stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיגיסט יוסף רון
תערוכות

תערוכות קבוצתיות
2018 - "במקומה", גלריה אידריס, מוזיאון יפו
2019 - "קו הצבע", אוצרת: זוודיתו יוסף סרי, מכללת ספיר
תערוכת יחיד
2020 -"הנייר הלבן שחור מבפנים", אוצרת: עמנואלה קלו, במוזיאון תל אביב לאמנות
בתערוכה שלוש חטיבות העוסקות בזהות עצמית ובהגדרה עצמית דרך יחסיה עם אמה ובמשבר ההגירה לישראל:
רישומים של בני משפחתה וקהילתה שבמרכזם דיוקן אמה, יעלמוורק (באמהרית:"זהב העולם") שמתה כשיוסף רון הייתה בת 16.
רישומים של עבודות נשים סיזיפיות במרחב הביתי שנולדו, מהתבוננות בנסיעותיה לאתיופיה.
רישומים מזמן שהותה של המשפחה במשך חמש שנים במרכז קליטה בעתלית.
בתערוכה כלולים גם דיוקנאות של אברהם מנגיסטו השבוי בידי החמאס משנת 2014 ושל יהודה ביאדגה ויוסף סלמסה
זכרונם לברכה.
2023 -  "מעבר לסדר", גלריה ברוורמן. העבודות מתייחסות להתמודדות עם מות אביה ולמתרחש בישראל.
פרסים והוקרה

2019 - פרס שיף לאמנות פיגורטיבית.
הערות שוליים

1 2  ענת ברזילי, לב שחור מפחם של טיגיסט יוסף רון, באתר כלכליסט, 6 ביוני 2019
↑  ורד לי, נשיות שחורה פורצת תחת מכבש המבט הלבן, באתר הארץ, 17 בינואר 2019
↑  וזו רק ההתחלה, באתר אגודת יהודי אתיופיה, ‏15 ביולי 2013 (ארכיון)
↑  Israel in Ethiopia, ArifEvents, ‏2018 (באנגלית) (ארכיון)
↑  In Her Place, אידריס, ‏דצמבר 2018
↑  פרויקט "אתר" מארח: במקומה – תערוכה זוגית, באתר יפו העתיקה, ‏13 בדצמבר 2018
1 2  שרה פלד, טיגיסט יוסף רון זוכת פרס שיף 2019 – בקרוב תערוכת יחיד במוזיאון תל אביב, באתר מגפון, ‏7 ביוני 2019
↑  תערוכה חדשה "קו הצבע", באתר המכללה האקדמית ספיר, ‏14 מרץ 2019
1 2  אורין ויינברג, דיוקן של אברה מנגיסטו הוצב במוזיאון: "אי אפשר להתחמק מהמבט", באתר ynet, 28 באוקטובר 2019
↑  In Her Place, Idris, IDRIS, ‏13.12.2018 (באנגלית)
↑  האמנית האתיופית שמציגה תערוכת יחיד ראשונה במוזיאון ת"א: "חשוב שילדות מהקהילה יראו נשים זקופות קומה" ישראל היום, רונה טאוזינגר, 3 באוגוסט 2020
↑   ורד לי, טגיסט יוסף רון: "אני יוצרת מעין תיקון היסטורי להדרה ולגזענות", באתר הארץ, 1 בספטמבר 2020
↑  שני ורנר, טכניקה. המלצות הסופ"ש 28-30.12, באתר Talking Art, ‏2023-12-25
↑  טיגיסט יוסף רון היא זוכת פרס שיף לשנת 2019, באתר פורטפוליו, ‏22 במאי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 726630
מבחן ביאורט

הצבע האופייני בתוצאה חיובית למבחן ביורט
מבחן ביאורט (הנקרא באנגלית גם מבחן פיוטרובסקי) היא תגובה כימית הבאה לגלות נוכחות קשרים פפטידיים בתמיסה הנבדקת. התגובה מבוססת על כך שבנוכחות הקשר הפפטידי יון נחושת בעל דרגת חמצון 2+ יוצר קומפלקס בתמיסה אלקלית בצבע סגלגל.
התגובה מאפשרת לגלות את ריכוז החלבונים כי זה נמצא ביחס ישר עם כמות חומצות אמינו בפפטיד. כך שעוצמת הצבע בגל 540 ננומטרים, בהתאם לחוק בר-למברט, הוא ביחס ישר לכמות הפפטיד.
הריאגנט שמשתמשים בו למבחן איננו מכיל ביאורט (אנ') אך למולקולה הזו המבחן הזה יוצא חיובי גם כן ומכאן מגיע שמו.
בתגובה נחושת עם דרגת חמצון 2+ מתחברת לחנקנים שבתמיסה ועוברת חיזור לדרגת חמצון 1+. התגובה רגישה לבופרים של טריס ואמוניה מה שעושה אותה ללא שימושית אם הפפטידים הוצעו ממשקע של סולפט אמוניה. התגובה אינה רגישה מספיק לכם הכי מתאימה לשימוש עם רקמות תאים ומקורות אחרים עשירים בפפטידים.
ריאגנט ביאורט

