stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכונת כביסה
תכונות

קיבולת (בקילוגרם) - כמות הכביסה המרבית לה מיועדת המכונה.
פתח: יכול להיות קדמי או עילי. מכונות בעלות פתח קדמי מתאימות להצבת מייבש כביסה מעליהן. מאידך במכונות עם פתח עילי נוח יותר להכניס ולהוציא את הכביסה, התוף מוצב באופן יציב יותר (שני צירים), ואפשר לעצור את המכונה באמצע הכביסה כדי להכניס או להוציא כביסה. בישראל, מכונות בעלות פתח קדמי נוטות להיות רחבות יותר, מכיוון שהתוף ממוקם בהן כך שצידו העגול מופנה קדימה. בשני הסוגים של מכונות אלו אין ציר במרכז התוף, ונענוע הכביסה מסופק על ידי תנועות התוף הלוך וחזור ועל ידי כח המשיכה: הכביסה מורמת באמצעות בליטות בדפנות התוף ונופלת חזרה. באמריקה נמכרות מכונות כביסה בעלות פתח עילי, כך שצידו העגול של התוף מופנה כלפי מעלה, והן אינן צרות יותר. ניתן לפתוח את הדלת ולהכניס כביסה תוך כדי עבודת המכונה. במכונות אלו מסופק הנענוע באמצעות כנפיים במרכז התוף אשר נעות הלוך ושוב ברצף יחד עם התוף, כאשר המנוע שמניע אותן מסתובב ברצף לכיוון אחד (בניגוד למכונות באירופה ובישראל בהן המנוע משנה את כיוון הסיבוב שלו לסירוגין הלוך ושוב).
מהירות סיבוב: בסל"ד. הסחיטה יעילה יותר במהירות סיבוב גבוהה, וכביסה עדינה עדיף לכבס במהירות נמוכה
מסנן: מסנן מכונת הכביסה הוא חלק הצובר סיבים ולכלוך בדרכם של המים אל הביוב. מכיוון שצריך לנקותו מדי פעם, כדאי שהגישה אליו תהיה נוחה.
מנגנוני אופטימיזציה: מנגנון לשקילת כביסה והתאמת כמות המים למשקלה, תוכניות חסכוניות הלוקחות זמן רב יותר אך חוסכות במים וחשמל. במכונות האמריקאיות: אפשרות לשליטה על גובה המים.
גופי חימום: רוב מכונות הכביסה בישראל מכילות גוף חימום. לכן הן זקוקות להזנה של מים קרים בלבד. בארצות הברית נמכרות מכונות כביסה ללא גוף חימום, הזקוקות להזנה של מים חמים וקרים.
תאים לאבקת כביסה ולמרכך כביסה. בחלק מהמכונות יש תאים נפרדים להשריה ולפעולת הכביסה עצמה. במכונות האמריקאיות, אין תאים מיוחדים לאבקה ולמרכך.
אופן השימוש

מיון הכביסה לפי הוראות הכביסה שעליה: צמר לחוד, כביסה לבנה עדינה לחוד, כביסה צבעונית עדינה לחוד. עד שנות ה-70 רווח הצורך גם במיון לכביסה להרתחה, אשר כללה מצעים לבנים מכותנה. כיום אין כמעט מצעים כאלה בשימוש - רוב המצעים הם צבעוניים, ומכובסים בכביסה עדינה.
בוחרים את תוכנית הכביסה המתאימה לסוג הכביסה. ובחדשות גם את מהירות הסחיטה ותוכניות מיוחדות נוספות כמו תוכנית מהירה, שטיפה פלוס ואל קמט. אם אין למכונה תוכניות כביסה, בחירה במהירות סיבוב נמוכה ובטמפרטורה של כ-30 מעלות צלזיוס תתאים לכביסה עדינה.
מכניסים את הכביסה לתוף.
מוסיפים חומרי ניקוי עיקריים:
במכונות ישנות, בהן אין תאים מיוחדים לחומרי הניקוי, מכניסים את אבקת הכביסה יחד עם הכביסה לתוף. אם יש נקודה בה מוזרמים מים לתוך המכונה, עדיף לרכז את אבקת הכביסה שם. גם במכונות אמריקאיות (בעלות פתח עילי ותוף המתנועע סביב ציר סיבוב אנכי) על פי רוב אין תא ייעודי לאבקה.
במכונות חדשות מכניסים אבקת כביסה לתא המיועד לאבקת כביסה, בכמות הנדרשת לפי ההוראות על אבקת הכביסה.
אם משתמשים בנוזל כביסה במקום באבקת כביסה, יש להכניסו לעיתים למקום אחר או לבצע שינוי זעיר בתא האבקה, כדי שתוכל לקלוט נוזל ולהחזיקו עד לעת השימוש בו.
אם מעוניינים בהשריה מקדימה, יש לספק חומר ניקוי גם לשלב זה. במכונות בהן יש שני תאים לאבקת כביסה, בדרך כלל יסומן התא המיועד לאבקה להשריה בסימון כגון 'I', והתא העיקרי ב-'II'. אם יש רק תא אחד המיועד לאבקת כביסה, ניתן להכניס כרבע מאבקת הכביסה ישירות לתוף, ואת יתרה לתא הייעודי.
את מרכך הכביסה, אם רוצים לעשות בו שימוש, מכניסים לתא מיוחד, אשר מסומן בסימן פרח בדרך כלל. אין לשפוך את המרכך ישירות על הכביסה.
חלקים עיקריים > תוף

