stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתי ברודו
ביוגרפיה > מסעדנות

ב-1994 שבו בני הזוג מניו יורק לישראל עם חלום לפתוח רשת של אספרסו ברים שמתמחה בקפה איכותי וארוחות צהריים. בנובמבר באותה שנה פתחו את מסעדתם הראשונה שנקראה "קופי בר", בסגנון ביסטרו וטרטוריה.
בדצמבר 2002 פתחו מסעדה נוספת בשם "בראסרי M&R" (משמעות ראשי התיבות "מתי ורותי"), הממוקמת מול כיכר רבין בתל אביב. את מיקום המסעדה בחר ברודו שהתמחה בנדל"ן, בין היתר, וזאת אף על פי שהאזור היה בין המוזנחים בעיר באותה תקופה. ברודו ציין כי "ראה את הפוטנציאל שבאזור". ייחודה המרכזי של הבראסרי הוא כמסעדה שפועלת בכל שעות היממה, היא מגישה מנות צרפתיות והתפריט כתוב בעברית ובצרפתית. לפני הפתיחה נסע צוות המסעדה בראשות ללימוד בסבב מסעדות בראסרי בפריז ובהולנד, ברודו מתאר כי רצה לייצר במסעדה דיינר אמריקאי עם השפעה של בראסרי צרפתי. העבודה על המסעדה החלה במהלך שנת 2000 בהשקעה של למעלה ממיליון דולרים, אך במהלך העבודה עליה פרצה האינתיפאדה השנייה, שגרמה לעיכוב של שנה וחצי בפתיחת המסעדה. ליד הבראסרי נפתח בית קפה וקונדיטוריה בשם "הבייקרי", שמספק קינוחים ומאפים למסעדות ה״בראסרי״ וה״קופי בר״, אך גם מתנהלת כמסעדה זעירה עצמאית. על פי הערכות, המחזור החודשי בנכסים אלו הוא כ-5 מיליון שקלים בחודש.
ב-2008 פתחו בהשקעה של 2.5 מיליון דולרים את "הוטל מונטיפיורי", שהוא מלון בוטיק בן 2 קומות ו-12 חדרים המצוי בבניין לשימור. בלובי בקומת הקרקע פועלת מסעדת "מונטיפיורי 36". במסעדה 100 מקומות ישיבה, ותפריט המורכב ממנות צרפתיות קלאסיות ובצדן מנות מהמטבח הווייטנאמי.
הזוג פתח גם את הבר "רוטשילד 12" ובסמוך לו את "קפה 12", בפברואר 2012 פתחו את "דליקטסן", מעדנייה ברחוב יהודה הלוי בתל אביב. מאז 2012 פתחו 4 סניפי "דליקטסן" נוספים ברחבי תל אביב.
בנוסף, עיצבו יחד את "קפה אלברט", שנפתח בקניון רמת אביב בדצמבר 2012, והכתיבו את תפריטו.
ב-2009 בחר המגזין "על השולחן" בזוג ברודו כמסעדני השנה.
ביוגרפיה > יזמות ועסקים

בשנת 2000 ייסד ברודו את חברת ההייטק m-Wise במשותף עם איש העסקים שי בן אסולין. m-Wise, שנסחרת בבורסה של ניו יורק, היא בין החברות הראשונות שהתמחו במערכות מידע ושירותי תוכן לטלפונים ניידים. שווי החברה ב-2007 היה 17 מיליון דולרים עם הכנסות של כ-2.6 מיליון דולרים. למרות זאת, החברה דיווחה הפסדים בשנה זו.
בשנת 2006 הקים את חברת ההוצאה "קרוספילדס", כיוזמה משותפת עם דלית נמירובסקי, לשעבר רקדנית בלהקת עידו תדמור ומפיקת סרטים, שעבדה כמנהלת משמרת ב"בראסרי", ולהב הלוי. ההוצאה פרסמה את מדריך התיירות והבילויים התל אביבי "City Guide Tel Aviv". בכתיבת המדריך השתתפה העיתונאית הקנדית ליסה גולדמן. המדריך פורסם באנגלית ובצרפתית בישראל, ארצות הברית ואירופה. ב-2007 הופצה מהדורה שנייה, מעודכנת לאירועי 100 שנה לתל אביב, לה התווספה הקדמה מאת גל אוחובסקי. עם חברת הוצאה זו הפיץ ברודו, בשיתוף עם נמירובסקי, סך הכל 3 מהדורות של "City Guide Tel Aviv" ואת מגזין האומנות "פרוגרמה", ממנו הפיצו ארבעה גליונות.
ב-2019 נבחר כחבר דירקטוריון בחברת הקנאביס הרפואי, בטר, שקיבלה אישור לגדל קנאביס רפואי ממשרד הבריאות באותה שנה. ברודו היה בין המשקיעים הראשונים בחברה, השנייה בגודלה בישראל בתחום הקנאביס הרפואי, ומחזיק בכ-5% ממניותיה, בשווי של למעלה מ-2 מיליון שקלים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ברודו פגש את אשתו, רותי, במהלך שירותו הצבאי. הזוג בחר שלא להביא ילדים לעולם, אלא להשקיע את מרצם בעסקים. ב-2012 השניים נפרדו אך מעולם לא התגרשו. לאחר הפרידה מרותי החל לנהל זוגיות עם נדיה, עימה הביא ילד לעולם.
לקריאה נוספת

