stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כושר וחסיס

| --- | --- |
 תרבות:  מיתולוגיה כנענית, דת אוגריתית 
 אלים מקבילים:  הפייסטוס 
 
כושר-וחסיס (באוגריתית: 𐎋𐎘𐎗𐎟𐎆𐎃𐎒𐎒 – כתֿר וחֿסס) היה אל האוּמנויות והטכנולוגיה הכנעני, היוצר דברים נפלאים. נחשב כאל חיובי העוזר לבעל, אל החיים. בשירה האוגריתית הוא מכונה "חכם חרשים" ו"הין".
כמו מספר אלים זוטרים נוספים במיתולוגיה האוגריתית, שמו הוא שם כפול, ומראה על שני צדדים באישיותו.
באגדת אקהת מסופר עליו שיצר קשת מופלאה שאקהת הגיבור משתמש בה, וענת אלת המלחמה והציד חומדת אותה. בעלילות בעל וענת מסופר שהוא עוזר לבעל במלחמתו כנגד האל ים ויוצר עבור בעל כלי נשק מאגיים שמכריעים את ים לארץ. עוד מסופר עליו שם שהוא בנה את ארמונו המופלא של בעל בפסגת צפון במשך שישה ימים. כושר-וחסיס רצה ליצור לארמון חלונות וארובות, דבר שבעל התנגד לו, אך לאחר המעשה בעל השתכנע וביקש ממנו שיקרע בארמון חלונות. בכך ממלא כושר-וחסיס תפקיד טיפוסי של האל החכם ויועצו של הגיבור אל הסער, במיתוס מלחמת אל הסער בים. בזאת הוא דומה לאל האכדי-בבלי אאה, הממלא תפקיד זה בשירת אֻלִִיכֻמִי החורית-חתית. ישנם רמזים כי גם במיתולוגיה האוגריתית נחשב כושר-וחסיס כמקבילו של אאה.
בלחש עלילת האלים הנאבקים בנחש, הדמות המרכזית "אם פחל" קוראת לאמה, הדמות המרכזית השנייה, שמש, להוביל קול אל אלים שונים במעונותיהם, כדי להודיעם לחש קסם נגד נשיכת נחשים. לכל קריאה לאל מוקדש קטע ביצירה, כאשר ההבדל בין הקטעים הוא רק בשם האל ומעונו; לכושר וחסיס מוקדש הקטע התשיעי מבין קטעים אלה, ומעונו הנזכר בלוח הוא כפתר, הנזכר גם במקום אחר כמעון כושר וחסיס. בלוח הממשיך את הלוח הזה, בשל ערפל שכיסה את הארץ גברה "חמה" (ארס), ובין האלים הרבים שנזכרו (רובם בזוגות) כאוספי ה"חמה" מוזכר כושר וחסיס (ללא זוג).
ראו גם

כפתור
לקריאה נוספת

נגה וגיא דרשן, המיתולוגיה הכנענית (מיתוסים 15), הוצאת מפה, תל אביב תשס"ט
הערות שוליים

↑  צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 682-690 – לוח UT 607
↑  צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 699, 703 – לוח UT 608
| אלים במיתולוגיה הכנענית |
| --- | --- | --- |
| מפחרת האלים | אל • אשרה • בעל־הדד • ענת • עשתרת • דגן • אדון • בעלת גבל • בוהו • מוֹת • בעל פעור • ים • שמש • ירח  • כושר וחסיס • כושרות • רשף • חורון • קדש • אשמון • עשתר • כמוש • מלך • קוס • יהוה • שחר • שלם • צד • נכל ואב • שכמן ושנם • לויתן • תנין (אנ') • מלקרת • תנת • בעל חמון • פמי (אנ') • סכן • צדק (אנ') • מישור (אנ') • שלמן • גד |  |
| אתרים מקודשים | מרום צפון • חכפת • כפתר • עשתרות • תותול |  |
| ספרוּת | שירה אוגריתית: עלילות בעל וענת ‧ עלילת אקהת ‧ עלילת כרת ‧ הולדת שחר ושלם ‧ חתונת ירח ונכל ‧ לחש עלילת האלים הנאבקים בנחש • כתבי סכניתן |  |
| פולחן | במות • מרזח • פסלים מצבות • מצבות נדר • בית אל • כס עשתרת • מקדש מגדול • תרפים • נסך וקטורת • מזבחות אבן ונחושת • קורבנות, זבחים, מנחות, זבח חלב, שלמים, כליל ועולות • העלאה באוב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119320746  VIAF: 40185744   WorldCat (עם VIAF): 40185744
יחסי ארצות הברית – סומליה

| יחסי ארצות הברית – סומליה |
| --- | --- |
ארצות הברית: סומליה


ארצות הברית: סומליה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 637,657
אוכלוסייה
345,891,750: 19,169,848
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 11,680
תמ"ג לנפש (בדולרים)
79,103: 609
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרלית: משטר פדרלי נשיאותי למחצה

