stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריסטיאן הורנר
כמנהל קבוצה

לאחר שפרש מנהיגה בגיל 25 החתים את ויקטור מסלוב ומארק גוסנס כנהגים בקבוצת Arden לקראת עונת 1999. לפני פתיחת העונה רכשה חברת פרודרייב 50% ממניות הקבוצה עבור חברת לוקאויל הרוסית, שהייתה בבעלותו של אביו של מסלוב. בסיום העונה רכש הורנר בחזרה את מלוא השליטה בקבוצה. דרן מאנינג החליף את גוסנס לקראת עונת 2000, באותה שנה השתתפה הקבוצה גם באליפות איטליה בקטגוריית F3000.
בשנת 2002 החליף הורנר את שני הנהגים בקבוצה והחתים את תומאס אנג' וביורן וירדהיים. הקבוצה ניצחה חמישה מרוצים וזכתה באליפות הקבוצתית. אנג', שניצח ארבעה מרוצים זכה באליפות, אך התואר נשלל ממנו לאחר שנכשל בבדיקת סמים והורד למקום השלישי בטבלה. בשנת 2003 זכה וירדהיים באליפות ושנה לאחר מכן היה זה ויטנטוניו לואיצי שהוכתר כאלוף. במקביל זכתה הקבוצה באליפות הקבוצתית בפעם השנייה והשלישית ברציפות.
לאחר רצף ההצלחות החליט הורנר לעבור לקטגוריה הבכירה - הפורמולה 1. הוא היה במגעים עם אדי ג'ורדן לרכישת קבוצת המרוצים שלו, אך השניים לא הצליחו להגיע להסכמה על המחיר. בנובמבר 2004 רכשה חברת המשקאות רד בול את קבוצת המרוצים של יגואר. בינואר 2005 מונה למנהל הקבוצה, המנהל הצעיר ביותר בתולדות האליפות. למרות שהיו לקבוצה רק שמונה שבועות להתארגות עד לפתיחת העונה היא הצליחה להשיג תוצאות טובות ובמהלכה צברה 34 נקודות, בהשוואה ל-9 נקודות שנצברו בעונה הקודמת.
בסיום העונה גייס הורנר את אדריאן ניואיי שמונה למנהל הטכני של הקבוצה. כשניואיי החל את עבודתו בקבוצה הדגם בו התחרתה הקבוצה בעונת 2006 כבר היה מתוכנן. בנוסף, באותה שנה החליפה הקבוצה את קוסוורת' כספקית המנועים ועברה לעבוד עם מנועי פרארי, שהתגלו כלא אמינים וסבלו מהתחממות יתר. למרות כל זאת הצליחה הקבוצה להשיג פודיום ראשון בגרנד פרי של מונקו בו סיים דייוויד קולטהרד במקום השלישי. בחגיגות לאחר המרוץ קפץ הורנר לבריכה, כשהוא לא לובש כלום מלבד גלימה של סופרמן.
המפנה הגדול בהישגי הקבוצה חל בעונת 2009. צמד נהגי הקבוצה סבסטיאן פטל ומארק ובר סיימו במקומות השני והרביעי, בהתאמה. הקבוצה סיימה במקום השני בדירוג הקבוצתי. עונה לאחר מכן זכתה הקבוצה לראשונה באליפות הקבוצתית, כשנותר עוד מרוץ אחד לסיום העונה. פטל הבטיח את הזכייה באליפות במרוץ האחרון, הוכתר לאלוף הצעיר בתולדות האליפות והורנר למנהל הצעיר ביותר שזוכה באליפות. בשלוש השנים הבאות זכתה הקבוצה עוד שלוש פעמים בתואר הכפול - אליפות הנהגים ואליפות היצרנים.
בשנת 2013 הוענק להורנר תואר קצין במסדר האימפריה הבריטית על תרומתו לקידום הספורט המוטורי.
חיים אישיים

בשנת 2015 נישא לג'רי האליוול, שהייתה חברה בלהקת הספייס גירלז. לזוג שני ילדים משותפים, בנוסף הורנר אב לבת מקשר קודם שניהל עם בוורלי אלן.
הערות שוליים

↑  Lunch with... Christian Horner, Motorsport Magazine, January 2012
↑  OBE caps hat trick of titles for Red Bull boss, itv.com, 14 June 2013
↑  Adrian Newey to move to red Bull, Crash.net
↑  A bird? A plane? No, it's David Coulthard, espn.co.uk
↑  sporting director christian horner in a superman cape, Motorsport.com, 28 May 2006
↑  Red Bull Formula 1 team boss Christian Horner awarded OBE, Autosport.com, 15 June 2013
↑  Geri Halliwell marries Red Bull F1 team boss Christian Horner, BBC.co.uk, 15 May 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000351420
גרביניה מוגורוסה

