stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוניה קוהן
ביוגרפיה

קוהן נולדה וגדלה בווינה, להורים יהודים ניצולי שואה ממזרח אירופה.
בשנות ה-70 של המאה ה-20, היא פתחה עם בעלה, ארווין קוהן, חברת מסחר בינלאומית ועברה למילאנו, איטליה. בשנות ה-80 של המאה ה-20, היא התגוררה זמן מה בניו יורק ועבדה כברוקרית עבור בנק מריל לינץ'. אחר כך הייתה אחת הנשים הראשונות בוול סטריט שייסדו חברת ברוקראז' (Eurovaleur Inc), ועמדה בראשה. באותה עת, החלה בידידותה ארוכת השנים עם מיידוף. היא הייתה לאחת ממגייסות ההון הגדולות של מיידוף בקרב עשירי העולם. היא נודעה בתור "נציגת אוסטריה בוול סטריט". באותן השנים גרה בעיירה מונסי, בה קהילה יהודית חרדית גדולה, והחלה להקפיד על אורח חיים יהודי אורתודוקסי.
בשנת 1994 חזרה קוהן לוינה והקימה את "מדיצ'י פינאנץ", חברת השקעות ותיווך פיננסי. קוהן בחרה בשם "מדיצ'י" לחברה שלה, לאחר שהתברר לה שאין לאיש זכויות על השם שמקושר בתודעה הציבורית למשפחת הסוחרים ההיסטורית בית מדיצ'י מפירנצה. קוהן גם הוסיפה ללוגו של הבנק סמל אצולה שהיא המציאה עבורו למטרות תדמית.
בסוף שנות ה-90 היא שימשה בין היתר גם כמתווכת בפעילות בנק אוסטריה בישראל. בשנת 2000 הקימה קוהן בישראל, בשותפות עם בני גאון את קרן הון סיכון "אלון". היא רכשה כ-26% ממניות הקרן ושימשה בה דירקטורית. קוהן הצליחה לגייס לקרן 25 מיליון דולר משקיעים אירופיים בהם את, בנק אוסטריה, קבוצת יופיטר הבריטית וחברות ביטוח אוסטריות. ב-2004 נמכרה פעילות קרן אלון לקבוצת יופיטר.
בשנת 2003 קיבלה חברת "מדיצ'י פינאנץ" רישיון בנקאות והיא הושקה מחדש כבנק מדיצ'י, קוהן החזיקה 75% מהמניות שלו והייתה יושבת ראש הדירקטוריון, שביתר המניות החזיק הבנק האיטלקי יוניקרדיט. היא גם הייתה יועצת של הבורסה של וינה עד 2006, והייתה חברה במועצת הפיקוח של בנק "פינלומברדיה" האיטלקי. בנק מדיצ'י הפנה כספים ממשקיעים למיידוף. לדוגמה, בנק מדיצ'י היה מנהל ההשקעות של קרן השקעות בשם "תימה" שהייתה ממוקמת באיי הבתולה הבריטיים. בתמורה למציאת משקיעים, בנק מדיצ'י גבה עמלות של 4.6 מיליון יורו מהקרן ב-2007.
ביולי 2009, בעקבות חשיפת הונאת הפונזי של מיידוף, רשויות החוק בארצות הברית, בריטניה ואוסטריה פתחו בחקירה נגד קוהן, בחשד כי קיבלה ממיידוף תשלומי שוחד בהיקף של יותר מ-40 מיליון דולר בתמורה להפניית השקעות בהיקף של מיליארדי דולרים לחברת ההשקעות של מיידוף. השקעות שקשורות במיידוף הניבו את מרבית העמלות בבנק מדיצ'י בשנת 2007 - 9.7 מיליון יורו, ורווח נקי של כל קרוב לחצי מיליון יורו. עם זאת, שמו של מיידוף לא הופיע בדו"ח השנתי שלו ל-2007. לפי החשד, בתמורה לתשלומי השוחד, הזרימה קוהן למיידוף באמצעות שלוש קרנות של בנק מדיצ'י כ-3.5 מיליארד דולר מכספי משקיעים מאירופה. קוהן מצידה הכחישה את האישומים נגדה, וטענה שהיא הייתה אחת הקרבנות הגדולים של מיידוף. בנק מדיצ'י עצמו קרס והולאם בעקבות ההונאה על ידי ממשלת איטליה.
בסוף 2010, הנאמן שפיקח על פשיטת הרגל של חברת ההשקעות של מיידוף פתח בתביעה על סך 19.6 מיליארד דולר, נגד 60 אנשים ומוסדות כולל בנק מדיצ'י. הנאמן אמר כי: "בסוניה קוהן, מיידוף מצא חבר נפש פושע, שתאוות הבצע וכושר ההמצאה הלא ישר שלו דומים...בהתחשב בהיקפה של מזימת הפונזי של מיידוף, האופי המתעתע של הנאשמים והמבנה הביזנטי המכוון של מיזם מדיצ'י, אנו מאמינים שעוד יותר מידע לגבי היקפו המלא של מפעל פלילי זה ייחשף". באוגוסט 2017, לאחר דיונים משפטיים שנמשכו שנים ארוכות, הצליח הנאמן להשיב 678 מיליון דולר מאחת הקרנונת שהיו קשורות לבנק מדיצ'י. ובפברואר 2018 הסכימה קרן נוספת לשלם 76 מיליון דולר.
חיים אישיים

