stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקולו קוטונר

תחריט המתאר את ניקולו קוטונר
ניקולו קוטונר
ניקולו קוטונר (בספרדית: Nicolau Cotoner i d'Olesa;‏ 1608–1680) היה חשמן והגראנד מאסטר ה-61 של המסדר של מלטה בין 1663 ל-1680. אביו היה מארק אנטוני קוטונר דה סאנטמארטי ואחיו היה הגראנד מאסטר הקודם, רפאל קוטונר.
בשנת 1669, לאחר שהסכם שלום שנחתם בין ונציה והאימפריה העות'מאנית בעקבות הכיבוש מחדש של ממלכת קנדיה, ניקולא קוטונר שיפר את ביצורי מלטה ומימן את בנייתו של אחד המבצרים שנועדו לארח את התושבים במקרה של פלישה. המבצר נקרא קוטונרה.
כאסטרטג ודיפלומט, הוא חיזק מאוד את יוקרתו של המסדר, בעיקר בצרפת, ונציה ואנגליה. בשנת 1674 הוא מימן במלטה את בית הספר לאנטומיה ורפואה כנספח ל-Sacra Infermeria, וכן כתב (באיטלקית) את החוקה של המסדר.
ניקולא קוטונר המשיך במלאכת השיפוץ של קתדרלת יוחנן הקדוש שהחלה על ידי אחיו, רפאל, והרבה מפאר הקתדרלה חודש בתקופת שלטונו, כולל העיטור של הקמרון שצויר על ידי "האביר הקלברי" מתיה פרטי כמו גם רוב הגילופים ועיטורי הזהב של מרבית הקירות.
קוטונר נקבר בקפלה של אראגון. יורשו בתפקיד היה האח גריגוריו קאראפה (Gregorio Carafa).
אנדרטת הקבר של הגראנד מאסטר, ממוקמת בצורה בולטת לימין המזבח הראשי ב-chapel of the langue of Aragon בקתדרלת יוחנן הקדוש. היא נבנתה על ידי דומניקו גואידי ב-1686 והיא נחשבת לאחד המונומנטים החשובים והיפים ביותר בקתדרלה.
ניקולו קולאנטוניו

| --- | --- |

ציור מאת ניקולו קולאנטוניו
 לידה:  שנות ה־20 של המאה ה־15 נאפולי, ממלכת נאפולי 
 פטירה:  שנות ה־60 של המאה ה־15 נאפולי, ממלכת נאפולי 
 תקופת הפעילות:  1440–1470 (כ־30 שנה) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  רנסאנס מוקדם 
 הושפע על ידי:  Barthélemy d'Eyck 
 יצירות ידועות:  Delivery of the Franciscan Rule, Saint Jerome in His Study 
 
ניקולו אנטוניו קולאנטוניו (באיטלקית: Niccolò Antonio;‏ סביבות 1420 – סביבות 1460) הוא צייר איטלקי, מגדולי אמני השמן הפלנדרי בנאפולי שבאיטליה. נחשב לאחד מגדולי אמני הרנסאנס. נודע בעיקר בשל היותו מדריכו של הצייר המפורסם אנטונלו דה מסינה.
קולאנטוניו נולד ב-1420 בנאפולי שבאיטליה. מרבית פרטי חייו נותרו עלומים. לטענת פייטרו סומונטה, הוא לימד את מסינה ציור בין השנים 1449 ל-1455.
שינג'י קגאווה

שינג'י קגאווה (ביפנית: 香川 真司; נולד ב-17 במרץ 1989) הוא כדורגלן יפני, המשחק בעמדת הקשר בסנט טרודין.
קריירה בינלאומית

קגאווה היה חלק מהנבחרת האולמפית של יפן לטורניר הכדורגל באולימפיאדת בייג'ינג (2008).
במאי 2008 ערך קגאווה את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת במשחק ידידות מול נבחרת חוף השנהב, אך לקראת טורניר מונדיאל 2010 נותר מחוץ לסגל. לקראת טורניר גביע אסיה בכדורגל 2011 קיבל קגאווה זימון מאלברטו זאקרוני, מאמן הנבחרת. במשחק רבע הגמר מול קטאר, כבש קגאווה צמד וסייע לקבוצתו לנצח בתוצאה 2:3 ולהעפיל לשלב הבא. במשחק חצי הגמר מול קוריאה הדרומית הוא נפצע וסבל משבר בעצמות המסרק, פציעה שגרמה לו להפסיד את המשך הטורניר, ושארית העונה בגרמניה.
סטטיסטיקות קריירה

