stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהדות ברסלאו
מוסדות מרכזיים

קהילת ברסלאו הקימה מוסדות ציבור וחינוך, ביניהם בית החולים היהודי המודרני הראשון בגרמניה. התבלט במיוחד בית המדרש לרבנים של הרב זכריה פרנקל, שהוקם בשנת 1854 והיה הראשון מסוגו בגרמניה, שילב לימודי יהדות ברוח קונסרבטיבית עם לימודים כלליים לקראת התואר דוקטור. בית המדרש נסגר בהוראת הגרמנים בשנת 1938.
בברסלאו הוקמו גם כמה בתי כנסת מפוארים:
בית הכנסת 'החדש' - הוא החל להיבנות בברסלאו בשנת 1865 ונחרב בשנת 1938 בליל הבדולח, והיה מבתי הכנסת הגדולים והמפוארים ביותר בגרמניה, ושימש בעיקר את הקהילה הליברלית בעיר;
בית הכנסת החסידה הלבנה, ששימש בעיקר את בני הקהילה ה'ייקית'
'השטיבל' - היה צמוד לבית הכנסת 'החסידה הלבנה', ושימש בעיקר את יהודי מזרח אירופה, ה'אוסטיודן', שכאמור היו אוכלוסייה ניכרת בעיר הניצבת סמוך לגבול בין פולין לגרמניה. ה'שטיבל' היה קטן יותר ופשוט יותר בסגנונו משני בתי הכנסת האחרים, בהתאמה לקהילה שהתפללה בו - קהילת מהגרים מה'מזרח' האירופי, שהייתה פחות מבוססת מקהילת המקור של ברסלאו. שני בתי הכנסת הסמוכים הללו, 'החסידה הלבנה' ו'השטיבל', שרדו את השואה, מכיוון שהיו סמוכים לבתי מגורים ועל כן בליל הבדולח ניצלו משריפה.
גורל יהודי הקהילה בשואה

עם עליית הנאצים לשלטון גברו ההתפרעויות ופעילים יהודים צעירים במפלגה הסוציאל-דמוקרטית נרצחו. כבר לפני חרם האחד באפריל 1933 חדרו אנשי ס"א לבניין בית-המשפט המחוזי וגירשו בכוח שופטים ועורכי-דין יהודים. חוקי ההפליה של השלטון נגד היהודים הוצאו לפועל במלוא חומרתם. במרוצת הזמן נאלצו הסוחרים היהודים, בלחץ החרם הרשמי והבלתי רשמי, לחסל את עסקיהם או שהללו נכללו באריזציה הרשמית. משנה לשנה גדל מספר העובדים היהודים המפוטרים.
גורל יהודי הקהילה בשואה > ליל הבדולח

בליל הבדולח נהרסו כל בתי הכנסת בעיר, כולל בית-הכנסת הליברלי ('בית הכנסת החדש') המפואר. בעקבות המעצרים והפגיעות בנפש וברכוש גברה ההגירה, ועד אמצע 1939 ירד מספר היהודים בכמחצית (10,309 נפש).
גורל יהודי הקהילה בשואה > תגובות פנימיות בקהילה

ההתדרדרות במצבם של יהודי ברסלאו הובילה גם שינויים פנימיים בתוך הקהילה, שנבעו מתגובות למצב וניסיון להתמודד עמו. במטרה להתמודד עם קשיי התקופה, הנהגת הקהילה הרחיבה את רשת מרכזי ההכשרה וההסבה המקצועית כדי לקדם את העלייה לארץ-ישראל וההגירה. בברסלאו ניכרה באותן השנים עלייה בכוח התנועה הציונית בתוך הקהילה, כתגובה למאורעות. כך חל גידול מתמיד במספר התלמידים שלמדו בבית הספר הציוני שהוקם בשנת 1920, וכן בני נוער רבים הצטרפו לתנועות הנוער החלוציות שבעיר. לאחר פרסום חוקי נירנברג בסוף 1935 הושווה מספר הנציגים הציונים בוועד הקהילה למספר הנציגים הליברלים, נוכח גידול בכוח השפעת הציונים על חברי הקהילה. שני העיתונים היהודיים שיצאו לאור בעיר בחל משנת 1924 – ביטאון הקהילה (Gemeindeblatt Jüdisches Breslauer), ו'העיתון היהודי למזרח גרמניה' (Jüdische Zeitung für Ostdeutschland), תרמו לחיזוק התודעה היהודית ולעמידה הנפשית של היהודים נוכח האנטישמיות הגואה.
גורל יהודי הקהילה בשואה > השילוחים להשמדה

ב-31 במרס 1941 עדיין נותרו בברסלאו 9,184 יהודים. בספטמבר אותה שנה רוכזו רובם ב'בתי יהודים' מיוחדים, ובנובמבר הוחל בהעברת היהודים למחנות מעבר זמניים בשלזיה. בין המגורשים היו מורים, והם ניסו לקיים מסגרת לימודים גם בתנאי המחנה, ואולם, כעבור ימים מספר הופסק הניסיון, עם שילוח המגורשים למזרח. מאז תכפו גירושים ישירים מברסלאו, רובם אל מחנות ההשמדה ומיעוטם לגטו טרזינשטט. מתוך כ-2,500 המגורשים לטרזינשטט שרדו כ-160 בלבד.
לאחר השואה

