stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הסוהר השרון
הערות שוליים

↑  משטרת תל מונד, מעריב, 24 במאי 1948
↑  האסירים בבתי הכלא מבלים זמנם באפס מעשה מאונס, קול העם, 6 במרץ 1950
↑  148 אסירים ועצורים בכלא תל מונד, חרות, 13 ביולי 1949
↑  הומתק דינם של אנשי המחתרת, הצופה, 22 בספטמבר 1953
↑  שאול בן חיים, נידון למוות: אם אשמתי שיתלוני, מעריב, 29 בדצמבר 1953
↑  יד לפה..., מעריב, 21 בפברואר 1954
↑  רות בונדי, חופש מאחורי הסורגים: כן או לא?, דבר, 2 בדצמבר 1955
↑  אסירים וסוהרים לעבודות ביצורים, חרות, 2 במאי 1956
↑  ישעיהו אביעם, אסירים סיכנו את עצמם כדי לכבות דליקה בכלא, מעריב, 10 בספטמבר 1957
↑  תמר אבידר, אסירי תל מונד כבני ערובה, מעריב, 8 בפברואר 1963
↑  תמר אבידר, דן שמר רוצה להיות שחקן, מעריב, 27 במאי 1963
↑  החוג הדרמטי של כלא תל מונד - לסיבוב הצגות, דבר, 15 בנובמבר 1967
↑  שני אסירים ברחו לפני הצגת המחזה בו משחקים, מעריב, 23 במרץ 1969
↑  בי"ס לנערים בכלא תל מונד, מעריב, 7 בדצמבר 1961
↑  אלכס ינאי, שערי בי"ס - מאחורי שערי בית־סוהר, מעריב, 4 ביוני 1962
↑  נחנך מרכז להכשרה מקצועית בכלא תל־מונד, דבר, 23 בספטמבר 1966
↑  הבורח השני מכלא תל־מונד הסגיר עצמו למשטרה, הצופה, 12 ביוני 1957
↑  אורי דן, ניסיתי לברוח מכלא תל מונד, מעריב, 11 באוגוסט 1957
↑  חילופי תפקידים בשירות בתי הסוהר, דבר, 7 בינואר 1964
↑  מפקד כלא תל־מונד הועבר מתפקידו בגלל "הצלחה יתירה", חרות, 5 בפברואר 1964
↑  דב גולדשטיין, מנהלים מתקוטטים - האסירים חותכים ידיהם, מעריב, 23 ביולי 1964
↑  דב גולדשטיין, המקטרג האלמוני על סדרי כלא תל מונד מגלה את זהותו, מעריב, 12 באוגוסט 1964
↑  דו"ח ועדת החקירה משבח, מעריב, 16 בנובמבר 1964
↑  יגאל לב, הדבר היפה ביותר אצלנו הוא משטר העבודה, מעריב, 16 בפברואר 1965
↑  דנקה הרניש, פה מוכרחים להיות קשוח, דבר, 31 במאי 1966
↑  אני רוצה פסיכיאטר! לא טוב לי פה!, דבר, 31 בדצמבר 1969
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012195173105171
פלסטין 194

הקמפיין הדיפלומטי הפלסטיני להכרה במדינה פלסטינית באו"ם (אשר זכה גם לכינויים "פלסטין: חברה מס' 194" ו"פלסטין 194") הוא קמפיין דיפלומטי שמובילה הרשות הפלסטינית במטרה להביא להכרה ברשות הפלסטינית כמדינה (החברה ה-194 באו"ם) במהלך העצרת הכללית ה-66 של האו"ם בספטמבר 2011. הרשות הפלסטינית מבקשת בכך לקבל הכרה חוקית להקמת מדינה פלסטינית, המבוססת על הגבולות שלפני מלחמת ששת הימים, כלומר מדינה שתתקיים ברצועת עזה ובגדה המערבית, שמזרח ירושלים היא בירתה, ללא הסכמה של ישראל, השולטת בחלק ניכר משטחים אלה.
לטענת ההנהגה הפלסטינית, הניסיון להכרה במדינה פלסטינית בקמפיין זה, בא בעקבות המבוי הסתום במשא ומתן עם ישראל, ובעקבות סירובה של ישראל לדרישות הפלסטיניות להמשיך ולהקפיא את כלל הבנייה בהתנחלויות ביהודה ושומרון כתנאי לחידוש המשא ומתן. ההתייחסות הראשונה לקמפיין באמצעי התקשורת הייתה בסוף 2009, והוא זכה לסיקור רב, לקראת הדיון בעצרת הכללית בספטמבר 2011. ב-23 בספטמבר 2011, במהלך הפתיחה של העצרת הכללית ה-66 של האו"ם, הגיש יושב ראש הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס את הבקשה להכרה במדינה פלסטינית, למזכ"ל האו"ם באן קי מון. מועצת הביטחון של האו"ם טרם קיימה הצבעה בנוגע לבקשה.
הקמפיין הדיפלומטי זכה לעידוד ולגיבוי מצד הליגה הערבית, ואושר ב-26 ביוני על ידי אש"ף. הקמפיין גונה על ידי ממשלת ישראל, שראתה בו צעד חד-צדדי. מספר מדינות אחרות, בהן גרמניה וקנדה, גינו אף הן את הקמפיין, וקראו לפלסטינים לחזור לאלתר למשא ומתן עם ישראל. מדינות אחרות, בהן נורווגיה ורוסיה, אימצו את התוכנית, והמזכיר הכללי של האו"ם הצהיר ש"חברי האו"ם זכאים להצביע בעד או נגד הכרה במדינה פלסטינית באו"ם".
הקמפיין הדיפלומטי והגשת הבקשה לאו"ם

