stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטריליזציה (כלכלה)

הבנק הפדרלי, הבנק המרכזי של ארצות הברית. בנק זה ביצע סטריליזציה במהלך מלחמת הפנים שהובילה לשפל הגדול.
במקרו-כלכלה, סְטֵרִילִיזַצְיָה (מכונה גם עיקור) מתייחסת לפעולת הבנק המרכזי בשוק פתוח שמטרתה לנטרל השפעות של שוק הכסף על שוק המטבע העולמי.
ברוב המקרים מבצע הבנק המרכזי פעולה זו על מנת לנטרל השפעות פוגעות של תנועות הון נכנסות כמו ייסוף שער החליפין, אובדן תחרות בייצוא ואינפלציה. באופן כללי, הסטריליזציה מתייחסת לכל מדיניות מוניטרית שמבקשת להותיר את כמות הכסף במשק ללא שינוי במהלך זעזועים כלכליים או שינויים אחרים, כולל תנועות הון יוצאות.
לשם דוגמה, נניח כי ערך המטבע של מדינה מסוימת ירד (במדינה משטר שער חליפין נייד). על מנת למנוע זאת, הבנק המרכזי של אותה מדינה מחליט להעלות את ערך המטבע על ידי יצירת ביקוש מלאכותי למטבע המקומי בשוק מטבע החוץ. הדבר נעשה באמצעות שימוש ביתרות המט"ח של הבנק המרכזי לקניית מטבע מקומי. הביקוש המתואר אכן גורם לעצירת ירידת ערך המטבע המקומי, אך יוצר גרעון במאזן התשלומים עקב ירידת שער החליפין. שער החליפין הנמוך יותר במונחי מטבע מקומי מגדיל את הייבוא, אך מקטין את הייצוא. הגרעון במאזן התשלומים גורם לירידה בכמות הכסף במשק. לכן, במטרה לקזז את ההשפעה השלילית הזו של ירידה בכמות הכסף הנזיל, הבנק המרכזי יבצע פעולות בשוק הפתוח שיגרמו להגדלת כמות הכסף במשק. פעולות אלו של קניית איגרות חוב מקומיות באמצעות מטבע מקומי "ינטרלו" את ההשפעות השליליות של הפעולות בשוק המט"ח.
הערות שוליים

↑  Paul Krugman and Maurice Obstfeld, "International Economics, Theory and Policy", Addison Wesley, 2003, 6th Edition, pgs. 488-489.
נפתלי צבי פרוש-גליקמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  יולי 1871 ירושלים
 פטירה:  פברואר 1952  (בגיל 80) ירושלים
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקצוע:  עסקן, מייסד
 
נפתלי צבי פרוש-גליקמן (א' באב תרל"א, יולי 1871 - כ"ג בשבט תשי"ב, פברואר 1952) היה מעסקניו הבולטים של היישוב הישן בירושלים, מייסד שכונות רבות בירושלים ובראשן שכונת שערי חסד.
ביוגרפיה

נולד בירושלים, לשלמה זלמן פרוש. סנדקו היה הרב שמואל סלנט והמוהל היה הרב מאיר אוירבך. למד בתלמוד תורה עץ חיים. בצעירותו סבל מעיוורון חלקי שמנע ממנו עיון בספר.
נשא את מרים יוכבד שפרה, בת משה ריבלין (אחיו של יוסף ריבלין). אחותה רחל היא אשת הרב חיים מן, ראש המלמדים בתלמוד תורה עץ חיים. לאחר פטירת אביו, בשנת תרנ"ח (1898), נטל על עצמו את עול אחזקת הבית ודאג לאמו האלמנה ולאחיו, שאת חלקם השיא. כמו כן דאג לבני משפחת אשתו, שאביהם נפטר בצעירותו.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה אימץ את זהותו של יהודי אמריקאי בשם גליקמן כדי להיפטר משירות בצבא הטורקי. בשלהי מלחמת העולם גורש לדמשק כנתין זר ושהה בה עם בנו ליבר מרדכי במשך כשנה וחצי. מאז אימץ את השם גליקמן שנוסף לשמו "פרוש".
שימש כמזכירו של רבה של ירושלים הרב שמואל סלנט והיה ממונה מטעמו על מוסדות הציבור שבראשותו, ובהם ישיבת עץ חיים ובית החולים ביקור חולים.
היה מפעיליו ועסקניו הבולטים של היישוב הישן בירושלים. יזם וייסד שורה של שכונות בירושלים: כנסת ישראל ובתי יעקבזון שבתחומי השכונה, בתי ברוידא, בתי ויטנברג (שערי משה), בתי מינסק וחצר דייוויס. במשך שנים רבות ניהל את גמ"ח שערי חסד שייסד אביו. בשנת תרס"ח (1908) ייסד את "חברת שערי חסד לבניית בתים בירושלים", וכעבור שנה ייסד עם שמואל זאוויל שפיצר את שכונת שערי חסד. בשנת תרצ"ה (1935) הקים את קרן הבניין של שכונת מקור ברוך. הוא עצמו התגורר בשכונת בתי ברוידא.
נפטר בירושלים בשנת תשי"ב ונקבר בהר המנוחות. הותיר צוואה ארוכה שבה גולל את תלאות חייו וביטא את אמונתו בקדוש ברוך הוא.
בשנת 1978 ערך נכדו משה עקיבה דרוק את ספר זכרונותיו של פרוש-גליקמן "שלושה דורות בירושלים".
צאצאיו

