stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוסטו רואיס
קריירה בינלאומית

בצעירותו, רואיס שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ספרד. לאחר ההצלחה בפ.צ. אנדורה, החליט לייצג את נבחרת אנדורה.
ב-3 ביוני 1998 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-0 לברזיל. ב-8 בספטמבר 1999 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 לרוסיה. ב-26 במרץ 2008 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת בהפסד 3-0 ללטביה.
קריירת אימון

בשנת 2008 מונה למאמן קבוצת הנוער של פ.צ. אנדורה בה אימן 3 שנים, בסיומן מונה למאמן הקבוצה הבוגרת.
בשנת 2009 מונה למאמן הנבחרת הצעירה של אנדורה במקביל לעבודתו בפ.צ. אנדורה. ב-16 ביוני 2015 הוביל את הנבחרת הצעירה לניצחון 0-1 נגד ליטא, הניצחון הראשון של הנבחרת הצעירה אי פעם.
מייקל לוין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בפברואר 1984 י"ד באדר א' ה'תשמ"ד ארצות הברית פנסילבניה, ארצות הברית
 נהרג:  1 באוגוסט 2006 (בגיל 22) ז' באב ה'תשס"ו עייתא א-שעב, לבנון חזבאללה לבנון
 מקום קבורה:  ישראלצה"ל בית הקברות הצבאי בהר הרצל, הר הרצל, ישראל
 השכלה:  גראץ קולג' 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  2004–2006 (כשנתיים)
 דרגה:    סמל ראשון
 תפקידים בשירות
 לוחם ישראלי בחטיבת הצנחנים
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה
 הנצחה
 המרכז לחיילים בודדים על-שם מייקל לוין
 
מייקל (מיכאל) לוין (באנגלית: Michael Levin; ‏17 בפברואר 1984 – 1 באוגוסט 2006) היה חייל צה"ל שנהרג במלחמת לבנון השנייה. לוין, שעלה לישראל כשנתיים טרם גיוסו בגפו מארצות הברית הפך לאחר מותו לסמל לעלייה ולציונות במאה ה-21, וכן העלה במידה רבה את ההערכה והמודעות לשירותם של חיילים בודדים בצה"ל.
ביוגרפיה

לוין נולד וגדל בפנסילבניה שבארצות הברית. סבו וסבתו מצד אמו היו ניצולי השואה. לוין פיתח עמדות והשקפות ציוניות כבר בגיל צעיר, וכן הדריך ילדים ונערים במחנות קיץ יהודיים רבים במולדתו האמריקנית.
לוין עלה לישראל כחייל בודד בגיל 19, בשנת 2003, לוין היה מוטרד מכך שהוא לא מקבל צו ראשון והחליט להגיע ללשכת הגיוס, כשנאמר לו שאין באפשרותו להיכנס ללא מסמכים, החליט לוין לטפס על הבניין ולהיכנס דרך החלון היחיד בבניין שהיה פתוח על מנת להתחיל בהליך הגיוס. באוגוסט 2004 התגייס לחטיבת הצנחנים של צה"ל.
בקיץ 2006 כשפרצה מלחמת לבנון השנייה, היה לוין בחופשה אצל משפחתו בפנסילבניה שמעבר לים. לוין חזר מיד לישראל, אך נהרג ביום הראשון שבו נכנס ללבנון, ב-1 באוגוסט 2006 בכפר הדרום-לבנוני עייתא א-שעב, כאשר כוחו נקלע למארב אויבים של ארגון הטרור האסלאמיסטי-שיעי, החזבאללה.
ביוגרפיה > הנצחה

המוני ישראלים ששמעו על כך שלוין היה חייל בודד הגיעו להלווייתו. על פי בקשתו נקבר בהר הרצל.
על-שמו קרוי המרכז לחיילים בודדים המלווה חיילים בודדים ומסייע להם  בעת שירותם בצה"ל.
מקום הטמנתו של לוין בבית הקברות הצבאי בהר הרצל הפך ברבות השנים למקום עלייה לרגל של קבוצות נוער וצעירים יהודים מרחבי העולם.
הערות שוליים

↑  סיפור חייו ומותו של סמ"ר מייקל לוין ז"ל, שנפל במלחמת לבנון השנייה, באתר YouTube, ‏18 באפריל 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007519266405171  ISNI: 0000 0000 4862 0285  LCCN: no2007048822  VIAF: 26840483   WorldCat (עם VIAF): 26840483 
תצלום קברו של לוין בהר הרצל, 2010
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1904

