stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וזף קודלקה
ספרים

2006 – Koudelka, Delpire, France; Contrasto, Italy; Aperture, USA; Thames & Hudson, UK; Braus, Germany; Lunwerg, Spain; Fototorst, Czech Republic
2006 – Koudelka: Camargue, Actes Sud, France
2004 – L'épreuve totalitaire (essay by Jean-Pierre Montier), Delpire, France
2003 – Théâtre du Temps, Actes Sud, France; (Teatro del Tempo), Peliti Associati, Italy; Apeiron, Greece
2002 – Josef Koudelka - monograph, Torst,Czech Republic, edition Fototorst
2001 – Lime Stone, La Martinière, France
1999 – Chaos, Nathan/Delpire, France; Phaidon Press, UK; Federico Motta Editore, Italy
1998 – Reconnaissance Wales, Ffotogallery/ National Museums and Galleries of Wales, Cardiff, UK
1994 – Cerný Trojuhelník - Podkrušnohorí : Fotografie 1990-1994 (The Black Triangle: The Foothills of the Ore Mountain) Vesmir, Czech Republic
1993 – Josef Koudelka, Hasselblad Center, Sweden
1993 – Josef Koudelka: Fotografie Divadlo za branou 1965-1970, Divadlo za Branou II, Czech Republic
1990 – Prague 1968, Centre National de la Photographie, France
1990 – Animal, Trois Cailloux/maison de la Culture d'Amiens, France
1989 – Mission Photographique Transmanche, Editions de la Différence, France
1988/97 – Exiles, Centre National de la Photographie, France; Delpire éditeur, France (Exiles), Aperture, USA; Thames & Hudson, UK
1984 – Photo Poche, Centre National de la Photographie, France
1982 – Josef Koudelka: I Grandi Fotografi, Gruppo Editoriale Fabbri, Italy
1975 – Gitans : la fin du voyage, Delpire, France; (Gypsies), Aperture, USA
1966 – Kral Ubu: Rozbor inscenace Divadla Na Zabradli v Praze (with Alfred Jarry), Divadelni Ustav, Czechoslovakia
1965 – Diskutujeme o moralce dneska, Nakladatelstvi Politické Literatury, Czechoslovakia
מאמרים

Entre Vues : Frank Horvat – Joseph Koudelka, interviews with Frank Horvat, Paris, January and March 1987
On Exile, by Czesław Miłosz, introductory text from the Exiles (1988), on masters-of-photography.com
Photography View: Josef Koudelka's Melancholy Visions of Gypsy Life, New York Times, May 9, 1993
A look at the Josef Koudelka retrospective at the National Gallery's Trades Fair Palace in Prague, 2003
Praga '68 – la Primavera di Koudelka, La Domenica di Repubblica, article and interview about Koudelka photographs of the Soviet invasion of Prague (pages 1 to 5), April 27, 2008
1968: Josef Koudelka and 1968, summer of hate, The Sunday Times, May 11, 2008 – The Soviet invasion of Czechoslovakia sent shock waves around the world. Amy Turner meets Josef Koudelka, the reclusive photographer who saw the tanks roll in, then smuggled these historic images to the West
הערות שוליים

↑  Colin Westerbeck and Joel Meyerowitz, 1994. Bystander: A History of Street Photography, London: Thames and Hudson Ltd., p. 208
↑  מתוך אתר מגנום, דף המוקדש לספר תצלומי הפלישה לפראג של קודלקה
↑  Westerbeck and Meyerowitz, Bystander, Ibid., p. 207
1 2  Westerbeck and Meyerowitz, Ibid., p.208
↑  Parr, Martin and Gerry Badger, 2006. The Photobook: A History. Vol. 1. London: Phaidon Press, p.230
↑  Ibid., p.208
↑  Westerbeck and Meyerowitz, Ibid., p.209
↑  Parr and Badger, Ibid., p.230
↑  מאתר מגנום
↑  Parr and Badger, 2006. The Photobook: A History. Vol. 2. London: Phaidon Press, pp.74-75
↑  Ibid.
↑  Parr and Badger, The Photobook: A History. Vol. 2, pp.202-203,
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264188505171  PLWABN: 9810612591605606  BIBSYS: 90961755  BNE: XX1025777  BnF: cb11910023q (data)  CANTIC: a10573057  CiNii: DA03779020  GND: 118934198  ISNI: 0000 0001 1064 5708  LCCN: n85042659  MusicBrainz: 44885b42-0584-47f7-9a42-ddd32f22a42c  NDL: 01230494  NKC: jn19981001658  NLA: 35280916  NLG: 205406  NLK: KAC2018J3966  NTA: 067866786  PIC: 19420  RERO: 02-A003470271  RKD: 240927  SELIBR: 286310  SNAC: w6065bj3  SUDOC: 028977092  TePapa: 5108  Trove: 895655  ULAN: 500062289  VIAF: 59084552   WorldCat (עם VIAF): 59084552
ג'ון מאדן (במאי)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באפריל 1949 (בן 75) פורטסמות', המפשייר, אנגליה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-1982
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיימברידג'  מכללת קליפטון  סידני ססקס קולג' 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ג'ון פיליפ מאדן (באנגלית: John Philip Madden; נולד ב-8 באפריל 1949) הוא במאי תיאטרון, קולנוע, טלוויזיה ורדיו אנגלי. הוא ידוע בעיקר על בימוי הסרט "שייקספיר מאוהב" משנת 1998 שזכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר. עוד זכה להכרה על בימוי הסרטים "מלון מריגולד האקזוטי" (2011) ו"מלון מריגולד האקזוטי השני" (2015).
ביוגרפיה