יחסי ארצות הברית–סומליה הם יחסי החוץ בין ארצות הברית לסומליה.
היסטוריה

ממשלת סומליה בחרה בדרך הסוציאליסטית, ולכן נתמכה על ידי ברית המועצות. בשנת 1977 פרצה מלחמת אוגדן בין סומליה לאתיופיה, שנהנתה גם היא מתמיכת ברית המועצות, וברית המועצות החליטה להמר על אתיופיה הקומוניסטית שנראתה אמינה יותר, ובעקבות כך היא תמכה באויבי סומליה במלחמה זו. דבר זה הוביל לכך שארצות הברית החלה לתמוך בסומליה, שהייתה לה עמדה אסטרטגית מועילה, בסכסוך זה. התמיכה הצבאית והטכנולוגית החלופית של ברית המועצות וארצות הברית אפשרה לסומליה להקים את הצבא הגדול והחזק ביותר ביבשת אפריקה. עם זאת, כבר בשנת 1978, סומליה ספגה תבוסה קשה במלחמה, שסימנה את תחילתו של משבר ממושך שהפך למלחמת אזרחים ארוכה בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 שהובילה להתפוררותה של המדינה בפועל.
לאחר נפילת ממשלת באר ופרוץ מלחמת האזרחים בסומליה, שגרירות ארצות הברית במוגדישו נסגרה, אף כי ממשלת ארצות הברית מעולם לא ניתקה רשמית את היחסים הדיפלומטיים עם סומליה. קרב מוגדישו שהתרחש ב-3–4 באוקטובר 1993, כחלק ממבצע שמירת השלום של האו"ם בסומליה, במהלכו ספגו הכוחות המיוחדים האמריקניים אבדות גבוהות באופן בלתי סביר, השפיע על החלטת הנהגת ארצות הברית להסיג את הכוחות האמריקנים מסומליה.
ארצות הברית תמכה בממשלת המעבר הפדרלית בחסות האו"ם בסומליה, שהוקמה בשנת 2004.
מאז 2011 קיימה ארצות הברית מערכות יחסים עם הרשויות הסומליות באמצעות משלחת דיפלומטית שאינה תושבת בניירובי. ארצות הברית נותרה אחת מספקיות הנשק העיקריות של הצבא הלאומי הסומלי (SNA). ביוני 2009, ה-SNA שנבנה מחדש קיבל 40 טונות נשק ותחמושת מממשלת ארצות הברית כסיוע במאבק נגד המורדים האסלאמיים בדרום סומליה. הממשל האמריקני התחייב לספק יותר ציוד צבאי ומשאבים חומריים שיסייעו לרשויות הסומליות לחזק את הביטחון הכללי במדינה. בעניין זה, ממשלת ארצות הברית פרסמה מסר ברכה לנשיא הנבחר של סומליה והבטיחה להמשיך ולתמוך בהנהגת המדינה.
הממשלה הפדרלית הסומלית הוקמה ב-20 באוגוסט 2012, עם תום מנדט הביניים של ממשלת המעבר הפדרלית, והיא השלטון המרכזי הקבוע הראשון במדינה מאז פרוץ מלחמת האזרחים.
בספטמבר 2012 הצליח הצבא הסומלי בעזרת כוחות האיחוד האפריקאי לכבוש מהאסלאמיסטים את כל היישובים הגדולים במדינה, כולל הבירה מוגדישו. ב-10 בספטמבר בחר הפרלמנט הפדרלי החדש של סומליה את חסן שייח' מחמוד לנשיא המדינה.
ב-17 בינואר 2013 הודיעה מזכירת המדינה האמריקנית הילרי קלינטון, לאחר פגישה עם חסן שייח' מחמוד, על הכרה רשמית של ארצות הברית בממשלת סומליה.
נציגויות דיפלומטיות

