stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בן רלס

| --- | --- |

 לידה:  1975 (בן 49 בערך) ויסקונסין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון  בית הספר וורטון 
 
בן רלס (באנגלית: Ben Relles; נולד בשנת 1975) הוא מנהל מחלקת הקומדיה בחברת יוטיוב, כחלק מתוכנית "יוטיוב אוריג'ינלס" (Youtube Originals).
בתפקיד זה, הוא מפקח על פיתוח תכנים קומיים חדשים ביוטיוב. לפני שהחל את כהונתו כמפקח על מחלקת הקומדיה ביוטיוב, היה רלס סמנכ"ל התכנות בנקסט ניו נטוורקס (Next New Network).
רלס יצר את רשת הקומדיה "ברלי פוליטיקל" (Barely Political), שסך הצפיות בתכנים שהועלו לערוץ היוטיוב של הרשת עומד על כ-2.5 מיליארד.
רלס התחיל את הערוץ כאשר יצר את סדרת סרטוני "אובמה גירל" (Obama Girl).
רלס כיום ממשיך לפקח על "ברלי פוליטיקל" שהציגה סדרות של "קי אוף אוסום" (Key of Awesome), "סופר ת'רפי" (Super Therapy) ו"אוטו-טיונז ניוז" (Auto-Tune the News). הוא עזר לפתח ולהרחיב את רשת ערוצי ויסאוס (Vsauce) ביוטיוב, יחד עם מייקל סטיבנס. כיום, הרשת השיגה כ-2.5 מיליארד צפיות. הרשת כוללת את ערוצי Vsauce1,‏ Vsauce2 ו-Vsauce3.
הוא קיבל את התואר שלו בשיווק מבית הספר וורטון.
בלגיה באירוויזיון 1961

בלגיה באירוויזיון 1961 השתתפה עם השיר "September, gouden roos", שבוצע על ידי בוב בני. האירוויזיון של אותה שנה התקיים ב-18 במרץ 1961, בקאן, צרפת. השיר נבחר בתחרות הארצית ב-29 בינואר של אותה שנה. בני ייצג בעבר את בלגיה באירוויזיון 1959. המשתתף הבלגי העתידי ז'אק ריימונד (1963 ו-1971) סיים את התחרות הארצית במקום שני.
לפני האירוויזיון > תחרות ארצית

התחרות הלאומית נערכה ב-29 בינואר 1961 בתיאטרון אמריקנס בבריסל והנחתה איימה דה סמט. שישה שירים השתתפו, והמנצח נבחר על ידי צוות שופטים "מומחה". לא ידוע באיזו מערכת ניתן ניקוד לשירים.
| מספר | אמן | שיר | נקודות | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | טוני סנדלר | "Moeder" | 8 | 6 |
| 2 | ז'אק ריימונד | "Als je weent, als je lacht" | 40 | 2 |
| 3 | ג'ו לימנס | "Af en toe" | 33 | 3 |
| 4 | בוב בני | "September, gouden roos" | 60 | 1 |
| 5 | לוק ואן הוזלט | "Bonjour" | 21 | 4 |
| 6 | אנני דניטה | "Maandenkrans der liefde" | 14 | 5 |
באירוויזיון

בליל הגמר, בוב בני שובץ אחד-עשר בסדר ההופעות, אחרי שווייץ ולפני נורווגיה.
בסיום ההצבעה, "September, Gouden Roos" קיבל נקודה אחת בלבד (מלוקסמבורג), וכך בלגיה הוצבה במקום האחרון (עם אוסטריה) מבין 16 הרשומות המתחרות. חבר המושבעים הבלגי חילק את 10 הנקודות שלו בין נורווגיה (5), איטליה (4) ובריטניה (1).
באירוויזיון > הצבעה

בכל מדינה היו חבר מושבעים המונה עשרה אנשים. כל חבר מביניהם יכול היה לתת נקודה אחת לשיר האהוב עליו.
באירוויזיון > נקודות שהוענקו לבלגיה

| 10 נקודות | 9 נקודות | 8 נקודות | 7 נקודות | 6 נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| 5 נקודות | 4 נקודות | 3 נקודות | 2 נקודות | 1 נקודות |
|  |  |  |  |  לוקסמבורג לוקסמבורג |
| ציון | מדינה |
| --- | --- |
10 נקודות: 
9 נקודות: 
8 נקודות: 
7 נקודות: 
6 נקודות: 
5 נקודות: נורווגיה נורווגיה
4 נקודות: איטליה איטליה
3 נקודות: 
2 נקודות: 
1 נקודות: בריטניה בריטניה
הערות שוליים

