stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השקעה
אסטרטגיה להשקעת עודפי מזומנים

| --- | --- |
 :  ראו גם – מכפיל רווח
אסטרטגיה להשקעת עודפי מזומנים מדריכה, מכוונת ומאפיינת פעולות ותהליכי קבלת החלטות של יחידים או ארגון לטווח קצר או ארוך תוך הקצאת המשאבים הנדרשים להשגת מטרות אלו. אסטרטגיית השקעת עודפי מזומנים היא מדיניות ההשקעה של הכסף הנזיל קרי מזומן או כספים המושקעים באפיקים קצרי מועד של עד שלושה חודשים. מטרת ההשקעה לזמן קצר היא שמירת הנזילות של היחיד או הארגון כדי לאפשר מתן מענה מהיר לתנאי השוק המשתנים והדינמיים. ניהול עודפי המזומנים נעשה בהתאם למדיניות ההשקעה ופרופיל הסיכון של היחיד או החברה. כדי לנהל אסטרטגיה זו מקובל לשמור על יחסי נזילות מסוימים, אשר מאפשרים למשקיע נטילת סיכון ברמה שהוגדרה.
מיסוי

מס הכנסה חל עקרונית על כל סוגי ההכנסות, ובהתאם לכך הוא חל גם על הכנסה ממימוש השקעה, בין אם היא הכנסה פירותית ובין אם היא הכנסה הונית. עם זאת, על סוגי הכנסות שונים חלים לעיתים שיעורי מס שונים, ולעיתים ניתן פטור ממס להשקעה העומדת בתנאים מסוימים, על מנת לעודד השקעות כאלו. גובה המס משפיע על ההכנסה נטו הניתנת למשקיע, ולכן לשיקולי מס חשיבות רבה בעת בחירה של מסלול השקעה.
ראו גם

תיק השקעות
משקיע פרטי
קשרי משקיעים
השקעה ESG
S&P 500 (סטנדרד אנד פורס)
חפיר כלכלי
השקעת חוץ ישירה
המשקיע הנבון
השקעות לעצלנים
המדריך למשקיע המתחיל
הערות שוליים

↑  Lara Crigger, Where Are The ESG Flows? ETF.com. February 21, 2018
↑  עמירם ברקת, ‏יזמי האג"ח החברתיות במסר לממשלות: שלמו תמורת תוצאות, באתר גלובס, 12 ביולי 2017
↑  שחר בוצר, גם אימפקט חברתי וגם תשואה פיננסית, באתר ynet, 7 בנובמבר 2017
| ניירות ערך והשקעות בשוק ההון |
| --- | --- | --- |
| ניירות ערך הוניים | הון מניות • מניה • מניה רגילה • כתב אופציה • כתב זכויות • מניות הטבה • כתב זכויות • מניית בכורה • מניית שליטה • מניות באוצר • יחידת השתתפות • בעל מניות |  |
| ניירות ערך התחייבותיים | איגרת חוב (איגרת חוב קונצרנית • איגרת חוב ממשלתית • איגרת חוב מוניציפלית) • אג"ח אופציה |  |
| ניירות ערך אחרים | קרן נאמנות • קרן מחקה • תעודת סל • תעודת סל בחסר • קרן סל • נייר ערך המיר • המירות • אג"ח להמרה |  |
| קבוצות ניירות ערך | שטר הון • מניית בכורה |  |
| השקעות שאינן נייר ערך | מוצר מובנה • פיקדון • חיסכון • חשבון בנק • קרן הון סיכון • קרן גידור • קרן השקעות פרטיות • מימון המונים • הלוואת בעלים • קרן נדל"ן |  |
| חסכונות פנסיוניים | קופת גמל (קרן פנסיה • קרן השתלמות) • קופת גמל להשקעה • ביטוח מנהלים • קופת גמל בניהול אישי |  |
| נגזרים | אופציה • חוזה עתידי • אופציה אקזוטית (אופציה בינארית • אופציה אסייתית) • CDO • CDS • עסקת החלף |  |
| סחורות נפוצות | סחורה • זהב • כסף (יסוד) • נפט |  |
| מטבעות דיגיטליים | הצעת מטבע ראשונית • מטבע מבוזר • ביטקוין |  |
| ניתוח ניירות ערך | ניתוח טכני • מודל בלאק ושולס • בטא (מדד) • ארביטראז' • רווח למניה |  |
| בורסות מרכזיות | הבורסה לניירות ערך בתל אביב • נאסד"ק • הבורסה לניירות ערך בניו יורק • הבורסה לניירות ערך בלונדון • Euronext |  |
| מדדים מרכזיים | מדד תל אביב 35 • מדד נאסד"ק 100‏ • מדד דאו ג'ונס • CAC 40 • DAX • FTSE 100 • S&P 500 |  |
| תאגידים | מיזוגים ורכישות • הערכת שווי • בדיקת נאותות • הצעת רכש • השתלטות עוינת • רכישה ממונפת • מנוף פיננסי • דיבידנד • מיזוג חברות • פירוק חברות • דיני תאגידים • שליטה |  |
| דוחות כספיים | יחסים פיננסיים • דו"ח כספי • רואה חשבון • תקן דיווח כספי בין-לאומי • תשקיף • הערת עסק חי |  |
| רגולציה וגופים רגולטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • הפיקוח על הבנקים • חוק ניירות ערך • הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) • מועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות • פדרל ריזרב • חוק גלאס-סטיגל • רפורמת בכר • חוק החברות |  |
| היסטוריה | השפל הגדול • משבר הסאבפריים • משבר מניות הבנקים |  |
| תחומים אקדמיים קשורים | מימון • חשבונאות • כלכלה • מנהל עסקים |  |
| דירוג אשראי | דירוג אשראי • דירוג אג"ח • מודי'ס • סוכנות הדירוג פיץ' • סטנדרד אנד פורס |  |
| ערכים נוספים | הנפקה • ערך ריאלי וערך נקוב • הנפקה ראשונה לציבור • השוק הראשוני • השוק המשני • בנק השקעות • חיתום • רכישה עצמית • בורסה לניירות ערך • נייר ערך • ברוקר • דילר • חוזה הפרשים • מסלקת הבורסה • נייר ערך מגובה משכנתה • איגוח • עושה שוק • מעבר לדלפק • ספר הפקודות • מכירה בחסר • שורט סקוויז • קסטודיאן • שוק המעו"ף • בקדייטינג • מידע פנים • Dark Pool • הרצת מניות • ויסות שערי ניירות ערך • סיכון אשראי • נזילות פיננסית • EBITDA • אמות מידה פיננסיות • פירמידת שליטה • עקום התשואה • אזהרת רווח |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558171605171  BnF: cb11974118m (data)  GND: 4027556-5  HDS: 013837  LCCN: sh85067715  NARA: 10638702  NDL: 00573346  NKC: ph114790
יהודה המתעורר

