stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיריון השני
חייו

קיריון השני נולד לאב כומר כגיורגי סָדזַגלישווילי (გიორგი საძაგლიშვილი) בכפר ניכּוֹזי תחתית (גאו'), שליד גורי, בפלך טביליסי שבמלכות המשנה של הקווקז (כיום גאורגיה). הוא בוגר סמינר בטביליסי (1876) והאקדמיה התאולוגית של קייב (1880). בשנת 1880 הוא מונה לתפקיד סגן הדיקן של מכללת אודסה. בשנת 1883 חזר לגאורגיה ועבד במקביל כמורה רגיל ומורה רוחני (כפקיד כנסייה) בבית הספר הטכנולוגי בגורי, כותאיסי וטביליסי. במקביל לעבודתו פרסם עבודות, בגאורגית וברוסית, תחת שם העט איווֶריאֶלי וניקוֹלוֹזי, על ההיסטוריה של הכנסייה הגאורגית והנצרות בגאורגיה. פרסם למעלה מ-40 ספרים על ההיסטוריה, הפילולוגיה הגאורגית (עם גריגול קיפשידזה). הוא גילה וחקר מספר כתבי יד גאורגיים ייחודיים מימי הביניים, אסף מטבעות גאורגיים עתיקים, הקליט פיסות של פולקלור גאורגי, נתן חסות לסטודנטים גאורגים מוכשרים ושיתף פעולה עם חוקרים זרים שהתעניינו בגאורגיה.
לאחר מותם של אשתו וילדיו הוא הפך לנזיר וקיבל על עצמו את השם קיריון. בשנת 1986 הוא מונה לתפקיד הארכימנדריט (אב מנזר או ראש הנזירים בכנסייה האורתודוקסית המזרחית) של מנזר כוואתאחווי. בין השנים 1898-1901 הוא כיהן כבישוף מנזר אלאוורדי וגורי. בתחילת המאה ה-20, במהלך הוויכוח הסוער על מעמד הכנסייה הגאורגית, היה תומך פעיל ועמד בראש התנועה, שקראה להחזרת מעמד האוטוקפליה של הכנסייה הגאורגית, שבוטלה על ידי האימפריה הרוסית בשנת 1811. הבישוף נהנה מיוקרה עצומה והפך לאבן שואבת לאלה שרצו לשחזר את עצמאות הכנסייה הגאורגית. מסיבה זו הוא הועבר, בשנת 1902, לקמניץ-פודולסקי (אוקראינה) וב- 1903 לקובנה (ליטא). בשנת 1908 נרצח האקסארך (Exarch) של כל גאורגיה, הארכיבישוף ניקון, בטביליסי. הממשל הרוסי ניצל את המצב כאמתלה להעברת הבישופים הגאורגים מתפקידם. תואר הבישוף נשלל ממנו והוא נשלח לקוריאז' שבאוקראינה ומאוחר יותר הוגבל לתחום מנזר סאנאקסאר (אנ') שבמורדוביה רוסיה. בשנת 1915 הושבה לו דרגתו והוא מונה לבישוף פולוצק וויטבסק. רק לאחר מהפכת פברואר ב-1917, שהביאה לפרישת דה פקטו של גאורגיה מרוסיה, התאפשר לו לשוב לגאורגיה.
קיריון שב לגאורגיה בספטמבר 1917 ונתקבל בברכה על ידי מנהיגי הדת בגאורגיה. זמן קצר לפני כן, ב-12 במרץ 1917, השיבה הכמורה הגאורגית את מעמד האוטוקפליה של הכנסייה הגאורגית וקיריון נבחר, ב-1 באוקטובר של אותה שנה, לקתוליקוס-פטריארך של גאורגיה, וקודש בקתדרלת סווטיצחובלי תחת השם קיריון השני. הקדשתו של קיריון נערכה בנוכחותם של נציגים של בריטניה, צרפת, איטליה, ארצות הברית ובלגיה. הסינוד הקדוש ביותר של הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית סירבה להכיר במהלך וכתוצאה מכך נשבר השיתוף בין שתי הכנסיות. בנוסף לזה הוא עמד מול אופוזיציה של קבוצת כמרים גאורגיים שהתנגדה לסמכותו. בבוקר 27 ביוני 1918 הוא נמצא מת במעונו, במנזר מרתכופי,  בנסיבות מסתוריות. הוא נקבר בקתדרלת סיוני. הסינוד הקדוש של הכנסייה הגאורגית הפכה אותו לקדוש בקאנוניזציה שנערכה ב-17 באוקטובר 2002.
הערות שוליים