הבחירות הפרלמנטריות העשיריות במספרן בקנדה מאז איחוד קנדה התקיימו ב-3 בנובמבר 1907 לבחירת בית הנבחרים הקנדי, הבית התחתון בפרלמנט הקנדי. הבחירות הללו כללו שש מפלגות ובנוסף עליהם גם מספר מועמדים עצמאיים מתוכם 21 ללא שיוך פוליטי אידאולוגי, 2 בעל זיקה שמרנית ו-3 בעל זיקה ליברלית. מבין המפלגות היו המפלגה הליברלית בראשותו של ראש הממשלה המכהן, וילפריד לורייה, שכיהן מזה שתי קדנציות ברציפות, המפלגה השמרנית (לעיתים מכונה המפלגה השמרנית הישנה), לראשונה תחת הנהגתו של רוברט בורדן, שהחל דרכו הפוליטית בשנת 1896. המפלגה השמרנית-ליברלית פעלה בחסות המפלגה השמרנית ובחרה את בורדן גם כן להיות מועמד מטעמה לראשות הממשלה. נוסף על כך היו שלוש מפלגות חדשות במהלך מערכת הבחירות; המפלגה הסוציאליסטית, המפלגה הלאומנית ומפלגת העבודה הקנדית.
היו אלו הבחירות הראשונות בהן הותר למהגרים יפנים להצביע והבחירות האחרונות עד 1949 בהם היה ייצוג פרלמנטרי לטריטוריות הצפון-מערביות. היה זה מכיוון שבשנת 1905 אורגנו מחדש שטחן הדרומי של הטריטוריות (אלו שבהם היה מרכז האוכלוסין) והוקמו מתוכם הפרובינציות החדשות של אלברטה וססקצ'ואן. במהלך הבחירות הפדרליות שמרו הליברלים על הנהגתם בבית הנבחרים, עם 137 מושבים לעומת 75 מושבי השמרנים. לורייה נותר ראש הממשלה והמשיך לכהן לקדנציה שלישית. במהלך הבחירות הצביעו 71.6% מכלל בעלי זכות ההצבעה, ירידה של 5.8 אחוזים מאז הבחירות הקודמות. השמרנים היו בעלי רוב רק ביוקון (אשר לה ניתן מושב פרלמנטרי אחד בלבד), אונטריו ואי הנסיך אדוארד. המפלגה השמרנית-ליברלית ניצחה ב-5 מושבים בלבד והמשיכה לכהן באופוזיציה לצד המפלגה השמרנית לאחר הבחירות. המפלגה הליברלית לבדה הייתה בעלת רוב להקים ממשלה.
במהלך הבחירות ניצחו הליברלים בכל מושבי נובה סקוטיה, כולל המושב הפרלמנטרי של יו"ר המפלגה השמרנית בורדן בהליפקס. לורייה על כן הסדיר עבור בורדן את ייצוג מושב מחוז קרלטון באונטריו לכדי לפצות עבור מושב הליפקס בנובה סקוטיה. במהלך הבחירות השיגו הליברלים את הניצחון הגדול שלהם בבחינת מספר המושבים בבית הנבחרים עד לאותה העת.
תוצאות לפי מפלגה

| המפלגה | מנהיג המפלגה | מספר קולות | מספר מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| המפלגה הליברלית של קנדה | וילפריד לורייה | 521,041 (50.88%) | 137 |
| המפלגה השמרנית של קנדה | רוברט בורדן | 454,693 (44.40%) | 70 |
| המפלגה השמרנית-ליברלית | רוברט בורדן | 15,737 (1.54%) | 5 |
המשלחת הצבאית הפולנית בסוריה

| --- | --- |

חיילים פולנים בסוריה
 פרטים
 מדינה:  פולין פולין
 שיוך:   צבא פולין
 סוג:  פלוגה (בין 1974-1993) גדוד (בין 1993-2006)
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  5 ביוני 1974 – 22 באוקטובר 2009 (35 שנים)
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  כ-90 חיילים (1974-1979)  150 חיילים (1979-1992) כ-130 חיילים (1992-1993) כ-360 חיילים (1993-2009)
המשלחת הצבאית הפולנית בסוריה (בפולנית: Polski Kontyngent Wojskowy w Syrii) הייתה יחידה מיוחדת של צבא פולין אשר הוצבה ככוח שמירת שלום ברמת הגולן במסגרת אונדו"ף.
היסטוריה