מאדן נולד בעיר פורטסמות' שבמחוז המפשייר. הוא למד בקליפטון קולג' שבבריסטול. הקריירה שלו החלה בסרטים עצמאיים בריטיים. ב-1970 סיים לימודי BA בספרות אנגלית בסידני סאסקס קולג' של אוניברסיטת קיימברידג'.
בטלוויזיה ביים מאדן את המיני-סדרה "החשוד העיקרי 4" בכיכובה של הלן מירן, פרקים בסדרה "הרפתקאותיו של שרלוק הולמס" של רשת ITV, ופרקים בסדרה "המפקח מורס".
סרטו הידוע ביותר הוא "שייקספיר מאוהב" שזכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר לשנת 1998, ועליו היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר. הוא הפסיד לסטיבן ספילברג שזכה על בימוי "להציל את טוראי ריאן". הסרט זכה גם בפרס דב הכסף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
סרטי קולנוע נוספים שביים מאדן כוללים את "הוכחה" (2005), "מלון מריגולד האקזוטי" (2011), וסרט ההמשך "מלון מריגולד האקזוטי השני" (2015).
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט |
| --- | --- |
1993: איתן פרום
1994: Golden Gate
1997: הוד מלכותה, גברת בראון
1998: שייקספיר מאוהב
2001: המנדולינה של קפטן קורלי
2005: הוכחה
2008: קילשוט
2010: החוב
2011: מלון מריגולד האקזוטי
2015: מלון מריגולד האקזוטי השני
2016: מיס סלואן
2022: מבצע קציצה
פילמוגרפיה > טלוויזיה

Poppyland 1984 (סרט טלוויזיה בריטי, Screen 2)
החשוד העיקרי 4
After The War (סדרת טלוויזיה בריטית)
המפקח מורס (פרקים)
הרפתקאותיו של שרלוק הולמס (פרקים)
1990 The Widowmaker, מאדן התעקש ללהק את דייוויד מוריסי לתפקיד הראשי.
הסקס של מאסטרס (פרק פיילוט)
מחזות

מאדן ביים את המחזה "Wings" מאת המחזאי האמריקאי ארתור קופיט. ב-1980 ביים את הפקת הבכורה של המחזה "Grown Ups" מאת ז'ול פייפר בתיאטרון הרפרטוארי האמריקני.
רדיו

בין השנים 1981 ל-1996 ביים מאדן סדרת תסכיתים עיבוד רדיופוני של סרטי "מלחמת הכוכבים" בהפקה משותפת של ה-BBC ורשת NPR. הסדרה כללה את "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה" (1981), "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית" (1983) ו"מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי" (1996). את התסריטים כתב בריאן דיילי.
לפני הפקת המחזה "Wings" לתיאטרון, ביים מאדן את המחזה לרדיו לתוכנית "Earplay" של NPR. ההפקה זכתה ב- Prix Italia.
הערות שוליים

