stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אספרנטה ציוויטו
האזרחות האישית

חברי ארגונים המאוגדים בברית הציוויטו יכולים לבקש להתקבל לאזרחות אישית בה. הציוויטו הוא הגוף האספרנטי היחיד המציע תעודת 'אזרחות' מסוג זה.
אזרחות זו אינה ניתנת להם באופן אוטומטי כי אם רק על פי בקשה בפני מוסד הרישום של הציוויטו. לא כל מי שמבקש אזרחות יקבל אותה. התנאי הבסיסי הוא הצגת תעודה המעידה כי הוא דובר אספרנטו ברמה A2 על פי המדד האירופי להערכת שפות או תעודה שוות ערך. יתרה מכך, בעוד שהציוויטו לא פרסמה אמות מידה ברורות לקבלת אזרחים נוספים, היא הבהירה כי היא מתייחסת לקבלת האזרחות כאל 'פריווילגיה', וכי היא מבקשת להעדיף 'איכות על פני כמות' בקבלת אזרחים נוספים. לדבריהם, הציוויטו מחפשת פעילים מעשיים בתנועת האספרנטו, סופרים, אינטלקטואלים המדברים את השפה באופן שוטף וכן דוברי אספרנטו כשפת אם. בין היתר ציינו כי הוועדה המוסמכת לתת אזרחות בוחנת את פרסומיו של המועמד בדפוס וברשת. ניתן לערער על הדיחיה של הוועדה לבית הדין של הציוויטו.
האזרחות ככל שהיא ניתנת, היא חינמית ותקפה לכל החיים (גם אם הארגון דרכו התקבל לאזרחות פורש מהברית). בני זוג של אזרחים וילדיהם רשאים אף הם לקבל אזרחות בציוויטו, גם אם אינם חברים באחד מארגוני הברית. אזרחי הציוויטו זכאים להצביע ולהתמודד לגופים הנבחרים בה, לקבל מידע על פעילותה, לבקש סיוע בינלאומי, ליהנות משירותיה, לפנות לבית הדין לבוררות של הציוויטו ואף להפקיד ולהלוות כסף בבנק הציוויטו בריבית נוחה. נכון לשנת 2019 היו 459 בעלי אזרחות אישית בציוויטו.
האזרחות האישית > ביטול אזרחות או חברות

בעוד ההתאזרחות בציוויטו היא חינמית, דווקא אזרח המבקש לבטל אזרחותו נדרש לפנות לשם כך לבית הדין של הציוויטו, ולשלם עלויות אדמיניסטרטיביות. עלויות אלו יש לשלם במטבע הציוויטו, Speso, והן משתנות בהתאם למדינת המוצא והאשכול הכלכלי שלה ונעות בין 0.125 ספסו לספסו אחד (11.25-90 פרנקים שווייצרים). גם ארגונים המבקשים לעזוב את ברית הציוויטו נדרשים לעשות הליך דומה שעלויותיו נעות בין 1–8 ספסו (90–720 פרנקים שווצרים).
יחסי חוץ

הציוויטו מקיימת קשרים עם אגודת הסופרים הבינלאומית, מועצת נשים בינלאומית, ארגון ידידי הטבע (NFI), אגודת בוחני השפה האירופית, ארגון העמים ולאומים הבילתי מיוצגים (UNPO) ארגונים ילידיים שונים ברחבי עולם ועוד.
בתוך תנועת האספרנטו נחשבת הציוויטו לארגון שנוי במחלוקת. הציוויטו מתבלטת בכך שהיא איננה מקיימת כל קשר עם אגודת האספרנטו העולמית אותו כינתה במכוון הזדמנויות 'ארגון פושט רגל'. עם זאת, החל משנת 2019 חלה התקרבות בינה לבין הזרוע הצעירה של ארגון האספרנטו העולמי, ארגון הנוער האספרנטיסטי הכלל-עולמי, סביב הצעה לפיה כלל חברי הציוויטו מתחת לגיל 35 יהיו חברים בארגון. עם זאת, הן במוסדות ארגון הנוער האספרנטי והן במוסדות הציוויטו עלו גם התנגדויות משמעותיות למהלך. בפברואר 2020 הגישה הציוויטו הצעה לארך את קונגרס הנוער הבינלאומי לשנת 2021 בשווייץ. בין היתר ציינה ההצעה כי היחס החוקי בשווייץ להומוסקסואליות הוא טוב יותר מאשר בחלק מהמדינות האחרות שביקשו לארח את הקונגרס. עם זאת ההצעה נדחתה והוועדה בחרה בקוריאה הדרומית.
יחסיה של הציוויטו עם העיתון העצמאי ליברה פוליו אף מתוחים יותר שכן העיתון סיקר בעבר את הצטרפות 'תנועת האספרנטו הפמיניסטית' לברית, תוך הדגשת הקולות המתנגדים למהלך בארגון. לפיכך, עורך העיתון קנה קניאיווילה הוכרז על ידי הציוויטו כ'פרסונה נון גרטה'.
סמלים וחגים

