stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בליעה דו פוטונית

בליעה דו פוטונית היא מצב בו אטום או מולקולה בולעים שני פוטונים בו זמנית, כאשר האנרגיה שלהם יחד מביאה אותו בדיוק לרמת האנרגיה הבאה, מרמת היסוד לרמה מעוררת. אם מדובר בפוטונים בעל תדירות שונה, הבליעה הדו-פוטונית היא דוגמה לתהליך לא דגנרטי של בליעת שני פוטונים. מכיוון שמדובר בשני אטומים, ההסתברות לתהליך פרופורציונלית לעוצמת האור בריבוע, שפרופורציונלית לכמות האנרגיה בפוטונים (D).
סכום האנרגיות של שני הפוטונים חייב להיות גדול או שווה להפרש האנרגיות בין רמת היסוד לרמה המעוררת. לפי משפט האופטיקה הבסיסי, כיוון שמעורבים שני פוטונים, מדובר על תהליך מסדר שלישי. בנוסף, התהליך לא תלוי ליניארית בעוצמת האור, וכך הוא תהליך אופטי לא-ליניארי.
סכמטי של רמות אנרגיה המעורבות בספיגת שני פוטונים
רקע

התופעה נחזתה על ידי מריה גופרט-מאייר ב-1931, בתזת הדוקטורט שלה. לאחר המצאת הלייזר ב-1961, הצעתה נבדקה באופן נסיוני, ונתגלתה כאמיתית.
בניגוד לבליעת פוטון יחיד, אשר תלויה בסוספטיביליות החשמלית מסדר ראשון, בליעה דו-פוטונית תלויה בסוספטיביליות החשמלית מסדר שלישי, וכך התנאים להתרחשות בליעה דו-פוטונית שונים.
עבור מולקולות סימטריות, אם אחד מהתהליכים עשוי להתרחש, השני אינו יכול להתרחש. במולקולות שאינן סימטריות אין תלות בין תנאי ההתרחשות של התהליכים.
זה נובע מכך שבליעה חד-פוטונית עשויה להתרחש אך ורק בין סימטריה של + <-> -, בעוד שבליעה דו-פוטונית עשויה להתרחש אך ורק בין סימטריה של - <-> - או + <-> +.
ניתן לחשוב על התהליך כאחד עם שלב ביניים, כאשר פוטון אחד מעביר את האטום או מולקולה למצב זה, והפוטון השני משלים את המצב משלב הביניים לשלב המעורר.
ניתן להבין את הקשר בין מספר הפוטונים - או, באופן שווה ערך, סדר המעברים האלקטרוניים - המעורבים בתהליך TPA (שניים) לבין סדר הרגישות הלא ליניארית המקבילה (שלושה) באמצעות המשפט האופטי. משפט זה מתייחס לחלק הדמיוני של תהליך כל אופטי בסדר הפרעה נתון  m עם תהליך הכולל נושאי מטען עם מחצית מסדר ההפרעות, כלומר  m/2 .  כדי ליישם משפט זה חשוב לקחת בחשבון שהסדר בתורת ההפרעות לחישוב משרעת ההסתברות של אופטי הכל  \chi ^{(n)} תהליך הוא  m=n+1 . מכיוון שבמקרה של TPA ישנם מעברים אלקטרוניים מהסדר השני המעורבים (  m/2=2 ), נובע מהמשפט האופטי שסדר הרגישות הלא ליניארית הוא  n=m-1=3, כלומר זה א  \chi ^{(3)} תהליך.
מדידות

רוב המדידות של בליעה דו-פוטונית נעשות באמצעות לייזרי פולסים (אנ'), כיוון שתהליכים מסדר שלישי לרוב לא יעילים אלא בעוצמות הקרנה גבוהות.
שינוי עוצמת האור בבליעה דו-פוטונית מתוארת על ידי חוק בר-למברט:
I(x)=I_{0}e^{-\alpha \,x}\,
כאשר  x הוא המרחק שהאור עבר,  I(x) עוצמת האור לאחר שעבר מרחק  x,  I_{0} עוצמת האור הנכנס לדגם ו- \alpha  הוא מקדם הבליה החד-פוטונית של הדגם. במקרה של בליעה דו-פוטונית משתנה התלות של עוצמת האור במרחק שהוא עבר בדגם למשוואה הבאה:
I(x)={I_{0} \over 1+{\beta }x{I_{0}}}
היכן שהמקדם  \beta  הוא מקדם הבליעה הדו-פוטונית.
הקשר בין שטף הפוטונים וכמות הפוטונים שנבלעים בכל יחידת זמן  N_{abs} ניתן ע"י:
F(t)={\frac {1}{2}}\phi \eta N_{abs},
כאשר  \phi  ו-  \eta  הם מרכיבי היעילות הקוונטית של האור.
הביטוי המלא של  N_{abs} הוא:
N_{abs}=\int _{V}dV\delta C(r,t)I^{2}(r,t).
נשים לב כי זה פרופורציונלי לעוצמת האור בריבוע, כמו שתואר קודם לכן.
מדידות > מקדמים