↑  הקתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה (אנ') הוא תוארם של ראשי הכנסייה הגאורגית מאז שנת 1010.
↑  אוטוקפליה - כנסייה היררכית עצמאית, במיוחד בכנסייה המזרחית. בראש ההיררכיה הכנסייתית עומד בישוף.
↑  דויד מרשל לאנג (1962), ההיסטוריה המודרנית של גאורגיה, עמ' 178, לונדון, (באנגלית)
↑  רוברט וויליאם סטון (1918), אירופה החדשה, כרך 8, עמ. 288, (באנגלית)
↑  הסינוד הקדוש ביותר - הסינוד הבכיר ביותר של הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית בין השנים 1721-1918.
↑  רק בשנת 1943 הכירה הכנסייה הרוסית באוטוקפליה של הפטריארכיה הגאורגית ויחסי השיתוף בין שתי הכנסיות הושבו על כנם.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: הראשון | הקתוליקוס-פטריארך של כל גאורגיה  1917 – 1918  | הבא: לאונידה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810630233405606  GND: 139382321  ISNI: 0000 0003 8164 7860  VIAF: 261763032   WorldCat (עם VIAF): 261763032
מי שתייה באפריקה

אפריקה היא היבשת היבשה ביותר אחרי אוקיאניה ואנטארקטיקה. כ-27% מ-1.1 מיליארד האנשים ברחבי העולם שאין להם גישה למים נקיים חיים באפריקה שמדרום לסהרה.
מקורות מים באפריקה

באפריקה מקורות מים רבים, בהם נהרות הקונגו, הנילוס, הזמבזי, הניז'ר ואגם ויקטוריה, האגם השני בגודלו בעולם. באזורים הרריים יורדים יותר משקעים ובכך תורמים לזמינות של מים. האזורים ההרריים המרכזיים באפריקה הם: הקילימנג'רו במזרח היבשת, רמת פוטה ג'לון (Fouta Djallon) באזור גינאה והר נימבה. אולם אזורים אחרים באפריקה הם מישוריים ומעוטי משקעים. כריתת יתר של יערות ורעיית יתר של צמחייה גורמים נזקים סביבתיים שמביאים לירידה ברמת המשקעים ביבשת.
ההערכה היא שבאפריקה יש מקורות מים זמינים בהיקף של 4,590-5,000 קוב לנפש. כ-15% מהמים זמינים במקורות על פני הקרקע.
שימוש במים

אף על פי שאפריקה שמדרום לסהרה עשירה במקורות מים, האוכלוסייה סובלת ממחסור במי שתיה. עיקר הבעיה נובע מכך שפחות מ-4% ממקורות המים המתחדשים ביבשת מנוצלים על ידי בני האדם.
רוב האוכלוסייה באפריקה שמדרום לסהרה מתגוררת באזורים כפריים שבהם תשתיות מים משרתות רק כ-40% מהאוכלוסייה. כ-200 מיליון בני אדם מתגוררים באזורים עירוניים שבהם כ-82% מהתושבים מקבלים מים נקיים וכ-55% מחוברים לתשתיות ביוב. עם זאת, התשתיות העירוניות במצב רעוע וישנן נזילות רבות. לפי סקר נרחב של יוניצף וארגון הבריאות העולמי באתיופיה, כ-30%-40% מתשתיות המים אינן פועלות (כ-7,000 ברחבי הארץ).
למעלה מ-80% ממקורות המים באפריקה מתחלקים בין שתי מדינות או יותר. בעקבות כך, המדינות האפריקאיות תלויות בזרימת המים בהתאם לשימוש המדינות האחרות. היעדר תקציבים מונע בניית מאגרי מים וסכרים במקומות שבהם הם נזקקים. מים רבים באפריקה מנוצלים לטובת חקלאות וכשני שלישים מהאוכלוסייה תלויה בה. התוכניות החקלאיות, לעיתים קרובות מדי, אינן מתוכננות או מבוצעות כראוי.
מספר סיבות נוספות גורמות למשבר המים, בהן הגידול הדמוגרפי, וגידול בצריכת אנרגיה הדורשת שימוש במים.
בריאות

כמעט מחצית מן האוכלוסייה באפריקה סובלת מאחת משש המחלות הנובעות ממים לא נקיים. על פי ההערכות, בכל יום מתים 650 אפריקאים, בעיקר ילדים כתוצאה משלשולים ועוד אלפי אנשים מתים בכל יום כתוצאה ממחלות אחרות הנוגעות להיעדר מים נקיים. כך למשל, יו"ר ועדת המשנה לענייני אפריקה במשרד החוץ האמריקני, אמר ש-4,900 ילדים אפריקאים מתים בכל יום בשל היעדר מים נקיים.
עקב היעדר תקציבים במדינות האפריקאיות השונות, אין אפשרות לוודא שאין ערבוב של צואה וביוב במי השתייה. בעיה בריאותית נוספת היא אופן אחסון המים בסירים וצנצנות פתוחים, שמקלים על מחלות וגורמים מזהמים לחדור למים או להתרבות בהם. הדרך להימנע מכך היא הרתחת המים, דבר יקר לאוכלוסיות רבות. הוספת כלור למים היא אפשרות נוספת אך היא משנה את טעם המים ומרתיעה רבים מלעשות זאת.
משאבים

