stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלקולם פרייזר
פרישה > ההתרחקות מהמפלגה הליברלית

ב-1993 הוצעה מועמדותו של פרייזר לתפקיד נשיא המפלגה הליברלית, אך ברגע האחרון בוטלה ההצעה עקב הביקורת שמתח פרייזר על מנהיג המפלגה, ג'ון יוסון, על ההפסד של המפלגה בבחירות מוקדם יותר באותה שנה.
החל מ-1996 מתח פרייזר ביקורת על מדיניות החוץ של ממשלת ג'ון הווארד, במיוחד בנוגע ליישור הקו של הווארד עם ממשל בוש, שלדעתו של פרייזר הזיקה ליחסיה של אוסטרליה עם מדינות אסיה. הוא התנגד למדיניותו של הווארד בנוגע לפליטים, תמך במערכה להפיכתה של אוסטרליה לרפובליקה ותקף תופעות של חוסר יושרה בפוליטיקה האוסטרלית, בשיתוף עם ראשי הממשלה לשעבר, גוף ויטלם ובוב הוק שאיתם מצא שפה משותפת בנושאים אלה.
בחירות 2001 היו השלב האחרון בניתוק של פרייזר מהמפלגה הליברלית. אישים רבים במפלגה מתחו ביקורת על "העשור של הזדמנויות מוחמצות" של שלטון פרייזר. בראשית 2004 קראה ועידת האגף הצעיר של המפלגה בהובארט לסיים את חברותו ארוכת השנים של פרייזר במפלגה.
ב-2006 שיגר פרייזר מתקפה נוקבת על ממשלתו הליברלית של הווארד על רקע המדיניות שלה בנושאי הפליטים, המלחמה בטרור וזכויות האדם. כמו כן הוא אמר ש"אם אוסטרליה תמשיך ללכת בעקבות המדיניות האמריקנית, היא עלולה למצוא את עצמה שקועה במלחמת עיראק למשך שנים רבות והפחד מהאסלאם בחברה האוסטרלית יעקר רק לאחר זמן רב".
ביולי 2007 שיגר פרייזר מכתב תמיכה בקבוצת פעולה לשינוי המדיניות בעיראק ולהוצאת הכוחות משם. במכתבו זה ציין פרייזר: "דבר אחד עלינו לומר לאמריקאים, בצורה הפשוטה ביותר, שאם ארצות הברית לא מוכנה להיות מעורבת במהלכים דיפלומטיים בנוגע לעיראק ובנוגע לשאלות אחרות הנוגעות למזרח התיכון, כוחותינו ייסוגו משם עד לחג המולד".
לאחר התבוסה של ממשלת הווארד בבחירות של 2007, טען פרייזר שהווארד ניגש אליו לאחר ישיבת ממשלה במאי 1977 שעסקה בפליטים מווייטנאם ואמר: "אנו לא מעוניינים שיגיעו יותר מדי מאנשים אלה. אנו עושים זאת רק למען הרושם החיצוני, נכון?" הטענות הועלו על ידי פרייזר בראיון שנערך לרגל חשיפתם של המסמכים מאותה התקופה. הווארד, באמצעות דוברו, סירב להגיב.
בינואר 2008 תקפה חברת הפרלמנט סופי מירבלה את פרייזר על נאום שנשא באוניברסיטת מלבורן על כך ש"ממשל בוש החזיר לאחור התקדמות של 60 שנה של בניית מערכת בינלאומית המבוססת על החוק".
בדצמבר 2009, זמן קצר לאחר בחירתו של טוני אבוט כמנהיג המפלגה הליברלית, פרש פרייזר מהמפלגה, באומרו כי "המפלגה היא כבר לא ליברלית, אלא שמרנית".
בדצמבר 2011 מתח פרייזר ביקורת חריפה על החלטתה של ממשלת אוסטרליה (בתמיכת המפלגה הליברלית שישבה באופוזיציה), להתיר יצוא אורניום להודו, בניגוד למדיניות ממשלתו של פרייזר שלא לייצא אורניום למדינות שלא חתומות על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני.
ב-2012 מתח פרייזר ביקורת על הצבתם של כוחות אמריקנים באוסטרליה.
בסוף 2012 כתב פרייזר הקדמה לכתב עת משפטי ובה ביקר באופן גלוי את מצב זכויות האדם באוסטרליה ובעולם המערבי כולו: "זוהי מחשבה מפוכחת שבתקופה האחרונה, זכויות שהושגו במאבק של מאות שנים, נשחקו בבריטניה ובמקומות אחרים. באוסטרליה קיימים חוקים המאפשרים מעצר סודי של חפים מפשע. כוחן של סוכנויות המודיעין עלה. במקרים רבים הצדק שהיה מנת חלקנו בעבר נשקל כיום בפחות כובד ראש".
ב-2014, בריאיון לרשת הטלוויזיה Russia Today, פסל פרייזר את הגישה של האמריקניזם ואת מדיניות החוץ של ארצות הברית.
מותו

