stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוגוסט 1914
עדות אישית

בפרק הדן בכניסתן של הספינות הגרמניות גייבן וברסלאו בפיקודו של האדמירל וילהלם סושון מן הים התיכון לים השחור מספרת טוכמן על נוסעי ספינת קיטור איטלקית קטנה שעשתה דרכה לקונסטנטינופול שהיו עדים לקרב הימי של הספינות הגרמניות עם ספינות בריטיות ולכניסת הספינות הגרמניות למיצרי הדרדנלים. היא מספרת שעל הספינה האיטלקית היו חתנו ונכדותיו של שגריר ארצות הברית בקונסטנטינופול, הנרי מורגנטאו. למרות שהדבר אינו מוזכר במפורש בספר, אחת הנכדות הייתה טוכמן עצמה, שנסעה עם אביה, מוריס ורטהיים (חתנו של מורגנטאו) בשליחות הקהילה היהודית לירושלים.
מהדורות בעברית

הספר תורגם על ידי שולמית הראבן וראה אור בשתי הוצאות ובמספר מהדורות:
הוצאת מערכות, 397 עמודים, 1964, 1982, 1996
הוצאת דביר, 544 עמודים, 1999
הערות שוליים

↑  זוכי פרס פוליצר 1963, הספר זכה בקטגוריית non-fiction
↑  חדש בספרי מערכות - אוגוסט 1914, מערכות 164, ינואר 1965, עמ' 29
↑  משבר הטילים בקובה, אתר foreignaffairs.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1064725724  VIAF: 309313440   WorldCat (עם VIAF): 309313440
אדולף פגו

| --- | --- |
אדולף פגו
אדולף פגו
 לידה:  13 ביוני 1889 מונטפרט, צרפת
 נהרג:  31 באוגוסט 1915 (בגיל 26) Petit-Croix, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 מדינה:  צרפת 
 כינוי:  "Roi du ciel" (מלך השמיים)
 השתייכות:  חיל האוויר הצרפתי
 תקופת הפעילות:  1907–1915 (כ־8 שנים)
 דרגה:  סגן משנה
 תפקידים בשירות
 טייס קרב
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 לגיון הכבוד, צלב המלחמה (צרפת)
 
אדולף פגו (13 ביוני 1889 – 31 באוגוסט 1915) היה מדריך טיס וטייס צרפתי, אלוף ההפלות הראשון בהיסטוריה הודות להישגיו במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה

אדולף סלסט פגו נולד ב-13 ביוני 1889 במונטפרט צרפת. שירת בצבא צרפת משנת 1907 עד 1913. תאריך השחרור שלו היה 13 בפברואר 1913, מיד לאחריו השתלם בשיעורי טיס והוציא רישיון טיס ב-1 במרץ 1913. פגו הוא הטייס הראשון שביצע צניחה ממטוס. במהלך הצניחה, הוא צפה במסלול הטיסה של המטוס שנטש, ראה שהמטוס ביצע לולאה, וכך עלה לראשו הרעיון לבצע תמרון לולאה בטיסתו הבאה. לאחר צניחתו אמר לעיתונאים: "ראיתי אותו, לבדו, טס בלולאה. כך שאתם רואים שזה אפשרי. בנוסף, אנסה זאת בעצמי!".
בתור טייס ניסוי בחברת המטוסים של לואי בלריו, הקדיש את כל מאמציו כדי להשיג את מטרתו והתאמן עד קצה גבול היכולת במטוס מדגם בלריו XI. מטוסו האישי עבר מקצה שינויים, והוא התאמן על הקרקע בשהייה במהופך - כל אלה על מנת לטוס במהופך ב-1 בספטמבר 1913.
ב-21 בספטמבר ביצע תמרון לולאה באוויר, בהאמינו כי הוא הטייס הראשון שעושה זאת. פגו ואנשים רבים האמינו שהוא הטייס הראשון בהיסטוריה שביצע את התמרון הקשה, אך למעשה היה זה הטייס הרוסי פיוטר נסטרוב שביצע תמרון לולאה מעל בסיס חיל אוויר בקייב ב-9 בספטמבר 1913. פגו היה הטייס הראשון שהתמחה בביצוע תמרוני לולאה. זמן קצר לאחר טיסתו ב-21 בספטמבר, הוא הוזמן על ידי הצאר הרוסי להפגין את יכולתיו בפני טייסי חיל האוויר הרוסי.
פגו נהפך למדריך טיס אהוד בקרב טייסים צרפתיים ואירופאים.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פגו התנדב לשרת בחיל האוויר הצרפתי, ובמהרה שובץ בתור טייס סיור. ב-5 בפברואר 1915, הוא והרובאי שלו הפילו שני מטוסים גרמנים ואילצו מטוס גרמני שלישי לנחות. פגו החל להטיס מטוסים חד-מושביים במהרה ובאפריל השיג שתי הפלות נוספות. הפלתו השישית הושגה ביולי.
לא ידוע בוודאות כמה מטוסי אויב פגו הצליח ל"השמיד" לחלוטין, מאחר שקרבות האוויר הראשונים היו נדירים והחוזר מהם קיבל קרדיט על אילוץ היריב לנחות. עם זאת, זוהי עובדה ודאית שפגו, ולא רולאן גארוס (שהפיל "רק" ארבעה מטוסי אויב), הוא הטייס הצרפתי הראשון שהיה זכאי לקבל תואר של אלוף הפלות.
ב-31 באוגוסט 1915, פגו הופל על ידי אחד מחניכיו לשעבר, הגרמני וולטר קנדולסקי, בעודו מנסה ליירט מטוס סיור גרמני. במותו היה בן 26. הצוות של מטוס סיור זה הטיל זרי קבורה מעבר לקווי צרפת. במהלך המלחמה קמה שמועה שקרית שוולטר יורט על ידי טייס צרפתי אחר, אך בפועל וולטר קנדולסקי שרד את המלחמה.
גלויה גרמנית מלפני המלחמה בה מוצג פגו מבצע את תמרון הלולאה שלו
פגו מקבל את עיטור "צלב המלחמה" הצרפתי
אוסף החשמל

