stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישיבת הר עציון
רקע

בשנת ה'תשכ"ח (1968), לאחר מלחמת ששת הימים ועם חידוש ההתיישבות בגוש עציון, הזמינו המייסדים ובהם חנן פורת, משה מושקוביץ והרב יואל בן נון את הרב עמיטל להקים ישיבה במקום. רשם העמותות סירב לרשום את השם "הישיבה בגוש עציון" בשל היות הגוש מחוץ לגבולות המדינה, ועל כן היא נרשמה בשם "הר עציון". בשנה הראשונה, פעלה הישיבה בכפר עציון ולאחר מכן עברה ליישוב אלון שבות שהוקם כדי לשכן את תלמידי הישיבה. הרב עמיטל הזמין את הרב ליכטנשטיין לכהן כראש ישיבה. הרב ליכטנשטיין הסכים, בתנאי שיכהן לצידו ולא במקומו.
הלימודים בישיבה החלו בג' בכסלו ה'תשכ"ט לאחר סיום טירונות בצה"ל.
במלחמת יום הכיפורים נהרגו 8 תלמידים ובמלחמת לבנון הראשונה נהרגו 4 מתלמידי הישיבה בקרבות. זכריה באומל, אחד מנעדרי קרב סולטאן יעקוב, למד בישיבה. במלחמת חרבות ברזל נהרגו 6 מבוגרי הישיבה.
בשנת 2004 הוחלט, על רקע הגעתו של הרב עמיטל לגיל 80, על מינוי שני ראשי ישיבה נוספים, הרב יעקב מדן והרב ברוך גיגי, ששימשו עד אז כר"מים בישיבה. הם נכנסו לתפקיד בינואר 2006. בסוף שנת ה'תשס"ח הודיע הרב עמיטל על פרישתו ועל מינויו של הרב משה ליכטנשטיין, בנו של הרב אהרן ליכטנשטיין, כראש ישיבה רביעי. באופן בלתי נפוץ, בחרו ראשי הישיבה להקים ועדה שתבחר את ראשי הישיבה החדשים. הם אישרו את החלטת הוועדה. הרב אהרן ליכטנשטיין נפטר בשנת 2015, ומאז פטירתו מכהנים שלושת ראשי הישיבה שנותרו. מהקמת הישיבה ועד פטירתו כיהן משה מושקוביץ כיו"ר ועד ההנהלה של הישיבה.
הישיבה ממוקמת על פסגת היישוב אלון שבות בגובה של כ-980 מטרים מעל פני הים, מהפסגות הגבוהות ביותר ביהודה ושומרון.
הצוות החינוכי

בישיבה מלמדים, מלבד הרב יעקב מדן הרב ברוך גיגי והרב משה ליכטנשטיין, הרב עזרא ביק, הרב יאיר קאהן, הרב אמנון בזק, הרב ברוך וינטרוב, הרב ישי יסלזון, הרב משה טרגין, הרב ד"ר שמואל שמעוני, הרב שלמה ברין, הרב צבי קיי, הרב מרדכי פרידמן, הרב עמיחי גורדין, הרב אליקים קרומביין, הרב בני להמן, הרב דניאל שרייבר, הרב פיני כהן, הרב אסי בלנק, הרב איתן קלימן, הרב הלל רחמני, הרב אוריה דור, הרב מוטי גוטמן, הרב דניאל ריין, הרב יעקב בורנשטיין, הרב עוזי פרידליך, הרב מנחם ליבטאג, הרב חנוך וקסמן, וסא״ל הרב אודי שוורץ.
בעבר לימדו בישיבה הרב יוסף צבי רימון (כיום מעביר שיעור שבועי בישיבה), הרב נחמיה רענן, הרב שלמה לוי, הרב מיכאל אדרעי, הרב יצחק לוי, הרב יהודה שביב והרב בנימין תבורי.
דרכה של הישיבה

בישיבה נפוצות השקפות האורתודוקסיה המודרנית. חלק מרבניה אוחזים בדעות שמאליות כגון הרב יהודה עמיטל שהיה מנהיג מפלגת מימד. עם זאת, מרבית רבני הישיבה אוחזים בדעות ימניות, כגון הרב יעקב מדן שהשתתף במחאות כנגד הסכמי אוסלו ותוכנית ההתנתקות.
בהשפעתו של הרב ליכטנשטיין, נפוץ בישיבה העיסוק בכתביו והגותו של הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק מבוסטון, שהיה חותנו של הרב ליכטנשטיין. השפעתו ניכרת בישיבה גם בתחום לימוד הגמרא: שיטת הלימוד העיקרית הנהוגה היא שיטת בריסק, מייסודו של רבי חיים מבריסק, סבו של הרב סולובייצ'יק.
הישיבה היא בין הישיבות הציוניות המדגישות באופן הרב ביותר את לימוד הגמרא. סדר הבוקר וחציו הראשון של סדר הצהריים מוקדשים ללימוד גמרא בעיון, וסדר הערב ללימוד גמרא בבקיאות. חציו השני של סדר הצהריים מוקדש ללימודי מחשבה, תנ"ך והלכה. חופשות בין הזמנים בישיבה קצרות יותר מהמקובל בעולם הישיבות.
דרכה של הישיבה > "מהפכת התנ"ך"

