stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אייפון 6
הערות שוליים

↑  Mike Prospero, iPhone 6 Benchmarks: Here's How Good It Really Is, באתר Tomsguide(באנגלית)
↑   iPhone 6 Battery Life: Consumer Reports' Test Results, כתבה  באתר יוטיוב(באנגלית)
↑  Mike Prospero, iPhone 6 and 6 Plus Battery Life: How Long They Last, באתר Tomsguide(באנגלית)
↑  יוסי ניסן, ‏דיווח: אפל תשיק אייפון 6 בספטמבר - עם מסך בגודל 5.5 אינץ', באתר גלובס, 29 במרץ 2014
↑  ניצן סדן, שיא חדש: 4 מיליון מכשירי אייפון 6 נמכרו ב-24 שעות, באתר כלכליסט, 15 בספטמבר 2014
1 2  נמרוד צוק, הבהלה לאייפון: אפל עתידה להתקשות באספקת המכשירים, באתר כלכליסט, 14 בספטמבר 2014
1 2  אילן גטניו, רוצים אייפון 6? נגמר, באתר ישראל היום, 15 בספטמבר 2014
↑   נדן פלדמן, אייפון 6 יוצא היום לחנויות: לצד התורים הארוכים - גם אירועי מחאה, באתר TheMarker‏, 19 בספטמבר 2014
↑  אהוד קינן ושחר שושן, מלחמת המעריצים: אייפון 6 מיושן או מרהיב?, באתר ynet, 12 בספטמבר 2014
↑  אסף בר-שי, תתפלאו אבל יש חיים אחרי האייפון, באתר nrg‏, 22 בספטמבר 2014
↑  ניצן סדן, פאבלטים: אפל וסמסונג מכוונות לשוק הלא נכון, באתר כלכליסט, 12 בספטמבר 2014
↑  הראל עילם, מפרקים את האייפון 6: מעטפת יוקרתית, רכיבים ב-227 דולר, באתר כלכליסט, 21 בספטמבר 2014
↑  יאיר מור, ‏אייפון 6 והגלקסי החדש: עולים ביוקר, אבל כמה הם באמת שווים?, באתר ‏מאקו‏, 7 באוקטובר 2014
↑  עמרי ברק, ‏בדיקה מיוחדת: כמה יעלה האייפון החדש בישראל?, באתר ‏מאקו‏, 10 בספטמבר 2014
↑  אמיתי זיו | TheMarker, ‏בעקבות השקת אייפון 6: מחירי אייפון 5 משומשים צפויים לרדת בכ-30%, באתר ‏מאקו‏, 9 בספטמבר 2014
↑  משה גולן, ‏טירוף האייפון 6 בישראל: 20 מכשירים נמכרו בכ-7,500 שקל, באתר גלובס, 21 בספטמבר 2014
↑  שמעון איפרגן, אתר mako, ‏רשות המסים: סוכלו ניסיונות הברחה של 100 מכשירי אייפון 6, באתר גלובס, 5 באוקטובר 2014
↑  יונתן אוריך, ניסה להבריח מכשיר אייפון 6 לישראל - ונתפס, באתר nrg‏, 21 בספטמבר 2014
↑  צחי הופמן, ‏אייפון 6 ו-6 פלוס יושקו בישראל בסוף אוקטובר, באתר גלובס, 15 בספטמבר 2014
↑  נמרוד צוק, משתמשי אפל מתלוננים על תקלות ב-iOS 8, באתר כלכליסט, 23 בספטמבר 2014
↑  הראל עילם, אפל הסירה מהשרתים את העדכון iOS 8.0.1 בשל תקלות חמורות, באתר כלכליסט, 24 בספטמבר 2014
↑  עומר כביר, הבאגים ב-iOS 8: האשם הוא בשרתים, באתר כלכליסט, 29 באוקטובר 2014
↑   נדן פלדמן, רויטרס, אחרי שספגה מכה כפולה, אפל "עובדת מסביב לשעון" לתקן את הליקויים באייפון, באתר TheMarker‏, 25 בספטמבר 2014
↑   סוכנויות הידיעות, בצל פרשת "בנד-גייט": אפל פתחה מעבדת הבדיקות הסודית שלה בפני עיתונאים, באתר TheMarker‏, 27 בספטמבר 2014
↑   iPhone Bending: Consumer Reports' Lab Results, כתבה  באתר יוטיוב(באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1062757084 
מעבד ה-A8 של האייפון 6
אינשי נו היה

אינשי נוֹ היה (ביפנית: 因子の部屋; "חדרים של מחלקים") היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.
חוקים

המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת ללא גודל מוגדר, המחולקת ל"חדרים" על ידי גבולות עבים. אחד מכל ממדי החדר יהיה בגודל תא אחד (או שורה או טור); האורך והרוחב של כל חדר משתנה בין חדר לחדר.
כל חדר יכול להופיע בטבלה או במאונך או במאוזן, ויש בו מספר קטן בפינתו השמאלית-עליונה.
החידה מתחילה כאשר כל התאים ריקים.
המטרה היא למלא את כל התאים עם ספרות בין 1 ל-9 כך ש:
כאשר מכפילים את כל הספרות בחדר, התוצאה תהיה שווה למספר הקטן שבפינת החדר.
שלא יופיע אותו מספר פעמיים בשורה או בטור.
שיטות פתרון

