stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סליק ועדי

| --- | --- |

פתח הכניסה לסליק (בתוך לול התרנגולות לשעבר)
 מידע כללי
 סוג:  סליק 
 כתובת:  ז'בוטינסקי 48 
 מיקום:  גבעתיים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1939
 תאריך פתיחה רשמי:  1939 
 קואורדינטות:  32°04′23″N 34°48′49″E﻿ / ﻿32.072972222222°N 34.81375°E﻿ / 32.072972222222; 34.81375
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) סליק ועדי(למפת גוש דן רגילה) סליק ועדי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סליק ועדי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סליק ועדי  he סליק ועדיhe סליק ועדימפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שלט ליד סליק ועדי בגבעתיים
סליק ועדי הוא סליק שהוקם על ידי ארגון ההגנה מתחת לביתו של חבר הארגון, ישראל ועדי, ברחוב ז'בוטינסקי 48 שבגבעתיים. לצורך הבנייה ניצלו בוני הסליק מערה שנחצבה בעבר במורדות גבעת קוזלובסקי. הסליק שימש בעיקר לאחסנת נשק עתודה של ההגנה. לאחר מלחמת העצמאות נשארו כלי נשק בסליק אולם בגלל מצבו הבטיחותי הוא לא נפתח עדיין לקהל.
רקע

ארגון ההגנה, שקם ב-1920 החל לבנות סליקים כדי לאגור נשק מגן וזאת כלקח מאוזלת ידיהם של הצבא הבריטי ושל משטרת המנדט להגן על היישוב היהודי במהלך מאורעות תר"פ ומאורעות תרפ"א. תחילה הקים הארגון 4 סליקים מרכזיים (סליק אלדמע בגבעתיים, סליק בגבע, סליק בקבוצת כנרת והסליק באיילת השחר). בהמשך הרחיב הארגון את מניין הסליקים באחריותו ובנה רבים ברחבי הארץ כשאחד מהם היה סליק ועדי.
ההיסטוריה של הסליק

יוזם הקמת הסליק היה איש ההגנה יעקב פיינברג (שכינויו היה "השכן") שהיה השומר של שכונת בורוכוב וכן שימש כמפקד ההגנה בגוש דן ואחראי סליקים ארצי. פיינברג, שחיפש מקום לביצוע מטווחים הרחק מתושבי שכונת בורוכוב, הגיע לאזור חולות בדרומה של השכונה שם גילה מערה ששימשה בעבר לחציבת כורכר ואיפשרה ירי באקדחים מבלי למשוך תשומת לב. עם התרחבותה של גבעתיים דרומה לא ניתן היה יותר לירות באזור זה ולפיינברג עלה הרעיון להקים במערה סליק.
לשם כך אסף פיינברג מספר בעלי סוד וביניהם:
ישראל ודוּבָּה ועדי שהיו בעלי המגרש שמעל המערה. בנוסף היה ישראל חבר בארגון ההגנה.
ישעיהו הלרשטיין שהיה איש ההגנה ופעיל בתחום הסליקים בנוסף לפעילותו המוניציפלית.
יחיאל טייבר (אחיו של ישראל טייבר) שהיה פעיל בהגנה.
גדליהו כרמין שהיה פעיל בהגנה וצורף בעיקר בגלל הידע שלו במקצועות הבניין.
בניית הסליק החלה ב-1939. לאחר הרחבת המערה נוצקו הקירות והתקרה מבטון וכדי לתמוך בתקרה נבנה עמוד בטון באמצע הסליק, על פי עצת מהנדס. נחפר פיר אנכי מהלול של משפחת ועדי לסליק והוצב בו סולם. לאחר סיום העבודות נחסם פתח הכניסה המקורי של המערה שפנה לואדי והכניסה מהלול הפכה לכניסה היחידה לסליק. פתח הסלק נסגר בדלת ברזל ובטון עם מנגנון שאיפשר לה לנוע על ציר. הפתח הוסווה בזבל עופות וכדי לבלבל חיפוש אפשרי של האנגלים עם מגלה מתכות נקשרו פיסות מתכת לרגלי התרנגולות.
בניית הסליק הסתיימה ב-1942 ועם השלמתו מונה ישראל ועדי למחסנאי של הסליק מאחר שמגוריו במקום צמצמו כל סיכוי לחשד. לפי החלטת מטה ההגנה נבחר הסליק להוות מחסן עתודה ארצי של נשק ותחמושת. המשמעות הייתה שתנועת הנשק מ ואל הסליק הייתה מצומצמת ורק צוות בעלי הסוד היה יורד מדי פעם לטפל בנשק.
זמן מה אחרי השלמת הסליק נודע לשותפי הסוד שהשכן מוכר את ביתו. מתוך חשש ששכן חדש עלול לחשוד בסליק שיכנע יעקב פיינברג את מטה ההגנה להקצות כסף לרכישת הבית. הרכישה אכן בוצעה והבית נרשם על שם מנהל הכספים של הארגון פנחס ספיר.
לאחר קום המדינה

