stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רפאל יצחק זרחיה אזולאי
הערות שוליים

↑  החיד"א, מעגל טוב השלם (עמ' 37): "הרב החסיד המקובל איש אלוקים מו"ה יוסף ביאלר ז"ל אשכנזי, בא לעיה"ק ירושלים בחברת הרב הקדוש מו"ה יהודה חסיד"
↑  מאיר בניהו רבי אליעזר נחום - פירוש ספרי, יד הרב נסים, תשנ"ג. ראו גם ברכי יוסף, אבן העזר (סימן לא ס"ק ו-ח). מחזיק ברכה, אורח חיים (סימן ריט ס"ק א-ג).
↑  שם הגדולים, ערך מה' אברהם אזולאי.
↑  כך כותב רבי יצחק זרחיה בהקדמתו לספרו של רבי יונה נבון "נחפה בכסף": "מר גיסי המחבר ה"י". וראה אודות זה בספר אגרות והסכמות רבינו חיד"א (להלן בפרק לקריאה נוספת), הערה 104.
↑  ראו: ילקוט חידושי הגרי"ז ז"ל - מר אביו של מרן החיד"א, בתוך: קובץ תורני יורו משפטיך ליעקב, תשנ"ח (עמ' רכא-רנו)
↑  רבי רפאל יצחק זרחיה אזולאי, בתוך: קובץ בית אהרן וישראל, שנה יז גיליון א (צז), באתר היברובוקס
↑  איגוד עמלי התורה, מדור 'מאורי האומה', הקהילות - גיליון י', ירושלים: הוצאת טקסט רץ, תשפ"א
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007361102005171  VIAF: 17151171056739092411   WorldCat (עם VIAF): 17151171056739092411
שברולט מונטנה

| --- | --- |
Chevrolet Montana, שנת 2009
Chevrolet Montana, שנת 2009
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Chevrolet Tornado (במקסיקו)  Opel Corsa Utility  Opel Corsa Pickup
 יצרן:  "General Motors do Brasil" (אנ') (ברזיל)  "General Motors South Africa" (אנ') (דרום אפריקה)
 שנות ייצור:  2003–הווה
 הרכבה:  ברזיל ברזיל (2003–הווה)  דרום אפריקה דרום אפריקה (2003–2017)
 מודל קודם:  Chevrolet Corsa Pick-up
 חברת אם:  שברולט  ג'נרל מוטורס
 סיווג:  טנדר מסוג "Coupé utility" (אנ')
 אורך:  4,430 מ"מ (2003–2010)  4,514 מ"מ (2010–הווה)
 רוחב:  1,645 מ"מ (2003–2010)  1,700 מ"מ (2010–הווה)
 גובה:  1,420 מ"מ מ"מ (2003–2010)  1,578 מ"מ (2010–הווה)
 משקל:  1,087–1,180 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,714 מ"מ  (2003–2010)  2,669 מ"מ (2010–הווה)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1.4 ליטר (1,398 סמ"ק) המפיק 99 כ"ס ב-6,000 סל"ד (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1.8 ליטר (1,796 סמ"ק) המפיק 112 כ"ס ב-5,600 סל"ד (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1.4 ליטר המפיק 105 כ"ס ב-6,000 סל"ד  (מנוע הפועל על אתנול)  4 צילינדרים, 1.8 ליטר המפיק 114 כ"ס ב-5,600 סל"ד  (מנוע הפועל על אתנול)  4 צילינדרים, 1.4 ליטר (מנוע דיזל)  4 צילינדרים, 1.8 ליטר (מנוע דיזל)
 מהירות מרבית:  210 קמ"ש (1.8 ליטר המפיק 112 כ"ס (מנוע בנזין)  182 קמ"ש (1.8 ליטר המפיק 114 כ"ס (מנוע הפועל על אתנול)  174 קמ"ש (1.4 ליטר המפיק 99 כ"ס (מנוע בנזין)  175 קמ"ש (1.8 ליטר המפיק 105 כ"ס (מנוע הפועל על אתנול)
שברולט מונטנה (באנגלית: Chevrolet Montana) הוא טנדר מסוג "Coupé utility" (אנ') מתוצרת חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית, אשר מיוצר בברזיל משנת 2003 באמצעות General Motors do Brasil (אנ'), חברת בת של ג'נרל מוטורס.
בנוסף דגם "שברולט מונטנה" יוצר בדרום אפריקה ביו השנים 2003–2017 באמצעות General Motors South Africa (אנ') חברת בת של "ג'נרל מוטורס".
דורות "שברולט מונטנה"

דור ראשון - יוצר בין השנים 2003–2010, הדגם התבסס על דגם "Opel Corsa" (אנ') שנת 1999.
דור שני - מיוצר משנת 2010, הדגם התבסס על דגם שברולט אג'יל.
"שברולט מונטנה"

