stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית התבשיל בראשון לציון
סכסוך הפקידים ועובדי היקב

בשנת 1882 נשלחו למושבות בארץ פקידים מצרפת מטעם הברון כדי לפקח על הכספים ששלח.
בנוסף, שלח הברון מדריכים חקלאיים אשר הדריכו את האיכרים כיצד לגדל גפנים ולייצור יין משובח. בית התבשיל שימש למגורים הן את המדריכים והן את הפקידים.
פקידות הברון גרמה לבעיות רבות במושבה בכלל, ביקב ובחברת "כרמל מזרחי" בפרט. חברה זו שכנה בבית התבשיל ומכרה וייצאה יינות מהיקב הסמוך לו.
בעקבות כך ביקשו האיכרים מהברון שיסיר מעליהם את הפקידים וייתן להם עצמאות לנהל את עצמם, אך הבקשה נדחתה. במקום זאת הקים הברון ועד לענייני המושבה. הוועד התחזק ודעתו החיובית נשמעה בענייני היקב. למרות זאת היקב התקשה לתפקד, וסחורתו הצטמצמה.
בשנת 1901 הוגשה בקשה נוספת לברון על מנת להפסיק את שלטון הפקידים. הבקשה התקבלה והפקידים עזבו.
בשנות האלפיים המבנה הוא חלק ממאה מבנים בראשון לציון שיועדו לשימור. בשנת 2011 חברו סטודנטים לעיצוב פנים, עם אגף התכנון בעירייה והציגו תערוכה בה הוצגו רעיונותיהם להפיכת בית התבשיל למבנה לצורכי הקהילה, אך דבר לא השתנה. המבנה משמש כיום כסניף של בית קפה "עלמה".
הערות שוליים

↑  שלמון א, ראשון לציון בת שבעים, ועדת יובל השבעים לראשון לציון שעל ידי עיריית ירושלים, נ.טברסקי חברה בע"מ, 1952
1 2 3 4  בית התבשיל, באתר מוזאון ראשון לציון
↑  אהרוני, ש, מ, אישים ומעשים בראשון לציון, רחובות, נס ציונה והסביבה, מקסמם בע"מ, 1995
1 2  וולחונסקי, ד, ראשון לציון, ועד יובל החמישים לראשון לציון., 1931
1 2  שיטת הפקידות - מושבות הברון, באתר sites.google.com
↑  אליאב, מ,, ספר העליה הראשונה כרך ראשון, יד יצחק בן-צבי משרד הביטחון., 1985
↑  נעמה ריבה, ראשון לציון מארש: העיר נזכרת בעברה ויוצאת לשימור של 100 מבנים, באתר Xnet‏, 4 ביולי 2005
נבחרת אנגליה בכדורגל

ערך זה עוסק בנבחרת הגברים של אנגליה בכדורגל. אם התכוונתם לנבחרת הנשים, ראו .
אוטבוס של נבחרת אנגליה, בלונדון
ראש הממשלה לשעבר רישי סונאק מבקר במרכז אימוני הכדורגל של אנגליה, פארק סנט ג'ורג', יחד עם נבחרת הגברים של אנגליה.
נבחרת אנגליה בכדורגל (באנגלית: England national football team) מייצגת את אנגליה בתחרויות כדורגל בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של אנגליה. על אף שרוב הנבחרות הלאומיות ברחבי העולם מייצגות מדינות ריבוניות, כל אחת מבין ארבע אומות הבית (האומות המרכיבות את הממלכה המאוחדת) מיוצגת על ידי נבחרת לאומית נפרדת.
אנגליה זכתה במונדיאל 1966, כאשר היא הייתה המארחת, והגיעה לשלב חצי הגמר במונדיאל 1990 ובמונדיאל 2018. היא העפילה רק שלוש פעמים לשלב חצי הגמר באליפות אירופה בכדורגל (ביורו 1968, כשאירחה את יורו 1996 וביורו 2020), ופעמיים לשלב הגמר (יורו 2020 וביורו 2024). מבין הנבחרות שזכו בגביע העולם בכדורגל. נבחרת אנגליה היא הנבחרת המצליחה ביותר מבין ארבע הנבחרות הבריטיות, והיא זכתה באליפות הבית הבריטית 54 פעמים, בטרם בוטלה התחרות. במונדיאל 2022 הגיעה נבחרת אנגליה עד לשלב רבע הגמר שם הודחה על ידי נבחרת צרפת בתוצאה 2:1
הדירוג הנוכחי של נבחרת אנגליה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-4 בעולם, נכון ל-28 בנובמבר 2024; הניקוד הוא 1,813.81 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 3 נמדד לראשונה באוגוסט 2012, והדירוג הנמוך ביותר 27 נמדד לראשונה בפברואר 1996.
באופן מסורתי היריבה הגדולה ביותר של הנבחרת היא סקוטלנד. לאחר שהמשחקים הקבועים נגד סקוטלנד בוטלו בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20, היריבויות עם ארגנטינה וגרמניה הפכו למשמעותיות יותר וזאת בגלל המפגשים בין הנבחרות בשלבי הפלייאוף של גביעי העולם.
אצטדיון