הריאגנט של המבחן מורכב מנתרן הידרוקסידי, הידראט נחושת גופרתית ואשלגן נתרן טארטראט שנוסף לכלציה וייצוב יוני נחושת.
אופן ביצוע המבחן

תמיסה מימית הופכים לבסיסית בעזרת בסיס חזק (תמיסה של 1% הידרוקסיד נתרן או אשלגן). בהמשך מוסיפים כמה טיפות של נחושת גופרתית מומסת במים. בריכוז בין 5 ל 160 מ"ג למ"ל פפטידים בתמיסה היא תהפוך לסגלגלה. רק הפפטידים עם אורך של לפחות שלוש חומצות אמינו תיתן שינוי ספקטרלי מספיק למדידה.
הערות שוליים

↑  Ninfa, Alexander; Ballou, David; Benore, Marilee (2009). Fundamental Laboratory Approaches for Biochemistry and Biotechnology. Wiley. p. 111. ISBN 978-0470087664
↑  Chemical reagents (באנגלית)
↑  Fenk, C. J.; Kaufman, N.; and Gerbig, D. G. J. Chem. Educ. 2007, 84, 1676-1678.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגנוס גודמונדסון

מגנוס גודמונדסון (באיסלנדית: Magnús Guðmundsson;‏ 6 בפברואר 1879 – 28 בנובמבר 1937) היה פוליטיקאי איסלנדי.
ב-1907 הוא סיים תואר במשפטים באוניברסיטת קופנהגן. משנת 1916 ועד מותו הוא היה חבר האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) מטעם מחוז הבחירה שלו בצפון-מערב איסלנד. מ-23 ביוני ועד 8 ביולי 1926 הוא שימש כראש ממשלת איסלנד בפועל לאחר מותו של ראש הממשלה הקודם, יון מגנוססון ועד לבחירתו של יון תורלקסון. הוא היה חבר במפלגה השמרנית של איסלנד (Íhaldsflokkurinn) שכבר לא קיימת כיום. בממשלתו של יון מגנוססון הוא היה שר התעשייה. קודם לכן היא שימש בתפקיד שר האוצר בשנים 1920 – 1922. הוא היה ממייסדי מפלגת העצמאות ושימש כשר המשפטים בממשלה הראשונה שמפלגה זו הייתה שותפה לה, בין השנים 1932 – 1934.
טלנירי

| --- | --- |
 סוג:  אתר אינטרנט
 סלוגן:  מידע פיננסי לפני כולם
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־20 שנה)
 מייסדים:  שרון גינזבורסקי
 בעלות:  אלדר גריידי
 http://www.talniri.co.il
 
טלנירי הוא פורטל אינטרנט ישראלי וחברה פיננסית מובילה, העוסקת בתחום המסחר בשוק ההון.
היסטוריה

טלנירי הוקמה ב-1994 על ידי איש העסקים שרון גינזבורסקי ועסקה בתיווך פיננסי ובניהול שרותי התוכן ואספקת נתוני מסחר בזמן אמת לסחרני היום בבורסה בתל אביב.
בשנת 2005 קיבלה זיכיון רשמי כספקית מידע מהבורסה בתל אביב ועסקה בתיווך המידע לסוחרי ומשקיעי הבורסה. בהמשך, טלנירי התחברה לספקי המידע בוול סטריט ובנאסד"ק וב-CME וסיפקה ציטוטים ברוב הנגזרים והמניות בעולם.
בעבר טלנירי הייתה החברה הגדולה ביותר בתחום התיווך הפיננסי בענף הברוקראז' הפרטי. בנובמבר 2010, פורסם ב-"TheMarker" שחברת הראל התנתקה מטלנירי שנתיים לפני תום החוזה ושילמה כ-1,000,000 ש"ח בעבור ויתור עמלות לטלנירי.
בשנת 2005 הקימה טלנירי מערכת פורומים. החל משנת 2007 טלנירי החלה לשווק את שירות האיתותים על ידי יועצי השקעות ששכרה. משנת 2014 בעקבות התקנות של הרשות לניירות ערך, ניהול מערך האיתותים מנוהל על ידי אקטיב בית השקעות ואילו טלנירי עוסקת רק בניהול השיווק.
באוקטובר 2020 נרכשה חברת טלנירי על ידי איש העסקים אלדר גריידי, מתוך מטרה לבנות את האתר מחדש ולספק מידע פיננסי חיוני לסוחרים בבורסה במטרה להעביר מידע מסוחרים לסוחרים שרוב גופי התקשורת הפיננסית אין ביכולתם לספק מידע מקצועי בעל חשיבות עליונה לסוחרי הבורסה.
בדצמבר 2020 חנכה טלנירי את מכללת טלנירי ללימודי שוק ההון אשר עוסקת בהכשרות מקצועיות לסוחרי הבורסה על ידי בכירי שוק ההון.
הערות שוליים