המקום הקל ביותר להתחלת הפתרון הוא חדר המורכב מתא אחד בלבד; במקרה הזה הספרה שבתא תהיה זהה לספרה הקטנה הנמצאת בפינת החדר.
חיפוש תאים המשלימים את מכפלת חדרם לסכום השווה למספר הקטן שבפינת החדר.
כמו בסודוקו, אפשר לגלות את המספרים בתאים בעזרת שלילת המספרים המופיעים באותו טור או אותה שורה.
היסטוריה

החידה הופיעה לראשונה בכתב העת Puzzle Communication Nikoli מספר 92. אף על פי שהממציא קרא לחידה "אינסו בונקאי", שפירושה הוא פירוק לגורמים, העורך החליף את השם באינשי נו היה, שנשמע פחות טכני. החידה מופיעה באופן לא סדיר בכתב העת מאז גיליון מספר 109.
ראו גם

רשימת החידות של ניקולי
טבלת אינשי נו היה לא פתורה
טבלת אינשי נו היה פתורה
אלעזר בן חנניה

ערך זה עוסק במנהיג במרד הגדול. אם התכוונתם לתנא בתקופת הבית השני, בנו של התנא חנניה בן חזקיה, ראו .
אלעזר בן חנניה, מנהיג יהודי בימי המרד הגדול ובנו של חנניה בן נדבאי, הכהן הגדול.
ביוגרפיה

אלעזר היה פקיד בבית המקדש, ככל הנראה בתפקיד הסגן, בימי נציבותו של גסיוס פלורוס, בשנת 66. לאחר שניסה פלורוס לגנוב את אוצרות בית המקדש, ונתקל בהתקוממות עממית בירושלים, היה עדיין סיכוי להשקיט את המרידה. אגריפס השני ועמו הכהנים ניסו להרגיע את הרוחות. את המצב החמירה פעולתו של מנחם בן יהודה, ראש הסיקריקיים, אשר כבש מידי הרומאים את המבצר מצדה והרג את חיל המצב שם. בד בבד, שכנע אלעזר בן חנניה את הכוהנים, כי יסרבו לקבל מידי הנוכרים זבח לשלום הקיסר בבית המקדש, כפי שהיה מקובל הדבר מזה שנים. פעולה זו הייתה סמלית בעיקרה, וסימלה כי עול משמעתה של רומא הוסר, וכי המדובר במרד גלוי.
מעתה ואילך, נשמעו הכוהנים, ועמם העם החפץ במרד בירושלים, לפקודתו של אלעזר, המתואר על ידי יוסף בן מתתיהו כ"צעיר נועז ביותר". המלך אגריפס השני, שלח מממלכתו שבצפון, תגבורת בת שלושת אלפים איש. חיילים אלו מצאו כי הר הבית והעיר התחתונה מצויים בידי המורדים בהנהגת אלעזר בן חנניה, והתבצרו במצודת אנטוניה ובעיר העליונה, מקום בו היה מצוי עדיין חיל משמר רומי.
העם הסתער על החיילים, כבש את העיר העליונה, שרף את ארמונות המלך אגריפס, וכן בתי כוהנים ועשירים, ואת הארכיון בו היו שטרי החוב. אנשיו של אגריפס ואנשי צבא רומי התבצרו במצודת אנטוניה. לאחר מצור, קיבלו היהודים וחיילי אגריפס רשות לעזוב את המצודה, אך הרומאים נותרו נצורים.
בימים אלו הגיע לירושלים מנחם, מנהיג הסיקריקיים, ולקח את הפיקוד על המרידה. הוא נהג בגינוני מלכות, ואף הרג את חנניה, הכהן הגדול, אביו של אלעזר. שלטונו היה קצר ימים ואכזרי. לאחר שהמאיס עצמו על ההמון הירושלמי, התנפלו ההמונים על אנשיו של מנחם ורצחו אותו. אלו מאנשיו של מנחם שנותרו בחיים, ובהם אלעזר בן יאיר נמלטו אל מצדה והתבצרו בה.
לאחר שביצר את מעמדו מבחינה פנימית, המשיך אלעזר במרידה כנגד הרומאים. הוא שלח אל הרומאים המתבצרים שליחים, אשר פיתו אותם להיכנע. משנכנעו הרומאים והניחו את נשקם, הרגו אותם אנשי אלעזר. יוסף בן מתתיהו, מתעדה החשוב ביותר של תקופה זו, כותב כי רצח הרומאים לאחר שנכנעו היה שגיאה, שהפכה את המאבק למאבק דמים אלים, בו לא תתקבל כניעתו של צד כלשהו, אלא עליו להמשך עד המוות.
עד מהרה הפכה המרידה, אשר מרכזה בירושלים, למרידה בכל רחבי הארץ. תנועת הקנאים, אשר בתחילה היה אלעזר למנהיגה, הפכה לתנועה עממית, ורבים, כשמעון בר גיורא הצטרפו אל המרידה. לאחר שסולקו הרומאים מן הארץ, בעקבות תבוסת קסטיוס גאלוס החלה מושלת אספה עממית. אספה זו מינתה את אלעזר בן חנניה למפקד הכוחות באדום.
לעומת יוסף בן מתתיהו, הגמרא מייחסת בשני מקומות שונים את הפסקת קורבן הקיסר למנהיג אחר של המורדים: רבי זכריה בן אבקילוס.
לקריאה נוספת