↑  ESC National Finals database 1961
↑  ESC History - Belgium 1961
באך (מכתש פגיעה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מכתש פגיעה
 על שם:  יוהאן סבסטיאן באך 
 נתונים ומידות
 קוטר:  214 ק"מ 
 מיקום
 מיקום:  Bach quadrangle 
 גוף שמיימי:  כוכב חמה
 קואורדינטות:  69°S 103°W﻿ / ﻿69°S 103°W﻿ / -69; -103
  (למפת כוכב חמה מוגדלת) באך(למפת כוכב חמה רגילה) באך
 
מכתש באך הוא מכתש פגיעה בקוטב הדרומי של כוכב חמה שנוצר לפני כ-4 מיליארד שנים. המכתש קרוי על שמו של המלחין הגרמני מתקופת הבארוק יוהאן סבסטיאן באך. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הכריז על שמו של המכתש ב-1976.
לקריאה נוספת

Éditeur en chef Peter Frances, Le ciel et l'univers, encyclopédie universelle, ERPI, 2006, 512 p.
הערות שוליים

↑  Planetary Names: Crater, craters: Bach on Mercury, planetarynames.wr.usgs.gov
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בטא לקטמאז

בטא לקטמאז (Beta-lactamase), המכונה גם פניצילינאז (Penicillinase), הוא אנזים המיוצר על ידי חיידקים מסוימים (לדוגמה: Staphylococcus aureus), הן גראם-חיוביים והן גראם-שליליים.חיידקים גראם-חיוביים המפרישים בטא לקטמאז מפרישים את האנזים אל מחוץ לתא בעוד שבחיידקים גראם-שליליים האנזים מופרש לחלל הפריפלזמי,(ולכן ריכוזו גבוה יותר בהשוואה לגראם-שליליים) לרוב בתגובה להמצאות אנטיביוטיקה והוא המקנה להם את עמידות כנגד אנטיביוטיקה המכילה טבעת בטא-לקטם (לדוגמה: פניצילין, אמוקסיצילין וצפלוספורין).
את האנזים מקודד בדרך כלל גן הנמצא בטרנספוזון או פלסמיד.
האנזים גורם להידרוליזה של טבעת הלקטם - הוא גורם לפתיחת הטבעת ולסיפוח של מולקולת מים אל מולקולת האנטיביוטיקה. במספר סוגים של בטא לקטמאז משמש אטום אבץ כאתר הפעיל של האנזים.
תרשים המתאר את המכניזם של פירוק פניצילין על ידי בטא לקטמאז
בלגיה באירוויזיון 1960

בלגיה באירוויזיון 1960 השתתפה עם השיר "Mon amour pour toi" (בעברית: "אהבתי אלייך"), שבוצע על ידי הזמר הבלגי פוד לקלרק. זוהי השתתפותה החמישית של בלגיה בתחרות הזמר של האירוויזיון. השיר והזמר נבחרו ב"Grand Prix" של אותה שנה.
לפני האירוויזיון

בחירת השיר והזמר התקיימה ב-24 בינואר 1960. חמישה שירים התחרו בתחרות שהתקיימה באולפני RTBF (אנ') בבריסל, בהנחייתם של ג'ורג'ס דסיר וארלייט וינסנט. השיר הזוכה נבחר על ידי הצבעות של חברי השיפוט השונים, לאחר מכן, ועדה מומחית החליטה מי יהיה השיר הזוכה ומי ייצג את בלגיה באירוויזיון 1960. לבסוף נבחר השיר "Mon amour pour toi" לשיר שייצג את בלגיה בתחרות ופוד לקלרק נבחר למבצע השיר בתחרות.
| סדר | אמן | שיר | מקום |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | מרי טה | "À plein cœur" | - |
| 2 | לילי וינסנט | "Il y a bien longtemps" | - |
| 3 | פוד לקלרק | "Mon amour pour toi" | 1 |
| 4 | סולאנג ברי | "On m'attend" | - |
| 5 | פרי דבוס | "Vieux carnet" | - |
באירוויזיון

ב-29 במרץ 1960 הופיע לקלרק על בימת האירוויזיון. הוא שר חמישי בסדר ההופעות, לפני נורווגיה ואחרי דנמרק. לאחר ספירת הקולות הגיע לקלרק למקום השישי עם 9 נקודות.
באירוויזיון > נקודות שהוענקו לבלגיה

| 10 נקודות | 9 נקודות | 8 נקודות | 7 נקודות | 6 נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| 5 נקודות | 4 נקודות | 3 נקודות | 2 נקודות | 1 נקודות |
|  |  שוודיה שוודיה |  איטליה איטליה |  |  אוסטריה אוסטריה  גרמניה גרמניה  |
באירוויזיון > נקודות שהוענקו מבלגיה

| ציון | מדינה |
| --- | --- |
10 נקודות: 
9 נקודות: 
8 נקודות: 
7 נקודות: 
6 נקודות: 
5 נקודות: 
4 נקודות: 
3 נקודות: צרפת צרפת
2 נקודות: גרמניה גרמניה
1 נקודות: אוסטריה אוסטריה איטליה איטליה הולנד הולנד הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת נורווגיה נורווגיה
הערות שוליים

