stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2019/2020 ב-NBA
שינויים בסגלי הקבוצות > טריידים בולטים

6 ביולי 2019:
ממפיס גריזליס העבירה את מייק קונלי ליוטה ג'אז בתמורה לג'יי קראודר, קייל קורבר, גרייסון אלן, דריוס בייזלי ובחירת דראפט עתידית.
מילווקי באקס העבירה את מלקולם ברוגדון (S&T) לאינדיאנה פייסרס בתמורה ל-3 בחירות דראפט עתידיות.
שארלוט הורנטס העבירה את קמבה ווקר (S&T) לבוסטון סלטיקס בתמורה לטרי רוזיר (S&T).
ניו אורלינס פליקנס העבירה את אנתוני דייוויס ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה ללונזו בול, ברנדון אינגרם, ג'וש הארט, דיאנדרה האנטר ו-2 בחירות דראפט עתידיות.
במסגרת טרייד בין ארבע קבוצות, ג'וש ריצ'רדסון (ממיאמי היט) הועבר לפילדלפיה 76', חסן וייטסייד (ממיאמי) הועבר לפורטלנד טרייל בלייזרס, מוריס הארקלס (מפורטלנד) הועבר ללוס אנג'לס קליפרס, וג'ימי באטלר (S&T מפילדלפיה) ומאיירס לאונרד (מפורטלנד) הועברו למיאמי.
7 ביולי 2019: גולדן סטייט ווריורס העבירה את קווין דוראנט (S&T) לברוקלין נטס בתמורה לדיאנג'לו ראסל (S&T), שבאז נייפיר וטרביון גראהם.
10 ביולי 2019: אוקלהומה סיטי ת'אנדר העבירה את פול ג'ורג' ללוס אנג'לס קליפרס בתמורה לדנילו גלינארי, שיי גילג'ס-אלכסנדר ו-5 בחירות דראפט עתידיות.
16 ביולי 2019: אוקלהומה סיטי ת'אנדר העבירה את ראסל וסטברוק ליוסטון רוקטס בתמורה לכריס פול ושתי בחירות דראפט עתידיות.
5 בפברואר 2020: במסגרת טרייד בין ארבע קבוצות, קלינט קפלה וננה (מיוסטון רוקטס) הועברו לאטלנטה הוקס, אוון טרנר (מאטלנטה), חואן הרננגומס, מליק ביזלי וג'ארד ונדרבילט (מדנוור נאגטס) הועברו למינסוטה טימברוולבס, רוברט קובינגטון וג'ורדן בל (ממינסוטה) הועברו ליוסטון, וג'רלד גרין (מיוסטון), נואה וונליי, שבאז נייפיר וקייטה בייטס-דיופ (ממינסוטה) הועברו לדנוור.
6 בפברואר 2020:
גולדן סטייט ווריורס העבירה את דיאנג'לו ראסל, אומארי ספלמן וג'ייקוב אוואנס למינסוטה טימברוולבס, בתמורה לאנדרו ויגינס ושתי בחירות דראפט עתידיות.
דטרויט פיסטונס העבירה את אנדרה דראמונד לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לג'ון הנסון וברנדון נייט.
במסגרת טרייד בין שלוש קבוצות, אנדרה איגודלה, ג'יי קראודר וסולומון היל (מממפיס גריזליס) נשלחו למיאמי היט, ג'סטיס וינסלו ודיון וייטרס (ממיאמי) וגורג'י ג'נג (ממינסוטה טימברוולבס) נשלחו לממפיס, וג'יימס ג'ונסון (ממיאמי) נשלח למינסוטה.
אולסטאר 2020

סוף-שבוע האולסטאר נערך בין התאריכים 13–16 בפברואר 2020 ביונייטד סנטר, אולמה הביתי של קבוצת שיקגו בולס. משחק האולסטאר עצמו התקיים ב-16 בפברואר.
אולסטאר 2020 > משחק האולסטאר

