stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיטואסטרוגן

למעלה ובאמצע – הפיטואסטרוגנים השכיחים בצומח וביניהם גניסטין ודיאדזין שקיימים בסויה. למטה – מבנה האסטרדיול שהוא אחד האסטרוגנים השכיחים באדם
פִיטוֹאֶסְטְרוֹגֶן (phytoestrogen, פיטו – צמחי ביוונית, אסטרוגן - ההורמון אסטרוגן) הוא שם לקבוצה מגוונת של מולקולות שנמצאות בצומח ואינן נמצאות בבעלי חיים. פיטואסטרוגנים אינם אסטרוגנים, אך המבנה שלהם דומה להורמון אסטרדיול שהוא אנדוגני ונמצא באדם ובבעלי חיים. דמיון מבני זה מאפשר לפיטואסטרוגנים להיקשר לקולטני אסטרוגן, ועל ידי כך ליצור השפעה אנטי-אסטרוגנית או אסטרוגנית חלשה פי 100 עד 1000 מזו של אסטרדיול. פיטואסטרוגנים נמצאים בצמחים רבים כולל דגנים, פירות, ירקות וירקות עלים. קטניות ובפרט סויה עשירות במיוחד בפיטואסטרוגנים. קיימות מספר קבוצות של פיטואסטרוגנים, שהמפורסמות ביניהן הן איזוֹפְלָבוֹנים (isoflavone) וליגנאנים (lignan), ובמידה פחותה פּרֶנילפְלָבוֹנוֹאידים (prenylflavonoid) וקוּמֶסטָנים (coumestan). מבין האיזופלבונים הגֶניסְטין (genistein) והדיאָדזין (daidzein) המצויים בסויה נחקרים במיוחד.
לפיטואסטרוגנים מיוחסים יתרונות בריאותיים, שכן אוכלוסיות שהתזונה שלהם דלת שומן ועתירה בצמחים, ובעיקר אוכלוסיות ממזרח אסיה שצורכות סויה כמזון בסיסי, לוקות פחות במחלות לב וכלי דם, בריחת סידן, סוכרת וסוגים מסוימים של סרטן.
פיטואסטרוגנים הם קְסֶנואסטרוגנים (xenoestrogens, 'קסֶנוֹ' ביוונית -'זר'), משום שהם נכנסים לגוף האדם או בעל החיים מבחוץ, לרוב דרך תזונה. קיימות קבוצות נוספות של קסנואסטרוגנים, ביניהם מיקוֹאסטרוגנים (Mycoestrogen) שהם מולקולות שמיוצרות על ידי פטריות חד תאיות מהסוג פוּסָריוּם (Fusarium). מיקואסטרוגנים שכיחים בתבואה מאוחסנת וכן בתחמיץ בגלל עובשים שמתפתחים על הגידולים בעת הצמיחה ובאחסון. כמו כן קיימים קסנואסטרוגנים מעשה ידי אדם בחומרי הדברה ומוצרי פלסטיק כמו ביספינול איי.
פולי סויה – בסויה יש תכולה גבוהה יחסית של גניסטין, שהאפיניות שלו היא לקולטני בטא שבשד הם אנטגוניסטים לאסטרוגן
פעילות

פיטואסטרוגנים נספגים בקלות והם נמצאו בדם, במיץ המרה, בחלב אם, בזרע ובהפרשות של בני אדם ובעלי חיים. השפעתם תלויה בריכוז שלהם, בריכוז האסטרוגנים האנדוגניים בדם, באיבר בגוף האדם ובגורמים נוספים. ההשפעה האסטרוגנית של הפיטואסטרוגנים היא בסדר גודל של 10-2 עד 10-3 מזו של אסטרדיול, אך הריכוז שלהם עשוי להיות פי 100 מאסטרוגנים אנדוגנים.
פיטואסטרוגנים משפיעים גם על תהליכים מטבוליים שאינם קשורים לאסטרוגן, כגון חלוקת תאים, אנגיוגנזה (יצירת כלי דם), שינוע סידן, השפעה על הורמון הגדילה, חמצון ליפידים, והתמיינות תאים. לאור המחקר האפידמיולוגי והקליני שהצטבר פיטואסטרוגנים נחשבים מועילים לבריאות.
פעילות > פעילות סלקטיבית

