stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טובה סנהדראי
פעילות ציבורית > פעילות ציבורית נוספת

מלבד כהונתה כחברת הכנסת ופועלה בארגוני הנשים של המפלגה, כיהנה סנהדראי כיושבת ראש המועצה הישראלית של האיגוד הסוציאלי העולמי (1960–1962), כנשיאת מועצת ארגוני הנשים בישראל, הייתה חברה במועצה הציבורית לנושא יחסי ממון בין בני זוג במשרד המשפטים (1965–1966) וחברה במועצה הציבורית לבתי ספר מקצועיים. בשנת 1964 נבחרה לחברות במועצה הציבורית למען האישה בישראל, וכן הייתה חברת הנהלה של המועצה למען יהדות רוסיה.
בין השנים 1976 ל-1978 הייתה חברת צוות מעמד האישה בדיני משפחה בראשות פרופ' מנחם אלון, אחד מתשעה צוותים של הוועדה הממלכתית למעמד האישה בראשות אורה נמיר. היא פעלה בוועדה לקידום חקיקה בעניין משפחות נטושות, ולהחמרת הענישה לאנסים. אולם בגלל מחלוקות בין חברי הצוות, הצוות היה היחיד בוועדה שחבריו וחברותיו לא הגיעו להסכמה ולא הגישו המלצות.
סנהדראי הייתה חברה בהנהלת "הבונה", קבוצה קבלנית לבניין, ובדירקטוריון של חברת הבנייה "משכנות" מבית הפועל המזרחי. במהלך השנים השתתפה בכנסים של המזרחי, הפועל המזרחי ואמונה בישראל ובחו"ל. כיהנה כחברת הוועד הפועל הציוני, פעלה כחברת מרכז תנועת 'הפועל המזרחי' וחברת הוועד הפועל בישראל, כצירה לקונגרס הבינלאומי לנשים יהודיות וכצירה לקונגרס הציוני
בשנת 1979 קיבלה את תואר יקירת העיר תל אביב יפו.
סנהדראי פרסמה מאמרים על בעיות האישה העובדת הדתית בעיתון "הצופה" ובקבצים "ניב החברה" ו"דפי פעולה" ובביטאון ארגון הפועלות של הפועל המזרחי, והוציאה ספר על רחל ברקמן אשר הייתה מהחלוצות הדתיות הראשונות בתקופת העלייה השלישית (ונפטרה בדמי ימיה).
סנהדראי תמכה ברעיון ארץ ישראל השלמה ובהתיישבות היהודית ביהודה ושומרון והתנגדה לפינוי חבל ימית ב-1982.
אחרית ימיה

בשנותיה האחרונות עברה מספר משברים רפואיים, שהותירו אותה מרותקת לכיסא גלגלים, אך עם מחשבה צלולה. היא עברה לגור בבית ההורים "תפארת בנים" בירושלים. משם המשיכה להתעניין בנעשה בתנועה ובכלל, והזכירה למבקריה כי חשוב לשמור על אחדות המחנה, ולהימנע מחיכוכים ומפילוג. כששמעה על הקשיים הכלכליים אליהם נקלעה "אמונה", המליצה: "לוותר, להוריד, למתן ובלבד שלא תאיים סכנת סגירה על מפעלה של 'אמונה'".
טובה סנהדראי-גולדרייך נפטרה ב-31 באוגוסט 1993, בגיל 86, ונקברה בהר המנוחות בירושלים.
הנצחתה

בשנת 1996 ראתה אור ביוגרפיה שלה, בעריכת שאול מייזליש, תחת הכותר "באמונה בחרתי" בהוצאת "אמונה".
תנועת "נאמני תורה ועבודה" השיקה לעילוי נשמתה את אפליקציית Yomy - אפליקציה ללימוד יומי של תורה ומשניות, הכוללת גם סידור, ומיועדת למעוניינים לשלב בין לימוד לעמל, בין תורה ועבודה - כדרכה של סנהדראי.
לאחר מותה נקראו על שמה רחובות בתל אביב ובבאר שבע.
לקריאה נוספת

שביט בן-אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, תל אביב: מדיה 10, 2011, עמ' 308–311.
שאול מייזליש (עורך), באמונה בחרתי: קווים לדמותה של טובה סנהדראי-גולדרייך, תל אביב: אמונה - תנועת האשה הדתית-לאומית, תשנ"ו 1996.
לילך רוזנברג-פרידמן (עורכת), מאמונה למעשה: שבעים שנה לתנועת "אמונה" , ירושלים: כתר, תשס"ו 2006.
פנינה יאראק, "אמ"ן וארגון הפועלות של הפועל המזרחי - מקום המדינה ועד יסודה של תאד"ל - ציוני דרך", עמ' 27–33.
לילך רוזנברג-פרידמן, מהפכניות בעל כורחן: נשים ומגדר בציונות הדתית בתקופת היישוב, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2005.
הערות שוליים

