stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד קולטהרד
קריירה > פורמולה 1 > 1993–1995: ויליאמס

בשנים 1993–1994 שימש קולטהרד כנהג מבחן בקבוצת ויליאמס. בעקבות מותו של איירטון סנה בתאונה באימולה התפנה מקום בקבוצה. פרנק ויליאמס התקשר לקולטהרד והציע לו להשתתף בארבעה ימי מבחן של המכונית שנערכו במסלול בחרז. בעקבות כך עזב את אליפות הפורמולה 3000 לאחר מרוץ אחד.
במרוץ הבכורה בו השתתף דורג במקום השמיני, אך נאלץ לפרוש בהקפה ה-34 בשל בעיות במנוע. בגרנד פרי קנדה צבר את הנקודות הראשונות לאחר שסיים במקום החמישי. קולטהרד לא השתתף בגרנד פרי צרפת בעקבות לחץ של רנו, יצרנית המנועים של הקבוצה, שביקשה לאפשר לנייג'ל מנסל השתתפות חד פעמית. המהלך גרם למתח בינו ובין הקבוצה. לקראת גרנד פרי גרמניה הציגה ויליאמס את דגם ה-FW16B החדש. הוא נאלץ לפרוש בשני המרוצים הבאים, אך השיג נקודות בשלושת המרוצים לאחר מכן, כולל פודיום בפורטוגל (מקום שני). מנסל חזר לקבוצה והחליף את קולטהרד בשלושת המרוצים האחרונים של העונה. בחודש נובמבר חתם על חוזה עם קבוצת מקלארן. קבוצת ויליאמס התעקשה שבהתאם לחוזה עליו חתם לשלוש שנים יש לה זכות להחזיק בנהג לעונה נוספת. הדבר עלה לדיון בגוף הבוררות של FIA, שפסק לטובת ויליאמס.
מרוץ פתיחת עונת 1995 התקיים בברזיל. מיכאל שומאכר ניצח את המרוץ וקולטהרד סיים במקום השני. לאחר המרוץ נפסלו צמד המובילים, בשל חומרים אסורים שנמצאו בדגימות דלק שנלקחו מרכבם, וגרהרד ברגר הוכרז כמנצח. לאחר הגשת ערעור הוחלט להחזיר לשניים את התוצאה. בחמשת המרוצים הבאים בעונה נאלץ לפרוש ארבע פעמים. המומנטום השתנה בגרנד פרי צרפת, שהחל רצף של ארבעה פודיומים. לקראת גרנד פרי פורטוגל הציגה ויליאמס את דגם ה-FW17B החדש. במקצה הדירוג סיים ראשון וזינק מהפול פוזישן בדרך לניצחון הראשון בקריירה. בסיום העונה דורג במקום השלישי.
קריירה > פורמולה 1 > 1996–2004: מקלארן