ב-31 במאי 1974 נחתם הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה. ההסכם יצר אזור הפרדה ושני אזורי דילול משני צדדיו, וקרא להקמת כוח רב-לאומי שיפקח על יישומו. בו ביום התקבלה החלטה 350 של מועצת הביטחון של האו"ם אשר אישרה את הקמת כוח הפיקוח על ההפרדה של האומות המאוחדות (אונדו"ף). המדינות הראשונות שהתנדבו לשלוח כוחות לאונדו"ף היו אוסטריה ופרו, ששלחו כל אחת גדוד אחד, וכן קנדה ופולין ששלחו כל אחת פלוגת תמיכה לוגיטסית.
הפלוגה הפולנית קיבלה את השם "קבוצת הלוגיסטיקה הפולנית" (polska kompania logistyczna או בראשי תיבות: POLLOG), וב-5 ביוני 1974 היא נפרשה בצד הסורי של הרמה, במחנה פוארי המנוהל על ידי הגדוד האוסטרי (AUSBATT). ב-1979 החליטה ממשלת פולין על משלוח 60 חיילים נוספים לסוריה, נוסף על ה-90 שכבר נמצאו בארץ. לאורך שנים אלו, תפקידם של הפולנים התמצה במתן תמיכה לוגיסטית לחיילי שאר המדינות.
ב-1992, לנוכח קיצוץ רוחבי בתקציבי אונדו"ף, החליטה פולין לצמצם את הכוח ל-130 חיילים. באותה שנה החליטה פינלנד על הסגת חייליה מסוריה. הוחלט שהחיילים הפולנים יתפסו את מקומם של הפינים, ויפסיקו לשמש כיחידת תמיכה לוגיסטית. עקב כך, ב-1 בנובמבר 1993 שונה שמה של היחידה ל"הגדוד הפולני" (POLBATT). הגדוד נמצא תחת פיקודו של המושל הצבאי של קרקוב, והיה הגדוד הקרבי השני בתולדות פולין שפעל מחוץ למדינה (לאחר הגדוד הפולני בקרואטיה). עקב כך הועברו הפולנים ממחנה פואר שבצד הסורי למחנה זיוונית הנמצא בצד הישראלי. במקביל החליטה פולין להעלות את מספר חייליה בסוריה ל-360.
ב-22 באוקטובר 2009 החליטה פולין לסיים את המשימה בסוריה. החיילים הפולנים עזבו את הארץ ואת מקומם תפסו חיילי הגדוד הפיליפיני (PHILBATT). שני קצינים מהצי הפולני נותרו כיועצים במטה אונדו"ף עד 9 באפריל 2010.
פררו רושה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  בונבון 
 מוצא:  איטליה 
 יצרן:  פררו 
 תאריך יצירה:  1982 
 מרכיבים עיקריים:  אגוז לוז, שוקולד 
 
פרלין רושה, שכבה אחר שכבה.
פררו רושה (באיטלקית: Ferrero Rocher), הוא שם המותג של ממתק כדור שוקולד (פרלין) מתוצרת חברת המזון האיטלקית פררו שבסיסה בעיר אלבה, במחוז פיימונטה. כל כדור שוקולד מורכב מאגוז לוז קלוי שלם, עטוף בציפוי ופל שממולא בקרם אגוזים ועליו שכבת שוקולד חלב ושבבי אגוזים. קיימים פרלינים גם עם מילוי אחר. כל כדור שוקולד נעטף בנפרד בעטיפה משלו בצבע זהב או בצבע אחר, בהתאם למילוי. יוצר לראשונה ב-1982.
בדומה לשאר מוצרי תאגיד פררו, גם מוצר זה מתבסס על ממרח נוטלה (תערובת מומתקת של שוקולד ואגוזי לוז), אך נעשה מאמץ שיווקי ניכר לבדל את מוצרי פררו רושה ולדמות להם תדמית יוקרתית יותר.
בקנדה, הונג קונג, ברזיל ומלזיה, חבילת פררו רושה היא מתנה פופולרית בחגים, בייחוד לרגל השנה הסינית החדשה.
היסטוריה

פררו רושה הושק בשנת 1979 באיטליה, ובחלקים אחרים באירופה בשנת 1982. זמן קצר לאחר שיווקו הופסק הייצור עקב בעיה בהדפסת תוויות. מישל פררו, הבעלים של יצרנית איטלקית של שוקולד ומוצרי מתיקה, קרא לשוקולד על שם מערה (Grotto) בלורד הקדושה לקתולים, רושה דה מסביאלה. המילה רושה מגיעה מצרפתית ופירושה סלע.
הערות שוליים

↑  The Story of a Family | Ferrero Group, www.ferrero.com (באנגלית)
↑  Nur Suhaili Ramli, A review of marketing strategies from the European chocolate industry, 2017
↑  zeldacaldwell, How Ferrero Rocher chocolates were inspired by the Virgin Mary, Aleteia — Catholic Spirituality, Lifestyle, World News, and Culture, ‏2020-06-24 (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אהרן-רפאל נחמיאס

אהרן-רפאל נחמיאס (10 ביוני 1932 - 8 בנובמבר 1998) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כראש עיריית צפת וחבר הכנסת.
ביוגרפיה