↑  סיומת נשית לשם משפחה, כמקובל ביישוב בשעתו.
↑  מייזליש, עמ' 11
1 2 3  בן-אריה, עמ' 308
↑  מייזליש, עמ' 11
↑  הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל, תורה ועבודה בחזון ובמעש, תל אביב, 1993, עמ' 157
↑  מייזליש, עמ' 12
↑  רוזנברג-פרידמן, עמ' 6–7
↑  מייזליש, עמ' 15
↑  רוזנברג-פרידמן, עמ' 7–8
↑  ראו למשל: ממועצת הפועלות של הפועל המזרחי, הצופה, 31 בינואר 1938
↑  מייזליש, עמ' 15–16
↑  מידיעות מועצת הפועלות של הפועל המזרחי, הצופה, 20 בדצמבר 1940
↑  לטובה דימנד, הצופה, 15 בספטמבר 1938
↑  מייזליש, עמ' 61
1 2  מייזליש, עמ' 63.
↑  דוד תדהר (עורך), "ישראל סנהדראי (סנדרוביץ)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2536
↑  מייזליש, עמ' 64
↑  רוזנברג-פרידמן, עמ' 7
↑  רוזנברג-פרידמן, עמ' 3
1 2  רוזנברג-פרידמן, עמ' 8
↑  רוזנברג-פרידמן, עמ' 7–8, 12
↑  מייזליש, עמ' 16
↑  רוזנברג-פרידמן, עמ' 10–11
↑  רוזנברג-פרידמן, עמ' 12
↑  אסיפת נשים "תורה ועבודה" בכפר סבא, הצופה, 20 באוגוסט 1940
1 2  יאראק, עמ' 29.
1 2 3 4 5 6 7 8  בן-אריה, עמ' 309.
↑  נורתה אבן-פינה לבית חלוצות של פועלות הפועהמ"ז בת"א, הצופה, 27 באוגוסט 1951
↑  יאראק, עמ' 30
↑  בן-אריה, 309
↑  יאראק, עמ' 31
↑  מייזליש, עמ' 32–33
↑  מייזליש, עמ' 33
1 2 3
טובה סנהדראי, באתר הכנסת
טובה סנהדראי, באתר כנסת פתוחה
↑  מייזליש, עמ' 34
1 2 3 4 5  טובה סנהדראי על בעיות האישה בכנסת, מעריב, 14 באוגוסט 1961
↑  אליהו אגרס, רח' ארלוזורוב 93: על שכר הפועלת, פרס לאחיות, ראיון אחד ומציאות מאופרת, דבר, 12 ביולי 1964
↑  ישראל כהן, יהודיות וערביות נפגשו עם ח"כיות: הצעת חוק לביטוח עקרות-הבית מפני תאונות – בקרוב על שולחן הכנסת, דבר, 5 בפברואר 1970
1 2 3 4 5 6 7  בן-אריה, עמ' 310.
↑  מייזליש, עמ' 36
↑  מייזליש, עמ' 36–37, 43
↑  הוקטן העונש על ביצוע הפלה מלאכותית, דבר, 12 ביולי 1966
נאסר על חברי סיעות הקואליציה, מעריב, 3 ביולי 1973
↑  בן-אריה, עמ' 309–310
↑  בן-אריה, עמ' 310; מייזליש, עמ' 49
↑  מייזליש, עמ' 49
↑  מייזליש, עמ' 49–50
↑  בן-אריה, עמ' 310
↑  מייזליש, עמ' 40
1 2  מייזליש, עמ' 48.
↑  מייזליש, עמ' 37
↑  בן-אריה, עמ' 310; מייזליש, עמ' 46
↑  בורג הבטיח ששרי המפד"ל יתפטרו לטובת סנהדראי, מעריב, 1 באוקטובר 1973; טובה סנהדראי ביטלה רשימתה, דבר, 2 באוקטובר 1973; רפאל אלדור, ח"כ סנדראי ביטלה רשימתה העצמאית ותרוץ ברשימת המפד"ל, מעריב, 2 באוקטובר 1973
↑  מ. שמריהו, מרד נשים במפד"ל, מעריב, 24 במרץ 1974
1 2  מייזליש, עמ' 51.
↑  נילי פרידלנדר, בכנסת יש גם "סיעת" נשים, מעריב, 4 באפריל 1965
↑  רוזנברג-פרידמן, עמ' 13–14
1 2  מייזליש, עמ' 30
↑  יאראק, עמ' 32–33
↑  נאוה בנימיני, 250 בנות דתיות סיימו שנת התנדבות, דבר, 20 באוגוסט 1973
↑  בן-אריה, עמ' 310; מייזליש, עמ' 87–88
1 2  מייזליש, עמ' 88.
↑  נסיון הצתה בבית הרב גורן, דבר, 22 במרץ 1972; הצתה בבית "הפועל המזרחי", דבר, 5 במאי 1972
↑  מייזליש, עמ' 89
↑  הצוות היחיד שלא הגיע לקונצנזוס, דבר, 23 בפברואר 1978
↑  דוד תדהר (עורך), "טובה סנהדראי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ט (1958), עמ' 3283
↑  יקירי העיר תל אביב יפו, אתר עיריית תל אביב יפו; עוד תריסר יקירים לת"א, מעריב, 3 במאי 1979; "שבוע הקשיש" במסגרת 70 שנה לת"א, דבר, 28 ביוני 1979
↑  בן-אריה, עמ' 310-311
↑  מייזליש, עמ' 64, 101
↑  בן-אריה, עמ' 311
↑  אפליקציה לזכרה של טובה סנהדראי.(הקישור אינו פעיל, 27 בפברואר 2017)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007417819605171  VIAF: 3345156223653305400006   WorldCat (עם VIAF): 3345156223653305400006 
| --- | --- |
ערך מומלץ:
הדיוויזיה ה-45 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באפריל 1938 – 8 במאי 1945 (7 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-45 (בגרמנית: 45. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה במערכה בפולין, בקרב על צרפת, בקרבות החזית המזרחית, ובכלל זה בקרב קורסק, והושמדה במהלך מבצע בגרטיון. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-45, שלחמה בחזית המזרחית עד סוף המלחמה.
היסטוריה > הדיוויזיה ה-45

הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1938 בלינץ, והועמדה תחת פיקוד אלברכט שוברט. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-17 במסגרת הארמייה ה-14, ובמהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה לחמה הדיוויזיה בשלב השני כחלק מהקורפוס ה-26 במסגרת הארמייה השנייה. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-12 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן במסגרת הארמייה הרביעית, והשתתפה בכיבוש מבצר ברסט, קרב סמולנסק. במהלך הקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-34 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן במסגרת הארמייה השנייה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות שונים בגזרה המרכזית, ואף לחמה בקרב קורסק כחלק מהקורפוס ה-20 במסגרת הארמייה התשיעית. במהלך מבצע בגרטיון לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-35 במסגרת הארמייה התשיעית, וב-18 ביולי 1944 הושמדה הדיוויזיה באזור בוברויסק.
היסטוריה > דיוויזיית הגרנדיר ה-45

ב-19 ביולי 1944 הוקמה דיוויזיית הגרנדיר ה-45 על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-546 ושרידי הדיוויזיה ה-45, והועמדה תחת פיקוד ריכרד דניאל. הדיוויזיה לחמה בגזרה המרכזית באזור ורשה, כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה התשיעית.
היסטוריה > דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-45

ב-21 באוקטובר 1944 שונה שמה של הדיוויזיה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-45, והיא המשיכה להילחם כחלק מהארמייה התשיעית, ולחמה עמה במבצע ויסלה-אודר. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה ה-17 בקרב על שלזיה ובקרבות בצ'כיה עד סוף המלחמה.
מפקדים

| שם | כהונה |
| --- | --- |
פרידריך מטרנה: 1 באפריל 1938 - 25 באוקטובר 1940
גרהרד קרנר: 25 באוקטובר 1940 - 27 באפריל 1941
פריץ שליפר: 27 באפריל 1941 - 27 בפברואר 1942
פריץ קיהלוויין: 27 בפברואר 1942 - 25 באפריל 1943
הנס פון פאלקנשטיין: 25 באפריל 1943 - 30 בנובמבר 1943
יואכים אנגל: 30 בנובמבר 1943 - 27 בפברואר 1944
גוסטב גיהר: 27 בפברואר 1944 - 9 באפריל 1944
יואכים אנגל: 9 באפריל 1944 - 18 ביולי 1944
ריכרד דניאל: 19 ביולי 1944 - 8 במאי 1945
הערות שוליים

