stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בקאו (מחוז)
גאוגרפיה > מים

חשובים במיוחד הם מי האגן האמצעי של הנהר סירט והמאגרים (אגמים מלאכותיים) שנבנו בחלק התחתון של הנהרות ביסטריצה, טזלאו, אוּז וסירט שהוא הנהר הארוך והחשוב ביותר במזרח רומניה.
מי המחוז נובעים מההרים שבצפון-מערב ומערב. הנהר טרוטוש שמוצאו בהרי צ'וק (צ'וקולוי) בצפון-מערב חוצה את המחוז מצפון-מערב לכיוון דרום-מזרח ונשפך בנהר סירט.
יובלי הטרוטוש נובעים גם הם מההרים במערב (הרי טרקאו, צ'וק ונמירה) והם כדלקמן מלמעלה ולמטה:
משמאל:אסאו (בצפון) וטזלאו (במרכז);מימין: צ'ובנוש (בצפון-מערב), אוּז (במערב), דופטיאנה, סלניק, אויטוז החוצה את היישוב אויטוז, והנחל קאשין החוצה את היישוב מנסטיריה קאשין ("מנזר קאשין"). האוז חוצה את היישוב ואליה אוזולוי, בגבול עם מחוז הרגיטה שם נבנה אגם האגירה פויאנה אוזולו.
הנהר ביסטריצה, יובל חשוב של הסירט, נובע מהרי השמאש, בצפון-מערב וזורם בצפון המחוז מצפון אל דרום מזרח, על יד היישוב בוהוש. שם בגבול הצפוני של מחוז בקאו עם מחוז ניאמץ, נבנה עליו אגם האגירה גרלן (Lacul Gârleni). הביסטריצה חוצה את העיר בקאו. במסלול הביסטריצה נבנו עוד אגמי אגירה:ליליאץ' ושרבנשט. אגמים מלאכותיים אלה מספקים את מי השתייה של האזור אך גם חלק גדול מצריכת האנרגיה החשמלית, באמצעות תחנת כוח הידרואלקטריות. ביסטריצה נשפכת לסירט במרכז המחוז.
הנהר הגדול סירט נובע בצפון רומניה בגבול עם אוקראינה, חוצה את כל מערב רומניה מצפון אל דרום -מזרח, ונשפך לדנובה. הוא חוצה את מחוז בקאו מצפון דרומה, במזרח המחוז. לאורך הנהר סירט הוסדרו מספר אגמי אגירה. אחרי המפגש עם ביסטריצה, מלמעלה למטה נמצאים אגמי האגירה הבאים:גאלבן (Galbeni), רקצ'ון וססקוט ובדרום-ברשט.
בסירט נשפכים הטרוטוש והנחלים טוטבה, זלטין ורקטאו.
גאוגרפיה > תבליט הנוף

ההרים, הגבעות, הרמות והמישורים מפוזרים במחוז בחלקים שווים.
במערב המחוז מתרוממים הרים מקבוצת הקרפטים המזרחיים. שם, לאורך עמקי הנחלים אויטוז וטרוטוש החבל ההיסטורי מולדובה מתחבר לחבל ההיסטורי השכן ממערב, טרנסילבניה, שעד 1918 היה קשור תקופה ארוכה להונגריה. בצד המזרחי של המחוז הגובה יורד מ- מ-1,664 מ' (הרי טרקאו) עד לנקודה הנמוכה ביותר - 100 מ' - בעמק הנהר סירט החוצה באמצע את המחוז מצפון לדרום.
במזרח המחוז נמצאת הרמה המולדבית הנחצית על ידי הרבה נחלים קטנים.
גאוגרפיה > החי

הרי המחוז בקאו מאוכלסים בדבים, זאבים, שועלים, חזירי בר וסנאים, במיוחד באזור הכפרי של סלניק-מולדובה.
גאוגרפיה > שמורות טבע

במחוז בקאו קיימים 23 אזורי טבע המוגנים כמורשת לאומית ושטחם בסך הכל הוא 97,257 דונם.
25 ק"מ מרחק מהעיר אונשט, ביישוב מנסטיריה קאשין, נמצאת שמורת הטבע בוצ'אש.
אם הולכים מהנקודה היערנית בוצ'אש למעלה, בעמק הנחל בוצ'אש, אחרי 2,5 ק"מ מגיעים למפל בוצ'אש, שגובהו הוא 15 מטר, המפל הגבוה במחוז באקו. בשמורת בוצ'אש חי צפיר האלפים.
בסביבה נמצאים גם המנזר הקטן (ארמיטאז' או ברומנית - סקיט) בוצ'אש וכן בריכת גידול פורלים אנצרקטואריה (Păstravăria Înțarcătoarea)
דמוגרפיה