ב-50 השנים הראשונות מאז הקמתה, קיימה הנבחרת האנגלית את משחקיה בכל רחבי אנגליה, כאשר בתחילת שנותיה השתמשה במגרשי קריקט ומאוחר יותר החלה בשימוש מגרשים של קבוצות שונות. נבחרת אנגליה ערכה את משחקה הראשון אי פעם באצטדיון ומבלי ב-1924 נגד סקוטלנד, אך ב-27 השנים שלאחר מכן, שיחקה הנבחרת באצטדיון ומבלי רק במשחקים נגד הנבחרת הסקוטית.
במאי 1951 הפכה נבחרת ארגנטינה לנבחרת הראשונה חוץ מסקוטלנד שמשחקת באצטדיון זה, ועד שנת 1960 רוב משחקי הנבחרת החלו להיות משוחקים באצטדיון זה. בין 1966 ו-1995 שיחקה הנבחרת האנגלית את כל משחקיה הביתיים בוומבלי.
משחקה האחרון של נבחרת אנגליה באצטדיון ומבלי הישן היה ב-7 באוקטובר 2000 נגד גרמניה, משחק אותו הפסידה נבחרת אנגליה בתוצאה 0–1. מאז אותו משחק שיחקה הנבחרת האנגלית ב-14 אצטדיונים שונים ברחבי אנגליה. התאחדות הכדורגל האנגלית חוקקה חוק לפיו הנבחרת מחויבת לשחק באצטדיון ומבלי לפחות עד שנת 2036, כאשר המניע המוביל להחלטה זו הוא מניע כלכלי: אצטדיון ומבלי הישן לא היה בבעלות ההתאחדות האנגלית, ובשל בניית האצטדיון החדש נכנסה ההתאחדות האנגלית לחובות כבדים. החוק נועד להוציא את מירב הרווחים מאצטדיון זה כדי לכסות על החוב המקורי על האצטדיון.
המשחק הראשון באצטדיון המחודש נערך במרץ 2007, כשהנבחרת הצעירה של אנגליה אירחה את איטליה במשחק שמשך 55,700 צופים והסתיים בתיקו 3-3, כאשר דייוויד בנטלי כובש את השער הראשון של כדורגלן אנגלי אי-פעם באצטדיון החדש. החלוץ האיטלקי ג'יאמפולו פאציני כבש את השער הראשון באצטדיון לאחר 29 שניות בלבד, וכן כבש את השלושער הראשון בתולדות האצטדיון.
אצטדיון > נבחרת אנגליה מחוץ לאצטדיון ומבלי

בשבע השנים בין המשחק מול גרמניה ועד המשחק הראשון של הנבחרת האנגלית מול ברזיל במשחק ידידות בשנת 2007, שיחקה נבחרת אנגליה בסך הכל 34 משחקים ב-14 אצטדיונים שונים ברחבי אנגליה. בסך הכל ניצחה 22 משחקים, סיימה 7 בתיקו והפסידה חמישה. במשחקים רשמיים (מוקדמות גביע העולם והיורו) לאנגליה מאזן של 11 ניצחונות ושלוש תוצאות תיקו מתוך 14 משחקים בסך הכל. רשימת המגרשים ומספר המשחקים ששוחקו בהם:
אולד טראפורד - 14
אצטדיון סנט ג'יימס פארק - 3
אנפילד - 3
וילה פארק - 3
אצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר - 2
אצטדיון האור - 2 (1 במשחק נגד בלגיה כונה ומבלי "הישן")
אצטדיון ריברסייד - 1
פורטמן רואד - 1
פרייד פארק - 1
אצטדיון וולקרס - 1
סנט מאריס - 1
אלנד רואד - 1
אפטון פארק - 1
וויט הארט ליין - 1
נבחרת אנגליה במונדיאלים ובטורנירי היורו > משחקי גביע העולם בכדורגל (המונדיאל)