לקוהן חמישה ילדים המתגוררים בישראל. היא בעלת בית פרטי בשכונת יוקרה בירושלים, שבו היא שוהה מספר פעמים בשנה.
הערות שוליים

↑  אורה קורן, סוניה קוהן: אשת הפיננסים היהודייה לא מוכנה לוותר על הכספים שהפסידה בהונאת מיידוף, באתר TheMarker‏, 5 בינואר 2009
↑  Nelson D. Schwartz וJulia Werdigier, Austria’s ‘Woman on Wall St.’ and Madoff, ניו יורק טיימס, ‏3 בינואר 2009
1 2  פייננשל טיימס, ‏לא מפחדת מאוליגרכים, באתר גלובס, 8 בינואר 2009
↑  בנק אוף אוסטריה במו"מ לרכישת   מחברת כור חתמים, באתר גלובס, 19 במאי 1999
↑  בתיה פלדמן, ‏כוכב הלכת ג'ופיטר נוחת בישראל, באתר גלובס, 21 ביוני 2000
צורי דאר, דן גילת, מנכ"ל קרן ההון סיכון אלון: בכוונתנו לגייס קרן המשך בהיקף של כ-100 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 24 ביולי 2001
↑  אורה קורן, בני גאון מכין את הנפקת גאון אחזקות בבורסה לפי שווי של 120–150 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 13 בפברואר 2004
↑  שירות רויטרס, ‏סוניה קוהן, מבעלי בנק מדיצ'י, חשודה שקיבלה ממיידוף שוחד כדי להפנות אליו כספי משקיעים, באתר גלובס, 5 ביולי 2009
↑  נמרוד הלפרן, בעלת בנק מדיצ'י מואשמת כי העבירה כספים למיידוף בתמורה לשוחד, באתר TheMarker‏, 3 ביולי 2009
↑  שירות גלובס, ‏שותפתו לכאורה של מיידוף: "מצטערת שפגשתי אותו", באתר גלובס, 10 באפריל 2011
↑  שירות גלובס, ‏מיידוף הצליח להפיל גם בנק: מדיצ'י האוסטרי הולאם לאחר שנחשף לתרמית ב-3 מיליארד דולר, באתר גלובס, 4 בינואר 2009
↑  Dominic Rushe, Madoff trustee accuses Austrian banker of being 'criminal soulmate', הגרדיאן, ‏6 בנובמבר 2010
↑  Jonathan Stempel, Madoff trustee recoups $687 million in biggest settlement since 2011, Reuters, ‏3 באוגוסט 2017
↑  Christie Smythe וErik Larson, Madoff Trustee Gets $76.5 Million From Austrian Feeder Fund, בלומברג, ‏12 בפברואר 2018
↑  נועם שרביט, ‏ביהמ"ש: הראל חידשה בלי אישור את הביטוח לבית הירושלמי של סוניה קוהן, יו"ר בנק מדיצ'י האוסטרי, באתר גלובס, 10 במאי 2009
נדב נוה

| --- | --- |

 לידה:  29 באפריל 1985 (בן 39) ח' באייר תשמ"ה בני ברק, ישראל 
 סוגה מועדפת:  קומדיה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  מעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות  ישיבת בני עקיבא קריית הרצוג בני ברק  סגולה (בית ספר)  ישיבת ההסדר קריית שמונה 
 מספר צאצאים:  4 
 פרופיל ב-IMDb
 
נדב נָוֶה (נולד בח' באייר תשמ"ה, 29 באפריל 1985) הוא קומיקאי, במאי, צלם, עורך וידאו, שחקן, מוזיקאי, סופר וחבר בהרכב הקומי אנדרדוס.
ביוגרפיה

בפרק זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים. (31 באוגוסט 2024)
נולד בבני ברק ללאה ושלמה נוה (אחיו של יאיר נוה), למד בבית הספר "סגולה", ובכיתה ז' עבר עם משפחתו לגבעת שמואל. למד בישיבת בני עקיבא קריית הרצוג בני ברק, במגמת קולנוע ותקשורת. לאחר סיום לימודי התיכון למד בישיבת ההסדר קריית שמונה, התגייס במסגרתה לשירות בצה"ל כתותחן בחיל השריון והשלים תואר ראשון בחינוך במכללת ליפשיץ.
ב-2009 התחיל ללמוד במעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות. מ-2011 ועד 2016 לימד קולנוע בישיבת בני עקיבא נחלים, בישיבת קריית הרצוג, בישיבה לאמנויות ולמדעים בר-אילן ועוד. כיום מעביר הרצאות בנושא כתיבה ויצירה.
קריירה