↑  ליתר דיוק - הפיקוד המיוחד הגבוה ה-34 (Höheres Kommando z.b.V. XXXIV)
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוורמאכט ורמאכט |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות חי"ר | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 28 • 29 • 30 • 31 • 32 • 33 • 34 • 35 • 36 • 38 • 39 • 44 • 45 • 46 • 47 • 48 • 49 • 50 • 52 • 56 • 57 • 58 • 59 • 60 • 61 • 62 • 64 • 65 • 68 • 71 • 72 • 73 • 75 • 76 • 78 • 79 • 81 • 82 • 83 • 84 • 85 • 86 • 87 • 88 • 89 • 90 • 91 • 92 • 93 • 94 • 95 • 96 • 97 • 98 • 99 • 100 • 101 • 102 • 111 • 112 • 113 • 121 • 122 • 123 • 125 • 126 • 129 • 131 • 132 • 134 • 137 • 141 • 148 • מילואים 148 • 151 • 153 • מילואים 153 • 157 • 158 • 161 • 162 • טורקסטנית 162 • 163 • 164 • 167 • 168 • 169 • 170 • 176 • 177 • 179 • 180 • 182 • 183 • 187 • 189 • 193 • 196 • 197 • 198 • 203 • 205 • 206 • 207 • 208 • 209 • 211 • 212 • 213 • 214 • 215 • 216 • 217 • 218 • 221 • 223 • 225 • 227 • 228 • 232 • 239 • 240 • 242 • 243 • 244 • 246 • 250 • 251 • 252 • 253 • 254 • 255 • 256 • 257 • 258 • 260 • 262 • 263 • 267 • 268 • 269 • 272 • 275 • 276 • 277 • 282 • 286 • 290 • 291 • 292 • 293 • 294 • 295 • 296 • 297 • 298 • 299 • 300 • 301 • 302 • 303 • 305 • 306 • 319 • 320 • 326 • 327 • 329 • 332 • 333 • 334 • 335 • 336 • 337 • 339 • 340 • 342 • 344 • 345 • 346 • 347 • 352 • 353 • 355 • 356 • 357 • 359 • 362 • 363 • 370 • 371 • 376 • 383 • 384 • 385 • 387 • 389 • 390 • 404 • 462 • 463 • 490 • 526 • 554 • 604 • 707 • 708 • 709 • 710 • 711 • 712 • 714 • 715 • 716 • 717 • 718 • 719 • 999 |  |
| דיוויזיות חי"ר הרריות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 157 • 188 • סקי 1 |  |
| דיוויזיות חי"ר גרנדיר | 6 • 31 • 36 • 45 • 78 • 153 • 552 • 553 • 560 • 561 |  |
| דיוויזיות חי"ר פולקסגרנדיר | 6 • 9 • 12 • 16 • 18 • 19 • 22 • 26 • 31 • 36 •  46 • 47 • 61 • 62 • 167 • 183 • 211 • 212 • 246 • 256 • 257 • 272 • 276 • 277 • 320 • 326 • 337 • 340 • 347 • 352 • 363 • 462 • 553 • 560 • 561 • 564 • 565 • 566 • 568 • 570 • 571 • 572 • 573 • 574 • 575 • 577 • 578 • 579 • 580 • 581 • 582 • 583 • 586 • 587 • 588 • 708 |  |
| דיוויזיות חי"ר פאנצרגרנדיר | 3 • 10 • 15 • 16 • 18 • 20 • 25 • 29 • 60 • 90 • 233 • גרוסדויטשלנד |  |
| דיוויזיות שריון | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 • 16 • 17 • 18 • 19 • 20 • 21 • 22 • 23 • 24 • 25 • 26 • 27 • 116 • 178 • 232 • 233 • הולשטיין • טטרה • להר • פלדהרנהאלה • פלדהרנהאלה 2 • קורמארק • קלאוזביץ |  |
| דיוויזיות שריון מילואים | 155 • 179 • 233 |  |
| דיוויזיות שריון מוצנחות | 1 • 2 |  |
| דיוויזיות צנחנים | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 |  |
| דיוויזיות יגר | 5 • 8 • 28 • 42 • 97 • 100 • 101 • 114 • 117 • 118 |  |
| דיוויזיות אבטחה | 52 • 203 • 207 • 213 • 221 • 286 • 390 |  |
| דיוויזיות השדה של הלופטוואפה | 3 • 4 • 6 • 7 • 9 • 10 • 12 • 13 • 16 • 20 • 21 |  |
| דיוויזיות פרשים | 1 |  |
| דיוויזיות נ"מ | 9 • 19 |  |
| דיוויזיות ארטילריה | 18 |  |
| דיוויזיות אימונים | 286 • 404 |  |
פסק דין מגדל נגד אבו חנא

פסק דין מגדל נ' אבו חנא העוסק בדיני נזיקין וקובע מהי הדרך הנכונה לחישוב פיצויים בגין אובדן יכולת השתכרות במקרה שהניזוק הוא ילד המשוייך למגזר או מגדר מסוים. פסק הדין קובע כי אין להתחשב בנתונים כגון מין ומוצא בקביעת פיצויים, אלא יש לפסוק פיצויים גלובליים לפי השכר הממוצע במשק, אלא אם כן ישנן ראיות המעידות על הכיוון העסקי האינדיבידואלי של הניזוק.
העובדות

רים אבו חנא נפגעה בתאונת דרכים כשהייתה בת 5 חודשים. בית המשפט המחוזי בחיפה פסק לה פיצויים שונים עבור ראש הנזק של כאב וסבל ובעבור ההוצאות הרפואיות. באשר לפיצוי עבור אובדן כושר השתכרות פסק בית המשפט סכום גלובלי של 500 אלף ₪ זאת כיוון שלדידו אין אינדיקציה לגובה ההשתכרות העתידה של אבו חנא ועל כן לא ניתן לתת פיצוי "מדויק".אובדן
טענות הצדדים

מגדל טוענים כי מדובר בסכום מופרז שכן בהתחשב בסביבה בה אבו חנא גדלה הסיכוי שהיא תשתכר בעתיד הוא אפסי שכן רוב רובן של הנשים מהמגזר ובמקום מגוריה של אבו חנא לא משתלבות בשוק העבודה. מאידך טוענת אבו חנא, שאין להתחשב ברקע ממנו באה והתחשבות שכזו מפרה את עקרון השוויון. לדידה יש להסתמך על נתונים אישיים ובהיעדרם על השכר הממוצע במשק לחישוב אובדן כושר השתכרות.
הכרעה