לאחר סיום החוזה עם ויליאמס חתם בקבוצת מקלארן לצידו של מיקה הקינן. בעיות מכניות ובעיות אמינות של המכונית אילצו אותו לפרוש במהלך מרוצים רבים במהלך העונה. ההישג הטוב ביותר הושג בגרנד פרי מונקו, אותו סיים במקום השני במרוץ שהתקיים בתנאים גשומים. במהלך העונה האריך את חוזהו בקבוצה בשנתיים נוספות.
עונת 1997 נפתחה עם ניצחון במרוץ הפתיחה באוסטרליה, אך בארבעת המרוצים הבאים לא הצליח לצבור נקודות. ניצחון נוסף הושג באיטליה. קולטהרד היה יכול לנצח גם בגרנד פרי ספרד, אך נאלץ לאפשר להקינן לנצח בשל הוראות קבוצתיות. הוראות קבוצתיות אילצו את קולטהרד לוותר על הניצחון גם במרוץ פתיחת העונה ב-1998, אף על פי שהוביל לאורך מרבית המרוץ. בהמשך חשף כי ההסכם הקבוצתי היה כי מי שיוביל בפנייה הראשונה יהיה המנצח של המרוץ. במהלך העונה הגיע תשע פעמים לפודיום, כולל ניצחון בגרנד פרי סן מרינו. בנוסף, נאלץ לפרוש מארבעה מרוצים. המרוץ היחיד בעונה אותו סיים, אך ללא נקודות, היה גרנד פרי בלגיה בו ההגיע למקום השביעי. במרוץ, שנערך על מסלול רטוב, התרסק בהקפה הראשונה. ההתרסקות גרמה לתאונת שרשרת, בה היו מעורבים מספר מכוניות. המרוץ הוזנק מחדש ובמהלכו היה מעורב בהתנגשות עם מיכאל שומאכר, שהובילה לעימות ביניהם בסיום המרוץ. בסיום העונה דורג במקום השלישי אחרי האקינן ושומאכר והיה שותף לזכייתה של מקלארן באליפות היצרנים. הגביע לזכר הות'ורן הוענק לו בפעם הראשונה, בהמשך יזכה בגביע עוד שלוש פעמים.
הפריצה הגדולה בקריירה הגיעה בשנת 2000. העונה החלה עם פרישה באוסטרליה בשל בעיה במנוע. בגרנד פרי ברזיל סיים שני, אך לאחר המרוץ נפסלה התוצאה בשל כנף קדמית שהייתה נמוכה ב-7 מ"מ מהמותר בתקנות. בחמשת המרוצים הבאים סיים על הפודיום כולל ניצחונות בגרנד פרי בריטניה ומונקו. ניצחון בצרפת, שלושה פודיומים רצופים ועוד שני פודיומים עד לסיום העונה העניקו לקולטהרד את העונה הטובה ביותר בקריירה מבחינת מספר נקודות שצבר (73).
התוצאות הטובות המשיכו גם בפתיחת עונת 2001. בשבעת המרוצים הראשונים של העונה צבר 40 נקודות כולל ניצחונות בברזיל ובאוסטריה. בסיומה של העונה דורג במקום השני, אחרי שומאכר, הדירוג הטוב בקריירה.
קימי רייקונן החליף את הקינן במקלארן לקראת עונת 2002. לראשונה קולטהרד היה לנהג הוותיק והמנוסה בקבוצה. מונקו היה הניצחון היחיד בעונה. למרות חמישה פודיומיום נוספים סיים את העונה במקום החמישי. עונת 2003 נפתחה עם ניצחון באוסטרליה, הניצחון היחיד בעונה והאחרון בקריירה. במהלך העונה חתם על חוזה לעונה נוספת בקבוצה. לאחר סיום העונה, בה דורג במקום השביעי, הודיעה הקבוצה כי לא תאריך יותר את החוזה עימו ואת מקומו בסיום עונת 2004 יתפוס חואן פבלו מונטויה. בעונתו האחרונה בקבוצה דורג במקום העשירי. הישגו הטוב ביותר היה מקום רביעי בגרנד פרי גרמניה.
קריירה > פורמולה 1 > 2005–2008: רד בול

דיטריך מאטשיץ רכש את קבוצת יגואר ושינה את שמה לרד בול רייסינג. קולטהרד הצטרף לקבוצה לצידו של כריסטיאן קליין ודחה הצעה לשמש כנהג מבחן בקבוצת פרארי. במרוץ הבכורה בקבוצה סיים במקום הרביעי, ההישג הטוב בעונה, עליו חזר גם בגרנד פרי אירופה. בגרנד פרי ארצות הברית כל הקבוצות שעשו שימוש בצמיגי מישלן החרימו את המרוץ. גם קולטהרד, שבאותה עת עמד בראש איגוד נהגי הגרנד פרי שחתם על החרם, לא זינק אל המרוץ בפעם הראשונה בקריירה. שבועיים לאחר מכן חתם על הארכת חוזה לעונה נוספת בקבוצה.
בגרנד פרי מונקו שך עונת 2006 סיים שלישי וזכה בפודיום הראשון בתולדות הקבוצה. באוגוסט האריך את חוזהו בעונה נוספת, לצידו של מארק ובר, שהצטרף לקבוצה לקראת עונת 2007. את העונה הראשונה לצידו של ובר סיים במקום העשירי, המקום הגבוה ביותר אליו הגיע במדי רד בול. בעונתו האחרונה השיג נקודות בשני מרוצים בלבד, כולל מקום שלישי בקנדה, הפודיום האחרון בקריירה. לפני גרנד פרי בריטניה הודיע על פרישה מתחרויות בסוף העונה ומעבר לתפקיד נהג מבחן ופיתוח בקבוצה.
מרוץ האלופים

