאס מצליחה לעמוד במתקפת צבא הגבירה והצבא נסוג. קרמון שב לביתו זמן קצר לאחר מכן, לשקם את חייו עם טיקה. הוא משפץ את הפונדק ואת ביתם, ומותיר חדר אחר ריק לזכרו של אחיו.
נישואיו ומשפחתו

בשנים שלאחר מלחמת הרומח, הקימו קרמון וטיקה משפחה ולזוג נולדו חמישה ילדים: תאנין מאז'ר, שנקרא על שמו של חברם, תניס חצי-אלף; סער מאז'ר, לזכרו של סער בהיר-להב; פאלין מאז'ר, על שם האל פלאדין; לאורה מאז'ר (על שם לאורנה קנן), שברבות הימים תגדל לנהל את הפונדק; ודזרה מאז'ר. בשנת 378 אחה"ח, תניס וקרמון הגיעו למצודת סער תחת זהות בדויה, כשנענו לבקשתה של שרה דאנסטן, שביקשה שיסייעו להושיע את בנו היחיד של סער, פלד מאבירי טאקיזיס. הם כשלו במשימתם זו, אך הצליחו לטעת מעט ספק בנשמתו של פלד.
אירועים אפלים אירעו בחייו של קרמון, כאשר חמש שנים לאחר מכן, התרחשה מלחמת הכאוס בה נספו שניים מבניו, תנין וסער, ובנו הצעיר נשבה על ידי אבירי טאקיזיס. פלד בהיר-להב החזיר את גופותיהם של תנין וסער לידי קרמון ואשתו. באותה המלחמה, אוחד קרמון עם אחיו, רייסטלין, לזמן קצר. רייסטלין ופאלין, בסיועם של פלד וגדילן, הצליחו לסייע בעד האלים לגרום לאביהם, כאוס, לעזוב את העולם. לאחר שנחנך קבר הגיבורים האחרונים שנה לאחר מכן במרגוע, קרמון נאם נאום לזכרו של גדילן.
נישואיו ומשפחתו > אחרית ימיו

קרמון ואשתו זכו לאושר כאשר פאלין נשא לאישה את אושה ולהם נולדו בן ובת, אולין ולינשה.
טיקה הלכה לעולמה בשנת 420 אחה"ח, וקרמון מספר חודשים אחריה. קרמון מת ביום אמצע הקיץ, בעת שלקה בהתקף לב כאשר ראה על סף הפונדק את ידידו משכבר הימים, גדילן קוץ-רגל.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  אחרי החורבן הגדול
1 2  מרגרט וייס, רומח הדרקון - רשומות רייסטלין, כרך א', כבשן הנשמה
↑  טינה דניאל, החבורה
↑  מרגרט וייס, רומח הדרקון - רשומות רייסטלין, כרך ב', אחים לנשק
↑  קווין שטיין, רומח הדרקון - טרילוגיות ההקדמה, כרך ג', האחים מאז'ר
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, רשומות רומח הדרקון, כרך א', דרקונים של דמדומי הסתיו, חלק 1
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, רשומות רומח הדרקון, דרקונים של דמדומי הסתיו, חלק 2
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, הרשומות האבודות, כרך א', דרקונים של מעמקי הגמדים
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, רשומות רומח הדרקון, כרך ב', דרקונים של ליל החורף, חלק 1
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, רשומות רומח הדרקון, כרך ג', דרקונים של שחר האביב, חלק 1
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, רשומות רומח הדרקון, כרך ג', דרקונים של שחר האביב, חלק 3
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, אגדות רומח הדרקון, כרך א', עת התאומים, חלק 1
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, אגדות רומח הדרקון, כרך א', עת התאומים, חלק 2
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, אגדות רומח הדרקון, כרך ב', מלחמת התאומים
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, אגדות רומח הדרקון, כרך ג', מבחן התאומים, חלק 1
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, אגדות רומח הדרקון, כרך ג', מבחן התאומים, חלק 3
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, רומח הדרקון: דור ההמשך, "בנה של קיטיארה"
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, דרקוני להבת קיץ
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, מלחמת הנשמות, כרך א', דרקונים של שמש גוועת
| רומח הדרקון |
| --- | --- | --- |
| ספרים עיקריים | דרקונים של דמדומי הסתיו • דרקונים של ליל החורף • דרקונים של שחר האביב • עת התאומים • מלחמת התאומים • מבחן התאומים • דור ההמשך • דרקוני להבת קיץ • דרקונים של שמש גוועת • דרקונים של כוכב אבוד • דרקונים של ירח נעלם • ענבר ואפר • ענבר וברזל • ענבר ודם • דרקונים של מעמקי הגמדים • דרקונים של שחקי שרת הדרקונים • דרקונים של מג שעון החול • ספרים נוספים |  |
| עולם | קרין  • ההיסטוריה של קרין • דמויות • אלים |  |
| דמויות עיקריות | גדילן קוץ-רגל • חלמיש כור-אש • טיקה ויילן מאז'ר • לאורנה קנן • מי-נהר • סהר-פז • סער בהיר-להב • קיטיארה אות-מאטר • קרמון מאז'ר • רייסטלין מאז'ר • תניס חצי-אלף |  |
| דמויות נוספות | אריאקס • אלהנה צפריר  • דאלאמר ארג'נט • הומא רועץ-דרקון • לורד סות' • פאלין מאז'ר • פיסטנדנטילוס • קריסניה |  |
סרט האנימציה • טרייסי היקמן • מרגרט וייס
שדרות סן ז'רמן