צבי גרץ, דברי ימי ישראל (תרגום ד"ר ש.א. קמנצקי), הוצאת יזרעאל, 1955.
יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, הוצאת מסדה, 1968.
הערות שוליים

↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, הערות ובאורים (תרגום שמחוני), ספר ב', י"ז, ב': "פקיד הבית היה אחד מטובי הכהנים ומשׂרָתו הייתה אחת החשובות ביותר."
↑  יוסף בן מתתיהו, מלחמת היהודים, ספר ב, פרק יז, פסקה ב, סעיף 409, לפי תרגומי ליזה אולמן ושמואל חגי. לפי תרגום יעקב נפתלי שמחוני התיאור הוא "צעיר עז פנים".
אירוסין במנזר

סרגיי פרוקופייב, ניו יורק, 1918
אירוסין במנזר (ברוסית: Обручение в монастыре) היא אופרה, השישית שנכתבה על ידי המלחין סרגיי פרוקופייב.
הליברית הרוסית של האופרה נכתב על ידי פרוקופייב עצמו ועל ידי מירה מנדלסון (רעייתו לימים) בהסתמך על האופרה של ריצ'רד שרידן המבוססת על הליברית של תומאס לינלי הבן "הדואנה".
פרוקופייב החל לכתוב את האופרה בשנת 1940 והחזרות החלו בשנה זו. בשל פרוץ מלחמת העולם השנייה נפסקו החזרות, והאופרה הוצגה לראשונה רק ב-3 בנובמבר 1946, בתיאטרון קירוב, בניצוחו של בוריס חייקין.
על אף תאריך כתיבתה - שיאה של מלחמת העולם, האופרה חפה כמעט לחלוטין מתעמולה סובייטית (למעט ביקורת מסוימת על הממסד הדתי בדמותם של הנזירים השיכורים רודפי הבצע). פרוקופייב אף עידן את התמונות האנטישמיות אשר היו באופרה המקורית.
תפקידים

| תפקיד | קול |
| --- | --- |
דון ז'רום: טנור
דון פרדיננד, בנו של דון ז'רום: בריטון
לואיזה, בתו של דון ז'רום: סופרן
הדואנה, משרתה של לואיזה: מצו סופרן
דון אנטוניו: טנור
קלרה ד'למנצ'ה: מצו סופרן
מנדוזה, סוחר הדגים היהודי-פורטוגזי: בס
דון קרלוס: בריטון
האב אוגוסטין: בס
האב אלוסטף: טנור
האב צ'רטרוס: בס
האב בנדיקטין: בס
לורטה: סופרן
רוזינה: סופרן
תקציר העלילה > מערכה 1

דון ז'רום נפגש עם סוחר הדגים היהודי-פורטגזי העשיר מנדוזה, מאחר שהוא מעוניין שבתו, לואיזה, תנשא למנדוזה. מנדוזה מתואר כסוחר עשיר, מכוער וגס, ולואיזה, המאוהבת באנטוניו יפה התואר אך העני והאצילי, אינה רוצה להינשא לו. דון פרדיננד, בנו של דון ז'רום, מודע לכך שאנטוניו מחזר אחר לואיזה אך אינו מונע בעדו, מאחר שהוא חושש שבאם לואיזה תדחה את חיזוריו, יחזר אנטוניו אחר קלרה ד'למנצ'ה, בה מאוהב אנטוניו עצמו.
תקציר העלילה > מערכה 2

אומנתה של לואיזה, הדואנה מציעה תחבולה שתאפשר ללואיזה להינשא לאהובה אנטוניו. הדואנה תראה, לכאורה בטעות, מכתב אהבה שנשלח על ידי אנטוניו ללואיזה. דון ז'רום יחשוב שהדואנה היא זו המעבירה את המכתב, יפטר אותה ויגרשה מביתו. לואיזה תלבש את בגדיה של הדואנה ותצא מבית אביה, ואילו הדואנה תישאר בחדרה ותיפגש עם מנדוזה העשיר, עמו היא רוצה להינשא בשל כספו הרב.
התחבורה פועלת, לואיזה בבגדי הדואנה מגורשת מהבית, ויוצאת לחפש את אנטוניו אהובה. היא פוגשת את קלרה, ידידתה, המתחבאת במנזר בשל קנאותו של דון פרדיננד (אחיה של לואיזה). לואיזה מתחפשת לקלרה, פוגשת את מנדוזה ולוקחת אותו אל בית אביה, שם הוא פוגש את הדואנה המחופשת ומשכנע אותה לברוח ולהתחתן עמו (על אף כיעורה הוא מוכן לעשות זאת מאחר שהוא חושק בכספו של אביה של לואיזה).
תקציר העלילה > מערכה 3

