stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיילי סלמיס

| --- | --- |

חיילי סלמיס
 מידע כללי
 מאת:  חווייר סרקס
 שפת המקור:  ספרדית
 סוגה:  רומן
 נושא:  מלחמת האזרחים בספרד 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2001
 מספר עמודים:  229
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת כרמל
 תאריך:  2007
 תרגום:  רמי סערי
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003778057, 002570461
 
חיילי סלמיס (בספרדית: Soldados de Salamina) הוא רומן מאת הסופר הספרדי חווייר סרקס. הגרסה הראשונה של הספר ראתה אור במרץ של שנת 2001, ועד שנת 2007 התפרסמו בספרד יותר מארבעים מהדורות שלו. הספר נמכר ביותר מחצי מיליון עותקים ותורגם ליותר מעשרים שפות. הוא היה לרב-מכר גם מחוץ לגבולות ספרד, למשל באיטליה, ארצות הברית, בריטניה, גרמניה, דנמרק, הולנד, יוון, נורווגיה, פולין, פינלנד, צ'כיה, צרפת, קנדה, רומניה ושוודיה. זהו ספרו הראשון של חווייר סרקס, שראה אור בעברית. התרגום העברי, מאת רמי סערי, התפרסם בהוצאת כרמל בשנת 2007. הספר גם עובד לסרט, שזכה אף הוא להצלחה רבה.
הרומן עוסק באסון הלאומי הקשה ביותר שפקד את ספרד במאה העשרים: מלחמת האזרחים. עלילת הספר וסגנונו אינם מבוססים על בדיון בלבד וגם לא על כתיבה אוטוביוגרפית בעיקרה, אלא על עירוב בין כתיבה ספרותית לבין דיווח עיתונאי ועל שילוב בין יסודות של ספר מתח לבין פירוט תוצאות מחקר היסטורי וספרותי. הספר מתמקד בניסיונו הכושל בתחילה והמוצלח בדיעבד של עיתונאי להיהפך לסופר, ובהשוואה שבחר הסופר לעשות בעבודתו העיתונאית בין שני אירועים היסטוריים שאכן התרחשו: מות המשורר אנטוניו מצ'אדו בגלות ימים ספורים אחרי תבוסת הרפובליקנים וההוצאה להורג שהסופר רפאל סנצ'ס מסס נמלט ממנה בעור שיניו. שני אירועים אלה יוצרים את התשתית העובדתית של היצירה, וממנה משתלשל חוט השני לאורך כל עלילת הספר.
בתחילת הספר, תעלומה מרתקת מתקופת מלחמת האזרחים אינה נותנת מנוח לחווייר סרקס, עיתונאי ספרדי מתוסכל החולם להיות סופר מצליח. הוא יוצא לדרך ארוכה של איסוף מידע וראיות ומתחקה אחרי קורות סופר ידוע, אחד האידאולוגים החשובים של הפשיזם בארצו, הנמלט מהוצאה להורג. במהלך המרדף אחריו ניצַל האיש הודות לחייל רפובליקני, המבחין בו אך בוחר לנצור את נשקו. הספר מתמקד בשאלה מיהו אותו חייל ומדוע פעל כפי שפעל. סרקס פותר, כבספר מתח, את החידה המסעירה את דמיונו, ותוך כדי כך הוא לומד חדשות ונצורות על הגבורה, על הרֵעוּת ועל טיבה החמקמק של האמת ההיסטורית.
סיפורו האישי של סרקס נשזר ברומן לפרקים בלשון ישירה, רהוטה ולפעמים יובשנית קמעה, והוא לא רק מעניק למסופר בגוף ראשון מִשנה תוקף ואמינות, אלא גם קושר בין העובדות ההיסטוריות של תקופת המלחמה לבין ההווה, אשר בו הסופר עורך את מחקרו ההיסטורי, מחקר החותר להבהיר את הפרשייה העלומה ולפתור אותה אחת ולתמיד. גישת הסופר לספרות ולהיסטוריה גם יחד, שאיפתו לאמת את העובדות וסלידתו מפני ראייה משוחדת או חד-צדדית, יכולות לשמש הסבר חלקי להצלחה הכבירה שהספר זכה לה לא רק בספרד, אלא גם ברבות מן הארצות שלשפותיהן תורגם.
חואן גאוטו

חואן קרלוס גאוטו (באנגלית: Juan Carlos Gauto; נולד ב-2 ביוני 2004) הוא כדורגלן ארגנטינאי שמשחק כקשר בקבוצת פ.צ. בזל.
קריירה

ב-15 באפריל 2022, הוא הופיע לראשונה בקבוצה הבוגרת של הורקאן נגד טיגרה.
ב-17 בפברואר 2023, הוא הבקיע את שערו הראשון בקריירה מול בארקאס סנטרל, בניצחון 2 - 0 במחזור הרביעי של ליגת העל הארגנטינאית.
נבחרת לאומית

נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
הערות שוליים

↑  Lista de convocados para el Mundial Sub 20 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הארגנטינאית, 3 במאי 2023 (בספרדית)
ז'ופאן

ז'ופאן (Župan) היה תוארו של מנהיג שבטי אצל הסלאבים הדרומיים בתקופת נדידת העמים. לאחר שהשבטים התיישבו התואר ז'ופאן היה לתוארו של שליט נפה קטנה, מי שתחת הנהלתו נמצאים מספר יישובים. המונח ז'ופה היה למונח מקביל לנפה. עם הזמן התואר הפך לפניית כבוד אל גברים נשואי פנים אצל הסלאבים הדרומיים וגם בוולאכיה.
בתואר הז'ופאן הגדול (Veliki župan) הוכתרו וויוודים מסוימים של העמים הסלאבונים, בעיקר קרואטים.
חורף (סרט, 2020)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  סרגיי צ'רניקוב
 הופק בידי:  אלכסיי אגייב אלכסנדר פלוטניקוב זאור בולוטאייב
 תסריט:  סרגיי צ'רניקוב
 שחקנים ראשיים:  איגור פטרנקו אלכסנדר פטרוב
 צילום:  גריגורי וולודין
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 חברת הפקה:  Look Film Kinotrest
 חברה מפיצה:  Ten Letters
 הקרנת בכורה:  27 בפברואר 2020
 משך הקרנה:  76 דקות
 שפת הסרט:  רוסית
 סוגה:  מותחן פשע
 הכנסות:  780 מיליון רובל
חורף (ברוסית: Зима) הוא מותחן פסיכולוגי רוסי משנת 2020 שהופק בשיתוף פעולה עם משרד התרבות של רוסיה בבימויו של סרגיי צ'רניקוב שגם כתב את התסריט ובכיכובם של אלכסנדר פטרוב ואיגור פטרנקו.
תקציר עלילת הסרט

בדרך הביתה בעיר מוזרה, אלכסנדר ואביו נפצעים קשה בשל סכסוך בין עבריינים צעירים ושיכורים. האב מת ואלכסנדר הופך לעד מסוכן, שיש לחסל אותו. הוא נאלץ להתחיל בעצמו את המרדף ומהר מאוד הופך מקורבן לצייד בדם קר.
שחקנים ודמויות

איגור פטרנקו - אלכסנדר
אלכסנדר פטרוב - מקס
טימופיי טריבונצב
ניקיטה פאבלנקו
מיכאיל ז'יגאלוב
דמיטרי קוליצ'קוב
אלכסנדר אבליאזוב
ניקיטה סאלופין
אלכסיי דמידוב
ניקיטה עבדולוב
חוות תקוע

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  מירה ויגנסברג ואורן קסלר
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־38 שנים)
 מיקום המטה:  תקוע
 מוצרים עיקריים:  פטריות אקזוטיות
 יו"ר:  אהרון בר-טור
 מנכ"ל:  קובי אייזנר
 עובדים:  כ-70
  
 tekoafarms.co.il
חוות פטריות תקוע בע"מ (הוקמה בשנת 1986) היא חברה פרטית העוסקת בגידול, ייבוא ושיווק זני פטריות אקזוטיות וירקות מיוחדים, חלקם מגידול עצמי בחווה וחלקם מייבוא ומרכש מקומי.
בשנותיה הראשונות, עסקה החווה באופן בלעדי בגידול פטריות אקזוטיות, ועם השנים הרחיבה את היצע מוצריה באמצעות ייבוא מוצרים שהוצגו לראשונה לעולם הקולינריה הישראלי.
חוות תקוע היא ספקית חומרי גלם לכלל רשתות השיווק בישראל, לשווקים הפתוחים ולמבחר מסעדות. בחוות תקוע מגדלים פטריות שיטאקי ויער טריות והיא היבואנית הבלעדית בישראל של פטריות שי-מג'י, פטריות מלך היער ושינוקי וכן של אנדיב לבן ואדום.
רקע היסטורי