כמדי שנה, עשרת השחקנים הפותחים במשחק נבחרו על פי שקלול קולות של אוהדים, שחקני הליגה ופרשנים, ואת 14 השחקנים המחליפים בחרו מאמני הליגה (בסך הכול 5 שחקני חמישייה ו-7 מחליפים מכל אזור). שני השחקנים בעלי מספר הקולות הרב ביותר לפתוח בחמישיות (אחד מהמזרח ואחד מהמערב) משמשים כ"קפטנים" של קבוצתם, אותה הם מרכיבים מתוך יתר השחקנים שנבחרו להשתתף במשחק, במהלך "דראפט" בין הקפטנים בו הם בוחרים את השחקנים לסירוגין.
בזהה לעונה הקודמת, לברון ג'יימס (לוס אנג'לס לייקרס) ויאניס אדטוקומבו (מילווקי באקס) זכו במספר הקולות הרב ביותר, ובכך נבחרו לשמש כשני הקפטנים. יתר שחקני החמישיות יהיו לוקה דונצ'יץ', ג'יימס הארדן, קוואי לנארד, אנתוני דייוויס, קמבה ווקר, טריי יאנג, פסקל סיאקם וג'ואל אמביד. מהמזרח, נבחרו כמחליפים השחקנים קייל לאורי, בן סימונס, ג'ימי באטלר, כריס מידלטון, ג'ייסון טייטום, דומנטאס סאבוניס ובאם אדבאיו, ומהמערב נבחרו כריס פול, דמיאן לילארד, ראסל וסטברוק, דונובן מיטשל, ברנדון אינגרם, ניקולה יוקיץ' ורודי גובר. הדראפט בין אדטוקומבו לג'יימס נערך ב-6 בפברואר.
החלפה ^- דווין בוקר נבחר להחליף את דמיאן לילארד הפצוע ב"קבוצת לברון".
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 בפברואר 2020 | קבוצת יאניס | 155 – 157 | קבוצת לברון | יונייטד סנטר, שיקגו, אילינוי |
|  | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: | מובילים לפי קטגוריה: | צופים: 17,808 |
|  | נק': יאניס אדטוקומבו - 25 ריב': אדטוקומבו ורודי גובר - 11 כ"א אס': טריי יאנג - 10 |  | נק': קוואי לנארד - 30 ריב': אנתוני דייוויס - 9 אס': הארדן, ג'יימס ופול - 6 כ"א |  |
אולסטאר 2020 > אירועים נוספים

משחק הכוכבים העולים - נערך ב-14 בפברואר. במשחק השתתפו עשרה רוקיז ועשרה שחקנים בעונתם השנייה ב-NBA, המחולקים לשחקנים אזרחי ארצות הברית ("קבוצת ארצות הברית") ושחקנים משאר מדינות העולם ("קבוצת העולם"). במשחק ניצחה קבוצת ארצות הברית בתוצאה 151–131, ובפרס ה-MVP של המשחק זכה מיילס ברידג'ס אשר קלע 20 נקודות.
תחרות השלשות - נערכה ב-15 בפברואר. הזוכה בתחרות היה באדי הילד מסקרמנטו קינגס, אשר גבר בסיבוב הגמר על דווין בוקר ודאוויס ברטאנס. משתתפים נוספים בתחרות היו טריי יאנג, זאק לאבין, ג'ו האריס, דבונטה גראהם ודאנקן רובינסון.
תחרות ההטבעות - נערכה ב-15 בפברואר. הזוכה בתחרות היה דריק ג'ונס ממיאמי היט, אשר גבר בסיבוב הגמר על ארון גורדון. משתתפים נוספים בתחרות היו דווייט הווארד ופאט קונאטון.
אתגר הכישורים - נערך ב-15 בפברואר. הזוכה בתחרות היה באם אדבאיו ממיאמי היט, אשר גבר בסיבוב הגמר על דומנטאס סאבוניס. משתתפים נוספים בתחרות היו ג'ייסון טייטום, ספנסר דינווידי, כריס מידלטון, פסקל סיאקם, פטריק בוורלי ושיי גילג'ס-אלכסנדר.
בועת ה-NBA

בועת ה-NBA הייתה אזור בידוד בדיסניוורלד בביי לייק, פלורידה, שנוצר בשנת 2020 על ידי ה-NBA כדי להגן על שחקניו מפני נגיף הקורונה במהלך שמונת המשחקים האחרונים של העונה הסדירה ובמהלך שלב הפלייאוף. 22 מתוך 30 קבוצות ה-NBA הוזמנו להשתתף (שמונה האחרות איבדו קודם לכן סיכוי להעפיל לשלב הפלייאוף).
העונה הסדירה > מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | ג'יימס הארדן | יוסטון רוקטס | 34.3 |
| ריבאונדים למשחק | אנדרה דראמונד | דטרויט/קליבלנד | 15.2 |
| אסיסטים למשחק | לברון ג'יימס | לוס אנג'לס לייקרס | 10.2 |
| חטיפות למשחק | בן סימונס | פילדלפיה 76' | 2.1 |
| חסימות למשחק | חסן וייטסייד | פורטלנד טרייל בלייזרס | 2.9 |
| איבודים למשחק | טריי יאנג | אטלנטה הוקס | 4.8 |
| אחוזים מהשדה | מיטשל רובינסון | ניו יורק ניקס | 74.2% |
| אחוזים לשלוש | ג'ורג' היל | מילווקי באקס | 46.0% |
| אחוזים מקו העונשין | בראד וונאמייקר | בוסטון סלטיקס | 92.6% |
| נקודות מדד למשחק | יאניס אדטוקומבו | מילווקי באקס | 31.9 |
| דאבל דאבלים | יאניס אדטוקומבו | מילווקי באקס | 56 |
| טריפל דאבלים | לוקה דונצ'יץ' | דאלאס מאבריקס | 17 |
העונה הסדירה > שיאים עונתיים למשחק