מקדמי התהליך מתוארים ע"י:
-{\frac {dI}{dz}}=\alpha I+\beta I^{2}
כך ש:
\beta (\omega )={\frac {2\hbar \omega }{I^{2}}}W_{T}^{(2)}(\omega )={\frac {N}{E}}\sigma ^{(2)}
כאשר  \beta  הוא מקדם הבליעה הדו-פוטונית,  \alpha  הוא מקדם הבליעה.  W_{T}^{(2)}(\omega ) הוא קצב המעבר של התהליך בכל יחידת נפח.  I הוא הקרינה של השטח עבור כל יחידת שטח, ħ הוא קבוע פלנק המצומצם,  \omega  הוא תדירות הפוטון, ועובי החומר הוא  dz.  E אנרגיית הפוטון,  \sigma ^{(2)} הוא הסתברות לתהליך.
יחידות ה-SI של  \beta  הן מטר לוואט ( m/W).
פיתוח התחום ויישומים פוטנציאליים

כיום יש מספר שימושים בבליעה דו פוטונית.
פיתוח התחום ויישומים פוטנציאליים > צילום תלת־ממדי של מוליכים למחצה (semiconductors)

באמצעות שימוש בבליעה של 2-פוטונים ניתן ליצור נושאי מטען מוגבלים מרחבית בהתקן מוליך למחצה. זה יכול לשמש כדי לחקור את תכונות הובלת המטען של התקן כזה.
פיתוח התחום ויישומים פוטנציאליים > הדפסה מיקרוסקופית על אבן

בבליעה דו פוטונית קצב בליעת האור תלוי בריבוע של עוצמת האור, בניגוד לבליעה חד פוטונית בה היחס בין קצב הבליעה לעוצמת האור הוא ליניארי. לכן, כשחותכים חומר בקרן לייזר חזקה שמשתמשת בבליעה דו פוטונית קצב הסרת החומר יורד בחדות רבה ממרכז הקרן אל היקפה, והחתך שנוצר חד יותר מחתך שנוצר בטכניקה רגילה.
פיתוח התחום ויישומים פוטנציאליים > ייצור פולימרים תלת־ממדיים

במיקרו-ייצור תלת-ממדי (אנ') משתמשים בגוש ג'ל המכיל מונומרים ופוטואיניציאטור (photoinitiator) הטעון בשני פוטונים כחומר גלם. שימוש מדויק של לייזר על הג'ל יכולה להראות את עוצמת הלייזר בכל מקום על הג'ל. לכן, אם משתמשים בג'ל על חפץ מיקרוסקופי ומשתמשים בלייזר עליו ניתן לראות בבירור את צורת החפץ ולאחר מכן לשטוף ממנו את הג'ל. תהליך זה שימושי במספר תחומים ביניהם הנדסת רקמות, שתלים ביו רפואיים ומיקרואופטיקה.
פיתוח התחום ויישומים פוטנציאליים > דימות רפואי

גוף האדם אינו שקוף לקרינה באורכי הגל בתחום הנראה, לכן הדימות החד פוטוני הרגיל באמצעות צבעים פלואורסצנטיים אינו יעיל. בליעה דו פוטונית מתגברת על זה באמצעות שימוש בגלים ארוכים יותר (אור אינפרא אדום), שבהם הרקמות יותר שקופות. כך אפשר לקבל תמונה ברזולוציה גבוהה יותר בדגימות ביולוגיות כמו גוף האדם.
פיתוח התחום ויישומים פוטנציאליים > הגבלת ההספק האופטי

בחומר בעל אפקט לא ליניארי חזק, הפליטה מתקרבת לערך קבוע בעוצמות גבוהות של האור הנבלע. ניתן להשתמש בחומר כזה להגבלת ההספק האופטי הנכנס למערכת. זה משמש כדי להגן על ציוד כמו חיישנים או משקפי מגן, ויכול לשמש לשליטה ברמת הרעש בקרני לייזר.
פיתוח התחום ויישומים פוטנציאליים > טיפול פוטודינמי בסרטן

טיפול פוטודינמי הוא שיטה לטיפול בסרטן. בטכניקה זו, מולקולה אורגנית מגיבה עם חמצן. מה שמשנה את הרמה האנרגטית של החמצן, כך שהוא תוקף תאים סרטניים. בעזרת שילוב טכניקה זו עם חומרים שעברו בליעה דו פוטונית, ניתן להשתמש בתהליך זה עם קרני אינפרא אדום, ולבצע אותו על החולה בסרטן.
פיתוח התחום ויישומים פוטנציאליים > פרמקולוגיה

