stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פנחס צ'רניאק

| --- | --- |

פנחס צ'רניאק
 לידה:  14 בספטמבר 1909 פולין
 פטירה:  12 בינואר 1993 (בגיל 83) ישראל
 לאום:  ישראלי
 תאריך עלייה:  4 באפריל 1950
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת מונפליה, צרפת. אוניברסיטת טרגו, וילנה. מכון פסטר, בבית הספר אקול ד'סרולוג'י, צרפת.
 התמחות:  אונקולוגיה ורפואה גרעינית
 תואר:  פרופסור מן המניין
 תפקידים:  מנהל בית חולים באנטופול, מנהל יחידה לרפואה מונעת, וורצלב, בפולין. מנהל המכון לרפואה גרעינית בתל השומר
 מחלקות ובתי חולים:  בית חולים עירוני בוורצלב פולין, מחלקה לרנטגן ורדיום בבי"ח הדסה, המחלקה לרפואה גרעינית בבי"ח תל השומר
 פרסים והוקרה:  אות הצטיינות מטעם הצבא האדום, אות הערכה מטעם משרד הבריאות הפולני, אות המציל היהודי מטעם ארגון בני ברית
 צאצאים:  אברהם צ'רניאק, צילה צבס 
 
פנחס צ'רניאק (14 בספטמבר 1909 - 12 בינואר 1993) היה פרופסור לרפואה גרעינית. מייסד הרפואה הגרעינית בישראל וממייסדי הרפואה הגרעינית בעולם. היה הנשיא הראשון של הפדרציה העולמית לרפואה גרעינית. בתקופת השואה נמנה עם שמונה ניצולים שברחו מהגטו באנטופול והצטרפו לפרטיזנים. אחרי המלחמה ניהל מבצעים לביעור מחלות מידבקות בפולין. בשנת 1954 ייסד את המכון לרפואה גרעינית בתל השומר אותו ניהל עד צאתו לפנסיה בשנת 1975. בשנת 2023 עוטר (יחד עם גניה אשתו) באות המציל היהודי על המסירות, התעוזה והגבורה שגילה בהצלת יהודים במהלך השואה.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

פנחס צ'רניאק נולד ב-1909 בהורודץ (אז בתחומי האימפריה הרוסית וכיום בבלארוס) לשפרה ואריה צ'רניאק. אחיו ואחיותיו היו ירמי, אברהם, יהודית (נפטרה ממחלת השחפת), פישקה (נרצחה בשואה), יודל (נפטר ממחלת הטטנוס) ורודיה (נרצחה בשואה). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשרפה הורודץ ומשפחתו נמלטה לעיר יילץ שברוסיה שם מצא אביו אריה עבודה במשרד המחוזי למרשם תברואה. ביילץ התבלט בידיעותיו במתמטיקה ולמד בכיתה גבוהה מגילו. לאחר 4 שנים ביילץ עברו לאורשה שבבלארוס, שם נולדה אחותו רודיה. לאחר סיום המלחמה הפולנית-סובייטית ב-1921 התאפשר למשפחה לחזור למערב בלארוס (שהייתה אז בשליטה פולנית). באותה שנה הצטרפה המשפחה לקרוביה בקהילה היהודית באנטופול. צ'רניאק החל ללמוד בגימנסיה בקוברין הסמוכה לאנטופול. באנטופול נפטרה יהודית ממחלת השחפת. אחיו הבכורים אברהם וירמי היגרו לקולוניה של הברון הירש בארגנטינה. המשיך את לימודיו בגימנסיה בברסט-ליטובסק שם היה לתלמיד מצטיין. כשסיים את לימודיו חזר לשנתיים בגימנסיה הממלכתית בקוברין.
שאף ללמוד הנדסה, אך למרות ציוניו הטובים ומכתבי המלצה, לא היה באפשרותו להתקבל לפוליטכניקום בוורשה עקב נומרוס קלאוזוס שהונהג בפולין, במסגרתו הוגבל מספר הסטודנטים היהודיים שהורשו ללמוד באוניברסיטאות. לפיכך החליט ללמוד רפואה בצרפת.
ביוגרפיה > לימודי רפואה

