stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סילת א-ד'אהר
היסטוריה > התקופה הרומית והביזנטית

בשנת 1949, מערת קבורה מהתקופה הרומית והביזנטית נחשפה בסמוך לסילת א-ד'אהר ונחפרה בידי משלחת מבית הספר האמריקאי לחקר המזרח ומהסמינר התאולוגי של מק'קורמיק. במערה התגלו שלושה חדרים, בכל אחד מהם עשרה כוכים, וכן מגוון רחב של ממצאים. באתר התגלו גם מספר מנורות שמן שלפי מספר חוקרים, אופייניות לסגנון השומרוני. באתר ארכאולוגי סמוך, השוכן ברכס שמעל הכפר ונושא את אותו השם, נתגלו חרסים מהתקופה הביזנטית, חלקי פסיפס וכן גת לייצור יין.
יצחק בן-צבי ציין כי בימיו עדיין התגוררה בכפר משפחה ממוצא שומרוני, בשם בית טאהר (ד'אהר).
היסטוריה > ימי הביניים

חרסים שהתגלו במקומה הנוכחי של סילת א-ד'אהר מעלים כי היישוב נוסד בתקופה המוסלמית המוקדמת (המאות ה-9 וה-10 לספירה).
בסקר הר מנשה הוערך כי ניתן לזהות את המבנה המבוצר בכפר עם Sileta אשר בשנת 1178 הוענק על ידי בלדווין הרביעי, מלך ירושלים להוספיטלרים. כמו כן, היישוב נזכר כבר בפסיפס כתובת רחוב כאחת העיירות היהודיות בתחום סבסטיה לעניין מצוות התלויות בארץ, ונקרא שם בשם "שילתא" (התוספת המודרנית "א-ט'אהר" היא על שם השבט ששלט באזור, ונועדה להבחין את הכפר מכפר נוסף בשם "סילת" בשומרון, הלא הוא סילת אל-חארית'יה). היישוב נזכר בכתובת רחוב לצד העיירה "פנטקמוותא" (היא פנדקומיה של ימינו), מה שמחזק זיהוי זה.
היסטוריה > המאה ה-20

במרד הערבי הגדול היה הכפר בסיס חשוב לכנופיות הערביות. קרוב אליו, במערה ליד הכפר הערבי ג'בע נתפס השודד המפורסם "אבו ג'ילדה".
היסטוריה > המאה ה-21

באינתיפאדה ב-2001 התרחשו בכפר מספר פיגועי ירי, זריקת אבנים וחסימת ציר לישראלים. במסגרת תוכנית ההתנתקות פונו מסביבות הכפר ההתנחלויות שא-נור מצפונו וחומש מדרומו. השליטה הביטחונית באזור נשארה ביד ישראל.
נבי לאווין

בסמוך לסילת א-ד'אהר מצפון נמצאת חורבה בשם נבי לאווין (نبي لوين, "נבי לוין"), המכונה במקורות הצלבניים בשמות Loie או Loja. במרכז החורבה עומד קבר שייח'. החורבה כיום מעובדת לצורכי חקלאות, ונבנו עליה טרסות, בהן משובצות אבני בניין קדומות בשימוש משני. באתר נמצאו חרסים מתקופת הברזל II (ימי ממלכת ישראל), התקופה הפרסית, הרומית, הביזנטית, ימי הביניים ומן התקופה העות'מאנית. רוב הממצא במקום מתוארך לתקופה האחרונה. במאה ה-19, מסורת שומרונית תיארה את האתר כמקום קבורתו של לוי בן יעקב.
הערות שוליים