בנו משה פרוש – סגן ראש עיריית ירושלים ומהעסקנים הבולטים בירושלים.
בנו ליבר מרדכי פרוש - מזכיר הגמ"ח הכללי שערי חסד. בנו הוא הרב חיים פרוש, מחבר סדרת הספרים "פירוש חי", וחתנו הוא הרב חיים קמיל.
בתו רבקה (ריבל) - אשת מאיר דרוק. בניהם הם: משה עקיבה דרוק, עורך המודיע, ושלמה זלמן דרוק, שהיה חבר עיריית ירושלים מטעם פא"י.
בתו רחל - אשת אברהם דב זוננפלד, בן יעקב מאיר זוננפלד ונכד הרב יוסף חיים זוננפלד. אמו של אברהם דב, לאה, הייתה בתו של עמיתו של פרוש-גליקמן, שמואל זאוויל שפיצר. בנם של רחל ואברהם דב הוא הסופר שלמה זלמן זוננפלד, מחבר הביוגרפיה "האיש על החומה" על הרב יוסף חיים זוננפלד, וחתנם הוא אהרן שטיינהויז, מראשי החינוך העצמאי.
בתו חיה שרה - אשת עמרם בלוי, בנו של משה בלוי. עמד יחד עם ד"ר מרדכי בוקסבוים בראש רשימת היהדות המסורתית שהתמודדה לאספה המכוננת.
בתו שיינה - אשת שלמה צדוק זייבלד
לקריאה נוספת

"שלושה דורות בירושלים" פרקי ותולדות חייו, משה עקיבה דרוק
הערות שוליים

↑  נפתלי צבי פרוש באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309223105171  LCCN: n79003886  VIAF: 298064790   WorldCat (עם VIAF): 298064790
סמל קונפדרציית המדינות של אמריקה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  קונפדרציית המדינות של אמריקה 
 תאריך אימוץ:  30 באפריל 1863 
 התקנים
 מגן:  ג'ורג' וושינגטון רכוב על סוס
 מוטו:  Deo Vindice
 
סמל קונפדרציית המדינות של אמריקה או חותם הקונפדרציה (באנגלית: Confederate Seal) שימש חותם של קונפדרציית המדינות של אמריקה, 11 המדינות אשר פרשו מארצות הברית על רקע עלייתו של אברהם לינקולן כנשיא ארצות הברית וקריאתו לביטול העבדות, ובכך הובילה פרישתם למלחמת האזרחים האמריקאית.
החותם מתאר את ג'ורג' וושינגטון רכוב על סוס באותה התנוחה כפי שהוא מונצח בפסל הניצב בריצ'מונד. סביבו מופיע זר של התוצרת החקלאית אשר גודלה במדינות הדרום: חיטה, תירס, טבק, כותנה, אורז וקנה סוכר. על שולי החותם מופיעה הכתובת ”קונפדרציית המדינות של אמריקה: 22 בפברואר 1862” והמוטו הלאומי Deo Vindice (מלטינית: תחת אלוהים מגונננו), התאריך מציין את היום בו נבחר ג'פרסון דייוויס, נשיאה של הקונפדרציה, לתפקידו, כמו גם את יום הולדתו של וושינגטון. תהליך עיצובו של החותם הסתיים ב-30 באפריל 1863, והזמנה לייצורו נשלחה לבריטניה. החותם הגיע לריצ'מונד לקראת סוף המלחמה, אולם לא ברור אם הוא שימש להחתמת מסמכים רשמיים.
משחק האולסטאר של ליגת הפיתוח של ה-NBA

משחק האולסטאר של ליגת הפיתוח של ה-NBA הוא אירוע שנתי אשר התקיים בין העונות 2007–2017 במקביל למשחק האולסטאר של ה-NBA. המשחק התקיים באותה העיר שבה מתקיים אירוע האולסטאר של ה-NBA, אך התרחש יום קודם (שבת) ובאולם אחר. בנוסף למשחק המרכזי קיימה הליגה את אירועי "Dream Factory Friday Night" הכוללים מספר תחרות פופולריות דוגמת תחרות הטבעות ותחרות זריקות ל-3 נקודות.
משחק האולסטאר

