stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cherish
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | זהב | 35,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | — | 200,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 1,230,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 1 באוגוסט 1989 | תקליט 7 אינץ' • תקליט 12 אינץ' | האחים וורנר • סייר |  |
קרן שפילשר

| --- | --- |

שפילשר, אוגוסט 2015
 לידה:  5 במרץ 1977 (בת 47) קריית אונו, ישראל 
 
קרן שפילשר (נולדה ב-5 במרץ 1977) היא אמנית וציירת ישראלית.
ביוגרפיה

שפילשר נולדה בקריית אונו וגדלה ברעננה. למדה אמנות בתיכון ויצו צרפת בתל אביב. את שירותה הצבאי עשתה כאנימטורית במרכז לפיתוח הדרכה. ב-2002 סיימה את לימודיה בהצטיינות במחלקת לתקשורת חזותית של ויטל - המרכז ללימודי עיצוב בתל אביב. באותה שנה זכתה ממפעל הפיס במלגה בסך 90,000 שקל כאומנית מבטיחה בתחום האומנות הפלסטית. ב-2004 הייתה שפילשר ממקימי קבוצת "סלונה" אשר דגלה בהצגת אמנות בחללים בלתי שגרתיים. הקבוצה פעלה כקולקטיב שהציג עשרות תערוכות במשך מספר שנים.
היא מתגוררת ברמת חן ונשואה לאוצֵר ד"ר גיא מורג צפלביץ', איתו היא מרבה לשתף פעולה ביצירת תערוכות ואירועי תרבות שונים. לשניים בן משותף.
על עבודתה

סגנונה לרוב עמוס וצבעוני מאד. היא שואבת השראה מקומיקס יפני וצבעוניות פסיכדלית של שנות ה-70 של המאה ה-20, כאשר בתוך הדימויים משולבות פעמים רבות סיטואציות אלימות ופרובוקטיביות. היא מרבה לשלב טקסטים אישיים בעבודותיה, שעוסקות בטראומות ילדות, כאבים, פחדים ורצון בהכרה ואהבה.
עיסוק בנושאים אלו הוצג כבר בתערוכת הגמר שלה בויטל - המרכז ללימודי עיצוב. עבודתה "I want to be celebrity" זיכתה אותה בציון לשבח מטעם אוניברסיטת מידלסקס בלונדון.
בתערוכה "מלכת הכיתה" שהציגה ב-2005 בגלריה העירונית לאמנות ברחובות, יצרה הצבה עמוסה וצבעונית של ציורים ששילבו רישומי בובות ברבי, קלפי משחק לילדות וטקסטים אישיים דרכם הציגה עולם ילדותי וכואב שבמרכזו יופי וכסף לצד פחד מנידוי. שפילשר העידה כי התערוכה עסקה בילדותה כילדה דחויה חברתית.
בתערוכה "שפילשרלנד 2010" במסגרת יריד צבע טרי 3 ב-2010, הציגה הצבה עמוסה של ציורים ואמנות רדי מייד, שעסקה בחיפוש אחר אהבה ורצון להתקבלות, לצד אמירה מרה ומודעת היטב לשטיפת מוח של צרכנות ואלימות.
בתערוכה "קרב מגע" שהציגה ב-2011 ב-"אורבן גלרי" עסקה בהלם והאבל על מות אביה.
לצד התעסקות בנושאים אישיים יוצרת שפילשר גם עבודות פוליטיות שמתכתבות עם נושאים אקטואליים.
ב-2003 הציגה את העבודה "אינתיפאדה של סוכריות", כחלק מהתערוכה "גדר הפרדה" בביתן הלנה רובינשטיין, קומפוזיציה דחוסה עם צבעוניות חזקה שמשלבת גריד של עיר, כלי נשק, יצורים מופשטים וטקסטים.
ב-2010 הציגה בבית קנר בראשון לציון תערוכה בשם "הסגת גבול" בה הוצבו עשרות פנקסים כחולים קטנים בהם ניתן היה לדפדף. הפנקסים הזכירו תעודת זהות או דרכון ישראלי ועסקו בתעודה הכחולה ככלי המאפשר מעבר חופשי וחירות. בתוך הפנקסים ציירה שפילשר קומפוזיציות צבעוניות ודחוסות, חלקן עם קווי מתאר שחורים וחלקן משולבות בנזילת צבעים. הציורים חיברו אסופה של דימויים דרמטים כגון ילדות מדממות, מחבלים מתאבדים, איברים קטועים צלבי קרס והפרשות גוף.
ב-2011 הציגה בגלריה אינדי בתל אביב תערוכה בשם "ביטחון עצמי", סדרת ציורים שנעשו על צילומים דוקומנטריים של הצלם זיו קורן. שפילשר בחרה מספר עבודות לעבוד עליהן מבין אלפי צילומים של קורן וקישרה התיעוד הדוקומנטרי לבין סגנון הציור שלה והעולם הפנימי שהיא מציגה ביצירותיה.
בנוסף ליצירות האמנות שלה ולעבודתה האוצרותית, מעורבת שפילשר בשיתופי פעולה מסחריים ויצירה בתחום העיצוב. היא ציירה קולקציית חולצות למעצבת שרה בראון, סדרת נעליים בשיתוף עם המעצב עודד ארמה, קולקציה בקום איל פו וסדרת בלוני קרמיקה עם האמנית סיון שטרנבך שהוצגה בחלונות הראווה של ברגדורף גודמן בניו יורק.
שפילשר גם עוסקת בהוראת אמנות בסדנאות פרטיות ומלמדת בגימנסיה הרצליה בתל אביב.
תערוכות יחיד