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  פובורג סן ז'רמן 
 אורך:  3,150 מ' 
 רוחב:  30 מ' 
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1855
 מיקום
 עיר:  הרובע החמישי של פריז, Quartier de la Monnaie, אודיאון, סן-ז'רמן-דה-פרה, Saint-Thomas-d'Aquin, Quartier de la Sorbonne, הרובע השביעי של פריז, רובע סן-ויקטור, הרובע השישי של פריז, Invalides 
 קואורדינטות:  48°51′11″N 2°20′11″E﻿ / ﻿48.852972°N 2.336306°E﻿ / 48.852972; 2.336306
 he
 
שדרות סן ז'רמן
צריח כנסיית סן ז'רמן דה פרה
בולבאר סן-ז'רמן (בצרפתית: Boulevard Saint-Germain) היא שדרה מרכזית בגדה השמאלית של פריז, מדרום לנהר הסן. הרחוב, שאורכו 3,150 מטרים ורוחבו הממוצע הוא 30 מטרים, מתעקל בצורת קשת החל מאזור מכון העולם הערבי וגשר סולי במזרח (מול איל סן לואי), דרך אזור הרובע הלטיני ורובע סן ז'רמן דה פרה, ועד לגשר הקונקורד במערב (אשר מתחבר לכיכר הקונקורד שבגדה הימנית). בולבאר סן ז'רמן חוצה את הרבעים (arrondissements) החמישי, השישי והשביעי של העיר, ובמרכזו נחצה על ידי שדרות סן מישל, העוברות מכיוון צפון דרומה.
היסטוריה

