stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסטיבל עכו
ציון לשבח בתחום המשחק

2011 - לשחקנים רועי אסף, על תפקידו כהיטלר, שלומי ברטונוב, על תפקיד הרצל ולופו ברקוביץ', על תפקיד לובקוביץ', בהצגה "מיין קאמפף"
2007 - לשחקנים אורית זפרן, זאב שמשוני ואייר וולפה, על מופע התיאטרון "המאה השלושים", בו הביאו משירי דוד אבידן
2005 - לשחקנית רנין באשארת מההצגה "האימפוטנטים" מאת ריאד מאסארווה ובבימויו; ליוצר ולשחקן דודי באראשי ממופע החוצות "סביונים"
1998 - סמדר יערון בהצגה "זיכרונות דור שני בחיק העיר העתיקה"
1998 - אלברט כהן בהצגה "קרן קיימת 6" מאת בן אבנר הכט, בבימויה של אורנה עקאד
1994 - קבוצת סמרטוט וחוני המעגל (אמן), בהצגה "גן ילדים מלא עכברים"
1993 - מוחמד בכרי בהצגה עונת הנדידה אל הצפון מאת א-טייב סאלח, בבימוי אוריאל זוהר
1991 - סמדר יערון בהצגה "ארבייט מאכט פריי" בבימוי דודי מעיין
1983 - חנה אזולאי-הספרי בהצגה תשמ"ד, מאת שמואל הספרי
2003 - מוג'יב מנסור, על משחקו בהצגת היחיד "סאלח שב מהקרב", בבימויו של סאלח עזאם
פרס ההצגה הטובה ביותר

2021 - הצגה "Toyzzzzz" של אור מרין
2015 - פרס על סך 10 אלף שקלים ל"יאבלק", יצירתם של יואב ברטל ואביגייל רובין, בביצוע סטודנטים מהסטודיו למשחק חולון גרי בבאז'נוב, רות טובי, איריס בולוקן, ליה חזין ונעמה יעקובוביץ, הרקדנים עזי פז ורן בו דרור, ויואב ברטל.
2012 - פרס על סך 15 אלף שקלים ל"פוליו", יצירתם של ניבה דלומי, אריאל ניל-לוי והילה גולן
2011 - פרס על סך 20 אלף שקל ל"מלח מים" מאת היוצרת נועה לב בשיתוף שחקניות ההצגה מהזירה הבין-תחומית
2007 - פרס על סך של 20 אלף שקל ל"היטלר, הרובוט והסכין", מאת בועז דבי, בימוי יעל טילמן
2006 - פרס על-שם אנדריאה ברונפמן, על סך 45 אלף שקל, ל"דודה פרידה: המוזיאון", יצירה מקורית של נעמי יואלי בשיתוף עם הדס קלדרון דפנה אריאל וגליה יואלי.
2005 - "שמטרלינג", יצירתו של גיא שרף + "פרומות" - יוצרת ההצגה אודליה מורה-מטלון ושותפתה אליענה שכטר.
2002 - "שינתיאן", יצירתה של ח'אולה חאג'-דיבסי
1999 - "איימוס" בבימוי רות קנר + "ואז התחבקנו", בבימוי איציק ויינגרטן - מיזם מיוחד של מפגש שחקנים בוגרי סמינר הקיבוצים עם אנשים אוטיסטים
1993 - "שמלה גדולה" מאת מוטי אברבוך ובבימויו ו"מבצע אנטבה - המחזמר" מאת אתגר קרת ויונתן בר גיורא ובבימוי שלמה וזאנה
1991 - "ארבייט מאכט פריי", בבימוי דודי מעיין
1984 - ריקודו של ג'ינגיס כהן, בבימוי מיכאל כהנא
1983 - תשמ"ד, בבימוי שמואל הספרי
מיצג רחוב (2012)
ההצגה "חמור אוכל תפוז" המשתתפת בתחרות הפסטיבל (2012)
"פסלים מספרים" בפסטיבל (2012)
לקריאה נוספת

Naphtaly Shem-Tov, Acco Festival: Between Celebration and Confrontation, Boston: Academic Studies Press, 2016
הערות שוליים