"הוטל מונטיפיורי, בראסרי וקופי-בר"; בתוך: חיליק גורפינקל, מסע קולינרי: מדריך מפה לטיולי אוכל, תל אביב, 2009, עמ' 144.
"מלון מונטיפיורי" (עמ' 38), דליקטסן (עמ' 75); בתוך: ליאת תימור, רק דברים טובים, הוצאת musthave, ‏2013.
נתן דונביץ', מקיוסק גזוז עד מסעדת שף - מאה שנות אוכל בתל אביב, הוצאת אחוזת בית, 2012; עמ' 451 (רותי ומתי ברודו), בראסרי, דליקטסן והוטל מונטיפיורי (עמ' 452).
הערות שוליים

↑  שרון בן-דוד, ‏רותי ברודו: "אם מאבק המסעדנים לא יצליח אפרוש מהתחום", באתר "Time Out ישראל", 19 בדצמבר 2018
↑  חגית אברון, ‏ביג מאמא: "גלובס" מלווה את רותי ברודו ביום שגרתי של עשייה, באתר גלובס, 3 במרץ 2011
1 2  אלון הדר, נשב על המרפסת, באתר הארץ, 22 ביולי 2005
1 2  איילת טריאסט, ילד פלא קולינארי, rest.co.il‏ 11 בפברואר 2007
1 2  גלי וולוצקי, בוטיק מונטיפיורי: רותי ומתי ברודו עולים כיתה, באתר כלכליסט, 15 ביוני 2008
↑  נכון ל-2018, המסעדה נקראת "הרצל 16"
↑  שירי חביב, ‏m-Wise is ready to grow up, באתר גלובס, 4 ביולי 2007 (באנגלית)
↑  מיכל פלטי, באנגלית זה נראה הרבה יותר טוב, באתר הארץ, 14 במאי 2008
↑  דלית נמירובסקי, THE TELAVIVIANS MATI BROUDO, באתר The Telavivian,‏ 12 בדצמבר 2012 (באנגלית)
↑  צלי גרינברג, המסעדן מתי ברודו נכנס לתחום הקנאביס, באתר כלכליסט, 28 במרץ 2019
1 2  עמית אהרנסון, רותי ומתי ברודו מערבבים עסקים, משפחה והנאה. וזה יוצא טעים, באתר חדשות 13, 26 בינואר 2018
↑  שיר זיו, "אם יחזור לי הסרטן לא אעשה שוב כימו, גם אם אמות", באתר ישראל היום, 11 ביוני 2020
מרסלה מורלו

| --- | --- |

מרסלה מורלו בהופעה
 לידה:  13 בדצמבר 1969  (בת 54) בואנוס איירס, ארגנטינה
 מוקד פעילות:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 סוגה:  פופ, פולקלור ורוק
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  ספרדית 
 כלי נגינה:  צ'רנגו 
 חברת תקליטים:  Sony BMG
 www.marcelamorelo.com.ar
 פרופיל ב-IMDb
 
מרסלה מורלו (ספרדית: Marcela Morelo; נולדה ב-13 בדצמבר 1969) היא זמרת ומלחינה ארגנטינאית.
כשמאחוריה שבעה אלבומים, מרסלה מורז'ו (הידועה בשם הבמה "מרסלה מורלו", או "המורלו" (La Morelo)), זוכה להכרה רבה בעיקר הודות למגוון המקצבים הלטיניים המשולבים היטב בין שיריה הכוללים גם פופ, רוק, בלדות ופולקלור.
תחילת הדרך

