stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סונאטה דה קייזה

סונאטה דה קְייֶזה (באיטלקית: Sonata da chiesa, סונאטה כנסייתית באיטלקית) היא יצירה אינסטרומנטלית, שמקורה בתקופת הבארוק והיא בנויה בדרך כלל מארבעה פרקים. לעיתים קרובות הייתה מופיעה ביצירה יותר ממלודיה אחת, וסדר הפרקים היה: איטי-מהיר-איטי-מהיר. הפרק השני היה בדרך כלל אלגרו פוגלי, והשלישי והרביעי היו צורות בינאריות, שדמו לעיתים לסרבנד וג'יג.
טעות נפוצה היא לחשוב, שהסונאטות חוברו לשם ביצוע בטקסי דת. למעשה, סמפוניות שנכתבו בצורת סונאטה דה קייזה נוגנו לעיתים קרובות במהלך טקסים דתיים, בייחוד במהלך ה-Gradual‏, Offertory‏, Elevation וה-Communion, כמו גם בזמן ה-Introit וה-Deo Gratias. הן שימשו גם כתחליף לאנטיפונים בעת תפילות הערבית. עם זאת, הן לא נכתבו לצורך ליטורגי מפורש, כמו, למשל, רקוויאם. יצירות סימפוניות שנכתבו כסונאטה דה קייסה בוצעו לעיתים קרובות יותר כיצירות קונצרטנטיות להנאה ובידור.
אחד המלחינים הנלהבים ביותר לסונאטה דה קייזה היה ארכאנג'לו קורלי (1653–1713). בין המשובחות ביותר ביצירותיו "6 סונאטות דה קייזה, אופוס 1", שהוקדשו לכריסטינה, מלכת שוודיה, שחיה ברומא. שמונת הראשונים בשנים-עשר הקונצ'רטי גרוסי של קורלי, אופוס 6, גם הם סונאטות דה קייזה. עוד מלחין של צורה מוזיקלית זו היה ג'ובאני בטיסטה באסאני, שחיבר בסביבות שנת 1710 שתים-עשרה סונאטות דה קייזה. שלוש הסונאטות לכינור סולו של באך הן בצורת סונאטה דה קייסה, כמו גם החמש הראשונות מתוך שש הסונאטות שלו לכינור וצ'מבלו, רי"ב 1014–1019.
אחרי 1700 נטה סוג זה של סונאטה להתמזג עם הסונאטה דה קאמרה. הסונאטה דה קייזה יצאה מן האופנה בזמנו של יוזף היידן, אם כי הוא חיבר כמה מן הסימפוניות הראשונות שלו בסגנון זה (איטי-מהיר-מנואט-מהיר). בהמשך היה זה מוצרט שחיבר שבע-עשרה "סונאטות כנסייתיות", אבל מטרתן של אלה הייתה שונה. יצירותיו של מוצרט היו קטעים של פרק אחד לעוגב וכלי קשת, שנוגנו בטקס המיסה בין איגרת השליחים לבין הבשורה.
הערות שוליים

↑  בריליאנט, הערות לתקליטור מאת קלמנס קלמנס רומיין, J. S. Bach Complete Edition: Liner notes, sung texts, full tracklist.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7727966-9
סידוני גוסנס

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1899 Liscard, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  15 בדצמבר 2004  (בגיל 105) רייגייט, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  הקולג' המלכותי למוזיקה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  נבל 
 בן או בת זוג:  Hyam Greenbaum (1924–?) Norman Millar (1945–?) 
 פרסים והוקרה:  קצינה במסדר האימפריה הבריטית  מדליית ולטר וילסון קובלט 
 
סידוני גוסנס (באנגלית: Sidonie "Sid" Goossens; ‏19 באוקטובר 1899 - 14 בדצמבר 2004) הייתה נבלאית בריטית, שהקריירה שלה הייתה מן הארוכות ביותר בבריטניה.
חייה

סידוני גוסנס הייתה בת למשפחת המוזיקאים גוסנס, שהיגרה לאנגליה מבלגיה במאה ה-19. סבה, אז'ן גוסנס האב היה מלחין ומנצח. אביה, אז'ן גוסנס הבן היה מנצח. היא הופיעה לראשונה כמקצוענית בשנת 1921 והמשיכה לנגן במשך יותר מיובל שנים, עד פרישתה בשנת 1980.
אביה של סידוני עודד אותה לנגן בנבל. כשהצטרפה לתזמורת הסימפונית של לונדון בשנת 1921 הייתה האישה היחידה בקרב הנגנים. בשנת 1923 הייתה הנבלאית הראשונה שניגנה בשידור רדיו, ובהמשך, בשנת 1936, הייתה הראשונה שהופיעה בשידור טלוויזיה. היא הייתה חברה מייסדת של תזמורת רשות השידור הבריטית, בה ניגנה במשך חמישים שנה (1930 - 1980). הופעתה האחרונה הייתה בשנת 1991 בלילה האחרון של סדרת הפרומס, שם ליוותה את דיים גווינת' ג'ונס בשירת "הוורד האחרון של הקיץ".
סידוני גוסנס הייתה אחותם של המלחין והמנצח סר יוג'ין גוסנס, שחי שנים רבות באוסטרליה וכיהן כמנהל הקונסרבטוריום למוזיקה של סידני והמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של סידני, ושל האבובן לאון גוסנס.
סידופוביר

