stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רפובליקת קובה (1902–1959)
כלכלה > כלי תקשורת

קובה ב-1950 הייתה המדינה הראשונה באמריקה הלטינית ששידרה טלוויזיה. שמונה שנים מאוחר יותר נעשה שידור הטלוויזיה הצבעוני הראשון והייתה אחת המדינות הראשונות בעולם שהיו בהן שידורים צבעוניים. הטלוויזיה בקובה גדלה בצורה דרמטית בשנות ה-50 ובסוף שנות ה-50 היה בה את המספר התשיעי בגובהו של מכשירי טלוויזיה מכל מדינה בעולם והמספר הרביעי הגבוה ביותר של ערוצי טלוויזיה מכל מדינה.
יחסי החוץ

לקובה היו יחסים הדוקים עם ארצות הברית בתקופה זו.
קובה הייתה מעורבת במלחמת העולם הראשונה והעמידה 10,000 חיילים לשירות באירופה יחד עם הכרזת מלחמה לצד מדינות ההסכמה. ההשפעה המשמעותית ביותר על קובה שהייתה למלחמת העולם הראשונה הייתה על סחר הסוכר שלה, שכן חלק גדול מהאספקה האירופית העולמית נותק עם התפוצצות הביקוש יחד עם הרווחים מהתעשייה. מאוחר יותר חתמה קובה על הסכם ורסאי. קובה הייתה חברה בחבר הלאומים ולאחר מכן היורש שלו, האו"ם. במהלך מלחמת העולם השנייה הכריזה קובה מלחמה על מדינות הציר.
הערות שוליים

↑  "Neocolonial Republic". נבדק ב-25 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Treaty of Peace Between the United States and Spain". The Avalon Project. Yale Law School. 10 בדצמבר 1898. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kevin Grogan, Cuba's Dance of the Millions: Examining the Causes and Consequences of Violent Price Fluctuations in the Sugar Market Between 1919 and 1920; Masters' Thesis accepted at University of Florida, August 2004.
↑  Ralph Lee Woodward, Jr., "Dance of the Millions"; Encyclopedia of Latin American History and Culture  (2008).
↑  "Batista's Boot". Time. 18 בינואר 1943. אורכב מ-המקור ב-25 באוגוסט 2008. נבדק ב-20 באפריל 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Threat of a Good". www3.uakron.edu. נבדק ב-2 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lupan, Alexandru (באפריל 2014). "Poverty in Cuba". Researchgate. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Remarks of Senator John F. Kennedy at Democratic Dinner, Cincinnati, Ohio, October 6, 1960 | JFK Library". www.jfklibrary.org. נבדק ב-2 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Smith & Llorens 1998.
↑  Baklanoff 1998.
↑  Perez-Lopez, Jorge (1991). The Economics of Cuban Sugar. University of Pittsburgh Press. ISBN 9780822976714.
↑  Pérez Jr., Louis A. (2012). On Becoming Cuban: Identity, Nationality, and Culture. University of North Carolina Press. pp. 333 & 334. ISBN 9781469601410 – via Google Books.
↑  "Participants in World War I". United States World War One Centennial Commission. נבדק ב-22 ביולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
הנפת דגל קובה על ארמון המושל הכללי בצהריים ב-20 במאי 1902.
הפנטרכיה של 1933. פולגנסיו בטיסטה, ששלט בצבא, מופיע בקצה הימני.
מגורי שכונות עוני בהוואנה, קובה בשנת 1954, ממש מחוץ לאצטדיון הבייסבול של הוואנה. ברקע פרסום לקזינו סמוך.
הפינגטון פוסט

| --- | --- |

 סוג:  עיתון דיגיטלי 
 תקופת הפעילות:  מאי 2005 – הווה (כ־19 שנים)
 מייסדים:  אריאנה הפינגטון, קנת' לרר וג'ונה פרטי
 בעלות:  AOL
 שירותים עיקריים:  אתר חדשות פוליטי
 www.huffingtonpost.com
 