| מועדון | עונה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע הליגה> הופעות | גביע הליגה> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סרסו אוסקה | 2006 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | 0 | 0 |
| סרסו אוסקה | 2007 | 35 | 5 | 1 | 2 | – | – | – | – | – | – | 36 | 7 |
| סרסו אוסקה | 2008 | 35 | 16 | 0 | 0 | – | – | – | – | – | – | 35 | 16 |
| סרסו אוסקה | 2009 | 44 | 27 | 0 | 0 | – | – | – | – | – | – | 44 | 27 |
| סרסו אוסקה | 2010 | 11 | 7 | – | – | 1 | 0 | – | – | – | – | 12 | 7 |
| סרסו אוסקה | סה"כ | 125 | 55 | 1 | 2 | 1 | 0 | – | – | – | – | 127 | 57 |
| בורוסיה דורטמונד | 2010/2011 | 18 | 8 | 2 | 0 | – | – | 8 | 4 | – | – | 28 | 12 |
| בורוסיה דורטמונד | 2011/2012 | 31 | 13 | 5 | 3 | – | – | 6 | 1 | 1 | 0 | 43 | 17 |
| בורוסיה דורטמונד | סה"כ | 49 | 21 | 7 | 3 | – | – | 14 | 5 | 1 | 0 | 71 | 29 |
| מנצ'סטר יונייטד | 2012/2013 | 20 | 6 | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | – | – | 26 | 6 |
| מנצ'סטר יונייטד | 2013/2014 | 18 | 0 | 1 | 0 | 2 | 0 | 8 | 0 | 1 | 0 | 30 | 0 |
| מנצ'סטר יונייטד | סה"כ | 38 | 6 | 4 | 0 | 2 | 0 | 11 | 0 | 1 | 0 | 56 | 6 |
| בורוסיה דורטמונד | 2014/2015 | 28 | 5 | 5 | 1 | – | – | 5 | 0 | – | – | 38 | 6 |
| בורוסיה דורטמונד | 2015/2016 | 29 | 9 | 5 | 1 | – | – | 12 | 3 | – | – | 46 | 13 |
| בורוסיה דורטמונד | 2016/2017 | 21 | 1 | 3 | 2 | – | – | 5 | 3 | 1 | 0 | 30 | 6 |
| בורוסיה דורטמונד | סה"כ בקריירה | 240 | 87 | 17 | 6 | 4 | 30 | 0 | 5 | 2 | 0 | 293 | 98 |
↑  כולל משחקי הסופר קאפ הגרמני ומגן הקהילה
תארים והישגים > קבוצתיים

אליפות גרמניה (2): 2010/2011, 2011/2012
הסופר קאפ הגרמני (1): 2011/2012
הגביע הגרמני (1): 2016/2017
אליפות אנגליה (1): 2012/2013
מגן הקהילה (1): 2013
תארים והישגים > בינלאומיים

גביע אסיה בכדורגל (1): 2011
תארים והישגים > אישיים

המבקיע המצטיין של ליגת העל היפנית(1): 2009
קבוצת העונה של המגזין "קיקר"(2): 2010/2011, 2011/2012
קבוצת השנה של אירופה על ידי מגזינים אירופיים(1): 2011/2012
כדורגלן השנה באסיה (1): 2012
נחושת דו-כלורית

| --- | --- |

CuCl2 (ללא מים)
 
 CuCl2•2H2O (החומר לאחר ספיחת מים)
 שם סיסטמטי:  Copper(II) chloride
 שמות נוספים:  Cupric chloride
 כתיב כימי:  Cl₂Cu 
 מסה מולרית:  134.45 גרם/מול
 מראה:  מוצק גבישי ירקרק-כחול (די-הידראט) או צהוב-חום (יבש)
 מספר CAS:  7447-39-4  (ללא מים); 10125-13-0 (דיהידראט)
 צפיפות:  3.386 במצב לא ממוים, 2.51 כדי-הידראט גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  מוצק
 מסיסות:  75.7 גרם ב-100 מ"ל מים ב 25°C
 ממסים:  מתנול (68 גרם ב 100 מ"ל); אתנול (53 גרם ב-100 מ"ל), אצטון
 טמפרטורת היתוך:  493 °C   766.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  993 °C   1266.15 K
 מקדם שבירה:  1.724–1.739 במצב לא ממוים 1.514–1.544 כפנטא-הידרט
 NFPA 704:       0 ‏ 2 1 
 הערה כללית:  מתפרק ברתיחה
 
מבנה גביש של נחושת כלורית
נחושת דו-כלורית היא תרכובת כימית של נחושת וכלור בעלת הנוסחה הכימית CuCl2
מלח זה, בצורתו היבשה הוא מוצק שצבעו חום בהיר הסופח באיטיות לחות מהאוויר עד לקבלת דיהידרט CuCl2•2H2O שצבעו ירוק-כחול.
מבנה

הנחושת נמצאת במרכז אוקטאדר מעוות בשל אפקט יאן טלר. גם בצורה הממויימת (CuCl2•2H2O) הנחושת בקואורדינציה אוקטאדרית, מוקפת בשתי מולקולות מים ו4 יונים מגשרים של כלוריד. התרכובת פרהמגנטית ונחושת כלורית הייתה החומר הראשון שנבדק בתהודה מגנטית אלקטרונית בשנת 1944.
כימיה > תמיסה מיימית

