stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סדרת T (ספינת סיור)
הערות שוליים

↑  "PATROL FORCES". navy.mil.za. navy.mil.za. אורכב מ-המקור ב-2012-08-14. נבדק ב-19 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
סדר מועד

בול של רשות הדואר המוקדש לסדר מועד. מעצבת הבול: דנה זדה
סֵדֶר מוֹעֵד (נקרא גם סדר זמנים) הוא הסדר השני במשנה, ועוסק בהלכות ומנהגים הקשורים לחגים ולמועדים במהלך השנה. מסיבה זו, סדר מועד נלמד יותר מסדרים אחרים. לפני כל חג, יש הלומדים את המסכת העוסקת בענייני החג.
בתלמוד נדרש הפסוק "וְהָיָה אֱמוּנַת עִתֶּיךָ חֹסֶן יְשׁוּעֹת חָכְמַת וָדָעַת..." על שישה סדרי משנה. המילה הרומזת לסדר מועד היא "עִתֶּיךָ" מפני שהמילה "עת" משמעותה זמן, מועד.
המסכתות שבסדר

בסדר מועד שתים עשרה מסכתות, ואלו הן:
מסכת שבת – עוסקת בדיני השבת. 24 פרקים.
מסכת עירובין – עוסקת בדיני מצוות עירוב, שהם הרחבה של דיני השבת. 10 פרקים.
מסכת פסחים – עוסקת בדיני חג הפסח. 10 פרקים.
מסכת שקלים – עוסקת בדיני מחצית השקל, שהיו גובים מדי שנה בחודש אדר. 8 פרקים.
מסכת יומא – עוסקת בדיני יום הכיפורים והעבודה במקדש באותו יום. 8 פרקים.
מסכת סוכה – עוסקת בדיני חג הסוכות. 5 פרקים.
מסכת ביצה (נקרא גם "מסכת יום טוב") – עוסקת בדיני יום טוב הכלליים. 5 פרקים.
מסכת ראש השנה – עוסקת בענייני ראש השנה, עיבור השנה וקדוש החודש. 4 פרקים.
מסכת תענית – עוסקת בסדרי תענית. 4 פרקים.
מסכת מגילה – עוסקת בדיני חג הפורים. 4 פרקים.
מסכת מועד קטן – עוסקת בדיני חול המועד (ואגב כך גם בדיני אבלות). 3 פרקים.
מסכת חגיגה – עוסקת בדיני קרבן החגיגה ושאר הקרבנות שיש להקריב בעת העלייה לרגל. 3 פרקים.
על הסיבה לסידור זה כותב הרמב"ם, שרבי יהודה הנשיא שם קודם כל את המועד החשוב ביותר, שהוא גם התדירי ביותר (שבת, כל שבוע), לאחר מכן דיני עירובין שגם כן קושרים לשבת. אחר כך התחיל על פי סדר המועדים הכתוב בתורה – פסח, פרשת שקלים וים הכיפורים. לאחר מכן המשיך על הסדר את שלוש הרגלים ולכן כתב את מסכת סוכה וביצה – שקשורה לחג השבועות, כי אין בה דינים מיוחדים משל עצמה. אחר כך נשאר רק את ראש השנה. ובסוף הסדר, אחרי שנגמרו המועדים, התחיל בדינים מיוחדים של תקנות הנביאים הראשונים (צומות) ונביאים אחרונים (פורים). מסכת מועד-קטן סודרה לאחר מכן משום שיש לה עניין משותף עם פורים – ששניהם אסורים בהספד ובתענית. וסיים במסכת חגיגה שיש בה דינים השייכים בכל המועדים ונכתבה אחרונה משום שזו מצווה שרק גברים חייבים בה.
במהדורות התלמוד הנפוצות, הסדר שונה, ומסכת ראש השנה מקדימה את מסכת יומא.
הסדר מחוץ למשנה

בתלמוד בבלי – מופיעות כל המסכתות של הסדר חוץ ממסכת שקלים שאותה נהגו ונוהגים לצרף לסדר הלימוד ולכרכי הגמרא מהתלמוד הירושלמי.
בתלמוד ירושלמי – מופיעות כל המסכתות של הסדר.
הספר המקביל לסדר מועד במשנה תורה לרמב"ם הוא ספר זמנים.
בשולחן ערוך– רוב דיני סדר מועד הנוגעים לזמן הזה נמצאים בחלק אורח חיים.
מיקום סדר מועד

