stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נורווגית
הגייתה וכתיבתה של השפה הנורווגית > תנועות

|  | אחורית | מרכזית | קדמית |
| --- | --- | --- | --- |
| סגורה | uː | ʉː | iː yː |
| כמעט־סגורה | ʊ | ʉ | ɪ ʏ |
| חצי־סגורה |  |  | eː øː |
| אמצעית | o̞ː | ə | e̞ |
| חצי־פתוחה | ɔ |  | œ |
| כמעט־פתוחה |  |  | (æ(ː |
| פתוחה |  | (ɑ̈(ː |  |
| התנועות> הסימון הגרפי | התנועות> תעתיק IPA | התנועות> הערך הפונטי |
| --- | --- | --- |
| Aa | [(ɑ̈(ː]  | נהגית כהגיית פתח |
| Ee | [e̞]  | נהגית כהגיית צירי |
| Ee | [(æ(ː]  | נהגית כהגיית a במילה האנגלית Trap לפני r |
| Ee | [eː]  | בגרסתה הארוכה נהגה כהגיית צירי סגורה מעט |
| Ee | [ə]  | בהברה בלתי־מוטעמת נהגית כהגיית a במילה האנגלית About |
| Ii | [ɪ]  | נהגית כהגיית i במילה האנגלית Bit |
| Ii | [iː]  | בגרסתה הארוכה נהגית כהגיית חיריק |
| Oo | [ɔ]  | נהגית כהגיית חולם פתוחה מעט |
| Oo | [o̞ː]  | בגרסתה הארוכה נהגית כחולם |
| Oo | [uː]  | נהגית כשורוק |
| Uu | [uː]  | נהגית כשורוק |
| Uu | [(ʉ(ː]  | נהגית כקובוץ, כבמילה האנגלית Choose |
| Yy | [ʏ]  | ליצור עם השפתיים "אוּ" (u) ובלא לשנותן לומר i במילה האנגלית it |
| Yy | [yː]  | בגרסתה הארוכה נהגית כחיריק מעוגלת. |
| Ææ | [(æ(ː] | נהגית כהגיית a במילה האנגלית Trap |
| Øø | [œ] | נהגית כהגיית צירי מעוגלת ופתוחה מעט |
| Øø | [øː]  | בגרסתה הארוכה נהגית כהגיית צירי מעוגלת וסגורה מעט |
| Åå | [ɔ] | נהגית כהגיית חולם פתוחה מעט |
| Åå | [o̞ː] | בגרסתה הארוכה נהגית כחולם |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
הדיפתונגים
| הסימון הגרפי | תעתיק IPA | הערך הפונטי |
| Ai/ai | [ɑɪ] | נהגה אַי |
| Au/au | [æʉ] | נהגה כ-æ ואחריו u |
| Ei/ei | [æɪ] | נהגה כ-æ ואחריו i |
| Oi/oi | [ɔʏ] | נהגה אוׁי |
| Øy/øy | [œʏ] | נהגה אֵי כשהצירי מעוגלת |
נורווגית ספרותית וחדשה

כיום לנורווגית שתי צורות כתיב רשמיות: בוּקמוֹל (Bokmål, "שפת הספר"), ונינורשק (nynorsk, נורווגית חדשה), ועוד כמה לא רשמיות, בהן ריקְסמוֹל (נורווגית מדינתית) והוגְנורסק (נורווגית גבוהה).
הנינורשק, הדומה במידת מה לאיסלנדית, הומצא באמצע המאה ה־19 במטרה שהכתיב הנורווגי ישקף את ניב הדיבור הנורווגי המקומי, בניגוד לבוקמול אשר נוצר ישירות מהכתיב הדני ושיקף את ההגייה הדנית.
חלק מהניבים המדוברים של נורווגית דומים יותר לבוקמול, אחרות דומות יותר לנינורשק ועוד אחרות דומות לשתיהן (או מרוחקות משתיהן) בערך באותה מידה. באופן כללי, באזורים בהם מדברים בניב הקרוב לבוקמול כותבים בבוקמול, אולם באזורים רבים כותבים בבוקמול אף על פי שמדברים בניב הקרוב יותר לנונורסק.
באזורים בהם הניב קרוב לשתי צורות הכתיבה בערך באותה מידה, הבחירה באיזה ניב להשתמש בבתי הספר נתונה בידי השלטון המקומי, בידי ההורים או בידי התלמידים עצמם בבתי ספר תיכוניים ועל יסודיים. בוקמול נפוצה בעיקר בערים ואילו נינורסק – באזורים הכפריים, במיוחד לאורך חופה של נורווגיה, כך שכ-85%–90% מאוכלוסיית נורווגיה משתמשת בבוקמול בכתיבה היום־יומית.
קיומן של שתי צורות כתיב גורם לא אחת לבלבול, ורפורמות כתיב רבות במאה ה־20 תרמו אף הן לחוסר האחידות. למילים רבות בנורווגית לא קיימת צורת איות חד־משמעית, אפילו במסגרת צורות הכתיב הנפרדות עצמן.
לאופן הכתיבה של נורווגית יש גם ממד פוליטי, על פני ספקטרום הנע בין שמרני לרדיקלי. הבוקמול נחשב לשמרני מתון והנינורסק נחשב לרדיקלי מתון, בגלל הרפורמות שנעשו במטרה לקרב את צורות הכתיבה הללו אחת לשנייה. הריקסמול יותר שמרני מהבוקמול והתפצל מהבוקמול מתוך התנגדות לרפורמות. ההוגנורסק נמצא בין הבוקמול לנינורסק נוטה במידת מה לרדיקליות.
ממשלת נורווגיה נדרשת על פי חוק לתמוך בשתי צורות הכתיבה הרשמיות, ובאופן כללי התלמידים בנורווגיה לומדים, גם אם באופן שטחי, את שתי הצורות.
ראו גם