באוגוסט 1997 עם אוכלוסייה של 745,443 תושבים התמקם המחוז בקאו במקום השישי ברומניה, אחרי הבירה בוקרשט והמחוזות פרחובה, יאש, דולז' וקונסטנצה.
הצפיפות הממוצעת של האוכלוסין הייתה 112.86/ קמ"ר כשהצפיפות המרבית הייתה 230/קמ"ר באזור המתועש שבו חי 50.54% מכלל התושבים.
| שנה | מספר תושבי המחוז | צפיפות האוכלוסייה | רומנים | צוענים | הונגרים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1948 | 414,996 |  |  |  |  |
| 1956 | 507,937  |  |  |  |  |
| 1966 | 598,321  |  |  |  |  |
| 1977 | 667,791  |  |  |  |  |
| 1992 | 737,512  |  |  |  |  |
| 2002 | 706,623  | 113 / קמ"ר | 97.5% | 1.7% | 0.7% |
| 2011 | 616,168  | 93 / קמ"ר | 96.1% | 1.7% | 0.68% |
| מפקד האוכלוסין ב-2021 | 601,387  | 91 / קמ"ר |  |  |  |
ב-1987 לפי הערכה חיו במחוז כ-70,000 צ'אנגואים הרואים את עצמם בדרך כלל הונגרים.
לפי נתוני מפקד מ-2011 שפורסמו ב-2013 הכב האוכלוסייה לפי מוצא אתני הוא דלקמן:
רומנים - 558,507 90.6%
צוענים - 15,284 - 2,5%
הונגרים - 4,208 - 0.7%
ההרכב לפי שתפ אם:
רומנית - 565,017 - 91.7%
רומאני - 8,959 - 1,5%
הונגרית - 5,062 - 0.8%
ההרכב לפי דתות הוא כדלקמן:
נצרות אורתודוקסית - 76.3%
נצרות רומית-קתולית -% 15,7
חלוקה מנהלית

במחוז קיימים שלוש רשויות עירוניות (ברומנית - מוניצ'יפיו), עוד חמש ערים, ו-85 כפרים גדולים ("קומונות")
חלוקה מנהלית > רשויות עירוניות (מוניצ'יפיו)

בקאו - עם 136,086 תושבים (2021) (ב- 1997 חיו בה 208,556 תושבים ואז הייתה העיר מספר 12 במדינה לפי מספר התושבים)
מוינשט
אונשט
חלוקה מנהלית > ערים

בוהוש
קומנשט
דרמנשט
סלניק-מולדובה
טרגו אוקנה
חלוקה מנהלית > כפרים גדולים ("קומונות")

המחוז מונה 85 כפרים גדולים - "קומונות".
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אגש (Agăș)  ארדאואן (Ardeoani)  אסאו (Asău)  בלקן (Balcani])  ברשט-ביסטריצה (Berești-Bistrița)  ברשט-טזלאו (Berești-Tazlău)  ברזונץ (Berzunți)  ברסנשט (Bârsănești)  בלז'שט, בקאו (Blăgești, Bacău)  בוגדנשט, בקאו (Bogdănești, Bacău)  ברוסטורואסה (Brusturoasa)  בוצ'ום, בקאו (Buciumi, Bacău)  בוהוץ' (Buhoci)  קאשין (Cașin)  קאיוץ (Căiuți) |  קלז'ה (Cleja)  קולונשט, בקאו (Colonești, Bacău)  קורבאסקה (Corbasca)  קוצופנשט (Coțofănești)  דמיינשט (Dămienești)  דיאלו מורי (Dealu Morii)  דופטיאנה (Dofteana)  פראואן (Faraoani)  פיליפן (Filipeni)  פיליפשט (Filipești)  גייצ'אנה (Găiceana)  גימש-פג'ט (Ghimeș-Făget)  גרלן, בקאו (Gârleni, Bacău)  גלוונשט (Glăvănești)  ג'וסן (Gioseni) |  גורה ואי, בקאו (Gura Văii, Bacău)  הלג'יו (Helegiu)  המיוש (Hemeiuș)  הורוישט (Huruiești)  הורג'שט (Horgești)  איבורו בהרהצ'ולוי (Izvoru Berheciului)  איטשט ([Itesti)  לטיה וקה  (Letea Veche)  ליפובה, בקאו (Lipova, Bacău)  ליווז, בקאו (Livezi, Bacău)  לואיז-קלוגרה (Luizi-Călugăra)  מג'ירשט  (Măgirești)  מגורה, בקאו (Măgura, Bacău)]  מנסטיריה קאשין - מנזר קאשין (Mănăstirea Cașin)  מרג'ינן, בקאו (Mărgineni, Bacău) |  מוטושן (Motoșeni)  נגרי, בקאו Negri, Bacău  ניקולאיה בלצ'סקו, בקאו (Nicolae Bălcescu, Bacău)  אודוסשט, בקאו (Odobești, Bacău)  אויטוז (Oituz)  אונצ'שט (Oncești, Bacău)  אורבֶן (Orbeni)  פלנקה, בקאו (Palanca, Bacău)  פאראווה, בקאו (Parava, Bacău)  פנצ'שט, בקאו (Pâncești, Bacău)  פארינצ'ה (Parincea)  פרגרשט (Pârgărești)  פרז'ול (Pârjol)  פלופאנה ( Plopana)  פודו טורקולוי (Podu Turcului) |  פודור (Poduri)  פרז'שט (Prăjești)  ראקובה (Racova)  רקצ'ון (Răcăciuni)  רקיטואסה (Răchitoasa)  רושיור, בקאו (Roșiori, Bacău)  ססקוט (Sascut)  סנדולן (Sănduleni)  סראטה (Sărata, Bacău)  סאוצ'שט (Săucești)  סקורצֶן, בקאו (Scorțeni, Bacău)  סקויין (Secuieni, Bacău)  סולונץ (Solonț)  סטניששט (Stănișești)  סטרוגאר, בקאו (Strugari, Bacău) |  שטפאן צ'ל מארה, בקאו (Ștefan cel Mare, Bacău)  טמאש (Tamași)  טטרשט (Tătărăști)  טרגו טרוטוש (Târgu Trotuș)  טראיאן, בקאו (Traian, Bacău)  אונגורן, בקאו (Ungureni, Bacău)  אורקשט, בקאו (Urechești, Bacăui)  ואליה סיאקה, בקאו (Valea Seacă, Bacău)  וולטורן, בקאו (Vultureni, Bacău)  זמש (Zemeș) |
כלכלה > חקלאות ויערנות