נחמיאס נולד באספי שבמרוקו, ובשנת 1951 עלה לישראל.
לאורך השנים הוא כיהן כחבר הוועדה המרכזת של תנועת המושבים, כחבר מזכירות חברת העובדים, כחבר מרכז השלטון המקומי וכחבר מועצת המנהלים של "שיכון ופיתוח" ו"שיכון עובדים". בשנת 1962 נבחר לכהן כמזכיר מועצת פועלי צפת ושימש בתפקיד זה עד היבחרו לראש העירייה בשנת 1973.
במקביל לראשות העירייה, בה החזיק עד 1983, נבחר נחמיאס ב-1981 לכנסת העשירית מטעם המערך. כהונתו נמשכה גם לאורך הכנסת ה-11, בה כיהן כסגן יושב ראש הכנסת שלמה הלל. בכנסת היה חבר בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, בכנסת העשירית היה חבר ועדת הכנסת ובכנסת ה-11 חבר ועדת החקירה הפרלמנטרית לעניין דליקת הגז בקריית אתא. יחד עם מיכאל איתן היה נחמיאס בין יוזמי הכנסתה של מערכת ההצבעה האלקטרונית במליאת הכנסת.
במשך שנים עד לפטירתו בנובמבר 1998, כיהן כיו"ר ברית יוצאי מרוקו בישראל. הותיר אחריו אשה, ארבעה ילדים ונכדים רבים.
הנצחה

בשנת 2009, נקראה על שמו של נחמיאס כיכר מרכזית בצפת, הסמוכה לבית האבות שהביא להקמתו - "סוכת שלום".
הערות שוליים

↑  שתים עשרה שנים לפטירתו של אהרון נחמיאס
↑  כיכר נחמיאס אושרה במועצה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310676005171  ISNI: 0000 0000 6865 698X  VIAF: 97302749   WorldCat (עם VIAF): 97302749 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
באה מאהבה

ערך זה עוסק באלבום אולפן של יהודית רביץ. אם התכוונתם לאלבום של הופעתה בקיסריה, ראו .
באה מאהבה הוא אלבום הסולו החמישי של הזמרת יהודית רביץ שיצא בשנת 1987.
הפקה

רביץ הלחינה שישה שירים (מתוך שמונה בסך הכל). את המילים כתבו יענקל'ה רוטבליט (חמישה שירים), שלום חנוך, מיקי שביב וצרויה להב (אחד כל אחד). את שירי האלבום עיבד והפיק מוזיקלית ירון בכר, מלבד השיר "עוד על אהבה", שעובד על ידי מיקי שביב.
הלהיטים הגדולים של האלבום היו "באה מאהבה" שנבחר לשיר השנה, "רחבת הריקודים" (שבו התארחו חברי להקת "משינה" ששרו קולות רקע), "שבתות וחגים" (שנבחר במצעד גלי צה"ל לשיר הטוב ביותר של רביץ) ו"סוף לסיפור" (ששימש כרקע מוזיקלי בקמפיין של האמנים נגד התמלוגים הנמוכים). פרט להם, בלטו גם השירים "פחד" ו"הוא הולך ממך", שבוצע עם קולות רקע של רביץ עצמה.
בעקבות האלבום יצאה רביץ לסיבוב הופעות שכלל אולמות ופארקים - מקומות גדולים בהרבה מאלו שהופיעה לפניהם (מלבד ב"הכבש השישה עשר"). בנוסף חברה לסיבוב הופעות ביחד עם נורית גלרון, איתה הקליטה גרסת כיסוי לשיר "כשאת בוכה את לא יפה".
בשנת 2008 יצאה רביץ לסדרת מופעים בסימן 20 שנים ל"באה מאהבה"' שתועדה באלבום הכפול "באה מאהבה - קיסריה 2008" וכן בגרסת DVD.
רשימת רצועות

| באה מאהבה> מס' | באה מאהבה> שם | באה מאהבה> מילים | באה מאהבה> לחן | באה מאהבה> משך | באה מאהבה>  | באה מאהבה>  | באה מאהבה>  | באה מאהבה>  | באה מאהבה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | הוא הולך ממך  | יענקל'ה רוטבליט | יהודית רביץ | 6:26 |  |  |  |  |  |
| 2. | באה מאהבה  | יענקל'ה רוטבליט | יהודית רביץ | 4:34 |  |  |  |  |  |
| 3. | רחבת הריקודים  | יענקל'ה רוטבליט | יהודית רביץ | 4:59 |  |  |  |  |  |
| 4. | שירה  | צרויה להב | יהודית רביץ | 5:58 |  |  |  |  |  |
| 5. | שבתות וחגים  | יענקל'ה רוטבליט | יהודית רביץ | 5:17 |  |  |  |  |  |
| 6. | פחד  | שלום חנוך | שלום חנוך | 5:36 |  |  |  |  |  |
| 7. | סוף לסיפור  | יענקל'ה רוטבליט | יהודית רביץ | 4:32 |  |  |  |  |  |
| 8. | עוד על אהבה  | מיקי שביב | מיקי שביב | 5:44 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 43:06 |  |  |  |  |  |
משתתפים