בשנת 1929, בהיותו בן עשרים, התקבל לאוניברסיטת מונפליה בדרום צרפת. מונה לאסיסטנט ראשון בקליניקה האוניברסיטאית ועבד במחלקות הפנימית, דרמטולוגית, אורולוגית ואורתופדית לילדים, שם המציא מכשירים להקלת התנועה של ילדים, אשר כונו "המכשירים של צ'רניאק".
התיזה שלו נכתבה בעקבות בקשה של אביו, שביקש שיכתוב על נושא יהודי כדי להוכיח שהתורה היא תורת חיים. נושאה היה "הגיינה ופרופילקטיקה (טיפול מונע) על ידי ברית מילה" שנכתבה בהיותו עובד במחלקת העור והמין. במחקרו ניסה להוכיח שניתוח ברית המילה מונע מחלות מין. עבודת התיזה נתקבלה ונשלחה לשמונים אוניברסיטאות בצרפת, אלג'יר ומרוקו.
ב-1936 קיבל תעודת הסמכה כרופא מטעם אוניברסיטת מונפליה ושב לפולין. כיוון שהדיפלומה הצרפתית לא הייתה תקפה בפולין נאלץ לחזור על הסטאז'. לכן נרשם לאוניברסיטת טרגו שבווילנה, שם למד במשך שנה וחצי. התמחה שנה וחצי בבית חולים עירוני בבריסק, ועבד במחלקת אפידמיולוגיה ילדים, שם התמחה בניקורים בבסיס עמוד השדרה. במקביל לעבודה בבריסק עבד בבית ההבראה דמצ'ובו שהיה מסונף לארגון טא"ז והוקם בסיוע הג'וינט היהודי, שם כיהן כמנהל רפואי ומנהל אדמיניסטרטיבי. בסיום תקופת ההתמחות קנה בוורשה מכשירים, מיטות וציוד רפואי, ושכר באנטופול בית בן 4 קומות אותו ייעד לקליניקה פרטית. במאי 1939 קיבל רישיון עבודה כרופא פולני.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה והבריחה מהגטו

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מונה לרופא מחוזי ומנהל בית חולים שהוקם על ידי הרוסים באנטופול ובו 30 מיטות. ב-1941 פרצה המלחמה בין ברית המועצות לגרמניה. למרות הפצרותיו של מנהל המחוז, החליט צ'רניאק להישאר באנטופול עם אשתו ההרה, אחיותיו ואמו החולה. עם כניסת הגרמנים לאנטופול כמעט נורה למוות בידם אך ניצל בזכות סרט הרופא שעל זרועו. לאחר הקמת הגטו, צ'רניאק ומשפחתו שוכנו בגטו אנטופול, בו גרו בעלי המקצוע.
צ'רניאק עבד במרפאה מחוץ לגטו ושוטר הוציא אותו יום יום לעבודה ומחזירו. האיכרים הרוסיים שבהם טיפל אהבו אותו והביאו לו בחשאי מזון. הוא טיפל בחולי הגטו בעזרת תרופות שהגניב בסתר מהמרפאה ושגניה אשתו הבריחה מבית המרקחת בו עבדה. באחת הנסיעות אל מחוץ לגטו טיפל צ'רניאק בפיליפ קירוב, מפקד קבוצת הפרטיזנים "קירוב". בדרך זו התהווה קשר ראשון בין צ'רניאק לבין לוחמי הפרטיזנים.
בספטמבר, לאחר האקציה השנייה בגטו אנטופול, החביא צ'רניאק את בתו עירית אצל ורה אוחריץ, אישה פולנייה שהכיר. ב-15 באוקטובר 1942 הקיפו הגרמנים את הגטו, מלווים באנשי המשטרה היהודית. זאת הייתה האקציה האחרונה ובגטו נותרו 300 איש. גיסו של צ'רניאק העיר אותו באמצע הלילה, והוא ניסה להימלט מהגטו עם אשתו ואימו. הוא נעצר, ובזמן שחיכה עם יהודים אחרים בשער הגטו להעמסה על משאיות בדרך למקום ההריגה, הצליח להתחמק ולברוח. הגיע לביתו של איכר בשם איוון ביידוק, שאת אשתו הציל בעבר, שם פגש את גניה שהצליחה להימלט מהגטו אף היא. שניהם הסתתרו במחילה מתחת לבית של מכרים פולנים במשך חצי שנה - כל חודשי החורף. לאחר התמודדות עם סכנות ההסגרה לגרמנים ומזימות של המשפחה הפולנית לרצוח אותם, ברחו צ'רניאק וגניה מאנטופול על עגלה, מוסתרים מתחת לערימת שקים. אחרי מסע של 4 קילומטר ביערות, הגיעו למחנה הפרטיזנים של פיליפ קירוב שם הפך צ'רניאק לרופא של גדוד הפרטיזנים. מתוך קהילה של אלפי יהודי אנטופול שרדו 8 איש. שלושה מהם היו צ'רניאק, אשתו ובתו.
ביוגרפיה > פעילותו בפרטיזנים

