stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הקברות הצבאי הבריטי בכות

| --- | --- |

השלט בכניסה לבית הקברות בכות
 מידע כללי
 סוג:  בית קברות באחזקת ועדת חבר העמים לקברי מלחמה 
 שימוש:  בית קברות
 כתובת:  כות
 מיקום:  אל-כות 
 מדינה:  עיראק עיראק
 בעלים:  ועדת חבר העמים לקברי מלחמה ממשלת עיראק
 מייסדים:  הדיוויזיה ה-6 של "פונה" 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1919
 תאריך פתיחה רשמי:  אוקטובר 1915 
 מידע טכני
 קיבולת:  420 חללים
 
 קואורדינטות:  32°29′48″N 45°49′44″E﻿ / ﻿32.49672396403471°N 45.82876097193669°E﻿ / 32.49672396403471; 45.82876097193669
 אתר רשמי
  (למפת עיראק מוגדלת) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. בית הקברות הצבאי הבריטי בכות(למפת עיראק רגילה) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. בית הקברות הצבאי הבריטי בכות
 
בית הקברות הצבאי הבריטי בכות לפני השיפוץ (2003) 
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
בית הקברות הצבאי הבריטי בכות לאחר השיפוץ (2014) 
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
בית הקברות הצבאי הבריטי בכות הוקם על ידי צבא בריטניה בעיר כות שבעיראק וקבורים בו 420 חיילים שנהרגו בתקופת המצור על כות במהלך המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה. בית הקברות נמצא באחריות ועדת חבר העמים לקברי מלחמה ויחסית לבתי קברות אחרים בעיראק הוא נשמר בצורה טובה ואף שופץ ב-2014.
רקע

בית הקברות הצבאי הבריטי בכות (ובתי קברות צבאיים אחרים) הוקם בעקבות ההכרה של ממשלת בריטניה שבגלל היקף הנפגעים הגדול במלחמה והמאמצים הכרוכים בכך לא ניתן להחזיר את כל החללים לקבורה בארצות מוצאם ולכן הוחלט לקברם בארץ בה נפלו יחד עם חבריהם ליחידה שנפלו יחד איתם. כמו כן התייחסה ההחלטה לאחידות באופן הקבורה וההנצחה ברחבי העולם.
ההיסטוריה של בית הקברות

המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה החלה בנובמבר 1914 עם פלישת כוח D של חיל המשלוח ההודי לאזור שאט אל ערב וכיבוש בצרה. במהלך 1914 ו-1915 התקדמו הכוחות הבריטים במעלה החידקל תוך שהם כובשים שטחים נרחבים בסדרה של ניצחונות בקרבות מול הטורקים. סדרת הצלחות זו נבלמה ב קרב קטסיפון בספטמבר 1915 שאילצה את הכוחות הבריטים לסגת לכות ולהתבצר בה.
בין דצמבר 1915 לאפריל 1916 התבצרה  הדיוויזיה השישית "פונה", בפיקודו של מייג'ור גנרל  צ'ארלס טאונסנד, בין חומות העיר תוך התגוננות מפני הכוחות הצרים ובהמתנה לכוחות המחלצים. על אף מאמצים כבירים של הצבא הבריטי ובמחיר של כ-23,000 חללים נכשל הניסיון לפרוץ את המצור והדיוויזיה הנצורה נכנעה.
בית הקברות הוקם על ידי אנשי הדיוויזיה השישית בתקופת המצור כדי לקבור את מתיהם. חלק מהחללים נהרגו מחילופי אש ומירי ארטילרי אולם רבים אחרים מהמחסור במזון בשלהי המצור והשפעות הרעב על בריאות החיילים.
ב-1919, לאחר המלחמה, הובאו לבית הקברות חללים משדות קרב אחרים. סה"כ נקברו במקום 420 חללים ממלחמת העולם הראשונה כש-11 מהם אינם מזוהים. לא נקברו במקום חללים ממלחמת העולם השנייה ואחריה.
בתי הקברות בעיראק תוחזקו בצורה ראויה עד סיום תקופת שלטונו של סדאם חוסיין במלחמת עיראק ב-2003. עקב ההתדרדרות המצב הביטחוני בעיראק לאחר מכן התקשתה ועדת חבר העמים לקברי מלחמה לתחזק חלק מבתי הקברות במדינה זו. גם בית הקברות בכות סבל מהזנחה וונדליזם אך בהיקף נמוך יותר מבתי קברות אחרים בעיראק. ב-2014 שיפצה "ועדת חבר העמים לקברי מלחמה" את בית הקברות.
כ-2 ק"מ מצפון לבית הקברות הוקם בית קברות לחיילים טורקים שנפלו במלחמת העולם הראשונה.
ראו גם