↑  John Madden Biography. Tribute.ca 2011, retrieved 29 September 2011
↑  "John Madden Biography", Biography.com, n.d. Retrieved 2016-03-01.
1 2  "John Madden - Visual History Interview". www.dga.org (באנגלית). נבדק ב-2017-10-20.
↑  Nominees & Winners for the 71st Academy Awards
↑  "Berlinale: 1999 Prize Winners". berlinale.de. נבדק ב-4 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie, "Update: Michael Sheen & Lizzy Caplan To Star In Showtime Pilot 'Masters Of Sex'", deadline.com, February 2, 2012. Retrieved 2016-03-01.
↑  Rich, Frank (1993-03-10). "Review/Theater; A Musical Made of the Story of a Stroke". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2017-10-20.
↑  Robb, Brian J. (2012). A Brief Guide to Star Wars (באנגלית). London: Hachette. ISBN 9781780335834. נבדק ב-21 ביולי 2016. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  John, Derek. "That Time NPR Turned 'Star Wars' Into A Radio Drama — And It Actually Worked". NPR.org. All Things Considered, National Public Radio. ארכיון מ-20 ביוני 2016. נבדק ב-22 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444884905171  PLWABN: 9810569694605606  BIBSYS: 99054037  BNE: XX1169450  BnF: cb14021260s (data)  CiNii: DA12694494  GND: 122592948  ISNI: 0000 0001 1438 025X  LCCN: n88244770  NKC: pna2006327267  NLA: 40017667  NLK: KAC201113427  NTA: 072575115  RERO: 02-A012338771  SNAC: w6n0237v  SUDOC: 069319537  VIAF: 12504398   WorldCat (עם VIAF): 12504398
ג'יימס מיצ'נר

| --- | --- |

ג'יימס מיצ'נר (1991)
 לידה:  3 בפברואר 1907 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  16 באוקטובר 1997 (בגיל 90) אוסטין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מדינת טקסס 
 מקום לימודים:  מכללת סווארת'מור, אוניברסיטת צפון קולורדו, אוניברסיטת סנט אנדרוז, Central Bucks High School West 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Tales of the South Pacific 
 תקופת הפעילות:  מ-1947 
 בן או בת זוג:  Mari Yoriko Sabusawa (23 באוקטובר 1955–1994) 
 פרסים והוקרה:  פרס פוליצר לסיפורת (1948)  פרס צלחת הזהב (1970)  סדרת האמריקאים הדגולים (2008)  פרס טובת הכלל (1992)  הפרס הספרותי של סיינט לואיס (1981)  מדליית החירות הנשיאותית (10 בינואר 1977)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מיאמי (8 במאי 1987)  המדליה הלאומית לאומנויות 
 
ג'יימס אלברט מיצ'נר (באנגלית: James Albert Michener;‏ 3 בפברואר 1907 – 16 באוקטובר 1997) היה סופר אמריקאי, זוכה פרס פוליצר.
ידוע בזכות הרומנים, ספרי המסע והמסות שכתב. בחייו סימל מיצ'נר את התגשמות החלום האמריקאי: ילד שננטש על ידי הוריו גדל בעוני והגיע לתהילה ועושר כסופר וכאיש ציבור.
מיצ'נר פרסם יותר מ-40 כותרים. רובם רומנים רחבי יריעה המתארים תהליכים היסטוריים של מדינות, תרבויות ואירועים. ספרו הראשון היה "ספורי דרום פסיפיק" (שעבורו זכה בפרס פוליצר לספרות בשנת 1948). מבין ספריו המפורסמים ביותר: "הוואי" (הופיע בשנת 1961 בהוצאת לאשה) "יובל המאה", "המקור" (היסטוריה של העם היהודי, לא תורגם לעברית), "טקסס" (הופיע בשנת 1988 בהוצאת מודן), ספרים נוספים שהופיעו בעברית: "סיונרה", "הברית" שעוסק בהיסטוריה של הקמת דרום אפריקה, ו"חלל". בין ספרי העיון שלו "איבריה", ספר זיכרונותיו "העולם הוא ביתי" ו"ספורט באמריקה". בין הרומנים ההיסטוריים מפרי עטו - "אלסקה" (הופיע בשנת 1988 בהוצאת רנדום האוס). מיצ'נר היה ידוע כסופר שכתב את כל ספריו לאחר מחקר מעמיק, ולעיתים לאחר שהייה ארוכה באזור אותו תיאר.
תולדות חייו