צ'רניאק הצטרף כרופא לגדוד הפרטיזנים על שם פיליפ קירוב. הגדוד היה מתואם עם מוסקבה, תוספק באמצעות מטוסים רוסיים, וקיבל מידע על תנועות הגרמנים מאיכרי הסביבה. הוא הקים ביער מרפאה מאולתרת, ערך בדיקות דם ושתן, וטיפל במחלות הלוחמים. הוא וגניה רקחו תרופה בעזרת שומן חזיר ואבקת גופרית וריפאו את הגרדת שהפריעה לפרטיזנים לישון בלילות. את הציוד והתרופות השיגו הפרטיזנים מבתי האיכרים ולקחו שלל מהגרמנים. מלבד טיפול במחלות טיפל בפציעות קרב ושברים, ולמד לירות ברובה. הוא ארגן קורס חובשים ל-18 בחורות מקרב הכפריים אותן לימד כללי עזרה ראשונה בסיסיים: כיצד לעצור דימום, לטפל בשבר בעזרת מקלות ולחבוש באופן סטרילי. הפרטיזנים נשאו עימם לקרב תחליף לעירוי דם אותו הכינה גניה בעזרת תמיסת מים ושבעה אחוז מלח. שלושה גדודי פרטיזנים חברו ביחד לתקוף את אנטופול, ותפסו מכשיר רדיו בו שמע צ'רניאק ידיעות על המתרחש בעולם. את החדשות ששמע רשם, והדפיס דפי מידע שהופצו בין חמישה כפרים באזור. בזמן המלחמה השתוללו המגפות, שהנפוצה שבהן הייתה מגפת טיפוס הבהרות. הוא הצליח לבלום את המחלה על ידי ביעור הכינים שהעבירו אותה. על כל חייל שחזר מקרב היה לחטא את בגדיו בחדר חיטוי מאולתר: חפירה אליה נפלטו אדי מים רותחים. במשך הזמן תכנן, יזם והקים בית חולים שדה ובו 13 מיטות. ב-22 ביוני 1944 שוחררה אנטופול. לאחר 18 חודשי לחימה עם הפרטיזנים חזר צ'רניאק לביתו אחרי שטיפל באלפי חולים. ב-22 באוגוסט 1944 עוטר בעיטור הכוכב האדום מטעם הצבא האדום על תרומתו למאבק בנאצים.
ביוגרפיה > פועלו כרופא באירופה שלאחר המלחמה

צ'רניאק עזב את אנטופול וחי עם משפחתו תחילה בלנדסברג ובלודז' עד שהגיע לוורוצלב, שם פתח בקריירה האקדמאית שלו. פרופ' מייז'צקי קיבל אותו כאסיסטנט בקליניקה האוניברסיטאית למחלות דרמונורולוגיות, וד"ר קנפה קיבל אותו לעבודה בבית החולים העירוני. צ'רניאק התפרסם בפיתוח שיטות לטיפול בעגבת ובזיבה, שתי מחלות שהתפשטו בממדי מגפה בפולין של אחרי המלחמה. בזיבה טיפל בזריקות סטרפטומיצין והפחית את משך הטיפול בצורה משמעותית. בעגבת טיפל בשילוב של פניצילין, ארסן וביסמוט (PAB). מאמרו "ריפוי מהיר של עגבת באמצעות PAB" פורסם בביטאון רפואה בוורשה ושיטתו זכתה להכרה בפולין ובארצות הברית ואומצה על ידי משרד הבריאות הפולני. הישגו המשמעותי באותה תקופה היה בתחום רפואת ההמונים. בעזרת שיטה חדשה של בדיקת דם יבשה למחלת העגבת, הכפיל פי ארבעה את קצב הבדיקות ובדק 30,000 איש בוורצלב. בעקבות הצלחה זו הועמדה לרשותו מעבדה ניידת שכללה רופא אחות ולבורנט שנסעה מעיר לעיר ולקחה דגימות דם מונעות. היה זה מבצע נרחב שהשתכלל והתבצע בחמישה מחוזות בפולין. בתום המבצע הוענק לצ'רניאק אות הערכה מטעם משרד הבריאות הפולני על תרומתו לביעור העגבת בפולין. ב-1950 החליט לפרוש מתפקידיו ולעלות לישראל. בזמן שהמתין שארגזי המשפחה יגיעו לחיפה התנדב להיות רופא של ארגון הג'וינט בפריז, שם טיפל במהגרים יהודיים שהתקבצו בעיר. את ששת חודשי שהותו בפריז ניצל ללימודים במכון פסטר, בבית הספר אקול ד'סרולוג'י. מטרתו הייתה להתמחות בתחום הסרולוגיה - מחלות בדם. הוא עבד במרפאה האוניברסיטאית בהנהלת פרופ' גוז'רו, וזכה בדיפלומה מטעם מוסד זה.
ביוגרפיה > פעילותו בהדסה

כשעלה לישראל החל לעבוד כאסיסטנט במחלקת הרנטגן והטיפול ברדיום בבית חולים הדסה בירושלים אצל פרופ' אברהם הוכמן והתמחה ברפואה אונקולוגית. ב-1952, בעקבות בדיקות חלוציות שהנהיג ביוד רדיואקטיבי, התפרסם מאמרו "השימוש ביוד רדיואקטיבי לאיתור פגמים בבלוטת המגן" בביטאון "הרפואה". בעקבות המאמר הוזמן להרצות מטעם משרד הבריאות במפגשים אזוריים על מהותו של האיזוטופ ועל השימוש בו. מאוחר יותר קיבל תעודת הוקרה מטעם הוועדה לאנרגיה אטומית על היותו חלוץ הרפואה הגרעינית בארץ. עבד כחצי שנה במשרה חלקית במשרד הביטחון במעבדה במכון ויצמן למדע על מנת לחקור דרכים להגן על אנשים מפני קרינה רדיואקטיבית. ב-1954 פנה פרופ' חיים שיבא אל צ'רניאק והציע לו להקים מכון לאיזוטופים בתל השומר.
ביוגרפיה > פועלו ברפואה גרעינית

