stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לשכת החותמות
מקומה

לשכת החותמות הייתה בצד הצפון-מזרחי של בית המוקד, לצד שאר הלשכות בבית המוקד: לשכת בית המוקד, לשכת הטלאים, ולשכת עושי לחם הפנים.
קדושתה

לשכת החותמות הייתה חול, מכיוון שהלשכה נמצאת בצפון בית המוקד, שם הלשכות מוגדרות מבחינת הקדושה 'חול', כלומר, לא מקודשות בקדושת העזרה אלא בקדושת החיל.
תפקידה

לשכת החותמות הייתה בבית המוקד, ובה היה יושב בתקופה מסוימת יוחנן הממונה על החותמות. כל מי שהיה צריך נסכים היה הולך לשם, משלם את הסכום המתאים לגזבר (כגון עבור נסכי גדי, העולה כקורבן עולה או שלמים, ישלם עבור שלושה דברים: יין, שמן וסולת) ומקבל ממנו חותם. לאחר מכן הולך האיש לאחיה הממונה על הנסכים, נותן לו את החותם, ומקבל ממנו את השמן והיין הנצרכים לקורבן. ארבעה מיני חותמות היו במקדש: 'עגל', 'זכר', 'גדי', 'חוטא', ולכל חותם ערכו הכספי המיוחד. עגל – לנסכי בקר. גדי – לנסכי הצאן חוץ מהאיל. זכר – לנסכי האיל בלבד. חוטא – לנסכי שלוש בהמות של מצורע.
בלשכה זו גנזו החשמונאים את אבני המזבח ששיקצו היוונים, כשעבדו עבודה זרה על המזבח, והחשמונאים הביאו את האבנים המחוללות לשם.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת מדות, פרק א', משנה ו', וכפירוש הרמב"ם והרע"ב והתפארת ישראל שם, שלשכה זו היא לשכת החותמות. משנה תורה לרמב"ם, הלכות בית הבחירה, פרק ה', הלכה י'
↑  ראה משנה מידות א,ו: "שתים בקודש ושתים בחול", וראה פירוש הרא"ש שם שהדרומיות היו קודש, ומכאן שהצפוניות היו חול.
↑  משנה, מסכת תמיד, פרק ג', משנה ג'
↑  משנה, מסכת שקלים, פרק ג',  משניות ג'–ד'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת שקלים,  פרק ה', הלכה ג'
↑  משנה, מסכת מדות, פרק א', משנה ו', משנה תורה לרמב"ם, הלכות בית הבחירה, פרק ה', הלכה י'.
| חלקי בית המקדש השני |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
     : 
|     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |  |  |
     : 
מקרא
|  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  |  |  |
| שערי המקדש | שערי המקדש |  |  |  |
|  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  |  |  |
מחוז גואייס

גואייס (בספרדית: Guayas) הוא אחד ממחוזות אקוודור הממוקם במרכז המדינה. בירת המחוז היא גואיאקיל. עם יותר מ-3 מיליון תושבים, גואייס הוא המחוז המאוכלס ביותר באקוודור. המחוז הוא השביעי בשטחו, עם שטח של כ-15,400 קמ"ר.
היסטוריה

ההתיישבות באזור החלה בשנת 1534 עם כיבושו בידי האימפריה הספרדית.
בעשורים האחרונים ישנו תהליך עיור מאסיבי, אשר גורם לקשיים ביצירת תשתיות מתאימות.
מדרש שכל טוב

מדרש שֵׂכֶל טוב הוא פירוש על התורה שחיבר רבי מנחם בן שלמה. הספר יצא לאור על ידי שלמה בובר. החיבור נקרא כך על שם הכתוב בתחילת ספר משלי: "שֵׂכֶל טוֹב יִתֶּן חֵן, וְדֶרֶךְ בֹּגְדִים אֵיתָן" (י"ג, ט"ו). חיבור הספר הושלם בשנת ד'תתצ"ט, (1139).
מחבר הספר

רבי מנחם בן שלמה נולד בערך בשנת 1100. למד אצל אביו רבי שלמה ב"ר יצחק  ושימש כראש ישיבה בעיר רומא. בנוסף לחיבורו זה חיבר המחבר גם ספר דקדוק בשם אבן בוחן.
מבנה הספר

