stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טול (עיר)
היסטוריה

טול הייתה ידועה בתקופה הרומית בשם Tullum Leucorum, והייתה בירת השבט הגאלי הלוצי.
בשנת 550 לספירה, כינס המלך תיאודבלד קונסוליה בטול. בשנת 612 הובס המלך תיאודברט השני מאוסטרזיה על ידי המלך תיאודריך השני מבורגונדי ליד טול. בעקבות חוזה מרסן משנת 870, טול הפכה לחלק מפרנקיה המזרחית, האימפריה הרומית הקדושה המאוחרת. במהלך ימי הביניים המאוחרים, היא הפכה לעיר קיסרית חופשית. טול סופחה לצרפת על ידי המלך הצרפתי אנרי השני ב-1552; הסיפוח הוכר על ידי האימפריה הרומית הקדושה בהסכמי שלום וסטפאליה של 1648. זה היה אז חלק מהפרובינציה הצרפתית של שלוש הבישופויות.
טול הייתה מקום מושבם של בישופות טול. הדיוקסיה נוסדה בסביבות 365 והתקיימה עד 1807.
במהלך המצור של 1870 במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, נכנע המבצר של טול. 64 תותחים פתחו באש בשעה 6:00 בבוקר ב-23 בספטמבר, והמבצר נכנע בשעה 15:00 אחר הצהריים לאחר ירי של 2,433 פגזים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה העיר הייתה הבסיס העיקרי של שירות האוויר של צבא ארצות הברית, שקדם לחיל האוויר של ארצות הברית. ככזה, זה היה בסיס לרבות מ-45 טייסות המלחמה של שירות האוויר של הארמייה הראשונה, כולל טייסות של קבוצת המרדף הראשונה, קבוצת התצפית של הארמייה הראשונה ואחרות. האמריקאים התייחסו לאזור סביב טול כאל מגזר טול. מאזור זה יצאו שני מבצעים גדולים: מתקפת סן-מייל ומתקפת מז-ארגון, שניהם בספטמבר 1918. במהלך מלחמת העולם השנייה, קבוצת הקרב האמריקנית 358 השתמשה בשדה התעופה טול-קרואה דה מץ (A-90) במהלך הסתיו של 1944 והאביב של 1945, ובסיס טול-רוזייר (BA 136) היה בסיס אווירי אמריקאי של נאט"ו במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20.
גאוגרפיה

טול נמצאת בין קומרסי ונאנסי, לבין נהר מוזל ותעלת דה לה מרן או רין.
גאוגרפיה > אקלים

לטול יש אקלים ימי (שיטת קפן). הטמפרטורה השנתית הממוצעת בטול היא 9.8° צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 761.1 מ"מ עם יוני כחודש הגשום ביותר. הטמפרטורות הגבוהות ביותר בממוצע ביולי, בסביבות 18.6° צלזיוס, והנמוך ביותר בינואר, בסביבות 1.3° צלזיוס. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה אי פעם בטול הייתה 37.9° צלזיוס ב-11 באוגוסט 1998; הטמפרטורה הקרה ביותר שתועדה אי פעם הייתה 17.8° צלזיוס ב-9 בינואר 1985.
אתרים

המאפיינים הבולטים ביותר של טול הן חומות האבן המרשימות. אלה שקיימות היום הן עבודתו של סבסטיאן לה פרסטר דה וובאן, המהנדס הצבאי של לואי ה-14. בשנת 1698 הוא תכנן מתחם חדש והעבודה החלה בשנים 1699–1700. כמה מהביצורים של וובאן בצרפת רשומים כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. אף על פי שהביצורים בטול אינם ברשימה הזו, הם עוקבים אחר תבנית הביצורים הכללית שבה וובאן ידוע. נראה שהייתה עיר מבוצרת במיקום זה מאז ההיסטוריה המתועדת הקדומה ביותר. כיום, החומות מקיפות ומגדירות את העיר העתיקה. הן בנויות מאבן לבנה מסותתת, ומעליהן דשא, ובמקומות מסוימים מתנשאות לגובה של מעל חמישה מטרים.
יש הרבה מאוד ארכאולוגיה רומית באזור וחלקה בעיירה. העיירה הרומית המבוצרת גרנד היא כ-30 ק"מ משם, בה יש אמפיתיאטרון גדול ומקדש לאל אפולו.
ערים תאומות

גרמניה האם, גרמניה (מ־1987)
צ'כיה ירומייז' (אנ'), צ'כיה (מ־1996)
פולין אוסטרולנקה, פולין (מ־2006)
דוד (מיכלאנג'לו)

