stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ירי סלקטיבי

שיטת ירי סלקטיבי היא כל טקטיקת לוחמה בכלי ירי, המאפשרת ללוחם לזהות במהירות את המטרות בהן הוא חייב לירות, כאשר הן מפוזרות בין מטרות רבות שבהן אסור לו לירות. טקטיקות אלה משמשות בעיקר ללוחמה במחבלים המסתתרים בתוך קהל חף מפשע ובחוטפים האוחזים בבני ערובה. ירי סלקטיבי אינו חלק ממקצועו של הרובאי בחיל הרגלים. טקטיקות אלו נלמדות בידי כוחות משטרה ובידי יחידות צבא שיעודן הוא לעימותים עם כוחות גרילה או לפעולה בעורף האויב.
הטקטיקה המקובלת כיום - זיהוי אמצעי וכוונה. דהיינו ירי בכל אדם שמקיים את שלושת התנאים הבאים: אינו מוכר ללוחם כעמית, נושא נשק ומפגין בבירור כוונה להשתמש בנשק לרעה. דוגמה: כן יורים בזר שמניף סכין וצועק "אני אהרוג אותך", אך לא יורים בזר הנושא סכין בחגורתו ועומד חסר מעש.
טקטיקות פשוטות יותר, כמו ירי רק אל עבר מי שנושא נשק או רק לעבר מי שרץ לכיוון הלוחם, התגלו כבעייתיות. בן ערובה עשוי לרוץ אל עבר הלוחם כדי שזה יציל אותו ואדם שנושא חפץ המזוהה כנשק (סכין קצבים או מצלמת וידאו גדולה) עשוי להתגלות כאדם תמים.
באימוני ירי, עשויים להשתמש גם בטקטיקות מופשטות, כמו ירי רק לעבר מטרות הממוספרות במספר זוגי.
יששכר רואס

אין תמונה חופשית
יששכר רואס (באנגלית: Yissachar Ruas, נולד ב-1982 בניו יורק, ארצות הברית), המכונה YRUAS, הוא צלם ישראלי בתחומי צילום תעופה וצילום עיתונות, המתמחה בתחום התעופה הצבאית.
הוא עובד עם חילות אוויר מן העולם ובפרט עם חיל האוויר הישראלי ומצלם הן מהקרקע והן בטיסה בפלטפורמות מוטסות שונות, בהם מטוסי קרב דוגמת ה"כפיר" תוצרת התעשייה האווירית של ישראל.
רואס טס עם חילות האוויר של ארצות הברית, ליטא, הונגריה, דנמרק, איטליה, טורקיה, פולין וקולומביה.
רואס מפרסם את צילומיו בתערוכות, מגזיני צילום ומגזיני תעופה בהם ביטאון חיל האוויר, והמגזינים הרשמיים של חיל הים של ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית (המארינס האמריקאיים), אתר חיל האוויר הישראלי, גלריות באינטרנט, בפייסבוק ועוד.
רואס עוסק גם בצילום חדשות ואירועים, ובתך כך צילם כלוחם את פעילות צה"ל (באוויר ובקרקע) במהלך מבצע חומת מגן ומבצע צוק איתן.
יחסי צרפת–קולומביה

| יחסי צרפת–קולומביה |
| --- | --- |
צרפת: קולומביה


צרפת: קולומביה
שטח (בקילומטר רבוע)
643,801: 1,138,910
אוכלוסייה
66,574,294: 53,021,775
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,030,904: 363,540
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,527: 6,856
משטר
רפובליקה נשיאותית למחצה: רפובליקה

יחסי צרפת–קולומביה הם היחסים הדיפלומטיים המלאים שבין רפובליקת קולומביה לבין הרפובליקה הצרפתית.
היסטוריה > המאה ה-19

באופן רשמי היחסים בין קולומביה וצרפת כוננו ב-30 במאי 1892, עם חתימתו של הסכם שנועד להסדיר את מעמדם של האזרחים הצרפתים שהתיישבו בקולומביה, ולהגדיל את המסחר ושיתופי הפעולה בין שתי המדינות.
היסטוריה > המאה ה-20 > גישור צרפתי בסכסוך המזוין בקולומביה

בעוד נשיא צרפת, ז'אק שיראק הפעיל לחץ פוליטי על ממשל אלווארו אוריבה וניסה לשכנע אותו לקבל את דרישות המחתרת הקולומביאנית, המועמד ניקולא סרקוזי לחץ על ה-FARC לשחרר את אינגריד בטנקור ושאר בני הערובה המוחזקים על ידו.
תושב משלחות דיפלומטיות

קולומביה מיוצגת בצרפת באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בפריז.
צרפת מיוצגת בקולומביה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבוגוטה.
שגרירות קולומביה בפריז
שגרירות צרפת בבוגוטה
יחידות העונג