לאחר קום המדינה נותר בסליק נשק והוא ננעל. מאחר שהיה קיים חשש בטיחותי לפתוח את המקום לביקורים הוחלט להשאירו סגור. בית השכן, שנרכש על ידי ההגנה, הפך לארכיון צה"ל.
לימים נהרס בית משפחת ועדי והוקם במקומו בית דירות אולם לצד הבית נסלל שביל שמוביל למבנה ששימש בעבר לול ובו נמצאת הכניסה לסליק (המבנה נעול).
ביוני 2020 קיבלה ועדת התכנון והבניה של מועצת העיר גבעתיים החלטה לפיה הבניין ההיסטורי של ארכיון צה"ל ייהרס ובמקומו ייבנה בניין מגורים. במסגרת אישור פרויקט זה הוחלט על הקצאת 200 מ"ר לבניית מוזיאון וכן הוחלט על נקיטת פעולות לשימור הסליק
לקריאה נוספת

גרשון ריבלין, סליק ועדי, הוצאת עיריית גבעתיים וארגון חברי ההגנה בגוש דן
גרשון ריבלין, על הסליק בחצר משפחת ועדי - "חסל סדר סליק", "במחנה נח"ל", 1 ביולי 1962 (128)
הערות שוליים

↑  חומרי הגלם (בטון, עצים וברזל) הביא יחיאל טייבר בעגלתו ממחסני החברה המשפחתית
↑  משמרים את ההיסטוריה, בדף הפייסבוק של סיון גולדברג, סגן ראש עיריית גבעתיים
↑  ניר ארנון, מבנה ארכיון צה"ל נמכר - אבל הסליק יישאר, בפורטל הנדל"ן הבינלאומי
פאול בקר

| --- | --- |

פאול בקר צילום משנת 1925 - 1927 לערך
 לידה:  11 בספטמבר 1882 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  7 במרץ 1937 (בגיל 54) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  רפובליקת ויימאר, הקיסרות הגרמנית, הרייך הגרמני 
 
פאול בקר (בגרמנית: Paul Eugen Max Bekker ‏ 11 בספטמבר 1882 – 7 במרץ 1937) היה מבקר מוזיקה יהודי-גרמני, מן הרהוטים ורבי ההשפעה ביותר במאה ה-20.
ביוגרפיה

בקר נולד בברלין ב-11 בספטמבר 1882. אביו היה חייט יהודי ואמו תופרת. הוא למד כינור וניגן תקופה מסוימת ככנר עצמאי בברלין וכן הופיע כמנצח באשאפנבורג (1903-1902) ובגרליץ (1904-1903). בשנת 1906 החל בקריירה העיתונאית כמבקר מוזיקה, בעיתונים Berliner Neueste Nachrichten ו-the Berliner Allgemeine Zeitung. בשנת 1909 עבר ל"ברלינר אלגמיינה צייטונג" ובשנת 1911 התמנה למבקר הראשי של ה"פרנקפורטר צייטונג", שם נשאר עד 1923. מעמדו של בקר היה איתן, הודות לסגנונו המזהיר ולידע התאורטי והמעשי המקיף שלו. בכתיבתו העיתונאית היה תומך נלהב במאהלר ובשרקר אך פחות מכך בריכרד שטראוס ובאלבן ברג.
ב-1911 התפרסם ספרו על בטהובן שזכה להצלחה רבה. במהלך חיו פרסם כשלושים ספרים. בשנת 1925 הגשים שאיפה רבת-שנים לנהל בית אופרה, תחילה בקאסל ואחר, מ-1927, כמנהל מוזיקלי של התיאטרון הממלכתי של ויסבאדן. בתקופת כהונתו, שנמשכה עד 1932 וכללה גם עבודת בימוי, העלה בקר הפקות שאפתניות, בהן יצירות שלא היו ברפרטואר השגור מאת ברליוז, בואלדייה, צ'ימרוזה, דיטרסדורף ועוד, נוסף לבכורות, עולמיות ומקומיות, של יצירות מאת אלפאנו, קאזלה, הינדמית, מיו, שנברג, סטרווינסקי, וייל ואחרים. בשנת 1933 עזב בקר, שאביו היה יהודי, את גרמניה הנאצית והתיישב בפריז, משם עבר כעבור שנה לניו יורק, וכתב בעבור New Yorker Staatszeitung עד למותו בשנת 1937.
ספריית המוזיקה של אוניברסיטת ייל בארצות הברית מחזיקה ב"אוסף פאול בקר", המכיל מגוון מכתבים, מסמכים, מתכונים, תצלומים, פרטיטורות מודפסות ועוד, שלחלקם ערך היסטורי ומוזיקולוגי רב.
ספרו של פאול בקר, "בטהובן", יצא בעברית בהוצאת ניב בשנת 1962, בתרגומו של יצחק הירשברג.
מספריו

