stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עלי שלכת (שיר)
ביצועים

השיר הושמע לראשונה בפיו של איב מונטאן בפסקול הסרט Les Portes de la Nuit ("שערי הלילה") ב-1947. מאז הפך הלחן לסטנדרט ג'אז והוקלט על ידי אמנים נוספים. ביצוע של שיר זה על ידי ג'וני מרסר מהווה דוגמה לקונטרפאקט (ביצוע שיר עם מילים שונות לחלוטין מהמקור).
ב-24 בדצמבר 1950 שרה אדית פיאף את השיר בגרסאותיו הצרפתית והאנגלית במסגרת מופע רדיו מיוחד לחג המולד.
ב-1955 הקליט הפסנתרן האמריקאי רוג'ר ויליאמס גרסה אינסטרומנטלית של השיר בפסנתר סולו. גרסה זו הגיעה למקום הראשון במצעד הפזמונים של המגזין "בילבורד" ושהתה בו ארבעה שבועות רצופים. הייתה זו הנעימה האינסטרומנטלית היחידה בפסנתר שהגיעה למקום הראשון במצעד.
בסרט "עלי שלכת" מ-1956 בכיכובה של ג'ואן קרופורד הושמע השיר בביצועו של נט קינג קול.
בתחום הג'אז בוצע השיר במספר פרשנויות על ידי אמנים כקולמן הוקינס, דיזי גילספי ודיוק אלינגטון. ב-1958 ביצע הרכבו של נגן הסקסופון קנונבול אדרלי גרסת בי בופ של השיר. בביצוע השתתפו גם מיילס דייוויס בחצוצרה וארט בלייקי בתופים והוא נכלל בתקליט Somethin' Else. שנה לאחר מכן הקליט ביל אוונס יחד עם סקוט לה-פרו ופול מושן גרסה משלו לשיר, בתקליט Portrait in Jazz. שתי הקלטות אלה קיבעו את השיר כסטנדרט ג'אז והשפיעו על דורות של נגנים שהקליטו גרסאות משלהם.
השיר מופיע גם בפסקולי הסרטים "מכורים לאהבה" (1997, בביצועו של סטפן גרפלי), "חצות בגן הטוב והרע" (1997, בביצוע פאולה קול) ו"מדרכות ניו יורק" (2001, בביצוע של סטן גץ).
ב-2006 שר את השיר בעברית משה בקר, בתרגומה של נעמי שמר, בתקליטו "סולו".
ב-2010 הוציא אריק קלפטון גרסת כיסוי משלו לשיר (בגרסה האנגלית) באלבומו "קלפטון".
מבנה מוזיקלי

המהלך ההרמוני של הבית בנוי בצורה הבאה:
iv7 - VII7 - IIIM7 - VIM7 - iiø7 - V7 - i
זהו מהלך הרמוני של רצף ספטאקורדים על פי מעגל ההתפתחות לסולם המינורי: רצף המבוסס על התקדמות במרווחים של קוורטות, מה שיוצר סקוונצה דיאטונית הרמונית באופן מובהק. פזמון השיר "בשנה הבאה" מאת אהוד מנור בלחן נורית הירש עושה שימוש באותו מהלך הרמוני.
ביישום על הסולם רה מינור (הסולם בביצועו של רוג'ר ויליאמס והרווח בביצועיו של איב מונטאן), יתקבל רצף האקורדים כך:
Gm7 - C7 - FM7 - B♭M7 - Eø7 - A7 - Dm
השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע.
מלבד הסקוונצה ההרמונית, גם המלודיה, השומרת על מבנה זהה של עלייה בכל תיבה (לאורך כל שני אקורדים), מקיימת סקוונצה מובהקת בהשאה כלפי מטה:
השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע.
נוסף על המעברים המבוססים על מרווחים של קוורטות, הצירוף הפותח את הרצף המלא הוא למעשה מהצורה ii-V-I (הן מבחינת המרווח והן ביחס המז'ור לעומת המינור), מהלך הרמוני רווח מאוד ובמיוחד במוזיקת הג'אז. מבחינה זו, השיר מכיל יסודות הרמוניים רווחים בג'אז, וכך הפך למקור פופולרי להכרות ראשונית עם הרמוניית ג'אז טיפוסית בקרב מוזיקאים מתחילים.
הערות שוליים

↑  רוג'ר ויליאמס
↑  דף השיר באתר Jazz Standards ראו בחלק "Getting Started"
↑  מילות השיר בתרגום עברי זה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7590476-7  MusicBrainz work: 001a107b-9057-3935-a6dd-69ccef1422b2
גליה הילי פסטרנק

| --- | --- |

 לידה:  28 באוקטובר 1977 (בת 47) ישראל תל אביב-יפו, ישראל
 מקום לימודים:  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות, בצלאל, בית הספר סלייד לאמנות יפה
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 בן זוג:  דני סגל
 מספר צאצאים:  3
 galiapasternak.com
גליה הילי פסטרנק (נולדה ב-28 באוקטובר 1977) היא אמנית ישראלית. בעבודותיה מתמקדת פסטרנק בציור, רישום וכתיבה, והן מגוללות סיפורים ביוגרפים ודמיוניים על חייה כאמנית, אם, אשה, בת, תלמידה ומורה. היא מציירת בסגנון פיגורטיבי צבעוני, אקזוטי, המפלרטט עם תנועות ודמויות מתולדות האמנות שהשפיעו עליה. היא מגלמת על פי רוב את הגיבורה הראשית בעבודותיה, כדמות העוברת מסעות חניכה, גילוי, השמדה עצמית ולידה מחדש, תוך התפעמות מיופיו של העולם וחורבנו.
ביוגרפיה