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות | דמיאן לילארד | פורטלנד טרייל בלייזרס | 61 |
| ריבאונדים | יונאס ולנצ'יונאס | ממפיס גריזליס | 25 |
| אסיסטים | לברון ג'יימס | לוס אנג'לס לייקרס | 19 |
| אסיסטים | לוקה דונצ'יץ' | דאלאס מאבריקס | 19 |
| חטיפות | שבעה שחקנים שונים | — | 7 |
| חסימות | חסן וייטסייד | פורטלנד טרייל בלייזרס | 10 |
| שלשות | זאק לאבין | שיקגו בולס | 13 |
פרסים > פרסים עונתיים

להלן רשימות הזוכים והמועמדים הרשמיים לכל אחד מהפרסים העונתיים:
| פרס | זוכה | מועמדים נוספים |
| --- | --- | --- |
| MVP של העונה הסדירה | יאניס אדטוקומבו (מילווקי באקס) | לברון ג'יימס (לוס אנג'לס לייקרס) ג'יימס הארדן (יוסטון רוקטס) |
| שחקן ההגנה של העונה | יאניס אדטוקומבו (מילווקי באקס) | רודי גובר (יוטה ג'אז) אנתוני דייוויס (לוס אנג'לס לייקרס) |
| רוקי העונה | ג'ה מוראנט (ממפיס גריזליס) | זאיון ויליאמסון (ניו אורלינס פליקנס) קנדריק נאן (מיאמי היט) |
| השחקן השישי של העונה | מונטרז הארל (לוס אנג'לס קליפרס) | לו ויליאמס (לוס אנג'לס קליפרס) דניס שרודר (אוקלהומה סיטי ת'אנדר) |
| השחקן המשתפר של העונה | ברנדון אינגרם (ניו אורלינס פליקנס) | באם אדבאיו (מיאמי היט) לוקה דונצ'יץ' (דאלאס מאבריקס) |
| מאמן העונה | ניק נרס (טורונטו ראפטורס) | מייק בודנהולצר (מילווקי באקס) בילי דונובן (אוקלהומה סיטי ת'אנדר) |
| מנהל העונה | לורנס פרנק (לוס אנג'לס קליפרס) | — |
| פרס הספורטיביות | וינס קרטר (אטלנטה הוקס) | סטיבן אדמס (אוקלהומה סיטי ת'אנדר) הריסון בארנס (סקרמנטו קינגס) לנגסטון גאלוויי (דטרויט פיסטונס) טיוס ג'ונס (ממפיס גריזליס) גארט טמפל (ברוקלין נטס) |
| פרס השחקן הקבוצתי | ג'רו הולידיי (ניו אורלינס פליקנס) | — |
| פרס האזרחות | מלקולם ברוגדון (אינדיאנה פייסרס) | ג'רו הולידיי (ניו אורלינס פליקנס) קווין לאב (קליבלנד קאבלירס) ג'וש אוקוגי (מינסוטה טימברוולבס) לויד פירס (אטלנטה הוקס) |
חמישיות העונה:
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה | החמישייה השלישית |
| --- | --- | --- |


| לוקה דונצ'יץ' (דאלאס) | כריס פול (אוקלהומה סיטי) | ראסל וסטברוק (יוסטון) |
| ג'יימס הארדן (יוסטון) | דמיאן לילארד (פורטלנד) | בן סימונס (פילדלפיה) |
| לברון ג'יימס (ל.א. לייקרס) | קוואי לנארד (ל.א. קליפרס) | ג'ימי באטלר (מיאמי) |
| יאניס אדטוקומבו (מילווקי) | פסקל סיאקם (טורונטו) | ג'ייסון טייטום (בוסטון) |
| אנתוני דייוויס (ל.א. לייקרס) | ניקולה יוקיץ' (דנוור) | רודי גובר (יוטה) |
חמישיות ההגנה של העונה:
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


מרכוס סמארט (בוסטון): פטריק בוורלי (ל.א. קליפרס)
בן סימונס (פילדלפיה): אריק בלדסו (מילווקי)
יאניס אדטוקומבו (מילווקי): קוואי לנארד (ל.א. קליפרס)
אנתוני דייוויס (ל.א. לייקרס): באם אדבאיו (מיאמי)
רודי גובר (יוטה): ברוק לופז (מילווקי)
חמישיות הרוקיז של העונה:
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


ג'ה מוראנט (ממפיס): קובי וייט (שיקגו)
קנדריק נאן (מיאמי): טיילר הירו (מיאמי)
זאיון ויליאמסון (ניו אורלינס): טרנס דייוויס (טורונטו)
אריק פסקל (גולדן סטייט): פי. ג'יי. וושינגטון (שארלוט)
ברנדון קלארק (ממפיס): רוי הצ'ימורה (וושינגטון)
פרסים > פרסים חודשיים

