stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמואל ילינק
ביוגרפיה

בין השנים 1966–1969 שירת ילינק בצה"ל. הוא למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וב-1969 הוסמך כעורך דין לאחר התמחות במשרד עו"ד אביגדור שלוש. בשנת 1975 הקים משרד עצמאי, העוסק בתחומי הביטוח והנזיקין. בשנת 1996 סיים תואר שני במשפטים. בשנת 2003 קיבל תואר דוקטור למשפטים. בשנת 2009 היה מועמד לתפקיד שופט בבית המשפט העליון. בשנת 2013 התאחד משרדו של ילינק עם משרד עורכי הדין עדי וייס.
ילינק ייצג את משפחות הנפגעים בפרשת רמדיה.
הדוקטורט

מחקריו עוסקים בתחום התרומת איברים, הוא מציע קווים להצעת הסדרי חקיקה והסדרים חברתיים להגברת והקלת היצע של איברי אדם להשתלה, על בסיס שיקולים כלכליים ומסחריים.
בדוקטורט ילינק מציג מודל שיאפשר מסחר חוקי באיברים. על-פי המודל, כל התורמים, וכן בני המשפחה של הנפטרים, קרובי משפחה התורמים איברים, וגם מי שמוכרים איברים, יקבלו תגמול הולם בעבור תרומתם. מקבל האיבר, לעומת זאת, לא יתבקש לשלם דבר בעבור האיבר שיקבל. חלוקת האיברים, על-פי המודל, תיעשה על-פי הכללים המקובלים כיום על המרכז הלאומי להשתלות איברים.
על-פי הדוקטורט, למדינה כדאי לעודד תרומת איברים, במטרה לחסוך מצד אחד את הסבל של האזרחים, ומצד שני את העלויות הגבוהות של הטיפול בחולים. במידה והמדינה הייתה נותנת תמורה הולמת בעבור האיברים, ניתן היה להגדיל את מספר התורמים.
ספריו

"ההיוון" בתביעות נזיקין ולפי חוק הביטוח הלאומי, הוצאת "דון" תל אביב - (1977, 1979, 1990) שלוש מהדורות.
פיצויים לנפגעי תאונות דרכים, בהוצאת "יבנה", תל אביב, 1994
הולדה בעוולה - זכויות תביעה ופיצויים, "אשלי" הוצאה לאור בע"מ, תל אביב, 1997
פיצויים לנפגעי תאונות דרכים מדריך שימושי, מהדורה שנייה, הוצאת "אשלי", ת"א 2002 (בשיתוף עם עו"ד צבי ילינק).
תרומת איברים בתמורה, הוצאת "פרלשטיין- גינוסר", תל אביב, 2002
מאמריו

תרומת איברים בתמורה - מודל מוצע (אורכב 30.09.2013 בארכיון Wayback Machine). רפואה ומשפט מס' 26, מאי 2002, עמודים 86–97
הולדה בעוולה - זכויות תביעה ופיצויים, מכללת שערי משפט, פרשת תזריע-מצורע, תשס"א, גיליון מס' 23
של מי האיברים האלה, לעזאזל, זמן הרפואה 20, 2006, עמ' 58–60
Future Market: The sale of human body parts, An Equitable Distribution of Human Organs for Transplantation Alfredo M. Rabello (Ed.), Sacher Institute for Legislative Research and Comparative Law The Hebrew University of Jerusalem, 2003, pp. 137-149
Consideration for a donation - economic aspects, Med Law 23 (2), 2004, pp. 453-70
לקריאה נוספת

שמואל ילינק, קצבה חודשית לתורמי איברים, באתר TheMarker‏, 2 ביוני 2005
הערות שוליים

↑  ברוך קרא, ועדת המשנה ראיינה המועמדים לבית המשפט העליון, באתר הארץ, 17 במרץ 2004
↑  דליה טל, נדונו לכליה, העמותה הלאומית הישראלית למושתלי כליה ומטופלי דיאליזה, 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263210205171  ISNI: 0000 0000 8284 5744  LCCN: n94028767  VIAF: 97228295   WorldCat (עם VIAF): 97228295
משה ורדי (מדען מחשב)