המדרש מבוסס על דרשות חז"ל מהתלמוד בבלי ומדרשים אחרים. רבי מנחם קיצר את המדרשים והביא מהם את הנקודות העיקריות על סדר הפסוקים בהשמטת עניינים מסובכים שיקשו על הקורא להבין את פשט הפסוקים. שלמה בובר הציע שבשיטה זו של קיצור ועיבוד המדרשים הלך רבי מנחם בעקבות הספר לקח טוב של רבי טוביה ברבי אליעזר ולפעמים הוא אף מביא במפורש דברים בשמו. לעיתים קרובות לאחר שרבי מנחם מביא מאמר מהגמרא הוא מביא פירוש למאמר זה, בדרך כלל מתוך ספריהם של רבינו חננאל והרי"ף.
בנוסף לפירושיו על דרך הדרש הביא רבי מנחם גם פירושים רבים שמבוססים על חוכמת הדקדוק. בתחום זה התבסס רבי מנחם בעיקר על שיטתו של מנחם בן סרוק, והשתמש רבות בספרו מחברת מנחם.
רבי מנחם שילב בספרו גם פסקים הלכתיים בנושאים שונים. הקטעים ההלכתיים מפוזרים בין פירושיו לפסוקים, כאשר הוא מגיע לפסוק שקשור לנושא הלכתי מסוים הוא עוצר את הפירוש ומרחיב על ההלכות והדינים שבאותו נושא הלכתי ורק אחר כך ממשיך לפרש את הפסוק הבא.
בתחילת כל פרשה פותח רבי מנחם במילים "ירויחו דורשי הפרשה וישכילו" ולאחריהן מביא מהלך שלם על הקשר בין סוף הפרשה הקודמת לתחילת הפרשה הזאת. רבי מנחם מרבה להסביר על דרך הדרש את החסרות והיתרות ואת הקרי והכתיב.
השפעת הספר

ספר שכל טוב הובא על ידי רבים מהראשונים בדורות שלאחר חיבורו, בעיקר בקרב ראשוני אשכנז. חלק מהמובאות הם מהפסקים המשולבים בספר, והראשונים הביאו את פסקיו של רבי מנחם כדי להסתמך עליו ולפסוק הלכה על פיו. בין הראשונים שהסתמכו על ספר שכל טוב- המרדכי, הרא"ש, האגודה, ומהר"ם מינץ. כמו כן בכמה קובצי כתב יד שענינם ליקוטי פרושים על התורה וליקוטי פסקים נמצאים מובאות רבות מספר שכל טוב.
למרות תפוצתו היחסית של הספר, הוא לא נדפס בראשית תקופת הדפוס, ונותר בכתבי יד, ובמהלך השנים אבד חלק גדול מהספר. החלק שנותר הוא הפרוש על ספר בראשית ועל החצי הראשון של ספר שמות (עד פרשת יתרו) ועוד כמה עמודים בודדים מהפירוש על תחילת פרשת ויקרא. על שאר הפרשות נשארו רק מעט ליקוטים ממה שהביאו הראשונים שהיה בידיהם את הספר על כל חמישה חומשי תורה.
בשנת התר"ס הדפיס שלמה בובר בעיר ברלין את הפרוש על ספר בראשית מתוך כתבי היד ששרדו, והוסיף לספר מבוא מפורט שבו סיכם את הידיעות על הספר ועל מחברו. לאחר שנה הדפיס גם את החלק ששרד מהפרוש על ספר שמות (עד פרשת יתרו) ובסופו צרף את הקטע ששרד מהפרוש על התחלת ספר ויקרא. הספר יצא גם במסגרת מפעל המדרשים של זיכרון אהרן.
לקריאה נוספת

ענת‏ רייזל‏, "ילקוט שכל טוב", בלקסיקון מבוא למדרשים‏, עמ' 378; הוצאת תבונות - מכללת הרצוג, תשע"א. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
גרשון ברין, פרשנים ביזנטיים יהודים באלף השני לספירה — עיונים במשנתם של ר׳ טוביה ב״ר אליעזר, ר׳ מנחם ב״ר שלמה, ר׳ ישעיה מטראני ור׳ מיוחס ב״ר אליהו. ירושלים תשפ״א, הוצאת כרמל.
הערות שוליים

