stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שואה: סיפורה של משפחת וייס
הערות שוליים

↑  יום שני בטלוויזיה, בעיתון דבר, 8 בספטמבר 1978
1 2  יום רביעי בטלוויזיה, בעיתון דבר, 22 בספטמבר 1978
↑  מיכאל הנדלזלץ, "שואה" נוסח אמריקאי, בעיתון דבר, 27 באפריל 1978
↑  שואה, באתר הספרייה הלאומית
↑  נורה ברוקמולר, Als Meryl Streep für "Holocaust" in Freistadt spielte, באתר Oberösterreichische Nachrichten‏, 25 בינואר 2019
↑  השואה ב"או.בי.סי", בעיתון דבר, 14 באפריל 1978
↑  "שואה" בגרמניה, בעיתון דבר, 26 באוקטובר 1978
↑  דמיאן מקגינס, Holocaust: How a US TV series changed Germany, באתר BBC News‏, 20 בינואר 2019
↑  אלי ויזל, Trivializing the Holocaust: Semi-Fact and Semi-Fiction, בעיתון הניו יורק טיימס, 16 באפריל 1978
↑  הנשיא האמריקאי מוכן לארח פסגה ישראל-מצדים, בעיתון דבר, 14 במאי 1978
↑  זעם בדניה על אי הקרנת סדרת "שואה", בעיתון מעריב, 19 בנובמבר 1978
↑  Holocaust": Die Vergangenheit kommt zurück", בעיתון דר שפיגל, 29 בינואר 1979
↑  ראובן איינשטיין, האמת שלא הוצגה, בעיתון דבר, 22 בספטמבר 1978
↑  כריסטוף גונקל, Der stille Held von Chrzanów, באתר דר שפיגל, 22 בדצמבר 2016
↑  דמיאן מקגינס, Holocaust: How a US TV series changed Germany, באתר BBC News‏, 30 בינואר 2019
↑  "שואה" תוקרן בטלוויזיה החל ב-11 בספטמבר, בעיתון דבר, 31 ביולי 1978
↑  "שואה" בטלוויזיה, דוד פדהצור, בעיתון דבר, 15 באוגוסט 1978
↑  סדרת "השואה" תוקרן בשלמותה, בעיתון דבר, 22 באוגוסט 1978
↑  הפרק השני של "השואה", בעיתון דבר, 13 בספטמבר 1978
↑  משפחת וייס כמשפחת ג'ורדאש, חנה זמר, בעיתון דבר, 15 בספטמבר 1978
↑  מבט צופה ספקן על "שואה", חיים איזק, בעיתון דבר, 15 בספטמבר 1978
↑  הערב - הפרק ה-3 של "השואה", בעיתון דבר, 20 בספטמבר 1978
↑  כל-בו-טל, בעיתון דבר, 29 בספטמבר 1978
↑  הצופה לא הרוויח והנושא הפסיד, עליזה ולך, בעיתון דבר, 28 בספטמבר 1978
↑  כל-בו-טל, בעיתון דבר, 13 באוקטובר 1978
↑  הטלוויזיה הייתה צריכה לשדר את "שואה" - אמרו 90 אחוז מהאוכלוסייה היהודית שצפו בסרט, בעיתון דבר, 8 באוקטובר 1978
↑  סרט משלנו על השואה, ישראל יוסט, בעיתון דבר, 9 באוקטובר 1978
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296767105171  BnF: cb170012180 (data)  GND: 4160466-0  LCCN: n82085239  VIAF: 177409403   WorldCat (עם VIAF): 177409403
דנית גרינברג

| --- | --- |

 לידה:  13 באפריל 1992 (בת 32) פתח תקווה, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  פתח תקווה, תל אביב-יפו 
 השכלה:  הקריה האקדמית אונו 
 עיסוק:  משפיענית רשת, יוצרת תוכן, ומגישת טלוויזיה
 
דנית גרינברג (נולדה ב-13 באפריל 1992) היא משפיענית רשת, יוצרת תוכן, ומגישת טלוויזיה ישראלית.
התפרסמה לראשונה עם השתתפותה בעונה השישית של תוכנית הריאליטי "האח הגדול", בה העפילה לגמר וזכתה במקום הרביעי.
ביוגרפיה

גרינברג נולדה וגדלה בפתח תקווה ולה שני אחים. סבה מצד אביה ברח מכפר בו התגורר בפולין, לפני השמדת יהודי הכפר בשואה. אביה נולד בפולין ועלה לישראל בשנות ה-70.
גרינברג היא בוגרת תיכון גולדה בעיר במגמת ביולוגיה. בשנת 2010 התגייסה לצה"ל ושירתה במדור תנועה בבסיס תל-השומר.
ביוגרפיה > קריירה