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אורוגוואי 1930: לא נכנסה
הממלכה האיטלקית 1934: לא נכנסה
צרפת 1938: לא נכנסה
| ברזיל 1950 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 2 |
| שווייץ 1954 | רבע גמר | 3 | 1 | 1 | 1 | 8 | 8 |
| שוודיה 1958 | סיבוב ראשון | 4 | 0 | 3 | 1 | 4 | 5 |
| צ'ילה 1962 | רבע גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 6 |
| אנגליה 1966 | מקום ראשון | 6 | 5 | 1 | 0 | 11 | 3 |
| מקסיקו 1970 | רבע גמר | 4 | 2 | 0 | 2 | 4 | 4 |
גרמניה 1974: לא העפילה
ארגנטינה 1978: לא העפילה
| ספרד 1982 | סיבוב שני | 5 | 3 | 2 | 0 | 6 | 1 |
| מקסיקו 1986 | רבע גמר | 5 | 2 | 1 | 2 | 7 | 3 |
| איטליה 1990 | מקום רביעי | 7 | 3 | 3 | 1 | 8 | 6 |
ארצות הברית 1994: לא העפילה
| צרפת 1998 | שמינית גמר | 4 | 2 | 1 | 1 | 7 | 4 |
| קוריאה הדרומית יפן 2002 | רבע גמר | 5 | 2 | 2 | 1 | 6 | 3 |
| גרמניה 2006 | רבע גמר | 5 | 3 | 2 | 0 | 6 | 2 |
| דרום אפריקה 2010 | שמינית גמר | 4 | 1 | 2 | 1 | 3 | 5 |
| ברזיל 2014 | שלב הבתים | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 4 |
| רוסיה 2018 | מקום רביעי | 7 | 3 | 1 | 3 | 12 | 8 |
| קטר (מדינה) 2022 | רבע גמר | 5 | 3 | 1 | 1 | 13 | 4 |
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 16/22 | 74 | 32 | 22 | 20 | 104 | 68 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
נבחרת אנגליה במונדיאלים ובטורנירי היורו > משחקי אליפות אירופה בכדורגל (היורו)

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
צרפת 1960: לא נכנסה
ספרד 1964: לא העפילה
| איטליה 1968 | מקום שלישי | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 1 |
בלגיה 1972: לא העפילה
יוגוסלביה 1976: לא העפילה
| איטליה 1980 | שלב הבתים | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 3 |
צרפת 1984: לא העפילה
| גרמניה 1988 | שלב הבתים | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 7 |
| שוודיה 1992 | שלב הבתים | 3 | 0 | 2 | 1 | 1 | 2 |
| אנגליה 1996 | חצי גמר | 5 | 2 | 3 | 0 | 8 | 3 |
| בלגיה הולנד 2000 | שלב הבתים | 3 | 1 | 0 | 2 | 5 | 6 |
| פורטוגל 2004 | רבע גמר | 4 | 2 | 1 | 1 | 10 | 6 |
אוסטריה שווייץ 2008: לא העפילה
| פולין אוקראינה 2012 | רבע גמר | 4 | 2 | 2 | 0 | 5 | 3 |
| צרפת 2016 | שמינית גמר | 4 | 1 | 2 | 1 | 4 | 4 |
| האיחוד האירופי 2020 | מקום שני | 7 | 5 | 2 | 0 | 11 | 2 |
| גרמניה 2024 | מקום שני | 7 | 3 | 3 | 1 | 8 | 6 |
בריטניה אירלנד 2028: 
| סה"כ | 11/17 | 45 | 18 | 16 | 11 | 59 | 43 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
נבחרת אנגליה במונדיאלים ובטורנירי היורו > ליגת האומות של אופ"א

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל 2018-2019 | א | מקום שלישי | 6 | 2 | 2 | 2 | 7 | 8 |
| איטליה 2020-2021 | א | שלב הבתים | 6 | 3 | 1 | 2 | 7 | 4 |
| הולנד 2022-2023 | א | ירדה לדרג ב | 6 | 0 | 3 | 3 | 4 | 10 |
| 2024-2025 | ב | עלתה לדרג א | 6 | 5 | 0 | 1 | 16 | 3 |
| 2026-2027 | א |  |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 24 | 10 | 6 | 8 | 34 | 25 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שיאי שחקנים

נכון ל-17 בנובמבר 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שם | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פיטר שילטון | 1970–1990 | 125 | 0 |
| 2 | ויין רוני | 2003–2018 | 120 | 53 |
| 3 | דייוויד בקהאם | 1996–2009 | 115 | 17 |
| 4 | סטיבן ג'רארד | 2000–2014 | 114 | 21 |
| 5 | בובי מור | 1962–1973 | 108 | 2 |
| 6 | אשלי קול | 2001–2014 | 107 | 0 |
| 7 | בובי צ'רלטון | 1958–1970 | 106 | 49 |
| 7 | פרנק למפארד | 1999–2014 | 106 | 29 |
| 9 | בילי רייט | 1946–1959 | 105 | 3 |
| 10 | הארי קיין | 2015–הווה | 103 | 69 |
מאמנים לפי סדר כרונולוגי

