stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטנומילוס

| סטנומילוס |
| --- | --- |
 סטנומילוס
תקופה
אוליגוקן- תחילת מיוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: גמליים
סוג:: סטנומילוס
מינים
 Stenomylus hitchcocki  Stenomylus keelinensis  Stenomylus gracilis
שם מדעי
 Stenomylus

סטֶנוֹמילוּס (שם מדעי: Stenomylus; מילולית: "טוחנת צרה") הוא סוג נכחד של גמל אשר חי באמריקה הצפונית בין האוליגוקן לתחילת המיוקן. הוא היה קטן יותר מהגמלים המודרניים והיה חסר דבשת.
גמל זה הגיע לגובה 61 ס"מ והיה דומה במראהו לצבי או לאנטילוקפרה והיה בעל צוואר ארוך כמו של צבי ג'ירפי. הוא היה בעל רגליים דקות שהכילו פרסות והותאם לריצה מהירה כדי לברוח מטורפים בערבות הקדומות של האוליגוקן. מבנה שיניו היה בעל חותכות קטנות וטוחנות צרות ומרובות והוא היה בעל שפתיים שריריות. מבנים אלה התאימו ללעיסת עשב או אכילת עלי שיחים.
סטפן דה פריי

סטפן דה פריי (בהולנדית: Stefan de Vrij; נולד ב-5 בפברואר 1992) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אינטר מהסרייה א' ובנבחרת הולנד.
קריירה

דה פריי שיחק בקבוצת הנוער של פיינורד, ובשנת 2009 חתם על חוזה ועלה לקבוצת הבוגרים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי פיינורד בסיבוב הראשון של הגביע ההולנדי, ובמהרה קנה את מקומו בהרכב הפותח של הקבוצה. הוא סייע לפיינורד לסיים את העונה במקום הרביעי בליגה ולהעפיל עד לגמר הגביע ההולנדי, בו הפסידו לאייאקס אמסטרדם.
דה פריי ביסס את מעמדו בהרכבה של פיינורד, ובתום עונתו השנייה במועדון חתם על חוזה בקבוצה עד סוף עונת 2013/2014. לקראת עונת 2012/2013, עם עזיבתו של רון פלאר לאסטון וילה החליט מאמנה של פיינורד, רונאלד קומאן, למנות את דה פריי לקפטן הקבוצה, אך עקב יכולת חלשה נשלל ממנו התואר במהרה והועבר לחלוץ גרציאנו פלה.
ב-30 ביולי 2014 חתם בשורות לאציו האיטלקית. ב-2 ביולי 2018 חתם באינטר מילאנו.
קריירה > בנבחרת הולנד

דה פריי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד בכדורגל במשחק ידידות מול בלגיה. הוא זומן לסגל על ידי לואי ואן חאל, מאמן הנבחרת הלאומית, לקראת מונדיאל 2014. במשחק הראשון בטורניר, כבש דה פריי את שער הבכורה שלו במדים הלאומיים בניצחון 1–5 על נבחרת ספרד.
נכלל בסגל נבחרת הולנד בטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת הולנד לטורניר יורו 2024.
תארים

אליפות: 2020/2021, 2023/2024
הסופר קאפ האיטלקי: 2021, 2022, 2023
גביע האיטלקי: 2021/2022, 2022/2023
סלנט (מגזין)

| --- | --- |

 עורך ראשי:  אד גונזלס וסאל סינקווימאני
 תאריכי הופעה:  2001–הווה (כ־23 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מערכת:  ברוקלין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 www.slantmagazine.com
 
סלנט (באנגלית: Slant Magazine) הוא מגזין תרבות מקוון אמריקאי, שהוקם ב-2001, ומפרסם ביקורות בתחום הקולנוע, מוזיקה, טלוויזיה, תיאטרון ומשחקי וידאו, וכן ראיונות עם שחקנים, במאים ומוזיקאים. כמו כן, מפרסם מצעדי מוזיקה, סרטים ותוכניות טלוויזיה שנתיים.
העורכים הראשיים של העיתון הם אד גונזלס וסאל סינקווימאני.
במגזין יש שתי מערכות דירוג עבור ביקורת עבור יצירות:
סרטים ותוכניות טלוויזיה מדורגים באמצעות מערכת דירוג של ארבעה כוכבים.
אלבומים, DVD ומשחקי וידאו מדורגים באמצעות מערכת דירוג של חמישה כוכבים.
הערות שוליים

↑  Media Kit, Slant Magazine (באנגלית אמריקאית) (ארכיון)
↑  Slant Magazine - Year-End Lists, www.yearendlists.com (ארכיון)
↑  About, Slant Magazine (באנגלית אמריקאית) (ארכיון)
סרבנד