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  מיכלאנג'לו בואונרוטי
 תאריך יצירה:  1504
 טכניקה וחומרים:  שיש
 ממדים בס"מ
 רוחב:  199 ס״מ 
 גובה:  517 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  הרנסנס הגבוה 
 מספר יצירה:  1076 (האקדמיה לאמנות של פירנצה) 
 מיקום:  האקדמיה לאמנות של פירנצה פירנצה שבאיטליה
 קואורדינטות:  43°46′36″N 11°15′34″E﻿ / ﻿43.776702777778°N 11.25945°E﻿ / 43.776702777778; 11.25945
 
הפסל דוד מאחור
עינייו של דוד מופנות לכיוון רומא
ידו הימנית של הפסל דוד
"דָּוִד" (באיטלקית: David) הוא פסל שיש אשר נוצר בין השנים 1501–1504 על ידי הפסל בן תקופת הרנסאנס, מיכלאנג'לו בואונרוטי. הפסל מציג את דמותו של דוד, היוצא לקראת גוליית ובידו קלע. הפסל נוצר בפירנצה בתקופת הרפובליקה בראשותו של פיירו סודריני שקמה לאחר גירושם של בני משפחת מדיצ'י מן העיר והוצאתו להורג של הנזיר ג'ירולמו סבונרולה. הפסל, הנחשב לפסגת הפיסול האנושי, הוא אחד מן הפסלים הידועים ביותר מתקופת הרנסאנס ואחת מיצירות האמנות הידועות ביותר בתרבות המערב.
הפסל

גובהו של הפסל הוא 517 ס"מ, והוא מציג את דמותו של דוד, המתואר כגבר צעיר וחסון. דוד עומד בתנוחת קונטרה פוסטו וגופו נטוי ומעוקל בצורת האות S, כמקובל בפיסול היווני הקלאסי. משקל גופו נשען על רגל אחת ואילו הרגל הנגדית חופשייה. פניו של דוד פונות אל הצד ומבטו מרוכז מאוד, דבר המעניק לדמות תחושה של מתח ודינמיות.
הפרופורציות בפסל אינן מדויקות במכוון: הראש והכתפיים גדולים יותר באופן יחסי מאשר יתר חלקי הגוף. הכוונה הייתה, שאדם הנמצא מול הפסל הגבוה, יוכל לראות את חלקו העליון של הפסל - הרחוק מעיני הצופה, באותו גודל יחסי כפי שנראה החלק התחתון של הגוף. כפות הידיים גם הן גדולות במיוחד. בידו השמאלית דוד  מחזיק קלע ששמוט על כתפו ועובר על גבו, ובידו הימנית - שהיא גדולה מיד שמאל - הוא מחזיק את הידית השנייה של הקלע. מסיבה שאינה ידועה, ואולי אפילו בטעות, פיסל מיכלאנג'לו את דוד כערל.
פרט גזע העץ המפוסל עליו נשענת רגלו הימנית של דוד, נועד לא רק למטרות אסתטיקה, אלא גם כדי לתמוך בגוף הפסל, לאזן את משקלו ולהעניק לו יציבות.
היסטוריה

הפסל הוזמן על ידי רפובליקת פירנצה. במקור נועד הפסל להיות מוצב בגובה רב על אחת התומכות החיצוניות של סנטה מריה דל פיורה, הקתדרלה של פירנצה. אולם משהושלם עורר הפסל התפעלות כה רבה עד שכונסה (ינואר 1504) ועדה מיוחדת שתפקידה היה לקבוע את מקום הצבתו. עדות לחשיבות שיוחסה לנושא ניתן ללמוד מהרכב הוועדה שכללה את מרבית האמנים הבכירים של העיר, ובכללם לאונרדו דה וינצ'י, סנדרו בוטיצ'לי ופיליפינו ליפי. לאחר שהוועדה שמעה את דעתם של שלושים אמנים, אדריכלים ונציגי ציבור (הפרוטוקולים של דיוני הוועדה שרדו), הוחלט להציב את הפסל ליד הכניסה לפאלאצו וקיו, בית העירייה של פירנצה. הפסל הוצב שם ונחשף לציבור הרחב בספטמבר 1504. לאחר שעמד במקום כ-370 שנה, הועבר הפסל בשנת 1873 אל האקדמיה לאמנות של פירנצה, על מנת להגן עליו מפגעי מזג האוויר. בשנת 1910 הוצב העתק של הפסל במקום בו היה מוצב הפסל המקורי.
היסטוריה > פגיעה בפסל