מקור שמם של שדרות סן ז'רמן הוא במנזר הישן סן ז'רמן דה פרה, שניצב באזור בימי הביניים, וכיום נותרה ממנו רק כנסייתו. השדרות חוצות גם את אזור פובור סן ז'רמן, המצוי בשטח שממערב למנזר, שהיה בעבר מחוץ לחומות פריז העתיקה (בצרפתית Faubourg, פַּרְבָר). בתי המידות של אזור פובור סן ז'רמן זכו לאזכורים שונים ביצירתו הנודעת של מרסל פרוסט, "בעקבות הזמן האבוד".
במאה ה-17 הפך אזור סן-ז'רמן לרובע המרכזי והאופנתי ביותר בעיר, וסביבו נבנו בתי מידות של בני האצולה (בצרפתית: hôtels particuliers). שמו הטוב של האזור נותר על כנו עד המאה ה-19, כאשר שכונות הבורגנות הגבוהה שנבנו בגדה הימנית ערערו על מעמדו האריסטוקרטי הישן של הבולבאר, ושדרות סנט אונורה או שדרות שאנז אליזה הפכו למקום האופנתי והנחשב ביותר. החל משנות השלושים של המאה ה-20 נקשר שמם של השדרות לחיי הלילה של פריז, לבתי קפה ולאזור מגורי סטודנטים שלמדו במוסדות ההשכלה הגבוהה שברובע הלטיני. לאורך הרחוב ממוקמים כמה מבתי הקפה המפורסמים ביותר של העיר, בינם בולטים במיוחד קפה "קפה לה דה מאגו", "קפה דה פלור" ו"בראסרי ליפ" (brasserie Lipp), שיוצרים יחדיו את "משולש הזהב" מול כנסיית סן ז'רמן דה פרה. בין כותלי בתי הקפה נהגו להתארח אנשי רוח, ידוענים ומדינאים מפורסמים, ובהם צמחה והתנהלה התנועה האקזיסטנציאליסטית, בהנהגתם של ז'אן-פול סארטר וסימון דה בובואר.
סלילת השדרה הייתה אחד מהמפעלים בהם עסק באופן אישי הברון אוסמן, במסגרת תוכנית השיפוצים הגדולה שערך בעיר בתקופת הקיסרות השנייה. בעת סלילת השדרה נהרסו ובותקו מבנים ישנים רבים, בינם גם כמה מבתי המידות המפורסמים של רובע פובורג סן ז'רמן.
חלק מאירועי מאי 1968 התרחשו בשדרות סן ז'רמן, בעיקר מול הסורבון, שם הוקמו בריקדות.
בתים ומקומות ידועים בשדרה

בית מספר 117 - נבנה בין השנים 1877 ל-1879 על ידי האדריכל הידוע שארל גרנייה עבור קבוצת המוציאים לאור (Cercle de la Librairie).
בית מספר 143 – אוטל מדיסון, בו שהה אנדרה מאלרו בחורף 1937.
ליד בית מספר 168 – כיכר פליקס-דרול (square Félix-Desruelles) היא שריד לגן העתיק של מנזר סן ז'רמן דה פרה. בגן היה פסל של ברנאר פליסי (Palissy) מעשה ידי לואי-ארנסט בריא (Louis-Ernest Barrias), ומול הבית השכן, חזית מאבן חול מזוגגת אמייל מעשה האדריכל שארל ריזלה (Risler) והפסל ז'ול קוטה (Coutan).
בית מספר 184 – נבנה על ידי האדריכל אדואר לודייר בשנת 1878 עבור החברה הגאוגרפית הצרפתית. שתי הקריאטידות (עמודים מפוסלים בדמויות אנוש), המסמלות את היבשה ואת הים, והגלובוס שבתווך פוסלו על ידי אמיל סולדי (Soldi).
בית מספר 215 – מבנה בסגנון נאו-רנסאנס שנבנה בין השנים 1881-1883, ושימש כאגף של "המוסד הלאומי למדעי המדינה".
בית מספר 218 – ניצב בעבר ברחוב סן-דומיניק, ובו התגורר הדוכס סן-סימון בשנת 1741.
מבנה מספר 231 – משרד ההגנה שכן בגוש שבין שדרות סן-ז'רמן, רחוב סן-דומיניק ורחוב דה-ל'אוניברסיטה עד 2015. בניין המשרד נבנה בשנים 1876-1877 על ידי האדריכל ז'ול בושו (Bouchot).
בית מספר 244 – בנין שנבנה עבור משרד העבודות הציבוריות על ידי אנטואן איזידור אז'ן גודבף (Antoine Isidore Eugène Godebœuf) בשנת 1861. כיום ממוקם בו שירות משרד החוץ הצרפתי.
בית מספר 288 (פינת רציף אנטול-פרנס) – מבנה מתקופת הקיסרות השנייה, דוגמה לאדריכלות אופיינית לתוכנית אוסמן להתחדשות פריז.
רוס מת'יוס