בישיבת ההסדר קריית שמונה הכיר את חבריו מתן צור ויאיר יעקבי. ב-2007 פנה נוה למתן צור והעלה את הרעיון לייסד הרכב קומי דתי, אך הרעיון נדחה בשלב זה. בשנת 2011 פנה שוב נוה אל צור ואל יעקבי, והרעיון יצא לפועל[דרוש מקור]. יעקבי המליץ להוסיף חבר נוסף בשם אשר בן-אבו, שהיה מוכר אף לנוה כיוון ששיחק בסרטים שצילם נוה כחלק מלימודי הקולנוע שלו בבית הספר 'מעלה'. במסגרת הפעילות המשותפת העלה ההרכב אנדרדוס סרטוני רשת רבים, קליפים, פרסומות, שלושה מופעי מערכונים ושישה מחזות זמר לילדים, וזכה לפרסום רב.
נוה אחראי לצילום ולעריכה של הסרטונים של אנדרדוס וכן מביים, מצלם ועורך סרטים ופרסומות לגופים שונים, ביניהם: 'מכבי טבעי', צו פיוס, ידיעות ספרים, צהר, להקת 'עניין אחר', תנובה ועוד.
ב-2015 כתב טור דו שבועי במגזין מוצש של מקור ראשון. החל מדצמבר 2015 הוא כותב מדור קבוע באותיות בשם "החיים על פי ינון". ב-2018 הוציא את ספרו הראשון "החיים על פי ינון" המבוסס על דמויות מאותו מדור, בהוצאת ידיעות ספרים. הספר נבחר למצעד הספרים של משרד החינוך לשנת תשפ"ג ונכנס לרשימת הספרים האהובים של משרד החינוך של אותה שנה. ב-2019 הוציא לאור ספר המשך "החיים על פי ינון 2 הכוכב הבא", ב-2021 הוציא ספר שלישי בסדרה "החיים על פי ינון - החופש הגדול", וב-2024 הוציא ספר רביעי בסדרה "החיים על פי ינון - עושים כסף". החל משנת 2024 נוה התחיל להפיק סרטוני אנימציה המבוססים על הדמויות מתוך סדרת הספרים.
בינואר 2021 הוציא סרטון ויראלי בו הוא מחקה את שפת הגוף ותנועות הידיים של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו תוך שימוש באביזרים שונים. הסרטון זכה לתפוצה רחבה ולחשיפה גדולה ברשתות החברתיות בישראל ומחוצה לה, ובפרט בטוויטר, וזכה בתואר הציוץ הפופולרי ביותר בטוויטר בישראל לשנת 2021, עם למעלה מ-31 אלף לייקים. בעקבות הצלחת הסרטון, פרסם נוה סרטונים דומים המבוססים על נאומים של יאיר לפיד, ג'ו ביידן ונפתלי בנט.
בשנת 2021 התחיל נוה להוציא סרטונים קומיים מצליחים העוסקים בחיי היום יום ובקשר בין הורים וילדים. ברובם של הסרטונים משחקים ילדיו ולעיתים אף בני משפחה אחרים. נכון לאוקטובר 2024 יש לערוץ היוטיוב שלו מעל 41 מיליון צפיות וכן מעל-50 אלף מנויים.
בפברואר 2024 הוציא את השיר "אבאבו".
החל ממאי 2024 נוה מצלם, מביים, ומשחק יחד עם ילדיו בסדרה "בול בפוני" בערוץ מאיר לילדים, והחל מקיץ 2024 מופיע בסדרת הדרמה "מעמול" של הערוץ בתפקיד הסוכן ג' .
חיים אישיים

