stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנטול יוסף
הערות שוליים

1 2  The Morton Report. "He's Not a Gangster, He Just Plays One on TV: An Interview with Boardwalk Empire's Anatol Yusef". נבדק ב-2011-10-01.
↑  Hurriyet. "Londralı Turk Hollywood yolunda". אורכב מ-המקור ב-2012-04-05. נבדק ב-2011-10-10.
↑  "Bristol Old Vic Theatre School Graduates". Winterbourne.
↑  "Last Orders Cast". IMDB.
↑  Uusitalo, Irja. "Romeo and Juliet". The Stage. נבדק ב-6 באוקטובר 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cohen, Ron. "Richard III". Backstage. נבדק ב-6 באוקטובר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  James, Clive. "Martin Scorsese: American god". Prospect Magazine. נבדק ב-2014-12-17.
↑  Noble, Michael. "Boardwalk Empire season 4 episode 4 review: All In". Den of Geek. נבדק ב-2014-12-17.
↑  The Playlist Staff. "The 15 Best TV Episodes Of 2014". IndieWire. נבדק ב-2016-08-17.
חורבות לורופני

חורבות לורופני (צרפתית: Ruines de Loropéni) הוא מתחם מוקף אבן המשתרע על פני שטח של 11,130 מטרים רבועים (11.13 דונם) בדרום בורקינה פאסו, בסמוך לעיירת שוק הנקראת גם היא לורופני.
המתחם בנוי בצורת ריבוע, המקיף יישוב גדול השוכן צפונית-מערבית לכפר לורופני ובסמוך לגבול עם טוגו וגאנה. המתחם הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית, ובשטח ההכרזה נכללים חומות היישוב והשטח שהן מקיפות. הוא מוקף על ידי אזור חיץ המשתרע על פני שטח של יותר מ-2,780 דונם, ובו קרקעות חקלאיות ויערות.
היסטוריה

לפי מסורת מקומית שתועדה על ידי החוקרת מדלן פר (Madeleine Père), בני גאן (קבוצה אתנית בבורקינה פאסו), עזבו את האזור שבו שוכנת כיום גאנה כיוון שסבלו דיכוי מצד בני האשאנטי, וככל הנראה היגרו לחלק הדרום-מערבי של בורקינה פאסו המודרנית בערך באמצע המאה ה-17. לאחר שהגיעו לאזור זה הם הקימו עיר בירה בשם אובירה (Obiré), וגירשו את התושבים המקומיים, בני הקולאנגו.
לפי מסורת נוספת המתחם נבנה על ידי טוקפה פארמה, המלך התשיעי בשושלת גאן, על מנת להעביר לשם את עיר הבירה של הממלכה שלו, אך תוכניתו לא יצאה לבסוף אל הפועל. בשלב הראשון נבנו החומות המקיפות את המתחם, לאחר מכן המחיצות הפנימיות ובשלב האחרון המבנים השונים. הטענות לגבי שלבי הבנייה השונים נתמכות, בין השאר, על ידי אופי הבנייה בצמתים המחברות את הקירות השונים. חומות המתחם נבנו ככל הנראה בשל הגידול בסחר בעבדים ובזהב במערב אפריקה במהלך המאה ה-18, ובעקבותיהם נוצר הצורך להגן על היישוב ששכן ליד נתיבי מסחר לעיירות מופטי, ג'נה וטימבוקטו ועוד.
האתר מכונה בשפת גאן "קפוקאיאגה" (Kpõkayãga), ומשמעות השם היא "בית הסירוב", ככל הנראה בגלל מותו בטרם עת של טוקפה פארמה וביטול התוכנית להפוך את המקום לעיר בירה. בעקבות ביטול התוכנית המקום ננטש וכמעט לא נחקר בצורה מקצועית.
אנשי גאן ירשו את מקומם של הקולאנגו, ושתי הקבוצות הללו נחשבות לחברות היחידות באזור גאוגרפי זה, שהיה ביכולתן להקים מבנה חברתי מסודר ולפתחו לממלכות במהלך המאה ה-17 והמאה ה-18. אנשי גאן המשיכו להגר צפונה, ואילו אנשי קולאנגו היגרו דרומה לאזור שבו שוכנת כיום חוף השנהב.
הייחוס של חורבות לורופני לגאן שנוי במחלוקת בקרב הקהילה המדעית, כיוון שהשיטות המודרניות שבהן הם משתמשים אינן דומות לשיטות שבהן נבנה המתחם. באתר ממשיכות להתנהל חפירות ארכאולוגיות על מנת למצוא עדויות נוספות הנוגעות לבנאים המקוריים של האתר.
החומות ופנים האתר

