stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורלה איירליינס
תולדות החברה

החברה נוסדה בשנת 1996 והחלה לפעול בשנה זו בשימוש מטוסי טופולב Tu-134. באותה שנה רכשה החברה מטוס נוסף בעל תצורת VIP, דגם TU-134A עבור טיסות שכר. בשנת 2001 נרכש מטוס עם שמונה מושבים, Hawker HS-125 -700, לטיסות VIP. ביקוש נוסף בשוק לטיסות שכר איפשר לחברה ליטול הלוואה ולרכוש YAK-42 D חדש וחסכוני יותר המכיל 120 מושבים. בשנת 2003 עם עלייה במספר טיסות השכר, שכרה החברה YAK-42D נוסף. בשנת 2004 הוחלף YAK-42D אחד, במטוס בואינג 737-300 מתקדם יותר ובנפח גבוה יותר. הטיסה הראשונה של מטוס זה בוצעה במקביל להצטרפותה של ליטא לאיחוד האירופי. אורלה הטיסה גם את ולדאס אדמקוס, נשיא ליטא. בשנים 2004–2005 הנשיא הוטס לקייב במהלך המהפכה הכתומה וכדי להשתתף בהלווייתו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני. ב-2005 ברגע שהאיחוד האירופי הידק את עמדתו בכל הנוגע לשימוש במטוסים רוסיים, החברה עדכנה את הצי שלה על ידי רכישת מטוסים מתוצרת מערבית. בחודש דצמבר, עם פקיעת הסכם השכירות, הוחזרו למשכיר יתרת מטוסי ה-YAK-42D. ביולי 2006 הושכר בואינג 737-300 שני. בדצמבר רכשו בעלי המניות של החברה מטוס חדש עם תשעה מושבים, Hawker 850XP לטיסות שכר VIP. באותה שנה הלקוח המרכזי של טיסות שכר הפך לחברת הנסיעות של נובאטוראס (Novaturas Travel Company). באביב 2009 הודיעה אורלה על תוכניות להרחיב את צי המטוסים שלה על ידי רכישת בואינג 767-200. אורלה חתמה על חוזה לשלוש שנים עם חברת התעופה תומאס קוק (Thomas Cook airlines), לספק להן מטוסי בואינג 757-200 לחודשי הקיץ בבסיסיה בבריטניה, וכמו כן סיפקה שירות שכר לחברת Small Planet Airlines אשר טסה לאיים סאמוס ולימנוס. בשנת 2012, Aurela החלה להפעיל מספר קווים עבור מונארך קווי תעופה (Monarch Airlines) משום שמונארך פתחה קווים חדשים אף על פי שלא היה לה צי מטוסים מספיק. מונרך הפסיקה את השותפות שלה עם Aurela בספטמבר 2012 עקב עיכובים נרחבים, תלונות לקוחות ומטוס Aurela שהחליק מהמסלול בנמל התעופה של ברמינגהאם. ב-18 בפברואר 2013, התקבלה ההחלטה על ידי CAA הליטאית להשעות את רישיונה של Aurela.
שירותים

פעילויות הליבה של החברה היו:
טיסות שכר סדירות - אחת הפעילויות התפעוליות המרכזיות של אורלה הייתה השכרת מטוסיה לסוכנויות נסיעות עבור טיסות לאתרי נופש שונים באירופה, אסיה ואפריקה
טיסות שכר בודדות - אורלה ארגנה טיסות שכר בודדות או מה שנקרא טיסות שכר בלעדיות.
חכירת - ACMI - אורלה סיפקה למטוסים את כל התחזוקה והצוות כולל מהנדסים לשוכר. בשנת 2006 היה לאורלה שיתוף פעולה מוצלח עם אסטוניה אייר. אחד מהמטוסים הוחכר לחברה האסטונית לשלושה וחצי חודשים. חברות תעופה כמו airBaltic, Small Planet Airlines ו-Star1 Airlines שכרו גם הן את השירות, בעת הצורך.
טיסות VIP - אורלה הייתה חברת התעופה היחידה בליטא שהפעילה קטגוריה מסחרית, מטוסים בדרגת VIP.
צי המטוסים

לאורלה היו סוגי מטוסים שונים, כולל:
1 הוקר 850XP
1 הוקר 900XP
2 בואינג 757-200
1 Tupolev Tu-134
2 Yakovlev Yak-42D
1 British Aerospace BAe 125
2 בואינג 737
הערות שוליים