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת דודו פארוק
 יצא לאור:  7 בדצמבר 2018
 סוגה:  היפ הופ, טראפ
 שפה:  עברית
 חברת תקליטים:  הפי"ל
 הפקה:  אורי שוחט 
 
אוסף החשמל הוא אלבום האולפן הראשון של הראפר הישראלי דודו פארוק. יצא לאור ב-7 בדצמבר 2018. כל אחד משירי האלבום יצאו כסינגלים ורק לאחר מכן אוחדו לאלבום.
מספר משירי האלבום הגיעו לתחנת הרדיו גלגלצ, שאף הזמינה את פארוק לאולפנה.
רשימת רצעות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | יחסים של המין  | 2:56 |
| 2. | דוד המלך (ערק ערק ערק)  | 3:08 |
| 3. | יום הרווקות  | 2:35 |
| 4. | חגורה שחורה  | 1:36 |
| 5. | ארמני  | 2:04 |
| 6. | דרעבאלך  | 1:28 |
| 7. | שליש שליש (עם יאנג הפנר)   | 1:17 |
הערות שוליים

↑  דודו פארוק - דוד המלך (חי באולפן גלגלצ), נבדק ב-2019-08-08
ערך זה הוא קצרמרבנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אדוארד דאונס

| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1924 ברמינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 התאבד:  10 ביולי 2009 (בגיל 85) שווייץ 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ברמינגהאם, הקולג' המלכותי למוזיקה, בית הספר מנהטן למוזיקה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  קרן אנגלית 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  Knight Bachelor 
 פרופיל ב-IMDb
 
סר אדוארד תומאס דאונס (באנגלית: Sir Edward Thomas "Ted" Downes, ‏17 ביוני 1924 - 10 ביולי 2009) היה מנצח אנגלי, שהתמחה באופרה.
דאונס עמד בקשרים עם בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן משנת 1952 ועם אופרה אוסטרליה משנת 1970. כמו כן נודע ביחסי העבודה הממושכים שלו עם התזמורת הפילהרמונית של ה-BBC ובעבודה עם תזמורת הרדיו ההולנדית. בתחום האופרה, נודע בעיקר כמנצח של ורדי.
דאונס ואשתו ג'ואן, בת 74, התאבדו במשותף במכון דיגניטאס בציריך בשווייץ, המסייע לאנשים שמבקשים מוצא מכובד מחייהם. דאונס, שהיה בן 85 במותו, היה כמעט עיוור ואיבד בהדרגה את שמיעתו. אשתו, רקדנית בלט לשעבר ומפיקה בטלוויזיה, הייתה חולת סרטן.
ילדות, נעורים ולימודים

דאונס נולד בברמינגהאם שבאנגליה. בגיל חמש החל ללמוד נגינה בפסנתר ובכינור ושר במקהלת נערים. בגיל שש-עשרה זכה במלגת לימודים לאוניברסיטת ברמינגהאם, שם למד ספרות אנגלית ומוזיקה והחל לנגן בקרן אנגלית. מלגה של קרן אנדרו קרנגי מאוניברסיטת אברדין מימנה לו שנתיים של לימודי ניצוח אצל הרמן שרכן אחרי השתלמות בקולג' המלכותי למוזיקה.
נישואים

