stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגי ג'ילנהול
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | ארץ המים | מגי רות' |  |
| 1993 | אשה מסוכנת | פטסי |  |
| 1998 | גידולי פרא | כריסטינה |  |
| 2000 | The Photographer | מירה |  |
| 2000 | ססיל בי. דימנטד | רייבן |  |
| 2001 | דוני דארקו | אליזבת דארקו |  |
| 2001 | הבחורים בחיי | אמיליה פורסטר |  |
| 2002 | המזכירה | לי הולוויי | מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסרט קומדיה או מוזיקלי (2003) מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית הטובה ביותר (2003) מועמדת פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר בסרט קומדיה או מוזיקלי (2003) |
| 2002 | לא יכול בלי | סאם |  |
| 2002 | אדפטיישן | קרוליין קאנינגהם |  |
| 2002 | וידויים של מוח מסוכן | דבי |  |
| 2003 | בית הילדים | ג'ניפר |  |
| 2003 | חיוך של מונה ליזה | ג'יזל לוי |  |
| 2004 | The Pornographer: A Love Story | סידני |  |
| 2004 | קרימינל | ולארי |  |
| 2005 | סיפורים קצרים על אהבה | ג'וד | מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2005) |
| 2005 | The Great New Wonderful | אמה |  |
| 2005 | תסמכי עליו | איליין |  |
| 2006 | שרי בייבי | שרי סוונסון | מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסרט דרמה (2006) מועמדת פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר (2006) |
| 2006 | פריז, אני אוהב אותך | ליז |  |
| 2006 | מפלצת של בית | אליזבת' "זי" | דיבוב |
| 2006 | מגדלי התאומים | אליסון חימנו |  |
| 2006 | מעבר לכל דמיון | אנה פסקל | מועמדת פרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר (2006) |
| 2008 | האביר האפל | רייצ'ל דוז (אנ') | מועמדת פרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר (2008) |
| 2009 | לצאת לדרך | אלן |  |
| 2009 | לב לא שפוי | ג'ין קראדוק | מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2009) |
| 2010 | נני מקפי 2: הקסם חוזר | איזבל גרין |  |
| 2011 | היסטריה | שרלוט דארלימפל |  |
| 2012 | לא מוכנות לוותר | ג'יימי |  |
| 2013 | וושינגטון על הכוונת | קרול פינרטי |  |
| 2014 | פרנק | קלרה | מועמדת פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2014) |
| 2014 | River of Fundament | האתפרטיטי |  |
| 2018 | הגננת (אנ') | ליסה ספינלי | גם מפיקה |
| 2020 | Best Summer Ever | כתבת טלוויזיה | גם מפיקה בפועל |
| 2021 | הבת האפלה |   | במאית, תסריטאית ומפיקה זכיות: פרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה (2021) פרס אינדפנדנט ספיריט לבימוי, לתסריט ולסרט הטוב ביותר (2022) מועמדויות:מועמדת פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (2022) מועמדת פרס גלובוס הזהב לבימוי הטוב ביותר (2022) מועמדת פרס באפט"א לתסריט המעובד הטוב ביותר (2022) מועמדת פרס סטלייט לתסריט הטוב ביותר ולסרט הטוב ביותר (2022) |
| 2025 | הכלה! |   | במאית, תסריטאית ומפיקה |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Shattered Mind | לקוחה בחנות בגדים | סרט טלוויזיה של NBC |
| 1998 | The Patron Saint of Liars | לוריין תומאס | סרט טלוויזיה של CBS |
| 1999 | Resurrection | מארי | סרט טלוויזיה של CBS |
| 1999 | Shake, Rattle, and Roll: An American Love Story | נורין ביקסלר | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2004 | Strip Search | לינדה סייקס | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2014 | אישה מכובדת | נסה שטיין | מיני-סדרה פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה (2014)  מועמדת פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה (2015)  מועמדת פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה (2014)  מועמדת פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר בסרט טלוויזיה או במיני-סדרה (אנ') (2014) |
| 2016 | איימי שומר | עצמה | פרק: "Brave" |
| 2017 - 2019 | הצמד | איילין ("קנדי") מארל | תפקיד ראשי (3 עונות); 25 פרקים גם מפיקה; מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (2018) |
| 2020 | תוצרת בית (אנ') |   | במאית ותסריטאית הפרק: "Penelope" |
מהמט הראשון

מהמט הראשון (טורקית I. Mehmet (כונה צ'לבי [בתרגום חופשי: אציל] טורקית Çelebi Mehmet או Mehmet Çelebi; טורקית עות'מאנית محمد چلبى; 1386 – 26 במאי 1421) היה סולטאן האימפריה העות'מאנית מ-1413 ועד מותו ב-1421.
ביוגרפיה