אלון נדל - גיטרה בס
יענקל'ה רוטבליט - כותב מילים
יהודית רביץ - גיטרה אקוסטית, מלחינה
ז'אן פול זימבריס - תופים, כלי הקשה
ארז נץ - גיטרות
ירון בכר - קלידים, תכנותים, אמולטור, מעבד, מפיק מוזיקלי
טמירה ירדני - מפיקה
טיסה 427 של יו אס אייר

| --- | --- |

המטוס שהיה מעורב בתאונה, כ-6 שנים ו-11 חודשים לפני התקרית
 תאריך:  8 בספטמבר 1994
 מיקום:  העיירה הופוול במחוז בונה פנסילבניה
 גורם:  הגה כיוון תקוע
 קואורדינטות:  40°36′14″N 80°18′37″W﻿ / ﻿40.6039°N 80.3103°W﻿ / 40.6039; -80.3103
 הרוגים:  132
 פצועים:  0 
 ניצולים:  0
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  בואינג 737-300
 מספר זנב:  N513AU
 מוצא:  נמל התעופה שיקגו או'הייר
 יעד:  נמל התעופה הבינלאומי פאלם ביץ פלורידה
 מפעיל:  יו אס איירווייז
 נוסעים:  127
 אנשי צוות:  5
 he
 
טיסה 427 של יו אס אייר הייתה אסון תעופה בו נהרגו ב-8 בספטמבר 1994 132 איש (127 הנוסעים ו-5 אנשי הצוות שהיו על המטוס).
המטוס מדגם בואינג 737 בבעלות יו אס איירווייז ובעל מספר רישום N513AU, שיעדו הסופי היה דרום פלורידה, היה בטיסה מנמל התעופה שיקגו או'הייר לפיטסבורג. בהיותו עדיין בפנסילבניה יצר קשר עם יעדו, נמל התעופה של פיטסבורג, שדה תעופה ששירת בעיקר את יו אס איירווייז וקיבל הנחיה מה יהיה מסלול הנחיתה.
כ-10 ק"מ לפני שדה התעופה המטוס ביצע צלילת חרטום מגובה של כ-2 ק"מ לתוך עמק צר במהירות של כ-480 קמ"ש.
הקופסה השחורה לא גילתה דבר.
לאחר חקירה ממושכת קבעה המועצה הלאומית לבטיחות בתחבורה של ארצות הברית כי התאונה אירעה ככל הנראה עקב תקלה במנגנון הסרוו של הגה הגובה בזנב המטוס. המנגנון נתקע ועקב כך נתקע גם הגה הגובה בזווית הפוכה מזו שהטייס ביקש שיהיה בה. נקבע שתקלה זהה גרמה לשתי תאונות אוויריות נוספות בארצות הברית (טיסה 585 של יונייטד איירליינס וטיסה 517 של איסטוינד).
עזאזל ג'ייקובס

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1972 (בן 52) מנהטן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של ניו יורק בפרצ'ייס  Bayard Rustin Educational Complex 
 פרופיל ב-IMDb
 
עזאזל ג'ייקובס (באנגלית: Azazel Jacobs; נולד ב-1 בינואר 1972)  הוא במאי קולנוע ותסריטאי יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה

עזאזל ג'ייקובס גדל בניו יורק.  הוא בנם של פלו ושל הקולנוען קן ג'ייקובס (אנ').
גייקובס הוא קולנוען בז'אנדר הקולנוע העצמאי.
בשנת 2008 יצא לאור סרטו Momma's Man. הסרט השתתף בפסטיבל הקולנוע סאנדנס. הסרט צולם בבית הוריו במנהטן והוריו גילמו בו את זוג ההורים.
בשנת 2011 יצא סרטו "Terri".
בשנת 2014 לראשונה נטל חלק בתעשיית הטלוויזיה, הוא ביים והשתתף בכתיבת סדרת הקומדיה הבריטית "Doll & Em".
בשנת 2017 יצא לאקרנים סרטו "זוג אוהבים".
פילמוגרפיה > סרטים באורך מלא

Nobody Needs to Know‏ (2003)
Goodtimeskid ‏ (2005)
Momma's Man ‏ (2008)
Terri ‏(2011)
זוג אוהבים (2017)
יציאה צרפתית (2021)
His Three Daughters‏ (2023)
פילמוגרפיה > סרטים קצרים

Kirk and Kerry ‏ (1997)
Danger 44 ‏  (1999)
Dear Mexico ‏ (2000)
Message Machine ‏ (2002)
Oh Wee! ‏ (2003)
פילמוגרפיה > סדרות טלוויזיה

