stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מילה קוניס
קריירה

בשנת 1994, כאשר הייתה בת עשר, קיבלה קוניס את תפקיד המשחק הראשון שלה בפרק של הסדרה "ימי חיינו" בתור הופ ויליאמס בריידי בצעירותה; ומאוחר יותר באותה השנה שיחקה בפרק של הסדרה הפופולרית "משמר המפרץ". בשנת 1997 הופיעה לראשונה בסרט הקולנוע "מותק, ההורים נעלמו". בשנת 1998, הופיעה בסרט "ג'יה", שם שיחקה את דמותה של הדוגמנית ג'יה קרנג'י בתור ילדה, ואילו אנג'לינה ג'ולי שיחקה את הדוגמנית כבוגרת.
ב-1998, נבחנה קוניס לסיטקום "מופע שנות ה-70". גיל המינימום להיבחן לסדרה היה 18, וקוניס אמרה באודישן שהיא תהיה בת 18, אך לא ציינה מתי יחול יום הולדתה. למרות היותה צעירה הוחלט להעניק לה את התפקיד של ג'קי ברקהארט בהיותה הטובה ביותר לתפקיד. הסדרה קידמה בצורה משמעותית את הקריירה של קוניס. היא שיחקה בה מגיל 14 עד גיל 22 במשך כל שמונה עונותיה של הסדרה, עד 2006. היא חזרה לתפקיד לקמאו בספין אוף מופע שנות ה-90.
קוניס השתתפה בווידאו קליפ של להקת אירוסמית' לשיר "Jaded", ובווידאו קליפ של להקת הסטרוקס לשיר "The End Has No End".
קוניס בין השאר שיחקה בסרטים "פיראנה" (1995), "השבט האבוד" (1998), "להתגבר" (2001). ב-2002 היא כיכבה בסרט המותחן "אמריקן פסיכו 2" בתור רייצ'ל ניומן.
ב-2004 היא השתתפה בשני פרקים בסדרה "ככה זה בחיים". ב-2005 הופיעה בתוכנית המתיחות "פאנק'ד" של אשטון קוצ'ר ואף נמתחה על ידיו.
ב-2007 היא שיחקה בסרט "מחנה אימונים". בשנה זו היא גם שיחקה בסרט הקומי "להעביר את מקאליסטר", ובקומדיה הרומנטית "אחרי הסקס", לצד השחקנים זואי סלדנה ועמנואל שריקי.
בשנת 2008 השתתפה בסרט "קח את זה כמו גבר" בתפקיד ראשי, לצד ג'ייסון סיגל. ב-2008 היא שיחקה גם בסרט "מקס פיין" המבוסס על משחק וידאו באותו השם בכיכובו של מארק וולברג. קוניס שיחקה בתפקיד ראשי בסרט האפוקליפטי "הנבחר" ב-2010, וגם בסרט הדרמה "ברבור שחור" של דארן ארונופסקי, שעל תפקידה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.
מאז 1999 קוניס מדבבת את דמותה של מג גריפין בסדרת האנימציה הקומית "איש משפחה", במקום לייסי שאבר שעזבה בעונה הראשונה. על תפקיד זה הייתה קוניס מועמדת לפרס אמי. בנוסף דיבבה את דמותה של טניה וינטרס במשחק הווידאו "Saints Row".
קוניס שיחקה תפקיד מרכזי בסרט המותחן הפסיכולוגי "ברבור שחור" שיצא ב-2011. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר. קוניס קיבלה פרס מרצ'לו מסטרויאני על תפקיד לילי בסרט.
ב-2011 יצא סרט הקומדיה הרומנטית "ידידים פלוס", שבו היא כיכבה. ב-2012 יצא סרט הקומדיה "טד" בו היא שיחקה בתפקיד הנשי הראשי. ב-2013 יצא לאקרנים סרט הפנטזיה "ארץ אוז", המבוסס על הספר "הקוסם מארץ עוץ", בו היא מגלמת את המכשפה תיאודורה. ב-2015 יצא לאקרנים סרט המדע בדיוני "עלייתה של ג'ופיטר", בו היא כיכבה בתור ג'ופיטר ג'ונס.
באוגוסט 2016 יצא סרט הקומדיה "אמהות רעות", בו היא כיכבה. ב-2017 יצא סרט ההמשך בכיכובה "אמהת רעות 2: לשרוד את החג".
בשנת 2018 כיכבה יחד עם קייט מקינון בסרט קומדיית הפעולה "המרגל שזרק אותי".
קוניס כיכבה יחד עם גלן קלוז בסרט הדרמה "Four Good Days" שיצא לאקרנים ב-25 בינואר 2020 בבכורה בפסטיבל הסרטים סאנדנס.
היא כיכבה בסרט "חדשות חמות במחוז יובה", לצד אליסון ג'ני ורג'ינה הול, שיצא לאקרנים ב-12 בפברואר 2021.
ב-2022 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט המתח "הנערה הכי בת-מזל בעולם", שביים מייק בארקר.
באוקטובר 2024 יצא לאור הסרט "להיות גודריץ'", בו קוניס מגלמת את גרייס, בתו של אנדי (מייקל קיטון) מנישואיו הראשונים, שמצפה לילד בעצמה ומתמודדת עם היותו אב נעדר גם בחייה.
קריירה > פרסים ודירוגים