במהלך השנים השתתף מספר פעמים באירועי מרוץ האלופים. בשנת 2004 השתתף לראשונה ובשנת 2008 הגיע לראשונה לגמר גיע הנהגים, בו הפסיד במרוץ לסבסטיאן לב. בשנת 2010 לא לקח חלק באירוע, אך שב אליו שנה לאחר מכן. בשנת 2013 היה אמור הלתחרות בגביע האומות לצידה של סוזי וולף, האישה הראשונה שמשתתפת במרוץ. האירוע, שאמור היה להתקיים בבנגקוק, בוטל שבועיים לפני התאריך בשל מתיחות פוליטית במדינה. השניים התחרו בשנה לאחר מכן והגיעו לגמר, בו הפסידו לטום קריסטנסן ופטר סולברג. באותו אירוע קולטהרד זכה בגביע הנהגים לאחר שניצח בגמר את פסקל ורליין.
לאחר הפרישה

ימים ספורים לאחר הפרישה בסיום עונת 2008 הצטרף לצוות הפרשנים של ערוץ ה-BBC. במקביל כתב באופן קבוע פרשנויות ל-BBC ספורט ולדיילי טלגרף. בשנת 2016 ה-BBC הפסיק לשדר את מרוצי הפורמולה 1 וקולטהרד עבר לשדר את המרוצים בערוץ 4 הבריטי. במקביל הוצע לו להיות אחד המנחים בתוכנית טופ גיר ב-BBC, אך הוא דחה את ההצעה והעדיף להתמקד בשידור המרוצים.
לאחר הפרישה > DTM

באפריל 2010 הודיע קולטהרד על כוונתו לקחת חלק באליפות גרמניה למכוניות תיור (DTM) עם קבוצת מוקה מוטורספורט. בשתי העונות הראשונות בקבוצה צבר נקודה אחת בכל עונה. בעונתו השלישית צבר 14 נקודות ובסיומה פרש מפעילות מרוצים ספורטיבית.
חיים אישיים

קולטהרד מחזיק בבתים במונקו, לונדון, בלגיה ושווייץ. בבעלותו מספר מלונות יוקרה בבריטניה ובעבר היה הבעלים של מלון קולומבוס במונקו.
קולטהרד ניהל מערכת יחסים עם הדוגמנית האמריקאית היידי וישלינסקי, אך השניים נפרדו במהלך שנת 2001. לאחר מכן היה במערכת יחסים בת 4 שנים עם הדוגמנית הברזילאית סימון עבדלנור. בשנת 2006 התארס עם קארן מינייר, פרשנית מרוצים בערוץ TF1. בשנת 2008 נולד ילדם הראשון.
בשנת 2010 הוענק לו אות חבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE) על תרומתו לספורט המוטורי.
הערות שוליים

