stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיל הגנת הגבולות
מבנה חיל הגנת הגבולות > גדוד לביאי הבקעה (47)

גדוד לביאי הבקעה הוקם במרץ 2017 ומאז הוא אמון על הביטחון השוטף בגזרת דרום בקעת הירדן, העיר הפלסטינית יריחו ופאתיה, צפון ים המלח וגבול ירדן באזורים אילו. הגדוד פועל תחת חטיבת הבקעה. הגדוד הוקם על בסיס מפקדים שהגיעו בעיקר משאר גדודי החי"ר הקל, אך גם מחטיבות החי"ר הסדירות האחרות וחיל האיסוף הקרבי. עם הקמת הגדוד מונתה לתפקיד סגן מפקד הגדוד הקצינה רס"ן דנה בן עזרא, סמג"דית החי"ר הראשונה בצה"ל.
בתום חצי שנה של פרק התעסוקה המבצעית הראשון של הגדוד התפרסם הגדוד לאחר שבמסגרת מבצע מארבים יזום תפס הגדוד חבורה של פלסטינים אשר יידו במספר מקרים בקבוקי תבערה על כלי רכב ישראלים בכביש 90. בנוסף, קיים הגדוד עשרות מעצרים, סריקות אמל"ח ומיפויים ופעל כנגד הפרות סדר במרחב העיר יריחו והכפרים השכנים. במסגרת הפעילות הגדודים נעצרו למעלה מ-100 פלסטינים החשודים בטרור, וכמו כן נתפסו גם כלי נשק.
ב-6 בפברואר 2023 השתתפו לוחמי ולוחמות הגדוד בפעולה שבה נהרגו חמישה מחבלי חמאס בעקבת ג'בר שליד יריחו.
לגדוד לביאי הבקעה הייתה שייכת יחידת "סְפָר הַמִּדְבָּר", שהוקמה ב-2020 לוחמיה משמשים כגששים בבקעת הירדן והיא דומה ליחידת המילואים מרעול. היחידה השתתפה בסריקות אחרי המחבלים שביצעו את הפיגוע באלעד והמחבלים שברחו מכלא גלבוע. היחידה מורכבת בעיקר מאנשי "נוער הגבעות" שרובם מגיעים מחוות וממאחזים בלתי-חוקיים בצפון מדבר יהודה ובקעת הירדן. לחלקם, לפי מקורות ביטחוניים, היסטוריה של אלימות. חיילי היחידה היו מעורבים במקרים רבים של התעללות ופגיעה פיזית בפלסטינים. לאחר שורה של תקריות אלימות וטענות בצבא על תפקוד המפקדים ביחידה, צה"ל בחר לקיים דיונים מתקדמים על האפשרות לסגור את היחידה. בדצמבר 2023 הוחלט להפסיק את הפעילות המבצעית של היחידה לאחר ששמה של היחידה עלה לכותרות, בין היתר בשל הריגת יובל קסטלמן על ידי אביעד פריג'ה, ששירת ביחידה בשירותו הסדיר. גרעין של יוצאי היחידה היה בסיס להקמת יחידה חדשה עם אופי פעילות דומה ברמת הגולן - פלס"ר הגולן.
מבנה חיל הגנת הגבולות > גדוד לביאי הבקעה (47) > מפקדי גדוד לביאי הבקעה

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| ניר דופט | 2017–2019 | לימים קצין אג"ם של עוצבת האש |
| תום פרץ | 2019–2021 | לימים סגן מפקד חטיבה 7 |
| אריאל ברבי | 2021–2023 |  |
| סלים ח'יר | אוגוסט 2023– | מפקד הגדוד הנוכחי |
מבנה חיל הגנת הגבולות > גדוד פנתר (49)

גדוד פנתר הוקם בנובמבר 2022 ומיועד להיות גדוד תפר. בשני חודשי האימון המתקדם לוחמי ולוחמות "פנתר" מתאמנים עם גדודים 41 ו-47 ובמהלך ההכשרה מתמקדים בנושאים התואמים את ייעודם: התמודדות עם הפרות סדר, תצפיות, גישוש, כלבנות, מעצר ושיטור, לצד הכשרת הגנת גבולות ייעודית, המשותפת לכל החיל.
הגדוד עוסק בהגנה במרחב התפר בחטמ"ר אפרים, בשגרה ובחירום, והוא מבצע מגוון משימות ביטחון שוטף כחלק ממאמץ ההגנה על ביטחון ישראל. הכוחות פועלים במרחב התפר כנגד פעילות חבלנית עוינת - ומבצעים זאת על ידי יכולות חדשניות בתחום הרחפנות, ההונאה הטקטית, ההסוואה, האיסוף והיירוט לביצוע המשימה.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| אביב אוחנה | 2022– | מפקד הגדוד הנוכחי |
בית הספר להגנת הגבולות

