stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניאל שפרבר
ספריו

Roman Palestine 200-400: Money and Prices, Bar-Ilan Universiry Press, 1974, (331 pp.); second edition with supplement 1991 (401 pp.).
Roman Palestine 200-400: The Land, Bar-Ilan Universiry Press,1978, (247 pp).
דרך ארץ זוטא, ירושלים, 1979, (72 עמ').
דרך ארץ זוטא, ירושלים, 1982, מהדורה שנייה, (184 עמ').
Great in Peace, Jerusalem 1978 (78 pp).
Midrash Yerushalem - a Metaphysical History of Jerusalem, Jerusalem, 1982, (120 pp.)
Essays on Greek and Latin in the Mishna, Talmud and Midrashic Literature, Jerusalem, 1982, (194 pp English; 114 pp Hebrew).
A Dictionary of Greek and Latin Terms in Rabbinic Literature, Bar-Ilan University Press, 1984 (226 pp).
Nautica Talmudica, Bar-Ilan University Press, and E.J. Brill, 1986, (180 pp).
מנהגי ישראל: מקורות ותולדות, כרך 1, מוסד הרב קוק, ירושלים, 1989, (248 עמ'), מהדורה שנייה 1990, מהדורה שלישית 1992, מהדורה רביעית 1993.
A Commentary on Derech Eretz Zuta Chapters 5-8, Bar-Ilan University Press, 1990, (190 pp).
מסכת דרך ארץ זוטא ופרק השלום, מהדורה שלישית (1994), (232 עמ').
תרבות חומרית בארץ-ישראל בימי התלמוד, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן ויד יצחק בן-צבי, (198 עמ'), מהדורה ראשונה 1993, מהדורה שנייה 1995.
מנהגי ישראל: מקורות ותולדות, כרך 2, מוסד הרב קוק, (320 עמ'), ירושלים, 1990, (מהדורה שנייה 1992, מהדורה שלישית 2002.
Magic and folklore in Rabbinic Literature, Ramat-Gan, 1994 (256 pp).
מנהגי ישראל: מקורות ותולדות, כרך 3, מוסד הרב קוק, (237 עמ'), ירושלים 1994, (הדפסה מחודשת 2002).
מסכת דרך ארץ זוטא ופרק השלום, מהדורה 3 מורחבת, ירושלים, 1994, (232 עמ').
The City in Roman Palestine, Oxford University Press, 1998 (200 pp).
מנהגי ישראל: מקורות ותולדות, כרך 4, מוסד הרב קוק, (345 עמ') ירושלים, 1995, (הדפסה מחודשת 2002).
מנהגי ישראל: מקורות ותולדות, כרך 5, מוסד הרב קוק, (318 עמ') ירושלים, 1995.
מנהגי ישראל: מקורות ותולדות, כרך 6, מוסד הרב קוק, (450 עמ') ירושלים, 1998, (הדפסה מחודשת 2002).
Why Jews Do What They Do, New Jersey, 1999 (225 pp).
כיצד מכים את המן, אוניברסיטת בר-אילן, 2002 (47 עמ').
מנהגי ישראל: מקורות ותולדות, כרך 7, מוסד הרב קוק, (504 עמ'), ירושלים, 2003.
תרבות חומרית בארץ-ישראל בימי התלמוד, כרך 2, (185 עמ') רמת-גן, 2005.
Legitimacy and necessity : scientific disciplines and the learning of Talmud, Jerusalem, 2006 (80 pp).
מנהגי ישראל: מקורות ותולדות, כרך 8, מוסד הרב קוק, (376 עמ'), ירושלים, 2007.
דרכה של הלכה, קריאת נשים בתורה: פרקים במדיניות פסיקה, ראובן מס, (255 עמ') ירושלים, 2007.
The Jewish Life Cycle: Custom, Lore and Iconography, Bar-Ilan and Oxford University Press, 2008 (676 pp).
נתיבות פסיקה: כלים וגישה לפוסק ההלכה, ראובן מס, (207 עמ'), ירושלים, תשס"ח.
דרכי דניאל (אורכב 08.04.2017 בארכיון Wayback Machine): מחקרים במדעי היהדות לכבוד הרב פרופסור דניאל שפרבר, עריכה: אדם פרזיגר, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן, 2017.
הערות שוליים