האף-פוסט (באנגלית: HuffPost) בעבר: The Huffington Post הוא עיתון מקוון, אתר חדשות ובלוג אמריקאי, המזוהה עם השמאל הפוליטי. האתר חינמי ומתקיים מפרסומות. ב-7 בפברואר 2011 הודיעה ענקית הרשת האמריקאית AOL על רכישת ההפינגטון פוסט עבור כ-315 מיליון דולרים, וכי מייסדת האתר, אריאנה הפינגטון תהפוך לאחראית התוכן בחברה.
את ההפינגטון פוסט ייסדו, במאי 2005, אריאנה הפינגטון, קנת' לרר (Lerer) וג'ונה פרטי (Peretti) ואנדרו ברייטברט (Breitbart) שאף ייסד בעצמו אתר חדשות משלו מאוחר יותר ברייטברטניוז). האתר מסקר בקביעות את תחומי הפוליטיקה האמריקאית והבינלאומית, תקשורת, כלכלה, בידור, אופנה, אקדמיה, איכות הסביבה, דת, אומנות ועוד. מטה העיתון שוכן בניו יורק ובלוס אנג'לס ויש לו מספר מהדורות מקומיות.
ההפינגטון פוסט נותן במה לכ-9,000 בלוגרים ללא תשלום ומקשר לידיעות חדשותיות ממקורות חיצוניים. בין המפרסמים באתר גם יאסר עלי ופעילים מפורסמים נוספים.
ההפינגטון פוסט נמנה עם רשימת 25 הבלוגים הטובים בעולם של טיים מגזין בשנת 2009, זכה בפרס הוובי (Webby Awards) לבלוג הפוליטי הטוב ביותר בשנת 2006 וכן צוין בידי האובזרבר כבלוג המשפיע ביותר בעולם.
ב-2012 דורג האתר כמספר 1 ברשימת 15 אתרי הפוליטיקה המובילים בעולם על ידי דירוג ה- "eBizMBA".
הערות שוליים

↑  סקירת שיוך פוליטי, באתר AllSides (רמת סמך: גבוה)
↑  דניס ויטצ'בסקי‏, האפינגטון פוסט נמכר ל-AOL, באתר וואלה, 7 בפברואר 2011
↑  25 Best Blogs 2009, באתר מגזין TIME
↑  10th Annual Webby Awards Nominees & Winners, באתר The Webby Awards
↑  Jessica Aldred, Amanda Astell, Rafael Behr, Lauren Cochrane, John Hind, Anna Pickard, Laura Potter, Alice Wignall, Eva Wiseman,‏ The world's 50 most powerful blogs, באתר עיתון הגארדיאן, 9 במרץ 2008
↑  Top 15 Most Popular Political Sites | June 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7411 908X  LCCN: no2008161215  NDL: 001143441  VIAF: 145806727   WorldCat (עם VIAF): 145806727
פרס בחירת הקהל

| --- | --- |
לוגו פרס בחירת הקהל
לוגו פרס בחירת הקהל
 תיאור:  פרס להוקרתם של אמנים בתחום התרבות הפופולרית
 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  פרוקטר אנד גמבל (2017-1982)   E! (2018-ואילך)
 תקופת הפרס:  3 במרץ 1975 – הווה (49 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  אלן דג'נרס (20)
 www.peopleschoice.com
פרס בחירת הקהל (באנגלית: People's Choice Awards בתרגום מילולי - פרסי בחירת האנשים) הוא פרס אמריקאי שנתי להוקרת אמנים בתעשיית הבידור לפי הצבעת הקהל. הטקס משודר מאז 1975.
היסטוריה

