stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוסום זנב-קשקש
אנטומיה ומראה

יחסית לבני משפחת הקוסקוסיים, הפוסום הקשקשי נחשב ליונק קטן-בינוני; במראו החיצוני, הוא נראה כצורת ביניים בין האופוסום לבין החולדה. מבנה גופו דק וגלילי, וראשו חרוטי וצר עם חרטום מחודד במיוחד. האוזניים שלו קטנות ועגלגלות, עיניו גדולות ושחורות ואפו עגלגל ואדמדם. התכונה הבולטת ביותר של פוסום זה היא זנבו המוזר והייחודי שאינו מצוי אצל אף קוסקוס אחר זולתו: הזנב חסר שיער ומכוסה בקשקשים עבים ומחוספסים שאינם חופפים זה לזה. לעומת הפוסום המברשתני, זנבו של הפוסום הקשקשי בעל יכולת לפיתה איתנה והוא עושה בו שימוש אינטנסיבי יותר במהלך הטיפוס. לפוסום יש כריות הצמדה גדולות בתחתית הכפות וטפרים גדולים וחזקים שמסייעים בטיפוס הן על ענפים והן על סלעים. אורך ראשו וגופו של הפוסום הקשקשי 30–41 סנטימטרים, אורך זנבו 29 סנטימטרים ומשקלו 2-1.3 קילוגרם. הזכרים גדולים וכבדים מן הנקבות.
הפרווה של הפוסום הקשקשי קצרה, עבה וחלקה, להוציא את בסיס הזנב שמוקף בפרווה גסה. צבעו של הפוסום בחלק העליון נע בין אפור כהה לאפור בהיר, חום בהיר או אפרפר חיוור, והוא נוטה להתכהות באזור הגב עד לשחרחר. בחלק התחתון שלו (המפשעה, הבטן, החזה והגרון) ובמותניים, הצבע משתנה ללבן בוהק עד קרם-שמנת, ולרוב יש גם סינר לבן בוהק סביב הצוואר והסנטר. לפוסומים רבים יש לאורך הגב פס דקיק בצבע שחור דהוי. ראשו של הפוסום הקשקשי בצבע זהה לגוף, עם חריץ שחור דקיק על המצח וכתם חום דהוי סביב החוטם; מתחת לעיניים, יש לו כתמים לבנים בולטים בצורת סהר. הכפות ופנים האוזניים חסרי שיער ובצבע ורוד או כתמתם. הזנב הקירח עשוי להיות שחור/אפור ברובו וכתמתם/ורדרד בקצהו או כתמתם/ורדרד כולו.
למרות הזנב הייחודי, הפוסום הקשקשי דומה במבט שטחי לשני הפוסומים האחרים החיים בצפון אוסטרליה ובעלי פרווה אפרפרה-חומה: פוסום הסלע ופוסום זנב-מברשת צפוני. הפוסום הסלעי נבדל ממנו במצחו התלול בלועו המחודד יותר ובכך שיש לו כתמים לבנים גם בבסיס האוזניים ופרווה המכסה מחצית מן הזנב. פוסום המברשת הצפוני נבדל מהפוסום הקשקשי בפניו השועליות ובזנבו השעיר והשחור. שני המינים הללו גדולים ממנו משמעותית.
תפוצה וסביבת מחיה

פוסום זנב הקשקש אנדמי לאוסטרליה. התפוצה שלו מוגבלת לצפון-מערב קימברלי באוסטרליה המערבית במקביל לקו החוף: מחוף קלומבורו עד חצי האי יאמפי עם צפיפות גבוהה יחסית באזור הרכס הארטזיאני. הדגימה המקורית שעליה התבסס התיאור המדעי נאספה בעמק ויולט ליד ורמון במזרח קימברלי, ורק בשנת 2010 אומת קיומה של אוכלוסייה מזרחית לאחר שנתגלו מספר פוסומים ברכס קוקבורן, בתחנת אל קווסטרו ובאמה ג'ורג'. לא ברור האם האוכלוסייה המזרחית מבודדת לחלוטין מהאוכלוסייה הצפון-מערבית, מאחר שנעשו מעט מאוד סקרים באזורים שביניהם.
הפוסום הקשקשי נמצא גם על איים ספורים בחוף קימברלי: האי אוגוסטוס (190 קילומטרים רבועים), האי ביגה (171 קילומטרים רבועים) והאי בונגאריי (42 קילומטרים רבועים); אף על פי שהוא תועד בעבר גם על האי ברום, ההערכה היא שמדובר בהבאה על ידי האדם ולא בתפוצה טבעית שכן בית הגידול באי זה אינו נחשב כמתאים עבור המין.
בית הגידול של הפוסום הקשקשי כולל חורש ים-תיכוני, יער אקליפטוס פתוח, יער סקלרופילי סגור ושוליים של יער גשם טרופי, עם פסיפס של סלעים, אבני חול ונקיקים המשמשים לו כמקלט טבעי מטורפים ושריפות. הפוסום מעדיף יערות נמוכים ופתוחים עם סבכי גפנים צפופים שבהם המזון שופע יותר. התפוצה של הפוסום נמצאת סמוך לגובה הים בחופים עד רום 300 מטר בפנים היבשת ומוגבלת בהתאם לבית הגידול הזמין.
אקולוגיה