↑   עופר אדרת, מת מייסד פסטיבל עכו, שפעל לקירוב בין יהודים וערבים, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2016
↑  פסטיבל עכו בוטל, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2008
↑  מיכל דותן, בשעה טובה: פסטיבל עכו יוצא לדרך, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2008
↑  יאיר אשכנזי, מתרחבת המחאה: גם המחזאים ובמאי הקולנוע והטלוויזיה נגד השתתפות בפסטיבל עכו, באתר הארץ, 13 ביוני 2017
↑  הַמֵּאָה הַשְּלוֹשִׁים- מופע תיאטרון משירי דוד אבידן, באתר  "Rikud.co.il"‏, דצמבר 2007
אורית זפרן, באתר "הבמה"
↑  דורון גולן, הזוכים: "שמלה גדולה" ו"מבצע אנטבה", חדשות, 6 באוקטובר 1993
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007516737805171
פיט פינלי

| --- | --- |

פינלי, נובמבר 2011
 לידה:  31 בינואר 1958 (בן 66) קאריקפרגוס, צפון אירלנד
 שם במה:  דייב פינלי דייב "פיט" פינלי פיט פינלי פינלי סר פינלי הבלפסט ברוזר
 משקל:  106 ק"ג
 גובה:  1.88 מטר
 מקום מגורים:  אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית
 לאום:  צפון אירי
 קריירה מקצוענית:  1975–2012 (כ־37 שנים)
 מאמנים:  דייוויד פינלי סניור טד בטלי
דייוויד פינלי ג'וניור (באנגלית: .David Finlay Jr; נולד ב-31 בינואר 1958) הוא מאמן, מפיק ומתאבק עבר צפון אירי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות World Championship Wrestling‏ (WCW), שבו הופיע תחת שם הבמה פיט פינלי בין השנים 1995 ל-2000 ותחת שם הבמה פינלי בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment‏ (WWE) בין השנים 2005 ל-2010. הוא זכה במעל עשרים אליפויות במהלך הקריירה שלו, כולל זכיות באליפות הטלוויזיה העולמית של WCW ובאליפות ארצות הברית.
מורשת

פינלי קיבל ביקורות חיוביות מצד מתאבקים ומכרים. הוא עזר בשינוי התפיסה כלפי הדיוות של ה-WWE, כשביקר את קרבות החזייה והתחתונים המיושנים והעדיף על פני כך היאבקות מסורתית יותר.
מתאבקות כמו טריש סטרטוס, ליטה, ג'אז, סטייסי קיבלר, מולי הולי, התאומות בלה (ברי וניקי בלה), בת' פיניקס, נטליה, רובי ריוט, ליב מורגן, שרה לוגאן, סשה בנקס, שארלוט פלייר, לאנה, ביילי ורונדה ראוזי נתנו קרדיט לפינלי על כך שעזר להם לחדד את יכולות ההיאבקות שלהן ועל מציאת הזהויות שלהן. הן תיארו את פינלי כ"מתאבק יוצא דופן ומורה דרך סבלני שטיפל בהן בצורה מסורה".
חיים אישיים

פינלי מגיע ממשפחה עתירת אהבה לענף ההיאבקות המקצועית, כאשר גם אביו, דייוויד פינלי סניור, וסביו, היו מתאבקים מקצועיים. נוסף לכך, אחותו הייתה שופטת. פינלי נישא בראשונה למנג'רית שלו לשעבר, הנסיכה פאולה. כיום, הוא נשוי לאישה גרמנייה בשם מל, כשלשניים יש יחדיו שלושה ילדים. הבכור ביניהם, דייוויד, נולד בגרמניה.
כל שלושת ילדיו הם מתאבקים גם כן. הבכור, דייוויד, ערך את הופעת הבכורה שלו בענף ב-22 בדצמבר 2012, כשבין היתר הופיע בארגוני ההיאבקות New Japan Pro Wrestling‏ (NJPW) ו-Ring of Honor‏ (ROH).
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות All Star Wrestling
האליפות הבריטית במשקל כבד (פעם אחת)
אליפות העולם במשקל בינוני (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Catch Wrestling Association - CWA
אליפות חבר העמים הבריטי של CWA (פעם אחת)
האליפות הבין יבשתית במשקל כבד של CWA (פעם אחת)
אליפות העולם במשקל בינוני של CWA‏ (4 פעמים)
אליפות הזוגות של CWA (פעם אחת)  - עם מרטי ג'ונס
הישגים בארגון ההיאבקות Joint Promotions
אליפות העולם במשקל בינוני-כבד (4 פעמים)
האליפות הבריטית במשקל כבד בינוני (6 פעמים)
האליפות הבריטית במשקל קל כבד (פעמיים)
הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI
PWI דירג אותו במקום ה-33 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2007
הישגים בארגון ההיאבקות Smash
אליפות Smash (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות World Championship Wrestling - WCW
אליפות הטלוויזיה העולמית של WCW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment - WWE
אליפות ארצות הברית (פעם אחת)
גביע בראגינג רייטס (2019)
הערות שוליים