חורבות לורופני הן חלק ממאה אתרים באזור הנכלל בשטחן של בורקינה פאסו, גאנה וחוף השנהב. החורבות מסווגות לפי צורת החומות המקיפות אותן: מעגל או ריבוע/מלבן. ההשערה היא כי החומות העגולות נבנו בתקופה מוקדמת יותר, ולרוב הן משויכות לקולאנגו, ואילו המתחמים הרבועים נבנו בתקופה מאוחרת יותר ומיוחסים לגאן שגירשו מהאזור את הקולאנגו.
ברוב האתרים, למעט לורופני, החומות נפגעו בצורה קשה. רק במקום זה שרדו קטעים (כ-80% מהחומות המקוריות) בגובה של עד שישה מטרים. עובי החומות הוא בין 1.4 מטר בבסיסן ל-30 סנטימטרים בחלקן העליון. לפי המבנה הנוכחי שלהן, הסיקו החוקרים כי בעת שנבנו צורתן הייתה דומה לקו ישר. החריגות המבניות שבהן ניתן להבחין כיום נובעות ככל הנראה מגדילת העצים והשימושים השונים שנעשו בקרקע במשך השנים. הצמתים של החומות בנויים בצורה מעוגלת למחצה. עד כה לא נמצאו עדויות ברורות לכך שהיה שער כניסה מסודר במקום כלשהו בחומות.
החומות נבנו מאבנים מעוצבות, עגולות וסגלגלות, שעליהן מרחו בוץ ומלט וחיזקו אותן בחומרים שונים. בחלקן התחתון של החזית הפנימית והחיצונית של החומות, בנויות האבנים כשכבות עם ליבת חצץ. החלק העליון של החומות נבנה רק מחצץ. במספר מקומות לאורך החומות הוכנסו במלט חלקי קרמיקה. במקומות אחדים לאורך החומות ישנם שרידים המצביעים, ככל הנראה, על כך שבעבר היה על החומות ציפוי של טיח.
פנים האתר היה מחולק לכמה אזורים על ידי שתי מחיצות פנימיות מקבילות שהיו מחוברות אל החומות, ומהן שרדו קטעים אחדים. בתוך המדורים שנוצרו על ידי המחיצות הפנימיות יש שרידים של כ-20 מבנים עם פינות מעוגלות. חלק מהמבנים מתנשאים לגובה של עד שלושה מטרים, ובחלקם שרדו רק החלקים הנמוכים. בתוך החומות יש גם קבוצות אחדות של תאים, וכל אחד מהם הוא חלל המוקף על ידי שלושה קירות של מבנים סגורים וללא דלת כניסה.
באזור החיץ שבתוך החומות יש קבוצות אחדות של שרידי מבנים עגולים ומרובעים. בחלק מהמבנים הללו יש שרידים לפעילות ביתית כגון אבן משחזת, וזאת בנוסף לשרידי עדויות לעיבוד ברזל וסיתות אבנים. עד כה לא בוצע מחקר מקיף ומעמיק על השרידים הללו.
אלרגיה לפניצילין

אלרגיה לפניצילין, או רגישות יתר לפניצילין היא תגובה אלרגית העלולה להתפתח לאחר מתן אנטיביוטיקה ממשפחת הפניצילין. זוהי התגובה האלרגית השכיחה ביותר לתרופה ותופעת הלוואי השכיחה ביותר של פניצילין. התגובה האלרגית נחלקת לשני סוגים: מידית ומאוחרת, כאשר התגובה המידית מתחילה על פי רוב בתוך שעה מן המתן, מתווכת נוגדנים מסוג IgE, ויכולה להתבטא החל מפריחה סרפדתית ועד לאנפילקסיס, בעוד התגובה המאוחרת מתחילה על פי רוב לאחר מספר שעות מהמתן, לעיתים גם לאחר מספר מנות, מתווכת מנגנונים אחרים, ויכולה להתבטא אף היא בעור, ובמקרים נדירים יותר באופן סיסטמי.
סיווג

בדומה לסוגי אלרגיה אחרים לתרופות, ההגדרה של רגישות יתר לתרופה היא תסמינים או סימנים המופיעים לאחר חשיפה לתרופה במינון שבאופן תקין נסבל היטב על ידי אנשים שאינם רגישים ביתר. בפרט, אלרגיה לתרופות מוגדרת כרגישות יתר לתרופה אשר מתווכת על ידי מערכת החיסון. במסגרת זאת, נחלקת התגובה האלרגית לתרופה לשני סוגי תגובות: תגובה מידית, אשר מתווכת על ידי נוגדנים מסוג IgE, ותגובה מאוחרת, אשר מתווכת במנגנונים אחרים.
התגובה המידית מתפתחת על פי רוב תוך שעה, לעיתים אף תוך דקות, אולם היא גם יכולה להתפתח לאחר מכן, למשל אם התרופה נלקחה פומית עם מזון. כאשר הריגוש האלרגי מתרחש, התגובה אינה מתפתחת עם הנטילה הראשונה של התרופה, אלא לאחר מספר ימים או מנות, כשכל מתן עוקב עלול להחמיר את התגובה בהתקצרות משך הזמן עד להתפתחות ואף בהחמרה של התסמינים. התגובה המאוחרת מופיעה לאחר מספר מנות, לאחר מספר שעות מן המתן הראשוני, אך לפעמים גם תוך ימים ושבועות. היא שכיחה יותר מן התגובה המידית, ומתווכת מספר מנגנונים שונים, כגון נוגדנים אחרים או לימפוציטים מסוג T.
אפידמיולוגיה