ארצות הברית מחזיקה בסומליה שגרירות במוגדישו.
סומליה מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די סי.
יעלים (שבט)

| יעלים |
| --- | --- |
 יעל נובי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: יעלים
שבט:: יעלים
שם מדעי
 Caprini
יעלים (שם מדעי: Caprini), הוא שבט של פרסתנים בתת-משפחת היעלים, הכוללים 6 סוגים ו-19 מינים. הסוגים בשבט מתאפיינים במידות גוף קטנות עד בינוניות, והם חיים באזורים הרריים באסיה, אירופה, אפריקה ואמריקה הצפונית. חלקם משויכים לקבוצת אנטילופות-עז ורובם דומים יותר לכבש הבית או לעז הבית. המינים בשבט מתאפיינים בקרניים גדולות יחסית שמתעקלות לאחור או לצדדים בצורת רבע עיגול עד עיגול שלם.
בניגוד לשבט צפירים, למרבית מיני שבט היעלים יש דו-צורתיות זוויגית בולטת, המתבטאת בעיקר בקרניים, במידות הגוף ובצבעי הפרווה. בית הגידול של המינים הוא רכסי הרים צחיחים או מיוערים, אם כי יש מספר מינים שחיים גם באזורים טרופיים. המין הגדול בשבט הוא יעל בורג והמין הקטן הוא טאר ערבי.
מיון

סוג ומין יחיד: עבדקן הרעמה (Ammotragus lervia)
סוג ומין יחיד: טאר ערבי (Arabitragus jayakari)
סוג: יעל (Capra )
מין: עז הבר (Capra aegagrus)
מין: עז הבית (Capra hircus)
מין: יעל איברי (Capra pyrenaica)
מין: יעל אלפיני (Capra ibex)
מין: יעל אתיופי (Capra walie)
מין: יעל בורג (Capra falconeri)
מין: יעל נובי (Capra nubiana)
מין: יעל סיבירי (Capra sibirica)
מין: יעל קווקזי מזרחי (Capra cylindricornis)
מין: יעל קווקזי מערבי (Capra caucasica)
סוג ומין יחיד: טאר ההימלאיה (Hemitragus jemlahicus)
סוג: כבש (Ovis )
מין: כבש אוריאל (Ovis vignei)
מין: כבש ארגאלי (Ovis ammon)
מין: כבש גדול-קרניים (Ovis canadensis)
מין: כבש דאל (Ovis dalli)
מין: כבש הבית (Ovis aries)
מין: כבש השלג (Ovis nivicola)
מין: כבש מופלון (Ovis orientalis)
סוג ומין יחיד: טאר נילג'ירי (Nilgiritragus hylocrius)
סוג: כבש כחול (Pseudois )
מין: כבש כחול מצוי (Pseudois nayaur)
מין: כבש כחול גמדי (Pseudois schaeferi)
לקריאה נוספת

William M. Schaffer, "Intraspecific Combat and the Evolution of the Caprini", Evolution 22(4), December 1968, pp. 817-825.
| יעלים |
| --- | --- | --- |
| כבשי שור | כבשי שור |  |
| כבש המושק | כבש המושק |     |
| טאקין | טאקין |     |
| יעלים | יעלים |     |
| עבדקן הרעמה | עבדקן הרעמה |     |
| טאר ההימלאיה | טאר ההימלאיה |     |
| טאר ערבי | טאר ערבי |     |
| טאר נילג'ירי | טאר נילג'ירי |     |
| כבש | כבש ארגאלי • כבש מופלון • כבש הבית • כבש אוריאל • כבש גדול-קרניים • כבש דאל • כבש השלג |     |
| כבש כחול | כבש כחול מצוי • כבש כחול גמדי |     |
| יעל | יעל קווקזי מערבי • יעל קווקזי מזרחי • עז מבריגה • יעל איברי • יעל האלפים • יעל נובי • יעל סיבירי • יעל אתיופי • עז הבר (תת-מין: עז הבית) |     |
| צפירים | צפירים |     |
| צפיר | צפיר האלפים • צפיר הפירנאים |     |
| צפיר הקורדילרים | צפיר הקורדילרים |     |
| סרו | סרו יפני • סרו סומטרי • סרו סיני • סרו ההימלאיה • סרו אדום • סרו טאיוואני |  |
| גוראל | גוראל סיני • גוראל ההימלאיה • גוראל אדום • גוראל אמור |  |
יחסי ארצות הברית – סורינאם

| יחסי ארצות הברית – סורינאם |
| --- | --- |
ארצות הברית: סורינאם


ארצות הברית: סורינאם
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 163,820
אוכלוסייה
345,891,750: 635,793
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 3,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
79,103: 5,949
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

יחסי ארצות הברית–סורינאם הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של סורינאם לארצות הברית של אמריקה.
על פי דו"ח המנהיגות העולמית האמריקאית לשנת 2012, 51% מהתושבים הסורינאמיים מאשרים את הנהגת ארצות הברית, כאשר 4% אינם מסתייגים ו-45% אינם בטוחים, הדירוג החמישי בגובהו ביותר עבור כל מדינה שנבדקה באמריקה.
היסטוריה

