stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ההתנגדות באושוויץ

כריכת הספרון "המחתרת הציונית באושוויץ" מאת מרדכי הללי (מוטק ביילוביץ')
השער הראשי של אושוויץ
ארגון תנועות ההתנגדות המחתרתית (באנגלית: Resistance movement in Auschwitz) במחנה הריכוז אושוויץ החל במחצית השנייה של שנת 1940, זמן קצר לאחר כניסת המחנה לפעילות במאי אותה שנה. בספטמבר 1940 הגיע למחנה ויטולד פילצקי , שהיה ריטמייסטר (קפטן) בצבא הפולני, תחת שם בדוי Tomasz Serafiński (מספר אסיר 4859), פילצקי פעל במודע כדי להיתפס על ידי הגרמנים ברחוב ולהישלח לנקודת האיסוף של האזרחי העיר (הכינוי הפולני לנקודת איסוף האזרחים בעיר, היה וואפנקה (אנ') [waˈpanka] łapanka) במטרה שישלחו אותו למחנה ההשמדה שבאושוויץ ושם לאסוף מידע ולארגן את ההתנגדות מבפנים. בהנחייתו של פילצקי הוקם Związek Organizacji Wojskowej (אנ') (איגוד הארגון הצבאי), ZOW. היהודים מצאו את דרכם לתנועות המחתרת במחנה רק בשנת 1943, באותה שנה גם הוקם ארגון הגג לכל ארגוני המחתרות שהיו באושוויץ, בשם "קבוצת המאבק, אושוויץ" (Kampfgruppe Auschwitz). עם זאת, המרד היחיד שאירע בפועל באושוויץ היה המרד של אנשי עבודות הכפייה היהודים, הזונדרקומנדו, ב-7 באוקטובר 1944.
רקע

לאחר שחלקה המערבי של פולין סופח על ידי גרמניה הנאצית לגרמניה במהלך הפלישה הנאצית לפולין, העיר הפולנית אושוויינצ'ים (בנוסח הגרמני, אושוויץ), שבדרום פולין הייתה ממוקמת מבחינה מנהלית בפרובינציה הגרמנית שלזיה העילית, Regierungsbezirk Kattowitz, היא הוצעה לראשונה כמיקום למחנה ריכוז לאזרחים פולנים על ידי קצין האס אס SS-Oberführer Arpad Wigand, עוזרו של מפקד האס אס והמשטרה של שלזיה, אריך פון דים באך-זלבסקי. באך-זלבסקי חיפש אתר חדש לריכוז תושבי אזור שלזיה מכיוון שבתי הכלא המקומיים היו מלאים עד אפס מקום. ריצ'רד גלוקס, ראש הפיקוח על מחנות הריכוז (אנ'), שלח את מפקד מחנה הריכוז זקסנהאוזן, וולטר אייספלד, לבדוק את האתר, שכבר היו בו 6–10 בניינים רעועים חד-קומתיים ששימשו בעבר קסרקטין של הצבא האוסטרי ואחר כך של הצבא הפולני.
רייכספיהרר אס אס היינריך הימלר, ראש האס אס Schutzstaffel (SS), אישר את האתר באפריל 1940 והוא התכוון להשתמש במתקן כדי לשכן בו אסירים פוליטיים. האס אס אובר-שטורמבאנפיהרר (לוטננט קולונל) רודולף הוס פיקח על פיתוח המחנה ושימש בתפקיד המפקד הראשון של המחנה. האס אס אובר-שטורמפיהרר (סגן בכיר) יוסף קרמר מונה לסגנו של הוס. מחנה אושוויץ המקורי, הפך למרכז האדמיניסטרטיבי של המתחם כולו.
רקע > אבטחת המחנה