המאמצים הדיפלומטיים הפלסטיניים להשגת תמיכה להכרה במדינה פלסטינית באו"ם, תפסו תאוצה בתחילת שנת 2011, לאחר שמספר רב של מדינות בדרום אמריקה הביעו תמיכה מפורשת בכך. במקביל, החלו הפלסטינים לקיים משלחות דיפלומטיות, שערכו ביקורים במדינות רבות. בראשות המשלחות הדיפלומטיות עמדו בין היתר מחמוד עבאס, יאסר עבד רבו, ריאד אל מאליכי, סאיב עריקאת, נביל שעת' וריאד מנצור. השגרירים הפלסטינים, בסיוע שגרירי מדינות ערביות אחרות, החלו לגייס תמיכה בקרב ממשלות שונות. לקראת ספטמבר הצהירו רוסיה, ספרד והרפובליקה העממית של סין בפומבי, כי הן תומכות בהכרה במדינה פלסטינית באו"ם.
ב-16 בספטמבר הכריז עבאס כי בכוונתו להגיש בקשה לחברות מלאה באו"ם. ב-23 בספטמבר הגיש את הבקשה למזכ"ל האו"ם באן קי מון, מיד לפני שנשא את נאומו בפני העצרת הכללית של האו"ם. הבסיס הטריטוריאלי למדינה הפלסטינית, כפי שפירט עבאס בבקשה שהוגשה למזכ"ל האו"ם, הוא הגבולות שקדמו ל-4 ביוני 1967, כאשר "אל קודס אל שריף" (מזרח ירושלים) תהיה בירת המדינה.
הבקשה הופנתה למועצת הביטחון של האו"ם ב-28 בספטמבר.
השפעה

במהלך הפגישה ה-187 של מועצת ארגון אונסק"ו של האו"ם, שהתקיימה בספטמבר 2011, הוצגה בקשה מטעם 24 מדינות, המבקשות להעניק למדינת פלסטין חברות בארגון. לאחר התייעצויות בין נציגי 58 החברים במועצת המנהלים של הארגון, הועלתה ההצעה להצבעה ב-5 באוקטובר. ב-5 באוקטובר 2011 החליט ארגון אונסק"ו ברוב קולות לצרף אליו את פלסטין כחברה מלאה, החברה ה-195 באונסק"ו. מתוך 185 חברי הארגון בעלי זכות ההצבעה, היו 107 בעד, 14 נגד, 52 נמנעים ו-12 נעדרו. קבלתה של הרשות הפלסטינית לאונסק"ו הפכה אותה לחברה השלישית בארגון שאיננה מוכרת כמדינה חברה באו"ם. בתגובה הודיעה ארצות הברית על הפסקת העברת כספים לארגון, ולאחר מכן הכריזה קנדה אף היא על הפסקת העברת כספים לאונסק"ו.
ב-31 באוקטובר 2011, בעקבות קבלת הרשות הפלסטינית לאונסק"ו, הודיע שר הבריאות הפלסטיני פתחי אבו מוגלי, כי הרשות הפלסטינית תנסה כעת להתקבל כחברה בארגון הבריאות העולמי.
התייחסות לקמפיין הדיפלומטי > התייחסות פלסטינית

