stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסנדקית הקסומה

| --- | --- |
כרזת הסרט בעברית
כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  שרון מגווייר
 הופק בידי:  ג'סטין שפרינגר, אייוון רייטמן
 תסריט:  קרי גרנלונד, מליסה סטאק
 עריכה:  גארי דולנר
 שחקנים ראשיים:  איילה פישר ג'יליאן בל ג'יין קרטין
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 מוזיקה:  רייצ'ל פורטמן
 צילום:  כריס נור
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Walt Disney Pictures Secret Machine Entertainment The Montecito Picture Company
 חברה מפיצה:  דיסני+ סרטי אולפני וולט דיסני
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 4 בדצמבר 2020 ישראל 16 ביוני 2022
 משך הקרנה:  כ-110 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  סרט חג מולד, סרט לכל המשפחה, סרט פנטזיה, דרמה קומית
 תקופת התרחשות:  תקופת חג המולד 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הסנדקית הקסומה (באנגלית: Godmothered) הוא סרט חג מולד אמריקאי לכל המשפחה, מסוגת פנטזיה ודרמה קומית, אשר הופק על ידי Walt Disney Pictures‏, Secret Machine Entertainment ו-The Montecito Picture Company. הסרט בוים על ידי שרון מגווייר, נכתב על ידי קרי גרנלונד ומליסה סטאק, הופק על ידי ג'סטין שפרינגר ואייוון רייטמן, צולם על ידי כריס נור, נערך על ידי גארי דולנר והולחן על ידי רייצ'ל פורטמן.
הסרט עוקב אחר פיה סנדקית מתלמדת בשם אלינור, אשר יוצאת למשימה בכדור הארץ על מנת להוכיח שאנשים עדיין זקוקים לפיות סנדקיות. הסרט הופץ על ידי סרטי אולפני וולט דיסני בשירות הסטרימינג דיסני+, כאשר הוא הופץ לראשונה בארצות הברית ב-4 בדצמבר 2020. בישראל הסרט הופץ בשירות בדיבוב עברי עם הגעתו לארץ ב-16 ביוני 2022. הסרט קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים. אורך הסרט הוא כ-110 דקות.
עלילה