בשנת 2014 נרשמה ללימודי תואר בפרסום ותקשורת שיווקית בקריה האקדמית אונו, במהלך הסמסטר הראשון נכנסה לתוכנית הריאליטי "האח הגדול". היא סיימה את התואר לאחר התכנית. היא זכתה לפרסום כאחת המתמודדות הבולטות בעונה והגיעה למקום הרביעי בגמר. ניהלה רומן עם המשתתף אליאב אוזן שהיה גם בן זוגה לאחר התכנית ואף נישאו.
לאחר השתתפותה בתוכנית, הופיעה כפאנליסטית מחליפה בערוץ 24 בפאנל התכנית 'עולם הזוהר'. בשנת 2017 השתתפה וזכתה בתוכנית ריאליטי נוספת בשם 'זוג מנצח'.
בשנת 2020 נבחרה לפרזנטורית הראשונה בישראל של חברת Avene הצרפתית. מאוחר יותר באותה השנה נבחרה גם כפרזנטורית של חברת Fashion Club. בשנת 2021 נבחרה כשגרירה של חברת אסתי לאודר. שנה לאחר מכן החלה לייצג את חברת BUY ME לצד איתי לוי, מאיה ורטהיימר ואחרים.
בשנת 2022 השיקה את הפודקאסט שלה 'שיחת בנות' אותו הגישה במשך כשנה עד פברואר 2023.
גרינברג כיכבה על שערי כתבי עת ישראליים רבים, ובהם ידיעות אחרונות, פנאי פלוס, מגזין את ועוד.
בשנת 2024 השתתפה בעונה השלישית של רוקדים עם כוכבים והודחה שביעית.
גרינברג הייתה שותפה בחברה ליבוא והפצה למוצרי טיפוח אקולוגים - Haan עם בעלה לשעבר, ברק חקמט.
חיים אישיים

גרינברג הייתה נשואה לאליאב אוזן אותו הכירה בתוכנית האח הגדול בשנת 2014, הזוג התגרש בשנת 2019.
באפריל 2022 נישאה לברק חקמט, אך הזוג התגרש בשנת 2023.
עד יולי 2024 הייתה גרינברג בזוגיות עם יניב חרל"פ.
בשנת 2022 עברה תאונת דרכים בה נפצעה באופן קשה ונזקקה לניתוחים קוסמטיים.
כיום מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

↑  דנית גרינברג משתפת את הסיפור המשפחתי | TMI, באתר https://tmi.maariv.co.il, ‏2023-04-18
↑  Fashion Club
↑  שיחת בנות ביוטיוב
↑    טל גלעדי, לומדת לעוף, באתר "ידיעות אחרונות", 22 ביולי 2020
↑  דנית גרינברג: "צאו לי מהרחם וצאו לי מהכפתור של הג'ינס", במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 8 בספטמבר 2022
↑  רוני שיינר, כוכבת הרשת ויוצאת "האח הגדול" מצטרפת ל"רוקדים עם כוכבים", באתר אייס, 28 במרץ 2024
↑  מיטל שרעבי, ‏אחרי שכבש את אירופה: מותג הטיפוח HAAN מגיע ל-Story, באתר מעריב אונליין, 8 בנובמבר 2021
↑  עכשיו זה רשמי: דנית גרינברג ובעלה ברק חקמט מתגרשים | שמועה בידור, באתר שמועה בידור, ‏27 באפריל 2023
↑  בר זגה, דנית גרינברג: "אני לא לוקחת את הגירושים בסבבה, זו הייתה חתיכת החלטה ועברתי תקופה מאוד קשה", במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏
↑  בר זגה, דנית גרינברג אחרי התאונה: "השבועיים הכי מטלטלים שהיו לי בחיים", במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 10 במרץ 2022
עמידת דום

חיילים מחיל ההנדסה הקרבית
עומדים דום בטקס סיום מסע כומתה
עמידת דום חמושה בצבא פולין
עמידת דום היא עמידה טקסית, הנפוצה בצבא, ונהוגה גם בטקסים אזרחיים. מאפייניה הנפוצים של עמידה זו:
עמידה זקופה, בגב מתוח, הידיים צמודות לגוף והרגליים צמודות זו לזו.
המבט מופנה קדימה, פנים אטומות.
ללא דיבור. ללא תנועה של הגוף, אלא אם זו נדרשת כחלק מתרגילי סדר.
כללים נוספים עוסקים בעמידת דום חמושה, שבה החייל מחזיק רובה בעת עמידת דום.
בצבאות שונים נהוגים ניואנסים של תיאור זה. בצבא פינלנד למשל, בעמידת דום נשמר מרחק של שני אגרופים בין כפות הרגליים.
מעבר לשימוש הצבאי, עמידת דום נפוצה גם בטקסים אזרחיים, במיוחד בטקסי זיכרון. בישראל, במהלך צפירת יום הזיכרון, נהוג לעמוד דום כאות כבוד לנופלים. טקסים אלה מנוהלים לעיתים כמסדר צבאי, וההתנהגות בהם ברורה: שתיקה, עמידה, ראש מורכן.
עמידת דום מסמלת כבוד, משמעת ואחדות. היא משמשת ככלי לחינוך והטמעת ערכים בקרב חיילים ואזרחים כאחד. העמידה המשותפת, ללא תנועה או דיבור, מדגישה את ההזדהות הקולקטיבית ואת החשיבות של הטקס או האירוע.
סוגי עמידת דום