| חודש | שחקן החודש> מזרח | שחקן החודש> מערב | רוקי החודש> מזרח | רוקי החודש> מערב | מאמן החודש> מזרח | מאמן החודש> מערב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אוקטובר ונובמבר | יאניס אדטוקומבו (מילווקי) | לוקה דונצ'יץ' (דאלאס) | קנדריק נאן (מיאמי) | ג'ה מוראנט (ממפיס) | ניק נרס (טורונטו) | פרנק ווגל (ל.א. לייקרס) |
| דצמבר | יאניס אדטוקומבו (מילווקי) | ג'יימס הארדן (יוסטון) | קנדריק נאן (מיאמי) | ג'ה מוראנט (ממפיס) | מייק בודנהולצר (מילווקי) | בילי דונובן (אוקלהומה סיטי) |
| ינואר | יאניס אדטוקומבו (מילווקי) | לברון ג'יימס (ל.א. לייקרס) | קנדריק נאן (מיאמי) | ג'ה מוראנט (ממפיס) | ניק נרס (טורונטו) | טיילור ג'נקינס (ממפיס) |
| פברואר | ג'ייסון טייטום (בוסטון) | לברון ג'יימס (ל.א. לייקרס) | קובי וייט (שיקגו) | זאיון ויליאמסון (ניו אורלינס) | מייק בודנהולצר (מילווקי) | מייק ד'אנטוני (יוסטון) |
| "פרסי הבועה" (אוגוסט) | דמיאן לילארד (פורטלנד) | דמיאן לילארד (פורטלנד) | — | — | מונטי ויליאמס (פיניקס) | מונטי ויליאמס (פיניקס) |
גאורג שולץ

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1890 וולפנביטל, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  27 בנובמבר 1945 (בגיל 55) ואלדקירך, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות של קרלוסהה 
 תקופת הפעילות:  1905–1945 (כ־40 שנה) 
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם 
 
גאורג שולץ (בגרמנית: Georg Scholz‏; 10 באוקטובר 1890 – 27 בנובמבר 1945) היה צייר ריאליסטי גרמני.
ביוגרפיה

שולץ נולד בולפנביטל והעביר את הכשרתו האמנותית באקדמיה בקרלסרוהה, שם למד בין היתר אצל הנס תומה ווילהלם טריבנר. בהמשך למד בברלין בתקופת לוביס קורינת. לאחר השירות הצבאי במלחמת העולם הראשונה שנמשכה בין השנים 1915 ל־1918, הוא חזר לצייר, ועבד בסגנון הממזג רעיונות קוביסטיים ופוטוריסטים (עתידניים).
בשנת 1919 שולץ הפך לחבר במפלגה הקומוניסטית בגרמניה, ועבודתו בשנים הבאות מותחת ביקורת חריפה על הסדר החברתי והכלכלי בגרמניה שלאחר המלחמה. ״החקלאים התעשייתיים״ (Industriebauren) שלו משנת 1920 הוא ציור שמן עם קולאז' המתאר חקלאי אוחז בתנ"ך עם כסף שבוקע ממצחו, יושב ליד אשתו המפלצתית המערסלת חזירון. בנם התת-אנושי, ראשו פתוח למעלה כדי להראות שהוא ריק. אולי יצירתו הידועה ביותר של שולץ, והיא אופיינית לציורים שהפיק בתחילת שנות העשרים, ומשלבים ביצוע ביקורתי עם סרקזם בולט.
שולץ הפך במהרה למנהיג קבוצה בתנועת האובייקטיביות החדשה (Neue Sachlichkeit), חבורת אמנים שעסקה בצורה צינית של ריאליזם. המפורסמים ביותר בקרב קבוצה זו הם מקס בקמן, ג'ורג' גרוס ואוטו דיקס, ועבודתו של שולץ התמודדה זמן קצר עם העבודות שלהם. אולם בשנת 1925 התרככה גישתו למשהו שקרוב יותר לנאו-קלאסיקה כפי שניתן לראות בפורטרט העצמי משנת 1926 והערום היושב משנת 1927.
בשנת 1925 מונה לפרופסור באקדמיה הלאומית לאמנות בקרלסרוהה, שם כללו תלמידיו את רודולף דיסינג'ר. שולץ החל לתרום בשנת 1926 למגזין הסאטירי Simplicissimus, ובשנת 1928 ביקר בפריז שם העריך במיוחד את פועלו של בונארד.
עם עלייתם לשלטון של היטלר והנאציזם בשנת 1933 פוטר שולץ במהירות מתפקיד ההוראה שלו. הוא הוכרז כאמן מנוון, יצירותיו היו בין אלה שנתפסו בשנת 1937 במסגרת מסע של הטיהור את התרבות הגרמנית על ידי הנאצים, ונאסר עליו לצייר בשנת 1939.
בשנת 1945 מינו כוחות הכיבוש הצרפתיים את שולץ כראש העיר בולדקירש, אך הוא נפטר באותה שנה שם.
גלריה

נסיכה אקזוטית
עבודה פוריה
מועדון לוחמים
חקלאים תעשייתים
קפה אבירי צלב הקרס
מתכנני העתיד
עירום עם פסל
פטריוטיזם
הערות שוליים