ברצועת עזה הוחרמו כל גילויי תמיכה או גינוי בנוגע לאפשרות קבלתה לאו"ם של מדינה פלסטינית, על מנת להימנע מכל פעולה שתעמיק את המחלוקות בין הפלגים הפלסטינים. סקר שנערך על ידי מרכז מחקר פלסטיני מצא כי 86 אחוז מתושבי עזה תומכים בקבלתה לאו"ם של מדינה פלסטינית – יותר מאשר בגדה המערבית.
בתחילת ספטמבר הביע ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין תמיכה בקבלתה לאו"ם של מדינה פלסטינית. דובר מטעם הארגון ציין: "אנו תומכים בתוכנית של ההנהגה הפלסטינית לפנות לאו"ם, משום שזו הזכות הטבעית של הפלסטינים כחלק ממאבק פוליטי נגד הכיבוש הישראלי". יו"ר מפלגת היוזמה הלאומית הפלסטינית מוסטפא ברגותי תמך בקמפיין וציין כי הוא "האופציה האחרונה עבור שתי המדינות". כמו כן, טען ברגותי כי "הגיע הזמן לאלטרנטיבה. אין יותר מקום לקיום שיחות", והוסיף כי הקמפיין הדיפלומטי הוא "קול צעקה אשר מופנה כלפי הקהילה הבינלאומית בבקשה למציאת פתרון של שתי מדינות". ארגון החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין הביע אף הוא תמיכה בקמפיין הדיפלומטי, עוד ביולי 2011, וארגן עצרת תמיכה בקמפיין במטה האו"ם בעזה. דובר מטעם הארגון עודד את הציבור לתמוך בקמפיין, וציין כי יש להפעיל לחץ בינלאומי על ישראל.
על אף הסכם הפיוס בין חמאס לפת"ח, שהושג באפריל 2011, הביע ארגון חמאס ביקורת רבה כלפי הקמפיין הדיפלומטי הפלסטיני. גורמים רשמיים בארגון חמאס ציינו כי הקמפיין הוא מהלך סמלי בלבד, שלא יביא לכל תוצאות. דובר הארגון סאמי אבו זוהרי ציין כי "גם אם המהלך הזה יתבצע, הוא לא יחייב את כוחות הכיבוש לסגת מאדמות פלסטין". הוא אף האשים את פת"ח שכך פעל באופן חד-צדדי, וציין שחששות הארגון חמאס לא נלקחו בחשבון. ימים מספר לפני הגשת הבקשה למועצת הביטחון של האו"ם, דחה ראש הממשלה בפועל ברצועת עזה אסמאעיל הנייה באופן פומבי את הבקשה, אך הדגיש כי חמאס לא יעמוד בדרכה של הקמת מדינה פלסטינית. כמו כן, אמר הנייה כי "לאף מנהיג פלסטיני אין זכות לפגוע בזכויות הלאומיות הפלסטיניות, וכן לכל גורם רשמי פלסטיני אין זכות לבצע ויתורים היסטוריים על אדמות פלסטיניות או על זכויותיהם של הפלסטינים, ובראשן זכות השיבה".
על אף שמספר בכירים בארגון חמאס ציינו כי יתמכו בהסכם שלום על בסיס קווי 1967, המשיכו הנייה ובכירים רבים אחרים להתנגד להסכם מסוג זה.
התייחסות לקמפיין הדיפלומטי > התייחסות בישראל

ממשלת ישראל התנגדה לחלוטין למהלך הפלסטיני באו"ם וטענה כי רק באמצעות משא ומתן בין ישראל לפלסטינים ללא תנאים מוקדמים תוכל לקום מדינה פלסטינית. בעקבות המהלך הפלסטיני, דיפלומטים ישראלים ברחבי העולם החלו אף לנסות ולהפעיל לחץ על מדינות רבות על מנת שיתנגדו או שימנעו מלהצביע בעד הכרה והצטרפות של מדינה פלסטינית לאו"ם. עם זאת, בשל ה"רוב אוטומטי" לו זוכים הפלסטינים בעצרת הכללית של האו"ם, ממשלת נתניהו הצהירה מראש כי היא אינה מצפה שתצליח למנוע מהחלטה זו לעבור במקרה בו תתקיים על כך הצבעה בעצרת הכללית של האו"ם. באוגוסט 2011 ציין שגריר ישראל באו"ם רון פרושאור כי לישראל לא יהיה כל סיכוי לשנות את התוצאה של החלטה מסוג זה באספה הכללית של האו"ם ואמר כי "המקסימום שאנחנו יכולים לקוות הוא שנשיג קבוצה של מדינות אשר ימנעו בלהצביע או שיעדרו במהלך ההצבעה".
במקום זאת, ממשלת ישראל התמקדה בהשגת "רוב מוסרי" של המעצמות הדמוקרטיות הגדולות, בניסיון להפחית את משקל ההצבעה. משקל רב הושם על עמדת האיחוד האירופי, אשר טרם הודיעה על עמדתה הרשמית בנושא.
שר החוץ אביגדור ליברמן הזהיר כי אם הפלסטינים יפנו באופן חד צדדי לאו"ם, הם יפרו את הסכמי אוסלו ובעקבות כך ישראל כבר לא תראה עצמה כמחויבת להסכמי אוסלו. כמו כן, ליברמן המליץ גם להפסיק את הקשרים של ישראל עם הרשות הפלסטינית.
התייחסות לקמפיין הדיפלומטי > התייחסות בארצות הברית

בארצות הברית, הקונגרס העביר הצעת חוק המגנה את היוזמה הפלסטינית וקראה לממשל אובמה הממשל להטיל וטו על כל החלטה חד צדדית להכרה במדינה פלסטינית שתתקבל מחוץ להסדר מוסכם על ידי שני הצדדים. הצעת חוק דומה עברה בסנאט אשר גם איים להפסיק את הסיוע הכספי לגדה המערבית. בסוף אוגוסט הועלתה הצעת חוק נוספת בקונגרס אשר הציעה לחסום מימון ממשלתי אמריקני לכל מדינה החברה באו"ם אשר תומכת בהכרה חד צדדית במדינה פלסטינית. גורמים רשמיים בארצות הברית בהם שגרירת ארצות הברית באו"ם סוזן רייס והקונסול הכללי בירושלים דניאל רובינשטיין, הביעו עמדות דומות.
התייחסות לקמפיין הדיפלומטי > התייחסות בינלאומית

