stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפרולוג הכללי
עלילה

היוהרה המגולמת בשיר, כפי שהיא מתפרשת על פני 858 שורות של אנגלית ביניימית המהוות את הפרולוג הכללי, היא כזו המאפיינת צליינות. צ'וסר יושב בפונדק הטברד ברובע סאות'וורק במרכז העתיק של לונדון, ושם הוא פוגש חבורה מגוונת וצבעונית של בני המעמד הבינוני מכל קצוות אנגליה. ביד המקרה, מסתבר שכולם נמצאים בדרכם לקנטרברי, מקום קבורתו של תומאס בקט הקדוש, הארכיבישוף מקנטרברי. בפרולוג, צ'וסר מנסה לתאר את "מצבם", "מערכם" ו"מעמדם" של בני החבורה:
הפרולוג הכללי נראה כלא מאורגן במכוון, זאת כרמיזה לבלבול השורר בקרב הערברב חסר הסדר שיצא לקנטרברי מוקדם יותר באותו היום. בעוד שהסוגה אליה משתייכים "סיפורי קנטרברי" כמכלול היא "סיפור מסגרת", הרי שהפרולוג הכללי מהווה דוגמה ל"סאטירה מעמדית", סוגה המציגה באור נלעג את השחיתות המתקיימת בקרב שלושת המעמדות החברתיים שהיו בימי הביניים (הכמורה, האצולה והאיכרות).
עם הצליינים נמנים אביר, פרש, משרת האביר, אם-מנזר, נזירה שנייה, כומר הנזירה, נזיר, נזיר-קבצן, סוחר, פרח כהונה, פרקליט, בעל-אדמות, מוכר סדקית, נגר, אורג, צבע, טווה שטיחי-קיר, טבח, ספן, רופא, האישה מבאת', כהן, חורש, טוחן, קניין, אפסנאי, שליח בית דין, מחלן, המארח ודמותו של צ'וסר עצמו. סדר הצגת הצליינים ממקמם לפי הסולם החברתי - האצולה בראש, לאחריה בעלי-המלאכה ולבסוף, האיכרים. מאוחר יותר, מצטרפים כומר ומשרתו למסע העלייה לרגל ומגוללים את אחד הסיפורים.
מקץ הקדמה פיוטית ועתירת אהבה, המתארת את האנרגיה הפורה והמתחדשת של האביב בתום חורף ארוך, צ'וסר מתפנה להצגת הצליין הראשון, "האביר העדין והמושלם". צלבן זה נסע לכל אורכה ורוחבה של אירופה, עד לגבולות אסיה הקטנה, בהגנו על דתו. הוא בעל המעמד הגבוה ביותר בין הנוסעים ולתיאורו עוקבים דיוקנאותיהם של בני לווייתו. בנו, הפרש, "הנאהב בחום רב", על התלתלים שבשערו. הוא מהווה האנשה למרץ האביב והאנרגיה המינית שצ'וסר מאמץ בהקדמתו, אותה הוא שואף להדגיש אף בקרב הצליינים המקסימים פחות.
לאחר מכן מופיעים תיאורים קצרים של מרבית הצליינים האחרים, לרבות פרטים על אופן לבושם, בהמות רכיבתם ועקיצות שנונות כלפי אישיותם. חלק מהאנשים בפרולוג הם בעלי-תיאורים אך נטולי-סיפורים - משרתו של האביר, מוכר הסדקית, הנגר, האורג, הצבע, טווה שטיחי-הקיר, החורש והמארח - בעוד שדמויות כנזירה השנייה לא מתוארות כלל. מיד לאחר אזכור הנזירה השנייה, צ'וסר אומר "and preestes thre", אך דבר זה מנוגד לשורה 24 בה נאמר שעשרים ותשעה צליינים יצאו ויש רק כומר אחד. יש המניחים שצ'וסר התכוון לכלול דיוקן קצר של הנזירה השנייה והכומר בתוספת מאוחרת.
אוסף דיוקנאות הדמויות הוא אחד החלקים הראויים ביותר לציון בסיפורי קנטרברי, משום שיש בהם הרבה יותר חיות ועומק מאשר בשאר הדמויות בספרות התקופה. צ'וסר אינו מסתפק רק בתיאור מלבושיהם, אלא מוסיף פרטים על תווי-פניהם, קיצור-דרך מוכר בעבור אנשי ימי-הביניים לאמידה על אופייה של דמות. המראה נקשר לאיזון "ארבעת מצבי-הרוח" שבאדם, כך שמצב-הרוח מהיר החימה של האפסנאי משתקף במבנה גופו הגבוה והרזה ומצביע על הסבירות להיותו חמום-מוח.
הערותיו הסאטיריות של צ'וסר כלפי אנשים אלה מעומעמות יותר מן המקובל בסיפורים מאותם הימים. דמויות דומות באותו הזמן היו מותקפות בפראות על ידי המספר, באופן שהיה מציגן כאפסים. כשצ'וסר כן בוחר לתקוף את דמויותיו, הוא עושה זאת בדרך כלל בידי אחת הדמויות האחרות, בינות לסיפורים, ולרוב בלי קלישאות המובנות מאליהן. רק יוברט הנזיר-הקבצן ואגלנטיין הנזירה זוכים לכינויים בשמות במהלך הפרולוג, הגם שהדבר נשנה כלפי אחרים מאוחר יותר.
לקריאה נוספת

