stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קארפול קריוקי (ג'יימס קורדן)
אורחים

הקטעים מתוכנית הלייט נייט הציגו אמנים כמו פול מקרטני, אדל, מיגוס, קרדי בי, מריה קארי, סלין דיון, ג'סטין ביבר, מדונה, ברונו מארס, בילי איליש, פו פייטרס, האחים ג'ונאס, ניק ג'ונאס, קולדפליי, ליידי גאגא, ג'ניפר לופז, קניה ווטס, בריטני ספירס, סטיבי וונדר, דמי לובאטו, אריאנה גרנדה, קייטי פרי, סלינה גומז, BTS, וואן דיירקשן, שון מנדס, הארי סטיילס, אד שירן, סיה, אלטון ג'ון, קארי אנדרווד ורד הוט צ'ילי פפרס, והם הפכו לפופולריים בערוץ היוטיוב של התוכנית. בינואר 2016 קטע מהתוכנית עם אדל צבר 42 מיליון צפיות ביוטיוב תוך חמישה ימים, מה שהפך אותו לסרטון הפופולרי ביותר שמקורו בתוכנית לייט מאז 2013. נכון לנובמבר 2020 צבר הקטע 227 מיליון צפיות.
ב-29 במרץ 2016 שידרה רשת CBS ספיישל עם אוסף של קטעי קארפול קריוקי בשעות צפיית השיא וכן קטע חדש עם ג'ניפר לופז. הספיישל זכה בפרס אמי לשנת 2016. הרד הוט צ'ילי פייפרס הופיעו בקטע מ-13 ביוני 2016. במהלך הצילומים הציל הזמר אנתוני קידיס את חייו של תינוק. מאוחר יותר אמר קידיס, "אישה יצאה מביתה, אוחזת בילד ואומרת 'התינוק שלי, התינוק שלי, התינוק שלי לא יכול לנשום!' כולנו רצנו מעבר לרחוב, האישה דחפה את התינוק לזרועותיי, התינוק לא נשם וחשבתי, 'אני אנסה לעשות החייאה קטנה לתינוק ממש מהר, לראות אם אוכל להשיג קצת אוויר לילד הזה.' ניסיתי לפתוח את הפה של התינוק, שהיה נעול. אז התחלתי לשפשף את הבטן, בועות יצאו מהפה, העיניים התגלגלו חזרה למקומן, האמבולנס הופיע ומסרתי את התינוק, שכבר נשם טוב, וחזרנו לקארפול קריוקי".
השפעה

ערוץ הטלוויזיה "ספייק TV" השיק תוכנית בהשראת הקטע, שהוקרן בבכורה ב-Apple TV ב-12 בינואר 2017. את התכנית, שנקראה Caraoke Showdown, הנחה קרייג רובינסון. הנוסעים ניסו לעמוד באתגרים שונים בסגנון קריוקי בזמן נסיעה ברכב.
הזמרת השוודית נאנה גרנוול הופיעה במלודיפסטיבלן בשנת 2020 עם שיר שכותרתו "קארפול קריוקי". מילות השיר מביעות את רצונה של הזמרת לשיר עם קורדן בתוכניתו.
התוכנית מבית Apple Music

בשנת 2016 הודיעה אפל מיוזיק כי תפיץ תוכנית טלוויזיה, המבוססת על הקטע של קורדן, ושמה Carpool Karaoke: The Series. הסדרה הוקרנה בבכורה ב-8 באוגוסט 2017, עם פרקים חדשים בכל יום רביעי, הזמינים למנויי Apple Music. היא חודשה לעונה שנייה בפברואר 2018 ולעונה שלישית ביולי 2019.
תוכניות טלוויזיה

| מדינה | שם | רשת שידור | מנחה | הקרנת בכורה | מספר עונות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית ארצות הברית | קארפול קריוקי | CBS, אפל מיוזיק | ג'יימס קורדן ומגוון מנחים | 9 באוגוסט 2017 | 3 |
| ישראל ישראל | קארפול קריוקי | כאן 11 | ניקי גולדשטיין (עונה 1) אודי כגן (עונות 2-3) שחר חסון (עונה 4) | 15 במאי 2017 | 4 |
| איטליה איטליה | קארפול קריוקי | איטליה 1 | ג'ייק לה פוריה | 27 באפריל 2017 | 1 |
| איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות | קארפול קריוקי ערביה | דובאי TV | הישאם אל האוויש | 18 בפברואר 2018 | 1 |
ראו גם