הפסל נפגע פעמיים בעבר:
הפעם הראשונה הייתה בעקבות מהומות שפרצו בפירנצה עם הגיע הידיעות אודות ביזת רומא ב-1527 על ידי גייסותיו של קרל החמישי ובריחתו של האפיפיור קלמנס השביעי לבית מדיצ'י. הרפובליקאים מתנגדי מדיצ'י שבעיר, מעודדים מהידיעות על הימלטות האפיפיור מרומא, השתלטו על הפאלאצו וקיו והתבצרו במקום. בתגובה הטילו תומכי מדיצ'י מצור על הפאלאצו. הרפובליקאים הנצורים הטילו ספסל כבד ממרומי הבניין שנועד לפגוע במתנגדיהם אך פגע בפסל שניצב לפני פתח הבניין ושבר את ידו השמאלית. שני נערים צעירים כבני שש עשרה שעברו במקום (האחד היה הצייר, אדריכל והיסטוריון האמנות לעתיד, ג'ורג'ו וזארי, והשני הצייר לעתיד פרנצ'סקו דה רוסי סלוויאטי) אספו את שברי היד ולקחו אותם לבית אביו של אחד מהם, דבר שאפשר את שיקומה של היד לאחר מכן.
הפעם השנייה הייתה ב-1991, כאשר אדם מעורער בנפשו הצליח להשחית את הפסל בפטיש ושבר את הבוהן ברגל השמאלית, בטרם נאסר. מאז לא ניתן להתקרב לפסל.
בעקבות האירוע ב-1991 התאפשרה בדיקה של השיש, והתגלה כי מקורו במחצבות פאנטיסקריטי במיסגליה, באזור קרארה. נראה כי גוש השיש נחצב מהצוק 40 שנה בטרם נוצר הפסל, ושני פַּסלים ניסו לחצוב בו קודם לכן - אגוסטינו די דוצ'ו ואנטוניו רוסלינו. שניהם החליטו לא להמשיך בפיסול גוש שיש זה, עקב חוסר ניסיון ואיכותו הבינונית של השיש, ועל כן ההערכה היא כי מיכלאנג'לו קיבל את גוש השיש בחינם. עוד נמצא כי בשל איכות השיש, התקשו משמרי הפסל בעבודות הניקוי שנעשו בו (בשנים 1843 ו-2003).
העתקי הפסל

בפירנצה לבדה מצויים שני העתקים של הפסל, האחד משיש, ליד הכניסה לפאלאצו וקיו, והאחר מברונזה צבועה בצבע שיש, במרכז הפיאצלה מיכלאנג'לו.
בשנת 2000 הציעה העיר פירנצה ליצור עותק של הפסל עבור העיר ירושלים לרגל חגיגות ה-3,000 לכיבוש העיר על ידי דוד. ההצעה עוררה סערה בירושלים, בייחוד בחוגים החרדים בה, בשל הצגת דוד המלך עירום. לבסוף ניתן במקומו במתנה עותק של פסל אחר של דוד, לבוש בגדים, "דוד" מעשה ידי ורוקיו.
העתקים נוספים של הפסל מצויים בכל רחבי העולם. העתק גבס מצוי במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון, וכן מצויים העתקים במוזיאון הקפיטוליני ברומא, סרפרס פרדייס באוסטרליה, בלוס אנג'לס, קליפורניה, במוסקבה, ובמלון סיזרס פאלס בלאס וגאס שבנבדה.
בתרבות

בסרט "באטמן לנצח" אדוארד ניגמה משתמש בתמונת הפסל של דוד שעליה הוא מלביש תמונה של ראשו על מנת לבחור לעצמו זהות סודית.
בסרט "מופע הקולנוע של רוקי" הפסל מוצג שעליו שפתון
בסרט "הגוניס" צ'אנק שובר את איבר מינו של העותק של הפסל שנמצא בבית הגוניס.
בפרק ה-18 של העונה השנייה של סדרת האנימציה האמריקאית בובספוג מכנסמרובע "אמן אלמוני" סקווידוויד "בטעות" מפסל את הפסל.
הערות שוליים