חוות תקוע הוקמה בשנת 1986 על ידי מירה ויגנסברג ואורן קסלר, זוג עולים חדשים שקבעו את מושבם ביישוב תקוע בגוש עציון.
בשנים הראשונות לשהותה בישראל, עסקה מירה במחקר אודות פעילות מערכת החיסון בקרב חולי סרטן באוניברסיטה העברית בירושלים, במסגרת המחקר נחשפה לממצאי מחקר רבים המצביעים על כך שזני פטריות מאכל מסוימות מעצימים את פעילות המערכת החיסונית הטבעית. באותם ימים, לא גודלו בישראל פטריות אקזוטיות והמעט שהיו זמינות, יובאו כמיובשות.
תובנות אלו הובילו את בני הזוג, קסלר וויגנסברג, להקים את "חוות פטריות תקוע" ולגדל סוגי פטריות שטרם גודלו בישראל.
בראשית הדרך, סיפקה חוות תקוע את תוצרתה למטבחי עילית וירקני בוטיק בלבד. בחלוף השנים, שיתופי הפעולה של חוות תקוע עם שפים בולטים בישראל הגבירו את הביקוש למוצרים נוספים והיצע החווה התרחב לירקות ופירות מיוחדים כמו אנדיב, שאלוט, ג'ינג'ר, אספרגוס, ליים ועוד. בנוסף, שוכללו שיטות גידול הפטריות על ידי יישום תנאי גידול ובקרה בסטנדרטים מדעיים. כמו כן, הוקם בחווה פס ייצור לפטריות מיובשות. עקב הרחבת היצע המוצרים, שינתה החברה את שמה המסחרי ל"חוות תקוע".
חוות תקוע הייתה הראשונה לגדל בישראל פטריות אקזוטיות כמו שיטאקי ופטריות יער. כמו כן, חשפה את הקהל הקולינארי הישראלי לראשונה למגוון מוצרים שיובאו על ידה באופן בלעדי.
רקע היסטורי > מוצרים מיובאים

בין השאר, החווה ייבאה ושיווקה לראשונה בישראל את פטריות "מלך היער". השם המסחרי המוכר כיום לסוג פטריה זה נטבע על ידי החווה, על בסיס השם המסחרי האנגלי King Oyster. כמו כן, משווקת החווה לשוק מוצרים ממדינות שונות – פטריות שי-מג'י ושינוקי מהמזרח ואנדיב לבן ואדום מאירופה. מוצרים אלו מיובאים על ידי החווה באופן בלעדי בארץ. כמו כן, מייבאת החווה שורש ג'ינג'ר טרי ובצלצלי שאלוט.
החווה מפעילה מערך מכירות והפצה בפריסה ארצית ופועלת מסחרית מול כלל גורמי הקמעונאות בשוק מוצרי הצריכה: רשתות שיווק ולקוחות קמעונאיים פרטיים כמו גם לקוחות סיטונאיים ושוק מוסדי.
רקע היסטורי > רכש ישראלי

החווה משווקת תוצרת ישראלית מגוונת כגון, בין השאר:
תירס מתוק (צהוב ולבן)
כרוב ניצנים טרי
אפונת שלג
ליים
אספרגוס
בייבי ברוקולי
למון גראס
שורש כורכום טרי - בעונה
הישגים ופרסים

בשנת 2018, זכתה חוות תקוע בפרס 100 המשקים המצליחים בישראל.
הערות שוליים

1 2  tomroshko, החוקרת, המחקר והפטריות | מגזין את, באתר מגזין את, ‏5 בינואר 2010
↑  Aleksander Roszczyk, Jadwiga Turło, Radosław Zagożdżon, Beata Kaleta, Immunomodulatory Properties of Polysaccharides from Lentinula edodes, International Journal of Molecular Sciences 23, 2022-08-11, עמ' 8980 doi: 10.3390/ijms23168980
↑  מרב סריג, ‏ניחוח של יער: המדריך המלא לעולם העשיר של הפטריות, באתר גלובס, 6 בנובמבר 2011
ז'אק דובושה

| --- | --- |
ז'אק דובושה, 2017
ז'אק דובושה, 2017
 לידה:  8 ביוני 1942 (בן 82) אגל, שווייץ
 ענף מדעי:  כימיה, ביופיזיקה
 מקום מגורים:  שווייץ שווייץ
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ז'נבה  אוניברסיטת לוזאן  אוניברסיטת בזל  אקול פוליטכניק פדרל בלוזאן 
 מנחה לדוקטורט:  Eduard Kellenberger 
 מוסדות:  אוניברסיטת לוזאן (1987)  אוניברסיטת לוזאן (1987–2007)  המעבדה האירופית לביולוגיה מולקולרית (1987)  אוניברסיטת לוזאן (2007) 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכימיה (2017) 
 www.unil.ch/dubochet
 תרומות עיקריות
 מיקרוסקופ אלקטרונים קריוגני
 
ז'אק דובושה (בצרפתית: Jacques Dubochet; נולד ב-8 ביוני 1942 באגל שווייץ) הוא ביופיזיקאי שווייצרי. הוא חוקר לשעבר במעבדה האירופית לביולוגיה מולקולרית בהיידלברג, גרמניה ופרופסור לשם כבוד בביופיזיקה באוניברסיטת לוזאן שבשווייץ.
בשנת 2017, הוענק לו פרס נובל לכימיה יחד עם יואכים פרנק וריצ'רד הנדרסון "על תרומתו בפיתוח מיקרוסקופיה אלקטרונית קריוגנית ברזולוציה גבוהה לבחינה של מערכות ביוכימיות בתמיסות".
קריירה