סרבנד או סרבנדה הוא ריקוד ממוצא ספרדי.
בתקופת הרנסאנס הוא נחשב לגס ומחוספס מדי בצורתו המקורית לחברה האירופאית וכדי שיאומץ אליה היה צריך לעבור שינוי, להתאים את עצמו לתרבות האירופאית. למשל, במקור הטמפו של ריקוד זה היה מהיר אך לאחר מכן הפך לאחד הריקודים האיטיים בסוויטה. לאחר ה"עידון" שעבר הריקוד התפשט במהירות ונהיה פופולרי במהרה בעיקר בחצרות האצולה באירופה. הסרבנד הוא ריקוד בעל טמפו איטי בעל משקל משולש. ישנו דגש על הפעמה השנייה ולעיתים קרובות ניתן למצוא בה אפוג'טורות או שינויים מפתיעים בהרמוניה. המלודיה בסרבנד זורמת בשלוה בצלילים ארוכים ומעוטרים ובנימת-מה של אצילות וחשיבות. הריקוד מתחיל ללא קדמה.
הסרבנד הוא אחד הריקודים בסוויטה בסגנון הבארוק, ומהווה לרוב הפרק ה"מהורהר" שבה כמו גם דרמטי, בשל המפעם האיטי ושינויי "מצב הרוח" על ידי הניסוח ההרמוני הייחודי לו.
במאה ה-19 ובמאה ה-20 חזרו מלחינים לחבר בסוגה זו כחלק ביצירותיהם השונות, לעיתים במסגרת מה שמכונה נאו קלאסיקה.
סוכנות הידיעות הצרפתית

| --- | --- |

 תחום:  חדשות
 מדינה:  צרפת צרפת
 מטה הארגון:   פריז
 מייסדים:  שרל-לואי הוואס 
 יושב ראש:  Fabrice Fries 
 תקופת הפעילות:  22 באוקטובר 1835 – הווה (189 שנים) 
 www.afp.com
 
סוכנות הידיעות הצרפתית (אי-אף-פי או סי"צ, בצרפתית: Agence France-Presse,‏ AFP) היא סוכנות הידיעות הראשונה שקמה בעולם. היא הוקמה (במקור בשם Agence Havas) בשנת 1835 על ידי שרל לואי הבס, שהיה יהודי ממוצא פורטוגזי. כיום היא שייכת לממשלת צרפת, בדומה לעתי"ם בישראל.
בסיסה בפריז, ויש לה נציגויות במאה ועשר מדינות, בהן גם בגן הטכנולוגי מלחה בירושלים.
היסטוריה

הסוכנות הוקמה בשנת 1835 בשם Agence Havas. היא הקימה את שירות הטלגרף הראשון בצרפת בשנת 1845.
בשנת 1940, כאשר צרפת נכבשה על ידי גרמניה הנאצית, השלטונות הנאציים השתלטו על הסוכנות. שמה שונה ל"משרד המידע הצרפתי". עיתונאים שברחו מצרפת הקימו סוכנות חדשה בלונדון בשם "הסוכנות הצרפתית החופשית". באוגוסט 1944, עם כיבוש המדינה על ידי בעלות הברית, עיתונאים מן תנועת ההתנגדות הצרפתית השתלטו על משרדי הסוכנות וחידשו אותה כסוכנות עצמאית. בספטמבר 1944 התמזגה עם "הסוכנות הצרפתית החופשית" וסוכנות עצמאית נוספת שפעלה בשנות המלחמה בשם "צרפת-אפריקה" והחלה לפעול תחת השם "סוכנות הידיעות הצרפתית". הסוכנות הקימה נציגות בירושלים בשנות ה-40 של המאה ה-20.
בשנים שלאחר המלחמה, ה-AFP פיתחה רשת כתבים בינלאומיים, ואחד מהם הוא העיתונאי המערבי הראשון שדיווח על מותו של שליט ברית המועצות יוסיף סטלין במרץ 1953. בשנת 1957 הועבר חוק בקונגרס הצרפתי שמבצר את עצמאות הסוכנות.
בשנת 1959 חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם סוכנות עתי"ם הישראלית.
בשנת 1975 נהרג העורך הראשי של הסוכנות בהתפוצצות.
בשנת 1982 החליטה הסוכנות לבזר חלק מסמכויותיה בין מחלקות אוטונומיות ברחבי העולם.
בשנת 2005 תבעה סוכנות הידיעות הצרפתית את חברת גוגל על סך 17 מיליון דולר, בטענת הפרה מתמשכת של זכויות יוצרים, תוך שימוש לכאורה בתמונות ובתכנים במסגרת "Google News", אתר החדשות של גוגל. התביעה הסתיימה באפריל 2007 בפשרה, מחוץ לכותלי בית המשפט, שבה התחייבה גוגל לשלם סכום גדול שלא פורסם וכן דמי מנוי קבועים, מבלי להודות בהפרת זכויות יוצרים.
עיתונאים