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1954 (בן 70) חיפה, ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן (ספטמבר 1974)  מכון ויצמן למדע (מאי 1980)  האוניברסיטה העברית בירושלים (ספטמבר 1981) 
 מנחה לדוקטורט:  כתריאל בארי 
 מוסדות:  אוניברסיטת סטנפורד (ספטמבר 1981–אוגוסט 1983)  אוניברסיטת רייס (דצמבר 1993)  IBM 
 תלמידי דוקטורט:  Erion Plaku, Kuldeep S. Meel, Deian Tabakov, Kristin Yvonne Rozier 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (2005)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2019)  עמית החברה למתמטיקה תעשייתית ושימושית (2015)  פרס ACM - AAAI Allen Newell (2020)  עמית ACM (2000)  פרס החדשנות ע"ש אדגר קוד של  SIGMOD (2008)  פרס פריס קנלאקיס (2005)  פרס גדל (2000)  עמית האגודה האמריקאית לבינה מלאכותית (2004)  פרס האיגוד האירופי לתאוריה של מדעי המחשב (2012)  פרס לזכר הארי גוד (2011)  עמית באגודה האמריקאית לקידום המדע 
 www.cs.rice.edu/~vardi/
 
משה יעקב ורדי (נולד ב-4 ביולי 1954) הוא פרופסור (בדרגת University Professor) למדעי המחשב באוניברסיטת רייס בטקסס, זוכה פרס גדל לשנת 2000, וחבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית מ-2015.
קורות חיים

משה ורדי הוא ילדם השני, מתוך שלושה, של צפורה והרב פנחס ורדי, זוג ניצולי שואה, ממגיני הקיבוץ בארות יצחק במלחמת השחרור, וממיסדי המושב השיתופי ניר עציון, שם נולד וגדל. בגיל 13 עברו הוריו לעבוד ולהתגורר במושב כפר הרא"ה, וורדי החל ללמוד בישיבת בני עקיבא במקום. ב-1970 למד במשך שנה בישיבת הכותל בעיר העתיקה של ירושלים, וב-1971 החל ללמוד פיזיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן במסגרת העתודה האקדמית. ורדי שירת בחיל התותחנים.
ורדי נישא בשנות ה-80 של המאה העשרים לפם גיאר, אמו של מדען המחשבים אהרון הרצמן.
ורדי התבטא בפומבי בנושאים שונים, כולל שואת יהודי הונגריה, שהוריו נצלו ממנה, מלחמת לבנון הראשונה, וההשפעה האפשרית של ההתפתחות המואצת של אינטליגנציה מלאכותית על שוק העבודה.
השכלה

ורדי הוא בוגר תואר ראשון בפיזיקה ומדעי המחשב מאוניברסיטת בר-אילן (1974) ותואר שני במדעי המחשב ממכון ויצמן (1980). בשנת 1981 סיים דוקטורט בהנחיית פרופסור כתריאל בארי באוניברסיטה העברית בתחום הלוגיקה של בסיסי נתונים.
מחקר ואקדמיה

בשנים 1981–1983 עסק ורדי במחקר בתר-דוקטורי באוניברסיטת סטנפורד בפלו אלטו קליפורניה. אזי, עבר לעבוד במרכז המחקר אלמדן של חברת אי.בי.אמ, אף הוא בפלו אלטו. החל משנת 1994 מלמד ורדי באוניברסיטת רייס, יוסטון, טקסס. בשנים 1994–2002 כיהן כראש המחלקה למדעי המחשב, ועתה הוא מנהל את מכון קן קנדי לטכנולוגית המידע.
מחקר ואקדמיה > נושאי מחקר

תחומי העניין של ורדי מתרכזים ביישומי לוגיקה על מדעי המחשב: לוגיקה של בסיסי נתונים, תיאוריה של מודלים סופיים, ידע במערכות רבות-סוכנים, אימות והסקה בידי מחשב, הוראת לוגיקה בחוגי לימוד ורמות שונות. ורדי מומחה בעל שם בבדיקת מודלים, ניהול אילוצים בתיאוריה של בסיסי נתונים, וידע משותף.
ספרים, פרסומים

בשנים 2008–2017 היה ורדי העורך הראשי של הירחון Communications of the ACM.
יחד עם עמיתים, כתב ורדי שני ספרים:
1. Reasoning About Knowledge
2. Finite Model Theory and Its Applications
ורדי הוא מחבר או מחבר שותף של למעלה מ-700 פרסומים ועורך או עורך שותף של קובצי פרסומים רבים.
פרסים והוקרה

בשנת 2000 זכה ורדי יחד עם פייר וולפר בפרס גדל על עבודתו בתחום בדיקות מודאליות בעזרת אוטומט סופי. בשנת 2012 הוענקה לו מדליית EATCS מטעם האיגוד האירופי למדעי המחשב התאורטיים. ב-2015 מונה ורדי להיות חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
8 מוסדות אקדמיים ברחבי העולם העניקו לורדי תוארי דוקטור של כבוד: אוניברסיטת סארלנד (גרמניה), אוניברסיטת אורליאנס (לואיזיאנה), אוניברסיטת האלפים בגרנובל (צרפת), האוניברסיטה הפדרלית של ריו גרנדה דל סול (ברזיל), אוניברסיטת לייג'(בלגיה), האוניברסיטה הטכנית של וינה (אוסטריה), אוניברסיטת אדינבורו (סקוטלנד), ואוניברסיטת גוטנברג (שוודיה).
ורדי הוא עמית ACM .
הערות שוליים