בשנת 1962, דובושה החל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת לוזאן שבשווייץ וב-1967 קיבל תואר בהנדסה פיזיקלית. בשנת 1969, קיבל תעודה מאוניברסיטת ז'נבה על לימודיו בביולוגיה מולקולרית, לאחר מכן הוא החל ללמוד את המיקרוסקופיה האלקטרונית ב-DNA. בשנת 1973, דובושה השלים את התזה שלו בביופיזיקה באוניברסיטת ז'נבה ובאוניברסיטת בזל.
משנת 1978 עד 1987, ז'אק דובושה היה מנהיג צוות במעבדה האירופית לביולוגיה מולקולרית (אנ') שבהיידלברג, אז חלק מגרמניה המערבית. משנת 1987 עד 2007, היה פרופסור באוניברסיטת לוזאן. בשנת 2007, בגיל 65, בחר להפסיק את עבודתו ולצאת לפנסיה, והפך לפרופסור לשם כבוד באוניברסיטת לוזאן.
במהלך הקריירה שלו, ז'אק דובושה פיתח טכנולוגיות במיקרוסקופ אלקטרונים קריוגני ובטומוגרפיית אלקטרונים קריוגנית. טכנולוגיות אלה משמשות לדימות של מבנים ביולוגיים אינדיבידואלים כמו חלקיקי וירוס ועוד. בלוזאן הוא לקח חלק ביוזמות שונות כדי להפוך את המדענים מודעים יותר לבעיות חברתיות.
בשנת 2014, קיבל דובושה את 'פרס לנהארט פיליפסון' מהמעבדה האירופית לביולוגיה מולקולרית. בשנת 2015, פרופסור גארת' גריפית'ס, הקולגה של דובושה במעבדה האירופית לביולוגיה מולקולרית הסביר: "לז'אק היה חזון. הוא מצא דרך להקפיא שכבות דקות של מים כל כך מהר שלקריסטלים לא היה זמן לקבל צורה [שיכלה לפגוע בדגימות], עם הזמן הטכניקה הפכה לחשובה יותר ויותר עבור לימודי מדעי החיים וכיום ברור שזה שווה פרס נובל".
חיים אישיים

לצד הקריירה המדעית שלו, ז'אק דובושה היה קצין בצבא השווייצרי. דובושה חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית השווייצרית וחבר בפרלמנט של העיר מורגס, שם הוא מחזיק במושב בוועדה המפקחת.
ז'אק דובושה נשוי לכריסטין והוא אב לשני ילדים. יש לו דיסלקסיה.
וסטלנד לייסנדר

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 סוג:  סיור וסיוע לכוחות שדה
 ארץ ייצור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 יצרן:  וסטלנד
 תקופת שירות:  1938–1946 (כ־8 שנים)
 יחידות שיוצרו:  1,786
 משתמש ראשי:  חיל האוויר המלכותי   חיל האוויר המלכותי ההודי   חיל האוויר המלכותי הקנדי   חיל האוויר המלכותי המצרי
 תרשים
 
וסטלנד לייסנדר (באנגלית: Westland Lysander) הוא מטוס סיור בריטי. טיסתו הראשונה הייתה ב-15 ביוני 1936, והמטוס נמסר לשירות חיל האוויר המלכותי החל מיוני 1938.
עם כניסת בריטניה למלחמת העולם השנייה, ובייחוד עם נפילת צרפת לידי הגרמנים ב-1940, שימש המטוס להעברת סוכנים בריטים לצרפת וממנה, זאת משום שיכול היה לנחות על משטח קצר ביותר של 100 מטר. נוסף לכך, העבירו בו נשק עבור המחתרת הצרפתית. יתרון גדול נוסף היה למטוס זה שהמנוע היה יחסית שקט. היה לו אמנם רעש בדומה לזימזום של אלפי דבורים, אולם רעש זה לא הסגיר את התקרבותו לאויב.
המטוס היה בעל יכולת נשיאה של שלושה נוסעים או מכל דלק נתיק שמספיק לכ־300 ק"מ ומקלע M1919 בראונינג עם 2,000 קליעים. בנוסף, ניתן היה לחבר לכן הנסע מיתלה ל-8 פצצות במשקל של כ-20 ק"ג כל אחת.
שתי טייסות של מטוסים מסוג זה, נמסרו לחיל האוויר המלכותי המצרי בשנת 1939.
טייסת אחת של וסטלנד לייסנדר צורפה לחיל המשלוח המצרי, ופעלה במסגרתו החל מה-15 במאי 1948. בסיסה היה באל עריש. מלחמת העצמאות הייתה פעילותו המבצעית האחרונה של הלייסנדר.
תמונות