אורח החיים של הפוסום הקשקשי בשילוב עם בית גידולו המחוספס והנידח הובילו לכך שידוע מעט מאוד על האקולוגיה של המין. באופן כללי, מדובר ביונק פעיל לילה שמבלה את שעות היום בשינה במקלט סלעי (נקיק או סדק) וחי רוב הזמן בגפו. הפוסום ביישן וחשאי, ולאחר שעזב את המקלט הסלעי בתורו אחר מזון, הוא משתדל לנוע במשך הלילה על העצים כדי להיות פחות חשוף לטורפים קרקעיים. הפוסום הקשקשי מפגין זריזות רבה בעת הטיפוס, ונעזר ביכולת הלפיתה החזקה שלו כדי לאחוז בענף בעוד ידיו הקדמיות חופשיות לחיתוך עלים. הוא מיומן גם בתנועה על החופה, ומסוגל לקפוץ בין הענפים עד למרחק מטר.
הפוסום חי בשטח ביתי קבוע שחופף ברובו לפוסום מהזוויג השני ועשוי גם לחפוף לפרטים אחרים מאותו הזוויג. התקשורת בין הפוסומים אינה ידועה; ככל הנראה, היא מתבצעת באמצעות חותמי ריח או ציוצים. הטורפים של המין אינם ידועים, אך כוללים ככל הנראה חתולים, עופות דורסים ונחשים גדולים.
הפוסום הקשקשי נחשב לאוכל פירות במידה מסוימת, שכן הפירות מהווים עד שלושה רבעים מתזונתו. הרבע הנוסף מורכב מפריטי מזון מגוונים: עלים, זרעים, שורשים, פרחים ובמידה מצומצמת גם אגוזים וחרקים. פריטי מזון בולטים הם: האקליפטוס על מיניו המגוונים, קסנתוסטמון אקליפטוסי (Xanthostemon eucalyptoides), קסנתוסטמון צפוני (Xanthostemon pradoxus), תפוח קקדו (Planchonia careya) ושיח טרכימנה (Trachymene). הפוסום תר אחר מזונו הן על החופה והן על האדמה, ובעת הצורך יגמע מרחק ניכר בתורו אחר עצי פרי.
אין מידע רב על הרבייה של המין. ייתכן שהמין מונוגמי באופן חלקי ומתרבה בעיקר עם הפרט מהזוויג השני החופף איתו בשטח. הפוסומית ממליטה צאצא אחד בלבד בכל שנה, לרוב בין מרץ לאוגוסט בעונה היבשה האוסטרלית. הגור מבלה בכיס מספר חודשים ולאחר מכן ממשיך להתלוות לאימו. לא ברור האם רק הנקבה נושאת בטיפול הצאצא או גם הזכר. הגור נגמל לאחר שמונה חודשים ומגיע לבגרות לאחר שנתיים (לנקבה) או 18 חודשים (לזכר).
מכיוון שפרטים מעטים נחקרו בשבי, אין מידע מהימן אודות תוחלת החיים של המין. בטבע היא נעה בין 4 ל-6 שנים ובשבי ייתכן שהיא מטפסת עד ל-12 שנים.
מצב

פוסום זנב הקשקש מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור קרוב לסיכון (NT), מכיוון שתחום התפוסה המשוער שלו בסביבות 2,000 קילומטרים רבועים בלבד וצפויה ירידה במספרי המין (אם כי לא ברמה מספיקה כדי להעפיל למצב הפגיע). האיומים העיקריים על הפוסום הם שריפות בר גדולות תכופות שנגרמות ממשטרי אש לא הולמים וטריפה על ידי חתולים שגורמת לצמצום אוכלוסיות מבודדות.
הפארקים הלאומיים שבהם המין מצוי מנוהלים על ידי המחלקה לגנים וחיות הבר, שטחים מוגנים על אדמות האבריג'ינים מנוהלים על ידי התאגיד האבוריג'יני ויונאמבה והתאגיד האבוריג'יני דמבינגארי, ושמורת הרכס הארטזי מנוהלת על ידי הארגון לשמירת חיות הבר האוסטרליות. בחלק גדול מהאזורים המוגנים, יש תוכניות לניטור ומניעת שריפות. אוניברסיטת טסמניה והארגון לשמירת חיות הבר האוסטרליות מבצעים במשותף בטבע מחקרים על הפוסום על מנת ללמוד את ההשפעות של שריפות וחתולים על האקולוגיה וההישרדות של הפוסום בטבע.
אומדן האוכלוסייה העולמי של פוסום זנב הקשקש הוא 10,000-5,000 פרטים.
לקריאה נוספת

