stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זמן
זמן ותודעה > הגישה האובייקטיבית

הגישה האובייקטיבית רואה בזמן ממד מציאותי מוחלט, המוגדר בצירוף עם ממד המרחק. על פי גישה זו, לכל גורם במציאות קיימים שני מאפיינים עיקריים: נקודת הזמן בו הוא מוגדר, והמיקום בו הוא נמצא, ואלו מגדיריהם היסודיים של כל הגורמים במציאות.
על פי גישה זו, עצם מסוים מוגדר בכך שהוא שומר על תכונה מסוימת לאורך זמן מסוים. דוגמה: כדור משחק מסוים הוא סך כל האטומים היוצרים צורת כדור, במשך כל הרגעים בהם הם אכן עונים לדרישה זו.
גישה זו מתארת מציאות קיימת, המהווה את אוסף כל הנתונים הקיימים בפועל. הזמן הוא תכונה של נתונים, המוגדרת בהתאם למדד מוחלט הקיים מעצם קיומה של המציאות.
קיימת גישה אובייקטיבית טהורה, אשר לפיה הזמן מוחלט, במובן זה, שהוא אינו תלוי בקיומם של גורמים המכילים אותו. על פי גישה זו, הזמן קיים באופן תאורטי גם בלא שיהיה קיים כל גוף הנמדד ביחס אליו.
לעומת גישה זו, ניתן להעמיד את הגישה על-פיה הזמן הוא תכונה של גופים, כלומר - מוגדר על ידי התנועה. בהגדרה זו, באם לא תהיה תנועה במציאות, אזי לא תהיה משמעות לזמן.
תודעה, על-פי הגישה האובייקטיבית, היא נגזרת של יכולת הזיכרון האנושית. הזיכרון האנושי פרוס, על פי תפיסה זו, על פני הזמן כך שהוא תקף בכל רגע רק עבור ערכי זמן קודמים ממנו (כלומר - האדם זוכר רק את העבר). התודעה האנושית היא, אם כן, פונקציה התלויה בזרימת זמן אובייקטיבית, וכל תחושת זמן אנושית היא ניסיון למדוד זרימה זו.
עבור גישה זו, הווה הוא מונח יחסי ארעי, אשר מתקיים רק מהנחת נקודת מוצא שרירותית. למעשה, קיימים אינסוף "הווים" שקולים, לאורך כל הזמן. בהתאם לכך, העתיד והעבר יחסיים, ומתארים רק את פריסת המאורעות על פני ציר הזמן.
זמן ותודעה > הגישה הסובייקטיבית

על פי הגישה הסובייקטיבית, הזמן הוא נגזרת של תודעה (ולא להפך), כלומר - הזמן הוא ביטוי של יכולת התודעה להבחין בשינויים ולחוות אותם, ואין לו משמעות בזכות עצמו.
גישה זו מבטלת את מושג הזמן כמושג מוחלט, ורואה בזמן עיקרון יחסי ליכולת התפיסה האנושית. יחידות הזמן, על-פי גישה זו, אינן קבועות בפועל (אף על פי שהגדרתן קבועה).
דוגמה: פרק הזמן הכלול ביממה הוא תחושת הזמן הסובייקטיבית של כל אדם, בה הוא חש כי כדור הארץ השלים מחזור שלם. אם האדם חש כי עבר זמן רב (דוגמה: בעקבות יום מלא בהתרחשויות נפשיות), אזי היממה הייתה ארוכה יותר מאשר אילו חלף זמן מועט יותר.
זמן ותודעה > תפיסת זמן