גלולות של תחליפי הורמונים לגיל המעבר מכילות אסטרוגן סינתטי או שמיוצר משתן סוסות, והן אמנם מקלות על תסמיני גיל המעבר ומשפרות את צפיפות העצם, אך גם מעלות את הסיכון לסרטן השד ומחלות לב. לעומת זה סויה, שמכילה כמות יחסית גבוהה של פיטואסטרוגנים (אך קטנה בהשוואה לכמות האסטרוגן בתחליפי ההורמונים), מקלה על תסמיני גיל המעבר ומשפרת את צפיפות העצם, ובד בבד דווקא מורידה את הסיכון לסרטן השד ולמחלות לב. הפרדוקס היה לא מוסבר, עד שב-1996 התגלה שאסטרוגן מתחבר לשני קולטנים שונים, שהפעולה שלהם באיברים מסוימים היא הפוכה.
האסטרוגנים האנדוגניים (שמיוצרים בגוף) חודרים לתאים באמצעות קולטני אסטרוגן (ER – estrogen receptor), ובסוף המאה ה-20 התגלה שלא מדובר בקולטן אסטרוגן אחד אלא שני סוגי קולטני : קולטני אלפא (ERα) וקולטני בטא (ERβ). פעולתם של הקולטנים שונה בין רקמה לרקמה – האחד מעודד פעילות אסטרוגנית והשני מדכא פעילות אסטרוגנית. באיברים שונים קיים יחס שונה של קולטני אלפא לבטא, והשפעת האסטרוגן על איברים אלה מווסתת על ידי היחס בין הקולטנים. בין היתר קולטני אלפא הם רבים יותר בשד, ברחם ובאזור הסטרומה שבבלוטת הערמונית. בכבד יש רק - או כמעט רק - קולטני אלפא. לעומת זה קולטני בטא הם רבים יותר באשכים, באזורים מסוימים ברחם, במוח, ובמח העצם.
לאסטרוגנים שונים יש אפיניות (affinity - זיקה) גדולה יותר לקולטני אלפא או בטא. למשל, ההורמון האנושי אסטרדיול נקשר במידה שווה לשני הקולטנים. אסטרון נקשר יותר לקולטני אלפא, ואסטריול נקשר טוב יותר לקולטני בטא.
פיטואסטרוגנים הם חלשים מאסטרדיול, ובדומה לאסטרוגנים גם לפיטואסטרוגנים השונים יש אפיניות חזקה יותר או פחות לקולטני אלפא או בטא. למשל, לפיטואסטרוגן גניסטין שנמצא בסויה יש אפיניות גבוהה יותר לקולטני בטא - לפי מחקרים שונים פי 7 עד 30 חזקה יותר מלקולטני אלפא. לעומתו לפיטואסטרוגן 8PN שנמצא בכשותנית יש אפיניות חזקה יותר לקולטני אלפא.
מאחר שבשד יש בעיקר קולטני אלפא ההשפעה של גניסטין על השד היא חלשה והוא נקשר בעיקר לקולטני בטא, שבשד הם מדכאים פעילות אסטרוגנית והתרבות תאים סרטניים. נראה שבכבד יש רק קולטני אלפא והגניסטין משפיע עליו רק מעט, ולכן בניגוד לאסטרוגן שבתחליפי ההורמונים הוא אינו מעודד קרישי דם. לעומת זה הגניסטין משפיע אסטרוגנית בצורה חיובית על רקמת העצם, שבה יש יותר קולטני בטא. צורת פעולה סלקטיבית זו מביאה לכך שלסויה יש השפעה מיטיבה על תופעות גיל המעבר ועל שמירת העצם, בלי תופעות הלוואי של תחליפי הורמונים. מחקר שבדק את השפעת הגניסטין על רירית הרחם מצא שאין השפעה.
בגלל תכונה סלקטיבית זו בפיטואסטרוגנים מתייחסים אליהם כ-SERMs ‏(selective estrogen receptors modulators). חברות התרופות מפתחות חומרים שפועלים כ-SERM, ויכולים להעלות את רמת האסטרוגן באיברים מסוימים ולא באחרים, כדי להפיק את היתרונות של תוספות האסטרוגן ללא החסרונות. טמוקסיפן ורלוקסיפן הן תרופות מסוג SERM שמשתמשים בהן לטיפול בסרטן השד, משום שהן אנטגוניסטיות לאסטרוגן בשד ומאטות את התרבות התאים, ומצד שני הן אגוניסטיות למערכת השלד והמערכת הקרדיווסקולרית. בשונה מגניסטין, נמצא שהתרופה הסינתטית טמוקסיפן היא פעילה אסטרוגנית גם ברחם ומעלה את הסיכון לסרטן הרחם.
צמחים בעלי השפעה אסטרוגנית