מלקולם פרייזר מת ב-20 במרץ 2015 לאחר מחלה קצרה.
הערות שוליים

1 2  "Prime Ministers of Australia: Malcolm Fraser". National Museum of Australia. Retrieved 17 June 2010.
1 2  Australian Biography profile of Malcolm Fraser, part 10, 14 April 1994
↑  "Letter Bomb Injures Two". The Palm Beach Post. 20 November 1975. p. A14. Retrieved 22 April 2013.
↑  O'Malley, Brendan (8 October 2009). "Letter bomb spells an explosive end to innocence". The Courier-Mail. Retrieved 22 April 2013.
↑  "The 7:30 Report". Abc.net.au. Retrieved 25 April 2010.
↑  "Australia let apartheid-era team pass through to NZ". New Zealand Herald. 2 January 2008.
↑  Colebatch, Hal G.P. (16 April 2008). "You got him in, so help kick him out". Australian. News. Retrieved 14 December 2012.
↑  Steketee, Mike (1 January 2008). "Howard in war refugee snub: Fraser". Australian. News. Retrieved 6 January 2008
↑  The History of Australian Television: SBS Television, accessed 22 May 2007
↑  Madden, James (25 August 2007). "Mal's trousers and me: Tamie". The Australian. Retrieved 22 April 2012.
↑  Malcolm Fraser & Margaret Simons, Malcolm Fraser: The Political Memoirs, The Miegunyah Press, 2010, p. 721
↑  "7.30 Report – 10/11/2005: Fraser speaks out on Whitlam dismissal". Abc.net.au. Retrieved 25 April 2010.
↑  Mike Steketee, National Affairs editor (1 January 2008). "Howard in war refugee snub: Fraser– The Australian 1/1/2008". Australianit.news.com.au. Retrieved 25 April 2010.
↑  Schubert, Misha; Cooke, Dewi (14 February 2008). "Ms Mirabella boycotted the historic national apology to the 'Stolen Generations'". Melbourne: Theage.com.au. Retrieved 25 April 2010.
↑  Sexton, Reid (6 January 2008). "Liberal MP attacks 'frothing' Fraser– National". Melbourne: Theage.com.au. Retrieved 25 April 2010.
↑  Austin, Paul (26 May 2010). "Malcolm Fraser Quits Liberal Party: The Age 26/5/2010". Melbourne: Theage.com.au. Retrieved 5 June 2010.
↑  Gillham, Alexis (26 May 2010). "Former PM Malcolm Fraser quits Liberals: Herald Sun 26/5/2010". Heraldsun.com.au. Retrieved 5 June 2010.
↑  Fraser, Malcolm (12 December 2011). "Why Gillard's uranium-to-India policy is dangerously wrong". Sydney Morning Herald. Fairfax. Retrieved 12 December 2011.
↑  Gidget Fuentes, A flap grows Down Under over new USMC rotations, Battle Rattle, April 23, 2012
↑  The Journal Jurisprudence 15, September 2012
↑  Former Australian PM Attacks America: 'Thinks it's Superior, Rules Only Apply to Inferior Nations'
↑  "Former prime minister Malcolm Fraser dead at 84". Sydney Morning Herald. Fairfax. 20 March 2015. Retrieved 20 March 2015.
↑  "Malcolm Fraser: Australia's 22nd prime minister dies aged 84". ABC News. 20 March 2015. Retrieved 20 March 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009050188405171  PLWABN: 9810531967705606  BIBSYS: 90720989  BnF: cb12310083p (data)  CiNii: DA12159355  GND: 118954938  ISNI: 0000 0001 1024 2212  LCCN: n79077263  NARA: 10580396  NDL: 001236869  NLA: 35100874  SNAC: w6qz2pnj  SUDOC: 031985831  Trove: 471858  VcBA: 495/66529  VIAF: 32796035   WorldCat (עם VIAF): 32796035
פרנסיס גרנט

