stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נתנאל טולמדג'

נתנאל פיצ'ר טולמדג' (באנגלית: Nathaniel Pitcher Tallmadge‏; 8 בפברואר 1795 – 2 בנובמבר 1864) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן בשתי קדנציות כסנאטור ארצות הברית מניו יורק (1833 – 1844) והיה המושל השלישי של טריטוריית ויסקונסין (1844 – 1845).
ביוגרפיה > ראשית חייו

טולמדג' נולד בצ'טהאם, ניו יורק, ב-8 בפברואר 1795, והיה בנם של ג'ואל טולמדג' (1756 – 1834) ופיבי (לבית פוטר; 1779 – 1842). ג'ואל טלמדג' היה מוותיקי המהפכה האמריקאית ונפח לפני שהשיג הצלחה כחקלאי וסוחר עצים בביתו בגבעת טולמדג' בבארטון, ניו יורק. נתנאל טולמדג' למד במכללת ויליאמס לפני שעבר ליוניון קולג', שם סיים את לימודיו ב-1815. לאחר מכן עבר לפוקיפסי כדי ללמוד משפטים עם בן דודו הראשון, ג'יימס טולמדג' הבן הוא זכה להתקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1818, ונכנס למשרד משפטי בשותפות עם בן דודו, ג'יימס. השותפות נמשכה עד לבחירתו של ג'יימס טולמדג' לסגן מושל ניו יורק ב-1825, ולאחר מכן המשיך נתנאל טלמדג' לעבוד בכוחות עצמו.
ביוגרפיה > קריירה

טולמדג' הפך להיות פעיל בפוליטיקה בתור ג'קסוניאני. הוא היה חבר באספה המדינתית של ניו יורק ב-1828, וכיהן בסנאט של מדינת ניו יורק בין השנים 1830 ל-1833, במושבים ה-53, ה-54, ה-55 וה-56.
ביוגרפיה > סנאטור ארצות הברית

ב-1833 הוא נבחר כדמוקרט ג'קסוני לסנאט של ארצות הברית לתקופת כהונה שהתחילה ב-4 במרץ 1833. ב-1838, הוא היה חבר ב"שמרנים", פלג של דמוקרטים לשעבר שלא היה מרוצה מהמדיניות של יורשו של אנדרו ג'קסון, מרטין ואן ביורן ואחיזתו של ואן ביורן בפוליטיקה של ניו יורק כראש המכונה הפוליטית של אלבני ריג'נסי. השמרנים תמכו במועמדים הוויגים לתפקיד המושל וסגן המושל, ויליאם ה. סיוארד ולותר ברדיש, שנבחרו בדוחק על פני המכהנים ויליאם ל. מרסי וג'ון טרייסי. עריקתם של השמרנים נחשבה למבשר לבחירות לנשיאות ב-1840, שבהן הובס ואן ביורן על ידי ויליאם הנרי הריסון.
עד לבחירות בניו יורק בשנת 1839 לסנאטור אמריקאי, טולמדג' היה מזוהה עם הוויגים, שהציעו אותו לבחירה מחדש. הדמוקרטים שלטו בסנאט של המדינה, והם התנגדו לטולמדג' בגלל החלטתו לנטוש את ואן ביורן. על ידי סירובם להצביע, הדמוקרטים בסנאט של המדינה מנעו מכל מועמד להשיג רוב. כתוצאה מכישלונו של בית המחוקקים בבחירה, מושבו של טולמדג' התפנה ב-4 במרץ 1839. עד 1840, הוויגים שלטו בשני בתי הרשות המחוקקת. ב-13 בינואר 1840 הם בחרו מחדש את טולמדג' לסנאט, וציינו בהחלטותיהם שאושרו כי תאריך התוקף הוא ב-4 במרץ 1839. הוא התיישב ב-27 בינואר 1840 וכיהן עד 17 ביוני 1844, אז התפטר כדי לקבל מינוי כמושל טריטוריאלי.
ב-1840 הוצע לטולמדג' המועמדות הוויגית לסגן הנשיא. הוא דחה אותה, וג'ון טיילר הוצב כמועמד ונבחר בניצחון הוויגי עם ויליאם הנרי הריסון. לפי דיווחים שפורסמו ב-1841, טולמדג' דחה גם תפקיד בקבינט ושגריר, משום שהעדיף להישאר בסנאט.
ביוגרפיה > מושל טריטוריית ויסקונסין

בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-19, רכש טולמדג' שטח אדמה גדול במה שהפך לפונד דו לאק, ויסקונסין, בציפייה לבנות בית לפרישתו. ב-1844, ג'ון טיילר, שהפך לנשיא בעקבות מותו של הריסון, הציע לטולמדג' את מושל טריטוריית ויסקונסין. הוא הסכים, ועבר לפונד דו לאק. הסנאט אישר את המינוי ביוני, וטולמדג' הגיע לוויסקונסין באוגוסט. לג'יימס דואן דוטי, שהיה מושל מאז 1841, היו יחסי מחלוקת עם בית המחוקקים הטריטוריאלי. למרות שהמחוקקים חשדו בתחילה כלפי טולמדג', שלא התגורר בוויסקונסין לפני מינויו, הוא זכה בהם על ידי נקיטת גישה פייסנית בהודעתו הראשונית. הוא הבטיח לא לנקוט בגישה מפלגתית מדי, הוא דגל בהרחבת מסילות הברזל, בהתאם לעמדה שלקח כמחוקק מדינתי וסנאטור אמריקאי. הוא גם טען נגד הארכת תקופת ההתאזרחות של אזרחות ויסקונסין ל-21 שנים, וקידם חוות ניסויים וחברות חקלאיות. בית המחוקקים אישר להדפיס ולהפיץ את הודעתו, כולל 750 עותקים בגרמנית, הפעם הראשונה שמחוקקים בוויסקונסין נקטו בפעולה כזו.
בבחירות לנשיאות 1844 ניצח הדמוקרט ג'יימס ק. פולק. באפריל 1845, מינה פולק את הנרי דודג' לכהן כמושל טריטוריאלי. דודג', שהיה גם המושל הראשון של טריטוריית ויסקונסין, אושר בקלות על ידי הסנאט האמריקאי, וקיבל את תפקידו החדש ב-8 באפריל 1845.
טולמדג' החליט להישאר בוויסקונסין, ובנה את מקום מגוריו המתוכנן בפונד דו לאק, שם עסק בעריכת דין בזמן שחי בפנסיה למחצה. הוא גם החזיק בית בוושינגטון הבירה, לשם נסע לעיתים קרובות כדי לשמש כשגריר לא רשמי של ויסקונסין בממשלה הפדרלית ולוביסט למען האינטרסים שלה.
מאוחר יותר בחייו הפך טלמדג' לספיריטואליסט, והיה משוכנע בקיומם של החיים שלאחר המוות. בעבר הוא היה מאמין בתחזיות מוקדמות, וטען שיש לו אחת שהביאה לכך שהוא נמלט בקושי ממוות על סיפון ה-USS פרינסטון כאשר תותח התפוצץ וגבה את חייהם של חמישה אנשים. בשנות ה-40 של המאה ה-19, הוא החל לטעון כי ביקרו אותו רוחות, והוא חיבר מבוא ל"ריפוי האומות" של צ'ארלס לינטון, ספר שלטענתו הוכתב לו רוחות רפאים. הוא גם כתב נספח לכרך הראשון של "ספיריטואליזם" מאת ג'ון וו. אדמונדס וג'ורג' ט. דקסטר. לאחר מותו של ג'ון קלהון, טען טולמדג' שרוחו ביקר אותו ואמר שהיא יכולה לתקשר איתו. דווח כי טולמדג' גם מאמין בתקשורת אחרת כביכול רוחנית, כולל צליפות הרצפה והשולחן שליוו בדרך כלל סיאנסים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בשנת 1824, טולמדג' התחתן עם אביגיל לואיס סמית' (1804 – 1857), בתו של השופט אייזק סמית' מוושינגטון, ניו יורק. ב-1864 הוא נישא לקלמנטיין רינג. ילדיו של טולמדג' היו:
אייזק סמית' טולמדג' (נולד ב-1824), שהפך לחבר באספת מדינת ויסקונסין.
ויליאם דייוויס טולמדג' (1826–1845), שמת זמן קצר לאחר סיום לימודיו ביוניון קולג'.
גריר טולמדג' (1827–1862), בוגר האקדמיה הצבאית של ארצות הברית וקפטן בצבא ארצות הברית. הוא מת בפורט מונרו במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.
לואיזה טולמדג' (1829–1830), שמתה צעירה.
מרי לואיזה טולמדג' (1831–1893), אשתו של נפוליאון בורדמן הראשון מוויסקונסין, והשני ויליאם בולדווין מפילדלפיה.
לורה טולמדג' (1833–1889), אשתו של ד"ר ויליאם ט. גאלווי מאו קלייר, ויסקונסין.
ג'ון ג'יימס טולמדג' (1835–1897), מנהל הדואר של פיבלס, ויסקונסין, וסוכן פיבלס של מסילת הברזל של Sheboygan ו-Fond du Lac.
ג'וליה טולמדג' (1835–1919), אשתו של נשיא הבנק אוגוסטוס ג' ראגלס מפונד דו לאק.
אמילי בארטלט טולמדג' (1840–1900), אשתו של ג'יימס ד. טולמדג' משיקגו.
בשנותיו המאוחרות יותר, טולמדג' התגורר בהרמוניה, קהילה מתוכננת לרוחניים בבאטל קריק, מישיגן. הוא מת בבאטל קריק ב-2 בנובמבר 1864, ונקבר בבית הקברות רינצי בפונד דו לאק.
האדם הראשון שנקבר בבית הקברות רינצי היה בנו של טולמדג' ויליאם, שמת ב-1845. בשנת 1853 תרם טולמדג' שמונה וחצי דונם מביתו כדי לשמש ליצירת בית הקברות. לאחר מכן רכשו נאמניו 24 דונם נוספים, אותם ניצלו להרחבה מתוכננת.
בן דודו הראשון, ג'יימס טולמדג' הבן, היה חבר הקונגרס של ארצות הברית מניו יורק (1817 – 1819), סגן מושל ניו יורק (1825 – 1826), והנשיא הראשון של אוניברסיטת ניו יורק מאז הקמתה (שג'יימס עזר לה יחד עימו) בשנת 1831 עד 1850. אחותו של ג'יימס, בת דודה ראשונה נוספת של נתנאל, הייתה רבקה טלמדג', שנישאה לתאודורוס ביילי, חבר קונגרס של ארצות הברית וסנאטור ארצות הברית מניו יורק, כמו גם מנהלת הדואר של העיר ניו יורק. בן דודו הראשון, היה בנג'מין טולמדג', חבר הקונגרס של ארצות הברית מקונטיקט. דרך משפחת טולמדג', נתנאל הוא בן דוד רחוק של ארנסט המינגוויי ובן אפלק.
ביוגרפיה > צאצאים