לפי ה-AFDB (הבנק לפיתוח אפריקה), על מנת לשפר את התשתיות והנגישות למים ולסניטציה, זקוקה אפריקה לתקציבים שבין 45 ל-60 מיליארד דולר.
לפי ארגון הבריאות העולמי, ההפסד הכלכלי הכללי של אפריקה כולה כתוצאה ישירה ממחסור במים נקיים הוא 28.4 מיליון דולר[דרושה הבהרה], או הפסד של 5% מהתוצר המקומי הגולמי. ההערכות הן שעל כל דולר שמושקע במים, ההחזר הכלכלי הוא בין $3-34, תלוי באזור ובטכנולוגיה שבשימוש באותו אזור.
תוכניות עם מבט לעתיד וארגונים ללא מטרות רווח שפועלים בתחום

תוכנית ה-(JMP (Joint Monitoring Programme for Water Supply and Sanitation בראשותם של יוניצף (Unicef) וארגון הבריאות העולמי (WHO) שואפים שעד שנת 2015 מספר האנשים בעולם שחיים ללא גישה למים יצומצם בחצי. הם קראו לתוכנית (MDG (Millenium Development Goal. נכון לינואר 2011 ההתקדמות מעידה על כך שהיעד לא יושג בשנת 2015.
USAID, הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי, יזם מספר תוכניות בשיתוף פעולה עם גורמים חיצוניים. לפי הטענה של האגף בשנת 2007, התוכניות זוכות להצלחה יחסית. "Water For People" היא תוכנית שמתגאים בה במיוחד. בתקציב של כמעט 10 מיליון דולר (נכון ל-2009), התוכנית משקיעה כמעט 8 מיליון דולר בכ-11 מדינות שונות ברחבי העולם, מתוכן 3 באפריקה - מלאווי, רואנדה ואוגנדה.
.Water.org inc הוא ארגון שהוקם על ידי שחקן הקולנוע מאט דיימון. המיזם משקיע כ-4 מיליון דולר ב-8 מדינות ברחבי העולם (4 באפריקה). באתר האינטרנט שלו יש נתונים סטטיסטיים רבים וכן מערך שיעורים במטרה להעלות את הנושא למודעות.
הקרן העולמית לשימור חיות הבר (WWF) פעילה בעשייה אקולוגית רבה ברחבי העולם. יש לארגון גם פרויקטים באפריקה הקשורים למים נקיים ובטוחים.
ישנם עוד עמותות וארגונים רבים שנרתמו לעזור למטרה וזאת בנוסף לארגונים הרשמיים שעובדים עם האו"ם וארגון הבריאות העולמי.
ראיין הרלג'ק הקים קרן לפיתוח מערכות מים במדינות מתפתחות. עד היום הקרן מימנה כ-1000 בארות מים, רובם במדינות אפריקה.
ראו גם

משבר המים בעזה
הערות שוליים

↑  The facts on water in Africa, WWF International
↑  Water for people Water for life, The United Nations World Water Development Report, page 12
↑  Africa, Mexico 2006, 4th World Water Forum, pages 24-25
1 2  Water in Africa Management options to Enhance Survival and Growth in Africa, pages 3-4, UNECA
↑  Rapid Assessment of Drinking-Water Quality in the Federal Democratic Republic of Ethiopia
↑  WWF - The Facts On Water in Africa
↑  U.S. Congress Examines Drinking Water Crisis in Africa
↑  Tap it - Water Privatization in Africa Leading to a New Water War
↑  Water for People
שובר תשובה בין-לאומי