| --- | --- |

 לידה:  18 בינואר 1803 פרת וקינרוס, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  5 באוקטובר 1878 (בגיל 75) מלטון מאובריי, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית הספר הארו 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor 
 בן או בת זוג:  Amelia Farquharson (19 באפריל 1826–ערך בלתי־ידוע)  Jane Norman (1829–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  Ferdinand Hope-Grant, Ann Grant, Rachael Elizabeth Grant, Elizabeth Catherine Grant, Francis Richard Grant, Norman Horatio Grant, Maria Isabella Grant, Rachel Elizabeth Grant 
 
פרנסיס גרנט (באנגלית: Francis Grant‏; 18 בינואר 1803 – 5 באוקטובר 1878) היה צייר בריטי שהתמחה בציור דיוקנות והיה נשיא האקדמיה המלכותית לאמנויות.
ביוגרפיה

פרנסיס גרנט נולד בעיירה בסקוטלנד למשפחה אצילה. הוא למד בבית הספר הארו. לאביו הייתה חוות בג'מייקה וכאשר הוא נפטר בשנת 1818 הוא השאיר את ההון לילדיו. האלוף ג'יימס גרנט היה אחיו.
גרנט התחיל ללמוד משפטים אך אחרי שנה עזב את הלימודים לטובת ציור. הוא התמחה בציורים שקשורים לספורט. בשנת 1831 הוא צייר דיוקן של ולטר סקוט. בשנת 1834 הוא הציג את עבודתו באקדמיה. בשנת 1840 גרנט סיים את הדיוקן של מלכת ויקטוריה שהפך אותו לצייר פופולרי. בשנים 1834–1879 הוא עשה 253 דיוקנות.
בשנת 1842 הוא התקבל כחבר באקדמיה המלכותית לאמנויות ובשנת 1866 נבחר לנשיא שלה. באותה שנה הוא קיבל אבירות בריטית.
גלריה

מלכת ויקטוריה, 1843
המלכה ויקטוריה רוכבת החוצה
לואיזה ברספורד
הנרי פוטינגר, 1845
אדמירל דורהם, 1830
דיוקן בנג'מין דיזראלי
קרב בית חורון (166 לפנה"ס)

קרב בית חורון שנערך בשנת 166 לפנה"ס, במעלה בית חורון על אחת השלוחות הצפון-מערביות של הר יהודה, בין סירון והחיילים הסלאוקים לבין יהודה המכבי ואנשיו. היה זה הניסיון השני של האימפריה הסלאוקית לדכא את מרד החשמונאים. אך ניסיון זה כשל. הצבא הסלאוקי נפל למארב של המורדים בדרך הררית, קשה למעבר, הובס ונרדף.
רקע

הידיעות על מפלתו של אפולוניוס מושל השומרון והמצוקה הגוברת של תושבי החקרא (מצודת ירושלים ומרכז השלטון היווני בעיר) הנצורים ביהודה, הניעו את סירון מפקד באחד הכוחות הסלאוקים, שמעמדו לא ברור ("שר צבא ארם"), להגיע ולנסות לדכא את המרד ולהעניש את המורדים.
פיקוד

מפקד הכוח הסלאוקי היה סירון המכונה בספר מקבים א' "שר צבא ארם". וב"קדמוניות היהודים" תוארו הוא "סטרטגוס של קוילה סוריה". על פי אבי-יונה הוא היה מפקד הצבא הסלאוקי וההיפרכוס (המושל) של חיל סוריה. מיכליס מעיר כי התואר שיוספוס קבע לסירון מקורו בפרשנות מוטעית של הכתוב בספר מקבים א' ("שר חילת ארם"). וקשה להניח כי אדם רם דרג כזה הגיע ליהודה כבר בשלב זה. על פי בצלאל בר כוכבא, קצין זה הנושא שם תראקי, היה כנראה אחד ממפקדי חילות המצב התראקים שהיו בארץ, וייתכן אף שמדובר בחיל המצב שחנה בגזר .
שדה הקרב