בליעה דו פוטונית משמשת גם בפרמוקולוגיה, שכן באמצעותה אפשר לנהל בצורה מדויקת תרופות. היא מאפשרת שליטה בחלבונים ברקמה עם סלקטיביות תרופתית. יכולת זו מאפשרת לחקור רשתות עצביות, ולפתח טיפולים פוטותרפיים לא פולשניים.
פיתוח התחום ויישומים פוטנציאליים > אחסון מידע אופטי

בליעה דו פוטונית מאפשרת תגובה עם מולקולות שבעומק הדגם, ולא רק עם מולקולות בשטח הפנים שלה, כמקובל, למשל, בתקליטורים. תכונה זו מאפשרת אחסון מידע אופטי תלת-ממדי (אנ') אחסון, ולכן יעיל הרבה יותר, עד לרמות הטרה בייטים בדיסק יחיד.
הערות שוליים

↑  Maria Göppert‐Mayer, Über Elementarakte mit zwei Quantensprüngen, Annalen der Physik 401, 1931-01, עמ' 273–294 doi: 10.1002/andp.19314010303
↑  Hayat, Alex; Nevet, Amir; Ginzburg, Pavel; Orenstein, Meir (2011-08-01). "Applications of two-photon processes in semiconductor photonic devices: invited review". Semiconductor Science and Technology. 26 (8): 083001. Bibcode:2011SeScT..26h3001H. doi:10.1088/0268-1242/26/8/083001. ISSN 0268-1242.
↑  Alex Hayat, Amir Nevet, Pavel Ginzburg, Meir Orenstein, Applications of two-photon processes in semiconductor photonic devices: invited review, Semiconductor Science and Technology 26, 2011-08-01, עמ' 083001 doi: 10.1088/0268-1242/26/8/083001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph120318 
סכימה של רמות האנרגיה המעורבות בשני פוטונים מעוררים פלואורסצנטיות. ראשית יש ספיגת שני פוטונים, ואחריה דה -אקסציטציה אחת שאינה קרינה ופליטת פלואורסצנציה. האלקטרון חוזר במצב קרקע על ידי דה-עירור אחר שאינו קרינה. הפעימה שנוצרה  \omega _{2} לפיכך קטן מפי שניים מהפעימה הנרגשת  \omega _{1}
גל סרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 ביולי 1991 (בת 33) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות תל אביב  תיכון א' לאמנויות תל אביב  בית הספר לתאטרון נייברהוד פלייהאוס 
 פרופיל ב-IMDb
 
גל סרי (נולדה ב-5 ביולי 1991) היא שחקנית, מדבבת ויוצרת ישראלית.
ביוגרפיה

סרי נולדה וגדלה בעיר תל אביב לשחקנים שרית סרי ומתי סרי. פחות משנה לפני שגל נולדה, נהרגה ליאור (בתם הבכורה של שרית ומתי), כשהייתה בת 3 בלבד, בחנות בכיכר המדינה בתל אביב (1986/87- 22 באוגוסט 1990).
בין השנים 1997–2009 למדה בבית הספר לאומנויות על שם טד אריסון ובתיכון א' לאומנויות. בגיל 6 החלה לעסוק בדיבוב. בשנת 2000 השתתפה בתוכנית הטלווזיה "בראבו", תחרות כישרונות צעירים בהנחיית טוביה צפיר ומיכל ינאי.
בין השנים 2009–2011 שירתה כשחקנית בתיאטרון צה"ל. לאחר מכן עם שחרורה, החלה לכתוב ולביים הצגות בתיאטרון צה"ל.
בשנים 2012–2015 למדה משחק בבית הספר Neighborhood Playhouse School of the Theatre שבניו-יורק, שם התמקצעה בשיטת מייזנר.
החל מ-2016 ועד היום, פועלת כשחקנית וכיוצרת בתחום התיאטרון והטלוויזיה בישראל.
בשנת 2019 זכתה במשותף בפרס הצגת השנה לנוער של טקס פרסי אסטיג', על כתיבתה במשותף והשתתפות בהצגה "נראתה לאחרונה" של תיאטרון אורנה פורת.
משנת 2019 סטודנטית לתואר ראשון במסלול של ניהול - אומנויות באוניברסיטה הפתוחה.
חיים אישיים

נשואה ליאיר סלוצקי ואמא לבת. מנהלת אורח חיים טבעוני מאז שנת 2014.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  דינה חלוץ, גל סרי, בתם של שרית ומתי סרי: "ההורים שלי גידלו אותי כמו פרח מוגן", באתר ynet, 7 באפריל 2022
↑  הדו"ח היומי, גל סרי בודקת אתכם לקראת ספיישל תאילנד בQuicks - טריוויה קוויקס, באתר www.facebook.com, ‏5 באוגוסט 2018
↑  אורלי וגיא, גל סרי מספרת סודות על "נפלת חזק", באתר חדשות 13, 3 באוגוסט 2017
↑  צוות טבעוניוז, גל סרי - ראיון בלעדי, באתר טבעוניוז | כל החדשות בעולם הטבעונות, ‏2019-01-28
קלוד סוואנסון

