stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיסקוגרפיה של רוני דלומי
הערות שוליים

↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏10-16 במאי 2015
↑  המצעד הישראלי, באתר גלגלצ, ‏7 בדצמבר 2023
| רוני דלומי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | קצת אחרת • תחזיקו • תסתכל עליי |  |
| אלבומי הופעה | לוקחים את הזמן |  |
| ערכים קשורים | כוכב נולד |  |
| רוני דלומי – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| קצת אחרת | "תן" • "קצת אחרת" • "כך או כך" |  |
| תחזיקו | "תחזיקו" • "פניי לרוח" • "סתם שני אנשים" • "קצה היום" |  |
| תסתכל עליי | "איש של לילה" • "לשמור עליי" • "תסתכל עליי" |  |
| סינגלים אחרים | "עכשיו תורי" • "כל הזמן" • "12 בלילה" • "רוץ איתי" • "רציתי שזה יכאיב" • "זה בא אליי" • "למרות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "כל אחד יכול" • "ספסלים" • "תחזור" |  |
ד'תס"א

ד'תס"א (4461)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-18 בספטמבר 700 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 7 בספטמבר 701. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
ד'תנ"ו

ד'תנ"ו (4456)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-16 בספטמבר 695 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 3 בספטמבר 696. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
דריס ג'טו

דְרִיס (אִדְרִיס) גֶ'טוּ (בערבית: إدريس جطو; נולד ב-24 במאי 1945, אל-ג'דידה) היה ראש ממשלת מרוקו בין השנים 2002 ל-2007.
בשנת 1997 מונה לתפקיד שר האוצר וכיהן בתפקיד עד 1998, וב-2001 מונה לשר הפנים.
בשנת 2002 מונה לראש הממשלה על ידי המלך מוחמד השישי אף על פי שלא היה חבר במפלגה כלשהי אך הייתה לו קואליציה רחבה.
דרינה

| --- | --- |
הנהר דרינה סמוך לעיר פוצ'ה בבוסניה והרצגובינה
הנהר דרינה סמוך לעיר פוצ'ה בבוסניה והרצגובינה
 מידע כללי
 אורך:  346 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  125 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  19,570 קמ"ר
 מוצא:  האלפים הדינריים, סמוך לגבול בין מונטנגרו לבוסניה והרצגובינה
 גובה מוצא הנהר:  432 מטרים
 יובלים:  לים, Jadar, Kukal, Janjina, Kamenica, Drina, Janja, Piva, Drinjača, Rzav, Ćehotina, Tara, Prača, Sutjeska, Bistrica (Drina), Žepa, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 שפך:  הנהר סאווה
 מדינות באגן הניקוז:  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה, סרביה סרביה
 44°53′25″N 19°21′14″E﻿ / ﻿44.89028°N 19.35389°E﻿ / 44.89028; 19.35389
 
תוואי הנהרות דרינה וסאווה
דְרִינָה (בבוסנית: Drina, בסרבית Дрина) הוא נהר הזורם בשטחי בוסניה והרצגובינה וסרביה, אורכו 346 ק"מ והוא אחד מיובליו של הנהר סאווה. מקורו של הנהר ברכס ההרים אשר בגבול מונטנגרו ובוסניה והרצגובינה והוא זורם מדרום לצפון בשטח בוסניה והרצגובינה, נתיבו ממשיך לסרביה עד לנהר סאווה.
מקורות הנהר מצויים בהרים מָגְלִיץ' ופִּיוְוסְקָה השייכים לאלפים הדינריים ומסלול זרימתו עובר בעיקר בבוסניה והרצגובינה וסרביה. לאורך תוואי הנהר שוכנת העיר וישגראד ובתוכה גשר מהמט פשה סוקולוביץ' אשר סביבו נסובה עלילת ספרו של איוו אנדריץ' – "גשר הדרינה".
במסגרת המערכה על סרביה במלחמת העולם הראשונה היו באזור הנהר שני קרבות משמעותיים בין הצבא האוסטרו-הונגרי לצבא הסרבי. במהלך אוגוסט נערך קרב צר ובמהלכו הדפו כוחות הצבא הסרביים את הכוחות האוסטרו-הונגריים שהתקדמו לתוך ממלכת סרביה והסבו להם אבדות כבדות. בספטמבר 1914 נערך קרב דרינה ובמהלכו הצליחו האוסטרו-הונגרים לחצות את הנהר ולבסס ראש גשר בשטחי ממלכת סרביה.
האטריק