בהשפעת הרב יעקב מדן והרב ד"ר יואל בן נון, תרמה ישיבת הר עציון לשינוי במעמדו של לימוד התנ"ך בציבור הדתי-לאומי, שינוי המכונה "מהפכת התנ"ך". הישיבה ומכללת הרצוג הסמוכה לה מוציאים פרסומים רבים בתחום התנ"ך ובהם כתב העת (ראו מגדים). בעבר לימד בישיבה הרב מרדכי ברויאר, מייסד "שיטת הבחינות" בלימוד תנ"ך.
דרכה של הישיבה > מוסדות בישיבה

כולל הלכה – לימודים לקראת סמיכה לרבנות, בראשות הרב מיכאל אדרעי.
הכולל הגבוה בראשות הרב משה ליכטנשטיין – לימודים של מסכתות שאינן נלמדות על הסדר במרבית הישיבות.
ספריית מרדכי ועדינה כץ – בישיבה ספרייה תורנית מהגדולות בישראל, ובה כ-90,000 כרכים. בקומה העליונה שלה נמצאת ספריית מכללת הרצוג שכוללת בעיקר ספרות לא תורנית.
אתר תורת הר עציון ע"ש ישראל קושיצקי (vbm – בית המדרש הווירטואלי) הוקם בשנת 1994 על ידי הרב עזרא ביק והרב ראובן ציגלר, כפרויקט להפצת תורה באמצעות רשת האינטרנט. בזכות תרומתם של בני משפחת קושיצקי התרחבה פעילות בית המדרש בצורה משמעותית שנים ספורות לאחר מכן.
ישיבה תיכונית הר עציון לצעירים – ישיבה תיכונית שנפתחה בשנת הלימודים ה'תשפ"ג בראשות הרב עמיחי גורדין. הישיבה נועדה לקדם מצוינות בלימוד גמרא כבר מגילאי התיכון.
דרכה של הישיבה > שיתופי פעולה

לישיבה שיתוף פעולה עם מספר מוסדות בסמיכות לה:
המכללה האקדמית הרצוג – בשנת 1973 הוקם בקמפוס הישיבה מכון יעקב הרצוג להכשרת מורים. בשנות ה-90 הוסמך המכון להעניק תואר ראשון בהוראה (.B.Ed) והפך למכללת יעקב הרצוג. לאחר איחוד עם מכללת ליפשיץ היא נקראת היום "המכללה האקדמית הרצוג", ומוסמכת להעניק גם תואר שני בהוראה (.M.Ed). המכללה מכשירה מורים מקרב תלמידי הישיבה, ישיבות נוספות וכן מורים ומורות נוספים.
בית המדרש לנשים מגדל עוז – בשנת 1996 הוקמה ביישוב מגדל עוז שבגוש עציון מדרשה לבנות בחסות הישיבה. רבני הישיבה מלמדים במדרשה, ובראשה עומדת הרבנית אסתי רוזנברג, בתו של הרב ליכטנשטיין.
ישיבת אור תורה "דרכינו" ע"ש איליין ונורם ברודסקי – תוכנית הפועלת בשיתוף התוכנית לבני חו"ל בישיבה, על ידי רשת אור תורה סטון. התוכנית מיועדת לבוגרי תיכון מחוץ לישראל בעלי צרכים מיוחדים המעוניינים ללמוד שנה בישראל.
פרסומים

הישיבה מוציאה עלון המכונה "עלון שבות", וביטאון שבועי בשם "דף קשר".
הישיבה מוציאה לאור ספרים רבים, בהם הסדרה "שיעורי הרב אהרן ליכטנשטיין", ובה שמונה ספרים. ספרים נוספים יוצאים בהוצאת "תבונות" של מכללת הרצוג. הכולל הגבוה בישיבה מוציא ספרי מאמרים על הנלמד בכולל. בשנת תשע"ד יצא לאור הספר 'מה אהבתי תורתך' ובו מאמרי ליבה מאת ראשי הישיבה ורבניה העוסקים בדרכה של הישיבה: בלימוד התנ"ך, בלימוד הגמרא ובהיבטים נוספים.
הישיבה מפרסמת באינטרנט מאמרים ושיעורים, באתר "תורת הר עציון".
בוגרים ידועים