↑  Roman Palestine 200-400: Money and Prices, דניאל שפרבר, בהוצאת אוניברסיטת בר-אילן 1974
↑  8 תוארי "פרופסור אמריטוס" לחוקרים ומרצים בבר-אילן, 4 במרץ 2010, משרד הדוברות של אוניברסיטת בר-אילן.
↑  דרכי דניאל, באתר של הוצאת אוניברסיטת בר-אילן
↑  אביעד יחיאל הולנדר, "הלכה הומאנית - לבירור טיב גישתו של הרב פרופ' דניאל שפרבר להלכה", דרכי דניאל, עמ' 264-227
↑  https://www.facebook.com/kolech/posts/3150515948294546/ על פסק ההלכה של הרב שפרבר בעניין הימנעות מטבילה בימי המגפה] בדף הפייסבוק של ארגון קולך מתאריך 20 במרץ 2020; גיא עזרא, ‏עשרות רבנים ורבניות נגד הפסק של הרב שפרבר, באתר "סרוגים", 22 במרץ 2020
↑  כותרת הדוקטורט Roman Palestine 200-400: Money and Prices, יצא בהוצאת אוניברסיטת בר-אילן בשנת 1974
↑  הספר The City in Roman Palestine בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268349205171  BIBSYS: 1512647515521  BnF: cb12036405b (data)  CiNii: DA05494349  GND: 172381320  ISNI: 0000 0001 1441 5707  LCCN: n81010539  NKC: zmp2017941209  NLA: 35516549  NTA: 067593526  RERO: 02-A003852723  SUDOC: 028550935  Trove: 981337  VcBA: 495/188725  VIAF: 34871904   WorldCat (עם VIAF): 34871904 
דניאל שפרבר, במכון הגבוה לתורה, אוניברסיטת בר-אילן
ביקור במוזיאון "היכל שלמה" בנוכחות נשיא המדינה משה קצב ורעייתו גילה, נשיאת לטביה ואירה ויקה-פרייברגה והרב הראשי לישראל יונה מצגר
הקלר וקוך MG4

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מקלע קל
 תכנון:  שנות ה-90
 מדינה מייצרת:  גרמניה גרמניה
 יצרן:  הקלר וקוך
 מעצב:  הקלר וקוך 
 תקופת השימוש:  2005–הווה (כ־20 שנה) 
 מלחמות:  מלחמת אפגניסטן
 מידע טכני
 קליבר:   \ 5.56\times 45\ {\mbox{mm NATO}}
 פעולה:  גז פעולה, בריח מסתובב
 הזנה:  שרשיר תחמושת (מתכלה)
 כוונות:  ברזל
 אורך כולל:  1,050 מ"מ
 אורך קנה:  480 מ"מ
 משקל ריק:  8.15 ק"ג
 קצב אש:  כ-890 כדורים לדקה
 מהירות לוע:  920 מטרים לשנייה
 טווח אפקטיבי:  400 - 800 מטרים
 טווח מקסימלי:  כ-1000 מטרים
 
המקלע MG4 (ר"ת בגרמנית: Maschinengewehr 4; 'מקלע דגם 4') הוא מקלע קל אשר פותח בגרמניה על ידי חברת הקלר וקוך, ומשמש את כוחות הבונדסוור משנת 2005 ועד היום, לצד מספר צבאות אחרים בעולם.
פיתוח ומאפיינים

המקלע הקל MG4 פותח במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 כדי לשמש חלופה קלה וגמישה למקלע ה-MG3, מתוך כך חברת הקלר וקוך שמה דגש על משקל נמוך ודיוק רב על פני טווח וקליבר גדול. המקלע כולל פעולת גז עם בריח מסתובב ויורה כדורי 5.56x45 מ"מ נאט"ו המוזנים באמצעות שרשיר מתכלה, בקצב אש של כ-800 כדורים לדקה. הטווח האפקטיבי של המקלע הוא עד ל-400 מטר למטרה מדויקת ו-800 מטרים למטרה גדולה (מטרת שטח), הטווח המקסימלי הוא סביב 1,000 מטרים.
בתצורה הבסיסית של ה-MG4 מותקנת כוונת ברזל בחלק האחורי של המכסה העליון של המקלע, בנוסף ניתן להתקין כוונות מסוגים שונים לאורך מסילת פיקטיני. בגרסת המקלע של הבונדסוור הגרמני, מותקנת כוונת טלסקופית (X3) המשולבת בידית נשיאה הדומה לזו המותקנת על ה-הקלר וקוך G36.
לצד מקלע MG5 שפותח כמקלע לשימוש כללי, ה-MG4 אומץ על ידי הבודסוור החל משנת 2005 כחלק מתוכנית שדרוג כללית ברחבי הכוחות המזוינים של גרמניה בשם "חי"ר העתיד" (IDZ).
מדינות משתמשות

גרמניה גרמניה - החל מ-2005 ה-MG4 משמש מקלע סיוע למחלקות החי"ר בבונדסוור, בנוסף הוא משמש כמקלע הרכוב של נגמ"ש הפומה.
דרום אפריקה דרום אפריקה
ספרד ספרד - נקלט החל מ-2007 בתור המקלע הסדיר של הצבא הספרדי.
פורטוגל פורטוגל
מאוריציוס מאוריציוס
מלזיה מלזיה - משמש החל מ-2006 את הכוחות המיוחדים ויחידות הנחתים של מלזיה.
ראו גם