פסטרנק נולדה וגדלה בתל אביב, בתם של יהושע פסטרנק, נגן טרומבון בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, ואביבה פסטרנק, ציירת ומורה לציור. פסטרנק היא נכדתה של רחל אהרונובה, אמנית קרמיקה ילידת בולגריה, שיצרה בבית המלאכה קדר ובבית המלאכה של המשפחה, שנשא את שמה.
פסטרנק היא בוגרת תיכון ויצו צרפת לאמנות בתל אביב. לאחר שירות כקצינת ביטחון שדה בחיל המודיעין בקריה נסעה ללמוד ציור ורישום בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפאריס. לאחר לימודיה בפאריס עברה לירושלים, וסיימה בהצטיינות תואר ראשון באמנות  בבצלאל (2001–2005). במהלך לימודיה נסעה פסטרנק ללמוד פיסול בבית הספר סלייד לאמנות יפה בלונדון, במסגרת חילופי סטודנטים (2003). לאחר שסיימה תואר ראשון המשיכה ללימודי תואר שני בבצלאל בתל אביב (2005–2007).
פסטרנק מלמדת ציור ורישום במוסדות להשכלה גבוהה ובתי ספר. בין היתר לימדה במכללת מנשר, בשלוחה החרדית של בצלאל, בתיכון תלמה ילין ובבית הספר לאמנויות בתל אביב. כמו כן מלמדת ציור ורישום בסטודיו שלה בגבעתיים.
כיום היא חיה ועובדת בגבעתיים, נשואה לדני סגל ואם לשלושה.
פרסים ומלגות

2012 – מענק קרן יהושע רבינוביץ'
2012 – פרס האמנית הצעירה של משרד התרבות והספורט
2018 – מענק מפעל הפיס להוצאת ספר אמנית
תערוכות

פסטרנק החלה להציג בתערוכות יחידה וקבוצתיות מיד עם סיום לימודי התואר הראשון.
תערוכות > תערוכות יחיד

2006-7 – "חיבוק דב", גלריה נגא לאמנות עכשווית, תל אביב יפו, אוצרות עדינה אלשיך ונחמי גוטליב
2008 – "טרופית", סדנאות האמנים בתל אביב, אוצרת ורד זפרן גני
2008 – "פעמון", מוזיאון חיפה לאמנות, אוצרת טל יחס
2009-10 – "הרפתקאות ליליאן", גלריה נגא לאמנות עכשווית, תל אביב יפו, אוצרות עדינה אלשיך ונחמי גוטליב
2014 – "איך להימנע מטעויות", גלריה אלפרד, תל אביב יפו, אוצרת שרי גולן
2017 – "מכתב אהבה לאישה אחרת", גלריית קיבוץ גבעת חיים איחוד, אוצרת חנוש מורג
2017 – "אופנת הנמר", גלריה P8, תל אביב יפו, אוצרת גליה הילי פסטרנק
2020 – "המורה לציור" גלריה מאיה, תל אביב יפו, אוצרת גליה הילי פסטרנק
תערוכות > מבחר תערוכות קבוצתיות

