stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניק דרייק
ביוגרפיה > האלבום האחרון - Pink Moon

ב-25 בפברואר 1972 הוציא דרייק את אלבום האולפן השלישי והאחרון שלו, "Pink Moon". האלבום הוקלט בתוך ימים ספורים וכלל 11 שירים קצרים (באורך כולל של כ-28 דקות). בניגוד לאלבומו השני, אופיין אלבום זה באווירה מלנכולית. את מרבית השירים הקליט דרייק כשהוא מנגן על גיטרה אקוסטית ללא כל ליווי מוזיקלי ובנוכחותו של טכנאי ההקלטות ג'ון ווד, שעבד עימו גם על שני אלבומיו הקודמים (מאוחר יותר הוספה רצועת פסנתר לשיר הנושא של האלבום). הגם שהאלבום זכה לאהדת המבקרים ונחשב לימים ליצירתו המוצלחת ביותר, הוא נכשל מסחרית.
ביוגרפיה > השנים האחרונות ומותו

לאחר צאת אלבומו השלישי ועקב כישלונו המסחרי (בדומה לאלבומיו הקודמים), החליט דרייק להפסיק להקליט שירים חדשים. הוא עזב את לונדון ושב לבית הוריו, ושם התבודד ומיעט בתקשורת עם העולם החיצון. בשנת 1974, בעקבות התדרדרות במצבו, אשפז את עצמו דרייק בבית חולים פסיכיאטרי למשך כחמישה שבועות.
ב-25 בנובמבר 1974, נכנסה אמו של דרייק אל חדרו ומצאה אותו ללא רוח חיים. הוא נפטר ממנת יתר של תרופות נוגדות דיכאון. באופן רשמי, נקבע כי דרייק התאבד אך קיימת סברה כי מדובר היה בתאונה ובמוות לא מתוכנן. הוא נקבר בכפר קטן בקרבת העיר ברמינגהאם שבאנגליה. על מצבת קברו נחרטו המילים מתוך השיר "From The Morning" החותם את אלבומו האחרון - "Now we rise/ And we are everywhere".
לאחר מותו קיבל שם אלבומו הראשון של דרייק משמעות חדשה, שכן הוא נפטר חמש שנים לאחר יציאתו.
פופולריות לאחר מותו

במהלך חייו ולאורך הקריירה הכושלת מבחינה מסחרית, מכר דרייק כ-20 אלף עותקים בסך הכול משלושת אלבומיו יחדיו. אולם מאז מותו, זוכה המוזיקה שלו כמו גם דמותו המסתורית לפופולריות גוברת ולעניין מחודש.
ב-9 במרץ 1979 יצא המארז "Fruit Tree" שאיגד את שיריו של דרייק וכלל גם שירים נוספים שלא נכללו באלבומים. במהלך השנים יצאו מספר מארזים נוספים, כגון "Heaven in a Wild Flower" בשנת 1985 ו"Way to Blue" בשנת 1994.
בשנת 1997 פורסמה לראשונה ביוגרפיה של דרייק, שאותה כתב פטריק האמפריז.
בשנת 1999 הגיע אלבומו השני של דרייק, "Bryter Layter", למקום הראשון ברשימת "100 האלבומים האלטרנטיביים הטובים ביותר בכל הזמנים" של עיתון הגרדיאן.
בשנת 2000 יצא סרט תיעודי על חייו של דרייק.
בשנת 2003 נכללו שלושת אלבומיו של דרייק ברשימת "500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים" של המגזין "רולינג סטון". "Five Leaves Left" הגיע למקום ה-280, "Bryter Layter" הגיע למקום ה-245 ו"Pink Moon" למקום ה-320.
בשנת 2009 הגיע דרייק למקום השלישי בסקר שערך מגזין המוזיקה 'קיו' בקרב מוזיקאים רבים בנוגע לשאלה מהו "מהו מקור ההשפעה וההשראה העיקרי שלך". בין מוזיקאים אלו ניתן למנות את מייקל סטייפ, סולן להקת אר.אי.אם., ריצ'רד אשקרופט, סולן להקת The Verve, אלטון ג'ון, ג'קסון בראון ואחרים. באותה שנה יצא אוסף קאברים משיריו של דרייק.
אישיות וסגנון מוזיקלי