שובר תשובה בין-לאומי הנמכר בבתי הדואר בישראל ותקף בכל המדינות החברות ב-UPU. שוברים דומים נמכרים בכל המדינות החברות באיגוד.
שובר תשובה בין-לאומי ישן מקנדה
שובר תשובה בין-לאומי (באנגלית: International Reply Coupon; בראשי תיבות: IRC) הוא שובר שניתן לשימוש לצורך משלוח מכתב סטנדרטי במשקל עד 20 גרם בכל מקום בעולם. כל המדינות החברות באיגוד הדואר העולמי מכבדות שוברי תשובה בין-לאומיים (מלבד טייואן). איגוד הדואר העולמי הוא המוציא לאור והמדפיס של שוברי התשובה העולמיים ועליהם סימן מים של האיגוד.
מטרתו של שובר תשובה בין-לאומי היא לאפשר לכל אדם לשלוח לאדם אחר, בכל מקום בעולם, מכתב שאליו מצורף שובר התשובה המכסה את הוצאות הביול למשלוח תשובה. כאשר מתעורר צורך זהה בין שני אנשים באותה מדינה, ניתן לצרף למכתב מעטפה מבויילת לצורך תשובה. מובן שלא ניתן לעשות זאת, כאשר מבקשים לכסות את הוצאות משלוח תשובה למי שנמצא מחוץ לגבולות המדינה, שהרי בוליה של מדינה אחת אינם יכולים לשמש כדמי דואר במדינה אחרת. מצד שני קניית בולים תקפים של מדינה זרה, היא מסורבלת ואיטית. שובר תשובה בין-לאומי ניתן לרכישה בכל המדינות החברות באיגוד הדואר העולמי וכל שירותי הדואר במדינות האיגוד מכבדות את השוברים וממירים אותם בבולים תקפים של אותה מדינה.
ביום 1 בספטמבר 2006 הוציא איגוד הדואר העולמי שוברי תשובה חדשים, המחליפים את השוברים שהיו בשימוש עד לאותו מועד ותוקפם טוב עד ליום 31 בדצמבר 2009.
לשוברי התשובה שימושים רבים. אספני בולים משתמשים בשוברי תשובה לעיתים קרובות. יש מבין אספני הבולים, האוספים אף שוברי תשובה בין-לאומיים. כך גם אם אדם מבקש לפנות לאדם זר לו במדינה אחרת ומבקש לחסוך לנמען את הוצאות משלוח המכתב, ניתן לצרף לפניה שובר תשובה. כך למשל, אספני חתימות הפונים בבקשת חתימה לדמות זו או אחרת במדינה זרה, ישפרו את סיכוייהם לתשובה אם יצרפו שובר תשובה לפנייתם. ניתן גם לעשות שימוש בשוברי תשובה כתחליף למשלוח כסף מזומן למדינות זרות, בסכומים קטנים. בשירותי דואר רבים ניתן לפדות שוברי תשובה במזומן.
נוסף לשוברי התשובה הבין-לאומיים המונפקים על פי הוראות איגוד הדואר העולמי, קיימים שוברי תשובה של איגודי דואר אזוריים או לאומיים, כך למשל שוברי תשובה של איגוד הדואר הערבי, ואיגוד הדואר של הממלכה המאוחדת, אלה כמובן ניתנים לשימוש אך ורק בארצות החברות באותו איגוד.
שוברי תשובה בין-לאומיים ניתן לרכישה בכל בתי הדואר של חברת דואר ישראל. דואר ישראל אף מכבד שוברי תשובה שנרכשו מחוץ לישראל וממיר אותם בבולים במחיר המתאים למשלוח מכתב במשקל 20 גרם ליעדים בין-לאומיים בדרך האוויר. עם זאת, דואר ישראל אינו מכבד שוברי תשובה שנרכשו בארצות איתן לישראל אין קשרי דואר.
פרנסס קרפנטר

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1890 וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 פטירה:  2 בנובמבר 1972 (בגיל 82) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  מכללת סמית' 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה הגאוגרפית המלכותית 
 
פרנסס ארטה קרפנטר (באנגלית: Frances Aretta Carpenter) (30 באפריל 1890–2 בנובמבר 1972) הייתה פולקלוריסטית, סופרת וצלמת אמריקאית. היא נסעה ופרסמה אוספים של סיפורי עם ממדינות בחמש יבשות.
ראשית חייה וחינוך

פרנסס ארטה קרפנטר נולדה בעיר וושינגטון בשנת 1890. אמה הייתה ג'ואנה קונדיקט. אביה היה נוסע וכותב מסעות פרנק ג'י קרפנטר, ואחיה ג'ון קרפנטר. בניגוד למקובל באותה תקופה, אביה לקח במסעותיו ברחבי העולם והיא שימשה כמזכירתו ועוזרת הצילום שלו משנות העשרה המוקדמות שלה, עם הפסקה כדי להשלים את לימודיה בקולג' החל מ-1908.
בשנת 1912 היא סיימה את לימודיה במכללת סמית' וחזרה לעבוד כעוזרת של אביה.
צילום, כתיבה ומסעות בעולם