תפיסת זמן היא תכונה ביולוגית המאפשרת ליצור חי לחוות את השינויים שסביבו באופן השוואתי.[דרוש מקור] דוגמה, היכולת של אדם לבחון כמה חלקי-יממה אורכת פעולה מסוימת, היא תפיסת הזמן שלו לגבי אותה פעולה.
תפיסת הזמן היא ביטוי ליכולת הפנימית של אדם להיות מזוהה עם מעבר הזמן. קיימות זוויות בחינה שונות לשאלה, האם תפיסה ביולוגית היא נרכשת, כלומר - נגזרת מקיום חוקיות של פרקי הזמן במציאות הממשית, או בלתי נרכשת, כלומר - מבטאת יכולת ביולוגית טבעית לחוש מעבר זמן ביחס למהירות תהליך החשיבה עצמו.
על פי התפיסה הראשונה (תפיסת זמן כמיומנות נרכשת), אזי יחידות הזמן השונות: שנייה, שעה, יממה וכולי, נלמדות עקב הפנמה של תהליכים שיטתיים שונים: יום-ולילה, מהלך השעון וכולי. על-פי התפיסה השנייה (תפיסת זמן בלתי-נרכשת), יחידות הזמן השונות הן כלי לכימות תפיסת הזמן, אשר קיימת בלא קשר לקיומן.
ידוע כי קיימות מספר תפיסות זמן מקבילות, הנבדלות בקנה מידה. הקשר בין תפיסות הזמן השונות הוא ככל הנראה מורכב. דוגמה: אורך יממה עשוי להיקבע באופן שונה, בהתאם לקנה המידה. לעיתים, במהלך היום אדם חש כי הוא ארוך ביותר, אך לעומת זאת, בסיכום שבועי נראה כל יום כקצר.
תפיסת הזמן של האדם המערבי מחולקת לתפיסת העבר, ההווה והעתיד. באופן תאורטי, קיומה של תודעה המתייחסת לזמן מחייבת את עצם קיומם של עתיד, עבר והווה כמושגים הנגזרים מתפיסת האדם.
ההווה, אם כן, הוא המצב האפשרי היחיד המתקיים עבור התודעה, בעוד העתיד והעבר הם הפשטות שאינן קיימות בפועל. עם זאת, ככל שהתודעה מתקדמת בזמן, העבר מכיל מאורעות רבים יותר, ואילו העתיד מכיל מאורעות מעטים יותר.
תפישות זמן אחרות קיימות בתרבויות אחרות. למשל, בתרבות ההודית תפישת הזמן היא מחזורית. כתוצאה מכך, יחידות הזמן של שנייה, דקה, שעה, יממה, שבוע, חודש ושנה, הודות לכך שהן מבוססות על מחזורי היום והלילה, משמשות בהודו בצורה דומה לדרך בה הם משמשות בשאר העולם. אולם, שאר יחידות הזמן מוגדרות על ידי סיבובי גלגל החיים.
זמן ותודעה > תפיסת זמן > תפיסת העבר והעתיד

אדם עשוי לתפוס את העבר, אך ורק דרך זיכרון. זיכרון הוא תכונה המתארת את ההיסטוריה אותה מכיר האדם, והחוקיות המסוימת אותה גיבש מתוך התנסות ההיסטוריה.
במובן הפשוט, הזיכרון משמש את האדם הן ככלי, המאפשר לו להתמודד עם מציאות נתונה. דוגמה: הזיכרון כי כלב מסוים נושך, משמשת את האדם כדי להחליט האם יש להתרחק מכלב זה. במובן אחר, הזיכרון הוא מושא לדמיון. במובן האחרון, האדם מעורר לעצמו תחושות, על פי זיכרון מצב זכור. דוגמה: היזכרות בסרט, וחוויית תחושות עקב היזכרות זו.
תפיסת העתיד נובעת מיכולתו של האדם לדמות מציאות שאינה קיימת, על ידי חיזוי. בדומה לתפיסת העבר, גם תפיסת העתיד עשויה להיות במובן של כלי, המשמש לתכנון מעשי האדם, או במובן של מושא לדמיון.
המובן השני (הזיכרון וחיזוי העתיד כמושאים לדמיון) נתפס לעיתים כחוויית זמן ממשית. על-פי תפיסה פילוסופית זו, האדם חי את הזמן אותו הוא מדמה (או, לחלופין, תחליף זכור של אותו הזמן). תפיסה מחייבת גישה סובייקטיבית כלפי הזמן.
תפיסות העבר והעתיד נעשות על ידי תחושות ישירות, הנובעות מהזכירה ומהחיזוי, כדוגמת פחד, תקווה וכולי (כלפי העתיד), או כדוגמת אבל, התרפקות וכולי (כלפי העבר).
מלבד היכולת לחוות תחושות ישירות כלפי העבר והעתיד, קיימת היכולת לבצע הפשטות של העבר והעתיד. משמעות הפשטות אלו היא קביעת אמירה כללית, אשר יכולה לשמש את האדם גם בלא לעורר באופן ישיר את התחושות הישירות, או את הדימוי הממשי של הדברים בפועל. הפשטות אלו הן מכלול הידע (בזיקה לעבר) והדעה (בזיקה לעתיד) של האדם.
העתיד, בשונה מהעבר, מובדל בכך שקיימת עבורו אפשרות בחירה. למשמעות העתיד משמעות עמוקה עבור תפיסת המושג "רצון חופשי" ודטרמיניזם.
זמן ותודעה > תפיסת זמן > תפיסת ההווה

