stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרטת המגינים
ההיסטוריה של הפסל

האנדרטה הוקמה ביוזמת מזכירות הקיבוץ וראשי תנועת השומר הצעיר. אבן הפינה של האנדרטה הונחה ב-ט"ו בתמוז תש"ט, 12 ביולי 1949, עשור לאחר הקמת הקיבוץ במסגרת חומה ומגדל.
נתן רפופורט בנה שני דגמים והגישם לבחירת אנשי הקיבוץ, אך דרש להעביר שיעורי אמנות לחברי המשק, כדי שבחירתם תהיה מושכלת יותר. לאחר שהסתיימה "ההשתלמות", ניגשו חברי הקיבוץ להצבעה והכריעו בעד הדגם שכלל שלוש דמויות: אחות, חלוץ וחייל חמוש. בינואר 1953 הושלמה יצירת הפסל והדגם נשלח לצרפת לשם יציקת הברונזה. האנדרטה נחנכה ב-10 בנובמבר 1953 (ג' בכסלו תשי"ד), בהשתתפות 3000 אנשים. את הלוט הסיר סגן אלוף שמעון אבידן מי שהיה מפקד חטיבת גבעתי.
הדגם השני נשאר במחסן הקיבוץ שמתחת למגדל המים, עד שבשנת 2008 האוצר והחוקר אליק מישורי הציג אותו בתערוכה "אמנות עברית-ארצישראלית המוליכה אל המחר" במשכן לאמנות עין חרוד.
היבט אומנותי

הדמויות גדולות ומזכירות פיסול יווני, הן בעיצוב המושלם של הגוף והן בתווי הפנים בעלי האף הישר והתלתלים. מקור השראה נוסף הוא הריאליזם הסוציאליסטי, שהאדיר את דמותו של הפועל הפשוט.
ראו גם

מרדכי אנילביץ' (פסל)
הערות שוליים

1 2  נחנכה אנדרטת נגבה, מעריב, 11 בנובמבר 1953
↑  אנדרטה לגיבורי נגבה, דבר, 13 בנובמבר 1953
↑  א. קולב, נגבה מנציחה את גבורת מגיניה - על האנדרטה לנתן ראפפורט, על המשמר, 22 בספטמבר 1950
↑  י. הרץ, נוכח פסל "נגבה" (הרהורים ראשונים), על המשמר, 30 בינואר 1953
↑  עצרת גילוי הלוט מהאנדרטה למגיני נגבה, דבר, 11 בנובמבר 1953
שחר טבוך

| --- | --- |

 לידה:  18 במרץ 1999 (בן 25) רמת גן, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2013 
 פרופיל ב-IMDb
 
שחר טבוך (נולד ב-18 במרץ 1999) הוא שחקן, זמר ומנחה ישראלי.
ביוגרפיה

טבוך נולד וגדל ברמת גן לאתי, ראש מדור חשבונות באוניברסיטה הפתוחה, ולשאול, סוכן מכירות. כשהיה בן שמונה הוא החל ללמוד מחול מודרני תחרותי. למד בבית הספר מורדי הגטאות ובתיכון בליך. את שירותו הצבאי עשה בלהקת חיל החינוך.
בשנים 2012–2013 הגיש את התוכנית "קליק" בערוץ הילדים, שבה המשתתפים מראים סרטונים שפרסמו ביוטיוב, והשתתף בתוכנית המתיחות "סתאאאם!", בה מותחים כוכבי נוער שונים.
ב-2013 שיחק בהצגה "מירל'ה אפרת" בתיאטרון הבימה את דמותו של שלמ'לה, בנם של יוסל'ה ושיינדלה.
ב-2017 השתתף בעונה הרביעית של תוכנית המציאות "הכוכב הבא", אך לא עבר את האודישן הראשון.
ב-2018 גילם את דמותו של ארז בסרט "הסוסיתא של הרצל". באותה שנה גילם את מתן בסדרה "האוצר שלנו" בחינוכית.
ב-2019 החלו שידורי סדרת הנוער "תברחו" בכיכובו ב-HOT, שם גילם את דמותו של ניב.
במרץ 2020 החלו שידורי הסדרה "משפחה בהנפקה", שבה גילם את דמותו של לב. השתתף בקליפ לשיר "קוצ'י מוצ'י" של טיילור מלכוב ובן זיני. באותה שנה החל לדבב דמויות שונות בסדרת הטלוויזיה "לודג' 49". באוקטובר 2020 עלתה בכאן 11 סדרת הדרמה "שעת נעילה", ובה הוא גילם את דמותו של אבינועם.
במרץ 2021 עלתה לשידור הסדרה "סקיי", שם גילם את דמותו של ברוש. ב-19 ביולי 2021 הוציא את שירו הראשון "פחדן". באוגוסט השתתף בסדרה "מי פה הבוס?", בתפקיד הנער גומא. באותה שנה השתתף גם בפסטיגל.
ב-9 בינואר 2022 הוציא את הסינגל "מישבאלי". באותה שנה עלתה לשידור הסדרה "שנות הירח", שבה גילם את דמותו של ערן מיטלמן. ב-4 ביולי 2022 הוציא את הסינגל "מנגל". ב-28 ביולי שודר הפרק הראשון של "אינפיניטי" בערוץ זום, סדרה שבה גילם את דמותו של דניאל קרמי, תלמיד בבית ספר למחוננים. נוסף על כך כתב, הלחין ושר את שיר הנושא של הסדרה, "ביי אחרון".
במאי 2023 עלתה לאוויר הסדרה "לעוף על אנה" בערוץ TeenNick, שבה הוא מככב לצד אנה זק ועילי צ'פמן. ב-15 במאי הוציא את הסינגל "מצאתי ת'אחד". באוגוסט אותה שנה פרסם את הסינגל "לה די דה".
ב-13 במרץ 2024 הוציא את הסינגל "נאדי באדי", עם אגם בוחבוט. ב-1 באפריל 2024 יצא לאור אלבום הבכורה שלו, "היי, זה שחר". ב-14 באוגוסט הוציא את הסינגל "עממיה", יחד עם מרגלית צנעני. ב-19 בדצמבר יצא לאור אלבומו התשיעי של הזמר הישראלי עברי לידר, "חלק לא נפרד מאחרים", בו טבוך משתתף ברצועה "השותף שלי לחדר".
חיים אישיים