בפועל כל ניסיון בריחה היה כרוך בסיכון רב ובענישה קולקטיבית שהיוותה גורם מרתיע ראשון במעלה. סביב המחנה הייתה אבטחה כבדה של אנשי אס אס שהפעילו מערכת אבטחה מתוחכמת ששופרה כל הזמן. הגדרות היו מחושמלות, וביניהן היה שטח הריגה ללא אזהרה. מחוץ לגדרות היה שטח של ארבעים קילומטרים רבועים שנקרא אזור הביטחון החיצוני או "אזור האינטרסים של מחנה הריכוז אושוויץ". כל התושבים הפולנים במרחב גורשו ממנו. הותר רק למספר עובדים מיומנים ונאמנים לגור סמוך למחנה. ברובם היו עובדי המחנה, כורים ועובדי הרכבת שהיו חיוניים למאמץ המלחמתי. באזור הביטחון פעלה מערכת שיטור מוגברת. האזור הוגדר כ"שטח שמור במיוחד". הכניסה והיציאה ממנו היו כפופים לאישור מיוחד שהנפיק מפקד המחנה. בכל רחבי האזור הוצבו שלטים עליהם נכתב "אזור אסור בכניסה! מסיגי גבול יירו בלי אזהרה". התושבים שהורשו להתגורר בשטח השמור היווה אוכלוסייה עוינת במיוחד לאסירים שברחו. משנתגלתה "בריחה" הוכרז מצב חירום בקרב אנשי האס אס שיצאו מידית למרדף רגלי וממונע אחר הבורחים. האסירים הבורחים היו מאוד בולטים בשטח, בראשיהם המגולחים והמספרים המקועקעים על ידיהם. מיד עם גילוי בריחה כל יחידות המשטרה והגסטפו במרחב הרייך השלישי קבלו את פרטיהם של הבורחים שהוכנסו לרשימות שחורות כך שגם לאחר שנים ניתן היה ללכוד את הבורחים.
בשנת 1940 כמות החיילים והאזרחים הפולנים שנשלחו לאושוויץ עוררו חשדות לגבי כוונת גרמניה. הקצין הפולני ויטולד פילצקי התנדב להיכנס למחנה מרצון. ב-19 בספטמבר 1940, במהלך איסוף אזרחים בעיר ורשה, ברחובות הרובע ז'וֹליבוּז', נעצר פילצקי ועד מהרה לאחר עינויים נשלח לאושוויץ (אסיר מס' 4859). בסתיו 1941 פילצקי קיבל קידום לדרגת סגן ממחתרת ורשה. מאוחר יותר הוא נמלט מהמחנה, כדי להעביר ממנו מסמכים על פשעי הנאצים ולהכין את התוכניות למרד במחנה ושחרור האסירים. בתחילה ארגון ההתנגדות באושוויץ היה מורכב מהאסירים הפוליטיים והשבויים הפולנים ששרתו בצבא הפולני ומילאו תפקידים בולטים בארגון. בפברואר 1942 קולונל Kazimierz Heilman-Rawicz (פו') (שהמסתתר במחנה תחת השם הבדוי יאן הילקנר) ארגן את איגוד המאבק המזוין (אנ') Związek Walki Zbrojnej (ZWZ).
באותה תקופה החלו הפעילים הכלואים במחנה חברי המפלגה הסוציאליסטית הפולנית (PPS), כמו סטניסלב דובואה (אנ'), להקים ארגונים משלהם (דובואה הוצא להורג על ידי האס אס ב-1942). בנוסף, אסירים הקשורים לימין הפולני לפני המלחמה, כמו יאן מוסדורף ורומן ריברסקי, הקימו גם הם קבוצת התנגדות משלהם. ככל שגדל מספר האסירים והתרחב המחנה, נעשו מאמצים לאחד את תנועות ההתנגדות הפולניות השונות בתוך אושוויץ. איחוד זה הושג בשנת 1942 כאשר ZOW וקבוצות קטנות יותר הקימו ארגון אחד הקשור לארמייה קריובה הפולני (Armia Krajowa, AK), היורשת של ZWZ. המפקד הראשון של הקבוצה הגדולה ביותר היה ראביץ', שהועבר למחנה הריכוז מאוטהאוזן ב-1942. אחריו פקד על האיחוד Juliusz Gilewicz (פו'), שנהרג בהוצאה להורג המונית באוקטובר 1943. בשנת 1943 נקטו הגרמנים בשורה של פעולות נגד תנועת ההתנגדות ופגעו קשות בהנהגה הצבאית של האסירים. בהוצאות להורג ההמוניות ב-25 בינואר 1943 וב-11 באוקטובר 1943 נהרגו 105 אסירים, פעילים צבאיים ופוליטיים.
רקע > מטרות ההתנגדות באושוויץ

מטרות פעולות ההתנגדות היו:
ארגון עזרה עצמית של אסירים (על ידי הברחת תרופות ומזון) בסיוע פולנים מחוץ למחנה, לרבות הכנת בריחות וניסיונות לחבלה בנעשה במחנה;
תיעוד פשעי הנאצים וביצוע ניסיונות להעביר את התיעוד שנאסף לפרטיזנים ולוחמי הגרילה מחוץ למחנה;
הכנת התקוממות מזוינת אפשרית. המחתרת התכוננה למרד במחנה לקראת התקרבות הצבא האדום, אך מרד זה לא התחולל בסופו של דבר.
הקשיים ליצירת תנועת התנגדות אחת במחנה היו: הפילוגים האידאולוגים בתוך המחנה, ההבדלים הלאומיים והלשוניים, המרחק והגדרות בין מחנות המשנה בתוך מחנה אושוויץ. עם זאת, חל איחוד כוחות, תחילה בקרב האסירים הפולנים.
התנגדות בינלאומית