מהמט נולד ב-1389 לסולטאן באיזיט הראשון. לאחר שבאיזיט הראשון ניגף בקרב אנקרה ונפל בשביו של טימור לנג, נגררה הסולטנות לתקופת כאוס ומאבקי ירושה (תקופת בין המלכים - Fetret Devri), מהם יצא מהמט הראשון כשידו על העליונה. הוא החל, למעשה, את המנהג שבו לאחר מותו של הסולטאן, נפתח מאבק ירושה בין בניו, וזה שמצליח לתמרן בין הכוחות הפוליטיים והצבאיים ולפיכך "עומד במבחן", זוכה בירושה ומוציא להורג את אחיו כדי למנוע כל תחרות. מנהג זה הופסק רק במאה ה-16 עם הופעת סולטנות הנשים.
את אחיו, מוסטפא צ'לבי (אנ') לא הרג אלא שלח לגלות באי למנוס.
מהמט הוכתר לסולטאן והחל לייצב את האימפריה ולאחות את קרעיה. הוא כבש את איזמיר ואת ולאכיה, והביס את נסיכות קרמנאואולו (Karamanoğulları), יריבתה העיקרית של העות'מאנים. עם זאת, הוא נענה לתחינתם של בני קרמנאואולו ואיפשר להם להמשיך ולהחזיק באדמתם, תוך שהוא מספחם הלכה למעשה לאימפריה שלו.
מהמט התנגד לעלייה המטאורית בכוחם של הנוצרים באימפריה בימי אביו. הוא הדיח נוצרים רבים מתפקידם ומינה טורקים תחתיהם. הוא הוריד את ההטבות של צבא הדוושירמה הנוצרי, ודאג שיוכפף באופן תמידי למרותו האישית. מהמט השתמש פעמים רבות בשיטת הע'זו (הפשיטות האסלאמיות) לצורך כיבושיו. הוא מת לאחר שמונה שנים בלבד בשלטון, ומותו נשמר תחילה בסתר כדי למנוע מהאימפריה לגלוש שוב למאבקי כוח פנימיים.
המאוזוליאום של מהמט הראשון בבורסה
מועצת העיר ניו יורק

| --- | --- |
סמל המועצה

מקום מושב המועצה
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 תחום שיפוט:  ניו יורק
 תאריך הקמה:  1936 
 מטה מרכזי:  בניין העירייה של ניו יורק 
 council.nyc.gov
 
מועצת העיר ניו יורק (באנגלית: New York City Council) היא הגוף המחוקק של העיר ניו יורק. יש לה 51 חברים מ-51 מחוזות מועצה ברחבי חמשת הרבעים.
המועצה משמשת כבלם ואיזון מול ראש העיר במודל ממשלתי של ראש עירייה-מועצה, ביצוע החלטות רשויות העיר על שימושי קרקע וחקיקה במגוון נושאים נוספים. יש לה גם אחריות בלעדית לאישור תקציב העירייה. חברים שנבחרו בשנת 2010 או אחריה מוגבלים לשתי קדנציות רצופות של ארבע שנים בתפקיד אך רשאים להתמודד שוב לאחר הפוגה של ארבע שנים; עם זאת, חברים שנבחרו לפני 2010 רשאים לבקש קדנציה שלישית ברציפות.
ראש מועצת העיר נקרא הדובר (אנ'). הדוברת הנוכחית היא אדריאן אדמס, דמוקרטית מהמחוז ה-28 בקווינס. הדובר קובע את סדר היום ומנהל את ישיבות מועצת העיר, וכל הצעת החקיקה מוגשת דרך לשכת היועץ המשפטי. מנהיג הרוב, קית' פאוורס, מוביל את הרוב הדמוקרטי של הלשכה. מנהיג המיעוט, ג'ו בורלי, מוביל את חמשת חברי המועצה הרפובליקנית.
נכון לשנת 2022, למועצה יש 38 ועדות קבועות ו-4 ועדות משנה, בעלות פיקוח על תפקידים שונים של ממשלת העיר. כל חבר מועצה יושב לפחות בשלוש ועדות קבועות, נבחרות או משנה (המפורטות להלן). הוועדות הקבועות מתכנסות לפחות פעם בחודש. יושב ראש המועצה, מנהיג הרוב ומנהיג המיעוט הם כולם חברים בעצמם בכל ועדה.
חברי המועצה נבחרים כל ארבע שנים. היוצא מן הכלל הוא שתי קדנציות רצופות של שנתיים כל עשרים שנה כדי לאפשר חלוקה מחדש לאחר כל מפקד ארצי (החל מ-2001 ו-2003 עבור מפקד 2000 ושוב ב-2021 ו-2023 עבור מפקד 2020).
ראו גם