דגל הציוויטו הוא דגל תנועת האספרנטו הירוק עם ריבוע לבן ובתוכו כוכב מחומש ירוק. המנונה הוא המנון תנועת האספרנטו. בנוסף, לציוויטו סמל בצורת מגן שחציו התחתון ירוק וחציו העליון לבן כשבמכז חציו הלבן כוכב ירוק מחומש. המוטו שנבחר לציוויטו הוא דווקא בשפה הלטינית: 'E pluribus ultra' שמשמעותו: 'מתוך רבים יותר', בפרפרזה על המוטו הלאומי האמריקני E pluribus unum - מתוך רבים אחד.
לציוויטו ארבעה חגים רשמיים: 14 באפריל - יום הזיכרון לחלוצים; 2 ביוני - יום שפת האספרנטו; 10 באוגוסט - יום הציוויטו; ו-15 בדצמבר (יום זמנהוף) - יום תרבות האספרנטו.
בנק

בנק הציוויטו הוא למעשה מוסד פיננסי במעמד של קרן, שחברי הוועד המנהל שלה נבחרים על ידי הקונסול ונושאים באחריות אישית כלפיה. בהנחה שכל רווח שייווצר מכך ישמש את הציוויטו, הבנק רשאי אף ליצור או להשקיע בכל מוסד פיננסי אחר. בנובמבר 2010 הכריזה הציוויטו על השקת המטבע שלה, ה- Speso, ששוויו עמד על 80 פרנקים שווייצריים, והוא הוגדר כהילך חוקי לתשלומים בגין שירותים שונים בארגון או בארגונים המרכיבים את הברית.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  חוקת הציוויטו (באספרנטו)
↑  רשימת הארגונים החברים בברית (באספרנטו)
↑  דיווח על השקת המטבע (באספרנטו)
| אספרנטו |
| --- | --- | --- |
| ארגונים | אגודת האספרנטו העולמית • ארגון הנוער האספרנטיסטי הכלל-עולמי • האגודה לאספרנטו בישראל • Sennacieca Asocio Tutmonda • האקדמיה לאספרנטו • אספרנטה ציוויטו |  |
| תרבות האספרנטו | תנועת האספרנטו • דגל אספרנטו • המנון תנועת האספרנטו • כנס האספרנטו העולמי • יום זמנהוף • הומארניסמו • פספורטה סרבו • שלושת הסוציולקטים |  |
| ספרים | Unua Libro • Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto • פונדמנטו דה אספרנטו • המדריך השלם לדקדוק אספרנטי |  |
| כתבי עת | מגזין אספרנטו • Kontakto • ישראלה אספרנטיסטו • Libera Folio • Monato |  |
| סרטים | Angoroj • אינקובוס (סרט) |  |
| מוזיקה | Kajto • דולצ'אמאר • פרסונה (להקה) |  |
| אינטרנט | לרנו! • ויקיפדיה האספרנטית |  |
| אישים בעולם | אליעזר לודוויג זמנהוף • לידיה זמנהוף • לואי-כריסטוף זלסקי-זמנהוף • הקטור הודלר • קלמן קלוצ'אי • אוניסבורו דגוצ'י • קז'ימייז' ביין • טיבור סקלי • ויליאם אולד • סוניה לאנג • אדמון פריווה • פטר גינז • אנטוני גרבובסקי • בה ג'ין • ולדמר לנלה • קלוד פירון • אלפרד הרמן פריד • בוריס קולקר |  |
| אישים בישראל | נתן בן ציון חבקין • יוסף שמר • עמרי ונדל • יוסף כהן-צדק • ישעיהו תומא שי"ק • עזרא ציון מלמד • איתמר בן אב"י |  |
דגל תנועת האספרנטו המשמש גם דיגלה של הציוויטו
אפראט מדעי