Runcie, Myfanwy Jane. ‏Behaviour and Ecology of Tropical Rock-possums: the Rock-haunting Possum, Petropseudes dahli and, the Scaly-tailed Possum, Wyulda squamicaudata. School of Biological and Environmental Sciences Northern Territory University 2002.
Doody, J. Sean, et al. "Rediscovery of the scaly-tailed possum (Wyulda squamicaudata) in the eastern Kimberley." Australian Mammalogy 34.2 (2012): 260-262.
Potter, Sally, et al. "Persistence of a potentially rare mammalian genus (Wyulda) provides evidence for areas of evolutionary refugia within the Kimberley, Australia." Conservation Genetics 15.5 (2014): 1085-1094.
Runcie, Myfanwy J. "Movements, dens and feeding behaviour of the tropical scaly-tailed possum (Wyulda squamicaudata)." Wildlife Research 26.3 (1999): 367-373.
Humphreys, W. F., et al. "The biology of Wyulda squamicaudata, Alexander 1919." Possums and gliders (1984): 162-169.
הערות שוליים

↑  פוסום זנב-קשקש באתר הרשימה האדומה של IUCN
נוף אופייני לבית גידולו של הפוסום הקשקשי.
פוסום זנב-טבעת אלברטיס

| פוסום זנב-טבעת אלברטיס |
| --- | --- |
 פוחלץ של פוסום זנב-טבעת אלברטיס
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: פוסומי זנב טבעת
סוג:: פוסום זנב-טבעת מדומה
מין:: פוסום זנב-טבעת אלברטיס
שם מדעי
 Pseudochirops albertisii ‏פטרס, 1874
תחום תפוצה


פוסום זנב-טבעת אלברטיס (שם מדעי: Pseudochirops albertisii) הוא מין של פוסום בינוני בסוג פוסום זנב-טבעת מדומה שמצוי בכיסים מבודדים בצפון ומערב גינאה החדשה. הוא תואר מדעית בשנת 1874 על ידי הזואולוג וילהלם פטרס (אנ') וקרוי על שמו של חוקר הטבע האיטלקי לואיג'י מריה אלברטיס שרכש את הדגימה הראשונה של המין. לפוסום אלברטיס 3 תת-מינים המופרדים גאוגרפית זה מזה.
תיאור

פוסום אלברטיס הוא המין הקטן ביותר בסוגו. מבנה גופו גוצי ועגלגל וראשו צר ומחודד. הוא מתאפיין באוזניים קטנות, בעיניים גדולות ובלוע קצר. במראהו החיצוני הוא דומה לפוסום זנב-טבעת נזירי שחופף איתו בטווח התפוצה ונחשב בעבר לתת-מין שלו, אך הלה גדול וכבד ממנו משמעותית. פוסום אלברטיס נבדל ממינים אחרים באוזניו הדלילות בשיער ובפרוותו הצמרירית. זנבו הארוך והדקיק של הפוסום מכוסה בשיער דליל, ובקצהו טבעת לפיתה שמסייעת לאחיזה בענפים. כאשר הזנב אינו בשימוש הוא מגולגל סביב עצמו. בדומה לפוסומים אחרים, גם למין זה טפרים חדים וכריות הצמדה בתחתית הכפות. אורך ראשו וגופו של פוסום אלברטיס 29 סנטימטרים, אורך זנבו 29–32 סנטימטרים ומשקלו 0.8-0.6 קילוגרם.
צבעו הכללי של הפוסום נע בין חום-ערמוני או מהגוני לחום-קפה או אפרורי. הצד התחתון נע בין לבן לשמנת ולאורך הגב יש פס שחור עבה. הזנב והכפות נוטים לחום שוקולד כהה עד שחרחר.
תפוצה וביולוגיה

