stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לור אדלר
ביוגרפיה

לור קלוזה (Laure Clauzet) נולדה בקן בירת מחוז קלבדוס לאב מהנדס אגרונום. גדלה בעיר אבידג'ן שבחוף השנהב. בגיל 17 שבה לצרפת וסיימה את לימודיה לבגרות. ב-1968 פגשה את האתנולוג פרד אדלר, שלימים הפך לבעלה הראשון. מאוחר יותר נישאה למפיק של תחנת הרדיו "פראנס קולטור", אלן ויינשטיין. היא איבדה ילד, ובהמשך כתבה ספר בנושא האבל בהוצאת גלימר.
לאחר שסיימה תואר שני בפילוסופיה, כתבה תזה בהיסטוריה המוקדשת לפמיניסטיות של המאה ה-19. ב-1974 החלה לעבוד ברדיו הציבורי "פראנס קולטור" ובין השנים 1981-1987 הייתה למשתתפת קבועה בתוכניתו של מישל פולק "זכות התגובה".
ב-1989 מינה אותה נשיא צרפת פרנסואה מיטראן ליועצת תרבות. ב-1993 החלה להופיע בטלוויזיה ובמשך 4 שנים הנחתה את תוכנית הדיונים הלילית "מעגל חצות" עבור הערוץ France 2. מאוחר יותר הנחתה[דרושה הבהרה] את ירחון הראיונות "רישיון לחשוב" בערוץ הטלוויזיה ארטה. ב-1997, לאחר ששיתפה פעולה עם הוצאות הספרים פיו, דנואל ופלון, החלה לעבוד עבור הוצאת גראסה כאחראית מאמרים ומסמכים.
ב-1998 פרסמה אדלר את הביוגרפיה של מרגריט דיראס. אלן וירקונדלה האשים אותה ב"רמאות אינטלקטואלית" ובכך שהיא יצרה גרסה "יד שנייה" מעבודתו ומעבודתם של סופרים ועיתונאים אחרים כמו כריסטין בלוט-לבארר, ללא הערות שוליים או ציטוטים. למרות ההתעלמות המוחלטת מהאשמותיו של וירקונדלה, החל מההוצאה השלישית הוכנסו על ידי גלימר הערות שוליים וציטוטים. באותה שנה מונתה למנהלת האוסף "חלוקת הידע" בהוצאת האוניברסיטה הצרפתית.
בשנים 1999-2005 כיהנה כמנהלת "פרנס קולטור". בתקופה זו שינתה אדלר לחלוטין את תדמיתה ואת לוח השידורים של התחנה, על אף מחאות עוינות מצד מספר ארגוני מאזינים, עיתונאים ומפיקים של התחנה. בדצמבר 2005 עזבה את "רדיו פראנס" כדי להצטרף לקבוצת "לה מרטינייר" כמנהלת תחום ספרות ומסמכים של הוצאת Editions du Seuil. בדצמבר 2006 פוטרה מתפקידיה.
במרץ 2007 חתמה עם עוד 150 אינטלקטואלים על טקסט הקורא להצביע עבור סגולן רויאל, "נגד ימין של התנשאות" ובעד "שמאל של תקווה". ב-2008 לימדה היסטוריה של נשים ושל פמיניזם במכון למדע המדינה פריז.
כיום[דרושה הבהרה] מנחה אדלר את התוכנית Studio Théâtre ב"פראנס אנטר". כמו כן היא מנחה את התוכנית הספרותית "טרופיזם" בערוץ הטלוויזיה France Ô ואת התוכנית Hors-Champs ב"פראנס קולטור". היא חברת מועצת המנהלים של Théâtre de la Ville בפריז ושל אוניברסיטת אביניון וחברת מועצת הפיקוח של העיתון לה מונד. בנוסף, אדלר מנחה יחד עם ברונו רסין את התוכנית "מעגל ה-BnF", בשיתוף עם Le Magazine Littéraire ומשנת 2009 היא חברה בחבר השופטים של פרס הספרייה הלאומית של צרפת (BnF).
ספרים > ביוגרפיות

1986 L'Amour à l'arsenic : histoire de Marie Lafarge, Denoël. (אהבה עם ארסניק: סיפורה של מארי לפארז')
1998 Marguerite Duras Gallimard (מרגריט דיראס)
2005 Dans les pas de Hannah Arendt, Gallimard (על עקבותיה של חנה ארנדט)
2008 L'insoumise, Simone Weil, Actes sud. (סימון וייל, הסוררת)
2011 Françoise, Grasset, (על פרנסואז ז'ירו)
ספרים > מסות

