stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפת הקרן לחקר ארץ ישראל
סקר ארץ-ישראל המערבית

סקר ארץ-ישראל המערבית (Survey of Western Palestine) נערך על ידי קבוצה של מודדים מ"שירות המדידות הבריטי" (Ordnance Survey) שסיפק שירותי מדידה לצרכים צבאיים ואזרחיים כאחד. אל מודדים אלה הצטרפו לתקופות מסוימות מומחים בתחום הגאוגרפיה, גאולוגיה, ביולוגיה ועוד.
הסקר החל בינואר 1872. בראש הסקר עמד בתחילה קפטן ר. אי סטיוארט (R.E. Stewart), הוא חלה מייד במלריה בעת הכנת קו הבסיס של המפה ליד רמלה. סטיוארט הוחלף זמנית על ידי טירוויט דרייק (C.F. Tyrwhiitt Drake), עד לבואו של לוטננט קלוד קונדר שמונה לתפקיד. בתקופה זו נסקר שטח של כ-500 מייל מרובע שהתרכז באזור ירושלים ושכם. קונדר הגיע לארץ ישראל ביוני 1872, ועמד בראש המשלחת עד חודש ספטמבר 1875. בעקבות התקפה על המשלחת בצפת שהתרחשה ב-10 ביולי 1875 על ידי תושביה הערבים, נפצעו כל חברי המשלחת. בעקבות הפגיעה הופסקה מיידית פעילות המשלחת עד להשלמת החקירה על ידי השלטונות העות'מאניים. לאחר סיום החקירה, עזב קונדר את הארץ ב-1 באוקטובר 1875. לוטננט הוריישו קיצ'נר שהצטרף למשלחת בשנת 1874 כעוזרו של קונדר, והיה איתו בעת ההתקפה, מונה לעמוד בראש המשלחת שחידשה את פעילותה לאחר שנת הפסקה, ועמד בראשה עד שנת 1877. עד לפציעתו של קונדר הספיקה המשלחת לסקור שטח של 4,700 מייל מרובעים, יתרת 1,300 מייל מרובעים שנסקרו, נעשו תחת ניהולו של קיצ'נר.
בשנת 1881 נערך סקר נוסף בעבר הירדן בחלק משטח הרי מואב. בראש הסקר עמד קונדר. בעקבות הסקר הודפסה בשנת 1889 מפה נוספת בקנה מידה של 1:70,000, ביחד עם תזכיר הסקר.
סקר ארץ-ישראל המערבית > תהליך הסקר

המשלחת מנתה לכל אורך התקופה שלושה עד שישה מודדים, אליהם התלוו עובדים ועוזרים תושבי ארץ ישראל. בעת עריכת הסקר שכנו הסוקרים באוהלים ועברו ממקום למקום.
בתחילת הסקר מדדו בסיס לרשת הטריאנגולציה בסמוך לרמלה, לאחר מכן קשרו את הבסיס עם התחנה האסטרונומית של האדמירליות ביפו. בין השנים 1871–1872 סקרו את השטח שבין ירושלים ויפו, ובהמשך מדדו את רכס ההר שבין הרי ירושלים דרך השומרון ועד הרי נצרת והכרמל.
בשנת 1873 סקרו את אזור מישור החוף שבין חיפה לנתניה של היום, את מישור החוף הצפוני וחלק מהרי יהודה ומדבר יהודה. בשנת 1874 המשיכו לסקור באזור הרי יהודה ומדבר יהודה, את בקעת הירדן, המורדות המזרחיים של הרי יהודה והרי שומרון, את הרי חברון ואת דרום השרון. בשנת 1875 סקרו את שפלת יהודה, סביבות ים המלח ואת אזור הגליל התחתון. השלמת המשימה התעכבה לאחר שהמודדים חלו במלריה, ולאחר מכן הותקפו ליד צפת על ידי תושבים מקומיים. השלמת הסקר נעשתה בשנת 1877. בשנה זו השלימו את סקירת אזור הגליל, השפלה הדרומית באזור שבין תל חסי ועד באר שבע.
השלמת העבודה על המפה נעשתה במשרדי שירות המדידות באנגליה ושם נעשתה גם עבודת ההדפסה. את לוחות ההדפסה התקינו לפי שיטת פוטוצינקוגרפיה (Photozincography).
המפה