בית הקברות הצבאי הבריטי בבגדאד
בית הקברות הצבאי הבריטי בבצרה
בית הקברות הצבאי הבריטי בעמארה
לקריאה נוספת

Haythornthwaite, Philip J. (1996). The World War One Source Book. London: Arms and Armour Press. ISBN 1-85409-351-7.
Moberly, F.J. (1997) [1923]. Official History of the War: Mesopotamia Campaign. London: Imperial War Museum. ISBN 1-870423-30-5.
Barker, A. J. (2009). The First Iraq War – 1914–1918: Britain's Mesopotamian Campaign. New York: Enigma Books. ISBN 978-0-9824911-7-1.
Knight, Paul (2013). The British Army in Mesopotamia, 1914–1918. Jefferson, NC: McFarland. ISBN 978-0-7864-7049-5.
Moberly, F. J. (1997) [1927]. The Campaign in Mesopotamia 1914–1918. History of the Great War Based on Official Documents. Vol. IV. Compiled at the Request of the Government of India, under the Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence (Imperial War Museum and Battery Press repr. ed.). London: HMSO. ISBN 978-0-89839-290-6.
הערות שוליים

↑  בין השאר ניצחו הבריטים ב קרב אל-קורנה,  קרב עמארה,  קרב נאסריה וקרב כות הראשון
↑  מתוך כ-1,750 חללים שנפלו במהלך המצור
| המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| כללי | מסילת הברזל ברלין-בגדאד | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| קרבות | 1914: קרב בצרה • קרב אל-קורנה 1915: קרב שוויבה • קרב עמארה • קרב נאסריה • קרב א-סין • קרב קטסיפון 1916: המצור על כות • קרב שייח' סעד • קרב ואדי • קרב אום-אל-האנה • קרב דוג'יילה 1917: קרב כות השני • כיבוש בגדאד • קרב סאמארה • קרב רמאדי הראשון • קרב רמאדי השני 1918: קרב חאן בגדאדי • קרב שרקט • האוטונומיה של נג'ף במלחמת העולם הראשונה | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| יחידות | צבא בריטניה: הצבא הבריטי • חיל המשלוח ההודי • הדיוויזיה השלישית "לאהור" • הדיוויזיה השישית "פונה" • הדיוויזיה השביעית "מירוט" • הדיוויזיה ה-12 ההודית • הדיוויזיה ה-13 "המערבית" • הדיוויזיה ה-14 ההודית • הדיוויזיה ה-15 ההודית • הדיוויזיה ה-17 ההודית • הדיוויזיה ה-18 ההודית הצבא העות'מאני: הארמייה השישית | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אישים | צבא בריטניה: ג'ון ניקסון • צ'ארלס טאונסנד • ג'ורג' פרדריק גורינג • פרסי לייק • פנטון איילמאר • פרדריק סטנלי מוד • ג'ורג יאנגהאזבנד • אלכסנדר קוב • ויליאם מרשל הצבא העות'מאני: אנוור פאשה • קולמר פון דר גולץ • נוראדין איברהים פאשה • סולימאן אסקרי ביי • חליל כות • מוסה קזם קראבקיר • עלי איחסן סביס • איסמעיל האקי ביי (אנ') | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אתרים | אנדרטת בצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בעמארה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבגדאד • בית הקברות הצבאי הבריטי בכות • שער הודו | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| תוצאות | הפסקת האש של מודרוס • הסכם סוור | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
מושבת וירג'יניה

מושבת וירג'יניה (קולוניית וירג'יניה או פרובינציית וירג'יניה; 1607–1776) הייתה משלוש עשרה המושבות בצפון אמריקה אשר התנתקו מן ממלכת בריטניה הגדולה ב-1776 בעת הכרזת העצמאות של ארצות הברית.
גאוגרפיה

מושבת וירג'יניה כללה את האזור אשר בו שוכנות כיום המדינות וירג'יניה, מערב וירג'יניה, צפון קרוליינה, קנטאקי, טנסי ואוהיו. הבירה הייתה ג'יימסטאון (1607–1699) ולאחר מכן ויליאמסבורג (1699–1776). וירג'יניה קיבלה את השם על ידי וולטר ראלי במהלך משלחתו בשנת 1584 לכבוד אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה כשהקים את היישוב הראשון באי רואנוק. המלכה הרווקה זכתה לכינוי "המלכה הבתולה".
היסטוריה > ייסוד המושבה

