stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פנתרה (שיר)
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022–2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |  |
|  ישראל | העשירייה | 1 |  |
|  ישראל | היטליסט | 20 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (ה'תשפ"ב)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (ה'תשפ"ב)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (ה'תשפ"ב)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (ה'תשפ"ב)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | גלגלצ ו-Mako | 4 |  |
|  ישראל | המצעד השנתי של כאן ג' | 3 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
הערות שוליים

↑  ענבר פלד, פנתרה אמיתית: נועה קירל בסינגל חדש ופראי, באתר פרוגי, 12 באוגוסט 2022
↑  עכשיו זה רשמי: נועה קירל הסכימה לייצג את ישראל באירוויזיון 2023, באתר חדשות 13, 9 באוגוסט 2022
↑  הנציגה שלנו לאירוויזיון 2023 נועה קירל פנתרה, הד הקריות, 13 באוגוסט 2022
1 2  דודי פטימר, ‏מתכון ללהיט מנצח: נועה קירל משחררת שיר חדש, באתר מעריב אונליין, 13 באוגוסט 2022
↑  נועה קירל פנתרה, יוסי חרסונסקי
↑  דור מאיר מועלם, ‏נועה קירל לא באמת מוזרה כמו שהיא חושבת שהיא. לפחות כרגע, באתר ‏מאקו‏, 21 באוגוסט 2022
↑  נועה קירל - פנתרה (Prod. By Jordi), יוטיוב
↑  המצעד הישראלי השנתי תשפ"ב, באתר גלי צה"ל, 22 בספטמבר 2022, בדיקה אחרונה ב־25 בספטמבר 2022
↑  דורית אסרף מזרחי, שיר השנה של תשפ"ב – "דובשניה", באתר כאן, 25 בספטמבר 2022, בדיקה אחרונה ב־28 בספטמבר 2022
↑  המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ"ג (לרשימה המלאה יש לבחור בתפריט "כל נתוני המצעד" להורדת קובץ PDF), באתר mysong.co.il, ‏26 באוגוסט 2023
| נועה קירל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| פסקולים | כפולה |  |
| סינגלים | "מדברים" • "קילר" • "יש בי אהבה" • "רק אתה" • "חצי משוגע" • "תן לי סימן" • "מקום לשינוי" • "אצל הדודה והדוד" • "טיקיטאס" • "מגיבור לאויב" • "בא לי אותך" • "Drum" • "חצוף" • "פאוץ'" • "SLT" • "אם אתה גבר" • "מיליון דולר" • "אמבולנס" • "יהלומים – Bling Bling" • "טרילילי טרללה" • "Please Don't Suck" • ‏"Bad Little Thing" • "רעשים" • "Thought About That" • "פעמון" • "Dale Promo" • "שלושה בנות" • "שחרר אותי" • "פנתרה" • "מאמי" • "Gone" • ‏"Unicorn" • "פרובוקטיבית" • "Deja Vu" • "בנות כמוני לא בוכות" • "משקפיים" • "Doctor" • "אני" • "שיהיה לך טוב" • "Ba Da Bing" |  |
| השתתפות בסינגלים | "סינדרלה" • "לרקוד עם דמעות בעיניים" • "מאושרים" • "Lucky" • "גושפנקא" |  |
| שירים נוספים | "מחול מטורף" |  |
| פילמוגרפיה | "כמעט מפורסמת" • "ליפסטאר" • "כפולה" • "גוט טאלנט ישראל" • "שלטון הצללים" • "בית ספר למוסיקה" • "פלמ"ח" • "אוהב אותך צ'ארלי" |  |
| חברות תקליטים | NMC • אטלנטיק |  |
| ערכים קשורים | ישראל באירוויזיון 2023 • אירוויזיון 2023 |  |
לילה בלי ירח

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אתגר קרת ושירה גפן
 איורים:  דוד פולונסקי
 תורגם לשפות:  אנגלית
 הוצאה
 מקום הוצאה:  עם עובד
 תאריך הוצאה:  2006
 מספר עמודים:  46
"לילה בלי ירח" הוא ספר ילדים מאת סופרת הילדים שירה גפן והסופר הישראלי אתגר קרת. הסיפור פורסם על ידי עם עובד בשנת 2006, הוא מעוטר באיוריו של הצייר דוד פולונסקי ונערך על ידי דלית לב. הספר מומלץ לילדים בגילאי 8-3.
תקציר העלילה