בין העיתונאים שעבדו עבור הסוכנות נמנים:
ספטון דלמר – עיתונאי בריטי שהפעיל בימי מלחמת העולם השנייה שידורי "תעמולה שחורה" לגרמניה הנאצית.
נתן גורדוס – עיתונאי וכתב חוץ ישראלי שהיה מנהל נציגות הסוכנות בישראל שנים רבות.
אוליביה זמור – עיתונאית ופעילה חברתית צרפתייה, ממוצא יהודי טורקי-אלג'יראי.
ג'יימס פולי – צלם עיתונות אמריקאי שעסק בסיקור מלחמת האזרחים בסוריה. פולי נחטף וב-19 באוגוסט 2014 נערף ראשו על ידי פעיל בארגון הטרור "המדינה האסלאמית", וסרטון המתעד זאת הופץ על ידי הארגון לכלל העולם.
הערות שוליים

↑  "סוכנות הידיעות הצרפתית", הארץ, 3 בספטמבר 1944
↑  לוסיין פראנק - מנהל ס.י.צ בישראל, דבר, 19 באוגוסט 1948
↑  הסכם סי"ץ–עתי"ם, דבר, 9 בינואר 1959
↑  ראש סוכנות הידיעות הצרפתית ליתר שתוף עם עתונות ישראל, הצופה, 17 באפריל 1960
↑  עורך סי"צ בפריס נהרג בהתפוצצות, דבר, 15 ביוני 1975
↑  הדר תדמור, סוכנות הידיעות הצרפתית AFP תובעת את גוגל על הפרת זכויות יוצרים, באתר הארץ, 20 במרץ 2005
↑  עדי בן ישראל, ‏גוגל לא ממהרת להיכנס לכותלי בית המשפט: הגיעה להסדר עם סוכנות הידיעות הצרפתית AFP, באתר גלובס, 6 באפריל 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603690605171  BNE: XX106109  BnF: cb118687254 (data)  GND: 4300558-5  ICCU: IEIV019557  ISNI: 0000 0001 2294 1547  LCCN: n50060979  NKC: kn20071111010  SUDOC: 026439972  VIAF: 147151020   WorldCat (עם VIAF): 147151020
סימן תמיהה

| ?! |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| סימני פיסוק | סימני כתב נוספים |  |  |  |  |  |
|  נקודה .   פסיק ,   נקודה ופסיק ;   סוגריים ( ) [ ] { }  נקודתיים :   מקף ־   שלוש נקודות …   קו מפריד –   סימן שאלה ?   סימן קריאה !   אפוסטרוף ’   גרש ׳   גרשיים ״   מירכאות “ ” ‘ ’   לוכסן /   סימן תמיהה ?!   |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
|  סימן קריאה הפוך ¡  סימן שאלה הפוך ¿  סימן אירוניה ⸮  |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
סימן תמיהה או סימן שאלה קריאה הוא סימן פיסוק המופיע בשפות רבות.
סימן זה נוצר משילוב של סימן שאלה שלאחריו סימן קריאה: ?! סימן זה יכול להעביר הרגשה של זלזול, בהלה או הלם.
שימוש

שימוש בסימן זה בא להעיד על תמיהה, או על שאלה רטורית, לדוגמה:
נראה לך?!
עד מתי?!
רוצה להגיע לפריז בצוללת?!
האומר משפטים אלה מביע שאלה בגוון הקול שלו, אולם אינו מצפה לקבל תשובה מאחר שהתשובה ברורה לו.
היסטוריה > סימני פיסוק רבים בסוף משפט

סופרים רבים עשו שימוש בריבוי סימני פיסוק בסוף משפט על מנת להביע רגשות שונים. בדרך כלל ריבוי סימנים בא לאחר סימן השאלה על מנת להביע רגש נוסף על השאלה, לרוב התרגשות כללית, אולם הסימנים הנוספים נחשבים אמצעים ספרותיים המביעים רגשות ולא סימנים מוסכמים המקובלים על פי כללי הדקדוק. לדוגמה:
והוא עשה זאת?!?!?!
בצרפתית נקרא הסימן Point exclarrogatif, שילוב בין סימן השאלה "point d'interrogation" וסימן הקריאה "point d'exclamation".
לסימן זה יש גם צורה מאוחדת, ‽, הנוצרת על ידי הצבה של שני הסימנים אחד מעל השני.
ראו גם