בווירג'יניה נעשו הניסיונות הבריטיים הראשונים להתיישב על ידי חברה בשם חברת וירג'יניה, שהקימה את ההתנחלות ג'יימסטאון בשנת 1607. באותה תקופה לממשל האנגלי לא היה כסף למימון משלחות יקרות ולא בטיחותיות כאלה. בתחילה, ניסיונות הקולוניזציה זכו להצלחה מתונה בלבד. מתוך 144 הגברים שהתחילו באנגליה בדצמבר 1606, רק 38 היו בחיים כעבור תשעה חודשים. 39 מתו במהלך ההגירה, 67 בתשעת החודשים הראשונים לאחר שהגיעו לחוף. גם רעב לא היה נדיר, אך יותר ויותר אנגלים ניצלו את ההזדמנות והיגרו לווירג'יניה.
היסטוריה > התפתחות המושבה

בשנות מלחמות אנגליה–פותאן המושבה נקלעה למצוקה קשה. המושל השני של המושבה, לורד דה לה וור, ייצב את המצב. שיפור אמיתי אירע רק כאשר ג'ון רולף נטע את צמחי הטבק הראשונים בווירג'יניה בשנת 1612, שכנראה הביא איתו מטרינידד. בשנת 1618 ייצאו המתיישבים טבק תמורת 20,000 פאונד. בשנת 1619 הוקם בית ברג'יס כבית המחוקקים של המושבה.
המלחמה השנייה עם הפותאן החלה בשנת 1622. כתוצאה מכך, חברת וירג'יניה של לונדון נקלעה לקשיים כלכליים, מה שהוביל בשנת 1624 להסבת האזור למושבה מלכותית. בשנת 1638 הסתכם יצוא וירג'יניה בשלושה מיליון פאונד. בשנת 1676 התרחש מרד בייקון, מרד שהוביל נתנאל בייקון נגד המושל סר ויליאם ברקלי. מהגרים מגרמניה מזיגרלנד ייסדו את היישוב גרמנה בשנת 1714. שם היישוב שונה לגרמניה על ידי אן, מלכת בריטניה.
הגורם של פארסון היה סכסוך ממושך בין הכמורה האנגליקנית לבין הממשל במושבה, אשר העלה שאלות מהותיות לגבי הקשר של ממלכת בריטניה עם המושבות הבריטיות.
היסטוריה > עצמאות

וירג'יניה הייתה ביתם של רבים של האבות המייסדים של ארצות הברית, בעיקר פטריק הנרי, תומאס ג'פרסון, ריצ'רד הנרי לי, ג'יימס מדיסון, ג'ורג' מייסון וג'ורג' וושינגטון, ווירג'יניה מילאה תפקיד בולט בתנועת העצמאות האמריקאית. הבריטים גורשו לבסוף מווירג'יניה לאחר הקרב על הגשר הגדול ב-9 בדצמבר 1775. ב-15 במאי 1776 הכריזו נציגי המושבה בוויליאמסבורג על עצמאותה. בזמן שעבדו על חוקה, ב-12 ביוני 1776, העבירו הנציגים פה אחד הצהרת זכויות יסוד, שגובשו במידה רבה על ידי ג'ורג' מייסון - הצהרת הזכויות של וירג'יניה. כעבור כמה שבועות בחרה הוועידה לבסוף בפטריק הנרי למושל הראשון של וירג'יניה. עם אימוץ ההכרזה על עצמאות ארצות הברית על ידי הקונגרס הקונטיננטלי ב-4 ביולי באותה שנה, וירג'יניה הייתה לאחת משלוש עשרה המושבות המייסדות של ארצות הברית.
טיינג'ין ג'ינמן טייגר

מועדון הכדורגל טיינג'ין ג'ינמן טייגר (בסינית: 天津津门虎; בסינית מסורתית: 天津泰達; בפין-יין: Tiānjīn Tàidá) הוא מועדון כדורגל סיני לשעבר מהעיר טיינג'ין. האצטדיון הביתי של המועדון היה אצטדיון מרכז הספורט האולימפי טיינג'ין המכיל 54,696 מקומות. הבעלים האחרונים של המועדון היה חברת הנדל"ן הסינית "TEDA Holding".
המועדון בגלגולו הקודם נקרא "מועדון הכדורגל טיינג'ין", ושיחק בעיקר בליגה המרכזית, שם זכה בגביע הליגה ובגביעים נוספים. בשנת 1993 הוכר המועדון באופן רשמי כמועדון כדורגל מקצועני. מאז, המועדון זכה בגביע הסיני לשנת 2011 וסיים כסגנית הליגה הסינית בעונת 2010.
על פי "פורבס", טיינג'ין היה מועדון הכדורגל יקר הערך השמיני בסין, עם 84 מיליון דולר ורווח של 15 מיליון דולר בשנת 2015.
שחקנים מפורסמים

איטליה דמיאנו טומאסי
קולומביה פרדי מונטרו
סרביה נמניה גודלי
גאנה פרנק אצ'ימפונג
ניגריה ג'ון אובי מיקל
תארים והישגים > ליגה

