צ'אנגואים

| --- | --- |

תלבושות צ'נאוגואיות בחבל מולדובה, כפי שנראו בפסטיבל לפולקלור בדברצן
 אוכלוסייה
 2.165 (צ'אנגואים מוצהרים) ב-1992;  1.370 ב-2002;  1.536 ב-2011 5.866 (שהצהירו את עצמם כהונגרים בחבל מולדובה)    לפי הערכת מועצת אירופה (2001) חיו בחבל מולדובה ברומניה כ-70,000-60,000 דוברי הונגרית.  הערכה מדעית:62,265 דוברי (גם) הונגרית (מספר שהוערך על ידי הקתדרה לאתנוגרפיה הונגרית בקלוז'-נפוקה, לפי מחקריו של הפרופ' וילמוש טאנצוש ב-110 יישובי בחבל מולדובה ברומניה בין השנים 1996-1992) 
 שפות
 הניב הצ'אנגואי של השפה ההונגרית   השפה הונגרית   השפה הרומנית והתת-ניב המולדובני שלה
 דת
 נצרות רומית-קתולית   מיעוט בארץ הברסה - נצרות אוונגלית
צ'אנגואים, ביחיד צ'אנגו (בהונגרית: csángók, ביחיד csángó, ברומנית: ceangăi צ'אנגֶיי, ביחיד - ceangău - צ'אנגֶאו, בגרמנית: Tschangos (או Tschangonen) הם תת-קבוצה אתנית הונגרית (מדיארית) החיה לרוב בשטחי הממלכה הישנה (Vechiul Regat) של רומניה.
תלבושות צ'נאוגואיות בחבל מולדובה, כפי שנראו בפסטיבל לפולקלור בדברצן
הצ'אנגואים מחולקים לשלוש קבוצות:
הצ'אנגואים של מולדובה - (בהונגרית: Moldvai csángók), החיים בחבל מולדובה במזרח רומניה, בני הדת הנוצרית רומית-קתולית. כיום הם מזהים את עצמם כרומנים או כהונגרים ורק מיעוט מזהה את עצמו כצ'אנגואים.
הצ'אנגואים מגימש (בהונגרית: Gyimesi csángók), אף הם מאמיני הנצרות הרומית-קתולית, ומזדהים לרוב כהונגרים. מיעוט מהם מזדהה כ"צ'אנגואים" בלבד.
הצ'אנגואים מ"בורצנלנד" (בהונגרית: Hétfalusi csángók) או מ"חבל ברסה" - באזור "שָאפְּטֶה סָאטֶה" (Șapte Sate, "שבעה כפרים" - בהונגרית: Hétfalu) במחוז בראשוב של רומניה, בדרום-מזרח טרנסילבניה. הם בני הדת הנוצרית הלותרנית או אוונגלית ומזדהים כהונגרים.
רבים מהצ'אנגואים התפזרו לחלקים אחרים של רומניה, כגון המחוזות קונסטנצה או טולצ'ה.
הצ'אנגואים נבדלים מהסקלרים של בוקובינה, תת-קבוצה הונגרית שחיה במחוז סוצ'אבה בתקופה שבין 1777–1940.
לפי דו"ח של המועצה האירופית משנת 2001 הצ'אנגואים מחבל מולדובה הם קבוצה בלתי הומוגנית של אנשים ממוצא הונגרי שמתגוררים שם עוד מימי הביניים. משערים כי הגיעו למיקומם הנוכחי בגלים עוקבים מאגן הקרפטים, או דרך עמק הסומש ומאגן טיסה העילית, או מההמישור הטרנסילבני.
לצידם הגיעו מאוחר יותר גם סקלרים.