בשנות ה-60' של המאה ה-20 נשא לאישה את ג'ואן, רקדנית בבאלט המלכותי, שהייתה בהמשך לכוראוגרפית ומפיקת טלוויזיה.
קריירת ניצוח

הקשר הארוך והפורה של דאונס עם בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן החל ב-1952 עם התמנותו כעוזר לרפאל קובליק. עבודתו הראשונה הייתה לחשן למריה קאלאס. הוא נשאר חבר בלהקה למשך 17 שנים ואחר המשיך לחזור לשם מדי שנה כמנצח אורח לפני שהתמנה למנהל מוזיקלי ב-1991. דאונס ניצח לפחות על 950 הצגות של 49 אופרות בקובנט גארדן.
פרט לכך, כיהן כמנהל מוזיקלי של אופרה אוסטרליה בשנת 1970 וניצח על ההצגה הראשונה של בית האופרה של סידני בשנת 1973, הצגת הבכורה האוסטרלית של "מלחמה ושלום" מאת סרגיי פרוקופייב. דאונס היה מנצח ראשי של תזמורת הרדיו ההולנדית עד 1983. דאונס עבד עם רבות מן התזמורות הסימפוניות בעולם, אך קיים קשר ארוך במיוחד עם התזמורת הפילהרמונית של ה-BBC (לפנים התזמורת הסימפונית הצפונית של ה-BBC), שם כיהן כמנצח אורח ראשי, אחר מנצח ראשיולבסוף כמנצח אמריטוס.
רפרטואר

דאונס נודע בתמיכתו במוזיקה בריטית ובניצוח על יצירות פרוקופייב וורדי. הוא היה מליץ יושר לסימפוניות של ג'ורג' לויד והעלה בביצוע בכורה יצירות משל פיטר מקסוול דייוויס ומלקולם ארנולד. התלהבותו מפרוקופייב באה לביטוי בביצועי יצירותיו, הן חשובות והן פחותות בחשיבותן, ברחבי העולם. כמו כן ניצח על ביצוע הבכורה באנגליה של "מלחמה ושלום" בביצוע קונצרטנטי בלידס, בשנת 1967. ב-1979 השלים את התזמור ל"מדלנה", אופרה במערכה אחת של פרוקופייב; הוא ניצח על ההקלטה הראשונה בשנת 1979 ועל הצגת הבכורה העולמית ב-1981.
התנסותו הראשונה של דאונס על המוזיקה של ורדי הייתה בשנת 1953, כשרפאל קובליק ביטל את השתתפותו בהפקת אותלו בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ודאונס ניצח על האופרה ללא כל חזרות. הוא הרגיש כדג במים, ובהמשך תמך בחידוש הפקות ורדי באנגליה. הוא ניצח על 25 מתוך 28 האופרות של ורדי והעלה את הרעיון לבצע את כולן לקראת יובל המאה למות המלחין בשנת 2001.
דאונס ביטא פעם את צערו על שמעולם לא ניצח על "אלצירה", "מלך ליום אח" וכן, במיוחד, על "ערביות סיציליאניות". וכך אמר המנצח: "אני סבור, שאני מבין את ורדי כאדן. הוא היה איכר. רגלו האחת בשמיים והאחרת נטועה בקרקע, ומשום כך הוא קוסם לאנשים בני כל המעמדות, מן הבקיאים במוזיקה ועד לאלה השומעים אותה לראשונה בחייהם.
מותו

אף כי מחלתו לא הייתה סופנית, דאונס התמודד במשך שנים רבות עם חירשות גוברת ועיוורון מלא כמעט. מצבו התדרדר לאחר החלפת מפרק ירך והוא הגיע למצב של תלות מלאה כמעט באשתו, שאובחנה כחולת סרטן סופנית, שנותרו לה רק שבועות ספורים לחיות.
ליידי דאונס הסבירה במכתב למשפחה את החלטתה לסרב לטיפול והוסיפה, כי:
כל התוכניות שיש לבצען התקבלו.
עכשיו, אני מוכרחה להגיד לכם, שאם כי קיוויתי להיות כאן עוד זמן מה, המוות איננו מדאיג אותי כלל וכלל.
אין לי שום דת וככל הנוגע לי, מדובר בסך הכל ב"הזזת מתג הכיבוי", כך שאחרי שתחשבו על זה קצת, אל תדאגו.
היו לי חיים טובים ומעניינים ואינני מתחרטת על דבר. אין לי מושג כמה זמן אחזיק מעמד אבל אני שולחת אהבה לכם ולכל משפחותיכם המורחבות.
תהנו מחייכם על עוד הם נמשכים. באהבה לכולכם, ג'ואן.
סר אדוארד, בן 85, ולידי דאונס, בת 74, סיימו את חייהם בהתאבדות מתוכננת במרפאת דיגניטאס להמתת חסד בציריך שבשווייץ, ב-10 ביולי 2009. אף כי ג'ואן לא רצתה בנוכחות הילדים, אך דיגניטאס עודדה זאת ודווח, כי השניים היו מרוצים בהגיע השעה. ילדיהם מסרו הצהרה, שדיברה על "בעיות בריאות חמורות" שמהן סבלו הוריהם.
הערות שוליים