↑  ACM SIGACT - Gödel Prize, www.sigact.org
↑  משה ורדי, הספד על אמי צפורה ורדי 17 מאי 2019, ‏17.5.2019
1 2  משה ורדי, הרב פנחס חיים ורדי(רוזנפלד), ‏12.9.2014
↑  ארכיון הסרטים הישראלי, הרב החלוץ-ביסוס כפרים חקלאיים דתיים בארץ ישראל , 2:46 מתחילת הסרטון., ‏צולם 1968, פורסם 1971
↑  משה ורדי, הרצאה על שואת יהודי הונגריה, ‏6 פברואר 2020
↑  משה ורדי, יוני 1982: מלחמת לבנון הראשונה והשפעתה האסטרטגית, ‏20 ספטמבר 2022
↑   סמי פרץ, כשמאות מיליונים יפוטרו: "אנשים יצטרכו לחזור לבית הספר באמצע החיים", באתר TheMarker‏, 1 בינואר 2018
↑  Winslett, Marianne (2006). "Moshe Vardi speaks out on the proof, the whole proof, and nothing but the proof". ACM SIGMOD Record. 35: 56–64. doi:10.1145/1121995.1122008. S2CID 27479793.
↑  People of ACM - Moshe Y. Vardi, ACM, ‏27.6.2017
↑  Vardi, Moshe Y.; Fagin, Ronald; Halpern, Joseph; Yoram Moses (2003). Reasoning About Knowledge. Cambridge, Massachusetts: The MIT Press. ISBN 0-262-56200-6.
↑  Weinstein, Scott; Erich Gradel; Kolaitis, Phokion; Leonid Libkin; Maarten Marx; Spencer, Joel H.; Vardi, Moshe Y.; Venema, Yde (2007). Finite model theory and its applications. Berlin: Springer. ISBN 978-3-540-00428-8.
↑  EATCS Award, European Association for Theoretical Computer Science
↑  רשימת חברי האקדמיה, משה ורדי, באתר האקדמיה הלאומית למדעים, ‏2015
↑  "Vardi awarded honorary doctorate by Université Grenoble Alpes". rice.edu.
↑  "Doctor Honoris Causa to Professor Moshe Vardi". ufrgs.br. 21 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "L'ULiège honore 10 personnalités internationales et ses nouveaux diplômés docteurs (avec thèse)". Université de Liège. 16 במרץ 2017. נבדק ב-26 באוגוסט 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Moshe Vardi - Humans, Machines, and Work: The Future is now". ed.ac.uk.
↑  "Moshe Y. Vardi has been appointed honorary doctor at The IT faculty". gu.se.
↑  Moshe Y Vardi, awards.acm.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007434147905171  ACM DL: 81100371692  BIBSYS: 90123970  BnF: cb17294163g (data)  dblp: v/MosheYVardi  GND: 128383275  ISNI: 0000 0001 1059 5149  LCCN: n87943650  MGP: 56451  NKC: uk2009539263  NTA: 074181947  RERO: 02-A003932531  SUDOC: 075531518  VIAF: 42887943   WorldCat (עם VIAF): 42887943 
משה ורדי נואם בטקס קבלת תואר ד"ר לשם כבוד באוניברסיטת האלפים, גרנובל, צרפת, 26 נובמבר 2019
הגביע הגרמני

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1935 
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל הגרמנית
 מספר מתמודדים:  64
 מדינות משתתפות:  גרמניה גרמניה
 זוכה:  באייר לברקוזן
 הכי הרבה זכיות:  באיירן מינכן (20)
 מפעל מקביל:  בונדסליגה, הסופר קאפ הגרמני
 אתר רשמי
 
הגביע הגרמני (בגרמנית: Deutscher Fußball-Bund-Pokal) הוא טורניר כדורגל המאורגן על ידי התאחדות הכדורגל הגרמנית, הוא הטורניר השני בחשיבותו בגרמניה אחרי הבונדסליגה, ומשוחק בשיטת הנוק אאוט.
הקבוצה המעוטרת ביותר בתולדות המפעל היא באיירן מינכן אשר זכתה בגביע 20 פעמים.
היסטוריה