מרסלה מורלו נולדה ב-13 בדצמבר 1969 בלנוס, אחד מ-135 תתי המחוזות המרכיבים את פרובינציית בואנוס איירס, מקום מגוריה מאז ועד היום. מאז ומתמיד הרגישה מורלו מחוברת למוזיקה:
כשהגיעה לגיל 18, החלה להלחין שירים בעצמה. עבודותיה הראשונות היו הלחנות ג'ינגלים פרסומיים. עם חלוף השנים נקשרה יותר ויותר למוזיקה ושאבה רעיונות רבים לשיריה הודות לסגנונות המוזיקה המגוונים להם היא מאזינה:
תחילת הדרך > בדרך לאלבום הראשון

בשנת 1996, כשכבר ידעה מורלו שהמוזיקה היא חלק בלתי נפרד מחייה, חשבה כי מיצתה את ההופעות המזדמנות בברים והחליטה לנסות את מזלה במספר חברות תקליטים לאחר שהקליטה שלושה שירי דמו.


"כשהגעתי לחברת BMG והשמעתי להם את הדמו הם אמרו: 'נשמע מעניין'"[דרוש מקור] נזכרת מורלו.
מאז הכול היסטוריה, חלומה של מרסלה התגשם וכבר החלה להקדיש את מיטב זמנה להקלטת אלבומה הראשון
 "Manantial" (מעיין), שעם הוצאתו מכר יותר מ-700 אלף עותקים וכלל את הלהיטים "Corazón Salvaje" (לב פראי) ו-"La Fuerza Del Engaño" (כוחה של בגידה).
תחילת הדרך > פריצת דרך

לאור ההצלחה בארגנטינה, חברת התקליטים BMG החליטה לפרסם את אלבומה של מורלו גם בשאר ארצות אמריקה הלטינית ובספרד, ושנה לאחר מכן כשכבר גרף אלבום פלטינה הקליטה מורלו את אלבומה השני,
 "Eclipse" (ליקוי) שכקודמו זכה אף הוא לאותו התואר. נכון להיום מורלו הופיעה במסגרת מסע ההופעות שלה בארצות נוספות ברחבי היבשת ובעולם כמו פוארטו ריקו, מקסיקו, ונצואלה, קולומביה, צ'ילה, פרגוואי, אורוגוואי, בוליביה, פרו, איטליה, רומניה וספרד. הופעות אלו קידמו משמעותית את הקריירה של מורלו שכבר הוכתרה כאומנית הפופ הארגנטינאית הראשונה המצליחה בחו"ל.
קריירת המוזיקה > סגנונות, קצבים וכלי נגינה

בשיריה של מורלו אותם היא יוצרת יחד עם רודולפו לוגו, שותפה לעיבוד השירים ונגן בלהקה, מעורבים כלי נגינה רבים ומגוונים, חלקם אנדים הנפוצים לרוב בשירי הפולקלור והם הגורם המייחד את שיריה של מורלו.

מבין כלי הפריטה הסטנדרטים המאופיינים על ידי גיטרות ניילון, קלאסיות, בס, אקוסטיות וחשמליות, מרסלה נוהגת להשתמש בגיטרות קטנות כמו הצ'רנגו אשר איתן היא נוהגת להופיע ולשיר.
בין כלי ההקשה הנפוצים נמנים בנוסף תופים מיוחדים כמו תוף הבומבו לגווארו (Bombo legüero).
כמו כן בשיריה בולטים במיוחד הכינורות, האקורדיון, המפוחית, החליל, החצוצרות ושאר כלי נשיפה מיוחדים כמו הסיקוס והקנה.
אם ננסה להגדיר ז'אנר מסוים לשיריה, נתקשה לעשות כן, שכן כמו שהיא אוהבת מוזיקה מכל הסוגים כך גם לא קיימת העדפה של ז'אנר ספציפי, מה שמעניק למוזיקה באלבומיה מגוון רחב של סגנונות כגון בלדות, פופ, רוק, פולקלור, סלסה ואף טנגו.
מורלו מרבה לשיר על לקחים מהחיים, וניכר שקיימים הרבה כאלה. עיקר שיריה עוסקים באהבה, בין אם נפגעה ממנה ובין אם לא יכולים בלעדיה. כמו כן שיריה מדברים בין היתר על היחסים בין גבר ואישה, על תשוקה, זוגיות, בגידה, אכזבות, תקוות, ציפיות ושמחת חיים. השימוש הנפוץ בהאנשות, מטפורות ומוטיבים חוזרים עוזרים לה לבטא את הדברים המסבים לה אושר ובכך היא מצליחה לחדור לליבם של מאזיניה.
קריירת המוזיקה > אלבומים