השופט אליעזר ריבלין קובע שככלל משתמשים בנתוניו האישיים של האדם כדי לחשב את ראש הנזק "אבדן כושר השתכרות". אבל כיוון שאצל קטינים רבה העמימות בנוגע לעיסוק העתידי אותו היו בוחרים וממילא קיימת עמימות בנוגע לגובה שכרם העתידי, קיימת הנחת מוצא שהיו משתכרים את השכר הממוצע במשק. שאלתו של ריבלין היא למעשה מתי ניתן לסטות מהכלל האמור, האם כשיש הנחות סטטיסטיות על מגזר הניזוק מקום מגוריו וכיוצא בזה או אך ורק כשיש נתונים אינדיבידואליים על הניזוק עצמו. ריבלין עוסק בסוגיה תוך שהוא שם לנגד עיניו את אחת ממטרות הנזיקין שהיא צדק חלוקתי, וקובע ש”לכל אדם עומדת הזכות לכתוב את סיפור חייו” לפיכך הוא משאיר את פסק הדין של בית המשפט המחוזי על כנו, ומכריע שבאין נתונים אינדיבידואליים הפיצוי אותו תקבל הניזוקה יהיה בהתאם לשכר הממוצע במשק. הוא למעשה אומר שכיוון שהאדם הוא אוטונומי אין להכיר במציאות בה הוא כבול להשתייכותו התרבותית, וממילא אין הצדקה לסטות מהכלל של השכר הממוצע במשק על בסיס אותה השתייכות.
כאשר בקטין אנו עוסקים, תרים אנו אפוא אחר נתון שיאפשר מתן פיצוי חרף מעטה העמימות. בפועל מבקשים אנו לאתר נתון שישקף את מבחר האפשרויות שהיה פתוח בפני הנפגע-הקטין. נתון זה צריך לבטא את האפשרות שהקטין היה מצוי בבגרותו ברף ההשתכרות הנמוך, אך גם את האפשרות האחרת, שבבוא העת היה הקטין מגיע לגדולות בתחום המקצועי. על הנתון הזה לאצור את מבחר הסיפורים הפתוחים בפני ילד בישראל – כל ילד, מכל מין, מוצא, גזע ודת. רף ההשתכרות הממוצע במשק הוא הנתון המיטבי המגשים מטרה זו. בחירה בנתון אחר לנפגע-קטין השייך לקבוצת אוכלוסייה מסוימת אך משום השתייכותו זו, משמעותה דבקות בהנחה כי אפשרויות תעסוקתיות הקיימות בישראל אינן פתוחות כלל – אף לא יהיו פתוחות בעתיד – בפני ילדי אותה קבוצה. לשלילה זו אין בסיס עובדתי או נורמטיבי. היא עצמה עלולה ליצור מציאות מפלה. היא עלולה להיות בבחינת נבואה המגשימה את עצמה
לקריאה נוספת

דפנה ברק-ארז, תקדימיוֹת - נשים קובעות תקדים במשפט הישראלי, כנרת, זמורה, דביר, 2024, הפרק "רים אבו חנא והעתיד השוויוני", עמ' 207–209.
הערות שוליים

↑  ע"א 10064/02 מגדל נ' אבו חנא, ניתן ב־27 בספטמבר 2005
↑  ת"א (חיפה) 621/98 אבו חנא רים נ' אבו חנא יוסף ואחרים, ניתן ב-17 באוקטובר 2002
↑  מתוך דבריו של השופט ריבלין בפס"ד הנ"ל
פרשת מותו של עלי חסן חרב

פרשת מותו של עלי חסן חרב היא אירוע דקירה שהתרחש ב-21 ביוני 2022 בקרבת אריאל לא הרחק מכפר איסכאכא. קבוצת מתנחלים שרובם בני נוער, סיירה במקום כהכנה להקמת מאחז חדש. פלסטינים תושבי הכפר התעמתו איתם, ובמהלך העימותים נדקר למוות עלי חסן חַרְבְּ (בערבית: علي حسن حرب), פלסטיני בן 27 מהכפר איסכאכא. לאחר האירוע הגיע הדוקר למשטרה כדי להגיש תלונה, אך נעצר בחשד שהיה מעורב בדקירה והועבר לחקירת שב"כ. הוא הודה שדקר את עלי חסן חרב וטען שעשה זאת מטעמי הגנה עצמית. הוא נחשד תחילה ברצח ובשיבוש הליכי משפט. צו איסור פרסום הוטל על פרטי החקירה. לאחר כמה ימים נעצרו לחקירה גם שלושה מקרובי משפחתו של ההרוג שנקראו לתת עדות, המשטרה לא מסרה מה סיבת מעצרם. בתום חקירה הודיעה פרקליטות המדינה על כוונתה לסגור את התיק נגד החשוד בהמתה כיון שלא ניתן לשלול את גרסתו כי פעל מתוך הגנה עצמית.
בעקבות סגירת תיק הדקירה, ערערה משפחת הנרצח על ההחלטה בטענה כי התעלמה מראיות רבות והפגמים בחקירה. הפרקליטות דחתה את הערר, תוך שהיא נסמכת על טענת ההגנה העצמית של הדוקר.
באוגוסט 2024, הוגשה עתירה לבית המשפט הגבוה לצדק בדרישה להעמיד לדין את הדוקר בגין רצח ושיבוש הליכי משפט.
השתלשלות האירועים