↑  David Coulthard – Leidenschaft fürs Siegen, 15 December 2011
↑  Formula Ford 1600 P&O Ferries Junior 1989 standings
↑  Autosport Awards -the Biggest Nightin Motorsport
↑  Brabham looking for (another) F1 break, GrandPrix.com, 2 September 1996
↑  Coulthard bound for Barcelona to replace Senna, Heralscotland.com, 21 May 1994
↑  Coulthard for McLaren, GrandPrix.com, 25 September 1995
↑  Legal formula to solve dispute, HeraldScotland.com, 4 December 1994
↑  FIA rules in favour of Williams in Coulthard dispute, Motorsport.com, 14 December 1994
↑  Schumacher and Coulthard disqualified, The Independent, 27 March 1995
↑  David Coulthard is making solid mark in Formula One. The Reading Eagle. p. D12.
↑  Coulthard throws cold water on McLaren hopes, GrandPrix.com, 4 March 1996
↑  Coulthard stays at McLaren, GrandPrix.com, 3 June 1996
↑  Formula One - 1997 race summaries, BBC, 24 October 1997
↑  The understated David Coulthard, Motor Sport Magazine, 25 October 2012
↑  Protest lodged over Hakkinen win, BBC, 9March 1998
↑  Hill wins as Schumacher storms out, BBC, 18 August 1998
↑  Coulthard: Scotland's fastest man, BBC, 5 May 2000
↑  Coulthard Disqualified from the Brazilian GP, AtlasF1.com, 26 March 2000
↑  Coulthard stays at McLaren, BBC, 22 August 2003
↑  Montoya edges out Coulthard at McLaren, The Guardian, 18 November 2003
↑  Coulthard signs for year with Red Bull, The Guardian, 18 December 2004
↑  Coulthard rejected Ferrari test, BBC, 8 February 2005
↑  Formula farce nears end of road, BBC, 20 June 2005
↑    Kevin Garside, ‏New Coulthard contract a bonus for Red Bull, The Telegraph, 6 July 2005
↑    Kevin Garside, ‏Bullish Coulthard back on podium, The Telegraph, 29 May 2006
↑  Webber to join Coulthard at Red Bull Racing, Formula1.com, 7 August 2006
↑  Coulthard announces retirement from F1, Autosport, 3 July 2008
↑  Vettel and Schumacher win ROC Nations Cup, Formula1.com, 15 December 2008
↑  Wolff becomes first female driver in Race of Champions, Heral Scotland, 5 November 2013
↑  Race of Champions cancelled due to unrest in Thailand, Autosport, 2 December 2013
↑  Coulthard and Jordan join BBC formula one team, The Guardian, 5 November 2008
↑  David Coulthard turned down Top Gear after Channel 4 pulled a blinder with Formula One role, The Miror, 10 March 2016
↑  Coulthard seals Mercedes DTM drive, Autosport, 3 April 2010
↑  BBC F1's David Coulthard to end driving career with final DTM race, BBC, 18 October 2012
↑  In the driver's seat: David Coulthard's 30m hotel haul, The Independent, 23 MAy 2010
↑  Coulthard tells of his delight at the birth of DC junior, Herald Scotland, 25 November 2008
↑  Coulthard honoured with MBE, Formula1.com, 12 June 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810630135505606  GND: 121304779  ICCU: VIAV159549  ISNI: 0000 0000 9993 3628  LCCN: n98044818  LNB: 000346574  VIAF: 72246132   WorldCat (עם VIAF): 72246132 
קולטהרד בגרנד פרי קנדה (1998)
קולטהרד בגרנד פרי ארצות הברית (2006)
דרומורניס

| דרומורניס |
| --- | --- |
 Dromornis stirtoni
תקופה
סוף המיוקן-תחילת הפליסטוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: גסטורניסאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דרומורניטיים
סוג:: דרומורניס
מינים
 Dromornis australis  Dromornis murrayi  Dromornis stirtoni
שם מדעי
 Dromornis

דרומורניס (שם מדעי: Dromornis) הוא סוג של עוף גדול נכחד מהמשפחה הנכחדת דרומורניטיים שחי באוסטרליה. הוא היה קרוב רחוק של האווזאים הקיימים.
עוף זה היה מהגדולים שבעופות שחיו מעולם והגדול ביותר מקבוצת דמויי תרנגול. הוא היה קרוב בגובהו לאפיאורניס, ואף גדול יותר. הוא הגיע לגובה של מעל 3 מטרים ושקל עד 650 קילוגרם. העוף מוכר בעיקר עקב מקורו הענקי שהזכיר את עופות האימה במראהו וגודלו. כנראה שהזכרים היו גדולים יותר מהנקבות, אך לא בהכרח גבוהים יותר.
הוא חי ביערות קווינסלנד מלפני 8 מיליון שנה עד לפני 30,000 שנה בתקופות מיוקן עד פליוקן. לא ברור האם העוף היה צמחוני כמו האווזים המודרניים, אך ממראה המקור וצורתו הפחוסה נראה שהוא לא היה טורף אלא ניזון יותר מצמחייה קשה ומעלים ענקיים.
דיוויזיית המילואים ה-17 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – 12 בינואר 1919 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית המילואים ה-17 (בגרמנית: 17. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול של פרוץ מלחמת העולם הראשונה. היא נכללה במסגרת קורפוס המילואים ה-9 בפיקוד מקס פון בהן, אשר בתורו נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד אלכסנדר פון קלוק. הדיוויזיה השתתפה בפלישה הגרמנית לבלגיה, שם שהתה בשבועות הראשונים של המערכה, ולאחר מכן השתתפה בקרב על האן. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בפלנדריה ובארטואה, ובשנת 1916 היא לחמה בקרב על הסום. בשנת 1917 היא לחמה בקרב אראס ובקרב פשנדל, ובשנת 1918 הדיוויזיה השתתפה במתקפת האביב ונלחמה נגד מתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, ובינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