תבנית:יצירת אמנות
יהודה המתעורר הוא פסל מעשה ידי האמן אברהם מלניקוב. הפסל ניצב בפארק הלאומי ברמת גן.
שמו של הפסל מהווה חידוש איקונוגרפי-ציוני של דמות "יהודה השבויה", המופיעה על מטבעות הנצחה שטבעו הרומאים לאחר ניצחונם על היהודים במרד הגדול. מוטיב זה דומה למוטיב המופיע על גבי אריח קרמיקה מזוגג שהוכן בסדנאות בית הספר "בצלאל" עבור "בית ביאליק" בתל אביב-יפו במחצית הראשונה של שנות ה-20 של המאה ה-20.
בשונה מהייצוג על גבי אריח הקרמיקה, בחר מלניקוב להמיר את הייצוג הנשי של האומה ("בת ציון") בדמות גברית. הדמות מתוארת ככורעת, כשאחת מידיה מתוחה מאחורי הראש. עיצוב הדמות הוא מונומנטלי המתבטא בהדגש השרירים ועיצוב תווי הפנים בצורה מעט סכמאטית, בהשפעת הפיסול של המזרח הקרוב.
ראו גם

יהודה המשתחררת
ראש אפנדי
שטייר SSG 69

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רובה צלפים
 נגזרות:  SSG 69 PI, SSG 69 PII, SSG 69 PIV
 תכנון:  שטייר, 1969
 מדינה מייצרת:  אוסטריה אוסטריה
 יצרן:  שטייר 
 תקופת השימוש:  1969–הווה (כ־56 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת האזרחים בסוריה 
 מידע טכני
 קליבר:  מוצע במספר קליברים, בהם:  7.62x51mm NATO‏ 0.43 Winchester‏ 0.22-250 Remington ‏(ב-PI)
 פעולה:  רובה בריחי
 הזנה:  מחסנית בת 5 כדורים
 כוונות:  משתנה
 אורך כולל:  כ-1119 מ"מ
 אורך קנה:  650 מ"מ
 משקל ריק:  כ-4 ק"ג
 קצב אש:  בודדות
 מהירות לוע:  תלוי בתחמושת
 טווח אפקטיבי:  800 מטר
 דיוק:  0.5 דקת קשת
 
רובה SSG 69 (קיצור של Scharfschützengewehr 69) של שטייר מאנליכר הוא רובה צלפים בריחי המיוצר על ידי Steyr Mannlicher. הרובה משמש מספר צבאות והוא רובה הצלפים התקני של צבא אוסטריה.
הרובה אומץ בשנת 1969. הוא הקדים את זמנו בשימוש של קנים סינתטיים שחושלו בשיטת "cold-hammer" כדי להגביר את הדיוק. ה-SSG נחשב לרובה צלפים מדויק מאוד ובעל דיוק של מתחת ל-0.5 דקת קשת (MOA). הרובה שימש מספר קלעים בתחרויות קליעה בינלאומיות בהם ניצחו.
לרובה מספר גרסאות. ישנה גרסה אזרחית בשם SSG 69 PI והיא נמצאת בשימוש, בנוסף לצבאות, גם בכוחות משטרה. הגרסאות השונות נבדלות בעיקר בפרטים קוסמטיים, למעט גרסת SSG-PIV בעלת קנה קצר יותר - 409 מ"מ - עם מעלה סלילים של 1:250mm (בערך 1:10 אינץ') שתוכנן להתמודד עם תחמושת תת-קולית.
משתמשים

