stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוסוניט
תכונות > קריסטלוגרפיה

הלוסוניט מתגבש במערכת האורתורומבית, חבורת סימטריות נקודתית "חבורה אורתורומבית דיפירמידלית"  2/m\ 2/m\ 2/m, וחבורת סימטריות מרחבית Cmcm. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=8.795‏, b=5.847Å‏, c=13.142Å. כאמור, למרות שלאנורתיט וללוסוניט יש הרכב כימי דומה, המבנה הגבישי שלהם שונה. בעוד שבאנורתיט מצוי האלומיניום בקוארדינציה טטרהדרלית (האלומיניום מחליף את הצורן בארבעונים של ה-SiO4), בלוסוניט מצוי האלומיניום בקואורדינציה אוקטהדרלית. מבנה זה דומה יותר למבנה המינרלים בקבוצת האפידוט, גם הם סורוסיליקטים הבנויים משני ארבעונים מחוברים של SiO4 בתוספת קטיון מחבר, שהלוסוניט מצוי בלווייתם לעיתים קרובות. המים הכלולים בהרכב שוכנים בתוך חללים הנוצרים על ידי טבעות של שני תמניונים של אלומיניום ושתי קבוצות של Si2O7, כל אחת מכילה מולקולה מבודדת של מים ואטום סידן. יחידות ההידרוקסיל מקושרות לאלומיניום (Baur‏, 1978).
תכונות > תכונות פיזיקליות

הלוסוניט מופיע בטבע בדרך כלל כמסה חסרת צורה או גרגירית. הגבישים פריזמתיים דקים, לעיתים קרובות לוחיים, באורך של עד חמישה סנטימטרים. תופעת גבישים תאומים נפוצה. ללוסוניט יש פצילות מושלמת בשני כיוונים, והוא נשבר באופן בלתי שווה. הקשיות של המינרל בינונית-גבוהה, 7.5 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 3.09.
תכונות > תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדמי השבירה של הלוסוניט הם: nα=1.665‏, nβ=1.672-1.676‏ ו-nγ=1.684-1.686. גבישי הלוסוניט שקופים עד שקופים למחצה, וצבעם הוא בדרך כלל לבן או חסר צבע, אפור, כחלחל, ורדרד. שקף מנוסר דק של לוסוניט הוא בדרך כלל חסר צבע עד ירוק כחלחל. הלוסוניט ניחן בנפיצה חזקה ובפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש. הוא נראה חסר צבע עד כחול חיוור מזווית אחת, חסר צבע עד צהוב חיוור מזווית שנייה וחסר צבע מזווית שלישית.
גילוי ומקור שם

המינרל נתגלה לראשונה ב-1895 בריד סטשיין (Reed Station) בחצי האי טיבורון (Tiburon) במחוז מרין (Marin) בקליפורניה שבארצות הברית. המינרל קרוי על שמו של פרופ' אנדרו קאופר לאוסון (Andrew Cowper Lawson‏; 1952-1861), גאולוג סקוטי-אמריקני שלימד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי שהיה, בין השאר, אחראי לגילוי העתק סן אנדראס. המינרל המקורי שמור כיום במוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע שבוושינגטון.
שימושים

ללוסוניט יש חשיבות כמינרל אינדקס שבעזרתו ניתן להעריך את תנאי התמרה שפעלו על סלעים בהם הוא מצוי. הלוסוניט הוא מינרל מציין לתנאים של לחץ בינוני-גבוה (12-6 קילובר) וטמפרטורות נמוכות (°C300 – °C400), תנאים המתרחשים כשלוח אוקייני קר עובר הפחתה מתחת ללוח יבשתי. שימוש נוסף הוא כמינרל במכירה לאספנים.
מקור ותפוצה

הלוסוניט נוצר בלחצים גבוהים ובטמפרטורה נמוכה, תנאים המתרחשים כשלוח אוקייני קר עובר הפחתה מתחת ללוח יבשתי, בייחוד בשיסטים של גלאוקופן וסרפנטין שעברו התמרה אזורית חלקית; כמו כן מפלגיוקלז במהלך סאוסוריטיזציה של גברו ודיוריט; לעיתים רחוקות באקלוגיט.
הלוסוניט הוא מינרל נפוץ מאוד. מקומות בהם ניתן למצוא לוסוניט הם בדרך כלל לאורך שולי היבשות (אזורי הפחתה) כמו אלו של תצורת פרנסיסקו בקליפורניה בריד סטשיין (Reed Station) ובמקומות נוספים בחצי האי טיבורון (Tiburon) במחוז מרין (Marin) בקליפורניה, שבארצות הברית (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה), וכן במקומות נוספים בקליפורניה: בערוץ ארויו מוצ'ו (Arroyo Mocho) שבמחוז אלמידה (Alameda), בערוץ פורטר (Porter Creek) במחוז סונומה ובקובלו (Covelo) שבמחוז מנדוסינו, שם נתגלו גבישים גדולים; בפיימונטה שבאיטליה; בניו זילנד; בטבנסלי (Tavşanlı) שבטורקיה; באוגוסה במחוז סאיטאמה ובאובוסאן במחוז אקיטה ביפן; בקומונה אוגואה (Ouégoa) שבקלדוניה החדשה (מושבה צרפתית באוקיינוס השקט); ובדרום מזרח האי סולוואסי שבאינדונזיה. פעמים רבות ניתן למצוא את המינרל על פני השטח או במחשוף של סלעים.
לקריאה נוספת