1979 À l'Aube du féminisme : les premières journalistes, Payot
(בשחר הפמיניזם: העיתונאיות הראשונות)
1981 : Misérable et glorieuse. La femme au XIXe siècle, sous la direction de Jean-Paul Aron], Fayard
(אומללה ומפוארת. האשה במאה ב-19)
1983 Secrets d'alcôve : une histoire du couple de 1830 à 1930, Hachette Littératures.
(סודות של חדר המיטות:סיפורו של זוג בין 1830-1930)
1987 Avignon : 40 ans de festival, avec Alain Veinstein, Hachette.
(עם אלן וינשטיין) (אביניון:40 שנות פסטיבל)
1990 La Vie quotidienne dans les maisons closes de 1830 à 1930, Hachette.
(חיי היום-יום בבתי הבושת בין 1830 - 1930)
1994 Les Femmes politiques, Le Seuil. (הנשים הפוליטיות)
2006 Les femmes qui lisent sont dangereuses, avec Stefan Bollmann, Flammarion.
(עם סטפאן בולמן) (הנשים הקוראות הן מסוכנות)
2007 Les femmes qui écrivent vivent dangereusement, avec Stefan Bollmann, Flammarion.
(עם סטפאן בולמן) (הנשים הכותבות חיות חיי סיכון)
2008 Femmes hors du voile, photographies d'Isabelle Eshraghi, éditions du Chêne.
(נשים מחוץ לרעלה, צילומים של איזבל אשראגי)
2009 Les femmes qui aiment sont dangereuses, avec Elisa Lécosse, Flammarion.
(עם אליזה לקוס) (הנשים האוהבות הן מסוכנות)
2010 La Beauté des nuits du monde de Marguerite Duras, textes choisis et présentés par Laure Adler, éditions La Quinzaine littéraire, coll. " Voyager avec"
("יפי לילות העולם" מאת מרגריט דיראס, טקסטים נבחרים ומוערים על ידי לור אדלר
ספרים > סיפורים

1995 L'Année des adieux, Flammarion -rééd. 2011, augmenté d'un avant-propos.
(שנת הפרידות)
2001 À ce soir, Gallimard.
הערות שוליים

↑  À ce soir, Paris, Gallimard, 2001
↑  Portrait de Laure Adler, France Culture
↑  Emmanuel Lemieux, Lire, 1er novembre 2002
↑  ארכיב התוכנית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257569305171  PLWABN: 9810538996005606  BIBSYS: 90092124  BnF: cb118881205 (data)  CiNii: DA00682771  GND: 122496000  ISNI: 0000 0001 2145 814X  LCCN: n80016646  LNB: 000031437  NDL: 00431022  NKC: xx0239957  NLA: 36069667  NLG: 83703  NLK: KAC202203712  NSK: 000466408  NTA: 068669461  RERO: 02-A002909137  SUDOC: 026677989  VIAF: 101979226   WorldCat (עם VIAF): 101979226
מבשרת ציון (עיתון)

| --- | --- |
 תדירות:  פעם בחודש
 מייסד:  אליעזר בן-יהודה
 עורך ראשי:  אליעזר בן-יהודה
 תאריכי הופעה:  1 בינואר 1884 – 1 בספטמבר 1884 (245 ימים)
 שפה:  עברית
 
מבשרת ציון הוא העיתון הראשון שאליעזר בן-יהודה הוציא לאור. העיתון יצא לראשונה ב-1 בינואר 1884 ונסגר בספטמבר באותה שנה. עם זאת חשיבותו ההיסטורית רבה – מטרתו הייתה לספר ליהודי הגולה על החיים בארץ ישראל ולשמש ככלי לביטוי חברי לבילויי"ם.
היסטוריה

העיתון הראשון יצא בטבת תרמ"ד כ"הוספה לגיליון 11 מהחבצלת שנת הי"ד", וכלל 32 עמודים.
הוא יצא כעין מוסף לעיתון חבצלת, מכיוון שבידי בן יהודה לא היה רישיון להוצאת העיתון.
יוזמי הוצאת העיתון היו עסקני היישוב ישראל בלקינד, מנשה מאירוביץ, יוסף פיינברג וליאון שוורץ חיים חסין ואחרים.
ארבעה הגיליונות של מבשרת ציון שפורסמו עוררו התלהבות רבה בקרב יהודים בתפוצות שראו בו אות ליישוב החדש.[דרוש מקור] בעיתון קיימים כל המוטיבים של אליעזר בן-יהודה: כתיב חסר, תאריכים לחורבן הבית, ובעיקר סגנון חד ושימוש בלשון פשוטה ומדויקת.
הערות שוליים

↑  א.ר. מלאכי, אלחנן ריינר וחגי בן-שמאי (ע), מבשרת ציון, מנגד תראה, כרך 1, ירושלים: יד יצחק בן צבי, 2001, עמ' 129
↑  א.ר. מאלכי, מבשרת ציון, מנגד תראה, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן צבי, 2001, עמ' 128. (בעברית)
↑  א.ר. מלאכי, מבשרת ציון, מנגד תראה, כרך 1, ירושליים: יד יצחק בן צבי, 2001, עמ' 128
לואיש בואה מורטה