התמיסה המתקבלת מהמסת CuCl2 במים מכילה מגוון קומפלקסים של נחושת והרכבה משתנה בהתאם לריכוז, הטמפרטורה ונוכחות יוני כלוריד נוספים על אלו שמקורם במוצק. צורונים אלו כוללים את היון הקומפלקסי  [Cu(H_{2}O)_{6}^{+}2 שצבעו כחול וקומפקסים המכילים יוני הליד מהצורה  [CuCl_{2+x}]^{x-} שצבעם צהוב כמו  [CuCl_{4}]^{-2} או אדום כמו  [CuCl_{3}]^{-}
לכן תמיסת נחושת דו-כלורית יכולה לקבל כמה צבעים.
בהוספת בסיס לתמיסה שוקעת נחושת הידרוקסיד
CuCl_{2(aq)}+2NaOH\Rightarrow Cu(OH)_{(2(s)}+2NaCl
בהידרוליזה חלקית מתקבלת נחושת אוקסיכלוריד Cu2Cl(OH)3- חומר המשמש כקוטל פטריות בחקלאות.
כימיה > חמצון חיזור

נחושת דו-כלורית היא מחמצן עדין ומגיבה עם כמה מתכות לקבלת נחושת מתכתית או נחושת חד ערכית
לקבלת נחושת חד ערכית מגיבים את החומר עם גפרית דו-חמצנית המשמשת כמחזר:
בטמפרטורה של כ 1000°C נחושת דו-כלורית תתפרק ל CuCl ו גז כלור Cl2
ייצור

מפיקים נחושת דו-כלורית בתגובה של כלור עם נחושת בטמפרטורה של 300-400°C, התגובה אקסותרמית במיוחד.
Cu+Cl_{2}+2H_{2}O\rightarrow CuCl_{2}(H_{2}O)_{2}
ניתן לייצר את החומר גם בתגובה של נחושת הידרוקסיד, אוקסיד או קרבונט עם חומצה הידרוכלורית, באלקטרוליזה של NaCl עם אלקטרודות נחושת מתקבל קצף ירוק-כחול אותו ניתן להפריד ולהפוך לנחושת דו-כלורית ממויימת, אך תהליך זה עלול לפלוט גז כלור רעיל ולכן השימוש בו נדיר.
שימושים

משתמשים בנחושת דו-כלורית בעיקר כזרז למשל בייצור אצטאלדהיד מאתן משתמשים בנחושת דו-כלורית יחד עם פלדיום כלורי PdCl2 פלדיום כלורי מתחזר במהלך התגובה לפלדיום ותפקיד הנחושת הדו-כלורית לחמצן את המתכת שוב לפלדיום כלורי (תגובה 2). שחזור הנחושת הכלורית נעשה באמצעות חמצן האוויר (תגובה 3). התגובות המעורבות:
C2H4 + PdCl2  + H2O  → CH3CHO  + Pd + 2 HCl
Pd + 2 CuCl2  → 2 CuCl + PdCl2
4 CuCl + 4 HCl + O2 → 4 CuCl2 + 2 H2O
כך שהתהליך הכולל (סכום של הכפלת תגובות 1 ו 2 + תגובה 3):
נחושת כלורית משמשת כזרז גם בתהליך Deacon לייצור גז כלור מחומצה כלורית וחמצן
נחושת דו-כלורית משמשת גם כזרז בשלב הכלורינציה בייצור ויניל כלוריד ודוכלורואתאן.
בפירוטכניקה משמש החומר כצבען ירוק או כחול.
תמיסות CuCl2 בצבעים שונים: ירוק בריכוז גבוה של כלוריד (-Cl) וכחול בריכוז כלוריד נמוך
נח נובל

נח נובל (באנגלית: Noah Noble;‏ 15 בינואר 1794 –  8 בפברואר 1844) היה פוליטיקאי אמריקאי מאינדיאנה, איש המפלגה הוויגית, שכיהן כמושל אינדיאנה החמישי בשנים 1831–1837. שתי תקופות הכהונה שלו התמקדו בעיקר בעבודות ציבוריות, שבשיאן הייתה העברת חוק העבודות הציבוריות של מאמות', שבאותה עת נחשב להישגו הגדול ביותר. המלצותיו למיסוי לצורך מימון העבודות לא יושמו במלואן, והמיזם הוביל את המדינה בסופו של דבר לנהל משא ומתן על פשיטת רגל חלקית כמה שנים מאוחר יותר. תקלה זו הובילה לקריסה הדרגתית של המפלגה הוויגית באינדיאנה, שמעולם לא חזרה למשול המדינה, והובילה לתקופה של שליטת הדמוקרטים שנמשכה עד אמצע מלחמת האזרחים האמריקאית. לאחר תום כהונתו של נובל כמושל הוא מונה כחבר במועצת העבודות הציבוריות, שם הוא דחף ללא הצלחה לארגון מחדש של מיזמים בניסיון להפיק מהם תועלת כלשהי.
ראשית חייו