↑  Lithuanian charter carrier Aurela stops flights, en.15min.lt (באנגלית)
אופל קארל

| --- | --- |

Opel Karl, שנת 2018
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Vauxhall Viva (דור רביעי)  VinFast Fadil (וייטנאם)
 יצרן:  GM Korea (אנ') (קוריאה הדרומית)  VinFast (אנ') (שם רשמי: GM Vietnam), חברת-בת של הקונגלומרט Vingroup (אנ') (וייטנאם)
 שנות ייצור:  2014 – 2019 (קוריאה הדרומית)  2019 – הווה (וייטנאם)
 הרכבה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית  וייטנאם וייטנאם
 מודל קודם:  אופל אגילה
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס באמצעות אופל
 פלטפורמה:  GM Gamma platform (אנ')
 אורך:  3,675 מ"מ
 רוחב:  1,698 מ"מ
 גובה:  1,476 מ"מ
 משקל:  939–1,034 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,514 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  3 צילינדרים, 999 סמ"ק המפיק 73 כ"ס ב-6,500 סל"ד (מנוע בנזין)  3 צילינדרים, 999 סמ"ק המפיק 75 כ"ס ב-6,500 סל"ד (מנוע בנזין)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 5 מהירויות
 מהירות מרבית:  170 קמ"ש (דגם מנוע "1.0 Start/Stop", דגם מנוע "1.0 Easytronic 3.0")  168 קמ"ש (דגם מנוע "Rocks 1.0 Start/Stop", דגם מנוע "Rocks 1.0 Easytronic 3.0")
 צריכת דלק:  4.5 ליטר ל-100 ק"מ (דגם מנוע "1.0 Start/Stop")  4.7 ליטר ל-100 ק"מ (דגם מנוע 1.0 Easytronic 3.0)  5.8 ליטר ל-100 ק"מ (דגם מנוע "Rocks 1.0 Start/Stop", דגם מנוע "Rocks 1.0 Easytronic 3.0")
 מעצב:  Mark Adams (אנ')
אופל קארל (בגרמנית: Opel Karl) היא מכונית עירונית המוגדרת כמכונית מיני מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל (בגרמנית: Opel Automobile GmbH), חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס.
דגם "אופל קארל" יוצר בקוריאה הדרומית בין השנים 2014–2019 על ידי "GM Korea" (אנ') (שם רשמי: "GM Korea Company"), ומיוצר בווייטנאם משנת 2019 על ידי יצרנית הרכב הווייטנאמית "VinFast" (אנ') (שם רשמי: "GM Vietnam"), חברת בת של הקונגלומרט "Vingroup" (אנ') (שם רשמי: "Vingroup Joint Stock Company").
"אופל קארל"

דגם ה"אופל קארל" קרוי על שמו של קארל אופל (אנ'), בנו של מייסד החברה אדם אופל.
5 דלתות הצ'בק.
מספר נוסעים: 4-5.
מנוע קדמי רוחבי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה קדמית.
פלטפורמה: תוצרת ג'נרל מוטורס, פלטפורמה גלובלית למכוניות סוב-קומפקטיות, מנוע הנעה קדמי, סוג: "GM Gamma platform" (אנ').
נפח תא מטען: 215/190 (985–1,013) ליטר.
קיבולת מכל דלק - 32 ליטר.
"אופל קארל" > תאוצות

תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 13.9 שניות (דגם מנוע "1.0 Start/Stop", יוצר בין השנים 2015–2019).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 14.0 שניות (דגם מנוע "Rocks 1.0 Start/Stop", יוצר בין השנים 2017–2019).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 14.9 שניות (דגם מנוע "1.0 Easytronic 3.0", יוצר בין השנים 2016–2019).
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 15.0 שניות (דגם מנוע "Rocks 1.0 Easytronic 3.0", יוצר בין השנים 2017–2019).
"אופל קארל" > דגמים (קוריאה הדרומית)

"Karl 1.0" - יוצר ממרץ 2015 – יוני 2019.
"Karl Rocks 1.0" - יוצר מאפריל 2017 – יוני 2019.
"Karl 1.0 Gpl-Tech" - יוצר מאפריל 2016 – יוני 2019.
"Karl Rocks 1.0 Gpl-Tech" - יוצר מאפריל 2016 – יוני 2019.
תמונות

