stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיבמיים

| דיבמיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
אינפרא־סדרה:: Dibamia
משפחה:: דיבמיים
סוגים
 Anelytropsis  Dibamus
שם מדעי
 Dibamidae

דיבמיים או לטאות עיוורות (שם מדעי: Dibamidae) היא משפחה בת 27 מינים של לטאות חסרות רגליים, החיות בטבע באזורים טרופיים בדרום-מזרח אסיה וגינאה החדשה ומין אחד חי במקסיקו. כולם חסרי רגליים, ורודי עור וריריים והם חסרי עיניים ולמעשה עיוורים.
הגולגולת של בני קבוצה זו נוקשה וראשם מעובה, הם חסרי אוזניים חיצוניות והם חסרי כל זכר לרגליים. עם זאת לזכרים ישנם עצמות קטנות ליד איברי הרבייה, העוזרים להם ברבייה. כל המינים מטילי ביצים. הם חיים על הקרקע ביערות הגשם וצדים יצורים קטנים.
על פי כמה חלוקות המשפחה נחשבת לאינפרא-סדרה בפני עצמה (Dibamia). בעבר הייתה חלק מקבוצת דמויי שממית.
מיון

משפחה דיבמיים (Dibamidae)
סוג ומין יחיד אָנֵלִיטְרוֹפְּסִיס (Anelytropsis papillosus)
סוג דיבמוס (Dibamus )
מין Dibamus alfredi
מין Dibamus bogadeki
מין Dibamus booliati
מין Dibamus bourreti
מין Dibamus celebensis
מין Dibamus dalaiensis
מין Dibamus deharvengi
מין Dibamus dezwaani
מין Dibamus greeri
מין Dibamus ingeri
מין Dibamus kondaoensis
מין Dibamus leucurus
מין Dibamus montanus
מין Dibamus nicobaricum
מין Dibamus novaeguineae
מין Dibamus seramensis
מין Dibamus smithi
מין Dibamus somsaki
מין Dibamus taylori
מין Dibamus tebal
מין Dibamus tiomanensis
מין Dibamus vorisi
דולי מדיסון

דולי פיין טוד מדיסון (באנגלית: Dolley Payne Todd Madison‏; 20 במאי 1768 – 12 ביוני 1849), אשת נשיא ארצות הברית ג'יימס מדיסון. היא הייתה הגברת הראשונה של ארצות הברית בשנות כהונתו של בעלה: 1809–1817. דולי מדיסון שימשה בתפקיד זה אף בתקופת כהונתו של תומאס ג'פרסון מאחר שהיה אלמן.
ביוגרפיה

דולי מדיסון נולדה בקהילת קוויקרים, בשם "ניו גארדן" (New Garden - הגן החדש) בעיר גרינסבורו שבצפון קרוליינה ב-20 במאי 1768, לחקלאי ויצרן העמילן, ג'ון פיין (John Payne) ואשתו מרי קולס (Mary Coles).
היא התחנכה בפנסילבניה, ושם פגשה את בעלה הראשון, ג'ון טוד הבן (.John Todd Jr) (1764 - 1793), ונישאה לו ב-7 בינואר 1790. ג'ון טוד היה עורך הדין שהגן על אביה בערכאות ומנע ממנו לפשוט רגל. לדולי וג'ון נולדו שני בנים: ג'ון פיין (1792–1852) ויליאם טמפל (נולד בשנת 1793). ג'ון טוד הבן וויליאם טמפל, שהיה עוד תינוק, נפטרו בשנת 1793 מקדחת צהובה.
ארון בר הכיר לדולי את ג'יימס מדיסון, והם נישאו ב-14 בספטמבר 1794. לא נולדו להם ילדים.
דולי מדיסון ידועה כאישה שהביאה את הגלידה לארצות הברית. היא נהגה לערוך מסיבות מפוארות עבור אורחים נכבדים, ובמסיבות אלו היא הגישה את הגלידה, אותה שמרה בביתני קרח מחוץ לביתה, אולם עיקר פרסומה נובע מכך שהצליחה להציל במהלך מלחמת 1812 מסמכים חשובים מהבית הלבן, וכן דיוקן של ג'ורג' וושינגטון, מעשה ידי הצייר גילברט סטיוארט, לפני שהצבא הבריטי העלה את הבית הלבן באש בשנת 1814.
לקריאה נוספת