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1993 (בת 31) קראקס, ונצואלה
 מדינה:  ספרד ספרד
 מקום מגורים:  שווייץ ז'נבה
 גובה:  1.82 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  מרץ 2012 – אפריל 2024 (כ־12 שנים) 
 סה"כ פרסים שצברה:  24,813,379 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  317–157
 דירוג שיא:  1 (11 בספטמבר 2017)
 זכיות בטורנירים:  12 (5 WTA ו-7 ITF)
 זוגות
 מאזן קריירה:  46-76
 דירוג שיא:  10 (23 בפברואר 2015)
 זכיות בטורנירים:  6 (5 WTA ו-1 ITF)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 2
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  גמר (2020)
 אליפות צרפת הפתוחה:  זכייה (2016)
 וימבלדון:  זכייה (2017)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  סיבוב רביעי (2017)
 תאריך עדכון 25 בינואר 2018
 
גרביניה מוגורוסה בלנקו (בספרדית: Garbiñe Muguruza Blanco; נולדה ב-8 באוקטובר 1993 בגואטירה, ונצואלה) היא טניסאית עבר מספרד. בשיאה, דורגה במקום הראשון בעולם בדירוג ה-WTA.
הישג השיא של מוגורוסה הוא זכייה בשני טורנירי גראנד סלאם באליפות צרפת הפתוחה (2016) לאחר ניצחון במשחק הגמר על סרינה ויליאמס מארצות הברית (1 בעולם) בשתי מערכות 5-7, 4-6 ובאליפות וימבלדון (2017), לאחר ניצחון במשחק הגמר על ונוס ויליאמס בשתי מערכות 5-7, 0-6.
ביוגרפיה

מוגורוסה נולדה בגואטירה (קראקס רבתי) לאב ספרדי יליד אייבר (חבל הבסקים) ולאם ונצואלאנית, ולה שני אחים. היא החלה לשחק טניס בגיל 3. עם מעבר משפחתה לספרד בהיותה בת 6, נרשמה לאקדמיה לטניס בברצלונה, העיר בה העבירה את רוב שנותיה. החל ממאי 2016 היא מתגוררת בז'נבה. למוגרוסה אזרחות כפולה והיא מייצגת את ספרד בתחרויות בינלאומיות.
ביוגרפיה > 2014

בסוף ינואר 2014 הגיעה מוגורוסה לשלב שמינית הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה, שבו הפסידה לאגניישקה רדוונסקה מפולין (5 בעולם) בשתי מערכות 6-1, 6-3. בסיבוב השלישי היא הפתיעה את קרולין ווזניאקי מדנמרק (10 בעולם), כשניצחה אותה ב-3 מערכות, 6-4, 5-7, 3-6.
בסוף מאי אותה שנה היא הגיעה לשלב רבע הגמר באליפות צרפת הפתוחה, שבו הפסידה למריה שראפובה מרוסיה (7 בעולם) ב-3 מערכות, 1-6, 7-5, 6-1, שבסופו של דבר זכתה בתואר האליפות. בסיבוב השני, היא הפתיעה את הראשונה בעולם סרינה ויליאמס מארצות הברית, לאחר שניצחה אותה בשתי מערכות 2-6, 2-6.
ביוגרפיה > 2015

בסוף ינואר 2015 דורגה מוגורוסה במקום 24 בעולם, והגיעה שוב לשלב שמינית הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה, שבו הפסידה לסרינה ויליאמס (1 בעולם) ב-3 מערכות 2-6, 3-6, 2-6, שבסופו של דבר זכתה בתואר האליפות.
בסוף מאי אותה שנה היא דורגה במקום 21 בעולם, והגיעה שוב לשלב רבע הגמר באליפות צרפת הפתוחה, שבו הפסידה ללוצי שפרובה מצ'כיה (13 בעולם) ב-2 מערכות, 7-6, 6-3, 6-1, שבסופו של דבר הגיעה לשלב הגמר.
ביולי אותה שנה דורגה מוגורוסה במקום 20 בעולם, והגיעה למשחק הגמר באליפות וימבלדון, לאחר ניצחון בשלב חצי הגמר על אגניישקה רדוונסקה מפולין (13 בעולם) ב-3 מערכות 2-6, 6-3, 3-6. במשחק הגמר שנערך ב-11 ביולי 2015, היא הפסידה למדורגת ראשונה בעולם, סרינה ויליאמס מארצות הברית, בשתי מערכות 6-4 6-4. לאור הישג זה היא עלתה לדירוג השיא שלה עד אז למקום התשיעי בעולם (ב-13 ביולי 2015).
ביוגרפיה > 2016