קוניס דורגה במקום ה-54 ברשימה "102 הנשים הכי סקסיות בעולם" של מגזין "סטאף". מגזין הגברים האמריקאי "מקסים" דירג אותה במקום ה-47 ברשימת "100 הנשים הכי סקסיות בעולם". בשנת 2006 ובשנת 2009 אותו מגזין דירג אותה במקום ה-5 ברשימת "100 הנשים הכי יפות בעולם". בשנת 2010 מגזין "מקסים" דירג את קוניס במקום ה-22 ברשימת "100 הנשים הכי יפות בעולם". בינואר 2011 דורגה במקום ה-2 ברשימת "99 הנשים הנחשקות ביותר" של אתר הבידור האמריקאי אסק-מן. בסוף שנת 2011 דורגה במקום השני ברשימת "50 הנשים היהודיות הלוהטות בתבל" של המגזין "complex".
בשנת 2012 דורגה קוניס במקום הראשון בתואר "האישה הסקסית בעולם" על ידי המגזין "אסקווייר".
בשנת 2022 נכללה ברשימת טיים 100 של מגזין "TIME".
אקטיביזם

קוניס היא דמוקרטית ותומכת במועמדי המפלגה. ב-2012 בריאיון, היא מתחה ביקורת על הרפובליקנים: "הצורה שבה הם מדברים על דת היא פוגענית. אני אולי לא יהודייה שומרת מצוות, אבל למה אנחנו צריכים לדבר על ישו כל הזמן?"
בשנת 2022, קוניס וקוצ'ר פתחו דף GoFundMe (פלטפורמת מימון המונים) כדי לעזור לשתי חברות מקוונות (Airbnb ו-Flexport) לסייע לפליטים שנמלטו מהאלימות בפלישת רוסיה לאוקראינה. הם עברו את יעדם של שלושים מיליון דולר נכון ל-18 במרץ 2022. בני הזוג הבטיחו לתרום 3 מיליון דולר.
באוקטובר 2023, קוניס, יחד עם שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות טבח שבעה באוקטובר. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
חיים אישיים

