stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלגל רפאים

| --- | --- |

 היסטוריה
 תרבויות:  תקופת הברונזה 
 תקופות:  תקופת הברונזה המוקדמת 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°54′31″N 35°48′04″E﻿ / ﻿32.908611111111°N 35.801111111111°E﻿ / 32.908611111111; 35.801111111111
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) גלגל רפאים(למפת הגליל העליון רגילה) גלגל רפאים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גלגל רפאים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גלגל רפאים
 
צילום אוויר של האתר
פתח הכניסה לחלל הקבורה
מבט אל חלל הקבורה מתוך המבואה
חלל הקבורה
גלגל רפאים המוכר גם כגילגל רפאים (בערבית: رُجْم الهِرّي, בתעתיק לעברית: רֻגְ'ם אל הִרי או רוג'ם אל-הירי, שמשמעותו גל האבנים של חתולי הבר), הוא רוגם, מעגל אבנים ומונומנט מגליתי עתיק הנמצא ברמת הגולן, בקרבת מושב יונתן, וכ-16 קילומטרים מזרחית לחופה הצפוני של הכנרת, במרכז מישור נרחב המכוסה מאות דולמנים. בקרבת המקום נמצא יישוב קדום מתקופת הברונזה הקדומה.
האתר בנוי כקומפלקס העשוי מיותר מ-42 אלף אבני בזלת המסודרות במעגלים. במרכז האתר בנוי תל אבנים בגובה של כ-6-5 מטרים, המוקף מספר שכבות מעגליות של מצבורי אבנים. חלקן יוצרות מעגל סגור וחלקן מעגל פתוח. היקפה של החומה החיצונית ביותר קרוב לחצי קילומטר, וקוטרה הוא יותר מ-150 מטרים. גלגל רפאים נבנה ככל הנראה באלף השלישי לפנה"ס, לקראת סוף התקופה הכלקוליתית בארץ ישראל, ונוסף אליו מתחם קבורה מהאלף השני לפנה"ס.
ישנן השערות שונות על אודות הייעוד והמטרה לשמה נבנה האתר, החל מלוח שנה קדום המבוסס על השמש ועד קבר או אתר פולחן.
מקור השם

בעברית נקרא האתר "גלגל רפאים" משום שעל פי המקרא היו הרפאים תושביו הקדמונים של אזור הבשן - הגולן המודרני, שבו שוכן האתר, עם של ענקים שכינוים המקראי היה "רפאים". בשל כך, לדעת אנשים מסוימים, נוצר המקום על ידי ענקים, ומהווה הוכחה לפעולתם של ענקים באזור. מקורו של המונח "גִּלְגָּל" או "גַּלְגַּל" הוא הצורה המעגלית של האתר.
בערבית נקרא המקום "רוג'ם אל הירי", שפירושו "גל האבנים של חתולי הבר". מקורו של שם זה אינו ידוע. שם זה נגלה לחוקרים הישראלים רק לאחר מלחמת ששת הימים, בזכות מפות ישנות של האזור שבהן מצוין שם זה, שהושארו לאחר נסיגת הסורים וכיבוש הגולן.
תיאור ומבנה

בשל גודלו ובשל היותו ממוקם באזור מישורי שאין בו הרים או גבעות, ניתן לצפות באתר במלוא גודלו רק במבט מן האוויר.
במבט אווירי ניתן לראות בו מעגל אבני בזלת גדול, שבתוכו מעגלים קטנים יותר, חלקם פתוחים וחלקם סגורים. במרכז המעגל נמצא תל אבנים, דולמן, שקוטרו כ-20 מטר וגובהו חמישה מטרים בקירוב. במבנה כולו יש יותר מ-42 אלף אבנים, שהובאו למקום לפני כ-5,000 שנה. ככל הנראה, הסיבה לכך שהאתר בנוי מאבני בזלת היא נגישותן של אלה ברמת הגולן; לבונים לא היה קושי לחצוב ולהוביל את האבנים לאתר, מאחד מהרי רמת הגולן .
היקף החומה החיצונית ביותר קרוב לחצי קילומטר וקוטרה הוא יותר מ-150 מטרים. בין מעגלי האבנים מחברות חומות אבנים קטנות.
מצבור האבנים המרכזי, הדולמן הפנימי, הוא גרעינו של האתר ובנוי מאבנים קטנות יחסית לאבנים האחרות, גובהו 6-5 מטרים וקוטרו 25-20 מטרים. אל המרכז מחוברים ארבעה קירות עיקריים של אבנים - הקיר הראשון, צורתו חצי מעגל, לא מושלם, קוטרו 50 מטר ורוחבו כ-1.5 מטר. קיר זה מחובר לקיר שני המהווה מעגל כמעט שלם. קוטרו כ-90 מטר. הקיר השלישי מהווה מעגל שלם ללא קטיעות או הפרעות. קוטרו כ-110 מטר ורוחבו 2.6 מטר לכל אורכו. הקיר הרביעי הוא החיצוני והגדול ביותר מבין הקירות, קוטרו כ-150 מטר ורוחבו 3.2 מטרים. נפח כלל האבנים באתר הוא כ-12,000 מ"ק, כך שבוני האתר הביאו אליו אבני בזלת במשקל כולל של מעל 37,000 טונות.
גילוי גלגל רפאים