תוף פנימי - תוף זה, העשוי מתכת (בדרך כלל נירוסטה כיום) הוא גליל שצידו האחד סגור, ואילו בצדו השני מורכבת דלת זכוכית. דפנות הגליל מנוקבות, ובדופן הפנימית יש מספר זיזים גדולים. לתוך תוף זה מוכנסת הכביסה. כדי שמים יוכלו להישאר בתוך התוף (ולא לנזול מהחורים), הוא נתון בתוך תוף חיצוני. אף על פי שניתן להחליף גם חלק זה בחלק פלסטי, לפי המגמה הרווחת בחלקים אחרים של מכונות כביסה, נמנעים מכך היצרנים מסיבות שיווקיות - הצרכנים מעדיפים לראות פלדת אל חלד בחלק גלוי זה של המכונה.
התוף החיצוני הוא גליל (מתכתי או פלסטי) האטום כמעט מכל צדדיו ובתוכו נתון התוף הפנימי. בצדו הקדמי הוא מחובר לגומי שסביב הדלת. תוף זה מתמלא בעת הצורך מים, כך שהרשת הפנימית (התוף הפנימי) תערבל את הבגדים בתוך המים.
חלקים עיקריים > דלת

עשויה על פי רוב זכוכית עבה (לעמידות בחום גבוה). כדי למנוע את פתיחת הדלת תוך כדי פעולת המכונה, מצוידת המכונה בנעילה חשמלית (אם הדלת תוכל להיפתח תוך כדי עבודה, מים שיצאו החוצה עלולים לגרום להצפה או לכוויות חמורות). מנגנון הנעילה משתחרר מעצמו מספר דקות לאחר סיום הפעילות (לעיתים ישנה נורת חיווי המורה על דלת נעולה). ידית פתיחת הדלת נמצאת בדרך כלל על הדלת עצמה. אך יש מכונות בהן היא נמצאת ליד לוח הבקרה. בין התוף הפנימי לבין הדלת יש שרוול גומי קצר המחובר לגוף המכונה בעזרת חוט מתכת ארוך המהדק אותו אל הפתח הקבוע בגוף המכונה. במכונות כביסה אמריקאיות, ניתן לפתוח את הדלת ולהכניס כביסה תוך כדי פעולת המכונה (פתיחת הדלת במכונה אמריקאית, איננה מפסיקה את פעולתה).
חלקים עיקריים > תושבות

התוף החיצוני מחובר לגוף מכונת הכביסה בעזרת תושבות מתכת וקפיצים. הקפיצים נועדו לבלום זעזועים. ישנן מכונות כביסה, בהן התושבות התחתונות אינן שילוב של מוטות מתכת וקפיצים אלא בולמי זעזועים ייעודיים.
חלקים עיקריים > מגירת חומרים

מגירת החומרים מורכבת, בדרך כלל משלשה תאים עיקריים ועוד מספר תאי משנה: תא ראשי לדטרגנט (אבקה או ג'ל), תא משני לדטרגנט ותא מרכך עיקרי. לפעמים נוספים תאי משנה: תא מרכך משני ותא לעמילן (תא העמילן מורכב מעל מערכת שחרור המרכך – הסיפון). החומרים נשטפים מהתאים על ידי זרם מים.
תאי הדטרגנט פתוחים בחלקם האחורי, כך שהדטרגנט נשטף עם המים החוצה, שם היא נכנסת למשפך ומשם הוא זורם לתוף.
לתאי המרכך, נכנסים מים בשלב מאוחר של הכביסה. מכיוון שהמרכך נוזלי אי אפשר להשאיר פתוח את חלקה האחורי של המגירה. ולכן, שחרור המרכך מתבסס על עיקרון פיזיקאלי – בקרקעית המגירה יש "ארובה" שפתוחה מלמעלה. את המרכך ממלאים כך שגובה הנוזל לא יעבור את גובה הארובה. כאשר מוסיפים מים לתא המרכך, גובה הנוזל עולה, והנוזל שימצא מעל פתח הארובה – יצא למשפך ויזרום לתוף. כדי להכניס למגירה גם את הנוזל שנמצא מתחת פתח הארובה, מורכב עליה גליל קטן שחלקו העליון סגור. כאשר המרכך יעבור את גובה פתח הארובה (על ידי הוספת מים) – ישאב הנוזל החוצה מעצמו (גם הנוזל שמתחת לגובה הפתח) – עד שגובה הנוזל שבתא יגיע לגובה הפתח התחתון של הגליל.
תכנון לקוי של תאי המרכך, יגרום לכך שהמרכך יצא מהתא ברגע שימלאו אותו בחומר (כלומר, לפני שהמכונה מופעלת).
את מגירת החומרים יש להוציא מדי פעם ולנקות (שימוש באבקה עשוי להשאיר גושי חומר, מרכך הכביסה עשוי להשאיר שכבות שמנוניות ומים בטמפרטורות גבוהות משאירים אבנית). ההוצאה תיעשה על ידי שחרור תפס מסוים (כל מכונה תפס אחר: לחיצה על הסיפון וכדומה), לפעמים ניתן להוציא את המגירה על ידי משיכה בכוח החוצה.
חלקים עיקריים > צנרת