"אופל קארל"
"אופל קארל"
"אופל קארל"
"אופל קארל", שנת 2015
"אופל קארל", שנת 2016
"אופל קארל", שנת 2016
"אופל קארל", שנת 2015
"אופל קארל"
"אופל קארל" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"אופל קארל" - מבט למושבים האחוריים
ראו גם

אופל
אופל אגילה
הערות שוליים

↑  "אופל קארל" (בצרפתית) largus.fr/geneve/opel-karl-2015-les-photos-de-la-remplacante-de-lagila
↑  היצרנית "VinFast" מציגה את דגם ההצ'בק "vinfast-fadil" autotimesnews.com/vietnamese-vinfast-showed-its-new-hatchback-vinfast-fadil
↑  אופל קארל - מבחן דרכים (באיטלקית) automoto.it/prove/opel-karl-test-drive-amboxing
↑  "אופל קארל" motor1.com/news/51472/this-is-the-opel-karl
↑  "אופל קארל", שנת 2015 (בגרמנית) autobild.de/artikel/opel-karl-2015
Watermark

Watermark (בעברית: סִימַן מַיִם) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת, הפזמונאית והמוזיקאית האירית אניה, שיצא לאור ב-19 בספטמבר 1988, בהוצאת חברת התקליטים האחים וורנר בממלכה המאוחדת וחברת התקליטים גפן רקורדס בארצות הברית. לאחר יציאת אלבומה הקודם Enya ‏(1987), היא חתמה על חוזה הקלטות עם האחים וורנר לאחר פגישה מקרית עם היו"ר רוב דיקינס (אנ'), שהפך לחובב גדול של המוזיקה שלה. החוזה שלה אפשר לה חופש אמנותי ויצירתי ניכר, עם התערבות מועטה מטעם חברת התקליטים וללא התחייבויות להקלטות של אלבומים. אניה הקליטה את Watermark תוך עשרה חודשים עם המנהל, המפיק והמעבד ניקי ראיין ואשתו, הפזמונאית רומא ראיין. הוא הוקלט בהתחלה באירלנד כאלבום דמו לפני שההקלטות המחודשות התקיימו בלונדון; את ההחלטה קיבלו בעקבות כמיהה לבצע מיקסינג ומאסטרינג מחודשים. Watermark כולל מוזיקה בסגנונות שונים, וכולל שימוש בקלידים, כלי הקשה ואלמנטים של מוזיקה קלטית ומוזיקת העידן החדש, עם אווירה אמביינטית. עם זאת, אניה האמינה שהמוזיקה שלה לא שייכת לסוגה האחרונה שצוינה.
Watermark זכה לביקורות חיוביות רבות מטעם המבקרים ולהצלחה מסחרית בלתי-צפויה, שהובילה לפריצתה של אניה ברחבי העולם. הוא הגיע למקום החמישי במצעד האלבומים הבריטי, למקום ה-25 במצעד הבילבורד 200 ולמקום הראשון בניו זילנד ובשווייץ. הוא קיבל את תואר הפלטינה המרובעת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) ואיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) עבור מכירות של 1.2 מיליון וארבעה מיליון עותקים ברחבי הממלכה המאוחדת וארצות הברית, בהתאמה. כדי לקדם את אותו, יצאה אניה לסיבוב הופעות עולמי שכלל ראיונות והופעות חיות. מהאלבום הופצו ארבעה סינגלים, כולל הלהיט הבינלאומי, "Orinoco Flow", ששהה שלושה שבועות במקום הראשון בממלכה המאוחדת. Watermark הופץ מחדש ב-1989,‏ 1991 ו-2009; שתי ההפצות הראשונות כוללות את "Storms in Africa (Part II)" כרצועת בונוס; האחרונה הייתה מהדורה יפנית עם גרסה שנייה בשם "Morning Glory".
רקע