Lucia Beverly Cutts (ed.), Memoirs and Letters of Dolley Madison: Wife of James Madison, President of the United States, Kennikat Press, 1971 (הספר בקטלוג ULI)
David B. Mattern (ed.), Holly Cowan Shulman (ed.), The Selected Letters of Dolley Payne Madison, University of Virginia Press, 2003 (הספר בקטלוג ULI)
Catherine Allgor, A Perfect Union: Dolley Madison and the Creation of an American Nation, H. Holt, 2006 (הספר בקטלוג ULI)
Catherine Allgor, Dolley Madison: the Problem of National Unity, Westview Press, 2013 (הספר בקטלוג ULI)
Jeanne E. Abrams, Revolutionary Medicine: the Founding Fathers and Mothers in Sickness and in Health, New York University Press, 2013 (הספר בקטלוג ULI)
Elizabeth Dowling Taylor, A Slave in the White House: Paul Jennings and the Madisons, Palgrave Macmillan, 2013 (הספר בקטלוג ULI)
Cynthia A. Kierner (ed.), Sandra Gioia Treadway (ed.), Virginia Women: Their Lives and Times, Volume 1, University of Georgia Press, 2015 (הספר בקטלוג ULI)
Jane Hampton Cook, The Burning of the White House: James and Dolley Madison and the War of 1812, Regenery History, 2016 (הספר בקטלוג ULI)
Jeanne E. Abrams, First Ladies of the Republic: Martha Washington, Abigail Adams, Dolley Madison, and the Creation of an Iconic American Role, New York University Press, 2018 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  המדריך השלם של הקורדון בלו - שיטות בישול, מאת ג'ני רייט ואריק טרויי, עמ' 268
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304643805171  PLWABN: 9810703102305606  BnF: cb16728992h (data)  GND: 119230186  ISNI: 0000 0001 0977 799X  LCCN: n50039293  NARA: 10582589  NKC: jo20221141977  SNAC: w6hj78hp  SUDOC: 14637181X  Trove: 910904  ULAN: 500088758  VIAF: 59889799   WorldCat (עם VIAF): 59889799
דונלד אוונס

דונלד לואיס אוונס (באנגלית: Donald Louis Evans; נולד ב-27 ביולי 1946) הוא איש עסקים אמריקאי. בשנים 2001–2005 כיהן כמזכיר המסחר של ארצות הברית תחת הנשיא ג'ורג' ווקר בוש, חברו משכבר הימים.
ביוגרפיה

אוונס נולד ביוסטון שבטקסס. הוא למד באוניברסיטת טקסס באוסטין, שם היה בוגר בהנדסת מכונות ב-1969 ותואר שני במנהל עסקים מבית הספר לעסקים של מקומבס ב-1973. בזמן שהיה אוונס סטודנט באוניברסיטת טקסס באוסטין, היה חבר בארגון "טקסס קאובויס", ובאחווה סיגמא אלפא אפסילון. ב-1975 עבר אוונס למידלנד מיוסטון והחל לעבוד במתקן נפט עבור טום בראון בע"מ, חברת אנרגיה עצמאית גדולה שבסיסה שוכן כיום בדנוור. עשר שנים מאוחר יותר הוא שב לשורות החברה כמנהלה הכללי והמשיך לנהל אותה עד שמונה למזכיר המסחר.
ב-1995 מונה בידי בוש, אז מושל טקסס, למועצת המנהלים של אוניברסיטת טקסס באוסטין, והוא שימש כיושב ראש מועצת המנהלים למשך ארבע שנים עד לינואר 2001. הוא היה חבר מועצת המנהלים של קרן המחקר סקלרודרמה במשך שמונה שנים וכוח מניע מאחורי תוכנית "חזון הילידים", המספקת שירותים לכרבבת אינדיאנים בארצות הברית. במשך שנים רבות היה אוונס מעורב בפעילות המוסד ללא כוונות רווח "הדרך המאוחדת של אמריקה" (United Way of America); ב-1989 היה נשיא המוסד.
אוונס לקח חלק במסעי הבחירות המוצלחים של בוש למושלות טקסס ב-1994 וב-1998 ושימש כראש מטה הבחירות של בוש ודיק צ'ייני בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000. במסגרת תפקיד זה, ניהל אוונס משא ומתן עם ויליאם דיילי, מנהל מטה הבחירות של אל גור, על אודות עימותי הבחירות הנשיאותיים. בשל קשריו הידידותיים עם בוש, מונה עם היבחרו לנשיאות למזכיר המסחר של ארצות הברית. זמן קצר לאחר כניסתו למחלקת המסחר של ארצות הברית, טלפן אליו ב-29 באוקטובר 2001 יו"ר חברת אנרון, קן ליי, וביקש את סיועו בשכנוע סוכנויות דירוג אשראי להימנע מלהוריד את דירוג האשראי של החברה. אוונס הביע סימפתיות כלפי אנרון אך לא נקף אצבע בנדון.
בחודשים יולי ואוגוסט 2003, הובילו אוונס ועמיתיו לקבינט של ארצות הברית, מזכיר האוצר ג'ון ויליאם סנו ומזכירת העבודה איליין צ'או, מסע ציבורי למען תוכנית קיצוצי המס שלו. במהלך נאום מצב האומה לשנת 2004 היה אוונס השורד המיועד ובילה את הלילה במקום מאובטח לא ידוע. במקרה של התקפה על הקפיטול, הוא היה הופך לנשיא בפועל מכוח סדר הירושה של נשיא ארצות הברית. ב-9 בנובמבר 2004, הגיש אוונס את התפטרותו מתפקיד מזכיר המסחר. עם זאת, בחר אוונס להישאר בתפקיד עד שהושבע מחליפו בתפקיד, קרלוס גוטיירז, ב-7 בפברואר 2005.
ב-26 במאי 2006 דיווח העיתון הניו יורק טיימס כי אוונס הוא מועמד מועדף ומוביל לעמוד בראש מחלקת האוצר של ארצות הברית במקומו של מזכיר האוצר המתפטר ג'ון סנו. באותו החודש בילה אוונס סוף שבוע ביחד עם בוש בקמפ דייוויד, דבר שגרם להשערות רבות בנוגע למועמדותו לתפקיד מזכיר האוצר. בהיותו מקורב של בוש ראו רבים באוונס מועמד טבעי להחלפת סנו ולחיזוק מעמד האוצר בממשל האמריקאי. עם זאת, ב-30 במאי, בחר הנשיא בוש למנות את הנרי פולסון להחליף את סנו במחלקת האוצר.
הערות שוליים

