stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טום קלנסי
ספריו > הדמויות בסדרת ג'ק ראיין > ג'ק ראיין

ג'ון פטריק ראיין, המכונה "ג'ק", הוא הדמות המפורסמת ביותר שיצר קלנסי. הוא אמריקאי ממוצא אירי. בנם של אמט ראיין, שוטר ובלש במחלק רצח במשטרת בולטימור, אשר שירת במלחמת העולם השנייה בדיוויזיית הצנחנים ה-101, וקתרין, אשר עבדה כאחות. הוא גדל כנוצרי קתולי ודעותיו הפוליטיות הן כנראה רפובליקניות, אף שהדבר לא מוזכר במפורש. עם סיום לימודיו בבוסטון קולג' התגייס לחיל הנחתים, עבר קורס קציני חי"ר וסיים אותו בהצטיינות. ראיין הספיק לשרת כמפקד מחלקה מספר חודשים, עד שנפצע פציעה חמורה בגבו, לאחר התרסקות מסוק במהלך תרגיל צבאי של הנחתים בים התיכון, בגלל התאונה סובל ראיין מפחד טיסה. לאחר שחרורו משירות צבאי השלים דוקטורט בהיסטוריה מטעם אוניברסיטת ג'ורג'טאון. לאחר מכן שימש כמרצה חוקר וגם כסופר להיסטוריה צבאית ימית. ראיין נשוי לקרוליין (קתי), רופאת עיניים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, אב לשלושה וגר בבולטימור, מרילנד. לראשונה מופיע ראיין בספר "המרדף אחרי אוקטובר האדום", שם הוא משמש כמנתח מודיעין זוטר ב-CIA, המוצא עצמו מתפקד כסוכן חשאי במבצע סיוע לעריקת קציני צוללת טילים רוסית. במהלך המבצע פעל ראיין באומץ ובהצלחה ובין היתר הרג סוכן חשאי רוסי, בקרב יריות ומנע ממנו לפוצץ את הצוללת. על פעולתו קיבל את כוכב המודיעין, העיטור הגבוה ביותר שסוכנות הביון המרכזית מחלקת לאנשיה. לאור פעולותיו המתוארות בספר "הקרדינל מהקרמלין" הוענק לראיין עיטור כוכב מודיעין נוסף. ובעבור מעורבותו בחילוץ צוותי חיל הרגלים שפעלו במבצע מיוחד בקולומביה ("סכנה ברורה ומיידית") הוענק לו כוכב מודיעין נוסף שעצם דבר הענקתו סווג כסודי ביותר. לאורך ספריו מתאר קלנסי את התקדמותו בקריירה של ראיין, לעיתים בגלל מעורבותו בפרשיות הביטחוניות שמופיעות בספרים: בספר "כל הפחדים כולם" הוא כבר סגן ראש ה-CIA; ב"חוב של כבוד" הוא מתמנה ליועץ לביטחון לאומי של הנשיא; לאחר שמטוס שמתרסק על בית הנבחרים בסוף הספר, ראיין מתמנה לנשיא ארצות הברית. בספר "צו נשיאותי", מנהל ראיין את מלחמתה של ארצות הברית באיראן, לאחר שזו האחרונה מתקיפה אותה בנשק ביולוגי, ואף מורה על חיסולו של האייתוללה של איראן. בהמשך, לאחר סיום כהונתו כנשיא ארצות הברית, ובעקבות הירצחו של ידידו הטוב רובי ג'קסון במהלך הבחירות לנשיאות וכתוצאה מכך בחירתו של יריבו הפוליטי המושבע קילטי לתפקיד נשיא ארצות הברית, מחליט ראיין לרוץ פעם נוספת בבחירות לנשיאות ארצות הברית, ונבחר פעם נוספת לכהונה הרמה.
בסדרת הטלוויזיה נראים על מדיו האותות הבאים: מדליית המלחמה העולמית בטרור ואות מלחמת אפגניסטן. כמו כן גם העיטורים הבאים: מדליית שירות הומניטרי, מדליית ציון הישג של הנחתים והצי, צל"ש הצי ומדליית הביטחון הלאומי, אותות הקלע ברובה ובאקדח. לפי תיקו האישי הוא נולד ב-17/5/1982 ושירת בגדוד החמישי של חיל הנחתים בין השנים 2000-2008 (עד הפציעה כמובן שלקוחה מהספר והותאמה לתקופת הסדרה). בסיום העונה השלישית, אחרי מניעת המלחמה עם רוסיה, הוא וגריר קבלנו את כוכב המודיעין, כמו בספרים.
ספריו > הדמויות בסדרת ג'ק ראיין > ג'ון קלארק