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1979 (בן 45) גבעת ורנון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  לוס אנג'לס 
 השכלה:  University of La Verne  Mount Vernon High School 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 פרסים והוקרה:  The Center's Honorarium Honorees (2013) 
 www.helloross.com
 
רוס מת'יוס (באנגלית: Ross Mathews; נולד ב-24 בספטמבר 1979)‏ הוא אישיות טלוויזיה אמריקאית הידוע בשל השתתפותו בתוכנית "The Tonight Show" עם ג'יי לנו, שם היה ידוע בכינוי "רוס המתמחה".
לאחר מכן השתתף בתוכניות הטלוויזיה "Celebrity Fit Club",‏ "The Insider", "האח הגדול", "Chelsea Lately",‏ "Hollywood Today Live", "המרוץ לדראג של רו פול" ו-"Live from E!".
ראשית חייו

בשנת 2002 מת'יוס סיים לימודיו באוניברסיטת לה ורן שבלה ורן, קליפורניה, שם התמחה בתקשורת. במסגרת לימודיו היה מתחרה דיבייט.
קריירה

מת'יוס החל את הקריירה שלו כמתמחה מאחורי הקלעים בתוכנית הטלוויזיה "The Tonight Show" עם ג'יי לנו. החל מדצמבר 2001 סיקר עבור התוכנית הצגות בכורה של סרטים, טקסי פרס האוסקר, משחקי החורף האולימפיים ואירועים אחרים.
מת'יוס הגיש קטעי קריינות בערוץ E! והופיע כמשתתף פאנל שבועי בתוכנית האירוח "Chelsea Lately" עם צ'לסי הנדלר.
הוא הופיע בעונה החמישית של תוכנית המציאות "Celebrity Fit Club" של VH1. במהלך התוכנית, אשר שודרה לראשונה באפריל 2007, מת'יוס הוריד יותר מ-18 ק"ג. ב-17 ביוני 2007 הוא היה מנחה אורח בתוכנית "The View".
בתחילת 2008, מת'יוס הופיע בשבעה פרקים של 1 נגד 100 בערוץ NBC.
בשנת 2009, מת'יוס היה כתב של מגזין החדשות "The Insider" ואף הנחה תוכנית-בת באינטרנט, בה לקח צופים אל מאחורי הקלעים של הוליווד. לימים, תוכנית זו הפכה לתוכנית האינטרנט הרשמית של האח הגדול ושל המירוץ למיליון של CBS. עוד ב-2009 הופיע מת'יוס בתוכניתו של הווארד סטרן.
בשנת 2010, מת'יוס הצטרף לצוות השטיח האדום של ערוץ E!, במקומו של ראיין סיקרסט לצידה של ג'וליאנה רנסיק, וסיקר טקסים שונים לרבות פרס האוסקר, פרס אמי ופרס גלובוס הזהב.
בחודש ינואר 2011, מת'יוס הפיק וכיכב בפיילוט שהוא כתב יחד עם הת'ר מק'דונלד, עמיתתו לתוכניתה של צ'לסי הנדלר. הפיילוט, ששמו "Love or Hate", הופק עבור ערוץ E! על ידי הנדלר וחברת ההפקות שלה Borderline Amazing Productions.‏ עוד עבור עבור ערוץ E!, מת'יוס הופיע בתוכנית "After Lately" אשר הציגה את "מאחורי הקלעים" של התוכנית "Chelsea Lately".‏ בספטמבר 2011, מת'יוס עזב באופן רשמי את "The Tonight Show" אך שב להופעת אורח ב-14 בדצמבר 2011.‏
מת'יוס הופיע בפרק הרביעי של הסדרה "Interior Therapy with Jeff Lewis" שבערוץ בראבו בשנת 2012, שבו לואיס עיצב מחדש את הגראז' שלו ושל בן-זוגו.
ב-7 במאי 2013, יצא לאור ספרו "Man Up! Tales of My Delusional Self-Confidence".‏ מת'יוס הנחה את תוכנית האירוח "Hello Ross" בערוץ E! ששודרה מה-6 בספטמבר 2013 ועד ל-16 במאי 2014.‏
בשנת 2015, מת'יוס וקרסון קרסלי הצטרפו כשופטים קבועים חדשים בעונה השביעית של המרוץ לדראג של רו פול. בסוף שנת 2015, מת'יוס החל לשמש כמנחה-אורח בתוכנית "Hollywood Today Liv" המשודרת בסינדיקציה על ידי פוקס. הוא הפך למנחה קבוע ב-4 בינואר 2016. עוד בשנת 2016, מת'יוס השתתף בסרט הקולנוע Pup Star. סרט ההמשך, Pup Star: Better 2Gether, עלה לאקרנים בשנה שלאחר מכן.
מת'יוס הופיע בתפקיד עצמו בפרק של סדרת האנימציה "Mike Tyson Mysteries" בשנת 2016.
בשנת 2017, הוא היה הפרשן של תחרות האירוויזיון לשנת 2017 יחד עם מישל ויסאג' בשידור חי של ערוץ לוגו. הוא גם שימש כפרשן, לצד שאנג'לה בשידור שלב הגמר של אירוויזיון 2018.‏
בשנת 2018, פורסם כי יהיה אחד מתוך 11 משתתפי העונה הראשונה של גרסת הסלבריטאים (VIP) של "האח הגדול" האמריקאית. מת'יוס הגיע למקום השני (אחרי מריסה ג'ארט וינוקור) וזכה ב-50 אלף דולר. הוא נבחר על ידי הצופים כחביב הקהל, וזכה על כך בפרס כספי נוסף של 25 אלף דולר. בשנת 2019 הנחה את טקס מיס אמריקה.
חיים אישיים