נסיעה משותפת
מי שפרע

| --- | --- |
 משנה:  משנה, מסכת בבא מציעא, פרק ד', משנה ב'
 תלמוד בבלי:  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ"ח, עמוד ב'-מ"ט, עמוד א'
 משנה תורה:  ספר קנין, הלכות מכירה, פרק ז'
 שולחן ערוך:  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן ר"ד
 
מי שפרע, במשפט העברי, היא קללה המופנית אל אדם שחזר בו מעסקה לאחר שהייתה הסכמה על המקח והכסף עבר מיד הקונה למוכר.
תוכנה של הקללה הוא, שסופו של אותו אדם שאינו עומד בדיבורו יהיה כסופם של אנשי דור המבול, אנשי דור הפלגה, אנשי סדום ועמורה והמצרים, המתוארים בתנ"ך כפועלי עוול.
רקע

במשפט העברי, כאשר אדם משלם כסף על קרקע, הקרקע נקנית לו מיד מכח קניין כסף, ושני הצדדים אינם יכולים לחזור בהם. אולם, במיטלטלין, נתינת הכסף אינה קונה, ורק משיכת החפץ קונה אותו ומבטלת את אפשרות החזרה מהקניין. אף על פי כן, אם הסכימו שני הצדדים על העסקה והקונה כבר שילם את הכסף, אסור לאף אחד מהצדדים לחזור בו, ואם חזר בו – רובצת עליו קללת "מי שפרע".
אמירת הקללה

נוסח הקללה מובא בברייתא:
מי שפרע מאנשי דור המבול ומאנשי דור הפלגה ומאנשי סדום ועמורה וממצרים בים הוא עתיד ליפרע ממי שאינו עומד בדיבורו
הסמ"ע מסביר כי בדברים אלו מתפרסמת השגחת אלוהים על מעשיהם הרעים של בני אדם, שפרע להם בפרהסיה לפי מעשיהם. מוזכרת קריעת ים סוף משום שבה נראתה השגחה פרטית מיוחדת, שמצרים נענשו באותו דבר בו חטאו, שמכיוון שזממו להשליך את בני ישראל לים - הם טבעו בים.
אביי ורבא נחלקו בקשר לקללה, האם מודיעים לו על קללת "מי שפרע", או שבית הדין עצמם מנדים אותו. לפי אביי מודיעים לו לחזור בו מפני שרובצת עליו קללה, אבל אין לבית הדין לקלל אותו, שכן אסור לקלל יהודי, כאמור בפסוק ”וְנָשִׂיא בְעַמְּךָ לֹא תָאֹר” (שמות, כ"ב, כ"ז). לפי רבא מותר לקלל אותו, שכן הפסוק עוסק ב"עמך - מי שעושה מעשה עמך", ומי שאינו עומד בדיבורו אינו נכלל ב"עושה מעשה עמך", שנאמר ”שְׁאֵרִית יִשְׂרָאֵל לֹא יַעֲשׂוּ עַוְלָה וְלֹא יְדַבְּרוּ כָזָב”.
רבי יוסף קארו בשולחן ערוך פוסק כרבא, והרמ"א מביא את דעתו של הטור בשם הרא"ש הפוסק כאביי, ומביא גם את דעתו של המרדכי שיש אומרים שאומרים לו זאת ברבים.
דין מי שלא שילם

במקרה שהקונה עדיין לא שילם את הכסף, לא רובצת עליו קללת מי שפרע, אך נחלקו רב ורבי יוחנן האם מותר לו לחזור בו. לדעת רב מותר לו לחזור בו, אך לפי רבי יוחנן אסור לו לחזור בו מדין "מחוסרי אמנה". השולחן ערוך פסק כרבי יוחנן שהוכיח את דבריו מברייתא, בה נאמר ”והנושא ונותן בדברים לא קנה, והחוזר בו אין רוח חכמים נוחה הימנו”).
חזרה מדיבורו באיסורים

במקום אחר קובע התלמוד כי יש להניח שיהודי אינו חוזר בו מדיבורו, כל זמן שלא הוכח אחרת. הדוגמה שהובאה היא ממעשה שהיה, כאשר בעל ואשתו התווכחו למי לקדש את בתם, אם לקרובו של הבעל או לקרובה של האישה. לבסוף הסכים הבעל בעל כורחו לדעת אשתו, והם אף ערכו סעודה לרגל הקידושין, אלא שבינתיים בא קרובו של הבעל וקידש את הבת במקום מסתור. על כך טען אביי כי ”שְׁאֵרִית יִשְׂרָאֵל לֹא יַעֲשׂוּ עַוְלָה וְלֹא יְדַבְּרוּ כָזָב” ורבא כי "חזקה אין אדם טורח בסעודה ומפסידה", ובעקבות כך יש להניח כי מכיוון שהבעל הסכים לכך שקרובה של האשה יקדש את הבת אין בדעתו לחזור בו, ואם כן הקידושין שהתבצעו במקום המסתור אינם תקפים, שכן הם לא היו בהסכמתו של האב.
לקריאה נוספת