↑  מפת האזור, 1918, עם ציון שם הכפר (באנגלית). המפה הוכנה על ידי צבא בריטניה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  Sellers, O. R.; Baramki, D. C.; Albright, W. F. (1953). "A Roman-Byzantine Burial Cave in Northern Palestine". Bulletin of the American Schools of Oriental Research. Supplementary Studies (15/16): 1–55. doi:10.2307/20066609. ISSN 0145-3661.
↑  Sussman, Varda (1978). "Samaritan Lamps of the Third—Fourth Centuries A.D." Israel Exploration Journal. 28 (4): 238–250. ISSN 0021-2059.
↑  Zertal, 2004, p.  305.
↑  יצחק בן-צבי, שמריהו טלמון, ישעיהו גפני (ע), ספר השומרונים, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1976, עמ' 77
↑  Zertal, 2004, p.  303.
↑  Aaron Demsky, The Permitted Villages of Sebaste in the Reḥov Mosaic, Israel Exploration Journal (vol. 29, no. 3/4), Jerusalem 1979, p. 190.
↑  "the prophet Levi" according to Palmer, 1881, p. 188
↑  Conder, 1890, p. 35; Clermont-Ganneau, 1888, p. 331; both cited in Röhricht, 1893, RHH, p. 151, #566
↑  משה כוכבי (ע), יהודה, שומרון וגולן: סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח, ירושלים: כרטא, 1972, עמ' 217
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 219
| מסילת השומרון |
| --- | --- | --- |
| קו עפולה-שכם | עפולה • ג'נין • עראבה • סילת א-ד'אהר • מסעודיה • סבסטיה • שכם | קטע דרך אופייני במסילת השומרון |
| קו מסעודיה-טולכרם | מסעודיה • ענבתא • נור שמס • טולכרם | קטע דרך אופייני במסילת השומרון |
| גשרים ומנהרות | מנהרת רמין | קטע דרך אופייני במסילת השומרון |
| Flag of Senegalיישובי נפת ג'נין |
| --- | --- | --- |
| ערים | ג'נין • קבאטיה |  |
| מועצות מקומיות | עג'ה • עראבה • בורקין • דאחיית סבאח אל-ח'ייר • דיר אבו דעיף • ג'בע • כפר דאן • כפר ראעי • מיית'לון • סילת אל-חארית'יה • סילת א-ד'אהר • יעבד • אל-יאמון • א-זבאבדה |  |
| כפרים | עאנין • ענזה • ערקה • עראנה • עטארה • ברטעה • בית קאד • ביר אל-באשא • דיר ע'זאלה • פחמה • פנדקומיה • פקועה • ג'למה • ג'לבון • ג'לקמוס • ג'ודידה • כופיראת • מִרְכָּה • מיסיליה • אל-מוע'ייר • נזלת זייד • ראמה • רומאנה • סנור • מת'לת' א-שוהדא • סיר • סיריס • ח'ירבת א-טייבה • תיעניכ • טורה אל-ע'רביה • אום א-ריחאן • אום אל תות • זובובא • יעבד |  |
| מחנות פליטים | מחנה הפליטים ג'נין |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584243405171
נבחרת מצרים בכדורסל

| --- | --- |
מצרים
 מידע כללי
 התאחדות:  פדרציית הכדורסל של מצרים
 הצטרפות:  1934
 השתייכות:  פיב"א אפריקה
 דירוג פיב"א (26 בנובמבר 2024):  38      
  - ניקוד פיב"א:  330.1
 מאמן:  ?
 egypt.basketball
 
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  7 (הראשונה ב-1950)
 ההישג הטוב:  מקום חמישי (1950)
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  7 (הראשונה ב-1936)
 ההישג הטוב:  מקום תשיעי (1952)
 אליפות אירופה בכדורסל
 הופעות:  4 (הראשונה ב-1937)
 ההישג הטוב:  זהב: 1949 ארד: 1947
 אליפות אפריקה בכדורסל
 הופעות:  24 (הראשונה ב-1962)
 ההישג הטוב:  זהב: 1962, 1964, 1970, 1975, 1983  כסף: 1972, 1981, 1987, 1989, 1993, 2013  ארד: 1978, 1985, 1992, 1999, 2001, 2003
 
נבחרת מצרים בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מצרים. מנוהלת על ידי פדרציית הכדורסל של מצרים. הדירוג הנוכחי של נבחרת מצרים ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-38 בעולם, נכון ל-26 בנובמבר 2024, ללא שינוי לעומת דירוג קודם.
נבחרת מצרים היא אחת הנבחרות החזקות באפריקה וזכתה 5 פעמים באליפות אפריקה בכדורסל, הישג שהוא שני רק לזה של נבחרת אנגולה.

נבחרת מצרים זכתה בשתי אליפויות אפריקה הראשונות שנערכו בשנים 1962 ו-1964. היא השלימה זכייה שלישית בשנת 1970 לאחר שנעדרה משתי אליפויות רצופות. הנבחרת זכתה בפעם הרביעית בתואר בשנת 1975. זכייתה האחרונה של מצרים באליפות אפריקה הייתה בשנת 1983 ומאז נחלש מעמדה ביבשת, בעיקר על רקע שליטתה של נבחרת אנגולה.
נבחרת מצרים השתתפה גם באליפויות אירופה בכדורסל ואף זכתה בטורניר אותו אירחה בשנת 1949. האליפות האחרונה בה השתתפה הנבחרת הייתה בשנת 1953. מאז ניסתה הנבחרת להעפיל לטורניר 3 פעמים נוספות, האחרונה בשנת 1983, אך ללא הצלחה.

נבחרת מצרים השתתפה 7 פעמים באליפות העולם בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום החמישי באליפות העולם הראשונה שנערכה בשנת 1950.