| שנה | אלבום | מספר השירים |
| --- | --- | --- |
| 1997 | Manantial | 10 |
| 1999 | Eclipse | 12 |
| 2001 | Tu Boca | 11 |
| 2003 | Invisible | 10 |
| 2005 | Morelo 5 | 10 |
| 2007 | Fuera Del Tiempo | 15 |
| 2009 | Otro Plan | 11 |
| ספטמבר 2012 | El Club De Los Milagros | 11 |
קריירת המוזיקה > פרויקטים בהשתתפותה

"Argentina Te Quiero" - ארגנטינה אני אוהב אותך - שיר זה הולחן על ידי מורלו בעקבות המשבר הכלכלי בארגנטינה בשנת 2001.
"Proyecto Mujer" - פרויקט אישה - פרויקט ספרדי מיוחד המעודד תמיכה במאבק סרטן השד. במסגרת הפרויקט יצא לאור בשנת 2001 אלבום מיוחד ("Mujer") בהשתתפות מיטב הזמרות הלטיניות ביניהן רוסיו דורקל (Dúrcal), רוסריו, אנה טורוחה (Torroja), מרטיריו (Martirio), מרסלה מורלו ואחרות. מורלו הקליטה לאלבום גרסה מיוחדת לשיר "Habanera Del Primer Amor" (תווי האהבה הראשונה) של ואיניקה דובלה.
"La Magia Del Vento" - מאיטלקית: קסם הרוח - הגרסה החצי-איטלקית לשיר "Ponernos De Acuerdo" (בוא ונסכים) שמרסלה שרה יחד עם הזמר האיטלקי ג'יג'י פיניציו (Finizio)
"Fuerte Navidad" - חג מולד איתן - פרויקט בהשתתפות סליה קרוז, צ'יצ'י פראלטה (Peralta) ופרנקו דה ויטה (De Vita).
"A Mis Niños De 30 Años" - לילדי השלושים שלי - אוסף שירי ילדים מהעבר בהשתתפות גיבור הילדים מיליקי הליצן (אמיליו ארגון; Aragón), ששר יחד עם מרסלה את השיר "Susanita" מתוך האוסף. בהכנת האוסף השתתפו גם סליה קרוז, מיגל בוסה (Bosé) וזמרים מפורסמים אחרים.
"Cantora" - "זמרת" - אוסף שיריה של מרסדס סוסה עם מיטב הזמרים הארגנטינאיים ביניהם ביצוע השיר "Jamas Te Olvidare" יחד עם מרסלה.
גם השיר "Luna Bonita" (ירח נאה) זכה לגרסה עברית משלו הנקראת "לא עוצרת", בביצועה של הזמרת המזרחית ניבין.
קריירת המוזיקה > הופעות ודואטים

מלבד עיסוקיה במוזיקה שהיא כותבת ומלחינה והופעות בגראן רקס (אחד האולמות הגדולים והנחשבים בבואנוס איירס), מרסלה נוהגת להופיע ולקחת חלק באירועים לאומיים בארגנטינה ומחוצה לה. מאז תחילת הקריירה מרסלה חלקה במה והקליטה שירים יחד עם אומנים ארגנטינאיים רבים ביניהם אריאל רמירז, לוס נוצ'רוס, לוסיאנו פריירה, קוטי, רוברטו קרבחל, סולדד פסטורוטי (Pastorutti), דייגו טורס (Torres), מרסדס סוסה ואבל פינטוס.
כמו כן, הופיעה במספר טקסים יחד עם זמרים בינלאומיים כמו ז'ואן מנואל סראט, קטאמה (Ketama), ג'יג'י דאלסיו, חוסה הצרפתי (José el Francés) ועוד רבים וטובים אחרים.
פרסים ותארים