2005 – "בוגרים טריים", גלריה ונטה, ירושלים, אוצר יונתן אמיר
2006 – "Collaboration on Site", מוזיאון קיאסמה לאמנות עכשווית, הלסינקי, פינלנד
2006 – "אמנים צעירים", גלריה גורדון, תל אביב יפו, אוצר אמון יריב
2007 – "נייר", גלריה נגא לאמנות עכשווית, תל אביב יפו, אוצרות נחמי גוטליב ועדינה אלשיך
2007 – תערוכת MFA, בצלאל, תל אביב יפו, אוצר נחום טבת
2008 – "אטיטיוד", גלריה ברבור, ירושלים, אוצרים אבי סבח ומאשה זוסמן
2008 – "רשמים III", הביאנלה הארצית השלישית לרישום, בית האמנים בירושלים, אוצרת טל יחס
2009 – "מקסימליזם", מכון אבני, תל אביב יפו, אוצרת אלין אלג'ם
2009 – "זהירות מודבק", מוזיאון תל אביב לאמנות, אוצרת אירית הדר
2009 – "הגזמה פראית", מוזיאון חיפה לאמנות, אוצרת תמי כץ פרימן
2009 – "Fucking Tourist, Remap 2", מלון גליני, אתונה, אוצרים יעל מסר וניקוס גוליס
2009 – "זין בעין, עירום גברי באמנות ישראלית עכשווית", גלריה גל-און, תל אביב יפו, אוצר שגיא רפאל
2009 – "הצעה לחברות", החללית בירקון 70, תל אביב יפו, אוצר יהושע סימון
2009 – "נפילה", בית פנורמה, תל אביב, אוצרת רות פתיר
2010 – "כה עשה בצלאל", הגלריה העירונית כפר סבא, אוצרת נירה קנדלוודר
2010 – "כשהכעס יזוקק לאלימות, והאלימות תנוקז ליופי", גלריה מנשר לאמנות, תל אביב יפו, אוצרת רונית ידעיה
2012 – "עוברי אורח", גלריה חנינא, תל אביב יפו, אוצר יקיר שגב
2012 – "פלנטי", גלריה מנשר לאמנות, תל אביב יפו, אוצרת טליה ישראלי
2013 – "קעקועים", גלריית הסנאט, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר שבע, אוצרת יסמין ברגנר
2013 – "נוט בוק", בית העיר תל אביב יפו, אוצר גיא מורג צפלביץ
2013 – "אבות קדמונים", גלריה בנימין, תל אביב יפו
2013 – "הזוכים", מוזיאון אשדוד לאמנות, אוצרים יובל ביטון ורוני כהן בנימיני
2014 – "קרוולה", גלריה בנימין, תל אביב יפו, אוצרת אילה נצר
2014 – "הם מציירים פרחים", סלון יפו לאמנות, תל אביב יפו, אוצר עמית כבסה
2014 – "משולש שיקגו", מוזיאון חיפה לאמנות, אוצרת רותי דירקטור
2015-16 – "מתקן 27", בשיתוף תיאטרון קליפה, בית העיר תל אביב יפו, אוצרים עידית הרמן ואריאל ברונז
2015-16 – "מודרניזם", גלריה רוזנבאך, ירושלים
2015-16 – "סלון ציור", גלריה הקוביה, ירושלים, אוצר דן אורמיאן
2016 – "ילד ישן בכד, קרמיקה ביוגרפית", בית בנימיני, תל אביב יפו, אוצרת טלי תמיר
2016 – "אזור דמדומים II", גלריה עינגא, תל אביב יפו, אוצרות רויטל גל ונטע אשל
2016 – "Foreground/Background" גלריה אלפרד, תל אביב יפו, אוצרת טליה רז
2016 – "אבא, אבא", גלריה P8, תל אביב יפו, אוצר עדי שמעוני
2016 – "מחברות אמן", מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, אוצרת אורלי מיברג
2017 – "מה בצלחת?", הגלריה במרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה, אוצרת ענת גטניו
2019 – "כד וצבע" הגלריה בקיבוץ גבעת חיים איחוד, אוצרת רותי חינסקי אמיתי
2019 – "לא גוף, לא אדמה, לא דם, לא ארץ", מוזיאון בר דוד לאמנות ויודאיקה, קיבוץ ברעם, אוצר אבי איפרגן
2019 – "משא בזמן", בית האמנים, ירושלים, אוצרת איריס מנדל
2020 – "כך ולא כך", המקרר חלל לאמנות, תל אביב יפו, אוצרת איריס פשדצקי
2020 – "ננו פואטיקה", פסטיבל פרינט סקרין, חולון, אוצר אלכס בן-ארי
פרסומים נבחרים

2008, "קליפס", ספר אמנית בהוצאת מוזיאון חיפה וגלריה נגא
2014, "רומנטיקה", חוברת קומיקס בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ'
2018, "יחד נביט על העולם באותו האופן", ספר אמנית בתמיכת מפעל הפיס.
גלריה

נערה וכלבה, 90 על 70 ס"מ, שמן על בד, 2004
אמא ותינוק ציפור, 100 על 100 ס"מ, שמן על בד, 2004
גן אחורי, 230 על 170 ס"מ, שמן על בד, 2005
חברות נפש, 120 ס"מ על מטר, שמן על בד, 2013
איך להימנע מטעויות, 50 על 35 ס"מ, פסטלים ודיו על נייר, 2014
אהובתי, 120 ס"מ על מטר, שמן על בד, 2014.
הערות שוליים

↑  גלריה ברבור, גליה פסטרנק
↑  מערכת ערב רב, הוכרזו שמות הזוכים בפרס האמן הצעיר, באתר ערב רב, ‏05/06/2012
↑  רותי דירקטור, גליה פסטרנק, טרופית. עלמה יצחקי, ציורים 2006–2008. סדנאות האמנים בתל אביב, באתר הצופה, 24 באוקטובר 2008
↑  גלריה P8, "אופנת הנמר", תיעוד, באתר הגלריה
↑  קמיע סמית, קליפס, באתר מעלעלת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007405999505171  LCCN: no2019048877  VIAF: 532155104025976202133   WorldCat (עם VIAF): 532155104025976202133
יחסי יפן–מקסיקו

| יחסי יפן–מקסיקו |
| --- | --- |
יפן: מקסיקו


יפן: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 1,964,375
אוכלוסייה
123,533,766: 131,225,936
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,104: 13,632
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה פדרלית