48.5% משטח המחוז הוא אדמה מעובדת ו -39.8% מכוסים ביערות (עץ אדר, עצי אלון, אורנים, עצי אשוח ואשוחית
כלכלה > תעשייה

במאות 14–15 בקאו הייתה עיר של בתי מלאכה ומסחר. בעשור הראשון של המאה ה-19 התחילה הפקת נפט ועץ ברמה תעשייתית והוקמו בעיר בית חרושת לנייר, בתי חרושת לטקסטיל ולהנעלה.
בתקופה הקומוניסטית היה המחוז בקאו לאחד המחוזות המתועשים ביותר של רומניה ונותר עד היום המרכז התעשייתי הראשי של חבל מולדובה ברומניה.
הוא תורם ל-4% מסך התפוקה של רומניה [דרוש מקור]
כלכלה > תעשייה > התעשייה הכימית ושל הנפט (פטרוכימית)

תעשיית הנפט ידועה במחוז בקאו עוד מהמאה ה-15. במאה ה-17 ב-1646 הזכיר מרקו בנדיני (Codex Bandini) שהכפריים מהיישובים מוסוארה, פויין, דופטיאנה ופקור השתמשו בנפט שהפיקו מבורות לשם תרופת מרפא ולשימון גלגלי העגלות.
במאה ה-20 הוקמו בתי הזיקוק הגדולים דרמנשט ו-RAFO אונשט, כמו כן המפעלים הנפסחים Carom ו-Chimcomplex. תעשיית הנפט ידעה את שיא תפוקתה ב-1988. בימינו שני בתי הזיקוק נסגרו, מפעל Carom נהרס והמפעל Chimcomplex פעיל רק בעיבוד המלח.
כלכלה > תעשייה > תעשיית הפחם

המחוז שוכן במרכז אגן של מכרות פחם הכולל את קומנשט (EMC Comănești) ו-34 כפרים מסביב, שבעה מכרות מסוגלים לייצור. במידה פחותה קיימים באזור גם משאבי נפט.
הפחם החום מופק החל משנת 1836.מהמאה ה-19 ועד שלהי המאה ה-20 75% מלתושבי כפרים אלה עבדו ככורי פחם. בנסיבות אלה בתקופה הקומוניסטית התפתחה בקעת קומנשט כאזור מתועש מאוד. אחרי מהפיכת 1989 המכרות שהעסיקו 5,000 עובדים נסגרו, מכרה קומנשט נסגר סופית ב-2005 ו-250 הכורים האחרונים נשארו מובטלים.
גם אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי, המחוז מספק חלק חשוב בהתוצר הגולמי של המדינה, אבל חיי הכלכלה המקומית התפרסמו יותר בדמויות של אנשי עסקים שנויים במחלוקת מאשר בהישגיה.
כלכלה > תעשייה > הפקת המלח

הפקת המלח בשטח המחוז התחילה בתחילת המאה ה-14. כיום מופקים באזור כ-370,000 טון לשנה.
כלכלה > תעשייה > תעשיות אחרות

נוכחות במחוז גם ,
תעשיית המזון
תעשיית חומרי הבניין
תעשיית העץ והנייר
תעשיית הטקסטיל
תעשיית המכונות
התעשייה האווירית
אחרי תקופת שפל בעקבות המהפך ב-1989, התפוקה התעשייתית התייצבה והתפתחה אחרי 1993.
תיירות

יעדי התיירות העיקריים במחוז הם:
הערים בקאו ואונשט
בעיר בקאו:
מוזיאון למדעי הטבע
מוזיאון להיסטוריה
מוזיאון לאמנויות
הבית- מוזיאון ג'ורג'ה בקוביה
הבית -מוזיאון ניקו אניה (Nicu Enea)
כנסיית "פרצ'יסטה"
המצפה האסטרונומי
אתרי הנופש:
פויאנה סראטה
פויאנה אוזולוי - בדרמנשט
סלניק-מולדובה - הידוע במרחצאות המרפא
טרגו אוקנה
הרי נמירה
בשטח המחוז פעלו 14 בתי מלון עם 2,431 מקומות לינה, 21 בקתאות תיירות עם 1,292 מקומות לינה, 4 אכסניות ומוטלים עם 114 מקומות לינה, 4 אתרי קמפינג עם 634 מקומות, 6 מחנות לתלמידים ופנסיון תיירים עם 28 מקומות לינה.
תחבורה

