stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רבקה משולח

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1934 (בת 91 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 פרסים והוקרה:  פרס טשרניחובסקי  פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה 
 
רבקה משולח (נולדה ב-1934) היא מתרגמת ויועצת אמנותית ישראלית.
ביוגרפיה

משולח נולדה בתל אביב והייתה חברת קיבוץ משגב עם. בוגרת החוג לספרות עברית והמחזור הראשון של החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, והשתלמויות באוניברסיטת ניו יורק בארצות הברית ובאוניברסיטת סנט לורנס, במונטריאול קנדה. בנוסף, משולח למדה משחק אצל פאני לוביץ' ועסקה בבימוי במסגרת חוגים דרמטיים בקיבוצים שפיים ויקום, בבתי ספר תיכוניים, ובמכינה של סמינר הקיבוצים.
החלה את דרכה כשחקנית בסטודיו למשחק של אמנון מסקין ובבמת השחקנים. אך החליטה ולנטוש את המשחק להתמקד בתרגום מחזות. החל משנת 1966 תרגמה  מחזות עבר "במת השחקנים", את "אהבה מיוחדת במינה", שלושה מערכונים מאת טנסי ויליאמס, את המחזה "מלקולם הקטן ומלחמתו בסריסים", מאת המחזאי הבריטי דיילי האליוול (אנ') ואת  "אלפי", מאת ויל נורטון.
מאז תרגמה עשרות מחזות לעברית עבור תיאטראות הרפרטואר בישראל בהם:
תיאטרון הבימה: "מעגל הגיר הקווקזי", "שלוש נשים גבוהות", "תשוקה", "העז, או מי זאת סילביה?", "בית ברנרדה אלבה", "קפואים", "אנה קארנינה", "גולים", "משהו טוב", "חשמלית ושמה תשוקה", "סיפור אהבה בשלושה פרקים".
התיאטרון הקאמרי: "לכל השדים והרוחות", "המערב האמיתי", "נורה", "האשה בשחור", "דמוקרטיה", "לילה טוב אמא", "יהודים רעים", "אנה", "ציפור שחורה".
תיאטרון הרצליה: "גברת קליין"
תיאטרון החאן:"כך משתעשעת אמי המשוגעת", "נישואים", "הדוד וניה"
תיאטרון בית ליסין: "האגם המוזהב"
בית צבי: "צעצועים בעליית הגג", "מגנוליות מפלדה"
סטודיו יורם לוינשטיין ותיאטרון באר שבע: "לא על זמירים"
תיאטרון חיפה: "הדה גאבלר", "איש הקרח בא".
קופרודוקציה של תיאטרון חיפה והתיאטרון הקאמרי: "וניה, סוניה, מאשה ושפיץ"
כמו כן, תרגמה את: "מלקולם הקטן ומלחמתו בסריסים", "אלפי", "הצילו", "מחול המוות", "גן הדובדבנים", "מטמורפוזה", "קייטנים", "עיר חופשית", "אויב העם", "בצל הבגידה", "תיבת הצללים", "החגיגה", "אפר", "עמודי החברה", "הסערה" (אוסטרובסקי), "מסיבת יום הולדת", "כך משתעשעת אמי המשוגעת", "פנשן", "רוחות", "הים", "חיי חזיר", "יגור בוליצ'וב", "סיבוב מסוכן", "נשים בצמרת", "שקרים", "מיכאל קולהאס", "הלפרין וג'ונסון", "המנצח", "ביקור הגברת הזקנה", "עולמה של איימי", "בנך יחידך", "מאסטר קלאס", "הגולד האחרון", "איך למדתי לנהוג", "לגמור יפה", "אילוף הסוררת" ומחזות נוספים.
משנת 1977 משמשת יועצת אמנותית ועורכת תוכניות עבור הצגות בתיאטרון הקאמרי.
חיים אישיים

משולח הייתה נשואה לשחקן מיכאל כפיר.
פרסים

1990 - פרס רוזנבלום מטעם עיריית תל אביב
1997 - פרס ע"ש עדה בן נחום עבור תרגום "שלוש נשים גבוהות", "מאסטר קלאס" ו"המנצח"
2004 - פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת מטעם עיריית תל אביב
2005 - פרס מתרגמת השנה על תרגום "דמוקרטיה"
2006 - פרס ע"ש עדה בן נחום עבור תרגום "העז או מי זאת סילביה?"
הערות שוליים