סדר מועד ממוקם אחרי סדר זרעים. הרמב"ם בהקדמתו לפירוש המשנה מסביר שמכיוון שגם בתורה נכתב כך "ושש שנים תזרע את ארצך ואספת את תבואתה והשביעית תשמטנה ונטשתה... ששת ימים תעשה מעשיך וביום השביעי תשבות... שלש רגלים תחוג לי בשנה..." (ספר שמות, פרק כ"ג, פסוקים י'–י"ח), כלומר ענייני זרעים (שמיטה) ולאחר מכן ענייני מועדים, גם במשנה זה מסודר כך.
על השם 'מועד'

כפי המופיע בדברי חז"ל, שמה של המסכת הוא 'מועד', ולא 'מועדים', בשונה משאר שמות הסדרים, שנקראו בלשון רבים (זרעים, נשים, נזיקין, קדשים, טהרות). בספרות המוקדמת לא ניתנה לכך סיבה כל שהיא, מאוחר יותר הובאו מספר אפשרויות בדרך השערה או רמז:
ללמד שיש לדרוש כל מועד דבר בעיתו, ולא לכלול שני מועדים כאחד.
מחמת שהמילה 'מועד' היא בגימטריה 120, שזה מספר האפשרויות להצגת שם אלהים בהפיכת סדר האותיות שבו (על פי הנוסחה !5).
השם 'מועד', אין פירושו 'חג', אלא: זמן.
בשם 'מועדים' משתמע שבכלל זה רק הימים טובים. מה שאין כן בשם 'מועד', הכולל גם את שבת, שקילת מחצית השקל, תענית ועוד.
השם 'מועד', פירושו: ועידה, ולכך אינו לשון יחיד.
על פי דברי החיד"א בשם ספר 'מעשה רוקח', הכותב כי הטעם שמסכת תמיד נקראה בלשון יחיד ולא 'תמידין' בלשון רבים, הוא לרמז על התקופה שלעתיד לבוא, שבה לא יקריבו בבית המקדש את קורבן התמיד אלא פעם אחת ביום (ולא שתיים) – בבוקר, וכך גם אפשר לבאר את טעם קריאת השם 'מועד', כיון "שכל המועדים עתידין ליבטל וימי הפורים אינן בטלים לעולם", א"כ לעתיד לבוא מתוך כל המסכתות שבסדר מועד, רק מסכת מגילה יהיה תקף. וכן על משקל זה, על פי מה שמסופר על צדיקים קדמונים שביקשו שכאשר שבעה עשר בתמוז ותשעה באב ייהפכו לימים טובים והימים שביניהם יהיו לחול המועד, יהיה זה באופן שתשעה באב יהיה היום טוב הראשון, ואחריו יהיה חול המועד עד לשבעה עשר בתמוז בשנה שלאחריו. ובאופן זה יהיו כל המועדים מועד אחד.
משום שמרמז על יום הכיפורים, שעל פי הנאמר בספרות המוקדמת, הוא כולל את כל המועדים (ויש שביארו על פי זה את טעם שנקרא בתורה 'שבת שבתון').
על פי מה שכתבו בספרים קדמונים כי בחג הפסח כלולים כל המועדים, שכולם הם זכר ליציאת מצרים ואם כן הריהם כלולים בפסח, שבו הייתה יציאת מצרים (וכמו שאומרים בפיוט 'ואמרתם זבח פסח': 'בראש כל מועדות נִשֵּׂאתָ פסח').
בשם 'מועדים' משתמע שהכוונה רק למועדים המוזכרים בתורה, ואילו 'מועד' משמע אף מועדים, תעניות וכיוצא בזה שנתקנו מדרבנן.
לפי שהמזלזל באחת מכל המועדים, הריהו כמזלזל בכולם.
על פי מה שכתב בתיקוני הזוהר כי ששת סדרי המשנה הם כנגד שש ספירות, וא"כ סדר מועד הוא כנגד הספירה גבורה שהיא מורה על צמצום.
בדרך רמז, על פי מאמר חז"ל: "וידבר משה את מועדי ה', הכתוב קבע מועד (אחד) לכולן", שנקטו בזה מטבע לשון 'מועד אחד לכולן'.
שכל המועדות נכללו בלשון 'מועד' – יחיד, כנאמר בפסוק: "אלה מועדי ה' מקראי קדש אשר תקראו אותם במועדם" (ולא נאמר "במועדיהם").
על דרך החידוד, על פי הכלל בדקדוק, כי עד מספר 10 משתמשים בהטיית רבים, ומ-11 והלאה אפשר גם בלשון יחיד. ולכן מכיוון שרק בסדר מועד יש יותר מעשר מסכתות – נקרא 'מועד'.
משום שבמילה "עִתֶּיךָ" שבפסוק הרומז על ששת סדרי המשנה משתמע לשון יחיד.
הערות שוליים