נמל התעופה "ג'ורג'ה אנסקו" בקאו
חינוך > מוסדות אוניברסיטאים

אוניברסיטת "וסילה אלכסנדרי" של בקאו
אוניברסיטת "ג'ורג'ה בקוביה" בבקאו
חינוך > מוסדות לימוד על-תיכוניים

בית הספר המשולב הטרום-אוניברסיטאי "קונסטנטין ברנקוביאנו" בבקאו
(grupul școlar preuniversitar)
בית הספר המשולב המקצועי הטכני, הכלכלי ולאמנות "נציונל קונסטרוקט" בבקאו
(grupul școlar profesional)
בית הספר העל-תיכוני "הומניטס" בבקאו
בית הספר העל-תיכוני למקצועות בתחום הבריאות "הרה" בבקאו
בית הספר העל-תיכוני למקצועות בתחום הבריאות F.E.G בקאו
בית הספר העל תירוני "קרול דווילה" באונשט
חינוך > בתי ספר תיכון

המכללה הלאומית "וסילה אלכסנדרי"
המכללה הלאומית "גאורגה ורנצ'אנו" בבקאו
המכללה הלאומית "פרדיננד הראשון" בבקאו
המכללה הלאומית לחינוך "שטפאן הגדול" בבקאו
המכללה הלאומית "דימיטריה קנטמיר" באונשט
המכללה הלאומית "גריגורה מויסיל" באונשט
המכללה הלאומית "קוסטאקה נגרי" בטרגו אוקנה
מכללת "אנרי קואנדה" בבקאו
מכללת מיכאי אמינסקו" בבקאו
מכללת "גריגורה אנטיפה" בבקאו
המכללה הכלכלית "יון גיקה" בבקאו
המכללה הטכנית לתקשורת "ניקולאיה וסילסקו קארפן " בבקאו
המכללה הטכנית "אנגל סליני" בבקאו
המכללה הטכנית "דימיטריה מנז'רון" בבקאו
המכללה הטכנית "לטיה" בבקאו
המכללה הטכנית "גאורגה אסאקי" באונשט
התיכון הטכנולוגי "פטרו פוני" באונשט
המכללה הטכנית "גריגורה קובלצ'סקו" במוינשט
המכללה הטכנית "דימיטריה גיקה" בקומנשט
המכללה הטכנית "יון בורצ'ה" בבוהוש
התיכון לספורט "נדיה קומנץ'" באונשט
המכללה הלאומית לאמנות "ג'ורג'ה אפוסטו" בבקאו
התיכון העיוני "ספירו חארט" במוינשט
התיכון התאולוגי הרומי-קתולי "ספנטול יוסיף" בבקאו (התיכון "יוסף הקדוש" )
התיכון התאולוגי " Fericitul Ieremia” ("ירמיה המבורך") באונשט
התיכון לספורט בבקאו
בית הספר המשולב "גריגורה טבקארו" בבקאו
בית הספר המשולב "גריגורה מויסיל" בבקאו
בית הספר המשולב "פטרו רארש" בבקאו
בית הספר המשולב "אלכסנדרו ולחוצה" בפודו טורקולוי
בית הספר המשולב תעשייתי בטרגו אוקנה
בית הספר המשולב התעשייתי לייצור מכונות דרמנשט
התיכון הטכנולוגי "דא'ציה" באונשט
בית הספר המשולב החקלאי "ז'אק מ. אליאס" בססקוט
בית הספר המשולב החקלאי בהמיוש
תרבות > ספריות

הספרייה המחוזית "קוסטאקה סטורזה" בבקאו
הספרייה המוניציפלית "ראדו רוסטי" באונשט
הספרייה המוניציפלית "שטפאן לוקיאן" במוינשט
הספרייה העירונית " ג'ורג'ה בקוביה" בבוהוש
הספרייה העירונית קומנשט
הספרייה העירונית דרמנשט
הספרייה העירונית סלניק-מולדובה
הספרייה העירונית טרגו אוקנה
ספורט

במחוז בקאו נולדה נדיה קומנץ', אחת המתעמלות הטובות ביותר מכל הזמנים, הספורטאית הרומניה הראשונה שנכללה ב"היכל התהילה הבינלאומי להתעמלות"
במחוז הזה התגוררה ופעלה שנים רבות האתלטית דוינה מלינטה והמתעמלת לביניה אגאקה שהצטיינו כאלופות במשחקים האולימפיים בלוס אנג'לס ב-1984
ספורט > אתלטיקה

מועדון הספורט SCM Bacău בעיר בקאו הוא המועדון המרכזי לאתלטיקה במחוז.
ספורט > כדורגל