עמידת דום חמושה: במצבים בהם החייל מחזיק נשק, קיימים כללים נוספים הנוגעים לאופן החזקת הנשק במהלך עמידת הדום.
עמידת דום בטקסים אזרחיים: מעבר לשימוש הצבאי, עמידת דום נפוצה גם בטקסים אזרחיים, במיוחד בטקסי זיכרון. בישראל, במהלך צפירת יום הזיכרון ויום הזיכרון לשואה ולגבורה, נהוג לעמוד דום כאות כבוד לנופלים. טקסים אלה מנוהלים לעיתים כמסדר צבאי, וההתנהגות בהם ברורה: שתיקה, עמידה, ראש מורכן.
הערות שוליים

↑   משמעת הצדעה 33.0913, באתר צה"ל, 25 ביוני 1987
↑  לא חייבים לעמוד בצפירה, אבל צריך להכיר טובה, באתר NRG
↑  Zochrot, זוכרות - יחידה 10: המסדר יעבור לדום., באתר זוכרות - יחידה 10: המסדר יעבור לדום. (באנגלית)
כתיבה ממזגת

כתיבה ממזגת (הידועה גם בשמות "סקירה ממזגת", "סקירה ספרותית" ו"סקירה תאורטית") היא תהליך בו מבוצע מיזוג של מספר טקסטים לטקסט רציף אחד. התוצר של מיזוג מידע זה הוא טקסט המתייחס רק לתבחינים ספציפיים שנבחרו על ידי הכותב מתוך הטקסטים המקוריים. הכתיבה ממזגת בונה טקסט אוטונומי ולכיד שיכול לעמוד בפני עצמו ולבטא את עיקרי התוכן והכוונה של הטקסטים המקוריים. זהו טקסט שאפשר להפיק ממנו משמעות גם במנותק מהטקסטים המקוריים, והוא עשוי לשמש תחליף לטקסטים המקוריים. מיומנות הכתיבה האקדמית הממזגת היא חיונית לכל תלמידי החינוך העל יסודי ולכל סטודנט, החל משלבי הלימוד הראשונים.
שלבים בכתיבה ממזגת

לפני כתיבת טקסט על סמך מקורות, יש לברר תחילה מהן נקודות המגע בין המקורות: האם הם מתייחסים לאותו נושא בדיוק, האם הם עוסקים באותם היבטים של הנושא. לאחר מכן, בכתיבה עצמה, משלבים את החומרים מהמקורות השונים, כך שיתקבל טקסט שיכול לעמוד בפני עצמו, טקסט לכיד ורצוף במבנהו ובסגנונו. חותמו של הכותב יבוא לידי ביטוי בטקסט, אם כי לא כעמדה ברורה אלא מתוך הדגשים שבכתיבה עצמה.
בכתיבה ממזגת יש שלוש פעולות מרכזיות: השמטה (השמטת חלק מהמשפטים בטקסטים המקוריים), הכללה (יצירת הכללות) והבניה (הבניית הטקסט מחדש בהתאם לנושאים שרוצים למזג). כאשר נדרשים לשלב מידע מתוך טקסטים אחדים, אין מסתפקים בהצגת המידע מן המקורות בזה אחר זה, אלא על הכותבים לאסוף מכל אחד מהמקורות רק את המידע הרלוונטי לנושא, לערוך את המידע שנאסף בסדר שיתאים למטלה ולהציגו באופן ראוי.
על הכותב לנסח את הדברים בעצמו ולא להעתיקם מן המקורות. היצמדות לניסוח של המקור לרוב מראה על חוסר הבנה. ניתן לצטט מן המקורות אך זאת בתנאי שמגבילים את היקף הציטוט רק לקטע הנחוץ להבהרת העניין, כמו כן יש לציין שזהו ציטוט, תוך שימוש במירכאות.
המיזוג מחייב קריאה מעמיקה של המקורות.
לאחר הקריאה המעמיקה, בדרך כלל נעזרים בטבלת השוואה בין הטקסטים. הטבלה מסייעת לארגן בקלות את פרטי התוכן ממגוון מקורות המידע. את הטבלה בונים מעמודה לציון כל טקסט, ושורה לציון כל תבחין, ולבסוף עמודה נוספת לסיכום השוויון והשוני (המאחד והמייחד) בין הטקסטים.
לאחר מכן כותבים על פי הטבלה טקסט רציף אשר סוקר את כל הטקסטים השונים לפי התבחינים הרצויים בהתייחסות לצדדים השווים שבהם והצדדים השונים שביניהם. בכתיבה ממזגת יש להימנע מהבעת דעה אישית.
קריאה סופית: לאחר הכתיבה הממזגת, יש לקרוא את הסקירה ברצף כדי לבדוק שהכול ערוך כהלכה, לבדוק אם כל המידע הרלוונטי נכתב, אם כל המידע שנכתב הוא רלוונטי, אם המידע שנכתב הוא נכון ומדויק, אם יש חזרות מיותרות, אם יש יצירת הכללות, אם סדר העניינים הגיוני, אם יש קישור ברור בין חלקי הסקירה, אם יש זרימה טובה של הטקסט מנושא משנה אחד לאחר ובתוך כל אחד מהם או שמא ניכרים סימני "גזירה" ו "הדבקה" מן המקורות, אם יש שימוש בפועלי מסירה והבעה, ואם יש אסמכתאות למקורות המידע בגוף הטקסט ובסיומו. עוד יש לבדוק אם המשפטים בנויים כהלכה, לוודא שאין שגיאות כתיב ופיסוק ושסגנון הטקסט אחיד, .
מבנה הטקסט הממוזג