Deer, W.A., R.A. Howie, and J. Zussman. (1966). An introduction to the rock forming minerals. Longsman, Green and Co., Ltd., London, 528 pages.
Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., Wiley, ISBN 0-471-80580-7
Clarke G. L., Powell R., Fitzherbert J. A. (2006) The lawsonite paradox: a comparison of field evidence and mineral equilibria modeling, Australia. Journal of Metamorphic Geology, Vol. 24, 715-725.
Maekawa H., Shozul M., Ishll T., Fryer P., Pearce J. A. (1993) Blueschist metamorphism in an active subduction zone, Japan. Nature 364, 520-523.
הערות שוליים

↑  תהליך בו הופך פלגיוקלז לתערובת של מינרלים המכונה סאוסוריט (זואיסיט, כלוריט, אמפיבול ופחמות), בעזרת נוזלים שיוריים במהלך השלבים האחרונים של התגבשות המאגמה.
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
מחוז הבירה (בחריין)

| --- | --- |
דגל מחוז הבירהדגל מחוז הבירה
 מדינה:  בחריין בחריין
 בירת המחוז:  מנאמה 
 שטח:  78.7 קמ"ר
 גובה:  8 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  548,345 (2020)
  ‑ צפיפות:  6,967 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  26°14′10″N 50°34′59″E﻿ / ﻿26.236111111111°N 50.583055555556°E﻿ / 26.236111111111; 50.583055555556 
 http://www.capital.gov.bh/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז הבירה (בערבית: المحافظة الشمالية) הוא אחד ממחוזות בחריין המכיל בתוכו את בירת בחריין, מנאמה. אמנם מחוז הבירה הוא הקטן בשטחו, אבל בעל מספר התושבים הגבוה ביותר. המחוז הוקם בתצורתו בנוכחית ביולי 2002.
על פי מפקד שנערך בשנת 2020, ישנם 548,345 אנשים המתגוררים במחוז הבירה, 261,921 תושבים שאינם אזרחי בחריין ו-379,153 אזרחים.
הערות שוליים

↑  https://citypopulation.de/en/bahrain/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 8b03a451-8d30-4699-ba11-f229c82c353c 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בחריין ובנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחוזות פיג'י

מבחינה מנהלית פיג'י מחולקת ל-4 מחוזות אשר מחולקים לנפות. האי רוטומה לא שייך לאף מחוז ומהווה יחידה אוטונומית.

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מס' | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2017 | שטח |
| 1 | מחוז הצפון | לאמבאסה | Uttar vibhaag | 131,918 | 6,199 |
| 2 | מחוז המערב | לוטוקה | Pachchhim vibhaag | 319,611 | 6,360 |
| 3 | מחוז המרכז | סובה | Kendriye vibhaag | 337,072 | 4,293 |
| 4 | מחוז המזרח | לבוקה | Purab vibhaag | 36,136 | 1,376 |
| 5 | מחוז רוטומה | מוטוסה | Rotuma | 1,594 | 46 |

| חלוקה מנהלית של מדינות וטריטוריות באוקיאניה |
| --- | --- | --- |
| אוסטרלאסיה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| מלנזיה | אינדונזיה • איי שלמה • ונואטו • מזרח טימור  • פיג'י • פפואה גינאה החדשה • קלדוניה החדשה |  |
| מיקרונזיה | איי מרשל • מיקרונזיה • נאורו • פלאו • קיריבטי• גואם  • איי מריאנה הצפוניים |  |
| פולינזיה | טובאלו • טונגה • טוקלאו • סמואה • ניואה • פולינזיה הצרפתית  • סמואה האמריקנית • הוואי |  |
ליונל סטנדר

| --- | --- |

ליונל סטנדר בסרט "כוכב נולד", 1937
 לידה:  11 בינואר 1908 הברונקס, ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  30 בנובמבר 1994 (בגיל 86) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  פורסט לאון ממוריאל פארק 
 שם לידה:  Lionel Jay Stander 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1928–1994 (כ־66 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל  תיכון דוויט קלינטון 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב
 פרופיל ב-IMDb
 