דרייק היה אישיות מופנמת מאוד וככזה התמעט להתראיין ולהופיע. בהתאם לכך, אין כל תיעוד מצולם מהופעותיו ורק ראיון אחד עמו פורסם במהלך חייו. בשל אופיו הביישני, נמנע דרייק מקשר עין עם הקהל במהלך הופעותיו. בנוגע לאישיותו ונסיבות חייו הטרגיים כתב עליו שדרן הרדיו והמרצה לתרבות בועז כהן:
דרייק, אמן העצב, האיש שזיקק לשירים קצרים את מהות המלנכוליה האנגלית וכתב יצירות גאוניות בפשטותן המורכבת, שייך ליוצרים המקוללים, שבחייהם לא זכו להערכה שהגיעה להם. פרנץ קפקא רצה לשרוף את כתביו מייאוש. ואן גוך לא מכר תמונה בחייו. אפילו באך היה במשך שנים מתוייג כנגן מוכשר בלבד.
וגם דרייק, בחייו, לא זכה בתהילה, בכסף הגדול והערצת ההמונים, כאחרים שמתו בגילו המוקדם (ג'ימי הנדריקס, ג'ים מוריסון, מייק ברנט, ג'ניס ג'ופלין, טים באקלי, קורט קוביין). לפעמים קשה לי להחליט מה עצוב יותר, סיפור חייו או השירים שלו.
רבים משיריו של דרייק עוסקים בדמויות החיות בשולי החברה, נטולות כוח או השפעה. חלק משיריו כתובים בגוף ראשון ובהם ניכר הפער שבין דרייק לבין סביבתו החברתית.
דיסקוגרפיה

Five Leaves Left ‏ (1969)
Bryter Layter ‏ (1970)
Pink Moon ‏ (1972)
Time of No Reply ‏ (1987) - גרסאות אלטרנטיביות לשירים בולטים מתקליטיו
Way to Blue: An Introduction to Nick Drake ‏ (1999) - תקליט של "מיטב הלהיטים" שהורכב על מנת לנצל את גל ההצלחה של הפרסומת והיה לתקליט זהב בבריטניה
Made to Love Magic ‏ (2004) - אוסף גרסאות אלטרנטיביות
Family Tree ‏ (2007) - הקלטות שלא שוחררו, הקלטות ביתיות, כולל שני שירים מאת אמו, מולי דרייק
John Peel Sessions ‏ (2015) - הקלטות משתי הפעמים בהן אירח ג'ון פיל את דרייק בתוכניתו ב-BBC
לקריאה נוספת

Patrick Humphries, Nick Drake: The Biography, Bloomsbury USA (1997)
Jack, Richard Morton, Nick Drake: The Life, John Murray Press (2023). ISBN 978-1-5293-0811-2.
הערות שוליים

1 2  בועז כהן, נסיך הבדידות והקסם, באתר ynet, 15 בנובמבר 2001
1 2  דנית צמית, לשיר אחרי המוות: סיפורו של ניק דרייק, באתר ynet, 22 ביוני 2018
↑  Humphries, בעמ' 15
↑  Huumphries, בעמ' 18
↑  Humphries, בעמ' 22
1 2  נדב מנוחין‏, "Pink Moon" של ניק דרייק בן 40: מה סוד הקסם?, באתר וואלה, 1 במרץ 2012
1 2  גידי אהרונוביץ', הדרך אל העצב, באתר "האייל הקורא", 15 ביולי 2004
1 2 3  עדי מלכה, 40 שנה למותו של ניק דרייק: מה עמד מאחורי הזמר המדוכא?, באתר nana10‏, 25 בנובמבר 2014
1 2  חן גרשוני, ניק דרייק, הגורו הראשון שלי, באתר nrg‏, 11 בנובמבר 2009
1 2  Patrick Humphries, Nick Drake: The Biography, Bloomsbury USA (Kindle Edition) (1997)
↑  Alternative Top 100 Albums Ever, rocklistmusic.co.uk (This list appeared in the Guardian Friday Review on 29th January 1999)
↑  Greatest Albums of All Time, rollingstone.com, May 31, 2012
↑  דף התקליט ב-Allmusic
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007398510505171  PLWABN: 9810688281305606  BNE: XX1627862  BnF: cb139444183 (data)  CANTIC: a10961446  GND: 121181189  ICCU: UBOV506002  ISNI: 0000 0000 5943 5149  LCCN: n93054840  MusicBrainz: 99ea432a-e3d8-42cb-9d5e-db316a6a8458  NDL: 00982743  NKC: js20060609003  NTA: 073634549  SUDOC: 162541813  VIAF: 42030749   WorldCat (עם VIAF): 42030749 
מצבתו של ניק דרייק
סטפן דה מיסטורה

| --- | --- |

 לידה:  25 בינואר 1947 (בן 77) סטוקהולם, שוודיה 
 מדינה:  איטליה, שוודיה 
 השכלה:  ספיינצה – אוניברסיטת רומא 
 