בית הספר להגנת הגבולות הוא בסיס ההכשרה של כלל יחידות החיל (פרט להכשרת פלוגת השריון), האחראי על טירונות, אימון מתקדם והכשרות הפיקוד. בית הספר שוכן במחנה מגן סיירים. ההכשרות בבית הספר נעשה על ידי מדריכות הגנת הגבולות, אשר עונדות שרוך צהוב לבן.
מפקדי חיל הגנת הגבולות

| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| מרדכי כהנא | 2017 | קצין איסוף קרבי ראשי. |
| דן נוימן | 2017–2018 | מ״מ, לימים מפקד עוצבת געש. |
| אמיר אבשטיין | יולי 2018–אוקטובר 2020 | תחת פיקודו שונה ממערך הגנת הגבולות לחיל הגנת הגבולות, לימים ראש חטיבת כח האדם. |
| עמית ימין | אוקטובר 2020–ספטמבר 2023 |  |
| אליעד מואטי מאור | ספטמבר 2023– | מפקד חיל הגנת הגבולות הנוכחי |
ציוד

הלוחמים והלוחמות בגדודי חי"ר גבולות מצוידים ברובי סער מסוג M-16 מקוצר וקלעים ברובה סער/קלעים מסוג M4A1. בין השנים 2009 ל-2017 השתמשו לוחמי גדוד קרקל ברוס"ר מסוג תבור, בו משתמשים כוחות החי"ר הרגילים, אך הוחלט לחזור ל-M-16. בנוסף, ללוחמות פותחו אפודי לחימה וקסדות המתאימים לצורת גופן. בנוסף לרובי סער, מצוידים הלוחמים והלוחמות גם במקלעים מסוג נגב ומאג ורובי צלפים.
ההתניידות מתבצעת על רכבי שטח כגון סופה M-240, דוד, זאב, האמר וכו'. בנוסף לרשות החיל עומדים מספר טנקים.
סמלים וכומתה

חיילי וחיילות גדודי החי"ר חובשים את הכומתה של חיל הגנת הגבולות, בצבע צהוב-חום מדברי מנומר, אשר החליפה את הכומתה הירוקה הבהירה של חטיבת הנח"ל, ששימשה את הגדודים עד הקמת המערך. חיילי החי"ר נועלים נעליים אדומות ולכל גדוד יש סיכה ייחודית, ותג הלקוח מסמל החטיבות תחתן הם פועלים.
התג של חטיבת פארן בו משתמשים הגדודים קרקל וברדלס
התג של חטיבת הבקעה בו משתמשים הגדודים אריות הירדן ולביאי הבקעה.
תגים שהיו בשימוש בעבר
התג הקודם של גדוד קרקל המורכב מהסמל של חטיבת שגיא וסמל גדוד קרקל.
התג של חטיבת יואב בו השתמש גדוד ברדלס
לוחמי ולוחמות האיסוף הקרבי והתצפיתניות חובשים את כומתת האיסוף הקרבי, שצבעה צהוב מדברי (חול) חלק ונועלים נעליים שחורות.
מיולי 2023 מוחלפים בהדרגה הכומתה הצהובה והנעליים השחורות של חיל האיסוף הקרבי לכומתה המנומרת צהוב-חום (מג'ורפת) ולנעלים אדומות של חיל הגנת הגבולות, כדי לבטא את השייכות של מערך האיסוף לחיל הגנת הגבולות.
לקריאה נוספת

סא"ל (מיל') ד"ר עוזי בן שלום, רס"ן נתנאלה תורג'מן, "על הגבול - פעולה משותפת ביחידות מעורבות מגדרית בגבול הדרום", הוצאת מערכות, גיליון 478
יצחק יוסף

הרב יצחק יוסף (נולד בי"ח בטבת ה'תשי"ב, 16 בינואר 1952) הוא הראשון לציון וחבר מועצת חכמי התורה. כיהן כרב הראשי לישראל (הספרדי) בשנים 2013–2024. סדרת ספרי ההלכה "ילקוט יוסף", שחיבר על פי פסקי אביו, הרב עובדיה יוסף, נפוצה בקרב בני עדות המזרח וזכתה למהדורות רבות. על סדרת ספרים זו זכה בפרס ישראל לשנת תשפ"ד, 2024.
ביוגרפיה