את הפרס יצר בוב סטיברס, שגם הפיק את הטקס הראשון בשנת 1975. בטקס הראשון, נבחר סרט הקולנוע "העוקץ" בתור הסרט הטוב ביותר לשנת 1974, בג'ון ויין ובברברה סטרייסנד בתור שחקני הקולנוע המובחרים לאותה שנה. הרייטינג לאירוע השנתי הגיע לשיאו בשנת 1977, כאשר טקס בחירת הקהל השלישי משך יותר מ-35 מיליון צופים. בקטגוריות הראשיות זכו הסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה", ויין וסטרייסנד כשחקני הקולנוע המובחרים, ופארה פוסט כשחקנית הטלוויזיה הנבחרת. נכון להיום (2021), אלן דג'נרס היא האדם עם הכי הרבה זכיות, כאשר היא זכתה ב-20 מהם.
בשנת 1982, סטיברס מכר את הזכויות לטקס לחברת פרוקטר & גמבל ותחת ידם שודר ברשת CBS. באפריל 2017 רכשה רשת E! את זכויות השידור של הטקס, והעבירה את טקס חלוקת הפרסים מחודש ינואר לחודש נובמבר כדי לצמצם את העומס בעונת הפרסים. האמנים המוזיקליים עם מרבית זכיות ומועמדויות בטקס זה הם הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה עם 22 מועמדויות מהם זכתה בכשלושה פרסים, טיילור סוויפט עם 31 מועמדויות מהם זכתה בכ-13 פרסים, ביונסה עם 28 מועמדויות בהם זכתה בכשני פרסים בלבד, ג'סטין ביבר הועמד בטקס בכ-28 מועמדויות וזכה ב-4 מתוכן, כאשר עוד עשרה מהמועמדויות יפורסמו בהמשך (עבור טקס ה-47).
אסטריקס בבריטניה (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  "אסטריקס" מאת רנה גוסיני ואלבר אודרזו
 בימוי:  פינו ואן לאמסווירד 
 הופק בידי:  פיליפ גרימונד יאניק פיל
 תסריט:  פייר טכרניה
 עריכה:  Monique Isnardon, Robert Isnardon 
 מדבבים:  רוג'ר קארל (אסטריקס) פייר מונדי ניקולאס סילברג Maurice Risch הנרי לאבוסייר (אשפיקס) רוג'ר לומונט סארג' סאוביון (יוליוס קיסר) פייר טורנדה (אובליקס) Graham Bushnell (Anticlimax) Martine Messager פול ביסקיגילה Billy Kearns הנרי פויריר Pierre Mirat ג'ררד קרוס Albert Augier Yves Barsacq ז'אן פייר דאראס אליין דוטי Michel Elias Michel Gatineau Patrick Floersheim Gordon Heath 
 מוזיקה:  ולדימיר קוסמה 
 צילום:  Philippe Lainé 
 מדינה:  צרפת
 חברת הפקה:  Dargaud Films
 חברה מפיצה:  גומון 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  צרפת 3 בדצמבר 1986
 משך הקרנה:  80 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט היסטורי, סרט קומדיה 
 סרט קודם:  אסטריקס וההפתעה של קיסר 
 סרט הבא:  אסטריקס ומכת המנהיר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אסטריקס בבריטניה (בצרפתית: Astérix chez les Bretons, באנגלית: Asterix in Britain) הוא סרט הנפשה מסורתית צרפתי-איטלקי, מסוגת קומדיה והרפתקאות לכל המשפחה, המבוסס על ספרי הקומיקס "אסטריקס בבריטניה", הספר השמיני בסדרת הקומיקס "אסטריקס" שכתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו. הסרט בוים על ידי פינו ואן לאמסווירד.
תקציר העלילה

| --- | --- |
 :  ראו גם – אסטריקס בבריטניה
יוליוס קיסר פולש עם לגיונותיו לבריטניה. רק כפר בודד בדרום האיים הבריטיים מצליח להחזיק מעמד, אך גם הוא עומד ליפול מול הכיבוש הרומי של בריטניה. אטאראקס, בן-דודו הבריטני של אסטריקס, נשלח לגאליה כדי להביא לבריטניה משיקוי-הפלא. זאת משום שהבריטנים לא יוכלו תמיד לעמוד מול הצבא הרומי שתוקף אותם.
אסטריקס, אטאראקס ואובליקס מצטיידים בחבית גדולה מלאה בשיקוי-הפלא. אובליקס, הודות לכוחו העל-אנושי שתמיד קיים אצלו, יכול היה לסחוב בקלות את החבית הכבדה. טרם יציאתם מן הכפר אסטריקס לקח עמו מעט עשבים שאשפיקס טרם ידע מה שימושם (בסוף הסיפור הסתבר שזהו תה). לרומים נודע על החבית והנציב הרומי בבריטניה רוצה לשים את ידיו על חבית שיקוי-הפלא ומטיל עוצר על כל הפונדקים הגאלים באי תוך החרמת החביות שלהן.
במהלך ההרפתקה החבורה מאבדת את החבית ועוברת שלל הרפתקאות בהן השתכרותו של אובליקס ומאסרו במצודת לונדון (אף על פי שזהו אנכרוניזם, שכן היא לא הייתה קיימת אז) וחיפושים אחרי החבית, תוך כדי מחוות של היוצרים לתרבות הבריטית. לבסוף הם גילו שמשתמשים בה במסגרת משחקי הראגבי כדי לטפל בשחקנים הפגועים. הגאלים לקחו אותה בחזרה אבל איבדו את החבית באופן סופי אחרי שנורתה לעברם אבן גדולה בעודם שטים בדוגית של אטאראקס.
הם מגיעים לכפר מאוכזבים, ומספרים למנהיגו איזדביגבוס את שקרה, אך לאסטריקס יש רעיון, להשתמש באפקט פלצבו: אסטריקס הודיע שהוא יכול לרקוח שיקוי-פלא בעזרת העשבים שלקח מכפרו (אף על פי שרק אשפיקס מכיר את המתכון) ורוקח לכל בני הכפר את "שיקוי הפלא" שהוא למעשה תה. הבריטנים, יחד עם אסטריקס ואובליקס, תקפו את הצבא הרומי וגרמו לרומאים לברוח. או אז הודה אסטריקס שמה שרקח לא היה שיקוי-פלא. איזדביגבוס, המנהיג של הבריטנים, אמר שהוא תיאר זאת לעצמו ובנוסף מכריז שיהפוך את המשקה למשקה הלאומי של הבריטנים.
דמויות ומדבבים

