stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
להק 1 (חיל האוויר המלכותי)
היסטוריה

הלהק הוקם ב-1 באפריל 1918 בתור להק הגנה אווירית האמון על אזור דרום-מזרח בריטניה כנגד התקפות מפציצי גותה וצפלין גרמנים, בשנת 1924 שונה שמו ללהק 6 כשהוא ממשיך בתפקיד הגנה אווירית עד שפורק ב-1926. שנה מאוחר יותר הוקם מחדש הלהק שוב כלהק 1 ובתפקיד הגנה אווירית עד לשנת 1936 כאשר שונה יעודו ללהק מפציצים קלים. בשלב זה הלהק כלל רק עשר טייסות כולם על בסיס המפציץ הקל פיירי באטל שזה עתה נכנס לשירות.
בספטמבר 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, להק 1 נשלח לצרפת בתור "כוח התקיפה האווירי הקדמי" כזרוע חזיתית של פיקוד המפציצים של חיל האוויר המלכותי. מספר חודשים לאחר מכן בדצמבר, מסגרת הלהק נסגרה ויחידותיה עברו לפיקוד ישיר של פיקוד המפציצים, עד שביוני 1940 הלהק נוסד מחדש כשמפקדתו בבסיס חיל האוויר המלכותי ברוטרי בדרום יורקשייר (שם נותר עד 1983) על בסיס טייסות מפציצים עם מספר רב יחסית של יחידות מתנדבים מפולין ויחידות חיל האוויר המלכותי האוסטרלי. ב-1943 יחידות הלהק כללו 11 טייסות, בהן שתי טייסות חיל האוויר המלכותי ושלוש טייסות פולניות עם מפציצי ויקרס ולינגטון; וחמש טייסות חיל האוויר המלכותי וטייסת חיל האוויר המלכותי האוסטרלי עם מפציצי אוורו לנקסטר. בהמשך טייסות הוולינגטון הומרו ללנקסטר.
לאחר המלחמה, ב-1948, כלל הלהק עשר טייסות אוורו לינקולן ושתי טייסות דה הבילנד מוסקיטו ולאורך המלחמה הקרה המשיך לשמש להק הפצצה אסטרטגי. בינואר 2000 הלהק הומר לתפקידו הנוכחי כלהק קרב האמון על הגנת שמי בריטניה. החל מ-2018 הלהק אמון גם על טייסות התקיפה "כוח הברק" (Lightning Force) הכולל שתי טייסות חיל האוויר המלכותי ושתי טייסות זרוע האוויר של הצי המלכותי המבוססות על לוקהיד מרטין F-35 לייטנינג II, המוצבות בבסיס חיל האוויר המלכותי מרהאם ונושאות המטוסים אה"מ המלכה אליזבת (R08) ואחותה אה"מ פרינס אוף ויילס (R09ׂ).
מבנה

טייסות:
טייסת 1 - קרב (מטוסי יורופייטר טייפון).
טייסת 2 - קרב (מטוסי יורופייטר טייפון).
טייסת 3 - קרב (מטוסי יורופייטר טייפון).
טייסת 6 - קרב (מטוסי יורופייטר טייפון).
טייסת 8 - שליטה ובקרה (מטוסי E-7 ודג'טייל).
טייסת 9 - קרב (מטוסי יורופייטר טייפון).
טייסת 11 - קרב (מטוסי יורופייטר טייפון).
טייסת 12- קרב (מטוסי יורופייטר טייפון).
טייסת 13 - כטב"םים (MQ-9 ריפר).
טייסת 14 - סיור ותצפית (קינג אייר).
טייסת 29 - קרב (מטוסי יורופייטר טייפון).
טייסת 31 - כטב"מים (MQ-9 ריפר "פרוטקטור").
טייסת 51 - סיור ותצפית (בואינג RC-135).
טייסת 54 - טייסת הכשרה למטוסי תצפית וסיור.
טייסת 120 - סיור ולוחמה אווירית ימית (בואינג P-8 פוסידון).
טייסת 201 - סיור ולוחמה אווירית ימית (בואינג P-8 פוסידון).
טייסת 207 - קרב/תקיפה קרקעית (לוקהיד מרטין F-35 לייטנינג II).
טייסת 602 - מילואים, סיור ימי.
טייסת 617 - קרב/תקיפה קרקעית (לוקהיד מרטין F-35 לייטנינג II).
טייסת 809 (זרוע האוויר של הצי המלכותי) - קרב ולוחמה מנושאת מטוסים (לוקהיד מרטין F-35 לייטנינג II).
גף הזיכרון לקרב על בריטניה (בסיס חיל האוויר המלכותי קונינגסבי)
יחידת הכשרת בקרה קדמית המשותפת (בסיס חיל האוויר המלכותי ליימינג)
כנף מודיעין, סיור ותצפית הראשונה (בסיס חיל האוויר המלכותי וודינגדון)
ראו גם