ראש עיריית ניו יורק
הערות שוליים

↑  "Committees". New York City Council. Retrieved June 3, 2022.
↑  "Charter of the City of New York, Chapter 2 §25(a)". nyccharter.readthedocs.io.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007369960305171  CiNii: DA18306984  GND: 1034192272  ISNI: 0000 0004 0442 453X  LCCN: n83029504  SNAC: w6f52gbm  VIAF: 143101883   WorldCat (עם VIAF): 143101883
מועצת העם

ערך זה עוסק במוסד העליון של היישוב העברי בארץ ישראל, שהוקם לקראת הכרזת המדינה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פרוטוקלי הדיונים של מועצת העם - שער הכרך הראשון, 1948
מוֹעֶצֶת הָעָם הייתה המוסד העליון של היישוב שהוקם לקראת הכרזת המדינה. היא תפסה את מקומה של המועצה המלכותית, שבשמה שלטה בריטניה בארץ ישראל המנדטורית.
מועצת העם הוקמה על ידי ההנהלה הציונית ב־12 באפריל 1948, לקראת הכרזת המדינה. כבר בפברואר באותה שנה, פרסמו הסוכנות היהודית והוועד הלאומי את הצעתם המשותפת לעניין זה. המועצה מנתה 37 חברים, מתוכם נבחרו 13 חברים להימנות עם מנהלת העם, הקבינט של היישוב וראש הגוף המבצע העליון שלו.
מלבד 13 חברי מנהלת העם בראשותו של דוד בן-גוריון, כללה מועצת העם מספר אישים בעלי מעמד והשפעה ביישוב, אשר נכונו להם לעתיד לבוא תפקידים בכירים במדינת ישראל ובהם יצחק בן-צבי לימים נשיא המדינה, גולדה מאיר (אז מאירסון) לימים צירת ישראל במוסקבה, שרת העבודה והחוץ בממשלות ישראל וראש ממשלת ישראל הרביעית, זרח ורהפטיג לימים שר הדתות, והרצל רוזנבלום שהיה עורך ידיעות אחרונות.
חברי מועצת העם נתמנו לפי מפתח מפלגתי וארגוני: למפא"י 10 חברים, לציונים הכלליים 6 חברים, למזרחי והפועל המזרחי 5 חברים למפ"ם 5 חברים, לאגודת ישראל ופועלי אגודת ישראל 3 חברים. לויצו, לעלייה חדשה, לתימנים ולספרדים - נציג אחד לכל ארגון.
כן נכללו במועצת העם, זו לראשונה במוסד עליון של הנהגת היישוב, שלושה חברים רוויזיוניסטים (תומכים, אך לא נציגים של אצ"ל ובוודאי לא של לח"י) וכן נציג של המפלגה הקומוניסטית, פועל יוצא של תמיכת ברית המועצות בתוכנית החלוקה. החברים הרוויזיוניסטיים היו: בן-ציון שטרנברג, צבי סגל והעיתונאי הרצל רוזנבלום (ששינה את שם משפחתו לצורך זה בלבד, על פי בקשת בן-גוריון, להרצל ורדי). החבר הקומוניסטי היה מאיר וילנר. בתחילה הרוויזיוניסטים התנגדו להזמנת הסוכנות להצטרפותם למועצת העם, בשל תוכנית החלוקה.
במגילת העצמאות, מגילת היסוד של מדינת ישראל, אותה הקריא דוד בן-גוריון בטקס הכרזת העצמאות בבית דיזנגוף שבתל אביב ב־14 במאי 1948, הוכרז בין היתר כי מנהלת העם הופכת להיות לממשלה הזמנית של מדינת ישראל ומועצת העם הופכת להיות למועצת המדינה הזמנית, המוסד המחוקק של המדינה.
חברי מועצת המדינה הם החתומים על מגילת העצמאות, 25 מהם חתמו על המגילה בטקס הכרזת המדינה ו־12 מחברי המועצה, שלא יכולים היו להגיע מירושלים הנצורה לטקס, הוסיפו את חתימותיהם מאוחר יותר.
ראו גם

מועצת המדינה הזמנית
האספה המכוננת
הכנסת
הערות שוליים

↑  דיוויד סלע, הצעה לחלוקת תיקי הממשלה המיועדת, באתר ישראל היום, 23 בפברואר 2018
↑  דייויד סלע, 70 שנים אחרי, באתר ישראל היום, 8 במרץ 2018
מגדל יהלום