↑  Jill Lawless Conductor Downes, wife die in Swiss suicide clinic Associated Press 14 July 2009)
↑  Keith Potter, "Opera and Concert Reports" (Proms). The Musical Times, 130(1760), pp. 621-635 (October 1989)."
↑  Martin Kettle Interview: conductor Edward Downes The Guardian, 14 June 2004)
1 2  Appel, Jacob M. Assisted Suicide for Healthy People? July 16, 2009
↑  "'They held hands as they lay down and waited for death': Son tells how he watched his parents die at Swiss suicide clinic" Daily Mail, 15 July 2009
↑  BBC Conductor dies in suicide centre 14 July 2009
↑   Conductor Sir Edward Downes and wife end lives at Dignitas clinic, The Telegraph, 14 July 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260415505171  PLWABN: 9810552545605606  BNE: XX910539  BnF: cb138934041 (data)  CiNii: DA09063123  GND: 129051616  ISNI: 0000 0001 0928 7448  LCCN: n81100627  MusicBrainz: 7096aa5e-3287-4ec9-805c-89fd13fc824a  NKC: xx0040986  NTA: 073575496  SUDOC: 074024191  VIAF: 100257002   WorldCat (עם VIAF): 100257002
אדולף פולק

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1817 Všeradice, צ'כיה 
 פטירה:  1 ביוני 1884 (בגיל 67) באדן, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית העלמין היהודי הישן של וינה 
 
אדולף פולק שמו העברי: אהרון משה פולק (בגרמנית: Adolf Pollak;‏ (1817–1884) היה תעשיין יהודי אוסטרי במאה ה-19. בעליו של חברת הענק לייצור גפרורים "א. מ. פולק" ("A. M. Pollak"), שכללה מפעלים רבים באימפריה האוסטרו-הונגרית וסניפים ברחבי העולם.
ביוגרפיה

פולק נולד בשנת 1817 בכפר בבוהמיה, ששכן במרחק 40 ק"מ מפראג. בשנת 1836 ייסד את המפעל הראשון שלו לגפרורים. הוא השתמש בהמצאה חדשה של זרחן אדום לא רעיל. הוא הקים סניפים בכל רחבי בעולם - אירופה, אמריקה ואסיה, וייצא ביותר מ-2 מיליון גילדן בשנה. מפעליו העסיקו אלפי עובדים.
בשנת 1858 זכה בפרס צלב הזהב על ידי הקיסר פרנץ יוזף.
פולק מת בשנת 1884 בבאדן ליד וינה. בנו, אלפרד פולק, המשיך את עסקיו, אך נאלץ לסגור את החברה בגלל כניסתם של מתחרים לשוק.
אוטרופיוס הקדוש (המאה ה-3)

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־3 
 פטירה:  המאה ה־3 סאנט, צרפת 
 חג:  30 באפריל 
 
קברו של אוטרופיוס
אוטרופיוס הקדוש (בצרפתית: Saint Eutrope) היה הבישוף הראשון של הדיוקסיה העתיקה של הקדושים (אנ') ושכן במחוז השראנט הימי בצרפת.
ביוגרפיה

על פי המסורת הוא היה רומאי או פרסי, שנשלח להפיץ את תורתו בגאליה על ידי האפיפיור קלמנס הראשון או על ידי האפיפיור פביאנוס יחד עם דיוניסיוס הקדוש.
אוטרופיוס חי כנזיר בעיירה סיינט שבצרפת. הוא גרם לבת המושל להתנצר, ובשל כך רוצץ המושל את ראשו ואת ראש ביתו במכת גרזן, והוא מת כמרטיר.
אזכור בתרבות

ההיסטוריון גרגוריוס מטור מציין את מות הקדושים של אוטרופיוס, אך מציין שלפני שהבישוף פלדיוס הקדוש כתב את סיפורו של אוטרופיוס, אף אחד לא הכיר את אגדת מותו.
גם הבישוף והמשורר הלטיני ונאנטיוס פורטונאטוס מציין את אוטרופיוס בין הקדושים.
הערות שוליים

↑  "Saint Eutropius". Catholic Online. 2009. נבדק ב-7 באפריל 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "La Rochelle". The Catholic Encyclopedia. 1910. נבדק ב-7 באפריל 2009. {{cite web}}:  (עזרה); further information will be found in R Couffon, "Notes sur les cultes de saint Jacques et de saint Eutrope en Bretagne." Memoires de la Société historique de Bretagne, 1968.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1193951038  LCCN: nb2014000239  VcBA: 495/92692  VIAF: 305941328   WorldCat (עם VIAF): 305941328
אור חדש