במשחק האולסטאר משתתפים 20 שחקנים המחולקים לשתי קבוצות. השחקנים נבחרים על ידי הצבעה באתר הרשמי של ליגת הפיתוח ועל ידי הצבעה של מאמני הליגה. כל שחקני הליגה יכולים לעמוד להצבעה, אך ההשתתפות בפועל מותנית בכך שבזמן המשחק השחקן יחשב לשחקן פעיל בסגל שלאחת מקבוצות הליגה. שחקן שלא יכול לשחק עקב פציעה או עקב הצבה לקבוצה ב-NBA, מוחלף בידי שחקן אחר. שני המאמנים בעלי ההישגים הטובים ביותר, כשלושה שבועות לפני משחק האולסטאר, נבחרים להיות מאמני הקבוצות בתחרות. הרכב החמישיות הפותחות בכל קבוצה נקבע על ידי המאמנים.
שני המשחקים הראשונים שוחקו במתכונת של ארבעה רבעים של 12 דקות כל אחד. כיום מתקיימת התחרות במתכונת של 2 חצאים בני 20 דקות, בדומה למשחק המקובל בליגת המכללות. משחק הבכורה התקיים בלאס וגאס במסגרת אירועי משחק האולסטאר של ה-NBA של שנת 2007. הקבוצות חולקו על פי החלוקה המסורתית למזרח ומערב. במשחקים השני והשלישי חולקו השחקנים לקבוצה כחולה וקבוצה אדומה, מכיוון שבאותה תקופה הליגה הורכבה משלושה אזורים. בין השנים 2010 ו-2012 חזרה החלוקה למזרח ומערב. החל משנת 2013 מחולקים השחקנים ל-2 קבוצות: פרוספקטס (Prospects) ופיוצ'רס (Futures). חלוקת השחקנים לקבוצות השונות נקבעת על ידי הנהלת הליגה, במטרה ליצור קבוצות מאוזנות.
משחק האולסטאר > תוצאות

| עונה | תוצאה | מיקום | MVP> שחקן | MVP> קבוצה | MVP> קבוצת מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | מזרח 114 - מערב 100 | לאס וגאס, נבדה | פופס מנש-בונסו | מזרח | פורט וורת' פליירס |
| 2008 | כחול 117 - אדום 99 | ניו אורלינס, לואיזיאנה | ג'רמי ריצ'רדסון | כחול | פורט ויין מאד אנטס |
| 2009 | אדום 113 - כחול 103 | פיניקס, אריזונה | בלייק אהם | אדום | דקוטה ויזארדס |
| 2009 | אדום 113 - כחול 103 | פיניקס, אריזונה | קורטני סימס | אדום | איידהו סטמפד |
| 2010 | מערב 98 - מזרח 81 | דאלאס, טקסס | בריאן בוץ' | מערב | בייקרספילד ג'אם |
| 2011 | מזרח 115 - מערב 108 | לוס אנג'לס, קליפורניה | קורטני סימס | מזרח | איווה אנרג'י |
| 2012 | מערב 135 - מזרח 132 | אורלנדו, פלורידה | ג'רלד גרין | מערב | לוס אנג'לס די-פנדרס |
| 2013 | פרוספטקס 139 - פיוצ'רס 125 | יוסטון, טקסס | טרוויס לסלי | פרוספקטס | סנטה קרוז ווריירס |
| 2014 | פרוספטקס 145 - פיוצ'רס 142 | ניו אורלינס, לואיזיאנה | רוברט קובינגטון | פרוספקטס | ריו גראנדה ואלי וייפרס |
| 2015 | פיוצ'רס 129 - פרוספקטס 94 | ברוקלין, ניו יורק | אנדרה אמט | פיוצ'רס | פורט ויין מאד אנטס |
| 2016 | מזרח 128 - מערב 124 | טורונטו, קנדה | ג'ימר פרדט | מזרח | וסצ'סטר ניקס |
| 2017 | מזרח 105 - מערב 100 | ניו אורלינס, לואיזיאנה | קווין קוק | מזרח | קאנטון צ'ארג' |
Dream Factory

בנוסף על משחק האולסטאר המרכזי מקיימת הליגה תחרויות מיומנות שונות, בדומה לתחרויות המתקיימות בתחרות האולסטאר של ה-NBA. התחרויות מתקיימות ביום שישי הפותח את אירועי סוף שבוע האולסטאר. האירועים החלו בשנת 2008 וכיום מתקיימות במסגרתם 2 תחרויות: תחרות הטבעות ותחרות זריקות ל-3 נקודות.
Dream Factory > תחרות ההטבעות

בתחרות ההטבעות משתתפים 4 מתחרים. בסיבוב הראשון כל מתחרה מטביע פעמיים, שני המתחרים בעלי הניקוד הגבוה ביותר עולים לשלשב הגמר. בשלב הגמר כל מתחרה מטביע פעמיים נוספות והשחקן בעל הניקוד הגבוה ביותר זוכה בתחרות. דן טאקר (2010, 2011) וטוני מיטשל (2013, 2014) הם השחקנים בעלי מספר הזכיות הגבוה ביותר בתולדות התחרות, כאשר כל אחד מהם זכה בה פעמיים ברציפות.
| שנה | זוכה | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 2008 | ברנט פטוואי | איידהו סטאמפייד |
| 2009 | ג'יימס וייט | אנהיים ארסנל |
| 2010 | דן טאקר | לוס אנג'לס די-פנדרס |
| 2011 | דן טאקר | ניו מקסיקו ת'אנדר בירדס |
| 2012 | אל. די. וויליאמס | ספרינגפילד ארמור |
| 2013 | טוני מיטשל | פורט ויין מאד אנטס |
| 2014 | טוני מיטשל | פורט ויין מאד אנטס |
| 2015 | ג'רוויס ת'ריט | מיין רד קלאוס |
| 2016 | ג'ון ג'ורדן | ראפטורס 905 |
| 2017 | טרוי ויליאמס | איווה אנרג'י |
Dream Factory > תחרות השלשות