לפי עדותו שלו מיצ'נר לא ידע מתי והיכן נולד ומי היו הוריו. רוב הביוגרפיות מציינות את ה-3 בפברואר 1907 כתאריך הולדתו, אולם הן חלוקות בדבר מקום הלידה, יש הטוענים שנולד בניו יורק וכיתום הועבר לעיירה דוילסטאון שבמדינת פנסילבניה. יש הטוענים שנולד בעיירה זו, שם גדל אצל אמו המאמצת מייבל מיצ'נר, אלמנה קוויקרית. היו גם שמועות שמייבל הייתה אמו הביולוגית, מיצ'נר סירב להתייחס לכך. ילדותו עברה בתנאי עוני קשים.
מיצ'נר סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בעיירת הולדתו בשנת 1925. בשנים 1925 עד 1929 למד בסווארת'מור קולג', אוניברסיטה קווייקרית בעיירה סווארת'מור הסמוכה לפילדלפיה. את התואר הראשון באנגלית והיסטוריה, סיים בהצטינות יתרה. שנה אחת למד, במסגרת מלגה מיוחדת, באוניברסיטת סנט אנדרוז בסקוטלנד. עם חזרתו לארצות הברית, הועסק כמורה לאנגלית בבית הספר היל בפוטסטאון, פנסילבניה. בשנים 1933 עד 1936 לימד אנגלית בבית הספר ג'ורג', בניוטאון, פנסילבניה. הוא המשיך בלימודים לתואר שני בקולג' לחינוך של מדינת קולורדו (החל משנת 1970, אוניברסיטת צפון קולורדו), בעיר גרילי. בשנת 1937, קיבל תואר MA.
לאחר סיום לימודיו, בשנים 1937 עד 1941, שימש כפרופסור (מרצה) באוניברסיטת צפון קולורדו. בשנים 1940–1941 שימש כפרופסור אורח להיסטוריה באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1941, עזב את ההוראה כדי להצטרף ל-Macmillan Publishers כעורך החינוך למדעי החברה (בשנים 1941–1942, 1946–1949). הוא המשיך לכתוב עבור Macmillan. כסופר עצמאי מ-1949 ועד מותו.
עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה מיצ'נר התגייס לצי ארצות הברית, אף על פי שכקוויקר היה פטור מחובת הגיוס. בשנים 1944 עד 1946 שירת בזירת האוקיינוס השקט, כקצין בדרגת לוטננט (דרגת סרן בצה"ל מקבילה לדרגת לוטננט בצי האמריקאי). במהלך שרותו, הוא קיבל משימות שונות כיוון שמפקדיו חשבו בטעות שאביו הוא אדמירל מארק מיצ'נר.
מיצ'נר, גם הקדיש חלק ניכר מזמנו לשירות הציבורי. היה מעורב מאוד בפוליטיקה והיה גם חבר בוועדות ציבוריות. הוא גם הפך לנדבן גדול ותרם יותר מ-100 מיליון דולר למוסדות חינוך, תרבות וספרות. בנוסף לכתיבת רומנים, סיפורים קצרים ועיון, מיצ'נר היה מעורב מאוד בסרטים, סדרות טלוויזיה ורדיו.
מיצ'נר היה נשוי שלוש פעמים: פטי קוּן (Patti Koon) מ-1935 עד 1948; ונג נורד (Vange Nord) מ-1948 עד 1955, עם אשתו השלישית מארי יוריקו סבוסאבה (Mari Yoriko Sabusawa) חי כמעט 40 שנה מ-1955 ועד מותה ב-1994. למיצ'נר לא היו צאצאים.
בשנותיו האחרונות חי באוסטין טקסס. חלה באי-ספיקת כליות וטופל בדיאליזה ב-4 שנותיו האחרונות. באוקטובר 1997 מיצ'נר הפסיק את הדיאליזה ונפטר תוך זמן קצר. בן 90 היה במותו. הוא גם נקבר בבית הקברות של מדינת טקסס, אוסטין, טקסס.
קריירה ספרותית

הקריירה הספרותית של מיצ'נר החלה במהלך מלחמת העולם השנייה. כקצין בחיל הים האמריקאי הוצב בדרום האוקיינוס השקט כהיסטוריון ימי. את ספרו הראשון "ספורי דרום פסיפיק" כתב על סמך חוויותיו מתקופה זו. הספר יצא כשמיצ'נר היה בן 40.
בשנות ה-50 המאוחרות מיצ'נר החל לעבוד כעורך משוטט (roving editor) בתקופון Readers Guide. הוא עזב משרה זו בשנת 1970.
הרומן הוואי, שיצא בשנת 1959 (תורגם לעברית והופיע בשנת 1961 בהוצאת לאשה) התבסס על מחקר היסטורי נרחב. כך גם כל שאר הרומנים שלו היו מבוססים על מחקר מפורט: היסטורי, תרבותי, ואפילו גאולוגי.
ספריו היו בדרך כלל ארוכים מאוד, חלקם היו בני 1000 עמודים ויותר. בספרו מקסיקו האבודה שלי My Lost Mexico הוא מציין שלעיתים היה מתקתק על מכונת הכתיבה 12 עד 15 שעות ביום במשך שבועות, ללא הפסקה. על זאת אמרו מבקריו ש"מיצ'נר כותב לפי משקל".
מיצ'נר היה סופר פופולרי מאוד ובמהלך חייו נמכרו ברחבי העולם כ-75 מיליון עותקים מספריו. בשנת 1996 התפרסמה ביבליוגרפיה של כל מה שמיצ'נר כתב. היא כללה יותר מ-2500 ערכים החל מ-1923 ועד 1995: מאמרים, הקדמות, ספרים ועבודות אחרות.
ספריו גם הפכו למחזות, סרטים וסדרות טלוויזיה. "ספורי דרום פסיפיק" הוצג כמחזמר על בימות ברודוויי (1949) והוסרט ב-1958 וב-2001; "גשרי טוקו רי" הוסרט ב-1953; "סיונרה" ו"עד שירימו עוגן" (1957), "הוואי" הוסרט ב-1966; "יובל המאה" (Centennial) שסיפר את סיפורן של כמה משפחות במערב ארצות הברית הפך למיני סדרת טלוויזיה מוצלחת מאוד ב-1978; "חלל" הפך למיני סדרה ב-1985.
הנצחה, פרסים ואותות הכרה