נדב נשוי ליעל ואב לארבעה. מתגורר בלוד.
הערות שוליים

↑  יומנו של חנון – הגרסה הדוסית, באתר ערוץ 7, 22 במאי 2018;
ריאיון עם נדב נוה לרגל איחוד העיתונים אותיות וילדים, באתר ערוץ 7,  18 ביוני 2019
↑  מצעד הספרים של משרד החינוך - התשפ"ג
↑  משה מאירסדורף, האנדרדוס ששבר את השיא הישראלי בטוויטר, באתר www.makorrishon.co.il, ‏18 בינואר 2021
↑  נתניהו מאחורי הקלעים: זה הציוץ הוויראלי ביותר בטוויטר השנה, באתר אייס, 10 בינואר 2022
↑  אביחי ישראל, "לא חשבתי שזה הולך להצליח בכלל": צפו בציוץ של נדב נוה שזכה בתואר היוקרתי, באתר כיפה, ‏9.1.22
↑  נדב נוה - אַבָּאבּוֹ (Prod. by Abu), נבדק ב-2024-03-13
↑  אתר הסדרה בול בפוני, באתר ערוץ מאיר לילדים, ‏2024
↑   מעמול עונה 5 "מגן ישראל" - פרק 1 המלא, סרטון בערוץ "ערוץ מאיר לילדים", באתר יוטיוב (אורך: 14:12)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007401757905171  MusicBrainz: 9ede1883-81d4-4c5f-8ffc-64e34be4af8f  VIAF: 4840153532468448820003   WorldCat (עם VIAF): 4840153532468448820003
מרטין שלאף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 באוגוסט 1953 (בן 71) וינה, אזורי הכיבוש באוסטריה 
 מדינה:  אוסטריה 
 מפלגה:  המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית 
 פרסים והוקרה:  אות הזהב לשירות העיר וינה 
 
מרטין (מרדכי) שלאף (בגרמנית: Martin Schlaff; נולד ב-6 באוגוסט 1953 בווינה) הוא יזם, איש עסקים ומיליארדר יהודי אוסטרי. בשנת 2008 נאמד הונו בלמעלה מ-3.15 מיליארד דולר, והוא מבעלי "בנק אוף אוסטריה". הוא מוכר בישראל בעיקר בעקבות קשריו עם מנהיגי המדינה ופרשיות שוחד שנקשרו בשמו.
קשריו בישראל

בפברואר 2001 טען שלאף בריאיון ל"ידיעות אחרונות" כי הוא פועל באמצעות קשריו למיתון הימין הפוליטי בישראל, בין היתר על ידי ידידו אביגדור ליברמן. בשנת 2003 ניצל לטענתו את קשריו עם ראש הממשלה אריאל שרון על מנת לסייע בחידוש היחסים הדיפלומטיים בין ישראל ואוסטריה, שנותקו בשל הקמת הקואליציה עם הלאומן ירג היידר בשנת 2000.
לאורך השנים נקשרו לשמו פרשות שחיתות ושוחד וטענות כי קשריו נגועים בפלילים. בעקבות דו"ח מבקר המדינה משנת 2000, החלה בינואר 2003 משטרת ישראל בחקירת חשד לפיו אריאל שרון קיבל כסף משלאף עבור כיסוי הוצאותיו בבחירות הפנימיות לראשות הליכוד, וזאת במסווה של הלוואה מסיריל קרן - ידידו של שרון ממלחמת העצמאות. במהלך החקירה הועלו האשמות הן מצד הרשויות הישראליות והן מצד הרשויות האוסטריות על עיכובים הדדיים בזימון של שלאף לחקירה, וב-2010 החליטה המשטרה להעמיד לדין את שלאף, עבור מה שהוגדר על ידה כ"פרשת שחיתות מהחמורות שנחקרו ביאח"ה - העברות כספים של מיליוני דולרים למשפחת שרון". בשל הקושי לחקור את שלאף בווינה, כמו גם את שרון שנפל לתרדמת ב-2006, המליצה לבסוף המשטרה להגיש כתב אישום נגד בניו של שרון, גלעד שרון ועמרי שרון, ובינואר 2013 נסגר התיק כליל מחוסר ראיות.
באותה שנה (2003) פתחה המשטרה בחקירה נוספת, בחשד כי חברה בבעלותו של שלאף העבירה מיליוני שקלים לחברה קפריסאית שנשלטה בידי אביגדור ליברמן. בדצמבר 2012 נסגר התיק מחוסר ראיות.
בשנת 2010 פרסם העיתון "הארץ" תחקיר שבו נטען כי בשנות ה-90 מימן שלאף במאות אלפי דולרים את הגנתו המשפטית של אריה דרעי, אשר ניהל את טקסי החתונה של ילדיו של שלאף. לפי התחקיר, העביר שלאף 50,000 דולר להגנתו של חברו אהוד אולמרט. בין יתר האישים הישראלים שהוזכרו בתחקיר כבעלי קשרים אישיים, מדיניים או עסקיים עם שלאף היה אביגדור ליברמן, שלו סייע שלאף לגיוס ערבות של מיליון דולר מבנק וינאי בעבור מפלגת "ישראל ביתנו", לצורך קבלת קו אשראי בסכום זהה מבנק ישראלי, מנכ"ל משרד ראש הממשלה לשעבר שמעון שבס, אשר ליווה פרויקטים עסקיים שהגה שלאף, וכן עורך הדין דב ויסגלס, שבשנות ה-90 קיבל משלאף 280 אלף דולר עבור ייעוץ ושדלנות שתאפשר את פתיחת הקזינו ביריחו, ששלאף היה שותף בהקמתו בשנת 1998.
באמצעות שותפו העסקי, איש השב"כ יוסי גינוסר, נוצרו גם קשרים קרובים בינו לבין יושב ראש הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת ויועצו הכלכלי מוחמד רשיד. לפי תחקיר שפורסם ב"מקור ראשון" ביוני 2006, היה שלאף שותף פעיל בהקמתה של מפלגת קדימה.
משפחתו