שמעון זנדבנק (תרגם), סיפורי קנטרברי, עם עובד הוצאה לאור, התש"ם-1980.
הפרופסור המטורף (סרט, 1963)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ג'רי לואיס
 הופק בידי:  ארתור שמידט
 תסריט:  ג'רי לואיס, ביל ריצ'מונד
 עריכה:  ג'ון וודקוק
 שחקנים ראשיים:  ג'רי לואיס סטלה סטיבנס
 מוזיקה:  ולטר שרף
 צילום:  ואלאס קלי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 ביוני 1963
 משך הקרנה:  כ-107 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, יפנית
 סוגה:  מדע בדיוני קומי, קומדיה רומנטית, סרט מדע בדיוני 
 תקציב:  7,630,000 ‏$
 הכנסות:  19,000,000 ‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'רי לואיס וסטלה סטיבנס בפרופסור המטורף (1963)
הפרופסור המטורף (באנגלית: The Nutty Professor) הוא סרט קומדיה ומדע בדיוני אמריקאי משנת 1963, בכיכובו ובבימויו של ג'רי לואיס.
התסריט, שנכתב על ידי לואיס וביל ריצ'מונד, נכתב בהשראת הרומן "המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד" של רוברט לואיס סטיבנסון, בו אדם ממציא שיקוי הגורם לשינוי באישיותו ובמראהו וביחס של הסובבים אותו. על עיקרון זה הופק גם הסרט "הפרופסור המטורף" משנת 1996 בכיכובו של אדי מרפי וסרט אנימציה משנת 2008.
בסרט זה, פרופסור מכוער ומפוזר, קצר ראייה עם דיבור ילדותי, הופך לאחר שתיית התרופה לגבר נאה ושרמנטי, עם ביטחון עצמי רב שנשים נמשכות אליו.
הסרט נחשב על ידי מבקרי הקולנוע כטוב ביותר של ג'רי לואיס. ב-2000 נבחר הסרט על ידי מכון הסרטים האמריקאי במקום ה-99 ברשימת 100 הסרטים המצחיקים ביותר. ב-2004 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס על "היותו בעל ערך תרבותי, היסטורי או אסתטי".
תקציר העלילה