↑  פיט פינלי על החלק שלו בהתפתחות המתאבקות של ה-WWE
↑  נטליה ניידהארט: פינלי עזר לנו בהתפתחות מחלקת הנשים של ה-WWE
| אלופי ארצות הברית של ה-WWE |
| --- | --- | --- |
| MACW/JCP (1975–1988) | הארלי רייס • ג'וני ולנטיין • טרי פאנק • פול ג'ונס • בלאקג'ק מאליגן • בובו ברזיל • ריק פלייר • ריקי סטימבוט • מר. היאבקות • ג'ימי סנוקה • רודי פייפר • וואהו מקדניאל • הסמל סלוטר • גרג ולנטיין • דיק סלייטר • מגנום T.A. • טולי בלאנשארד • ניקיטה קולוף • לקס לוגר • דאסטי רודס • בארי וינדהאם |  |
| WCW (1988–2001) | מייקל הייז • סטן הנסן • סטינג • ריק רוד • גולדאסט • סטיב אוסטין • ג'ים דאגן • ביג ואן ויידר • קנסוקה ססאקי • וואן מאן גאנג • קונאן • אדי גררו • דין מלנקו • ג'ף ג'ארט • סטיב מקמייקל • קורט הניג • דיאמונד דאלאס פייג' • רייבן • גולדברג • ברט הארט • סקוט הול • סקוט סטיינר • דייוויד פלייר • כריס בנואה • סייקו סיד • לאנס סטורם • ביל דמוט • שין דאגלס • ריק סטיינר • בוקר טי |  |
| WWF/E (2001, 2003–היום) | בוקר טי • כריס קניון • טאג'ירי • ריינו • קורט אנגל • אדג' • אדי גררו • ביג שואו • ג'ון סינה • קרליטו קריביאן קול • אורלנדו ג'ורדן • כריס בנואה • ג'ון "בראדשו" לייפילד • בובי לאשלי • פינלי • מר קנדי • מונטל וונטביוס פורטר • מאט הארדי • שלטון בנג'מין • קופי קינגסטון • המיז • ברט הארט • R-טרות' • דניאל בריאן • שיימוס • דולף זיגלר • זאק ריידר • ג'ק סוואגר • סנטינו מארלה • אנטוניו סזארו • דין אמברוז • רוסב • סת' רולינס • אלברטו דל ריו • קאליסטו • רומן ריינס • כריס ג'ריקו • קווין אואנס • AJ סטיילס • ברון קורבין • בובי רוד • רנדי אורטון • ג'ינדר מהאל • ג'ף הארדי • שינסקה נקאמורה • סמואה ג'ו • ריי מיסטריו • ריקושט • אנדרדה • אפולו קרוז • רידל • דמיאן פריסט • פין באלור • ת'יאורי/אוסטין ת'יאורי • לוגאן פול • אל. איי. נייט (נוכחי) |  |
פיט רוק וסי.אל. סמוט

| --- | --- |

 מקום הקמה:  מאונט ורנון 
 מוקד פעילות:   מאונט ורנון, ניו יורק, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1991–1995 (כ־4 שנים)
 סוגה:  היפ הופ
 חברת תקליטים:  אלקטרה רקורדס  Untouchables Music
 שיתופי פעולה בולטים:  הבי די, גראפ לובה, רוב-או, Deda, YG'z
 אתר רשמי
 חברים
 פיט רוק   סי.אל. סמוט
 
פיט רוק וסי.אל. סמוט (באנגלית: Pete Rock & C.L. Smooth) היו צמד היפ הופ אמריקני מניו יורק. הצוות כלל את סי.אל. סמוט ופיט רוק.
היסטוריה

כמפיק מוזיקלי פיט רוק נהג להישתמש בסימפולים משירי ג'אז ושירי נשמה לא ידועים ופזמונים מלווים בכלי נשיפה למיניהם. הראפר הראשי סי.אל. סמוט היה לרוב ידוע בסטייל הפילוסופי שלו ונהג להימנע מלקלל בניגוד לראפרים אחרים באותה התקופה.
השניים ידועים בעיקר בזכות הסינגל המצליח שלהם "They Reminisce Over You (T.R.O.Y.)" שהוקדש לחברם טראבל טי רוי (אנ') (חבר בהרכב הבי די ודה בויז) שנהרג בשנת 1990.
בשנת 1994 הוציא לאור הצמד את אלבום האולפן השלישי והאחרון שלהם, "The Main Ingredient". חוץ משלושת האלבומים הללו, הצמד ביצע מספר שירים יחד עם אמנים אחרים בתור אמנים אורחים, בהם אמנים בולטים כגון פאבליק אנמי, EPMD והבי די. בנוסף, לטענתם של הצמד, הם הפיקו וכתבו את הסינגל "Down with the King" של ראן די אם סי.
הצמד התפרק בשנת 1995. אף על פי כן הם עבדו עדיין ביחד עם מספר אלבומי הסולו של פיט רוק ("PeteStrumentals", "Soul Survivor" ו-"Soul Survivor II"), ואף יצאו בהמשך לסבב הופעות איחוד קצר. אף על פי כן, למרות שיתופי הפעולה הללו, בראיונות נפרדים פן ופיליפס הביעו זילזול איש ברעהו וציינו שלא יחזרו לעבוד ביחד.
ב-2003 אלבום האוסף של הלהקה "Good Life" יצא לאור בחברת התקליטים אלקטרה רקורדס.
לאחר הפירוק של הצמד כל אחד מחברי הצמד פיתח קריירה בנפרד כאמן סולו – פיט רוק הפך למפיק מאוד מבוקש, ושחרר לאורך השנים 4 אלבומי סולו ולקח חלק במספר פרויקטים נוספים. סי.אל. סמוט החל לעבוד על קריירת הסולו שלו במהלך שנת 2006 ושחרר מאז שני אלבומי סולו.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1992 - Mecca and the Soul Brother
1994 - The Main Ingredient
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