רון ש' קליינמן, "קללת מי שפרע: דת, משפט וחברה", מחקרי משפט כו(1), ה'תש"ע, עמ' 179 - 215.
הערות שוליים

↑  סמ"ע, חושן משפט, סימן ר"ד, סעיף ד'
1 2  ספר צפניה, פרק ג', פסוק י"ג
↑  ע"פ רש"י, מסכת בבא מציעא, דף מ"ח, עמוד ב', ד"ה בעושה
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן ר"ד, סעיף ד'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ"ט, עמוד א'
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן ר"ד, סעיף ז'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ"ח, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף מ"ה, עמוד ב'.
| המשפט העברי |
| --- | --- | --- |
| בית דין והדיינים | סמיכת זקנים • ערכאות של גויים • איגרות בית דין • איסור הטיית משפט • איסור שוחד • כבוד הבריות במשפט העברי |  |
| סדר הדין | לא תגורו מפני איש • בצדק תשפוט עמיתך • דרישה וחקירה • דין מרומה • אנן סהדי |  |
| תובע ונתבע | כתב סירוב • הודאת בעל דין |  |
| דיני ראיות | עדות • כיוון שהגיד שוב אינו חוזר ומגיד • עדים זוממים • פסולי עדות • לא תישא שמע שווא • אין עד נעשה דיין • נמצא אחד קרוב או פסול • שטר • סימנים • קול |  |
| דיני טענות | טענת ברי • ברי ושמא • ספק וודאי • קים לי • מרא קמא • כופר הכל • מודה במקצת • מיגו  • טענו חיטין והודה לו בשעורין • טוען וחוזר וטוען • הוחזק כפרן |  |
| פסק בית דין | הכרעת רוב בדיינים • המוציא מחברו עליו הראיה • יחלוקו • יהא מונח עד שיבוא אליהו • כל דאלים גבר • שודא דדייני • פשרה • עביד איניש דינא לנפשיה • הפקר בית דין הפקר • חזקת ממון • תפיסה • גוד או איגוד |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
ענבל קרייס

| --- | --- |

ענבל קרייס, 2021
 לידה:  1966 (בת 59 בערך) ישראל 
 שם לידה:  ענבל בירן 
 מדינה:  ישראל 
 בן או בת זוג:  יצחק קרייס 
 
ענבל קרייס (נולדה ב-1966) היא מהנדסת ישראלית, מנהלת החדשנות בחטיבת מערכות טילים וחלל בתעשייה האווירית לישראל. קודם לתפקידה זה, כיהנה כסגנית מנהל מפעל חלל של התעשייה האווירית לישראל, והייתה ראש פרויקט הפיתוח של הטיל נגד טילים "חץ 3" במפעל מלמ של התעשייה האווירית. על תרומתה לפיתוח מערכות הגנה על המדינה ועל חיזוק החוסן הלאומי באמצעות חדשנות פורצת דרך, קיבלה בשנת 2024 תואר דוקטור לפילוסופיה לשם כבוד מטעם האוניברסיטה הפתוחה.
ביוגרפיה