פוסום אלברטיס מצוי בגינאה החדשה, בעיקר בצד האינדונזי ובמידה פחותה גם בצד הפפואני. טווח התפוצה שלו אינו רציף, אלא מתפצל בין רכסי הרים המרוחקים גאוגרפית זה מזה. האוכלוסייה הגדולה ביותר נמצאת על רכס טמראו ורכס ארפק בחצי האי ראש ציפור (ווגלקופ), האוכלוסייה השנייה בגודלה על רכס טוריצ'ילי, ואוכלוסיות קטנות נוספות מצויות על רכס הרים קטן ליד רכס מאוקי, הרי צ'יקלופס ליד ג'איאפורה, ואולי גם בהרי פוג'ה המבודדים ובהרי ויילנד. אוכלוסייה נוספת חיה על האי האינדונזי יאפן (אנ') במפרץ סנדרוואזיה.
בית הגידול של פוסום אלברטיס כולל יערות גשם ממוזגים וטרופיים או יערות עננים על מדרונות הרריים ברום 1,900-1,000 מטר מעל פני הים, והוא אינו נמצא ביערות גשם שפלתיים. פוסום אלברטיס הוא יונק לילי שמבלה את שעות היום במנוחה בהצטלבות ענפים או תחת גזעים ובולי עץ אך לא בעץ חלול. הוא ניזון בעיקר מעלים, פירות וניצנים. הרבייה מתרחשת כנראה מספר פעמים לאורך השנה, והפוסומית ממליטה גור יחיד לאחר תקופת היריון קצרה. מעבר לכך אין מידע זמין אודות אורח חייו של הפוסום.
מצב

פוסום אלברטיס מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור קרוב לסיכון (NT), מאחר שסביר מאוד שהוא חווה ירידה משמעותית הקרובה לשיעור של 30% במהלך העשור הראשון של המאה ה-21, וצפויה גם ירידה ממושכת במספריו כתוצאה מרמות ציד גבוהות בכל שטחי המחיה שלו שעשויה לגרום לו להעפיל לקטגוריית הפגיע (VU). בחוף הצפוני הפוסום סובל גם מצד בירוא יערות לחקלאות.
פוסום אלברטיס מצוי במספר אזורים מוגנים. נדרשים מחקרים נוספים אודות האקלוגיה והאיומים המרחפים על המין וכן סקרים ברכסי ההרים נוספים בצפון האי שבהם המין עשוי להיות נוכח.
הערות שוליים

↑  פוסום זנב-טבעת אלברטיס באתר הרשימה האדומה של IUCN
פורד קורסל

| --- | --- |

Ford Corcel, שנת 1983
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  ford-corcel-belina (גרסת סטיישן)
 יצרן:  Ford Motor Company Brasil Ltda
 שנות ייצור:  1968–1986
 הרכבה:  ברזיל ברזיל  ונצואלה ונצואלה
 מודל אחריו:  פורד דל-ריי
 חברת אם:  פורד
 סיווג:  מכונית משפחתית
 אורך:  4,390-4,410 מ"מ (דור ראשון)  4,470-4,520 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  1,610 מ"מ (דור ראשון)  1,660 מ"מ (דור שני)
 גובה:  1,370-1,430 מ"מ (דור ראשון)  1,350-1,360 מ"מ (דור שני)
 משקל:  920-1,005 ק"ג (דור ראשון)  862-977 ק"ג (דור שני)
 בסיס גלגלים:  2,440 מ"מ (דור ראשון, דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  דור ראשון 4 צילינדרים, בטור, 1,289 סמ"ק, המפיק 68 כ"ס ב-5,200 סל"ד מנוע רנו מסדרת "Renault Cléon-Fonte engine" (אנ')  4 צילינדרים, בטור, 1,372 סמ"ק, מנוע פורד מסדרת "Ford CHT engine" (אנ') דור שני 4 צילינדרים, בטור, 1,372 סמ"ק, המפיק 72 כ"ס ב-5,400 סל"ד מנוע פורד מסדרת "Ford CHT engine" (אנ') מסוג "1300-B"  4 צילינדרים, בטור, 1,555 סמ"ק, מנוע פורד מסדרת "Ford CHT engine" (אנ')  4 צילינדרים, בטור, 1,781 סמ"ק, מנוע פולקסווגן מסוג "AP-1800"
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (דור ראשון, דור שני)  תמסורת ידנית - 5 מהירויות (דור שני)
 צריכת דלק:  12.6 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1,289 סמ"ק, שנת 1970)
פורד קורסל (בפורטוגזית: Ford Corcel) היא מכונית משפחתית מתוצרת Ford Motor Company Brasil Ltda, חברת-בת של קונצרן הרכב פורד אשר יוצרה בין השנים 1968–1986 ב-ברזיל ו-וונצואלה
דגמי "פורד קורסל" יוצאו ל-צ'ילה ואורוגוואי.
דורות