הליגה הסינית Jia-A
הליגה הסינית Jia-B
תארים והישגים > גביע

גביע FA הסיני
גביע ראש העיר
הערות שוליים

↑  https://m.dongqiudi.net/article/1861055.html
פאוסטינו אספרייה

פאוסטינו הרנן אספרייה הינסטרוזה (בספרדית: Faustino Hernán Asprilla Hinestroza; נולד ב-10 בנובמבר 1969 בטולואה שבקולומביה) הוא כדורגלן עבר קולומביאני ששיחק בעמדת החלוץ. אספרייה נחשב לאחד מטובי הכדורגלנים הקולומביאנים בכל הזמנים.
קריירת מועדונים

אספרייה החל את הקריירה בבית הספר לכדורגל "קרלוס סרמיינטו לורה". הוא הצטרף לקוקוטה דפורטיבו ב-1988. בזכות יכולתו הטובה הוא צורף לאתלטיקו נסיונל, ובזכות שעריו הרבים זומן לנבחרת קולומביה שהתכוננה לקופה אמריקה 1993 ולמוקדמות מונדיאל 1994.
הוא זכה עם אתלטיקו נסיונל באליפות קולומביה ב-1991, זמן קצר לפני שהועבר למועדון האיטלקי פארמה תמורת 4.5 מיליון דולרים. אספרייה המשיך להבקיע שערים רבים גם בפארמה, וב-1993 הנחיל למילאן את הפסדה הראשון מזה 58 משחקים לאחר שהבקיע מולה שער בבעיטה חופשית. באותה שנה הוביל את פארמה לזכייה בגביע אופ"א עם ארבעה שערים בטורניר, ולאחר ניצחון בשלב הגמר על יובנטוס. הוא גם דורג במקום השישי בטבלת שחקן השנה בעולם של פיפ"א. לאורך השנים ששיחק בפארמה נקשר שמו לשערוריות תקשורתיות.
ב-1995 עבר לשחק בניוקאסל יונייטד, מוליכת הפרמייר ליג, תמורת סכום של 6.7 מיליון לירות שטרלינג. הוא הפגין יכולת טובה בתחילת דרכו, אך נחלש בהמשך. הוא הבקיע שלושער מול ברצלונה בליגת האלופות ב-1997, ולאחר מכן נפצע, החמיץ חצי שנה של משחקים. בגלל הפציעה הוא כמעט והחמיץ גם את מונדיאל 1998.
אספרייה חזר לפארמה ב-1998, והוביל אותה לזכייה נוספת בגביע אופ"א. כעבור שנה עבר לברזיל והצטרף לפלמיירס, אותה הוביל לזכייה בגביע הליברטדורס. לאחר מכן שיחק בפלומיננסה מברזיל ובאטלנטה ממקסיקו.
הוא חזר לאתלטיקו נסיונל ב-2002, אך לא הצליח לשחזר את הצלחתו מהקדנציה הקודמת. כעבור שנה הצטרף לאוניברסידד דה צ'ילה, שם מיעט לשחק. קבוצתו האחרונה בקריירה הייתה אסטודיאנטס לה פלאטה מארגנטינה, בה הספיק להשתתף בשני משחקים לפני שנאלץ לפרוש בעקבות פציעה.
אספרייה נעצר ב-19 באפריל 2008 באשמת אחזקת נשק וירי באוויר, ושוחרר בערבות.
נבחרת קולומביה