 פרסים והוקרה
 הפרס השוודי הבינלאומי השנתי (2016)  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  מדליית האו"ם 
 
סטפן דה מיסטורה (Staffan de Mistura; נולד ב-25 בינואר 1947) הוא מדינאי ודיפלומט איטלקי אשר כיהן במספר רב של תפקידים בינלאומיים מטעם האו"ם וארגוניו. כיום (2017) הוא משמש כשליח מיוחד מטעם מזכ"ל האו"ם והליגה הערבית לסוריה.
ביוגרפיה

דה מיסטורה נולד בשוודיה, בן לאם שוודית ולאב איטלקי. משפחת האב נמלטה מדלמטיה בשלהי מלחמת העולם השנייה.
ב-1971 החל דה מיסטורה לעבוד בשירות ארגון האו"ם. בתחילת דרכו שם היה עד למותו של ילד שנורה על ידי צלף בקפריסין המחולקת. חוויה טראומטית זו הניעה אותו לדבריו להקדיש את חייו לניסיון להביא לסיום קונפליקטים בדרכי שלום.
עד 1987 עבד דה מיסטורה בארגון האו"ם למזון וחקלאות ומילא שליחויות הומניטריות ביוגוסלביה, סודאן, צ'אד, אתיופיה, וייטנאם ולאוס. בהמשך היה מנהל הפעולות של ארגון המזון והחקלאות. מ-1988 עד 1991 שימש בתפקיד בכיר במשרד התיאום של האו"ם באפגניסטן. בהמשך שימש כמנהל אגף יחסי הציבור של ארגון יוניצף ושימש כנציג הארגון בסומליה. ב-1997 שימש תקופה קצרה כמתאם ההומניטרי של האו"ם בעיראק. ב-1999 שימש כיועץ מיוחד לנציב האו"ם לפליטים בקוסובו. לאחר מכן ניהל את פעולות האו"ם באזור מיטרוביצה בקוסובו. לאחר מכן שימש עד 2001 כמנהל מרכז המידע של האו"ם ברומא.
מ-2001 עד 2004 שימש כשליח מיוחד מטעם מזכ"ל האו"ם בדרום לבנון, שם ניהל בהצלחה מבצע לפינוי מוקשים. לאחר מכן שימש כסגן השליח המיוחד של מזכ"ל האו"ם בעיראק וב-2007 מונה לשליח המיוחד בעיראק (לאחר שניהל את מכללת המטה של האו"ם בטורינו שבאיטליה) וכיהן בתפקיד עד 2009. אחר כך מונה לסגן מנהל קשרי החוץ של תוכנית המזון של האו"ם. ב-2010 מונה לשליחו המיוחד של מזכ"ל האו"ם באפגניסטן ולראש משלחת הסיוע של האו"ם במדינה.
ב-2011 מונה דה מיסטורה לתת-שר החוץ של איטליה בממשלתו של מריו מונטי. במסגרת זאת הופקד ב-2012 על יישוב סכסוך שפרץ בין איטליה לבין הודו, לאחר ששני חיילים איטלקים שהוצבו על סיפון אוניית סוחר איטלקית במשימה נגד פיראטים ירו למוות בשני דייגים הודים בקרבת חופי הודו.
במאי 2014 מונה ליושב-ראש חבר הנאמנים של המכון האירופי לשלום בבריסל. סמוך לאחר מכן, ביולי 2014, מינה אותו מזכ"ל האו"ם באן קי-מון לשליח מיוחד מטעמו ומטעם הליגה הערבית בסוריה, בניסיון להביא לסיום מלחמת האזרחים שם.
דה מיסטורה הוא בעל אזרחות איטלקית ושוודית, ותואר מרקיז. הוא נשוי, ואב לשתי בנות. הוא דובר שבע שפות: איטלקית, שוודית, אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית וערבית.
בספטמבר 2021 הסכימה מרוקו למינויו של סטפן דה מיסטורה, שליח אישי של האו"ם לסהרה המערבית.
ספיישל טלוויזיוני