FN Minimi
מקלע נגב
MG3
מקלע MG5
המקלע בגרסת הצבא הגרמני, עם כוונת טלסקופית וידית נשיאה.
איברהים עבד אלחלים

| --- | --- |

 לידה:  22 בנובמבר 1957 (בן 67) כפר מנדא, ישראל 
 ענף מדעי:  הנדסת אלקטרואופטיקה ופוטוניקה
 מקום מגורים:  נווה שלום (ואחת אל סלאם)
 מקום לימודים:  הטכניון, חיפה
 מנחה לדוקטורט:  ראול וויל ורוברט בסרמן
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, האוניברסיטה הטכנולוגית ננינג, סינגפור
 פרסים והוקרה:  עמית SPIE, המוסד הבריטי לפיזיקה, OPTICA. חבר סנאט אב"ג
 בת זוג:  פאתן
 צאצאים:  הישאם, אדהם
 
איברהים עבד אלחלים (בערבית: إبراهيم عبد الحليم; נולד ב-22 בנובמבר 1957 בכפר מנדא) הוא פרופסור מן המניין ביחידה להנדסת אלקטרואופטיקה ופוטוניקה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, והיה ראש היחידה בשנים 2007–2015. עבד אל חלים הוא ראש קבוצת מחקר המתרכזת בגבישים נוזליים, הדמיה אופטית קוהרנטית, הדמיה ספקטרו-פולארימטרית, חיישנים מבוססי ננו-פלסמוניקה, ועוד. במהלך עבודתו באוניברסיטה, הנחה עבד אלחלים עשרות תלמיד מחקר ותלמידי מוסמך ואירח משתלמים רבים מרחבי העולם.
ביוגרפיה

פרופסור איברהים עבד אלחלים נולד ב-22 בנובמבר 1957 בכפר מנדא להוריו סאלח ומרים. עבד אלחלים השלים לימודי תיכון בנצרת, ולמד לימודי תואר ראשון בפיזיקה בטכניון בשנים 1977-1981. בשנים 1981–1988 השלים בטכניון תעודת הוראה, תואר שני בפיזיקה ותואר שלישי בפיזיקה. בשנים 1988–1993 השתלם עבד אלחלים באוניברסיטאות בארצות הברית ובבריטניה. בשנים 1993–2005 היה עבד אלחלים חוקר בכיר בכמה חברות תעשייה אלקטרו-אופטית מובילות בישראל. החל מ-2005 הוא פרופסור באב"ג.
איברהים עבד אלחלים מתגורר בנווה שלום (ואחאת אל סלאם) מאז 2001. הוא נשוי לפאתן ואב להישאם ואדהם.
לימודים מתקדמים ופוסט-דוקטורט

בשנים 1982–1985 למד עבד אלחלים לימודי מוסמך במחלקה לפיזיקה של הטכניון, וחקר את התכונות האופטיות של גבישים נוזליים כירליים בהנחית ראול וויל ולוסיאן בן-גיגי.
בשנים 1985 - 1988 היה עבד אלחלים תלמיד מחקר בטכניון וחקר אי-יציבויות מבניות של חומרים אמורפיים תחת קרינת לייזר רציפה, בהנחית ראול וויל ורוברט בסרמן.
לאחר סיום הדוקטורט, השתלם עבד אלחלים בשנים 1988–1991 באוניברסיטת קולורדו בדנבר, ארצות הברית, וחקר גבישים נוזליים אלקטרוקליניים.
בשנים 1991–1993 השתלם עבד אלחלים באוניברסיטת סאותהמפטון, בריטניה, וחקר אפנון אור אקוסטו-אופטי בסיבים אופטיים או בהתאמה אליהם.
בשנים 2000–2001 נטל עבד אלחלים הפוגה מעבודתו בתעשייה, ועבד כמרצה וחוקר במרכז לשכבות דקות של אוניברסיטת מערב סקוטלנד, פייזלי, בריטניה, בתחומי המיקרוסקופיה, אינטרפרומטריה והאפנון על ידי גבישים פוטוניים.
תעשייה ויזמות

בשנים 1993–2005 פעל עבד אלחלים כחוקר בכיר בכמה חברות תעשייה אלקטרו-אופטית מובילות בישראל. בשנים 1993–2000 היה עבד אלחלים פיזיקאי בכיר בקבוצה האופטית של קיי.אל.אי.-טנקור, חברה בתחום בקרת הייצור בתעשיית המיקרואלקטרוניקה. בשנים 2001–2004 ניהל עבד אלחלים את קבוצת הגבישים הנוזליים בחברת ג'י,דבליו.אס - פוטוניקה. בשנת 2005 היה המדען הראשי של חברת נובה מכשירי מדידה, הפועלת אף היא בתחום בקרת הייצור בתעשיית המיקרואלקטרוניקה.
בשנת 2014 הקים איברהים עבד אלחלים יחד עם בנו הישאם עבד אלחלים את חברת ההזנק פוטוניקסיס המתמחה בהתקנים אופטיים וחיישנים מבוססי פלסמוניקה.
בשנת 2019 יסד עבד אלחלים את חברת ההזנק פוטוליקסיס המתמחה בהתקנים של גבישים נוזליים בתחום הספקטרלי והפולרימטרי וביישומיהם.
אקדמיה

