stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנתוני ראפ
ביוגרפיה > קריירה

ראפ הופיע לראשונה בברודוויי בשנת 1981 במחזמר The Little Prince and the Aviator, מחזמר המבוסס על "הנסיך הקטן" מאת אנטואן דה סנט-אכזופרי. המופע ירד כבר במהלך הופעה ההרצה. כמו כן הוא הופיע בסרט הקולנוע "לילה מגניב" (1987), אותו ביים כריס קולומבוס (אשר שנים מאוחר יותר ביים אותו שוב בסרט "רנט"). ראפ הופיע במספר סרטי קולנוע והצגות בברודוויי. בין תפקידיו הקולנועיים הבולטים: Dazed and Confused,‏ נפלאות התבונה,‏ זר במגרש, Road Trip,‏ קשר בכל מחיר (ראפ הופיע גם במחזה "קשר בכל מחיר" שעליו מבוסס הסרט), An American Family,‏ Danny Roane: First Time Director,‏ You're a Good Man, Charlie Brown.‏
ראפ המשיך וגילם את דמותו של מארק כהן בצוות השחקנים המקורי של אוף ברודוויי, ולאחר מכן גם של ברודוויי, במחזמר "רנט" מאת ג'ונתן לארסון. באודישן שלו, ראפ שר את השיר "Losing My Religion" של אר.אי.אם., והוזמן שוב לאודישן נוסף בספטמבר 1994. לאחר שהוצע לו התפקיד, לרסון כתב שירים חדשים עבור ההפקה, תוך התחשבות בקולו של ראפ. ראפ שב לגלם את הדמות גם בעיבוד קולנועי באותו השם ששוחרר ב-23 בנובמבר 2005.
בשנת 2000, ראפ הוציא אלבום סולו על גבי CD, בשם "Look Around". הוא שב להופיע ב-"רנט" ב-30 ביולי 2007, למשך שישה שבועות בלבד, יחד עם חבר צוות השחקנים המקורי אדם פסקל. השניים המשיכו להופיע יחד בברודוויי עד ל-7 באוקטובר בתיאטרון Nederlander.‏
ראפ חבר שוב לפסקל, וביחד עם גוון סטיוארט - חברה נוספת בצוות השחקנים המקורי של "רנט" בברודוויי - שבו השניים לגלם את דמויותהם של מארק ורוג'ר, בהתאמה, בסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית של "רנט" ב-6 בינואר 2009.‏
ראפ גילם את דמותו של לוקאס במחזמר אם/ אז, בכיכובה של אידינה מנזל - שותפתו של ראפ בצוות השחקנים המקורי של "רנט" בברודוויי. ההפקה הועלתה לראשונה בתיאטרון הלאומי שבוושינגטון די. סי., והחלה בהופעות הרצה בברודוויי ב-5 במרץ 2014. הופעת הבכורה הרשמית בברודוויי התקיימה בתיאטרון ע"ש ריצ'רד רוג'רס ב-30 במרץ 2014, שם הוצגה עד ה-22 במרץ 2015. ראפ שב לגלם את לוקאס בהופעות נבחרות של סיבוב ההופעות בארצות הברית של ההפקה בשנים 2015–2016, יחד עם מנזל ושחקנים אחרים מצוות השחקנים המקורי של ההפקה בברודוויי.
ראפ הופיע באחד מפרקי העונה השביעית של סדרת הטלוויזיה "בניחוש חוקר", ששמו Psych: The Musical. הפרק הוקרן לראשונה ברשת USA ב-15 בדצמבר 2013.
בשנת 2017 שיחק בסרט הדרמה "אתה לוקח את האיש הזה?" לצד אלונה טל. בהמשך השנה לוהק לתפקיד ד"ר סטמטס בסדרת המדע הבדיוני, "מסע בין כוכבים: דיסקברי", והיה בכך לשחקן הראשון בזיכיון שגילם דמות הומוסקסואלית במוצהר.
חיים פרטיים

בשנת 2012, כתב העת Metro Weekly קבע כי ראפ הוא "אחד מהגברים ההומוסקסואליים הגלויים הראשונים בברודוויי". בראיון משנת 1997 עבור כתב העת Oasis, ראפ התייחס אל זהותו המינית כ-"קוויר", ולא "גיי", והסביר: "אני לא רוצה להיכנס לתוויות, אבל אני אף פעם לא תייגתי את עצמי, מלבד לומר שאני קוויר ... הדבר שהיה הכי חשוב עבורי הוא להיות מסוגל לומר שהייתי במערכות יחסים רומנטיות עם גברים ... לא אמרתי 'אני הומו', משום שהאמת היא שגם הייתי מאוהב בנשים, אם כי האמת היא שאני כן חושב שאני קודם כל הומוסקסואל".
חיים פרטיים > האשמות נגד קווין ספייסי