1991 - All Souled Out
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2003 - Good Life: The Best of Pete Rock & CL Smooth
דיסקוגרפיה > סינגלים

1992 - "Straighten It Out"
1992 - "(.They Reminisce Over You (T.R.O.Y"
1992 - "Lots of Lovin'"
1994 - "I Got a Love"
1994 - "Take You There"
1995 - "Searching"
פרס מולייר

| --- | --- |
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפרס:  1987–הווה (כ־37 שנים) 
 נקרא על שם:  מולייר 
 www.lesmolieres.com
 
תיאטרון מגאדור בו ניתן הפרס בשנים 2002–2006
פרס מולייר הוא הפרס הלאומי לתיאטרון בצרפת, המחולק מדי שנה על הישגים בתחום התיאטרון הצרפתי.
היסטוריה

הטקס הראשון התקיים בשנת 1987 ביוזמת מפיק הסרטים ז'ורז' קְרָוֵון (אנ'), שהיה גם מייסד שותף של פרס סזאר. הפרס מוענק מאז מדי שנה בחודש אפריל או מאי בפריז על ידי האיגוד המקצועי והאמנותי של התיאטרון (APAT), להפקת התיאטרון הטובה ביותר בשפה הצרפתית, ולאמנים מצטיינים מהעונה הקודמת. הטקס משודר בטלוויזיה הצרפתית בערוץ פראנס 2, בערב הקרוי "La Nuit des Molières" (הלילה של מולייר). הפרס קרוי על שם של המחזאי הצרפתי המפורסם מולייר.
בעבר נבחרו הזוכים על ידי חבר שופטים מצומצם, שהחלטותיהם נתקלו לעיתים קרובות בביקורת פומבית. בשנת 2004 הציג נשיא APAT דאז פייר סנטיני תהליך זכייה חדש, במטרה להפוך את חלוקת הפרס למאוזנת ומייצגת יותר. את הזוכים בוחרת ועדה בת כ-1,500 חברים איש מתחום התיאטרון הפרטי והציבורי. עיתונאים ומבקרי תיאטרון אינם רשאים להשתתף בתהליך. בנוסף, שיעור השחקנים החברים ב-APAT לא יכול למנות יותר ממחצית סך חברי הוועדה הבוחרת. בטקס שהתקיים בשנת 2006 ניתנו פרסים ב-16 קטגוריות.
פרנסואה ארנסט מאלאר

| --- | --- |

 לידה:  4 בפברואר 1833 שאטונף-סיר-שר, צרפת 
 פטירה:  6 ביולי 1894 (בגיל 61) הרובע השישי של פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  גאולוגיה, מינרלוגיה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום לימודים:  אקול פוליטקניק  בית הספר הלאומי הגבוה למכרות 
 מוסדות:  בית הספר הלאומי הגבוה למכרות 
 תלמידי דוקטורט:  ז'ורז' פרידל 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (11 באוגוסט 1869)  קצין בלגיון הכבוד (29 באוקטובר 1888) 
 הערות:  גם סופר
 תרומות עיקריות
 מחקר הגבישים הבלתי הומוגניים, המצאת תהליך למדידת זוויות הצירים האופטיים בגביש
 
פרנסואה-ארנסט מאלאר (François-Ernest Mallard‏; 4 בפברואר 1833 – 6 ביולי 1894) היה גאולוג ומינרלוג צרפתי הידוע בעיקר בשל עבודתו בתחום הקריסטלוגרפיה.
לימודים ומחקרים בגאולוגיה