↑  נקבעו שלושה עימותים בין בוש לגור, באתר ynet, 15 בספטמבר 2000
↑  בוש - למסע ציבורי בעד הקיצוצים במס, באתר ynet, 13 באוגוסט 2003
↑  שר המשפטים האמריקאי אשקרופט ושר המסחר אוונס התפטרו, באתר וואלה, 10 בנובמבר 2004
↑  מיכל רמתי, שר האוצר האמריקאי ג'ון סנואו התפטר; המועמד להחליפו - מנכ"ל גולדמן סאקס, באתר הארץ, 31 במאי 2006
↑  התפטר שר האוצר האמריקאי, באתר nrg‏, 30 במאי 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5349 1959  LCCN: no2004004835  VIAF: 4633717   WorldCat (עם VIAF): 4633717
גרנד פרי קטר (MotoGP)

| --- | --- |
מסלול לוסיל בו מתקיים הגרנד פרי

 ענף:  מרוץ אופנועים
 תאריך ייסוד:  2004
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לאופנועים
 עיר מארחת:  Losail International Circuit 
 הכי הרבה זכיות:  נהגים: חורחה לורנסו (6)   יצרנים: אפריליה (12)
 קואורדינטות:  25°29′24″N 51°27′15″E﻿ / ﻿25.49°N 51.454166666667°E﻿ / 25.49; 51.454166666667
 he
 
גרנד פרי קטר הוא מרוץ אופנועים המתקיים כחלק מסבב אליפות ה-Motogp המאורגן על ידי הפדרציה הבין-לאומית לאופנועים (FIM). המרוץ התקיים לראשונה בשנת 2004. בשנת 2008 שונה זמן המרוץ והוא הפך למרוץ לילי, המרוץ הראשון באליפות שהתקיים במסלול המואר באופן מלאכותי. קיום המירוץ בלילה נובע הן משיקולי רייטינג של השידור באירופה והן בשל תנאי מזג האוויר החמים, המקשים על קיום המרוץ במהלך היום.
סטה ג'יברנאו הוא הרוכב שניצח את מרוץ הבכורה בקטגוריה הבכורה. חורחה לורנסו, שניצח באותה שנה את המרוץ בקטגוריית ה-125 סמ"ק, הוא הרוכב עם מספר הזכיות הרב ביותר על המסלול (6) בקטגוריות השונות. קייסי סטונר וולנטינו רוסי, שניצחו 4 פעמים כל אחד את המרוץ, הם הרוכבים בעלי מספר הזכיות הגדול ביותר בקטגוריה הבכירה.
מנצחים