בשנת 1984 זכה בפרס פוליצר לסיפורת. בשנת 1971, הוענק למיצ'נר, פרס צלחת הזהב של האקדמיה האמריקאית להישגים. מאוקטובר 1972, "ספריית ג'יימס מיצ'נר" באוניברסיטת צפון קולורדו נקראת על שמו. בשנת 1977 העניק לו הנשיא ג'רלד פורד את מדליית החירות הנשיאותית. בשנת 1981 הוענק פרס סנט לואיס לספרות מאיגוד הספריות באוניברסיטת סנט לואיס (SLU), מיזורי. בשנת 1992, קיבל את פרס טובת הכלל מהאיגוד הלאומי לאווירונאוטיקה (NAA). בשנת 1993, קרן הזיכרון של הצי האמריקאי העניקה למיצ'נר את "פרס הימאי היחיד" על שירותו המלחמתי הימי והישגיו הספרותיים. בשנת 1988 ניפתח בעיר הולדתו מוזיאון מיצ'נר לאמנות. בסתיו 1998, הוקמה אגודת ג'יימס מיצ'נר המורכבת מאנשים החולקים עניין משותף ומעריצים את חייו ויצירתו של מיצ'נר. בשנת 1998, מלון ראפלס בסינגפור קרא לאחת מהסוויטות על שם המחבר, לזכר חסותו וחיבתו למלון. במאי 2008, שירות הדואר של ארצות הברית הנפיק בול דואר, 59¢, ב'סדרת האמריקאים הדגולים'. בנוסף זכה ללוח הקדשה עגול בשדרת הסופרים של סידני מטעם שר האמנויות של ניו סאות' ויילס.
ג'יימס מיצ'נר בשנת 1985
מכונת הכתיבה של מיצ'נר במוזיאון מיצ'נר לאמנות בדוילסטאון, פנסילבניה
ג'יימס מיצ'נר בשדדת הסופרים של סידני
ג'ון לקומפט

| --- | --- |

ג'ון לקומפט מנגן במהלך הופעה של אוונסנס, 2007
 לידה:  10 במרץ 1973 (בן 51) ארצות הבריתליטל רוק, ארקנסו
 שם לידה:  ג'ון צ'ארלס לקומפט
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 עיסוק:  מוזיקאי, פזמונאי
 סוגה:  הבי מטאל, מטאל אלטרנטיבי
 שפה מועדפת:  אנגלית אמריקאית, אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, קולות רקע, מנדולינה
 חברת תקליטים:  Wind-up Records,‏ Universal Republic
 שיתופי פעולה בולטים:  Mourningside,‏ Machina,‏ Evanescence,‏ We Are the Fallen
 Johnlecompt.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון צ'ארלס לקומפט (באנגלית: John Charles LeCompt; נולד ב-10 במרץ 1973 בליטל רוק שבארקנסו, ארצות הברית) הוא מוזיקאי אמריקאי שהיה חלק ממוזיקת ההבי מטאל בליטל רוק החל מאמצע שנות ה-90.