משחקו הראשון של אספרייה בנבחרת קולומביה היה בניצחון הביתי על נבחרת צ'ילה ב-6 ביוני 1993.
הוא השתתף באולימפיאדת 1992 בברצלונה, אך הפגין יכולת חלשה. קולומביה הודחה כבר בתום שלב הבתים לאחר שני הפסדים ותיקו. אספרייה השתתף גם בקופה אמריקה 1993 שנערכה ימים אחדים לאחר האולימפיאדה, אך לא הצליח להתבלט בטורניר שבו סיימה קולומביה במקום השלישי.
אספרייה השתתף במשחק מוקדמות מונדיאל 1994 שבו קולומביה הביסה את ארגנטינה 5 - 0 בבואנוס איירס, והבקיע בו שני שערים. קולומביה סיימה את הבית המוקדם ללא הפסד, והייתה מועמדת להעפיל לשלבים המתקדמים של הטורניר. אולם, הנבחרת הודחה כבר בתום שלב הבתים ואספרייה לא הצליח להבקיע כלל. במהלך הטורניר הוא אף נטש את חבריו לנבחרת.
הוא השתתף גם בקופה אמריקה 1995, והבקיע שני שערים, אחד מביניהם בניצחון 4 - 1 על נבחרת ארצות הברית במשחק על המקום השלישי.
אחת התקופות הטובות בקריירה שלו בנבחרת הייתה במשחקי מוקדמות מונדיאל 1998, שבהם הבקיע שישה שערים בשמונה משחקים בסיבוב הראשון, ושער אחד נוסף בסיבוב השני. שערים אלה סייעו לקולומביה להעפיל למונדיאל שלישי ברציפות. הוא החלים בזמן מפציעה שספג בזמן משחק במדי ניוקאסל יונייטד, והיה כשיר לטורניר. גם בטורניר זה תלו ציפיות רבות בקולומביה, אך היא הפסידה במשחק הפתיחה לנבחרת רומניה כאשר אספרייה מוחלף בסיום המשחק על ידי המאמן הרנן דריו גומז. הוא מתח ביקורת קשה על שיטותיו של גומז, ובתגובה סולק מהנבחרת והוחזר לקולומביה לפני שני המשחקים הנותרים. קולומביה הודחה גם הפעם בתום שלב הבתים, ואספרייה הודיע על פרישתו ממנה.
אספרייה חזר לנבחרת לפני טורניר גביע הזהב של CONCACAF, בו הוביל אותה למשחק הגמר שבו הפסידה לנבחרת קנדה. הוא הודיע על פרישה נוספת, אך חזר לשחק בסיבוב המוקדמות השני של מונדיאל 2002. קולומביה כשלה בניסיונה להעפיל למונדיאל, ובמשחקו האחרון בניצחון 4 - 0 על נבחרת פרגוואי הוא הבקיע שער.
חיים אישיים

אספרייה נשוי לקטלינה ומתגורר עמה בקולומביה. יש לו ילד מנישואים קודמים. כמו כן, הוא מאמן כדורגלנים צעירים בבית ספר לכדורגל שהקים.
מכינה קדם-צבאית בני דוד

| --- | --- |

נשיא המדינה ראובן ריבלין בביקור במוסדות בני דוד, בניין הישיבה לבוגרי צבא, 17 בדצמבר 2014
 מכינה קדם-צבאית
 תקופת הפעילות:  1988–הווה (כ־37 שנים) 
 מייסדים:  אלי סדן, יגאל לוינשטיין 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°04′17″N 35°15′55″E﻿ / ﻿32.07143333°N 35.26521111°E﻿ / 32.07143333; 35.26521111
 www.bneidavid.org
  (למפת דרום השומרון מוגדלת) מכינת בני דוד(למפת דרום השומרון רגילה) מכינת בני דוד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מכינת בני דוד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מכינת בני דוד
 
המכינה הישיבתית לצה"ל בני דוד הידועה בשם מכינת עלי היא המכינה הקדם-צבאית הראשונה שהוקמה בישראל. המכינה הוקמה על ידי הרבנים אלי סדן ויגאל לוינשטיין בהתנחלות עלי. במשך השנים הוקמו לצד המכינה מוסדות נוספים ובהם ישיבה גבוהה, ישיבה לבוגרי צבא, מדרשה לבנות, ומכינות נוספות. המוסדות נקראים מוסדות בני דוד-עלי, ובראשם עומדים הרבנים סדן ולוינשטיין.
היסטוריה