סורינאם הייתה מושבה הולנדית עד 1975, אז זכתה לעצמאותה. בטקס העצמאות הסורינאמי הייתה נוכחות אמריקאית ומזכיר הצי ייצג את ארצות הברית. הנשיא ג'רלד פורד הודיע על הכרה בסורינאם באותו יום. שגרירות אמריקאית הוקמה בפרמריבו. בין 1980 ל-1991 הייתה סורינאם נתונה לשלטון צבאי. עם חזרת המשטר הדמוקרטי ב-1991 השתפרו היחסים עם ארצות הברית. סורינאם משתתפת עם ארצות הברית ביוזמת הביטחון של אזור הקריבים (Caribbean Basin Security Initiative).
מאז הקמתה מחדש של ממשלה דמוקרטית ונבחרת בשנת 1991, קיימה ארצות הברית יחסים חיוביים עם סורינאם על בסיס עקרונות הדמוקרטיה, כבוד לזכויות האדם, שלטון החוק והסמכות האזרחית על הצבא, וארצות הברית אף סיפקה הכשרה לחלק מהקצינים בצבא סורינאם ומקבלי ההחלטות כיצד לפעול באופן דמוקרטי בחברה האזרחית. מאחר שארגוני סחר בסמים נרקוטיים מנתבים כמויות גדולות של קוקאין דרך סורינאם לאריזה מחדש והובלה לאירופה וארצות הברית, וכן אקסטזי להובלה לארצות הברית, ארצות הברית סייעה להכשיר אנשי חוליה נגד סמים מסורינאם, כדי לסייע לסורינאם במאבק נגד סמים ופעילות פלילית נלווית. ארצות הברית וסורינאם מנהלות גם שותפויות משמעותיות במאבק בסחר בבני אדם ובהלבנת הון.
ארצות הברית העניקה סיוע משטרתי לסורינאם, בפרט במחשוב מסדי הנתונים אודות פושעים ותמיכה בפעולות סורינאם למיגור הברחות סמים. חיל השלום האמריקני בסורינאם עובד עם משרד הפיתוח האזורי והקהילות הכפריות, במטרה לעודד פיתוח קהילתי בלב סורינאם.
סורינאם מיוערת בצפיפות, וההתעניינות הגוברת בכריתת עצים וכרייה מסחרית בהיקף גדול בלב סורינאם עוררו חששות סביבתיים. שירות היערות האמריקני, הסמית'סוניאן, וארגונים סביבתיים רבים שאינם ממשלתיים קידמו שיתוף פעולה טכני עם ממשלת סורינאם למניעת הרס יער הגשם הטרופי של המדינה, אחת המערכות האקולוגיות המגוונות בעולם. מומחים אמריקאים עבדו בשיתוף פעולה הדוק עם גורמים מקומיים במשאבי טבע, כדי לעודד פיתוח בר-קיימא של הפנים והחלופות האקולוגיות. ב-1 בדצמבר 2000, UNESCO הגדירה את שמורת הטבע המרכזית בסורינאם כ-16,000 קמ"ר כאתר מורשת עולמית. ענף התיירות של סורינאם נותר חלק מהמשק, ותשתיות התיירות מוגבלות (בשנת 2004 ביקרו בסורינאם כ-145,000 תיירים זרים).
המאמצים של סורינאם בשנים האחרונות לליברליזציה של המדיניות הכלכלית יצרו אפשרויות חדשות ליצוא ולהשקעה של ארצות הברית. ארצות הברית נותרה אחת משותפות המסחר העיקריות בסורינאם, בעיקר בגלל ההשקעה ארוכת השנים של ALCOA בענף הכרייה ועיבוד הבוקסיט של סורינאם. כמה חברות אמריקאיות המיוצגות על ידי חברות סורינאמיות הפועלות כמתווכים פועלות בסורינאם, בעיקר בתחום הכרייה, מוצרי הצריכה והשירותים. הייצוא העיקרי של ארצות הברית לסורינאם כולל כימיקלים, כלי רכב, חלקי מכונות, בשר וחיטה. מוצרי צריכה אמריקניים זמינים יותר ויותר דרך חברות המסחר הרבות של סורינאם. ההזדמנויות עבור יצואנים, חברות שירות וחברות הנדסה אמריקאיות ככל הנראה יתרחבו בעשור הקרוב.
סורינאם מעוניינת בארצות הברית ומשקיעים זרים אחרים, על מנת לסייע בפיתוח מסחרי של משאבי הטבע העצומים שלה ולסייע במימון שיפורי תשתיות, קודם קוד השקעה חדש וחקיקה להגנה על זכויות קניין רוחני אשר יחזקו את האטרקטיביות של סורינאם למשקיעים; חוק ההשקעות אושר על ידי האספה הלאומית ונכון לעכשיו הוא מתוקן על ידי משרד האוצר.
יחסים דיפלומטיים