ביוני 2016 זכתה מוגורוסה באליפות צרפת הפתוחה לראשונה בקריירה שלה, וזכייתה הראשונה בטורניר גראנד סלאם, לאחר ניצחון בגמר על סרינה ויליאמס (1 בעולם) בשתי מערכות 5-7, 4-6.
באליפות וימבלדון שנערכה בסוף יוני אותה שנה היא הודחה באופן מפתיע כבר בסיבוב השני על ידי יאנה צ'פלובה מסלובקיה שחקנית בלתי מדורגת שעלתה משלב המוקדמות (127 בעולם) בשתי מערכות 6-3 6-2.
ביוגרפיה > 2017

ביולי 2017 זכתה מוגורוסה בתואר גראנד סלאם שני לאחר שניצחה במשחק הגמר באליפות וימבלדון, את ונוס ויליאמס מארצות הברית בשתי מערכות, 5-7, 0-6.
המקהלה הקאמרית שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים

המקהלה הקאמרית שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים היא מקהלה קאמרית מעורבת, מהחשובות בישראל. המקהלה מונה כ-30 חברים שרובם סטודנטים מהאקדמיה ולכן מתחלפים בתדירות גבוהה יחסית. כבר בראשית דרכה הוכרה כאחת המקהלות הטובות בארץ והופיעה במהלך השנים עם תזמורות רבות, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים והתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון. כמו כן, המקהלה הופיעה תחת שרביטם של המנצחים ליאונרד ברנשטיין, זובין מהטה, גארי ברתיני, דניאל בארנבוים, קורט מאזור, ג'ון נלסון ואנדרו פארוט.
היסטוריה

המקהלה נוסדה בשנת 1969 על ידי אבנר איתי. בשנים 1972 עד 1985 שימש סטנלי ספרבר כמנצחה ומנהלה האמנותי של המקהלה ואהרון חרל"פ היה מנצחה ומנהלה האמנותי של המקהלה בשנים 1985 ועד 1997. בשנת 2000 חידשה המקהלה הקאמרית את פעילותה תחת ניצוחו וניהולו האמנותי של סטנלי ספרבר והופיעה בתוכניות א-קאפלה באולמות שונים, ביניהם מוזיאון תל אביב והאוניברסיטה המורמונית בירושלים. מאז המקהלה מופיעה בקביעות בתוכניות מיוחדות באקדמיה למוסיקה ובסדרות הקונצרטים השנתיות של האקדמיה. כמו כן המקהלה מרבה לבצע מוזיקה יהודית וישראלית, ובמהלך השנים ביצעה יצירות רבות מאת גדולי המלחינים הישראליים, חלקן בביצוע בכורה (ביניהם ראוי לציון ביצוע הבכורה ליצירתו של יחזקאל בראון "הם אמרו" למקהלה א-קפלה, בעת שהמלחין שכב כבר על ערש דווי). המקהלה הופיעה בפסטיבל אבו גוש ב-2004 ובכל שנה מאז שנת 2007 ועד היום. החל משנת 2024 המקהלה עברה לפעול עצמאית כחלק מעמותת בר-קיימא לתרבות, אמנות, מוסיקה ושלום.
פרסים והכרה

המקהלה הקאמרית מופיעה תכופות (יחד עם המקהלה הישראלית ע"ש גארי ברתיני) עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בביצוע יצירות סימפוניות המשלבות מקהלה, ביניהן בולטים במיוחד ביצועים לסימפוניה התשיעית של בטהובן. המקהלה זכתה במקום הראשון בתחרות המקהלות הארצית שהתקיימה בשנת 2008. באותה השנה, המקהלה יצאה לסיור הופעות לאורך החוף המזרחי של ארצות הברית במסגרת חגיגות 60 שנה למדינה. בשנת 2014 ביצעה המקהלה את "החתונה" מאת סטרווינסקי בניצוחו של מאסטרו ספרבר בקונצרט פתיחת תחרות רובינשטיין, וכן שרה את יצירת המופת "רקוויאם פולני" של קשישטוף פנדרצקי בניצוחו של המלחין עצמו. כמו כן, בשנים האחרונות יוצאת המקהלה תכופות לייצג את ישראל בפסטיבלים שונים באירופה, שם היא מזוהה בתור "The JAMD Chamber Choir", בדרך כלל תוך חבירה למקהלות מקומיות. כך הופיעה המקהלה בין השאר בפסטיבל לתרבות יהודית בהונגריה, בתחרות המקהלות הבינלאומית במרקטאוברדורף שבגרמניה, ובחגיגות בירת התרבות של אירופה לשנת 2016 בעיר ורוצלב שבפולין.
ראו גם

האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
סטנלי ספרבר
גלבוע (רובה)