"שברולט מונטנה" מיוצר לשוקי ארצות אמריקה הלטינית.
2 דלתות.
הנעה כפולה 4x4.
קיבולת מכל דלק - 56 ליטר.
"שברולט מונטנה" > סוגי מנוע

מנועי בנזין.
מנועים המופעלים באמצעות אתנול.
מנועי דיזל.
"שברולט מונטנה" > תאוצות

תאוצה בין 0–100 היא 10.5 שניות (מנוע 1.8 ליטר המפיק 112 כ"ס (מנוע בנזין).
תאוצה בין 0–100 היא 10.2 שניות (מנוע 1.8 ליטר המפיק 114 כ"ס (מנוע הפועל על אתנול).
תאוצה בין 0–100 היא 13.0 שניות (מנוע 1.4 ליטר המפיק 99 כ"ס (מנוע בנזין).
תאוצה בין 0–100 היא 12.3 שניות (מנוע 1.4 ליטר המפיק 105 כ"ס (מנוע הפועל על אתנול).
גלריה

שברולט מונטנה, שנת 2009
שברולט מונטנה, שנת 2008
שברולט מונטנה, שנת 2006
שברולט מונטנה, שנת 2011
שברולט מונטנה, שנת 2011
שברולט מונטנה, שנת 2012
ראו גם

שברולט אג'יל
שברולט קונסטנטיה
הערות שוליים

↑  שברולט מונטנה cars.co.za/motoring_news/chevrolet_utility_club_1-8_reviewed
↑  ג'נרל מוטורס ואיסוזו מכריזים על תוכניות פעולה בעתיד בדרום אפריקה General Motors Media South Africa". 18 May 2017. Retrieved 14 November 2018
↑  שברולט מונטנה 2004 topspeed.com/trucks/truck-reviews/chevrolet/2004-2011-chevrolet-montana
↑  שברולט מונטנה 2020 motor1.uol.com.br/news/352275/chevrolet-montana-2020
↑  "שברולט מונטנה" news.pickuptrucks.com/2010/09/2011-chevrolet-montana-debuts-in-south-america
↑  שברולט מונטנה 2018 quatrorodas.abril.com.br/noticias/chevrolet-montana-ganha-saias-aerodinamicas
↑  דלק אתנול - אתנול הוא דלק אלכוהולי המופק בין השאר מגידולי תירס. בארצות הברית התדלוק בתערובת של בנזין ואתנול נפוץ בכ-1,500 תחנות. מנועים שמתודלקים בתערובת זו שונים ממנועי בנזין: אין בהם חלקי אלומיניום, גומי ומגנזיום שעלולים להינזק במגע עם אתנול; בניגוד לבנזין, אתנול מוליך חשמל ולכן משאבת הדלק בכלי רכב אלה חייבת להיות מבודדת
שירלי מנסון

| --- | --- |
שירלי מנסון בהופעה, 2005
שירלי מנסון בהופעה, 2005
 לידה:  26 באוגוסט 1966 (בת 58) אדינבורו, סקוטלנד
 שם לידה:  שירלי אן מנסון
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1981
 מקום לימודים:  תיכון ברוטון 
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, רוק אלקטרוני
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  גפן רקורדס
 שיתופי פעולה בולטים:  Garbage   Angelfish   Goodbye Mr. Mackenzie
 www.garbage.com
 פרופיל ב-IMDb
 
שירלי אן מנסון (באנגלית: Shirley Ann Manson) היא זמרת ושחקנית סקוטית המוכרת בעיקר בהיותה הסולנית של להקת הרוק האלטרנטיבי Garbage.
קריירה

הקריירה המוזיקלית של מנסון החלה בנעוריה כשהתקבלה ללהקת Goodbye Mr. Mackenzie כנגנית קלידים ושירת רקע. במהרה היא הפכה לחברה בולטת ופיתחה את סגנונה. חברת התקליטים של הלהקה פנתה אל מנסון בבקשה להפוך אותה לזמרת סולו ולהקליט אלבום חדש עם להקתה תחת השם Angelfish. הקליפ Sofacate Me של Angelfish הופיע בערוץ MTV ומנסון קיבלה הצעה מ-Garbage להצטרף לכמה שירים.
לבסוף מנסון השתתפה בכתיבה ובהפקה של אלבום שלם של הלהקה. כתוצאה מכך, האלבום Garbage הפך להצלחה עולמית שלאחריו יצאו עוד שלושה אלבומים נוספים שזכו למועמדות לפרסי גראמי רבים.
משחק

מנסון הופיעה בסדרת האקשן שליחות קטלנית: יומני שרה קונור בתפקיד קתרין וויבר, מחסלת משנה-צורה, המחופשת למנהלת חברת היי טק. בשנת 2012 שיחקה במותחן הפוליטי "קרב הסכינים" של הבמאי ביל גאטנטאג.
שדרות איסתיקלאל