טקסט ממוזג פותח במשפט או פסקה המציגים את נושאי המיזוג בהכללה. בחלק זה מצוין הנושא המרכזי שעליו הסקירה.
גוף הטקסט מציג את היחס בין הטקסטים השונים בסוגיות שבהשוואה: ניגוד (לעומת זאת...) הוספה (מוסיף...) הסכמה (הכותבים מסכימים ש...). יש להימנע מפרטים עודפים, ציטוטים, חזרות ודוגמאות, ולהציג את עיקרי הדברים באופן יותר כוללני. חיבור העניינים השונים והמשפטים נעשה תוך שימוש במילות קישור מתאימות אשר מבהירות את היחס שבין החלקים השונים אשר מובאים בטקסט. יש להשתמש בדרכי מסירה מגוונות כדי לציין את המקור ממנו נלקחו הדברים (על ידי שימוש בדיבור ישיר, דיבור עקיף, פועלי אמירה והבעה מגוונים כמו – הכותב טוען, מציע, מציג, מוסיף, מציין, מתאר...). ערך ויקיפדי הוא דוגמה לטקסט ממזג.
האזכור של כותבי הטקסטים בתוך הטקסט ממוזג יהיה בקיצור נמרץ כבדרך הבאה: "גל (2014) טוען כי.../ טוען ש...".
בסופו של הטקסט תוצג הרשימה הביבליוגרפית לפי הכללים האקדמיים הנהוגים.
התייחסות אל מחברי הטקסטים המקוריים

הסקירה היא גם סוג של "סיכום בורר" של הטקסטים השונים תוך השוואה ביניהם ועל כן יש לכתוב את הדברים בשם אומרם ולא לכותבם כאילו כותב הטקסט הממזג כותב אותם מדעתו. על כן לאורך כל הכתיבה הממזגת יש לציין את מחברי הטקסטים המקוריים בגוף שלישי - "לדברי ...", "הכותב מוסיף ש...", "מנגד טוענת המחברת ש...".
ההתייחסות אל המחברים המקוריים איננה על פי הכותרת של מאמריהם אלא על פי שם משפחתם ושנת פרסום כתיבתם, את שנת פרסום המאמר נהוג לסמן בסוגרים, לדוגמה: "מזרחי (2014) טוען ש... לעומתו כהן (2016) מציין ש...".
סקירה ספרותית מביאה את דברי המחברים הנזכרים בה, והיא איננה מאמר דעה בהגדרתה. עם זאת, בעבודות חקר אשר נבנות על סקירה ספרותית (עבודת סמינריון כמותית) ניתן להוסיף דעה אישית מבוססת של המחברים ולצרפה למחקר.
מצד אחד אנו רוצים לשמור על רצף קריאה נוח ומצד שני אנו מעוניינים שניתן יהיה להתחקות אחר מקורות הכתיבה. לכן, כאמור לעיל, האזכור של מחברי הטקסטים בכתיבה הממזגת הוא מינימליסטי, אך בסוף העבודה מקובל לכלול ביבליוגרפיה בה יצוינו המקורות הנזכרים בטקסט עם פרטי הפרסום המלאים שלהם, על פי סדר האלפביתי של שמות המשפחה של המחברים. כללי האזכור הביבליוגרפי משתנים מתחום ידע אחד לאחר, אך בכל מקרה יש לציין את שם המשפחה ולפחות אות ראשונה של השם הפרטי של המחברים, שם הפרסום, מועד הפרסום, ומקום הפרסום המדויק.
המטרות של הוראת כתיבה ממזגת