נכון לספטמבר 2011, 127 מהמדינות החברות באו"ם הכירו במדינת פלסטין. על מנת שהמדינה הפלסטינית תהפוך לחברה בעצרת הכללית, בקשתה חייבת לזכות באישור בהצבעת מועצת הביטחון של האו"ם ולאחר מכן בתמיכת שני שלישים (129) מן המדינות החברות באו"ם. מהלך זה יצליח רק במידה ואף אחת מחמש החברות הקבועות של מועצת הביטחון לא ישתמשו בזכות הווטו שלהן. בשל כוונתה המוצהרת של ארצות הברית להשתמש בזכות הווטו שלה, ההנהגה הפלסטינית העלתה את האפשרות כי תנסה בשלב זה להשיג מעמד של מדינה שאינה חברה (non member state) בעצרת הכללית של האו"ם - מהלך שמועצת הביטחון אינה מעורבת בו.
ארגנטינה - בנאום שלה בפני האספה הכללית ב-21 בספטמבר 2011, הנשיאה המכהנת של ארגנטינה כריסטינה פרננדס הצהירה על תמיכתה בהכרה במדינה פלסטינית וציינה כי הכרה בינלאומית במדינה פלסטינית תתרום לעולם בטוח יותר והוגן יותר.
ברזיל - ברזיל הדגישה בתוקף את תמיכתה בהכרה במדינה פלסטינית בגבולות 1967 עם ירושלים כבירתה. במהלך נאומה בפני האספה הכללית, חזרה נשיאת ברזיל דילמה רוסף והדגישה את התמיכה המפורשת במדינה פלסטינית באומרה: "אנו מאמינים כי הגיעה העת שפלסטין תיוצג כחברה בפורום זה".
סין - בנאומו בפני העצרת הכללית ציין שר החוץ הסיני יאנג ג'יציי כי "סין תומכת באופן עקבי בהקמת מדינה פלסטינית עצמאית ותומכת בחברותה של פלסטין באו"ם".
צרפת - הנשיא הצרפתי ניקולא סרקוזי טען כי למרות שמוקדם מדי כעת להכיר במדינה פלסטינית, הענקת מעמד של "חבר משקיף" לפלסטין יהיה לפחות "צעד חשוב קדימה".
גרמניה - באפריל 2011 אנגלה מרקל כינתה את הקמפיין הדיפלומטי הפלסטיני בתור "צעד חד צדדי", וקבעה באופן חד משמעי כי גרמניה לא תכיר במדינה פלסטינית ללא הסכמה מוקדמת לכך מצד ישראל.
יוון - שר החוץ היווני סטברוס לאמברינידיס ציין בעצרת הכללית כי "יוון תומכת באופן חד משמעי בזכותה של פלסטין למדינה. כעת זו האחריות שלנו, האחריות של כל המדינות החברות באו"ם, לכבד את ההחלטה הפלסטינית לבקשת חברות באו"ם, וחשוב יותר מכך, להפוך צעד זה להזדמנות להניע מחדש את המשא ומתן הישיר".
איסלנד - בעקבות סיור שערך ברצועת עזה במהלך יולי 2011 הודיע שר החוץ האיסלנדי אוסור סקארפינסון כי ארצו תתמוך בהחלטה.
הודו - בנאומו בפני העצרת הכללית הביע ראש ממשלת הודו מאנמוהאן סינג את תמיכת ארצו בהכרה בהצטרפותה של מדינה פלסטינית לאו"ם והוסיף כי "אנו מקבלים בברכה את פלסטין כחברה שווה של האומות המאוחדות".
איראן - האייתוללה עלי ח'אמנאי גינה את הבקשה באומרו "כל תוכנית, המבקשת לחלק את פלסטין תידחה באופן מוחלט." הוא הוסיף, "למותר לציין כי העם הפלסטיני, כפי שעשה ברצועת עזה, יקים מדינה על אדמות פלסטיניות משוחררות. אף על פי כן, המטרה הסופית היא לשחרר את כל פלסטין מהים התיכון לים המלח". שר החוץ האיראני עלי אכבר צאלחי ציין כי "לא ניתן לחלק את פלסטין, ולא ניתן יהיה לחלק אותה לשניים כפי שחלק טוענים. עמדתה הרשמית של אירן היא שפלסטין שייכת לעם הפלסטיני. פלסטין הייתה שייכת לפלסטינים מלכתחילה, ואנו לא נאשר את חלוקתה של פלסטין." הנשיא האירני מחמוד אחמדינז'אד ציין כי הכרה במדינה פלסטינית על ידי האו"ם תהיה רק "צעד מקדים לקראת השחרור המלא". כמו כן, הוא ציין כי גורלה של פלסטין יקבע רק במשאל בקרב כלל הילידים הפלסטינים.
אירלנד - נאומו בעצרת הכללית הצהיר שר החוץ האירי אימון גילמור כי "ההחלטה של הנשיא עבאס להפוך את פלסטין למדינה חברה באו"ם היא החלטה לגיטימית ומובנת. לפלסטין יש זכות זהה לחברות באו"ם כמו אירלנד או כל מדינה אחרת החברה בארגון הזה".
ראו גם

מדינה פלסטינית
החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם
אקסיומות המנייה

