stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מהדורה
דפי החלפה

דרך נוספת לעדכון מהדורה קיימת, מבלי להוציא לאור מהדורה חדשה, היא פרסום דפי החלפה. טכניקה זו מצריכה היערכות מראש, באמצעות כריכת הספר בכריכת עוקדן, המאפשרת החלפת דפים, כך שלשם יצירת מהדורה חדשה יודפסו רק הדפים שהשתנו, ואלה מחליפים את הדפים המקבילים במהדורה הקודמת. גישה זו נהוגה בתיעוד טכני רחב היקף וכן בקבצים משפטיים.
דוגמה: הספר "דיני עבודה" שבהוצאת סדן יצא לאור ב-60 מהדורות, כשהמעבר ממהדורה למהדורה נעשה בדרך כלל באמצעות דפי החלפה, המתפרסמים אחת לשנה בערך. רק לעיתים רחוקות יצאה לאור מהדורה חדשה שהחליפה כליל את המהדורה הקודמת.
ראו גם

מהדורה מוערת
מהדורה מדעית
מהדורה מוגבלת
הערות שוליים

↑  הלל ויס וראובן מירקין, "מהדורה מדעית של 'פת שלימה' לעגנון - חילופי גרסאות ומשמעותם", בספר: הלל ויס והלל ברזל (עורכים), חקרי עגנון - עיונים ומחקרים ביצירת ש"י עגנון, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1994, עמ' 130-81.
↑  מנחם פרי, בין נביחה לנשיכה - על פרק הסיום של 'גירושים מאוחרים', באתר "הספריה החדשה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph138305
מוחארק (אי)

| --- | --- |
האי מוחארק בקדמת התמונה והבירה מנאמה ברקע (2005)
האי מוחארק בקדמת התמונה והבירה מנאמה ברקע (2005)
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מפרץ בחריין 
 קואורדינטות:  26°15′N 50°39′E﻿ / ﻿26.250°N 50.650°E﻿ / 26.250; 50.650
 ארכיפלג:  בחריין
 שטח:  כ-50 קמ"ר
 אורך:  18 ק"מ
 רוחב:  5.5 ק"מ
 היקף החוף:  50 ק"מ
 נתונים מדיניים
 מדינה:  בחריין בחריין
 אוכלוסייה:  200,000  (בערך)
 אזור זמן:  UTC+3
 עיר ראשית:  מוחארק 
  (למפת בחריין מוגדלת) מנאמה מוחארק עוואלי רפאע עיסא ג'בל א-דוחן איי חוואר  דורת אל-בחריין קטר ערב הסעודית  ערב הסעודית  מפרץ בחרייןמוחארק (אי)  (למפת בחריין רגילה) מנאמה מוחארק עוואלי רפאע עיסא ג'בל א-דוחן איי חוואר  דורת אל-בחריין קטר ע ר ב  ה ס ע ו ד י ת  מפרץ בחרייןמוחארק (אי)  
 
האי מוחארק (בערבית: جزيرة المحرق; בתעתיק מדויק: ג'זירת אלמחרק) הוא האי השני בגודלו ובחשיבותו בבחריין (אחרי האי הראשי בחריין), בו ממוקם נמל התעופה הבינלאומי של בחריין במרחק של כשבעה קילומטרים מצפון מזרח לבירת הממלכה מנאמה, המחוברת אליו בשלוש סוללות נושאות גשרים (causeways): סוללת שייח' עיסא (אנ'), גשר שייח' חמד (ער') וגשר שייח' ח'ליפה (ער').
מבחינה מנהלית שייך האי למחוז מוחארק (אנ').
מצפון-מזרח לאי מחארק שוכנים האיים המלאכותים שבבנייה, אמוואג' (אנ'), המיועדים למגורים ולנופש. הם מחוברים לאי מחארק באמצעות סוללות. פרויקט שאפתני אחר הוא יצירת איים מלאכותיים דיאר אל-מוחארק (ديار المحرق) (אנ'), מצפון לאי מחארק.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
האי קרוי על שם העיר מוחארק, העיר הגדולה באי ובירתה לשעבר של בחריין.
גלריה

סוללת שייח' עיסא בן סלמאן נושאת גשר, המחברת בין האי בחריין לאי מוחארק, כפי שנשקפת מהעיר מוחארק; נחנכה ב-1997.
מבצר עראד (قلعة عراد) (אנ') בעיירה עראד (אנ'), השוכנת ממזרח לעיר מוחארק ומצפון-מערב לעיירה אל-חד (אנ').
לקריאה נוספת

"Bahrain – Muharraq Island" in Gordon Robison, Arab Gulf States: Bahrain, Kuwait, Oman, Qatar, Saudi Arabia and the United Arab Emirates, Lonely Planet, 1993, pp. 84–87.
הערות שוליים