2011- "ביטחון עצמי", (Push Da Pins - PDP - #9) אוצר: גיא מורג צפלביץ', גלריה אינדי, תל אביב
2011- "קרב מגע", אוצר: גיא מורג צפלביץ', אורבן גלרי, תל אביב
2010- "הסגת גבול" פרויקט "בקטנה", אוצרים: אפי גן וגיא מורג צפלביץ', בית קנר, ראשון לציון
2010- "שפילשרלנד 2010" יריד צבע טרי #3, אוצרים: מתן דאובה, גיא מורג צפלביץ', נמל יפו
2006- "פשע מאורגן", גלריה רוזנפלד, תל אביב
2006- "מלכת הכיתה ותלמידים", אוצרת: אורה קראוס, גלריה לאמנות ישראלית, כברי
2005- "מלכת הכיתה", אוצרת: אורה קראוס, מוזיאון ינקו דאדא, עין הוד
2005- "מלכת הכיתה", אוצרת: אורה קראוס, הגלריה העירונית, רחובות
תערוכות קבוצתיות

2017
"אבן נייר ומספרים", תערוכה קבוצתית, אוצרת: עדי שלח, מרכז אמנויות, מוזיאון חיפה לאמנות
2016
"גלבי", תערוכה קבוצתית, אוצר: דר' גיא מורג צפלביץ', המשכן לאמנות בית מאירוב, חולון
"גלים", תערוכה קבוצתית, אוצר: דר' גיא מורג צפלביץ', המרכז האקדמי רופין, עמק חפר
2015
"כן-לא, שחור-לבן", אוצר: ד"ר גיא מורג צפלביץ', המשכן לאמנות בית מאירוב, חולון
"חוצלארץ", אוצרים: ינאי גבע ולילך מדר, גלריה בנימין, תל אביב
2014
"מכחול האש", תערוכת מחווה למשורר רוני סומק ולשירתו, אוצר: ד"ר גיא מורג צפלביץ', המשכן לאמנות בית מאירוב, חולון
"פלטפורמה", תערוכה קבוצתית בשיתוף מעצב הנעליים עודד ארמה, אוצר: ד"ר גיא מורג צפלביץ', המשכן לאמנות בית מאירוב, חולון
"הבוטיק", תערוכת קבוצתית, אוצר: ד"ר גיא מורג צפלביץ', גלריה החשמל 33, תל אביב.
"כשרה", וידאו ארט, הפסטיבל הבינלאומי לסרטי אמנות ותרבות: וידאו דאנס 2014, מוזיאון תל אביב
2013
"מס שפתיים", תערוכה קבוצתית, אוצרים: גיא מורג צפלביץ' וענת כהן, גלריית החווה, חולון.
"המנגליסטים", תערוכה קבוצתית, אוצרים: גיא מורג צפלביץ' וענת כהן, גלריית החווה, חולון.
"פושטית", תערוכה קבוצתית בין לאומית, אוצר: גיא מורג צפלביץ', מוזיאון בית העיר לתרבות אורבנית, תל אביב
2012
"משת"פים", קבוצת סלונה, אוצרים: גיא מורג צפלביץ' וסיגל קשקש, אורבן גלרי, יפו.
"אם אין לחם שיאכלו עוגות", תערוכה קבוצתית, אוצרים: גיא מורג צפלביץ' וענת כהן, גלריית החווה, חולון
"תהילה-שם זמני", תערוכה קבוצתית, אוצרים: אורה קראוס וד"ר גיא מורג צפלביץ', הגלריה העירונית בית דונדיקוב, רחובות.
2011
"שנתיים אחרי", אוצרת: יהודית מצקל, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן.
2010
"בשר ודם", אוצרים: תלמידי החוג הבינלאומי לאוצרות בהנחיית תמי כץ-פרימן, המרכז לאמנות עכשווית, תל אביב
2009
"שירת הבטון", אוצרת: יהודית מצקל, מוזיאון ארץ-ישראל תל אביב
"תוכניות מגירה", אוצר: גיא מורג צפלביץ, המרכז לאמנות עכשווית, קלישר, תל אביב
"זולו", אוצרת: טלי תמיר, מוזיאון נחום גוטמן, תל אביב
"תיאטרון זהויות", אוצרת: אירנה גורדון, בית התפוצות, תל אביב
2008
"הפוחלץ השואג", אוצר: יובל קידר, בית שטרומן, עין חרוד
"אייזן בטון", אוצר: דורון פולק, דנה גלריה לאמנות, קיבוץ יד מרדכי
"מקומון", במסגרת 08- ARTTLV. רוטשילד 69, תל אביב
2007
הביאנלה בהרצליה, הרצליה
"דרום-דרום- מיפו עד פלורנטין", אוצרת: טלי תמיר, מוזיאון נחום גוטמן, תל אביב
"16 מתוק", אוצרת: נטע גל עצמון, מוזיאון לאמנות בת ים
"Well Done", אוצרת: יהודית מצקל סדרת שישי-ראשון, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן
2006
"פעפוע", אוצרת: מעין שלף, גלריה קו 16, תל אביב
"חומר אפור", קבוצת סלונה, סלונה, יפו.
2005
"הסלון הישראלי לאמנות 2005", אוצרת: אסנת מרקוביץ, מרכז מאירהוף לחינוך לאמנות, מוזיאון תל אביב
"קרי לילה", מיצב, אוצר: גדעון עפרת, גלריה "זמן לאמנות", תל אביב
2004
"מדים בעם / אתה תותח", אוצר: חיים מאור, אוניברסיטת באר שבע.
"גלובליזם ושאלת האמנות הישראלית", אוצר: גדעון עפרת, גלריה "זמן לאמנות" תל אביב
2003
פרויקט "ארטלינק – סותבי'ס", תערוכה ומכירה פומבית בתל אביב, אמסטרדם ומוסקבה.
מיצב ותמונות "גדר הפרדה", זוכי פרס "דיוקן ראשון" של מפעל הפיס, אוצרת: ורדה שטיינלאוף, ביתן הלנה רובינשטיין, מוזיאון תל אביב.
2002
"מנהיגות נשית", אוצר: דורון פולק, מלון דייוויד אינטרקונטיננטל, תל אביב.
מלגות ופרסים