Doll & Em ‏ (2014)
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גות'הם | 2024 | התסריט הטוב ביותר | שלוש בנותיו | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  Azazel Jacobs, באתר mumblecore
↑  [https://lafilmforum.wordpress.com/page/2/ 
October 17/18 – Ken Jacobs and Azazel Jacobs – two different shows], באתר los angeles film forum, ‏ 12 באוקטובר 2009
↑  אנדרו או'ההיר, Portrait of the artist as a fallen angel, באתר salon‏, 21 באוגוסט 2008
↑  Clayton Davis, ‘A Different Man’ Takes Best Feature at Gotham Awards: Full Winners List, Variety, ‏2024-12-03 (באנגלית אמריקאית)
דיר קרוח

| --- | --- |

 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°54′22″N 35°44′45″E﻿ / ﻿32.906211536008°N 35.745907775996°E﻿ / 32.906211536008; 35.745907775996
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) דיר קרוח(למפת הגליל העליון רגילה) דיר קרוח(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דיר קרוח(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דיר קרוח he
 
שרידי הכנסייה מהתקופה הביזנטית
שרידי בית הבד מהתקופה הביזנטית
דיר קרוח - שרידי כפר עתיק הנמצאים בשמורת גמלא שברמת הגולן. שרידי היישוב נמצאים ליד המצוק המשקיף על נחל גמלא ובסמוך ל"שביל הנשרים".
בין המאות 4 וה-5 שכן במקום כפר נוצרי. בתקופה זו, הייתה רמת הגולן מאוכלסת בעשרות יישובים יהודים ונוצרים. מתקופה זאת נמצאים באתר שרידי מנזר (דיר בערבית), כנסייה  בסגנון שהיה נפוץ באזורים הבזלתיים בירדן ובסוריה, ובית בד שבו נמצא אגן לריסוק זיתים עגול עשוי בזלת. בכנסייה נמצאו קשתות שתמכו בתקרה העשויה אבני בזלת. מצדה הצפוני של הכנסייה נמצאה חצר שרוצפה באבן. בחצר זאת נמצאה מעל הפתח כתובת ביוונית "האל של גרגוריוס הושע ורחם אמן". כל מבני הכפר בנויים בזלת. באתר נמצא מבנה נוסף מתקופה זו שנמצאו בו קשתות אבן וצלב חקוק על המשקוף. היישוב מהתקופה הביזנטית ננטש במחצית המאה ה-7 בגלל הכיבוש הערבי.
לאחר פער יישובי של כ-600 שנה נושב במקום מחדש במאה ה-13. יישוב זה שרד עד המאה ה-14. המקום נושב מחדש במאה ה-20 על ידי אוכלוסייה סורית. המקום ננטש  מיושביו לאחר מלחמת ששת הימים.
הערות שוליים

↑  עפר בהט, ליאורה בהט, "גמלא טבע ונוף", הוצאת משרד הביטחון, 1991, עמ' 118
עדינה פורת

עדינה פורת (נולדה ב-1927) היא שופטת בית הדין הארצי לעבודה והשופטת הראשית בבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב בדימוס.
חייה

נולדה לד"ר משה אופיר (זולוטרבסקי) ד"ר לאה אופיר, מחנכת, סופרת וביתו של הרב שמואל שפירא ממייסדי המושבה מסילה חדשה ליד איסטנבול. בילדותה יצאה המשפחה לצורך לימודי האם בפקולטה לספרות עמי המזרח בקושטא. המשפחה שבה ארצה בשנת 1934. לימים שימש אביה כמושל הצבאי של יפו.
בשנת 1945 סיימה את לימודיה התיכוניים בגימנסיה העברית הרצליה. בשנים 1948–1949 שירתה בצה"ל כקריינית. בשנת 1953 סיימה בהצטיינות לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, בשנים 1953–1954 התמחתה בבית המשפט המחוזי בתל אביב ולאחר מכן הוסמכה כעורכת דין.
בשנת 1955 שימשה כיועצת המשפטית של מועצת פועלי תל אביב בהסתדרות. בשנים 1955–1959 עבדה בביקורת במשרד מבקר המדינה, ולאחר מכן עד שנת 1973 עבדה כעורכת דין עצמאית. החל משנת 1974 כיהנה כרשמת בבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב, וב-1975 מונתה לשופטת בבית הדין. ביולי 1990 מונתה לתפקיד סגנית שופט ראשי בבית הדין, ובנובמבר 1991 לשופטת ראשית. באפריל 1992 מונתה לשופטת בבית הדין הארצי לעבודה. ב-5 בפברואר 1995 פרשה לגמלאות.
לאחר פרישתה שימשה כיו"ר ועדת הבחירות של ארגון המורים. ב-2002 מונתה לעמוד בראש בין דין פנימי לעבירות משמעת שהוקם בחברת בזק.אמיר הלמר‏, בזק הקימה בית דין פנימי למשמעת בראשות השופטת עדינה פורת, באתר וואלה, 21 במאי 2002 בשנת 2004 מונתה כבוררת מוסכמת בין חברת תדירן מערכות להסתדרות בנוגע לפיטוריהם של 70 עובדים קבועים בחברה.
בעלה, חיים פורת, ממנו התאלמנה ב-2023, היה אף הוא שופט אשר כיהן כסגן נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב. בנה אריאל פורת הוא נשיא אוניברסיטת תל אביב.
הערות שוליים