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  המהר"ל מפראג
 סוגה:  ספרות תורנית
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1600
 
אור חדש הוא ספר שכתב המהר"ל מפראג, שהודפס לראשונה בחייו בשנת ה'ש"ס ובכך הפך לחיבורו האחרון שפרסם בימי חייו, ועוסק במגילת אסתר ובנס פורים.
שם הספר

שם הספר לקוח מסוף ברכת יוצר אור. המהר"ל מבאר בהקדמתו שלושה טעמים לקריאת הספר בשם זה. האחד - משום שלאחר נס פורים קיבלו את התורה מחדש (כדברי רבא במסכת שבת: ”אמר רבא אעפ"כ הדור קבלוה בימי אחשורוש דכתיב (אסתר ט, כז) קימו וקבלו היהודים קיימו מה שקיבלו”), והתורה נקראת "אורה" (כמו שכתוב ”לַיְּהוּדִים הָיְתָה אוֹרָה וְשִׂמְחָה וְשָׂשׂוֹן וִיקָר אמר רב יהודה אורה זו תורה”); השני - על שום שהמן תכנן להחשיך את אורם של ישראל והקב"ה הפר את עצתו והאיר את אורם של ישראל; השלישי - משום שהגאולה שהייתה בנס פורים היא כעין הגאולה העתידה שתהיה בימות המשיח, ואורו של משיח נתחדש בגאולת פורים.
מבנה הספר

הספר בנוי בצורה של ביאורים ורעיונות על דרך הדרש, משובצים לפי סדר המגילה. עם זאת, המהר"ל מקפיד להיצמד לפשט במידת האפשר, ולהכניס את הדרש בתוך סדר המגילה. במהלך הסבר סיפור המגילה המהר"ל בוחן את קיומה של זהות יהודית בסדר עולם משתנה. הוא הגדיר את גבולות זהותה של הקהילה היהודית ועיגן את מקומה בתוך תוכנית כוללת לסדר עולם, דווקא במסגרת פרשנותו לסיפור העלילה המפותל של מגילת אסתר. אל מול פריצתן של מסגרות החיים הישנות וטשטוש גבולות הזהות, הציע מהר"ל דרך חדשה לקיומה של זהות יהודית מובחנת בעולם הולך ומשתנה.
בחיבור מציג מהר"ל אפשרות לחיים יהודיים בגלות, ובאמצעות פירוש לסיפור המגילה שרטט תוכנית המגדירה מקום ברור ובטוח לקהילה היהודית בשלושה תחומים: תוכנית מדינית, שיישומה יבטיח סדר ויציבות בעולם, וגם את המשך קיומה המובחן של הקהילה; מודל לקשר הראוי עם החברה הסובבת ועם התרבות הנוצרית, שיבטיח את שמירת ייחודה של הקהילה היהודית בתוך רוב נוצרי; ומודל לסדר מגדרי, שיאפשר שמירה על הארגון הפנימי של הקהילה, ובעיקר על גבולותיה התרבותיים והחברתיים. תוכנית זו, על פי מהר"ל, תבטיח לא רק את המשך הקיום היהודי הקיבוצי הייחודי והמובחן בגלות, אלא גם את השתלבותה של הקהילה כגוף קיבוצי בסביבה הלא יהודית. כל אלו נועדו לשרת את המטרה שנראתה למהר"ל חשובה מכול: שמירה על זהות הקהילה היהודית בגולה עד בוא הגאולה.
מהדורות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש לפחות 22 מהדורות לפי קטלוג הספרי"ל.
מהדורות > פירושים

אור חדש - עם פירושים והערות מהרב יהושע דוד הרטמן, שלושה כרכים, מכון ירושלים, תשע"ד.
אור חדש על מגילת אסתר / מאת מהר"ר יהודא ליווא בהר"ר בצלאל מפראג ; עם ביאור קול חי / מאת הרב אביגדור שילה ; עריכה: הרב דן (דני) שוורץ. מרכז שפירא : בהוצאת המכון התורני אור עציון ע"ש ר' יצחק וחנה סטרולוביץ', ה'תשפ"ב.
מהדורות > דפוסים

יהודה ליוואי בן בצלאל, אור חדש, דפוס ראשון, פראג, ש"ס-1600, באתר היברובוקס
יהודה ליוואי בן בצלאל, אור חדש, וורשה, תרל"ד-1874, באתר היברובוקס
אור החדש השלם, מהדורה מנוקדת, מכון האבות, קריית ארבע-חברון, תשע"ה-2015
אור חדש, ספרי מהר"ל, המכון להוצאת ספרי המהר"ל-הוצאת תפארת, תשע"ה-2015
הערות שוליים