אוסטריה אוסטריה - צבא אוסטריה ו-EKO קוברה
ישראל ישראל - היה בעבר בשירות הימ"מ
ארגנטינה ארגנטינה
הולנד הולנד - חיל הנחתים ההולנדי
טוגו טוגו
ירדן ירדן
סוריה סוריה
פולין פולין
פרו פרו
גלריה

רובה SSG 69 של צבא אוסטריה
הפעולה הבריחית של ה-SSG 69
גרסת  SSG 69 PII
גרסת SSG 69 PIV
הערות שוליים

↑  דיוק (יכולת הקביצה) של רובה נמדד בדקות קשת (MOA). מספר זה מייצג את הסטייה הזוויתית המרבית מנקודת הפגיעה וככל שהוא נמוך יותר כך הרובה מדויק יותר. לדוגמה: רובה צלפים בעל דיוק של 1 MOA מקבץ (יורה מספר קליעים אל עבר אותה מטרה) בפיזור של 3 ס"מ בירי למרחק 100 מטר (1.047 אינץ' בירי למרחק 100 יארד).
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הכרוניקה הצרפתית

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  וס אנדרסון
 הופק בידי:  וס אנדרסון ג'רמי דוסון סטיבן ריילס
 תסריט:  וס אנדרסון סיפור: וס אנדרסון, רומן קופולה, הוגו גינס וג'ייסון שוורצמן
 עריכה:  אנדרו ויסבלום
 שחקנים ראשיים:  בניסיו דל טורו אדריאן ברודי טילדה סווינטון לאה סדו פרנסס מקדורמנד טימותי שאלאמה לינה קודרי ג'פרי רייט מתייה אמלריק סטיבן פארק ביל מארי אוון וילסון
 מדבבים:  אנג'ליקה יוסטון 
 מוזיקה:  אלכסנדר דספלאט
 צילום:  רוברט יאומן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Indian Paintbrush American Empirical Pictures
 חברה מפיצה:  Searchlight Pictures
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  יולי 2021 (פסטיבל קאן) ארצות הברית 22 באוקטובר 2021
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה קומית
 מקום התרחשות:  צרפת, Liberty 
 תקופת התרחשות:  המאה ה־20, מאי 1968 
 תקציב:  25 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
הכרוניקה הצרפתית (באנגלית: The French Dispatch) הוא סרט דרמה קומית-אנתולוגית אמריקאי שכתב וביים וס אנדרסון המבוסס על סיפור מאת אנדרסון, רומן קופולה, הוגו גינס וג'ייסון שוורצמן. עלילת הסרט מתמקדת בשלושה סיפורים שונים הקשורים לדסק החוץ הצרפתי של עיתון בדיוני בקנזס.
בסרט מופיע אנסמבל שחקנים הכולל את בניסיו דל טורו, אדריאן ברודי, טילדה סווינטון, לאה סדו, פרנסס מקדורמנד, טימותי שאלאמה, לינה קודרי, ג'פרי רייט, מתייה אמלריק, סטיבן פארק, ביל מארי ואוון וילסון. בצוות השחקנים המשני של הסרט מופיעים שחקנים ששיתפו פעולה בעבר עם אנדרסון, ביניהם לייב שרייבר, אדוארד נורטון, וילם דפו, סירשה רונאן, ג'ייסון שוורצמן ואנג'ליקה יוסטון.
בכורת הסרט העולמית התקיימה בפסטיבל קאן במהלך יולי 2021, ולאחר מכן, עלה הסרט לאקרנים בבתי הקולנוע ב-22 באוקטובר 2021 לאחר שעלה לאקרנים בפסטיבל הקולנוע ה-59 בניו יורק.
רקע ותקציר עלילתי

הסרט מתואר כ"מכתב אהבה לעיתונאים המוצבים במאחז של עיתון אמריקאי בעיירה צרפתית בדיונית במהלך המאה ה-20", ובמרכזו שלושה סיפורים הקשורים לדסק החוץ הצרפתי של עיתון בדיוני בקנזס. במרכז עלילת הסרט יש אוסף של סיפורים שפורסמו על ידי "המשלוח הצרפתי", המתרחשים בעיירה הצרפתית הבדויה אונווי סר בלייזה. הסרט נכתב בהשראת אהבתו של אנדרסון למגזין "הניו יורקר", ודמויות ואירועים אחדים בסרט מבוססים על דמויות ואירועים אמיתיים מקורות המגזין. אחד משלושת הסיפורים מתמקד במחאת כיבוש הסטודנטים במאי 1968, בהשראת כתבתו של מאוויס גלאנט שפורסמה בשני חלקים – "האירועים במאי: יומני פריז". סיפור עלילה נוסף, שמציג את דמותו של אדריאן ברודי, ז'וליין קדזיו, מבוסס על "ימי דובין", כתבה בת שישה חלקים ב"הניו יורקר" על סוחר האמנות לורד דובין.
כשדיבר עם המגזין הצרפתי "שרנטה ליברה" באפריל 2019, אמר אנדרסון: ”לא קל להסביר את העלילה, [מדובר ב]עיתונאי אמריקאי הנמצא בצרפת [שמפיקה] את כתב העת שלו. זה יותר דיוקן של האיש הזה, של העיתונאי הזה שנלחם לכתוב מה שהוא רוצה לכתוב. זה לא סרט על חופש העיתונות, אבל כשאתה מדבר על עיתונאים אתה מדבר גם על מה שקורה בעולם האמיתי.”
צוות השחקנים והדמויות