ג'ון קלארק, המוכר גם כ"קלי" או "מר קלארק", נולד בשם ג'ון טרנס קלי, והוא אמריקני ממוצא אירי. קלארק התגייס לצי האמריקני והתנדב לקומנדו הימי. הוא לחם ב"קבוצת הכוחות המיוחדים ה-3" במלחמת וייטנאם. במהלך המלחמה חילץ קלי את בנו הטייס של אדמירל מקסוול. לאחר שהשתחרר מן השירות הצבאי, עבר למרילנד, שם ניהל מבצע חיסול פרטי כנגד מספר סוחרי סמים בעיר, והביא בו לידי שימוש את מיומנותיו כלוחם שרכש בקומנדו הימי, לאחר שאלו רצחו את אהובתו, זונה לשעבר. במקביל גייסו אדמירל מקסוול ואדמירל גריר את קלי לסייע לסיירת חיל הנחתים ול-CIA לתכנן מבצע מיוחד בווייטנאם לחילוץ עשרים שבויי מלחמה אמריקנים, טייסים ברובם, שנחשבו למתים והוסתרו על ידי צבא צפון וייטנאם. קלי ביצע חדירה ראשונית וסיור בקרבת המחנה, ומהמודיעין שאסף המליץ לבטל את הפשיטה לחילוץ השבויים. לפני שחולץ מן השטח לכד קלי קצין חיל אוויר רוסי. לכידתו סייעה ל-CIA להשלים עסקת חילופי שבויים, ובכך אפשר קלי את חזרתם לארצות הברית. לאחר המבצע נאלץ קלי לביים תאונה שבה לכאורה נהרג, על מנת שלא להיעצר בידי אביו של ג'ק ראיין, ונוצרה עבורו זהות חדשה בשם "ג'ון טרנס קלארק". קלארק החל לעבוד עבור ה-CIA, כאיש האגף לפעולות מיוחדות, ונודע כאיש המבצעים הטוב ביותר באגף. ברוב ספריו של קלנסי, מר קלארק משמש כמדריך ב"חווה" (בית הספר של ה-CIA), וסוכן למשימות "שחורות", חצי צבאיות, של ה-CIA. בין היתר שימש כקצין המבצעים בפעולות החשאיות בקולומביה שתוארו בספר "סכנה ברורה ומיידית". בין משימותיו המפורסמות של קלארק - חילוץ משפחתו של ראש הקג"ב ("הקרדינל מהקרמלין"), חילוץ צוותי חיל הרגלים שפעלו במבצע מיוחד בקולומביה ("סכנה ברורה ומיידית"), לכידת המחבלים האחראים לפיצוץ הגרעיני בדנבר ("כל הפחדים כולם"), חילוץ רה"מ היפני קוגה משבי ("חוב של כבוד"), ההתחקות אחר המתקפה הביולוגית שביצעה איראן כנגד ארצות הברית, חיסולו של האייתוללה של איראן ("צו נשיאותי") ועוד. בספר "קשת שש" הוא מקים יחידה ללוחמה בטרור באירופה, שמורכבת מלוחמים ממדינות נאט"ו ומישראל. על המבצע לחילוץ בנו הטייס של אדמירל מקסוול הוענק לקלי צלב הצי, ובהמשך שודרג העיטור על ידי הנשיא ראיין למדליית הכבוד.
ספריו > הדמויות בסדרת ג'ק ראיין > דומינגו שאבז

דומינגו שאבז, המכונה "דינג", הוא אמריקאי ממוצא היספני אשר גדל בלוס אנג'לס. דינג שירת כמפקד כיתה בדרגת סמל בחיל הרגלים בצבא ארצות הברית, בין השאר באוגדת חיל הרגלים השביעית הקלה. בין היתר הוכשר דינג בפורט בנינג בבית הספר לסיירים. לאחר מבצע בקולומביה (המתואר בספר "סכנה ברורה ומיידית") גייס קלארק את שאבז לשורות ה-CIA. הוא הוצב באגף לפעולות מיוחדות, שם הפך לשותפו ותלמידו של קלארק. בהמשך נשא לאישה את בתו של קלארק. לפי סדרת הטלוזיה נולד ב-12 בינואר 1976.
ספריו > הדמויות בסדרת ג'ק ראיין > ג'יימס גריר

ג'יימס גריר – גריר הוא אדמירל לשעבר בצי האמריקני אשר שירת כמפקד צוללת ועבר למודיעין הצבאי. לאורך הספרים הראשונים שכתב קלנסי הוא משמש כסגן המנהל לביון (סמ"ב) ב-CIA. גריר נפטר ממחלת הסרטן במהלך עלילת הספר "סכנה ברורה ומיידית". ידוע כאביו הרוחני של ג'ק ראיין וכידידו הטוב, אשר היה הגורם המרכזי מאחורי גיוסו של ראיין לסוכנות המודיעין המרכזית. בשלושת הסרטים הראשונים הוא משוחק על ידי השחקן ג'יימס ארל ג'ונס, היחיד ששיחק בשלושה סרטים בסדרה.
בסדרת הטלוויזיה אדמירל ג'יימס הוא נוצרי לשעבר שהתאסלם כדי להתחתן אבל לאחר גירושיו נשאר מוסלמי. הוא הפך לבוס של ג'ק בעונה הראשונה, כמו במקור, אבל לאחר שהרג "נכס מודיעיני" וסולק מהשטח. בעונה השנייה קודם לתפקיד סגן-ראש תחנת רוסיה ב-CIA ועבר למוסקבה.
ספריו > הדמויות בסדרת ג'ק ראיין > אבי בן יעקב