במסגרת פועלה השתתפה מרסלה במגוון טקסי מוזיקה ואף זכתה בתארים רבים:
1998 - מועמדת בפרסי "אמיגו" (ספרד) בתור "האומנית הלטינית הטובה ביותר" יחד עם גלוריה אסטפן וטליה (שחקנית).
1998 - להיטה הראשון "Corazón Salvaje" (לב אמיץ) הוכתר כשיר הנשמע ביותר בספרד לשנה זו.
1999 - זכייה בפרס גרדל בקטגוריית "תגלית השנה" לאור צאת האלבום Manantial.
2000 - קבלת אלבום זהב ואלבום פלטינה עבור האלבום Manantial.
2000 - זכייה בפרס גרדל בקטגוריית "זמרת הפופ הטובה ביותר" לאור צאת האלבום Eclipse.
2002 - זכייה בפרס גרדל בקטגוריית "זמרת הפופ הטובה ביותר" לאור צאת האלבום Tu Boca.
2006 - זכייה בפרס גרדל בקטגוריית "אלבום זמרת הפופ הטוב ביותר" עבור האלבום Morelo 5.
2008 - מועמדת בפרס גרדל בקטגוריית "אלבום זמרת הפופ הטוב ביותר" עבור האלבום Fuera Del Tiempo.
2008 - זכייה בפרס SADAIC בקטגוריית "המוזיקה הפופולרית הטובה ביותר".
2010 - זכייה בפרס גרדל בקטגוריית "אלבום זמרת הפופ הטוב ביותר" עבור האלבום Otro Plan.
2013 - זכייה בפרס גרדל בקטגוריית "אלבום זמרת הפופ הטוב ביותר" עבור האלבום El Club de los Milagros.
ביקורים בארץ הקודש

בחודש מאי 2010 הגיעה מרסלה מורלו לראשונה להופעות בישראל במשכן לאומנויות הבמה בבאר שבע וברידינג 3 בנמל תל אביב. במסגרת ביקורה הקליטה מרסלה יחד עם לילה ופרלה מלקוס את הגרסה הספרדית ל"שיר לשלום", אותה ביצעה יחד איתן על הבמה בשתי ההופעות.
בחודש מאי 2012 הגיעה מרסלה מורלו לישראל בפעם השנייה, בה הופיעה בהיכל התרבות בפתח תקווה וברידינג 3 בנמל תל אביב. בשתי הופעותיה בארץ ביצעה את השיר "Todas Las Palabras" של עידן רייכל.
הערות שוליים

↑  עינב שיף‏, בכורה: לילה ופרלה מלקוס - "שיר לשלום", באתר וואלה, 13 במאי 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 135241200  ISNI: 0000 0000 3734 9688  MusicBrainz: 0e81ac35-780a-46a2-8990-425b8a7aaef3  VIAF: 9225118   WorldCat (עם VIAF): 9225118
נחל שפנים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  כ־4 ק"מ
 גובה מוצא הנהר:  כ־930 מטרים
 שפך:  נחל כזיב 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) נחל שפנים(למפת הגליל העליון רגילה) נחל שפנים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל שפנים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל שפנים
 
נחל שפנים הוא נחל אכזב שמהווה את אחד מיובליו של נחל כזיב שבגליל העליון.
גאוגרפיה

מוצא הנחל הוא בגובה 930 מטרים מעל פני הים, במזרח רכס הר שפנים שמצפון לעין אל אסד, הנחל זורם מזרחית לבית ג'ן, ובו נמצאות בריכות החימצון של המועצה המקומית ומתחבר לנחל כזיב בגובה 710 מטרים מעל פני הים, ליד עין סרטבה וחורבת סרטבה שצפונית לבית ג'ן.
הערות שוליים

↑  נחל שפנים, באתר המפות הישראלי
1 2  הר שפנים – iNature, באתר inature.info
↑  בריכות החימצון של בית ג'ן בעמוד ענן - המדריך השיתופי לידיעת הארץ, באתר amudanan.co.il
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל שרך • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל שעל • נחל יסף • נחל כזיב |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מתיו תורנטון

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1714 ליסבורן, ממלכת אירלנד 
 פטירה:  24 ביוני 1803 (בגיל 89) ניובריפורט, ארצות הברית 
 מדינה:  ממלכת אירלנד, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 חתימה:   
 
מתיו תורנטון (באנגלית: Matthew Thornton;‏ 3 במרץ 1714 – 24 ביוני 1803) היה מחותמי הכרזת העצמאות האמריקנית כנציג ניו המפשייר.
חייו