אשתו הראשונה של שלאף הייתה סוזי ויזל, בתו של פרידריך ויזל, הבעלים של חברת רוברט פלצ'ק, הנמצאת כיום בשליטת שלאף, ולהם שלושה ילדים משותפים. אשתו השנייה הייתה אנדריאה, נוצריה שהתגיירה, ולהם שני ילדים, הזוג התגרש ב-2008 בהסכם מזונות בסך 315 מיליון דולר. אשתו הנוכחית היא ברברה קוניג, הזוג נישא ב-2009 בנישואים אזרחיים, לזוג ילד משותף.
במרץ 2010 נפטר אביו, חיים שלאף, והובא לקבורה בישראל. שלאף הגיש בקשה להגיע ללוויה מבלי להיחקר בישראל בפרשיות שוחד שונות, אולם משטרת ישראל דחתה את בקשתו והוא נמנע מלהגיע. בהלוויה השתתפו אביגדור ליברמן, אריה דרעי, יעקב ברדוגו, גלעד שרון וחיים רמון.
הערות שוליים

1 2  גידי וייץ, הבונדסטאג: שלאף משתף פעולה עם השטאזי, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2010
↑  שי שלו, ‏קזינו אוסטריה הזרימה 74 מיליון אירו לבעלי קזינו לוטראקי כהלוואה לחברה משותפת, באתר גלובס, 21 באוגוסט 2003
↑  ענת ציפקין, בלעדי ל"כלכליסט": לאן נעלמו 42 מיליון יורו שהועברו לקזינו אוסטריה?, באתר כלכליסט, 16 בדצמבר 2009
↑  ע"א 1794/09 אלומיניום החזקות (א.ה.) בע"מ נ' דוד אפל, פסק דין מ-4 ביולי 2010, סעיפים 3, 13
↑  דליה טל, ‏בעל הקזינו ביריחו רצה מי ים בבריכה, עיריית הרצליה סירבה, באתר גלובס, 25 בנובמבר 2001
↑  עירית אבישר, עינת פז-פרנקל, ‏טדי שגיא רכש הבית היקר בישראל מידי זקי רכיב, באתר גלובס, 23 בדצמבר 2010
↑  שרה ליבוביץ-דר, ההימור נכשל, באתר הארץ, 23 במאי 2001
↑  הקזינו ביריחו שופץ ומוכן להפעלה, באתר גלובס, 15 באפריל 2001
↑  אילן נחשון, ‏התירוץ: להציל את כלכלת אילת, באתר גלובס, 13 באפריל 2004
↑  ברק רביד, אזרח ישראלי-תוניסאי שנעצר בלוב, שוחרר לאחר חמישה חודשים בכלא, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2010
↑  אסף אוני, ‏כשמפלגת החירות האוסטרית פגשה את הימין הישראלי, באתר גלובס, 28 ביולי 2018
↑  דניאל סובלמן, ישראל הודיעה על חידוש היחסים עם אוסטריה, באתר הארץ, 28 ביולי 2003
↑  חן מענית, ‏המשטרה צפויה להמליץ להעמיד לדין את גלעד ועמרי שרון בפרשת סיריל קרן, באתר גלובס, 17 ביוני 2010
↑  גידי וייץ, שלאף מוצא חבר בחוות שקמים, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2010
↑  תומר זרחין, גידי וייץ, מסלול הכסף שעבר על פי החשד ממרטין שלאף למשפחת שרון, באתר הארץ, 1 בפברואר 2011
↑  עפרה אידלמן, סגירת תיק סיריל קרן לדור מודה: ההסבר למיליונים שהועברו לגלעד שרון אינו סביר, באתר הארץ, 16 בינואר 2013
↑  משרד מבקר המדינה, דין וחשבון על תוצאות ביקורת חשבונות הסיעות לתקופת הבחירות לכנסת החמש-עשרה ולראש הממשלה, באתר הכנסת
↑  ynet, פרשה חדשה: השר ליברמן נחקר בחשד לשחיתות, באתר ynet, 28 באוגוסט 2003
↑  גידי וייץ, תחקיר "הארץ": ראשי השלטון בישראל קיבלו מיליונים מאיש העסקים האוסטרי מרטין שלאף, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2010
↑  גידי וייץ, תחקיר "הארץ": מרטין שלאף סייע לליברמן לגייס ערבות של מיליון דולר ל"ישראל ביתנו" עם הקמתה, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2010
↑  גידי וייץ, הזרועות הארוכות של שלאף, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2010
↑  מרטין שלאף והשחיתות בפוליטיקה הישראלית
↑  ראובן לייב, בלעדי: מרטין שלאף מתחתן, באתר News1 מחלקה ראשונה, 14 במאי 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1062205197  VIAF: 311697334   WorldCat (עם VIAF): 311697334
ספנסר (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  פבלו לריין
 הופק בידי:  חואן דה דיוס לריין ג'ונאס דורנבך פול ובסטר ג'נין ג'ייקובסקי פבלו לריין
 תסריט:  סטיבן נייט
 עריכה:  סבסטיאן ספולוודה
 שחקנים ראשיים:  קריסטן סטיוארט ג'ק פרת'ינג טימותי ספול שון האריס סאלי הוקינס
 מוזיקה:  ג'וני גרינווד
 צילום:  קלייר מת'ון
 מדינה:  בריטניה בריטניה ארצות הברית ארצות הברית גרמניה גרמניה צ'ילה צ'ילה
 חברת הפקה:  Shoebox Films Komplizen Film Fabula
 חברה מפיצה:  Neon Topic Studios
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  3 בספטמבר 2021 (פסטיבל הסרטים של ונציה) ארצות הברית 5 בנובמבר 2021
 משך הקרנה:  111 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה ביוגרפית
 מקום התרחשות:  בית סאנדרינגהאם 
 תקופת התרחשות:  December 1991 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ספנסר (באנגלית: Spencer) הוא סרט דרמה ביוגרפית שביים הבמאי פבלו לריין ונכתב על ידי התסריטאי סטיבן נייט. עלילת הסרט מתבססת על שנות נישואיהם המאוחרות של הנסיכה דיאנה לבית ספנסר וצ'ארלס, נסיך ויילס. בסרט מככבים קריסטן סטיוארט וג'ק פרת'ינג בדמויותיהם של דיאנה וצ'ארלס, בהתאמה; ולצידם מככבים טימותי ספאל, שון האריס וסאלי הוקינס. הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בעבור משחקה של סטיוארט.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-78, שהתקיים ב-3 בספטמבר 2021, והוא עלה לאקרנים בארצות הברית ובבריטניה ב-5 בנובמבר 2021.
תקציר העלילה