מאלאר נולד בשנת 1833 בעיירה שאטונף-סיר-שר (Châteauneuf-sur-Cher) שבמחוז שר שבחבל סאנטר-עמק הלואר במרכז צרפת. ב-1851 החל ללמוד באקול פוליטקניק וב-1853 עבר ללמוד בבית הספר הלאומי למכרות (École nationale supérieure des Mines) שבפריז וסיים ב-1856 כבעל תואר מהנדס מכרות. מ-1859 ועד 1872 הוא לימד גאולוגיה, מינרלוגיה, פיזיקה ותורת המכרות בבית הספר למכרות שבסנט אטיין (École des Mines de St-Étienne). את חופשת הקיץ של השנים 1859 ועד 1867 ניצל מאלאר להכנת מפה גאולוגית של המחוזות ויין עילית (Haute-Vienne) וקרז (Creuse) שבחבל לימוזן (Limousin). במפות אלו הופיעה לראשונה ההפרדה בין סוגי הגרניט השונים לבין סלעים כדוגמת הגנייס והשיסט. עוד בשנת 1858 חשף מאלאר את קיומה של שכבת בדיל במונטברה (Montebras) שבחבל קרז. בעקבות הגילוי נפתח במקום מכרה שבו כרו בדיל ואחר־כך ליתיום מתוך האמבליגוניט והמונבראסיט, שני מינרלים העשירים בליתיום. ב-1870 ערך מאלאר יחד עם אדמון פוקס (Edmond Fuchs;‏ 1837–1889) סיור גאולוגי בצ'ילה שנקטע בשל מלחמת צרפת–פרוסיה. מאלאר ופוש הראו כי האקלים בחצי הכדור הדרומי בתור הרביעון היה זהה לאקלים בחצי הכדור הצפוני ולפיכך את הסיבות לאחידות זו יש לחפש בתופעות קוסמולוגיות.
עבודתו בתחום הקריסטלוגרפיה

בשנת 1872 התמנה גבריאל-אוגוסט דוברה (Gabriel-Auguste Daubrée;‏ 1814–1896) למנהל בית הספר הלאומי למכרות בפריז. בהכירו את יכולותיו של מאלאר, הוא הציע לו את משרתו הקודמת בבית הספר, פרופסור למינרלוגיה. משרה זו גרמה לשינוי מהותי באופי מחקריו של מאלאר. למעט מאמר על מחקריו בצ'ילה, שהתפרסם ב-1873, ומאמר קצר על תנודות בקרחונים שהתפרסם ב-1875, לא עסק עוד מאלאר בגאולוגיה אלא התמקד במינרלוגיה ובייחוד בקריסטלוגרפיה.
מאלאר היה פורה ביותר. דוחות מדעיים רבים שכתב הופיעו מדי שנה בביטאון החברה המינרלוגית של צרפת (Bulletin de la Société mineralogique de France) ובשנתון המכרות (Annales des Mines). רובם של מאמרים אלו דנו בבעיות קשות לפתרון בתחום הקריסטלוגרפיה, בייחוד בתכונות הפיזיות של הגבישים. ארבע שנים לאחר שהחל ללמד בבית הספרות למכרות, ב-1876, פרסם מאלאר את המאמר "הסבר התופעות האופטיות האנומליות המופיעות בסוגי גביש רבים" (Explication des phénomènes optiques anormaux que présentent un grand nombre de substances cristallines). במאמר זה הסביר מאלאר בלא קושי את התופעות האופטיות האנומליות שנתגלו בגבישים רבים על בסיס מערכות הסימטריה וקבע כי מבין כל הסידורים האפשריים נוטים החומרים האנאורגנים להסתדר במבנה הסימטרי ביותר. את ההסבר הכללי הוא קידם בהרצאתו "קבוצות גבישיות" שהופיעה ב-"Revue Scientifique" ב-1887. להשערות שהעלה קמו מגינים רבים ואף מתנגדים רבים, בייחוד עמיתיו הגרמנים, שגררו אותו לעיתים קרובות למחלוקות. מאלאר המשיך לעסוק בנושא והתרכז בתופעת הגבישים התאומים. מחקריו על סיבת היווצרות גבישים תאומים הסבירו כיצד למשל נוצרים גבישים תאומים כאשר מפעילים לחץ בעזרת להב סכין בניצב לאחד מצלעות המעוינון של קלציט. או כיצד נוצרים התאומים הרבים של גבישי האורתוקלז.
מחקר הגבישים הבלתי הומוגניים, שנחשב כחלק עיקרי בעבודותיו של מאלאר, הוביל לגילוי התאוריה הפיזיקלית שמאחורי הקיטוב המעגלי הגבישי (1881). מחקר זה הוביל גם לגילוי התכונות הפיזיקליות של תרכובות איזומורפיות בכלורטים ובחנקות ולמחקר הניסיוני שביצע אחר־כך על איזומורפיזם ופולימורפיזם. המסקנות התאורטיות ממחקר זה הפתיעו את מאלאר והוא הציגן במאמר "על הזהות לכאורה של הסידור המולקולרי של כל החומרים הגבישיים" (Sur la quasi identité de l'arrangement moléculaire dans toutes les substances cristallisées). על פי המאמר, כל החומרים האיזומורפיים כוללים את הקובייה כאחת מצורותיהם. יתר על כן, ברוב מכריע של החומרים הגבישיים מקבלים בהכפלה של פרמטרי הסריג במספרים קטנים את הפרמטרים של הסריג הקובייתי. אחר כך הראה אנרי לה שטלייה (Henry Le Chatelier;‏ 1850–1936) כי הסיבה לכך היא שצורת הקובייה מבטיחה את הדחיסות הגדולה ביותר. ב-1879 הובילו מחקריו של מאלאר ליצירת 66 חבורות סימטריות מרחביות.
ספרו העיקרי, "מסה על קריסטלוגרפיה" (Traité de Cristallographie), תוכנן להיות בן שלושה כרכים. הכרך הראשון יצא לאור בפריז ב-1875 והכרך השני ב-1884. הכרך השלישי המתוכנן מעולם לא יצא לאור.
לזכותו של מאלאר נזקפים גם:
המצאת תהליך למדידת זוויות הצירים האופטיים בגביש.
שיפור בגוניומטר ההחזר שהמציא במקור ויליאם הייד וולאסטון (1766–1828). שיפור זה אפשר מדידת זוויות בין פאות בגבישים בגודל כמעט מיקרוסקופי, אשר אפשר על אותם גבישים את מדידת מקדמי השבירה.
שיטה לייצור פיסות דקות של גבישים לבדיקה מיקרוסקופית.
יחד עם לה שטלייה עסק מאלאר בשיפור הבטיחות במכרות וחקר את המנורות של הכורים, את הבערה הספונטנית של תערובות גז נפיצות ואת סוג חומרי הנפץ הבטוחים לשימוש.
חייו האישיים וכיבודים