ליונל סטנדר, 1971
ליונל ג'יי סטנדר (באנגלית: Lionel Jay Stander;‏ 11 בינואר 1908 – 30 בנובמבר 1994) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודי אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב לשנת 1982 על תפקידו בסדרת הדרמה "הארט ואשתו". סטנדר הופיע בסרטים "מר דידס הולך העירה" ו"ניו יורק, ניו יורק".
ביוגרפיה

סטנדר נולד ברובע הברונקס, ניו יורק למהגרים יהודים רוסים. למד ב"אוניברסיטת צפון קרוליינה בצ'אפל היל", שם התנסה לראשונה במשחק ולאחר מכן התאמן בתיאטרון ב"בבית הבובות פרובינסטאון שבגריניץ' וילג', ניו יורק סיטי.
קריירת משחק

סטנדר החל את דרכו בהוליווד בשנות ה-30 של המאה ה-20 בסרטים "מר דידס הולך העירה" של פרנק קפרה בתפקיד קורנליוס קוב לצידו של גרי קופר, "כוכב נולד" של ויליאם ולמן בתור מאט ליבי, "הנבל" של בן הכט וצ'ארלס מקארתור ו-"The Gay Deception" של ויליאם ויילר.
סטנדר היה ליברל בדעותיו ונחשד על ידי הגופים השמרניים בהוליווד כקומוניסט. מה שהביא להחרמתו בקרב אולפני ההפקה בהוליווד ולהפסקת עבודתו כשחקן מן המניין. הוא עבד במשך תקופה בעבודות מזדמנות, בין היתר גם כסוחר מניות בוול סטריט.
לצורך הקריירה שלו עבר סטנדר לעבוד באירופה והשתתף בעיקר בסרטים איטלקים. הוא הופיע בסרטים "ללא מוצא" של רומן פולנסקי בתור הגנגסטר דיקי, בסרט הבריטי "מפגש קסנדרה" ובמערבון "היו זמנים במערב" של סרג'ו לאונה.
סטנדר חזר בשנות ה-70 להוליווד כדי לשתף פעולה עם הבמאים מרטין סקורסזה בקומדיה המוזיקלית "ניו יורק, ניו יורק" בתפקיד טוני הארוול סוכנה של הזמרת פרנסין אוונס (לייזה מינלי) וסטיבן ספילברג בקומדיית המלחמה ההיסטורית "1941".
לאחר שנים שבהן חי מחוץ למולדתו חזר סטנדר לארצות הברית כדי לשחק בסדרת הדרמה שיצר סידני שלדון "הארט ואשתו" בתפקיד מקס, המשרת של המיליונר ג'ונתן הארט (רוברט ואגנר). סטנדר זכה בשנת 1982 על הופעתו בסדרה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה.
חיים אישיים

לסטנדר נולדו חמש בנות משש מערכות נישואיו שהסתיימו בגירושין.
הוא נפטר ב-30 בנובמבר 1994 ממחלת סרטן הריאות בלוס אנג'לס בגיל 86
פילמוגרפיה

הנבל (1935)
מר דידס הולך העירה (1936)
דרכו של החלבן (1936)
הכירו את נרו וולף (1936)
יותר ממזכירה (1936)
כוכב נולד (1937)
הגנגסטר האחרון (1937)
הקהל שואג (1938)
יותר ממזכירה (1936)
התליין גם מת (1943)
יומני גוודלקאנל (1943)
הנער מברוקלין (1946)
החטא של הארולד דילבוק (1946)
טקסס, ברוקלין וגן עדן (1948)
עושי צרות (1948)
אמריקה לאן? (1965)
הבטח לה משהו (1965)
ללא מוצא (1966)
מאחורי החוק (1968)
היו זמנים במערב (1968)
בוט היל (1969)
הכנופיה שלא יכלה לירות ישר (1971)
בין ניסים (1971)
פלופ (1972)
אי המטמון (1972)
הרפתקאותיו של פינוקיו (1972)
סוף שבוע מלוכלך (1973)
מפגש קסנדרה (1977)
ניו יורק, ניו יורק (1977)
מטילדה (1978)
1941 (1979)
רובוטריקים (1986)
קוקי (1989)
הזמן הטוב האחרון (1994)
סדרות טלוויזיה