1 2 3  שוש אביגל, אורגזמה מדוברת, חדשות, 2 במרץ 1990
↑  לילות צוותא, על המשמר, 20 באוגוסט 1965
"בימת השחקנים", דבר, 15 בנובמבר 1965
↑  מי? מה ? מתי? - תיאטרון, מעריב, 21 באוקטובר 1966
↑  חוה נובק, המלחמה בסריסים, דבר, 19 בינואר 1967
↑  שוש אביגל, לפני עידן הזיונים, כותרת ראשית, 28 בספטמבר 1983
↑  מיכאל הנדלזלץ, אם הבנות הסובלת, באתר הארץ, 22 ביוני 2001
↑  מיכאל הנדלזלץ, "משהו טוב", כשמה, כן היא, באתר הארץ, 31 במרץ 2013
↑  שוש אביגל, סימפוניה של טוסטרים קופצים, כותרת ראשית, 17 במאי 1983
↑  מיכאל הנדלזלץ, מה אנחנו יודעים, באתר הארץ, 12 במאי 2006
↑  משה בן שאול, כך משתעשעת הכנופיה, מעריב, 19 ביולי 1968
↑  מיכאל הנדלזלץ, תמונות מחיי קדם נישואין, באתר הארץ, 16 ביולי 2007
↑  מיכל סנונית, איש הקרח בא, על המשמר, 29 בנובמבר 1972
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297360005171  LCCN: nr97039962  MusicBrainz: a791fd3a-5148-4f5a-9c09-e367cef86cb6  VIAF: 51599322   WorldCat (עם VIAF): 51599322
ליאת שביט

| --- | --- |

ליאת שביט - דצמבר 2018
 לידה:  27 ביוני 1971 (בת 53) תל אביב-יפו, ישראל
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 עיסוק:  תסריטאית
 מקום לימודים:  הפקולטה לאמנויות ע"ש יולנדה ודוד כץ 
 יצירות בולטות:  נבסו חברות (סדרת טלוויזיה) מלחמת המינים (תוכנית טלוויזיה)
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי הבינלאומי (2018) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ליאת שביט (נולדה ב־27 ביוני 1971) היא תסריטאית טלוויזיה ויוצרת ישראלית. זוכת פרס אמי לשנת 2018 על הסדרה נבסו, ופרס "ורד הזהב" (Rose d'or) לשנת 2014 על הסדרה "חברות".
קורות חיים

שביט נולדה, גדלה ומתגוררת בתל אביב. למדה בבית הספר התיכון עירוני י"ד. במהלך השירות הצבאי בצה"ל שירתה שביט כגרפיקאית אנימטורית.
לשביט תואר ראשון מהחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב. לאחר סיום לימודיה החלה לעסוק באופן מקצועי בכתיבה וביצירה לעיתונות ולטלוויזיה.
שביט נשואה, ולה שלושה ילדים. מתגוררת בשיכון דן שבתל אביב.
יצירתה

בשנת 2012 החלה שביט לכתוב את "באנה באנה", מדור סאטירי בעיתון הארץ (יחד עם שחר סגל, מיקה אלמוג, לילך לשם־ברנע ועוד) שהתפרסם על כפולת עמודים בעיתון בכל יום שישי, תחת הכותרת "נשים מתפרעות על עמוד", והיה פרי עטן של כותבות וקומיקאיות.
החל משנת 2007 כתבה שביט את מדור הסאטירה של העיתון ידיעות אחרונות: "מבקרי המדינה", במסגרת "המוסף לשבת".
שביט היא מיוצרי תוכניות הטלוויזיה מלחמת המינים, חברות ונבסו.
על המועמדות לפרס אמי לסדרה "נבסו" ועבודת הכתיבה המשותפת ("חברות" ו"נבסו") במהלך 9 השנים האחרונות (החל משנת 2010 בערך) עם התסריטאי שי בן עטר: (…) "קיבלנו את זה בהפתעה, גם לא ידענו אם זה על "חברות" או "נבסו". אנחנו 8–9 שנים כותבים כל יום ביחד (…) בצורה מסודרת.
גילינו שעד היום בכל הסיטקומים האמריקאים מעולם לא הופקה סדרה שיש בה זוג של שחור ולבנה. זה מסובך כנראה יותר ממה שחשבנו. במשך שנים אנחנו צוחקים מסדרות אמריקאיות, הגיע הזמן שיצחקו מסדרות שלנו".
יצירתה > פרסים