הצמח סילפיום נודע בעת העתיקה כאמצעי מניעה וכמעודד הפלה טבעית. הביקוש לו היה כה גבוה, שבין המאה ה-5 ל-6 בספירה הוא ככל הנראה נכחד. ההשערה היא שזהו סוג של כֶּלֶך, צמח ממשפחת הסוככניים, שמשתייכים אליה גם הגזר והשמיר. שמיר, גזר ושומר, בדומה לשלל צמחים אחרים, מכילים פיטואסטרוגנים. היפוקרטס המליץ על שומר שהוא קרוב משפחה של הכלך, כדי לעודד יצירת חלב אצל נשים מיניקות. ההשפעה של השומר נחקרה ונמצא שיש לו השפעה אסטרוגננית. היפוקרטס המליץ גם על גזר בר, הזן הקדמון של גזר הגינה ובן אותה משפחה, כאמצעי מניעה. צמחים ידועים נוספים בעלי השפעה אסטרוגנית או אנטי-אסטרוגנית הם פשתן, רימון, יוקה ועוד.
באמצע המאה ה-20 נשכרו כימאים אוסטרלים כדי לחקור תופעה של ירידה חדה בפוריות של כבשים. אחרי עשר שנות מחקר הם גילו שמקור הבעיה הוא בפיטואסטרוגן גניסטין שנמצא בזנים מסוימים של תלתן, והתופעה כונתה "מחלת התלתן". היות שגניסטין נמצא גם בסויה, הועלה חשש שאכילת מוצרי סויה עשויה לגרום לבעיות דומות באדם. מנגד, באוכלוסיות במזרח אסיה, שם הסויה הוא מזון בסיסי, לא נצפו תופעות כאלה. הכבשים אכלו כמות של 20–100 גרם איזופלבונים ליום. באדם כמות כזאת היא שוות ערך לצריכת מטר מעוקב של חלב סויה ליום.
הצמח כשותנית שמעניק לבירה את טעמה המריר האופייני, ידוע כאסטרוגני, והוא משווק כתוסף להגדלת חזה. ככל הנראה היו לקוטפות כשותנית הפרעות במחזור החודשי, ולפי אגדה כפרית הן היו נכנסות למחזור יומיים אחרי התחלת הקטיף. בגרמניה אמבטיות כשותנית שימשו להקלה של תסמיני גיל המעבר.
בכשותנית נמצא הפיטואסטרוגן 8PN ‏(8-prenylnaringenin) שהוא הפיטואסטרוגן הפוטנטי ביותר הידוע עד כה, פי 50 פוטנטי יותר מגניסטין. בנוסף האפיניות של 8PN לקולטני אלפא היא גבוהה יותר מאשר לקולטני בטא, ולכן נראה שבצריכה של כמות גבוהה יש לו השפעה אסטרוגנית על מערכת הרבייה. חוקרים משערים שהכשותנית היא הגורם לסימני פמיניזציה אצל גברים שמרבים לשתות בירה, כגון גינקומסטיה (הצמחת שדיים) והקטנת אשכים.
מבנה ועיכול

לפיטואסטרוגנים משקל מולוקולי נמוך בדומה לאסטרוגן (MW=272), שמאפשר להם להיכנס בקלות רבה יותר לתאים, והם כוללים טבעת פנולית שהיא הכרחית להתקשרות לקולטנים. המרחק בין שתי קבוצות הידרוקסיל בפיטואסטרוגנים דומה למרחק באסטרוגנים האנדוגניים, ומאפיין זה נחשב חיוני להיקשרות לקולטנים. התכונות נוגדות החמצון של איזופלבונים קשורות מבנית לנוכחות של קבוצות ההידרוקסיל במיקומים 4 ו-5 ומיקום הטבעת הארומטית.
ברוב המזון הנאכל פיטואסטרוגנים נמצאים קשורים למולקולת סוכר (glucoside). בצורה זו הם אינם זמינים ביולוגית. חלק מהפיטואסטרוגנים משתחררים מהקשר עם הסוכר במעי הדק, אבל חלק ניכר מגיעים בשלמותם למעי הגס, שם הם עוברים מטבוליזם נוסף על ידי פלורת המעיים. חלקם מתפרקים למרכיביהם הקטנים, וחלקם משתחרר בשלמות מהסוכר והופך לצורה זמינה ביולוגית. תופעה זו נצפתה באיזופלבונים ובליגנאנים. מחקר על ה-8PN בכשותית מצא שהרמה שלו בדם נשארה גבוהה יחסית גם מספר ימים אחרי האכילה, כתוצאה מפירוק מתמשך על ידי חיידקי המעיים לצורה הזמינה.
הבטים בריאותיים

גילוי קיומם של חומרים דמויי אסטרוגן בצמחים רבים עורר חשש מפני השפעות שליליות, כגון פמיניזציה אצל גברים. פיטואסטרוגנים הם שונים זה מזה, לכן אי אפשר להתייחס לכולם כקבוצה אחת. מחקרים אפידמיולוגיים לא מצאו השפעות שליליות של גניסטין, הפיטואסטרוגן שבסויה על בני אדם. השפעה על פוריות זכרים ונקבות נראתה אצל חיות רועות שצרכו כמות גדולה מאוד של גניסטין דרך אכילת סוגים מסוימים של תלתן. מקובל בקהילה המדעית שצריכה אנושית רגילה של פיטואסטרוגנים היא בטוחה ומועילה לבריאות. לא נצפתה עלייה באסטרוגן וירידה בטסטוסטרון אצל גברים. התפרסמו שני תאורי מקרה של גברים שהופיעו אצלם סימני פמיניזציה, שאפשר לתלות אותם באכילת בין 14 ל-20 מנות סויה ליום.
אקולוגיה