הארט ואשתו (1979–1984)
מודל ניתוח עסקאות

מודל ניתוח עסקאות, הידוע בעיקר בראשי התיבות באנגלית TA ‏(Transactional analysis), הוא שיטת טיפול פסיכואנליטית. השיטה משלבת גישה ונאו-פרוידיאנית לגבי אישיות האדם, תקשורת חברתית ויחסים בין אישיים. המודל נפוץ בתחום הפסיכולוגיה הפופולרית, ומשמש כגישה יישומית בתחומים כגון פסיכותרפיה, הורות, חינוך וניהול.
המודל פותח על ידי אריק ברן, פסיכיאטר אמריקאי ממוצא קנדי, שפרסם אותו בספריו החל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20. הוא הציג את המודל כתאוריה פנומנולוגית המשלבת מרכיבים מגישותיהם של פסיכואנליטיקאים כגון זיגמונד פרויד ורנה שפיץ, לצד נאו-פסיכואנליטיקאים כגון אריק אריקסון. המודל משלב רעיונות ממספר תאוריות, בהן פסיכואנליזה ופסיכולוגיה הומניסטית, ומתחומי דעת רבים, בהם פסיכולוגיה של האישיות, פסיכולוגיה קוגניטיבית ופסיכולוגיה התפתחותית.
הנחות יסוד

ההנחות הבסיסיות של הגישה הן כי לכל בני האדם יש חשיבות, שוויון וכבוד בסיסי; לכולם יש יכולת חשיבה (למעט אנשים עם פגיעת מוח); אנשים קובעים את הסיפור שלהם ואת גורלם, ולפיכך ההחלטות שהם מקבלים ניתנות לשינוי.
לקריאה נוספת

Eric Berne (1964), "Games People Play". New York: Grove Press
אריק ברן (1964), "משחקיהם של בני אדם - הפסיכולוגיה של יחסי-אנוש". תרגום יעקב שרת, הוצאת רשפים.
איור של מודל הורה-בוגר-ילד, מבוסס על ספרו של אריק ברן "Games People Play" ‏(1964)
מטריצה אורתוגונלית

באלגברה ליניארית, מטריצה אורתוגונלית היא מטריצה ריבועית שרכיביה ממשיים המקיימת את התנאי  \ A^{t}A=AA^{t}=I, כאשר  \ Iהיא מטריצת היחידה, ו-  \ A^{t}היא המטריצה המשוחלפת של   \ A. למטריצות כאלו יש דטרמיננטה שהיא 1+ או 1-. לכפל במטריצה כזו יש תכונה חשובה: הוא שומר על אורך של וקטורים, וגם על הזווית ביניהם. העמודות של מטריצה אורתוגונלית מהוות בסיס אורתונורמלי למרחב הווקטורי שממדו כמספר עמודות המטריצה, עם המכפלה הפנימית הסטנדרטית.
אפיונים שקולים

למטריצות אורתוגונליות ישנן מספר הגדרות שקולות, החשובות בהן הן:
\ AA^{t}=I, כלומר  \ A^{t}=A^{-1}.
{\vec {v}}\cdot {\vec {w}}=A{\vec {v}}\cdot A{\vec {w}}, כלומר שהכפל של וקטורים ב- \ Aמשמר מכפלה סקלרית.
העמודות של המטריצה הן בסיס אורתונורמלי.
השורות של המטריצה הן בסיס אורתונורמלי.
2 הקריטריונים האחרונים דומים זה לזה והם שקולים מאחר שאם  \ Aאורתוגונלית, כך גם  \ A^{t}.
חבורת המטריצות האורתוגונליות

אוסף המטריצות האורתוגונליות בגודל  \ n\times n מעל שדה F סגור לכפל, והוא מהווה חבורה אלגברית שמקובל לסמן ב-  \ O_{n}(F). מעל שדה המספרים הממשיים,  \ O_{n}(\mathbb {R} ) היא חבורה קומפקטית.
המטריצות האורתוגונליות בעלות דטרמיננטה 1 נקראות "מטריצות אורתוגונליות מיוחדות", והן מרכיבות את תת-החבורה  \ SO_{n}(F) של  \ O_{n}(F). בשדה ממאפיין שונה מ-2,  \ SO_{n}(F)\triangleleft O_{n}(F) היא תת-חבורה מאינדקס 2 (מעל שדה ממאפיין 2, שתי החבורות שוות). המטריצות הסקלריות האורתוגונליות הן  \ \pm I, ומגדירים את חבורות המנה  \ PO_{n}(F)=O_{n}(F)/\langle -I\rangle  ו-  \ PSO_{n}(F)=SO_{n}(F)/(\langle -I\rangle \cap SO_{n}(F)).
המטריצה  \ -Iשייכת ל-  \ SO_{n}(F)אם ורק אם n זוגי. לכן, כאשר n זוגי, ארבע החבורות  \ O_{n},SO_{n},PO_{n},PSO_{n}שונות זו מזו, ואילו כאשר n אי זוגי,  \ O_{n}\cong SO_{n}\times \langle -I\rangle ו-  \ PO_{n}\cong SO_{n}=PSO_{n}.
חבורת המטריצות האורתוגונליות > המקרה n=2

