stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ההיסטוריה הכללית של הפירטים
הערות שוליים

1 2  A general history of the robberies & murders of the most notorious pirates. By Charles Johnson Introduction and commentary by David Cordingly. Conway Maritime Press (2002).
↑  Cordingly, Under the Black Flag, p. xix.
↑  Johnson, Charles; Cordingly, David (2010). "Introduction". General History of the Robberies & Murders of the Most Notorious Pirates(Lyons Press 2nd paperback ed.). London: Conway Maritime Press. pp. viii
↑  Jason Porterfield, Treasure Island and the Pirates of the 18th Century, Rosen, 2004, p. 12.
↑  Pirate chic". The Age. 6 December 2016.
↑  ohn Robert Moore Defoe in the Pillory, and Other Studies (New York: Octagon Books, 1973).p. 129
↑  ohn Robert Moore Defoe in the Pillory, and Other Studies (New York: Octagon Books, 1973).pp. 126-141
↑  Philip Nicholas Furbank and W. R. Owens, The Canonisation of Daniel Defoe (New Haven, CT: Yale University Press, 1988).pp. 2-4, 102-108
↑  Furbank, P.N.; Owens, W.R. (1994). Defoe de-attributions : a critique of J.R. Moore's Checklist. London: Hambledon Press. ISBN 1-85285-128-7.
↑  Ossian, Rob. "Book Review:A General History of the Pyrates". The Pirate King. Archived from the original on 22 October 2007. Retrieved 2007-11-29.
↑  Woodard, Colin (2007). The Republic of Pirates. Harcourt, Inc. pp. 325–326
↑  Charles Johnson (1724), A General History of the Robberies and Murders of the Most Notorious Pyrates, pp. 250, 411-12
↑  A general history of the robberies & murders of the most notorious pirates". Introduction. p. viii
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4684235-4 
אן בוני
ברתולמאו רוברטס
"שחור הזקן"
סטאד בונט
הנרי ג'ורג'

| --- | --- |

 לידה:  2 בספטמבר 1839 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  29 באוקטובר 1897 (בגיל 58) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות גרינווד 
 זרם:  ג'ורג'יזם
 תחומי עניין:  מדע המדינה, כלכלה, פילוסופיה של ההיסטוריה
 עיסוק:  כלכלן, עורך, פוליטיקאי, עיתונאי, פילוסוף, סופר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בן או בת זוג:  Annie Corsina Fox George 
 צאצאים:  Henry George, Jr., Anna George de Mille, Richard F. George 
 חתימה:   
 
הנרי ג'ורג (באנגלית: Henry George‏; 2 בספטמבר 1839 - 29 באוקטובר 1897) היה סופר, פוליטיקאי וכלכלן אמריקאי. יצירתו המפורסמת ביותר היא קידמה ועוני שנכתבה במהלך 1879 ומכרה מיליוני עותקים. הוא היה אבי הזרם הכלכלי ג'ורג'יזם.
ביוגרפיה

נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה למשפחה מהמעמד הבינוני- נמוך, השני מבין עשרה ילדים. אביו היה מוציא לאור של ספרי קודש, ולכן שלח את בנו ללימודי דת, אך ג'ורג' עזב בטרם סיום הלימודים, ועזב בשנת 1858 לקליפורניה. התחתן בשנת 1861, ונולדו לו כחמישה ילדים. בתקופה זו המשפחה הייתה בעוני כבד, על סף רעב.
לאחר שוויתר על עבודה בכריית זהב, החליט לכתוב מאמרים בעיתון בסן פרנסיסקו והפך לעורך העיתון בשנת 1867.
בתחילה תמך בנשיא אברהם לינקולן ובמפלגה הרפובליקנית, אך בהמשך החליט לתמוך במפלגה הדמוקרטית.
בשנת 1879 כתב את ספרו הידוע קידמה ועוני, זאת בעקבות ביקור בניו יורק. הוא נדהם לגלות שבניו יורק, עיר הנחשבת למפותחת מאוד, מצב העניים לכאורה גרוע מזה של העניים בקליפורניה, שנחשבה באותה התקופה לפחות מפותחת. טענתו בספר הייתה כי העושר הנוצר מההתפתחות הטכנולוגית והמסחרית בשוק חופשי מגיע לכיסם של העשירים בעלי הקרקעות, זאת באמצעות דמי השכירות הכלכליים. ג'ורג' ראה בכך עוול גדול.
בשנת 1880 ג'ורג' היה כבר סופר ידוע, ועבר לניו יורק. בשנת 1887 ניסה להתמודד לראשות העיר, אך נכשל. בעמדותיו הפוליטיות תמך בהקטנת הצבא, מתן זכות בחירה לנשים, והגנה על פושטי רגל.
בשנת 1890 קיבל את השבץ המוחי הראשון שלו. כתוצאה משבץ זה, הוא נחלש מאוד ומעולם לא השתקם לגמרי. השבץ הראשון לא מנע ממנו להתמודד בפעם השנייה לראשות העיר בשנת 1897 כמועמד עצמאי, זאת בניגוד לעצת רופאיו. הוא קיבל את השבץ השני שלו, ונפטר כארבעה ימים לפני הבחירות. ג'ורג' נקבר בניו יורק. רבים מתושבי העיר השתתפו באבל, והלווייתו הייתה אחת מהלוויות הגדולות בתולדות העיר, ויש מחלוקת אם לא הגדולה ביותר (בכך לכאורה ג'ורג' עקף את הלווייתו של אברהם לינקולן).
הנואמים האטיים