↑  ESC National Finals database 1962
↑  "Finale belge pour le Grand Prix Eurovision 1960".
↑  "Results of the Final of London 1960". Eurovision Song Contest. ארכיון מ-27 במרץ 2021. נבדק ב-27 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
אשת דרך עגל הביזון

| --- | --- |

 לידה:  שנות החמישים של המאה ה-19 Interior Plains, ארצות הברית 
 פטירה:  1878[דרושה הבהרה]
 כינויים נוספים:  אישה אמיצה
 ידועה בשל:  הצילה את אחיה הפצוע בקרב רוסבד. על פי מסורות של שבט השאיין הפילה את ג'ורג' קסטר מסוסו לפני מותו בקרב ליטל ביגהורן.
 
אשת דרך עגל הביזון (בשפת השאיין "Muts i mi u na", באנגלית: Buffalo Calf Road Woman) או אישה אמיצה הייתה אישה אינדיאנית בת שבט השאיין שהצילה את אחיה, צ'יף צבאי, שנפצע בקרב רוסבד ב-1876. מעשה ההצלה שלה עזר לאסוף את הלוחמים האינדיאנים מחדש לאחר שהתפזרו ולנצח את האמריקנים בקרב. מאוחר יותר באותה שנה היא נלחמה לצד בעלה בקרב ליטל ביגהורן. ב-2005 מספרי סיפורים משבט השאיין שברו שתיקה בת יותר ממאה שנה לגבי הקרב וייחסו ל"אשת דרך עגל הביזון" את המכה שהפילה את  ג'ורג' קסטר מסוסו לפני מותו.
בקרב רוסבד התאחדו שבטי השאיין והסו תחת מנהיגותו של הצ'יף סוס משוגע. הם היו בנסיגה מפני האמריקנים, והשאירו את אחיה של "אשת דרך עגל הביזון" פצוע בשדה הקרב. לפתע היא רכבה אל שדה הקרב במהירות, הרימה את אחיה הפצוע ונשאה אותו למקום בטוח. מעשה הגבורה שלה גרם ללוחמים האינדיאנים להתאסף מחדש ולנצח את גנרל ג'ורג' קרוק האמריקני. לכבודה קראו בשבט השאיין לקרב רוסבד, 'הקרב שבו הנערה הצילה את אחיה'.
מתועדת גם השתתפותה בקרב ליטל ביגהורן שם נלחמה לצד בעלה "זאב ערבות שחור".
"אשת דרך עגל הביזון" מתה בשנת 1878 ממחלת המלריה.
הערות שוליים

↑  famous cheyenne indians index
↑  אשת דרך עגל הביזון באתר www.wordpress.com. (הקישור אינו פעיל, 29 בפברואר 2024)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6gv6dx4
בורו ממפ

| --- | --- |
בורו ממפ וכנסיית סנט מייקל
בורו ממפ וכנסיית סנט מייקל
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 קואורדינטות:  51°04′14″N 2°54′57″W﻿ / ﻿51.0706°N 2.91597°W﻿ / 51.0706; -2.91597
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי בורו ממפ(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי בורו ממפ(למפת דרום אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לסטר בריסטול פורטסמות' פלימות' צרפת ויילס איר.בורו ממפ(למפת דרום אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לסטר בריסטול פורטסמות' פלימות' צרפת ויילס איר.בורו ממפ
 
בורו ממפּ (באנגלית: Burrow Mump, משמעות שתי המילים היא "גבעה") היא גבעה טבעית ואתר היסטורי הצופה אל ערבת סאותלייק (Southlake Moor) בכפר בורוברידג' (Burrowbridge) בתחומי מחוז סאמרסט בדרום-מערב אנגליה. האתר הוא מונומנט רשום, כשהכנסייה החרבה בפסגת הגבעה היא בניין רשום מדרגה II.
הגבעה ניצבת במיקום אסטרטגי המשקיף אל הנקודה שבה הנהרות טון והמסלול העתיק של הנהר קרי נשפכים לנהר פארט. אף שיש עדות מה לשהות של הרומאים במקום, הביצורים הראשונים באתר היו הקמת תל, (motte) נורמני. הוא היה קרוי מבצר המלך אלפרד, אם כי אין שום הוכחה כי שימש את המלך אלפרד הגדול. במאה ה-15 נבנתה כנסייה על הגבעה. הכנסייה החרבה הנוכחית על פסגת הגבעה נבנתה ב-1793. התל והחורבה נתרמו לקרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי ב-1946 כמצבת זיכרון מלחמתית.
גאולוגיה