נבחרת מצרים השתתפה 7 פעמים במשחקים האולימפיים אך לא הגיעה להישגים משמעותיים. הישג השיא שלה הוא המקום התשיעי בשנת 1952.
כל האולימפיאדות

| כדורסל במשחקים האולימפיים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
| גרמניה הנאצית 1936 | מקום 15 | 3 | 0 | 3 |
| בריטניה 1948 | מקום 19 | 7 | 2 | 5 |
| פינלנד 1952 | מקום תשיעי | 6 | 3 | 3 |
אוסטרליה 1956: לא העפילה
איטליה 1960: לא העפילה
יפן 1964: לא העפילה
מקסיקו 1968: לא העפילה
| גרמניה המערבית 1972 | מקום 16 | 9 | 0 | 9 |
| קנדה 1976 | מקום 12 | 7 | 0 | 7 |
ברית המועצות 1980: לא העפילה
| ארצות הברית 1984 | מקום 12 | 7 | 0 | 7 |
| קוריאה הדרומית 1988 | מקום 12 | 7 | 0 | 7 |
ספרד 1992: לא העפילה
ארצות הברית 1996: לא העפילה
אוסטרליה 2000: לא העפילה
יוון 2004: לא העפילה
הרפובליקה העממית של סין 2008: לא העפילה
בריטניה 2012: לא העפילה
ברזיל 2016: לא העפילה
יפן 2020: לא העפילה
צרפת 2024: לא העפילה
ארצות הברית 2028: 
| סך הכל | 7 הופעות | 46 | 5 | 41 |
כל אליפויות העולם

| אליפות העולם בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
| ארגנטינה 1950 | מקום חמישי | 7 | 4 | 3 |
ברזיל 1954: לא העפילה
| צ'ילה 1959 | מקום 11 | 6 | 1 | 5 |
ברזיל 1963: לא העפילה
אורוגוואי 1967: לא העפילה
| יוגוסלביה 1970 | מקום 13 | 8 | 0 | 8 |
פרגוואי 1974: לא העפילה
הפיליפינים 1978: לא העפילה
קולומביה 1982: לא העפילה
ספרד 1986: לא העפילה
| ארגנטינה 1990 | מקום 16 | 8 | 0 | 8 |
| קנדה 1994 | מקום 14 | 8 | 1 | 7 |
יוון 1998: לא העפילה
ארצות הברית 2002: לא העפילה
יפן 2006: לא העפילה
טורקיה 2010: לא העפילה
| ספרד 2014 | מקום 24 | 5 | 0 | 5 |
הרפובליקה העממית של סין 2019: לא העפילה
| הפיליפיניםיפןאינדונזיה 2023 | מקום 20 | 5 | 2 | 3 |
קטר (מדינה) 2027: 
| סך הכל | 7 הופעות | 47 | 8 | 39 |
כל אליפויות אפריקה

| אליפות אפריקה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
| מצרים 1962 | מקום ראשון | 4 | 4 | 0 |
| מרוקו 1964 | מקום ראשון | 5 | 5 | 0 |
תוניסיה 1965: לא השתתפה
מרוקו 1968: לא השתתפה
| מצרים 1970 | מקום ראשון | 5 | 5 | 0 |
| סנגל 1972 | מקום שני | 6 | 5 | 1 |
הרפובליקה המרכז אפריקאית 1974: לא השתתפה
| מצרים 1975 | מקום ראשון | 5 | 5 | 0 |
| סנגל 1978 | מקום שלישי | 6 | 5 | 1 |
מרוקו 1980: לא השתתפה
| סומליה 1981 | מקום שני | 7 | 5 | 2 |
| מצרים 1983 | מקום ראשון | 6 | 6 | 0 |
| חוף השנהב 1985 | מקום שלישי | 7 | 5 | 2 |
| תוניסיה 1987 | מקום שני | 6 | 4 | 2 |
| אנגולה 1989 | מקום שני | 7 | 5 | 2 |
| מצרים 1992 | מקום שלישי | 6 | 5 | 1 |
| קניה 1993 | מקום שני | 6 | 5 | 1 |
אלג'יריה 1995: לא השתתפה
| סנגל 1997 | מקום רביעי | 5 | 2 | 3 |
| אנגולה 1999 | מקום שלישי | 7 | 6 | 1 |
| מרוקו 2001 | מקום שלישי | 7 | 5 | 2 |
| מצרים 2003 | מקום שלישי | 7 | 5 | 2 |
אלג'יריה 2005: לא השתתפה
| אנגולה 2007 | מקום רביעי | 6 | 3 | 3 |
| לוב 2009 | מקום עשירי | 8 | 2 | 6 |
| מדגסקר 2011 | מקום 11 | 5 | 2 | 3 |
| חוף השנהב 2013 | מקום שני | 7 | 3 | 4 |
| תוניסיה 2015 | מקום חמישי | 7 | 6 | 1 |
| תוניסיה סנגל 2017 | מקום שמיני | 4 | 2 | 2 |
| רואנדה 2021 | מקום 11 | 4 | 1 | 3 |
| אנגולה 2025 | העפילה |  |  |  |
| סך הכל | 24 הופעות | 143 | 101 | 42 |
כל אליפויות אירופה

