stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלב אטרוסקוס

| כלב אטרוסקוס |
| --- | --- |
 איור אפשרי
תקופה
תחילת פליסטוקן, 1.9–1.6 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: כלביים
סוג:: כלב
מין:: כלב אטרוסקוס
שם מדעי
 Canis etruscus ‏מייג'ור, 1877

כלב אטרוסקוס או זאב אטרוסקוס (שם מדעי: Canis etruscus) הוא מין טורף נכחד, שהשתייך לסוג כלב. הוא חי בתחילת הפליסטוקן באירואסיה בתחום שבין ספרד לסין, לפני 1.9 עד 1.6 מיליון שנה מהיום והיה קשור לזאב האפור המודרני ולמין הנכחד כלב מוסבכנסיס.
המאובנים שלו נמצאו לראשונה באירופה שלחופי הים התיכון, כשלראשונה התגלו סביב נהר ארנו בקרבת העיר ארצו שבפירנצה, איטליה. מאובניו היו קשים לזיהוי והם תוארו ב-1877 בידי הרופא השווייצרי ממוצא סקוטי צ'ארלס עמנואל פורסיית' מייג'ור (אנ') שתיאר 3 מיני זאבים מהאזור: Canis falconeri שככל הנראה שייך לסוג קסנוקיון, כלב ארננסיס (Canis arnensis) ומין זה, שכנראה התפתח מהאחרון. ממצאים מצפון יוון שזוהו כמין כלב נפרד בשם המדעי Canis apolloniensis, אוחדו עם מין זה עקב הבדלים קטנים מאוד ביניהם.
כלב זה היה קטן יחסית, לא יותר גדול מתן זהוב והיה בעל לסתות ארוכות יחסית עם שיניים טוחנות גבוהות מעט. הוא היה אוכל כל ולא טורף מובהק. הוא התפשט באירופה סביב 1.8 מיליון שנה עם התפשטותם של טורפים גדולים מהיבשת כמו הפכיקרוקוטה הענקי ומיני כלבים כמו שועל ראקון או האאוקיון הקטנים, שהותאמו לתנאים של נוף פתוח ויבש יותר, שנגרם עקב ההתייבשות של תחילת הפליסטוקן והתקררות האקלים.
שלד של זאב אטרוסקוס
כלב אפגני

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  אפגניסטן
 שימושים:  תערוכות ולוויה
 קבוצה:  כלבי רוח
 תכונות
 משקל:  30-20 ק"ג
 גובה כתפיים:  74-61 ס"מ
 גובה:  68 ס״מ 
 תוחלת חיים:  13-14 שנים
 אופי:  רגוע ועדין
 אילוף:  הסתגלות נמוכה
 תיאור:  ראש וצוואר מוארכים, זנב מסתלסל בקצה ופרווה ארוכה
 
כלב אפגני (באנגלית: Afghan Hound) הוא כלב ציד, ממשפחת כלבי הרוח. הכלב האפגני קיים כבר אלפי שנים, והוא אחד מגזעי הכלבים העתיקים ביותר.
כיום משמשים כלבים אלה בעיקר ככלבי תצוגה ותערוכה.
הפרווה ארוכה ומשיית, בצבעים מגוונים, ודורשת טיפול רב. פרוותו הארוכה מגנה עליו מהקור העז בהרי אפגניסטן. הזנב המסתלסל בקצהו הוא מאפיין טיפוסי. ראשו מוארך, צווארו ארוך, אפו שחור.
יחסי סין–סינגפור

| יחסי סין–סינגפור |
| --- | --- |
הרפובליקה העממית של סין: סינגפור


סין: סינגפור
שטח (בקילומטר רבוע)
9,596,967.75: 719.20
אוכלוסייה
1,418,507,662: 5,842,033
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,794,782: 501,428
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,545: 85,831
משטר
רפובליקה עממית: רפובליקה

יחסי סין–סינגפור הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של סין לרפובליקה של סינגפור.
היסטוריה