הנואם דמוסתנס מתרגל את אומנותו.
עשרת הנואמים האטיים (מאטיקה) נחשבו לנואמים (אורטורים (אנ')) ולמחברי הנאומים (לוגוגרפים (אנ')) הגדולים ביותר של התקופה הקלאסית (המאות ה-5 וה-4 לפנה"ס). הם כלולים ב"קאנון העשרה", שמקורו ככל הנראה באלכסנדריה. עם זאת, ייתכן שהקאנון המוכר כיום קיבל את צורתו רק במאה ה-2 לספירה.
רקע

עוד בתקופת הומרוס (המאה ה-8 או ה-9 לפנה"ס), אומנות הנאום הייתה רבת-ערך ביוון העתיקה. אולם עד המאה ה-5 לפנה"ס, אומנות הנאום (אורטוריה) לא נלמדה באופן מסודר. רק באמצע המאה הזאת, הנואם הסיציליאני קוראקס מסירקוזה (אנ'), יחד עם תלמידו טיסיאס (אנ'), התחילו בלימוד מוסדר של רטוריקה. בשנת 427 לפנה"ס, סיציליאני אחר בשם גורגיאס, ביקר באתונה ונשא נאום שככל הנראה הדהים את האזרחים. את גישתו ה"אינטלקטואלית" של גורגיאס לאומנות הנאום, שכללה רעיונות חדשים, צורות ביטוי, ושיטות ויכוח, המשיך איסוקרטס, מחנך ורטוריקן מהמאה ה-4 לפנה"ס. אומנות הנאום הפכה בסופו של דבר לתחום לימוד מרכזי במערכת החינוך היוונית הרשמית.
"קאנון העשרה" האלכסנדרוני

אאסכינס (אנ')
אנדוקידס
אנטיפון (אנ')
דמוסתנס
דינארכוס (אנ')
היפרידס (אנ')
איסאוס (אנ')
איסוקרטס
ליקורגוס (אנ')
ליסיאס (אנ')
יצירתם של הנואמים האטיים העניקה השראה לתנועה הרטוריקנית המאוחרת יותר, אטיסיזם (אנ'), גישה ליצירת נאום בסגנון יותר פשוט ופחות מליצי.
בקובץ החיבורים "מוראליה" מאת פלוטרכוס, נמצא החיבור "חיי עשרת הנואמים", מאת סופר אלמוני הידוע כפסאודו-פלוטרכוס, בו הוא מספק פסאודואפיגרפיה על עשרת הנואמים האטיים.
המשחק I

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  דנה אבירם
 הוצאה
 הוצאה:  רימונים דיאלוג
 תאריך הוצאה:  2017
 סדרה
 סדרת ספרים:  המשחק
 הספר הבא:  המשחק 2
המשחק I הוא הספר הראשון בסדרת ספרי "המשחק" וספרה ה-תשיעי של הסופרת הישראלית דנה אבירם, שיצא לאור בשנת 2017.
תקציר העלילה