↑  ישנה סברה לפיה גדל שטחו של האי מוחארק בצורה ניכרת בעשורים האחרונים, הודות לפרויקטים של הכשרת קרקע, מה שהציב אותו במקום השני מבחינת שטח מבין איי הארכיפלג של בחריין, אחרי האי בחריין ולפני האי חוואר (הגדול באיי חוואר), ששטחו כ-40 קמ"ר, ראו: "دراسة: مساحة جزيرة المحرق زادت 43 كيلو متراً مربعاً", الوسط, 14 يونيو 2010. לעומת זאת, אחרים חולקים על דעה זו וממקמים את האי במקום השלישי (אחרי האי בחריין והאי חוואר).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 146621871   WorldCat (עם VIAF): 146621871
מאיר בריסקמן

| --- | --- |

 לידה:  1983 (בן 41 בערך) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  עברית 
 
מאיר בריסקמן (נולד בשנת 1983) הוא מוזיקאי ומנצח ישראלי.
ביוגרפיה

בריסקמן סיים בהצטיינות את לימודי המוזיקה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, שם היה תלמידו של מאסטרו אבנר בירון.
בריסקמן הוא המייסד והמנצח של האנסמבל הליטורגי יהודי - לשמוע אל הרינה, ומנצחה ומנהלה המוזיקלי של מקהלת החזנים הירושלמית.
בנוסף הוא משמש כמנצח הבית בתזמורת ירושלים מזרח ומערב, שם מנצח על סולני המוזיקה המרוקאית והאלג'יראית אמיל זריהן, בנימין בוזגלו ועוד.
המאפיין הייחודי באישיותו המוזיקלית הרב-תחומית, הוא שילוב סגנונות שונים של מוזיקה בקונצרטים ובהפקות. במסגרת זו יזם את הפרויקט 'פרנק סינטרה פינת יוסלה רוזנבלט', אשר משלב את ז'אנר החזנות היהודית עם מוזיקת ג'אז. במסגרת הפרויקט יצא למסע הופעות בארצות הברית ובעולם בחודש מאי 2015.
ביציאתו למסע התפרקה באופן חלקי מקהלתו לשמוע אל הרינה, המקהלה קיימת כיום בהרכב שונה ומשתנה בהרכב המקהלה. כיום בריסקמן עובד במקהלתו בעיקר עם החזן חיים שטרן.
ניצח על תזמורות שונות בהן תזמורת השרון כפר שמריהו, על פרויקטים של מוזיקה לקולנוע ותזמורים שונים, ועל תזמורים שנכתבו על ידי תלמידים מצטיינים מבית הספר הישראלי לג'אז "רימון". כיום מנצח על הרכבים קאמריים וסימפוניים בארץ ובעולם. יחד עם דוד דאור, בתפקידו כמנהל מוזיקלי, חתום בריסקמן על הצלחת קונצרט חגיגי לציון מאה שנה לקהילה היהודית בסנקט פטרבורג.
קצר שבחים בפסטיבל צלילים במדבר, אליו הוזמן על ידי מנהלו המוזיקלי הד"ר מיכאל וולפה. בפסטיבל ניצח על האופרה הקאמרית "קין והבל" אשר נכתבה לכבוד המאורע על ידי המלחינה אטרי קורבנוב.
בריסקמן משמש כמרצה לסולפג', הרמוניה וקונטרפונקט, ומנצח על המקהלה במכון תל אביב לחזנות.
בריסקמן משמש כמעבד מוזיקלי במגוון רחב של סגנונות, מעיבודים סימפונים לאמני רוק ישראלים (כגון ברי סחרוף, אסף אבידן, נחום היימן, נורית הירש) ועד עיבודים בתחום הליטורגיה היהודית – חזנות, מוזיקה חסידית ועוד. נוסף על כך כתב עיבודים לתזמורות ביג בנד חולון ותל אביב, ולסדרות סימפוניות להרכבים שונים בארץ ובעולם.
ליל דיקי

| --- | --- |

 לידה:  15 במרץ 1988 (בן 36) צ'לטנהאם, ארצות הברית 
 שם לידה:  דייוויד אנדרו ברד
 שם במה:  Lil Dicky 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ריצ'מונד, תיכון צ'לטנהם 
 סוגה:  היפ הופ, פופ ראפ, היפ הופ קומדי
 שפה מועדפת:  ספרדית, אנגלית אמריקאית 
 חברת תקליטים:  סקול בוי רקורדס 
 www.lildicky.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד אנדרו בורד (באנגלית: David Andrew Burd; נולד ב-15 במרץ 1988), הידוע בשם הבמה שלו ליל דיקי (Lil Dicky) או LD, הוא ראפר וקומיקאי יהודי-אמריקאי. הוא פרץ בזכות הווידאו-קליפ לשירו "Ex-Boyfriend" שיצא לאור ב-25 באפריל 2013 והפך לוויראלי עם יותר ממיליון צפיות ביוטיוב תוך 24 שעות. ב-31 ביולי 2015 הוציא את אלבום הבכורה שלו "Professional Rapper". ב-2018 הפך שירו "Freaky Friday", בו אירח את כריס בראון, ללהיט עולמי. ב-2019 הוציא את השיר "Earth", בו הוצגו זמרים ושחקנים רבים ובהם אריאנה גרנדה, ג'סטין ביבר, אד שירן, שון מנדס, קווין הארט, ויז קאליפה, צ'ארלי פות', קייטי פרי ולאונרדו דיקפריו. השיר נוצר כדי לעורר מודעות לסביבה, זיהום ושינוי אקלים. בורד הצהיר כי כל הכנסות השיר נתרמו לארגון "Leonardo DiCaprio Foundation".
בשנת 2020 החלה להיות משודרת בארצות הברית סדרה שמבוססת על חייו בערוץ FXX בשם "דייב".
דיסקוגרפיה > אלבום אולפן