היחסים בין סין וסינגפור החלו באופן רשמי ב-3 באוקטובר 1990. המשלחות הדיפלומטיות הוקמו בתחילת שנות ה-90 על בסיס התחממות היחסים של מדינות אחרות מ-ASEAN עם סין היבשתית.
סינגפור וסין שומרות על מערכת יחסים קרובה ארוכת שנים, בין השאר בשל ההשפעה של סין הגוברת באזור אסיה פסיפיק. בנוסף, סינגפור מיצבה את עצמה כתומכת איתנה במעורבותה הבונה של סין באזור. המדינה שיתפה פעולה עם חברות ASEAN אחרות וסין כדי לחזק את הביטחון האזורי והמלחמה בטרור, תוך שהיא משתתפת בתרגיל הימי הראשון של הארגון עם סין.
אף על פי שהיחסים בין שתי המדינות נותרו חזקים, היו כמה חילוקי דעות במהלך השנים, כולל עמדתה של סינגפור נגד סין ביחס לסכסוכים טריטוריאליים בים סין הדרומי, והתמיכה של סינגפור במערכת הנוכחות והברית הצבאית של ארצות הברית. למרות המחלוקות, סינגפור ובייג'ינג מאשרות בעקביות את קשרי היחסים הדו-צדדיים הקרובים שלהם, העמקת שיתוף פעולה בתחומים שונים, ובכלל זה הגנה, כלכלה, תרבות וחינוך, כמו גם חגורה אחת, דרך אחת. סינגפור התחייבה גם לתמוך באופן מלא ולקדם את מעמדה של סין ב-ASEAN, תוך ניהול ההבדלים בין המדינה הסינית לארגון.
יחסי סחר

הסחר הדו-צדדי בין סין לסינגפור התפתח במהירות בשנים האחרונות וסינגפור שמרה על המיקום הבכיר בקרב מדינות ASEAN ביחסיהן עם סין. הפיכתה של סין לכוח כלכלי עיקרי במהלך המאה ה-21 הביאה לעלייה של השקעות זרות ב-Bamboo network, רשת של חברות סיניות בחו"ל הפועלות בשווקים של מזרח אסיה ויוצרות קשרים תרבותיים משותפות.
בשנת 1998, נפח המסחר הסתכם ב-8.154 מיליארד דולר. בשנת 1999 עלה סך הסחר ל-8.56 מיליארד דולר. בשנת 2000 הסכום עלה ל-10.821 מיליארד דולר. בשנת 2009 היקף העסקות הכולל היה 58.4 מיליארד דולר.  סינגפור היא שותפת הסחר התשיעית בגודלה בסין, בעוד סין היא שותפת הסחר השלישית בגודלה בסינגפור, והיא כללה 10.1% מסך סחר החוץ של סינגפור בשנת 2019. היצוא של סין לסינגפור הוא טקסטיל, ביגוד, מוצרים חקלאיים, פטרוכימיה, מתכות, ציוד אלקטרומכני, מזון לבעלי חיים, פחם מתכות, משלוחים, ספק מכונות, ציוד תקשורת ורכיבים אלקטרוניים.
חברות כמו CapitaLand ו-Breadtalk ניסו לפלס את דרכן לתוך המשק המקומי של סין, בעוד חברות אחרות, כמו טמסק אחזקות וסינגפור איירליינס, השקיעו בצ'יינה איסטרן איירליינס.
נציגויות דיפלומטיות

סין מחזיקה שגרירות בסינגפור.
סינגפור מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג ו-4 קונסוליות ב צ'נגדו, גואנגג'ואו, שאנגחאי ושיאמן.
יעקב עמר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 51  מפקד בא"ח גבעתי  מפקד חטיבת ירושלים
 פעולות ומבצעים
    מלחמת לבנון    המערכה ברצועת הביטחון   האינתיפאדה הראשונה
 
יעקב עמר הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על גדוד 51, וחטיבת ירושלים.
שירותו הצבאי

עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני. בגולני עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה, וכמפקד פלוגה. בשנת 1982 מונה למפקד גדוד 51 בדרגת רס"ן. עמר הוביל את גדודו במלחמת לבנון ונפצע קשה במהלך הקרב על הבופור. בשנת 1984 נענה לבקשתו של מפקד חטיבת גבעתי דאז יהודה דובדבני והקים את בא"ח גבעתי בבסיס קציעות בנגב. לאחר שהועלה לדרגת אל"ם מונה למפקד חטיבת ירושלים בין השנים 1989–1992. בשנים 1993–1996 שירת כראש מחלקת בקרה ומעקב.
הערות שוליים

↑  עדי לרנר, ניצן קינר וברק גולדנברג, חלום בן 30, ביטאון ביבשה, גיליון 25, ספטמבר 2013.
↑  אביגדור קהלני, כיבוש הבופור, מערכות 413, יולי 2007, עמ' 40-41.
↑  יהודה דובדבני, "כך הקמתי את גבעתי" באתר חטיבת גבעתי.
↑  יגאל מוסקו, רומן סוער עם שר הביטחון, באתר העין השביעית, 1 בפברואר 1997.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יצחק בכר דוד

רבי יצחק בכר דוד (קרוב לשנת ה'ת"ן, 1690 - ה'תקט"ו, 1755) היה רב בקושטא, מחבר הספר "דברי אמת". נודע כאחד מגדולי דורו.
ביוגרפיה