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  30 באוגוסט 1997 (V.1)  6 בינואר 2002
 סוגה:  משחק רשת מרובה משתתפים
 פיתוח:  Extralives AB
 ארץ מקור:  שוודיה 
 עיצוב:  ביורן הולמר
 דרישות תוכנה
 גרסה:  6.6.2
 מצבי משחק:  יחיד
 פלטפורמות:  דפדפן אינטרנט
 hattrick.org
 
האטריק (בשוודית: Hattrick - שלושער) הוא משחק כדורגל וירטואלי מבוסס דפדפן שבסיסו בשוודיה. בשנת 2012 היו בו כ-128 ליגות בינלאומיות שונות ובקירוב כשלוש מאות אלף מאמנים וקבוצות שונות מכל העולם. המשחק מופיע בעברית בנוסף לעוד 49 שפות אחרות.
על בסיס המשחק פותח משחק באזרביטר המוקדש לכדורסל.
סקירה כללית

האטריק הוא משחק שבו השחקנים מנהלים קבוצת כדורגל משלהם. על השחקן לטפל בכל ההיבטים של ניהול הקבוצה, מהאימון השבועי ועד כמות המושבים ביציע הכבוד של אצטדיון הקבוצה. הקבוצה משחקת משחקי כדורגל וירטואליים במהלך השבוע ובכך משתתפת במפעלי ליגה וגביע, ואף משחקי ידידות לשם אימון השחקנים הווירטואליים. בעקבות הניצחונות וההפסדים השחקן יכול להתקדם עם קבוצתו במפעלי הליגה, לאמן את שחקניו הווירטואליים בכישורים מסוימים ואף לסחור בשחקנים. בנוסף השחקן יכול לרכוש לקבוצתו שדרוגים אשר מגבירים את יעילותה, כגון הרחבת מקומות האצטדיון וכדומה. בנוסף, השחקן יכול לרכוש או להשתמש בשירותים ותוכנות שפותחו על פי רישיון המשחק המסייעים לו בניהול הקבוצה הווירטואלית.
לרוב, לאחר הרשמה ראשונית מקבל המשתמש החדש לידיו קבוצה שננטשה על ידי בעליה (המכונה גם "קבוצת רובוט"), עם סגל ראשוני של שחקנים, מאמן פשוט, אצטדיון קטן, מועדון אוהדים קטן וכדומה. בעבר נדרשה המתנה של מספר ימים עד לקבלת הקבוצה, אולם עם השנים ופיתוח המשחק היא כבר לא נחוצה והמשתמשים החדשים מקבלים קבוצה בתוך כמה דקות.
במשחק משתתפים מספר אלפי שחקנים ברחבי העולם, אשר משחקים במסגרת ליגות לפי מדינות הלאום שלהם. המשחק זכה לפופולריות רבה בעיקר בשוודיה, ספרד, איטליה, גרמניה, פולין, שווייץ, הולנד ופורטוגל. המשחק כולל תמיכה במספר רב של שפות, כולל עברית.
מדי עונת משחקים מפתחי האתר מבצעים מעקב. לעיתים מוכנסים שינויים בהתאם למשוב שמעבירים השחקנים.
גביעים ותארים

קבוצה המסיימת ראשונה בליגה בתום 14 מחזורים מוכתרת כאלופה, ונוסף לה "גביע אליפות" לארון התארים.
לאורך העונה, בימי שלישי, מתקיימים משחקי גביע בשיטת נוק-אאוט, בתום מספר סיבובים (הנקבע לפי מספר הקבוצות המשתתפות בגביע באותה מדינה) מוכתרת מחזיקת הגביע, אשר ניצחה בגמר.
כמו כן ישנן תחרויות בינלאומיות, כמו ה"האטריק מאסטרס" המפגישה בין אלופות ליגות העל ומחזיקות הגביע בכל מדינה.  האלופה הראשונה במפעל שעשתה זאת מבלי לפשוט רגל לאחר מכן, הייתה מישראל (הפועל נהריה). האלופה הידועה ביותר היא בלטקסיס מוונצואלה שזכתה ב־2 גביעים והיא האחת מהשתיים היחידות שעשו זאת עד כה. כמו כן מדף התארים שלה הוא הגדול ביותר, וכולל כמעט 50 גביעים.  פרסים נוספים הם פרס נעל הזהב שהוא מוענק לקבוצות שבהם שחקנים שהבקיעו הכי הרבה שערים במפעל.
גביע העולם וגביע העולם לצעירות, הם גביעים שבהם נבחרות לאומיות המחזיקות את הטובים שבשחקני הלאום שלהם, מתחרות בנבחרות אחרות במטרה לזכות בגביע העולם. הגביע מחולק לבתים. בסיבוב הראשון יש 16 בתים של 8 או 7 קבוצות שבהם שתי הטובות ביותר עולות שלב. המשחקים משוחקים בשיטת בית חוץ. בסיבוב השני והלאה משחקים במדינה שנבחרה לארח את המשחקים. מהשלב הזה ועד חצי הגמר משוחקים בבתים של 4 קבוצות וכל שתי הראשונות עולות לשלב הבא. שלבי חצי הגמר משוחקים בשני משחקי בודדים ואחריהם שלב הגמר. נבחרות בולטות בבוגרות הן שוודיה שזכתה בשישה גביעי עולם וגרמניה שזכתה בשניים. בנוסף יש גביע צעירות שמורכב מאותה מתכונת. השוני בו הוא שהשחקנים הם בני 20 ומטה והוא משוחק כשמתחילים השלבים המכריעים בגביע הבוגרות. הטובות ביותר הם שוודיה, גרמניה ורומניה ששלושתם זכו בשלושה גביעים.
גביעים ותארים > האטריק בישראל