יחסי יפן–מקסיקו כוללים היבטים רבים- יחסים דיפלומטים, ויחסי מסחר, תחבורה ועוד. שתי המדינות חברות ב-APEC‏, CPTPP‏, G-20, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאו"ם.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה והיחסים לאחר המלחמה

מאז כינון יחסים דיפלומטיים, הקשר בין שתי המדינות גבר באמצעות סחר. במאי 1942 הכריזה מקסיקו מלחמה על מדינות הציר, שכללה את יפן, והצטרפה למלחמת העולם השנייה. טייסת 201 הייתה טייסת מטוסי קרב שנלחמה נגד טייסים יפנים בקרב לוזון, בפיליפינים. לאחר המלחמה שוקמו היחסים הדיפלומטיים ונמשכו ללא הפוגה מאז ועד היום.
ביקורים רשמיים

ביקורים רשמיים מיפן למקסיקו
ראש הממשלה נובוסוקה קישי (1959)
נסיך הכתר אקיהיטו (1964)
ראש הממשלה קקואיי טנאקה (1974)
ראש הממשלה מסיושי אוהירה (1980)
ראש הממשלה זנקו סוזוקי (1981)
ראש הממשלה טושיקי קאיפו (1989)
נסיך הכתר נארוהיטו (1992, 2006)
ראש הממשלה ריוטרו האשימוטו (1996)
הנסיך פומיהיטו, נסיך אקישינו (1997, 2014)
ראש הממשלה ג'וניצ'ירו קואיזומי (2002, 2004)
ראש הממשלה יושיהיקו נודה (2012)
ראש הממשלה שינזו אבה (2014)
ביקורים רשמיים ממקסיקו ליפן
הנשיא אדולפו לופס מטאוס (1962)
הנשיא לואיס אצ'ווריה אלברס (1972)
הנשיא חוסה לופס פורטייו (1978)
הנשיא מיגל דה לה מדריד חורטדו (1986)
הנשיא קרלוס סלינס (1990, 1993)
הנשיא ארנסטו סדייו (1995, 1997, 1998)
הנשיא ויסנטה פוקס (2001, 2003)
הנשיא פליפה קלדרון (2008, ינואר ונובמבר 2010)
הנשיא אנריקה פניה נייטו (2013)
חינוך

בית הספר Liceo Mexicano Japonés, בית ספר יפני-מקסיקני, מספק חינוך יסודי ותיכון, עבור אזרחים מקסיקנים ויפנים, השוהים במקסיקו סיטי.
תחבורה

קיימות טיסות ישירות בין יפן למקסיקו באמצעות חברות התעופה הבאות: אארומקסיקו ואול ניפון איירווייז.
יחסי סחר

באפריל 2005 חתמו יפן ומקסיקו על הסכם סחר חופשי (הסכם a.k.a בין יפן ומקסיקו לחיזוק השותפות הכלכלית). מאז, הסחר בין שתי המדינות גבר באופן דרמטי. בשנת 2018 הסתכם הסחר בין שתי המדינות ב-20.3 מיליארד דולר. עיקר המסחר הוא במוצרים חקלאיים, אלכוהול וחלקי רכב. בין 2005 ל-2012 השקיעו חברות יפניות מעל 12 מיליארד דולר במקסיקו, בעיקר בענפי הרכב. שתי המדינות חתומות גם על השותפות הטראנס-פסיפית.
נציגויות דיפלומטיות

יפן מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי ו-2 קונסוליות במונטריי וטיחואנה. מאידך, מקסיקו מחזיקה ביפן שגרירות בטוקיו ו-5 קונסוליות בהירושימה, קיוטו, נאגויה, אוסקה וסאפורו.
עוצמת חישוב