| שם האלבום | תיאור | מיקומי שיא> US | מיקומי שיא> US R&B/HH | מיקומי שיא> US Rap | מיקומי שיא> US Indie | מיקומי שיא> US Comedy | נתוני מכירות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Professional Rapper |  יצא לאור: 31 ביולי 2015  חברת תקליטים: הוצאה עצמית  פורמטים: תקליטור, הורדה דיגיטלית | 7 | 2 | 1 | 1 | 1 |  RIAA: פלטינה |
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

| שם האלבום | תיאור |
| --- | --- |
So Hard:  יצא לאור: 22 במאי 2013  חברת תקליטים: הוצאה עצמאית  פורמט: הורדה דיגיטלית
Hump Days:  יצא לאור: 9 בספטמבר 2014  חברת תקליטים: הוצאה עצמאית  פורמט: הורדה דיגיטלית
דיסקוגרפיה > מיני-אלבום

| שם האלבום | תיאור |
| --- | --- |
I'm Brain (בתור בריין בשיתוף ליל דיקי):  יצא לאור: 14 בספטמבר 2017  חברת תקליטים: ברטלסמן מיוזיק גרופ  פורמט: הורדה דיגיטלית
מאיר ברבי

| --- | --- |
 לידה:  הלברשטאדט, ממלכת פרוסיה, האימפריה הרומית הקדושה
 פטירה:  יולי 1789 ה' באב ה'תקמ"ט פרשבורג, ארכידוכסות אוסטריה, האימפריה הרומית הקדושה
 מקום פעילות:  הלברשטאדט, פרשבורג
 תחומי עיסוק:  מרא דאתרא, אב"ד, ראש ישיבה
 רבותיו:  רבי צבי הירש ביאלה, רבי יעקב פופרש
 תלמידיו:  רבי דניאל פרוסטיץ, רבי דוד דייטש, רבי מרדכי בנט, רבי יהודה ליב קרלבורג
 
רבי מאיר ברבי (ה'תפ"ה, 1725 - ה' באב ה'תקמ"ט, 28 ביולי 1789) היה רב וראש ישיבה אשכנזי, אב"ד פרשבורג במשך עשרים ושש שנים.
ביוגרפיה

נולד בהלברשטאדט לרב שאול. למד בצעירותו אצל רבי צבי הירש חריף מחבר "עטרת צבי", ואחר כך נסע לפרנקפורט ולמד בישיבתו של רבי יעקב כ"ץ פופרש מחבר "שב יעקב". בין השנים ה'תצ"ח, 1738 - ה'תקכ"ג, 1763, כיהן כראש ישיבה בהלברשטאט וכראש בית הדין בעיר.
בשנת ה'תקכ"ג (1763) לאחר פטירת רבי יעקב יצחק דוקלא, התמנה כרבה של פרשבורג וכראש הישיבה בעיר. בין תלמידיו מתקופה זו: רבי דניאל פרוסטיץ, רבי מרדכי בנט, והרב יהודה לייב קארלבורג. הוא נשא במשרותיו אלו במשך עשרים ושש שנים עד לפטירתו לאחר מחלה בה' באב ה'תקמ"ט, 28 ביולי 1789.
חידושי תורתו נדפסו בספר "חידושי הלכות מהר"ם ברבי".
מאזדה MX-3

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מאזדה 
 מודל קודם:  Mazda Étude 
 אורך:  4,220 מ"מ 
 רוחב:  1,695 מ"מ 
 גובה:  1,310 מ"מ 
 בסיס גלגלים:  2,455 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 
מבט אחורי על המאזדה MX-3
מאזדה MX-3 הוא דגם של מכונית קופה עם הנעה קדמית, בעל ארבעה מושבים, שיוצר ושווק על ידי מאזדה. הוא הוצג לראשונה בתערוכת תערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה במרץ 1991, ושווק בשנים 1992–1998.
הרכב שווק בישראל על ידי חברת "דלק מוטורס" החל משנת 1992, אולם לא זכה להצלחה ומכר רק 200 יחידות.
היסטוריה