מעל שדה המספרים הממשיים,  \ SO_{2} כוללת את מטריצות הסיבוב בכל זווית אפשרית. חבורה זו, שהיא אבלית, איזומורפית לחבורה המעגלית  \ S^{1} של המספרים המרוכבים בעלי נורמה 1, וגם לחבורת המנה  \ \mathbb {R} /\mathbb {Z} . ליפוף כפול של המעגל (כלומר, זיהוי הקצוות  \ z\equiv -z) נותן את אותה חבורה, ולכן  \ PSO_{2}(\mathbb {R} )\cong SO_{2}(\mathbb {R} ). החבורה  \ O_{2}(\mathbb {R} ) כוללת איבר נוסף,  \ \tau =\left({\begin{array}{cc}1&0\\0&-1\end{array}}\right), המתאים לשיקוף סביב ציר ה-x, ואת כל המכפלות של  \ \tau  בסיבובים. החבורה הזו אינה אבלית. גם כאן  \ PO_{2}(\mathbb {R} )\cong O_{2}(\mathbb {R} ).
מטריצות אוניטריות

מטריצה אורתוגונלית היא מטריצה אוניטרית מעל הממשיים. מטריצה אוניטרית  A\in M_{n}(\mathbb {F} ) מקיימת:  A^{*}A=I כאשר  A^{*}:={\overline {A^{t}}} ותכונה הנובעת מזה היא שעמודותיה ושורותיה פורשות את  \mathbb {F} ^{n}. הערה:  \mathbb {F} \in {\begin{Bmatrix}\mathbb {R} ,\mathbb {C} \end{Bmatrix}}
מטריצות אוניטריות > תכונות של מטריצות אוניטריות

A\, מטריצה הפיכה ו- A^{-1}={\overline {A}}^{T}\,
מטריצה אוניטרית שומרת מכפלה פנימית:  \langle Ax,Ay\rangle =\langle x,A^{*}Ay\rangle =\langle x,Iy\rangle =\langle x,y\rangle  (כאן נעזרנו בתכונות הצמוד ההרמיטי במכפלה פנימית)
מטריצה אוניטרית שומרת על נורמה,  \ \|Ax\|=\|x\|. כתוצאה מכך, ערך מוחלט של כל ערך עצמי שלה הוא 1.
אם A אוניטרית  A^{*}\, ו- {\overline {A}} גם הן אוניטריות
ראו גם

מטריצת סיבוב
מטריצה אוניטרית
| נושאים באלגברה ליניארית |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | שדה • מרחב וקטורי • משוואה ליניארית • מערכת משוואות ליניאריות • העתקה ליניארית • מטריצה |  |
| וקטורים | סקלר • כפל בסקלר • צירוף ליניארי • תלות ליניארית • קבוצה פורשת • בסיס • וקטור קואורדינטות • ממד |  |
| מטריצות | כפל מטריצות • שחלוף • דטרמיננטה • דירוג מטריצות • דרגה • עקבה • מטריצה מצורפת • מטריצת מעבר • מטריצה משולשית • דמיון מטריצות • ערך עצמי • פולינום אופייני • לכסון מטריצות • צורת ז'ורדן |  |
| העתקות | העתקה ליניארית • קואורדינטות • מטריצה מייצגת • גרעין • אנדומורפיזם • איזומורפיזם • העתקה אפינית • העתקה פרויקטיבית |  |
| מרחבי מכפלה פנימית | מכפלה סקלרית • מכפלה וקטורית  • אורתוגונליות  •  מטריצה סימטרית • אופרטור הרמיטי • אופרטור אוניטרי • טרנספורמציה נורמלית • נורמה • מטריקה |  |
| תבניות | תבנית ביליניארית • תבנית סימטרית •  תבנית הרמיטית • תבנית סימפלקטית • חפיפת מטריצות • משפט סילבסטר • תבנית מולטי-ליניארית אנטי-סימטרית • אוריינטציה • צפיפות • טנזור |  |
מיכל בין

מיכל בין (נולדה ב-4 באוקטובר 1994) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת לסירוגין כבלמית וכקשרית בקבוצת אס"א תל אביב שבליגת העל ובנבחרת ישראל.
ביוגרפיה