אברהם בן יעקב – בן יעקב, המכונה "אבי", הוא אלוף לשעבר בצה"ל המשמש כסגן ראש המוסד, וכמקבילו של ראיין בעת שהלה שימש כסגן מנהל ה-CIA לביון בספר "כל הפחדים כולם". עם גיוסו לצה"ל התנדב בן יעקב לחטיבת הצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר, ולקח חלק במבצעים מיוחדים רבים. בן יעקב התקדם בתפקידי הפיקוד בחטיבה עד שגויס למוסד בידי רפי איתן בשנת 1968. בין היתר לחם בן יעקב ברבות ממלחמות ישראל, ואף שימש כמפקד גדוד בצנחנים. בינו לבין ראיין ישנם יחסי ידידות והערכה הדדית. בין היתר סייע בן יעקב בשיתוף פעולה מודיעיני ומבצעי בפרשות שתוארו בספרים "כל הפחדים כולם", "צו נשיאותי" ו"קשת שש".
ספריו > הדמויות בסדרת ג'ק ראיין > דמויות נוספות

דן מוראי – איש ה-FBI וחברו הטוב של ראיין. מונה על ידי הנשיא ראיין לתפקיד ראש ה-FBI ("צו נשיאותי").
הזוג פולי – אדוארד ומרי פאט פולי. זוג מרגלים, שג'ק ראיין הכיר כשהיה ב-CIA. מופיעים לראשונה מבחינה כרונולוגית בספר "ארנב אדום". שימשו בתפקידים רבים ב-CIA ואף מונו לראשיה.
רוברט אנדרו ג'קסון – ג'קסון, המכונה "רובי", הוא קצין בצי האמריקני וטייס קרב המתמחה בהטסת מטוסי F14. הוא חברו הקרוב ביותר של ראיין. ג'קסון מופיע או מוזכר לאורך כל סדרת הספרים. בספר "הדוב והדרקון" מינה ראיין את רובי לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית. בהמשך העלילה, כפי שתוארה בספרי ההמשך, תמך ראיין במועמדותו של רובי לתפקיד הנשיא, אולם במהלך הקמפיין גזען מדרום ארצות הברית מתנקש בחייו. בסרט משחקים פטריוטים רובי מגולם על ידי סמואל ל. ג'קסון.
ספריו > ספרים בכיכובם של דמויות משניות מהסדרה

ללא חרטה (1993) – הספר מתרחש בשנות השבעים, במהלך מלחמת וייטנאם. סיפור מלחמתו הפרטית של ג'ון טרנס קלי (ג'ון קלארק) בסוחרי סמים שרצחו את חברתו. במקביל עוזר קלי לבצע מבצע לשחרור שבויים אמריקאים מהשבי בווייטנאם. במהלך הספר מופיעה לרגע קט דמותו של ג'ק ראיין אשר הוא בנו של אמט ראיין, בלש המשטרה החוקר את נסיבות מותם של סוחרי סמים שהרג קלארק.
קשת שש (1998) – סיפורה של יחידת הקומנדו ללוחמה בטרור של נאט"ו, שמקים ג'ון קלארק. כרונולוגית, עלילת הספר מתרחשת לאחר הספר "צו נשיאותי", אם כי ג'ק ראיין לא מוזכר כנשיא אלא רק במרומז.
ספריו > ספרים בדיוניים אחרים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סערה אדומה עולה (1986) – ספר שבו מתאר קלנסי כיצד תיראה מלחמת העולם השלישית בגרסתה הקונבנציונלית בין ברית נאט"ו לברית המועצות. הספר נכתב על בסיס משחק המלחמה "הארפון 3" ביחד עם לארי בונד.
SSN‏ (1996) – הספר מספר על מלחמת צוללות בין ארצות הברית לסין בעקבות פלישה סינית לאיי ספרטלי (איים הממוקמים בדרום הים הסיני).
כנגד כל האויבים (2010) – הספר מתאר מלחמה של רשויות ארצות הברית נגד סוחרי סמים במקסיקו וקשר בין סוחרי הסמים לקבוצות טרור מפקיסטן ואפגניסטן.
ספריו > סדרת חדר מלחמה