ב-1 במרץ 1954 החל צ'רניאק בתפקידו כמנהל המכון לאיזוטופים ורדיום בביתן 24 בתל השומר והתמקד בשימוש באיזוטופים ברפואה - למחקר, לבדיקות, ולטיפול בחולים. בין השנים 1953 ו-1975 פרסם 212 עבודות מדעיות ו-18 ספרים בתחום הרפואה הגרעינית, ונשא הרצאות רבות ברחבי הארץ והעולם. ב-1969 נתמנה לפרופסור לרפואה גרעינית בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב והיה ראש החוג לרפואה גרעינית. באמצעות גיוס תרומות מיהודים בעלי אמצעים מצרפת ובשיתוף הקונסול המדעי בשגרירות צרפת הקים את "מכון ברוך למחקר רדיו-קליני" בתל השומר, במסגרתו נערכו בין השאר כנסים מדעיים בהשתתפות חוקרים מישראל ומחו"ל. היה יועץ לענייני רפואה גרעינית במרכז למחקר גרעיני שורק. נמנה עם מייסדי הארגון הבינלאומי ונשיאה הראשון של הפדרציה העולמית לרפואה גרעינית. היה שותף ליסודה של אוניברסיטת תל אביב ובה החוג לרפואה גרעינית וזכה על כך לאות הוקרה ב-1973. זכה גם בפרס האקדמיה הצרפתית למדעים ובאות הוקרה מטעם אוניברסיטת טאיוון על הקמת מכון לרפואה גרעינית בטייפה ב-1966. ב-1974 קיבל צ'רניאק תואר רפואי שני בהתמחות ברפואה גרעינית. בשנה זו אף נקבע שמו הנוכחי של ה מכון לרפואה גרעינית בתל השומר אותו ניהל עד יציאתו לפנסיה ב-1975. 5 שנים אחרי צאתו לפנסיה ניהל את המכון לרפואה גרעינית בבית החולים אסף הרופא, ופעל במסגרת מכונו הפרטי לרפואה גרעינית שהקים ב-1974 ובו עבד עד 1989. בתו של צ'רניאק, פרופסור צילה צבס, ניהלה את המכון לרפואה גרעינית בתל השומר בין השנים 1992 ל-2012.
ביוגרפיה > פועלו במסגרת מכון ברוך למחקר רדיוקליני

מכון ברוך למחקר רדיוקליני החל בפעולתו בשנת 1962. לא היו לו אמצעים להקמת מבנה מיוחד ו לכן פעל במסגרת המכון לרדיום ואיזוטופים בביתן 24 בתל-השומר. המכון פעל בעזרת מענקים ותרומות. הם הסתכמו במאות אלפי דולרים שהוצאו לרכישת ציוד, תשלום לחוקרים, בניית מעבדות ועוד. במסגרתו בוצעו עשרות עבודות מחקר, ניתנו מאות הרצאות והודפסו מאות פרסומים מדעיים. ב-1965 פנה פרופ' חיים שיבא לדיקאן בית הספר לרפואה בתל אביב לשם צירוף המכון לאוניברסיטה, סינוף אשר אושר רשמית ב-27 בינואר 1966 ובהמשך סונף לפקולטה ללימודי המשך ברפואה. באוקטובר 1972 ייסד פרס שנתי לרפואה גרעינית במסגרת קרן פרסים ע"ש גניה צ'רניאק לרפואה גרעינית ורדיופרמקולוגיה בישראל. עבודות מחקר מצטיינות של רופאים ודוקטורנטים פורסמו בסדרה של 6 ספרים תחת הכותרת Awards in Nuclear Medicine & Pharmacology. הפרסומים זכו להכרה אקדמית. ב-1972 החל המכון לארגן כנסים שנתיים בהם השתתפו מדענים מהארץ ומחו"ל, ולהפעיל ספריה לרפואה גרעינית ורדיוביולוגית.
ביוגרפיה > משפחתו וחייו האישיים