גלבוע הוא רובה סער ישראלי בקליבר 5.56 מ"מ מתוצרת חברת "סילבר שאדו", חברה המתמחה בייצור נשק קל. הרובה הוא רובה בסגנון AR-15 ומבוסס במבנה שלו על הרובה M4.
פיתוח סדרת רובי הסער "גלבוע", החל ב-2007 והדגם הראשון הושק ב-2011. מאז, ראתה הסדרה 15 דגמים שונים של הרובה, ביניהם גרסת קרבין, גרסאות 7.62x51, 7.62x39 NATO וגרסאות SMG בעלי קליבר של 5.56 NATO ו-9 מ"מ כל אחת. גרסאות ה-SMG הוצגו לראשונה בתערוכת יורוסאטורי 2012 בפריז.
לרובה גם גרסה בשם "גלבוע SNAKE" בעלת שני קנים המאפשרת ירי של שני כדורים במכת אש אחת. הרובה, שמו ותמונות נבחרות שלו בפעולה הוצגו לראשונה בתערוכת ישראל דיפנס 2013 שהתקיימה ביוני של אותה שנה.
הרובה עושה  שימוש בתחמושת סטנדרטית בקוטר 5.56 מ"מ.
גלבוע M43, רובה מבוסס פלטפורמת AR העושה שימוש במחסניות ותחמושת 39x7.62 מ"מ הנפוצה בקרב רובי הקלשניקוב. הרובה נמצא בשימוש יחידות כוחות מיוחדים מארצות הברית, בריטניה, שווייץ, יוון, צ'כיה, איטליה, מלטה, הפיליפינים, קזחסטן, אזרבייג'ן, אוגנדה, קניה ופרו. הרובה גם משמש חברות אבטחה רבות בישראל ובעולם.
בנובמבר 2016 פורסם שחברת "סילבר שאדו" החלה לאחרונה בייצור רובה ה"גלבוע M43" בארצות הברית עם שותף מקומי.
הערות שוליים

↑  גלבוע SMG: הנשק הישראלי שיכבוש את העולם? באתר Mako
↑  עוזי ברוך, רובה סער ישראלי בעל קנה כפול, באתר ערוץ 7, 26 באפריל 2012
↑  שי לוי, ‏רובה כפול קנה ומנוע חשמלי לצוללנים: הפיתוחים הצבאיים הכי חמים ל-2013, באתר ‏מאקו‏, 5 ביוני 2013
↑  http://www.israeldefense.co.il/he/node/27661
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ילדי בית העץ (מיזם מוזיקלי)

ילדי בית העץ הוא מיזם מוזיקלי לילדים, במסגרתו מבצעים אמנים ישראלים רבים שירים שנכתבו על ידי סופר הילדים ואיש החינוך רן כהן אהרונוב, כאשר על הלחנים והעיבוד המוזיקלי מופקד אחיו יאיא כהן אהרונוב.
ילדי בית העץ

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת ילדי בית העץ
 יצא לאור:  2015
 הוקלט:  2015
 מקום הקלטה:  אולפני ג'פטו
 אורך:  37:39
 חברת תקליטים:  התו השמיני
הדיסק הראשון במיזם יצא בשנת 2015, ביחד עם איילה אינגדשט, גלעד בן ליש, ניר מנצור, אלון רדעי ויקיר ששון, שמהווים את להקת הבסיס, זאת שגם מופיעה בהופעות המיזם.
בשירה באלבום השתתפו: אברהם טל, איילה אינגדשט, הדג נחש (אשר גם מנגנים בשירים), מוקי, קרולינה ורעות יהודאי.
האלבום זכה במעמד "אלבום זהב".
ילדי בית העץ > רשימת שירים

מילות השירים נכתבו על ידי רן כהן אהרונוב, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי יאיא כהן אהרונוב.
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | אברהם טל, איילה אינגדשט, הדג נחש, יאיא, מוקי, קרולינה, רעות יהודאי - ילדי בית העץ  | 03:16 |
| 2. | פופיקים  | 00:33 |
| 3. | מוקי - לא מפחד  | 03:11 |
| 4. | הנאום של אוניל  | 00:51 |
| 5. | קרולינה - לוקה  | 02:51 |
| 6. | אברהם טל - ילד לא רגיל  | 03:04 |
| 7. | הדג נחש - מה שבא לי  | 00:48 |
| 8. | הדג נחש - יום אחד  | 02:56 |
| 9. | קרולינה - למה זה ככה  | 03:12 |
| 10. | לכולם יש  | 00:34 |
| 11. | יאיא - סודות  | 02:37 |
| 12. | אברהם טל, איילה אינגדשט - דברים קצת משונים  | 02:49 |
| 13. | רעות יהודאי - תופסת  | 02:24 |
| 14. | שוקולדים  | 00:50 |
| 15. | יאיא - פיית השיניים  | 03:04 |
| 16. | איילה אינגדשט - חלומות  | 03:46 |
| 17. | גדול מדי  | 00:46 |
| משך כולל: | משך כולל: | 37:39 |
ילדי בית העץ 2