דרך בתו מרי לואיזה טלמדג' (אשתו של נפוליאון בורדמן), הוא היה סבו של צ'ארלס ראגלס בורדמן, לוטננט גנרל של ויסקונסין.
פרפר נחמד

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה ישראלית. אם התכוונתם לספרה של פניה ברגשטיין, ראו .
| --- | --- |

מתוך סרטון הפתיחה של הגרסה השנייה (כאן חינוכית) (צילום מסך)
 שיר הנושא:  "פרפר נחמד" בביצוע אילנית ונינט טייב
 סוגה:  ילדים
 יוצרים:  שושנה צחור
 כותבים:  דתיה בן דור, חנן פלד, שרה שלום, טיטי אקס, אילנה לופט
 בימוי:  יעל גרף, טיטי אקס, אריה בן ציון, בובי לקס מוזיקאים ופסנתרנים: עוזי אסנר, רפי קדישזון רוני לרנר ומישה בלכרוביץ רוב התוכניות מ-1995 נוגנו והולחנו (לא מעט) על ידי עוזי אסנר
 מנחים:  הטלוויזיה החינוכית הגרסה הראשונה (1982–2004): דודו זר (קבוע), עוזי חיטמן (אורח), עפרה ויינגרטן (קבועה), שלומית הגואל-טריגר (אורחת), עפרה חזה (אורחת), אפי בן ישראל (קבועה), אדוה עדני (אורחת), גיא פרידמן (2002-2004), אלינור אהרון (2000-2004), רמה מסינגר (אורחת).  הגרסה השנייה כאן חינוכית (2021–2023): משי קלינשטיין, אורי בנאי, אסתר רדא, בן יוסיפוביץ'
 מדבבים:  איילת לוין, עירית שילה, איציק גייר, ז'יל בן דוד, אבי יקיר, יוני חן, צלילה ינאי, גליה ישי, עמי ויינברג
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  17
 מספר פרקים:  212
 הפקה
 מפיק:  שושנה צחור, עינת דקל ויצמן
 אתר צילומים:  אולפני הטלוויזיה החינוכית, רמת אביב, אולפני ברודקאסט חולון
 אורך פרק:  25–30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה החינוכית   כאן חינוכית
 תקופת שידור מקורית:  בהפקת הטלוויזיה החינוכית:   31 במרץ 1982 – 2004   בהפקת כאן חינוכית:   5 בספטמבר 2021 – 3 באוקטובר 2023
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
פרפר נחמד היא תוכנית טלוויזיה חינוכית ישראלית לילדים, שדנה, באמצעות שיח בין מנחים לבובות, בדילמות וסוגיות שונות מעולמם של הילדים, וכן בתכנים חינוכיים כגון פרקים המוקדשים לחגי ישראל. הפקת התוכנית לטלוויזיה החינוכית החלה בינואר 1982, והפרק הראשון שודר ב-31 במרץ 1982. שנות השידור הרבות שלה, כולל פרקי התוכנית ששודרו פעמים רבות בשידורים חוזרים. הפכו אותה לאחת מתוכניות הטלוויזיה לגיל הרך הזכורות ביותר בתולדות הטלוויזיה בישראל.
אופי התוכנית