מנדוזה ודון קרלוס עוזרים, בלי ידעתם ללואיזה לפגוש את אנטוניו. דון ז'רום מקבל מכתב ממנדוזה בו מספר לו מנדוזה כי בתו לואיזה ברחה על מנת להינשא לו (דבר המשמח את דון ז'רום, אשר אינו יודע כי מדובר במשרתת בתחפושת). זמן קצר לאחר מכן מקבל דון ז'רום מכתב נוסף, מבתו, בו היא מספרת לאביה שהיא תתחתן עם בחיר ליבה. דון ז'רום חושב שמדובר במנדוזה ונותן את ברכתו לנישואין במכתב תשובה.
דון פרדיננד רואה את אחותו בבגדיה של קלרה ביחד עם אנטוניו, וחושב שקלרה בוגדת בו.
תקציר העלילה > מערכה 4

המערכה נפתחת בשירם של הנזירים השיכורים, שדבר אינו מעניין אותם מלבד השתייה, וכסף על מנת להשיג אותה. כאשר מגיעים מנדוזה ואנטוניו למנזר עוברים הנזירים לשיר שיר דתי הדן בצניעות ובצום. לאחר מתן שוחד מסכימים הנזירים להשיא את מנדוזה ואנטוניו. דון פרננדו המגיע למנזר נלחם באנטוניו עד שאחותו עוצרת בו, ואז גם הוא משחד את הנזירים על מנת שיאפשרו לו לשאת לאישה את קלרה. לאחר טקס הנישואין, מגיעים הזוגות אל בית דון ז'רום, המגלה שבתו אמנם התחתנה עם אהובה העני, אך  בנו התחתן עם קלרה העשירה. מנדוזה זועם על כך שרימו אותו, אולם מאחר שהוא התאהב במשרתת, גם הוא מאושר בסוף המערכה.
ליל קיץ

על בסיס המוזיקה של אירוסין במנזר יצר פרופקופייב את "ליל קיץ" (אופוס 123) - סוויטה תזמורתית המבוססת על האופרה ובה חמישה חלקים.
מבוא: מודרטו, ma con brio
סרדנה: אדג'יו
מינואט
חלומות (נוקטורנו): אנדנטה טרנקווילו
מחול: אלגרטו
אורכה של הסוויטה כ-20 דקות.
אירוסיים

| אירוסיים |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: אירוסיים
שם מדעי
 Iridaceae ‏ז'יסייה, 1789
אירוסיים (שם מדעי: Iridaceae) היא משפחה של צמחים עשבוניים בעלי פרחים, שכולם גאופיטים. הם בעלי איבר אגירה תת-קרקעי (קנה שורש, פקעת או בצל), המפותח היטב. מבחינה אבולוציונית, הם התפתחו לפני 55 מיליון שנה, בתקופת האאוקן. המשפחה מונה כ-80 סוגים שונים, הכוללים 1500 מינים. תפוצתם באקלים טרופי ובאקלים ממוזג, באזורים בהם יש עונות ברורות, השונות זו מזו. במרבית המינים יש עונת פעילות ועונת תרדמה, בהתאם לעונות.
מאפיינים

העלים סרגליים, מקופלים על פי רוב לאורכם ונדניים בבסיסם. בדרך כלל הפרחים גדולים, ססגוניים, נכונים (בעלי סימטריה מעגלית) או בעלי סימטריה דו- צדדית. כולם דו מיניים, בעלי 3 אבקנים, בעלי זירים מעורים בעטיף או בעמוד העלי. לעמוד העלי שלוש צלקות. השחלה תחתית, בת 3 עלי שחלה מאוחים, היוצרים 3 מגורות. הפרי הוא הלקט קרומי או גלדני, הנפתח ב-3 קשוות. הזרעים מרובים.
ברוב המינים אשר להם פרחים בעלי סימטריה דו צדדית, נחוצה הפריה הדדית להבשלת זרעים. במינים שפרחיהם נכונים, במקרה של היעדר הפריה הדדית, ייווצרו זרעים גם בהפריה עצמית.
על השם

לעיתים קרויה איריסיים, כשמה של אלת הקשת בענן איריס, במיתולוגיה היוונית.
סוגים

משפחת האירוסיים כוללת כ-80 סוגים. בצמחיית ארץ ישראל מצויים חמישה סוגים, אשר הגדול מביניהם הוא הסוג אירוס, בו 18 מינים:
אירוס (Iris) - סוג מוגן
כרכום (Crocus ) - סוג מוגן
סייפן (Gladiolus) - סוג מוגן
צהרון (סוג) (Gynandriris)
רומוליאה (Romulea)
סוגים נוספים, משתמשים כצמחי נוי:
דיאטס (Dietes)
כסמנתה (Chasmanthe)
פרזיה (Freesia)
קרוקוסמיה (Crocosmia)
חשיבות כלכלית