בגיל שלושים, לאחר שחזר לאנטופול בסיום למודיו, הכיר צ'רניאק את גניה (גיטל) פלדשטיין, רוקחת שעבדה בבית המרקחת של העיירה. הם התחתנו ובמאי 1942 נולדה בתם הראשונה עירית (אירני) אשר נקראה על שם אביו אריה שנפטר ב-1936 עקב סרטן הכבד. על מנת להציל את חייה של עירית, מסר אותה צ'רניאק בספטמבר 1942 לוורה אוחריץ, פולניה נוצרייה מאנטופול, שגידלה אותה בזהות בדויה במשך כל תקופת המלחמה תוך כדי סכנת נפשות (על כך קיבלה ורה אוחריץ ב-2007 הכרה כחסידת אומות עולם). לאחר בריחתם מהגטו, לחמו עם הפרטיזנים ביערות וחזרו לאנטופול ב-1944. שפרה-צילה נולדה ב-1945. ב-13 בספטמבר 1948 נולד בנו אברהם (רמי) בוורצלב. ב-4 באפריל 1950 עלה על האונייה הישראלית "נגבה" בדרך לארץ ישראל. תחילה שוכן עם משפחתו במעברת בת גלים, ובהמשך עברו למעברת מחנה ישראל ולבת-ים. כאשר החל לעבוד בבית החולים הדסה, גרו ברחוב יהודה המכבי 1 בירושלים. יהודית נולדה ביום העצמאות של שנת 1951. באותה שנה החל לעבוד בבית החולים תל-השומר והמשפחה עברה לרחוב שולמית 3 בתל אביב, בין השאר כדי להיות קרובים למשה סתוי, דודה של גניה. ב-4 ביוני 1972 נפטרה גניה כתוצאה מסיבוך של מחלת לב בה הייתה חולה כל חייה. כעבור שנה וחצי נישא למניה קרסוביצקיה.
לאחר שנפטר בינואר 1993 פרסם פרופסור יעקב רותם (עורך ביטאון הרפואה) מאמר הספד בביטאונו בו כתב, בין השאר:
ראו גם

אברהם צ'רניאק
צילה צבס
הקהילה היהודית באנטופול
לקריאה נוספת

פנחס צ'רניאק 1992, פרקים בחיי, הוצאת קורות
הערות שוליים

1 2  ורה אוחריץ, באתר יד ושם (באנגלית)
↑  העלאות ומינויים באוניברסיטת ת"א, דבר, 20 במרץ 1969
↑  רפואה גרעינית בישראל, דבר, 20 בדצמבר 1970
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260016405171  PLWABN: 9812456550805606  ISNI: 0000 0004 0242 5731  VIAF: 298186938   WorldCat (עם VIAF): 298186938 
פנחס וגניה צ'רניאק בפרטיזנים, והעיטור הסובייטי שהוענק לו
פנחס צ'רניאק עם משפחתו ומשה סתוי
B.Y.O.B.

ערך זה עוסק בסינגל של להקת סיסטם אוף א דאון. אם התכוונתם לשפת תכנות, ראו .
B.Y.O.B. (ראשי תיבות של: Bring Your Own Bombs; בתרגום חופשי: תביאו את הפצצות של עצמכם) הוא סינגל של להקת ההאבי מטאל האמריקאית סיסטם אוף אה דאון, שיצא בשנת 2005. השיר הוא הסינגל הראשי מתוך האלבום הרביעי שהוציאה הלהקה, הנושא את השם Mezmerize.
בדומה לסינגל הקודם של הלהקה, "Boom!", נכתב השיר במחאה על מלחמת עיראק. שיר זה שבר את שיא הלהקה במצעד הבילבורד הוט 100 והגיע למקום ה-27.
קליפ וידאו

הקליפ מציג את חברי הלהקה מנגנים ברחוב, כאשר מסביבם צועדים בטורים חיילים לבושים שחור, ועטויים במסיכות שחורות עליהם מופיעות מילים "מוות", "אמת", "ציות", "רכוש" או "אלוהים". במהלך הפזמון מופיעה הלהקה במועדון לילה.
לאחר הפזמון, גיטריסט הלהקה דארון צורח את המילים:
"Blast off!, It's party time!, And we don't live in a fascist nation!
Blast off!, It's party time!, And where the fuck are you?"
ומיד פורצים החיילים לתוך המועדון ומכריחים את כולם לעטות מסכות כמוהם. בסוף הקליפ מופיעים חברי הלהקה עטויים גם הם במסכות.
הסתבכות משפטית

זמר אמריקאי בשם קייסי צ'אוס, שהתיידד עם גיטריסט הלהקה מאלכיאן, טען כי סייע בכתיבת השיר בשנת 2002, וכי מאלכיאן העניק לו זיכוי לתמלוגים בסך 2% על כך. קייסי השתמש בטיעון זה ומכר חצי ממניותיו לחברת מוזיקה, שתבעה את כספיה מהלהקה. לאחר שהגיע הסיפור לבית המשפט במנהטן, קבעו השופטים כי אין דמיון בין סגנון הכתיבה של קייסי ובין סגנון הכתיבה של שיר זה, וכי אין לו זכויות בשיר.
משתתפים

דארון מאלכיאן - גיטרה חשמלית, שירה
סרג' טנקיאן - קלידים, קולות
שאבו אודאג'יאן - גיטרה בס
ג'ון דאלמיאן - תופים
מצעדים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 42 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 27 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים האלטרנטיביים של בילבורד | 4 |  |
|  ארצות הברית | מצעד המיינסטרים רוק של בילבורד | 4 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 28 |  |
הערות שוליים