מגיל צעיר היא צילמה נושאים מגוונים מבחינה אתנוגרפית לספרי אביה. הם טיילו בארבע יבשות, כאשר פרנסס המשיכה להיות שותפה פעילה של אביה עד מותו ב-1924.
ב-1930 פרסמה קרפנטר את סיפורים של סבתא באסקית, אוסף סיפורי העם הראשון שלה. זה היה הראשון בסדרת סיפורי הסבתא הפופולרית שלה. פריצת הדרך שלה כסופרת פופולרית הגיעה שלוש שנים מאוחר יותר עם פרסום סיפורים של סבתא רוסייה, (1933) סיפורים שתורגמו ממקורות רוסים מקוריים, והודפסו עם איורים מאת איבן ביליבין .
בתחילת שנות ה-60 נסעה קרפנטר לקנדה ולים התיכון . ב-1964 ביקרה באפריקה וטיילה בכל היבשת במכונית. בשנת 1966 היא הייתה ביפן ובקוריאה. אסופת הפולקלור הגדולה האחרונה שלה, אנשים מהשמיים; סיפורי איינו מצפון יפן, אשר תיארו בפירוט את התרבות הנעלמת של בני האיינו בצפון יפן, פורסמו ב-1972.
בנוסף לעבודתה שלה, הפרויקטים שלה כללו עבודה מתמשכת של ארגון הקורפוס של אביה, ארגון תרומה המונית של המסמכים והצילומים המשפחתיים לספריית הקונגרס ופרסום קטעים מעבודתו הכתובה של אביה. Carp's Washington, מבחר מטורי הדעה המוקדמים שפרסם אביה (שנכתבו בשנות ה-80) פורסם ב-1960, והפך לרב מכר.
קרפנטר הייתה עמיתה ב-Royal Geographical חברה. היא גם שימשה כסגנית נשיא האגודה הבינלאומית של נשים גאוגרפיות מ-1939 עד 1942. היא הייתה חברה במועדון הסולגרייב, מועדון הקוסמוס, מועדון השברולט צ'ייס ומועדון הקוסמופוליטן, נשיאת אגודת הבוגרים של סמית' קולג', ישבה במועצת הנאמנים שלהם מ-1936 עד 1944, ומ-1960 עד 1930 כיהנה במועצת היועצים של המכללה.
חיים אישיים

ב-6 באפריל 1920 נישאה קרפנטר לוויליאם צ'אפין הנטינגטון איתו המשיכה לטייל בכל העולם. הוא עבד בשגרירות ארצות הברית, פריז ושירות החוץ של ארצות הברית מ-1920 עד 1961. לזוג נולדו שני ילדים: ג'ואנה הנטינגטון נואל ואדית צ'אפין הנטינגטון ויליאמס. למרות, שכפי שהיה נהוג בזמן נישואיה, קרפנטר לקחה את שם המשפחה של בעלה, היא המשיכה לפרסם בשמה המקורי.
מוות ומורשת

פרנסס קרפנטר מתה ב-2 בנובמבר 1972.
קרפנטר נקברה בבית הקברות אוק היל, וושינגטון. המסמכים של פרנסס קרפנטר מוחזקים באוסף סופיה סמית' בסמית' קולג'. בספריית הקונגרס יש אוסף של כ-7,000 תשלילים ו-16,800 תצלומים שצולמו על ידי בני משפחת קרפנטר.
חיבורים > עם פרנק ג' קרפנטר

Carpenter, Frank, & Carpenter, Frances. The Food We Eat: Journey Club Travels. New York: American Book Co., 1925.
Carpenter, Frank, & Carpenter, Frances. The Clothes We Wear: Journey Club Travels. New York: American Book Co., 1926.
Carpenter, Frank, & Carpenter, Frances. The Houses We Live In: Journey Club Travels. New York: American Book Co., 1928.
חיבורים > חיבורים עצמאיים > אוספי סיפורי סבתא

Tales of a Basque Grandmother, ill. Pedro Garmendia. New York: Junior Literary guild/Lippincott, 1930.
Tales of a Russian Grandmother. NY: Doubleday, Doran & Co. Inc, 1933.
Tales of a Chinese Grandmother, ill. Malthe Hasselriis. NY: Doubleday, Doran & Co. Inc, 1937.
Tales of a Swiss Grandmother, ill. E. Bieler. Doubleday, Doran & Co. Inc, New York, 1940.
Tales of a Korean Grandmother: 32 Traditional Tales from Korea. New York: Doubleday, Doran & Co. Inc, 1947.
חיבורים > חיבורים עצמאיים > אנתולוגיות פולקלור בינלאומיות

Wonder Tales of Horses & Heroes, ill. William D. Hayes. Garden City: New York: Doubleday & Co., Inc., 1952.
Wonder Tales of Dogs and Cats, ill. Ezra Jack Keats. Garden City: New York: Doubleday & Co., Inc., 1955.
Wonder Tales of Seas & Ships, ill. Peter Spier. Garden City, NY: Doubleday, 1959.
The Elephant’s Bathtub: Wonder Tales From The Far East. ill. Hans Guggenheim. Garden City: New York: Doubleday & Co. Inc., 1962.
African Wonder Tales. ill. Joseph Escourido. Garden City, NY: Doubleday, 1963.
The Mouse Palace. ill. Adrienne Adams. McGraw-Hill Book Co. 1964.
South American Wonder Tales. ill. Ralph Creasman. Chicago: Follett Publishing (1969). ISBN 0695482149
People from the Sky; Ainu Tales from Northern Japan. ill. Betty Fraser. Garden City, NY: Doubleday, 1972.
חיבורים > חיבורים עצמאיים > ספר זיכרונות

ed. Frances Carpenter. Carp's Washington. New York: McGraw-Hill Book Company, 1960.
Carpenter, Frances. Holiday in Washington. ill. George Fulton. New York: Alfred A. Knopf. 1966.
הערות שוליים