במרץ 1987, אניה בת ה-26 הוציאה את אלבום הסולו הבכורה שלה, Enya, בהוצאת BBC רקורדס בממלכה המאוחדת ואטלנטיק רקורדס בארצות הברית. הוא הופק במקור כפסקול לסדרה התיעודית של BBC2‏, The Celts (אנ'), עם אניה ושותפיה להקלטה מזה חמש שנים, המנהל, המעבד והמפיק ניקי ראיין ואשתו, הפזמונאית רומא ראיין. הוא זכה להצלחה מסחרית מתונה, והגיע בשיאו למקום ה-69 בממלכה המאוחדת. זמן קצר לאחר יציאתו הפך רוב דיקינס, יו"ר וורנר מיוזיק UK, לחובב נלהב של האלבום, וניגן אותו "כל ערב לפני שהלך לישון". מספר שבועות לאחר מכן, הוא פגש את אניה והזוג ראיין בפגישה מקרית בטקס פרסי איגוד המוזיקה האירית השנתי בדבלין, שם נודע לדיקנס כי אניה שוקלת לחתום על חוזה הקלטות בחברת תקליטים מתחרה, מה שגרם לו להחתים אותה על חוזה הקלטות עם וורנר מיוזיק. לאחר תקופה של משא ומתן, דיקינס החתים את אניה, והגשים את משאלתה לחופש אמנותי מלא ללא התערבות מההנהלה או מועדים לסיום אלבומים. דיקינס אמר מאוחר יותר, "לפעמים אתה מחתים מוזיקאי כדי להרוויח כסף, ולפעמים אתה מחתים כדי ליצור מוזיקה. במקרה הנוכחי, ברור שזו הייתה הסיטואציה השנייה... רק רציתי להיות מעורב במוזיקה הזו". בעקבות כך, עזבה אניה את אטלנטיק לגפן רקורדס, חברת בת של וורנר מיוזיק.
הקלטה

כאשר התקבלה ההחלטה להוציא אלבום חדש, הקליטה אניה את Watermark מיוני 1987 עד אפריל 1988. הוא הוקלט בהתחלה כאלבום דמו באולפן אייגל, וכלל 16 רצועות. ההקלטות התקיימו במרתף ביתם של בני הזוג ראיין, שהיה ממוקם באותה העת בארטיין, פרוור צפוני בדבלין. ניקי השתמש בטייפ מדגם Fostex E16 עם רמקולים מדגם KEF ו-Yamaha NS-10M לניטור, שני דגמי Alesis MIDIverb II ו-ATC Q1 להדהוד (אנ'), ו-SDE-1000 Digital Delay להשהיה (אנ'). הוא עשה מאמץ ביודעין לא לשלב בין הקולות מכיוון שהוא רצה לגרום למוזיקה להישמע "משביעה רצון" בסוף תהליך ההקלטה. אניה כתבה והקליטה את האלבום ללא שימוש בטראק קליק (אנ') כדי לשמור על תחושה טבעית יותר של המוזיקה. אניה ניגנה במגוון קלידים וסינתיסייזרים, כולל מקלדת המאסטר ימאהה KX88,‏ ימאהה TX802,‏ Oberheim Matrix-6R,‏ Akai S900,‏ Roland D-50,‏ Juno-60 ו-PPG Wave. מקלדת ה-Juno-60 הייתה כלי הנגינה האהוב ביותר עליה בעת הקלטת האלבום. לפני הקלטתו, היא התכוונה להחליף חלק מכלי הנגינה בהם נעשה שימוש, אך הדבר נדחה על הסף.
לאחר שסיימו להקליט את גרסת הדמו של האלבום, ביקש דיקינס להקליט אותו מחדש בצורה דיגיטלית באולפן מקצועי יותר, מכיוון שהציוד באולפן אייגל יצר רעשי רקע שפגעו באיכות השמע של השירים. ניקי גילה שגם איכות השירה של אניה נפגמה, מה שהותיר להם את האפשרות היחידה להקליט את כל השירים מחדש. ההקלטה התקיימה באולפני אורינוקו (אנ') בברמונדסי, לונדון ונמשכה חודשיים עם רוס קולום שהיה אחראי על הפקת המשנה, הנדסת הקול והמיקסינג. הקלטותיהם של "Storms in Africa" ו-"Orinoco Flow" הושלמו באמצעות שימוש בשתי מכונות ההקלטה של מיצובישי 32-טראק. הרחק מהסביבה ה"אינטימית והאישית" של האולפן הביתי שלהם, לאניה היה קשה יותר לעבוד בלונדון מכיוון שהעיר העמוסה גרמה להסחות דעת רבות. ניקי אמר שהאולפן עוצב "בצורה מטורפת לחלוטין", והוסיף שהוא ואניה מצאו אותו כאטרקטיבי יותר להקלטות. בשלבי ההקלטה האחרונים, מעדה אניה על מדרגה, מה שגרם לשני חתכים בברך שלה. עם זאת, היא המשיכה לעבוד על האלבום ונטלה משככי כאבים. קולום השלים את רוב המיקסים של האלבום באולפני ווסקס סאונד; ג'ים בארטון היה אחראי על המיקסינג ב-"Orinoco Flow".
Watermark ביסס היטב את הסאונד של אניה וכלל שירה "רב-שכבתית", שירים מוכווני מקלדת והשפעות של מוזיקה קלטית. אניה הרגישה צורך לבטא את השכבות של שירתה כדי להוסיף "אלמנט אנושי" למוזיקה שלה, שכן רק שימוש בקלידים ודגימה דיגיטלית נשמעה לה "קצת ליניארית וישרה". הרעיון של ריבוי הקולות נוצר כאשר אניה הייתה חברה בקלאנאד, הלהקה הקלטית של משפחתה, בתחילת שנות ה-80. ביחד עם ניקי שתיפקד כמנהל שלהם, הם הוציאו מוזיקה בהשפעת הביץ' בויז, תוך שימוש בטכניקת "Wall of Sound" שהתפרסמה על ידי המפיק פיל ספקטור; השניים דנו לעיתים קרובות ברעיון של שכבות קולה של אניה כדי להפוך אותו לכלי כשלעצמו. לאחר ניסוי עם הקונספט ב-Enya, השירה התבססה יותר ב-Watermark, עם יותר מ-200 רצועות קוליות שהוקלטו בקפידה עבור קטעים מסוימים. באחד המקרים, כ-90 רצועות הוקלטו במהלך תקופה של מספר ימים, אבל השניים הרגישו שהם לא נשמעים כמו שצריך, אז הם מחקו אותם והתחילו מחדש. הדבר אירע במהלך ההקלטה של "Miss Clare Remembers", בו נעשה שימוש בפסנתר; במהלך ההקלטה, הם התנסו ברעיון של הוספת שירה אך החליטו שלא להשאיר אותה.
שירים