עוצמת חישוב של מחשב נמדדת במספר פקודות המכונה שהמחשב מבצע בשנייה. במחשבים רגילים נמדדת עוצמה זו ב-MIPS, ראשי תיבות של Million Instructions Per Second - מיליון פקודות לשנייה, ובמחשבים המיועדים לעיבודים מדעיים, ובפרט מחשבי-על, היא נמדדת ב-FLOPS, ראשי תיבות של Floating Point Operations Per Second - פעולות נקודה צפה לשנייה, הנפוצות יותר במחשבים אלה. כיוון שלפקודות מכונה שונות יש מהירות שונה (פקודות חילוק, למשל, איטית מפקודת חיבור), להשוואה בין עוצמת חישוב של שני מחשבים ניתן ללכת בשתי דרכים: השוואת מהירות של פקודות נפוצות מסוימות, או השוואת מהירות של תמהיל פקודות אופייני. בנוסף לשתי שיטות מדידה בסיסיות אלה התפתחו מבחני ביצועים מורכבים יותר להערכת ביצועי מחשב (Computer performance), כגון TPC-C (אנ') ותבחין LINPACK (אנ').
עוצמת החישוב היא שיקול מרכזי בעת רכישתו של מחשב, ולכן יצרני מעבדים ויצרני מחשבים מייצרים סדרות של מעבדים ומחשבים, בעוצמות חישוב שונות (ובמחיר שעולה עם העלייה בעוצמת החישוב), כך שיתאימו לצרכים של קשת רחבה של משתמשים. דוגמה לכך, משנות ה-60 של המאה ה-20, היא סדרת המחשבים המרכזיים System/360 של חברת IBM, שכללה מחשבים מ-360/20, החלש בסדרה, עד 360/195, החזק בסדרה. המחשב 360/30, מהחלשים בסדרה, היה בעל עוצמת חישוב של 0.0345 MIPS (בפקודת חיבור), ואילו המחשב 360/91, מהחזקים בסדרה, היה בעל עוצמת חישוב של 16.6 MIPS (בפקודות חיבור וכפל). דוגמה מהמאה ה-21 היא סדרת המעבדים Intel Core, הכוללת מעבדים, בעוצמת חישוב עולה, בשמות i3,‏ i5,‏ i7 ו-i9.
אחד המאפיינים של ההתפתחות המואצת של המחשבים בעשרות שנות קיומם הוא העלייה המתמדת בעוצמת החישוב שלהם. הדבר בא לידי ביטוי בחוקים אמפיריים שבאו בעקבותיו של חוק מור, כגון "בכל 18 חודשים כוח החישוב מוכפל בעוד המחיר נשאר קבוע" או חוק קומיי (אנ'): "מספר הפקודות לג'אול אנרגיה שנצרכה הוכפל בערך כל 1.57 שנים".
עוצמתם של מחשבי-על הנמצאים ברשימת טופ500 - רשימת 500 מחשבי העל החזקים בעולם, נמדדת בפטהפלופס - 1015 פקודות נקודה צפה לשנייה.
| שם המחשב | שנת ייצור | עוצמת חישוב |
| --- | --- | --- |
| אניאק | 1945 | 18 פקודות לשנייה |
| מנצ'סטר סימן 1 | 1949 | 600 פקודות לשנייה |
| CDC 6600 | 1964 | 5 MIPS |
| CDC 7600 | 1967 | 14 MIPS |
| Cray X-MP | 1982 | 800 מגה-פלופס |
| פנטיום 3 | 1999 | 1,400 MIPS |
| ווטסון |  | 80 טרה-פלופס |
| IBM Sequoia | 2012 | 16.32 פטה-פלופס |
| פוגקו | 2020 | 537.21 פטה-פלופס |
ראו גם

Computer performance by orders of magnitude בוויקיפדיה האנגלית
ביצועי מחשב (Computer performance)
הערות שוליים

↑  "System 360/30 announcement". IBM. 2003-01-23. אורכב מ-המקור ב-17 בדצמבר 2004. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "System/360 Model 91". IBM. 2003-01-23. אורכב מ-המקור ב-2019-07-02.
Hymne à l'amour

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אדית פיאף
 יצא לאור:  1950
 סוגה:  שאנסון
 שפה:  צרפתית
 אורך:  3:27
 חברת תקליטים:  פתה רקורדס
 כתיבה:  אדית פיאף (צרפתית) ג'פרי פרסונס (אנגלית)
 לחן:  מרגרט מונוט
"Hymne à l'amour" (בעברית: "המנון לאהבה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הצרפתייה אדית פיאף. את השיר הוציאה בשנת 1950 לאור חברת התקליטים פתה רקורדס. נכתב על ידי פיאף והולחן על ידי מרגרט מונוט.
פיאף ביצעה את השיר בסרט המוזיקלי הצרפתי Paris chante toujours, שעלה לאקרנים ב-1951.
במרוצת השנים יצאו גרסאות כיסוי רבות. הוא בוצע גם בטקס הנעילה של אולימפיאדת טוקיו (2020) ב-2021 ובטקס הפתיחה של אולימפיאדת פריז 2024 על ידי סלין דיון.
הגרסה המקורית

מילות השיר נכתבו על ידי פיאף ללחן שחיברה מרגרט מונוט. זהו שיר אהבה המוקדש לבן-זוגה, המתאגרף הצרפתי מרסל סרדן, שנהרג ב-28 באוקטובר 1949 מתאונת מטוס בדרכו מפריז לניו יורק.‏ "Hymne à l'amour" הוקלט ב-2 במאי 1950. הוא נכלל במספר אלבומיה: Edith Piaf‏ (1953), Le Tour de Chant d'Édith Piaf a l'Olympia - No. 2‏ (1956) ו-Le Tour de Chant d'Édith Piaf a l'Olympia - No. 3‏ (1958).
גרסאות כיסוי באנגלית

"Hymne à l'amour" תורגם לאנגלית על ידי בן חסותה של פיאף, אדי קונסטנטין, כ-"Hymn to Love", גרסה שהופיעה באלבום La Vie En Rose / Édith Piaf Sings In English משנת 1956 וב-At Last של סינדי לאופר.
הוא עובד גם ל-"If You Love Me (Really Love Me)", שנכתב על ידי ג'פרי פרסנוס. בשנת 1954 הקליטה קיי סטאר את הגרסה, שהגיעה בשיאה למקום הרביעי במצעדי הבילבורד עבור השירים הנמכרים ביותר בחנויות תקליטים והשירים המנוגנים ביותר בג'וקבוקסים. נוסף, היא הגיעה למקום ה-20 ברשימת "התקליטים הפופולריים ביותר של 1954 על פי מכירות קמעונאיות" וברשימת "התקליטים הפופולריים ביותר של 1954 על פי השמעות בג'וקבוקסים". בשנת 1976 הוציאה מרי הופקין את גרסתה, שהגיעה למקום ה-32 במצעד הסינגלים הבריטי..
בטקס פתיחת אולימפיאדת פריז 2024

