stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לורן גרנייה
קריירה > אמן טכנו

אלבומו השני – 30 – יצא לאור ב-1997 וכלל את אחד הסינגלים הנמכרים ביותר של גרנייה, "Crispy Bacon". האלבום זכה בפרס תקליט הדאנס הטוב ביותר בפרס "Victoires de la musique" (אנ')(הגראמי הצרפתי), והיה הראשון שזכה בפרס בקטגוריה זו.
אחרי 30 הוציא לאור את האלבום הרטרוספקטיבי "Early Works" עם עבודותיו המוקדמות. לאחר שהופיע ברחבי העולם במהלך שנות ה-90 המאוחרות, חזר גרנייה להפקה עם האלבום "Unreasonable Behavior", שיצא לאור בתחילת 2000, ובו אחד משיריו הידועים ביותר, "The Man with the Red Face". האלבום גם הצליח מסחרית ומכר יותר מ-250,000 עותקים.
ב-2003 הוציא לאור את ספרו החצי-אוטוביוגרפי "Electrochoc" בו הוא מתאר את חייו בעולם המוזיקה האלקטרונית. הוא גם הקים תחנת רדיו אינטרנטית בה האלטר-אגו שלו, DJ פדרו, דרכה העמיד לרשות מעריציו את אוסף המוזיקה העצום שלו. התחנה נוסדה גם כמחאה נגד תחנות הרדיו הגדולות שלדעתו של גרנייה מנגנות יותר מדי מוזיקה מסחרית. ב-2004 יצא יחד עם ג'ף מילס לסיבוב הופעות משותף בו הציגו את השורשים המוזיקליים שלהם וניגנו מוזיקה מז'אנרים שונים שהייתה להם השראה.
ב-2005 הוציא לאור את האלבום "The Cloud Making Machine" - אלבום ניסיוני למדי שמשלב נו ג'אז ומיועד יותר לשמיעה ופחות לרחבות הריקודים. הקלטות מההופעות החיות שליוו את סיבוב ההופעות של האלבום יצאו לאור באלבום "Public Outburst" מ-2007. עם הפרויקט הזה יצא גרנייה שוב לסיבוב הופעות. עם זאת, המופע הניסיוני עורר גם התנגדות מהקהל שמתגעגע ללהיטיו המוכרים כמו "Acid Eiffel", "Crispy Bacon" ו-"The Man With The Red Face".
ב-2006 הוציא לאור יחד עם קרל קרייג את אלבום האוסף "Kings of techno" בו הם יצרו יחד מיקס של יצירות טכנו היסטוריות. באותה שנה הוציא גם לאור "Retrospective" - אוסף של טראקים שונים שלו, כשחלקם כלולים בגרסאות רמיקס חדשות ו-Acid Eiffel ו-The Man with the Red Face מבוצעים בגרסאות חיות.
לאחר הקלטת "The Cloud Making Machine" עבר גרנייה לכפר בפרובאנס. כאבא טרי התאים את קצב העבודה שלו לחיי המשפחה. ב-2009 יצא לאור האלבום "Tales of a Kleptomaniac". ב-2014 הציג לעצמו אתגר חדש: הוצאת חמישה EP שונים בחמש מדינות שונות תוך חמישה חודשים. הוא תיעד את התהליך ביומן בשם Le Journal de Garnier, אותו פרסם באינטרנט.
בשנת 2017, קיבל גרנייה את עיטור לגיון הכבוד, העיטור החשוב ביותר בצרפת.
דיסקוגרפיה נבחרת > אלבומי אולפן

Shot in the Dark (1994)
30 (1997)
Unreasonable Behaviour (2000)
The Cloud Making Machine (2005)
Public Outburst (2007)
Tales of a Kleptomaniac ' (2009)
דיסקוגרפיה נבחרת > אלבומי אוסף

X-Mix-2 - Destination Planet Dream (1994)
Mixmag Live! Vol. 19 (1994)
Raw Works (1996)
Laboratoire Mix (1996)
Early Works (1998)
Excess Luggage (2003)
Life:Styles (2004)
Retrospective (2006)
Laurent Garnier & Carl Craig – The Kings Of Techno (2006)
We Are 25 (2008)
Home Box (2015)
33 Tours et Puis S’en Vont (2015)
הערות שוליים