אנגליה וולטר וינטרבוטום (1946 - 1962)
אנגליה אלף ראמזי (1963 - 1974)
אנגליה דון ריווי (1974 - 1977)
אנגליה רון גרינווד (1977 - 1982)
אנגליה בובי רובסון (1982 - 1990)
אנגליה גרהאם טיילור (1990 - 1993)
אנגליה טרי ונבלס (1994 - 1996)
אנגליה גלן הודל (1996 - 1999)
אנגליה קווין קיגן (1999 - 2000)
שוודיה סוון גוראן אריקסון (2000 - 2006)
אנגליה סטיב מקלארן (2006 - 2007)
איטליה פאביו קאפלו (2007 - 2012)
אנגליה רוי הודג'סון (2012 - 2016)
אנגליה סם אלרדייס (2016)
אנגליה גארת' סאות'גייט (2016 - 2024)
אנגליה לי קרסלי - מאמן זמני (2024-)
סגל הנבחרת

סגל נבחרת אנגליה לקראת משחקי יורו 2024
נתוני הופעות ושערים מעודכנים ל-3 ביוני 2024
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שוער | ג'ורדן פיקפורד | 7 במרץ 1994 | 61 | 0 | אנגליה אברטון |
| 13 | שוער | ארון רמסדייל | 14 במאי 1998 | 3 | 0 | אנגליה ארסנל |
| 23 | שוער | דין הנדרסון | 12 במרץ 1997 | 1 | 0 | אנגליה קריסטל פאלאס |

| 2 | הגנה | קייל ווקר | 28 במאי 1990 | 82 | 1 | אנגליה מנצ'סטר סיטי |
| 3 | הגנה | לוק שו | 12 ביולי 1995 | 31 | 3 | אנגליה מנצ'סטר יונייטד |
| 5 | הגנה | ג'ון סטונס | 28 במאי 1994 | 71 | 3 | אנגליה מנצ'סטר סיטי |
| 6 | הגנה | מארק גהי | 13 ביוני 2000 | 10 | 0 | אנגליה קריסטל פאלאס |
| 8 | הגנה | טרנט אלכסנדר-ארנולד | 7 באוקטובר 1998 | 24 | 3 | אנגליה ליברפול |
| 12 | הגנה | קיירן טריפייר | 19 בספטמבר 1990 | 47 | 1 | אנגליה ניוקאסל יונייטד |
| 14 | הגנה | אזרי קונסה | 23 באוקטובר 1997 | 3 | 0 | אנגליה אסטון וילה |
| 15 | הגנה | לואיס דאנק | 21 בנובמבר 1991 | 6 | 0 | אנגליה ברייטון |
| 22 | הגנה | ג'ו גומז | 23 במאי 1997 | 14 | 0 | אנגליה ליברפול |

| 4 | קשר | דקלן רייס | 14 בינואר 1999 | 50 | 3 | אנגליה ארסנל |
| 7 | קיצוני | בוקאיו סאקה | 5 בספטמבר 2001 | 32 | 11 | אנגליה ארסנל |
| 10 | קשר | ג'וד בלינגהאם | 29 ביוני 2003 | 29 | 3 | ספרד ריאל מדריד |
| 11 | קיצוני | פיל פודן | 28 במאי 2000 | 33 | 4 | אנגליה מנצ'סטר סיטי |
| 16 | קשר | קונור גלאגר | 6 בפברואר 2000 | 13 | 0 | אנגליה צ'לסי |
| 20 | קיצוני | ג'רוד בואן | 20 בדצמבר 1996 | 8 | 0 | אנגליה וסטהאם יונייטד |
| 24 | קיצוני | קול פאלמר | 6 במאי 2002 | 3 | 1 | אנגליה צ'לסי |
| 25 | קשר | אדם וורטון | 6 בפברואר 2004 | 1 | 0 | אנגליה קריסטל פאלאס |
| 26 | קשר | קובי מאינו | 19 באפריל 2005 | 2 | 0 | אנגליה מנצ'סטר יונייטד |