↑  כינוי זה נדיר יחסית, ומצוי למשל בפירוש רבי משה אלמושנינו למסכת אבות פרק א' משנה א', ובדפוסים מעטים של המשנה. ראו גם: ד"ר מרדכי מאיר, "משניות סדר 'מועד', 'מועדים' או 'זמנים'?, המעין כרך נ"א, גיליון ד', עמ' 67–74, תמוז תשע"א.
↑  ראו תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ל"ב, עמוד א' וכן בשולחן ערוך, אורח חיים, סימן תכ"ט, סעיף א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"א, עמוד א'
↑  ספר ישעיהו, פרק ל"ג, פסוק ו'
↑  בהקדמה לפירוש המשנה
↑  ראו תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"א, עמוד ב'; תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף נ"ד, עמוד ב'; תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ד', עמוד ב'; תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ז', עמוד א'; במדבר רבה, פרשה י"ג, פסקה ט"ו; מדרש תנחומא, פרשת תרומה, סימן ב; מדרש תהלים (בובר), מזמור יט, אות יד; משנת רבי אליעזר, פרשה יג, עמוד 243 ד"ה גדולה תורה; מדרש בראשית רבתי, פרשת בראשית, עמוד 7 ד"ה ד"א בראשית למה.
↑  עוד מספר אפשרויות ודיון נרחב בעניין: ד"ר מרדכי מאיר, "משניות סדר 'מועד', 'מועדים' או 'זמנים'?, המעין כרך נ"א, גיליון ד', עמ' 67–74, תמוז תשע"א.
↑  קדושה וברכה (לר' נפתלי כץ), הקדמה, סמיכת חכמים, דף ד, עמוד ב.
↑  מעשה רוקח (לרבי לאלעזר רוקח), פתיחתא.
↑  קובץ לקט שֹׁשׁנַָ"ה ד, גיליון י, סימן קט, עמ' סט (מר' שמואל בנימין לעפלער); הליכות חיים (פייער /טאפלין), אות שנז–שנח, בשם הגר"ח קנייבסקי; כרמי ישראל (חסידה), מועד, עמ' ריט.
↑  אש התורה בראשית, שו"ת תורת חיים (בשם רבי חיים קניבסקי) קפג; בנתיבות ההלכה לו, מאמר מרבי י.י. פרלמן, בסוף המאמר, עמוד 85; ההשקפה הנכונה (קאהן) ד"ה החלק הראשון, עמ' פט.
↑  קובץ לקט שֹׁשׁנַָ"ה ד, גיליון י, סימן קט, עמ' סט (בשם רבי יהושע עהרנרייך).
↑  בספרו מדבר קדמות, אות תמיד.
↑  ראו גם ספר יחזקאל, פרק מ"ו, פסוק י"ג ובפירוש הרד"ק שם.
↑  ילקוט שמעוני, משלי, רמז תתקמד.
↑  המאור שלא, נתיבי אור מ, אות ד, עמוד 32. וראו עוד שם אות ה; תפוחי חיים (פאנעט) ש"ס, סדר מועד, עמ' יז.
↑  תפוחי חיים (פאנעט) ש"ס, סדר מועד, עמ' יז.
↑  ספר ויקרא, פרק ט"ז, פסוק ל"א, ספר ויקרא, פרק כ"ג, פסוק ל"ב.
↑  שבת שלום ומבורך, מאמר ט ד"ה ישרא"ל, עמ' מב; פרי חיים (לרבי חיים יעקב סאפרין מקומרנא), יום הכיפורים, עמ' רלג; במדבר א, כח בסופו, ד"ה וזה שדרשו, עמ' מ.
↑  כפי שאומרים בקידוש ובתפילת המועדים: "זכר ליציאת מצרים". ראו גם זוהר, שמות לח, א; רמב"ן, שמות יג, טז; כוזרי, מאמר ב, נ; שיבולי הלקט, רפו; ספר עקידת יצחק, שמות, לה, ב. וראו עוד קונטרס זכר ליציאת מצרים, פייבלזון, ירושלים, תשס"ג, סימן ה, עמ' יג–טו.
↑  קובץ קול התורה סב, סוף המאמר על הגרח"ש קויפמאן, בשמו, עמ' צו.
↑  משנה מפורשת, מבוא לסדר מועד.
↑  אוצר המכתבים (משאש), סוף א' תרכח.
↑  ה, א.
↑  כרמי ישראל (חסידה), מועד, עמ' ריט.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ע"ב, עמוד ב'; ספרא, אמור, יב–יז, יג; ילקוט שמעוני, אמור, תרמג.
↑  קובץ לקט שֹׁשׁנַָ"ה ד, גיליון י, סימן קט, עמ' סט (בשם רבי דוב בער לעבאוויטש).
↑  ספר ויקרא, פרק כ"ג, פסוק ד'.
↑  אש התורה בראשית, שו"ת תורת חיים (בשם רבי חיים קניבסקי) נו.
↑  ראו באתר האקדמיה ללשון העברית.
↑  בנתיבות ההלכה לו, בסוף המאמר מרבי י.י. פרלמן, עמ' 85.
↑  הרב א"א הירשאוויץ, אוצר כל מנהגי ישרון, ס' לואיס תרע"ז, עמ' 27, הערה ראשונה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590395105171  PLWABN: 9810647881605606  GND: 4360136-4  LCCN: n82017705  VIAF: 202964118   WorldCat (עם VIAF): 202964118
סויוז TMA-18