להק 2 (חיל האוויר המלכותי)
חיל האוויר המלכותי גרמניה
שלושה מפציצי פיירי באטל מטייסת 218 כחלק כוח התקיפה הקדמי שנשלח לצרפת עם תחילת מלחמת העולם השנייה.
צמד מטוסי יורופייטר טייפון של טייסת 6, מטוס המהווה את כוח הקרב האווירי העיקרי של חיל האוויר המלכותי.
כוח גדעון

| --- | --- |

אורד וינגייט, מפקד "כוח גדעון", בשיחה היילה סלאסי
 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  כוחות מיוחדים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1941–הווה (כ־83 שנים)
 מקים היחידה:  אורד וינגייט
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה המערכה במזרח אפריקה
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  שני גדודים
 פיקוד
 יחידת אם:  כוח ההגנה של סודאן
מפקד הכוח, אורד וינגייט
כוח גדעון (באנגלית: Gideon Force) היה כוח מיוחד קטן של לוחמים אפריקאים בפיקוד בריטי, אשר פעל כיחידת עילית כסיוע לכוחות האתיופיים הסדירים והלא סדירים (ה"פטריוטים") שלחמו נגד כוחות הכיבוש האיטלקי באתיופיה במסגרת המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה. מקים הכוח ומפקדו היה מייג'ור (שקודם מאוחר יותר ללוטננט קולונל) אורד וינגייט.
בשיאו, מנה כוח גדעון 50 קצינים, 20 מש"קים בריטיים, 800 לוחמים מאומנים מסודאן, 800 לוחמים סדירים אתיופים מאומנים חלקית, מעט מרגמות אך ללא ארטילריה או סיוע אווירי, מלבד גיחות הפצצה אקראיות.
הכוח פעל במדינה תחת תנאים קשים, בקצהו של קו אספקה ארוך ומסובך בו מתו כ-15,000 גמלים אשר שימשו לתובלה צבאית. כוח גדעון והפטריוטים הצליחו להשמיד את הכוחות האיטלקיים שמולם פעלו, בפיקודו של גוליילמו נאסי, כובש סומלילנד הבריטית, במהלך מערכה שנמשכה שישה שבועות והסתיימה בלקיחתם בשבי של 1,100 איטלקים, 14,500 כוחות עזר אתיופיים, תריסר תותחים, מספר גדול של מקלעים, רובים ותחמושת ומעל 200 בהמות משא.
כוח גדעון פורק ב-1 ביוני 1941, וינגייט הורד בחזרה לדרגתו הקודמת ושב למצרים, כמו גם חיילים רבים שהשתייכו לכוח, ורובם הצטרפו לקבוצת המדבר ארוכת הטווח של המחנה השמיני.
רקע > מזרח אפריקה האיטלקית

במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית הראשונה הובס הצבא המלכותי האיטלקי בידי כוחותיו של מנליק השני, קיסר אתיופיה, בקרב עדווה. במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה פלשה איטליה הפשיסטית באוקטובר 1935 משטחי סומלילנד האיטלקית ואריתריאה. ב-9 במאי 1936 הכריז הדיקטטור האיטלקי, בניטו מוסוליני, על הקמתה של מזרח אפריקה האיטלקית, שהורכבה מסומלילנד האיטלקית, אריתריאה ומאתיופיה, שנכבשה זה לא מכבר. במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-10 ביוני 1940, הכריז מוסוליני מלחמה על בריטניה וצרפת, והפך את מזרח אפריקה האיטלקית לבסיס לאיום על הספנות הבריטית ששטה בים האדום ובתעלת סואץ. ממלכת מצרים שמרה על נייטרליות במהלך המלחמה, אם כי ההסכם האנגלו-מצרי משנת 1936 אפשר לבריטניה להחזיק כוחות צבא בממלכה במטרה להגן על תעלת סואץ. שטח סודאן של ימינו נחשבה כקונדומיניום (משטר משותף) של שתי המדינות וננודעה כ"סודאן האנגלו-מצרית". מצרים, תעלת סואץ, סומלילנד הצרפתית וסומלילנד הבריטית היו חשופות לפלישה איטלקית, אך מוסוליני היה מעוניין בניצחונות למטרות תעמולה בסודאן ובמזרח אפריקה הבריטית (שטחי קניה, טנגניקה ואוגנדה של ימינו). המטה הכללי האיטלקי (Comando Supremo) תכנן לצאת למלחמה רק ב-1942, ובקיץ 1940 לא היו כוחותיו ערוכים למערכה ארוכה ולכיבוש שטחים גדולים באפריקה.
רקע > פיקוד המזרח התיכון