במקום קסום שנקרא "ארץ הפיות", פיות סנדקיות לומדות כיצד יוכלו לעזור לרצונותיהם של אנשים להתגשם באמצעות נוסחה. הנוסחה כוללת שלושה שלבים: השלב הראשון הוא "שמלה מנצנצת כל עצבות מנפצת", השלב השני הוא "למצוא אהבת אמת" והשלב השלישי הוא "לחיות באושר ועושר". בין הפיות הסנדקיות המתלמדות נמצאת אלינור, הפיה הצעירה והיחידה שאינה מבוגרת, אשר חולמת להפוך לפיה סנדקית. במהלך השיעורים אלינור מבינה מגרטה, אחת הפיות הסנדקיות, שבית הספר עומד להיסגר, מכיוון שאף אחד מכדור הארץ כבר לא מביע משאלות וזקוק לפיות, ושהן יצטרכו להפוך להיות פיות שיניים. נחושה להציל את המצב, אלינור יוצאת לחדר המשימות ומגלה מכתב של ילדה בת 10 בשם מקנזי שזקוקה לעזור. אלינור, בעזרתה של אגנס, הפיה הסנדקית הכי מבוגרת ושותפתה לחדר, יוצאת לכדור הארץ על מנת לעזור למקנזי, להוכיח שזקוקים לפיות סנדקיות ולמנוע את סגירת בית הספר.
כשהיא מגיעה לכדור הארץ, נהגת משאית ידידותית לוקחת את אלינור לבוסטון, עיר המגורים של מקנזי. אלינור המומה לגלות שמקנזי כעת אם חד-הורית אומללה בת 40 שעובדת בתחנת טלוויזיה כושלת. אלינור מצליחה לשכנע את מקנזי שהיא פיה סנדקית על ידי הצגת הקסם שלה, ולכן בת האדם מאפשרת לה לישון במרתף בביתה, בו היא מתגוררת יחד עם בנותיה, מיה וג'יין, אותן קשה לה לגדל. ג'יין חולמת להיות זמרת, אך היא לא מצליחה להגשים את חלומה מפני שיש לה חרדה חברתית כשזה מגיע לשירה.
לאט-לאט אלינור מתחילה להשפיע על חיי המשפחה, בכך שהיא משמשת כאוזן קשבת לילדות ועוזרת למקנזי להאמין שוב באהבה לאחר שבעלה נפטר. היא עוזרת גם לג'יין עם החרדה שלה, ויחד עם אחותה מיה הן הלכו להופיע בפומבי בביצוע השיר "My Favorite Things" לאחר שצפו בסרט "צלילי המוסיקה". כמו כן, ללא ידיעתה, אלינור מצליחה לקדם את תחנת הטלוויזיה בה עובדת מקנזי עקב אירועים משונים וקסומים שהיא עושה בעיר. הבולט מבין האירועים, שהפך לסנסציה ויראלית, הוא תאונת מזחלות בה התנגשה אלינור ביו, כתב חדשות שעובד יחד עם מקנזי אותה מחבב.
בזכות עליה ברייטינג של תחנת הטלוויזיה נערכת מסיבה לעובדים. אלינור משכנעת את מקנזי להשתתף בה ועושה עליה קסם כדי לגרום לה להתאהב ביו. הכישוף נכשל ומקנזי כועסת על אלינור ומבקשת ממנה לעזוב. למחרת בעבודה, גרנט, מנהל התחנה, מגלה על כך שאלינור גרמה לכל האירועים המשונים ומבקש ממקנזי לנצל אותה על מנת ליצור כתבות נוספות. מקנזי מסרבת לכך ומתפטרת, כאשר יחד איתה מתפטר יו שמגלה שהוצעה לו עבודה במקום אחר.
כשהיא חוזרת הביתה, מקנזי מגלה שהחרדה של ג'יין עדיין קיימת ושהיא צריכה לשיר בפסטיבל חג המולד שמתרחש בלילה. ג'יין מספרת שהיחידה שמצליחה לעזור לה בחרדה היא אלינור, שבמהרה הן יוצאות לחפש אותה לפני שתעזוב בחזרה לארץ הפיות. כשהבנות מתאחדות, אלינור יוצרת כרכרה באמצעות אבטיח כדי שיגיעו להופעה בזמן. בסופו של דבר ג'יין מופיעה יחד עם הגיטרה של אביה שנפטר ומצליחה להתמודד עם החרדה. בסיום המופע מופיעה מוירה, מנהלת בית הספר של הפיות הסנדקיות, אשר רוצה לקחת את אלינור חזרה לעולם הפיות וקוראת לה כישלון. עם זאת, אלינור מספרת לה שהיא מבינה שהנוסחה שלה מיושנת ושלכל אחד יש גישה משלו לגבי אהבת אמת. מוירה משתכנעת ומודה לאלינור שהצליחה במשימה וחוזרת יחד איתה לעולם הפיות.
באפילוג, שבשונה מהסרט הוא בהנפשה מסורתית ולא בלייב אקשן, אלינור הופכת למורה בארץ הפיות ונראה שהיא מלמדת ילדים כיצד להיות סנדקי פיות באמצעות הנוסחה החדשה שהיא "אל תשכחו מהאגדה, רק תשמרו על האושר".
שחקנים ומדבבים בעברית

הדיבוב העברי בוים על ידי מייה קדוש, והופק על ידי עדי וולוצקי באולפני אלרום.
| שם הדמות | שחקן/ית | מדבב/ת בעברית | תיאור הדמות |
| --- | --- | --- | --- |
| אלינור | ג'יליאן בל | מייה קדוש | פיה סנדקית מתלמדת, אשר יוצאת למשימה בכדור הארץ |
| מקנזי | איילה פישר | טליה ברקאי | אם חד-הורית אומללה בת 40 שעובדת בתחנת טלוויזיה כושלת |
| מוירה | ג'יין קרטין | יעל עמית | מנהלת בית הספר של הפיות הסנדקיות |
| פאולה | מרי אליזבת' אליס | אלונה אלכסנדר | אחותה של מקנזי שעוזרת לה לטפל בילדותיה |
| ג'יין | ג'יליאן שיאה ספיידר |  | בתה הגדולה של מקנזי, אשר יש לה חרדה חברתית לפני שהיא שרה |
| מיה | ווילה סקיי | עמרי שני | בתה הקטנה של מקנזי |
| יו | סנטיאגו קבררה | ערן מור | כתב חדשות שעובד יחד עם מקנזי אותה מחבב |
| דאף | ארטמיס פבדאני | שירלי לילו | צלמת בתחנת הטלוויזיה |
| גראנט | אוטקארש אמבודקאר | דור סרוגו | מנהלת תחנת הטלוויזיה |
| בארב | סטפני וייר | שרית שחף | מגישת חדשות |
| אגנס | ג'ון סקוויב | נורית בנאי קורן | פיה סנדקית מבוגרת ושותפתה לחדר של אלינור |
| מר קלנסי | נלסון אסנסיו |  | המורה למוזיקה של ג'יין |
| גרטה | קרליאס בורקה | הדר שחף-מעיין | פיה סנדקית שלומדת בכיתה יחד עם אלינור ואגנס |
| בת' | אולגה מרדיז | שרית סרי | נהגת משאית ידידותית |
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי יובל גרבש, תמי ברק, אוהד שחר וקובי ליקורמן.
הפקה > פיתוח