כל משתתף בתחרות מקבל אפשרות לזרוק עד 25 זריקות במהלך דקה אחת. הכדורים מסודרים בחמש עמדות שונות הממוקמות מעבר לקשת שלוש הנקודות, כאשר בכל עמדה יש חמישה כדורים. על כל קליעה מקבלים נקודה ועל קליעת הכדור האחרון בכל עמדה (שמסומן בצבע אחר משאר הכדורים ומכונה "Money Ball") מקבלים 2 נקודות. כל חמשת הכדורים בעמדה החמישית מזכים את הקולע ב-2 נקודות. העמדות מתחילות בקצה אחד של הקשת ומסתיימות בקצה השני. 2 השחקנים המשיגים את הניקוד הגבוה ביותר עולים לסיבוב הגמר בו הם חוזרים על אותן הזריקות.
| שנה | זוכה | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 2008 | אדם הרינגטון | טלסה 66' |
| 2009 | בלייק אהירן | דקוטה ויזארדס |
| 2010 | אנדרה אינגרם | יוטה פלאש |
| 2011 | בוקר וודפוקס | טקסס לג'נדס |
| 2012 | בוקר וודפוקס | טקסס לג'נדס |
| 2013 | מרקוס לנדרי | רינו ביגהורנס |
| 2014 | אי. ג'י. סינגלר | איידהו סטאמפייד |
| 2015 | ג'רל אדי | אוסטין ספרס |
| 2016 | אנדרה אינגרם | לוס אנג'לס די-פנדרס |
| 2017 | סקוט ווד | סנטה קרוז ווריירס |
Dream Factory > H.O.R.S.E

משחק הדומה במתכונתו למשחק "חיובים" - השחקן הראשון זורק את הכדור  לסל ובמידה וקולע, השחקן הבא אחריו צריך לחקות את הזריקה ולקלוע מאותו מרחק ובאותה צורה כמו הזורק שלפניו. שחקן שלא מצליח לחקות את הקולע שלפניו נפסל. מי שצובר לחובתו 5 פסילות יוצא מהמשחק. משחק זה היה חלק מהתחרויות רק בשנתיים הראשונות.
| שנה | זוכה | קבוצה |
| --- | --- | --- |
| 2008 | לאנס אולרד | איידהו סטאמפייד |
| 2009 | ויל קונרוי | אלבקרקי ת'אנדר בירדס |
Dream Factory > Hot-Shot

במסגרת התחרות התמודדו 4 קבוצות שהורכבו משחקני ליגה ומאוהדים. מטרת התחרות היא להשיג כמה שיותר נקודות במהלך דקה אחת. לאוהדים שהשתתפו בתחרות הותר לקלוע רק זריקות ליי-אפ מתחת לסל, כאשר כל קליעה שווה נקודה. לשחקנים שהשתתפו הותר לקלוע לייאפים בשווי נקודה, זריקות מהשדה, השוות ל-2 נקודות, זריקות מעבר לקשת השלוש השוות 3 נקודות וזריקות מעבר לקו מחצית המגרש השוות 5 נקודות. בכל פעם התחרו 2 קבוצות במקביל, בשני צידי המגרש. הזוכה בכל סיבוב עלתה לגמר בו התחרו הקבוצות זו כנגד זו. לאוהדים שהשתתפו בקבוצה הזוכה בתחרות ניתנה האפשרות להיות שופטים בתחרות ההטבעות. תחרות זאת הקיימה רק בשנה הראשונה לקיום האירועים.
Dream Factory > שוטינג סטארס

בתחרות השוטינג סטארס מתמודדות 4 קבוצות המורכבות מ-3 שחקנים כל אחת. כל קבוצה צריכה לקלוע 6 זריקות משש נקודות שונות על המגרש, הממוקמות ברמת קושי עולה. סדר הזורקים בכל קבוצה נקבע מראש. על מנת להתקדם בעמדות חובה על הקבוצה לקלוע מהעמדה הנוכחית. הקבוצה שקולעת את כל שש הזריקות בזמן המהיר ביותר מנצחת את התחרות. התחרות התקיימה בין השנים 2010 -2012.
| שנה | הקבוצה הזוכה |
| --- | --- |
2010: פאט קרול, איווה אנרג'י   טרי גילבר, מיין רד קלאוס   קרלוס פאוול, אלבקרקי ת'אנדר בירדס
2011: שיין אדוארדס, ניו מקסיקו ת'אנדר בירדס   אורין גרין, יוטה פלאש   ג'רמי וויז, בייקרספילד ג'אם
2012: מרקוסבלקלי, סו פולס סקייפורס   קמרון ג'ונס, פורט ויין מאד אנטס   ג'רי סמית', ספרינגפילד ארמור
הערות שוליים