אינטרובאנג
סימן אירוניה
עונת 2020/2021 בליגה האדריאטית

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  2 באוקטובר 2020
 תאריך סיום:  28 במאי 2021
 מספר משתתפות:  14
 ערים מארחות:  משחקי הגמר - היכל אלכסנדר ניקוליץ', בלגרד מרכז הספורט מורצ'ה, פודגוריצה
 זוכה:  סרביה הכוכב האדום בלגרד (5)
 השחקן המצטיין:  סרביה פיליפ פטרושב, מגה לקס
 מלך הסלים:  סרביה פיליפ פטרושב, מגה לקס  23.71 למשחק
 מלך הריבאונדים:  מונטנגרו מרקו סימונוביץ', מגה לקס  8.96 למשחק
 מלך האסיסטים:  סרביה פיליפ צ'וביץ', הכוכב האדום בלגרד  5.84 למשחק
 → 2019/20202021/2022 ←
 
עונת 2020/2021 בליגה האדריאטית הייתה העונה ה-20 של תחרות הכדורסל הבין-לאומית. התחרויות התקיימו ב-2 חטיבות. בחטיבה העליונה השתתפו קבוצות מסרביה (5 קבוצות), קרואטיה וסלובניה (3 כל אחת), מונטנגרו (2) ובוסניה והרצגובינה (1), בסך הכל 14 קבוצות.
המשחק הראשון התקיים ב-2 באוקטובר 2020 והתחרות הסתיימה ב-28 במאי 2021.
התחרות כללה עונה סדירה (26 סיבובים), ושלב הפיינל פור במתכונת של משחקי בית וחוץ. משחקי חצי הגמר נערכו עד ל-2 ניצחונות. משחקי הגמר התקיימו עד 3 ניצחונות.
בגלל מגפת הקורונה העונה הקודמת הופסקה ולא הגיע לסיום. לכן הוחלט שאף קבוצה לא תרד ליגה ומחטיבה השנייה יעלו קבוצות שזכו במקומות 1–2 בהתאם למצב בו משחקי הליגה הופסקו. בהתאם לכך לליגה התווספו בוראץ צ'אצ'אק מסרביה וק.ק. ספליט מקרואטיה.
העונה הסתיימה בזכייה של הכוכב האדום בלגרד מסרביה, בפעם החמישית בתולדות המועדון.
במהלך העונה נקלעה קופר פרימורסקה למשבר כלכלי ולא יכלה להשתתף בתחרות. בהתאם לכך היא הפסיקה את פעילותה, וקבוצות שהיו צריכות לשחק מולה זכו בניצחון טכני. ק.ק. ספליט מקרואטיה שיחקה במשחקי מבחן, ניצחה ונותרה בליגה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סרביה הכוכב האדום בלגרד | 26 | 23 | 3 | 2064 | 1694 | 370 | 49 |
| 2 | מונטנגרו בודוצ'נוסט פודגוריצה | 26 | 22 | 4 | 2056 | 1811 | 245 | 48 |
| 3 | מונטנגרו מורנר בר | 26 | 19 | 7 | 2066 | 1890 | 176 | 45 |
| 4 | בוסניה והרצגובינה איגוקאה | 26 | 19 | 7 | 1973 | 1846 | 127 | 45 |
| 5 | סלובניה צדביטה אולימפיה | 26 | 18 | 8 | 2116 | 1947 | 169 | 44 |
| 6 | סרביה מגה לקס | 26 | 14 | 12 | 1996 | 1955 | 41 | 40 |
| 7 | סרביה פרטיזן בלגרד | 26 | 13 | 13 | 2003 | 1903 | 100 | 39 |
| 8 | סרביה FMP בלגרד | 26 | 11 | 15 | 2049 | 2135 | 86- | 37 |
| 9 | קרואטיה ציבונה זאגרב | 26 | 9 | 17 | 1897 | 1998 | 101- | 36 |
| 10 | קרואטיה ק.ק. זאדאר | 26 | 9 | 17 | 1804 | 1923 | 119- | 35 |
| 11 | סרביה בוראץ צ'אצ'אק | 26 | 8 | 18 | 1919 | 1978 | 59- | 34 |
| 12 | קרואטיה קרקה נובו מסטו | 26 | 8 | 18 | 1748 | 1938 | 190- | 34 |
| 13 | קרואטיה ק.ק. ספליט | 26 | 8 | 18 | 1816 | 1969 | 153- | 34 |
| 14 | סלובניה קופר פרימורסקה | 26 | 0 | 26 | 0 | 520 | 520- | 0 |
פיינל פור