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  1,600 מ' 
 מיקום
 עיר:  ביוגלו 
 קואורדינטות:  41°02′03″N 28°58′44″E﻿ / ﻿41.03416667°N 28.97888889°E﻿ / 41.03416667; 28.97888889
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איסטנבול מוגדלת) שדרות איסתיקלאל(למפת איסטנבול רגילה) שדרות איסתיקלאל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
החשמלית הנוסטלגית
הכניסה לסימטת הפרחים
שדרות איסתיקלאל (טורקית İstiklal Caddesi - "שדרות העצמאות") הן שדרה ידועה ברובע בייאואולו (Beyoğlu) באיסטנבול שבטורקיה. שדרות איסתיקלאל מובילות מתחנת הטונל העליונה שבגלאטה לכיוון צפון-מזרח ומסתיימת בכיכר טקסים הנמצאת בשכונה הנושאת את אותו שם. השדרה שאורכה כ-1,600 מטר היא מדרחוב מסחרי אלגנטי, שלאורכו מסעדות וחנויות מכל הסוגים, מספר קונסוליות, כנסיות ובתי מגורים בעלי חזיתות מרשימות.
לאורך השדרה עובר קו החשמלית הנוסטלגית, המקשר בין שני קצותיה. בעבר הייתה השדרה ידועה בשם "ג'דה-אי כביר" (Cadde-i Kebir - "השדרה הגדולה") בפי הטורקים ו"גרנד רו דה פרה" (Grande rue de Péra - "הרחוב הגדול של פרה") בפי הזרים ("פרה" היה שמו הקודם של רובע בייאואולו). במאה ה-19 נחשבה השדרה לאזור היוקרתי באיסטנבול ושימשה מרכז לאוכלוסייה הזרה שהתגוררה בה. לאחר עצמאות טורקיה ב-1923 שונה שמה של השדרה והיא איבדה מחשיבותה. רק לקראת סוף המאה ה-20 שבה השדרה לימי זוהרה ותפסה שוב מעמד מרכזי בחיי העיר, ובשנת 1990 חודשה פעולתה של החשמלית הנוסטלגית לאורכה.
בחלקה הדרום-מערבי של השדרה, סמוך לתחנת הטונל, שוכנים מבנים שנבנו במהלך ימי הביניים עת ישבו במקום בני ג'נובה. כאן נמצא גם "בית הספר התיכון הגרמני" (גרמנית Deutsche Schule Istanbul; טורקית Özel Alman Lisesi).
בערך במרכז השדרה שוכנת כיכר גלאטסראי (Galatasaray Meydanı - "כיכר ארמון גלאטה") אשר קיבלה את שמה מהארמון הג'נובזי הניצב דרומית-מזרחית לה והמשמש כאחד ממוסדות החינוך הוותיקים במדינה. המבנה שימש בתקופת האימפריה העות'מאנית כמשכנו של "בית הספר הקיסרי גלאטסראי" (Galata Sarayı Enderun-u Hümayunu) שהוקם ב-1481, וכיום הוא מעונו של תיכון גלאטסראי (Galatasaray Lisesi).
סמוך לארמון, מצדה השני של השדרה, נמצאת "סימטת הפרחים" (Çiçek Pasajı), שבמאה ה-19 שימשה למגורים וכרחוב מסחרי מקורה. כיום הסימטה מאוכלסת בצפיפות במסעדות, ובסמוך לה שוכן שוק הדגים (Balık Pazarı). השדרה מסתיימת בכיכר טקסים, שהיא אחד האתרים המרכזיים בעיר ומרכז תחבורתי חשוב.
ב-19 במרץ 2016 התרחש בשדרה פיגוע התאבדות שבו נרצחו ארבעה אנשים.
ב-13 בנובמבר 2022 התרחש בשדרה פיגוע שבו נרצחו שמונה אנשים.
שימאנה (מחוז)

מחוז שימאנה (ביפנית: Shimane-ken 島根県) הוא מחוז באזור צ'וגוקו, יפן. בירת המחוז היא העיר מצואה.
היסטוריה

מחוז שימאנה מורכב מהנחלות העתיקות איוואמי, איזומו ואוקי. בתקופת אשיקאגה שלט באזור שבט קיוגוקו, אך לאחר מלחמת אונין הפך האזור למוקד קרבות בין השבטים אמאגו ומסודה. לאחר קרב סקיגהארה קיבל נכדו של השוגון טוקוגאווה איאיאסו את השליטה על האזור.
במחוז שוכן איוואמי גינזאן, מכרה כסף שב-2007 קיבל מעמד אתר מורשת עולמית של אונסק"ו. המכרה נפתח בשנת 1526 על ידי סוחר יפני בשם קאמיָה ג'וטֵיי, ושיא תפוקתו הייתה בתחילת המאה ה-17, כאשר נכרו בו כ-38 טון כסף בשנה, שהיוו כשליש מהתפוקה העולמית.
עם ביטול שיטת ההאן ב-1871 הפכו הנחלות למחוזות שימאנה והמאדה, וב-1876 אוחדו שני המחוזות למחוז אחד בשם שימאנה.
גאוגרפיה