2002 – אומנית מבטיחה בתחום האומנות הפלסטית לשנת 2002. מלגת יצירה ע"ס 90000 ₪, מטעם פרויקט "דיוקן ראשון", מפעל הפיס
2002 – ציון לשבח מטעם אוניברסיטת מידלסקס לונדון, לפרויקט גמר ב"ויטל" – המרכז ללימודי עיצוב, תל אביב, "אני רוצה להיות סלבריטי / I want to be celebrity"
2005 – מלגה מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.
אוצרות

2009 - " צהבת" - תערוכה קבוצתית, גלריה אורבניקס, תל אביב
2016 - תחושות בטן- תערוכת יחיד, איילת שוורץ, "הסטודיו", כפר סבא*
2017 - "עיניים שלי", תערוכת חוצות, גלריית חוצות דב הוז, חולון.
הערות שוליים

↑  חגית פלג רותם, ‏ניתוח פלסטי, באתר גלובס, 23 בינואר 2007
↑  חגית פלג רותם, ‏ניתוח פלסטי, באתר גלובס, 23 בינואר 2007
↑  דנה גילרמן, המלכה תלויה הפוך, באתר הארץ, 4 במאי 2005
↑  סמדר שפי, זהירות, צבע לא כך כך טרי, באתר הארץ, 7 במאי 2010
↑  עכבר העיר אונליין, קוסמים והגנה עצמית - תערוכות מומלצות לסופ"ש, באתר הארץ, 26 במאי 2011
↑  אבי קקון, התערוכה "הסגת גבול", באתר החברה העירונית ראשון לציון, ‏19 בדצמבר 2010
↑  ענת אור‏, ללבוש אורגינל של שפילשר, באתר וואלה, 24 במרץ 2006
↑  יעל סובינסקי, יוצאות מהארון, באתר כלכליסט, 25 במרץ 2014
↑  רותם רוזנטל‏, קרן שפילשר מציירת על בגדים בקום איל פו, באתר וואלה, 3 ביוני 2006
↑  דבי לוזיה, ‏אני כבר לא רוצה להיות הכי טובה, באתר גלובס, 4 ביולי 2017
↑  התערוכה "ביטחון עצמי", גלריה אינדי, אוגוסט 2011
↑  התערוכה "קרב מגע", גלריה אורבן גלרי, מאי 2011
↑  אבי קקון, התערוכה "הסגת גבול", החברה העירונית ראשון לציון, 19/12/2010
↑  סמדר שפי, זהירות, צבע לא כך כך טרי, באתר הארץ, 7 במאי 2010
↑  התערוכה "פשע מאורגן", גלריה רוזנפלד, 09.02.06 - 25.03.2006
↑  מלכת הכיתה ותלמידים, כברי גלריה לאמנות ישראלית, 2006
↑  דנה גילרמן, תערוכות חדשות, באתר הארץ, 29 במרץ 2006
↑  קטלוג "מלכת הכיתה", הגלריה העירונית לאמנות רחובות, 44 עמ׳, 2005
↑  "אבן נייר ומספרים", מוזיאון חיפה לאמנות, 12.11.2016
↑  התערוכה 'גַּלְבִּי' בהשראת דמותה של הזמרת עפרה חזה בפתיחת העונה הישראלית השמינית לעיצוב בגלריות של חולון, עיריית חולון, 23.10.16
↑  תערוכת "גלים" - פתוחה לציבור, המרכז האקדמי רופין, 30 בנובמבר 2016
↑  חולון חוגגת שנה שביעית של 'העונה הישראלית לעיצוב' ישראלי עם חמש תערוכות חדשות, עיריית חולון, 19/09/2015
↑  חוצלארץ, מגזין פורטפוליו, 4 פברואר 2015
↑  תערוכת מכחול האש, יאיר בן חיים, חדרים הוצאה לאור
↑  התערוכה "פלטפורמה" תוצג בגלריית המשכן., עיריית חולון, תאריך: 09/04/2014
↑  "מס שפתיים" - תערוכה חדשה בגלריית החווה, עיריית חולון, תאריך: 09/05/2013
↑  המנגליסטים - ז'אנר: אמנות, מדיומים שונים תאריך עלייה: 24.01.2013 תאריך סיום: 16.03.2013, באתר הארץ
↑  מרב יודילוביץ', 2 מיליון ש"ח יחולקו בין הזוכים ב"דיוקן ראשון", באתר ynet, 24 בפברואר 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309472605171  ISNI: 0000 0000 5440 7202  LCCN: nr2006001359  VIAF: 2428037   WorldCat (עם VIAF): 2428037 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קרן שפילשר".