הספר עוסק בסיפורם של 8 נערים בכיתה ט' אשר מקבלים הצעה על ידי ניקול, מורה חדשה ומסתורית, להיכנס למשחק מציאות מדומה בשם "משחק החיים", ולהתחרות זה בזה. הפרס שהיא מבטיחה להם הוא שהמנצח יזכה להגשים את משאלת הלב הגדולה ביותר שלו. הנערים מקבלים מניקול משקפי אי-פליי, כפפות חישה ואייפד כדי להיכנס למשחק. הם נכנסים למשחק בידיעה שעליהם להילחם על חייהם, אך מתגלה כי המשחק גובה מהם מחיר יקר בהרבה ממה שציפו. השחקנים מתמודדים עם קשיים במשחק עצמו ומחוצה לו, במשחק יכולים הנערים לשנות את המראה האמיתי שלהם, ובכך להפוך לאווטארים של עצמם, בתוך המשחק נרקמות אהבות חדשות, בריתות מתגבשות, דם נשפך, וגיימרים מתחילים להיעלם ולאט לאט מבינים מה היא מטרתו האמיתית של המשחק- לבדוק האם אפשר לגרום לילדים לקנות מוצרים שהופיעו במשחק המחשב. בסוף הספר עומדת לפני השחקנים בחירה: האם לקבל זריקה מסתורית, שמנהלי המשחק טוענים שתהפוך את מי שיקבל אותה למפורסם ומצליח, או לא. חלק מהשחקנים חושדים שזו מזימה ומסרבים לקבל את הזריקה אך שניים מהם בוחרים להזריק אותה לעצמם. בכך הספר נגמר, והסיפור ממשיך בספר הבא.
דמויות

ניקול- מורה מסתורית שבאה לבית הספר כדי להציע לתלמידים להשתתף במשחק. בספרים הבאים בסדרה מתגלה שזה אינו שמה האמיתי ושהיא משתפת פעולה עם לוני בקבוצת "כוכבי השחור" שהיא החברה שפיתחה את המשחק למען המטרה של קניית המוצרים שהופיעו במשחק.
שרה- תלמידה בכיתה ואחת הגיימריות במשחק. בין הדמויות הראשיות בסדרה. מתוארת כילדה חמת מזג והיפראקטיבית, וסובלת מקשיים בלימודים בשל כך. בעלת אופי מוחצן ונוהגת להגיד את אשר היא חושבת. חברת ילדות של אלכס.
אדם- תלמיד בכיתה ואחד הגיימרים במשחק. בתחילת הסיפור מתואר כילד אלים וכעסן, ששונא את כולם. לאורך הסיפור מגלים גם על הפחדים והחששות שלו ועל המאבקים העצמיים שלו, ולאורך כל הסדרה וגם הספר בפרט הוא עובר שינוי, נעשה פתוח יותר והופך מדמות רעה לדמות טובה יחסית. כמו כן בהתחלה הוא מתואר כילד הסובל מבעיות עודף משקל ודימוי גוף שלילי, ולאורך הספר הוא מתמודד עם בעיות אלו.
אלכס- תלמיד בכיתה ואחד הגיימרים במשחק. מחונן ומתמחה בתכנות. מתואר כילד מופנם וביישן הסובל מתסמונת אספרגר. מגמגם, ומתקשה להשתלב חברתית. חבר ילדות של שרה, והיא מנסה לעזור לו להשתלב.
דניאל- תלמיד בכיתה ואחד הגיימרים במשחק. מתואר כ"חתיך" של הכיתה, והילד המקובל ביותר, והחבר של שרון. למרות החזות החיצונית של ילד מלא ביטחון עצמי, הוא חסר ביטחון ובספר מתגלה שהוא במאמץ מתמיד לעמוד בציפיות של הסביבה ממנו, ובפרט בציפיות של שרון בפרט.
שרון- תלמידה בכיתה ואחת הגיימריות במשחק. מתוארת כ"מלכת הכיתה" והילדה המקובלת ביותר. היא חברה של דניאל. למרות חזותה החיצונית היא נתונה להשפעת אירוע טראומטי בחייה שאינו מרפה ממנה. אביה עזב את הבית כשהייתה צעירה והבטיח שיחזור אך עקבותיו נעלמו, רצונה של שרון היא למצוא אותו ולהחזירו.
מיה- תלמידה בכיתה ואחת הגיימריות במשחק. מתוארת כחברה הטובה ביותר של שרון, ומאוהבת בסתר בדניאל, החבר של שרון. הוריה של מיה גרושים ולכן יש לה שני בתים, עיקר עיסוקה הוא עיצוב אופנה וחלומה להצליח ולהתפרסם במקצוע זה.
לוני- חלק מקבוצת "כוכבי השחור" ומפקד על ניקול. דמות מסתורית, ונחשב לנבל בסדרה. בן זוגה של ניקול (בספר האחרון מתגלה שבגד בה).
אמיר- אביו של אדם, מתואר כאדם עצבני ומסתורי, בסדרה מתגלה שהוא עובד במוסד ומטרתו להפיל את ארגון "כוכבי השחור", אדם אינו יודע, זאת והדבר גורם לו לחרדות ולאכילה רגשית. בהמשך הסדרה עוזר אמיר לגיימרים במטרה להפיל את הארגון.
הערות שוליים