בשנת 2003, כשנה אחרי הפצתו, פתחה האטריק ליגה בישראל. ביולי 2008 היו רשומות בליגה הישראלית למעלה מ-35,000 קבוצות, מתוכם 18,500 פעילות - נתון מרשים ביחס לכמות האוכלוסייה.  החלוקה בישראל כמו בשאר המדינות מתבצעת על פי מחוזות וליגות. בכל ליגה ישנן 8 קבוצות שמתחרות מידי עונה על הזכות לעלות ליגה, להישאר בליגה או לנשור ממנה לליגה נמוכה יותר. כיום בישראל קימות חמש ליגות + ליגת העל. בנוסף לליגה ישנו המפעל של הגביע שנמשך לאורך כל העונה ומשוחק בסגנון נוק אאוט.
את גביע העולם הרביעי לנבחרות עד גיל 21 אירחה ישראל . בטורניר זכתה נבחרת שוודיה.  
בנוסף על כך בגביע המסטרס לקבוצות זכתה בטורניר השלישי קבוצת 
הכדורגל מישראל - הפועל נהריה. היום נבחרת ישראל הבוגרת בהאטריק, נחשבת לאחת הנבחרות הטובות בעולם. ב-23.2.12 מדינת ישראל הוכרזה כמארחת הבאה של גביע העולם לאחר ניצחונה בתחרות האירוח אשר מתקיימת בהאטריק מדי שלושה חודשים וזאת למרות שדרוגה ע"פ דעת הקהל היה הנמוך ביותר.
גביעים ותארים > אלופות ומחזיקות גביע האטריק בישראל

גביע העולם בהאטריק מתקיים מדי 8 חודשים.
גביע העולם לנבחרות עד גיל 20 מתקיים מדי 8 חודשים (לא במקביל לגביע העולם לבוגרים).
האטריק מאסטרס הוא אליפות העולם לקבוצות (מכל מדינה משתתפות אלופת הליגה ומחזיקת הגביע) ומתקיים בכל עונה מהמחזור הרביעי עד המחזור השמיני.
הפגרה, היא התקופה בת השבועיים שבין משחק הגביע האחרון בעונה החולפת לראשון שבעונה החדשה, שבה אין משחקי ליגה, והקבוצות מתכוננות לעונה החדשה ברכישות, מכירות ועוד. בתום השבועיים הללו, המשחקים מתחדשים והליגות שבות לפעילות מלאה.
חגיגות 10 להאטריק
האיגרת אל בן הזאב

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  בהאא אללה 
 שפת המקור:  פרסית
 סוגה:  ספרות בהאית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1891 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0-87743-182-5
 
האיגרת אל בן הזאב (בפרסית: لوح خطاب به شيخ محمد تقى اصفهانى; באנגלית: Epistle to the Son of the Wolf) היא יצירתו המקיפה האחרונה של מייסד הדת הבהאית, בהאא אללה, בטרם נפטר ב-1892. היצירה היא איגרת ששלח בהאא אללה אל איש דת מוסלמי, שיח' מוחמד תקי נג'פי אצפהאני, בנו של שייח' מוחמד באקר (1819–1883), שאותו כינה בהאא אללה "הזאב", כיוון שהיה ממתנגדיה העזים של התנועה הבהאית, ונמנה עם האחראים להוצאתם להורג של שליח בהאא אללה, סולטאן אל-שהדאא, ואחיו ב-1879.
בחיבור זה, שאורכו בינוני, ציטט בהאא אללה רבים מכתביו הקודמים, והוא מהווה ריכוז של תפיסותיו המרכזיות.
רקע