טוני רוולורי - מוזס רוזנטלר בצעירותו.
בניסיו דל טורו – מוזס רוזנטלר, אמן הכלוא בבית הכלא.
אדריאן ברודי – ג'וליאן קדזיו, סוחר אמנות, שמבוסס על דמותו של לורד דובין.
טילדה סווינטון – ג'יי. קיי. ל. ברנסן, סופרת וחברת צוות בדסק "המשלוח הצרפתי".
לאה סדו – סימון, סוהרת והמוזה של רוזנטלר.
פרנסס מקדורמנד – לוסינדה קרמנץ, עיתונאית הממונה על סיקור מהפכת הסטודנטים.
טימותי שאלאמה – זפירלי, סטודנט מהפכן; בן זוגה של ג'ולייט.
לינה קודרי – ג'ולייט, סטודנטית מהפכנית; בת זוגו של זפירלי.
ג'פרי רייט – רובוק רייט, עיתונאי הממונה על טור האוכל של "המשלוח הצרפתי", המבוסס על דמויותיהם של הסופר ג'יימס בולדווין והעיתונאי איי. ג'יי. ליבלינג.
אלכס לותר – מוריסוט
מתייה אמלריק – מפכ"ל המשטרה האלמן שבנו נחטף.
סטיב פארק (אנ') – סגן נסקפייר, שף ושוטר הממונה על פתרון מקרה החטיפה.
ביל מארי – ארתור האוויצר ג'וניור, עורך "המשלוח הצרפתי", המבוסס על דמותו של הרולד רוס, המייסד-שותף של "הניו יורקר".
אוון וילסון – הרבסנט סזראק, סופר וחבר צוות בדסק "המשלוח הצרפתי", המבוסס על דמותו של ג'וזף מיטשל, סופר שכתב עבור "הניו יורקר".
לייב שרייבר - מנחה תוכנית אירוח המראיין את רובוק רייט.
אליזבת מוס – חברת צוות בדסק "המשלוח הצרפתי".
אדוארד נורטון – החוטף
וילם דפו – אסיר
לויס סמית – אפשור קלמפייט, אספנית אמנות.
סירשה רונאן – אישה מסתורית
כריסטוף ואלץ – בוריס שומרס
ססיל דה פראנס
גיום גליאנה
ג'ייסון שוורצמן – הרמס ג'ונס, חבר צוות בדסק "המשלוח הצרפתי".
רופרט פרנד
הנרי וינקלר – אחד משותפיו העסקיים של קדזיו.
בוב בלבן – אחד משותפיו העסקיים של קדזיו.
היפוליט ג'ררדו
אנג'ליקה יוסטון (מספרת, בקולה בלבד)
פישר סטיבנס, גריפין דאן ווולי וולודרסקי מגלמים חברי צוות נוספים ב"המשלוח הצרפתי", ואילו מוחמד בלג'ין מגלם את מיטש מיטש, סטודנט מהפכן. בנוסף, דניס מנוצ'ט, בנג'מין לברנה, וינסנט מקיין, פליקס מואטי ואנג'ליקה בט פליני לוהקו לתפקידים ששמותיהם טרם פורסמו.
הפקה > פיתוח וליהוק