אקסיומות המנייה הן הנחות המתייחסות לגודל של קבוצות מיוחדות במרחב טופולוגי, ובפרט להנחה שקבוצות אלו הן בנות מנייה. מרחבים בעלי תכונות מנייה חזקות הם, במובן מסוים, קטנים יותר, ולכן קלים יותר לטיפול.
אקסיומת המנייה הראשונה קובעת שסביב כל נקודה במרחב הטופולוגי יש בסיס מקומי בן מנייה. אקסיומה זו מתקיימת, למשל, בכל מרחב מטרי.
בניגוד לאופי המקומי של האקסיומה הראשונה, אקסיומת המנייה השנייה קובעת שלמרחב עצמו יש בסיס בן מנייה. האקסיומה השנייה גוררת את האקסיומה הראשונה, והיא מתקיימת במרחב מטרי חסום כליל. מצד שני, מרחב טופולוגי המקיים את האקסיומה השנייה וגם את אקסיומת ההפרדה T3 הוא  מטריזבילי (כלומר, הטופולוגיה שלו מושרית ממטריקה מתאימה).
מרחב המקיים את אקסיומת המנייה הראשונה מכונה גם מרחב מנייה ראשונה (first-countable space), ובאופן דומה מרחב המקיים את אקסיומת המנייה השנייה מכונה גם מרחב מנייה שנייה (second-countable space).
בסיס ובסיס מקומי של טופולוגיה

'מרחב טופולוגי' כולל שני מרכיבים: מרחב, ואוסף של תת-קבוצות שלו, הנקראות 'קבוצות פתוחות'. כדי לחסוך בתיאור אוסף הקבוצות הפתוחות, אפשר להסתפק בתיאור של בסיס: אוסף של קבוצות פתוחות הוא בסיס לטופולוגיה הנתונה, אם כל קבוצה פתוחה מהווה איחוד של קבוצות מן הבסיס; במילים אחרות, סביב כל נקודה בכל קבוצה פתוחה  U, קיימת קבוצה מן הבסיס הכוללת את הנקודה ומוכלת בקבוצה. אוסף של קבוצות פתוחות הוא בסיס מקומי בנקודה  p, אם כל קבוצה פתוחה המכילה את  p מכילה קבוצה מן האוסף המכילה את  p. 
מכאן נובע שאוסף קבוצות פתוחות הוא בסיס אם ורק אם הוא בסיס מקומי בכל נקודה.
אקסיומות המנייה

מרחב טופולוגי מקיים את אקסיומת המנייה הראשונה אם לכל נקודה שלו יש בסיס מקומי בן מנייה. תכונה זו, הנקראת גם "תכונת  C_{I}", מתקיימת בכל מרחב מטרי (הכדורים ברדיוס  1/n סביב נקודה מהווים בסיס מקומי), ולכן אפשר לראות בה תנאי ל"התנהגות מטרית" באופן מקומי. קיומו של בסיס בן מנייה מאפשר לסדר את אברי הבסיס, ולבנות סדרות בעלות תכונות שונות באינדוקציה.
המרחב מקיים את אקסיומת המנייה השנייה אם יש לו בסיס בן מנייה. תכונה זו מסמנים גם ב- C_{II}.
כל מרחב  C_{II} הוא בפרט  C_{I} (כדי לקבל בסיס מקומי סביב  p, מספיק לבחור את איברי הבסיס המכילים את  p). מרחב מטרי חסום כליל הוא  C_{II}.
לאלה אפשר להוסיף תכונה קרובה:
מרחב טופולוגי הוא מרחב ספרבילי, אם יש בו קבוצה צפופה בת מנייה.
כל מרחב  C_{II} הוא ספרבילי (כדי לקבל קבוצה צפופה בת מנייה מספיק לבחור נקודה אחת מכל קבוצה בבסיס). במרחב מטרי גם ההפך נכון, דהיינו, כל מרחב ספרבילי הוא  C_{II}.
נזכיר שמרחב קומפקטי הוא מרחב שבו לכל כיסוי קיים תת-כיסוי סופי. יש שתי תכונות חלשות יותר: תכונת לינדלף קובעת שלכל כיסוי יש תת-כיסוי בן מנייה, ולעומתה קומפקטיות מנייתית היא הדרישה שלכל כיסוי בן מנייה יש תת-כיסוי סופי (ביחד הן כמובן שקולות לקומפקטיות). בנוסף לזה, מרחב קומפקטי בו לכל סדרה יש תת-סדרה מתכנסת נקרא לפעמים קומפקטי סדרתית. במרחב מטרי קומפקטיות סדרתית שקולה לקומפקטיות.
מרחב  C_{I} הוא קומפקטי מנייתית אם ורק אם הוא קומפקטי סדרתית (ועל כן זה נכון בפרט במרחב מטרי).
כל מרחב  C_{II} מקיים את תכונת לינדלף (זוהי הלמה של לינדלף). במרחב מטרי גם הכיוון ההפוך נכון: תכונת לינדלוף גוררת  C_{II}.
המשפט המרכזי על מרחבי   C_{II} הוא משפט המטריזציה של אוריסון, שלפיו מרחב כזה, המקיים גם את תכונת ההפרדה T3, הוא מטריזבילי.
לקריאה נוספת