אינתיפאדה של סוכריות מאת קרן שפילשר, 2003, שמן על בד
קרן שפילשר, דב גיבור, טכניקה מעורבת, 2010
טארק ביטאר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1974 (בן 51 בערך) עיידמון (אנ'), לבנון 
 מדינה:  לבנון 
 השכלה:  האוניברסיטה הלבנונית 
 
טארק ביטאר (בערבית: طارق بيطار; נולד ב-1974) הוא שופט לבנוני וראש בית המשפט הפלילי בביירות.
ביוגרפיה

ביטאר נולד בכפר עיידמון (אנ') בנפת עכאר, ולו אישה ושני ילדים. הוא קיבל תואר במשפטים מהאוניברסיטה הלבנונית והפך לעורך דין ולאחר מכן לשופט, ועד שנת 2010 היה השופט הפלילי היחיד בצפון לבנון.
מאז שנת 2017 הוא עומד בראש בית המשפט הפלילי בביירות.
לאחר הפיצוץ בנמל ביירות באוגוסט 2020 ביקשה שרת המשפטים למנות את ביטאר לשופט חוקר שיעמוד בראש ועדה שתחקור את נסיבות הפיצוץ, אך הוא סירב, ולתפקיד מונה השופט פאדי סוואן.
בפברואר 2021 הודח סוואן מתפקידו על ידי בית משפט לבנוני לאחר שהפנה אצבע מאשימה לעבר שניים משרי הממשלה, שלאחר האשמותיו הורו להחליף אותו. למרות שקודם לכן סירב, הפעם הסכים ביטאר לקבל על עצמו את התפקיד.
למרות שאיננו מזוהה פוליטית עם כל צד שהוא, ב-14 באוקטובר 2021 פתחו אנשי חזבאללה במחאה אלימה וקראו לפיטוריו של ביטאר, לאחר שבית המשפט דחה את בקשת חברי הפרלמנט מטעם חזבאללה לפטרו. גורמים בתקשורת העולמית מעריכים כי צעד זה נעשה משום שבחזבאללה חוששים שהתפתחות חקירתו של ביטאר תוביל למסקנה כי הארגון הוא האחראי לפיצוץ בנמל, שגרם למותם של יותר מ-200 אנשים. ביטאר התמודד עם ניסיונות להדחתו מהחקירה באמצעות כלים משפטיים.
הערות שוליים

↑  "Who is Tarek Bitar, the judge who will take over the Beirut port investigation after Fadi Sawwan's removal?". L'Orient Today. 2021-02-20. נבדק ב-2021-07-14.
↑  من هو القاضي طارق بيطار, موقع محتويات, ‏3 ביולי 2021 (בערבית)
↑  "Judge Tarek Bitar appointed as new lead investigator in Beirut blast probe | News, Lebanon News | THE DAILY STAR". www.dailystar.com.lb. נבדק ב-2021-07-14.
↑  "Tarek Bitar à « L'Orient-Le Jour » : Je ne laisserai pas l'enquête dévier". L'Orient-Le Jour. 2021-02-22. נבדק ב-2021-07-14.
↑  CNN, Tamara Qiblawi. "Hezbollah threatened top judge probing Beirut port blast, source says". CNN. נבדק ב-2021-09-24.
↑  "Hezbollah threatens Beirut Port blast investigator - report". The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-09-24.
↑  גאנם איברהים, ‏מהומות בביירות: חילופי אש ברחובות, הרוגים מירי צלפים, באתר ‏מאקו‏, 14 באוקטובר 2021
↑  Explosions à Beyrouth : après la suspension du juge Bitar, l'amertume des proches de victimes, France 24, ‏2021-11-05 (בצרפתית)
פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים בשנות ה-90 של המאה ה-20