| --- | --- |

 שם IUPAC
 ‎({[(S)-1-(4-amino-2-oxo-1,2-dihydropyrimidin-1-yl)-3-hydroxypropan-2-yl]oxy}methyl)phosphonic acid
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C8H14N3O6P 
 מסה מולרית:  279.187 גרם למול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמן מחצית חיים:  2.4 עד 3.2
 הפרשה:  דרך הכליות
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון D (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 דרכי מתן:  עירוי
 מזהים
 קוד ATC:  J05AB12 
 מספר CAS:  113852-37-2
 PubChem:  60613
 ChemSpider:  54636
 
סידופוביר (Cidofovir) היא תרופה אנטי-ויראלית המשמשת לטיפול בדלקת רשתית הנגרמת מ-CMV בחולי איידס. סידופוביר מדכא את שכפול ה-DNA של CMV באמצעות עיכוב סלקטיבי של DNA פולימראז הנגיפי, ועל ידי כך מונע את השכפול העצמי של הנגיף. זהו נוקלאוזיד אציקלי פוספונאט ולכן לא תלוי בזרחון על ידי האנזימים הנגיפיים, בשונה למשל מאציקלוביר.
סידופוביר התגלה במכון לכימיה אורגנית וביוכימיה בפראג על ידי המדען הצ'כי אנטונין הולי (Antonín Holý), ופותחה כתרופה על ידי חברת Gilead Sciences, המשווקת אותה בארצות הברית כ-Vistide. בשאר העולם משווקת התרופה על ידי פייזר. התרופה אושרה לשימוש על ידי ה-FDA ביוני 1996.
התרופה היא אנלוג מבני לנוקלאוטידים, וגורמת לעיכוב בפעילות האנזים הנגיפי DNA פולימראז.
תופעת הלוואי העיקרית של התרופה היא שהיא עלולה להיות נפרוטוקסית.
סידופוביר מסוגלת לעכב את ההתפתחות של דלקת רשתית מ-CMV, ומשמשת לטיפול בהרפס העמיד לאציקלוביר. כמו כן סידופוביר משמשת לדיכוי נגיף BKV אצל מושתלי כליות.
הערות שוליים

↑  HIV/AIDS Historical Time Line 1995-1999, באתר ה-FDA
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטיבן דפור

סטיבן ארנולד דפור (בהולנדית: Steven Arnold Defour; נולד ב-15 באפריל 1988) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת הקשר וכיום מאמן את קבוצת מכלן.
קריירת מועדונים

דפור התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכלן עיר הולדתו. בשנת 2004 עבר למחלקת הנוער של גנק עקב בעיות כלכליות[דרושה הבהרה]. בעונת 2004/2005 ערך את הופעת הבכורה שלו והוא רק בן 17. בעונת 2005/2006 הפך לשחקן הרכב ראשון וסיים את העונה עם 26 הופעות ושער אחד.
בקיץ 2006 ניסה לעבור לאייאקס אמסטרדם, אך גנק הערימה קשיים. דפור איים לעזוב דבר המותר לו לפי החוק הבלגי, אך לאחר שאייאקס לא הביעה עניין הוא חתם בסטנדרד לייז' ל-5 שנים. כבר בעונתו השנייה הפך לקפטן. בסיום אותה עונה זכה בנעל הזהב הבלגית וזכה עם הקבוצה באליפות ראשונה אחרי 25 שנים.
ב-15 באוגוסט 2011, חתם בפורטו ל-5 שנים וליאז' קיבלה 6 מיליון אירו תמורתו ותמורת אליקים מנגאלה. בעונתו הראשונה הבקיע 2 שערים ב-37 הופעות בכל המסגרות וזכה עם הקבוצה באליפות. ב-18 בספטמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת האלופות במדי פורטו בניצחון 0-2 נגד דינמו זגרב.
ב-13 באוגוסט 2014 חתם בקבוצה הבלגית אנדרלכט לחמש שנים.
ב-16 באוגוסט 2016 חתם דפור בברנלי מהפרמייר ליג עבור 8.5 מיליון אירו.
קריירה בינלאומית

דפור ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה במאי 2006 והוא רק בן 18. ב-6 בספטמבר 2008, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2-3 נגד אסטוניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. דפור עלה עם הנבחרת למונדיאל 2014 והוא זומן לסגל הנבחרת לקראת המונדיאל.
תארים