גובה הגבעה הוא 24 מטרים, והיא ניצבת במיקום אסטרטגי המשקיף אל הנקודה שבה הנהרות טון (נהר, אנגליה) (River Tone) והמסלול העתיק של הנהר קרי (River Cary) נשפכים לנהר פארט (River Parrett), מעל השדות במישורים הקרויים סאמרסט לוולס (Somerset Levels). היא בנויה מאבן חול מהטריאס כשבפסגתה חוואר קאופר (Keuper marl) המיוחס לחבורת אבן הבוץ מרסיה (Mercia Mudstone Group).
היסטוריה > שימוש מוקדם

בורו ממפ ידועה גם כ"סנט מייקל בורו" (St Michael's Borough) או "טטיאט" (Tutteyate). שתי המילים "בורו" (burrow) ו"ממפ" (mump) פירושן גבעה.
סקרים ארכאולוגיים חשפו מעט עדויות לתקופה הרומית בבריטניה, כולל שבר חרס ומטבעות שנמצאו בסמוך, שקשורים כנראה למיקום הגבעה במפגש הנהרות, ששימשה כנראה כאתר למסחר. במהלך החפירות אותרו בורות רבועים, שייתכן שאחד מהם היה באר, וחורים לעמודים מימי הביניים, אלו היו כנראה ממבצר נואף.
 סביר להניח כי היה זה תל, (motte) נורמני, כאשר חמשת המטרים האחרונים של הגבעה עוצבו כתל תלול ונסלל שביל ספירלי סביב הגבעה כדי להגיע אליו. מידות המשטח הישר בפסגת הגבעה הם 45 מטרים אורך על 25 מטרים רוחב ויחד עם החלק המעוצב האחרון התלול של הגבעה הם מהווים את חלק התל (motte) במבצר, שייתכן שהוכן בתקופת האנרכיה בין 1135 ל-1153. האתר היה קרוי מבצר המלך אלפרד (King Alfred's Fort), אבל אין כל ההוכחה כי שימש כמבצר. או שהיה לו קשר כלשהו לאלפרד הגדול, פרט להיותו בבעלות מנזר אתלני (Athelney Abbey), שאותו יסד אלפרד הגדול והיה קשור בסוללה לבורו ממפ. ייתכן ששימש כמבצר טבעי חיצוני לאי המלכותי המוגן של אתלני בשלהי המאה ה-9.
חפירות ארכאולוגיות חשפו עדויות לבניין אבן מהמאה ה-12 על פסגת הגבעה, שעשוי להיות ממבצר נואף אפשרי. בצדדים של הגבעה הוכנו טרסות לצורכי חקלאות משום ששטחי הקרקע סביב הגבעה הוצפו דרך קבע בימי הביניים.
התיעוד הכתוב הראשון המזכיר את האתר הוא של ויליאם ווסטר (William Worcester), סביב שנת 1480 שבו הוא מתייחס לאתר כ"מייגל-בורו" (Myghell-borough). כנסייה מימי הביניים המוקדשת למיכאל הקדוש (סנט מייקל באנגלית), השייכת למנזר אתלני מתוארכת לפחות מאמצע המאה ה-15. היא שימשה מחסה לכוחות הנאמנים למלך ב-1642 וב-1645 בתקופת מלחמת האזרחים האנגלית, כשיחידה מצבא המלך השתלטה עליה ב-1685 במהלך מרד מונמות'.
בנייה מחדש במאה ה-18

ב-1793 נבנתה הכנסייה מחדש עם מגדל מערבי וספינה ובה שני עמודים מכל צד ושער דרומי, בנויה מאבנים מסותתות בצורה גסה עם לבנים אדומות וחיפוי מאבן גיר בגוון דבש המכונה "המסטון" (Hamstone). הניסיון להשלים את הבנייה נכשל הסתיים בכישלון לאסוף את המימון הנדרש, למרות תרומות מוויליאם פיט הבן וסר סמואל הוד (Sir Samuel Hood) והכנסייה עבור הקהילה נבנתה במקום זאת למרגלות הגבעה (בורוברידג') ב-1838. באמצע המאה ה-20 בוצעו תיקונים לפינה הצפון-מערבית.
הכנסייה החרבה היא אחת הכנסיות המוקדשות לסנט מייקל הנמצאות על קו ליי (ley line) המכונה "קו סנט מייקל" (St. Michael's Ley) שעליו הצביע הסופר ג'ון מיצ'ל. מבנים נוספים הקשורות לסנט מייקל על קו זה הם הכנסיות באותרי (Othery), גלסטונברי טור וגבעת סנט מייקל.
מצבת זיכרון