↑  Wisconsin Library Bulletin (באנגלית). Division of Library Services, Department of Public Instruction. באוקטובר 1933. p. 217. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "The Frank and Frances Carpenter Collection". www.loc.gov (באנגלית). 1860. נבדק ב-2022-01-07.
1 2  Frances C. Huntington, Author And Geographer, Is Dead at 82. The New York Times, 9 Nov. 1972. Retrieved 2020-3-20.
↑  "Eskimo Girl Wearing Clothes of All Fur". World Digital Library. 1915. נבדק ב-2 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)"Eskimo Girl Wearing Clothes of All Fur". World Digital Library. 1915. Retrieved June 2, 2013.
פלורה ויוליסס

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  קייט די-קמילו 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רומן לילדים 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  24 בספטמבר 2013 
 פרסים
 מדליית ניוברי (2014) 
 
פלורה ויוליסס: ההרפתקאות המאוירות (באנגלית: Flora & Ulysses: The Illuminated Adventures) הוא ספר ילדים שנכתב על ידי קייט די-קמילו ואויר על ידי קית' קמפבל. הספר יצא לאור באנגלית ב-2013, ותורגם לעברית על ידי מיכל אלפון ויצא לאור בהוצאת כנרת, זמורה־ביתן, דביר ב-2016. הספר זכה במדליית ניוברי ב-2014.
תקציר העלילה

הדבר שפלורה הכי אוהבת לעשות הוא לקרוא ספרי קומיקס על גיבור העל האהוב עליה, אינקנדסטמן האגדי, וחולמת להיות גיבורה כמוהו. הסיפור מתחיל בתקרית מצערת כאשר השכנה חובבת הניקיון, מקבלת שואב אבק משוכלל שיוצא מכלל שליטה ושואב כל מה שבדרכו ללא מעצורים, כולל סנאי אחד. פלורה הופכת את חלומה למציאות, כאשר היא מצילה את חייו של הסנאי משואב האבק בדיוק כמו בסיפורים שהיא קוראת. וכאן נפגשו פלורה ויוליסס פעם הראשונה. בעקבות התקרית, יוליסס הופך לגיבור מדהים בעל כוחות – כתיבת שירה, הבנת בני האדם ותעופה בשמיים. ביחד הם יוצאים להרפתקה מיוחדת שבה פלורה לומדת להכיר את העולם מחדש.
לאחר הגירושים של הוריה, פלורה עוברת לגור עם אמה, אך מאוד מתגעגעת לאביה. פלורה ואביה היו מאוד קרובים, ואהבו מאוד לקרוא סדרת קומיקס שאמה שנאה במיוחד. פלורה ואמה לא קרובות כלל ופלורה מרגישה בודדה, נטושה ולא נאהבת על ידי אמה.
פלורה והסנאי המשורר מתחילים סיפור נפלא, מבדר והרפתקני במיוחד יחד. פלורה נאלצת להתמודד עם קשיים שלא הייתה יכולה להתמודד לבד לולא סנאי משורר, שכנה קשישה ונבונה, ילד שסובל מאובדן ראייה זמני, שלט דונאטס ענק ואת חפירה?!
תקציר העלילה > המוטיב העיקרי

עופרה רודנר מספרת כי פלורה עוסקת באהבה לאורך כל הסיפור, בעיקר מההיבט האנטי־רומנטי. פלורה לא אוהבת רומנטיקה, ואף מאשימה את הרומנטיקה בנישואיהם האומללים של הוריה. כמו כן, פלורה אכן חיה בסיפור משלה, אמנם לא רומנטי. זאת אומרת, השקפת עולמה היא ספרותית — ולהשקפות עולם ספרותיות יש זיקה לגורלות ולמיסטיקה. אפשר בהקשר הזה להזכיר את העיוורון של ויליאם, שבסיפור מוצג כמין שליח של הגורל העיוור. העיסוק בתחום העל־טבעי חוזר כמוטיב מרכזי בספר — בהקשרים אומנותיים ובהשראה, התגלות, טלפתיה, ניסים וכוחות־על.
דמויות