סטנדרד לייז'
אליפות בלגיה: 2007/2008, 2008/2009
הגביע הבלגי: 2010/2011
הסופר קאפ הבלגי: 2008, 2009
פורטו
אליפות פורטוגל: 2011/2012, 2012/2013
הסופר קאפ הפורטוגזי: 2012, 2013
אישיים
נעל הזהב הבלגית: 2007
נסטור (מיתולוגיה)

| --- | --- |

 תפקיד:  מלך פילוס
 תרבות:  מיתולוגיה יוונית
 מקום מגורים:  פילוס
 אב:  נלאוס 
 אם:  כלוריס 
 אחים:  Periclymenus 
 בן או בת זוג:  אורידיקה, אנקסיביה 
 צאצאים:  אנטילוכוס, פייסידיקה, אכפרון, סטרטיוס, פרסאוס, פייסיסטרטוס, פוליקסטה, תרסימדס, ארטוס 
 
טלמאכוס נפרד מנסטור, ציור פרי מכחולו של הנרי האוורד (1769-1847)
נֶסְטוֹר (ביוונית עתיקה: Νέστωρ) מגרניה הוא דמות במיתולוגיה היוונית, בנם של נלאוס, מלך פילוס, וכלוריס. נסטור ירש את המלוכה אחרי שהרקולס הרג את אביו ואת כל אחיו ואחיותיו.
ביוגרפיה

נסטור היה ארגונאוט, שעזר במלחמה עם הקנטאורים והשתתף בציד חזיר הבר הקלידוני. הוא ובניו, אנטילוכוס ותראסימדס לחמו לצד האכאים במלחמת טרויה. אף כי נסטור היה בא בימים כשהחלה המלחמה, הוא נודע בגבורתו ובכושר הדיבור שלו. באיליאדה הוא מרבה לייעץ ללוחמים הצעירים ממנו וממליץ לאגממנון ולאכילס להגיע לעמק השווה. הוא זקן מכדי להילחם בעצמו, אך הוא מוביל את צבא פילוס במרכבתו ואחד מסוסיו נהרג בחץ, שמשגר אליו פאריס. לנסטור היה גם מגן זהב טהור. הומרוס מכנה אותו לעיתים קרובות באפיתט "הפרש הגרניאני". במשחקי הקבורה של פאטרוקלוס, נסטור משיא לאנטילוכוס עצות לניצחון במירוץ המרכבות. מאוחר יותר נהרג אנטילוכוס בקרב עם ממנון.
אף כי הומרוס מתכוון בבירור להציג לקוראיו את נסטור כ"מדינאי קשיש", דמות מכובדת, באיליאדה נמצאים הבזקי הומור על חשבונו של נסטור, כיון שכל עצה שהוא נותן ללוחמים האחרים משמשת קודם כל כתירוץ להעלות לפני מאזיניו תצוגה ארוכה ונרגנת של מעללי העבר שלו עצמו בנסיבות דומות. הומרוס לעולם איננו מכנה את נסטור טרחן במילים מפורשות, אבל זה, מכל מקום, הרושם שהקורא מקבל.
באודיסאה, נסטור שב ללא פגע לפילוס ובנו של אודיסאוס, טלמאכוס, נוסע לשם לחקור מה עלה בגורל אביו. נסטור מקבל את טלמאכוס באדיבות ומארח אותו ברוחב יד, אבל אין ביכולתו לספק לו שום מידע על גורל אביו. אשת נסטור, אאורידיקה, ובניהם שנשארו בחיים מופיעים גם הם באודיסאה - אכפרון, סטראטיוס, פרסאוס, ארטוס, תרסימדס ופאיסיסטראטוס. לנסטור ואורידיקה הייתה גם בת, פוליקסטה. גם כאן ממותנת התפעלותו של הומרוס מנסטור בנימה של הומור על חשבונו כשטלמאכוס, השב אל בית נסטור מביקור אצל הלנה מטרויה ומנלאוס (לשם יצא בניסיון נוסף להשיג מידע על גורל אביו) מפגיע בפאיסיסטראטוס להניח לו לעלות מיד אל ספינתו ולחזור הביתה, כדי שלא יצטרך להתנסות בעוד מנה מהכנסת האורחים הנלהבת מדי של נסטור.
עצתו של נסטור באיליאדה התפרשה כבעלת צביון נסתר מרושע. לדוגמה, כאשר פאטרוקלוס מגיע לנסטור לייעוץ בספר 11, נסטור משכנע אותו שדחוף לו להתחפש לאכילס. קרל ריינהרדט טוען שזה בניגוד למה שפאטרוקלוס באמת רצה במקור - למעשה, הוא נמצא שם רק כדי לקבל מידע מטעם אכילס על מכאון (אנ') הפצוע. ריינהרדט מציין ש"שליחות לא חשובה נשארה מאחור על ידי אחת חשובה ביותר... תפקידו של פאטרוקלוס כשליח הוא מכריע ותכלית אירונית מחלחלת למפגש".
ציונים היסטוריים