המכינה הוקמה בשנת ה'תשמ"ח (1988) על ידי הרבנים סדן ולווינשטיין, בעלי שבמטה בנימין. היא הוקמה כדי לאפשר לצעירים דתיים המתגייסים לשירות צבאי מלא לעשות זאת מתוך ערכים תורניים וחיזוק זהותם הדתית. הצורך להקמתה נבע בין היתר מכך שלדעת מקימי הישיבה השירות הצבאי הוביל לפגיעה בשמירת התורה והמצוות של צעירים דתיים שהתגייסו מיד לאחר התיכון. לאור זאת, תוכני הלימוד במכינה שונים במידה מסוימת מן הלימוד המקובל בישיבות. ישנו דגש מיוחד על לימודי הגות ומחשבה על פי תורת הרב קוק, כהכנה לקראת המפגש עם החברה החילונית בשירות הצבאי, על האתגרים הכרוכים בכך. עם זאת, הלימודים במכינת בני דוד כוללים לימוד גמרא בעיון ובבקיאות בסגנון ישיבתי. המכינה משתייכת מבחינה רעיונית לישיבות הקו.
56 מבוגרי המכינה נהרגו בשירותם בצה"ל ובפעולות איבה, בהם רועי קליין בעל עיטור העוז, עמנואל מורנו - סא"ל בסיירת מטכ"ל, אלירז פרץ והדר גולדין.
התרומה העצומה לביטחון המדינה באה לידי ביטוי במלחמת חרבות ברזל, במהלכה נהרגו 29 מבוגרי המכינה..
מקהלת פרחי ירושלים, הוציאה שיר שנקרא "מזמור לבני דוד", לזכרם של בוגרי מכינת 'בני דוד' שנפלו במלחמת חרבות ברזל. השיר נפתח במילים "בני דוד, בוכה ליבי ודומעות עיניי, בראותי דמותכם אל מול פני מגבול הלבנון ועד רפיח ובמנהרות על מנעול ובריח" ומסתיים עם הבית "מִי בַּקָּדְקֹד שֶׁל סַיֶּרֶת גּוֹלָנִי אוֹ אֱגוֹז עִם צִיצִיּוֹת מִלטפות בָּרוּחַ, גִּבּוֹרִים מוּל אַרְזֵי הַלְּבָנוֹן ויִצְלַח לְאֹרֶךְ הַנָּהָר וְיָנוּעַ".
כמכינה הקדם-הצבאית הראשונה ואחת הבולטות שבהן, בני דוד נחשבת לסמל למכינות הקדם-צבאיות ולציונות הדתית, וביקרו בה בין היתר נשיא המדינה רובי ריבלין וראש הממשלה בנימין נתניהו.
בשנת תשע"ו הוענק פרס ישראל לרב אלי סדן על מפעל חיים ותרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. בנימוקי ועדת הפרס נאמר: "מעשיו של הרב סדן לא זו בלבד שהובילו לעלייה גדולה במספרם של צעירים המעוניינים לשרת שירות משמעותי בצבא ולהשתלב בחברה כאזרחים מעורבים ואכפתיים, אלא שהם הקימו גשר וחיבור בין חלקי החברה וקירבו את הזרמים השונים שמהם מורכבת החברה הישראלית. מעשיו הובילו לעשייה משמעותית משותפת לטובת הכלל בדרך של קירוב והבנה ותוך הקפדה על הנחלת ערכים. [...] בוגרי המכינות בולטים מאוד במגזר הציבורי, בתחומי הרווחה והחברה, בתחום החינוך וההתנדבות ובתפקידים משימתיים נוספים. במקומות המגוונים שבהם הם משתלבים ניכרות המסירות, המוטיבציה, האכפתיות ו"הראש הגדול" שספגו בעת הלימודים במכינות."
בספטמבר 2017 יצאה המכינה בקמפיין גיוס תרומות לבניין בית מדרש למכינה, שהניב כ-1,300,000 ש"ח תוך כ-30 שעות.
עורך הדין יאיר נהוראי יזם כמה פרסומים בתקשורת שכללו התבטאויות של רבני המוסד שנאמרו בשיעורים - בין השאר אמרו כי השמאלנים הם בוגדים, כי על נשים להיות תלויות בבעליהן, וכי אי-קיום תורה ומצוות הוא "סכין בגב האומה". ביולי 2019 הגישה המכינה תביעת דיבה על סך 700,000 ש"ח כנגד נהוראי, ותביעה נוספת על הפרת זכויות יוצרים על סך מיליון שקלים. אחרי חמש שנים של הליכים משפטיים, משכה המכינה את תביעותיה, ונפסק כי לא תשלם הוצאות. נהוראי הודיע כי יערער.
בתחילת 2023, התחילה המכינה בבניית מבני קבע לפנימיות המכינה (שמאז הקמתה כ-30 שנה,חלק מהתלמידים דרו בקרוונים), ויצאה בגיוס תרומות המוני שהניב כ-3,500,000 ש"ח תוך 36 שעות.
ב-16 במאי 2024, קודם הקצין רומן גופמן לדרגת אלוף, ובכך היה לקצין הראשון שלמד במכינת בני דוד והגיע לדרגת אלוף.
הכנה לשירות צבאי

בשונה מחלק מן המכינות האחרות, תלמידי המכינה דוחים את גיוסם במסלול של ישיבה גבוהה למשך כשנה עד שנתיים ("תורתו אומנותו") ולאחר הדחייה מתגייסים לשירות סדיר של שלוש שנים. כתשעים אחוזים מתלמידי שנה א' ממשיכים לשנה ב'. במהלך החופשות מקבלים תלמידי המכינה הכשרה בניווט והכשרה בסיסית בנשק.[דרוש מקור]
המכינה העמידה שורה של בעלי דרגות גבוהות בצבא. במחזור ממוצע, המונה כ-140 תלמידים, ממשיכים מעל 50% לקורס קצינים ולתפקידי פיקוד, בשנת 2021, סיימו 22 תלמידי המוסדות קורס קצינים במחזור אחד.
במכינה נערכות לעיתים קרובות הרצאות של קציני צבא בכירים, המספרים על מבצעי צה"ל ועל המסלול הפיקודי..
הישיבה הגבוהה