לאור ניסיונו האקדמי והתעשייתי העשיר החל עבד אלחלים את דרכו האקדמית ב-2005 כפרופסור חבר ביחידה להנדסת אלקטרואופטיקה ופוטוניקה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, והקים בה קבוצת מחקר שהתפתחה במהירות. בנוסף לניהול קבוצת המחקר כיהן עבד אלחלים בשנים 2007–2015 כראש היחידה. מחקרי קבוצת המחקר התרכזו בגבישים נוזליים, הדמיה אופטית קוהרנטית, הדמיה ספקטרו-פולארימטרית לגילוי סרטן עור, פיתוח חיישנים מבוססי ננו-פלסמוניקה, ועוד. עבד אלחלים וקבוצתו זכו במהלך השנים ב-28 מענקי מחקר מגופים וקרנות בישראל, מקרנות דו-לאומיות עם מגוון מדינות, ומהאיחוד האירופי.
במקביל לעבודתו באוניברסיטת בן-גוריון, החל מ-2011 עבד אלחלים הוא מדען בכיר אורח באוניברסיטה הטכנולוגית ננינג אשר בסינגפור.
תלמידים ומשתלמים

פרופסור איברהים עבד אלחלים הנחה 27 תלמידי תואר שני, ו-15 תלמידי תואר שלישי, כמו-כן אירח עבד אלחלים בקבוצתו 17 משתלמים מרחבי העולם. רשימת תלמידי המחקר שהנחה כוללת את אופיר אהרון, אלינה קרבצ'בסקי, עטף שעלבני, אבנר ספרני, מיכאל ניי, מירי גילבאואר, אסי סולודר, יגאל בלין, מרוואן אבולייל, סיוון אייזיקס, מוחמד אבו טועמה, איברהים וותד, אמיר אייזן, אנדריי נזרוב ואאבה בג'ג'. חלק מתלמידיו מכהנים כמרצים או פרופסורים במוסדות אקדמיים בארץ ובחו"ל.
פרסומים ופטנטים

איברהים עבד אלחלים הוא מחבר שותף של שני ספרים, מחבר פרק ב-8 ספרים, פרסם עם שותפיו 199 מאמרים שהתפרסמו בכתבי-עת לאחר בקורת עמיתים, הציג 43 עבודות בכנסים, הרצה 70 הרצאות מוזמנות בכנסים, ותרם 85 פוסטרים או מאמרים לספרי כנסים.
בנוסף, עבד אלחלים הוא הממציא או אחד הממציאים על 20 בקשות פטנטים שהוגשו ברחבי העולם וחלקם נרשמו כפטנטים, ועל יותר מ-17 בקשות פרוביזוריות.
תפקידים חברויות וכיבודים

בין השאר, ב-2010 מונה עבד אלחלים לעמית החברה הבינלאומית להנדסה אופטית, ב-2004 מונה לעמית במוסד הבריטי לפיזיקה, וב-2015 מונה לחבר בכיר באופטיקה, לשעבר החברה האופטית של אמריקה(OSA). בשנת 2016 מונה איברהים עבד אלחלים לפרופסור מן המניין ולחבר בסנאט אוניברסיטת בן-גוריון.
הערות שוליים

1 2 3  הישאם עבד אלחלים, פרופסור איברהים עבד אלחלים, ‏21.11.2022
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  איברהים עבד אל חלים, קורות חיים מקצועיים ורשימת פרסומים, ‏1.1.2021
↑  I. Abdulhalim, L. Benguigui, R. Weil, Light Transmission Measurements in the Liquid Crystal SMC
Phase of DOBAMBC at Normal Incidence, J. De Phys. 46, 1985, עמ' 1429
↑  I. Abdulhalim, R. Beserman, Yu. L. Khait, R. Weil, Laser Induced Structural Instabilities in
Amorphous Materials, Appl. Phys. Lett. 51, 1987, עמ' 1898
↑  I. Abdulhalim etal, Optically Addressed Electroclinic Liquid
Crystal Spatial Light Modulator With an a-Si:H Photodiode, J. Non. Cryst. Solids 115, 1989, עמ' 96
↑  I. Abdulhalim etal, High Power,
Short Pulse Acousto-Optically Q-Switched Fibre Laser, Optics Commu. 99, 1993, עמ' 355
↑  I. Abdulhalim, Spectroscopic Interference Microscopy Technique for Measurement of layer
Parameters, Meas.Sci.Technol. 12, 2001, עמ' 1996-2001
↑  צורי דאר, חברת Photonics GWS השלימה גיוס של 3 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 21 בינואר 2004
↑  I. Abdulhalim, Optical sensor based on multilayered plasmonic structure comprising a nanoporos metallic layer, US patent No. 10,048,200
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איברהים עבד אלחלים".
כיתן

| --- | --- |


חנות של רשת כיתן
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1945–הווה (כ־80 שנה) 
  
 www.kitan.co.il
טקס הנחת אבן הפינה למפעל כיתן דימונה, 9 בפברואר 1958
מפעל כיתן הנטוש 2024
כיתן היא רשת חנויות המתמחה בשיווק מצעים, מוצרי טקסטיל, וכלי בית בבעלות קבוצת גולף א.ק.. החברה החלה את דרכה כיצרן אריגים וטקסטיל ובבעלותה היו מספר מפעלים שהעסיקו אלפי עובדים.
היסטוריה