דור ראשון - יוצר בין השנים 1968–1976
דור שני - יוצר בין השנים 1977–1986
דגמי סטיישן היו קרויים "פורד בלינה" ("Ford Belina")
דורות > דור ראשון

מנוע בנזין
סוג הנעה: הנעה קדמית
מרווח גחון - 14.5 ס"מ
קיבולת מכל דלק - 51 ליטר
תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 20.8 שניות (מנוע 1,289 סמ"ק, שנת 1970)
דורות > דור ראשון > תצורות

2 דלתות קופה
4 דלתות - סדאן
3 דלתות - סטיישן
דורות > דור שני

מנוע בנזין
סוגי הנעות: הנעה קדמית, הנעה כפולה 4x4
דורות > דור שני > תצורות

2 דלתות - פסטבק
3 דלתות - סטיישן
תמונות

דור ראשון
"פורד קורסל", שנת 1973 - קופה
"פורד קורסל", שנת 1974, דגם "GT"
"פורד קורסל"
"פורד קורסל", שנת 1973 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
דור שני
"פורד קורסל", שנת 1970
"פורד קורסל"
"פורד קורסל" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"פורד קורסל" (צולם באורוגוואי)
דור סטיישן
פורד בלינה
פורד בלינה
פורד בלינה
ראו גם

פורד
פורד פמפה
הערות שוליים

↑  "פורד קורסל" bestcars.uol.com.br/bc/informe-se/passado/historia-ford-corcel-belina-del-rey-pampa
↑  World Cars 1984. Pelham, NY: L'Editrice dell'Automobile LEA/Herald Books. 1984. p. 404. ISBN 0-910714-16-9.
↑  "פורד קורסל" garagem360.com.br/ford-corcel-50-anos
פיינל פור

פיינל פור (באנגלית: Final Four, ארבע האחרונות) הוא טורניר גמר שבו משתתפות 4 קבוצות. בשלב הראשון הן משחקות בשני משחקי חצי גמר, והמנצחות נפגשות באותו מקום (בדרך כלל כעבור יומיים) למשחק הגמר של האליפות.
צורת הכרעה זו מקובלת בעיקר בכדורסל, ומקורה בפיינל פור של טורניר אליפות המכללות. מאז סוף שנות ה-80 היא נהוגה בליגה האירופאית הבכירה כיום יורוליג ובעבר בסופרוליג.
בליגת העל בכדורסל נקבעה השיטה כדי להגדיל את התחרותיות בליגה. סיכוייה של קבוצה נחותה להפתיע ולנצח משחק אחד גדולים יותר מאשר בשיטת פלייאוף המבוססת על סדרות, כיוון שטעות הדגימה קטנה ככל שמספר המקרים גדול יותר.
הפיינל פור של אליפות המכללות בהוקי קרח בארצות הברית זכה לכינוי "ארבע הקפואות" (Frozen Four).
בשיטה זו נערכה אליפות אירופה בכדורגל מתחילתה ב-1960 עד 1976.
בישראל

שיטת הפיינל פור הונהגה גם בליגת העל בישראל החל מ-2006 ועד לעונת 2012/2013. בתאריך 30 במרץ 2014 החליטה מנהלת הליגה בכדורסל בישראל להחזיר שיטה זו למשך שלוש עונות.
בהמשך במנהלת הוחלט להמשיך עם זה עוד שתי עונות עד עונת 2019/2020 ואז יחזרו לסדרות.
הערות שוליים

↑  ראו הערך ליגת העל בכדורסל
↑  יעל שחרור, אפרת עמורבן, מנהלת הליגה החליטה: הפיינל-פור חוזר, באתר ynet, 29 במרץ 2015
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיינל רזולושן (2011)

| פיינל רזולושן (2011)>  הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של בובי רוד.מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: Total Nonstop Action Wrestling
תאריך: 11 בדצמבר 2011
עיר: אורלנדו, פלורידה
אולם: אימפקט זון
מספר צופים: 1,100
סדרת אירועי שלם וצפה של TNA
| טרנינג פוינט | פיינל רזולושן (2011) | ג'נסיס |
סדרת אירועי פיינל רזולושן
| 2010 | פיינל רזולושן (2011) | 2012 |
פיינל רזולושן (2011) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling. האירוע נערך ב-11 בדצמבר 2011 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע השמיני בסדרת אירועי פיינל רזולושן. באוקטובר 2017, עם השקת רשת ה-Global Wrestling Network, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון.
שמונה קרבות התנהלו באירוע. הקרב המרכזי, שהיה קרב איירון מן 30 דקות על אליפות העולם במשקל כבד של TNA בין אלוף העולם, בובי רוד ל-AJ סטיילס הסתיים בתיקו 3–3. עוד ברשימת הקרבות, ג'ף הארדי ניצח את ג'ף ג'ארט בקרב כלוב, ואוסטין אריס ניצח את קיד קאש ושמר על אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA.
עלילות