↑  על פי דברי המחבר עצמו בפירושו לשמות יב מב
↑  שנת לידתו היא על פי השערת שלמה בובר בהקדמתו למדרש שכל טוב על ספר בראשית
↑  סנהדרין סימן תרצט
↑  שו"ת הרא"ש סימן לג
↑  מסכת כתובות, פרק ב, סימן נז
↑  שו"ת מהר"ם מינץ סימן קיט
↑  פרוט של כתבי היד והמובאות שבהם נמצא במבואו של בובר לשכל טוב על ספר בראשית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009960620505171  VIAF: 1399145857089622922008   WorldCat (עם VIAF): 1399145857089622922008
מורג (כלי נשק)

מורג עם כדור משונן בסגנון "כוכב השחר"
מורג (באנגלית: Flail) הוא כלי נשק מתקופת ימי הביניים המורכב משני חלקים המחוברים באופן גמיש. המונח מתייחס לשני כלי נשק שונים: האחד הוא מוט ארוך המוחזק בשתי הידיים, אליו מחובר ראש גלילי. השני הוא מוט קצר יותר שניתן להחזקה ביד אחת, עם ראש מתכת עגול. המאפיין העיקרי של שני כלי הנשק הוא החלק העליון המופרד מהמוט ומחובר אליו באמצעי גמיש - חבל, רצועה, או שרשרת. היתרון הטקטי העיקרי של המורג הוא יכולתו לפגוע באויב מעבר למגן. חסרונו העיקרי היה חוסר דיוק.
המורג בתצורתו הארוכה הוא נשק יד הנגזר ממחבט שהיה חלק מכלי חקלאי בשם זה, ששימש לדיש. הוא נחשב בעיקר לנשק של איכרים, כך שהשימוש בו לא היה נפוץ, ונעשה במקרים מעטים בעיקר בגרמניה ובמרכז אירופה בשלבים מאוחרים של ימי הביניים, בעיקר בהתקוממיות עממיות של איכרים. התצורה הקצרה כנראה הייתה אף פחות נפוצה. הוא מופיע בתצורה זו ביצירות מן המאה ה-15 ואילך, אך היסטוריונים רבים הביעו ספקות אם אי פעם נעשה במורג הקצר שימוש צבאי בפועל.
כלי נשק קר דומים היו בשימוש גם ביפן וסין.
ראו גם

מורג (כלי חקלאי)
נונצ'אקו
כוכב השחר
מורגן (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  קארל רייז 
 הופק בידי:  לאון קלור
 תסריט:  דייוויד מרסר 
 עריכה:  ג'יימס קלארק
 שחקנים ראשיים:  דייוויד וורנר ונסה רדגרייב רוברט סטיבנס
 מוזיקה:  ג'ון דנקוורת'
 צילום:  לארי פיזר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 חברה מפיצה:  British Lion Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 בינואר 1966
 משך הקרנה:  97 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה
 פרסים:  פרס באפט"א לקולנוע על העריכה והתסריט
 דף הסרט ב־IMDb
 
מורגן (באנגלית: Morgan או Morgan – A Suitable Case for Treatment) הוא סרט קומדיה בריטי משנת 1966 עם דייוויד וורנר וונסה רדגרייב בתפקידים הראשיים.
הבמאי הוא קרל רייס (אנ'), התסריט נכתב על ידי דייוויד מרסר (אנ') ומבוסס על סרט טלוויזיה בשם דומה משנת 1962.
זה היה אחד מתפקידיו הראשונים של דייוויד וורנר בקולנוע - תפקיד שקידם את הקריירה שלו וביסס את המוניטין שלו כמי שמגלם דמויות מעט מוזרות.
ונסה רדגרייב זכתה בפסטיבל הקולנוע בקאן בפרס השחקנית הטובה ביותר, והסרט היה מועמד בתחרות זאת לפרס דקל הזהב. בנוסף, היא גם הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר וכן לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - קומדיה או מוזיקלי. הסרט זכה בפרס באפט"א לקולנוע על העריכה והתסריט.
בסרט משולבים קטעים מסרטי "טרזן" ומהסרט "קינג קונג". הסרט הפך לסרט פולחן בממלכה המאוחדת.
תקציר העלילה