לקוניס יש הטרוכרומיה: יש לה עין בצבע חום ועין בצבע ירוק כהה. ב-2011 סיפרה בתקשורת שסבלה מדלקת הענבייה שגרמה לה לעיוורון זמני בעין אחת, ושהיא כבר הספיקה לעבור ניתוח לתיקון הבעיה.
בשנים 2002–2010, יצאה קוניס עם השחקן מקולי קאלקין. באפריל 2012 החלה לצאת עם השחקן אשטון קוצ'ר, אשר הכירו לראשונה ב-1998, כששיחקו את הזוג הטלוויזיוני "ג'קי וקלסו" בסיטקום "מופע שנות ה-70". בפברואר 2014 השניים התארסו ולאחר מכן הם התחתנו בסן ברנרדינו במהלך סוף שבוע הראשון של חודש יולי 2015. באוקטובר 2014 ילדה את בתה וייט ובנובמבר 2016 ילדה את בנה דימיטרי. המשפחה מתגוררת בבית-חווה שעוצב על ידם בבוורלי הילס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | סנטה עם שרירים | שרה |  |
| 1997 | מותק ההורים נעלמו | ג'יל |  |
| 1998 | השבט האבוד | אבי |  |
| 1998 | Milo | מארטיס |  |
| 2001 | אהבה לאורך כל הדרך | באסין |  |
| 2002 | אמריקן פסיכו 2 | רייצ'ל ניומן |  |
| 2004 | Tony n' Tina's Wedding (אנ') | טינה נונזיו |  |
| 2005 | סטואי גריפין - הסיפור שלא סופר | מג גריפין | דיבוב |
| 2007 | אחרי הסקס | ניקי |  |
| 2007 | להעביר את מקאליסטר | מישל מק'אליסטר |  |
| 2008 | מחנה אימונים | סופי |  |
| 2008 | קח את זה כמו גבר | רייצ'ל ג'נסן |  |
| 2008 | מקס פיין | מונה סאקס (אנ') |  |
| 2009 | תמצית | סינדי |  |
| 2010 | הנבחר | סולארה |  |
| 2010 | דייט לילי | וויפיט פאלטון |  |
| 2010 | ברבור שחור | לילי |  |
| 2011 | ידידים פלוס | ג'יימי רליס |  |
| 2012 | טד | לורי |  |
| 2012 | The Color of Time | קתרין | שם אלטרנטיבי: Tar |
| 2013 | ארץ אוז | תיאודורה |  |
| 2013 | קשרי דם | נטלי |  |
| 2013 | גוף שלישי | ג'וליה וייס |  |
| 2014 | האיש הכי כועס בברוקלין | שרון גיל | גם מפיקה בפועל |
| 2014 | אנני | אנדראה אלווין |  |
| 2015 | עלייתה של ג'ופיטר | ג'ופיטר ג'ונס |  |
| 2015 | Hell and Back (אנ') | דימה | דיבוב, סטופ מושן |
| 2016 | אמהות רעות | איימי מיטשל |  |
| 2017 | אמהות רעות 2: לשרוד את החג | איימי מיטשל | גם מפיקה בפועל |
| 2018 | המרגל שזרק אותי | אודרי סטוקמן |  |
| 2019 | פלא של פארק | גרטה | דיבוב |
| 2021 | ארבעה ימים טובים | מולי |  |
| 2021 | חדשות חמות במחוז יובה | ננסי |  |
| 2022 | הנערה הכי בת-מזל בעולם | האני פאלי |  |
| 2024 | להיות גודריץ' | גרייס גודריץ' |  |
| 2025 | רצח כתוב היטב 3 |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | ימי חיינו | הופ ויליאמס בריידי בצעירותה | פרק: "#1.7313" |
| 1994–1995 | משמר המפרץ | אנני / בוני | 2 פרקים |
| 1995 | המופע של ג'ון לרוקט | לוסי סאנצ'ז | פרק: "The Defiant One" |
| 1995 | פיראנה | סוזי גרוגן | סרט טלוויזיה של שואוטיים |
| 1995 | Hudson Street | דבון | פרק: "Here's Just Looking at You, Kid" |
| 1996 | Unhappily Ever After | קלואי | פרק: "In the Stars" |
| 1996–1997 | Nick Freno: Licensed Teacher | אנה מריה דל בונו | 5 פרקים, סיטקום |
| 1996–1997 | הרקיע השביעי | אשלי | 4 פרקים |
| 1997 | ווקר | פייפר | פרק: "Last Hope" |
| 1998 | ג'יה | ג'יה קרנג'י בצעירותה | סרט טלוויזיה של HBO |
| 1998 | פנסקולה: כנפי זהב | ג'סי קרווד | פרק: "Company Town" |
| 1998–2006 | מופע שנות ה-70 | ג'קי ברקהארט | תפקיד ראשי (8 עונות); 200 פרקים |
| 1999–הווה | איש משפחה | מג גריפין | דיבוב; 373 פרקים |
| 2000 | תתאפס על עצמך | טיילור ווהן | 2 פרקים |
| 2002 | מד טי.וי | דייזי | פרק: "8.7" |
| 2004 | ככה זה בחיים | לנה | 2 פרקים |
| 2005–2011 | רובוט צ'יקן | דמויות שונות | דיבוב; 14 פרקים |
| 2009 | המופע של קליבלנד | מג גריפין | דיבוב; פרק: "Pilot" |
| 2010 | לייט לייט שואו עם קרייג פרגוסון (אנ') | סנוקי פוליצי (אנ') | פרק: "6.85" |
| 2011 | רחוב סומסום | עצמה | פרק: "The Good Bird's Club" |
| 2011 | Good Vibes (אנ') | עצמה | דיבוב; פרק: "Red Tuxedo" |
| 2014 | שני גברים וחצי | ויויאן | פרק: "Lan Mao Shi Zai Wuding Shang" |
| 2020 | תרגיע | עצמה | פרק: "The Spite Store" |
| 2021 | Stoner Cats (אנ') | פפה | דיבוב; 2 פרקים |
| 2023 | מופע שנות ה-90 | ג'קי ברקהארט | פרק: "That '90s Pilot" |
הערות שוליים