קהל היעד של התוכנית, שהוגדר על ידי צוות ההפקה המקורי, הוא בני שנתיים וחצי עד ארבע שנים. היא נועדה בעיקר להשלמת חסכיהם החינוכיים והתרבותיים של הילדים הרבים, שעל פי ממצאי משרד החינוך בתקופת יזומה, לא ביקרו בגני ילדים, ולכן שודרה למענם בעיקר בשעות הבוקר, אף על פי ששודרה גם בשעות אחר הצהריים, לילדים אשר נמצאים במסגרות. הסדרה מושתתת על מערך סדור של מטרות לימודיות וחינוכיות ועל שיקול דעת פדגוגי, המודע לעולמו של הילד, לצרכיו ולשלבי ההתפתחות שלו. התכנים מוקנים באמצעות שיח בין מנחים אנושיים לבין בובות בדמויות של בעלי חיים (שבלול, אווזה, צב ואפרוחה ובהמשך פינגווין) שירים, משחקים, הצגות, סרטונים ריאליסטיים ואמצעים טלוויזיוניים שונים.
במרכז התוכנית ניצבו דמויותיהן של בובות כפפה שהופעלו על ידי בובנאים: שבי השבלול, אוּזָה האווזה, נולי האפרוחית ובץ הצב. מאוחר יותר הצטרף לבובות הכפפה פינגי הפינגווין, שהיה בובה בגודל מלא, אשר הופעלה וגולמה על ידי השחקנית גליה ישי. לאורך השנים הופיעו בתוכנית בובות נוספות בתפקידי משנה, כמו צ'יפי האפרוח ובובת "הפרפר הנחמד", שהופיעה בדרך-קבע על פרח ודובבה על ידי מיקי קם ואורנה לביא פלינט. את כל הבובות לסדרה עיצבה ובנתה יהודית גרינשפן.
לצד הבובות ניצבו מנחים שונים ששיחקו את עצמם, עמם ניתן למנות את דודו זר, עוזי חיטמן, עפרה ויינגרטן, אפי בן ישראל, שלומית טריגר-הגואל ועפרה חזה. המנחים הפגינו לרוב יחס הורי לבובות, ופעמים רבות אמצו גישה דידקטית ומדריכה. כמו כן הופיעו בתוכנית דמויות חוזרות כגון סבא נחמן (אברהם מור) ו"פרופסור פיתגורס" (שלרוב שוחק על ידי דודו זר) שלימד את הילדים דברים חשובים במגוון נושאים יחד עם פיט, העוזר השלומיאל שלו.
המסרים החינוכיים הועברו לילדים הצופים בבית, באמצעות סיפורים, שירים ומיצגים חזותיים בפני הבובות. השירים נכתבו והולחנו לרוב על ידי דתיה בן דור. הליווי המוזיקלי שהתלווה לתוכנית לאורך השנים בוצע בידי עוזי אסנר, רפי קדישזון ומישה בלכרוביץ. תסריטאית שרה שלום.
היסטוריית התוכנית > הטלוויזיה החינוכית - העונות הראשונות והדור החדש (1982–2004)

הפרק הראשון של התוכנית, שנקרא "ידיים", שודר ב-31 במרץ 1982.
ב-1995 נפטר יוני חן, מפעיל ומדבב הבובה "בץ" והוחלף על ידי ז'יל בן דוד
ב-1997, עקב בעיות תקציב, הוחלט להפסיק את צילום פרקי התוכנית לתקופה בלתי ידועה (במקור לשנה). ההחלטה הביאה למחאה של הורים ואנשי חינוך שהלכה וגברה, עד שבאותה השנה הגיעה לדיון בוועדה לחינוך לגיל הרך בכנסת. בעקבות הדיון, שבו השתתפו אנשי חינוך ושני חברי כנסת, נקבע שיש להקצות תקציב להמשיך הפקת פרקים חדשים לתוכניות.
בפרקים "מהדור המחודש", בין השנים 1998–2004, נעשה שימוש בתפאורה חדשה וכל הבובות, מלבד נולי, עוצבו מחדש. בנוסף, דמות הבובה פינגי וכמה מהמנחים המקוריים חדלו להופיע בתוכנית. בתוכנית זו הצטרפו לצוות המנחים גיא פרידמן, אדוה עדני ואלינור אהרון לצד אפי בן ישראל ודודו זר הוותיקים. כמו כן בשנים אלו השתתפו כשחקנים אורחים בכמה פרקים, רמה מסינגר, דרור קרן, רותם אבוהב וגיליה שטרן.
בשנתיים האחרונות של הפקת פרקי התוכנית הנחו אותה גיא פרידמן ואלינור אהרון. עם הזמן, תדירות ההפקה של תוכניות חדשות הלכה ופחתה עד שפסקה בשנת 2004. הפרק האחרון ששודר נקרא "סימנים".
היסטוריית התוכנית > לאחר סיום התוכנית

בשנת 2006 הוכרז כי יש כוונה לצלם תוכניות חדשות בסדרה, עם הבובות בעיצובן הישן ועם התפאורה הוותיקה. בסופו של דבר כוונה זו לא יצאה לפועל מסיבה לא ידועה. מאז הופיעו מספר פעמים הבובות באירועים טלוויזיוניים חד פעמיים: בשנת 2016 בחגיגות 50 שנים לטלוויזיה החינוכית ובאותה השנה גם בתוכנית הסאטירה "גב האומה". כמו כן הופיעו הבובות בפסטיבלי ילדים ומופעים שונים.
ב-2019 פורסם כי תאגיד השידור 'כאן' אשר הוקם כשנה קודם לכן, מחפש את הבובות של דמויות פרפר נחמד. לטענת התאגיד, הבובות המקוריות אבדו במהלך הליך סגירת הטלוויזיה החינוכית והקמתה מחדש בתחת תאגיד השידור הישראלי. הבובות היו במשך שנים ארוכות במחסני הטלוויזיה החינוכית ברחוב קלאוזנר שבתל אביב, אולם לטענת התאגיד - נעלמו. התאגיד יצא במבצע להשבת הבובות המקוריות, וכדי לאתרן יוצבו תיבות שיאפשרו להשיבן בצורה אנונימית. המבצע לווה בפרסום הדמויות על קופסאות החלב של 'טרה'
לאור הפרסומים עלו טענות שמדובר בתעלול שיווקי של תאגיד השידור
היסטוריית התוכנית > העונות בהפקת כאן חינוכית (2021–2023)

