stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברייקדאנס
קרב

"קרב" או "באטל" (Battle) בברייקדאנס הוא תחרות בין שתי קבוצות של רקדני ברייקדאנס, שרוקדות זו כנגד זו.
תנועה של יריב בבאטל חייבת להיות קשורה לתנועה שעשה המתחרה לפניו. המטרה בבאטל היא להגיב בצורה משוכללת על תנועות היריב.
השיפוט בתחרות מתבסס על מספר קריטריונים:
פאונדיישן וריקוד - על הרקדנים לדעת את הבסיס לפני שהם מתחילים לעבוד על דברים אחרים.
בקטגוריה זאת בודק השופט אם הרקדן רוקד בקצב הנכון, ואם הוא מצליח לשלב בסיס בסטים שלו.
מקוריות וסגנון - על כל רקדן להפגין סגנון המבדיל אותו מאחרים.
קושי - מתבטא בגמישות, כח פיזי, יציבות, מורכבות בתוך סט וכדומה.
ביצוע - החלקות, נפילות וחזרה על תרגילים באותו סט מורידים מערכו של הביצוע. על הרקדן להפגין מיומנות ושליטה בתנועות, וכן להציג מקוריות בכל סט.
אסטרטגיה - קטגוריה חשובה מאוד בבאטלים. על הרקדנים למצוא את הנקודות החלשות של היריב שלהם, ולבצע את התרגיל שעשה היריב בצורה משופרת (לדוגמה - אם רקדן מבצע סלטה, יריבו יבצע סלטה עם בורג).
ניקוד: בכל תחרות צורת השיפוט שונה, לעיתים הניקוד נע בין 1 ל-10, ולעיתים בין 1 ל-3 בהתאם לכללי כל תחרות.
ברייקדאנס בישראל

הברייקדאנס בישראל מצוי בהתרחבות מתמדת ומתקיימים אירועים ותחרויות ברייקדאנס במסגרות שונות. הרקדנים הבולטים הם נדיה גוטליב המדורגת במקום ה־9 באירופה ו־15 בעולם בשנת 2023. ויעקב קרבץ, אלוף ישראל לשנת 2023 לבוגרים.
מדי שנה מתקיימת בארץ תחרות שנתית - הבוטי (BOTY - Battle of the Year). הקבוצה המנצחת בה זוכה לתואר אלופת ישראל לאותה שנה, ומייצגת את ישראל בתחרות בוטי העולמית, אשר אליה מגיעות קבוצות מכל העולם.
תחרות בוטי ישראל מתקיימת מדי שנה במסגרת פסטיבל תרבות הרחוב הבינלאומי שמרכז את כל אומנויות תרבות הרחוב בישראל.
ברייקדאנס בישראל > סיקס

ה"סיקס" (Six) היה מפגש ביבויז מכל רחבי ישראל, שמטרתו אינה "להכריז על המנצח" אלא לקדם את הביבויינג בישראל.
הסיקס כולל שישה קרבות (ומכאן שמו) שאין להם מנצח.
ברייקדאנס בישראל > אורבן מוטו מיוזיק

ה"אורבן מוטו מיוזיק" הוא פסטיבל תרבות רחוב מטעם מוטורולה, ארגון הברייקדאנס הישראלי וארגונים נוספים, אשר מתקיים בישראל מאז שנת 2004. את האירוע בישראל מארגן מנהל אתר ארגון הברייקדאנס הישראלי - דביר רוזן, אשר אחראי בנוסף, לעוד עשרות תחרויות ברייקדאנס בישראל, ביניהן - בוטי ישראל (BOTY- Battle Of The Year, אירוע אליפות שנתי).
במסגרת הפסטיבל נערך גמר של אורבן מוטו מיוזיק ללהקות צעירות, כמו כן ישנו מתחם אופנה, מתחם אמנות שיציג גרפיטי, ציורי מדרכות, איפור גוף וקומיקס, מתחם ריקודים, מתחם החלקה על סקייטבורד, מתחם היפ הופ ופאנק וכמובן מתחם ברייקדאנס בו מתקיימת תחרות יחידיים וקבוצות.
אירוע האורבן מוטו מיוזיק מתקיים בנוסף בארצות שונות בעולם ומאורגן על ידי גופים שונים.
המאות

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  2003
 מייסד:  פרנסואה קסאבייה רות
 מדינה:  צרפת צרפת
 מנצח:  פרנסואה קסאבייה רות
 https://www.lessiecles.com
 
אנסמבל המאות (בצרפתית: Les Siècles) הוא אנסמבל תזמורתי צרפתי שנוסד ב-2003 על ידי המנצח פרנסואה קסאבייה רות, עם שאיפה להכניס יצירות מהמאות ה-17 עד ה-21 לפרספקטיבה של היום. נגני התזמורת מנגנים בכלי הנגינה התואמים לתקופת חיבורה של כל יצירה, מסוף תקופת הבארוק והתקופה הקלאסית עד מוזיקה של המאה ה-20.
היסטוריה