דניאלה ליבוביץ, טופולוגיה קבוצתית, פרק 6 (כרך ג'), הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1997.
| טופולוגיה קבוצתית |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | מרחב מטרי • מרחב טופולוגי • פונקציה רציפה • הומיאומורפיזם |  |
| בתוך המרחב | קבוצה פתוחה • קבוצה סגורה • פנים • סגור • שפה • סביבה • נקודת הצטברות • קבוצה צפופה • קבוצה דלילה • בסיס • סדרת קושי |  |
| תכונות של מרחבים טופולוגיים | תכונות של מרחבים טופולוגיים |  |
| אקסיומות ההפרדה | T0 •  ‏ T1 • ‏ T2 (מרחב האוסדורף) • T2.5 • מרחב האוסדורף לחלוטין • T3 (מרחב רגולרי) • T3.5 • ‏ T4 (מרחב נורמלי) • T5 • ‏ T6 • מרחב מטריזבילי |  |
| אקסיומות המנייה | С1 •  ‏ С2 •  מרחב ספרבילי |  |
| קומפקטיות | קבוצה קומפקטית • מרחב קומפקטי מקומית • מרחב לינדלף • קבוצה קומפקטית יחסית • מרחב  פרה-קומפקטי |  |
| תכונות נוספות | מרחב שלם • קשירות • מרחב בייר • מרחב פולני |  |
|  ק  |  ק  |  |
| בניות | מרחב מכפלה •  טופולוגיה מושרית • מרחב מנה •  קומפקטיפיקציה (קומפקטיפיקציה חד-נקודתית, הקומפקטיפיקציה של סטון צ'ך) • השלמה |  |
| משפטים | הלמה של אוריסון • משפט טיטצה • משפט המטריזציה של אוריסון • משפט טיכונוף • משפט הקטגוריה של בייר |  |
| דוגמאות | קבוצת קנטור • עקומת הסינוס של הטופולוגים •  מרחב המסרק  •  הישר הארוך  • מישור מור  •  מרחב אוריסון אוניברסלי |  |
| שונות | טופולוגיה חלשה  • תכונה מקומית • אלומה • מרחב כיסוי |  |
 נושאים בטופולוגיה: טופולוגיה קבוצתית • טופולוגיה אלגברית • טופולוגיה גאומטרית  נושאים באנליזה מתמטית:  חשבון אינפיניטסימלי (מונחון) •   אנליזה וקטורית • משוואות דיפרנציאליות רגילות וחלקיות • טופולוגיה קבוצתית וגאומטרית • אנליזה מרוכבת • אנליזה פונקציונלית • תורת המידה
קניון ירושלים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרכז קניות 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  קבוצת עזריאלי 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  אוגוסט 1990 – מרץ 1993 (כשנתיים)
 תאריך פתיחה רשמי:  מרץ 1993
 אדריכל:  אברהם יסקי, יוסי סיון 
 מידות
 שטח:  כ-44,000 מ"ר
 קואורדינטות:  31°45′06″N 35°11′14″E﻿ / ﻿31.75166667°N 35.18722222°E﻿ / 31.75166667; 35.18722222
 אתר רשמי
  (למפת ירושלים מוגדלת) קניון ירושלים(למפת ירושלים רגילה) קניון ירושלים he
 
הקניון מבפנים, 2012
קניון עזריאלי ירושלים (הידוע גם כ"קניון מלחה"), הוא הקניון הגדול בירושלים וסביבתה. הקניון, הנמנה עם קניוני "קבוצת עזריאלי", נפתח למבקרים ב־1993.
היסטוריה

מכרז להקמת הקניון הוצא על ידי מינהל מקרקעי ישראל בשנת 1986. חברת קנית של דוד עזריאלי זכתה במכרז בינואר 1987, אך ערעור על תוצאת המכרז עיכב את השלמתו עד מרץ 1987.
הקמת הקניון אושרה ביוני 1990, והעבודות להקמתו החלו באוגוסט 1990. בדצמבר 1992, עוד לפני שהושלמה בנייתו, הושכרו 90% משטחי המסחר שלו, כולל שלוש חנויות עוגן: חנות מרכול גדולה של רשת קואופ ישראל, וחנויות כלבו של המשביר לצרכן והשקם.
הקניון נחנך ב-16 במרץ 1993 בטקס בנוכחות ראש העיר טדי קולק והיזם דוד עזריאלי. בעת פתיחתו הוא היה הקניון הגדול ביותר בישראל.
בשנת 1997 הוקמו מרפאות של קופת חולים כללית במבנה המשרדים שמעל הקניון.
בשנת 2006 חצה לראשונה מחזור העסקים בקניון את קו מיליארד השקלים.
בשנת 2009 התפנו בתי-הקולנוע של רשת גלובוס גרופ, שפעלו בקניון מאז פתיחתו, לטובת סניף של רשת האופנה H&M.
אודות הקניון