נולד בשיכון חב"ד בירושלים בי"ח בטבת תשי"ב, בנם השישי של הרב עובדיה יוסף ואשתו מרגלית. למד בתלמוד תורה של החינוך העצמאי 'יבנה', ובגיל 12 החל את לימודיו בישיבה הקטנה פורת יוסף בשכונת קטמון בירושלים. לאחר מכן למד בישיבת הנגב בנתיבות, ומשם עבר לישיבת חברון בירושלים. והתקרב לרב בצלאל ז'ולטי.
בשנת ה'תשל"א (1971), בהיותו כבן 19, הוציא לאור את הספר "פסקי דינים - ילקוט יוסף" שריכז את פסקי אביו שיצאו לאור עד אותה שנה. הספר נערך בעידודו של אביו ובפיקוחו, והוא נחשב אחד מספריו של אביו. בשנים ה'תשל"ד-ה'תשמ"ה (1974–1985) עסק בכתיבת ספרי המשך ל"ילקוט יוסף" ובשנת ה'תשמ"ה יצא לאור החלק הראשון שבסדרה.
בשנת ה'תשל"ג (1973), עם היבחרו של אביו לראשון לציון, הקים ביחד עם אביו את בית המדרש להכשרת רבנים ודיינים "חזון עובדיה".
בשנת ה'תשל"ה (1975) התמנה לרב במושבים בר גיורא, נס הרים, ומטע, שליד ירושלים, והחל להעביר שם מספר פעמים בשבוע שיעורים בהלכה. במסגרת תפקידו הופיע בבתי ספר ממלכתיים להרצאות ושיעורים והגביר את החינוך הדתי שם.
בשנת ה'תש"ם (1980) הוסמך לרבנות, יחד עם יתר בוגרי המחזור הראשון של "כולל חזון עובדיה", על ידי הרבנים הראשיים לישראל, אביו והרב שלמה גורן, ועל ידי הרב הראשי לירושלים הרב שלום משאש, ועם פתיחת המחזור השני מונה לראש בית המדרש. בשנת 1983 העניקו לו הרבנים הראשיים, אביו והרב שלמה גורן, תעודת כושר לכהן כרב עיר.
בשנת ה'תשנ"ב (1992) פתח בהוראת אביו את ישיבת חזון עובדיה ועמד בראשה עד בחירתו לרב הראשי לישראל והראשון לציון.
בשנת 2012 היה מועמדה של מפלגת ש"ס לרב הראשי לירושלים, אולם הבחירות התעכבו. במהלך ההתמודדות הואשם על ידי אחיו ואחותו[דרושה הבהרה] כי הוא אינו מתאים לתפקיד, וכי מאחורי מועמדותו עומד האח הצעיר הרב משה יוסף, על מנת לקדם את עסקי הכשרות של בד"ץ בית יוסף.
לאחר שאחיו, הרב יעקב יוסף נפטר, ולאחר שאחיו הרב אברהם יוסף, פרש מההתמודדות לתפקיד הרב הראשי והראשון לציון בבחירות בשנת 2013, החליט אביו, הרב עובדיה, שהוא יתמודד לתפקיד. ב-24 ביולי 2013 (י"ז באב ה'תשע"ג) נבחר ברוב של 68 תומכים לעומת 49 שתמכו במועמד הציוני-דתי הרב שמואל אליהו ו-28 שתמכו ברב ציון בוארון, אשר קיבל את תמיכת הרב שלמה עמאר. בי"ב בתשרי ה'תשע"ד הוכתר לראשון לציון בטקס מסורתי בבית הכנסת יוחנן בן זכאי בעיר העתיקה בירושלים. לאחר בחירתו מונה בנו השני, הרב רחמים, לכהן במקומו כראש ישיבת חזון עובדיה.
בתקופת מחלתו של אביו, החל הרב יצחק יוסף למלא את מקומו בתפילות ובמסירת שיעורים בבית הכנסת של אביו בשכונת הר נוף בירושלים ובשיעור הקבוע בלוויין על ידי דר וסוחרת בכל מוצאי שבת בבית כנסת היזדים.
בשנת 2016 מונה, ככל ראשון לציון, לנשיא ישיבת פורת יוסף.
הרב יצחק יוסף ועמיתו לרבנות הראשית הרב דוד לאו התנגדו לרפורמות לשינויים בנושאי כשרות שקידם מתן כהנא, בנוסף פעל הרב לגייס תמיכה של רבנים אחרים במאבקיו בשינויים אלה. בנוסף כאות מחאה על פעולותיו של כהנא סירב להיפגש איתו. לאחר שמינה כהנא את הרב בניהו ברונר כמנהל מערך הגיור, אמר הרב יוסף שאין תוקף לגיורים הנעשים בפיקוחו.
על פי סעיף 16 לחוק הרבנות הראשית לישראל הוא מונה לכהונה של עשר שנים, וזו הוארכה בשנה נוספת בחוק הרבנות הראשית לישראל (הארכת כהונה של הרבנים הראשיים לישראל ושל חברי מועצת הרבנות הראשית לישראל והוראות נוספות) (הוראת שעה), התשפ״ג–2023. ב-1 ביולי 2024 הסתיימה כהונתו כרב הראשי לישראל.
בנובמבר 2024 מונה כחבר במועצת חכמי התורה של ש"ס.
עמדותיו