1 2 3 4  Michaël Abecassis, Marcelline Block, An Anthology of French and Francophone Singers from A to Z: “Singin’ in French”, Cambridge Scholars Publishing, 2018-06-11, ISBN 978-1-5275-1205-4. (באנגלית)
1 2 3 4  Garnier, Laurent, Encyclopedia.com
↑  STEPHEN WYNNE-JONES, Laurent Garnier on how The Haçienda 'blew his mind' in 1987… [October 1994], 909originals, ‏2019-02-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  Laurent Garnier, Red Bull Music Academy (באנגלית)
↑  Laurent Garnier: Chef de Party, Carhartt WIP USA, ‏2023-07-06 (באנגלית)
↑  Bush, John, Laurent Garnier Songs, Albums, Reviews, Bio & More, AllMusic (באנגלית)
1 2 3 4  A Conversation With Laurent Garnier, Ransom Note, ‏2021-08-19 (באנגלית)
1 2 3  Johnson, Miles (2007) "Profile – Laurent Garnier", The List, Issue 591, 29 November 2007. Retrieved 16 March 2012
↑  Annabel Ross, Laurent Garnier at Rex Club at Rex Club (Event), RA Reviews, ‏2018-04-12
↑  Kirk Degiorgio, Rewind: Choice - Acid Eiffel on Fragile Records (Single), RA Reviews, ‏2020-07-17
↑  Orlov, Peter (2000) "Label Profile: F Communications", CMJ New Music Monthly, November 2000, p. 15. Retrieved 16 March 2012
↑  Frater, Patrick (1996) "France", Billboard, 20 January 1996, p. 53. Retrieved 16 March 2012
↑  "Weekly Classic: Laurent Garnier's 'The Man With The Red Face'". 5 בפברואר 2016. נבדק ב-29 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  RFI Musique - - Laurent Garnier, www1.rfi.fr
↑  Laurent Garnier : interview op KindaMuzik, www.kindamuzik.net (באנגלית)
↑  Club3VOOR12: Jeff Mills en Laurent Garnier doen hun ding, 3voor12, ‏2004-09-23 (בהולנדית)
↑  Gunter Van Assche, Laurent Garnier over hotelporno, faalangst en la dolce vita, De Morgen, ‏2009-06-30
↑  Rik Hermans, Laurent Garnier, onzekere legende, DJBroadcast, ‏30.09.2014
↑  Laurent Garnier has received the French Legion of Honour, Mixmag
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404802705171  BnF: cb13967943t (data)  CiNii: DA16768537  GND: 129809896  ISNI: 0000 0001 0784 9830  LCCN: no2006071234  MusicBrainz: ec477866-bfaa-48e0-affd-1c151ef61b7b  NDL: 01060569  NKC: xx0031784  NTA: 260317217  SUDOC: 074646028  VIAF: 85495608   WorldCat (עם VIAF): 85495608
כתובת חפציבה

כתובת חפציבה
כתובת חפציבה היא כתובת רשמית בשפה היוונית העתיקה, המתוארכת לסביבות 195 לפנה"ס, התקופה ההלניסטית בארץ ישראל. שמה ניתן לה על שם מקום הימצאה – בקרבת קיבוץ חפציבה. הכתובת מכילה שש איגרות שנשלחו מטעם המלך אנטיוכוס השלישי אל הנציב המקומי, תלמי בן תֵרֵסיאס, ושתי איגרות שנשלחו מטעמו של הנציב תלמי אל המלך. האגרות עוסקות במינהל המקומי ובמצב הכפרים והאיכרים בראשית התקופה הסלווקית.
גילוי הכתובת, פענוחו והצגתו

הכתובת התגלתה וניזוקה באוקטובר 1960 במהלך עבודות יישור קרקע על ידי בולדוזר בשדות קיבוץ חפציבה, כ-1.5 קילומטר מבית השיטה, בתל אל פיר (תל שַמות), אתר בו נמצאו ממצאים מהקופות הפרסית וההלניסטית. את הכתובת גילה רפאל סלוס מקיבוץ חפציבה שהיה נאמן של רשות העתיקות לשמירה על בית הכנסת בבית אלפא, אשר סרק את האזור כדי לאסוף את חלקי האבן שנחשפה. דבר מציאת האבן נתפרסם בעיתונות בנובמבר 1960 עם דיווח ראשוני על הכתוב בו.
הכתובת פוענחה בידי יוחנן לנדאו, איש אגף העתיקות והמוזיאונים שפרסם את תוכנו בשנת 1966. הכתובת נמסרה על ידי רשות העתיקות לתצוגה במוזיאון ישראל; העתק שלה מוצג במוזיאון בית שטורמן בעין חרוד מאוחד. פישר פרסם פיענוח נוסף של הכתובת בשנת 1979, שכלל שורה נוספת (שורה 8) שלא פוענחה על ידי לנדאו. בשנת 2006 פרסם יוהאנס היינריך מאמר שבו בחן מחדש את תוכן הכתובת, על סמך צילומים חדשים שנעשו עבורו במוזיאון ישראל ברזולוציה גבוהה וכן בשיטת (Polynomial texture mapping).
תיאור האבן והכתובת