↑  Schmied, Wieland (1978). Neue Sachlichkeit and German Realism of the Twenties. London: Arts Council of Great Britain, P.129
↑  Michalski, Sergiusz (1994). New Objectivity. Cologne: Benedikt Taschen
↑  Deutsche Biographie, Scholz, Georg - Deutsche Biographie, www.deutsche-biographie.de (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007368925305171  BNE: XX1236727  BnF: cb14650400w (data)  GND: 118610368  ISNI: 0000 0000 6679 0149  LCCN: n84058176  NTA: 104772913  RKD: 70935  SNAC: w64822r8  SUDOC: 083740899  ULAN: 500018947  VIAF: 77108693   WorldCat (עם VIAF): 77108693
חואנפי

חואן פאבלו אניור אקוסטה (בספרדית: Juan Pablo Añor Acosta; נולד ב-24 בינואר 1994 בקראקס שבוונצואלה), הידוע בקיצור כחואנפי, הוא כדורגלן ונצואלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת קראקס מליגת העל הוונצואלית ובנבחרת ונצואלה.
קריירת מועדונים

חואנפי נולד בקראקס שבוונצואלה. הוא גדל במחלקות הנוער של לויולה ספורט קלוב ושל קראקס המקומיות, ובשנת 2009 עבר למחלקת הנוער של מאלגה מליגת העל הספרדית. בעונת 2013/2014 שיחק חואנפי במאלגה ב', קבוצת המילואים של מאלגה. ב-29 באוגוסט 2014 ערך חואנפי את הופעת בכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-76 בהפסד 3-0 לוולנסיה במסגרת המחזור השני בליגה. ב-6 בינואר 2015 הבקיע חואנפי את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-16 בניצחון 2-0 על לבאנטה במסגרת גביע המלך הספרדי. הוא ערך 5 הופעות ליגה בעונת 2014/2015. ב-16 באוקטובר 2016 הורחק חואנפי לראשונה בקריירה, לאחר שספג שני כרטיסים צהובים בתיקו 1-1 נגד דפורטיבו אלאבס במסגרת המחזור השמיני בליגה.
בעונת 2015/2016 זכה חואנפי לדקות משחק מרובות בקבוצה, כשהוא עורך 29 הופעות ליגה. ב-23 בינואר 2016 הבקיע חואנפי את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-32 בהפסד 2-1 לברצלונה במסגרת המחזור ה-21. הוא הבקיע ארבעה שערי ליגה בעונה זו. בינואר 2019 הושאל לוסקה עד לסוף העונה.
קריירה בינלאומית

ב-14 בנובמבר 2014 ערך חואנפי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ונצואלה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-58 בהפסד 5-0 לנבחרת צ'ילה במשחק ידידות. חואנפי היה גם חלק מסגל נבחרת ונצואלה לטורניר קופה אמריקה 2016. בשלושת משחקי שלב הבתים הוא לא שותף, ובמשחק רבע הגמר נגד נבחרת ארגנטינה, בו הפסידה נבחרת ונצואלה 4-1, הוא נכנס כמחליף בדקה ה-55. ב-7 בספטמבר 2016 הבקיע חואנפי את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-35 בתיקו 2-2 נגד נבחרת ארגנטינה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
מבצע מוביל

מבצע מוביל היה מבצע פשיטה של צה"ל שנערך בליל 18–19 באוגוסט 1980, במהלכו פשטו לוחמים מחטיבת הצנחנים ומחטיבת גולני על בסיסי מחבלים בלבנון, במטרה לפגוע במחבלים ולהרוס תשתיות טרור.
רקע

בשנת 1980 התגבשה בצה"ל התפיסה כי הכרחי לשוב ולבצע פעולות יזומות בשטח לבנון על מנת להביא שקט ליישובי הצפון בפרט ולתושבי ישראל בכלל. הרמטכ"ל, רפאל איתן, הורה לאלוף פיקוד הצפון, אביגדור בן-גל, להיערך לביצוע פשיטה מעבר לנהר הליטני. הפעולה הוטלה על כוחות מחטיבת הצנחנים, עליה פיקד אל"ם דורון רובין, ועל כוח מחטיבת גולני, בפיקוד אל"ם אילן בירן.
על כוחות חטיבת הצנחנים הוטל לפעול כנגד יעדי מחבלים ברמת אל-נבטיה. הכוחות כללו צוותי-קרב מגדוד 202, עליו פיקד עופר בן צבי, גדוד הנח"ל המוצנח, עליו פיקד דורון אלמוג, גדוד 890, עליו פיקד אריק מורן ומוטי יוגב כסגנו. כן כלל הכוח צוות-קרב בפיקוד הסמח"ט, שאול מופז, אשר כלל לוחמים מן הגדודים 890, 202 וכן מפלחה"ן צנחנים. צוות-קרב נוסף היה כוח סיירת צנחנים שנע עם חפ"ק מפקד החטיבה, דורון רובין.
על כוחות חטיבת גולני הוטל לפעול כנגד יעדי מחבלים ברמת ארנון ולהשמידם. הכוח כלל את הסיירת החטיבתית, בפיקוד גיורא ענבר, צוות-קרב מגדוד 51 בפיקוד גבי אשכנזי, וכן צוותי-קרב משני גדודי החטיבה הנוספים. כן פעלו במבצע כוחות מסיירת מטכ"ל בפיקוד עוזי דיין. ההכנות למבצע ארכו כחמישה שבועות. הוחלט כי הכוחות יתקפו את היעדים באופן מתואם בשעה אחת בלילה.
מהלך המבצע