הסוגים אירוס, סייפן, פרזיה, כרכום ואיקסיה משמשים מזה כ- 300 שנה כפרחי נוי. בני כלאיים רבים משווקים ברחבי העולם, עקב יופיים וקלות גידולם.
משורשיהם של חלק מהצמחים מפיקים חומרים לצרכים רפואיים ולייצור בשמים. במשפחה זו מקורו של אחד התבלינים היקרים ביותר, והוא הזעפרן. התבלין מופיע לפעמים באבקה, אך ניתן גם למוצאו בצורה הטבעית, כצלקות מיובשות של אחד ממיני הכרכום - Crocus sativus. מחירו הגבוה נובע מהצורך לאיסוף ידני של החומר הצמחי. כמו כן, צלקות מ־75000 פרחים, אחרי יבוש, מהווים רק מחצית הקילוגרם של תבלין זעפרן.
סכנת הכחדה

בארץ ישראל, רוב המינים נדירים יחסית. הם יוצרים אוכלוסיות קטנות ומבודדות, בכיסים בעלי תנאי קרקע מיוחדים. מינים רבים עומדים על סף הכחדה עקב הרס בתי הגידול הטבעיים עם התרחבות ההתיישבות העירונית.
הערות שוליים

1 2 3  מיכאל אבישי, עזריה אלון (ע), צמחים בעלי פרחים ב', כרך 11, תל אביב: משרד הבטחון, 1983, החי והצומח של ארץ ישראל
1 2 3 4  צוות האוניברסיטה העברית, רשימת הצמחים המוגנים ע"פ החוק, באתר רותם
↑  צוות האתר, רומוליאה צידונית, באתר צמח השדה
↑  Cydney Grannan, /why is saffron so expensive, אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560422705171  BnF: cb119785923 (data)  LCCN: sh85068064  LNB: 000126464  NDL: 00560416  NKC: ph516964
אטלס הגנום הסרטני

אטלס הגנום הסרטני (באנגלית: The Cancer Genome Atlas, בראשי תיבות: TCGA) הוא פרויקט שמטרתו קטלוג מוטציות גנטיות הגורמות לסרטן, על ידי ריצוף גנומים וניתוחם בשיטות ביואינפורמטיות.
הפרויקט

הפרויקט, שהחל בשנת 2005, מהווה ניסיון למלחמה במחלת הסרטן תוך שימוש בשיטות גנומיות רבות-תפוקה (high-throughput analysis), על מנת לשפר את יכולת האבחון, הטיפול והמניעה של סרטן, וזאת על ידי הבנה מעמיקה יותר של הבסיס הגנטי של אוסף המחלות המכונות סרטן.
הפרויקט מצוי בפיקוח של המכון הלאומי לסרטן והמכון הלאומי לחקר הגנום האנושי של ארצות הברית.
פיילוט בן שלוש שנים, שהחל בשנת 2006, התמקד באפיון השינויים הגנטיים החלים בשלושה סוגי סרטן נפוצים באדם: גליאובלסטומה,  סרטן ריאות וסרטן שחלות.
בשנת 2009 עבר הפרויקט לשלב השני, שמטרתו השלמת הריצוף והאפיון הגנטי של 20-25 סוגים של גידולים סרטניים שונים עד שנת 2014.
מימון הפרויקט נחלק בין מרכזי אפיון הגנום, אשר אמונים על ביצוע שלב הריצוף, ובין מרכזי ניתוח המידע הגנומי, אשר מבצעים את הניתוח הביואינפורמטי.
יחודו של הפרויקט נעוץ בהיקף הדגימות הנבדקות, עד 500 דגימות לכל סוג סרטן 
, וכן במספר השיטות השונות המשמשות לניתוחן. שיטות האפיון כוללות בחינת תבנית ביטוי גנים, שינוי במספר העותקים (של כרומוזומים או מקטעים גנומיים), אפיון SNPs, מתילציות על ה-DNA, בחינת תבנית ביטוי של microRNAs וריצוף האקסונים של 1,200 גנים שונים לפחות, ובמקרים מסוימים מבוצע ריצוף הגנום השלם. בשלב השני של הפרויקט מבוצע ריצוף של כלל האקסום עבור כל הדוגמאות בשלושת מרכזי הריצוף. בנוסף עבור 10% לפחות מסך הדוגמאות מבוצע ריצוף כלל הגנום

. עבור כל דוגמה מרקמה סרטנית הנלקחת מחולה מסוים, נלקחת ומאובחנת גם דגימה מרקמה בריאה כדי לאפשר השוואה של דפוסים שונים הייחודיים לגידול הסרטני, וזאת על מנת לאתר את השינויים שגרמו להתמרה הסרטנית.
כלל מסדי הנתונים הנבנים במסגרת הפרויקט, נגישים באופן חופשי דרך שער המידע של TCGA
.
הפרויקט > מטרות הפרויקט