יחידות העונג (בקוריאנית: 기쁨조, קיפּוּמג'וֹ) הן קבוצות נשים ונערות, כ-2,000 במספר, המוחזקות בידי שליט קוריאה הצפונית ומשמשות כאמצעי בידור ולסיפוק תענוגותיו (בעלי אופי מיני בעיקרן) של השליט ומקורביו בצמרת המפלגה השלטת. יחידות העונג נוסדו ב-1978 בזמן שלטונו של קים איל-סונג, סבו של השליט הנוכחי, ולאחר מותו ב-1994 עברו לשמש את קים ג'ונג-איל, הבן שהחליפו בשלטון.
לפי דיווחים בעיתונות הדרום קוריאנית, יחידות העונג ששימשו את קים ג'ונג איל פורקו בעקבות מותו בדצמבר 2011. הנשים "המפוטרות" נדרשו לחתום על הסכם סודיות בנוגע לפעילותן ביחידה וקיבלו סכום של כ-4,000 דולר ומתנות שונות ששימשו ככל הנראה כדמי שתיקה. לפי מספר עדויות, השירותים ניתנים לעיתים במסגרת מסיבות רוויות אלכוהול והימורים.
מבנה יחידות העונג

כל יחידת עונג הורכבה משלוש קבוצות בעלות תפקידים שונים:
מאנג'וֹקג'וֹ (만족조) - קבוצת סיפוק (המעניקה שירותים מיניים)
הֵנגבּוֹקג'וֹ (행복조) – קבוצת שמחה (המעניקה שירותי עיסוי)
גאמוּג'וֹ (가무조) – קבוצת ריקוד ושירה (שחברותיה נדרשות לעיתים לרקוד בעירום חלקי)
נערות ונשים צעירות גויסו ליחידות העונג בהתאם לקריטריונים ממשלתיים (אחד מהם שהן חייבות להיות בתולות). לאחר גיוסן הן עברו תקופת אימונים מפרכת, כאשר חלקן נשלחו מעבר לים כדי להשתלם בטכניקות העיסוי. הנשים בילו את תקופת שירותן במתחם סגור, כמעט ללא קשר עם משפחותיהן או העולם החיצון. חברות יחידות העונג פרשו בדרך כלל בגילאי 22–25 ופעמים רבות נישאו לחברים בצמרת השלטון או לקציני צבא, כאשר חברוּתן לשעבר ביחידות העונג נשמרת בסוד.
באפריל 2015 דווח בעיתונות הדרום קוריאנית כי השליט הנוכחי של קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און מגייס חברות חדשות ליחידות העונג שהוא רוצה ליצור לעצמו; לפי הדיווח, הנשים מתאמנות בבית הקיץ של קים ויחתמו על הסכם סודיות כדי לקבל סיווג ביטחוני, שיאפשר להן להיות לצדו בכל עת; הן אמורות לקבל מתנות וכסף בעבור שירותיהן.
הערות שוליים

↑  North Korea reportedly recruiting women to join 'pleasure squad' for Kim Jong Un, באתר Fox News
ירין פרץ

ירין פרץ (נולד ב-17 ביולי 1998) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת הבלם.
קריירה

פרץ התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל באר שבע ובגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של בית"ר טוברוק. ב-27 במרץ 2018, פרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–1 נגד הפועל אורנית. באותה עונה, כבש מעמדת הבלם 9 שערים בקבוצת הנוער והיה שותף לחזרה שלה לליגת העל בכדורגל לנוער.
ב-2 ביולי 2018, פרץ חתם בהפועל תל אביב מליגת העל, וכעבור כחודש הושאל להפועל חדרה. ב-7 באוגוסט, פרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–4 נגד מכבי חיפה במסגרת גביע הטוטו. ב-12 בינואר 2019, פרץ הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–2 נגד בני סכנין.
בקיץ 2019, פרץ חזר לסגל של הפועל תל אביב ורשם 4 הופעות במדיה במסגרת גביע הטוטו, אך לא חזר למגרשי הכדורגל עקב פציעות חוזרות ונשנות.
ב-31 ביולי 2020, פרץ חתם בקרמיוטיסה מליגת העל הקפריסאית.
ב-11 ביולי 2021, פרץ חזר לישראל וחתם בהפועל נוף הגליל.
בינואר 2022 פרץ חתם בבית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית.
ב-11 באוגוסט חתם במכבי שעריים מליגה א.
פרץ, שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ישראל.
הערות שוליים