בית חרושת כיתן בדרך פנחס רוזן בתל אביב נוסד בשנת 1945 על ידי זלמן ירושלמי. בראשית 1950 נסגר המפעל לצורך התארגנות מחדש ואיחוד עם אריגי ציונה. במפעל הועסקו כ-80 עובדים. באפריל-מאי 1950 נפתח המפעל מחדש עם 150 נולים חדשים. בספטמבר 1950 התאחד כיתן עם מספר חברות אחרות.
ב-1958 החברה הייתה שותפה בהקמת תשלובת של מפעלי טקסטיל בדימונה בשותפות עם "החברה המרכזית למסחר והשקעות". בה פעלה כל שרשרת הייצור מהחוט ועד מוצרי האופנה המוגמרים. טקס הנחת אבן הפינה לתשלובת נערך ב-9 בפברואר 1958. תחילה נפתחה מתפרה, במקום המפעל בתל אביב שנסגר, ואחר כך בית אריגה ומטוויה. בשנת 1962 העסיקה התשלובת כבר 900 עובדים והיא החלה לקולט 400 עובדים נוספים. בהמשך נכנסו כשותפים להשקעה בתשלובת חברת "סהר השקעות" ובנק דיסקונט. ב-1964 גם ממשלת ישראל הזרימה לו כסף נוסף ורכשה מניות באמצעות הבנק לפיתוח התעשייה. בשנת 1971 רכשה החברה המרכזית את השליטה במפעל, ובניהול גדליה דורון החברה עבר לאיזון תקציבי והחלה להרוויח. בשנת 1972 רכש קונצרן כלל את הבעלות בחברה המרכזית, ו"כיתן-דימונה" עבר לבעלות הקונצרן. באותה שנה דווח כי אחת מכל שלוש משפחות בדימונה מתפרנסות ממפעל כיתן.
בשנת 1973 אוחד מפעל כיתן דימונה עם מפעל "טקסטיל בית שאן-נצרת" שגם היה בבעלות קונצרן כלל. בעקבות האיחוד נסגרה המחלקה לייצור אריגים בבית שאן ועובדיו פוטרו. הממשלה שילמה לכיתן 2 מיליון ל"י לחודש תמורת הפעלת המפעל. החברה גם במפעל בנצרת עילית. מפעל זה והמפעל בבית שאן נסגרו בסוף שנות ה-90.
בשנת 1990 הקימה "כיתן" חברת־בת בגרמניה לשיווק מוצריה.
בשנת 2007 הקימה כיתן מתפרה במצרים, באותה עת עוד היו בדימונה 550, מהם 450 עובדי ייצור עוד קודם העבירה חלק מהייצור לקבלני משנה בירדן. בעקבות חתימת הסכם הסחר חופשי עם מדינה זו. בעקבות אירועי האביב הערבי סגרה כיתן את הפעילות במצרים וירדן.
ביולי 2012, רכש האוליגרך לן בלווטניק את חברת האם של כיתן - כלל תעשיות. מספר חודשים אחר כך החליט לסגור את המפעל בדימונה שבשיאו העסיק כ-2000 עובדים. בשלב זה, לאחר שצבר במהלך השנים הפסדים רבים, נותרה בו פעילות האשפרה בלבד ו-40 עובדיו פוטרו.
ביולי 2016, מכרה כלל תעשיות את מתחם כיתן בדרך פנחס רוזן בצפון תל אביב תמורת 180 מיליון שקל. בשטח היה במקור מפעל של החברה ואחר כך היא הקימה עליו מתחם חנויות. במקום מוקם פרויקט מגורים.
במרץ 2020, רכש איש העסקים ג'ורג' חורש מכלל תעשיות את השטח של מפעל כיתן בדימונה תמורת 105 מיליון שקל.
רשת החנויות