מבנה של לייסנדרים מעל מדגסקר, 1942
לייסנדר עובר תחזוקה בבסיסו באנגליה, 1940
לייסנדר של טייסת 2 במהלך טיסת אימון.
התקנת מצלמה לגוף המטוס למשימות תצפית וצילום אווירי, 1940
לייסנדר לקראת המראה מצרפת במהלך המערכה בצרפת, 1940
לקריאה נוספת

Pillarisetti, Jagan. The Westland Lysander in Indian Air Force Service. P.V.S. Jagan Mohan, 2010
הערות שוליים

↑  חיל האוויר המלכותי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541164605171  LCCN: sh85079183  NKC: ph118207 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלי טיס צבאיים ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוות שקמים

| --- | --- |

חוות שקמים
 מידע כללי
 סוג:  אזור גאוגרפי מעשה ידי אדם 
 מיקום:  מועצה אזורית שער הנגב 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°30′42″N 34°38′01″E﻿ / ﻿31.511788888889°N 34.633627777778°E﻿ / 31.511788888889; 34.633627777778
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) חוות שקמים(למפת מערב הנגב רגילה) חוות שקמים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות שקמים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חוות שקמים he
 
קבריהם של אריאל ולילי שרון בגבעת הכלניות הצופה על חוות השקמים
חוות שקמים (שמות קודמים: "חוות גולדברג", "חוות מרעית") היא חווה חקלאית הנמצאת בתחומי המועצה האזורית שער הנגב, בין העיר שדרות לקיבוץ דורות. החווה משתרעת על שטח של כ-3,800 דונם, וחוצים אותה שני נחלי אכזב - נחל שיקמה ונחל דורות. חוות שקמים היא יישוב לא מוכר. על חלק מהאדמות שכן בעבר הכפר הערבי הוג'. בשטח החווה אזור עם עתיקות. החווה מפורסמת עקב בעליה משנת 1972 אריאל שרון. כיום החווה בבעלות בניו עמרי וגלעד.
היסטוריה

שטח החווה ושטח שבו נמצא כיום קיבוץ רוחמה - סך הכול 7,000 דונם - נרכשו בשנת 1911 על ידי קבוצה בשם "שארית ישראל". היו מספר ניסיונות ליישב במקום חווה בשם רוחמה, ובשנת 1944 הוקם על חלק מאותו שטח הקיבוץ רוחמה, על ידי גרעין של "השומר הצעיר". בשנת 1950 רכש רפי איתן את שטח החווה כפי שהוא כיום, לצורך גידול צאן, אך הוא מכר אותה ב-1954 לקבוצת יהודים מאוסטרליה, שניסו לגדל במקום כבשים אוסטרליות מגזע "מרינו". החוואים לא הצליחו במיוחד, ובשנים שלאחר מכן החווה הייתה נטושה, עד שבשנת 1972 נרכשה על ידי אלוף פיקוד הדרום, אריאל שרון. שרון, שהשתחרר מצה"ל שנה לאחר מכן, נעזר לצורך הרכישה בהלוואה שקיבל מידידו, איש העסקים האמריקאי-ישראלי משולם ריקליס. בדומה לבתיהם של גנרלים נוספים מצה"ל, גם בית משפחת שרון תוכנן על ידי האדריכל זלמן עינב.
אריאל שרון ואשתו לילי נתנו למקום את שמו הנוכחי, חוות שקמים, על שם עצי השקמה הגדלים במקום. הם ניהלו את החווה באמצעות חברה בשם "שקמים חווה חקלאית", שחברת בת שלה, "מפעלי צאן ישראליים בע"מ", חתומה על חוזה חכירת החווה עם רשות מקרקעי ישראל. בחווה עוסקים בגידול צאן ובקר, ירקות, הדרים, אבטיחים וכותנה. הבקר הוא מהזן האיכותי "סימנטל". בשטח החווה שני בתים גדולים: האחד נועד לאריאל שרון ובנו עמרי, והשני - לבנו גלעד ומשפחתו. כדי למנוע ניגוד עניינים בין תפקידיו של שרון כשר לבין בעלותו על החווה, הועברה החווה לנאמנות ב-1981, וב־1989 עברה הבעלות לידי הבנים עמרי וגלעד.
בזמן מלחמת לבנון הראשונה (החל מ-1982) ובתקופת תוכנית ההתנתקות (2005) נערכו הפגנות מול החווה, נגד מדיניותו של שרון.
לילי שרון נפטרה במרץ 2000 ונקברה ב"גבעת הכלניות" (תל הוג') שמול החווה בניגוד לחוק. בג"ץ הכשיר את הקבורה בדיעבד.
בתקופה בה כיהן שרון כראש ממשלה בשנים 2001–2006, היה נוהג לכנס בחווה בימי שישי את האנשים המקורבים אליו ביותר, מה שזכה לכינוי "פורום החווה". מקובל להניח שההחלטות החשובות ביותר של המדינה ושל שרון התקבלו למעשה בפורום זה.
בשנים 2010–2013 הוקמה במקום תחנת כוח פוטו-וולטאית לייצור חשמל. אולם כיוון שהחווה אינה מוחכרת בתנאי נחלה, נקבע, שהחווה הסולארית אינה חוקית והיא לא חוברה לרשת החשמל.
ב-13 בינואר 2014, נטמן אריאל שרון לאחר הלווייתו ב"גבעת הכלניות" לצידה של רעייתו, לילי.
פרשות