הפלטפורמה של ה-MX-3 נקראת פלטפורמת EC, והיא מבוססת על פלטפורמת BG של המאזדה 323. שנת הדגם הראשונה הייתה זמינה ביפן, אירופה, אוסטרליה וצפון אמריקה, שם היא יצאה למכירה בספטמבר 1991, כשנת 1992. הדגם היה זמין במקור עם מנוע 1.6 ליטר או 1.8 ליטר V6, כמה מנועים נוספים היו זמינים ככל שהפיתוח של הדגם נמשך. בקיץ 1991 נוסף המותג Autozam AZ-3 לשוק היפני. שנועד להיות המותג הצעיר יותר של מאזדה, הוא שילב מחיר נמוך במעט עם מנוע 1.5 ליטר 4 צילינדרים.
בינואר 1994, גרסת DOHC של מנוע ה-B6, ה-"B6D", החליפה את הגרסה הקודמת. הוא סיפק תוספת כוח, אך לעומת זאת גם הפך את גרסת ה-V6 היקרה הרבה יותר לנחשקת פחות. מכירות ה-V6 בארצות הברית הגיעו לסיומן לאחר שנת הדגם 1994, למרות שהן נמשכו בקנדה, יפן ושוקי יצוא רבים אחרים. בעוד שהם נקראו "K8-DE" במפרט של צפון אמריקה, שווקים יפניים ושווקים אחרים קיבלו מנוע בשם "K8-ZE", אך ההבדלים ביניהם היו זניחים.
ה-MX-3 יוצר רק בדור אחד מכיוון שה-MX-5 הוכיח את עצמו כפופולרי יותר וכאשר השפעות בועת מחיר הנדל"ן ביפן גרמה למשבר כלכלי, מאזדה נאלצה לצמצם דגמים שלא נמכרו היטב וה-MX-3 בוטל.
ביצועים

למנוע של V6 MX-3 יש מהירות מרבית של 202 קמ"ש (126 מייל לשעה) בגרסה האירופאית. ה-MX-3 GS עם המפרט האמריקאי יכול להאיץ מ-0 ל-60 קמ"ש תוך 8.4 שניות, ויכול לנסוע רבע מייל ב-16.4 שניות. בעת שהושק, הוא היה מנוע שש בוכנות הקטן בעולם בייצור סידרתי.
מנוע ה-V6 היה שייך לסדרת מאזדה K, אשר שימשו במגוון רכבי מאזדה. מנועים אלה משתמשים בסעפת יניקה באורך משתנה (VLIM), על מנת לספק מומנט אופטימלי באמצעות תהודת יניקה. מאזדה קראה למערכת שלהם ב-MX-3 "מערכת אינדוקציה משתנה" (VRIS). למנוע הזה היה קו אדום של 7,000 סל"ד, ו-7,800 בניתוק דלק בסל"ד.
שילדתה של ה-MX-3 הייתה כאמור מבוססת על ה־323, שממנה נוסרו חמישה ס״מ מבסיס הגלגלים, המרחק שבין הציר הקדמי לאחורי. בצירוף שינויי המתלים והורדת מרכז הכובד יצרו מכונית בעלת התנהגות כביש יציבה, זריזה ובטוחה.
עבור המתלה האחורי של ה-MX-3, מאזדה השתמשה בטכנולוגיית Twin-Trapezoidal Link (TTL) הקניינית שלה, המספקת יתרונות הקשורים למערכות היגוי האקטיביות לארבעה גלגלים.
הערות שוליים

1 2 3  Büschi, Hans-Ulrich, ed. (6 במרץ 1997). Automobil Revue 1997 (בגרמנית and צרפתית). Vol. 92. Berne, Switzerland: Hallwag AG. p. 356. ISBN 3-444-10479-0. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  יוסי ריבלין, דלק מוטורס תייבא את כל הדגמים הקיימים של מאזדה, חדשות, 19 בנובמבר 1991
↑   אורן דורי, נוהגים במאזדה ישנה? בקרוב תזומנו למוסך, באתר TheMarker‏, 3 בנובמבר 2015
1 2 3  שאול גלאי, גלגלים - מבחן דרכים - לא צעצוע, חדשות, 13 בדצמבר 1992
↑  Büschi, Hans-Ulrich, ed. (10 במרץ 1994). Automobil Revue 1994 (בגרמנית and צרפתית). Vol. 89. Berne, Switzerland: Hallwag AG. p. 356. ISBN 3-444-00584-9. {{cite book}}:  (עזרה)
לוקיוס סרגיוס קטילינה

קטילינה מאזין לנאומו של קיקרו ציור מאת צ'זארה מאקארי (Cesare Maccari)
צלחות ששימשו כתעמולת בחירות ברומא העתיקה. על הצלחות היה נחרט שם המועמד לקונסולאט, והן היו מחולקות לבוחרים ממולאות באוכל ושתייה. על הצלחת מימין חרוט שמו של קטילינה
מרקוס טוליוס קיקרו
מותו של קטילינה
לוקיוס סרגיוס קטילינה (בלטינית: Lucius Sergius Catilina‏; משוער: 108 לפנה"ס - 62 לפנה"ס) היה סנטור רומאי הידוע בשל "קשר קטילינה" - תכנונו להשתלט על רומא.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

קטילינה נולד על פי המשוער בשנת 108 לפנה"ס, לשושלת הסרגיי, אחת השושלות העתיקות והמכובדות ביותר ברומא. על פי ורגיליוס, ראשון הסרגיים התלווה אל איניאס במסעו לאיטליה. אם כי נראה שמשפחתו הייתה בתהליך של ירידה פוליטית וחברתית, אחרון בני המשפחה הבולטים היה גנאיוס סרגיוס פידנוס קוקסוס, אשר שימש כקונסול בשנת 380 לפנה"ס. מעט מאוד ידוע על ילדותו של קטילינה, סלוסטיוס (Sallust), המשמש כמקור עיקרי לחייו של קטילינה, כותב שהיה "איש שכוחו גדול ברוח ובגוף, אך ליבו רע ונעווה. מימי נעוריו שש למלחמות מבית, להרג לשוד ולריב אזרחים, ובאלה בילה את ימי עלומיו". אם כי יש לזכור שהמקורות בני אותה תקופה היו משוחדים מראש לרעת קטילינה.
ביוגרפיה > כניסתו לפוליטיקה