שטח בן 36 דונם הכולל את הגבעה והכנסייה ההרוסה הוענקו ב-1946 על ידי המייג'ור אלכסנדר בארט (Alexander Gould Barrett)‏, לקרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי ומשמשת כמצבת זיכרון ל-11,281 בני סאמרסט שנהרגו במהלך מלחמת העולם הראשונה והשנייה. כנגד הקרן הלאומית הוגשה תביעת נזיקין בבית המשפט לאחר שאדמה מבורו ממפ גלשה לשטחי חקלאות שכנים. החורבות הוגדרו כבניין רשום מדרגה II ב-1963. הגבעה היא מונומנט רשום מ-1949.
לקריאה נוספת

Adkins, Lesley and Roy (1992). A field Guide to Somerset Archaeology. Stanbridge: Dovecote press. ISBN 0-946159-94-7.
Dunning, Robert (1983). A history of Somerset. ISBN 0-85033-461-6.
Hawkins, Desmond (1982). Avalon and Sedgemoor. ISBN 0-86299-016-5.
Quinn, Tom (2008). Hidden Britain. New Holland Publishers. pp. 22–23. ISBN 9781847731296.
Leete-Hodge, Lornie (1985). Curiosities of Somerset. Bodmin: Bossiney Books. ISBN 0-906456-98-3.
Williams, Robin; Williams, Romey (1992). The Somerset Levels. Ex Libris Press. ISBN 978-0948578380.
ביאורים

1 2  באנגלית motte-and-bailey castle, סוג של מבצר שהובא לאנגליה על ידי הנורמנים. מבצר על גבעה מלאכותית (motte) המוקפת על ידי חצר (bailey) המוגנת על ידי גדרה של מוטות מחודדים המוקפים על ידי חפיר
↑  באנגלית adulterine castle, כינוי למבצרים שהוקמו במאה ה-12 באנגליה בלא אישור מלכותי
הערות שוליים

↑  Burrow Mump, Britain express site
1 2  "Burrow Mump". The Gatehouse.
↑  Philip Coppens. "Glastonbury: England's oldest sacred landscape?".
↑  Jenkins, Palden. "Burrowbridge Mump". Palden Jenkins.
↑  "Burrow Mump, Burrowbridge". Somerset Historic Environment Record. Somerset County COuncil.
↑  "Roman coin hoard, Burrow Wall Rhyne, Burrowbridge". Somerset Historic Environment Record. Somerset County Ouncil.
1 2 3 4 5  Burrow Mump: a motte castle, later chapel and associated earthworks
1 2  Burrow Mump at pastscape
↑  "Burrow Mump, Burrowbridge". Somerset Historic Environment Record. Somerset County Council.
↑
↑  "The St. Michael's Ley, England". Ancient-Wisdom. אורכב מ-המקור ב-2010-09-22. נבדק ב-2018-09-13.
↑  "Acquisitions Up to December 2011". National Trust. p. 6. אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fea, Vivennne (1981). "Means Test Liability: The Subjective Standard of Care in Nuisance". Otago Law Review. 417.
↑  Remains of church on Burrow Mump
בורו ממפ מהכפר בורוברידג'
חורבות כנסיית סנט מייקל
לוחית זיכרון
בודפשט (משה גרשוני)

| --- | --- |

ההדפס "ללא כותרת (בודפשט)" מוצג בתערוכה (2022) בסדנת ההדפס ירושלים
 מידע כללי
 צייר:  משה גרשוני
 תאריך יצירה:  1988
 טכניקה וחומרים:  אקווטינטת סוכר, שעווה רכה וחומצה חיה
 ממדים בס"מ
 רוחב:  152
 גובה:  102
 נתונים על היצירה
 מפעל מייצר:  סדנת ההדפס ירושלים
 מספר יצירה:  T.1313
"בודפשט" או "קֶשֶׁת גִּבֹּרִים חַתִּים" (1988-1987) היא סדרה של עבודות מאת הצייר הישראלי משה גרשוני.
היסטוריה