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת ילדי בית העץ
 יצא לאור:  2016
 אורך:  1:06:52
 חברת תקליטים:  התו השמיני
"ילדי בית העץ 2" יצא ב-2016 וכולל 19 שירים בדיסק כפול.
באלבום השתתפו: שלומי שבן, קפה שחור חזק, איילה אינגדשט, גלעד בן ליש, חנן בן ארי, יאיא, התקווה 6, מוש בן ארי, מארינה מקסימיליאן, סיון טלמור, הדג נחש, גיא מזיג, נצ'י נצ', אניה בוקשטיין, נגה ארז, אקו ורעות יהודאי.
באלבום הופיעו השירים: "יומולדת", "צרות של עשירים", "אבא בלאגן", "חצי אחותי", "מלך הכיתה", "רוצה להיות ראש הממשלה" ועוד.
ילדי בית העץ 3

ב-12 בדצמבר 2017 יצא האלבום השלישי בשם "ילדי בית העץ 3", האלבום מכיל 18 שירים וגם הוא בדיסק כפול.
באלבום השתתפו האומנים האורחים הבאים: הדג נחש, קרולינה, גיא מזיג, אלון עדר, גיא ויהל, עידן עמדי, מירי מסיקה ויעל דקלבאום.
ילדי בית העץ 4

ב-15 בדצמבר 2019 יצא האלבום הרביעי בשם "ילדי בית העץ 4", האלבום מכיל 18 שירים וגם הוא בדיסק כפול.
באלבום השתתפו האומנים האורחים הבאים: איילה אינגדשט, אלון רדעי, גלעד בן ליש, דנה ברגר, הראל סקעת, יאיא כהן אהרונוב, נסרין קדרי, עלמה זהר, פלד ועידן רייכל.
סדרת טלוויזיה, הצגה ומופעים

לאחר צאת האלבום השני יצאה למיזם סדרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בת 30 פרקים (כל השירים משני האלבומים) ושמה כשם המיזם: "ילדי בית העץ". בסוף שנת 2017, יצאה בחינוכית עונה שנייה לתוכנית שגם בה 30 פרקים, והעונה השלישית שודרה בכאן חינוכית, וגם היא 30 פרקים. העונות 4–5 היו 20 פרקים, עונה שישית הייתה 15 פרקים ופרק ספיישל, והעונה השביעית 16 פרקים ופרק ספיישל.
בנוסף המיזם עובד להצגה בתיאטרון המדיטק.
ההרכב של "ילדי בית העץ" מופיע במופע מוזיקלי בבמות רבות ברחבי הארץ.
הערות שוליים

↑  משה גלנץ, "מרגישים שיש לנו זכות גדולה להשפיע", באתר ynet, 12 בספטמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e36e260d-ca4b-45bf-864e-b7dcde57d74b
סונטה 44

סונטה 44 היא סונטה מאת ויליאם שייקספיר. בסונטה מואס הכותב בקיום הפיזי שלו עצמו ועורג לקיום חסר מגבלות בצורת מחשבה ללא גוף הנעה בחופשיות לאן שתחפוץ. הסונטה מסתיימת בקינה נוגה על כובדם המעיק של היסודות הגשמיים ועל התנהלותם האיטית תחת גחמותיו של הזמן. במכלול 154 הסונטות של שייקספיר נמצאת סונטה זו במקבץ הסונטות 126–18, המופנות לנעורים. הסונטה כתובה במקור במשקל פנטמטר ימבי, בתבנית חריזה א-ב-א-ב, ג-ד-ג-ד, ה-ו-ה-ו, ז-ז.
תוכן הסונטה

בסונטה מתייחס המשורר למצבו הקיומי העלוב כיצור בשר ודם המייחל להיות מחשבה שמרחק מאיים לא יוכל לעצור בעדה מלהגיע לאן שתחפוץ.
ובתרגומו של ש. שלום:
לוּ מֵרַעְיוֹן בְּשַׂר גֵּוִי קֹרַץ,
לֹא מֶרְחַקִּים יָכְלוּ לִי מְזִידִים;
שייקספיר מייצר בסונטה מתח דיכוטומי והפרדה חדה בין גופו הפיזי ויסודות הטבע הסובבים אותו לבין המחשבה החופשית מכל מחסום, היכולה להגיע כהרף עין לאן שתחפוץ. בהמשך הסונטה מצר שייקספיר על כך שהמחשבה ממיתה אותו כי הוא עצמו אינו מחשבה:
ובתרגומו של יעקב אוסטרובר:
אַךְ אֲהָהּ! מַחְשָׁבָה תְּמִיתֵנִי כִּי אֵינִי מַחְשָׁבָה,
בהצגת המחשבה כממיתה וכחופשייה גם יחד נוצרת לכאורה סתירה. ייתכן שהמשורר רומז להבחנה הקלאסית בין איכויות המחשבה האנושית המוגבלת ובין המחשבה הנעלית ככתוב במשלי יט' כ"א "רַבּוֹת מַחֲשָׁבוֹת בְּלֶב אִישׁ, וַעֲצַת ה' הִיא תָקוּם." או ככתוב במג'הימה ניקאיה (Majjhima Nikaya MN 123.10) "בעת שהגיע הבודהה ממעל אל רחמה של אמו, לא היה בה הגיג של תשוקה לזכרים ודרכי החושקים בה נחסמו."
פרשנות