מועצת השפה הנורווגית
האקדמיה הנורווגית ללשון וספרות
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536120205171  BnF: cb119797174 (data)  GND: 4120291-0  LCCN: sh85092722  NDL: 00568691  NKC: ph123330  SELIBR: 155367 
תנועות בנורווגית מזרחית תקנית
דיפתונגים בנורווגית מזרחית תקנית
שיעורי העדפת שפות הכתיבה הנורווגיות בעיריות נורווגיה, בין השנים 1936-1991
כריסטיאן פיצ'וגין

כריס פיצ'וגין (משמאל) יחד עם מאמנו האישי, מנו מאי
כריסטיאן "כריס" פיצ'וגין (נולד ב-18 ביולי 2001) הוא שחיין ישראלי, זוכה מדליית ארד באליפות אירופה (בלגרד 2024), אלוף ישראל (2021 ו-2023) ושיאן ישראל במשחה ל-50 מטר חזה. שיאן ישראל בבריכת 25 מטר במשחים ל-50 מטר חזה ול-100 מטר חזה ושיאן ישראל בעבר במשחה ל-100 מטר חזה.
ביוגרפיה

פיצ'וגין נולד וגדל בקריית אתא בנם הבכור מתוך שניים של אולגה ואנטון פיצ'וגין. הוריו עלו לישראל כזוג צעיר בשנת 2000. הוא התאמן בקבוצת הפועל קריית אתא בהדרכתו של אלכס ברוניקוב. בכיתה ט' החל ללמוד בבית החינוך המשותף חוף השרון ולהתאמן בפנימיית המחוננים במכון וינגייט בהדרכתם של לירן וקנין, אהוד סגל, לוקה גברילו, קאיו קאייביץ' ולאוניד קאופמן. מאז שסיים את לימודיו התיכוניים בווינגייט הוא מתאמן בקבוצת ירושלים רבתי בהדרכת מנו מאי.
ביוגרפיה > 2018

באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט בסוף יולי 2018 סיים פיצ'וגין במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.92 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:06.01 דקות.
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בסוף דצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:02.82 דקות, אחרי תומר גולדפדן מהפועל עמק חפר (1:00.74 דקות) ויבגני ממין מהפועל דולפין נתניה (1:00.80 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.49 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 28.43 שניות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט בסוף יולי 2019 הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.75 שניות ובמקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.02 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 1:04.30 דקות.
ביוגרפיה > 2019 > סגן אלוף ישראל (בריכת 25 מטר)

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בסוף דצמבר אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראל לנוער עד 18 של 27.42 שניות, אחרי תומר גולדפדן מהפועל דולפין נתניה (27.36 שניות), ולפני אמרי גניאל מהפועל דולפין נתניה (27.82 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:00.42 דקות, אחרי תומר גולדפדן (59.91 שניות) ולפני אמרי גניאל (1:00.72 דקות). נוסף לכך, הוא לא עלה למשחה הגמר במשחה ל-200 מטר חזה, אך ניצח את גמר ב' ודורג במקום 11 בתוצאה של 2:14.09 דקות, שהייתה התוצאה השישית בטיבה באליפות.
ביוגרפיה > 2020

בתחרות קיץ שנערכה בווינגייט (בריכת 25 מטר) בסוף אוגוסט 2020 סיים פיצ'וגין במקום שני במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.0 שניות, אחרי תומר גולדפדן (27.01 שניות) ולפני דניאל יוסיפוב מהפועל אולימפ נתניה (28.48 שניות) ובמקום שלישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.30 דקות, אחרי תומר גולדפדן (59.10 שניות) ויעקב טומרקין ממכבי אשדוד (59.45 שניות).
בתחרות מבחן לאולימפיאדה שנערכה בדצמבר 2020 סיים פיצ'וגין במקום שני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.35 דקות, אחרי תומר גולדפדן (1:01.91 דקות) ולפני יהונתן רום ממכבי חיפה (1:03.28 דקות). בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 1:02.32 דקות ועלה ראשון למשחה הגמר.
ביוגרפיה > 2021