ארגון חוננו המייצג את החשודים המעורבים באירוע טען שקבוצת הישראלים רק ערכה טיול בחלקת עצי הזית הגובלת באריאל, אך לפי עיתון הארץ ולפי עדויות של אנשים שהיו במקום המתנחלים הגיעו לשם הקמת מאחז, והנערים אף התחילו לסקל את השטח. על פי הפלסטינים מדובר בחלקת עצי זית השייכת למשפחת חרב והיא נוהגת למסוק את הזיתים בה. קרובי משפחתו של חרב סיפרו שרועה צאן הזעיק אותם לחלקת האדמה. כמה עשרות בני משפחה הגיעו לשטח האדמה, והמתנחלים עזבו את המקום לאחר כרבע שעה חזרה למקום קבוצת מתנחלים שכללה כ-18 בני נוער וכמה מבוגרים, מלווים בחיילים, בשוטרים ובאנשי הביטחון של אריאל. לדברי קבוצת המתנחלים, כ-40 פלסטינים יידו עליהם אבנים והתקרבו אליהם תוך שהם מצוידים באלות וגרזנים. לפי תחקיר הקול היהודי התוקפים היו פעילי חמאס שהורשעו בהסתה.
במהלך התקרית שבה הערבים דחקו את הקבוצה לעומק השטח, איש ביטחון אזרחי ירה באוויר ואנשי הקבוצה התקשרו לכוחות הביטחון ואמרו שהם נמצאים בסכנת חיים. למקום הגיעו כוחות צה"ל, שוטרים ואנשי ביטחון מאריאל. במהלך העימותים דקר מתנחל את עלי חסן חרב בליבו. הוא פונה לבית חולים בסלפית, ושם נקבע מותו. על פי עד ראייה יהודי ארבעה ערבים רדפו אחרי היהודי עד סמוך לגדר אריאל. על פי מספר עדי ראייה פלסטינים, השוטרים והחיילים שנכחו במקום לא מנעו את התקיפה ולא עצרו את הדוקר.
המחלקה לפשיעה לאומנית של ימ"ר ש"י קיבלה צו איסור פרסום על פרטי החקירה. על פי דובר צה"ל, חיילי צה"ל לא היו במקום ברגע הדקירה אלא הגיעו מאוחר יותר ומצאו את חרב פצוע. הם הציעו עזרה בפינוי רפואי אך הפלסטינים סירבו לקבלה.
השתלשלות האירועים > הלוויית הנדקר

לאחר מותו של עלי חסן חרב טען ארגון חמאס כי ההרוג השתייך אליו, ושהוא נהרג בידי מתנחלים כאשר עיבד את אדמתו. לעומתם טענו אנשי החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין כי הוא השתייך אליהם. אף על פי שעלי חסן היה אזרח, נערכה לו הלוויה צבאית, ועל קברו הונחו זרים בשם אבו מאזן ובשם מפקד כוחות הביטחון הלאומי.
חקירת התקרית