הסיפור מתמקד בילדה בשם זוהר. אביה הבטיח לה שמיים עם ירח מלא, אך בשמיים לא הופיע ירח מלא כמו שהבטיח לה. היא יוצאת לגמרי לבדה למרפסת ורואה עננים בצורת פילים עצובים שאינם מוצאים את הדרך בשמים ללא כוכבים, ומכאן היא יוצאת למסע אמיץ במיוחד במחוזות החשיכה כדי למצוא את הירח שנעלם. במסע היא פוגשת חתול עייף ושוטר אטום וחולפת ליד כבישים, ספסלים ופנסי רחוב. אבל אף לא אחד  לא יודע לאן נעלם הירח. זוהר מוצאת את התשובה להיעלמותו המסתורית בלב היער, שם היא רואה את הירח רוקד עם איש קירח. זוהר הקטנה נוזפת בירח אך לבסוף סולחת ושולחת את הירח חזרה לשמיים, לטובת כל מי שזקוקים לו.
איור

לדעת מבקרים, עבודתו של דוד פולונסקי מרהיבה מכמה בחינות; ראשית, הציורים בסגנון היפני עשירים בפרטים רבים היוצרים אוירה מיוחדת שניתן להרגיש בה באמצעות גוונים של צבעי הכסף והשחור, כך שהקורא יכול להרגיש את הלילה בהם ובמשחקי האור והצל שהוא מראה באיורים. שנית, פולונסקי מראה בעבודתו שלל של יצורים שונים ומוזרים אך מצחיקים מאוד, דבר שגורם לקוראים להיכנס לתוך הסיפור כאשר הם מכירים את היצורים בזמן שהם קוראים עליהם. האיורים מזהירים גם באינטרפטציה שהם מעניקים לסיפור, אף על פי שהאור בסיפור נעלם, פולונסקי מכניס אותו בכל מקום, והוא זה שמניע את הסיפור בעזרת זוהר, שהיא הדמות הראשית בסיפור עם התלתלים הזהובים שלה שמאירים את העמודים החשוכים בספר.
ביקורות

מוסר ההשכל בסיפור הוא שלילדים יש את הכוח לפתור את הבעיות שלהם בעצמם בלי להיעזר בהוריהם. בסיפור הקוראים מבינים שהכוח נמצא בידיה של ילדה קטנה, אשר מחליטה לצאת להרפתקה בעקבות החיפוש אחר האור, שהוא גם המניע העלילתי של הסיפור, ומצליחה לחזור בשלום מבלי להיעזר במבוגר אחראי שיפתור עבורה את הבעיות.
עיבוד לתיאטרון

הספר עובד להצגת ילדים בישראל. ההצגה עובדה ובוימה על ידי מוריה זרחיה. ההצגה מבוססת על עלילת הספר ומומלצת לגילים 6-3.
הערות שוליים

↑  לילה בלי ירח | שירה גפן ואתגר קרת, באתר עם עובד
1 2  אריאנה מלמד, האודיסיאה של זוהר, באתר ynet, 19 בספטמבר 2006
↑  טלי, "לילה בלי ירח", באתר עכשיו תורי, ‏4 בדצמבר 2007
1 2  יעל דר, אם אין אור, אז איך זה שהכל זוהר כל כך, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2006
1 2  לילה בלי ירח • תיאטרון המדיטק, באתר תיאטרון מדיטק
פרשת חילמי שושא