אנסמבל המאות מופיע בקביעות בפריז (אופרה-קומיק, סאלה פליאל, תיאטרון שאטלה, אולם הפילהרמונית של פריז), בלה קוט-סן-אנדרה (מחוז אן), באקס-אן-פרובאנס, מץ, קאן, נים, רויאמון ובבמות בינלאומיות, אמסטרדם (קונצרטחבאו), לונדון (הפרומס), ברמן, בריסל (פסטיבל קלרה), ויסבאדן, לוקסמבורג, קלן, טוקיו ואסן.
בשנת 2013, האנסמבל קיבל אישור בלעדי מהמו"ל Boosey & Hawkes לבצע את פולחן האביב כפי שהושמע בתיאטרון שאנז אליזה ב-29 במאי 1913. הם ביצעו גרסה זו מספר פעמים בהופעות בצרפת ומחוצה לה. סדרת קונצרטים זו הוקלטה גם עם גרסת 1911 של פטרושקה, לתקליט בהוצאת Éditions Musicales Actes Sud.
תקליטיהם עם יצירות של איגור סטרווינסקי וקלוד דביסי נבחרו לתקליט השנה בתחום המוזיקה הקלאסית על ידי הסאנדיי טיימס וכבחירת העורך במגזין המוזיקה והגרמופון של ה-BBC. התקליט עם יצירות סטרווינסקי זכה בפרס אדיסון קלאסיק לשנת 2012 בהולנד, כמו גם בפרס מבקרי התקליטים הגרמניים. ההקלטות שלהם ליצירות מאת המלחינים ביזה ושברייה זכו בתואר דיאפסון ד'אור מטעם המגזין באותו שם וקיבלו חמישה כוכבים במגזין הגרמני Fono Forum.
נכון לשנת 2022, תשעה אופוסים יצאו בלייבל "Les Siècles Live", בהוצאה משותפת עם Musicales Actes Sud: ברליוז, סן-סנס, מרטין מטלון, ציפור האש, פולחן האביב ופטרושקה מאת איגור סטרווינסקי, ליסט, דיקא ודביסי. ההקלטה שלהם לבלט של ראוול, דפניס וכלואה, יצאה לאור על ידי Harmonia Mundi במרץ 2017.
לציון שנת המאה לפולחן האביב ב-2013, ביצעה התזמורת את היצירה בכלי התקופה בקונצרט הפרומס של ה-BBC ובאלטה אופר, פרנקפורט.
פרנסואה קסאבייה רות ו"המאות" יצרו סדרת טלוויזיה משלהם לערוץ France 2, בשם "פרסטו!". הסדרה שודרה במשך שלוש שנים ומשכה קהל של יותר משלושה מיליון צופים.
אגוסטין ברנסקוני

| --- | --- |

 לידה:  15 באוקטובר 1996 (בן 28) וישה רומיפל (קורדובה)
 שם לידה:  Agustín Bernasconi Aspitarte
 מוקד פעילות:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 עיסוק:  זמר, שחקן ומלחין
 שפה מועדפת:  ספרדית 
 חלק מההרכבים המוזיקליים:  MYA
 פרופיל ב-IMDb
 
אגוסטין ברנסקוני (בספרדית: Agustín Bernasconi; נולד ב-15 באוקטובר 1996) הוא זמר, מלחין ושחקן ארגנטינאי. אגוסטין ברנסקוני כיום הוא חלק מהצמד המוזיקלי MYA ביחד עם מקסי אספינדולה (Maxi Espíndola). אגוסטין ברנסקוני מוכר גם בתור מי שגילם את מנואל רמירז (Manuel Ramírez) בסדרה אליאדוס, וכמי שגילם את התפקיד גסטון פרידה (Gastón Périda) בסדרה סוי לונה.
ביוגרפיה