הצנרת מובילה מים מברז המים הביתי אל המכונה (פיית הברז בעלת הברגה המתאימה לצינור כניסת המים, פייה זהה מורכבת גם על המכונה). בצד הפנימי של פיית כניסת המים של המכונה מורכב שסתום הסוגר תמיד את ברז המים, כאשר יעבור זרם חשמלי בשסתום הוא יפתח (השסתום מורכב מסולנואיד). המים שיזרמו במכונת הכביסה עוברים דרך צנרת עד שיגיעו לפתחים קטנים בתקרת המכונה משם הם יצאו בתאי האבקה (גם לאחר שהאבקה נשטפה) או בתאי המרכך. משם הם יצאו דרך המשפך עד לתוף. בתחתית תוף, ברווח בין שני התופים נמצאים גופי החימום.
במכונות בהן יש הזנה גם של מים חמים ואין גופי חימום, סולנואיד מווסת את כמות המים החמים והקרים כדי להגיע לטמפרטורה המבוקשת.
בתחתית התוף יש צנרת תחתונה, המחוברת למשאבת מים.
חלקים עיקריים > מסנן

לפני שהצנרת מתחברת למשאבת המים, היא מתחברת למסנן. בבגדים המוכנסים למכונת הכביסה, יש לפעמים לכלוך העלול להזיק למשאבה (מטבעות, קיסמים, מטפחות נייר וכדומה). במסנן גם מצטברת אבנית. הלכלוך הנ"ל נעצר במסנן. כדי להגיע אל המסנן, ישנה דלת קטנה בחזית המכונה (לפעמים המסנן נמצא מאחורי פאנל, אותו יש להוריד על ידי הסרת מספר ברגים או תופסנים). כאשר מוציאים את המסנן (על ידי הברגתו החוצה), המים שהצטברו מעליו (בצינור שבין המסנן ותחתית התוף הפנימי) ייזלו החוצה. יש מכונות בהן הדלת הקטנה שלפני המסנן משמשת כתעלה קטנה לניקוז המים לכלי שיונח לפניה, ויש מכונות שבהן מחובר צינור גמיש קצר (כ-20 סנטימטר) ובקצהו פקק קטן. את פיית הצינור מכוונים לכלי קטן, ואז, על ידי פתיחת הפקק, המים יתנקזו ישירות לתוך כלי. כך, שבפתיחת המסנן, רק מעט מים ייזלו מצדדיו. כאשר המסנן מפורק, יש להוריד ממנו את הלכלוך הגס, ולאחר מכן להשלים את ניקויו בעזרת זרם מים.
במכונות אחרות, אין מסנן, אלא כוס גומי, אליה מתנקזת הפסולת. כדי להגיע אל כוס הגומי יש לפתוח חלק מגב המכונה (על ידי הסרת מספר ברגים). כוס הגומי מחוברת למשאבה בעזרת חבק מתכת, שכדי לפתוח אותו, יש לפתוח מעט את הבורג המהדק אותו. המבנה הפנימי של הכוס, והעיקרון שעומד מאחוריה זהים לעיקרון העומד מאחורי ה"ברך" שנמצאת בכיורים.
חלקים עיקריים > משאבה

כדי להזרים את המים המלוכלכים אל מחוץ למכונה, מצוידת מכונת הכביסה במשאבת מים צנטריפוגלית. מים שמגיעים מהמסנן נשאבים אל צינור שרשורי המשמש לניקוז. הצינור השרשורי מוכנס, בדרך כלל, אל צינור ביוב או כיור. בקצה הצינור ניתן להתקין רכיב פלסטיק בצורת האות – U המשמש לתליה נוחה של הצינור מעל פתח הביוב. ניתן גם, לנצל את מי מכונת הכביסה לצרכים שונים (מכונת כביסה צורכת כ-60 ליטרים של מים בהפעלה אחת).
חלקים עיקריים > מנוע