מטרת פרויקט הפיילוט הייתה להדגים ששימוש בטכנולוגיות גנומיות מתקדמות, על ידי קבוצת מדענים ממוסדות אקדמיים שונים, יכול לשמש להסקת מסקנות ביולוגיות בעלות מובהקות סטטיסטית תוך שימוש במאגרי המידע המופקים במסגרת הפרויקט.
מטרת השלב השני היא הרחבת הידע שהושג בשלב הראשון על ידי אפיון סוגי סרטן נוספים.
הפרויקט > מימון הפרויקט

פרויקט הפיילוט מומן על ידי המכון הלאומי לסרטן והמכון הלאומי לחקר הגנום האנושי באופן שווה, ובהשקעה של 50 מיליון דולר על ידי כל אחר מהמכונים.
השלב השני ממומן גם הוא על ידי שני גופים אלו בהשקעה של 25 מיליון דולר לשנה כל-אחד, כאשר המכון הלאומי לחקר הגנום האנושי התחייב למימון זה לשנתיים בעוד שהמכון הלאומי לסרטן התחייב למימון בן חמש שנים. מימון נוסף בעבור השלב השני של הפרויקט ניתן ישירות על ידי ה-NIH, כך שההוצאה עבור ריצוף DNA בשלב השני צפויה לעמוד על סך של 150 מיליון דולר. 70 מיליון דולר נוספים יושקעו בהשגת הרקמות, הפקת DNA ו-RNA מהן ובדיקות איכות.
הפרויקט > מבנה ארגוני של הפרויקט

הפרויקט מוצא לפועל על ידי מספר סוגי מרכזים האמונים על יצירת המידע וניתוחו:
מרכזי טיפול בדגימות (Biospecimen Core Resource) - כיום קיימים שני מרכזים מסוג זה, האמונים על קבלת דגימות הרקמה, בדיקת טיבן מבחינה כמותית ואיכותית, הפקת RNA ו-DNA מהן ובדיקת איכות התוצרים. לאחר תהליכים אלו מועברת הדוגמאות לריצוף.
מרכזי ריצוף הגנום (Genome Sequencing Centers) - במרכזים אלו, שלושה במספר, מבוצע תהליך קביעת הרצף של חומצות הגרעין שהופקו מן הרקמות. עד לא מכבר הריצוף היה מבוצע בשיטת סנגר, אך כעת מבוצעת החלפה של שיטה זו בשיטות מהדור החדש (Next-generation sequencing).
מרכזי אפיון הגנום (Genome Characterization Centers) - שישה מרכזים האחראיים על אפיון כלל השינויים הגנומים שהתרחשו בגנום הסרטני, ובכלל זאת גם שינויים אפיגנטים ושינוי ברבות ביטוי של גנים ו-microRNA.
מרכזי אפיון הפרוטאום (Proteome Characterization Centers) - למרכזים אלו מגיעים חלק מן הדגימות לצורך אפיון פרופיל הביטוי של סך החלבונים ברקמה הסרטנית.
מרכז אחסון מידע (Data Coordinating Center) - מרכז זה אחראי על אחסון כלל המידע הנצבר בפרויקט, וכן אחראי לבצע בדיקות איכות שלו. כמו כן, מפעיל המרכז את שער המידע של הפרויקט, המאפשר גישה חופשים של חוקרים מכל רחבי העולם למידע.
מרכזי ניתוח המידע הגנומי (Genome Data Analysis Centers) - מרכזים אלו אחראיים על אינטגרציית המידע ממרכזי הריצוף והאפיון, ומתן אינטרפרטציה ביולוגית למידע. כל שבעת המרכזים מסוג זה משתפים פעולה על-מנת לפתח שיטה לביצוע אנליזה אוטומטית של המידע הנאסף בפרויקט.
רשימת הגידולים הנחקרים בפרויקט

להלן סוגי הגידולים אשר נחקרים במסגרת השלב השני של הפרויקט:
קרצינומת תאי קשקש ריאתית
קרצינומה של פפילת הכליה
קרצינומת תאים בהירים בכליה
קרצינומה דוקטלית בשד
לימפומה מפושטת של תאי B
קרצינומת תאי כליה
סרטן צוואר הרחם
אדנוקרצינומה של המעי הגס
אדנוקרצינומה של הקיבה
קרצינומת החלחולת
קרצינומה הפטו-צלולרית
אסטרוציטומה
קרצינומת תאי קשקש אורלית
קרצינומה של בלוטת התריס
קרצינומת אורותל לא-פפילרית (סרטן שלפוחית השתן)
קרצינומה של הרחם
קרצינומת אורותל פולשנית
אדנוקרצינומה דוקטלית בלבלב
לוקמיה מיאלואידית חריפה
אדנוקרצינומה של הערמונית
אדנוקרצינומה ריאתית
מלנומה
קרצינומה אונתית בשד
מיאלומה נפוצה
ראו גם