פרופסר ג'וליוס קלפ (ג'רי לואיס) הוא מרצה לכימיה באוניברסיטה. יש לו מראה של חנון, מוזנח, קצר ראייה שנתקל כל פעם ונופל, שיניים בולטות וקול ילדותי. חלק מהניסויים שלו נגמרים בהתפוצצויות ונזק.
ראש הפקולטה ד"ר וורפילד (דל מור) מזהיר אותו כל פעם כי יפטר אותו.
ג'וליוס נמשך לסטודנטית היפה סטלה (סטלה סטיבנס) אך יודע שאין לו סיכוי. הוא הולך למכון כושר אך אינו מצליח לבצע את התרגילים. הוא מיואש, הולך לספריית הפקולטה, יוצא עם עשרות ספרים ומנסה לרקוח שיקוי קסם שישנה את תדמיתו הגרועה ויעצים אותה.
לאחר עבודה ממושכת בסיוע הציפור שלו ג'ניפר, הוא מצליח לייצר את השיקוי וכשהוא שותה אותו הוא הופך לגבר שרמנטי ונאה בשם "באדי לאב". בצורה הזאת הוא מגיע למועדון הסטודנטים כשסיגריה בפיו, מעליב את המלצר, מראה את יכולו בשירה ובנגינה וברגע זה נמשכת אליו סטלה.
הם יוצאים לבילוי בלילה אך פעילות השיקוי נפסקת ובטרם יהפוך שוב לפרופ' קלפ, הוא נעלם.
עומד להיערך נשף לפקולטה והסטודנטים ובראשם סטלה, מציעים ש"באדי לאב" יופיע בתוכנית האמנותית. הציפור שלו כרסמה את הנוסחה, ולכן הוא מתקשר להוריו-אליהם שלח עותק של הפנקס למשמרת-והם מקריאים לו את ההוראות. בלחץ הזמן הוא מצליח לייצר רק כמות קטנה.
בנשף הוא מופיע בהצלחה אולם כעבור זמן קצר השיקוי מפסיק לפעול והוא חוזר להיות פרופסור קלפ.
הוא מבקש סליחה מכולם וסטלה מבינה לראשונה ש"באדי לאב" הוא למעשה הפרופור קלפ. היא מעדיפה את הפרופסור הצנוע והאדיב על פני באדי לאב השחצן והמתנשא והם מחליטים להינשא. תקופה לאחר מכן מגיעים הוריו של ג'וליוס לאוניברסיטה ונוכח השינוי שחל באישיותם לאחר שצרכו את השיקוי, הם מוכרים את השיקוי לסטודנטים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'רי לואיס | פרופ' ג'וליוס קלפ |  |
| סטלה סטיבנס | סטלה פרדי | סטודנטית |
| דל מור | ד"ר וורפילד | ראש הפקולטה |
| קתלין פרימן | מיס למון | מזכירת הפקולטה |
| הווארד מוריס | אבא של ג'וליוס |  |
| אלביה אלמן | אמא של ג'וליוס |  |
התערבות: אסור למות

| --- | --- |
 תסריט:  Laura Malin, רודריגו פימנטל, Gustavo de Almeida Gomes 
 שחקנים ראשיים:  Aline Borges Marcos Palmeira אנדרה רמירו Cintia Rosa Jorge Pontual Zezé Motta Castrinho Rafael Losso ביאנקה קומפרטו Rainer Cadete Dandara Mariana 
 מדינה:  ברזיל 
 חברת הפקה:  Paris Filmes, Downtown Filmes 
 הקרנת בכורה:  2021
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  פורטוגזית ברזילאית 
 סוגה:  סרט פעולה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
התערבות: אסור למות (בפורטוגזית: Intervenção: É Proibido Morrer) הוא סרט קולנוע ברזילאי משנת 2021 בבימויו של קאיו קוברה על פי תסריט מאת לורה מאלין, רודריגו פימנטל וגוסטבו דה אלמיידה. בכיכובם של מרקוס פלמיירה וביאנקה קומפרטו עם הופעות אורח של באבו סנטנה, דנדרה מריאנה וז'וזה מוטה.
עלילה

לריסה (ביאנקה קומפרטו) ודאגלס (מרקוס פלמיירה) הם שני שוטרים העובדים ביחידה המשטרתית לשמירת השלום (UPP) בריו דה ז'ניירו. מדי יום הם מסכנים את חייהם בכך שהם מאמינים שהם יכולים לחולל שינוי במציאות של תושבי הפאבלות באמצעות הצעות להצטרף לפרויקט ההרגעה הממשלתי.
שחקנים ודמויות

מרקוס פלמיירה – קפטן דאגלס
ביאנקה קומפרטו – לריסה
באבו סנטנה – קאבו איוון לובו
דנדרה מריאנה – פלאביה
ז'וזה מוטה – סוקורו
ריינר קדט – גאיוס
רפאל לוסו – סגן סוזה
ג'וליאנה אראוחו – גרציאלה
אלין בורחס – מרלן
אנדרה רמירו – סאפאו
קסטריניו – ז'ואקים
ברונו דליה – סמל נונס
הפקה