| 9 | חלוץ | הארי קיין (קפטן) | 28 ביולי 1993 | 90 | 63 | גרמניה באיירן מינכן |
| 17 | חלוץ | איוואן טוני | 16 במרץ 1996 | 2 | 1 | אנגליה ברנטפורד |
| 18 | חלוץ | אנתוני גורדון | 24 בפברואר 2001 | 2 | 0 | אנגליה ניוקאסל יונייטד |
| 19 | חלוץ | אולי ווטקינס | 30 בדצמבר 1995 | 12 | 3 | אנגליה אסטון וילה |
| 21 | חלוץ | אברצ'י אזה | 29 ביוני 1998 | 3 | 0 | אנגליה קריסטל פאלאס |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
↑  Football, fascism and England's Nazi salute, אתר BBC, ב-22 בספטמבר 2003
↑  The Day England's Footballers Gave the Nazi Salute, באתר vice.com‏, 22 במאי 2016
↑  The Football Association, England squad named for pre-EURO 2024 camp and games, https://www.englandfootball.com (באנגלית)
| כדורגל באנגליה אנגליה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל האנגלית • קבוצות • אצטדיונים • רשימת תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | פרמייר ליג • הפוטבול ליג (צ'מפיונשיפ • הראשונה • השנייה) • מערכת הליגות הלאומית (נשיונל ליג • ליג דרום • ליג צפון)  • הפרמייר ליג הצפונית • הליגה הדרומית • הליגה האיסטמיאנית • מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | גביע ה-FA • גביע הפוטבול ליג • מגן הקהילה • פרס הפוטבול ליג • פרס ה-FA • גביע ליגת קונפרנס • אגרטל ה-FA • הגביע הבין-ליגתי של ה-FA |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • נבחרת הנשים |  |
| כדורגל נשים | הסופר ליג • הצ'מפיונשיפ לנשים (בעבר: פרמייר ליג הנשים) • גביע ה-FA לנשים • גביע הליגה לנשים • מגן הקהילה לנשים • גביע הליגה הלאומית לנשים |  |
| פרסים | היכל התהילה של הכדורגל האנגלי • שחקן העונה בפרמייר ליג • כדורגלן השנה (התאחדות שחקני הכדורגל) • כדורגלן השנה (התאחדות עיתונאי הכדורגל) • הכדורגלן הצעיר של השנה • כפפת הזהב בפרמייר ליג • מאמן העונה • שער העונה  • מאמן החודש • שחקן החודש • שער החודש • הצלת החודש |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1334957436  MusicBrainz: 1fd8dfc0-12b3-485e-8c4d-a49ec4fb7de1  VIAF: 464155104003676201758   WorldCat (עם VIAF): 464155104003676201758 
חולצת המשחק של הנבחרת בעת שזכתה במונדיאל 1966
אצטדיון ומבלי במהלך משחק הנבחרת מול גרמניה, 2007

המלכה אליזבת מעניקה את גביע העולם לבובי מור, קפטן הנבחרת שזכתה במונדיאל 1966
שחקני הנבחרת לפני משחק מול פרגוואי במונדיאל 2006
הנבחרת במהלך משחק מול קוסטה ריקה במונדיאל 2014
שחקני הנבחרת בעת בעיטות ההכרעה בשמינית הגמר מול קולומביה במונדיאל 2018
פיטר שילטון, שיאן ההופעות (125) בנבחרת אנגליה בכל הזמנים.
הארי קיין, מלך השערים (69) בנבחרת אנגליה בכל הזמנים.
בית אבי חי

| --- | --- |


בניין בית אבי חי בירושלים בתכנון האדריכלית עדה כרמי-מלמד
 מידע כללי
 סוג:  מרכז תרבות וגלריה לאמנות
 כתובת:  רחוב המלך ג'ורג' 44, ירושלים
 מיקום:  ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 בעלים:  קרן אבי חי
 מייסדים:  סנפורד (זלמן) ברנסטין
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2007
 תאריך פתיחה רשמי:  6 בפברואר 2007
 אדריכל:  עדה כרמי-מלמד
 מידות
 שטח:  16,500 מ"ר 
 קואורדינטות:  31°46′40″N 35°12′58″E﻿ / ﻿31.77777778°N 35.21611111°E﻿ / 31.77777778; 35.21611111
 http://www.bac.org.il
 he
 
מתחם בית אבי חי
פרט מתוך הספרייה בבית אבי חי
בית אבי חי הוא מרכז רב-תחומי לתרבות בירושלים, העוסק בנושאים מרכזיים בתחומי התרבות, המחשבה והיצירה בחברה היהודית והישראלית ופועל גם כגלריה לאמנות. המרכז הוקם ביוזמתה של קרן אבי חי, בכספי הנדבן היהודי-אמריקאי סנפורד ברנסטין. דני דניאלי כיהן כמנכ"ל הראשון והחל משנת 2012 מנהל את המוסד ד"ר דוד רוזנסון (רו'). פרופ' אביגדור שנאן משמש כיועץ האקדמי של בית אבי חי.
תחומי פעילות

בית אבי חי פועל בתחומי תרבות רבים ובהם מוזיקה; קולנוע; ספרות ושירה; תיאטרון; אמנות פלסטית, מחשבת ישראל. מדי יום זיכרון מציג בית אבי חי את פרויקט "פנים. יום. זיכרון" הכולל סרטוני אנימציה לזכר הנופלים.
בית אבי חי מקיים מדי שנה את פסטיבל הפיוט במהלך עשרת ימי תשובה, ואת פסטיבל מייד אין ג'רוזלם המתקיים בשבוע בו חל יום ירושלים ומתרכז ביצירה ירושלמית מקורית. בנוסף מארח בית אבי חי פסטיבלים נוספים ובהם פסטיבל ימי אהבה לשירה של כתב העת משיב הרוח, פסטיבל הפסנתר, כנס כיסופים לסופרים ומשוררים יהודיים בירושלים ופסטיבל בין שמיים לארץ למחול יהודי עכשווי. בית אבי חי חבר באיגוד ההתחדשות היהודית “פנים״.במהלך שבוע הספר למשפחות השלישי הפך הבית ל"בית חולים לספרים" המציע לילדים ולילדות סדנאות ריפוי, תיקון ועיון מחדש בספרים "פצועים" ב"מחלקה לריפוי ספרים" וב"מחלקת יולדות" לכתוב ספרונים חדשים.
החל משנת 2020 בית אבי חי פעיל רבות בתחום סדרות הרשת והסכתים, ביניהם הוא מפיק את ההסכת "מפלגת המחשבות" של מיכה גודמן ואפרת שפירא רוזנברג, ואת ההסכת היומי "מקור להשראה" שכותב ומגיש ליאור טל שדה.
גלריית בית אבי חי