גוסטב וגנר (2 באוגוסט 1914–21 בספטמבר 1914)
ריכרד פון קראוול (28 בינואר 1915–22 בנובמבר 1914)
מקס פון שווארטה (23 בנובמבר 1917–13 בפברואר 1915)
ארנסט פון הפנר (14 בפברואר 1915 - 29 ביוני 1915)
ארנסט פון צייטן (30 ביוני 1915 - 12 באפריל 1916)
הוגו פון פרייטאג-לורינגהובן (13 באפריל 1916 - 19 בדצמבר 1916)
ארנסט פון רויטרס (20 בדצמבר 1916 - 14 באפריל 1917)
אלברט פון מוטיוס (15 באפריל 1917 - 9 בינואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
דיוויזיית המילואים ה-16 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – 7 בינואר 1919 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית המילואים ה-16 (בגרמנית: 16. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול של פרוץ מלחמת העולם הראשונה. היא נכללה במסגרת קורפוס המילואים ה-8 בפיקוד וילהלם פון אגלופשטיין, אשר בתורו נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה הרביעית בפיקוד אלברכט, דוכס וירטמברג. הדיוויזיה השתתפה במערכה על הגבולות ובקרב הארדנים (1914), ובספטמבר 1914 הועברה תחת פיקוד הארמייה השלישית, ולחמה עימה בקרב שמפאן הראשון ובקרב שמפאן השני. בשנת 1916 לחמה הדיוויזיה בקרב על הסום, ובאביב 1917 למה הדיוויזיה בקרב השני על האן. ביולי אותה שנה הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית ולחמה כנגד מתקפת קרנסקי, ולאחר מכן נותרה במזרח עד נובמבר, אז חזרה למערב ונלחמה בקרב קמברה. בשנת 1918 לחמה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן לחמה נגד מתקפת מאה הימים של בעלות הברית. לאחר המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, וב-7 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

וילהלם מוץ (2 באוגוסט 1914–1 בינואר 1915)
קונסטנטין פון אלטרוק (2 בינואר 1915–24 במאי 1915)
קורט פון דיפורת (25 במאי 1915–13 ביוני 1916)
לודוויג זייגר (14 ביוני 1916–10 בספטמבר 1917)
פרידריך פון הרצברג (11 בספטמבר 1917–7 בינואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
דמודקס פוליקולרום

| דמודקס פוליקולרום |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישניים
תת־מחלקה:: אקריות
סדרה:: Trombidiformes
תת־סדרה:: Prostigmata
משפחה:: דמודקיים
סוג:: דמודקס
מין:: דמודקס פוליקולרום
שם מדעי
 Demodex folliculorum

דמודקס פוליקולרום בצילום מיקרוסקופי
דמודקס פוליקולרום (שם מדעי: Demodex folliculorum) הוא טפיל מיקרוסקופי, רב תאי, אנימלי, מתת-מחלקת האקריות. הוא מסוגל לשרוד אך ורק על עורו של האדם. שם הוא חי, בסיס שערות הפנים וניזון מתאי אפיתל. מרבית בני האדם נגועים בטפיל זה, והם נדבקו ממנו, ישירות, מאמם. על פי רוב, הנזק של טפיל זה זניח. לכן הוא ספק טפיל וספק שותף לקומנסליזם (נהנה מהמאכסן, אך אינו מזיק לו). במקרים הנדירים, בהם הוא כן גורם למחלה, זו מחלת Demodicosis.
מבנה גופו המוארך ורגליו הקצרות של הדמודקס פוליקולרום מאפשרים לו לשהות בנקבוביות העור, מהן צומחות השיערות. אורך גופו של הפרט הבוגר הוא בין 0.3 לבין 0.4 מילימטר. לבוגר יש ארבעה זוגות רגליים, ולזחל ולנימפה יש רק שלושה זוגות. לדמודקס פוליקולרום יש מעי בעל התפתחות לא שלמה, ואין לו פי טבעת.
מחזור החיים של הדמודקס פוליקולרום אורך בין 14 לבין 16 יום.
דלמנהורסט