בריטניה החזיקה כוחות צבא במצרים מאז 1882, אך אלה הופחתו בצורה הדרגתית בהתאם לתנאי ההסכם של 1936. חיל מצב קטן, שהורכב מכוחות מבריטניה ומחבר העמים הבריטי, שמר על תעלת סואץ ועל נתיב הים האדום, שהיה חיוני לקווי התקשורת של בריטניה עם שטחיה באזור האוקיינוס ההודי ובמזרח הרחוק. באמצע שנת 1939 מונה לוטננט גנרל ארצ'יבלד וייוול לראש פיקוד המזרח התיכון. עד לחתימת הסכם שביתת הנשק בין מדינות הציר לצרפת ב-22 ביוני 1940, ניצבו דיוויזיות צרפתיות מול הארמייה החמישית האיטלקית בגבולה המערבי של לוב. הכוחות האיטלקיים בלוב מנו כ-215,000 איש, לעומת כ-36,000 חיילים בריטים במצרים, כש-27,500 נוספים שהו באימונים בפלשתינה. לרשותו של ויוול עמדו כ-86,000 חיילים לשימוש בחזיתות לוב, עיראק, סוריה, איראן ומזרח אפריקה, שגבולותיה נשמרו בממוצע על ידי שמונה חיילים לכל 1.6 ק"מ.
וייוול התמודד עם המצב באמצעות ביצוע פעולות השהיה במזרח אפריקה שהומלצו על ידי אגף המבצעים שלו באוגוסט 1940. הומלץ לקיים לחץ מתמיד על האיטלקים בכל מקום עד שיכלו את משאביהם, ולבצע פעילות התקפיות מוגבלות באזור קסאלה שבסודאן ולאחר מכן התקדמות לעבר קיסמאיו עד ינואר או פברואר 1941. בסוף אוקטובר 1940 נועד בח'רטום שר החוץ הבריטי אנתוני אידן עם הקיסר האתיופי הגולה, היילה סלאסי, ואחרים, במטרה לסייע למאמץ הבריטי באמצעות עידוד מהומות אזרחיות, בעיקר באתיופיה, שם חצה כוח 101 את הגבול ב-12 באוגוסט, והוסכם בוועידה על קבלת תמיכה מכוחות אתיופיים לא סדירים באזור. בנובמבר 1940 זכו הכוחות הבריטיים ביתרון מודיעיני חשוב, כאשר הצליח מטה התקשורת הממשלתית בבלצ'לי פארק לפענח את הצופן האיטלקי בו נעשה שימוש במזרח אפריקה, ומאוחר יותר באותו חודש פוענח גם הצופן החלופי שהיה בשימוש חיל האוויר המלכותי האיטלקי בידי המשרד המשולב של פיקוד המזרח התיכון.
רקע > כוח 101

באוגוסט 1939 הורה וייוול על הפעלת תוכנית חשאית שמטרתה לעודד ולסייע למרידות במחוז האתיופי המערבי של גוג'ם, שהאיטלקים מעולם לא הצליחו לשלוט בו לחלוטין. בספטמבר הגיע לאזור קולונל דניאל סנדפורד על מנת לעמוד בראש התוכנית, אך זו נעצרה עד לפרוץ המלחמה בשל מדיניות של פיוס. כוח 101 נוצר במטרה לתאם את פעולות כוחות ההתנגדות האתיופיים. ביוני 1940 הגיע סלאסי למצרים וביולי לסודאן, שם נפגש עם מייג'ור גנרל ויליאם פלאט, מפקד כוח ההגנה הסודאני, כדי לדון עמו בתוכניות לכיבושה מחדש של אתיופיה, זאת על אף הסתייגויותיו של האחרון. ביולי הכירו הבריטים בסלאסי כקיסר אתיופיה ובאוגוסט נכנס כוח 101 אל תוך מחוז גוג'ם כדי להכיר תוך יותר את אזור הפעולה. סנדפורד ביקש שהקמת קווי האספקה יסתיימו לפני תום עונת הגשמים, צפונית לאזור אגם טאנה, ושסלאסה יחזור לאתיופיה באוקטובר, כדי להוות זרז להתקוממות כללית. על מנת להשיג שליטה על גוג'ם היה צורך לבודד את חילות המצב האיטלקיים לאורך הדרך מהרדר גיורגיס, דרומית לאגם טאנה, ומשם אל דאנגילה, דברה מרקוס ואדיס אבבה, כדי למנוע מהם לרכז את כוחותיהם ולפעול כנגד המורדים. תגבורות איטלקיות החלו להגיע לאזור הפעולה באוקטובר והסיורים הוגברו, בדיוק כאשר החל סנדפורד ליישר את ההדורים ולפתור מחלוקות פנימיות בקרב המנהיגים האתיופיים המקומיים.
אל גדוד הגבול שהשתייך לכוח ההגנה של סודאן, שהוקם במאי 1940, הצטרפו בח'רטום שני גדודים נוספים, הגדוד האתיופי ה-2 והגדוד האריתראי ה-4, שהוקמו ממתנדבים שהיגרו לקניה. מרכזי מבצעים, שכללו קצין, חמישה מש"קים ומספר לוחמים אתיופים מובחרים הוקמו ואומנו בלוחמת גרילה על מנת לתפקד כסגל פיקודי, וכמיליון לירות שטרלינג הוקצבו כדי לממן את הפעולות. מייג'ור אורד וינגייט נשלח לח'רטום כדי להצטרף למפקדת הכוחות בסודאן, וב-20 בנובמבר הוטס וינגייט כדי להפגש עם סנדפורד עמוק בתוך השטח האיטלקי, וחיל האוויר המלכותי הצליח להפציץ את דאנגילה, לפזר כרוזי תעמולה ולהעביר אספקה לידי כוח 101, פעולות שתרמו להעלאת מורל הכוחות האתיופיים, שסבלו רבות מהכוח האווירי האיטלקי במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה. כוח 101 הצליח לשכנע מספר קבוצות מורדים צפונית לאגם טאנה להציב מארבים לכוחות האיטלקיים על כביש מטמה-גונדר, וחיל המצב האיטלקי בוולקאיט נסוג ממנה בפברואר 1941.
הכנות > תוכניות הבריטים והקמת כוח גדעון