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 שימוש:  משרדים
 כתובת:  דרך זאב ז'בוטינסקי 3, רמת גן
 מיקום:  רמת גן
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1990–1993 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1993 
 אדריכל:  אלי גבירצמן
 מידות
 גובה:  115 מטר
 קומות:  32
 קואורדינטות:  32°05′00″N 34°48′05″E﻿ / ﻿32.08341667°N 34.80148333°E﻿ / 32.08341667; 34.80148333
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מגדל יהלום(למפת גוש דן רגילה) מגדל יהלום(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדל יהלום(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדל יהלום  he מגדל יהלוםhe מגדל יהלוםמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגדל יהלום הוא גורד שחקים ברמת גן, במתחם הבורסה. הוא מתנשא לגובה של 115 מטר ובעל 32 קומות.
הוא הגבוה מבין בנייני בורסת היהלומים, ובעת הקמתו היה הבניין השני בגובהו בישראל והגבוה ביותר ברמת גן. בבניין 80 אלף מטר רבוע לשימוש משרדים וחניון.
קיימת תוכנית להגדיל גובהו מ-36 קומות ל-76 קומות.
ראו גם

גורדי שחקים בישראל
מהמט הרביעי

מהמט הרביעי (טורקית IV. Mehmet; טורקית עות'מאנית محمد رابع; ‏ 2 בינואר 1642 – 6 בינואר 1693; כונה גם "מהמט הצייד" - "Avcı Mehmet" בשל חיבתו לספורט זה) היה הסולטאן התשעה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-8 באוגוסט 1648 עד שהודח ב-8 בנובמבר 1687.
חייו

מהמט הרביעי היה בנם של הסולטאן אבראהים הראשון ושל טורהאן הדיג'ה סולטאן. הוא עלה לשלטון באופן רשמי בגיל 6 וחצי בלבד, ואמו הייתה לעוצרת בשמו, והמשיכה כסולטאנה רשמית גם בהמשך, וחלקה עמו את השלטון. לאחר הידרדרות במצבה הצבאי של האימפריה, ספציפית במיצרי הדרדנלים במלחמה נגד הוונציאנים, תוצאה משרשרת וזירים חלשים, העבירה טורהאן חדיג'ה סמכויות רבות לוזיר הגדול מהמט פאשא קפרולו, אשר ביצע רפורמות שהחזירו את הכוח לצבא, ומצב זה לא השתנה שוב עד התפרקות האימפריה. למרות זאת, ואולי בשל כך, נמשך שלטונו לאורך 39 שנים, דבר שלא קרה מאז ימי סולימאן הראשון באמצע המאה ה-16.
בשנות שלטונו הראשונות ובהנהגתו של קפרולו, ידעה האימפריה מספר הצלחות, ובין היתר כבשה חזרה את איי הים האגאי מידי ונציה והרחיבה את שטח שלטונה במזרח אירופה. עם זאת, לאחר מות קפרולו ב-1661 הסתבכו העות'מאנים במאבקים מתמשכים נגד מדינות אירופה. כיבוש פודוליה במהלך המלחמה כנגד פולין בין 1672 ל-1676 הוביל למלחמה העות'מאנית-רוסית (1676–1681) בה השיבו הרוסים והאוקראינים לתוקפנות העות'מאנית. מלחמה זו הסתיימה כאשר נחתם הסכם שלום ב-3 בינואר 1681 (אנ') ואשר קבע את קו הגבול בין המדינות לאורך נהר הדנייפר.
שנתיים בלבד לאחר מכן, ב-1 באפריל 1683, הורו העות'מאנים לצבאם להתקדם לעבר וינה. באמצע חודש יולי החל המצור על העיר ולאחר חודשיים התחולל קרב וינה ב-11 בספטמבר 1683. בקרב זה ניצבה קואליציה נוצרית "קדושה" מול האימפריה העות'מאנית ובנות בריתה, והוא הוכרע ביום המחרת בתבוסה מוחצת של הצבא העות'מאני.
ב-1687 הודח מהמט הרביעי מתפקידו בידי היניצ'רים ונכלא בארמון טופקאפי. הוא הורשה לצאת מהארמון מדי פעם ומת באדירנה ב-1693. במקומו עלה לשלטון אחיו סולימאן השני שהיה צעיר ממנו בשלושה וחצי חודשים.
מהמט הרביעי
מגי גרייס

| --- | --- |

מגי גרייס בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2018
 לידה:  21 בספטמבר 1983 (בת 41) וורתינגטון, אוהיו, ארצות הברית
 שם לידה:  Margaret Grace Denig 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 מקום לימודים:  תיכון תומאס וורתינגטון  התיכון הנוצרי וורתינגטון 
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
מרגרט גרייס דניג (באנגלית: Margaret Grace Denig; נולדה ב-21 בספטמבר 1983), הידועה יותר בשם מגי גרייס, היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור שאנון ראת׳רפורד בסדרת הדרמה "אבודים" ברשת ABC, בתור קים מילס בטרילוגיית סרטי "חטופה", בתור אירינה בסאגת סרטי "דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 1" ו"דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 2", ובתור אלת'אה בסדרה "אימת המתים המהלכים" ברשת AMC.
ביוגרפיה