↑  Mila Kunis - The black swan who spread her wings, The Independent, ‏2012-07-28 (באנגלית)
↑  Interview: Mila Kunis on BLACK SWAN, Kissing Natalie Portman, Her Russian Heritage & More! | Obsessed With Film, web.archive.org, ‏2011-05-28
↑  Caroline Kepnes. "Schmoozin' with Mila Kunis". JVibe Magazine.
↑  מילה קוניס: "אני 96 אחוז יהודייה אשכנזייה", באתר ynet, 31 באוקטובר 2017
↑  See Ashton Kutcher and Mila Kunis reprise their 'That '70s Show' roles, TODAY.com, ‏2023-01-19 (באנגלית)
↑  N'Duka, Amanda (22 בפברואר 2021). "Mila Kunis Set To Star In 'Luckiest Girl Alive' Film Adaptation For Netflix". Deadline Hollywood. נבדק ב-22 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pete Hammond, ‘Goodrich’ Review: Michael Keaton In Top Form As An Absent Dad Trying To Change In Heartfelt, Funny And Sweet Dramedy, Deadline, ‏2024-10-17 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Mila Kunis Is the Sexiest Woman Alive
↑  Simu Liu: The 100 Most Influential People of 2022, Time (באנגלית)
↑  Mila Kunis and Ashton Kutcher vow to match $3 million in donations to help Ukrainian refugees, www.cbsnews.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Matt Donnelly, Hollywood Stars and Executives Thank President Biden for Leadership, Call for Release of All Hamas Hostages, Variety, ‏2023-10-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  נועה רובין-סטרלינג, מילה קוניס ומקולי קאלקין נפרדו, באתר nrg, ‏3 בינואר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007455165605171  PLWABN: 9810602353805606  BIBSYS: 9017763  BNE: XX1605207  BnF: cb15027333r (data)  CANTIC: a11047975  GND: 142109770  ISNI: 0000 0001 2282 5992  LCCN: no2005092322  LNB: 000343650  MusicBrainz: de8031f8-e721-436d-80d2-d1c6c7374de9  NKC: xx0085808  NLK: KAC2020L1176  NTA: 33988777X  SUDOC: 148258298  VIAF: 85869224   WorldCat (עם VIAF): 85869224
אנונימי לגמרי

| --- | --- |

 מבוסס על:  "Dylan Goes Electric!" מאת אלייג'ה ולד
 בימוי:  ג'יימס מנגולד
 הופק בידי:  טימותי שאלאמה מייקל בדרמן פרד ברגר בוב בוקמן אלן גאסמר אלכס היינמן פיטר ג'ייסן בריאן קוואנו-ג'ונס ג'יימס מנגולד אנדרו רונה ג'ף רוזן
 תסריט:  ג'יימס מנגולד ג'יי קוקס
 עריכה:  Andrew Buckland 
 שחקנים ראשיים:  טימותי שאלאמה אדוארד נורטון אל פנינג מוניקה ברברו
 צילום:  פדון פאפאמייקל
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Range Media Partners Veritas Entertainment Group The Picture Company Turnpike Films
 חברה מפיצה:  Searchlight Pictures
 הקרנת בכורה:  25 בדצמבר 2024
 משך הקרנה:  141 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה מוזיקלי סרט ביוגרפי
 הכנסות:  127 מיליון דולר  (13 במרץ 2025)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אנונימי לגמרי (באנגלית: A Complete Unknown) הוא סרט דרמה מוזיקלית ביוגרפית אמריקאי משנת 2024 שבוים על ידי ג'יימס מנגולד על פי תסריט שכתבו מנגולד וג'יי קוקס, המבוסס על הספר "Dylan Goes Electric!" משנת 2015 מאת אלייג'ה ולד.
תקציר העלילה

הסרט עוקב אחר עלייתו המטאורית של הזמר בוב דילן (מגולם על ידי טימותי שאלאמה) כזמר פולק ועד להופעה השנויה במחלוקת שקיים בפסטיבל הפולק של ניופורט בקיץ 1965, בה החל להשתמש בגיטרה חשמלית ועבר ממוזיקת פולק לרוקנרול.
צוות השחקנים

טימותי שאלאמה – בוב דילן
מוניקה ברברו – ג'ואן באאז
אל פנינג – סילבי רוסו
אדוארד נורטון – פיט סיגר
בויד הולברוק – ג'וני קאש
פי. ג'יי. בירן – הרולד לוונטל
סקוט מקניירי – וודי גאת'רי
דן פוגלר – אלברט גרוסמן
ויל הריסון – בוב נוווירת'
נורברט ליאו בוץ – אלן לומקס
אריקו האטסונה – טושי סיגר
צ'רלי טאהן – אל קופר
ראיין האריס בראון – מארק ספולסטרה
איליי בראון
ניק פופו
ביג ביל מורגנפילד
לורה קריוקי – מייביס סטייפלס
אריק ברימן
דייוויד אלן באשה
ג'ו טיפט
ג'יימס אוסטין ג'ונסון
קיילי קרטר
שרה קינג – ברברה דיין
אלינה סורג'ר – ג'נה רוסו
מייקל צ'רנס – דייב ואן רונק
הפקה > קדם-הפקה