אברהם שמש, תושב השומרון בן 44, שהגיע לתחנת משטרה למחרת התקרית, על מנת להגיש עדות או תלונה על תקיפת הקבוצה היהודית, נעצר בחשד למעורבות בדקירה של חרב. הוא הועבר לידי השב"כ ונאסר עליו לפגוש עורך דין. הוא הודה שדקר את חרב וטען שעשה זו להגנה עצמית. ארגון חוננו המייצג את החשוד טען שהחשוד עבר עינויים: נמנעה ממנו שינה, הוא נחקר במשך שעות רבות והושפל כך שנגרר עירום כ-200 מטרים תוך הטלת צרכיו בזמן שהותו בידי השב"כ. בתגובה לפרסומים אלה השיב השב"כ כי "מדובר בחקירת אירוע חמור, בו הרוג פלסטיני. החקירה מצויה תחת צו איסור פרסום, ולכן לא נוכל להתייחס לפרטיה. החקירה מתנהלת בהתאם להוראות הדין, ונתונה תחת ביקורת שיפוטית קפדנית בהליכים וערכאות שונות. הטענות בדבר שלילת זכויות הנחקר והתיאורים שהוזכרו - משוללים כל יסוד. מטרתם להסיט את השיח מהחשדות החמורים וליצור דה לגיטימציה לפעילות השירות". לפי הפרסום של כאן, הדקירה הייתה תוך כדי שהקבוצה בסכנת חיים בעוד ערבים מיידים אבנים לעבר הקבוצה ולאחר שאיש ביטחון ירה באוויר. ב-2 ביולי ביצעה המשטרה שיחזור בשטח של גרסת החשוד. ב-5 ביולי, כשבועיים לאחר מעצרו, שחרר בית משפט השלום באשקלון את העצור ל-8 ימי מעצר בית
בנוסף לחשוד נעצרה תושבת אריאל שארגנה את הסיור לקראת הקמת המאחז, שהייתה חשודה בשיבוש חקירה. בתום חקירתה היא שוחררה ללא תנאים. כמו כן, שישה נערים בגילאי 13–14 שחלקם היו בתקרית, הגיעו למסור עדות בתחנת המשטרה.
כחלק מהחקירה נעצרו ב-26 ביוני שלושה מקרובי משפחתו של עלי חרב שהיו נוכחים בזמן הדקירה: נעים חרב דודו, בן דודו פיראס חרב וזיד חרב, קרוב משפחה נוסף. הם מסרו עדות ושוחררו.
ב-25 באוגוסט 2022 הודיעה פרקליטות המדינה על כוונתה לסגור את התיק נגד החשוד בהמתה, בנימוק ש"לא ניתן לשלול את גרסתו כי פעל מתוך הגנה עצמית".
ב-5 אוגוסט 2024, הגישה משפחתו של עלי חרב עתירה לבית המשפט הגבוה לצדק באמצעות יש דין בדרישה להעמיד לדין את הדוקר בגין רצח ושיבוש הליכי משפט.
מחאה נגד חקירת החשוד בידי השב"כ

במוצאי שבת, 27 ביוני, התקיימה הפגנת פעילי ימין מחוץ לתחנת משטרת אריאל כנגד מעצר היהודי בידי השב"כ ותנאי מעצרו לכאורה. בין המוחים הייתה חברת הכנסת עידית סילמן (ימינה). התקיימו עוד מספר הפגנות תמיכה ומחאה, שבהן השתתפו הרב אליקים לבנון, חבר הכנסת שמחה רוטמן, ראש המועצה האזורית שומרון יוסי דגן, ורבנים ואישי ציבור נוספים.
ב-28 ביוני התפרסם כרוז החתום בידי איחוד רבני תורת הארץ הטובה ובראשם הרב חיים דרוקמן, הדורש לשחרר את העצור שכן זהו "נוהג פסול" לעצור את המותקפים היהודים ולא את "הפורעים הערבים" כפי שכינה אותם. ב-1 ביולי התקיימה צעדת מחאה באזור התקרית, שבה השתתפו מאות יהודים בקריאה "לשחרר את הגיבור שהציל את הילדים".
חורף

חורף בקולורדו, ארצות הברית
ציור של שלג בעונת החורף
עונת החורף היא אחת מארבע עונות השנה. זו העונה עם הימים הקצרים ביותר (יחד עם הסתיו) וטמפרטורות נמוכות ביחס לשאר עונות השנה. באזורים המרוחקים מקו המשווה לרוב יורד שלג בעונת החורף.
תקופת החורף > החורף הצפוני

תאריך תחילת החורף משתנה בהתאם למקום ולתרבות. על פי המטאורולוגיה המודרנית החורף חל בחודשים דצמבר, ינואר ופברואר בחצי הכדור הצפוני. עם זאת, באופן מסורתי בתרבויות אירופאיות רבות החורף מתחיל בחודש נובמבר.
תקופת החורף > החורף האוסטרלי

על פי המטאורולוגיה המודרנית החורף הדרומי (החורף האוסטרלי) חל בחודשים יוני, יולי ואוגוסט בחצי הכדור הדרומי.
היבטים מטאורולוגיים

החורף המטאורולוגי הוא העונה שבה הימים הקצרים ביותר והטמפרטורות הנמוכות ביותר (עם שוני בקנה מידה גדול בהתאם לקו הרוחב הגאוגרפי). שעות הלילה הן דומיננטיות בתקופת החורף ובמרבית האזורים הוא מאופיין בכמות המשקעים הגדולה ביותר. מבחינה אסטרונומית החורף מתחיל ביום הקצר ביותר בשנה ובכל יום חורף יש יותר אור שמש מאשר בקודמו.
מחוץ לאזור המשווני החורף הוא קר ומושלג (בייחוד בחצי הכדור הצפוני). ובאזורים בעלי האקלים הממוזג (צפונית לישראל) מתפתחות סופות שלג עזות הגורמות לשיבושים רבים. תופעה מטאורולוגית נדירה המתרחשת בחורף היא "ערפילי קרח" – גבישי קרח קטנים המרחפים באוויר רק כאשר הטמפרטורות צונחות מתחת ל־30- מעלות צלזיוס.
תקופת החורף