Das deutsche Musikleben (1916)
Franz Schreker, Studie und Kritik der modernen Oper (1919)
Gustav Mahlers Sinfonien (1921),
Wagner, das Leben im Werke (1924)
Intendant in Kassel (1925–27)
Wiesbaden (1927–32),
הערות שוליים

↑  כריסטופר היילי, "פאול בקר" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  היילי, גרוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258294605171  PLWABN: 9810684460005606  BIBSYS: 90072919  BNC: 000038859  BnF: cb12167228g (data)  GND: 119265052  ICCU: RAVV035582  ISNI: 0000 0000 8122 5973  LCCN: n50006481  LNB: 000009862  NDL: 00432778  NKC: jx20050210001  NLA: 35016753  NLG: 61666  NSK: 000495002  NTA: 071544003  RERO: 02-A002985965  SNAC: w6dn46m5  SUDOC: 030207762  Trove: 791561  VcBA: 495/280701  VIAF: 44339195   WorldCat (עם VIAF): 44339195
עזר

ערך זה עוסק ביישוב בישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: באר טוביה
גובה ממוצע: ‎32 מטר
תאריך ייסוד: 1966
סוג יישוב: יישוב כפרי אחר
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 771 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-4.8% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) עזר(למפת השפלה רגילה) עזר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עזר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עזר31°44′12″N 34°40′16″E﻿ / ﻿31.7368005882307°N 34.6712219374913°E﻿ / 31.7368005882307; 34.6712219374913  heמפת היישובים של מועצה אזורית באר טוביה (in English: Be'er Tuvia Regional Council) באדום - עזר בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

עֶזֶר (או גבעת עֶזֶר) הוא יישוב כפרי קהילתי באזור הדרום בין אשדוד ואשקלון היישוב הוא חלק מן המועצה אזורית באר טוביה. מקור השם "עזר" בפסוק בספר נחמיה: ”וַיְחַזֵּק עַל יָדוֹ עֵזֶר בֶּן יֵשׁוּעַ שַׂר הַמִּצְפָּה” (ג', יט).
היסטוריה

היישוב הוקם בשנת 1966 כמרכז כפרי למושבים מסביב. באפריל 1967 פורסם שהמרכז בשלבי בנייה של 20 בתים ראשונים. היישוב היה קטן מאוד ובבחירות לכנסת ה-12 בשנת 1988 היה במקום רק אדם אחד בעל זכות בחירה. בשנת 1990 הורחב היישוב והפך ליישוב קהילתי. היישוב הנקרא בפי התושבים "גבעת עזר",  נבנה על פני גבעה טבעית ומוקף במרביתו על ידי שטחי אדמה, חלק מן האדמות מעובד לטובת חקלאות (גידולי שדה, פרדסים, רפתות, ולולים) מרבית האדמות המקיפות את היישוב נמצאות בבעלות אנשי מושבי העובדים שהוקמו בתחילת שנות ה-50 בהם אמונים, גבעתי, בית עזרא ושדה עוזיהו. בעבר היה היישוב מוקף פרדסים בהם עצי הדר ושדות חורש טבעי אך אלו נעקרו לטובת הרחבת היישוב וצרכים אחרים. באזורי השטחים הפתוחים הניצבים על פני הגבעה הטבעית ביישוב, ניתן למצוא לעיתים שברי חרס וחלקי כדים דבר המרמז ככל הנראה על תרבות מסוימת (ייתכן מוסלמית) שהתקיימה באזור או חנתה בו לצורך תחנת מעבר.
באופיו, היישוב מקיים חיי קהילה שלווים המתבטאים בהימצאותם של מתקני דת, בהם מקווה טהרה ובית כנסת גדול ומפואר. ביישוב מרכזי תרבות וחינוך שונים. ביניהם, גני ילדים, פארק ציבורי הכולל אמפיתיאטרון, מגרש החלקה ומגרש משחקים, וכן ספרייה צנועה ו"היכל פיס", בו נערכים חוגים ואירועי תרבות והעשרה לנוער. כמו כן, במקום מגרש כדורגל מדשא סינתטי, מגרש טניס ומגרש כדורסל.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מרכז כפרי חדש באיזור באר טוביה, הצופה, 17 ביולי 1964
↑  אושרו שני מרכזים כפריים חדשים, דבר, 23 באפריל 1967
↑  עזרא ינוב, המתיישבים היהודיים בעזה יצביעו בתחומי הקו הירוק, מעריב, 1 בנובמבר 1988
עונת 2021/2022 בליגה הלאומית בכדורגל נשים