↑  דנה אבירם, המשחק 1, ישראל: רימונים דיאלוג, 2017
↑  המשחק 1 - דנה אבירם, באתר www.e-vrit.co.il
המגפיים שהצילו את ירושלים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  נתן ויעל גובר
 איורים:  נועם נדב
 סוגה:  ספרות ילדים
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת כנרת
 תאריך הוצאה:  מרץ 2019
 מספר עמודים:  28
המגפיים שהצילו את ירושלים הוא ספר ילדים שנכתב על ידי נתן ויעל גובר ואויר על ידי נעם נדב, מרצה באקדמיה, קומיקסאי ואנימטור ישראלי.
הסיפור מכיל 28 עמודים והוא מותאם לילדים בגילי 5-10. הוא פורסם על ידי הוצאת כנרת במרץ 2019 וחולק במהלך חודש מאי 2019 לתלמידי כיתות א' ברחבי הארץ, המשתתפים בתוכנית "ספריית פיג'מה".
תקציר עלילה

סבא שרגא הוא סנדלר מומחה שגר בירושלים, וברח עם משפחתו לכפר קטן ליד רבת עמון, בירת ירדן, לאחר שהבריטים רצו לגייס אותו לצבא. האֵמיר הירדני נעצב בשל מגפיו שהתבלו מרוב מלחמות. משרתו סיפר לו כי בכפר קטן ליד רבת עמון גר סנדלר שיידע לתקן את המגפיים. הסנדלר הובא אל האמיר והתקין לו זוג מגפיים מיוחדים. האמיר שילם לו תמורתם כסף רב ואף החזיר אותו ואת משפחתו לביתם בירושלים. העיר הייתה נצורה ותושביה היו רעבים, הסנדלר חילק מכספו לשכנים ולחברים, ומטבעות הזהב שקיבל מהאמיר אזלו.
הכותבים נתן ויעל גובר

נתן גובר הוא מורה לספרות ומרצה לפילוסופיה של החינוך באוניברסיטה העברית, ואביה של יעל גובר, עורכת ותיקה בהוצאת כנרת. ספר הביכורים של יעל גובר "דוקטור אף וזנב" זכה בפרס דבורה עומר לספרות ילדים לשנת 2018.
ביקורות

עיתון הארץ כתב שהספר מספר סיפורים על חברות, דאגה לאחר ודו קיום. נירה לוין, מפתחת תוכניות לימודים בשפה ובספרות עברית העידה כי העימות בסיפור מעודן ורגעי, ללא מאבק דרמטי, ומלווה בהומור. עטרה אופק, כותבת, מאיירת, ועורכת ספרים, שיבחה את הכתיבה העשירה, ואת האיורים בספר.
הערות שוליים

1 2  המגפיים שהצילו את ירושלים - יעל ונתן גובר, באתר www.e-vrit.co.il
1 2  המפרש, ספרות ילדים | המגפיים שהצילו את ירושלים, באתר הַמִּפְרָשׂ
1 2  המגפיים שהצילו את ירושלים נתן ויעל גובר, באתר המתלהבת | עטרה אופק
↑   דלית כהן, ספרי ילדים חדשים: פעם חזרתם הביתה עם ג'ירפה?, באתר הארץ, 24 במרץ 2019
↑  המגפיים שהצילו את ירושלים : דף דף, ספרות ילדים : ספרים : ביקורות לפי סדר א"ב, באתר www.dafdaf.co.il
האיש מזהב