אסטריקס – רוג'ר קרל
אובליקס – פייר טורנדה
אטאראקס – גרהאם בושנל
טוטאלאפוס – פייר מונדי
סטארטאמולוס – רוג'ר לומונט
גנרל מוטוס – ניקולאס סילברג
מוכר יין – אליין דוטי
גנב יין – ג'ררד קרוס
יוליוס קיסר – סארג' סאוביון
אשפיקס – הנרי לאבוסיר
שמן חרדל

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  שמן בישול 
 מרכיבים עיקריים:  זרעי חרדל 
 
שמן חרדל הוא שמן בישול ושמן אתרי חריף. השמן האתרי נוצר מזיקוק של טחינת זרעי חרדל (אנ'). במספר גרסאות של שמן חרדל, זרעי החרדל נשטפים במים לפני שנעשה עליהם זיקוק. אף על פי ששמן חרדל משמש כשמן בישול בתרבויות מסוימות, מכירתו של שמן החרדל מוגבלת במספר מדינות בעיקר בשל רמות גבוהות של חומצה ארוצית (אנ') שניתן למצוא בשמן זה.
כ-30% מייצור השמן תלוי בטחינת זרעי החרדל. ברוב הגרסאות, זרעי החרדל הם חרדל שחור (אנ'), חרדל חום (אנ') או חרדל לבן (אנ').
שימוש קולינרי

השמן, בעל טעם חריף ייחודי, הוא מאפיין במטבח האסאמי (אנ'), במטבח הבנגלי (אנ'), במטבח בצפון הודו (אנ'),‏ ובמטבח הבנגלי (אנ').‏ כמו כן, הוא משמש לעיתים כתחליף לגהי.
תרכובת כימית

טעמו החריף של שמן חרדל נובע מאליל איזותיוציאנט (אנ'), פיטוכימיקל (אנ') של צמחים ממשפחת המצליבים.
בשמן חרדל יש כ-60% חד שומנים לא רוויים (אנ') (42% חומצה ארוצית (אנ') ו-12% חומצה אולאית), כ-21% רב שומנים לא רוויים (אנ') (6% חומצה אלפא-לינולנית אומגה 3 ו-15% חומצה לינולאית אומגה 6), וכ-12% שומנים רוויים.
רעילות פוטנציאלית

בשמן חרדל יש רמות גבוהות של חומצה ארוצית (אנ'). במינונים גבוהים של חומצה ארוצית, הלב עשוי להיפגע. עם זאת, לא הוכח קשר בין צריכת חומצה ארוצית תזונתית לבין הגברת שומנים בדם בשריר הלב או מחלת לב.
מנהל המזון והתרופות האמריקאי אוסר על ייבוא או מכירה בארצות הברית של שמן חרדל לבישול בשל הרמות הגבוהות של חומצה ארוצית בשמן זה. עם זאת, ה-FDA אישר על מכירה של שמן חרדל מקומי לבישול בתנאי שיכיל חומצה ארוצית נמוכה בהרבה מהמקור. כמו כן, ניתן להשתמש בשמן חרדל מיובא בארצות הברית כשמן עיסוי, עם תווית של "לשימוש חיצוני בלבד".
מידע תזונתי

לפי מחלקת החקלאות של ארצות הברית, 100 גרם של שמן חרדל מכילים 884 קלוריות, והוא 100% שומן. הרכב השומן הוא 11% שומן רווי, 59% חד שומנים לא רוויים (אנ') ו-21% רב שומנים לא רוויים (אנ')‏.
הערות שוליים