↑  משחק האולסטאר של שנת 2007-דף הסטטיסטיקה
↑  משחק האולסטאר של שנת 2008-דף הסטטיסטיקה
↑  משחק האולסטאר של שנת 2009-דף הסטטיסטיקה
↑  משחק האולסטאר של שנת 2010-דף הסטטיסטיקה
↑  משחק האולסטאר של שנת 2011-דף הסטטיסטיקה
↑  משחק האולסטאר של שנת 2012-דף הסטטיסטיקה
↑  משחק האולסטאר של שנת 2013-דף הסטטיסטיקה
↑  משחק האולסטאר של שנת 2014-דף הסטטיסטיקה
↑  משחק האולסטאר של שנת 2015-דף הסטטיסטיקה
↑  משחק האולסטאר של שנת 2016-דף הסטטיסטיקה
↑  משחק האולסטאר של שנת 2017-דף הסטטיסטיקה
1 2 3  Field Set For 2009 Dream Factory Friday Night, NBA.com
↑  D-League Dream Factory Friday Night Preview, NBA.com
אות'יוס ג'פרס, השחקן בעל ההופעות הרבות ביותר במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח (2009, 2011, 2014)
סמל קוסובו

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  קוסובו 
 תאריך אימוץ:  17 בפברואר 2008 
 
סמל קוסובו בתקופת המשטר בחסות האו"ם
סמל קוסובו הוא הצעה שהוצגה בפומבי לאחר הכרזת העצמאות של המדינה מסרביה, אך עדיין לא התקבלה באופן רשמי. הוא הוצג בפרלמנט בקוסובו בבירה פרישטינה ב-17 בפברואר 2008, יום קבלת העצמאות. 
הסמל הוא מגן כחול בעל מסגרת זהובה, הכולל שישה כוכבים המסודרים בקשת, מעל צורה מוזהבת של מפת המדינה בקווי מתאר. דגל קוסובו מעוצב באופן דומה לסמל, אך ללא המסגרת התוחמת של המגן.
ל"מוסדות הממשלה העצמאית הזמניים" בקוסובו, שפעלו בתקופת המשטר המיוחד בחסות האו"ם לפני הכרזת העצמאות, היה סמל מיוחד משלהם שהיה דומה בעיצובו לסמל קוסובו הנוכחי. סמל זה כלל שלושה כוכבים בלבד, ומתחת למפת קוסובו הופיעו ענפי זית בעיצוב הדומה לזה המופיע על סמל האו"ם, כדי לייצג את חסות האו"ם. סמל זה אמנם התקבל על ידי המוסדות הזמניים, אך לא קיבל מעמד רשמי מטעם המשטר בחסות האו"ם.
סמל קולומביה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  קולומביה 
 תאריך אימוץ:  1924 
 
סמל קולומביה בנוי ממגן המשולב במספר סמלים.
בראש הסמל קוֹנְדּוֹר שכנפיו פרושות והוא מחזיק בפיו ענף של זית. תחת הציפור, וקצת מעל המגן נמצאת מגילה ועליה רשום המוטו הלאומי של המדינה "חירות וסדר" (Libertad y Orden)
הדגל הלאומי של קולומביה עוטף משני צדדיו את המגן וזאת כדי להמחיש את השילוב בין הסמל הלאומי והדגל הלאומי של המדינה.
המגן עצמו מחולק לשלושה חלקים, בחלק התחתון מתוארות ספינות (ליד מיצר פנמה, שהייתה בעבר חלק מקולומביה) שמסמלות את ההיסטוריה הימית של המדינה, בחלק המרכזי של המגן מוצג מצנפת פריגית שהיא הסמל המסורתי של חופש וחירות, ובחלק העליון של המגן ישנו הרימון שבשני צדדיו שתי קרניים ומטרתו לסמל את העושר החקלאי והחומרני של קולומביה.
ראו גם

דגל קולומביה
המנון קולומביה
נוירופידבק

נערה עוברת טיפול בנוירופידבק
נוירופידבק (באנגלית: Neurofeedback או NFB), הוא סוג של ביופידבק בו נמדדת הפעילות העצבית של המשתתף, והוא מקבל עליה משוב בזמן אמת. המשוב יכול להיות ויזואלי, אודיטורי או אחר, והוא משמש את המשתתף לוויסות עצמי של אותן רשתות עצביות הקשורות להתנהגות אותה הוא שואף לשנות.
נוירופידבק הוא הליך פסיכופיזיולוגי שבו המשתתף מקבל משוב מקוון על פעילותו העצבית, לשם ויסות עצמי. לאורך זמן, רכישת שליטה על רשת עצבית מסוימת יכולה לשנות התנהגויות הקשורות לאותה רשת.
היסטוריה