↑  https://books.google.co.il/books?id=pxQEAAAAMBAJ&pg=PA24&redir_esc=y#v=onepage&q&f=false
↑  Morse, Steve (2005-08-26). "Pounding out a blistering attack". Boston.com. נבדק ב-2020-06-01.
↑  Judge Rules for Rock Band in 'B.Y.O.B.' Royalty Case, ‏2010-05-24 (באנגלית)
| סיסטם אוף אה דאון |
| --- | --- | --- |
דארון מאלכיאן • סרג' טנקיאן • שאבו אודאג'יאן • ג'ון דאלמיאן
אונטרוניק חצ'טוריאן
| אלבומי אולפן | System of a Down (1998) • Toxicity (2001) • Steal This Album! (2002) • Mezmerize (2005) • Hypnotize (2005) |  |
| מיני אלבומים | Untitled 1995 Demo (1995) • Demo Tape 1 (1995) • Demo Tape 2 (1996) • Demo Tape 3 (1997) • Demo Tape 4 (1997) • Storaged Melodies (2002) |  |
| סינגלים | Sugar • Spiders • Chop Suey! • Toxicity • Aerials • Innervision • Boom! • B.Y.O.B. • Question! • Hypnotize • Lonely Day • Kill Rock 'n Roll |  |
| סיבובי הופעות | Mezmerize / Hypnotize Tour • System of a Down Reunion Tour • Wake Up The Souls Tour |  |
קטגוריה:System of a Down • פורטל:הבי מטאל
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2005: ולווט ריבולבר – "Slither" | פרס גראמי לביצוע הרוק הכבד הטוב ביותר   2006: סיסטם אוף אה דאון – "B.Y.O.B."  | הבא: 2007: וולפמאדר – "Woman" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 40611291-3619-3b99-9fcc-bbc176bc602e
קפיטציה

קפיטציה היא כינוי לנוסחה המשמשת לקביעת אופן הקצאת המקורות לקופות החולים מכוח חוק ביטוח בריאות ממלכתי.
בהתאם לנוסחה מחולקים מדי שנה המקורות לקופות החולים לפי חלקן של הנפשות המתוקננות בכל קופת חולים ביחס לסה"כ הנפשות המתוקננות בקופות החולים תוך התחשבות בתבחינים נוספים המתעדכנים מעת לעת. מקורות התקציב המחולקים בעזרת הקפיטציה מגיעים מדמי ביטוח הבריאות ומתקציב המדינה והם מהווים את מרבית מקורות המימון של קופות החולים. שינוי נוסחת הקפיטציה נתון בסמכותו של שר הבריאות אולם הוא נדרש לאישורם של שר האוצר ושר העבודה והרווחה.
מטרה

בהתאם לכתב המינוי שיצא לוועדת קפיטציה ב-2013 מטרתה הרשמית הייתה "להקצות את המקורות הכספיים בין הקופות, בצורה יעילה ושוויונית ובאופן אשר יצמצם, ככל שניתן, את התמריץ להפליה וסינון מבוטחים על ידי קופות החולים."
בנוסף, נתפס מנגנון הקפיטציה ככלי ליישום מדיניות הממשלה לטובת צדק חברתי וצמצום הפערים בפריפריה על ידי משרד הבריאות, ההסתדרות הרפואית בישראלוארגונים חברתיים.
תבחינים בקפיטציה > תבחינים בנוסחת הקפיטציה בישראל

התבחינים העדכניים הקיימים בנוסחת הקפיטציה הם גיל, מגדר וריחוק ממרכזי אוכלוסייה. משקלות התבחינים נקבעים בעזרת נתוני הצריכה בפועל של המבוטחים המהווים אינדיקציה לצורכי הבריאות למול חמישה תחומי הוצאה: ביקורים אצל רופאים בקהילה (כ-40%), אשפוז (כ-38%), תרופות (כ-10%), ביקורים במרפאות חוץ (כ-9%) והוצאות על ביקורים בחדרי מיון (כ-3%).
תבחינים בקפיטציה > תבחינים הנמצאים בנוסחות הקפיטציה במדינות מערביות

מתאמים הקשורים ישירות למצב הבריאות, כמו חולי במחלות כרוניות - נמצא בשימוש בארצות הברית.
שימוש קודם בשירותי בריאות - הולנד, ארצות הברית (ונכות) פורטוגל, בלגיה, פינלנד, הולנד, גרמניה.
מצב תעסוקה - בלגיה, הולנד.
אזור מגורים - הולנד, פינלנד, שווייץ, אנגליה, ישראל (מרחק ממרכז אוכלוסייה).
מצב סוציו-דמוגרפי - הולנד, ארצות הברית.
גיל - נמצא בשימוש בכל המדינות.
החרגות

בהתאם לסעיף 19 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, מהמקורות המחולקים באמצעות נוסחת הקפיטציה מוחרגים נושאי מחלות קשות שמתוקצבים ישירות לקופות החולים בהתאם למספר החולים בהן בכל קופה וקופה ועלות הטיפול במחלה. חוזר מנכ"ל משרד הבריאות (2009) הגדיר את 5 המחלות הבאות כמחלות קשות וקבע את התבחינים לקביעה התחלואה בהן:
אי ספיקת כליות כרונית (טיפול בדיאליזה).
מחלת גושה.
תלסמיה מיג'ור או אינטרמידיה.
המופיליה.
איידס או נשא HIV מטופל (נוספה כמחלה קשה ב-1998)
היסטוריה