בשנת 2018 הסדרה "נבסו" זכתה בפרס הקומדיה הטובה ביותר בפרס אמי הבינלאומי. התוכנית שודרה בערוץ "רשת 13" והיא עוסקת במשפחה מעורבת המורכבת מאב אתיופי, אם אשכנזייה, ביתם והמשפחה המורחבת.
בשנת 2017 הוענק "פרס עושות שינוי" של מגזין און לייף לסדרה "חברות". הפרס, בשיתוף עיריית רמת גן והמשרד לשוויון חברתי, מוענק לנשים יוצרות בתחומים שונים.
בשנת 2014 זכתה הסדרה "חברות" בפרס "ורד הזהב" (Rose d'Or). הסדרה זכתה בפרס הקומדיה הטובה ביותר וגברה בהתמודדות מול סדרות מאנגליה ובלגיה. זו הזכייה הראשונה לסדרה ישראלית בפרס זה. ביולי 2021 נרכשה הסדרה חברות לערוץ 4, ערוץ טלוויזיה בריטי, שם תעובד לסדרה דוברת אנגלית.
בנוסף שביט לקחה חלק בכתיבה / פיתוח / יצירה, בפרויקטים רבים. בין היתר:
| שם התוכנית | שנה | תקציר | ערוץ שידור |
| --- | --- | --- | --- |
| משחק מכור | 2005 | עינב גלילי וחברי הפאנל מנתחים את השבוע שהיה | ערוץ 2 |
| כל לילה עם אסף הראל | 2005 | תוכנית אירוח לילית בהנחיית אסף הראל | ערוץ 10 |
| קצרים | 2007 | מערכונים קצרים, עד דקה | ערוץ 2 |
| עד כאן | 2008 | סקירה סאטירית של חדשות היום | yes |
| הלילה עם ליאור שליין | 2009 | ליאור שליין מארח דמויות מוכרות מעולם הבידור ומגיש פינות סאטיריות בענייני אקטואליה | ערוץ 10 |
| הספסל האחורי | 2009 | תוכנית סאטירה עם פאנל של בדרנים מתחומים שונים | ערוץ 2 |
| לא לפני הילדים | 2010 | תוכנית מערכונים בנושאי מיניות, מוות, יחסים בין המינים ופערים חברתיים | ערוץ 10 |
| שבוע סוף החדש | 2010 | תוכנית מערכונים בסגנון Saturday Night Live | ערוץ 2 |
| קצר משפחתי | 2010 | צוות "מומחים" מארח משפחות באולפן ופותר להן את הבעיות | ערוץ 2 |
| צחוק מעבודה | 2012 | סטנדאפיסטים מתארחים יום במקום עבודה ואחר כך מציגים קטע סטנדאפ עליו | ערוץ 2 |
| מצב האומה | 2014 | ליאור שליין וחברים מסכמים את השבוע בהומור | ערוץ 2 |
| מלחמת המינים | 2015 | תוכנית בידור חדשה העוסקת בהתמודדות בין שני המינים: המין הגברי והמין הנשי | ערוץ 2 |
| שוורץ | 2017 | תוכנית מערכונים בכיכובה של ליטל שוורץ | ערוץ 10 |
| הדינוזאורים | 2017 | סאטירה בהשתתפות כוכבים ותיקים - הדינוזאורים, נכסי צאן ברזל של התרבות הישראלית | כאן 11 |
| עד כאן! | הווה | קומיקאים משני צדי המפה הפוליטית מתחרים זה מול זה כדי להכריע בשאלה: מי צודק - הימין או השמאל? | כאן 11 |
| מועדון לילה | 2018 | ארז טל ופאנליסטים בתוכנית בידור ואירוח | ערוץ 2 |
| היהודים באים | 2018 | סדרת מערכונים סאטירית, הבוחנת את ההיסטוריה של העם היהודי מתקופת התנ"ך ועד ימינו | כאן 11 |
| נבסו | 2018 | סיפורם של גילי כהה העור, ותמר, שהכירו כשלמדו ב"שנקר" | ערוץ 2 |
| חברות | הווה | סדרה קומית על שלוש חברות ילדות: אחת אמא טרייה, אחת נשואה ואחת רווקה | ערוץ 10 |
| המלון של פיני | 2018 | בעזרת הבת שלו וחבריה, מנסה פיני האלמן להציל את המלון אותו ירש | ערוץ הילדים HOT |
ראו גם

רשימת הזוכים בפרס Rose d'Or (באנגלית)
חברות
נבסו
הערות שוליים

1 2  ליאת שביט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
↑  דוד אברהם‏, כבר לא מתפרעות על עמוד, באתר וואלה, 20 בנובמבר 2014
↑  ערוץ 10, גאווה ישראלית - הסדרה ,נבסו" מועמדת לפרס האמי הבינ"ל, באתר www.10.tv, ‏4 באוקטובר 2018 (הקישור אינו פעיל, 25 בנובמבר 2021)
↑  הסדרה "נבסו" זכתה בפרס הקומדיה הטובה ביותר בטקס האמי הבינלאומי, באתר מעריב אונליין, 22 בנובמבר 2018
↑  פרס "עושות שינוי 2017" לסדרה "חברות", באתר onlife.co.il, ‏20 בנובמבר 2017
↑  ROSE D'OR 2014 WINNERS ANNOUNCED, www.ebu.ch, ‏17 בספטמבר 2014
↑  הסדרה "חברות" של ליטל שוורץ נמכרה לערוץ 4 הבריטי, באתר וואלה, 4 ביולי 2021
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2019: דוד ליפשיץ, אסף שלמון, אסף גפן, איתי רייכר, אילן שפלר, ערן זרחוביץ', שרון טייכר ורשף שי (ארץ נהדרת) 2021: דוד ליפשיץ, אסף שלמון, אסף גפן, איתי רייכר, אילן שפלר, ערן זרחוביץ', שרון טייכר, עומר ריבק ורשף שי (ארץ נהדרת) | פרס האקדמיה לטלוויזיה לתסריט בתוכנית סאטירה, מערכונים ובידור  2020: אסף בייזר, נטלי מרכוס, יובל פרידמן, ליאת שביט, משה מלכה, ניר ברגר, רמי פרג, הדר תדמור ואופיר ששון (היהודים באים) 2022: אסף בייזר, נטלי מרכוס, ליאת שביט, רמי פרג, משה מלכה, יובל פרידמן, דור מוסקל, רשף שי, מתן בלומנבלט (היהודים באים) | הבא: 2021: דוד ליפשיץ, אסף שלמון, אסף גפן, איתי רייכר, אילן שפלר, ערן זרחוביץ', שרון טייכר, עומר ריבק ורשף שי (ארץ נהדרת) 2023: |
מיכל שטמלר