טבוך הוא הומוסקסואל.
בנובמבר 2020 הצהיר במהלך ראיון ל"ידיעות אחרונות" כי בעקבות הקשר שנוצר בינו לבין השחקן אביב אלוש במהלך צילומי הסדרה "שעת נעילה", הוא החל לשמור שבת ולהניח תפילין.
דיסקוגרפיה

היי, זה שחר (2024)
פילמוגרפיה

| שנה> סרטים | פרויקט> סרטים | דמות> סרטים | הערות> סרטים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | הסוסיתא של הרצל | ארז ביטון |  |
| 2021 | יום הכן |  | דיבוב |
| 2021 | קיץ של אהבה | ג'ורג' | דיבוב |
טלוויזיה
| 2012–2013 | סתאאאם! | — | מותח כוכבים |
| 2012–2013 | קליק | — | מגיש |
| 2014 | כלוב הזהב | — | מתמודד |
| 2017 | הכוכב הבא | — | מתמודד; עונה 4 |
| 2018 | האוצר שלנו | מתן |  |
| 2018 | לודג' 49 |  | דיבוב |
| 2019 | תברחו | ניב |  |
| 2020 | משפחה בהנפקה | לב |  |
| 2020 | שעת נעילה | אבינועם שפירא |  |
| 2021–2023 | סקיי | ברוש |  |
| 2021–הווה | מי פה הבוס? | גומא |  |
| 2022 | סוגרות חשבונות: חוליית המעודדות | סאם | דיבוב |
| 2022 | שנות הירח | ערן מיטלמן |  |
| 2022 | אינפיניטי | דניאל כרמי |  |
| 2022–הווה | ליי ליי | סר פיקסלוט / ריי ריי | דיבוב |
| 2022–הווה | עוצר נשימה | בן הופ | דיבוב |
| 2022–הווה | בי ופאפיקט | האוול | דיבוב |
| 2022–הווה | תומס הקטר וחברים: כל הקטרים נוסעים | תומס  | דיבוב |
| 2023 | לעוף על אנה | יאיר |  |
| 2023 | טלטאביז | דיפסי | דיבוב |
| 2023 | אבא מטפלת | מני קלמארי |  |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | מועמדות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן אהוב בסדרת נוער | אינפינטי | מועמדות |  |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | זמר השנה | שחר טבוך | מועמדות |  |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שיר השנה | "מישבאלי" | מועמדות |  |
| 2022 | פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער | השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה | אינפינטי | מועמדות |  |
| 2024 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | המופע הישראלי הטוב ביותר | שחר טבוך | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑   רז שכניק, "באודישן ל'שעת נעילה' היה לי התקף חרדה. ואז הם הבינו שאני מתאים לתפקיד", באתר ynet, 15 בנובמבר 2020
↑  שחר טבוך - פחדן (prod. by Lee B. & Yinon Yahel), נבדק ב-2022-07-04
↑  החברות הטובה, השיר החדש והחיבור לדת: אגם בוחבוט ושחר טבוך בראיון ליורם סוויסה, באתר רדיו דרום, ‏20 במרץ 2024
↑  עמית אטיאס, ‏עברי לידר הוציא אלבום חדש, ורשימת האורחים מפתיעה למדי, באתר ‏מאקו‏, 19 בדצמבר 2024
↑  עדיאל שביט, ‏"לאמא בהתחלה היה יותר קשה לקבל את זה שאני שומר שבת מאשר גיי",  באתר כיפה, 13 בנובמבר 2020
↑  עינב שיף, שחר טבוך: "הייתי בטוח שהדת שונאת אותי כי אני הומו. זו אחת הטעויות הגדולות שלי", באתר ynet, 21 באפריל 2024
↑  מאיה גדש, ‏נועה קירל רשמה הישג בינלאומי מרשים - והיא לא לבד, באתר מעריב אונליין, 8 באוקטובר 2024
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2020: אליאנה תדהר | פרסי נבחרי השנה של פרוגי - פריצת השנה במוזיקה  2021: שחר טבוך | הבא: 2022: אבי אבורומי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010489573505171  ISNI: 0000 0005 1301 9357  MusicBrainz: 1328a84e-371c-4449-8681-d82c1a044e72  VIAF: 8164114483810050073   WorldCat (עם VIAF): 8164114483810050073
יודופוביה