בשנת 2011, בעקבות המאבק ההלכתי שהתנהל בין הרב יוסף שלום אלישיב לבין אביו שהעניק הכשר גורף לגיורים בצה"ל, נמנה עם הרבנים שניסחו מכתב פשרה בנושא.
הרב יוסף הביע את התנגדותו לתופעת ה"באבות" שכלפיהם טען כי מי שאינו תלמיד חכם אינו ראוי להיות מנהיג ציבור. בפסיקותיו נחשב כממשיך של שיטת אביו לפיה תפקידו של הרב אינו להקשות ולאסור, אלא להקל ולהתיר ככל הניתן מבלי לפגוע במסורת ובאמיתות ההלכה. כמו כן יצא נגד אימוץ פסקי ההלכה האשכנזים בקרב בני עדות המזרח שלמדו במסגרות אשכנזיות, ופעל למען הקמת מסגרות ספרדיות.
תומך בציון יום ירושלים ובהכרת טובה לחיילים שמסרו את נפשם במלחמות, ומשתתף בעצרת המרכזית לציון יום ירושלים בישיבת מרכז הרב.
הרב יוסף הביע התנגדות תקיפה לרבנים, בהם בד"ץ העדה החרדית, שפקפקו ביהדותם של יוצאי אתיופיה.
בשנת 2017 תקף בחריפות את הרב יצחק ברדא על כך שפסק לברך על שתיית כל הכוסות בליל הסדר, כשיטת הרמ"א ונגד הכלל המקובל על רוב יהדות המזרח קבלת הוראות מרן, וכינה אותו "מחטיא הרבים" ו"חצוף".
בשנת 2020 ביקר בחריפות את הרב אליעזר מלמד על כך שנפגש עם רבה רפורמית.
בעקבות תמיכתו העקרונית של הרב חיים דרוקמן במתווה שיאפשר גיור על ידי רבני ערים (בתנאי שיוסכם בידי הרבנות הראשית), ביקר אותו הרב יוסף ואמר: "אני תמה עליו. .. עם כל הכבוד לרב דרוקמן, הוא כמו מרן בתורה? הוא שווה לרב אלישיב?", מאוחר יותר שלח הרב יוסף את תלמידו הרב יצחק לוי להתנצל, להדגיש את הערכתו לרב דרוקמן ולהבהיר שכוונתו הייתה שרבנים בני דורינו אינם יכולים לחלוק על רבני הדורות הקודמים.
הרב יוסף ידוע בהתנגדותו התקיפה לעליה להר הבית בזמן הזה. כפסיקת אביו המתנגדת לעליה להר. בשנת 2022 ביקר בחריפות את חבר הכנסת איתמר בן גביר על כך שהוא עולה להר הבית "נגד כל גדולי ישראל האמיתיים", וקרא להתרחק ממנו.
הרב יצחק יוסף מחזיק בעמדה החרדית נגד גיוס בני ישיבות לצה"ל. בשיעורו השבועי ב-9 במרץ 2024 הוא אמר (כפי שאמרו רבנים נוספים לפניו) שאם יכריחו את האברכים ללכת לצבא הם יעזבו את הארץ. אמירה זו גררה ביקורת מנבחרי ציבור ורבנים. בהמשך קבע שגם למי שאינו לומד בישיבה אסור להתגייס, מחשש שיהפוך לחילוני.
פועלו הספרותי-תורני

סדרת הספרים "ילקוט יוסף" החלה בשנת 1971 כליקוט פסקיו של הרב עובדיה יוסף בחיבורי השו"ת שלו "יחוה דעת", "יביע אומר", "חזון עובדיה" ועוד. לאחר שיצאו כעשרה כרכים החל הרב יוסף לעסוק גם בהלכות שאביו לא התייחס אליהן, כולל בנושאים הנוגעים לחידושים טכנולוגיים, וכן צירף פסקי הלכה עם הערות ומקורות. הוא המשיך להיצמד לשיטת אביו בפסיקת ההלכה והותיר את השם המקורי על כנו. אביו עבר על כרכי הסדרה והעניק להם את הסכמתו. כמו אביו, סגנון הכתיבה בפסיקותיו הוא בעיקר לפי דעת רבי יוסף קארו (מחבר השולחן ערוך) ורוב פסקיו כשיטתו.
בה'תשמ"ח (1988) הוציא לאור את המהדורה הראשונה של הסידור "חזון עובדיה", שבו נכתבו סדרי התפילה והלכות התפילה של אביו. בשנה זו זכה בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית על ספרו איסור והיתר. בשנת ה'תשע"א (2011) יצא לאור מחדש הסידור במהדורה משופרת כולל שינויי נוסחאות. הוא מתנגד לסידורי התפילה על פי נוסח מרוקו וטוען שבמרוקו לא התקיים נוסח תפילה ייחודי.
באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 החל לכתוב את סדרת הספרים "עין יצחק", שעוסקת בכללי הפסיקה. כן כתב את "שלחן המערכת", ספר תשובות בהלכה ומאמרים הדומה במתכונתו לספר "שדי חמד" של הרב חיים חזקיהו מדיני. בה'תשע"ו הוציא לאור את קונטרס הספיקות, העוסק בספק דאורייתא לחומרא וספק דרבנן לקולא. בה'תשע"ט הוציא לאור את הספר מעתיקי השמועה, העוסק בכללי השולחן ערוך והרמ"א.
בשנת 2024 הוכרז כי הרב יוסף יקבל את פרס ישראל לספרות תורנית על חיבורו "ילקוט יוסף" אשר כולל מעל ארבעים כרכים של הלכות על סדר השולחן ערוך ותורגם לארבע שפות. מספר עתירות הוגשו נגד הענקת הפרס, אך בג"ץ קיבל את עמדת היועצת המשפטית לממשלה ודחה את העתירות פה אחד.
ביקורת