מחוז שימאנה שוכן לחופו של ים יפן, וגובל במחוז טוטורי במזרח, בהירושימה בדרום, ובימאגוצ'י במערב. המחוז הררי ברובו, מלבד מישור באזור העיר איזומו. מאפיין גאוגרפי נוסף של המחוז הוא חצי האי שימאנה, היוצר שני אגמי מים מליחים - שינג'י ונקאומי. איי אוקי נכללים אף הם בשטח המחוז, ויפן טוענת שסלעי ליאנקור גם הם שייכים למחוז, על אף מחלוקת בנושא עם קוריאה הדרומית. 6% משטח המחוז מוקדש לפארקים לאומיים.
גאוגרפיה > ערים

במחוז שימאנה 11 ערים:
רמת פטוואר

| --- | --- |

מפת רכס סנטינל  רמת פטוואר נמצאת בחלק העליון של הרביע השני והשלישי מימין בשורה התחתונה של המפה
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  78°46′30″S 84°20′20″W﻿ / ﻿78.775°S 84.3389°W﻿ / -78.775; -84.3389
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת פטוואר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת פטוואר
 
רמת פטוואר או רמת פטבאר (באנגלית: Petvar Heights; בבולגרית: Петварски възвишения) היא רמה בדרום מזרח רכס סנטינל בהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי הרמה

הרמה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בשנת 1961. הרמה מופתה בשנית בשנת 1988.
היסטוריה > מקור השם

הרמה נקראת על שם היישוב פטוואר שבדרום בולגריה.
גאוגרפיה

שיא גובהה של הרמה הוא 2,400 מטרים מעל פני הים (בהר מאלן).
לרמה צורת אליפסה, שקוטרה 21 קילומטרים.
קרחון ווסבכר בדרום מערב לרמה, מעבר קאסילאג שממערב לרמה וקרחון קורניקר שמצפון מערב לרמה מפרידים בין הרמה לייתר רכס סנטינל.
פנים הרמה מנוקזת על ידי הקרחונים האדמאן, קארי, ראזבוינה, גאבארה ודיבידיאדובו.
גאוגרפיה > אתרים עיקריים

אתרים עיקריים ברמה:
| רמת פטוואר |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | רכס מאונטנוויו |  |
| הרים | פסגת באגרה • הר לאנדולט • פסגת לונג • הר לאנדולט • הר מאלן • פסגת מאלקוך • פסגת מארזה • פסגת מילר • פסגת ראסט • פרוז'ין |  |
| מעברי הרים | מעבר קאסילאג |  |
| קרחונים | קרחון גאבארה • קרחון דיבידיאדובו • קרחון האדמן • קרחון וסבכר • קרחון קארי • קרחון קורניקר • קרחון ראזבוינה • קרחון תומאס |  |
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי של בולגריה (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  פרסום מועצת השמות האנטארקטיים של בולגריה
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
| גבעות פלאוורז |
| --- | --- | --- |
| עמקים | עמק סיקרה |  |
| רכסים | רודס |  |
| הרים | גובש • דיקי |  |
| מצוקים | נקודת אורבן |  |
| קרחונים | קרחון דייטר • קרחון האנסן • קרחון ואלוגה • הדום הקרח לארדיה |  |
| זרמי קרח | זרם הקרח רטפורד |  |
| רכס אוון |
| --- | --- | --- |
| הרים | הר אינדרביצן • הר אלן • פסגת ארסלה • פינת בוורס • פסגת לישנס • פסגת מודרן • הר סאות'וויק • פסגת סטיקל • הר סטרייבינג • פסגת פריסטרה • פסגת קארנארה • פסגת קרושה |  |
| מעברי הרים | מעבר קאסילאג |  |
| קרחונים | קרחון בולגראד • קרחון ברוק • קרחון סירמה |  |
| רמת פטוואר |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | רכס מאונטנוויו |  |
| הרים | פסגת באגרה • הר לאנדולט • פסגת לונג • הר לאנדולט • הר מאלן • פסגת מאלקוך • פסגת מארזה • פסגת מילר • פסגת ראסט • פרוז'ין |  |
| מעברי הרים | מעבר קאסילאג |  |
| קרחונים | קרחון גאבארה • קרחון דיבידיאדובו • קרחון האדמן • קרחון וסבכר • קרחון קארי • קרחון קורניקר • קרחון ראזבוינה • קרחון תומאס |  |
| רכס ורגאבה |
| --- | --- | --- |
| הרים | הר וולדרון • מצוק סיפיי • פסגת פאראנגאליצה • פסגת קושלה |  |
| מעברי הרים | מעבר מנולה |  |
| קרחונים | קרחון אוריזארי • קרחון בריסאד • קרחון דייטר • קרחון הנסן |  |
| אתרים נוספים ברכס סנטינל |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | רכס אפרלי |  |
| הרים | פסגת ארזוס • הר ברסקין • הר טיירי • הר קראדוק • מסיב קראדוק |  |
| מעברי הרים | מעבר דברן • אוכף פודגורה • אוכף פונור • אוכף פרוגלד |  |
| נונאטאקים | בידנוס |  |
| מצוקים | מצוק ויליס |  |
| קרחונים | קרחון דלה פיה • קרחון דרמה • קרחון הינקלי • קרחון צ'רבלאטי |  |
רשויות עירוניות של רפובליקת מולדובה