מגי גרייס נולדה בשם מרגרט גרייס דניג בעיר וורת'ינגטון, אוהיו, ארצות הברית, בתם של ואלין (לבית אוורט) ופרד דניג, שבבעלותם עסק של תכשיטים. יש לה שלושה אחים צעירים.
היא התחילה לשחק כבר בגיל צעיר, הופיעה במספר הפקות תיאטרון בית ספריות ובתיאטרון השכונתי, ביניהן: "ציד המכשפות". בגיל 16, גרייס עזבה את אוהיו עם אמה ללוס אנג'לס.
קריירה

בשנת 2001, קיבלה גרייס את תפקידה הראשון בסדרת הרשת "חדרה של רייצ'ל" שיצר המפיק בפועל של הסדרה "דוסון קריק" - פול סטופין, שממחישה את יומני הווידאו של המתבגרים. היא הופיעה ב-56 קטעי וידאו קצרים, שהיא מנהלת בהם דו-שיח על חרדות הנערים והקונפליקט שלה עם אמה ועם מורי בית-ספרה. לאחר מכן היא קיבלה תפקיד בסדרה "Septuplets", שבוטלה עוד לפני ששודר הפרק הראשון. ב-2002, היא התפרסמה בסרט הטלוויזיה "רצח בגרינויץ'", אשר מבוסס על סיפור אמיתי בו נרצחה נערה בת 15 בשם מרתה מוקסלי. על תפקידה בסרט זה, הייתה גרייס מועמדת לפרס "האמנית הצעירה של השנה". לאחר מכן היא הופיעה בתפקידים קטנים ב"חוק וסדר: מדור מיוחד" ו"CSI: מיאמי".
באמצע 2004, שלח לה הסוכן שלה את התסריט של "אבודים", והיא קיבלה את התפקיד של שאנון לאחר אודישן מוצלח. ב-2005, היא הייתה מועמדת לפרס "פריצת השנה בטלוויזיה". במהלך צילומי העונה הראשונה, היא גרה בהוואי. היא שיחקה גם בעונה השנייה של הסדרה, דמותה קוצצה משמעותית בעונה השלישית ושבה לשחק רק בעונה השישית ב-2010.
בשנת 2007 שיחקה בסרט "מועדון הקריאה של ג'יין אוסטן" את דמותה של אלגרה, לסבית בת 20. לאחר סיום צילומי הסרט, חזרה גרייס להוואי כדי לצאת הופעת אורח בעונה השלישית של אבודים. בנוסף באותה שנה היא שיחקה בסרט "אהבה בסימן קריאה".
בשנת 2008 שיחקה בסרט "חטופה" את קים מילס, בתו של בריאן מילס (ליאם ניסן) אשר נחטפת על ידי קבוצה אלבנית שעוסקת בסחר בנשים. גרייס גם השתתפה בסרטי ההמשך "חטופה 2" (2012) ו"חטופה 3" (2014).
בשנת 2011, הופיעה בסרט "דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 1" ולאחר מכן גם בחלק השני שיצא שנה לאחר מכן ב-2012, גם שיחקה לצד גאי פירס בסרט "נעולים".
בשנת 2013, היא שיחקה בסרט "לפענח את אנני פרקר", כיכבה בסדרת הרשת "סוזנה" והתארחה בסדרות "קליפורניקיישן" ו"The Following".
בשנת 2014, היא שיחקה בסרט "אודות אלכס" ובשנת 2015, היא שיחקה בקומדיה הרומנטית "לעולם לא תהיה לנו את פריז", ובתפקיד אורח בסדרה "הסקס של מאסטרס".
בשנת 2018 החלה לגלם את אלת'אה בעונה הרביעית של הסדרה "אימת המתים המהלכים" ברשת הטלוויזיה AMC.
חיים אישיים