הפיטואסטרוגנים הם חומרים טבעיים עתיקים, וסבורים שהם התפתחו בקו-אבולוציה עם יונקים. בתזונה האנושית פיטואסטרוגנים אינם המקור היחיד לקסנואסטרוגנים, קסנואסטרוגנים קיימים בתוספי מזון ונמצאים במוצרי קוסמטיקה, פלסטיק ומדבירי חרקים. מבחינה סביבתית ההשפעה של קסנואסטרוגנים אלה דומה להשפעת פיטואסטרוגנים, ובמחקרים שנעשים על אוכלוסיות קשה להפריד בין ההשפעות של גורמים שונים אלה.
נראה שלפיטואסטרוגנים יש תפקיד במגנון ההגנה של הצמחים, במיוחד נגד עובשים.
פיטואסטרוגנים במזון

המקור העיקרי לליגנאנים בתזונת האדם הוא תבואה והמקור העיקרי לאיזופלבונים הן קטניות, ובראשן סויה. על פי מחקר קנדי שבדק שמונה מוצרי מזון בתזונה המערבית, תכולת הפיטואסטרוגנים הגבוהה ביותר נמצאה באגוזים ובזרעי שמן oilseeds, אחריהם מוצרי סויה, דגנים ולחמים, קטניות, מוצרי בשר ומוצרים מעובדים אחרים שעשויים להכיל סויה, ירקות, פירות, משקאות אלכוהוליים ולא אלכוהוליים. זרעי פשתן וזרעי שמן אחרים הכילו הכי הרבה פיטואסטרוגן, ואחריהם פולי סויה וטופו.
הערות שוליים

1 2 3  Potential Health Benefits of Dietary Phytoestrogens: A Review of the Clinical, Epidemiological, and Mechanistic Evidence
↑  Oestrogens in pasture, hay and silage
↑  The novel estrogen receptor-β subtype: potential role in the cell- and promoter-specific actions of estrogens and anti-estrogens
↑  Phytoestrogens: a Review of the  Present State of Research
↑  Quantitative structure-activityrelationship of various endogenous estrogen metabolites for human estrogen receptor alpha and beta subtypes: Insights into the structural determinants favoring a differential subtype binding
↑  Isoflavones made simple – Genistein’sagonist activity for the beta-type estrogen receptor mediates their health benefits
↑  8-Prenyl naringenin
1 2  8-Prenyl naringenin is a potent ER  selective phytoestrogenpresent in hops and beer
↑  Tissue Distribution and Quantitative Analysis of Estrogen Receptor-a (Era( and Estrogen Receptor-b
↑  Effects of genistein on the endometrium: ultrasonographic evaluation
↑  Efficacy of fennel and combined oral contraceptive on depot medroxyprogesterone acetate-induced amenorrhea: a randomized placebo-controlled trial
↑  Phytoestrogens, some good and some bad
↑  זנים של תלתן אדום ותלתן תת-קרקעי
↑  The chemistry of subterranean clover. Part I. Isolation of formononetin and genistein
↑  The Clinical Importance of the Metabolite Equol -A Clue to the Effectiveness of Soy and Its Isoflavones
↑  Xanthohumol and related prenylflavonoids from hops and beer: to your good health
1 2  The intestinal microbiome: A separate organ inside the body with the metabolic potential to influence the bioactivity of botanicals
↑  New insight in the neuropharmacological activity of Humulus lupulus L.
↑  Identification of a potent phytoestrogen in hops (Humulus lupulus L.) and beer
↑  סיכום באתר של אוניברסיטת טולאן בלואיזיאנה, ארצות הברית
↑  Clinical studies show no effects of soy protein or isoflavones on reproductive hormones in men: results of a meta-analysis.
↑  Exploring the Soyfood Controversy
↑  Korach KS (1998). Reproductive and Developmental Toxicology. Marcel Dekker Ltd. pp. 278–279. ISBN 978-0-8247-9857-4.
↑  Leegood RC, Lea P (1998). Plant Biochemistry and Molecular Biology. John Wiley & Sons. p. 211 ISBN 978-0-471-97683-7
↑  Thompson LU, Boucher BA, Liu Z, Cotterchio M, Kreiger N (2006). "Phytoestrogen content of foods consumed in Canada, including isoflavones, lignans, and coumestan". Nutrition and Cancer. 54 (2): 184–201. doi:10.1207/s15327914nc5402_5. PMID 16898863.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291968305171  NKC: ph613270 
היפוקרטס המליץ על שומר שהוא קרוב משפחה של הכלך, כדי לעודד יצירת חלב אצל נשים מיניקות
שיח כשותנית. הפרחים מעניקים לבירה את טעמה המריר, והם ידועים כאסטרוגניים
פורד טורינו טלאדגה