בספטמבר 2019 דווח שחברת Walt Disney Pictures מפתחת את סרט זה, כאשר הוא יתמקד בפיות סנדקיות ויופץ ישירות בשירות הסטרימינג דיסני+, אשר עוד לא הושק באותה תקופה. בנוסף נודע שהחברה במגעים אחרונים עם שרון מגווייר על מנת שתביים את הסרט, כאשר זו ההפקה הראשונה של דיסני בה היא משתתפת. בהמשך החודש נודע שעלילת הסרט תתמקד בפיה סנדקית צעירה שמנסה לעזור לאם חד-הורית למצוא את "האושר והעושר", כאשר הוא נכתב על ידי קרי גרנלונד ומליסה סטאק. עוד פורסם שהחברה The Montecito Picture Company תיקח גם חלק בהפקה, כאשר יפיק דרכה את הסרט ג'סטין שפרינגר. בינואר 2020 נודע שיפיק דרך חברת ההפקה גם אייוון רייטמן. בהמשך החודש נודע שעבודת העריכה של הסרט תעשה על ידי גארי דולנר.
הפקה > ליהוק

בינואר 2020 נודע שיככבו בסרט ג'יליאן בל ואיילה פישר. בהמשך החודש נודע שישחקו בסרט גם ג'יין קרטין, ג'יליאן שיאה ספיידר, ווילה סקיי, מרי אליזבת' אליס, סנטיאגו קבררה, ארטמיס פבדאני, אוטקארש אמבודקאר, סטפני וייר, ג'ון סקוויב וקרליאס בורקה. לפני שהחלו את צילומי הסרט, ניתן לבל ופישר זמן להתחבר בשביל שיראו אותנטיות על המסך.
הפקה > צילום

בספטמבר 2019 נודע שצילומי הסרט יחלו בתחילת שנת 2020. בהמשך החודש נודע שצילומי הסרט צפויים להתחיל באוקטובר ולהסתיים במרץ בבוסטון. על פי מגווייר הבחירה לצלם בעיר זו נבעה מפני שהיא דומה לכל עיר מקומית, וכמו כן שירד בה שלג, דבר שהכרחי לעלילת הסרט. בינואר 2020 נודע שההפקה צפויה להתחיל בהמשך החודש. ב-30 בינואר הוכרז רשמית שהפקת הסרט החלה, כאשר הוא מצולם על ידי כריס נור, אף על פי שהצילומים החלו כבר ב-20 בינואר תחת שם העבודה "Frills". במרץ 2020 צילומי הסרט הסתיימו, כאשר ארבעת ימי הצילום האחרונים בוטלו עקב מגפת הקורונה. במהלך הצילומים היו סצנות שהשחקנים אלתרו.
הפקה > פוסט-פרודקשן

באפריל 2020 נודע שהסרט נמצא בפוסט-פרודקשן. הסרט כולל אפילוג בהנפשה מסורתית בשונה מהסרט שבלייב אקשן, כאשר ההנפשה נעשתה על ידי Studio AKA. לדברי מגווייר, נשקל בהתחלה שהסוף יהיה מונפש, אך הוחלט בסופו של דבר שיהיה בלייב אקשן. ימי הצילום האחרונים של הסרט בוטלו עקב מגפת הקורונה, לכן ההצעה לעשות סוף מונפש חזרה ובוצעה. 40 אנימטורים עבדו מרחוק על הסצנה, תחת פיקוחה של איה סוזוקי. בעוד שהדמויות צוירו ביד, הסטים הונפשו בהנפשה ממוחשבת. האנימטורים קיבלו השראה מסרטים של אולפני ההנפשה של וולט דיסני.
הפקה > הפצה

טריילר הסרט הופץ לראשונה ב-19 בנובמבר 2020, כאשר הוא לווה עם השיר "Take on Me" של א-הא. הפצת הסרט נעשתה על ידי סרטי אולפני וולט דיסני בשירות הסטרימינג דיסני+, כאשר הוא הופץ לראשונה בארצות הברית ב-4 בדצמבר 2020. בישראל הסרט הופץ בשירות בדיבוב עברי עם הגעתו לארץ ב-16 ביוני 2022.
מוזיקה