FCM Bacău
ASC Bacău
CS Aerostar Bacău
FC Pambac Bacău
FCM Bacău II
CS Mesagerul Bacău
Pisicile Roșii (החתולים האדומים)
Petrolul Moinești
FC Willy Bacău
ASO Buhuși
FC Onești
FC Siretul Bacău
Inter Onești
FC Știința Bacău
ספורט > כדוריד

Știința MD Bacău
CS Știința Bacău
ספורט > כדורעף

CS Știința Bacău (גברים)
CS Știința Bacău (נשים)
אישים

לביניה אגאקה - מתעמלת אמנותית רומניה
גבריאלה אדמשטיאנו - סופרת רומניה
וסילה אלכסנדרי-משור, סופר ודיפלומט רומני
ראדו בליגן - שחקן תיאטרון וקולנוע רומני
רלוקה בלצ'ו
ג'ורג'ה בקוביה - משורר רומני
לורדאנה גרוזה
יון טליאנו
סולומון מרכוס - מתמטיקאי יהודי רומני
אלכסנדרו פירו - מבקר ספרות רומני
גבריאלה ורנצ'אנו פיריה - פוליטיקאית רומניה
טריסטן צארה - משורר יהודי רומני וצרפתי
נדיה קומנץ' - ספורטאית, מתעמלת אמנותית רומניה
יון רוטארו
משה רוזן - רב ראשי של רומניה
ראדו רוסטי - גנרל, פוליטיקאי והיסטוריון רומני
הערות שוליים

↑  "למחוז בקאו יש סמל חדש" בעיתון Bacăul ב-22 במרץ 2008
↑  National Institute of Statistics, "Populația la recensămintele din anii 1948, 1956, 1966, 1977, 1992, 2002 și 2011" (אורכב 22.09.2006 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Comunicat de presă: 2 februarie 2012 privind rezultatele provizorii ale Recensământului Populației și Locuințelor – 2011" (PDF). Recensamantromania.ro. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2 באוגוסט 2019. נבדק ב-11 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מפקד רומניה sR_Tab_8.xls
↑  מפקד ברומניה
↑  המפקד ב-2011 חלוקה לפי דתות
↑  Universitatea „Vasile Alecsandri" din Bacău אתר אוניברסיטת אלכסנדרי בבקאו
↑  Universitatea George Bacovia Bacau - Drumul tau in viata incepe aic
↑  Colegiul Național „Vasile Alecsandri" Bacău התיכון וסילה אלכסנדרי בקאו
↑  Colegiul Național „Gheorghe Vrănceanu" Bacău
↑  אתר פדגוגי בקאו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 07b8aa5c-3082-45d4-a69b-2681e98f9383  NKC: ge484083
דוד בן רפאל מילדולה

| --- | --- |

שער שו"ת דברי דוד
 לידה:  1714 ה'תע"ד ליוורנו
 פטירה:  בסביבות 1814 אמסטרדם
 מדינה:  ליבורנו, אמסטרדם 
 מקום פעילות:  ליוורנו, אמסטרדם
 תקופת הפעילות:  ?–1810 
 השתייכות:  יהודים איטלקים
 תחומי עיסוק:  תלמוד הלכה
 בני דורו:  רבי אליעזר סופינו, רבי רפאל שלמה לניאדו
 חיבוריו:  דברי דוד, דרכי דוד, מועד דוד, דרכי יסוד הלימוד.
 בת זוג:  רחל בת אלישיב נתנאל צרפתי
 אב:  רבי רפאל מלדולה
 אם:  רחל
 צאצאים:  רבי אברהם מילדולה
 
רבי דוד מילדולה (התע"ד, 1714 – התקע"ח, 1818) היה רב בליוורנו ואמסטרדם, ראש ישיבה, מחבר ספרי הלכה, ובעל בית דפוס, דמות מרכזית בפולמוס שבת החתונה.
ביוגרפיה

רבי דוד נולד לרבי רפאל ולרחל בשנת 1714 בליוורנו, בהמשך חייו עבר לאמסטרדם שם כיהן כראש ישיבת משענת זקנים, תמימי דרך, ראשית חכמה, חונן דלים. בי' באדר א' בשנת 1739 ה'תצ"ט בהיותו בן 25, נשא לאשה את מרת רחל בתו של העשיר ר' אלישיב נתנאל צרפתי.
מילדולה שימש כמגיה עורך ומסדר ספרים בבתי דפוס רבים באמסטרדם, בין עבודותיו: מסילת ישרים, מקדש מלך לרבי שלום בוזגלו, ציצת נובל צבי, ועוד.
רבי דוד התכתב עם רבים מרבני דורו ביניהם, מהר"ץ חיות, היעב"ץ, בעל הפני יהושע, רבי שמואל לניאדו, רבי רפאל שלמה לניאדו, רבי יעקב שאול ועוד.
מילדולה נפגש לראשונה עם החיד"א באמשטרדם תקט"ו, החיד"א מתאר אותו כאדם שתלטן תקיף וחמדן, בבואו להאג להשיא את ביתו, נפגש שוב עם החיד"א.
ביתו היווה מקום לשלוחי ארץ ישראל הרבים.
נפטר בגיל מבוגר מאוד באמסטרדם.
בפולמוס שבת החתונה