↑  Charles de Tolnay, "The Youth of Michelangelo", Princeton University Press, 1969, p. 96
↑  "T.S.R. Boase, "Giorgio Vasari - The Man and the Book", National Gallery of Art, Washington, 1971, p. 11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007592595505171  PLWABN: 9811461935505606  BnF: cb12071178b (data)  GND: 4246818-8  LCCN: n98092301  SUDOC: 028991141  VIAF: 179549517   WorldCat (עם VIAF): 179549517
משה יהודה שלזינגר

| --- | --- |

 לידה:  1 באוגוסט 1932 (בן 92) כ"ח בתמוז תרצ"ב פוניבז', ליטא 
 מדינה:  ישראל, גרמניה 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 מקום מגורים:  בית וגן ירושלים
 השתייכות:  חרדים ליטאים
 תחומי עיסוק:  ראש ישיבת קול תורה
 מעסיק:  ישיבת קול תורה, מועצת גדולי התורה, ועד הישיבות 
 בת זוג:  חיה (הלנה)
 אב:  יחיאל מיכל
 אם:  מטל
 צאצאים:  הרב שלמה שלזינגר ראש ישיבת קול תורה
 
 תפקידים נוספים:  חבר נשיאות ועד הישיבות חבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה חבר נשיאות מפעל הש"ס
 
 חתימה:   
 
הרב שלזינגר לומד
הרב משה יהודה שלזינגר (נולד בכ"ח בתמוז תרצ"ב, 1 באוגוסט 1932) הוא ראש ישיבת קול תורה, וחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה.
ביוגרפיה

נולד בפוניבז' שבליטא. אביו, הרב יחיאל מיכל שלזינגר, היה דיין בפרנקפורט דמיין וראש ומייסד ישיבת קול תורה ביחד עם הרב ברוך קונשטט. לאחר לידתו עברה המשפחה לפרנקפורט. בשנת תרצ"ט, עקב ליל הבדולח, עלתה המשפחה לירושלים.
הרב שלזינגר התחנך בישיבת סלבודקה ובעיקר בישיבת קול תורה, בהמשך נישא להלנה חיה לבית לוסטגרטן.
לאחר פטירת אביו התמנה כר"מ בישיבת קול תורה ומראשי הישיבה.
בשנת 1988 נרצח בנו אליעזר שלמד באותה תקופה בישיבת מעלות התורה. הוא נורה למוות בכניסה לגן סאקר בידי נעמה ג'אבר, והיה להרוג הראשון מתושבי ירושלים באינתיפאדה הראשונה. לזכרו יצא לאור הספר א"ש תמיד.
בשנת תשנ"ה, עם פטירתו של ראש הישיבה הקודם, הרב שלמה זלמן אוירבך החל לשמש באופן רשמי כראש ישיבת קול תורה.
בכ"ו באב תשע"ב צורף כחבר למועצת גדולי התורה של דגל התורה ביחד עם עוד שמונה חברים נוספים.
הרב שלזינגר הוא חבר נשיאות ועד הישיבות וחבר נשיאות מפעל הש"ס.
משפחתו

הרב שלזינגר היה נשוי להלינה חיה (ח' בניסן ה'תרצ"ז - כ"ב באדר ה'תשפ"ג) מדריכת כלות ויועצת זוגית.
בנם אליעזר נרצח בפיגוע טרור בשנת 1988. בנם הרב שלמה מונה בשנת תשע"ז (2017) לכהן לצידו בראשות ישיבת קול תורה.
חתנם הרב רפאל צבי וולפין מכהן כר"מ בישיבה.
כתביו