רשימת פיגועי טרור נגד ישראלים שהתרחשו במדינת ישראל ובשטחים במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20. כ-400 ישראלים נרצחו בפיגועי טרור ערביים בשנים אלו, ומאות רבות נפצעו.
הפיגוע בדיזנגוף סנטר
כרוניקה

פיגועים שיצאו מאזור יהודה ושומרון,      פיגועים שיצאו מרצועת עזה,      פיגועים שיצאו מלבנון,      פיגועים שיצאו ממצרים,      פיגועים שיצאו מישראל,      פיגועים שיצאו מירדן,      פיגועים שיצאו מסוריה,      פיגועים שיצאו מטורקיה,      פיגועים שיצאו ממדינות נוספות.
כרוניקה > 1990

17 באפריל – בפיגוע דקירה בתל אביב נרצח ישראלי.
20 במאי – בפיגוע דקירה בירושלים נרצח ישראלי.
28 במאי – בפיגוע מטען חבלה בשוק מחנה יהודה בירושלים נרצח ישראלי.
8 ביוני – בפיגוע דקירה בירושלים נרצח ערבי ששיתף פעולה עם ישראל.
4 באוגוסט – רצח הנערים רונן קרמני וליאור טובול בירושלים.
20 בספטמבר – חייל המילואים אמנון פומרנץ נהרג במחנה הפליטים אל-בורייג'. פומרנץ היה בדרכו ליחידת המילואים שלו ברצועת עזה. הוא טעה בדרכו וניכנס עם רכבו למחנה. המון, מתושבי המחנה, רגם את הרכב באבנים והצית אותו כשפומרנץ בתוך הרכב.
21 באוקטובר – הפיגוע בשכונת בקעה: בפיגוע דקירה בירושלים נרצחו 3 ישראלים ונפצע אדם נוסף. הנרצחים הם החיילת איריס אזולאי, האמן אלי אלטרץ ולוחם הימ"מ שלום שלוש, שניסה לעצור את המחבל החמוש בסכין, ולאחר מאבק בניהם נרצח שלוש. בעקבות פיגוע זה נשאלו שאלות מדוע חייל מפחד לבצע נטרול בירי כאשר יש אמצעי ומטרה, הירצחו הווה שינוי בנוהל הירי אל מול מחבל חמוש.
16 בנובמבר – ישראלית נרצחה בפיגוע דקירה בעזה, לאחר שהגיעה לפגישה בעזה עם גבר תושב המקום, לאחר הכרותם בישראל, בתום פגישתם פחד הגבר שיחשדו בו כמשתף פעולה עם צה"ל, ורצח אותה בדקירות סכין. למחרת נמצאה גופתה בפרדס בעזה.
26 בנובמבר – הפיגוע בעין נטפים: שוטר של משמר הגבול המצרי עבר את גבול ישראל-מצרים לשטח ישראל, וירה לעבר כלי רכב בכביש 12, בסמוך למעיין עין נטפים, שנמצא קילומטרים אחדים צפונית-מערבית לאילת. 3 חיילי צה"ל ואזרח ישראלי אחד נרצחו בפיגוע, ו-26 אנשים נוספים נפצעו.
2 בדצמבר – בפיגוע באוטובוס בשכונת פרדס כץ בבני ברק נרצח ישראלי ו-5 נוספים נפצעו.
9 בדצמבר – בפיגוע בבית לחם שביהודה ושומרון נרצח חייל צה"ל ו-2 חיילים נפצעו.
14 בדצמבר – בפיגוע דקירה ביפו נרצחו 3 ישראלים.
16 בדצמבר – בפיגוע דקירה בדרום תל אביב נרצח ישראלי.
29 בדצמבר – ישראלי נרצח בפיגוע בתל אביב.
29 בדצמבר – ישראלי נרצח בפיגוע דקירה בחיפה.
31 בדצמבר – האמן יהודה ורדי נרצח בפיגוע דקירה בבית הקברות קריית שאול בתל אביב.[דרוש מקור]
כרוניקה > 1991