הפרטוס קריטיקוס בתחתית הטקסט
אפראט מדעי (גם אפראט ביקורתי; לטינית: apparatus criticus) הם הערות, תרגומים והסברים של המהדיר המצדיקות את בחירתו בגרסה מסוימת של טקסט. האפרטוס קריטיקוס מציע סימנים וקיצורים כדי ליידע את הקורא אילו שינויים נעשו בגרסת המקור של הטקסט ומאילו סיבות.
סימנים

| סימן | שם מלא | משמעות |
| --- | --- | --- |
| † | obelus | טקסט מושחת |
| <...> |  | סימון לנקודה החשובה לציון מבחינה שפתית |
| X עם ארבע נקודות סביב (כוכבית) | asteriskos | סימון שהשורה תקינה אולם בהמשך היא חוזרת שלא לצורך. |
| *- |  | שורה שחוזרת על שורה קודמת ומיקומה אינו תקין. |
| נקודתיים מעל ומתחת ל- < | diple | הוספת סימן לשורה כדי לסמן שיש נוסח קודם בידי מומחה שחושב שהשורה אחרת. |
| C הפוכה | antisigma | הפיכה בסדר של שורות |
קיצורים

| קיצור | מלא | משמעות |
| --- | --- | --- |
a.c.,a.corr: 
| abiud | abiudicavit | "נדחה", כלומר הסרה של קטע בעקבות כך שאינו במיקומו המתאים או בעקבות השחתה של הטקסט. |
| absc | abscissus |  |
| acc. | accedente |  |
| add. | addidit |  |
| adi | addidit |  |
| agn. | agnoscit |  |
| al. | alii, alibi |  |
| approh | approhante   |  |
| archet | archetypus |  |
| arg | argumentum |  |
| attr. | attribuit |  |
| cett. | ceteri codices |  |
| cf. | confer |  |
| ci.\ cj. | coniecit |  |
| cl.\coll. | collato codice |  |
| cod | codex |  |
| sim | similia, similar, similarly, similiter |  |
| sp | spatium |  |
| sq | sequens |  |
| ss. | supra scriptus |  |
| stat | statuit |  |
| suppl | supplevit |  |
| susp | suspectus, suspicatus est |  |
| test | testimonia |  |
| transp | transposuit |  |
| trib | tribuit |  |
| trsp.,trps | transposuit |  |
| u. v.,uv | ut videtur |  |
| v | vox, verbum |  |
| v. l | (variant reading) varia lectio | קיים פירוש מקובל חלופי של המילה בטקסט. |
| v. l. ant | varia lectio antiqua | קיים פירוש קדום חלופי של מילה בטקסט. |
| vet | vetus,veteres |  |
| vid | videtur |  |
| vs | versus |  |
| vulg | vulgate |  |
| del | delevit | נמחק |
| def | defendit, deficit | חסר |
| sch | scholium | סקוליה (Scholia) |
רשימה של מהדירים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

קרי וכתיב
הערת שוליים
לקריאה נוספת > רשימת קיצורים

Eleanor Dickey, Ancient Greek Scholarship:A Guide to Finding, Reading, and Understanding Scholia, Commentaries, Lexica, and Grammatiacl Treatises, from Their Beginnings to the Byzantine Period, oxford (2007) pp.135-138
Testimonien zum Corpus Hippocraticum, p.86
Apparatus Abbreviations
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13318636w (data)
אסי שריב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 באפריל 1972 (בן 52) 
 מדינה:  ישראל 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
אסף (אסי) שריב (נולד ב-6 באפריל 1972) הוא עורך דין, יועץ תקשורת, עיתונאי ודיפלומט ישראלי.
חייו

בשנת 1990 התגייס שריב לצה"ל כעיתונאי ב"במחנה". בשנת 1993 מונה להיות עורך העיתון. בין השנים 1994 ל-1995 שימש עורך משנה בעיתון הכלכלי "גלובס".
בשנת 1997 קיבל תואר ראשון במשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה. התמחה במשרד עורכי הדין ויסגלס-אלמגור. בשנת 2002 החל לשמש עוזרו של דב וייסגלס, מנהל לשכת ראש הממשלה אריאל שרון. אחר כך שימש יועץ התקשורת של אריאל שרון ושל אהוד אולמרט.
בין השנים 2007 ל-2010 שימש קונסול כללי של ישראל בניו יורק.
ביולי 2011 מונה למנכ"ל זמני של מרכז פרס לשלום, ובסוף אותה שנה סיים תפקיד זה.
הערות שוליים

↑  עו"ד אסי שריב ימונה ליועץ התקשורת של ראש הממשלה, באתר nana10‏, 7 בדצמבר 2003
1 2  בן כספית, הצרות של מרכז פרס, באתר nrg‏, 9 ביולי 2011
ארמאש