חפירות ארכאולוגיות בסוף המאה ה-20 בפילוס חשפו מרתף יין, שהיה שייך, לפי דיווחים, למלך נסטור. המרתף יכול היה להכיל, על פי אומדן, 6,000 ליטר ונמצאו בו שרידים של פיתואי, כדי אחסון יווניים גדולים.
המוזיאון הלאומי של אתונה מציג ספל יין בעל שתי ידיות, עשוי זהב טהור, שהאגדה משייכת לנסטור.
לקריאה נוספת

איליאדה I, 248; II, 370; IV, 293
אודיסאה III, 157, 343
הערות שוליים

↑  Pedrick, Victoria (1983). "The Paradigmatic Nature of Nestor's Speech in Iliad 11". Transactions of the American Philological Association. 113: 55–68. doi:10.2307/284002. JSTOR 284002.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544311405171  PLWABN: 9810668841505606  BnF: cb146324390 (data)  GND: 118803182  LCCN: sh95003088  SUDOC: 175366977  VIAF: 52485884   WorldCat (עם VIAF): 52485884
ניקוס ניופליאס

ניקולאוס "ניקוס" ניופליאס (ביוונית: Νίκος Νιόπλιας; נולד ב-17 בינואר 1965) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל יווני, ששיחק כקשר התקפי ומאמן כיום את לבדיאקוס.
ניופליאס החל את הקריירה ב-OFI כרתים, עמה זכה בגביע היווני ובה הפך למלך ההופעות ולמלך השערים בכל הזמנים. בתווך, שיחק בפנאתינאיקוס במשך שלוש עונות, בהן השיג שתי אליפויות ושני גביעים. את הקריירה סיים בחלקידונה, עמה זכה באליפות ליגת המשנה. לזכותו של ניופליאס 44 הופעות ושער בודד במדי נבחרת יוון, אותה ייצג בין היתר בטורניר מונדיאל 1994.
לאחר פרישתו פנה לקריירת אימון. הוא הדריך את הנבחרות הצעירות של יוון, כולל העפלה לגמר אליפות אירופה עם הנבחרת עד גיל 19, וכן הוביל את פנאתינייקוס לזכייה בדאבל המקומי ואת OFI כרתים להעפלה לליגת המשנה.
קריירת משחק > OFI כרתים

ניופליאס החל את הקריירה בקבוצת הנוער של נאוי גלאטיניס מעיר הולדתו, ובעונת 1982/1983 החל את הקריירה הבוגרת כשעבר לקבוצת OFI כרתים מליגת העל היוונית. בעונת הבכורה שלו תרם שתי הופעות ליגה, עונה לאחר מכן כבר השתלב ברוטציה עם 16 הופעות, והחל מעונת 1984/1985 הפך ניופליאס בן ה-19 לשחק הרכב משמעותי במדי הקבוצה, עם שלושים הופעות ושער בכורה בליגה.
בעונת 1985/1986 החל עידן חדש בקבוצה תחת המאמן יוג'ין ג'רארדס, שאימן את הקבוצה במשך 15 שנים. ניופליאס היה שותף לתחילת דרכו של המאמן במועדון, ובאותה העונה כבש שער ליגה בודד ב-27 הופעות וסייע לקבוצה להתברג במקום השני בליגה, מיקום הליגה הגבוה בתולדותיה, מרחק חמש נקודות בלבד מהאלופה, פנאתינאיקוס.
בעונה לאחר מכן ערכה OFI את הופעותיה הראשונות במסגרת אירופית, כאשר שיחקה בסיבוב הראשון של גביע אופ"א. ניופליאס פתח בהרכב בניצחון הביתי 0–1 במשחק הראשון, וכן בגומלין בו הובסה OFI בתוצאה 0–4 והודחה מהמשך המשחקים במפעל. באותה העונה סיימה הקבוצה שלישית בליגה היוונית, בפער נקודה בלבד מהסגנית פנאתינייקוס, כאשר ניופליאס תורם שני שערים ב-28 הופעות. באותה העונה זכה ניופליאס עם קבוצתו בגביע היווני הראשון בתולדותיה, בהופעתה הראשונה אי פעם בגמר. ניופליאס פתח בהרכב קבוצתו לגמר, והוחלף ארבע דקות לתוך ההארכה, במצב של שוויון 1-1. התוצאה נשמרה עד לתום ההארכה, ובסיום זכתה OFI בגביע לאחר ניצחון 1–3 בדו-קרב בעיטות עונשין.
בעונת 1989/1990, בה היה לאחד ממצטייני הקבוצה בליגה עם שבעה שערים בשלושים הופעות, העפיל ניופליאס עם הקבוצה לגמר הגביע היווני השני בתולדותיה. ניופליאס הוביל את קבוצתו כקפטן לגמר מול אולימפיאקוס, שהובילה 0–2 בהפסקה. OFI הצליחה לאזן תוך שמונה דקות במחצית השנייה לשוויון 2-2, אך ספגה פעמיים נוספות ונוצחה 2–4 בסיום.
ניופליאס הגיע לשיאו בקבוצה בעונת 1992/1993, אז נחשב לכוכבה הגדול של הקבוצה והוביל אותה עם 11 שערי ליגה ב-33 הופעות, שיא קריירה אישי, למקום הרביעי בטבלה. בסיום עונה זו סיים את הקדנציה הראשונה שלו במועדון, שארכה 11 עונות ובה כבש 31 שערי ליגה ב-257 הופעות.
קריירת משחק > פנאתינייקוס