בשנות המלחמה נותרו בעיר כ-150 יהודים, כמעט כולם בזכות בני זוגם הארים. אחרי כיבוש ברסלאו בידי הצבא האדום וסיפוחה לפולין התרכזו בעיר כ-10,000 יהודים, רובם ככולם פליטים ממזרח אירופה, וזמן מה חודשה פעילותם של מוסדות הקהילה. אך ב-1968 מנהיגה של המפלגה הקומוניסטית הפולנית, גומולקה, איפשר ליהודים לעזוב את פולין, רוב יהודי ורוצלב ניצלו אפשרות זאת. כיום מתגוררים בוורוצלב כ-70 יהודים בלבד.
הנצחת הקהילה

בוורוצלב כיום ישנם מספר אופני הנצחה לקהילה היהודית שאיננה עוד, מהם ייחודיים למקום.
בברסלאו הוקם מוזיאון לזכר החיים היהודים שנגדעו, ובו אף בית כנסת.
בברסלאו יצא סרט על הקהילה היהודית שאיננה, בשם "אנחנו יהודים מברסלאו" ("Wir sind Juden aus Breslau"). הסרט מתמקד בשנים-עשר ניצולים יוצאי הקהילה, שהיגרו לישראל, לארצות הברית ולמקומות נוספים, ובאמצעות סיפורם האישי משחזר את קורותיה של הקהילה. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בברסלאו בנובמבר 2016, סביב אירועי הזיכרון לליל הבדולח בעיר.
בשנים האחרונות נערכת ב-9 בנובמבר, בליל הזיכרון לליל הבדולח, צעדת זיכרון בעיר להנצחת חורבנה של הקהילה. הצעדה יוצאת מרחבת בית הכנסת 'החסידה הלבנה', ששרד את השואה, עוברת ברחובות היהודיים הריקים מתושביהם המקוריים, ומסתיימת ברחבת בית הכנסת 'החדש' של ברסלאו, שנחרב בליל הבדולח. הצועדים נושאים נרות זיכרון בידיהם, ובמהלך הצעדה נישאים דברים לזכר הקהילה, בטקס קצר שנערך במקום.
בברסלאו ישנם לוחות זיכרון לזכר הקהילה היהודית שחייתה בעיר, שהבולט שביניהם הוא לוח הזיכרון שניצב על חורבותיו של בית הכנסת 'החדש', שנחרב בליל הבדולח.
בעיר קיימים גם אתרי הנצחה שונים, שאינם קשורים בהכרח לגורל יהודי הקהילה, אלא לכלל יהודי אירופה בשואה, כמו אתר הנצחה ללוחמי מרד גטו ורשה שהוקם בעיר.
ראו גם

בית המדרש לרבנים בברסלאו
בית הכנסת החסידה הלבנה
לקריאה נוספת

Till van Rahden: Juden und andere Breslauer. Die Beziehungen zwischen Juden, Protestanten und Katholiken in einer deutschen Großstadt von 1860 bis 1925. Vandenhoeck & Ruprecht, Göttingen 2000, ISBN 3-525-35732-X, עמוד 111.
הערות שוליים

↑  הסדרה "קהילות ישראל באירופה", באתר www.hebrewbooks.org, ‏13/2/2017
↑  שמעון ברנפלד, ספר הדמעות ב, הוצאת אשכול, ברלין תרפ"ד, עמ' רעט–רפא; דוד תמר, דמותו הרוחנית של ר' ישראל איסרלין, סיני ל"ב (תשי"ג). אזכור לתוצאות עלילה זו נשמר גם בתרומת הדשן, פסקים ותשובות, סימן סט.
↑  דב ברילינג, חורבן יהדות אירופה לפני 500 שנה, דבר, 23 ביולי 1950
1 2 3 4 5 6  יד ושם, אודות הקהילה ב'יד ושם', באתר http://www.yadvashem.org, ‏12/2/2017
↑  עליו ראו: רבי שלמה זלמן טיקטין, בלקסיקון הרבני "אישי ישראל".
↑  ראו: הרב יששכר המבורגר, באתר ויקיטקסט
↑  על-פי ה-The Encyclopedia of Jewish Life Before and During the Holocaust
↑  מה ראתה נוצרייה בשלאזיה, דבר, 13 בדצמבר 1938
↑  מרדכי רוטנברג, "האחד-עשר בספטמבר היהודי", ‏6/1/2017
יומן תלמיד בבית הספר היהודי בברסלאו, 1939-1938
מיצג הממחיש את אירועי ליל הבדולח, שהוצב במסגרת אירוע זיכרון לליל הבדולח בנובמבר 2016 בבית הכנסת 'החסידה הלבנה' בברסלאו
הצועדים ב'צעדת החיים' עוברים בסמטאות היהודיות בברסלאו, 9 בנובמבר, יום השנה לליל הבדולח, 2016
לוח זיכרון שהוצב על חורבות בית הכנסת 'החדש' בברסלאו, שנחרב בליל הבדולח
יחסי ארצות הברית – סינגפור

| יחסי ארצות הברית – סינגפור |
| --- | --- |
ארצות הברית: סינגפור


ארצות הברית: סינגפור
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 719.20
אוכלוסייה
346,514,652: 5,854,954
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 501,428
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,960: 85,642