| --- | --- |

מיכל שטמלר בסרט "מעשייה אורבנית" של אליאב לילטי
 לידה:  26 בנובמבר 1978 (בת 46) חולון
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס השחקנית המבטיחה בטקס פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2006
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכל שטמלר (נולדה ב-26 בנובמבר 1978 בחולון) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

שטמלר נולדה בחולון להורים שעלו מברית המועצות. בצה"ל שירתה בתיאטרון צה"ל. בשנת 2004 למדה בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2011 נישאה לשחקן יובל ינאי, ולהם 2 ילדים.
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון

במסגרת לימודי המשחק השתתפה בהצגה "טריסטאן ואיזולדה בוורשה" שכתבה וביימה לילך דקל-אבנרי בפסטיבל "smallבמה".
"תל אביב: סיפור כיסוי" הוא מחזה דוקו בדיוני מאת ובבימויו של סטפן ביטון
ב-2004 שיחקה בהצגה "110 פעימות בדקה" מאת אורית קימל שביים שלומי ליברמן במסגרת "הזירה הבין-תחומית".
בפסטיבל עכו: ב-2004 שיחקה בהצגה "דיוניסוס בסנטר" שעיבדו אבנר בן-עמוס ורות קנר על פי ספרה של תמר ברגר.
בתיאטרון החאן: שיחקה בהצגה "הקמצן" מאת מולייר שביים מיכאל גורביץ'. ב-2005 גילמה את רוזאורה בהצגה "החיים הם חלום" מאת קלדרון דה לה ברקה שביים מיכאל גורביץ'. ב-2006 גילמה את לורט בהצגה "הקיץ" מאת רומן ויינגרטן שביים אודי בן-משה, ועל משחקה בהצגה זו זכתה בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית המבטיחה. באותה שנה גילמה את מריה בהצגה "המצליחים" שכתבו דניאל לפין ומיכאל גורביץ' שגם ביים, ואת פסלה בהצגה "עירם של האנשים הקטנים" מאת שלום עליכם שביימה אופירה הניג. ב-2007 גילמה את קורנליה בהצגה "שלוש נשים מחכות" מאת רמו בינוזי שביימה מור פרנק.
בתיאטרון אנסמבל הרצליה: ב-2007 שיחקה בהצגה "גשם שחור" שכתב וערך שמעון בוזגלו ועיבדה, ערכה מוזיקלית וביימה אופירה הניג.
בתיאטרון בית ליסין: ב-2008 גילמה את רות בהצגה "עלמה ורות" מאת גורן אגמון שביים מיכה לבינסון. ב-2009 גילמה את חנה ארדנט בהצגה "הבנאליות של האהבה" מאת סביון ליברכט שביים אבישי מילשטיין. ב-2010 גילמה את שיינדלה בהצגה "שיינדלה" מאת אמנון לוי ורמי דנון שגם ביים. ב-2011 שיחקה בהצגה "קיר זכוכית" מאת אורן יעקובי שביים גילי אמיתי. ב-2017 גילמה את מישל בהצגה "הסודות" מאת הדר גלרון (על פי תסריט מאת הדר גלרון ואבי נשר) שביים כפיר אזולאי. באותה שנה החלה לשחק כממלאת מקום בקומדיה "חיית מחמד" מאת פרנסיס ובר בתיאטרון בית לסין.
בפסטיבל פותחים במה: ב-2010 שיחקה בהצגה "תל אביב: סיפור כיסוי" שכתב וביים סטפן ביטון.
ביוגרפיה > קריירה בקולנוע ובטלוויזיה

ב-2002 גילמה תפקיד משני של נערה מסורסת בסרט "טהארה" שביים דורון ערן. ב-2003 שיחקה בסרט "מעל ומעבר" שכתב וביים אדם סנדרסון. ב-2007 גילמה את מישל, חרדית המגלה את סודות העולם החילוני ומתאהבת בנעמי (אניה בוקשטיין), בסרטו של אבי נשר "הסודות". ב-2008 ו-2009 גילמה את אהובה אברהמסון בדרמת הטלוויזיה היומית "דני הוליווד". ב-2010 גילמה את ד"ר יעלי רוטנברג, לצד יוסי מרשק, עלמה זק ויהודה ברקן בסדרת הטלוויזיה שיצרה קרן מרגלית, "פלפלים צהובים".
ב-2013 שיחקה בסרט "מעשיה אורבנית" שכתב וביים אליאב לילטי וגילמה את עינת בסרט "בית לחם" שכתב וביים יובל אדלר.
ב-2018 שיחקה תפקיד שולי בסדרה שבאבניקים כחוקרת משטרה.
ב-2020 שיחקה תפקיד שולי בסדרה שטיסל כרוחי לוינזון, אמא של שירה לוינזון איתה מתארס יוסלה בנה של גיטי.
בשנת 2024 שיחקה בתפקיד חיה ציפיס, אם משפחת ציפיס, ועקרת בית נוירוטית, בסדרת הטלוויזיה "הצבי".
הערות שוליים