החווה נקשרה למספר פרשות ואירועים, בהם הועלו חשדות למעשים לא כשרים:
הלוואה שקיבל שרון ב-1972 בסך 200 אלף דולר מאיש העסקים משולם ריקליס - כחלק מהסכום שהיה דרוש לו לרכישת החווה.
שתי הלוואות שניתנו לחברת חוות השקמים בספטמבר 1994, בסך לא ידוע מאיש העסקים אליעזר פישמן ולא ברור אם ובאיזו מידה נפרעו. קיימות טענות שחוות השקמים לא החזירה לפישמן את הכסף.
בפרשת האי היווני, הועלה חשד כי איש העסקים דוד אפל העביר כספי שוחד לשרון, במסווה של העסקת גלעד, בנו של שרון, בשכר גבוה מאוד. חוזה ההעסקה עם אפל נחתם בשנת 1998 על ידי חברת חוות שקמים, ולא על ידי גלעד.
בפרשת סיריל קרן התחייב אריאל שרון להחזיר 4.7 מיליון שקלים מהתרומות שקיבל, ולשם כך ניסתה המשפחה באוקטובר 2001 למשכן את חוות שקמים, אולם לא ניתן היה לבצע את המישכון, מכיוון שהחווה הייתה כבר ממושכנת לבנק אחר.
פרשת גלעד שרון-נמרודי: חקירת משטרה בשנים 2004–2006, בחשד להעברת כספים אסורה מיעקב נמרודי לגלעד שרון, במסווה של עסקה, בה רכשה חברת הכשרת היישוב (שבבעלות משפחת נמרודי) אופציה למניות בחברת ש.פ. הנגב שבבעלות חברת חוות שקמים. פרקליטות המדינה החליטה ב-2006 לסגור את התיק מחוסר ראיות.
פרשת כספי אריה גנגר. באוקטובר 2007 הגישה דליה גנגר - גרושתו של איש העסקים אריה גנגר - תביעה אזרחית לבית משפט בניו יורק נגד בעלה לשעבר, נגד גלעד שרון ונגד אנשים נוספים. על פי התביעה, הוציא אריה גנגר במרמה כספים מהרכוש המשותף של בני הזוג, והעביר בשנת 2005 סכום של 1.8 מיליון דולר לגלעד שרון, באמצעות שתי חברות שבשליטתו: חברת חוות שקמים בע"מ וחברת לרנר מנור נאמנויות בע"מ. הצדדים הגיעו להסדר באמצעות תהליך גישור מחוץ לכותלי בית המשפט, במהלכו קיבלה דליה גנגר סכום של 3.85 מיליון דולר אמריקני.
אריאל שרון החזיק בחווה ארגזים עם מסמכי צבא מסווגים, אותם אסף בין השנים 1973–1983, בניגוד לפקודות מטכ"ל ולחוק העונשין. הוא סירב להעביר את החומרים שצבר לכספת שהועמדה לרשותו בארכיון צה"ל. משרד הביטחון שקל להורות למשטרת ישראל לפשוט על חוות שקמים ולהחרים את המסמכים.
בדצמבר 2004 הוערך שווי החווה ב-11.5 מיליון דולר, לעומת כחצי מיליון דולר ששילם עבורה שרון ב-1972.
ביאורים

↑  בהתאמה לאינפלציה, סכום זה שווה ערך לכ-2.25 מיליון דולר ב-2004.
הערות שוליים

↑  בג"ץ 5134/14 התנועה למען איכות השלטון בישראל נ' מועצת מקרקעי ישראל, ניתן ב־14 בנובמבר 2016, סעיף 5
↑  שמוליק חדד, הפגנת מתנחלים מול חוות השקמים, באתר ynet, 6 בפברואר 2004
↑  אפרת פורשר, בג"ץ הכשיר את קבר לילי שרון, באתר nrg‏, 23 בנובמבר 2005
↑  אבי בר-אלי, האחים גלעד ועמרי שרון יהפכו את חוות השקמים לחווה סולארית, באתר TheMarker‏, 18 במרץ 2010
↑  בג"ץ 5134/14 התנועה למען איכות השלטון בישראל נ' מועצת מקרקעי ישראל, ניתן ב־14 בנובמבר 2016
↑  זאב גלילי, הזיכרון הסלקטיבי של אליעזר פישמן באתר "היגיון בשיגעון"
↑  הסדר זה מוזכר בפסק דין אחר הקשור לגנגר.
↑   אמיר אורן, משרד הביטחון דורש לקבל מסמכים צבאיים ששרון לקח בניגוד לחוק, באתר הארץ, 28 בינואר 2014
זבד ליקיי