הכוחות נעו באמצעות רכבים עד לנקודת הפריקה בקליעה ובמרג' עיון. עם רדת הלילה החלו לנוע רגלית לעבר היעדים. כוחות חטיבת גולני חצו את נהר הליטני במעבר הדרומי ואילו הצנחנים חצו במעבר הצפוני. עיכוב שנוצר בחציית כוחות הצנחנים הביא להחלטת אלוף הפיקוד בן גל, לדחות את שעת התקיפה בחצי שעה.
כוח חטיבת גולני, בפיקוד בירן, חצה את נהר הליטני במעבר הדרומי. בשעה 01:18 נפתחה אש לעבר כוחות מגדוד 12 (ברק). גורם ההפתעה אבד והכוחות הפושטים נדרשו להאיץ את פעולתם. בקרבת היעד זיהו לוחמי גולני מספר מחבלים והרגום. המחבלים, שהתבצרו בבתי הכפר, פתחו באש על הכוח. כוח חטיבת גולני השלים את משימתו בכפר והשמיד מספר כלי רכב, תותחים ומרגמות. כן הרס הכוח באמצעות מטעני חבלה את הבתים אשר שימשו את המחבלים והרג כעשרים מחבלים. לכוח היו מספר פצועים ובהם שני מפקדי פלוגות, יריב קריגר ויהודה שושני, ושני הרוגים גיא שלו, לוחם בסיירת, ויוסי עובד, סמ"פ בגדוד 51. הכוח נסוג באמצעות מסוקים תחת אש ארטילריה כבדה, שנורתה לעבר הכוח מעמדות מחבלים בבופור. על אף בקשות חוזרות ונשנות של המח"ט, בירן, לא נורתה אש לחילוץ על ידי סוללות חיל התותחנים וזאת מחשש לפגיעה במסוקי חיל האוויר. כוח סיירת מטכ"ל תקף מחנה אימונים ששימש את המחבלים. הכוח השלים את משימתו ללא אבדות בנפש, אך עם זאת מפקד סיירת מטכ"ל, עוזי דיין, שפיקד על הכוח, נפצע מרסיסי רימון יד בזרועו השמאלית.
נוכח לוח הזמנים הקצר לא הספיקו הצנחנים להיערך כראוי אל מול היעדים, ועל כן תקפו אותם לאחר היערכות חפוזה כאשר המחבלים ערוכים לקראתם. גדוד 890, בפיקוד אריק מורן, תקף יעדי מחבלים בכפר תבנית. המחבלים פתחו באש על הכוח והפלוגה המסייעת, בפיקוד סרן מוקי קנישבך, השיבה באש. במהלך ההסתערות על היעד נהרג קנישבך ונפצעו מפקד המחלקה ניר ברקת וסמ"ר אברהם גלעם. מפקד הגדוד, מורן, הרג את המחבל. והגדוד הרס את הבתים בהם התבצרו המחבלים והרג כשמונה מהם.
צוות-הקרב מגדוד 202, בפיקוד עופר בן צבי, הגיע ליעדיו מבלי שנתגלה. הכוח הרס בונקר, בית אשר שימש את המחבלים ופוצץ בית נוסף שבו שהו שני מחבלים והרגם. כוח גדוד הנח"ל המוצנח, בפיקוד דורון אלמוג, פשט על שני בתים בהם התבצרו מחבלים. הכוח הרג ארבעה מחבלים באחד הבתים ומחבל נוסף בבונקר בחצר הבית. בבית הסמוך זיהה מספר אזרחים ונמנע מלפגוע בהם. הכוח נסוג ועימו שני שבויים לחקירה.
הכוח בפיקוד שאול מופז, סגן מפקד חטיבת הצנחנים ביחד עם אמל אסעד, סמג"ד 890, יחיאל גוזל מ"פ בגדוד 890, פעלו ביעדי מחבלים על ג'בל עלי טהר ומזרעת עלי טהר, עם ההתקלות של כח גולני בדרום בוצע ירי תותחים כולל מקלעי נ"מ מהיעד בג'בל עלי טהר, הירי היה מעל לראשיהם של חיילי הכח, אך המחבלים לא זיהו את כח הצנחנים. כח מופז פרס חסימות לבידוד אזור הפעולה וכן פשט על מספר יעדים שנתגלו כנטושים, משום שהמחבלים נמלטו מהם זמן קצר קודם לכן לאחר הירי. הכוח של יחיאל גוזל הרס שלושה תותחים, ארבעה בונקרים, שלושה אוהלים, ג`יפ ועוקב מים ולפני העזיבה של היעד הניחו מוקשים בגישה ליעד. כוח הצנחנים היה אף הוא במהלך הפעולה תחת אש ארטילריה כבדה שירו מחבלים מרמת נבטיה.
הכוחות פונו מן השטח לישראל באמצעות מסוקים, וזאת על אף שהיה מצוי תחת הפגזה ארטילרית כל העת. הפינוי הושלם מעט לפני השעה שש בבוקר. כוח נוסף שיועד לתקוף את מבצר הבופור, לא ביצע את משימתו אולם היעד הותקף עם שחר בידי מטוס קרב של חיל האוויר.
תוצאות המבצע