פגישה בין ראש ממשלת סינגפור, לי קואן יו לנשיא ארצות הברית, רונלד רייגן, 1982
פגישת טראמפ וראש ממשלת סינגפור, לי הסיין לונג
יחסי ארצות הברית–סינגפור הם היחסים הבילטרליים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין רפובליקת סינגפור.
סינגפור וארצות הברית חולקות מערכת יחסים קרובה מאוד ומצוינת.
על פי דו"ח המנהיגות הגלובלית של ארצות הברית, 77% מסינגפור אישרו את הנהגת ארצות הברית תחת ממשל אובמה בשנת 2010, אלא שדירוג זה ירד מעט עד ל-75% בשנת 2011, אך עדיין נשאר אחד מן הדירוגים הגבוהים ביותר מתוך כל המדינות שנבדקו באזור הפסיפי של אסיה.
היסטוריה

ארצות הברית פתחה לראשונה קונסוליה בסינגפור בשנת 1836, כאשר האי היה חלק מיישובי המצרים של האימפריה הבריטית.
סינגפור וארצות הברית מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים מאז עצמאותה של סינגפור ב-1965. מאמציה של סינגפור לשמור על צמיחה כלכלית ויציבות פוליטית ותמיכתה בשיתוף פעולה אזורי תואמים את המדיניות האמריקנית באזור ויוצרים בסיס מוצק ליחסים ידידותיים בין שתי המדינות.
היסטוריה > פרשת הנדריקסון

אי. מייסון "האנק" הנדריקסון (יליד 1945), דיפלומט אמריקאי שנשוי לקצין שירות החוץ, אן דרז, כיהן כמזכיר הראשון של שגרירות ארצות הברית כשגורש מממשלת סינגפור במאי 1988.
לפני גירושו הוא ארגן לפרנסיס סאו ולפטריק סונג ביקור בוושינגטון, לפגישה עם פקידים אמריקנים בהסדר של הנדריקסון.
לאחר שובם, עצרה אותם סינגפור תחת חוק ביטחון הפנים. על פי הצהרותיהם של סאו וסונג, בזמן שהוחזק במעצר, טענה ממשלת סינגפור כי הנדריקסון ניסה להתערב בענייניה הפנימיים של סינגפור על ידי טיפוח אנשי האופוזיציה ב"קונספירציה מרקסיסטית".
סגן ראש הממשלה הראשון, גו צ'וק טונג, טען כי הקונספירציה לכאורה של הנדריקסון הייתה יכולה להוביל לבחירתם של 20 או 30 פוליטיקאים של האופוזיציה לפרלמנט, אשר לדבריו עלול להוביל לאפקטים "נוראים", ואולי גם להדחת ממשלת סינגפור.
בעקבות גירושו של הנדריקסון, שיבחה מחלקת המדינה האמריקנית את הופעתו בסינגפור והכחישה כל מעשה לא ראוי שלו. בתגובה, מחלקת המדינה גירשה גם את רוברט צ'ואה, דיפלומט סינגפור בכיר בדרגה שווה למייסון, מוושינגטון.
סירובו של משרד החוץ לנזוף בהנדריקסון, יחד עם גירוש הדיפלומט הסינגפורי, עורר מחאה בסינגפור על ידי הקונגרס הלאומי לאיגודים המקצועיים; הם נסעו באוטובוסים סביב שגרירות ארצות הברית, קיימו עצרת בהשתתפות ארבעת אלפים פועלים, ופרסמו הצהרה הקובעת כי ארצות הברית "חמקנית, יהירה ובלתי מהימנה".
מסמך של קרן מורשת העריך כי התגובה הציבורית הזועמת של סינגפור לפרשת הנדריקסון הייתה אולי תגובה לסיום הזכאות של סינגפור למערכת הסיוע הכללית של ההעדפות, אשר סיפקו פטורים ממכס על היצוא הסינגפורי לארצות הברית.
היסטוריה > פסגת ארצות הברית-קוריאה הצפונית בסינגפור (2018)

בשנת 2018 ערכה ארצות הברית בסינגפור את הפסגה בינה ובין קוריאה הצפונית. הפסגה התקיימה בין נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ למנהיג קוריאה הצפונית קים ג'ונג און ב-12 ביוני 2018 במלון "קפלה" באי סנטוסה בסינגפור. זו הייתה הפגישה הראשונה בין נשיא ארצות הברית מכהן לבין המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, על רקע שיפור שחל ביחסי ארצות הברית-קוריאה הצפונית. לאחר הפסגה הצהיר קים ג'ונג-און כי ארצו תפעל לפירוק מלא של חצי האי הקוריאני מנשק גרעיני. במהלך הפסגה נפגש טראמפ עם ראש ממשלת סינגפור, לי הסיין לונג שבירך את שני המנהיגים במכתבים נפרדים שנשלחו אליהם על התוצאה המוצלחת של הפסגה וייחל להצלחת שתי המדינות ביישום ההסכם שנחתם.
יחסים מסוגים שונים

