שפעת העופות
היסטוריה

התיאור הראשון של שפעת עופות מתוארך לשנת 1878 בצפון איטליה, כאשר תוארה כמחלה מידבקת של עופות הקשורה לתמותה גבוהה, שכונתה "מגפת העופות". בתחילת המאה ה-20, נקבע כי "מגפת העופות" נגרמת על ידי נגיף. עם זאת, רק ב-1955 הוכח כי הנגיף הוא נגיף שפעת מסוג A.
בשנת 1971, נגיף שפעת A סווג לראשונה על פי המאפיינים האנטיגניים של החלבונים אשר נמצאים על גבי המעטפת שלו:
המאגלוטינין (Hemagglutinin /HA /H) - ידועים לפחות 18 תת-סוגים של חלבוני H.
נאורואמינידז (Neuraminidase/ NA/ N) - ידועים לפחות 11 חלבוני N שונים.
בסיווג נגיף שפעת נהוג לציין את תת-הסוג בהתאם לשני חלבונים אלו, לדוגמה ,H5N8, H5N1, H7N9.
החל משנת 1980, חוקרים השתמשו בשיטה זו כדי לסווג נגיפי שפעת ללא קשר למין המקור (בני אדם, עופות, חזירים וכדומה). נוהג זה נהוג גם היום. בשנת 1981, המונח "מגפת העופות" הוחלף במונח המתאים יותר, שפעת עופות, בכנס הבינלאומי הראשון על שפעת עופות.
בשנת 1996 שהתקבל הדיווח הראשון על שפעת עופות פתוגנית H5N1 באווזים במחוז גואנדונג (Guangdong) בסין. זו הייתה הפעם הראשונה שבה אובחנה הדבקה של בני אדם על ידי מוטציה של שפעת עופות. בהונג קונג ב-1997, כשמונה-עשר בני אדם נדבקו בתת-הסוג H5N1 ושישה מהם מתו. ל-H5N1 משמעות עולמית אדירה שכן עד היום הוא הצליח לגרום לתחלואה במעל ל-860 אנשים בריאים, מהם כחצי מתו מהמחלה.
במשך מספר שנים, נגיפי H5N1 לא אותרו בהיקף נרחב. עם זאת, ב-2003, H5N1 הופיע מחדש בסין ובמספר מדינות נוספות וגרם להתפרצויות נרחבות של מגפה בעופות ברחבי אסיה. ב-2005, עופות בר הפיצו את H5N1 לעופות משק באפריקה, המזרח התיכון ואירופה (בטורקיה, ברומניה, וברוסיה). בנוסף, נפוצו ידיעות על התפשטות המחלה ליוון, שהתבררו כשגויות. מערכות הבריאות בעולם נערכו למניעת הידבקות המונית של בני אדם במחלה.
בשנות ה-2000 בשל התפתחות גן ההמאגלוטינין (HA) של הנגיף לקבוצות גנטיות רבות (שושלות) אותרו מספר קווים גנטיים (גנוטיפים). בשל החלפת גנים של נגיפי H5 מעופות משק ועופות בר, בשנים 2014-2016 מגיחים שני תת-סוגים חדשים מהשושלת שהחלה בגואנדונג: H5N6 ו-H5N8. ה-HA של שושלת זו ממשיך להתפתח באסיה, אפריקה, אירופה, המזרח התיכון וצפון אמריקה. נגיפי H5 עם גנים שונים של נויראמינידאז (NA) ממשיכים להיות מזוהים, כולל בעופות בר ועופות משק בארצות הברית.
באמצע שנות ה-90 הציעה חברת רוש, יצרנית התרופה טמיפלו, לממשלות שונות בעולם להזמין את התרופה ונחתמו הזמנות רבות אך הן נעשו ברגע האחרון והחברה לא יכלה לספק אותן. התפשטות שפעת העופות הביאה ללחץ על החברה להתיר ייצור של התרופה על ידי חברות אחרות, על מנת להגדיל את יכולת הייצור לאחר שהחברה מסרה כי לא תעמוד בביקושים. החברה נכנעה ללחץ ובסוף אוקטובר 2005 החלה רוש במשא ומתן עם חברות תרופות אחרות בנושא. במקביל, החלו להתעורר ספקות באשר ליעילות התרופה נגד הזן העלול לעבור מוטציה, אולם עד כה הנושא איננו ברור.
החשש בישראל היה שעופות נודדים שחונים חניית ביניים בשמורת החולה ובמקומות אחרים, עלולים להעביר את המחלה למדינה, וייתכן שהעופות החולים שאותרו בישראל נדבקו באופן זה.
תעשיית גידול העופות בסין נחשבת כמקור לכמה זנים של שפעת העופות והיוותה מוקד להתפרצות בין השנים 2016–2017, אז מתו יותר מ-300 בני אדם מהתפרצות זן אלים של הווירוס בסין.
ב-1 ביוני 2021 זוהה מקרה ראשון של זן חדש של וירוס שפעת העופות מסוג H10N3 בעיר ז'נג'יאנג בסין.
מחלה זו עלולה להדביק גם בעלי חיים אחרים ובהם צבאים, חזירים, חתולים, נמרים ולעיתים נדירות גם בני אדם. משנת 2003 עד 2021 אירעו בכל העולם פחות מ-700 מקרי הדבקה של בני אדם, רובם המכריע מתוך מגע הדוק עם עופות נגועים. מעל 53 אחוזים מבני האדם שנבדקו בנגיף מתו. רוב החולים היו צעירים שהיו במגע קרוב עם עופות נגועים או משטחים הנגועים בהפרשות העופות.