לואיש בואה מורטה פריירה (בפורטוגזית: Luís Boa Morte Pereira; נולד ב-4 באוגוסט 1977 בליסבון) הוא כדורגלן עבר פורטוגלי ששיחק בעמדת הקשר השמאלי, וכיום מאמן נבחרת גינאה ביסאו.
בואה מורטה גדל במחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון, ופרץ במדיה של ארסנל מהפרמייר ליג, ממנה המשיך לקריירה ארוכה בליגה האנגלית הבכירה, במדיהן של סאות'המפטון, פולהאם וווסטהאם. בהמשך שיחק תקופה קצרה ביוון ובדרום אפריקה, לפני שסיים את הקריירה בליגה הרביעית באנגליה.
לזכותו של בואה מורטה 28 הופעות ושער בודד במדי נבחרת פורטוגל, אותה ייצג בין היתר במונדיאל 2006.
לאחר פרישתו פנה לקריירה מקצועית, תחילה במחלקות נוער, ובהמשך כסקאוט וכמאמן ראשי.
קריירת משחק > תחילת הקריירה בפורטוגל

בואה מורטה נולד בליסבון להורים מסאו טומה ופרינסיפה, והצטרף לקבוצת הנוער של ספורטינג ליסבון מעיר הולדתו. בעונת 1996/1997 עלה בואה מורטה לקבוצה הבוגרת, ומיד הושאל ללוריניאננשה מהליגה הרביעית בפורטוגל.
קריירת משחק > ארסנל

בתום עונת ההשאלה, זכה בואה מורטה להיות לאחת מהחתמותיו הראשונות של ארסן ונגר בארסנל, ולקראת עונת 1997/1998 הצטרף בואה מורטה לארסנל תמורת כ-1.75 מיליון ליש"ט. את הופעת הבכורה ערך בואה מורטה ב-23 באוגוסט 1997, כשהחליף את מארק אוברמארס שלוש דקות לסיום ניצחון החוץ 1–3 על סאות'המפטון. כחודשיים אחר כך כבש את שעריו היחידים לאותה העונה, כשהשלים צמד לרשתה של בירמינגהאם סיטי בניצחון 1–4 בגביע הפוטבול ליג. בעונת הבכורה שלו רשם בואה מורטה 15 הופעות ליגה, רובן כמחליף, וארבע הופעות נוספות בגביע ה-FA, כאשר ארסנל השלימה זכייה בדאבל לאותה העונה. בואה מורטה לא שותף בניצחון על ניוקאסל יונייטד בגמר הגביע.
עם פתיחת עונת 1998/1999 זכה בואה מורטה בתואר שלישי עם ארסנל, כשעלה כמחליף בניצחון 0–3 על מנצ'סטר יונייטד במגן הצדקה. על אף ההתחלה המבטיחה, בואה מורטה לא הצליח לתפוס מקום של קבע בהרכב ארסנל. את שערו הראשון באותה העונה כבש בניצחון 1–3 על פנאתינאיקוס במסגרת שלב הבתים בליגת האלופות.
בואה מורטה פתח עם ארסנל את עונת 1999/2000 עם זכייה נוספת במגן הצדקה, שוב כמחליף בניצחון 1–2 על מנצ'סטר יונייטד. באוגוסט 1999, לאחר שתי הופעות ליגה כמחליף ומשלא הצליח להתברג להרכב באופן קבוע, עזב בואה מורטה את ארסנל וחתם במועדון של סאות'המפטון תמורת כ-500 אלף ליש"ט.
קריירת משחק > סאות'המפטון

כבר בהופעתו השנייה במדי סאות'המפטון, הורחק בואה מורטה בכרטיס אדום ישיר לאחר שנגע בידו על קו השער, בהפסד 2–3 למידלסברו. פול גאסקוין כבש את הפנדל שנשרק לחובתו של בואה מורטה. בחצי העונה הראשונה הצליח בואה מורטה להשתלב בסגל של הקבוצה, עם 11 הופעות, רובן כמחליף, ושער בכורה בפרמייר ליג. הגעתו של המאמן גלן הודל לקבוצה בחודש ינואר 2000 פגע משמעותית במעמדו של בואה מורטה בקבוצה. הוא נעלם כמעט לחלוטין מהרוטציה של המאמן, ועד לתום העונה הוסיף שלוש הופעות ליגה בלבד.
קריירת משחק > פולהאם