בשנת 1991, במהלך חופשת חג המולד שלה עם משפחת המלוכה בבית סאנדרינגהאם בנורפוק, דיאנה ספנסר, נסיכת ויילס, מחליטה שהגיעו מים עד נפש ולסיים את נישואיה לצ'ארלס, נסיך ויילס.
צוות השחקנים והדמויות

קריסטן סטיוארט – דיאנה ספנסר, הנסיכה מוויילס
טימותי ספול – גרגורי
שון האריס – צ'יף דארן
סאלי הוקינס – מגי
ג'ק פרת'ינג – צ'ארלס, נסיך ויילס
סטלה גונה – המלכה אליזבת השנייה
ריכרד זאמל – הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו
אולגה הלסינג – שרה, דוכסית יורק
תומאס דאגלס – ג'ון ספנסר, רוזן ספנסר השמיני
איימי מנסון – אן בולין
ראיין ויכרט – סמל ווד
ג'ון קיוג – מייקל
ניקלאס קוהרט – הנסיך אנדרו, דוכס יורק
אליזבת ברינגטון – אן, הנסיכה המלכותית
הפקה

ב-17 ביוני 2020, נמסר כי הבמאי פבלו לריין יביים סרט שיעסוק בדמותה של דיאנה, נסיכת ויילס, אותה תגלם קריסטן סטיוארט. ב-26 ביוני 2020 נמסר כי חברת "ניאון" רכשה את הזכויות להפצת הסרט בארצות הברית בעסקה בשווי של יותר מ-4 מיליון דולר. חברות ההפצה "STX Entertainment" ו-"DCM Film" אמונות על הפצת הסרט בבריטניה ובגרמניה.
צילומי הסרט החלו בשלוסהוטל קרונברג שבגרמניה בינואר 2021, במקביל לדיווח על ליהוקם של טימותי ספול, סאלי הוקינס ושון האריס לצוות השחקנים. הסרט צולם גם בשלוס מרקארדט שבמרקארדט, בצפון העיר פוטסדאם ובטירת נורדקירכן. ב-25 במרץ עברה הפקת הסרט לבריטניה למהלך הצילומים האחרון, שם הצטרף ג'ק פרת'ינג לצוות השחקנים בדמותו של צ'ארלס, נסיך ויילס. צילומי הסרט תמו ב-27 באפריל 2021.
את הפסקול המוזיקלי לסרט יצר ג'וני גרינווד.
הפצה

הקרנת הבכורה העולמית של הסרט נעשתה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-78 ב-3 בספטמבר 2021, ולאחר מכן בהקרנה מיוחדת בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו.  בארצות הברית, הסרט עלה לאקרנים ב-5 בנובמבר 2021.
הערות שוליים