באוגוסט 2018 דווח כי וס אנדרסון יכתוב ויביים סרט מוזיקלי המתרחש בצרפת, לאחר מלחמת העולם השנייה. בנובמבר 2018 הוכרז שהסרט יופק על ידי ג'רמי דוסון יפיק את הסרט, והשחקנים טילדה סווינטון ומתייה אמלריך יככבו בסרט. דוסון גם אישר שהסרט אינו מחזמר. בנוסף, הופצו שמועות לפיהם נטלי פורטמן, בראד פיט וליאה סיידוקס ישתתפו בסרט. בדצמבר 2018, הוכרז כי אנדרסון יכתוב ויביים את הסרט, בו יככבו פרנסס מקדורמנד, ביל מארי, טימותי שאלאמה, בניסיו דל טורו וג'פרי רייט; ואושרה השתתפותה של סיידוקס.
מאוחר יותר באותו חודש, לוהקו לצוות השחקנים לויס סמית וסירשה רונאן. בינואר 2019, אושרה ליהוקם של אוון וילסון, אדריאן ברודי, הנרי וינקלר, וילם דפו, בוב בלבן, סטיב פארק, דניס מנוצ'ט, לינה קודרי, אלכס לות'ר, וינסנט מקיין, וינסנט לקוסט, פליקס מואטי, בנג'מין לברנה, גיום גליאנה וססיל דה פראנס. עוד נמסר כי הצלם רוברט יאומן יהיה אמון על צילומי הסרט. בפברואר 2019 אושר ליהוקם של וולי וולודרסקי, פישר סטיבנס, גריפין דאן וג'ייסון שוורצמן לצוות השחקנים של הסרט. באפריל 2019, דווח על ליהוקם של כריסטוף ואלץ, רופרט פרנד ואליזבת מוס.
בתחילה, השחקנית קייט וינסלט לוהקה לסרט, אך היא פרשה על מנת להשתתף בהפקת הסרט "אמונט".
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו בנובמבר 2018, בעיירה אנגולם (הנמצאת בדרום-מערב צרפת) והסתיימו במרץ 2019. מארי ורונאן, שלהם יש תפקידים קטנים במהלך עלילת הסרט, צילמו את הסצנות שלהם במשך יומיים.
הפצה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה .
בספטמבר 2019 רכשה החברה "Searchlight Pictures" את זכויות הפצת הסרט. הסרט התעתד לעלות לאקרנים בבכורה עולמית במהלך פסטיבל הקאן ב-12 במאי 2020, ולעלות לאקרנים בבתי הקולנוע ב-24 ביולי, אך בעקבות התפרצות מגפת הקורונה, הפסטיבל בוטל והסרט הוצא מלוח זמני ההפצה ב-3 באפריל 2020. לאחר מכן, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-16 באוקטובר 2020, לפני ששוב הוצא מלוח זמני ההפצה ב-23 ביולי 2020. במאי 2021, נמסר כי בכורת הסרט העולמית תתקיים במהלך פסטיבל קאן שייערך ביולי 2021. הסרט עתיד לעלות לאקרנים בבתי הקולנוע ב-22 באוקטובר 2021, לאחר שעלה לאקרנים במהלך פסטיבל הקולנוע ה-59 בניו יורק.
פליקוזאוריה

| פליקוזאוריה |
| --- | --- |
 שלד של ספנקודון
תקופה
קרבון פנסילבני-פרם 260.4–308 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: פליקוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
סדרה:: פליקוזאוריה
שם מדעי
 Pelycosauria ‏קופ, 1878

מקדימה: ה-Varanops דמוי-הלטאה, מאחוריו האופיאקודון בעל הלסתות הגדולות ואחריו הקוטילורוניצוס הדומה לצב קדום
פליקוזאוריה (שם מדעי: Pelycosauria) היא קבוצה פרפילטית של סינאפסידים קדומים יותר מהתראפסידים, אשר הופיעו בתקופת הקרבון ושגשגו בפרם המוקדם. כיום חוקרים רבים רואים בה קבוצה מבוטלת, מאחר שהיא מתבססת על נתונים לא טקסונומיים לחלוטין. מוצאם הוא מהסינאפסידים הבסיסיים, אשר התפתחו מדמויי זוחלים במשך הקרבון.
יצורים אלה היו מאבותיהם הרחוקים של היונקים המודרניים והם היו בעלי לסתות מפותחות, רגליים חזקות שעמדו מתחת גופם וחלקם היו בעלי מפרש גבי איתו הם שמרו על חום גוף קבוע.
חלקם מהם היו טורפים ואחרים צמחוניים או אוכלי כל. הם היו מגוונים בגודלם והגדול שבהם היה הקוטילורוניצוס שהגיע לאורך 6 מטרים ושקל עד 2 טונות.
הפליקוזאורים החלו לדעוך עם סיום הפרם ונכחדו לחלוטין בסוף עידן הפלאוזואיקון בהכחדה הגדולה של הפרם-טריאס.
מיון

משפחה Eothyrididae
משפחה Caseidae - בה האאוקסיה
משפחה Varanopidae
משפחה אופיאקודונטיים (Ophiacodontidae)
משפחה Edaphosauridae - בה האדפוזאורוס
משפחה Palaeohatteriidae
משפחה ספנקודונטיים (Sphenacodontidae)
חי (אלבום של שי 360)

חי הוא אלבום הסולו הראשון של שי 360 בעברית. האלבום נמכר החל משנת 2005.
האלבום כולל מספר סינגלים כאשר המוכר ביותר הוא "קבל" בהשתתפות הראפרים סאבלימינל, הצל וגיא מזיג. באלבום מתארחים אמנים רבים כמו אבי סינגולדה (גיטרות), ברק ציוני (בס), איציק שמלי ועוד.
רשימת השירים