בתחרות גביע האיגוד שנערכה בווינגייט ב-31 במרץ 2021 קבע פיצ'וגין במשחה ל-100 מטר חזה שיא אישי חדש של 1:01.09 דקות, לפני תומר גולדפדן (1:02.77 דקות) ויהונתן רום (1:03.84 דקות) ובכך קבע את התוצאה השנייה בטיבה בישראל אחרי השיא הישראלי הוותיק בן ה-9 שנים של אמרי גניאל (1:00.96 דקות) ואת הקריטריון לאליפות אירופה בבודפשט באמצע מאי אותה שנה. באותה העת הוא היה שחיין החזה המהיר בישראל, ומועמד להשתתף במשחה השליחים 4x100 מעורב משולב (מיקס) במשחקים האולימפיים בטוקיו. נוסף לכך, הוא קבע במשחה ל-50 מטר שיא אישי חדש של 27.90 שניות.
ביוגרפיה > 2021 > אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה ביוני אותה שנה זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אישי חדש של 27.29 שניות לפני איתי גולדפדן מהפועל עמק חפר (27.32 שניות) ואחיו תומר גולדפדן מהפעול דולפין נתניה (28.26 שניות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:00.92 דקות, אחרי איתי גולדפדן שקבע שיא ישראלי חדש של 1:00.79 דקות וזכה בזכות להשתתף במשחקים האולימפיים ולפני אלכסנדר מקסוול לבד מהפועל דולפין נתניה (1:02.78 דקות).
ביוגרפיה > 2021 > שיאן ישראל (בריכת 25 מטר)

באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בקאזאן, רוסיה ב-3 בנובמבר אותה שנה סיים במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 26.21 שניות, מאית אחת איטי מהעפלה לגמר. כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 26.45 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 17 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 58.11 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן 7 השנים ו-9 חודשים של גל נבו (58.69 שניות).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות בדצמבר אותה שנה הוא סיים במקום 13 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 26.46 שניות, במקום 23 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 58.49 שניות ובמקום 11 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יעקב טומרקין, איתן בן שטרית ודניס לוקטב בשיא ישראלי חדש של 3:30.75 דקות.
ביוגרפיה > 2022 > שיאן ישראל

בתחרות גביע האיגוד שנערכה בווינגייט ב-12 במאי 2022 הוא ניצח במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:00.37 שניות, שיפור לשיא בן השנה של איתי גולדפדן (1:00.79 דקות).
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 סיים במקום 11 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.42 שניות ובמקום 14 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:00.33 דקות.
חייו האישיים

בשנת 2020 השתתף פיצ'וגין בעונה השלישית של "נינג'ה ישראל", אך לא עבר את שלב המוקדמות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חזה: 27.02 שניות (2024), שיא ישראל
100 מטר חזה: 1:00.33 דקות (2022), שיא ישראל בעבר
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חזה: 26.21 שניות (2021), שיא ישראל
100 מטר חזה: 58.11 שניות (2021), שיא ישראל
הערות שוליים

↑  בשל מגפת הקורונה לא נערכה אליפות ישראל בקיץ 2020 אלא נערכה תחרות חליפית בווינגייט בבריכת 25 מטר, ב-4 קפסולות נפרדות ולכן לא העונקו מדליות והמנצחים אינם מוגדרים כאלופי ישראל.
↑  הרכב נבחרת השליחים 4x100 מטר מעורב משולב לאולימפיאדת טוקיו (2020) נקבע סופית לאחר תחרויות הקריטריון ביוני 2021.
ריצ'רד קרליל

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1790 אשבורטון (אנגליה), הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  10 בפברואר 1843 (בגיל 52) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 בן או בת זוג:  Elizabeth Sharples Carlile 
 
ריצ'רד קרליל (באנגלית: Richard Carlile;‏ 8 בדצמבר 1790 – 10 בפברואר 1843) היה עיתונאי בריטי, פעיל מרכזי במאבק למען זכות בחירה אוניברסלית בממלכה המאוחדת ולמען חופש העיתונות בבריטניה.
ביוגרפיה