הקניון תוכנן על ידי האדריכלים אברהם יסקי ויוסי סיון והוא כולל 3 קומות מסחר עם 260 בתי עסק בשטח של כ-44,000 מ"ר. מעל לקניון משרדים בשטח של 3,000 מ"ר. בחניון הקניון מקום ל-2,000 כלי רכב. הקניון סגור בשבת. בעת הצגת תוכנית הקניון לאישור, מתכנן מחוז ירושלים במשרד הפנים, אדריכל אורי בן-אשר, התנגד לתוכנית בטענה שהקניון ייראה כגוש בטון מכוער, מוקף מרבדי בטון מכוערים לחניה ודרש שינוים בתוכנית.
השיפוץ המקיף האחרון שהתקיים בקניון הסתיים בתחילת 2018 ועלה כ-80 מיליון שקלים.
קניון ירושלים דורג כקניון הטוב ביותר בישראל במשך השנים פעמים רבות. במאי 2023 נבחר למקום הראשון בסקר הקניונים של Mako ו-CofaceBdi וקיבל ציון המקסימלי בכל הקטגוריות.
תוכניות עתידיות

קבוצת עזריאלי יזמה תוכנית להרחבת הקניון, האמורה להתבצע בשלבים. תחילה בניית תוספת שטחי מסחר בשטח כולל של כ-11,700 מ"ר מצדו הדרומי, חלקם כאגף בתוך הקניון וחלקם עם חזית לרחוב, הכפלת שטחי המשרדים במבנה ל-6,000 מ"ר, בניית מגדל דיור מוגן של רשת "פאלאס" מקבוצת עזריאלי בשטח כ-40,000 מ"ר הכולל גם אגף סיעודי בחלקו הצפוני ומבנה ציבור עירוני. כמו כן תפותח טיילת לצד שטחי המסחר החיצוניים של הקניון שיכללו גם מסעדות הפונות אל הרחובות סביבו (בעוד שטחי החניונים יהפכו לחניונים תת-קרקעיים), וכן מוקמת לצידו שלוחה של הקו הירוק והקו הכחול של הרכבת הקלה. בשלב השני מתוכנן בניית מגדל משרדים של 24 קומות ובשטח 30,000 מ"ר בפינתו הדרום מזרחית הסמוכה למתחם הגן הטכנולוגי. באוגוסט 2018, התוכנית אושרה להפקדה על ידי הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה בירושלים. לתוכנית הוגשו התנגדויות רבות מצד תושבי האזור בעיקר על הקיף הבנייה המתוכנן. בדצמבר 2021 אושרה לבסוף התוכנית, לאחר צמצום גובהם של שני המגדלים המתכוננים מ-24 קומות ל-18 קומות.
הקניון ומרכז העיר

במהלך הדיונים על אישור תוכנית הקניון עלה החשש שהקניון יפגע במסחר במרכז ירושלים ובפרט באזור מדרחוב בן-יהודה, במסחר באזור התעשייה תלפיות (שם פעל מאז 1989 קניון האחים ישראל) ובאזור המסחרי של שכונת ממילא (שהיה אז בשלבי הקמה ראשונים במסגרת פרויקט השיקום שלה) ורבים התנגדו להקמתו. מיד עם פתיחתו זכה הקניון להצלחה, רבים באו בשעריו והוא אכן פגע במסחר במרכז ירושלים. מגמה דומה, אשר השפיעה לרעה גם על רחובות קניות מרכזיים אחרים בערי ישראל, עם פתיחת קניונים נוספים ברחבי המדינה.
אתרים בסביבתו של הקניון

תחנת הרכבת מלחה נמצאת בסמוך לקניון (אך היא אינה פעילה מאז 2020), שם נמצא גם מסוף מרכזי של אגד. בנוסף, סמוך לקניון נמצאים גם גן החיות התנ"כי, אקווריום ישראל, אצטדיון טדי, פיס ארנה ירושלים, הגן הטכנולוגי מלחה, פארק האיילים השוכן בסמוך לשכונת גבעת מרדכי וכביש בגין.
אתרים בסביבתו של הקניון > ארכאולוגיה

לפני הקמת הקניון נערכה חפירה ארכאולוגית באתר ההקמה, בה נחשפו שרידי מבנים שמורים היטב מתקופת הברונזה התיכונה (סוף האלף ה-3 לפנה"ס). גילוים בעלי חשיבות, מפני שמדובר בתקופה בה האוכלוסייה בארץ ישראל הייתה של ציידים-לקטים, ושבה לא הייתה כמעט התיישבות. הכפר שנחשף  היה היישוב הראשון מהתקופה זו, שהתגלה באזור ירושלים. היישוב כולל מבנה ציבורי-פולחני, שבחלקו המערבי נתגלו שתי מצבות פולחן וספסל להנחת מנחות וקמע בדמות האל בס. ממערב למבנה הפולחני נחשף בית חצר הכולל מערכת חדרים המקיפה חצר מרכזית אשר בתוכה נתגלו מספר מתקני בישול ואפיה. מתקופת הברזל בארץ ישראל נחשפו באתר שרידי טראסות חקלאיות. במסגרת תוכנית ההרחבה של הקניון, ישלבו הממצאים שנחשפו, בגן ארכאולוגי סמוך לפינה הצפונית מזרחית שלו.
הערות שוליים