רודריגו פימנטל, שכתב את התסריט לסרט, היה מעורב גם בכתיבתם של יחידת עילית (2007) והמשכו יחידת עילית 2 (2011). פימנטל היה בעברו שוטר המשטרה הצבאית בריו דה ז'ניירו מ-1990 עד 2001 ושירת כקצין ביחידת BOPE בשנים 1995–2000. פימנטל כתב את התסריט בשיתוף עם לורה מאלין וגוסטבו דה אלמיידה, איש המשטרה הצבאית לשעבר ששירת ביחידה המשטרתית לשמירת השלום (UPP) בשנים 2009–2015. כדי לכתוב את הסרט, נערכו ראיונות עם יותר מ-50 אנשי מקצוע מהיחידות לשמירת שלום כדי לקבל מידע נוסף על חוויותיהם בעת שירותם.
הצילומים נערכו בשנת 2019. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל ריו במהלך תערוכת פרמייר ברזיל בשנת 2019. ב-27 בדצמבר 2021 הסרט שוחרר לקהל הרחב והופץ ישירות בנטפליקס, אם כי הוא זמין רק עבור תושבי ברזיל. הסרט היה לאחד מעשרת התכנים הנצפים ביותר בנטפליקס בברזיל.
הערות שוליים

1 2  https://diariodorio.com/intervencao-filme-de-rodrigo-pimentel-estreia-na-netflix-dia-27-12/
↑  AdoroCinema, Intervenção (בBrazilian Portuguese), נבדק ב-2023-01-14
↑  Aline Resende, Novo filme da Netflix mostra a dura realidade das favelas através dos olhos de uma policial recém-formada, Sobre Sagas | Séries, Filmes e Cultura POP, ‏2021-12-27 (ב־Brazilian Portuguese)
↑  Alexandre Guglielmelli, O filme de ação brasileiro inspirado na vida real que faz sucesso na Netflix, observatoriodocinema.uol.com.br (ב־Brazilian Portuguese)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "התערבות: אסור למות".
הערכת טכנולוגיות רפואיות

הערכת טכנולוגיות רפואיות היא אומדן או ניתוח של טכנולוגיות בתחום הרפואה והבריאות. זהו תחום מדעי שהתפתח משנת 1970 ואילך כדי לקבוע כלים ומדדים לפיתוח, רכישה, שימוש או החלפה של שירותי בריאות לסוגיהם. בשנת 1977 הוקם בארצות הברית המשרד להערכת שירותי בריאות Office of technology Assessment ‏(OTA), אשר תבע שנה לאחר מכן את ההגדרה של "טכנולוגיה רפואית" כדלקמן: תרופות, מכשירים, גישות אבחנתיות וטיפוליות - כלליות וכירורגיות, וכן מסגרות ארגוניות שבהן ניתן הטיפול.
תהליך ההערכה

ה"הערכה" של טכנולוגיות רפואיות (הט"ר) היא תהליך רב מקצועי ומדעי ככל הניתן הכולל את התוצאות הרפואיות והכלכליות לחולה ולחברה, בעקבות הכנסת השימוש בטכנולוגיה המסוימת (Office of Technology Assessment ‏(OTA),1982), ולמעשה מדובר באומדן הכדאיות לשימוש בה. התחום כולל מחקר מדיניות ודרכי פעולה בעקבות הכנסה לשימוש של טכנולוגיה, ויכול להיעשות ברמה של משתמש בודד, ארגון או ברמה לאומית, כחלק ממדיניות הערכה וניהול של מערכת הבריאות .
הערכה זו כוללת חישוב של מספר אומדנים רפואיים וכלכלים: אומדן של הצורך הרפואי לשימוש בתרופה, באביזר או בפרוצדורה המשקף שכיחות המחלה או המצב הרפואי, אוכלוסיית היעד הרלוונטית לשימוש (כלומר מספר החולים שיזדקקו ויתאימו לשימוש בטכנולוגיה ומאפייניהם), אומדן העלות המחושבת למטופל אחד ולכל האוכלוסייה שהוגדרה, ועוד. ההערכה של הטכנולוגיה עצמה כוללת חישוב הבטיחות והיעילות שלה. המושג "בטיחות" מתייחס לכך שלא נגרם נזק לאדם המשתמש בה (כגון תופעות לוואי של תרופות) או שמידת הנזק קטנה ממידת התועלת. המושג "תועלת" מתייחס ליתרון שיש לחולה מהשימוש בטכנולוגיה. חישובים מתקדמים יותר כוללים חישובי עלות-תועלת (כלומר מידת היתרון המושג בשימוש בהשוואה להשקעה), חישוב הערך המוסף (added value), כלומר התועלת המצטברת, ועוד. נתונים המסייעים בביצוע ההערכה הם גם חישוב היקף התחלואה החדשה (היארעות – Incidence) והמצטברת (הימצאות – Prevalence), חישוב המעמסה על מערכת הבריאות (תמותה, תחלואה, שימוש בשירותי בריאות ו/או המוגבלות התפקודית) וחישובי עלות תמחור והערכה כלכלית.
מטרת ההערכה