| --- | --- |
ליגה לאומית בכדורגל נשים
 תקופת התחרות:  5 באוקטובר 2021 – 20 במאי 2022 (228 ימים)
 מלכת השערים:  קארולין סאהיכיאן (הפועל בנות עראבה) – 27 שערים
 → 2020/20212022/2023 ←
עונת 2021/2022 בליגה לאומית בכדורגל נשים הייתה העונה ה-13 בליגת המשנה בכדורגל נשים בישראל, תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. העונה הסדירה נפתחה ב-5 באוקטובר 2021 והסתיימה ב-20 במאי 2022.
הפועל עירוני פתח תקווה סיימה ראשונה וחזרה לאחר עונה אחת לליגת העל. הפועל קטמון ירושלים שרק עלתה מהליגה הארצית סיימה שנייה לאחר מחזור אחרון דרמטי ועלתה לראשונה לליגת העל.
בית"ר בנות כפר כנא ובנות אילת סיימו במקומות האחרונים וירדו לליגה הארצית.
לקראת פתיחת העונה

הקבוצות שסיימו אחרונות בליגת העל בעונת 2020/2021 וירדו לליגה הלאומית לקראת עונה זו היו מכבי חולון והפועל עירוני פתח תקווה. חולון לא הצליחה להעמיד קבוצה ולא שיחקה בליגה בעונה זו. את מקומה תפשה בנות אילת שהייתה אמורה לרדת  לליגה הארצית בתום העונה הקודמת ועקב המצב נשארה בליגה.
הקבוצות שסיימו ראשונות בליגה הארצית בעונת 2020/2021 והצטרפו לליגה הלאומית לקראת עונה זו היו הפועל תל אביב והפועל קטמון ירושלים.
בנות עירוני מודיעין שעלתה בתום העונה הקודמת לליגת העל לא עברה בבקרה התקציבית של ההתאחדות ולא העמידה קבוצה בוגרת לעונה זו. נעשו ניסיונות להעלות קבוצה אחרת מהליגה הלאומית לליגת העל אך הן לא צלחו.
פורמט הליגה

10 קבוצות הליגה יתחרו במהלך העונה הסדירה מול כל הקבוצות בשיטת בית וחוץ בשני סיבובים בני 9 מחזורים כל אחד - 18 מחזורים בסך הכל. לאחר מכן יחולקו הקבוצות לפלייאוף עליון ותחתון. לפי הוראת שעה מיוחדת לעונת המשחקים 2021/2022, הוחלט שבעונה זו בפלייאוף העליון ישחקו הקבוצות אשר יסיימו את העונה הסדירה במקומות 1–4 ובפלייאוף התחתון ישחקו הקבוצות אשר יסיימו את העונה הסדירה במקומות 5–10. בפלייאוף תשחק כל קבוצה מול המתחרות בפלייאוף עוד שני משחקים (בית וחוץ), כלומר עוד 6 משחקים בפלייאוף העליון ו-10 בתחתון. שתי הקבוצות שיסיימו ראשונות בפלייאוף העליון יעפילו לליגת העל ושתי הקבוצות שיסיימו אחרונות בפלייאוף התחתון ירדו לליגה הארצית.
קבוצות