לקומפט היה חבר במספר להקות, החל מלהקות קטנות ועד ללהקות שזכו לפרסום רב. אחד מהאנשים איתם שיתף פעולה לאורך זמן הוא רוקי גריי, שהיה חבר בדרך-כלל באותן להקות כמו לקומפט. כיום שניהם חברים בלהקות We Are the Fallen ו-Machina.
להקות > Mindrage

הלהקה הראשונה אליה חבר הייתה להקת המטאל הנוצרי מיינדרייג', בה הוא הופיע כזמר מוביל וכן כגיטריסט ראשי. בלהקה היו חברים גם ניק וויליאמס (נגן בס) וצ'אד ווילבורן (תופים). מיינדרייג' הייתה חתומה אצל חברת ההקלטות Bulletproof, וביוני 1998 היא הקליטה את אלבום האולפן Sown In Weakness, Raised In Power, שכלל בתוכו 11 שירים. האלבום השני שהוציאה הלהקה היה אלבום EP.
להקות > Kill System

לקומפט הצטרף גם ללהקה Kill System. בלהקה היו חברים רוקי גריי (גיטרה), צ'אד מור (גיטרה בס) ולאנס גראווין (תופים). למרות שהלהקה לא השיגה חוזה הקלטות רשמי ולמרות ההיסטוריה של לקומפט עם סגנון כבד יותר של מוזיקה, סגנון הלהקה הפך ליותר מלודי, סגנון שהפך לאהוב על ידי המעריצים.
להקות > Soul Embraced

לקומפט הצטרף לבסוף ללהקה Soul Embraced, בה היה חבר גריי. לקומפט ניגן בגיטרה במהלך הופעות רבות של הלהקה, וכמו כן הוא היה חלק מהשיר "Seems Like Forever".
להקות > Evanescence

לאחר שחתם על חוזה עם חברת התקליטים Wind-up Records בשנת 2002, לקומפט הצטרף ללהקת הרוק אוונסנס כגיטריסט להופעות, ביחד עם גריי כמתופף וויל בויד כנגן בס. כמו כן, ברוב ההופעות נהג לקומפט לשיר דואט ביחד עם איימי לי בשיר "Bring Me to Life".
לקומפט היה שותף לכתיבת השיר "Taking Over Me" באלבום Fallen, לכתיבה ולתכנות השיר "All That I'm Living For" באלבום The Open Door שיצא בשנת 2006 וכן הוא היה שותף בתכנות השיר Call Me When You're Sober.
עוד לפני הצטרפותו הרשמית לאוונסנס, ללקומפט היה קשר עם מקימי הלהקה איימי לי ובן מודי. הוא מוזכר בחוברת השירים של אלבום הדמו Origin, שם הודו לו לי ומודי כאשר הם מתארים אותו בתור "הגבר הסקסי ביותר שקיים".
ב-4 במאי 2007 פוטר לקומפט מהלהקה על ידי הסולנית לי. הסיבות הרשמיות לפיטוריו מעולם לא אושרו רשמית. את מקומו תפס הגיסטריסט של הלהקה Dark New Day, טרוי מקלוהורן.
להקות > Mourningside

בזמן היותו חבר באוונסנס, יצר לקומפט את הלהקה Mourningside, בה הוא הופיע כגיטריסט וכזמר רקע. חברים נוספים שהיו חלק מהלהקה הם ג'ק וויס (סולן), רוקי גריי (מתופף), ג'ף בואי (גיטרה בס) ודווין קאסל (גיטרה). הלהקה הופיעה בסנט לואיס שבמיזורי שמו גם בליטל רוק, ארקנסו, שם צברה הלהקה מעריצים רבים, אולם היא קיבלה הכרה עולמית באמצעות אוונסנס.
בדומה ל-Kill System, גם ל-Mourningside אין חוזה הקלטות רשמי, אולם הלהקה הוציאה 7 אלבומי EP. השיר הראשון של הלהקה נקרא "Painting the Eyes", והוא יצא בתקליטור מיוחד לקידום הלהקה בשנת 2005.
להקות > Machina

בשנת 2005 חבר לקומפט ביחד עם פיל טיילר ללהקה Future Leaders of the World. לאחר מספר שינויים שנעשו בלהקה, היו חברים בה ג'ק וויס, ת'אד אבלס ורוקי גריי, וכן שונה שם הלהקה ל-Machina. הלהקה הוציאה אלבום EP בשנת 2007 והופיעה רבות ברחבי ארצות הברית.
להקות > We Are the Fallen