↑  "Sebastian Sepulveda". Lux Artists. Retrieved 26 February 2021.
↑  "Spencer". Venice International Film Festival. 16 July 2021. Retrieved 26 July 2021.
↑  Zack, Sharf (17 June 2020). "Pablo Larraín and Kristen Stewart to Give Princess Diana the 'Jackie' Treatment in New Film". IndieWire. Retrieved 24 January 2021.
↑  David, Katz (14 January 2021). "Kristen Stewart joins the British royal family in Spencer". Cineuropa.org. Retrieved 24 January 2021.
↑  Mike, Fleming Jr (17 June 2020). "Pablo Larraín To Direct Kristen Stewart As Princess Diana In 'Spencer', On When Lady Di Rejected The Fairy Tale Ending: Virtual Cannes Hot Package". Deadline. Retrieved 24 January 2021.
↑  Mike, Fleming Jr (26 June 2020). "NEON & Topic Studios Win U.S. Rights Auction For Pablo Larrain Drama 'Spencer' With Kristen Stewart As Princess Diana". Deadline. Retrieved 24 January 2021.
↑  Wiseman, Andreas (2 July 2020). "Kristen Stewart-Princess Diana Movie 'Spencer' Sells Around The World Out Of Cannes Virtual Market". Deadline. Retrieved 27 January 2021.
↑  Wiseman, Andreas (27 January 2021). "First Look At Kristen Stewart As Princess Diana In 'Spencer'; Filming Begins In Germany With Timothy Spall, Sally Hawkins & Sean Harris Joining". Deadline. Retrieved 27 January 2021.
↑  Ritman, Alex (27 January 2021). "First Look: Kristen Stewart as Princess Diana in 'Spencer'". The Hollywood Reporter. Retrieved 27 January 2021.
↑  "Film and TV Projects Going Into Production - Spencer". Variety Insight. Archived from the original on 15 May 2021. Retrieved 15 May 2021.
↑  Strauss, Matthew (27 January 2021). "Jonny Greenwood Scoring New Princess Diana Movie Spencer". Pitchfork. Retrieved 19 February 2021.
↑  "Kristen Stewart's Princess Diana Drama 'Spencer' to Premiere at Venice Film Festival (EXCLUSIVE)". Variety. 12 July 2021. Retrieved 13 July 2021.
↑  Barfield, Charles (11 August 2021). "TIFF 2021 Adds 'Memoria,' 'Spencer,' 'A Hero' & More To Lineup". The Playlist. Retrieved 11 August 2021.
↑  D'Alessandro, Anthony (17 August 2021). "Kristen Stewart Princess Diana Pic 'Spencer' Hitting Theaters This Fall". Deadline Hollywood. Retrieved 17 August 2021.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 1941164120378710470003   WorldCat (עם VIAF): 1941164120378710470003
אהרן סולובייצ'יק

| --- | --- |

הרב אהרן סולובייצ'יק  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 במאי 1917 ט' באייר תרע"ז חיסלוויצ'י, רוסיה 
 פטירה:  4 באוקטובר 2001 (בגיל 84) י"ז בתשרי תשס"ב 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 תקופת הפעילות:  ? – 4 באוקטובר 2001 
 תלמידיו:  אהרן ליכטנשטיין 
 אב:  משה סולובייצ'יק 
 אם:  פסיה פיינשטיין 
 צאצאים:  הרב חיים סולובייצ'יק
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 
הרב אהרן סולובייצ'יק (באנגלית: Aaron Soloveichik;‏ 1 במאי 1917 – 4 באוקטובר 2001, ט' באייר ה'תרע"ז – י"ז בתשרי ה'תשס"ב) היה רב וראש ישיבה אורתודוקסי אמריקאי.
ביוגרפיה