↑  גד בירון, מליסה בארץ הקניונים, מעריב, 30 בדצמבר 1986
↑  חברת קנית תקים קניון בירושלים, מעריב, 7 בינואר 1987
↑  עזריאלי יבנה קניון במנחת, ירושלים, חדשות, 2 במרץ 1987
↑  אושרה הקמת קניון באזור התעשיה במלחה, מעריב, 27 ביוני 1990
↑  אמנון אטד, החלו העבודות בקניון מלחה, כל העיר, 24 באוגוסט 1990
↑  רונית מורגנשטרן, 90% משטח קניון ירושלים של עזריאלי כבר הושכר, חדשות, 20 בדצמבר 1992
↑  מיכאל יעקובסון,סיבוב בקניון מלחה, 21 במאי 2014
↑  שחר אילן ויותם נבין, קניון מלחה: הגדול ביותר במדינה, כל העיר, 17 במרץ 1989
↑  קופ"ח תשלם 60 דולר למ"ר בקניון ירושלים, באתר גלובס, 2 ביולי 1997
↑  אילנית חיות, ‏פדיון קניון מלחה בירושלים: למעלה ממיליארד ש' ב-2006, באתר גלובס, 27 בפברואר 2007
↑  אילנית חיות, ‏בתי-הקולנוע של גלובוס מתפנים מקניוני עזריאלי ומלחה לטובת סניפי H&M, באתר גלובס, 9 ביולי 2009
↑  20 הקניונים הטובים בישראל, באתר ‏מאקו‏, 18 במאי 2023
↑  אבי פוזן, מתכנן המחוז: לשנות את תוכנית קניון מלחה, כל העיר, 3 בנובמבר 1989
↑  רפי גמיש, השיפוץ בקניון מלחה הסתיים: השקעה של כ-80 מיליון שקלים, באתר כל העיר, 10 בינואר 2018
↑  אילנית חיות, ‏דירוג הקניונים השנתי של "גלובס": עזריאלי בראש, מלחה שני, באתר גלובס, 9 בנובמבר 2010
הדר קנה, הקניון הכי מצליח בישראל - ומי צנח? דירוג מרכזי הקניות של ישראל, באתר TheMarker‏, 25 בנובמבר 2018
עדי דברת, דירוג הקניונים המצליחים בישראל: רמת אביב בחוץ - נצרת בפנים, באתר TheMarker‏, 21 בנובמבר 2016
↑  20 הקניונים הטובים בישראל, באתר ‏מאקו‏, 18 במאי 2023
↑  נמרוד בוסו, מגדל משרדים, דיור מוגן ויותר חנויות: כך ייראה קניון מלחה המחודש בירושלים, באתר כלכליסט, 18 ביולי 2018
↑  טל נתנאל-נוריאל, בעיכוב של שלושה שבועות – עבודות הרכבת הקלה במלחה יוצאות לדרך, באתר כל העיר, 19 באוגוסט 2019
↑  שלומית צור, ‏הקניון המצליח בישראל בדרך להתרחב לרחוב, באתר גלובס, 21 באוגוסט 2018
↑  גיא נרדי, ‏הכירו את המרכז החדש של ירושלים - ואת התושבים שמתנגדים לו, באתר גלובס, 30 באוקטובר 2019
יפעת ראובן, בעקבות התנגדות התושבים: התוכנית לבניית מגדל בגובה 24 קומות מעל קניון מלחה תיבחן מחדש, באתר כל העיר, 3 בינואר 2021
↑  עדי כהן, אושרה תוכנית להרחבת קניון מלחה בירושלים – ובניית שני מגדלים לצדו, באתר TheMarker‏, 21 בדצמבר 2021
אליה משה, שני מגדלים בני 18 קומות לתעסוקה ודיור מוגן: ההתרחבות של קניון מלחה, באתר כל העיר, 21 בדצמבר 2021
↑  מומחים: הקניון יגרום למיתון, כל העיר, 30 במרץ 1990
אבי פוזן, הוויכוח על הקניון להכרעת חריש, כל העיר, 26 בינואר 1990
↑  גל אוחובסקי, הירושלמים אוהבים חליפוח משי, חדשות, 18 ביולי 1993
↑  אריה בר-און, איך מחזירים לחיים את מרכזי הערים, באתר הארץ, 24 במאי 2005
↑  גלי ברגר, כל ישראל קניונים, באתר הארץ, 26 באפריל 2007
↑  גיא נרדי, ‏מרוב מתחמים וקניונים - הרחובות הראשיים בערים מתרוקנים, באתר גלובס, 12 באפריל 2017
↑  שחר אילן, חפירות הצלה במלחה, כל העיר, 27 במאי 1988
↑  ירושלים - תוכנית מתאר מקומית - נספח 92, רשות העתיקות, עיריית ירושלים
↑  אליה משה, שני מגדלים בני 18 קומות לתעסוקה ודיור מוגן: ההתרחבות של קניון מלחה, באתר כל העיר, ‏21 בדצמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309836405171  VIAF: 134238089   WorldCat (עם VIAF): 134238089