המנוע החשמלי של מכונת הכביסה מחובר ישירות לתוף החיצוני מצידו התחתון. התנועה הסיבובית שלו נמסרת לתוף הפנימי בעזרת רצועה המתחברת מציר המנוע אל גלגל גדול (כ-30 – 40 סנטימטרים) שנמצא על הציר האחורי של התוף הפנימי. במכונות מסוימות קיימת הנעה ישירה, והמנוע מחובר ישירות לתוף הפנימי, ללא רצועה.
הגלגל משמש כמפחית מהירות של המנוע (ועל ידי זה כמגביר מומנט – ראו גלגל שיניים). כדי שהרצועה לא תחליק מציר המנוע, היא מחורצת לאורכה, חריצים אלו מותאמים לציר המנוע.
המנוע יכול לסובב את התוף לכיוונים שונים באיטיות (בזמן הניקוי), או במהירות גבוהה (כ-1600 סל"ד, בזמן הסחיטה). בזמן הסחיטה, הבגדים נצמדים לדפנות התוף הפנימי בגלל הכוח הצנטריפוגלי, אך המים האצורים בתוכם יוצאים דרך החורים הקטנים שבתוף הפנימי, משם הם נוזלים לתחתית התוף החיצוני ומשם הם נשאבים החוצה.
חלקים עיקריים > לוח בקרה

לוח הבקרה מורכב ממספר כפתורים וחוגות: בורר טמפרטורה ובורר תוכניות. בנוסף יש כפתורים כגון: שליטה על מהירות הסחיטה, ביטול הסחיטה, כיבוס מהיר, כיבוס אל קמט וכדומה. יש מכונות בהן מספר כפתורים משולבים יחד, כגון: בורר התוכניות הוא גם בורר הטמפרטורה - הטמפרטורה נקבעת על פי התוכנית שנבחרה. יש מכונות בהן בורר הטמפרטורה נע לכל אורך סקאלת הטמפרטורה (מטמפרטורת מי ברז ועד כ-90 מעלות), ויש כאלו, שהבורר נע בדילוגים של 10 מעלות (כלומר, ניתן לבחור 30 מעלות 40 מעלות וכן הלאה).
מאחורי לוח הבקרה נמצא מרכז הבקרה. ויש מכונות בהן יש אופציות נוספות כמו כיבוס בהשהיה, נעילת כפתורים מפני ילדים וכדומה. במיעוט של מכונות הכביסה המודרניות קיים צג LCD לבקרה על פעילות המכונה.
לוח הבקרה של מכונות הכביסה האמריקאיות, שונה לגמרי מזה של המכונות האירופאיות, בין השאר שאין להן גוף חימום פנימי וזקוקות להזנה של מים קרים וחמים בנפרד, וכן שאין בהן אפשרות לשלוט על מהירות הסחיטה. והוא ממוקם בחלקה האחורי של מכונת הכביסה.
יצרני מכונות כביסה

כיום רוב מכונות הכביסה בעולם המיוצרות באירופה ניתנות תחת מותגים שונים, ביניהם קונסטרוקטה, בוש, סימנס ובלומברג, בעצם מיוצרות על ידי היצרן האיטלקי "מרלוני". למרות זאת, עדיין ישנם יצרני מכונות כביסה מתחרים כמו ג'נרל אלקטריק, אא"ג (אלקטרולוקס) ואחרים.
ראו גם

מייבש כביסה
מתלה כביסה
מכבסה
מעגילה (כביסה)
הערות שוליים

↑  פאטנטים חדשים, דואר היום, 3 ביוני 1931
↑  How washday slavery became obsolete in just 13 years, TIME, April 24, 1950
↑  עקרות הבית התבשרנה, דבר, 25 בנובמבר 1946
↑  שתי מכונות שהן אחת, דבר, 15 בדצמבר 1969
↑  מכונת כביסה - תוצר חדש, על המשמר, 4 בפברואר 1954
↑  י. שוארץ, מבית מלאכה לבית חרושת, חרות, 31 במאי 1956
↑  יבוא מתחרה של חלקי מכונת כביסה, דבר, 29 ביוני 1955
↑  לאחד מעשרה מכונת כביסה, חרות, 23 באוקטובר 1958
↑  לאחר המקרר בא תורה של מכונת הכביסה, דבר, 21 ביולי 1959
↑  מכונת כביסה חדישה, דבר, 17 בנובמבר 1959
↑  כיצד קונים מכונת כביסה?, דבר, 14 במרץ 1960
1 2  מה חדש בשוק?, חרות, 14 בדצמבר 1961
↑  הופסק הביקוש למכונות כביסה, דבר, 14 במרץ 1960
↑  יצחק דיש, רמת החיים עלתה - האם עלתה חדוות החיים?, חרות, 31 במרץ 1961
↑  השימוש במכונות במשק הבית בקו עלייה, חרות, 26 ביולי 1962
↑  אמקור משתף את הציבור ברווחיו, חרות, 18 בינואר 1961
↑  הקניות מקדימות את הפרסום והגל הראשון של מכונת כביסה אזל, מעריב, 4 ביוני 1964
↑  מכונת כביסה, דבר, 3 ביולי 1962
↑  מכונות כביסה קריסטל מוצגות בלונדון, חרות, 27 במרץ 1963
↑  חידושים בשוק, דבר, 16 ביוני 1964
↑  אטומיק סופר, כביסה חסכונית ואוטומטית, חרות, 8 במרץ 1963
↑  הופ ... כיבסתי, דבר, 6 במרץ 1964; המשך
↑  יתרונותיה של מכונת כביסה מתוצרת מקומית, חרות, 19 במרץ 1965
↑  אמיר אייזנבר, ‏משפחת חסון במו"מ למכירת השלד הבורסאי של חברת זהר תעשיות, באתר גלובס, 23 בדצמבר 1997
↑  מרים גורן, הפרוספקט הולך רק יחד עם המכונה, מעריב, 16 באוגוסט 1976
↑  שנתון סטטיסטי 1970, עמ' 183; בעמ' 185 יש שיעורים גבוהים יותר למכונות כביסה בכלל (כולל לא חשמליות)
↑  שנתון סטטיסטי 1980, עמ' 292
↑  שנתון סטטיסטי לישראל 1994, עמ' 332
↑  השנתון הסטטיסטי, פרק 7, עמ' 99
↑  לוח 7. שיעור בעלות על מוצרים בני קיימה בעשירונים של משק בית, לפי הכנסה נטו לנפש סטנדרטית, 2015, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551286605171  BnF: cb11946910x (data)  GND: 4189162-4  LCCN: sh85145333  NDL: 01178776  NKC: ph202620 
מכונת כביסה ישנה העשויה עץ ומופעלת על ידי מנוע ורצועה
מכבסה ציבורית בטורונטו, קנדה, בה ניתן לכבס ולייבש בגדים בתשלום.
בין שרוול הגומי לדופן המכונה נמצא חוט המתכת המהדק את השרוול למכונה. ניתן להבחין בתוף הפנימי המחורר וכן בזיזים שבתוכו
מגירת חומרים
בתמונה העליונה - ה"ארובה" לאחר הסרת הגליל. בתמונה התחתונה - הגליל
בחלק העליון ניתן להבחין בפיות המתזים הערוכים בשורות מעל התאים אליהם הם מיועדים להתיז מים. החלק התחתון משמש לניקוז המים דרך פתח, הנמצא בחלקו האחורי, במכונה זו
המסנן לאחר פירוק. בקצה הימני העליון של התמונה ניתן לראות את צינור הניקוז הקצר הנוסף
הדלת הקטנה בפאנל התחתון, מאחוריה מסתתר המסנן
משאבת המים, בצד שמאל נראה פתח יציאת המים מהתוף
מייטי מקס