במהלך פסגת איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה בשנת 2015, כאשר נשיא ארצות הברית ברק אובמה נפגש עם ראש ממשלת סינגפור לי הסיין לונג, תיאר אובמה את מצב היחסים הדו-צדדיים כ"מאוד חזקים".
יחסים מסוגים שונים > הסכם סחר חופשי

ארצות הברית וסינגפור חתמו על הסכם הסחר החופשי הדו-צדדי ב-6 במאי 2003; ההסכם נכנס לתוקף ביום 1 בינואר 2004. הגידול בהשקעה האמריקנית בסינגפור ומספר האמריקאים המתגוררים שם מרבים ומחזקים הזדמנויות ליצירת קשר בין סינגפור וארצות הברית. כמו כן, סינגפור היא מדינת VWP.
יחסים מסוגים שונים > יחסים צבאיים

לסינגפור יש יחסים צבאיים ארוכי טווח עם ארצות הברית. ארצות הברית מוכרת נשק לסינגפור ומספקת גישה לבסיסים שלה כדי לאמן את השירותים החמושים של סינגפור מחוץ למדינת עירם הקטנה.
על פי הסכם המסגרת האסטרטגית של ארצות הברית-סינגפור, מספר ספינות קרביות של חיל הים האמריקני נפרסות באופן סינכרוני לסינגפור.
יחסים מסוגים שונים > יחסים צבאיים > פעולות סיוע

בעקבות ההרס של חוף המפרץ של ארצות הברית על ידי הוריקן קתרינה, שלושה מסוקי CH-47 צ'ינוק סינגפוריים ושלושים ושמונה אנשי צוות של חיל האוויר המלכותי ממחלקת אימונים שבסיסו בגראנד פריירי, טקסס, סייעו בפעולות ההקלה החל ב-1 בספטמבר.
יחסים מסוגים שונים > חילופים אקדמאיים

בשנת 2011, נמנו יותר מ-4,300 סינגפורים הלומדים בארצות הברית, הנתון הגבוה ביותר מזה 10 שנים.
מספר הסטודנטים הסינגפורים הלומדים בארצות הברית גדל ב-7 אחוזים מאז 2010. אוניברסיטאות אמריקאיות עם מספר רב ביותר של סינגפורים הן בין היוקרתיות ביותר בה, הכוללות את אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת קורנל, אוניברסיטת סטנפורד, ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בנוסף למספר ההולך וגדל של סטודנטים הלומדים בארצות הברית, סטודנטים מקומיים רבים בסינגפור אף העדיפו ללמוד בבתי הספר האמריקאים. שגריר ארצות הברית בסינגפור, דייוויד אדלמן, אמר כי מספרם הגבוה של הסינגפורים הלומדים בארצות הברית משקף כי היחסים בין סינגפור לארצות הברית מעולם לא היו טובים יותר.
בשנת 2012, חתמו סינגפור וארצות הברית על מזכר הבנות (MOU) כדי לשפר את שיתוף הפעולה בחינוך בין שתי המדינות. זהו המזכר השני בין ארצות הברית וסינגפור בנושא חינוך.
המזכר הראשון שנחתם בשנת 2002 התמקד בעיקר בהוראה ובלמידה של השיטה המתמטית והמדעית של סינגפור. מזכר ההבנות לשנת 2012 הגביר את הוראת המתמטיקה והמדעים, פיתוח המורים ומנהיגות בית הספר, מחקרים חינוכיים ומחקרים השוואתיים.
ממשלת ארצות הברית מממנת מבקרים מסינגפור מדי שנה במסגרת תוכנית המנהיגות הבינלאומית למבקרים (IVLP).
ממשלת ארצות הברית מציעה פרסי פולברייט כדי לאפשר לפרופסורים אמריקאים נבחרים ללמד או לערוך מחקר באוניברסיטה הלאומית של סינגפור ובמכון הלימודי בדרום מזרח אסיה. הפרסים מעניקים מלגות לסטודנטים סינגפורים מצטיינים ללימודי תואר שני באוניברסיטאות אמריקאיות ולסטודנטים אמריקאים ללמוד בסינגפור. ה-EWC וארגונים אמריקאיים פרטיים, כמו קרן אסיה וקרן פורד, גם הם תומכים בחילופי סינגפורים.
ייצוג דיפלומטי