↑  הבלם ירין פרץ (19) חתם במועדון ל-5 שנים ויצטרף לסגל, באתר הרשמי של הפועל תל אביב, 2 ביולי 2018
↑  עמית קרקו, ‏הבלם ירין פרץ חתם לעונה בהפועל חדרה, באתר ONE‏, 6 באוגוסט 2021
↑  מערכת וואלה! ספורט‏, ירין פרץ חתם לעונה אחת בקרמיוטיסה הקפריסאית, באתר וואלה, 31 ביולי 2020
↑  דורון בן דור, ‏ירין פרץ ו-ויקי כחלון חתמו בהפועל נוף הגליל, באתר ONE‏, 11 ביולי 2021
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ירין פרץ".
ים בלגיר

ים בלגיר (באנגלית: The Sea of Belegaer), נקרא גם הים הגדול, הוא ים בדיוני המופיע בלגנדריום של טולקין. הים מפריד בין הארץ לתיכונה, לאמן, ובעידן השני אף היה מקום משכנה של ממלכת האי - נומנור.
מעולם לא הובהר מלוא היקפו של ים בלגיר לאחר התרחשות אקלבת, אך הוא הגיע מספיק צפונה כדי שחלקים ממנו יהיו מכוסים בקרח, ואף הרבה למטה אל הדרם החמים. לפני העידן השני, ים בלגיר נמתח עד פער אילמן בצפון הרחוק, עד למקום בו התחבר לאילמן וקפא בדרום הרחוק. ים בלגיר היה צר יותר בצפון מאשר בדרום, וחלקו הרחב ביותר נמצא ליד מחגורת הארץ.
היסטוריה > לפני שינוי העולם

לפני השמדת שני הפנסים על ידי מלקור, ים בלגיר לא היה קיים כיוון שאז הייתה קיימת רק מסה יבשתית גדולה וארץ אלמרן המוקפת באגם הגדול. לאחר מכן, הבלגיר התחיל כגוף מים גדול שנמצא בין אמן לארץ התיכונה. צורתו נותרה ללא שינוי עד המלחמה למען העלפים במהלך שנות העצים, במהלך המלחמה, כאשר השתנתה הארץ, ים בלגיר התרחב והעמיק וצורתו השתנתה. לאחר המלחמה, הולא אולמו משך את העלפים שרצו להגיע לארץ הברוכה על האי טול ארסאה מעבר לבלגיר אל ביתם החדש שבאמן.
יבשת אמן, ביתו של הולאר, היוותה את הקצה המערבי של בלגיר. לפני חורבן בלריאנד במלחמת החרון בסוף העידן הראשון, הים היה צר ומכוסה קרח בצפון, ויצר את מיצר הלקרקסה הקשה. עלפי הנולדור המורדים שנמלטו מולינור עברו לארץ התיכונה באמצעות ספינות ובדרך מעברי הקרח המסוכנים שבהלקרקסה. סיעת פאנור חצתה באוניה לאורך החופים ואילו סיעת פינגולפין עשתה את המסע הקשה, כשהיא מצפינה מעלה מאמן לאורך קו החוף ואל מצר הלקרקסה.
כאשר הולאר הכריזו מלחמה על עריצות מורגות בארץ התיכונה, צבאם הועבר דרך בלגיר באמצעות ציי ספינות הברבורים של הטלרי. לאחר מלחמת החרון, ים בלגיר הורחב שוב על ידי טביעת בלריאנד. הלקרקסה בצפון שקעה וטבעה גם היא, ובכך נחסמה כל הגישה לארץ הברוכה.
היסטוריה > אחרי שינוי העולם

במהלך אירועי האקלבת בעידן השני המאוחר יותר, ארו "כופף" את הארץ והפכה לגלובוס, כך שים בלגיר יקיף את כל הגלובוס. אמן הוצאה מעבר למעגלי העולם לממלכה אחרת אשר רק עלפים ומעטים נבחרים יכלו למצוא, דרך שיט בדרך הישר לוולינור. מאז, ספנים בני תמותה שנסעו מערבה לחפש את פסגת המנלטרמה השריד האחרון לנומנור, שלכאורה נמצאה בלב ים, לא מצאו את הפסגה או את אמן, אלא רק את הארצות החדשות ששכנו במערב/מזרח הרחוק.
אטימולוגיה

בלגיר היא מילה שמקורה בסינדרין. "בלג" (beleg), פירושה 'גדול' ו"איר" (aer\eär), פירושה 'ים' (המילה איר קיימת גם בשמו של אארנדיל) כך, "הים הגדול". שמו של ים בלגיר בקוניה, שמעולם לא נעשה בו שימוש בספרים ובכרכים הנלווים, הוא "Alatairë".
ראו גם

