stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ק קאטינג
ביוגרפיה

קאטינג נולד ב-9 בינואר 1908 בעיר ניו יורק. הוא למד במכללת אוטיס לאמנות ועיצוב, שם פגש את טיירוס וונג, וילפרד ג'קסון וג'ון האנץ' וסיים את לימודיו בשנת 1929. חבר הפנה אותו לאולפני וולט דיסני שהיו אז בהתחלתם, שם התקבל לעבודה לקבוצה של 19 אנימטורים באוגוסט/ספטמבר 1929. הוא עבד לצד וולט דיסני עצמו והרוויח 18 דולר לשבוע, ולעיתים קרובות עבד שעות נוספות ללא תשלום. הוא עבד בכמה מחלקות שונות, החל כאנימטור, עבר לבמאי ואחר כך לעוזר במאי; הוא היה גם עוזרו של דייוויד הנד. כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם השנייה, דיסני הגיש את הניירת הדרושה כדי לוותר על עובדיו משירותם כדי שהחברה תוכל לביים סרטי אימון לצבא. קאטינג עמד בראש מחלקת העריכה במשך שנה במהלך המלחמה. קאטינג היה אחד ממספר העובדים ששיחקו פולו עם וולט דיסני; הוא גם נשלח "לחפש קרוסלות באירופה" לאחר שלדיסני היה רעיון לפארק שעשועים. בשנת 1939 זכה סרטו "הברווזון המכוער" בפרס האוסקר לשנת 1940 בנושא הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר.
לאחר שהסרט "שלגיה ושבעת הגמדים" הופץ, קאטינג שכנע את רוי דיסני לתת לו לעבוד עם האיש שנשכר לדיבוב הסרט; הוא הפך במהירות לעוזר דיבוב וב-1938 היה ראש מחלקת החוץ בדיסני. בתפקיד זה, הוא פיקח על עבודת התרגום והדיבוב בכל רחבי העולם, ונסע מספר פעמים לעבוד עם צוותים שונים. הוא פיקח על דיבובם ומצא מדבבים לגרסה השוודית של הסרט "דמבו הפיל המעופף", הגרסה הצרפתית לסרט "מרי פופינס" והגרסה היפנית ל"101 כלבים דלמטיים". הוא היה בין המובילים בסנכרון צליל ותמונה. הוא כיהן בתפקידו במחלקת החוץ עד פרישתו בשנת 1975.
קאטינג ואשתו קאמיל חיו בפריז בזמן שקאטינג ביצע עסקים באירופה. היה להם לפחות בן אחד, פיל. קאטינג נפטר ב-17 באוגוסט 1988 בצפון הוליווד, קליפורניה.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1930 | סתיו | אנימטור |  |
| 1930 | קיץ | אנימטור |  |
| 1930 | כנופיית השלשלאות | אנימטור |  |
| 1930 | הפיקניק | אנימטור |  |
| 1930 | חורף | אנימטור |  |
| 1930 | ימי החלוץ | אנימטור |  |
| 1930 | פאן שובב | אנימטור |  |
| 1931 | מסיבת יום ההולדת | אנימטור |  |
| 1931 | ציפורי נוצה | אנימטור |  |
| 1931 | ציד השועלים | אנימטור |  |
| 1931 | העכביש והזבוב | אנימטור |  |
| 1931 | הניצול | אנימטור |  |
| 1931 | הבונים העסוקים | אנימטור |  |
| 1931 | הצלחת הסינית | אנימטור |  |
| 1931 | מקצב כחול | אנימטור |  |
| 1931 | יוצאים לדוג | אנימטור |  |
| 1931 | מסיבת החוף | אנימטור |  |
| 1931 | הברווזון המכוער | אנימטור |  |
| 1932 | בית המלאכה של סנטה | אנימטור |  |
| 1933 | טייס הדואר | אנימטור |  |
| 1933 | התיבה של אבא נוח | אנימטור |  |
| 1934 | אלת האביב | עוזר אנימטור |  |
| 1935 | שלושה חתלתולים יתומים | אנימטור |  |
| 1936 | Three Little Wolves | עוזר במאי |  |
| 1936 | שלושה מאוסקטרים עיוורים | עוזר במאי |  |
| 1936 | עוד חתלתולים | עוזר במאי |  |
| 1938 | סימפוניה חקלאית | במאי |  |
| 1939 | הברווזון המכוער | במאי |  |
| 1939 | פיקניק בחוף | עוזר במאי |  |
| 1939 | Officer Duck | עוזר במאי |  |
| 1941 | הדרקון העקש | במאי | רצפים מצוירים |
| 1942 | South of the Border with Disney | במאי, מפקח חיצוני | סרט תיעודי קצר |
| 1942 | סלודוס אמיגוס | מפקח חיצוני |  |