בנוסף לשגרירות סינגפור הממוקמת בוושינגטון הבירה, סינגפור מחזיקה בקונסוליה כללית בסן פרנסיסקו, קונסוליה בניו יורק (גם שירות קונסולרי אזורי במזרח קנדה לאחר סגירת הקונסוליה בטורונטו) וקונסוליות כבוד בשיקגו, מיאמי ויוסטון. כיום, בתפקיד שגריר סינגפור בארצות הברית מכהן אשוק מירפורי.
שגריר ארצות הברית לשעבר בסינגפור, סטיבן ג. גרין הוא הקונסול כבוד במיאמי בעוד היו"ר לשעבר של הוועדה הפדרלית לתקשורת, ניוטון נ' מינוו הוא קונסול הכבוד בשיקגו.
ארצות-הברית פתחה לראשונה את הקונסוליה בסינגפור, שהייתה אז חלק ממושבות המצרים הבריטיות, ב-1836, ומינתה את ג'וזף בלסטייה לתפקיד הקונסול.
שגרירות ארצות הברית בסינגפור הוקמה ב-4 באפריל 1966, תחת הנהגת שר האוצר, ריצ'רד ה. דונלד. קירק וגאר כיהן כשגריר ארצות הברית בסינגפור בין ספטמבר 2013 לינואר 2017.
דווח כי תפקיד השגריר בסינגפור הוצע לסגן היועץ לביטחון הלאומי של ארצות הברית לשעבר, קיי. טי. מקפרלנד; התפקיד דורש אישור על ידי הסנאט האמריקאי.
ראו גם

יחסי החוץ של ארצות הברית
ניקיטה (סדרת טלוויזיה, 2010)

| --- | --- |
פתיח הסדרה
פתיח הסדרה
 מבוסס על:  ניקיטה 
 סוגה:  דרמה   פעולה   מתח   ריגול
 יוצרים:  קרייג סילברסטין
 שחקנים:  מגי קיו   שיין וסט   לינדסי פונסקה   ארון סטנפורד   קסנדר ברקלי   מלינדה קלארק
 פרסים:  Teen Choice Award for Choice TV Actor Action 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  ניו ג'רזי 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  73 
 הפקה
 מפיק:  קרייג סילברסטיין 
 חברת הפקה:  האחים וורנר טלוויזיה 
 הפצה:  האחים וורנר טלוויזיה 
 אתר צילומים:  אוניברסיטת טורונטו 
 אורך פרק:  43 דקות
 שידור
 רשת שידור:  The CW 
 רשת שידור בישראל:  HOT3
 תקופת שידור מקורית:  9 בספטמבר 2010 – 27 בדצמבר 2013
 קישורים חיצוניים
 www.cwtv.com/shows/nikita
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ניקיטה (באנגלית: Nikita) היא דרמת ריגול אמריקאית ששודרה ברשות השידור האמריקאית The CW, בין השנים 2010–2013 והסתיימה עם עונה רביעית מקוצרת.
הסדרה מבוססת על הסרט הצרפתי "ניקיטה" (1990) והיא חידוש לסדרה המבוססת על אותו סרט בשם "ניקיטה", אשר שודרה בין השנים 1997–2001.
רקע

הסדרה מתמקדת בארגון סודי של הממשלה הנקרא "דיוויז׳ן" (Division). הארגון מגייס אנשים צעירים בעלי רקע פלילי וללא משפחה, מוחק את הראיות על חייהם הקודמים של המגויסים ומאמן אותם להיות מתנקשים. ניקיטה (מגי קיו) גויסה לארגון ופעלה בו כסוכנת מקצועית, אך ברחה ממנו לאחר שהבינה שהארגון הפך למושחת והחל להתנקש באנשים עבור כסף וללא צדק. לאחר עזיבתה, היא מנסה להפיל את הארגון. ניקיטה היא המגויסת הראשונה שברחה מהארגון, והארגון רודף אותה כדי שלא תגלה את סודותיו. מייקל (שיין ווסט), סוכן בדוויז'ן אשר מכיר את ניקיטה, מקבל עליו את המשימה לתפוס אותה מאת ראש הארגון פרסי. בינתיים, ניקיטה מכניסה סוכנת כפולה בשם אלכס אל תוך דוויז'ן, כמגויסת והיא עוזרת לה מבפנים.
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 22 | 22 | 9 בספטמבר 2010 | 12 במאי 2011 |
|  | 2 | 23 | 23 | 23 בספטמבר 2011 | 18 במאי 2012 |
|  | 3 | 22 | 22 | 19 באוקטובר 2012 | 17 במאי 2013 |
|  | 4 | 6 | 6 | 22 בנובמבר 2013 | 27 בדצמבר 2013 |
תקציר העלילה > עונה 1