ארמאש (ברומנית: Armaș) היה תוארו של  אחד מסוגי הדרגטור בחצר שליטי נסיכות מולדובה או נסיכות ולאכיה. הארמאש היה בויאר ממונה על שמירת בתי הסוהר ועל ביצוע העונשים הגופניים, שהטילו השליט או המועצה שלו (הדיוואן), כולל הוצאות להורג ועבודות הפרך במכרות. מתוקף תפקידו לארמאש היו כפופים תלייני בתי הסוהר. התואר מוזכר כבר במסמכים מתקופתם של שטפן הגדול (1489) וולאד המשפד (1460 לערך). במאות 16-17 הארמאש נקרא גם בשם ממקור סלאבי "אורז'ניק" (orâjnic).
במהלך הזמן התפקיד עבר שינויים והארמאש הפך להיות גם מפקד חיל התותחנים. הוא היה אחראי על התותחנים, הרובאים ועל נושאי הלפידים (מסלאג'י masalagii). הארמאש השגיח גם על התותחים, על הפגזים ועל אבק השרפה.
בוולאכיה הפך הארמאש אחראי גם על צועני המלכות ה-aurari שעבדו במכרות הזהב ב"ארץ התחתונה"..
השם ארמאש נגזר מהמילה הרומנית לכלי נשק (armă) ומשמעותו הראשונה הייתה "אדם מזוין". 
על אף שכיהן הארמאש הגדול (וֶל-ארמאש) במועצת המלוכה, הדיוואן, הוא לא היה חבר בקבינט המצומצם והחשאי של השליט.
לארמאש הגדול היו כפופים ארמאשים בדרגאות נמוכות יותר - שנייה ושלישית וכ-60 ארמשיי (armășei), במעמד זוטר.
ארמשיי נקראו לפעמים גם חיילים ביחידת תותחנים תחת פיקוד הארמאש.
הארמאש היה אחראי גם על ארגון המוזיקה בחצר, כולל ה"טובולחאנה" תזמורת היניצ'רים.
לקריאה נוספת

Mihai Țipău, Domnii fanarioți în Țările Române - mică enciclopedie Omonia, București 2008
הערות שוליים

1 2 3  M.Țipău עמ' 197
↑  DEX 2009
↑  N.Stoicescu עמ' 63
↑  Micul Dicționar academic ediția a II-a 2010
↑  Dimitrie Cantemir
↑  L.Șăineanu
↑  D.Cantemir
ארמין מייווס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בדצמבר 1961 (בן 62) אסן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום מגורים:  רוטנבורג אן דר פולדה 
 
ארמין מייוַוס (בגרמנית: Armin Meiwes; נולד ב-1 בדצמבר 1961) הוא גרמני אשר התפרסם בעולם בשל רציחת ואכילת גופתו של קורבן שהכיר באינטרנט, בהסכמת קורבנו. לאחר שמייווס והקורבן ביצעו ניסיון כושל לאכול את איבר מינו של הקורבן, הרג אותו מייווס והמשיך לאכול כמות גדולה מבשרו. בשל מעשיו, נודע מייווס בכינוי "הקניבל מרוטנברג" או "Der Metzgermeister" ("אמן השחיטה").
ביוגרפיה

מייווס נולד וגדל בכפר נופש קטן בגרמניה, בו גרו שבע משפחות בלבד, ולמייווס הצעיר היו מספר חברים מצומצם ביותר.
כשהיה בן 8 בערך, נטש אביו את הבית בסערה, לקח עמו את שני אחיו החורגים של מייווס, והותיר אותו לבד עם אמו. מייווס, ששהה בחצר הבית באותו זמן, רדף אחרי הרכב הנוסע, אך אביו אפילו לא הפנה לעברו מבט. מאורע זה היה טראומטי במיוחד עבור מייווס, לדבריו.
אמו הייתה בת כ-50 באותה העת, ולא ניסתה להיכנס למערכת יחסים נוספת. היא הפכה שתלטנית והייתה מעורבת בכל מהלך חייו של בנה.
עניינו של מייווס בקניבליזם החל בגיל 10 לערך, אז, לפי חלק מהמקורות, קרא בספר "רובינזון קרוזו" על כך שקרוזו הציל את עוזרו, ששת, מידי קניבלים.
מעשה הרצח