| שנה | Moto3> רוכב | Moto3> יצרן | Moto2> רוכב | Moto2> יצרן | MotoGP> רוכב | MotoGP> יצרן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | ספרד יאומה מאסיה | KTM | בריטניה סם לאווס | Kalex | ספרד מאבריק ויניאלס | ימאהה |
| 2020 | ספרד אלברט ארינס | KTM | יפן טצוטה נגאשימה | Kalex | בוטל בשל מגפת הקורונה | בוטל בשל מגפת הקורונה |
| 2019 | יפן קאיטו טובה | הונדה | איטליה לורנזו בלדסרי | Kalex | איטליה אנדראה דוביציוזו | דוקאטי |
| 2018 | ספרד ג'ורג'ה מרטין | הונדה | איטליה פרנסיסקו באגנאיה | Kalex | איטליה אנדראה דוביציוזו | דוקאטי |
| 2017 | ספרד ג'ואן מיר | הונדה | איטליה פרנקו מורבילי | Kalex | ספרד מאבריק ויניאלס | ימאהה |
| 2016 | איטליה ניקולו אנטונלי | הונדה | שווייץ תומאס לוטי | Kalex | ספרד חורחה לורנסו | ימאהה |
| 2015 | צרפת אלכסי מזבו | הונדה | גרמניה יונאס פלוגר | Kalex | איטליה ולנטינו רוסי | ימאהה |
| 2014 | אוסטרליה ג'ק מילר | KTM | ספרד טיטו רבאט | Kalex | ספרד מארק מארקס | הונדה |
| 2013 | ספרד לואיס סלום | KTM | ספרד פול אספרגרו | Kalex | ספרד חורחה לורנסו | ימאהה |
| 2012 | ספרד מאבריק וינאליס | FTR הונדה | ספרד מארק מארקס | Suter | ספרד חורחה לורנסו | ימאהה |
| שנה | 125 סמ"ק | 125 סמ"ק | Moto2 | Moto2 | MotoGP | MotoGP |
| שנה | רוכב | יצרן | רוכב | יצרן | רוכב | יצרן |
| 2011 | ספרד ניקולאס טרול | אפריליה | גרמניה סטפן בראדל | Kalex | אוסטרליה קייסי סטונר | הונדה |
| 2010 | ספרד ניקולאס טרול | אפריליה | יפן שויה טאמיזווה | Suter | איטליה ולנטינו רוסי | ימאהה |
| שנה | 125 סמ"ק | 125 סמ"ק | 250 סמ"ק | 250 סמ"ק | MotoGP | MotoGP |
| שנה | רוכב | יצרן | רוכב | יצרן | רוכב | יצרן |
| 2009 | איטליה אנדראה איאנונה | אפריליה | ספרד הקטור ברברה | אפריליה | אוסטרליה קייסי סטונר | דוקאטי |
| 2008 | ספרד סרג'ו גדאה | אפריליה | איטליה מאטיה פאזיני | אפריליה | אוסטרליה קייסי סטונר | דוקאטי |
| 2007 | ספרד הקטור פאובל | אפריליה | ספרד חורחה לורנסו | אפריליה | אוסטרליה קייסי סטונר | דוקאטי |
| 2006 | ספרד אלברו באוטיסטה | אפריליה | ספרד חורחה לורנסו | אפריליה | איטליה ולנטינו רוסי | ימאהה |
| 2005 | הונגריה גאבור טלמאצ'י | KTM | אוסטרליה קייסי סטונר | אפריליה | איטליה ולנטינו רוסי | ימאהה |
| 2004 | ספרד חורחה לורנסו | דרבי | ארגנטינה סבסטיאן פורטו | אפריליה | ספרד סטה ג'יברנאו | הונדה |
דונלד אקלס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באפריל 1908 נפרטון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  2 בפברואר 1986 (בגיל 77) הייוורדס הית', הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית ספר הייגייט 
 פרופיל ב-IMDb
 
דונלד אקלס (באנגלית: Donald Eccles;‏ 26 באפריל 1908 - 2 בפברואר 1986) היה שחקן אופי בריטי.
ביוגרפיה