Watermark מורכב מאחת עשרה רצועות; שמונה מהן נכתבו על ידי אניה ורומא. שלוש הנותרות הן קטעי כלי שהולחנו על ידי אניה בלבד. היא ביצעה קטעי סולו ב-Enya, אך רצתה שב-Watermark ישתמשו בכלי נגינה רבים יותר, ושכרה מוזיקאים נוספים לנגן בשירים שכבר נכתבו: ניל באקלי ניגן בקלרינט ב-"On Your Shore", כריס יוז ניגן ברוטוטום ב-"River" וברוטוטום ותוף-יד אפריקאי ב-"Storms in Africa", ודייווי ספיליין ביצע את השריקות הנמוכות וניגן בחלילי יוליאן (אנ') ב-"Exile" ו-"Na Laetha Geal M'óige". באלבום, אניה שרה באירית, שפת האם שלה ובאנגלית ולטינית. היא הביטה לאחור על האלבום בשנת 2000: "במבט לאחור... המילים הן עוסקות באובדן ובהרהור של גלות – לאו דווקא מהארץ, אלא של אלה שהלב אוהב. יש בהרהור הזה חיפוש, געגוע וכמיהה לדעת את התשובות לשאלות האופפות את התודעה. האוקיינוס הוא תמונה מרכזית. זו הסמליות של מסע גדול".
שירים > צד שני