↑  נועם בר, הראל התנתקה מחברת התיווך הפיננסי טלנירי - שנתיים לפני תום החוזה, באתר TheMarker‏, 24 באוקטובר 2010
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טלנירי".
מגנוס האראלדסון

מגנוס האראלדסון (בנורדית עתיקה: Magnús Haraldsson, בנורווגית: Magnus Haraldsson;‏ 1135 – 1145) היה מלך נורווגיה מ-1142 ועד מותו. הוא מלך יחד עם שלושת אחיו והיה בנו של האראלד הרביעי מפילגש ששמה לא ידוע.
מגנוס נולד בזמן כל שהוא לאחר שנת 1130, כאשר הגיע אביו לנורווגיה. הוא גודל על ידי ראש השבט, קירפינגה אורם, בסטולה שבסונדהורדלנד. לא נראה שהוא הוכרז כמלך לאחר מות אביו יחד עם אחיו זיגורד השני ואינגה הראשון. הוא מופיע בסאגות לראשונה ב-1142, כאשר הגיע לנורווגיה מסקוטלנד בנו הבכור של האראלד הרביעי, אייסטיין השני והוכרז כמלך, יחד עם מגנוס. בפואמה של משורר החצר, איינר סקולסון, כל ארבעת האחים נחשבו כמלכים בעת ובעונה אחת. בניגוד לשלושת אחיו שמעשיהם כלוחמים מתוארים במקורות, נאמר על מגנוס שהוא "השכין שלום בין האנשים". על פי הסאגות, היה מגנוס בעל רגל נכה והוא חלה ומת בגיל צעיר. מאוחר יותר הוא לא נכנס לרשימות המספור המלכותיות של מלכי נורווגיה. יחד עם זאת הוא מופיע בכמה מהרשימות.
לוקהיד הדסון

לוקהיד הדסון (באנגלית: Lockheed Hudson) הוא מטוס הפצצה קל ומטוס סיור אמריקאי, דו מנועי, שנבנה ויוצר על ידי לוקהיד קורפוריישן משנת 1938 עד 1943. המטוס יוּצר תחילה למען חיל האוויר המלכותי הבריטי (RAF), זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, והופעל לאחר מכן בעיקר על ידי ה-RAF. ההדסון היה הסבה צבאית של מטוס הנוסעים לוקהיד דגם 14 סופר אלקטרה, והיה חוזה בניית כלי הטיס המשמעותי הראשון של חברת התעופה לוקהיד. ההזמנה הראשונה שהתקבלה מה-RAF ל-200 מטוסי הדסון, עברה בהרבה כל הזמנה קודמת שקיבלה החברה.

ההדסון שימש לאורך כל המלחמה, בעיקר בפיקוד החופים של חיל האוויר המלכותי, אך גם בתפקידי תובלה והדרכה וכן בהעברת סוכנים לצרפת הכבושה. המטוס היה גם בשימוש נרחב בטייסות לוחמה נגד צוללות של חיל האוויר המלכותי הקנדי ובשימוש חיל האוויר המלכותי האוסטרלי.
מטוס Hudson III משופץ ובמצב יכולת טיסה (שנת 2008)
הערות שוליים

↑  Freedom's Forge: How American Business Produced Victory in World War II. Herman, Arthur. New York: Random House, 2012. ISBN 978-1-4000-6964-4 ( עמ' 11, 85, 86)
↑  Building Victory: Aircraft Manufacturing in the Los Angeles Area in World War II. Parker, Dana T. Cypress, California: Amazon Digital Services, Inc., 2013. ISBN 978-0-9897906-0-4 (עמ' 59, 71)
↑  Masters of Mass Production. Borth, Christy. Indianapolis, Indiana: Bobbs-Merrill Co., 1945. (עמ' 244)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531297805171  GND: 4680193-5  LCCN: sh85062776
מבחן במה

להקה באודישן
מבחן במה או אודישן (בלטינית: Audition) הוא הופעה קצרה של שחקן, מוזיקאי, או רקדן לפני צוות של בוחנים, שבה נבדקת מידת התאמתם לתפקיד מסוים. במובנו הרחב, המונח אודישן, הפך לשם נרדף לשלב קבלת מועמדים שאינם אנשי מקצוע באמנות הבמה, לצורך בחינת קבלתם לתוכניות מציאות.
מטרתם של מבחני במה

מבחן במה משמש לרוב כריאיון עבודה בתחום אמנות הבמה. בעזרתו מדרגים הבוחנים את הנבחנים על פי רמת התאימות שלהם לתפקיד מסוים. לכן מועמד המנסה להתקבל לתזמורת קלאסית לא יתבקש לנגן קטע של לד זפלין, ושחקן המבקש לשחק ב"המלט" לא יבצע קטע של חנוך לוין.
סוגים של מבחני במה