קרליל נולד בעיירה אשבורטון, במחוז דבון, בנו של סנדלר שנפטר בשנת 1794, והשאיר את אמו נאבקת לפרנס את שלושת ילדיה, בהכנסה מניהול חנות קטנה. מגיל 6 עד 12 הלך לבית הספר, ואחר כך בילה 7 השנים בהכשרה כנפח. ב-1813 התחתן ועבר ללונדון, שם מצא עבודה במקצוע שלמד. אשת, ג'יין, ילדה חמישה ילדים, מתוכם שרדו שלושה.
ההתעניינות שלו בפוליטיקה החלה בחורף 1816, כשבעקבות משבר כלכלי צומצמו מאוד שעות העבודה שלו, מה שיצר בעיות קשות בפרנסת המשפחה. הוא החל להשתתף בפגישות פוליטיות, בהם דוברים בהם, הנרי האנט, דיברו על חוסר השוויון בזכות ההצבעה ובצורך ברפורמה פרלמנטרית. באפריל 1817 הקים יחד עם ויליאם שרווין בית דפוס ברחוב פליט בלונדון (רחוב ששמו הפך שם נרדף לענף העיתונות באנגליה). כדי להתפרנס, הוא החל להדפיס ולחלק ספרים של רפורמטורים כמו תומאס פיין וספריו  זכויות האדם ו עידן התבונה, ולחלקם בתשלום ברחובות לונדון. כדי להנגיש את הספרים לאנשים עניים שידם אינה משגת לקנות ספר, חילק את הספרים לחלקים ומכר אותם כעלונים. הוא לקח על עצמו גם את הפצת השבועון הרדיקלי "הגמד השחור", שהיה האסור באותה עת, הממשלה העמידה לדין מוצאים לאור, וחוק הביאס קורפוס היה מושעה.
לאחר זמן קצר החל קרלייל להוציא עיתון רדיקלי בשם "הגיליון הפוליטי של שרווין", שפרסם דברים שנאמרו בפגישות למען הרפורמה הפרלמנטרית, וקטעים מתוך ספרים ופואמות, בעיקר של תומכי הרפורמה, כמו לורד ביירון ופרסי ביש שלי (שכתב פואמה ארוכה אחרי ששמע על טבח פיטרלו, שהציעה לראשונה את שיטת המאבק של אי-אלימות). הפופולריות של העיתון הכניסה לו רווח של 50 ליש"ט בשבוע.
ביוגרפיה > טבח פיטרלו ו"הרפובליקן"

קרליל היה אמור להיות אחד הנואמים המרכזיים על הבמה בשדה פיטר במנצ'סטר, ב-16 באוגוסט 1819, בנוכחות 60 אלף גברים נשים וילדים ממעמד הפועלים. מטרת האספה הייתה לעורר תמיכה ברפורמה בייצוג הפרלמנטרי וזכות השתתפות בבחירות (שלא הייתה לבני מעמד הפועלים באות עת). האירוע הוביל לטבח פיטרלו. לאחר שהתחילה המתקפה של גדוד חיילים על הקהל. קרלייל הצליח לחמוק ללא פגע והוסתר על ידי חברים רדיקלים, עד שבמהרה תפס טרמפ עם מרכבת הדואר ללונדון ופרסם לראשונה את סיפור הטבח בפיטרלו. כך היה למעשה אחד מכתבי השטח הראשונים, שכן עד אז העיתונות הבריטית דיווחה בעיקר על מה שקרה בלונדון. מעבר לפרסום מעשי הצבא והאצולה, הוא גם ביקר את חלקה של הממשלה בטבח.
יומיים לאחר הטבח, כשפורסם דיווחו של קרלייל ב"גיליון הפוליטי של שרווין", הגיבה הממשלה בסגירתו של העיתון ובהחרמת העיתונים והעלונים שהיו שם. קרלייל הגיב בשינוי שם העיתון ל"רפובליקן" ובגיליון שהופיע ב-27 באוגוסט דרש ש"הטבח בפיטרלו צריך להיות הנושא המרכזי של העיתונות עד שיובאו האשמים לדין... כל אדם במנצ'סטר שעדיין תומך בצורך ברפורמה צריך תמיד להיות חמוש – גמול נהיה חובה ונקמה מעשה של צדק". בתגובה, המדינה תבעה את קרלייל על המרדה והסתה ועל חילול הקודש, על פרסום חומר שעלול לגרום לאנשים לשנוא את הממשלה, ועל פרסום ספריו של תומאס פיין. באוקטובר 1819 הוא נמצא אשם, ונשלח לכלא דורצ'סטר ל-3 שנים עם קנס של 1,500 ליש"ט. כשסירב לשלם את הקנס, שוב פשטה הממשלה על משרדי עיתונו ועיקלה את הציוד הנמצא שם. למרות זאת, בעודו בכלא, המשיך לכתוב כתבות ל"רפובליקן" שעכשיו הודפס על ידי אשתו ג'יין, ושבזכות הפרסום של משפטו מכר הרבה יותר עותקים מעיתונים פרו-ממשלתיים דוגמת "הטיימס".
כדי לרסן את העיתונים העצמאיים הממשלה העלתה את המס על עיתונים, שהוטל לראשונה בשנת 1712, פי שניים, החל מדצמבר 1819 ל-7 שילינג וקבעה הגבלות נוספות. בתקופה שבה עובדים הרוויחו פחות מ-10 שילינג בשבוע זה הקשה עליהם להרשות לעצמם עיתונים רדיקליים, ומוצאים לאור ניסו אסטרטגיות שונות להתחמק מהמס. קבוצות היו מאגדות את המשאבים שלהן באגודות קריאה ובאגודות מנוי לרכישת ספר או עיתון במשותף, ולעיתים קרובות קוראו אותו בקול רם זה לזה.
בשנת 1821, הפך קרליל לאתאיסט מוצהר (לאחר שקודם הצהיר שהוא מאמין בדאיזם) ופרסם מאמר בעד מטריאליזם וחינוך. באותה שנה נידונה ג'יין קרליל לשנתיים מאסר בגין "הוצאת דיבה מרדנית", ואת מקומה כמפרסמת "הרפובליקן" תפסה אחותו של ריצ'רד קרליל, מרי. תוך חצי שנה גם היא נכלאה בגין אותה עבירה. התהליך חזר על עצמו עם שמונה מעובדי בית הדפוס שלו, בהם סוזנה רייט, ולמעלה מ-150 גברים ונשים נשלחו לכלא בגין מכירת "הרפובליקן". עונשו של קרליל הסתיים בשנת 1823 אך הוא נעצר מיד והוחזר לכלא על כך שלא שילם קנס בסך 1,500 לירות שטרלינג, ושוחרר בסופו של דבר ב-25 בנובמבר 1825. במהדורה הבאה של "הרפובליקן" הוא הביע את התקווה שמאסרו הארוך יסתיים בחופש לפרסם עיתונים רדיקליים.
ביוגרפיה > המשך המאבק