מקורו של הנוירופידבק בניסויים שהראו שאנשים יכולים לשלוט בזמן אמת באותות של אלקטרואנצפלוגרם המחובר לראשם. ניסויים אלה הובילו להתפתחות התחום brain-machine interface בו אנשים מנסים לווסת תגובות של מכשירים חיצוניים.
הנוירופידבק התפרסם בשנות השישים, כארבעים שנה לאחר גילוי ה-QEEG על ידי פסיכיאטר גרמני בשם הנס ברגר. חוקר בשם ג'ו קמייה פרסם ב"פסיכולוגיה היום" כתבה ובה תיאר ניסוי שערך בעל שני שלבים: בשלב הראשון, הנבדקים התבקשו לעצום את עיניהם ולהודיע מתי לדעתם היו במצב אלפא (מצב מוחי מסוים). בהתחלה הנבדקים צדקו בכחמישים אחוז מהמקרים, אבל בהדרגה חלקם פיתחו את היכולת להבדיל בין המצבים השונים של מוחם באחוזי הצלחה גבוהים יותר.
בחלקו השני של הניסוי, הנבדקים התבקשו לעבור למצב אלפא כשפעמון צלצל פעם אחת, ולצאת ממנו כשהפעמון צלצל פעמיים. שוב, חלק מהנבדקים הצליחו לפתח יכולת לעבור למצב זה על פי פקודה. אחרים, לעומת זאת, לא הצליחו לשלוט בכך כלל. עם זאת, תוצאות המוחקר היו משמעותיות ומרשימות. מצב אלפא קושר עם רגיעה, ולאימון אדם לשליטה בגלי האלפא שלו היה פוטנציאל לשמש כטיפול להפגת מתחים ולחץ. בהמשך, התברר שלא בדיוק כך הדבר – אולם בשלב זה, חוקרים אחרים ניסו לבדוק את ההנחה שניתן לאמן אדם לשלוט בגלי המוח שלו באופן כללי.
בשנות השישים המאוחרות ושנות השבעים המוקדמות, ברברה בראון, מהמשפיעות ביותר בתחום פרסום הביופידבק, כתבה מספר ספרים על הנושא - כגון New Mind New Body ו- Stress and the Art of Biofeedback, ובכך הגבירה את מודעתו של הציבור הרחב לטכנולוגיה.
בהמשך, עבודתם של בארי סטרמן, ג'ואל פ. לובר ואחרים הראתה יעילות גבוהה דווקא באימון גלי בטא (תדרים גבוהים) ולא אלפא (תדרים נמוכים).
החידוש האחרון בתחום הנוירופידבק הוא בגישה המבוססת על מודל הקצאת המשאבים המתואמת (Coordinated Allocation of Resource Model - CAR). מודל זה גורס כי יכולות קוגניטיביות מסוימות של אדם הן פונקציה של משתנים אלקטרופיזיולוגיים. בגישה החדשה, מבקשים מהמטופל לבצע מספר פעולות המפעילות יכולות קוגניטיביות מסוימות, ולאחר מכן משווים את ערכי פעילותו המוחית בזמן ביצוע אותן משימות לערכי הנורמה, ובהתאם לתוצאות מתאימים טיפול עבורו.
אופן הפעולה

מטרת הנוירופידבק היא להגדיל את יכולתו של המוח לווסת את עצמו. נוירופידבק נותן משוב בזמן אמת לאנשים על פעילות המוח שלהם, ומאפשר להם ללמוד לווסת את התפקוד העצבי שלהם. התהליך עובד בדרך הבאה:
מדידת פעילות מוחית: מערכות נוירופידבק משתמשות בשיטות שונות למדידת פעילות מוחית. השיטה הנפוצה ביותר היא אלקטרואנצפלוגרפיה (EEG). ב־EEG מניחים אלקטרודות על הקרקפת כדי לזהות אותות חשמליים המיוצרים על ידי פעילות עצבית. קיימות גם שיטות אחרות, כגון הדמיה בתהודה מגנטית תפקודית (fMRI) או מגנטואנצפלוגרפיה (MEG).
משוב בזמן אמת: פעילות המוח הנמדדת מעובדת ומתורגמת למשוב שהמשתתף יכול להבין, כמו תצוגה ויזואלית (למשל, גרפים, סרטונים) או צלילים. משוב זה ניתן בזמן אמת, ומאפשר למשתתפים לראות כיצד פעילות המוח שלהם משתנה בתגובה למחשבות או לפעולות שלהם.
למידת ויסות עצמי: המשתתפים מעורבים במשימות או תרגילים שמטרתם לקדם מצבי מוח ספציפיים. לדוגמה, ניתן להנחות אותם להתמקד בהרפיה או להתרכז, בהתאם להתנהגות הרצויה בטיפול. כאשר הם מקבלים משוב, הם לומדים לשנות את פעילות המוח שלהם כדי להשיג את המצב הרצוי. תהליך זה דומה לרכישת מיומנויות, כאשר אנשים מתאמנים ומשכללים את יכולתם לשלוט בתפקוד המוח שלהם.
מנגנוני חיזוק: נוירופידבק משתמש לעיתים קרובות באסטרטגיות חיזוק, כאשר משוב חיובי (למשל, צליל או רמז חזותי) ניתן כאשר המשתתף משנה בהצלחה את פעילותו המוחית בכיוון הרצוי. חיזוק זה משפר את תהליך הלמידה ומעודד את המשתתף להמשיך להתאמן בוויסות עצמי. חיזוק זה פועל דרך התניה אופרנטית.
פלסטיות עצבית: עם הזמן, בעקבות תרגול מתמשך, נוירופידבק יכול להוביל לשינויים במבנה המוח ובתפקודו, תופעה הידועה בשם פלסטיות עצבית. המשמעות היא שהמוח יוצר קשרים עצביים חדשים על בסיס מיומנויות הוויסות העצמי שנרכשו.
אפקטיביות טיפולית