אגוסטין ברנסקוני נולד ב-15 באוקטובר 1996 בכפר "וישה רומיפאל (Villa Rumipal) שנמצא בפרובינציה של קורודבה בארגנטינה, הוריו של אגוסטין הם קלאודיה אספיטרטה (Claudia Aspitarte) לדייגו ברנסקוני (Diego Bernasconi).אגוסטין ברנסקוני הוא הבן הצעיר ביותר במשפחה, לאגוסטין ברנסקוני יש אח גדול בשם סנטיאגו ברנסקוני (Santiago Bernasconi)
בילדותו אגוסטין ברנסקוני חלם להיות שחקן כדורגל, אבל ככל שחלפו השנים הוא הבין ששירה זה הדבר שהכי מרגש אותו. אגוסטין ברנסקוני היה חלק ממקהלת בית הספר שלו, והתחיל לקחת שיעורי נגינה בגיטרה ושירה בקורדובה. בשיעורים אלו פיתח את יכולותיו המוזיקליות והתאמן כנגן. אגוסטין ברנסקוני החל לנגן במועדונים ופסטיבלים ואפילו יצר להקה קטנה.
הופעתו הראשונה של אגוסטין ברנסקוני הייתה כמתמודד בתוכנית השירה "חולם לשיר" (Soñando por Cantar) של קורודבה. הביצוע של אגוסטין הפעים את השופטים ואלו החליטו לתת לו מלגה לצורך לימודים בבית הספר למוסיקה של ולריה לינץ' (Valeria Lynch)
בהגיעו לגיל 15, אגוסטין ברנסקוני עבר לגור בבואנוס איירס במטרה לפתוח בקריירת משחק. אגוסטין ברנסקוני התגורר בבואנוס איירס מספר שנים.
קריירה

הקריירה של אגוסטין ברנסקוני החלה עם השתתפותו בתוכנית "חולם לשיר" (Soñando por Cantar), אגוסטין הופיע בתוכנית ב-13 ביוני 2012, השופטים בתוכנית התפעמו מהופעתו והעניקו לו את הכינוי "El ángel cordobés" (המלאך הקורדובסי) והוא עבר בהצלחה לשלב הבא והופיע שוב ב-27 ביולי 2012. החל מרגע הופעתו הוא התחיל את הקריירה המוזיקלית שלו. אגוסטין ברנסקוני קיבל מלגה לצורך לימודים בבית הספר למוסיקה של ולריה לינץ' (Valeria Lynch) והוא אכן למד שם במשך זמן קצר.
כאשר כריס מורנה ראתה אותו, היא זיהתה מיד את כישרונו והזמינה אותו לאודישנים לסדרה החדשה שלה (אליאדוס) בבואנוס איירס. אגוסטין התקבל לאליאדוס, וגילם שם את מנואל רמירז ילד שסובל מבריונות. ב-26 ביוני 2013 הייתה הבכורה של הסדרה. אליאדוס שודרה בארגנטינה בערוץ "טלפה" ומאוחר יותר בשאר אמריקה הלטינית בערוץ "פוקס". אגוסטין ברנסקוני השתתף בשתי העונות של אליאדוס (40 פרקים סה"כ), וב-14 ביולי 2014 הופיע במופע בהשתתפות כל כוכבי אליאדוס בתיאטרון הגראן רקס (Gran Rex) שבבואנוס איירס. אחרי שהופיע כשחקן באליאדוס אגוסטין ברנסקוני החל לקבל הזמנות להופיע עם זמרים ומוזיקאים שונים ולהופיע בפסטיבלים ומסיבות.
בשנת 2015 החל לשחק בטלנובלה חדשה הקרויה "סוי לונה", ב-14 במרץ 2016 הסדרה עלתה לשידור (בארגנטינה). בסוי לונה אגוסטין מגלם את גסטון פרידה, נער מאוד פופולרי והחבר הכי טוב של מתאו בלסנו (הדמות הראשית בסדרה). סוי לונה שודרה בלמעלה מ-150 מדינות ודובבה ליותר מ15 שפות. בתקופה שבין ה-24 במרץ עד ל-14 במאי 2017 אוגוסטין ברנסקוני השתתף בסיבוב ההופעות של סוי לונה והופיע ב'10 מדינות שונות.
קריירה > קריירה מוזיקלית

בשלהי שנת 2015 אגוסטין ברנסקוני יצר ערוץ יוטיוב אליו הוא מעלה קאברים של שירים מפורסמים יחד עם זמרים אחרים. לערוץ היוטיוב שלו יש למעלה ממיליון משתמשי יוטיוב שרשומים אליו. בין האומנים שאיתם אוגוסטין שר בערוץ ניתן למנות את: טיני סטואסל, מייקל רונדה, רוג'רו פסקווארלי, חוליאן סרנו ועוד הרבה אחרים.
ב-18 במאי 2017 אגוסטין ברנסקוני ומקסי אספינדולה חתמו חוזה עם סוני מיוזיק ארגנטינה (Sony Music Argentina) והודיעו שמעתה והלאה יופיעו כצמד מוזיקלי תחת השם MYA שמורכב מאיחוד של שני השמות שלהם (Maxi y Agustín).
ב-23 באוגוסט 2018 הצמד שחררו את השיר הראשון שלהם. שמו של השיר הוא Amor Prohibido (אהבה אסורה). מילות השיר נכתבו על ידי: אגוסטין,מקסי וחנדינו (Jandino). את הקליפ הפיקו רפה ארקאוטה (Rafa Arcaute ) וניקו קוטון (Nico Cotton).
ב-12 בינואר 2018 שחררו הצמד את השיר השני שלהם. שמו של השיר הוא Día y Noche (יום ולילה). מילות השיר נכתבו על ידי אגוסטין,מקסי,רפה וחואנפראן.
ב-5 באפריל 2018 שחררו הצמד את השיר השלישי שלהם. שמו של השיר הוא A Escondidas (בסתר/בחשאי). מילות השיר נכתבו על ידי אגוסטין, מקסי, רפה וחואנפראן.
ב-29 בינוי 2018 שחררו הצמד בשיתוף עם הזמרים אברהם מתאו (Abraham Mateo) ופאיד (Feid) את השיר הרביעי שלהם. שמו של השיר הוא Loco por Ti (משוגע עליך). מילות השיר נכתבו על ידי אגוסטין, מקסי, פאיד, אברהם, חולקה ודאב. היה זה שיתוף הפעולה הראשון של הצמד עם זמרים אחרים.
ב-11 באוקטובר 2018 שחררו הצמד בשיתוף עם הזמרת לסלי גרייס (Leslie Grace), את השיר החמישי שלהם. שמו של השיר הוא Fuego (אש).
ב-24 בינואר 2019 שחררו הצמד את השיר השישי שלהם. שמו של השיר הוא Te Vas (הלכת).
קריירת משחק > טלוויזיה