בקהילת פיזה (בערך בשנת תצ"ה) לכבוד עליה לתורה לחתן הביאו חזן מיוחד, בעת הקריאה העלו את החתן כחלק משבעה קרואים, החזן שתק ולא אמר דבר מפני שראה שהמרא דאתרא רבי אליעזר סופינו שתק, לאחר השבת שאל לרבי דוד (בן אברהם) מילדולה האם נהג כשורה, רדב"א ענה לו ששגו בדין, רבי דוד ביקש את עזרת גיסו רבי רפאל מילדולה ואף הוא כתב תשובה בנושא, כששמע רבי אליעזר סופינו על תשובתו חלק על דבריו בחריפות ופסק שהדין עם הציבור.
לאחר שתשובות רדב"א ורבי רפאל מילדולה נדפסו בשו"ת מים רבים, רבי אליעזר כתב קונטרס ובו תגובות לדבריהם ושלחו להדפסה באמשטרדם, כנראה מפני עניותו של המחבר לקח להדפסה זמן רב, והיא נגמרה רק לאחר שלוש שנים, בדרך לא ידועה נודע למשפחת מילדולה על ההדפסה ובטרם הגיעו הקונטרס לליוורנו הוחרמו הקונטרסים על ידי הבית דין על סמך פסקו של רבי אריה ליב לבנשטם, לאחר תקופה הקונטרסים נשרפו כליל.
רבי דוד בן רבי רפאל מילדולה אסף תשובות מרבני דורו אשר הסכימו עם פסק אביו ותכנן להדפיסם, לפני הדפסת דברי רבי דוד ושאר הרבנים, החליט רבי אליעזר לעלות לארץ, ולהתיישב בירושלים.
חיבוריו

מועד דוד, בענייני אסטרונומיה ומתמטיקה, אמסטרדם 1740.
דברי דוד, שו"ת בנושאים הלכתיים שונים בספר תשובות רבות מרבני דורו על פולמוס שבת החתונה, אמסטרדם 1753.
דרכי יסוד הלימוד, על כללי הש"ס, אמסטרדם 1754.
דרכי דוד, ביאור על התורה חמישה חלקים, אמסטרדם 1793.
מכתם לדוד, ביאור לספר תהלים.
ליקוטי דוד, על ספר לקט הקמח.
קיצור ציצת נובל צבי נדפס בתוך שו"ת אהל יעקב לרבי יעקב ששפורטש.
סידור תפילת ישרים יחד עם רבי יהודה פונה.
זבחי דוד, על דיני שחיטה.
מצודת דוד, היסטוריה בסגנון ספר יוחסין. לא נדפס.
כמה מתשובותיו שנדפסו בקובץ פרי עץ חיים הם בעצם גניבה ספרותית מתשובות של רבי דוד קונפורטי. לפי שמעון תודר בספרו דרכי דוד מעתיק מתוך ההקדמה ל"ביאור" של רמבמ"ן ללא ייחוס, ככל הנראה מדובר בהקדמה לחומש ויקרא, אך למעשה כותב ההקדמה הוא אברהם מילדולה - בנו של רבי דוד.
לקריאה נוספת

רבי מרדכי הכהן, גורלו של ספר, ליד המעין, מכון יד רמ"ה ירושלים תש"ן, עמ' 26–40, באתר אוצר החכמה
רבי מרדכי שמואל גירונדי, תולדות גדולי ישראל עמ' 79.
הערות שוליים