נולד בעיירה חסלביץ' (אנ') שברוסיה. היה צעיר בניו של הרב משה סולובייצ'יק, אז רב העיירה. מצד אימו היה נכדו של רבי אליהו פיינשטיין. אחיו הבכור הוא הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק.
משפחתו עברה לפולין בשנת 1920 לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1930 הם היגרו לארצות הברית. אהרן למד בישיבה קולג' של ישיבה יוניברסיטי וקיבל שם הסמכה לרבנות. המשיך ללימודי משפטים באוניברסיטת ניו יורק אותם סיים בשנת 1946. במשך עשרים השנים הבאות לימד בישיבות בניו יורק.
משרתו הראשונה כרב הייתה במתיבתא תפארת ירושלים שבראשה עמד הרב משה פיינשטיין. כעבור זמן קצר הוא התמנה על ידי הרב יצחק הוטנר לתפקיד מגיד השיעור היומי בישיבת רבינו חיים ברלין. משרתו האחרונה בניו יורק הייתה בישיבה יוניברסיטי, שם העביר שיעור שבועי בהשקפה יהודית וכן שיעור תלמוד. בתקופה זו היה לרב הראשון שזכה בתואר מרצה השנה של ישיבה יוניברסיטי.
בשנת 1966 עבר לשיקגו ועמד בראש הקולג' העברי התאולוגי בסקוקי. לאחר חילוקי דעות עם הנהלת המוסד, עזב את התפקיד בשנת 1974, הקים את ישיבת בריסק שיקגו ועמד בראשה. הישיבה המשיכה את דרכה של שיטת בריסק האירופאית, כפי שהובן על ידי אביו הרב משה.
בשנת 1984 עבר שבץ מוחי שהשאיר אותו משותק חלקית והוא נזקק לכיסא גלגלים. למרות מצבו הוא המשיך בתפקידו בישיבת בריסק ואף טס כל שבוע לניו יורק להעביר שיעור תלמוד בישיבה יוניברסיטי במקום אחיו, הרב יוסף דב, שכבר לא יכול להעביר את השיעור מפאת חוליו.
אשתו, אלה, בתו של הרב משה שורין, הרב דריטובה בליטא, ואחר כך רב בית כנסת בניו יורק, הייתה סופרת ומורה. יחדיו הם גידלו שישה ילדים, כולם רבנים או נשואות לרבנים: משה בשיקגו, אליהו בניו יורק, יוסף וחיים בישראל, רחל לאה מרקוס בטורונטו וטובה סגל בבוסטון. הרב אהרן נקבר לצד אשתו ונכדו, ישראל יוסף סולובייצ'יק, בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים.
ספריו והגותו

בין כתביו נמנים Logic of the Heart, Logic of the Mind ,The Warmth and the Light. בעברית יצאו חידושיו על הרמב"ם בשם "פרח מטה אהרן" בעריכת תלמידו דוד אפלבום. עד היום יצאו שני כרכים, על הספרים מדע ואהבה, ירושלים תשנ"ז-תשנ"ט. כמו כן יצא ספר חידושים שלו בהלכות אבלות, לזכר נכדו שנפטר בגיל צעיר ממחלת הסרטן, בשם "עוד ישראל יוסף בני חי".
אחד מהרעיונות עליהם כתב הוא שלנשים עליונות רוחנית על פני גברים. התנגד למלחמת וייטנאם.
התנגד להסכמי אוסלו ובתקופות מסוימות היה חתום על הכרוזים של איחוד הרבנים למען ארץ ישראל נגד מסירת שטחים.
הערות שוליים

↑  רוב המקורות מציינים שנולד ב-1917, אולם באנציקלופדיה יודאיקה כתוב שנולד ב-1918.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286160005171  GND: 140677038  ISNI: 0000 0000 7893 033X  LCCN: n92065564  VIAF: 107679381   WorldCat (עם VIAF): 107679381 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המפלגה הרפובליקנית של ארמניה

| --- | --- |
 מדינה:  ארמניה 
 מייסד:  Ashot Navasardyan 
 מנהיגים:  סרז' סרקיסיאן 
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־35 שנים)
 אידאולוגיות:  שמרנות חברתית רגיונליזם כלכלי אטטיזם דמוקרטיה מודרכת (אנ')
 מטה:  ארמניה ירוואן, ארמניה
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין
 ארגונים בינלאומיים:  האינטרנציונל המרכז-דמוקרטי, מפלגת העם האירופית 
 צבעים רשמיים:    כתום
 נציגויות בפרלמנטים
 חברי פרלמנט:  4 (האספה הלאומית של ארמניה) 
 
 hhk.am
 
מטה המפלגה ברחוב מליק-אדמיאן בירוואן
המפלגה הרפובליקנית של ארמניה (בארמנית: Հայաստանի Հանրապետական Կուսակցություն, ՀՀԿ; Hayastani Hanrapetakan Kusaktsutyun, HHK) הייתה המפלגה הלאומנית והשמרנית הגדולה ביותר בארמניה. במפלגה היו כ-140,000 חברים (נכון ל-2008), והיא שלטה על רוב גופי הממשלה בארמניה.
האקונומיסט תיאר את המפלגה כ"מפלגת כוח טיפוסית פוסט-סובייטית המורכבת בעיקר מבכירים, פקידי ממשלה, עובדי מדינה ואנשי עסקים עשירים בעלי קשרים בממשלה." היא תוארה על ידי פרשנים פוליטיים כתנועה ללא אידאולוגיה פוליטית.
המפלגה הייתה מפלגת השלטון בארמניה - כל ראשי הממשלה מ-1999 עד 2018, היו חברי המפלגה. בשל כך, הייתה המפלגה מוקד לביקורת מצד ארגוני האופוזיציה בארמניה. ביקורת זו, הביאה לבסוף לנפילתה בשנת 2018.