ב-26 ביולי 2024 ביצעה סלין דיון את השיר מן הקומה הראשונה של מגדל אייפל לרגל טקס הפתיחה של אולימפיאדת פריז 2024. זו הייתה הופעתה הפומבית הראשונה מאז 2020 ומאז שאובחנה עם תסמונת האדם הנוקשה ב-2022.
הגרסה העברית

ביולי 1990 תרגם אהוד מנור את "Hymne à l'amour", וקרא לגרסתו "המנון לאהבה". היא נכללה באלבומה הרביעי של קורין אלאל, "שפת אימי".
הערות שוליים

↑  Frith, Simon (2004). Popular Music: Critical Concepts in Media and Cultural Studies. Psychology Press.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: date and year (link)
↑  Cramer, Alfred W. (2009). Musicians and Composers of the 20th Century. Vol. 4. Salem Press. p. 1107. ISBN 9781587655166.
↑  "1954's Top Popular Records", Billboard. December 25, 1954. p. 17. Retrieved August 14, 2019.
↑  Mary Hopkin – Full Official Chart History, Official Charts Company. Retrieved August 14, 2019.
↑  Dickerson, Claire Gilbody (27 ביולי 2024). "Celine Dion makes spectacular comeback with Eiffel Tower performance at Paris Olympics opening ceremony". Sky News. נבדק ב-27 ביולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   בן שלו, קורין אלאל: "הבנתי שכבד לא עובד, ויצאתי לחפש מלים אחרות", באתר הארץ, 3 ביוני 2019
| קורין אלאל |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | "קורין אלאל" • "פירות אסורים" • "אנטארקטיקה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" • "הכחול של השמיים" • "פשוט כל כך" • "ארנבות משוקולד" • "קהלת" • "כאחד האדם" |  |
| אלבומי אוסף | "האוסף" • "המיטב" |  |
| אלבומי הופעה | "לתמונה נוספו המון צבעים" • "אקווריום: הופעות במפעל הפיס" |  |
| אלבומי משותפים | "ארץ טרופית יפה" • "לו באת – נשים שרות שם טוב לוי" |  |
| אלבומי מחווה | "חברים שרים קורין" |  |
| מארזי תקליטורים | "קורין אלאל / פירות אסורים" • "האלבומים המקוריים" |  |
| סינגלים | "סמבה אבן גבירול" • "תן לי קצת ממך" • "שיר בכיף" • "כבשים" • "פירות אסורים" • "שישי בלילה" • "ארץ קטנה עם שפם" • "אנטארקטיקה" • "שיר לשירה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "תאונה" • "יוצאת אל החיים" • "ימי הפרח והאהבה" • "מעיין" • "הוא כאן" • "לחיות" • "פירמידות" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" |  |
| שירים אחרים | "רוצים שלום" • "אמסטרדם" • "אין לי ארץ אחרת" • "התעשייה האבירית" • "שלושת הפעמונים" • "המנון לאהבה" • "ספק גדול" • "החיים בוורוד" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: bc523bc3-0011-3b13-aed8-0e0e2bf13fd6
תחת חורבות פולין

כתב יד של השיר

"תחת החֳרבות" (במקור ביידיש: "אונטער די חורבֿות", נהגה: "unter di khurves"), המוכר יותר בשורתו הראשונה: "תחת חָרבות פולין" (ביידיש: "אונטער די חורבֿות פֿון פּוילן", "unter di khurves fun poyln"; תורגם גם בשמות "תחת מפולת של פולין", "בין חָרבותיה של פולין", "על חָרבותיה של פולין") וכן במילים החוזרות: דוֹליֶה (ביידיש פולנית: דאָליע, מײַנע דאָליע, "גורלי, הו, גורלי"), הוא שיר יידי מאת איציק מאנגר שנכתב בחודש נובמבר 1939 בפריז והתפרסם בקובץ שיריו "וואָלקענס איבערן דאַך" (עננים מעל הגג), שראה אור בשנת 1942 בלונדון בהוצאה 'אַליינעניו' (לבדי, הוצאה עצמית של המחבר). זהו שיר קינה על שואת יהודי פולין שנכתב בתחילתה של המלחמה. השיר הולחן על ידי שאול בֶּרֶזוֹבסקי.
תוכן ופרשנות