ימת ר'ון
ים נורנן
| הלגנדריום של טולקין: עולם הפנטזיה של ג'>  ר. ר. טולקין |
| --- | --- | --- |
| ספרים | ראשית הימים והעידן הראשון: הסילמריליון (שלושת הסיפורים הגדולים: ילדי הורין • מפלת גונדולין • סיפורם של ברן ולות'יין)  העידן השני: סיפורים שלא נשלמו  העידן השלישי: ההוביט • שר הטבעות  כרכים נוספים: הרפתקאות תום בומבדיל • עץ ועלה • תולדות הארץ התיכונה |  |
| עיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים | ההוביט (1977) • שר הטבעות (1978) • שיבת המלך (1980) • המצוד אחר גולום • ניצוץ של תקווה • טרילוגיית שר הטבעות (אחוות הטבעת • שני הצריחים • שיבת המלך) • טרילוגיית ההוביט (מסע בלתי צפוי • מפלתו של סמאוג • קרב חמשת הצבאות) • שר הטבעות: טבעות הכוח • סדרת הטלוויזיה "ההוביטים" • שר הטבעות: מלחמת הרוהירים |  |
| דמויות | אאומר • אאורל • אארנדיל • אורוון • אזוג • אילובטר • איסילדור • אלרונד (משפחת אלרונד) • אראגורן • ארוון • בולג • בורומיר • בילבו בגינס • בלג קותליון • ברד הקשת • ברן • גולום • גיל גלד • גילדור • גימלי • גלדור הגבוה • גלדריאל • גנדלף • הואור • הורין תליון • טואור • טורין טורמבר • לגולאס • מורגות' • מורוון אלדוון • מיגלין • מים הגמד • מריאדוק ברנדיבאק • נאזגול • ניינור ניניאל • סאורון (העין) • סארומן • סמאוג • סמוויז גמג'י • פינגולפין • פינווה • פינרוד • פרגרין טוק • פרודו בגינס • פרמיר • קירדן • רדגסט • תאודן • תום בומבדיל • תורין צינת-אלון • תינגול סיעות העלפים: האברי • האלדר • הנולדור • הטלרי • הסינדר |  |
| מקומות | מקומות כלליים: אאה • אמן • ארדה • הארץ התיכונה • הארצות הדרומיות • בלריאנד • ולינור • ים בלגירארץ ר'ון • ימת ר'ון •   מהעידן הראשון: ממלכות הארץ התיכונה • ההרים הכחולים • הימרינג • אנפאוגלית • היתלום • אנגבנד • הלקרקסה (שלוש ממלכות העלפים: גונדולין • דוריאת • נרגותרונד) מהעידן השני והשלישי: נומנור • גונדור • ארנור • מינס טירית • מורדור • ים נורנן • רוהן (רשימת מלכים) • מוריה (קהזד דום) • לות'לוריין • ריוונדל • הפלך • ארבור • יער-אופל • קירית אונגול • מיתלונד • אוסגיליאת • ברד דור |  |
| יצורים אגדיים וגזעים | אורק • אדם (אדין • דונאדין) • עלפים • גמד • דרקון • הוביט • וארג • ולאר • מיאר (איסטרי) • בלרוג |  |
| קרבות | מהעידן הראשון: מלחמות בלריאנד (דגור-נואין-גיליאת • דגור אגלרב • דגור ברגולך • נירנית ארנוידיאד • מלחמת החרון) מהעידן השני: מלחמת הברית האחרונה מהעידן השלישי: האסון בשדות הסיפנים • קרב חמשת הצבאות • מלחמת הטבעת (קרב שדות הפלנור) |  |
| שפות | קווניה • סינדרין • הלשון השחורה |  |
| שונות | מושגים • מושגים בארץ התיכונה • המועצה הלבנה • הברית האחרונה • טבעות הכוח • מיתריל • פלנטיר • תורין ושותפיו • Into the West  • כריסטופר טולקין • טולקין (סרט) • השיר האחרון של בילבו |  |
ירי בצלחות חרס

ירי בצלחות חרס, המוכר גם כירי ביוני חרס (כיוון שהצלחות דימו במקורן יונים) הוא תחום ירי ספורטיבי הכולל מספר ענפים, חלקם אולימפיים, ותכליתו ירי במטרות מעופפות באמצעות רובה ציד.
קיימים כעשרים מקצועות (דיסציפלינות) ירי בצלחות חרס, אף כי באופן כללי התחום מחולק לשלושה ענפים: טראפ (Trap), סקיט (Skeet) וספורטינג.
במרבית המקרים כשמדברים על ירי בצלחות חרס, הכוונה היא לענף הסקיט, הנפוץ ביותר ואשר אחד מסגנונותיו מהווה מקצוע אולימפי. גם מקצועות הטראפ והדאבל-טראפ הם ענפים אולימפיים.
ככלל תחום הירי בצלחות חרס מנוהל על ידי איגודי הקליעה בכל מדינה, מלבד הספורטינג שמנוהל פעמים רבות על ידי איגודי הציד במדינות בהן הם קיימים. לספורטינג גם איגוד בינלאומי משלו.
ישמעאל ואדי