קו הבסיס של המפה שנקבע באזור רמלה היה באורך 6.76 ק"מ לערך. מכאן נמדדה רשת טריאנגולציה שנסגרה בבסיס-משנה באזור שבין ג'נין ועמק יזרעאל; אורכו של הבסיס הזה היה 7.25 ק"מ לערך. ההפרש באורכו של בסיס המשנה, בין חשבון הטריאנגולציה לבין אורכו המדוד, היה 79 אינץ' (שני מטר בקירוב). קנה המידה של המפה הוא אינץ' כנגד מיל. יחס של 1:63,360. המפה כוללת 25 גיליונות מתוכם גיליון אחד כפול. גודלו של כל גיליון הוא 45X55 ס"מ, ומכאן שכל גיליון כיסה שטח של 27.8X34.8 ק"מ, או 970 קמ"ר.
בנוסף נעשה גם איזון שראשיתו בים התיכון שהיה נקודת האפס וסופו בים כנרת. יש במפה "נקודות קבע" – נקודות שגובהן נקבע באמצעות האיזון, וכן "נקודות טריגו" שגובהן התקבל באופן טריגונומטרי בעת עריכת הטריאנגולציה וכן בעזרת ברומטר.
אזורי התבליט במפה (הרים וגבעות) מסומנים במפה בצבע חום בהיר, היישובים מסומנים בכתם אדום, גודל הכתם משמש לציון סכימאטי של גודל שטח היישוב, ללא כל פרוט של מבנהו. כל הנהרות והנחלים מסומנים בצבע תכלת, שטחי המטעים היערות והשמות סומנו בצבע שחור.
המפה > מיפוי שמות המקומות

בעת עריכת הסקר נלמדו כל שמות המקומות מהתושבים המקומיים. הסקר כולל 9,000 שמות, כל שם נכתב בכתב ערבי, בתעתיק אנגלי, ואם הייתה משמעות לשם, צוין גם תרגומו לאנגלית. כל שם עתיק לווה גם בהקשר השם לשפה העברית, והשמות אף נכתבו בעברית. אם השם היה חדש, ניתן גם מקור השם. כל השמות הובאו בכרך מיוחד לפי סדר אלפבית. ליד כל שם נרשמה המשבצת במפה שבה הוא מופיע.
התוכנית כוללת ערים, כפרים, חורבות, דרכים, נתיבי מים, מבנים, קברים, מערות, בארות, מעיינות ומעברי דרכים חצובים בהר. הסקר כולל גם שטחי אדמה מעובדים תוך הפרדה בין גידולי תאנים, תמרים, גפנים וזיתים. צוינו גם אבני דרך רומאיות ואתרי עתיקות.
המפה > חשיבות המפה

המפה מצטיינת במידה רבה של דיוק, והיא משמשת תעודה היסטורית חשובה לידיעת הארץ של שנות השבעים של המאה ה-19, אז החלה ההתיישבות היהודית החדשה בארץ ישראל.
על פי עורכי אטלס ישראל ”מפות אלה ורשימת השמות שעמהן, משמשות עד היום, כחשוב וכַמדויק שבמקורות לשמות הגאוגרפיים של ארץ ישראל” גם כמה שנים לאחר מכן כותב פנחס נאמן ”מפות אלה... משמשות עד ימינו אלה יסוד לכל עבודה קרטוגרפית של ארץ ישראל”.
המפה > פרסומים

לאחר ההוצאה הראשונה בשנת 1880, יצאה המפה במספר מהדורות נוספות, מתוכן מספר מהדורות יצאו במלחמת העולם הראשונה לצרכים צבאיים ואסטרטגיים. יחד עם המפה הוציאה הקרן גם שלושה כרכים ובהם דין וחשבון על הסקר עם תיאור מפורט של כל יישוב, חורבה, אתר עתיקות, וכל עצם טופוגרפי שסומן במפות. שלושת הכרכים הכילו 1,315 עמודים. בנוסף פורסמו מחקרים בתחום הביולוגיה, גאולוגיה וכן מחקר טופוגרפי על ירושלים. הסדרה שהודפסה בעקבות הסקר כללה עשרה כרכים.
לקריאה נוספת

יצחק שטנר, מפת ארץ-ישראל ותולדותיה, הוצאת מוסד ביאליק, 1951, עמ' 182–193
יוסף אלסטר, אטלס ישראל – מכלול מפות של ארץ-ישראל ומדינת ישראל, הוצאת מחלקת המדידות משרד העבודה, מוסד ביאליק, הסוכנות היהודית לארץ ישראל, 1956, עמ' 6/1
Claude Reignier Conder & Charles Warren: Maps of Western Palestine, in 26 sheets, from surveys conducted for the Committee of the Palestine Exploration Fund, London, 1880
Palmer, E. H. The survey of Western Palestine, Arabic and English Name List, London, 1881
Claude Reignier Conder & Charles Warren: The survey of Western Palestine, Memories of the Topography, Orography, Hydrography and Archaeology. 3 vols. London, 1881-1883
Stewardson, H. C. The survey of Western Palestine: A general index, London, 1888
Claude Reignier Conder, 1880: Memoires: The Survey of Western and Eastern Palestine ISBN 1-85207-835-9
Claude Reignier Conder & Charles Warren, Survey of Western Palestine, 1884
John James Moscrop, "Measuring Jerusalem: the Palestine Exploration Fund and British interests in the holy land"
Claude Reignier Conder. The survey of Eastern Palestine ,I, Adwan Country, London, 1889
הערות שוליים