↑  הרמח"ל הודה לו בחתימת הספר על הגהתו.
↑  שו"ת מהרצ"ח סימן מו
↑  תורת הקנאות נט:
↑  בספרו דרכי דוד ובשו"ת פני יהושע סימן א, הפני יהושע אף שלח לו את ספריו "שישים עינו עליהם"
1 2  מובא בספרו דרכי דוד
↑  קול יעקב חלק השו"ת, שאלה א'
↑  החיד"א, מעגל טוב השלם, מהדורת פריימן עמ' 28, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  החיד"א, מעגל טוב השלם, מהדורת פריימן עמ' 157, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  ראה אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל, לפי מפתח שמות בסוף הספר
↑  היו שכתבו בגיל תשעים ושש, היו שכתבו מאה וארבע.
↑  מילדולה חיבר ארבעה "קונטרסים" (חיבורים), ספרי הדרכה למתחילים בלימוד התלמוד: "הנהגת התלמידים" ו"לימוד התלמידים", "דרכי הלימוד" ו"יסוד הלימוד". ונדפסו בתוך: "הליכות עולם ומבא הגמרא", אמסטרדם, תקי"ד.
↑  דרכי דוד, ‏אמשטרדאם תקנג, באתר היברובוקס
↑  מילדולה ערך את הספר לאחר לחץ ממספר גבירים, בהקדמה הוא מתאונן שמחמת הלחץ עבודתו לא עלתה יפה.
↑  הספר נדפס עם שיבושים רבים, לאחר ההדפסה רבני העיר החרימו את הספר ככל הנראה בשל הביקורת החריפה על השבתאות המופיעה בספר, ראו: ישעיה תשבי, ספר ציצת נובל צבי לרבי יעקב ששפורטש, מוסד ביאליק, ירושלים תשי"ד, עמ' יא-מב
↑  כרך ה דפים רסא-רסט
↑  שמואל גליק, חמודות מצרים, מכון שוקן, ירושלים תשע"ח, עמ' 268 - 273
↑  כך לפי שמעון תודר, לפרשת הזיופים בספרותנו, במישור, גיליון קץ, ט שבת תש"ד, עמ' ו
↑  משה מנדלסון, אור לנתיבה, עמ' 14, באתר היברובוקס, דוד מילדולה, דרכי דוד, פתיחה לספר ויקרא, המבורג תקנ"ד, באתר היברובוקס
↑  נדפס במקור בכתב העת סיני, כרך עד עמ' רמא-רסב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304099605171  ISNI: 0000 0000 7890 8749  SUDOC: 111291364  VIAF: 66348901   WorldCat (עם VIAF): 66348901
הדיוויזיה ה-226 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 בנובמבר 1916 – 10 בפברואר 1919 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
הדיוויזיה ה-226 (בגרמנית: 226. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-25 בנובמבר 1916 בחזית המזרחית ולחמה לחמה בקרבות השונים בחזית המזרחית, ובכלל זה במערכה ברומניה. עם תום המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-10 בפברואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

הנס פון אורצן (25 בנובמבר 1916–4 באפריל 1918)
אלפרד פון קיהנה (4 באפריל 1918–10 בפברואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
דניס אאוגו

דניס אאוגו (בגרמנית: Dennis Aogo; נולד ב-14 בינואר 1987 בקרלסרוהה שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא ניגרי ששיחק בעמדת המגן. לזכותו של אאוגו 12 הופעות במדי נבחרת גרמניה.
קריירה מוקדמת

אאוגו נולד באוברויט, פרבר של קרלסרוהה שבגרמניה המערבית, לאב ניגרי ולאם גרמניה, והתאמן כילד במועדון קרלסרוהה. הוריו נפרדו בשנת 2000, ואאוגו עבר עם אביו לעיר ברוכסל, ולכן נאלץ לעזוב את קרלסרוהה ולעבור לוולדהוף מנהיים, שם שיחק שנתיים כנער. בגיל 15 עבר אאוגו לפרייבורג, שם הצטיין במחלקת הנוער של המועדון ונצפה ככישרון גדול לעתיד.
קריירת מועדונים

דניס אאוגו ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה בשנת 2004 במדי פרייבורג במשחק נגד המבורג, כאשר היה בן 17 בלבד. אאוגו נשר עם פרייבורג אל הבונדסליגה השנייה בעונת הבכורה שלו במועדון, 2004/05. לאחר מכן, שיחק אאוגו שלוש עונות נוספות בפרייבורג, ושיתף פעולה בקישור עם סומאילה קוליבאלי, סאשה ריטר, רודה ענתר וג'ונתן פיטרויפה, כאשר בעונת 2005/06 הבקיע שישה שערי ליגה, וסיים עם פרייבורג במקום הרביעי, מרחק שתי נקודות מעליית ליגה. בעונת 2006/07 אאוגו לא הבקיע שערים, אך סיים עם הקבוצה שוב במקום הרביעי, ופרייבורג לא עלתה רק בגין הפרש שערים נחות משל דיסבורג שעלתה. בעונת 2007/08 רשם אאוגו עונת שיא, בה הבקיע ארבעה שערים ובישל תשעה, אך שוב כשלה קבוצתו להעפיל לבונדסליגה, כאשר סיימה חמישית, מרחק חמש נקודות מעליית ליגה. בתום עונה זו, עזב אאוגו את הקבוצה, לאחר שערך בסך הכל 94 הופעות, בהן כבש 11 שערים.
בקיץ 2008 חתם אאוגו על חוזה לארבע שנים בהמבורג, ביחד עם חברו מפרייבורג ג'ונתן פיטרויפה. אאוגו תופקד בהמבורג בתפקיד הגנתי יותר משהיה לו בפרייבורג, ושיתף פעולה בעונות הראשונות בקישור עם פיטרויפה, פיוטר טרוכובסקי, דוד יארולים וגי דמל. בעונתו הראשונה בהמבורג, 2008/09, סיימו אאוגו והמבורג במקום החמישי בבונדסליגה. בעונת 2009/10 סיימה המבורג שביעית, אך אאוגו תפס מקום חשוב במיוחד בקישור של הקבוצה, וערך 31 הופעות ליגה. לאחר עונה נוספת במרכז הטבלה, סיימו אאוגו והמבורג בעונת 2011/12 במקום ה-15. בעונת 2012/13 אאוגו והמבורג סיימו במקום השביעי, אך זכורה מעונה זו תבוסה בתוצאה 2–9 לבאיירן מינכן, לה אאוגו היה שותף. בעונה זו הבקיע אאוגו את שני שערי הליגה הראשונים שלו בהמבורג. את עונת 2013/14 החל אאוגו בהמבורג, אך הושאל באוגוסט 2013 לשאלקה 04 עד לתום העונה.
בעונת ההשאלה של אאוגו לשאלקה 04, הוא ערך תשע הופעות ליגה בלבד, לאחר שהחמיץ את החלק השני של העונה בגין פציעה. את העונה הזו סיימה שאלקה במקום השלישי בבונדסליגה, והבטיחה את השתתפותה בליגת האלופות בעונת 2015/16. ביוני 2014 חתם אאוגו בשאלקה על חוזה קבוע לשלוש שנים. בעונת 2014/15 סיים אאוגו עם שאלקה במקום השישי בבונדסליגה, והגיע עם שאלקה לשמינית גמר ליגת האלופות, שם הודחה הקבוצה על ידי ריאל מדריד. בעונת 2015/16 סיימו אאוגו ושאלקה במקום החמישי בבונדסליגה. בתום עונת 2016/17 שוחרר אאוגו מהקבוצה כשהסתיים חוזהו.
ב-9 באוגוסט 2017 חתם אאוגו בשטוטגרט, העולה החדשה לבונדסליגה. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2017/18, הציג אאוגו יכולת טובה מאוד בהגנה שכללה גם את הולגר באדשטובר, בנז'מן פבאר ואנדראס בק, והקבוצה סיימה במקום השמיני. בעונת 2018/19 נשר אאוגו עם שטוטגרט לבונדסליגה השנייה, לאחר שהקבוצה סיימה במקום ה-16 בבונדסליגה והפסידה במשחקי המבחן לאוניון ברלין בשערי חוץ. לאחר ירידת הליגה, עזב אאוגו את שטוטגרט לאחר שתם חוזהו במועדון.
בספטמבר 2019 חתם אאוגו בהנובר 96 מהבונדסליגה השנייה, אליה עבר בהעברה חופשית. אאוגו ערך ארבע הופעות ליגה במדי הנובר, ובינואר 2020 סיכמו אאוגו והקבוצה על התרת החוזה באופן הדדי. באוגוסט 2020 הודיע אאוגו על פרישה ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