במרץ 2018, הרב הראשי של בריטניה, הרב סר אפרים מירוויס, מתח ביקורת חריפה על הרב יצחק יוסף, משום כך שבשיעורו השבועי השווה בין "כושי" לבין קוף, ואמר בין היתר: "לא כל כושי מברכים... צריך שיהיה כושי שאבא שלו ואמא שלו לבנים... אם אתה יודע, יצא להם בן קוף, יצא להם בן ככה". הרב מירוויס פנה לרבנות הראשית לישראל ואמר: "הטרמינולוגיה שבה השתמש הרב הראשי היא פוגענית ביותר ולחלוטין בלתי מתקבלת על הדעת".
בשנת 2020, בעקבות ביקורת בכנס רבנים על העלאת "מאות אלפים או עשרות אלפים של גויים" מברית המועצות לשעבר, התלוננה עליו מפלגת "ישראל ביתנו" בפני נציב תלונות הציבור על שופטים, אורי שהם, וזה המליץ "בפני השר לענייני דתות להעמיד את הדיין לדין משמעתי בגין "התבטאויותיו החוזרות ונשנות בנושאים בעלי נופך וגוון פוליטי, אשר נמצאים בליבה של מחלוקת ציבורית". בתגובה כתב שר הדתות, הרב יעקב אביטן לשהם כי הוא חרג מסמכותו כאשר מתח ביקורת על רב ראשי בגין התבטאות הלכתית הנובעת מתפקידו, וכי אין לו כל כוונה לקבל את ההמלצה.
בנובמבר 2021 קרא נציב תלונות הציבור על שופטים, אורי שהם, לשר הדתות, מתן כהנא, לנזוף בחומרה ברב יוסף ולבחון את הדחתו מתפקידו כדיין, לאחר שארגן כינוס מחאה נגד תוכניות הממשלה לרפורמה בכשרות ובגיור. השר כהנא הגיב שלא יפגע בחופש הדיבור של רבנים.
במקרה אחד קבע הרב יוסף כי גט שנתן הרב אוריאל לביא בבית הדין בצפת לאשה שהייתה עגונה במשך שנים עקב מצבו הרפואי של בעלה כצמח לכאורה לא תקף, ויש לכנס את בית הדין הגדול כדי לדון בביטול הגט. באופן חריג התערב בג"ץ בהחלטה והשופט אליקים רובינשטיין הכריע שאין לבית הדין סמכות לדון בנושא.
חיים אישיים

היה נשוי במשך תקופה קצרה לעדנה בתו של החזן והמוהל רפאל אבוהב, אך התגרש ונישא בשנית לרות, בתו של המקובל הרב רחמים עטיה. לזוג חמישה ילדים. בנו הבכור, עובדיה נשוי לבתו של הרב שלמה משה עמאר, בתו מרגלית נשואה לברוך, בנו של הרב יהודה דרעי, ובנו הצעיר יותר, הרב רחמים יוסף, עומד בראשות הישיבה של אביו, ישיבת חזון עובדיה.
מתגורר בשכונת סנהדריה המורחבת בירושלים.
מספריו