↑  שער הדפוס הראשון- שנת לעבדו שכ"ם אחד
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף פ"ח, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ט"ז, עמוד ב'
↑  כמו שביאר בפרק נ"ג מספר תפארת ישראל
↑  רמון, אורית., מהר״ל באור חדש : זהות יהודית בסדר עולם משתנה = Maharal in new light : Jewish identity in a challenged world order, מסת"ב 978-965-227-344-4
↑  על חשיבות הזהות היהודית בעיני המהר"ל ראה נצח ישראל, פרק כד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007593265905171  LCCN: n99033663   WorldCat (עם LCCN): n99-033663
אדולף סיזר

| --- | --- |

אדולף סיזר
 לידה:  5 בדצמבר 1933 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  6 במרץ 1986 (בגיל 52) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרנקליף 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1968 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק 
 פרופיל ב-IMDb
 
אדולף סיזר (באנגלית: Adolph Caesar; ‏5 בדצמבר 1933 – 6 במרץ 1986) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1984 על הופעתו בסרט "סיפורו של חייל".
ביוגרפיה

סיזר נולד בשכונת הארלם שבניו יורק, התגייס לחיל הים האמריקאי ולאחר שירותו הצבאי למד דרמה ב"אוניברסיטת ניו יורק".
שיחק לראשונה ב-1969 בסרט "צה!" בתפקיד קטן.
השתתף ב-1980 בסרט אמנויות הלחימה של ברוס לי "אגרוף הפחד, מגע המוות".
ב-1984 היה סיזר מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב על תפקידו בדרמת המלחמה הגזענית "סיפורו של חייל" בתור סמל וויטרס, סמל מאוס על יחידת חיילים שחורים שנרצח באופן מסתורי. סיזר גילם את התפקיד גם על בימות התיאטרון וזכה על הופעתו בפרס דרמה דסק.
שיחק לאחר מכן בדרמה של סטיבן ספילברג "הצבע ארגמן" בדמותו של גבר זקן, סרטו האחרון של סיזר היה הקומדיה "מועדון גן עדן".
סיזר נפטר בשנת 1986 מהתקף לב על סט צילומי הסרט "בחורים קשוחים". סיזר נקבר בבית הקברות פרנקליף שבעיירה גרינבורג', ניו יורק. השאיר אחריו אישה דיאן, שתי בנות ובן אחד.
אוניברסיטה פתוחה

ערך זה עוסק בסוג מוסד אקדמי ללא דרישות קבלה. אם התכוונתם למוסדות אקדמיים ספציפיים, ראו .
אוניברסיטה פתוחה במלזיה
אוניברסיטה פתוחה היא אוניברסיטה אשר איננה דורשת מתלמידיה תעודות על לימודים קודמים או מעבר מבחני קבלה לצורכי קבלה למסלולי הלימוד לתואר ראשון שהיא מציעה. בדרך כלל הלימודים בה מתקיימים בטכניקה של למידה מרחוק.
ברוב המוחלט של האוניברסיטאות בעולם הלימודים מתקיימים בעיקר בצורה של הוראה פרונטלית, כלומר התלמידים נפגשים עם המורה בכיתת לימוד שבקמפוס האוניברסיטה, ושומעים הרצאה מפיו. אופי זה של הלימודים דורש מהמוסד האקדמי להגביל את מספר התלמידים הלומדים בו בהתאם למשאבים הפיזיים המאפשרים הוראה, למשל מספר הכיתות. באוניברסיטה פתוחה נעשה עיקר הלימוד בביתו של התלמיד, באמצעות ספרי לימוד שמספקת לו האוניברסיטה הפתוחה, וכן באמצעות כלים נוספים ללמידה מרחוק, כגון משדרי רדיו וטלוויזיה (או תחליפיהם בצורת קלטות אודיו ווידאו), שיחות ועידה ועוד. השימוש בהוראה פרונטלית באוניברסיטה פתוחה מצומצם יותר, ובנוי בדרך כלל על מספר מרכזי לימוד המפוזרים במקומות שונים ובנוסף על כיתות לימוד המושכרות ממוסדות שונים, כגון בתי ספר, מה שמאפשר גמישות רבה במספר התלמידים הלומדים בו זמנית. התפתחות האינטרנט הפכה אותו לכלי חשוב של למידה מרחוק, וצמצמה את מרכזיותו של הדואר כאמצעי לתקשורת בין הסטודנט לאוניברסיטה.
אוניברסיטה פתוחה, בדומה לאוניברסיטה רגילה, משמשת להכשרתו של הסטודנט לתואר אקדמי – בדרך כלל תואר ראשון, אך גם תואר שני.
אוניברסיטאות פתוחות בעולם

