SKS
היסטוריית שירות

כמה שנים לאחר הכנסת ה-SKS לשירות ב-1949, הוא נחשב למיושן על ידי הצבא הסובייטי והוחלף על ידי ה-AK-47 שנכנס לשירות כמעט במקביל ובמספרים הולכים וגדלים על ידי יחידות קו חזית סובייטיות במהלך שנות ה-50. במהלך שנות ה-50 המוקדמות, כיתת רובים הסובייטית אופיינית הייתה מצוידת על בסיס ה־SKS והמקלע הקל RPD, אשר השתמשו באותה תחמושת תפקידו של ה-RPD היה לשמש כנשק האוטומטי של החולייה, ולתמוך בחיילים האחרים המצוידים ברובה החצי אוטומטי. לפי האסטרטגיה של הצבא הסובייטי כל חברי חוליית הרובים תהיה היכולת להשתמש באש אוטומטית מלאה לפי הצורך, מה שמילא תפקיד מרכזי בכך שרובה הסער AK-47 זכה לעדיפות מיד עם כניסתו לשירות. ה־SKS וה-RPD היו כלי נשק שונים מאוד ללא חלקים ניתנים להחלפה, והם דרשו תוכניות אימונים ותחזוקה נפרדות. כתוצאה מכך, התבקש מקלע קל תואם יותר לשאר כלי הנשק של חוליית הרובים על מנת לפשט את השימוש כמו גם הלוגיסטיקה ובסיכומו של דבר הוחלף מקלע ה-RPD במקלע הקל RPK.שנגזר ישירות מה-AK על כל המשתמע מכך.
סוכנות הביון המרכזית (CIA) הבחינה לראשונה בשימוש ברובה ה-SKS בעת שהונפק ליחידות קו קדמי של הצבא האדום בהונגריה בשנת 1954. שנתיים לאחר מכן, ה-SKS שימש את החיילים הסובייטים והפרטיזנים הונגרים כאחד במהלך המהפכה ההונגרית של 1956. הרובה החל לצאת משירות ביחידות קרביות ונשאר בשירות בעיקר עם יחידות תמיכה ולוגיסטיקה עד שנות ה-80. עם זאת, ה-SKS היה בשימוש שניים ארוכים יותר בשירותן של מדינות שונות בנות ברית של ברית המועצות, במיוחד הרפובליקה העממית של סין שייצרה אותו במשך עשרות שנים לאחר הפסקת הייצור בברית המועצות, בעיקר כדי לחמש את העתודות הצבאיות העצומות שלה ואת כוחות המיליציה.
ה-SKS הנשק התקני שהונפק לחיילי יחידות סדירות של צבא השחרור העממי במשך שלושים שנה בתור קרבין דגם 56. במלחמת סין-הודו של 1962, הקרבין העניק ל-PLA יתרון מובהק על פני חיל הרגלים ההודי, שהיה חמוש ברובי לי-אנפילד בשנת 1978, גדוד החי"ר הטיפוסי של צבא השחרור העממי היה עדיין חמוש ב-360 רובי קרבין דגם 56 ו-221 רובי סער מסוג 56 שהיה מבוסס על רובה הסער AK-47 כך נלחמו כוחות של צבא השחרור העממי חמושים בעיקר ברובי קרבין דגם 56 בחיילים סובייטים חמושים בעיקר ברובי סער AK-47 במהלך סכסוך הגבול הסיני-סובייטי. במהלך מלחמת סין-וייטנאם, חיל הרגלים של צבא השחרור העממי חמושים בעיקר ברובי קרבין דגם 56 נלחם בחיל רגלים וייטנאמי חמושים באותו נשק ובמקבילו הסובייטי. הקרבין דגם 56 הוצא משירות צבא השחרור העממי בסוף שנות ה-80, כאשר הוחלף ברובה סער מסוג 81.
לפני אימוץ נגזרות מקומיות של AK-47, מספר מדינות כמו מצרים ויוגוסלביה אימצו את ה-SKS כרובה שירות סטנדרטי. הצבא המצרי השתמש רבות ב-SKS במהלך מלחמת סיני, וחלק מהכוחות המצריים עדיין היו חמושים ב-SKS עד מלחמת ששת הימים, שבה נכבשו אלפי רובי SKS על ידי צבא ההגנה לישראל (צה"ל). במהלך הערכת הנשק שלו, הגדיר צה"ל את ה-SKS כ"רובה ממדרגה ראשונה בכמה היבטים", אך ציין את הקושי לטעון במהירות את המחסנית הקבועה, במיוחד במהלך פעולות לחימה ליליות כשהראות לקויה.