נכתבה בשיתוף עם סטיב פייצ'ניק וג'ף רובין
חדר מלחמה (1995)
השתקפות במראה (1995)
משחקי מדינה (1996)
פעולות מלחמה (1997)
מאזן כוח (1998)
במצור (1999)
הפרד ומשול (2000)
חבל בשליטה (2001)
משימה של כבוד (2002)
ים של אש (2003)
קריאה לבגידה (2004)
מלחמת עיט (2005)
ספריו > הדמויות בסדרת חדר מלחמה > פול הוד

פול הוד – הוד הוא ראש עיריית לוס אנג'לס לשעבר המשמש כמנהל החמ"ל. למרות היותו אזרח, חסר כל רקע צבאי או מודיעיני, הוד מתגלה כמנהל שקול, מתוחכם הבקי בדיפלומטיה ובמגבלות הכוח.
ספריו > הדמויות בסדרת חדר מלחמה > מייקל רוג'רס

מייקל "מייק" רוג'רס – רוג'רס, המכונה "מייק", הוא מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית המשמש כסגנו של הוד בחמ"ל, האחראי על הצד הצבאי והפעלת צוות המחץ – יחידת העילית של החמ"ל. יוצא הכוחות המיוחדים שלחם בווייטנאם ופיקד על חטיבת חי"ר ממוכנת במלחמת המפרץ. רוג'רס הוא בעל תואר דוקטור בהיסטוריה צבאית מטעם אוניברסיטת טמפל. לאורך הסדרה בולט רוג'רס בנטייתו לצאת לשדה ולפעול עם הכוחות המיוחדים.
ספריו > סדרת כוח הרשת

הרעיון נוצר על ידי טום קלנסי וסטיב פייצ'ניק והסדרה נכתבה על ידי סטיב פרי.
הסדרה מתארת את המרחב הקיברנטי העתידי בו פשעים יכולים להתבצע ללא צורך לצאת מהבית וכן על ידי מספר אנשים שאינם קרובים פיזית אחד לשני. בעולם כזה, ה-FBI מקים כוח המתמחה בפשעים וירטואליים כאלו. הכוח מורכב מלוחמים וממומחים למרחב הקיברנטי. הסדרה מתרחשת בשנת 2010 ונכתבה כספרים למבוגרים.
כוח הרשת (1998)
שאיפות נסתרות‏ (1999)
Night Moves‏ (1999)
Breaking Point‏ (2000)
Point of Impact‏ (2001)
Cybernation‏ (2001)
State of War‏ (2003)
Springboard‏ (2003)
Changing of the Guard‏ (2005)
The Archimedes Effect‏ (2006)
ספריו > סדרת סיירי כוח הרשת

נכתבה בשיתוף עם סטיב פייצ'ניק.
הסדרה מתארת את העולם הדיגיטלי העתידי (שנת 2025) שבו האינטרנט היא בעצם רשת של מציאות מדומה (המרחב הקיברנטי). בכלל הספרים בסדרה מתוארים טרוריסטים וירטואליים אשר פוגעים ברשת או מנצלים את הרשת לפשעים. בסדרה זו שהיא מעיין המשך לסדרת כוח הרשת, הכוח שהוקם על ידי ה-FBI אינו מספיק והם נדרשים להיעזר באנשים אשר מסיירים ברשת הרבה זמן. סיירים אלו שחלקם ילדים, באים לעזרת ה-FBI לפענוח הפשעים.
ונדלים וירטואליים
משחק קטלני
אחד הוא המספר הכי בודד
The Ultimate Escape
End Game
Cyberspy
The Great Race
Shadow of Honor
Private Lives
Safe House
ספריו > סדרת משחקי כוח

שלושת הספרים הראשונים בסדרה נכתב שיתוף עם מרטין גרינברג. האחרונים נכתבו על ידי ג'רום פרייסלר.
פוליטיקה (1997)
אכזר. קום (1998)
משמר הצללים (1999)
Bio-Strike‏ (2000)
Cold War‏ (2001)
Cutting Edge ‏ (2002)
Zero Hour ‏ (2003)
Wild Card ‏ (2004)
ספריו > סדרת ספלינטר סל

ספלינטר סל
מבצע ברקודה
תבוסה
נפילה
conviction
ספריו > ספרים לא-בדיוניים

צוללת: סיור בתוך צוללת גרעינית (1993).
Armored Cav: סיור בגדוד טנקים (1994).
כנף קרב: סיור בכנף קרב של חיל האוויר של ארצות הברית (1995).
נחתים: סיור ביחידת משלוח של הנחתים (1996).
מטוס תובלה: סיור הכנף תובלה אווירי (1997).
נושאת מטוסים: סיור בנושאת מטוסים (1999).
כוחות מיוחדים: סיור בכוחות המיוחדים של ארצות הברית (2001).
צנחנים: סיור בכוח משימה מוצנח (1997).
פרסים והישגים