סדרת העבודות "בודפשט", נוצרה במחצית השנייה של שנות ה-80 של המאה ה-20. באותה תקופה נטש גרשוני את האיקונוגרפיה הציונית שבה השתמש בעבודותיו הציוריות המוקדמות. בראיון לשרה בריטברג-סמל סיפר גרשוני כי בקיץ 1987 שהה במשכנות שאננים. שם, לדבריו, החל לעסוק באופן מודע בדימויים ייצוגיים של השואה.
הדימוים המופיעים בציורים לקוחים מציור קיר שצילם שמואל גבעון במבנה בית כנסת בעיר בודפשט בהונגריה. ציור הקיר מציג שני דימויים. האחד של מגן דוד גדול, שבשולי ארבעה מקודקודיו עיטורים צמחיים עיטוריים, ובו משולב טקסט מתוך "ברכת כהנים" - "יְבָרֶכְךָ ה' וְיִשְׁמְרֶךָ. יָאֵר ה' פָּנָיו אֵלֶיךָ וִיחֻנֶּךָּ. יִשָּׂא ה' פָּנָיו אֵלֶיךָ וְיָשֵׂם לְךָ שָׁלוֹם." וכן דימוי נוסף של חץ וקשת, שבהם משולב הפסוק "קֶשֶׁת גִּבֹּרִים חַתִּים וְנִכְשָׁלִים אָזְרוּ חָיִל", הלקוח מתפילת חנה (שמואל א, ב; ד).
ציורי הסדרה הוצגו בתערוכה "שם (בודפשט)", בגלריה ע"ש איקה, סדנאות האמנים, ירושלים (30 בינואר - 23 בפברואר 1988) ואחר כך גם בתערוכה בגלריה "נעמי גבעון אמנות בת-זמננו", בתל אביב-יפו. בשנת 1988 יצר גרשוני שני תחריטים גדולים בסדנת ההדפס ירושלים, ובהם מוטיבים מתוך הסדרה.
תיאור

סדרת העבודות "בודפשט" מצטטת, כאמור, את המוטיבים מבית הכנסת בבודפשט. יחד עם זאת במקום ביטוי רלגיוזי (דתי) של אמונה, הופכים הדימויים לביטוי של ספקנות ושל חתרנות.
המוטיב המרכזי שבו השתמש גרשוני היה הקשת. גרשוני חזר על הרישום הסכמטי, לעיתים תוך שימוש במוטיב העיטורי של העלים. גדעון עפרת מאזכר בפרשנותו אודות המוטיב את העיסוק במשפחה וביחסי אב ואם עם הבן, הנובע מן הטקסטים המקודשים. עם זאת, הקשת מהווה מעין עכוז, ואילו החץ הנמתח על הקשת מאזכר את השימוש של גרשוני בחצים באותה עת. אלו שימשו כביטוי ליחס החברתי אל הומוסקסואליות. כך בציור כגון "לא" (1988), "זין בתחת?" (1988) או בעבודות אחרות . אל מוטיב זה הוא מחבר מערבולת העשויה מנחשים. עפרת מזהה גם במוטיב זה ביטוי למיניות, כמו גם לביטוי רלגיוזי המאחד את "האינסופי והשטני". בחלק מן העבודות מופיע דימוי כף ידו של האמן.
איתמר לוי מדגיש בפרשנותו אודות מוטיב הקשת את העבודה כאיקונן יהודי, על רקע הדימוי הפגאני של הקשת (שמקורו בגלגל המזלות) ושל מערבולת הנחשים. הלכלוך, טביעת כף היד והדלות "מנמיכים" אותו מעמדה של פנייה ישירה אל האל, אל חזרה העצמי ("בחץ הפסיבי, בסימן השאלה ובספירלה המתכנסת").
בעבודות שבהן מופיע מגן הדוד, מחליף גרשוני את הטקסט מתהילים (קד; כד): "מָה רַבּוּ מַעֲשֶׂיךָ יְהוָה כֻּלָּם בְּחָכְמָה עָשִׂיתָ". מגן הדוד מתואר כלוליין על מעין חבל דק, ולצדו דימוי כתמי בעל קרניים וזנב, מעין דימוי שטני. שרה בריטברג-סמל ציינה את האירוניה ששימוש בדימוי מגן הדוד בעבודות, המעמתות את השואה עם החוכמה האלוהית. ואילו גרשוני עצמו העיר על אבחנה זו כי הוא "לא מסתכל על הדת, על המצאת האלוהים כדבר מגוחך. הרצון לדימוי, להתגברות על המוות, על  הסופיות, זה מובן. אולי כל ציורי הקינה האלה הם קינה על מות האלוהים".
מעבודות הסדרה