יש שלושה סוגים של מבחני במה. באחד מקבל הנבחן את הקטע שלו מראש, והוא צריך להתכונן עליו וללמוד אותו. סוג זה של מבחן במה אופייני לתיאטרון ולקולנוע. השחקן יתבקש ללמוד בעל-פה קטע שיתנו לו הבוחנים מראש. לעיתים מדובר בקטעים מתוך היצירה המועלית, ולעיתים רק באותה סוגה.
בסוג אחר של מבחני במה מחליט הנבחן איזה קטע הוא רוצה להעלות, מתכונן עליו לבד ומציג אותו בפני הבוחנים. הסוג הזה אופייני במיוחד לתחום המוזיקה; למשל, זמר שרוצה להצטרף ללהקה יכין מראש כמה שירים שאותם הוא רוצה לשיר.
סוג שלישי, האופייני במיוחד למחול, הוא שהיצירה ניתנת בזמן המבחן, והנבחן צריך ללמוד אותה במקום ולהציגה. למשל, רקדנים יתבקשו ללמוד את הכוריאוגרפיה במקום. בצורה זו נבחנת גם יכולת הלמידה של האמן.
לעיתים גם משלבים בין כמה סוגים; למשל, מבקשים מזמר לשיר תחילה משהו שהוא מכיר, ואז מלמדים אותו שיר חדש.
בתוכניות מציאות

ישנן מספר תוכניות מציאות בטלוויזיה שבמרכזן שלבים דמויי מבחן במה למשתתפים בהן. לרוב, המועמדים בתוכניות אלה עוברים סדרה של מבחנים, אל מול חבר שופטים, בנוכחות קהל האולפן, בתחרות על פרס כלשהו. לרוב יש גם שלב שבו קהל הצופים שופט בין המועמדים השונים, בהצבעה דמוקרטית. הראשונה מסוג זה הייתה הסדרה "אמריקן איידול" (שעל פיה נבנתה גם המקבילה הישראלית "כוכב נולד").
יש להבדיל בין אודישנים בתוכנית מציאות המתבצעים בשידור חי מול קהל חי וחבר שופטים, לעומת מבחני במה רגילים שאינם מתבצעים במתכונת כזאת.
ראו גם

אודישן עיוור
טוריאטקא

טוריאטקא (באוקראינית: Турятка, ברומנית: Tureatca) הוא כפר הנמצא במחוז המשנה צ'רנוביץ, מחוז צ'רנוביץ שבאוקראינה.
היסטוריה

ב-1796 נבנתה בטוריאטקא כנסייה מעץ. ב-1941 טבחו הכוחות המזוינים של רומניה ביהודים שהתגוררו בכפר.
הערות שוליים

↑  Turiatka: Archangel church, 1796, באתר "Wooden Churches of Ukraine" (באוקראינית)
↑  דב לוין, פנקס הקהילות, רומניה, כרך שני, ירושלים: יד ושם, 1980, עמ' 433
טלמרק העליונה

| --- | --- |

 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 שטח:  12,404.94 קמ"ר
 קואורדינטות:  59°54′N 8°24′E﻿ / ﻿59.9°N 8.4°E﻿ / 59.9; 8.4 
 he
 
טלמרק העליונה (בנורווגית: Øvre Telemark) הוא חבל ארץ בטלמרק שבמחוז וסטפול וטלמרק בנורווגיה. יותר משני שלישים מהשטח הכולל של טלמרק, כ-12,000 קמ"ר, נמצאים בטלמרק העליונה. לעומת זאת, טלמרק התחתונה מתייחס לאזור החוף הצפוף והשטוח יותר של גרנלנד (אנ') וכולל גם את מרכז טלמרק. בטלמרק העליונה יש נוף מגוון עם הרבה גבעות, הרים, עמקים ואגמים.
בעבר, טלמרק העליונה נודעה כטלמרק. מקור השם הוא בשבט הת'ליר (בנורדית עתיקה: Þilir), שבט גרמאני צפוני (סקנדינבי) קדום, שאכלס את אזורי טלמרק ונומדל של היום בתקופת ההגירה ובתקופת הוויקינגים. האזור נקרא על שמם ומשמעותו בנורדית עתיקה היא "יער הת'ליר". טלמרק העליונה ידועה במסורות העממיות  המקומיות שלה בתחומי המוזיקה, הביגוד, עבודות היד, האוכל והארכיטקטורה. לאזור יש ניב שונה באופן מובהק משאר נורווגיה, הנובע מכך שבטלמרק העליונה נשארו יותר עקבות מהנורדית העתיקה.
האזור מחולק למערב טלמרק ומזרח טלמרק.
בעוד שטלמרק התחתונה נשלטה על ידי בורגני הערים, טלמרק העליונה נשלטה על ידי "אריסטוקרטיה של פקידים" מלוכדת המורכבת מקומץ משפחות המחזיקות בשליטה הבלעדית על המדינה ומשרדי הכנסיות באזור.[דרושה הבהרה]
היסטוריה