בשנת 2006 החלה לצאת גרייס עם השחקן והדוגמן איאן סומרהולדר ששיחק לצידה בסדרה "אבודים" בה הוא מגלם את אחיה החורג, אך לאחר שנה הזוג נפרד.
בפברואר 2017 התארסה לברנט באשנל, מנכ"ל של חברת בידור. השניים התחתנו ב-28 במאי 2017. בנם הראשון של הזוג נולד ב-2020.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Creature Unknown | אמנדה |  |
| 2005 | הערפל | אליזבת' ויליאמס |  |
| 2007 | מועדון הקריאה של ג'יין אוסטן | אלגרה |  |
| 2007 | אהבה בסימן קריאה | קלואי |  |
| 2008 | חטופה | קים מילס |  |
| 2009 | Malice in Wonderland | אליס |  |
| 2010 | הניסוי | ביי |  |
| 2010 | מהיר יותר | לילי |  |
| 2010 | Flying Lessons | סופי קונווי |  |
| 2010 | כמו יום ולילה | אפריל הביין |  |
| 2011 | דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 1 | אירינה |  |
| 2012 | נעולים | אמילי וורנוק |  |
| 2012 | חטופה 2 | קים מילס |  |
| 2012 | דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 2 | אירינה |  |
| 2013 | לפענח את אנני פרקר | שרה |  |
| 2014 | אודות אלכס | סירי |  |
| 2014 | חטופה 3 | קים מילס |  |
| 2014 | לעולם לא תהיה לנו את פריז | קלסי |  |
| 2016 | הבחירה | סטפני שואו |  |
| 2016 | Showing Roots | ויולט |  |
| 2017 | טיסה 112 | כריסטינה |  |
| 2017 | The Scent of Rain and Lightning | לורי |  |
| 2018 | הוריקן | קייסי |  |
| 2018 | Supercon | אליסון |  |
| 2020 | אהבה, חתונות ואסונות אחרים | ג'סי |  |
| TBA | Incident on 459 | ולרי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Murder in Greenwich | מרתה מוקסלי (אנ') | סרט טלוויזיה של USA |
| 2003 | CSI: מיאמי | איימי גורמן | פרק: "Spring Break" |
| 2003 | The Lyon's Den | היילי דאגן | פרק: "Beach House" |
| 2003 | Miracles | האנה קוטרל | פרק: "Mother's Daughter" |
| 2003 | Twelve Mile Road | דולסי לנדיס | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2004 | פשע מן העבר | רנה | פרק: "Volunteers" |
| 2004 | חוק וסדר: מדור מיוחד | ג'סי דונינג | פרק: "Obscene" |
| 2004 | Like Family | מארי | פרק: "My Two Moms" |
| 2004 | אוליבר בין | אלקי | 8 פרקים |
| 2004 - 2006; 2010 | אבודים | שאנון ראת׳רפורד | תפקיד ראשי (עונות 2-1&6) תפקיד אורח (עונה 3); 36 פרקים |
| 2013 | קליפורניקיישן | פיית' | 10 פרקים |
| 2013 | המעקב | שרה פולר | פרק: "Pilot" |
| 2013 | Susanna | סוזנה | סדרת רשת; 12 פרקים |
| 2013 | כשהלב קורא | אליזבת' | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2015 | הסקס של מאסטרס | ד"ר כריסטין ווש | פרק: "Three's a Crowd" |
| 2018 - 2022 | אימת המתים המהלכים | אלת'אה | תפקיד ראשי (עונות 6-4) תפקיד חוזר (עונה 7); 51 פרקים |
הערות שוליים

↑  הפקה של "מרכז קהילתי יהודי- גלריית השחקנים 2000". הבמאי של ההצגה, ג'ון ס. כהן, אמר על גרייס: "אפילו בגילה הצעיר, היא נותנת את כל-כולה בעבודתה."
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007459906805171  PLWABN: 9812439964105606  BIBSYS: 9033269  BNE: XX1665834  BnF: cb15599117r (data)  GND: 143543504  ISNI: 0000 0001 1492 3795  LCCN: no2005108771  NKC: xx0200781  NLK: KAC2020L2441  NTA: 391743481  SUDOC: 15007963X  VIAF: 61287985   WorldCat (עם VIAF): 61287985 
גרייס, 2012
מה טובו

פסוק מפרק תהלים, כ"ו מתוך התפילה, על חזית בית הכנסת ניצנים בירושלים.
"מַה טֹּבוּ" היא תפילה המוזכרת בסידורי הראשונים. התפילה עוסקת בכבוד בית הכנסת, קדושתו, ומעלתו הגדולה.
יש הנוהגים לאומרה בכל יום קודם התפילה בשעה שנכנס לבית הכנסת, ובקהילות אשכנז המערבי נוהגים לשיר אותו קודם ערבית בלילי יום טוב מסוימים.
הפסוק השלישי במזמור מה טובו, בשער בית הכנסת עמק רפאים בשכונת בקעה בירושלים
מקור התפילה