| קבוצה | ישוב | מגרש | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| הפועל עירוני פתח תקווה | פתח תקווה | מגרש אימונים סינתטי ליד אצטדיון המושבה |  |
| הפועל בנות עראבה | עראבה |  |  |
| בית"ר ירושלים | ירושלים |  |  |
| מכבי באר שבע | באר שבע |  |  |
| מכבי צור שלום ביאליק | קריית ביאליק | מגרש בצור שלום |  |
| בית"ר בנות כפר כנא | כפר כנא | מגרש כדורגל כפר כנא |  |
| בנות יהודה תל אביב | תל אביב |  |  |
| בנות אילת | אילת | מגרש כדורגל אילת בחוף הצפוני |  |
| הפועל תל אביב | תל אביב |  |  |
| הפועל קטמון ירושלים | ירושלים |  |  |
טבלת הליגה הסדירה בסיום הסיבוב השני

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הפועל עירוני פתח תקווה | 18 | 15 | 2 | 1 | 89 | 6 | 83 | 47 | העפילו לפלייאוף עליון |
| 2 | הפועל קטמון ירושלים | 18 | 14 | 0 | 4 | 66 | 16 | 50 | 42 | העפילו לפלייאוף עליון |
| 3 | הפועל תל אביב | 18 | 13 | 3 | 2 | 60 | 10 | 50 | 42 | העפילו לפלייאוף עליון |
| 4 | מכבי באר שבע | 18 | 11 | 1 | 6 | 59 | 25 | 34 | 34 | העפילו לפלייאוף עליון |
| 5 | הפועל בנות עראבה | 18 | 10 | 2 | 6 | 53 | 35 | 18 | 32 | פלייאוף תחתון |
| 6 | בנות יהודה תל אביב | 18 | 6 | 2 | 10 | 33 | 36 | 3- | 20 | פלייאוף תחתון |
| 7 | מכבי צור שלום ביאליק | 18 | 4 | 3 | 11 | 20 | 67 | 47- | 15 | פלייאוף תחתון |
| 8 | בית"ר ירושלים | 18 | 4 | 2 | 12 | 35 | 58 | 23- | 14 | פלייאוף תחתון |
| 9 | בית"ר בנות כפר כנא | 18 | 2 | 4 | 12 | 25 | 75 | 50- | 10 | פלייאוף תחתון |
| 10 | בנות אילת | 18 | 1 | 1 | 16 | 10 | 122 | 112- | 4 | פלייאוף תחתון |
טבלאות הליגה בסיום העונה > טבלת הפלייאוף העליון בסיום העונה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הפועל עירוני פתח תקווה | 24 | 20 | 3 | 1 | 105 | 9 | 96 | 63 | העפילו לליגת העל |
| 2 | הפועל קטמון ירושלים | 24 | 17 | 1 | 6 | 77 | 25 | 52 | 52 | העפילו לליגת העל |
| 3 | הפועל תל אביב | 24 | 16 | 3 | 5 | 67 | 16 | 51 | 51 |  |
| 4 | מכבי באר שבע | 24 | 11 | 1 | 12 | 63 | 45 | 18 | 34 |  |
טבלאות הליגה בסיום העונה > טבלת הפלייאוף התחתון בסיום העונה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 | הפועל בנות עראבה | 28 | 15 | 5 | 8 | 82 | 49 | 33 | 50 |  |
| 6 | בנות יהודה תל אביב | 28 | 12 | 4 | 12 | 66 | 49 | 17 | 40 |  |
| 7 | בית"ר ירושלים | 28 | 8 | 4 | 16 | 55 | 72 | 17- | 28 |  |
| 8 | מכבי צור שלום ביאליק | 28 | 6 | 7 | 15 | 31 | 84 | 53- | 25 |  |
| 9 | בית"ר בנות כפר כנא | 28 | 6 | 6 | 16 | 44 | 96 | 52- | 24 | ירדו לליגה הארצית |
| 10 | בנות אילת | 28 | 3 | 2 | 23 | 18 | 163 | 145- | 11 | ירדו לליגה הארצית |
מלכת השערים

| מקום | שם | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראל קארולין סאהיכיאן | הפועל בנות עראבה | 27 |
| 2 | ישראל סיואר רבאח | הפועל בנות עראבה | 20 |
| 3 | ישראל אסל שיח' סולימאן | בית"ר בנות כפר כנא | 19 |
| 4 | ישראל אדווה בוכהולץ | הפועל קטמון ירושלים | 17 |
| 4 | ישראל מור שקד | בנות יהודה תל אביב | 17 |
| 4 | ישראל סופיה לכטר | מכבי באר שבע | 17 |
ראו גם