עד סוף שנת 1942, בזמן שבמחנה שוכנו אסירים מכל רחבי אירופה, הוקמו גם תאי התנגדות אחרים, שנוצרו בדרך כלל על פי קווים לאומיים ואתניים. בנוסף לקבוצת ההתנגדות היהודית, התקיימו קבוצות צ'כיות, רוסיות, יוגוסלביות, צרפתיות, אוסטריות וגרמניות. הארגון הבינלאומי, Kampfgruppe Auschwitz (קבוצת הלחימה של אושוויץ), שהוקם ב-1943. ב-1944, הקימה ה-Kampfgruppe יחד עם צבא ארמייה קריובה את המועצה הצבאית הכוללת של אושוויץ כדי לתאם את ההתנגדות.
תפקידה של ההתנגדות הקומוניסטית, הן הפולנית והן הבינלאומית, תואר בהגזמת יתר על ידי ההיסטוריונים הקומוניסטים בברית המועצות ופולין; בנוסף, ההיסטוריונים הקומוניסטים ניסו להסתיר את המידע אודות ארמייה קריובה בתוך המחנה ותפקידה בהתנגדות.
ראו גם

תנועת ההתנגדות הפולנית במלחמת העולם השנייה
ישראל גוטמן
ארמייה קריובה
לקריאה נוספת

Jozef Garlinski (2018). Fighting Auschwitz: The Resistance Movement in the Concentration Camp. Aquila Polonica Publishing. ISBN 978-1-60772-024-9.
רודולף ורבה, ברחתי מאושוויץ, אוניברסיטת חיפה והוצאת זמורה-ביתן.
הערות שוליים

↑  ארכיון מורשת גבעת חביבה, מרכדי הללי (מוטק ביילוביץ) "המחתרת הציונית באושוויץ"
1 2 3  Eduexe Course, lekcja.auschwitz.org
1 2 3  אנציקלופדיה של השואה, עמ' 53.
1 2  הרמן לנגביין: המחתרת באושוויץ. בתוך: אושוויץ - אנטומיה של מחנה ריכוז, עמ' 505 ואילך.
↑  Dwork & van Pelt 2002, p. 166.
↑  Gutman 1994, pp. 10, 16.
↑  Steinbacher 2005, pp. 22–23.
↑  הנריק שוויבוצקי, מבצעי בריחה של אסירים, מרכז המידע אודות השואה, יד ושם
↑  Lidia Świerczek, the Muzeum of Wola. "Rotamaster Pilecki - Biography - Part 3". Institute of National Remembrance. נבדק ב-8 בינואר 2016. {{cite journal}}:  (עזרה); Cite journal requires |journal= (עזרה)
↑  לנגביין, בשני המקורות הנ"ל; האנציקלופדיה של השואה, שם.
↑  הנריק שוויבוצקי, מבצעי בריחה של אסירים, מרכז המידע אודות השואה, יד ושם
↑  ארכיון מורשת גבעת חביבה, מרכדי הללי (מוטק ביילוביץ) "המחתרת הציונית באושוויץ"
↑  [מרכדי הללי (מוטק ביילוביץ) "המחתרת הציונית באושוויץ", עמודים 16-12]
↑   הנריק שוויבוצקי, מבצעי בריחה של אסירים, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
↑  הוא היה מן האסירים האחרונים שניתלו באושוויץ, ב-30 בדצמבר 1944. ראה לנגביין, מחנה ריכוז והשמדה אושוויץ-בירקנאו - תולדותיו ומאפייניו. בתוך: מחנות הריכוז הנאציים, עמ' 229.
↑  הרמן לנגביין: מחנה ריכוז והשמדה אושוויץ-בירקנאו - תולדותיו ומאפייניו. בתוך: מחנות הריכוז הנאציים, עמ' 220.
↑  הרמן לנגביין: המחתרת באושוויץ. בתוך: אושוויץ - אנטומיה של מחנה ריכוז, עמ' 523–525; הנ"ל: מחנה ריכוז והשמדה אושוויץ-בירקנאו - תולדותיו ומאפייניו. בתוך: מחנות הריכוז הנאציים, עמ' 227–228
↑  Haltof, Marek (2018), "Fighting Auschwitz:: The Heroic Account of the Camp", Screening Auschwitz, Wanda Jakubowska's The Last Stage and the Politics of Commemoration, Northwestern University Press: 101–120, ISBN 978-0-8101-3608-3, נבדק ב-2021-03-29
סטניסלב דובואה, מהמפלגה הסוציאליסטית הפולנית, מארגן של אחת מקבוצות ההתנגדות באושוויץ
מטרופאן

| --- | --- |

סמליל מטרופאן
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2011–הווה (כ־14 שנים) 
 חברות בנות:  ירופאן
 מיקום המטה:   תל אביב-יפו, ישראל ישראל
 בעלות:  אלי מנחם סבאג
  
 https://www.metrofun.co.il
 
מסוף
מטרופאן תחבורה שיתופית- שירות השכרת אופניים חשמליים ואופניים רגילים בתל אביב-יפו והרצליה,
החברה נרכשה בדצמבר 2022 על ידי איש העסקים אלי סבאג.
בעבר שם המותג היה תל–אופן.
המטרה העיקרית של השירות היא להפחית את תנועת כלי הרכב בתוך העיר. המיזם שואף בנוסף להפחית את זיהום האוויר, ליצור אווירה ידידותית בתוך העיר, ולעודד פעילות גופנית. שם השירות הוא חיבור של המילים תל אביב ואופן.
תולדות