תפיסת ההווה נעשית על ידי חוויה ישירה של מאורעות, כלומר - שינוי מצב נפשי עקב שינוי במציאות. תפיסת הווה היא המאפשרת קיום של רגש, ולמעשה כל תפיסה של עבר או עתיד נגזרת משינויים נפשיים בהווה.
על-פי התפיסה האקזיסטנציאליסטית, ההווה אינו קיים באופן ממשי, מהנימוק הבא: התודעה משיגה גורמים שונים במציאות על ידי חישה שלהם. חישה זו היא לעולם כלפי העבר, שכן קיים פרק זמן בין התרחשות הדברים בפועל לבין מועד תפיסתם על ידי החשיבה. פרק זמן זה, המציין את הזמן הדרוש לתהליך החשיבה והתפיסה, גורם לכך שלא ניתן באופן עקרוני לתפוס את ההווה הממשי, אלא רק את העבר הקרוב.
תפיסה זו מתארת את העתיד במנותק מהעבר ומהסיבתיות. על פי תפיסה זו, האדם בוחר את העתיד שלו, במובן זה שהוא בוחר האם לאשר את העבר, וכיצד להשפיע על תפיסת העבר שלו עצמו. תפיסה זו מניחה כי סיבתיות אינה קיימת באופן אובייקטיבי אלא נתונה לבחירה סובייקטיבית.
זמן ומרחב

סוגיית הזמן והמרחב מרכזית בהבנת הזמן, שכן הזמן מתייחס לשינוי, ומרבית השינויים (אם לא כולם), הם שינויים במרחב.
על פי גישה מסוימת, ניתן לתפוס את המרחב כרקע, עליו פועל הזמן, או להפך. בניסוח אחר, המרחב והזמן הם שונים באופן מהותי.
גישה אחרת מציגה את המרחב והזמן כשקולים, כך שההבדל ביניהם הוא אשליה נוצרת על ידי קיום תודעה בעלת זיכרון. בניסוח האובייקטיביסטי של גישה זו, שזמן והמרחב הם צירים כמותיים, מאונכים בייצוגם המתמטי, המגדירים את המציאות.
על פי הגישה המתמטית הטהורה, המניחה כי הזמן והמרחב שקולים, עשויים להתקיים יותר מציר זמן כללי אחד, כפי שקיימים שלושה צירי מרחב לכל הפחות. יתרה מזאת, קיימים פיתוחים פיזיקליים-תאורטיים מודרניים מאוחרים, המנבאים את קיומם של כמה צירי זמן כאלו (בצירוף עם מספר גדול יותר של צירי מרחב).
סיבתיות

סיבתיות היא קביעת עמדה עבור הזמן, לפיה כל שינוי גורר שינוי מאוחר עוקב, המתחייב ממנו ומאוחר לו בזמן. סיבתיות היא המגדירה הבדל בין עתיד, שהוא השינוי המאוחר, לבין עבר, שהוא השינוי המוקדם. למעשה, סיבתיות, עתיד ועבר, הן מקשה פילוסופית אחת בלתי ניתנת להפרדה.
חריגה מסיבתיות

מלבד הגישות הפילוסופיות אשר אינן מכירות בסיבתיות (כדוגמת האקזיסטנציאליזם) בזכות תפיסה סובייקטיבית שלה, קיימות תאוריות שונות המתארות חריגה מהסיבתיות, על בסיס תפיסתה האובייקטיבית.
נבואה מטאפיזית, במשמעותה הקלאסית, היא מנגנון נפשי המאפשר לאדם לחזות את העתיד שלא על-סמך מעקב אחר הסיבתיות שלו. [דרוש מקור][מפני ש...]נבואה עשויה לעשות שימוש בכוחות נפשיים אוטונומיים (דוגמה: נביא המדבר בלשון האל במהלך טרנס), או בסימנים מטאפיזיים ממשיים (אסטרולוגיה, נומרולוגיה, נביא המקבל את נבואותיו בחלום או בהתגלות אלוהית ממשית וכולי), על מנת לחזות באופן נכון את העתיד. נבואה מטאפיזית חסרת ביסוס מדעי כיום, וכמעט שאין חולק בעולם המדע על כך שלא קיימת סיבתיות המאפשרת אותה. עם זאת, במשך מרבית ההיסטוריה האמינו רוב בני האדם כי יכולת כזו אפשרית ואף ממשית.
מעבר בזמן, במשמעות זאת הוא יצירת שני רצפי זמן: האחד כללי, והאחר ספציפי לעצם מסוים. כאשר שני רצפים אלו אינם זהים, אזי מתבצע מעבר בזמן ("מעבר בזמן" אינו מציין, לרוב, את מעבר הזמן הרגיל, בו גדל העבר וקטן העתיד).
מעבר בזמן בפועל, מאופיין בכך שהעצם העובר, בנקודת הזמן בה מתבצע המעבר, אינו משפיע על המציאות באופן סיבתי ישיר. בנקודה אחרת, היא נקודת היעד, מושפעת המציאות על ידי אותו העצם, אך לקיומו אין סיבה. דוגמה: כאשר טייס זמן עובר מזמן אחד לזמן אחר, גופו מפסיק להשפיע ולהתקיים בזמן ממנו יצא, ומופיע ללא כל סיבה בזמן אחר, ומשפיע על המציאות בזמן זה.
טענות כי נעשה מסע בזמן בפועל אינן נפוצות, וברובן שייכות לעידן המודרני, שכן הרעיון בדבר המסע בזמן חדש יחסית להיסטוריה האנושית. עם זאת, תחומי מדע חדשים, ובעיקר תורת היחסות, הפכו את המסע בזמן לאפשרות מדעית תאורטית.
זמן ומדע