מטרת הט"ר היא לספק מידע על חלופות במדיניות הטיפול לרגולטור (משרד הבריאות) ולארגונים רפואיים (כגון בתי חולים או קופות חולים) שאחראים לאספקת שירותי השירות הבריאות הללו, וכן למטפלים (רופאים, אחיות וכו'), למטופלים ולבני משפחותיהם. 
הערכת טכנולוגיות מבוססת על עבודה מקצועית ושיטתית של איסוף כל הנתונים האלה וניתוחם בתבנית קבועה. התבנית מאפשרת השוואה על בסיס הגדרות משותפות. כך ניתן להעריך באופן השוואתי את התועלת של כמה טכנולוגיות המשמשות לאותה מטרה, ולבחור את החלופה היעילה והכדאית ביותר מביניהן, לדוגמה האם יש עדיפות לטפל במחלת לב בניתוח, בצינתור או בתרופות.
המודל השבלוני של הערכת טכנולוגיות רפואיות וההתייחסות לאותם מדדים הביאו לפיתוח מודל הערכה המקובל בשימוש ברוב מדינות העולם וגם בישראל מראשית שנות ה-90 של המאה הקודמת. 
האנשים המבצעים את האומדן ("מעריכי טכנולוגיות") מעידים כי משום שהערכה זו מייצגת תבנית כוללנית ניתן באמצעותה להעריך כל "טכנולוגיה רפואית" לפי הגדרות מרחיבות (OTA 1976), כלומר תרופות, פרוצדורות אבחוניות וטיפוליות (לרבות בדיקות מעבדה), מכשירים רפואיים (devices, אביזרים רפואיים [גם אלה המושתלים בתוך גוף החולה כגון תומכן כלילי, או המסייעים לפרוצדורות כגון צנטר] וגם אביזרים ממוזערים (ננוטכנולוגיה), וציוד מתכלה. להגדרה נוספו במקור גם מסגרות ארגוניות [כגון שיטות התחשבנות] ומסגרות מבניות [יחידות מקצועיות] בהן ניתן שירות רפואי. משנת 2000 יש הכוללים בהגדרת "טכנולוגיה רפואית" גם מערכות מידע ותקשורת לשימושו של החולה, לרבות תיק רפואי מקוון (EHR), רובוטיקה בשימוש הרפואה וטלה-רפואה.
שיטת הערכה זו מיושמת מזה ארבעה עשורים במסגרת הרפואה הקהילתית. בעשור האחרון התעורר בעולם הצורך להעריך את הפעילות של מכשור רפואי במסגרת מוסדות אשפוז. לצורך כך פותחו מודלים שונים המאפשרים להציע אומדן של היקף המטופלים וחישובים של ההוצאה הכלכלית על השימוש בטכנולוגיה בתחשיב שמשקף את המציאות בדרך אמינה ומדויקת יחסית. חשוב שהנתונים הנאספים לצורך ביצוע החישובים יהיו מדויקים וקרובים למציאות ככל האפשר, כדי שהתחשיב יהיה בסטייה מזערית ויאפשר תכנון מדיניות פיתוח ורכש באופן הולם.
הצוות המבצע את ההערכה כולל אנשי מקצוע מתחום הרפואה (רופאים, אחיות, פיזיותרפיסטים, דיאטנים ומטפלים אחרים), מהנדסים רפואיים ואנשי ביו-טכנולוגיה, כלכלנים, אפידמיולוגים, מידענים רפואיים, אנשי משפט ואתיקה ולעיתים גם נציגי חולים או עמותות חולים.
סיווג ומיון של שרותי בריאות הניתנים להערכה

ניתן לסווג "טכנולוגיות רפואיות" בהתאם לסוג השימוש : "טכנולוגיה מניעתית" משמשת למניעת תחלואה (למשל חיסונים), "טכנולוגיה טיפולית" נועדה לתת מענה לתחלואה (למשל תרופה אנטיביוטית או קטטר לצינתור), "טכנולוגיה אבחונית" מסייעת באבחון מצב רפואי או מחלה (למשל דימות באולטרא סאונד), ו"טכנולוגיה שיקומית" מסייעת בהחלמה השיקומית (למשל פרוטזה). מרבית הטכנולוגיות שלגביהן נעשה חישוב אומדן שימוש הן טכנולוגיות טיפוליות (כ 70%).
מאפיינים ייחודיים להערכה בבתי חולים