סמליל המיזם עד 2023
בעת השקתו ב-28 באפריל 2011 סיפק השירות מעל 250 אופניים ב-35 תחנות עגינה, ועד לדצמבר 2013 גדל המערך וכלל 1,650 זוגות אופניים הזמינים לכל אדם מעל גיל 16 ב-180 תחנות הפרוסות ברחבי העיר. עד לחודש מאי 2012 נרשמו כ-18,000 משתמשים כמנויים שנתיים בשירות, כ-85 אלף כמנויים יומיים וכ-2,000 כמנויים שבועיים. בשנים 2013 ו-2014 בוצעו כ-9,000 נסיעות ביום, ובשירות השתמשו 40,000 מנויים שנתיים וכ-300,000 משתמשים מזדמנים.
בשנת 2015 השירות הורחב לתחומי העיר גבעתיים, בשנת 2016 הורחב לתחומי רמת גן, ובשנת 2017 הוחל השירות בעיר בת ים. ב-2017 פריסת המערכת הגיעה למאות עמדות עגינה במעל ל-200 תחנות עם מעל ל-2,000 זוגות אופניים להשכרה, וכ-8,500 מנויים שנתיים ועשרות אלפי משתמשים לתקופות קצרות (יומיים ותלת יומיים).
בתחילת שנת 2020 הפסיק השירות את פעילותו בתחומי העיר גבעתיים, והתחנות בעיר הושבתו.
ב-30 באפריל 2020 הודיעה עיריית תל אביב-יפו שפעילות מערך תל-אופן בעיר תופסק החל מאוגוסט. בהודעה נאמר בין היתר כי בשנים האחרונות חלה ירידה הדרגתית בהיקף השימושים עקב התפתחות שוק האופניים והקורקינטים החשמליים. חוזה הפעלת המערך אמור היה להסתיים בינואר 2021, ולאור הירידות בהיקפי השימוש הוחלט להקדים את סיום ההתקשרות. עוד נאמר בהודעת העירייה כי הם בוחנים הפעלת מערך אופניים חשמליים שיתופיים למרחקים ארוכים יותר בגוש דן.
ביוני 2020 פורסם שבמקום לסגור את פעילות המערך, הוא ישודרג לאופניים חשמליים בעלי חובת דיווש ומגבלת מהירות של 25 קמ"ש, והמערך יופעל על ידי FSM ללא מימון מהעירייה.
במאי 2021 התרחב המיזם להרצליה.
בדצמבר 2022 רכש איש העסקים מר. אלי מנחם סבאג את חברת FSM.
הזכיינית של הערים תל אביב יפו, הרצליה וירושלים בהפעלת אופניים שיתופיים.
בשנת 2023 שינתה החברה את שמה וכעת המיזם נקרא מטרופאן.
המערך, תחילת הדרך,

מערך ההשכרה, שנבנה בשיתוף עם תאגיד התחבורה הגרמני דויטשה באן, מורכב מעמדות מסוף ממוחשבות הממוקמות בתחנות העגינה, ומקושרות למערכת שליטה ובקרה המנהלת את המערך כולו. לצד המסופים מותקנים בתחנות עמודי נעילה דיגיטליים לחיבור זוגות האופניים. כדי למנוע מחסור בזמינות האופניים בתחנה אחת ועומס באופניים בתחנה אחרת, מווסתים צוותי שינוע את האופניים מתחנה לתחנה, בין היתר על פי מודל שפותח באוניברסיטת תל אביב.
הגישה לשירות מתבצעת על ידי מפתח תל-אופן, שבב הניתן לבעלי מנוי שנתי, או באמצעות כרטיס ברקוד. הללו מסופקים למשתמש לאחר הצטרפות למערכת המנויים באתר האינטרנט או במסוף הנמצא בתחנת האופניים. האופניים ניתנים להחזרה בכל תחנה.
המיזם פועל על בסיס תמיכה של העירייה ואיננו מאוזן ללא תקצוב זה. תקציבו עד לשנת 2021 הוא כ-130 מיליון שקלים. לפי דיווח החברה, כ–80% מהשימושים בשירות נעשים על ידי מנויים, עם זמן נסיעה ממוצע של 17 דקות, ו–20% על ידי לקוחות מזדמנים, עם זמן נסיעה ממוצע של 35–40 דקות. עם זאת, כ–80% מסך ההכנסות מגיעים מאותם לקוחות מזדמנים ו–20% בלבד מהמנויים.
עיון בדוחות של בעלת השליטה דאז- פרידנזון מצביע על ירידה מתמשכת במספר המנויים ובהכנסות של התל אופן. בשנת 2016 היו 8,635 מנויים, בשנת 2017 היו 6,653 מנויים ובשנת 2018 המספר צנח ל-4,100 מנויים בלבד. ברבעון הראשון של שנת 2019 הרווחים של חברת FSM ירדו ב-35% ל-3.2 מיליון ש"ח. לאור הירידה החדה בכמות המנויים, עיריית תל אביב בוחנת את עתיד המיזם לקראת סיום החוזה עם FSM בסוף 2020.
המערך, תחילת הדרך, > האופניים