עם תחילת השימוש בפניצילין בשנות ה-40 של המאה ה-20, עלו דיווחים על תגובות של רגישות יתר למתן התרופה. המקרה הראשון של מוות מאנפילקסיס לפניצילין פורסם ב-1949.
כ-5%–15% מהאוכלוסייה מדווחים על רגישות לפניצילין או שברשומתם הרפואית אבחנה של רגישות לפניצילין, כאשר השיעור משתנה בהתאם לאזור גאוגרפי ולמאפיינים דמוגרפיים. עם זאת, ב-90% מאנשים אשר לכאורה נושאים אבחנה זאת, תוצאת התבחין העורי לאלרגיה לפניצילין שלילית, כך ששיעור האלרגיה לפניצילין עומד על 0.5%–5%, ונמצא בירידה לאורך השנים. שיעור האנפילקסיס בחשיפה לפניצילין עומד על 0.001% במתן תוך-ורידי ועוד פחות במתן פומי.
אלרגיה לפניצילין יכולה להופיע בכל גיל, אולם עם העלייה בגיל כך עולה הסיכוי לחשיפה לפניצילין ולפיתוח אלרגיה. היא שכיחה יותר בנשים, באנשים ממוצא אירופי ובמאושפזים.
אטיולוגיה

פניצילין היא קבוצה של תרופות אנטיביוטיות מסוג בטא לקטם, אשר באופן טבעי מיוצרות על ידי פטריות עובש מהסוג Penicillium. הפניצילין התגלה על ידי אלכסנדר פלמינג בשנת 1928, אולם רק למעלה מעשור לאחר מכן ניתנה כתרופה באופן המוני. מולקולת הפניצילין מורכבת משלד של חומצה 6-אמינופניצילנית, העשויה שתי טבעות, מרובעת בטא לקטמית ומחומשת תיאזולידינית, ומשייר צדדי המשתנה בין הפניצילינים השונים ומסומן באות "R". הטבעת הבטא לקטמית היא האתר הפעיל בפניצילין אשר מעכב את האנזים טרנספפטידאז בחיידקים. כמו כן, פירוק של הטבעת הבטא לקטמית עלול ליצור רכיבים אלרגניים שיכולים לשמש הפטנים.
קבוצות פניצילין מסוימות, למשל אמינופניצילינים, ובכלל זה אמוקסיצילין ואמפיצילין, יכולים לעורר תגובה אלרגית בהיעדר תגובה אלרגית לשאר קבוצות הפניצילין. תופעה זו שכיחה יותר באנשים שמוצאם מדרום אירופה.
אטיולוגיה > גורמי סיכון

אנשים שלקרובי משפחתם מדרגה ראשונה יש אלרגיה לפניצילין ואנשים עם אלרגיה לתרופות אחרות (שאינן אנטיביוטיקה מסוג בטא לקטם), נמצאו בסיכון גבוה יותר לפתח אלרגיה לפניצילין, אולם מחלות אלרגיות אחרות לא נמצאו בסיכון מוגבר לפתח אלרגיה לפניצילין. כמו כן, פולימורפיזם מסוים בגן לאינטרלוקין 4 נקשרו אף הם באלרגיה לפניצילין.
פתוגנזה