עד שנת 1200 המונח טלמרק התייחס רק לטלמרק העליונה ולנומדל. בשנת 1200 אוחדו טלמרק העליונה וגרנלנד למחוז בשם סיסקלס, שלאחר מכן שונה שמו לברטסברג ולבסוף הפך למחוז טלמרק, שכיום נמצא בתוך מחוז וסטפול וטלמרק.
ראו גם

טלמרק
וסטפול וטלמרק
מזרח טלמרק
מערב טלמרק
הערות שוליים

1 2  Innbyggjarnamn, Språkrådet (בנורווגית חדשה)
↑  Laagendalsposten - Skatteparadiset Numedal, web.archive.org, ‏2015-11-24
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוקהיד מרטין X-56

לוקהיד מרטין X-56A הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) מודולרי, שתוכנן לחקור טכנולוגיות לטיסה בגובה רב ומשך שהיה ממושך (HALE), לשימוש עתידי במטוסי סיור בלתי מאוישים צבאיים, וכן לתרום למחקר הגאלפסטרים X-54.
עיצוב ופיתוח

הכטב"ם שנחשף לראשונה ב-Aviation Week & Space Technology, עוצב על ידי חברת לוקהיד מרטין. הבסיס לעבודה על ה-X-56A שאב השראה מהכטב"מים RQ-3 דארקסטאר ו-RQ-170 סנטינל. התוכנית ביקשה לבנות שני גופי מטוס באורך 2.3 מטר, עם ארבעה סטים מתחלפים של כנפיים שנבנו לטובת טיסות המבחן.
היסטוריה תעופה

ה-X-56A עשה את טיסה הבכורה שלו ב-26 ביולי 2013, הטיסות מבוצעות מבסיס חיל האוויר אדוארדס ועליו לבצע 20 טיסות מטעם מעבדת המחקר של חיל האוויר, לפני שיועבר לנאס"א לבדיקות נוספות.
לואיזה אולדריץ'-בלייק

| --- | --- |

לואיזה אולדריץ'-בלייק
 לידה:  15 באוגוסט 1865 צ'ינגפורד (באסקס), הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 פטירה:  28 בדצמבר 1925 (בגיל 60) לונדון
 ענף מדעי:  רפואה
 עיסוק:  רופאה מנתחת ומרדימה
 מקום לימודים:  בית הספר לרפואה לנשים בלונדון
 מוסדות:  University College London
 פרסים והוקרה:  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית
 תרומות עיקריות
 חקר סרטן פי הטבעת וצוואר הרחם
דיים לואיזה בראנדרת' אולדריץ'-בלייק DBE (באנגלית: Dame Louisa Brandreth Aldrich-Blake DBE  נולדה ב-15 באוגוסט 1865 נפטרה ב־28 בדצמבר 1925)  בעלת מדליית מסדר האימפריה הבריטית הייתה מנתחת חלוצה ואחת הנשים הבריטיות הראשונות שנכנסו לעולם הרפואה המודרנית. היא נולדה בצ'ינגפורד (אנ'), אז כפר במחוז אסקס. לואיזה אולדריץ'-בלייק סיימה את לימודי הרפואה בבית החולים המלכותי החופשי (אנ') בשנת 1893. בשנת 1910 היא קיבלה את התואר השני בכירורגיה והייתה מנתחת לראשונה. בנוסף היא קודמה למעמד של מאסטר לכירורגיה (אנ') והייתה מנתחת מובילה. לואיזה התנדבה לשירות רפואי צבאי במהלך מלחמת העולם הראשונה. היא הייתה אחת האנשים הראשונים שביצעו ניתוח בסרטן צוואר הרחם, בסרטן המעי הגס ובסרטן פי הטבעת. כהוקרה על מחויבותה והישגיה, הוקם פסל המתאר אותה בכיכר טוויסטוק (אנ') , בלונדון. הפסל הוצב בקרבת המקום בו הוכשרה לרפואה.
ראשית חייה וחינוך

לואיזה אולדריץ'-בלייק נולדה בצ'ינגפורד, אסקס, בריטניה לכומר פרידריך ג'יימס אולדריץ'-בלייק ואשתו לואיזה בלייק מוריסון, שהייתה עצמאית שעזרה לבעלה הכומר.  היא עברה עם משפחתה לאזור וולש ביקנור (אנ') שבמחוז הרפורדשייר הנמצא בדרום מערב בריטניה במהלך ילדותה וגרה בעיר עד יום מותה. היא הייתה לסבית והבת הבכורה במשפחתה. לאורך הקריירה שלה, אולדריץ'-בלייק נקשרה לבית החולים אליזבת גארט אנדרסון ליולדות (אנ'), והפכה למנתחת בכירה בשנת 1910.
אולדריץ'-בלייק החלה את לימודיה בבית הספר במכללת הנשים צ'לטנהאם (אנ'). היא סיימה את לימודיה בהצטיינות מדרגה ראשונה בבית הספר לרפואה לנשים בלונדון בשנת 1894 בתואר ראשון במדעים ותואר ראשון דוקטור לרפואה (בקיצור: ד"ר; M.D.). אולדריץ'-בלייק סיימה את לימודיה לתואר שני בניתוחים כעבור שנה באוניברסיטת לונדון. היא המשיכה ללמוד את התארים הגבוהים ברפואה וכירורגיה באוניברסיטת לונדון, והפכה לאישה הבריטית הראשונה שקיבלה את התואר מאסטר לכירורגיה.
קריירה

