וילה מדיצ'י בקפאג'ולו
היסטוריה

במהלך המאות ה-15 וה-16 האצילים של טוסקנה, שנטשו את טירותיהם מימי הביניים לטובת התועלת הפוליטית, הנוחות והביטחון הגדולים יותר של חיי העיר, פיתחו מודעות אסתטית שחייבה מעבר עונתי למשכן המפלט הכפרי. את הערכים החדשים ההומניסטיים שהם חיפשו ניתן היה למצוא בסביבה כפרית המושכת, שעברה שיפור באמצעות גינות נוי. הראשונה מווילות אלה נבנתה על ידי משפחת מדיצ'י, שצברה עושר עם ראשית תקופת הרנסאנס, סביב שנת 1420. בונה וילה מדיצ'י בקפאג'ולו היה קוזימו דה מדיצ'י, שווילה אחרת שבנה, וילה מדיצ'י בקרג'י, נחשבת למודל לווילות הרנסאנס של פירנצה. וילות ראשונות אלו, כבמקרה של וילה קרגי' ווילה קפאג'ולו היו תוצאה של בנייה מחדש של טירות קיימות בבעלות משפחת מדיצ'י.
מקורה של וילה מדיצ'י בקפאג'ולו במאה ה-14. ה"מבצר" (Fortezza), שהיה שייך לרפובליקת פירנצה ב-1349, היה ידוע כ"קפאג'ולו דה מדיצי" ב-1359, כשהיה שייך לאווררדו דה מדיצ'י (שמת ב-1363). הוא הוריש את האחוזה לג'ובאני די ביצ'י מדיצ'י שהוריש אותו במשותף לאווררדו וג'וליאנו די פרנצ'סקו דה מדיצ'י, הנכדים של לורנצו, בנו הצעיר של אווררדו. מהם הוא עבר בירושה לאחים קוזימו וללורנצו. והועבר לבעלות בלעדית של קוזימו בחלוקת הרכוש של 1451.
ב-1452, שנה אחר כך, מינה קוזימו, שהיה הראשון בשושלת שחיבר בין ניהול הבנק המשפחתי לניהול בפועל של רפובליקת פירנצה, את מיקלוצו, האדריכל החביב עליו, לתכנן מחדש את הטירה שלו כמפלט כפרי נוח יותר, שאפשר יהיה לצאת ממנו למסעות ציד. הייתה זו אחת מארבע הווילות שנבנו על ידי קוזימו. האחרות היו הווילה בקרג'י, וילה מוצי (Villa Mozzi) ווילה דל טרביו. מיקלוצו כבר תכנן את הארמון העירוני של קוזימו בפירנצה, פאלאצו מדיצ'י-ריקארדי, ואת הווילה של קוזימו בקרג'י. האדריכל הפך את המצודה הקודרת לבית מגורים כפרי שגגו מוקף שינות - למעשה, הטירה הפכה לווילה.
לאחר מותו של קוזימו דה מדיצ'י בשנת 1464, הפכה הווילה למשכן ציד של בנו פיירו. פיירו הוחלף בשנת 1469 על ידי בנו לורנצו דה מדיצ'י (המכונה "il Magnifico" – "המפואר"), והיא הפכה למקום מגוריו האהוב. הווילה שימשה למגורים לעיתים קרובות גם בחורף וגם בקיץ, והיא הפכה למקום מפגש של האינטלקטואלים הגדולים של התקופה, שבאו בשל המסיבות הרבות שהוקדשו לציד, או סתם כדי לבדר את חצר האצולה בפרי עטם, למשל ידוע שלואיג'י פולצ'י (Luigi Pulci) קרא בקול רם את ה"מורגנטה" (Morgante, שירה אפית על רולאן) שלו שם. לורנצו חיבר רבים משיריו בקפאג'ולו, והיו גם אורחים נודעים אחרים דוגמת מרסיליו פיצ'ינו וחבריו הנאמנים ביותר, פוליציאנו וג'ובאני פיקו דלה מירנדולה.