סרטן
מוטציה
ריצוף DNA
גנומיקה
הערות שוליים

↑  Importance of Tissue Samples
, מתוך אתר האינטרנט של הפרויקט.
↑  Whole Exome vs. Whole Genome
, מתוך אתר האינטרנט של הפרויקט.
↑  שער המידע של הפרויקט:
https://tcga-data.nci.nih.gov/tcga
אלעזר בניועץ

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1937 (בן 87) וינר נוישטאדט, אוסטריה 
 שם לידה:  Paul Koppel 
 מדינה:  ישראל, אוסטריה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  גרמנית, עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס תאודור קראמר (2010)  פרס יוזף ברייטבך (2002)  פרס אדלברט פון שאמיסו (1988)  צלב מסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
אלעזר בֶּנְיוֹעֵץ (קופל; נולד ב-24 במרץ 1937) הוא משורר, מתרגם ועורך עברי.
חייו

אלעזר בניועץ נולד באוסטריה בשנת תרצ"ז 1937. הועלה כילד עם משפחתו לארץ ישראל, בשנת ת"ש (1940).
למד במסלול החינוך הדתי-לאומי, בכפר אתא, בישיבת כפר הרוא"ה, והשלים את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים בתחומי הספרות והחינוך. עם תום לימודיו עבד כספרן, ארכיבר וגנז במוסד הרב קוק, במכון גנזים של אגודת הסופרים ובמוסדות נוספים. ספר שיריו הראשון, "ביני לבין עצמי", נדפס בשנת תשי"ז (1957).
פרסם ספרי שירה אחדים, תרגומים מיידיש ומגרמנית, ומאמרים בתחומי ביקורת הספרות. עיקר עניינו הספרותי הוא בסופרים יהודים כותבי גרמנית.
חייו > ארכיון

ארכיונו נמצא בארכיון גנזים - אגודת הסופרים בבית אריאלה בתל אביב.
ספריו

ביני לבין עצמי: שירים, מ' ניומן, תל אביב, תשי"ז-1957.
גדודים חלוצי שיבה, ירושלים, שהדותא, תשכ"ז-1967.
וריאציות על נושא אבוד: שירים, ירושלים, ניו יורק, אנתולוגיה יודאיקה, תשכ"ב-1961.
חלום האוקיינוס ומשבריו, ירושלים, תשכ"א-1961.
יחפת: שירים, ירושלים, תשכ"ה-1965.
משפטים: שירים, דביר, תש"ם-1980.
קצות החושך: שירים, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1989.
ראות רוח: שירים, תל אביב, ניומן, תש"ך-1959.
ראשית ואחרית, ירושלים: תש"ל-1970.
שיהיה לנו כמו בבית, ירושלים, תשכ"ד-1964.
שיריי היפים ביותר, ירושלים - ניו יורק, אנתולוגיה יודאיקה, 1962.
קובץ שערך: שהדותא, קובץ אל-ספרותי, ירושלים: תשכ"ו-1966.
ממאמריו

"הרואה מציריך: מאה שנה להולדתה של מרגריתה זוסמן", מולד, ה', תשל"ג 1973.
"יריעה למגילה של יראה: הרהורים על קהלת", מולד, ז', תשל"ה-1975.
"מאכס ברוד: רשימות ביו-ביבליוגרפיות", האומה, י"א, תשל"ד-1974.
אלעזר גוטמנאס

| --- | --- |

 לידה:  28 באוקטובר 1939 קובנה, ליטא
 פטירה:  26 באוקטובר 2019 (בגיל 79) חיפה, ישראל
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  ליטא, ברית המועצות, ישראל
 תלמידי דוקטורט:  אליזבטה לוין
 תרומות עיקריות
 הנדסת חומרים
אלעזר גוטמנאס (28 באוקטובר 1939 – 26 באוקטובר 2019) היה פיזיקאי ישראלי, מומחה להנדסת חומרים, פרופסור אמריטוס בפקולטה למדע ולהנדסה של חומרים‏ בטכניון.
ביוגרפיה

נולד ב-28 באוקטובר 1939 בקובנה שבליטא במשפחה יהודית. אביו היה עיתונאי, מתרגם ומורה לאנגלית. אמו הייתה מרצה לפיזיקה באוניברסיטה ובמכון טכנולוגי בוילנה.
אלעזר גוטמנאס סיים את לימודיו במכון הפוליטכני בעיר לנינגרד (היום סנקט פטרסבורג) בשנת 1962 ובשנת 1970 קיבל תואר דוקטור ממכון לפיזיקה של מצב מוצק בעיר צ'רנוגולובקה (ליד מוסקבה).
בשנת 1973 עלו אלעזר גוטמנאס משפחתו ארצה. בשנת 1974 הוא הצטרף לטכניון וכעבור זמן קצר נקלט במחלקה להנדסת חומרים (החל משנת 1994 — פקולטה למדע והנדסה של חומרים) שעל שורותיה נמנה לאורך כל שנותיו בטכניון. במהלך תקופה זו הנחה גוטמנאס עשרות סטודנטים לתארים מתקדמים, פרסם מעל למאה מאמרים בכתבי עת מדעיים ונטל חלק בכינוסים בינלאומיים רבים. במשך שנים גוטמנאס שיתף פעולה עם תעשיות בישראל ומחוצה לה. הוא שימש כמדען אורח במכון מקס פלאנק בשטוטגרט והחזיק בטכניון בקתדרה ע”ש זנדמן בחומרים קרמיים.
פטירה