בשנת 1986 רכשה כיתן חלק מנכסי חברת "אתא" שפשטה את הרגל, בהם את רשת חנויות "טתה" וזיכיון הייצור והשיווק בישראל של המותג "ליווייס" של חברת לוי שטראוס ושות'. על בסיס רשת חנויות "טתה" הוקמה רשת חנויות האופנה לגברים ונשים "גולף". החנות הראשונה נפתחה באוקטובר 1987, וגדלה תוך שנה וחצי לרשת בת 13 חנויות. שבמקביל נסגרו החנויות המקוריות שהפעילה רשת "טתה", שהיו קטנות יחסית ומוקמו בחזית המסחרית של רחובות במרכזי הערים. פעילות המותג "ליווייס" אוגדה בחברת בת בשם "טנגו" שכלל מפעל ייצור בכפר ירכא ורשת חנויות בישראל. "טנגו" הייתה גם בעלת רישיון לייצור ושיווק "ליווייס" באירופה. ב-2005 ויתרה "כיתן" על זיכיון "ליווייס", לאחר ירידה חדה בפופולריות שלו בישראל.
בהמשך הרשת התרחבה לתחומי פעילות נוספים והתארגנה מחדש תחת חברת החזקות בשם קבוצת גולף א.ק., שהיא בבעלות חברת האם כלל תעשיות, והונפקה בבורסת תל אביב בשנת 2000. במסגרת זו הוקמה רשת חנויות "כיתן" לשיווק מוצרי מפעלי החברה, בעיקר מצעים. בינואר 2002 מותגה רשת "כיתן" מחדש תחת השם "רשת גולף אנד קו." שהחלה לשווק גם מוצרי טקסטיל לבית, כלי מטבח ושולחן, ריהוט, כלי אמבט ומוצרים נוספים לבית. שש שנים אחר כך, ב-2008, החליטה החברה האחות "כיתן תעשיות" להקים שוב רשת חנויות תחת המותג "כיתן" לשיווק מוצריה.
בשנת 2014 רכשה "קבוצת גולף א.ק." את החברה האחות "כיתן תעשיות", לאחר שזו סגרה את כל פעילות הייצור שלה, וכל המוצרים של רשת החנויות שלה החלו להיות מיובאים מקבלני משנה ברחבי העולם. מאז רשת "כיתן" פועלת שוב תחת "קבוצת גולף א.ק.".
קומברס

| --- | --- |


מרכז הפיתוח של קומברס לשעבר ברעננה
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה בפירוק
 בורסה:  נאסד"ק (CMVT) 
 מוטו:  Enabling Network Software
 מייסדים:  בועז משעולי, קובי אלכסנדר, יחיעם ימיני
 תקופת הפעילות:  1982–2010 (כ־28 שנים) 
 מיקום המטה:  Woodbury 
 משרד ראשי:  וודברי, ניו יורק, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  טכנולוגיה
 מוצרים עיקריים:  שרתי תוכנות בתחום שירותי ערך מוסף (תא קולי, שירותי הודעות, מערכות חיוב, מערכות אינטרנט סלולרי) לתעשיית הטלקום
 הכנסות:  453 מיליון דולר (2011)
 יו"ר:  אדיר צבי
 מנכ"ל:  קובי אלכסנדר, מייסד ומנכ"ל עד 2006 אנדרי דהן, מנכ"ל 2006–2012 צ'ארלס בורדיק, מנכ"ל
 עובדים:  7,400 (2007)
 
בועז משעולי מציג את מערכת "טרילוג" בחברת אפרת, 1986
קומברס הייתה חברת טכנולוגיה שנוסדה בישראל, אשר משרדה הראשי היה ממוקם בוויקפילד, מסצ'וסטס בארצות הברית. החברה עסקה בפיתוח ושיווק של תוכנות תקשורת. החל משנת 2015 פורקה החברה ונכסיה נמכרו.
היסטוריה > תחילת הדרך

החברה החלה לפעול בשנת 1981 בארצות הברית על ידי בועז משעולי, קובי אלכסנדר וגיסו פרופסור יחיעם ימיני. הרעיון הטכנולוגי שאותו פיתחו היה להעביר את ממשק המשתמש במחשב מטקסט כתוב לדיבור, כך שהוא יהיה ידידותי יותר למשתמש, באמצעות שימוש בטלפון. השלושה גייסו כחצי מיליון דולר מחסכונות והלוואת ועבדו על הפיתוח הטכנולוגי ובניית תוכנית עסקית במשך שנתיים. בשלב זה החליטו לגייס אנשי פיתוח ולהקים חברה בישראל.
בדצמבר 1982 ייסדו השלושה בתל אביב את חברת "אפרת טכנולוגיה עתידית", חברת תדיראן השקיעה בחברה תמורת 10% מהמניות, והיא קיבלה מענקים מקרן בירד ולשכת המדען הראשי. בועז משעולי וקובי אלכסנדר מונו כמנכ"לים משותפים, כאשר אלכסנדר היה אחראי על הניהול הפיננסי והפיתוח העסקי של החברה, ומישעולי על המחקר והפיתוח הטכנולוגי. "אפרת" הייתה בין החברות הראשונות בישראל שחילקה מניות ואופציות לעובדים והנהיגה שעות עבודה גמישות.
בשנת 1986 הוקמה חברת "קומברס טכנולוג'י" (Comverse Technology, Inc) בארצות הברית, ו"אפרת" הפכה לחברת בת שלה. בסוף 1986 קומברס הפכה לחברה ציבורית כאשר מניותיה הונפקו בבורסת נאסד"ק האמריקאית והיא גייסה 7 מיליון דולר, כולל חצי מיליון מבנק ההשקעות שירסון (Shearson), בה עבד קובי אלכסנדר לפני שהקים את החברה. היישום הראשון שפיתחה החברה היה מערכת תא קולי, שנמכרה בתחילה לארגונים כפתרון מזכירה אלקטרונית ארגוני בשם "טריילוג". ובשנת 1986 הצליחה למכור 25 מערכות בעיקר בארצות הברית. בישראל הותקנה המערכת בין השאר בבורסת היהלומים הישראלית ובמשרד הביטחון.
בשנת 1988 עזבו בועז משעולי ויחיעם ימיני את קומברס, קובי אלכסנדר רכש את החזקתם והפך לבעל השליטה היחיד בחברה. באותה שנה השיקה את שירות "טֵלֵמֶסר" בישראל, קווי מידע קולי בהם מסופק מידע לפונים בתחומים שונים, דוגמת לוח מודעות קולי למכירת רכב.
היסטוריה > מסטארט אפ לתאגיד בינלאומי