מאלאר תואר על ידי מכריו כצנוע ועניו. אחד ממכיריו סיפר כי בשהותו בסנט אטיין הוצעה לו משרה רווחית בתחום המטלורגיה והוא דחה אותה מניה וביה בהעדיפו להקדיש את חייו למדע גם אם יישאר עני. על חייו האישיים ידוע מעט מאוד מעבר לעובדה שמעולם לא נישא וכי העדיף להתבודד. למעט כשהנושא נסב סביב קריסטלוגרפיה הוא סירב לדבר על עבודתו והוא התלהב מהתועלת שהתגליות המדעיות מביאות לאנושות ולא היה לו משנה אם התגליות האלו יוחסו לו או לאדם אחר.
הכבוד והפרסום להם זכה הגיעו באיטיות גם אם לא חיפש אחריהם. ב-1879 נבחר לנשיא החברה המינרלוגית של צרפת (société minéralogique de France) וב-1885 לנשיא החברה הגאולוגית של צרפת (Société géologique de France). ב-1886 מונה למפקח הכללי של בית הספר הלאומי למכרות. וב-1888 קיבל את אות לגיון הכבוד בדרגת קצין ותואר דוקטור כבוד מאוניברסיטת בולוניה. ב-1890 נבחר לנשיא החברה הצרפתית לפיזיקה (Société française de physique) וב-1890 התקבל כחבר באקדמיה הצרפתית למדעים.
מאלאר מת בפריז ב-1894. על שמו נקרא המינרל מאלארדיט – (Mn2+(SO4)•7(H2O.
הערות שוליים

↑  גרסה אחרת טוענת כי נולד בסנט-אמאן מונטרון (Saint-Amand Montrond) המצויה באותו מחוז
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12992605q (data)  CANTIC: a12287258  GND: 116695366  ICCU: GEAV011827  ISNI: 0000 0000 7248 6880  Léonore: 244175  NLG: 238925  NTA: 192849417  SUDOC: 03357412X  VIAF: 69063333   WorldCat (עם VIAF): 69063333
פרנקנשטיין הצעיר

ערך זה עוסק בסרט של מל ברוקס. אם התכוונתם למחזמר המבוסס על הסרט באותו השם, ראו .
| --- | --- |

 מבוסס על:  פרנקנשטיין 
 בימוי:  מל ברוקס 
 הופק בידי:  מייקל גרוסקוף
 תסריט:  מל ברוקס, ג'ין ויילדר 
 עריכה:  ג'ון האוורד 
 שחקנים ראשיים:  ג'ין ויילדר פיטר בויל ג'ין הקמן
 מוזיקה:  ג'ון מוריס 
 צילום:  ג'ראלד הירשפילד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 בדצמבר 1974
 משך הקרנה:  106 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיית אימה, סרט מדע בדיוני, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט אימה, סרט פרודיה 
 תקציב:  2.8 מיליון דולר
 הכנסות:  86.2 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   youngfrankenstein
 פרסים:  פרס הוגו להצגה הדרמטית  פרס סאטורן לבמאי הטוב ביותר (מל ברוקס)  פרס סאטורן לשחקן המשנה הטוב ביותר (מרטי פלדמן)  פרס סאטורן לסרט אימה  פרס נבולה לתסריט הטוב ביותר (מל ברוקס, ג'ין ויילדר)  פרס סאטורן לאיפור הטוב ביותר (William J. Tuttle) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
פרנקנשטיין הצעיר (באנגלית: Young Frankenstein) הוא סרט פרודיה על סרטי אימה משנת 1974, בבימוי של מל ברוקס. הסרט מבוסס על סיפור "פרנקנשטיין" ופורסם תחת הסלוגן "הקומדיה המפחידה ביותר בכל הזמנים". בשנת 2007 עובד הסרט למחזמר באותו שם.
עלילה