מקור התפילה הוא בסדר רב עמרם גאון, ובעקבותיו היא מוזכרת בסידור רש"י ובמחזור ויטרי. בעקבות זאת הוא נדפס כיום בסידורים רבים (בעיקר בסידורים בנוסח אשכנז) בתחילת תפילת שחרית קודם הפיוט 'יגדל אלוהים חי'.
הפסוק הראשון מקורו בברכת בלעם לישראל:
מַה טֹּבוּ אֹהָלֶיךָ, יַעֲקֹב; מִשְׁכְּנֹתֶיךָ, יִשְׂרָאֵל. כִּנְחָלִים נִטָּיוּ, כְּגַנֹּת עֲלֵי נָהָר; כַּאֲהָלִים נָטַע ה', כַּאֲרָזִים עֲלֵי-מָיִם. יִזַּל-מַיִם מִדָּלְיָו וְזַרְעוֹ בְּמַיִם רַבִּים; וְיָרֹם מֵאֲגַג מַלְכּוֹ וְתִנַּשֵּׂא מַלְכֻתוֹ. אֵל מוֹצִיאוֹ מִמִּצְרַיִם כְּתוֹעֲפֹת רְאֵם לוֹ יֹאכַל גּוֹיִם צָרָיו וְעַצְמֹתֵיהֶם יְגָרֵם וְחִצָּיו יִמְחָץ. כָּרַע שָׁכַב כַּאֲרִי וּכְלָבִיא מִי יְקִימֶנּוּ מְבָרֲכֶיךָ בָרוּךְ וְאֹרְרֶיךָ אָרוּר.
בפשטות, בלעם התייחס לאוהלי המגורים של בני ישראל, ואילו בתלמוד נאמר שהכוונה לבתי כנסת ולבתי מדרש.
המהרש"ל נטה שלא לומר תפילה זו, לפי הנאמר בתלמוד שבלעם התכוון בלבו לקלל את ישראל אלא שמן השמים אילצוהו להפוך את כוונתו ולהוציא מפיו ברכה:
אמר רבי יוחנן: מברכתו של אותו רשע [בלעם] אתה למד מה היה בלבו; ביקש לומר שלא יהו להם בתי כנסיות ובתי מדרשות [אך נאלץ לברכם] - 'מה טובו אהליך יעקב', [ביקש ש]לא תשרה שכינה עליהם - [אך נאלץ לברכם] 'ומשכנותיך ישראל'
התלמוד שם אומר גם שברבות הימים כל ברכות בלעם (העוסקות במלכות ישראל) חזרו והתהפכו לקללה, מלבד ברכת 'מה טובו אהליך יעקב' שהיא היחידה שנותרה בעינה כברכה לישראל.
תוכן התפילה

תפילת 'מה טובו' מורכבת מאוסף פסוקים שונים. הפסוק הראשון, כאמור, מקורו מדברי בלעם, ושאר הפסוקים הם מתוך מזמורים שונים בספר תהילים.
בפסוק הראשון מביע האדם התפעלות מגודל מעלת בית הכנסת - מקום המיוחד לתפילה: ”מַה טּבוּ אהָלֶיךָ יַעֲקב מִשְׁכְּנתֶיךָ יִשְׂרָאֵל” (במדבר כד ה).
בפסוק השני מביע יראה ומוסיף הודאה לקדוש ברוך הוא על הזכות לבוא לבית הכנסת ולהתפלל: ”וַאֲנִי בְּרב חַסְדְּךָ אָבא בֵיתֶךָ אֶשְׁתַּחֲוֶה אֶל הֵיכַל קָדְשְׁךָ בְּיִרְאָתֶךָ” (תהלים ה ח ).
בפסוק השלישי מביע האדם את רגשי אהבתו לבית הכנסת, שבו שורה השכינה: ”ה' אָהַבְתִּי מְעון בֵּיתֶךָ וּמְקום מִשְׁכַּן כְּבודֶךָ” (תהלים כו ח). ומוסיף: ”וַאֲנִי אֶשְׁתַּחֲוֶה וְאֶכְרָעָה אֶבְרְכָה לִפְנֵי ה' עשִׂי” (תפילה).
בפסוק המסיים שוטח המתפלל את בקשתו ותחינתו ששעת התפילה תהיה 'עת רצון', שהתפילה תתקבל ומשאלותיו ייענו: ”וַאֲנִי תְפִלָּתִי לְךָ ה' עֵת רָצוֹן אֱלֹהִים בְּרָב חַסְדֶּךָ עֲנֵנִי בֶּאֱמֶת יִשְׁעֶךָ” (תהלים סט יד).
הערות שוליים