↑  דב גביש, ‏מפת הגליל של משלחת המטה הצרפתי הכללי (1870), קתדרה 61, ספטמבר 1991
↑  Tent work in Palestine : a record of discovery and adventure עמ' 21
↑  Tent work in Palestine : a record of discovery and adventure עמ' 13
↑  אטלס ישראל פורסם בשנת 1956
↑  פנחס נאמן, אנציקלופדיה לגאוגרפיה מקראית, תל אביב תשכ"ג, עמ' 13
תיאודוליט וברומטר ששימשו את עורכי הסקר. מוצג במוזיאון ישראל
רשת טריאנגולציה במפה. הקווים העבים הקצרים בריבוע 8 וריבוע 13 מסמנים את בסיסי המדידה
כלי כתיבה, הקופסה שבה הם אוחסנו, מכשיר ניווט ומצפן ששימשו את עורכי הסקר וכן ניירות עבודה של עורכי הסקר. מוצג במוזיאון ישראל
שרה היילנד

| --- | --- |

היילנד, 2015
 לידה:  24 בנובמבר 1990 (בת 34) ארצות הברית ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 מקום לימודים:  בית הספר המקצועי לאמנויות הבמה 
 בן זוג:  וולס אדמס
 פרופיל ב-IMDb
 
שרה ג'יין היילנד (באנגלית: Sarah Jane Hyland; נולדה ב-24 בנובמבר 1990) היא שחקנית וזמרת אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות גילום דמותה של היילי דאנפי בקומדיית המצבים "משפחה מודרנית" של רשת ABC.
ביוגרפיה

היילנד נולדה במנהטן, ניו יורק שבארצות הברית. הוריה הם השחקנים מליסה קנדיי ואדוארד ג'יימס היילנד. היא אחותו של השחקן איאן היילנד.
היילנד למדה בבית ספר מיוחד לאמנויות הבמה במנהטן לצד טיילור מומסן וקונור פאולו בין היתר.
קריירה

היא עוסקת במשחק כבר מגיל חמש, כשתפקידה הראשון היה כבתו של הווארד סטרן בסרט "פרטים אינטימיים". ב-1999 היא גילמה את מולי בחידוש הקולנועי למחזמר "אנני". בשנים 2008–2009 גילמה את בתה של ברוק שילדס, מאדי הילי, בסדרת הטלוויזיה של NBC "ליפסטיק ג'ונגל". היא שיחקה על במת ברודוויי בהצגה "Grey Gardens" בתפקיד ג'קלין קנדי בצעירותה.
בשנים 2009–2020 שיחקה בתור היילי דאנפי בסדרה הקומית עטורת הפרסים "משפחה מודרנית" של רשת ABC במשך 11 עונות.
בשנת 2011 פורסם כי תופיע לצד כריס קולפר בסרט "מוכה ברק" שיצא לאקרנים בשנת 2012.
בספטמבר 2012 דווח כי תיקח חלק מקמפיין נינטנדו לצד דיאנה אגרון וגבי דאגלס.
בשנת 2017 השתתפה בסדרה "ציידי הצללים" בתור מלכת הסילי בכמה פרקים.
ב-2019 כיכבה בסרט הקומדיה הרומנטית "שנת החתונה שלי", והתארחה בעונה הרביעית של הסדרה "ורוניקה מארס" ברשת הולו.
בדצמבר 2024, פורסם כי ב-10 בפברואר 2025 היילנד תיכנס לתפקיד דייזי ביוקנן במחזמר "גטסבי הגדול" בברודוויי, במקום אווה נובלזדה שעוברת להצגה "האדסטאון" בלונדון.
חיים אישיים