ענבל קרייס (שם נעוריה: ענבל בירן) נולדה בקיבוץ מעיין צבי בשנת 1966 כבת בכורה לרעיה ואמנון בירן. אימה הייתה אשת חינוך, מורה ומנהלת חטיבת ביניים. אביה, אל"ם במיל', קצין המבצעים של סיירת מטכ"ל בשנות ה-70 וממתכנני מבצע אנטבה, מבצע "אביב נעורים" ונוספים.
ענבל היא בוגרת מצטיינת של הפקולטה להנדסה כימית בטכניון (B.s.c) במסגרת העתודה האקדמית. עם סיום לימודיה בטכניון, שירתה במינהל למחקר, פיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית (מפא"ת) במשרד הביטחון.
בעלת תואר שני (EMBA) במנהל עסקים למנהלים בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2000 הצטרפה לתעשייה האווירית כמהנדסת מערכת של פרויקט הטיל נגד טילים "חץ 2", ובין השאר הובילה וניהלה את תוכנית הפיתוח לשיפור ביצועי מערכת הנשק.
בשנת 2006 השתלמה כעמיתת מחקר בפקולטה לאסטרונאוטיקה ואווירונאוטיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT).
כששבה לישראל בשנת 2007, מונתה לראש פרויקט הפיתוח של מיירט חץ 3 - מיזם שהציב רף עולמי במענה לאיומי הטילים ארוכי הטווח; וכיהנה בתפקיד זה עד שנת 2013. את הפרויקט תיארה כ"חוצפה של מדינה קטנה לעשות דבר שעוד לא נעשה, ולנהל פרויקט של מעצמה. מספר המדינות שמפתחות דברים מטורפים כאלה זעום. אפילו השמיים הם כבר לא הגבול".
בשנים 2013–2019 הייתה קרייס סגנית מנהל מפעל החלל בתעשייה האווירית, וניהלה את הפיתוח, הייצור והתפעול של לווייני תצפית ותקשורת.
בשנת 2019 הובילה את צוות בניית החללית הישראלית בראשית, ששוגרה אל הירח, וניהלה את המשימה שהציבה את ישראל כשחקנית עולמית בתחום.
ענבל משמשת כיו"ר הוועדה המדעית של משימת רקיע אל תחנת החלל הבין-לאומית - משימה שממשיכה ומקדמת מיזמי חדשנות ישראליים אל החלל.
החל משנת 2020 ענבל מנהלת החדשנות בחטיבת מערכות טילים וחלל בתעשייה האווירית לישראל. בנוסף, יזמה הקמת תוכנית מאיץ לחברות הזנק בתחום החלל - Astra - ראשון מסוגו בישראל.
כיהנה בעבר כדירקטורית באלתא בע"מ, במכון פישר לחקר התעופה והחלל, בחברת ההזנק odysight.ai; מאז שנת 2023 – מכהנת כדירקטורית במכון למחקרי ביטחון לאומי INSS; והחל מינואר 2025 - גם כדירקטורית בחברת הפניקס-פיננסים.
זאת ועוד, קרייס חברה בוועדה המנחה בסוכנות החלל הישראלית במשרד המדע, ושופטת ב"רמון ספייס-לאב" של קרן אילן רמון.
קרייס, תושבת שוהם, נשואה לפרופ' יצחק קרייס, מנהל המרכז הרפואי המשולב ע"ש חיים שיבא. לזוג שלושה ילדים ושתי נכדות.
הוקרה

בשנת 2010 זכתה בפרס היזמות הטכנולוגית מטעם הכנס הבינלאומי לאוויר וחלל על רעיון בפיתוח מיירט מתקדם בהגנה מפני טילים.
בספטמבר 2012 נבחרה על ידי מגזין "גלובס" לאשת השנה, ודורגה במקום הראשון ברשימת 50 הנשים המשפיעות בישראל.
במאי 2012 הדליקה משואה ביום העצמאות בשם ההישגים הטכנולוגיים בטקס הפדרציות היהודיות בעולם.
בספטמבר 2014 נבחרה על ידי מגזין Geektime לרשימת 10 הנשים מעוררות השראה בטכנולוגיה באסיה ובמזרח התיכון.
באוקטובר 2016 נבחרה לאשת השנה על ידי מגזין IsraelDefense.
בינואר 2017 קיבלה אות הוקרה ע"ש עו"ד ליאון צ'רני ופורום דבורה על תרומה לישראל בתחומי החלל, ההגנה מטילים ופיתוח טכנולוגי.
בחודש יולי 2017 זכה פרויקט חץ 3 בניהולה בפרס ביטחון ישראל.
נבחרה לייצג את ישראל במיזם של האו"ם: united nations – office for outer space affairs – space4women 2021
בשנת 2022 קיבל פרויקט לווייני התצפית ״אופק״, שהיה תחת ניהולה, את פרס ביטחון ישראל.
בשנת 2024 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה הפתוחה על תרומתה לפיתוח מערכות הגנה על המדינה ועל חיזוק החוסן הלאומי באמצעות חדשנות פורצת דרך.
בשנת 2024 נכללה בנבחרת 50 המשפיעות על המשק לשנת 2024 של המגזין גלובס.
הערות שוליים