הגיבורים של הסיפור הם פלורה בת העשר והסנאי הקטן בשם יוליסס (אודיסאוס). פלורה היא ילדה צינית מלידה, בת להורים גרושים שמצפה לגרוע ביותר בכל עת. פלורה אימנה את עצמה כבר מגיל קטן להיות ספקנית וחשדנית, ילדה עצמאית, ושמה מלפניה מסכות שמסתירות את רגשותיה האמיתיים המתבטאים בעוקצנות ולגלוג כלפי הסובבים שלה. בעקבות גירושי הוריה חיה פלורה בבית אמה והייתה ילדה בודדה מאוד. פלורה שמתעבת את הרומנים הרומנטיים שאמה כותבת שקעה בקריאת קומיקסים ובהערצת גיבורי על דמיוניים בעקבות חוסר העניין של אמה בקיומה. אמה, שלא מסתירה את אכזבתה בפלורה, אף טוענת שפלורה היא "ילדה מוזרה" משום היותה ילדה בודדה, ללא חברים, לא חייכנית ואוהבת קומיקסים.
הסנאי הקטן, יוליסס, התגלה כגיבור על ארבע וכמשורר שירים מוכשר מאוד. לסנאי יש הבל פה "בוטני", הוא תמיד רעב ופרוותי. רק קולה של פלורה יכול להזכיר לו מי הוא באמת ועוזר לו לגבור על האויב שלו. יוליסס אוהב גם לכתוב לפלורה שירי אהבה ילדותיים. אולם, תפקידו העיקרי הוא הצלת היחסים בין פלורה ואמה: את פלורה המנותקת מרגשותיה, ואת אמה המלאה ברגשות דרמטיים, רומנטיים, דמיוניים ובעיקר לא מציאותיים עד ששכחה מהי מציאות ומהו דמיון. כאשר אמה של פלורה אמרה שהיא תסלק את הסנאי ותהרוג אותו יצאה פלורה להגנתו. הסכנה ששקפה ליוליסס, גיבור העל והמשורר הכול יכול, הנביטה בפלורה את הרגשות האמתיים שלה שהיו קבורים מתחת לכל המסכות ששמה על עצמה לאורך הדרך, כמו חמלה, אומץ, מחויבות ומסירות.
דמויות נוספות:
אמה של פלורה היא סופרת רומנים רומנטיים, שלא מתעניינת בחיי בתה ואף כמעט לא מבחינה בקיומה. מצד פלורה, לועגת לה אמה על עולמה הרוחני הדל והמשעמם. האמא בסיפור מוצגת באופן פתטי, שתלטני, נרקיסיסטי, אנוכי, עקשני והכי גרוע, כותבת רומנים רומנטיים. אפשר להסיק שעיקר אכזבתה בבתה העצמאית קשור לעובדה שפלורה לא רוצה להיות הבת האידיאלית שאמה רוצה שתהיה ("בת לפי החוקים הישנים"), אפילו אם האכזבה הזאת מוסווית ומוסתרת.
אביה של פלורה, שמתואר גם כאב נוקשה, אך יש בו תמצית של רחמים וחיבה כלפי פלורה. בסיפור הקשר שלה ושל אביה מתואר כקשר חזק ועמוק. והשכנה שלו, גברת מישאם. עוד דמות היא ויליאם ספייבר, האחיין הנטוש והמאומץ של השכנה טיקם — וירדו מחונן, חיוור וחצי עיוור (באופן זמני). פלורה ויתרה על המגננות שבנתה ועל הלב הקר שלה, ונתנה אמון בילד, ויליאם ספייבר, וכך גילתה שקיימת בעולם ידידות אמת.
קהל יעד

הספר "פלורה ויוליסס" יכול לעניין ולסקרן אנשים מכל שכבות הגילאים, ילדים, נערים מבוגרים וקשישים. הוא מיועד לילדים בגילאי תשע עד שתים עשרה, ולתלמידי בית ספר יסודי היודעים לקרוא באופן רציף וללא ניקוד. אך מעבר לזאת הסיפור יכול לשעשע גם מבוגרים שרוצים להעביר כמה שעות בחברת ספר מעשיר בידע ומרתק.
ביקורות

הספר זכה לביקורות מרהיבות, על כתיבתו השנונה ואופן הצגת נושאים שונים בחיים.
מאירה ברנע גולדברג וד"ר ענת שפירא טוענות שהסיפור הוא תענוג אמיתי, וכי כיום קשה לכתוב ספר שמשלב בתוכו אלמנטים רבים כמו הומור, חוכמה, שנינות, רגישות, ושנוגע לליבם של הקוראים. אך הכי חשוב, ספר שילדים ייהנו לקרוא. בנוסף שתיהן מסכימות על כך שאי אפשר לתאר את הספר בסתם מילים.
לפי דבריה של טל מלמרשטיין, קצב העלילה מזכיר לנו סוג של מחזה מודרני, שנושא עמו, גם דרך האיורים, מחווה ברורה אך גם קצת ביקורתית על סוג הקומיקס. טל טוענת ואומרת שבספר הכל מקסים, הדמויות מדויקות ושלמות. היא משבחת את הדיון על הבדידות ומהם כוחות על אמיתיים. ובנוסף מחמיאה על כתיבתה של קייט, ועל הפיכת הכתיבה לכוח היעיל ביותר.
ביקורות > ביקורות חברתיות