↑  רינת קרמר יבלינוביץ, ‏"הצבי": אליעזר בן יהודה והשפה העברית מגיעים לטלוויזיה, באתר "סרוגים", 29 בפברואר 2024
דיתי רונן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 במאי 1952 (בת 72) תל אביב, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  עורכת   משוררת   מרצה   יועצת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית
 צאצאים:  אלה רונן 
 מספר צאצאים:  5
 ditironen.wordpress.com
 
דיתי רונן (נולדה ב-25 במאי 1952) משוררת, עורכת, יועצת, מרצה וחוקרת בתחומי מדיניות תרבות, תיאטרון וספרות. יצירתה פורסמה בכתבי עת, באנתולוגיות ובמוספים ספרותיים. כמה משיריה הולחנו וחלקם תורגמו לשפות זרות.
ביוגרפיה

רונן נולדה וגדלה בתל אביב. סיימה את התיכון במגמה ביולוגית. שירתה בנח"ל, בקיבוץ ארז ובקלייה.
רונן היא בוגרת לימודי תיאטרון בפקולטה לאמנויות שבאוניברסיטת תל אביב, ולימודי חינוך מיוחד במסגרת המכון להכשרת אקדמאים להוראה. בעלת תעודת הוראה בחינוך מיוחד. סיימה תואר שני בהצטיינות בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. עבודת הגמר שלה הוגשה ב-1987 ועסקה בבדיקת ההשפעה של התנסות בתיאטרון בובות על הדימוי העצמי של ילדים בעלי ליקויי למידה. לאחר מכן סיימה תואר שלישי בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. כותרת עבודת הדוקטורט שלה משנת 2007 היא "העצמי המשחק - מחליפים זהויות", והיא עסקה בזהויות בפעילות משחקית.
בתחילת דרכה עבדה כמורה טיפולית במסגרת החינוך המיוחד ולאחר מכן כמדריכה פדגוגית ומרצה בתחומי החינוך המיוחד והתיאטרון. בשנים 1998–1999 עבדה בריכוז תחומי התיאטרון והספרות באגף לאמנויות בעיריית תל אביב. בשנים 1999–2002 עבדה בריכוז תחום מדיניות התרבות. היא ניהלה בשנים 1999–2006 את המחלקה לספרות ובשנים 2002–2006 את המחלקה לתיאטרון במינהל התרבות במשרד התרבות.
רונן נשואה, אם לחמישה, ומתגוררת בנווה מונוסון. בתה היא הזמרת-יוצרת אלה רונן.
ביוגרפיה > פרסים

פרס מנכ"ל משרד התרבות, 2001
אות קסת הזהב מטעם אגודת הסופרים העברים בישראל, 2006
Best Poetic Cycle (For Night Siècle. Given by Ditet e Naimit Poetry Festival, Macedonia, Oct.2011)
A Special Contribution to the Literature (Given by Ditet e Naimit Poetry Festival, Macedonia, Nov. 2011)
תחרות המשוררים והשירים שהתקיימה במסגרת הפסטיבל הבינלאומי טרה פואטיקה, באוקראינה, 2014
פרס קוגל לספרות יפה לסיפרה 'שיבת הבית ונדודיו', 2016
אקו"ם פרס על שם נתן יונתן ליצירה המוגשת בעילום שם בתחום השירה על "דברי הימים", 2022
ספריה

עם הבטנה בחוץ (תל אביב: גוונים, 1999)
יומן ירח (בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2002)
שיבת הבית ונדודיו (בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2015)
ציפורקטן (סוצ'אבה: הוצאת מושאטיני, 2017)
דברי הימים (רמת גן: אפיק, 2024)
Une maison fissurée de poèmes / traduction de l'hébreu, Isabelle Dotan (Châteauroux-les-Alpes : Gros textes, 2014)
ספרים בעריכתה

הווים / נעמה יונג (חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2015)
מחוללת / נטלי תורג'מן (חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2016)
עד שהכישוף הפך את פניו / אורה הראל (חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2017)
אם לא אומר זאת בקול / טל שמור (חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2018)
שלושים רגעים שותקים / פנינה רינצלר (חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2019)
במקום אחר מחוץ לזמן / ענבל אשל כהנסקי (חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2019)
כה אמרה זאר לשוסתרא: פסוקי דרך / צילה זן-בר צור (רמת השרון: אסיה, 2020)
יד אחת החלה רושמת / בעז טרסי (חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2021)
מעל אופק השכמות / הדס גלעד (תל אביב: לוקוס הוצאה לאור, 2021)
עננים מכי זהר / שושי שמיר (ירושלים: כרמל, 2021)
שפת אב שפת אם: שירים / מנחם מ' פאלק (תל אביב: עמדה, 2021)
רואה אותי ציפור / עידית ברק (חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2021)
אישה מבראשית / אורית קלופשטוק (חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2022)
הערות שוליים