לקומפט הצטרף ללהקה We Are the Fallen אותה עזר להקים, ובנוסף הוא שותף לכתיבת השירים. הלהקה מורכבת ממשתתפת אמריקן איידול 7 קארלי סמיתסון, מארטי אובריין ומחבר להקת אוונסנס לשעבר בן מודי ורוקי גריי. חברי הלהקה הופיעו לראשונה בפני הציבור במסיבת עיתונאים בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-22 ביוני 2009. We Are the Fallen הופיעה עם שני שירים, "Bury Me Alive", הסינגל הראשון של הלהקה, וכן עם השיר "Going Under" של אוונסנס. אלבום הבכורה של הלהקה, Tear the World, יצא ב-10 במאי 2010.
ברקלי ספורט SE328

| --- | --- |

Berkeley Sports SE328
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מכוניות ברקלי "(Berkeley Cars Ltd)"
 שנות ייצור:  1957–1958
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  ברקלי ספורט SA322
 מרכב:  מכונית ספורט קומפקטית - דו מושבית
 אורך:  3,110 מ"מ
 רוחב:  1,300 מ"מ
 גובה:  1,100 מ"מ
 משקל:  274 ק"ג
 בסיס גלגלים:  1,700 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע הנעה קדמית 2 צילינדרים, 2 פעימות,  מקורר אוויר, 328 סמ"ק, המפיק 15 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  99.9 קמ"ש
 צריכת דלק:  4.85 ליטר ל-100 ק"מ
 מעצב:  Lawrie Bond
ברקלי ספורט  SE328, (באנגלית : Berkeley Sports SE328) ) היא מכונית ספורט, בתצורת קבריולה, דו מושבית, מכונית מיקרו, עשויה מ- פיברגלס, אשר יוצרה על ידי חברת מכוניות ברקלי "(Berkeley Cars Ltd)" הבריטית בין ינואר 1957 ל- אפריל 1958.
יוצרו 1,259 יחידות.
מחיר היחידה בהשקה, בבריטניה היה 574 לירות שטרלינג. מחיר היחידה ב- ארצות הברית בשנת 1957 היה 1,600 דולר.
תאוצת הדגם מ - 0-80 קמ"ש הייתה 30.6 שניות.
תמונות

מנוע  ברקלי ספורט SE328
לוגו חברת ברקלי
ברקלי ספורט SE328
ברקלי ספורט SE328, שנת 1959 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
ברקלי ספורט SE328, שנת 1959
לקריאה נוספת

היסטוריה של חברת ברקלי
ברקלי פורסום

| --- | --- |

ברקלי פורסום
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מכוניות ברקלי
 שנות ייצור:  1958–1959
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מרכב:  מכונית ספורט קומפקטית - דו מושבית
 אורך:  3,300 מ"מ
 רוחב:  1,371 מ"מ
 גובה:  1,200 מ"מ
 בסיס גלגלים:  1,981  מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע הנעה קדמית 3 צילינדרים,  מקורר אוויר, 492 סמ"ק, המפיק 30 כ"ס, עם שלושה מאיידים(קרבורטורים)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  130 קמ"ש
 מעצב:  לורי בונד
ברקלי פורסום (באנגלית: Berkeley Foursome) היא מכונית ספורט, בתצורת קבריולה, דו-מושבית, עשויה מפיברגלס, אשר יוצרה על ידי חברת מכוניות ברקלי הבריטית בין 1958–1959.
יוצרו 20 יחידות.
מחיר הדגם בשנת 1958 היה 700 לירות שטרלינג.
תאוצת דגם "ברקלי פורסום" בין 0–100 קמ"ש היא 14.1 שניות.
תמונות

לוגו חברת ברקלי
ברקלי פורסום
הערות שוליים

↑  ברקלי Foursome smallcarsclub.com/catalog/berkeley/berkeley-foursome
↑  "ברקלי Foursome" - מפרט טכני automobile-catalog.com/make/berkeley/foursome/foursome_roadster/1959
גליפטידוניים

| גליפטידוניים |
| --- | --- |
 גליפטודון
תקופה
מיוקן-פליסטוקן כ-48,000,000–8,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
על־סדרה:: דלשינאים
סדרה:: ארמדילאים
משפחה:: ארמדיליים
תת־משפחה:: גליפטידוניים
שם מדעי
 Glyptodontinae