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת אנימציה לילדים/מדע בדיוני/אימה
 יוצרים:  רוב הודנאט ומארק זאזלאב
 מדבבים:  רוב פאולסן, טוני ג'יי, ריצ'רד מול
 מדבבים בעברית:  יובל סגל, דודיק סמדר, עמי מנדלמן
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  40
 הפקה
 אורך פרק:  21-23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  UPN
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  12 בספטמבר 1993 – 2 בדצמבר 1994
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
מייטי מקס (באנגלית: Mighty Max) היא סדרת טלוויזיה מצוירת שהופקה בארצות הברית בשנים 1993 ו-1994. הסדרה כוללת שתי עונות ו-40 פרקים. משך כל פרק בסדרה 30 דקות. בישראל שודרה הסדרה בערוץ הילדים בשנים 1994–1997. הסדרה הופקה בעקבות קו צעצועים הנושא שם זה.
עלילת הסדרה

על פי עלילת הסדרה, לפני שנים רבות התקיימה תרבות מפותחת מאוד של עופות, אשר ידועים היו בכינוי "למוריאנס" (מלשון למוריה). הם ערכו מסעות לחלקים שונים של היקום על ידי שער מיוחד. מנגד עמד "גולגולת", אשר ניסה לנתק את האנרגיה אל השערים. משלא הצליח, השמיד את כל בני השבט. "ורג'יל" הפך להיות הניצול היחיד מנקמתו של גולגולת.
הלמוריאנס חזו לפי נבואתם כי בכל דור יקום לוחם רב עוצמה ברגע שיקבל לידיו את המפתח לשער האבוד. לוחם זה ילחם בכל צורות האופל והרשע ויהיה היחיד שיוכל להביס את גולגולת. כדי להבטיח התגשמותה של הנבואה, יוצא ורג'יל למסע בו הוא משלים את כל ההכנות לקראת בואו של הגיבור שצריך להתמודד עם גורלו כמושיע.
שמו של הגיבור הוא "מקס". הוא נער רגיל המקבל מורג'יל כובע מיוחד - מפתח למסעות מיידיים דרך החלל. מקס, ורג'יל, ו"נורמן", השומר האישי של מקס, יוצאים למסע מסביב לעולם במטרה להגן על כדור הארץ מפני שכיריו של גולגולת הרשע, ובדרך גם נלחמים בשלל מפלצות על-טבעיות.
דמויות