ארצות הברית מחזיקה שגרירות בבירת סורינאם, פרמריבו, ואילו סורינאם מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. קונסוליה כללית במיאמי וקונסול כבוד בניו אורלינס.
כף וסטברוק

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  71°50′00″S 75°26′00″W﻿ / ﻿71.8333°S 75.4333°W﻿ / -71.8333; -75.4333
 נתונים מדיניים
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהכף וסטברוק(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהכף וסטברוק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף וסטברוק(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף וסטברוק
 
כף וסטברוק (באנגלית: Cape Westbrook) היא לשון יבשה מכוסה שלג, בקצה הדרום מערבי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הכף

הכף מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בשנת 1947, ובהתבסס על תצלומי לווין שצולמו על ידי לאנדסאט בשנים 1972–1973.
היסטוריה > מקור השם

שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
לשון היבשה נקראת על שמו של קפטן דארן אי. וסטברוק הבן (Darrel E. Westbrook, Jr) מצי ארצות הברית, שהיה מפקד כוח התמיכה הימי של ארצות הברית באנטארקטיקה במהלך מבצע דיפ פריז, בין יוני 1978 ועד יוני 1980.
ראו גם

כף ווסטוק
| אתרים על שם מלחינים, מוזיקאים ויצירות מוזיקליות באי אלכסנדר |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | באלאקירב • בארטוק • גילברט • דיליוס • מיקאדו • סאליבן • סיבליוס • פלסטרינה |  |
| הדומי קרח | הנדל • וגנר • מוצרט |  |
| מדפי קרח | באך • ברהמס • בריטן |  |
| שדות שלג | שדה השלג פרסל |  |
| מפרצונים | בוקריני • ברהמס • בריטן • היידן • ובר • ורדי • מנדלסון • סטרווינסקי • פורה • קופרן • ראמו • שוברט |  |
| הרים, רמות ומצוקים | רכס אטאנסוב • רמת אלגר • נונאטאקי אפאלאצ'יה • הר בורודין • פסגת גלוק • הר גריג • רמת דביסי • הר וילבי • מעבר האפנר • הרי לאסוס • הר ליסט • שלוחת מאהלר • פסגות מוסורגסקי • הר מורלי • נונאטאק פיגארו • הר פינאפור • גבעות פינלנדיה • הר צ'ייקובסקי • הר שומאן • גבעת שופן |  |
| חצאי אי | אירואיקה • בטהובן • מונטוורדי • שוסטקוביץ' |  |
| לשונות יבשה | נקודת ברליוז • נקודת רוסיני |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
לאו קרמר

| --- | --- |

 לידה:  28 בינואר 1944 (בן 80) פיטלינגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 פרסים והוקרה:  צלב מסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2010)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
לאו קרמר (בגרמנית: Leo Krämer, נולד ב-1944) הוא נגן עוגב, מנצח ומורה.
ביוגרפיה

קרמר נולד בפיטלינגן שבחבל הסאאר, גרמניה. את לימודי המוזיקה החל בטריר ובזארבריקן. בין מוריו לעוגב היו לודוויג דור ומיכאל שניידר. ניצוח למד אצל סרג'יו צ'ליבידאקה, גינתר ואנד ואויגן יוכום. במשך השנים זכה בתחרויות בינלאומיות לנגינה בעוגב באוסטריה, בלגיה, גרמניה ואיטליה והופיע בקונצרטים ברחבי העולם.
בשנת 1969 מונה למנצח המקהלה הפילהרמונית של חבל הסאאר. מאז 1971 כיהן כמנצח ראשי ונגן עוגב בקתדרלה של שפייר וניהל את פסטיבל ימי המוזיקה בקתדרלה.
בשנים 1992-94 כיהן כמנצח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של אסטוניה ומאז 1995 הוא מנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של מינסק. כמו כן הוא מנצח אורח קבוע על התזמורת הסימפונית של סנקט פטרבורג, עמה ביצע את יצירותיו הגדולות של יוהאן סבסטיאן באך - מתאוס פסיון, יוהנס פסיון, המיסה בסי מינור והאורטוריה לחג המולד, וכן את האליהו של פליקס מנדלסון.
לאו קרמר הוא מורה נלהב. מאז 1998 הוא מכהן כפרופסור בבית הספר הגבוה למוזיקה בסאארבריקן ובמנהיים. קרמר מרבה לשבת בחברי שופטים בתחרויות עוגב בינלאומיות ומגיש כיתות אמן לנגני עוגב.
לאונידס הראשון