בעונתה הראשונה של הסדרה, ניקיטה מנסה להשמיד את דויז'ן ולשם כך מכניסה לדוויז'ן את אלכס – סוכנת כפולה. מייקל, סוכן בכיר בדויז'ן שבינו לבין ניקיטה יש מתח מיני, מתמנה על ידי פרסי, מנהיג הדויז'ן להיות אחראי על תפיסת ניקיטה, הסוכנת הראשונה שברחה מהארגון.
מדי פרק אנו צופים כיצד אלכס, שמשמשת כחפרפרת של ניקיטה מעבירה לידיה מידע מסווג כדי לסכל את תוכניותיו של פרסי.
במהלך העונה אנחנו מגלים את מערכת היחסים שבין מייקל לניקיטה וגם קצת על עברו של מייקל..
בהמשך מגלים שגם גורמים בממשלה (שכביכול משתמשים בדויז'ן למטרותיהם) לא ממש מחבבים את פרסי בגלל תאוותו לכוח ורוצים לנטרלו אבל לא יכולים היות שלפרסי יש "קופסאות שחורות" שמשמשות סוג של ביטוח – כוננים קשיחים שחורים אשר מכילים את כל המידע המסווג על המבצעים שעשה לאורך כמעט עשור – שיועלו לתקשורת אם ימות. כשניקיטה ואלכס מגלים זאת הם משקיעים את כל מאמציהם למצוא את הקופסאות ולהשמידן.
בנוסף, במהלך העונה מתגלה עברה של אלכס: אלכס הייתה ביתו של ענק תעשיות רוסי, שעוזרו שכר את דוויז'ן כדי להרוג את כל משפחתו ולירוש את הונו. ניקיטה הופקדה על חיסול משפחתה של אלכס אבל לא יכלה מבחינה מצפונית לבצע זאת ולכן ירתה רק באביה והציתה את הבית אבל הצילה את אלכס ומסרה אותה לחבר של אביה למשמורת. אלכס הצעירה נמכרה על ידי אותו חבר לזנות והתמכרה לסמים. ניקיטה עקבה אחרי אותה ילדה לאורך השנים ולאחר שברחה מדויז'ן הצילה אותה מאונס וגילתה לה מי אחראי למות משפחתה. אלכס מבקשת מניקיטה שתאמן אותה על מנת שתוכל לנקום בדויז'ן. בשני הפרקים האחרונים של העונה מגלה אלכס כי ניקיטה היא זו שירתה באביה ואלכס מרגישה פגועה ונבגדת.
בסיום העונה, אמנדה מגלה שאלכס בקשר עם ניקיטה כאשר פרסי מגלה שמייקל נמצא בקשר איתה אף הוא. פרסי חושף את האמת על אבא של אלכס לגבי המבצע ואומר לה שכדי לשרוד היא חייבת להרוג את ניקיטה. אלכס מצליחה לעבוד על פרסי, ובכך על כל דוויז'ן, שניקיטה מתה. היא מצילה את ניקיטה, וכאשר היא נתפסת בידי סוכני דוויז'ן ומובלת לאמנדה, אמנדה מחשמלת את אלכס למוות, אך לאחר פחות מדקה מזריקה לה אדרנלין ובכך מצילה את חייה ומנטרלת את שבב ההרג שלה. היא מציבה לאלכס תנאי, שלפיו היא הצילה את חייה בתנאי שלא תחזור לניקיטה, ואם היא תפר אותו, אמנדה תהרוג אותה.
בסצנות האחרונות מגלים שאמנדה מערימה על פרסי בעזרת ארגון האחראי על דיויז'ן, הנקרא אוברסייט, המורכב משישה אנשים, שהם פוליטיקאים, אנשים חשובים ובעלי תפקידים בדרגים הגבוהים של אמריקה. פרסי נכלא, ואמנדה הופכת להיות מנהלת דיויז'ן. היא שובה את אלכס, שחזרה אל ניקיטה למרות התנאי שהצבה לה אמנדה, ומציעה לה עסקה, הקשורה בעברה של אלכס וברצונה העז לנקמת מות משפחתה. מייקל וניקיטה בורחים ביחד עם הקופסאות השחורות.
תקציר העלילה > עונה 2

אף על פי שאלכס בעצם עובדת עם הדוויז'ן, היא אינה מעוניינת להרוג כעת את ניקיטה, אלא רק לקבל את הקופסה השחורה לידיה. הסיבה למעשיה של אלכס, נעוצה בחיפושיה אחר האדם שהורה לרצוח את הוריה. לאלכס אין שמץ של מי
בסוף העונה הראשונה, מערכת היחסים בין ניקיטה ואלכס עולה על שרטון, בעוד יחסיה של ניקיטה עם מייקל דווקא מתהדקים. כעת, ניקיטה ומייקל נמצאים במנוסה יחד עם אחת מהקופסאות השחורות, המכילה מידע סודי וחלק מהתוכניות האפלות ביותר של דוויז'ן. ניקיטה ומייקל מתכוננים יחדיו לתקן את מעלליה של הדוויז'ן לאורך השנים. רק שהפעם מי שמובילה את המצוד אחר הקופסה השחורה היא דווקא אלכס, שמכירה היטב את ה'טריקים' של ניקיטה.
דע בקשר לזהותו של האיש, ולכן היא מציעה לדוויז'ן עסקה: היא תשיג את הקופסה השחורה מידיה של ניקיטה, ובתמורה לכך תספק לה הדוויז'ן מידע אודות האדם האחראי לרצח הוריה. אלכס פוגשת את ניקיטה, ובשלב זה מנסה ניקיטה להניא אותה מהרעיון. היא מנסה לשכנע אותה שדוויז'ן משתמשת בה כעת, ולאחר מכן תהרוג אותה. אולם אלכס מתקשה ללכת בצו ההיגיון, ובמקום זאת נמשכת אחר רגשותיה.
תקציר העלילה > עונה 3