מת'יוס הוא הומוסקסואל, הוא היה במערכת יחסים עם הסטייליסט סלבדור קמרנה. בשנת 2013, בני הזוג הופיעו יחד בפרק של תוכנית המציאות "House Hunters" בו חיפשו לקנות בית בפאלם ספרינגס.
כיום נשוי מתיוס לד"ר גרסיה מתיוס.
ביבליוגרפיה

Mathews, Ross (2013). Man Up!: Tales of My Delusional Self-Confidence. Grand Central Publishing. ISBN 978-1455501809.
רישומון

"רישומון" היא רצועת קומיקס שבועית מאת אילנה זפרן, שהופיעה בעיתון "עכבר העיר" בין השנים 2006-2013.
כריכת אוגדן הקומיקס
רצועת הקומיקס "רישומון" החלה להתפרסם ביולי 2006. באותה עת שימשה זפרן כעורכת הגרפית של המגזין. בתחילה התפרסמה הרצועה על גבי כחצי עמוד, אולם לאחר זמן גדל שטחה לעמוד שלם. הרצועה מבוססת על
אירועים מחיי היום יום ונושאים אקטואליים, המוצגים דרך נקודת המבט של "רפי" ו"ספגטי", שני החתולים של דמות מחברת הקומיקס ובת זוגה, המכונות "אמא 1" ו-"אמא 2".
בשנת 2014 יצא לאור אלבום המאגד טורים מתוך הקומיקס בהוצאת "פרדס".
רטרו

ערך זה עוסק בסגנון מיושן. אם התכוונתם לסוג של וירוס, ראו .
רטרו הוא סגנון, טרנד או אופנה מיושנים, אשר לקוחים מהעבר הפוסטמודרניסטי, והפכו לחלק מהנורמה פעם נוספת. השימוש בסגנון רטרו בתמונות ובסמלים חדר לאמנות, לפרסום, ולתקשורת הפוסטמודרניסטית. המונח בדרך כלל מתייחס לתקופה של לפחות 15 או 20 שנה קודם להווה.
מקור המילה

המילה לקוחה מהקידומת הלטינית "רטרו" (retro) שמשמעותה "אחורה", "הפוך" או "בתקופה האחרונה". כך למשל "מבט לאחור" נקרא רטרוספקטיבה.
בתרבות