קלוד אוגוסטוס סוואנסון (באנגלית: Claude Augustus Swanson;‏ 31 במרץ 1862 - 7 ביולי 1939) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מווירג'יניה מטעם המפלגה הדמוקרטית. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1893–1906, כמושל וירג'יניה בין השנים 1906–1910, כחבר הסנאט של ארצות הברית בין השנים 1910–1933 וכמזכיר הצי של ארצות הברית בממשלו של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט משנת 1933 ועד למותו. סוואנסון ועמיתו בסנאט, תומאס ס. מרטין, הובילו את המנגנון של המפלגה הדמוקרטית בווירג'יניה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, שנודע בהמשך בכינוי "הארגון של בירד", על שמו של מי שירש את מושבו של סוואנסון בסנאט, סנאטור הארי פ. בירד.
ראשית חייו

קלוד סוואנסון נולד בסוואנסונוויל שבמחוז פיצילבניה, וירג'יניה לאמו, קתרין רבקה (לבית פריצ'ט) ולאביו, ג'ון מויוס סוואנסון. רב-סבו, ויליאם סוואנסון, הגיע למחוז פיצילבניה ממחוז אלבמרל שבווירג'יניה, ניהל מטע שכוח העבודה שלו היה מבוסס על עבדים, ייצג את מחוז פיצילבניה באספה הכללית של וירג'יניה ודחף לסלילתה של מסילת הברזל בין ריצ'מונד לבין דנוויל. אביו של קלוד סוואנסון, ג'ון סוואנסון, החזיק בבעלותו עבדים בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-19 ושירת ברגימנט הפרשים החמישי של וירג'יניה וברגימנט הרגלים ה-21 של וירג'יניה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. לאחר המלחמה הוא עסק יחד עם אחיו במסחר ובייצור טבק בסוואנסונוויל. לג'ון ולקתרין סוואנסון היו שלושה בנים נוספים שהגיעו לבגרות ושלוש בנות, בנוסף לשני ילדים שלא הגיעו לבגרות.
ב-11 בדצמבר 1894 נשא קלוד סוואנסון לאישה את אליזבת דיין ליונס. אליזבת נפטרה ב-1920 ושלוש שנים לאחר מכן נשא סוואנסון לאישה את אחותה ג'ולי ליונס הול שהאריכה ימים אחריו. סוואנסון הכיר את שתי האחיות בעת לימודיו באקדמיית רנדולף מאקון, שם אמם ניהלה אכסניה לפרנסת המשפחה.
רוב בני משפחת סוואנסון היו חבר המפלגה הדמוקרטית שלאחר המלחמה עסקו במסחר בדרום-מערב וירג'יניה כעסק משפחתי. מייסד המשפחה, שהיה מהגר משוודיה, עבר במאה ה-17 מפילדלפיה לחלק זה של וירג'יניה כדי לעסוק בגידול ובסחר בטבק ובאספקת צורכיהם של החוואים. במפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 1850 הופיע סבו של סוואנסון כ"מגדל טבק" ובמפקד שנערך עשר שנים לאחר מכן הופיע בתיוג זה גם אביו.
סוואנסון למד אצל סלסטיה סוזנה פריש, שהייתה מחנכת ידועה בווירג'יניה. לאחר מכן הוא עבד בעסק המשפחתי. ב-1876, כאשר קרס שוק הטבק הבהיר, הוא לימד במשך שנתיים כמורה בבית ספר בשכר של 30 דולר לחודש, שכן הוא היה אז בן 16.
בעקבות המשבר הפיננסי שהתחולל בווירג'יניה, שמשמעותו הייתה שהמורים לא קיבלו את שכרם, ולאחר שהוא הרוויח סכום מספיק כדי לממן את המשך לימודיו, החל סוואנסון ללמוד בקולג' החקלאי שהוקם אז בבלקסבורג, המכון הפוליטכני של וירג'ינה ואוניברסיטת המדינה. משבר פיננסי נוסף של המשפחה גרם לסוואנסון ולאחיו לעבור לעבוד כפקידים בחנות של ג'ון קרטר בדנוויל.
באמצעות הלוואה שקיבל, החל סוואנסון ללמוד בקולג' רנדולף-מייקון שבאשלנד, וירג'יניה, שם הוא סיים את לימודיו ב-1885. בתקופת לימודיו הוא זכה בפרסים בתחרויות נאום וערך את העיתון של הקולג' וכן את העיתון Hanover and Caroline News. לאחר מכן הוא עבר לשארלוטסוויל, שם הוא קיבל תואר מאוניברסיטת וירג'יניה. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין של וירג'יניה, פתח סוואנסון משרד עורכי דין בצ'אטהאם, מקום מושב מחוז פיצילבניה.
חבר בית הנבחרים