רבנים (מלבד ראשי הישיבה והרבנים בה)
הרב יובל שרלו – ראש ישיבת אורות שאול, ראש תחום אתיקה בארגון רבני צהר
הרב תמיר גרנות – ראש ישיבת אורות שאול
הרב חיים נבון – רב, סופר ופובליציסט
הרב אפרים מירוויס – רבה הראשי של בריטניה
הרב ד"ר בני לאו – ראש מיזם 929 - תנ"ך ביחד
הרב רא"ם הכהן – ראש ישיבת עתניאל
הרב יהודה גלעד – ראש ישיבת מעלה גלבוע
הרב אליהו בלומנצויג – מייסד וראש ישיבת ההסדר ירוחם לשעבר
הרב זאב וייטמן – רבה של תנובה והיישוב אלון שבות
הרב יוסף צבי רימון – רבה של המועצה האזורית גוש עציון
הרב אוריאל עיטם – ראש ישיבת ההסדר ירוחם
הרב מיכאל רוזנצווייג – ראש ישיבה יוניברסיטי
הרב איתמר רוזנצווייג (אנ') – מגיד שיעור בישיבה יוניברסיטי
הרב ניר וינברג ראש ישיבת אורות הזורעים
הרב ד״ר ארי ברמן (אנ') – נשיא ישיבה יונוברסיטי
הרב אלישיב קנוהל – רבה של כפר עציון
נושאי תפקידים ציבוריים:
השופט נעם סולברג – שופט בבית המשפט העליון
השופט דוד מינץ – שופט בבית המשפט העליון
מתניהו אנגלמן – מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור
זאב אלקין – חבר כנסת ושר
משה (קינלי) טור-פז – חבר כנסת ואיש חינוך
משה סולומון – חבר כנסת
אלוף (במיל') גרשון הכהן – מפקד הגיס המטכ"לי לשעבר
שי באב"ד – מנהל ישראלי, לשעבר מנכ"ל משרד האוצר, הרשות השנייה וצים ישראל
תא"ל אמיר ודמני – ראש חטיבת התכנון ומִנהל כוח האדם באגף כוח האדם לשעבר
תא״ל (במיל׳) בן ציון (בנצי) גרובר – מפקד חטיבה 14 וסגן מפקד עוצבת סיני לשעבר
ג'ייסון דב גרינבלט – שליח הממשל האמריקאי למזרח התיכון לשעבר
שלומי הייזלר - מנכ"ל משרד האוצר לשעבר
ראו גם את רשימת בוגרי ישיבת הר עציון שיש עליהם ערך בוויקיפדיה
הערות שוליים

1 2  ישי אלמקייס, ‏המספרים נחשפים: עשר ישיבות ההסדר הגדולות בישראל,  באתר כיפה, 03/01/21
↑  ישיבת הר עציון, באתר m.facebook.com
↑  חללי ישיבת הר עציון העומדים לפניך תמיד, באתר etzion.haretzion.org
↑    גדעון דוקוב, ‏העברת המקל: "יש עניין בזקנה, אבל יש עניין גם בגמישות ובצעירות", בעיתון מקור ראשון, 16 בנובמבר 2021
↑  יונתן אוריך, ‏הרב עמיטל פרש מראשות הישיבה,  באתר כיפה, כ"ה באלול ה'תשס"ח.
↑   https://etzion.haretzion.org/faculty/rabbanim
↑  מפת עזר חדשה למיפוי מכליל של ישיבות עבור בוגרי שמינית, באתר נאמני תורה ועבודה
↑  דוגמה לסדר היום לשיעור א'
↑  אהרן ביג'ל, הספרייה התורנית של ישיבת הר עציון - חזון והגשמה
↑  אתר ישיבת 'דרכינו' (באנגלית)
↑  הרב עמיחי גורדין, ‏בשבח הצעירים החצופים,  באתר כיפה, ח' כסלו תשע"ג
↑  פרסומי הישיבה באתר הישיבה
↑  ספרי הכולל הגבוה, באתר אסיף
↑  מה אהבתי תורתך – ספריית אסיף
↑  בית המדרש הווירטואלי שליד ישיבת הר עציון.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270174105171  BnF: cb16636996f (data)  ISNI: 0000 0000 9239 7332  LCCN: n87850552  VIAF: 135415229   WorldCat (עם VIAF): 135415229 
מבט נוסף על בניין הישיבה
ראש הישיבה, הרב אהרן ליכטנשטיין, מעביר "שיעור כללי" באולם הישיבה המרכזי
שיעור כללי המועבר על ידי הרב ברוך גיגי, שבט תשע"ז
"סדר" בישיבה
חום (פיזיקה)

הטמפרטורה הגבוהה של השמש גורמת לקרינת חום ממנה. האנרגיה הנישאת על ידי קרינה זו היא הכוח המניע של החיים על כדור הארץ.
חום הוא מושג בפיזיקה המתאר את האנרגיה התרמית המועברת בין מערכות עקב הפרש טמפרטורה. מעבר חום יכול להיגרם כתוצאה ממגע ביניהם, כגון בתנור חימום; כתוצאה מערבוב, כגון במיזוג אוויר; או כתוצאה מקרינה, כגון בחימום בעזרת לייזר (הולכה, הסעה וקרינה). ענף הפיזיקה העוסק בחום קרוי "תרמודינמיקה". החום קשור באופן הדוק לעובדה שהעולם בנוי ממספר אדיר של חלקיקים מיקרוסקופיים. כאשר אנרגיה עוברת בין מערכות בעזרת אינטראקציות רבות מאוד של מספר גדול של חלקיקים, מדובר במעבר חום.
בלשון הדיבור המילה "חם" מתייחסת לטמפרטורה של עצם, אולם מבחינה פיזיקלית חום הוא מושג שונה מטמפרטורה. טעות נפוצה נוספת קושרת את החום לאנרגיה הפנימית או לאנרגיה התרמית של גוף, אולם מדובר במושגים פיזיקליים שונים. חום אינו מתייחס לאנרגיה שמצויה בתוך גוף כלשהו אלא רק לאנרגיה העוברת מגוף אחד לאחר.
חום כמעבר אנרגיה