| זבד ליקיי |
| --- | --- |

תקופה
סוף מיוקן- פליסטוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: גחניים
סוג:: זבד הודי
מין:: זבד ליקיי
שם מדעי
 Viverra leakeyi

זבד ליקיי (שם מדעי: Viverra leakeyi) הוא מין נכחד של טורף ממשפחת הגחניים אשר חי בסוף תקופת המיוקן עד הפליסטוקן באפריקה. מאובניו התגלו ב-1963 בנהר אומו שבאתיופיה ובטנזניה ודרום אפריקה. הוא קרוי על שם החוקר מ.ד. ליקיי (M. D. Leakey).
זבד גדול זה היה המין הגדול ביותר ממשפחת הגחניים בעולם, והגיע לממדי נמר קטן בגובה 59 ס"מ ובמשקל 40 ק"ג לערך. כיום משייכים את הזבד, על פי מבנה דומה של השלד לסוג זבד הודי, בו פרטים החיים כיום רק בדרום-מזרח אסיה. כמה חוקרים חושבים שעקב הימצאותו באפריקה הוא דווקא קרוב יותר למין הגדול זבד אפריקני שהוא גדול הגחנים המודרניים.
לפי המבנה של שיניו הוא היה כנראה אוכל בשר היפרקרניבור בניגוד לגחנים המודרניים, אוכלי הכל.
זמן טלית ותפילין

זמן טלית ותפילין (מכונה גם זמן ציצית או מִשֶּׁיַּכִּיר, ובראשי תיבות זמן טו"ת) הוא נקודת זמן הלכתית, בין עלות השחר לבין הנץ החמה, המשמשת בהלכה להגדרת תחילת היום לעניינים שונים. לפי הדעה המקובלת בהלכה, זהו הזמן הראשון למצוות ציצית, תפילין וקריאת שמע של שחרית.
מקורו

ציון נקודת הזמן מופיע במשנה במסכת ברכות ביחס לקריאת שמע של שחרית, ובגמרא העוסקת במשנה זו:
מאימתי קורין את שמע בשחרית? משיכיר בין תכלת ללבן, רבי אליעזר אומר: בין תכלת לכרתי.
כוונת המשנה היא שניתן לקרוא קריאת שמע החל מנקודת הזמן בה יש מספיק אור באופק, והיא נמדדת על פי איכות האור המאפשר להבדיל (- להכיר) בין אובייקטים מסוימים. האובייקטים הנדרשים שנויים במחלוקת תנאים במשנה ובברייתא המובאת בגמרא: לדעת תנא קמא הזמן הוא משיכיר בין צבע תכלת לצבע לבן, ולפי רבי אליעזר הזמן מאוחר יותר, והוא כשיש מספיק אור בכדי להכיר בין צבע תכלת לצבעו של כרתי, שהוא ירוק.
לפי רבי מאיר משיכיר בין זאב לכלב, ולפי רבי עקיבא בין חמור לערוד. לפי "אחרים" משיראה את חברו רחוק ארבע אמות ויכירנו. להלכה נפסק בשולחן ערוך שזמן זה הוא משיכיר את חברו בריחוק ארבע אמות.
חישוב הזמן

זמן טלית ותפילין הוא לפי רוב הדעות כ-50 דקות לפני הנץ החמה, ויש המקדימים 60 דקות. ואילו הרב משה פיינשטיין והרב צבי שכטר כותבים שזמן זה הוא בין 35 ל-40 דקות בניו יורק (שיוצא אפילו פחות מזה בארץ ישראל, שיותר קרובה לקו המשווה).
משמעויות הלכתיות