זוהי אחת המיומנויות הנדרשות להתמודדות עם המידע.
שילוב של קריאה נכונה וכתיבת סיכום נכון מבטיח את הבנת המאמרים.
הכתיבה הממזגת מחייבת הפעלה של שיקול דעת, הערכה של המשפטים שבטקסטים, בחירה בין ניסוחים שונים של אותו עניין, הבחנה בין משפטים המכילים מידע חשוב וחיוני לבין משפטים בעלי תוכן משני, בין פרטים לבין הכללה וכו'.
תהליך הכתיבה הממזגת תורם להבנה טובה יותר של הטקסטים, לזכירה טובה יותר של החומר הנלמד, והיא עוזרת להגיע לתובנות חדשות.
הערות שוליים

1 2  שרעבי קורן נשר וגנאל נגה, "בשבילי הטקסט", שרי הוצאה לאור, 2016
1 2  רפאלי רנה וגדיש רונית., דברים ככתבם, מעלות, 1996
ביקורת שיפוטית

ביקורת שיפוטית או ביקורת חוקתית (באנגלית: Judical Review או Constitutional Review) היא ביקורת של פעולות הרשות המבצעת והרשות המחוקקת בידי הרשות השופטת.
בית משפט המוסמך לכך עשוי לפסול חוק, חקיקת משנה או פעולה מנהלית אחרת הסותרים נורמה חוקית במדרג גבוה יותר:
החלטות מנהליות (כולל חקיקת משנה) יפסלו כאשר הן מנוגדות לחקיקה ראשית או לעקרונות יסוד במשפט המנהלי, וחוקים יפסלו כאשר הם מנוגדים לחוקה.
ביקורת שיפוטית היא מנגנון של איזונים ובלמים כחלק מעיקרון הפרדת הרשויות, בכך שהיא נותנת בידי הרשות השופטת סמכות לפקח על הרשות המבצעת והרשות המחוקקת, לבל יחרגו מהסמכויות המוקנות להן.
ביקורת שיפוטית על החלטות הרשות המבצעת מקובלת למדי, ונחשבת לכלי חיוני בשמירה על זכויות האדם וכגורם מאזן לכוחה של הרשות המבצעת. ביקורת שיפוטית על החלטות הרשות המחוקקת מקובלת במרבית המדינות הדמוקרטיות (לרבות ישראל), אך מתבצעת בתדירות נמוכה יותר מביקורת שיפוטית על החלטות הרשות המבצעת. בביקורת שיפוטית על החלטות הרשות המבצעת, פועל בית המשפט לכך שגם הרשות המבצעת תציית לחוק. בישראל מסתמך בית המשפט העליון גם על "עקרונות היסוד של השיטה" המסתמכים על היות מדינת ישראל מדינה יהודית ודמוקרטית. בביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת ניצב בית המשפט, לכאורה, אל מול המחוקק, משום שביקורת זו פוסלת חקיקה שיצרה הרשות המחוקקת, אלא שפסילה זו מתבססת על החוקה, שמעמדה גבוה מזה של החקיקה הנפסלת. בישראל – היא מסתמכת על חוקי יסוד.
מצדדי הביקורת השיפוטית על חקיקה רואים אותה כאמצעי חשוב להגנה על זכויות אדם ואף הגנה מפני עריצות הרוב; לעומת זאת, מצדדי הפחתת הביקורת השיפוטית רואים בה, בנסיבות מסוימות, נטילת כוח מופרז על ידי הרשות השופטת ופגיעה בעקרונות הדמוקרטיים של הפרדת הרשויות והכרעת הרוב. בישראל, בוצעו ומתבצעים מהלכים משפטיים ופוליטיים נרחבים בהקשר הביקורת השיפוטית, ובכלל זאת המהפכה החוקתית והרפורמה המשפטית בישראל (2023).
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת

ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת מתבטאת בפסילתו של חוק, בנימוק שהוא עומד בסתירה לחוקה או לחוק בעל מעמד גבוה מזה של החוק הנפסל. ביקורת שיפוטית מסוג זה מקובלת במדינות רבות, הנבדלות זו מזו בפרמטרים אחדים:
גישה ריכוזית לעומת גישה ביזורית: לפי הגישה הריכוזית לביקורת שיפוטית, הסמכות לפסילתו של חוק נתונה לבית משפט יחיד – בית המשפט העליון או בית משפט לחוקה. לפי הגישה הביזורית, הסמכות לפסילתו של חוק נתונה לכל בית משפט המגלה שהחוק נמצא בסתירה לחוקה.
תקיפה אגבית או תקיפה ישירה: תקיפה אגבית של חוק נעשית בעת דיון בסכסוך משפטי, שבו תקיפת החוק כבלתי חוקתי עולה כטענה של אחד הצדדים לדיון. תקיפה ישירה נעשית בדיון שכל מטרתו היא תקיפת החוק. תקיפה אגבית תואמת יותר את הגישה הביזורית, ותקיפה ישירה תואמת יותר את הגישה הריכוזית.
זכות העמידה: האם הזכות לטעון לבטלותו של חוק נתונה לכל אזרח או ארגון, או רק למי שנפגע ישירות מהחוק הנדון.
הרכבו של בית המשפט לחוקה: מדינות שבהן פועל גוף מיוחד לביקורת חוקתית (בנפרד מבית המשפט העליון) נבדלות זו מזו בקריטריונים לקביעת הרכבו של גוף זה: מאפייני השופטים, אופן בחירתם, משך כהונתם וכדומה.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > אוסטריה

באוסטריה מתקיים "בית משפט לחוקה" (הקרוי גם "בית משפט לזכויות יסוד") שבסמכותו לדון בחוקתיותם של חוקים ולוודא שחוקי המדינה ותקנות הממשלה עולים בקנה אחד עם החוקה.
היה ובית משפט זה מצא שחוק מסוים אכן עומד בסתירה לחוקה בסמכותו לבטל את אותו חוק.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > אוסטרליה

באוסטרליה בית המשפט העליון הוא הערכאה השיפוטית הפדרלית הגבוהה ביותר ותפקידו לפרש ולהחיל את חוקי המדינה ולהכריע במקרים בעלי משמעות פדרלית מיוחדת, לרבות בעתירות בעניין תקפותם החוקתית של חוקים וביטולם במקרה של סתירה בינם לבין החוקה. יחד עם זאת לכל בתי המשפט באוסטרליה הסמכות לערוך ביקורת שיפוטית על חקיקה.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > איטליה

באיטליה מחזיק בית המשפט לחוקה בסמכות לערוך ביקורת שיפוטית על חוקים ולבטל חוקים, הוראות וצווים בעלי תוקף של חוק (בין אם של המדינה ובין אם של המחוזות השונים) העומדים בסתירה לחוקה.
לפי המנדט שקיבל בית המשפט לחוקה הוא נדרש לשמור על האיזון העדין בין חובתו לעסוק בביקורת שיפוטית והבטחת הציות לעקרונות חוקתיים לבין כיבוד הרשות המחוקקת. כחלופה לביטול חוק, יכול בית המשפט לחוקה להצביע על פגם חוקתי שקיים בחוק, ללא בטלות (שיטה המכונה "הכרזה לא רשמית בדבר אי חוקתיות" או "הכרזת אי התאמה"). הכרזה זו מלווה באזהרה כי אם לא יתקן המחוקק את החוק בתוך זמן סביר ישתמש בית המשפט בסמכותו לבטל את החוק.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > אירלנד

באירלנד קיימות שלוש ערכאות משפטיות המוסמכות לערוך ביקורת שיפוטית ולפסול חוקים בשל אי-התאמתם לחוקה: בית המשפט הגבוה, בית המשפט לערעורים ובית המשפט העליון. בנוסף יש לבית המשפט העליון הסמכות לערוך ביקורת שיפוטית גם על הצעות חוק שאושרו על ידי הפרלמנט אך טרם נחתמו על ידי נשיא המדינה כך שאם בית המשפט זה מוצא שההצעות סותרת את החוקה, הנשיא לא יכול לחתום עליהן ולהופכן לחוק.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > אסטוניה

באסטוניה מתנהלת לשכה תחת בית המשפט העליון העוסקת בביקורת שיפוטית. במידת הצורך ולאחר בחינה, מפנה הלשכה חוקים לדיון בפני מליאת בית המשפט העליון שלו הסמכות להצהיר על אי-חוקתיות או לפסול חוקים או סעיפים בחוק.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > ארצות הברית