חי
שי הגיע
קבל
שבור את הדממה
כמו חיות
יאסו
עננים אדומים
עדות
לא יודע מה לעשות
אלוהים שלי
אם רק היית יודעת
360
פנאי פלוס
רק בן אדם
פת במלח
מה שראינו
המאבק
שיחה ממתינה
סינגלים

| קבל |
| --- | --- | --- | --- |
| תמונה | רקע | מיקום שיא במצעד |  |

|  | יצא לאור: 2005 |  |  |
|  | אורך: 3:54 |  |  |
|  | מפיק: סאבלימינל |  |  |
|  | פזמונאי: הצל, סאבלימינל, גיא מזיג ושי 360 |  |  |
מלחין: הצל, סאבלימינל, גיא מזיג, שי 360, אלון רוסרט ושלומי ביטון:
הבנק המרכזי של סוריה

| --- | --- |


 
 מטה מרכזי:  דמשק 
 הקמה:  1953 
 מדינה:  סוריה סוריה
 מטבע:  לירה סורית
 קוד ISO 4217:  syp
 שער לוֹוִים:  4%
 שער פיקדונות:  6%
 
 cb.gov.sy
 
הבנק המרכזי של סוריה (בערבית: مصرف سورية المركزي) ההוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי של סוריה.
הבנק המרכזי של סוריה הוקם על פי חוק בשנת 1953, והחל לפעול ב-1 באוגוסט 1956. משרדי הבנק הראשיים שוכנים בדמשק, בירת סוריה, ולבנק 11 סניפים בערי הבירה של מחוזות המדינה.
היסטוריה

עם העצמאות שלטו בנקים בבעלות צרפתית ובריטניה בפעילות הבנקאית בסוריה. הבנק הגדול ביותר, Banque de Syrie et du Liban בבעלות צרפתית (בנק סוריה ולבנון), נטל על עצמו את תפקידי הבנק המרכזי והפך לבנק להנפקת מטבעות, בנוסף לפעילותו המסחרית. סוריה הצטרפה לקרן המטבע הבינלאומית (IMF) ב-10 באפריל 1947 וקבעה את שער החליפין על 2.19 ליש"ט ל-1 דולר ארצות הברית.
החוק להקמת הבנק המרכזי של סוריה התקבל בשנת 1953, אך הבנק פעל רק בשנת 1956. תפקידיו כללו הנפקת שטרות, שליטה באספקת הכסף, פעילות כסוכן פיסקאלי עבור הממשלה ושליטה בבנקים באשראי ובנקים מסחריים. כמו כן, הוא היה אמור לשמש כבנק הפיתוח של המדינה עד שיוקמו בנקים מיוחדים למגזרים שונים. לבנק המרכזי היו סמכויות שיקול דעת ניכרות ביחס למערכת הבנקאית, אך הוא עצמו היה אחראי ובשליטתה של המועצה לכסף ואשראי, קבוצת מדיניות של פקידים בכירים.
לאחר מלחמת סואץ 1956, נתפסו אינטרסים בנקאיים צרפתיים ובריטים כנכסי אויב. בשנת 1958, ולאחר האיחוד עם מצרים, החלה המדינה לערב את מערכת הבנקאות המסחרית ובשנת 1961 יישמה מדיניות של הלאמה מוגבלת .
בשנת 1966, המדינה הלאימה את כל הבנקאות המסחרית, ומיזוגה את כל הבנקים המסחריים הקיימים לבנק מסחרי מאוחד אחד של סוריה. הממשלה גם הקימה בנקים מיוחדים כדי לקדם פיתוח כלכלי.
סנקציות

ארצות הברית הטילה סנקציות על הבנק המרכזי של סוריה מאז מאי 2004, לפי סעיף 311 ל-USA PATRIOT Act, כאשר הבנק מואשם בהלבנת הון. הסנקציות חסמו את סוריה מהמערכת הפיננסית העולמית. כדי לעקוף את הסנקציות, הסורים מבצעים עסקאות זרות באמצעות בנקים במדינות שכנות, במיוחד לבנון, אך הופכים אותם לפגיעים לשיבושים כלכליים במדינות אלו.
בגלל פעולות הממשלה במלחמת האזרחים בסוריה, ארצות הברית, קנדה, האיחוד האירופי, הליגה הערבית וטורקיה הטילו כולן סנקציות על סוריה, כולל הבנק המרכזי הסורי. הבנק המרכזי הסורי ניסה באופן פעיל לערער את הסנקציות השונות הללו, כאשר פקידי בנק נפגשו עם מוסדות ידידותיים כמו בכירי גזפרומבנק במוסקבה במרץ 2012. הבנק נטל תפקיד חשאי יותר ויותר במגזר הפרטי המקומי מכיוון שהכלכלה הכושלת של המדינה הרתיעה השקעות זרות.
ב-23 בדצמבר 2020, משרד האוצר האמריקאי לבקרת נכסים זרים (OFAC) הטיל סנקציות על הבנק המרכזי של סוריה יחד עם תשעה ישויות נוספות ושבעה אנשים, בשל תפקידם במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.
ההתקפות על הבנק

מאז תחילת מלחמת האזרחים בסוריה הותקף בניין הבנק המרכזי שלוש פעמים: באפריל 2012 נורה רימון רקטי לעבר הבניין; באפריל 2013 הוא הושפע מפיצוץ מכונית תופת בקרבת מקום; ובאוקטובר 2013 הוא נפגע על ידי פצצות מרגמה.
ב-8 בדצמבר 2024 במהלך נפילת משטר אסד דווח כי מטה הבנק בדמשק נבזז, וכי חמושים ואזרחים צולמו כשהם יוצאים ממנו ובידיהם תיקים ושקים ובהם כסף מזומן.
נגידים