1 2 3  ש. שפירא, לאה אופיר - עשור למותה, דבר, 3 בפברואר 1964
↑  לאה אופיר בלקסיקון הספרות העברית החדשה
↑  מקבלי התואר מוסמך למשפטים, זמנים, 23 במאי 1954
1 2  מחצית השופטים שהושבעו – נשים, מעריב, 28 באפריל 1992
↑  השופטת מהקרמלין, באתר ישראל היום, 21 במרץ 2014
↑  הארץ, השופטת בדימוס עדינה פורת תשמש בוררת בסכסוך בין תדיראן מערכות להסתדרות, באתר TheMarker‏, 20 במאי 2004
↑  השופט חיים פורת ז"ל באתר הרשות השופטת
| שופטי בית הדין הארצי לעבודה |
| --- | --- | --- |
| שופטים קבועים מכהנים | נשיאה: ורדה וירט לבנה • סגן הנשיאה: אילן איטח חנה אופק-גנדלר • לאה גליקסמן • סיגל דוידוב-מוטולה • אילן סופר • רועי פוליאק |  |
| נשיאים בדימוס | יגאל פליטמן • נילי ארד • סטיב אדלר • מנחם גולדברג • צבי בר-ניב |  |
| סגני נשיאים בדימוס | אלישבע ברק-אוסוסקין • יצחק אליאסוף • שאול קובובי • ישראל לוין |  |
| שופטים קבועים בדימוס | צבי טרלו • זאב נגבי • עדינה פורת • שמואל צור • עמירם רבינוביץ' • רונית רוזנפלד • מרטין אלטס • יוסף רייך |  |
ראו גם נציגי ציבור בבית הדין הארצי לעבודה
קרלוס סלים

| --- | --- |

 לידה:  28 בינואר 1940 (בן 84) מקסיקו סיטי, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 שם לידה:  Carlos Slim Helú 
 מדינה:  מקסיקו, לבנון 
 מקום מגורים:  מקסיקו סיטי 
 השכלה:  האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו (1961) 
 מעסיק:  טלמקס, אמריקה מוביל, Grupo Carso 
 השקפה דתית:  הכנסייה המרונית 
 בן או בת זוג:  סומאיה דומיט ג'מאייל (1967–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס צלחת הזהב 
 www.carlosslim.com
 
קרלוס סלים חילו
קרלוס סלים חילו (בספרדית: Carlos Slim Helú; נולד ב-28 בינואר 1940) הוא איש עסקים מקסיקני ממוצא לבנוני. סלים דורג כאדם השני בעושרו בעולם אחרי ביל גייטס עד שנת 2015. רוב עסקיו הן חברות בתחום התקשורת.
קרלוס סלים נולד ב-1940 במקסיקו כצעיר בששת ילדיהם של המרוני ג'וליאן (יוסף) סלים חדאד, שהיגר כנער מהעיירה ג'זין בלבנון, ושל לינדה חילו, אף היא בתם של מהגרים מלבנון. לאחר סיום לימודי הנדסה ב-1961 נישא קרלוס לסומאיה דומיט (Soumaya Domit).
בדצמבר 2024 הונו הוערך על ידי פורבס, בכ-81.7 מיליארד דולר.
לאחר מות אשתו ואחרי ניתוח לב שעבר, העביר את התפעול השוטף של עסקיו לידי שלושת בניו, קרלוס הבן, מרקו אנטוניו, ופטריק.
עסקיו