במדע, ובמיוחד בפיזיקה, מתייחסים לזמן כאל ממד אובייקטיבי. זו אינה בהכרח התפיסה של המדען עצמו, אולם השיטה המדעית דורשת התייחסות אובייקטיבית כדי ליצור מהימנות פנימית.
הזמן הנדרש לגוף לנוע מרחק מסוים בתנועה קווית ובמהירות קבועה, ניתן לחישוב באמצעות המשוואה: t = s/v. כאשר t מייצג את הזמן, s את המרחק והמהירות v. המרחק מוגדר כאורך המסלול שבין שתי נקודות במרחב, ואילו המהירות מוגדרת כשיעור השינוי של המרחק ביחס לזמן (v = ds/dt). במקרה של תנועה קווית ומהירות קבועה, המהירות היא קבוע, ולכן המשוואה לעיל תקפה. הזמן במקרה זה נחשב כמשתנה התלוי במרחק (משתנה בלתי תלוי) ובמהירות הקבועה.
קינמטיקה היא ענף של המכניקה הקלאסית, המתאר את תנועתם של גופים. הקינמטיקה בוחנת כיצד נעים גופים, מהירותם ומסלוליהם, תוך שימוש במערכות קואורדינטות שונות כגון קרטזיות או קוטביות. בניגוד לתורת היחסות, אשר משלבת מרחב וזמן לתוך רצף ארבע-ממדי, הקינמטיקה מתייחסת למרחב ולזמן כנפרדים, ואינה מתייחסת לכוחות הגורמים לתנועה.
בתפיסת המדע את הזמן חל מהפך משמעותי ביותר עם פיתוח תורת היחסות על ידי אלברט איינשטיין. על פי תפיסת הזמן שלאחר המהפך, הזמן הוא יחסי, ומדידתו תלויה בצופה, באופן המעוגן בחוקי הפיזיקה.
משמעות תפיסה זו היא שמצבו של הצופה, כשהוא בא לידי ביטוי במהירותו, משפיעה על המדידות שיבצע בגופים שמצבם (מהירותם) שונה, כך שעבור תהליך זהה, יתקבלו שתי מדידות שונות. למעשה, תורת היחסות מתארת מספר רצפי זמן שונים, כך שכל תנועה של גוף יוצרת עבורו רצף זמן עצמאי.
תורת היחסות הכללית מרחיבה תפיסה זו, ומתארת כי קיים רצף "מרחב-זמן" ניתן לעיקום, על ידי קיומם של גופים בתוכו. תפיסה זו מאפשרת קיומן של תופעות שונות, הכוללות בין היתר מסע בזמן. שלא כמו הגישה הסובייקטיבית הפילוסופית, תורת היחסות מתארת את יחסיות הזמן כמתקבלת ממדידה אובייקטיבית, גם בלא חיוב תודעה התופסת מדידה זו. תפיסה זו מאפשרת קיומן של תופעות שונות, הכוללות על פי תאוריות מסוימות אף מסע בזמן, מבחינה פיזיקלית-אובייקטיבית.
סטיבן הוקינג, תאורטיקן שהתייחס להיווצרות היקום ועתידו, ניסח תאוריה המעמידה את מושג אינסופיות הזמן בצורה שונה לחלוטין. על-פי תאוריה זו, צורת המרחב-זמן סגורה, כך שליקום, הפרוס על פני המרחב-זמן, צורה המתארת כדור (בעל יותר משלושה ממדים, שכן הזמן הוא ממד נוסף בתיאור זה).
על פי תאוריה זו, יחס הזמן לצורת ה"כדור", הוא כיחס הציר "צפון-דרום" לכדור הארץ. במובן זה, קיימת נקודה מסוימת המתארת את ראשית הזמן, בה אין רלוונטיות לשאלה, מה היה לפניה (ובהתאמה: נקודת סיום לזמן), שכן שאלה זו מקבילה לשאלה, איזו נקודה צפונית לקוטב הצפוני.
גישות חדשות יותר עבור הזמן ניתן למצוא במכניקת הקוונטים, על מובניה השונים. גישה מסוימת, לדוגמה, מניחה כי תהליך מושפע מהעבר וגם מהעתיד, בניגוד לתפיסת הסיבתיות הרגילה. גישה מדעית מודרנית אחרת מתארת "חלקיק זמן": יחידת הזמן הקטנה ביותר, אותה לא ניתן לחלק ליחידות קטנות יותר. חלקיק זמן, כפי שחושב על ידי תאורטיקנים, מכונה זמן פלאנק. אופרטור הזמן במכניקת הקוונטים הוא אופרטור המדידה של הזמן.
ראו גם