בינואר 2020 פורסמו פרטים הקשורים להפקה:פורסם כי מדובר בסרט דרמה ביוגרפי אודות דילן, שהתסריט שלו ייכתב על ידי הבמאי ג'יימס מנגולד. התסריט יתמקד בעיקר בתקופה בה עבר דילן לנגן בגיטרות חשמליות. עוד פורסם שלדמותו של דילן לוהק טימותי שאלאמה ושם הסרט יהיה "Going Electric". באוקטובר 2020, צלם הקולנוע פדון פאפאמייקל, שהופקד על צילומי הסרט, אמר שייתכן והפקת הסרט תבוטל בעקבות התפרצות מגפת הקורונה. למרות הקשיים בהם נתקלה ההפקה, בתקופה הזו שאלאמה חקר את דמותו של דילן: ביקר במקומות בניו יורק בהם התגורר דילן וגם התייעץ עם ג'ואל קון האמרגן של דילן. מנגולד גם נפגש עם דילן בנוגע להפקת הסרט, ובעקבות כך אמר שדילן סייע בכתיבת התסריט ובמקביל סיפק הערות לשאלאמה על גילום דמותו. בריאיון מאוקטובר 2023, אמר שאלאמה שהוא עובד עם אותו צוות של מאמני שירה וכוריאוגרפיה שעבדו עם אוסטין באטלר על הופעתו בסרט אלביס (2022).
בנובמבר 2022, הצהיר שאלאמה שהוא עדיין מעורב בהפקת הסרט ומתכונן באופן פעיל לגלם את דמותו של דילן, לאחר שדווח כי הפרויקט תפס שוב תאוצה לאחר הפסקה. בפברואר 2023, נמסר כי שם הסרט הוא "A Complete Unknown", ושמנגולד יתחיל לעבוד על הפרויקט לאחר סיום צילומי הסרט "אינדיאנה ג'ונס וחוגת הגורל". באפריל 2023 פורסם שמוניקה ברברו במשא ומתן על גילום דמותה של ג'ואן באאז. לצורך ביצוע התפקיד ברברו לקחה שיעורי שירה ונגינה בגיטרה.
במאי 2023 פורסם שאל פנינג תגלם את סילבי רוסו, דמות בדיונית המבוססת על דמותה של סוז רוטולו, ובמקביל הודיע מנגולד כי את התפקיד של פיט סיגר יגלם בנדיקט קמברבאץ'. ביולי 2023, אמר מנגולד שהסרט לא יהיה בהכרח סרט ביוגרפי מסורתי אודות דילן, אלא יהווה יותר "דרמת אנסמבל" בנוסח רוברט אלטמן. במקביל, נמסר על ליהוקם של בויד הולברוק וניק אופרמן לצוות השחקנים. באוקטובר 2023, נמסר על ליהוקו של פי. ג'יי. בירן לצוות השחקנים. בינואר 2024, נודע כי אדוארד נורטון יחליף את קמברבאץ' בתפקיד פיט סיגר בעקבות אילוצי זמינות של קמברבאץ'. במרץ 2024, פורסמו יהוקים נוספים לסרט: סקוט מקניירי, דן פוגלר וצ'רלי טאהן.
הפקה > צילומים

באפריל 2023 מנגולד אמר שצילומי הסרט יתחילו בסביבות אוגוסט 2023 בניו יורק ובמונטריאול. תחילת הצילומים נדחתה עקב שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו ביולי 2023. בתחילת 2024, זמן קצר לאחר סיום השביתה, נודע כי צילומי הסרט עתידים להתחיל בשלהי מרץ 2024, וצפויים להתקיים ברחבי ניו ג'רזי. בסופו של דבר, החלו הצילומים ב-16 במרץ 2024, והסתיימו בתחילת יולי 2024.
הפצה