לא ידועים פרטים ביוגרפיים רבים אודותיו, מלבד שם אביו דוד. הוא נולד בקושטא וכנראה גם נפטר בה. למד כנראה בישיבתו של הרב שמואל הלוי. הוא נחשב לאחד הדרשנים המצוינים בעירו, ופסק בשאלות הלכתיות סבוכות.
בשנת ה'תק"ב התמנה כדיין בבית הדין של קושטא, לצד הדיינים רבי אליהו גלמידי ורבי חיים אבן שנג'י. רוב תשובותיו אבדו וחלקן נדפסו לאחר מותו בספר "דברי אמת".
הוא התפרסם כאחד מגדולי הדור בכל רחבי אירופה. רבי יחזקאל לנדא, רבה הנודע של פראג, מתאר אותו בשבחים מופלגים בספר השו"ת שלו "נודע ביהודה": ”מי כמוהו דעה מורה, שר התורה, ארך האברה, חכמתו פניו תאירה, ה"ה כבוד מעלת יקר תפארת ישראל, ראש גולת אריאל, איש חי רב פעלים מקבצאל, רב הרבנים גאון הגאונים פאר העתים חמדת הימים, ראש הבשמים, המאור הגדול מאיר עיני הגולה החכם הכולל, אין גומרין עליו את ההלל, המפורסם לשבח בתורה ובמעשים טובים, לתורתו הכל תאבים, מרביץ תורה לרבים, שמו הקדוש והטהור הכל מפארים ומשבחים, חכם יצחק בכר דוד...” (נודע ביהודה, אבן העזר, סימן עד).
פסיקה אחת מפורסמת שלו היא ביטול המנהג לתקוע בשופר בשעת הנץ החמה בבוקר ראש השנה.
ספרו "דברי אמת" נעשה לספר למדני קלאסי, לפי עדות מאיר בניהו, חלק של הספר בשם "מערכות דברי אמת" שלא נדפס אז, "לא ירד מעל שולחנם שלחכמי קושטא ונעשו ממנו העתקות הרבה". חלקם אף הדפיסו חיבורים שעיקרם הערות ודיונים בספרו. חיבורו של "הסבא קדישא" רבי שלמה אליעזר אלפנדרי על דברי אמת, הודפס בירושלים (מכון ירושלים תשל"ז) בצמוד למהדורה הראשונה של "מערכות דברי אמת" בשם "אשא עיני".
שלושת בניו כיהנו כולם כרבנים בקושטא: רבי יעקב, רבי דוד ורבי אברהם בכר יצחק. חתנו היה רבי אברהם בן אביגדור, ראב"ד קושטא, מחבר הספר "זכור לאברהם" (קושטא תקפ"ז) הכולל שאלות ותשובות, חידושים על התלמוד הבבלי וחידושים על משנה תורה לרמב"ם.
הערות שוליים

↑  השם במקורו הוא יצחק בן דוד, יצחק בכ"ר [=בן כבוד רבי] דוד, ובמהלך השנים השתרש בצורתו הנוכחית.
↑  התאריכים לפי מפעל הביבליוגרפיה העברית בערכו.
↑  להרחבה על כך ראו: חיד"א, שו"ת חיים שאל, סימן י' אות ג'.
↑  בניהו, רבי רפאל ביטראן רבותיו וחיבוריו, בתוך: מדות טובות: פירוש המכילתא, ירושלים: יד הרב נסים, תשמ"ט. עמ' טו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520999305171  LCCN: n78066943  VIAF: 50486582   WorldCat (עם VIAF): 50486582
ינאי פרישר גוטמן

| --- | --- |

פרישר גוטמן במאי 2018
 לידה:  29 באפריל 1981 (בן 43) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 בן זוג:  אמיר פרישר גוטמן (9 בספטמבר 2009 – 23 ביולי 2017)  פלג לוי (17 במרץ 2019 - הווה)
 מספר צאצאים:  1 
 www.yanaifryszer.com
 
ינאי פרישר גוטמן (נולד ב-29 באפריל 1981) הוא מעצב פנים, דוגמן ומנחה ישראלי.
ביוגרפיה