טום קלנסי היה אחד משני סופרים (השני היה ג'ון גרישם) שמכר יותר משני מיליון עותקים מההדפסה הראשונה בשנות ה-90 של המאה ה-20.
ספרו סכנה ברורה ומיידית מכר 1,625,544 עותקים והיה לספר הנמכר ביותר בשנות ה-80 של המאה ה-20.
ב-1992 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהמוסד הפוליטכני רנסילאר.
קיבל את התואר יומן וורדר (Yeoman Warder) של מצודת לונדון.
ב-1990 קיבל את פרס אלפרד טייר לספרות (Alfred Thayer Mahan Award for Literary Achievement) שמחלק ליגת הצי של ארצות הברית (Navy League of the United States).
ראוניון

ראוניון (בצרפתית: La Réunion) הוא אי צרפתי הממוקם באוקיינוס ההודי, כ־700 ק"מ מזרחית למדגסקר וכ־200 ק"מ דרום־מערבית למאוריציוס. האי הוא חלק אינטגרלי מצרפת מבחינה מנהלית (מחוז שמעבר לים), ובדומה לארבע מושבות עבר אחרות, נחשב לחבל מנהלי בצרפת (אחד מתוך 27 מחוזות), באופן זהה לכל חבל אחר בחלק האירופי של צרפת. כחלק מצרפת, ראוניון הוא הנקודה המזרחית ביותר באיחוד האירופי (בגלל אזור הזמן שבו נמצא האי, היה זה המקום הראשון בעולם שבו הפך האירו להילך חוקי).
היסטוריה

השייטים הערבים שהפליגו באזור כינו את האי "דינה מוגרבין" ("האי המערבי"). הפורטוגלים היו הראשונים שעלו על האי בשנת 1513 וגילו כי אין בו מתיישבים. הם כינו את האי "סנטה אפולוניה".
בערך באותה התקופה העבירו הצרפתים את האי לשליטתם אם כי הדגל הצרפתי הונף באי רק בשנת 1638 בידי פרנציוס קאוצ'ה. השטח נכבש רשמית על ידי האימפריה הקולוניאלית הצרפתית בשנת 1642 בידי ז'אק פרוניס, אשר הגלה לאי זה 12 מורדים צרפתים ממדגסקר, שהייתה אף היא בשליטה צרפתית. האסירים הוחזרו לצרפת מספר שנים מאוחר יותר, ובשנת 1649 קרא לאי מלך צרפת לואי השלושה עשר בשם לה בורבון, על שם ביתו המלכותי.
השם "ראוניון" ניתן לאי רק ב־1793 לאחר נפילת בית בורבון במהפכה הצרפתית. השם שפירושו הצטרפות, איחוד, מנציח את האלפים ממרסיי וממקומות אחרים שבאו לפאריס בקיץ 1792 כדי להתנדב למשמר הלאומי ובכך סייעו להפוך אותו ממלוכני לרפובליקני.
בשנת 1801 נקרא האי "לה בונפרטה" על שם נפוליאון בונפרטה. בשנת 1810 נכבש האי על ידי בריטניה והוחזר השם "בורבון". האי הוחזר לצרפת בקונגרס וינה בשנת 1815 ושמו נשאר "בורבון" עד שנת 1848 ומהפכת 1848 בצרפת, אז הוחזר השם ל"ראוניון".
בין המאה ה־17 והמאה ה־19 היגרו לאי צרפתים, אפריקאים, מלאים, סינים והודים. הגירה זו יצרה את המגוון האתני הגדול הקיים באי. לפני פתיחת תעלת סואץ שימש האי נקודת עצירה חשובה בדרך מאירופה למזרח הרחוק.
ב־19 במרץ 1946 זכתה ראוניון למעמד של מחוז בצרפת יחד עם גוואדלופ, גיאנה הצרפתית ומרטיניק.
ב־29 ביולי 2015 פורסם שנמצאו שרידי מטוס נוסעים מדגם בואינג 777 בחופיו של האי. ההערכה היא כי אלה שרידיו של המטוס שנעלם בטיסה 370 של מלזיה איירליינס.
כלכלה

ייצור הסוכר היה בעבר ענף היצוא המוביל בראוניון. בימינו משמש ענף התיירות למקור ההכנסה החשוב באי. כמו כן, מקבל האי סיוע כלכלי נרחב מצרפת. באי ישנן קבוצות סוציו־אקונומיות שונות: אנשים אמידים מהודו או צרפת לצד תושבים עניים מחוסרי כל מאפריקה.
האבטלה והעוני הן בעיות חריפות באי. אחוז המובטלים עמד ב־2014 על 30%. לפי לה מונד נמצאת כ-42% מהאוכלוסייה מתחת לקו העוני.
תחבורה