| 1942 | אקוורלה דו ברסיל | מפקח חיצוני | מקטע מתוך סלודוס אמיגוס |
| 1943 | הדגן שבנה את חצי הכדור המערבי | במאי | סרט תיעודי קצר; קטעים מצוירים |
| 1943 | צ'יקן ליטל | במאי | קטעים מצוירים |
| 1944 | שלושת הקבלרוס | מפקח על גרסאות ברזילאית וספרדית |  |
| 1945 | Health for the Americas: Cleanliness Brings Health | מפקח חיצוני | סרט תיעודי קצר |
| 1948 | עת הזמיר | מפקח חיצוני |  |
| 1948 | אשמת הסמבה | מפקח חיצוני | מקטע מתוך עת הזמיר |
| 1951 | Chicken in the Rough | במאי | קטעים מצוירים |
| 1955 | היפהפייה והיחפן | במאי | קטעים מצוירים |
| 1960 | Donald Duck and his Companions | במאי |  |
| 1978 | הקטן | במאי | קטעים מצוירים |
| 1984 | DTV: Golden Oldies | במאי |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17  Ghez, Didier. Walt's People - Volume 9: Talking Disney with the Artists who Knew Him.
1 2 3 4 5  "Jack Cutting; Pioneer Disney Animator". Los Angeles Times. 1988-08-23. נבדק ב-2022-02-13.
1 2  Peri, Don. Working with Walt: Interviews with Disney Artists.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Sampson, Wade (2010-03-17). "Jack Cutting Speaks". Mouse Planet. נבדק ב-2022-02-13.
↑  "Mickey Mouse Park: The Story of Walt Disney's Lost First Theme Park". Theme Park Tourist. 2015-05-03. נבדק ב-2022-02-13.
↑  Mitenbuler, Reid. Wild Minds: The Artists and Rivalries That Inspired the Golden Age of Animation.
↑  "THE 12TH ACADEMY AWARDS - 1940". Oscars. n.d. נבדק ב-2022-02-14.
1 2  "Disney In-Studio Gag Drawing Created During Making of PIONEER DAYS from Estate of JACK CUTTING, 1930". Howard Lowery Auctioneers. 2016. נבדק ב-2022-02-13.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27  "Jack Cutting". The Encyclopedia of Disney Animated Shorts. n.d. אורכב מ-המקור ב-21 באוקטובר 2013. נבדק ב-2022-02-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Paccagnella, Valerio (n.d.). "THE PICNIC" (באיטלקית). The Disney Compendium. נבדק ב-2022-02-13.
↑  "Blue Rhythm". The Encyclopedia of Disney Animated Shorts. n.d. אורכב מ-המקור ב-24 בנובמבר 2012. נבדק ב-2022-02-14. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Disney FARMYARD SYMPHONY Animation Character Drawings of the COLT, 1938". Howard Lowery Auctioneers. 2013. נבדק ב-2022-02-14.
↑  "The Reluctant Dragon". Skyway to Wonderland. 2017-09-22. נבדק ב-2022-02-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1125543671  VIAF: 2883148753687441320007   WorldCat (עם VIAF): 2883148753687441320007
שביתה (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  סרגיי אייזנשטיין
 הופק בידי:  בוריס מקהין
 תסריט:  גריגורי אלכסנדרוב
 עריכה:  ואסילי רקהלס
 שחקנים ראשיים:  אלכסנדר פבלוביץ' אנטונוב גריגורי אלכסנדרוב Maxim Strauch 
 מוזיקה:  סרגיי פרוקופייב 
 צילום:  וסילי קטאהוב
 מדינה:  ברית המועצות 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 באפריל 1925 
 משך הקרנה:  1:35
 שפת הסרט:  רוסית
 סוגה:  סרט תעמולה, סרט אילם 
 סרט הבא:  אוניית הקרב פוטיומקין 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שביתה
שביתה (ברוסית: Стачка) הוא סרט אילם מאת סרגיי אייזנשטיין משנת 1925.
עלילה