סויוז TMA-18 (ברוסית: Союз ТМА-18) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-2 באפריל 2010 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-25 בספטמבר 2010. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות - מפקד המשימה אלכסנדר סקבורצוב, ומהנדסי הטיסה מיכאיל קורניינקו וטרייסי קולדוול דייסון.
זו הטיסה ה-105 של החללית סויוז מאז טיסה המאוישת הראשונה בשנת 1967.
הצוות

רוסיה אלכסנדר סקבורצוב - מפקד
רוסיה מיכאיל קורניינקו - מהנדס טיסה
ארצות הברית טרייסי קולדוול דייסון - מהנדסת טיסה
הצוות > צוות גיבוי

רוסיה אלכסנדר סאמוקוטייב - מפקד
רוסיה אנדרי בוריסנקו - מהנדס טיסה
ארצות הברית סקוט קלי - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

חללית "סויוז TMA-18" שוגרה ב-2 באפריל 2010 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית ב-4 באפריל. החללית התחברה למודול "פואיסק". באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 23 בפיקוד אולג קוטוב.
צוות החללית הצטרף למשלחת שהורחבה בעקבות כך ל-6 חברים. בהמשך הם עברו למשלחת מס' 24
"סויוז TMA-17" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום. היא הייתה מתוכננת להתנתק מתחנת החלל ב-24 בספטמבר. מערכת ניתוק לא פעלה באופן תקין ולכן פעולה זו נדחתה ל-25 בספטמבר בה היא בוצע בהצלחה. החללית חזרה לכדור הארץ באותו יום עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות ובוצעה בשטח קזחסטן.
סויוז TMA-20

סויוז TMA-20 (ברוסית: Союз ТМА-20) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-15 בדצמבר 2010 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-24 במאי 2011. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות - מפקד המשימה דמיטרי קונדרטייב, ומהנדסי הטיסה קתרין קולמן ופאולו נספולי. זו הטיסה ה-108 של החללית סויוז מאז טיסה המאוישת הראשונה בשנת 1967.
הצוות

רוסיה דמיטרי קונדרטייב - מפקד
ארצות הברית קתרין קולמן - מהנדסת טיסה
איטליה פאולו נספולי - מהנדס טיסה
הצוות > צוות גיבוי

רוסיה אנטולי איבנישין - מפקד
יפן סאטושי פורוקאבה - מהנדס טיסה
ארצות הברית מייקל פוסום - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

במהלך הכנות לטיסה בקוסמודרום בייקונור נפגעה יחידת נחיתה. בעקבות התיקונים שיגור החללית נדחה למספר ימים. חללית "סויוז TMA-20" שוגרה ב-15 בדצמבר 2010 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית ב-17 בדצמבר והתחברה למודול "ראסבט". באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 26 בפיקוד סקוט קלי.
צוות החללית הצטרף למשלחת שהורחבה בעקבות כך ל-6 חברים. בהמשך הוא עבר למשלחת מס' 27
"סויוז TMA-20" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.
ב-24 במאי 2011 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ באותו יום עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות ובוצעה בשטח קזחסטן.
סויוז TMA-20M