הכתובת חקוקה על לוח של אבן גיר, שגובהו 77 ס"מ, רוחבו 47 ס"מ ועוביו בין 16 ס"מ בחלקו העליון ו-8 סנטימטר בחלקו התחתון. הכתובת שבורה לשישה שברים; חלקה הימני העליון חסר. האבן ברובה בגוון קרוב ללבן, למעט חלקו העליון שהוא ורוד-חום.
על פי הפענוח של לנדאו בכתובת השתמרו 38 שורות. פישר הוסיף שורה נוספת (השמינית) והגיע ל-39 שורות. היינריך טען לקיומן של שלוש שורות נוספות, 40-42, שהיוו חלק מהכתובת המקורית, הגם שרק מעט מאוד מתוכנן פוענח. המחצית הימנית של שורות 1–2 חסרה ובשורות 3–23 (של לנדאו) חסר עד כשליש מהתוכן. לנדאו כותב שגם לפני הנזק שנגרם בעת החשיפה, האבן סבלה מפגעי הזמן בדמות חורים גדולים וקטנים וקווים שפגעו בשטחו וכן היו אותיות שדהו עם הזמן. על האבן מופיעו גם מספר אותיות בודדות שנראה שאינן חלק מהכתובת.
יוהאנס היינריך משער שהאבן שימש במקור כאסטלה של תלמי הרביעי ולאחר מעבר השלטון התוכן שלו נמחק והוא שימש לכתיבת הכתובת הנוכחית. את הבדלי העובי של האבן הוא מייחס לשימוש משני מאוחר יותר, אולי כחלק מדרך מרוצפת אבנים.
תוכן

הכתובת היא מן הסוג המכונה 'פרוסטגמה אפיסטולארית' (epistolary prostagma), כלומר היא מכילה מספר צווים מלכותיים שנשלחו כל אחד כאיגרת. הכתובת כוללת העתקים של שש איגרות שנשלחו מטעם המלך אנטיוכוס השלישי אל תלמי בן תֵרֵסיאס, הנציב (סטרטגוס) והכהן העליון של קוילה-סוריה ופניקיה, שארץ ישראל נכללה אז בתחומיה, ושתי איגרות שנשלחו מטעם הנציב תלמי בן תרסיאס אל המלך. תלמי בן תרסיאס מזוהה עם אדם בשם זה המוזכר בכתבי יוסף בן מתתיהו כמי שקיבל מכתב מהמלך על זכויות המקדש בירושלים.
האיגרות כוללות:
הוראה לחקוק את הצווים, שמן הסתם נכתבו במקור על יריעות פפירוס, על אבן
הוראה קטועה
אישור בקשה של תלמי בן תֵרֵסיאס, יחד עם תוכן הבקשה, לאפשר מסחר בין כפרים ולמנוע פגיעה בתושבי הכפרים
אישור בקשה של תלמי בן תֵרֵסיאס, יחד עם תוכן הבקשה, שלא להלין חיילים בבתי הכפריים
הוראה של אנטיוכוס למרסיאס למנוע השתכנות בבתי הכפריים ופגיעות אחרות בהם. בסוף האגרת כתוב שאגרות זהות נשלחו לשלושה אנשים נוספים (כנראה מושלי מחוזות).
מכתב של אנטיוכוס להליודורוס המתייחס לעותק של המכתב למרסיאס ולמכתבים האחרים
בכתובת נזכרים תאריכים אחדים בין השנים 202 ו-195 לפנה"ס.
תוכן > תרגום הכתובת לעברית

המלך אנטיוכוס לתלמי, שלום ---

לנו (?) צווה כי אחרי שיכתבו על מצבות אבן או לוחות לבנים (?)