באמנות: הסגנון שנקרא רטרו כיום מתייחס בעיקר לפופ ארט שהתפתח בשנות ה-40 ושנות ה-50 בעקבות הצורך בגרפיקה בולטת ומושכת את העין שניתן לייצר בקלות במכונת דפוס.
במשחקי מחשב: בילוי במשחקי וידאו במחשבים מיושנים או קונסולות משחקים מיושנות, כגון אטארי 2600, Nintendo Entertainment System, Super Nintendo Entertainment System, סגה מגה דרייב, דרימקאסט, וגיים בוי.
באופנה: אופנת רטרו היא סגנון לבוש שמורכב מפרטי לבוש שהיו מקובלים בעבר. לעיתים נוצרים שילובים של בגדים המאפיינים תקופות מסוימות עם בגדים עכשוויים. דוגמאות לכך הן תיקי עור משנות ה-50, מכנסי ג'ינס מתרחבים, משקפי שמש גדולים, כובע פדורה, ג'קט בסגנון פאנקי, ועוד. גם תסרוקות כמו בלורית וקוקו הוחיו מחדש בהשראת גיבורי הסרטים משנות ה-50. כמו כן בשנים האחרונות, קבוצות ספורט מופיעות לפעמים בתלבושת "רטרו". בדרך כלל מדובר בתלבושת שלבשו שחקני הקבוצה באירוע משמעותי בעברה של הקבוצה.
במוזיקה: להקות רבות חדשות מושפעות מהסגנונות של שנות ה-50 וה-60, כמו רוק אנד רול, בלוז, רוקבילי ורית'ם אנד בלוז. במהלך שנות ה-2000 עלתה הפופולריות של מוזיקת רוק כבד, בשילוב אלמנטים מהרוק הקלאסי, רוק פסיכדלי והבי מטאל. מוזיקה זו שאבה את ההשראה שלה מלהקות עבר כמו לד זפלין, בלאק סבאת', ג'ימי הנדריקס, הביטלס ופינק פלויד.
בבנייה: בניית בתים בסגנון רטרו, תוך חיקוי לתקופות רבות מהעבר. לעיתים שימוש באבני בנייה (שמוט) מפירוק בתים ישנים, חיקוי אביזרי אינסטלציה כגון ברזים ואמבטיות, שימוש באריחי ריצוף מעוטרים בדוגמאות רטרו או וינטג'.
בייצור מכוניות: חיקוי דגמי מכוניות שיוצרו לפני עשרות שנים. מכוניות רטרו ידועות הן: דגם פיאט 500 האיטלקית שהוצגה על ידי פיאט במרץ 2007, בדיוק 50 שנים לאחר הצגת הדגם המקורי. דוגמה נוספת היא מכונית ההחיפושית החדשה שיוצרה על ידי פולקסווגן הגרמנית על פי דגם החיפושית שייצורה החל בשנת 1938. דוגמה נוספת היא דויד בראון מיני רימאסטר המבוססת על דגם המיני. דוגמאות נוספות: מיטסוקה ויווט היפנית, שדומה לדגם "Jaguar Mark 2" של יגואר, ודגם קרייזלר PT Cruiser האמריקאית, שיוצרה בסגנון מכוניות הגנגסטרים של שנות החמישים, טויוטה קלאסיק ומכונית MP Lafer שהייתה מיוצרת בברזיל.
מטוסים: יש חברות תעופה שבחרו לצבוע בצבעי רטרו את אחד המטוסים מהצי שלהם .
ראו גם

נוסטלגיה
אופנת וינטג'
התיישנות
הערות שוליים

↑  "Qantas reveals "flying kangaroo" livery on Boeing 737". Australian Business Traveller (באנגלית). נבדק ב-2018-08-15.
↑  "Happy 85th: LOT adds 'RetroJET' livery to Embraer E175". USA TODAY (באנגלית). נבדק ב-2018-08-15.
↑  איתי בלומנטל, לכבוד חגיגות ה-70: אל על מציגה דרימליינר "רטרו", באתר ynet, 25 ביולי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007592939105171  LCCN: sh2010011606 
ביגוד נשי בסגנון רטרו
משחק המחשב מיינקראפט הבנוי בסגנון רטרו
פיאט 500 החדשה משנת 2008
מטוס אל על בצביעת רטרו
שיחון