ד"ר פרונקנסטין הצעיר (ג'ין ויילדר) שמתכחש בתוקף למורשת סבו, ד"ר פרנקנשטיין ואף מתעקש לבטא את שמו אחרת, מגיע לטירת סבו.
בעקבות אירועים מסתוריים וצלילי כינור שמקורם לא ידוע הוא מגלה את כתבי סבו, שמתארים כיצד הצליח להחיות גופות מתות. פרונקנסטין מניח ידו על גופה גדולה ובריאה (פיטר בויל), ושולח את המשרת איגור (מרטי פלדמן) להביא את מוחו של מדען ידוע שנפטר. פרונקנסטין מקווה להשיב את הגאון לתחייה, אך איגור מפשל ומביא תחת זאת מוח של אדם אלים.
רק לאחר שפרונקנסטין מחייה את הגופה מתגלה עומק הצרה. המת-החי אכול פחדים וסיוטים, ובשל שרשרת של טעויות גורם נזק רב בעיירה הסמוכה.
תושבי העיירה מצטיידים בלפידים ונערכים לבצע לינץ' בפרונקנסטין ושאר שוכני הטירה, ורק הקרבה אישית מצד פרונקנסטין תעמוד בדרכם.
שחקנים

ג'ין ויילדר – ד"ר פרנקונסטין
טרי גאר – אינגה
קלוריס ליצ'מן – פראו בלוכר
מרטי פלדמן – איגור
פיטר בויל – המפלצת
מדלין קאן – אליזבת, ארוסתו של פרנקונסטין
קנת מארס – האופיצר קמפ
ג'ין הקמן – העיוור עם המרק
הוקרה

הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר ולשני פרסי גלובוס הזהב.
 הוא זכה בחמישה פרסי סאטורן: בקטגוריות סרט האימה הטוב ביותר, הבימוי, שחקן המשנה, איפור ועיצוב-תפאורה.
 כותבי התסריט זכו בפרס הוגו, ובפרס נבולה.
השיר Puttin' On the Ritz, מתוך הסרט זכה להיכלל ברשימת מאה שנים... מאה שירים.

בשנת 2003 הסרט הוכנס לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית.
פיליפ סטול

| --- | --- |

 לידה:  5 בנובמבר 1874 ליטל רוק, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית 
 פטירה:  29 באוקטובר 1958 (בגיל 83) קולומביה, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  קינגסטרי 
 השכלה:  מכללת ווטפורד 
 תפקיד:  חבר בית הנבחרים של ארצות הברית  חבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית 
 
פיליפ סטול (באנגלית: Philip Henry Stoll;‏ 5 בנובמבר 1874 – 29 באוקטובר 1958, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כנציג המדינה בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה

פיליפ סטול נולד בעיירה ליטל רוק שבקרוליינה הדרומית. לאחר סיום הלימודים הוא עבד תקופה קצרה כמורה ואז פנה ללימודי משפטים. בשנת 1901 הוא התחיל קריירת עורך דין.
בשנים 1905–1906 פיליפ סטול היה חבר של בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית. עם תחילת מלחמת העולם הראשונה הוא התגייס ושירת עד לשנת 1918 כאשר השתחרר בדרגת לוטננט קולונל.
בשנת 1919 פיליפ סטול נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית של ארצות הברית ושירת עד לשנת 1923. לאחר שלא הצליח להיבחר מחדש, הוא חזר למדינתו.
בשנת 1931 פיליפ סטול נבחר לשופט וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1946 כאשר פרש. בשנת 1944 הוא היה שופט במשפטו של ג'ורג' סטיני שתוך יום הסתיים בהרשעה ועונש מוות. פסק דין זה בוטל בשנת 2014 בעקבות פגמים מהותיים בהליך.
פיליפ סטול נפטר בקולומביה, קרוליינה הדרומית בשנת 1958.
פיליפ סויר

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1961 (בן 63) פיניקס, אריזונה, ארצות הברית
 כינוי:  Phil 
 השכלה:  האקדמיה הימית של ארצות הברית  Old Dominion University 
 השתייכות:  צי ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1983–2021 (כ־38 שנים)
 דרגה:   תת-אדמירל
 תפקידים בשירות
 מפקד צי הצוללות בפיקוד האוקיינוס השקט  ראש מטה וסגן צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית  מפקד הצי השביעי של ארצות הברית  קצין אג"ם ותכנון של הצי
 עיטורים
   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  לגיון ההצטיינות (5)
 