הסרט ראה אור בארצות הברית בדצמבר 2024 ובבריטניה ובאירלנד בינואר 2025.
באוקטובר 2024, יצא לאור הטריילר הראשון של הסרט, ובו שאלאמה שר את השיר "Like a Rolling Stone" כשהוא מגלם את הרגע שבו דילן עובר מגיטרה אקוסטית לחשמלית.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | 20 בנובמבר 2024 | שיר - ביצוע על המסך (סרט) | "Blowin' in the Wind" – טימותי שאלאמה | מועמדות |  |
| פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | 20 בנובמבר 2024 | פיקוח מוזיקלי - סרט | סטיבן גיזיצקי | מועמדות |  |
| פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | 20 בנובמבר 2024 | סרט בנושא מוזיקה, ביופי או מוזיקלי | אנונימי לגמרי | מועמדות |  |
| פרס איגוד המבקרים האמריקני | 4 בינואר 2025 | שחקן המשנה הטוב ביותר | אדוארד נורטון | מקום שלישי |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | הסרט הטוב ביותר - דרמה | אנונימי לגמרי | מועמדות |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | השחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע - דרמה | טימותי שאלאמה | מועמדות |  |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | שחקן המשנה הטוב ביותר בסרט | אדוארד נורטון | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | השחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע - דרמה | טימותי שאלאמה | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה | אדוארד נורטון | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | הסאונד הטוב ביותר (עריכה ומיקס) | טד קפלן, דייוויד ג'יאמארקו, טוד מייטלנד, פול מאסי ודונלד סילבסטר | מועמדות |  |
| פרס באפט"א לקולנוע | 16 בפברואר 2025 | הסרט הטוב ביותר | אלכס בוקמן, פרד ברגר, ג'יימס מנגולד | מועמדות |  |
| פרס באפט"א לקולנוע | 16 בפברואר 2025 | השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי | טימותי שאלאמה | מועמדות |  |
| פרס באפט"א לקולנוע | 16 בפברואר 2025 | השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה | אדוארד נורטון | מועמדות |  |
| פרס באפט"א לקולנוע | 16 בפברואר 2025 | התסריט המעובד הטוב ביותר | ג'יימס מנגולד וג'יי קוקס | מועמדות |  |
| פרס באפט"א לקולנוע | 16 בפברואר 2025 | הליהוק הטוב ביותר | יסי רמירז | מועמדות |  |
| פרס באפט"א לקולנוע | 16 בפברואר 2025 | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | אריאן פיליפס | מועמדות |  |
| פרס אוסקר | 2 במרץ 2025 | הסרט הטוב ביותר | פרד ברגר, ג'יימס מנגולד, אלכס היינמן - מפיקים | מועמדות |  |
| פרס אוסקר | 2 במרץ 2025 | הבימוי הטוב ביותר | ג'יימס מנגולד | מועמדות |  |
| פרס אוסקר | 2 במרץ 2025 | השחקן הטוב ביותר | טימותי שאלאמה | מועמדות |  |
| פרס אוסקר | 2 במרץ 2025 | שחקן המשנה הטוב ביותר | אדוארד נורטון | מועמדות |  |
| פרס אוסקר | 2 במרץ 2025 | שחקנית המשנה הטובה ביותר | מוניקה ברברו | מועמדות |  |
| פרס אוסקר | 2 במרץ 2025 | התסריט המעובד הטוב ביותר | ג'יימס מנגולד וג'יי קוקס | מועמדות |  |
| פרס אוסקר | 2 במרץ 2025 | מיקס הסאונד הטוב ביותר | טוד א. מייטלנד, דונלד סילבסטר, טד קפלן, פול מאסי ודייוויד ג'יאמרקו | מועמדות |  |
| פרס אוסקר | 2 במרץ 2025 | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | אריאן פיליפס | מועמדות |  |
ראו גם

אני לא שם - סרט משנת 2007 שנעשה בהשראת הביוגרפיה של הזמר האמריקאי בוב דילן, בבימויו של טוד היינס.
בתוך לואין דיוויס - סרט דרמה שנכתב ובוים על ידי האחים כהן ומספר את סיפורו של זמר-יוצר שעושה את דרכו בסצנת מוזיקת הפולק של ניו יורק בשנות ה-60 של המאה ה-20, ההשראה - הופעת הבכורה ההיסטורית של דילן במועדון ה-Gaslight בעיר.
נביל שעת

נביל שעת (מימין), 2004
נביל שעת (משמאל) עם יאסר ערפאת ובנימין נתניהו, 1997
נַבִיל שַעַת (בערבית: نبيل شعث; נולד באוגוסט 1938) הוא פוליטיקאי פלסטיני. כיהן כשר לענייני חוץ ברשות הפלסטינית וחבר בצוות המשא ומתן עם ישראל.
ביוגרפיה

שעת נולד בצפת וגדל ביפו. מוצא משפחתו בח'אן יונס, שם מתגוררים עד היום רבים מבני חמולת שעת. עם קום מדינת ישראל היגרה משפחתו למצרים, שבה גדל וסיים את לימודיו. בשנת 1959 נסע ללמוד באוניברסיטת פנסילבניה בארצות הברית. לשעת תואר שני במנהל עסקים מבית הספר וורטון (1961), וכן תואר דוקטור (1965). ב-1996 העניק לו בית הספר תואר דוקטור לשם כבוד במשפטים. עם שובו בשנת 1965 היה לאזרח מצרי.
בשנת 1969 עזב שעת לביירות והחל להרצות באוניברסיטה האמריקנית בתחום ניהול תעשייה. בתחום זה הוא החל בייסודה של חברת ייעוץ בשם "TEAM" (הוקמה ב-1975), שסיפקה שירותים עבור חברות ערביות ברחבי המזרח התיכון. במהלך תקופה זו החל גם בפעילות בפת"ח ואש"ף לצדו של יאסר ערפאת. באמצעות החברה בבעלותו החל שעת לקיים קשרים עם יהודים אמריקאים וליטול חלק במשא ומתן בין אש"ף ומדינת ישראל. הוא לקח חלק בוועידת השלום במדריד (1991) ולאחר מכן בהסכמי אוסלו.
לאחר הקמת הרשות הפלסטינית נבחר שעת בשנת 1994 לחבר המועצה המחוקקת הפלסטינית מטעם מחוז ח'אן יונס. הוא כיהן כשר בממשלות הרשות והחזיק בתפקידים שונים, בהם שר התכנון ושיתוף פעולה בינלאומי. בשנים 2003–2005 הוא היה הראשון בתפקיד שר החוץ שנוצר בממשלה, ובשלהי 2005, לאחר סיום תפקידו, מונה לממלא מקום ראש הממשלה בתקופת הביניים שלאחר התפטרותו של אחמד קריע מהתפקיד. באוגוסט 2009 נבחר שעת כחבר הוועד המרכזי של פתח.
בפברואר 2010 ביקר ברצועת עזה לראשונה מאז פרוץ העימות בין החמאס לפת"ח. בביקור זה וכן בביקורו במאי 2011 פעל לסיום הסכסוך בין שני הפלגים.
עמדותיו