לקראת עונת 1993/1994 השלים ניופליאס את מעברו לקבוצת הפאר היוונית, פנאתינאיקוס של המאמן איביצה אוסים. במדיה של קבוצת הפאר הצליח ניופליאס להיות חלק משמעותי בקבוצה שהתמודדה וזכתה בתארים רבים בכדורגל היווני, וכן זכה להכרה ולהצלחה מקומית ואירופית. בעונת הבכורה שלו סייע לקבוצה לסיים כסגנית האלופה, עם שלושה שערי ליגה ב-29 הופעות. במהלך העונה הוחלף אוסים בשחקן העבר של הקבוצה, חואן רמון רוצ'ה, ותחתיו זכה ניופליאס בתואר ראשון כבר באותה העונה, כאשר פנאתינייקוס הניפה את הגביע היווני עם ניצחון בדו-קרב בעיטות עונשין על א.א.ק. אתונה, לאחר שוויון 3-3 בתום הארכה. ניופליאס פתח בהרכב פנאתינייקוס לגמר, ושיחק לאורך כל המשחק וההארכה.
בעונת 1994/1995, השתתפה פנאתינייקוס בגביע אירופה למחזיקות גביע, ובמשחקה הראשון בטורניר, משחק החוץ מול פירין בלגואבגרד, כבש ניופליאס את שער היתרון של הקבוצה בדקה השבעים, בדרך לניצחון 0–2. פנאתינייקוס צלחה את הסיבוב הראשון עם 1–8 בסיכום, ובגומלין נכנעה 0–1 בסיכום לקלאב ברוז' והודחה. במסגרות המקומיות חווה ניופליאס עונה מוצלחת, קבוצתית ואישית. הוא ערך שלושים הופעות ליגה בדרך לזכייתה של פנאתינייקוס באליפות בפער ניכר של 16 נקודות מסגניתה אולימפיאקוס. בגביע, פתח ניופליאס במשחק הגמר שהוכרע משער דרמטי בפנדל, שתי דקות לתום ההארכה, ובו ניצחה פנאתינייקוס 0–1 את א.א.ק. אתונה. ניופליאס פתח ושיחק לאורך כל המשחק וההארכה בדרך לזכייה המרשימה של קבוצתו בדאבל.
בעונתו השלישית והאחרונה של ניופליאס בפנאתינייקוס, איבד ממעמדו בקבוצה, ושותף ב-14 משחקי ליגה בלבד, בדרך לזכייה שנייה ברציפות באליפות יוון, לאחר מאבק צמוד מול א.א.ק. אתונה. ניופליאס היה שותף לעונת השיא של פנאתינייקוס בליגת האלופות, בה העפילה הקבוצה עד לחצי גמר המפעל. הוא לא שותף במשחקי המוקדמות מול היידוק ספליט, וערך הופעה אחת בלבד בשלב הבתים, כאשר שותף כמחליף לעשר דקות במחזור השני מול נאנט. הופעתו הבאה הייתה שוב כמחליף לעשר דקות, בניצחון 0–3 בגומלין רבע הגמר מול לגיה ורשה. הוא שותף כמחליף בצמד משחקי חצי הגמר מול אייאקס, כאשר נכנס בתוספת הזמן בניצחון החוץ המפתיע 0–1, ועלה כמחליף לכרבע שעה בתבוסה הביתית 0–3 שסיימה את דרכה של פנאתינייקוס במפעל.
בסך הכול, בשלוש עונות במדי פנאתינייקוס, כבש ניופליאס ארבעה שערי ליגה ב-73 הופעות, וזכה בשתי אליפויות ושני גביעים.
קריירת משחק > חזרה ל-OFI כרתים