יודופוביה הוא שם אחר לאנטישמיות, שהוצע על ידי יהודה לייב פינסקר.
בחיבורו "אוטואמנציפציה!" משנת 1882 ניסה י"ל פינסקר להסביר את האנטישמיות כפוביה, פחד מפני יהודים, שבהּ לוקים עמי העולם. לשיטתו, פוביה ציבורית זו נגרמת משום שהעם היהודי הוא עם רפאים, "מת חי" המהלך בין העמים. שיבת העם היהודי לארצו וכינונו כעם ככל העמים אמורה הייתה לדעתו זו לפתור את בעיית האנטישמיות.
פינסקר, הציג את האמנציפציה ליהודים ככישלון וכדבר בלתי אפשרי. פינסקר, שהיה גם רופא מתבולל, האמין רוב ימי בגרותו שרוסיה תעשה בהדרגה מונרכיה חוקתית, עם קידמה חברתית ושוויון לכל, אך פרעות הסופות בנגב כנגד יהודי רוסיה ואוקראינה שינו את גישתו. הוא זועזע בעיקר מהשתתפותם של יסודות "תרבותיים" בפרעות - סמינריוניסטים, סטודנטים ואפילו אינטלקטואלים שמאלניים מתנועת "נארודניה ווליה" – ומן התפקיד שמילאו העיתונים בהסתת האספסוף. שנאת היהודים, הסיק פינסקר, איננה רציונלית, והיא נובעת ממחלת נפש שבהּ חולה החברה הלא-יהודית. את המחלה כינה פינסקר בשם יודופוביה: פחד מיהודים. פחד זה, לדברי פינסקר, הוא מקור השנאה החולנית של הלא-יהודים ליהודים בכל הדורות.
להלן ציטוט דבריו של פינסקר מתוך החיבור "אוטו-אמנציפציה":
היודופוביה היא פסיכוזה. כפסיכוזה היא תורשתית, וכמחלה מורשת זה אלפיים שנה אין לה תרופה. פחד הרוחין, בתור אבי היודופוביה, הוא שהוליד אותה שנאה מופשטת, כמעט אמרתי אפלטונית, שבגללה נהוג לעשות את כלל האומה היהודית אחראי לעבירות הממשיות או המדומות של פרטים מתוך חבריה, ולהלעיז עליה למכביר, להכותה על פניה בחרפה. 
אוהב ואויב בקשו מאז להסביר או להצדיק אותה שנאת יהודים, בחפאם על היהודים מכל מיני אשמות, לאמור הם צלבו את ישו, הם שותים דם נוצרים, מרעילים בארות, מלווים בריבית, מנצלים את האיכר וכו'. אשמות אלה ואלף כאלה כלפי עם שלם נמצאו תלויות על בלימה - וכי רופפות הן...
... אשר על כן, האשמות שהם נטענים עליהן, ברגיל כוללניות הן, על-הרוב קלוטות מן האוויר...
לקריאה נוספת

פטר שפר, יודופוביה: גישות כלפי היהודים בעולם העתיק, ספריית הילל בן חיים למדעי היהדות, הוצאת הקיבוץ המאוחד; מאנגלית: להד לזר, 2010.
שלמה זנד, גזע מדומיין, היסטוריה קצרה של היודופוביה, הוצאת רסלינג, 2020
אסתר שקלים

| --- | --- |

 לידה:  19 בינואר 1954 (בת 70) טהראן, המדינה האימפריאלית של איראן 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 esthershkalim.co.il
 