רשות עירונית או מוניצ'יפיו (ברומנית:municipiu ברבים - municipii מוניצ'יפי) היא יחידה טירטוריאלית-מנהלית של רפובליקת מולדובה. יחידה זו היא עיר בעלת מעמד מיוחד. ברפובליקה קיימות 13 רשויות עירוניות:
קישינב, טירספול, בלץ, בנדר (, קומרט, קאהול, אונגני, סורוקה, אורהיי, צ'אדר-לונגה, אדינץ, חנצ'שט וסטרשן.
רשימת הרשויות העירוניות

| Nr>  | רשות עירונית (מוניצ'יפיו) | אוכלוסייה (מפקד 2004) |
| --- | --- | --- |
| 1 | קישינב | 712,218 |
| 2 | טירספול | 144,199 |
| 3 | בלץ | 127,561 |
| 4 | בנדר | 103,151 |
| 5 | קאהול | 35,388 |
| 6 | אונגן | 32,530 |
| 7 | סורוקה | 28,362 |
| 8 | אורהיי | 25,641 |
| 9 | קומרט | 23,327 |
| 10 | צ'אדר-לונדה | 19,401 |
| 11 | סטרשן | 18,320 |
| 12 | אדינץ | 15624 |
| 13 | חנצ'שט | 15281 |
מעמד הרשות העירונית

בהתאם לחוק לגבי החלוקה הטריטוריאלית-מנהלית של רפובליקת מולדובה שנכנס לתוקף ב-29 בינואר 2002
הרשות העירונית - ה- municipiu - הוא יישוב עירוני, בעל תפקיד מיוחד בחיי הכלכלה, החברה והתרבות, המדע, החיים הפוליטיים והמנהליים של המדינה, ושיש לו תשתית טובה בתחום התעשייה והמסחר, מוסדות חינוך גבוה, מרכזי תרבות ולבריאות. הרשויות העירוניות הן סוג של יחידות מנהליות ראשוניות. אולם הן אינן חלק מהנפות או ה"ראיונים". יוצא מן הכלל הוא הרשות העירונית קומרט שהיא חלק מהיחידה הטריטורליאת האוטונומית גגאוזיה.
הרכב

הרשות העירונית יכולה לכלול יחידות טיטוריאליות-מנהליות ראשוניות נוספות כמו ערים, כפרים וכפרים גדולים (קומונה). למשל הרשות העירונית קישינב כוללת 6 ערים ו-22 כפרים (מתוך הכפרים, 20 מאוחדים ב-8 כפרים גדולים ושתיים אחרות נכללו בתוך אחת הערים). הרשות העירונית בלץ כוללת שני כפרים, הרשות העירונית בנדר -כוללת כפר אחד. הרשויות העירוניות טירספול וקומרט אינן כוללות אף יישוב אחר.
מוסדות השלטון

המוסד העומד בראש הרשות העירונית הוא מועצת הרשות (מועצת ה"מוניצ'יפיו") וראש העירייה (בקישינב - ראש העייריה הכללי). ליישובים המהווים חלק מהרשות העירונית יש עיריות מלשהם המתואמות על ידי מועצת הרשות העירונית. חברי מועצת הרשות העירונית או היועצים- נחברים לתקופה של ארבע שנים. מספר חבריה תלוי במספר תושבי הרשות העירונית. למשל, לקישינב יש 51 יועצים, לעיר בלץ - 35.
הרשות העירונית קישינב היא בירת הרפובליקת מולדובה
לצד ראש עיריית קישינב נבחרים שלושה סגני ראש העיר מקרב חברי מועצת הרשות.
היסטוריה > 1995—1998

הרשויות העירוניות הראשונות שהוכרזו ברפובליקת מולדובה הופיעו בשנת 1995. קיבלו מעמד זה ארבע ערים בלבד:
קישינב, טירספול, בלץ ובנדר.
היסטוריה > 1998—2001

ב-1998 ברפובליקת מולדובה הונהגה רפורמה טריטוריאלית-מנהלית שהתאפיינה בחלוקה למחוזות (ברומנית:"ז'ודץ" וברוסית:"אוייזד") בדומה לרומניה השכנה ולחלוקה שהייתה קיימת בממלכת רומניה בין שתי מלחמות העולם.
הוגדל מספר הרשויות העירוניות ל-14:קישינב, טירספול, בלץ, בנדר, קומרט, קאהול, רבניצה, אורהיי, סורוקה, אונגנן, חנצ'שט, אדינץ, קאושן, טרקליה.
היסטוריה > משנת 2001 ועד היום