משפחתו של תורנטון, יליד אירלנד, היגרה לארצות הברית כשהיה בן שלוש. המשפחה התיישבה בתחילה בוויסקוט, מיין, ולאחר תקופה קצרה עברה לווסטר, מסצ'וסטס.
לאחר שסיים את לימודי הרפואה התמנה תורנטון לרופא ומנתח במשלחת המיליציה של ניו המפשייר שיצאה כנגד מבצר לויסברג. בנוסף התמנה תורנטון גם לאלוף-משנה (קולונל) ושופט במיליצה.
הוא נבחר למייצג של העיר לונדונברי באספה הפרובנציונלית ולאחר מכן לנשיא האספה, והיה חבר בוועדת הביטחון שלה.
תורנטון היה ממעצבי הממשל בניו המפשייר שלאחר עזיבת הממשל שמונה על ידי הבריטים. הממשלה החוקתית, אותה עזר תורנטון לעצב, הייתה הראשונה שהוקמה לאחר תחילת הסכסוך עם הבריטים.
ב-1780 פרש תורנטון מעיסוקיו כרופא ועבר לניו המפשייר, שם הקים חווה והפעיל מעבורת ביחד עם משפחתו.
תורנטון מת בניובריפורט, ניו המפשייר, במהלך ביקור בביתו. הוא קבור בבית הקברות על שמו במרימק, ניו המפשייר, ועל מצבת קברו כתוב: "איש ישר".
מתיו פריאור

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1978 (בן 46) 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי 
 חברת תקליטים:  ואגרנט רקורדס 
 
מתיו פריאור (באנגלית: Matt Pryor; נולד ב-28 באפריל 1978) הוא זמר וגיטריסט אמריקאי.
ביוגרפיה

מתיו פריאור נולד ב-28 באפריל 1978 בקנזס. הוא התחיל לנגן בלהקה באזור קנזס סיטי בשנת 1994. באותה תקופה הוא פגש מספר מוזיקאים מהאזור וביחד הם הקימו להקת The Get Up Kids בשנת 1995. האלבום שהם הוציאו בשנת 1999 Something to Write Home About זכה להצלחה.
במקביל להשתתפות בלהקה מתיו פריאור התחיל להוציא שירים תחת פרויקט דה ניו אמסטרדמס, בו השתתפו גם חלק מחברי הלהקה, לאחר פירוקה הוא התרכז בעיקר בפרויקט זה. בשנת 2008 סוכם על סגירת הפרויקט. מאז מתיו פריאור מתרכז בקריירת סולו.
בשנת 2009, לקראת עשור מהוצאת האלבום הראשון, הלהקה The Get Up Kids התחברה מחדש והוציא אלבום חדש.
בשנת 2011 מתיו פריאור הוציא את האלבום סולו השני May Day. באותה שנה הוא היה בין מקימי הלהקה Lasorda שהקליטה כמה שירים והוציאה אלבום בשנת 2012.
לאחר פירוק Lasorda מתיו פריאור הוציא מספר אלבומים נוספים. בסך הכל הוא הוציא כ-20 אלבומים במסגרות שונות.
מתיונין סינתאז

תרשים פעולת האנזים
מתיונין סינתאז (באנגלית: Methionine Synthase או בקיצור MS‏, ‏MeSe או MTR) הוא אנזים המשמש להפיכת הומוציסטאין למתיונין, ובמקביל להפוך 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט ל-טטרא-הידרו-פולאט.
אנזים זה משתמש במתילקובלמין (אחד הווריאנטים של ויטמין B12) כקואנזים לפעולתו.
שם נוסף לאנזים זה הוא: 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט-הומוציסטאין-מתיל-טרנספראז ‎5-Methyltetrahydrofolate-Homocysteine Methyltransferase‏, ובקיצור: MTR.
הערות שוליים

1 2 3  GRCh38: Ensembl גרסה 89: ENSG00000116984 - Ensembl, מאי 2017
1 2 3  GRCm38: Ensembl גרסה 89: ENSMUSG00000021311 - Ensembl, מאי 2017
↑  "Human PubMed Reference:".
↑  "Mouse PubMed Reference:".
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מתיו מארש (שחקן)

| --- | --- |

 לידה:  8 ביולי 1954 (בן 70) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 פרופיל ב-IMDb
 
מתיו מארש (באנגלית: Matthew Marsh; נולד ב-8 ביולי 1954) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