קיימים היבטים אופייניים להערכה של שירותי בריאות בבתי חולים, בהשוואה לאלו הניתנים החולה בקהילה (מרפאה או בית החולה): בבית חולים לרוב מדובר במכשירים ופרוצדורות, לעומת הקהילה- שבה ההתייחסות היא יותר לתרופות. לעיתים קרובות העלות של הטכנולוגיה החדשה גבוהה מאוד (לדוגמה: מכשיר דימות, CT או MRI). בנוסף הערכת הטכנולוגיות ברמה של מוסד רפואי יכולה להיות בעלת הקשרים עסקיים (חברות מסחריות) בניגוד לטכנולוגיה המשמשת לשירותו של האדם הפרטי בקהילה.
במדינת ישראל, כאשר מבוצעת הערכה של טכנולוגיה בקהילה נעשה מאמץ ליצור כללים אחידים לכל מי שישתמש בטכנולוגיה זו, שכן חוק ביטוח בריאות ממלכתי משנת 1994, מחייב כי שירותי בריאות יינתנו באופן שוויוני ועל פי אמות מידה של צדק ועזרה הדדית. לפיכך, כל מי שיש לו זכאות לקבל את הטכנולוגיה על פי שיקול דעת רפואי ובהתאמה למצבו הרפואי, זכאי לקבל אותה תוך פרק זמן סביר ובמרחק סביר ממקום מגוריו. לגבי הערכת שירותי בריאות לשימוש בבתי חולים- קיימת אפשרות שכל מוסד יגבש לעצמו כללים שונים לקידום טכנולוגיות שבתחומו, על פי אמות מידה מקצועיות, מאפייני המטפלים הפועלים בו, האוכלוסייה שהוא משרת, מיקומו הגאוגרפי ויכולותיו למימוש שירותי הבריאות שהוא מספק.
מקורות המידע להערכה בבית חולים

מקורות המידע לביצוע הט"ר הם דיווחים של בעלי מקצוע מניסיונות עצמיים או מכנסים בהם השתתפו, הערכות מקצועיות על ידי ביו-טכנולוגים ומהנדסים רפואיים, והערכות המבוצעות על ידי Technology-Assessors ביוזמת גופים אקדמיים או רגולטורים.
הכשרות והדרכות מקצועיות

בישראל מתקיימים קורסים אקדמיים בתחום הערכת טכנולוגיות וניהול טכנולוגיות במערכות בריאות, באוניברסיטת ת"א ובאוניברסיטת בר-אילן. כיום זוהי הפעילות האקדמית המסודרת היחידה להכשרת אנשי צוות רפואי לביצוע הערכת טכנולוגיות רפואיות.
הערות שוליים

↑  Office of technology Assessment (OTA), 1976,
↑  Gallio D, Berto P.Health technology assessment (HTA): definition, role and use in the changing healthcare environment. Eur Ann Allergy Clin Immunol. 2007;39 Spec No:7-11.
↑  Hanney S, Buxton M, Green C, Coulson D, Raftery J. An assessment of the impact of the NHS Health Technology Assessment Programme.Health Technol Assess. 2007 Dec;11(53):iii-iv, ix-xi, 1-180. Review.
↑  TORRANCE, GW; FEENY DH, FURLONG WJ, BARR RD,; ZHANG Y,; WANG Q. Multiattribute Utility Function for a Comprehensive Health Status Classification System: Health Utilities Index Mark 2. Medical Care: 1996 ;34 (7) 702-722
↑  Tal O. Hakak N. Early Awareness and Alert Systems for Medical Technologies in Israel. Inter J Technol Assess Health Care. 2012, 28;03333-338
המרכז המדעי הממלכתי לווירולוגיה וביוטכנולוגיה

| --- | --- |
סמל המרכז

דגל העיירה קולצובו שהתפתחה סביב המרכז
 פעילות:  מחקר בתחומי ביולוגיה, מיקרוביולוגיה, כימיה רפואית, אפידמיולוגיה וביוטכנולוגיה
 שפה רשמית:  רוסית
 מדינה:  רוסיה
 מטה הארגון:  קולצובו, מחוז נובוסיבירסק, רוסיה
 סינוף ארצי:  השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן
 סינוף בינלאומי:  ארגון הבריאות העולמי
 מקום פעילות:  רוסיה
 יושב ראש:  Lev Sandakchiev 
 מנהל פעילות:  רינאט מקסיוטוב
 עובדים:  1614
 תקופת הפעילות:  1974–הווה (כ־50 שנה)
 האתר הרשמי של המכון
 קואורדינטות:  54°56′17″N 83°13′36″E﻿ / ﻿54.9381°N 83.2266°E﻿ / 54.9381; 83.2266
 he
 