בשנת 2001 עם עלייתה לשלטון של מפלגת הקומוניסטים של מולדובה הוחזרה החלוקה ל"ראיונים" או נפות, לפי הדגם הסובייטי, ומספר הרשויות העירוניות הופחת לחמש:קישינב, טירספול, בלץ, בנדר וקומרט.
אחרי שבשנת 2009 זכתה בבחירות לפרלמנט "הקואליציה הפרו-אירופית", התחילה רפובליקת מולדובה מסלול לכיוון הצטרפותה לאיחוד האירופי. הוחל בשינויים גם בחלוקה המנהלית. ביולי 2014 אושרה בקריאה ראשונה הענקת המעמד של רשות עירונית לערים קאהול, אורהיי, סורוקה ואונגן. כמו כן הועלתה ההצעה להעניק מעמד זה גם לערים אדינץ, חנצ'שט, וצ'ימישליה. ב־3 בנובמבר 2016 השינויים בכיוון זה נקבעו באופן רשמי, כשהפרלמנט של מולדובה אישר בקריאה שנייה את הפיכתן של שמונה הערים קאהול, אדינץ, חנצ'שט, אורהיי, צ'אדר -לונדה, סטרשן, אונגן וסורוקה -
לרשויות עירוניות. החוק נכנס לתוקף ב-13 באפריל 2017.
הערות שוליים

↑  חלק מהרפובליקה המולדובנית של טרנסניסטריה
↑  חלק של הרפובליקה המולדובנית של טרנסניסטריה
↑  החוק מס.764 -XV בשנת 2001 באתר ויקיטקסט
↑  ידיעה ברדיו קישינב
שיח'ה חליווה

| --- | --- |

שיח'ה חליווה
 לידה:  11 באוקטובר 1968 (בת 55) כפר אל-ריי ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  בדואיתישראלית
 עיסוק:  סופרת משוררת
 שפות היצירה:  ערבית עברית
 יצירות בולטות:  ראו #שירה #סיפורת
 פרסים והוקרה:  ראו #פרסים והוקרה
 
שיח'ה חוסיין חליווה (בערבית:  شيخة حسين حليوى ; נולדה ב-11 באוקטובר 1968) היא סופרת, משוררת ואשת חינוך בדואית-ישראלית.
ביוגרפיה

שיח'ה חליווה נולדה בכפר הבדואי (כפר בלתי מוכר) אל־ריי בצפון ישראל.
כשהייתה בת 13 הוריה התגרשו. אביה עבר ליפו והיא גדלה יחד עם אחיה ואמה בצריף ללא חשמל ותנאי מחיה דלים וקשים. אמה עבדה קשה מאוד כדי לאפשר לה ולאחיה חינוך בבתי הספר טובים.
חליווה הצטיינה בלימודיה בבית הספר היסודי בבסמת טבעון ובתיכון בית ספר נזירות נצרת שבחיפה אך ספגה לעג מהתלמידים בשל הניב השונה שלה. "המורים זיהו מיד שאני תלמידה מצטיינת, אבל ספגתי מטחים של לעג במפגש עם התלמידים. "זה היה מפגש טראומטי עבורי. הרגשתי ששערים של גיהנום וגן עדן נפתחים בפני בו זמנית. מצד אחד זכיתי להיכנס לעולם עשיר כל כך בהשכלה, ומצד שני הרגשתי בודדה, לא מקובלת ונאלצתי להתמודד עם הלעג. הרגשת הזרות ליוותה אותי כל הזמן. לא הרגשתי בטוחה, לא הרגשתי שום שייכות. כשהייתי ילדה התביישתי בזהות שלי ובמקום ממנו באתי".
בגיל שמונה עשרה נישאה לבן דודה ועברה להתגורר עמו ביפו. לבני הזוג ארבעה ילדים.
ביוגרפיה > אקדמיה

חליוה בעלת תואר בוגרת אוניברסיטה בחינוך, בשפה ובספרות ערבית ותואר שני בלימודי ערבית ואסלאם וממשיכה את לימודיה לתואר שלישי באוניברסיטת חיפה. חליוה מלמדת ומרכזת לשפה ולספרות ערבית בבית ספר טרה סנטה ביפו, כותבת ומפתחת תוכניות לימודים במרכז לטכנולוגיה חינוכית (מט”ח), כותבת ומפרסמת לילדים ולמבוגרים.
יצירה

השירים והסיפורים שכתבה שיח'ה חליווה התפרסמו בכתבי עת בישראל ובעולם הערבי ותורגמו באנגלית, בצרפתית, בפולנית ובגרמנית."היא נחשבת בשנים האחרונות אחת הסופרות הפלסטיניות הבולטות בסצנה הספרותית המקומית והערבית".
יצירה > שירה