על פי החוק הראשון של התרמודינמיקה, כאשר אנרגיה עוברת מגוף אחד לאחר, ישנם שני תרחישים אפשריים:
ניתן לזהות את מעבר האנרגיה עם צורה של עבודה פיזיקלית כלשהי, למשל עבודה מכנית על ידי כוח שגוף אחד מפעיל על משנהו או עבודה חשמלית שעושה שדה חשמלי שפועל על הגוף.
לא ניתן לזהות עבודה פיזיקלית כאמור לעיל. הסיבה היא שהאנרגיה עוברת על ידי אינטראקציה בין החלקיקים המיקרוסקופים מהם עשויים שני הגופים. במקרה זה מעבר האנרגיה נקרא "מעבר חום", והאנרגיה שעוברת נקראת "חום".
כאשר אנו מביטים בגופים מַקְרוֹסקופיים, איננו לוקחים בחשבון את העובדה שהם בנויים ממספר עצום של חלקיקים מיקרוסקופיים (אטומים). אנו מבחינים בתכונות המקרוסקופיות שלהם, כגון נפח, מסה וכדומה. נובע מכך שיש הרבה דרגות חופש "נסתרות" – דרגות חופש מיקרוסקופיות. כאשר אנרגיה עוברת בין גופים כתוצאה מאינטראקציות ברמה המיקרוסקופית, מדובר בתהליך של מעבר חום.
חום כצורת אנרגיה

ברגע שאנרגיה נמצאת במערכת מסוימת (למשל גז חלקיקים במכל), אין הבדל אם היא הגיעה לשם כתוצאה ממעבר חום או מעבודה פיזיקלית כלשהי. לדוגמה, ניתן להביא גז לטמפרטורה מסוימת על ידי דחיסתו עם בוכנה (עבודה מכנית), או לחלופין על ידי חימומו בעזרת מבער (מעבר חום). המצב הסופי של הגז זהה בשני המקרים. לפיכך אין אפשרות לחשוב על תהליך החימום כעל "אחסון" של כמות חום מסוימת בגז. במובן זה חום שונה מאנרגיות אחרות שניתנות לזיהוי, כגון אנרגיה אלקטרומגנטית או אנרגיה קינטית. כלומר חום אינו פונקציה פיזיקאלית, ניתן לדבר רק על העברת חום ממערכת אחת לאחרת.
חום וטמפרטורה

חום וטמפרטורה אינם זהים: טמפרטורה היא מדד המדרג את הגופים על רצף הקובע את כיוון מעבר החום, בעוד שהחום הוא האנרגיה שעוברת מגוף בעל טמפרטורה גבוהה לגוף בעל טמפרטורה נמוכה. (לא מוגדר מושג של קור בפיזיקה – כאשר גוף אחד מחמם גוף אחר, קרי, מעביר אליו אנרגיה, אזי הוא עצמו מתקרר, קרי, מאבד אנרגיה).
יכול להיות שאותה כמות של חום תביא חומרים שונים לטמפרטורה שונה. לכן מים, למשל, יצרכו יותר אנרגיה משמן כדי לעלות לאותה טמפרטורה. התוצאה היא ששמן יתחמם מהר יותר ממים, על אש בעוצמה זהה. ההבדל בין החומרים הוא בגודל הקרוי קיבול חום.
חום ותרמודינמיקה

החוק הראשון של התרמודינמיקה קובע כי האנרגיה הפנימית ( U) של מערכת נשארת קבועה, אלא אם היא משתנה כתוצאה מעבודה ( W) או אנרגיית חום שנכנסת למערכת או יוצאת ממנה.
\,\Delta U=Q-W
העבודה מסומנת במינוס מכיוון שאם המערכת היא זו שביצעה את העבודה, היא תאבד אנרגיה פנימית. לעומת זאת, אם נעשתה עבודה על המערכת, היא תרוויח אנרגיה פנימית. עבור המערכת שעושה את העבודה, העבודה עצמה חיובית, ועל כן נצרך להוסיף את המינוס.
חום ( Q) נמדד ביחידות מידה של אנרגיה (ג'אול, קלוריות, ארג וכדומה) ולא במעלות. מעלות צלזיוס, קלווין, ופרנהייט משמשות למדידת הטמפרטורה.
בלשון הדיבור מתייחסים לחום בתור מושג נרדף לאנרגיה תרמית, שהיא למעשה האנרגיה הפנימית של מערכת תרמודינמית.
המרה של עבודה מכנית לחום

פעמים רבות אומרים כי "אנרגיה מתבזבזת והופכת לחום" או כי "חיכוך יוצר חום". השימוש במילה "חום" במשפטים כגון אלה הוא שגוי חלקית. מדובר במעבר של אנרגיה מצורה ידועה (כגון אנרגיה מכנית) לתוך דרגות החופש המיקרוסקופיות. בהיעדר מושג טוב יותר (ייתכן ש"תרמליזציה" הוא המושג הנכון ביותר) אומרים כי "נוצר חום", או כי האנרגיה "הופכת לחום", אף על פי שהאנרגיה למעשה הפכה לסכום של אנרגיות מיקרוסקופיות רבות ממגוון סוגים (אנרגיה קינטית של החלקיקים, אנרגיה אלקטרומגנטית של האינטראקציות המיקרוסקופיות ביניהם וכדומה).
החום המקסימלי