בטורניר הראשון, בשנת 1935, השתתפו 63 קבוצות ובסיומו זכתה נירנברג לאחר שניצחה במשחק הגמר את שאלקה 04 בתוצאה 0-2. בשנת 1944 הושעה הטורניר עקב מלחמת העולם השנייה וחודש בשנת 1953.
במקביל לתחרות זו והחל מתום מלחמת העולם השנייה, התקיימה בגרמניה תחרות נוספת בעבר, הגביע המזרח-גרמני (בגרמנית: Freier Deutscher Gewerkschaftsbund Pokal או בקיצור "FDGB-Pokal"; "גביע הפדרציה הגרמנית המשוחרר") שהתקיים בהשתתפות הקבוצות מגרמניה המזרחית, מאחר שגרמניה הייתה מפולגת עד לאיחוד גרמניה בסוף 1990. ב-1991 הצטרפו רשמית הקבוצות מהמזרח לתחרויות ממערב גרמני (הבונדסליגה והגביע הגרמני), אך לא זכו להצלחה רבה בתחרויות אלו.
בגביע הגרמני משתתפות 64 קבוצות, כאשר לכל קבוצות הבונדסליגה והבונדסליגה השנייה מובטח מקומם בטורניר, ואילו שאר המתמודדות נבחרות מהליגות הנמוכות יותר.
החל משנת 1960, הקבוצה אשר זכתה בגביע הגרמני העפילה אל גביע אירופה למחזיקות גביע, ואם השתתפה הקבוצה הזוכה בליגת האלופות, אזי הקבוצה אשר הפסידה בגמר הגביע זכתה להשתתף בגביע אירופה למחזיקות גביע. החל מעונת 1998/1999, כאשר חדל גביע אירופה למחזיקות גביע להתקיים, מעפילה זוכת הגביע הגרמני לגביע אופ"א (החל משנת 2009 נקרא הליגה האירופית). אם שתי הקבוצות שהעפילו לגמר הגביע משתתפות בליגת האלופות על בסיס מיקומן בליגה, הכרטיס לליגה האירופית יינתן לקבוצה במיקום הגבוה ביותר אשר אינו מקנה כרטיס אוטומטי למפעלים האירופאיים בבונדסליגה.
מחזיקות הגביע

המספר בסוגריים מציין את מספר הזכייה של הקבוצה בגביע
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה באליפות הבונדסליגה באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
קבוצה המסומנת בכתב מודגש נטוי זכתה בנוסף גם בסופר קאפ הגרמני והשלימה טרבל מקומי.
מחזיקות הגביע > גביע צאמר

| שנה | מחזיקת הגביע | תוצאה | סגנית | אצטדיון | צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1935 | נירנברג (1) | 2 - 0 | שאלקה 04 | ריינשטדיון, דיסלדורף | 60,000 |
| 1936 | לוקומוטיב לייפציג (1) | 2 - 1 | שאלקה 04 | האצטדיון האולימפי, ברלין | 70,000 |
| 1937 | שאלקה 04 (1) | 2 - 1 | פורטונה דיסלדורף | אצטדיון מונגרסדורפר, קלן | 72,000 |
| 1938 | ראפיד וינה (1) | 3 - 1 | פ.ס.וו פרנקפורט | האצטדיון האולימפי, ברלין | 40,000 |
| 1939 | נירנברג (2) | 2 - 0 | וולדהוף מנהיים | האצטדיון האולימפי, ברלין | 60,000 |
| 1940 | דרזדנר (1) | 2 - 1ה | נירנברג | האצטדיון האולימפי, ברלין | 60,000 |
| 1941 | דרזדנר (2) | 2 - 1 | שאלקה 04 | האצטדיון האולימפי, ברלין | 65,000 |
| 1942 | מינכן 1860 (1) | 2 - 0 | שאלקה 04 | האצטדיון האולימפי, ברלין | 80,000 |
| 1943 | פירסט וינה (1) | 3 - 2ה | לופטואפן המבורג | אצטדיון אדולף היטלר, שטוטגרט | 45,000 |
1944 עד 1952: התחרות הושעתה עקב מלחמת העולם השנייה
זכיות לפי קבוצה