אסתר שקלים (נולדה ב-19 בינואר 1954) היא משוררת ישראלית פמיניסטית מזרחית. שקלים היא חוקרת קהילות ישראל ואוצרת אמנות יהודית. בשירתה שוטחת שקלים את חוויית הזהות הנשית, היהודית והמזרחית במרחב המשפחתי והציבורי.
חייה

אסתר שקלים נולדה בטהראן בירת איראן, בת לנורית ולפרץ שקלים. בשנת 1958 עלתה עם משפחתה לישראל, שבה הפך אביה לסוחר שטיחים ובעל רשת חנויות שטיחים.
לאחר שירות לאומי ולימודי ספרות והיסטוריה לתואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן, נישאה וילדה שלושה ילדים. מאוחר יותר התגרשה.
סיימה תואר שני בהצטיינות באוניברסיטת וושינגטון בארצות הברית ותואר שלישי באוניברסיטת תל אביב בחוג להיסטוריה של עם ישראל, ומשמשת כיום כחוקרת אורחת במרכז אליאנס ללימודים איראניים באוניברסיטת תל אביב. היא עוסקת בחקר המנהגים בעדות ישראל השונות בכלל, ובעדה הפרסית בפרט. בעברה שימשה מנהלת "המרכז למורשת קהילות ישראל" במוזיאון ארץ ישראל בתל אביב, מדריכה ארצית ומחוזית לאמנות יהודית ומורשת קהילות ישראל במשרד החינוך וכתבה ערכות לימוד, ספרים ומאמרים העוסקים במורשת קהילות ישראל בכלל, וכן היסטוריה ובתרבות של יהודי איראן.
מחקריה

במחקריה היא כותבת על מנהגי החגים בקהילות ישראל ועל המייחד את העדות השונות במזרח ובמערב בבואן לקיים את המועדים המאחדים את כלל עם ישראל. בהתחקותה אחר המקורות למנהגים השונים וביטוייהם (גם באמנות היהודית), היא מעלה לא רק את הנימוקים הדתיים והלאומיים למנהגים, אלא גם את השפעות המנהגים של הסביבה הלא-יהודית על יצירת המנהגים היהודיים ועיצובם, ומעלה על נס את הדרך בה גיירו חכמינו מנהגים אלו, והעלו אותם בקודש. מחקריה תרמו לידע אודות יחסי זורואסטריות-יהדות והקשרים חשובים למקורות מנהגים בישראל.
שירתה

שירתה של שקלים עוסקת במפגש התרבויות מזרח-מערב ובמעמדה של האישה בתרבות הפרסית והמזרחית, במסורת היהודית ובחברה הישראלית והמערבית, זאת תוך ניכוס טקסטים קאנוניים וניהול דו-שיח מתמיד עם התנ"ך, המשנה, התלמוד, המדרש והאגדה, הפרשנות המסורתית, הפיוט, הספרות העברית לדורותיה ועוד. בשירתה מתוארת מאבקה של האישה המזרחית המבקשת שוויון והגשמה אישית, והאמביוולנטיות הנוצרת בקרבה של אישה מודרנית ישראלית, דתית ופמיניסטית הצומחת על ברכי התרבות המזרחית הפטריאכלית-שבטית.
שיריה של שקלים מתארים את התהליך שעברה ממצב של קרע נפשי ובעיה של זהות ושייכות אל פיוס ושלמות הרמונית בין זהויותיה השונות; ממצב של הרגשת נחיתות ובושה במוצאה המזרחי פרסי לחוויה של גאווה עדתית ורצון לחקור זהות זו על היבטיה השונים ולהנחילה ברבים. בצד הזדהות עמוקה עם מורשת התרבות היהודית המזרחית ותביעה להכרה בחלקם של יהודי המזרח בהיסטוריה הלאומית היהודית המשותפת לכלל עם ישראל מנהלת המשוררת דיאלוג נוקב עם נורמות מסוימות הקיימות בתרבות המזרחית, באורתודוקסיה הדתית ובחברה הישראלית ביחס למעמדה של האישה תוך תביעה לשינוי מן המזרח ומן המערב כאחד.
פרסומים

מה נשתנה באמת? השפעות ראש השנה הפרסי הנוכרי הקדום (הנורוז) על מנהגי פסח וההגדה בעדות ישראל, הוצאת כרמל, ירושלים 2024 (246 עמ')
מה צריכה אישה לדעת, ספר שירים הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2017.
שרקיה ספר שירים הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2006.
שיריה פורסמו גם בספרים בהוצאות חשובות, ספרי לימוד שונים, כתבי עת ומוספים ספרותיים.
Shkalim Esther. A Mosaic of Israel's Traditions. Devora Publishing. Jerusalem/New York, 2006.
(309 עמ' עם מבוא מאת פרופ' דניאל שפרבר, חתן פרס ישראל)
לקריאה נוספת