פלאט תכנן להשיג דריסת רגל בגוג'ם, להחזיר לשלטון את סלאסי ומשם להרחיב את המרד. על גדוד הגבול הוטלה המשימה של כיבוש בלאייה, כ-110 ק"מ מעבר לגבול, על מנת שתשמש כבסיס קדמי עבור מרכזי המבצעים החדשים שינועו לתוך המחוז. על סנדפורד הוטלה המשימה של שליחת מתגייסים לבלאייה, ובנוסף גם כ-3,000 פרדות כתגבורת לכוח התובלה של הגמלים, ותוכנן שסלאסי יכנס אל המחוז מהר ככל הניתן. האיטלקים הגיבו בהחזרת ראס היילו תקלה היימנות, מושלה הקודם של גוג'ם, שנהנה מיוקרה במחוז, במטרה להחליש את התמיכה במורדים. עד ינואר 1941 פתח גדוד הגבול שני נתיבי אספקה אל בייאלה והעביר אספקה, אך סנדפורד נכשל במשימת גיוס הפרדות, שהיו חיוניים לטיפוס על רכסי ההרים, תפקיד שהגמלים לא היו מסוגלים לבצע. רק שני מרכזי מבצעים הוקמו והאצילים האתיופיים המקומיים לא ששו לשלוח את אנשיהם אליהם. ב-21 בינואר, מיד לאחר נסיגת האיטלקים מקסאלה, חצה סלאסי את הגבול והגיע לבייאלה. סנדפורד קודם לתפקיד קצין קישור בין סלאסי, וייוול, פלאט ואנדרו קנינגהם. וינגייט הגיע וקיבל את הפיקוד על כוח 101, ובפברואר הקים את כוח גדעון, שהורכב מגדוד הגבול הסודאני, הגדוד האתיופי ה-2 ושני מרכזי המבצעים. 18,000 גמלים, בטיפולו של לורנס ון דר פוסט, הוקצו להעברת אספקה.
היחידה נקראה על שם הגיבור המקראי גדעון בן יואש, שהוביל כוח קטן ומובחר לניצחון צבאי למרות נחיתות מספרית ניכרת (אולי, אם כי בספק רב אם זאת הייתה גם הכוונה, היה ידוע לאורד וינגייט על ממלכת הגדעונים העתיקה שהייתה קיימת באזור זה של אפריקה).
וינגייט קיבל את המשימה של כיבוש דאנגילה ובורה, כשבכל אחת מהן החזיקה חטיבה קולוניאלית איטלקית, ששמרו על הכביש לבארדר גיאורגיס, על מנת לספק בסיס עבור סלאסי. הפטריוטים האתיופיים הצטוו לתקוף את הכבישים הראשיים מגונדר לאדיס אבבה כדי לרתק כמה שיותר כוחות איטלקיים להגנה על הדרכים המובילות לבירה.
תוצאות > סיכום

בשיאו, שירתו בכוח גדעון 50 קצינים ו-20 מש"קים בריטים, 800 חיילים סודנים מאומנים ו-800 חיילים אתיופים מאומנים חלקית, מעט מרגמות, אך ללא ארטילריה או סיוע אווירי, למעט גיחות הפצצה אקראיות. הכוח פעל בשטח קשה, בקציהו של קו אספקה ארוך ושברירי, בו מתו כ-15,000 גמלים אשר שימשו לתובלה. בעזרת הפטריוטים האתיופים הצליח כוח גדעון לעקור בתוך שישה שבועות את הכוחות האיטלקיים בפיקודו של נאסי ממחוז גוג'ם, לקחת בשבי 1,100 חיילים איטלקיים ו-14,500 חיילים אתיופיים שבשירותם, וללכוד תריסר תותחים ומספר גדול של מקלעים, רובים ותחמושת, ויותר מ-250 בהמות משא.
תוצאות > פירוק

כוח גדעון פורק ב-1 ביוני 1941, וינגייט הורד בחזרה לדרגת מייג'ור ושב למצריים, ועמו חיילים רבים שהשתייכו ליחידה והצטרפו מאוחר יותר לקבוצת המדבר ארוכת הטווח של המחנה השמיני. בקשותיו של וינגייט להעניק עיטורים לאנשיו זכו להתעלמות מצד הפיקוד, כמו גם נסיונותיו להשיג להם תשלום פיגורים. וינגייט כתב דו"ח ב-18 ביוני, אותו שלח לוויוול, ובו תיאר את הישגי המערכה ואת השקפותיו לגבי פעולות עתידיות במתכונת דומה.
לקריאה נוספת