נמל התעופה ראוניון רולאן גארוס משרת את האי, מטפל בטיסות לצרפת, הודו, מדגסקר, מאוריציוס, טנזניה, קומורו, סיישל, דרום אפריקה, סין ותאילנד. בנוסף, קיים גם נמל התעופה פיירפונדס בעיר סן פייר, אשר משרת טיסות מאוריציוס ומדגסקר.
דמוגרפיה ושפה

הקבוצות האתניות הן: צרפתים, אפריקאים, מלגשים, סינים, פקיסטנים והודים.
הדת העיקרית (86 אחוזים) היא קתולית, בנוסף ישנם מיעוטים הינדים, מוסלמים ובודהיסטים.
השפה המדוברת באי היא שפה קריאולית (בצרפתית: Créole réunionnais).
גאוגרפיה

האי נמצא באוקיינוס ההודי, מזרחית למדגסקר. ראוניון הוא אחד האיים בארכיפלג של איי מאסקרן (אנ'). אורך החופים של ראוניון הוא 207 ק"מ. האי מצוי תחת איום התפרצויות הר הגעש פִּיטוֹן דֶה לָה פוּרנֶז (Piton de la Fournaise, בצרפתית: "פסגת הכבשן") הנמצא בדרומו של האי, וכן סופות ציקלון.
ראו גם

פרשת ילדי ראוניון
נמל התעופה ראוניון רולאן גארוס
אלפרד נקש
הערות שוליים

↑  עולה הסבירות כי נמצא המטוס המלזי: חוקרים קבעו כי השברים שהתגלו שייכים לבואינג 777, באתר הארץ, 29 ביולי 2015
| מדינות אפריקה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוגנדה • אלג'יריה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בורונדי • בורקינה פאסו • בוטסואנה • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • לוב • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • מצרים • מרוקו • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניז'ר • ניגריה • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה • סיישל • סיירה לאון • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה • תוניסיה |  |
| חבלי ארץ  "לא מוכרים" | סומלילנד • רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית |  |
| שטחים תלויים | הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי • סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה • האיים הקנריים • סאוטה • מלייה • מדיירה • מיוט • ראוניון • סוקוטרה |  |
| חבלי צרפת |
| --- | --- | --- |
| חבלים בצרפת המטרופוליטנית מ-2016 | או-דה-פראנס • אוברן-רון-אלפ • אוקסיטניה • איל-דה-פראנס • אקיטן החדשה • בורגון-פראנש-קונטה • ברטאן • גראנד אסט • נורמנדי • סאנטר-עמק הלואר • פיי דה לה לואר • פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור • קורסיקה |  |
| חבלים בצרפת המטרופוליטנית עד סוף 2015 | אוברן • איל-דה-פראנס • אלזס • אקיטן • בורגון • ברטאן • לורן • לימוזן • לנגדוק-רוסיון • מידי-פירנה • נור-פה דה קאלה • נורמנדי עילית • נורמנדי תחתית • סאנטר • פיי דה לה לואר • פואטו-שראנט • פיקרדי • פראנש-קונטה • פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור • קורסיקה • רון-אלפ • שמפאן-ארדן |  |
| חבלים מעבר לים | גוואדלופ • גיאנה הצרפתית • מרטיניק • ראוניון • מיוט |  |
| קולקטיבים מעבר לים | פולינזיה הצרפתית • סן-פייר ומיקלון • ואליס ופוטונה • סן ברתלמי • סן מרטן |  |
| טריטוריות מעבר לים | הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת (ארץ אדלי • איי אפארסה • סן פול ואמסטרדם • איי קרגלן • איי קרוזה) |  |
| מעמד מיוחד | קלדוניה החדשה • קליפרטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547798105171  BNE: XX453565  BnF: cb11865432v (data)  GND: 4049639-9  ISNI: 0000 0001 2156 3951  KulturNav: 30a7f3d7-4191-4e77-816a-327431620980  LCCN: n79079314  MusicBrainz: 6de750e8-8280-37cf-bd98-0dd800419a18  NARA: 10035794  NKC: ge867132  NLA: 35225317  RERO: 02-A005464394  SELIBR: 158095  SUDOC: 026399598  UKPARL: i6686WsE  VIAF: 131337096   WorldCat (עם VIAF): 131337096
יאיר גרבוז

| --- | --- |

 לידה:  29 בספטמבר 1945 (בן 79) כ"ב בתשרי ה'תש"ו גבעתיים, פלשתינה (א"י)
 לאום:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1966
 תחום יצירה:  ציור, ספרות 
 הושפע על ידי:  רפי לביא 
 פרסים והוקרה:  פרס בנק דיסקונט (1999)  פרס רפפורט (2015)  פרס א.מ.ת. (2004)  פרס סוקולוב 
 