גלגל רפאים נמצא ברמת הגולן. לכן, חוקרים ישראלים הגיעו אליו רק לאחר מלחמת ששת הימים וכיבוש האזור בידי כוחות צה"ל. נראה כי הסורים לא ייחסו חשיבות מיוחדת למקום, והאזכור היחיד לקיומו אצלם הוא שמו שצוין במפות ישנות של צבא סוריה. לתושבי האזור בוודאי היה המקום מוכר מאז ומעולם, אולם המחקר המדעי אודותיו החל רק בסוף שנות השישים.
האתר הוזכר בסקר החרום של שמריה גוטמן וקלייר אפשטיין שנערך מספטמבר 1967 עד פברואר 1968, שהיה החקר הארכאולוגי הראשון של רמת הגולן לאחר מלחמת ששת הימים. רבים מבתי הכנסת הקדומים בגולן, מבנים מגליתיים, גלגל רפאים, בתים מהתקופה הביזנטית, והיישוב הנוצרי בגולן (מהתקופה הביזנטית) התגלו בסקר הזה. גלגל רפאים זוהה על ידי יצחקי גל כאשר הביט בתצלום אוויר והתרשם ממראה המעגלים הסימטריים. בסקר התגלתה התרבות שהתקיימה בגולן בתקופת הברונזה הקדומה ובתקופת הברונזה התיכונה, שכללה את המתחמים הגדולים: מתחם לביאה (לוויה), מתחם ברדוויל, ומתחם יצחקי שנקרא על שמו של גל.
למרות המחקר הראשוני, נזנח האתר במשך השנים, והחפירות הארכאולוגיות הרציניות המקצועיות הראשונות שבו החלו רק במהלך שנות השמונים, אז החל האתר להוות מוקד התעניינות לחוקרים ומדענים, בעקבות עבודתם של הפרופסורים משה כוכבי ויוני מזרחי על המקום, בין בחפירות ובין בחקירה תאורטית.
ייעוד המבנה

בגלל גילו של המבנה ופגעי הטבע ששחקו אותו והרסו חלק ממנו, ייעודו של המבנה אינו ברור לגמרי לחוקרים, והדעות חלוקות באשר לשימושו המקורי. למרות זאת, יש עובדה אחת שעימה מסכימים כל החוקרים: בזמן כלשהו בהיסטוריה שימש האתר כמקום פולחן להתכנסויות שבטיות או חברתיות כלשהן.
במרכז המבנה, במעגל הפנימי ביותר, הדולמן, נמצא קבר עתיק מאוד מלא בתכשיטים וחפצים יקרים. הקבר מתוארך בערך לסוף האלף השני לפני הספירה. המבנה עצמו קדום יותר מהקבר, כך שגם אלו שבנו את הקבר וטמנו בו את האוצר אינם בוניו המקוריים.
השערות עיקריות לגבי מהות האתר