מייווס, ביסקסואל מוצהר, חיפש אחר קורבן מרצון על ידי פרסום הודעה בפורום בשם "The Cannibal Cafe" אשר היה ניתן להגיע אליו דרך הרשת האפלה. הפורום נסגר בשנת 2002. מייווס כתב: ”(אני) מחפש גבר בנוי היטב, בין הגילאים 18 - 30, למטרת רציחתו ואכילתו”.
ברנד יורגן ברנדס, ביסקסואל מוצהר אף הוא, נענה למודעה ביחד עם אנשים רבים נוספים, אשר מרביתם נסוגו לבסוף מהיענותם. אף על פי שברנדס היה בן 42, נאות מייווס להפגש עמו, בשל העובדה שהיה חסון ושמר על כושר.
במהלך פגישתם, חתמו השניים על חוזה שהכין מייווס מראש, בו הצהיר ברנדס כי "דבר אכילתו" נעשה מרצונו החופשי, וכי הוא זה שביקש ממייווס שיאכל אותו.
באותו הערב, הודיע ברנדס לבן-זוגו כי הוא נוסע למקום מסוים בענייני עבודה, וכי יאחר. כמו כן, הוא טשטש את עקבותיו ומחק את כל המיילים, ההודעות והקבצים אשר היוו עדים למעשה.
קלטת הווידאו אשר צילמו השניים בעת פגישתם ב-9 במרץ 2001, בביתו של מייווס בעיירה רוטנברג אם פולדה, הראתה כי טרם רציחתו של ברנדס, כרת מייווס את איבר מינו ושני הגברים ניסו לאכלו. ברנדס התעקש שמייווס יכרות את איבר מינו בנשיכה, אך ניסיון זה לא צלח אף על פי שמייווס הצליח לבקע את אשכיו של ברנדס בנשיכה. בסופו של דבר, השתמש מייווס בסכין על מנת להסיר את איבר מינו של ברנדס. הצופים בקלטת הווידאו טענו שצעקת הכאב של ברנדס נמשכה כ-2–3 דקות, אך מייווס טען שהמעשה ארך כ-20–30 שניות בלבד, וכי ברנדס האמין קודם לכן, כי הכאב יהיה חזק יותר מהכאב שחווה בפועל.
ברנדס ניסה ככל הנראה לאכול חלק מאיבר מינו שלו עצמו, בעודו נא, אך לא הצליח כיוון שהיה צמיגי ו"קשה ללעיסה", לטענתו. בעקבות "קושי" זה, טיגן מייווס את איבר המין במחבת, אך הוא נשרף והפך בלתי ניתן לאכילה. לפיכך, חתך אותו למספר חתיכות והאכיל בהן את כלבו.
לפי עיתונאים אשר צפו בקלטת הווידאו (אשר לא נחשפה לציבור), ברנדס כנראה היה חלש מדי באותה העת על מנת לאכול את איבר מינו. מייווס הקריא לברנדס ספר של "מלחמת הכוכבים" במשך שלוש שעות בזמן שברנדס דימם למוות באמבט מים חמים. ככל הנראה, אילחש מייווס את ברנדס בכמויות גדולות של אלכוהול ומשככי כאבים, עשרים כדורי שינה ובקבוק "שנאפס", ולבסוף רצח אותו בחדר שבנה במיוחד לשם כך בתוך ביתו, אשר כונה "חדר השחיטה". לאחר שדקר את ברנדס למוות בגרונו, תלה מייווס את הגופה על קרס בשר ותלש פיסות בשר מגופו. הוא אף ניסה לטחון את עצמותיו ולהשתמש בהן כקמח.
כל המעשה תועד בקלטת בת ארבע שעות. מייווס אחסן את הגופה במקפיא מתחת לקופסאות פיצה, וצרך כארבעים קילוגרמים של הבשר, במשך כעשרה חודשים לאחר הרצח.
המעצר והמשפט הראשון

מייווס נעצר בדצמבר 2002, לאחר שתלמיד קולג' באינסברוק, אוסטריה, טלפן למשטרה לאחר שראה מודעת חיפוש קורבנות נוספת שפרסם מייווס, ופרטים על המעשה באינטרנט. חוקרים סרקו את ביתו ומצאו את חלקי הגופה וקלטת הווידאו של הרציחה. ב-30 בינואר 2004, הורשע מייווס בהריגה, ונידון לשמונה וחצי שנות מאסר בכלא. הפרשה קיבלה סיקור והד תקשורתי נרחב, אשר הובילו לדיון האם ניתן להרשיעו בכלל, בהתחשב בעובדה שברנד יורגן ברנדס הסכים לאקט מרצונו החופשי, ואף חתם על חוזה. הוא הסביר כי בשל החוזה, אין מדובר על רצח או הריגה, אלא על סיוע בהתאבדות בלבד.
מייווס אכן הודה במעשיו, אך במהלך המשפט לא הביע כל חרטה אודותיהם, הצטדק, ואף טען כי לא רצח את ברנדס, וכי הדקירה בצווארו בוצעה רק לאחר שברנדס כבר לא היה בין החיים. אף על פי כן, במהלך שהותו בכלא, הביע מייווס חרטה על מעשיו, והוסיף כי ברצונו לכתוב ספר שיתאר את סיפור חייו, במטרה למנוע מאנשים אחרים ללכת בדרכו.
המשפט החוזר