ב-4 בפברואר 2020 הודיע תאגיד השידור כאן כי "פרפר נחמד" צפויה לחזור לעונה חדשה שתשודר בכאן חינוכית. על פי הידיעות שהתפרסמו, יש כוונה ללהק מנחים חדשים אך ייתכן שמפעילי הבובות המקוריים ישובו לתפקידיהם. בהמשך נחשפו הבובות החדשות אשר עוצבו מחדש על ידי מריה גורביץ. לראשונה התוכנית צולמה מחוץ לאולפני הטלוויזיה החינוכית.
ב-5 באפריל 2021, נחשפו ארבעת המנחים החדשים של "פרפר נחמד": משי קלינשטיין, אורי בנאי, אסתר רדא ובן יוסיפוביץ'. כמו כן נחשף כי העונה החדשה צפויה לעלות במהלך סתיו 2021 בכאן חינוכית. עמי ויינברג ואיילת לוין יחזרו להפעיל את בץ ונולי, ז'יל בן-דוד יפעיל את שבי במקום אבי יקיר ומיטל רז תפעיל את אוזה במקום עירית שילה.
בסוף אפריל 2021, פורסם שנינט טייב תבצע את שיר הפתיחה המחודש.
ב-16 באוגוסט 2021, נחשף שיר הפתיחה המחודש ותאריך עליית התוכנית החדשה ל-5 בספטמבר 2021.
העונה החדשה עלתה ב-5 בספטמבר 2021 עם הפרק הראשון "איך דמיון מתגלגל".
ב-29 בינואר 2023 עלתה העונה השנייה של הגרסה החדשה.
תפאורת התוכנית

במהלך שנות הפקת התוכנית התחלפה התפאורה שבע פעמים:
התפאורה הראשונה (1982–1983) הורכבה מבתי הבובות ושולחן ומספר אביזרים. תפאורה זו התאפיינה בכך שהייתה פשוטה יחסית ולא הצריכה הגדרה כלשהי.
התפאורה השנייה (1984–1995) נשאה את צורתה המשודרגת של התפאורה הראשונה שנצבעה בצבעים חדשים ועוד מספר אביזרים שנוספו אליה. זו התפאורה המוכרת ביותר אשר הייתה בשימוש במשך 11 שנים ולכן מזוהה ביותר עם התוכנית. במהלך השנים הפכה צורתה של תפאורה זו ממשהו שאינו מוגדר בהתחלה, לסוג של בית שבו "התגוררו" כל הדמויות של התוכנית.
התפאורה השלישית (1995–1996) נכנסה לשימוש בפרק "עוברים דירה" משנת 1995 ובו כל הדמויות של פרפר נחמד עוברות לגור בדירה חדשה. מבחינה ויזואלית קיים דמיון בין הגרסה הזאת לקודמתה עם שינויים קלים בבתי הבובות. בנוסף, הושם יותר דגש בתפאורה זו על דברים שמאפיינים בית.
התפאורה הרביעית (1997) שימשה בשני הפרקים ששודרו לקראת חגיגות החמישים למדינת ישראל. התפאורה הזאת תוארה כחצר של בניין שבו הבובות עצמן גרות בו בקומת הקרקע, והמנחים שמשו כמין שכנים שלהן.
התפאורה החמישית (1998–2004) נכנסה לשימוש בפרקים שצולמו החל משנת 1998. גרסה זו התאפיינה בבית קבוע בצורת פטריה המוקף בחצר. לתפאורה זו היו שני מצבים קבועים: אחד בחצר שמחוץ לבית אשר בה התרחשו רוב הסצנות. המצב השני היה בתוך הבית עצמו אשר התאפיין בחדרים ובסלון שבמרכזו אח.
התפאורה השישית (2003) שימשה לסדרת סרטוני הסבר קצרה ששודרה במלחמת המפרץ השנייה. התפאורה הזאת הייתה מין חדר שינה ששימש גם כממ"ד.
התפאורה השביעית (2021) נכנסה לשימוש בפרקים ששודרו ב"כאן חינוכית" החל משנת 2021. התפאורה הזאת התאפיינה כמין גן ילדים בעיצוב עכשווי, שכלל חזרה של בתי הבובות.
מוצרים נלווים לתוכנית

לאורך כל שנות שידור התוכנית יצאו לאור קלטות וידאו של הפרקים, ספרים ואלבומים של "פרפר נחמד", והם זוכים להצלחה, במיוחד אלה המוקדשים לחגי ישראל. כמו כן, נמכרו שני תקליטים עם שירי התוכנית.
בשנת 1991 ייצרה חברת תלמה חטיף בוטנים בסגנון במבה המשתמש בשם התוכנית. ב-1996 שונה שמו ל"פרפר", וב-2005 הופסק שיווקו.
באמצע שנות התשעים נמכרו גם חוברת הפעלות לילדים של התכנית וכן גם תחתיות לכוסות ולצלחות עם דמויות התכנית שבצדן האחורי היו פעילויות כמו מבוכים שניתן היה להשתמש בהם עם טוש מחיק.
בתחילת שנות האלפיים נמכרו בובות של דמויות התוכנית.
דמויות > הבובות ומדבביהן (בכל העונות)