Anglim, Simon. Orde Wingate and the British Army, 1922-1944. Routledge, 2015. ISBN 1317324277
להק כוח האדם

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  חיל האוויר חיל האוויר הישראלי
 סוג:  יחידת מטה
 בסיס האם:  מחנה הקריה בתל אביב.
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1971–הווה (כ־53 שנים)
 מלחמות:    מלחמת יום הכיפורים    מלחמת לבנון הראשונה    מלחמת לבנון השנייה    מבצע צוק איתן
 פיקוד
 יחידת אם:  מפקדת חיל האוויר
 דרגת המפקד:   תת-אלוף
 מפקדים:  ראשי להק כוח האדם
להק כוח האדם (בראשי תיבות: לכ"א) הוא יחידה ראשית במטה חיל האוויר הישראלי.
הלהק אחראי לניהול, לפיתוח ולטיפוח המשאב האנושי בחיל האוויר. ראש הלהק הוא איש צוות אוויר וקצין בדרגת תת-אלוף, והוא מכונה רלכ"א.
ראש להק כוח האדם (רלכ"א) הנוכחי הוא תא"ל יובל הראל.
הלהק הוקם בראשית שנות השבעים במסגרת ארגון מחדש שהנהיג מפקד חיל האוויר, האלוף בני פלד, כגלגול של מחלקת כוח האדם (מכ"א) שבראשה עמד קצין בדרגת אלוף-משנה שכונה רמכ"א.
תפקיד רמכ"א/רלכ"א היה במשך שנים רבות תפקיד המטה הבכיר ביותר שאליו הגיעו אנשי צוות אוויר שאינם טייסי קרב (שיכולים היו להתקדם לתפקידי ראש להק אוויר, ראש המטה או מפקד החיל). לדוגמה רלכ"א הראשון, ישעיהו (שייע) לזרסון שהיה מקלען אוויר; יצחק אמיתי שהיה נווט קרב; אמיר השכל שהיה טייס תובלה; ודני גנות שהיה נווט תובלה.
מבנה

מחלקת חובה, תכנון ומקורות כוח אדם (חות"ם)
מחלקת הסגל
מחלקת פרט
מחלקת קצין רפואה חילי (מקרפ"ח)
סוציולוג חיילי
הרבנות החיילית
יועמ"ש (היועץ המשפטי לחיל האוויר)
ראשי להק כוח האדם

| שם | תקופת כהונה | הערה |
| --- | --- | --- |
| ישעיהו לזרסון | 1971–1975 | רמכ"א האחרון ורלכ"א הראשון |
| אורי טלמור | 1975–1979 |  |
| צבי גוב-ארי | 1979–1981 | לימים שגריר ישראל בדרום אפריקה וראש עיריית יבנה |
| יעקב טרנר | 1981–1985 | לימים מפכ"ל המשטרה וראש עיריית באר שבע |
| משה מורג | 1985–1990 |  |
| אבי ארוך | 1990–1992 |  |
| יואל פלדשו | 1992–1994 |  |
| יצחק אמיתי | 1994–1997 |  |
| גיל רגב | 1997–1999 | לימים ראש אגף כוח האדם |
| אמיר השכל | 1999–2002 |  |
| רז גור אריה | 2002–2004 |  |
| דני גנות | 2004–2007 |  |
| רמי בן אפרים | יוני 2007 – יולי 2010 |  |
| אילן בוגר | יולי 2010 – נובמבר 2013 |  |
| דוד ברקי | נובמבר 2013 – יולי 2016 |  |
| נתן ישראלי | יולי 2016 – דצמבר 2019 |  |
| איתמר רייכל | דצמבר 2019 – ספטמבר 2022 |  |
| יובל הראל | ספטמבר 2022 ואילך |  |
ראו גם

אגף כוח האדם במטה הכללי של צה"ל
חטיבת כוח האדם במטה זרוע היבשה
מספן כוח האדם במטה חיל הים
לקריאה נוספת

מגביהים עוף: חיל האוויר - אתגרים ומשימות, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2011, פרק ז - רמי בן אפרים, "תפיסת הטיפול באנשים בחיל האוויר כמודל להנעת אנשים בארגון איכותי ומתקדם", עמ' 78-70
לא מעייל איניש נפשיה לספיקא

הכלל לא מעייל איניש נפשיה לספיקא הוא כלל הלכתי הקובע כי סברא היא שאדם ימנע מלעשות מעשים העשויים להחיל עליו דינים מכח ספק איסור מהתורה שדינו לחומרא, ולכן במקום שיש ספק בכוונתו יש לפרש אותם בצורה שאינה גורמת לו בעיות כאלו.
מחלוקת התנאים