סויוז TMA-20M (ברוסית:Союз TMA-19M) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-19 במרץ 2016 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-7 בספטמבר 2016. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה צוות שהתווסף למשלחת מס' 47 לתחנת החלל הבין-לאומית.
זו הייתה הטיסה האחרונה של חללית "סויוז" מדגם "TMA-TM".
הצוות

רוסיה אלכסיי אובצ'ינין - מפקד
ארצות הברית ג'פרי ויליאמס - מהנדס טיסה
רוסיה אולג סקריפוצ'קה - מהנדס טיסה
הצוות > צוות גיבוי

רוסיה סרגיי ריז'יקוב - מפקד
רוסיה אנדריי בוריסנקו - מהנדס טיסה
ארצות הברית שיין קימברו - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

חללית "סויוז TMA-20M" שוגרה ב-19 במרץ 2016 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
החללית התחברה למודול "פואיסק" של תחנת החלל הבין-לאומית כעבור 6 שעות. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 47 בפיקוד טימותי קופרה.
צוות החללית הצטרף למשלחת שגדלה ל-6 אנשי צוות. בהמשך הם עברו למשלחת מס' 48.
"סויוז TMA-20M" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.
ב-7 בספטמבר 2016 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ עם אותו צוות שהיה בהמראה.
עם ניתוק החללית מתחנת החלל החלה לפעול משלחת מס' 48 לתחנת החלל הבין-לאומית.
סויוז TMA-22

סויוז TMA-22 (ברוסית: Союз ТМА-22) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-14 בנובמבר 2011 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-27 באפריל 2012. זו הטיסה ה-111 של החללית סויוז מאז טיסה המאוישת הראשונה בשנת 1967. זו הייתה טיסה אחרונה של חללית מדגם "סויוז TMA".
הצוות

רוסיה אנטון שקאפלרוב - מפקד
רוסיה אנטולי איוואנישין - מהנדס טיסה
ארצות הברית דניאל ברבנק - מהנדס טיסה
הצוות > צוות גיבוי

רוסיה גנאדי פדאלקה - מפקד
רוסיה סרגיי רווין - מהנדס טיסה
ארצות הברית ג'וזף אקבה - מהנדס טיסה
תיאור המשימה

חללית "סויוז TMA-22" שוגרה ב-14 בנובמבר 2011 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית ב-16 בנובמבר והתחברה למודול "פואיסק". באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 29 בפיקוד מייקל פוסום.
צוות החללית הצטרף למשלחת שהורחבה בעקבות כך ל-6 חברים. בהמשך הם עברו למשלחת מס' 30.
"סויוז TMA-22" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.
ב-27 באפריל 2012 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ באותו יום עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות ובוצעה בשטח קזחסטן.
סופי עבדאללה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בינואר 1925 פיום, מצרים מצרים
 פטירה:  29 בספטמבר 2003 (בגיל 78)
 
סופי עבדאללה (בערבית: صوفي عبد الله; 15 בינואר 1925 – 29 בספטמבר 2003) הייתה סופרת ועיתונאית מצרייה.
עבדאללה נולדה בעיר פיום למשפחה אמידה ומשכילה. היא התחנכה במוסדות חינוך זרים ולמדה שיעורי ערבית עם מורה פרטי מגיל צעיר. היא החלה לכתוב סיפורים בשנת 1942 ואף זכתה בפרס מטעם משרד החינוך המצרי בשנת 1947. משנת 1948 עבדה כעורכת וככותבת בכתבי עת בהוצאת דאר אל-הילאל, ומינואר 1955 כתבה טור שבועי בכתב העת לנשים "חוואא", תחת הכותרת "בעייתך".
כתיבתה התמקדה פעמים רבות בהבעת העולם הרגשי - אהבה, חופש, שבירת מוסכמות. סגנונה היה פעמים רבים ריאליסטי ורומנטי.
היא הייתה למחזאית המצרית הראשונה, עת כתבה את המחזה "הרווחנו את הפרימו". החל משנות ה-50 של המאה ה-20 פרסמה סיפורים קצרים ורומנים. רבים מהם עוסקים בבעיות הנוגעות לחברה המצרית, ובעיקר למקומה ומעמדה של האישה בעולם הנשלט על ידי גברים.
סיפורה הקצר "שמונה עיניים" נכלל על ידי משרד החינוך הישראלי בתוכנית הלימודים לחטיבות הביניים. הסיפור נכתב ב-26 במרץ 1971.
הערות שוליים