מקס – גיבור הסדרה. נער ממוצע ובעל כישרון מיוחד להסתבך בצרות (אך גם לצאת מהן). בתחילת הסדרה, הוא מקבל בדואר כובע בייסבול אדום שעליו כתובה האות "M". מקס מגלה שהוא נבחר להיות "חובש הכובע" - הגיבור האגדי שנועד להביס את גולגולת.
ורג'יל – הנצר האחרון לגזע הלמוריאנים. הוא מורהו הרוחני של מקס, ומתמחה בטקסטים עתיקים. נראה כמו עוף מואנש. הוא חסר ביטחון במקצת, אך שומר תמיד על ארשת רצינית ומתרגז בקלות נוכח שובבותו של מקס. מקס נוהג להקניט אותו ולכנות אותו "תרנגולת", ווירג'יל מתקן אותו ואומר "ינשוף" אחרי כל פעם.
נורמן – לוחם ויקינגי קדמון בן עשרת אלפים שנה, שזכה בחיי נצח. שומר ראשו של מקס בהווה, אך במהלך ההיסטוריה הוא הופיע בתור דמויות שונות, ביניהן הרקולס, ג'ון הקטן, שמשון הגיבור ואחרים. נורמן הוא לוחם חזק וקשוח ואוהב קרבות. רציני באופיו בדרך כלל, אך שלא כמו ורג'יל הוא נוטה לשתף פעולה עם מקס בפעולותיו השובבות. בעזרת גרזן קרב שמקס נאלץ לגנוב ממוזיאון נקם בספייק, לוחם חזק אף יותר מנורמן שהרג את אביו.
ת'ור – לטאה מסוג איגואנה ירוקה, וחיית המחמד של מקס. הוא לא מקבל הרבה זמן מסך בסדרה, אך באחד הפרקים הוא נלחם לצד בעליו, לאחר שהפך לדינוזאור.
גולגולת – הנבל הראשי בסדרה. זהו שד קדום שאחראי להכחדתם של הלמוריאנים ושל בני אטלנטיס. הוא נכלא לפני שנים במרכז כדור הארץ, אך משם הוא מושך בחוטים כאשר המפלצות שלו זורעות הרס על פני הקרקע. יש לו משרתים רבים, ביניהם שדים, מפלצות לבה, זומבים ואף דרקונים. בעונה השנייה הוא נחלץ מכלאו התת-קרקעי והתחיל לפעול על פני השטח.
וורמונגר – יד ימינו של גולגולת ומפקד צבאותיו. מראהו כמראה שד טיפוסי, אדום ובעל קרניים. הוא מטומטם למדי, ובדרך כלל מבצע את העבודה השחורה עבור גולגולת, אך הוא אכזרי לא פחות מאדונו ונהנה להתעלל בכפופים לו.
דוקטור זיגוט – מדען מטורף שהופיע בשני פרקים בסדרה, ואינו כפוף לגולגולת. הוא אובססיבי לגבי הנדסה גנטית, והשתמש במעבדתו כדי להפוך לטאות לדינוזאורים. ידוע שהוא הפך את ת'ור וורג'יל לזוחלים פרה-היסטוריים, וכן יצר את ה"מוטאזאורוס" - שילוב של כמה סוגי דינוזאורים במפלצת אחת. במקביל הוא גם ניסה ליצור בני אדם "משופרים", אך האנשים שהשתתפו בניסויו הפכו תמיד למפלצות מעוותות, או לקופים. בסופו של דבר, זיגוט ניסה את הניסוי על עצמו, והפך לצורת חיים מתקדמת, אך נעשה בלתי מזיק.
מלך לבה – השליט המקורי של העולם התחתון. גולגולת הדיח אותו מכס המלכות כדי לקבל שליטה מלאה על נתיניו, מפלצות הלבה. הוא השתחרר מכלאו בפרק "תיבת פנדורה", ונעשה בעל ברית זמני של מקס במהלך הקרב נגד גולגולת וצבאו.
מקס (משמאל) נורמן וורג'יל (מימין)
פיוניר 10

| --- | --- |

הדמיית אמן של פיוניר 10 חולפת על פני צדק
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 מפעיל:  מרכז המחקר איימס
 יצרן:  TRW
 תאריך שיגור:  3 במרץ 1972 01:49:00 UTC   (2 במרץ זמן מקומי)
 משגר:  אטלס-קנטאור
 אתר שיגור:  SLC-36A, קייפ קנוורל
 פיוניר 10
 משימה
 סוג משימה:  ביצוע יעף
 ביצוע יעף על:  צדק
 תאריך ביצוע היעף:  הושלם ב-1 בינואר 1974
 מיקום נוכחי:  תווך בין-כוכבי
 מהירות:  כ-12.2 ק"מ/שנייה (2.6 AU בשנה)
 משך המשימה הכולל:  3 במרץ 1972 – 23 בינואר 2003 (30 שנה)
 סיבת סיום משימה:  איבוד קשר
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  258 ק"ג
 משקל:  258 ק"ג 
 כוח:  155 ואט
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  05860
 מאגר המידע הלאומי:  1972-012A
 