לאונידס הראשון (בערך 521 לפנה"ס - 11 באוגוסט 480 לפנה"ס) היה מלך ספרטה שנודע בשל גבורתו בקרב תרמופילאי.
לאונידס היה אחד מבניו של אנכסנדרידס השני, מלך ספרטה שעל פי המיתולוגיה נחשב לצאצאו של הרקולס. ב-489 לפנה"ס או ב-488 לפנה"ס ירש את כתר ספרטה מאחיו קלאומנס הראשון, שאת בתו גורגו נשא לאישה.
סיפורו

לפי הרודוטוס אמו של לאונידס לא הייתה רק אשת אביו אלא גם אחייניתו, אמו של לאונידס הייתה עקרה למשך זמן כה רב שהאפורים, פקידי הממשל הספרטני, ניסו לשכנע את אנכסנדרידס השני, מלך ספרטה, למצוא לו אישה אחרת ולנטוש את אשתו הנוכחית. אנכסנדרידס סירב, בטענה שהעובדה שאשתו עקרה לא אומרת שאשתו אשמה, ושכנע את האפורים לאפשר לו לשאת אישה שנייה בלי להתגרש מאשתו הראשונה. אשתו השנייה, נצר לכילון איש ספרטה (אחד משבעת חכמי יוון), הולידה לאנכסנדרידס בן ראשון, קלאומנס הראשון. שנה לאחר הולדת קלאומנס, אשתו הראשונה של אנכסנדרידס הולידה לו עוד בן, דוריאיוס. לאונידס היה הילד השני שנולד לאנכסנדרידס מאשתו הראשונה. מכיוון שלאונידס לא היה צפוי לרשת את הכתר (מכיוון שהיה לו שני אחים גדולים ולאחר מותם ילדיהם ירשו את הכתר ולא לאונידס), למד לאונידס באגוגה, בית החינוך הצבאי והנוקשה של ספרטה, לאונידס הוא אחד ממלכי ספרטה הבודדים שלמדו באגוגה.
בערך בשנת 520 לפני הספירה נפטר אביו של לאונידס, אנכסנדרידס, ואחיו הגדול של לאונידס, קלאומנס, ירש את הכתר. אחיו השני של לאונידס,  דוריאיוס, הרגיש לא רצוי בספרטה לכן עזב את ספרטה וניסה להקים מושבה יוונית בסיציליה, הוא לא הצליח ונרצח. מערכת היחסים בין לאונידס לבין אחיו הגדולים לא ידועה, אך, ידוע שלאונידס התחתן עם גורגו, ביתו של קלאומנס. בשנת 490 לפני הספירה, התאבד קלאומנס (אחיו הבכור של לאונידס), בעקבות זה הוכתר לאונידס כמלך ספרטה.
קרב תרמופילאי

כאשר נודע בספרטה על פלישת קסרקסס מלך פרס ליוון, אנשיה נועצו באורקל מדלפי וקיבלו תשובה שבה נאמר בין היתר: "ייפול בחלקם של אנשי לאקוניה להתאבל על מות מלכם - צאצאו של הרקולס הגדול."
באוגוסט 480 לפנה"ס יצא לאונידס בלווית 300 מאנשי חיל משמרו למצר היבשתי תרמופילאי שבמרכז יוון - המעבר היחיד שדרכו ניתן היה להגיע מצפון יוון לדרומה. הוא פיקד על כוח של הליגה ההלנית שמנה 7,000 איש ושהוטל עליו לעצור את התקדמותו של הצבא הפרסי, שהגיע מכיוון צפון יוון ומנה מאות אלפי חיילים. וזאת במטרה לאפשר לצי היווני להתארגן בארטמיסיון.
במשך היומיים הראשונים לאונידס ואנשיו הצליחו להדוף את התקפות הפרסים בקרב שבו נהרגו כ-20,000 מחיילי צבא קסרקסס, ובהם שניים מאחיו. אך ביום השלישי בוגד יווני בשם אפיאלטס הוביל את המצביא הפרסי הידרנס בשביל אנופאיאה. זו הייתה דרך בהרים שעקפה את מצר תרמופילאי ואיפשרה לפרסים לאגף ולהביס את הצבא היווני.
במצב דברים זה החליט לאונידס לשלוח בחזרה את כל החיילים היוונים, בעוד הוא ו-1400 אנשיו נשארו ללחום בפרסים עד מוות, כדי לעכב את התקדמותם ולאפשר ליוונים להתארגן נגדם.
כוח קטן זה, שהוקף מכל צדדיו בחיילי האויב, נלחם עד האיש האחרון. ההיסטוריון היווני הרודוטוס כתב כי קסרכסס פקד לערוף את ראשו של לאונידס ולצלוב את גופתו. קברו של לאונידס נמצא כיום בעיר ספרטה שבמחוז פלופונסוס ביוון.
בתרמופילאי הוקמה אנדרטה בצורת אריה (שנהרסה במשך הדורות) ושעליו כתוב, כפי שמוזכר כבר על ידי הרודוטוס :"עובר אורח, לך ואמור לספרטנים כי כאן שוכבים אנו, המצייתים לחוקיהם."
לאחר מותו