כנואם צעיר, משך סוואנסון את תשומת הלב של אנשי המפלגה הדמוקרטית בריצ'מונד עוד בעת לימודיו באשלנד ששכנה במרחק של נסיעת רכבת קצרה משם. ב-1892 הוא קיבל את תפקידו הציבורי הראשון, כאשר נבחר כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם וירג'יניה. בתפקיד זה הוא כיהן במשך 11 תקופות כהונה משנת 1893 ועד 1906.
במהלך המשבר הכלכלי של 1893 (אנ'), היה סוואנסון חבר הקונגרס הבולט ביותר מבין חברי הקונגרס של וירג'יניה שתמכו ברפורמות של ויליאם ג'נינגס ברייאן שבמסגרתן הוצע שהן הזהב והן הכסף ישמשו כהילך חוקי. ב-1896 היהה סוואנסון בעל ברית של הנרי ד. פלד, ג'יימס היי, פרנסיס לסיטר ותומאס ק. מרטין.
אף על פי שבזכות הרקע המסחרי של משפחתו הבין סוואנסון את חשיבות האשראי, דעותיו ודעותיהם של בעלי בריתו הפוליטיים, גרמו לזעם בקרב המעמד השמרני שהעמידו אשראי למשק. יזם הרכבות, ג'וזף פ. בריאן, שהחזיק בבעלותו את העיתון Richmond Times, השווה את סוואנסון לקומוניסטים, לאנרכיסטים ולמשתמטים מחובות. סוואנסון גם תמך בשירותי דואר בחינם באזורי הכפר, בסיוע לבנקים באזורים אלו, במס הכנסה פדרלי מדורג (צעד שיושם במסגרת התיקון ה-16 לחוקת ארצות הברית), בהפחתת הבלו ובבחירה ישירה של חבר הסנאט של ארצות הברית (צעד שיושם במסגרת התיקון ה-17 לחוקת ארצות הברית). השפעתו בבית הנבחרים גברה כאשר הוא שימש כחבר בוועדת המיסים של הבית. ב-1898, כאשר פרצה מלחמת ארצות הברית-ספרד, הואץ הביקוש למוצרי חקלאות, והחוות של משפחת סוואנסון שגשגו שוב, ואחיו פתחו חנות כלבו בדנוויל.
ב-1903 רכש סוואנסון את אלדון, מטע במחוז פיצילבניה, שנבנה על ידי משפחת וייטל. עד לשנותיו האחרונות הוא התגורר בבית זה כאשר לא שהה בוושינגטון. סוואנסון גם נכגנס למגוון של תאגידי מקרקעין יחד עם פלד ועם אחיינו, הארי פ. בירד.
מושל וירג'יניה

ב-1901 ניסה סוואנסון להיבחר למשרת מושל וירג'יניה אך כשל בכך. אף על פי כן, לאחר כינון חוקת וירג'יניה ב-1902, שגרמה לשלילת זכות ההצבעה של אפרו-אמריקאים רבים ושל עניים מקרב האוכלוסייה הלבנה, עלה בידו לזכות בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית שנערכו ב-1905. בבחירות הכלליות למשרת מושל המדינה הוא הביס את הרפובליקני לנספורד לואיס כאשר זכה בכמעט בשני שלישים של קולות הבוחרים.
סוונסון היה למושל ה-45 של וירג'יניה וכיהן בתפקיד בין השנים 1906–1910. הוא נודע כמושל פרוגרסיבי שהפחית את תעריפי השימוש ברכבות וארגן מחדש את מועצת התאגידים המדינתית, הוסיף עוד מפקחים מיומנים לבתי הספר, סלל כבישים, בנה בתי ספר ובתי החלמה לשחפת, ארגן מחדש את מועצת הבריאות המדינתית והקים מועצה לרווחה ולניהול בית הסוהר שבהמשך הייתה למחלקת הרווחה הציבורית של וירג'יניה. עם זאת, הייתה זו תקופה של קיטוב גזעי הולך וגדל בווירג'יניה ותחת סוואנסון וסגנו, ג'יימס טיילור אליסון, קיבלו בתי הספר של האפרו-אמריקאים תקציבים מופחתים והאאוגניקה במדינה פרחה במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20.
סנאטור