יאיר גַרבּוּז (נולד ב־29 בספטמבר 1945) הוא צייר, סופר, עיתונאי, סאטיריקן ופובליציסט ישראלי. יצירתו, החל מסוף שנות ה-60, שילבה השפעות של אמנות הפופ האמריקאית עם סממנים מקומיים. ציוריו, המזוהים עם סגנון "דלות החומר" בנויים כקולאז'ים, המשלבים סממנים ארס פואטיים וביקורת חברתית. זוכה פרס א.מ.ת לשנת 2004 על יצירתו בתחום הציור.
ביוגרפיה

יאיר גרבוז נולד בגבעתיים. היה חבר קיבוץ כפר החורש. למד ציור אצל רפי לביא ובמכון אבני. תערוכת היחיד הראשונה שלו הייתה בשנת 1967. בשנה זאת הציג גם ב"תערוכת העירום" של קבוצת 10+, ומאז הציג עשרות תערוכות במוזיאונים ובגלריות בישראל ובעולם.
בספטמבר 2009 השאיל לכנסת ישראל שתי תמונות מיצירותיו. התמונות הוצגו בלשכתו של יו"ר הכנסת ראובן ריבלין.
היה מכותבי המוסף הסאטירי "דבר אחר" של העיתון "דבר" תחת שם העט 'י. פולני'. על עבודתו זו זכה בפרס סוקולוב לעיתונאות ב־1993. הנחה את תוכנית הסאטירה "אין עם מי לדבר" עם עליית ערוץ 2 המסחרי ב־1993. כתב את הספר "תמיד פולני", לקט מעובד של רשימותיו בעיתון, רשימות הומוריסטיות המבוססות על חייו האישיים: משפחתו שמוצאה מפולין, זיכרונותיו מחיי הקיבוץ, חיי המשפחה והיומיום. בעקבות הצלחת הספר, יצא גרבוז לחצי שנת שבתון בפריז על חשבון התמלוגים, דבר שהשפיע מאוד על המשך הקריירה שלו. גרבוז בעל טור בתוכנית הטלוויזיה "תיק תקשורת", שבו הוא עוסק באופן סאטירי בתחלואי התקשורת הישראלית.
גרבוז שימש (עד 2008) כראש המדרשה להכשרת מורים לאמנות במכללת בית ברל. בשנת 2008 הצטרף אל מפלגת אור. הוא יושב ראש ועדת רפרטואר בתחום האמנות הפלסטית בסל תרבות ארצי מאז 2006.
בשנת 2011 החל להשתתף כחבר פאנל בתוכנית "הינשופים" בהגשת רוגל אלפר בערוץ 8.
לאחר פרישתו לגמלאות מהמדרשה עבר בשנת 2012 עם רעייתו מרגלית לחיות לסירוגין בצפת וברמת גן.
גרבוז זכה בפרס רפפורט לשנת 2015.
בשנת 2017 הוצגה במוזיאון תל אביב לאמנות, תערוכת יחיד פרי יצירתו בשם "אני ציירים".
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

בבחירות לכנסת השלוש העשרה הוצב במקום ה-97 ברשימת מרצ ובבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצב במקום ה-102 ברשימת התנועה החדשה מרצ.
במהלך הבחירות לכנסת העשרים (2015), גרבוז נשא נאום בעצרת בכיכר רבין שבתל אביב, ובנאומו הזדעק והפציר: "אמרו לנו שצהובי החולצות ושחורי הסמל, אנשי 'כהנא צדק' וצורחי 'מוות לערבים', הם קומץ. הם רק קומץ. [...] הגנבים לוקחי השוחד, [...] המושחתים והנהנתנים החזיריים, [...] מנשקי הקמעות, עובדי האלילים והמשתחווים ומשתטחים על קברי קדושים, [...] המטרידים המיניים והאנסים, קומץ. [...] איך זה שהקומץ שולט בנו? איך זה שבאין מרגיש ובאין מפריע, הוא, הקומץ, נעשה לרוב?". התבטאות זו גררה גינויים הן מימין והן משמאל, ובתקשורת נערכה השוואה בין דברי גרבוז לנאום הצ'חצ'חים של דודו טופז. בריאיון לגלי צה"ל טען יצחק הרצוג כי דברי גרבוז הזיקו למפלגת המחנה הציוני בתוצאות הבחירות.
חיים פרטיים

גרבוז נשוי ואב לשלושה ילדים. אחיו הם חבר הכנסת לשעבר אהרן הראל (אביו של הפוליטיקאי והשחקן אסף הראל), ואלון גרבוז שניהל את הסינמטק בתל אביב.
ספריו