גבולות הזמן
מדידה וציון של זמן
אזור זמן
מרחב-זמן
חותם זמן (timestamp)
מסע בזמן
נצח
שעון
אותות זמן
זמן אוניברסלי מתואם
זמן גאולוגי
לקריאה נוספת

אנרי ברגסון, מסה על הנתונים הבלתי אמצעיים של התודעה , תרגם מצרפתית יוסף אור, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשל"ז 1977
מאמר על הנתונים המידיים של התודעה, תרגם רואי בן בשט, רסלינג, 2017
סמואל א. גודסמיט ורוברט קלייבורן, זמן, תל אביב: ספרית מעריב, 1980
אמיליה פרוני (עורכת), זמן – מבט מהפסיכואנליזה וממקום אחר, בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005
עומרי מורג, הכול זמני – משמעות הזמן בחיינו, הוצאת רימונים, 2010
ד"ר ירון סנדרוביץ, פנומנולוגיה של הזמן: תודעת זמן וסובייקטיביות, רסלינג
אבנר וישניצר, היו זמנים: על שעונים ואנשים בשלהי התקופה העוסמאנית [צ"ל העותמאנית]; תרגם מאנגלית: עידן בריר. ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס – האוניברסיטה העברית, תשפ"ב 2022
צבי ינאי (עורך) - מסתורי הזמן, מחשבות בע"פ, הוצאת יבמ ישראל, תל אביב, אפריל 1991, גיליון מס'61.
הערות שוליים

↑  Definition for time - Oxford Dictionaries Online (World English), web.archive.org, ‏2012-07-04
↑  מילון אוקספורד, Time Concept as Sequence of Events
1 2  Rose De Kock, Keri Anne Gladhill, Minaz Numa Ali, Wilsaan Mychal Joiner, Martin Wiener, How movements shape the perception of time, Trends in Cognitive Sciences 25, 2021-11-01, עמ' 950–963 doi: 10.1016/j.tics.2021.08.002
↑  Definition of TIME, www.merriam-webster.com, ‏2024-08-25 (באנגלית)
↑  Time in Physics, study.com
↑  N. Hanacek, How Do You Measure a Second?, NIST, 26 באוקטובר 2021
↑  Unraveling the Mysteries of Time in Quantum Mechanics, www.linkedin.com
↑  Definition of TIME, www.merriam-webster.com, ‏2024-08-25 (באנגלית)
↑  מילון Brown-Driver-Briggs, מספר סטרונג (2166)
↑  ת' עילם־גינדין, מגילת אסתר: מאחורי המסכה, על פרק ט' פסוק כ"ז.
↑  מילון קליין, זְמָן
↑  Why is absolute time considered an axiom of Newtonian mechanics? What statements are based on this axiom?, Physics Stack Exchange (באנגלית)
↑  Would you really age more slowly on a spaceship at close to light speed?, MIT Technology Review (באנגלית)
↑  Special Relativity: Time Dilation & Length Contraction – HSC Physics, Science Ready (באנגלית)
↑  כיצד פועל GPS?, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, ‏2011-07-11
↑  ניק יאנג, AEON, ‏לא הזמן זורם, באתר "אלכסון", 14 בדצמבר 2022
↑  Tidal friction in the Earth-Moon system, Tidal friction in the Earth-Moon system. Phil. Trans. R. Soc. Lond. A 313, 71-75 (1984)
↑  Sumatran quake sped up Earth's rotation, Nature, 30/12/2004
↑  Leofranc Holford-Strevens, The History of Time: A Very Short Introduction, Oxford, New York: Oxford University Press, 2005-08-11, Very Short Introductions, ISBN 978-0-19-280499-0
↑  Einstein’s Relativity Explained in 4 Simple Steps, Science, ‏2017-05-16 (באנגלית)
↑  Smithsonian Magazine, Brian Greene, The Theory of Relativity, Then and Now, Smithsonian Magazine (באנגלית)
↑  Volume 6: The Berlin Years: Writings, 1914-1917 page 283, einsteinpapers.press.princeton.edu
1 2  Modern Philosophy – Exactly What Is Time?, www.exactlywhatistime.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4067461-7  NKC: ph116842 
שעון אטומי, מקליט את מחזורי הזמן של אטום הצסיום וממיר אותם למחזורים ארוכים יותר
מגדל השעון של מורטן
בית הכנסת פרינסס רוד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 מיקום:  ליברפול 
 מדינה:  אנגליה, הממלכה המאוחדת
 מייסדים:  הקהילה היהודית-אשכנזית העתיקה בליברפול
 זרם:  יהדות אורתודוקסית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1872–1874 (כשנתיים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2 בספטמבר 1874 
 אדריכל:  W&G Audsley
 סגנון אדריכלי:  Romanesque Revival Architecture in the United Kingdom, סגנון הקשת העגולה, אדריכלות נאו-מורית, אדריכלות אקלקטית 
 מידע טכני
 קיבולת:  800 מתפללים
 