כלל זה שנוי במחלוקת בין התנאים:
מחלוקת התנאים > מחלוקת רבי מאיר ורבי יוסי

במשנה במסכת נדרים מובאת כללים בהלכות נדרים, ומובאים במשנה ניסוחים שונים של נדרים: ”"עד הפסח" - אסור עד שיגיע. "עד שיהא [-הפסח]", אסור עד שיצא. "עד לפני הפסח", רבי מאיר אומר אסור עד שיגיע רבי יוסי אומר אסור עד שיצא”. בתלמוד פורש שלכאורה הם נחלקו האם "מעייל איניש נפשיה לספיקא", לפי רבי מאיר יש להניח שהוא לא רצה להכניס את עצמו לספק ולכן וודאי שהתכוין "עד לפני הפסח", אף רבי יוסי אינו סבור ש"לא מעייל איניש נפשיה לספיקא".
קיימת משנה אחרת הסותרת את המשנה, וממנה נראה לכאורה כי השיטה הפוכה: רבי יוסי סבור ש"לא מעייל איניש נפשיה לספיקא", ורבי מאיר חלוק עליו. המשנה עוסקת בדינו של אדם שיש לו ארבע בנות: שתיים בוגרות יותר מאשתו הראשונה (אך קטנות על פי ההלכה, ושתיים, מאשתו השנייה, קטנות יותר. לפי ההלכה אדם יכול לקדש את בתו. הוא קידש את בתו, ובשעת הקידושין אמר שהוא מקדש את בתו "הגדולה", אך לא ידוע אם הכוונה לבוגרת מבין שתי בנותיו מאשתו הראשונה, או שמא לבוגרת מבין שתי בנותיו הקטנות, או שמא לקטנה מבין שתי הבנות מאשתו הראשונה, שהיא יותר גדולה מזוג הבנות שמאשתו השנייה. ”מי שיש לו שתי כיתי בנות משתי נשים, ואמר: "קדשתי את בתי הגדולה ואיני יודע אם גדולה שבגדולות אם גדולה שבקטנות, ואם קטנה שבגדולות שהיא גדולה מן הגדולה שבקטנות", כולן אסורות חוץ מן הקטנה שבקטנות, דברי רבי מאיר. רבי יוסי אומר כולן מותרות חוץ מן הגדולה שבגדולות”. הגמרא מתרצת כי אכן הגרסה שבמשנה השנייה מדויקת, ואילו הגרסה שבידינו מהמשנה הראשונה מסולפת, ואכן נמצאה ברייתא שבה מובאת המחלוקת שבמשנה הראשונה בצורה הפוכה, לפיה רבי יוסי הוא זה שסבור ש"לא מעייל איניש נפשיה לספיקא".
מחלוקת התנאים > שיטת רבי אליעזר

שיטת רבי אליעזר היא שאדם אינו מכניס את עצמו לספק, ”המקדיש חייתו ובהמתו – הקדיש את הכוי. רבי אליעזר אומר: לא הקדיש את הכוי”, כלומר אדם שמקדיש חיות או לחלופין מקדיש בהמות שברשותו, יש להניח - לפי שיטת רבי אליעזר - שהתכוין בפירוש שלא לכלול בנדרו זה את הכוי, שהרי לולי כונה זו יאסר הכוי, שאינו ספק חיה או בהמה על פי ההלכה, מספק. שאר החכמים חלוקים עליו.
מחלוקת התנאים > מחלוקת רבי יהודה ורבי שמעון

במקום אחר תולה הגמרא את הכלל במחלוקת רבי יהודה ורבי שמעון, שנחלקו בדינו של אדם שקיבל על עצמו נזירות, ותלה אותו בדבר שלבסוף התברר שאינו יכול לדעת אם הוא היה קיים: ”הריני נזיר אם יש בכרי הזה מאה כור, והלך ומצאו שנגנב או שאבד, רבי יהודה מתיר, ורבי שמעון אוסר”. הם נחלקו האם דעתו של אדם היא, שאם לא יוכל לברר את הנזירות אם קיימת או לא, מוטב שלא תחול. רבא מסייג את דעת רבי יהודה ומוכיח ממקום אחר, שדעת רבי יהודה היא שאדם לא מכניס את עצמו ספק דווקא אם הדינים שיחולו עליו מחמת ספק יהיו חמורים יותר מאשר אם יודע היה שהנזירות חלה עליו. שהרי נזירותו של הנזיר נפקעת ממנו רק לאחר שהביא קרבנות, אך זה אינו יכול להביא קרבן נזיר, שהרי קיימת אפשרות שאינו נזיר, וממילא נמצא שייתכן שהוא עובר על איסור חולין בעזרה, שהרי אם אינו נזיר לא חל על קרבנו דין קרבן נזיר, והרי היא בעל חיים שאינו קרבן שאסור להכניסו לתוך תחומי העזרה.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת נדרים, פרק ח', משנה א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף ס"א, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף י"ח, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף י"ט, עמוד א'.
לא מוותרת