| --- | --- |

Ford Torino Talladega  על מסלול המרוצים "Talladega Superspeedway" (אנ') (2 רכבים מהסוג)
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Ford Torino Talladega coupe
 יצרן:  פורד
 שנות ייצור:  1965–1969
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סיווג:  "מכונית שרירים" ("Muscle car")
 אורך:  5,232 מ"מ
 רוחב:  1,895 מ"מ
 גובה:  1,336 מ"מ
 משקל:  1,712 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,946 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 6,997 סמ"ק המפיק 340 כ"ס ב-5,200 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות (דגם "Ford Torino Talladega Ram-Air")
 מהירות מרבית:  206 קמ"ש
פורד טורינו טלאדגה (באנגלית: Ford Torino Talladega) היא "מכונית שרירים" ("Muscle car" (אנ')), לשימוש רחוב או ל"מרוצי דראג" ("Drag racing" (אנ')) בתצורת 2 דלתות קופה, מתוצרת יצרנית הרכב פורד אשר יוצר בארצות הברית בין השנים 1965–1969.
סך הכול יוצרו 754 יחידות.
דגמים

"Ford Torino Talladega"
"Ford Torino Talladega Ram-Air"
נתונים

2 דלתות בתצורת "Fastback" (אנ')
מנוע 7.0 ליטר, מנוע הנעה אחורית
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 7.2 שניות (דגם Ford Torino Talladega ")
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 7.0 שניות (דגם "Ford Torino Talladega Ram-Air")
שם הדגם "טלאדגה" ניתן על שם מסלול מרוצי המכוניות המהיר שנפתח בשנת 1965 "Talladega Superspeedway" (אנ')
בין השנים 1969–1970 ניצחו דגמי "פורד טורינו טלאדגה" ב-29 מרוצי מכוניות
דגמי "פורד טורינו טלאדגה" מבוקשים מאוד על ידי אספני רכב
תמונות

"פורד טורינו טלאדגה"
"פורד טורינו טלאדגה"
"פורד טורינו טלאדגה"
"פורד טורינו טלאדגה"
"פורד טורינו טלאדגה"
"פורד טורינו טלאדגה"  - 3 רכבים
מסלול מרוצי המכוניות "TalladegaSuperspeedway" (אורך המסלול: 4.281 ק"מ) בעיר "Lincoln, Alabama" (אנ'), מדינת אלבמה - על שם המסלול קרוי דגם ה -"פורד טורינו טלאדגה"
ראו גם

פורד
פורד פיירליין ת'ונדרבולט
פורד מוסטנג
מרקורי ציקלון
לקריאה נוספת

"פורד טורינו טלאדגה" - תמונות
הערות שוליים

↑  מכונית שרירים - סוג של מכונית ספורט בעלת 2 דלתות עם מנוע רב עוצמה המיועדת לנהיגה בעלת ביצועים גבוהים
↑  מרוץ דראג הוא סוג של מרוץ מוטורי שבו מכוניות או אופנועים  מתחרים, בדרך כלל שניים בכל פעם, כדי להיות הראשון לחצות קו הסיום
↑  "פורד טורינו טלאדגה" - מפרט טכני automobile-catalog.com/car/1969
↑  "פורד טורינו טלאדגה" hagerty.com/articles-videos/articles/2017/08/30/ford-torino-talladega
↑  "פורד טורינו טלאדגה" - היסטוריה talladegaspoilerregistry.com/ford-talladega
↑  "פורד טורינו טלאדגה" שנת 1969 topspeed.com/cars/ford/1969-ford-torino-talladega
↑  "פורד טורינו טלאדגה" שנת 1969 hemmings.com/magazine/mus/2008/12/Assault-with-a-Deadly-Weapon---1969-Torino-Talladega/1736064
מסורה

חומש עם הערות מסורה בשולי הטקסט
המָסוֹרָה היא אוסף של סימנים והערות המתלווים לנוסח המקרא, ומטרתה שימור נוסח המסורה מפני טעויות בהעתקה.
שורשי המסורה