משנת 2009 הייתה במערכת יחסים עם השחקן מאט פרוקופ, אותו הכירה במהלך מבחני הבד לסרט "היי סקול מיוזיקל 3". בשנת 2011 הופיעו ביחד בסרט של ערוץ דיסני "חנון מהסרטים". השניים נפרדו באוגוסט 2014 בשל אלימות מצידו של פרוקופ כלפיה.
בפברואר 2015 החלה לצאת עם השחקן דומיניק שרווד, ששיחק לצידה בסרט "האקדמיה לערפדים", ובאוגוסט 2017, לאחר יותר משנתיים של זוגיות, הזוג נפרד.
מאז נובמבר 2017 היא בזוגיות עם ולס אדמס, יוצא תוכניות המציאות "הרווקה" ו"הרווק בגן עדן", ומאז אוגוסט 2018 הם מתגוררים ביחד בלוס אנג'לס. בני הזוג התארסו ביולי 2019. באוגוסט 2022 הזוג התחתן וחברה לקאסט של משפחה מודרנית, ג'סי טיילר פרגוסון הנחה את טקס החתונה וחילופי הנדרים.
היילנד סובלת מכליה מולטיציסטית דו-צדדית, מחלת כליות מולדת שגורמת להפרעה קשה בתפקוד של הכליות. באפריל 2012 עברה השתלת כליה שנתרמה מאביה. ב-2017 נאלצה לעבור השתלת כליה נוספת, מאחיה, משום שגופה דחה את האיבר המושתל.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | פרטים אינטימיים | הבת של הווארד |  |
| 1998 | מושא אהבתי | מולי |  |
| 1999 | לנענע את העריסה | סילבאנו |  |
| 1999 | Advice from a Caterpillar | ליזבת' |  |
| 2000 | הסוד של ג'ו גולד | אליזבת' מיטשל |  |
| 2002 | The Empath | כריסטין הצעירה |  |
| 2004 | ספנגליש | חברה במסיבת פיג'מות |  |
| 2007 | פגישה עיוורת | ילדה (קול) |  |
| 2010 | Monster Heroes | דליילה |  |
| 2011 | Cougars, Inc. | קורטני |  |
| 2011 | Conception | טרייסי |  |
| 2012 | מוכה ברק | קלייר מת'יוס |  |
| 2013 | מת לצעוק 5 | מיה |  |
| 2013 | April Apocalypse | סם |  |
| 2014 | האקדמיה לערפדים | נטלי דשקוב |  |
| 2014 | פגישה והחלפה | אווה |  |
| 2015 | ניפגש בולהאלה | ג'ואנה ברווד |  |
| 2016 | Satanic | קלואי |  |
| 2016 | לגו: ליגת הצדק משתלטת על גות'אם | ברברה גורדון | דיבוב |
| 2016 | XOXO | קריסטל |  |
| 2019 | שנת החתונה שלי | מארה היקי |  |
| 2022 | My Fake Boyfriend | קלי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997–1998 | עולם אחר | ריין וולף | לא ידוע |
| 1998 | השילוש הקדוש | ילדה ביישנית | פרק: "No Secrets" |
| 1999 | אנני | מולי | סרט מקורי של ABC |
| 2000 | סיפורה של אודרי הפבורן | אודרי הפבורן בגיל 8 | סרט מקורי של ABC |
| 2000 | כל ילדיי | קארן | 2 פרקים |
| 2000 | פלקון | ג'ס פיסטון איגן | TBA |
| 2001 | כשהעולם מסתובב | אליסון מק'דרמוט סטיוארט | TBA |
| 2002 | מגע של מלאכים | גרייס | פרק: "A Feather on the Breath of God" |
| 2004 | חוק וסדר | קריסטין מק'ליין | פרק: "The Dead Wives Club" |
| 2005 | חוק וסדר: משפט וצדק | בריאנה קולבי | פרק: "Vigilante" |
| 2007 | לחיות מחדש | הת'ר | 7 פרקים |
| 2008–2009 | ליפסטיק ג'ונגל | מאדי הילי | תפקיד משני; 15 פרקים |
| 2009 | חוק וסדר: מדור מיוחד | ג'ניפר בנקס | פרק: "Hothouse" |
| 2009–2020 | משפחה מודרנית | היילי דאנפי | תפקיד ראשי; (11 עונות); 229 פרקים |
| 2011 | ילדי בית החולים | אדם מפורסם | פרק: "Nip/Tug" |
| 2011 | חנון מהסרטים | דילן שיינפלד | סרט מקורי של ערוץ דיסני |
| 2012 | תפיסה | נערה עם תסמונת טורט | פרק: "Kilimanjaro" |
| 2012–2015 | רנדי קאנינגהם: נינג'ה בפעולה | תרזה פואלר | דיבוב; 11 פרקים |
| 2013 | קרא לי משוגעת | גרייס | סרט מקורי של Lifetime |
| 2013 | בוני וקלייד | בלאנש בארו | מיני-סדרה |
| 2014 | לוהטות בקליבלנד | אייבי | פרק: "Rusty Banks Rides Again" |
| 2015 | משמר האריות - השאגה חוזרת | טיפו | דיבוב; סרט מקורי של דיסני ג'וניור |
| 2016–2017 | משמר האריות | טיפו | דיבוב; 5 פרקים |
| 2017 | Dimension 404 | קלואי | פרק: "Cinethrax" |
| 2017 | ריקוד מושחת | ליסה האוסמן | סרט מקורי של ABC |
| 2017 | ציידי הצללים | מלכת הסילי | 2 פרקים |
| 2019 | ורוניקה מארס | אליסיה | פרק: "Heads You Lose" |
| 2021–הווה | Play-Doh Squished | עצמה | מנחה |
| 2022 | אי האהבה ארצות הברית | עצמה | מנחה |
| 2022 - הווה | פיץ' פרפקט: במפר בברלין | היידי | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
הערות שוליים