בסוף אוקטובר 2017, ראפ טען בראיון עם "BuzzFeed" שהשחקן קווין ספייסי הטריד אותו מינית בשנת 1986, כשראפ היה בן 14 וספייסי בן 26. באותה התקופה, ראפ וספייסי הופיעו שניהם בהופעות בברודוויי וספייסי הזמין את ראפ למסיבה בביתו. ראפ טען כי באותה מסיבה ספייסי השיכור סחב אותו לחדר השינה והטריד אותו. בנוסף ציין ראפ כי התייעץ עם עורך דין בנוגע לנקיטת הליכים משפטיים אך נאמר לו כי מעשיו של ספייסי לא מספיקים לפתיחת תיק. הוא סיפר בעבר על תקרית בראיון בשנת 2001, אך שמו של ספייסי הוסר מהכתבה כדי למנוע מחלוקות משפטיות. ראפ החליט לספר על המקרה בשנת 2017 לאחר חשיפת מעשי התקיפות המיניות של הארווי ויינסטין בתמיכת משפחתו, בן זוגו ונציגיו.
בתגובה, ספייסי פרסם בטוויטר שהוא לא זוכר את התקרית, אבל אמר שהוא מזועזע מהסיפור והתנצל בפני ראפ. לאחר המאמר ב-"BuzzFeed", לפחות 14 אנשים נוספים האשימו את ספייסי בהטרדה מינית, מה שהוביל בסופו של דבר לכך ספייסי פוטר מתפקידו הראשי בסדרה "בית הקלפים" ומעורבותו בפרויקטים אחרים הופסקה. ב-9 בספטמבר 2020, ראפ תבע את ספייסי בגין תקיפה מינית וגרימת מצוקה רגשית מכוונת במסגרת חוק לנפגעי תקיפה מינית קטינים, שהאריך את תקופת ההתיישנות של מדינת ניו יורק לתביעות אזרחיות הקשורות להתעללות מינית בילדים. לראפ הצטרף בתביעה נגד ספייסי אדם שביקש להישאר בעילום שם שהאשים את ספייסי בהתעללות מינית בשנת 1983, כשהיה בן 14 וספייסי בן 23.
140

שנת 140 היא השנה ה-40 במאה ה-2. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 140 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

פיוס הראשון יורש את היגינוס על כס האפיפיור
נפטרו

היגינוס, האפיפיור התשיעי.
אניה גלריה פאוסטינה, אשת הקיסר אנטונינוס פיוס (נולדה ב-100)
ראו גם

ילידי 140‎
נפטרים ב-140‎
ויטוריו אריגוני

| --- | --- |

איור של ויטוריו אריגוני וחנדלה
 לידה:  4 בפברואר 1975 בסנה אין בריאנצה, איטליה 
 נרצח:  15 באפריל 2011 (בגיל 36) עזה, הרשות הפלסטינית 
 מדינה:  איטליה 
 
ויטוריו אריגוני (באיטלקית Vittorio Arrigoni, נודע גם בכינוי ויק; 4 בפברואר 1975 – 15 באפריל 2011) היה פעיל פוליטי איטלקי פרו-פלסטיני שנחטף ונרצח ברצועת עזה.
ביוגרפיה

אריגוני נולד בעיירה בסאנה בבריאנזה, ליד מונזה. הוא טען כי בדמו להילחם למען החופש כפי שסביו נלחמו נגד משטר איטליה הפשיסטית. את המילה הערבית להתנגדות (מוקוואמה) קעקעה על זרועו הימנית. לאחר שעבר את הבחינות בתיכון באיטליה, הוא עזב את מקום מגוריו בולסיאגו, כפר קטן ליד אגם קומו, והחל לעבוד כמתנדב ברחבי העולם (מזרח אירופה, דרום אמריקה, אפריקה והמזרח התיכון).
בשנת 2002 הוא ביקר בירושלים, שלדברי אמו היה "הרגע שבו הבין שעבודתו תתרכז שם". אמו, אגידיה ברטה, הייתה ראש עיריית בולסיאגו.
פעילותו הפוליטית

אריגוני היה פעיל פוליטי פרו-פלסטיני וחבר בתנועת הסולידריות הבינלאומית, תנועה פרו-פלסטינית אנטי-ישראלית הקוראת למאבק בישראל, בשיטות של פעולה ישירה בלתי אלימה, במטרה להביא לסיום הסגר על רצועת עזה והשליטה הישראלית ביהודה ושומרון. אריגוני התגורר בגדה המערבית במשך מספר שנים.
ב-23 באוגוסט 2008 הגיע אריגוני לחופי עזה באמצעות סירה של תנועת "עזה החופשית", יחד עם עשרות פעילים נוספים. בנובמבר 2008 נעצר על ידי חיל הים כשליווה דייגים עזתיים מדיר אל-בלח, ושב לרצועת עזה מספר חודשים לאחר מכן דרך מעבר רפיח. אריגוני השתקע בעזה ודיווח על הנעשה בה באמצעות בלוג בשפה האיטלקית בשם "גרילה רדיו" ומדור קבוע בעיתון הקומוניסטי "המניפסט" (Il manifesto). במהלך מבצע עופרת יצוקה היה לאחד מהאזרחים הזרים הבודדים שדיווחו מתוך רצועת עזה באופן תדיר וכתוצאה מכך זכה לחשיפה בכלי התקשורת באיטליה וברחבי העולם. בשנת 2009 פרסם את ספרו "להישאר אנושי" (Restiamo umani) המבוסס על הבלוג שפרסם במהלך מבצע "עופרת יצוקה". הספר תורגם מאיטלקית לספרדית, לגרמנית ולאנגלית, בתוספת הקדמה מאת אילן פפה.
אריגוני נהג ללוות דייגים מקומיים בצאתם לדוג בחופי עזה ולתעד את מעצרם על ידי חיל הים הישראלי. במהלך פעילות זו נעצר שלוש פעמים על ידי צה"ל ואף גורש חזרה לאיטליה, אולם לאחר מכן שב לעזה.
מותו