בספר פונה בהאא אללה לשיח' מוחמד תקי נג'פי, המכונה בספר "בן הזאב", וקורא לו לחזור בתשובה. אביו, שייח' מוחמד באקר, המכונה בספר "הזאב", ומוחמד חוסיין, האימאם-ג'ומעה מאספהאן, המכונה בספר "הנחשה", היו הקושרים נגד שני אחים, מוחמד-חוסיין נהרי ומוחמד-חסן נהרי.
שני האחים הללו הגיעו ממשפחה אריסטוקרטית ומבוססת באספהאן. האימאם-ג'ומעה של העיר היה חייב כסף לשני האחים, וכאשר הם באו אליו לדרוש את תשלום חובם, הוא הגה תוכנית לפטור את חובו. לאחר שהאחים התעמתו בנוסף עם שייח' מוחמד באקר ועם מסעוד מירזא (אחד מבניו של נאסר א-דין שאה קאג'אר), כל השלושה הגו תוכנית לכלוא את שני האחים, באשמת היותם בהאים.
האחים נהרי נעצרו לאחר מכן, הולכו ברחובות אספהאן לקול ההמון השואג, והוצאו להורג בצורה משפילה. בהאא אללה כתב מספר לוחות על האובדן של שני האחים, והוקיע את הבגידה שהביאה לרצח שניהם. איגרת אחת שכזאת הייתה ממוענת לשייח' מוחמד באקר, בה האשים בהאא אללה אותו ואת שותפו מוחמד חוסיין ברדיפת הבהאים.
בהאא אללה היה שבור ממותם של שני האחים. הוא הספיד את שניהם, בקראם להם "מלך השהידים" ו"אהוב השהידים", וגם "שני האורות הזוהרים".
תוכן

בספר זה בהאא אללה מתאר אירועים היסטוריים, כמו מעצרו בניארוואן, סוג השרשראות שכבלו אותו, ועל המזימות שרקחו נגדו אנשי השגרירות הפרסית בקונסטנטינופול. בנוסף לכך כתב בהאא אללה על הצעתו לכמאל פאשה, פקיד טורקי, שממשלתו תקיים כנס עבור תכנון שפה וכתב עולמיים. בספר "הנה ה' עובר", שוגי אפנדי תיארך את הפגישה הזו לשנת 1863.
באיגרת מצטט בהאא אללה בהרחבה מכתבי הקודש הקודמים שלו. ובכך יצירה זו מהווה ריכוז של תפיסותיו החיוניות, כמו גם הרחבה וסיכום של מושגים קריטיים בדת הבהאית, שבאו לידי ביטוי בחיבוריו בצורה תמציתית בלבד.
באיגרת קרא בהאא אללה לצוואה שלו, "כתאב-י עהדי", בשם "ספר הארגמן". במסמך זה בהאא אללה ממנה את בנו, עבד אל-בהאא', ליורשו בהנהגת הדת הבהאית.
ראו גם