דגם של דואדיקורוס, הגדול שבבני הקבוצה
דגם שלד של פאנוכטוס
גליפטידוניים (שם מדעי: Glyptodontinae) היא תת-משפחה שנכחדה במשפחת הארמדיליים של דלשינאים גדולים מסדרת הארמדילאים שחיה באמריקה הדרומית בתקופות המיוקן, כ-20 מיליון שנים לפני זמננו, ועד להכחדתה בשלהי עידן הקרח האחרון בפליסטוקן, לפני כ-10,000 שנים. לאחר ההחלפה האמריקנית הגדולה, עברו בעלי החיים מסדרה זו גם למרכז וצפון אמריקה. בעבר נחשבה למשפחה נפרדת בסדרה. מיני הגליפטידוניים היו המינים הגדולים ביותר בסדרת הארמדילאים, כשהגדול שבהם היה הדואדיקורוס (Doedicurus), ששקל עד 2,300 ק"ג - כמו קרנף.
הם נראו כמו הצבים הנכחדים מיאולניה (Meiolania) או כמו אנקילוזאורים ענקיים בעלי לוחות זנב עבים ששימשו להדיפת יריביהם ויכלו לתת מכות קשות בפגיעתם. מוחם לעומת זאת לא היה גדול. הם ניזונו בעיקר מצמחים.
לגליפטידוניים לא היו טורפים שיכלו לטרוף אותם בלי להיפצע קשה, אך הם נכחדו לקראת סוף עידן הקרח האחרון בכל היבשות בהם חיו, יחד עם דלשינאים נוספים כמו הפמפתריים (Pampatheriidae) ועצלני הקרקע הענקים וכן המקרוקניה המוזרה. ייתכן שמי שהכחיד אותם היה האדם הקדמון שהגיע לאמריקה.
סוגים

Asterostemma
Boreostemma
Castellanosia
Chlamydotherium
Clypeotherium
Daedicuroides
דואדיקורוס (Doedicurus)
Eleutherocercus
Eucinepeltus
Glyptatelus
גליפטודון (Glyptodon)
Glyptodontidium
Glyptostracon
גליפטותריום (Glyptotherium)
Heteroglyptodon
Hoplophorus
קלנקורה (Kelenkura)
Lomaphorus
Metopotoxus
Neoglyptatelus
Neosclerocalyptus
Neothoracophorus
Neuryurus
Palaehoplophorus
פאנוכטוס (Panochthus)
Paraglyptodon
פראפרופלאוהופלופורוס (Parapropalaehoplophorus)
Plaxhaplous
Prodaedicurus
Propalaehoplophorus
Protoglyptodon
Pseudoneothoracophorus
Sclerocalyptus
Stromatherium
Xiphuroides
הסוג Pachyarmatherium הופרד למשפחה עצמאית בסדרת הפילוסאים.
ג'ייקוב ברטראנד

| --- | --- |

ברטראנד, 2014
 לידה:  6 במרץ 2000 (בן 24) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 מקום לימודים:  בית הספר התיכון קלרמונט 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ייקוב ברטראנד (באנגלית: Jacob Bertrand; נולד ב-6 במרץ 2000) הוא מדבב ושחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. מוכר בשל תפקידו כהנרי פורמן בסדרה "מרווין מרווין" בניקלודיאון, בתפקידו כקירבי באקטס בסדרה "קירבי באקטס" בערוץ דיסני XD ובשל תפקידו כאיליי "הוק" מוסקוביץ בסדרה "קוברה קאי" ברשת נטפליקס.
ביוגרפיה

ג'ייקוב ברטראנד נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-6 במרץ 2000, בנם של כריסטינה ברטראנד, עקרת בית ושל סקוט ברטראנד, איש עסקים. הוא השני מתוך שלושה ילדים; אחותו הגדולה מקנה, ואחיו הצעיר, בלייק ברטראד, גם הוא שחקן.
קריירה

ברטראנד החל את הקריירה שלו כשחקן ילדים בסרט "Duress" משנת 2009. הוא שיחק בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה בהן, "The Cape" ומקום טוב באמצע. לפני עבודתו עבור דיסני, היה לברטרנד כמה תפקידים בהפקות ניקלודיאון. הוא שיחק בתפקיד ראשי בסיטקום "מרווין מרווין". הוא דיבב את הדמות הראשית בעונה השנייה של סדרת האנימציה "חבורת הגופים" עד עונתה הרביעית.
בשנים 2014 עד 2017 הוא שיחק בתפקיד  ראשי בסדרת הטלוויזיה של דיסני XD, "קירבי באקטס" במשך שלוש עונות. בשנת 2016 הוא שיחק בתפקיד ראשי בסרט המקורי של ערוץ דיסני "מתחלפים"
החל מ-2018, הוא מגלם את איליי "הוק" מוסקוביץ בסדרת הטלוויזיה "קוברה קאי", ששודרה תחילה ביוטיוב פרימיום ולאחר מכן בנטפליקס. באותה שנה שיחק גם בסרטו של סטיבן ספילברג  "שחקן מספר אחת" המבוסס על רב המכר מאת ארנסט קליין (אנ').
חיים אישיים

בשנת 2021 החל לצאת עם שותפתו לסדרה קוברה קאי - פייטון ליסט.