כשיצא מהכלא היה קרליל לתומך נלהב בזכויות האישה וטען ששוויון בין המינים צריך להיות המטרה של כל תומך ברפורמה. בעיתוניו פרסם מאמרים שטענו בעד זכותן של נשים להצביע ולעמוד לבחירה בפרלמנט. ב-1826 פרסם את ספרו "הספר לכל אישה", בו טען שלנשים צריכה להיות אפשרות לשלוט על הילודה ובעד שחרור מיני של האישה. ב-1827 היה מעורב בקמפיין נגד עבודת ילדים.
ב-1830 קרליל נכנס שוב לכלא לשנתיים וחצי, הפעם על פרסום מאמר שתמך בקמפיין של פועלים חקלאיים נגד קיצוצי שכר והמלצתו לפועלים לראות את עצמם במלחמה עם הממשלה. עם שחרורו הוציא לאור עיתון חדש, "The Gauntlet", שלמרות מכירות של מעל 20,000 עותקים חובות ענק מצטברים גרמו לו לסגור אותו. הקנסות של הממשלה יחד עם בילוי של 10 שנים בכלא הכניעו אותו. הוא מת עני ב-1843. בהלווייתו נכחו אנשים רבים, שהעריכו את תרומתו בקידום חופש העיתונות.
מכבי נחלת יצחק תל אביב

מכבי נחלת יצחק תל אביב היא קבוצת כדורגל אולמות אשר נוסדה בשנת 2010.
רוב חברי הקבוצה הם תושבי שכונת נחלת יצחק בתל אביב. הקבוצה משחקת בליגת כדורגל באולמות הראשונה של ההתאחדות לכדורגל ומשתייכת למרכז מכבי ישראל.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 2010 על ידי חן לוינקרון ודורון צ'יקו, חברי הקבוצה שגדלו על מגרש האספלט בבית הספר היסודי "איילון" בשכונה, זכו בכל טורניר אפשרי ברמה החובבנית והארצית בתחום הקט-רגל/כדורגל באולמות בישראל והחליטו לעבור לשחק בצורה מקצוענית תחת ההתאחדות לכדורגל.
היסטוריה > עונת 2009/10

עונת הבכורה של הקבוצה בליגה נפתחה עם ניצחון 4–9 על צור שלום במשחק הראשון של הליגה אשר שודר בשידור חי בערוץ הספורט.
את העונה סיימה הקבוצה במאבקי הישרדות והצליחה להישאר בליגה לאחר ניצחון בסדרה על אריאל.
היסטוריה > עונת 2010/11

בעונתה השנייה בליגה הקבוצה סיימה במקום השישי והגיעה עד לשלב חצי גמר גביע המדינה.
היסטוריה > עונת 2011/12