דלמנהורסט (בגרמנית: Delmenhorst) היא עיר עצמאית (kreisfreie Stadt, עיר שאינה כפופה למחוז) במדינת סקסוניה התחתונה שבגרמניה. העיר שוכנת במרחק של 10 ק"מ ממערב למרכז העיר ברמן, שיחד איתה היא יוצרת אזור אורבני רציף, ובמרחק של 25 ק"מ מדרום-מזרח לאולדנבורג.
היסטוריה

דלמנהורסט מוזכרת לראשונה במגילת זכויות משנת 1254, וזאת לאחר שאוטו הראשון, רוזן אולדנבורג רכש את השטח שליד הנהר דלמה (Delme) בשנת 1234. המצודה שהגנה על היישוב שנוסד נבנתה בשנת 1247 לערך. הרוזן הבא, אוטו השני, הפך את המצודה למקום מגוריו. דלמנהורסט הוכרזה כעיר עצמאית ב-15 ביולי 1371 והייתה כפופה לחוקי ברמן.
לאחר תקופה קצרה שהייתה תחת שלטונו של הבישוף של ברמן בין השנים 1421-1436 חזרה דלמנהורסט להיות תחת חסותה של אולדנבורג. בהמשך התפרסמה העיר בשל הרוזן גרד (Gerd) שהיה ברון-שודד ששלט בה. תקופת שלטונו הסתיימה ב-1482 הודות למצור שהוטל על המצודה בהנהגתו של הבישוף של מינסטר. משלב זה הייתה העיר תחת שלטונו של הבישוף עד שהושבה סופית לידי הרוזן אנטון הראשון שקיבל את המצודה ואת העיר ב-1547.
עם מותו של יורשו האחרון של אנטון, כריסטיאן, ב-1647, חזרה דלמנהורסט שוב להיות תחת חסותה של אולדנבורג. מאחר שהשליט של אולדנבורג באותה עת היה קרוב משפחה של מלך דנמרק, הייתה למעשה דלמנהורסט תחת שלטון דני.
ב-1767 נרכשה דלמנהורסט על ידי יקטרינה הגדולה, הצאריצה של האימפריה הרוסית, אך היא וויתרה עליה לאולדנבורג ב-1773. ב-1777 הוכרזה דלמנהורסט כדוכסות של אולדנבורג. ב-1806 נכבשו העיר וסביבתה על ידי כוחות צרפתים והולנדים. בין השנים 1811-1813 הייתה דלמנהורסט חלק מהאימפריה הצרפתית של נפוליאון.
בתקופת המהפכה התעשייתית התפתחה דלמנהורסט מבחינה כלכלית, הודות לסמיכותה לברמן. מאחר שברמן הייתה נמל חופשי, נאלצו סוחרים שרצו לייצא סחורות מחוץ לברמן, לשלם מכסים גבוהים. לפיכך הם ייצאו רק את חומרי הגלם וייצרו את המוצרים בכפרים הסמוכים. ענפי התעשייה שהתפתחו היו ייצור בד יוטה ולילונאום. מספר תושבי העיר גדל פי ארבעה בשנים אלה.
ב-1903 הוכרזה דלמנהורסט כעיר עצמאית (kreisfrei, שאינה כפופה למחוז). בשפל הגדול של שנות השלושים פשט מפעל הטוויה את הרגל, ואף על פי כן העיר גדלה וסופחו אליה כמה כפרים קטנים שכנים. בליל הבדולח ב-1938 נשרף בית הכנסת של העיר על ידי הנאצים. לאחר מלחמת העולם השנייה, הייתה דלמנהורסט לחלק מאזור הכיבוש הבריטי והיה עליה להתמודד עם אלפי פליטים ממזרח גרמניה, שכעת הייתה כבושה על ידי הסובייטים. ראש העיר הממונה מטעם שלטונות הכיבוש היה מייג'ור ג'ק וולף, שהיה קצין במשטרת בריטניה. ב-1950 חיו מעל 57,000 תושבים בדלמנהורסט. החל משנות השישים של המאה ה-20 חל גידול בשיעור האבטלה בעיר.
אתרים חשובים