4 בינואר – בפיגוע באזור מחסום ארז נרצחה ישראלית
28 בפברואר – רצח אלחנן אתאלי בעיר העתיקה בירושלים
10 במרץ – הפיגוע בקריית היובל: בפיגוע הדקירה בשכונת קריית היובל בירושלים נרצחו 4 ישראליות בתחנת אוטובוס.
20 במרץ – בפיגוע דקירה בחדרה נרצח ישראלי.
21 במרץ – 3 חיילי צה"ל נפצעו בפיגוע שבוצע על ידי שישה מחבלים שחדרו לישראל מירדן.[דרוש מקור]
26 במרץ – בפיגוע ירי סמוך לדולב נרצח ישראלי.
17 באפריל – מחבלים מירדן חודרים לקיבוץ נווה אור, רוצחים ישראלי, ופוצעים 3 נוספים.
17 במאי – בפיגוע דקירה בירושלים נפצעו 3 אנשים[דרוש מקור]
20 במאי – בפיגוע דקירה בפתח תקווה נרצח ישראלי.
28 ביוני – ישראלי נרצח בדקירות במושב משואה.
9 באוגוסט – ישראלי נרצח בפיגוע דקירה בראשון לציון.
26 בספטמבר – בפיגוע דקירה בקדימה נרצח קשיש ישראלי.
2 באוקטובר – בפיגוע דקירה בירושלים נרצח אדם ונפצע אדם נוסף.[דרוש מקור]
11 באוקטובר – בפיגוע דריסה מחבל פלסטיני הסיע טנדר לתוך קבוצת חיילים שהמתינו בצומת תל השומר וגרם לשני חיילים הרוגים ול-11 פצועים.[דרוש מקור]
15 באוקטובר – ערבי ישראלי נרצח בפיגוע ירי בג'נין.
29 באוקטובר – בפיגוע ירי בצומת תפוח על אוטובוס שעשה דרכו לתל אביב נרצחו 2 ישראלים.
1 בדצמבר – רצח צבי קליין בפיגוע ירי סמוך לאל בירה (מת מפצעיו ב-3 בדצמבר).
כרוניקה > 1992

1 בינואר – רצח דורון שורשן בפיגוע ירי בצומת דיר אל בלח.
15 בינואר – ישראלי דרוזי נרצח בפיגוע ירי בג'נין.
30 בינואר – ישראלי נרצח בפיגוע דקירה בראשון לציון.
14 בפברואר – ליל הקלשונים: שלושה חיילי צה"ל נרצחו על ידי ערבים ישראלים חברי התנועה האסלאמית מאזור ואדי עארה, לאחר שחדרו למאהלם באזור קיבוץ גלעד ב-14 בפברואר 1992. הטירונים שנפגעו היו חלק מטירונות שלב ב', המיועדת לחיילים מבוגרים יחסית, בסביבות גיל 30, שנערכה במסגרת פיקוד הנח"ל במחנה 80. בעת האירוע היו הטירונים במהלך שבוע שדאות, שנערך במאהל בשטח אש 105 שברמות מנשה, ממזרח לקיבוץ גלעד.
21 בפברואר – ישראלית נרצחה בפיגוע דקירה ברחוב ויצמן בכפר סבא.
21 בפברואר – ילדה בת 6 ממושב גורנות הגליל נהרגה מפגיעת קטיושה שנורתה מלבנון.
24 בפברואר – בפיגוע ירי בג'נין נרצח ישראלי.
17 במרץ – בפיגוע דקירה ביפו נרצחו 2 ישראלים ונפצעו 19 נוספים.
11 באפריל – ערבי ישראלי נרצח בפיגוע דקירה בדיר אל בלח.
17 במאי – בפיגוע ירי בבית לאהיה נרצח ישראלי.
22 במאי – בפיגוע דקירה בירושלים נפצע נער ישראלי.[דרוש מקור]
24 במאי – רצח הלנה ראפ: פיגוע דקירה שבו נרצחה הנערה הלנה ראפ בידי מחבל פלסטיני בטיילת העיר בת ים. האירוע היה לאחד מהבולטים מרצף אירועי הדקירה ששטפו את מדינת ישראל בראשית שנות ה-90, והשפיע על ההידרדרות בתחושת הביטחון האישי של אזרחי המדינה ועל המערכת הפוליטית.
27 במאי – רצח הרב שמעון בירן בכפר דרום.
29 במאי – שני מחבלים שהגיעו בשחייה מעקבה לאילת, בדרכם לבצע פיגוע המוני, ירו למוות בשומר ישראלי. אחר-כך ניסו לבצע פיגוע בכביש אילת-טאבה, אחד המחבלים נורה ונהרג על ידי המשטרה והצבא. השני נפגע, נתפס ונשפט למאסר עולם.
30 במאי – מחבלים שחצו את הגבול מירדן רוצחים את המאבטח בכניסה לבניין האוניברסיטה העברית.
25 ביוני – בפיגוע דקירה בבית אריזה סמוך למעבר קרני שברצועת עזה נרצחו 2 ישראלים.
7 ביולי – בפיגוע גרזן בפרדס ברעננה נרצח ישראלי.
19 באוגוסט – ישראלי נרצח בפיגוע בכפר יעבץ על ידי שותפיו הערבים לעבודה.
12 בספטמבר – בפיגוע ירי בשכונת הדר בחיפה נרצח בוריס אשורוב אזרח ישראלי.
22 בספטמבר – בפיגוע ירי במזרח ירושלים נרצח לוחם ימ"מ אבינועם פרץ.
11 באוקטובר – בפיגוע בגני טל שבגוש קטיף נרצח ישראלי ממכת גרזן בידי מחבל.
15 באוקטובר – בפיגוע דקירה בבקעות נרצח ישראלי.
17 באוקטובר – בפיגוע מטען סמוך לדולב נרצחה ישראלית ונפצעו שבעה מבני משפחתה.
27 באוקטובר – בפיגוע ירי בצומת יזרעאל ישראלי נפצע קשה ונפטר מפצעיו כעבור שלושה ימים.
27 באוקטובר – ישראלי נהרג בקריית שמונה לאחר שנורו מלבנון 5 טילי קטיושות.[דרוש מקור]
30 בנובמבר – בפיגוע דקירה במזרח ירושלים נפצע ישראלי.[דרוש מקור]
7 בדצמבר – פיגוע ירי בשכונת סג'עיה בעזה. רכב חולף פתח באש על ג'יפ סיור של צה"ל. בהיתקלות נהרגו רב-סמל אודי זמיר, סגן חגי עמית ורס"ל שלום צברי.
13 בדצמבר – חטיפת נסים טולדנו ורציחתו: שוטר משמר הגבול רס"ב נסים טולדנו נחטף בלוד על ידי חוליה של ארגון החמאס. אף על פי שבתחילה ארגון החמאס דרש את שחרורו של מנהיג החמאס שייח אחמד יאסין בתמורה לטולדנו, לבסוף טולדנו נרצח על ידי שוביו.
כרוניקה > 1995