כוחות צה"ל הרגו כשישים מחבלים, שבו שניים, ופצעו רבים נוספים. הכוחות הרסו מספר בתים והשמידו קני ארטילריה, ג`יפים שעליהם מקלעים כבדים ומצבורי תחמושת. לכוחות צה"ל היו שלושה הרוגים ומספר פצועים.
לקריאה נוספת

יום טוב סמיה, "מנהיגות ברגעים של אמת", הוצאת קונטנטו דה סמריק, 2014.
הערות שוליים

↑  עופר רגב והדס רגב-ירקוני, "890 לא חוזרים עד שמבצעים", פורת הוצאה לאור, מרץ 2009, עמוד 127.
↑  עופר רגב והדס רגב-ירקוני, "890 לא חוזרים עד שמבצעים", פורת הוצאה לאור, מרץ 2009, עמוד 126.
↑  מבצע "מוביל" באתר סיירת צנחנים.
↑  איתי אשר, "הוא מבין את הצבא בשטח, לא במילים יפות", מוסף "מעריב היום" של מעריב, 23.07.1998, עמודים 2-3.
↑  משה זונדר, "סיירת מטכ"ל", הוצאת כתר, 2000, עמוד 189.
↑  איל דורון, הדס ועופר רגב, "בהשקט ובבטחה - מורשת יחידת מגלן", פורת הוצאה לאור, מאי 2012, עמוד 20.
↑  אביחי בקר, אני ואני נשנה את העולם, הארץ, ‏ 28.04.2000, כפי שהועלה באתר פרש.
↑  דורון רובין, "מי פוחד ממי?", בתוך הספר "מנהיגות ברגעים של אמת" מאת יום טוב סמיה, הוצאת קונטנטו דה סמריק, 2014, עמודים 471-472.
↑  אביחי בקר, סעיף אמינות, מעריב מוסף סופשבוע, ‏ 22.12.1995, עמודים 50–54, 55, כפי שהועלה באתר פרש.
↑  דוד גרין, עלה על הרכבת, "רוח צוות" ביטאון ארגון גמלאי צה"ל, גיליון 104, ‏ מרץ 2013, עמוד 17.
↑  אביחי בקר, בעיית אמינות: אל"ם קובי מרום, הארץ, ‏ 22.09.2000, כפי שהועלה באתר פרש.
↑  אורי מנוס, המלחמה של מת"פ הצפון, באתר "תמיד תותחן", ‏ 11.07.2013.
↑  משה זונדר, "סיירת מטכ"ל", הוצאת כתר, 2000, עמודים 189-190.
↑  אילן כפיר, "האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו'", הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1982, כרך רביעי-"צנחנים", עמוד 205.
↑  רונית מזרחי, בגובה העיניים עם ניר ברקת, באתר nrg‏, 7 במאי 2010.
↑  מיכל דניאלי, "חיבוק דב", במחנה, ‏14.04.2010.
↑  עופר רגב והדס רגב-ירקוני, "890 לא חוזרים עד שמבצעים", פורת הוצאה לאור, מרץ 2009, עמודים 127-128.
↑  יעקב ארז, מ"ישיבת נחלים" לפשיטה בארנון, מעריב, 22 באוגוסט 1980
↑  מאיר פעיל, "המפקד: מנהיגות צבאית בדרכי נועם", בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2003, עמוד 173, "באוגוסט 1980, כמפקד גדוד הנח"ל המוצנח, עמדתי בראש כוח פשיטה ללבנון, שהלך לפוצץ בית של מחבלים. התקרבנו לבית, הצמדנו את המטענים לדלת והתכוננו לפוצץ. ליד הבית היו תעלות ובונקר. היה ברור לנו שזה בית מחבלים. ואז, פתאום אני שומע מתוך הבית בכי של ילדים. יכולתי לעשות כאילו שאני לא שומע. אני סובל מבעיות שמיעה, יש לי פרופיל 64 ושני מכשירי שמיעה באוזניים. אבל שמעתי, והחלטתי לעצור הכול. קראנו להם לצאת החוצה. יצאו משם אבא, אמא ושמונה ילדים. שחררתי את האמא ואת הילדים לתוך החושך, ואת האבא לקחנו בשבי".
מפת אזור המבצע
אנדז'יי בוגוצקי