נח נובל נולד בבריוויל, וירג'יניה כאחד מ-14 ילדיהם של דר' תומאס נובל ואליזבת קלייר סדג'וויק נובל. בערך ב-1800 עברה המשפחה לאזור הספר, שם פתח אביו של נובל מרפאה במחוז קמפבל, קנטקי. ב-1807 עברה המשפחה שוב למחוז בון שבקנטקי, שם רכש אביו של נובל מטע בשטח של 300 אקרים (כ-1,200 דונם) שעובד על ידי עבדים. בערך ב-1811, כשהיה בן 17, עבר נובל לברוקוויל, אינדיאנה, זאת בעקבות אחיו ג'יימס, שעבר לשם זמן מה קודם לכן. ג'יימס נובל היה עורך דין בולט, ולימים חבר הסנאט של ארצות הברית.
באינדיאנה שלח נובל את ידו בכמה מיזמים עסקיים יחד עם שותפו אינוק ד. ג'ון. יחד הם הפעילו בברוקוויל מלון, היו מעורבים מאוד בסחר מקרקעין, ופתחו מפעל אריגה שבו הופעלה מכונת ניפוץ בכוח המים. נובל גם פתח חברת מסחר שנקראה "נובל ושותפיו". החברה רכשה תוצרת מהחוואים באזור ושיווקה אותה לניו אורלינס. ב-1819 נהרס אחד המשלוחים שלו בתאונת שיט ועקב כך הוא נכנס לחוב גדול שלקח לו כמה שנים להחזירו. מאוחר יותר באותה שנה נשא נובל לאישה את דודניתו, קתרין סטאל ואן סוירינגן. לנובל ולרעייתו היה סבא-רבא משותף, ונולדו להם שלושה ילדים, שרק אחד מהם הגיע לבגרות והשניים האחרים נפטרו בינקותם.
כניסתו לפוליטיקה

ב-1820 נכנס נובל לפוליטיקה לאחר שנבחר לתפקיד השריף של מחוז פרנקלין. כאשר הוא התמודד לבחירה מחדש ב-1822 הוא כבר נעשה אישיות פופולרית מאוד במחוז, וזכה ב-1,186 קולות מול 9 הקולות שקיבל יריבו. ב-1817 הוא קיבל מינוי של לוטננט קולונל ברגימנט השביעי של המיליציה של אינדיאנה, וב-1820 הועלה לדרגת קולונל. כאשר תמה תקופת כהונתו כשריף, הוא התמודד בבחירות לייצוג מחוזו בבית הנבחרים של אינדיאנה וניצח ניצחון מוחץ. הוא התמודד לבחירה מחדש בשנה שלאחר מכן, אך התפטר בעקבות מותו של אחיו לזרוס. לזרוס נובל היה גובה הכספים של משרד הקרקעות של אינדיאנפוליס, ובמותו התפנתה משרתו. אחיו, סנאטור ג'יימס נובל, הפעיל את השפעתו להבטיח את התפקיד לנח נובל, שהחזיק בו עד 1829. משרה זו הצריכה אותו להעתיק את מקום מגוריו לאינדיאנפוליס, שם הוא היה אחראי על גביית כספים עבור הממשלה הפדרלית. במסגרת תפקידו זה הוא יצר קשרים עם רבים מהאישים המובילים במדינה ועד מהרה יצר עמם מערכות יחסים טובות. בעקבות בחירתו של הנשיא אנדרו ג'קסון והעסקתם של בני החסות הפוליטיים, הועבר נובל מתפקידו.
כשמצא את עצמו ללא תעסוקה, נכנס נובל למיזם עסקי אחר. לפני שעלה בידו לפתוח עסק חדש, מינו אותו ידידיו באספה הכללית של אינדיאנה לוועדה שהייתה אחראית על סלילת דרך מישיגן. הוא המשיך להיות חבר בוועדה עד 1831, כאשר הוא הכריז על מועמדותו למשרת מושל אינדיאנה כמועמד מטעם המפלגה הוויגית והצליח להתמנות כמועמד מטעמה.
מושל אינדיאנה

במהלך מסע הבחירות שלו האשים נובל את יריבו הדמוקרטי, ג'יימס ג' ריד, וטען לאי-כשירותו להתמודד בבחירות בשל היותו גובה מס פדרלי. חוקת אינדיאנה אסרה על פקידי ממשל מדינתיים להחזיק בו זמנית במשרה בממשלה הפדרלית ובמשרה בממשל המדינתי. ריד תקף גם הוא את נובל, שעדיין החזיק במשרת חבר ועדה פדרלית במסגרת עבודתו על דרך מישיגן. במסע הבחירות שלו קידם נובל מצע של עבודות ציבוריות וניצח בבחירות ברוב של 23,518 קולות מול 21,002 הקולות שקיבל ריד ומול 6,894 הקולות שקיבל המועמד העצמאי מילטון סטאפ.
לאחר השבעתו כמושל רכש נובל כמה חלקות אדמה בשוליים המזרחיים של בירת המדינה, נטע פרדס וכרם, ובנה בית לבנים גדול. הוא הביא כמה מהעבדים המשוחררים של אביו כדי לעבוד במשק ביתו, כשאחד מהם היה לכאורה ההשראה לדמותו של הדוד טום בספרה של הארייט ביצ'ר סטואו אוהל הדוד תום. סטואו ביקרה בביתו של נובל ביותר מהזדמנות אחת.
מושל אינדיאנה > תקופת כהונתו הראשונה