1 2 3 4  דיתי רונן, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה
↑  בדיקת ההשפעה של התנסות בתאטרון בובות: באמצעות אגדה על הדימוי העצמי של ילדים בעלי ליקויי למידה | עבודת מחקר, באתר הספרייה הלאומית
↑  העצמי המשחק - מחליפים זהיות / מוגש על ידי דיתי רונן | עבודת מחקר, באתר הספרייה הלאומית
1 2 3 4  Diti Ronen, Diogen (באנגלית)
↑  ירין כץ, המשוררת הישראלית דיתי רונן היא הזוכה בתחרות המשוררים והשירים שהתקיימה בשבוע האחרון במסגרת הפסטיבל הבינלאומי טרה פואטיקה, באוקראינה, באתר קורא בספרים, ‏2014-10-28
↑  מאירי גלעד, רונן דיתי (יהודית), באתר הקשרים, ‏12.1.2021
↑  מאיה כהן, רוב נשי מובהק: הוכרזו הזוכים בפרסי אקו"ם לספרות, לשירה ולמוזיקה קונצרטית, באתר ישראל היום, 19 במרץ 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007391243405171  PLWABN: 9810630522605606  BnF: cb16973052z (data)  GND: 1217338632  ISNI: 0000 0000 6695 8490  LCCN: no99025977  VIAF: 309873056   WorldCat (עם VIAF): 309873056
כלבים נגד חתולים: נקמתה של קיטי

| --- | --- |

 בימוי:  בראד פייטון
 הופק בידי:  אנדרו לזר פולי ג'ונסן גרג מייקל ברנט או'קור
 תסריט:  רון ג'יי פרידמן סטיב בנקיץ'
 עריכה:  ג'ולי רוג'רס 
 שחקנים ראשיים:  כריס אודונל ג'ף בנט ג'ו פנטוליאנו ג'יי קיי סימונס אליזבת דיילי קרלוס אלזראקוי פול רודריגז Rick D. Wasserman רוג'ר מור פיל למאר ונסה הדג'נס ריטה וילסון קירנן שיפקה אנדרה סוגליאוז'ו מייקל קלארק דאנקן ג'יימס מרסדן ניק נולטי פרד ארמיסן ג'ק מקברייר וולאס שון כריסטינה אפלגייט בט מידלר קאט וויליאמס שון הייז ניל פטריק האריס ג'ף גולדבלום 
 מדבבים:  רוג'ר מור 
 מוזיקה:  כריסטופר לנרץ 
 צילום:  סטיבן פוסטר 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית אוסטרליה אוסטרליה
 חברת הפקה:  האחים וורנר, Village Roadshow Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 ביולי 2010 29 ביולי 2010 (ישראל)
 משך הקרנה:  79 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט חבר'ה, סרט קומדיה, סרט פעולה 
 מקום התרחשות:  סן פרנסיסקו 
 תקציב:  90 מיליון דולר
 הכנסות:  112.5 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   catsanddogs2
 סרט קודם:  כלבים נגד חתולים
 סרט הבא:  כלבים נגד חתולים 3: יחידת הכפות 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
כלבים נגד חתולים: נקמתה של קיטי (באנגלית: Cats & Dogs: The Revenge of Kitty Galore) הוא סרט לייב אקשן אמריקאי-אוסטרלי מסוגת קומדיית ריגול שיצא לאקרנים ב-2010 ובוים על ידי בראד פייטון ונכתב על ידי רון ג'יי פרידמן וסטיב בנקיץ'. זהו סרט המשך לסרט כלבים נגד חתולים משנת 2001.
תקציר העלילה

בקרב הנצחי בין כלבים לחתולים, חתולה מרושעת ומטורפת בשם קיטי גלור, סוכנת בכירה לשעבר בארגון הריגול "מיאוז", עברה לצד הרעים ולקחה את העניינים כף רגל אחת רחוק מדי. תוך 48 שעות, היא מתכננת לשחרר אל העולם מתקן שטני שמסוגל להכניע את הכלבים ואת החתולים ביחד. כשהם תחת איום מיידי וחסר תקדים, חתולים וכלבים ייאלצו לשתף פעולה בפעם הראשונה בהיסטוריה בברית בלתי הגיונית כדי להציל את עצמם ואת בני האנוש האהובים עליהם מסכנה עולמית. כלב משטרתי כושל בשם דיגס מתגייס למפקדת "כלב" ויחד עם בוץ' הסוכן הבכיר, החתולה הסוכנת קתרין ויון הדואר שיימוס מתגייסים ועובדים יחד כדי להציל את המצב ולמנוע מקיטי גלור להפעיל את המתקן.
שחקנים ומדבבים > שחקנים