1 2  סופי עבדאללה, באתר אל-סנמה
1 2  Arab Women Writers: A Critical Reference Guide, 1873-1999 (עמ' 118, 132, 148)
↑  חוזר מפמ"ר ספרות התשע"ז - מס' 1 - משרד החינוך
סאניאנג

| --- | --- |


קטנוע 50 סמ"ק תוצרת סאניאנג
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1954–הווה (כ־70 שנה) 
 מיקום המטה:  שינג'ו 
 מוצרים עיקריים:  אופנוע 
  
 www.sym-global.com
 
חברת רכב סאניאנג (בסינית: 三陽工業股份有限公司) היא חברה טאיוואנית ליצור קטנועים, אופנועים ורכבי שטח קטנים תחת המותג SYM (ראשי תיבות מאנגלית "Sanyang Motor")
היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1954 בטייפה, טאיוואן. בתחילה, תחת השם "סאניאנג אלקטרוניקה", במטרה לייצר רכיבים אלקטרוניים עבור אופניים. בשנת 1961 התמזגה עם חברת "סאניאנג תעשיות כבדות" והתקשרה בהסכם עם חברת הונדה היפנית להרכבה מקומית של האופנועים מתוצרתה, אשר הכילו כ-30% רכיבים מיצור מקומי.
בשנת 1969 החלה גם בהרכבת מכוניות קטנות מדגמי הונדה N600, TN360. בשנת 2002, לאחר שדגמי האופנועים מייצור עצמי של החברה נקלעו לתחרות ישירה במכירות מול מוצריה של הונדה, הופסקה השותפות והונדה החלה בהרכבה עצמית של כלי הרכב מתוצרתה בטאיוואן באמצעות חברה בת מקומית.
לאחר הפסקת ההתקשרות עם הונדה, סיכמה סאניאנג על שיתוף פעולה עם קונצרן יונדאי הקוריאני להרכבת כלי הרכב מתוצרתו עבור השוק המקומי בטאיוואן.
בשנת 2015 השתנה שם החברה לשמה הנוכחי, "חברת מנועי סאניאנג". משרדיה והמפעל הראשי של החברה ממוקמים בפארק התעשייה שינצ'ו בצפון מזרח האי, ויש לה מפעלי הרכבה נוספים באמצעות חברות בת מקומיות בסין, וייטנאם ואף ביפן. חברות בת מקומיות הוקמו גם בגרמניה ובאיטליה לצורך הגדלת המכירות בשוק האירופי.
פעילות עסקית

חברת מנועי סאניאנג מקיימת שיתוף פעולה אסטרטגי עם קונצרן יונדאי הדרום קוריאני. במפעליה מיוצרים ומורכבים מכוניות וכלי רכב מסחריים קלים מתוצרתה. בנוסף לכך מקיימת החברה קשרים עסקיים עם חברות רכב אחרות נוספות בעולם כגון בומברדייה, אינטרנשיונל, ומהינדרה ההודית.
קטנועים מתוצרת החברה החלו להמכר בארצות הברית בשנת 2002. בתחילה ביבוא מקומי ולא סדיר ובכמויות קטנות, אך בשנים הבאות הקימה החברה שיתופי פעולה רשמיים עם סוחרים ומפיצים מקומיים.
משנת 2005 מייצרת החברה דגמי כלי רכב דו-גלגליים, ורכבי שטח קטנים התואמים את התקינה האירופית המחמירה, המיועדים למכירה בשוק האירופי.
מניות החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך של טאיוואן. היקף המכירות השנתי של החברה עומד על כמיליארד דולר אמריקני, והיא מעסיקה במפעליה בטאיוואן כ-2300 עובדים.
החברה מייצרת בשנה כ-600 אלף כלי רכב דו-גלגליים וכ-20 אלף מכוניות. בסה"כ מאז תחילת פעילותה ייצרה החברה יותר מ-800 אלף מכוניות וכ-16 מיליון כלי רכב דו-גלגליים.
בישראל מיוצגת החברה על ידי חברת מטרו-מוטור, ונכון לשנת 2018, היא מותג הדו-גלגלי הנמכר ביותר, מבחינת כמות המסירות לפי יצרן.
הערות שוליים