האופניים הראשונים: אופני תל-אופן צוידו במנשא אחורי. האופניים שיוצרו על ידי חברת פנתר (Panther Werke) בגרמניה, הם בעלי שלושה הילוכים, והם מותאמים לנשים וגברים. חלקי האופניים אינם מתפרקים בקלות והם אינם במידות סטנדרטיות. החלקים השונים לא מתאימים לזוגות האופניים הנמכרים בארץ, וזאת כדי למנוע פירוק חלקים למכירה או שימוש אישי.
זוגות האופניים עוצבו על ידי דן מנועים ועינב גילת.
במהלך שנת 2017 הוחלפה מערכת הנעילה של האופניים למערכת נעילה חכמה. הכבלים המגנטים הוסרו, וכתוצאה מכך משקל האופניים ירד. מערכת הנעילה החכמה הקלה על השחרור והנעילה של האופניים בתחנות, ובעקבות השדרוג חלה עלייה חדה בכמות המנויים השנתיים של המערך.[דרוש מקור]
בספטמבר 2021 הוחלפו המערכות הטכנולוגיות והשכרת האופניים שונתה מהשכרה על ידי עמדת עגינה
לאפליקציה ייעודית בטלפונים ניידים .
באמצעות האפליקציה ניתן לרכוש להשכיר אופניים באופן חד פעמי ולבצע רכישת מנוי שנתי, תלת חודשי ושבועי.
בספטמבר 2021 אל מערך האופניים הצטרפו כ-750 זוגות אופניים חשמליים הפועלים על ידי מנוע עזר (pedal assist) ופרוסים ברחבי תל אביב-יפו והרצליה.
בשנת 2023 הוחלפו האופניים הרגילים במקום האופניים הירוקים (המקוריים) לדגם משופר וחדיש יותר,
עליו מותקן מנעול פרסה ומנעול שרשרת, סיום ההשכרה מתאפשר רק כאשר שני המנעולים נעולים,
פתיחת הנעילה והתחלת ההשכרה מתבצעים באמצעות אפליקציית מטרופאן שבחנויות האפליקציות.
ראו גם

שיתוף אופניים
אוטותל
שביל אופניים
הערות שוליים

↑  דניאל שמיל, השכרת האופניים בתל-אביב: פרויקט מצליח - אך לא מרוויח, באתר TheMarker‏, 8 בדצמבר 2013
↑  מערכת ישראל היום, רוכבים יותר: 20 תחנות תל-אופן חדשות בתל-אביב, באתר ישראל היום, 28 במאי 2012
↑  ערן אזרן, התל-אופן נוסע ברוורס: הכנסות של 45 מיליון שקל ב-3 שנים - והרווח אפסי, באתר TheMarker‏, 24 בנובמבר 2014
↑  מערך "תל אופן" בת"א יופסק בחודש אוגוסט עקב ירידה בהיקף השימוש, באתר ynet, 30 באפריל 2020
↑  אודי עציון, פניית פרסה: תל אופן ימשיך לפעול בת"א ללא מימון העירייה - ויצרף אופניים חשמליים, באתר כלכליסט, 17 ביוני 2020
↑  אודי עציון, בדרך להשכרת אופניים חשמליים בגוש דן: תל אופן נכנסת להרצליה, באתר ynet, 23 במאי 2021
↑  רועי רובינשטיין, בעלים חדשים לתל אופן: היזם אלי סבאג רכש את הזכיינית, באתר ynet, 12 בדצמבר 2022
↑  פרויקט הקמת המערך להשכרת אופנים בת"א-יפו יוצא לדרך!, באתר ידעטק.
↑  Static Repositioning in a Bike-Sharing System: Models and Solution Approaches
↑  ליטל לוין, המודל המתמטי שימנע מחסור באופניים בתחנות השיתופיות, באתר הארץ, 15 באפריל 2011
↑  אביב לוי, ‏מיזם תל אופן מאבד גובה והוביל להפסד תפעולי בשנת 2017, באתר גלובס, 23 במרץ 2018
↑  תומר הדר, הקורקינט ינצח? עיריית ת"א בוחנת סגירת תל אופן, באתר כלכליסט, 16 במאי 2019
↑  ערן אזרן, בתל אופן לא מתרגשים: "חברות הקורקינטים לא ישרדו; אין להן מודל כלכלי", באתר TheMarker‏, 29 במאי 2019
↑  ארצי חלפון, ת"א: ניסה למכור את אופני העירייה בשוק, 28 ביוני 2011
↑  עינת טורס, "פרויקט כזה עוד לא חווינו": ריאיון עם מעצבי ה"תל-אופן", באתר nrg‏, 15 ביוני 2011
סמליל המיזם
אופני מטרופאן בתחנת עגינה
אפליקציית מטרופאן
אופני מטרופאן- חשמליים
לואיס אלברטו (כדורגלן ספרדי)