גביע המדינה בכדורגל נשים 2021/2022
הערות שוליים

↑  איתי קאשי, ‏מעל כולן: הפועל פת שבה לליגת העל, באתר ערוץ הספורט, 28 באפריל 2022
↑  איתי קאשי, ‏היסטוריה: הפועל ירושלים עלתה לליגת העל, באתר ערוץ הספורט, 26 באפריל 2022
↑  לי נוף גזית, קבוצת הנשים של הפועל ירושלים עלתה לליגת העל, באתר ynet, 27 באפריל 2022
↑  גידי ליפקין, ‏חלם: 9 קבוצות בליגת הנשים ובדיחת גביע אתנה, באתר ONE‏, 27 בספטמבר 2021
↑  הוראת שעה לעונת המשחקים 2021/2022 ליגות נשים באתר ההתאחדות לכדורגל
| עונות בליגת המשנה בכדורגל נשים |
| --- | --- | --- |
| ליגת נשים שנייה | 2006/2007 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 |  |
| הליגת הלאומית בכדורגל נשים | 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 |  |
ננה מושקורי

| --- | --- |

ננה מושקורי, 1966
 לידה:  13 באוקטובר 1934 (בת 89) חאניה, כרתים, יוון
 שם לידה:  יואנה מוסחורי
 מוקד פעילות:  שטרסבורג, בריסל 
 תקופת הפעילות:  מ-1958
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של אתונה 
 סוגה:  ג'אז, פופ, מוזיקת מעליות, פולק, פולק יווני, מוזיקת עולם
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  יוונית, צרפתית, יפנית, איטלקית, ספרדית, גרמנית, אנגלית 
 חברת תקליטים:  פונטנה רקוקדס, פולידור רקורדס, מרקורי רקורדס, ורב רקורדס, פיליפס רקורדס, פוליגרם, יוניברסל מיוזיק גרופ
 בן או בת זוג:  יורגוס פטסילאס (1960–1974) אנדריי שפל (13 בינואר 2003–?) 
 צאצאים:  ניקולאס פטסילאס, לאנו פטסילאס 
 פרסים והוקרה:  קצינה בלגיון הכבוד (2007)  מפקדת בלגיון הכבוד (9 ביולי 2019)  פרס התרבות האירופי (2018)  Goldene Stimmgabel (2007)  קצינה במסדר הלאומי של קוויבק (2013)  אביר המסדר הלאומי של קוויבק  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מקגיל 
 Universal Music France
 פרופיל ב-IMDb
 
ננה מושׂקורי (ביוונית: Nάνα Μούσχουρη, נולדה ב-13 באוקטובר 1934) היא זמרת יוונייה אשר מכרה למעלה מ-300 מיליון עותקים מכל אלבומיה ברחבי העולם, במשך יותר מחמישה עשורים. הרבגוניות המוזיקלית וכישורי השפה שלה אפשרו לה לבנות קריירה עולמית. היא נולדה בשם יואנה מוסכורי (Ιωάννα Μούσχουρη) אך זכתה לשם החיבה ננה עוד בילדותה. מושקורי הקליטה שירים רבים בשפות רבות, בהן יוונית, צרפתית, אנגלית, גרמנית, הולנדית, איטלקית, ולשית, ספרדית וכן ביצועים בעברית.
השנים הראשונות