| שנה | שם הסדרה | דמות | ערוץ |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013-2014 | אליאדוס | Manuel Ramirez | Telefa/ Fox |
| 2015-2018 | סוי לונה | Gastón Perida | ערוץ דיסני |
קריירת שירה

| שירים שהוא שר במסגרת תפקיד בסדרה> שנה | שירים שהוא שר במסגרת תפקיד בסדרה> שם השיר | שירים שהוא שר במסגרת תפקיד בסדרה> אלבום |
| --- | --- | --- |
| 2013 | Vuelvo (לחזור) | Aliados |
| 2013 | Carpe Diem (נצל את היום/קרפה דיים) | Aliados |
| 2013 | Refundación (השתקפות) | Aliados |
| 2013 | Vas a gritar (אתה תצעק) | Aliados |
| 2014 | Mañana (מחר) | Aliados  (versión extendida) |
| 2014 | Diferente (שונה) | Aliados  (versión extendida) |
| 2016 | Corazón (לב) | Soy Luna |
| 2016 | I'd Be Crazy (אני אהיה משוגע) | Soy Luna |
| 2016 | Camino (דרך) | Soy Luna |
| 2016 | Vuelo (לעוף) | Soy Luna-Música en ti |
| 2016 | Alas (כנפיים) | Soy Luna-Música en ti |
| 2017 | Mitad y Mitad (חצי וחצי) | Soy Luna- La vida es un sueño |
| 2017 | Valiente (אמיץ) | Soy Luna- La vida es un sueño |
| 2017 | Cuenta Conmigo (סמוך עליי) | Soy Luna- La vida es un sueño |
| 2017 | Footloose (פוטלוס) | Soy Luna- La vida es un sueño |
| 2017 | Aquí Estoy (הנה אני כאן) | Soy Luna- La vida es un sueño |
| 2017 | (Siempre Juntos (Version Grupal (תמיד ביחד (גרסה קבוצתית)) | Soy Luna- La vida es un sueño |
פרסים

| שנה | שם הפרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון ארגנטינה | נער טרנדי | זכייה |
| 2018 | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון ארגנטינה | שחקן אהוב | מועמד |
פאני ואלכסנדר

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  אינגמר ברגמן 
 תסריט:  אינגמר ברגמן 
 עריכה:  סילביה אינגמסדוטר 
 שחקנים ראשיים:  Börje Ahlstedt Ernst Günther Heinz Hopf Käbi Laretei Georg Årlin גונאר ביורסטראנד פיטר סטורמר Gerd Andersson Olle Hilding Per Mattsson Marianne Karlbeck Eva von Hanno מונה אנדרסון Marianne Nielsen Majlis Granlund Marrit Ohlsson Gus Dahlström Pernilla Allwin Lars-Owe Carlberg Hugo Hasslo Hans Strååt Inga Ålenius יארל קולה לנה אולין Allan Edwall מאטס ברגמן Kristina Adolphson אלנד יוספסון אנה ברגמן Gunn Wållgren Gösta Prüzelius אווה פרולינג Christina Schollin סטינה אקבלאט Svea Holst Siv Ericks פרנילה אוגוסט Kerstin Tidelius Marianne Aminoff Sonya Hedenbratt בפסקה זו 8 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מוזיקה:  דניאל בל 
 צילום:  סוון ניקוויסט 
 מדינה:  צרפת, גרמניה, שוודיה 
 חברת הפקה:  גומון 
 חברה מפיצה:  Sandrew Metronome, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 בדצמבר 1982 
 משך הקרנה:  188 דק' 
 שפת הסרט:  שוודית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט חג המולד 
 מקום התרחשות:  אופסלה 
 תקופת התרחשות:  1907, 1909, 1908, 1910 
 הכנסות באתר מוג'ו:   fannyandalexander
 פרסים:  פרס אוסקר לעיצוב האמנותי הטוב ביותר (Anna Asp)  פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר (Marik Vos-Lundh)  פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (סוון ניקוויסט)  פרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר  פרס סזאר לסרט הזר  פרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס לסרט הזר הטוב ביותר  פרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס לצילום הטוב ביותר  פרס מעגל מבקרי הקולנוע של ניו יורק לסרט הזר  פרס גולדבאג לשחקן הטוב ביותר  פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאיים לסרט הזר  פרס גולדבאג לבמאי הטוב ביותר  פרס דוד דה דונטלו לבמאי הזר  פרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק לבימוי  Guldbagge Award for Best Film  פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר  פרס באפט"א לצילום הטוב ביותר  פרס דוד די דונטלו לסרט הזר הטוב ביותר  Greta 
 דף הסרט ב־IMDb
 