תוצרי הפירוק של פניצילין, ולעיתים אף הפניצילין עצמה, נקשרים בצורה קוולנטית לחלבוני הפלזמה ליצירת מכלולים של הפטן וחלבון נשא. כאשר הטבעת הבטא לקטמית נקשרת לשיירים של ליזין בחלבוני הפלזמה היא נפתחת ליצירת פניצילואיל, שהוא רכיב אנטיגני עיקרי באלרגיה לפניצילין. בנוסף, היקשרות לקבוצות קרבוקסיל או תיול עלולים ליצור רכיבים אנטיגניים נוספים משניים.
בתגובה המידית תאים דנדריטיים קולטים לתוכם את מכלולי ההפטן-נשא ומציגים אותם לתאי T מסייע. בנוכחות אינטרלוקין 4 תאים אלה מתפתחים לתאי T מסייע מסוג Th2, אשר מפרישים אינטרלוקינים נוספים המתווכים התמיינות של תאי B לתאי פלזמה אשר מפרישים נוגדני IgE ייחודיים לפניצילין, אשר נקשרים לקולטנים ל-Fc-אפסילון על פני באזופילים ותאי פיטום. בעת חשיפה חוזרת לפניצילין, חוזרת אותה שרשרת אירועים, וביתר שאת לאור זיכרון החשיפה הקודמת, אותם נוגדנים ייחודיים לפניצילין נקשרים לתאי הפיטום ומשרים שחרור מתווכים דלקתיים, כגון טריפטאז, היסטמין, פרוסטגלנדינים ולויקוטריינים, אשר עלולים לגרום לתגובה עד כדי אנפילקסיס.
שלושה מנגנונים מוצעים לתגובת רגישות יתר מאוחרת. התגובה הציטוטוקסית נובעת מיצירת מכלולי הפטן-נשא על גבי כדוריות הדם. אל המכלולים הללו נקשרים נוגדנים מסוג IgG, אשר מזוהים בטחול על ידי מקרופאגים שמזהים את הכדוריות הללו ככדוריות פגומות לפירוק. הדבר מביא להתפתחות אנמיה המוליטית ולתרומבוציטופניה. תגובת המכלול החיסוני מתרחשת כאשר נוגדנים מסוג IgG נקשרים למכלולי הפטן-נשא ליצירת מכלולים חיסוניים, אשר בתיווך מערכת המשלים נקשרים בכלי דם קטנים לקולטנים על גבי נויטרופילים, שמשחררים אז את תכולתם וגורמים לנזק לדופן כלי הדם הקטנים. מנגנון זה עומד בבסיסן של דלקת כלי דם קטנים ושל מחלת הנסיוב הזר. התגובה שמתווכת תאי T מתרחשת כאשר תאים מציגי אנטיגן בעלי אנטיגנים לויקוציטיים אנושיים מסוימים, נקשרים למכלולי הפטן-נשא ומציגים אותם לתאי T, שמתחילים שרשראות אירועים המסתיימות בתגובות סיסטמיות עוריות קשות, כגון תסמונת סטיבנס-ג'ונסון, תסמונת DRESS ופריחה מוגלתית מוכללת חריפה (AGEP).
תסמינים וסימנים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תופעות הלוואי כוללות שלשול, בחילות, פריחה, רעילות עצבית, אורטיקריה וזיהום-על (כולל קנדידה). תופעות לוואי נדירות (0.1-1% מהאנשים) כוללות חום, הקאות, אריתמה, דרמטיטיס, אנגיואדמה, התקפים (במיוחד אצל אנשים עם אפילפסיה) וקוליטיס פסאודוממברנוטית.
בדיקות עזר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אבחנה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תהליך הבדיקה כולל ביצוע בדיקות בעורו של המטופל, לבירור רגישות לפניצילין ולכל יתר התרופות הנגזרות ממנו.
אבחנת אלרגיה לפניצילין חשובה מכיוון שמרבית המטופלים המדווחים על אלרגיה לפניצילין אינם סובלים מאלרגיה זו.
טיפול

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

אנפילקסיס
הערות שוליים

↑  Bernard Thong, Daniel Vervloet, Drug Allergies, World Allergy Organization website, Updated 2014.
↑  Waldbott GL. ANAPHYLACTIC DEATH FROM PENICILLIN. JAMA. 1949;139(8):526–527. doi:10.1001/jama.1949.72900250002008
1 2 3  Blumenthal KG, Peter JG, Trubiano JA, Phillips EJ. Antibiotic allergy. Lancet. 2019;393(10167):183-198. doi:10.1016/S0140-6736(18)32218-9
↑  Zhou L, Dhopeshwarkar N, Blumenthal KG, et al. Drug allergies documented in electronic health records of a large healthcare system. Allergy 2016;71:1305-1313.
↑  Park MA, Matesic D, Markus PJ, Li JT. Female sex as a risk factor for penicillin allergy. Ann Allergy Asthma Immunol. 2007 Jul;99(1):54-8. doi: 10.1016/S1081-1206(10)60621-7.
1 2 3 4  Castells M, Khan DA, Phillips EJ. Penicillin Allergy. N Engl J Med. 2019;381(24):2338-2351.
↑  Apter AJ, Schelleman H, Walker A, Addya K, Rebbeck T. Clinical and genetic risk factors of self-reported penicillin allergy. J Allergy Clin Immunol. 2008 Jul;122(1):152-8. doi: 10.1016/j.jaci.2008.03.037. Epub 2008 Jun 5. PMID 18538381.
↑  חושבים שאתם רגישים לפניצילין? כדאי שתבררו, רמב"ם
↑  מרבית המטופלים המדווחים על אלרגיה לפניצילין אינם סובלים מאלרגיה זו (מתוך כנס ה-ACP), ערוץ החדשות הרפואיות של ישראל
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
לירון תאני