הסרט מתאר מהלך שביתה בקרב פועלי מפעל ברוסיה בשנת 1917, טרם המהפכה הבולשביקית, ואת האקט האלים אשר נוקטים בעלי המפעל על מנת לדכא את התאחדות הפועלים. הסרט כולו מתרחש ללא כל גיבורים ראשיים (כביקורת על תעשיית הסרטים הקפיטליסטית של הוליווד).
סצנת השיא בסרט, בה הפועלים המאוחדים נטבחים בידי כוחות הצבא של ממשלת המעבר הרוסית אשר בראשה אלכסנדר קרנסקי, מפורסמת בעריכת המונטאז' הצולבת בה השתמש אייזנשטיין המתארת במקביל שחיטת פר ואת הטבח בפועלים. רצף קולנועי זה זכה לציטוטים קולנועיים רבים, המפורסם שבהם בסרט "אפוקליפסה עכשיו" שביים פרנסיס פורד קופולה.
תעלומת הגורילה

| --- | --- |

פתיח הסרט
 בימוי:  ברט גילט
 הופק בידי:  וולט דיסני
 אנימטור:  ג'וני קאנון, לס קלארק, בן שרפסטין, ג'ק קאטינג, ג'ק קינג, דיק לנדי, טום פאלמר, וילפרד ג'קסון, דייוויד הנד, צ'רלי בירן, נורם פרגוסון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני וולט דיסני הפקות
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 הקרנת בכורה:  22 בספטמבר 1930
 משך הקרנה:  7 וחצי דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי, אימה
 דף הסרט ב־IMDb
תעלומת הגורילה (באנגלית: The Gorilla Mystery) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1930 שבוים על ידי ברט גילט, הופק על ידי וולט דיסני והופץ על ידי סרטי קולומביה. זהו הסרט ה-22 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שהופק והשביעי באותה השנה.
סרט קצר זה מהווה פרודיה למחזה "הגורילה" משנת 1925 מאת התסריטאי ראלף ספנס, שהפך לסרט אילם בשנת 1927 ולרימייק עם שמע בשנת 1930.
עלילה

מיקי מאוס קורא בעיתון שגורילה נמלטה מגן החיות, והוא מיד מתקשר למיני מאוס בכדי להזהיר אותה. האחרונה טוענת שאינה מפחדת, ומנגנת ושרה למיקי דרך הטלפון. לפתע הגורילה מגיעה ופורצת לביתה של מיני וחוטפת אותה, ומיקי – ששומע את צעקותיה בטלפון – ממהר להציל את העלמה במצוקה. הגורילה מעלה את מיני לעליית הגג וקושרת אותה היטב, וכשמיקי מחפש את מיני ברחבי הבית הוא מפספס אותם כל פעם, כמעין משחק חתול ועכבר. בסוף מיקי מתיר את מיני והגורילה מועדת על החבל שמיני הייתה כבולה בו וזוג העכברים רוקדים וחוגגים את ניצחונם תוך שהם קושרים את הגורילה.
דמויות ומדבבים

מיקי מאוס – וולט דיסני
מיני מאוס – מרסלייט גארנר
גורילה – לא ידוע
הפקה

למרות שלגורילה בסרט לא נקראה בשם, היא זוהתה רטרואקטיבית כאותה הגורילה שנראתה בשני הסרטים משנת 1933, "האיש המכני של מיקי" ו"חנות חיות המחמד", בשם בֶּפּוֹ.
לסרט הקצר "דונלד דאק והגורילה" משנת 1944 יש עלילה דומה לסרט זה, עם גורילה רצחנית בשם אייג'קס שברחה מגן החיות המקומי.
ביקורת

בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב מציין: "'תעלומת הגורילה' ראוי לציון בשל הדיאלוג הנרחב בתחילתו. עד עכשיו האנימטורים של דיסני שלטו בסינכרון שפתיים, והן מיקי והן מיני לא מראים שום פרצוף מביך בזמן שהם מדברים. מעניינת עוד יותר היא הגורילה בסרט זה שמצוירת באופן מפורט, שבכמה סצנות מוצגת כדי להראות את גודלה העצום. הגורילה והשימוש החכם באור וצל גורמים ל"תעלומת הגורילה" להיראות מתוחכמת יותר מהסרטים המצוירים הקודמים של מיקי מאוס. אפילו 'לוחמי האש' שיצא שלושה חודשים קודם לכן מתחיל להיראות פרימיטיבי".
כתב העת "Motion Picture News" פרסם ב-6 בדצמבר 1930: "זה לא עומד בסטנדרטים של סרטים מצוירים אחרים של מיקי מאוס, אבל זו קומדיה טובה, בכל זאת. רצף הטלפון טוב במיוחד".
הערות שוליים