הקבוצה הצליחה לזכות באליפות המדינה בכדורגל באולמות לראשונה לאחר ניצחון בגמר על בן-גוריון ב"ש 3–4 (כובשים: אדם כהן, דודי בן טורה, גולן קלימי, צ'יקו דורון).
היסטוריה > עונת 2012/13

הקבוצה השתתפה במפעל הפוטסל קאפ של אופ"א uefa futsal cup, הקבוצה שיחקה בשלב המוקדמות מול אלופת נורווגיה – וגהקאמרטן vegakameratene, אלופת ארמניה – שהומיאן ירבאן fc shahumyan yerevan ואלופת אנדורה – אינקאמפ fc encamp.
המשחק הראשון נגד אלופת ארמניה הסתיים בתיקו 3-3.
המשחק השני נגד אלופת נורווגיה הסתיים בתיקו 0-0.
המשחק השלישי נגד אלופת אנדורה הסתיים בניצחון 4–7.
הקבוצה סיימה את הבית במקום השני ולא הצליחה להעפיל לשלב הבא.
בליגה המקומית הגיעה הקבוצה לשלב חצי גמר הפלייאוף שם הפסידה לראשון לציון בהפרש של שער אחד בסיכום שני המשחקים.
היסטוריה > עונת 2013/14

העונה התחילה בזכייה של הקבוצה בטורניר אמסטרדם. את הליגה המקומית סיימה הקבוצה במקום השישי.
היסטוריה > עונת 2014/15

הקבוצה חזרה למעמד הגמר והפסידה בגמר לבן-גוריון ב"ש, בדו-קרב פנדלים 1–2 לאחר 2-2 בסיום הזמן הרשמי.
היסטוריה > משחקי מכבי אירופה 2015 ברלין

הקבוצה השתתפה במשחקי מכבי אירופה 2015 בברלין וזכתה במדליית כסף.
היסטוריה > עונת 2015/16

הקבוצה העפילה לחצי גמר אליפות המדינה והפסידה לאס"א תל אביב.
היסטוריה > עונת 2016/17

הקבוצה זכתה באליפות המדינה בכדורגל באולמות בפעם השנייה לאחר ניצחון כפול בגמר על אס"א תל אביב 0-1 (כובשים: מאיר וייס) ו-1-4 (כובשים: איבן דדונוב, אדם כהן, מאיר וייס צמד).
היסטוריה > עונת 2017/18

הקבוצה זכתה לראשונה באליפות ישראל בקטרגל חמש על חמש על דשא ונבחרה לייצג את ישראל במונדיאל F5WC 2018 בקייפטאון, דרום אפריקה.
הקבוצה זכתה באליפות המדינה בכדורגל באולמות בפעם השלישית לאחר ניצחון חוץ בחיפה במשחק השני בסדרת גמר הפלייאוף על אס"א טכניון 3-9 (כובשים: מאור ודוט 3, איוון דדונוב 2, תמיר שקולניק 2, מאיר וייס 1, אדם כהן 1). 0-0 הייתה התוצאה במשחק הבית הראשון בתל אביב.
היסטוריה > עונת 2018/19

הקבוצה השתתפה לראשונה כנבחרת ישראל במונדיאל הקטרגל 5 על 5 הגדול בתבל בקייפטאון, דרום אפריקה, והצליחה לרשום את ההישג הכי גדול בתולדותיה ובתולדות ענף הקטרגל בישראל, העפלה לחצי גמר מונדיאל.
בטורניר השתתפו 32 הנבחרות הטובות בעולם.
לשלב הבתים הוגרלה הקבוצה עם ספרד, מקסיקו ומצרים והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השני לאחר תיקו 1-1 עם מצרים, ניצחון 4-0 על ספרד החזקה והפסד 2-1 למקסיקו.
בשלב שמינית הגמר ניצחה הקבוצה את אוסטרליה 3-1.
בשלב רבע הגמר ניצחה הקבוצה 2-1 את המארחת דרום אפריקה.
בחצי הגמר שיחקה הקבוצה נגד בולגריה, המשחק הסתיים בתוצאה 1-1 והוכרע בבעיטות מ-11 מטר 3-2 לבולגריה בסיום.
הקבוצה הצליחה לזכות באליפות שלישית ברציפות ורביעית בסך הכול לאחר ניצחון דרמטי נגד אס"א טכניון במשחק גמר של הטוב משני משחקים.
במשחק הראשון ניצחו הטכניון 1-2 בתל אביב (כבש: אדם כהן).
במשחק הגומלין בחיפה, הצליחה הקבוצה להפוך את התוצאה לאחר פיגור 0-1, לנצח 4-2 ולזכות באליפות (כבשו: מאור ודוט 2, אלק סטוניס, תמיר שקולניק).
היסטוריה > משחקי מכבי אירופה 2019 בודפשט

הקבוצה זכתה במדליית זהב היסטורית במשחקי מכבי אירופה בבודפשט, הונגריה.
היסטוריה > עונת 2019/2020