↑  Krishnendu Ray, The Migrant's Table: Meals and Memories in Bengali-American Households (Temple University Press, 2004), p. 27: "Wide use of mustard brings Bengali food close to the North Indian paradigm"
↑  Pete Wells, Masalawala & Sons, Where the Food Is Bengali and the Mustard Oil Flow (אורכב 27.01.2023 בארכיון Wayback Machine), New York Times (January 24, 2023): "The volatile, sinus-awakening aroma of mustard oil is one of the signatures of Bengali cooking. ... Many Bengali dishes are unthinkable without it."
1 2  Indrani Sen, American Chefs Discover Mustard Oil (אורכב 08.05.2021 בארכיון Wayback Machine), New York Times (November 2, 2011): "It is also used as a massage oil, the only use for which it is legally approved in the United States."
↑  The Cook's Book of Ingredients (DK Publishing: 1st American ed., 2010), p. 513.
↑  "FDA FoodDataCentral Oil, mustard". ארכיון מ-16 בינואר 2021. נבדק ב-7 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Food Standards Australia New Zealand (June 2003) Erucic acid in food (אורכב 03.12.2008 בארכיון Wayback Machine) : A Toxicological Review and Risk Assessment . Technical report series No. 21; Page 4 paragraph 1; מסת"ב 0-642-34526-0, ISSN 1448-3017
↑  Food Standards Australia New Zealand (June 2003) Erucic acid in food: A Toxicological Review and Risk Assessment (אורכב 23.11.2018 בארכיון Wayback Machine) Technical report series No. 21; Page 4 paragraph 1; מסת"ב 0-642-34526-0, ISSN 1448-3017
↑  FDA Import Alert 26-04: Detention Without Physical Examination of Expressed Mustard Oil (אורכב 18.01.2017 בארכיון Wayback Machine), FDA (November 18, 2016).
↑  
Mustard and Mustard Oil Safety (אורכב 27.01.2023 בארכיון Wayback Machine), National Capital Poison Center] (last accessed January 26, 2023).
↑  "Welcome to the USDA Food Composition Database". nal.usda.gov (באנגלית). ארכיון מ-15 בינואר 2023. נבדק ב-2018-04-13. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "(Retrieved 2017-12-11)". ארכיון מ-16 בינואר 2021. נבדק ב-7 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
בהראט דיינמיקס

ערך זה עוסק ביצרנית מערכות חימוש וטילים הודית. אם התכוונתם לתערובת תבלינים, ראו .
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה הלאומית ההודית לניירות ערך (23 במרץ 2018–BDL)  בורסת בומביי (23 במרץ 2018–541143) 
 תקופת הפעילות:  1970–הווה (כ־54 שנים) 
 מיקום המטה:  היידראבאד 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הנשק 
 מוצרים עיקריים:  טיל בליסטי, Agni, טיל נגד טנקים, Astra, man-portable air-defense system, טיל אוויר-אוויר, פרית'ווי, טורפדו, אגני-5, טיל קרקע-אוויר, טיל בליסטי בין-יבשתי, Agni-II, K-4, Sagarika, ברק 8 
 הכנסות:  880,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2017) 
  
 bdlindia.in
 
בהראט דיינמיקס (בהינדי: भारत डायनामिक्स लिमिटेड, באנגלית:   Bharat Dynamics Limited או BDL ) היא יצרנית מערכות חימוש וטילים הודית. היא נוסדה ב-1970 בהיידראבאד. BDL הוקמה בשנת 1970 להיות בסיס הייצור עבור מערכות נשק מונחה. החברה התחילה עם מאגר של מהנדסים שנשאבו מה-DRDO ותעשיות אוויריות הודיות, החברה החלה לייצר דור 1 של טילים מונחים נגד טנקים, ה-SS11B1 הצרפתי. מוצר זה היה שיאו של הסכם הרישיון של ממשלת הודו עם Aerospatiale הצרפתית.
לבהרט דיינמיקס שלוש חטיבות ייצור, ממוקמות ב־Lab quarters (או Kanchanbagh) שבהיידראבאד, טלנגאנה; בהנור שבמחוז מדאק, (גם בטלנגאנה) וויסקהאפטנאם שבאנדרה פראדש.
שתי יחידות חדשות נוספות מתוכננות באיבראהימפטנאם שבטלנגאנה ואמראוואטי שבמהאראשטרה.
בחברה מועסקים כ-3,200 עובדים.
הערות שוליים

↑  "Bharat Dynamics Limited". Bdl.ap.nic.in. אורכב מ-המקור ב-2010-12-30. נבדק ב-22 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
אברהם אדגה (סופר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1965 (בן 59 בערך) אתיופיה
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלי
 עיסוק:  סופר
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 שפות היצירה:  עברית
 נושאי כתיבה:  מורשת העבר וההווה של קהילת אתיופיה
 יצירות בולטות:  "המסע אל החלום"  ""עם הפנים קדימה"
 
אברהם אדגה (נולד בשנת 1965) הוא סופר, פעיל חברתי, מרצה במכללות, בתי ספר ומוסדות ציבור על מורשת העבר וההווה של יהדות אתיופיה, וכן מהנדס בניין וראש מחלקת מעבדות באגף הבינוי של הטכניון. על פועלו הספרותי זכה בפרס השר לקליטת העלייה לעולים יוצרים לשנת 2008 ע”ש יורי שטרן.
ביוגרפיה