באפריל 2005, הורה בית המשפט לבצע משפט חוזר עבור מייווס, לאחר שהתובעים ערערו על גזר הדין וטענו כי יש להרשיעו ברצח. עם זאת, יש הטוענים כי היה זה מייווס שערער על פסק הדין, משום שחשב שהוא חמור מדי, לאחר שטען שכלל לא רצח את ברנדס, ושכל המעשה בוצע בהסכמה מלאה.
בין השאלות שעליהן בית המשפט נאלץ לענות היו: האם ברנדס הסכים לרציחתו, והאם היה מסוגל באופן מודע להסכים לאקט באותה העת, או שמא סבל מהפרעות נפשיות, דוגמת מזוכיזם קיצוני, אשר ממנו סבל, לדעת פסיכולוגים אחדים, שהיו מעורבים בחקר הפרשה. כמו כן, נלקחו בחשבון גם אלמנטים נוספים, כגון צריכת האלכוהול המשמעותית וכדורי השינה הרבים שנטל ברנדס. כיוונים אחרים של המשפט בחנו האם מייווס רצח כדי לספק את יצריו (במיוחד את יצריו המיניים), ולא מפני שנתבקש לעשות זאת על ידי ברנדס, כפי שמייווס הכחיש שוב ושוב בעדותו. במשפט החוזר ציין פסיכולוג מטעם ההגנה, כי מייווס עשוי לחזור, ביום מן הימים - למנהגיו, ועדיין "חולם לאכול בשר של גברים צעירים". ב-10 במאי 2006, הרשיע בית המשפט בפרנקפורט את מייווס ברצח, וגזר עליו מאסר עולם.
שהותו בכלא

מאז שהחל לרצות את תקופת מאסרו בכלא, הפך מייווס צמחוני, והצטרף לקבוצת אסירים אשר תומכת במפלגה הירוקה.
כמו כן, לפי דיווח של ה-"Bild Zeitung'" מאוקטובר 2007, סייע מייווס בניתוח חשדות למקרי קניבליזם בשנים 1998 ו-2000, כאשר בשני המקרים נמצאו גופותיהם המבותרות של שני נערים צעירים.
הערות שוליים

↑  Exploring The Remnants of The Cannibal Café Forum
↑  Man held for German 'cannibal killing', BBC, 12 December 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 133432009  ISNI: 0000 0000 7878 5056  LCCN: n2005052678  SUDOC: 147090202  VIAF: 75041807   WorldCat (עם VIAF): 75041807
ארמין פלש (רופא)

| --- | --- |

 לידה:  17 במאי 1878 אסלו, הונגריה 
 פטירה:  22 במרץ 1953 (בגיל 74) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1902) 
 
ארמין פלש (בהונגרית: Flesch Ármin; אסלו, 17 במאי 1878 – בודפשט, 22 במרץ 1953) היה רופא (MD), רופא ילדים, גם בעל תואר דוקטור (PhD). הוא אביו של רופא העור והפרופסור באוניברסיטה פטר פלש.
ביוגרפיה

ארמין פלש נולד במשפחה יהודית כבנם של פנחס פלש ושל ריזי (תרזיה) פריד. הוא החל את לימודיו בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד) וקיבל תואר דוקטור לרפואה בשנת 1902. באותה שנה החל את הקריירה שלו כרופא ילדים בבית החולים לילדים שטפניה. כרופא הילדים עבד כאחד מעמיתיו הקרובים ביותר של יאנוש בוקאי, רופא הילדים הידוע ביותר בהונגריה של התקופה, במרפאת הילדים ובבית החולים הקשור למרפאת הילדים. על מנת להרחיב את הידע שלו ניסה לבקר במוסדות הילדים המפורסמים ביותר בתקופתו. בשנת 1907 ערך מסע לימודי לחו"ל במכון צ'רני ופינקלשטיין, אשר היה חלוץ במחקר בנושא תזונת תינוקות והפרעות אכילה. לאחר שחזר להונגריה, המשיך בעבודתו הקלינית ומונה למרצה באוניברסיטה בשנת 1912 ובשנת 1913 הוחלט למנותו כמרצה בכיר באוניברסיטה לפתולוגיה ולרפואה של מחלות תינוקות. בשנת 1916 מונה לרופא ראשי במכון בודפשט למקלט הילדים הממלכתי. הוא נשאר שם עד 1926 ואז הוזמן כרופא הראשי של בית חולים עצמאי לילדים שהוקם בבודפשט. פתיחת בית החולים החדש הזה (בית חולים לתינוקות וילדים ברחוב מדאראש) התקיימה רק בסוף שנת 1929 בגלל קשיים כלכליים. מאותו יום ועד 31 בדצמבר 1943 הוא היה מנהל בית החולים והרופא ראשי של המחלקה לרפואת תינוקות וילדים. הוא פרש עם כניסתם לתוקף של חוקי הגזע האנטי יהודיים ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי. הוא שרד את השואה ואחרי מלחמת העולם השנייה, ככל שבריאותו הרעועה איפשרה, המשיך לעבוד כרופא ילדים. הוא לא יכול היה לחזור לבית החולים ברחוב מדאראש מכיוון שזה נפגע קשות במהלך המלחמה ושיקומו לא הושלם עד 1947. מוקדם יותר באותה השנה הוא עמד בראש משלחת הרפואה ההונגרית לקונגרס הילדים הבינלאומי בניו יורק.
את עשרות שנות ניסיונו ברפואת ילדים כרופא הראשי של מרפאת רחוב שאנדור פטרפי הוא העמיד לרשות "שירותי בריאות ילדים בבירת הונגריה". בתפקיד זה הוא מצא גם דרכים ללמד רופאים צעירים, להגדיל את הידע המקצועי שלהם ולפתח את חשיבתם הרפואית. עבודתו זכתה בתואר פרופסור באוניברסיטה ולאחר מכן בפרס "רופא מעוטר". הוא מילא את תפקיד נשיא סקציית רפואת ילדים בהונגריה.
אשתו הייתה מריאנה אדלר, איתה התחתן ב-14 באוקטובר 1913 בבודפשט.
הנצחה > פרס פלש ארמין