נקודת הציון הבולטת בדלמנהורסט היא מגדל המים של העיר הסמוך לבניין העירייה, שנבנה בין השנים 1910-1914.
מקום מעניין נוסף הוא אי המצודה (Burginsel) שבו ניצבה בימי הביניים מצודה. המבנה נהרס במהלך המאה ה-18 וכיום משתרע פארק ציבורי (Graft) בשטח המצודה לשעבר.
ההיסטוריה התעשייתית של העיר מוצגת במוזיאון (Nordwolle Museum) שהוא חלק מ"נתיב המורשת התעשייתית של אירופה" (European Route of Industrial Heritage).
ערים תאומות

צרפת אלונה (אנ'), צרפת
רוסיה בוריסוגלבסק, רוסיה
גרמניה אברסוולדה, גרמניה
דנמרק קולדינג (אנ'), דנמרק
פולין לובלין, פולין
ארצות הברית טולידו, אוהיו, ארצות הברית
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260320705171  BnF: cb11992308s (data)  GND: 4011382-6  LCCN: n82274108  MusicBrainz: 95a8c7fe-6aab-4fd2-81b7-f4a05e3ab994  NKC: ge1035770  SUDOC: 027999009  VIAF: 131941473   WorldCat (עם VIAF): 131941473
דיוויזיית המילואים ה-158 (ורמאכט)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  26 באוגוסט 1939 – 2 ביולי 1944 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
 
דיוויזיית המילואים ה-158 (בגרמנית: 158. Reserve-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

ב-26 באוגוסט 1939 הוקמה מפקדת כוחות התחלופה ה-8, אשר ב-10 בנובמבר 1939 שונה שמה לדיוויזיה 158. לאחר מכן היא הועברה לברסלאו, וב-6 בינואר 1940 שונה שמה להדיוויזיה מס' 158. ב-8 בנובמבר 1940 הועברה הדיוויזיה לאלזס, על מנת לפנות שטחי כינוס עבור הכוחות שחזרו מחזית המערבית. ב-1 באוקטובר 1942 הויא הפכה לדיוויזיית המילואים ה-158 ולאחר מכן היא הועברה לשלזיה. ב-1 בינואר 1943 חולקה הדיוויזיה לדיוויזיית הרגלים ה-158 (B) המוצבת באזור פריז ולדיוויזיית הרגלים ה-158 שהוצבה בשטרסבורג באלזס. במהלך ינואר 1943 הועברה היחידה משטרסבורג ללה רושל שעל חוף האוקיינוס האטלנטי הצרפתי. ב-2 ביולי 1944 אורגנה הדיוויזיה מחדש ושמה שונה לדיוויזיית הרגלים ה-16.
מפקדים > הדיוויזיה מס' 158

יוזף רוסוורם (26 באוגוסט 1939–1 במאי 1942)
ארנסט הקל (1 במאי 1942–1 באוקטובר 1942)
מפקדים > דיוויזיית המילואים ה-158

ארנסט הקל (1 באוקטובר 1942–9 במאי 1943)
אדגר ארנדט (9 במאי 1943–31 במאי 1943)
ארנסט הקל (31 במאי 1943–2 ביולי 1944)
דיוויזיית המילואים ה-18 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – 8 במאי 1919 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית המילואים ה-18 (בגרמנית: 18. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול של פרוץ מלחמת העולם הראשונה. היא נכללה במסגרת קורפוס המילואים ה-9 בפיקוד מקס פון בהן, אשר בתורו נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד אלכסנדר פון קלוק. הדיוויזיה השתתפה בפלישה הגרמנית לבלגיה, שם שהתה בשבועות הראשונים של המערכה, ולאחר מכן השתתפה בקרב על האן. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בפלנדריה ובארטואה, ובשנת 1916 היא לחמה בקרב על הסום. בשנת 1917 היא לחמה בקרב אראס ובקרב פשנדל, ובשנת 1918 הדיוויזיה השתתפה במתקפת האביב ונלחמה נגד מתקפת מאה הימים, כולל בקרב קמברה השני. לאחר המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, ובינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