"לא מוותרת" הוא סינגל רביעי מתוך האלבום ניסים שקופים של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור ב-21 בינואר 2018.
ב-4 במרץ 2018 יצא לאור גרסת הרמיקס של שגיא קריב לשיר.
הפקה

ריטה - מילים
צרויה להב - מילים
מורן דוד - קולות, לחן, הפקת שירה
פטריק סבג - קלידים, דגימות, הפקת שירה, עיבוד, הפקה מוזיקלית, הקלטה, מיקס
גלעד שמואלי - תופים
אבי סינגולדה - גיטרות, מנדולינה
עדי הר צבי - בס
יוני דרור - חליל, דודוק
נטלי אלון - עוזרת טכנאי
אבי טולדנו - הקלטה, מיקס
יאיר גורן - ייעוץ מוזיקלי
ג'ון דייוויס - מאסטרינג
דודי חסון - צילום
יעל יעקבי - עיצוב
וידאו קליפ

הוידאו קליפ הנלווה לשיר צולם במהלך הופעותיה של ריטה.
שחר בארי - בימוי
שי אשרי - עריכה, בימוי
גדי ימפל - צילום
תום רייכרט - צילום
מאור גולדנברג - צילום
שי פלנר - צילום
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 9 |  |
רשימת השמעה

| לא מוותרת> מס' | לא מוותרת> שם | לא מוותרת> מילים | לא מוותרת> לחן | לא מוותרת> עיבוד | לא מוותרת> משך | לא מוותרת>  | לא מוותרת>  | לא מוותרת>  | לא מוותרת>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | לא מוותרת  | ריטה, צרויה להב | מורן דוד | פטריק סבג | 4:34 |  |  |  |  |
| לא מוותרת - שגיא קריב רמיקס> מס' | לא מוותרת - שגיא קריב רמיקס> שם | לא מוותרת - שגיא קריב רמיקס> מילים | לא מוותרת - שגיא קריב רמיקס> לחן | לא מוותרת - שגיא קריב רמיקס> עיבוד | לא מוותרת - שגיא קריב רמיקס> משך | לא מוותרת - שגיא קריב רמיקס>  | לא מוותרת - שגיא קריב רמיקס>  | לא מוותרת - שגיא קריב רמיקס>  | לא מוותרת - שגיא קריב רמיקס>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | לא מוותרת  | ריטה, צרויה להב | מורן דוד | פטריק סבג | 4:23 |  |  |  |  |
כנסיית ספינתו הטרופה של פאולוס הקדוש

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה 
 על שם:  פאולוס 
 כתובת:  Strada San Paolo 
 מיקום:  ולטה 
 מדינה:  מלטה 
 הקמה ובנייה
 חומרי בנייה:  סלע 
 אדריכל:  לורנצו גאפה 
 סגנון אדריכלי:  בארוק 
 קואורדינטות:  35°53′50″N 14°30′51″E﻿ / ﻿35.897361111111°N 14.514027777778°E﻿ / 35.897361111111; 14.514027777778
 אתר רשמי
  (למפת מלטה מוגדלת) ולטה ויקטוריה בירקירקארה לואה קומינוכנסיית ספינתו הטרופה של פאולוס הקדוש(למפת מלטה רגילה) ולטה ויקטוריה בירקירקארה לואה קומינוכנסיית ספינתו הטרופה של פאולוס הקדוש
 
חלק מהעמוד שעליו נערף פאולוס ברומא
כנסיית ספינתו הטרופה של פאולוס הקדוש (באנגלית: Church of St Paul's Shipwreck) היא כנסייה קתולית השוכנת ברחוב פאולוס הקדוש (Triq San Pawl) בוולטה, בירת מלטה. הכנסייה מוקדשת לפאולוס הקדוש, אשר הביא את הנצרות למלטה בשנת 60, והיא מנציחה בשמה את ספינתו שנטרפה אל חופי האי ליד איי סנט פול. הכנסייה היא אחת משלוש כנסיות רובע בעיר.
הכנסייה הראשונה שנצבה במקום, הוקמה בשנות ה-70 של המאה ה-16 לפי תוכניתו של האדריכל ג'רולאמו קסאר. היא נבנתה מחדש ב-1606 לפי תוכניותיו של ברתולמאו גרגונה (Bartolomeo Garagona‏, 1584-1614) אך נהרסה ב-1639. כנסייה חדשה הוקמה במקום בין 1666 ל-1680 לפי תוכניותיו של האדריכל המקומי הנודע, לורנצו גאפה (Lorenzo Gafà), וחזיתה עוצבה שוב ב-1885.
בכנסייה שמורה עצם מידו הימנית של פאולוס הקדוש, וחלק מהעמוד שעליו נערף ראשו ברומא בשנת 67. פסל העץ של השליח השמור בה, גולף על ידי מלכיורה גאפה (Melchiorre Gafà), אחיו של גאפה האדריכל. הפסל נישא ברחובות העיר בעת הפסטה (Festa) המוקדשת לספינתו הטרופה של השליח והמצוינת בכל שנה ב-10 בפברואר.
לא מוגדר