זמן טלית ותפילין משמש כתחילת הזמן בו ניתן לברך על הציצית - משעה שיוכל להבחין בין תכלת ללבן. לדעת הרמ"א ניתן לברך עליה כבר מעלות השחר, אך אחרונים רבים הסתייגו מדבריו.
כמו כן משמש זמן זה כתחילת הזמן שבו ניתן להניח תפילין.
לפי השולחן ערוך (על פי דעת הטור והרא"ש) זמן זה הוא גם תחילת זמן קריאת שמע של שחרית, אף על פי שמצוה מן המובחר לקרותה כוותיקין שהוא זמן מעט קודם הנץ החמה, כדי שיסיים קריאת שמע עם הנץ ויעמוד לתפילת שמונה עשרה מיד. לעומתו הפרי חדש פוסק כהרמב"ם שתחילת זמן קריאת שמע הוא רק כוותיקין ולא קודם לכן. לדעת הרמב"ם אם קרא קריאת שמע משעלה עמוד השחר, יצא ידי חובה.
לפי הרמב"ם תחילת זמן תפילת שחרית הוא בהנץ החמה, ובדיעבד יוצא ידי חובה גם אם התפלל לאחר עלות השחר. אמנם לדעת הרבינו ירוחם סובר שרק בדיעבד כגון במשכים לצאת לדרך יכול להתפלל גם תפילת עמידה מזמן זה, ולכתחילה רק מהנץ החמה. וכך פסק המשנה ברורה.
ביאורים

↑  לפי רש"י הכוונה לגיזת צמר, שחלק ממנה לא צבוע מספיק בתכלת. לפי תוספות הפירוש הוא בין תכלת שבציצית ללבן שבציצית, בשני חוטים שונים.
לקריאה נוספת

זמן ציצית ותפילין - פירוט השיטות השונות בלוח עתים לבינה (עמ' 11).
הערות שוליים

↑  פרק א', משנה ב'
↑  דף ט', עמוד ב'
↑  לפי התלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק א', הלכה ב' מדובר בחבר שרגיל ואינו רגיל, כאדם שבא לאכסניה מדי פעם. לעומת זאת בתלמיד רבינו יונה כתוב שמדובר בחבירו הרגיל אצלו, כי אם היה מדובר בשאינו רגיל, אפילו אחר כמה שעות הוא כבר אינו מכירו.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן נ"ח, סעיף א'
↑  לפי כף החיים, נראה שיוצא כשהשמש 11.5° מתחת לאופק, ויש נוהגים 11°
↑  לוח עיתים לבינה
↑  אגרות משה או"ח ד:ו
↑  ראשית בכורים (באנגלית). הרב שכטר לפעמים אומר שכדאי אפילו לאחר את זמן זה בכ-5 דקות.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות ציצית, פרק ג', הלכה ח', שולחן ערוך, אורח חיים, סימן י"ח, סעיף ג'.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן י"ח, סעיף ג'.
↑  ראו משנה ברורה, סימן י"ח, סעיף קטן י'.
↑  ראו משנה תורה לרמב"ם, הלכות קריאת שמע, פרק א', הלכות י"א–י"ב
↑  משנה תורה לרמב"ם, הלכות תפילה וברכת כהנים, פרק ג', הלכה א'}, הלכות תפילה וברכת כהנים, פרק ג', הלכה ז'
↑  בית יוסף, סימן פ"ט
↑  משנה ברורה, סימן אורח חיי"ם, סעיפים קטנים נ"ח-ו' וביאור הלכה שם ד"ה "משיראה"
| קריאת שמע |
| --- | --- | --- |
| פרשיות קריאת שמע | שמע ישראל • שמע ישראל (פרשיה) • והיה אם שמוע • פרשת ציצית |  |
| ברכות קריאת שמע | ברכות קריאת שמע • ברכת יוצר • ברכת מעריב • ברכת אהבה • ברכת הגאולה • ברכת השכיבנו |  |
| זמני קריאת שמע | תפילת שחרית • תפילת ערבית • תחילת זמן קריאת שמע • סוף זמן קריאת שמע • קריאת שמע על המיטה |  |
| שונות | אל מלך נאמן • ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד • ברכת ברוך ה' לעולם • המלאך הגואל • תפילת ותיקין • משיכיר • שעות זמניות |  |
| זמני היום בהלכה |
| --- | --- | --- |
| בוקר | קריאת הגבר • עמוד השחר • משיכיר • הנץ החמה • סוף זמן קריאת שמע • סוף זמן תפילה |  |
| צהריים | חצות היום • מנחה גדולה • מנחה קטנה • פלג המנחה |  |
| ערב | שקיעת החמה • בין השמשות • צאת הכוכבים |  |
| לילה | חצות הלילה • אשמורות הלילה |  |
| ראו גם | שעות זמניות • קו התאריך בהלכה • הלוח העברי |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
ז'ורדי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בינואר 1988 (בן 36) סן-ז'רמן-אן-לה, צרפת 
 שם לידה:  Jordy Claude Daniel Lemoine 
 שם במה:  Jordy 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  צרפתית, אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
ז'ורדי למואן (בצרפתית: Jordy Lemoine; נולד ב-14 בינואר 1988) הוא זמר צרפתי, המוכר בשם הבמה ז'ורדי.