דונלד יארו אקלס נולד בנפרטון שביורקשייר ב-26 באפריל 1908 לצ'ארלס הנרי ולקונסטנס אקלס. אביו היה רופא. אקלס התחנך בבית הספר הייגייט, ואחר כך עבד בסוכנות ביטוח.
הופעת הבכורה של אקלס בתיאטרון בעיר ניו יורק הייתה ב-1930. בהמשך נודע בחבר בלהקה השייקספירית המלכותית. בלונדון הופיע לראשונה במחזה "Counsellor at Law" בפיקדילי בשנת 1934. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת במשך שש שנים בחיל הים.
ב-1960 שיחק אקלס בסרט "A Taste of Money". סרטי קולנוע נוספים בהם השתתף היו "חלום ליל קיץ" (1968), "איש הקש" (1973), "הגיבן מנוטרדאם" (1982), "Coming Out of the Ice" (מ-1982), "המלביש" (1983), "The Master of Ballantrae" (מ-1984), "A Private Function" (מ-1984) וב"שרלוק הולמס הצעיר" (1985). בטלוויזיה הופיע בתפקיד פוליו בסדרה "אני, קלאודיוס" ובתפקיד השופט ווספר בעונה השנייה של הסדרה "רמפול".
אקלס נהרג בתאונת דרכים בברייטון.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1952 | טס לבית דרברוויל | Tess of the D'Urbervilles | אנג'ל קלייר | סרט טלוויזיה |
| 1954 | כף הקוף | The Monkey's Paw | מר סמפסון | סרט טלוויזיה קצר |
| 1959 | חלום ליל קיץ | A Midsummer Night's Dream | רובין סטארוולינג | סרט טלוויזיה |
| 1961 |  | A Taste of Money | ג'ו |  |
| 1962 | אוליבר טוויסט | Oliver Twist | מר סוארברי | מיני-סדרה |
| 1962 | מעגל הגיר הקווקזי | The Caucasian Chalk Circle | המושל | מיני-סדרה |
| 1963 | הגומלים | The Avengers | ד"ר אש | בפרק "The Golden Eggs" |
| 1964 | סילס מרנר | Silas Marner | ד"ר קימבל | סדרת טלוויזיה |
| 1964 | מרי ברטון | Mary Barton | קלינטון | סדרת טלוויזיה |
| 1964 | הרוזן ממונטה קריסטו | Count of Monte Cristo |  |  |
| 1966 |  | Love Story | טום פיין | בפרק "Casanova and the Old Crow" |
| 1966 | מקבת' | Macbeth | דאנקן |  |
| 1968 | חלום ליל קיץ | A Midsummer Night's Dream | סטארוולינג |  |
| 1972 | דוקטור הו | Doctor Who | קראסיס | במיני-סדרה "The Time Monster" |
| 1972 | אמה | Emma | מר וודהאוס | מיני-סדרה |
| 1973 | אנשי הקש | The Wicker Man | ט.ה. לנוקס |  |
| 1974 | משפחת פאליסר | The Pallisers | סקווייר ואוואסור | מיני-סדרה |
| 1976 | בן המלך והעני | The Prince and the Pauper | האב אנדרו |  |
| 1976 | לורנה דון | Lorna Doone | הרוזן ברנדיר | מיני-סדרה |
| 1976 | אני, קלאודיוס | I, Claudius | פוליו | מיני-סדרה |
| 1979 | רמפול | Rumpole of the Bailey | השופט ווספר | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 1981 | חמדת ימים | Brideshead Revisited | מר גריג | מיני-סדרה |
| 1982 | הגיבן מנוטרדם | The Hunchback of Notre Dame | שופט | סרט טלוויזיה |
| 1982 |  | Coming Out of the Ice | נסטרוב | סרט טלוויזיה |
| 1982 |  | Tales of the Unexpected | כומר | בפרק "A Man with a Fortune" |
| 1983 | המלביש | The Dresser | מר גדסטון |  |
| 1984 |  | The Master of Ballantrae | ג'ון פול | סרט טלוויזיה |
| 1984 |  | A Private Function | אב |  |
| 1985 | אוליבר טוויסט | Oliver Twist | לימבקינס | מיני-סדרה |
| 1985 | שרלוק הולמס הצעיר | Young Sherlock Holmes | הכומר דאנקן נסביט |  |
| 1985 | סילס מרנר | Silas Marner | הכומר קרקנת'ורפ | סרט טלוויזיה |
| 1986 | אן ודבי | Ann and Debbie | ארתור | סרט טלוויזיה |
| 1986 | מחזות מאת סופוקלס | The Theban Plays by Sophocles |  | "אנטיגונה" ו"אדיפוס המלך" |
| 1986 |  | Paradise Postponed | "קונטסה" | מיני-סדרה |
הערות שוליים

↑  The London Gazette Publication date:6 March 1986 Issue:50449 Page:3278
1 2  "Mr Donald Eccles." Times [London, England] 5 Feb. 1986: 14. The Times Digital Archive. Web. 30 Mar. 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb140386316 (data)  ISNI: 0000 0000 7779 724X  LCCN: no89019139  VIAF: 61101187   WorldCat (עם VIAF): 61101187
גקהאן אינלר

גקהאן אינלר (בטורקית: Gökhan Inler; נולד ב-27 ביוני 1984) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ממוצא טורקי ששיחק בעמדת הקשר מרכזי.
קריירת מועדונים