"Orinoco Flow" הייתה הרצועה האחרונה שנכתבה לאלבום, אך אניה ציינה שהיה קשה לעבוד עליה, כיוון שהקלטותיה כללו כמה הפסקות שהקשו על התהליך. מאוחר יותר, היא ציינה את היעדר הזמן להשלמת האלבום, כפי שהובטח בחוזה שלה עם וורנר מיוזיק, מה שאפשר לה להקליט את השיר על פני תקופה ארוכה, עד ש"הצלחנו בסוף להאזין לו ולהגיד שזה טוב". מקורו בריף שפותח לאחר שניקי הציע ליצור מנגינה בחמש אוקטבות; הם השאירו את העיבוד כפי שהיה, עד שהבינו שהאלבום צריך עוד רצועה אחת. לבסוף, התפתח השיר סביב אותו הריף הראשוני. גרסה קודמת של השיר לא הכילה את העיבוד החלופי שלה, תוך שהיא כללה את השורה "Sail away...". ההקדמה של הפיציקטו, שהושוותה לסינגל של אנדי ויליאמס מ-1963 "Can't Get Used to Losing You", הייתה מקור ההשראה של רומא לכתיבת מילות השיר, לאחר ששמעה את ההקדמה כשהסתכלה מחלון האולפן וראתה את ילדיה מקפצים. דיקינס וקולום מוזכרים במילים בשורות: "We can steer, we can near with Rob Dickins at the wheel. We can sigh, say goodbye, Ross and his dependencies", כשהאחרון הוא התייחסות לאזור אנטארקטיקה הידוע בתור שטח חסות רוס.
"Evening Falls..." היא רצועה שרומא תיארה כ"שיר של רוח שנושבת". הוא מבוסס על סיפור רפאים (אנ') ששמעה רומא על אישה שחלמה חלומות חוזרים על בית באמריקה, ואז נתקלה בו בטעות שנים לאחר מכן באנגליה. עם כניסתה לבית, תושביו נבהלים מהאישה כשהם מסבירים שהיא רדפה את הבית בכל פעם שחלמה עליו. ניקי חשב שמנגינה שהלחינה אניה מתאימה לסיפור, מה שהוביל לכך שרומא כתבה מילים בהשראתה. "River" הוא קטע כלי שאת שמו בחר ניקי לאחר שהמנגינה שלו העלתה במוחו דמות בצורת נהר. הוא ידע שלאניה הייתה ההחלטה הסופית לגבי שמות השירים, אך היא אהבה את ההצעה שלו והסכימה לכך. הרצועה הוקלטה תוך עשר דקות כשאניה ביצעה אותה ישירות לקלטת. ניקי דיבר על סגנון ההלחנה של אניה לשיר ופירט את הרקע שלו. לאחר מכן, נעשה שימוש במקלדת PPG Wave במטרה להפיק ולקבל צלילים נוספים שהתווספו לגרסה הסופית של השיר.
"The Longships" מתייחס לאוניות המלחמה הגדולות ששימשו את הוויקינגים, שפלשו לאירלנד בשנת 795 לספירה והתיישבו בדבלין עד שנת 841 לספירה. "Na Laetha Geal M'óige", שתורגם מאירית כ"הימים הבהירים של נעורי" ("The Brighter Days of My Youth"), ועוסק בהזכרות בימים בתקופת ילדותה של אניה, תוך שהיא צירפה הקדשה מיוחדת לסבה וסבתה בשפה האירית.
עטיפה

עטיפתו של Watermark אויר בהשראת עיצוב שצייר המעצב הגרפי לורנס דאנמור (אנ'). תמונתה של אניה צולמה על ידי דייוויד היסקוק עם צילום נוסף של ראסל יאמי; הצבעים כמו גם הצורות המופיעות בה, תוארו כ"שכבות על גבי שכבות של דימויים". דיקינס הבין שעיצוב העטיפה של האלבום היה היבט חשוב במסע השיווק שלה כדי להבטיח את הצלחת האלבום מכיוון שהוא "לא מסוג המוזיקה שנכנס בקלות ל-Radio 1 [...] זה חייב להיות מסוג העטיפות שאתה מתאהב בו [...] ואני חושב שכך זה עובד – כמו כן, האפקט בחלונות נהדר". אניה הייתה "מאוד מרוצה" מהעטיפה, תוך שהיא כינתה אותה "מאוד קלאסית" ו"מותאמת למוזיקה המאפיינת אותה", ולא הציגה אותה כ"ילדה בסצנה" ("girl on the scene") בהשוואה לאמניות סולו אחרות שפעלו באותה התקופה, כדוגמת מדונה וקיילי מינוג. העטיפה הייתה להשראת הווידאו קליפ של "Orinoco Flow". דיקינס החליט שלא להוסיף תרגומים או תווים של השירים בהערות האלבום; החלטה בה אניה תמכה גם כן.
רשימת רצועות