משחקי חצי הגמר נערכו עד ל-3 ניצחונות. משחקי הגמר נערכו עד ל-5 ניצחונות.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |
 
|   |  1 |   סרביה הכוכב האדום בלגרד | 76 | 68 | 76 |  | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   בוסניה והרצגובינה איגוקאה | 61 | 81 | 53 |  | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   בוסניה והרצגובינה איגוקאה | 61 | 81 | 53 |  | 1 |   |   |  1 |   סרביה הכוכב האדום בלגרד | 82 | 85 | 71 | 80 | 67 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  1 |   סרביה הכוכב האדום בלגרד | 82 | 85 | 71 | 80 | 67 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |  3 |   מונטנגרו בודוצ'נוסט פודגוריצה | 78 | 79 | 75 | 81 | 60 |
|  |  2 |   מונטנגרו בודוצ'נוסט פודגוריצה | 97 | 92 |  |  | 2 |   |   |  3 |   מונטנגרו בודוצ'נוסט פודגוריצה | 78 | 79 | 75 | 81 | 60 |
|  |  2 |   מונטנגרו בודוצ'נוסט פודגוריצה | 97 | 92 |  |  | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  3 |   מונטנגרו מורנר בר | 88 | 81 |  |  | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
סלנט

ערך זה עוסק בעיירה בליטא. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל סלנטסמל סלנט

 מדינה:  ליטא ליטא
 מחוז:  מחוז קלייפדה מחוז קלייפדה
 תאריך ייסוד:  1,565
 שטח:  3.3 קמ"ר
 גובה:  66 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,251 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  56°04′00″N 21°34′00″E﻿ / ﻿56.0666666666667°N 21.5666666666667°E﻿ / 56.0666666666667; 21.5666666666667
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ליטא מוגדלת) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד סלנט(למפת ליטא רגילה) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד סלנט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סלנט (בליטאית: Salantai ‏האזנהקובץ:Salantai.ogg‏Ⓘ‏; ביידיש: סאַלאַנט) היא עיירה באזור ז'מוט שבצפון מערב ליטא. הקרויה על שם נהר סלנטס העובר דרכה.
יהודי סלנט

בשנת 1897 נמנו בעיירה 1,106 יהודים. מן העיירה יצאו שני רבנים ידועים: רבי ישראל מסלנט ורבי יוסף זונדל מסלנט.
לפני מלחמת העולם השנייה נמנו בעיירה כ-500 יהודים, כשליש מתושביה, ופעלו בה בתי ספר מרשת תרבות ומרשת בית יעקב, וכן תנועות נוער ציוניות. פעילות זו נאסרה עם סיפוח ליטא לברית המועצות בשנת 1940.
ב-23 ביוני 1941, זמן קצר לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ומיד החלו הליטאים המקומיים בשוד רכוש יהודיה, ושרפו עם הגרמנים ספרי תורה במרכז העיירה.
ב-1 ביולי 1941 ריכזו שוטרים ליטאים את כל יהודי העיירה במבנה בית הכנסת המקומי, ועד 10 ביולי 1941 רצחו את כל הגברים היהודים במקום. ב-20 ביולי הוצאו מהמבנה הנשים המבוגרות והילדים, ואלו נרצחו ליד הכפר שטיק (Sateikiai). יתר הנשים, שנלקחו בינתיים לעבודות כפייה, נרצחו ב-12 בספטמבר 1941.
מקהילת סלנט שרדה את השואה יהודייה אחת במסתור.
סוכנות הידיעות הגרמנית

| --- | --- |

מטה סוכנות הידיעות הגרמנית בהמבורג
מטה סוכנות הידיעות הגרמנית בהמבורג
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  18 באוגוסט 1949 – הווה (75 שנים) 
 מיקום המטה:  המבורג 
 ענפי תעשייה:  מדיה חדשותית, תעשיית התקשורת 
 מוצרים עיקריים:  סוכנות ידיעות 
 הכנסות:  93,600,000 אירו (נכון ל־2017) 
 עובדים:  677 (נכון ל־2017) 
  
 www.dpa.de
 
משרדי מערכת סוכנות הידיעות הגרמנית בברלין
סוכנות הידיעות הגרמנית (בגרמנית: Deutsche Presse-Agentur או בקיצור DPA) היא סוכנות הידיעות הגדולה ביותר בגרמניה. מטה הסוכנות ממקום בהמבורג ומשרד המערכת הראשי בברלין. הסוכנות מיוצגת בכ-100 מקומות ברחבי העולם. בשנת 2019 היו לסוכנות 673 עובדים, והכנסותיה היו 92.9 מיליון יורו.
בישראל מתרגם ומפרסם עיתון "הארץ" ידיעות של הסוכנות.
מטרות