השיר נכתב בחודש נובמבר 1939 בפריז (שאליה גלה כשנה וחצי קודם לכן מוורשה), כלומר שבועות מספר אחרי פרוץ המלחמה וזמן קצר לפני שהפליג מאנגר מצרפת לצפון אפריקה; בספרו "וואָלקענס איבערן דאַך" תִּארך מאנגר את השיר ל-1940 באלג'יר, בעת שנמלט מצרפת וניסה להגיע לחוף מבטחים.
זהו הראשון במחזור של חמישה שירים המוקדשים לסופרת רחל אוירבך ("לידער פֿאַר רחל'ען"), אהובתו של המשורר, שנותרה בוורשה הכבושה (אוירבך ניצלה, עלתה לישראל ב-1950 והייתה בין מקימי יד ושם). השיר "תחת החורבות" הוא תגובה בזמן אמת לכיבוש פולין על ידי גרמניה הנאצית בספטמבר 1939 – ראשיתה של המלחמה – והוא למעשה צפייתה של שואת יהודי פולין עוד בטרם התחוללה.
לפי המשורר והמסאי היידי אלכסנדר שפיגלבלאט, בשיר "תחת החורבות" ישנו אלמנט על-זמני:
לשיר שישה בתים מחומשים (בני חמישה טורים (אנ')). בבתים הראשונים משורטטות שתי דמויות: "הפָּרִיצָה הפולנייה" ו"ראש בלונדיני" – דמויות בעל אופי סמלי בולט שאין לטעות בהן: האנשה של פולין ושל יהודיה. השיר נכתב מתוך כאב, כפי שמעיד הדובר: "הַכְּאֵב מַכְתִּיב לִי אִגֶּרֶת / כְּשֶׁעַל שֻלְחָנִי הוּא רוֹבֵץ / וְבְעֵינָיו, שְׁטוּפוֹת דֶמַע, / אֱמֶת וְעוֹמֶק אֵין קֵץ" ׁ(בתרגום תמר ועמוס רודנר). לדעת שפיגלבלאט, הכאב הוליד טיפה מרה של רגש של נקמה על הארץ שחטאה כלפיה יהודיה וכעת נענשה: "פּוֹלִין, עֲרִיצָה וּפוֹשַׁעַת, / פָּרְעָה אֶת קְנָסוֹת-חַטָּאתָהּ"; הפריצה הפולנייה, "זַכָּה, טְהוֹרָה, מִתַּמֶּמֶת, / תָּקִיץ לָהּ עַכְשָׁיו מִשְּׁנָתָהּ" (בתרגום יעקב אורלנד).
י"ח בילצקי גורס כי "שירת החורבן למאנגר איננה רוגז וכעס, אלא המייה ובכי עצור". לדבריו,
מעל ראשה הבלונדיני של הנערה היהודייה, "עַל חָרְבוֹתֶיהָ שֶׁל פּוֹלִין / רוֹחֶפֶת צִפּוֹר עֲנָקִית, / יוֹשֶׁבֶת 'שִבְעָה' בַּשָׁמַיִם / וְאֵבֶל-כְּנָפֶיהָ מַרְתִּית". "ציפור השִבעה הגדולה" (ביידיש: "דער גרויסער שבעה-פֿויגל"), המבכה את גוויעתה של יהדות פולין, נושאת בין כנפיה "אֶת זֶמֶר-הַבֶּכִי הַזֶּה" (תרגום אורלנד). המטפוריקה הציפורית נפוצה בשירתו של מאנגר; המשורר עצמו הזדהה עם דמות הציפור (לדוגמה בשירו הנודע "על הדרך עץ עומד"). לדברי שלמה נש, דימויי הציפור של מאנגר עשירים ועמוסי משמעות; יש בהם ממד מרהיב, החל מציפורו המפורסמת ביותר, "טווס הזהב" (די גאָלדענע פּאַווע) מערש ילדותו, עד התמונה של שנות הנעורים בשיר "קינדער יאָרן" (שנות ילדות); הם בעלי כוח שופע ורבגוני, "צופן לעולם חיוני, מלא רגש, הרה סמלים ומשמעויות, מרתק ומרומם נפש". הציפורים אצל מאנגר מהוות "מעין נציגות של התחום האלוהי או של עולם הפועם במסתרים", ויש, כמו בשיר זה, שהן מבשרות רעות. דמותה של "ציפור השבעה" נשגבת בסמליות האבל שבה. לדעת בילצקי, "הצפור נושאת על כנפיה את שיר-היגון. את שיר הבדידות, אולם גם את שיר האמונה והבטחון".
השיר המושר

הסופרת יהודית הנדל, שהיא ובעלה הצייר צבי מאירוביץ (שניהם ילידי פולין) היו מקורבים למאנגר בשנותיו האחרונות בישראל, סיפרה על ערבי חברה שנהגו לערוך אצל ידיד משותף, ד"ר אהרן פרץ (רופא גינקולוג שהיה רופא הנשים בדכאו וב-1961 היה עד במשפט אייכמן):
הנדל כתבה על כך בספרה "הכוח האחר" (1984).
תרגומים