כל הרצועות נכתבו על ידי אניה ורומא ראיין.
| Watermark – צד ראשון> מס' | Watermark – צד ראשון> שם | Watermark – צד ראשון> משך | Watermark – צד ראשון>  | Watermark – צד ראשון>  | Watermark – צד ראשון>  | Watermark – צד ראשון>  | Watermark – צד ראשון>  | Watermark – צד ראשון>  | Watermark – צד ראשון>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Watermark  | 2:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Cursum Perficio  | 4:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | On Your Shore  | 3:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Storms in Africa  | 4:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Exile  | 4:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Miss Clare Remembers  | 1:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 20:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| Watermark – צד שני> מס' | Watermark – צד שני> שם | Watermark – צד שני> משך | Watermark – צד שני>  | Watermark – צד שני>  | Watermark – צד שני>  | Watermark – צד שני>  | Watermark – צד שני>  | Watermark – צד שני>  | Watermark – צד שני>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. | Orinoco Flow  | 4:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Evening Falls...  | 3:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | River  | 3:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | The Longships  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Na Laetha Geal M'óige  | 3:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 18:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| Watermark – מהדורות מחודשות מ-1989 ו-1991> מס' | Watermark – מהדורות מחודשות מ-1989 ו-1991> שם | Watermark – מהדורות מחודשות מ-1989 ו-1991> משך | Watermark – מהדורות מחודשות מ-1989 ו-1991>  | Watermark – מהדורות מחודשות מ-1989 ו-1991>  | Watermark – מהדורות מחודשות מ-1989 ו-1991>  | Watermark – מהדורות מחודשות מ-1989 ו-1991>  | Watermark – מהדורות מחודשות מ-1989 ו-1991>  | Watermark – מהדורות מחודשות מ-1989 ו-1991>  | Watermark – מהדורות מחודשות מ-1989 ו-1991>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12. | Storms in Africa (Part II)  | 3:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 41:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| Watermark – מהדורה יפנית מחודשת מ-2009> מס' | Watermark – מהדורה יפנית מחודשת מ-2009> שם | Watermark – מהדורה יפנית מחודשת מ-2009> משך | Watermark – מהדורה יפנית מחודשת מ-2009>  | Watermark – מהדורה יפנית מחודשת מ-2009>  | Watermark – מהדורה יפנית מחודשת מ-2009>  | Watermark – מהדורה יפנית מחודשת מ-2009>  | Watermark – מהדורה יפנית מחודשת מ-2009>  | Watermark – מהדורה יפנית מחודשת מ-2009>  | Watermark – מהדורה יפנית מחודשת מ-2009>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13. | Morning Glory  | 2:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 43:54 |  |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים

כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום.
אניה – שירה, כלי מקלדת, סינתיסייזרים
דייווי ספיליין – שריקה נמוכה ("Exile"), חלילי יוליאן ("Na Laetha Geal M'óige")
ניל באקלי – קלרינט ("On Your Shore")
כריס יוז – רוטוטום ("Storms in Africa" ו-"River"), תוף-יד אפריקאי ("Storms in Africa")
ניקי ראיין – מחיאות כפיים ("Storms in Africa")
אניה – הפקה משנית, עיבוד, עיבוד טקסט אירי
ניקי ראיין – הפקה, סידור
רוס קולום – מיקסינג (פרט ל-"Orinoco Flow"), הפקה משנית, הנדסת הקלטה
ג'יימס "ג'ימבו" בארטון – מיקסינג ("Orinoco Flow")
פיט שווייר – מיקסינג ("Storms in Africa (Part II)")
רוב דיקינס – הפקה בפועל
דייוויד היסקוק – עטיפת האלבום
ראסל יאמי – צילום נוסף
לורנס דאנמור – עיצוב
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988–1989)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988–1989)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988–1989)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 15 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 8 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 25 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 6 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 13 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 5 |
|  יפן | אוריקון | 7 |
|  נורווגיה | VG-lista | 5 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 5 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 8 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 5 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 1 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1988)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 41 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 43 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1989)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1989)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1989)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 29 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 60 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 59 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 52 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 30 |
|  יפן | אוריקון | 69 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 16 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 17 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 6× | 420,000 |
| ארגנטינה (CAPIF) | פלטינה | 60,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 4× | 4,000,000 |
| בלגיה (BEA) | פלטינה | 50,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | פלטינה 2× | 500,000 |
| גרמניה (BVMI) | פלטינה | 500,000 |
| הולנד (NVPI) | פלטינה | 100,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה 4× | 1,200,000 |
| יפן (RIAJ) | פלטינה 3× | 600,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה | 15,000 |
| ספרד (PROMUSICAE) | פלטינה 5× | 500,000 |
| צרפת (SNEP) | זהב 2× | 200,000 |
| קוריאה הדרומית (KMCA) | — | 140,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה 3× | 300,000 |
| שווייץ (IFPI Switzerland) | פלטינה | 50,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 11,000,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אירופה | 19 בספטמבר 1988 | תקליטור • קלטת שמע | האחים וורנר |  |
| ארצות הברית | 10 בינואר 1989 | תקליטור • קלטת שמע | גפן |  |
| ארצות הברית | 11 בדצמבר 1991 | תקליטור • קלטת שמע | רפרייז |  |
| יפן | מרץ 2009 | תקליטור | האחים וורנר יפן |  |
| כלל עולם | 21 באוקטובר 2016 | תקליט | האחים וורנר • רפרייז |  |
אגפא