על פי ההגדרה האסטרונומית החורף מתחיל ב"יום המפנה" (21 בדצמבר בחצי הכדור הצפוני, 21 ביוני בחצי הכדור הדרומי) ומסתיים ב"יום השוויון" (21 במרץ בחצי הכדור הצפוני, 23 בספטמבר בחצי הכדור הדרומי). בלשון חז"ל תקופה זו נקראת תקופת טבת ובלוח השנה במגילות קומראן נקראת דשא.
במציאות הארץ־ישראלית תקופת 3 החודשים (המשויכת עם עונת החורף ובאופן מסורתי עם מזג אויר סוער וקריר יותר) מתחילה עם כניסת טבת (סוף נובמבר/תחילת דצמבר). אם תקופת החורף אכן מוגדרת לפי חישוב סטטיסטי כרבעון הקר ביותר בשנה אזי ההגדרה האסטרונומית היא כמעט תמיד מאוחרת מדי על פי סטנדרטים אקלימיים אזוריים וההגדרה הבריטית המסורתית היא כמעט תמיד מוקדמת מדי.[דרושה הבהרה]
החורף בעולם מאופיין בריבוי עננים כלומר, תחילת עונת החורף מאופיינת בעיקר בעננים מסוג צירוס בגובה רב, ובשיאו של החורף העננים מתנמכים ונקראים קומולוס, קומולונימבוס (עננים מפותחים ומאופיינים בגשמים וסופות ברקים) וענן הסטרטוס, אשר ממטיר שלגים, ולפעמים צונח לקרקע כאשר הלחות היחסית גבוהה וגורם לערפל במקומות נמוכים.
מה גורם לחורף

לנטיית ציר הסיבוב של כדור הארץ באופן יחסי למישור הסיבוב שלו יש השפעה דרמטית על האקלים. האמונה הפופולרית שהחורף נגרם בשל מרחק גדול יותר של כדור הארץ מהשמש בתקופת החורף (לעומת הקיץ) אינה נכונה. למעשה בחצי הכדור הצפוני החורף מתרחש כאשר כדור הארץ נמצא במרחק הקצר ביותר מהשמש.
זווית הנטייה של ציר כדור הארץ היא 23 מעלות ו-27 דקות למישור הסיבוב, עובדה הגורמת לקווי רוחב שונים על פני כדור הארץ לפנות לכיוון השמש באופן ישיר כאשר כדור הארץ נע במסלולו. בתקופת החורף בחצי הכדור הצפוני, חצי הכדור הדרומי מקבל יותר קרינת שמש ולכן הטמפרטורות בו גבוהות יותר.
בזמן החורף בשני חצאי הכדור אור השמש פוגע בזווית אלכסונית, ולכן אותה כמות של קרינת שמש מתפזרת על פני שטח גדול יותר. לאפקט זה מתווספת העובדה שהאור צריך לנוע למרחק גדול יותר באטמוספירה שמסננת אותו ומכאן שהוא נחלש יותר.
אקולוגיה > בעלי חיים

על מנת לשרוד בתקופת החורף בעלי חיים רבים פיתחו מנגנוני הישרדות שונים:
אחד האפקטים השכיחים יותר בקרב בעלי חיים ובייחוד בקרב ציפורים הוא הגירה או נדידה. בחורף הישראלי ניתן לצפות בנדידת ציפורים למדינות החמות יותר באזורי אפריקה המשוונית.
"שנת חורף" היא מצב של פעילות מטבולית מזערית, בעלי חיים כגון דובים, עטלפים, צפרדעים ונחשים נכנסים לתרדמת חורף ויוצאים החוצה רק בעונות החמות.
בעלי חיים מסוימים אוגרים מזון במיוחד לתקופת החורף: בונים, סנאים, בואשיים ועוד.
זנים מסוימים של בעלי חיים משנים את צבעם או את צבע פרוותם על מנת להיות מוסווים טוב יותר.
בעלי חיים פרוותיים מגדלים פרווה עבה וצפופה יותר בחורף, עובדה המשפרת את יכולת שימור חום הגוף שלהם, פרווה זו נושרת עם בוא האביב.
בעלי חיים מסוימים מנצלים את יתרונות השלג כגון יכולת הבידוד שלו ומתחפרים במחילות על מנת לשמור על חום גופם.
חלזונות ושבלולי יבשה מנצלים את התקופה הלחה והקרה לפעילות, אכילה והתרבות.
אקולוגיה > צומח

צמחים עונתיים לא שורדים את תקופת החורף ומתים. עם זאת צמחים רב-שנתיים לרוב משילים את השכבה העליונה אך שורשיהם עדיין מוגנים. יש זנים מועטים של צמחים המלבלבים בתקופת החורף.
בישראל, לעומת זאת, שבה החורף לא קר ומושלג כמו באירופה ואמריקה הצפונית, בחורף מתרחשת הפריחה הגדולה של הצומח והשדות מוריקים. פרחים האופייניים לחורף: סביון, נרקיס מצוי, חמציץ נטוי, כלנית מצויה, רקפת מצויה ועוד.
סביון – פורח בתחילת החורף
רקפת מצויה – פורחת בחורף
חמציץ נטוי – פורח בחורף ובאביב
כלנית מצויה – פורחת בשיא החורף