אסתר שקלים, אלמות, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 525–526, הוצאת כרמל, 2017.
הערות שוליים

↑  אסתר שקלים חושפת: "אימא אמרה לי בלעי, סתמי והחרישי", באתר mynetraanana, ‏2017-09-10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310764805171  GND: 1089445458  ISNI: 0000 0004 6883 2006  LCCN: n2006065612  VIAF: 75746139   WorldCat (עם VIAF): 75746139
יחסי הממלכה המאוחדת – ספרד

| יחסי הממלכה המאוחדת – ספרד |
| --- | --- |
הממלכה המאוחדת: ספרד


הממלכה המאוחדת: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
243,610: 505,370
אוכלוסייה
69,346,152: 47,900,156
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,340,032: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,165: 33,000
משטר
מונרכיה חוקתית

יחסי הממלכה המאוחדת–ספרד, המכונים גם יחסי בריטניה–ספרד, הם היחסים הבין-צדדיים בין ממלכת ספרד והממלכה המאוחדת.
אלפונסו השלושה עשר (משמאל) עם ג'ורג' החמישי (מימין), אז נסיך ויילס, בשנת 1905
היסטוריה

ההיסטוריה של היחסים בין ספרד לבריטניה מסובכת בגלל המורשת הפוליטית של שתי המדינות. שתי המדינות אינן מהוות המשך לישויות עצמאיות קדומות, אלא לאיחוד של כמה מדינות; הממלכה המאוחדת נוצרה במקור על ידי איחוד של ממלכות אנגליה וסקוטלנד (ובהמשך הצטרפה גם אירלנד), ואילו ממלכת ספרד נוצרה בתחילה על ידי איחוד של ממלכות קסטיליה ואראגון. היחסים הסתבכו גם מהעובדה שבריטניה וספרד היו שתיהן מעצמות אימפריאליות, ועד היום קיים סכסוך לגבי הבעלות השנויה במחלוקת על גיברלטר.
היסטוריה > הברית האנגלו-פורטוגזית

במשך מאות שנים, תפקידה של אנגליה, ובעקבות זאת הממלכה המאוחדת, בחצי האי האיברי, נקבע על ידי הברית האנגלו-פורטוגזית. היחסים עם פורטוגל היו תמיד קרובים יותר מאשר אלה עם ספרד, וספרד ובריטניה יצאו למלחמה פעמיים בגלל עצמאות פורטוגל.
בשנת 1384, בעיצומה של מלחמת מאה השנים, סיפקה אנגליה תגבורת לז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל כדי לסכל פלישה קסטיליאנית בתמיכת צרפת. כוחות אלה נפגשו בקרב המכריע באלז'וברוטה, והוכיחו שהם חיוניים בהבטחת המשך העצמאות של פורטוגל משכנותיה הגדולות.
הברית שקעה במשבר כאשר פורטוגל תמכה בחואנה מקסטיליה במקום דודתה איזבלה הראשונה מקסטיליה במלחמת הירושה הקסטיליאנית בשנים 1474–1479, מכיוון שגם צרפת תמכה במועמדותה של חואנה. בשנים שלאחר מכן, האנגלים שיתפו פעולה עם המלכים הקתוליים, ונערכו חתונות בין נסיכים אנגלים וספרדים, וקבוצה קטנה של חיילים אנגלים אף נלחמו בצד הקסטיליאני במהלך כיבוש גרנדה. עם זאת, המאבק של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה נגד פליפה השני, מלך ספרד במאה ה-16 הביא לתמיכה מחודשת של האנגלים בתנועת העצמאות הפורטוגזית שהחלה בשנת 1640 עם הכתרת ז'ואאו הרביעי, מלך פורטוגל. תמיכתה של אנגליה בפורטוגל במהלך מלחמת השחזור שלה גרמה לחיזוק היחסים האנגלו-ספרדים. אנגליה בכל זאת הביאה לחתימת אמנת ליסבון משנת 1668 בין פורטוגל לספרד, אשר הביאה לעצמאותה של הראשונה וההכרה בפדרו השני כמלך פורטוגל.
במאות שלאחר מכן פורטוגל ובריטניה היו בעלות ברית הדוקה בפוליטיקה ובמלחמות שלהם נגד ספרד, ששיתפה פעולה באורח צמוד עם צרפת לאחר מלחמת הירושה הספרדית (1700–1714) שכוננה את בית בורבון על כס המלוכה הספרדי. הברית התחדשה לנוכח ספרד שתמכה בצרפת כבעלת ברית במלחמת שבע השנים. ספרד הסכימה לתקוף את פורטוגל ובעקבות כך פלשה אליה בשנת 1762 עם צבא גדול. צבא בריטי גדול שמנה קרוב ל-10,000 הגיע לסייע לפורטוגלים. למרות שלושה ניסיונות, הספרדים יחד עם בעלי בריתם הצרפתים הובסו ואיבדו בסך הכל למעלה מ-25,000 איש. לאחר מכן פורטוגל וספרד זו הפכו לבעלות ברית במהלך מלחמת חצי האי.
לא התרחשה פעולה נוספת בין המעצמות עד 1797 עם פרוץ מלחמות המהפכה הצרפתית. שוב ספרד וצרפת היו בעלות ברית נגד פורטוגל ובריטניה. עם זאת, מלחמות נפוליאון הביאו לכך שספרד ופורטוגל יחד עם בריטניה היו בעלות ברית במאבקן נגד נפוליאון.
היסטוריה > עידן התגליות