בגמר לימודי ההסמכה ד"ר אולדריץ'-בלייק החלה לעבוד בבית החולים החדש לנשים וילדים בלונדון. היא עשתה את דרכה לדרגת מנתחת מובילה בזמן שעבדה בבית החולים המלכותי החופשי בעיר. בבית החולים המלכותי החופשי היא הייתה האישה הראשונה שמילאה באופן רשמי תפקיד של כירורגית בשנת 1895 והועסקה גם כרופאה מרדימה. בין השנים 1919 ועד 1925 עבדה בתור מנתחת יועצת בבית החולים המלכותי החופשי, תפקיד שהחזיקה בו עד יום מותה. היא עבדה במקביל גם בבית החולים Canning Town Women's Settlement Hospital.
במהלך מלחמת העולם הראשונה רבים מהצוותים הכירורגיים הגברים הוצבו בשירות פעיל מחוץ לבריטניה, וד"ר אולדריץ'-בלייק קיבלה על עצמה את האחריות המוגברת על הניתוחים והפכה לכירורגית יועצת בבית החולים. אולדריך-בלייק בילתה בחלק מחופשותיה בסיוע לבתי החולים הצבאיים בשנים 1914 עד 1916, במיוחד בצרפת בשיתוף פעולה עם ד"ר פרנסס איוונס מבית החולים של הצלב האדום האנגלו-צרפתי ועזרה כמנתחת אורחת בבית החולים של חיל העזר של צבא הנשים (אנ'). אולדריץ'-בלייק זכתה לכינוי "מאדאם לה ג'נראלה" על ידי מטופליה. זמנה הושקע גם בפנייה לנשים אחרות במקצוע לצורך ארגון יחידות התנדבות. היא פנתה לכל אישה שהייתה רשומה ברשימת הרופאים שהוסמכו לרפואה על מנת לבקש ממנה שתשקול להתנדב לחיל הרפואה המלכותי של הצבא הבריטי (אנ') ו-48 נרשמו. רבות מהן נשלחו לבסיס הצבאי הבריטי במלטה.
אולדריץ'-בלייק הייתה הראשונה שביצעה ניתוחים של סרטן צוואר הרחם, סרטן המעי הגס וסרטן פי הטבעת. היא הובילה והדריכה את המנתחים הבריטים כיצד לבצע את הניתוח על שם ארנס ורטהיים ומגיז (אנ') לטיפול בסרטן צוואר הרחם. אולדריץ'-בלייק הוסיפה לאנציקלופדיה הרפואית של מיילדות ומחלות נשים ערך בשם "כאב כסימפטום לבעיות באגן". בשנת 1903 היא כתבה על "כריתה של פי הטבעת בשיטה חדשה" בכתב העת British Medical Journal.  בשנת 1924 היא מילאה את תפקיד היו"ר וסגנית נשיא מחלקת המיילדות והגינקולוגיה שהייתה חלק מההסתדרות הרפואית הבריטית (אנ').
אף על פי שהיה לה מקצוע מאוד חשוב ונדרש, אולדריץ'-בלייק מעולם לא קיבלה שכר משמעותי עבור עבודתה.
קריירה > אקדמיה

אולדריץ'-בלייק פעלה למען הכשרת סטודנטים בבית הספר בו היא בעצמה הוכשרה, בית הספר לרפואה לנשים בלונדון (משנת 2005 נקרא, בית הספר לרפואה של יוניברסיטי קולג' לונדון
(אנ')). היא הפכה לסגנית הדיקן בשנת 1906 ודיקנית בית הספר בשנת 1914. עידודה של אולדריץ'-בלייק של נשים להצטרף לתחום הרפואי הגדיל את כמות הנשים בבתי הספר לרפואה כמעט פי שניים במהלך מלחמת העולם הראשונה.
מותה ומורשתה

אולדריץ'-בלייק נפטרה ב־28 בדצמבר 1925 מסרטן בביתה לאחר שעברה מספר ניתוחים בשבועות שקדמו למותה. כנסיית סנט פנקראס, בלונדון, קיימה עצרת זיכרון על שמה של דוקטור דיים לואיזה ברנדרית אולדריץ'-בלייק וציינה את קורות חייה ב־1 בינואר 1926 בסוף האירוע אפרה הועבר חזרה לביתה שבוולש ביקנור.
אוסף דיים לואיזה ברנדרית' אולדריץ'-בלייק ממוקם בארכיון המרכזי של בית החולים המלכותי החופשי. אנדרטה לזכרה הוצב בכיכר טוויסטוק, לונדון. הקריירה שלה צוינה בתערוכה בשנת 2015 שקשורה במיוחד לפועלה במלחמת העולם הראשונה, שם ביצעה ניתוחים בקו החזית ועודדה נשים אחרות להצטרף לתחום. היא השפיעה גם על משרד המלחמה כדי לאפשר לנשים להתגייס ולהיות חלק מהצוות הרפואי.  בשנת 2019 במלאת 154 להולדתה היא זכתה להוכרה וציון מיוחד על ידי Google בבריטניה, אירלנד, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, ישראל, בולגריה, שוודיה, דנמרק, אסטוניה ואיסלנד.
פרסים והצטיינות