במתמטיקה, המונח לא מוגדר משמש לעיתים קרובות כדי להתייחס לביטוי שלא מיוחס לו ערך או פרשנות הגיונית, למשל, צורה בלתי מוגדרת (אנ') יכולה לקבל ערכים שונים.
המונח "לא מוגדר" יכול לקבל כמה משמעויות שונות בהתאם להקשר. לדוגמה:
בענפים שונים של המתמטיקה, מושגים מסוימים מוצגים כמושגים פרימיטיביים (למשל: "נקודה", "קו" ו"זווית"). מכיוון שמונחים אלו אינם מוגדרים במונחים של מושגים אחרים, ניתן להתייחס אליהם כ"מונחים לא מוגדרים".
אומרים שפונקציה היא "לא מוגדרת" בנקודות שמחוץ לתחום הגדרתה. לדוגמה, הפונקציה הממשית  f(x)={\sqrt {x}} לא מוגדרת עבור כל  x<0 (כלומר, היא לא מקצה ערכים לארגומנטים שליליים).
באלגברה, פעולות אריתמטיות מסוימות עשויות שלא להקצות משמעות לערכים מסוימים של האופרנדים שלה (למשל, חלוקה באפס). במקרה זה, הביטויים הכוללים אופרנדים כאלה נקראים "לא מוגדרים".
מונחים לא מוגדרים

בימי קדם, גאומטרים ניסו להגדיר כל מונח. לדוגמה, אוקלידס הגדיר נקודה כ"זה שלא ניתן לחלק". בתקופה המודרנית, מתמטיקאים מכירים בכך שהניסיון להגדיר כל מילה מוביל בהכרח להגדרות מעגליות, ולכן מותירים כמה מונחים (כגון "נקודה") לא מוגדרים (ראה מושג פרימיטיבי).
גישה מופשטת יותר מאפשרת הכללות פוריות יותר. בטופולוגיה, מרחב טופולוגי עשוי להיות מוגדר כקבוצה של נקודות שניחנו בתכונות מסוימות, אך בסביבה הכללית, טבען של "נקודות" אלו נותר בלתי מוגדר לחלוטין. כמו כן, בתורת הקטגוריות, קטגוריה מורכבת מ"אובייקטים" ו"חצים", שהם שוב מונחים פרימיטיביים, לא מוגדרים. זה מאפשר ליישם תיאוריות מתמטיות מופשטות כאלה במצבים קונקרטיים מגוונים מאוד.
אריתמטיקה

הביטוי 



f
(
x
)
=


0
0




{\textstyle f(x)={\frac {0}{0}}}

 לא מוגדר באריתמטיקה, כפי שמוסבר בערך חילוק באפס.
למתמטיקאים יש דעות שונות לגבי האם יש להגדיר את 



f
(
x
)
=

0

0




{\textstyle f(x)=0^{0}}

 כשווה ל-1, או להשאירו לא מוגדר.
פונקציות

קבוצת המספרים שעבורה מוגדרת פונקציה נקראת תחום הפונקציה) אם מספר אינו בתחום של פונקציה, אומרים שהפונקציה היא "לא מוגדרת" עבור אותו מספר.
שתי דוגמאות נפוצות הן 



f
(
x
)
=


1
x




{\textstyle f(x)={\frac {1}{x}}}

, שאינו מוגדר עבור  x=0, ו- f(x)={\sqrt {x}}, שאינו מוגדר (בשדה המספרים הממשיים) עבור  x<0.
טריגונומטריה

בטריגונומטריה, הפונקציות  \tan \theta  ו־ \sec \theta  אינם מוגדרים עבור לכל 



θ
=

180

∘



(

n
−


1
2



)



{\textstyle \theta =180^{\circ }\left(n-{\frac {1}{2}}\right)}

, בעוד שהפונקציות  \cot \theta  ו־ \csc \theta  אינם מוגדרים עבור כל  \theta =180^{\circ }(n) .
אינסוף

הסמל  \infty  משמש לעיתים קרובות לציון פסאודו-מספר אינסופי, יחד עם השלילי שלו,  -\infty  . לסמל אין משמעות מוגדרת היטב בפני עצמה, אלא ביטוי כמו  \left\{a_{n}\right\}\rightarrow \infty  הוא קיצור של סדרה, שבשלב מסוים הוא גדלה מעבר לכל מספר ממשי. ביצוע פעולות אריתמטיות סטנדרטיות עם הסמלים  \pm \infty  אינו מוגדר. עם זאת, כמה הרחבות מגדירות את המוסכמות הבאות של חיבור וכפל:
x+\infty =\infty  לכל  x\in \mathbb {R} \cup \{\infty \} .
-\infty +x=-\infty לכל  x\in \mathbb {R} \cup \{-\infty \} .
x\cdot \infty =\infty  לכל  x\in \mathbb {R} ^{+} .
ואילו ביטויים מהצורות הבאות אינם מוגדרים:
\infty -\infty
0\cdot \infty
{\frac {\infty }{\infty }}