עונה לאחר מכן הושאל בואה מורטה לפולהאם מליגת המשנה. בואה מורטה קבע שיא קריירה אישי, ובפעם היחידה בקריירה כבש כמות דו-ספרתית של שערי ליגה. הוא היה לשחקן הרכב קבוע, ותרם 18 שערים ב-39 הופעות ליגה להעפלתה של פולהאם בחזרה לפרמייר ליג מהמקום הראשון בטבלה. היכולת הגבוהה שהפגין בואה מורטה בעונת ההשאלה, הביאה לרכישתו של השחקן על ידי פולהאם לקראת עונת 2001/2002, תמורת סכום של כ-1.7 מיליון ליש"ט ששולמו לארסנל כחלק מהסכם העברתו של בואה מורטה לסאות'המפטון. זאת, על אף התעקשותה של סאות'המפטון להשיבו לסגל בתום עונת ההשאלה. עם זאת, בשתי עונותיו הראשונות במדי פולהאם בפרמייר ליג, התקשה בואה מורטה לשחזר את היכולת וכבש בסך הכול שלושה שערי ליגה ב-52 הופעות.
הגעתו של המאמן הוולשי כריס קולמן לקבוצה בעונת 2003/2004 השפיעה לטובה על בואה מורטה, ששב להיות שחקן מרכזי יותר בחלק ההתקפי של הקבוצה, עם תשעה שערי ליגה ב-33 הופעות ויכולת גבוהה. בתום עונת 2004/2005, אשר גם במהלכה הפגין יכולת טובה עם שמונה שערי ליגה, התמנה לתפקיד קפטן הקבוצה במקומו של לי קלארק, שעבר לניוקאסל יונייטד, אשר התעניינה באותו הקיץ גם בהחתמת בואה מורטה עצמו. רגע השיא של בואה מורטה בעונתו הראשונה כקפטן היה שער הניצחון בדרבי המערב-לונדוני מול צ'לסי ב-16 במרץ 2006, שהסתיים בניצחון 0–1 לפולהאם.
בינואר 2007, ולאחר שש וחצי עונות, סיים בואה מורטה את דרכו בפולהאם, לאחר שהיה לאחד מחביבי הקהל, שימש עונה וחצי כקפטן המועדון, וכבש 26 שערי ליגה ב-166 הופעות.
קריירת משחק > וסטהאם יונייטד

בואה מורטה חתם בקבוצת וסטהאם יונייטד תמורת כ-5 מיליון ליש"ט. ב-6 בינואר, בהופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בישל בואה מורטה פעמיים בניצחון 0–3 על ברייטון במסגרת הגביע האנגלי. את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי הקבוצה ערך שבוע בדיוק לאחר מכן, דווקא מול קבוצתו לשעבר. הוא עלה בהרכב במשחק שהסתיים בשוויון 3-3 (צמד ליוסי בניון עבור וסטהאם). עד לתום העונה ערך 14 הופעות ליגה במדיה של וסטהאם, בהן כבש שער אחד. בשתי העונות הבאות היה לשחקן משמעותי ברוטציה, עם 27 הופעות ליגה בכל עונה, אך לא הצליח לכבוש שערי ליגה כלל בשתי עונות אלו.
ב-29 ביולי 2009, במהלך ההכנות לעונת 2009/2010, ספג בואה מורטה פציעה קשה שהשביתה אותו כמעט לכל העונה. היה זה במהלך טורניר ברקליס אסיה בבייג'ינג, במשחקה של קבוצתו מול טוטנהאם הוטספר. פקקי הנעליים של בואה מורטה ננעצו בדשא, וכתוצאה מכך סובב בואה מורטה את הברך וסבל מקרע ברצועות. הוא שב למגרשים כתשעה חודשים לאחר מכן, במשחק במסגרת ליגת המילואים, והספיק לערוך הופעת ליגה אחת בלבד באותה העונה - בה גם כבש את שערה היחיד של קבוצתו בשוויון 1-1 מול מנצ'סטר סיטי ב-9 במאי 2010. היה זה שערו הראשון במדי הקבוצה לאחר יותר משלוש שנים.
על אף שהחמיץ את רובה המוחלט של העונה זכה בואה מורטה, שחוזהו עמד לפוג באותו הקיץ, להצעת חוזה חדשה מבעלי הקבוצה. בואה מורטה חידש את חוזהו לשנתיים נוספות, והצהיר כי הוא מצפה לעבודה המשותפת עם מאמנה החדש של וסטהאם, אברהם גרנט. בפועל, המציאות לא האירה פנים לקבוצה. בואה מורטה ערך 22 הופעות ליגה באותה העונה, שבסיומה נשרה וסטהאם לליגת המשנה מהמקום האחרון בטבלה. עם תום העונה בוטל חוזהו של בואה מורטה בהסכמה הדדית, והוא סיים את דרכו במדי וסטהאם לאחר ארבע וחצי עונות. לזכותו שני שערי ליגה ב-91 הופעות במדי הקבוצה.
קריירת משחק > שלהי הקריירה