בשנת 1925 בשנה שדוקטור לואיזה אולדריץ'-בלייק נפטרה היא מונתה לדיים מפקדת של מסדר האימפריה הבריטית ברשימת הכבוד לשנה החדשה בשנת 1925.
הערות שוליים

1 2  Staff (30 בדצמבר 1925). "Distinguished woman surgeon. Death of Dame Louisa Aldrich-Blake". Gloucester Citizen – via The British Newspaper Archive. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Staff (8 במרץ 1926). "Dame Louisa Aldrich-Blake's Will". Gloucester Citizen – via The British Newspaper Archive. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Blake, Dame Louisa Brandreth Aldrich- (1865–1925), surgeon, Oxford Dictionary of National Biography (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  "Women in medicine: Wendy Reid and Louisa Aldrich-Blake". RCP London. Royal College of Physicians. 3 באוקטובר 2017. נבדק ב-24 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  London - Louisa Aldrich-Blake, statues.vanderkrogt.net
↑  "Baptism Register for Chingford". Baptism Register for Chingford 1860–1866, WF/C83/2 RBp 2, p. 96.
↑  Emily Hamer . 1996 . Britannia's glory: a history of twentieth-century lesbians . Women on women. Cassell Editor, 227 pp. ISBN 0304329649
1 2  "Louisa Aldrich-Blake". University of London. נבדק ב-15 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brock, Claire (2017). British women surgeons and their patients, 1860–1918. Cambridge, UK: Cambridge University Press. pp. 258–260. ISBN 978-1316911921. OCLC 978293838.
↑  "Louisa Aldrich-Blake, D.B.E., M.D., M.S., Dean of the London School of Medicine for Women". The British Medical Journal. 1 (3393): 69–71. 1926. doi:10.1136/bmj.1.3393.69. JSTOR 25447393. PMC 2522579. PMID 20772293.
↑  John Sutherland: UCL rebranding, the Guardian, ‏2005-07-29 (באנגלית)
↑  "Dame Louisa Aldrich-Blake: Britain's First Female Surgeon". Science Museum Blog (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-04-24.
↑  "Louisa Aldrich-Blake's 154th Birthday Google Doodle" (באנגלית בריטית). נבדק ב-2019-08-15.
↑  Doodles Archive: Louisa Aldrich-Blake's 154th Birthday, 15 באוגוסט 2019, נבדק ב-15 באוגוסט 2019 {{citation}}:  (עזרה)
↑  https://www.youtube.com/watch?v=fyHp9ypyINE
↑  "Page 6 | Supplement 33007, 30 December 1924 | London Gazette | The Gazette".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 11911660X  ISNI: 0000 0000 4270 0129  LCCN: no2004087662  VIAF: 10648645   WorldCat (עם VIAF): 10648645 
לואיזה בראנדרת' אולדריץ'-בלייק, דיוקן מאת הארי הרמן סלומון (1936-1860) בהזמנת הנרי ולקם, ציור שמן על בד, 76,5 ‏ X ‏ 106,5 ס"מ, לפי צילום, אוסף ולקם, לונדון
אנדרטה בכיכר טוויסטוק, 1926. שני פסלי לואיזה אולדריץ'-בלייק מברונזה זהים משני הצדדים (אחד פונה לגינה והשני פונה מהגינה) של הפסל ארתור ג'ורג' וקר (אנ') הנתמכים על גבי פדסטל מאבן בתכנונו של האדריכל סר אדווין לאצ'נס (אנ'), מטה אסקלפיוס מברונזה ושני שלטים. הכיתוב זהה  למעט המשפט האחרון בשלט התחתון: לכיון הגינה: The path of the just is as the shining light ומהגינה: Glorious is the fruit of good labour
טלניאשקה

| --- | --- |
וטרן לובש גופיית טלניאשקה ביום הניצחון
וטרן לובש גופיית טלניאשקה ביום הניצחון
 מידע כללי
 סוג:  חולצה
 מדינה מייצרת:  ברית המועצות ברית המועצות לשעבר, רוסיה רוסיה כיום
טלניאשקה (ברוסית: тельня́шка) היא חולצה אשר נמצאת בשימוש בצבא רוסיה ובעבר גם בצבא האדום. החולצה יכולה להיות בצורת גופיה, חולצת טי-שירט או חולצה בעלת שרוולים ארוכים ועליה פסים דקים. צבע החולצה נקבע בהתאם ליחידה. בצבא הרוסי נלבשת החולצה על ידי הצנחנים, הנחתים וחיל הים.
היסטוריה