| שם | שנה | טכניקה | גודל | בעלות | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קשת גיבורים | 1987 | עירוב טכניקות על נייר | גובה 171 ס"מ, רוחב 135 ס"מ | לשעבר באוסף שאול מיורקס ובאוסף גבי ועמי בראון. בינואר 2016 נמכר במכירה פומבית בסכום של 24,000 דולר |  |
| קשת גיבורים | 1987 | עירוב טכניקות על נייר | גובה 172 ס"מ, רוחב 133 ס"מ | אוסף פרטי. לשעבר באוסף שאול מיורקס ובאוסף גבי ועמי בראון |  |
| קשת גיבורים | 1987 | עירוב טכניקות על נייר | גובה 200 ס"מ, רוחב 133 ס"מ | אוסף נעמי גבעון |  |
| ללא כותרת (בודפשט) | 1988 | אקווטינטת סוכר, שעווה רכה וחומצה חיה | גובה 152 ס"מ, רוחב 102 ס"מ | הודפס בסדנת ההדפס ירושלים במהדורה של 12 עותקים. |  |
| [בחוכמה עשית] | 1987 | צבעי זכוכית ושמן על נייר אורז ספוג בלכה | גובה 67 ס"מ, רוחב 97 ס"מ |  |  |
| [מה רבו מעשיך] | 1988-1987 | עירוב טכניקות על נייר (הוצמד לבד) | גובה 66 ס"מ, רוחב 98 ס"מ |  |  |
| [קשת גיבורים חתים] | 1988-1987 | צבעי זכוכית וחומרים שונים על נייר רישום | גובה 124 ס"מ, רוחב 240 ס"מ |  |  |
| ללא כותרת | 1988 | תצריב ואקווטינטה | גובה 76 ס"מ, רוחב 105 ס"מ | הודפס בסדנת ההדפס ירושלים במהדורה של 18 עותקים. |  |
| ללא כותרת (שנאמר: לשכן שמי שם) | 1992 | תצריב ואקווטינטה | גובה 76 ס"מ, רוחב 105 ס"מ | הודפס בסדנת ההדפס ירושלים במהדורה של 12 עותקים. |  |
הערות שוליים

↑  ראו: ברייטברג-סמל, שרה, גרשוני*, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2010, עמ' 268.; העיסוק המוצהר בשואה התבטא גם בתערוכות שכותרתן הייתה "שם" והוצגו בשנת באותה תקופה בגלריה שבתחנת הרכבת הטורקית, המכללה לאמנות חזותית, באר שבע (מאי 1987) ובגלריה גימל בירושלים (ינואר 1988)
↑  ראו: עפרת, גדעון, משה גרשוני: הדפסים 2014-1979, סדנת ההדפס ירושלים, 2021, עמ' 96
↑  ראו: עפרת, גדעון, משה גרשוני: הדפסים 2014-1979, סדנת ההדפס ירושלים, 2021, עמ' 96
↑  ראו: לוי, איתמור, משה גרשוני: עבודות 1990-1987, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1990 (מס' 17, ללא מספרי עמודים)
↑  ראו: עפרת, גדעון, משה גרשוני: הדפסים 2014-1979, סדנת ההדפס ירושלים, 2021, עמ' 96
↑  ראו: לוי, איתמור, משה גרשוני: עבודות 1990-1987, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1990 (מס' 19, ללא מספרי עמודים)
↑  ראו: לוי, איתמור, משה גרשוני: עבודות 1990-1987, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1990 (מס' 20, ללא מספרי עמודים)
↑  ראו: עפרת, גדעון, משה גרשוני: הדפסים 2014-1979, סדנת ההדפס ירושלים, 2021, עמ' 99
↑  ראו: ברייטברג-סמל, שרה, גרשוני*, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2010, עמ' 272
↑  ראו: ברייטברג-סמל, שרה, גרשוני*, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2010, עמ' 272
| משה גרשוני |
| --- | --- | --- |
| פיסול | הנייר נראה לבן מבחוץ אבל בפנים הוא שחור (1970) • אבי זקני (1970) • יד ענוגה (1978) • מי ציוני ומי לא (1979) • בדם ליבי  (1980) • אטימה אדומה: תיאטרון (1980) • חייל! חייל! (1981) • תשיר, חייל: (1981) • איזה חייל נהדר (1982) • ח"י רקפות (1984) • אבינו מלכנו (1984) • קדיש (1984) • יצחק יצחק (1985) • במראה ובחידות (1986) • י"ג תחריטים לשירי חיים נחמן ביאליק (1987) • בודפשט (1988-1987) • צדק לפניו יהלך (1988-1987) • ללא כותרת (מגן דוד שחור) (1992) • ללא כותרת (אל מלא רחמים) (1996-1995) |  |
בית הכנסת בבודפשט עם ציור הקיר
באיקל (מטוס)

המטוס בתצוגה אווירית משנת 2013.
An-2
באיקל הוא כינויו של פרויקט מטוס רב-תכליתי מבטיח (רשמית: TVS-2DTS), פרויקט לבניית מטוסי רוסי שנועד להחליף את מטוס האנטונוב An-2, במסגרת התוכנית הממלכתית לפיתוח תעופה קטנה. המטוס מכונה "באיקל".
טיסות ניסוי החלו בשנת 2014 ואמנם בשנת 2019 הוחלט על גניזת התוכנית, אך היא חודשה בשנת 2021.
מטוס רב תכליתי קל "באיקל"

הבכורה של מטוס רב תכליתי קל "Baikal" התקיים בתא האוויר והחלל "מקס-2021".
הערות שוליים