ספיישל טלוויזיוני (מאנגלית: Television special, בתרגום חופשי: תוכנית טלוויזיה מיוחדת) הוא תוכנית טלוויזיה או סרט טלוויזיה, המשודרים באופן חד-פעמי ובלתי תלוי, במקום סדרות ותוכניות אפיזודיות שנקבעו בלוח השידורים המקורי. ישנם ספיישלים טלוויזיוניים רבים (כגון: חדשות, דרמה, קומדיה ותרבות), בפורמטים שונים (כגון: שידור חי, תיעודי, גרסת אולפן, הנפשה וסרט) וכן אורכי צפייה שונים (סרטים קצרים, סרטים עלילתיים, מיני-סדרה וסרטים באורך מלא).
דוגמאות

בין סוגי הספיישלים הטלוויזיוניים הם:
מופעי קומדיה חד פעמיים
עיבודים לאופרות, תיאטראות ברודוויי ומחזות זמר אחרים
פרופילי ידוענים, ראיונות או מופעי מחווה
מצעדים או תוכניות עונתיות: ספיישל חג המולד, מצעד חג ההודיה של מייסיס וסילבסטר
סרטי תיאטרון וסרטי טלוויזיה
סרטים מצוירים (קצרים)
אירועי ספורט לא קבועים: משחקים אולימפיים וסופרבול
תחרויות יופי: מיס אמריקה
טקס הענקת פרסים: פרס אוסקר
קמפיינים לגיוס תרומות
מבזקי חדשות או סיקור אירועים
ראו גם

סרט תיעודי
הערות שוליים

↑  Les Brown, Les Brown's encyclopedia of television, Detroit : Gale Research, 1992, ISBN 978-0-8103-8871-0
1 2  Vincent Terrace, Television Specials: 5,336 Entertainment Programs, 1936-2012, 2d ed., McFarland, 2013-06-19, ISBN 978-0-7864-7444-8. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565707105171  LCCN: sh85133624
סגידת השכחה

ילד מוסלמי סוגד בתפילה
סגידת השכחה (בערבית: سجود السهو, תעתיק: סג'וד אל-סהוו) היא אקט אשר מתרחש במהלך צלאה. הסגידה הזאת נעשית על ידי המתפלל אם מתוך שכחה או חוסר תשומת לב הוא החסיר חלק חיוני מהתפילה או הוסיף חלק שלא קיים.
סוגים של סגידת השכחה

מוחמד תיאר בחדית' מה על המתפלל לעשות במידה והוא הוסיף דבר מה לתפילה או גרע ממנה משהו, כתוצאה משכחה או חוסר תשומת לב.
במידה והמתפלל החסיר חלק מהתפילה, אז לפני התסלים המתפלל מחויב באמירת תכביר בעודו יושב, ולאחר מכן לסגוד סגידה רגילה, לשוב למצב ישיבה, ורק לאחר מכן לעשות את התסלים.
במידה והמתפלל הוסיף דבר מה לתפילה כתוצאה מחוסר תשומת לב, אז לאחר התסלים, עליו להמשיך לשבת, להגיד את התכביר, ואז לעשות שתי סגידות.
במידה והמתפלל לא בטוח אם הוא הוסיף או החסיר חלק, אז עליו תחילה להתנהג לפי מה שבטוח. למשל, אם בתפילה של ארבע רכעות המתפלל לא בטוח אם הוא התפלל ארבע או שלוש רכעות, עליו להתנהג כאילו הוא התפלל שלוש, להמשיך את הרביעית, ולבסוף לפני התסלים עליו לסגוד פעמיים.
הערות שוליים

↑  salat - What to do after peforming four raka'ats in magrib instead of three?, Islam Stack Exchange
↑  sajdah - Synonyms of sajdah | Antonyms of sajdah | Definition of sajdah | Example of sajdah | Word Synonyms API | Word Similarity API, wordsimilarity.com
↑  Abu Maryam (translator), The Prostration of Forgetfulness : Shaikh ‘Abdullaah bin Saalih Al-‘Ubaylaan, AbdurRahman.Org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: sehiv-secdesi
סגין

ערך זה עוסק בכוכב בקבוצת קסיופאה. אם התכוונתם למעיל חיילים ארוך, ראו .
| --- | --- |
   