האוניברסיטה של דרום אפריקה עוסקת בלמידה מרחוק מאז שנת 1946. אוניברסיטת פיניקס אשר שמה דגש על הלמידה המקוונת, ממוקמת בארצות הברית.
האוניברסיטה הפתוחה בבריטניה היא מהגדולות בקטגוריה זו, ונוסדה בשנת 1969. בגרמניה נוסדה אוניברסיטה פתוחה בשנת 1974 (האוניברסיטה של האגן). בישראל נוסדה האוניברסיטה הפתוחה בשנת 1974 והחלה בהכשרת תלמידים ב-1976, ולומדים בה עשרות אלפי סטודנטים.
ראו גם

האוניברסיטה הפתוחה בישראל
הערות שוליים

↑  Weinbren, Daniel, The Open University: A History, Manchester University Press, 2014
↑  About the OU, The Open University UK
↑  אודות האוניברסיטה הפתוחה, באתר האוניברסיטה הפתוחה בישראל
אאודי RS5

| --- | --- |

דור שני גרסת קופה מתיחת הפנים 2020
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אאודי
 שנות ייצור:  2010 - הווה
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 חברת אם:  קבוצת פולקסווגן
 סיווג:  מכונית ספורט
 מרכב:  מרכב קופה בעלת שתי דלתות, קבריולה בעלת שתי דלתות וספורטבק בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  קבוצת פולקסווגן MLB
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 קשר:  אאודי A5
 
אאודי RS5 (בגרמנית: Audi RS5) היא מכונית ספורט במרכב קופה וקבריולה, בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אאודי ספורט חברת הבת של אאודי משנת 2010. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2010, והגיעה לישראל ב-21 בנובמבר 2017. היא מהווה כגרסת הביצועים הגבוהים של אאודי A5.
דור ראשון (שם קוד 8T)

הדור הראשון יוצר בין השנים 2010 ל-2015. הדור הראשון נחשף ב-22 בפברואר 2010 והוצג בתערוכת ז'נבה במרץ אותה שנה. הדור הראשון יוצר בשני סוגי מרכב, בשלב הראשון של ההשקה בגרסת קופה בלבד ובשנת 2012 נוספה גם גרסת הקבריולה. הדור הראשון התחרה בב.מ.וו M3. המנוע של הדור הראשון נלקח מהלמבורגיני גאיארדו אך עבר התאמה מסוימת אשר הפכה אותו למנוע V8 צילינדרים במקום V10 צילינדרים. העיצוב החיצוני והפנימי מבוס ברובו על ה-A5 אך כולל שינויים קלים המותאמים לרכבי ספורט.
הדור הראשון כלל מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.2 ליטר אטמוספירי המספק 450 כ"ס ב-8,250 סל"ד ומומנט מרבי של 46 קג"מ המתקבל בין 4,000 ל-6,000 סל"ד. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 4.6 שניות (קופה) ו-4.9 שניות (קבריולה) ומהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 250 קמ"ש או 280 קמ"ש (לאחר מתיחת הפנים). צריכת הדלק המשולבת עומדת על 9.3 ק"מ לליטר. פליטת הפחמן דו-חמצני עומדת על 252.0 גרם לק"מ.
דור ראשון (שם קוד 8T) > מתיחת פנים שנת 2012

בתערוכת הרכב של פרנקפורט בספטמבר 2011 חשפה אאודי את מתיחת הפנים ל-RS5. מתיחת הפנים כללה שינויים קלים בעיצוב בכדי ליישר קו עם דגמי אאודי החדשים, מערכת ההנעה נותרה ללא שינוי אך הגבלת המהירות שונתה ל-280 קמ"ש. שיווק ה-RS5 לאחר מתיחת הפנים החל בתחילת 2012.
דור ראשון (שם קוד 8T) > מידות

אורך הדור הראשון היה 4,649 מ"מ, רוחב הדור הראשון היה 1,860 מ"מ, גובה הדור הראשון היה 1,366 מ"מ, משקל הדור הראשון עמד על 1,715 ק"ג, בסיס הגלגלים בדור הראשון עמד על 2,751 מ"מ.
דור שני (שם קוד 5F)