פיליפ "פיל" ג. סויר (באנגלית: Phillip "Phil" G. Sawyer) (נולד ב-7 בינואר 1961) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כקצין אג"ם ותכנון של הצי.
ביוגרפיה

סויר גדל בפיניקס שבאריזונה. ב-1983 סיים תואר ראשון בהנדסת מערכות מהאקדמיה הימית של ארצות הברית, התגייס לצי והוכשר כקצין צוללות.
שירת כקצין קשר, קצין בקרה רדיואקטיבית וקצין תדלוק בצוללת התקיפה "בלופיש". ב-1988 מונה למדריך במרכז ללוחמה נגד צוללות של הצי האטלנטי. ב-1991 הוצב כקצין הנדסה בצוללת הטילים הבליסטיים "פלורידה". בשנים 1994–1996 שירת בענף שיבוץ צוותי צוללות בלשכת כוח האדם של הצי. באוגוסט 1996 מונה לסגן מפקד צוללת התקיפה "סולט לייק סיטי". באפריל 1998 מונה לעוזר סגן מפקד צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית. במאי 2001 מונה למפקד צוללת התקיפה "לה ג'ולה". תפקידים נוספים אותם מילא הם מפקד פלגת הצוללות 15 בגואם, ראש ענף לוחמה בטרור ואבטחה במטות המשולבים, שירות במטה הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית ופיקוד על כוח הצוללות בפיקוד כוחות הצי.
ב-2010 הועלה לדרגת אדמירל משנה ומונה לסגן מפקד פיקוד המיקוש הימי והלוחמה נגד צוללות, בתפקידו הבא שימש מפקד כוח המשימה 74/54 בצי החמישי. באוגוסט 2013 מונה למפקד צי הצוללות בפיקוד האוקיינוס השקט. בספטמבר 2015 מונה לראש מטה סגן מפקד כוחות הצי בפיקוד האוקיינוס השקט.
באוגוסט 2017 מונה למפקד הצי השביעי, חודש לפני המועד המתוכנן לכניסתו לתפקיד. קידומו בדרגה וכניסתו לתפקיד התרחשו בעקבות הדחתו של תת-אדמירל ג'וזף אוקוין לאחר שתי התנגשויות של משחתות הצי באוניות אזרחיות, תקריות בהן נהרגו 17 מלחים. הוא סיים את תפקידו בספטמבר 2019. באוקטובר 2019 מונה לקצין אג"ם ותכנון של הצי. כיהן בתפקיד עד פרישתו ב-2021.
סויר בעל תואר שני בניהול הנדסי מאוניברסיטת אולד דומיניון.
פפירולוגיה

קטע מפפירוס עליו כתובה הפואמה החינוכית ההוראה מפי דואה חתי בכתב היראטי (מתוך אוסף המוזיאון הבריטי)
פפירולוגיה היא ענף מדעי העוסק בחקר מקורות כתובים עתיקים דוגמת: ספרות קדומה, התכתבויות, ארכיונים משפטיים וכדומה, כפי שנשמרו בכתבי יד שנכתבו על פפירוס, הצורה הנפוצה ביותר של חומר לכתיבה בתרבויות העתיקות של מצרים, יוון ורומא. הפפירולוגיה כוללת גם תרגום ופרשנות של מסמכים עתיקים במגוון שפות וגם טיפול ושמירה על מקורות פפירוס נדירים.
היסטוריה

הפפירולוגיה כדיסציפלינה מדעית שיטתית החלה בשנות ה-90 של המאה ה-19, כאשר ארכאולוגים גילו מטמונים גדולים של פפירוסים שמורים היטב בכמה מקומות במצרים, כמו בפיום ואוקסירינכוס. המרכזים המובילים לפפירולוגיה כוללים את אוניברסיטת אוקספורד, אוניברסיטת היידלברג, אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת ליידן, הספרייה הלאומית של אוסטריה, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי והמכון לפפירולוגיה של אוניברסיטת פירנצה.
מייסדי הפפירולוגיה היו האוריינטליסט הווינאי יוסף פון קאראבצ'ק (שהתמחה בפפירולוגיה ערבית), וילהלם שובארט (פפירולוגיה יוונית), תיאודור גראף האוסטרי שרכש יותר מ-100,000 פפירוסים יוונים, ערבים, קופטים ופרסים במצרים, שנקנו על ידי הארכידוכס האוסטרי ריינר, גריגול צרתלי שפרסם פפירוסים של אוספים רוסיים וגאורגיים, פרדריק ג'ורג 'קניון, אולריך וילצ'קן, ברנרד פיין גרנפל, ארתור סוררידג' האנט ואחרים.