מורגן דלט (דייוויד וורנר) הוא אמן כושל ומתוסכל. לאמו יש מסעדת פיש אנד צ'יפס בדאון טאון בלונדון, והיא מחנכת אותו על ערכי המרקסיזם לקראת המהפכה העולמית ולוקחת אותו להתייחדות ליד קברו של קרל מרקס בבית הקברות הייגייט בלונדון.
היא כועסת עליו בגלל שהתחתן עם ליאוני (ונסה רדגרייב) שהיא מהמעמד החברתי הגבוה והמנצל.
ברוב עבודותיו של מורגן מופיע סמל הפטיש והמגל הקומוניסטי. הוא חי בעולם של פנטזיות ומושפע מסרטי טרזן ומגורילות בעיקר זאת מהסרט "קינג קונג". הוא מרגיש שאינו מאוזן מבחינה נפשית, ואומר לאמו כי הוא מקרה מתאים לטיפול פסיכיאטרי.
ליאוני בתחילה מחבבת את צ'ארלס על התנהגותו הילדותית והמשוחררת, אבל כעבור זמן היא מרגישה שאין הוא מתאים למעמדה החברתי וגם התנהגותו ביזרית. היא מתיידדת עם צ'ארלס נפיאר (רוברט סטיבנס), סוחר אמנות אמיד ובעל גלריה. לאחר הגרושים הוא מתרכז בהצקות לבני הזוג - מתפרץ לדירתם ומצייר את סמלי המגל והפטיש, מחבר את הדירה למערכת קולית ומשמיע קולות הפצצה ומניח שלד במיטתם. לאמה של ליאוני המתעבת אותו ורוצה להסגירו למשטרה, הוא שם מתקן מתחת למיטתה המתפוצץ בעת שהיא נשכבת עליה.
לבסוף בעזרת ידיד של אמו, ואלי (ארתור מולרד), הוא חוטף את ליאוני ממיטתה בהשראת הסרט "קינג קונג". הם מביאים אותה לאגם שם מדמה מורגן את עצמו כטרזן הקופץ למים להציל את ג'יין.
ליאוני מחולצת מהמקום על ידי הוריה ומורגן מובא למשפט ונאסר.
הוא משתחרר ביום חתונתם של ליאוני וצ'ארלס ומחליט להפריע לטקס, לובש את תחפושת הגורילה ומסתער על קהל המוזמנים הנכבד. פורצת מהומה והוא מצליח לבסוף להימלט מהמקום, עולה על אופנוע ודוהר כששוטרים רודפים אחריו. הוא מוצא את עצמו לבסוף בתוך ערימת זבל ומדמה שכל מי שהכיר אותו בעבר יורה עליו כדי להוציאו להורג.
לבסוף מאושפז מורגן במוסד פסיכיאטרי. הוא עוסק בשתילת פרחים בצורת מגל ופטיש. ליאוני מגיעה לבקרו. היא בהריון ולשאלת מורגן אם העובר שלו היא מחייכת ומנידה את ראשה בחיוב.
מאנצי הרנדי

| --- | --- |

 לידה:  23 באפריל 1896 אסוד, הונגריה 
 פטירה:  25 ביוני 1973 (בגיל 77) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Hermann Margit 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 
מאנצי הֶרֶנְדִי (במקור הרמן, בהונגרית: Herendi Manci;‏ אסוד, 23 באפריל 1896 – בודפשט, 25 ביוני 1973) הייתה שחקנית יהודייה-הונגריה, סוברט (Soubrette) אופרטה (סוברט הוא סוג של קול סופרן אופראי, מלוהק לעיתים קרובות כדמות נשית באופרה ובתיאטרון). כשחקנית יוצאת דופן ומצחיקה כינוייה היה "מאנצי השורקת". היא הייתה גם שחקנית, גם זמרת מוזיקה קלה, גם זמרת אופרה ואופרטה וכן בעלת להקה וזמרת ג'אז.
קורות חייה