| מועדון | זכיות | סגנויות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| באיירן מינכן | 20 | 4 | 1957, 1966, 1967, 1969, 1971, 1982, 1984, 1986, 1998, 2000, 2003, 2005, 2006, 2008, 2010, 2013, 2014, 2016, 2019, 2020 |
| ורדר ברמן | 6 | 4 | 1961, 1991, 1994, 1999, 2004, 2009 |
| שאלקה 04 | 5 | 7 | 1937, 1972, 2001, 2002, 2011 |
| איינטרכט פרנקפורט | 5 | 4 | 1974, 1975, 1981, 1988, 2018 |
| בורוסיה דורטמונד | 5 | 5 | 1965, 1989, 2012, 2017, 2021 |
| פ.צ. קלן | 4 | 6 | 1968, 1977, 1978, 1983 |
| נירנברג | 4 | 2 | 1935, 1939, 1963, 2007 |
| המבורג | 3 | 3 | 1963, 1976, 1987 |
| שטוטגרט | 3 | 3 | 1954, 1958, 1997 |
| בורוסיה מנשנגלדבך | 3 | 2 | 1960, 1973, 1995 |
| פורטונה דיסלדורף | 2 | 5 | 1979, 1980 |
| פ.צ. קייזרסלאוטרן | 2 | 6 | 1990, 1996 |
| קרלסרוהה | 2 | 2 | 1955, 1956 |
| ר.ב. לייפציג | 2 | 2 | 2022, 2023 |
| דרזדנר | 2 | – | 1940, 1941 |
| מינכן 1860 | 2 | – | 1942, 1964 |
| באייר לברקוזן | 2 | 3 | 1993, 2024 |
| רוט-וייס אסן | 1 | 1 | 1953 |
| וולפסבורג | 1 | 1 | 2015 |
| באייר ארדינגן | 1 | – | 1985 |
| הנובר 96 | 1 | – | 1992 |
| לוקומוטיב לייפציג | 1 | – | 1936 |
| קיקרז אופנבך | 1 | – | 1970 |
| ראפיד וינה | 1 | – | 1938 |
| שוורץ-וייס אסן | 1 | – | 1959 |
| פירסט וינה | 1 | – | 1943 |
| דיסבורג | – | 4 | – |
| אלמניה אאכן | – | 3 | – |
| בוכום | – | 2 | – |
| הרטה ברלין | – | 2 | – |
| בורוסיה נויקירכן | – | 1 | – |
| אנרגי קוטבוס | – | 1 | – |
| פורטונה קלן | – | 1 | – |
| פ.ס.וו פרנקפורט | – | 1 | – |
| הרטה ברלין II | – | 1 | – |
| לופטואפן המבורג | – | 1 | – |
| שטוטגרט קיקרז | – | 1 | – |
| אוניון ברלין | – | 1 | – |
| וולדהוף מנהיים | – | 1 |  |
| פרייבורג | - | 1 |  |
הערות שוליים

↑  כל משחקי הגמר באתר ההתאחדות הגרמנית
↑  החל מעונה זו נוספו לשחק במפעל קבוצות ממזרח גרמניה לאחר התמזגות מפעל הגביע המזרח-גרמני בתוך הגביע הגרמני לאחר איחוד גרמניה
| כדורגל בגרמניה גרמניה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | פדרציית הכדורגל הגרמנית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | בונדסליגה • הבונדסליגה השנייה • הליגה השלישית • הליגה האזורית • הבונדסליגה לנשים • הבונדסליגה השנייה לנשים •  מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | הגביע הגרמני • גביע הליגה הגרמנית • הסופר קאפ הגרמני • הגביע הגרמני לנשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
| טורנירי גביע לאומיים בכדורגל (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • ליכטנשטיין • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • צפון מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | ברית המועצות • הגביע היוגוסלבי  • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4347507-3  VIAF: 236536282   WorldCat (עם VIAF): 236536282
יחסי קטר–שווייץ

| יחסי קטר–שווייץ |
| --- | --- |
קטר (מדינה): שווייץ


קטר: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
11,586: 41,277
אוכלוסייה
3,065,289: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
235,770: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
76,916: 99,060
משטר
מונרכיה אבסולוטית: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי קטר–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת קטר לקונפדרציה השווייצרית. נכון ל-2019 מתקיימים בין שתי המדינות יחסים דיפלומטיים מלאים. היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1973. לשווייץ ישנה שגרירות בדוחה, בירת קטר ולקטר קיימת שגרירות בברן, בירת שווייץ.
היבטים מרכזיים ביחסים הדיפלומטיים