1 2 3 4  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. ISBN 978-3-8365-5284-4.
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 108–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Grob, Gijs (2018). "The Gorilla Mystery". Mickey's Movies: The Theatrical Films of Mickey Mouse. Theme Park Press. ISBN 978-1683901235.
↑  "Short Subjects". Motion Picture News: 121. 6 בדצמבר 1930. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
בעיות תחבורה

| --- | --- |
פתיח הסרט
פתיח הסרט
 בימוי:  ברט גילט
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מדבבים:  וולט דיסני, מרסלייט גארנר
 מוזיקה:  קרל סטאלינג 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 הקרנת בכורה:  7 במרץ 1931
 משך הקרנה:  7 וחצי דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בעיות תחבורה (באנגלית: Traffic Troubles) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1931. זהו הסרט הקצר ה-26 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שהופק והשני באותה השנה.
עלילה

מיקי נוהג במונית מואנשת בעיר, ואוסף חזיר כל כך שמן שהוא מכביד על המכונית. חתול שוטר תנועה כעסן מעיר באופן מאיים למיקי על כך שהוא מעכב את התנועה, ומיקי נוסע משם כמיטב יכולתו. מיקי נקלע לעימות עם מכונית זעירה המונעת על ידי כלב, ושניהם חותכים זה את זה עד שהם עוברים מהמורות מלאות בוץ. בנסיעה על כביש מחוספס, החזיר נופל מהמכונית, ואחרי ניסיון חניה אלים במיוחד - מיקי מגלה שהנוסע שלו איננו.
לנסיעה הבאה שלו, מיני מאוס ממהרת להגיע לשיעור הנגינה שלה, וזוג העכברים שורק ומנגן באקורדיון במהלך המסע. מיקי מקבל תקר, ומתקשה למלא שוב את הצמיג. פיט רגל-עץ, חובש כובע צילינדר וטוקסידו מרופט, מגיע בנהיגה על תלת-אופן המסומן "שמן הנחש של ד"ר פפ". הוא מתעקש למלא את המכונית בתרופת הפלא שלו, ואכן המכונית מתעוררת מיידית לחיים ומתרחקת במהירות, משאירה את מיקי מאחור. עד שהוא משיג אותה, המונית מתחילה בהתרסקות הרת אסון בחצר האסם.
דמויות ומדבבים

מיקי מאוס – וולט דיסני
מיני מאוס – מרסלייט גארנר
פיט רגל-עץ – וולט דיסני
שוטר – לא ידוע
הפקה

לפי האנימטור בן שרפסטין, הסרט נוצר בהשראת תקרית שבה וולט דיסני נקנס על ידי שוטר תנועה.
האנימטור דייוויד הנד נזכר שצייר את הסצנה שלמונית מתפוצץ הצמיג מספר פעמים עבור דיסני, שלא היה מרוצה ואמר שאין בה מספיק אקשן מוגזם. הנד לסוף צייר רצף כל כך קיצוני ומוגזם שחשב שדיסני יבין את הנקודה, אבל כשדיסני ראה את הרצף, הוא חייך, "הנה! יש לך את זה! למה לא עשית את זה ככה מלכתחילה?".
הסרט שימש כבסיס לסיפור שנמשך שבוע ברצועת הקומיקס מיקי מאוס של פלויד גוטפרדסון, אשר פורסמה ב-12 בינואר עד 17 בינואר 1931. (זה היה שבוע מיד לאחר רצועת קומיקס בהשראת סרט קצר אחר, "הפיקניק"). הרצועה כללה בדיחה שנחתכה מהסרט, עם מיקי הנמנע מדו"ח חניה מול ברז כיבוי על ידי הסוואת הברז כלקוח.
ביקורת

בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב כותב: "'בעיות תחבורה' הוא באמת סרט מצחיק ללא שירים או ריקודים, אבל עם אקשן מהיר, שפע של בדיחות שמובילות לסיום מפואר, והנפשה מרהיבה וגמישה. גולת הכותרת המיוחדת היא סצנה מצחיקה שבה שוטר שואל את מיקי שאלות רבות תוך שהוא משתיק אותו בו-זמנית... 'בעיות תחבורה' הוא הסרט הטוב ביותר של מיקי מאוס משנת 1931, והסרט המצויר הראשון של מיקי שבאמת מעולה מאז 'ספינת הקיטור וילי'".
ראיין קילפטריק, מאתר הפודקאסט "The Disney Film Project", מסכים: "הכל נעשה היטב ומצחיק באופן יוצא מן הכלל. ייתכן שזה היה הסרט הקצר של מיקי המצחיק ביותר עד כה".
ב-6 במאי 1931, מגזין וראייטי פרסם: "לא כל כך הרבה דיבורים ומוזיקה בסרט זה, אלא הרבה אקשן סביב מונית. לא מעל ולא מתחת לאחרים בסדרה הזו. למיקי מאוס יש מונית שמתנהגת בצורה אנושית, מדלגת מדרכם של מכוניות אחרות וכו'. חידוש מסוים נגזר מכך והאופן שבו המכונית בורחת בהתקף לאחר שתיית חומר תרופתי. הציור מוגדר היטב, צילום ברור והקלטה סבירה".
ב-10 במאי 1931, עיתון חדשות הקולנוע "The Film Daily" פרסם: "מצחיק. בעיית התחבורה מטופלת היטב על ידי מיקי בהפצה ההומוריסטית הזו. וולט דיסני אסף המון בדיחות חדשות וחדשניות שמעוררות צחוק באופן וודאי. מיקי מתחיל בתור נהג מונית אבל מתקשה בנסיעה עם חזיר גדול כלקוח. האקשן הוא מהיר והסנכרון והאפקטים עשויים היטב".
הערות שוליים

1 2 3  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. p. 65. ISBN 978-3-8365-5284-4.
1 2  Grob, Gijs (2018). "Traffic Troubles". Mickey's Movies: The Theatrical Films of Mickey Mouse. Theme Park Press. ISBN 978-1683901235.
↑  Peri, Don (2008). "Ben Sharpsteen". Working with Walt: Interviews with Disney Artists. University Press of Mississippi. ISBN 978-1934110676.
↑  Barrier, Michael (2003). "Disney, 1930-1933". Hollywood Cartoons American Animation in Its Golden Age. Oxford University Press. p. 2003. ISBN 9780199839223. נבדק ב-15 בפברואר 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Gottfredson, Floyd (2011). Walt Disney's Mickey Mouse, vol 1: Race to Death Valley. Seattle, WA: Fantagraphics Books. pp. 105–106. ISBN 9781606994412.
↑  Kilpatrick, Ryan. "Traffic Troubles". Disney Film Project. נבדק ב-8 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Talking Shorts". Variety: 22. 6 במאי 1931. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Reviews of Sound Shorts". The Film Daily: 11. 10 במאי 1931. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
מדינות לפי אוכלוסייה, שטח, צפיפות, תמ"ג ופיתוח אנושי

זאת רשימה של 247 מדינות העולם וטריטוריות עצמאיות, הניתנת למיון על פי אוכלוסיית המדינה, שטחה, צפיפות האוכלוסין לקילומטר רבוע, תמ"ג (PPP, במיליוני דולרים), תמ"ג לנפש ומדד הפיתוח האנושי (HDI). הרשימה כוללת מדינות עצמאיות (באותיות מודגשות) וטריטוריות מנוהלות עצמאית באופן מלא או חלקי (כגון הרשות הפלסטינית). נתוני אוכלוסייה ושטח מבוססים על אתר Worldometer, נתוני תמ"ג על ספר העובדות העולמי של ה-CIA, ונתוני מדד הפיתוח האנושי לפי מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות. הנתונים לא נמדדו באותה נקודת זמן, ולכן ייתכן כי הדיוק אינו מרבי.
יבשת אנטארקטיקה אשר שטחה כ-14,200,000 קמ"ר מופיעה בטבלה, על אף שלשום מדינה אין ריבונות עליה. באנטארקטיקה חיים באופן לא קבוע כ-1,000 אנשים ממדינות שונות.
הערות שוליים

↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
נורם פרגוסון

| --- | --- |

 לידה:  2 בספטמבר 1902 מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  4 בנובמבר 1957 (בגיל 55) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  ויליאם נורמן פרגוסון
 תקופת הפעילות:  1923–1953 (כ־30 שנה)
 תחום יצירה:  אנימטור
 פרסים והוקרה:  אגדות דיסני (1999) 
 בת זוג:  גלדיס פ. (1924)
 מספר צאצאים:  1
 
ויליאם נורמן "נורם" פרגוסון (באנגלית: William Norman "Norm" Ferguson;‏ 2 בספטמבר 1902 – 4 בנובמבר 1957) היה אנימטור אמריקאי שעבד באולפני וולט דיסני ותורם מרכזי להתפתחות הסגנונית של האולפן בשנות ה-30. הוא ידוע לרוב בזכות תרומתו ליצירת פלוטו, אחת הדמויות המוכרות והמתמשכות ביותר של הסטודיו, והוא האמן המזוהה ביותר עם דמות זו. הוא בנוסף תרם בפיתוח דמויותיהן של פיט רגל-עץ והזאב הרע. בנוסף הוא היה האנימטור הראשי של המכשפה ב"שלגיה ושבעת הגמדים", הראשונה מתוך שורה ארוכה של נבלים גדולים מבית דיסני.
פרגוסון, שנקרא בחיבה "פרגי" על ידי חבריו באולפני וולט דיסני, מעולם לא היה מרוסן על ידי האנטומיה וחוקי הציור. כאמן אינסטינקטיבי הוא צייר מה שהרגיש נכון, ולעיתים קרובות הפתיע את עמיתיו עם התוצאות הלא צפויות. כפי שאמר פעם האנימטור ואגדת דיסני פרד מור "פרגי לא יודע שאי אפשר להרים את הגבות מעל עיגול הראש, אז הוא מתקדם והולך על זה וזה נותן אפקט נהדר". עמיתו ואגדת דיסני, מרק דייוויס, סיכם את תרומותיו של פרגוסון כשאמר "נורם פרגוסון היה אמן במה שנון ואיש הצגה".
ביוגרפיה

פרגוסון נולד ב-2 בספטמבר 1902, לאב סקוטי ולאם אירית, הוא למד ב-"Brooklyn’s Heffley Institute", בית ספר לקצרנות והקלדה, ואחריו במכון פראט, שם למד אמנות מסחרית. בשנת 1920, לאחר שעבד בעבודות קצרנויות שונות, הוא החליט לרדוף אחר קריירה במדיום ההנפשה המתפתח וזכה במהירות בעבודה בחברה "Fables Pictures" של הקומיקסאי פול טרי.
ביוגרפיה > עבודתו בדיסני