6 בינואר – בפיגוע ירי לעבר מכונית בקרבת צומת חלמיש שביהודה ושומרון נרצחה ישראלית.
22 בינואר – הפיגוע בצומת בית ליד: פיגוע התאבדות כפול שאירע בתחנת אוטובוסים מרכזית בצומת בית ליד בו נרצחו 22 ישראלים (19 חיילים ואזרח אחד, שנהרגו במקום, ושני חיילים שמתו מפצעיהם לאחר שבוע ימים) ונפצעו 66 אנשים נוספים, בהם אזרחים. היה זה אחד הפיגועים הקשים שידעה מדינת ישראל והפיגוע הכפול הראשון. ארגון הג'יהאד האיסלמי נטל אחריות לפיגוע.
1 בפברואר – ישראלי נרצח בפיגוע ירי בקלקיליה.
6 בפברואר – מאבטח ישראלי נרצח בפיגוע ירי בצומת שג'אעייה. יבגני גרומוב, בן 32 מאשקלון, מאבטח, נרצח כשמחבלים פתחו באש ממכונית חולפת בכביש עוקף עזה בין ג'בליה לעיר עזה, בעת שליווה משאית בנזין לתחנת תדלוק ברצועת עזה.
13 בפברואר – בפיגוע דקירה שבוצע סמוך לא-זעיים בקרבת מעלה אדומים נרצח ישראלי. רפאל כהן, בן 35 מירושלים, נהג מונית, נרצח בכביש ירושלים-מעלה אדומים.
19 במרץ – בפיגוע ירי לעבר אוטובוס בצומת הזכוכית ליד חברון שביהודה ושומרון נרצחו 2 ישראלים.
31 במרץ – תושב נהריה נהרג מקטיושה שנורתה מלבנון.[דרוש מקור]
29 במרץ – בפיגוע ירי ודריסה ליד צומת נצרים שברצועת עזה נרצחו 2 ישראלים-מפקח המשטרה ניצן כהן, בן 22 מירושלים, וסמ"ר-רס"ן.[דרושה הבהרה] ג'מאל סוויטאט מהכפר מכר שבגליל המערבי שנרצחו כשמחבל עזתי נגח את משאיתו לתוך הג'יפ שלהם בשיירה וירה לעברם, מזרחית לצומת נצרים ברצועת עזה.
9 באפריל – פיגוע מכונית התופת בצומת כפר דרום: מחבל מתאבד פלסטיני התנגש בכוונה עם רכבו העמוס מטעני חבלה באוטובוס קו 36 של אגד בצומת הסמוך ליישוב כפר דרום והתפוצץ. האוטובוס היה עמוס בחיילים שחזרו לבסיסיהם מחופשת השבת. הרכב והאוטובוס נהרסו כליל. 6 ישראלים נרצחו בפיגוע ו-33 נפצעו. ארגון הג'יהאד האיסלמי נטל אחריות לפיגוע.
24 במאי – ישראלי נרצח בפיגוע סמוך לאשתאול.
30 ביוני – רצח נהג המונית אבי דוידי בפיגוע דקירה בתל אביב.
5 ביולי – בפיגוע ירי בסמוך לטייבה נרצחו 2 ישראלים.
18 ביולי – בפיגוע בוואדי קלט נרצחו 2 מטיילים ישראלים ביריות. אוהד בכרך, בן 18 מבית אל, ואורי שחר, בן 20 מרעננה, נהרגו בעת טיול בוואדי קלט.
24 ביולי – הפיגוע בקו 20 ברמת גן: בפיגוע התאבדות באוטובוס ברמת גן בו התפוצץ מחבל מתאבד פלסטיני באוטובוס של חברת דן קו 20 נרצחו 6 ישראלים ו-33 נפצעו. חמאס נטל אחריות לפיגוע.
21 באוגוסט – הפיגוע בקו 26 בירושלים: בפיגוע התאבדות באוטובוס קו 26 בשכונת רמת אשכול בירושלים נרצחו 5 ישראלים ולמעלה מ-100 נפצעו. חמאס נטל אחריות לפיגוע.
5 בספטמבר – ישראלי נרצח בפיגוע דקירה וחדירה לביתו במעלה מכמש. דניאל פריי, בן 28 ממעלה מכמש, נדקר למוות כשמחבל חדר לביתו בלילה.
כרוניקה > 1996