| אליפות אירופה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
שווייץ 1935: לא נרשמה
| לטביה 1937 | מקום שמיני | 5 | 0 | 5 |
ליטא 1939: לא נרשמה
שווייץ 1946: לא נרשמה
| צ'כוסלובקיה 1947 | מקום שלישי | 7 | 6 | 1 |
| מצרים 1949 | מקום ראשון | 6 | 6 | 0 |
צרפת 1951: לא נרשמה
| ברית המועצות 1953 | מקום שמיני | 10 | 4 | 6 |
הונגריה 1955: לא נרשמה
בולגריה 1957: לא נרשמה
טורקיה 1959: לא נרשמה
יוגוסלביה 1961: לא נרשמה
פולין 1963: לא נרשמה
ברית המועצות 1965: לא נרשמה
פינלנד 1967: לא נרשמה
איטליה 1969: לא העפילה
גרמניה המערבית 1971: לא העפילה
ספרד 1973: לא נרשמה
יוגוסלביה 1975: לא נרשמה
בלגיה 1977: לא נרשמה
איטליה 1979: לא נרשמה
צ'כוסלובקיה 1981: לא נרשמה
צרפת 1983: לא העפילה
| סך הכל | 4 הופעות | 28 | 16 | 12 |
שחקני עבר בולטים

יוסף מוחמד עבאס
יוסף כמאל אבואאוף
פואד עבד-אל-מג'יד אל ח'יר
גבריאל ארמנד "גבי" קטפאגו
נסים סלאח אל-דין
עבדל-רחמן חאפז איסמעיל
חוסיין כאמל מונתסר
מוחמד עלי אל ראשידי
וחיד שאפיק סאלח
מוחמד מחמוד סולימאן
אלברט פהמי תדרוס
מדחת יוסוף מוחמד
אחמד חסאן
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
מרק גלזרמן

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1945 (בן 80) בישקק, ברה"מ 
 ענף מדעי:  גינקולוגיה, מיילדות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גתה בפרנקפורט  סורבון 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב  בית חולים תל השומר  בית החולים צהלון 
 מספר צאצאים:  3 
 
מרק גלזרמן (נולד ב-1 בינואר 1945) הוא פרופסור אמריטוס למיילדות וגינקולוגיה וראש תחום רפואה מודעת מין ומגדר בפקולטה לרפואה, אוניברסיטת תל אביב. הוא יו"ר המייסד מכהן של החברה הישראלית לרפואה מגדרית ונשיא לשעבר של החברה הבינלאומית לרפואה מגדרית. כמו כן הוא חבר המועצה הלאומית למיילדות וגינקולוגיה, גנטיקה ופרינטולוגיה של משרד הבריאות.
ביוגרפיה

פרופ׳ מרק גלזרמן נולד בפרונזה, ברית המועצות דאז (כיום בישקק, בירת קירגיזסטן), שאליה ברחו הוריו מאימת הנאצים בתקופת מלחמת העולם השנייה. בשנתיים וחצי הראשונות לחייו עבר עם הוריו ממחנה עקורים אחד למשנהו. ב-1949 עלו מגרמניה לישראל, בה נולד אחיו, ד"ר אברהם גלזרמן, וכעבור שנה וחצי חזרו לגרמניה בכוונתם להגר לארה״ב, תוכנית שלא התממשה. מקום מגוריה האחרון של משפחתו היה פרנקפורט, שם השלים את בחינות הבגרות. הוא למד רפואה באוניברסיטת גתה בפרנקפורט ובאוניברסיטת פריז וסיים את לימודי הרפואה בהצטיינות יתרה. אחרי הסטאז' הוא עלה בשנת 1972 לישראל והקים בה את משפחתו.
ביוגרפיה > קריירה רפואית