בפסק דין מרבורי נגד מדיסון, שניתן בשנת 1803, פסק בית המשפט העליון של ארצות הברית כי בהתאם לפרק 3 לחוקת ארצות הברית נתונה לו הסמכות לבטל חוק העומד בסתירה לחוקה.
נשיא בית המשפט העליון, ג'ון מרשל, נימק החלטה זו:
זכותה וחובתה של הרשות השופטת לקבוע מה הוא החוק. תפקיד השופטים ליישם את הכלל המשפטי למקרים הפרטיים הבאים לפניהם לפסיקה, ולכן ממילא תפקידם גם לבאר ולפרש את הכלל עצמו. כאשר שני חוקים מתנגשים זה בזה, חייב בית המשפט להכריע את מי משניהם ליישם. והוא הדין כאשר חוק כלשהו סותר את החוקה. כאשר במקרה מסוים אפשר ליישם חוק כלשהו וגם את החוקה, עומדת לפני השופטים הברירה הזאת: לפסוק בהתאם לחוק ולהתעלם מן החוקה, או לפסוק על-פי החוקה ולהתעלם מן החוק. בית המשפט חייב להחליט על-פי איזה משני הכללים המנוגדים האלה לפסוק במקרה שלפניו, זו היא תמצית חובתו המשפטית. לכן, אם בתי המשפט מתחשבים בקביעות החוקה, והואיל והחוקה עומדת מעל כל חוק רגיל של בתי המחוקקים, צריך לפסוק על-פי החוקה, ולא על פי חוק רגיל כזה, בכל מקרה שבו אי-אפשר ליישם את שניהם.
פעם שנייה השתמש בית המשפט העליון בסמכות זו רק 54 שנים לאחר מכן, בפסק דין דרד סקוט נגד סנדפורד, שבו בוטל החוק הידוע בשם פשרת מיזורי, שהתקבל בקונגרס האמריקני בשנת 1820 ואשר הגביל את העבדות רק למדינות הדרום. בית המשפט פסק כי חוק זה פוגע בזכות הקניין המוגנת בתיקון החמישי לחוקה, משום שהוא מגביל את זכותו של אדם לרכוש לו עבדים.
פסק דין נודע שבו הפעיל בית המשפט העליון את סמכותו לביקורת שיפוטית הוא פסק דין רו נגד וייד, משנת 1973, שבו נפסק ברוב קולות כי כל חוק האוסר על הפלה מלאכותית סותר את חוקת ארצות הברית בשל הפגיעה בזכות לפרטיות. השופטים בדעת המיעוט בפסק דין זה טענו כי מדובר ב"חקיקה שיפוטית" ובניצול לרעה של כוחו של בית המשפט העליון.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > בלגיה

בבלגיה עומדת לבית המשפט לחוקה הסמכות לערוך ביקורת שיפוטית. לבית משפט זה הסמכות לפסול חוק או חלק ממנו, להשעות אותו, או להצהיר על אי חוקתיותו וזאת במידה שהחוק מפר זכויות המוגדרות בחוקה.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > בריטניה

בבריטניה יש לבית המשפט העליון יכולת לערוך ביקורת שיפוטית על חוקים ואף להכריז על כך שהחוק פוגע בזכויות ואינו תואם את האמנה האירופית לזכויות אדם, שרוב הזכויות המעוגנות בה אומצו אל תוך החוק הבריטי אולם אין בסמכותו לבטל חוקים בשל עיקרון ריבונות הפרלמנט. יחד עם זאת מאחר מאחר שבריטניה היא חלק ממועצת אירופה וחברה באמנה האירופית לזכויות אדם, אזרחים בריטים שזכויותיהם נפגעו, ואינם מקבלים מענה בבריטניה, רשאים לפנות לבית הדין האירופי לזכויות אדם בשטרסבורג.
על אף ריבונותו של הפרלמנט מצא דו"ח של משרד המשפטים הבריטי (מדצמבר 2022) שברוב הגדול של המקרים בהם הערכאות המשפטיות הצהירו על אי התאמה של חוקים, הפרלמנט תיקן את אותם חוקים.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > גרמניה

בגרמניה נתונה הסמכות לביקורת שיפוטית בידי בית המשפט הפדרלי לחוקה שבידיו הסמכות הבלעדית להכריע בשאלות חוקתיות ולערוך ביקורת שיפוטית בשל אי-התאמת חוקים (פדרליים או מדינתיים) לחוקה, ובכלל זאת הסמכות לבטלם. במקרים מסוימים יכול בית המשפט החוקתי הפדרלי להכריז גם על אי חוקתיות של הוראת חוק, ללא בטלות. במצב זה, גם אם ההוראה לא בטלה, נדרש להפסיק וליישם אותה ובית המשפט ישאיר את ההוראה על כנה עד שהפרלמנט יתקן אותה.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > דנמרק

בדנמרק, לפי החוקה והחקיקה, אין לבית המשפט העליון סמכות לערוך ביקורת שיפוטית ולפסול חוקים אולם דה-פקטו היו מקרים בהם פסל בית משפט זה חוקים של הפרלמנט.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > הולנד