ישמעאל ואדי (באנגלית: Ishmael Wadi; נולד ב-19 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן זימבבואי המשחק בעמדת החלוץ ב-JDR סטארס מליגת המשנה הדרום-אפריקאית ובנבחרת זימבבואה.
קריירת מועדונים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
קריירה בינלאומית

ב-7 בספטמבר 2021, ואדי רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת זימבבואה בהפסד 1–0 לנבחרת אתיופיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. שערו הראשון במדי זימבבואה הגיע ב-14 בינואר 2022 בהפסד 2–1 לנבחרת מלאווי במסגרת שלב הבתים של גביע אפריקה לאומות 2021.
יחסי צרפת–קירגיזסטן

| יחסי צרפת–קירגיזסטן |
| --- | --- |
צרפת: קירגיזסטן


צרפת: קירגיזסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
643,801: 199,951
אוכלוסייה
66,574,294: 7,213,335
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,030,904: 13,988
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,527: 1,939
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית למחצה (או נשיאותית למחצה): רפובליקה

יחסי צרפת–קירגיזסטן הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הצרפתית לבין קירגיזסטן.
סקירה כללית

הסכם דו צדדי של ידידות, הבנה ושיתוף פעולה נחתם ביוני 1994 בעקבות עצמאות קירגיזסטן, איתה כוננה צרפת יחסים דיפלומטיים בפברואר 1992. מאז 2001, הקשרים הדו-צדדיים התגברו באמצעות אירוח של בסיס אוויר צרפתי בבישקק בתמיכה בפעולות הצבאיות של צרפת באפגניסטן. נציגות דיפלומטית נפתחה בבישקק בקיץ 2004 והוסבה לשגרירות מן המניין בדצמבר 2009.
ביקורים רשמיים

נשיא קירגיזסטן, אלמאזבק אטמבייב, התקבל על ידי הנשיא פרנסואה הולנד בפריז במרץ 2015. לפני כן ביקרה נשיאת קירגיזסטן רוזה אוטונבייבה בצרפת במרץ 2011 ונפגש עם שר החוץ, אלן ז'ופה. שר החוץ הצרפתי ברנאר קושנר ביקר בקירגיזסטן ביולי 2010 עם מקבילו הגרמני כדי לחדש את תמיכתה של צרפת במאמצים להבטיח ייצוב וחזרה לשלטון החוק. צרפת העניקה סכום כולל של 1.2 מיליון אירו בצורה של סיוע הומניטרי ורפואי וכן מימון לפרויקט לסיוע עקורים בעמק פרגנה.
התייעצויות בין משרדי החוץ הצרפתי והקירגיזי התקיימו בפריז באפריל 2016.
קבוצת הידידות צרפת–קירגיזסטן באספה הלאומית וקבוצת הידידות צרפת-מרכז אסיה הצרפתית, ערכו מספר ביקורים בקירגיזסטן מאז 2009. המשימה האחרונה של קבוצת החברות הבין-פרלמנטרית הצרפתית למרכז אסיה התקיימה באפריל 2011.
יחסים כלכליים

למרות שהסחר בין המדינות גבר בשנים האחרונות, קירגיזסטן היא עדיין יעד שולי (עם 12 מיליון אירו ב-2008 ו-34 מיליון אירו ב-2014). היבוא הצרפתי מקירגיזסטן הסתכם בשנת 2014 ב-14.5 מיליון יורו. הם כלל מורכבים ממתכות. היצוא הצרפתי (19 מיליון אירו בשנת 2014) מורכב כמעט אך ורק מציוד מכני, חשמלי ואלקטרוני. חברות צרפתיות מיוצגות מעט בקירגיזסטן בגלל הזדמנויות שוק מוגבלות והאקלים העסקי, אך הן מעוניינות בפוטנציאל שלה. תורמים רב-צדדיים יכולים לספק מקורות מימון. החוזים הציבוריים המעטים שזכו חברות צרפתיות נוגעים לאנרגיה (אספקת טורבינות הידרואלקטריות).
נציגויות דיפלומטיות

צרפת מחזיקה בקירגיזסטן שגרירות בבישקק, אולם קירגיזסטן אינה מיוצגת כלל בצרפת.
יער כברי

יער כברי הנקרא על שם קיבוץ כברי (כבריתא לפי התלמוד) נמצא באזור הגליל המערבי.הוא מתחיל מ-גוש הרי מירון מערבה ועד למישור חוף הגליל, היער שוכן בשני צידי כביש צומת כברי-מעלות (כביש 89), בגובה של עד 250 מטר מעל פני הים. המקום כולל בתוכו מגוון מקומות: עין געתון, גבעת המשוריין, גן יערני-ארכאולוגי קק"ל, נחל געתון, עין אשחר, ועין מרב
בתוך היער נמצא חניון השיירה שבו יש שולחנות, מים לשתייה, אנדרטה לזכר שיירת יחיעם, חניון משתלת כברי, וחניון שולמן מול הכניסה ליחיעם, שבו מצפור ושלד של משוריין שהיה בשיירת יחיעם. לחניונים אילו ניתן להגיע מכיוון נהריה.
צמחייה