על פי קבוע בולצמן המקשר בין אנרגיה של חלקיק מסוים לטמפרטורה הנמדדת של חומר המורכב מחלקיקים אלה. בעבור היסוד הנפוץ ביותר ביקום, מימן, נמצא שהטמפרטורה המקסימלית האפשרית של החום, במהירות האור, היא בסביבות 1013 מעלות. מימן הוא האטום הנפוץ ביקום, אבל גם הקל ביותר. ככל שחלקיק כבד יותר, כך האנרגיה הקינטית שלו גבוהה יותר, ולכן גם הטמפרטורה שלו במהירות נתונה גבוהה יותר. מסת החלקיק הכבד ביותר האפשרי באופן תאורטי נקראת מסת פלאנק, וחישוב בעבור חלקיק עם מסה כזו מניב טמפרטורה מרבית של 1032 מעלות – הגבול העליון לטמפרטורה ("טמפרטורת פלאנק").
ראו גם

חום (תסמין)
גרשון הכהן

| --- | --- |

 לידה:  4 בדצמבר 1955 (בן 69) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1973–1982, 1987 – 2014
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבה 7  מפקד עוצבת המפץ  ראש חטיבת תורה והדרכה (תוה"ד)  מפקד עוצבת געש  מפקד המכללות הצבאיות  מפקד הגיס הצפוני  מפקד קורס מפקדי אוגדות  מפקד הגיס המטכ"לי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים   מבצע שלום הגליל   המערכה ברצועת הביטחון האינתיפאדה השנייה   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן   מבצע צוק איתן
 
גרשון הכהן בתרגיל הצניחה של חטיבת הצנחנים ב-2012
גרשון הכהן, 2019
גרשון הכהן (נולד ב-4 בדצמבר 1955) הוא אלוף במילואים בצה"ל. בתפקידו האחרון שימש כמפקד הגיס המטכ"לי.
ביוגרפיה

הכהן גדל במשפחה דתית. הוא נכדו של החוקר שמואל הכהן וינגרטן (מצד אביו), ושל נתן גרדי, מראשוני החלוצים הדתיים והרבנות הצבאית (מצד אמו). הוא בנו של הרב ידעיה הכהן, ממייסדי ישיבת הר עציון, ואחיהם של הרב רא"ם הכהן, (ראש ישיבת עתניאל), של הרב אלישיב הכהן (ראש ישיבת בית שמואל בחדרה), של הרב אביה הכהן (ר"מ בישיבת עין צורים ובישיבת תקוע) ושל הרב חיים הכהן (ר"מ במכינה הקדם-צבאית בית יתיר).
בוגר הישיבה התיכונית נתיב מאיר בירושלים וישיבת ההסדר הר עציון.
בעל תואר שני בפילוסופיה וספרות השוואתית מהאוניברסיטה העברית בירושלים, כותרת עבודת הגמר לתואר היא "מדעיותה של פרשנות ספרותית: הערות על מעמדם של אילוצים מתודולוגיים".
ביוגרפיה > שירותו הצבאי