פרס שייסד נכדו של ארמין פלש, פטר פרנק. הפרס פתוח לרופאי ילדים בבתי חולים ציבוריים או במרפאה אוניברסיטאית, ללא קשר לגילו, שמלבד עבודות הריפוי היומיומיות המצטיינת שלו, מבצע פעילות מדעית בעלת שם בינלאומי בכל תחום של רפואת הילדים ופועל למען העניים ומוכי גורל.
הנצחה > פלש ארמין קז

ברובע 13 בבודפשט מרחב הציבורי (פסז') נושא את שמו.
עבודותיו

Anämien in Kindesalter (ברלין, 1909)
ספר לימוד לרפואת ילדים (מהדורה רביעית, בודפשט, 1925)
פרסים

רופא מעוטר
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש.
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. ארמין פלש.
ארמין פלש (1878-1953) (2002) רפואת ילדים, כרך 53, מספר 1
פאל קמני: ארמין פלש (28 במאי 1978) ) שבועון רפואי, כרך 119, מספר 22
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi állami halotti akv. 94/1953. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi állami házassági akv. 1415/1913. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261143505171  VIAF: 97817341   WorldCat (עם VIAF): 97817341
ארבעין

ארבעין (בערבית: اربعين, פירוש: ארבעים) הוא מועד שיעי הנחוג ב-20 בצפר, ארבעים יום לאחר צום העשוראא, יום האבל על מותו של האימאם חוסיין בן עלי, נכדו של הנביא מוחמד. על פי האסלאם, יום הזיכרון הראשון לנפטר חל כעבור ארבעים יום ממועד המוות.
עולי רגל בארבעין בכרבלא
בארבעין מוקירים השיעים את אומץ הלב של חוסיין ותומכיו, שצעדו לכרבלא כדי להתמודד עם בנו של הח'ליף האומיי מועאויה אבן סופיאן, יזיד הראשון, בקרב כרבלא. בראיית השיעים, התנגדות חוסיין לחוסר הצדק של השלטון האומי והיציאה לקרב על אף ידיעתו כי צבאו הקטן יינגף, מראה על מסירותו הרבה לצדק ולאסלאם הנכון. השיעים במאות הבאות לאחר מכן התקוממו לעיתים קרובות נגד השלטון הסוני בהשראת חוסיין.
הארבעין צוין לראשונה בשנת 681 לספירת הנוצרים (62 להג'רה), שנה לאחר מות חוסיין בקרב כרבלא. קרובות משפחתו של חוסיין ובנו החולה עלי, ששוחררו ממעצר בדמשק, עלו לקברו בעיר כרבלא בעיראק. אליהם חברו ג'אבר אבן עבדאללה העיוור ועטיה בן סעד.
ביום הארבעין עולים השיעים לרגל לעיר כרבלא שבעיראק, השלישית בקדושתה לאסלאם השיעי. מאמינים שיעים רבים זוחלים ברחובות כרבלא או נופלים אפיים בהתקרבם לקבריהם של חוסיין ושל אחיו עבאס אבן עלי.
בתקופת שלטון סדאם חוסיין הסוני נאסר ציון המועד. לאחר הפלישה האמריקנית לעיראק במרץ 2003, צוין המועד ברוב כבוד והדר באפריל.
הערות שוליים