מאנצי הרמן נולדה במשפחה יהודית כבתם של יוז'ף הרמן ושל אוגוסטה ציאר (1864–1920). את ילדותו העבירה בעיר הולדתה. לאחר התנגדות ארוכה של הוריה נרשמה לבית הספר למשחק של סידי ראקושי. ב-1916 ערכה את הופעת הבכורה שלה באופרת העם (שמה היום תיאטרון ארקל). בשנת 1917 הופיעה ככוכבת זמר ומערכונים (בהם היא גם שרקה) כחברה בלהקת תיאטרון קיראי, ואז ב-1918 חתמה אצל דז'ה באלינט על חוזה ברויאל אורפאום (Royal Orfeum). הקהל והעיתונות העניקו לה את הכינוי "פרימדונה שורקת". לאחר מכן הופיע בווינה, ברלין, ציריך ורומא. פרנץ שאלק, מנהל האופרה של וינה, גילה את קול השירה הנפלא, אך גולמי שלה והיא למדה לשיר ופיתוח קול על פי עצתו. ב-1931 שיחקה שוב כמה פעמים על במות הונגריה ולאחר מכן נסעה שוב לחו"ל. באפריל 1933 הקימה להקת ג'אז, איתה ערכה הופעות בחו"ל. משנת 1934, ביצעה לעיתים קרובות הופעות יחיד על "בימת בולוואר טרז". בדצמבר 1938 כבר לא התקבלה (בעצם הורחקה) בלשכת השחקנים (גילדת השחקנים) בשל יהדותה וחקיקת ההחוקים ה (אנטי)יהודיים. העיתון נפסבה דיווח על כך תחת הכותרת "הנותרו בחוץ". היא לא הורשתה מאז להופיע על הבמה בפני קהל לא יהודי, אלא רק בפני קהל יהודי בתיאטרון גולדמארק במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. היא הפכה במהירה לחברה קבועה בפעילות. בתחילה, הופיעה על הבמה בתפקידים ראוותניים ובמופעים עליזים, אך לאחר מכן בשנים 1941–1942 היא שרה את תפקיד מוזטה באופרה לה בוהם של ג'אקומו פוצ'יני במספר הזדמנויות. בשנים 1943–1944, גילמה את תפקיד זמרת אופרה באופרטה של ארתור לאקנר בשם ורה או ורוניקה. היא שרדה את השואה, אך אסונה האישי שבר אותה.
בשנים 1945–1951 הייתה חברה ב"ווריאטה הקמרי" (Kamara Varieté) ולאחר מכן ב"ווריאטה הקטן" (Kisvarieté). בשנים 1951–1952 שיחקה ב"ווריאטה העממי" (Népvarieté}, ב-1952 שיחקה בהצגה בשם "קונטרס האופרה" הבמה העליזה, ובין 1954 ל-1960 שיחקה על הבמה של בודפשט וואריטה (Budapest Varieté) ולאחר מכן פרשה. את שנותיה האחרונות בילתה בעצב ובתבודדות.
מאנצי הרנדי הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
קורות חייה > חייה הפרטיים

בעלה הראשון היה לוטננט רוברט פאל, הבעלים של בית המרקחת רוקוש. בעלה השני היה שמואל גוטליב, בנם של אהרון גוטליב ושל חיה הירטנשטיין, לו נישאה ב-14 באוקטובר 1936 בבודפשט. בנה מנישואיה הראשונים, ג'רג' פאל ניספה בשואה. גם בעלה שמואל גוטליב נעלם במהלך המלחמה וניספה גם הוא בשואה.
באפריל 1945 הופיעה המודעה בטורים של העיתון Kossuth Népe, בין רבים אחרים, שבה חיפשה מאנצי הרנדי את בעלה, שנעלם בנובמבר של השנה לפני כן. כמה חודשים לאחר מכן, בראיון בקול מריר, שפורסם בכתב העת "תיאטרון", היא העידה על הטרגדיה של השנים הקודמות: "הגיעו שנות השתיקה הכפויה, בעלי ובני נעלמו, נשארתי לבד". באותו מקום היא גם דיברה על כמה היא רוצה להראות מה היא יודעת לעשות על במת האופרה. זה לא ניתן לה.
לקריאה נוספת

לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרי . עורך ראשי. ג'רג' סקיי. בודפשט, הוצאה לאור אקדמית, 1994.
מאנצי הרנדי באתר הארכיב של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך
חיי התיאטרון (1917) מס' 13
קולנוע תיאטרון מוזיקה (7 בספטמבר 1974) כרך 18, מספר 36
הערות שוליים