תרשים של הגשושית פיוניר 10
הדיסקית שעל פיוניר 10
פיוניר 10 בשלבי הבניה האחרונים
מיקום משימות תוכנית וויאג'ר ותוכנית פיוניר ביחס למערכת השמש, נכון לינואר 2015
פיוניר 10 (באנגלית: Pioneer 10), הידועה גם כפיוניר F, היא גשושית רובוטית שיוצרה על ידי TRW (אנ') ושוגרה על ידי נאס"א על מנת לחקור את כוכב הלכת צדק. הגשושית שוגרה ב-3 במרץ 1972 (01:49:00 UTC (2 במרץ זמן מקומי) על גבי משגר מסוג אטלס-קנטאור מנמל החלל קייפ קנוורל שבפלורידה. פיוניר 10 הייתה הגשושית הראשונה שחצתה את חגורת האסטרואידים והייתה הגשושית הראשונה שצילמה את צדק מקרוב. הקשר עם הגשושית אבד ב-23 בינואר 2003 בגלל בעיות אנרגיה בגשושית ובגלל המרחק העצום (12 מיליארד ק"מ) מכדור הארץ. פיוניר 10 ותאומתה פיוניר 11 קיבלו את השם פיוניר ובשל כך הם משויכות אל תוכנית פיוניר. ב-9 בספטמבר 2012 הייתה הגשושית במרחק של 106.696 יחידות אסטרונומיות מכדור הארץ והיא טסה במהירות של 12.037 ק"מ לשנייה או 43,333.2 קמ"ש, שהם 2.539 יחידות אסטרונומיות לשנה.
היסטוריה

בשנות ה-60 יזמה המעבדה להנעה סילונית של נאס"א את תוכנית פלנטרי גראנד טור - תוכנית גרנדיוזית לחקר כוכבי הלכת החיצוניים של מערכת השמש. כהכנה לתוכנית החליטה נאס"א ב-1964 לשגר שתי גשושיות קטנות יותר שיחקרו את מערכת השמש החיצונית. ב-1969 אישרה נאס"א את בנייתם של שתי גשושיות שקיבלו את השמות "פיוניר F" ו"פיוניר G" שקיבלו מאוחר יותר את השמות פיוניר 10 ופיוניר 11. מטרתן הראשונית של שתי הגשושיות הייתה לחקור את החלל שמעבר למאדים, לחקור את חגורת האסטרואידים ובחינת הסכנות הכרוכות במעבר דרכו, ובסופו של דבר, המטרה העיקרית - חקירת צדק וסביבתו.
על הגשושיות הורכבו כלים מדעיים מסוגים שונים על מנת שיכולו לחקור ולאסוף מידע אודות הסביבה בה הם נמצאים ועל מנת שיכולו לחקור את צדק ואת חגורת האסטרואידים.
מרכז המחקר איימס של נאס"א קיבל את האחריות על ניהול המשימה ובפברואר 1970 נתן המרכז חוזה בסך 380 מיליון דולר לחברת TRW (אנ') לבניית שתי הגשושיות.
היסטוריה > מבנה הגשושית

בסיס הגשושית הוא בעומק 36 ס"מ והוא מורכב משישה פאנלים באורך 75 ס"מ המרכיבים את מבנהו המשושה. על בסיס הגשושית הורכבו מערכת ההנעה של הגשושית ו-8 מתוך 11 הכלים המדעיים שלה. תא הציוד של הגשושית נבנה מאלומיניום על מנת להגן עליו מפגיעת אסטרואידים. משקל הגשושית בעת שיגורה היה 258 ק"ג.
בשיגור נשאה הגשושית 36 ק"ג של הידרזין במכל כדורי בקוטר 42 ס"מ. ההיזרזין שימש שלושה זוגות של מנועים (6 מנועים סה"כ) בעלי דחף של 4.5 ניוטון לכל מנוע.
ניווט החללית בוצע על ידי חיישני כוכבים וחיישני שמש שהורכבו על הגשושית. פיוניר 10 צוידה בארבעה גנרטורים תרמואלקטריים (RTG) שהפיקו חשמל על ידי שימוש בפלוטוניום. ארבעת הגנרטורים יחד הפיקו בעת השיגור 155 ואט, וב-2005 הפיקו 65 ואט בלבד. כתוצאה מירידת ההספק החשמלי עם השנים, רק חלק מהכלים שעל הגשושית המשיכו לתפקד בשנותיה האחרונות של הגשושית.
הגשושית צוידה באנטנה לטווח רחוק בקוטר 2.74 מטרים והיא תקשרה עם כדור הארץ עם שימוש ברשת חלל עמוק (בשנים האחרונות של המשימה נדרשו האנטנות הגדולות ביותר של הרשת על מנת להמשיך ולתקשר עמה).
היסטוריה > מבנה הגשושית > כלים מדעיים

הכלים המדעיים שהורכבו על הגשושית הם:
HVM - מגנטומטר למדידת מבנה השדה המגנטי של השטח הבין כוכבי.
QPA - כלי לחקירת רוח השמש.
CPU - כלי לאיתור קרינה קוסמית.
CRT - כלי לחקירת הקרינה הקוסמית.
GTT - כלי לחקירת האלקטרונים והפרוטונים שהחללית תמצא בדרכה.
TRD - גלאי קרינה.
גלאי מטאוריטים.
AMD - גלאי מטאוריטים ואסטרואידים.
פוטומטר אולטרה סגול.
IPP - פוטופולרימטר.
רדיומטר אינפרה אדום.
היסטוריה > מבנה הגשושית > דסקית פיוניר