ניצנים ראשונים של הערות בסגנון המסורה נמצאים כבר בתלמוד הבבלי, אך השימוש בהערות לצורך שימור הנוסח התפתח לכלל שיטה רק בתקופת הסבוראים. עבודתם של בעלי המסורה על הכנת המסורה התפרסה במשך כעשרה דורות, ובעיקר מן המאה השמינית, עד להשלמתה במאה העשירית, שכבר נחשבת לשלהי תקופת הגאונים.
ראשית מפעלם הייתה בבבל, שהיה מרכז פועלם של האמוראים, ולאחר מכן הועתק המפעל לטבריה, והמשיך בעיקר אצל הכהנים בני משמרת מעזיהו. אף שיש הרואים בכך שני מפעלים שונים, ניתן בהחלט לומר שאלו שהמשיכו בטבריה התבססו על מפעלם של אלו שפעלו בבבל.
הערות המסורה תיעדו דיוקים בנוסח המקרא, למשל כתיב מלא וכתיב חסר, וכך שמרו עליו מפני טעויות.
ספרי המסורה

כבר בתלמוד הבבלי נכתבו מספר הערות בסגנון הערות המסורה:
לפיכך נקראו ראשונים סופרים, שהיו סופרים כל האותיות שבתורה. שהיו אומרים: וא"ו ד"גָּחוֹן" - חציין של אותיות של ספר תורה. "דָּרֹש דָּרַש" - חציין של תיבות. וְהִתְגַּלָּח - של פסוקים. "יְכַרְסְמֶנָּה חֲזִיר מִיָּעַר" - עי"ן ד"יער" חציין של תהילים. "וְהוּא רַחוּם יְכַפֵּר עָוֹן" - חציין דפסוקים...
תנו רבנן: חמשת אלפים ושמונה מאות ושמונים ושמונה פסוקים הוו פסוקי ספר תורה; יתר עליו תהילים - שמונה; חסר ממנו דברי הימים - שמונה.
עם זאת, ספרי המסורה עצמם נכתבו והגיעו לכדי שלימות רק במאה התשיעית והמאה העשירית.
הערות המסורה הטברנית נכתבו בשני חלקים. החלק הראשון מכונה 'המסורה הקטנה', והיא כוללת הערות קצרות, לפעמים בנות אות אחת. מדגישה אותיות גדולות, קטנות ותלויות, ומציינת כמה פעמים באה תופעה מסוימת, או מילה בכתיב מסוים.
למשל, בספר בראשית, פרק א', פסוק ב', ליד המילה”וָבֹהוּ” כותבת המסורה הקטנה את האות ב'. והכוונה – שהמילה 'ובהו' מופיעה שתי פעמים בתנ"ך.
החלק השני נקרא המסורה הגדולה, והוא מפרט את הנכתב במסורה הקטנה.
שני החלקים נספחים לטקסט המקראי ומלווים אותו. נוסח המסורה הטברנית משתנה מהעתקה להעתקה והערות זזות או מועתקות ממקום למקום.
אפראט מדעי על המסורה התפרסם ב"מקראות גדולות הכתר", במטרה להקל על הבנתה.
המסורה הבבלית, לעומת המסורה הטברנית, נכתבה כחיבור נפרד מהטקסט, בעל נוסח קבוע, ההולך על פי סדר המקרא ומעיר על כל תופעה רק במקום הראשון בו היא הופיעה. החיבור לא הגיע אלינו בשלימותו, ושיחזור של קטעים ממנו נעשה על ידי יוסף עופר בספר 'המסורה הבבלית לתורה - עקרונותיה ודרכיה'.
ספרי מסורה נוספים הם ספר אכלה ואכלה, המשווה בין מילים דומות בתנ"ך, ספר החילופים, המרכז את כל המקומות בהם נחלקו בן אשר ובן נפתלי, וספר דקדוקי הטעמים, המיוחס לאהרון בן אשר, שיחד עם רשימות מסורה נוספות (כמו רשימת החילופים בין בני בבל לבני ארץ ישראל) צורף לכתבי יד של המקרא, ומאוחר יותר גם נדפס איתם.
גם במסכת סופרים, שסודרה בתקופת הגאונים, ניתן למצוא הערות בסגנון המסורה, כגון תיעוד אותיות גדולות וקטנות בתנ"ך, והשוואה בין פרקים דומים המובאים בספרים שונים.
עיסוק במסורה

העיסוק בדיוקי נוסח המקרא המשיך גם לאחר תקופת המסורה, ניתן להזכיר את יהב"י הנקדן בספרו עין הקורא, את הרמ"ה בספרו מסורת סייג לתורה, ואת הרד"ק בספרו עט סופר. כולם עשו שימוש בספרי המסורה.
ספרי המקראות הגדולות שנדפסו בשנים רפ"ד-רפ"ו (1524–1526) בדפוסו של דניאל בומברג שימשו כבסיס לכל המהדורות שבאו אחריהן, על אף שהיו בהם טעויות לא מעטות. את הצורך בהגהת הנוסח הזה, המכונה 'נוסח הדפוסים', מילאו רבי מנחם די לונזאנו בספרו אור תורה, ורבי ידידיה מנורצי בספרו מנחת שי.
ספר חשוב שנכתב על המסורה הוא ספרו של רבי אליהו בחור, שחי בתקופת הרנסאנס, 'מסורת המסורה'.
יש שראו את המסורה לא רק ככלי לשימור נוסחו המדויק של המקרא, אלא גם כהערות בעלות משמעות עצמית, ומצאו קשר בין פסוקים שונים שהמסורה משווה. כך למשל רבי יהודה החסיד והמהר"ם מרוטנבורג, שחיו בדור חסידות אשכנז, כתבו ספרים בשם 'טעמי מסורת המקרא' בהם הם דורשים את משמעותן של הערות המסורה. גם חלק הפרפראות בפירוש התורה של רבי יעקב בעל הטורים, שנדפס בהרבה חומשים יחד עם פירוש רש"י, עוסק בביאור המסורה.
ענפי המסורה השונים