בנו פליסטרכוס ירש את כס המלוכה אבל היות שהיה עדיין קטין, מילא את מקומו בן דודו פאוסניאס (בן אחיו של לאונידס) כעוצר ספרטה. אחרי מותו ירש אותו פלייסטואנאקס, בנו של פאוסניאס.
ראו גם

צבא ספרטה
300 (סרט)
מולון לאבה
הערות שוליים

↑  ניצן סדן, הקברניט נאציקאזה: מטוסי ההתאבדות של היטלר, באתר כלכליסט, 16 בפברואר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007352125305171  PLWABN: 9810546395405606  BNE: XX6389528  BnF: cb16702364r (data)  GND: 118973932  ISNI: 0000 0003 6572 7983  LCCN: no2002001719  NKC: mzk20221146311  NLG: 199220  NTA: 416847587  RERO: 02-A010004222  SNAC: w64x5gwq  SUDOC: 162489641  VIAF: 288396607   WorldCat (עם VIAF): 288396607
כושן ארסי

| כושן ארסי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: חגבאים
תת־סדרה:: Caelifera
משפחה:: חגביים
תת־משפחה:: חרוטניים
סוג:: Poekilocerus
מין:: כושן ארסי
שם מדעי
 Poekilocerus bufonius

כושן ארסי (שם מדעי: Poekilocerus bufonius) הוא מין של חגב מתת-משפחת החרוטניים, הנכללת בממשפחת החגביים. על אף שמו, הוא אינו ארסי, אלא רעיל.
מאפיינים

צבעו של הכושן הבוגר שחור (לעיתים נוטה לסגול כהה), ועליו פזורים כתמים בצבעי כתום-צהוב, צבעי אזהרה המעידים על רעילותו. לכושן הארסי בלוטות רעל הממוקמות בין שני פרקי הגוף הראשונים. בעת סכנה הוא נעמד על רגליו הקדמיות, מרים את פלג גופו העליון ומתיז את הריר הרעיל למרחק של כמה סנטימטרים. הרעל גורם לצריבה חיצונית ולפגיעה במערכת העצבים של הטורף.
אורך גופו נע בין חמישים למאה מילימטרים. מבנה גופו מוארך, ראשו מחודד ועליו זוג מחושים קצרים. הכושן הארסי הוא בעל שלושה זוגות גפיים המתאימים לקפיצה, ושני זוגות כנפיים בצבעי כתום-ורוד, כאשר הכנפיים האחוריות מקופלות תחת הכנפיים הקדמיות. עיקר תנועתו מתבצעת בעזרת קפיצה וניתור. לכושן זוג עיניים מורכבות וגפי פה נושכות לועסות. הוא ניזון מצמחים ממשפחת האסקלפיים, כמו פתילת המדבר הגדולה.
הפרטים הזכרים קטנים יותר מן הנקבות ונבדלים מהן בצורת הבטן. הרבייה מתרחשת בין החודשים אפריל ומאי. הנקבה מטילה ביצים בבור חפור באדמה שעומקו אינו עולה על 18 סנטימטרים. הביצים מוארכות ומאוגדות בפקעות המצופות בקצף המופרש על ידי הנקבה. בכל פקעת נמצאות 60 ביצים, ובסך הכול מטילה הנקבה כ-250 ביצים בכל תטולה. בקיעת הביצים מתרחשת לאחר הגשם הראשון.
הכושן הארסי נפוץ באזורי מדבריות. בישראל ניתן למוצאו באזור דרום ים המלח, בערבה ובנגב.
ראו גם

הבחנה בין ארס לרעל
הערות שוליים

↑  James Wallace, Biochemical Interaction Between Plants and Insects 9 במרץ 2013, עמ' 115
כושנים ארסיים מזדווגים
ישיבה קטנה

ישיבת וולוז'ין - הישיבה הממוסדת הראשונה והישיבה שכונתה אם הישיבות
ישיבה קטנה (יש"ק, גם ישיבה לצעירים) היא מוסד ללימוד תורה לגילאי 14-17.
בשנת 2018 עמד מנין התלמידים בישיבות קטנות ברחבי הארץ על כ-36,000 תלמידים, בכ-350 ישיבות קטנות.
מאפייני ישיבה קטנה