פאני ואלכסנדר (בשוודית: Fanny och Alexander) הוא סרט קולנוע משנת 1982, האחרון שביים אינגמר ברגמן (הוא ביים מאוחר יותר רק עבודות לטלוויזיה ולתיאטרון). הסרט נוצר תחילה כמיני סדרת טלוויזיה ועבר עריכה נוספת, לסרט באורך 188 דקות. בנוסף יצא לאור התסריט כספר ב-1987 גם בעברית.
עלילה

הסרט סוקר שנה אחת בתחילת המאה העשרים בחייה של משפחה שוודית בעלת תיאטרון בעיר שדה קטנה. בסרט מתוארים שני ילדים, פאני (Pernilla Allwin) ואלכסנדר (Bertil Guve), שגרים במשפחה מורחבת תוססת וחילונית, בעשור הראשון של המאה. הם שמחים בחברת הוריהם, דודיהם ודודניהם, עד שאביהם (Allan Edwall) מת במפתיע. אימם (אווה פרולינג), שרוצה דמות אב עבור ילדיה, מתחתנת בשנית. בעלה החדש (Jan Malmsjö) הוא כומר צדקן, שתלטן וחסר שמחת חיים.
האם והילדים סובלים מאוד מהאב החדש ולא מצליחים ליזום גירושים בעצמם. הדודים הביולוגים של הילדים מביאים לעזרתם את ידיד המשפחה הסוחר היהודי (Erland Josephson). כשהוא מספק סחורה לכומר, הוא מזמין את הילדים לברוח בכרכרה שלו. בביתו של היהודי, פוגשים הילדים את בנו בעל הלקות (Stina Ekblad), שהוא גאון בקבלה, אך גר כאסיר בחדר מרופד. אחרי בריחת הילדים, הדודים מאלצים את הכומר לחתום על מסמכי הגירושין.
הסרט “פאני ואלכסנדר” אמור היה להיות סרטו האחרון של ברגמן ובכך לסכם ארבעה עשורים של עשייה קולנועית, ועל־כן הוא עמוס במוטיבים אוטוביוגרפיים, וגם באלמנטים תמטיים וצורניים המוכרים מסרטיו הקודמים.
לקריאה נוספת

דני מוג'ה, אהבנו כל כך – 100 סרטי מופת, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003, הערך "פאני ואלכסנדר", עמ' 248–250
הערות שוליים