בית אבי חי פועל גם כגלריה לאומנות, המציגה תערוכה מרכזית אחת בשנה המלווה בקטלוג:
2008 - שירת הקבצנים - דמות הקבצן באמנות הישראלית - אוצר: גדעון עפרת
2008 - אברהם יצחק ויעקב - מרישומי אברהם אופק - אוצר: גדעון עפרת
2008 - צילום ישראלי - אוצרת: רונה סלע
2009 - עמוס קינן: אמנות עברית - אוצר: גדעון עפרת
2009 - אליהו סידי: ליקוטי אליהו - אוצר: גדעון עפרת
2010 - ישראל הדני: בניה ברוח - אוצר: גדעון עפרת
2010 - שירת האגם: מחווה לפטר מירום - אוצר: גיא רז
2011 - ירוק עד: תערוכה קבוצתית - אוצרת: עיינה פרידמן
2011 - פיוט, רגש ומחשבה - אוצר: יואל גילינסקי
2012 - קול המון: מחאה ציבורית - אוצרת: מורן שוב רובשוב
2012 - עידית לבבי גבאי: באור התכלת העזה - אוצר: חגי שגב
2013 - עמוק באדמה: פרשנות חדשה לכרזות קק"ל - אוצר: יוסי למל
2014 - בִּכְתַב יָדִי: תערוכת פיוט - אוצרת: טליה הרלינג
2015 - אל האגדה: ספר האגדה, ביאליק ורבניצקי - אוצר: דוד איבגי
2016 - רוני סומק: פעמיים ח"י - אוצר: עמיחי חסון
2017 - ליאוניד בלקלב: האסתטיקה של הקרוב - אוצר: מנחם הלברשטט
2018 - ג'ואל קנטור: שומר לילה - אוצר: עמיחי חסון
2019 - שרה אייל: יוצאת מן הצללים - אוצר: עמיחי חסון
2022 - מארק ינאי: פתח הבית - אוצר: עמיחי חסון
2023 - אנטולי קפלן: ציור מכושף- אוצרים: דוד רוזנסון ועמיחי חסון
2024 - פנחס ליטבינובסקי: ובחרת בחיים – זו אמנות - אוצר: עמיחי חסון
בניין בית אבי חי

במאי 2000 חכרה קרן אבי חי 4.5 דונם מ"הסתדרות ישורון", במגרש הפנוי שבחזית בית הכנסת ישורון, לצורך בניית בניין בית אבי חי בירושלים. הבניין נחנך בשנת 2007, בתכנון כלת פרס ישראל האדריכלית עדה כרמי-מלמד. הבניין ממוקם ברחוב המלך ג'ורג' פינת רחוב קק"ל בירושלים, בגבול שבין שכונת רחביה למרכז העיר ירושלים, והוא משתלב ליד המוסדות הקיימים באזור: בית הכנסת הגדול; בית ראש הממשלה; בית המוסדות הלאומיים; בית שוקן ויד בן צבי.
המבנה ממלא תפקיד כפול, ציבורי ופרטי: הן כמרכז תרבות וגלריה לאומנות, והן כמושב הקבע של קרן אבי חי. הסכמה הכללית של הבניין היא כשל האות חי"ת, והוא פונה אל חצר פנימית המשמשת בקיץ להופעות מוזיקה והקרנת סרטי קולנוע. הבניין עצמו מכיל ארבע קומות (וחמש קומות חניה) ובהן שתי קומות של כיתות ומשרדים, גלריה לאומנות, אולפן צילומים, קפיטריה, ספרייה, אודיטוריום בן 275 מקומות ישיבה ואולם המופעים ח7 הממוקם בחניון התת-קרקעי של המבנה.
הערות שוליים