| --- | --- |
המהדורה הראשונה (1872)
המהדורה הראשונה (1872)
 מידע כללי
 מאת:  מור יוקאי
 שפת המקור:  הונגרית
 תורגם לשפות:  22 שפות
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1872
 מספר עמודים:  321
הסופר מור יוקאי
"האיש מזהב" (בהונגרית: "Az arany ember"; באנגלית: במספר תרגומים ושמות שאחד מהם: "The man with the golden touch") הוא רומן שיצא לאור בשנת 1872 מפרי עטו של הסופר ההונגרי מור יוקאי. הוא תורגם לאנגלית כבר בסוף המאה ה-19 ובמשך הזמן יצא באנגלית בשלושה תרגומים בעלי שמות שונים. הרומן שמתאר את החברה ההונגרית של תחילת ואמצע המאה ה-19 ועוסק באמצעות דמויותיו בחיפוש אחר האושר האנושי. הסופר עצמו עיבד את הספר בשנת 1884 גם למחזה. היצירה מעמידה זה מול זה את העולם הרומנטי מול העולם האמיתי (רומנטיקה מול ריאליזם). ספר זה של יוקאי זכה לפופולריות גדולה כבר בתקופת כתיבתו ועד ימנו אלה. הוא תורגם לעשרים ושתים שפות ועובד לקולנוע ארבע פעמים החל מסרט אילם בשנת 1919 בגרסת הבמאי ההונגרי-יהודי הגדול סיר אלכסנדר קורדה ובכיכובו של השחקן ההונגרי-יהודי אוסקר ברגי לאחר מכן גם בשנת 1936. הגרסה המפורסמת ביותר של הספר המוסרט היא משנת 1962 והגרסה האחרונה היא משנת 2005. רומן זה הוא יצירתו המוכרת והנקראת ביותר של יוקאי והשאיר את עקבותיו ביצירותיהם של סופרים הונגריים מאוחרים יותר.
עלילה

הסיפור מתרחש בתחילת המאה התשע עשרה, כאשר מרכז ודרום מזרח אירופה של אחרי תקופת נפוליון, נשלטו על ידי שתי אימפריות גדולות. האימפריה העות'מאנית, ששלטה באירופה מהקרפטים דרומה, על דרום הבלקן-יוון ובולגריה, אלבניה ומקדוניה, בוסניה וסרביה עד בלגרד. צפונה מזה שלטה האימפריה האוסטרית של בית הבסבורג. אוסטרו-הונגריה טרם קמה והונגריה הייתה כבר שלוש מאות שנה מושבה (קולוניה) או ארץ חסות אוסטרית תחת הקיסרות של בית הבסבורג. הגבולות היו פתוחים, ולא נדרש דרכון לעבור מארץ לארץ. הבדיקה במעברי הגבול, אם הייתה, התייחסה למכסים של מעבר הסחורות ול'מניעה' של העברת מחלות מידבקות מן המזרח ה'נגוע' למערב ה'נקי'.
זהו סיפור של ניגודים, אהבה ושנאה, טוב ורע, אמת ושקר, בגידה ונאמנות, הכרת תודה וכפיות טובה, רצח (על כל פנים ניסיון לרצח) והשלמה, עושר אגדי ועוני מחפיר, ריגול וגירוש, שינוי עצום שמתרחש באורחות החיים במעבר מפיאודליזם לקפיטליזם עם עלית שכבת בורגנות עשירה שתופסת לאט-לאט את השפעתה הרבה בזכות כספה, תחילה לצד ולאחר מכן במקום האצולה המנוונת, המושחתת, השוקעת. זוהי גם תקופת רפורמות של לאחר תקופת נפוליון. על הרקע הזה מתרחש סיפור ההרפתקאות המרתק, של איש מרתק, מוכשר, ישר, הגון, אמיץ לב ועם זה מיוסר שמחפש את דרך הביניים בין מחויבותו ונאמנותו לבין אהבתו ושלוות נפשו הסוערת. אין אקטואלי גם היום מרומן זה. הסופר, שנולד לפני כמעט מאתיים שנה, הופך צעיר יותר ויותר עם השנים ויצירתו היא כמו מוזיקה קלאסית של מוצרט או של בטהובן שלעולם לא נס ליחם.
עלילה > ברברה הקדושה (A Szent Borbála)