קיים שימוש הולך וגובר בנוירופידבק כדי לטפל בהפערות שונות. עם זאת, מכיוון שהרגולציה של הטיפול עדיין לא מחמירה, ובמדינות שונות ההנחיות הן שונות, ישנה עדיין מחלוקת ביחס לתמיכה המדעית של הטיפול. יתרה מכך, לכותבים של חלק מהמחקרים המדעיים קיים אינטרס לשווק את המוצר.
אפקטיביות טיפולית > אפילפסיה

אפילפסיה היא שם כללי לאוסף אי-סדירויות מסוגים שונים בזרמים החשמליים במוח. טכנולוגיית נוירופידבק כטיפול באפילפסיה קיימת מזה ארבעים שנה, ולרוב פונים אליה חולים הסובלים מאפילפסיה עמידה לטיפול תרופתי.
לרוב, האזור במוח בו מצוי ההתקף מאופיין בפעילות חשמלית איטית, בתדר נמוך ובעוצמה גדולה. הטיפול בנוירופידבק מנסה להסדיר את הפעילות החשמלית של האזור בו התפקוד לקוי, באופן שיקשה על אותו אזור להתחיל באירוע אפילפטי. מאמר סקירה הראה שיפור משמעותי בחמרת המחלה בעקבות נוירופידבק לטיפול באפילפסיה.
אפקטיביות טיפולית > תסמונת אספרגר והפרעות אחרות על הרצף האוטיסטי

אצל אוטיסטים בדרגות שונות קיימות תבניות מוחיות לא תקינות שונות המשקפות את הבעיה הבסיסית של ההפרעה: לעיתים נזק מוחי שעשוי מתבטא בפעילות חשמלית לא תקינה באזור מסוים במוח ב-EEG, וכן בעיות בקישוריות – קשרים לא תקינים בין אזורי מוח שונים, שיכולות להיות תת-קישוריות או עודף קישוריות, והקשיים מהם יסבול החולה יהיו בהתאם לתחום האחריות של אזורי המוח הפגועים. פגיעה במערכת עצבית הקרויה "מערכת עצבי המראה", למשל, גורמת לחלק מהביטויים של חוסר היכולת לאמפתיה ולזיהוי רגשות אדם אחר. תופעה נוספת שכיחה היא עודף גלי ביתא באזורים מרכזיים קדמיים, האחראית בין השאר לנטיית מטופלים מהקשת האוטיסטית לבצע התנהגויות בצורה חוזרת ומקובעת.
שוב, הטיפול בנוירופידבק יעשה באותה שיטה: זיהוי התבניות הלא תקינות בגלי המוח של המטופל ונרמול הבעיה שאותרה.
מוחקרים הראו תוצאות חיוביות בטיפול בנוירופידבק בילדים, שכללו שיפור יכולות החברות, הורדת הנוקשות ההתנהגותית ואפשור תקשורת מלאה יותר. תוצאות הטיפול נשמרו עד לכשנתיים.
אפקטיביות טיפולית > פוסט־טראומה