כריס אודונל - שוטר שרוצה לאמץ את דיגס, למרות שלא מרשים לו
ג'ק מקברייר - צ'אק, הבעל החדש של קיטי, קוסם מפוזר ולא יוצלח
פרד ארמיסן - פרדריך
פול רודריגז - קרליטו המשוגע
קירנן שיפקה - ילדה בפארק
שחקנים ומדבבים > מדבבים

ג'יימס מרסדן - דיגס, כלב משטרתי כושל אשר מתגייס למפקדת "כלב"
ניק נולטי - בוץ'
כריסטינה אפלגייט - קתרין, חתולה סוכנת ממפקדת "מיאוז", השותפה של דיגס
קאט וויליאמס - שיימוס, יון דואר מגושם
בט מידלר - קיטי גלור, חתולת ספינקס, הנבלית של הסרט
ניל פטריק האריס - לו, הפך למבוגר מהסרט הקודם ונהיה למנכ"ל מפקדת "כלב"
שון הייז - מר טינקלס, חתול פרסי לבן מרושע אשר נמצא בכלא אלקטרז
וואלאס שון - קאליקו
רוג'ר מור - טאב לזנבי, מנכ"ל מפקדת "מיאוז"
ג'ו פנטוליאנו - פק
מייקל קלארק דאנקן - סם
אליזבת דיילי - סקראמפיטוס, עכבר המחמד של קיטי
פיל לאמאר - פאוס, חתול רובוטי, העוזר של קיטי
שחקנים ומדבבים > מדבבים בעברית

גלעד קלטר - דיגס
עמי מנדלמן - בוץ'
שרון שחל - קתרין
מומי לוי - שיימוס
לירון לב - לו
חנן רוזן - פיק
יורם יוספסברג - סם / חתול אסיר / סנאי פצצה
יואב בר לב - טאב לייזנבי
דב רייזר - מר טינקלס
דור צויגנבום - קאליקו
רמה מסינגר - קיטי גלור
צביקה פורמן - "פלדה" / קריינות
נעמה אוזן - "מעדני"
מיכאל עינב - אנגוס
גדי לוי - דנקן
דדי זהר - שיין
דן קיזלר - צ'אק
יהויכין פרידלנדר - קפטן פלמינג
אורנה כץ - כתבת חדשות
מירון אהרונוביץ' - קרייזי קארליטו
איילת גל - ילדה
חגית דסברג - אמא
נורית בנאי קורן - קשישה
לורה שופוב - אחיינית של קתרין
אלי לולאי - רוקי / קולות רקע
חיים אדן - רקס
בניהו שיר - קולות רקע
דור סרוגו - קולות רקע
רונה בקרמן - קולות רקע
שמחה ברבירו - קולות רקע
דניס שמע

| --- | --- |

 לידה:  11 באפריל 1969 (בת 55) סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית, ישראל
 מקום מגורים:  קיבוץ הזורע, ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת סן-דייגו  אוניברסיטת תל אביב 
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 
דניס בויד שמע (נולדה ב-11 באפריל 1969[דרושה הבהרה]) היא במאית תיאטרון ישראלית.
קורות חיים

נולדה בסן פרנסיסקו וב-1990 סיימה לימודי תואר ראשון בחוג לתיאטרון במסלול בימוי באוניברסיטת סן דייגו סטייט, שלאחריהם המשיכה גם ללימודי תעודת הוראה באותה אוניברסיטה.
עם סיום לימודיה ביקרה בישראל, למדה עברית במסגרת האולפן בקיבוץ, ושם הכירה את בעלה.
כשחזרה לסן פרנסיסקו ב-1994 הייתה אחת מהמייסדים של המעבדה למחזאות Playground.
ב-2010 קיבלה תואר שני בבימוי תיאטרון מאוניברסיטת תל אביב.
מתגוררת בקיבוץ הזורע, משמשת כרכזת החטיבה העליונה בבית הספר רעות לאמנויות בחיפה. נשואה ואם לארבעה.
הצגות שביימה > תיאטרון צוותא

משומשים - מחזה מאת אנה מינייב, שבו בחרה שמע להעניק לכל דמות שחקן שיגלם אותה, גם עבור דמויות בעלות תפקיד "קטן" עם דקות ספורות על הבמה (2011).
היריקה - מחזה מאת גדעון רייכר העוסק במעגל האלימות האנושית, בכיכובם של מיכאל כורש ודינה בליי. ההצגה זכתה בציון לשבח במסגרת פסטיבל צו קריאה (2012)
איוב 2020 - במסגרת פסטיבל צו קריאה (2014)
הוראות הפעלה - מחזה מאת שירלי בייטל נתיב (2014)
826 ליקנעם - הצגה פרי עטה של שמע במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר (2015)
מיה לוין מתה ומגולגלת בשטיח - הצגת פרינג' שיצרה שמע עם ירדן גלבוע במסגרת פסטיבל צו קריאה, המגוללת פרשת רצח של קשישה בקיבוץ (2016)
מדמואזל ז'ולי - מחזה מאת אוגוסט סטרינדברג על עולם של "פוסט אמת" בו מידע זורם ברשתות חברתיות ובטלפונים סלולריים (2017)
בארץ סין - הצגת ילדים. עיבוד של שמע לספרה של לאה גולדברג שזיכה את שמע בפרס הבמאית המצטיינת בפסטיבל "כל הארץ במה" (2019)
הכלה וצייד הפרפרים (2020)
הצגות שביימה > במסגרות אחרות