ננה מושקורי נולדה בעיר חאניה באי כרתים שביוון. אביה, קונסטנדינוס, עבד כמקרין סרטים בבית הקולנוע המקומי ואמה, אליקי, שמוצאה ביישוב סיניאס שבאי קורפו, עבדה כסדרנית באותו בית קולנוע. כשהייתה בת שלוש עקרה המשפחה לאתונה, וננה ואחותה הבכורה נשלחו ללמוד בקונסרבטוריון היוקרתי של אתונה. ננה הפגינה כישרון מוזיקלי יוצא דופן כבר מגיל 6. גון קולה המיוחד הן בשירה והן בדיבור מיוחס לפגם מולד במיתרי הקול שלה, כשלמעשה רק מיתר אחד מבין השניים מתפקד.
מושקורי חוותה חלק מילדותה בצל הכיבוש הנאצי של יוון. אביה היה חבר בתנועת ההתנגדות לנאצים, שפעלה ביוון בתקופת הכיבוש.
למרות הפגם במיתרי הקול שלה החלה מושקורי בשיעורי פיתוח קול בגיל 12, וכילדה האזינה לשידורי הרדיו בהם הושמעו זמרים כמו פרנק סינטרה, אלה פיצג'רלד, בילי הולידיי ואדית פיאף. בגיל 16 החלה בלימודי מוזיקה קלאסית בקונסרבטוריון של אתונה, בדגש על שירת אופרה. לאחר שמונה שנים בקונסרבטוריון עודדו אותה חבריה להתנסות במוזיקת ג'אז. היא הצטרפה ללהקת ג'אז קיימת והופיעה איתה בלילות כזמרת. אחד הפרופסורים בקונסרבטוריון, שגילה שהיא מעורבת בסוג זה של מוזיקה, שלטעמו הייתה חסרת ערך לחלוטין, מנע ממושקורי את השתתפותה בבחינות סוף השנה. ננה עזבה את הקונסרבטוריון והחלה לעבוד במועדון זאקי שבאתונה.
היא החלה להופיע כזמרת ג'אז במועדונים שונים באתונה, עם דגש מיוחד על הרפרטואר של אלה פיצג'רלד. ב-1957 הקליטה את שירה הראשון, "Fascination", הן באנגלית והן ביוונית.
ב-1958, במהלך הופעתה במועדון זאקי באתונה, פגשה את המלחין היווני מנוס חאג'ידאקיס, שהתרשם מאוד מקולה המיוחד והציע מיד לכתוב לה שירים. ב-1959 ביצעה מושקורי את שירו של חאג'ידאקיס Kapou Iparchi I Agapi Mou ("אהבתי נמצאת אי שם") בפסטיבל שירים יווני, וזכתה במקום הראשון. לאחר זכייה זו החלה מושקורי לקבל תשומת לב מהתקשורת. ב-1960 היא ביצעה שני שירים של חאג'ידאקיס: השיר Timoria והשיר Kiparissaki בפסטיבל השירים של יוון, ושניהם הגיעו למקום הראשון. באותה שנה השתתפה מושקורי בפסטיבל השירים הים-תיכוני שהתקיים בברצלונה, וגם שם קטפה את המקום הראשון עם השיר Xypna Agapi Mou שכתב עבורה קוסטאס יאנידיס. זכייה זו סללה עבורה את הדרך לחתימת חוזה הקלטות בחברת פיליפס פונטנה שבפריז.
ב-1961 ביצעה מושקורי שירים לפסקול של סרט תיעודי גרמני על יוון. אחד השירים היה Weiße Rosen aus Athen ("ורדים לבנים מאתונה"), שהפך ללהיט אדיר במדינות שונות ומכר כסינגל יותר ממיליון עותקים בגרמניה. השיר תורגם מאוחר יותר למספר שפות והפך לאחד מהשירים הידועים ביותר של מושקורי בכל הזמנים.
שנות השיא בקריירה