↑  Herendi Manci elhunyt (1973. június 26.) Magyar Nemzet, 29. évfolyam, 147. szám
↑  "Hermann Józsefné halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 1658/1920. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-14.
↑  Színházi Élet (1918) 41. szám
↑  "Házasságkötési bejegyzése Gottlieb Sámuellel a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1428/1936. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-14.
↑  "Pál György halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1505/1947. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-14.
מבצע מושתראק

מבצע מושתראק או מבצע מושתרכ (בדארי: مشترک - "יחד", "משותף"; תעתיק מדויק: משתרכ) הוא מבצע צבאי של ה-ISAF ‏(International Security Assistance Force, כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי) במחוז הלמנד שבדרום אפגניסטן נגד הטליבאן. המבצע החל ב-13 בפברואר 2010, והוא המבצע הגדול ביותר עד כה של כוחות הקואליציה מאז תחילת המלחמה באפגניסטן. במבצע לקחו חלק מרכזי כוחות הביטחון האפגניים, שהיוו כ-60% מסך כוחות הקואליציה במבצע.
מטרת המבצע הייתה להוציא את הטליבאן ששלט הלכה למעשה בעיר במשך שנים והפך אותה למרכז הכלכלי של הארגון בשל תעשיית הסמים הענפה בעיר שאף זיכתה אותה בכינוי "כמקור האופיום הגדול ביותר בעולם". בנוסף לכך, המבצע נועד גם לחיזוק סמכות כוחות הביטחון האפגניים באזור בשל כוונות נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, להוציא את הכוחות הצבאיים מהמדינה.
רקע

נשיא ארצות הברית ברק אובמה החל עוד באוגוסט 2009 בהגברת הפעולות ההתקפיות של הקואליציה, וזאת על-מנת לפגוע קשה בטליבאן בשביל שהממשלה האפגנית תוכל לשלוט במדינה וכוחות הקואליציה יוכלו לצאת ממנה. הדבר התבטא בעיקר בהעברת הפעילות הקרקעית של הכוחות האמריקניים אל מחוז הלמנד שבדרום המדינה, מחוז שהפך למרכז הטליבאן. לקראת מבצע מושתראק החלו כוחות הקואליציה באימון כוחות הביטחון האפגניים בפעילות בכמויות גדולות. בנוסף לכך, על-מנת לפגוע בשרשרת הפיקוד של הטליבאן, החלו כוחות הקואליציה להשתמש יותר ביחידות מיוחדות לסימון מטרות עבור מטוסים וטילים.
התקדמות המבצע

את תחילת המבצע סימנה תנועת המסוקים הרבה אל אזור העיר מרג'ה, תנועה שהתגברה עם סיום תפיסת שטחי כינוס על ידי חיילי יחידות מיוחדות. במקביל החלה תקיפה מרוכזת של האזור מהאוויר, כשאת ההרוגים הראשונים של הטליבאן זוקפים למסוקי קרב וכלי טיס בלתי מאוישים. המבצע התעכב מעט עם הגעת הכוחות אל מרג'ה בשל המילכוד הרב על הדרכים הראשיות אל העיר והקושי הלוגיסטי ביצירת דרכים חלופיות בשל גאוגרפיית האזור (מרג'ה נמצאת בקירוב לנהר, מה שגרם ליצירת תעלות מרובות בסביבתה). עם זאת, הצליחו כוחות הקואליציה להיכנס אל מרג'ה עוד ביומו הראשון של המבצע.
מיד לאחר הכניסה למרג'ה דווח שכוחות הטליבאן החלו לסגת אל פאתי העיר ויישובים הקרובים אליה. בשל כך, החלו כוחות הקואליציה בפעולות לטיהור סופי של מרג'ה והיישובים סביבתה. לוחמי הקואליציה ובהם כוחות הנחתים והכוחות המיוחדים נתקלו בהתנגדות עיקשת ובתקיפות אינטנסיביות אך מפוזרות של כוחות הטליבאן, עימותים בהם תמיד הייתה יד הקואליציה על העליונה. ככל שכוחות הקואליציה התקדמו כך הם מצאו כמויות סמים גדולות יותר, שהסתכמו בסופו של דבר בעשרות טונות של צמחי פרג, קרוב ל-20 טונות אופיום, ועוד מאות קילוגרמים של סמים אחרים.
ב-25 בפברואר הסתיימו סופית כיבוש וטיהור סביבת מרג'ה, לאחריהם המשיכה לחימה בעצימות נמוכה שהתבטאה בתקיפות ומארבים לכוחות הקואליציה.
הערות שוליים