חילמי שושא
פרשת חילמי שושא היא פרשת מותו של חילמי שישא (1986 – 27 באוקטובר 1996), ילד פלסטיני בן 11 מחוסאן, אשר נהרג בידי נחום קורמן, רכז הביטחון של הדר בית"ר.
קורמן סיפר כי ראה קבוצת נערים פלסטינים משליכה אבנים לעבר כלי רכב ישראלים, והוא בתגובה רדף אחריהם ותפס את שושא. לפי גרסתו של קורמן הוא ראה את שושא נופל לאחור באזור מכוסה אבנים וברזלים ומאבד את הכרתו, והחל לבצע בו החייאה. עדים פלסטינים שהיו במקום טענו שקורמן הכה את שושא, בעט בו, הפיל אותו לאדמה, והכה בראשו באקדח. שושא פונה להדסה עין כרם שם מת כתוצאה משטף דם במוחו.
הפרשה משכה תשומת לב תקשורתית רבה. בשונה מהסיקור הרגיל בתקשורת הישראלית של מותם של ילדים פלסטינים בסכסוך הישראלי-פלסטיני, במקרה זה פורסמו תמונתו ושמו של ההרוג.
נחום קורמן הועמד לדין באשמת הריגה. בית המשפט המחוזי זיכה אותו בשנת 1999, תוך דחיית עדותו של פרופ' יהודה היס, שלפיה שושא מת כתוצאה מבעיטה בצווארו, וקבלת טענות מומחים רפואיים מטעם ההגנה, לפיה ייתכן שהחבלה שגרמה לשטף הדם נגרמה עקב מום מולד, וייתכן שפעולות ההחייאה של קורמן או עצמים שהיו בשטח גרמו לחבלות אחרות.
הפרקליטות ערערה על פסק הדין לבית המשפט העליון, שביטל ב-12 בנובמבר 2000 את הזיכוי והרשיע את קורמן בהריגה. השופטות דליה דורנר, דורית ביניש ואילה פרוקצ'יה קבעו כי הגרסה שמסר קורמן אינה מתקבלת על הדעת, אך ציינו שההריגה בוצעה בקלות דעת, ללא כוונה או רצון להביא למותו של שושא, והתחשבו בכך שקורמן ביצע החייאה בשושא. הדיון הוחזר לבית המשפט המחוזי לקביעת גזר הדין, ובעסקת טיעון, שאישרה השופטת רות אור, נקבע כי קורמן ירצה שישה חודשי עבודות שירות, ויוטלו עליו 15 חודשי מאסר על תנאי.
בעקבות פסק הדין הראשון של בית המשפט המחוזי, שזיכה את קורמן, האגודה לזכויות האזרח מתחה ביקורת על תקופת מעצרו הממושכת של קורמן עד לתום ההליכים המשפטיים (כ-9 חודשים).
פרופ' אליאב שוחטמן מתח ביקורת על הרשעתו של קורמן בידי בית המשפט העליון אשר הפך את החלטת בית המשפט המחוזי, וטען כי "פרשת הרשעתו של נחום קורמן בהריגת הילד חילמי שושא, מעוררת חששות כבדים, שמא הורשע כאן אדם על לא עוול בכפו".
ב-1997 פרסמו אריאלה אזולאי וחיים דעואל לוסקי חוברת בנושא: "חילמי שושא מגש הכסף".
סרט הסטודנטים התיעודי משנת 2006, "חילמי שושא מת מעצמו" של הבמאית עידית אברהמי, עוסק בפרשה.
הערות שוליים

↑  נירית אנדרמן, מכה פה ומכה פה, ו... נגמר, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2006
↑  ע"פ 6359/99 מדינת ישראל נ' נחום קורמן, פסק דינו של בית המשפט העליון 
 ענת רואה, נחום קורמן הורשע בהריגת הילד חילמי שושא, באתר ynet, 12 בנובמבר 2000
↑  ללא עילה באתר האגודה לזכויות האזרח (אורכב 02.12.2010 בארכיון Wayback Machine)
↑  אליאב שוחטמן, צדק צדק תרדוף, נתיב, אוגוסט 2001
↑  אילן גור זאב, "תפילה חילונית", מאמר על חוברת המחאה "חילמי שושא מגש הכסף"
פרייקורפס ליצו

חיילי הפרייקור במצעד בצוסן, 1920
פרייקורפס ליצו (בגרמנית: Freikorps Lützow; הכוחות החופשיים של ליצו) הייתה יחידת פרייקור בולטת שפעלה ברפובליקת ויימאר בין ינואר 1919 לאפריל 1920.
היסטוריה

פרייקורפס ליצו הוקם ב-17 בינואר 1919 בידי שלושה קצינים לשעבר מצבא הקיסרות הגרמנית: הנס פון ליצו, ולטר דין ואריך פון ביבו. הם בחרו לקרוא ליחידה על שמו של ליצו דווקא כדי ליצור השוואה בינה לבין "הפרייקור של ליצו" המיתולוגי. הפרייקורפס מומן מכספי הקרן של הליגה האנטי-בולשביקית. בשיאו כלל פרייקורפס ליצו 1,500 חיילים. הוא פעל כנגד סיעות השמאל הקומוניסטי בגרמניה, אך גם התנגד לעצם קיומה של רפובליקת ויימאר וקרא להחזרת המונרכיה לגרמניה.
הפרייקורפס לחם לצד הצבא הסדיר במהלך קרבות מרץ בברלין וברדיפת המורדים שלאחריהם. לאחר מכן השתתף הפרייקורפס בכיבוש הרפובליקה הסובייטית הבווארית ובדיכוי האכזרי של מרד הרוהר. בקרב על העיר רמשייד אל מול צבא הרוהר האדום, ספג הפרייקורפס אבדות כבדות וכמעט נמחק לחלוטין. הוא פורק לבסוף באפריל 1920.
לקריאה נוספת

אוטו פרידריך, לפני המבול, ברלין 1933-1918, ירושלים: הוצאת כרמל, 2010
Sebastian Haffner: Die Deutsche Revolution 1918/19. Rowohlt-Taschenbuch-Verlag, Reinbek bei Hamburg 2004
הערות שוליים