באוגוסט 2011, ולראשונה מאז 1997, עזב בואה מורטה את אנגליה והצטרף ללאריסה מליגת המשנה ביוון, שם התאחד עם מאמנו לשעבר בפולהאם, כריס קולמן. בינואר 2012, חצי שנה בלבד לאחר שהצטרף לקבוצה וכשלזכותו שבע הופעות ליגה בלבד, שוחרר בואה מורטה מהקבוצה עקב קשיים כלכליים אליהם נקלע המועדון.
ב-24 בינואר 2012, זמן קצר לאחר שעזב את לאריסה, עבר בואה מורטה לדרום אפריקה וחתם במדי אורלנדו פירטס. על אף שהקבוצה הפגינה יכולת טובה ואף זכתה באליפות בתום העונה, בואה מורטה התקשה להשתלב במועדון, ערך שלוש הופעות בלבד, מתוכן שתיים בהרכב, לפני שעזב את הקבוצה ב-14 במאי 2012, עוד לפני תום העונה.
לאחר שניסה את מזלו כנבחן בשורותיה של פורטסמות' מהליגה השלישית באנגליה, חתם בואה מורטה בצ'סטרפילד מהפוטבול ליג השנייה, שהיא הליגה הרביעית באנגליה. הוא הצטרף למועדון ב-10 באוקטובר 2012 בחוזה לחצי עונה, והצהיר כי הדבר החשוב מבחינתו באותו הזמן הוא לשחק כדורגל. חברו לקבוצה לשעבר בתקופתו בפולהאם, מארק קרוסלי, היה באותו הזמן מאמנה של צ'סטרפילד. בואה מורטה ערך 12 הופעות ליגה בחצי העונה שלו בקבוצה, אך חוזהו לא חודש ובינואר 2013 שוחרר מהמועדון. הייתה זו קבוצתו האחרונה בקריירה, ולאחריה פרש ממשחק פעיל בגיל 36.
קריירת משחק > נבחרת פורטוגל

בעקבות יכולתו הגבוהה בעונת הבכורה בפולהאם, זומן בואה מורטה לסגל נבחרת פורטוגל על ידי המאמן אנטוניו אוליביירה. ב-25 באפריל 2001 ערך בואה מורטה את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול צרפת. הוא עלה כמחליף בדקה ה-36, והוחלף בעצמו בדקה ה-87. פורטוגל הובסה בסיום בתוצאה 0–4. ב-14 בנובמבר, שבעה חודשים לאחר מכן, כבש בואה מורטה את שערו הראשון והיחיד במדי הנבחרת, במשחק הידידות מול אנגולה. בואה מורטה, שעלה כמחליף בשלהי המחצית הראשונה, כבש את שערה הרביעי של נבחרתו בדקה ה-51. זמן קצר לאחר מכן, במצב של 1–5 לפורטוגל, הופסק המשחק לאחר שאנגולה נותרה בשישה שחקנים, בעקבות הרחקתם של ארבעה שחקנים בכרטיסים אדומים, ושחקן נוסף שנפצע כאשר לנבחרתו לא נותרו חילופים.
לאחר הופעה זו, ובעקבות הירידה ביכולתו במדי פולהאם, נעדר בואה מורטה מהסגל למשך כשנתיים, תוך שהוא מחמיץ את הזימון למונדיאל 2002. על אף שחזר לסגל הנבחרת, לא הצליח בואה מורטה לתפוס מקום של קבע בהרכב. מירב הופעותיו היו כמחליף, והוא החמיץ גם את הזימון לטורניר יורו 2004 הביתי, בו הגיעה פורטוגל עד למשחק הגמר. באותו הקיץ זומן לסגל הנבחרת האולימפית לאולימפיאדת אתונה 2004. על אף הסגל הבכיר, שכלל בין היתר את כריסטיאנו רונאלדו, ז'וזה בוסינגווה, ריקרדו קושטה, ראול מיירלש ופרננדו מיירה, כשלה פורטוגל עם הפסדים לעיראק ולקוסטה ריקה, וניצחון בודד על מרוקו. בואה מורטה פתח בהרכב במשחק הראשון בו נוצחה פורטוגל 2–4 על ידי עיראק, ולא שב לשחק עוד בטורניר.
לאחר שרשם ארבע הופעות במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006, זכה בואה מורטה לקבל זימון לטורניר גדול, כאשר נכלל בסגל של לואיס פליפה סקולארי למונדיאל 2006 בגרמניה. פורטוגל הבטיחה את העפלתה משלב הבתים לאחר שניצחה את צמד משחקי הפתיחה שלה. במשחק השלישי, בו גברה 1–2 על מקסיקו, עלה בואה מורטה להופעתו היחידה בטורניר, כאשר החליף את הקפטן לואיש פיגו בדקה ה-80 של ההתמודדות. פורטוגל המשיכה עד לחצי הגמר, תוך שהיא מדיחה את הולנד ואת אנגליה, לפני שהפסידה לצרפת בחצי הגמר ולמארחת גרמניה במשחק על המקום השלישי.
כשלושה חודשים לאחר הטורניר רשם בואה מורטה הופעה אחת במשחק ידידות מול דנמרק, שלאחריה נעדר כשלוש שנים מהסגל הפורטוגלי. הוא הוחזר לנבחרת ביוני 2009 על ידי קרלוס קיירוש, ורשם הופעה אחת במוקדמות מונדיאל 2010 בניצחון החוץ 1–2 על אלבניה. ארבעה ימים לאחר מכן, ב-10 ביוני 2009, רשם את הופעתו האחרונה במדי פורטוגל, במשחק ידידות מול אסטוניה.
בסך הכול ערך בואה מורטה 28 הופעות במדי הנבחרת, מתוכן שבע בהרכב הפותח, וכבש שער אחד.
קריירת אימון