פרישר נולד וגדל בקיבוץ ניר יצחק הצעיר מבין שלושת ילדיהם של עמנואל ואלסה פרישר. כאשר מלאו לו 16 עזבה משפחתו את הקיבוץ ועברה להתגורר בנתניה.
פרישר החל את דרכו המקצועית כדוגמן בגיל 18 כאשר התגלה על ידי סוכן דוגמנים. קריירת הדוגמנות שלו התנהלה לאורך 4 שנים אשר במהלכן השתתף בקמפיינים לחברות פוקס, אורנג', היינקן, דלתא תמנון ועוד.
בשנת 2003 זכה בתואר תגלית השנה של עולם הדוגמנות בארץ[דרוש מקור].
פרישר הוא בוגר לימודי עיצוב פנים של המכללה למנהל ובעל סטודיו עיצוב פנים הממוקם בתל אביב. בשלוש השנים האחרונות, פרישר מעביר כיתות אמן למעצבים מתחילים וחובבי עיצוב.
ביוני 2017 זכה בפרס מעצב הפנים המבטיח של אותה שנה מטעם מגזין העיצוב הישראלי "דירה נאה".
במאי 2018 החל להגיש פינה העוסקת בנושא בתים מעוצבים בתוכנית "חי בלילה".
באוקטובר 2018 יצאה קולקציית מוצרים ורהיטים לבית בעיצובו, בשילוב עם חברת golf&co, המשווקת מוצרים ורהיטים לבית ולחצר.
ביוני 2019 זכה בשנית בפרס מעצב הפנים המבטיח של השנה מטעם מגזין העיצוב דירה נאה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

פרישר היה נשוי לזמר, השחקן והבמאי אמיר פיי גוטמן. השניים הביאו לעולם בן בהליך פונדקאות בהודו. בחודש יולי 2017 טבע אמיר פרישר גוטמן למוות כשהציל את אחייניתו שנסחפה לים בעתלית. התמודדותו של פרישר עם מותו של בן זוגו תועדה בסרט הדוקומנטרי "אמיר פרישר גוטמן - היממה האחרונה", אשר שודר בשידורי קשת בדצמבר 2017.
במרץ 2019 החל זוגיות חדשה עם פלג לוי, עורך דין. ב-25 בספטמבר 2022 התארסו לוי ופרישר גוטמן, וב-2 בפברואר 2023 הם נישאו זה לזה. ב-17 במאי 2024 נולד בנם המשותף בהליך פונדקאות.
הערות שוליים

↑  ליהי עטר בכר‏, חי על המסך: הג'וב הטלוויזיוני של ינאי פרישר גוטמן, באתר וואלה, 9 במאי 2018
↑  אחיה ראב"ד ורן בוקר, הזמר אמיר פרישר גוטמן טבע בים, מצבו קשה מאוד, באתר ynet, 22 ביולי 2017
יועץ האקלים הלאומי של הבית הלבן

היועץ הלאומי לאקלים בבית הלבן הוא תפקיד במשרד הבית הלבן, שקם עם כניסתו של ג'ו ביידן להבית הלבן. היועץ משמש כיועצו הראשי של הנשיא בנושא מדיניות שינויי אקלים מקומיים והוא מוביל משרד הבית הלבן למדיניות אקלים.
בדצמבר 2020 הודיע הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן כי החליט למנות את ג'ינה מקארתי ליועצת האקלים הלאומית שלו, מקראתי צפויה להיות האדם הראשון שמאייש את התפקיד הז ועל פי התכנון היא צפויה לייעץ לביידן בנוגע למדיניות שינויי האקלים. מקראתי הייתה המנהלת של הסוכנות להגנת הסביבה בזמן כהונתו של הנשיא הדמוקרטי, ברק אובמה. בנוסף לכך ביידן הכריז כי סגנה של מקארתי יהיה עלי זיידי (אנ'). זיידי כיהן בעבר כסגן מזכירת האנרגיה והסביבה של מדינת ניו יורק.
ראו גם

השליח הנשיאותי המיוחד לענייני אקלים
הערות שוליים

↑  "President-elect Biden Announces Key Members of His Climate Team". President-Elect Joe Biden (באנגלית אמריקאית). 2020-12-18. נבדק ב-2020-12-19.
↑  "Biden Unveils His Climate Team, Promising To Fight 'With The Urgency It Demands'". NPR.org (באנגלית). נבדק ב-2020-12-19.
↑  Friedman, Lisa (2020-12-15). "Biden to Name Gina McCarthy, Former E.P.A. Chief, as White House Climate Coordinator". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. אורכב מ-המקור ב-15 בדצמבר 2020. נבדק ב-2020-12-16. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Biden To Name Gina McCarthy, Former EPA Chief, As Domestic Climate Coordinator". NPR.org (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-16 בדצמבר 2020. נבדק ב-2020-12-16. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא איכות הסביבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ינאי פרי

ינאי פרי (נולד ב-6 באוגוסט 1979) הוא אמן מחבר ומאייר, אנימטור ובובנאי.
ביוגרפיה

ינאי פרי נולד וגדל בחולון. למד בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים במחלקה לתקשורת חזותית וסיים את לימודי התואר הראשון ב-2004. משנת 2016 ועד 2021 התגורר פרי באנגליה וצרפת.
יצירתו