במהלך המאה ה-16 היו קשרים פוליטיים, מסחריים ותרבותיים מורכבים, שקישרו בין האימפריה הספרדית הגדולה והחזקה תחת בית הבסבורג לבין אנגליה קטנה אך שאפתנית. ההבסבורגים חיפשו בעלות ברית נגד צרפת. שתי המדינות היו נתונות כל הזמן בסערות והיה ביניהן יחסי שנאה-אהבה. נישואי הריבונים - פליפה השני ומרי הראשונה - בשנת 1554 היו נקודת השיא במאה של משא ומתן, מלחמות וחוזים. פליפה ומרי הסתדרו באופן אישי, אך לא היו להם ילדים ושומריהם הפגינו חוסר אמון והנישואים היו חסרים טקסים ובידור. מותה של המלכה מרי העלה את המלכה אליזבת לכס המלכות, ושתי המדינות הידידותיות הפכו לאויבות.
הנרי השמיני, מלך אנגליה, שהתחתן בנישואין פוליטיים עם קתרין מאראגון (נישואים שבוטלו אחר כך על ידי הנרי), ארגן סדרה של בריתות קצרות מועד עם קרלוס הראשון נגד צרפת במהלך המלחמה האיטלקית 1521–1526 והמלחמה האיטלקית 1542–1546. פליפה השני, מלך ספרד התחתן עם מרי הראשונה, מלכת אנגליה, מה שהפך את פליפה למלך ספרד ולמלך אנגליה ואירלנד. מותה המוקדם של מרי ללא יורשים מנע איחוד אישי הדוק יותר של המדינות.
אליזבת ירשה את הכתר בעקבות מותה של מרי בשנת 1558. בשנת 1569 מיגר צבא אליזבתני בן 12,000 את מרד הצפון והוציא להורג 450 מהמורדים הקתולים. המלחמה הקרה שהתחוללה בין אנגליה לספרד התגברה כאשר אליזבת סיפקה סיוע למורדים ההולנדים הפרוטסטנטיים שנלחמו במלך פיליפ השני מספרד ויזמה פשיטות שודדים על המסחר והמושבות הספרדיות באיי הודו המערבית.
היסטוריה > עידן התגליות > זהב ודיפלומטיה

"משבר האוצר" משנת 1568 היה תפיסת הזהב של אליזבת מספינות ספרדיות בנמלים אנגלים בנובמבר 1568. חמש ספינות ספרדיות קטנות, שנשאו זהב וכסף בשווי 400,000 פלורינים (85,000 ליש"ט), נרדפו אחרי פיראטים בתעלה האנגלית, חיפשו מקלט בנמלים באנגלית בפלימות' ובסאות'המפטון. הממשלה האנגלית בראשותו של ויליאם ססיל נתנה רשות. הכסף נועד להולנד כתשלום עבור חיילים ספרדים שנלחמו שם במורדים. המלכה אליזבת גילתה כי הזהב אינו בבעלות ספרד, אך עדיין היה בבעלות בנקאים איטלקים. היא החליטה לתפוס את זה, והתייחסה כאל הלוואה מהבנקאים האיטלקיים לאנגליה. הבנקאים הסכימו לתנאיה, ולכן לאליזבת היה הכסף והיא בסופו של דבר החזירה את הבנקאים. ספרד הגיבה בזעם, ותפסה רכוש אנגלי בהולנד ובספרד. אנגליה הגיבה בכך שתפסה אוניות ונכסים ספרדיים באנגליה. ספרד הגיבה בהטלת אמברגו שמנע את כל היבוא האנגלי להולנד. ההתנגדות הדיפלומטית המרה נמשכה ארבע שנים. עם זאת אף אחד מהצדדים לא רצה מלחמה. בשנת 1573, ועידת ניימכן הייתה אמנה בה הבטיחה אנגליה לסיים את התמיכה בפשיטות על משלוחים ספרדים על ידי פרטיים אנגלים כמו פרנסיס דרייק וג'ון הוקינז. זה הושלם בוועידת בריסטול באוגוסט 1574 בה שילמו שני הצדדים עבור מה שתפסו. המסחר התחדש בין אנגליה לספרד והיחסים השתפרו.
היסטוריה > המאה ה-17