היחסים בין שווייץ למדינת קטר המשיכו להשתפר במשך השנים, ההשתפרות התבטאה בסחר מוגבר בין השתיים, אספקת השירותים השווייצרים לקטר ולהפך, ידע מודרני ומחקרים משותפים, וחינוך. ישנם הרבה שיתופי פעולה שונים בין ארגונים ומוסדות קטרים לארגונים ומוסדות שווייצרים. מדינת קטר היא עניין לשווייץ מבחינת ניסיונה של שווייץ ליצור שלום בעולם.
בין שתי המדינות נחתמו מגוון הסכמים במגוון תחומים ההסכם הראשון בין שתי המדינות נחתם בשנת 1995 ושני המנהיגים של שתי המדינות חתמו עליו. הסכם משותף נוסף חשוב היה הסכם שנחתם בתחומי המדע והחינוך, הסכם שנכנס לתוקפו בשנת 2004.
ב-2013 ביקרה בקטר משלחת שווייצרית בראש ראש עיריית ז'נבה בדוחה שבקטר. המשלחת ביקרה על רקע חתימת הסכם סחר חופשי של מדינות מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ עם מדינות האפת"א שהן: שווייץ, נורווגיה, ליכטנשטיין ואיסלנד. במסגרת הפגישה נידונו נציגי שתי המדינות גם על נושאים אחרים דוגמת העברת טכנולוגיות שווייצריות לקטר וההפך והשקעה במוסדות ושירותים פיננסיים של שתי המדינות.
דמיל דנקרלוי

דמיל דנקרלוי (בהולנדית: 'Damil Dankerlui; נולד ב-24 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן הולנדי-סורינאמי המשחק בעמדת המגן הימני באלמיירה סיטי.
קריירת מועדונים

דנקרלוי, התחיל את הקריירה שלו בקבוצות הילדים של אלמיירה ,ממנה עבר לאומניוורלד ואלמיירה סיטי ובגיל 16 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של אייאקס. ב-22 באוקטובר 2013, דנקרלוי ערך את הופעת הבכורה שלו בצעירי אייאקס בהפסד 5-1 לפנלו.
ב-9 בינואר 2018, דנקרלוי חתם לשנתיים בוילם II מליגת העל ההולנדית.
ב-27 ביולי 2020, דנקרלוי חתם בחרונינגן.
ב-29 באוגוסט 2024 חתם באלמיירה סיטי מליגת העל ההולנדית.
קריירה בינלאומית

דנקרלוי, נולד בהולנד להורים ממוצא סורינאמי ולכן היה זכאי לייצג את שני הלאומים. ב-13 בנובמבר 2020, דנקרלוי זומן לסגל נבחרת סורינאם.
ב-24 במרץ 2021, דנקרלוי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד איי קיימן. דנקרלוי, השתתף עם הנבחרת בגביע הזהב 2021.
קידה שעירה

| קידה שעירה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: מכוסי הזרע
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: קיטניתאים
משפחה:: קטניות
תת־משפחה:: פרפרניים
סוג:: קידה
מין:: קידה שעירה
שם מדעי
 Calicotome villosa ‏לינק, 1808
קידה שעירה (שם מדעי: Calicotome villosa) היא מין של שיח קוצני ענף וסבוך ממשפחת הפרפרניים. זהו אחד הצמחים הנפוצים ביותר בחבל הצומח הים תיכוני. השיח מתרבה במיוחד באזורים שבהם ניזוק החורש הטבעי, לכן הוא נחשב כמרכיב הראשי של הגריגה הים-תיכונית. במיוחד בולטת התחדשותו באזורים שנפגעו משריפות, משום שזרעיו נובטים ביתר קלות לאחר שרפה, בעוד שזרעיהם של רבים מהעשבים החד-שנתיים ושל צמחים אחרים ניזוקים באופן חמור.
מאפיינים

גובהו של השיח מגיע ל-100–180 ס"מ וענפיו מסתיימים בחודים דוקרניים. גבעולים צעירים, בני שנים אחדות, מטמיעים ומקנים לכל הצמח גוון ירוק. העלים תלתניים, כלומר בעלי שלושה עלעלים היוצאים מנקודה אחת; מלבלבים באביב ונושרים עד מהרה בסופו או בתחילת הקיץ. במשך הקיץ מקבלים הענפים הצעירים הירוקים את תפקיד ההטמעה. ענפים אלו נקראים ענפים רותמיים, והם אופייניים לאקלים הים-תיכוני והמדברי. מנגנון ההגנה מפני טורפים של צמח זה הוא ענפיו הקוצניים שמקשים על אכילתו.
הקידה השעירה פורחת באביב, בפרחים פרפרניים צהובים, המואבקים בעיקר על ידי דבורים. הפרי הוא תרמיל, והפצת הזרעים היא עצמית.
פרחי הקידה הצהובים מכילים צוף מתקתק, המשמש במטבח הערבי להכנת ריבות.
יש המפרשים את המילה "אזרח", המופיעה בפסוק ”רָאִיתִי רָשָׁע עָרִיץ וּמִתְעָרֶה כְּאֶזְרָח רַעֲנָן” (תהילים ל"ז ל"ה), כשמה המקראי של הקידה השעירה.
היישוב קידה בבנימין נקרא על שם הקידה השעירה.
קידה שעירה
קידה שעירה בנוף גריגה ים-תיכונית
קלאס פונטוס ארנולדסון

| --- | --- |

 לידה:  21 באוקטובר 1844 Domkyrkoförsamlingen in Göteborg, שוודיה 
 פטירה:  20 בפברואר 1916 (בגיל 71) Lidingö församling, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה 
 מקום קבורה:  נורה בגרבנינגספלאצן 
 שפות היצירה:  שוודית 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לשלום (1908) 
 