↑  Greg Evans, Sarah Hyland Joins Broadway’s ‘The Great Gatsby’ As Eva Noblezada Heads To West End ‘Hadestown’, Deadline, ‏2024-12-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  ענבל חננאל, מזל טוב: כוכבת "משפחה מודרנית" התחתנה, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 22 באוגוסט 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012384810005171  GND: 1011846624  ISNI: 0000 0000 4709 1932  LCCN: no2007068523  MusicBrainz: 7d015ab0-a822-4174-b446-3a9b1644099e  VIAF: 61324526   WorldCat (עם VIAF): 61324526 
היילנד, 2013
פלטפורמת מחשוב

פְּלַטְפוֹרְמַת מִחְשׁוּב (לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: מַסֶּדֶת מִחְשׁוּב; באנגלית: Computing platform) היא מערכת המורכבת מסוג כלשהו של ארכיטקטורת חומרה ביחד עם תשתית תוכנה (software framework או application framework). החיבור בין השתיים אמור לאפשר הרצה של תוכנות ויישומי מחשב. פלטפורמת מחשוב טיפוסית כוללת את ארכיטקטורת המחשב, מערכת ההפעלה, שפות תכנות וממשקי משתמש הקשורים לכך - ספריות של סביבת ההרצה (run-time system) או ממשק המשתמש הגרפי.
לפלטפורמת המחשוב חשיבות מכרעת בפיתוח תוכנה.
פלטפורמת רשת חברתית

פלטפורמת רשת חברתית, היא אפליקציה או אתר אינטרנט שמאפשרת למשתמשים ליצור פרופילים אישיים, לשתף תוכן, לתקשר עם חברים ולבצע פעולות חברתיות נוספות. פלטפורמות אלו מאפשרות למשתמשים לפרסם תמונות, וידאו, פוסטים וקישורים, ולסקור את תוכן המשתמשים האחרים. הן משמשות גם ככלי לחיפוש עבודה, קידום אירועים וגיבוש קהילות, ונמצאות בשימוש רחב ברחבי העולם לתקשורת ושיווק דיגיטלי.
במאמרו האקדמי "פלטפורמת קפיטליזם"[1], ניק סרניצ'ק מציג את האופן שבו היסודות הבסיסיים של הכלכלה מתגלים במהירות על ידי מספר קטן של פלטפורמות מונופוליסטיות כמו גוגל ופייסבוק, אפל ומיקרוסופט, אובר ו-Airbnb. החברות הללו הן דוגמה לפלטפורמות-על באינטרנט אשר מספקות את בסיס החומרה והתוכנה למילוני בני אדם ובהן ניתן לפעול במגוון רחב של שירותים: תיירות, ניווט, שיווק, חיפוש, סלולר ועוד. מחקרו של שרניק, ממחיש כיצד הפלטפורמות הללו מציגות נטיות חדשות המבוססות על שיקולים פנימיים שונים בתוך המסגרת הקפיטליסטית, ויוצרות אתגרים משמעותיים לחזון עתידי של קפיטליזם ופוסט-קפיטליזם, להפוך את הרשתות לשירותים המונעים על ידי ערכים ולא על ידי רווח. מגמה זו מסמנת שינוי משמעותי בכוח של אותן פלטפורמות, השפעתן על עיצוב סדר היום החברתי העולמי ובאופן שבו חברות קפיטליסטיות פועלות ובאופן שבו הן מתקשרות עם שאר הכלכלה. בעתיד, הרשתות החברתיות העשויות להפוך המפתח לאיחוד ולשיתוף פעולה חברתי עולמי, קידום כלכלה שיתופית ותמיכה במודלים של דמוקרטיה ישירה ותיאום בממדים גלובליים.
[1] Srnicek, N. (2017). Platform Capitalism. Polity, pp.43-50.
ראו גם

תוכנה חוצת פלטפורמות
הערות שוליים

↑  מתכנתים בעברית, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏20 במאי 2015
↑  Srnicek Nick, Platform Capitalism, Polity, 2017, עמ' 43-50
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רב שילא

| --- | --- |
 מקום פעילות:  בעיקר בבל (כנראה גם ארץ ישראל).
 פטירה:  המאה ה־2 
 תקופת הפעילות:  הדור הראשון לאמוראי בבל. סוף תקופת התנאים, תחילת תקופת האמוראים.
 השתייכות:  ישיבת סידרא (שנקראה בהמשך ישיבת נהרדעא).
 תלמידיו:  רב חסדא
 