עם הרב יעקב שפירא בישיבת מרכז הרבילקוט יוסף – ספרי הלכה על סדר השולחן ערוך, 41 כרכים
קיצור שולחן ערוך – ילקוט יוסף
"אוצר דינים לאשה ולבת"  – ספר הלכות ומנהגים לבנות ישראל, ה'תשמ"ט (1989). הספר קיבל את הסכמתם של אביו הרב עובדיה יוסף, הרב אלעזר מנחם מן שך, הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב יהודה צדקה, הרב שלום משאש ועוד
איסור והיתר – הדינים הקשורים להלכות דם ומליחה, בשר בחלב ועוד. ראה אור לראשונה בהוצאת 'אור ודרך', מאוחר יותר צורף לסדרת הספרים ילקוט יוסף
דיני חינוך קטן ובר מצווה – הלכות ודינים מכל חלקי השולחן ערוך
כיבוד אב ואם – קיצור הלכות ודיני כבוד הורים, וכבוד רבו ותלמיד חכם. לימים נספח ספר זה במהדורה מורחבת של ב' כרכים בסדרה "ילקוט יוסף"
פסקי הלכה בהלכות נדה – פסקים שקובצו מספרי אביו
מפתחות לספר יחוה דעת
"אגרת לבני תורה" – הנחיות לימוד עבור תלמידי ישיבה הנסמכות על הקדמת אביו לכרך הראשון של יביע אומר (ה'תשנ"ט, ה'תשס"ו)
ילקוט יוסף "שובע שמחות" – על ענייני ברית, בר מצווה, נישואין ועוד (ב' כרכים)
קונטרס "כללי הוראה" – ובו כ-420 כללי פסיקה של אביו (ה'תשמ"ז; מופיע גם בסוף המהדורה השנייה של הכרך הראשון של שו"ת יחוה דעת)
"עין יצחק" – (3 כרכים): כרך א' - כללי הגמרא והמשנה; כרך ב' - כללי ספק ספיקא ושאר הספיקות; כרך ג' - כללי קבלת הוראות מרן השולחן ערוך וכללי הפסיקה, כללי שו"ע ורמ"א וכן כללי המנהגים
"שולחן המערכת" – מערכות דינים ומנהגים לפי סדר הא'-ב', תשובות בהלכה ומאמרים על דרך הלימוד והפסיקה ההלכתית, הספר דומה במתכונתו לספר שדי חמד. הספר יצא לאור בשנים ה'תשס"ט וה'תש"ע (2009), ומהדורה חדשה בשנת ה'תש"ף. עד כה יצאו לאור שני כרכים באותיות א'-ה'
שארית יוסף (ג' כרכים) – השלמות והוספות על סדרת הספרים 'ילקוט יוסף'. מאוחר יותר נוספו הכרכים לסדרת הספרים 'ילקוט יוסף'
כללי הגיור - ה'תשע"ה
שו"ת הראשון לציון (ב' חלקים) – תשובות שהשיב בעת כהונתו בתפקיד הראשון לציון, ה'תשע"ו
"השיעור השבועי" (חמישה חלקים, ה'תשע"ה-ה'תשע"ט) – תמצית שיעוריו במוצאי שבת בבית כנסת היזדים, בעריכת הרב יצחק לוי.
"קונטרס הספקות" – על כללי הספקות, ה'תשע"ח
התלמוד והפוסקים - כללי הפוסקים, לשונות הפוסקים וכללי האחרונים, כללי המשנה והתלמוד, כללי התנאים והאמוראים, כללי הירושלמי, כללי המדרש, כללי רש"י תוספות הרי"ף והרמב"ם, הרמב"ן הרשב"א ושאר הראשונים, לשונות הפוסקים וכללי האחרונים, ה'תשע"ח
הגדה של פסח – ילקוט יוסף - ביאורים ופרפראות על ההגדה
גרות כהלכתה - ה'תשע"ח
משפטי יוסף פסקי דין שכתב בתחום אבן העזר (חלק א, ה'תש"ף)
מעתיקי השמועה - עוסק בכללי השולחן ערוך והרמ"א (ה'תשע"ט)
ילקוט טהרה  - הלכות טהרה על סדר השו"ע (תשפ"ג)
אוסקר פיאסטרי

אוסקר ג'ק פיאסטרי (באנגלית: Oscar Jack Piastri, נולד ב-6 באפריל 2001) הוא נהג מרוצים אוסטרלי המשמש כנהג בקבוצת מקלארן באליפות הפורמולה 1. זכה באליפות הפורמולה רנו יורוקאפ (2019), אליפות הפורמולה 3 (2020) ואליפות הפורמולה 2 (2021).
קריירת מרוצים

פיאסטרי החל להתחרות במכוניות על שלט רחוק לפני שהחל להתחרות בקארטינג בשנת 2011. בשנת 2015 החל להתחרות בתחרויות באירופה. שנה לאחר מכן עבר להתגורר בבריטניה וסיים במקום השישי באליפות העולם שהתקיימה בבחריין. באותה שנה ערך את הבכורה במרוצי מכוניות חד מושביות, כשלקח חלק בשלושה סבבים של אליפות הפורמולה 4 של איחוד האמירויות הערביות. בשנת 2017 התחרה באליפות הפורמולה 4 הבריטית אותה סיים במקום השני עם 6 ניצחונות ומספר דומה של פול פוזישנים.
בשנת 2018 התחרה עם קבוצת ארדן באליפות הפורמולה רנו יורוקאפ וסיים את העונה במקום התשיעי. שנה לאחר מכן המשיך להתחרות באליפות, אך עבר לקבוצת R-ace GP, האלופה המכהנת. לאחר קרב שהוכרע רק במרוץ הסיום של העונה זכה באליפות כשהוא מקדים את ויקטור מרטינס הצרפתי.
באוקטובר 2019 הוזמן להשתתף במבחני טרום עונת הפורמולה 3 של קבוצת פראמה (Prema) ובהמשך הוחתם יחד עם לוגאן סרג'נט ופרדריק וסטי. גם בעונה זאת האליפות הוכרעה לטובתו של פיאסטרי רק במרוץ האחרון לאחר קרב צמוד עם תיאו פורשייר וסרג'נט.
לאחר הזכייה באליפות המשיך להתחרות עבור פראמה, אך עבר לאליפות הפורמולה 2 במקומו של מיק שומאכר, שזכה באליפות. בסיום עונת הרוקי זכה בתואר האליפות.
קריירת מרוצים > פורמולה 1