מארש נולד בלונדון. הוא אחיו הבכור של ג'ון מארש חבר להקת הדאנס "The Beloved" (אנ').
בקולנוע הופיע מארש בסרטים "הפרוטוקול הרביעי" (1987), "קשר השתיקה" (1989), "המסע אל הרי הירח" (1990), "Alambrado" (מ-1991), "Dirty Weekend" (מ-1993), "משחקי ריגול" (2001), "מירנדה (2002), "באד קומפני" (2002), "החשוד" (2003) ובסרט "An American Haunting" (מ-2005). ב-2011 גילם מארש את דמותו של שר החוץ האמריקאי אלכסנדר הייג בסרט "אשת הברזל".
ב-2005 כיכב מארש בתפקיד סיימון יואיט בעונה הראשונה של הסדרה הסאטירית "The Thick of It".
בטלוויזיה כיכב מארש לצדה של אמנדה ברטון בסדרה "The Commander". ב-2007 הופיע בעונה השישית של סדרת הריגול "ספוקס", וב-2008 השתתף בתפקיד אורח בעונה השנייה של הסדרה "לואיס". עוד הופיע פעמיים בפרקים בסדרה "רציחות במידסומר" (בפרק "Painted Blood" בעונה השישית, ובפרק "They Seek Him Here" בעוה העשירית). בסדרה הקומית "ננס אדום" שיחק מארש בפרק "Holoship", ובסדרה "Game On" שיחק בתפקיד בריאן קנדי בפרק "Tangerine Candy Floss and Herne Bay Rock" בשנת 1996. ב-1985 גילם את דמותו של הזמר אלטון ג'ון בסרט הטלוויזיה "ג'ון ויוקו: סיפור אהבה" (אנ').
התפקידים של מארש בתיאטרון כוללים את המחזה "קופנהגן" ב-1998, והמחזה "Blood and Gifts" בשנת 2010. הוא גילם את דמותו של וינסטון צ'רצ'יל במחזה "Turning Point" מאת מייקל דובס ששודר בטלוויזיה בערוץ Sky Arts. הסיפור מתאר מפגש בשנת 1938 בין ראש הממשלה לעתיד והמרגל הסובייטי גאי ברג'ס, שהיה אז צעיר העובד ב-BBC. את דמותו של ברג'ס גילם בנדיקט קמברבאץ', איתו עבד מארש קודם לכן ב-2004 בסרט הטלוויזיה זוכה השבחים "הוקינג".
ב-2014 הופיע מארש בתפקיד פרנטה מלך נאפולי בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הסודות של דה וינצ'י".
הערות שוליים

↑  "The Day Churchill Met Traitor Guy Burgess". Daily Express. London. 12 באוגוסט 2009. נבדק ב-22 בספטמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810680415805606  BNE: XX4928975  GND: 1061406067  ISNI: 0000 0000 7758 6266  LCCN: no00051154  VIAF: 107581024   WorldCat (עם VIAF): 107581024
מתקנים לגידול יונים בארץ ישראל

מתקן לגידול יונים במערות מרשה
גידול יונים היה ענף כלכלי חשוב בעולם העתיק, בעיקר בתקופות הקלאסיות (הלניסטי-ביזנטי). ידועים מתקני קולומבריום החל מהתקופה ההלניסטית, רבים מהם נחצבו במערות ברחבי יהודה ופלשת. החל מן התקופה הרומית החלה בנייה של מתקני שובך לגידול יונים בסמוך לכפרים ושטחים חקלאיים. אז החל גם הניצול של היונים לא רק לבשר אלא גם לדשן.
רקע היסטורי