↑  Inbal Kreiss - Israel's Top Female Space Scientist - American Technion Society, American Technion Society, ‏16 באפריל 2024
↑  רקנאטי מציגה: כוס קפה וחדשנות, באתר "אנשים ומחשבים", 17 בדצמבר 2013
↑  By AVI STERN, The Technion: Protecting Israel for 100 Years, The Jerusalem Post, ‏6 במרץ 2024
↑  Tal Inbar,The "Arrow 3" anti-ballistic missile will soon undergo initial testing. Project manager, Inbal Kreiss, of Israel Aerospace Industries (IAI), divulges some of the missile’s capabilities, באתר "IsraelDefense", 20/02/2015
1 2  יובל אזולאי, ‏טילרית: תכירו את האישה שעומדת מאחורי פרויקט חץ 3, באתר גלובס, 5 בספטמבר 2012
↑  ניר דבורי, ‏ראיון עם מנהלת פרויקט חץ 3, באתר "IsraelDefense‏"
↑  Yafit Ovadia, “We learned to dare to dream,” says Israel’s top female space scientist, Ctech, ‏6 בדצמבר 2020
↑  גלי וינרב, ‏המסע שמכניס את קהילת החלל הישראלית לאקסטזה, באתר גלובס, 1 בינואר 2021
↑   Inbal Kreiss - Space women inspiring speech, סרטון בערוץ "Gilly Rapoport", באתר יוטיוב (אורך: 04:33)
↑  אסף גלעד, ‏בכירה בתעשייה האווירית: "החדשנות היא החוסן שלנו", באתר גלובס, 4 ביוני 2024
↑  גולן חזני, הפניקס מתחילה לתרגל את היותה ללא שליטה, באתר כלכליסט, 22 בינואר 2025
↑  טקס הענקת תואר דוקטור לפילוסופיה לשם כבוד, באתר האוניברסיטה הפתוחה
↑   ענבל קרייס - דוקטור לפילוסופיה לשם כבוד, האוניברסיטה הפתוחה, 2024, סרטון בערוץ "Gilly Rapoport", באתר יוטיוב (אורך: 02:48)
↑  ענבל קרייס בראיון ראשון מאז היירוט ההיסטורי, מגזין גלובס, 7 במרץ 2023
↑  דין שמואל אלמס, ‏"אחת המערכות הטובות בעולם": המנהלת שמאחורי הטיל המתקדם של ישראל, באתר גלובס, 8 במרץ 2024
מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)

ערך זה עוסק באחת משתי המפלגות המובילות בממלכה המאוחדת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שם רשמי:  Labour Party
 מנהיגים:  קיר סטארמר
 מזכיר כללי:  ג'ני פורמבי
 תקופת הפעילות:  27 בפברואר 1900 – הווה (125 שנים)
 אידאולוגיות:  סוציאל-דמוקרטיה סוציאליזם דמוקרטי[דרוש מקור][מפני ש...]
 מטה:  הממלכה המאוחדת רחוב ויקטוריה מס' 105, לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-שמאל
 ארגונים בינלאומיים:  האינטרנציונל הסוציאליסטי
 צבעים רשמיים:  אדום
 נציגויות בפרלמנטים
 בית הנבחרים הבריטי:  402 / 650
 בית הלורדים:  181 / 795
 
 labour.org.uk
מפלגת הלייבור (באנגלית: Labour Party; מפלגת העבודה) היא מפלגת מרכז-שמאל בריטית ומפלגת השלטון בראשותו של קיר סטארמר. היא הוקמה בשנת 1900, ומאז 1920 הייתה המפלגה החשובה במרכז-שמאל בממלכה המאוחדת, והבולטת בין מפלגות המרכז-שמאל באנגליה, סקוטלנד וויילס אך לא בצפון אירלנד. היא המפלגה המובילה בקואליציה בממשלת ויילס, ומפלגת האופוזיציה העיקרית של הפרלמנט הסקוטי.
בתחילת שנות העשרים החלה המפלגה לעבור את המפלגה הליברלית במספר מצביעיה ובהשפעתה, ומאז הייתה מספר תקופות בשלטון בבריטניה. בתחילה בממשלות מיעוט בראשות רמזי מקדונלד בשנות העשרים, לאחר מכן כשותפה בכירה בקואליציית המלחמה של וינסטון צ'רצ'יל במהלך מלחמת העולם השנייה, כמפלגה בעלת רוב פרלמנטרי בהנהגת קלמנט אטלי בין 1945 ל-1951, בהנהגת הרולד וילסון בין 1964 ל-1970, ושוב, אם כי ברוב מצטמצם והולך, בהנהגת וילסון וג'יימס קלהאן בין 1974 ל-1979. לאחר תקופה ארוכה של שלטון השמרנים בהנהגת מרגרט תאצ'ר ויורשה ג'ון מייג'ור, שבה המפלגה לשלטון ב-1997 תחת הכינוי "הלייבור החדש", שרמז על דרך אידאולוגית חדשה, ומרכזית יותר, ומאז היא הייתה בשלטון בהנהגת טוני בלייר וגורדון בראון. ב-2010 איבדה המפלגה את הרוב בפרלמנט, והפכה למפלגה השנייה בגודלה, ומפלגת האופוזיציה העיקרית בבריטניה. בשנת 2024 שוב הפכה למפלגה הגדולה ביותר, לאחר 14 שנים של שלטון המפלגה השמרנית.
המפלגה שלחה מטעמה 13 נציגים אל הפרלמנט האירופי. היא חברה באיחוד המפלגות הסוציאל-דמוקרטיות האירופי, מפלגת הסוציאליסטים האירופאים, וגם באינטרנציונל הסוציאליסטי.
אידאולוגיה ומצע