המלחמה בזקנה ובשימור הנעורים שזורה ברבות מהסונטות ועיקרה התגברות על המוות, כאמור בסונטה 6
אִם עֲשָׂרָה מִמְּךָ שׁוּב חִשְׁבוּךָ עֲשֶׂרֶת מוֹנִים:
אֲזַי מָה הַמָּוֶת יוּכַל לַעֲשׂוֹת לְעֵת לֶכְתְּךָ,
סונטה 44 מרחיבה את טווח האלמוות משכפול המשורר את עצמו בצאצאיו ובמילות שיריו והופכת לשאיפה להפוך למחשבה נצחית ובלתי מוגבלת על ידי העולם הגשמי. רעיון דומה קיים במסורת היהודית בצורת קפיצת הדרך (קפיצה בבחינת כיווץ, צמצום).
בסיום הסונטה אומר שייקספיר
לֹא כְּלוּם לְקַבֵּל מִיְּסוֹדוֹת אִטִּיִים
ומהדהד ברוח דברי משורר קוהלת א, ח:
כָּל-הַדְּבָרִים יְגֵעִים, לֹא-יוּכַל אִישׁ לְדַבֵּר;
תרגומים לעברית

הסונטה זכתה לתרגומים רבים לעברית, ובהם:
תרגומו של ש. שלום, 1967.
תרגומו של מאיר ויזלטיר, הנאמן לרעיון של שייקספיר, אך חורג ממילותיו. נכלל בספרו 'פגימות' שיצא לאור בספרי סימן קריאה / הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1979.
תרגומו של שמעון זנדבנק, הנאמן למילותיו של שייקספיר. נכלל בספר "הסונטות" מאת שקספיר, בשיצא לאור במסגרת הספריה החדשה לשירה, 1992.
תרגומו של אפרים ברוידא, 1977.
תרגומו של אילן שיינפלד, 2004.
תרגומה של זיוה שמיר, 2010.
תרגומו של יעקב אוסטרובר, "בְּשׁוּרוֹת נִצְחִיּוֹת - סונטות שייקספיר (אורכב 29.05.2020 בארכיון Wayback Machine)", 2017.
תרגומה של עופרה עופר אורן, 2023.
תרגומו של אברהם עוז, מתוך: "כוחו של יופי: שירים על ימי מלחמה וימים אחרים", בעריכת נוית בראל, הוצאת פרדס, 2024.
רולאנדס שמיטס

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1995 (בן 29) ולמירה, לטביה 
 עמדה:  פאוור פורוורד 
 גובה:  2.08 מטרים
 קבוצות כשחקן
 2012–2017 2012–2013 2013–2014 2014–2015 2017–2022 2017–2018 2022–2024 2024–:  פואנלברדה ← אווילה ← קרן הכדורסל פואנלברדה ← חטאפה ברצלונה ← פואנלברדה ז'לגיריס קובנה אנאדולו אפס
 הישגים כשחקן
 אליפות ליטא (2023)  אליפות ספרד (2021)  2 גביע ליטא (2023, 2024)  3 גביעי המלך הספרדי (2019, 2021, 2022)  הכוכב העולה של היורוקאפ (2017)
 
רולאנדס שמיטס (בליטאית: Rolands Šmits; נולד ב-25 ביוני 1995) הוא כדורסלן לטבי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר באנאדולו אפס מליגת העל הטורקית בכדורסל והיורוליג.
ראשית הקריירה

שמיטס שיחק כדורסל בקבוצת הנוער של עיר הולדתו ולמיירה, ועזב את מולדתו לטביה לספרד ב-2011. הוא הצטרף לקבוצת פואנלברדה ושיחק בקבוצת המילואים שלה מהליגה הרביעית החובבנית בעונת 2011/12.
קריירה מקצועית