 מיקומו של סגין בקבוצת הכוכבים קסיופאה
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  קסיופאה
 שמות נוספים:  ε בקסיופאה, HD 11415
 סוג:  כוכב הסדרה הראשית כחול
 בהירות נראית:  3.37
 סיווג ספקטרלי:  B3 Vp
 עלייה ישרה:  01ʰ 54ᵐ 23.73ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏12.36″ ‏40′ ‏63°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  2.14-
 מרחק:  411  שנות אור 126.01  פארסק
 רדיוס:  6.8 רדיוסי שמש
 מסה:  9.2 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 600 מהשמש
 טמפרטורה:  14,250 K
 מהירות סיבוב:  50 ק"מ/שנייה
 גיל:  15.4 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  8.3- קילומטר בשנייה
 היסט:  7.0037±0.2487 אלפיות של שניות קשת
סֶגִין או ε בקסיופאה הוא הכוכב העמום ביותר והמזרחי ביותר מבין חמשת הכוכבים שיוצרים את האסטריזם בצורת האות W שמהווה את החלק הבולט של קבוצת הכוכבים קסיופאה, עם בהירות נראית מדרגה 3.37. מקור שמו של הכוכב אינו ידוע. כ-3.9 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב, סמוך לקו המחבר אותו עם רוכבה, נמצא הצביר הפתוח M103.
תכונות

סגין הוא כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B3 Vp (לפעמים מסווג כענק כחול מסוג ספקטרלי B3 IIIp), כאשר הסימון p מציין ספקטרום לא שגרתי, במקרה זה קווי בליעה חלשים מהרגיל של הליום. מסתו מעט מעל 9 מסות שמש, רדיוסו קרוב ל-7 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-14,250 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 600 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הגבוהה רוב קרינתו היא בתחום העל-סגול, כך שעוצמת קרינתו הכוללת היא בערך פי 2,000 מעוצמת ההארה של השמש. סגין מסתובב על צירו במהירות שנראית נמוכה יחסית לכוכבים מסוגו - כ-50 קילומטר בשנייה בלבד. מצד שני, ספקטרום הכוכב מראה על קיומה של מעטפת חומר המקיפה אותו ואופיינית לכוכבים בעלי מהירות סיבוב גבוהה שגורמת לזריקת חומר מהכוכב. ייתכן שקו הראייה אל הכוכב קרוב לציר הסיבוב שלו ולכן רק נראה שמהירות הסיבוב נמוכה בעוד שהיא למעשה גבוהה בהרבה.
הערות שוליים

1 2 3 4  SIMBAD: Segin
↑  E. K. Baines, J. T. Armstrong, H. R. Schmitt, R. T. Zavala, J. A. Benson, D. J. Hutter, C. Tycner & G. T. van Belle: Fundamental Parameters of 87 Stars from the Navy Precision Optical Interferometer, The Astronomical Journal, Vol. 155, Iss. 1, article id. 30, p. 16 (2018) במקור נתון קוטר זוויתי באלפיות של שניית קשת, המרה לרדיוסי שמש על ידי מעבר לרדיאנים, הכפלה במרחק וחלוקה בפעמיים רדיוס השמש
1 2  N. Tetzlaff, R. Neuhäuser & M.M. Hohle: A catalogue of young runaway Hipparcos stars within 3 kpc from the Sun, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 410, Iss. 1, p. 190 (2011)
↑  E. K. Baines, J. T. Armstrong, H. R. Schmitt, R. T. Zavala, J. A. Benson, D. J. Hutter, C. Tycner & G. T. van Belle: Fundamental Parameters of 87 Stars from the Navy Precision Optical Interferometer, The Astronomical Journal, Vol. 155, Iss. 1, article id. 30, p. 16 (2018)
↑  A. Slettebak: Spectral types and rotational velocities of the brighter Be stars and A-F type shell stars, Astrophysical Journal Supplement Series, vol. 50, p. 79 (1982)
↑  Ch. Stigler, H.M. Maitzen, E. Paunzen & M. Netopil: Spectrophotometric analysis of the 5200 Å region for peculiar and normal stars, Astronomy & Astrophysics, Vol. 562, id. A65, p. 5 (2014)
↑  J. Cote & M. H. van Kerkwijk: New bright Be stars and the Be star frequency., Astronomy & Astrophysics, Vol. 274, p. 875 (1993)
סטיינד

| --- | --- |

 מקום הקמה:  מסצ'וסטס 
 מוקד פעילות:  ספרינגפילד (מסצ'וסטס), ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 סוגה:  מטאל אלטרנטיבי   רוק אלטרנטיבי   פוסט-גראנג'
 חברת תקליטים:  Flip Records אלקטרה רקורדס  אטלנטיק רקורדס
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ארון לואיס   מייק מושוק  ג'וני אפריל ג'ון ויסוצקי
 
סטיינד (באנגלית: Staind, נשמע כמו "מוכתם") היא להקת נו-מטאל / פוסט-גראנג' מצליחה ממסצ'וסטס, ארצות הברית. הלהקה היא חלק קטן מיוצרי גל הלהקות, אבל בקשרים טובים עם יוצרי גל הלהקות קורן ולימפ ביזקיט.
היסטוריה