 קואורדינטות:  53°23′42″N 2°57′54″W﻿ / ﻿53.3951°N 2.965°W﻿ / 53.3951; -2.965
 www.princesroad.org
 he
 
בית הכנסת פרינסס רוד (באנגלית: Princes Road Synagogue) הוא בית כנסת אורתודוקסי השוכן בליברפול שבאנגליה. הוא נחנך ב-2 בספטמבר 1874 על ידי הקהילה היהודית העתיקה בעיר.
היסטוריה

הקהילה היהודית המתועדת הראשונה בליברפול בנתה בשנת 1753 בית כנסת ובית קברות ברחוב קומברלנד. לא ידוע דבר על מקורות קהילה זאת.
בשנת 1789, קהילה חדשה הקימה בית כנסת ברחוב פרדריק (Upper Frederick Street) 133 כיום צ'יינה טאון. בית הכנסת ובו מקום לכ־70 מתפללים עדיין קיים אך בית הקברות הסמוך אליו פורק.
בשנת 1806 נבנה בסיל סריט (Seel Sreet) בית כנסת עבור 290 מתפללים. בשנת 1838 חל פילוג בקהילה. החלק הפורש בנה בשנת 1842 בית כנסת נפרד בהופ פלייס. קהילת סיל סטריט כונתה הקהילה העתיקה של ליברפול וקהילת הופ פלייס כונתה הקהילה החדשה. בשנת 1870, בשל התרחבותה של הקהילה העתיקה, הורגש צורך בבניית בית כנסת גדול יותר. אבן הפינה לבית הכנסת החדש הונחה בשנת 1872 על מגרש שנרכש בפרינסס רוד. טקס חנוכת בית הכנסת החדש ובו מקום ל-824 מתפללים התקיים ב-2 בספטמבר 1874.
בית הכנסת תוכנן על ידי ויליאם ג'יימס אודסלי וג'ורג' אשדאון אודסלי, אדריכלים אחים מאדינבורו, אשר שילבו בו אלמנטים מזרחיים, מוריים וגותיים בהשפעת בתי כנסת בהם ביקרו באירופה לצורך השלמת הפרויקט. בניית בית הכנסת מומנה כולה על ידי הקהילה.
בית הכנסת התפרסם כבית הכנסת האורתודוקסי הראשון בו שרה מקהלה מעורבת של נשים וגברים. בתחילה, המקהלה הייתה מורכבת רק מגברים. במלחמת העולם השנייה, כאשר הגברים גויסו, נשותיהם התנדבו למלא את מקומם ומאז המקהלה נשארה מעורבת.
בבית הכנסת אפשר למצוא תערוכה המתארת את ההיסטוריה של הקהילה החל מסוף המאה ה-18.
בשל מיעוט המתפללים, בית הכנסת הפסיק לפעול באוקטובר 2021 אך נשאר פתוח לסיורים, מופעי תרבות, חתונות וחגיגות בר מצווה.
תיאור