בין החלה לשחק בגיל 8 בקבוצת הבנים של מכבי תל אביב דרום השרון בקיבוץ אייל, קבוצת כדורגל מעורבת של יהודים וערבים. במקביל התאמנה ושיחקה עם קבוצת הבנות של ממכבי כישרונות חדרה החל מגיל 10.
בעונת 2005/2006 זכתה יחד עם הקבוצה בגביע "ג'טיקס" לילדות בישראל. בעקבות הזכייה ייצגה הקבוצה את ישראל באליפות העולם בכדורגל לילדים וילדות במינכן, והגיעה למקום השני לאחר הפסד בגמר לברזיל.
בגיל 13 נאלצה לעזוב את מכבי תל אביב דרום השרון משום שחוקת הכדורגל בישראל לא מתירה לבנות לשחק בקבוצת בנים מעבר לגיל זה, והמשיכה לשחק במכבי כישרונות חדרה, בקבוצות הנערות.
בשנת 2012, עם סיום בית הספר התיכון, ועל אף פציעה קשה של קרע ברצועה הצולבת של ברך ימין, קיבלה בין מלגה מלאה לארבע שנים באוניברסיטת CCSU בקונטיקט, במסגרת ליגת המכללות של ארצות הברית. בין החלה ללמוד לתואר ראשון בפסיכולוגיה, אולם כעבור מספר חודשים נקראה לחזור ארצה ולהתגייס לצה"ל, על אף שהמלגה שקיבלה מעניקה לה אוטומטית מעמד של "ספורטאי עילוי", משום שכל המכסות למעמד זה היו מלאות. לאחר מאבק מתמשך והפעלת לחץ ציבורי, הוגדל מספר המכסות מ-12 ל-16 ובין זכתה במעמד של "ספורטאי עילוי", אולם לאחר שנה אחת בלבד חזרה בין לישראל ונאלצה לפרוש ממשחק פעיל לאור פציעה חוזרת שחייבה אותה לעבור ניתוח נוסף בברך ימין.
בשנת 2013 ויתרה על המעמד של "ספורטאי עילוי", התגייסה לצה"ל ושירתה בתור מדריכת כיפת ברזל במערך ההגנה האווירית.
מתגוררת ביישוב צור יגאל.
קריירה מקצועית > מועדונים

לקראת עונת 2017/2018 חזרה בין לשחק כדורגל בקבוצת הפועל רעננה, בה שיחקה במשך שתי עונות, בהן כבשה 7 שערים. בסיום עונת עונת 2018/2019 הייתה מועמדת לכדורגלנית העונה.
בשנת 2017 השלימה גם קורס מדריכי כדורגל בית ספר למאמנים של מכון וינגייט, וכן עבדה כמאמנת כדורגל בעיריית רעננה לבנות בכיתות א-ג.
בעונת 2019/2020 עברה לשחק בקבוצת אס"א תל אביב, אולם העונה לא הגיעה לסיומה המתוכנן והופסקה לאחר 14 מחזורים בשל התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
קריירה מקצועית > נבחרת ישראל

בין משחקת בנבחרות ישראל החל משנת 2009, אז זומנה לנבחרת הנערות ואף שימשה כקפטנית שלה. בסך הכל צברה 10 הופעות בנבחרת הנערות עד גיל 17 (בהן הבקיעה שער אחד) ועוד 8 הופעות בנבחרת הנערות עד גיל 19.
בשנת 2020 זומנה לסגל הבוגרות של נבחרת הנשים של ישראל. את הופעת הבכורה ערכה ב-10 במרץ נגד נבחרת גיאורגיה.
הערות שוליים

1 2  טל אריאל אמיר, ליאו מסי הנשית? הכירו את הלהיט הבא של הכדורגל הישראלי, באתר מעריב אונליין,‏ 6 ביוני 2013
↑  לירון שמם, ‏הכדורגלנית המצטיינת נדרשת לעזוב הכול – ולהתגייס לצה"ל, באתר ‏מאקו‏, 11 במרץ 2013
↑  מיכל בין זכתה למעמד של "ספורטאית עילוי", באתר ערוץ הספורט, 24 במרץ 2013
↑  ליאור ברטל, ‏ליגת העל לנשים בכדורגל הופסקה בשל הקורונה, רמת השרון הוכרזה כאלופה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 13 באפריל 2020
↑  מיכל בין בנבחרת ישראל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מיכל בין".
מחוז הבירה (ונצואלה)

| --- | --- |
 מדינה:  ונצואלה ונצואלה
 מושל:  Carmen Meléndez
 בירת המחוז הפדרלי:  קראקס
 תאריך ייסוד:  1999
 שטח:  433 קמ"ר (דירוג: 24)
 גובה:  1,142 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז הפדרלי:  1,943,901 (דירוג: 4, 2011)
 קואורדינטות:  10°28′23″N 66°59′44″W﻿ / ﻿10.473055555556°N 66.995555555556°W﻿ / 10.473055555556; -66.995555555556 
 אזור זמן:  UTC -4
 www.gdc.gob.ve
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז הבירה (בספרדית: Distrito Capital) הוא מחוז פדרלי בוונצואלה, הכולל את שטחי בירת ונצואלה קראקס. המחוז נמצא בצפון ונצואלה, בין המדינות מירנדה וורגאס.
המחוז משתרע על שטח של 433 קילומטרים רבועים, ומתגוררים בו 1,943,901 תושבים (נכון ל-2011).
היסטוריה