אוזה – עירית שילה (1982–2004), מיטל רז (2021–)
שבי – אבי יקיר (1982–1984, 1985–2004); יוני חן (1983-1985 בתקליטי התוכנית בלבד); איציק גייר (1983-1984); רוברט הניג (1982); ז'יל בן-דוד (1995, 2021–)
בץ – יוני חן (1982–1993); ז'יל בן-דוד (1994); עמי ויינברג (1996–2004, 2021–)
נולי – צלילה ינאי (1982–1989); איילת לוין (1990–2004, 2021–)
פינגי – גליה ישי (1988–1997)
לולו, בן הדוד של שבי – ז'יל בן-דוד (1994)
הפרפר – מיקי קם (1985) (דיבוב בלבד), אורנה לביא-פלינט (1984) (דיבוב בלבד), טלי בן יוסף (2021) (דיבוב בלבד, גרסה מונפשת).
דמויות > מנחים (בכל העונות)

דודו זר (1982–2001)
אפי בן ישראל (1982–1985), (1988–2001)
עפרה ויינגרטן (1982–1996)
עוזי חיטמן (1982–1990)
שלומית טריגר-הגואל (1985–1987), הופעת אורח בשנת 1994
עפרה חזה (1982)
זוהר זמיר (1995–1996)
אדוה עדני (1998)
גיא פרידמן (1998–2004)
אלינור אהרון (2000–2004)
משי קלינשטיין (2021–2023)
אורי בנאי (2021–2023)
אסתר רדא (2021–2023)
בן יוסיפוביץ' (2021–2023)
דמויות > מנחים (בכל העונות) > שחקנים אורחים בעונות הטלוויזיה החינוכית

יגאל בשן, יוסי ידין, ליא קניג, עודד בן חור, נסים גרמה, רמה מסינגר, אברהם מור, אבי קושניר, פטר ורטהיימר, שרי צוריאל, אייל גפן, יניב פולישוק, גיליה שטרן, זוהר זמיר, דרור קרן, דובי גל, מוסקו אלקלעי, חנן גולדבלט, גיתית שובל, אלי גורנשטיין, אלברט כהן, גדי יגיל, הראל סקעת, ציפי מור, ציפי שביט, עזרא דגן, יעקב בודו, דני רובס, חני נחמיאס, ג'וליאן שגרן, אבי יפה ועוד.
דמויות > מנחים (בכל העונות) > שחקנים אורחים בעונות כאן חינוכית

חוה אלברשטיין, חיים כהן, יגאל עדיקא, גאולה אבן-סער, עידו מוסרי, אפרת אביב, מוריס כהן, רותי תמיר, הראל סקעת, אביהו מדינה, ציפי מור, נעם קליינשטיין, שחר חסון, ירדנה ארזי, קובי אוז, יובל סגל, יוסי מרשק, יארא אזרייק, תומר שרון, אורי הוכמן, גיא לואל, מאי קורץ, אביבה נגוסה, אלון נוימן, אבי גרייניק, גולן אזולאי
שיר הפתיחה

את שיר הפתיחה לתוכנית, אשר נקרא "פרפר נחמד", כתבה לאה נאור, הלחינה נורית הירש וביצעה הזמרת אילנית. מילות הפזמון החוזר (”אז בוא אליי פרפר נחמד”) הן מחווה לשיר ילדים קלאסי מאת פניה ברגשטיין.
את סרטון ההנפשה המלווה את שיר הפתיחה צייר והנפיש טוביה קורץ, אשר צייר גם את "ציפי ציפור" מהתוכנית "רגע עם דודלי", והפיקה שושנה צחור.
בגרסת כאן חינוכית ב-2021 ביצעה את השיר נינט טייב במקום אילנית בליווי הנפשה חדשה.
עיבוד בימתי

ב-19 ביוני 2024 נודע כי תיאטרון אורנה פורת מעלה הצגה המבוססת על הסדרה. המחזאית היא שירילי דשא והבימוי של עמית אפטה. ההצגה עלתה בסוף אוגוסט 2024.. כמו כן נוצרו שני עיבודים נוספים: ב-1996 (בכיכובה של אפי בן ישראל) ובתחילת שנות ה-2000 (בכיכובם של עופרה ויינגרטן ודודו זר).
התוכנית בתרבות > טקסים ומחוות

ב-22 ביוני 1999, הנפיק השירות הבולאי סדרה של שלושה בולים בנושא התוכנית. בבולים, בעיצובו של טוביה קורץ, מופיעים כוכבי התוכנית וכן תמונות מסרטון הפתיחה שלה.
בטקס פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה 2003, הייתה מחרוזת של בובות, בין היתר הופיעו מנחי פרפר נחמד אפי בן ישראל ודודו זר יחד עם אוזה, בץ, נולי ושבי. והם שרו לצד בובות נוספות.
בטקס פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה 2016, היו שני מערכונים הנקראים "שולחן הבובות" שם אוזה הופיעה יחד עם מוישה אופניק מרחוב סומסום ורינה ממפלצות קטנות.
בחגיגות ה-40 שנה של החינוכית בשנת 2006 חברת גוגל ציירה דודל לכבוד החגיגות, דמותה של אוזה הופיעה לצד דמותו של קישקשתא ולמעלה הראו פרפרים כמהווה את שם התוכנית.
התוכנית בתרבות > הופעות בתוכניות סאטירה ופרודיה