אינלר החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פ.צ. בזל, לאחר שלא שותף בקבוצה הבוגרת הוא חתם באראו. ב-20 במרץ 2005, הוא ערך את הופעת הבכורה בליגת העל השווייצרית בהפסד 2–3 נגד גראסהופרס ציריך. בינואר 2006 חתם בפ.צ. ציריך איתה זכה באליפויות בעונות 2005/2006 ו-2006/2007.
ביולי 2007 חתם באודינזה לחמש שנים. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו באודינזה בניצחון 1–2 נגד טורינו. בעונתו הראשונה באודינזה הוא הבקיע 2 שערים, בישל 2 נוספים וסיים עם המועדון במקום ה-7 שמוביל למוקדמות גביע אופ"א. במשחק הפתיחה של עונת 2008/2009 הוא הבקיע שער ובישל שנתיים לאנטוניו די נטאלה בניצחון 1–3 נגד פלרמו. אינלר הבקיע בניצחון 0–2 נגד בורוסיה דורטמונד במסגרת מוקדמות גביע אופ"א, בתום 3–4 בדו-קרב בעיטות הכרעה, אודינזה עלתה לשלב הבתים, ואודינזה הגיעה עד לרבע הגמר של המפעל.
במאי 2011 הוא סיכם בנאפולי תמורת 13 מיליון אירו. ב-11 ביולי הוא הוצג בדרך מקורית כאשר לבש מסכת אריה, כאשר זהותו נחשפה רק לאחר שהוריד אותה. ב-10 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1–3 נגד צ'זנה. ב-7 בדצמבר 2011, אינלר הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון בניצחון 0–2 נגד ויאריאל במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות, שהעניק לנאפולי עלייה לשמינית הגמר. בסיום עונת 2011/2012 הוא סיים במקום ה-4 בטבלת מלך הבישולים בסרייה א'. ב-3 במאי 2014 הוא זכה עם המועדון בקופה איטליה לאחר ניצחון 1–3 נגד פיורנטינה, במשחק זה הוא גם הורחק בדקה ה-79 לאחר שקיבל כרטיס צהוב שני.
ב-19 באוגוסט 2015 חתם לשלוש שנים בלסטר סיטי מהפרמייר ליג. לאחר שלא הצליח להשתלב בקבוצה ורשם חמש הופעות ליגה בלבד, עבר כעבור עונה לבשיקטש הטורקית. ב-15 ביולי 2017 חתם באיסטנבול בשאקשהיר.
קריירה בין-לאומית

בצעירותו, שיחק אינלר בשתי הנבחרות הצעירות של שווייץ (ארץ הולדתו) וטורקיה (ארץ מוצאם של הוריו). ב-2 בספטמבר 2006, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ, במשחק ידידות נגד ונצואלה. אינלר נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2008. ב-16 ביוני 2010 אינלר ענד לראשונה את סרט הקפטן בניצחון 0–1 נגד ספרד במסגרת מונדיאל 2010. בשנת 2011 אלכסנדר פריי פרש מהנבחרת, ואינלר הפך לקפטן הנבחרת במקומו. אינלר היה שותף להעפלה של הנבחרת לשמינית גמר מונדיאל 2014, בה הפסידה הנבחרת השווייצרית לארגנטינה 0–1.
תארים

אליפות שווייץ: 2005/2006, 2006/2007
קופה איטליה: 2011/2012, 2013/2014
אליפות הפרמיירליג: 2015/2016
אליפות טורקיה: 2016/2017
אליפות טורקיה: 2019/2020
דודג' אינטרפד

| --- | --- |

Dodge Intrepid, דור שני
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דודג'
 שנות ייצור:  2003–1992
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית  קנדה קנדה
 מודל קודם:  Dodge Dynasty (אנ')
 מודל אחריו:  Dodge Charger (אנ')  Chrysler 300 (אנ') (בקנדה)
 חברת אם:  קרייזלר (1998-1992)  דיימלר AG (2004-1998)
 מרכב:  מנוע קדמי - אורכי, הנעה קדמית
 פלטפורמה:  Chrysler LH platform (אנ')
 אורך:  5,123 מ"מ (בין השנים 1994 - 1993, דור ראשון)  5,126 מ"מ (בין השנים 1997 - 1995, דור ראשון)  5,174 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  1,890 מ"מ (דור ראשון)  1,895 מ"מ (בין השנים 2000–2001, דור שני)  1,897 מ"מ (בין השנים  1998–1999, 2004-2002 דור שני)
 גובה:  1,430 מ"מ (דור ראשון)  1,420 מ"מ (דור שני)
 משקל:  1,505 ק"ג (דור ראשון)  1,552 ק"ג (דור שני)
 בסיס גלגלים:  2,870 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  דור ראשון V6 צילינדרים, 3.3 ליטר  V6 צילינדרים, 3.5 ליטר דור שני V6 צילינדרים, 2.7 ליטר המפיק 200 כ"ס  V6 צילינדרים, 3.2 ליטר המפיק 225 כ"ס ב-6,300 סל"ד  V6 צילינדרים, 3.5 ליטר המפיק 234 כ"ס, 242 כ"ס, 244 כ"ס, 250 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות מתוצרת "קרייזלר" סדרה "Ultradrive" (אנ') סוג תמסורת "42LE" (דור ראשון, דור שני)
דודג' אינטרפד (באנגלית : Dodge Intrepid) - היא "מכונית מנהלים", גדולה מתוצרת חטיבת דודג' בקונצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר (בין השנים 1992–1998) ו-דיימלר AG (בין השנים 1998–2004) אשר יוצרה בין השנים 2003–1992
דור ראשון יוצר בין השנים 1997 - 1992 יוצר בארצות הברית וקנדה.
דור שני אשר יוצר בין השנים 2003 - 1997 יוצר בקנדה.
"דודג' אינטרפד"