| --- | --- |

תפקיד:: שם:
צוות השידור: מייק טנאי
צוות השידור: טאז
כרוז: ג'רמי בוראש
שופטים: רודי צ'ארלס
שופטים: מארק "סליק" ג'ונסון
שופטים: אנדרו תומאס
מראיין: ג'רמי בוראש
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מתוכניות Impact.
תוצאות

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | רוב ואן דאם ניצח את כריסטופר דניאלס | קרב יחידים | 09:45 |
| 2 | רובי אי (א) (עם רובי טי) ניצח את אריק יאנג | קרב יחידים על אליפות הטלוויזיה של TNA | 07:30 |
| 3 | קרימסון ומאט מורגן (א) ניצחו את דיאנג'לו דינרו ודיבון | קרב זוגות על אליפות הזוגות העולמית של TNA | 09:45 |
| 4 | אוסטין אריס (א) ניצח את קיד קאש | קרב יחידים על אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA | 12:45 |
| 5 | גייל קים (א) ניצח את מיקי ג'יימס | קרב יחידים על אליפות נשות הנוקאאוטס של TNA | 07:45 |
| 6 | ג'יימס סטורם ניצח את קורט אנגל | קרב יחידים | 17:30 |
| 7 | ג'ף הארדי (עם סטינג) ניצח את ג'ף ג'ארט (עם קרן ג'ארט) | קרב כלוב עקב ניצחונו של הארדי, הוא קיבל קרב על אליפות העולם במשקל כבד של TNA באירוע ג'נסיס, ובנוסף ג'ף וקרן ג'ארט פוטרו מ-TNA | 09:45 |
| 8 | בובי רוד (א) נגד AJ סטיילס הסתיים בתיקו 3–3 | קרב איירון מן 30 דקות על אליפות העולם במשקל כבד של TNA | 30:00 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  תוצאות אירועי פיינל רזולושן
פלביסקיטום

פלביסקיטום (בלטינית : Plebiscitum; החלטות פלבס) היה השם שניתן בתקופת הרפובליקה הרומית לחוקים שהועברו על ידי אספת הפלבס.
בתקופת קיומה הראשונה של אספת הפלבס, היה מעמדה של הצעה שהתקבלה בה מעמד מיוחד, "החלטת פלבס (Plebiscitum)", ולא חוק (Lex), מאחר שאספת הפלבס לא הייתה אספה של כל העם (Populus), שכן הפטריקים לא לקחו בה חלק.
בשל מעמד זה לא היה להצעות אלו תוקף מחייב לכלל העם הרומאי אלא אם כן אושרו מחדש על ידי הקונסול באספת הקנטוריות. למרות זאת נהוג היה לראות בהן חוקים של כל העם אם זכו לתמיכה מן הסנאט.
כחלק מן המאבק בין הפלבס לפטריקים הועלתה דרישה מצד הפלבס להכרה בפלביסקיטום כמחייב את כלל העם, הפטריקים התנגדו לדרישה זאת ובתגובה פרשו הפלבס לגבעת היאניקולום וקווינטוס הורטנסיוס, הדיקטטור שמונה כדי לטפל במשבר, נכנע לדרישתם ובשנת 287 לפנה"ס חוקק חוק שקבע שכל פלביסקיטום מחייב את כל העם הרומאי. כך הפכה מועצת הפלבס לאחד הצינורות המרכזיים לחקיקת חוקים ברפובליקה, וחשיבות ההבחנה בין פלבאים לפטריקים דעכה.
בזמן הדיקטטורה של לוקיוס קורנליוס סולה בוטלה עצמאות אספת הפלבס בתחום החקיקה והיא נדרשה לקבל קודם לכן את אישור הסנאט, דבר זה היה במסגרת מדיניותו של סולה שנועדה לבצע תיקונים בהתנהלות המדינה שיחזקו את הסנאט ויחלישו את טריבוני הפלבס. תיקון זה בוטל בשנת 70 לפנה"ס על ידי הקונסולים קראסוס ופומפיוס.
פורד פלקון EL