השימוש במתקנים לגידול יונים התקיים בארץ ישראל במשך כאלף שנה, מתקופת שלטון בית תלמי (התקופה ההלניסטית) עד התקופה הביזנטית (מהמאה הרביעית לפנה"ס עד המאה השישית לספירה). שרידים ארכאולוגים ומקורות ספרותיים מעידים כי היא סיפקה במשך מאות שנים בשר למאכל וזבל חקלאי בכמויות גדולות, בצורה אינטנסיבית. חקלאות זו התקיימה בבתי גידול מלאכותיים והצריכה מיומנות וידע בגידול היונים ועבודה רבה בטיפולן. הרווח מעיסוק זה היה לעיתים קרובות נאה למדי.
ביונים יש כמה זנים, זן אחד החיות במגדלים ובפסגות בניינים (מפני שהן פחדניות), ועפות לשדות ובחזרה כרצונן. זן שני של יונים עדינות יותר ולבנות, המסופקות במזון ביתי וחיות סביב הבית. את שני הזנים האלה מכליאים ונוצר זן שלישי של יונים, בן תערובת, שאותו שיכנו בשובך. כיום יש זנים שונים, למשל יש זנים שהם גדולים (בעלי מסה גדולה) למטרת בשר. מתקנים אלה אפשר לחלק לשני חלקים עיקריים לפי תקופת קיומן.
סוג ראשון המתקנים שנמצאים בסביבת מרשה, מתקנים אלה חצובים בסלע הקרטון הרך מתחת לפני הקרקע (סלע הקרטון נמצא מתחת לשכבת סלע נארי, הסלע הנארי קשה לחפירה. לכן בשטח נמצא פתח צר בסלע הנארי וכשמגיעים לסלע הקרטון חופרים את המתקנים השונים). השימוש במתקנים אלה מתוארך לסוף המאה הרביעית או תחילת המאה השלישית לפנה"ס. עד מרד בר כוכבא. כאשר מערכות מסתור הפסיקו את השימוש העיקרי של מתקנים אלה. למתקנים אלה קראו קולומבריה,
סוג שני של מתקנים נקרא שובך. מתקנים אלה בנויים על גבי הקרקע לפעמים חצובים עד מטר בסלע. בניינים אלה נבנו בסוף התקופה ההלניסטית ונמשך עד התקופה הביזנטית. מטרת גידול היונים העיקרית היא לשם מאכל (קורבן), שליחת דברי דואר ובתקופות מאוחרות היה השימוש בזבל.
במתקנים מהסוג הראשון "מתקני מרשה", לא נמצא עדות לשימוש בזבל. יש עוד כמה שימושים שוליים, למשל שימוש ביונים למטרה רפואית. בספרו של קורנליוס קלסוס "אודות הרפואה" (De Medicina) נזכר השימוש ביונים ותורים למטרות רפואיות ונרשם כי מומלץ לצרוך כבד חי של יונה כתרופת נגד למחלת הכבד, ודם יונים ותורים כנגד מחלות עיניים. גידול היונים שהתחיל בארץ ישראל בתקופה ההלניסטית ונמשך עד התקופה הביזנטית,המשיך וממשיך להתקיים בארצות שכנות עד היום. למשל במצרים אצל חבורות מסורתיות ממשיכים בגידול יונים עד היום במתקנים מדגם השובך, למטרת בשר ולמטרת השימוש בזבל (לשלשת) שנחשב למקור בסיסי לחקלאים המצריים. בשל היעדר חומרים מזנים בקרקע. יש גם מתקנים כאלה בירדן שמשמשים עד היום לגידול יונים למטרת בשר וזבל.
המחקר בארץ ישראל

לפי החוקרים מתקני הקולומבריה החצובים שנמצאו בשפלת יהודה, היו בתי גידול ליונים מאמצע המאה השלישית לפנה"ס, עד כיבוש מרשה בשנת 125 לפנה"ס, ושימשו לפולחן, לאספקת בשר וכמקור לזבל חקלאי. חקירת מערכות המסתור מימי מרד בר-כוכבא בשפלת יהודה תיארה מאות מתקנים כאלה גם בכפרים, בגדלים שונים ובצורות שונות: עגולים, רבועים ובצורת צלב. ועל דופנותיהם עשרות ולעיתים מאות כוכים. בתקרות חלק מהם נמצא פתח. הכניסה לתוכם הייתה באמצעות גרם מדרגות חצוב או באמצעות סולם עשוי עץ. לידם נמצאו מתקני מזון ומים. מספר המתקנים האלה ודרך שילובם במתקנים התת-קרקעיים האחרים של מבני היישובים, מבטאים את שכיחות התופעה בחיי היום יום של בני התקופות ההן, בעוד שההתקנה המאוחרת יותר של מערכות מסתור שנחצבו מתוכם ולתוכם מעידה על סוף תקופת השימוש בהם, בשליש הראשון של המאה השנייה לספירה.
במבצרים ובארמונות של החשמונאים ושל הורודוס: במצדה, הרודיון, ביריחו, בקיפרוס הסמוכה ליריחו ובחורבת עלק מצפון מערב לקיסריה, נחשפו מבנים בנויים על פני הקרקע, שלעיתים חלקם התחתון חצוב, ובקירותיהם בנויים כוכים. גם הם זוהו כמתקני קולומבריום. סוגם תואר במחקר הארכאולוגי בארץ ישראל המערבית והמזרחית, ונמנו עימם יותר ממאה מתקנים, מרביתם מהתקופה ההלניסטית והרומית הקדומה. השוני בין שתי קבוצות המתקנים ששימשו בתי גידול ליונים מעיד על שיטות שונות של גידול יונים שהיו נהוגות בארץ ישראל, עד שחרב היישוב בשפלת יהודה. לאחר מכן גידול היונים היה בשיטת השובכים (מבנים בנויים על גבי הקרקע)..