מדיה וקבצים בנושא משה יהודה שלזינגר בוויקישיתוף
שיעורי הרב משה יהודה שלזינגר באתר "קול הלשון"
הכרת הטוב ברגש ותוצאותיה, בינת המידות, ירושלים תשס"ה, עמ' 88, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
הגחלת שלא כבתה ראיון עם הרב שלזינגר, המבשר התורני, גיליון 0482  (תצוה), ירושלים  תשע"ח, עמ' 3, באתר אוצר החכמה
כתר תורה, קובץ "חיזוק", ג, ירושלים תשס"ב, עמ' קע, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
התעטפות נערים בטלית - ואופן כיסוי הראש לגברים, ירושתנו, א, עמ' קיא, באתר היברובוקס
קסטנר, נחום (עורך), מתן תורה - שלימות התורה, בנתיבות ההלכה, לט (ספירת העומר ושבועות), ירושלים תשע"ד, עמ' 273, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
ראיון על הרב שלמה זלמן אוירבך, יתד נאמן, מוסף שבת קודש תשע"ה גיליון 22 פרשת כי תשא, באתר אוצר החכמה
בענין יאוש ושינוי רשות וגדר חיוב השבת גזילה, אהל ישעיהו, ב"ק, ירושלים תשס"ח, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
בהמתו שהזיקה באשו של אחר, זכרון למשה, בני ברק  תשי"ז עמ' 123, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
בביאור שיטת ר"י - אין ביעור חמץ אלא שריפה, ספר זכרון אבני ציון, ירושלים תשס"ה, עמ' עה, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
במיעוט דמפי כתבם בשטר, אהל אברהם, ירושלים תשס"א, עמ' תרס, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
בענין כי יקח ולא כי תקח, אהל שרה לאה, ירושלים תשנ"ט, עמ' שכז, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
בענין 'יכיר', ספר זכרון אש תמיד, ירושלים תשמ"ט, עמ' תתנז, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
בפטור זה נהנה וזה לא חסר, זכרון איש, ישראל תש"מ, עמ' עד, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
בענין כדי רשעתו בעדים זוממים, גבורות שמונים, א, ירושלים תשע"ב, עמ' לב, באתר אוצר החכמה
חובת ביעור תוך שלושים יום לפסח, מוריה, שצז-שצט (שנה לד  א-ג) עמ' קנה, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
בענין יד לנדר ולשבועה, מוריה, שיט-שכ (שנה כז ז-ח) עמ' ס, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
בגדרי מצות ישיבה בסוכה, סוכת דוד
גזול לענין מצות סוכה ולענין טומאת מדרס, ספר הזכרון למרן הגאון רבי דב שורצמן, סוכה, ירושלים תשע"ג, עמ' תד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
בענין תשביתו משום לא תשחט על חמץ, קונטרס חבר אליעזר, בתוך קובץ חידושי תורה, ישיבת קול תורה, ירושלים תשמ"ח, עמ' קמז, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
בענין שטר שאינו מקוים, כנסת ישראל- זכרון מרדכי, חלק א, ירושלים תשס"ז, עמ' קפג, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
בענין חוזר ומגיד, קובץ זכרון - כנסת ישראל, (סלבודקה בני ברק), בני ברק תשס"ה, עמ' תקעב, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
בענין מהלך כעומד ובגדר מלאכת הוצאה, קובץ זכרון - כנסת ישראל, (סלבודקה בני ברק), בני ברק תשע"ד, עמ' תתצ, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
גדר הכונה במצת סוכה, מוריה, תמב-תמד, עמ' קלו, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
שיטת רש"י בחובת שרטוט, כבודה של תורה, בני ברק חש"ד, עמ' לג, באתר אוצר החכמה
הערות שוליים

↑  שמו האזרחי הגרמני היה: ליאו. ראו: תעודת העלייה שלו באתר ארכיון המדינה
↑  דף לזכר אליעזר שלזינגר, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה.
↑  גם לפני כן היה ראש ישיבה אך לצד הרב אויירבך, מוזכר למשל בכתבה הבאה - יאיר פידל, הערביה באה לגן סאקר להרוג, חדשות, 3 ביוני 1988
↑  משה ויסברג, אשת ראש ישיבת קול תורה הלכה לעולמה, באתר בחדרי חרדים, 15 במרץ 2023; איציק ברנדויין, לאחר שנפלה בביתה: הרבנית חיה הלנה שלזינגר נפטרה בגיל 85, באתר ערוץ 7, 15 במרץ 2023
↑  ישראל כהן, ‏ראש ישיבה חדש ב'קול תורה': בנו של הגרמ"י שלזינגר, באתר כיכר השבת, 18 בינואר 2017
| מועצת גדולי התורה של דגל התורה |
| --- | --- | --- |
מנהיג: 
| מנהיגים בעבר | הרב אלעזר מנחם מן שך • הרב יוסף שלום אלישיב (דה פקטו) • הרב אהרן יהודה ליב שטינמן • הרב חיים קניבסקי (דה פקטו) • הרב גרשון אדלשטיין |  |
| חברים בעבר | הרב ישכר דב רוקח • הרב נסים קרליץ • הרב אברהם יעקב זלזניק • הרב מיכל יהודה ליפקוביץ • הרב מרדכי מן • הרב צבי מרקוביץ • הרב חיים פינחס שיינברג • הרב זלמן רוטברג • הרב בנימין ביינוש פינקל • הרב אברהם פרבשטין • הרב נתן צבי פינקל • הרב נסים טולדנו • הרב ברוך רוזנברג • הרב יצחק שיינר • הרב דב יפה • הרב אריה פינקל • הרב ברוך מרדכי אזרחי • הרב ברוך ויסבקר |  |
| חברים בהווה | הרב מאיר צבי ברגמן • הרב ברוך דב פוברסקי • הרב יצחק זילברשטיין • הרב משה יהודה שלזינגר •  הרב משה הלל הירש • הרב דוד כהן • הרב אברהם יצחק קוק • הרב אביעזר פילץ • הרב צבי דרבקין • הרב יצחק הקר • הרב אריה לוי • הרב שרגא שטינמן • הרב אליעזר יהודה פינקל |  |
| חברים שפרשו מהמועצה | הרב שמואל אוירבך • הרב יהודה עדס • הרב משה שמואל שפירא |  |
| מזכירים | אפרים צמל • אברהם רובינשטיין |  |
1997 בטלוויזיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1997  בטלוויזיה |  |
< · 1995 · 1996 — 1997 — 1998 · 1999 · >
כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-20 · כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-21 · פורטל הטלוויזיה
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1997 ונוגעים לעולם הטלוויזיה.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
5 במאי – תחרות האירוויזיון התקיימה בדבלין שבאירלנד. בתחרות זכתה הממלכה המאוחדת, עם השיר "Love Shine a Light" שבוצע על ידי להקת הפופ רוק הבריטית קתרינה והגלים.
31 באוגוסט – הנסיכה דיאנה ודודי אל-פאיד נספו בתאונת דרכים במנהרה בפריז. הלווייתה, אשר נערכה ב-6 בספטמבר, הפכה לאחד מהאירועים הטלוויזיוניים הנצפים ביותר בעולם בכל הזמנים. לפי ההערכות צפו באירוע בסביבות 2.5 מיליארד אנשים ברחבי העולם.
1 בספטמבר – ערוץ הטלוויזיה ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק מתחיל את שידוריו בארצות הברית.
סדרות ותוכניות טלוויזיה חדשות ב-1997