לאחר פרישתו ממשחק פנה בואה מורטה לקריירה מקצועית, שהחלה בשנת 2013 כחבר צוות באימון קבוצת הנוער של פולהאם. שנה לאחר מכן שב לקבוצה בה גדל, ספורטינג ליסבון, כעוזר מאמן הנוער של הקבוצה. זמן קצר לאחר מכן, התמנה למאמן הראשי של קבוצת הנערים (עד גיל 19).
בשנת 2015 חזר לאנגליה כסקאוט עבור ארסנל, קבוצתו הראשונה כשחקן באנגליה. בפברואר 2017 קיבל הזדמנות ראשונה כמאמן ראשי, בקבוצת סינטרנשה מהליגה השלישית בפורטוגל, אך הוא סיים את תפקידו בקבוצה בתום העונה לאחר שזו סיימה שלישית בטבלת הבית, ולא העפילה לפלייאוף.
בקיץ 2018 התמנה לתפקיד מאמן הנוער של פורטימוננסה. ב-15 בינואר 2019 עזב את תפקידו כדי להצטרף למכבי חיפה כעוזרו של המאמן מרקו בלבול, תפקיד אותו מילא עד לסיום העונה. לקראת עונת 2019/2020 בפרמייר ליג התמנה לתפקיד עוזר המאמן של מרקו סילבה בקבוצת אברטון, אך בדצמבר השניים סיימו את תפקידם.
תארים > תארים כשחקן

אליפות אנגליה: 1997/1998
הגביע האנגלי: 1997/1998
מגן הצדקה (2): 1998, 1999
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | בגביע הליגה> הופעות | בגביע הליגה> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997/1998 | ארסנל | אנגליהפרמייר ליג | 15 | 0 | 4 | 0 | 1 | 2 | 1 | 0 | 21 | 2 |
| 1998/1999 | ארסנל | אנגליהפרמייר ליג | 8 | 0 | 1 | 1 | 2 | 0 | 3 | 1 | 14 | 2 |
| 1999/2000 | ארסנל | אנגליהפרמייר ליג | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| 1999/2000 | סאות'המפטון | אנגליהפרמייר ליג | 14 | 1 | 1 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 17 | 1 |
| 2000/2001 | פולהאם | אנגליההליגה הראשונה של הפוטבול ליג | 39 | 18 | 1 | 0 | 6 | 3 | 0 | 0 | 46 | 21 |
| 2001/2002 | פולהאם | אנגליהפרמייר ליג | 23 | 1 | 3 | 0 | 3 | 1 | 1 | 0 | 30 | 2 |
| 2002/2003 | פולהאם | אנגליהפרמייר ליג | 29 | 2 | 2 | 0 | 1 | 1 | 11 | 2 | 43 | 5 |
| 2003/2004 | פולהאם | אנגליהפרמייר ליג | 33 | 9 | 5 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 39 | 10 |
| 2004/2005 | פולהאם | אנגליהפרמייר ליג | 31 | 8 | 5 | 1 | 3 | 0 | 0 | 0 | 39 | 9 |
| 2005/2006 | פולהאם | אנגליהפרמייר ליג | 35 | 6 | 1 | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 37 | 7 |
| 2006/2007 | פולהאם | אנגליהפרמייר ליג | 15 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 15 | 0 |
| 2006/2007 | וסטהאם יונייטד | אנגליהפרמייר ליג | 14 | 1 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 16 | 1 |
| 2007/2008 | וסטהאם יונייטד | אנגליהפרמייר ליג | 27 | 0 | 1 | 0 | 4 | 0 | 0 | 0 | 32 | 0 |
| 2008/2009 | וסטהאם יונייטד | אנגליהפרמייר ליג | 27 | 0 | 3 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 32 | 0 |
| 2009/2010 | וסטהאם יונייטד | אנגליהפרמייר ליג | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 2010/2011 | וסטהאם יונייטד | אנגליהפרמייר ליג | 22 | 0 | 2 | 0 | 4 | 0 | 0 | 0 | 28 | 0 |
| 2011/2012 | לאריסה | יווןהליגה היוונית השנייה | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 | 0 |
| 2011/2012 | אורלנדו פירטס | דרום אפריקהPSL‏ | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 |
| 2012/2013 | צ'סטרפילד | אנגליההפוטבול ליג השנייה | 12 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 13 | 0 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 357 | 47 | 32 | 3 | 29 | 8 | 16 | 3 | 435 | 61 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת פורטוגל> שנה | נבחרת פורטוגל> הופעות | נבחרת פורטוגל> שערים |
| --- | --- | --- |
| 2001 | 4 | 1 |
| 2002 | 2 | 0 |
| 2003 | 6 | 0 |
| 2004 | 7 | 0 |
| 2005 | 5 | 0 |
| 2006 | 2 | 0 |
2007: 0
2008: 0
| 2009 | 2 | 0 |
| סה"כ | 28 | 1 |
הערות שוליים