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 
לירון תאני (נולד ב-19 באוקטובר 1965) הוא שדרן רדיו, עיתונאי, תקליטן וסאטיריקן ישראלי.
ביוגרפיה

תאני החל את דרכו כתקליטן במועדון "הפינגווין" התל אביבי בסוף שנות ה-80. מאוחר יותר הוא היה תקליטן הבית של מועדון "רוקסן". היה הראשון שגילה את להקת ההיפ הופ שב"ק ס', לאחר שהנחה תחרות כישרונות שבה זכתה הלהקה היבנאית. המשיך גם כבמאי קליפים, בין השאר ביים קליפים לטיפקס ושרית חדד אשר ביים לה גם את קלטת הווידאו חוק החיים שיצאה בשנת 1998 ויצר סרט תעודי על טיפקס, ששודר בערוץ 2, ועל להקת איפה הילד ששודר בערוץ 3 של הכבלים. בהמשך שימש גם כמבקר מוזיקה בתוכנית "קול ישראל" בגלי צה"ל, שם הגיש במשך מספר שנים את ה"יומנגל" – המשדר המרכזי של גלי צה"ל ליום העצמאות לצדה של דנה ספקטור, הגיש יחד עם אייל "קוואמי" פרידמן את אחת מתוכניות רצועת "ביפ שואו" בערוץ "ביפ" (2001) והיה חבר קבוע בפאנל הגרסה המחודשת של "יתוש בראש", ששודרה גם ברדיו וגם בטלוויזיה החינוכית. הושעה מהתחנה פעם אחת ובשנת 2002 פוטר ממנה בעקבות התבטאות כלפי ראש הממשלה דאז, אריאל שרון, "לא אני, אדוני ראש הממשלה, שיקרא לך פסיכופת ... הייתי מלקק לך את הפטמות". כיום הוא כותב כתבות וטור ביקורת על אלבומים (בעיקר בתחום המוזיקה השחורה, תחום ההתמחות שלו) במוסף "7 לילות" של ידיעות אחרונות. בסוף 2007 עבר תאני לשמש כמנהל התוכניות של "רדיו תל אביב", תפקיד אותו מילא עד ספטמבר 2009. בין האנשים שגייס לתחנה היה גם יואב קוטנר. במהלך כהונתו עלו משמעותית נתוני ההאזנה לתחנה והתחנה זכתה במכרז של הרשות השנייה. בשנת 2011 החל להשתתף כחבר פאנל קבוע בתוכנית "הינשופים" בערוץ 8 בהגשת יאיר ניצני. בנוסף, תאני מגיש היום את "פה זה טוב", תוכנית רדיו בימים א'-ה' בין השעות 09:30 ל-11:00 ברדיו "מהות החיים", המשודר באינטרנט בלבד.
ביוגרפיה > עסק שחור

תאני הגיש  את תוכנית ההיפ הופ הרדיופונית "עסק שחור", ששודרה בגלגלצ בכל יום חמישי בין חצות ל-2 בלילה, משנת 1996 עד 2007. בשנים הראשונות הגיש אותה ביחד עם מבקר המוזיקה והראפר אייל "קוואמי" פרידמן. תאני עצמו כונה בתוכנית "דון ג'חנון". התוכנית ליוותה מקרוב את עליית ההיפ הופ במוזיקה הישראלית, וחשפה לראשונה לאוויר העולם שמות כמו צ'ולו, סאבלימינל, כלא 6, השבט, הדג נחש ועוד. לאחר כשמונה שנים החליט קוואמי לעזוב לטובת קריירת סולו כראפר (בהמשך גם הוציא אלבום), ואת מקומו תפס הקומיקאי גורי אלפי שהצטרף לתוכנית ב-2003. השניים גם שיתפו פעולה בתוכנית הטלוויזיה משחק מכור, שבה תאני שימש ככותב ראשי ותסריטאי. לאחר מכן הוא כתב עבור תוכניות שונות כגון "מועדון לילה" והפך להיות איש פיתוח תוכן מקורי לטלוויזיה.
בסוף 2007, לאחר 12 שנות שידור, ירדה התוכנית "עסק שחור" מהאוויר וזאת לאחר שתאני עבר להיות מנהל התוכניות של "רדיו תל אביב". בחודש אוגוסט 2009, לאחר פיטורי השדרנים שרון מולדאבי ודן תורן וביטול תוכניתם של רינה מצליח ודן שילון, עזב תאני את התחנה.
הערות שוליים