אדגה נולד בכפר באתיופיה. אביו היה נפח. יש לו חמישה אחים ואחיות. הוא למד בבית ספר יסודי במרחק שעת הליכה מביתו. בית הספר התיכון היה במרחק שלוש שעות הליכה מביתו, ולכן שכר דירה בעיירה. בכיתה היו גילאים מעורבים.
בגיל 17 ברח לסודאן לאחר ששמע שאנשי המוסד מארגנים נתיב עלייה למדינת ישראל. הוא הלך ברגל כ-600 ק"מ עם 15 יהודים אחרים. לאחר 38 יום נתפס בגבול בין אתיופיה לסודאן על ידי פטרול סודאני, והועבר למחנה פליטים, שם שהה כשנה. חלה במחלות טרופיות. הוא יצא בעזרת דרכון מזויף בטיסה לפריז, ובינואר 1984 הגיע לישראל. שנתיים לאחר עלייתו לארץ נוצר קשר עם הוריו.
סיים בית ספר תיכון בחיפה. סיים לימודי הנדסת בניין בטכניון.
משנת כיהן כראש מחלקת מעבדות באגף בינוי ותחזוקה של הטכניון במשך השנים 2018-2020 וכיום מנהל את המעונות בטכניון.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

אדגה מרצה במכללות, בתי ספר ומוסדות ציבור על מורשת העבר וההווה של יהודי אתיופיה.
בשנת 2013 התמנה לחבר הוועדה בתחום ספרות השירה במשרד העלייה והקליטה.
אדגה מתנדב באתר ההתייעצויות של ממשלת ישראל "דרך חדשה" לגיבוש המדיניות לשילוב יוצאי אתיופיה בחברה הישראלית.
ב-28 בספטמבר 2017 הנחה אדגה, במסגרת פסטיבל הפיוט העשירי, "אירוע געגועים לירוסלם שירת הקודש של יהודי אתיופיה במפגש עם השפה העברית".
מספריו

"המסע אל החלום" - הוצאת המחבר, שנת 2000
"עם הפנים קדימה" - הוצאת צ'ירקובר, שנת 2002
מספריו > ממאמריו

"4000 יהודים שמקום קבורתם לא נודע"
"מכתב אל הנספים בסודאן בדרכם לישראל"
"סיפור"
"הסיגד שלי"
"הגדה של מסע" - פרויקט סיפור עלייתה של יהדות אתיופיה דרך סודאן", בהוצאת מרכז ההיגוי לעולי אתיופיה במערכת החינוך, 2003
"זיכרונות אבודים" (אגודת יהודי אתיופיה, קטגוריה: תרבות ומורשת כתבות, 8 במאי 2008)
"ליל הסדר: הזדמנות פז ל-והגדת לבניך ובנותיך על יציאת אתיופיה" (אגודת יהודי אתיופיה, קטגוריה: תרבות ומורשת כתבות, 8 באפריל 2008)
הערות שוליים

1 2  אברהם אדגה ר' מחלקת מעבדות הטכניון
↑
↑  13 אמנים ויוצרים זכו בפרס השר לקליטת העלייה לעולים יוצרים לשנת 2008 ע"ש יורי שטרן - כאן ישראל | kanisrael | כאן נעים | kan-naim, באתר כאן ישראל | kanisrael | כאן נעים | kan-naim, ‏בינואר 2009
↑
↑  נתונים על ועדות ציבוריות שהוקמו במשרד העלייה והקליטה ראו אברהם אדגה חבר הוועדה בתחום ספרות השירה במשרד העלייה והקליטה, שנת 2013
↑  "דרך חדשה" אתר ההתייעצויות של ממשלת ישראל לגיבוש המדיניות לשילוב יוצאי אתיופיה בחברה הישראלית(כשנים עשר משרדי ממשלה חברו יחדיו למהלך, בהובלת המשרד לעלייה וקליטה)
↑  אירוע געגועים לירוסלם שירת הקודש של יהודי אתיופיה במפגש עם השפה העברית במסגרת פסטיבל הפיוט העשירי
↑  "המסע אל החלום", "עם הפנים קדימה" סימניה
↑  אברהם אדגה - "4000 יהודים שמקום קבורתם לא נודע" ארץ אחרת - עיתון בשירות החברה
↑  "מכתב אל הנספים בסודאן בדרכם לישראל" 13 במאי 2018
↑  סיפור חיפאי אברהם אדגה
↑  "הסיגד שלי" אברהם אדגה מדרשת - בתי מדרש בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303808705171  ISNI: 0000 0004 0203 9937  LCCN: n2008066317  VIAF: 297225282   WorldCat (עם VIAF): 297225282
DAMPE