ביער כברי יש בעיקר עצי מחט, עצי ברוש, עצי בוסתן, עצי תאנה, תות, שקד, עצי כליל החורש, אלון מצוי וחרוב. ביער יש חורשים טבעיים, יערות נטועים, נחלים ומעיינות.
שיירת יחיעם

שיירת יחיעם יצאה במלחמת העצמאות, 27 במרץ 1948, להביא אספקה מנהריה לקיבוץ יחיעם. בדרך למטרה שלהם, הם נתקלו בכנופיות ואירועים אלימים שנוצרו על ידי הכוח הערבי, סמוך לכברי. בעקבות האירועים והכנופיות, 47 מאנשי השיירת נהרגו, התושבים אשר גרו בגליל המערבי ראו את כל האירועים אך לא היה להם ניתן לסייע.
לשם האירוע הקשה הוקמה אנדרטה ביער כברי. האנדרטה הוקמה ב-1969 על ידי חיליק ערד, שאחיו משה פלוצר היה בין נופלי השיירה. באנדרטה ניתן למצוא שלטים המתארים את הקרב וגם מידע כללי על המקום. בנוסף, ניתן למצוא קיר זיכרון העשוי מבטון מפוסל, ולצד המסלול נמצאים שרידי חמישה כלי רכב משוריינים הנמצאים באותו מקום בו נפלו.
מסלול בגבעת המשוריין

מסלול פשוט שאורכו 700 מטרים והוא מסלול מעגלי. המסלול מתחיל מחניון שהציבה קק"ל למרגלות ערבה. במסלול ניתן לפגוש גבעת מערבה, שוחות שחופרו על ידי לוחמי הפלמ"ח בימי מלחמת העצמאות, חפירות בגבעת הטרשים והרבה צמחייה.
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיה מפה 4, www.mapa.co.il, עמ' 107
1 2 3 4  עין געתון - יער כברי געתון, באתר קרן קיימת לישראל
1 2   פנינה לבנון, טיול ביער כברי מגלה את ארץ המעיינות המפתיעה, באתר הארץ, 24 באפריל 2019
↑  הגליל המערבי, באתר מסע אחר
↑  אתר ההנצחה לשיירת יחיעם, באתר קרן קיימת לישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404252905171
ינינה אלטמן

| --- | --- |

 לידה:  2 בינואר 1931 לבוב, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  24 ביולי 2022 (בגיל 91) חיפה, ישראל 
 שם לידה:  Janina Hescheles 
 מדינה:  ישראל, פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי שדה יהושע (כפר סמיר) 
 אירועים משמעותיים:  השואה פלישת גרמניה הנאצית לפולין מחנה ריכוז 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 שפות היצירה:  עברית, פולנית, אנגלית 
 מספר צאצאים:  2 
 אתר רשמי
 
ינינה אלטמן לבית השלס (באנגלית: Janina Altman (Hescheles);‏ 2 בינואר 1931 – 24 ביולי 2022) הייתה סופרת וכימאית ישראלית, ניצולת שואה.
קורות חיים