בבוקר 14 באפריל 2011 נחטף אריגוני מביתו שבעזה. החוטפים הודיעו כי הם חברים בארגון "אל-תוחיד ואל-ג'יהאד", ארגון טרור ג'יהאדיסטי המסונף לאל-קאעידה, ודרשו את שחרורו של מנהיגם, אבו וליד אל-מקדסי, שנעצר חודש קודם לכן על ידי מנגנוני הביטחון של חמאס. החוטפים הציבו אולטימטום של 30 שעות טרם הוצאתו להורג של אריגוני, אולם מנגנוני הביטחון של חמאס איתרו עוד באותו הלילה את גופתו של אריגוני תלויה בבית נטוש בעזה לפני תום האולטימטום. דוברים מטעם הארגון "אל-תוחיד ואל-ג'יהאד", שקושר לחטיפתו, הכחישו כל מעורבות ברצח, אך ציינו כי "מה שקרה הוא תוצאה טבעית למדיניות של ממשלת חמאס נגד ארגונים סלפיים".
ממשלת חמאס גינתה את הרצח, ופתחה במצוד אחר הרוצחים. כעבור ימים אחדים נהרגו שני חשודים ברצח, ושלישי נעצר.
בתחילת אוגוסט 2012 דווח כי חמאס שחרר את אבו וליד אל-מקדסי, מנהיג הארגון הסלפי.
הערות שוליים

1 2  ניר חסון, החברים באיטליה, בגדה וברצועה ספדו ל"אידיאליסט שרצה לשנות את העולם", באתר הארץ, 17 באפריל 2011
↑  Repuret of the State of Palestine to the UNESCO, ‏10 May 2021
↑  אבי יששכרוף, נמצאה גופתו של העיתונאי האיטלקי, ויטוריו אריגוני, שנחטף בעזה, באתר הארץ, 15 באפריל 2011
↑  יונתן פיין והסוכנויות, משפחתו של הנרצח בעזה: המומים, שבורים מכאב, באתר ynet, 15 באפריל 2011
↑  אבי יששכרוף, מצוד בעזה אחר פלג הג'יהאד העולמי, שקרא תיגר על חמאס ורצח את פעיל השמאל האיטלקי, באתר הארץ, 17 באפריל 2011
↑  אבי יששכרוף, נהרגו שני חשודים ברצח הפעיל האיטלקי, באתר הארץ, 19 באפריל 2011
↑  אליאור לוי, חמאס שחרר ראש הארגון הסלפי שחטף ורצח פעיל שלום איטלקי בעזה, באתר ynet, 3 באוגוסט 2012
אבי יששכרוף, חמאס שחרר מנהיג זרם ג'יהאד קיצוני שאחראי למותו של פעיל שלום איטלקי, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475356805171  BNE: XX4929443  BnF: cb16207844v (data)  CANTIC: a10814139  GND: 140237232  ICCU: LO1V319602  ISNI: 0000 0001 2033 6482  LCCN: no2010107742  SUDOC: 145090744  VIAF: 123576614   WorldCat (עם VIAF): 123576614
חדר האוכל בתל יוסף

| --- | --- |

מבנה חדר האוכל, דצמבר 2006
 מידע כללי
 סוג:  חדר אוכל
 כתובת:  תל יוסף, עמק חרוד
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1933–1935 (כשנתיים)
 חומרי בנייה:  בטון
 אדריכל:  לאופולד קרקואר
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית
 קואורדינטות:  32°33′23″N 35°24′04″E﻿ / ﻿32.556497°N 35.401°E﻿ / 32.556497; 35.401
 he
 
חדר האוכל בתל יוסף הוא בניין היסטורי במרכז קיבוץ תל יוסף, אשר נחנך בשנת 1935 על פי תכנונו של האדריכל לאופולד קרקואר. חדר האוכל מהווה דוגמה לאחד המבנים בסגנון הבינלאומי הבולטים שנבנו בארץ.
היסטוריה