על יד המכינה (ביישוב עלי) הוקמה בשנת ה'תשס"ח ישיבה גבוהה, על ידי הרב יהודה סדן (בנו של הרב אלי סדן) שמכהן כראש הישיבה, כמה שנים אחר כך הצטרף אליו הרב עקיבא קשתיאל, וכיום שניהם עומדים בראשה, נכון לשנת ה'תשפ"ב הישיבה היא המסגרת בה נמצאים מספר התלמידים הגדול ביותר של מוסדות בני דוד, כ-300 תלמידים (250 בחורים, ו-50 אברכים). בישיבה לומדים יחד האברכים והבחורים.
הבחורים (עד גיל 21 או לפני צבא) מחולקים לכיתות לימוד על פי גילאים. בנוסף לישיבה יש כמה מסלולי לימוד לאברכים ותלמידים ותיקים, לימוד עיון עם הרב אילן מורבסקי, לימוד דיינות (חושן משפט) עם הרב נתנאל צור, לימוד למבחני הרבנות וכיתה המיועדת לבוגרי צבא.
רוב תלמידי הישיבה מתגייסים לשירות מלא אחר שנתיים או שלוש שנות לימודים. הישיבה מאפשרת להתגייס לצה"ל במסגרת הסדר אחר שלוש שנות לימודים בישיבה, בתנאי שהמתגייס מתחייב כלפי הישיבה לעוד שנתיים לימודים (מלבד התחייבות כלפי הצבא במסגרת ההסדר)..
במרץ 2022 גייסה הישיבה 1,300,000 ש"ח במסגרת קמפיין גיוס המונים הנועד להרחיב את בית מדרש של הישיבה מפאת הגידול במספר התלמידים.
מוסדות בני דוד

מלבד המכינה והישיבה הגבוהה, מוסדות בני דוד פתחו מוסדות נוספים (מובאים בסדר כרונולוגי).
• ישיבה לבוגרי צבא בני דוד הממוקמת בעלי, בראשותם של הרב אליעזר קשתיאל והרב אוהד תירוש, אשר החלה כשילוב של כולל אברכים ומוסד של "מכינה לחיים". הישיבה לבוגרי צבא, שמיועדת לבוגרי המכינה ומכינות נוספות אחר שירותם הצבאי, מונה כיום כ-150 תלמידים. ישנם כמה מסלולי לימוד: לימודי עיון, לימודי הלכה לרבנות, ועוד. בנוסף, הישיבה לבוגרי צבא כוללת גם מסלול הנקרא 'ח"י רועי' ע"ש רועי קליין שלמד בה, בו התלמידים משלבים לימוד בבית מדרש עם לימודים אקדמיים. כחלק מהתוכנית התלמידים מתחייבים לשעות לימוד בבית מדרש, ובנוסף הישיבה דואגת למלגה ומקום לינה.
• מדרשה לבנות לקראת שירות לאומי ע"ש דניאלי זוננפלד בתפוח, שהקימה הרבנית גאולה ניסים ובראשות הרב שחר ורטמן. החל משנת הלימודים ה'תשפ"ב, מתקיים במדרשה מסלול לבוגרות שירות לאומי בראשות הרבנית מולדת פוני.
• המכינה במעלה אפרים שבבקעת הירדן, היא שלוחה של המכינה שנפתחה בשנת הלימודים ה'תשע"ו, בעקבות רצון לחזק בפיתוח בקעת הירדן. בראש המכינה עומד הרב אליעזר בראון. המכינה פועלת בסדר לימוד זהה של המכינה בעלי, ומדי שבוע רבני המכינה בעלי נוסעים לשלוחה במעלה אפרים ומעבירים שיעורים..
• ישיבת 'עוז ואמונה' היא ישיבה גבוהה הנמצאת בשכונת נווה שאנן בדרום תל אביב, בראשות הרב יצחק פנירי. הישיבה הוקמה על ידי הרב אחיעד אטינגר, ולאחר רציחתו בפיגוע בצומת אריאל ב-17 במרץ 2019, מוסדות בני דוד לקחו חסות על הישיבה לבקשת משפחתו. בנוסף ללימוד, הישיבה פועלת למען החזרת היהדות לשכונה: גאולת בתי כנסת שננטשו או נבזזו, סיורים מודרכים בשכונת נווה שאנן (הישיבה מכנה פעולות אלו, "להחזיר עטרה ליושנה"). בנוסף, הישיבה פועלת להקמת גרעין תורני לחיזוק פעילויות תורניות בשכונה, ותמיכה למשפחות נזקקות בסיוע כלכלי, הישיבה מונה כ-60 תלמידים ואברכים.
• מכינת 'דרך אבות' שבבני ראם ליוצאי אתיופיה ע"ש סלומון טקה, נפתחה בשנת הלימודים ה'תשפ"ב ומיועדת לבוגרי כיתה יב' בני הקהילה האתיופית. המכינה נפתחה בעקבות המהומות שהיו בה'תשע"ט. מטרת המכינה היא שינוי תפיסה בקרב קהילת יוצאי אתיופיה תוך מתן מענה מהשטח לחיבור לזהות הישראלית ולהשתלבות בחברה הישראלית. המכינה מונה כ-30 בחורים.
בפתיחת שנת תשפ"ג לומדים מעל ל-1100 תלמידים בכל מוסדות בני דוד
• בשנת תשס"ח, הקימו בוגרי הישיבה לבוגרי צבא, גרעין התיישבותי בסמוך ליישוב דרור, במטרה לקדם את בניית היישוב. בתחילת חודש אלול תשפ"ג, נפתחה ביישוב שלוחה של המוסדות, בראשות הרב כפיר אלון.
ביקורת