למסורה ישנם שני ענפים מרכזיים - הענף הבבלי, הנקרא גם 'המסורה הבבלית', והענף הטברני, הנקרא 'המסורה הטברנית'. (במקרים רבים ניכר כי המסורה הטברנית שאבה את מקורותיה מהמסורה הבבלית.) כמו כן היה גם זרם, שולי יחסית, שפעל בדרומה של ארץ ישראל והוא המכונה המסורה הארצישראלית. למסורת הטברנית יצא שם של מסורת מדויקת ביותר, ושיטות הניקוד וטעמי המקרא שלה, והערות המסורה שלה, אומצו כמעט על ידי כל קהילות עם ישראל בתפוצות, למעט קהילת תימן, אשר המשיכה להשתמש בניקוד הבבלי עד תקופה מאוחרת.
למסורה הבבלית, הקרויה על שם קבוצת חכמים שעסקו במסורה בבבל, יש שיטת ניקוד משלה, השונה מהשיטה הטברנית המוכרת לנו. סימני הניקוד שלה נמצאים מעל לאות, וכן הפתח והסגול בה מאוחדים לסימן אחד. גם טעמי המקרא הבבליים שונים מהטעמים במסורה הטברנית: בניגוד לשיטת ההטעמה הטברנית, בה את שמאלו של טעם מחלק טעם השווה לו בדרגתו, בשיטה הבבלית גם את שמאלו של טעם יחלק טעם הנמוך ממנו בדרגה. הסיבה לכך היא ככל הנראה שטעמי המקרא של המסורה הבבלית שימשו בעיקר כסימני פיסוק, בעוד שטעמי המקרא של המסורה הטברנית שימשו בעיקר כסימני נגינה, והפיסוק הוא תפקיד משני שלהם.
גם למסורה הארצישראלית, ניקוד משלה, ואף סימני טעמי המקרא משלה, אם כי הם אינם מפותחים די הצורך.
הטברנים לא הבדילו גרפית בין שווא נח לשווא נע, אבל מבואר בספר דקדוקי הטעמים של בן אשר שהבדילו בקריאה, והשוא הנע מבוטא באופנים שונים ובדרך כלל כחטף פתח. לעומתם הבבלים הבדילו גרפית ביניהם בכך שסומנו רק שוואים נעים.
סימני הניקוד מעידים גם על הגייה שונה שהייתה לבעלי המסורה. הן הטברנים והן הבבלים לא הבדילו בין קמץ קטן לגדול, והבבלים לא הבדילו בין פתח לסגול (שריד לכך בהגייה התימנית שבה הסגול נהגה כפתח).
הערות המסורה גם הן שונות בין המסורה הבבלית למסורה הטברנית, במונחיהן ובדרך הסקירה שלהן, וכן יש ביניהן גם מחלוקות על נוסח המקרא.
ראו גם

קרי וכתיב
תקופת הביניים של העברית
אהרון בן אשר
ביקורת נוסח המקרא
נוסח המסורה
לקריאה נוספת