הדסקית מורכבת מציורים המכילים סימנים בשפת המתמטיקה, הכימיה והמחשבים, וכן ציורים אשר אמורים להכיל פריטים אוניברסליים. ההנחה היא שמאחר והשפות על כדור הארץ שרירותיות, ניתן לתקשר עם ציוויליזציות זרות רק בשפה אוניברסלית שאינה נובעת משרירות ומקריות. בנוסף, כיוון שהדסקית עשויה אלומיניום ולא תשרוד נחיתה על פלנטה בעלת אטמוספירה, הסיכוי שיצורים מהחלל יראו אותה הוא רק על ידי תפיסת הגשושית, פעולה המחייבת טכנולוגיה של טיסות חלל. מכאן, שכל יצור חי בחלל שיוכל לבצע משימת חלל, יהיה מצויד בהכרח ביכולת להבין את המסר.
בציור שעל הדסקית מידע שיוכל לאפשר לתרבות חוצנית לדעת היכן ממוקמת מערכת השמש שלנו - דבר שהוליד ביקורות לא מועטות על התבונה שבמשלוח מידע מסוג זה לחלל.
המשימה

פיוניר 10 שוגרה ב-3 במרץ 1972 על גבי משגר אטלס-קנטאור מ-SLC-36A מנמל החלל קייפ קנוורל שבפלורידה. המשגר הביא את הגשושית למהירות של 51,682 קמ"ש. כעבור 11 שעות מהשיגור חלפה פיוניר 10 על פני הירח והפכה לגשושית המהירה ביותר שנבנתה עד אז. יומיים לאחר השיגור הופעלו הכלים המדעיים שעל הגשושית והיא החלה לאסוף מידע.
ב-15 ביולי 1972 הפכה פיוניר 10 לעצם הראשון ידי אדם שנכנס לחגורת האסטרואידים הנמצאת בין מאדים לצדק. ב-15 בפברואר 1973 יצאה הגשושית מהחגורה ללא שפגעה או נפגעה על ידי האסטרואידים.
ב-6 בנובמבר 1973 הייתה פיוניר 10 במרחק 25 מיליון ק"מ מצדק ומרכז הבקרה החל לבחון את מערכות הצילום של הגשושית. הגשושית החלה לשדר תצלומים של צדק ואפילו צילמה שניים מיריחיו: גנימד ואירופה. ב-4 בדצמבר 1973 ביצעה הגשושית את היעף הקרוב ביותר על פני צדק כשחלפה במרחק של 132,252 ק"מ מאטמוספירת הכוכב (לא ידוע מה עובי האטמוספירה ולכן לא ניתן לדעת מה המרחק מפני הקרקע). עם השלמת היעף הגיעה הגשושית למהירות של כ-132,000 קמ"ש. בסך הכל צילמה 1,200 תמונות של צדק, בינייהם של הכתם האדום הגדול
ב-1976 חצתה פיוניר 10 את מסלול של שבתאי וב-1979 את מסלולו של אוראנוס. ב-13 ביוני 1983 הפכה הגשושית לעצם הראשון יציר אדם שיצא (במובן מסוים) ממערכת השמש, וזאת כשחצתה את מסלול נפטון (שהיה אז כוכב הלכת המרוחק ביותר בעקבות מסלולו האליפטי של פלוטו).
פיוניר 10 התפרסמה כעצם המרוחק ביותר שיצא מכדור הארץ. כך היה עד 17 בפברואר 1998 כאשר וויאג'ר 1 עברה אותה כששתיהן היו במרחק 69.419 יחידות אסטרונומיות. וויאג'ר 1 תמשיך להגדיל את המרחק הזה ב-1.016 יחידה אסטרונומית כל שנה.
הגשושית ביצעה משימות מדעיות רבות בחלקים החיצוניים של מערכת השמש עד סיום משימתה ב-31 במרץ 1997. האות החלש של פיוניר 10 המשיך להישמע על ידי רשת חלל עמוק בחלק ממחקר קונספט של תורת הכאוס. במאי 2001, לאחר שמונה חודשים של דממת אלחוט, חידשה נאס"א את הקשר עם פיוניר 10. מדעני נאס"א חששו כי החללית חדלה לפעול, אך לבסוף יצרו עמה קשר.
ב-4 במרץ 2006 נעשה ניסיון קשר אחרון, ומשלא צלח, אין עימה קשר יותר.
פיוניר 10 טסה "בכיוון ההפוך" לגשושיות: פיוניר 11, וויאג'ר 1, וויאג'ר 2 וניו הוריזונס. היא טסה בכיוונו של הכוכב אלדברן בקונסטלצית שור ויארך לה כ-2 מיליון שנה להגיע לשם.
משימת חיפוש חיים

הגשושית אמורה לעשות מסע של מיליוני שנים בחלל אלא אם כן תגיע קודם למקום מיושב על ידי ציוויליזציות מתקדמות ש"יצודו" אותה.
האות האחרון התקבל מפיוניר 10 ב־23 בינואר 2003, כמעט 31 שנה לאחר שיגורה.