| --- | --- |

Ford Falcon EL, דגם "GLi", שנת 1997
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Ford Falcon (EL) Futura  Ford Fairmont EL
 יצרן:  "Ford Australia" (אנ')
 שנות ייצור:  1998–1996
 הרכבה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מודל קודם:  פורד פלקון EF
 מודל אחריו:  Ford Falcon (AU) (אנ')
 חברת אם:  פורד (שם מלא: Ford Motor Company)
 אורך:  4,906 מ"מ (סדאן)  5,005 מ"מ (סטיישן)
 רוחב:  1,861 מ"מ
 גובה:  1,453 מ"מ
 משקל:  1,704-1,536 ק"ג (סדאן)  1,600 ק"ג (סטיישן)
 בסיס גלגלים:  2,791 מ"מ (סדאן)  2,923 מ"מ (סטיישן)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 4.0 ליטר (מנוע פורד סדרה "Ford straight-six engine" (אנ'))  V8 צילינדרים, 5.0 ליטר המפיק 211 כ"ס ב-4,900 סל"ד (מנוע "פורד" מסוג "Ford Windsor engine" (אנ')
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות מתוצרת "Drivetrain Systems International" (אנ') מסוג "M97LE"  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות מתוצרת "Drivetrain Systems International" (אנ') מסוג "M97LE" (שודך למנועי V8 צילינדרים)
פורד פלקון EL (באנגלית: Ford Falcon EL או Ford Fairmont EL או Ford Falcon (EL) Futura) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב Ford Australia (אנ'), חברת בת של קונצרן הרכב האמריקאי פורד אשר יוצרה בין אוגוסט 1996 ל-אוגוסט 1998
תצורות

4 דלתות - סדאן.
5 דלתות - סטיישן.
דגמים

"GLi" - דגם בסיסי
"GLi Sapphire"
"GT"
"XR6" - בדגם הורכב מנוע 6 צילינדרים המפיק 220 כ"ס, מנוע V8 צילינדרים המפיק 228 כ"ס, מאוקטובר 1997 :מנוע V8 צילינדרים המפיק 228–248 כ"ס
"XR8" - בדגם הורכב מנוע 6 צילינדרים המפיק 220 כ"ס, מנוע V8 צילינדרים המפיק 228 כ"ס, מאוקטובר 1997 :מנוע V8 צילינדרים המפיק 228–248 כ"ס
"פורד פלקון EL"

4 דלתות (דגם סדאן)
מנוע קדמי
מנועי בנזין
סוג הנעה : הנעה אחורית
"פורד פלקון EL", דגם "XR8" נרכש על ידי "משטרת אוסטרליה"
תמונות

"פורד פלקון EL", דגם "GLi"
"פורד פלקון EL", דגם "GLi Sapphire", שנת 1998
"פורד פלקון EL", דגם "GLi Sapphire", שנת 1998
"פורד פלקון EL", דגם "GT" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"פורד פלקון EL", דגם "GT", שנת 1997
"פורד פלקון EL", דגם "XR6"
"פורד פלקון EL", דגם "XR8"
"פורד פלקון EL", דגם "GLi Sapphire", שנת 1997 - סטיישן
"פורד פלקון-פוטורה EL", שנת 1996 - סטיישן
"פורד פלקון-פוטורה EL" - סטיישן
"פורד פלקון EL", דגם "XR8", שנת 1998 - ניידת משטרה
"פורד פלקון EL", דגם "XR8", שנת 1998 - ניידת משטרה
"פורד פלקון EL", דגם "XR8", שנת 1998 - ניידת משטרה
ראו גם

פורד
פורד פלקון
פורד פלקון XL
פורד פלקון XH
פורד XY פלקון GT
פורד פלקון ED
הערות שוליים

↑  דגמי פורד פלקון בין השנים 1988–1998  היסטוריה - ראו דגם EL tradeuniquecars.com.au/features/1610/ford-falcon-history-ea-eb-ed-ef-el-series-1988-1998
↑  "פורד פלקון EL" carsguide.com.au/car-reviews/used-car-review-ford-falcon-el-1996-1998
↑  פורד פלקון GLi goauto.com.au/car-reviews/ford/falcon/gli-sedan
↑  פורד פלקון GT web.archive.org/web
↑  פורד פלקון XR6 tradeuniquecars.com.au/buyers-guide/1810/ford-falcon-ed-ef-el-xr6-buyers-guide
↑  פורד פלקון XR8 motoring.com.au/ford-el-falcon-xr8-1996-1998
פוסום זנב-טבעת זהוב

| פוסום זנב-טבעת זהוב |
| --- | --- |
 איור של פוסום זנב-טבעת זהוב
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחה:: פוסומי זנב טבעת
סוג:: פוסום זנב-טבעת מדומה
מין:: פוסום זנב-טבעת זהוב
שם מדעי
 Pseudochirops corinnae ‏תומאס, 1897
תחום תפוצה