אתר קבורה - אחת הדעות טוענת שהמקום היווה אתר קבורה קדום שבו נקברו אנשים חשובים או מנהיגי העם. אישוש לתאוריה זו הוא הקבר שנמצא במרכז האתר. למרות זאת, לא נמצאו במקום עצמות אדם אלא רק תכשיטים וחפצים המעידים על היותו אתר קבורה. כמו כן, גם אם היה האתר מקום קבורה לא היה זה הייעוד הקדום של בוני האתר המקורי, משום שהקבר נבנה, כאמור, כאלף שנים אחרי בניית האתר.
קבורת שמים - המונח מתייחס לפעולה של השארת המת במקום פתוח בו יכולים נשרים לאכול את בשרו. הארכאולוג רמי ערב טוען כי צורת הקבורה הרווחת בתקופה הכלקוליתית בגלוסקמאות הצריכה הסרת הבשר מגוף המת, ובשל הדמיון למבנים עגולים דומים באיראן ובהודו בתקופה המקבילה, מתקבל על הדעת שהאתר שימש למטרה זו.
פולחן - לפי השערה שמקובלת כיום על חלק גדול מהחוקרים, שימש האתר כבמה לטקסים פולחניים מיוחדים של התושבים המקומיים, ביום הארוך והקצר ביותר בשנה. כפי הנראה, לפני כ-5,000 שנה אכן חדרו קרני השמש הראשונות ביום הארוך בשנה דרך הפתח שבשער הצפון מזרחי, שגודלו 20 מטרים על 29 מטרים. עם זאת, הן לא נכנסו בזווית מושלמת. משערים שזאת משום שלבונים בימים ההם לא היו כלים אדריכליים מדויקים דיים. ככל הנראה, היה הפולחן במקום לאלים אשתר ותמוז,[דרוש מקור][מפני ש...] אלי הפריון, כהודיה להם על היבול הטוב במהלך השנה. לאחר שנבנה הקבר במרכז, כאלף שנים מאוחר יותר, נחסם מעבר קרני האור.
לוח שנה - דעה נוספת היא שהאתר שימש כלוח שנה פרימיטיבי. אמנם, הקדמונים לא יכלו לקבל מהמקום את התאריך המדויק, אולם הוא סיפק את צורכיהם הפשוטים. ניתן היה לקבוע את שני ימי ההיפוך בשנה, בחורף ובקיץ, על ידי מעבר האור בין שני סלעים, שני מטרים גובהם וחמישה מטרים רוחבם, שניצבו בקצהו המזרחי של המתחם.
תצפיות אסטרונומיות - קיימת סברה שהמקום שימש לתצפיות אסטרונומיות על מערכות הכוכבים בשמים בכל עת, ככל הנראה לשם חישובים דתיים. חוקרים גילו שהמקום בנוי באמות מידה וביחסים שהיו מקובלים באותה התקופה במבנים שונים, וכן על ידי מצב הכוכבים בשמים. למרות זאת, לחלק גדול מהמבנה, בין היתר לחומות הקטנות המחברות בין מעגל למעגל לא מצאו החוקרים כל הסבר מיוחד.
ישנה סברה שבבניית האתר ובתכנונו התחשבו הבונים במרחב הגאוגרפי באזור, בהרים כגון הר חרמון שכבר אז יוחסו להם משמעויות ודתיות.[דרוש מקור]
לאחר זמן מה שבו התרבויות שהקימו את המקום התקדמו והתפתחו, ירדה קרנו של המקום, וכנראה, מעבר לנקודת שליטה צבאית, או אף נקודת תצפית או מכלאת צאן, לא הייתה לו חשיבות מיוחדת.
מטבע הדברים, משום היות האתר מקום "מסתורי" שייעודו ואופן בנייתו לא לגמרי ברורים, וכן בעקבות אתרים ה"מקבילים" אליו הקיימים ברחבי העולם, כגון סטונהנג' שבבריטניה ועוד עשרות אתרים ברחבי אירופה, הועלו השערות שונות ומשונות בקשר למטרתו האמיתית, רובן לא הגיוניות ולא ניתנות לאימות מדעי, בין השאר:
קשר לענקים - כפי שנכתב למעלה, משום שהאתר נמצא במקום שבו לפי המקרא חי עם של ענקים, יש הסוברים שהאתר נבנה על ידי ענקים, בשביל ענקים, או שהוא קבר של ענקים. הגדילו לעשות אנשים הסבורים שמקום זה הוא קברו של גלית המקראי. ברחבי הגולן פזורים עוד מספר אתרים שבהם, לפי מסורות שונות, קבור לכאורה גלית, ובוצעו מספר מחקרים על כך. כמו כן, ישנם הטוענים כי במקום נקבר עוג מלך הבשן.[דרוש מקור]
קשר לחייזרים או לכוחות על טבעיים - כמו לגבי אתרים נוספים דומים ברחבי העולם, כך גם לגבי אתר זה יש אנשים הסבורים שנוצר על ידי כוח עליון על טבעי כלשהו, או חייזרים.[דרוש מקור]
גלגל רפאים כיום

האתר נמצא כ-2.5 ק"מ בכיוון-מזרח-צפון מזרח לצומת דליות, או כשלושה ק"מ דרומית למושב יונתן. שביל הגולן המסומן ירוק-כחול-לבן עובר במקום בקטעו התשיעי. האתר איננו בולט במיוחד מגובה פני הקרקע אף ממרחק קרוב.
כיום, בעקבות תנועת העידן החדש והחזרה ל"מקורות" ול"טבע", וכן לדתות הטבעיות-פולחניות, נאספת באתר מדי שנה קבוצה של שוחרי העידן החדש ביום הארוך ביותר בשנה וכן ביום השוויון בין היום ובין הלילה, לצפייה בזריחה ובקרני האור הראשונות הנכנסות דרך האבנים.
במוזיאון עתיקות הגולן נמצא דגם מדויק של גלגל רפאים, המלווה במצגת שבה אפקטים קוליים וצבעוניים, וכן הסבר בשבע שפות על מהות המקום.
בספר הפנטסיה הישראלי לנוער "אגם הצללים" מאת רוני גלבפיש, תופס האתר מקום מרכזי בעלילה.
גלגל רפאים כפי שנראה במבט מהקרקע
גלריה