אל-כתאב אל-אקדס
הערות שוליים

↑  Marzieh Gail, "Bahá'u'lláh's Epistle to the Son of the Wolf," World Order (1946) 12:2, pages 33-39.
↑  Effendi, Shoghi (1944). God Passes By. Wilmette, Illinois, USA: Bahá'í Publishing Trust.
↑  Effendi, Shoghi (1944). God Passes By. Wilmette, Illinois, USA: Bahá'í Publishing Trust.
↑  Momen, Moojan (1995), The Covenant
| הדת הבהאית הכוכב הבהאי |
| --- | --- | --- |
| דמויות מרכזיות | עלי מוחמד שיראזי, הבאב • בהאא אללה • עבד אל-בהאא • שוגי אפנדי |  |
| הכתבים הבהאיים | אל-כתאב אל-אקדס • כתאב-י איקאן • המילים הנסתרות • שבעת העמקים • ארבעת העמקים • האיגרת אל בן הזאב • באיאן • איגרות אל המלכים והשליטים • מפציעי השחר |  |
| מוסדות עיקריים | מנגנון המנהל הבהאי • המרכז הבהאי העולמי • בית הצדק העולמי • האסיפות הרוחניות |  |
| עקרונות כלליים | עקרונות הדת הבהאית • התגלות מתמשכת • מעמד האישה בדת הבהאית • אחדות בדת הבהאית • עבדות בדת הבהאית • להט"ב והדת הבהאית |  |
| היסטוריה ופילוגים | באביזם • היסטוריה של הדת הבהאית • סובח-י אזל • אבראהים ג'ורג' ח'יראללה • צ'ארלס מייסון רמי • רות וייט |  |
| אנשים | אותיות הח"י •  ידי האמונה • שליחי בהאא אללה • טאהרה • בהיה ח'אנום • מרתה רוט • לואה גטסינגר • פיבי הרסט • ת'ורנטון צ'ייס |  |
| לוח השנה הבהאי | חגים בהאיים • נורוז • רידוואן • הולדת בהאא אללה • יום הברית • איאם-י הא • צום תשעה עשר הימים |  |
| בית התפילה הבהאי | אשגבאט • שיקגו • קמפלה • סידני • פרנקפורט • פנמה סיטי • סמואה • דלהי • סנטיאגו דה צ'ילה |  |
| קהילות בהאיות | הקהילה הבהאית הבין-לאומית • אוזבקיסטן  • אוסטרליה • אינדונזיה • איראן  • אנגליה • ארצות הברית  • ברזיל  • גרמניה  • דרום אפריקה • הודו  • טורקיה  • טורקמניסטן • מצרים  • ניו זילנד • סין • ספרד • קנדה • רוסיה |  |
| מנהגים ופולחן | סמלים בהאיים • עלייה לרגל • תפילה • חקוק אללה • צום |  |
| כתבים בהאיים |
| --- | --- | --- |
| מחיבורי בהאא אללה | אל-כתאב אל-אקדס • כתאב-י איקאן • המילים הנסתרות • שבעת העמקים • ארבעת העמקים • איגרות אל המלכים והשליטים • האיגרת אל בן הזאב • ג'ואהר אל-אסראר |  |
| מחיבורי עבד אל-בהאא' | שיחות פריז • תשובות לכמה שאלות • צוואתו של עבד אל-בהאא |  |
| מחיבורי שוגי אפנדי | הנה ה' עובר • היום המובטח הגיע |  |
| מחיבורי הבאב | קיום אל-אסמאא • באיאן • כתאב אל-אסמא • שבע ההוכחות |  |
| חיבורים שונים | מפציעי השחר |  |
שייח' מוחמד באקר - "הזאב"
דרינקר

| דרינקר> תקופה |
| --- | --- |
יורה עליון, 150 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
אינפרא־סדרה:: אורניתופודה
משפחה:: היפסילופודוניים
סוג:: דרינקר
שם מדעי
 Drinker ‏בקר, 1990

דרינקר (שם מדעי: Drinker) הוא סוג של דינוזאור צמחוני אורניתופוד שחי באמריקה הצפונית בתור היורה המאוחרת. נקרא על שם הפלאונטולוג אדוארד דרינקר קופ (Edward Drinker Cope).
הדרינקר היה דינוזאור אורניתופוד קטן: אורכו 2 מטר ומשקלו היה 10-25 ק"ג. הוא הלך על שתי רגליו האחוריות שהיו ארוכות, חזקות ובעלות כפות רחבות על מנת שלא ישקע בקרקע הביצה שבה חי. זרועותיו הקדמיות היו קצרות.
הוא נתגלה בוויומינג, ארצות הברית, ותואר על ידי רוברט בקר ב-1990. לצידו נתגלו מאובנים של דגי ריאות וצמחיית ביצה, ממנה הסיק בקר שהדרינקר חי (או לפחות מת) בסביבה ביצתית. הועלתה סברה שהדרינקר חי במחילות.
לקריאה נוספת