הקבוצה הובילה את הליגה במקום הראשון בטבלה עם 33 נק' ללא הפסד ולאחר 13 מחזורים עם הגעת וירוס הקורונה לעולם החליטה ההתאחדות לכדורגל בישראל להקפיא את המשך המשחקים, בהחלטה הזויה ושערורייתית לכל הדעות הוחלט להעניק את זכות ההשתתפות בליגת האלופות לקבוצת דולפיני אשדוד שסיימה במקום השני עם 31 נק' ומשחק חסר על סמך חישוב אחוזי הצלחה לא נכון, למרות שבשני המפגשים הישירים בין הקבוצות מכבי נחלת יצחק תל אביב הייתה עדיפה עם ניצחון 2-5 על דולפיני אשדוד ותיקו 4-4, הקבוצה מאשדוד סירבה לקיים משחק שיכריע את גורל האליפות.
היסטוריה > עונת 2020/2021

הקבוצה סיימה את שלב הבתים במקום הראשון, ברבע הגמר ניצחון כפול על רופין 3-4 ו-1-5, בחצי הגמר הפסידה 2-3 לאחר הארכה לדולפיני אשדוד.
היסטוריה > עונת 2021/2022

הקבוצה העפילה לרבע גמר הפלייאוף בליגה שם הפסידה במפגש כפול לדולפיני אשדוד, 3-3 במשחק הראשון, 4-3 בגומלין (לאחר הארכה).
היסטוריה > משחקי המכביה 2022

עם סיום העונה הקבוצה השתתפה לראשונה כנבחרת ישראל במשחקי המכביה 2022, הציגה טורניר מושלם עם ניצחונות בשלב הבתים על נבחרות ארגנטינה, צרפת, בריטניה, אורוגוואי, מקסיקו וגיברלטר 
וזכתה במדליית זהב בטורניר הפוטסל מאסטרס לאחר ניצחון בגמר על נבחרת ארגנטינה 1-3
כבשו: רומן פודולסקי 2, יניב דוד.
היסטוריה > עונת 2022/2023

הקבוצה זכתה באליפות לאחר שלוש עונות והפכה לשיאנית הזכיות הבלעדית של ליגת העל עם חמש אליפויות בסך הכול.
תארים והישגים > תארים

ליגת כדורגל באולמות הראשונה
אליפות (5) (שיא)
2011/2012, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2022/2023
אליפות קטרגל דשא 5 על 5
זכייה (1)
2018
תארים והישגים > הישגים בינלאומיים

זכייה בטורניר אמסטרדם 2014 (אמסטרדם, הולנד)
זכייה במדליית כסף במשחקי מכבי אירופה 2015 (ברלין, גרמניה)
העפלה לחצי גמר מונדיאל הקטרגל הגדול בתבל 2018 (קייפטאון, דרום אפריקה)
זכייה במדליית זהב במשחקי מכבי אירופה 2019 (בודפשט, הונגריה)
זכייה במדליית זהב במשחקי המכביה בישראל 2022 (וינגייט, ישראל)
דני דיין

| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1955 (בן 69) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  מעלה שומרון 
 פעילות בולטת:  יושב ראש מועצת יש"ע  הקונסול הכללי של ישראל בניו יורק 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן  אוניברסיטת תל אביב 
 תפקיד:  יושב ראש הנהלת יד ושם
 מפלגה:  תקווה חדשה
 
דניאל (דני) דיין (נולד ב-29 בנובמבר 1955) הוא יושב ראש הנהלת יד ושם. שימש כקונסול ישראל בניו יורק. קודם לכן היה יושב ראש מועצת יש"ע בשנים 2007–2013. התמודד לכנסת ה-24 מטעם מפלגת תקווה חדשה.
ביוגרפיה

דניאל (דני) דיין נולד בבואנוס איירס שבארגנטינה, הצעיר מבין שני אחים. אביו משה היה פרופ׳ לאוקיינוגרפיה שעבד באוניברסיטת תל אביב ובהמשך כיהן כשגריר ישראל בגואטמלה, ואילו אמו ציפורה הייתה עובדת סוציאלית שניהלה בית יתומות בבואנוס איירס. עלה לישראל בתחילת 1971 תשעה חודשים התגוררה המשפחה בבת ים ודיין השלים את כיתה י' בתיכון העירוני. בהמשך עברה המשפחה לשכונת יד אליהו בתל אביב. שירת 7.5 שנים בצה"ל ביחידת ממר"ם והשתחרר בדרגת סרן. שירת במילואים בחטיבת אפרים והגיע לדרגת רב-סרן. דיין הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ומדעי המחשב מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במימון בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1982, בגיל 26, הקים יחד עם שלמה טירן את חברת "אלעד מערכות". שהייתה החברה הראשונה בישראל שעסקה בהשמת כוח אדם בתחום המחשבים במיקור חוץ. החברה החלה בהמשך לעסוק גם בתפעול מערכות מידע ובפיתוח תוכנה. בשנת 2004 מכר את חלקו בחברה. בעבר גם לימד כלכלה ומימון באוניברסיטת אריאל בשומרון.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית > תנועת התחיה