חדר האוכל תוכנן מספר שנים לאחר העלייה אל הקרקע בקיבוץ תל יוסף, קיבוץ הנוסד בשנת 1921 בעמק חרוד. תחילה, התכנון לחדר האוכל נוצר על ידי האדריכל ריכרד קאופמן, אך בקיבוץ דחו את ההצעה וקאופמן הגיש הצעה נוספת, שגם היא נדחתה. לאחר מכן, הוחלט לתת לאדריכל לאופולד קרקואר, שהושפע מאדריכלות נאו-קלאסית, לתכנן את המבנה. בשנת 1933 החלה הבנייה של חדר האוכל, ולאחר שנתיים, בשנת 1935, חדר האוכל נחנך.
התכנון של קרקואר כלל מבנה דו קומתי המשתרע על שטח של 16 על 16 מטרים מפלס עליון. הכניסה לחדר האוכל נעשתה מהמדשאה המרכזית תוך עלייה במדרגות, כמו כן, הרעיון של קרקואר כלל מבנה שמורכב מגושים ריבועיים המשתלבים זה בזה. כדי לאפשר אולם רחב ללא עמודים, תכנן קרקואר גג מרובע עליון הנשען בזווית של 45 מעלות, גג זה אפשר פתיחת חלונות לאוורור ולתאורה טבעית. כמו בעבודות אחרות של קרקואר, כל המבנה של חדר האוכל נוצק מבטון וטויח בלבן, ובכך השתלב באדריכלות הבינלאומית של התקופה.
חדר האוכל שימש כמקום מפגש בחגים, בנוסף נעשו בו מסיבות, אסיפות, מפגשים וטקסים.
במדשאה שלמרגלות הבניין הוקמה בריכת נוי מלבנית, אשר בשנת 1941 הוצבו לצדה פסלי דמויות שפסל דוד פולוס. פסל אחד שעיצב פולוס הוא זוג הורים הלובשים בגדי ים, ופסל שני שעיצב הוא שני ילדים שאחד מהם אוחז עוף מים שבפיו מזרקה. לאחר מספר שנים, בריכת הנוי נאטמה באדמה וכוסתה בדשא. הפסלים נשארו במקומם, אך הוזנחו עד שנת 2011, בה עברו שיפוץ.
כדי שבחגים יהיה ניתן לארח בחדר האוכל 600 עד 700 איש, הוחלט בשנת 1966 להרחיב את חדר האוכל. כדי לעשות זאת, חברי הקיבוץ פנו למחלקה הטכנית של איחוד הקבוצות והקיבוצים, משרד אדריכלים ומהנדסים שסיפק עבודות תכנון לקיבוצי התנועה. המחלקה הציעה להם להקים חדר אוכל חדש, אך חברי הקיבוץ דחו את ההצעה והתעקשו להרחיב את הקיים. לבסוף הוחלט שחדר האוכל ישופץ על ידי אריך ראש, שתכנן את הרחבת המבנה תוך שמירה על אופי הבניין המקורי.
בשנת 2000, התחיל תהליך של צמצום הפעילות בחדר האוכל עד לסגירתו הסופית לאחר שנים אחדות. כיום מוגדר הבניין כאתר מורשת בישראל, אך הוא אינו משמש עוד לייעודו המקורי. אולם האוכל משמש לאירועי הקהילה המקומית, כאשר חלק משטח המטבח הוסב למחסן וחלקו האחר למפעל פסטה.
חדר האוכל מוזכר כמעט בכל סקירה היסטורית של אדריכלות ישראלית. בשנת 1990, עוצב בול דואר בהשראת חדר האוכל על ידי אד ואן אויין. הבול עוצב במסגרת הסדרה "אדריכלות בישראל", ומופיעה בו פרספקטיבה של הבניין ותצלום ישן.
ראו גם

חדר האוכל של קיבוץ גניגר
לקריאה נוספת

פרדי כהנא, לא עיר לא כפר, האדריכלות של הקיבוץ 1990-1910, יד טבנקין, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2011
פרדי כהנא, עיצבנו חלום, מבט אישי על תכנון הקיבוץ, הוצאה פרטית, 2012
הערות שוליים

↑  סיבוב על סדרת בולי אדריכלות בישראל, מיכאל יעקובסון, באתר חלון אחורי, 24 באפריל 2019
ויראט קוהלי

| --- | --- |

 לידה:  5 בנובמבר 1988 (בן 35) דלהי, הודו 
 מדינה:  הודו 
 השקפה דתית:  הינדואיזם 
 בן או בת זוג:  אנושקה שארמה 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פאדמה שרי בספורט (2017)  טיים 100 (2018)  פרס רג'יב גנדי קיל רטנה (2018)  פרס ארג'ונה (2013)  Wisden Leading Cricketer in the World (2016) 
 חתימה:   
 www.viratkohli.foundation
 