רובו של פרק זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
המפלגה צמחה מתוך תנועת האיגודים המקצועיים ותנועות סוציאליסטיות אוטופיות שרווחו באנגליה בשלהי המאה ה-19. המפלגה מתארת עצמה כמפלגה סוציאליסטית דמוקרטית.
באופן היסטורי הייתה המפלגה מחויבת לסוציאליזם, כפי שפירטה ב"סעיף 4" לחוקת המפלגה, אותו ניסח סידני וב: ”להבטיח לעובדי הכפיים ולעובדי השכל את מלוא פירות יצרנותם ואת החלוקה השוויונית ביותר האפשרית על בסיס הבעלות הציבורית באמצעי הייצור, ההפצה והחילופין, ואת המערכת הטובה ביותר הניתנת להשגה של ניהול ושליטה בכל תעשייה ובכל שירות.” סעיף זה פורש במהלך השנים כמתווה דרך סוציאליסטית ומדבר על הלאמה, על זכויות עובדים מוגברות, ועל צורה של מדינת רווחה ובה מממנת המדינה את שירותי הבריאות והרווחה.
במהלך השנים בהן שהתה המפלגה באופוזיציה, משנת 1979 ועד 1997, שנות שלטון המפלגה השמרנית בראשות מרגרט תאצ'ר, נעה המפלגה אל מעבר לדעות אלו, ואימצה אידאולוגיה של שוק חופשי, ושל "הדרך השלישית", ואף קראה לעצמה בשם "הלייבור החדש". בשנת 1995 החליפה המפלגה את סעיף 4 בסעיף חדש, המתאר טוב יותר את האידאולוגיה החדשה של בלייר וממשיכיו:
”מפלגת הלייבור היא מפלגה דמוקרטית סוציאליסטית. היא מאמינה שבכוח המאמץ המשותף שלנו ניתן להשיג יותר מאשר אנו משיגים לבד, על מנת ליצור לכל אחד מאיתנו את האמצעים לממש את הפוטנציאל האמיתי שלנו וליצור לכולנו קהילה בה כוח, עושר והזדמנות הם בידי הרבים ולא בידי המעטים, ושבה הזכויות מהן אנו נהנים משקפות את החובות שאנו חבים, ובה אנו חיים יחדיו, כבני חורין, ברוח של סולידריות, סובלנות וכבוד הדדי.”
כנגד הסעיף המחודש נמתחה ביקורת שהוא מעורפל, לא ברור ומתחמק מכל מחויבות סוציאליסטית כלשהי.
מבנה, ארגון וחוקה

רובו של פרק זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
מפלגת הלייבור היא ארגון המורכב מ"מפלגות לייבור מחוזיות" (המאחדות את חברי הלייבור במחוז בחירה מסוים), איגודי עובדים מסונפים, המזהים עצמם ישירות עם המפלגה, חברות סוציאליסטיות והמפלגה הקואופרטיבית המטיפה לקידום הרעיון הקואופרטיבי, ונמצאת בהסכם עם הלייבור. חברי הפרלמנט הבריטי שייכים ל"סיעת הלייבור הפרלמנטרית" (Parliamentary Labour Party) וחברי הפרלמנט האירופי ל"סיעת הלייבור הפרלמנטרית האירופאית" (European Parliamentary Labour Party). הגופים המחליטים במישור הלאומי כוללים את "הוועדה המבצעת הלאומית" (National Executive Committee), "ועידת מפלגת הלייבור" (Labour Party Conference) ו"פורום המדיניות הלאומי" (National Policy Forum) אם כי בפועל, ההחלטות מתקבלות על ידי המנהיגות הפרלמנטרית. מעמדה של ועידת הלייבור השתנה בשנים האחרונות, כאשר בעבר הייתה הוועידה המקום בו הוחלטו נושאי מדיניות חשובים, כיום הוועידה היא כינוס הכולל יותר נאומים בנושאים שונים, דוברים אורחים, שאלות ותשובות למנהיגי המפלגה, בעוד שגיבוש המדיניות עבר יותר לפורום המנהיגות הלאומית.
במשך שנים לא אפשרה מפלגת הלייבור לתושבי צפון אירלנד להירשם כחברים במפלגה, אך הביעה תמיכתה במפלגה מקומית בשם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ולייבור. בוועידת המפלגה ב-2003 הושמעה הדעה כי מבחינה משפטית המפלגה אינה יכולה שלא לאפשר לתושביו של מחוז בממלכה להירשם כחברים, ובעקבות זאת אורגנה בצפון אירלנד "מפלגת לייבור מחוזית" באופן בה היא מאורגנת ביתר המחוזות, אך נציגי המפלגה אינם מתמודדים בבחירות.
בסיסה ההיסטורי של המפלגה בתנועת האיגודים המקצועיים הביא לכך שבמשך השנים הברית עם האיגודים הייתה למאפיין של המפלגה. בשנים האחרונות ברית זו התערערה במקצת, כאשר ב-2004 נאלצה המפלגה להוציא משורותיה את איגוד התובלה הגדול RMT, שאיפשר לחבריו בסקוטלנד לתמוך במפלגה הסוציאליסטית הסקוטית. איגודים אחרים עמדו בפני דרישה להקטין את תמיכתם הכלכלית במפלגה, ולחפש ייצוג פוליטי יעיל יותר למטרותיהם.
היסטוריה > שורשיה של המפלגה