הבניין בנוי משילוב של לבנים אדומות, אבן חול אדומה ואבני גרניט אדומות מלוטשות. ששת הצריחים, ארבעה בחזית ושניים בחלק האחורי, פורקו בשנת 1970 מסיבות בטיחות בצו המועצה המקומית .
בית הכנסת בנוי בסגנון של בזיליקה גותית. חלל אולם התפילה מחולק לספינה ראשית מרכזית ומשני צדייה שדרות עמודים בסגנון מורי שקשתותיהן נתמכות על ידי עמודי ברזל יצוק מתומנים. מעל שדרות העמודים נמצאת עזרת הנשים. מוטיב מגן דוד משולב בשושנת טיודור, החוזר באריחי הריצוף ומעל הכניסה הראשית, מסמל את קשר הקהילה למורשת האנגלית. מעל הכניסה מוצבת כתובת בעברית - "ברוך אתה בבואך".
פנים בית הכנסת מצטיין בעיטורים עשירים העושים שימוש בסוגים שונים של שיש וציפויים בעלי זהב. החלונות מעטורים בקשתות גותיות ומשלבים ויטרז'ים עם מוטיבים של פרחים וצורות מופשטות. מעל ארון הקודש נמצא חלון רוזטה.
ארון הקודש בגובה 7.5 מטר, בסגנון ביזנטי, בנוי משיש בצבעים שונים ומעוטר בחמש כיפות כחולות עם פיתוחי זהב. הכיפה המרכזית נתמכת בקשת מורית עליה ציטוט מספר ישעיהו פרק ב' פסוק ה':
בית יַעֲקֹב--לְכוּ וְנֵלְכָה, בְּאוֹר יְהוָה
בית הכנסת לא ניזוק בשתי מלחמות העולם אך נפגע קשה בשנת 1979 עקב הצתה. כל הנזקים תוקנו ובית הכנסת חזר לפעול שנה לאחר מכן.
הבניין נמצא ברשימת הבניינים ההיסטוריים בעלי עניין ארכיטקטוני או היסטורי מיוחד הראויים להגנה מיוחדת.
תמונות

חזית בית הכנסת עם הצריחים הקטומים
עזרת הנשים וארון הקודש
תקרת בית הכנסת
בימת בית הכנסת
הספינה הראשית
ארון הקודש ומעליו חלון רוזטה
מגן דוד משולב בשושנת טיודור
הערות שוליים

↑  JCR-UK: Liverpool Old Hebrew Congregation (Princes Street Synagogue), Liverpool, www.jewishgen.org
↑  Josh Parry, Remy Greasley, Inside Liverpool's 150 year old synagogue with a unique choir, Liverpool Echo, ‏2022-04-15 (באנגלית)
↑  Looking at Buildings: Princes Road Synagogue, www.lookingatbuildings.org.uk
↑  Inside Princes Road Synagogue: prepare to be dazzled, That's How The Light Gets In, ‏2016-09-18 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008712975005171
קרב פרידלנד

קרב פרידלנד הוא קרב שהתחולל ב-14 ביוני 1807 בין צבא צרפת בפיקודו של נפוליאון לבין צבא רוסיה בפיקודו של הגנרל בניגסן בעיירה פרידלנד אשר בצפון מזרח פרוסיה (כיום פרבדינסק במחוז קלינינגרד). הקרב הסתיים בתבוסה קשה של הצבא הרוסי.
תוצאות הקרב

הקרב בפרידלנד הסתיים בתבוסה קשה של הצבא הרוסי, שאיבד בין 18 ל-20 אלף מלוחמיו, שהיוו כ-30 אחוזים מצבאו של בניגסן. מן העבר השני נאמדו אבדות הצרפתים בכ-8,000 חיילים, כשהצרפתים לוקחים שלל של 80 תותחים רוסים. נפוליאון הצליח סוף סוף להשיג ניצחון צבאי משמעותי, ניצחון אותו לא השיג במשך יותר משישה חודשים. אך הניצחון העיקרי שלו היה דווקא פוליטי עם חתימת חוזה טילזיט, שנחתם על שפת הנהר ניימן.
HWzone

| --- | --- |
הלוגו של אתר HWzone
הלוגו הישן של אתר HWzone
הלוגו הישן של אתר HWzone
 סוג:  אתר אינטרנט
 תקופת הפעילות:  ספטמבר 2001 – הווה (כ־23 שנים)
 שירותים עיקריים:  פורומים, אתר תוכן
 www.hwzone.co.il
HWzone (מבוטא: אייץ' דבליו זון) הוא אתר אינטרנט ישראלי העוסק בנושאי חומרה, המהרה, גיימינג, סמארטפונים, ומודינג.
האתר הוקם בספטמבר 2001 על ידי עמרי עמוס, והיה מהראשונים לעסוק בתחומי החומרה, האוברקלוקינג והמודינג בישראל. האתר מוצג בחלקו בפורטל המספק תכנים על ידי צוות האתר ובחלקו כמערכת של פורומים ותוכן הנתרם על ידי הגולשים.
HWzone הוא אתר עצמאי. עד לאמצע העשור השני של המאה העשרים, צוות האתר פעל בהתנדבות. כיום האתר מתקיים מפרסום.
לאתר ארבעה מישורים עיקריים:
ריכוז חדשות בנושאי חומרה כלליים מישראל ומהעולם.
שיתוף פעולה עם יצרני חומרה וחנויות, וסקירה עצמאית של מוצרי חומרה מתחומים שונים.
מערכת פורומים ענפה המאפשרת דיונים בנושאי חומרה, מודינג ואוברקלוקינג. במערכת הפורומים התגבשו מספר גדול של מדריכים והסברים מעשיים לתחומי החומרה השונים.
גלריית מודינג ומסד נתונים של שיאי המהרה ובהם מוצגים פרויקטי מודינג והמהרה של גולשי האתר.
לקראת סוף שנת 2003 החל צוות האתר לתרגם את כתבות המקור ואת סקירותיו גם לשפה האנגלית. כתבות אלה מופיעות באתרי חומרה בחו"ל. ביקורות האתר מוצגות גם הם באתרי חברות החומרה השונות בעולם.
הקיץ של סאמר