המוזיקה בסרט הולחנה על ידי רייצ'ל פורטמן שזכתה בעברה בפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר. פסקול הסרט, אשר נקרא "Godmothered (Original Soundtrack)", הופץ לראשונה עם הפצתה של ההפקה ב-4 בדצמבר 2020 על ידי וולט דיסני רקורדס. הפסקול כולל 29 רצועות שכולן בו לחנים, מלבד שתי הרצועות האחרונות שהן שירים, "Rise Up (Joy to the World)" ו-"Hero", אשר מבוצעים על ידי ג'יליאן שיאה ספיידר שגילמה בסרט את ג'יין.
הרצועה ה-12 בפסקול, "Mackenzie’s Big Day Out", משלבת את הלחן של השיר "דו-רה-מי" מתוך המחזמר "צלילי המוסיקה", כאשר במהלך הסרט אלינור, ג'יין ומיה צופות בסרט שמבוסס עליו ומבצעות את השיר "My Favorite Things" מתוכו. במהלך הסרט מופיעים שירים נוספים מוכרים, ביניהם "Queen of the Night aria"‏, "High Hopes",‏ "'Everybody's Talkin" ו-"It's Beginning to Look a Lot Like Christmas".
קבלה > ביקורות

באתר "Rotten Tomatoes" הסרט מחזיק בדרוג אישור של 68% על סמך 72 ביקורות מבקרים, עם דירוג ממוצע של 5.6/10. קונצנזוס המבקרים של האתר כתב שהסרט "מסדר מוסכמות אגדות עם הומור מודע לעצמו בדיוק כדי להתגבר על גירעון מאכזב של קסם אמיתי". באתר "Metacritic" יש לסרט ציון ממוצע משוקלל של 49 מתוך 100 על סמך 12 מבקרים, מה שמציין "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
אלונסו דוראלדה מאתר "TheWrap" שיבח את ההומור של הסרט ואת חשיבות הסוף המרגש, החמיא לאפקטים החזותיים והריע לכימיה בין בל ופישר. כמו כן הוא כתב "לצופים צעירים יותר יש סיכוי גבוה יותר למצוא את 'הסנדקית הקסומה' קסום, אבל יש מספיק עידוד (והודעות חכמות) גם למבוגרים שרוצים". ניק אלן מאתר "RogerEbert.com" העניק לסרט 3 מתוך 4 כוכבים, שיבח את ההומור של הסרט, כינה אותו "קומדיה משפחתית מקסימה" והחמיא להופעות של השחקנים. ג'ניפר גרין מאתר "Common Sense Media" דירגה את הסרט ב-3 מתוך 5 כוכבים, ושיבחה את תיאורו בנושא מסרים חיוביים ומודלים לחיקוי. עוד היא כתבה שהסרט "הוא טוויסט עכשווי בסיפור סינדרלה המסורתי. [...] מה שידבק הוא המתיקות וההומור של אלינור והאמונה המוחלטת שלה במושגים מהאגדות כמו נסיכים, נסיכות, טירות, כרכרות, קסם, אהבה וסוף טוב. כל אלה מוטלים בסימן שאלה בצורה קלילה שנועדה להראות לילדים שאהבה אמיתית יכולה לבוא בצורות שונות ושסופים שמחים אינם קשורים רק לנישואים של גבר ואישה".
רובין בהר מאתר "הוליווד ריפורטר" החמיאה להופעות של צוות השחקנים ומצאה שזה סרט חג מולד אפקטיבי עם קונספט מוצק, כמו כן היא כתבה שהסרט לא מצליח להפתיע את הקהל. נטליה וינקלמן מאתר "הניו יורק טיימס" הצהירה ש"הרעיון של הסרט הוא לבחון מחדש ולשנות את נוסחת האגדות, ובמובנים מסוימים, זה מצליח. [...] אבל עבור סיפור נסיכה מעודכן, הסנדקית הקסומה, בבימויה של שרון מגווייר, הוא קונבנציונלי למדי". קייט ארבלנד מאתר "IndieWire" העניקה לסרט דירוג C, תוך ציון: "לקומדיה המשפחתית של שרון מגווייר יש לב טוב ורעיון מרכזי חכם, אבל לא נשאר ברק על התכשיט הזה של דיסני+". פיטר דברוג' מאתר "וראייטי" עשה השוואה בין סרט זה לסרט "מכושפת" (2007), וכתב "שם [במכושפת], היה כיף לראות את שגרת הדג מחוץ למים של איימי אדמס [שגילמה את הנסיכה ג'יזל], בעוד בל היא בעיקר מגעילה כשהיא עושה דברים".
קבלה > מועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | פרסי גילדת המאפרים ומעצבי השיער | עיצוב השיער התקופתי הטוב ביותר ו/או עיצוב שיער דמויות | מליסה יאנקי, סוזן בפינגטון, מארי לרקין | מועמדות |  |
| 2021 | פרסי IFMCA | הפסקול המקורי הטוב ביותר לסרט קומדיה | רייצ'ל פורטמן | מועמדות |  |
ראו גם