בפרק של "זהו זה!" משנת 1994, הוצג מערכון פרודי על התוכנית, ובו המנחים מוני מושונוב ואבי קושניר מגלמים את דמויותיהם של אוזה ושבי בהתאמה, ודב גליקמן מופיע בדמותו של יאסר ערפאת.
בתוכנית "החרצופים" משנת 1996, הופיעו דמויותיהם של אוזה ושבי בביתם של החרג'וקים.
במרץ 2016 הופיעו בתוכנית "גב האומה" ארבע הבובות: אוזה, נולי, שבי ובץ. יחד עם מנחי "גב האומה", הם שרו פארודיה על השיר "תמיד נשאר אני"
במרץ 2018 הבובות אוזה ובץ קיבלו חיקויים בתוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת", וגילמו אותם הבדרנים שני כהן ואודי כגן. וביוני 2021 דמותו של שבי קיבלה חיקוי ב"ארץ נהדרת" והופיעה בתור בובה שהפעיל אותה אורי לייזרוביץ'.
בשם "אבל אני נשארתי תימני". כמו כן, ביולי 2018 הופיעו נולי, אוזה ובץ בלבד, וביחד עם מנחי "גב האומה", שרו את "שלום לכם" בהקשר לאי סגירת הטלוויזיה החינוכית.
ב-2017 הוצגו בתוכנית הסאטירה "היהודים באים" מערכוני פרודיה על פרפר נחמד בכיכובם של בובות בדיוניות: מה מה הכבשה ובולי התרנגול. בתפקיד דודו זר היה הבדרן יניב ביטון.
התוכנית בתרבות > הופעות אורח בתוכניות טלוויזיה

בתוכנית "זומביט" משנת 1993, הופיעה עירית שילה עם דמותה של אוזה.
בתוכנית הבידור "רמי ורד" הייתה פינה בשם "צרצר נחמד", בה היו שלוש דמויות: בובו, זוזה וכץ.
בתוכנית המערכונים "דומינו גרוס", הוצג מערכון פרודי על התוכנית. במערכון גילם רועי בר נתן את דודו זר ושגית סול את עופרה ויינגרטן.
בספיישל של תוכנית הבידור "צחוק מעבודה" שנעשה על שנות השמונים, הציגו את אוזה כשהיא נשואה היום לאיש העסקים יצחק תשובה ואת נולי משתתפת בתוכנית הדוקומנטרית "אבודים", שם היא מגלה שאימה בושלה.
בתוכנית המערכונים "מטר שבעים" הופיע דודו זר בשיר פארודי המדבר על מצב הדמויות האיום כביכול, שנים לאחר התוכנית, לאחר שנשכחו בידי הציבור.
באחד מתוכניות הספיישל "פיצוחים 50" הופיעו אחד ממנחי התוכנית גיא פרידמן יחד עם בץ והם התחרו מול מנחי "זומביט".
דמויותיהם של נולי ובץ התארחו בספיישל "בוחרים בחפרנים 2020" כשהם מופיעים בין היתר, בפרודיה של התכנית "להציל את חיות הבר", "להציל את חיות הבד".
התוכנית בתרבות > הופעות בתוכניות אקטואליה

בינואר 2018 הופיעה נולי בתוכנית "שש עם" בקריאה שלא לסגור את הטלוויזיה החינוכית.
התוכנית בתרבות > הופעות בפרסומות

בפרסומת ל"מנה חמה" של אסם, אשר הופקה בשנת 2004, היו שתי בובות: לולי ופץ. לולי הייתה ציפור ופץ היה ארנב, ואילו את דמותו של דודו זר גילם השחקן חן חגי. זר כעס על הדרך שבה הוא הוצג, והגיש תביעה נגד יוצרי הפרסומת.
במשחק המחשב "תככי הרייטינג" הוצגה גרסה פרודית של פרפר נחמד עם דמויותיהם של שבי (שלא ניתן לו שם במשחק), בץ (שנקרא שם בוּץ) ושל דודו (שנקרא שם בשם גוגו).
במשחק המחשב "פיפוש", הראשון בסדרה, דודו זר דיבב את עצמו במשחק ואת דמותו של צוציק. בראיון שנעשה עמו ועם צוציק הוא סיפר שהוא שחקן שייקספירי, וכן תיאר במילותיו כמה מהמשפטים המפורסמים שאמר בפרפר נחמד כמשפטים דרמטיים. בנוסף ראשה של אוזה הוא אחד הראשים שנמצאים באוסף הראשים של דר' מרג'ורי קול רם.
דמותו של בץ כיכבה בתשדיר של מחזור בקבוקים של תאגיד המיחזור אל"ה לצד המגיש דן כנר.
בסרטון פרסומת של רשת "שופרסל" שפורסם ביולי 2020 שליחת הרשת "גילי" (שמגלם אילן פלד) עורכת הצגת תיאטרון בובות לאפי בן ישראל עם בובות מאולתרות של נולי ובץ עשויות משקית ניילון ואבטיח, כשהיא שרה שיר המבוסס על השיר "מי שטוב לו ושמח".
ב-2019 במסגרת הקמפיין להחזרת בובות פרפר נחמד, הופיע דמויותיהן של בץ, אוזה, נולי ושבי, יחד עם קישקשתא על קרטוני החלב של טרה
התוכנית בתרבות > אזכורים נוספים במדיה