כעת הדוויז'ן נמצאת באופן רשמי תחת פיקוח ממשלתי בהנהגתו של ריאן פלטשר (Ryan Fletcher). בשלב זה נפתח מרדף אחר סוכני הדוויז'ן הישנים, המכונים 'שלושים המלוכלכים', אלו שנשארו נאמנים לפרסי ומסרבים לקבל את הנהגתה של דוויז'ן החדשה. העונה עוקבת אחר ניקיטה שמפתחת יותר את מערכת היחסים בינה למייקל שמאבד את ידו במסגרת משימה מדיוויז'ן. וכך, במקביל למשימות מריאן פלטשר הם יוצאים למסע חיפושים אחרי פיתוח סודי שיכול להחזיר למייקל את כף ידו.
אמנדה שאכולה ברגשות של קנאה ושנאה כלפי ניקיטה מעוניינת להפיל את דיוויז'ן בכך שהיא מביימת מספר פעולות (כגון התנקשות בשר ההגנה) ומשאירה טביעות אצבע שיובילו לדיוויז'ן. פעולות אלה גורמות לנשיאה להחליט על העלאת הכוננות בצוות ״אריות הים״ ופוקדת על הרמטכ״ל להכין תוכנית מגירה להשתלטות על מתקן הדיוויז'ן וחיסולם של הסוכנים. אלכס, שהייתה מעורבת בתקרית מצערת שבו היא שיכלה ידידה חסרת ישע אכולת רגשות אשם שגורמים לה לספר לקולגות הדיוויז'ן על איומי הנשיאה – דבר המשרה פחד ובלבול עצום אך ריאן פלטשר מחליט לגדוע את האיום בכך שמצא דרך לסחוט את הרמטכ״ל והציב לו אולטימטום לפיו הוא מוכרח לרכך את הנשיאה בנוגע לדיוויז'ן ובכך ימנע מעצמו את הביזיון שכרוך בחשיפת כמה מסודותיו המלוכלכים.
הרמטכ״ל נרצח בידי אמנדה ודיוויז'ן שוב מאוימת. הסוכנים מתכננים מרד שבראשו עומדת אלכס וברגע המתאים שניקיטה נמצאת מחוץ למתקן הם משתלטים על הקומפלס מכניסים את ריאן לקומה וכולאים את מייקל. בינתיים ניקיטה כלואה אצל אמנדה לאחר שאחד מסוכני השטח הבכירים שבגד בה לטובת הקופסה השחורה המכילה את כל המידע על פרסי, דיוויזן ומשימותיה השחורות.
לאחר מכן ניקיטה מאוימת על ידי אמנדה שאם לא תלך לרצוח את הנשיאה אמנדה תהרוג את מייקל, ניקיטה הולכת להרוג את הנשיאה. בדרך היא רומזת למיקל על האיום שאמנדה מאימת עליה, אז  מיקל מנסה להסיג  נוגדנים,  בסוף הוא משקר לניקיטה ואומר לה שהשיגם, אז היא מספרת את האמת לנשיאה שהיא צריכה להרוג אותה, ואז הנשיאה מתאבדת וניקיטה מאושמת ברציחתה ונמלטת.
תקציר העלילה > עונה 4

לאחר שהשמידה את הדוויז'ן ושחררה כל הסוכנים שלה, ניקיטה מואשמת ברצח נשיאת ארצות הברית. בקרב להוכיח את חפותה היא נעזרת בחבריה: מייקל, סימור בירקוהוף, סונייה, אלכס וריאן.
הם מנסים להפיל קבוצה שהם מכנים "החנות " כשלשורות קבוצה זאת מצטרפת גם אמנדה שנחושה להפיל את ניקיטה.
הדמויות

ניקיטה מירז (מגי קיו): הסוכנת שברחה מהדוויז'ן ועכשיו מנסה להפיל אותו.
מייקל (שיין ווסט): סוכן בדוויז'ן שאימן את ניקיטה שהייתה בארגון, ועכשיו מופקד על תפיסתה. תמיד היה מאוהב בניקיטה והתכחש לכך.
אלכסנדרה אודינוב (אלכס) (לינדסי פונסקה): רק גויסה לדוויז'ן, ובעצם מרגלת בשביל ניקיטה. דוויז'ן הרגו את משפחתה וכעת היא רוצה לנקום.
סימור בירקהוף (ארון סטנפורד): המוח מאחורי המחשוב בדוויז'ן. אחראי על כל המחשבים והאלקטרוניקה בארגון.
פרסיוול רוז (פרסי) (זנדר ברקלי): ראש הדוויז'ן. נוכל אמיתי ומושחת, עושה הכל בשביל כסף.
אמנדה (מלינדה קלארק): הפסיכולוגית בדוויז'ן, אך מאחורי החזות התמימה מסתתרת חוקרת מענה ואלימה, שכל רצונה הוא לשלוט בדוויז'ן.
הבחורה החדשה