גלזרמן החל את הקריירה הרפואית שלו במכון לאנדוקרינולוגיה בבית החולים שיבא בתל השומר ב-1972 וכעבור כשנתיים התחיל התמחות במיילדות וגינקולוגיה בבית החולים צהלון ביפו. לאחר סיום התמחותו עבר השתלמות בכירורגיה גינקולוגית במינכן, גרמניה. ב-1980 התחיל לעבוד במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה בבאר שבע כרופא בכיר וכאחראי על מחלקת נשים וחדר ניתוח גינקולוגי. ב-1984 יצא ל-fellowship בגינקולוגיה אונקולוגית בארצות הברית וקנדה, ועם שובו ייסד את היחידה לגינקולוגיה אונקולוגית במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה וניהל אותה. בסורוקה ייסד גם את השירות האורו-גינקולוגי, את השירות האנדרולוגי ושירות ההפריה החוץ גופית. כמו כן הקים בבית החולים סורוקה מערך של בקרת איכות מתמדת שהיה הראשון מסוגו בארץ. מערך זה היווה מודל לחיקוי בהמשך במרכזי רפואה רבים.
בשנים 1988–1989 היה בשבתון בארצות הברית ועם שובו מונה למנהל מחלקת נשים א' וכן למנהל חטיבת נשים ויולדות בסורוקה, תפקיד שבו כיהן עד 1995. חטיבת הנשים כוללת שלוש מחלקות לנשים ויולדות וכל היחידות הנלוות לרבות מרפאות רבות בקהילה. בהמשך עבר למכון ויצמן, שם עסק במשך שנה וחצי במחקר בסיסי בתחום הפוריות.
בשנים 1997–2005 ניהל גלזרמן את אגף נשים ויולדות במרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון בחולון. הוא ייסד יחד עם ד"ר זיגי רוטמנש את המרכז הראשון לנפגעות תקיפה מינית בישראל, שלימים נבנו מרכזים נוספים בישראל לפי דגם זה.
ב-2005 עבר פרופ׳ גלזרמן למרכז הרפואי רבין בפתח תקווה וקיבל לידיו את ניהול בית חולים לנשים ובו שתי מחלקות הנשים ויולדות בבית החולים בילינסון ובבית החולים השרון. במקביל ובאותה התקופה כיהן פרופ׳ גלזרמן כסגן מנהל המרכז הרפואי רבין. ב-2012, לאחר פרישתו מניהול בית החולים לנשים ייסד את המרכז לחקר הרפואה מודעת מין ומגדר במרכז הרפאוי רבין, אשר בראשו הוא עמד עד 2022.
ב-2009 יסד גלזרמן עם פרופ׳ פלדברג ואחרים את החברה הישראלית לרפואה מודעת מין ומגדר וכיהן כיו"ר החברה עד שנת 2021. ב-2023 נבחר שוב לעמוד בראש החברה.
ב-2010 נבחר לנשיא החברה הבינלאומית לרפואה מגדרית, תפקיד שבו כיהן עד 2017.
תפקידים נוספים שמילא בעבר: נשיא האגודה הישראלית לחקר הפוריות, יו"ר ועדת המחקר למיילדות וגינקולוגיה במשרד המדען הראשי במשרד הבריאות, חבר בוועד הפועל של האיגוד הבינלאומי של חברות הפוריות והאגודה הבינלאומית של החברה לאנדרולוגיה. במקביל לעבודתו במרכזים הרפואיים השונים כיהן במשך 14 שנים כיו"ר ועדת היגוי ארצית של מכבי שירותי בריאות בתחום המיילדות והגינקולוגיה, ובנוסף ייסד וניהל את ועדת הניתוחים הגינקולוגיים של הקופה. משני תפקידים אלה פרש ב-2014.
ביוגרפיה > קריירה אקדמית

ב-1986, מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת בן-גוריון בנגב וב-1991 מונה לפרופסור מן המניין. במקביל הופקד על הקתדרה למיילדות וגינקולוגיה ע"ש דייכמן-לרנר. במשך ארבע שנים כיהן כסגן דיקן בית הספר למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון וכסגן מנהל בית הספר ללימודי המשך. ב-1998 עבר לפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב ומונה שוב לפרופסור מן המניין, וב-2007 הופקד על הקתדרה למיילדות וגינקולוגיה ע"ש אמה ניימן. פרופ׳ גלזרמן כיהן כראש החוג למיילדות וגינקולוגיה באוניברסיטת תל אביב וזכה בפרסים רבים על מצוינות בהוראה באוניברסיטאות בן-גוריון ותל אביב.
ב-2010 הוענק לו פרס אתנה על תרומתו לפיתוח וקידום הרפואה מודעת מין ומגדר בעולם על ידי הקרן לרפואה מגדרית בניו יורק.
מחקריו

במשך למעלה מארבעה עשורים של פעילות אקדמית פרסם פרופ׳ גלזרמן שמונה ספרים. בנוסף פרסם יותר מ-250 עבודות מחקר מבוקרות עמיתים (peer reviewed) וכ-90 פרקים בספרים רפואיים. מחקריו חובקים את כל הקשת של מיילדות, גינקולוגיה, פוריות, רפואה מודעת מין ומגדר ותחומים נוספים. בשנים האחרונות התמקד מחקרו של פרופ' גלזרמן בתחום הרפואה מודעת מין ומגדר, תחום חדש שגלזרמן הוא אחד מחלוציו המרכזיים בעולם. בנוסף למאמרים רבים, ארבעה מספריו (אחד מהם בעברית) מוקדשים לתחום זה.
מחקריו > ספרים