באחד הפרומואים של "זהו זה!" ב-1983 כיכבו הבובות של פרפר נחמד.
בספיישל "שלום כיתה א'" ששודר בחינוכית בשנת 1994, היה קטע שבו כיכבו שבי ואוזה ובו הם ברכו את העולים לכיתה א'.
הדמויות של בץ ואוזה כיכבו בסרטונים של מועדון החינוכית "אחלה דודס" שיצאו בין השנים 1998–2000.
דמותו של פינגי הופיעה בסרטון הפתיחה של תוכנית הסטירה "יתוש בראש" כשהיא שודרה לראשונה בשנת 2004, לקראת ראש השנה.
ב"שיר הסלפי" מ"פסטיגל 2014", שאותו כתב והלחין רולי אייזן, הופיעה השורה: ”הייתי בפרפר נחמד, // עשיתי סלפי אוּזה.”
בסרטון בשנת 2016, הוצג בץ כצב היפסטר, כשלצידו בין היתר כיכב הבדרן דודו ארז.
סרטון שהופץ בפייסבוק בשנת 2018, ובו בץ מברך על הפרס שבו קיבלה הטלוויזיה החינוכית במסגרת פסטיבל "פלייקון" מטעם יוטיוב, בגין מספר מנויים שכלל כיותר מ-100,000 מנויים על הערוץ "חינוכית ראשונים בעולם", כשעל הדרך מפרקים אנשים את הסט של פרפר נחמד ומכניסים את בץ לתוך הקופסה שלידו. הסרטון מהווה מחאה של עובדי הערוץ כנגד סגירת החינוכית.
בשנת 2018 יצא סרטון שבו עופרה ויינגרטן מקריאה את העלילה של "משחקי הכס" כסיפור מתוך פרפר נחמד. על כריכת הספר במקום סמל הפרפר של התוכנית, היה דרקון.
באחד התוכניות של "דודו מספר לגולו" (תסכיתים שהופקו בשנות ה-90), גולו התוודה לדודו שהוא התאהב באוזה לאחר שהוא צפה בתוכנית "פרפר נחמד".
ב-2019 עלה סרטון בכאן בכיכובו של פינגי הקורא למצוא את חבריו: בץ, אוזה, נולי ושבי ולהחזירן לכאן חינוכית. בנוסף
בסדרה "סברי מרנן", בפרק "חג המחזמר", הופיעה השורה בשיר של ריקי: ”גם אם אוזה תתחתן פתאום עם בץ.”
באחד מפרקי הסדרה "שמש", שמש אמר שששי אינו יודע להבדיל בין אוזה לשבי.
באחד התוכניות של "מי בא אל קישקשתא" שוחח קישקשתא עם שבי.
דמותו של בץ כיכבה בספיישל של התכנית "תריץ אחורה" שעסק בטלוויזיה החינוכית.
בתוכנית "ערב אדיר" נעשתה פרודיה על פרפר נחמד שמתרחשת בהתנחלויות. בכיכובם של דודו (המגולם על ידי רועי בר נתן) והבובה של בץ. ובמערכון אחר באותה תוכנית, שבהם השניים מככבים, בץ מחליט להיות ראפר ולקרוא לעצמו "צבלימינל" (פרפרזה לשמו של הראפר סבלימינל). כמו כן, בץ כיכב במערכון נוסף שבו כיכבו פיסטוק (ספי ריבלין), רגע (ציפי מור) וחביתוש (שאת קולו ואת הקול של בץ עשה אדיר מילר).
התכנית פרפר נחמד הוזכרה בתוכנית התחקירים הסטירית "שערורייה" בהקשר של דוגמה לתוכנית טלוויזיה לילדים בפרק "התכנית שלא שודרה".
אחד הספרים שאמיר (אדיר מילר) קורא בסדרה "רמזור" נקרא "פרפר לא נחמד, מאת: דודו זר".
המנחים והבובות התארחו, כל אחד מהם בנפרד, ב"אנחנו כאן" בתקופת "מלחמת חרבות ברזל".
בטלנובלה "האלופה" היה לבעל המסעדה דוד (דודו זר) צב בשם "שבי" ובובת אדם בצורת פינגווין בשם "פינגי" ששמשה כמלצר.
בראיון שנעשה ב"זאפ לראשון" עם יהודית גרינשפן הופיעה הבובה של אוזה.
בראיון שנעשה עם דודו זר ב"אולפן ערוץ הילדים" בהנחיית הדר לוי הופיעו הבובות של נולי ובץ. כמו כן, דודו שחזר את הסצנה עם הברכה מהפרק הראשון שעסק בחגי תשרי.