ביוני 1910 נפטר הסנאטור ג'ון ו. דניאל. ביוני אותה שנה מינה מושל וירג'יניה החדש, ויליאם הודג'ס מאן, את סוואנסון למלא את מקומו של דניאל עד לתום כהונתו במרץ 1911. בפברואר מינה מאן את סוואנסון שוב, שכן דניאל נבחר מחדש לפני מותו לכהונה שהחלה במרץ 1911. בינואר 1912 מינתה האספה הכללית של וירג'יניה את סוואנסון עד לתום הכהונה, שהסתיימה במרץ 1917.
סוואנסון נבחר מחדש והמשיך לייצג את וירג'יניה בסנאט עד 1933. עמיתו הפרוגרסיבי, וודרו וילסון זכה בבחירות לנשיאות של 1912, וסוואנסון תמך ברפורמות מוצלחות בחוקים שנגעו לעבודת ילדים ולבנקאות, הורידו מחירים וקידמו מימון פדרלי לסלילת כבישים. סוואנסון והסנאטור השני מטעם וירג'יניה, תומאס ס. מרטין, תמכו גם בהרחבתו של הבסיס הימי בנורפוק ובחבר הלאומים. סוואנסון התנגד בפומבי לזכות בחירה לנשים, שיושמה במסגרת התיקון ה-19 לחוקת ארצות הברית, אף על פי שהוא ייעץ לנשיא וילסון בחשאי לשקול בחיוב את העברתו.
בתקופת הממשלים הרפובליקנים של שנות ה-20, זכה סוואנסון במעמד של סנאטור בכיר וכיהן בוועדת יחסי החוץ של הסנאט. הוא המשיך לתמוך בחיזוקו של צי ארצות הברית, במיוחד לנוכח התוקפנות של יפן באוקיינוס השקט שאיימה על האינטרסים המסחריים של ארצות הברית. הוא דחף לקיומה של "ברית ימית". ההיכרות שלו עם ההסכם שנחתם בוושינגטון ב-1922 וזה שנחתם בלונדון ב-1930 הובילו את הנשיא הרברט הובר, אף על פי שהיה מהמפלגה היריבה, למנות את סוואנסון כנציג ארצות הברית בוועידה הימית הבלתי מוצלחת שהתקיימה בז'נבה.
מזכיר הצי

כאשר השפל הגדול הכה בארצות הברית ופרנקלין דלאנו רוזוולט הדמוקרטי נבחר לנשיאות, מונה סוואנסון כמזכיר הצי של ארצות הברית ובתפקיד זה הוא כיהן מ-1933 ועד למותו ב-1939. את מושבו בסנאט ירש הארי פ. בירד, אף על פי שזה האחרון היה ממובילי הביקורת כלפי הניו דיל. כמזכיר הצי, דאג סוואנסון להסבת והתאמת הצי מצי של עתות שלום לצי של תקופת מלחמה.
מותו והנצחתו

לאחר מחלה שארכה כמה חודשים, נפטר קלוד סוואנסון בקמפ רפידן (אתר הנופש הנשיאותי שהוקם על ידי הרברט הובר והיה גם בשימושו של ממשל רוזוולט), שבקריגסוויל, וירג'יניה, ב-7 ביולי 1939. ארונו הוצב באולם הסנאט ומשם נלקח לקבורה בבית הקברות הוליווד שבריצ'מונד.
בספריית וירג'יניה שבריצ'מונד מוחזקים מסמכיו הרשמיים.
ב-1992 הוצבה ליד אלדון נקודת ציון דרך להנצחתו.
מחוז ארלינגטון שבווירג'יניה קרא על שמו בית ספר.
צי ארצות הברית הנציח אותו בקריאת משחתת על שמו שהייתה בשירות במהלך מלחמת העולם השנייה.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1655
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Ferrell, H. C. Claude A. Swanson (1862–1939). (2013, December 28). In Encyclopedia Virginia.
1 2  Henry H. Mitchell, Claude A. Swanson of Pittsylvania
↑  "Celestia Susanna Parrish - History of American Education".
↑  Claude Augustus Swanson 1862-1939, www.danvillemuseum.org/
↑  "Eldon: Home of Governor Claude Swanson - Exploring Virginia History".
↑  "A Guide to the Executive Papers of Governor Claude A. Swanson, 1902-1913 (bulk 1906-1909)".
↑  "Claude A. Swanson L-49 - Marker History".
↑  USS SWANSON (DD-443) - NavSource Naval History
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810620419705606  BnF: cb104872164 (data)  GND: 1175969540  ISNI: 0000 0001 0954 706X  LCCN: n84135105  NARA: 10568828  NTA: 147883415  SNAC: w6br93jb  US Congress: S001094  VIAF: 11251586   WorldCat (עם VIAF): 11251586
נויה מנדל

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1969 (בת 55) גנות, ישראל
 שם לידה:  נויה שוסטר 
 מדינה:  ישראל 
 
נויה מנדל (נולדה ב-9 באפריל 1969) היא סטנדאפיסטית, שחקנית, קומיקאית ובמאית ישראלית.
קורות חייה

נולדה בשם נויה שוסטר במושב גנות למשפחה דתית. בגיל 10 עברה לרמת גן, ולמדה בתיכון הרא"ה. החלה להופיע בגיל 14, עם מערכון שלימד אותה אביה יואל שוסטר, איתו היא הופיעה על במות רבות, כולל תחרות כישרונות של עיריית רמת גן.
בסיום לימודיה התגייסה לצה"ל ושירתה בגרעין נח"ל למושב אלוני הבשן שברמת הגולן. במסגרת השירות, שימשה כקומונרית בסניף בני עקיבא בחיפה.
לאחר השרות הצבאי, למדה תואר ראשון בתיאטרון קהילתי במסגרת החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
קורות חייה > סטנדאפ