על פי ספר מקבים א' המיקום הוא ב"מעלה בית חורון" (ג' 16), המקביל לכביש 443 של ימינו. המעלה נמצא על אחת השלוחות הצפון-מערביות של הר יהודה, כאשר מדרונות תלולים מלווים אותו לסירוגין משני צדדיה, מצפון ואדי ג'ורידון, ומדרום וואדי סלמן. בתקופה העתיקה שימש המעלה כדרך מרכזית מלוד שבמערב לעבר במת ההר וירושלים. יתרונו לכוחות הפולשים על הדרכים האחרות (דרך הגיא ובית גוברין) שהוא עובר על הרכס בעוד שהכוחות האחרים עוברים בגיאיות נשלטים וחסרונו שהמעלה הוא תלול מאוד. לכוח החשמונאי, שהיה ממוקם במעלה ההר, היה יתרון גאוגרפי של שטח שולט. כך שיהודה יכל בקלות לעקוב אחרי מהלכו של האויב למטה וסדר הכוחות שלו, כאשר כוחותיו נסתרים במעלה ההר מאחרי גבעה ומחכים שהכוח העולה יפול לידיהם.
לפי תנאי השטח, החוקרים מעריכים שהמקום היה במעלה בין בית חורון תחתון לבין בית חורון עליון או ממש באזור בית חורון עליון. במקום נמצאו שרידי דרך קדומה באמצע הכפר, וליד הכביש, שרידי מדרגות קדומות. על פי איבל מיקום הצבת המארב היה גבעה 665 שממזרח לבית חורון עליון או בגבעה שעליה בנוי עיקרו של הכפר בית חורון עליון (31°53′08″N 35°06′56″E﻿ / ﻿31.885536°N 35.115443°E﻿ / 31.885536; 35.115443). על פי בצלאל בר כוכבא המארב הוצב בשיח' אבו שושה (31°53′07″N 35°06′43″E﻿ / ﻿31.885365°N 35.111829°E﻿ / 31.885365; 35.111829), התל העתיק של בית חורון עליון, שמתאים לדעתו יותר לכך. הגבעה מתרוממת כ-20 מטרים מן הדרך, כאשר מדרון תלול משתרע מעברה. גבעה זו נמצאת בקצה השלב הקשה של מעלה בית חורון, שבו התלילות חזקה במיוחד, והדרך מתעקלת בחריפות ימינה, כך שהכוח המעפיל לא יכול לראות מעבר לעיקול. בר כוכבא מחזק את השערתו בכך שעל פי יוספוס באותה נקודה ריכזו המורדים את מלחמתם נגד צבאו של קסטיוס גאלוס כאשר נסוג במורד בית חורון בשנת 66 לספירה.
הצבאות הלוחמים

הצבא הסלאוקי כלל ככל הנראה בין 8,000 ל-10,000 לוחמים, בהם כמה גדודים מצבא הממלכה, שהיוו את גרעין כוחו של סירון והיתר מתיוונים ("מחנה חטאים כבד") וגייסות מחילות מצב שנאספו בדרך. לאחר הניצחון על אפולוניוס - מושל שומרון, יצא נגד יהודה המכבי וצבאו מצביא סלאוקי בשם סירון. מולם התייצבו מורדים במספר לא ידוע, אך מרבית צבאם לא השתתף בלוחמה בלאו הכי בגלל תנאי השטח. המצביא של המורדים, יהודה המכבי, הפתיע את האויב ממארב ולצורך כך לא נזקק לצבא גדול. לכן, סביר שהמספר שנמסר בספרי חשמונאים סביר בהחלט.
מהלך הקרב

הפעם בחרו הסלאוקים בנתיב שונה. במקום להסתער ישירות על מעוז המורדים בהרי גופנה בצפון הרי יהודה, בחר המצביא הסלאוקי לעבור דרך השפלה, לאסוף תגבורות ולתקוף את המורדים מכיוון מערב. הדרך עד יהודה עברה בשטח ידידותי לשלטון הסלאוקי, אך בהתקרבו ליהודה השתנו הנסיבות. היה על הצבא הסלאוקי לעבור במעבר הרים לא גבוה במיוחד, אך תלול מאוד (עלייה של 225 מטר בקו אווירי של 2.8 ק"מ), צר ומבותר בין בית חורון עליון לבית חורון תחתון, ובו מדרונות תלולים וגבעות שולטות. במעבר זה יש שפע של נקודות בהן כח לא גדול במיוחד יכול לארוב לכח הגדול ממנו פי כמה, ולהביסו תוך כדי שהוא משתמש בתנאי השטח הנוחים להגנה.
הקרב עצמו היה קצר למדי. נראה שהמורדים ארבו לשדרת המסע הסלאוקית שנעה בטור עורפי דק במעלה הדרך התלולה. הם התנפלו עליה והסתערו מלמעלה למטה, כאשר הכוח הסלאוקי איננו יכול להסתער בחזקה במעלה, מתקשה להגן על עצמו, ונפוץ לכל עבר, תוך שנופלים ממנו 800 חללים. יתרת הצבא הסלאוקית נסוגה משדה הקרב וברחה לכיוון דרום ודרום-מערב לאזור בו היו לסלאוקים תומכים רבים, בהם גם אדומים.
תוצאות הקרב