ד"ר נירה לוין בסיפור מציגה את הביקורת של הספר ואת התמקדותו בהיבטים המורכבים של ילדות קשה כמו של פלורה, אופן הצגתו כספר המכיל ומתאר מצבים של הזנחה ואף אלימות (מילולית או פיזית) מצד הורים (כמו בדידות, הרגשת שוני, ואי האחריות של הורים במעמדם). היא מציגה את התנהגות ההורים בספר המבוססת על המציאות שאנו חיים בה בימים אלו כחברה.
ביקורות > ביקורת ספרותית

לדעתה של אליזבת קנדי, בנוסף להנאה שבקריאת סיפור דמיוני, הקוראים נהנים גם מן המילים עצמן, כי בעצם ככה הכותב של הספר מביא רגשותיו — באמצעות המילים שלו. לפיה ילדים יותר קטנים נוטים להתעניין יותר במילים חדשות ומגוונות, ולקייט יש הרבה אוצר מילים שיכולה היא לשתף כמו: "קלקול", "לא צפוי" ו"חולף ". אליזבת לא מופתעת שקמילה זכתה במדליית ניוברי השנייה לספרות הצעירים של "פלורה ויוליסס" עם ואיכות כתיבה מעולה וסיפור מרתק שכזה.
רויטל ק. טוענת כי אם לא היה מדובר בקייט, הייתה עלולה לחשוד שהספר מנסה לרדת לרמה הנמוכה של הילדים. אך במקום לרדת אל רמתם של הילדים קייט עושה בדיוק ההפך. קייט, בדיוק כמו יוליסס הסנאי המעופף, מתרוממת גם היא ביחד עם הז'אנר למעלה ולוקחת את הקוראים ביחד איתה. קייט לא עושה זאת מתוך זלזול לז'אנר אלא מתוך הבנת העיקרון האמיתי שמתחבא בתוכו בצורה מעמיקה. היא עושה זאת מתוך הבנה לצרותיה של ילדה שעולמה חרב עליה ומרגישה הזדהות עם סנאי, גיבור העל של הסיפור. קייט בוחרת להציג את דמותו של הסנאי כדמות של משורר שכותב את שיריו מתוך רגשות שמדמים את אופיו האמיתי של העולם ולא מתוך רגשות של ייסורים ודיכאון, מה שכבר מעבר לרמה שילדים קטנים יכולים להבין.
רקע הספר

לדברי עופרה רודנר, קמילו סיפרה ש"פלורה ויוליסס" נכתב בהשראת שואב האבק שכל-כך אהבה אמה, שעליה התאבלה בזמן כתיבת הספר: "אמי פחדה מה יהיה עם השואב שלה. היא הייתה קשורה אליו באופק עמוק ורצתה לוודא שהוא יקבל בית חם ומסור. נאלצתי להבטיח לה שוב ושוב שאקח אותו אלי. אחרי שהיא מתה לא הייתה לי ברירה, הייתי צריכה לעשות משהו ראו עם השואב הזה" (מתוך "שיחה עם ילדים" בכנס במרילנד, 2014).
הערות שוליים

1 2 3  מאירה ברנע גולדברג, ‏ה-מתנה לחנוכה: המלצות לספרים מאחת שיודעת, באתר ‏מאקו‏, 21 בדצמבר 2016
1 2  anatshapira, ושתי שלי: סופרת הילדים קייט די-קמילו, באתר מילים שענת, ‏2017-03-09
1 2 3  מישהו אמר דמי חנוכה?, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-06-08
1 2  פלורה ו יוליסס על ידי קייט DiCamillo ביקורת הספר, באתר iw.eferrit.com
1 2 3   עופרה רודנר, "פלורה ויוליסס": שואב האבק של אמא העניק השראה לסיפור מקאברי על סנאי וילדה, באתר הארץ, 6 באוקטובר 2017
1 2 3  פלורה ויוליסס : דף דף, ספרות ילדים : ספרים : ביקורות לפי סדר א"ב, באתר www.dafdaf.co.il
1 2  ביקורת ספרותית על פלורה ויוליסס - ההרפתקאות המאוירות מאת קייט די קמילו (רויטל ק.), באתר סימניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb43497895v (data)