פרופסור גוטמנאס המשיך את עבודתו בטכניון גם לאחר שהגיע לגיל הפרישה. הוא נפצע קשה מאוד בתאונה שהתרחשה במעבדתו בערב חג הסוכות ב-13 באוקטובר 2019 ונפטר מפצעיו ב־26 באוקטובר 2019, יומיים לפני יום הולדתו ה-80. הותיר אחריו אישה, שלושה בנים ונכדים.
פרסומים עיקריים

V. Bobrov, E. Gutmanas, "Kinetics of Plastic Deformation at Superconducting Transitions", Phys. Status Solidi54b, 413-424 (1972).
E. Y. Gutmanas, N. Travitzky, P. Haasen, "Negative and Positive Photoplastic Effect in CdTe", Phys. Status Solidi51a, 435-444 (1979).
E.Y. Gutmanas, "Materials with Fine Microstructures by Advanced Powder Metallurgy", Progress in Materials Science 34, 261-366 (1990).
E. Levin, E.Y. Gutmanas. Solid-state bonding of diamond to Nichrome and Co-20 wt% W alloys. Journal of Materials Science Letters 9 (1990) 726-730
P. Mogilevsky, E.Y. Gutmanas, "On Thermodynamics of First Phase Formation during Interfacial Reactions" ,Mater. Sci. Eng. A221, 76-84 (1996).
E.Y. Gutmanas, "Cold-Sintering - High Pressure Consolidation", ASM International, Materials Park, OH, pp. 574-582 (1998).
E.Y. Gutmanas, I. Gotman, "Dense High-Temperature Ceramics by Thermal Explosion under Pressure", J. Eur. Ceram. Soc. 19, 2381-2393 (1999).
E.Y. Gutmanas, I. Gotman, "PIRAC Ti Nitride coated Ti-6Al-4V Head against UHMWPE Acetabular Cup - Hip Wear Simulator Study", J. Mater. Sci.: Mater. Med. 15, 327-330 (2004).
I. Zlotnikov, A. Dorogoy, D. Shilo, I. Gotman, E.Y. Gutmanas, "Nanoindentation, Modeling and Toughening Effects of Zirconia/Organic Nanolaminates" Adv. Eng. Mater. 12, 935-941 (2010).
הערות שוליים

↑  Погиб во имя науки. Памяти профессора Техниона Элазара Гутманаса (לזכרו של פרופסור אלעזר גוטמנאס) https://archive.9tv.co.il/news/2019/11/11/276744.html (ברוסית)
↑  In Memoriam: Professor Elazar Gutmanas

Advanced Science News | Oct 30, 2019
↑  הטכניון, פקולטה למדע והנדסה של חומרים, פרופ׳ אמריטוס גוטמנאס אלעזר ז”ל
↑  הפיצוץ המסתורי שגרם למותו של המדען שעסק בנושאי ביטחון, נבדק ב-2021-10-30
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008115773705171  LCCN: nr91042870  ORCID: 0000-0003-4570-1700  VIAF: 51549418   WorldCat (עם VIAF): 51549418
אז'ן אטז'ה

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 1857 ליבורן, ז'ירונד, צרפת 
 פטירה:  4 באוגוסט 1927 (בגיל 70) הרובע הארבעה-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Jean Eugène Auguste Atget 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות באנייה 
 תקופת הפעילות:  1877–1927 (כ־50 שנה) 
 מקצוע:  צלם, אמן, צלם אדריכלות
 חתימה:   
 
"או טמבור" ("בטמבור"), רציף דה טורנל 63, הרובע ה-5, 1908. מהסדרה "פריז הישנה", מס' קטלוגי AP5522
רחוב שאטו דה רנטייה מספר 204, 1924. מספר נגטיב: 6531
פביליון ברחוב ז'קוב מספר 20, פריז
פינת הרחובות דה קלרי וד'אבוקיר. הרובע השני של פריז, יוני 1907.
חנות בגדי גברים, שדרות דה גובלן, הרובע ה-13, 1926-27
"נגן וזמרת רחוב", 1898-99
אז'ן אטז'ה (בצרפתית: Eugène Atget;‏ 12 בפברואר 1857 – 4 באוגוסט 1927) היה צלם צרפתי שתיעד במצלמתו את האדריכלות והרחובות של פריז הישנה וסביבתה. תצלומיו, שנעשו במסגרת מסחרית במקורם, ולא ברור אם ייחס להם כל חשיבות אמנותית, זכו לאחר מותו להערכה אמנותית ראשונה במעלה, והשפיעו על דורות של צלמים במאה ה-20.