ויראט קוהלי (באנגלית: Virat Kohli; נולד ב-5 בנובמבר 1988) הוא שחקן קריקט בינלאומי הודי והקפטן לשעבר של נבחרת הודו בקריקט המשחק כחובט ימני בנבחרת Royal Challengers Bangalore בליגת הקריקט של הודו (IPL). קוהלי נחשב לאחד החובטים (בקריקט) הגדולים בכל הזמנים, הוא מחזיק בשיא הבקעות הן בקריקט ה- T20 הבינלאומי והן בליגת הקריקט של הודו. בשנת 2020, מועצת הקריקט הבינלאומית כינתה אותו שחקן הקריקט של העשור. קוהלי גם תרם להצלחות של הודו בזירה הבינלאומית עם ניצחונות בגביע העולם בקריקט ב-2011 ובגביע האלופות ב־2013 .
קוהלי התאמן באקדמיית הקריקט של מערב דלהי. הוא התחיל את קריירת הנוער שלו עם נבחרת דלהי עד גיל 15. בהמשך ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו ב-2008 והפך במהירות לשחקן מפתח בקבוצת קריקט מסוג ODI (שיטת משחק קריקט המקצרת את זמן המשחק - One Day International). הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע העולם בקריקט ב-2011. בשנת 2013, קוהלי הגיע למקום הראשון בדירוג של מועצת הקריקט הבינלאומית (ה-ICC) עבור חובבי ODI בפעם הראשונה. במהלך גביע העולם בקריקט בשיטת T20 של 2014, הוא קבע שיא של מספר הריצות הגבוה ביותר שהושג בטורניר. בשנת 2018, הוא השיג עוד אבן דרך, והפך לחובט הטסט המדורג בדירוג העליון בעולם, מה שהפך אותו לשחקן הקריקט ההודי היחיד שמחזיק במקום הראשון בכל שלושת הפורמטים של המשחק. ב-2019, הוא הפך לשחקן הראשון שקלע 20,000 ריצות בינלאומיות בעשור בודד. בשנת 2021 קיבל קוהלי את ההחלטה לפרוש מתפקיד קפטן נבחרת הודו בקריקט T20, בעקבות גביע העולם בקריקט T20 ובתחילת 2022 הוא פרש מתפקידו גם כקפטן נבחרת הטסט.
קוהלי זכה לשבחים רבים על הופעותיו במגרש הקריקט. הוא הוכר כשחקן השנה של מועצת הקריקט הבינלאומית ב-2012 וזכה בגביע סר גארפילד סוברס, שניתן לשחקן קריקט השנה של מועצת הקריקט הבינלאומית, בשתי הזדמנויות, ב-2017 וב-2018. קוהלי גם זכה בפרס שחקן השנה של מועצת הקריקט הבינלאומית בטסט ובפרס שחקן השנה של מועצת הקריקט הבינלאומית בשנת 2018, והפך לשחקן הראשון שזוכה בשני הפרסים באותה שנה. בנוסף, קוהלי נבחר לשחקן הקריקט המוביל בעולם במשך שלוש שנים רצופות, מ-2016 עד 2018.
ברמה הלאומית, קוהלי זכה בפרס ארג'ונה ב-2013, ב- עיטור פאדמה שרי בקטגוריית הספורט ב-2017 ובפרס ראג'יב גאנדי חל רטנה, הכבוד הספורטיבי הגבוה ביותר בהודו, ב-2018.
בשנת 2016, הוא דורג כאחד הספורטאים המפורסמים בעולם על ידי ESPN ואחד ממותגי האתלטיקה היקרים ביותר על ידי פורבס. בשנת 2018, מגזין טיים כלל אותו ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם. בשנת 2020, הוא דורג במקום ה-66 ברשימת פורבס של 100 הספורטאים בעלי השכר הגבוה ביותר בעולם לשנת 2020 עם רווחים מוערכים של למעלה מ-26 מיליון דולר. כיום קוהלי נחשב לאחד משחקני הקריקט הרווחיים ביותר, עם רווחים מוערכים של 21 מיליון דולר רק בשנת 2022.
נכון לינואר 2023 קוהלי נחשב כשחקן הקריקט הרווחי ביותר, עם רווח שנתי מוערך ב 21 מיליון דולר .  קוהלי מוכר כיום כאדם האסייתי הנעקב ביותר והספורטאי השלישי הכי נעקב (אחרי כריסטיאנו רונאלדו וליונל מסי) בפלטפורמת המדיה החברתית אינסטגרם, ומתגאה בלמעלה מ-237 מיליון עוקבים בפלטפורמה. דיווחים מצביעים על כך שהוא מסוגל לגבות שכר טרחה של מיליון דולר עבור כל פוסט ממומן בפלטפורמה.
ביוגרפיה

קוהלי נולד ב-1988 בדלהי, הודו, למשפחה הינדית פנג'אבית. אביו, פרם קוהלי, עבד כעורך דין פלילי ואמו, סרוג' קוהלי, שימשה כעקרת בית. הצעיר בין 3 אחים.
לדברי משפחתו, קוהלי הפגין זיקה מוקדמת לקריקט כשהיה בן שלוש בלבד. הוא היה מרים מחבט קריקט, מפגין מיומנות טבעית, ומבקש מאביו לשחק איתו.
ב-19 בדצמבר 2006, נפטר אביו עקב שבץ מוחי.  במהלך ילדותו, אביו מילא תפקיד מכריע בתמיכה באימוני הקריקט שלו והסיע אותו להתאמן כל יום. לאחר פטירתו של אביו, אמו הבחינה בשינוי משמעותי באישיותו. נראה כי קוהלי נעשה בוגר יותר בן לילה, והתחיל לקחת כל משחק קריקט ברצינות.
משפחתו של קוהלי התגוררה במירה באג (meera bagh) שבפסחים ויהר (paschim viar, מערב ניו דלהי) עד שנת 2015, ולאחר מכן עברו לגורגאון בצפון הודו לא רחוק מדלהי.
קריירה > בהודו