במהלך מלחמת בעלות הברית לחם תחת פיקודו של גנאיוס פומפיוס סטראבו. במהלך שלטונם של מריוס, קינה וקארבו, הוא לא נקט עמדה חד משמעית, וכך הצליח להגן על עצמו משני הצדדים. בהמשך, תמך בלוקיוס קורנליוס סולה במהלך מלחמתו של זה בתומכי מריוס, וכך הצליח לצבור כוח עושר והשפעה. הוא נודע כאדם אכזרי, ונטען שרצח את אחיו ושני גיסיו ששיתפו פעולה עם מריוס. קיקרו בנאומו "טוגה קנדידה", שלא השתמר אולם קטעים ממנו שרדו בכתבי אסקוניוס פדיאנוס, מאשים את קטילינה בכך שערף את ראשו של מרקוס מריוס גרטידיאנוס, ונשא אותו ברחבי העיר.
קטילינה נישא פעמיים בחייו, אשתו הראשונה הייתה גרטינה, שאחיה שיתף פעולה עם מריוס. היה לו ממנה לפחות בן אחד. סלוסטיוס טוען שקטילינה מאס בגרטינה, ורצה להינשא לאורליה אורסטילה היפה והעשירה, בתו של הקונסול לשעבר גנאיוס אופידיוס אורסטס, ולשם כך רצח את אשתו ובנו. גם קיקרו רומז על כך בנאומו המפורסם נגד קטילינה, במילים "רק לאחרונה על ידי מותה של אשתך לשעבר הכנת את הבית ריק לבואה של כלה חדשה". אם כי יש להתייחס בזהירות לסיפור. פלוטרכוס מזכיר שהייתה לו עוד בת, אם כי לא ברור מאיזו אשה. בשנת 73 לפנה"ס הוא הואשם שפיתה את הבתולה הווסטלית פאביה.
הוא שימש כפראיטור בשנת 68 לפנה"ס. לאחר מכן שימש כמושל הפרובינקיה אפריקה, אולם בשנת 66 לפנה"ס חזר לרומא והגיש את מועמדותו למשרת הקונסול. אלא שאז הגיעו תלונות שהוא עשק את אזרחי הפרובינקיה שלו, ועל כן נפסלה מועמדותו. שנה לאחר מכן הוא הועמד למשפט על אותם פשעים, אולם זוכה. לטענת המקורות קטילינה הזועם זמם הפיכה (שנודעה לימים בשם "קשר קטילינה הראשון"), ורצה לרצוח את הקונסולים לוקיוס מנליוס טורקוואטוס ולוקיוס אאורליוס קוטה ורבים מחבר הסנאט, אולם הקשר נכשל מפני שלא נמצאו לו די תומכים. במחקר ההיסטורי מקובל להניח שהקשר לא התרחש באמת, והומצא כדי להכפיש את קטילינה או כדי להגן על אנשים אחרים שזממו קשר.
ביוגרפיה > הקשר

בשנת 63 לפנה"ס הוא העמיד את עצמו באופן רשמי כמועמד לקונסולאט, אולם הובס בידי גאיוס אנטוניוס היברידה ומרקוס טוליוס קיקרו. סלוסטיוס טוען שכבר אז הוא החל להכין כלי נשק ולאסוף אנשים אל דגלו, במטרה לתכנן הפיכה שתהפוך אותו לדיקטטור ברומא. מרבית תומכיו היו עניים ממורמרים, שקטילינה הבטיח להם משטר שוויוני יותר שבו לאצולה לא יהיה יתרון על פני פשוטי העם. התוכנית הייתה לרצוח את הקונסולים וכן רבים מחברי הסנאט, ולאחר מכן בעזרת הגאלים להשתלט על איטליה כולה. אלא שהדבר נודע לקיקרו, שהציב משמר סביב ביתו וסביב בתי המטרות האחרות וכך מנע את הרצח. למחרת בבוקר נכנס קיקרו לסנאט לבוש שריון ומוקף שומרי ראש, הוא הופתע לראות שקטילינה הגיע כרגיל, אולם מיד פתח בנאום מבריק שהתחיל במילים:
עד מתי, קטילינה, עוד תנצל את סבלנותנו? כמה זמן עוד ישטה בנו טירופך שלך? עד אנה תשתולל חוצפתך שלוחת הרסן? שמירת הפאלאטיום בלילה, המשמרות בעיר, חרדת העם, התקהלותם של כל האזרחים ההגונים, ביצורו של המקום הזה שבו מתכנס הסנאט, ארשת פניהם של הנוכחים כאן - כלום כל אלה לא עשו רושם עליך? כלום אינך מבין שמזימותיך נחשפו, כלום אין אתה רואה שהקשר שלך נתפס ומוחזק ברשת ידיעתם של כל היושבים כאן? את אשר עשית בלילה שעבר ובלילה שלפניו, היכן היית, את מי כינסת, מה החלטת - כלום סבור אתה שיש בינינו מי שאינו יודע זאת?
קיקרו הביא ראיות לכל פשעיו של קטילינה, ודרש להגלותו מן העיר. קטילינה עצמו ישב בשקט לאורך כל הנאום, אולם לאחריו מחה נגד טענותיו של קיקרו, והפציר בחברי הסנאט שיאמינו לו, אזרח רומאי מיוחס ממשפחה ותיקה, ולא לקיקרו שהיה בן העיר ארפינום שקיבלה אזרחות רומאית רק בשנת 188 לפנה"ס, והיה נובוס הומו, היינו הראשון ממשפחתו שהפך לקונסול. אולם אז קטעו אותו צעקות "רוצח" ו"אויב", וקטילינה הזועם הכריז: "כיוון שסבבוני אויבים המבקשים להורידני לבאר שחת, אכבה את השריפה המתרגשת עלי בחורבן". הוא יצא מהיכל הסנאט וטען שהוא מקבל על עצמו את הגלות, אולם בפועל ברח אל מחנה תומכיו מחוץ לרומא.
ביוגרפיה > המוות