פוסום זנב-טבעת זהוב (שם מדעי: Pseudochirops corinnae; קרוי גם פוסום זנב-טבעת עטוי-פילוסין), הוא מין של פוסום גדול בסוג פוסום זנב-טבעת מדומה שאנדמי לקורדילרה המרכזית של גינאה החדשה. הוא תואר מדעית בשנת 1897 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס ולו 3 תת-מינים. הפוסום הזהוב הוא המין השלישי בגודלו בסוג לאחר פוסום זנב-טבעת נחושתי ופוסום זנב-טבעת נזירי.
תיאור

מבנה גופו של הפוסום הזהוב כבד ומגושם, ראשו רחב, נפוח וחרוטי וגפיו עבות. עיניו גדולות ואפו גדולים ואוזניו קצרות ועגלגלות. כפות ידיו ורגליו של הפוסום גדולות ורחבות עם כריות הצמדה וטפרים ארוכים וחזקים. בכל אחת מהכפות יש בהונות מנוגדות (אחת ברגל ושתיים ביד) שמאפשרות לו לתפוס בענף משני צדדיו. זנבו ארוך, שעיר ועבה עם טבעת לפיתה בקצהו. אורך ראשו וגופו של הפוסום הזהוב: 34-31 סנטימטרים; אורך זנבו: 34-28 סנטימטרים ומשקלו: 1.3-0.9 קילוגרם.
הפרווה של הפוסום הזהוב צפופה ועבה, והיא בעלת מרקם פילוסין רך ומבריק שהעניק למין את אחד משמותיו הנפוצים. הפרווה מנומרת בצבעי קפה ופשתן, וצבעה הכללי נע בין זהב-מתכתי לחום-זהוב בהיר, כהה או זיתני; בכך הוא נבדל בנקל מהמינים האחרים בסוג שמצויים בגינאה החדשה ובעלי פרווה ערמונית-נחושתית ודומה יותר לפוסום הטבעת הירוק מאוסטרליה. לאורך הגב יש רצועה בהירה שבמרכזה פס שחור צר ועל הצלעות שברי פסים בצבע חום כהה. המפשעה והבטן בצבע זהב חיוור או חאקי, וסביב החזה והצוואר יש סינר או כתם יהלום בצבע לבן בוהק.
הראש בצבע זהוב כיתר הגוף, והפנים והכפות אפרפרים. סימוני הפנים כוללים פס שחור על המצח, שברי פסים בצדדי הגולגולת, לחיים וסנטר לבנבנים. האוזניים זהובות ומוכתמות בחום ולבן. הזנב חום-זהוב בבסיסו ומתכהה בהדרגה בקצהו.
תפוצה וביולוגיה

הפוסום הזהוב מצוי לאורך רכסי ההרים של גינאה החדשה המחולק בין פפואה ואינדונזיה: החל מרכס אואן סטנלי דרך רכס ביסמרק וכלה ברכס מאוקי; אוכלוסייה מבודדת נוספת נמצאת בחצי האי הואון. בית גידולו של הפוסום הזהוב כולל יערות גשם ממוזגים וטרופיים או יערות עננים ברום 2,900-900 מעל פני הים.
הפוסום הזהוב ישן במהלך היום בחללי עצים או הצטלבות עצים, ויוצא לתור אחר מזון לאחר רדת החשיכה. הוא ניזון בעיקר מעלים ופירות. הפוסומית ממליטה גור יחיד לאחר תקופת היריון קצרה. מין זה ידוע במזגו הנוח שאינו חושש מן האדם, מה שהופך את לכידתו או הריגתו לקלה מן הרגיל. מעבר לכך, אין מידע נוסף על הביולוגיה של הפוסום הזהוב.
מצב

הפוסום הזהוב מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור קרוב לסיכון (NT), ועשוי להעפיל למצב פגיע (VU) בשל ירידה משמעותית בגודל האוכלוסייה שקרובה לרמה של 30% במהלך העשורים האחרונים של המאה ה-20. למרות התפוצה הרחבה של הפוסום, מספריו מצטמצמים בחלקים מסוימים בשל רגישות גבוהה לבירוא יערות וציד. הפוסום מצוי במספר אזורים מוגנים שהבולט שבהם הוא YUS בחצי האי הואון.
הערות שוליים

↑  פוסום זנב-טבעת זהוב באתר הרשימה האדומה של IUCN
פוסום זהוב בטיפוס על ענפים.