גלגל הרפאים ולצידו נחל דליות. ברקע מאגר דבש מימין ומאגר שעבניה משמאל
ראו גם

גל יתרו – תעלומת גל האבנים ליד פרוד
קו k בנגב
לקריאה נוספת

רשימת מקורות בעקבות המחקר באתר בשנים 1989-1992 (פרופ' יונתן מזרחי ושותפי מחקר כמצוין)
Mizrachi, Yonathan. 1992. "Rujm el-Hiri: Toward an understanding of a Bronze Age Megalithic Monument in the Levant". Department of Anthropology, Harvard University, Cambridge, MA. June, 1992. 350 pages including color plates and charts. Published in English.
Aveni, Anthony and Yonathan Mizrachi. 1998. “The Geometry and the Astronomy of Rujm el-Hiri, a Megalithic site in the Southern Levant”. Journal of Field Archaeology 25(4)
Mizrachi Yonathan, Mattanyah Zohar, Moshe Kochavi, Vincent Murphy, and Simcha Lev-Yadun. (1996). “Report of the 1988-1991 Exploration Efforts at Rogem Hiri, Golan Heights”. Israel Exploration Journal. Vol. 46 (3-4), 167-195.
Lev-Yadun Simcha, Yonathan Mizrachi and Moshe Kochavi. (1996). “Lichenometric Studies of Cultural Formation Processes at Rogem Hiri, Golan Heights”. Israel Exploration Journal. Vol. 46 (3-4), 196-207.
Mizrachi, Yonathan. (1992). “Bronze Age Circles on the Golan Heights”. National Geographic. December, Vol. 182, Number 6. In section Geographica (no page numbers).
Mizrachi, Yonathan. (1992). “Mystery Circles on the Golan”. Biblical Archaeology Review. July/August, Vol. 18, No. 4, 46-57.
Mizrachi, Yonathan. 1996. “Rujm el-Hiri”. The Oxford Encyclopedia of Archaeology in the Near East. New York: Oxford University Press. Invited Entry.
Mizrachi Yonathan and Mattanyah Zohar. 1993. “Rogem Hiri (Rujm el-Hiri)”. The New Encyclopedia of Archaeological Excavations in the Holly Land, Jerusalem: The Israel Exploration Society and Carta Publishers Inc.
מנחם מרקוס, מדריך ישראל החדש כרך 2: החרמון והגולן, הוצאת כתר, עמוד 105.
מיכאל פרייקמן, A Near Eastern Megalithic Monument in Context, בתוך: Journal for Ancient Studies v. 3, 2012. עמ' 143-147.
שיעור של דר' מיכה אנקורי הרואה ברג'ם כמנדלה - https://www.youtube.com/watch?v=zpM2W2ztnR8
Freikman, Michael, and Naomi Porat. "Rujm el-Hiri: The Monument in the Landscape." Tel Aviv 44.1 (2017): 14-39.
איל חלפון, רן ברקאי, היו פה לפנינו, ארץ ישראל. מיליון השנים הראשונות, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2021. פרק עשירי: מעגלי שיח.
הערות שוליים

↑  מנחם מרקוס, מתחם יצחקי, בספר "מדריך ישראל החדש - החרמון, הגולן ועמק החולה", ‏2001.
↑  שחר שילוח, דור של נפילים, באתר nrg‏, 5 בדצמבר 2005
↑  חוגגים את היום, באתר הארץ, 21 ביוני 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520208805171  VIAF: 316602873   WorldCat (עם VIAF): 316602873
קטופה

| קטופה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: קטופה
שם מדעי
 Ketupa ‏לסון, 1830

קֵטוּפָּה (שם מדעי: Ketupa) היא סוג של דורס לילה ממשפחת הינשופיים בעלי אורח חיים חצי-מיימי.
המינים בסוג עברו כמה שינויים טקסונומיים, כשחלקם סווגו בעבר בסוג אוח (Bubo), אך כיום מקובל לשייך לסוג 12 מינים.
אלו עופות גדולים מאוד שכוללים את המין השני בגודלו בסדרת דורסי הלילה - אוח בלקיסטון שמגיע למשקל של 4.6 ק"ג, קטן רק מהאוח המצוי. הם בעלי נוצות חומות, עיניים גדולות וצהובות וציצות דמויות-אוזניים שעירות.
עופות אלה שוכנים ביערות בקרבה למקווי מים עומדים או רדודים והם צדים דגים, צפרדעים, סרטני מים מתוקים וטרף דומה.
מיני הקטופה