שיריה מבטאים את השאיפה לשחרור ובניית זהות פלסטינית אוניברסלית "אני תערובת של זהויות. חווה את חלקיה הפגומים של כל זהות המגדירה אותי יותר מחלקיה הבריאים. התחלתי לכתוב כדי להתריס בפני הבגרות ולהערים עליה, כדי להיאחז בילדות ובטירוף שלה כאשר סכין הגיל מונחת על צווארי. הבגרות במילון האקולוגי שלי פירושה, במיוחד בעיני האשה, הרגעת קצב החיים".
ספר השירה "אולי נצטרך ליותר מיער" הופיע במהדורה דו לשונית בתרגום ובעריכה משותפת של חליוה ורחל פרץ מתוך ספר בכתובים העתיד לצאת בקרוב)
השיר "מחוץ לעונות למדתי לעוף"(שירה, ירדן 2015) שכתבה המשוררת שיח'ה חליווה נכלל בבגרות בספרות (2020) ועשה היסטוריה כשיר הראשון של משורר/ת ערבי/ה ישראלי/ת שנכלל בבחינה.
יצירה > סיפורת

אסופות של "סיפורים קצרים": "גבירות האפלה" (ירדן, 2015), "החלונות הם ספרים רעים"(ירדן, 2016), "ההזמנה מס' C345" (ישראל, 2018).
"חליווה מציגה פנים אחרות של הספרות הפלסטינית ושל הנרטיב הפלסטיני דרך הקול הכי מוחלש בקהילה הכי מודרת. הכתיבה שלה פורצת גבולות של ז'אנרים והיא מערבולת של זהויות, מערכות יחסים, ומתח בין מרכז לשוליים. היא הופכת את הספרות הפלסטינית לספרות קוסמופוליטית. היא מתמקדת באדם ובצל שלו, בבעלי חיים פגועים, בדמויות נידחות ומודרות. היא קול בודד, מרענן וייחודי, היא בבחינת צמח בר יפהפה שהפציע במדבר במפתיע מבלי שאיש השקה וטיפח.
בקיץ 2021 יצא לאור לראשונה בעברית אוסף סיפורים קצרים שלה, "אתנחתא לנביחות", בתרגום אילנה המרמן.
בשנת 2022 יצא לאור בעברית הספר "למלחמה יש אף גדול", תרגמו מערבית: רחל פרץ ושיח'ה חליווה."קובץ של תשעה סיפורים קצרצרים, מקוריים מאוד, מצחיקים לפרקים, שמותחים בחדווה את גבולות הדמיון"
פרסים והוקרה

2019 - זכתה בפרס "אלמולתקא" מטעם האוניברסיטה האמריקאית בכווית, על קובץ הסיפורים הקצרים "ההזמנה מס' C345", אחד מן הפרסים היוקרתיים ביותר בעולם הערבי
2020 - פרס אביב לשירה מטעם פסטיבל מטולה לשירה לשנת תש"ף
הערות שוליים

↑  שיח'ה חוסין חליוה,  שיח'ה חוסין חליוה, באתר "פרויקט הסיפור הקצר"
↑  שיח'ה חליווה: "איזו זהות ישראלית יש לי כשאני גדלה בכפר לא מוכר?", ‏20 ביולי 2020
1 2 3 4   ורד לי, "עצוב שיש לך זיכרונות ילדות, אבל מקום ילדותך נמחק", באתר הארץ, 2 בספטמבר 2020
↑  שיח’ה חליווה, באתר גראנטה העברי
↑  שירה , שירים חדשים מאת רוית ראופמן, שיח'ה חליווה, אורין רוזנר ורות חוף, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 28 בדצמבר 2017
↑  שיח'ה חליווה: "איזו זהות ישראלית יש לי כשאני גדלה בכפר לא מוכר?", באתר כאן תרבות, גם כן תרבות, ‏20 ביולי 2020
↑  יובל פלוטקין, 3 יחידות וגעגוע: מה למדנו מהבגרות לספרות של קיץ 2020, באתר ynet, 17 ביולי 2020
↑   שיח'ה חליווה, סיפורים | אמרתי לך, ארור שכמוך, שלא תכה אותו, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2019
↑  שיח'ה חליווה, שני סיפורים קצרים, באתר "הַמּוּסָךְ - מוסף לספרות" של הספרייה הלאומית, 05 במאי 2019
↑   ורד לי, "אתנחתא לנביחות": שייח'ה חליווא מעניקה בכתיבתה קול לשקט הפלסטיני, באתר הארץ, 24 ביוני 2021
זהר אלמקייס, פה ובמקום אחר, באתר "מעלה", יוני 2021 - על "אתנחתא לנביחות"
↑   מאיה בקר, כישלון הפסיכיאטריה, אבטלה טכנולוגית ורצח כפול: ספרים חדשים שכדאי לבדוק, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2022
↑   שיח'ה חליווה, סיפורים | אמרתי לך, ארור שכמוך, שלא תכה אותו, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2019
↑  מה צפוי בפסטיבל המשוררים במטולה, באתר וואלה, 30 באוגוסט 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007577034705171  VIAF: 319144782709485856100   WorldCat (עם VIAF): 319144782709485856100
שירו (שיר)