תשע שנים מאוחר יותר, הוא עזב את "Fables" כדי להצטרף לאולפני וולט דיסני. לאחר שהתחיל באולפן בשנת 1929 כצלם, עבר פרגוסון למחלקת ההנפשה ועלה במהירות, למרות היעדר הכשרה פורמלית באמנות. ההנפשה המוקדמת שלו, הכלב שיהפוך לימים לדמותו של פלוטו, גררה תגובה חזקה באולפן ועל המסך על כך שהעניקה לדמות אישיות וחיים לכאורה, שנחשבו לצעד גדול קדימה עבור אופן האמנות הרך בשנים של ההנפשה. האנימטורים פרנק תומאס ואולי ג'ונסטון הוקירו רבות את עבודתו של פרגוסון בספרם "Disney Animation: The Illusion of Life" משנת 1981, וכינו את "רצף נייר הזבובים" המפורסם שלו מהסרט הקצר "פלוטו השובב" משנת 1934 - שבו הכלב נדבק לפיסת נייר זבובים - "אבן דרך בהנפשה אישיותית...לאורך כל זה, תגובתו למצוקה שלו והמחשבות שלו על מה לנסות הלאה, משותפים עם הקהל. זו הייתה הפעם הראשונה שדמות נראתה חושבת על המסך, ואף על פי שזה נמשך רק 65 שניות, זה פתח את הדרך להנפשה של דמויות אמיתיות עם בעיות אמיתיות".
בדיסני הוא שימש כאנימטור בלמעלה מ-75 סרטים קצרים, כולל "כנופיית השלשלאות", "היתומים של מיקי", וזוכה פרס האוסקר "שלושה חזירים קטנים" (1933). פרגוסון היה מהיר עם העיפרון שלו, והפיק עד 12 מטר של הנפשות ביום (אופן מדידה המבוסס על קטעי פריימים בסרטים); הממוצע היה 3 עד 5 מטר, לפי דברי ההיסטוריון של דיסני בוב תומאס.
בשנת 1935, וולט דיסני מינה את פרגוסון לשמש כאנימטור מפקח על סרט ההנפשה באורך מלא הראשון של הסטודיו, "שלגיה ושבעת הגמדים". עבור סרט זה, פרגוסון פיקח על ההנפשה של הראשונה מבין הנבלים הגדולים של דיסני, המכשפה הרעה; הוא המשיך אחר כך עם הופעת דמותו של השועל ג'ון הישר בסרט "פינוקיו".
פרגוסון המשיך לשמש כבמאי רצף/מפקח הפקה/אנימטור ברבים מהסרטים הקלאסיים של דיסני כמו "פנטסיה" ו"דמבו", "סלודוס אמיגוס", "שלושת הקבלרוס", "סינדרלה", "עליסה בארץ הפלאות" ו"פיטר פן". בשנת 1941 פרגוסון ערך הופעת קמאו בסרט "הדרקון העקש".
חוש כישרון ההפקה של פרגי נבע מקומיקאים וותיקים של מופעי וודוויל שאהב לצפות בהם במהלך שנות התפתחותו בניו יורק. הוא זכור כמי שעבד באופן "גס" ו"רופף", במונחים של הנפשה, תוך התמקדות בתחושה, פעולה ואישיותה של הדמות מאשר בפרטים, תבנית או שרטוט פורמלי.
ביוגרפיה > לאחר דיסני

פרגוסון, שבהמשך חייו סבל מסוכרת, עזב את אולפני דיסני כשבריאותו והקריירה שלו בדעיכה בערך בשנת 1953. מיד לאחר תפקיד קצר ולא מוצלח בחברה של האנימטור שמוס קולהאן, שתיאר בספרו "Talking Animals And Other People" משנת 1986, נורם פרגוסון נפטר כתוצאה מהתקף לב ב-2 בנובמבר 1957 בלוס אנג'לס, קליפורניה.
פרגוסון קיבל לאחר מותו את פרס וינזור מקיי בשנת 1987, ובנוסף, בשנת 1999, נבחר לאגדת דיסני על ידי האולפן יחד עם עמיתו האנימטור המילטון לוסק (גם לאחר מותו).
הערות שוליים

↑  Steve Watts, The Magic Kingdom: Walt Disney and the American Way of Life, University of Missouri Press, pg. 132
↑  Michael Barrier interviews Corny Cole (אורכב 24.08.2016 בארכיון Wayback Machine)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1643297  GND: 143574833  ISNI: 0000 0001 1465 9816  LCCN: n92062697  SNAC: w6sk5339  VIAF: 1666053   WorldCat (עם VIAF): 1666053
מסיבת יום ההולדת של מיקי

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ריילי תומסון 
 הופק בידי:  וולט דיסני 
 מדבבים:  וולט דיסני, תלמה בורדמן, פינטו קולביג, קלרנס נאש, פלורנס גיל
 אנימטור:  מרווין וודוורד, ג'יימס מור, ברנרד וולף, קנת' מוס, ריילי תומסון, לס קלארק
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  וולט דיסני הפקות
 חברה מפיצה:  RKO Radio Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 בפברואר 1942
 משך הקרנה:  8 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מסיבת יום ההולדת של מיקי (באנגלית: Mickey's Birthday Party) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1942. את הסרט ריילי תומסון ביים, וולט דיסני הפקות הפיקו ו-RKO Radio Pictures הפיצו. צוות האנימטורים כולל את לס קלארק, ג'יימס מור, קנת' מוס, ריילי תומסון, ברנרד וולף ומרווין וודוורד. זהו הסרט ה-116 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצא לאקרנים והראשון באותה השנה.
בשנת 2021 יצאה הסדרה "גופי בכיצד להישאר בבית", כאשר בפרק השני שלה גופי לבוש כמו בסרט זה.
עלילה