ב-23 במרץ 2007 ערך אאוגו את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה של גרמניה במשחק נגד הנבחרת הצעירה של אוסטריה. בשנת 2009 אאוגו היה שותף בזכייתה הנבחרת הצעירה של גרמניה באליפות אירופה עד גיל 21 ואף נכנס כמחליף בדקה ה-83 במשחק הגמר בו גרמניה ניצחה 0–4 את הנבחרת הצעירה של אנגליה.
את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה הבוגרת ערך אאוגו ב-6 במאי 2010 במשחק ידידות נגד נבחרת מלטה, בו ניצחה גרמניה בתוצאה 0–3. בהמשך זומן גם לסגל של נבחרת גרמניה למונדיאל 2010, אך שותף רק במשחק על המקום השלישי, בו שיחק 90 דקות בניצחון של גרמניה 2–3 על נבחרת אורוגוואי. לאחר מכן ערך אאוגו מספר הופעות במוקדמות יורו 2012 ובמספר משחקי ידידות, אך לא זומן לטורנירים גדולים נוספים.
הדים (הקיבוץ הארצי)

ערך זה עוסק בכתב עת של תנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר. אם התכוונתם לכתב עת ספרותי, ראו .
שער גיליון הדים, תמוז תש"ל אוגוסט 1970
הדים: לשאלות החברה הקיבוצית היה כתב עת של תנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר.
"הדים" ראה אור בהוצאה לאור של התנועה בקיבוץ מרחביה, משנת תרצ"ד 1934 עד שנת תשמ"ח 1988. תקופה ארוכה היה רבעון, שגליונותיו רואים אור 4 פעמים בשנה.
השתתפו בעריכתו ובכתיבתו חברי מפלגת מפ"ם, התנועה המיישבת "הקיבוץ הארצי", ותנועת הנוער "השומר הצעיר", וכן חברי מפלגת מפ"ם, וחברים ואוהדים של "הקיבוץ הארצי". בין המשתתפים בגליונות "הדים" היו מאיר יערי, יעקב חזן, אליעזר הכהן, אליעזר ליבנה, שמעון שור, קובה דורון, בנימין דרור, אבא קובנר, אברהם סוצקובר, מנחם שדמי.
הגליונות הכילו מנעד סוגות: מאמרים על כלכלה סוציאליסטית, על הגות ופילוסופיה, כגון הגותו של קרל מרקס או לודוויג ויטגנשטיין, עמדות בפוליטיקה הישראלית, רשימות ספרותיות שכללו פרוזה ושירה, כגון של המשוררת גיטל מישקובסקי, וצילומי נוף ועבודות אומנות של חברי קיבוצים. נושא עיקרי בגליונות "הדים" היה החיים בקיבוץ, ההווי והתרבות, ותהיות על עתידה של החברה הקיבוצית.
הלוגו של הדים
ערך זה הוא קצרמרבנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.