על פי תקנון הסוכנות, מטרתה היא איסוף, עיבוד והפצה של חומרי חדשות, ארכיון ותדמית מכל הסוגים. הסוכנות מתחייבת לבצע משימה זו "ללא פניות וללא תלות בהשפעת מפלגות, קבוצות אידאולוגיות, קבוצות כלכליות ופיננסיות וממשלות".
הסוכנות מעסיקה כתבים משלה ומפיצה חדשות ברחבי העולם בצורה של טקסט, סאונד, גרפיקה ותמונות. מאז 1979, לקוחות הסוכנות יכולים לקבל ידיעות באופן אלקטרוני במחשבים.
מאז 1988, הסוכנות מפיצה ידיעות ברחבי העולם אך ורק מכתביה שלה, ולא מצדדים שלישיים.
בעלות

לסוכנות 177 בעלי מניות שהם אך ורק חברות מדיה, עיתונים וגופי שידור. למעשה בעלי המניות והלקוחות של הסוכנות זהים במידה רבה.
בעלי המניות יכולים לרכוש לכל היותר 1.5 אחוז מהון המניות, כך שהשפעה של בעלי מניות בודדים נשללת במידה רבה. בנוסף נקבע כי החלק הכולל של המדיה האלקטרונית לא יעלה על 25 אחוזים. גופי השידור NDR, WDR ו-ZDF מחזיקים כל אחד במניות בסכום של 641,550 אירו. המקביל לנתח כולל של 3.8 אחוז מסך ההון. יחדיו מחזיקים גופי השידור בסך הכל ב-11.64 אחוז מסך ההון. מועצת הפיקוח של הסוכנות כוללים עורכים ומנהלים של בעלי מניותיה והיא מקצה 5 מתוך 17 חברי מועצת הפיקוח לגופי השידור הציבוריים בגרמניה.
התשלום של כל עיתון עבור שירות של הסוכנות מבוסס על תפוצה, כך שעיתונים בעלי תפוצה גדולה מאוד חשובים יותר מבחינה כלכלית עבור הסוכנות מאשר, למשל, העיתונות המקומית. מודל התמחור עבור שירותי הליבה של הסוכנות מאז סוף 2019, כולל גם תפוצה דיגיטלית.
היסטוריה

סוכנות הידיעות הגרמנית נוסדה כקואופרטיב בעיר גוסלאר ב-18 באוגוסט 1949 והפכה לחברה בערבון מוגבל ב-1951. קדמה לה בתקופת גרמניה הנאצית סוכנות בשם דומה, "סוכנות החדשות הגרמנית" (Deutsches Nachrichtenbüro) (גר').
פריץ סנגר היה העורך הראשי הראשון שלה. הוא שימש כעורך עד 1959. הידיעה הראשונה שהפיצה הייתה ב-6 בבוקר ב-1 בספטמבר 1949.
בשנת 1957 פתחה הסוכנות נציגת בישראל.
באפריל 1964 גורש נציג הסוכנות ממוסקבה לאחר שפרסם ידיעה לא נכונה שהמזכיר הכללי של ברית המועצות ניקיטה חרושצ'וב נפטר. בפועל באותה עת התנהל נגד חרושצ'וב מאבק פנימי שהוביל להדחתו.
בשנת 2010, מטה המערכת עבר לרובע העיתונים ההיסטורי של ברלין. מטה החברה נשאר בהמבורג, יחד עם החברות הבנות news aktuell GmbH, dpa-media technology GmbH ו-dpa-infocom GmbH.
הערות שוליים

↑  ראה - מאמרי סוכנות הידיעות הגרמנית, באתר "הארץ"
↑  הגיע נציג סוכנות הידיעות הגרמנית, דבר, 20 בפברואר 1957
↑  נציג סוכנות הידיעות הגרמנית גורש ממוסקבה, קול העם, 17 באפריל 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007459476005171  GND: 2007876-6  ISNI: 0000 0001 1018 2221  LCCN: n83154024  VIAF: 153644552   WorldCat (עם VIAF): 153644552
עבר והווה