4 דלתות - סדאן
5 נוסעים
מנוע קדמי-אורכי
סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2
דגמי "דודג' אינטרפד" התחרו במרוצי מכוניות במסגרת נאסקאר. בשנת 2001, ה-"אינטרפד" ערך את הופעת הבכורה שלו ב"נאסקאר", והצביע על חזרתו של דודג' לתחרות "נאסקאר" לאחר הפסקה של 18 שנה. הנהגים בקמפיין הראשוני של דודג' כללו את ביל אליוט, קייסי קאהן, ג'ייסון לפלר, וורד ברטון, סטרלינג מרלין, ג'ון אנדרטי, קייסי מור, ג'יימי מקמוריי, באקושוט ג'ונס, קייל פטי, סטייסי קומפטון, דייב בלייני, ג'רמי מייפילד וקייסי אטווד. מרלין היה הראשון שניצח בדודג', מאז הניצחון של ניל בונט ב -1977 במרוץ "לוס אנג'לס טיימס 500"(אנ') במסגרת "Ontario Motor Speedway" (אנ'). מרוצי "דודג' אינטרפד" נמשכו ב-"נאסקאר" עד 2005
"דודג' אינטרפד" > דורות

דור ראשון - יוצר מיוני 1992 (שנת מודל 1993) - אוגוסט 1997
דור שני - יוצר מספטמבר 1997 (שנת מודל 1998) - אוגוסט 2003 (שנת מודל 2004)
"דודג' אינטרפד" > רמות גימור (לפי שנת דגם)

"בסיסי" (יוצר בין השנים 1993–2000)
"ES" (יוצר בין השנים 1993–2004)
"Motorsports Edition" (יוצר בשנת 2001)
"SE" (יוצר בין השנים 2001–2004)
"Sport" (יוצר בין השנים 1995–1997)
"R/T" - (יוצר בין השנים 2002-1999)
"SXT" (יוצר בין השנים 2002–2004)
"SST" (יוצר בין השנים 2002–2003)
גלריה

"דודג' אינטרפד", שנת 1994
"דודג' אינטרפד", דור ראשון
"דודג' אינטרפד", דור ראשון
"דודג' אינטרפד", דור ראשון
"דודג' אינטרפד", דור שני
"דודג' אינטרפד", דור שני
"דודג' אינטרפד", דור שני
"דודג' אינטרפד" במרוץ נאסקאר, שנת 2004
"דודג' אינטרפד" - ניידת משטרה
"דודג' אינטרפד", דור ראשון - ניידת משטרה
"דודג' אינטרפד" - ניידת משטרה
"דודג' אינטרפד" - ניידת משטרה
"דודג' אינטרפד", דור שני - ניידת משטרה
ראו גם

דודג'
הערות שוליים

↑  קרייזלר אינטרפד car.info/en-se/chrysler/intrepid
↑  "דודג' אינטרפד", שנת 1994 newcartestdrive.com/reviews/1994-dodge-intrepid
↑  "דודג' אינטרפד" nadaguides.com/Cars/Dodge/Intrepid
↑  "דודג' אינטרפד" במרוצי מכוניות נאסקאר web.archive.org/web/20100729054127
↑  "דודג' אינטרפד", שנת 1993 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car
↑  "דודג' אינטרפד R/T" - מבחן דרכים caranddriver.com/reviews/a15139322/dodge-intrepid-r-t-road-test
גיום בנז'מן אמנד דושן דה בולון

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1806 בולון-סור-מר, צרפת 
 פטירה:  15 בספטמבר 1875 (בגיל 68) פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  נוירולוגיה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום קבורה:  Cimetière de l'Est 
 מוסדות:  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד 
 תרומות עיקריות
 אלקטרופיזיולוגיה
 
