הפארק הלאומי אוורגליידס
איומים על המערכת האקולוגית בפארק > מינים פולשים

החדרת מינים פולשים לדרום פלורידה מהווה בעיה משמעותית בפארק. אמצעי בקרה ביולוגיים כמו מזג אוויר, מחלות, וטורפים המגבילים את המינים הפולשים בסביבות המקוריות שלהם לא קיימים באוורגליידס. ועקב כך רבים מהם גדלים לממדים גדולים יותר ומתרבים הרבה מעבר למספרם הממוצע בבתי הגידול הטבעיים שלהם. בערך 26% מכל הדגים, הזוחלים, העופות ומיני היונקים בדרום פלורידה הם מינים זרים – יותר מאשר בכל חלק אחר בארצות הברית – ובאזור קיים אחד הריכוזים הגדולים ביותר של מיני צמחים זרים בעולם. בקרת מינים זרים נמצאת תחת סמכות שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית, שאספה והפיצה מידע על מינים פולשים מ-1994. הטיפול במינים פולשים עולה 500 מיליון דולר בשנה, אבל שטח בגודל 7,000 קילומטרים רבועים בדרום פלורידה נשאר נגוע.
מינים המסתגלים באופן האגרסיבי ביותר לתנאים באוורגליידס, בהתפשטות מהירה או תוך תחרות עם מינים מקומיים שלעיתים מצויים בסכנת הכחדה או בסכנת הכחדה חמורה מכונים "מינים פולשים". אלפי מינים של מיני צמחים זרים התגלו בדרום פלורידה, צמחים אלו הגיעו במקור כצמחי נוי, וצוות הפארק עסוק בחלק מזמנו בהכחדתם. בין המינים: השרך Lygodium microphyllum, עץ המללויקה (Melaleuca quinquenervia) גורם את רוב ההרס של מיני הצמחים, כיוון שהוא צורך כמויות מים רבות ומותיר את אזורי הביצה מיובשים. הפלפלון דמוי-אלה הובא במקור כגידול חקלאי ופלש לאזור הפארק, התחרה עם המינים המקומיים של צמחים המשמשים כמזונם של בעלי חיים, והוכיח את עצמו כקשה לסילוק.
באופן דומה, בעלי חיים שלא נתקלים בחסמים לרבייה באוורגליידס בדמות טורפים או מחסומים טבעיים כמו במקום שממנו הגיעו, ולכן מתרבים מהר וביעילות רבה יותר. לדוגמה: כנימת המגן Paratachardina pseudolobata שמקורה בהודו קוטלת שיחים וצמחים אחרים בחורשות העצים רחבי העלים. מין החדקונית Metamasius callizona, שמקורה במקסיקו, הורסת ברומליים ואת המערכת האקולוגית שהם מארחים. מין השפמנון שפמנון מהלך (Clarias batrachus) הוא דג טורף שיכול לדלל את הדגה והוא גם נושא מחלה (enteric septicemia) הפוגעת בשפמנונים.
ועדת הדגה וחיות הבר של פלורידה (Florida Fish and Wildlife Conservation Commission) מונה שמונה "זוחלים שהם מקור לדאגה", ומתירה לציידים להרוג כל חיה הנמצאת ברשימה באזורים המוגנים ולמכור את בשרם ועורותיהם. ב-2012 נאסר יבוא של הפיתון הבורמזי, שני מינים של פיתון סלעים אפריקני (צפוני ודרומי) ואנקונדה צהובה. קן סלזאר, מזכיר הפנים של ארצות הברית הודיע שמינים אלו נתגלו באוורגליידס.
הפיתון הבורמזי הוא אחד מבעלי החיים המסוכנים והגדולים ביותר בפארק. לפי הביולוגים של הפארק, סוחרי חיות אקזוטיות ובעליהן שחררו אותם אותן לתוך הפארק. נחשים אלה מסוגלים להגיע לאורך של 6.1 מ', ואין להם אויבים טבעיים בפארק. הם אף מביסים גם אליגטורים, שקודם לפלישתם עמדו בראש פירמידת המזון בפארק. הפיתון הראשון נמצא ב-1979, ועד ל-1995 לא נמצאו פרטים נוספים. ייתכן שכך בזכות כושר ההסוואה המוצלח שלהם. שכן תנאי האקלים בפארק, וללא אויבים טבעיים, אופטימליים עבורם. הם החלו להתרבות כך שבין השנים 2001–2005 נמצאו למעלה מ-230 פיתונים בתוך גבולות הפארק. אם אנשי השמורה מצליחים ללכוד פיתונים, הם מורדמים או מסולקים ממנה באופן מיידי. הפיתונים הבורמזיים נחשבים לאחד המינים הפולשים המדאיגים ביותר בפארק על ידי המכון הגאולוגי של ארצות הברית. הם הרסו את המערכת האקולוגית הטבעית, ובחלקים מהפארק הם הפחיתו את אוכלוסיות הדביבונים והאופוסומים ב-99% והשונרים ב-87%. עם זאת, חוקרים הצליחו לתעד שונרים אשר משמידים את ביצי הפיתון. "ציד ביצים" זו התנהגות נרכשת אצל השונרים, אשר מגיבים לנוכחות הפיתונים בשטחם, ואינם מסוגלים להביס פיתון בוגר.
באוורגליידס ובשמורה הלאומית "ביג סייפרס" התגלו גם זאבי ערבות. מנהלי הפארקים מייחסים את מספרם הנמוך של חזירי הבר לנוכחותם של זאבי הערבות. ב-2016 נלכדו מספר תניני יאור בדרום פלורידה. ככל הנראה מדובר בפליטי תרבות שהגיעו לשם בסחר לא חוקי בחיות בר וברחו משביים. קיים חשש שתנינים אלה יהפכו למין פולש עקב ריבויים וסתגלנותם הגדולה, והיותם חזקים ואגרסיביים יותר מהתנינאים המקומיים.