במהלך לימודי התיאטרון בשנות ה-90, פגשה מנדל את נורית הדר (לימים הדר גלרון), והן הקימו את הצמד "נויה ונורית". הן העלו את המופע "בידור כהלכה", והיו הקומיקאיות הראשונות במגזר הדתי.
בשנת 1998 נויה החלה להופיע במועדון "דומינו גרוס" במרתון סטנדאפיסטים לצד אדיר מילר, עדי אשכנזי, אסי וגורי ועוד.
במשך השנים יצאה מנדל במופעי סטנדאפ שונים: "החיים על פי נויה", "נויה בתופעה חיה", "נויה יוצאת מהכלים" ו"פרנויה".
בשנת 2014 יצאה בהצגת היחיד "אני בחופש תסתדרו לבד", בבימויו של גלעד אלפסי.
קורות חייה > בטלוויזיה

ב-2001 גילמה את רובי בן שלום, יועצת בית הספר בסדרה "שחר" בהפקת טדי הפקות. באותה שנה השתתפה בתוכנית "עם ישראל LIVE", בהפקת טדי הפקות.
בנוסף הופיעה מנדל בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "שמש", "הפיג'מות", "חברות", "נבסו" ועוד.
חיים אישיים

מנדל הייתה נשואה במשך 17 שנים למפיק אלי מנדל, לשניים ארבעה ילדים. מתגוררת באלקנה.
ניל יאנג

| --- | --- |

ניל יאנג, 2016
 לידה:  12 בנובמבר 1945 (בן 79) טורונטו, קנדה 
 שם לידה:  Neil Percival Young 
 שם במה:  Bernard Shakey 
 מוקד פעילות:  לוס אנג'לס 
 תקופת הפעילות:  מ-1963
 מקום לימודים:  תיכון קלווין 
 סוגה:  קאנטרי, קאנטרי רוק, רוק דרומי, הארד רוק, רוקבילי, פולק רוק, רוק ניסיוני, בלוז, גראנג', רוק, רוק אלטרנטיבי 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  אטקו רקורדס, רפרייז רקורדס, וורנר מיוזיק גרופ, האחים וורנר רקורדס, מוטאון, אטלנטיק רקורדס, גפן רקורדס, אטלנטיק רקורדס 
 בן או בת זוג:  Susan Acevento (1968–1970) פגי יאנג (1978–2014) דריל האנה (2018–?)  קארי סנודגרס (1971–1975) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  Order of Manitoba (2006)  Juno Award for Adult Alternative Album of the Year (2011)  הפרס ההומניטרי של אלן ווטרס (2011)  פרס גראמי לשיר רוק (2010)  פרס ג'ונו לאמן השנה (2011)  שדרת הכוכבים של קנדה (2000)  היכל התהילה של גראמי (2013)  פרס אמריקנה לאמן השנה (2006)  Grammy Award for Best Boxed or Special Limited Edition Package (2009)  פרס ג'ק ריצ'רדסון למפיק השנה (2006)  היכל התהילה של הרוק אנד רול (1995)  איש השנה של MusiCares (2010)  Juno Award for Adult Alternative Album of the Year (2006)  פרס VMA לווידאו השנה (1989)  פרס ג'ונו לאלבום השנה (1994)  היכל התהילה של המוזיקה הקנדית (1982)  קצין במסדר קנדה 
 www.neilyoungarchives.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ניל פרסיבל יאנג (באנגלית: Neil Percival Young; נולד ב-12 בנובמבר 1945) הוא מוזיקאי קנדי-אמריקאי. יאנג התחיל את הקריירה שלו בוויניפג, קנדה, עבר ללוס אנג'לס ב-1966, והצטרף ללהקת "באפלו ספרינגפילד" עם סטיבן סטילס (Stills), ריצ'י פוראי (Furay) ואחרים. אחר כך החל בקריירת סולו עם להקת הליווי שלו "קרייזי הורס" ("Crazy Horse"). הוא הוציא אלבומים רבים שזכו לשבחים, בהם: "Everybody Knows This Is Nowhere",‏ "After the Gold Rush",‏ "Harvest", ‏"On the Beach" ו-"Rust Never Sleeps". הוא היה גם חבר לסירוגין בלהקת "קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג".
יאנג, הידוע בקול הטנור הגבוה והייחודי, כותב ומלחין בעצמו את כל שיריו ומנגן, בין היתר, בגיטרה, פסנתר ומפוחית. אלבומיו הרבים משלבים לעיתים קרובות מוזיקת רוק, קאנטרי, פולק ועוד ז'אנרים מוזיקליים. הנגינה שלו בגיטרה חשמלית לעיתים קרובות עם דיסטורשן, במיוחד עם "קרייזי הורס", זיכתה אותו בכינוי "סנדק הגראנג'", עקב השפעתו הגדולה על להקות כגון "נירוונה" ו"פרל ג'ם", איתה הקליט את האלבום "Mirror Ball" ב-1995. בשנים 2015–2019 ניגן והקליט עם להקת "Promise of the Real".
יאנג גם ביים (או היה שותף בבימוי) של מספר סרטי קולנוע.
יאנג זכה במספר פרסי גראמי וג'ונו. היכל התהילה של הרוק אנד רול צירף אותו פעמיים: ב-1995 כאמן סולו וב-1997 כחבר ב"באפלו ספרינגפילד". בשנת 2010, דירג אותו המגזין "רולינג סטון" במקום ה-34 ברשימת 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים. 21 מאלבומיו והסינגלים שלו זכו למעמד של אלבום זהב או פלטינה בארצות הברית.
ביוגרפיה > ראשית הדרך