מכושפת
הערות שוליים

↑  סקיילר שולר, ‘Bridget Jones’ Director Sharon Maguire Reportedly In Talks To Direct Fairy Godmother Film For Disney+, באתר The DisInsider‏, 8 בספטמבר 2019
1 2  ג'ייקוב פישר, Sharon Maguire In Talks To Direct ‘Godmothered’ For Disney+ (EXCLUSIVE), באתר Discussing Film‏, 7 בספטמבר 2019
1 2 3 4 5 6  אלכס רייף, “Bridget Jones’ Diary” Director Talks About “Godmothered,” Her First Disney Film, באתר Laughing Place‏, 7 בדצמבר 2020
1 2  קאמי קברלס, EXCLUSIVE: New Details for ‘Godmothered’ Film Coming to Disney+, באתר The DisInsider‏, 22 בספטמבר 2019
1 2 3  בוריס קיט, Jillian Bell, Isla Fisher to Star in Disney+ Comedy ‘Godmothered’ (Exclusive), באתר הוליווד ריפורטר, 9 בינואר 2020
1 2 3  רוג'ר פאלמר, Production Has Begun On New Disney+ Movie “Godmothered”, באתר What's On Disney Plus‏, 30 בינואר 2020
↑  רוג'ר פאלמר, MORE “GODMOTHERED” DISNEY+ MOVIE DETAILS REVEALED, באתר What's On Disney Plus‏, 22 בספטמבר 2019
↑  מאט ברג, Isla Fisher and Jillian Bell film ‘Godmothered’ in Marblehead, באתר הבוסטון גלוב, 22 בינואר 2020
↑  צוות האתר, “Godmothered” Filming At North Square Continues Feb. 28, באתר NorthEndWaterfront.com‏, 27 בפברואר 2020
↑  בוריס קיט, ‘Robin Hood’ Remake in the Works at Disney+ With ‘Blindspotting’ Director (Exclusive), באתר הוליווד ריפורטר, 10 באפריל 2020
1 2 3 4  הסנדקית הקסומה, באתר Studio AKA
↑  ג'ון בון, Director Sharon Maguire Talks 'Godmothered' and Another 'Bridget Jones' Sequel (Exclusive), באתר Entertainment Tonight‏, 7 בדצמבר 2020
↑   +Godmothered - Official Trailer - Disney, סרטון  באתר יוטיוב
1 2  רובין בהר, ‘Godmothered’: Film Review, באתר הוליווד ריפורטר, 2 בדצמבר 2020
↑  רוג'ר פאלמר, Godmothered Soundtrack Out Now, באתר What's On Disney Plus‏, 4 בדצמבר 2020
1 2  Godmothered (Original Soundtrack), באתר AllMusic
↑   Mackenzie’s Big Day Out, סרטון  באתר יוטיוב
↑  Godmothered Soundtrack, באתר WhatSong Soundtracks
↑  הסנדקית הקסומה, באתר Rotten Tomatoes
↑  הסנדקית הקסומה, באתר Metacritic
↑  אלונסו דוראלדה, ‘Godmothered’ Film Review: Jillian Bell Sows Chaos as a Fairy-in-Training, באתר TheWrap‏, 4 בדצמבר 2020
↑  ניק אלן, הסנדקית הקסומה, באתר RogerEbert.com‏, 4 בדצמבר 2020
↑  ג'ניפר גרין, הסנדקית הקסומה, באתר Common Sense Media
↑  נטליה וינקלמן, ‘Godmothered’ Review: Revising the Fairy Tale Formula, באתר הניו יורק טיימס, 4 בדצמבר 2020
↑  קייט ארבלנד, ‘Godmothered’ Review: Isla Fisher and Jillian Bell Try to Bring Holiday Cheer to a Dull Alternative Fairy Tale, באתר IndieWire‏, 2 בדצמבר 2020
↑  פיטר דברוג', ‘Godmothered’ Review: Disney Tweaks Its Own Legacy in Bland Spin on Fairy-Tale Formula, באתר וראייטי, 2 בדצמבר 2020
↑  קרולין ג'יארדינה, ‘Bill & Ted Face the Music’ Leads Make-Up Artists and Hair Stylists Guild Awards Nominations, באתר הוליווד ריפורטר, 18 בפברואר 2021
↑  2020 IFMCA Awards, באתר פרסי IFMCA
פדרו פיגארי

| --- | --- |

 לידה:  29 ביוני 1861 מונטווידאו, אורוגוואי 
 פטירה:  24 ביולי 1938 (בגיל 77) מונטווידאו, אורוגוואי 
 שם לידה:  Pedro Figari Solari 
 מדינה:  אורוגוואי 
 השכלה:  אורוגוואי 
 תקופת הפעילות:  1881–1938 (כ־57 שנים) 
 עיסוק:  אומן, עו"ד, עיתונאי, פילוסוף, סופר, צייר ומחנך
 מפלגה:  מפלגת קולוראדו 
 חתימה:   
 