קוהלי התאמן באקדמיית הקריקט של מערב דלהי. הוא התחיל את קריירת הנוער שלו עם נבחרת דלהי בגיל 15 בשנת 2002. ארבע שנים מאוחר יותר ביולי 2006 נבחר כחלק מנבחרת הקריקט "הודו עד גיל 19" בסיבוב התחרויות שלה באנגליה. הוא העמיד ממוצעים של 105 בסדרת ה-ODI של שלושת המשחקים נגד אנגליה עד גיל 19,  ובמקביל גם רשם ממוצעים של 49 בסדרת הטסטים של שלושת המשחקים.
בעקבות הצלחתה של נבחרת הודו עד גיל 19 הן בסדרת ה-ODI והן בסדרת הטסטים, מאמן הנבחרת לאלצ'אנד ראג'פוט ציין את מיומנותו של קוהלי והביע את הערצתו ליכולות שלו.
בספטמבר 2016, נבחרת הודו עד גיל 19 התחרתה בפקיסטן. במשחק המבחן הראשון, קוהלי קלע 63 ו-28 כשהודו ניצחה ב-271 סיבובים מול נבחרת פקיסטן עד גיל 19. במשחק השני, הוא תרם 83 סיבובים לניצחון של הודו ב-240 ריצות וסיבוב. הוא סיים את התחרות עם 80 ריצות במשחק ODI האחרון בלאהור.  בתחילת 2007, קוהלי היה חלק מנבחרת הודו עד גיל 19 שסיירה בניו זילנד, שם קלע 113 כבר במשחק הטסט הראשון. התחרות הסתיימה בתיקו עם תוצאה של 1-1. בחודש שלאחר מכן, הקבוצה נסעה למלזיה לסדרה משולשת נגד נבחרת אנגליה עד גיל 19 ונבחרת סרי לנקה עד גיל 19, שם קוהלי לא קיבל הרבה הזדמנויות לחבוט. בחודשים יולי – אוגוסט של אותה שנה, נבחרת הודו עד גיל 19 יצאה למסע תחרויות מול נבחרת סרי לנקה עד גיל 19 ונבחרת בנגלדש עד גיל 19, שם הוא לא כבש חצי מאה באף אחד מהמשחקים. עם זאת, הוא עשה קאמבק עם ציונים של 144 ו-94 ללא הפסד בסדרת הטסטים הבאה.
בפברואר-מרץ 2008, קיבל קוהלי את תפקיד הקפטן של הנבחרת ההודית שהמשיכה לנצח בגביע העולם בקריקט עד גיל 19 שנערך במלזיה. הוא הפגין את יכולותיו כחובט, צבר 235 ריצות ב-6 משחקים בממוצע של 47, ודורג כקלע השלישי של הטורניר ואחד משלושה קריקטרים שהרכיבו 100.  הסיבוב הזה סלל את הדרך לניצחון של הודו ב-50 ריצות והביא לקוהלי את פרס איש המשחק. בנוסף, ההופעה הכוללת של קוהלי בחצי הגמר מול נבחרת ניו זילנד עד גיל 19, שם כבש 2 וויטים ותרם 43 ריצות במרדף הריצה, הייתה משמעותית לניצחון של הודו בשלושה שערים.  במשחק האליפות, קוהלי הצליח להגיע לציון צנוע של 19 מול נבחרת דרום אפריקה עד גיל 19, תרומתו הובילה לזכייה בסופו של דבר של הודו ב-12 ריצות (בשיטת D/L ).
ביוני של שנת 2008, קיבלו קוהלי וחבריו לקבוצה עד גיל 19, פראדיפ סאנגוואן וטנמאי סריבסטווה, את מלגת הגבול-גאוואסקר. מלגה זו, שמטרתה לשפר את כישוריהם של שחקני הקריקט הנבחרים, סיפקה לו הזדמנות להתאמן במשך שישה שבועות במרכז המצוינות של קריקט אוסטרליה בבריזבן.  במטרה לזהות כישרונות פוטנציאליים לנבחרת הבוגרת, קוהלי נבחר לייצג את השחקנים החדשים בהודו בטורניר השחקנים המתפתחים של 2008. ההופעה הטובה ביותר שלו בטורניר הייתה מול השחקנים החדשים של ניו זילנד, שם הוא שיחק נגיחה של 120 ריצות, והוביל את הודו לניצחון שבעה שערים. עם ציון מצטבר של 204 ריצות, הביצועים של קוהלי לא נעלמו מעיניהם של הסלקטורים הלאומיים שצפו בהתקדמותו. בעקבות המחנה הוא יצא למסע שלו לקריקט בינלאומי על ידי הצטרפות לצוות הבכיר בטיסה לקולומבו .
קריירה > קריירה בינלאומית