את המכתבים, יוצבו (אלה) בכפרים השייכים (לך). כן כתבנו

על אודות הדברים הללו לקלאון ולהליודורוס הממונים על הכספים למען יפעלו בהתאם.(שנת) 112, ב ... (חודש) היפרברטיוס [= תשרי שנת 200] המלך אנטיוכוס לקלאון, שלום. מה שנכתב על ידינו(?) למושל

--- והוא התעקש להפר פקודות (?) בנכסים --- לו לפי

מה שניתן דרך –ארץ המלך אנטיוכוס לקלאון, שלום. מן התזכיר שנתן לנו תלמי

הנציב והכהן העליון מצורף למטה ההעתק. ייעשה אפוא כפי הצעתו.(שנת) 111 ב -- [= תשרי 202 עד אלול 201] למלך אנטיוכוס תזכיר מאת תלמי, נציב וכהן עליון.

מן הסחורות המיועדות למכירה מציע אני שיירשמו אלו שאפשר

להוציא אותן מכפר אחד למשנהו (במסחר הדדי) בין תושבי הכפר שלי; אך אשר לסחורות (שאפשר למכור אותן) לתושבי

הכפרים האחרים (כלומר שאינם שייכים לי), יהא הפיקוח עליהן בידי המפקח על הנכסים והפקיד הממונה על --- אולם כאשר

--- ויותר מזה --- יישלח אל המושל שבסוריה ובפיניקי.

אבל ממפקדי חילות המצב ומפקדי האזורים אל יתנו חסות (?)

בשום אופן לאלה שיפרו (את ההוראות(. (מכתב) זהה להליודורוס. המלך אנטיוכוס לקלאון, שלום. מן התזכיר שנתן לנו

תלמי הנציב והכהן העליון מצורף למטה ההעתק.

יעשה אפוא כפי הצעתו. (שנת) 112  ב-4 בחודש אודניוס [= כסלו שנת 201] למלך הגדול אנטיוכוס תזכיר מאת תלמי, נציב

וכהן עליון. מציע אני אם טוב הדבר בעיניך, המלך, לשלוח הוראה (?)

לקלאון והליודורוס הממונים על הכספים בדבר הכפרים השייכים לי

בתור קניין ובתור נכסי חכירה העוברת בירושה ובדבר אותם (הכפרים) שציווית לרשום (על שמי)?

אל יורשה שום אדם, בכל אמתלה שהיא, להתאכסן בהם,

לא על ידי הכנסת בני אדם אחרים בהם ולא על ידי שימוש בכוח נגד (או: על ידי החרמה של) הקניין

ולא לעקור משם תושבים. (מכתב) זהה להליודורוס. (שנת) 111   ב --- [= תשרי 202 עד אלול 201]. למלך אנטיוכוס תזכיר מאת תלמי, נציב וכהן עליון.

מן הסחורות המיועדות למכירה מציע אני שיירשמו אלו שאפשר

להוציא אותן מכפר אחד למשנהו (במסחר הדדי) בין תושבי הכפר שלי; אך אשר לסחורות (שאפשר למכור אותן) לתושבי

הכפרים האחרים (כלומר שאינם שייכים לי), יהא הפיקוח עליהן בידי המפקח על הנכסים והפקיד הממונה על --- אולם כאשר

--- ויותר מזה --- יישלח אל המושל שבסוריה ובפיניקי.

אבל ממפקדי חילות המצב ומפקדי האזורים אל יתנו חסות (?)

בשום אופן לאלה שיפרו (את ההוראות(. (מכתב) זהה להליודורוס. המלך אנטיוכוס לקלאון, שלום. מן התזכיר שנתן לנו

תלמי הנציב והכהן העליון מצורף למטה ההעתק.

ייעשה אפוא כפי הצעתו.
מחקר

בהתאם לתאריך המאוחר ביותר על האבן משוער שהכתובת הוצבה בשנת 195 לפנה"ס או זמן קצר לאחר מכן. אלה הן השנים הראשונות שבהן הייתה ארץ ישראל (ואזור בית שאן, שבו התגלתה הכתובת) נתונה לשלטון ישיר של הממלכה הסלווקית, לאחר שזו כבשה את ארץ ישראל מידי הממלכה התלמית בקרב בניאס (200 לפנה"ס). הכתובת מלמדת על כיבוש סוריה על ידי הממלכה הסלאוקית במלחמה הקוילה-סורית החמישית, בדומה למשתמע מכתובת הליודורוס.
הצווים הנזכרים באיגרות, מלמדים על המינהל המקומי ולמצב הכפרים והאיכרים בראשית התקופה הסלווקית. היא עוסקת בכפרים שהיו בבעלות תלמי בן תרסאס וכפרים נוספים שחכר תלמי מן המלך.
ניתן ללמוד ממנו על בעלי התפקידים בעת ההיא. הליודורוס הנזכר בכתובת הוא ככל הנראה זה הנזכר בכתובת הליודורוס שהתגלתה במרשה.
ראו גם