פדרו פיגארי סולארי (בספרדית: Pedro Figari Solari) נולד ב-29 ביוני 1861 במונטווידאו ונפטר ב-24 ביולי 1938. היה צייר, עורך דין, מחנך, סופר ופוליטיקאי מאורוגוואי. נחשב לאחת הדמויות המשפיעות בציור באמריקה הלטינית, הודות לסגנונו הייחודי, שהושפע עמוקות מהתרבות והנוף האמריקאי.
הוא למד משפטים והצטיין בתחום עריכת הדין, תוך שהוא משמש כסנגור אזרחי ופלילי עבור מעוטי יכולת. פועלו היה משמעותי במיוחד במאבק לביטול עונש המוות, והשפעתו הגיעה לשיאה בפרשת אלמיידה, שבה הצליח להוכיח את חפותו של קצין צבא שהואשם לשווא. בשנת 1886 יצא לאירופה עם אשתו, שם נחשף לתנועות האמנותיות המרכזיות. עם שובו למונטווידאו, למרות תפקידיו כעורך דין, חבר קונגרס ועיתונאי, המשיך לעסוק באמנות. בשנת 1910 הציע רפורמה חדשנית לבית הספר הלאומי לאמנויות ומלאכה, ששילבה אמנות ומלאכה, ובשנת 1915 מונה למנהלו.
בשנת 1921 עבר להתגורר בבואנוס איירס ולאחר מכן בפריז. בתקופה זאת התמסר לחלוטין לציור, פעילות שעד אז עסק באופן פרטי. באירופה ערך תערוכות ועד מהרה זכה להצלחה בקרב הציבור והמבקרים. הוא גם זכה לביקור של חואקין טורס גרסיה (Joaquín Torres-García) ורפאל בראדאס (Rafael Barradas). עבודתו הציורית של פדרו פיגארי מתאפיינת בשימוש דומיננטי בצבע ובתפיסת הדמות ככתם, תוך מתן עדיפות לרושם החזותי על פני הקו. עם זאת, בציוריו ובאיוריו, הקו שלו נותר קולח ואקספרסיבי במיוחד. נושאיו המרכזיים כוללים לעיתים קרובות מבנים של פטיו קולוניאלי וציורים המתמקדים בדמויות שחורות.
חיים אישיים

פדרו פיגארי היה בנם של חואן פיגארי דה לאזארו ופולה סולארי, שניהם מהגרים איטלקים, פדרו פיגארי גילה נטיות אמנותיות כבר בגיל צעיר, אך אלה נדחקו הצידה לטובת לימודיו וקריירתו המקצועית. בשנת 1885 קיבל תואר דוקטור למשפטים מהפקולטה למשפטים ומדעי החברה של אוניברסיטת הרפובליקה. פרסם תזה בתואר הראשון, בנושא משפט חקלאי.
בשנת 1986 התחתן עם מריה דה קסטרו קאראביה ונסע לאירופה בפעם הראשונה. בשנת 1887 נולדה בתו הראשונה, איזבל, שמתה זמן קצר לאחר הלידה, אחריה נולדו מריה אלנה, מרסדס, מריה מרגריטה, מריה דליה, חואן קרלוס, מריה איזבל, אמה ופדרו. בגיל 29 למד ציור אצל המאסטר האיטלקי גופרדו סומאווילה (Goffredo Sommavilla), אך רק בשנת 1918 מימש באופן מלא את ייעודו האמנותי.
בשנת 1915 מונה למנהל בית הספר לאמנויות ומלאכה, שם יזם ופיתח סדנאות חדשות שנועדו להכשיר לא רק בטכניקות אמנותיות, אלא גם לחבר בין תעשייה ואמנות תוך עיצוב זהות אמריקאית וקידום "המנטליות הלאומית". פועלו המגוון כעורך דין, פוליטיקאי, עיתונאי, סופר, מחנך והומניסט העשיר והשפיע עמוקות על תוכן יצירותיו הציוריות.
עורך דין ופוליטיקאי