Lunenfeld and V. Insler in collaboration with M. Glezerman. Diagnosis and Treatment of Infertility. Grosse Verlag, Berlin, 1978
Lunenfeld B. Glezerman M. Diagnose und Therapie, männlicher Fertilitätsstörungen. Grosse Verlag, Berlin, 1981
Glezerman M. Jecht E. (eds.). Varicocele and Male Infertility II. Springer, Berlin-Heidelberg-New York-Tokyo, 1984
Lunenfeld B., Insler V. Glezerman M. Diagnosis and treatment of functional infertility. Completely revised edition. Berliner Medizinische Verlagsanstalt, Berlin, 1993
מרק גלזרמן, הרפואה המגדרית, הוצאת מודן, 2014
Glezerman M. Gender Medicine. Overlook, New York, NY, 2016
Legato M.J., M. Glezerman (eds.). The International Society for Gender Medicine. History and Highlights. Elsevier, London, 2017
Legato M.J., Feldberg D. Glezerman M. Sex, Gender and Epigenetics. Elsevier, New York, NY, 2023
חייו האישיים

מרק גלזרמן נשוי לצביה לבית גוטסדינר, מורת דרך בעבר, ולהם שלוש בנות ונכדים.
הערות שוליים

↑  Marek Glezerman, Academia.edu
1 2  Marek Glezerman's CV, ResearchGate
↑  Ministry of Health's National Councils: מועצה לאומית לרפואת נשים נאונטולוגיה וגנטיקה, באתר Israel's Ministry of Health
↑  Glezerman M, Glasner M, Bar-David J, Bar-Ziv J, Insler V The setting-up of an ambulatory urologic-gynecologic service. Management of patients and results, European Journal of Obstetrics & Gynecology and Reproductive Biology 21, 1986, עמ' 125-133
↑  Glezerman M, Witznitzer A, Reuveni H, Mazor M, A model of efficient and continuous quality improvement in a clinical setting, Int J for Quality in Health Care 11, 1999, עמ' 227-232
↑  , חדש בוולפסון: מרכז ייחודי לנפגעי תקיפה מינית, העיתון שלנו - מגזין המרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון 10, 2011, עמ' 22
↑  A Golan, M Dishi-Galitzky, J Barda and S Lurie, The Care of Sexual Assault Victims: The First Regional Center in Israel - 10 Years Experience, IMAJ 14, 2012, עמ' 658-661
↑  , במבט ראשון - רפואה מגדרית, מרכז המחקר והמידע, כנסת ישראל, 2023
↑  ISRAGEM About Page, ISRAGEM
↑  2010 Gala, gendermed.org, ‏Retrieved July 19, 2016
↑  Marek Glezerman at Google Scholar, Google Scholar
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007516802805171  BIBSYS: 90700698  GND: 1117838668  ISNI: 0000 0000 3317 3486  LCCN: n83185856  NTA: 069479380  RERO: 02-A003301868  VIAF: 306070305   WorldCat (עם VIAF): 306070305
קוליברי סגול-צווארון

| קוליברי סגול-צווארון |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סיסאים
משפחה:: קוליבריים
סוג:: Myrtis
מין:: קוליברי סגול-צווארון
שם מדעי
 Myrtis fanny ‏לסון, 1838
תחום תפוצה


קוליברי סגול-צווארון (שם מדעי: Myrtis fanny) הוא מין עוף טרופי בן למשפחת הקוליבריים המצוי בטבע ביערות של פרו ואקוודור. זהו מין יחיד בסוגו הקשור טקסונומית למין Calliphlox amethystina.
מאפיינים

קוליברי זה מגיע לאורך של 7.5 עד 8 ס"מ ולמשקל של 2.3 עד 2.5 גרם בקירוב. שני הזוויגים דומים ובעלי מקור ארוך ושחור המעוקל מטה. הוא בעל נוצות גב בגווני ירוק-ברונזה עם בטן אפורה עד ערמונית בהירה והזנב קצר יחסית וצבעו חום כהה עם נוצות ירוקות וכחולות ועוד נוצות שחורות עם קצוות לבנים ביניהם. הזכרים בעלי "סינר" סגול מבריק והנקבות בעלות בטן צהבהבה וכתמים רחבים לבנים על החזה, הגרון והבטן.
הקוליבריים חיים בצפון-מערב אקוודור ובמערב פרו לאורך הרי האנדים באזורי שיחיות וחורשים פתוחים וגבוהים וכן בגנים בגבהים של 1,000 עד 3,000 מטר מפני הים. קוליברי זה מותאם למזג אוויר ממוזג וקר המתאים לגבהים בהם הוא חי ובהם הוא מבקר מספר פרחים קבועים ויונק מהם צוף וכן לוכד חרקים במעופו.
הקוליבריים מקננים סמוך לצמחייה נמוכה בקן עשוי מסיבי צמחים ועטוף קורי עכביש ובהם מטילה הנקבה 2 ביצים במשך 15 עד 16 יום ולאחר הבקיעה הגוזלים עוזבים לאחר 19 עד 22 יום מהבקיעה.
הערות שוליים