שער שיחון רב-לשוני מיועד לפליטים ערבית/דארי - בוסנית/קרואטית/סלובנית/גרמנית/אנגלית
שׂיחוֹן הוא ספר יעץ הכולל קטעי שיחות מוכנים מראש (שאלות ותשובות) מתורגמים זה מול זה משפה לשפה. השיחון נועד לתיירים או אנשי שירות הבאים במגע עם אוכלוסיות דוברות שפה זרה. השיחות מסודרות לפי תחומי הידברות נפוצים (כגון במסעדה, בבית המלון, אצל הרופא, בתחנת הרכבת) ומיועדות לאפשר שיחה אינפורמטיבית בין דוברי שפות שונות. בנוסף כולל השיחון כללים לביטוי נכון של מילים בשפת היעד, הערות לגבי הדקדוק וכן התייחסויות לתרבות, נימוס ומנהגים מקובלים. השיחון נועד להיות כלי שימושי ולפיכך הוא קל-משקל וקל להתמצאות.
היסטוריה

השיחונים הראשונים הופיעו בימי הביניים נועדו לצליינים לארץ הקודש וכללו תרגום משפות אירופאיות עיקריות לעברית וליוונית
במאה ה-15 החלו להופיע שיחונים לסוחרים. ב-1493–1496 הודפס השיחון האנגלי-צרפתי Good Boke to Lerne to Speke French.‏
על דרך המשי נפוצו שיחונים שכללו ביטויים נפוצים בשפת סכה (סקיטו־ח'ואטנזית) ובסנסקריט.
ראו גם

שפות
הערות שוליים

↑  White, Pamela; Bowman, John Stewart; Isserman, Maurice (2005), Exploration in the World of the Middle Ages, 500-1500, Discovery and Exploration Series, Infobase Publishing, ISBN 143810183X
↑  Medieval phrase book. c.1493 - 1496
↑  Bibliography: "Useful Phrases for the Tourist"
↑  The Online Books Page
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555500905171  LCCN: sh85074584
רחצה

שני ילדים מתרחצים באמבטיית מתכת קטנה. שיטת הרחצה המקובלת בטרם נפוצה אספקת המים הזורמים לבתים, החל משלהי המאה ה-19 ועד אמצע המאה ה-20.
רחצה היא פעולה של שטיפת גוף אדם או בעל חיים בנוזל, לרוב במים. תיתכן רחצה בנוזלים אחרים כגון מי ים, חלב ואף תמיסות בוץ, שוקולד או יין.
הרחצה משמשת להיגיינה (ניקוי הגוף) מסיבות בריאותיות או נפשיות (הרחצה משמשת להרפיה והירגעות), משמשת לצורכי דת (רחצה טקסית בטקסי טהרה), וכן להנאה (רחצה בחופי ים או בריכות שחייה).
כיום נהוג להתרחץ בסביבות פעם ביום, במקלחת או באמבטיה, לרוב תוך שימוש בסבון לגוף ובשמפו לשיער.
מטרות הרחצה

הרחצה משמשת למספר מטרות. העיקרית שבהם היא היגיינה - ניקוי הגוף מאפשר מניעת מחלות, הסרת חומרים מזיקים מהגוף (חומרים כימיים חומצתיים, בסיסיים או חומרים מסוכנים אחרים כגון חומרים רדיואקטיביים). כמו כן, בשל ההנאה מהרחצה עצמה מבוצעת הרחצה לצורכי פנאי ונופש. מתקני רחצה מודרניים נבנים בחופי רחצה ובריכות שחייה, אולם כבר בעת העתיקה נבנו מתקני רחצה כחלק מבתי המרחץ.
הרחצה משמשת גם לטקסים דתיים לצורכי טהרה. ביהדות הרחצה מבוצעת במקווה, ובנצרות מבוצע טקס הטבילה לנצרות באמצעי רחצה ייעודיים (אגן טבילה הנמצא במבנה ייעודי - הבפטיסטריום), או בחופי נהר או ים).
היסטוריה