↑  איזי עין דור וסער הס, ווסטהאם: בואה מורטה חתם, מסצ'ראנו יעזוב, באתר ynet, 5 בינואר 2007
| נבחרת פורטוגל – אולימפיאדת אתונה 2004 |
| --- | --- | --- |
|  1 מוריירה •  2 סרג'יו •  3 מיירלש •  4 אלווש •  5 קושטה •  6 מיירה •  7 רונאלדו •  8 ויאנה •  9 אלמיידה •  10 מרטינס •   11 ריביירו •  12 פרשו • 13 בואה מורטה •  14 בוסינגווה • 15 לורנסו • 16 ז'ואאו פאולו • 17 דני • 18 ואלה • מאמן: רומאו |  1 מוריירה •  2 סרג'יו •  3 מיירלש •  4 אלווש •  5 קושטה •  6 מיירה •  7 רונאלדו •  8 ויאנה •  9 אלמיידה •  10 מרטינס •   11 ריביירו •  12 פרשו • 13 בואה מורטה •  14 בוסינגווה • 15 לורנסו • 16 ז'ואאו פאולו • 17 דני • 18 ואלה • מאמן: רומאו | פורטוגל |
| נבחרת פורטוגל – מונדיאל 2006 (מקום רביעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 ריקרדו •  2 פאולו פריירה •  3 קניירה •  4 קושטה •  5 מיירה •  6 קושטיניה •  7 פיגו •  8 פטיט •  9 פאולטה •  10 ויאנה •   11 סימאו •  12 קים • 13 מיגל •  14 נונו ואלנטה • 15 בואה מורטה • 16 קרבאליו • 17 כ. רונאלדו • 18 מאניש • 19 טיאגו • 20 דקו • 21 גומש • 22 סנטוס • 23 פושטיגה • מאמן: סקולארי |  1 ריקרדו •  2 פאולו פריירה •  3 קניירה •  4 קושטה •  5 מיירה •  6 קושטיניה •  7 פיגו •  8 פטיט •  9 פאולטה •  10 ויאנה •   11 סימאו •  12 קים • 13 מיגל •  14 נונו ואלנטה • 15 בואה מורטה • 16 קרבאליו • 17 כ. רונאלדו • 18 מאניש • 19 טיאגו • 20 דקו • 21 גומש • 22 סנטוס • 23 פושטיגה • מאמן: סקולארי | פורטוגל |
לאדה סמרה

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אווטוואז 
 מודל קודם:  VAZ 2101 
 מודל אחריו:  לאדה 110 
 אורך:  4,006 מ"מ 
 רוחב:  1,650 מ"מ 
 גובה:  1,402 מ"מ 
 
רכב VAZ 2108 סמארה (3 דלתות), מכסה המנוע הקצר יותר והפגוש בגרסאות ישנות יותר.
דגם לאדה טרזן (VAZ 210934).
אחורי לאדה 2115
ה-VAZ-2108, המכונה לאדה סמרה בחלק גדול של מערב אירופה (שהוגדר רשמית כ"לאדה ספוטניק" ברוסיה), היה סדרת מכוניות משפחתיות קטנות שיוצרו על ידי יצרנית הרכב הסובייטית / רוסית AvtoVAZ תחת המותג לאדה, בשנים 1984–2013. שם הדגם סמרה שימש במקור רק לדגמי ייצוא, בברית המועצות אותו דגם נקרא ספוטניק ("מטייל עמית", "לוויין") עד 1991, אז נכנסה גרסת הסדאן של הסמרה לייצור, תוך שימוש בשם הייצוא. זה היה הרכב הראשון בעל הנעה קדמית למכונית בייצור סדרתי שנבנה בברית המועצות לאחר דגם LuAZ-969V. הסמרה שונתה והופצה מחדש במהלך שנות הייצור לפני שהייצור הופסק סופית בדצמבר 2013.
ראו גם

לאדה 110
לקריאה נוספת

Thompson, Andy (2008). Cars of the Soviet Union. Haynes Publishing. ISBN 978-1844254835.
Nowill, Julian (2000). East European Cars. Sutton Publishing. ISBN 0-7509-2369-5.
הערות שוליים

↑  "Ao"Азия Авто"". Aziaavto.kz. אורכב מ-המקור ב-16 ינואר 2011. נבדק ב-18 פברואר 2012.
↑   (אורכב 11.12.2010 בארכיון Wayback Machine)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph545358 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כלכלה פוסט-קיינסיאנית