במסיבת עיתונאים שנערכה בספטמבר 2010 הצהיר שעת, המכהן כחבר בצוות המשא ומתן הפלסטיני לשיחות עם ישראל, כי הרשות הפלסטינית לא תיסוג מעמדתה השוללת את הגדרתה של ישראל כמדינה יהודית. הוא הסביר כי "הכרה בישראל כמדינת הלאום של העם היהודי מאיימת באופן ישיר על הפלסטינים המוסלמים והנוצרים המתגוררים בישראל, ותמנע מהפליטים שעזבו את בתיהם לפני עשורים רבים את זכות השיבה". דברים דומים השמיע בריאיון לרשת anb הלבנונית ביולי 2011.
ב-2011 אמר ביחס למאבק בישראל: "19 שנים של משא ומתן ומאבק מזוין לא הצליחו להביא לשחרור של שעל אחד מאדמת פלסטין. אנו מודעים לכך שבזמן הנוכחי אי אפשר לחזור אל המאבק המזוין, למרות היותו זכות של הפלסטינים".
חיים פרטיים

ב-1995 נישא לרג'א אבו ע'זאלה באוריינט האוס ולהם ארבעה ילדים.
הערות שוליים

↑  כתבה באתר ממרי, 25 במאי 2015
↑  דני רובינשטיין, האיש שלא רוצה להוריש נגד האיש שלא רוצה לרשת, באתר הארץ, 27 באפריל 2003
שמואל בר, ‏המנהיגות הפלסטינית בעידן שלאחר ערפאת, באתר מרכז המידע למודיעין ולטרור, הערה 15
↑  כתבה באתר בית הספר וורטון
↑  סוכנויות הידיעות, נביל שעת' ביקר בביתו של הנייה בעזה, באתר ynet, 4 בפברואר 2010
↑  אליאור לוי, בכיר פתח נביל שעת' הגיע לביקור ברצועת עזה, באתר ynet, 26 במאי 2011
↑  סוכנויות הידיעות, נביל שעת: לעולם לא נכיר בישראל כמדינה יהודית, באתר nrg‏, 8 בספטמבר 2010
↑  Fatah Foreign Relations Chief Nabil Shaath: It Will Be Difficult For Obama, As A Black President Facing A White Majority, To Exercise His Veto – He Will 'Not Make His Presence Felt'; The U.S. No Longer Plays A Role In the Middle East; The 'Two States for Two Peoples' Solution Is 'Unacceptable To Us', באתר ממרי (באנגלית)
↑  חבר הוועד המרכזי של פת"ח: "האלימות היא אפשרות שיש לדחות בזמן הנוכחי", אתר מבט לתקשורת פלסטינית, 17 בינואר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268071205171  GND: 140833269  ISNI: 0000 0000 6699 9604  LCCN: nr91030413  SUDOC: 223979090  VIAF: 41697493   WorldCat (עם VIAF): 41697493
יהושע שגיא

ערך זה עוסק בקצין צבא, פוליטיקאי ודיפלומט. אם התכוונתם לעיתונאי, ראו .
יהושע שגיא (ברמן) (27 בספטמבר 1933 בירושלים – 18 בפברואר 2021) היה איש ציבור ישראלי. כיהן כראש אמ"ן, חבר הכנסת, ראש עיריית בת ים ושגריר ישראל בפיליפינים.
ביוגרפיה

שגיא נולד בישראל, בן לאב שעלה מרוסיה ואם ילידת העיר העתיקה בירושלים. הוא למד בתיכון בית הכרם (כיום התיכון ליד האוניברסיטה).
בעל תואר ראשון בהיסטוריה כללית ויחסים בינלאומיים מאוניברסיטת תל אביב.
שירות צבאי