התגייס בשנת 1973 במסגרת הנח"ל, ולחם במלחמת יום הכיפורים בחזית המצרית. לאחר המלחמה עבר הסבה לחיל השריון ושירת כמפקד טנק בחטיבה 188 במלחמת ההתשה במובלעת הסורית. בשנים 1974–1982 שירת בתפקידי פיקוד שונים בחטיבה 7.
במבצע שלום הגליל גויס במהלך לימודיו ושימש סגן מפקד כוח לא אורגני בשם "כוח נומארט" שמנה שתי פלוגות, אחת מגדוד 75 והשנייה מגדוד 82. במהלך המלחמה, כשהוא רב-סרן בשירות קבע, פרסם הכהן בעיתון "הארץ" (בעילום שם) מאמר תחת הכותרת "אלי גבע - בין צייתנות למוסר, הרהוריו של איש צבא" בו דן במוסריות פעולתו של הסרבן המח"ט אל"ם אלי גבע בטענה כי למפקד, בניגוד לחייל - המחויב בשירות - מותר לבחור להימנע מפעילות הנוגדת את הבנתו או תפיסתו. במאמר שיבח את גבע וציין שמעשהו עוד ישמש מופת לאנשי הצבא. בעקבות הסערה שהתעוררה יזם הכהן פגישה עם הרמטכ"ל רפאל איתן בה הזדהה ככותב המאמר, הועמד לדין על הפרת פקודות הצבא, קיבל נזיפה חמורה, והודח מצה"ל.
בשנים 1983–1987 שירת במילואים כמפקד גדוד בחטיבה 263, מרכבות האש. בשנת 1987 הוחזר לשירות קבע על ידי הרמטכ"ל דן שומרון ומונה למפקד גדוד 75 ("רומח").
ב-1988 מונה למפקד גדוד קורס קציני השריון. בשנת 1990 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת המילואים מרכבות הברזל, ובמקביל שימש כראש מחלקת תורת לחימה (תו"ל) במפקדת זרוע היבשה. ב-1993 מונה למפקד חטיבה 7. בהרצאה בפני תלמידי בית ספר תיכון בירושלים בינואר 1995 אמר: "מקדמת דנא היו הגברים לוחמים והנשים זונות, ומרבית הבנות בצה"ל ממלאות תפקידים שמחשב ומשיבון יכולים לעשות באותה מידה של יעילות". דבריו סוקרו בהרחבה בכלי התקשורת ועוררו תגובות נזעמות. הכהן ננזף על דבריו על ידי שר ביטחון והרמטכ"ל.
ב-1995 קודם לתפקיד סגן מפקד אוגדה סדירה וב-1997 מונה לפקד על עוצבת המפץ. ב-2000 מונה לראש חטיבת תורה והדרכה (תוה"ד) במטכ"ל, וב-2003 מונה לפקד על עוצבת געש (אוגדה 36).
בשנת 2005 מונה לקצין הממונה על פינוי רצועת עזה במסגרת תוכנית ההתנתקות. הכהן צוטט בעיתון "משפחה" כמי שמתנגד ליישום תוכנית התנתקות. עם זאת, כאשר נשאל לגביה לפני ביצועה השיב: ”ההחלטה היא לגיטימית. היא חוקית. חייבים לבצע אותה.” ולשאלה האם הוא שלם עם המשימה השיב "לחלוטין".
על פי דיווח של חדשות 10 ב-24 באוגוסט 2006, אמר הכהן במהלך ביקור תנחומים בבית משפחתו של סא"ל עמנואל מורנו שנהרג במלחמת לבנון השנייה: ”מה שקרה בשנה שעברה (דהיינו, תוכנית ההתנתקות) היה פשע, ואני הייתי שותף לפשע נגד העם היהודי. מה שקורה עכשיו - מלחמת לבנון השנייה - זה העונש על מה שקרה לפני שנה.”. דובר צה"ל הכחיש כי דברים מעין אלו נאמרו "בגלוי או ברמיזה".
לאחר תפקידו זה הועלה לדרגת אלוף במרץ 2006, וכיהן כמפקד המכללות הצבאיות עד דצמבר 2011. בינואר 2010 מונה גם למפקד הגיס הצפוני. בינואר 2012 השתתף כצנחן מן המניין בתרגיל החטיבתי המוצנח הראשון של חטיבת הצנחנים זה חמש עשרה שנים. כמו כן שימש מפקד קורס מפקדי חטיבות ואוגדות.
סיים את תפקידו האחרון בצה"ל ב-2 בספטמבר 2014, לאחר 38 שנות שירות.
ביוגרפיה > לאחר שירותו הצבאי

הכהן משמש כחוקר במרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים וכיו״ר הוועד המנהל של עמותת מומנטום. הוא פעיל במסגרת מיזם 929 - תנ"ך ביחד.
בשנת 2020 הצטרף לתנועת "הביטחוניסטים", והוא חבר הוועד המנהל שלה.
בשנת 2021 מונה לכהן כחבר בוועדת בדיקה ממשלתית לעניין אסון נחל צפית.
במהלך מלחמת חרבות ברזל חזר הכהן לשירות מילואים לפרק זמן מוגבל, ולפני ואחרי שירותו הטיף לשינוי פרדיגמה בכל הנוגע לשדה הקרב הנוכחי והעתידי.
הכהן מרבה לפרסם מאמרים פובלציסטיים בעיתונות, וקורא לשינוי תפיסה ביטחונית של "וילה בג'ונגל" - תפיסה של הסתגרות מאחורי חומות, לתפיסה של יוזמה התקפית והגנה אקטיבית על תוך רצון לעצב את המציאות במרחב שמעבר לגבולותיה של מדינת ישראל. לתפיסתו, לחשיבה הזו שלושה נדבכים עיקריים: פיקוח והרתעה אפקטיביים בגבולות, מניעת התעצמות האויב, והקרנה מתמדת של כוח, שתאפשר להשפיע על התהליכים שמשפיעים על האינטרסים הישראליים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

הכהן נמנה עם מקימי היישוב נמרוד ברמת הגולן, שבו הוא מתגורר. הוא נשוי ואב לשלושה.
על אף שאינו חובש כיפה, הצהיר הכהן שהוא "דתי עם כיפה שקופה".
מספריו

גרשון הכהן, ‏מה לאומי בביטחון הלאומי?, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2014
לקריאה נוספת

אלכס פישמן, "כל חיי אני הולך בין הכתומים לכחולים", המוסף לשבת של ידיעות אחרונות, 22 ביולי 2005
גרשון הכהן, "על מנהיגות, אחריות ומוסר", בתוך: על מנהיגות צבאית, אוניברסיטה משודרת הוצאת משרד הביטחון, 2007, עמודים 143–151
תומר לויסמן, בשדה הקרב של הזיכרון, כנרת זמורה-ביתן דביר, נובמבר 2020, עמוד 345
הערות שוליים