שמיטס ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית הראשונה, ליגת ה-ACB, במדי פואנלברדה במהלך עונת 2012/13, ובמקביל שיתף פעולה עם אווילה מהליגה השלישית LEB Plata. מ-2013 עד 2015 הוא שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של פואנלברדה ובחטאפה מהליגה השלישית, ובמקביל זכה ליותר ויותר דקות ב-ACB.
בעונת 2016/2017 זכה שמיטס בפרס הכוכב העולה של היורוקאפ, לאחר שקלע 55.1% מהשדה, 60.4% לשתי נקודות ו-48.8% לשלוש והעמיד ממוצעים של 9.4 נקודות ו-2.8 ריבאונדים למשחק במדי פואנלברדה.
בספטמבר 2017 חתם שמיטס לחמש שנים בברצלונה, אך נשאר בהשאלה בפואנלברדה לעונה נוספת. בארבע עונות בקבוצה הוא זכה עם הקבוצה באליפות ובשלושה גביעים ורשם ממוצעים של 4.6 נקודות 2.8 ריבאונדים ביורוליג ו-5.2 נקודות ו-2.6 ריבאונדים ב-ACB, כששימש בעיקר מחליף לניקולה מירוטיץ'.
ב-3 ביולי 2022 חתם שמיטס לשנתיים בז'לגיריס קובנה מליגת העל הליטאית בכדורסל והיורוליג.
ב-15 ביוני 2024 חתם באנאדולו אפס מליגת העל הטורקית בכדורסל והיורוליג.
קריירה בנבחרת הלאומית

שמיטס התחרה עם הנבחרות הצעירות של לטביה באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2011 ובאליפויות אירופה עד גיל 18 2012 ו-2013. הוא גם שיחק עם נבחרת העתודה של לטביה באליפויות אירופה עד גיל 20 2014 ו-2015.
שמיטס רשם את הופעתו הראשונה בנבחרת לטביה הבוגרת ב-2014, ובהמשך הופיע במדיה ביורובאסקט 2017 ובגביע העולם בכדורסל 2023, בו רשם 13 נקודות ו-4.4 ריבאונדים למשחק.
הערות שוליים

↑  פרופיל, באתר פדרציית הכדורסל הספרדית
↑  Rolands Smits named EuroCup 2017 Rising Star, Eurohoops, ‏23 במרץ 2017
↑  פרופיל, באתר היורוקאפ
↑  Agreement for the transfer of Rolands Smits to Barça Lassa, מועדון הכדורסל ברצלונה, ‏18 בספטמבר 2017
↑  Kauno „Žalgirį“ papildys Barselonoje užsigrūdinęs latvis, ז'לגיריס קובנה, [לז'לגיריס קובנה מצטרף לטבי שהתקשה בברצלונה], ‏3 ביולי 2022 (בליטאית)
↑  שמיטס חתם באנדולו, וילדוסה בדרך לפרטיזן?, באתר ערוץ הספורט, 15 ביוני 2024
↑  פרופיל, באתר גביע העולם בכדורסל 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000288810
פיגוע ההתאבדות בנמל התעופה דומודדובו

| חלק מהסכסוך בצפון הקווקז וגל הטרור האסלאמי באירופה |
| --- | --- |

מסוף הנוסעים בנמל תעופה דומודדובו במוסקבה (2007)
 תאריך:  24 בינואר 2011
 מקום:  נמל התעופה דומודדובו, מוסקבה, רוסיה
 מטרה:  אזרחים
 קואורדינטות:  55°24′31″N 37°54′22″E﻿ / ﻿55.40861°N 37.90611°E﻿ / 55.40861; 37.90611
 סוג:  פיגוע התאבדות
 נשק:  מטען חבלה
 הרוגים:  37
 פצועים:  173
 מבצע:  אמירות הקווקז אמירות הקווקז
 מספר מפגעים:  1
 he
 
פיגוע ההתאבדות בנמל התעופה דומודדובו היה פיגוע התאבדות באולם ההגעה של נמל התעופה הבינלאומי דומודדובו במוסקבה, רוסיה, אשר בוצע ב-24 בינואר 2011.
בפיגוע נרצחו 37 בני אדם ונפצעו 173 אנשים נוספים. מתוך הנפגעים 31 מתו במקום, שלושה נפטרו מאוחר יותר בבתי חולים, אחד נפטר באמבולנס בדרך לבית החולים, אחד נפטר ב-2 בפברואר לאחר שנכנס לתרדמת, ואדם נוסף שהיה במצב קריטי נפטר ב-24 בפברואר. בין ההרוגים הייתה הסופרת האוקראינית האנה יבלונסקה.(אנ')
החקירה שבוצעה לאחר הפיגוע קבעה שהמחבל המתאבד היה אדם בן 20 מצפון הקווקז, שפעל במסגרת הארגון הג'יאהדיסטי המיליטנטי אמירות הקווקז. הוא ביצע את הפיגוע "בראש ובראשונה" מתוך כוונה לפגוע באזרחים זרים.
הערות שוליים

↑  Steve Rosenberg (24 בינואר 2011). "Moscow bombing: Carnage at Russia's Domodedovo airport". BBC News. נבדק ב-24 בינואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  На месте взрыва в Домодедово погиб 31 человек, сообщил Минздрав (ברוסית). RIA Novosti. 24 בינואר 2011. נבדק ב-24 בינואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Russia 'identifies' Domodedovo airport bomber suspect". BBC News. 29 בינואר 2011. נבדק ב-2 בפברואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810641701905606
ליגת האלופות בכדורסל