| שם | שם מדעי | תמונה | אורך | משקל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוח בלקיסטון | Ketupa blakistoni |  | אורך: 60–72 ס"מ | משקל: 2.9–4.5 ק"ג |
| קטופה מצויה | Ketupa zeylonensis |  | אורך: 48–58 ס"מ | משקל: 1.1–2.5 ק"ג |
| קטופה כתומה | Ketupa flavipes |  | אורך: 48–61 ס"מ | משקל: 2–2.6 ק"ג |
| קטופה מלאית | Ketupa ketupu |  | אורך: 38–48 ס"מ | משקל: 1–2.1 ק"ג |
| אוח פרייזר (אנ') | Ketupa poensis |  | אורך: 39–42 ס"מ | משקל: 0.6–0.8 ק"ג |
| אוח אקון (אנ') | Ketupa leucosticta |  | אורך: 40–46 ס"מ | משקל: 0.5–0.6 ק"ג |
| אוח ורו | Ketupa lacteus |  | אורך: 58–66 ס"מ | משקל: 1.6–3.1 ק"ג |
| אוח שלי (אנ') | Ketupa shelleyi |  | אורך: 53–61 ס"מ | משקל: כ-1.2 ק"ג |
| אוח מפוספס (אנ') | Ketupa sumatrana |  | אורך: 40–48 ס"מ | משקל: 0.6–0.7 ק"ג |
| אוח יערוני | Ketupa nipalensis |  | אורך: 40–56 ס"מ | משקל: 1.3–1.5 ק"ג |
| אוח כהה (אנ') | Ketupa coromanda |  | אורך: 48–53 ס"מ | משקל: מידע חסר |
| אוח פיליפיני | Ketupa philippensis |  | אורך: 40–50 ס"מ | משקל: מידע חסר |
ארתרופלאורה

| ארתרופלאורה |
| --- | --- |
  דגם משוחזר של ארתרופלאורה ובהשוואה לאדם (למטה)
תקופה
סוף הקרבון -תחילת הפרם 340–280 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
תת־מערכה:: מרבי-רגל
מחלקה:: רבי-רגליים
סדרה:: Arthropleurida
משפחה:: Arthropleuridae
סוג:: ארתרופלאורה
שם מדעי
 Arthropleura ‏Jordan & מייר, 1854

ארתרופלאורה (שם מדעי: Arthropleura) הוא סוג של רב-רגל מתקופת הקרבון והפרם שהיה פרוק הרגליים היבשתי הגדול ביותר בעולם, באורך שנע בין 30 סנטימטרים עד ל-2.5 מטרים. בשל גודלו הרב, ספק אם היו לו טורפים כלשהם. הוא חי באזורי ביצות לחות בצפון אמריקה וסקוטלנד ואכל צמחים.
הוא התפתח מיצורים דמויי-מרבי רגליים כמו האאוארתרופלאורה בתקופת הסילור והקרבון ועקב החמצן הרב שהיה באטמוספירה וחסרונם של טורפים חולייתנים, צמח לגודל עצום. בסוף הפרם החל שינוי אקלים שהרס את יערות הגשם הקדומים ודלדל את החמצן עד להכחדתו יחד עם עוד פרוקי רגליים ענקיים מאותה תקופה.
בתרבות

הארתרופלאורה מופיע בסדרה "פארק פרהיסטורי" של נייג'ל מארוון שם נראה פרט אחד שמובא לפארק על ידי נייג'ל.
הוא מופיע בסדרה "ללכת עם מפלצות" שם נראה פרט אחד שנטרף על ידי פרוטרוגירינוס.
הוא מופיע בסדרה "החיים על פני האדמה" בפרק השלישי העוסק בכיבוש האדמה. בפרק מתואר כיצד הוא מחפש נקבה כדי להזדווג איתה.
גלריה

איור של מאובן של ארתרופלאורה
מאובן עקבות של ארתרופלאורה
הדגימה הגדולה ביותר
הערות שוליים

↑  Mcghee, George R. Jr. When the Invasion of Land Failed: The Legacy of the Devonian Extinctions. Columbia University Press, 2013, ISBN 9780231160575
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נחמיה לבנון

| --- | --- |

נחמיה לבנון בעת שירותו במוסקבה
 לידה:  23 במרץ 1915 לטביה, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  2 בספטמבר 2003 (בגיל 88) ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  1938
 מדינה:  לטביה 
 כינוי:  ניומק'ה
 השתייכות:   המוסד   נתיב
 תקופת הפעילות:  1953–1982 (כ־29 שנים)
 תפקידים בשירות
 שליח בברית המועצות ובארצות הברית, ראש נתיב
 
נחמיה לבנון (23 במרץ 1915 – 2 בספטמבר 2003) היה איש קהילת המודיעין הישראלית, דיפלומט, וראש ארגון "נתיב" וממייסדי קיבוץ כפר בלום.
קורות חייו > תחילת דרכו