ישיבה קטנה מיועדת לתלמידים שסיימו את למודיהם בתלמוד תורה או בבית ספר, לאחר שמונה שנות לימוד, והיא מקבילה לבית ספר תיכון בחינוך הכללי. בחלקן של הישיבות הקטנות (בעיקר אלו המזוהות עם הציבור החרדי), נמשכים הלימודים כשלוש שנים - מכיתה ט' עד י"א (גילאי 14 עד 17), ובחלקן (בעיקר בציבור הדתי לאומי או חרדי לאומי) נמשכים הלימודים ארבע שנים (במקביל ללימודים בכיתות ט'-י"ב) ולאחריהן פונים התלמידים ללימוד ב"ישיבה גדולה" או "גבוהה".
הלימודים בישיבה קטנה בדרך כלל הם לימודי קודש בלבד, המתמקדים בלימוד התלמוד הבבלי, בשילוב לימוד הלכה, בדרך כלל מתוך הספר משנה ברורה. ישנן ישיבות שמשלבות לימודי תנ"ך ואמונה בנוסף ללימוד העיקרי המתמקד בתלמוד.
ישנן ישיבות קטנות שמשלבות בשנה הרביעית לימודי חול במסגרת מצומצמת על מנת לאפשר לתלמידים לקבל תעודת בגרות מינימלית.
חלק מהישיבות הקטנות כוללות רק מסגרת ללימוד, בתוספת ארוחות, וללא לינה. כאלו הן למשל הישיבות הקטנות בעיר בני ברק, שמשמשות בעיקר את התלמידים הגרים בעיר. אך כיום ישנן ישיבות רבות שמשמשות כפנימיה לתלמידים, שחוזרים הביתה רק פעם בשבועיים או שלושה, בדרך כלל אלו ישיבות שמגיעים אליהם תלמידים מחוץ לעיר.
ביהדות החרדית באירופה ובארצות הברית מקובל שמלבד הישיבה הקטנה הרגילה, המשמשת כמסגרת לגילאי 14–17, ישנה גם ישיבה לצעירים מגיל 17–20, ורק לאחריה התלמידים פונים ללימודים בישיבה גבוהה, בדרך כלל בישראל.
סדרי הישיבה

סדרי הישיבה קטנה, מחולקים לשלושה סדרים, כאשר בסדר הראשון הלימוד הוא עיוני, ובסדר השני הלימוד מתרכז בלימוד בבקיאות. הסדר השלישי משמש בחלק מהישיבות כסדר בקיאות בדומה לסדר צהרים, ובחלקם משמש כ'סדר הכנה', להכנת החומר עליו השיעור הבא נסוב, כאשר באותו הזמן ישנו "משיב" הממונה להשיב על שאלות התלמידים, ולהדריך אותם בלימוד.
ישיבה קטנה תיכונית

במהלך השנים התפתח סגנון חדש של ישיבות קטנות הפונות בעיקר לציבור המודרני יותר, בו נלמדים מלבד לימודי הקודש גם לימודי חול, ואף מקבלים בהם תעודת בגרות. חלוצת הישיבות הללו היא ישיבת היישוב החדש שהוקמה בתל אביב בשנת 1938, מאז קמו ישיבות רבות בסגנון הזה. רוב ההורים השולחים את בניהם לישיבות האלו אינם אברכים, בין השאר בגלל העלות הגבוהה של הלימודים בהם. בשונה מהישיבות הקטנות, בהן תקופת הלימודים בישיבה היא כשלוש שנים, בישיבות התיכוניות משך הלימוד בישיבה הוא ארבע שנים; כיתות ט' י' י"א וי"ב, שהם המשך לכיתות בתלמוד תורה.
ישיבה קטנה לאומית

בסוף שנות התשעים, התפתח בציונות הדתית סוג מסוים של ישיבה קטנה, המכונה לעיתים ישיבה קטנה לאומית. שונה מהישיבות החרדיות - בישיבות הקטנות הלאומיות נלמדים, בנוסף ללימוד העיקרי של גמרא והלכה, ספרי הגות ומחשבה בדרכו של הרב קוק, בייחוד הכוזרי, ספרי המהר"ל, רמח"ל, ספרות המוסר וספרי הרב קוק, תלמידיו וממשיכיו. בחלק מהישיבות נלמדת גם תורת החסידות.
חלק מישיבות אלו, מאפשרות למעוניינים בכך ללמוד בשנה הרביעית לימודים לבגרות מינימלית במסלולים אקסטרניים בשעות הערב וכדומה.