ערך זה עוסק בתחרות כדורסל אירופית. אם התכוונתם לתחרות כדורגל שנקראת ליגת האלופות, ראו .
ערך זה עוסק בתחרות כדורסל אירופית בהווה. אם התכוונתם לתחרות כדורסל אירופית בעבר, ראו .
| --- | --- |

 ענף:  כדורסל 
 תאריך ייסוד:  2016 
 ארגון מפעיל:  פיב"א אירופה
 מוטו:  Basketball's new horizon (האופק החדש של הכדורסל)
 מספר מתמודדים:  32 (שלב הבתים)
 יבשת:  אירופה
 זוכה:  ספרד אוניקאחה מלאגה (זכייה ראשונה)
 הכי הרבה זכיות:  ספרד סן פבלו בורגוס ספרד טנריפה (שתי זכיות)
 מפעל נמוך יותר:  יורופקאפ
 אתר רשמי עונת 2024/2025
 
גביע ליגת האלופות
ליגת האלופות בכדורסל (באנגלית: Basketball Champions League, בראשי תיבות: BCL) הוא טורניר כדורסל אירופי המאורגן על ידי פיב"א אירופה. הזוכה הנוכחית בטורניר היא אוניקאחה מאלגה.
היסטוריה

באוקטובר 2015 הודיעה פיב"א הודיעה שהיא מקימה תחרות חדשה שתנסה לאסוף את המועדונים הבכירים באירופה אליה. התחרות החדשה ממשיכה למעשה את הניסיון שנעשה בעונת 2000/2001 כשהוקמה הסופרוליג לעונה אחת בלבד.
פורמט

התחרות כוללת 32 קבוצות, 28 קבוצות מעפילות אוטומטית לשלב הבתים וארבע קבוצות עולות מארבעה סיבובי מוקדמות. הקבוצות מחולקות לשמונה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד, כשבהגרלת הבתים ישנו חוק האוסר על שתי קבוצות מאותה מדינה להיות באותו בית. כל קבוצה פוגשת את הקבוצות האחרות בבית שלה פעמיים: פעם בבית ופעם בחוץ. הקבוצה שסיימה במקום הראשון בבית מעפילה אוטומטית לשמינית הגמר, והקבוצות במקום השני והשלישי מעפילות לשלב הפלייאין.
בפלייאין, קבוצות מהמקום השני מתמודדות מול קבוצות מהמקום השלישי בסדרת הטוב מ-3, כשהקבוצה מהמקום השני מארחת את המשחק הראשון והשלישי במידת הצורך. לאחר מכן המנצחות מעפילות לשלב בתים נוסף של ארבעה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד, כשפעם כל קבוצה משחקת בבית ובחוץ נגד כל קבוצה אחרת מהבית שלה. שתי הקבוצות הראשונות בכל בית מעפילות לרבע הגמר, המתקיים גם הוא בסדרות הטוב מ-3 ובו קבוצות שסיימו את שלב הבתים במקום הראשון מארחות את המשחק הראשון והשלישי (במידת הצורך) מול קבוצות שסיימו במקום השני. המנצחות ברבע הגמר מעפילות לפיינל פור, בו מתחרות הקבוצות במשחק אחד בחצי הגמר, במשחק על המקום השלישי ובגמר.
פרסים כספיים

פיב"א מתגמלת את הקבוצות המשתתפות בליגת האלופות בסכומי כסף שונים, כאשר בעונת 2022/2023 חילקה פיב"א פרסים כספיים בסך של €3,050,000, לפי הפירוט כדלקמן: קבוצות שהעפילו לשלב הבתים קיבלו €40,000, ובשלב הבתים השני (שמינית הגמר) כל ניצחון זיכה את הקבוצה ב-€7,500. ברבע הגמר הוענקו €10,000 על ניצחון. הקבוצה שניצחה במשחק על המקום השלישי זכתה ב-€100,000, שתי הקבוצות שהעפילו לגמר קיבלו €300,000 כל אחת והזוכה בטורניר קיבלה €600,000.
קבוצות ישראליות במפעל

בעונת 2022/2023 הגיעה הפועל ירושלים לשלב הגמר, וסיימה כסגנית האלופה.
בעונת 2021/2022 הגיעה הפועל חולון לשלב חצי הגמר, וסיימה במקום הרביעי.
שתי הקבוצות הגיעו גם לשלב רבע הגמר, הפועל ירושלים בעונת 2018/2019 ובעונת 2019/2020 והפועל חולון בעונת 2020/2021.
קבוצות כדורסל ישראליות נוספות שהשתתפו בתחרות הן מכבי ראשון לציון, עירוני נהריה (2016/2017) בני הרצליה (2022/2023) ומכבי עירוני רמת גן (2024/2025). הפועל תל אביב, הפועל אילת ועירוני נס ציונה השתתפו בעבר בשלבי המוקדמות, אך לא העפילו לעונה הסדירה.