בהולנד קובעת החוקה שקיימת ריבונות של הפרלמנט ובתי המשפט במדינה אינם רשאים להעביר ביקורת שיפוטית על חוקים של הפרלמנט. יחד עם זאת ניתנת בידי בתי המשפט יכולת לבחון אם חקיקה סותרת נורמות מחייבות של מוסדות בינלאומיים ואמנות בינלאומיות שהולנד מחויבת להן. אפשרות זו יוצרת מנגנון חלופי לביקורת שיפוטית המבוסס על החוק הבינלאומי. בשנים האחרונות ישנם ניסיונות לשנות את החוקה באופן שיאפשר למערכת המשפט לערוך ביקורת שיפוטית.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > הונגריה

בהונגריה בית המשפט לחוקה משמש כמוסד העליון להגנה על החוקה והוא מוסמך לבטל כל הוראת חוק או תקנה העומדת בסתירה לחוקה או לאמנות בינלאומיות. לבית המשפט לחוקה נתונה הסמכות לערוך ביקורת שיפוטית על חוק או תקנה גם לפני פרסומם.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > יוון

ביוון לכל הערכאות השיפוטית הסמכות לערוך ביקורת שיפוטית במקרים קונקרטיים ולסרב להחיל חוק. לבית המשפט העליון המיוחד יש גם את הסמכות לביקורת שיפוטית אבסטרקטית על נושאים עקרוניים. אם בית המשפט מוצא שחוק (או סעיף מסוים בו) אינו תואם את החוקה, הוא רשאי לפסול אותו והחוק מוכרז כלא תקף ולא ניתן לאכוף אותו.
במקרים מסוימים של ביקורת שיפוטית יכול בית המשפט להזמין פרופסורים למשפטים מהאוניברסיטאות במדינה (הנבחרים בהגרלה) כדי להיות שותפים בדיונים ובהחלטות.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > לטביה

בלטביה לבית המשפט לחוקה יש את הסמכות לערוך ביקורת שיפוטית בנוגע להתאמתם של חוקי הפרלמנט לחוקה ולפסול חוק שסותר אותה.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > ליטא

בליטא לבית המשפט לחוקה יש את הסמכות לערוך ביקורת שיפוטית על חוקי הפרלמנט ולהורות על ביטול חוק שסותר את החוקה.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > נורווגיה

בנורווגיה כל בתי המשפט מוסמכים לערוך ביקורת שיפוטית על חוקים ולהורות, במקרה הצורך, על ביטולו של חוק או הוראת חוק או לפרשו באופן מצמצם שעולה בקנה אחד עם החוקה.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > ניו זילנד

בניו זילנד קיימים שלושה בתי משפט בכירים (בית המשפט הגבוה, בית המשפט לערעורים ובית המשפט העליון). עד 2018 לבתי משפט אלו לא הייתה סמכות לערער על החוקים של הפרלמנט במקרה שאינם עולים בקנה אחד עם החוקה (הקרויה בניו זילנד "מגילת זכויות האדם"). ב-2018 פסק בית המשפט העליון של ניו זילנד כי בסמכותו להכריז על אי-התאמה של חוק להוראות מגילת הזכויות וכי סמכות זו נובעת ממבנה מגילת הזכויות עצמה ואינה פוגעת בעקרון של ריבונות הפרלמנט. בעקבות פסיקה זו נחקק ב-2020 חוק שמגדיר את המנגנון לטיפול במקרים של ביקורת שיפוטית וזאת מבלי לפגוע בעצמאות הפרלמנט (כלומר החוק מאפשר לבית משפט לקיים ביקורת שיפוטית אך אינו מאפשר לה לבטל חוקים וסמכות זו נתונה עדיין בידי המחוקק).
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > סלובקיה

בסלובקיה לבית המשפט לחוקה יש את הסמכות לבטל חוק של הפרלמנט אם מצא שהוא סותר את החוקה.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > ספרד

בספרד לבית משפט לחוקה הסמכות לקיים ביקורת שיפוטית על נורמות חוקתיות ולפסול חוקים (או חלקים מהם) בשל אי-חוקתיותם עקב הפרת זכויות וחירויות שמעוגנות בחוקה.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > פולין

בפולין לבית המשפט לחוקה הסמכות לדון בהתאמתם של חוקי הפרלמנט להוראות החוקה ולפסול אותם במקרה של אי התאמה.
ביקורת שיפוטית על הרשות המחוקקת > במדינות העולם (בסדר אלפביתי) > פורטוגל

בפורטוגל בית המשפט לחוקה הוא הסמכות המשפטית המוסמכת לערוך ביקורת שיפוטית ולפסול חוקים העומדים בסתירה לחוקה (הן במקרים קונקרטיים והן בשאלות עקרוניות). במקרים אלו יכריז בית המשפט כי הוראת חוק אינה חוקתית, וההוראה תפסיק להיות תקפה. לבתי המשפט רגילים יש גם סמכות לערוך ביקורת שיפוטית ולהימנע מיישום נורמות בלתי חוקתיות. אך רק לבית המשפט לחוקה הסמכות לבטל חוקים.