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות האמריקאיות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בארצות הברית במהלך שנת 1997. תאריך העלייה לשידור שמצוין בטבלה מתייחס לתאריך בו הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה אמריקאיות ששודרו בארצות הברית לראשונה בשנה זו, ראו קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1997.
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה | סוגה | רשת השידור המקורית |
| --- | --- | --- | --- |
| 12 בינואר | המלך היל | אנימציה למבוגרים, קומדיית מצבים מונפשת, דרמה קומית, סאטירה | פוקס |
| 13 בינואר | ניקיטה | פעולה, דרמה, ריגול | USA Network |
| 3 במרץ | דריה | קומדיית מצבים מונפשת, דרמה קומית, דרמת נעורים, סאטירה | MTV |
| 4 במרץ | תהרוג אותי וזהו | קומדיית מצבים | NBC |
| 4 במרץ | הפרקליטים | דרמה משפטית, דרמה קומית | ABC |
| 10 במרץ | באפי ציידת הערפדים | על-טבעי, אימה, דרמת נעורים, דרמה קומית, פעולה | The WB |
| 19 באפריל | העצבונים | קומדיית מצבים מונפשת, סלפסטיק, קומדיה, הומור סוריאליסטי, הרפתקאות | ניקולודיאון |
| 12 ביולי | אוז | דרמת פשע, טרגדיה, דרמה פסיכולוגית, מותחן | HBO |
| 14 ביולי | ג'וני בראבו | אנימציה, קומדיית מצבים, קומדיה רומנטית | Cartoon Network |
| 15 ביולי | פרה ותרנגול | אנימציה, קומדיית מצבים, סלפסטיק, הומור סוריאליסטי | Cartoon Network |
| 15 ביולי | אנוכי הסמור | אנימציה, קומדיית מצבים, סלפסטיק, הומור סוריאליסטי | Cartoon Network |
| 27 ביולי | סטארגייט SG-1 | פעולה, הרפתקאות, מדע בדיוני | שואוטיים |
| 13 באוגוסט | סאות' פארק | קומדיית מצבים מונפשת למבוגרים, סאטירה, קומדיה שחורה, הומור סוריאליסטי | קומדי סנטרל |
| 8 בספטמבר | אלי מקביל | דרמה קומית, הומור סוריאליסטי | פוקס |
| 12 בספטמבר | צבי הנינג'ה - הדור הבא | אנימציה, פעולה, מדע בדיוני, קומדיה, גיבורי-על | Fox Kids |
| 24 בספטמבר | דארמה וגרג | קומדיית מצבים | ABC |
| 6 באוקטובר | ארץ: הקונפליקט האחרון | מדע בדיוני | סינדיקציה |
סדרות חדשות ששודרו ב-1997 ברשתות הטלוויזיה האמריקניות בשעות הפריים טיים
סדרות ותוכניות בולטות שבוטלו או הסתיימו ב-1997