↑  מאיר שניצר, המלט, נסיך שוודי, כותרת ראשית, 20 בינואר 1988
↑  פאני ואלכסנדר, באתר סינמטק ירושלים
| פרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1947‏-1955 (לשם כבוד) | מצחצחי הנעליים (1947) • מר וינסנט (1948) • גונבי האופניים (1949) • מעבר לחומות (1950) • רשומון (1951) • משחקים אסורים (1952) • (לא הוענק פרס) (1953) • השער לגיהנום (1954) • מיאמוטו מוסאשי (1955) |  |
| 1956‏-1960 | לה סטרדה (1956) • לילות כביריה (1957) • זה הדוד שלי (1958) • אורפאו נגרו (1959) • מעיין הבתולים (1960) |  |
| 1961‏-1980 | מבעד לזכוכית האפלה (1961) • רק בימי ראשון (1962) • שמונה וחצי (1963) • אתמול היום ומחר (1964) • החנות ברחוב הראשי (1965) • גבר ואישה (1966) • רכבות נשמרות היטב (1967) • מלחמה ושלום (1968) • Z‏ (1969) • חקירתו של אזרח העומד מעל לכל חשד (1970) • הגן של פינצי קונטיני (1971) • סוד הקסם הבורגני (1972) • לילה אמריקאי (1973) • זיכרונות (1974) • שומר היערות (1975) • שחור ולבן בצבעים (1976) • כל החיים לפניו (1977) • הכינו את הממחטות (1978) • תוף הפח (1979) • מוסקבה אינה מאמינה בדמעות (1980) |  |
| 1981‏-2000 | מפיסטו (1981) • לאהוב מחדש (1982) • פאני ואלכסנדר (1983) • מהלכים מסוכנים (1984) • הסיפור האמיתי (1985) • התנקשות (1986) • החגיגה של באבט (1987) • פלה הכובש (1988) • סינמה פרדיסו (1989) • מסע של תקווה (1990) • מדיטראנו (1991) • הודו-סין (1992) • הפיתוי היפה ביותר של חיי (1993) • שמש בוגדנית (1994) • שושלת אנטוניה (1995) • קוליה (1996) • שאלה של אופי (1997) • החיים יפים (1998) • הכל אודות אמא (1999) • נמר, דרקון (2000) |  |
| 2001‏-2020 | שטח הפקר (2001) • אי שם באפריקה (2002) • שיחות נפש (2003) • הים שבפנים (2004) • צוצי (2005) • חיים של אחרים (2006) • הזייפנים (2007) • פרידות (2008) • הסוד בעיניהם (2009) • בעולם טוב יותר (2010) • פרידה (2011) • אהבה (2012) • יפה לנצח (2013) • אידה (2014) • הבן של שאול (2015) • הסוכן (2016) • אישה פנטסטית (2017) • רומא (2018) • פרזיטים (2019) • עוד סיבוב (2020) |  |
| 2021-היום | הנהגת של מר יוסוקה (2021) • במערב אין כל חדש (2022) • אזור העניין (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90657579  BnF: cb13559361p (data)  CANTIC: a12010753  GND: 4153681-2  LNB: 000320079  SUDOC: 052506444  VIAF: 316751648   WorldCat (עם VIAF): 316751648
ג'יימס קמפבל נובל

| --- | --- |

 לידה:  22 ביולי 1845 אדינבורו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  25 בספטמבר 1913 (בגיל 68) 
 מקום קבורה:  Rosebank Cemetery 
 
ג'יימס קמפבל נובל (באנגלית: James Campbell Noble‏; 22 ביולי 1845 – 25 בספטמבר 1913) היה צייר סקוטי.
ביוגרפיה

ג'יימס קמפבל נובל נולד באדינבורו ב-22 ביולי 1845, בנם של ג'יימס נובל ורייצ'ל קמפבל.
שלושה מבני דודיו היו גם אמנים: רוברט נובל (1857–1917), ג'יימס אינגליס נובל (1853-1912), ודייוויד נובל (1865–1890). ג'יימס קמפל נובל למד אצל רוברט נובל ב-1871 ואולי הוא לימד גם את שני בני הדודים האחרים. הוא למד בבתי הספר של האקדמיה המלכותית הסקוטית בהדרכת ויליאם מקטאגרט וג'ורג' פול צ'למרס.
הוא נסע ברחבי אירופה לצייר - הולנד ואיטליה היו אהובות במיוחד. היה לו סטודיו בפיקארדי פלייס והיה מורה בשיעור האמנות של האקדמיה המלכותית הסקוטית ובאקדמיית הנאמנים בפיקארדי פלייס. בין תלמידיו היו רוברט ג'מל האצ'יסון.
בתחילה הוא התחיל לצייר בז'אנר כפרי כמו הקוטג'ים המקומיים והחיים בכפר. ואז כשהפך לחבר ב-ARSA ב-1879 ובאקדמיה הסקוטית המלכותית ב-1892, הוא זנח את הנושא הכפרי והפך לצייר של נוף יבשתי וימי וציורים ימיים של נהרות ונמלים. הוא צייר את הנוף בקלייד, הסן, טיין, מרוויד, והריין.
במשך חלק מחייו הוא חי בהולנד, שם נראה היה שהנמל האהוב עליו לציור היה דורדרכט, דורט בקיצור. יש מספר לא מבוטל מציורי השמן שלו שצוירו בנמל זה, שנראה שגם משך ציירים אחרים. עם זאת הוא צייר גם במקומות אחרים. בתחילת שנות ה-80 הוא צייר את סצנות החוף הסלעיות של ברוויקשייר בזמן שחי בקולדינגהם. עם זאת, הוא חזר להולנד בשנת 1900 וצייר שוב את נתיבי המים ההולנדים.
לקראת סוף חייו הוא חי שוב בסקוטלנד, שם התגורר בדאמפריס וגאלווי. דיוקנו צויר על ידי ציירים ידועים, כמו ג'ון פטי ומוצג בגלריה הלאומית לפורטרטים הסקוטית באדינבורו.
הוא מת ב-25 בספטמבר 1913, ונקבר בבית הקברות רוזבנק באדינבורו. בן דודו רוברט נובל, קבור לצדו.
הערות שוליים