↑  FREI­KORPS LÜT­ZOW
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרייקורפס ליצו".
לאמבאוזאוריים

| לאמבאוזאוריים |
| --- | --- |
שלד של קוריתוזאורוס  שלד של פרזאורולופוס
תקופה
קרטיקון עליון, 85.8–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
משפחה:: הדרוזאוריים
תת־משפחה:: לאמבאוזאוריים
שם מדעי
 Lambeosaurinae ‏פארקס, 1923

לאמבאוזאוריים (שם מדעי: Lambeosaurinae) היא תת-משפחה של דינוזאורים צמחוניים ממשפחת ההדרוזאוריים, שחיו רק בקרטיקון העליון שלפני 85.8 עד 66 מיליון שנה מזמננו.
מאפיינים

זוהי אחת משתי תת-המשפחות של ההדרוזאורים לצד הזאורולופיים (Saurolophinae). הקבוצה הוגדרה ב-1923 ונקראת על שם הסוג לאמבאוזאורוס. מאובניהם התגלו לאורך אסיה, אירופה ואמריקה הצפונית.
המאפיין העיקרי של בני הקבוצה הוא מבנה הגולגולת הגבוהה שהייתה בעלת ציצה אחורית הארוכה שהתארכה יותר ויותר. הם השתמעו במבנה זה כדי להשמיע תרועות שונות ולתקשר עם פרטים מהעדר ששוטטו יחדיו. הם היו דינוזאורים אוכלי צמחים בעלי שורת שיניים אחוריות שסייעו לטחון צמחים בעזרת הלחיים. הדינוזאורים היו כבדים ויכלו לעלות על אורך של 10 מטרים ומשקל של 5 טון. רבים מהם היו טרף בשביל טורפים כמו טירנוזאוריים.
במקור הקבוצה הייתה קלייד, אך ב-1998 החליט פול סרנו לשייך את הקבוצה לתת-משפחה הכוללת את הסוגים שגולגולתם מוטה כלפי מעלה כמו אצל הקוריתוזאורוס או מוטה אחורי בדומה לקרן של יעל, באופן המזכיר את הקוריתוזאורוס. דינוזאורים אחרים כמו הזאורולופוס או האדמונטוזאורוס היו חסרי בליטה או שהייתה קצרה יותר ובקדמת הגולגולת.
מיון

תת-משפחה לאמבאוזאוריים (Lambeosaurinae)
סוג Adelolophus
סוג Adynomosaurus
סוג Angulomastacator
סוג ארלוזאורוס (Aralosaurus)
סוג ארניזאורוס (Arenysaurus)
סוג אמורוזאורוס (Amurosaurus)
סוג Blasisaurus
סוג Canardia
סוג ג'קסארטוזאורוס (Jaxartosaurus)
סוג Kazaklambia
סוג Nanningosaurus?
סוג ניפונוזאורוס (Nipponosaurus)
שבט Lambeosaurini
סוג קוריתוזאורוס (Corythosaurus)
סוג היפקרוזאורוס (Hypacrosaurus)
סוג לאמבאוזאורוס (Lambeosaurus)
סוג מגנפאוליה (Magnapaulia)
סוג אולורוטיטן (Olorotitan)
סוג Sahaliyania
סוג ולפרונס (Velafrons)
שבט Parasaurolophini
סוג פרזאורולופוס (Parasaurolophus)
סוג כארונוזאורוס (Charonosaurus)
סוג Blasisaurus?
שבט Tsintaosaurini
סוג Pararhabdodon
סוג טסינטאוזאורוס (Tsintaosaurus)
הערות שוליים

↑  Prieto-Márquez, A (2010). "Global phylogeny of Hadrosauridae (Dinosauria: Ornithopoda) using parsimony and Bayesian methods". Zoological Journal of the Linnean Society. 159: 435–502
↑  Diversity, Relationships, and Biogeography of the Lambeosaurine Dinosaurs from the European Archipelago, with Description of the New Aralosaurin Canardia garonnensis
פנתר קליסטה