רב שילא חי בתקופת המעבר בין התנאים לאמוראים ונחשב לאמורא. כנראה שאת רוב תורתו למד בארץ ישראל ולאחר מכן עבר לבבל, בבבל עמד בראש ישיבת סידרא (שנקראה בהמשך ישיבת נהרדעא).
רב חסדא מביא בגמרא מאמר בשם רב שילא ומכנה אותו "גברא רבה" בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ע"ה, עמוד א'.
מסופר בגמרא שפעם טעה רב שילא בפסק הלכה, ובעקבות זאת רב רצה לנדותו אך שמואל מנע זאת ובירר עם רב שילא את העניין. רב שילא הודה בטעותו ולא נודה.
לדעת הרב אהרן היימן יש להבחין בין האמורא רב שילא לבין התנא רבי שילא, שעליו מסופר בתלמוד הבבלי שקיבל מהמלכות רשות לדון ולהעניש, ולבסוף הרג אדם שהיה לו דין רודף.
לקריאה נוספת

מרדכי מרגליות (עורך), הערך "ר' שילא", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, הוצאת יבנה וספרי חמד, מהדורה מחודשת בידי יהודה איזנברג, 2006, כרך ב, עמ' 322.
סקופיה (רמת הגולן)

ערך זה עוסק בכפר סורי לשעבר ברמת הגולן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
שרידי מוצב סורי בשטח הכפר סקופיה לשעבר. היום בשטח שמורת הטבע סוסיתא
שרידי מוצב סורי בשטח הכפר סקופיה לשעבר. היום בשטח שמורת הטבע סוסיתא
 מדינה:  סוריה סוריה
 שפה רשמית:  ערבית
 סיבת נטישה:  מלחמת ששת הימים
 תאריך נטישה:  1967
 יישובים יורשים:  רמות, בני יהודה
 דת:  אסלאם
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  1,210 (1967)
 קואורדינטות:  32°47′57″N 35°41′19″E﻿ / ﻿32.799166666667°N 35.688611111111°E﻿ / 32.799166666667; 35.688611111111 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הגליל העליון מוגדלת) סקופיה(למפת הגליל העליון רגילה) סקופיה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סקופיה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סקופיה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סקופיא (בערבית: سكوفيا, תעתיק מדויק: סכופיא) הוא כפר סורי עזוב בדרום רמת הגולן. עד למלחמת ששת הימים בשנת 1967, היה הכפר חלק מנפת פיק במחוז קוניטרה והייתה בו אוכלוסייה של כ-1,210 תושבים. הוא ישב כ-4.5 קילומטרים צפונית לכפר פיק וכ-4 קילומטרים מערבית לכפר אל-על. הכפר שכן מעל עין גב והכנרת בקרבת הגבול עם ישראל, משום מיקומו האסטרטגי הוקם במקום מוצב סורי.
ישנם סימנים ארכאולוגים המעידים על כך שהכפר ישב על תל קדום יותר, ונמצאו ממצאים המראים שהייתה במקום התיישבות יהודית בין המאה ה-2 למאה ה-4. סקופיה גם מוזכרת בחיבור שומרוני מהמאה ה-10, שם היא מוזכרת בשמה הקדום "אסקופיה". בחיבור שומרוני זה מבואר השם "שפמה" המוזכר בתורה לכדי אסקופיה ("שפמה – והיא אסקופיה"). בספר במדבר, מתואר היישוב שפם כחלק מתיאור גבולות ישראל:
וְהִתְאַוִּיתֶם לָכֶם לִגְבוּל קֵדְמָה מֵחֲצַר עֵינָן שְׁפָמָה. וְיָרַד הַגְּבֻל מִשְּׁפָם הָרִבְלָה מִקֶּדֶם לָעָיִן, וְיָרַד הַגְּבוּל וּמָחָה עַל כֶּתֶף יָם כִּנֶּרֶת קֵדְמָה.
הכפר נעזב כתוצאה מהתקדמות צה"ל ברחבי רמת הגולן במהלך מלחמת ששת הימים, ביוני 1967. לאחר המלחמה, שימש הכפר הנטוש החל משנת 1969 היאחזות נח"ל שעברה בשנת 1973 למושב הקבע שלה ברמות. בשטחי הכפר הנטוש הוקם היישוב בני יהודה ובצמוד אליו גם המושב גבעת יואב.
הערות שוליים

↑  ספר אסאטיר יא, מהדורה ז'. בן חיים; תרביץ, יד, תש"ג. עמ' 124. טו, תש"ד, עמ' 81. מצוטט מתוך: וילנאי, זאב, גולן וחרמון, הוצאת אחיעבר, ירושלים, 1970, עמ' 202.
שבעת פלאי תבל של העולם העתיק