ברוך קנאל כותב שעל ידי ניצחון זה נפלה שוב כמות גדולה של נשק לידי יהודה, וגם הפעם הצטרפו אל יהודה אנשים נוספים, ויהודה הרחיב את תחום שליטתו בשטח שבין גופנא בצפון ועד מצפה (נבי סמואיל) בדרום. "עתה היו כבר סכנה לאנשי החקרא אשר בירושלים, ובאנטיוכיה הבינו, שעניין להם עם מרד עממי רציני כנגד השלטון הסורי."
אתר הקרב כיום

באזור הקרב, ממזרח לכפר הפלסטיני בית עור א-תחתא, הוקם בשנת ה'תשל"ח (1977) בית חורון, על ידי אחד הגרעינים הראשונים של גוש אמונים. כיום גרים ביישוב כ-1,000 תושבים.
ראו גם

הטקטיקה והאסטרטגיה ההלניסטית
הצבא הסלאוקי
לקריאה נוספת

המקור לתיאור הקרב הוא מקבים א'. בספר מקבים ב' הקרב לא נזכר כלל. אף שהפעם המחבר מתאר יותר מאשר בקרב הקודם, הפירוט עדיין מינימליסטי, וחסרים בו תיאור כוחותיו של סירון, גודל הכוחות שלו ושל יהודה, תיאור התקדמות הכוח הסלאוקי ותיאור פני השטח. בר כוכבא סובר שגרסתו של יוספוס לקרב זה "היא כרגיל פרפרזה לתיאור בספר מקבים א'".
לקריאה נוספת > מקורות עתיקים

מקבים א' (ג' 13–23).
יוספוס, "קדמוניות היהודים", י"ב 288–292
לקריאה נוספת > מקורות מודרניים

מיכאל אבי יונה, הקרבות שבספרי החשמונאים, מסות ומחקרים בידיעת הארץ, תשכ"ד, עמ' 57–68, מובא בספר מדינת החשמונאים, עמ' 187
בצלאל בר כוכבא, מלחמות החשמונאים, משרד הביטחון, ירושלים תשמ"ח, עמ' 164–172
הערות שוליים

↑  את מועד הקרב קשה לקבוע, בר כוכבא סובר שהוא נערך מיד לאחר מפלת אפולוניוס, עוד בשנת 166 לפנה"ס, אך ייתכן שהקרב נערך מאוחר יותר בשנת 165. ראו דיון: בצלאל בר כוכבא, מלחמות החשמונאים, יד יצחק בן-צבי ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1980, עמ' 165
↑  היסטוריה של עם ישראל - התקופה ההלניסטית, עורכי הסדרה מיכאל אבי יונה ואברהם שליט, עורך הכותר אברהם שליט, הוצאת עם עובד, תשמ"ג, עמ' 109
↑  לניתוח פוטנציאל הגיוס של המורדים ראו בערך מרד החשמונאים#הצדדים הלוחמים.
↑  בצלאל בר כוכבא, מלחמות החשמונאים, יד יצחק בן-צבי ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1980, עמ' 168
↑  כך לפי ספר מכבים א. בצלאל בר כוכבא סובר כי מדובר במספר סביר ואף צנוע, שיש בו ללמד על סדר הכוחות הלא גדול של הצבא הסלאוקי, ראו בר כוכבא, עמ' 170-171
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 קרבות המכבים (מרד החשמונאים)
| שליט | אנטיוכוס הרביעי   (175 - 164) | אנטיוכוס הרביעי   (175 - 164) | אנטיוכוס הרביעי   (175 - 164) | אנטיוכוס החמישי   (164 - 162) | אנטיוכוס החמישי   (164 - 162) | דמטריוס הראשון   (162 - 150) | דמטריוס הראשון   (162 - 150) | דמטריוס הראשון   (162 - 150) |
| שנה לפנה"ס | 166 | 166 | 165 | 164 | 162 | 162 | 161 | 160 |
| אתר הקרב | אפולוניוס | בית חורון | אמאוס | בית צור | בית זכריה | כפר שלמא | חדשה | אלעשה |
מאחלת לך