אינדיאנה המשיכה לחוות תקופה של שגשוג כאשר שטף מתיישבים גדול רכש בה אדמות, ובכך הבטיחו הכנסה גדולה לממשלת המדינה. קודמו בתפקיד של נובל החל להתוות את המסגרת לעבודות ציבוריות בהיקף רחב, אך עיכב באופן משמעותי את תחילת עבודות הכרייה של התעלות. נובל ניגש לעבודה באופן מידי ותוך כמה חודשים הושלם תהליך המדידה של נתיב תעלת וובאש ואירי והוא הגיש כמה המלצות בנוגע לבנייתה. נובל התנגד לסלילת מסילות רכבת, שאותן הוא ראה כמונופולים, שכן חברת הרכבת יכלה להוביל סחורות במסילותיה, בעוד שהתעלות היו פתוחות לכל גורם שבבעלותו היו כלי שיט. עבודת כריית התעלה החלו בצורה רצינית ב-1832.
סלילת הכבישים המדינתיים התקדמה באיטיות בשל מחסור במימון. נובל הציע שהמדינה תלווה כספים כדי להאיץ את העבודות, אך בית המחוקקים דחה את הצעתו. הוא גם המליץ על הקמתה של מועצת עבודות ציבוריות כדי לתאם את המיזמים ולהפחית את העלויות באמצעות ארגון יעיל יותר ורכישת אספקה, אך שוב דחתה האספה הכללית את הצעתו ותחת זאת המיזמים השונים הופעלו תחת מועצות מנהלות נפרדות. תקופות כהונתו הראשונה של נובל עברה בהתקדמות מועטה בתחום העבודות הציבוריות בגלל שנציגי בית הנבחרים מדרום המדינה חסמו כל תוכנית בהיקף רחב על רקע הטענה שמיזמים כאלו יהיו בעלי ערך מועט עבור ציבור בוחריהם, שכן רוב המיזמים התבצעו בחלקה המרכזי של אינדיאנה.
נובל קיים מפקד אוכלוסין והמליץ על חלוקה מחדש של הייצוג בבית הנבחרים כדי להעניק יותר מושבים למחוזות מרכז המדינה. בית הנבחרים אישר את התוכנית, והגדיל את מספר המושבים של הסנאט ובית הנבחרים המדינתיים ל-50 ו-100 מושבים, בהתאמה. שינוי זה העניק בפעם הראשונה לחלקים של מרכז וצפון אינדיאנה יותר נציגים בהשוואה לדרום המדינה, זאת על אף העובדה שעדיין הדרום היה יותר מאוכלס. נובל הגיש כמה המלצות לרפורמות בבתי הספר הציבוריים. רוב ההצעות לא התקבלו, אך הרחבתו של קולג' אינדיאנה אושרה, ולבתי הספר ביישובים הוענקה סמכות משמעותית יותר בפעולותיהם.
במהלך תקופת כהונתו הראשונה של נובל נסגר הבנק השני של ארצות הברית (אנ'), והמדינה נותרה ללא בנק שבו יוחזקו פיקדונות הממשלה או שינפיק שטרות כסף. במשך כעשור לא פעלו בנקים באינדיאנה, כך שלא הייתה שום חלופה, והאספה הכללית העביר חוק להקמתו של בנק אינדיאנה. בהצעת חוק זה לא נקט נובל עמדה, אך חתם עליה עם קבלתה. בסופו של דבר הפך הבנק להיות רווחי מאוד והקמתו הייתה אחד הצעדים החשובים ביותר בתקופת כהונתו של נובל כמושל. נובל גם פיקח על ביצוע התוכניות לבניית בית המדינה השלישי של אינדיאנה ב-1831. בניית הבניין הושלמה ב-1835, והוא פיקח על העברתם אליו של משרדי הממשלה.
מושל אינדיאנה > תקופת כהונתו השנייה