↑  אמיר בוחבוט‏, 38 שנה אחרי, יש ללמוד מלקחי מלחמת יום כיפור, באתר וואלה, 7 באוקטובר 2011.
↑  גל פרל, כיצד מגנים על הקיום ולשם מה מתקיימים?, הבלוג על הכוונת, ‏ 19 בדצמבר 2024.
↑  הוועד הפועל של מועצת העתונות דחה תלונה של דובר צה"ל נגד "הארץ", מעריב, 19 בדצמבר 1982
↑  עמנואל רוזן, רפול זרק-שומרון החזיר:מג"ד שתמך באלי גבע שב לשרות סדיר, מעריב, 5 באוקטובר 1987
↑  ציפי גון-גרוס, הורים מתגייסים, עמ' 111
דפנה יזרעאלי, ‏מגדור בשירות הצבאי בצה"ל, תיאוריה וביקורת 14, קיץ 1999
↑  איתן רבין, "המח"ט שאמר כי "מאז ומעולם היו הנשים זונות" - יועלה בדרגה", הארץ, 7 בינואר 1997.
↑  נדב שרגאי ועמוס הראל, השבועון החרדי "במשפחה": מפקד אוגדת הפינוי תקף ההתנתקות, באתר הארץ, 18 ביולי 2005
↑  ארי שביט, היהודי החדש, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2005
↑  ינון מגל, "אני שותף לפשע נגד העם היהודי", באתר nana10‏, 20 בספטמבר 2006
↑  הובילו התנתקות - ונבהלו מהמפלצת, באתר nrg‏, 4 באוקטובר 2006
↑  אפרת וייס, אלוף גרשון הכהן מונה למפקד המכללות של צה"ל, באתר ynet, 30 במרץ 2006
↑  אפרת וייס, אלוף גרשון הכהן מונה למפקד הגיס הצפוני, באתר ynet, 10 בינואר 2010
↑  פלורית שויחט, לראשונה מזה 15 שנה: לוחמי חטיבת הצנחנים מתרגלים צניחה מבצעית, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 18 בינואר 2012
↑  יהונתן שר, אחריות של מפקד אוגדה, אתר מז"י, 20 בדצמבר 2012
↑  יוחאי עופר, הקצין הוותיק ביותר: מפקד הגיס הצפוני בצהל פורש, באתר nrg‏, 2 בספטמבר 2014
↑  מפתח חוקרים, מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים, נובמבר 2015
↑  ועד המנהל, באתר מומנטום
↑  צוות הביטחוניסטים, באתר הביטחוניסטים
↑  דוד טברסקי, ‏אסון מכינת בני ציון: ועדת החקירה החלה לגבות עדויות, ופונה לציבור להעברת חומרים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 4 במאי 2021
↑  עלינו לפתח תודעה קיומית של אומה חמושה. שומר סף 231 עם האלוף (מיל') גרשון הכהן, באתר שומר סף, ‏1.4.2024
↑  גרשון הכהן: סוף סוף השתחררנו מהתסמונת הגלותית של 'וילה בג'ונגל' | ייצור ידע
↑  יהושע בריינר‏, הימין ניצח: "מלך הגירוש" לא ישתתף באירוע, באתר וואלה, 19 באוגוסט 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462567205171  ISNI: 0000 0004 3397 3888  LCCN: no2015126949  SUDOC: 261645390  VIAF: 308261376   WorldCat (עם VIAF): 308261376
6 ביולי

6 ביולי הוא היום ה-187 בשנה (188 בשנה מעוברת) בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 178 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

969 – השושלת הפאטמית השתלטה על מצרים ומעבירה את בירתה לעיר החדשה – קהיר
1189 – ריצ'רד הראשון (לב הארי) מוכתר כמלך אנגליה
1253 – על פי המסורת הליטאית המקובלת: יום הכתרתו של מינדאוגאס למלך ליטא
1348 – האפיפיור קלמנס השישי מוציא בולה על הגנת יהודים בזמן מגפת המוות השחור
1415 – ההוגה הדתי הצ'כי יאן הוס, ממבשרי הפרוטסטנטיות, מועלה על המוקד באשמת כפירה
1483 – ריצ'רד השלישי מוכתר למלך אנגליה
1573 – חרונימו לואיס דה קאבררה מייסד את קורדובה, ארגנטינה
1685 – מרד מונמות': קרב סדג'מור בין צבאות ג'יימס סקוט, דוכס מונמות' וג'יימס השני, מלך אנגליה מסתיים בניצחונו של האחרון ובנפילתו של הדוכס ממונמות' בשבי
1785 – הדולר האמריקני נבחר פה אחד כמטבע של ארצות הברית. זו הפעם הראשונה שאומה מאמצת שיטת מטבע עשרונית
1882 – חברי ביל"ו מגיעים לראשונה לארץ ישראל
1885 – לואי פסטר מנסה בהצלחה את החיסון נגד כלבת
1908 – רוברט פירי יוצא לכיוון הים הארקטי בדרכו לקוטב הצפוני
1917 – כוחות ערביים בפיקודו של לורנס איש ערב כובשים את עקבה מידי הטורקים
1919 – ספינת האוויר הבריטית R-34 נוחתת בניו יורק ובכך מסיימת בפעם הראשונה את חציית האוקיינוס האטלנטי על ידי ספינת אוויר
1938 – ועידת אוויאן מתכנסת
1957 – יום מרכזי להיסטוריה של המוזיקה, פול מקרטני וג'ון לנון נפגשים לראשונה בחגיגת הגן של כנסיית סיינט פיטר, וולטון, בליברפול
1964 – מלאווי מכריזה על עצמאותה מבריטניה
1966 – מלאווי הופכת לרפובליקה
1967 – כוחות ניגריה פולשים לביאפרה
1975 – קומורו מכריזים על עצמאותם מצרפת
1988 – אסדת הקידוח פייפר-אלפא בים הצפוני מושמדת בפיצוצים ושריפות, 167 אנשי צוות נהרגים
1989 – הפיגוע בקו 405: מחבל מדרדר את אוטובוס אגד קו 405, לתהום ליד קריית יערים. 16 הרוגים
1999 – אהוד ברק מציג את ממשלת ישראל העשרים ושמונה בפני הכנסת, ומתחיל לכהן כראש ממשלת ישראל
2013 – טיסה 214 של אסיאנה איירליינס מתרסקת בנמל התעופה של סן פרנסיסקו בעת הנחיתה. זוהי ההתרסקות הראשונה של מטוס הבואינג 777 שכללה הרוגים
נולדו