לקראת עונת 1996/1997 שוחרר ניופליאס מפנאתינייקוס, ושב לקבוצת נעוריו OFI כרתים לקדנציה שנייה, עדיין תחת המאמן ההולנדי ג'רארדס. ניופליאוס בן ה-31 חזר לקבוצה בכושר שיא, וכבר בעונת החזרה שלו תרם תשעה שערי ליגה בשלושים הופעות, שסייעו לקבוצה לסיים במקום השלישי בליגה. עונה לאחר מכן, העפיל עם קבוצתו מסיבוב המוקדמות השני של גביע אופ"א, והיה שותף לניצחון 2–4 בסיכום שני המפגשים על פרנצווארוש בסיבוב הראשון, כאשר כבש את השער השלישי בניצחון 0–3 בבית, ואת שער היתרון של קבוצתו בדרך להפסד 1–2 במשחק החוץ, שהספיק על מנת להעפיל. ניופליאס כבש פעם נוספת בהפסד החוץ 1–3 לאוסר, כאשר העלה את קבוצתו ליתרון מוקדם שלא החזיק מעמד. בגומלין הפסידה OFI בתוצאה 2–3 וסיימה את דרכה בטורניר. בליגה שוב כבש ניופליאס תשעה שערים, אך קבוצתו נותרה מחוץ למאבקי הצמרת.
ניופליאס המשיך בקבוצה עד לתום עונת 2001/2002, ובכולן ערך עשרים הופעות ליגה לפחות בכל עונה. הוא סיים את הקדנציה השנייה שלו בקבוצה לאחר שש עונות, בהן כבש שלושים שערי ליגה ב-159 הופעות. הוא נחשב עד היום לאחד מגדולי שחקני המועדון בכל הזמנים, כאשר הוא מוביל את טבלת מלך ההופעות של הקבוצה, ומחזיק גם בתואר מלך השערים של המועדון בכל הזמנים, בצוותא עם ניקוס מכלאס.
קריירת משחק > חלקידונה

לקראת עונת 2002/2003 ירד ניופליאס בן ה-37 לראשונה בקריירה לליגת המשנה, כאשר חתם במדיה של חלקידונה. כבר באותה העונה היה שותף לזכייתה של הקבוצה באליפות ליגת המשנה, עם ארבעה שערי ליגה ב-25 הופעות, ולהעפלה הראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה.
ניופליאס הוסיף לשחק בקבוצה בעונת הבכורה שלה בליגת היוונית הבכירה, וערך 19 הופעות ליגה בטרם פרש ממשחק פעיל בגיל 39.
קריירת משחק > נבחרת יוון

ניופליאס החל את דרכו בנבחרות הצעירות של יוון. הוא נכלל בסגל הנבחרת לאליפות אירופה עד גיל 18 שנערכה ב-1984 בברית המועצות, וב-1988 היה שותף להישגה של הנבחרת הצעירה שהעפילה עד למשחק הגמר באליפות אירופה עד גיל 21. הוא אף פתח בהרכב בצמד משחקי הגמר מול צרפת, שניצחה את היוונים 0–3 בגומלין לאחר שוויון 0-0 במשחק הראשון.
ניופליאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון בגיל 23, תחת המאמן מילטוס פאפאפוסטולו, ב-17 בפברואר 1988. הוא עלה כמחליף במחצית המשחק בו גברה יוון 2–3 על צפון אירלנד במשחק ידידות ביתי. ניופליאס ערך שתי הופעות בלבד במוקדמות מונדיאל 1990, שהיו הופעות הבכורה שלו במשחק רשמי. בשנייה מביניהן, במשחק הבית מול בולגריה ב-15 בנובמבר 1989, כבש ניופליאס את שער הבכורה שלו במדי יוון, שהיה גם שערו היחיד במדי הנבחרת, והשער היחיד בניצחונה של יוון 0–1 בסיום. ניופליאס ערך שתי הופעות גם כן ב1992, אשר כם מהן כשלה הנבחרת להעפיל.
ניופליאס היה לראשונה חלק משמעותי מקמפיין מוקדמות רשמי במוקדמות מונדיאל 1994, הטורניר ההיסטורי עבור נבחרת יוון, ממנו העפילה לטורניר גביע העולם הראשון בתולדותיה. הוא שיחק בכל שמונת משחקיה של יוון במוקדמות, מתוכם פתח בשבעה. יוון סיימה את בית המוקדמות ראשונה ובלתי מנוצחת, עם מאזן של שישה ניצחונות ושני שערי חובה בלבד. ניופליאס זומן על ידי המאמן אלקטס פנאגוליאס לסגל יוון לטורניר הגמר בארצות הברית, שם רשמה יוון את ההופעה החלשה ביותר אי פעם לנבחרת אירופית. ניופליאס פתח בהרכב ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של יוון בטורניר, בהם הובסה 0–4 על ידי ארגנטינה, הובסה באותה התוצאה על ידי בולגריה ונוצחה 0–2 על ידי ניגריה בדרך להדחה מהטורניר ללא נקודות וללא שערי זכות.
ניופליאס הוסיף חמש הופעות נוספות, מתוכן שתיים במוקדמות יורו 1996. הופעתו האחרונה במדי יוון הייתה בתבוסה הביתית 0–3 לרוסיה במסגרת המוקדמות ב-26 באפריל 1995, פחות משנה מתום טורניר המונדיאל. בסך הכול סיים ניופליאס את דרכו בנבחרת עם 44 הופעות ושער בודד.
קריירת אימון > הנבחרות הצעירות של יוון