בינואר 2020 הצטרף פיאסטרי לאקדמיה של קבוצת אלפין. לאחר הזכייה באליפות הפורמולה 3 לקח חלק בנסיעת מבחן על מכונית הפורמולה 1 של קבוצת רנו במסלול הבין-לאומי בבחריין. לאחר הזכייה באליפות הפורמולה 2 מונה לתפקיד הנהג המשלים של קבוצת אלפין בעונת 2022. בנוסף, מונה כמחליף אפשרי גם בקבוצת מקלארן. במהלך השנה השתתף במספר נסיעות מבחן.
בחודש אוגוסט הודיע פרננדו אלונסו על עזיבת הקבוצה בתחילת העונה ומעבר לקבוצת אסטון מרטין. אלפין מיהרה להכריז על החתמתו של פיאסטרי כמחליף לאלונסו. פיאסטרי מיהר לפרסם הודעה בה הוא מכחיש שחתם על חוזה עם הקבוצה והודיע שלא יתחרה עבור אלפין אלא עבור קבוצת מקלארן. אלפין הודיעה כי תפעל באמצעים משפטיים כנגד הנהג. הנושא הגיע לדיון במועצת ההכרה בחוזים של ה-FIA, שקבעה כי פיאסטרי יוכל להתחרות במקלארן ואינו מחויב לאלפין. לאחר קבלת ההכרעה הודיעה מקלארן על החתמתו של פיאסטרי כנהג הקבוצה לקראת העונה, במקומו של דניאל ריקארדו.
בגרנד פרי אוסטרליה, המרוץ השלישי בעונה, סיים במקום השמיני וצבר נקודות ראשונות באליפות. בהמשך צבר נקודה נוספת בגרנד פרי מונקו. לקראת אמצע העונה החל רצף של מרוצים עם תוצות טובות: מקום רביעי בגרנד פרי בריטניה, מקום חמישי בגרנד פרי הונגריה ומקום שני במרוץ הספרינט בגרנד פרי בלגיה. בגרנד פרי יפן סיים שלישי ועלה לראשונה על הפודיום. שבועיים לאחר מכן ניצח את מרוץ הספרינט בגרנד פרי קטר.
ב-21 ביולי 2024 זכה פיאסטרי לראשונה במרוץ פורמולה 1 כשניצח בגרנד פרי הונגריה. פיאסטרי הוביל במשך רוב שלבי המרוץ אך בגלל טעות בכניסה והיציאה מרחבת הטיפולים ("פיט") הפסיד את ההובלה לחברו לקבוצת מקלארן, לנדו נוריס. מנהל הקבוצה של מקלרן ביקש מנוריס להחזיר את ההובלה לפיאסטרי, ונוריס ניאות לבקשתו רק לקראת הסיום. פיאסטרי סיים במקום הראשון ונוריס במקום השני.
תוצאות מרוצים > פורמולה 1

| שנה | קבוצה | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | מיקום | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | מקלארן | בחריין פרש | ערב הסעודית 15 | אוסטרליה 8 | אזרבייג'ן 11 | ארצות הברית 19 | מונקו 10 | ספרד 13 | קנדה 11 | אוסטריה 16 | בריטניה 4 | הונגריה 5 | בלגיה פרש2 | הולנד 9 | איטליה 12 | סינגפור 7 | יפן 3 | קטר (מדינה) 12 | ארצות הברית פרש | מקסיקו 8 | ברזיל 14 | ארצות הברית 10 | איחוד האמירויות הערביות 6 |  |  | 9 | 97 |
| 2024 | מקלארן | בחריין 8 | ערב הסעודית 4 | אוסטרליה 4 | יפן 8 | הרפובליקה העממית של סין 78 | ארצות הברית 613 | איטליה 4 | מונקו 2 | קנדה 5 | ספרד 7 | אוסטריה 22 | בריטניה 4 | הונגריה 1 | בלגיה 2 | הולנד 4 | איטליה 2 | אזרבייג'ן 1 | סינגפור 3 | ארצות הברית 5 | מקסיקו 8 | ברזיל 28 | ארצות הברית 7 | קטר (מדינה) 13 | איחוד האמירויות הערביות 8 | 4 | 292 |
| 2025 | מקלארן | אוסטרליה 9 | הרפובליקה העממית של סין | יפן | בחריין | ערב הסעודית | ארצות הברית | איטליה | מונקו | ספרד | קנדה | אוסטריה | בריטניה | בלגיה | הונגריה | הולנד | איטליה | אזרבייג'ן | סינגפור | ארצות הברית | מקסיקו | ברזיל | ארצות הברית | קטר (מדינה) | איחוד האמירויות הערביות | 9 | 2 |
↑  העונה טרם הסתיימה
הערות שוליים