קלאס פונטוס ארנולדסון (שוודית: Klas Pontus Arnoldson;‏ 27 באוקטובר 1844 – 20 בפברואר 1916) היה סופר ומדינאי שוודי, חתן פרס נובל לשלום לשנת 1908, במשותף עם פרדריק באייר הדני.
ביוגרפיה

ארנולדסון נולד בעיר השוודית גטבורג. אביו היה המוזיקאי אולוף אנדרסון. בצעירותו נמשך לקבוצות שמאל רדיקלי ואף חיבר מספר מאמרים בנושא. 
בשנת 1882 נבחר לכהן כחבר בפרלמנט השוודי, ושנה לאחר מכן הקים ביחד עם חברי פרלמנט נוספים את הליגה השוודית לשלום ובוררות (בשוודית: Svenska freds- och skiljedomsföreningen) ומונה לעמוד בראשה.
הארגון קרא להפצת השלום בעולם, פירוק מנשק ודמוקרטיזציה. ארנולדסון תמך גם בנייטרליות של המדינות הנורדיות.
בשנת 1901 פרסם את ספרו Seklernas hopp ("התקווה לדורות") שהטיף לפציפיזם, וב-1908 זכה בפרס נובל לשלום, ביחד עם פרדריק באייר.
חלב אורז

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  חלב צמחי, משקה ללא אלכוהול 
 מוצא:  הרפובליקה העממית של סין 
 מרכיבים עיקריים:  אורז, מים 
 
חלב אורז הוא משקה דמוי חלב המיוצר מאורז. בדרך כלל מכינים אותו מאורז חום. המתיקות שבו מתקבלת מפירוק פחמימות לגלוקוז ולעיתים מוספים למשקה במהלך ייצורו סירופ מקנה סוכר לקבלת מתיקות גבוהה יותר. חלב אורז הוא חלופת חלב צמחית העשויה מאורז שבור טחון או קמח אורז עם מים והומוגניות. בהשוואה לחלב פרה, הוא מכיל יותר פחמימות אך אין בו כולסטרול או לקטוז. חלב אורז תעשייתי מועשר לרוב בוויטמינים ומינרלים, בהם סידן, ויטמין B12, ויטמין B3 (ניאצין) וברזל. לנפח של משקה חלב אורז יש השפעה משביעה גדולה יותר מהצמיגות. חלב אורז הוא אלטרנטיבה חלבית מהצומח, עשירה בפחמימות ודלה בשומן, מה שהופך אותו לאופציה תזונתית עבור צרכנים המעדיפים תחליפי חלב.
האורז השבור הוא תוצר הלוואי עיקרי של תעשיית האורז ויכול לשמש להכנת חלב אורז ואף להוסיף לו תרבית פרוביוטית. ניתן להכין חלב אורז לטווח גדלים של 5–20 מיקרומטר באמצעות המגון. בתהליך זה מופעל חימום, בעיקר כדי להבטיח בטיחות מזון ולהאריך את חיי המדף של המוצר.
אחסון חלב האורז בעת הייצור מתבצע ידי מילוי חלב האורז הפרוביוטי בבקבוקי זכוכית, HDPE ו-LDPE בתנאי סביבה. אחסון חלב אורז בבקבוקי זכוכית מציג תוצאות טובות יותר מבקבוקי HDPE ו-LDPE מפני שכל חומרי האריזה שומרים כך על ספיגת תאים קיימא במהלך אחסון בקירור עד 21 יום.
חלב אורז משווק בטעם רגיל, וניל או שוקולד, ויכול לשמש תחליף לחלב פרה במתכונים רבים. חלב אורז מכיל פחות חלבונים מחלב אם ומחלב פרה, ולכן אם נאלצים לתת אותו לפעוט (להבדיל מתינוק), יש הנוהגים לערבב בו אבקת ביצים.
משרד הבריאות בבריטניה ממליץ שלא לתת חלב אורז לילדים בני פחות מ-5 בגלל חשש מרמות גבוהות של ארסן. האיגוד האירופי לרפואת ילדים ממליץ להימנע מחלב אורז לילדים בכל גיל, אלא אם רמת הארסן מצוינת במוצר. לפי דו"ח של הארגון, חלב אורז עלול לחשוף תינוקות וילדים לארסן ברמה הגבוהה פי שניים או שלושה מבמבוגרים.
ראו גם