בסוף שנות השמונים נכנסה לשוק האירופי ויפן באמצעות שישה מפיצים מקומיים בארצות שונות, ביניהם חברת נוקיה. פריצת הדרך של החברה הגיעה בשנת 1990, כאשר זכתה במכרז של הדואר הגרמני לאספקת 100,000 תאים קוליים למערכת הטלפון הסלולרי של החברה, תמורת 10 מיליון דולר. בשנת 1991 הכנסות החברה הגיעו ל-21 מיליון דולר והרווח השנתי היה 3 מיליון דולר, היא העסיקה 150 עובדים מתוכם 110 בישראל. בשנת 1992 רכשה את חברת סטארטל מארצות הברית וחתמה על הסכם הפצה ושיווק עם חברת AT&T.
בשנת 1997 רכשה החברה את "בוסטון טכנולוג'י" תמורת 850 מיליון דולר במניות קומברס. "בוסטון טכנולוג'י" הייתה המתחרה העיקרית של קומברס והייתה מובילה באספקת תאיים קוליים למערכות טלפון קווי, לעומת קומברס שהתמקדה בחברת טלפון סלולריים. ביחד שתי החברות שלטו על יותר מ-50% מהשוק העולמי. בשנים 1999–2000 רכשה 5 חברות והרחיבה את קו המוצרים שלה. בין החברות שרכשה הייתה חברת הסטראט אפ הישראלית אקסלינק, שנרכשה בעסקת מניות בסכום של כ-530 מיליון דולר. אקסלינק הוקמה ב-1998 על ידי רוני צארום, ששימש כמנכ"ל החברה, ואילון תירוש, ששימש כסמנכ"ל השיווק והפיתוח העסקי. אקסלינק פיתחה WAP Gateway, מרכיב המאפשר המרה של פרוטוקולי האינטרנט בפרוטוקול ה-WAP. המוצר של אקסלינק הוא נתב, שהיה בין הראשונים שאיפשרו גישה לאינטרנט מרשת הטלפון הסלולרית. בסוף 1999 ביצעה אקסלינק גיוס שני בסכום של 4 מיליון דולר, לפי שווי של 17 מיליון דולר בלבד. העסקה הייתה אחת הגדולות בישראל בשיאה של בועת הדוט-קום.
בשנת 2001 מיקם הירחון ביזנסוויק את קומברס במקום השישי מתוך חמישים החברות בעלות הביצועים הטובים ביותר בתחום התקשורת בעולם, ומחזור המכירות השנתי של החברה הגיעו ל-1.2 מיליארד דולר. בשנת 2002 קומברס רכשה את חברת אודיגו הישראלית ושילבה את המוצר שלה במוצרי החברה. באותן שנים הרחיבה את עסקיה לשוק האינטרנט הסלולרי.
היסטוריה > משבר ופירוק