כתובת הליודורוס
כתובת יבנה ים
לקריאה נוספת

ר. הסטרין ואחרים (עורכים), כתובת מספרות, מוזיאון ישראל - קטלוג מספר 100, ירושלים: תשל"ב, עמ' 217–218 (כתובת מס' 214).
Y.H. Landau, A Greek Inscription Found near Hefzibah, Israel Exploration Journal, 16 (1966), pp. 54-70 (באנגלית)
T. Fischer, Zur Seleukideninschrift von Hefzibah, ZPE 33, (1979), pp. 131–38 (בגרמנית)
J.M. Bertrand, Sur Inscription d'Hefzibah, ZPE 46 (1982), pp. 167–74 (בצרפתית)
Piejko, F., Antiochus III and Ptolemy Son of Thrascas: the Inscription of Hefzibah reconsidered, Antiquite Classique 60, (1991), pp. 245-259 (באנגלית)
הערות שוליים

↑  ארכאולוגיה בשטחי בית השיטה, אתר בית השיטה.
1 2 3 4  Y. H. LANDAU, A Greek Inscription Found Near Hefzibah, Israel Exploration Journal
Vol. 16, No. 1 (1966), page 54
1 2  מסמכים רשמיים מימי אנטיוכוס השלישי. תקוקים על אבן. נתגלו באדמות חפצי־בה, למרחב, 29 בנובמבר 1960
↑  אבן־מצבה מהמאה ה־2 לפנה"ס נתגלתה על־ידי איש חפצי־בה, על המשמר, 25 בנובמבר 1960
1 2  JOHANNES HEINRICHS, ANTIOCHOS III AND PTOLEMY, SON OF THRASEAS, ON PRIVATE VILLAGES IN SYRIA KOILE AROUND 200 BC: THE HEFZIBAH DOSSIER, ZPE 206 (2018), pages 272-274
↑  Y. H. LANDAU, A Greek Inscription Found Near Hefzibah, Israel Exploration Journal
Vol. 16, No. 1 (1966), page 55
כתובת חפציבה, אוסף מוזיאון ישראל
לאופולד, נסיך הוהנצולרן

קריקטורה המתארת את לאופולד מנסה להתיישב על כס המלוכה הספרדי אולם נפוליאון השלישי מונע ממנו
לאופולד שטפן קרל אנטון גוסטב אדוארד טסילו פון הוהנצולרן (בגרמנית: Leopold Stefan Karl Anton Gustav Eduard Tassilo von Hohenzollern ‏22 בספטמבר 1835 – 8 ביוני 1905) היה נסיך גרמני מבית הוהנצולרן-זיגמרינגן. היה מועמד לרשת את כתר ספרד וכך היה נגד רצונו העילה למלחמת צרפת–פרוסיה כונה לפיכך "החייל של הפוליטיקאים הגדולים".
ביוגרפיה

לאופולד היה בנו הבכור של קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן ואשתו יוזפינה, נסיכת באדן. אביו היה נצר לבית הוהנצולרן-זיגמרינגן, שהיה ענף קתולי של בית הוהנצולרן. היה לו אח קטן בשם קרל, שמאוחר יותר הוכתר כמלך רומניה. לאופולד נולד בפרוסיה, בשנת 1853. הוא התגייס לצבא, והשתתף במלחמת שבעת השבועות נגד אוסטריה. בשנת 1861 נישא בליסבון בירת פורטוגל, לנסיכה אנטוניה מריה בתו של מלך פורטוגל.
בשנת 1868 התחוללה בספרד מהפכה, והמלכה איזבלה יצאה לגלות. כראש ממשלה זמני מונה מרשל חואן פרים. פרים חיפש מלך חדש עבור ספרד, הוא הציע את הכתר לפרננדו השני, מלך פורטוגל, אולם פרננדו דחה את ההצעה בנימוס והציע אותו ללאופולד שכאמור היה חתנו. אם כי יש הטוענים שראש ממשלת פרוסיה אוטו פון ביסמרק לחץ על פרים להציע זאת. לאופולד ואביו נטו לדחות את ההצעה, המצב הכלכלי והחברתי בספרד לא היה יציב, והיא לא נחשבה למציאה גדולה. אולם גורמים פוליטיים בפרוסיה, ובמיוחד ביסמרק, לחצו עליהם לקבל אותה. בתגובה פרצה סערה בצרפת, שחששה שאם גם פרוסיה וגם ספרד תשלטנה בידי מנהיגים גרמנים אזי במקרה של מלחמה תהיה צרפת מכותרת מכל הכיוונים. פרים שלא התכוון לחולל משבר כזה, לחץ על לאופולד לחזור בו, וכך גם קיסר צרפת נפוליאון השלישי. אי לכך הודיע לאופולד שהוא דוחה את ההצעה. ביסמרק זעם, ואף שקל להתפטר. אולם קיסר צרפת החליט שלא די בכך, ושגריר צרפת בפרוסיה נפגש עם המלך וילהלם הראשון באמס, ודרש ממנו הבטחה שלאופולד לא יתמודד עוד לעולם על הכתר הספרדי. וילהלם השיב תשובה זהירה ומנומקת, והשגריר הצרפתי שלח אותה לפריז במברק. ביסמרק עיכב את המברק וביצע בו שינויים, כך שהפך למעליב מאוד. המאורע כולו כונה "מברק אמס", ובתגובה גייסו פרוסיה וצרפת את צבאותיהן ונפתחה מלחמת צרפת–פרוסיה, שבסופה ניצחה פרוסיה והפכה לקיסרות אדירה. לאופולד עצמו השתתף בטקס שנערך בארמון ורסאי, שהפך את מלך פרוסיה לקיסר גרמניה. הוא נפטר בברלין בשנת 1905.
משפחתו