↑  "Opium city captured"
↑  The Sunday Times:"Taliban leaders flee as marines hit stronghold"
↑  גל פרל פינקל, שובו של התמרון היבשתי?, ישראל היום, ‏ 08.11.2015, עמוד 31
↑    Ben Farmer, ‏Commandos make record drug seizure in Afghanistan, The Telegraph, 24 May 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007593051605171  LCCN: sh2011001058
לשכת הגזית

לשכת הגזית מתוך מודל בית המקדש הראשון של גרהרד שות, סוף המאה ה-17
לשכת הגזית הייתה, על פי המשנה, אחת משש לשכות העזרה בבית המקדש השני. לשכה זו הייתה מקום מושב הסנהדרין הגדולה, בית הדין היהודי העליון, שמנה שבעים ואחד חכמים.
מבנה ומיקום

על מבנה לשכת הגזית נאמר "לשכת הגזית כמין בסילקי גדולה הייתה", בסילקי הוא מבנה ציבורי רומי. צורת מבנה זה היא כנראה בסגנון הלניסטי בעלת תקרה מקומרת הנשענת על עמודים, כפי שתיאר ר' יהודה את בית הכנסת של הקהילה היהודית באלכסנדריה: "מי שלא ראה דיופלוסטון (מלשון דיו סטוין - שתי שורות עמודים שהיו בבית הכנסת) של אלכסנדריא של מצרים ... כמין בסילקי גדולה הייתה סטיו (שורת עמודים) לפנים מסטיו...

הלשכה הייתה בנויה מאבני גזית מרובעות ומכאן שמה לשכת הגזית.
מבנה ומיקום > מיקום

מזרח מערב
התלמוד הבבלי מספר על שימוש נוסף של הלשכה, חוץ מישיבת בית הדין ”לשכת הגזית כמין בסילקי גדולה היתה, פייס במזרחה, וזקן יושב במערבה. והכהנים מוקפין ועומדין כמין בכוליאר והממונה בא ונוטל מצנפת מראשו של אחד מהן, ויודעין שממנו פייס מתחיל”
הגמרא לומדת מכאן שני דברים:
הלשכה חציה בנויה בשטח קודש וחציה בשטח חול.
ללשכה היו שני שערים אחד כלפי הקודש, העזרה, ואחד כלפי החול, החיל. (שגם לו קדושה יחסית, אך מכיוון שקדושתו פחותה משל העזרה, נחשב חול לעניינים מסוימים).
הגמרא במקום מבארת את הסיבות:
בלשכה ישבו הסנהדרין ומכיוון ש"אין ישיבה בעזרה אלא למלכי בית דוד בלבד" חייב להיות חלק בחול שבו יוכלו הדיינים לשבת. בנוסף, נערך הפיס בלשכת הגזית, ועל פי הנדרש בתלמוד הפיס חייב להיערך בקודש.
על מנת שללשכה יהיה מעמד גם של חול וגם של קודש צריכים היו להיות לה שני שערים אחד פונה לקודש ואחד פונה לחול, כי אילו היה שער אחד בלבד, מעמד הלשכה כולה היה כפתחה, אף על פי שחלקה בנוי במקום אחר.
על פי נתונים אלו, נחלקו הפרשנים לגבי מיקומה
לפי שיטת הרמב"ם לשכת הגזית מוקמה בפינה הצפון מזרחית של העזרה (תרשים), בין לשכת פרהדרין לחומת העזרה המזרחית שמעברה הייתה לשכת המצורעים. הלשכה נבנתה כך שחלקה הדרומי היה בקודש, בעזרה, בעוד שחלקה הצפוני היה בחול, בחיל. לפי שיטת תוספות ר"י הלבן הייתה הלשכה בפינה הצפון מערבית של העזרה.
צפון דרום
בגמרא במסכת יומא נאמר לגבי מיקום הלשכות בעזרה ”"ג' שבצפון לשכת העץ לשכת הגולה לשכת הגזית לשכת העץ"” מכאן יוצא שלשכת הגזית נמצאת בצפון העזרה, אולם במסכת מידות, באותו נושא בדיוק נאמר ”"שֶׁבַּדָּרוֹם, לִשְׁכַּת הָעֵץ, לִשְׁכַּת הַגּוֹלָה, לִשְׁכַּת הַגָּזִית"” ככל הנראה זו אינה טעות דפוס אלא מחלוקת בין הגרסאות. הרמב"ם, ובעקבותיו רוב המפרשים והפוסקים, פסק את גרסת הגמרא ביומא. אולם יש בין אחרוני זמננו שפסקו את גרסת המשנה במידות.
תפקיד