↑  The Dictionary of British Artists 1880-1940, compiled by J.Johnson and A. Greutzner, Antique Collectors Club, 1976, Baron Publishing, Woodbridge, Suffolk
↑  The Dictionary of Victorian Painters, 2nd Edition, by Christopher Wood, 1978
↑  Oxford Dictionary of National Biography: Robert Gemmell Hutchison
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NGV: 1142  RKD: 59739  ULAN: 500021795  VIAF: 95815586   WorldCat (עם VIAF): 95815586 
ג'יימס נובל, נמל דורדרכט, הולנד
שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  דורותי שיי (ממונה על היחסים)
 דרכי מינוי:  מינוי על ידי נשיא ארצות הברית ואישורו בסנאט
 תחום שיפוט:  משלחת ארצות הברית לאומות המאוחדות
 כפוף:  נשיא ארצות הברית
 מושב המשרה:  מטה האומות המאוחדות
 איוש ראשון:  אדוארד סטטיניוס
 
שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות (באנגלית: United States Ambassador to the United Nations) הוא הדיפלומט העומד בראש משלחת ארצות הברית לאומות המאוחדות. מבחינה פורמלית, התפקיד מוכר יותר בשם "הנציג הקבוע של ארצות הברית לאומות המאוחדות". נציג זה הוא בדרג שגריר (באנגלית: Ambassador Extraordinary and Plenipotentiary).
על הנציג הקבוע של ארצות הברית לייצג את המדינה במועצת הביטחון של האו"ם וברוב המכריע של התכנסויות העצרת הכללית, למעט מקרים נדירים בהם דרג בכיר יותר בממשל האמריקאי מייצג את ארצות הברית (כגון מזכיר המדינה או נשיא ארצות הברית).
השגריר באו"ם, יחד עם כל שגרירי ארצות הברית, ממונה על ידי נשיא ארצות הברית ומאושר בסנאט. ביטוי לחשיבות המשרה הוא הכללת השגרירים לאו"ם על ידי חלק מנשיאי ארצות הברית בקבינטים שלהם.
דיפלומטים ופוליטיקאים בולטים רבים שירתו בתפקיד זה, ובהם עדלי סטיבנסון, ג'ורג' הרברט ווקר בוש ומדליין אולברייט.
בניין משלחת ארצות הברית לאומות המאוחדות בניו יורק
מעון שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות שוכן במנהטן שבניו יורק, אם כי לא כל השגרירים לדורותיהם בחרו לעבור להתגורר שם.
עיסאוויה

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  ירושלים
 מדינה:  ישראל
 שטח:  370 דונם
 אוכלוסייה:  20,000 (2022)
 קואורדינטות:  31°47′55″N 35°14′54″E﻿ / ﻿31.79861111°N 35.24833333°E﻿ / 31.79861111; 35.24833333
 שכונות נוספות בירושלים
  (למפת ירושלים מוגדלת) עיסאוויה(למפת ירושלים רגילה) עיסאוויה(למפת הרי ירושלים רגילה) עיסאוויה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) עיסאוויה he
 
עיסאוויה מעל כביש 1 ומדבר יהודה ונושקת לגן הלאומי המוצע למורדות הר הצופים
גן לאומי מורדות הר הצופים כפי שנראה מבתיה הקיצוניים של עיסאוויה
מסגד במרכז עיסאוויה
עיסאוויה וברקע גדר ההפרדה ומאחוריה ענאתא ומחנה פליטים שועפאט
עיסאוויה, יולי 2015
עיסאוויה (בערבית: العيساوية) היא שכונה ערבית במזרח ירושלים, השוכנת במורדותיו המזרחיים של הר הצופים שבצפון ירושלים, על שפת מדבר יהודה. נכון למאי 2022 התגוררו בשכונה כ-20,000 תושבים. השכונה גובלת בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית ובשכונות הגבעה הצרפתית וצמרת הבירה. במקום ישנן מערות קבורה רבות החצובות בסלע הקירטון. אחת ההשערות גורסת כי מקומה של עיר הכוהנים נוב הוא באזור זה.
ההשערה המקובלת בנוגע לשם הוא מסדר מוסלמי סופי בשם עיסאווה (אנ') שצמח במרוקו במאה ה-16. אפשרות נוספת, שהועלתה על ידי המזרחן אדוארד הנרי פאלמר, היא שפירוש השם הוא "מקום מושבו של ישו", הנקרא בערבית "עיסא".
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, מנתה אוכלוסיית הכפר 333 תושבים, כולם מוסלמים, ובמפקד 1931 היא גדלה ל-558 תושבים אשר שכנו ב-177 בתים, מהם 7 תושבים נוצרים.
על-פי הערכה של שלטונות המנדט הבריטי, התגוררו בעיסאוויה בשנת 1940 כ-650 תושבים. בספטמבר 1947 דחו תושבי עיסאוויה את הצעת השלטון הבריטי לכונן בכפר מועצה מקומית נפרדת בטענה שהם רואים בכפרם חלק בלתי נפרד מירושלים.
היסטוריה > ממלחמת העצמאות ועד מלחמת ששת הימים 1948–1967