פרויקט הגמר של פרי בבצלאל, היה סרטון המונפש "ורד אל תמותי וסיפורים אחרים" העוסק בטרור בישראל, וספציפית בירושלים בשנת 2001. הסרטון הוצג בפסטיבלים שונים, ביניהם פסטיבל אידפא באמסטרדם.
פרי כתב ואייר שני ספרי ילדים העוסקים בקונפליקט ובטראומה. הספר "האסטרואיד האדום" יצא לאור בשנת 2010, בהוצאת כתר. הספר מציג חרדה אנושית מאסונות שמובילה לתגובת יתר ולחוסר אמפתיה. בלב הסיפור מפלצת החיה על אסטרואיד שנמצא במסלול התנגשות עם כדור הארץ. במאמץ להציל את עצמה מתכננת האנושות לפוצץ את האסטרואיד, יחד עם המפלצת שעליו. זו מצליחה להציל את עצמה בכוח תושייתה ולמרות הכתף הקרה שלה היא זוכה. "האסטרואיד האדום" נכנס לרשימת הספרים המומלצים על ידי משרד החינוך לכיתות א-ב לשנת 2010.
ספרו השני, "העיפרון השחור", יצא בהוצאת עם עובד בשנת 2013. בספר זה פרי ממשיך לחקור נושאים של בדידות ושל התמודדות עם חוסר תמיכה. העיפרון השחור בורא לעצמו עולם שבו הוא מאושר לחיות לבדו. צבעים אחרים מבקרים בעולם ומבקשים להוסיף לו צבעוניות, למורת רוחו של העיפרון השחור וכנגד רצונו. הצבעים מגלים חוסר כבוד לרצונו של העיפרון השחור לשלוט במציאות חייו ומנסים לכפות עליו בכוח להיכנע ל"עזרתם". עיפרון השחור נחלץ מהם בכוח כישרונו וחוזר לבדידות מזהרת ומונוכרומטית בה הוא מאושר. ה"עיפרון השחור" קיבל חשיפה תקשורתית רבה, ואף זכה במקום הראשון במצעד הספרים האהובים, לגילי 5–6, של משרד החינוך לשנת 2013.
פרי השתתף בפרויקטים משותפים של קומיקס ופרסם רצועות קומיקס באינטרנט.
בשנת 2016 החל ינאי בלימודי בובנאות והוא מופיע סולו.
הערות שוליים

↑  Vered Don't Die & Other Stories, נבדק ב-2021-03-11
↑  Vered Don't Die and Other Stories | IDFA, נבדק ב-2021-03-11
↑  בר חיון, "האסטרואיד האדום" מאת ינאי פרי | גברת מפלצת, תהיי בנאדם, באתר הארץ, 12 במאי 2010
↑  קריאה להנאה "על ספרים וסיפורים" רשימת ספרים פעילויות מוצעות לשיח ספרים בכיתות א'- ב', בתי הספר של החופש הגדול,משרד החינוך
↑  ד"ר שי רודין, העיפרון השחור מאת ינאי פרי, "קריאת חובה: ספרות ילדים מומלצת
↑  אברמסון, עדנה, אלימות ואומנות החזקת העיפרון, באתר ynet, 17 באוקטובר 2013
↑  "העיפרון השחור", באתר דףדף של סימן קריאה
↑  התוצאות: אלה הספרים הכי אהובים על ילדי ישראל, באתר "סרוגים", 10 ביוני 2019
↑  יומני היקר מאת ינאי פרי, באתר יומני היקר מאת ינאי פרי
↑  המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, באתר www.facebook.com
↑  Yanai Pery, Fokstone Puppet Festival 2019, YouTube
ינאי ישראלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1981 (בן 43 בערך) כפר שמואל, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  שירה 
 
ינאי ישראלי (נולד ב-1981 במושב כפר שמואל) הוא משורר והיסטוריון ישראלי המלמד באוניברסיטת מישיגן.
ביוגרפיה

ישראלי למד בתיכון ע"ש הרצוג ביישוב בית חשמונאי.
ישראלי הוא בוגר כיתת השירה של הליקון לשנת 2005, והחל משנת 2004 התפרסמו שיריו בכתבי עת שונים, ביניהם עתון 77, מאזנים, הליקון, דקה, המאוורר, וכן במוסף הספרות של מעריב והארץ. ב-2007 ראה אור ספרו הראשון, "מות מטע האגס", בסדרת "ריתמוס לשירה" של הוצאת הקיבוץ המאוחד.
בקיץ 2015 שירו "איש מחזיק פלאפון" נכלל בבחינת הבגרות בספרות בפרק החובה "שיר שלא נלמד".
ב-2017, סיים ישראלי דוקטורט בהיסטוריה באוניברסיטת מישיגן. עבודתו עסקה בפטיציות שנכתבו על-ידי אנשים פשוטים ומוענו למלכי קסטיליה בימי הביניים המאוחרים. ישראלי מתמחה בהיסטוריה חברתית ומשפטית של ספרד בימי-הביניים המאוחרים ובעת חדשה המוקדמת, והחל לעסוק במאמריו בנושאים נוספים, דוגמת רעיונות רפובליקניים בקסטיליה של המאה ה-15 או המרות הדת.
ב-2020, התמנה ישראלי כמרצה בחוג ללימודים לטינו-אמריקאיים באוניברסיטה העברית. ב-2022, התמנה כמרצה להיסטוריה באוניברסיטת מישיגן.
ספר שיריו