1.איזאת טרבולסי (1956–1961)
2.חוסני אל סוואף (1961–1963)
3.נוראללה נוראללה (1963–1963)
4.עדנאן אל פארה (1963–1970)
5.נאסוח אל דאקאק (1971–1978)
6.ריפעת אל אכד (1978–1984)
7.הישאם מוטוואלי (1984–1987)
8.מוחמד אל שריף (1987–1995)
9.מוחמד בשאר כאברה (1995–2004)
10.עדיב מאילה (2005–2016)
11. דוריאד דוגרם (2016–2018)
12.חאזם קרפול (2018–2021)
13.מוחמד עיסאם חזימה (2021-2024)
14.מייסה סברינה (2024-הווה)
הערות שוליים

↑  CBOS's Branches in Syria, ‏11 באוקטובר 2013
↑  אפרת נומברג יונגר, ‏לואי ויטון, פרארי ושקיות מזומנים: כך נראית הביזה הגדולה בארמון של אסד, באתר ‏מאקו‏, 8 בדצמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007430528505171  BnF: cb12321802h (data)  ISNI: 0000 0001 2175 3480  LCCN: nr90021207  SUDOC: 032128630  VIAF: 144078731   WorldCat (עם VIAF): 144078731 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בנקים ובנושא סוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
PGM Ultima Ratio

| --- | --- |

רובה PGM Ultima Ratio Commando
 מידע כללי
 סוג:  רובה צלפים
 נגזרות:  4 דגמים: Intervention (התערבות)  Commando I (קומנדו I)  Commando II (קומנדו II)  Integral Silencieux (עם משתיק קול)
 מדינה מייצרת:  צרפת צרפת
 יצרן:  PGM Précision
 מדינות המשתמשות:  צרפת, ישראל, בולגריה, סלובניה
 מידע טכני
 קליבר:  7.62 מ"מ נאט"ו
 פעולה:  בריחי
 חירוק קנה:  1:5 inch
 הזנה:  מחסנית חיצונית של 5 או 10 כדורים
 כוונות:  כוונת טלסקופית עם כוונות ברזל לגיבוי
 אורך כולל:  התערבות:   1158 מ"מ (קת פתוחה)   873 מ"מ (קת סגורה)
 אורך קנה:  (תלוי בדגם) התערבות: 600 מ"מ  קומנדו I: ‏ 550 מ"מ  קומנדו II: ‏ 470 מ"מ  משתיק קול אינטגרלי: 400 מ"מ
 משקל ריק:  (תלוי בדגם) התערבות: 7.39 ק"ג  קומנדו I: ‏ 6.26 ק"ג  קומנדו II: ‏ 6.12 ק"ג  משתיק קול אינטגרלי: 7.08 ק"ג
 טווח אפקטיבי:  800 מטר
 דיוק:  0.5–0.25 דקת קשת
רובה PGM Ultima Ratio הוא רובה צלפים שתוכנן ומיוצר על ידי חברת PGM Précision הצרפתית. הרובה מיוצר בעיקר בקליבר 7.62x51 mm NATO אך ניתן להזמינו גם במספר קליברים אחרים, תלוי בדגם. הרובה תוכנן כרובה צלפים נגד אנשים ונחשב למדויק ביותר, אמין ונוח ליורה. מתחריו העיקריים בנתח שוק זה של רובי הצלפים הם אקורסי אינטרנשיונל ארקטיק וורפר ורובי סאקו TRG, ורובי צלפים אמריקאים.
שם הרובה בא מלטינית ופירושו "המוצא האחרון (שהוא כוח)" ונלקח מהביטוי "ultima ratio regum" ("הטיעון הסופי של מלכים", כלומר מלחמה) שהיה חרוט על תותחיו של לואי ה-14, מלך צרפת.
הרובה היה בשירות היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור של ישראל, הימ"מ, ביחד עם "אחיו הגדולים" PGM 338 ו-PGM Hecate, בזכות דיוקו הרב, הארגונומיה הנוחה שלו והאיכות הכללית שלו. צלפי הימ"מ השיגו בו מקבצים של רבע דקה של מעלה (0.25 MOA), דיוק הנחשב לאחד הטובים כיום בעולם (כיום רוב רובי הצלפים משיגים דיוק של 1–0.5 דקה של מעלה).
מבנה והנדסה