↑  מנהגי בית הכנסת לבני אשכנז, בתוך ירושתנו יא. במנהג המקורי, נהגו לשירו רק כשמתפללים ערבית אחרי צאת הכוכבים ביום טוב, כלומר ביום טוב שני חוץ מכשחל בשבת, וביום טוב ראשון רק כשחל במוצאי שבת, וכן נוהגים בקהל עדת ישורון בניו יורק עד היום. בקהילות של מכון מורשת אשכנז בארץ, הנהיגו לשירו ברוב ימים טובים, מכיוון שאחרת כמעט ואין הזדמנות לשירו בארץ מכיוון שאין יו"ט שני. לוידאו של מקהלת קהל עדת ישורון בניו יורק שרים את אחד מהניגונים ששרים בליל יום טוב.
↑  כך בסידור 'אוצר התפילות'
↑  שו"ת מהרש"ל, סימן ס"ד
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
מגדל טרליק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רב-קומות 
 כתובת:  קנסל טאון 
 מיקום:  הרובע המלכותי קנזינגטון וצ'לסי 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 28 ביוני 1972
 תאריך פתיחה רשמי:  28 ביוני 1972 
 חומרי בנייה:  בטון מזוין 
 אדריכל:  ארנו גולדפינגר 
 סגנון אדריכלי:  ברוטליזם 
 מידות
 קומות:  31 
 קואורדינטות:  51°31′26″N 0°12′20″W﻿ / ﻿51.523777777778°N 0.2055°W﻿ / 51.523777777778; -0.2055
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסמגדל טרליק(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסמגדל טרליק(למפת קנזינגטון וצ'לסי רגילה) מגדל טרליק(למפת קנזינגטון וצ'לסי מוגדלת) מגדל טרליק
 
מגדל טרליק (באנגלית: Trellick Tower) הוא מגדל בן 31 קומות המצוי בצפון קנזינגטון ברובע קנזינגטון וצ'לסי שבלונדון. המבנה בנוי בסגנון הברוטליסטי ותוכנן על ידי האדריכל ארנו גולדפינגר שמונה על ידי מועצת העיר לונדון, בשנת 1966. בניית המבנה הושלמה בשנת 1972. הוא מוגדר כמבנה לשימור בעל חשיבות ארכיטקטונית מדרגה שנייה (*Grade II).
תיאור המבנה וייחודו

גובהו של המבנה לרבות תורן התקשורת שבראשו - 120 מטרים (גובה המבנה מבלי התורן - 98 מטרים).
תוכניתו של גולדפינגר התבססה על מגדל בלפרון שבאזור פופלר שבמזרח לונדון, והושפעה מחצר אניסלנד שבגלאזגו (מבנה שתוכנן על ידי חברת האדריכלות ג' הולמס ושות' והושלם בשנת 1968).
המבנה הוא מבנה מוארך, בעל מגדל מעלית נפרד המחובר למבנה המגורים בכל קומה שלישית באמצעות מסדרון קישור. בקומות שמעל ומתחת למסדרון הקישור, הגישה אל מגדל המעלית נעשית באמצעות מדרגות פנימיות.
במגדל 217 דירות. לאחר בנייתו היו כל הדירות בבעלות מועצת לונדון רבתי אשר השכירה את הדירות. זמן קצר לאחר הקמת הבניין הועברו לדירות למועצה המקומית (מועצת הרובע המלכותי קנזינגטון וצ'לסי).
מרבית הדירות נמצאות כיום בבעלות המועצה המקומית ומושכרות על ידה. מיעוטן בבעלות פרטית.
בעת השלמת הקמת המגדל החל התהליך של הפסקת בניית בניינים ציבוריים מסוג זה, בשל הבעיות הסוציאליות שנוצרו בהם. בשנות ה-70 של המאה ה-20 יצא לבניין שם רע בשל הפשיעה הרבה בו, ואירועים של אינוס ושימוש בסמים במסדרונות הבניין.
ב-1984 התאגדו הדיירים והפעילו לחץ על המועצה המקומית עד שזו התקינה מערכת אינטרקום בכניסה לבניין וכן העסיקה שוער. בעקבות פעולות אלו עלו מחירי הדירות, והבניין הפך פופולרי.
בדצמבר 1989 הותקנו על גג הבניין אנטנות תקשורת.
בשנת 1998 הוכרז הבניין כבניין לשימור.
ראו גם

גורדי שחקים בלונדון