ב-1962 פגשה מושקורי את קווינסי ג'ונס ששכנע אותה לנסוע לעיר ניו יורק להקליט אלבום ג'אז אמריקאי. האלבום נקרא "הנערה מיוון שרה" ושווק יותר מאוחר באירופה כ"ננה מושקורי בניו יורק".
ב-1963 עזבה את יוון ועברה לגור בפריז. באותה שנה ייצגה מושקורי את לוקסמבורג בתחרות האירוויזיון עם השיר À Force de Prier שהפך די מהר להצלחה בין-לאומית מה שעזר לה לזכות בפרס היוקרתי Grand Prix du Disque בצרפת, שנחשב למוביל בפרסי המוזיקה.
זמן קצר לאחר מכן הלחין לה המלחין הצרפתי מישל לגראן שני שירים שהפכו ללהיטים. השיר "מטריות שרבורג" Les Parapluies de Cherbourg ב-1964 והשיר L'enfant au tambour ב-1965.
ב-1965 הקליטה אלבום נוסף בשפה האנגלית שיצא בארצות הברית בשם "ננה שרה". המוזיקאי האמריקאי הארי בלפונטה שמע את האלבום ואהב אותו והחליט לצרף את מושקורי לסיבוב הופעות ב-1966. במסגרת ההופעות ביקש בלפונטה, שכאשר הם על הבמה תסיר מושקורי את משקפיי הראיה שלה בעלי המסגרת השחורה, שהפכו כבר לפריט מזוהה מאוד של הופעתה החיצונית. מושקורי לא הייתה מרוצה מהבקשה וביקשה לפרוש כעבור יומיים של הופעות. לבסוף התרצה בלפונטה וכיבד את רצונה להמשיך ולהופיע עם המשקפיים.
ב-1967 יצא אלבומה הצרפתי Le Jour Où la Colombe ובו השיר בשם זה, שירם של נחום הימן ואיתן פרץ "רק הד קולך", שתורגם עבורה לצרפתית. האלבום הזה הגביר את הפופולריות שלה בצרפת, ובאותה שנה הופיעה בפעם הראשונה באולם אולימפיה הידוע אשר בפריז.
ב-1968 החלה מושקורי להשתתף בסדרת טלוויזיה בבריטניה ברשת בי בי סי בשם "Presenting Nana Mouskouri" ובשנה שלאחר מכן הוציאה אלבום בשם "over and over" שצעד כמעט שנתיים במצעד המכירות הבריטי.
במהלך שנות השבעים הרחיבה מושקורי את פעילותה והופיעה באוסטרליה, ניו זילנד ויפן ואף הקליטה מספר שירים ביפנית. בצרפת הוציאה במהלך שנים אלה מספר אלבומים בצרפתית שזכו לפופולריות גדולה.
ב-1979 יצא אלבומה "Roses and Sunshine", כולו באנגלית, שכלל מוזיקת פולק וקאנטרי של זמרים שונים כמו ניל יאנג, דולי פרטון, בוב דילן ואחרים. האלבום התקבל באהדה רבה בעיקר בקנדה.
ב-1981 זכה אלבומה הצרפתי "Je Chante Avec Toi, Liberté" להצלחה גדולה בצרפת ובעקבות כך תורגם לשפות רבות וזכה להצלחה עולמית.
הצלחתו של אלבום זה סייעה מאוד לקדם אלבום נוסף של מושקורי שהוקלט בגרמנית בשם Mein Lieder sind mein Leben
ב-1984 שבה מושקורי להופעה ביוון לאחר שלא הופיעה שם מ-1962. ב-1985 הקליטה את שיר הנושא "only love" לסדרת הטלוויזיה "בתו של מיסטראל" של רשת הבי בי סי, המבוססת על ספרה של ג'ודית קראנץ. השיר זכה להצלחה גדולה בבריטניה וברחבי העולם ותורגם לשפות שונות בביצועה של מושקורי עצמה. באותה שנה הוציאה סינגל בספרדית בשם "Con Todo el Alma for the Spanish-language" שזכה להצלחה רבה בספרד, ארגנטינה וצ'ילה. ב-1987 הוציאה חמישה אלבומים בשפות שונות וב-1988 הוציאה אלבום כפול של הקלאסיקות שלה. באותה תקופה ערכה סיבוב הופעות באסיה שכלל את המדינות: קוריאה הדרומית, טאיוואן, סינגפור, הונג קונג, מלזיה ותאילנד.
שנות התשעים

ב-1991 הוציאה מושקרי אלבום באנגלית בשם "Only Love: The Best of Nana Mouskouri" שהפך לאלבום הנמכר ביותר שלה בארצות הברית.
את מרבית שנות ה-90 הקדישה מושקורי להופעות סביב העולם ובמקביל הקליטה אלבומים נוספים ביניהם אלבום של מוזיקת גוספל, אלבום של שירים בספרדית שנקרא "ננה לטינה" ובו גם הקליטה דואטים עם חוליו איגלסיאס ומרסדס סוסה, אלבום של שירים ידועים מסרטי קולנוע שבו שיתפה פעולה שוב עם הארי בלפונטה בשני שירים, אלבום של שירים באנגלית ואלבום של שירים קלאסיים בפופ הצרפתי.
פעילות חברתית

מושקורי נבחרה לשגרירי רצון טוב של קרן החירום הבין-לאומית של האו"ם לילדים מטעם יוניצף באוקטובר 1993 והחליפה את השחקנית אודרי הפבורן שמילאה את התפקיד ונפטרה זמן קצר לפני כן. במשימתה הראשונה, במסגרת תפקיד זה, היא הגיעה לבוסניה לעזור לילדים שנפגעו ממלחמת בוסניה. לאחר שנחשפה למצוקתם של הילדים החליטה לערוך סדרה של מופעים לגיוס כספים בשוודיה ובבלגיה. ב-1994 נבחרה מושקורי לפרלמנט האירופי והייתה חברה בו עד 1999, כשהתפטרה מתפקידה מטעמים פציפיסטים.