הרומן נפתח בהצגת "שער הברזל" על הגבול הרומני סרבי, מיצר מים על הדנובה שהוא אחד מנתיבי השיט המסוכנים ביותר. הספינה שמפליגה במעלה הזרם נקראת "ברברה הקדושה" ומושכים אותה מהחוף באמצעות שוורים במעלה הנהר. ההגאי הוא יאנוש פאבּולה, נציב הספינה (למעשה רב החובל והכלכל הראשי) הוא מִיהַאי טִימַאר ונוסעיה הם טרִיקַלִיס אֶאוּתִים ובתו טִימֵאָה שהציגו עצמם כיוונים. מטען הספינה - חיטה איכותית. לפתע פורצת סערה עצומה, אך זו הסכנה הקטנה יותר כי מופיעה לפתע פריגטה טורקית שמנסה להשיג את הספינה. טימאר מצליח, בכישרון רב, להציל את הספינה, מטענה ונוסעיה משתי הסכנות גם יחד. הספינה מגיעה לאורשובה, עיר גבול, שם עוברת בדיקת מטען ובדיקה שהספינה, מטענה והאנשים על סיפונה לא באו במגע עם מחלת הדבר האיומה. אחרי עזיבת אורשובה הספינה נתקלת ברוח נגדית ולא יכולה להתקדם. היא מטילה עוגן ליד אי שסחף הדנובה יצר עשרות שנים לפני כן. ברדתם לאי כדי לחפש אספקה טרייה הם מגלים שהוא "גן עדן" שמאוכלס על ידי שתי נשים שמעבדות את אדמתו ומנהלות סחר חליפין עם הסביבה. כסף לא קיים שם וגם האי לא קיים. לא על מפות הונגריה ולא על אלה של טורקיה. זה "האי של אף אחד". על האי גרות נעמי הצעירה ואמה תרזה. מפיה לומד טימאר את תולדות יושבי האי, כשלפתע מגיע לאי איש צעיר, טודור קריסטיאן, שהוא הרפתקן, נוכל ומרגל, אך מסתבר שהוא גם ארוסה של נעמי. טודור מזהה את היווני ובתו. אאותים מספר לטימאר ששמו האמיתי הוא עַלִי צ'וֹרְבַּדגִ'י והוא טורקי עשיר שהסולטאן רודף אחריו. את כל הונו השקיע בחיטה שעל הספינה והיא חייבת להגיע לקרובו של אשתו המנוחה, בעל הספינה, אנסטז בראזוביץ' בעיר קומארום. כיוון שטודור המרגל גילה אותם עליו להתאבד כדי להציל את בתו ואת הרכוש ולהיקבר במימי הדנובה כמנהג הימאים. על טימאר למסור את בתו בת ה-13 ואת רכושו לבראזוביץ' קרובו. הספינה ממשיכה בהפלגתה צפונה, עולה על שרטון וטובעת לא רחוק מיעדה. טימאר מציל הן את הצוות הן את הנוסעים והן את התיבה של טימאה עם אלף מטבעות זהב.
עלילה > טימאה (Timéa)