סטיב פארקר, The Complete Book of Dinosaurs, הוצאת אפל, 2004
דייוויד יום

| --- | --- |

דיוקן של יום משנת 1766, מאת אלן רמזי.
 לידה:  7 במאי 1711 אדינבורו, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  25 באוגוסט 1776 (בגיל 65) אדינבורו, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מקום קבורה:  Old Calton Cemetery 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אדינבורו 
 מוסדות:  Advocates Library  שגרירות הממלכה המאוחדת בפריז 
 זרם:  אמפיריציזם
 תחומי עניין:  לוגיקה, תורת ההכרה, מטאפיזיקה, אתיקה, פילוסופיה פוליטית, תאולוגיה
 עיסוק:  פילוסוף, היסטוריון, מסאי, ספרן, כלכלן, סופר 
 הושפע מ:  ג'ון לוק, ג'ורג' ברקלי, פרנסיס האצ'סון, ניקולא מלבראנש, ניוטון, פייר בל, קיקרו, תומאס הובס, ז'אן-ז'אק רוסו, אדם סמית
 השפיע על:  אדם סמית, ג'רמי בנת'ם, ג'ון סטיוארט מיל, עמנואל קאנט, ברטראנד ראסל, רודולף קרנפ, וילארד קוויין, צ'ארלס דרווין, זיגמונד פרויד, אלברט איינשטיין, קרל פופר אדמונד ברק ורבים אחרים
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה ממלכת בריטניה הגדולה
 יצירות ידועות:  מחקר בדבר בינת האדם, ההיסטוריה של אנגליה, מחקר בדבר עקרוני המוסר, מסכת על טבע האדם 
 
דייוויד יוּם (באנגלית: David Hume;‏ 7 במאי 1711 – 25 באוגוסט 1776) היה פילוסוף והיסטוריון סקוטי. החקירה הפילוסופית המוכרת והמשפיעה ביותר של יום היא חקירתו את מושג הסיבתיות. לצד זאת, ביצע יום חקירות רבות שנחשבות בעלות חשיבות רבה, ובהן חקירותיו בנושא זהות אישית, העולם החיצון ומשמעותם של שיפוטים מוסריים ושיפוטים אסתטיים.
יום הוא הפילוסוף השלישי והאחרון ברצף של שלושה פילוסופים שנחשבים לאבותיו של הזרם האמפיריציסטי: לוק, ברקלי ויום עצמו. היו מי שטענו (כדוגמת האידיאליסטים הבריטים של תחילת המאה ה-20, ובהם תומאס היל גרין וברדלי (אנ')), כי יום, כפילוסוף האחרון ברצף, הביא את האמפיריציזם הבריטי של המאות ה-17 וה-18 אל קיצו, וכי המסקנות הספקניות של חקירותיו קעקעו את השאיפה להסביר את הידע האנושי כמבוסס על נתוני החושים בלבד.
יום היווה מקור השראה לפילוסופים רבים, בהם: עמנואל קאנט, שטען כי יום "העיר אותו מתרדמתו הדוגמטית", אדם סמית', שהיה ידידו הקרוב, וג'רמי בנת'ם. כתביו של יום, ובראשם "מסכת על טבע האדם", זוכים לתפוצה נרחבת ולהשפעה רבה עד ימינו.
חייו

יום נולד בסמוך לברוויק, למשפחה מהאצולה הנמוכה של סקוטלנד. למד באוניברסיטת אדינבורו. בתחילה נטה לקריירה משפטית, אבל בסופו של דבר פיתח, לדבריו, "דחייה שאין להתגבר עליה לכל דבר חוץ מאשר הפילוסופיה וללמדנות כללית".
הוא למד תקופה מסוימת בעצמו בצרפת, שם השלים את ספרו "מסכת טבע האדם" בגיל 26. על אף שחוקרים רבים מחשיבים כיום את הספר כחיבור החשוב ביותר של יום, ואחד החיבורים החשובים בהיסטוריה של הפילוסופיה כולה, הספר לא זכה להצלחה גדולה בשעת פרסומו. יום התייחס בתחילה לתגובה הציבורית לפרסום ספרו באמרו שהוא נולד כ"נפל ממכונת הדפוס".
לאחר מספר שנים של עבודה בשירותם של כמה אישים פוליטיים וצבאיים שב יום ללימודיו. לאחר שהחליט כי הבעיה בספרו הקודם הייתה יותר סגנונית מאשר תוכנית, עיבד את החומר מחדש לקריאה פופולרית ב'מחקר בדבר בינת האדם'. גם ספר זה לא הצליח במיוחד, אך הצליח יותר מספרו הקודם.
יום לא הצליח להשיג חברות בקתדרה לפילוסופיה באדינבורו ובגלאזגו, כנראה בשל האשמות של אתאיזם, וכן בשל ההתנגדות של אחד ממבקריו הראשיים, תומאס ריד.
בנוסף למחקרים הפילוסופיים התפרסם יום בחוגים ספרותיים ככותב מאמרים וכהיסטוריון. יום זכה לראשונה בחייו להצלחה לאחר שפרסם סדרת ספרים היסטורית בשם "דברי ימי אנגליה". עם זאת, תשומת הלב לחיבוריו הפילוסופים גברה רק לאחר שנפטר, והתגברה במיוחד לאחר שעמנואל קאנט אמר כי יום העיר אותו מ"תרדמתו הדוגמטית" (בערך ב-1770).
ישנן שתי פרספקטיבות מרכזיות שדרכן מרבית הפרשנים מנתחים את הגותו של יום בתוך ההקשר הפוליטי של ימיו. מחד, ניתן לראות את יום כחלק מתנועת ההשכלה הסקוטית, ולראות בחקירותיו כהתקפה על התאולוגיה והדת. כך, יש הטוענים שאחת ממטרותיו המרכזיות של יום הייתה להוכיח כי אין באפשרותנו להשתמש במנגנונים ההיסקיים שמשמשים אותנו כדי להתנהל בעולם כדי ללמוד על דברים המצויים אל מעבר אליו, כמו אלוהים או חיים שאחרי המוות. מאידך, יש המפרשים את יום כאחד ממתנגדיה של תנועת ההשכלה. אלו טוענים כי חקירותיו של יום נועדו להוכיח כי הידע שלנו על העולם אינו מבוסס על תבונה, בהתאם לעמדתם של הוגי ההשכלה, כי אם על רגש.
הגותו הפילוסופית > תכליתה של החקירה הפילוסופית