מנישואיו לאנטוניה מריה נולדו לו שלושה ילדים:
וילהלם (1864–1927)
פרדיננד ויקטור (1865–1927) הפך למלך רומניה.
קרל אנטון (1868–1919)
הערות שוליים

↑  אלברט גרר, נפוליאון השלישי, עמ' 171.
↑  דייוויד תומסון, אירופה מאז נפוליאון, עמ' 299.
↑  אלברט גרר, נפוליאון השלישי, עמ' 172.
↑  אלברט גרר, נפוליאון השלישי, עמ' 173.
↑  דייוויד תומסון, אירופה מאז נפוליאון, עמ' 300.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1617201  BnF: cb14589155z (data)  GND: 124308260  ISNI: 0000 0000 7708 3503  LCCN: no2009171143  NKC: jx20120524002  NTA: 238402509  SUDOC: 083850465  VIAF: 101454984   WorldCat (עם VIAF): 101454984
יחסי איראן – סן מרינו

| יחסי איראן – סן מרינו |
| --- | --- |
איראן: סן מרינו


איראן: סן מרינו
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 61
אוכלוסייה
91,781,231: 33,579
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 1,855
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 55,254
משטר
רפובליקה אסלאמית: רפובליקה

יחסי איראן–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
ייצוג

איראן אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת של איראן בסן מרינו היא זו המצויה ברומא, בירת איטליה. אזרחי סן מרינו יכולים לגשת גם לקונסוליה האיראנית במילאנו לקבלת שירותים קונסולריים.
סן מרינו אינה מיוצגת באיראן בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. לסן מרינו אין שגרירות המואמנת על איראן.
הסכמים דיפלומטיים

בין שתי המדינות נחתם הסכם אחד בלבד:
כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים ברמה הקונסולרית בין הרפובליקה האסלאמית של איראן לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו - 30 ביולי 1976.
ליגת הכדורגל הבין-עירונית (טאיוואן)

| --- | --- |
 שם מלא:  ליגת הכדורגל הבין-עירונית הטאיוואנית
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל של טאיפיי הסינית 
 מדינות:  טאיוואן טאיוואן
 קבוצות:  8
 מירב הזכיות:  טאיפאואר (6 זכיות)
 תקופת הפעילות:  2007–2016 (כ־9 שנים)
 אלופה אחרונה:  טאיפאואר (2015/2016)
 www.ctfa.com.tw
 
ליגת הכדורגל הבין-עירונית (城市足球聯賽) הייתה הליגה הבכירה בענף הכדורגל בטאיוואן, שנוהלה על ידי התאחדות הכדורגל של טאיפיי הסינית (CTFA), משנת 2007 ועד 2016. החל משנת 2017 הוחלפה על ידי ליגת העל בכדורגל של טייוואן.
היסטוריה