בלשכת הגזית ישבה הסנהדרין הגדולה בצידה המערבי, בחול, בצורת חצי גורן ושם דנה ועסקה בענייני ההלכה. בידי סנהדרין זו הייתה נתונה סמכות השיפוט הגדולה ביותר שניתנה לחכמי ישראל, כגון שפיטת שבט שלם, משפט נביא שקר, כהן גדול ועוד. ריה"ל כותב בספר הכוזרי, מאמר שלישי, שעצם ישיבת החכמים ב"מקום אשר יבחר ה'" נותן להם סיוע אלוהי ותוקף נוסף לפסיקותיהם. גם הר"ן אומר בספרו דרשות הר"ן, (דרוש אחד עשר) שהישיבה במקדש מוסיפה סמכות לחכמים ומביא שם את הגמרא "כיון דחזו (ראו) דנפישי (מתרבים) רוצחים ... אמרו, נגלה מארעין (ממקומנו) ונקים בן 'ועשית על פי הדבר אשר יגידו לך מן המקום ההוא', מלמד שהמקום גורם".
בנוסף לתפקידה כמקום מושב הסנהדרין, בלשכה גם התקיימו פייסות (גורלות) הכהנים בצידה המזרחי, בקודש: הכהנים עמדו במעגל והכהן הממונה הֵפִיס ביניהם מי יזכה בעבודות המקדש. בלשכה גם אמרו הכהנים את קריאת שמע, עשרת הדיברות וברכות נוספות בבוקר.
מלבד לשכת הגזית היו עוד שני בתי דין בהר הבית, על פתח הר הבית ועל פתח העזרה.
ראו גם

לשכת פרהדרין
לשכת הגולה
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת מדות, פרק ה', משנה ד'
1 2  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף כ"ה, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף נ"א, עמוד ב'
↑  על פי כתבי היד
↑  הלכות בית הבחירה ה יז
↑  ביניהם הרב יואל אליצור (בספר מקום בפרשה, בפרק על פרשת קורח),וראה עוד דעות בספר שערי היכל יומא מערכה כט
↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ח', עמוד ב'
| חלקי בית המקדש השני |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
     : 
|     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |  |  |
     : 
מקרא
|  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  |  |  |
| שערי המקדש | שערי המקדש |  |  |  |
|  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  |  |  |
| הסנהדרין |
| --- | --- | --- |
| מונחים | נשיא • אב בית דין • סנהדרין גדולה • סנהדרין קטנה • בית דין • משפט עברי • שבעים הזקנים • כנסת הגדולה • סמיכת זקנים |  |
| נשיאי הסנהדרין | יוסי בן יועזר • יהושע בן פרחיה • יהודה בן טבאי • שמעיה • הלל הזקן • שמעון בן הלל • רבן גמליאל הזקן • רבן שמעון בן גמליאל הזקן • רבן יוחנן בן זכאי • רבן גמליאל דיבנה • (רבי אלעזר בן עזריה) • רבן שמעון בן גמליאל • רבי יהודה הנשיא • רבן גמליאל ברבי • רבי יהודה נשיאה • רבן גמליאל הרביעי • רבי יהודה נשיאה השני • הלל נשיאה • רבן גמליאל החמישי • רבי יהודה נשיאה השלישי • רבן גמליאל השישי |  |
| מקומות מושב הסנהדרין | לשכת הגזית • חנות • ירושלים • יבנה • אושא • יבנה • אושא • שפרעם • בית שערים • ציפורי • טבריה |  |
| שונות | מסכת סנהדרין (ומסכת מכות) • עדות • הענישה בהלכה • ארבע מיתות בית דין • זקן ממרא • חידוש הסנהדרין • הסנהדרין של פריז • קברי הסנהדרין שבגן הסנהדרין בשכונת סנהדריה • שביל הסנהדרין |  |