יום תפס את השיטה הפילוסופית החדשה שאותה הציג ב'מסכת טבע האדם' כשיטה שמכילה בפילוסופיה את המתודה שהביאה להתקדמות חסרת תקדים במדעי הטבע בימיו - המתודה של ניסוי ותצפית. לדידו, הפילוסופיה עד לימיו לא הצליחה ליצור ידע מבוסס היטב ושמצוי מעבר לתחום המחלוקת מכיוון שלא השתמשה במתודה זו ומכיוון שלא הגדירה כיאות את תחום החקירה שבו אמורה לעסוק הפילוסופיה. אליבא דיום, החקירה הפילוסופית אמורה לעסוק במה שהוא כינה בשם 'טבע האדם', שאותו הוא הגדיר כקבוצת העקרונות היסודיים שלפיהם פועלת ההכרה האנושית. לפי יום, מכיוון שכל המדעים עוסקים במושאי ההכרה של האדם הרי שחקירת מנגנוני ההכרה שבאמצעותם אנו תופסים את המושאים הללו אמורה לספק את התשובות לשאלות היסודיות שהמסורת הפילוסופית שואלת אודותיהם. בהתאם לכך, החקירה של יום נפתחת בכמה חקירות פסיכולוגיות שבהן יום גוזר מתצפיות שהוא מבצע על ההכרה האנושית (על רוחו שלו) עקרונות כלליים שמסבירים מהו טיבן של מחשבותינו וכיצד מחשבה אחת מובילה לאחרת. בהמשך, יום משתמש באותם עקרונות כלליים בשביל להסביר את התגבשות האמונות המרכזיות שמשחקות תפקיד בתמונת העולם שלנו, דוגמת האמונה באחדותם של אובייקטים, בקשרים סיבתיים או בקיום העולם החיצון. העקרונות הכלליים, לפי יום, אינם ניתנים להסבר נוסף.
תלמידיו ופרשניו של יום זיהו מתח בין שתי מגמות מרכזיות שניכרות בגישה שלו לפילוסופיה, כפי שהיא באה לידי ביטוי גם בדיונים המטא-פילוסופיים, וגם בחקירות המופיעות ב'מסכת': המגמה הספקנית והמגמה הנטוריאליסטית. הנטוריאליזם של יום מתבטא בגישה שלפיה אם המנגנונים הפסיכולוגיים שלנו מכריעים לקבל אמונות מסוימות כאמיתיות, הרי הדבר מהווה טעם מספיק שמצדיק קבלה של אותן אמונות כעדיפות על פני אחרות. בהתאם לכך, גם השיטה הפילוסופית של יום זוכה לתיקוף מכוח העובדה שהטבע שלנו מכריע אותנו להעדיף אותה על פני עמדות פחות "מזוקקות" או פחות יציבות, שבהן החזקנו קודם לשעה שבה יום עימת אותנו עם הקשיים הנובעים מהן. מנגד, הספקנות של יום היא העמדה הגורסת כי מכיוון שהחקירה הפילוסופית מלמדת אותנו שאנו "כלואים" בתוך המנגנונים הפסיכולוגיים שלנו, ומכיוון שאותם מנגנונים אינם יכולים לתקף את עצמם, הרי שלעולם לא ניתן לתת טעמים מספיקים כדי להעדיף טענה אחת על פני אחרת. הספקנות של יום באה לידי ביטוי, בין היתר, במאמציו הרבים להצביע על סתירות שמנגנוני ההכרה שלנו מובילים אותנו אליהם, סתירות שחותרות תחת המעמד של הטענות שהמנגנונים הללו מתייחסים אליהן כתקפות, קרי: כלל האמונות שלנו.
הטבע עצמו מרפא אותי מהמרה השחורה הפילוסופית ומן הטרוף הפילוסופי... אני אוכל פת צהריים, אני משחק בטריק-טרק, אני משוחח ומבלה את זמני עם ידידי. וכשלאחר כמה שעות של נחת רוח רוצה אני לחזור אל עיונים אלה, נראים הם בעיני קרים, מעושים ומגוחכים כל כך, שלא יערבני ליבי לשקוע בהם שוב.
הגותו הפילוסופית > התורה הקוגניטיבית של יום