ב-30 במרס 1948, במהלך מלחמת העצמאות, פונה הכפר לפי הוראת הוועד הערבי העליון.
תושבי הכפר עזבו את בתיהם למקום בטוח יותר ומדי פעם הגברים חזרו לבדוק את מצב הרכוש.
במאי 1948 הוערך מספר התושבים בעיסאוויה בכ-950.
ב־7 ביולי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, הוכלל עיסאוויה בשטח המפורז הישראלי של מובלעת הר הצופים בהסכם בין המפקדים הצבאיים של ישראל והמפקדים של הלגיון הערבי בתיווכו של האו"ם. ההסכם אושר מחדש במסגרת הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות. על פי ההסכם, הוגבל מספר תושבי הכפר לזה שהתקיים בעת חתימת ההסכם והוסכם שכל גידול באוכלוסיית הכפר מותנה בהסכמת שני הצדדים. ישראל טענה כי משמעות ההסכם היא שהותר ל-150 נפש לחזור להתגורר בבתים במקום, אולם משקיף האו"ם, ויליאם אדוארד ריילי, קבע שמשמעותו היא שהותר ל-150 גברים לחזור עם משפחותיהם לכפר.
לאחר מלחמת העצמאות סבל הכפר ממחסור במים ומכלית של האו"ם הייתה מביאה מי שתייה לכפר מדי יום. בשנים הראשונות הרשתה ישראל לתושבי עיסאוויה לעבור בשביל סמוך להר הצופים. אולם לאחר תקריות ירי על עמדות ישראליות בהר הצופים, שלהערכת שלטונות ישראל השתתפו בה גם תושבים מעיסאוויה, הודיעה ישראל כי לא תאפשר יותר לתושבי עיסאוויה לעבור בשביל הסמוך להר הצופים. ישראל גם דרשה מהאו"ם לחפש כלי נשק בכפר המפורז, אולם העריכה שבקשתה לא תיענה. תושבי עיסאוויה שהיו אזרחים ירדנים מצאו את פרנסתם בתוך הכפר ובמזרח ירושלים הסמוכה.
היסטוריה > לאחר איחוד ירושלים ב-1967

לאחר איחוד ירושלים בעקבות מלחמת ששת הימים, הוכלל הכפר בגבולותיה המוניציפליים המורחבים של העיר ירושלים, ומאז הכפר נחשב כשכונה בעיר. בשנת 1991 אושרה לעיסאוויה תוכנית מתאר מקומית. השכונה גדלה ובתחילת המאה ה-21 כללה כ-12,000 תושבים ובנייה רבה בניגוד לתוכנית המתאר. ביחד עם עמותת "במקום" ועיריית ירושלים החלו אנשי המקום תהליך של הכנת תוכנית מתאר לעיסאוויה על מנת להכשיר את הבנייה במקום ולאפשר את הרחבתו בעוד כ-1,900 יחידות דיור. בשנת 2010 הודיעה העירייה כי היא אינה מקבלת את התוכנית של "במקום" ובכוונתה להציע תוכנית חלופית.
הערות שוליים

↑  נדב שרגאי, 370 דונם, בסך הכל, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2007
↑  המספרים של השכונות|עיסאוויה - נתונים סטטיסטיים מאתר עיריית ירושלים
↑  נוב, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
↑  Barron, 1923, Table VII, Jerusalem Subdistrict, Mandatory Palestine, p. 14
↑  Mills, 1932, p. 40
↑  אינם רוצים במועצות מקומיות, דבר, 30 בספטמבר 1947
↑  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 99.
1 2  Report of general Riley from May 14, 1953, in United Nations Peacekeeping, 1946-1967: The Middle East, pages 118-119
↑  The Jerusalem question and its resolution: selected documents, page 20
1 2  עשרות ערבים הונסו משטחינו בהר הצופים, דבר, 3 ביוני 1958
↑  אמנון קפליוק, שלושה שבועות על הר הצופים, דבר, 19 בנובמבר 1954 (המשך)
↑  תוכנית מיתאר לעיסאוויה, אתר במקום
↑  מירון רפפורט, אביתר כהן לא יחלק את ירושלים, באתר הארץ, 20 בינואר 2006
↑  נדב שרגאי, קבוצת יהודים: הרחבת שכונת עיסאוויה מתוכננת על אדמותינו, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2007
↑  יקותיאל צפרי, המרד המשפטי של תושבי עיסאוויה, 9 באוגוסט 2010, mynet
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520210805171