לפי מפקד משנת 2011 ברומניה רק 1536 תושבים הצהירו על עצמם כבני זהות צ'אנגואית. 5,866 זיהו עצמם כהונגרים. מספר הצ'אנגואים מחבל ברסה, המזהים את עצמם כהונגרים, היה בשנת 2011 – 8,491. אולם מבחינה אתנו-לשונית קיימת ההשערה כי מספר הצ'אנגואים הוא הרבה יותר גדול ממה שנמצא במפקדי האוכלוסין הרשמיים. לפי השערה של המועצה האירופית ב-2001 חיו בחבל מולדובה של רומניה כ-60,000-70,000 דוברי הונגרית (בלי קשר לשיוך הלאומי שעליו הצהירו). במהלך מאות השנים התודעה הלאומית של הצ'אנגואים התבססה בדרך כלל על הניב ההונגרי שלהם ועל דתם הנוצרית-רומית-קתולית. בגלל המחלוקות בין רומנים להונגרים לגבי הבעלות על טרנסילבניה קיימת מגמה מסוימת בדעת הקהל ואצל שלטונות הרומניים לשלול את זהותם ההונגרית של הצ'אנגואים ושל הסקלרים.
השפה המדוברת על ידי הצ'אנגואים היא דוגמה לדו-לשוניות ניבית. קיים ניב צ'אנגואי הונגרי המורכב משלושה תת-ניבים: צפוני (באזור העיר רומן), דרומי (במחוז בקאו וסקלרי, בעמקי הנהר סירט, הנהר טזלאו והנהר טרוטוש). כמו כן קיים תת-ניב צ'אנגואי רומני שדובר עדיין בשנים 1950–1960 בעיקר על ידי קשישים, כשהדורות הבאים עברו לתת-הניב המולדבי או המולדובני של השפה הרומנית, הנפוץ בסביבה. תתי-הניבים ההונגריים של היום הם גרסאות ארכאיות של שפה הונגרית מימי הביניים, שאינן כוללות מילים שהופיעו בעת רפורמת השפה ההונגרית בשנים 1790–1870.
בהשוואה לתרבות העממית ההונגרית, הפולקלור הצ'אנגואי הוא ארכאי יותר, כשהוא משמר יסודות מימי הביניים. כיום התלבושת העממית הצ'אנגואית של הנשים דומה לזו של הרומנים ממערב מולדובה. לעומת זאת תלבושת הגברים שומרת על השפעות של הלבוש ההונגרי שבמזרח טרנסילבניה. הקישוטים כוללים יסודות אופייניים לשני העמים - הרומנים וההונגרים. מוזיקת העם כוללת יחד עם ריקודי העם, את כל הסגנונות מן השכבה הארכאית של מוזיקת העם ההונגרית, וגם השפעה רומנית. ישנם הבדלים מסוימים בין המטבח הצ'אנגואי ממולדובה לבין המטבח האופייני לאגן הקרפטים.
החינוך בשפה ההונגרית מאורגן בכמה כפרים ממולדובה, ברובו בכיתות פרטיות, מחוץ לבית הספר. הצ'אנגואים המחשיבים את עצמם באופן מוצהר להונגרים או צ'אנגואים מיוצגים על ידי איגוד ההונגרים הצ'אנגואים של מולדובה, שהוא סיעה בתוך האיחוד הדמוקרטי ההונגרי של רומניה. לעומת זאת הרומנים בני הדת הרומית-קתולית, לרבות הצ'אנגואים המצהירים את עצמם כרומנים, מיוצגים על ידי איגוד הרומיים-קתולים על שם דומיטרו מרטינאש (Dumitru Mărtinaș).
על אף התנגדותם של הצ'אנגואים לטמיעה לאורך הזמן, בהשפעת גורמים הכרוכים בסביבה, בכנסייה ובשלטונות המקומיים והלאומיים, הם הגיעו לדרגה גבוהה של התבוללות. המועצה האירופית מס. 1521 משנת 2001, המליצה לרומניה להגן על התרבות ועל השפה המסורתית של הצ'אנגואים ממולדובה, אם תושבים אלה מכבדים אותן, או אם הערכים המסורתיים הללו בתחום התרבות והלשון עדיין קיימים. מיזם שימור התרבות הצ'אנגואית על חשבון רעיון ההומוגניות הלאומית בתוך גבולות המדינה הרומנית, נתקל עדיין במכשולים. אלו נוגעים בעיקר לנטיה לשלילת זהותם ההונגרית של הצ'אנגואים מן הצד הרומני וגם בפוליטיקה של המיעוט ההונגרי הגדול ברומניה.