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"מאחלת לך" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד. השיר יצא לאור ב-24 בדצמבר 2010, כסינגל השלישי מתוך אלבומה ה-20 שקרוי על שם מספרו, 20, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום התשיעי במצעד של רשת ג', השני במדיה פורסט, והראשון במדיה פורסט TV.
רקע וכתיבה

השיר נכתב, הולחן והופק על ידי הנרי. השיר בוצע על ידי ענבר ישראל בתוכנית "The Voice ישראל", שם שפטה שרית חדד באותו הזמן. חדד אף ביצעה את השיר בתוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים".
יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב והעניק לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ שיצא עבור השיר בוים על ידי עוזי ג'ורג', ופורסם לראשונה ב-2 בפברואר 2011. הקליפ צולם בשכונה דלת אמצעים וכסף, וכבר בתחילתו ניתן לראות אישה זורקת ממרפסת חפצים ובגדים שונים, ומתחת גבר שצועק לעברה להפסיק. בקליפ, מוצגת שרית חדד כעקרת בית ובת זוגו של אותו האיש מהפתיחה, הלבושה בבגדים פשוטים ושיערה שחור, וכשרית חדד עצמה (בסצנות שמוצגים במהלכו), הלבושה במעיל יוקרתי, ושיערה בלונדיני.
בתחילת הקליפ, נראים הזוג כשהם שמחים ומכייפים, וכבר בהמשך אישה נוספת איתה בוגד בן זוגה של חדד. במהלך הקליפ מוצגות סצנות בהן ניתן לראות את חדד עצמה כשהיא נוכחת ברגעים בהם בגד בה בן זוגה, ובאותו הזמן מאחלת לו (כשם השיר), שלל ברכות, וכמה אנשים שמנגנים בכינורות בחדר המדרגות של הבניין ממול.
לקראות סופו של הקליפ מתקיימת חתונה על גג הבניין בו התחוללו כל המאורעות, ולבסוף, את בן זוגה של חדד נישא לכלה שמתגלה כאישה איתה בגד בה, ואת שרית חדד עצמה מביטה עליהם באכזבה, כשהם מתחת לחופה.
נכון ל-24 באוגוסט 2018, מונה הצפיות של האודיו והקליפ עומדים על למעלה מ-10 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010–2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010–2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010–2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010–2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 9 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט TV | 1 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 8 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2010–2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2010–2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2010–2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2010–2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 6 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 30 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 33 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 600 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2010–2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | וואלה! NEWS | 80 |  |
סמיואל אדלר

ערך זה עוסק במלחין ומנצח יהודי גרמני-אמריקאי. אם התכוונתם לרב רפורמי גרמני-אמריקאי, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במרץ 1928 (בן 96) מנהיים, רפובליקת ויימאר 
 שם לידה:  Samuel Hans Adler 
 מוקד פעילות:  גרמניה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוסטון, אוניברסיטת הרווארד, בית הספר איסטמן למוזיקה, המכללה לאומנות יפה של אוניברסיטת בוסטון 
 סוגה:  אופרה, סימפוניה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1984)  פרס ברלין (2004)  צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2018)  פרס האקדמיה האמריקנית לאמנויות ולספרות (1990) 
 www.samuelhadler.com
 
סמיואל אדלר (באנגלית: Samuel (Sam) Adler; נולד ב-4 במרץ 1928) הוא מלחין ומנצח יהודי-אמריקאי ממוצא גרמני.
קורות חיים