המרכז המדעי הממלכתי לווירולוגיה וביוטכנולוגיה "וקטור" של השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן (ברוסית: Государственный научный центр вирусологии и биотехнологии „Вектор“» федеральной службы по надзору в сфере защиты прав потребителей и благополучия человека ,ГНЦ ВБ «Ве́ктор») הוא אחד המרכזים הווירולוגיים והביוטכנולוגיים המדעיים הגדולים ביותר ברוסיה, הממוקם בעיר המדעית קולצובו, שבמחוז נובוסיבירסק, במרחק כמה קילומטרים מהעיר נובוסיבירסק. המרכז שידוע גם בכינוי "מכון וקטור" תרם לפיתוח העיירה קולצובו שקיבלה מעמד של עיר מדעית משנת 2003 ועד 2025.
ייעודו של המרכז הוכרז כ"תמיכה מדעית ומעשית בהתמודדות עם איומים זיהומיים גלובליים". עבודות מחקר בסיסיות מתבצעות במרכז המחקר הממלכתי בתחום מחקר יישומי של אפידמיולוגיה, ביולוגיה מולקולרית, וירולוגיה, בקטריולוגיה, הנדסה גנטית, ביוטכנולוגיה, אקולוגיה ובטיחות ביולוגית.
המרכז כולל גם את המכון לביוטכנולוגיה רפואית, שנמצא בעיר ברדסק הסמוכה.
היסטוריה

בשנת 1974 הוקם מכון המחקר המדעי לביולוגיה מולקולרית (VNII MB). בהתבסס על כך, בשנת 1985 נוצרה האגודה המדעית Vector-m (וקטור NPO) בהנהגתו של לב סנדחצ'ייב.
לדברי העיתונאית והסופרת האמריקאית ד. הופמן, לשעבר ראש לשכת מוסקבה בעיתון "וושינגטון פוסט", תפקידו העיקרי של המרכז היה פיתוח כלי נשק ביולוגיים פוגעניים בניגוד לאמנה הבינלאומית לאיסור נשק ביולוגי ורעלנים, עליהם חתמה ברית המועצות בשנת 1972. הקמת מעבדה והמכון החלה באמצע שנות השבעים, הרבה לפני התאריך הרשמי של הקמת האגודה המדעית. סנדחצ'ייב הכחיש את מעורבותו של המרכז ביצירת נשק ביולוגי.
בשנת 1999 אישר ראש מחלקת ההגנה הביולוגית במשרד ההגנה של רוסיה ו. יבסטינגייב את גרסת הופמן, וקבע כי בתחילת פעילותה המרכז פיתח אמצעי הגנה מפני מילוי פתוגני של נשק ביולוגי מאויב פוטנציאלי, אך בסוף שנות השמונים המרכז החל להיראות כ"בסיס תעשייתי לייצור מוצרים ביולוגיים פוגעניים". ההנחה הייתה כי זני אבעבועות שחורות, טולרמיה, דבר, אנתרקס, מרבורג ואבולה שפותחו על ידי המרכז יועדו לשמש ככלי נשק פוגעניים. באפריל 1988 נדבק ומת ניקולאי אוסטינוב, ראש מעבדת נגיף מרבורג. העבודה הקשורה לשימוש צבאי בנגיפים נפסקה בשנת 1992, זמן קצר לאחר שברית המועצות חדלה להתקיים.
בשנת 1994 הוענק למרכז מעמד של מרכז מדעי ממלכתי של הפדרציה הרוסית - ונקרא בשם מרכז המחקר הממלכתי לווירולוגיה וביוטכנולוגיה (וקטור).
בשנת 1997, אחד משני מרכזים המשתפים פעולה של ארגון הבריאות העולמי לאבחון זיהומים באורתופוקסווירוס ומוזיאון של זני נגיף אבעבועות שחורות ו-DNA נוצרה מעבדה לאיתור נגיפים אלה. זו הייתה המעבדה היחידה ברוסיה שעסקה בנגיפי אבולה ומרבורג ונסגרה בשנת 2004.
בתחילת 2005 ארגן המרכז מעבדה לחקר נגיף שפעת העופות כחלק מהמחלקה לזיהומים. במהלך מגפת H5N1 שפרצה בשנת 2009, נקבע שהמעבדה הייתה אחד המרכזים האחראיים למאבק במגפות בפדרציה הרוסית. לאחר הקמת השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן הפך המרכז לחלק ממנו.
מכון "וקטור" (בשמו העממי) הוא אחד משני המשתתפים הישירים בתהליך השנוי במחלוקת ל"חיסול אבעבועות שחורות והרס מלאי נגיפים": על פי המלצת ארגון הבריאות העולמי וביוזמת המרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) ומחלקת המדינה האמריקנית, פותח פרויקט למימון והרס פיזי של מלאי נגיפים הזמין רשמית רק בארצות הברית (מאגר מבוסס CDC) וברוסיה (במאגר מרכז וקטור). בשנת 2014 הוחלט כי אוסף הזנים לא ייהרס. החל משנת 2014 המרכז עוסק בפיתוח שיטות לרפואה מונעת, אבחון וטיפול במחלות זיהומיות ופיתוח אמצעים למניעת פתוגנים זיהומיים.
בינואר 2020 המרכז, על בסיס מידע שהתקבל מעמיתים סינים, תוך שבוע, הכין במהירות וביעילות מערכות בדיקות אבחון לאיתור וירוס Covid-19 בגוף והקים את ייצורן, תוך זמן קצר על מנת לתת מענה לצרכיה של המדינה במאבק על הנגיף למערכות בדיקות מסוג זה. המרכז החל גם לפתח חיסונים נגד נגיף קורונה מסוג זה, שהיו מוכנים עד קיץ 2020.
משימות