נולד בשם ניומה לוויתן ב-1915 ליוסף לוויתן ולברטה לבית הרב גבריאל איליון בעיירה רויינה (Rūjiena) שבלטביה. אביו, שהיה מנהל מפעל ממתקים וסייע למהפכנים הקומוניסטים במחתרת, נמלט לרוסיה ובעקבות מלחמת האזרחים ברוסיה נהרג שם. אמו, סבתו, אחותו ובני משפחתה נדדו עמו לעיר פרם שבהרי אורל והגיעו לאחר מכן לפטרוגרד, שבה החל נחמיה את בית הספר היסודי. בשנת 1922 עברה האם עם ילדיה לטאלין, בירת אסטוניה, שם התגוררה משפחתה.
בשנת 1931 הקים בטאלין, בעקבות הכשרה שקיבל משליח מלטביה, סניף של תנועת הנוער נצ"ח.
בשנת 1932 סיים את לימודיו בגימנסיה היהודית ויצא עם נערים ונערות נוספים לחוות הכשרה בטאלין, כהכנה לעלייה לארץ ישראל. במקביל שימש כרכז תנועת נצ"ח באסטוניה. בשנים 1935–1937 עבר לריגה ושימש תחילה מדריך ורכז שכבת "הצופים" ולאחר מכן כראש סניף נצ"ח שם ("ראש לגיון ריגה"). בשנת 1937 יצא לארץ ישראל ועבר דרך וינה, שם הדריך מדריכים של נצ"ח.
בפברואר 1938 עלה לארץ ישראל, הגיע לקיבוץ אפיקים, והצטרף לגרעין "הקיבוץ האנגלו-בלטי". הגרעין עבר בנובמבר אותה שנה לבנימינה ובשנת 1941 עלה להתיישב בעמק החולה, שם עיבד אדמות של הקק"ל. ב-1941 התיישב עם הגרעין בתל נעמה (משק שוורץ) שבעמק החולה.
בסוף אוקטובר 1943 נישא לבבה לבית לוין וב-10 בנובמבר הניח יחד עם שאר חברי הגרעין את אבן הפינה לקיבוץ כפר בלום. ביוני 1945 קיבל נתינות פלשתינאית (ארץ ישראלית).
בין השנים 1946–1948 שימש בלונדון כשליח של תנועת הבונים באנגליה.
בין השנים 1950–1953 שימש כמרכז המשק בכפר בלום.
קורות חייו > פעילותו ב"נתיב"

ב-1953 גויס ל"מוסד" על ידי איסר הראל, ונשלח לארגן פעילות בקרב יהודי ברית המועצות, כולל דרכים לעלייתם ארצה. לצורך הסתרת מוצאו עברת את שמו ל"נחמיה לבנון".
תחילה פעל מסטוקהולם, עד חידוש היחסים עם ברית המועצות ביולי אותה שנה ובנובמבר אותה שנה הגיע למוסקבה לאחר שהתמנה כנספח חקלאי בצירות ישראל שם – תפקיד ששימש מסווה לפעילותו במסגרת ארגון "נתיב". לבנון הציב את היעד ליצור קשר עם יהודים בכל רחבי ברית המועצות, להעביר להם מידע חיוני על ישראל והיהודים ולספק להם תשמישי קדושה, ספרים ומזכרות וכן לדאוג להגנה עליהם מפני פעילויות אנטישמיות.
בסתיו 1956, לאחר שהואשם ב"פעילות אנטי-סובייטית" והוכרז כאישיות בלתי רצויה בברית המועצות, נאלץ לשוב לישראל יחד עם עוד שני אנשי שגרירות (משה סלע ומשה קהת). הוא המשיך את פעילותו מישראל, שכללה את הקמת יחידת ההסברה "בר" במסגרת ארגון נתיב. "בר" שלחה שליחים לנציגויות הדיפלומטיות של ישראל בלונדון, פריז וניו יורק ואלה ארגנו פעילויות במערב להגברת המודעות שם למצבם של יהודי ברית המועצות. פעילויות נוספות שיזם לבנון היו ניצול ביקורם של מנהיגי ברית המועצות בבריטניה להעלאת שאלות בנושא היהודים בידי המארחים וכן הוצאת משלחת של רבנים אורתודוקסים מארצות הברית לברית המועצות, שסיפקה מידע אמין על מצבם האמיתי של אלה שם.
עד שנת 1959 שימש במקביל כמזכיר כפר בלום. בשנת 1960 ארגנה מחלקת "בר" בפריז ועידה בינלאומית שבה דנו אינטלקטואלים במצבם של יהודי ברית המועצות.
בין השנים 1962–1964 שימש שוב כמזכיר כפר בלום.
ב-1965 התמנה לציר יועץ בשגרירות ישראל בארצות הברית, בתפקיד זה היה גם שליח "נתיב". הוא פעל להעלאת המודעות הציבורית בארצות הברית למצבם של יהודי ברית המועצות וניסה להשפיע על פוליטיקאים אמריקאים שילחצו על המשטר הסובייטי לשפר את יחסו ליהודים ולאפשר לאלה הרוצים בכך לעלות ארצה. הוא שימש בתפקיד זה עד סוף שנת 1969.
בינואר 1970 התמנה לעמוד בראש ארגון "נתיב", במקום שאול אביגור. בתקופתו גברה הפעילות הציונית ברחבי ברית המועצות, מאסרם של פעילים יהודיים עורר הד בארץ ובעולם. בתקופה זו פעל הארגון גם למניעת נשירת יהודים מווינה לארצות אחרות.
לבנון עמד בראש הארגון במשך 12 שנים. בתקופתו התחולל המהפך הפוליטי ב-1977 ולמרות היותו מינוי של ממשלת המערך, כמו כל המינויים הקודמים לו בראשות הארגון, החליט מנחם בגין להשאירו בתפקיד, כדי להוכיח כי עובדי מדינה אינם מתחלפים אם הם טובים.
לאחר יציאתו לגמלאות ב-1982 שב לקיבוץ כפר בלום, ונטל חלק בפעילויות המקומיות בכל תפקיד שהוטל עליו. בתקופה זו כתב שני ספרים האחד עוסק בקורות חייו והקמת קיבוץ כפר בלום והאחר עוסק בארגון "נתיב" עד לפרישתו ממנו.
לבנון נפטר ב-2 בספטמבר 2003 בקיבוץ כפר בלום ונטמן בבית העלמין המקומי. היו לו אישה, בבה (לבית לוין), וארבעה ילדים.
ספרים שכתב