| --- | --- |

Panther Kallista
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Panther Westwinds (בין השנים 1982-1990)  "SsangYong Motor Company" (בקוראנית: "쌍용자동차") (בין השנים 1990 - 1993)
 שנות ייצור:  1982–1993
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  פנתר לימה
 אורך:  3,851 מ"מ
 רוחב:  1,689 מ"מ
 גובה:  1,270 מ"מ
 משקל:  900-1,020 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,550 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,597 סמ"ק המפיק 96 כ"ס ב-6,000 סל"ד (מנוע פורד) 4 צילינדרים, בטור, 2,300 סמ"ק (מנוע פורד)  6 צילינדרים, בטור, 2,792 סמ"ק, המפיק 135 כ"ס, ב-6,000 סל"ד (מנוע פורד מסוג "Ford Cologne V6 engine") 6 צילינדרים, בטור, 2,792 סמ"ק, המפיק 152כ"ס, ב-5,700 סמ"ק, יחס דחיסה 9.2:1 (מנוע פורד מסוג "Ford Cologne V6 engine", מאופיין על ידי הזרקה רב נקודתית ישירה)  (דגם 2.8i)  6 צילינדרים, בטור, 2,935 סמ"ק, המפיק 150 כ"ס ב-5,700 סל"ד (מנוע פורד מאופיין על ידי הזרקה רב נקודתית ישירה)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  193 קמ"ש (מנוע 2,792 סמ"ק דגם 2.8i)
 קשר:  פורד
 מעצב:  Robert Jankel
פנתר קליסטה (באנגלית: Panther Kallista) היא מכונית ספורט, רודסטר, 2 דלתות, 2 מושבים, בסגנון רטרו, אשר יוצרה על ידי יצרנית מכוניות הספורט והפאר הבריטית Panther Westwinds בין השנים 1982–1990, ומסגירת "Panther Westwinds" 
ורכישת החברה על ידי יצרנית כלי הרכב הדרום קוריאנית (SsangYong Motor Company" (Korean: 쌍용자동차" בין השנים 1990–1993.
פנתר קליסטה

סך הכול יוצרו 1,730 יחידות (בין השנים 1982-1990).
10 יחידות מדגמי "פנתר קליסטה" אשר הורכב בהם מנוע פיאט, 2,000 סמ"ק יוצאו לערב הסעודית.
יצרנית הרכב הדרום קוריאנית "SsangYong" ייצרה  78 יחידות (1990-1993).
פנתר קליסטה > מאפייני "פנתר קליסטה"

רודסטר
2 מושבים.
2 דלתות
תמונות

פנתר קליסטה
פנתר קליסטה
פנתר קליסטה
פנתר קליסטה
פנתר קליסטה
פנתר קליסטה
לוגו פנתר קליסטה
פנתר קליסטה
פנתר קליסטה
ראו גם

פנתר דה ויל
פנתר J72
פנתר ריו
פנתר לימה
לקריאה נוספת

מועדון מכוניות פנתר - בריטניה (pantherclub.co.uk)
פנתר קליסטה (panthercarclub)
פנתר קליסטה - 25 תמונות (pinterest.com/kristopherjenk/panther-kallista)
הערות שוליים

↑  פנתר קליסטה - מפרט דגם 2.8i carfolio.com/specifications/models/car
↑  פנתר קליסטה 2800 motorsportmagazine
ליפואה

| ליפואה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דגרתיליים
סוג:: ליפואה
שם מדעי
 Leipoa

ליפואה (שם מדעי: Leipoa) הוא סוג עוף ממשפחת הדגרתליים אשר חיים ביבשת אוסטרליה. רק מין אחד שרד - ליפואה מצויה. בעבר היה מין נוסף - ליפואה ענקית אשר חי עד לסוף הפליסטוקן במזרח אוסטרליה. סוג זה נקרא ב-1840 בידי החוקר ג'ון גולד.
עופות אלה בעלי נוצות אפורות-חומות, מקור שחור קצר ורגליים ארוכות איתם הם חופרים גומות באדמה. במקום קן הם מייצרים תל ענקי ובו שומרים על הטמפרטורה המדויקת בשביל הביצים. מאובנים של ביצים של הליפואה הענקית, אשר נחשבו בעבר לביצי גניאורניס, מוכיחים שגם היא שימרה את הביצים באותה צורה.
מינים

ליפואה מצויה (Leipoa ocellata)
ליפואה ענקית (Leipoa gallinacea) - נכחדה
פרייע ארבעטער שטימע

| --- | --- |

 תדירות:  שבועון 
 פורמט:  קומפקטי 
 תאריכי הופעה:  4 ביולי 1890 – 4 בדצמבר 1977 (87 שנים) 
 שפה:  יידיש 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ISSN:  0016-0733
 