ב-29 ביולי 2006, הוגש כתב אישום נגד אלכסנדר ומנהלים אחרים בחברה, בגין עבירות מרובות של קשירת קשר לביצוע מעשי מרמה (כולל מרמה במניות, בתקשורת אלקטרונית ובמשלוח דואר) וכן עבירות אחרות, בשל בקדייטינג באופציות שהעניקה לו קומברס. כתוצאה מהסתבכות הזו קומברס לא הגישה דוחותיה בזמן לרשות ניירות הערך האמריקאית, וב-1 בפברואר 2007, הופסק מסחר מניית החברה בבורסת נאסד"ק ובו זמנית הוצאה מרשימת S&P 500 ונאסד"ק 100.
בסוף 2007, השלימה קומברס את איחוד הנהלת קומברס אינק הישראלית עם חברת האם האמריקאית קומברס טכנולוג'י, ואת העברת המטה הניהולי של קומברס לארצות הברית.
בשנת 2011, חזרה קומברס להיסחר ברשימה הראשית של נאסד"ק ובכך שמה סוף לפרשת הבקדייטינג.
בדצמבר 2014 העתיקה קומברס את משרדיה בישראל, אשר עד אז שכנו באזור התעשייה רמת החייל, לבניין חדש באזור התעשייה הצפוני של רעננה.
באפריל 2015 נמכרה חטיבת הבילינג של קומברס לאמדוקס תמורת 272 מיליון דולר. ביולי 2015 הועברה במיקור חוץ פעילות הפיתוח של החברה לחברת טק מהינדרה ההודית.
בספטמבר 2015 שינתה החברה את שמה ל-Xura. במאי 2016 נמכרה XURA לקרן השקעות בארצות הברית בשם סיריל קפיטל תמורת 643 מיליון דולר. בדצמבר 2016 רכשה Xura את חטיבת Mitel Mobility של חברת Mitel Networks Corporation תמורת כ-400 מיליון דולר, ואת חברת Ranzure Networks כדי לבנות חברה המספקת טכנולוגיות לתמיכה ברשתות טלקום בשירותי 5G. החברה הממוזגת שינתה את שמה ל"מבניר" (Mavenir).
מבנה בעלות וחברות בת

חברת "קומברס טכנולוג'י" (Comverse Technology, Inc) פעלה כחברת החזקות שתחתיה פעלו מספר חברות:
"קומברס נטוורק סיסטמס" - Comverse Network Systems (במקור חברת "אפרת טכנולוגיה עתידית"), הייתה ההחזקה העיקרית שפיתחה את הטכנולוגיה להקלטה דיגיטלית של קול, שנמכרה כמערכות תא קולי לחברות טלקום ברחבי העולם. בהמשך קוצר שם החברה ל"קומברס".
"ורינט מערכות" - הוקמה כחברת בת של "קומברס טכנולוג'י" בשנת 1998 כשפוצלה מ"קומברס נטוורק סיסטמס" בשם "קומברס מערכות מידע" (Comverse Infosys). החברה הונפקה בשנת 2002 בנאסד"ק בשם "ורינט מערכות". החברה השתמשה בטכנולוגיית הקלטה הדיגיטלית לפיתוח יישומים לצרכים עסקיים וביטחוניים. מערכות הקלטה המשמשות בעיקר למרכזי שירות ומערכות שמשמשות לגופי מודיעין וביטחון. בשנת 2013, לאחר שנמכרו כמעט כל נכסי חברת האם "קומברס טכנולוג'י", ו"ורינט" נותרה ההחזקה היחידה שלה, מוזגו שתי החברות. בעלי המניות של "קומברס טכנולוג'י", קבלו מניות שוות ערך בוורינט. העסקה נעשתה כדי לחסוך בעלויות כפולות של מטה ודירקטוריון בשתי חברות ציבוריות.
"אולטיקום" (Ulticom) - החברה נרכשה על ידי קומברס בשנת 1995 תמורת 20 מיליון דולר, ועסקה בפיתוח תוכנה המאפשרת לחברות טלקום להעניק למנוייהן שירותי ערך מוסף שונים, דוגמת שירות "עקוב אחרי" ושירותי טלפוניה משולמים מראש למפעילים סלולריים. באפריל 2000 הונפקה בנאסד"ק וגייסה 55 מיליון דולר לפי שווי של 490 מיליון דולר. כחצי שנה לאחר הנפקתה הראשונית בבורסת הנאסד"ק, בשיא בועת הדוט-קום, שווי השוק של החברה הגיעה ל-1.8 מיליארד דולר, הצליחה לגייס 212 מיליון דולר נוספים, מתוכם הגיעו 70 מיליון דולר לבעלי מניותיה בהצעת מכר. בשנת 2010, נמכרה תמורת 90 מיליון דולר בלבד.
"סטארהום" (Starhome) הוקמה ב-1999 כחברת הזנק פנימית בקומברס המספקת טכנולוגיית נדידה סלולרית (Roaming) ופתרונות למפעילי סלולר עבור לקוחות העוברים ממפעיל למפעיל. החברה התחילה למכור מערכות ב-2001, וב-2004 השלימה סבב גיוס הון בהיקף של 20 מיליון דולר. בשנת 2012 נמכרה לקרן ההשקעות פורטיסימו קפיטל תמורת 80 מיליון דולר.
"קומסור" - קרן ההון סיכון של קומברס ואיל ההון ג'ורג' סורוס שהוקמה בשנת 1997 (שם החברה הוא שילוב של קומברס וסורוס).
לקריאה נוספת

גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "עלייתה ונפילתה של ספינת הדגל הטכנולוגית הישראלית", עמ' 176–181