שורשיה של מפלגת הלייבור נמצאים בסוף המאה ה-19. בתקופה זו בה רפורמה פוליטית הלכה והרחיבה את זכות הבחירה, נראה כי המפלגה הליברלית שנשאה את דגל הרפורמה, אינה מייצגת היטב את קולות מעמד הפועלים, שעקב הרחבת זכות הבחירה קיבל חשיבות פוליטית והיה ראוי לייצוג משלו.
באותה תקופה הייתה הממלכה המאוחדת בין המדינות המתועשות בעולם, והמובילה בתהליכים של עיור ותיעוש. באופן ספונטני החלו לקום איגודי עובדים, ולפעול למען האינטרסים של הפועלים, במאבק על תנאי עבודה ושכר הוגנים. כמה חברים באיגודים חשו בצורך בתנועה פוליטית שתתמוך במאבקיהם. על אף שהליברלים תמכו במספר מועמדים שהוצעו על ידי האיגודים, נראה היה כי אין בכך די. במקביל קמו תנועות סוציאליסטיות. בבריטניה הייתה קיימת מסורת של סוציאליזם אוטופי, עוד מתקופת רוברט אואן. ממשיכיו הרעיוניים הקימו את האגודה הפביאנית, שמשכה בעיקר אינטלקטואלים בני המעמד הבינוני. תנועות ומפלגות סוציאליסטיות החלו לקום, וכך בסוף המאה ה-19 כבר היו קיימות "הפדרציה הסוציאל-דמוקרטית" ו"מפלגת הלייבור הסקוטית". שלא כמפלגות פועלים אחרות שקמו ברחבי אירופה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, ובמיוחד בשונה מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה, לא לווה הסוציאליזם הבריטי במחויבות לדוגמה המרקסיסטית, והתבטא ברפורמיזם מתון, בנוסח תנועת האיגודים המקצועיים, שראה בראש ובראשונה את צרכיו הפרקטיים של מעמד הפועלים, ולא הטיף למהפכה.
מפלגת הלייבור הסקוטית הוקמה על ידי רוברט קנינגהם-גרהם, שהיה חבר הפרלמנט הבריטי הראשון שהצהיר על עצמו כסוציאליסט, על אף שנבחר מאז 1886 מטעם המפלגה הליברלית, וכן קייר הארדי, כורה סקוטי שהיה פעיל מזה שנים באיגודים המקצועיים באזורי המכרות. ב-1892 נבחר הארדי לפרלמנט מטעם מחוז ווסטהאם דרום. כחבר פרלמנט תמך הארדי במס הכנסה פרוגרסיבי, חינוך חינם, קצבאות זקנה, ביטולו של בית הלורדים וזכות הצבעה לנשים. ב-1893 הקים הארדי את מפלגת הלייבור העצמאית, מתוך שאיפה כי זו תצליח להביא לבחירת מועמדים סוציאליסטיים נוספים לפרלמנט.
בבחירות הכלליות של שנת 1895 התמודדו 28 מועמדים מטעם מפלגת הלייבור העצמאית, אך הם זכו רק ב-44,325 קולות, וגם הארדי איבד את מושבו. הארדי הבין כי על מנת להצליח בבחירת נציגי הפועלים לפרלמנט, הכרחי ליצור שיתוף פעולה בין כל קבוצות השמאל הקטנות.
היסטוריה > ועדת הייצוג של הלייבור