חלב שקדים
חלב סויה
הערות שוליים

↑  Optimization of process conditions for the development of rice milk by using response surface methodology, IOPscience
↑  The effect of viscosity and volume on pleasantness and satiating power of rice milk
↑  Er. M Padma, Dr. PVK Jagannadha Rao, Dr. L Edukondalu, Dr. K Aparna and Dr. G Ravi Babu, Development of calcium fortified rice milk and its storage studies
↑  Development of probiotic rice milk and its storage studies
↑  Optimization of process conditions for the development of rice milk by using response surface methodology
↑  Padma Malyala, Kuna Aparna, Storage studies of probiotic rice milk during refrigerated conditions, ResearchGate, ‏January 2019
↑  Arsenic warning over rice milk: Parents warned not to give drink to children because it can contain harmful levels of the chemical, Daily Mail, ‏17 July 2014
שמנת

ערך זה עוסק בשמנת מתוקה. אם התכוונתם לשמנת חמוצה, ראו .
| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מוצרי חלב 
 
כפית שמנת
כדי שמנת באיידהו שבארצות הברית, בשנת 1941
שמנת, או שמנת מתוקה, היא מוצר חלב המשמש לבישול או להקצפה. השמנת מיוצרת על ידי הפרדה מתוך חלב של השכבה העשירה ביותר בשומן, שבאופן טבעי צפה למעלה זמן קצר לאחר החליבה. אחוזי השומן בשמנת נעים בין 10% עד ליותר מ-50%.
תכונות

לשמנת צבע לבן עם נגיעה קלה מאוד של צהוב - אפור ("צבע שמנת"). בטמפרטורת החדר היא נוזל סמיך, שסמיכותו תלויה באחוזי השומן שבה. טעמה מעט מתקתק כתוצאה מהלקטוז שבה (בין 2%-4%).
ככל שאחוז השומן גבוה יותר כך השמנת יציבה יותר, ונוטה פחות "להתפרק" בבישול. כאשר מתכון דורש ערבוב של שמנת לתוך נוזל רותח, משתמשים לרוב בשמנת שבה לפחות 30% שומן, כדי למנוע את היפרדותה לחלב ולשומן בנפרד.
שימושים

שמנת משמשת בסיס לרטבים רבים, להסמכה של מרקים, להסמכה והעשרה של קינוחים, כבסיס לגלידה ועוד.
שמנת שבה 30% שומן או יותר ניתן להפוך לקצפת - ערבוב אוויר לתוך השמנת גורם לה להכפיל את נפחה כי בועות האוויר נלכדות בין חלקיקי השומן.
בישראל

בישראל נמכרת שמנת בטווח שבין 9% ל-42% שומן. נפוצים מוצרי שמנת עמידה (מעוקרת) 10, 15, 32 ו-38 אחוזי שומן וכן תוספים מסמיכים ומייצבים.
הערות שוליים

↑  https://www.rambam.org.il/?catid=%7Bcfcb9425-917a-4d78-9969-db32a68103c5%7D
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531264805171  BnF: cb119831742 (data)  GND: 4138008-3  LCCN: sh85033804  LNB: 000340105
כריסטינה קוק

| --- | --- |

 לידה:  29 בינואר 1979 (בת 45) גרנד ראפידס, מישיגן, ארצות הברית
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוטית בשירות נאס"א
 לאום:  אמריקאית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של צפון קרוליינה  בית הספר למדעים ולמתמטיקה  NASA Academy 
 תקופת השירות:  2013–הווה (כ־11 שנים)
 זמן שהייה בחלל:  328 ימים 13 שעות 58 דקות בחלל
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  1
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  6 שעות ו-45 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  כריסטינה קוק באתר נאס"א (באנגלית)
 משימות
 סויוז MS-12, משלחת 59/משלחת 60/משלחת 61 לתחנת החלל הבינלאומית / סויוז MS-13
  
 עיטורים
 מדליית השירות באנטארקטיקה (2005) 
 
כריסטינה המוק קוק (באנגלית: Christina Hammock Koch, נולדה ב-29 בינואר 1979) היא מהנדסת ואסטרונאוטית של נאס"א. היא הייתה בעבר מנהלת תחנת מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי לסמואה האמריקנית. מהנדסת טיסה של משלחות 59 / 60 / 61 לתחנת החלל הבינלאומית. מחזיקה בשיא השהייה הרצופה בחלל לאסטרונאטית - 328 ימים.