קרלוס סלים הוא הבעלים של:
חברת התקשורת המקסיקנית הענקית טלפונוס דה מחיקו - טלמקס (Telmex) המפעילה כ-90% מקווי הטלפון במדינה.
חברות התקשורת הסלולרית Telcel המפעילה כ-80% מהקווים הסלולריים.
אמריקה מוביל (América Móvil) חברת הסלולר הגדולה ביותר הפועלת במרכז ודרום אמריקה (כ-100 מיליון מנויים).
גרופו קארסו - קונצרן העוסק בתחומי כרייה, בנייה, תעשייה, תחבורה, ומכירה בקמעונות. החברה מחזיקה גם באחוזים מקבוצות הכדורגל ריאל אוביידו הספרדית, ופצ'וקה ולאון המקסיקניות.
גרופו פיננסיירו אינבורסה - קונצרן העוסק בבנקאות, ביטוח וביטוח פנסיוני.
מוזיאון סומאיה - מוזיאון אומנות במקסיקו סיטי. שמוצגים בה 66 אלף פרטים וביניהם אוסף גדול של פסלים של אוגוסט רודן.
וזאת בנוסף לעסקים והשקעות אחרים. סך עסקיו מהווים למעלה ממחצית שווי שוק המניות במקסיקו ותורמים כ-7% מהתמ"ג המקסיקני.
בשנת 2013 פרסם המגזין "פורבס" את רשימת המיליארדרים השנתית שלו. קרלוס סלים נמצא בה במקום הראשון, עם הון המסתכם ב-72 מיליארד דולר. בשנים 2014 ו-2015 הוא דורג במקום השני, אחרי ביל גייטס.
ראו גם

מוזיאון סומאיה
הערות שוליים

↑  Allentuck, Andrew (במרץ 2009). "Carlos Slim Helu". Trade by Numbers. globeinvestor.com. אורכב מ-המקור ב-2009-02-28. נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Carlos Slim Helu & family, Forbes
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810676905505606  BNE: XX5643351  CANTIC: a1918959x  GND: 1170414796  ISNI: 0000 0001 2233 2653  LCCN: no2003053882  NKC: js20100525001  ULAN: 500285796  VIAF: 166339661   WorldCat (עם VIAF): 166339661 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רפא מיר

רפאל מיר ויסנטה (בספרדית: Rafael Mir Vicente; נולד ב-18 ביוני 1997) המכונה בקצרה בשם רָפַא מיר, הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בולנסיה מהלה ליגה.
קריירה > קריירה מוקדמת

מיר, יליד במורסיה, החל את הקריירה שלו ב-CD Javalí Nuevo. לאחר תקופה בה כבש 120 שערים ב-ElPozo Murcia FS, הוא החל לשחק בראנרו, בה כבש 57 ו-84 שערים בעונותיו בהתאמה לפני שהצטרף לברצלונה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים הבוגרת, ולנסיה ב', ב-1 במרץ 2015 בהפסד 1–2 לל'הוספיטלט. בסך הכל ערך 2 הופעות ליגה בקבוצה הבוגרת של המועדון בטרם נמכר.
קריירה > וולברהמפטון וונדררס

ב-3 בינואר 2018 חתם מיר בוולברהמפטון וונדררס מהצ'מפיונשיפ. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו שלושה ימים לאחר מכן בסיבוב השלישי של הגביע האנגלי מול סוונסי סיטי. ב-13 בינואר 2018 ערך הופעת בכורה בליגה בתיקו 0-0 מול בארנסלי.
ב-23 ביולי 2018 הושאל ללאס פאלמאס מהליגה הספרדית השנייה. ב-19 באוגוסט ערך הופעת בכורה בניצחון 0–2 על ראוס דפורטיו. ב-1 בספטמבר כבש שער בכורה בתיקו 1-1 נגד ריאל סרגוסה.
ב-30 ביולי 2019 חזר לצ'מפיונשיפ והושאל לנוטינגהאם פורסט. הוא ערך את הופעת הבכורה ב-3 באוגוסט בהפסד 1–2 לוסט ברומיץ' אלביון.
ב-13 בינואר 2020 הושאל לוסקה. הוא ערך את הופעת הבכורה ב-19 בינואר בתיקו 1-1 עם ריאל אוביידו. ב-25 בינואר כבש שער בכורה בניצחון 1–2 על דפורטיבו לוגו. בסך הכל כבש 22 שערים ב-56 הופכות ליגה בקבוצה.
קריירה > סביליה

ב-20 באוגוסט 2021 חתם על חוזה לשש שנים בסביליה.
ב-23 באוגוסט ערך הופעת בכורה בניצחון 0–1 על חטאפה. ב-22 בספטמבר כבש שער בכורה בניצחון 1–3 על קבוצתו לשעבר ולנסיה. ב-23 בנובמבר כבש שער בכורה במסגרת אירופית, כשכבש שער בניצחון 0–2 על וולפסבורג בליגת האלופות. בעונתו הראשונה בקבוצה רשם 10 שערי ליגה.
ב-11 ביולי 2024 חזר לולנסיה והושאל לעונה אחת עם אופציית רכישה.
נבחרת ספרד

מיר היה שותף לזכייה באליפות אירופה 2019 עם נבחרת ספרד עד גיל 21, ובמדליית כסף עם הנבחרת האולימפית באולימפיאדת טוקיו 2020.
חיים אישיים

מיר הוא בנו של כדורגלן העבר מגין מיר.
תארים

וסקה
סגונדה ליגה: 2019/2020
סביליה
הליגה האירופית: 2022/2023