ערך זה עוסק ברשימת שבעת פלאי תבל של העולם העתיק. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שבעת פלאי תבל של העולם העתיק (משמאל לימין): הפירמידה הגדולה של גיזה, הגנים התלויים בבבל, מקדש ארטמיס באפסוס, פסל זאוס באולימפיה, המאוזוליאום בהליקרנסוס, הקולוסוס מרודוס והמגדלור באלכסנדריה כפי שתוארו על ידי האמן ההולנדי בן המאה ה-16 מרטן ואן המסקרק.
שבעת פלאי תבל של העולם העתיק (או שבעת פלאי תבל) היו מבנים בעלי חשיבות מיוחדת אשר הוקמו בעת העתיקה באזור הים התיכון. מבנים אלו הוזכרו ברשימות בכתבים הלניסטיים שונים, אשר שימשו כמעין קטלוג של ההישגים האנושיים והיו פופולריים בקרב מטיילים ונוסעים בעולם העתיק. לרשימת פלאי תבל היו גרסאות רבות, הבולטות בהן מיוחסות לאנטיפטרוס מצידון, פילון מביזנטיון (אנ'), הרודוטוס וקלימכוס מקירניה.
מבין שבעת הפלאים של העולם העתיק רק אחד, הפירמידה הגדולה של גיזה, נותר יחסית ללא פגע עד היום.
רשימת שבעת פלאי תבל היוותה השראה לרשימות רבות נוספות לאורך ההיסטוריה, רובן מונות שבעה פלאים.
רקע

הכיבוש היווני של חלקים נרחבים מהעולם הידוע במאה ה-4 לפנה"ס אפשר את גישתם של נוסעים הלניסטים לציוויליזציות של מצרים, פרס ובבל. יוונים רבים התרשמו רושם עז ממפעלי הבנייה המרהיבים בארצות אלו, ובכתבים שונים מהתקופה החלו להופיע רשימות המתארות אותם. בתחילה הוזכרה המילה היוונית ת'אה (θέα), שפירושה "מראה" או "מקום לראות". רשימות מאוחרות יותר השתמשו במילה ת'אומה (θαύμα) שפירושה "פלא", והביטוי נשמר עד היום. למעשה, רשימת פלאי תבל הייתה המקבילה העתיקה למדריך למטיילים.
לרשימת הפלאים היו גרסאות רבות, הידועה והקדומה ביותר שנשתמרה היא של המשורר היווני אנטיפטרוס מצידון (סביבות 140 לפנה"ס), המונה שבעה אתרים, אך בעיקר מהלל את מקדש ארטמיס באפסוס:
הבטתי בחומות בבל הבלתי חדירות עליהן רצות מרכבות, ובזאוס על גדות האלפיוס, ראיתי את הגנים התלויים, ואת הקולוסוס של הליוס, ההרים מעשי ידי אדם של הפירמידות הנשגבות, והקבר העצום של מאוזולוס; אבל כשראיתי את הבית הקדוש של ארטמיס המגרד את העננים, האחרים הושמו בצל, כי השמש עצמה לא התבוננה בדבר השווה לו מלבד האולימפוס.
מקור נוסף מסביבות המאה ה-2 לפנה"ס, המזוהה כפילו מביזנטיון, חתום על חיבור קצר שכותרתו "שבע המראות של העולם". כתבי פילו לא נשתמרו בשלמותם, והם מונים שישה אתרים התואמים לרשימתו של אנטיפטר.
מרשימות אחרות של ההיסטוריון הרודוטוס (485 לערך עד 420 לפנה"ס) ושל קאלימאכוס (סביב 300 לפנה"ס), אשר אוחסנו במוזיאון אלכסנדריה, נשתמרו מעט מאוד הפניות.
הקולוסוס מרודוס היה הפלא האחרון שבנייתו הושלמה, בשנת 280 לפנה"ס, והראשון שנחרב, ברעידת אדמה ב-226 לפנה"ס. בסך הכל, כל שבעת הפלאים היו קיימים יחדיו בעת ובעונה אחת לתקופה של פחות מ-60 שנה. בגרסתו הקדומה של אנטיפטר חומות בבל תפסו את מקומו של המגדלור, ובכתבים אחרים שקדמו לבניית הקולוסוס השלים שער אשתר את רשימת שבעת הפלאים.
היקף

נהוג לייחס את הגבלת הרשימות לשבעה אתרים למשמעות המיוחדת של המספר שבע, אשר סימל שלמות ושפע בתרבות היוונית העתיקה. מבחינה גאוגרפית הרשימה מכסה מונומנטים שהיו קיימים באזור הים התיכון והמזרח התיכון בלבד, אשר הרכיבו את העולם שהיה ידוע באותה תקופה ליוונים. אתרים אחרים שהיו קיימים מחוץ לאזורים אלה לא נשקלו כחלק מתיאורים עכשוויים של פלאי תבל העתיקים.
המקורות המוקדמים שהגיעו מכותבים הלניסטים, השפיעו רבות על הרכב הרשימה. חמישה מתוך שבעת האתרים ברשימה הם למעשה הישגים יוונים בתחום הארכיטקטורה והאומנות, כשהיוצאים מן הכלל הם הפירמידה הגדולה של גיזה והגנים התלויים בבבל.
שבעת פלאי תבל של העולם העתיק