↑  אייל פרדר, רוכבים כל הדרך לבורסה, באתר הארץ, 11 בפברואר 2008
↑  גיא בן ברק, 2018 הייתה פושרת: מטרו מסכמת שנה דו-גלגלית, באתר ynet, 25 בדצמבר 2018
סטיב אלביני

| --- | --- |

 לידה:  22 ביולי 1962 פסדינה, ארצות הברית 
 פטירה:  7 במאי 2024 (בגיל 61) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Steven Frank Albini 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1981–2024 (כ־43 שנים) 
 מקום לימודים:  בית הספר מדיל לעיתונות, אוניברסיטת נורת'ווסטרן, תיכון הלגייט 
 סוגה:  פוסט הארדקור, רוק אלטרנטיבי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  טאץ' אנד גו רקורדס 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
סטיבן אלביני (באנגלית: Steven Albini;‏ 22 ביולי 1961 – 7 במאי 2024) היה מוזיקאי, מפיק מוזיקלי, טכנאי הקלטות, ועיתונאי מוזיקה אמריקאי. מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 אלביני מוכר בעיקר בזכות הפקות האלבומים שלו. אלביני הפיק, בין היתר, את האלבומים Surfer Rosa של להקת הפיקסיז, Rid of Me של פי ג'יי הארווי, ו-In Utero של נירוונה.
אלביני היה ידוע גם בדעותיו הנחרצות והשנויות במחלוקת על תעשיית המוזיקה, לאחר שהצהיר שוב ושוב כי מדובר בתעשייה נצלנית, שמנצלת אמנים מבחינה כלכלית ומשטיחה את הצליל של המוזיקה שלהם. אלביני היה כמעט יחיד מבין המפיקים והמוזיקאים המפורסמים שסירב לקבל תמלוגים מתמשכים ממכירת אלבומים. לדעתו תפקידו של המפיק הוא להקליט את המוזיקה לרצונות הלהקה, ותשלום למפיק כאילו תרם אמנותית לאלבום הוא לא אתי.
ביוגרפיה

אלביני נולד בפסדינה, קליפורניה, למשפחה ממוצא איטלקי. בילדותו עברה משפחת אלביני לעיתים קרובות, לפני שהתיישבה בעיר מיזולה שבמונטנה בשנת 1974. בתיכון החל לנגן בגיטרה בס. עם סיום התיכון עבר לאוונסטון, אילינוי, ולמד עיתונאות באוניברסיטת נורת'ווסטרן. לאחר קבלת התואר הראשון החל לעבוד בעיתונים מקומיים, בעיקר בכתיבה על להקות פאנק.
קריירה כאמן מופיע

עוד בתקופת התיכון ניגן אלביני במספר להקות פאנק. כסטודנט בנורת'ווסטרן הקים בשנת 1981 להקת פאנק רוק בשם "Big Black". בשנים 1982–1984 הלהקה הוציאה לאור שלושה אלבומי EP. בשנת 1986 יצא לאור אלבום הסטודיו הראשון שלהם, "Atomizer". ב-1987 יצא לאור אלבום הסטודיו השני והאחרון של הלהקה "Songs About Fucking" שכלל בין היתר גרסת כיסוי ורימיקס לשיר "The Model" של להקת קרפטוורק. האלבום נכלל ברשימת 100 האלבומים הטובים של שנות ה-80 של פיצ'פורק, הגרדיאן כלל אותו ברשימת "1000 האלבומים לשמוע לפני שנמות", וב-2013 כלל אותו NME ברשימת "50 האלבומים שבנו את הפאנק".
לאחר שהתפרקה להקת "Big Black" הקים אלביני עם ריי וואשאם ודייוויד סימס להקה עם השם הפרובוקטיבי "Rapeman". הלהקה הייתה פעילה בשנים 1987–1988 והקליטה שני סינגלים ואלבום EP אחד.
בשנת 1992 הקים אלביני את להקת הנויז רוק Shellac, בה מנגנים איתו בוב ווסטון וטוד טריינר שפעילה עד היום (2020).
קריירת הקלטות