לואיס אלברטו רומרו אלקונצ'ל (בספרדית: Luis Alberto Romero Alconchel; נולד ב-28 בספטמבר 1992), המוכר בשם לואיס אלברטו, הוא כדורגלן ספרדי המשחק כקשר התקפי או כקיצוני בא-דוחייל הקטרית.
קריירת מועדונים > סביליה

לואיס אלברטו נולד בסן חוסה דל ואיה, שבמחוז קדיס, באנדלוסיה. הוא החל את דרכו במחלקת הנוער של סביליה. ואת שתי העונות הראשונות שלו בבוגרים הוא העביר בסביליה אתלטיקו, קבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה בליגה הספרדית השלישית. ב-16 באפריל 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון בהפסד 0–1 לחטאפה במסגרת הלה ליגה. אך הוא לא זכה להזדמנויות רבות בקבוצה הבכירה של המועדון ואת רוב זמנו המשיך להעביר בקבוצת המילואים.
קריירת מועדונים > ברצלונה ב'

באוגוסט 2012, הושאל לואיס אלברטו בחוזה לשנה לברצלונה אתלטיק קבוצת המילואים של ברצלונה, ששיחקה בליגת המשנה הספרדית כאשר לקטאלונים הייתה אפשרות להפוך את המהלך לקבוע בתום העונה. הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו ב-2 בספטמבר 2012 כששיחק שתי דקות בניצחון 2–0 על סבאדל. וסיים עונה מוצלחת עם 11 שערים ב-38 הופעות, הכובש המצטיין השני בקבוצה אחרי ג'רארד דאולופאו.
קריירת מועדונים > ליברפול

ב-20 ביוני 2013 קיבלה סביליה הצעה של 6.8 מיליון פאונד מליברפול עבור לואיס אלברטו, שהתקבלה. החתימה הושלמה יומיים לאחר מכן. והוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון האנגלי ב-13 ביולי במשחק ידידות שהסתיים בניצחון 4–0 של ליברפול נגד פרסטון נורת' אנד.
את הופעת הבכורה שלו בפרמיירליג ערך לואיס אלברטו ב-1 בספטמבר 2013, כשעלה כמחליף בניצחון 1–0 על מנצ'סטר יונייטד. אך הוא לא זכה להזדמנויות רבות במהלך העונה, כשעלה בסך הכל 9 פעמים מהספסל, ולא פתח באף משחק.
קריירת מועדונים > מאלגה

ב-26 ביוני 2014, הושאל לואיס אלברטו למאלגה מהלה ליגה. ב-23 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ואף כבש את שער הבכורה שלו שהיה גם שער הניצחון ב-1–0 על אתלטיק בילבאו. העונה במאלגה ידעה עליות וירידות ובסך הכל סיים לואיס אלברטו את העונה עם 2 שערים ב-20 הופעות בכל המסגרות.
קריירת מועדונים > דפורטיבו לה קורניה

ב-5 ביולי 2015, עבר לואיס אלברטו בהשאלה לדפורטיבו לה קורוניה מהלה ליגה, שם הוא התחבר למאמן ויקטור סאנצ'ס, שהיה בעבר בצוות האימון של סביליה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-30 באוגוסט 2015 בתיקו 1–1 עם ולנסיה. ואת שער הבכורה שלו כבש ב-14 בספטמבר בניצחון 3–1 על ראיו ואיקאנו. העונה בלה קורניה הייתה עונת הפריצה של לואיס אלברטו, הוא סיים את העונה עם 6 שערים ב-31 הופעות בכל המסגרות, וגרר התעניינות ממועדונים גדולים.
קריירת מועדונים > לאציו