אדלר נולד למשפחה יהודית במנהיים, גרמניה, בנם של הוגו חיים וזלמה אדלר. המשפחה נמלטה בשנת 1939 לארצות הברית, שם היה הוגו לחזן בבית כנסת בווסטר, מסצ'וסטס. אדלר הלך בעקבות אביו ללימודי מוזיקה וקיבל תואר ראשון מאוניברסיטת בוסטון ותואר שני מאוניברסיטת הרווארד. הוצעה לו משרת ניצוח בסגל המורים של אוניברסיטת ברנדייס, כממשיכו של ליאונרד ברנשטיין, אך הוא בחר תחת זאת במשרה של מנהל מוזיקלי של "היכל עמנואל" בדאלאס, טקסס. רב ההיכל, לוי אולאן, היה ידיד של משפחת אדלר.
אדלר החל את תקופת כהונתו בדאלאס ב-1953. בתקופת עבודתו בהיכל עמנואל הקים שם מקהלת ילדים ומקהלת מבוגרים, שלה הקצה מקום חשוב בטקסים הדתיים של ההיכל. המקהלה ביצעה לא אחת יצירות כוראליות יהודיות מודרניות, שאלמלא הוא לא היו זוכות לתשומת לב. בשנת 1966 עזב אדלר את דאלאס לטובת משרה בבית הספר איסטמן למוזיקה ברוצ'סטר, ניו יורק, שם לימד קומפוזיציה וניצוח עד לפרישתו בשנת 1994.
מאז 1997 אדלר חבר בסגל מורי הקומפוזיציה בג'וליארד בניו יורק. בין תלמידיו המצליחים ביותר המלחינים לואיס קרצ'ין, מייקל איזאקסון ומייקל קארפ.
פרסים

אדלר קיבל פרסים רבים, ביניהם חברות באקדמיה ובמכון לאמנויות ולספרות של אמריקה, פרס צ'ארלס אייבס, פרס לילאן פיירצ'ילד ועוד. בשנת 1983 זכה בפרס דימס טיילור על ספרו בנושא תזמור; בשנת 1984 התמנה לפרופסור עמית של כבוד באוניברסיטה קולג' של קארדיף, ויילס ומענק גוגנהיים ל- 1984-1985. בשנת 1986 קיבל "תואר בוגר מצטיין" מאוניברסיטת בוסטון. האיגוד הלאומי של מורי מוזיקה בחר באדלר ל"מלחין השנה 1986-87" על Quintalogues, שזכתה בתחרות לאומית. בשנת 1989 הוענק לו פרס אייזנהרט של בית הספר איסטמן למוזיקה על הצטיינות בהוראה וכן זכה באות הכבוד של "מלחין השנה" (1991) מטעם אגודת נגני העוגב האמריקאית. בעת ביקורו השני בצ'ילה נבחר אדלר לאקדמיה הצ'יליאנית לאמנויות (1993) "על תרומותיו הבולטות לעולם המוזיקה כמלחין, מנצח וסופר".
יצירותיו

הרפרטואר של אדלר כולל יותר מ-400 יצירות בסוגות שונות, ביניהן חמש אופרות, שש סימפוניות, שמונה רביעיות מיתרים, לפחות אחד-עשר קונצ'רטי (עוגב, פסנתר, כינור, ויולה או קלרינט, צ'לו, חליל, גיטרה, רביעיית סקסופון, חמישיית כלי נשיפה מעץ), הרבה יצירות תזמורתיות קצרות, יצירות להרכב כלי נשיפה מעץ ותזמורת קטנה, מוזיקה קאמרית, כמות גדולה של מוזיקה כוראלית ושירים.
ספריו

Choral Conducting, הוצאת הולט, ריינהרט ווינסטון 1971, מהדורה שנייה ספרי שירמר 1985
Sight Singing הוצאת ו. ו. נורטון 1979, 1997
The Study of Orchestration הוצאת ו. ו. נורטון 1982, 1989, 2001
כמו כן כתב מספר רב של מאמרים לכתבי עת חשובים ולספרים, שיצאו לאור בארצות הברית ומחוצה לה.
מקור

Cristol, Gerry. A Light in the Prairie: Temple Emanu-El of Dallas 1872–1997. Fort Worth TX: TCU Press, 1998. ISBN 0-87565-184-4.
אהבה בתוכי

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"אהבה בתוכי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד. השיר יצא לאור ב-2 במרץ 2009, כסינגל השני מתוך אלבומה ה-18 מרוץ החיים, תחת חסותה של חברת התקליטים הד ארצי.
השיר נכנס הגיע למקום השני ברוב מצעדי הפזמונים בארץ, ביניהם במדיה פורסט, רדיו ירושלים, רשת ג', רדיו דרום ורדיו קול רגע.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי יוסי בן דוד, הולחן על ידי חריסטוס דנטיס, הלחן המקורי של השיר הוא של הזמרת פגי זינה והשיר נקרא 'Trexe' והופק על ידי יעקב למאי וטל שגב. השיר הוא מעין בלדה המשלבת בתוכה את סגנון הפופ, ומספרת בתוכה סיפור על אהבה שמייסרת את שרית חדד עצמה.
בנוסף לכך, זכה השיר בישראל להצלחה רבה כאשר קיבל את תואר ה"פלטינה" 50,000 עותקים, הורדות סלולריות.
וידאו קליפ

הוידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר, פורסם לראשונה ביוטיוב ב-26 באוגוסט 2010. בקליפ ניתן לראות את שרת חדד, כשהיא על במה, וכמה מסכים אשר ניצבים מאחוריה מציגים להבות של אש, שמדמים את האהבה ה-"שורפת", עליה חדד מדברת.
נכון ל-11 באוגוסט 2018, מונה הצפיות של הקליפ והאודיו שפורסמו עבור השיר, עומדים על קרוב למיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2009)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2009)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2009)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2009)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ישראל | רדיו קול רגע | 2 |  |
|  ישראל | רדיו דרום | 2 |  |
|  ישראל | רדיו ירושלים | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | מצעד שירי שרית חדד | 16 |  |
פיגוע המיקוש ליד שדרות

| חלק ממתקפת הפדאיון נגד ישראל במלחמת סיני |
| --- | --- |

 תאריך:  5 בנובמבר 1956
 תאריך עברי:  א' בכסלו ה'תשי"ז
 מקום:  בין אור הנר לשדרות
 מטרה:  יהודים
 סוג:  פיגוע תופת
 נשק:  מוקש 
 הרוגים:  5
 מבצע:  פדאיון
 מספר מפגעים:  1
 
פיגוע המיקוש ליד שדרות היה פיגוע טרור פלסטיני שהתרחש ב-5 בנובמבר 1956. חמישה צעירים נהרגו כאשר עגלה רתומה לסוס שבה נסעו עלתה על מוקש, שהניחו מסתנני פדאיון מרצועת עזה בקרבת שדרות.
הפיגוע

ב-5 בנובמבר 1956 (היום האחרון של מלחמת סיני) יצאה משדרות עגלה רתומה לסוס ועליה חמישה צעירים, מהם ארבעה שהיו תושבי היישוב. הם היו בדרכם לעבודה בפרדס שבחוות איבים לא הרחק משדרות.
כשעברה העגלה בדרך עפר כ-200 מטר מהפרדס היא עלתה על מוקש שהונח שם על ידי מסתננים מרצועת עזה, יום עד שלושה ימים לפני כן. המוקש התפוצץ וכתוצאה מכך התרסקה העגלה וכל יושביה נהרגו. לפי גרסה אחת נהרג בהתפוצצות גם הסוס. לפי גרסה אחרת שב הסוס לבדו לשדרות וכך נודע שם שאונה רע לנוסעי העגלה.
אחד מההרוגים היה בן 25, אחד בן 23 ושלושה בני 17. כולם היו בנים למשפחות עולים. מותם היווה מכה קשה לשדרות, יישוב קטן שנמצא אז בראשית דרכו. ארבעת תושביו שנהרגו נקברו בו זה לצד זה. ההרוג החמישי הובא לקבורה בקיבוץ ברור חיל.
הפיגוע היה חלק ממתקפת הפדאיון נגד ישראל במלחמת סיני.
לזכר ההרוגים הוקם בשדרות "גן החמישה".
פרנק פראזטה

| --- | --- |

 לידה:  9 בפברואר 1928 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  10 במאי 2010 (בגיל 82) פורט מאיירס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Frank Frazzetta 
 מקום לימודים:  בית ספר ע"ש אברהם לינקולן 
 תקופת הפעילות:  1944–2010 (כ־66 שנים) 
 תחום יצירה:  קומיקס 
 יצירות ידועות:  Conan the Destroyer 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של המדע הבדיוני והפנטזיה (2014)  היכל התהילה של ויל אייזנר (1995)  Special Recognition Award (2021) 
 אתר רשמי
 
פרנק פראזטה (אנגלית: Frank Frazetta; 9 בפברואר 1928 –  10 במאי 2010) היה אמן אמריקאי-איטלקי אשר נודע במיוחד בשל יצירותיו בתחום הקומיקס וציורי השמן שיצר בסוגות הפנטזיה והמדע הבדיוני.