עבר והווה (באנגלית: Past and Present) הוא טריפטיכון העשוי שלושה ציורי שמן מעשה ידי הצייר הבריטי הוויקטוריאני אוגוסטוס אג משנת 1858.
היצירה הוצגה לראשונה באקדמיה המלכותית בשנת 1858 ללא כותרת, אולם לצדה הוצג ציטוט מתוך יומן דמיוני, כחלק מהיצירה ובו נאמר:
4 באוגוסט: כרגע שמעתי ש"ב--" נפטר לפני יותר משבועיים. בנותיו המסכנות איבדו כעת את שני הוריהן. שמעתי כי היא נראתה ביום שישי שעבר בסמוך לסטרנד, ככל הנראה בלא מקום לישון באותו לילה. מה גדולה נפילתה!
הטריפטיכון מהווה למעשה משל לתוצאות ההרסניות של ניאוף אישה על משפחתה. האמן לא קובע אם יש להאשים את האישה או לרחם עליה, ומשאיר החלטה זו לצופה.
הרקע ההיסטורי ליצירה הוא חוק סיבות הגירושין משנת 1857 (Matrimonial Causes Act 1857) אשר העביר את ההחלטה בנושא גירושין מבתי המשפט הדתיים באנגליה לבתי המשפט האזרחיים, והגדיל את מספר מקרי הגירושין.
היצירה הושפעה מהציור מעשה ידי ויליאם הולמן האנט משנת 1853 - "המצפון המתעורר".
לא ידוע כיום מתי קיבלה היצירה את שמה הנוכחי - "עבר והווה". השם ככל הנראה לא ניתן לה על ידי האמן, והוא מוזכר לראשונה בקטלוג יצירותיו של אג לאחר מותו בשנת 1863.
תיאור היצירה

בעת שהוצגה היצירה לראשונה, הוצג הציור הראשון בלוח הזמנים "הגילוי בחדר ההסבה" (שזמנו בעבר) באמצע, כאשר משני צדדיו שני הציורים בזמן הווה. הציור האמצעי הוצג כשהוא גבוה יותר משני הציורים האחרים, בניסיון ליצור מעין "פלשבק".
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
עבר והווה
| 3 - יאוש | 1 - מזל רע | 2 - תפילה |

4 באוגוסט: כרגע שמעתי ש"ב--" נפטר לפני יותר משבועיים. בנותיו המסכנות איבדו כעת את שני הוריהן. שמעתי כי היא נראתה ביום שישי שעבר בסמוך לסטרנד, ככל הנראה בלא מקום לישון באותו לילה. מה גדולה נפילתה!
ג'ון רסקין תיאר את היצירה ב-8 במאי 1858 באופן הבא:
ביצירה המרכזית רואים את הבעל מגלה את ניאופה של אשתו; הוא נפטר חמש שנים לאחר מכן. שתי התמונות המופיעות בצידי היצירה מתארים את אותו הרגע - הלילה שבועים לאחר מותו של האב. ניתן לראות את אותו ענן מתחת לירח. שתי הילדות רואות אותו מחדרן, בו הן מתפללות לנשמת אימן האבודה, והאם עצמה, שוכבת מתחת לסירה הפוכה על גדת הנהר.
מידות התמונות 63.5 ס"מ על 76.2 ס"מ. התמונות כולן נתרמו לגלריית טייט על ידי סר אלק ולידי מרטין, לזכר ביתם נורה.
היצירות מכונות כיום:
עבר והווה, מס' 1
עבר והווה, מס' 2
עבר והווה, מס' 3
ולעיתים (בהתאמה):
ביש מזל (Misfortune)
תפילה (Prayer)
יאוש (Despair)
המיספור אינו מייצג את סדר הצגת התמונות (שכן תמונה מספר 1 מוצגת במרכז הטריפטיך) אלא מציגה את התפתחות העלילה.
תיאור היצירה > עבר והווה - מס' 1 (ביש מזל)

היצירה הראשונה מתארת חדר הסבה ויקטוריאני של בני מעמד הביניים. ברקע ניתן לראות קמין ומעליו מראה מוזהבת. אם המשפחה שוכבת על השטיח הירוק לפני בעלה, כמתעלפת. לאישה צמידים בצורת נחש מוזהב, הדומים בצורתם לאזיקים.
האב יושב על הכיסא שבידו מכתב המספר על ניאופה של אשתו.
שתי הילדות משחקות ברקע. בית קלפים שהן בנו על גבי רומן מאת אונורה דה בלזק מתמוטט לרצפה.
על השולחן חצי תפוח בו נעוץ סכין. התפוח רקוב ומלא תולעים. על הרצפה מחצית התפוח השנייה.
משני צידי הקמין שתי תמונות - גירוש אדם וחוה מגן עדן (הנושא את הכותרת "הנפילה") ותמונות אונייה טרופה (הנושא את הכותרת "נטישה").
במראה שברקע התמונה ניתן לראות את דלת הבית הפתוחה, דרכה תעזוב האישה את הבית. מזוודה ארוזה ומטריה בשמאל התמונה מציינים את עזיבתה הקרובה של האישה.
תיאור היצירה > עבר והווה, מס' 2 (תפילה)