ב-31 באוגוסט 2016, חתם לואיס אלברטו בלאציו מהסרייה א' ששילמה עבורו לליברפול 4 מיליון אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-20 בספטמבר 2016 כשעלה כמחליף בהפסד 0–2 למילאן ואת שער הבכורה שלו כבש ב-15 באפריל 2017 בתיקו 2–2 עם גנואה. אך בעונה הראשונה שלו בלאציו הוא זכה למעט הזדמנויות, כשזכה לתשע הופעות בלבד בליגה בהם כבש שער בודד. בעונה שלאחר מכן עונת 2017/2018 הוא זכה ליותר אמון ממאמנו סימונה אינזאגי והפך לבורג משמעותי בקבוצה ובהרכב הפותח. ב-14 בספטמבר 2017 עלה לואיס אלברטו לבכורה אירופית בניצחון של לאציו 3–2 על ויטסה ארנהם מהולנד במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. ב-23 בנובמבר הוא גם כבש את שער הבכורה האירופי שלו בתיקו 1–1 מול אותה ויטסה, במסגרת הסיבוב השני של שלב הבתים. וסייע ללאציו להגיע עד לרבע גמר הליגה האירופית באותה עונה. בליגה הוא כבש 11 שערים ב-34 הופעות ובסך הכל הוא סיים את העונה עם 12 שערים ב-47 הופעות בכל המסגרות. כאשר הוא מסיים גם כמלך הבישולים בליגה עם 14 בישולים. בעונה לאחר מכן עונת 2018/2019 המשיך לואיס אלברטו להיות בורג משמעותי בקבוצה וסיים אותה עם 6 שערים ב-37 הופעות בכל המסגרות כשלאציו גם זוכה בקופה איטליה לאחר ניצחון 2–0 בגמר על אטאלנטה. עונת 2019/2020 הייתה עונה מוצלחת עבור לואיס אלברטו, בפברואר הוא נבחר לשחקן החודש ובסך הכל הוא כבש 7 שערים ב-41 הופעות בכל המסגרות, אך גם סיים כסגן מלך הבישולים בליגה האיטלקית עם 15 כאלה, שני רק לפאפו גומס מאטאלנטה. וסייע ללאציו לסיים במקום הרביעי המוביל לליגת האלופות. כשבסיום העונה הוא נבחר להרכב העונה בליגה. ב-20 באוקטובר 2020 ערך לואיס אלברטו את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בניצחון 3–1 של לאציו על בורוסיה דורטמונד הגרמנית, במסגרת שלב הבתים. בסך הכל סיים את העונה עם 9 שערים ב-34 הופעות בליגה, אליהן הוסיף 6 הופעות בליגת האלופות. בעונת 2021/2022 המשיך לואיס אלברטו להיות חלק משמעותי מהקבוצה, וסיים אותה עם 5 שערים ב-44 הופעות בכל המסגרות אליהם הוסיף 10 בישולים במסגרת הליגה, שסייעו לקפטן הקבוצה צ'ירו אימובילה לזכות בתואר מלך שערי הליגה. לואיס אלברטו המשיך לשמור על יציבות כשאת עונת 2022/2023 הוא מסיים עם 6 שערים ו-7 בישולים ב-35 הופעות במסגרת הליגה, בעונה בה לאציו סיימה במקום השני אחרי האלופה נאפולי, והעפילה פעם נוספת לליגת האלופות.
קריירה בינלאומית

לאחר פתיחה מוצלחת של עונת 2017/2018 בסרייה א' זכה לואיס אלברטו לזימון לנבחרת הבוגרת של ספרד. ב-11 בנובמבר 2017, הוא זכה להופעת בכורה כששיחק את 16 הדקות האחרונות בניצחון 5–0 של הלה רוחה במשחק ידידות מול קוסטה ריקה.
סטטיסטיקות קריירה > מועדונים