פרייע ארבעטער שטימע (פֿרייע אַרבעטער שטימע) (יידיש: קול הפועל החופשי) (1890–1977) היה כתב עת אמריקאי, כתב העת האנרכיסטי הוותיק ביותר ביידיש. הוא נוסד, בתחילה,  כמקבילה אמריקאית לעיתון "ארבעטער פריינד" (חברו של הפועל), שיצא בלונדון על ידי רודולף רוקר.
כתב העת החל לצאת ב-1890 והמשיך בעריכתו של שאול ינובסקי עד 1923. במשך זמן מסוים ערך את העיתון מרק מרצ'ני (Mark Mratchny), אנרכיסט גולה מאוקראינה ועורכו לשעבר של העיתון Nabat (האזעקה) – ביטאון פדרציית Nabat בזמן בו היה הסכם שלום בין מאכנוביסטים והבולשביסטים. העיתון יצא במשך 87 שנים עד שהוא נאלץ להיסגר ב- 1977 בשל התמעטותם והזדקנותם של קוראי יידיש ואנרכיסטים  בארצות הברית. עורכו האחרון היה ארנה תורן (Ahrne Thorne).
העיתון היה ידוע גם בכך שהדפיס את שירתם של די יונגע, קבוצת משוררים ביידיש שפעלה בשנות העשרה ושנות העשרים.
סיפורו של העיתון הונצח בסרט דוקומנטרי על ידי סטיב פישלר ויואל זוכר (Joel Sucher) בשם The Free  Voice of Labor: The Jewish Anarchists (1980).  היועץ המדעי היה  פול אבריץ' – מומחה להיסטוריה של התנועה האנרכיסטית ברוסיה וארצות הברית.
כותבים בעיתון

עם הכותבים בעיתון נמנו
דוד אדלשטט
אמה גולדמן
אבא גורדין
רודולף רוקר
משה שטרקמן
שאול ינובסקי
ראו גם

הפורוורד
הערות שוליים

↑  הכתיב המוקדם של שם העיתון, פֿרייע אַרבייטער שטיממע, משקף את הנטייה בתחילת המאה העשרים לגרמן מילים ביידיש. במשך השנים שונה שם העיתון לכתיב התקני ביידיש.
↑  שם-עט של מרק קלאוואנסקי, שבארצות הברית שינה את שמו ל- Mark Clevans.
ערך זה הוא קצרמרבנושא עיתונים ובנושא יידיש. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012449557405171
ליפואה ענקית

| ליפואה ענקית |
| --- | --- |
 מאובני ליפואה ענקית במערות נרקורט
תקופה
פליוקן-פליסטוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דגרתיליים
סוג:: ליפואה
מין:: ליפואה ענקית
שם מדעי
 Leipoa gallinacea ‏ויס, 1888

ליפואה ענקית (שם מדעי: Leipoa gallinacea) הוא מין עוף נכחד מהסוג ליפואה שבמשפחת הדגרתליים אשר חי בתקופת הפליוקן עד הפליסטוקן באוסטרליה. קרובו לסוג החי הוא העוף ליפואה מצויה. כפי ששמה מרמז היא הייתה גדולה בהרבה מקרובתה.
הליפואה הענקית התגלתה בכמה מערות בקווינסלנד וניו סאות' ויילס ב-1888. ממצאים נוספים שנמצאו בפארק הלאומי מערות נרקורט שבאוסטרליה הדרומית ב-1974 נחשבו למין נוסף של דגרתל, Progura  naracoortensis. בהמשך התברר שמין חדש זה מבוטל והוא למעשה פרטי ליפואה ענקית קטנים יותר עקב דו-צורתיות זוויגית.
מאפיינים

ליפואה זו הייתה בעלת עצמות ירך ארוכות וגבוהות ומשקל העוף הגיע ל-4-7 ק"ג והוא היה בעל ראש ומקור רחבים יותר. לפי מבנה שרירי החזה הרחבים נראה שליפואה זו יכלה לעוף למרות המשקל. היא כנראה ניזונה בסבכי השיחים וניזונה מזרעים ומחסרי חוליות שמצאה.
ממצאים של ביצים מאובנות גדולות שנמצאו והיו בעלי סימני חום על הביצים נחשבו בעבר לשייכים לעוף הענקי גניאורניס שהיה גדול מיען. הממצאים נחשבו לעדות לשריפת ביצים בידי האנשים הראשונים. בהמשך התברר שביצים אלה היו שייכות כנראה לליפואה ענקית וייתכן שהחום של התטולה עזרה להם לבקוע בלי צורך שהאם תדגור על הביצים.
ליפו