לאחר פרישתו ממשחק פנה ניופליאס לקריירת אימון. לאחר שקיבל את תעודת המאמן, התמנה ניופליאס בינואר 2005 לתפקיד מאמן נבחרת יוון עד גיל 19. ניופליאס הוביל את הנבחרת בשלב השני של מוקדמות אליפות אירופה עד גיל 19 לשנת 2005, ויוון סיימה את בית המוקדמות במקום הראשון במאזן מושלם של שלושה ניצחונות על סקוטלנד, אוסטריה וסלובקיה, והעפילה לטורניר הגמר בצפון אירלנד באותו הקיץ. יוון פתחה היטב עם ניצחון 0–1 על המארחת, אך שתי תבוסות 0–3 לגרמניה ולסרביה ומונטנגרו, סיימו את דרכה בטורניר. שנה לאחר מכן כשלה יוון כבר בשלב המוקדמות הראשון, ולא העפילה לטורניר הגמר.
ב-2007, שנתיים לאחר הופעתה הקודמת בטורניר הגמר, הוביל ניופליאס את הנבחרת היוונית הצעירה פעם נוספת לטורניר הגמר, שנערך באוסטריה. יוון סיימה בראש הבית בשלב המוקדמות השני, עם ניצחונות מרשימים 0–2 על איטליה ו-0–4 על שוודיה בדרך לטורניר הגמר. בטורניר עצמו סיימה יוון ללא הפסד את שלב הבתים, עם ניצחון במשחק הפתיחה על פורטוגל ולאחריו שתי תוצאות תיקו, מול האלופה המכהנת ספרד ומול המארחת האוסטרית. יוון הצליחה להעפיל לגמר הטורניר עם ניצחון דרמטי 2–3 על גרמניה בחצי הגמר, אך נכנעה 0–1 לספרדים במשחק הגמר, משער ניצחון של דניאל פארחו.
בספטמבר 2007, בעקבות הצלחתו עם הנבחרת עד גיל 19, קודם ניופליאס לתפקיד מאמן נבחרת יוון עד גיל 21. הוא קיבל את הנבחרת לאחר שני משחקים במוקדמות אליפות אירופה 2009, ופתח עם שני ניצחונות חוץ במסגרת הקמפיין, אך בסיום שלב הבתים לא הצליח להתקדם עם יוון לשלב הבא, לאחר שנבחרתו סיימה שלישית, אחרי איטליה וקרואטיה. ניופליאס פתח עם הנבחרת את קמפיין מוקדמות אליפות אירופה 2011, והוביל אותה להצלחה עם ארבעה ניצחונות, תיקו והפסד בודד, אך שני מחזורים לסיום שלב הבתים עזב את הנבחרת כדי לקבל את הצעתה של פנאתינאיקוס.
קריירת אימון > פנאתינייקוס

ב-8 בדצמבר 2009, מיד עם שחרורו של המאמן הקודם הנק טן קאטה, התמנה ניופליאס לתפקיד מאמן קבוצת הפאר של פנאתינייקוס. על אף פתיחת עונה מוצלחת, שוחרר טן קאטה מתפקידו בעקבות חובות גבוהים של המועדון למאמן שלא שולמו בשל המצב הכלכלי. לצידו של ניופליאס התמנה קשישטוף ואז'יחה, כוכב העבר של הקבוצה, כעוזר המאמן. עם מינויו הוביל ניופליאס את הקבוצה לחמישה ניצחונות ליגה רצופים. באירופה, הוביל ניופליאס את פנאתינייקוס לניצחון כפול על רומא במסגרת סיבוב הנוקאאוט הראשון של הליגה האירופית, אך נעצר בשמינית הגמר עם הפסד כפול לסטנדרד לייז'. בליגה הוביל ניופליאס את פנאתינייקוס לזכייה באליפות יוון, בפער שש מיריבתה הגדולה אולימפיאקוס. ניופליאס השלים זכייה בדאבל עם קבוצתו לאחר שהוביל אותה לניצחון בגמר הגביע היווני, 1-0 על אריס סלוניקי של המאמן הקטור קופר.
ההצלחה הגדולה במסגרות המקומיות הובילה לחידוש חוזהו של ניופליאס לעונה נוספת. עם זאת, פתיחת עונת 2010/2011 התקבלה באכזבה מסוימת במועדון, לאחר שעשרת מחזורי הפתיחה כללו, בין היתר, הפסד לא.א.ק. אתונה ושלוש תוצאות תיקו, מתוכן שתיים ביתיות. האכזבה נמשכה גם במסגרת האירופית, כאשר פנאתינייקוס, שהחלה את העונה עם כרטיס לשלב הבתים של ליגת האלופות, ניצבה במקום האחרון בבית לאחר ארבעה מחזורים, עם שני הפסדים, כולל תבוסת 1–5 לברצלונה, ללא ניצחון, ועם שער זכות אחד בלבד. ב-15 בנובמבר 2010, לאחר תוצאת תיקו ביתית בליגה מול לאריסה, הסכימו הנהלת המועדון וניופליאס על סיום דרכו של המאמן בקבוצה, על אף שהקבוצה הובילה בשלב זה את טבלת הליגה בפער שערים עדיף על אולימפיאקוס.
קריירת אימון > נבחרת קפריסין