| --- | --- |

 לידה:  11 בנובמבר 1904 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  29 ביולי 1978 (בגיל 73) ורשה, פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 סוגה מועדפת:  מוזיקה פופולרית 
 מדינה:  פולין 
 תקופת הפעילות:  1931–1978 (כ־47 שנים) 
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (23 במאי 1978)  אביר במסדר פולוניה רסטיטוטה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדז'יי בוגוצקי (בפולנית: Andrzej Bogucki;‏ 11 בנובמבר 1904 – 29 ביולי 1978) היה שחקן טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע פולני, וכן זמר ופזמונאי אופרטה, המכונה לעיתים "שבלייה הפולני".
בוגוצקי ורעייתו ינינה לבית גודלבסקה (8 במרץ 1908 – 19 ביוני 1992) הסתירו את הפסנתרן היהודי הפולני ולדיסלב שפילמן במהלך הכיבוש הנאצי בפולין. חייו של שפילמן היוו השראה לסרט "הפסנתרן" משנת 2002. בוגוצקי ואשתו יאנינה בוגוצקה הוצגו בסרט.
אף על פי שגר בוורשה רוב חייו, בוגוצקי עבד גם בכמה ערים אחרות. הוא התגורר בשכונת מריאנשטאט בוורשה משנת 1947 ועד סוף ימיו, והוא קבור בבית הקברות פובונזקי בחלק המערבי של ורשה.
לבוגוצקי הוענק מסדר פולוניה רסטיטוטה (אנ') על הקריירה שלו ופועלו במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1978 העניק יד ושם לו ולרעייתו את אות חסידי אומות העולם.
ביוגרפיה

בוגוצקי נולד למשפחה בעלת מסורת ארוכת שנים בתיאטרון ועל הבמה. הוריו היו השחקנים סטניסלב בוגוצקי ורוזה בוגוצקה-רפצקה. הוא היה נכדו של השחקן והבמאי הפולני המפורסם וינצ'נטי רפצקי.
בוגוצקי היה קצין פרשים, בוגר בית הספר לקדטים בגרודז'ונדז. בתקופת לימודיו השתתף בתחרויות רכיבה על סוסים והפך לקצין בצבא הפולני. הוא שירת בגדוד השביעי של הפרשים במינסק מזובייצקי, אך שוחרר מטעמי בריאות בשנת 1929. באותה שנה החל להופיע בהצגות לילדים. מכאן ואילך התמקד בקריירת המשחק שלו.
מלחמת העולם השנייה

במהלך מלחמת העולם השנייה היו בוגוצקי ואשתו מעורבים בתנועת ההתנגדות הפולנית נגד הנאצים, ארמייה קריובה. ב-13 בפברואר 1943 יצר קשר דרך חברי המחתרת היהודית עם הפסנתרן ולדיסלב שפילמן שעבד בשטח גטו ורשה לשעבר. הגרמנים תכננו לחסל את עובדי הכפייה המעטים שנותרו (רוב היהודים האחרים כבר גורשו לטרבלינקה בקיץ 1942 ובאביב 1943). שפילמן, בעזרתו של בוגוצקי, נמלט מהגטו והסתתר בצד הלא יהודי של ורשה. בעזרת בוגוצקי, ינינה ואחרים, שפילמן שרד את המלחמה. חייו היו מאוחר יותר הבסיס לסרט "הפסנתרן" משנת 2002.
לאחר המלחמה, בשנות ה-50 הלחין שפילמן שירים במיוחד עבור אנדז'יי וינינה.
יצירה > תיאטרון

בוגוצקי החל להופיע על הבמה ב-30 באפריל 1930. הוא הופיע בתיאטרון הפולני בוורשה בין 1930 ל-1933 ולאחר מכן עבד בתיאטרון הקומדיה החדש בין 1933–1934. הוא עבד גם בתיאטראות בלודז' ובקרקוב.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה שב לבמה והופיע בתיאטרון הצבא הפולני בלודז' בין השנים 1945–1947. הוא המשיך לעבוד בתיאטראות אחרים, כולל התיאטרון הלאומי בוורשה, שם שיחק משנת 1969 ועד מותו בשנת 1978.
יצירה > קריירה כזמר

בוגוצקי החל את קריירת השירה שלו בשנת 1931 בתיאטרון בנדה, שם שהה עד 1932. בקריירה כזמר זכה למרבית הפופולריות שלו.
לאחר 1945 המשיך לכתוב שירים והשיק מספר להיטים ברדיו.
הוא היה עובד ותיק של הרדיו הפולני. בנוסף, עבד עם תיאטרון הרדיו כפרזנטור, זמר ומדקלם, וכמקדם מוזיקה וספרות.
פילמוגרפיה

1917 – Pokój nr 13, Tajemnica Alei Ujazdowskich, Wanda Barska, Tajemnica hotelu w Tajemnice Warszawy
1933 – Jego ekscelencja subiekt (His Excellency, The Shop Assistant)
1933 – Szpieg w masce
1934 – Śluby ułańskie
1935 – Manewry miłosne
1936 – Pan Twardowski
1936 – Bolek i Lolek
1937 – Pan redaktor szaleje
1937 – Niedorajda
1938 – Za winy niepopełnione
1939 – Złota Maska
1939 - The Vagabonds
1953 – Żołnierz zwycięstwa
1953 – Sprawa do załatwienia
1956 – Nikodem Dyzma
1959 – Małpa w kąpieli
1968 – Wniebowstąpienie
1970 – Epilog norymberski
1975 – Jej powrót
1976 – Zagrożenie