↑  "בייקל" תחליף את "תירס": מישוסטין סיפר לפוטין על כלי תחבורה חדשים // smotrim.ru‏, 30 בדצמבר 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
LMS-901
ארוין וייס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1950 (בן 74 בערך) ביסטריצה, הרפובליקה העממית הרומנית 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 
ארוין וייס (נולד ב-1950) הוא דוקטור לרפואת שיניים, פרופסור מן המניין אמריטוס בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, מיקרוביולוג, ממציא ויזם. בשנים 2000–2014 ניהל את המחלקה לשיקום הפה בפקולטה לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית והדסה עין-כרם שבירושלים, ובשנים 2014–2019 כיהן כראש בית הספר לרפואת שיניים באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

ארוין (יצחק) וייס נולד בנובמבר 1950, בביסטריצה שברומניה, לליאה וראובן וייס. רבים במשפחתו המורחבת עסקו ברפואת שיניים, ואביו שרד את מחנות הכפייה הנאציים בזכות יכולותיו לבצע עקירות וטיפולי שיניים בסיסיים. בשנת 1958 עלתה משפחתו לישראל. למד בבית ספר יסודי ממלכתי דתי "תחכמוני" בבת-ים, והמשיך את לימודיו בתיכון עירוני ז ביפו.
בשנת 1969 התקבל ללימודי רפואת שיניים באוניברסיטה העברית הדסה, במסגרת העתודה האקדמית, וסיים את לימודיו בהצטיינות. בשנים 1976–1981 שירת בצה"ל כרופא שיניים, שנתיים מתוכן בשארם א-שייח' וכשלוש שנים במכון לרפואת שיניים במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר. בעת שירותו הצבאי מונה למפקד קורס סייעות, תפקיד אותו המשיך למלא במילואים כ-20 שנים נוספות.
קריירה אקדמית

בשנת 1980 ועם שחרורו מצה"ל, הצטרף וייס לצוות ההדרכה במחלקה לרפואת שיניים "משמרת", שבבית הספר לרפואת שיניים באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1984–1987 השתלב כעמית מחקר במעבדה למיקרוביולוגיה ואימונולוגיה במכון הלאומי למחקר דנטלי (אנ') בבת'סדה, מרילנד.
בשנת 1987 חזר לישראל, הקים ופיתח מעבדת מחקר במיקרוביולוגיה בבית הספר לרפואת שיניים באוניברסיטת תל אביב, ובמקביל ניהל את קורס השינניות של האוניברסיטה במשך 7 שנים (1989–1996). בשנת 1991 קיבל תעודת מומחה לשיקום הפה, ובשנת 1996 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2000 מונה למנהל מחלקה לשיקום הפה בפקולטה לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית בהדסה, ולפרופסור חבר באוניברסיטה. כמנהל המחלקה פיתח וייס מעבדת מחקר רב-תחומית פעילה, עם מספר רב של תלמידי מחקר. בשנת 2007 מונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית.
בשנת 2014 חזר לאוניברסיטת תל אביב בתפקיד ראש בית הספר לרפואת שיניים ע"ש מוריס וגבריאלה גולדשלגר, ובמקביל מונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטה.
במהלך השנים כיהן בתפקידים שונים ברפואת השיניים בישראל: כיו"ר האיגוד הישראלי לשיקום הפה (1995–1996), נשיא האיגוד הישראלי למחקר דנטלי (2000–2001), חבר ועדת הבוחנים של משרד הבריאות, חבר ועדת הבוחנים של התמחות שיקום הפה, חבר המועצה המדעית של ההסתדרות לרפואת שיניים בישראל (2014–2019) וחבר הוועד הפועל שלה.
בשנת 2016 זכה בתואר יקיר ההסתדרות לרפואת השיניים, על תרומתו בתחום ההוראה והמחקר בישראל.
קריירה מחקרית

עבודות המחקר של וייס ושותפיו הניבו למעלה מ-20 פטנטים רשומים בינלאומיים, אשר חלקם הפכו למוצרים. כיזם וכממציא, ועל בסיס הפיתוחים שנולדו במעבדת המחקר של המחלקה לשיקום הפה בפקולטה לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית והדסה, הקים וייס בשנת 2015 את חברת ההזנק NanoLock, שלימים שינתה את שמה לחברת Nobio. וייס פרסם למעלה מ-170 עבודות מחקר מקוריות בתחומים מיקרוביולוגיה, רפואת שיניים ושיקום הפה. בנוסף, כתב פרקים בספרים העוסקים בתחום. כמרצה העביר למעלה מ-200 הרצאות, תקצירים ועבודות מחקר בכנסים לאומיים ובינלאומיים.
חיים אישיים

ארוין וייס נשוי לאורנה, ולהם שלושה בנים.