בדרך לקולנוע, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תש"ם. (איורים בלוויית דברי הסבר קצרים)
יאיר גרבוז (י’ פולני), תמיד פולני; איורים: אבנר כץ, תל אביב: זמורה-ביתן, תשמ"ט 1989.
יאיר גרבוז, שלמה ניצן, דני קרמן, אחיתופל בגבעה: קטעים נבחרים מתוך דבר אחר מן השנים 1987–1990, תל אביב: עם עובד, תשנ"א 1990.
פריז תל אביב משם לכאן ומכאן לשם: מדריך חסר למיטיבי אהוב, תל אביב: מודן, 1996.
כל הסיכויים שבקרוב תעבור כאן רכבת: ציורים מספרים ביוגרפיה; עורך: אלי הירש, תל אביב: עם עובד, תש"ס 2000.
אוי ארצי: מכתבים לחבר צרפתי בדרך לישראל; עורכת: רחלה זנדבנק, תל אביב: דניאלה די-נור, 2010.
בית בגליל - יומן; עורך: סמי דואניס, תל אביב: אחוזת בית, 2014.
בעברי הרחוק צפויים שינויים. כגונים וכמויים, (שירים) 2020
לקריאה נוספת

נעמי סימן-טוב (עורכת). רדימיידעלה, הוצאת בית ברל, 2011.
הערות שוליים

↑  אלי ערמון אזולאי, ימי חמישי בלי גרבוז, באתר הארץ, 23 בפברואר 2009
↑  ראו: על יאיר גרבוז באתר מפלגת אור.
↑  איילת שני, יאיר גרבוז מרגיש כמו פנסיונר בקרקס, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2012
↑  שני ליטמן, האמנים יאיר גרבוז ושי יחזקאלי הם הזוכים בפרס רפפורט, באתר הארץ, 18 בפברואר 2015
↑   גלעד מלצר, יאיר גרבוז, קולאז'יסט של מילים, באתר הארץ, 13 בפברואר 2017
↑  דנה ירקצי‏, סערת גרבוז: "מנשקי קמעות ועובדי אלילים השתלטו על המדינה", באתר וואלה, 8 במרץ 2015
נדב פרי, נתניהו על דברי גרבוז: "ממתי זה פשע לנשק מזוזה?", באתר nana10‏, 9 במרץ 2015
 יחימוביץ' לגרבוז: "מדובר בדברים גזעניים, אין דרך אחרת להסתכל על זה", באתר nana10‏, 9 במרץ 2015
↑  שלום ירושלמי, אמנון לורד, חזרנו לימי הצ'חצ'חים: גרבוז שלף את השד מהבקבוק, באתר nrg‏, 10 במרץ 2015
↑  הרצוג: "הנאום של גרבוז הזיק לנו ללא צל של ספק", באתר גלי צה"ל, 19 במרץ 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 272828  NLI: 987007296118005171  BnF: cb15505699g (data)  GND: 174210434  ISNI: 0000 0000 6660 2267  LCCN: nr92000478  SUDOC: 166650153  ULAN: 500482600  VIAF: 7692374   WorldCat (עם VIAF): 7692374 
ציור קיר בתחנת הכרמלית בחיפה
משה מחובר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 ביולי 1936 (בן 88) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  מתמטיקה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  אנדז'יי מוסטובסקי, מיכאל רבין 
 מוסדות:  קינגס קולג' לונדון  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת לונדון  אוניברסיטת בריסטול 
 תלמידי דוקטורט:  פאול ארנסט 
 
משה "מושיק" מָחוֹבֶר (נולד ב-31 ביולי 1936) הוא פילוסוף, מתמטיקאי ופעיל שמאל-רדיקלי ישראלי-בריטי, ממייסדי הארגון הישראלי "מצפן".
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות ותחילת מעורבותו הפוליטית

משה מחובר נולד בתל אביב. בילדותו היה פעיל בסניף תל אביב-מרכז של השומר הצעיר.
בהמשך, הצטרף למפלגת השמאל הסוציאליסטי של משה סנה, אשר פרש ממפ"ם, ועם התמזגות מפלגת השמאל הסוציאליסטי לתוך המפלגה הקומוניסטית הישראלית הפך לחבר מק"י.
בשנת 1960 מונה למרצה למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, תפקיד אותו מילא עד לשנת 1964, ואליו שב ב-1966 עד שעזב בצורה סופית את התפקיד ב-1968.
בשנת 1961, עם שובו לישראל מפולין, שם עסק בכתיבת הדוקטורט שלו בלוגיקה, כתב יחד עם עקיבא אור, חברו לסניף מק"י בירושלים, את ספרם "שלום, שלום, ואין שלום", ספר בן 516 עמודים שדן ביחסי ישראל-ערב משנת 1948 עד אותה עת, בצורה ביקורתית ונוקבת.
בשנת 1962 קיבל תואר דוקטור למתמטיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, על עבודה שכותרתה "Theory of Transfinite Recursion" ונעשתה בהנחייתם של אנדז'יי מוסטובסקי ומיכאל רבין.