↑  ציפי שוחט, מרכז התרבות של קרן אבי חי בירושלים ייפתח בשבוע הבא, באתר הארץ, 29 בינואר 2007
↑  עודד בן עמי, ‏סיפורו של החייל שחזה את מותו הפך לסרט אנימציה, באתר ‏מאקו‏, 14 באפריל 2013
↑  הנבואה השחורה של נמרוד, ישראל היום, אפריל 2013
↑  פנים יום זיכרון באתר חורים ברשת, אפריל 2013
↑  רותי קדוש, ‏"בית חולים לספרים": בבית אבי חי בירושלים מציינים את שבוע הספר, באתר מעריב אונליין, 12 ביוני 2023
↑  אלעזר לוין, ‏קרן אבי-חי חכרה 4.5 דונם בירושלים ב-325 אלף דולר לשנה, באתר גלובס, 6 במרץ 2000
↑  נועם דביר, ספר חדש עוסק בבתים פרטיים שתיכננה עדה כרמי-מלמד, באתר הארץ, 19 בינואר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301408305171  LCCN: no2009055780  MusicBrainz: acd1c356-d8ab-4adb-b4a2-bdb309894de8   WorldCat (עם LCCN): no2009-055780
גלריה גורדון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גלריה לאמנות
 כתובת:  רחוב הזרם 5, תל אביב-יפו; רחוב הפלך 6, תל אביב-יפו
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  אמון יריב
 מייסדים:  שעיה יריב
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1966
 תאריך פתיחה רשמי:  1966 
 קואורדינטות:  32°03′00″N 34°45′58″E﻿ / ﻿32.050023°N 34.765985°E﻿ / 32.050023; 34.765985
 www.gordongallery.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) גלריה גורדון(למפת גוש דן רגילה) גלריה גורדון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גלריה גורדון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גלריה גורדון  he גלריה גורדוןhe גלריה גורדוןמפת  דרום __ תל אביב (in English: Tel Aviv) ויפו (in English: Jaffa) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) מדרום: __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park), __ חולון (in English: Holon), __ בת ים (in English: Bat Yam) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
"גלריה גורדון" היא גלריה לאמנות שנוסדה בשנת 1966 בתל אביב-יפו.
היסטוריה

גלריה גורדון נוסדה על ידי ישעיהו (שעיה) יריב ועתל ברוידא. לדברי ברוידא רצונה היה להביא את המבקרים בגלריה להאזין לרחשי ליבם ולקנות תמונה כי היא גורמת להם הנאה, ולאו דווקא כי צוירה על ידי אמן אופנתי או ידוע.
בראשית פעולתה הייתה הגלריה מזוהה עם אמנים ישראלים אוונגרדיים, כגון רפי לביא, אביבה אורי, יחיאל שמי, הנרי שלזניאק, אורי ליפשיץ ואחרים, לצד הצגת יצירתם של אמנים מרכזיים כיוסף זריצקי, לאופולד קרקואר, אביגדור אריכא.
בתחילה מוקמה הגלריה ברחוב גורדון, ובהמשך העתיקה את מיקומה לרחוב בן-יהודה מס' 95. בשנת 1977 צמצמה גלריה גורדון את היקף תערוכות היחיד והפכה לבית המכירות הפומביות הראשון בישראל, בתחילה בשותפות עם דבורה שוקן. במהלך שנות השמונים והתשעים ניהלה הגלריה 49 מחזורי מכירות והייתה לגורם מרכזי בייצוג אמנים ישראליים בשוק האמנות המקומי והבינלאומי.
הגלריה מייצגת בעיקר את אמני "דור הביניים" כגון עדו בר-אל, פיליפ רנצר, לארי אברמסון, שרון פוליאקין, אסף בן צבי, מיכל נאמן, סמדר אליאסף, יאיר גרבוז, דגנית ברסט ואחרים, לצד אמנים צעירים יותר כגל וינשטיין, סשה סרבר ואחרים.
בשנת 2001 פרש מייסדה והעביר את מלאכת הניהול לידי בנו, אמון יריב. בשנת 2016 נפתח חלל תצוגה נוסף לגלריה ברחוב הפלך 6 בדרום תל אביב ובקיץ 2018 עברה הגלריה מרחוב בן יהודה למשכנה החדש ברחוב הזרם 5. בשנת 2019 נפתח ברחוב המנוע 4 גן הפסלים של הגלריה, שבו מוצגים פסלי חוץ המשתנים תדיר.
בדצמבר 2021 פתחה הגלריה שלוחה באזור התעשייה מרכז ספיר ירושלים. החלל החדש הושק בשתי תערוכות יחיד - של אביבה אורי עופר ללוש.
הגלריה היא הבעלים של אחד מעשרת האוספים הפרטיים הגדולים ביותר של אמנות ישראלית. חלקו מושאל בהשאלות ארוכות טווח למוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב, מוזיאון רמת גן ומוזיאון מונארט באשדוד.
הערות שוליים