גִיוֹם בֶּנְזָ'מַן אַמָנְד דוּשֶן (דה בּוֹלוֹן) (בצרפתית: Guillaume-Benjamin-Amand Duchenne de Boulogne ‏17 בספטמבר 1806 – 15 בספטמבר 1875) היה נוירולוג צרפתי אשר החיה את מחקרו של גלווני והוביל להתקדמות רבה בחקר האלקטרופיזיולוגיה. הנוירולוגיה המודרנית התפתחה, בין השאר, הודות להבנתו של דושן את מוליכותם של מסלולים עצביים; חשיפתו את השפעותיהן של לזיות מוחיות של מסלולים אלה; ולבסוף, חדשנותו בכל הנוגע לשיטות אבחון המבוססות על דגימת רקמות עמוקות (ביופסיה), בדיקות מוליכות של תאי עצב (Nerve Conduction Tests) וצילום קליני.
הנוירולוגיה לא הייתה קיימת בצרפת ועל אף שהיסטוריונים רפואיים רבים טוענים שז'אן-מרטן שארקו הוא הראשון בתחום, שארקו עצמו דווקא הכיר בחובו לדושן ואף כינה אותו "המורה שלי לנוירולוגיה" ("mon maitre en neurologie"). תרומתו הגדולה ביותר הייתה בתחום המיופתיה במחלות שהונצחו בשמו: ניוון שרירים על שם דושן, ניוון שרירי דושן ארן (ניוון שרירי מתקדם), שיתוק על שם ארב-דושן ועוד. הוא היה הקלינאי הראשון שערך ביופסיה שרירית, לקיחת רקמות דוגמה אין ויוו בעזרת המצאת "נקז דושן" (אותה כינה l'emporte-pièce - שבלונה).
בשנת 1855 הציג דושן באופן רשמי את עקרונות האבחון של האלקטרופיזיולוגיה והוציא ספר לימוד בשם: De l'electrisation localisée et de son application à la physiologie, à la pathologie et à la thérapeutique, שהציג את האלקטרו-תרפיה. "אלבום התצלומים הפתולוגיים" (Album de photographies pathologiques), שמלווה את הספר, היה הטקסט הנוירולוגי הראשון שהודגם ברישומים. המונוגרפיה של דושן, "המכניזם של הפיזיונומיה האנושית" (Mécanisme de la physionomie humaine, 1862), שהומחשה גם היא - הפעם באמצעות צילומים - הייתה המחקר הראשון על הפיזיולוגיה של הרגש והיא אף סללה את הדרך לעבודה מאוחרת יותר של צ'ארלס דרווין.
ביוגרפיה

גיום בנז'מן אמנד דושן נולד בבולון-סור-מר שבצפון צרפת. דושן היה בנו של דייג ועל אף שאביו רצה שיהיה מלח, הלך גיום בעקבות תשוקתו ללימודי מדעים. הוא נרשם ללימודים באוניברסיטת דואה וקיבל בה תואר ראשון (Baccalauréat) בגיל 19. לאחר מכן עבר חונכות אצל מספר רופאים ידועים בפריז, בהם רנה לאנק, האנטומיסט הברון גיום דופיטרן, פרנסואה מז'נדי (François Magendie) וז'אן קריוויה. בשנת 1831 הוא סיים לימודי רפואה בפריז, כאשר התזה שלו עסקה בכוויות, וחזר למחוז ילדותו, שם פתח מרפאה. באותה השנה התחתן דושן, ושנתיים לאחר מכן נפטרה אשתו במהלך לידתו של בנם הראשון. משפחתה של אשתו האשימה את דושן ברשלנות, זאת מאחר שהיה האדם היחיד שנכח בלידה. לכן, במשך שנים ארוכות המשפחה מנעה מדושן כל קשר עם בנו ורק בשנים האחרונות לחייו זכה דושן להכירו.
בשנת 1835 החל דושן להתנסות בתרפיה בדיקור חשמלי ("électropuncture"), טכניקה שזה עתה הומצאה בידי מז'נדי וז'אן-בטיס סרלנדייר (Jean-Baptiste Sarlandière). הליך החשמול היה כרוך בהחדרת אלקטרודות חדות מתחת לעור, אשר הוליכו זרם חשמלי ובאמצעותו עוררו את השרירים. לאחר סבב נישואין כושל נוסף חזר דושן לפריז בשנת 1842, במטרה להמשיך את מחקרו הרפואי. עם שובו הצליח להמציא שיטה לגירוי שרירים שאינה חודרנית ונעשית על פני העור. שיטה חדשנית זו כונתה על ידו: "électrisation localisée" – חשמול מקומי. בשנת 1855 פורסמה עבודתו המלאה בנושא, ובה תיאור מפורט של השיטה האלקטרופיזיולוגית שהמציא, תחת הכותרת:" application a la pathologique et la therapeutiqe". במהדורה שנייה שפורסמה 7 שנים מאוחר יותר, צורף נספח תחת הכותרת "אלבום של צילומים פתולוגים", ובו איורים של ניסוייו.