יום חילק את כל התכנים המופיעים בהכרה האנושית לשני סוגים: "מושגים", שאותם הוא אפיין כתכנים המופיעים בעוצמה חלשה, ובמקומות אחרים פשוט כמחשבות, ו"רשמים", שאותם הוא אפיין כתכנים בעלי עוצמה חזקה ששאובים מן הניסיון, ולעיתים פשוט כתפיסות חושיות או רגשות. לדידו של יום, כדי שמושג מסוים יופיע ברוחנו הוא חייב להיות מועתק מרושם זהה לו שקודם לו בכל איכויותיו ("עקרון ההעתק"). כך לדוגמה, אין באפשרותנו לדעת מהו טעמו של אננס עד שאכלנו אננס וחווינו את הטעם כתפיסה חושית. יום סייג את העיקרון בכך שהכיר באפשרות לאגד יחדיו כמה מושגים פשוטים שנשאבו מן הניסיון למושג חדש שמעולם לא נתקלנו בו. לדוגמה, אנו יכולים לחבר ברוחנו מושג של סוס מסוים למושג של כנפיים, ולצייר ברוחנו את פגסוס, אף שמעולם לא נתקלנו בניסיון במושא שדומה לו. יום טען כי להוציא את האפשרות להרכיב מכמה מושגים המוכרים לנו מושג חדש, או לפרק מושג לחלקים קטנים יותר שמרכיבים אותו (לדוגמה: לפרק מושג של סוס לנקודות של צבע שמרכיבות אותו) אין ביכולתנו לבצע מניפולציות על המושגים שנמצאים ברוחנו. בפרט, יום הכחיש שאנו מסוגלים להשתמש בהפשטה כדי להציג במחשבותינו תכונות שאינן ניתנות להפרדה זו מזו בניסיון, דוגמת התפשטות וצבע או קיום והיות בעל תכונה מוחשת. כתוצאה מן המגבלות שיום השית על התכנים שיכולים להופיע בהכרה יום שלל עמדות פילוסופיות רבות לא רק כשגויות, אלא כחסרות פשר. לדידו, שיטות פילוסופיות המורות למושאים שאין באפשרותנו לחשוב אותם כהרכב של תכנים שהופיעו בניסיוננו, דוגמת עצם או אובייקט חיצון, הן שיטות שאף המחזיקים בהן אינם מסוגלים להעלות אותן על הדעת בבהירות.
על אף שיום שלל את האפשרות להשיג מושאים שאינם הרכב של תכנים שהופיעו בניסיון, הוא הכיר בכך שביכולתנו להרכיב מושגים חדשים לא רק על ידי איגודם ל"תמונה" יחידה שמופיעה בהכרתנו, אלא גם באמצעות יצירת קשרים אסוציאטיביים שקובעים את האופן שבו ההכרה תנוע ממושג אחד למושג אחר. בפרט, יום התייחס לכך שההכרה האנושית נוטה לנוע באופן טבעי בין מושגים של מושאים שמקיימים ביניהם קשרים של סמיכות בחלל, דומי וסיבתיות. הנטיות הללו, לפי יום, הן שעומדות בבסיס הייצוג של מושאים שאינם יכולים להופיע בניסיון, דוגמת חלל, זמן, סיבתיות ותכונת האחדות. כך לדוגמה, יום טען שאנו מסוגלים לייצג כוללים (מושגים המשמשים אותנו להורות לקבוצה גדולה של מושאים הכלולים תחת מילה יחידה, דוגמת "אדם", "כחול" או "הר") באמצעות מושג של פרט יחיד שאליו מורה השם הכולל, לצד נטייה של הדמיון לנוע מאותו מושג יחיד לכל מושג אחר שמצוי תחת השם הכולל.