מחקר על פתוגנים של מחלות זיהומיות המסוכנות ביותר;
הבטחת מוכנות מתמדת לאבחון זיהומים נגיפיים חדשים;
פיתוח ויישום מעשי של אבחון, מניעה וטיפול במחלות נגיפיות;
הכשרת אנשי מדע מקצועיים מוסמכים בתחום הווירולוגיה, הביולוגיה המולקולרית והביוטכנולוגיה.
הישגים

פיתוח וייצור מערכות בדיקות לאבחון זיהום HIV ודלקת כבד B (מהראשונות ברוסיה);
ארגון ייצור של אינטרפרון הנדסי גנטי מסוג a-2 (לראשונה ברוסיה);
פיתוח והיכרות עם ייצור התרופה החיסונית Ridostin, בעלת פעילות אנטי-ויראלית, כולל נגד שפעת;
פיתוח ויישום החיסון הביתי היחיד כנגד הפטיטיס ונגיפי A (בשיתוף עם המכון לפוליו-מיאליטיס ודלקת ריאות מוחית ויראלית);
פיתוח ניסוי קליני ורישום במשרד הבריאות של הפדרציה הרוסית לחיסון נגד נגיף אבולה.
פיתוח חיסון נגד COVID-19 בשם "EpiVacCorona"
פיתוח חיסון CombiVICHvac נגד HIV
ראשי המרכז

1982-2005 — לב סנדחצ'ייב
2005-2010 — איליה דרוזדוב
2010 — יבגני סטבסקי
2011-2014 — אלכסנדר סרגייב
2014-2016 — ולרי מיחייב
2016-ואילך — רינאט מקסיוטוב
תקריות

באפריל 1988 נדבק ראש מעבדת נגיף מרבורג, ניקולאי אוסטינוב ומת.
ב-5 במאי 2004 נדבקה עוזרת המעבדה אנטונינה פרזניאקובה בנגיף האבולה כתוצאה מתאונה במעבדה. למרות הטיפול ועזרתם של מומחים, היא מתה שבועיים לאחר מכן.
ב-16 בספטמבר 2019, במהלך תיקון בבניין חדר הבידוק הסניטרי בבניין המעבדה, התפוצץ גליל גז ואחריו פרצה שרפה. אדם אחד אושפז עם כוויות. חרף החשש לאיומים על זיהום ביולוגי אלה נשללו.
מוסדות דומים נוספים

המרכז המדעי הממלכתי למיקרוביולוגיה יישומית וביוטכנולוגיה
מכון המחקר המדעי למיקרוביולוגיה של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית
מכון הווירולוגיה של האקדמיה הרוסית למדעי הרפואה
המכון למחקר ביולוגי בישראל
מכון גיאורגי אליאבה
המכונים הלאומיים לבריאות
ראו גם

מכון המחקר המדעי הפטרבורגי לסרום וחיסונים