אלטמן נולדה בלבוב שבאוקראינה בשם ינינה השלס. אביה, הנריק השלס, היה עיתונאי בלבוב ומוציא לאור של כתב העת הציוני בשפה הפולנית חווילה. אמה, עמליה, הייתה מזכירה בבית חולים ברחוב יוזף-דוורניצקי, ולאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה שימשה גם כאחות.
המשפחה התגוררה עם סבה וסבתה ברובע היהודי בלבוב, עיר שרבע מאוכלוסייתה באותה עת הייתה יהודית. כאשר פלשו הנאצים לפולין בספטמבר 1939, הצליח דודה של השלס, מריאן המר, אחיו של אביה, לברוח מוורשה לבריטניה. בשנת 1939, לפי תנאי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, סופחה לבוב לברית המועצות והפכה לחלק מאוקראינה הסובייטית.
יום לאחר פלישת הנאצים לברית המועצות ביוני 1941, נכבשה העיר, ואביה של השלס נרצח בפוגרום שביצעו התושבים האוקראינים. אולם דוד אחר, סטניסלב לם, ניצל. ינינה השלס ואמה שרדו את הפוגרום. לאחר מכן, סבה וסבתה, השלס וקרובי משפחה אחרים נכלאו על ידי הנאצים והועסקו במפעלי החימוש הגרמניים. אולם בעזרת הסופר מיכאל בורביץ' וארגון ההתנגדות הפולני ז'גוטה הצליחה להימלט ממחנה הריכוז ינובסקה באוקטובר 1943.
ינינה הוסתרה על ידי משפחות שונות בקרקוב ובבית יתומים בפורונין שבדרום פולין. שלושה שבועות לאחר בריחתה, בעידוד בורביץ', החלה ינינה השלס לכתוב זיכרונות המתארים את רדיפת היהודים בלבוב. בשנת 1946, זמן קצר לאחר סיום המלחמה, הם פורסמו בפולנית בשם Oczyma dwunastoletniej dziewczyny ("דרך עיניה של ילדה בת 12") על ידי ארגון יהודי פולין בקרקוב. בהמשך התפרסם תרגום לגרמנית, "Mit den Augen eines zwölfjährigen Mädchens", במזרח גרמניה (1958) ובמערב גרמניה (1963). מאז 2011 הוא פורסם בעשר שפות שונות.
בשנת 1950 עלתה השלס לישראל, והתגוררה תחילה בקיבוץ כפר בלום. היא שירתה בנח"ל ובחיל הים ובשנת 1953 החלה ללמוד כימיה בטכניון. היא קיבלה דוקטורט בכימיה מהטכניון. היא התחתנה עם הפיזיקאי קלמן אלטמן, ונולדו להם שני בנים. השלס המשיכה לעבוד בטכניון, במכון ויצמן למדע, ובאוניברסיטה הטכנית של מינכן, גרמניה. בשנת 1970 קבלה תעודת הוראה מהטכניון. מחקרה פורסם בכמה כתבי עת מדעיים באנגלית ובגרמניה.
נפטרה ב-24 ביולי 2022.
פעילות ציבורית

אלטמן הייתה פעילה במחאה נגד שלטונות מערב גרמניה על שלא העמידו לדין פושעים נאצים, ונגד קיום קשרים בין ישראל ומערב גרמניה. בשנת 1960 פנתה אלטמן אל שלטונות מערב גרמניה בדרישה להעמיד לדין את תיאודור אוברלנדר בו היא ראתה את האחראי לפוגרום ביהודי לבוב. היא מחתה נגד שלטונות מערב גרמניה ששחררו את פריץ גבאור, שעל פי עדותה רצח אלפי יהודים בלבוב ונגד ממשלת ישראל שמכרה מדים למערב גרמניה. במרץ 1960 היא נעצרה והועמדה לדין על השתתפות בהפגנה נגד פגישת דוד בן-גוריון עם קונראד אדנאואר. בשנת 1979 היא מחתה נגד מינויו של קרל קרסטנס בעל העבר הנאצי, לנשיא גרמניה המערבית.
בשנת 1962 הייתה אלטמן חברה בנשיאות כנס נשים לשלום שהייתה מזוהה עם תמיכה בברית המועצות. באמצע שנות ה-60 הייתה בין הקוראים להפסקת מלחמת וייטנאם.
מאז האינתיפאדה הראשונה (1987–1991) היא תמכה בארגון נשים בשחור.
פעילות ציבורית > תיאטרון והצגות על ינינה

המחזה "ינינה", בפולנית, כתוביות באנגלית. בביצוע קבוצת תיאטרון של לבוב.
ההצגה "ינינה": כתוביות בעברית, אנגלית. כתוב, ביימה וביצעה בלהה מאס אשרוב. 53 דקות.
"Les cahiers de Janina", הופעה (בצרפתית) בבית הספר התיכון.
פעילות ציבורית > סרטים על ינינה

ינינה – סרט תיעודי קצר, 15 דקות, שהופק על ידי חן שלח לבית לוחמי הגטאות 2015. עברית עם כתוביות באנגלית.
«Les Carnets de Janina» (המחברות של ינינה), מאת איזבל וירון. צרפת, סרט דוקומנטרי, 52 דקות, טלווג וינסנט עזה-ווזנס, 2017. נתמך על ידי קרן זיכרון השואה.
חזרתה של ינינה ללבוב מאת ואדים טאדר, הנתמכת על ידי הסד אריה, לבוב.
חלק 1: 2014, סרט דוקומנטרי על ינינה ואחריו מופע התיאטרון "ינינה",
חלק 2: מתעד את הביקור של ינינה בלבוב ב-2018.
פעילות ציבורית > ספריה

הם עוד חיים – שם בדוי צביה איתן, תל אביב, אלף, 1969, זוכת פרס אקו"ם
מה יביא מחר? – שם בדוי צביה איתן, תל אביב, אלף, 1972
זהב ממעמקי האדמה אל החלל החיצון - רמת-גן: מסדה, 1977
זהבה חיפה: גדר, תשנ"א 1991, עורכת – י. בולסלבסקי
הוורד הלבן: סטודנטים ואנשי רוח בגרמניה לפני ואחרי עלייתו של היטלר לשלטון, הוצאת פרדס, 2007
בעיני ילדה בת שתים עשרה, הוצאת פרדס, 2015
הערות שוליים