ביוני 2011 התמנה ניופליאס לתפקיד מאמן נבחרת קפריסין, במקומו של בן ארצו אנגלוס אנסטסיאדיס. הנבחרת הייתה אז בעיצומו של טורניר מוקדמות יורו 2012, עם שתי תוצאות תיקו ושני הפסדים. ב-10 באוגוסט, בבכורה של ניופליאס על הקווים, גברה קפריסין 2–3 על מולדובה במשחק ידידות ביתי. כחודש לאחר מכן, בבכורה הרשמית של ניופליאס, הובסה קפריסין 0–4 על ידי פורטוגל במסגרת מוקדמות היורו. קפריסין תחת ניופליאס הפסידה בכל ארבעת משחקיה הנותרים במוקדמות, ונותרה בתחתית הבית. ניופליאס הוביל את נבחרתו בפתיחת קמפיין מוקדמות מונדיאל 2014, ובסך הכול אימן אותה בשמונה מתוך עשרת משחקיה בבית המוקדמות עם מאזן של ניצחון בודד, תיקו ושישה הפסדים. הוא פוטר מתפקידו ב-12 בספטמבר 2013, בעקבות ההפסד 0–2 לסלובניה, עם מאזן חלש של שני ניצחונות, שתי תוצאות תיקו ו-14 הפסדים ב-18 משחקים כמאמן הנבחרת (כ-11 אחוזי הצלחה בלבד).
קריירת אימון > אטרומיטוס

ב-9 בפברואר 2015 חזר ניופליאס לליגה היוונית הבכירה, כשהתמנה לתפקיד מאמן אטרומיטוס במקום ריקרדו סה פינטו, שהתפטר מתפקידו. ניופליאס העלה את הקבוצה, שהייתה ממוקמת תשיעית בטבלה עם הגיעו, אל הפלייאוף העליון כשהוביל אותה למקום החמישי בתום העונה הסדירה. בתום הפלייאוף דורגה הקבוצה במקום הרביעי בטבלה, והעפילה למוקדמות הליגה האירופית. עם זאת, ניופליאס לא חידש את חוזהו שתם בסוף העונה, וסיים את דרכו במועדון לאחר חודשים ספורים בלבד.
קריירת אימון > OFI כרתים

ב-21 בינואר 2016 חזר ניופליאס למועדון נעוריו, OFI כרתים, הפעם לתפקיד המאמן. הקבוצה סבלה ממצב כלכלי קשה בעונה הקודמת, וירדה לליגה השלישית. עד לתום אותה עונה הצעיד ניופליאס את קבוצתו להעפלה מהירה לליגת המשנה, מהמקום הראשון בטבלת הבית. ניופליאס פתח עם OFI את עונת 2016/2017 בליגת המשנה, אך ב-21 בינואר 2017, שנה בדיוק לאחר מינויו, התפטר מתפקידו עקב רצף תוצאות מאכזבות.
תארים > תארים כשחקן

הגביע היווני: 1986/1987
אליפות יוון (2): 1994/1995, 1995/1996
הגביע היווני (2): 1993/1994, 1994/1995
הסופר קאפ היווני: 1994
תארים > תארים כמאמן

אליפות יוון: 2009/2010
הגביע היווני: 2009/2010
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1982/1983 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 2 | 0 |
| 1983/1984 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 16 | 0 |
| 1984/1985 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 30 | 1 |
| 1985/1986 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 27 | 1 |
| 1986/1987 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 28 | 2 |
| 1987/1988 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 29 | 1 |
| 1988/1989 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 27 | 4 |
| 1989/1990 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 30 | 7 |
| 1990/1991 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 6 | 1 |
| 1991/1992 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 29 | 3 |
| 1992/1993 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 33 | 11 |
| 1993/1994 | פנאתינאיקוס | יוון ליגת העל היוונית | 29 | 3 |
| 1994/1995 | פנאתינאיקוס | יוון ליגת העל היוונית | 30 | 0 |
| 1995/1996 | פנאתינאיקוס | יוון ליגת העל היוונית | 14 | 1 |
| 1996/1997 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 30 | 9 |
| 1997/1998 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 28 | 9 |
| 1998/1999 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 29 | 4 |
| 1999/2000 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 28 | 6 |
| 2000/2001 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 24 | 2 |
| 2001/2002 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 20 | 0 |
| 2002/2003 | חלקידונה | יוון ליגת המשנה היוונית | 25 | 4 |
| 2003/2004 | חלקידונה | יוון ליגת העל היוונית | 19 | 0 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 533 | 69 |