מיני מאוס עורכת מסיבת הפתעה ליום הולדתו של מיקי מאוס, אשר כוללת את חבריו דונלד דאק, גופי, קלרבל הפרה, הוראס הורסקולר וקלרה קלאק. לאחר שמיקי מופתע מהמסיבה, מיני שולחת את גופי לאפות העוגה ומציגה למיקי את מתנת היום הולדת שלו, פסנתר קטן.
לאחר ניסיונות לא מוצלחים שלו לנגן, מיני אומרת למיקי שהיא תנגן בעוד הוא ירקוד. מיקי אכן רוקד ריקוד רומבה פראי בזמן שמיני מנגנת. בינתיים, גופי מנסה לאפות עוגה במטבח, אבל הוא נכשל פעם אחר פעם. וכשמיני נכנסת לבדוק את ההתקדמות שלו, גופי מסתיר את עקבותיו ואומר לה שהאפייה מתנהלת בסדר. בסלון, דונלד, חבוש בסומבררו, רוקד עם קלרה, שריקודיה הפרועים ומלאי המרץ מתישים אותו כליל.
כשהוא מפשל בפעם השלישית להכין את העוגה, גופי בסופו של דבר מחליט לקנות אחת מהמאפייה. קלרה בהתלהבותה הרבה, מנענעת ומשקשקת את דונלד העייף כל כך חזק, שהיא מעיפה אותו מהחולצה שלו עד לנברשת שבתקרה, שם הוא תלוי מיוזע ומותש.
גופי מגיע עם עוגת יום הולדת מרשימה אך בעוד מיני מנגנת והחבורה שרה, הדלת המסתובבת מכה את גופי גורמת לו להשליך את העוגה היישר על מיקי, שממשיך לחייך למרות זאת.
דמויות ומדבבים

מיקי מאוס - וולט דיסני
מיני מאוס - תלמה בורדמן
גופי - פינטו קולביג
דונלד דאק - קלרנס נאש
קלרה קלאק - פלורנס גיל
הוראס הורסקולר - פינטו קולביג
קלרבל הפרה - אלוויה אלמאן
הפקה

סרט קצר זה הוא עדכון לסרט הקצר בשחור-לבן משנת 1931 "מסיבת יום ההולדת". בגרסה של 1931 היו רק מיקי, מיני, קלרבל והוראס, מכיוון שאף אחת מהדמויות האחרות לא הייתה קיימת באותה תקופה. בסרט ישנם גם כמה סימני חותם מהסרט "המסיבה הנהדרת" משנת 1932.
שלוש סצנות בסרט זה מוחזרו מסרטים קודמים:
ההנפשה של מיני שמה שפתון ומסדרת את שיערה ממוחזרת מ"מסיבת ההפתעה של מיקי".
ההנפשה של גופי מרחרח את הארומה של העוגה בתנור ממוחזרת מ"הסופה הקטנה", אבל עם גופי במקום מיני.
סצנת הריקוד הפרוע של מיקי בזמן שמיני מנגנת נעשתה במקור על ידי וורד קימבל לסצנה שנעשתה בתחילה עבור הסרט "הדרקון העקש", רצף זה בוטל בסוף והוחלף ב"איך לרכב על סוס" בכיכובו של גופי, כאשר RKO ביקשו יותר סרטים קצרים של גופי.
פלוטו, שמופיע על כרזת הסרט, אינו מוצג בפועל כלל.
זהו הסרט מיקי מאוס האחרון בו מיני מאוס מופיעה כשהיא ללא בגד על החלק העליון.
הערות שוליים

↑  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. ISBN 978-3-8365-5284-4.
↑  "Mayerson on Animation: Mickey's Birthday Party". 25 ביולי 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 107–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
נער השליחויות

| --- | --- |
פתיח הסרט
פתיח הסרט
 בימוי:  ברט גילט
 הופק בידי:  וולט דיסני
 מוזיקה:  קרל סטאלינג 
 אנימטור:  טום פאלמר, דיק לנדי, לס קלארק
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 הקרנת בכורה:  6 ביוני 1931
 משך הקרנה:  8 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
 
נער השליחויות (באנגלית: The Delivery Boy) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1931 בבימויו של ברט גילט, בהפקת וולט דיסני הפקות ובהפצת סרטי קולומביה. זהו הסרט הקצר ה-29 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שהופק והחמישי באותה השנה.