ב-1864, עם הפיכתה של ונצואלה למדינה פדרלית, נוצר "המחוז הפדרלי של ונצואלה", שכלל את שטחי העיר קראקס ומדינת ורגאס של היום. המחוז פורק ב-1868 והפך לחלק ממדינותיו השכנות, אך ב-1872 הוקם מחדש.
ב-1998 הוחלט להפריד את מדינת ורגאס מהמחוז. בעקבות שינויים חוקתיים ב-1999 המחוז הפך ל"מחוז הבירה". כמו כן הוחלט להעביר את מרבית הסמכויות השלטוניות של המחוז, שתפקד עד אז כעירייה של קראקס, ל"מחוז המטרופוליטני של קראקס", שכולל גם 4 רשויות מקומיות במירנדה.
ב-2009 הושבו חלק מהסמכויות למחוז, אך הוא עדיין אחראי לעיר קראקס בלבד בעוד האחריות על המטרופולין של קראקס נמצאת בידי המחוז המטרופוליטני.
הערות שוליים

1 2  מפקד האוכלוסין והדיור הלאומי ה-14 - תוצאות עבור מחוז הבירה, מכון הסטטיסטיקה הלאומי של ונצואלה (בספרדית).
| מדינות ונצואלה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אמסונאס • אנסואטגי • אפורה • ארגואה • בוליבר • ברינס • גואריקו • דלטה אמקורו • ורגאס • טאצ'ירה • טרוחיו • יארקוי • לרה • מונגס • מירנדה • מרידה • נואבה אספרטה • סוליה • סוקרה • פורטוגסה • פלקון • קוחדס • קרבובו |  |
| ישויות פדרליות נוספות | הדפנדנסיות הפדרליות • מחוז הבירה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011123817  MusicBrainz: 8a9b85eb-ded0-469b-9bcc-4f224c1d9c28  VIAF: 175302554   WorldCat (עם VIAF): 175302554 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ונצואלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מזכרת בתיה סילברבקס

| --- | --- |
 מגרש ביתי אצטדיון עירוני
 מזכרת בתיה ישראל ישראל
 תאריך ייסוד:  2012
 ליגה:  ליגת הפוטבול הישראלית
 תלבושת
 
 
מזכרת בתיה סילברבקס היא קבוצת פוטבול אמריקאי המייצגת את אזור השפלה, הקבוצה הוקמה ב-2012, והיא חלק מליגת הפוטבול הישראלית.
נוסדה ב-2012 תחת השם רחובות סילברבקס ובשנותיה הראשונות הייתה משויכת לעיר רחובות, אך ב-2014 שינתה את שיוכה העירוני למזכרת בתיה.
שם הקבוצה ניתן על שם זכר הגורילה, אשר גבו הופך כסוף כאשר מתבגר, שם זה מבטא את הערכים עליהם בנויה הקבוצה, משפחתיות, שמירה ועזרה לחברי הקבוצה וכבוד הדדי.
תלבושת וסמלים

צבעי הקבוצה הם צהוב, שחור וכסף, עם קסדה בצבע כסף. סמל הקבוצה הוא ראש של גורילה שואגת, הסמל הוחלף בין העונה הראשונה לשנייה.
היסטוריה > הקמת הקבוצה

הקבוצה הוקמה על ידי ג'ו גליקמן ודביר מינץ, שני שחקנים מהקבוצות היריבות בתל אביב. הקבוצה החלה להתאמן בחודש מרץ 2012, התקבלה כחברה בליגה הישראלית והשתתפה בעונה הסדירה של הליגה לשנה 2012/2013.
היסטוריה > עונת 2012-13

עונת הבכורה של הקבוצה בליגה הסתיימה כאשר הקבוצה במקום אחרון, ללא ניצחון, עם מאזן של 10-0.
צוות האימון לעונה זו כלל את רביב פייג, קורי וגנר, טיילור וילסון וקוסטה סטולירסקי.
היסטוריה > עונת 2013-14

הקבוצה חתמה הסכם חסות עם RC Cola, ושינתה את שמה ל "רחובות RC Cola סילברבקס", העונה הסתיימה גם היא ללא ניצחונות במאזן 9-0.
צוות האימון לעונה זו כלל את רביב פייג, קורי וגנר, טיילור וילסון.
היסטוריה > עונת 2014-15

הקבוצה שינתה את שיוכה העירוני למזכרת בתיה והעבירה את פעילותה הספורטיבית למגרש האימונים בשד' רפאל סוויסה במזכרת בתיה.
צוות האימון כלל את עידו אייזיקוביץ', עינב כבשני, קוסטה סטולירסקי ותומר חזן אשר לקחו את הקבוצה ל-3 ניצחונות ועל סף עלייה לפלייאוף.
הסילברבקס ניצחו בשני המשחקים נגד המלכים מירושלים, אך לא הצליחה לנצח את הנחיל השחור מבאר שבע בבית, והעונה נגמרה עם ציפיות גדולות לעונה הבאה בעקבות ההשתפרות הניכרת של הקבוצה במהלך עונת 2015.
הקבוצה הקימה את קבוצת הנוער/תיכונים "מזכרת בתיה גורילות" בשיתוף מועצה מקומית מזכרת-בתיה.
היסטוריה > עונת 2015-16