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  Euronext
 סימול:  AGFB
 תקופת הפעילות:  21 ביולי 1873 – הווה (151 שנים) 
 חברת אם:  אי גה פארבן 
 חברות בנות:  Agfa-Gevaert (United States)  Agfa-Gevaert (Canada) 
 מיקום המטה:  מורצל 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הצילום, הדפס, הנדסה מדוייקת ותעשיית האופטיקה 
 מוצרים עיקריים:  סרט מגנטי 
 מנכ"ל:  Marc Olivié 
 עובדים:  14,000 
  
 www.agfa.com
 
אגפא (בשמו המלא: Agfa-Gevaert NV) הוא תאגיד רב-לאומי בלגי-גרמני שמפתח, מייצר ומפיץ מוצרי הדמיה רפואית, תוכנות ומערכות לתעשיית הדפוס והדפוס הדיגיטלי, כימיקלים תעשייתיים ומערכות לייצור מימן ירוק.
המצלמות וסרטי הצילום של אגפא היו בעבר מוצרי צריכה בולטים ונפוצים. עם זאת, בשנת 2004, חטיבת מוצרי הצריכה של אגפא נמכרה לחברה שנוסדה על ידי מנהליה, בשם AgfaPhoto GmbH, תמורת 175.5 מיליון אירו. אולם היא הגישה בקשה לפשיטת רגל לאחר שנה אחת בלבד של פעילות. מאז חדלה אגפא לפעול בשוק הצרכני. אך ציוד צילום ממשיך להיות מיוצר תחת המותג AgfaPhoto ברישיון על יצרנים שונים.
מבנה החברה

מטה אגפא ממוקם במורטסל, בלגיה, ויש לה משרדי מכירות ב-40 מדינות. במדינות שבהן אין לאגפא ארגון מכירות משלה, השוק מנוהל על ידי רשת של סוכנים ונציגים. בסוף 2011 היו בחברה 11,728 עובדים ברחבי העולם. לאגפא יש מפעלי ייצור ברחבי העולם. מרכזי הייצור והמחקר הגדולים ביותר נמצאים בבלגיה, ארצות הברית, קנדה, גרמניה, צרפת, איטליה וסין. המכירות נטו לשנת 2011 הסתכמו ב-3,023 מיליון אירו.
מבנה החברה > חטיבות

נכון לשנת 2024, הפעילות של אגפא מחולקת ל-5 קבוצות:
מוצרים תעשייתיים - חטיבה העוסקת בייצור כימיקלים תעשייתיים, מוליכים, מוליכים למחצה, רכיבים וחיישנים עבור תעשיית הרכב, ייצור צגים, אלקטרואופטיקה ומוצרים פוטו-וולטאים
אגפא פתרונות רדיולוגיה (Agfa Radiology Solutions) - חטיבה המפתחת, מייצרת ומשווקת מערכות רדיולוגיה אנלוגיות ודיגיטליות עבור מגזר הבריאות ועבור יישומים תעשייתיים ספציפיים. כולל מכונות לצילום רנטגן ומדפסות ייעודיות לתחום.
אגפא הלת'קייר (Agfa Healthcare) חטיבה המפתחת מערכות מידע להדמיה רפואית, כולל מערכות ארכיון ותקשורת תמונות (PACS) לאחסון, אחזור והעברת תמונות כגון צילומי רנטגן, סריקות CT, MRI ואולטרסאונד, עם משרדים ראשיים במורטל (בלגיה), גנט (בלגיה), ווטרלו (אונטריו, קנדה), שנחאי (סין) ווינה (אוסטריה).
אגפא מערכות דפוס (Agfa Printing Solutions) - חטיבה המפתחת ומייצרת מערכות דפוס דיגיטלי, כולל מדפסות בפורמט רחב, מדפסות אופסט, דיו ותוכנה.
רכיבים לייצור מימן ירוק - חטיבה המפתחת ממברנות עבור אלקטרוליזת מים אלקליין (Alkaline water electrolysis) עבור פרויקטים לייצור מימן יורק.