ב-1834 נבחר נובל לתקופת כהונה שנייה כמושל לאחר שהתמודד שוב מול ריד. במהלך מסע הבחירות, הוא מכר את העבדים של אביו בקנטקי. הדיווח על כך התפרסם באופן נרחב, והפך לטיעון של מתנגדי העבדות באינדיאנה נגדו. בשל כך זכה נובל ב-28 קולות בלבד במחוזות בשליטת הקווייקרים שבמזרח המדינה. בסופו של דבר הוא זכה ב-27,767 קולות, מול 19,994 הקולות של ריד. נובל הפעיל את המיליציה בחלקים של המדינה שאוימו במהלך מלחמת בלאק הוק (אנ'), מרידה של האינדיאנים במערב אינדיאנה. 150 איש נשלחו לאילינוי, שם הם היו מעורבים בהתנגשויות עם המרידה האינדיאנית. המתיחות הייתה קצרה ותשומת הלב חזרה לעבודות הציבוריות.
כשבית הנבחרים היה חלוק בנושא בהפרש קולות קטן, הוגשו הצעות למיזמים נוספים בחלקים הדרומיים של המדינה כדי לגייס את תמיכת נציגי המחוזות שם. כל המיזמים אוגדו להצעת חוק אחת שעברה כחוק העבודות הציבוריות של מאמות' ב-1836. החוק גרם לשמחה רבה במדינה ונובל החשיב אותו כהישג הגדול ביותר שלו באותה תקופה. כדי לממן את החוק, שעלותו הצפויה עמדה על 10 מיליון דולר, המליץ נובל על העלאה של 50 אחוזים במיסים המדינתיים, אך צעד זה לא עבר בבית הנבחרים.
בשנה שלאחר מכן הכתה הפאניקה של 1837 (אנ'), וגרמה לירידה חדה בהכנסות ממסים, גם כאשר בתקציב המדינה של אינדיאנה השתקף גירעון גדול בשל הריבית על החובות. נובל הציע שהמיזמים ידורגו לפי סדר עדיפות, והעבודות במיזמים פחות חשובים יופסקו זמנית כדי לשמור על הכספים, אך התוכנית נדחתה. כאשר הסתיימה כהונתו של נובל, היה מצבה הפיננסי של אינדיאנה עגום, אך עדיין לא היה ברור שנלקחו הלוואות גדולות בהרבה מהסכומים שהמדינה הייתה מסוגלת לפרוע. על אף המצב הקשה, סיים נובל את כהונתו ב-1837 כדמות פוליטית אהודה ועלה בידו לעשות שימוש ביוקרתו כדי לסייע לסגנו דייוויד וולאס, להיבחר כמושל הבא.
הן ב-1834 והן ב-1836, הוזכר שמו של נובל כמועמד לכהן בסנאט של ארצות הברית, אך בשתי ההזדמנויות הללו החליט בית המחוקקים של אינדיאנה, לאכזבתו של נובל, לבחור באישים אחרים.
שנותיו האחרונות

לאחר סיום כהונתו כמושל, היה נובל לחבר מועצת העבודות הציבוריות, שעליה הוטלה המשימה לפקח על העבודות הציבוריות באינדיאנה. ב-1840 סיימה אינדיאנה לממן את כל המיזמים. בראשית 1841 היה ברור שהמדינה לא תוכל לשלם אפילו את הריבית על חובותיה, ותשלום החובות עצמם לא בא כלל בחשבון. המועצה אישרה את שליחתו של ג'יימס לנייר לשאת ולתת על פשיטת רגל עם בעלי החוב, וכל מיזמי העבודות הציבוריות, למעט מיזם תעלת וובאש ואירי, שמומן בנפרד, הועברו לידי בעלי החוב בתמורה להפחתה של 50 אחוזים מחוב המדינה.
עוד טרם סיום כהונתו של נובל כמושל, רבים ממתנגדיו החלו להאשים אותו במצבה הפיננסי של אינדיאנה. הוא טען שהוא הציע העלאת מיסים כדי לממן את המיזמים, והאשים את האספה הכללית המדינתית שלא אישרה זאת. אף על פי שהמצב קצר הימים היה מתסכל ורבים מהמיזמים מעולם לא הושלמו, עבודות ההכנה של המיזמים הובילו לפיתוח מהיר לאחר שהמשבר הפיננסי נפתר. בינתיים, התברר לציבור במהלך תקופת כהונתו של יורשו של נובל על המשבר שהוביל לקריסה ההדרגתית של המפלגה הוויגית באינדיאנה, שיותר לא עלה בידה להגיע לשלטון במדינה. בשנים שלאחר מכן עלו הדמוקרטים לשלטון ונפטרו מכל המיזמים. בסופו של דבר הוביל מצב זה לאיסור על המדינה בחוקת אינדיאנה של 1851 לקחת על עצמה חובות.
לאחר פיזורה של מועצת העבודות הציבוריות ב-1841 שב נובל לחייו הפרטיים. המצב היה קשה מדי, והאווירה באינדיאנה הייתה יותר מדי נגד הוויגים, כך שלא היו לנובל סיכויים להיבחר שוב למשרה ציבורית.
נח נובל נפטר באינדיאנפוליס ב-8 בפברואר 1844, בגיל 50. הוא נטמן לצידה של רעייתו, קתרין, בבית הקברות גרינלואן שבעיר. ב-1979 הועברה גופתו לבית הקברות קראון היל שבאינדיאנפוליס. על שמו של נובל נקראו מחוז נובל שבאינדיאנה והעיירה נובל שבמחוז קאס.
לקריאה נוספת