בשנת 1634 ממשלתו של פליפה הרביעי, מלך ספרד הצליחה להגיע להסכם עם האנגלים, שהבטיחו להישאר נייטרליים אם תהיה מלחמה כלשהי נגד ההולנדים. ההסכם איפשר לספרדים בשש השנים הבאות להשתמש באנגליה כדרך להובלת חיילים וכסף לפלנדריה.
המלחמה הבאה שנלחמה בין שתי המדינות הפעם הייתה הפרוטקטורט האנגלי תחת אוליבר קרומוול וספרד תחת פליפה הרביעי, מלך ספרד. בהשראת 'התוכנית המערבית' לשלוט באיים הקריביים היאבקות עם הספרדי לשלוט בכל אותם ימים', שיגר הלורד פרוטקטור של אנגליה, אוליבר קרומוול, בסוף שנת 1654 צי אל הודו המערבית עם המטרה לתפוס את היספניולה. נחתו באפריל 1655 בסנטו דומינגו, כוחותיו האנגלים של קרומוול הובסו תבוסה הרסנית המשלחת בכל זאת הצליחה לבצע פלישה מוצלחת לג'מייקה בחודש שלאחר מכן. הספרדים ניסו לכבוש מחדש את האי אך בשתי הפעמים (1657 ו-1658) הם הובסו. האי הפך למושבה אנגלית אך עדיין היה איום מצד הספרדים.
בשנת 1657 כוננה אנגליה ברית עם צרפת, ובכך איחדה את המלחמה האנגלו-ספרדית עם המלחמה הפרנקו-ספרדית הגדולה יותר, ואף הצליחה מעט בכיבוש דנקירק. אף על פי שהמלחמה האנגלו-ספרדית הופסקה לאחר חזרת המלך צ'ארלס השני לשלטון בשנת 1660, לא נחתם שום חוזה בין המדינות. אנגליה נתנה בשנת 1662 תמיכה מלאה לפורטוגלים שנלחמו על עצמאותם. בנוסף, המתחים בקריביים התרכזו באחיזתה של אנגליה בג'מייקה - פיראטים, ובמיוחד הנרי מורגן, הובילו פשיטות הרסניות על המרכז הספרדי.
הסכסוך הסתיים רשמית בשני הסכמי שלום שנחתמו במדריד בשנת 1667 ובשנת 1670, שניהם היו לטובת אנגליה - ואחד מהם גרם לספרד לבסוף לוותר על ג'מייקה.
היסטוריה > מלחמת הירושה הספרדית

מלחמת הירושה הספרדית (1701–1714) הביאה לפלישה לספרד על ידי האימפריה הרומית הקדושה (בעיקר אוסטריה וממלכת פרוסיה, כמו גם מדינות קטנות אחרות בגרמניה), בריטניה הגדולה, הרפובליקה ההולנדית, דוכסות סבויה וממלכת פורטוגל בניסיון לכפות את המועמד של בית הבסבורג על כס המלוכה הספרדי במקום דוכס אנז'ו, חבר בית בורבון. דוכס אנז'ו הושאר כיורש הכתר בצוואה של שארל השני, שנפטר ללא יורשים. בעקבות המלחמה הזו, שכללה ממד בינלאומי וגם סכסוך פנים אזרחי, החזיקו הבורבונים בכתר ואילו ספרד איבדה את מנורקה וגיברלטר לבריטים.
היסטוריה > לוחמה אימפריאלית מהמאה השמונה-עשרה