| --- | --- |
 סוגה:  דרמת נעורים
 יוצרים:  ג'ואנה ורנר ג'וש מייפלסטון
 שחקנים:  סקיי כץ קאי לווינס ליליאנה בואורי ז'ואו מרינו סוואנה לה ריין כריס אלוסיו דסטין קלייר
 ארץ מקור:  אוסטרליה, גרמניה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  10,8
 הפקה
 מפיק:  ג'ואנה ורנר
 מפיקים בפועל:  סטיוארט מנזיס
 חברת הפקה:  Werner Film Productions
 הפצה:  נטפליקס
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס 
 תקופת שידור מקורית:  3 ביוני 2022 – הווה 
 תקופת שידור בישראל:  3 ביוני 2022
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הקיץ של סאמר (באנגלית: Surviving Summer) היא דרמת נעורים אוסטרלית המשודרת בנטפליקס. העונה הראשונה עלתה לראשונה ב-3 ביוני 2022 והיא מורכבת מ-10 פרקים. בנובמבר 2022 חודשה הסדרה לעונה שנייה.ב-15 בספטמבר 2023 הוקרנה העונה השנייה בנטפליקס והיא מורכבת מ-8 פרקים.
עלילה

נערה סוררת מברוקלין, סאמר טורז (סקיי כץ), נשלחת לגור עם חברי משפחה בעיירה הקטנטנה שורהייבן השוכנת על דרך האוקיינוס הגדולה, בויקטוריה, אוסטרליה. סאמר מתאהבת בעיירה, באנשים ובגלישה.
הפקה

הסדרה נוצרה על ידי ג'ואנה ורנר וג'וש מייפלסטון. ג'וש מייפלסטון, מריקה הארדי, מגדה ווזניאק, קייר ווילקינס, ג'מה קרופטס וקרסטי פישר משמשים ככותבים. בן צ'סל משמש כבמאי, כאשר גם סיאן דייוויס ושרלוט ג'ורג' ביימו פרקים כמה בעונה הראשונה. ג'ואנה ורנר וסטיוארט מנזיס משמשים כמפיקים בפועל.
שחקנים ודמויות

סקיי כץ בתפקיד סאמר טורז, נערה מרדנית מברוקלין, ניו יורק, שנשלחת להתגורר עם חברי משפחה בעיירה הקטנטנה שורהייבן.
קאי לווינס - ארי גיבסון
ליליאנה בוריי -פופי טטנוי
ז'ואו מריניו -מרלון סוסה
סוואנה לה ריין -בודי מרסר
כריס אלסיו - מאנו, מאמן גלישה
דסטין קלייר ואדריאן פיקרינג אשר בביתם בשורהייבן מתארחת סאמר
ג'קסון גלאגר - טראב
הערות שוליים

↑  David Knox (17 בפברואר 2021). "Surf's up for new local Netflix drama Surviving Summer". TVTonight. נבדק ב-17 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Patrick Frater (16 בפברואר 2021). "'Surviving Summer' YA Surfing Drama Shoots in Australia for Netflix and ZDF". Variety. נבדק ב-17 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7  "Surviving Summer on Netflix". Netflix.com.
1 2 3  David Knox (31 במאי 2022). "How Dance Academy led to new teen surf series, Surviving Summer". TVTonight. נבדק ב-31 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
דניאל סמבורסקי

| --- | --- |

 לידה:  4 ביוני 1909 קלינינגרד, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  3 באוקטובר 1977 (בגיל 68) ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
לוחית זיכרון על ביתו של דניאל סמבורסקי ברח' הברון הירש 13א בתל אביב
דניאל סַמבּוּרסקי (4 ביוני 1909 – 3 באוקטובר 1977) היה מלחין בתקופת היישוב ולאחר קום מדינת ישראל.