| --- | --- |

 מדינה:  צרפת צרפת
 קולקטיב מיוחד:  קלדוניה החדשה קלדוניה החדשה
 מחוז:  מחוז איי הנאמנות
 ראש העיר:  Néko Hnepeune
 שטח:  1,207.1 קמ"ר
 גובה:  60 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  9,195 (2019)
  ‑ צפיפות:  7.6 נפש לקמ"ר (2019)
 קואורדינטות:  20°58′S 167°14′E﻿ / ﻿20.967°S 167.233°E﻿ / -20.967; 167.233
 אזור זמן:  UTC +11
 www.kone.nc
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קלדוניה החדשה מוגדלת) נומאה קונה האוקיינוס השקטליפו(למפת קלדוניה החדשה רגילה) נומאה קונה האוקיינוס השקטליפו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ליפוּ (בצרפתית: Lifou, המקומיים קוראים למקום גם Drehu) היא קומונה במחוז איי הנאמנות של קלדוניה החדשה שבאוקיינוס השקט, חלק מקולקטיבים מעבר לים של צרפת. ליפו נמצאת על אי בשם זהה, בתוך ארכיפלג איי הנאמנות. האי ששטחו הוא 1,146 קמ"ר, הוא האטול הגדול בעולם. באי מתגוררים 9,195 תושבים (נכון ל-2019).
באמצע המאה ה-19 קבוצות מיסיונרים מזרמים שונים של הנצרות הגיעו אל האי. הדבר פתח מלחמת דת שנמשכה שנים רבות. כתוצאה מכך, הוקם בית ספר ומרבית האוכלוסייה עד לתחילת המאה ה-20 ידעה קרוא וכתוב.
התושבים מתפרנסים כיום בעיקר מגידולים חקלאיים ומתיירות, בעיקר מאוסטרליה.
הערות שוליים

↑  מידע מוטעה אודות איים, באתר WorldIslandInfo.com.
↑  לפי משאל עם 2019 שבוצע על ידי INSEE
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 4b468cc1-634a-4c33-8cbd-bc0d404eb3ce  VIAF: 234762410   WorldCat (עם VIAF): 234762410
פרדריק מרלט בל-סמית'

| --- | --- |

 לידה:  26 בספטמבר 1846 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  23 ביוני 1923 (בגיל 76) טורונטו, קנדה 
 תחום יצירה:  ציור נוף 
 
פרדריק מרלט בל-סמית', באנגלית: Frederic Marlett Bell-Smith, (26 בספטמבר 1846 - 23 ביוני 1923) היה צייר נוף קנדי הידוע בעבודותיו בהרי הרוקי ורכס סלקירק, קוויבק ומיין.
ביוגרפיה

בל-סמית' היגר לקנדה מאנגליה בשנת 1866. הוא למד ציור באנגליה בבית הספר לאמנות סאות' קנזינגטון ועבד כאמן וצלם במונטריאול עד 1871, אז עבר לטורונטו. לאורך שנות ה-70 וה-1880 הוא שרטט, צייר ולימד שיעורי אמנות בטורונטו, המילטון ובלונדון, אונטריו.  הוא חזר ללמוד בפריז באקדמיה קולרוסי ב-1896.
ביוגרפיה > ציור הרי הרוקי

בשנת 1886 ניצל בל-סמית' את ההזדמנות לצייר את הרי הרוקי הקנדיים כאשר סגן הנשיא של הרכבת הקנדית הפסיפית (CPR), ויליאם קורנליוס ואן הורן, הציע כרטיסי נסיעה חינם למספר אמנים שישרטטו וציירו נופים של המערב הקנדי. ההנהלת הרכבת רצתה יצירות אמנותיות שיגבירו את העניין הציבורי בנסיעות חוצות יבשת. ציוריו השמרניים הסגנונית של בל-סמית' היו פופולריים הן במזרח קנדה והן בבריטניה, והוא חזר לעיתים קרובות למערב כדי לעבוד. הוא אהב במיוחד את היופי הטבעי של האזור סביב אגם לואיז ועד תחילת המאה הוא ערך טיולים שנתיים למערב .
חוויות אלו הובילו את בל-סמית' לתמוך בבית ספר קנדי לאמנות ששאב את ייחודו מהשימוש בנוף הקנדי כנושא שלו. אמנים מאוחרים יותר, כולל טום תומסון, אמילי קאר וקבוצת השבעה, תרמו להתמקדות זו בסביבה הטבעית של קנדה באמנות.
ביוגרפיה > ציור המלכה ויקטוריה

שעה שעסק בסדרה של ציורים הקשורים למותו של ראש הממשלה סר ג'ון תומפסון ב-1894, הצליח בל-סמית לנהל משא ומתן על ישיבת ציור עם המלכה ויקטוריה, שבדרך כלל לא אהבה שהדיוקן שלה יצויר על ידי מישהו מלבד כמה דיוקנאים נבחרים. בל-סמית' הצליח להגיע למפגשים עם הנסיכות ביאטריס ולואיז, כשהאחרונה נשואה לדוכס מארגייל, שהיה מושל כללי של קנדה לשעבר והמליץ על בל-סמית'. הנסיכות השתמשו בהשפעתן כדי לשכנע את המלכה לשבת לפני בל-סמית'.
הישיבה הלבבית נמשכה למעלה משעה, ובמהלכה התירה המלכה ויקטוריה לבל-סמית' למקם אותה כרצונו; הנסיכה לואיז, אמנית בעצמה, הציעה לבל-סמית' עצות. המלכה גם דיברה (בעיקר בגרמנית) עם בנותיה ועם מלווים אחרים על נכדיה. בתום הישיבה אישרה המלכה את עבודתו של בל-סמית'. פרק אנקדוטלי זה הדגים את השפעתו והפופולריות של בל-סמית' בבריטניה.
הוא המשיך לצייר עד מותו, והפך פחות פעיל לקראת סוף חייו.
גלריה