בשנת 1985 הצטרף דיין לתנועת התחיה, היה פעיל מרכזי בסניף תל אביב ומונה למזכיר הסניף. בין השאר ארגן בתל אביב הפגנות נגד הנכונות לוויתורים ופשרות עם הפלסטינים, ופעילות מחאה להפסקת הצגות תיאטרון 'אנטי־ציוניות' בעיר.
לקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה, ב-1988, הוצב במקום התשיעי ברשימת המפלגה לכנסת ובבחירות לכנסת השלוש עשרה ב-1992 הוצב במקום השישי, אך לא נבחר לכנסת. בשנים 1990–1992 שימש כחבר המזכירות המצומצמת וכמזכ"ל התנועה.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית > מועצת יש"ע

בנובמבר 2006 הודיע יו"ר מועצת יש"ע בנצי ליברמן על התפטרותו מתפקידו כיו"ר המועצה, תוך קריאה לשינוי מבני במועצת יש"ע. דיין היה חבר בצוות ההיגוי של הארגון מחדש, שבו ישבו גם אישים בולטים בהתנחלויות יחד עם נציגי ראשי המועצות ביהודה ושומרון. הצוות יזם הקמת גוף מורחב שכונה תחילה "יש"ע המתחדשת" וכלל מספר רב יותר של חברים.
בכנס מליאת מועצת יש"ע שנערך באריאל ב-13 ביולי 2007 נבחר דיין, כחילוני הראשון בתפקיד, ליושב ראש הארגון, והחליף את ליברמן שנשאר בתפקידו כיו"ר עד בחירת היו"ר החדש. ב-2009 הוביל את המאבק נגד הקפאת הבנייה ביהודה ושומרון.
באפריל 2011, נחשף במסגרת דליפה של מסמכים לאתר ויקיליקס כי בסדרת מפגשים שקיים עם אנשי השגרירות האמריקאית בישראל כיו"ר מועצת יש"ע, אמר דיין כי הוא מבין את הקשר של הפלסטינים לגדה וכי הוא "מתבייש ונבוך" מאלימות המתנחלים, שאחראים למעשים "איומים מבחינה מוסרית". עוד אמר, כי יש לפעול להסרת מחסומים ולשיפור מצבם הכלכלי וזכויות האדם של הפלסטינים בגדה, וכי בתור כלכלן הוא יודע שיש מתנחלים שיתפנו תמורת תשלום.
ב-8 בינואר 2013 הודיע דיין שהוא מתפטר מתפקידו, הכריז על תמיכה בבנימין נתניהו ובליכוד לקראת הבחירות לכנסת ה-19, ועבר לשמש כמעין "שר חוץ" של מועצת יש"ע. במסגרת תפקיד זה הוא קיים קשרים הדוקים עם הסגל הדיפלומטי המוצב בישראל, עיתונאים זרים ואורחים רמי מעלה. הוא קיים פגישות במשרדי חוץ במדינות רבות ובבית הלבן. בשנים 2012 ו-2014 השתתף בפורום סבן. במסגרת פעילות זו יזם תוכנית מדינית שהעיקרון המרכזי בה הוא "יצירת מציאות אזרחית חדשה" ביהודה ושומרון, שתנרמל את חיי הפלסטינים ותשפר דרמטית את מצב זכויות האדם שלהם.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית > הבית היהודי ותקווה חדשה

עם הקמת מפלגת הבית היהודי, בשלהי הכנסת ה-17, פנו חברי המועצה הציבורית של המפלגה לדיין במטרה לשלבו ברשימת המפלגה לכנסת. הוא שובץ במקום השמיני ברשימת המפלגה לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה, אך בדצמבר 2008 ויתר עליו לטובת בני אלון.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים התמודד דיין בפריימריז לרשימת הבית היהודי ונבחר למקום ה-21 ברשימה לכנסת. יו"ר הבית היהודי נפתלי בנט הציע לו שריון במקום ה-17, אך דיין דחה את ההצעה, וביקש להימחק כליל מהרשימה. לקראת יום הבחירות הוא פרסם הודעת תמיכה בליכוד, ובראש הממשלה בנימין נתניהו.
ב-13 בינואר 2021 הצטרף למפלגת "תקווה חדשה" בראשות גדעון סער והוצב במקום ה-11 ברשימת המפלגה לכנסת ה-24.