↑  לירון תאני פוטר מגל"צ בעקבות התבטאות נגד רה"מ, באתר ynet, 21 בפברואר 2002
↑  לירון תאני, מנהל התוכניות ברדיו תל-אביב פורש, באתר ynet, 10 בספטמבר 2009
↑  רפי ברבירו, לירון תאני עובר לרדיו תל אביב, באתר ynet, 4 בספטמבר 2007
↑  אופיר בר-זוהר, טל ברמן ואביעד קיסוס עוזבים את רדיו תל אביב; השניים צפויים לעבור לרדיו 99, באתר TheMarker‏, 28 באוקטובר 2009
כתובות הסלע בטמגאלי

ציורי סלע בטמגאלי
טמגאלי (קזחית: Таңбалы Тас, המשמעות הוא מקום צבוע או מסומן) הוא אתר פטרוגליפים השוכן באזור סמירצ'יה שבקזחסטן, במרחק 170 קילומטרים צפונית-מערבית לאלמטי. רוב הפטרוגליפים נמצאים בקניון הראשי, ומיעוטם נמצאים בקניונים סמוכים וקטנים יותר. רוב הפטרוגליפים מתוארכים לתקופת הברונזה, וחלקם כוסו בימי הביניים או לאחר מכן בתחריטים.
היסטוריה

עד המאה ה-20 לא נבנו יישובים חדשים באזור בו שוכנים עיקר הפטרוגליפים. הקברים ומבני הדת נמצאים בעמק הסמוך לטמגאלי, ובשאר ההר נמצאים יישובים, בתי קברות ואתרי פטרוגליפים משניים. ככל הנראה הורכב האתר מאזור מגורים ומאזור דת, שהיו מופרדים על ידי אזור חיץ שומם. בתחילת תקופת הברזל פותח אזור המגורים, אך עדיין לא השיק למתחם הדתי, ובימי הביניים הצטמק גודלו. במאה ה-19 הוקמו באזור טמגאלי בתי חורף קזחיים, וכך גם במקומות שננטשו בעבר. המתחם הדתי הוקף בבתי מגורים אחדים.
במסגרת תהליך הקולקטיביזציה שבוצע בשנות ה-30 ובשנות ה-40 סולקו תושבי טמגאלי מבתיהם. ב-1966 חודש היישוב במקום על ידי מתיישבים מרוסיה ומאוקראינה, שאכלסו קולחוז סובייטי. האוכלוסייה המקומית נטמעה בתוך מהגרים קזחים שהגיעו לאזור בשנים שלאחר הקמת הקולחוז. תושבי האזור החדשים היו מוסלמים ברובם, וחלקו כבוד לאתרי הדת העתיקים למרות שלא היה ביניהם קשר היסטורי. האתר זכה להתעניינות מחודשת בזכות מחקר ארכאולוגי שהתנהל בו ב-1957 על ידי הארכאולוג אלכסיי רוגוז'ינסקי. הממשלה הקזחית השקיעה בפיתוח האתר, ובשנת 2004 הוכרז טמגאלי כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.
מארק אומברס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 ביוני 1973 (בן 51) הרוגייט, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אוקספורד 
 פרופיל ב-IMDb
 
מארק אומברס (באנגלית: Mark Umbers; נולד ב-17 ביוני 1973) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
ביוגרפיה