הדור השני והנוכחי נחשף בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה ב-8 במרץ 2017. מעצבי אאודי העניקו לדגם את השינויים הנדרשים לטובת מראה אגרסיבי וספורטיבי יותר לעומת הדגמים הרגילים, גם לעומת האאודי S5, וכן לטובת שיפור זרימת האוויר סביב הרכב לשיפור כוח ההצמדה וקירור הבלמים. את התחושה הספורטיבית בתא הנוסעים הם יצרו באמצעות מושבי RS בריפוד עור ותפירת "יהלומים" במושבים (אופציה), גלגל הגה RS עם תחתית שטוחה וגימור בקרבון ואלקנטרה בדשבורד ובדלתות. בשונה מהדור הראשון הדור הנוכחי כולל גרסת קופה וגרסת ספורטבק (קופה 5 דלתות) שנחשפה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק ב-2 באפריל 2018.
בשונה מהדור הקודם הפעם לקחה אאודי מנוע V6 קטן יותר ובעל נפח של 2.9 ליטר בנוסף לשני מגדשי טורבו שפותח על ידה ביחד עם פורשה, אומנם ההספק נותר על 450 כ"ס אך נתון המומנט עלה ומאפשר תאוצה מהירה יותר, את תיבת ההילוכים כפולת המצמדים החליפה אאודי בתיבת הילוכים אוטומטית כמו בשאר דגמי ה-RS החדשים. תיבת ההילוכים מעבירה את הכוח לכל הגלגלים דרך מערכת הנעה כפולה קוואטרו ביחס של 60:40 לטובת הציר האחורי. כאופציה ניתן להוסיף "דיפרנציאל ספורט" המאפשר חלוקה של מומנט בין הגלגלים האחוריים.
הדור הנוכחי כולל מנוע בנזין V6 צילינדרים בנפח 2.9 ליטר בי-טורבו (שני מגדשי טורבו) המספק 450 כ"ס בין 5,700 ל-6,700 סל"ד ומומנט מרבי של 61.1 קג"מ המתקבל בין 1,900 ל-5,000 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 3.9 שניות ומהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 250 קמ"ש או 280 קמ"ש בחבילת דינמיק. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 8.7 ליטר לכל 100 ק"מ. פליטת הפחמן דו-חמצני עומדת על 197 גרם לק"מ.
דור שני (שם קוד 5F) > מתיחת פנים שנת 2020

ב-10 בדצמבר 2019 חשפה אאודי את מתיחת הפנים ל-RS5. מתיחת הפנים כוללת עיצוב ספורטיבי ואגרסיבי יותר לפגושים מלפנים ומאחור ופנסים מעודכנים הנושאים את חתימת תאורת ה-LED החדשה והקרבית של דגמי אאודי העדכניים. המראה האגרסיבי יותר הושג גם באמצעות הרחבה של בתי הגלגלים ב-40 מ"מ לעומת הדגם היוצא.
דור שני (שם קוד 5F) > חבילת "חצי יובל"

בדצמבר 2019 הציגה אאודי ספורט את חבילת "חצי יובל", בכדי לציין 25 שנה של אאודי RS, החבילה הזאת מציגה את הדגמים בצבע כחול כמו האאודי RS הראשונה, אאודי RS2 אוונט, וסמל של 25 שמוטבע על שטיחי הרצפה.
דור שני (שם קוד 5F) > אאודי RS5 קומפטישן

ב-17 במאי 2022 חשפה אאודי את חבילת הקומפטישן ל-RS5 קופה. חבילת הקומפטישן כוללת הנמכת מרכב של 10 מ"מ, קפיצים חדשים, העלת המהירות ל-290 קמ"ש ובנוסף, מערכת ההיגוי זכתה ליחס מהיר יותר של 1:13.1, דיפרנציאל הספורט (quattro sport differential) זכה לכיול חדש שלפי החברה מייצר תעדוף גבוה יותר לטובת הציר האחורי ותיבת השמונה הילוכים האוטומטית זכתה לכיול מחדש המאפשרות העברות מהירות יותר. בכדי להפחית משקל (8 ק"ג) ולשפר את חווית הסאונד של המנוע, אודי הסירה חלק מחומרי בידוד הרעש בין תא המנוע לתא הנוסעים והתקינה מערכת פליטה חדשה. בפינות הרכב נמצא חישוקי גלגלים קלים יותר ובעיצוב ייחודי, צמיגי פירלי "P זרו קורסה". יחד עם מערכת בלימה קרמית וכיול שונה למערכת ה-ABS.
לצד השדרוגים המכניים נמצא גם שדרוגים קוסמטיים שונים, כגון השחרה של הסמלים, גימורים בקרבון מט, גימור כהה בתא הנוסעים ועוד.
דור שני (שם קוד 5F) > מידות

אורך הדור השני עומד על 4,720 מ"מ, רוחב הדור השני עומד על 1,860 מ"מ, גובה הדור השני עומד על 1,360 מ"מ, משקל הדור השני עומד על 1,730 ק"ג, בסיס הגלגלים בדור השני עומד על 2,770 מ"מ.
ראו גם

אאודי RS6
אאודי RS7