↑  שתי גלריות חדשות בתל אביב, על המשמר מאי 1966
↑  דנה גילרמן, אמון יריב: "אני לא מפעל תרבותי", באתר כלכליסט, 3 בינואר 2022
↑  יוטיוב, עופר ללוש פתיחת תערוכה גלריה גורדון י ם, נבדק ב-2022-02-15
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261574705171  GND: 115351415X  LCCN: n82117133  ULAN: 500309524  VIAF: 154794792   WorldCat (עם VIAF): 154794792 
גלריה גורדון, תל אביב, צלם: גדעון לוין
גלריה גורדון, תל אביב. צלם: גדעון לוין
גלריה גורדון, ירושלים. צלם: גדעון לוין
אובליסק

| --- | --- |

האובליסק מלוקסור בכיכר הקונקורד בפריז
 מדינה:  מצרים העתיקה
 מידע כללי
 אזור גאוגרפי:  מצרים העתיקה
אובליסק לוקסור בכיכר הקונקורד שבפריז
אוֹבֶּלִיסְק הוא מונומנט צר וגבוה, בעל ארבעה צדדים וקצה עליון בצורת פירמידה ("פירמידיון"). מכונה לעיתים בעברית "מצבת מחט". אובליסקים קדומים נבנו מגוש סלע יחיד (מונולית).
היסטוריה

אובליסקים נבנו במצרים העתיקה, ומוקמו בזוגות בכניסה למקדשים, אולם נראה כי רק 27 מהם שרדו. אובליסקים אחדים נמצאו בחורבות העיר המצרית הקדומה און (הליופוליס) ובהם שניים הידועים בשם מחטי קלאופטרה. אחת ממחטי קלאופטרה הובאה ללונדון והשנייה הובאה לניו יורק. אובליסק נוסף שהוצא מחורבות און מצא לו מקום בכיכר סן ג'ובאני אין לטראנו ברובע לטראנו ברומא. אובליסק אחר מתנשא עתה בכיכר הקונקורד שבפריז.
בימי השושלת השתים עשרה (ראשית האלף השני לפנה"ס) נוצרו קשרים הדוקים בין מצריים ובין כנען, והאובליסקים אומצו בידי הכנענים־הצידונים. מאותה תקופה נמצאה שורת אובליסקים במקדש העתיק בגבל שבלבנון, ביניהם האובליסק השלישי בעתיקותו בעולם והעתיק ביותר מחוץ למצרים – אובליסק אבישם.
גם האשורים הציבו אובליסקים. אלה היו נמוכים, ראשם עשוי מדרגות, ועל צלעותיהם תבליטים בעלי תוכן היסטורי.
שני הידועים בהם שנמצאו בשלמותם הם "האובליסק השחור" של שלמנאסר השלישי, והאובליסק הלבן שגובהו 2.85 מטר.
הרומאים הוקסמו מהאובליסקים, עד כדי כך שכיום ישנם ברומא יותר ממספר כפול של אובליסקים לעומת מספר האובליסקים ששרדו במצרים.
האובליסק סימל את האל רע ונאמר שהוא קרן שמש שהתאבנה. המצרים האמינו כי האל התקיים בתוך האובליסק.
לא כל האובליסקים שהוקמו מחדש באימפריה הרומית הוקמו בעיר רומא. המלך הורדוס חיקה את פטרוניו הרומאים והקים אובליסק גרניט אדום בהיפודרום בקיסריה. אובליסק זה נמצא בידי ארכאולוגים מונח על הקרקע והוקם שוב במקומו המקורי בקיסריה העתיקה.
מספר אובליסקים נחצבו בממלכה האקסומית העתיקה בצפון אתיופיה של ימינו בבירה העתיקה אקסום שמוכרת כאתר מורשת עולמית על ידי האו"ם. יחד עם האובליסק של המלך עזנה (21 מטר), האחרון שהוקם והיחידי שלא נשבר, הדוגמה המפורסמת ביותר לאובליסק אקסומי הוא מה שמכונה האובליסק של אקסום (גובה 24 מטר). הוא נחצב בסביבות המאה הרביעית לספירה ובמהלך הזמן הוא התמוטט והתפרק לשלושה חלקים.
האובליסק הגדול ביותר, אינו עומד יותר בעת הזו, גובהו היה 33 מטר 3 מ' בבסיס (520 טון או 570 טון קצרים) והיא אחת מחתיכות האבן הגדולות שעובדו אי פעם בהיסטוריה האנושית (הגדולה ביותר היא זו שבבעלבק או ברמסיום) וכנראה שהוא נפל במהלך הקמתו או זמן קצר לאחר מכן, והרס חלק גדול מחדר הקבורה המסיבי שמתחתיו.
האובליסקים, שימשו לסימון קברים ותאי קבורה תת-קרקעיים. הגדול ביותר מבין סמני הקבר נועד לתאי קבורה מלכותיים ועוטר בחלונות שווא רב-קומתיים ובדלתות שווא, בעוד שאלה בקברי האצולה מעוטרים פחות. אמנם יש רק כמה גדולים שעומדים, אך ישנם מאות קטנים יותר ב"שדה האסטלות ".