אומברס נולד בהרוגייט שבצפון יורקשייר. הוא גדל בות'רבי והתחנך בבית הספר מאלסיס ואחר כך בבית הספר סדברג. ב-1995 סיים תואר בספרות לטינית ויוונית ופילוסופיה באוניברסיטת אוקספורד.
הופעותיו המקצועיות הראשונות של אומברס היו בשנת 1997 בדרמות של ה-BBC "כיכר ברקלי" ו-"The Student Prince". הופעת הבכורה שלו בתיאטרון הייתה בתפקיד ראשי בהפקה של "שודדי הים מפנזאנס" שהועלה בתיאטרון הפתוח בריג'נטס פארק בלונדון.
הבמאים טרוור נאן וג'ון קיירד ליהקו את אומברס בעונת התיאטרון של שנת 1999 של התיאטרון המלכותי הלאומי, והוא הופיע במחזות כגון "הסוחר מוונציה" שמאוחר יותר צולם ושודר ב-BBC. אחרי שגילם את לורד סידני בסדרת הטלוויזיה "סקרלט פימפרנל" בכיכובו של ריצ'רד אי. גרנט, חזר אומברס לתיאטרון הלאומי לגלם את פרדי בהפקה מחודשת משנת 2001 למחזמר "גבירתי הנאווה" שהועלה בתיאטרון דרורי ליין.
ב-2002 הופיע אומברס לצדו של צ'ואיטל אג'יופור במחזה "The Vortex" בהפקת מייקל גרנדייג' בתיאטרון דונמאר ורהאוס. אחרי כן לוהק לתפקיד רוברט וינדרמיר לצדה של סקרלט ג'והנסון בסרט הקולנוע "אישה טובה". ב-2005 שיחק לצדן של אנג'ליקה יוסטון ולורן באקול בסרט "These Foolish Things", ולצדו של ג'ון מלקוביץ' בסרט "משחק אותה קובריק". עוד ב-2005 הופיע בתפקיד הראשי בדמות פרקין וורבק בדרמה ההיסטורית של ערוץ 4 הבריטי "הנסיכים במצודה". ב-2006 שיחק אומברס בתפקיד ראשי במיני-סדרה "Blackbeard" לצדה של ג'סיקה צ'סטיין.
ב-2007 שיחק אומברס בתפקיד האורח במחזה "ביבר הזכוכית" לצדה של ג'סיקה לאנג בווסט אנד וזכה לשבחים. בהמשך אותה שנה סטיבן סודרברג ליהק אותו לתפקיד רות' בסרט הביוגרפי "Che: Part Two". ב-2008 כיכב אומברס בעונה השנייה של סדרת הדרמה של ה-BBC "מאהבות" ובסרט הטלוויזיה "בטבעת החנק" בתפקיד האדון לצדה של מישל דוקרי.
אומברס לוהק להפקה של Menier Chocolate Factory למחזמר "צ'ריטי המתוקה", שבה מופיע רק גבר אחד בתפקיד ראשי, ואומברס גילם את כל התפקידים של מושאי האהבה. ב-2010 הועברה ההפקה לתיאטרון היימרקט. על הופעתו של אומברס כתב מייקל קובני באינדפנדנט "it's unusual to have such a level of performance in a musical...and it raises everyone else's game."
ב-2011 הופיע אומברס בדרמה "Eternal Law" של רשת ITV, ובתפקיד פרנק האנטר במחזה "גרסת בראונינג" לצדה של אנה צ'נסלור בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר. המחזה הועלה יחד עם המחזה "South Downs" מאת דייוויד הר. באפריל 2012 הוצג המחזה בתיאטרון הרולד פינטר שבלונדון.
בנובמבר 2012 חזר אומברס לשחק ב-Menier Chocolate Factory, וגילם את פרנקלין שפרד בהפקה מחודשת זוכת פרסים של מריה פרידמן למחזה "מתגלגלים" (Merrily We Roll Along) מאת סטיבן סונדהיים. ההפקה הועברה עם הקאסט המקורי לתיאטרון הרולד פינטר ב-1 במאי 2013. ההצגה זכתה בביקורות של 5 כוכבים, בפרס חוג המבקרים למחזמר הטוב ביותר, פרס איבנינג סטנדרד למחזמר הטוב ביותר, ובפרס אוליבייה להפקה מחודשת של מחזמר. ההצגה צולמה והוקרנה בבתי הקולנוע ברחבי העולם.
מ-2014 עד 2016 שיחק אומברס בתפקיד מפקד כנף ניק לוקאס בסדרה "Home Fires" על מלחמת העולם השנייה של רשת ITV ו-PBS. ב-2016 שיחק בתפקיד ראשי בדמות גאורג במחזה "She Loves Me" ב-Menier Chocolate Factory. אחר כך שיחק בתפקיד רוברט וולש בסדרה "ארבעה ימים" של נטפליקס לצדה של קארי מאליגן.
באוגוסט 2017 שיחק שוב בתפקיד פרנקלי שפרד במחזמר "Merrily We Roll Along" עבור להקת התיאטרון הנטינגטון בבוסטון, שוב בבימויה של פרידמן.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 |  | The Prince of Hearts | אליוט | סרט טלוויזיה |
| 1998 | עדות אילמת | Silent Witness | סטודנט | בפרק "An Academic Exercise" |
| 1998 | כיכר ברקלי | Berkeley Square | סידני צ'יימברס | מיני-סדרה |
| 1998 | חדר מיון | Casualty | ניק וורת'ינגטון | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1998 |  | Love Is the Devil: Study for a Portrait of Francis Bacon | הבלש דנהאם |  |
| 1999 |  | The Bill | דייוויד ובסטר | בפרק "Long Term Investment" |
| 2000 |  | Trust | סיימון | סרט טלוויזיה |
| 2000 | סקרלט פימפרנל | The Scarlet Pimpernel | לורד סידני | בפרק "A Good Name" |
| 2001 |  | Masterpiece Classic | סולאניו | בפרק "הסוחר מוונציה |
| 2003 | המלחמה של פויל | Foyle's War | רקס טלבוט | בפרק "Among the Few" |
| 2004 | אישה טובה | A Good Woman | רוברט וינדרמיר |  |
| 2005 |  | Princes in the Tower | פרקין וורבק | סרט טלוויזיה |
| 2005 | משחק אותה קובריק | Color Me Kubrick | פירס |  |
| 2005 |  | These Foolish Things | דאגלס מידלטון |  |
| 2006 | בלאקבירד | Blackbeard | לוטננט רוברט מיינרד | מיני-סדרה |
| 2007 | בקצב הלב | Heartbeat | ג'ימבו בריידי | בפרק "Out of Africa" |
| 2007 | חלומה של קסנדרה | Cassandra's Dream | אייסלי |  |
| 2004, 2008 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | הארי פיצרוי / נוויל ויליאמס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2008 |  | Che: Part Two | ג'ורג' רות' |  |
| 2008 |  | Harley Street | ג'יימס דייוויסון | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2009 | מאהבות | Mistresses | דן טייט | סדרת טלוויזיה |
| 2009 | בטבעת החנק | The Turn of the Screw | מאסטר | סרט טלוויזיה |
| 2012 |  | Eternal Law | מייג'ור ג'ון פרקר | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2013 |  | Merrily We Roll Along | פרנקלין שפרד |  |
| 2015–2016 |  | Home Fires | ניק לוקאס | סדרת טלוויזיה |
| 2017 | קינג ארתור: אגדת החרב | King Arthur: Legend of the Sword | ברון 2 |  |
| 2018 | ארבעה ימים | Collateral | רוברט וולש | מיני-סדרה |
| 2018 | ארוחת ערב עם הרווה | My Dinner with Hervé | רוג'ר מור | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2020 | דוליטל | Dolittle | לוטננט | סרט קולנוע |
| 2020 | עולם חדש מופלא | Brave New World | קורטז | סדרת טלוויזיה; פרק אחד |
| 2022–הווה | מלון פורטופינו | Hotel Portofino | ססיל איינסוורת' | תפקיד ראשי (2 עונות); 12 פרקים |
הערות שוליים