↑  OSCAR PIASTRI SIXTH IN WORLD CHAMPIONSHIP, 21 November 2016
↑  OSCAR PIASTRI JOINS DRAGON F4 FOR F4UAE CHAMPIONSHIP
↑  TRS Arden Announce 2017 All-YRDA British F4 line up, TheCheckerdFlag.co.uk, 8 February 2017
↑  OSCAR PIASTRI SIGNS WITH FORMULA RENAULT CHAMPIONS, Auto Action, 21 December 2018
↑  Prema names F3 post-season test line-up, Motorsport.com, 18 October 2019
↑  Mugello F3: Piastri wins 2020 title as Lawson dominates season finale, Autosport, 13 September 2020
↑  Oscar Piastri confirms F2 drive with leading team Prema for 2021, 1 December 2020
↑  Oscar Piastri clinches Formula 2 championship in Abu Dhabi - Why no F1 chance for 2022?, SkySport, 11 December 2021
↑  Piastri combines with Prema for FIA Formula 3 Championship and joins Renault Sport Academy, Automobilsport.com, 26 January 2020
↑  PIASTRI COMPLETES FIRST F1 TEST IN BAHRAIN, Auto Action, 31 October 2020
↑  Australian F2 racer Oscar Piastri named as Alpine's reserve driver for 2022, Formula1.com, 15 November 2021
↑  Piastri joins pool of McLaren F1 reserves for 2022 season, Autosport, 12 March 2022
↑  Alpine announces Piastri for F1 2023, but doubts remain, Motorsport.com, 2 August 2022
↑  Oscar Piastri F1 case could end up in high court, says Alpine boss, The Guardian, 9 August 2022
↑  Oscar Piastri cleared by the FIA’s CRB to race for McLaren in 2023, Plantf1.com, 2 September 2022
↑  2021 FIA F2 champion Oscar Piastri to join McLaren Racing in 2023, Mclaren.com, 2 September 2022
↑  British GP Wrap: Aussie Piastri secures best-ever finish... but ‘robbed’ of first career podium, Fox Sports, 10 July 2023
↑  ‘Pretty special’: Oscar Piastri claims maiden podium at Japanese Grand Prix, News.com.au, 24 September 2023
↑  Verstappen secures third F1 world title as Piastri takes Sprint victory in Qatar, Formula1.com, 7 October 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17946814v (data)  GND: 1285122968  ISNI: 0000 0005 0264 8158  VIAF: 39162299512820062855   WorldCat (עם VIAF): 39162299512820062855
יעל רובינשטיין

| --- | --- |

 לידה:  ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תפקיד:  שגרירת ישראל בתאילנד (ספטמבר 2005–ספטמבר 2009) 
 
יעל רובינשטיין היא דיפלומטית ישראלית לשעבר, שכיהנה כשגרירת ישראל במספר מדינות בעולם.
ביוגרפיה

את שירותה במשרד החוץ החלה רובינשטיין כיועצת מדינית במשלחת ישראל לאו"ם. בשנת 2003 מונתה לשגרירה ניידת לקרואטיה, סלובניה וסלובקיה, ובשנים 2005–2009 כיהנה כשגרירת ישראל בתאילנד ובקמבודיה. במסגרת תפקידה זה ארגנה בשנת 2008 את ההופעה הראשונה בתאילנד של זובין מהטה והתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בין השנים 2013–2017 כיהנה כשגרירת ישראל בסינגפור וכשגרירה לא תושבת למזרח טימור. נכון לשנת 2020 מכהנת כשגרירת ישראל למוסדות האו"ם ברומא.
לרובינשטיין תואר ראשון ושני בכלכלה ויחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2011 סיימה רובינשטיין לימודי תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת חיפה.
חיים אישיים

בעבר הייתה נשואה לפרופסור וחתן פרס ישראל אריאל רובינשטיין, להם בת ובן.
הערות שוליים

↑  מרטין וינשטיין, אות ההערכה ממלכת תאילנד: ארוחת ערב, באתר מקור ראשון, ‏5 באוגוסט 2009
↑  איתמר אייכנר, סינגפור זועמת: המאבטח הישראלי פתח שולחן על הדגל, באתר Ynet, ‏30 בדצמבר 2015
↑  ישראל מנהלת לראשונה את הוועידה הבינלאומית השנתית ה-42 של ארגון המזון והחקלאות, באתר משרד החוץ, ‏17.6.21
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויקטור גרן

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1821 פריז, צרפת 
 פטירה:  21 בספטמבר 1891 (בגיל 70) בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  אקול נורמל סופרייר 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (15 באוגוסט 1866) 
 
ספרו של גרן "תיאור ארץ ישראל - יהודה" (בצרפתית)
ויקטוֹר אונורה גֵּרֵן (בצרפתית: Victor-Honoré Guérin;‏ 15 בספטמבר 1821, פריז – 21 בספטמבר 1891, פריז) היה ארכיאולוג וגיאוגרף צרפתי, שערך מסעות מחקר וכתב ספרים שהיו סיכומי מסעות החקר הגאוגרפיים והארכאולוגיים שערך בצפון אפריקה, ביוון ובאיי יוון, באסיה הקטנה, בלבנון, בסוריה ובארץ ישראל.