שלוש אומניות
גשר לונדון
רחוב בלונדון
נוף הררי מושלג
הערות שוליים

↑  Boyanoski, Christine (2015). "Figures in the Landscape en plein air". Embracing Canada: Landscapes from Krieghoff to the Group of Seven. Ian M. Thom (ed.). Vancouver and London, Eng.: Vancouver Art Gallery and Black Dog Publishing. pp. 59ff.
↑  Roger Boulet, Frederic Marlett Bell-Smith (1846-1923) (Victoria: Art Gallery of Greater Victoria, 1977).
↑  Bradfield, Helen (1970). Art Gallery of Ontario: the Canadian Collection. Toronto: McGraw Hill.
↑  Paul Newman, Canada - 1892: Portrait of a Promised Land (Toronto: McClelland and Stewart Inc., 1992), 134.
↑  William Beinart and Lotte Hughes, Environment and Empire, The Oxford History of the British Empire Companion Series, ed. William Roger Louis (Oxford: Oxford University Press, 2007), 221-223.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICCU: USMV906897  ISNI: 0000 0001 0830 9211  LCCN: n79148772  PIC: 268266  RKD: 6182  SNAC: w6284vbj  ULAN: 500003677  VIAF: 96240971   WorldCat (עם VIAF): 96240971 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרדריק מרלט בל-סמית'".
הצייר מצייר את המלכה ויקטוריה, 1895
לאמבאוזאורוס

| לאמבאוזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון עליון, 76–75 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
על־סדרה:: דינוזאוריה
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
משפחה:: הדרוזאוריים
סוג:: לאמבאוזאורוס
שם מדעי
 Lambeosaurus ‏פרקס, 1922

לאמבֵּאוֹזאורוס (שם מדעי: Lambeosaurus; מילולית: "לטאת לורנס למב (אנ')") הוא סוג דינוזאור אשר חי בעידן הקרטיקון, ממשפחת בעלי מקור הברווז (הדרוזאוריים).
תת-מינים

ידועים כיום שלושה מינים של לאמבאוזאורים:
L. lambei (פארקס, 1923)
L. magnicristatus (סטנברג, 1935)
L. paucidens (מרש, 1889)
מאפיינים

הלאמבאוזאורים היו בינוניים-גדולים: אורכם נע בין 9 ל-10 מטר ומשקלם בין 3 ל-5 טון.
הלאמבאוזאורים היו דינוזאורים  בעלי אגן דמוי עוף (אורניתיסקיה) הולכים על שניים. הם היו אוכלי צמחים יעילים, מצוידים בשיניים מיוחדות לטחינת מזונם ולחיים שריריות מאוד. הם חיו בעדרים והיו בעלי מערכת חברתית מפותחת.
ללאמבאוזאורוס הייתה כרבולת ארוכה וחלולה על הראש. ייתכן שדרכה נשפו אוויר כדי להשמיע קול כמו חצוצרה, בדומה לקול שמשמיעים הפילים דרך החדק שלהם. משערים כי הקולות שהשמיעו הלאמבאוזאורים שימשו אותם להעברת מסרים כדוגמת מציאת מזון ואזהרה מפני אויבים לחבריהם בעדר.
גלגלות של לאמבאוזאורוס מעידות שהנזר דמוי הכרבולת על ראשו של הזכר היה ארוך מזה של הנקבה. ייתכן שכרבולות וקרניים שימשו את הזכרים בדינוזאורים כדי למצוא חן בעיני הנקבות.
מאובניו של דינוזאור זה התגלו בקנדה ותוארו ב-1923.
בתרבות

דינוזאור זה הופיע בסדרות פלאווורלד והדינוזאורים!.
בנוסף הוא מופיע גם במשחקי המחשב Jurassic World Evolution ופארק היורה 3: בניית פארק של פארק היורה אך לא מופיע בסרטי הזיכיון.
גלריה

השוואת גודלם של שני סוגי לאמבאוזאור עם האדם
שחזור ראש של L.magnicristatus