אחרי הסכם אוטרכט שסיים את מלחמת הירושה הספרדית, מת כעבור שנתיים לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. דבר זה שינה את היסוד במערכת האירופית. לואי החמישה עשר, מלך צרפת היה קטין כשעלה לכס המלוכה הצרפתי, ובתגובה ניסה פליפה החמישי להפוך את ספרד למעצמה היבשתית הדומיננטית. בעקבות כך פרצה מלחמת הברית המרובעת (1718–1720), שבה בריטניה וצרפת היו בעלות ברית נגד ספרד, בעת שספרד ניסתה להשיב שטחים באיטליה. בשנת 1719 ניסו הספרדים לגרור את הסכסוך לאיים הבריטיים. משלחת של 29 אוניות שהובילו 6,000 חיילים הפליגה לסקוטלנד, אך מרביתה התפזרה בסערות ורק 327 חיילים סדירים ספרדים הצליחו לנחות בסקוטלנד, שם הצטרפו אליהם 1,000 יעקובינים סקוטים. הבריטים הדפו את הפולשים בגלן שיאל ב-10 ביוני.
במקום בו אירופה היבשתית עמדה במוקד הסכסוך בין בריטניה הגדולה לצרפת במלחמת הירושה הספרדית, עימותים בין בריטניה לספרד התרכזו ברובם באיים הקריביים ובצפון אמריקה. הבריטים איחרו יחסית להתיישב ביבשת, אך בנו כמה מושבות מצליחות עם אוכלוסיות שהתרחבו במהירות. הם החלו לאתגר את המונופול הספרדי על המסחר באמריקה הדרומית, אותו ניסו הספרדים למנוע באמצעות חוקים נגד סוחרים שאינם ספרדים. מדיניות ארוכת שנים זו היוותה מקור לסכסוך באמצע המאה ה-17, ושוב הפכה למקור של סכסוך לאחר שהסכם אוטרכט כלל סעיף שאיפשר לחברת הים הדרומי לסחור עם מושבות דרום אמריקה של ספרד. במלחמת אנגלו-ספרד (1727–1729) חיל הים המלכותי פתח במבצעים לא מוצלחים נגד פורטובלו. ספרד ניסתה בתורה לכבוש מחדש את גיברלטר בתקווה שהאימפריה הרומית הקדושה תצטרף לצידה. אולם המצור היה כישלון יקר, והדיפלומטיה הבריטית אפשרה אי תוקפנות אוסטרית. עם יציאת אוסטריה נאלצה ספרד לחתום על הסכם סביליה.
ספרד ובריטניה במשך 15 השנים הבאות חיו בשלום; ובריטניה אף תמכה בספרד במלחמת הירושה הפולנית.  אף על פי כן היה עדיין מתיחות בין המדינות. המתיחות גברה כאשר אוזנו של סוחר לא חוקי, סרן רוברט ג'נקינס, נחתכה כעונש בשנת 1731, מה שגרם אחר כך לזעם בבריטניה, כאשר העיד בשימוע בבית המפקח שבע שנים לאחר מכן. זה, בסופו של דבר, הוביל למלחמת אוזנו של ג'נקינס, אשר הייתה חלק ממלחמת הירושה האוסטרית הרחבה.
הבריטים פתחו במלחמה על ידי כיבושה של פורטובלו, בסיס מסחר של חיל הים הספרדי. הניצחון הבריטי נחגג ברחבי כל האימפריה, ומספר רחובות נקראים עדיין פורטובלו. עם זאת, באביב 1741 ניצחו הספרדים את הבריטים בקרטחנה, והרגו כ-10,000 מהם, תוך שהם סובלים רק 800 הרוגים. כל אותו זמן ספגו ספינות ספרדיות משלוח מסחרי בפתח נהר הכף פיים, ותפסו כמה ספינות כשנכנסו לנהר או פינו אותו. ספינות ספרדיות אלה היו בעיקר מאוישות על ידי כושים ומולטים. במשך שמונה שנים, אנשים אלה פרשו את מי צפון צפון קרוליינה, כבשו ספינות סוחר, הרסו את החוף, שדדו ערים והטילו מחוות על התושבים כמעט כרצונם. בקיץ 1742, הפלישה הספרדית לג'ורג'יה יצרה פחד כזה ברחבי המושבה, עד שרבים התפנו לדרום קרוליינה או במקומות אחרים. הפעילות הצבאית באי סנט סימונס הגיעה לשיאה עם קרב הביצה הארורה והנסיגה של הספרדים.
היסטוריה > לוחמה אימפריאלית מהמאה השמונה-עשרה > מלחמת שבע השנים

מלחמת שבע השנים נמשכה בין השנים 1756–1763, והייתה את פרוסיה, בריטניה הגדולה והנובר (עם המלך הבריטי כנסיך-בוחר) נגד אוסטריה, צרפת, רוסיה, שוודיה, ומדינות גרמניה הקטנות יותר. ספרד נגררה לסכסוך מאוחר יותר בשנת 1761, לצד צרפת. ספרד הסכימה לתקוף את פורטוגל - בעלת הברית של בריטניה ובעקבות כך פלשה אליה בשנת 1762, פלישה שהסתיימה באסון. גרוע מכך - הבירות של הודו המזרחית והמערבית הספרדיות - מנילה והוואנה בהתאמה נתפסו על ידי הבריטים. לאחר הסכם פריז בשנת 1763 הוחזרו גם הוואנה וגם מנילה לספרד, בתמורה למסירת פלורידה לבריטניה.