↑  IMDb, Mark Umbers
↑  Miles Kington article in The Independent 1998
↑  Michael Billington's Guardian review of The Pirates of Penzance, 2000
↑  Masterpiece Theater, The Merchant of Venice
↑  IMDb The Scarlet Pimpernel: A Good Name
↑  Variety review "My Fair Lady" 20 March 2001
↑  IMDb credits, These Foolish Things
↑  THESE FOOLISH THINGS
↑  IMDb credits, Color Me Kubrick
↑  Austin Chronicle review, Color Me Kubrick
↑  Sydney Morning Herald interview with Mark Umbers, 2008
↑  Variety review of Blackbeard, 2006
↑  Financial Times review The Glass Menagerie 2007
↑  Review round-up The Glass Menagerie 2007
↑  Evening Standard review The Glass Menagerie 2007
↑  New York Times review The Glass Menagerie 2007
↑  IMDb credits, Che: Part Two
↑  BBC press release: Mistresses
↑  BBC press release: The Turn of the Screw, 2009
↑  Official London Theatre interview, 2010
↑  The Spectator review Sweet Charity 2009
↑  The Independent review Sweet Charity 2009
↑  The Independent review Sweet Charity 2010
↑    Charles Spencer, ‏South Downs/The Browning Version, Harold Pinter Theatre, review, The Telegraph, 25 April 2012
↑  The Arts Desk review The Browning Version 2012
↑  The Guardian review Merrily We Roll Along 2012
↑  The Arts Desk review Merrily We Roll Along 2012
↑  New York Times review Merrily We Roll Along 2013
↑    Dominic Cavendish, ‏Merrily We Roll Along, The Harold Pinter Theatre, review, The Telegraph, 2 May 2013
↑  The Independent review Merrily We Roll Along 2013
↑  Daily Express review Merrily We Roll Along 2013
↑  Official London Theatre, 2013
↑  New York Times article by Ben Brantley, October 2013
↑  The Observer review of She Loves Me, 2016
↑  Digital Spy, 2018
↑  Boston Globe review of Merrily We Roll Along, September 2017
↑  HuffPost interview with Mark Umbers, August 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007327616905171  ISNI: 0000 0000 7771 9575  LCCN: no2010048883  VIAF: 108100324   WorldCat (עם VIAF): 108100324
חובת דיווח על עבירה בקטין או בחסר ישע

חובת דיווח על עבירה בקטין או בחסר ישע נקבעה בשנת 1989 (תש"ן) בתיקון מס' 26 לחוק העונשין בסעיף 368ד, המחייב דיווח על פגיעה בחסר ישע.
בתיקון הנ"ל נוסף לחוק סימן ו'1: פגיעה בקטינים ובחסרי ישע לחוק העונשין (שבו סעיפים 368א-368ה), שהוא חקיקה מרכזית להגנה על קטינים וחסרי ישע ומניעת התעללות או פגיעה בהם. עד לתיקון זה לא הייתה חובה לדווח על פגיעה בקטין או בחסר ישע על ידי האחראים עליו.
במשפט העברי יש גישה אוהדת לדיווח על עבירות פליליות, אם כי בדיוני הכנסת בנוגע לחובת דיווח עולה גם הגישה שדוגלת ב"לא תלך רכיל בעמך".