החל משנות ה-60, כמויות אדירות של רובי SKS מיושנים נמסרו על ידי ברית המועצות וסין לתנועות גרילה שמאלניות ברחבי העולם. ההימצאות הגוברת של ה־SKS שינתה את הדינמיקה של לוחמה אסימטרית במדינות מתפתחות ובטריטוריות קולוניאליות, שבהן רוב לוחמי הגרילה היו חמושים בעבר ברובים המופעלים ידנית על ידי בריח דוגמה בולטת לכך הוא השימוש שעשה הווייטקונג ברובה ה-SKS כאחד מכלי הנשק העיקריים שלו במהלך מלחמת וייטנאם.
ה-SKS גם שימש צבאות ומיליציות אפריקה שנלחמו להפלת השלטון הקולוניאלי באנגולה, רודזיה ודרום מערב אפריקה (נמיביה). לאחר שאנגולה קיבלה עצמאות ברית המועצות מסרה לידי מיליציות בעלות זיקה לקומוניזם כ-5,000 רובי קרבין SKS כדי לתמוך בתנועת העם לשחרור אנגולה (MPLA) במהלך מלחמת האזרחים הארוכה של אותה מדינה. המתנגד העיקרי של MPLA, האיחוד הלאומי לעצמאות מוחלטת של אנגולה (UNITA), נעשה שימוש בקרבין מסוג 56 שסופקו על ידי סין.
מזרח גרמניה וברית המועצות חימשו שתיהן פלגים שונים של הארגון לשחרור פלסטין (אש"ף) ברובי SKS משנות החמישים ועד שנות השבעים; אלה שימשו נגד צה"ל ובעימותים פנימיים שונים במהלך מלחמת האזרחים בלבנון. הרובים שמקורם בברית המועצות נשלחו בתחילה למחנות אימונים של אש"ף במצרים, שם הצבא המצרי סיפק מדריכים להכשרת לוחמי אש"ף.
רובי קרבין דגם 56 תוצרת סין וגם SKS תוצרת ברית המועצות שימשו את כוחות סימבה במהלך מרד סימבה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. המורדים העריכו את הקרבין בשל גודלו הקומפקטי יחסית, המחסנית הקלה והקדח המצופה בכרום שהפכו אותו לעמיד בפני חלודה וקורוזיה באקלים הטרופי)על פני רובי הקרב המערביים המגושמים בהרבה ששימשו את כוחות הביטחון של קונגו. המפלגה האפריקאית לעצמאות גינאה וקיפ ורדה (PAIG) העדיפה את ה-SKS כנשק הקל העיקרי שלה במהלך מלחמת העצמאות של גינאה-ביסאו.
מספר רובי קרבין דגם 56 נרכשו והשתמשו בהן לצד רובים מסוג AK-47 הנפוצים יותר על ידי הצבא האירי הרפובליקני במהלך הסכסוך בצפון אירלנד.
סין גם סיפקה ללוחמי מחתרת המוג'אהדין האפגנית קרבין דגם 56 במהלך השנים הראשונות של המלחמה הסובייטית-אפגניסטן.
במהלך מרד דהופאר, הוברחו קרבינות SKS לעומאן דרך הים, ככל הנראה על ידי ברית המועצות, כדי לחמש שם את מורדי החזית העממית לשחרור עומאן (PFLO). חזית השחרור של אריתריאה השתמשה במספרים גדולים של רובי SKS במהלך מלחמת העצמאות של אריתריאה. המפלגה הקומוניסטית של תאילנד (CPT) השתמשה ב-SKS במהלך ההתקוממות שלה עד לתחילת שנות ה-80. כוחות צבא קובנים וגרנדיים השתמשו ב-SKS במהלך הפלישה האמריקאית לגרנדה ב-1983 וצבא ארצות הברית תפס 4,074 רובי SKS במהלך הפלישה, בעיקר ממחסני נשק.