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 סוכנות חלל:  אקדמיה למדעים של סין
 תאריך שיגור:  17 בדצמבר 2015 
 משגר:  צ'אנגג'נג 2D
 אתר שיגור:  מרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן
 www.pmo.cas.cn/dampe/
 משימה
 סוג משימה:  טלסקופ חלל
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  מסלול מסונכרן-שמש 
 משך המשימה הכולל:  17 בדצמבר 2015 – הווה (8 שנים) 
 מידע טכני
 משקל:  1,400 ק"ג
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  41173
 מאגר המידע הלאומי:  2015-078A
 
DAMPE (Dark Matter Particle Explorer‏, חוקר חלקיקים של חומר אפל) הוא טלסקופ שפועל משנת 2015. זה טלסקופ חלל ראשון ששוגר על ידי הרפובליקה העממית של סין. הלוויין גם נקרא Wukong על שם דמות מ"המסע למערב".
משימה

הטלסקופ מיועד לחקר קרינת גמא, אלקטרונים וקרינה קוסמית במטרה להעמיק את הידע בתחום חומר אפל. הפרויקט מנוהל על ידי האקדמיה למדעים של סין תוך שיתוף פעולה עם אוניברסיטאות באיטליה ושווייץ.
על הלווין הותקנו רגשים לזיהוי אלקטרונים ופרוטונים בתחום מ-GeV ‏ 5 ועד ל-TeV ‏ 10 וקרינה קוסמית בתחום מ-GeV ‏ 100 ועד ל-TeV ‏ 100.
הלוויין שוגר לחלל ב-17 בדצמבר 2015 והוצב במסלול מסונכרן-שמש בגובה 500 ק"מ.
לצורך קליטת הנתונים הוקמו 3 תחנות קרקע. פעמיים ביום הלוויין עובר מעל השטח של סין ובתחנות קרקע מתקבלים נתונים יומיים בהקיף של 15 גיגהבייט.
זמן פעולה היה מתוכנן ל-3 שנים, אך הוא פעיל גם כיום (דצמבר 2023).
ממצאים מדעים ראשונים פורסמו בשנת 2017. בשנת 2019 פורסמו נתוני חקר פרוטונים וקרינה קוסמית.
רועי דיין

רועי דיין (נולד ב-19 בספטמבר 1984) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

דיין החל את הקריירה בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב, ובשנת 2003 ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת. בעונת 2004/2005 הושאל לקבוצת הכח רמת גן מהליגה הלאומית, ולאחר מכן המשיך במכבי תל אביב עד שנת 2007. ביולי 2007 חתם על חוזה בקבוצת סנט מירן הסקוטית לאחר שסיים את חוזהו במכבי תל אביב, אך לאחר שהאחרונים דרשו דמי השבחה של 400 אלף יורו בוטלה העסקה.
בעונת 2007/2008 עבר להפועל תל אביב, אך באותה עונה נקלעה הקבוצה לתחתית הטבלה ודיין שותף במעט משחקים בליגת העל, ברובם עלה כמחליף. בעונה שלאחר מכן עבר להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית, ובאמצע העונה עבר להפועל עכו, והעפיל עמה לליגת העל. בעונת 2009/2010 כבש חמישה שערים וסייע לקבוצה להישאר בליגת העל, ובעונה שלאחר מכן הפך לשחקן מפתח בקבוצה וכבש 14 שערי ליגה. בקיץ 2011 סיים את חוזהו במועדון והפך לשחקן חופשי.
לקראת עונת 2011/2012 חתם בקבוצת בירסחוט הבלגית, בה שיחק שנתיים, עד שבסוף עונת 2012/2013 הגיעה הקבוצה לפשיטת רגל, והוא הפך לשחקן חופשי.
ב-20 באוגוסט 2013 חתם לשלוש שנים בקבוצת אולימפיאקוס וולו מליגת המשנה ביוון, אך כעבור שבועיים סיכמו הצדדים על התרת החוזה, מבלי ששיחק במדי הקבוצה. ב-15 בספטמבר חתם במכבי פתח תקווה. בעונת 2013/2014 כבש תשעה שערים, כולל צמד בניצחון 1–2 על הפועל חיפה במחזור האחרון, שהבטיח את הישארות הקבוצה בליגת העל. בעונת 2014/2015 כבש שער אחד ב-18 הופעות בליגה, כשהקבוצה סיימה במקום השישי בפלייאוף העליון.
ביולי 2015 חתם לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת במועדון ספורט אשדוד, לאחר שהקבוצה ירדה לליגה הלאומית ב-10 באוגוסט 2015 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק במסגרת גביע הטוטו מול מכבי קריית גת. בליגה כבש שלושה שערים ב-15 הופעות בעונת 2015/2016 וסייע לקבוצה להעפיל בחזרה לליגת העל.
ב-8 באוגוסט 2016 חתם לעונה אחת במכבי נתניה. לאחר שכבש ארבעה שערי ליגה ב-22 הופעות וסייע לקבוצתו להעפיל בחזרה לליגת העל בתום עונת 2017/2018 שוחרר מהמועדון. ב-21 באוגוסט 2017 חתם בהכח עמידר רמת גן מליגה א'. ב-30 בנובמבר 2017 חתם במ.כ. חולון ירמיהו מליגה א'.
ב-15 ביוני 2020 הצטרף לשמשון תל אביב מליגה ב'.
ב-26 בנובמבר 2020 הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגיל 36.
לדיין עשר הופעות בנבחרת הנוער של ישראל, במדיה כבש ארבעה שערים. בנבחרת הצעירה הופיע בחמישה משחקים וכבש שער אחד.
הערות שוליים