שירו הוא השיר שיצג את ישראל באירוויזיון 1993 שנערך ב-15 במאי 1993 באירלנד. השיר נכתב על ידי יורם טהרלב והולחן על ידי שייקה פייקוב.
את השיר ביצעה להקת שירו בהובלתה של שרה'לה שרון (שאר חברי הלהקה היו בני נדלר, גיא ברכה, יוליה פרייטור, רחלי חיים וורדה זמיר כזמרת ליווי) במסגרת תחרות הקדם-אירוויזיון 1993, ובה הם זכו במקום הראשון עם 67 נקודות. הם גברו על 11 מתמודדים נוספים, ביניהם זמרים ידועי שם כגון: אדם, דוד ד'אור, צביקה פיק ושימי תבורי. כשקיבלה זר פרחים לרגל הזכייה, הכריזה: "הפרחים לצה"ל", והביטוי חדר לשיח בישראל.
ההשתתפות באירוויזיון

בעוד שבתחרות הקדם-אירוויזיון בוצע השיר בעברית בלבד, באירוויזיון עצמו הוחלפו חלק ממילותיו המקוריות של השיר, כך ששולבו בו משפטים בשפה האנגלית:
עובדה בולטת נוספת היא, שכל חברי הלהקה ענדו סרט אדום על חולצותיהם, כסמל למלחמה במחלת האיידס.
לבסוף נחל השיר כישלון בתחרות, כאשר הוא קיבל 4 נקודות בלבד, מה שהביא אותו למקום ה-24 מתוך 25 מדינות משתתפות. בעקבות כך, נמנע מישראל להשתתף שנה לאחר מכן באירוויזיון 1994, שכן באותה שנה נקבע, כי רק המדינות שב-18 המקומות הראשונים יורשו להשתתף בתחרות העוקבת.
שימה ורסאלקו

שימה ורסאלקו (בקרואטית: Šime Vrsaljko, נולד ב-10 בינואר 1992) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת המגן הימני.
קריירת מועדונים

ורסאלקו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דינמו זאגרב. בקיץ 2009 הושאל ללוקומוטיבה זאגרב לעונה אחת. ב-26 ביולי 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון והראשונה בקריירה במדי קבוצת בוגרים. ב-22 בדצמבר 2009 חזר לסגל של דינמו זאגרב. ב-27 בפברואר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי דינמו נגד קרואטיה סאסטווה. ב-28 ביולי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במפעליים האירופים במשחק נגד שריף טירספול במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. במהלך הקיץ אולימפיק מרסיי הגישה הצעה על סך 4 מיליון אירו תמורת השחקן, אך הנהלת המועדון דחתה את ההצעה. ב-29 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-2 נגד ציבאליה זאגרב. בשנת 2010 נבחר ל"תקוות השנה בקרואטיה".
ב-12 ביולי 2013 חתם בגנואה מהסרייה א' תמורת 4.6 מיליון אירו. בגנואה הפך לשחקן מוביל ושיחק בכל משחקי המועדון עד למחזור ה-22 שלאחריו נפצע ולאחר שהחלים לא חזר להרכב המועדון. ב-22 ביולי 2014 חתם בססואולו העולה החדשה לסרייה א' תמורת 3.5 מיליון אירו.
ב-22 ביוני 2016 ורסאלקו חתם באתלטיקו מדריד. בתחילת עונת 2017/2018, התחיל ורסליקו לפתוח כמגן הקבוע של אתלטיקו מדריד, על חשבון חואנפראן, והפגין יכולת מצוינת.
ב-31 ביולי 2018 הושאל לאינטר מילאנו לעונה אחת.
ב-2 ביולי 2022 חתם ורסאליקו באולימפיאקוס לשלוש שנים, אולם שוחרר מהמועדון אחרי 3 משחקים בלבד.
קריירה בינלאומית

ב-2 בנובמבר 2010 נכלל לראשונה בסגל נבחרת קרואטיה במשחק נגד מלטה במסגרת מוקדמות יורו 2012. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-9 בפברואר 2011 במשחק ידידות מול צ'כיה. ורסאלקו נכלל בסגל הרחב של הנבחרת לקראת יורו 2012, אך לא נכלל בסגל הסופי. כעבור זמן קצר נקרא לחזור לסגל הנבחרת לקראת פציעתו של איבו איליצ'ביץ'. ורסאלקו נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014 ואף פתח במשחק הפתיחה נגד ברזיל. ב-12 בנובמבר 2014 ענד את סרט הקפטן במשחק ידידות נגד ארגנטינה והפך לקפטן הצעיר ביותר בתולדות הנבחרת.