| --- | --- |
מתוך הפתיח של הסדרה
מתוך הפתיח של הסדרה
 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  אליזבת מריוות'ר 
 כותבים:  אליזבת מריוות'ר
 בימוי:  ג'ייק קסדן, מקס וינקלר, לורן סקפריה, אלק ברג, ניל ברנן, קרייג זיסק, לארי צ'ארלס, אנדרו פלמינג, Alex Hardcastle, ג'ייק ג'ונסון, רוס ט' אלסוברוק, רג'ינלד הודלין, גאי צ'נדרסכר, Steven Tsuchida, מייקל שולץ, סטיב פינק, מאט שקמן, אריק אפל, טריסטראם שפירו, Nanette Burstein, פייטון ריד, מייקל ספילר, דייוויד וויין, ג'ייסון וינר, מיגל ארטטה, לין שלטון, ג'ון המבורג, דן אטיאס, ג'סי פרץ, טוני מילר, זואי דשנל 
 שחקנים:  זואי דשנל   ג'ייק ג'ונסון   מקס גרינפילד   למורן מוריס   האנה סימון   דיימון ואינז ג'וניור
 פרסים:  פרס בחירת המבקרים לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה 
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 מספר עונות:  7 
 מספר פרקים:  146 
 הפקה
 מפיק:  אליזבת מריוותר
 הפצה:  פוקס המאה ה-20 בטלוויזיה, הולו, נטפליקס, דיסני+ 
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 מוזיקה:  לודוויג גורנסון 
 אורך פרק:  22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  פוקס 
 רשת שידור בישראל:  yes Comedy
 תקופת שידור מקורית:  20 בספטמבר 2011 – 15 במאי 2018
 קישורים חיצוניים
 www.fox.com/new-girl/
 דף התוכנית ב-IMDb
 
השחקנים הראשיים של הסדרה בעונתה השנייה, 2012
הבחורה החדשה (באנגלית: New Girl) היא סדרת קומדיית מצבים דרמטית אמריקאית ששודרה ברשת הטלוויזיה FOX במשך שבע עונות, בין השנים 2011–2018.
הסדרה עסקה בתחילתה אחר מורה רווקה בשם ג'ס (זואי דשנל), שעוברת להתגורר בלופט בלוס אנג'לס עם שלושה שותפים גברים בסביבות גיל ה-30, המגולמים על ידי ג'ייק ג'ונסון, מקס גרינפילד ולמורן מוריס. התמות המרכזיות של הסדרה עוסקות במערכות יחסים ובחירת קריירה. בהמשך מצטרפים לדמויות הקבועות חברתה של ג'ס (האנה סימון), והשותף החדש-ישן לדירה (דיימון וואינז ג'וניור).
הסדרה נוצרה והופקה על ידי אליזבת מריוותר בלוס אנג'לס והיא סדרת מצלמה יחידה. הבחורה החדשה היא סדרה קומית עם אנסמבל שחקנים המיועדת לקהל גברי ונשי כאחד. הסדרה קיבלה תגובות חיוביות מצד המבקרים והיא נבחרה לאחת הקומדיות החדשות הטובות ביותר של עונת הסתיו 2011. פרק הפיילוט ששודר ב-20 בספטמבר 2011 משך 10.28 מיליון צופים בארצות הברית ודירוג הדגמה של 4.8% מבוגרים בין 18 ל-49, מה שהפך אותו לפרק בכורה הנצפה ביותר בעונת הסתיו של רשת פוקס מאז 2001. מי שזכו לשבחים מיוחדים על הופעותיהם בסדרה הם זואי דשנל, מקס גרינפילד, ג'ייק ג'ונסון ולמורן מוריס. גרינפליד נחשב לכוכב התגלית של התכנית בעונה הראשונה, ובעונה השנייה הוגדר ג'ונסון כתגלית העונה השנייה בפי המבקרים. הסדרה הייתה מועמדת למספר פרסים, ביניהם חמישה פרסי גלובוס הזהב וחמישה פרסי אמי.
בישראל, הסדרה שודרה בערוץ yes Comedy.
עלילה

ג'סיקה (ג'ס) דיי (זואי דשנל) היא בחורה מלאת חיים שמלמדת בבית ספר התיכון בלוס אנג'לס. ג'ס מחפשת מקום חדש לגור בו לאחר שהיא נפרדה מחבר שלה, אותו תפסה בוגד בה. היא מוצאת דרך קרייגסליסט דירת לופט שדייריה מעוניינים בשותף רביעי. כשהיא מגיעה, היא מגלה שמדובר בלופט שיש בו שלושה גברים: ניק, שמידט וקואץ' (מאמן). לאחר פרק הפיילוט מוחלף קואץ' בווינסטון, חבר ילדות של ניק שהתגורר בעבר בדירה. סיסי, חברת ילדות של ג'סיקה ודוגמנית מצטרפת אף היא לתפקיד מרכזי בעלילה. קואץ' חוזר לגור עם חבריו בלופט בעונה 3.