מות מטע האגס, שירים, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 2007.
הערות שוליים

↑  משרד החינוך, מדינת ישראל, ספרות עברית וכללית: פרק חמישי – שיר שלא נלמד (עמ' 23), ‏1 ביוני, 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296727105171  BnF: cb162012453 (data)  ISNI: 0000 0000 7853 7386  LCCN: no2007145060  VIAF: 61337949   WorldCat (עם VIAF): 61337949 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ינאי ישראלי".
כבישה איזוסטטית חמה

כבישה איזוסטטית חמה (בלועזית: Hot isostatic pressing; בראשי תיבות: HIP) היא תהליך ייצור המשמש להפחתת נקבוביות המתכות ולהגברת צפיפותם של חומרים קרמיים רבים במטרה לשפר את התכונות המכניות של החומר ואת יכולת העבודה שלו.
תהליך ה- HIP מכניס רכיב לטמפרטורה מוגברת ולחץ גז איזוסטטי בכלי הכלה בלחץ גבוה. הגז בלחץ הנפוץ ביותר הוא ארגון. משתמשים בגז אינרטי כך שהחומר אינו מגיב כימית. החדר מחומם, וגורם ללחץ בתוך הכלי לעלות. מערכות רבות משתמשות בשאיבת גז נלווית להשגת רמת הלחץ הנחוצה. לחץ מוחל על החומר מכל הכיוונים (מכאן המונח "איזוסטטי").
לעיבוד יציקות ניתן להפוך אבקות מתכת למוצקים קומפקטיים בשיטה זו, כאשר הגז האינרטי מוחל בין 7,350 psi (50.7 MPa) ל־45,000 psi (310 MPa), כאשר 15,000 psi (100 MPa) הנפוצים ביותר. טמפרטורות הספיגה של תהליכים נעים בין 482 מעלות צלזיוס ליציקות אלומיניום ל־1,320 מעלות צלזיוס עבור סגסוגות על בסיס ניקל. כאשר מטפלים ביציקות ב- HIP, יישום בו-זמנית של חום ולחץ מבטל חללים פנימיים ומיקרופורוזיות באמצעות שילוב של דפורמציה פלסטית, שריקות וקשירת דיפוזיה; תהליך זה משפר את עמידות העייפות של הרכיב. יישומים עיקריים הם הפחתה של כיוון מיקרו, איחוד מתכות אבקה, מרוכבים קרמיים וחיפוי מתכת. לחיצה איזוסטטית חמה משמשת אפוא גם כחלק מתהליך סינטציה (מטלורגיה אבקה) ולייצור מרוכבים של מטריצות מתכת, המשמשות לעיתים קרובות לאחר עיבוד בייצור תוספים.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ין טאן

| --- | --- |

 לידה:  12 במרץ 1975 (בן 49) קואלה לומפור, מלזיה 
 מדינה:  מלזיה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 www.yentan.com
 
ין טאן (באנגלית: Yen Tan; נולד ב-12 במרץ 1975) הוא מפיק ובמאי קולנוע אמריקאי-מלזי.
ביוגרפיה

טאן נולד ב-12 במרץ 1975 בקואלה לומפור שבמלזיה.כשהיה בן 19, הוא היגר לארצות הברית .
הוא התחיל ללמוד עיתונאות באוניברסיטת דרייק (אנ') שבדה מוין שבמדינת איווה. הוא סיים את הלימודים באוניברסיטה ב-1997. לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה, הוא עבד בתחום הפרסום והחל לקחת שיעורי משחק ותסריטאות. שיעורים אלו הובילו במהירות לקריירה אמיתית כבמאי עצמאי.
לאחר הלימודים, הוא עבר לגור בדאלאס, טקסס. שם הוא צילם את הסרט הקצר הראשון שלו, Love Stories. כשנה לאחר מכן, ביים את הסרט באורך מלא הראשון שלו, Happy Birthday. סרט זה זכה במספר פרסים, ביניהם גם פרס השופטים לסרט הטוב ביותר ב-Philadelphia QFest (אנ').
טאן הוא גם מעצב גרפי שעובד במשרה מלאה. ב-2010, טאן הקים חברת עיצוב גרפי משלו בשם "Otto is the One".
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Love Stories | במאי הסרט | סרט קצר |
| 2002 | Happy Birthday | במאי הסרט |  |
| 2005 | Deadroom | במאי הסרט ומפיק הסרט |  |
| 2008 | Ciao | במאי הסרט |  |
| 2008 | Coda | במאי הסרט ומפיק הסרט | סרט קצר |
| 2008 | My Mom Smokes Weed | מפיק הסרט | סרט קצר |
| 2011 | Wanted | במאי הסרט | סרט קצר |
| 2011 | 3 Thumbs Up | בתפקיד עצמו | סרט תיעודי |
| 2013 | Pit Stop | במאי הסרט |  |
| 2014 | Until We Could | במאי הסרט | סרט קצר |
| 2015 | The Outfit | במאי הסרט | סרט קצר |
| 2016 | 1985 | במאי הסרט | סרט קצר |
| 2018 | 1985 | במאי הסרט |  |
חיים אישיים