| אסלאם |
| --- | --- | --- |
| חמשת עמודי האסלאם | שהאדה (העדות) • אלצלאה (התפילה) • אלזכאה (הצדקה) • צום • אלחאג' (העלייה לרגל) | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| פלגים עיקריים | אסלאם סוני • אסלאם שיעי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אישים מרכזיים | מוחמד • ח'ליף ושושלות הח'ליפים • נביאי האסלאם • אימאם שיעי • מהדי • בני לווייתו של מוחמד • נשות מוחמד | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| דמויות היסטוריות נוספות | פאטמה בת מוחמד • עבדאללה אבן א-זובייר • אבו להב | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| קרבות בראשית האסלאם | קרב בדר • קרב אוחוד • קרב השוחה • קרב ח'ייבר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אנשי דת (עולמא) | מאלכ אבן אנס • אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה • אחמד אבן חנבל • מוחמד אבן אידריס א-שאפעי • אבן חג'ר אל-עסקלאני • אל-ע'זאלי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| ערים קדושות | מכה • אל-מדינה • ירושלים • נג'ף • כרבלא • כופה • כאט'מיה • משהד • סאמרא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| האתרים הקדושים ביותר | מסגד אל-חראם • מסגד הנביא • מסגד אל-אקצא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| חגים | הג'רה • לוח השנה המוסלמי • עיד אל-פיטר • עיד אל-אדחא • עשוראא • ארבעין • לילת אל-קאדר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| מבנים | מסגד • מינרט • מחראב • הכעבה • אדריכלות איסלאמית | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| תפקידים דתיים | אייתולה • מרג'ע • אימאם • מולא • קאדי • מופתי • מואזין |  |
| טקסטים וחוקים | קוראן • חדית' • אסנאד • מתן • תפסיר • סונה • פיקה • פתווה • שריעה |  |
| אסכולות השריעה | חנפית • חנבלית • ג'עפרית • מאלכית • שאפעית |  |
| אסכולות הכלאם | אשעריה • ג'בריה • מאתורידי • מורג'יאה • מֻעתזילה |  |
| פלגים שיעים | את'נא עשריה • אסמאעיליה • זיידים |  |
| פלגי הח'וארג' | צאפריים • אזארקה • איבאדיה |  |
| תנועות | סופיות • והאביה • סלפיה • אסלאמיזם • אסלאם ליברלי |  |
| פלגים אחרים | אומת האסלאם • חמשת האחוזים • המסורים • אחמדים • זקרי • עלווים |  |
| אמונות קשורות | באביזם • בהאאים • יזידים • סיקיזם |  |
פורטל אסלאם • מונחים בסיסיים • כל הערכים
ארננהורן

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  2,211 מטר
 מדינה:  שווייץ 
 מיקום:  גבול הקנטונים וו וברן, שווייץ
 רכס הרים:  האלפים הברניים
 אורך הרכס:  100 קילומטר
 קואורדינטות:  46°22′51″N 7°11′38″E﻿ / ﻿46.38083°N 7.19389°E﻿ / 46.38083; 7.19389
  (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.ארננהורן(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.ארננהורן
 
ארננהורן (Arnenhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 2,211 מטר, בגבול הקנטונים וו וברן בשווייץ.
צידו המזרחי של ההר צופה על אגם ארננסי (Arnensee).
בהטורה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  לחם
 מטבח:  הודי
 מוצא:  הודו הודו
 אופן הגשה:  חם
 מרכיבים עיקריים:  קמח מאידה
בהטורה (בהינדי: भटूरा; באנגלית: Bhatura) הוא לחם הודי המטוגן בשמן עמוק, עשוי מקמח מאידה מלא ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית.
הלחם נחשב למאכל רחוב ובדרך כלל אוכלים אותו כארוחת בוקר או חטיף ונהוג להגיש אותו לצד יוגורט, מלפפון חמוץ, קארי חומוס, פורי בהאג'י או מנות מתוקות.
לחם הבהטורה דומה במרקמו ללחם הפורי המטוגן אך הוא עשוי ממחמצת וגדול ממנו פי שלשה.
למאכל גרסאות שונות ומלבד הגרסה הבסיסית, קיימת גם גרסה במילוי תפוח אדמה או גבינת פניר וגרסה לא מטוגנת הנקראת קולצ'ה.
ראו גם

פורי
נאן
רוטי
פאראטה
הערות שוליים

↑  Bhatura recipe, Bhatoora recipe, How to make Batura, Sandhya's recipes, ‏2017-05-17 (באנגלית אמריקאית)
↑  India Chole Bhature (bhatoora), Pinterest (באנגלית)
בהיאחזות הנח"ל בסיני

| --- | --- |
 סינגל בביצוע להקת הנח"ל
 יצא לאור:  1969
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית 
 אורך:  5.08 דק' 
 כתיבה:  נעמי שמר
 לחן:  נעמי שמר
 
"בהיאחזות הנחל בסיני" הוא שיר עברי שכתבה והלחינה נעמי שמר וביצעה להקת הנח"ל.