כבר בתחילת יוני, פחות משלושה חודשים לאחר שנגמרה העונה הקודמת, נחת המאמן החדש של הסילברבקס לעונת 2015-16 - האריסון שיימס, אשר הגיע מפלורידה, ארצות הברית.
עוזרי המאמנים שמונו - שי זילברברג (מאמן הגנה), עינב קיבשני (מאמן מגנים אחוריים), ארקדי שוורץ (מאמן קבוצות מיוחדות ועוזר מאמן הגנה), אור מטלון (מאמן תופסים).
מחנה האימונים החל מיד עם הגעתו ושיטות התקפה והגנה חדשות בעלות סכמות חדשות לגמרי הותקנו בקבוצה.
הקבוצה הראתה עלייה נוספת ברמתה, במיוחד בהגנה, אך התקשתה לסיים דרייבים התקפיים עם נקודות על הלוח, והסילברבקס לא הצליחו לעמוד בקצב של היריבות.
במהלך העונה הקבוצה ניצחתה את פתח תקווה טרופרס פעמיים, בשני המשחקים, אך הפסידה פעמיים במשחקים צמודים לנחיל השחור מבאר שבע וסיכויי ההעפלה לפלייאוף קלושים, הסילברבקס תלויים אך ורק בעצמם מול יריבות קשות מעילית הליגה.
טבלת עונות

| עונה | מאזן | פלייאוף |
| --- | --- | --- |
| 2012-2013 | 0-10 | לא העפילה |
| 2013-2014 | 0-9 | לא העפילה |
| 2014-2015 | 3-7 | לא העפילה |
| 2015-2016 | 2-8 | לא העפילה |
| 4 | 5-34 |  |
מארי-ז'וזה נאט

| --- | --- |
מארי-ז'וזה נאט בפסטיבל קאן בשנת 2002
מארי-ז'וזה נאט בפסטיבל קאן בשנת 2002
 לידה:  22 באפריל 1940 Bonifacio, Corse, צרפת 
 פטירה:  10 באוקטובר 2019 (בגיל 79) הרובע התשיעי של פריז, צרפת 
 מקום קבורה:  Bonifacio cemetery 
 שם במה:  Marie-José Nat 
 שם לידה:  Marie-José Benhalassa 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  1956–2015 (כ־59 שנים) 
 מקום לימודים:  Cours Simon 
 בן או בת זוג:  Serge Rezvani (אוקטובר 2005–אוקטובר 2019)  Roger Dumas (12 ביולי 1960–אפריל 1961)  מישל דרש (1964–1981)   Victor Lanoux 
 פרסים והוקרה:  פרס השחקנית הטובה ביותר (1974)  קצינה במסדר ההצטיינות הלאומי (14 בנובמבר 2011)  אבירה בלגיון הצרפתי (31 בדצמבר 2004)  מפקד מסדר האמנויות והספרות 
 פרופיל ב-IMDb
 
מארי-ז'וזה נאט (בצרפתית: Marie-Josée Nat; שמה בלידה מארי-ז'וזה בנחאלאסה – Marie-Josée Benhalassa,‏ 22 באפריל 1940 – 10 באוקטובר 2019) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה צרפתייה, בעלת שורשים קבילים.
רקע משפחתי ושנות הילדות והנעורים

מארי-ז'וזה נאט נולדה בשנת 1940 בבוניפסיו, מחוז דרום קורסיקה, לאב ממוצא קבילי, איש צבא לשעבר, ולאם ממוצא קורסיקאי ורועת צאן לשעבר.
ילדותה הושפעה מאלימות של אביה אשר היה אלכוהוליסט.
ספרים

2006 - ספר אוטוביוגרפי "Je n'ai pas oublié" (לא שכחתי)
חיים פרטיים

נאט הייתה נשואה שלוש פעמים ונולדו לה שלושה בנים.
בשנים 1960–1961 הייתה נשואה לשחקן רוז'ה דימא, אך התגרשה כדי להינשא בשנת 1964 למישל דראש, אבי שלושת בניה - דוד דראש, והשחקנים והבמאים ז'וליין דראש ואורליין דראש. ידוע כי ניהלה רומן למשך מספר שנים עם השחקן ויקטור לאנו.
באוקטובר 2005 התחתנה עם הצייר, הסופר והפזמונאי סרז' רזבאני.
בבחירות לנשיאות בשנת 2012 תמכה בפומבי במועמדותו של ניקולא סרקוזי.
נפטרה בפריז ב-10 באוקטובר 2019. בשנותיה האחרונות חילקה את זמנה בין פריז לבוניפסיו, עיר הולדתה.