| --- | --- |
 :  ראו גם – ליגת המיזם לכדורגל (טאיוואן)
ליגת הכדורגל הבין-עירונית הוקמה בשנת 2007 כליגה מקצוענית ראשונה לכדורגל מתוך ליגת המיזם כדורגל. נהוג היה כי שחקנים רשומים קובצולפי מקומות מגוריהם, כגון טאינאן ולא קבוצות כדורגל מתמחות, כמו חברת הכוח בטייוואן (קבוצת טאיפאואר). היוצא מן הכלל היחיד היה מועדון טאטונג, שייצג את טאיפיי כדי להתמודד בליגה.
עם הקמתה של ליגת הכדורגל הבין-עירונית, קיוותה ההתאחדות לשרש את הכדורגל לכל אזור בטאיוואן ולתמוך בממשלות המקומיות, המועצות והמפעלים. בעונת הבכורה שימשו מספר שופטים כמנהלי קבוצות, ביניהם צ'ו הסי-וויי (מחוז טאיפיי), צ'ן מינג-וון (מחוז צ'יאיי), לו קו-הואה (מחוז ילאן).
אליפויות לפי קבוצות

| מועדון | זכיות | סגנויות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| קאוסיונג קאונטי טאיפאואר | 6 | 2 | 2008, 2010, 2011, 2012, 2014, 2015/2016 |
| טאיפיי סיטי טאטונג | 2 | 3 | 2007, 2013 |
| טאיוואן PE קולג' | 1 | 1 | 2009 |
| טאיפיי PE קולג' | - | 1 | - |
| המכללה להשכלה פיזית טאיפיי | - | 1 | - |
| המרכז הלאומי לאימוני ספורט | - | 1 | - |
ראו גם

ליגת העל הטאיוואנית בכדורגל
הערות שוליים

↑  http://www.taipeitimes.com/News/sport/archives/2013/03/21/2003557602
↑  "MediaTek 2013 National Football League Man City". CTSA. נבדק ב-30 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   "2015-16 National Football League Man City". CTSA. נבדק ב-23 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
יחסי איראן – מקדוניה הצפונית

| יחסי איראן – מקדוניה הצפונית |
| --- | --- |
איראן: מקדוניה הצפונית


איראן: מקדוניה הצפונית
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 25,713
אוכלוסייה
91,781,231: 1,820,681
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 14,761
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 8,108
משטר
רפובליקה אסלאמית: רפובליקה

יחסי איראן–מקדוניה הצפונית הם היחסים הדיפלומטיים בין איראן ומקדוניה הצפונית.
סקירה כללית

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-10 במרץ 1995. באפריל 2018 אירחה מקדוניה הצפונית פורום אנשי עסקים איראנים ומקדונים, כאשר המשלחת האיראנית הייתה בהנהגת יו"ר לשכת המסחר, התעשייה, המכרות והחקלאות של איראן, גולמרזה שאפי.
נציגויות דיפלומטיות

מקדוניה הצפונית מיוצגת באיראן באמצעות שגרירותה באנקרה, טורקיה.
איראן מיוצגת במקדוניה הצפונית שגרירות בסקופיה.
לאופהיים

| --- | --- |
סמל לאופהייםסמל לאופהיים

כנסיית לאונהרד הקדוש בלאופהיים
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה:  באדן-וירטמברג באדן-וירטמברג
 מחוז:  טיבינגן
 ראש העיר:  Rainer Kapellen
 תאריך ייסוד:  המאה ה-8
 שטח:  61.78 קמ"ר
 גובה:  528 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  539
  ‑ הנקודה הנמוכה:  509
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  22,863 (31 בדצמבר 2022)
 קואורדינטות:  48°13′44″N 9°52′47″E﻿ / ﻿48.228888888889°N 9.8797222222222°E﻿ / 48.228888888889; 9.8797222222222 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.laupheim.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונילאופהיים(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונילאופהיים(למפת באדן-וירטמברג רגילה) שטוטגרט מנהיים קרלסרוהה פרייבורג היידלברג היילברון אולם פפורצהיים רויטלינגן בוואריה צרפת שווייץ ריינלנד פפאלץ  הסןלאופהיים(למפת באדן-וירטמברג מוגדלת) שטוטגרט מנהיים קרלסרוהה פרייבורג היידלברג היילברון אולם פפורצהיים רויטלינגן בוואריה צרפת שווייץ ריינלנד פפאלץ  הסןלאופהיים  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
לאופהיים (בגרמנית: Laupheim) היא עיר בדרום גרמניה, במדינת באדן-וירטמברג.
פרנסת העיר בעת המודרנית מתבססת על בתי חרושת שהוקמו בסביבתה, וכיום פועל בסמוך אליה בסיס תעופה של צבא גרמניה.
בעיר, המשתרעת על שטח של  1,990 דונם, מתגוררים  15,918 תושבים (נכון לשנת 2018).
היסטוריה