טיפול בנויורפידבק לסובלים מפוסט-טראומה קיים מתחילת שנות ה־90.
מחקרי הדמיה מוחית מצביעים על כך שבקרב אנשים עם פוסט־טראומה (PTSD) יש הפרעות ברשתות עצביות התורמות לביטויים של סימפטומים של ההפרעה. אלה כוללים קשיי חשיבה רשת הניהול המרכזית (אנ'), בעיות בקשב (רשת הבולטות) ושינוי בתחושת האני (רשת ברירת המחדל). במחקרי EEG של אנשים עם פוסט־טראומה, התגלו דפוסים דיספונקציונליים בגלי המוח. למשל, ירידה בעוצמה היחסית של קצבי אלפא, ועלייה בעוצמה היחסית של קצבי בטא. החסרים שנצפו בגלי האלפא היו קשורים לחוסר עיכוב חושי, דריכות יתר, ועוררות יתר כרונית הקשורה לתפקוד לקוי ברשת הבולטות וברשת ברירת המחדל. העלייה בגלי הבטא נקשרה לעוררות יתר כללית, הפרעות שינה, או חסרים בגמישות קוגניטיבית.
מטא־אנליזה משנת 2023 סיכמה את תוצאותיהם של 7 ניסויים עם הקצאה רנדומלית שבדקו את האפקטיביות של נוירופידבק בעזרת EEG בקרב אנשים הסובלים מפוסט־טראומה. כל שבעת המחקרים הראו יתרון לנוירופידבק בהפחתה של סימפטומים של חרדה, דיכאון ושינויים נוירופיזיולוגיים. האפקט הטיפולי הכללי היה גדול (d של כהן = 1.76-), אך הוודאות בעדויות (אנ') הייתה נמוכה מאוד. כ־80% מהמטופלים בעזרת נוירופידבק חוו נסיגה במחלתם, בהשוואה לכ־25% שלא קיבלו את הטיפול. בעקבות הטיפול חלו גם שינויים בתפקוד הנוירופיזיולוגי. אחוז הנשירה של אנשים עם פוסט־טראומה מטיפול בנוירופידבק נמוך בהרבה (5%) מאחוז הנשירה מטיפולים פסיכולוגיים (20.9%).
נראה שטיפול מסוג זה מתאים במיוחד לאנשים הסובלים מפוסט־טראומה שחווים רמות גבוהות של חרדה, קשיים בוויסות עצמי או דיסוציאציה, ושאולי לא יצליחו להשתפר בעזרת טיפולים אחרים. האימון המוחי מסייע להם לווסת את עצמם בכלל, ואת העוררות הרגשית שלהם בפרט. נראה גם שטיפול בנוירופידבק מסייע במיוחד ליוצאי צבא הסובלים מפוסט־טראומה. גודל האפקט במחקרים שבדקו אותם היה גדול (3.63-) בהשוואה לגודל האפקט במחקרים שבדקו את אוכלוסייה הבוגרת אחרת (0.67-).
יתרונות השיטה

שיטת הנוירופידבק אינה פולשנית ואינה מסתייעת בתרופות, ובשל כך מהווה פתרון כמעט יחיד לחולים העמידים לתרופות או כאלה שאינם יכולים ליטול תרופות מסיבות אחרות, כגון תופעות לוואי חמורות.
כמו כן, שיטת האבחנה בנוירופידבק מתבססת על זיהוי תבניות שונות במוחו של המטופל והתאמת הטיפול באופן אינדיבידואלי עבורו, בניגוד לשיטת האבחנה המקובלת בקרב נוירולוגים ופסיכיאטרים כיום, והנעשית בעיקר על סמך דברי המטופל והסימפטומים שלו, אליהם מותאם לאחר מכן טיפול היעיל סטטיסטית ולאו דווקא מתחשב במאפייני מוחו הייחודיים של כל מטופל.
מגבלות השיטה

למרות הפוטנציאל הגדול של השיטה, קיימים מספר אתגרים בשימוש בנוירופידבק.
הבדלים בין-אישיים: קיימים הבדלים משמעותיים בין אנשים ביכולתם ללמוד לעבוד עם השיטה ובאפקטיביות שהם מקבלים ממנה. חלק ניכר מהמטופלים (עד 30%) לא מצליחים לווסת את האזור המוחי אותו הם מנסים לשנות, גם לאחר אימונים חוזרים.
האימוץ המהיר של הנוירופידבק ככלי טיפולי עורר דאגות בשל כך שקצב האימוץ מהיר מקצב ההבנה המחקרית. למרות שהכלי משמש בטיפול של יותר ויותר מצבים, התשתית המחקרית ביחס לאופן בו פועלים השינויים העצביים הללו, אינה די מפותחת. קיימת עדיין מחלוקת ביחס לאפקטיביות של השיטה.
ראו גם

טיפול סלידה
סובארו ליאונה

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סובארו
 שנות ייצור:  1971–1994
 מודל קודם:  סובארו FF-1
 מודל אחריו:  סובארו אימפרזה
 סיווג:  משפחתית
 מרכב:  סדאן 4 דלתות סטיישן 5 דלתות טנדר 2 דלתות
 פלטפורמה:  FF ((מנוע קדמי, הנעה קדמית)) F4 (מנוע קדמי, הנעה כפולה
 אורך:  3,995 מ"מ 
 רוחב:  1,660 מ"מ 
 גובה:  1,390 מ"מ 
 בסיס גלגלים:  2,470 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  ארבעה צילינדרים, 1.3, 1.6 ו-1.8 ליטר, בנזין
 הילוכים:  ידנית 5 הילוכים ידנית 4 הילוכים אוטומטית 3 הילוכים
 
סובארו ליאונה DL1600 סדאן, מודל 1987
סוּבארוּ ליאונה הוא דגם של מכונית משפחתית של חברת סובארו היפנית אשר יוצר בין השנים 1971–1989 (דגם ההמשך שלו, סובארו לויאל היה בייצור עד שנת 1994). דגם זה היה אחד מכלי הרכב הנפוצים בישראל.
יצרנית הרכב סובארו היא חברת בת של התאגיד הרב-לאומי היפני Subaru Corporation (אנ') (שם רשמי: "פוג'י תעשיות כבדות בע״מ"" (באנגלית: "Fuji Heavy Industries", ביפנית: 富士重工業株式会社).