חלוקת המקורות על פי נוסחת הקפיטציה החלה בשנת 1995 עם החלתו של חוק ביטוח בריאות ממלכתי. הנוסחה הראשונה פעלה לפי תבחין הגיל בלבד וקבעה חלוקה ל-9 קבוצות גיל שונות, להן ניתן משקל שונה בנוסחה בהתאם לצריכת שירותי הבריאות הצפויה של אותה קבוצת גיל.
בשנת 2002 התכנסה ועדה שדנה בגיבוש נוסחת קפיטציה מעודכנת, המלצות הוועדה הוגשו ואושרו בשנת 2005 ובעקבותיה עודכנה הנוסחה ל-11 קבוצות גיל.
בשנת 2008 מונתה ועדה נוספת לעדכון הנוסחה, ובהתאם נכנסו בנובמבר 2010 שני תיקונים משמעותיים לנוסחת הקפיטציה: מתן משקל לריחוק מקום המגורים של הפרט ממרכז האוכלוסייה ומגדר.
בשנת 2013 יצא כתב מינוי לוועדת קפיטציה נוספת אולם זו לא הובילה לשינוי נוסף עד כה.
ביקורת > ביקורת מבקר המדינה.

אי תמחור מצבי בריאות - דו"ח מבקר המדינה העיר תוך הסתמכות על מסמכו של פרופסור עמיר שמואלי כי נוסחת הקפיטציה בישראל אינה כוללת מדד של מצב הבריאות של המבוטחים שיאפשר הקצאה יתרה עבור חולים הצורכים משאבים כספיים גדולים יותר מקופות החולים בעוד במדינות מערביות - המבקר מציין כדוג' את הולנד, גרמניה ושווייץ - נכלל מדד זה בנוסחת הקפיטציה.
אופן החלוקה - לדעתו של המבקר, השיטה שלפיה רוב רובם של הכספים המועברים לקופות מחולקים מראש ולא בעקבות קביעת יעדים וקידום מדיניות של משרד הבריאות, כמו עמידה במדדי איכות, אינה נכונה משום שאינה מעודדת עמידה ביעדי משרד הבריאות אלא ידועה מראש.
אופן עבודת הוועדה - המבקר העיר על אופן עבודת הוועדה בהיבטים של אי עמידה בלוחות זמנים, אי התייעצות עם גורמי אקדמיה בתחום, תיעוד חלקי בלבד של פעילות הוועדה ועל כך שמינוי הוועדה מתחדש ולא מדובר במינויים קבועים, ביקורת שאף ניתנה על ידי בג"ץ.
רשימת מחלות קשות - מבקר המדינה מעיר כי רשימת המחלות הקשות לא עודכנה במשך שנים רבות מה שהוביל לכך שישנן מחלות שעלות הטיפול בהן כבר לא יקרות בעוד שמחלות אחרות נחשבות ליקרות משמעותית. המבקר הציע לקיים דיון מעמיק של משרד האוצר ומשרד הבריאות ובחינת מס' חלופות לקביעת המחלות הקשות: הוספת כל המחלות שעלות הטיפול בהן יקרה (מסכום שייקבע); הוספת מחלות יקרות מאוד שמספר החולים בהן מזערי; ביטול חלק מהמחלות והוספת אחרות במקומן; ביטול כל חמש המחלות הקשות; הכנסת סכומי התגמול של המחלות הקשות לנוסחת הקפיטציה תוך מתן משקלות מיוחדים למצבי בריאות.
ביקורת > ביקורת ההסתדרות הרפואית בישראל

לטעמה של ההסתדרות הרפואית בישראל נוסחת הקפיטציה ”איננה משוכללת דיה, ומרכיביה הנוכחיים אינם מספיקים על מנת לפצות את הקופות בגין שוני בתמהיל המבוטחים. אמנם, יתרונה של הנוסחה הנוכחית הוא היותה פשוטה וקלה לחישוב, ועל כן חסינה במידת מה מפני מניפולציות, אולם בכך, נפגם עקרון ההקצאה ההוגנת, שאיננו עניין טכני גרידא, אלא לב ליבו של חוק ביטוח בריאות ממלכתי”.
בנוסף, ההסתדרות הרפואית בישראל מלינים על כך כי אין כל יכולת לבקר את קופות החולים על מנת לוודא כי בכספים שהופנו על מנת לתגבר את שירותי הרפואה בפריפריה אכן נעשה שימוש לשם כך.
המלצות ההסתדרות הרפואית בישראל לעדכון נוסחת הקפיטציה מתמקדות בהכללתם של מדדי סיכון נוספים כמו מדד כלכלי חברתי ומדד המתבסס על נזקקות לקצבאות רווחה ונכות, קביעת מנגנון להקצאה אזורית שיבטיח כי סכומים המיועדים לפריפריה אכן יגיעו אליה, התחשבות במצבים רפואיים כרוניים מעבר לרשימת המחלות הקשות המצומצמת הקיימת כיום והמשך בחינה ועדכון של מדדים באופן תדיר על מנת להתאים את נוסחת הקפיטציה למציאות המשתנה.
הערות שוליים