משנת 1476 ואילך נדרש לורנצו המפואר לגייס כספים, משום שהאפיפיור סיקסטוס הרביעי החרים רבים מנכסיו. הוא לווה מבני דודיו, והתוצאה הסופית כי הבעלות על הווילה הועברה לאחר משא ומתן ממושך ללורנצו די פיירפרנצ'סקו ואחיו ג'ובאני בשנת 1485. קפאג'ולו עברה איפה למשך תקופה לענף הצעיר של בית מדיצ'י - שהקים כבשנים לייצור מיוליקה במבני החוץ של הווילה - עד שכל אחזקות מדיצ'י שוב הוחזרו לידיו של קוזימו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה.
לאו העשירי (לשעבר ג'ובאני די לורנצו דה מדיצ'י) האפיפיור מבית מדיצ'י העביר חלק מילדותו בטירה, וקבע בקצרה את חצרו בווילה ב-15 בדצמבר 1515, עם שובו משיחותיו הסודיות עם פרנסואה הראשון, מלך צרפת בבולוניה, שעליהם נאמר כי הוא שיחק משחק כפול במאמציו לסלק את הצרפתים מאיטליה.
ב-1676 הייתה הווילה המקום שבו נרצחה אשת מדיצ'י. אלאונורה די גארציה די טולדו (Eleonora di Garzia di Toledo), אשתו של פייטרו דה מדיצ'י (Pietro de' Medici), שהזניח אותה, ניהלה פרשיית אהבים עם אציל צעיר בשם ברנרדינו אנטינורי (Bernardino Antinori). הפרשייה נחשפה כשאנטינורי הרג מתוך הגנה עצמית אציל בשם פרנצ'סקו ג'ינורי. אנטינורי הודה בביצוע הפשע והוגלה לאי אלבה על ידי גיסה של אלאונורה, פרנצ'סקו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה. ממקום גלותו באלבה שלח אנטינורי בפזיזות מכתבי אהבה לאלאונורה. מכתבים אלו נפלו לידיו של הדוכס הגדול, שהורה מיד להוציא להורג את אנטינורי במטרה לשמור על כבוד המשפחה. ב-11 ביולי 1576 הזמין פייטרו, הבעל הנבגד, את אשתו לטירה, ושם חנק אותה ברצועה לכלבים. הדיווחים על הרצח הושתקו ודווח שהיא מתה מהתקף לב. אלאונורה נקברה בטקס מפואר בקפלת מדיצ'י (המאוזוליאום המשפחתי) בבזיליקת סן לורנצו, כבוד המוענק בדרך כלל לבן למשפחת מדיצ'י. בעלה הרצחני נשלח מהחצר הפלורנטינית לחצר המלכות בספרד עד מותו בשנת 1604.
בשנת 1737, עם מותו של ג'אן גסטונה דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה, השליט האחרון של טוסקנה מבית מדיצ'י, הועברה הבעלות על הווילה בקפאג'ולו ליורשים של נכסי מדיצ'י, בית הבסבורג-לורן, בדמותו של פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. כבן זוגה של הקיסרית העתידית מריה תרזה מאוסטריה, הוא ביקר לעיתים רחוקות בטוסקנה, ונשאר בווינה.
אין ספק שהווילה בקפאג'ולו הייתה בית מועדף על בני מדיצ'י, ולו משום העובדה שהיא שרדה כמגורים של בני מדיצ'י הרבה יותר מרבים מבתיהם האחרים: פאלאציו וקיו הגדול, מושב הכוח שלהם, פונה בשנת 1587 בתמורה לפאלאצו פיטי. הווילה הנוספת של קוזימו דה מדיצ'י בתכנונו של מיקלוצו, וילה די טרביו, נמכרה בשנת 1644 על ידי פרדיננדו השני דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה לג'וליאנו סראלי תמורת 113,500 סקודו איטלקי.
בשנת 1864 מכרה ממשלת איטליה את הטירה לנסיך מרקאנטוניו בורגזה. בורגזה ביצע בווילה תוכנית בנייה מחודשת נרחבת, ששינתה חלק ניכר מעיצובו של מיקלוצו. העיצובים החדשים סילקו את הביצורים שנותרו, כמו החפיר וחומות המגן, ואילו הפנים עוצב מחדש בסגנון עתיק יותר, דמוי ימי הביניים.