הלהקה התגלתה על ידי פרד דרסט סולן הלהקה לימפ ביזקיט, אשר הפיק את אלבומה השני והשלישי, לאחר שהוציאה את אלבומה הראשון באופן עצמאי. האלבום Dysfunction היה כבד יותר מהאלבומים שיצאו אחריו, שבהם הרחיבה הלהקה את סגנונה. הלהקה מזכירה בגישתה המוזיקלית את הלהקות טול ואליס אין צ'יינס קורן ולימפ ביזקיט. האלבומים Chapter V ,14 Shades of Grey ו-Break the Cycle הגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית. Dysfunction הגיע עם הזמן למעמד של פלטינה כפולה.
סולן הלהקה ארון לואיס כתב את השיר "Layne" בעקבות מותו של ליין סטאלי מאליס אין צ'יינס. לואיס נחשב לאחד מהזמרים שהשפעתו של סטאלי ניכרת עליהם בבירור. השיר נכלל באלבום "14iShades of Grey" ("שמעתי היום שהלכת, הייתי חייב לעצור ולשיר איתם את השיר שהם ניגנו על מנת להיפרד, שיר שהעניק לי את חיי בחזרה... את חייך הענקת, את חיי הצלת, שמך היה ליין").
חברי ההרכב

ארון לואיס (שירה, גיטרה)
מייק מושוק (גיטרה)
ג'וני "אולד סקול" אפריל (בס, קולות רקע)
ג'ון ויסוצ'קי (תופים)
דיסקוגרפיה > אלבומים

Tormented 1996
Dysfunction 1999
Break the Cycle 2001
x14 Shades of Grey 2003
Chapter V 2005
The Illusion of Progress 2008
דיסקוגרפיה > מארזי DVD

MTV Unplugged 2006
הערות שוליים

↑  מילות השיר ״Layne", מתוך אתר שירונט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14025137z (data)  GND: 10321912-2  ISNI: 0000 0001 2336 7444  LCCN: no00010804  MusicBrainz: 777a21a8-0d0f-4cf3-86b4-65bc0eba5649  NKC: xx0016489  VIAF: 136311010   WorldCat (עם VIAF): 136311010
סירס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בטוקיו (19 במאי 1996)  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (1910–2005–S) 
 מייסדים:  ריצ'רד וורן סירס, אלווה קרטיס רובק 
 תקופת הפעילות:  1892–הווה (כ־132 שנים) 
 חברת אם:  תאגיד סירס אחזקות 
 מיקום המטה:  הופמן אסטייטס 
 ענפי תעשייה:  קמעונאות 
 מנכ"ל:  אדי למפרט 
  
 www.sears.com
 
ערך זה עוסק ברשת חנויות כלבו אמריקאית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סירס, רובוק ושות'. (אנגלית: Sears, Roebuck and Co) הידועה בכינויה סירס, היא רשת חנויות כלבו אמריקאית שנוסדה בשנת 1892 על ידי ריצ'רד וורן סירס ואלווה קרטיס רובק והורחבה בשנת 1906 על ידי ריצ'רד סירס וג'וליוס רוזנוולד,. העסק שהחל בהזמנה בדואר מקטלוגים הפך לחנויות קמעונאיים, הראשונה בשיקגו ב-1925. ב-2005 נקנתה החברה על ידי הנהלת רשת הדיסקאונט האמריקאית Big box Kmart, שעם השלמת המיזוג הקימה את סירס החזקות. במהלך שנות ה-80, סירס הייתה הקמעונאית הגדולה ביותר בארצות הברית. בשנת 2018, ה-31 בגודלה. לאחר מספר שנים של ירידה במכירות, חברת האם של סירס הגישה בקשה לפשיטת רגל ב-15 באוקטובר 2018. כחלק מההסדר נקבע ש-425 חנויות יישארו פתוחות, בהן 223 חנויות של סירס.
סירס פעלה במגדל סירס בשיקגו משנת 1973 עד 1995, ולאחר מכן היה מטה בהופמן אסטייטס, אילינוי משנת 1993 עד 2021, השנה בה הודיעה שתמכור את מתחם המטה. ב-12 בדצמבר 2022, Sears Authorised Hometown Stores, LLC, והחייב המסונף Sears Hometown, Inc, הגישו בקשה להגנה מפני פשיטת לפי צ'פטר 11, וב-26 בדצמבר הודיעו על חיסול 115 חנויות Hometown המופעלות בעיקר על ידי הבעלים.
נכון לאפריל 2024, נותרו 11 חנויות של סירס, עשר בארצות הברית ואחת בפוארטו ריקו.
סטיבן רוברטסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בינואר 1970  (בן 54) Vidlin, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה  תיכון אנדרסון 
 בת זוג:  שארלוט אלאם
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיבן רוברטסון (באנגלית: Steven Robertson; נולד ב-1 בינואר 1977) הוא שחקן סקוטי המככב בתפקיד הבלש סנדי וילסון בסדרת הטלוויזיה "שטלנד" של BBC One, המבוססת על רומנים מאת הסופרת אן קליבס. הסדרה צולמה קרוב למקום הולדתו של רוברטסון. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד מייקל קונלי, צעיר הסובל משיתוק מוחין, בסרט הקולנוע "בפנים אני רוקד", ובתפקיד דומיניק רוק בסדרת הדרמה הקומית של BBC Three "כמעט אנושיים". הוא שיחק במספר רב של תוכניות טלוויזיה בהן הסדרה "לות'ר" והמיני-סדרה "The Bletchley Circle".
ביוגרפיה