פיגארי היה דמות בולטת בפעילות הציבורית, ובשנת 1889 מונה לסנגור אזרחי ופלילי עבור מעוטי יכולת, תפקיד שבו כיהן עד 1897.
בשנת 1895 קיבל על עצמו את הגנתו של האנס אנריקה אלמיידה, שהואשם ברצח. התיק ארך ארבע שנים של עבודה, אך לבסוף הוא חשף את חפותו של אלמיידה. ב-1896 פרסם את Cause célèbre. הפשע ברחוב צ'אנה, שם חשף את האינטרסים של העיתונות בהאשמת אלמיידה.
בשנת 1897 נבחר לנציג של מפלגת קולורדו (Colorado Party (Uruguay)) של העיר רושה (Rocha, Uruguay) וב-1900 ו-1902 היה נציג המחוז לבז'חה (מחוז) Lavalleja . באותן שנים הוא קידם הצעת חוק להקמת בית ספר לאמנויות יפות, כיהן כיועץ המדינה, שימש כיועץ המשפטי של המחלקה הלאומית להנדסה, היה חבר במועצת הכלא, וכן עמד בראש המוסד אטנאו דה מונטווידאו (Ateneo de Montevideo), ממנו קידם פרויקטים תרבותיים רבים.
במהלך מלחמת האזרחים באורוגוואי ב-1904, מונה לנשיא מועצת הסיוע המרכזית שיצר José Batlle y Ordónez כדי לספק סיוע רפואי לפצועים לאחר הקרבות.
בשנת 1927 משרד החוץ מינה אותו כשר בכיר ונציג המשימה המיוחדת עבור המלך ג'ורג' החמישי של אנגליה, זמן קצר לאחר מכן קיבל את מסדר האימפריה הבריטית בארמון בקינגהאם .
בשנת 1933 שלח פיגארי מכתב אישי לגבריאל טרה (Gabriel Terra) שהיה נשיא אורוגואי בין השנים 1931–1938. פיגאיר בירך אותו, הביע את תודתו ותמך בהפיכה שטרה הוביל, אשר הובילה לפירוק הממשל באותה תקופה. במכתבו טען פיגארי כי החלטתו של טרה הצילה את המדינה מהמשבר החמור שבו הייתה נתונה – משבר מוסדי, פוליטי, חברתי, כלכלי ופיננסי, שפגע ברפובליקה. באותה שנה שב להתגורר במונטווידאו, שם חי עד לפטירתו בשנת 1938.
עיתונאי וסופר

בשנת 1893 הוא החל את פעילותו כעיתונאי. הקים את העיתון הליברלי של המלפגה קולורדו. ב-1905 פרסם עשרים ושניים מאמרים בעיתון "אל סיגלו" שהכריעו לביטול עונש המוות באורוגוואי ב-1907. בין השנים 1910-1911 הוא פרסם תשעה עשר מאמרים בעיתון "לה רזון" תחת הכותרת "הרגע הפוליטי".
פיגארי השתמש בעיתונות כדי לפרסם ולהפיץ את השקפת עולמו בנושאים פוליטיים, חינוכיים ואמנותיים.
בשנת 1912 פרסם פדרו פיגארי במונטווידאו את חיבורו הפילוסופי בן שלושת הכרכים 'אמנות, אסתטיקה, אידיאל', חיבור שכתב אותו במשך שנתיים. הספרים תורגמו לצרפתית, ויצאו לאור בפריז ב-1920.
בתקופת היותו מנהל בית הספר לאמנויות ומלאכה, הוא פרסם את התוכנית הכללית שלו לחינוך תעשייתי ומאוחר יותר כתב, יחד עם בנו, האדריכל חואן קרלוס פיגארי, את הספר חינוך מקיף .
ב-1928, לאחר מותו בטרם עת של בנו חואן קרלוס, פרסם את חיבור: אל ארקיטוטו, כתב סדרת סיפורים קצרים ואת הרומן האוטופי Historia Kiria שראה אור ב-1930 בפריז.
פִילוֹסוֹף

הפילוסופיה של פיגארי קשורה לשאלות על המשמעות של הקיום, של החיים.
“Todo es vida en la realidad. Todo lo que ha existido existe, y no puede dejar de existir, de una u otra manera, por cuanto no puede haber creación ni destrucción de substancia, ni tampoco creación o destrucción de energía. Estos dos elementos por lo demás, inseparables –substancia, energía– , son la vida, pues; vale decir, lo que ES. Enteramente inmutables, en cuanto a su esencia, lo único que puede ocurrir, es que se transformen dentro de su propia aspiración insaciable, desbordante, perpetua.
"המציאות היא כל מה שקיים, ואין דבר שיכול להיעלם לחלוטין. כל מה שהיה קיים ממשיך להתקיים בצורה כזו או אחרת, שכן לא ניתן ליצור או להשמיד חומר ואנרגיה. שני היסודות הללו – חומר ואנרגיה – בלתי נפרדים זה מזה; הם מהות החיים עצמם, ויכולים רק להשתנות זה בתוך זה.".- פדרו פיגארי, 1912.
ניהול בית הספר לאמנויות ומלאכה