טאן הוא הומוסקסואל מוצהר. כיום הוא מתגורר באוסטין שבמדינת טקסס, ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  Kohn, Eric (25 באוקטובר 2018). "Yen Tan Has Been Making Movies For Over 15 Years, But Says 'Being a Queer Asian' Has Hurt His Career". IndieWire. ארכיון מ-2020-01-14. נבדק ב-2020-01-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Vilcek Foundation - Pit Stop: Gay Romance in a Small Town in Texas, a movie by acclaimed filmmaker Yen Tan, www.vilcek.org
↑  Buchanan, Kyle (10 בדצמבר 2008). "So Long, Farewell". The Advocate. ארכיון מ-2019-04-24. נבדק ב-2020-01-14. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Josh Rosenblatt,  Fri.,  Feb. 10,  2012, Sleight of Hand, www.austinchronicle.com (באנגלית)
↑  Dallas Voice: 'Ciao' now available on DVD (ארכיון)
↑  Queerious: Yen Tan's Pit Stop (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1120436214  ISNI: 0000 0000 7807 8300  LCCN: no2010064493  SUDOC: 170802744  VIAF: 120567706   WorldCat (עם VIAF): 120567706
כבל (יחידת מידה)

כֶּבֶל היא יחידת מרחק ימית.
כבל אחד שווה ערך לעשירית של מיל ימי, כלומר 185.2 מטרים או לכ-100 פאתום. מקור יחידה זו הוא באורך הכבל של עוגני ספינות.
בדרך כלל נהוג לציין מרחק בין כלי שיט בכבלים. כך לדוגמה, אם המרחק בין שתי אוניות הוא חצי מיל, מקובל להגיד שהמרחק הוא 5 כבלים.
ראו גם

קשר (יחידת מידה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא ימאות ובנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי הרשות הפלסטינית – מקסיקו

| יחסי הרשות הפלסטינית – מקסיקו |
| --- | --- |
הרשות הפלסטינית: מקסיקו


הרשות הפלסטינית: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
6,220: 1,964,375
אוכלוסייה
5,519,031: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,396: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,152: 13,642

יחסי הרשות הפלסטינית–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינות המקסיקניות המאוחדות לרשות הפלסטינית. שתי המדינות חברות באונסק"ו.
היסטוריה

במהלך ההצבעה על תוכנית החלוקה ב-29 בנובמבר 1947 מקסיקו הייתה אחת מעשר המדינות שנמנעו מהצבעה. באוגוסט 1975 נפגש נשיא מקסיקו לואיס אצ'ווריה אלווארס עם ראש הארגון לשחרור פלסטין (אש"ף), יאסר ערפאת, בקהיר שבמצרים וממשלת מקסיקו כוננה עד מהרה יחסים דיפלומטיים עם אש"ף. באותה שנה, אש"ף פתח "משרד מידע" במקסיקו סיטי ששודרג למשרד למשלחת מיוחדת בשנת 1995 לאחר הסכם אוסלו השני בו נערך הסכם בין ישראל לאש"ף ביהודה ושומרון ורצועת עזה על קיום ממשל עצמי זמני בשטחים הפלסטיניים.
ביוני 2000 ערכה שרת החוץ המקסיקנית רוסאריו גרין ביקור רשמי בעזה וברמאללה. במהלך ביקורה נפגשה השרה עם נשיא הרשות הפלסטינית ערפאת והעבירה לו את המסר שהעביר נשיא מקסיקו ארנסטו סדייו, שהזמין רשמית את ערפאת למקסיקו. גרין נפגשה גם עם השר לתכנון ולשיתוף פעולה בינלאומי. בשנת 2005 פתחה מקסיקו נציגות ברמאללה.
בשנת 2009 ביקר שר החוץ ריאד אל-מאלכי במקסיקו והיה לשר החוץ הפלסטיני הראשון שעשה זאת. בשנת 2011, מקסיקו נמנעה מההצבעה על כך שאפשרה לרשות הפלסטינית להיות חברה באונסק"ו. בשנת 2012, מקסיקו הצביעה בעד הפיכת הרשות הפלסטינית למדינה משקיפה באו"ם. ביוני 2011 נחשף פסלו של נשיא הרשות הפלסטינית לשעבר, יאסר ערפאת, במקסיקו סיטי. במהלך עימותים מרובים בין ישראל לבין פלסטין מקסיקו נותרה נייטרלית וביקשה ששני הצדדים יפסיקו להילחם וימשיכו בתהליך השלום.
בדצמבר 2018 ביקר שר החוץ ריאד אל-מאלכי במקסיקו כדי להשתתף בהשבעה של נשיא מקסיקו, אנדרס מנואל לופס אוברדור.
הסכמים דו-צדדיים

שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים כגון הסכם ערים תאומות בין הערים בית לחם ומונטריי (1999); מזכר הבנות בין מזכירות יחסי החוץ של מקסיקו ומשרד החוץ של הרשות הלאומית הפלסטינית (2009), הסכם שיתוף פעולה בתחום הבריאות בין מזכירות הבריאות של מקסיקו לבין משרד הבריאות של הרשות הלאומית הפלסטינית (2011); והסכם ערים תאומות בין הערים רמאללה וטולוקה (2014).
סיוע כספי

בדצמבר 2008 תרמה מקסיקו תרומה כספית בסך 50,000 דולר למבצע "קו החיים" בעזה, של תוכנית המזון העולמית (WFP), במטרה לסייע במתן סיוע במזון ל-365,000 פלסטינים, כולל 50,000 ילדים בגיל בית הספר מ-85 מרכזים חינוכיים ברצועת עזה.
ב-12 באוקטובר 2014, נכחה מקסיקו בפגישת התורמים בקהיר, מצרים לצורך שיקום עזה, שבמהלכה ממשלת מקסיקו התחייבה לתרום 1.1 מיליון דולר להקלת המשבר ההומניטרי בעזה.
מקסיקו תורמת מדי שנה תרומה מרצון לאונר"א. בשנת 2017 הגדילה מקסיקו את תרומתה השנתית ל-250,000 דולר.
נציגויות דיפלומטיות

למקסיקו יש נציגות ברמאללה.
לרשות הפלסטינית יש משרד משלחת מיוחד במקסיקו סיטי.
יועץ לנשיא רוסיה

| --- | --- |

 דרכי מינוי:  צו נשיאותי
 כפוף:  נשיא רוסיה
 מעון:  ארמון הסנאט, הקרמלין
 מושב המשרה:  מוסקבה
 ייסוד המשרה:  1992
 
יועץ לנשיא הפדרציה הרוסית (ברוסית: Сове́тник президе́нта Росси́йской Федера́ции) הוא תפקיד בסגל הנשיאותי של רוסיה, שנוצר על ידי הנשיא בוריס נ. ילצין ב-19 ביולי 1991. התקנות על משרת יועץ נשיא הפדרציה הרוסית, אושרו בצו נשיאותי מספר 542-rp מיום 25 בספטמבר 1992, נקבע כי יועץ נשיא הפדרציה הרוסית הוא אדם המוסמך על ידי נשיא הפדרציה הרוסית להעניק לו סיוע מתמיד בגיבוש וביישום אסטרטגיה של פיתוח לאומי ומדיניות המדינה בתחום פעילות רלוונטי. התואר משמש את עוזריו הבכירים של הנשיא. יועציו הם חברי האדמיניסטרציה הנשיאותית.
בשנת 1991 "יועץ המדינה של הפדרציה הרוסית" היה שם המשמש למטרות שונות אחרות, בשנת 1992 הגדיר ילצין את המשרה כ"יועץ לנשיא הפדרציה הרוסית" ומספר היועצים היה נתון לשינוי מתמיד לאורך השנים.
סמכות התפקיד

עם הזמן, תפקיד היועץ היה אחראי על הקבוצות הבאות:
עניינים בין-ממשלתיים
עניינים פוליטיים
קשר ציבורי
תקשורת
יועצים בולטים

איגור לוויטין
אלכסנדר בדריצקי
אלכסנדרה לביצקאיה
ואלרי פאדייב
ולדימיר טולסטוי
שאמיל טרפישצ'ב
טטיאנה יומשבה
מיכאיל לסין
ויקטור צ'רנומירדין
ראו גם

יועץ בכיר לנשיא ארצות הברית
האדמיניסטרציה הנשיאותית של נשיא רוסיה
נשיא רוסיה
סגן נשיא רוסיה
הקרמלין