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
15 בינואר – ולנטינה סנרה, שחקנית ודוגמנית ארגנטינאית
8 בפברואר – קתרין ניוטון, שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית
10 בפברואר – קלואי גרייס מורץ, שחקנית אמריקאית
29 במרץ – ארון פייפר, שחקן וזמר גרמני–ספרדי
1 באפריל – אייסה באטרפילד, שחקן בריטי
15 באפריל – מייזי ויליאמס, שחקנית בריטית
12 במאי – אודיה רש, שחקנית ודוגמנית ישראלית
10 באוגוסט – קיילי ג'נר, כוכבת ריאליטי אמריקאית
7 באוקטובר – קירה קוסרין, שחקנית אמריקאית
8 באוקטובר – בלה ת'ורן, שחקנית אמריקאית
31 באוקטובר – איצן אסקמייה, שחקן ספרדי
10 בדצמבר – שירה לוי, שחקנית ישראלית
26 בדצמבר – ריף נאמן, שחקנית ודוגמנית ישראלית
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
15 בפברואר – שמואל סגל, שחקן ישראלי (נולד ב-1924)
1 ביולי – רוברט מיצ'ם, שחקן אמריקאי (נולד ב-1917)
2 בדצמבר – ענת אלימלך, שחקנית ודוגמנית ישראלית (נולדה ב-1974)
18 בדצמבר – כריס פארלי, קומיקאי ושחקן קולנוע אמריקני (נולד ב-1964)
פרסים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  "Some 2.5 billion TV viewers watch Princess Diana's funeral". History. A&E Television Networks, LLC. 21 בפברואר 2019. ארכיון מ-2019-05-24. נבדק ב-24 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| שנים בטלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טורקים בעולם הערבי

מפה של העולם הערבי. מבוסס על ההגדרה הטריטוריאלית הסטנדרטית של העולם הערבי, הכוללת את המדינות והשטחים של הליגה הערבית.
הטורקים בעולם הערבי מתייחסים לקבוצות אתניות של טורקים בעולם הערבי. ישנן אוכלוסיות טורקיות משמעותיות הפזורות ברחבי צפון אפריקה, הלבנט וחצי האי ערב.
בלוב, חלק מהקבוצות מזהות את עצמן בתור טורקים, או צאצאים של חיילים טורקים שהתיישבו באזור בימי האימפריה העות'מאנית יש גם מיעוט טורקי משמעותי במצרים.
גם בלבנט, הטורקים חיים ברחבי האזור. בעיראק ובסוריה נהוג לכנות את המיעוטים הטורקים "טורקמנים", ו"טורקומנים"; מבחינה היסטורית, מונחים אלה שימשו לציון דוברי טורקית באזורים ערביים, או מוסלמים סונים באזורים שיעים. רוב הטורקמנים העיראקים והטורקמנים הסורים הם צאצאים של מתיישבים טורקים עות'מאנים. ולחלוק קשרים תרבותיים ולשוניים הדוקים עם טורקיה, במיוחד האזור האנטולי. ישנם גם מיעוטים טורקים בירדן ובלבנון. הטורקים הלבנונים חיים בעיקר בכפרים איידאמון וקואצ'רה בנפת עכאר, כמו גם בבעלבכ, ביירות וטריפולי.
אוכלוסיית מיעוטים טורקים

| מדינה | הערכה הנוכחית>  אוכלוסייה טורקית |
| --- | --- |
מצרים: 1,500,000 (אומדן 1993) (150,000 באל-עריש, בתוספת 100,000 טורקים כרתים) כ-3% מהמצרים מקורם באסיה הקטנה (כ. 2.8 מיליון)
עיראק: 3,000,000 (אומדן משרד התכנון העיראקי לשנת 2013)
ירדן: מעל 60,000 פליטים פלסטינים-טורקים:   55,000 באירביד 5,000 קרוב עמאן 5,000 באל-סאהן 3,000 באל-רייאן 2,500 באל-באקה 1,500 באל-זרקה 250 בסאהב
לבנון: מעל 80,000 125,000 עד 150,000 טורקמנים סורים פליטים
לוב: 4.7% מאוכלוסיית לוב (מפקד 1936) 100,000 טורקים כרתים רק (אומדן 1971) כ-350.000 היום מבוסס על נתונים רשמיים ממפקד 1936.
הרשות הפלסטינית: הגדה המערבית: 35,000 עד 40,000
ערב הסעודית: 200,000
סוריה: ההערכות נעות בין מאות אלפים ל-3.5 מיליון
תוניסיה: הערכה: 500,000-2,000,000
איחוד האמירויות הערביות: 10,000
תימן: 10,000 עד 100,000 או יותר מ-200,000
טכניקת פומודורו