↑  Chwila, אנציקלופדיית ייווא ליהודי מזרח אירופה
↑  Mit den Augen eines zwölfjährigen Mädchens, 1963, p. 153.
↑  Mały Rocznik Statystyczny 1939 (Polish statistical yearbook of 1939), GUS, Warsaw, 1939.
↑  Mit den Augen eines zwölfjährigen Mädchens, 1963, pp. 151–189.
↑  מאיר הראובני, היומן פתוח - התיק סגור, למרחב, 30 בספטמבר 1960
↑  בבית המשפט המחוזי בירושלים, חרות, 8 באפריל 1951
↑  מה חדש בחיפה, למרחב, 20 בספטמבר 1960
↑  מקבלי תעודות הוראה בבתי ספר על יסודיים, דבר, 3 ביוני 1970
↑  ינינה השלס אלטמן, קורבן של אוברלנדר מוחה, קול העם, 26 בינואר 1960
↑  תיאודור אוברלנדר רוצח אבי, קול העם, 16 בספטמבר 1960
↑  ינינה אלטמן, שחרורו של מרצח נאצי, הצופה, 16 ביולי 1963
↑  מדי־פיגול - קשרי־פיגול, קול העם, 11 ביולי 1962
↑  ה"נאשמים" במשפט־חיפה מאשימים, קול העם, 19 ביוני 1960
↑  ינינה אלטמן, על בחירתו של איש הס"ס קארסטנס, מעריב, 26 ביוני 1979
↑  כנס נשים לפירוק־נשק ושלום - ייערך ביום ב' בתל־אביב, קול העם, 22 ביוני 1962
↑  תופסק המלחמה בוייטנאם!, למרחב, 20 בדצמבר 1966
1 2   Theatre: Janina Hescheles return to Lwow 1 הצגה על ינינה השלס, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:04:25)
↑   Entire show JANINA by Bilha Mass Asherov. בלהה מס אשרוב 2014 בהצגה ינינה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 53:14)
↑   Les cahiers de Janina, lecture au Lycée Felix Faure Beauvais, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 5:47)
↑   Janina, Produced by Chen Shelach for Ghetto Fighters' House 2015 הסרט ינינה, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 15:09)
↑  Trailer for Janina's Notebooks, באתר Vimeo
↑   Lwow 2018 Janina hescheles Return 2, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:39:26)
↑  דן לחמן, הוורד הלבן / ינינה אלטמן, באתר אימגו מגזין מאמרים, ‏26.6.2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308068805171  PLWABN: 9810609065805606  BNE: XX5248622  BnF: cb17095762p (data)  GND: 1081448962  ISNI: 0000 0001 1187 8220  LCCN: n78037309  NTA: 425812200  RERO: 02-A026754361  SUDOC: 197844170  VIAF: 162803525   WorldCat (עם VIAF): 162803525
יעקב זלצמן

יעקב זלצמן ב-1962
יעקב זלצמן (17 בפברואר 1914 – 6 באוקטובר 1967) היה פעיל ציוני, שתרם בתחום החינוך הציוני, הלוחמה בנאצים, עליית הפליטים היהודיים לארץ ישראל, ופעילות פוליטית בישראל. היה מוותיקי הארכיטקטים בארץ ומהמשפיעים בשנות החמישים והשישים, מראשוני חיל המודיעין, ואמן.
קורות חיים

נולד ברובנו שבפולין, בנם השישי של יוסף ופייגה זלצמן, יהודים דתיים וציונים.
עלה לארץ בשנת 1936, התנדב לארגון ההגנה, וסיים לימודי תואר בפקולטה לארכיטקטורה והנדסת בניין בטכניון.
הוא שירת בצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה בשנים 1941–1945, ועסק במהנדס בשרטוט מפות בחיל ההנדסה. במהלך מלחמת הקוממיות התנדב לחיל המודיעין, ותרם מניסיונו בשרטוט מפות לחיל המודיעין בתקופת מלחמת העצמאות.
הוא פעל כארכיטקט ומהנדס בנין בשנותיה הראשונות של המדינה, ואף התמנה כראש מחלקת תכנון עיר בעיריית ירושלים מייד לאחר מלחמת ששת הימים, אך מותו המפתיע קטע את פעילות זו.
במשך כל חייו היה פעיל בפעילות ציונית פוליטית - כמדריך בתנועת הנוער הציוני בפולין, כחבר בארגון ההגנה, כשליח הסוכנות למחנות הפליטים באיטליה, כפעיל פוליטי במפלגות בהן תמך, ובניסיון ליזום תוכנית להגדרה של העיר ירושלים המזרחית.