כלכלה פוסט-קיינסיאנית היא זרם במחשבה הכלכלית (אנ') שמקורותיה בספרו של ג'ון מיינרד קיינס "התאוריה הכללית של תעסוקה, ריבית וכסף", למרות שההתפתחות שלה הושפעה במידה רבה על ידי מיכאל קלצקי, ג'ואן רובינסון, ניקולס קלדור, פול דייווידסון (אנ'), פיירו סראפה וג'אן קרגל. הביוגרף של קיינס, רוברט סקידלסקי, כותב שהאסכולה הפוסט-קיינסיאנית נותרה הקרובה ביותר לרוח של עבודותיו של קיינס עצמו, לעומת אסכולות קיינסיאניות אחרות שהתרחקו ממנה.
מבוא

המונח "פוסט-קיינסיאנית" שימש לראשונה כשם לזרם נפרד במחשבה הכלכלית על ידי אייכנר וקרגל (1975) ודרך הקמת "כתב עת של כלכלה פוסט קיינסיאנית" ב-1978. לפני 1975, המונח "כלכלה פוסט-קיינסיאנית" תיאר פשוט את הכלכלה שהתבצעה לאחר 1936, התאריך שבו פורסם ספרו המרכזי של קיינס.
כלכלנים פוסט-קיינסיאנים טוענים כי התאוריה של קיינס מיוצגת בצורה מאוד שגויה על ידי שתי האסכולות הקיינסיאניות העיקריות: כלכלה נאו-קיינסיאנית (אנ'), אשר הייתה אורתודוקסית בשנות ה-50 וה-60, וכלכלה ניו-קיינסיאנית (אנ'), אשר יחד עם זרמים אחרים של הכלכלה הנאו-קלאסית, היוו את הזרם המרכזי במקרו-כלכלה מאז 1980. ניתן לראות בכלכלה פוסט-קיינסיאנית ניסיון לבנות תאוריה כלכלית ברוח הרעיונות והתובנות של קיינס. עם זאת, אפילו בשנים הראשונות, פוסט-קיינסיאנים כגון ג'ואן רובינסון ביקשו להרחיק את עצמם מקיינס, וחלק ניכר מהמחשבה הפוסט-קיינסיאנית לא ניתן למצוא אצל קיינס. ישנם פוסט-קיינסיאנים שאוחזים בגישה פרוגרסיבית יותר מזו של קיינס עצמו כמו דגש גדול יותר על מדיניות ידידותית לעובדים וחלוקה מחדש של ההכנסות בחברה. דוגמה נוספת היא הדגש של רובינסון, פול דייוידסון והיימן מינסקי על ההשפעות של סוגים שונים של השקעות על הכלכלה, בשונה מהיחס המופשט יותר של קיינס לנושא זה.
היסוד התאורטי של הכלכלה הפוסט-קיינסיאנית הוא העיקרון של ביקוש אפקטיבי (אנ'), לפיו ביקוש משפיע בטווח הארוך כמו גם בטווח הקצר, כך שבשוק תחרותי אין למעשה נטייה טבעית או אוטומטית לכיוון של תעסוקה מלאה (אנ'). בניגוד לגישה של כלכלנים ניו-קיינסיאנים שפועלים לפי המסורת הנאו-קלאסית, כלכלנים פוסט-קיינסיאנים לא מקבלים את ההנחה התאורטית שהכישלון של השוק לספק תעסוקה מלאה קשור בתכונה של מחירים (או משכורות) דביקים או קשיחים. כלכלנים פוסט-קיינסיאנים בדרך כלל דוחים את מודל IS-LM של ג'ון היקס, שנחשב לבעל השפעה רבה בתוך הכלכלה הנאו-קיינסיאנית.
הכלכלה הפוסט-קיינסיאנית עוסקת גם בתאוריות של חלוקת ההכנסות, צמיחה, סחר ופיתוח, שלוקחות בחשבון את הכסף כגורם מרכזי. זאת לעומת הכלכלה נאו-קלאסית שגורסת שבטווח הארוך אין לכסף השפעה על הכלכלה הריאלית. בתחום התאוריה המוניטרית, הכלכלנים הפוסט-קיינסיאנית היו בין הראשונים להדגיש כי היצע הכסף מגיב לביקוש לאשראי בנקאי, כך שהבנק המרכזי לא יכול לשלוט באופן מלא על כמות הכסף, אלא רק לנהל את הריבית. השקפה זו שולבה במידה רבה במדיניות המוניטרית המרכזית, אשר כעת מתייחסת לשער הריבית כמכשיר ולא לכמות הכסף. בתחום המימון חיבר היימן מינסקי תאוריה של משברים פיננסיים המבוססת על מונח המכונה "שבריריות פיננסית". תאוריה זו זכתה לתשומת לב מחודשת בעקבות המשבר הכלכלי ב-2008.