קטילינה נפגש עם צבאות תומכיו מחוץ לרומא, כוחותיו כללו בסך הכל שני לגיונות. קיקרו הכריז על משטר צבאי ברומא, ושלח את אנטוניוס ומטלוס להביס את קטילינה. תומכיו של קטילינה בעיר הוצאו להורג ללא משפט, והחלה עריקה המונית מצבאו שצמצמה אותו לכדי 3,000 לוחמים בלבד. קטילינה השתדל להימנע מקרב, שכן קיווה שצבאו יתפח. אולם מטלוס חסם את דרכו עם שלושה לגיונות, ואנטוניוס דלק אחריו, ולכן בלית ברירה הוא החליט להיכנס לקרב עם אנטוניוס. אנטוניוס עצמו היה חולה, ועל כן פיקד על הקרב מרקוס פטריוס. קטילינה נשא נאום נלהב לפני אנשיו, ולאחר מכן הורה להם לתקוף. הקרב הסתיים בניצחון לפטריוס, שנהנה מיתרון מספרי בולט, אולם חייליו של קטילינה לחמו באומץ רב ונהרגו כולם כולל קטילינה עצמו. לאחר מותו הפסיק המרד באופן סופי.
קטילינה בתרבות

המחזאי האנגלי בן ג'ונסון, כתב מחזה בשם "קטילינה והקשר שלו" ("Catiline His Conspiracy"). המחזאי הצרפתי פרוספר ז'וליו דה קרביון (1674–1762) כתב מחזה בשם "קטילינה" (1748). הנריק איבסן כתב גם הוא מחזה בשם "קטילינה", העוסק בעיקר באהבתו של קטילינה לאורליה אורסטילה. אנטוניו סליירי כתב אופרה בשם "קטילינה". הסופר האמריקאי סטיבן סילבר כתב בשנת 1993 ספר בשם "החידה של קטילינה" ("Catilina's Riddle"), הספר מתמקד בעיקר בתככים הפוליטיים שבין קיקרו לקטילינה. הוא נזכר גם בספרה של קולין מקאלוג "נשותיו של קיסר" ("Caesar's Women"), וכן בספרו של רוברט האריס "אימפריום" ("Imperium"). בשנת 2009 פרסם האריס ספר המשך בשם "לוסטרום" ("Lustrum"), המתאר את חמש השנים המקיפות את הקשר.
ראו גם

מלחמות האזרחים ברפובליקה הרומית
לקריאה נוספת

גאיוס סאלוסטיוס קריספוס. קשר קאטילינה. תרגם מלטינית מאיר שָׂשׂ. חיפה, רנסאנס, תשכ"ז (1966). (המקור הלטיני מול התרגום לעברית.) העתק דיגיטלי בפרויקט בן יהודה.
גאיוס סאלוסטיוס קריספוס. קאטילינה, יוגורתא, קטעים מדברי הימים. תרגמה מרומית שרה דבורצקי, הקדים מבוא ח' וירשובסקי והוסיף הערות י' שצמן. ירושלים, מוסד ביאליק, תשכ"ח (1968).
קיקרו, כתבים נבחרים. תרגם מרומית והוסיף הערות ומפתחות ארנסט דוד קולמן. ירושלים, מוסד ביאליק, תשמ"ו (1986). 480 עמ'.
פלוטארכוס. חיי אישים. כרך שלישי - אנשי יוון ורומי. תרגם מן המקור היווני והוסיף הערות א' א' הלוי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"ג-1973.
ישראל שצמן. תולדות הרפובליקה הרומית. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תש"ן.
תאודור מומזן, דברי ימי רומא. תרגמו צ’ ויסלבסקי, דוד קלעי, צ’ רודי. עורכים: פ. לחובר, צ’ וויסלבסקי. תל אביב, הוצאת מסדה.
מ. קארי, דברי ימי רומא, עד סוף תקופת קונסטאנטינוס, הוצאת ש. פרידמן, תל אביב.
נ. שפיגל, קיקרו, הוצאת הסתדרות הסטודנטים של אוניברסיטה העברית בירושלים, תשמ"א.
צבי יעבץ, כישלון קשר קטילינה, בתוך "אז ועתה" הוצאת דביר, תל אביב, 2002, כרך א' ע"ע.
Plutarch. Lives. Translated by Bernadotte Perrin. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1914-1926. 11 vols. Digitized copy in: penelope.uchicago.edu.
Mommsen, Theodore. History of Rome. Online version in Classic Literature Library.
הערות שוליים