ב-1899 חבר באיגוד עובדי הרכבת בדונקסטר בשם תומאס ר. סטילס, הציע בסניף האיגוד שלו כי תיקרא ועידה מיוחדת על מנת לאחד את כל ארגוני השמאל לגוף יחיד שיקדם את מועמדי השמאל בכל מחוזות הבחירה לפרלמנט. ההצעה עברה את כל השלבים באיגוד, והוועידה כונסה ב"ממוריאל הול" ברח' פרינגדון בלונדון ב-26 בפברואר עד ה-27 בפברואר 1900. לוועידה הגיעו נציגים ממגוון רחב של ארגוני שמאל, איגודי פועלים ותנועות סוציאליסטיות.
לאחר דיון, הסכימו הנוכחים להצעתו של הארדי כי יקימו "קבוצת לייבור (עבודה) מוגדרת בפרלמנט, שיהיו לה מצליפים משלה, מדיניות משלה, ותשתף פעולה עם כל צד שיקדם חקיקה לטובת האינטרסים של העבודה." מכך נוצרה התאגדות שנקראה "ועדת הייצוג של הלייבור", ומטרתה לתאם את המאמצים לתמוך בבחירת חברי פרלמנט הנתמכים על ידי האיגודים המקצועיים, ומייצגים את אוכלוסיית מעמד הפועלים. להתאגדות החדשה לא היה מנהיג פורמלי, ובהיעדר מנהיג נבחר רמזי מקדונלד למזכיר. מקדונלד עמד אל מול המשימה הקשה לאחד את הפלגים השונים שייצגה "ועדת הייצוג". בבחירות הכלליות ב-1900 שכונו "בחירות החאקי", היה הנושא העיקרי המאבק בין השמרנים ובין הליברלים על רקע מלחמת הבורים השנייה. מסע הבחירות של "ועדת הייצוג" לא היה אפקטיבי, הן בשל האווירה הכללית, והן בשל הקרבה של ייסוד הוועדה למועד הבחירות. כלל ההוצאות שהוציאה הוועדה על קידום המועמדים היה 33 לירות שטרלינג. רק 15 מועמדים זכו לתמיכת הוועדה, ומתוכם נבחרו שניים. קייר הארדי וריצ'רד בל.
התמיכה ב"וועדת הייצוג" גברה ב-1901 על רקע "פרשת טאף וייל", עימות בין שובתים ובין חברת הרכבות שהסתיים בכך שהשובתים צוו על ידי בית המשפט לפצות את החברה ב-23,000 שטרלינג בשל הנזקים שנגרמו לה בשביתה. פסק הדין התקדימי הפך, למעשה, את השביתה לבלתי חוקית בכל רחבי בריטניה, והביא לכך שבעלי עסקים יוכלו לדרוש פיצוי מהאיגוד המקצועי, ובכך עיקר מכל תוכן את פעולת האיגוד. ממשלתו השמרנית של ארתור בלפור נתפסה כמייצגת את האינטרס של העסקים הגדולים. באופן מסורתי ייצגו הליברלים את אנשי העסקים, והשמרנים את האצולה הקרקעית. עתה נתפסו שתי המפלגות כמי שמנוכרות לאינטרסים של הפרולטריון התעשייתי.
בבחירות הכלליות ב-1906 זכו נציגי הוועדה ב-29 מושבים. הישג זה נתמך בהצלחתו של מקדונלד להגיע להסכם עם הליברלים, אותם ייצג בנו של ויליאם יוארט גלאדסטון, הרברט ג'ון גלאדסטון, שמטרתו הייתה להימנע מפיצול הקולות, ולהביא לבחירת נציג לייבור או ליברלים במחוזות בהן פיצול הקול עלול להביא לבחירתו של נציג השמרנים.
בכינוס הראשון שלאחר הבחירות, החליטו חברי הסיעה להיקרא באופן רשמי "מפלגת הלייבור", וכך קמה באופן רשמי המפלגה ב-15 בפברואר 1906. קייר הארדי, שהיה מנהיג המפלגה בתקופת ייסודה, נבחר ליושב ראש של המפלגה החדשה, ולמעשה למנהיגה, כאשר זכה ביתרון של קול אחד על דייוויד שאקלטון. בשנים הראשונות של המפלגה התבססה המפלגה על ציבור הבוחרים של מפלגת הלייבור העצמאית, מכיוון שהמפלגה לא ניהלה רישום של חבריה עד לשנת 1918 והארגונים והסיעות שהרכיבו אותה המשיכו ברישום חברים עצמאי. חלק ניכר מהתומכים במפלגה מהמעמד הבינוני ושורות האינטלקטואלים הגיעו משורות האגודה הפביאנית. ניצחון הליברלים בבחירות ב-1906 והצלחתה היחסית של מפלגת הלייבור, הביאו לביטול פסיקת "טאף וייל", כהישג המעשי הראשון של תנועת הפועלים החדשה.