הקוד: נתיב, הוצאת עם עובד, 1995.
הדרך אל חוף ירדן, הוצאת בית עלים, אוטוביוגרפיה.
הערות שוליים

↑  ארכיון המדינה, Levitan Nehemia, ארכיון המדינה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007433505105171  ISNI: 0000 0003 8573 5171  LCCN: n96014272  LNB: 000263459  VIAF: 245676316   WorldCat (עם VIAF): 245676316
סיירה נבדה (ארצות הברית)

| --- | --- |
אגם טאהו ברכס סיירה נבדה
אגם טאהו ברכס סיירה נבדה
 מידע כללי
 גובה:  הר ויטני 4,421 מטרים
 שטח:  24,370 מייל רבוע 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  קליפורניה בארצות הברית
 רכס הרים:  סיירה נבדה
 אורך הרכס:  644 קילומטרים
 קואורדינטות:  36°34′42.9″N 118°17′31.2″W﻿ / ﻿36.578583°N 118.292000°W﻿ / 36.578583; -118.292000
 רכס סיירה נבדה
 
סיירה נבדה (באנגלית: Sierra Nevada) הוא רכס הרים השוכן במדינת קליפורניה שבארצות הברית, ובמקומות מסוימים הוא משתרע לתוך שטחה של מדינת נבדה. שמותיו הנוספים (אך הלא רשמיים) של הרכס הם סיירה, הסיירה הגבוהה והסיירות.
ברוב שטחי הסיירה נבדה יש הגבלות או איסורים מקיפים על הפיתוח. המערכת המורכבת של יערות לאומיים, פארקים לאומיים, אזורי טבע בראשיתי ואזורים זואולוגיים אפשרה לנצל את הקרקע של הסיירה נבדה. האזורים הללו מנוהלים במשותף על ידי שירות היערות, לשכת ניהול הקרקעות ושירות הפארקים הלאומיים.
שם הרכס

חואן רודריגס קבריו צפה בהרי סנטה קרוז ב-1542 כאשר שהה באזור חצי האי של סן פרנסיסקו, והעניק להם את השם סיירה נבדה שמשמעותו בספרדית היא הרכס המושלג. כאשר אזורי החוף של קליפורניה כונו בשמות יותר ייחודיים, השם שימש באופן כללי לתיאור רכסים פחות מוכרים בפנים היבשת. באפריל 1776 הכומר פדרו פונט מהמשלחת השנייה של חואן באוטיסטה דה אנזה, שהביט אל מעבר לאגם טולארי, תיאר את ההרים שהוא ראה:
כאשר אנו מתבוננים לכיוון צפון-מזרח אנו רואים מישור ללא עצים, שדרכו המים זורמים למרחק רב, ובהם יש כמה איים קטנים. ולבסוף, הצד האחר של המישור העצום, ובמרחק של כארבעים ליגות, ראינו סיירה נבדה גדול שנטייתו נראתה לי מדרום-דרום-מזרח לצפון-צפון-מערב
הכינוי הנפוץ ביותר של הסיירה נבדה הוא רכס האור, ומקורו הוא בג'ון מיור. תיאור זה נובע בחלקו מהגרניט הבהיר שנחשף על ידי פעילות הקרחונים.
היסטוריה של המחקר