↑  מתורגם לעיתים בטעות כ-"קטיליני" או "קטילין".
↑  ורגיליוס, "איניאדה", ספר שישי, שורה 288.
↑  סלוסטיוס, "מלחמת קטילינה", 5.
↑  ישראל שצמן, הערות לתרגומה של שרה דבורצקי לסלוסטיוס, עמ' 35, הערה 2.
1 2  אסקוניוס, פירוש לנאומו של קיקרו
1 2  סלוסטיוס "מלחמת קטילינה", 15.
1 2  Catilinarian Orations, 1
↑  ישראל שצמן, הערות לתרגומה של שרה דבורצקי לסלוסטיוס, עמ' 39, הערה 7.
↑  פלוטרכוס, "חיי קיקרו", 10.
↑  סלוסטיוס, "מלחמת קטילינה", 18.
↑  גם סווטוניוס, ("חיי שנים עשר הקיסרים", חיי קיסר, 9.) מזכיר מאורע דומה, אולם לא מזכיר שקטילינה היה מעורב בו. ראו כאן.
↑  The 'First' Catilinarian Conspiracy: A Further Re-examination of the Evidence
↑  ישראל שצמן, הערות לתרגומה של שרה דבורצקי לסלוסטיוס, עמ' 41, הערה 20.
↑  סלוסטיוס, "מלחמת קטילינה", 26-27.
↑  ישראל שצמן, הערות לתרגומה של שרה דבורצקי לסלוסטיוס, עמ' 47, הערה 36.
↑  סלוסטיוס, "מלחמת קטילינה", 31.
↑  סלוסטיוס, "מלחמת קטילינה", 56.
↑  סלוסטיוס, "מלחמת קטילינה", 57.
↑  סלוסטיוס, "מלחמת קטילינה", 58–59.
↑  סלוסטיוס, "מלחמת קטילינה", 61.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276399805171  PLWABN: 9810564214205606  BIBSYS: 6026276  BNE: XX883924  BnF: cb12312444c (data)  GND: 118668811  ICCU: BVEV036001  ISNI: 0000 0001 0920 1114  LCCN: n79026681  NKC: jn20000700295  NTA: 070336385  SELIBR: 182773  SNAC: w6pg2g7j  SUDOC: 077450302  ULAN: 500354575  VcBA: 495/11998  VIAF: 84032760   WorldCat (עם VIAF): 84032760
לכלוך

פעוטה מלוכלכת מרוטב פסטה
פסולת מסכות רפואיות בתקופת מגפת הקורונה, צולם מחוץ לסינמה סיטי גלילות
לכלוך הוא אי-ניקיון, בפרט בהתייחסות לחפצי אדם, בגדיו או גופו.
סוגי לכלוך נפוצים:
אבק
מרכיבי זיהום סביבתי כגון פיח, ערפיח, עשן, אובך המותירים משקעים אבקתיים, או פסולת מוצקה כגון זפת, או פסולת נוזלית כגון שפכים תעשייתיים.
כתמי בוץ - תכסית קרקע כגון חול, אדמה כשהיא רטובה ובאה במגע עם חפצים ומשטחים
מרכיבים אורגניים הגורמים לכתמים, לרוב מקורם במזון - שומן, כתמי צבע מירקות, פירות ורטבים, צבעי מאכל ועוד
פסולת תעשייתית
אבנית הנוצרת במים קשים
חומרים והפרשות ביולוגיים כגון צואה, זיעה, מי ביוב, שערות אדם ובעלי חיים שנשרו
כתמי קוסמטיקה (כגון שפתון, מייק-אפ, מסקרה, צללית עיניים)
כתמים הנוצרים על ידי ציוד משרדי, חומרי משחק ותחביבים כגון טושים, פלסטלינה, דיו, דבק
ניקוי