מעודכן ל-2 באפריל 2024
| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע הליגה> הופעות | גביע הליגה> שערים | אירופה> הופעות | אירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סביליה ב' | 2009/2010 | הליגה הספרדית השלישית | 15 | 3 | – | – | – | – | – | – | – | – | 15 | 3 |
| סביליה ב' | 2010/2011 | הליגה הספרדית השלישית | 31 | 15 | – | – | – | – | – | – | 3 | 1 | 34 | 16 |
| סביליה ב' | 2011/2012 | הליגה הספרדית השלישית | 31 | 7 | – | – | – | – | – | – | – | – | 31 | 7 |
| סביליה ב' | סה"כ | סה"כ | 77 | 25 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 1 | 80 | 26 |
| סביליה | 2010/2011 | לה ליגה | 2 | 0 | 1 | 0 | – | – | – | – | – | – | 3 | 0 |
| סביליה | 2011/2012 | לה ליגה | 5 | 0 | 1 | 0 | – | – | – | – | – | – | 6 | 0 |
| סביליה |  |  | 7 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 9 | 0 |
| ברצלונה ב' (השאלה) | 2012/2013 | הליגה הספרדית השנייה | 38 | 11 | – | – | – | – | – | – | – | – | 38 | 11 |
| ברצלונה ב' (השאלה) | סה"כ | סה"כ | 38 | 11 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 38 | 11 |
| ליברפול | 2013/2014 | הפרמייר ליג | 9 | 0 | 2 | 0 | 1 | 0 | – | – | – | – | 12 | 0 |
| ליברפול | סה"כ | סה"כ | 9 | 0 | 2 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 12 | 0 |
| מאלגה (השאלה) | 2014/2015 | לה ליגה | 15 | 2 | 5 | 0 | – | – | – | – | – | – | 20 | 2 |
| מאלגה (השאלה) | סה"כ | סה"כ | 15 | 2 | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 20 | 2 |
| דפורטיבו לה קורוניה (השאלה) | 2015/2016 | לה ליגה | 29 | 6 | 2 | 0 | – | – | – | – | – | – | 31 | 6 |
| דפורטיבו לה קורוניה (השאלה) | סה"כ | סה"כ | 29 | 6 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 31 | 6 |
| לאציו | 2016/2017 | סרייה א' | 9 | 1 | 1 | 0 | – | – | – | – | – | – | 10 | 1 |
| לאציו | 2017/2018 | סרייה א' | 34 | 11 | 3 | 0 | – | – | 9 | 1 | 1 | 0 | 47 | 12 |
| לאציו | 2018/2019 | סרייה א' | 27 | 4 | 5 | 1 | – | – | 5 | 1 | – | – | 37 | 6 |
| לאציו | 2019/2020 | סרייה א' | 36 | 6 | 0 | 0 | – | – | 4 | 0 | 1 | 1 | 41 | 7 |
| לאציו | 2020/2021 | סרייה א' | 34 | 9 | 0 | 0 | – | – | 6 | 0 | – | – | 40 | 9 |
| לאציו | 2021/2022 | סרייה א' | 34 | 5 | 2 | 0 | – | – | 8 | 0 | – | – | 44 | 5 |
| לאציו | 2022/2023 | סרייה א' | 35 | 6 | 2 | 0 | – | – | 7 | 1 | – | – | 44 | 7 |
| לאציו | 2023/2024 | סרייה א' | 27 | 4 | 1 | 0 | – | – | 8 | 0 | 1 | 0 | 37 | 4 |
| לאציו | סה"כ | סה"כ | 236 | 46 | 14 | 1 | 0 | 0 | 47 | 3 | 3 | 1 | 300 | 51 |
| סה"כ קריירה | סה"כ קריירה | סה"כ קריירה | 411 | 90 | 25 | 1 | 1 | 0 | 47 | 3 | 6 | 2 | 490 | 96 |
סטטיסטיקות קריירה > נבחרת

| נבחרת | שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| ספרד | 2017 | 1 | 0 |
| סה"כ | סה"כ | 1 | 0 |
תארים > קבוצתיים

לאציו
קופה איטליה: 2018/2019
הסופר קאפ האיטלקי: 2017, 2019
תארים > אישיים

הרכב העונה בסרייה א': 2019/2020
שחקן החודש בסרייה א': פברואר 2020
הערות שוליים

↑  LUIS ALBERTO: "EL SEVILLA ES DE LOS MEJORES, PERO NOSOTROS TENEMOS HAMBRE, espanol.eurosport.com
↑  Diario de Sevilla, La maduración de Luis Alberto, Diario de Sevilla, ‏2010-09-14 (ב־European Spanish)
↑  Obra de arte de Luis Alberto ante el San Roque - MARCA.com, www.marca.com
↑  Femenía y Rafinha estrenan el casillero de La Masia, www.marca.com
↑  VAVEL.com, El Barça B de Eusebio Sacristán, VAVEL, ‏2021-04-27 (בספרדית)
↑  "Liverpool sign Sevilla's Luis Alberto". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2024-04-06.
↑  Reds complete Luis Alberto deal - Liverpool FC, web.archive.org, ‏2013-06-26
↑  "Liverpool 1-0 Man Utd". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2024-04-06.
↑  Malaga vs Athletic: resumen, goles y resultado, MARCA.com
↑  Italian Serie A Scoring Stats, 2017-18 Season, ESPN (באנגלית)
1 2  Gran Galà del Calcio: The winners - Football Italia, football-italia.net, ‏2021-03-19 (באנגלית בריטית)
↑  Associated Press, Silva nets brace, Spain thrash Costa Rica in friendly, Chicago Tribune, ‏2017-11-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Coppa Italia: Atalanta bow to Lazio - Football Italia, football-italia.net, ‏2019-05-15 (באנגלית בריטית)
↑  Juventus-Lazio 2-3: Murgia al 94' decide la Supercoppa, La Gazzetta dello Sport - Tutto il rosa della vita, ‏2017 (באיטלקית)
↑  "Lazio beat Juventus in Italian Super Cup". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2024-04-06.
לואיס אלברטו במדי ברצלונה ב', 2012.