↑  קוליברי סגול-צווארון באתר הרשימה האדומה של IUCN
Canal Digital

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  +Canal
 תקופת הפעילות:  1997 – 13 באפריל 2021 (כ־24 שנים) 
 חברת אם:  Telenor Broadcast Holding 
 מיקום המטה:  Fornebu 
 משרד ראשי:  פורנבו, נורווגיה
 בעלות:  Telenor
 ענפי תעשייה:  טלוויזיה בכבלים, טלוויזיה בלוויין ספק שירותי אינטרנט
 מוצרים עיקריים:  טלוויזיה בכבלים 
  
 www.canaldigital.no
 
Canal Digital היא שירות טלוויזיה רב-ערוצית בתשלום, המשדר בדנמרק, נורווגיה, פינלנד ושוודיה. השירות הושק במרץ 1997 כמיזם משותף בין Telenor לבין שירות הטלוויזיה הצרפתי +Canal. מאז שנת 2003 נשלט המיזם כולו בידי Telenor.
Canal Digital החלה כשירות שידור לווייני בדנמרק, נורווגיה, פינלנד ושוודיה, אך מאז היווסדה הרחיבה החברה את פעילותה וכוללת שירות דיגיטלי בפינלנד, שירות כבלים בדנמרק, נורווגיה ושוודיה ושירות IPTV בדנמרק ושוודיה. לחברה למעלה מ-2.9 מיליון משקי בית המחוברים לשירותיה. החברה החלה לפרוס בכמה אזורים בנורווגיה סיבים אופטיים בשיטת FTTH, המאפשרים גלישה באינטרנט במהירות גבוהה.
מערכת הכבלים הדיגיטלית החדשה של החברה במספר אזורים בנורווגיה מורכבת מטכנולוגיה מתקדמת של HFC, המורכבת מסיב אופטי ומכבל קואקסיאלי, המאפשרת מתן שירותים נוספים חוץ מטלוויזיה בכבלים, והם VOD, אינטרנט בכבלים ועוד. בכמה אזורים אחרים קיימת תשתית נחושת בלבד, אם כי הם עתידים לעבור שדרוג.
בשונה מהיריבה העיקרית שלה, Viasat, החברה לא מחזיקה בבעלותה ערוצי טלוויזיה כלשהם (כלומר אין לה ערוצים ייחודיים כמו Viasat History), אלא היא מתבססת על הסכמי שידור עם ערוצים קיימים. בעבר היו לחברה זכויות הפצה בלעדיות בכמות רבה יותר, אך דבר זה קטן לאחר חתימתה של Viasat על הסכמים עם ערוצי טלוויזיה שונים.
Canal Digital היא ספקית שידורי ה-HDTV המובילה בדנמרק, עם 20 ערוצי HD וערוץ 3D אחד. שידורי הלוויין של החברה מועברים דרך הלוויינים ת'ור 5 ות'ור 6 בשיטת שידור DVB-S, נוסף על שידוריה בכבלים.
היסטוריה

Canal Digital הוקמה במרץ 1997, בידי חברת התקשורת הצרפתית +Canal וחברת הטכנולוגיה Telenor במטרה להציע שירות טלוויזיה דיגיטלי לצופים במדינות הנורדיות.
בשנת 2001 רכשה Telenor את +Canal והחברה עברה לבעלותה המלאה. בשנת 2003 התמזגו שתי החברות.
בשנת 2005 נרכשה חברת שירותי האינטרנט הדנית OE Kable-tv וכתוצאה מהרכישה החברה יכולה להציע בין שירותיה גם שירות פס רחב, שירות טלפוניה ושירות טכני. באותה שנה גם העלתה Canal Digital את ערוץ ה-HDTV הראשון בדנמרק.
בשנת 2013 חתמה החברה על הסכם היסטורי עם המתחרה העיקרית שלה - Viasat, לפיו ערוצים TV3 וערוץ TV3 Puls זמינים בחבילות החברה בדנמרק.
היסטוריה > ציר זמן

Canal Digital הייתה הראשונה שהשיקה שירותי וידאו לפי דרישה.
Canal Digital הייתה הראשונה בשוודיה שהשיקה טלוויזיה דיגיטלית באמצעות פס רחב.
ספטמבר 2005 - Canal Digital היא הראשונה שמשיקה שידור HDTV בשוודיה.
מאי 2010 - Canal Digital היא הראשונה המשדרת 3D בארצות סקנדינביה כדי לבחון את הטכנולוגיה החדשה.
דצמבר 2011 - Canal Digital מוכרת את ערוצי הכבלים ועסקי ה-IPTV שלה ל-Telenor.
ינואר 2012 - Canal Digital משיקה את ערוץ ה-3DTV הראשון בשוודיה.
ארגון