1678 – ניקולא היים, לבריתן אופרה איטלקי (נפטר ב-1729)
1808 – יוהאן גוסטב דרויזן, היסטוריון גרמני (נפטר ב-1884)
1818 – אדולף אנדרסן, שחמטאי גרמני (נפטר ב-1879)
1846 – דוד צבי מילר, בלשן, חוקר המקרא וחוקר המזרח הקדום (נפטר ב-1912)
1858 – חוסה מיגל גומס, נשיאהּ השני של קובה (נפטר ב-1921)
1885 – אלכסנדר טאירוב, במאי תיאטרון בברית המועצות, מקים התיאטרון הקמרי (נפטר ב-1950)
1886 – מרק בלוך, היסטוריון יהודי-צרפתי, מייסד אסכולת האנאל, איש הרזיסטאנס (הוצא להורג ב-1944)
1907 – פרידה קאלו, ציירת מקסיקנית (נפטרה ב-1954)
1921 – ננסי רייגן, אשתו של רונלד רייגן והגברת הראשונה של ארצות הברית (נפטרה ב-2016)
1923 – וויצ'ך ירוזלסקי, נשיא פולין (נפטר ב-2014)
1925 – מרב גריפין, מנחה טלוויזיה (נפטר ב-2007)
1927 – ישראל פרקר, שחיין ישראלי (נפטר ב-1948)
1935 – טנזין גיאטסו, הדלאי לאמה ה-14
1936 – זאב רייס, ספורטאי ישראלי (נפטר ב-2019)
1937 – נד ביטי, שחקן אמריקאי (נפטר ב-2021)
1944 – דפנה ערוד, אמנית ומשוררת ישראלית (נפטרה ב-2022)
1946 – רפי עמרם, איש חינוך ישראלי (נפטר ב-1997)
1946 – ג'ורג' ווקר בוש, נשיא ארצות הברית לשעבר
1946 – סילבסטר סטאלון, שחקן קולנוע ותסריטאי
1947 – אהוד קינן, כימאי ישראלי
1947 – צביקה אורן, תעשיין ישראלי, יושב ראש נשיאות הארגונים העסקיים ונשיא התאחדות התעשיינים, קצין החימוש הראשי
1952 – הילרי מנטל, סופרת בריטית (נפטרה ב-2022)
1952 – עדי שמיר, מדען מחשב ישראלי, חתן פרס טיורינג, פרס ישראל ופרס יפן
1952 – רנן שור, במאי קולנוע, תסריטאי, מפיק סרטים, אוצר, מחנך, מורה, יזם תרבות ופעיל קולנוע ישראלי (נפטר ב-2025)
1957 – אלי לפיד, שדרן רדיו ועורך מוזיקלי ישראלי
1957 – ישראל זיו, אלוף בצה"ל, מפקד אוגדת עזה, ראש אגף המבצעים ומנכ"ל חברת "גלובל גרופ"
1957 – סוזן פורד, צלמת עיתונות וסופרת אמריקאית
1963 – דובי וייס, המייסד הפדגוגי של עת הדעת, זוכה פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות, ראש תחום פדגוגיה דיגיטלית במכללת סמינר הקיבוצים וראש התוכנית לתואר שני בטכנולוגיה בחינוך במכללת סמינר הקיבוצים
1968 – ארז ברזוליק, פזמונאי ישראלי
1972 – אבירם גרובר, ראש עיריית רמת השרון
1972 – איזבל בולאי, זמרת-יוצרת קנדית-צרפתייה
1975 – 50 סנט, זמר ראפ והיפ הופ אמריקאי
1979 – קווין הארט, קומיקאי אפרו אמריקאי
1980 – פאו גאסול, כדורסלן ספרדי
1986 – עומרי קנדה, כדורגלן ישראלי
1991 – תום מונד, כדורגלן ישראלי
1991 – ביאטריס צ'פקואץ', אתלטית קנייתית
2000 – זאיון ויליאמסון, כדורסלן אמריקאי