Gugin, Linda C.; St. Clair, James E, eds. (2006). The Governors of Indiana. Indianapolis, Indiana: Indiana Historical Society Press, pp. 70-79.
הערות שוליים

↑  נח נובל, באתר Find a Grave
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1185613234  LCCN: n91086814  SNAC: w6qv47nw  VIAF: 60726665   WorldCat (עם VIAF): 60726665 
בית המדינה השלישי של אינדיאנה, 1860.
מיזמי העבודות הציבוריות של מאמות'
שינג'י אונו

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
שינג'י אונו (ביפנית: 小野 伸二; נולד ב-27 בספטמבר 1979) הוא כדורגלן יפני ששיחק בעמדת הקשר בקבוצת קונסאדולה סאפורו מהליגה השנייה ביפן. שיחק בעבר גם בקבוצת אוראווה רד דיימונדס מליגת העל היפנית, פיינורד רוטרדאם מליגת העל ההולנדית ובוכום מהבונדסליגה הגרמנית. בין השנים 1998–2008 היה חלק מנבחרת יפן במדיה רשם 56 הופעות.
אונו זכה לכינוי טנסאי (天才), שמשמעותו "גאון" בשפה היפנית.
קריירת מועדונים > אוראווה רד דיימונדס

אונו נולד במחוז שיזואוקה, יפן. בנעוריו שיחק בקבוצת הכדורגל של תיכון שימיזאו בעיר. בשנת 1998 החל את הקריירה המקצוענית בקבוצת אוראווה רד דיימונדס מליגת העל היפנית. בעונת הבכורה שותף ב-27 משחקי ליגה, בהם הבקיע 9 שערים. בשנת 1999 זכה להתעניינות מצד קבוצות זרות, כאשר הוביל את נבחרת יפן עד גיל 20 לגמר אליפות העולם לנוער, שהתקיימה בניגריה. בהמשך השנה נפצע בברכו, פציעה שהשביתה אותו עד לסיום העונה.
קריירת מועדונים > פיינורד רוטרדאם

בעקבות הופעתיו בגביע הקונפדרציות שהתקיים בשנת 2001 הוחתם בפיינורד רוטרדאם ההולנדית. בעונתו הראשונה בקבוצה סייע לקבוצה לזכות בגביע אופ"א, לאחר ניצחון 3-2 במשחק הגמר על בורוסיה דורטמונד, והיה לכדורגלן היפני הראשון שזוכה בגביע אירופאי. פציעות חוזרות גרמו לאונו להחמיץ משחקים רבים. לאחר שהחמיץ את מרבית עונת 2004/05 החליטה פיינורד למכור את השחקן והוא שב לשחק באוראווה רד דיימונדס, בה חתם על חוזה לשלוש עונות.
קריירת מועדונים > בוכום

לאחר ששיחק שתיים וחצי עונות בליגה היפנית עבר בחלון ההעברות של ינואר 2008 לקבוצת בוכום מהבונדסליגה הגרמנית. ב-3 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במהלכה בישל שני שערים. הפציעות המשיכו להשבית את אונו ממשחק ובשתיים וחצי העונות ששיחק בקבוצה רשם רק 34 הופעות. בסיום עונת 2009/10 ביקש מהקבוצה להשתחרר מחוזהו על מנת לשוב ולשחק ביפן.
קריירת מועדונים > שימיצו אס-פולס

בינואר 2010 חזר למחוז הולדתו לאחר שחתם בקבוצת שימיצו אס-פולס, ששילמה עבורו סכום של 300 אלף אירו. לדבריו של אונו הבחירה בקבוצה נבעה מרצונו להתאחד עם אשתו ושני בניו שהתגוררו ביפן כל העת. בשלוש עונותיו בקבוצה רשם 85 הופעות, בהן כבש 12 שערים.
קריירת מועדונים > ווסטרן סידני וונדררס

בספטמבר 2012 הצטרף אונו לקבוצת ווסטרן סידני וונדררס, שנוסדה באותה שנה והצטרפה לליגת העל האוסטרלית. ב-6 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה וב-9 בדצמבר כבש את שער הבכורה שלו בליגה בבעיטת עונשין. בינואר 2014 הודיעה הקבוצה כי בסיום העונה ישוב השחקן לשחק ביפן.
קריירת מועדונים > קונסאדולה סאפורו

במאי 2014 הצטרף לקבוצת קונסאדולה סאפורו מהליגה השנייה ביפן והספיק לשחק בשבעת המשחקים האחרונים של העונה. בעונת 2015 שותף ב-17 משחקים, בהם הבקיע צמד שערים.
נבחרת לאומית