↑  איציק יצחקי‏, רועי דיין חתם לשנתיים בבירסחוט הבלגית, באתר וואלה, 29 ביוני 2011
↑  רועי דיין חתם לשלוש שנים באולימפיאקוס וולו, באתר וואלה, 20 באוגוסט 2013
↑  רועי זריהן, ‏יורד ללאומית: דיין יחתום לשנתיים באשדוד, באתר ערוץ הספורט, 15 ביולי 2015
↑  מיכאל וייסרמן, החתמות ענק בשמשון: רועי דיין ושחף הלמן הצטרפו לקבוצה, באתר דאבל פס, 15 ביוני 2020
↑  רועי דיין פרש: הגיע תורי, תודה לך כדורגל, באתר ONE‏, 26 בנובמבר 2020
לטניבנטריקס

| לטניבנטריקס |
| --- | --- |
  גולגולת של לטניבנטריקס והשוואה לאדם
תקופה
קרטיקון עליון, 75.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טרודוניים
סוג:: לטניבנטריקס
מין:: Latenivenatrix mcmasterae
שם מדעי
 Latenivenatrix

לטניבנטריקס (שם מדעי: Latenivenatrix; משמעות השם: "צייד מסתתר") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הטרודוניים אשר חי בסוף הקרטיקון. בעבר מאובניו נכללו בסוגים דומים כמו הטרודון והסטנוניצ'וזאורוס. רק ב-2017 הוא סווג כסוג נפרד על סמך כמה הבדלים קטנים במבנה האגן, הצלעות, הגפיים והלסתות. מאובניו ידועים רק מחפירה אחת שנמצאה בפארק הפרובינציאלי דינוזאור שבאלברטה, קנדה.
ככל הנראה הוא היה הגדול שבבני משפחת הטרודוניים עם גולגולת באורך 45 ס"מ ואורך 3-3.5 מטר. בדומה לקרוביו הוא היה בעל לסתות דקות עם שיניים מחודדות וגוף הבנוי לתנועה מהירה. הוא היה כנראה מכוסה נוצות. בדומה לקרוביו הוא היה אוכל-כול חכם שהיה פעיל בלילה ואולי שימר חום גוף.
על כמה מהמאובנים נמצאו עדויות אפשריות למומים מולדים אשר הדינוזאורים נולדו איתם ואולי מהם מתו לבסוף.
מיקל ארטטה

מיקל ארטטה אמטריאין (בספרדית: Mikel Arteta Amatriain נולד ב-26 במרץ 1982) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ספרדי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן את ארסנל מהפרמייר ליג.
קריירה

בגיל 15 הצטרף ארטטה ללה מאסיה, מחלקת הנוער של מועדון הכדורגל ברצלונה. ארטטה שיחק במדי קבוצת המילואים, אך לא קודם לקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 2001 הושאל לפריז סן-ז'רמן הצרפתית, ושנה מאוחר יותר חתם בגלאזגו ריינג'רס, עמה זכה בגביע הליגה הסקוטית. בשנת 2004 עבר לריאל סוסיאדד תמורת 5.2 מיליון אירו.
ב-2005 חתם ארטטה באברטון מהפרמייר ליג האנגלית. ארטטה הציג יכולות טובות במשך שנותיו במועדון ובמהרה תפס מקום בהרכב הראשון. בסך הכל שיחק שש שנים בקבוצה, ורשם 35 שערים ו-41 בישולים ב-209 הופעות בכל המסגרות.
ב-31 באוגוסט 2011 חתם ארטטה בארסנל תמורת 10 מיליון אירו. הבכורה שלו במועדון הייתה ב-10 בספטמבר בניצחון הביתי על סוונסי סיטי. בסך הכל כבש שישה שערי ליגה בעונתו הראשונה בקבוצה. בעונת 2012/2013 כבש שישה שערים גם כן. בעונת 2013/2014 כבש שני שערי ליגה, וזכה עם ארסנל בגביע האנגלי.