התושבים הראשונים בחלק המזרחי של הסיירה נבדה היו אינדיאנים משבט הפאיוט, ואילו בחלק המערבי התיישבו אינדיאנים משבטי המונו והסיירה מיווק. בין השבטים נתגלעו מספר מחלוקות. כיום ניתן למצוא בשטח ראשי חץ מזכוכית געשית שנשכחו במקום על ידי השבטים. החוקרים האירופים-אמריקאיים הגיעו לאזור בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-19. בחורף 1844 לוטננט ג'ון פרימונט וקיט קרסון היו הלבנים הראשונים שצפו באגם טאהו.
בשנות ה-60 של המאה ה-19 היה מחקר מועט של הרכס, אף שבעקבות הבהלה לזהב הגיעו תושבים רבים לקצות הרכס. כתוצאה מכך בית המחוקקים של קליפורניה אישר לסוכנות הסקר הגאולוגי של קליפורניה לחקור את הסיירה נבדה באופן רשמי (ולסקור את שאר המדינה). לראש קבוצת המחקר מונה ג'וזיה ויטני.
חברי המשלחת, ובעיקר ויליאם ברואר, צ'ארלס פ. הופמן וקלארנס קינג, חקרו את האזור שעתיד היה להפוך ב-1863 לפארק הלאומי יוסמיטי. שנה אחת לאחר מכן הם חקרו את האזור המקיף את קינגס קניון, וקינג אף כתב על כך ספר. קינג טעה ב-1871 כאשר חשב כי הר לנגלי הוא הנקודה הגבוהה ביותר ברכס, וטיפס עליו. אולם, לאחר שטיפס על הר ויטני (הנקודה הגבוהה ביותר ברכס) הוא גילה שם פתק מדייג מלון פיין שהקדים אותו.
תאודור סולומונס היה הראשון שניסה למפות את האזור לאורך פסגת הסיירה. מאוחר יותר האזור מופה וזכה לשם שביל ג'ון מיור, אך הנתיב של השביל היה שונה מזה של סולומונס.
גאוגרפיה

אורך הרכס הוא כ-650 ק"מ, והוא משתרע בין מעבר פרדונייר בצפון למעבר טהאצ'אפי בדרום. בגבול המערבי של הרכס נמצא העמק המרכזי של קליפורניה, ובגבול המזרחי נמצא האגן הגדול.
בחלוקה פיזיוגאוגרפית הרכס שייך לפרובינציית הרי קסקייד-סיירה, שהיא חלק מהחטיבה הפיזיוגאוגרפית מערכת ההרים הפסיפית.
גובה הרכס גדל בכיוון המדרונות המערביים, ואילו המדרונות המזרחיים הם בצורת צוק תלול. לכן, עיקר הפסגות ברכס נמצאות לאורך השוליים המזרחיים שלו. הנהרות הזורמים מפסגות הרכס מתנקזים לאוקיינוס השקט, ואילו הנהרות המתנקזים לכיוון מזרח מגיעים אל האגן הגדול. אולם, המים של חלק מהנחלים ושל נהר אוונס מוכוונים אל לוס אנג'לס, ומשם אל האוקיינוס השקט.
המאפיינים הגאוגרפיים הבולטים של הסיירה נבדה הם:
אגם טאהו הוא אגם מים מתוקים גדול בצפון הרכס, הנמצא בגובה של 1,897 מטרים ומשתרע על פני שטח של 489 קמ"ר. האגם נמצא בין החלק העיקרי של רכס הסיירה ובין רכס קרסון שהוא רכס צדדי המסתעף מסיירה נבדה.
העמקים הידועים ביותר בצעד המערבי של הסיירה נבדה הם עמק הץ' הצ'י, עמק יוסמיטי, קינגס קניון, עמק טהיפיטה וקניון קרן.
הפארק הלאומי יוסמיטי
הר ויטני שגובהו 4,421 מטרים הוא הנקודה הגבוהה ביותר ב-48 המדינות הרציפות של ארצות הברית, והוא נמצא על הגבול המזרחי של הפארק הלאומי סקוויה.
חורשות סקוויה ענקית לאורך פס גובה צר בצד המערבי של הרכס.
גובה הרי הרכס הולך וגדל מכיוון צפון לדרום. בין אגם טאהו למעבר פרדונייר גובה הפסגות הוא בין 1,524 ל-2,438 מטרים. הפסגה הסמוכהלאגם טאהו היא בערך בגובה 2,700 מטרים, כאשר חלק מהפסגות גבוהות כמעט כמו פסגת פריל שגובהה 3,316 מטרים. בין הפסגות הללו ניתן למנות את הר רוז שגובהו 3,285 מטרים, וממנו ניתן להשקיף על העיר רינו שבנבדה. גובה הפסגה הסמוכה לפארק יוסמיטי הוא כ-4,000 מטרים, וגובהו המרבי של הרכס הוא 4,421 מטרים בהר ויטני. גובה הרכס הולך ופוחת בכיוון דרום מהר ויטני, אך ישנן כמה פסגות בולטות כגון פסגת פלורנס (3,781 מטרים) ופסגת אולנצ'ה (3,695 מטרים). גובה הרכס ליד אגם איזבלה הוא כ-3,048 מטרים (10,000 רגל), אך דרומית לאגם הרכס מגיע רק עד לגובה של 2,438 מטרים.