תמונה זו מציגה אירוע שקרה מספר שנים לאחר עזיבת האם. בחדר שינה חשוך מתפללות שתי בנותיו לאחר מות האב. אחת הבנות ישובה על הכיסא בלבוש אבלות שחור, והשנייה לובשת כתונת לילה כורעת על ברכיה לרגלי אחותה. מבעד לחלון ניתן לראות ירח ועננים.
תיאור היצירה > עבר והווה, מס' 3 (יאוש)

תמונה זו מציגה אירוע המתרחש באותו הזמן בו מתרחשת הסצנה המוצגת בתמונה השנייה. ניתן לראות את הירח מוסתר על ידי אותו ענן. האם שגורשה בשל ניאופה שוכבת מתחת לקשתות אדלפי על גדת נהר התמזה. האישה מחזיקה בידה סחבות, מהן מציצה רגל של פעוט או פעוטה - ייתכן הילד או הילדה שנולדו כתוצאה מהניאוף. לא ברור אם האישה והילד ישנים או מתים.
על הקשתות מוצגות כרזות של שתי הצגות תיאטרון - "קורבנות" מאת טום טיילון ו"המרפא לאהבה" מאת טום פרי - שניהם מחזות העוסקים בנישואים כושלים.
הערות שוליים

↑  August the 4th - Have just heard that B– has been dead more than a fortnight, so his poor children have now lost both parents. I hear she was seen on Friday last near the Strand, evidently without a place to lay her head. What a fall hers has been!.
↑  In the central piece the husband discovers his wife's infidelity; he dies five years afterwards. The two lateral pictures represent the same moment of night a fortnight after his death. The same little cloud is under the moon. The two children see it from the chamber in which they are praying for their lost mother, and their mother, from behind a boat under a vault on the river shore.
סטנודוס לאוכיכטיס

| סטנודוס לאוכיכטיס |
| --- | --- |
 איור של סטנודוס לאוכיכטיס
מצב שימור
 מצב שימור: נכחד נכחד בטבע (EW) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: סלמונאים
משפחה:: סלמוניים
סוג:: סטנודוס
מין:: סטנודוס לאוכיכטיס
שם מדעי
 Stenodus leucichthys ‏גולדנסטאט, 1772

סטנודוס לאוכיכטיס (שם מדעי: Stenodus leucichthys) הוא מין של דג ממשפחת הסלמוניים, אשר נכחד מהטבע לאחר הכחדתו מהנהרות שסביב הים הכספי. דג זה הוא קרובו לסוג של המין Stenodus nelma ולעיתים הוא נחשב לתת-מין שלו, אך רוב החוקרים רואים בו מין נפרד.
דג זה היה מצוי במספר נהרות צפוניים וקרירים במרכז אסיה ומזרח אירופה, ומצוי כיום רק בשבי בנהרות שונים סביב האזור הארקטי בצפון אסיה וגם בנהרות באמריקה הצפונית ובעיקר באלסקה.
אורכו של דג זה הוא 70 עד 75 סנטימטרים בממוצע, אך הפרטים הגדולים ביותר הגיעו לאורך של 1.5 מטר ומשקל של 40 קילוגרם, מה שהופך אותו לגדול שבדגי תת-המשפחה Coregoninae. צבע הדג כסוף עם גב ירוק, כחול או חום. הוא בעל ראש גדול עם לסתות גדולות וסנפיר גבי מעוקל בולט. הדג יכול לשרוד במים ארקטיים קפואים מתחת ל-18 מעלות. הוא ניזון בצעירותו מחרקי מים ומדגיגים, אך ככל שהוא מתבגר הוא הופך לטורף.
הדג היה מצוי בנהרות צפוניים ובמספר אגמים בקרבת הים הכספי והיה עולה קילומטרים רבים במעלה הוולגה, האורל והטרק כדי להתרבות. עם זאת בניית סכרים ומאגרי מים לאורך הנהרות ומניעת הגעה לאזורי הרבייה היו הסיבות שדג זה נכחד בטבע ומצוי רק בכמה שמורות מוגנות כיום.
הערות שוליים

↑  סטנודוס לאוכיכטיס באתר הרשימה האדומה של IUCN