ל-Canal Digital משרד ראשי בפורנבו שבנורווגיה. כמו כן לחברה כמה משרדים אזוריים ברחבי המדינה, הגדול ביותר בברגן וכמו כן גם באוסלו, פורסרון וטרונדהיים.
עוצמתה של Telenor בשוק תעבורת המידע והפצתו הובילה את Canal Digital להגיע לעמדת כוח זהה, שאף גרמה לפתיחת בדיקת של רשות התחרות בכמה הזדמנויות, בהסתמך על Telenor.
ערוצי טלוויזיה > ערוצים דניים

DR1
DR2
DR3
DR K
DR Ramasjang
DR Ultra
TV 2
TV 2 News
TV 2 Charlie
TV 2 Fri
TV 2 Zulu
TV3
TV3+
TV3 Puls
TV3 Sport 1
Kanal 4
Kanal 5
Kanal 9
ערוצי טלוויזיה > ערוצים פיניים

Yle
Yle TV1
Yle TV2
Yle Fem
Yle Teema
Nelonen
Liv
Jim
Nelonen Prime
Nelonen Nappula
Nelonen Maailma
Nelonen Pro 1
Nelonen Pro 2
MTV3
Sub
MTV Max
MTV Fakta
MTV Leffa
MTV Juniori
MTV Sport
MTV Total
AVA
Alfa TV
MTV
ערוצי טלוויזיה > ערוצים נורווגיים

NRK
NRK1
NRK2
NRK3
NRK Super
TV3
Viasat 4
TV 2
TV2 Zebra
TV2 Filmkanalen
TV2 Nyhetskanalen
TV2 Sport
TV 2 Bliss
TV Norge
Canal 9
FEM
Rikstoto Direkte
MAX
MTV
The Voice TV
Visjon Norge
ערוצי טלוויזיה > ערוצים שוודיים

Sveriges Television
SVT1
SVT2
SVT24
SVT Barnkanalen
Kunskapskanalen
TV4
Sjuan
TV4 Film
TV400
TV4 Fakta
TV4 Guld
TV4 Komedi
TV4 Fakta XL
TV4 Sport
TV4 Sprt Xtra
TV3
Kanal 5
TNT
TV8
Kanal 9
TV11
TV12
Kanal Global
Kanal 10
Horse1
MTV
קומדי סנטרל
The Voice TV
ניקלודיאון
TNT
טלוויזיה בלוויין > שידורים בהפרדה גבוהה

Canal Digital הייתה הראשונה בסקנדינביה שהחלה להשיק שידורי טלוויזיה בחדות גבוהה הערוץ הראשון שהושק היה C More HD, שהחל לשדר בספטמבר 2005.
ההשקה העיקרית של HDTV התרחשה בשוודיה בנובמבר 2006, כאשר הושקה חבילת שירות טלוויזיה שכללה כמה ערוצי טלוויזיה בחדות גבוהה. בהמשך ירדה ההצעה הזו ואוחדה תחת החבילה המשפחתית של החברה.
טלוויזיה בכבלים > שוודיה

Canal Digital בשוודיה התרחבה לתחום הטלוויזיה בכבלים בספטמבר 2003, כאשר שתי חברות הכבלים Telenor Vision ו-Sweden Online התמזגו לתוך Canal Digital.
טלוויזיה יבשתית > פינלנד

Canal Digital מוכרת כרטיסי פענוח לטלוויזיה דיגיטלית בפינלנד. טרם סגירת השידורים האנלוגיים, החבילה כללה את ערוץ דיסני וארבעה ערוצים נוספים. לאחר סגירת השידורים האנלוגיים, הצטרפו גם ערוצים Kino TV, ניקלודיאון, ערוץ דיסקברי ו-MTV לחבילה. Kino TV היה ערוץ בלעדי ל-Canal Digital, בעוד האחרים נמכרו לשידור גם בקרב המתחרה שלה בפינלנד, PlusTV. ב-1 באוקטובר 2007 נוסף הערוץ האירוטי ערוץ 69.
כיום מורכבת החבילה מהערוצים הבאים:
ערוץ דיסקברי
ערוץ דיסני
Kino TV
MTV
Canal+ Film 1
Canal+ Film 2
Canal+ Sport 1
Canal+ Sport 2
טלוויזיה יבשתית > נורווגיה ושוודיה

Canal Digital הביעה עניין במכירת כרטיסי הצפנה לרשת הטלוויזיה הדיגיטלית היבשתית בשוודיה. מפעיל הרשת היבשתית בנורווגיה RiksTV נמצא בבעלות חלקית של הבעלים של החברה, Telenor.
IPTV

שירות IPTV הושק בשוודיה בשנת 2004. השירות מציע את מרבית הערוצים הניתנים לקליטה בפלטפורמת הלוויין, כמו גם שירותי טלוויזיה אינטראקטיביים, שכוללים וידאו לפי דרישה ועוד.
ראו גם

Viasat
וידאו על פי דרישה
טלוויזיה בכבלים