לכלוך הגוף מוסר באמצעי היגיינה אישית - רחצה, צחצוח שיניים, חפיפת שיער, גזיזת ציפורניים וכדומה. בין המכשירים והחומרים המאפשרים שמירה על ההיגיינה האישית: סבון, שמפו, נייר טואלט, מברשת שיניים ומשחת שיניים, קיסם שיניים, מקל ניקוי אוזניים, צמר גפן, ספוג ועוד. ביוון העתיקה וברומא העתיקה, לפני היותם של סבונים יעילים, נעשה שימוש בסטריגיל, מכשיר מתכתי מעוקל, לקירצוף הגוף מלכלוך. לפני הקירצוף נמרח הגוף בשמן מבושם, הקירצוף הסיר את השמן עם הלכלוך והזיעה.
היפטרות מלכלוך על משטחים ועצמים נעשית על ידי פעולות מכניות באמצעות כלים ומכשירים - טאטוא על ידי מטאטא, שטיפת רצפה באמצעות מגב וסחבה, כביסה (ידנית או במכונת כביסה; בעבר באמצעות קרש כביסה), שטיפת כלי אוכל (ידנית או באמצעות מדיח כלים).
לשיפור הניקוי נעשה שימוש בחומרים כימיים - סבון, נוזלי ניקוי (למשל נוזל ניקוי רב תכליתי, נוזל לניקוי אסלות, ליזול, אקונומיקה, נוזל כביסה), אבקות ניקוי (למשל אבקת כביסה) ואף חומרים אורגניים כגון חומץ, חומצת לימון. כמו כן קיימים מוצרים לניקוי משטחים ספציפיים העשויים זכוכית, נירוסטה, עץ, עור ועוד. לניקוי טקסטיל שלא על ידי שטיפה במים מבוצע ניקוי יבש באמצעות ממס אורגני.
ניקוי בהתזה משמש למשל לניקוי מבנים. ניקוי בלחץ מים משמש לשטיפת מכוניות. ניקוי בהתזת חול משמש לניקוי גופי אוניות משאריות צבע.
טיפול בפסולת

במשק בית פסולת מאוחסנת זמנית בפח אשפה ביתי או בשקית אשפה ומועברת לאחר שהצטברה למכל פסולת ציבורי. יש הנוקטים בשיטות הפרדת הפסולת לפי סוג מרכיביה (פלסטיק, נייר וקרטון, פסולת אורגנית, זכוכית), אם מיוזמה אישית או על פי תקנות הרשות המקומית או המדינה, ובהמשך מעבירים את הפסולת למכלים ציבוריים מותאמים לסוג הפסולת. הפסולת מועברת על ידי הרשויות למיחזור, מזבלה, שרפה, או גריסה.
יש המשתמשים בטוחן אשפה ביתי לטחינת האשפה האורגנית וסילוקה למערכת הביוב.
בריאות ונוירוזה

בחברות מודרניות, בשל המודעות לתרומת ההיגיינה לבריאות, הלכלוך צומצם מאוד. ישנה סברה כי ייתכן שהלכלוך צומצם יותר מדי - על פי השערת ההיגיינה אי היחשפות מספקת בילדות לפתוגנים משפיעה על התפתחות מערכת החיסון כך שישנה עלייה בפגיעות למחלות אלרגיות.
בני אדם ובעלי חיים עשויים לאכול אובייקטים בלתי מזינים, שבהקשר אכילתם נתפסים כלכלוך או זבל (כגון עפר, צבע מגורד מקירות, חימר, חול), זאת בשל הפרעה נפשית (הפרעת פיקה) או חוסר תזונתי במינרלים. התופעה קיימת לעיתים אצל נשים הרות.
מיזופוביה היא פוביה ספציפית פתולוגית שמתבטאת בפחד קיצוני מלכלוך וממגע עם משטחים שנתפסים כלא נקיים, מחשש להידבקות בזיהומים או בחיידקים. לעיתים היא נלווית להפרעה טורדנית-כפייתית.
לקריאה נוספת

מרי דאגלס, טוהר וסכנה: ניתוח של המושגים זיהום וטאבו, רסלינג: תל אביב.
אסא דורון וניר אביאלי, "אנשים שאינם במקומם: לכלוך בהודו ובישראל", תיאוריה וביקורת 44, 2015, עמ' 261-272.
מוח חצוי

| --- | --- |

מבט תחתי על כפיס המוח מכיוון בסיס הגולגולת
 מיקום אנטומי:  כפיס המוח 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D050812
 
מוח חצוי הוא כינוי למצב הנגרם עקב פגיעה או העדר של כפיס המוח המחבר בין שתי ההמיספירות של המוח הגדול.
השלכות

כאשר כפיס המוח אינו מתפקד לא מתאפשרת תקשורת בין ההמיספרות. כלומר, אותות עצביים הנשלחים מהמיספרה אחת לא יצליחו להגיע להמיספרה השנייה. 
עם זאת, חרף הפגיעה בקשר שבין ההמיספרות, כל אחת מהן ממשיכה לתפקד באופן עצמאי על פי הקלט שהיא מקבלת משדה הקליטה של קולטני החישה המחוברים אליה ישירות.
כאשר מראים למטופל בעל מוח חצוי תמונה בשדה הראייה השמאלי (המחצית השמאלית של התמונה בשתי העיניים), הוא לא יוכל לומר במילים מה הוא רואה. הסיבה לכך היא שהתמונה משדה הראייה השמאלי מעובדת במחצית הימנית של המוח, אך בהיעדר כפיס מוח תקין המידע לא יכול לעבור למרכז הדיבור, שנמצא אצל רוב האנשים במחצית השמאלית של המוח. אמנם, האדם יוכל להתייחס לתמונה שלא באמצעות מילים.