האישה שלפני - תרגום של גד קינר למחזה מאת רולנד שימלפפניג. החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב 2010, והתיאטרון הערבי עברי, 2012
חזון עם מזוודה על גלגלים - פסטיבל לצאת מהקרון 3, מתחם התחנה בתל אביב, 2014
רוזנבלט אקספרס - הצגה מוזיקלית על סיפור חייו של גדול החזנים, יוסלה רוזנבלט. קבוצת התיאטרון הירושלמי בתמיכת מינהל התרבות, 2014
הן לא תקחהו עמך - במסגרת פסטיבל "כל הארץ במה". אנסמבל היתיאטרון של מועצה אזורית מגידו, 2015
המון רעש על לא כלום - במסגרת פסטיבל "כל הארץ במה". אנסמבל התיאטרון של מועצה אזורית מגידו, 2016
משרתם של שני אדונים - במסגרת פסטיבל "כל הארץ במה". אנסמבל התיאטרון של מועצה אזורית מגידו, 2017
חובת דיווח - הצגת יחיד מאת אורי אגוז בכיכובה של עירית בנדק. תמונע, 2018
שש נפשות מחפשות מחבר - דרמה קומית קלאסית מאת לואיג'י פירנדלו. תיאטרון הסטודיו, 2020
פטר והזאב - קונצרט סיפור לילדים מאת פרוקופייב ובניצוחו של דוד סופר, בשיתוף מגמות מוזיקה ותיאטרון מבית הספר רעות לאמנויות חיפה, 2020
שדים - מחזה מקורי מאת אביטל זר אביב במסגרת פסטיבל האזרח כאן. תיאטרון קרוב, 2021.
אהובת הדרקון - מחזה מאת מיכאל גורביץ'. אנסמבל התיאטרון של מועצה אזורית מגידו, 2022
הערות שוליים

↑  Mission & History – PlayGround (באנגלית אמריקאית)
↑  המגמה לתאטרון – רעות לאמנויות, באתר reut.schooly.co.il
↑  marthayodaat, לרדת מהמדף המאובק ולהתחיל לחיות, באתר מרתה יודעת, ‏2012-07-26
↑  תיאטרון - היריקה – מחיר העלבון, באתר www.habama.co.il
↑  marthayodaat, איוב להמונים, באתר מרתה יודעת, ‏2014-04-04
↑  הוראות הפעלה - מחזה מקורי מאת שירלי בייטל נתיב - טיזר, נבדק ב-2022-08-19
↑  רותי זוארץ, ‏בדרך שלו: פיני טבגר משחק גבר אובססיבי ומסוכן ב"826 ליקנעם", באתר מעריב אונליין, 25 בנובמבר 2015
↑   יאיר אשכנזי, פרינג' בחדר האוכל: הצגה על קיבוצניקים, לא לקיבוצניקים בלבד, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2016
↑  "מדמוזל ז'ולי" - מחזה ריאליסטי מאת א. סטרינדברג, באתר מוטק'ה לבני 50 פלוס
↑  צוותא תל אביב, פסטיבל "כל הארץ במה" ע"ש יוסף נצר בצוותא, בהשתתפות 33 להקות, באתר www.facebook.com, ‏22 בספטמבר 2019
↑  Maayan Tal, הפרמיירה של ההצגה "הכלה וצייד הפרפרים" מאת ניסים אלוני. בבימויה של דניס שמע, באתר Instagram (באנגלית)
↑  האישה שלפני, באתר arts.tau.ac.il
↑  תיאטרון - האישה שלפני – תקוות האהבה, באתר www.habama.co.il
↑  Rosenblatt Express, rosenblattexpress.com
↑  Much ado about nothing, נבדק ב-2022-09-10
↑  Servant of two masters Wide angle, נבדק ב-2022-09-10
↑  חגית בת־אליעזר, המלצות אנשי יקום תרבות לסוף השבוע 6–7 ביולי 2018, באתר יקום תרבות
↑  שש נפשות מחפשות מחבר, באתר eventbuzz.co.il
↑  קלאסיקטנים, באתר תזמורת הסימפונית חיפה | Haifa Symphony Orchestra
↑  שדים- פסטיבל האזרח כאן 2021
↑  אהובת הדרקון בביצוע: תיאטרון אזורי מגידו, נבדק ב-2022-09-10