טיימר מטבח "Pomodoro", על שמו נקראת הטכניקה
טכניקת פומודורו (באנגלית: Pomodoro Technique) היא שיטה לניהול זמן שפותחה על ידי פרנצ'סקו סירילו בסוף שנות ה-80. הטכניקה משתמשת בטיימר כדי לפצל את ביצוע העבודה לפרקי זמן בני 25 דקות כל אחד המופרדים באמצעות הפסקות קצרות. כל פרק זמן נקרא Pomodoro, מהמילה האיטלקית לעגבנייה. ההשראה לשם זה הייתה מטיימר לבישול בצורת עגבנייה ששימש את סירילו בהיותו סטודנט באוניברסיטה.
הטכניקה צברה פופולריות רחבה וכיום עשרות יישומים ואתרי אינטרנט מדריכים כיצד להשתמש בשיטה ונותנים כלים טכנולוגיים ליישומה. הטכניקה קשורה באופן הדוק למושגים כגון תיבות זמן המשמשים בעיצוב תוכנה, השיטה אומצה גם בהקשרים תכנות בזוגות.
עקרונות היסוד

יש שישה צעדים בטכניקה המקורית:
להחליט על המשימה שיש לעשותה.
הגדרת משך ה-pomodoro (בדרך כלל, 25 דקות).
לעבוד על המשימה בתוך פרק הזמן הקצוב.
כאשר קוצב הזמן מצלצל עושים סימון על הנייר.
לאחר כל צלצול אמורים לצאת להפסקה, ב-1–3 הסימונים הראשונים, יוצאים להפסקה קצרה (3–5 דקות) ולאחר מכן חוזרים שוב לשלב 2.
לאחר ארבעה סבבי pomodoros (או סימונים) יוצאים להפסקה ארוכה יותר (15–30 דקות), מאפסים את הסימון וחוזרים לשלב 1.
שלבי התכנון, המעקב, התיעוד והעיבוד הם חלק עיקרי בטכניקה. בשלב התכנון, משימות מתועדפות על ידי רישומן ברשימת "לעשות היום". זה מאפשר למשתמשים להעריך את המאמץ שהמשימות הללו דורשות.
ראו גם

דחיינות
הערות שוליים

1 2 3  Cirillo, Francesco. The Pomodoro Technique. נבדק ב-2011-05-08.
↑  Cummings, Tucker. "The Pomodoro Technique: Is It Right For You?". Lifehack. נבדק ב-30 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cirillo, Francesco. "The Pomodoro Technique (The Pomodoro)" (PDF). נבדק ב-30 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Olsen, Patricia R.; Remsik, Jim (19 בספטמבר 2009). "For Writing Software, a Buddy System". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cirillo, Francesco. "GET STARTED". The Pomodoro Technique. נבדק ב-2016-01-06. 4. WHEN THE POMODORO RINGS, PUT A CHECKMARK ON A PAPER Click the "how" link and see step 4. Presumably, the piece of paper can be one's task list or similar. In any case, four check marks indicate a longer break (step 6).
אהד זמורה

| --- | --- |

 לידה:  1933 
 פטירה:  21 בדצמבר 2003 (בגיל 70 בערך) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 
אׂהד זמורה (23 ביולי 1933 – 21 בדצמבר 2003) היה מו"ל עברי, מבעלי הוצאת מחברות לספרות וזמורה ביתן מודן, עיתונאי ועורך בעיתון "דבר" במשך כשלושים שנה.
ראשית דרכו

אהד זמורה נולד לעדה וישראל זמורה, בבית שבו ביקרו תדיר גדולי המשוררים והסופרים של זמנו, עקב עיסוקו של אביו כבעל הוצאת הספרים "מחברות לספרות" והיותו מבקר ספרות חשוב וחבר אישי של סופרים ומשוררים רבים כנתן אלתרמן, אברהם שלונסקי, לאה גולדברג, יונתן רטוש, בנימין תמוז, פנחס שדה, אהרן אמיר ועוד רבים.
במהלך שירותו הצבאי שירת במערכת העיתון במחנה גדנ"ע ואף היה עורכו הראשי.
מיד לאחר שירותו הצבאי פנה אהד זמורה ללימודי ספרות עברית ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. אולם בשנת 1955 עזב את לימודיו והחל לסייע לאביו בניהול הוצאת "מחברות לספרות" שנקלעה לקשיים כלכליים.