| שם הפלא | תמונה | תאריך בניה | נבנה על ידי | מאפיינים בולטים | תאריך חורבן | סיבת החורבן | מיקום מודרני |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הגנים התלויים בבבל |  | סביב 600 לפנה"ס | הבבלים | גנים רב מפלסיים שהתנשאו לגובה של 22 מטר והושקו באמצעות מערכת מתוחכמת. נבנו על ידי המלך נבוכדנצר השני לכבוד אשתו אמיטיס ממדי. | לאחר המאה הראשונה לפנה"ס | רעידת אדמה | אל הילה, עיראק |
| מקדש ארטמיס באפסוס |  | סביב 550 לפנה"ס | הלידאים, הפרסים והיוונים | מוקדש לאלה היוונית ארטמיס, בנייתו נמשכה כ-120 שנים. | 356 לפנה"ס על ידי הרוסטרטוס, 262 על ידי הגותים | הצתה על ידי הרוסטרטוס, ביזה על ידי הגותים | סמוך לסלצ'וק, טורקיה |
| פסל זאוס באולימפיה |  | 466–456 לפנה"ס (מקדש) 435 לפנה"ס (פסל) | היוונים | פסל ענק עשוי שנהב וזהב, התנשא לגובה של כ-12 מטרים. | המאה ה-5 | שרפה | אולימפיה, יוון |
| המאוזוליאום בהליקרנסוס |  | 351 לפנה"ס | הקארים, הפרסים והיוונים | קבר מפואר שהתנשא לגובה של כ-45 מטר, מעוטר בפסלים מכל צדדיו. | עד ל-1494 | המבנה המקורי נהרס בשיטפון, המבנה המשוחזר נחרב ברעידת אדמה ופורק בידי הצלבנים. | בודרום, טורקיה |
| הקולוסוס מרודוס |  | 292–280 לפנה"ס | היוונים | פסל ענק של אל השמש הליוס, התנשא לגובה של כ-35 מטרים. | 226 לפנה"ס | רעידת אדמה | רודוס, יוון |
| המגדלור באלכסנדריה |  | סביב 280 לפנה"ס | מצרים התלמיית | התנשא לגובה של 115–130 מטר, נחשב לאחד מהמבנים הגבוהים בעולם במשך מאות רבות. | 1303-1480 | רעידת אדמה | אלכסנדריה, מצרים |
| הפירמידה הגדולה של גיזה |  | 2584–2561 לפנה"ס | המצרים | מאמינים כי נבנתה כקברו של המלך המצרי פרעה ח'ופו. | עדיין קיים | עדיין קיים | הנקרופוליס בגיזה, מצרים |
השפעה

שבעת הפלאים ברשימתו של אנטיפטר זכו לשבחים רבים בשל תכונותיהם הבולטות. הם היו המבנים הגבוהים או הגדולים מסוגם, והתאפיינו ברמת ביצוע ארכיטקטונית ואמנותית גבוהה ביותר. שיטות העבודה שיושמו בבניית שבעת הפלאים זכו לחיקויים רבים, בעולם היווני ומעבר לו.
ההשפעה היוונית על התרבות הרומאית, ותחיית הסגנון היווני-רומאי בתקופת הרנסאנס הציתה את דמיונם של אמנים ונוסעים אירופאים. ציורים ופסלים רבים שמתייחסים לשבעת הפלאים נוצרו, בזמן שהרפתקנים נהרו אל האתרים עצמם כדי לחוות אותם באופן אישי. אגדות ושמועות רבות היו נפוצות והאדירו עוד יותר את ההילה סביב שבעת פלאי תבל.
שבעת הפלאים גם השפיעו על דורות של היסטוריונים בתקופות שונות, אשר ניסו להרכיב רשימות פלאים בהיקפים שונים ונושאים רבים.
שרידים

מכל שבעת פלאי תבל, היחיד שנותר עומד על תילו כיום היא הפירמידה הגדולה של גיזה. קיומם של הגנים התלויים עדיין מוטל בספק וקיימות תאוריות רבות בנושא. מקורות ארכאולוגיים מאשרים את קיומם בעבר של חמשת הפלאים הנותרים. מקדש ארטמיס באפסוס ופסל זאוס באולימפיה נהרסו בשריפות, והמגדלור באלכסנדריה, הקולוסוס מרודוס והמאוזוליאום בהליקרנסוס נחרבו ברעידות אדמה.
שרידים של המאוזוליאום נמצאים במקום בו עמד, וחלק מהפסלים שקישטו את הקבר נמצאים במוזיאון הבריטי בלונדון. עמוד אחד מבין מאה עשרים ושבעה העמודים שעליהם עמד מקדש ארטמיס קיים עדיין באתר, ומפסל זאוס, הקולוסוס והמגדלור נותר זכר במטבעות שנטבעו באותה תקופה.
ראו גם

הפלא השמיני של העולם
פלאי תבל, על רשימות דומות שנערכו לאורך ההיסטוריה.
שבעת פלאי תבל החדשים, רשימה שנוצרה בסקר כלל עולמי.