מערכת ה-Ultimo Ratio (להלן UR) היא רובה שתוכנן מראש כרובה צלפים ולא גרסה משופרת או מושבחת (accurised) של רובה רגיל.
כמו "אחיו" הגדולים - PGM Hecate II בקליבר 0.5 BMG ו-PGM 338 בקליבר 0.338 לפואה - רובה ה-UR בנוי סביב שלדת מתכת קשיחה, דבר המעניק לו מראה "שלדי". תכנון זה נועד להפחית משקל ולהקל את תחזוקת הרובה.
למרות שהרובה מוצע בעיקר בקליבר 7.62 מ"מ נאט"ו ניתן להזמינו בקליברים שונים, כאשר היצע הקליברים האפשריים תלוי בדגם (התערבות, קומנדו I ו-II או הדגם המושתק).
בידיו של צלף מיומן הרובה מסוגל להשיג באופן עקבי דיוק של 0.5 דקת קשת (0.5 MOA) עם תחמושת Match Grade, אך גם מקבצים של 0.25 דקה של מעלה ומטה הם לא נדירים.
את הרובה ניתן להטעין במחסנית בת טור יחיד של 5 כדורים או מחסנית בעלת שני טורים בת 10 כדורים.
החברה מציעה את האביזרים הבאים בנוסף לרובה עצמו: משתיק קול PGM, ידית אחיזה ארגונומית מעץ, מתפסים מעץ, מסילות פיקטיני ארוכות לגג הרובה ולצדדים, מתאם לטלסקופים PGM, כוונות ברזל PGM לגיבוי, תיבת נשיאה ורצועה לנשיאת הרובה.
בשימוש ישראל

רובי ה-PGM נרכשו על ידי היחידות המיוחדות של צה"ל ומשמר הגבול, בהן הימ"מ. הם נרכשו ב-3 דגמים: דגם ה-Ultima Ratio עם קנה מושתק אינטגרלית, דגם ה-PGM-338 לטווח רחוק ודגם ה-PGM Hécate II בקליבר 0.5 אינץ'. רובי ה-PGM נרכשו בשל ביצועיהם המעולים, בעיקר דיוק בירי ונוחות הפעלה לצלף. הם נרכשו בכמויות קטנות יחסית בגלל מחירם הגבוה, העובדה שלא ניתן לממן את רכישתם בכספי סיוע החוץ האמריקאי ומגבלות אירופאיות על ייצוא נשק לישראל (אמברגו).
הרובים נרכשו בשנות ה-90 של המאה ה-20 ושירתו עד סוף העשור השני של המאה ה-21. בימ"מ נעשה שימוש רב ברובים ורבים מהם נתבלו מרוב שימוש. בגלל בעיה לרכוש חלקי חילוף ותחמושת תואמת עקב אמברגו אירופאי על ייצוא נשק לישראל, ב-2013 רכש הימ"מ במקומם את רובה הצלפים המודולרי בארט MRAD (תוצרת ארצות הברית), שלו דיוק דומה ל-PGM. הבארט MRAD זכה אף הוא לחוות דעת חיוביות מאוד מצלפי הימ"מ.
משתמשים

צרפת צרפת: בשימוש צבא צרפת.
ישראל ישראל: היה בשימוש יחידות מיוחדות של צה"ל ובימ"מ.
בולגריה בולגריה: בשימוש היחידה הטקטית של המשטרה הצבאית.
סלובניה סלובניה: בשימוש צבא סלובניה.
הערות שוליים

↑  דיוק (יכולת הקביצה) של רובה נמדד בדקות קשת (MOA). מספר זה מייצג את הסטייה הזוויתית המרבית מנקודת הפגיעה וככל שהוא נמוך יותר כך הרובה מדויק יותר. לדוגמה: רובה צלפים בעל דיוק של 1 MOA מקבץ (יורה מספר קליעים אל עבר אותה מטרה) בפיזור של 3 ס"מ בירי למרחק 100 מטר (1.047 אינץ' בירי למרחק 100 יארד).
1 2 3  רובי PGM בשירות היחידות המובחרות של צה"ל באתר Isayeret.
↑  איתי בלומנטל, נחשף פירוט הנשק של הימ"מ, באתר ynet, 1 במרץ 2015.
↑  קטלוג רוב"צ PGM באתר צה"ל.
|  ‏ רובי צלפים בישראל ‏  |
| --- | --- | --- |
|  רובי הצלפים של חיל הרגלים בצה"ל | M24 SWS‏ • בארט REC10‏ • SR-25 Mk 11‏ • ברק (HTR 2000) • רוגר SR-22 •  בארט M82A1 (חה"ן) |  |
|  רובי הצלפים של יחידות מובחרות בצה"ל | M24 SWS‏ • SR-25 Mk 11‏ • PSG1‏ • מאוזר 86SR‏ • SVD דרגונוב • מקמילן TAC-338 • מקמילן TAC-50 • בארט MRAD • בארט REC10 |  |
|  רובי הצלפים של הימ"מ (היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור של משטרת ישראל) | בארט MRAD‏ • SR-25 Mk 11‏ • מקמילן ALIAS CS5 |  |
|  רובי הצלפים של הימ"ס (המסתערבים של משמר הגבול) | מאוזר 86SR • רמינגטון מודל 700 משופר • SR-25 Mk 11 • בארט REC10 • רוגר SR-22 |  |
| רובי צלפים תוצרת ישראל | גליל צלפים • M89SR‏ • IWI DAN‏ • רובה צלפים ACE‏ • ערד 7 קלעים-צלפים |  |
צליפה בישראל • צליפה • רובה צלפים •  צבא הגנה לישראל: צליפה בצה"ל •  ימ"מ: צליפה בימ"מ