פיגארי החל לנהל את בית הספר לאומנויות ומלאכה ב-1915, במסגרת הזאת קידם פיגארי פרויקט חינוכי שאפתני ומודרני. הוא יצר סדנאות חדשות, שינה את משטר של הפנימייה, שילב סדנאות מעורבות, ביטל עונשים, ייעל את המשאבים ותוך קצת יותר משנה הצליח להכפיל את אוכלוסיית בית הספר. פיגרי לא הסתפק בללמד טכניקה או מקצוע, הוא חיפש הכשרה מקיפה שתפתח את האישיות והייעוד של התלמידים. ניסה תהליכים ניסיוניים וקידום יצירתיות יצרנית עם אסתטיקה אמריקנית. אורוגוואי לא הייתה מוכנה לחזון האוונגרד שלו, פיגארי מצא עצמו מתמודד עם אינטרסים פוליטיים וכלכליים חזקים שלא ראו בעין יפה את הפרויקט שלו ובשנת 1917 הציג את התפטרותו.
צייר של אדמתו

לאחר כישלון הפרויקט החינוכי שלו ופרידה מאשתו, החליט פיגארי להתמסר לציור. הוא היה כמעט בן 60 והיה ברשותו כמה רישומי שמן, פורטרטים וצבעי מים שהכין בנעוריו. בשנת 1921 יצא עם חמישה מילדיו לבואנוס איירס כדי להתמסר אך ורק לציור. הוא מצא בבואנוס איירס את הסביבה המעודדת ליצירותו. הוא הצטרף למעגל האינטלקטואלים שעבדו במגזין בואנוס איירס מרטין פיירו (Martín Fierro (magazine)), אשר נתנו לו תמיכה ללא תנאי. ב-1921 ערך את התערוכה הראשונה שלו בגלריה מולר יחד עם בנו חואן קרלוס פיגארי קסטרו. בשנת 1925 הם עברו לפריז, שם הציג בגלריה Druet ועד מהרה החלה ההכרה שביססה אותו כאחד הציירים החשובים ביותר של ריו דה לה פלטה. בסדנה שלו בפריז ביקרו אותו האמנים והאינטלקטואלים המהוללים ביותר של התקופה, כמו הסופרים ז'ול סופרוויל (Jules Supervielle), פול ואלרי, ג'יימס ג'ויס, ז'ול רומאינס, אלחו קרפנטייה והציירים פייר בונארד, אדוארד וויאר, פבלו פיקאסו, חואקין. טורס גרסיה (Joaquín Torres-García), איגנסיו זולואגה (Ignacio Zuloaga)ופרננד לג'ר .
פיגארי התמקד בציור המתאר מחדש את ההיסטוריה והחברה, מתוך מטרה לחזק את הזהות המקומית ואת הזהות האזורית של אמריקה. בציורים שלו ניתן למצוא: דמויות של אנשים שחורים, רקדנים, גאוצ'וס, מרחבי השדות, עצים, ריקודים סלוניים, לוויות, מלחמות שוורים, ועוד. במשיכת המכחול המסורות של ילידי המקום נולדות מחדש והזיכרון הקולקטיבי של ריו דה לה פלטה קבל צבע. פיגארי גם השתמש בביטוים של האימפרסיוניזם ואמץ אותם כחלק מסגנונו האישי.
ב-1938 ערך את תערוכתו האחרונה בבואנוס איירס וכמה ימים לאחר מכן נפטר במונטווידאו. הוא נקבר בבית העלמין המרכזי במונטווידאו.
הערות שוליים

↑   Museo Figari, Museo Figari
↑  El otro Figari: el Arquitecto. Retrospectiva de Juan Carlos Figari Castro, Museo Figari
↑   Museo Figari
1 2   Museo Figari Cronología de Pedro Figari
↑   1904: Instituciones Sanitarias Civiles Sindicato Médico del Uruguay, 1981. Notas para la historia de la cirugía uruguaya.
↑   פדרו פיגארי, Pedro Figari, מוזיאון פדרו פיגארי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453723705171  PLWABN: 9810679607905606  autores.uy: 245  BNE: XX1175529  BnF: cb149738359 (data)  CiNii: DA14733214  GND: 119051672  ISNI: 0000 0001 0655 0378  LCCN: n82033121  NTA: 168347709  RERO: 02-A009259965  RKD: 27965  SELIBR: 338982  SNAC: w6dz0c2n  SUDOC: 030640342  ULAN: 500117196  VIAF: 76364383   WorldCat (עם VIAF): 76364383 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פדרו פיגארי".
Pedro Figari - Bailongo
Escuela de Artes y Artesanías Dr. Pedro Figari
Pedro Figari - Tertulia
Pedro Figari- Apuesta
יפרסון פרפאן

יפרסון אגוסטין פרפאן גוואדלופה (בספרדית: Jéfferson Agustín Farfán Guadalupe; נולד ב-26 באוקטובר 1984 בלימה, פרו) הוא כדורגלן עבר פרואני אשר שיחק בעמדות הקיצוני והחלוץ בנבחרת פרו.