רוברטסון גדל בכפר קטן בשם וידלין באיי שטלנד שבסקוטלנד. בילדותו הוא נאבק והתגבר על דיסלקסיה חמורה. לפני שפתח בקריירת משחק עבד בעבודות מזדמנות בכפר. הוא היה קרוב למשוררת רודה באטלר משטלנד. הוא סיפר שהיא הייתה הגורם שהניע אותו לבחור בקריירת משחק כשסיפרה לו סיפורים ישנים על שטלנד. רוברטסון למד בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה. שם הכיר את אשתו השחקנית שארלוט אלאם. הוא חבר בתיאטרון Aya וכיכב בעיבוד של התיאטרון לרומן "ימים בורמזיים" מאת ג'ורג' אורוול בתפקיד פלורי.
ב-2004 שיחק רוברטסון בתפקיד הגדול הראשון שלו בקולנוע בסרט "בפנים אני רוקד" לצדו של השחקן הסקוטי ג'יימס מק'אבוי.
ב-2005 הופיע בתפקיד קטן בסרט "ממלכת גן עדן" בדמות כוהן מלאך. עוד ב-2005 שיחק בסרט המלחמה הצרפתי "חג שמח" בתפקיד ג'ונתן, צעיר שאחיו נורה ונהרג במלחמת העולם הראשונה. בהמשך שיחק רוברטסון בדרמות טלוויזיוניות בהן בסדרה "לות'ר" בה הופיע בתפקיד כפול של התאומים הרצחניים מילברי.
בעונה החמישית של הסדרה העל טבעית "כמעט אנושיים" גילם רוברטסון את דומיניק רוק, מנהיג ממשלתי שהמחלקה שלו מגינה על העולם מפני העל-טבעיים.
בהמשך הופיע רוברטסון בעונה השנייה של הסדרה "אוטופיה" של ערוץ 4 ושיחק בתפקיד טרנס.
רוברטסון חזר לביתו בשטלנד לשחק בסדרת טלוויזיה הנושאת את אותו שם. בסדרה הוא כיכב בתפקיד השוטר סנדי וילסון, בעיבוד של ערוץ BBC One לסדרת הספרים הפופולרית של אן קליבס. המבקרים טענו שחסר בסדרה המבטא של שטלנד, בהיותו של רוברטסון היחיד בקאסט שנולד וגדל באיים. עם זאת הסדרה זכתה לפופולריות ומשכה יותר מ-6 מיליון צופים. בעונה השנייה של הסדרה השתתפו לצדם של דאגלס הנשל ורוברטסון, השחקנים בריאן קוקס, ג'ולי גרהם ואלכס נורטון. דמותו של רוברטסון הייתה בדרגת בלש. עונה שלישית של הסדרה שהציגה סיפור בודד שודרה ב-2016.
ב-2018 שודרה עונה רביעית של "שטלנד" בערוץ BBC One עם רוברטסון בתפקיד הבלש וילסון.
ביוגרפיה > חיים אישיים