אונו ערך את הופעת הבכורה בנבחרת יפן ב-1 באפריל 1998 במשחק ידידות מול נבחרת קוריאה הדרומית. הוא היה חלק מהנבחרת במונדיאל 1998, במונדיאל 2002 ואולימפיאדת אתונה. הוא היה חלק מסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2006, אך בשל פציעה הספיק לשחק רק במשחק אחד במסגרת המוקדמות. פציעות מנעו ממנו לקחת חלק גם במשחקי גביע הקונפדרציות בשנת 2003 ו2005. בין השנים 1998 ו-2008 השתתף ב-56 משחקים והבקיע שישה שערים.
שברולט Yeoman

| --- | --- |

שברולט Yeoman בתצורת 2 דלתות
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  שברולט
 שנות ייצור:  1958
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  קנדה קנדה
 מודל קודם:  Chevrolet 150
 מודל אחריו:  Chevrolet Brookwood 
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 אורך:  5,310 מ"מ
 רוחב:  1,974 מ"מ
 גובה:  1,458 מ"מ
 משקל:  1,676 ק"ג (דגם 2 דלתות)  1,698 ק"ג (דגם 4 דלתות)
 בסיס גלגלים:  2,985 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, בטור, 3,900 סמ"ק (מנוע שברולט 235 מסוג "Chevrolet straight-6 engine") 8V צילינדרים, 4,600 סמ"ק, המפיק 198 כ"ס  8V צילינדרים, מגדש טורבו, 4,600 סמ"ק, המפיק 223 כ"ס (מנוע שברולט 283 מסוג "Turbo Fire small block V8")  8V צילינדרים, 5,700 סמ"ק המפיק 253 כ"ס, 353 כ"ס (מנוע שברולט מסוג "W-series Turbo Thrust big block V8")
 הילוכים:  תמסורת ידנית- 3 מהירויות תמסורת ידנית - 3 מהירויות + Overdrive  תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות (תמסורת ג'נרל מוטורס סוג "Powerglide")
 מהירות מרבית:  147 ק"מ (מנוע שברולט 235) 144 ק"מ (מנוע שברולט 235 + תמסורת Overdrive)  160 ק"מ (מנוע שברולט 283 - 8 צילינדרים מסוג Turbo Fire)
 צריכת דלק:  6.4 ק"מ ל-1 ליטר (מנוע שברולט 235) 7.3 ק"מ ל-1 ליטר (מנוע שברולט 235 + תמסורת Overdrive)  5.9 ק"מ לליטר (מנוע שברולט 283 - 8 צילינדרים מסוג Turbo Fire)
 
שברולט Yeoman (באנגלית: Chevrolet Yeoman) היא מכונית סטיישן גדולה, אשר יוצרה על ידי חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית בשנת 1958.
תאוצת דגם "שברולט Yeoman" (מנוע 6 צילינדרים, מנוע שברולט 235) מ-0 – 100 קמ"ש היא 16.6 שניות.
תאוצת דגם "שברולט Yeoman" (מנוע שברולט 283 - 8 צילינדרים מסוג Turbo Fire) מ-0 – 100 קמ"ש היא 13.0 שניות.
גרסאות

2 דלתות (יוצרו 16,590 יחידות)
4 דלתות
תמונות

שברולט Yeoman  0
שברולט Yeoman  בתצורת 2 דלתות (סטיישן)
שברולט Yeoman  בתצורת 4 דלתות (סטיישן)
ראו גם

שברולט Parkwood
שברולט קינגסווד
הערות שוליים

↑  שברולט Yeoman automobile-catalog
תאודור אנדריי

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 2004 (בן 20) בוקרשט, רומניה
 שם לידה:  Theodor-Octavian Andrei 
 מוקד פעילות:  רומניה רומניה
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 מקום לימודים:  Dinu Lipatti National College of Arts 
 שפה מועדפת:  רומנית, אנגלית 
 פרופיל ב-IMDb
 
תאודור אנדריי (ברומנית: Theodor Andrei; נולד ב-9 באוקטובר 2004) הוא זמר רומני. ייצג את רומניה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, עם השיר "D.G.T. (Off and On)".‏
קורות חייו

אנדריי התפרסם בזכות השתתפותו בתחרות הכישרונות "Vocea Romaniei Junior" בשנת 2017. הוא הודח בשלב חצאי הגמר. בשנת 2020 התחרה בגרסה הרומנית ל-"The X Factor". אלבום הבכורה שלו, Fragil, יצא לאור ב-2022.
בדצמבר 2022 אושר כי אנדריי עתיד להשתתף ב-Selecția Națională 2023, הקדם הרומני לאירוויזיון 2023, יחד עם עוד אחד-עשר משתתפים. שירו, "D.G.T. (Off and On)", שוחרר כרצועה השנייה באלבום שהוציא בהשתתפות לוקה אדאטאנו. לרגל התחרות הוציא גרסת סולו בת שלוש דקות, כדי שיתאים לחוקי האירוויזיון. ב-11 בפברואר 2023 עלה על בימת התחרות וביצע את השיר. עם תום הקראת התוצאות הוכרז כזוכה. ב-11 במאי 2023 ביצע אנדריי את "D.G.T. (Off and On)" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. הוא נכשל בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-13 במאי.