באוגוסט 2008, קוהלי נבחר להיכלל בסגל ה-ODl לסיבוב תחרויות בסרי לנקה ולגביע האלופות בפקיסטן.
קוהלי היה מלך השערים המוביל של הודו בסדרת ה-ODI בת חמישה משחקים בסיבוב התחרויות בדרום אפריקה בינואר 2011.  במהלך הסדרה, הוא הגיע למקום השני בדירוג של מועצת הקריקט הבינלאומית עבור חבטות ODI לגברים, ונבחר בסגל שכלל 15 שחקנים מהודו לגביע העולם בקריקט.
קוהלי שיחק בכל משחק של נבחרת הודו בגביע העולם בקריקט. הוא קלע 100 ללא הפסד במשחק הראשון מול בנגלדש והפך לחובט ההודי הראשון שכבש 100 בתחרות.
קוהלי מונה לסגן הקפטן של גביע אסיה 2012 בבנגלדש על רקע הופעותיו המוצלחות באוסטרליה שנה קודם לכן.  במשחק האחרון בשלב הבתים מול נבחרת פקיסטן, הוא קלע את שיאו האישי: 183 מ-148 כדורים, המאה ה-11 שלו ב-ODI. הוא עזר להודו להגיע ל 330, משחק ה-ODI הכי מוצלח שלהם באותה תקופה.  הנגיחה שלו הייתה הציון האישי הגבוה ביותר בתולדות גביע אסיה שעבר את השיא הקודם של 144 של יוניס חאן ב-2004 והניקוד השני בגובהו המשותף יחד עם דוני במרדף ODI; הפך גם לציון האישי הגבוה ביותר מול פקיסטן ב-ODI.  קוהלי זכה בפרס איש המשחק בשני המשחקים בהם ניצחה הודו, למרות זאת הודו לא הצליחה לעלות לגמר הטורניר.
במהלך סיבוב תחרויות בניו זילנד, ב-2014 הוא עמד על ממוצע של 58.21 בסדרת ODI של חמישה משחקים שבה כל מאמציו עלו לשווא כשהודו הובסה 4–0. הוא עשה 214 ריצות ב-71.33 בסדרת הטסטים של שני המשחקים שבאו לאחר מכן כולל 105 ללא הפסד ביום האחרון של המבחן השני בוולינגטון שעזר להודו להציל את המשחק. נבחרת הודו נסעה לאחר מכן לבנגלדש עבור גביע אסיה T20 העולמי. השחקן דהוני הודח מגביע אסיה לאחר שסבל ממתיחה צדדית במהלך מסע התחרויות בניו זילנד, מה שהוביל לכך שקוהלי נבחר לקפטן הטורניר. קוהלי קלע 136 מ-122 כדורים במשחק הפתיחה של הודו נגד בנגלדש, וחלק עם אג'ינקיה ראהאן יציע של 213 ריצות, מה שעזר להודו לרדוף בהצלחה אחרי 280. זה היה המשחק ה-19 של ה-ODI שלו והפעם החמישית שלו בבנגלדש, מה שהפך אותו לחובט עם רוב המאות ה-ODI בבנגלדש. הודו הודחה מהטורניר לאחר הפסדים דחוקים מול סרי לנקה ופקיסטן בהם קלע קוהלי 48 ו-5 בהתאמה.
קוהלי קיבל את ההזדמנות להיות קפטן בטורניר ICC בפעם הראשונה בגביע האלופות של ICC 2017. בחצי הגמר מול נבחרת בנגלדש, קוהלי קלע 96* והפך לחובט המהיר ביותר מבחינת סיבובים שהגיע ל-8,000 ריצות ב-ODI ב-175 סיבובים. הודו הגיעה לגמר, אך הפסידה לנבחרת פקיסטן ב-180 סיבובים.
ב-16 בדצמבר 2018 בגביע גוואסקר 2018–2019, קוהלי קלע את מאה הטסטים ה-25 שלו בפרת'. נקודת ה-123 שלו הייתה המאה השישית שלו בשלושה סיורים לאוסטרליה, מה שהפך אותו להודי היחיד שזכה ב-6 מאות טסטים באוסטרליה אחרי סאצ'ין טנדלקר. הוא גם הפך להודי המהיר ביותר ולשני הכי מהיר בסך הכל (125 אינינגים) עם 25 מאות טסטים.
באפריל 2019, הוא נבחר לקפטן הנבחרת של הודו לגביע העולם בקריקט 2019. ב-16 ביוני 2019, במשחק של הודו נגד פקיסטן, קוהלי הפך לחובט המהיר ביותר מבחינת סיבובים שקלע 11,000 ריצות בקריקט ODI. הוא הגיע לנקודת הציון בסיבוב ה-222 שלו.
בדצמבר 2022, קוהלי נבחר להיות חלק מסגל ה-ODI בתחרות נגד סרי לנקה שהייתה אמורה להתקיים בהודו במהלך חודש ינואר 2023.  במשחק השלישי של הסדרה, קוהלי הציג הופעה נפלאה, וצבר 166 ריצות ללא הפסד מ-110 כדורים. הביצועים שלו במשחק הזה העלו אותו להיות מלך השערים החמישי אי פעם בקריקט ODI, ובכך עבר את מהאלה ג'יאוורדן.
פרופיל שחקן > סגנון משחק