ביוון העתיקה וברומא העתיקה, לפני היותם של סבונים יעילים, נעשה שימוש בסטריגיל, מכשיר מתכתי מעוקל, לקרצוף הגוף מלכלוך. לפני הקרצוף נמרח הגוף בשמן מבושם, הקירצוף הסיר את השמן עם הלכלוך והזיעה. הסטריגיל היה בשימוש אתלטים ובמרחצאות.
רחצת הפנאי והנופש, אף שהייתה נפוצה בתקופה הרומית פחתה בימי הביניים, בגלל רתיעה ממים, שנחשבו כגורמי מגפות. הרחצה שבה שוב לפופולריותה רק בשלהי המאה ה-19 עם התפתחות תרבות הפנאי והנופש.
עד שלהי המאה ה-19 רק בארמונות המלוכה היו מתקני רחצה ומים זורמים. בהיעדר אמצעי הבאת מים, הרחצה הייתה מועטה ביותר ונעשה רק במידת הצורך. עד שלהי ימי הביניים הרחצה נעשתה בבתי מרחץ עירוניים או בנהרות. בעוד שאנשי האצולה נהגו להתרחץ בבתיהם בגיגיות עץ גדולות, פשוטי העם התרחצו לעיתים נדירות, ובעיקר בנהרות. לרוב נהגו לרחוץ רק את חלקי הגוף הגלויים - פנים, ידיים ורגלים. בשלהי תקופת הרנסאנס ובמהלך המאה ה-16 אף נפוצה האמונה בקרב רופאים כי הרחצה מסוכנת לבריאות מאחר שהיא חושפת את הגוף לריחות רעים אשר על פי אמונה זו גרמו למחלות. רק באמצע המאה ה-18 החלו רופאים לטעון להיגיינה אישית כאמצעי למניעת מחלות - אמונה שהוכחה עם גילויים של החיידקים באמצע המאה ה-19.
תדירות ואופן השימוש

במחקר שנערך ב-2021 בארה״ב בקרב 5,700 נבדקים נמצא כי 60% מהמשתתפים נוהגים להתקלח כל יום. עם זאת, רופאי עור מציינים כי תדירות גבוהה מדי עלולה לגרום לייבוש העור, ולגרום גירוי וגירוד אצל בעלי עור יבש. ככלל, אין כלל מוחלט לגבי התדירות הרצויה של רחצה, והדבר תלוי אינדיבידואלית בכמות הזיעה, סוג העור והשיער, ובלכלוך.
רחצה בתדירות יומית עשויה לעזור למי שסובל מקשקשת, שכן קשקשים לא נגרמים מעור יבש, אלא מפטרייה שנמצאת על הקרקפת.
לגבי רחצה באזורים רגישים, כמו באזור איברי המין, רצוי לשטוף במים בלבד, ועדיף להימנע משימוש בסבון.
ראו גם

בית מרחץ
חוף רחצה
מקווה
חמאם
קרון רחצה
אמבטיה
מקלחת
סנטו
אשיו
ספא
סאונה
רחצת ידיים
מגבת
חלוק רחצה
הערות שוליים

↑  Melinda Wenner Moyer, Do You Really Need to Shower Every Day?, The New York Times, ‏24 באוקטובר 2023 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284634305171  BnF: cb13319075c (data)  LCCN: sh85012337  NKC: ph898685 
קופי מקוק יפני (קופי שלג) נוהגים להתרחץ במעיינות חמים ביפן לחימום גופם מפני הקור.
כד מיוון העתיקה בסגנון הדמויות האדומות, סטאמנוס, 440–430 לפנה"ס. שלוש נשים רוחצות. הכד מוצג במינכן שבגרמניה.
האסטרונאוט ג'ק לוסמה, מתקלח בתחנת החלל סקיילאב, 1 ביולי 1973
שור אוסבורנה

שור אוסבורנה ליד טורבינות רוח
שור אוסבורנה (בספרדית: Toro de Osborne) הוא פסל שטוח בדמות צללית שור המוצב ב-89 אתרים שונים בצדי דרכים ברחבי ספרד, ונחשב לסמל לא רשמי שלה.