המקור של חולצת הטלניאשקה הוא בסוחרים ודייגים מחבל ברטאן שבצרפת, שאימצו את סגנון החולצה עם הפסים כדי להבדיל ביניהם לבין סוחרים בינלאומיים אחרים בים. האופנה אומצה מאוחר יותר והפכה לפופולרית על ידי חיל הים הצרפתי וציים אחרים לפני הפרה-דרדנוט. מלחים בצי הצרפתי עדיין לובשים חולצה זו באירועים מסוימים. הצי הרוסי הקיסרי אימץ את חולצת הטלניאשקה במהלך המאה ה-19; המסורת של החיילים הסובייטים ללבוש את החולצה מגיעה ממלחי הצי הסובייטי, אשר לחמו כיחידות חיל רגלים במהלך מלחמת העולם השנייה. הגנרל מרגלוב, שמאוחר יותר הביא למודרניזציה של הכוחות המוטסים, שירת בעבר עם יחידת הנחתים במלחמת העולם השנייה, הפך הטלניאשקה לסימן המעמד העלית שלהם.
חטיבה 68 המיוחדת של צבא בולגריה וכן צנחנים בצבא ארמניה משתמשים בחולצה זו.
צבעים לפי יחידות

שחור - צוללות
כחול כהה (ים) - חיל הים והנחתים
כחול בהיר (שמיים) - צנחנים, ספצנאז ואומו"ן
ירוק - משמר הגבול
גלריית תמונות

חיילים לשעבר במשמר הגבול הרוסי בחולצות טלניאשקה ירוקות חוגגים את יום משמר הגבול.
חייל בחיל הים הסובייטי שלבוש טלניאשקה מתחת לחולצתו
מלח צרפתי שלובש טלניאשקה
מגנוס החמישי, מלך נורווגיה

מגנוס ארלינגסון (בנורדית עתיקה: Magnús Erlingsson, בנורווגית: Magnus Erlingsson;‏ 1156 – 15 ביוני 1184) היה מלך נורווגיה תחת השם מגנוס החמישי במהלך מלחמת האזרחים הנורווגית מ-1161 ועד מותו.
חייו

מגנוס ארלינגסון נולד ככל הנראה באתנה שבמחוז הורדלנד שבדרום מערב נורווגיה. הוא היה בנו של ארלינג סקקה, שהיה אציל נורווגי שקנה את המוניטין שלו במסגרת פעילותו עם רוגנוולד הקדוש, רוזן אורקני. אמו הייתה כריסטין, בתו של זיגורד הראשון, מלך נורווגיה בין השנים 1103 – 1130. מגנוס הוכרז כמלך ב-1161 בהיותו בן חמש. הוא היה המלך הנורווגי הראשון שהוכתר. אביו ארלינג קיבל את התואר רוזן והיה השליט בפועל של הממלכה מאחר שמגנוס היה קטין והוא המשיך להיות השליט גם לאחר שמגנוס הגיע לבגרות.
ב-1166, כאשר ארלינג סקקה היה בדנמרק, ריכזו זיגורד אגנהט ובנו המאומץ, אולף אוגיבה, כוח באופלנד ואולף הוכרז כמלך. אולף היה בנה של מריה, בתו של אייסטיין הראשון, מלך נורווגיה לשעבר. לאחר שובו של ארלינג לנורווגיה כדי לדכא את המרידה, תקפו אותו אולף ואנשיו במארב ברידיוקול. ארלינג נפצע ובקושי הצליח להימלט. ב-1168 פנו אולף ואנשיו דרומה לפיורד של אוסלו, אך הם הובסו בקרב שהתנהל בסטנגר. זיגורד נהרג בקרב, אך אולף נמלט לדנמרק.
במהלך תקופת מלכותו של מגנוס, הגיע לנורווגיה, סבר זיגורדסון, שטען לקבל את הכתר לעצמו. ביוני 1177, הוביל סבר לראשונה את אנשיו לטרונדלג, שם הוא הוכרז כמלך. מעמדו של ארלינג נפגע והוא נהרג בקרב קלבסקינט שהתנהל ליד נידארוס (טרונדהיים) ב-1179. שנות לוחמה נוספות הסתיימו בתבוסתו ובמותו של מגנוס החמישי בקרב פימרייט ב-15 ביוני 1184. סבר תקף את הצי של מגנוס כשהוא משגר את ספינותיו לקרב בפלגות, כדי לתקוף ולהכריע את הספינות של מגנוס זו אחר זו ולאלץ את האנשים לדלג מספינה אחת לשנייה. עם התקדמות הקרב, נותרו הספינות ששרדו דחוסות באנשים והחלו לשקוע תחת משקלן. דווח שמגנוס טבע על סיפונה של אחת הספינות האחרונות.