יוסף עופר, המסורה למקרא ודרכיה: פרקי מבוא, הוצאת ספרים ע"ש מאגנס, ירושלים תשפ"ב 2022
ישראל ייבין, המסורה למקרא, ירושלים תשס"ג.
ישראל ייבין, כתר ארם צובה ניקודו וטעמיו, ירושלים תשכ"ט.
ישראל ייבין, מבוא למסורה הטברנית, אקדמון, ירושלים תשל"ב.
מרדכי ברויאר, כתר ארם צובה והנוסח המקובל של המקרא, ירושלים תשל"ז.
מרדכי ברויאר, המסורה הגדולה לתורה מידי שמואל בן יעקב בכתב יד למ, ניו יורק תשנ"ב.
מרדכי ברויאר, מקראות שיש להם הכרע, אלון שבות תש"ן [תדפיס מתוך מגדים י (שבט תש"ן)].
יוסף עופר, המסורה הבבלית לתורה - עקרונותיה ודרכיה, ירושלים תשנ"ה.
יוסף עופר, ספרות המסורה של דורנו, המעיין, תשרי תשנ"ה.
מנחם כהן, מהו 'נוסח המסורה', ומה היקף אחיזתו בתולדות המסירה של ימה"ב, עיוני מקרא ופרשנות ב (תשמ"ו) 229-256.
מנחם כהן, האידאה בדבר קדושת הנוסח לאותיותיו וביקורת הטקסט, דעות; ביטאון האקדמאים הדתיים מז (תשלח) 83-101
מנחם כהן, ניצחונו של נוסח בן-אשר - אידיאה ומציאות: בירור ראשון, לשאלת האמינות של הבחנים לאפיון נוסחו של בן-אשר, תרביץ נג, ב (תשמד) 255-272
מנחם כהן, מגבשי כתיב במצחפי מסורה עתיקים ומשמעם לתולדות נוסח המקרא המקובל, דיסרטציה, 1973
דוד לייאנס, המסורה המצרפת - דרכיה וסוגיה, באר שבע תש"ס.
מרדכי גלצר, "מלאכת הספר של כתר ארם צובה והשלכותיה", ספונות ס"ח ד (יט) [תשמ"ט].
הרב משה צוריאל, מסורת סייג לתורה.
הערות שוליים

↑  ספר ויקרא, פרק י"א, פסוק מ"ב
↑  ספר ויקרא, פרק י', פסוק ט"ז
↑  ספר ויקרא, פרק י"ג, פסוק ל"ג
↑  ספר תהילים, פרק פ', פסוק י"ד
↑  ספר תהילים, פרק ע"ח, פסוק ל"ח
↑  יוסף עופר, המסורה הבבלית לתורה - עקרונותיה ודרכיה', פרק שלישי
↑  על כל אלה ראה יוסף עופר, מגבשי המסורה השונים ויחסם לדקדוק, בתוך: פרקים בעברית לתקופותיה, אסופת זיכרון לשושנה בהט, עורך: משה בר אשר, האקדמיה ללשון העברית, ירושלים, תשנ"ז.
↑  הרב מרדכי ברויאר, למערכת הטעמים הבבלית, בתוך: שערי לשון, מוסד ביאליק, ירושלים תשס"ח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555596705171  NKC: ph598518 
חלק מדף מתוך 'מקראות גדולות הכתר' עם מסורה קטנה, מסורה גדולה ו'עין המסורה.
לנצ'יה טריקאפה

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  לנצ'יה
 שנות ייצור:  1922–1925
 יחידות שיוצרו:  847 
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל אחריו:  לנצ'יה דילאמבדה
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,970 מ"מ
 רוחב:  1,620 מ"מ
 משקל:  1,360 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,384 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 4,594 סמ"ק המפיק 98 כ"ס ב-2,500 סל"ד, יחס דחיסה 5.1:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  130 קמ"ש
 
לנצ'יה טריקאפה (באיטלקית: Lancia Trikappa) היא מכונית סלון בסגנונות: "טורפדו" ("Torpedo (car)" ו-"Coupe de Ville" (אנ') (אנ')) מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1922–1925.
"לנצ'יה טריקאפה"

יוצרו 847 יחידות (לאחר ייצור 50 יחידות יוצרה סדרה ראשונה מספר (1922/23), יוצרו 450 יחידות. סדרה שנייה מספר (1923/50) יוצרו 347 יחידות)
מנוע קדמי
מנוע בנזין
מנוע הנעה אחורית
מערכת חשמל: 12 וולט
סוללה: 100 אמפר
צמיגים פנאומטיים
מערכת היגוי: מימין
מחיר היחידה "לנצ'יה טריקאפה" (דגם טורפדו): 69,000 לירה איטלקית (שנת 1922)
דגמים

לנדולט
קבריולה
יצרנית הרכב לנצ'יה

לנצ'יה (איטלקית: Lancia, מבוטא לנצ'ה) היא חברה איטלקית לייצור מכוניות המהווה מאז שנת 1969 חטיבה בתאגיד פיאט. היא הוקמה בשנת 1906 על ידי וינצ'נזו לנצ'יה. מכוניות החברה הצטיינו בחדשנות הנדסית, פאר וביצועים וזכו להצלחות באירועי ספורט מוטורי. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 מוצבו דגמי לנצ'יה כדגמי יוקרה בקבוצת פיאט.
ראו גם

לנצ'יה
לנצ'יה דיקאפה
הערות שוליים

↑  Frostick, Michael (1976). Lancia. ISBN 0-901564-22-2.
↑  "לנצ'יה טריקאפה" שנת 1923 theoldmotor.com/?tag=1923-lancia-trikappa-tourer-motor-patrol-car
↑  "לנצ'יה טריקאפה" - מפרט טכני woiweb.com/index.php/Lancia_Trikappa
↑  דגמי "לנצ'יה טריקאפה" resolver.kb.nl/resolve