10 בינואר – בפיגוע בתל אביב נפצעו 13 אנשים כאשר מטען נפץ הופעל בתחנת אוטובוס.[דרוש מקור]
16 בינואר – בפיגוע ירי על רכב סמוך לחברון שביהודה ושומרון נרצחו 2 חיילי צה"ל
30 בינואר – בפיגוע דקירה בלשכת הקישור במחנה צבאי מדרום לג'נין שביהודה ושומרון נרצח חייל צה"ל.
3 בפברואר – בעת שבילה עמרם רביבו תושב טירת הכרמל עם חבריו בחיפה, שני מחבלים מג'נין דקרו אותו. הוא נמצא יום אחר כך.
25 בפברואר – הפיגוע הראשון בקו 18 בירושלים: בפיגוע התאבדות בקו 18 בירושלים נרצחו 26 אנשים (כולל 9 חיילי צה"ל ושלושה אמריקאים) ו-80 נוספים נפצעו (כולל 3 אמריקאים).
25 בפברואר – פיגוע ההתאבדות בצומת אשקלון: חיילת צה"ל נרצחה ונפצעו 36 נוספים. חמאס נטל אחריות לפיגוע.
26 בפברואר – בפיגוע דריסה מחבל פלסטיני דרס ממתינים בתחנת אוטובוס בצומת הגבעה הצרפתית בירושלים, וגרם להרוגה אחת ומספר פצועים. המחבל נורה למוות.
3 במרץ – הפיגוע השני בקו 18 בירושלים: בפיגוע באוטובוס בירושלים נרצחו 19 אנשים ו-7 נפצעו. חמאס נטל אחריות לפיגוע.
4 במרץ – הפיגוע בדיזנגוף סנטר: בפיגוע התאבדות בדיזנגוף סנטר שבתל אביב נרצחו 13 אנשים (כולל חייל צה"ל ו-5 בני נוער) ו-163 נפצעו (כולל 2 אמריקנים). חמאס נטל אחריות לפיגוע.
13 במאי – נער ישראלי בן 17 תלמיד תיכון בישיבה בבית אל, נרצח כשמחבלים ירו לעבר תלמידים בטרמפיאדה סמוך לבית אל, שסמוכה לרמאללה.
9 ביוני – רצח ירון ואפי אונגר: בפיגוע ירי בצומת זכריה, סמוך למושב גפן שבעמק האלה נרצחו 2 ישראלים.
16 ביוני – סמל ראשון מאיר אלוש, בן 40, שוטר שלא בתפקיד, נורה למוות בחנות צעצועים ערבית ליד הכניסה לאריאל שבשומרון.
26 ביוני – בפיגוע שבוצע סמוך לנערן שמצפון ליריחו נרצחו 3 חיילי צה"ל. כוח של חיילי צה"ל נתקל במארב של מחבלים סמוך לנערן שבבקעת הירדן. בחילופי האש עם המחבלים נהרגו 3 חיילים. סמל ראשון במיל' אשר ברדוגו, בן 22 מקריית ביאליק; סמל אשרף שיבלי, בן 20 משיבלי; ורב-טוראי במיל' יעקב תורג'מן מראשון לציון נהרגו במארב לאורך נהר הירדן מצפון ליריחו על ידי מחבלים שחדרו מירדן.
26 ביולי – רצח בני משפחת מונק: בפיגוע ירי בקרבת מושב גפן נרצחו 3 ישראלים.
11 בדצמבר – רצח בני משפחת צור: בפיגוע ירי על מכונית בקרבת סורדא ליד רמאללה נרצחו איטה צור, בת 48, ובנה אפרים, בן 12, כשמכוניתם נורתה על ידי מחבלים סמוך לסורדא, ממערב לבית אל.