1 2  שר האוצר ושרת הבריאות, מינוי צוות לבחינת החלוקה של מקורות המימון לפי חוק בריאות ממלכתי, ‏29/8/2013
↑  דב צ'רניחובסקי, מנגנון הקפיטציה וההקצאה הציבורית לשירותי רפואה בישראל, באתר הכנסת - מרכז מחקר ומידע, ‏18/7/2004
↑  תמרוץ קופות החולים לביצוע פעולות לצמצום אי -השוויון בבריאות
1 2  הר"ח, עדכון נוסחת הקפיטציה, "קביעת מנגנון מחייב להקצאה אזורית של תקציב הקופות, אשר יבטיח כי סכומים המיועדים לאזורי הפריפריה אכן יגיעו אליהם."
↑  פרופ. דני פילק, פרופ. נדב דוידוביץ', ענת ליטוין, רמי אדוט, האגודה לזכויות האזרח בישראל ורופאים לזכויות אדם - הקצאת המקורות לקופות החולים ככלי לצמצום פערים בבריאות
↑  פרופסור קובי גלזר, פרופסור דוד מסיקה, מנגנון הקצאת המשאבים בין קופות-החולים במסגרת חוק ביטוח בריאות ממלכתי בישראל: מטרות, התפתחויות והמלצות (עמ' 5), ע"פ סקירה של תבחינים במדינות מערביות בעולם בהתאם  למאמרו של פרופ' גלזר (2007) תוך עדכון הנתונים בישראל ל-2010 והמצב כיום.
↑  מנכ"ל משרד הבריאות, תקנות ביטוח בריאות ממלכתי (ניכוי עלות מחלות קשות) - אמות מידה ונוהל דיווח, ‏16/3/2009
↑  משרד מבקר המדינה, חלוקת המקורות הכספיים בין קופות החולים, באתר מבקר המדינה
↑  בג"ץ 6444/03, שירותי בריאות כללית נ' שר הבריאות ואח' ניתנה ב-30.11.2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534886505171  LCCN: sh96010387
יא עואזל פלפלו

| --- | --- |

פריד אל אטרש, 1965
 סינגל בביצוע פריד אל אטרש
 מדינה:  מצרים מצרים
 שפה:  ערבית מצרית
 כתיבה:  אַבּוּ אֶ־סַעוּד אֶל־אֶבְּיָארִי
 לחן:  פריד אל אטרש
"יַא עַוַאזֶל פַלְפֶלוּ" (בערבית: "يا عواذل فلفلوا"; בתעתיק: "יא עַוַאדִ'ל פלפלוא") הוא שיר ערבי ידוע, אחד השירים המזוהים ביותר עם הזמר הסורי-מצרי פריד אל-אטרש. את מילות השיר כתב אַבּוּ אֶ־סַעוּד אֶל־אֶבְּיָארִי (אנ') והלחין אותו פריד אל-אטרש.
השיר הוא שיר אהבה. כמו בשירים רבים אחרים בשפה הערבית, הפנייה לאהובה היא בלשון זכר, וזאת מטעמי צניעות. הפזמון הוא כשם השיר "יא עואזל פלפלו" ופירושו "הו, המקנאים, תתפוצצו!". עואד'ל בערבית ספרותית, או עואזל, בערבית מצרית מדוברת, הם אנשים הנוזפים ומוכיחים.
בישראל

השיר פרץ לתודעה הישראלית בשנות השבעים לאחר שההרכב "הגשש החיוור" ביצעו מערכון ובו פרודיה המבוססת על השיר, לצד השחקנית תיקי דיין. המערכון, אשר נקרא באופן שגוי "יא עווז אל פלפילו", נחשב לאחד המפורסמים ביותר של ההרכב.
מאז זכה השיר לגרסאות רבות בישראל, בהם של אייל גולן שרית חדד, עמיר בניון, זוהר ארגוב, חיים משה, איציק קלה, שי צברי, משה גיאת, נסרין קדרי לצד תזמורת ירושלים מזרח ומערב, ריימונד אבוקסיס עם תזמורת פירקת אלנור, שריף ואדווה עומר עם תזמורת ירושלים מזרח ומערב וכן תזמורת נצרת למוזיקה ערבית.
הפיוט "מול אלי וגודלו" מאת נסים בן יצחק הלוי מושר בלחן זהה לשל יא עואזל פלפלו. ביצועים ידועים של פיוט זה מתבצעים בין היתר על ידי יעקב שוואקי, דניאל זמיר, יחיאל נהרי, יובל טייב, איציק אשל ויניב בן משיח, משה חבושה וכן בניה ברבי ומני כהן בשיתוף התזמורת האנדלוסית הישראלית אשדוד.