ראשון למתרגמים לעברית היה כנראה אברהם שלונסקי, שפרסם את תרגומו, "תחת מפולת של פולין", באנתולוגיה שערך לשירי מלחמות העולם (מרביתם בתרגומו), שראתה אור כבר בשנת סיומה של המלחמה, 1945.
השיר תורגם עוד מספר פעמים לעברית: על ידי יעקב אורלנד ("על חורבותיה של פולין", בקובץ תרגומיו לשירי מאנגר, "משירי טווס הזהב", 1995);
על ידי יהודית הנדל בספרה "ליד כפרים שקטים: 21 ימים בפולין" (1987);
על ידי מאיר נוי ("בין חורבותיה של פולין" (תרגום חלקי), בתוך "אנתולוגיה לשירי-עם ביידיש", כרך ז: כרך איציק מנגר, 2004);
ועל ידי תמר ועמוס רודנר ("תחת חורבות פולין", בספרם "זמר'ל", 2012).
להלן שני הבתים הראשונים בשיר בתרגומים העבריים השונים:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  תחת מפולת של פולין (אברהם שלונסקי)  תַּחַת מַפֹּלֶת שֶׁל פּוֹלִין –  רֹאשׁ וְשֵׂעָר לוֹ זָהָב.  הָרֹאשׁ וְגַם הַמַּפֹּלֶת  שְׁנֵיהֶם נֶאֶמְתוּ יַחְדָּו.  אוֹיָה לִי, אֲבוֹי לִי.    מַטְרוֹנִיתָא-שֶׁל-פּוֹלִין פּוֹשַׁעַת  עֲווֹן-חֲטָאֶיהָ שִׁלְּמָה.  יִסּוּרִים, מִן-הַסְּתָם, יְמַרְקוּהָ.  תָּקִיץ מִחַבְלֵי נוּמָהּ.  אוֹיָה לִי, אֲבוֹי לִי. |  על חורבותיה של פולין (יעקב אורלנד)  עַל חָרְבוֹתֶיהָ שֶׁל פּוֹלִין  צָץ אֵלַי רֹאשׁ שֶׁל זָהָב –  הָרֹאשׁ, הַחֻרְבָּן וְהָאֵפֶר  בּוֹכִים לִי, רוֹמְזִים לִי:... לַשָּׁוְא.  מַה שֶׁהָיָה כְּבָר אֵין לִי,  אוֹי גּוֹרָלִי הַמִּסְכֵּן לִי.    פּוֹלִין, עֲרִיצָה וּפוֹשַׁעַת,  פָּרְעָה אֶת קְנָסוֹת-חַטָּאתָהּ,  זַכָּה, טְהוֹרָה, מִתַּמֶּמֶת,  תָּקִיץ לָהּ עַכְשָׁיו מִשְּׁנָתָהּ.  אוֹי, אֲבוֹי לִי, וַי לִי  אוֹי, גּוֹרָלִי הַדַּוָּי לִי... |  מתחת לחורבות (יהודית הנדל)  מִתַּחַת חָרְבוֹת-פּוֹלִין  רֹאשׁ בְּשֵׂעָר זָהָב –  הָרֹאשׁ וְהַחֻרְבָּן  שְׁנֵיהֶם אֶמֶת עַכְשָיו.  הוֹ גּוֹרָלִי, גּוֹרָלִי.    גְּבִירַת פּוֹלִין חֲטָאָה  שִׁלְּמָה אֶת עֲווֹנָהּ,  וּמִן הַסְּתָם מְזוּכֶּכֶת  תָּקוּם מִן הַשֵּׁנָה.  הוֹ גּוֹרָלִי, גּוֹרָלִי. |  תחת חורבות פולין (תמר ועמוס רודנר)  בֵּין חָרְבוֹתֶיהָ שֶׁל פּוֹלִין  רֹאשׁ בְּלוֹנְדִינִי יַזְהִיב  הָרֹאשׁ, הַחֻרְבָּן, שְׁנֵיהֶם יַחַד:  אֶמֶת, שֶׁאֵין לְהָשִׁיב.    פּוֹלִין, הַגְּבִירָה הַמִּרְשַעַת  הִרְוִיחָה כָּחוֹק מַכָּתָהּ  מִן הַסְּתָם גָּבְתָה יִסּוּרֶיהָ  בַּהֲקִיצָה מִשְּׁנָתָהּ.    דאליע, מיינע דאליע  גּוֹרָלִי, מיינע דאליע |  בין חורבותיה של פולין (מאיר נוי, תרגום חופשי)  בֵּין חָרְבוֹתֶיהָ שֶׁל פּוֹלִין  רֹאשׁ זְהֻב-תַּלְתַּלִּים,  כָּמוֹהוּ שםָׁ מִילְיוֹנִים  בֵּין הַחֳרָבוֹת מֻטָּלִים.  הָהּ, גּוֹרָל, גּוֹרָלִי,  מָּה הֵמַר, הֵרַע לִי!    אֶרֶץ פּוֹלִין הַצּוֹרֶרֶת  מְלֹא הַמְּחִיר גָּבְתָה,  שְׁחוֹרָה וְגַם קוֹדֶרֶת  תָּנוּם הִיא אֶת שְׁנָתָהּ.  הָהּ, גּוֹרָל, גּוֹרָלִי,  מָּה הֵמַר, הֵרַע לִי! |
כמו כן, השיר ראה אור בתרגומים לאנגלית (מאת ג'וזף לפטוויץ, מרים וודינגטון ומרים ברייטמן), לגרמנית (מאת אפרת גל־עד) ולצרפתית (מאת פייר חיאט).