לאופהיים נזכרת לראשונה במסמך משנת 778.
בשנת 926 הרסו ההונגרים את המקום כשפלשו לאזור. בשנת 1100 הוקמה במקום טירה.
בשנת 1331 נמכרה האחוזה לבית הבסבורג האוסטרי.
בשנת 1407 היו קיימים במקום טירה, כנסייה וכפר קטן סביבה.
לאופהיים זכתה למעמד של עיר בשנת 1869.
יהדות לאופהיים

במחצית השנייה של המאה ה-19 שכנה בה הקהילה היהודית הגדולה ביותר במדינת באדן-וירטמברג. המשפחות היהודיות הראשונות הורשו להתיישב בעיירה בשנות ה-20 של המאה ה-18, ואלה התיישבו ברובע שכונה "הר היהודים" (Judenberg).
עקב הגירה שלילית, הצטמצמה הקהילה היהודית בעיר, ושיעורה באוכלוסייה הכללית ירד מ-22.6% בשנת 1856 לכדי 2.7% בלבד בשנת 1933.
123 יהודי העיר אשר לא הצליחו להימלט ממנה בתקופת השלטון הנאצי הועברו במהלך השואה ללטביה ולפולין, ורובם המכריע נרצחו.
בין היהודים שנולדו בעיר: החזן והמלחין מוריץ הנלה, הבנקאי קיליאן פון שטיינר, מייסד חברת סרטי יוניברסל קרל למל, הספורטאית גרטל ברגמן, הסופר זיגפריד איינשטיין והמעצב פרידריך אדלר, שנספה באושוויץ.
בית הכנסת של לאופהיים נפגע קשות בפוגרום נובמבר 1938 (ליל הבדולח), ובהמשך נהרס. מאז סיום מלחמת העולם השנייה אין קהילה יהודית בלאופהיים. בית הקברות היהודי נשמר ומטופח על ידי תושבי העיר ואגודה מקומית לזיכרון ושימור.
להלן תמונות של בתי הרובע היהודי בעיר, מצבת הזיכרון לבית הכנסת, בית העלמין הישן, ולוח הזיכרון לנספי העיר בשואה:
ערים תאומות

צרפת פייזין, צרפת
גרמניה נוישטאדט אן דר אורלה, גרמניה
הערות שוליים

↑  לאופהיים במספרים, באתר laupheim.de (בגרמנית)
↑  ההיסטוריה של לאופהיים, באתר laupheim.de (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531966805171  GND: 4034744-8  LCCN: n81078220  MusicBrainz: 694c5204-a1f5-4c27-9a6b-a4820618a474  VIAF: 154780105   WorldCat (עם VIAF): 154780105 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גרמניה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לורן גריי

| --- | --- |

 לידה:  19 באפריל 2002 (בת 22) פוטסטאון, פנסילבניה, ארצות הברית
 מידע אישי
 שם:  לורן גריי
 שם בשפת המקור:  Loren Gray
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מידע טיקטוק
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־9 שנים)
 רשומים:  54.6 מיליון (נכון ל־2 בדצמבר 2021)
 שם הערוץ:  לורן גריי
לורן גריי ביץ' (באנגלית: Loren Gray Beech; נולדה ב-19 באפריל 2002) היא זמרת ושחקנית אמריקאית ואישיות מדיה חברתית, אשר הייתה חתומה בחברות התקליטים וירג'ין רקורדס וקפיטול רקורדס. גריי הוציאה שבעה סינגלים, תוך שהשתתפה בלהיט הבינלאומי "Anti-Everything".
קריירה

לורן גריי הצטרפה למיוזיקלי (המכונה כיום טיקטוק) בשנת 2015. לאחר שזכתה שם להצלחה, היא החלה להבריז מבית הספר. בסופו של דבר, היא עברה ללוס אנג'לס והמשיכה בקידום פלטפורמות המדיה החברתיות שלה. נכון לספטמבר 2021, יש לה 53.9 מיליון עוקבים בטיקטוק, 21.9 מיליון עוקבים באינסטגרם, 3.82 מיליון מנויים ביוטיוב, ו-1.5 מיליון עוקבים בטוויטר. גריי היא האדם הרביעי הנעקב ביותר בטיקטוק, תוך שממרץ 2019 ועד 25 במרץ 2020 היא הייתה האדם הנעקב ביותר ברשת החברתית הזו גם כן. בעקבות כך, קבעה שיא גינס כ-"אדם הנעקב ביותר בטיקטוק", אך השיא נשבר על ידי צ'ארלי ד'אמליו.