אחד המבקרים החריפים של הישיבה הוא עורך הדין יאיר נהוראי. נהוראי ניתח סרטונים של שיעורים המפורסמים באתר המכינה והסיק כי חלק מהמסרים המועברים בהם חותרים תחת ערכיה הדמוקרטים של מדינת ישראל ומקדמים תוכנית להפיכתה למדינת הלכה משיחית. במשך מספר שנים פרסם נהוראי קטעים משיעורי הישיבה בהם נראים רבניה מביעים עמדות גזעניות, הומופוביות, אנטי חילוניות ומשיחיות. בשנת 2022, פרסם נהוראי ספר עיון בשם "המהפכה השלישית" בו הוא מרכז מאות ציטוטים מתוך שיעורי המכינה המציירים לדבריו תמונה רחבה של תוכנית זו. את התוכנית מכנה נהוראי בסיפרו בשם "שיטת אלקנה", על שם מאמר שכתב הרב אלי סדן והרצאה שהעביר במכינה בה הוא קורא לחולל מהפך אמוני בישראל. בשנת 2019 הגישה המכינה תביעת דיבה על הפרת זכויות יוצרים בבית משפט השלום בירושלים נגד נהוראי. באוגוסט 2024, בעת ההגעה לשלב העדויות בתביעה, ביטלה המכינה את התביעה נגד נהוראי.
בוגרים ידועים

יאיר אנסבכר, מחנך ומחבר ספרי עיון.
טל גן צבי, ראש הסגל של נפתלי בנט.
אלי גרונר, מנכ"ל משרד ראש הממשלה לשעבר.
יגאל דילמוני, מנכ"ל מועצת יש"ע לשעבר. מחזור א'.
משה וינשטוק, איש חינוך וסופר.
אלי חביב, שחקן תיאטרון, במאי ומחזאי
איתמר פליישמן, עיתונאי.
מן המכינה יצאו קצינים בכירים, ובהם:
תא"ל עופר וינטר, מפקד עוצבת האש, מעוטר צל"ש אלוף. מחזור ב'.
תא״ל אליעד מאור, מפקד חיל הגנת הגבולות. מחזור ט'.
אלוף אבי בלוט, מפקד פיקוד המרכז. מחזור ה'.
אלוף רומן גופמן, המזכיר הצבאי של ראש הממשלה.
אל"ם במיל' אילן דיקשטיין, מפקד חטיבת עציוני לשעבר. מחזור ד'.
אל"ם במיל' חזי נחמה, מפקד חטיבת אלכסנדרוני. מחזור ז'.
אל"ם במיל' אורי לוי מפקד עוצבת השרון. מחזור ט'.
תא"ל יהודה ואך - מפקד עוצבת סיני. מחזור י'.
אל"ם ניסים חזן, סגן מפקד עוצבת הגליל. מחזור י"ב.
אל"ם מרדכי וייס, קצין אג"ם של פיקוד צפון. מחזור י"ג.
אל"ם במיל' שילה אדלר מפקד חטיבת דניאל (במיל') ופעיל ציבורי.
רס"ן במיל' איתן פונד, מעוטר עיטור המופת. מחזור כ"א.
בוגרים ידועים > בוגרים ידועים שנפלו במהלך מילוי תפקידם

סא"ל עמנואל מורנו, לוחם בסיירת מטכ"ל, מעוטר צל"ש אלוף, נהרג במלחמת לבנון השנייה. מחזור ב'.
רס"ן רועי קליין, מעוטר עיטור העוז, נהרג במלחמת לבנון השנייה. מחזור ו'.
רס"ן אלירז פרץ, נהרג ברצועת עזה.
רס"ן בנג'י הילמן מפקד פלוגה אגוז. נפל במלחמת לבנון השנייה.
סגן הדר גולדין, נהרג במבצע צוק איתן. מחזור כ"ב.