שגיא התגייס לצה"ל באוגוסט 1951. החל את שירותו ביחידה 504 של אגף המודיעין. לאחר שסיים קורס קצינים, מונה ב-1953 לקצין מודיעין בפיקוד הדרום, במלחמת סיני שימש קצין מודיעין של גוש באר שבע והצטרף לחטיבת הצנחנים. בסוף שנות ה-50 שירת כקצין מודיעין של חטיבת שריון. לאחר מכן שירת כקמ"ן אוגדה.
במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה, בשנים 1967–1970, היה קצין המודיעין של פיקוד הדרום. במאי 1967 הוא העריך, בניגוד לעמדת אמ"ן, שהמצרים יסגרו את מצרי טיראן.
בשנת 1972 מונה שגיא למפקד בית הספר למודיעין ובמינוי חירום כקמ"ן אוגדה 143, בתפקיד זה שירת במלחמת יום הכיפורים תחת פיקודו של האלוף אריאל שרון.
בשנים 1974–1978 כיהן כעוזר ראש אמ"ן למחקר.
בשנים 1978–1979 כיהן כסגן ראש אמ"ן והתנגד להסכם השלום בין ישראל למצרים. גם בשנת 1985 עמד על דעתו שצדק בהתנגדותו להסכם.
פוליטיקה

לאחר שחרורו עבד בתאגיד "תדיראן" כיועץ למנהל חטיבת המערכות הצבאיות,, עזב בסוף שנת 1985 והקים חברה ליעוץ ביטחוני. כמו כן היה דירקטור בחברת החשמל. בסוף 1985 בחן שגיא את אפשרויותיו בפוליטיקה. הוא הלך לפגישה של חוג ניצי במפלגת העבודה אך לא הרגיש שזה מקומו. הוא ניהל מגעים עם רחבעם זאבי וצבי שילוח על הקמת מפלגת ימין חדשה, ובדצמבר 1985 הוצע לו להצטרף למפלגה הליברלית הישראלית ולהיות למנכ"ל המפלגה, שהייתה אז חלק מתנועת הליכוד. לבסוף הוא הצטרף לתנועת החרות בדצמבר 1987.
הוא כיהן מטעם הליכוד כחבר הכנסת ה-12 בשנים 1988–1992, היה חבר בוועדת הפנים ואיכות הסביבה ובוועדת החוץ והביטחון. ב-1990 עמד בראש ועדת משנה מיוחדת של ועדת חוץ וביטחון, שמונתה לבחון את פריסת צה״ל בנגב עם הקמת תחנת הממסר של קול אמריקה.
בנובמבר 1987 הוכרז ששגיא יהיה מועמד הליכוד לראשות עיריית בת ים. בשנים 1989–1993 כיהן כסגן ראש עיריית בת-ים, ב-1993 נבחר לראשות העירייה, וב-1998 נבחר לקדנציה נוספת שנמשכה עד 2003.
ב-2003 מונה לשגריר ישראל במנילה, בירת הפיליפינים. בשנת 2004, בעודו מכהן כשגריר, לקה בשבץ מוחי קל. ב-2007 סיים את כהונתו כשגריר. ב-18 בפברואר 2021 הלך לעולמו בגיל 87.הובא למנוחות בטקס צבאי בבית העלמין במושב בית חנן ,בו התגורר בשנותיו האחרונות.
הנצחה

במרץ 2022 נקרא חדר הדיונים במרכז למורשת המודיעין (מל"מ) בגלילות על שמו של ראש אמ"ן, אלוף יהושע שגיא, שיזם ופעל להקמת המל"מ כאתר הנצחה ממלכתי משותף לכל ארגוני קהילת המודיעין.
בבת-ים שונה שמו של היכל התרבות ל'היכל התרבות בת ים ע"ש יהושע שגיא'.
גלריה

שגיא, משה דיין, ג'קי אבן, אריק שרון, אברהם טמיר ואריה בראון, 1973.
שגיא, הרמטכ"ל דדו, דן שומרון וחיים נדל, 1973.
אל"ם שגיא (עומד) עם האלוף אריאל שרון ואל"ם יעקב עקנין במפקדת אוגדה 143 במלחמת יום הכיפורים.
פורום פרישה לאלופים במחנה מטכ"ל, 6 באפריל 1981. מימין לשמאל: אלוף יהושע שגיא ראש אגף מודיעין, אלוף יעקב אבן מפקד המכללה לביטחון לאומי, אלוף דני מט מתאם הפעולות בשטחים, תא"ל צבי שור (קצין) היועץ
שגיא, אריק שרון, לילי שרון ובשיר ג'ומייל, 1982.
שגיא ומשה חברוני, 1982.
שגיא במהלך ראיון, פברואר 2018
שלט הקדשת אולם הרצאות במרכז למורשת המודיעין על שם אלוף יהושע שגיא.