יאנג נולד בטורונטו. אביו, סקוט אלכסנדר יאנג (1918–2005), היה עיתונאי וכתב ספורט שגם כתב סיפורת. אמו, עדנה בלאו רגלנד "ראסי" יאנג (1918–1990) הייתה ממוצא אמריקאי וצרפתי. הוריו של יאנג נישאו ב-1940 בוויניפג, מניטובה, ועברו לטורונטו זמן קצר לאחר מכן. ב-1945, עברה המשפחה לכפר אוממי (Omemee), באונטריו, שיאנג תיאר מאוחר יותר בחיבה כ"מקום קטן ומנומנם".
בגיל 6 חלה בשיתוק ילדים, אשר גרמה להחלשות צד שמאל של גופו, והוא סובל מאז מצליעה קלה. בהיותו ילד עבר לפלורידה לשנה כדי להחלים. לאחר שנה חזרה המשפחה לקנדה וב-1957 עברה לגור בטורונטו. כשהיה יאנג בן 12 התגרשו הוריו. יאנג עבר לגור עם אמו, שעברה חזרה לוויניפג, בעוד אחיו בוב נשאר עם אביו בטורונטו.
במהלך שנות ה-50, יאנג הקשיב לרוק אנד רול, רוקבילי, דו-וופ, רית'ם אנד בלוז וקאנטרי. הוא העריץ את אלביס פרסלי ומאוחר יותר התייחס אליו במספר משיריו. השפעות מוזיקליות מוקדמות אחרות עליו כללו את: קליף ריצ'רד והצלליות, צ'אק ברי, ליטל ריצ'רד, פאטס דומינו, ג'רי לי לואיס, ג'וני קאש, רוי אורביסון וגוגי גרנט. יאנג החל לנגן מוזיקה בעצמו על יוקולילי מפלסטיק.
כשהיה בתיכון הקים את להקתו הראשונה שנקראה "The Jades", שהושפעה רבות מלהקת הביץ' בויז. הלהקה המקצועית הראשונה שלו הייתה "The Squires", שהייתה לה להיט מקומי בשם "The Sultan". במשך תקופה של שלוש שנים הלהקה ניגנה במאות הופעות במרכזים קהילתיים, אולמות ריקודים, מועדונים ובתי ספר בוויניפג ובחלקים אחרים של מניטובה. הלהקה ניגנה גם בפורט ויליאם (כיום חלק מהעיר ת'אנדר ביי, אונטריו), שם הקליטו סדרה של שירים שהופקו על ידי מפיק מקומי. בזמן שניגן במועדון, יאנג פגש לראשונה את סטיבן סטילס, שלהקתו "The Company" ניגנה באותו מקום, והם התיידדו.
לאחר שעזב את "The Squires", יאנג עבד במועדוני פולק בוויניפג, שם פגש לראשונה את זמרת הפולק הקנדית ג'וני מיטשל והופיע לצידה. מיטשל סיפרה שיאנג הושפע מאוד מבוב דילן באותה תקופה. אז כתב כמה משירי הפולק-רוק הראשונים שלו, ביניהם "Sugar Mountain", על נעורים אבודים. מיטשל כתבה בתגובה את השיר "The Circle Game".
ב-1965, יאנג ביצע סיבוב הופעות כאומן סולו ברחבי קנדה, כשהוא מצויד בגיטרה אקוסטית ובמפוחית בלבד. סיבוב הופעת זה כלל שירים שכתב יאנג בהשראת התקליטים הראשונים של בוב דילן. ב-1966, בזמן שהותו בטורונטו, הוא הצטרף ללהקת "Mynah Birds", שהצליחה להשיג חוזה תקליטים, אך בזמן כשהאלבום הראשון שלהם הוקלט, סולן הלהקה נעצר על עריקה משירות צבאי והלהקה התפרקה. יאנג ונגן הבס ברוס פאלמר (Palmer) החליטו למשכן את הציוד המוזיקלי של הלהקה ולקנות מכונית פונטיאק, שבה השתמשו כדי לעבור ללוס אנג'לס. יאנג הודה בראיון ב-2009 שהיה בארצות הברית באופן לא חוקי באותה עת, עד שקיבל "גרין קארד" ב-1970.