מאז תחילת שנות ה-90 אלביני היה ידוע בעיקר כמפיק מוזיקלי של אלבומים, אבל לא אהב את המונח והעדיף שלא לקבל קרדיט על עטיפת האלבום. לדבריו, "אם יש משמעות למושג 'מפיק', היא שמפיק מקבל החלטות יצירתיות או אמנותיות בהצגת המוזיקה – באיזה עיבודים להשתמש, באיזה קצב לנגן, מי נותן איזה דגשים, איזה שירים ייכנסו לאלבום, איזו אווירה ליצור – ואני פשוט לא עושה את כל הדברים האלה. בכל התקליטים שעשיתי כל ההחלטות האלה התקבלו על ידי הלהקה ששמה מופיע על עטיפת התקליט, וזה פשוט לא נכון לתת לי קרדיט". אלביני העדיף את המונח "טכנאי הקלטות".
ב-2004 אלביני העריך שהקליט קרוב למ-1500 אלבומים, רובם של מוזיקאים לא ידועים. ב-2020 מספר האלבומים שהקליט הגיע לכמה אלפים. אמנים מפורסמים איתם עבד כוללים את נירוונה, הפיקסיז, הברידרז, פי ג'יי הארווי, ג'ואנה ניוסם, לואו, בוש, Godspeed You! Black Emperor, גוגול בורדלו, רוברט פלאנט וג'ימי פייג', הסטוג'ס, מאניק סטריט פריצ'רז, וג'ארוויס קוקר (סולן פאלפ).
קריירת הקלטות > שיטת עבודה

לדברי אלביני "החלק הרע בתרבות ההקלטות של שנות ה-70 וה-80 הוא שבכל הקלטה הטכנאים התיימרו לקחת תפקיד של מפיק. לא התייחסו לנגנים ברצינות. הלהקות והמוזיקאים נחשבו כ'כישרון מטומטם', כלומר דעותיהם לא היו חשובות". משנכנס השימוש במכונות תופים וסינתיסייזרים ההשפעה של מפיקים בקביעת הצליל של ההקלטה גדל אף יותר. "תקליטים הופקו יותר עם הוספה של עוד ועוד שכבות של צלילים אבסטרקטיים. באופן כללי, זה לא נעשה לטובת הלהקות". מבחינתו, תפקיד טכנאי ההקלטות הוא לפתור בעיות בהקלטת הסאונד של המוזיקאים, לא לקבוע להם איך הם צריכים להישמע.
אלביני המשיך להקליט בשיטות אנלוגיות והתנגד לפורמט דיגיטלי. לדבריו, הפורמט הדיגיטלי עדיין מתפתח וייתכן שההקלטות הדיגיטליות של היום לא יהיו שמישות בעתיד. "אני מרגיש שזה לא יהיה אחראי לתת ללקוחות שלי קבצים דיגיטליים כהקלטת מאסטר, בידיעה שהם בסופו של דבר ייעלמו או יהפכו לבלתי שמישים, אז אני לא אעשה את זה".
ביקורת על תעשיית המוזיקה

המאמר המפורסם ביותר של אלביני "הבעיה עם מוזיקה" ("The Problem with Music") התפרסם בדצמבר 1993 בכתב העת לאמנות וביקורת "The Baffler". המאמר מותח ביקורת על תעשיית המוזיקה, ובמיוחד על חברות התקליטים הגדולות באותה תקופה, שמנצלות כלכלית ומרמות את האמנים שלהם. בחלק העיקרי של המאמר, אלביני עורך תחשיב המראה איך להקה היפותטית שמוכרת 250,000 עותקים מאלבום הבכורה שלהם בחברת תקליטים גדולה יכולה בסופו של דבר להרוויח מהאלבום רק "בערך 1/3 ממה שהיו מרוויחים אם היו עובדים בסבן אילבן", בגלל כל ההוצאות שיש לחברת התקליטים, לכאורה מטעמם. אלביני גם מתח ביקורת על אנשי ה-A&R של חברות התקליטים שאחראיים למציאת כישרונות חדשים ולפיתוח האמנים. לדברי אלביני אלה נשכרו כדי לספק נציג צעיר ואמין, שהאמנים אולי כבר מכירים, במטרה לתת לנגנים את האשליה שחברת התקליטים "בצד שלהם".
חיים אישיים

אלביני היה נשוי לבמאית הקולנוע הת'ר ווינה והם התגוררו בשיקגו. רגלו הימנית הייתה מעוותת קלות כתוצאה מתאונת דרכים כשהיה בן 18.
בראיון משנת 2022, סיפר אלביני כי הוא נמנע מסמים ואלכוהול משום שאינו אוהב את הטעם של אלכוהול או להיות שיכור, ולא אהב את השפעת הסמים שניסה מספיק כדי להעדיף אותם על להיות פיכח.
אלביני היה שחקן פוקר וזכה שני צמידי אליפות העולם בפוקר, ב-2018 וב-2022.
אלביני נפטר מהתקף לב ב-7 במאי 2024.