קוהלי נחשב לחובט יוזם, בעל יכולות טכניות והתנהגות משחק דינמית. עמדת החבטות המקובלת שלו בקריקט ODl היא במקום השלישי, עם עמידה מעט פתוחה בחזה, ואחיזה נחושה בידית התחתונה של המחבט. הוא זכה לשבחים על עבודת הרגליים הזריזה שלו, בטווח הנרחב של חבטות, ובנטייתו לתזמור סיבובים מיומן תוך שהוא מצטיין בעיקר במצבי לחץ. בטכניקת החבטות שלו, קוהלי נוטה להעדיף משחק זריקות צמודות קרקע במקום לנסות חבטות גדולות. הוא מוערך בזכות יכולתו לבצע זריקות פרק כף היד.   קוהלי זכה להערכה רחבה והכרה כחובט מצטיין על ידי מומחי קריקט וחובבי קריקט גם יחד. בתחרויות ODI, הוא מתהדר בממוצע של 66 ריצות כחובט שני ו-48 ריצות כחובט ראשון.
פרופיל שחקן > אגרסיביות

סגנון המשחק של קוהלי נחשב כאגרסיבי, תכונה מאוד בולטת על המגרש. הוא ידוע היטב בתגובותיו הנלהבות והאמוציונאליות למצבים בשטח, המראים על תחרותיות עזה.   כקפטן הוא מתאפיין כיוזם המקבל החלטות נועזות ומוביל את הקבוצה באמצעות דוגמה אישית. קוהלי היה מושא לביקורת תקשורתית וביקורת רבה בשלבים הראשונים של הקריירה שלו. הוא הוצג לעיתים קרובות כאדם חצוף ויהיר, מה שעורר תגובות מעורבות מצד מעריצים, מבקרים ושחקני קריקט לשעבר.  בעוד שחלקם שיבחו את האסרטיביות והביטחון שלו,   אחרים מתחו ביקורת על כך שהתנהגותו חצתה את גבולות המשחק ההוגן וכי לעיתים התאפיין באיבוד השליטה וקור רוח.  למרות מאמציו לבלום את התנהגותו האגרסיבית, קוהלי הודה שיש מקרים שבהם לחץ עז או מצבים בעלי סיכון גבוה עשויים לאתגר את החלטתו. עם זאת, שחקן הקריקט טען בהתמדה שהתוקפנות שלו פועלת כמקור השראה ומניעה את המיקוד והמוטיבציה שלו על המגרש.  בניגוד לשחקני קריקט הודים מסוימים שהפגינו נטייה לנימוס, קוהלי נתפס באופן נרחב כאדם בטוח בעצמו שהתנהגותו האגרסיבית באה לידי ביטוי במגרש הקריקט ומחוצה לו.
בתרבות הפופולרית

בשנת 2008, סוכן הספורט בנטי סג'דה פנה לקוהלי לאחר הופעתו הבולטת בגביע העולם עד גיל 19. סג'דה התרשם מקוהלי וראה פוטנציאל גדול בשחקן הקריקט הצעיר. לאחר שהומלץ על ידי יוברג' סינג קוהלי הוחתם בקורנרסון ספורט ובידור. עסקת המחבט שלו עם חברת MRF נחשבת לאחת העסקאות הרווחיות ביותר מבחינה כלכלית בתולדות הקריקט.  בשנת 2017, התקשר קוהלי עם חברת פומה בהסכם לשמונה שנים שהוערך בשווי של 14 מיליון דולר.
קוהלי זכה להערכה בינלאומית על הישגיו הספורטיביים והפופולריות הנרחבת שלו, וזכה למקום נכבד בין הספורטאים המפורסמים ביותר בעולם, לפי ESPN . ב-2014 ערכה American Appraisal הערכה של שווי המותג של קוהלי וקבעה שהוא עומד על 56.4 מיליון דולר, מה שהציב אותו במקום הרביעי ברשימת מותגי הסלבריטאים המוערכים ביותר בהודו.  בשנתיים שלאחר מכן ערך המותג של קוהלי נסק גבוה יותר. לפי דוח שפורסם באוקטובר 2016 על ידי Duff &amp; Phelps, שווי המותג של קוהלי האמיר ל-92 מיליון דולר, שני רק לזה של השחקן הבוליוודי שאה-רוח' חאן .  בשנת 2017, קוהלי הוכר על ידי פורבס כ"מותג היקר ביותר בקרב ספורטאים", לפני ספורטאים ידועים כמו ליונל מסי, רורי מקלרוי וסטפן קארי
בשנה שלאחר מכן, הוא הוצג ברשימה השנתית של מגזין "טיים" של 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם. בשנת 2019, קוהלי היה שחקן הקריקט היחיד שנכלל ברשימת "100 הספורטאים בעלי השכר הגבוה בעולם" של פורבס. הוא דורג במקום ה-100 ברשימה, עם רווחים מוערכים ב-25 מיליון דולר, כאשר 21 מיליון דולר נרכשו באמצעות אישורים, והיתר משכר וזכיות בטורנירים.
בשנת 2012, קוהלי הוכר כאחד הגברים המתלבשים יפה ביותר על ידי מגזין האופנה GQ, והופיע ברשימה השנתית שלהם לצד דמויות בולטות כמו ברק אובמה.  בשנת 2018, סרט דוקומנטרי העוסק בקריירת הקריקט של קוהלי יצא בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק.  ב-2019 עלתה סדרת אנימציה הודית על גיבור על בשם Super V, המציגה תיאור בדיוני של שנות העשרה של קוהלי וגילוי כוחות העל שלו.