קרל וילהלם גרונן (2 באוגוסט 1914–6 באוקטובר 1914)
לאו זונטאג (7 באוקטובר 1914–22 בפברואר 1915)
ריכרד וולמן (23 בפברואר 1915–30 בספטמבר 1916)
תאודור פון וונדט (1 באוקטובר 1916 - 25 באוגוסט 1917)
פאול ויניקר (26 באוגוסט 1917 - 26 בדצמבר 1917)
ארנסט פון וריסברג (27 בדצמבר 1917 - 8 במאי 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
דרומזאורוידס

| דרומזאורוידס |
| --- | --- |
 איור של דרומזאורוידס
תקופה
קרטיקון תחתון, 140 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דרומאוזאוריים
סוג:: דרומזאורוידס
מין:: Dromaeosauroides bornholmensis
שם מדעי
 Dromaeosauroides

דרומזאורוידס (שם מדעי: Dromaeosauroides) הוא סוג של דינוזאור טורף בן למשפחת הדרומאוזאוריים אשר חי באירופה בקרטיקון התחתון שלפני 140 מיליון שנה.
המאובנים של דינוזאור זה התגלו באי בורנהולם בים הבלטי, השייך לדנמרק, והיו בעלי דמיון רב לדרומזאורוס, אשר על שמו הוא קרוי (מילולית: "דומה לדרומזאורוס"). הסוג כלל מין יחיד - Dromaeosauroides bornholmensis, אשר סווג בשנת 2003 וקרוי על שם האי בו התגלה. דינוזאור זה הוא מהמינים העתיקים ביותר במשפחתו וסוג הדרומזאור הוודאי (ללא מחלוקות על מיונו) היחיד ממשפחתו שחי באירופה.
הממצאים של דינוזאור זה כללו שני שרידי שיניים מ-2000 ומ-2008. בנוסף ממצאים של הנודטיס, דרומזאור אירופי נוסף שמוטל בספק שייכים אולי למין זה. ממצאים של קופרוליטים המורכבים מדגים גם קשורים אליו.
מאובני השיניים שנתגלו ב-2000 הגיעו לאורך 21.7 מילימטרים ול-15 מילימטרים במאובנים מ-2008. אורך הגוף של בעליהם הגיע לאורך 2–3 מטרים ולמשקל של 40 ק"ג. הם היו בעלי רכס משונן שהעיד על תזונה מבשר. בדומה לדרומזאורים כמו הדיינוניכוס הוא היה דו-רגלי בעל טפרים גדולים ואולי כוסה בנוצות לגופו.
הדרומזאורוידס חי סביב הלגונות של דנמרק הקדומה בסביבת חופים. לצידו התקיימו מיני טיטאנוזאורים, נודוזאוריים קוצניים ואולי גם הבריוניקס, אך רוב היצורים באזור היו חיות ימיות כמו תנינים, צבי ים ודגים. ככל הנראה יצורי ים אלה שימשו לו מזון או לפחות נבלותיהם.
דיוויזיית המילואים ה-19 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2 באוגוסט 1914 – 12 בינואר 1919 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית המילואים ה-19 (בגרמנית: 19. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול של פרוץ מלחמת העולם הראשונה. היא נכללה במסגרת קורפוס המילואים של המשמר בפיקוד מקס פון גלוויץ, אשר בתורו נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד קרל פון בילוב. הדיוויזיה השתתפה בפלישה הגרמנית לבלגיה ובמערכה על הגבולות, ובלל זה בקרב שרלרואה ובקרב סן-קנטן. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרב הראשון על המארן. בשנת 1915 לחמה הדיוויזיה בקרב שמפאן הראשון, ובשנת 1916 היא לחמה בקרב ורדן ובקרב על הסום. בשנת 1917 היא לחמה בקרב השני על האן ובקרב פשנדל, ובשנת 1918 הדיוויזיה השתתפה במתקפת האביב ונלחמה נגד מתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, ובינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

מקס פון בארפלדט (2 באוגוסט 1914–28 ביוני 1915)
הרמן פון ורטנברג (28 בינואר 1915–5 בנובמבר 1917)
פאול מייסטר (6 בנובמבר 1917–ינואר 1919)