רוברטסון חי בהרטפורדשייר עם אשתו שארלוט אלאם ובתו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | בפנים אני רוקד | Inside I'm Dancing | מייקל קונולי | שם הפצה נוסף "Rory O'Shea Was Here" |
| 2005 | ממלכת גן עדן | Kingdom of Heaven |  |  |
| 2005 | חג שמח | Joyeux Noël | ג'ונתן |  |
| 2006 |  | True North | הטבח |  |
| 2007 | אליזבת: תור הזהב | Elizabeth: The Golden Age | פרנסיס תרוקמורטון |  |
| 2010 |  | Neds | מר בונטי |  |
| 2011 |  | 5 Days of War | דוד קזרשווילי |  |
| 2012 |  | The Somnambulists | איש 12 |  |
| 2017 | טריינספוטינג 2 | T2 Trainspotting | סטודרט |  |
| 2019 | תגידי את זה לדבורים | Tell It to the Bees | ג'ים |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 |  | E=mc² | מייקל פאראדיי | סרט טלוויזיה תיעודי |
| 2008 |  | He Kills Coppers | טוני מיהן | סרט טלוויזיה |
| 2008 | טס לבית דרברוויל | Tess of the d'Urbervilles | קאתברט קלייר | מיני-סדרה |
| 2009 | לגדול בלי בושה | Shameless | פדרייג | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2009 |  | Red Riding | סרג'נט בוב פרייזר | סרט טלוויזיה |
| 2009 | הנוכלים | Hustle | טרוי | בפרק "Politics" |
| 2010 | אפר לאפר | Ashes to Ashes | פול ת'ורדי | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2011 | לות'ר | Luther | רוברט / ניקולס מילברי | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2012 | הג'נטלמן האחרון | Parade's End | קולונל ביל ויליאמס | מיני-סדרה |
| 2012–2013 | כמעט אנושיים | Being Human | דומיניק רוק | סדרת טלוויזיה (7 פרקים) |
| 2012 |  | The Bletchley Circle | מלקולם קראולי |  |
| 2013– | שטלנד | Shetland | סנדי וילסון | סדרת טלוויזיה |
| 2013 | תחבולות חדשות | New Tricks | טים בלגרייד | בפרק "Into the Woods" |
| 2014 | אוטופיה | Utopia | טרנס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2014 |  | In the Flesh | ג'ון וסטון | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2015 | דוקטור הו | Doctor Who | ריצ'רד פריצ'רד | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2018-2017 | פרוצות | Harlots | רוברט אוסוולד | סדרת טלוויזיה (10 פרקים) |
| 2018 | ורה | Vera | טום | בפרק "Home" |
| 2021 | המפרץ | The Bay | מארק בראדוול | סדרת טלוויזיה; (עונה 2); 6 פרקים |
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | המלך ליר | King Lear | קנט | הלהקה השייקספירית המלכותית |
| 2003 | השחף | The Seagull | קונסטנטין גברילוביץ' טרפליוב | רויאל אקסצ'נג' מנצ'סטר |
|  | אנטוניוס וקלאופטרה | Antony and Cleopatra | אוקטביאנוס | רויאל אקסצ'נג' מנצ'סטר |
| 2007 | הסערה | The Tempest | אריאל | רויאל אקסצ'נג' מנצ'סטר |
| 2009 | רוחות | Ghosts | אוסוולד אלווינג | תיאטרון סיטיזנס |
הערות שוליים

↑  Mansfield, Susan (16 במאי 2009). "Up and Coming: Steven Robertson: Writing his own story". The Scotsman. נבדק ב-13 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Isles actor reflects on Neds role as he stays busy with film and TV - The Shetland Times". Shetlandtimes.co.uk. 11 בפברואר 2011. נבדק ב-13 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Great Scot, it's Steven Robertson in Shetland". Lep.co.uk. אורכב מ-המקור ב-2014-02-25. נבדק ב-13 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Inside I'm Dancing - Film - The Guardian". Theguardian.com. 21 ביולי 2008. נבדק ב-13 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Joyeux Noël (Merry Christmas)". Rotten Tomatoes. נבדק ב-13 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Arnold, Ben (12 בינואר 2013). "Utopia: inside Channel 4's new unsettling thriller". Theguardian.com. נבדק ב-13 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BBC - Brian Cox and Julie Graham join cast of BBC One drama, Shetland - Media Centre". Bbc.co.uk. נבדק ב-13 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑    Serena Davies, ‏Parade's End, final episode, BBC Two, review, The Telegraph, 21 September 2012
↑  "Curtis Brown". Curtisbrown.co.uk. נבדק ב-13 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Doctor Who Team (14 בינואר 2015). "Filming Begins on Doctor Who, Series 9". Doctor Who. BBC One. נבדק ב-14 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4605815  GND: 1062060229  ISNI: 0000 0001 1866 2481  LCCN: n2006057778  SUDOC: 236375962  VIAF: 169865360   WorldCat (עם VIAF): 169865360