טימאר מגיע לבית בראזוביץ', שהוא למעשה מעסיקו. בבית שוהים סופיה אשתו, עתליה בתו והמחזר שלה, סגן קאַצ'וּקָה, שהוא חבר ילדות של טימאר. עם שמיעת הבשורה בראזוביץ' ממהר הביתה ומבטיח שטימאה תמצא אצלם בית חם, כילדתו השנייה. הוא מייפה את כוחו של טימאר למשות את החיטה מהדנובה ולמכור אותה בשמו. קאצ'קה נותן לטימאר טיפ בארבע עיניים שיקנה הוא את החיטה ויאפה ממנו לחם לצבא שישהה בקומארום במשך כמה שבועות. טימאר מקבל את הטיפ ובפיקוחו מוצאים את כל שקי החיטה מהדנובה. הוא שם לב לשק אחד שעליו מוטבע סמל של סהר אדום. כשהוא פותח את השק ביחידות מוצא בתוכו אוצר אגדי של תכשיטי זהב, יהלומים ואבנים טובות. אוצר דמיוני ממש. טימאר מסביר לכולם שעושרו הפתאומי נובע מהחיטה שקנה ומהלחם שאפה ומכר לצבא.
גורלה של טימאה לא שפר בבית בראזוביץ'. עתליה לועגת לה ללא הרף ומנצלת את תמימותה. קאצ'וקה ועתליה משתעשעים בכך שנותנים לטימאה להאמין שהוא בעצם מעוניין בה ולא בעתליה. כך היא מתחילה בלימודי המרת דתה לנצרות כדי שקאצ'וקה יוכל לשאת אותה לאישה. בראזוביץ' לעומת זאת מעוניין בטימאר העשיר כחתן לבתו עתליה. טימאר מבצע כמה עסקאות נדל"ן מוצלחות בצורה יוצאת דופן ובראזוביץ' שמחקה אותו משקיע את כל הונו בעיסקאות דומות, אך מתבשר שיוכל ליהנות מן הפירות רק בעוד עשרים שנה לפחות. טימאה נדהמת כשאת שמלת הכלה "שלה" לובשת עתליה ביום החתונה, אך החתונה מתבטלת עקב מותו של בראזוביץ' שהפסיד את כל רכושו ולקה בלבו.
קאצ'וקה מפר את הבטחתו לשאת את עתליה. טימאר קונה את ביתו של בראזוביץ', מעניק אותו לטימאה ונושא אותה לאישה. הוא מסכים שסופיה ועתליה יישארו בביתם לשעבר. עם הזמן מתברר לטימאר שטימאה נישאה לו לא מתוך אהבה אליו אלא מתוך הכרת תודה אליו ולבה נתון לאחר, לקאצ'וקה. טימאר האומלל שוהה בביתו פחות ופחות עד שיום אחד מחליט לחזור לביקור באי של אף אחד.
עלילה > האי של אף אחד

כשטימאר מגיע לאי הוא מוצא שכולו מוצף בוורדים ותרזה ונעמי עסוקות במיצוי העלים ובהכנת מי וורדים. טודור קריסטיאן מופיע במהרה, מודיע שהפך לסוחר עצים ומאיים על תרזה שאם לא תיתן לו לכרות את כל עצי האגוז באי ילשין עליהן אצל הרשויות, הן על האי והן על שהותן הבלתי חוקית עליו. טימאר מודיע לו שהוא קנה את כל האי ועל קריסטיאן להסתלק ממנו מיד. גם טימאר עוזב את האי, אך לא לפני שנעמי מגלה לו את אהבתה אליו. טימאר לוכד בחוף את קריסטיאן, שמנסה להתנקש בו. כדי להרחיק אותו מנעמי טימאר מציע לו להיות נציגו המסחרי בברזיל. קריסטיאן מקבל את ההצעה. טימאר חוזר לביתו בקומארום, משאיר לטיפולה של טימאה את כל עסקיו וחוזר לאי. חצי שנה חי שם באושר, בונה בית ובתום הקיץ חוזר לאשתו. היא מוכיחה את עצמה כאשת עסקים מוצלחת, והוא מעניק לה את רוב התכשיטים של אביה, כאילו קנה אותם בטורקיה.
עלילה > נעמי (Noémi)

עם בוא האביב טימאר חוזר לאי ומוצא שם תינוק. תרזה ונעמי טוענות שהוא הילד של אישה מבריחה עניה שהלכה לעולמה והשאירה את התינוק ברשותם. טימאר חולה בטיפוס והחלמתו ארוכה. רק כשהוא מבריא לגמרי מספרות לו הנשים שהילד מת מדִיפְתֶרִָיה (קרמת או אסכרה בעברית). טימאר חוזר לארמונו ליד אגם הבלטון. הוא מתלבט ומחליט לבסוף לשים קץ לחייו הכפולים ולחיים בשקר גם אצל אשתו וגם באי, שגם שם לא יודעים דבר על חייו האחרים. הוא חוזר שוב לאי, שם מוצא תינוק נוסף עם סיפור דומה לקודם על אישה מבריחה וכן מתבשר על מחלת הלב של תרזה. לאחר פטירתה בפתאומיות ולבקשתה היא נטמנת באי בקבר לא מסומן.
עלילה > עתליה (Athalie)

עם חזרתו של טימאר לקומארום, עתליה מבשרת לו על בגידת טימאה לדבריה, סיפור שמתברר כמצוץ מן האצבע. קריסטיאן בורח מברזיל לאחר שגנב שם מטימאר בעסקים ומעל בכספים במשך שנים. כעת הוא אסיר נמלט ומבוקש להסגרה בכל העולם. טימאר עוזב שוב לאגם הבלטון כדי לשים קץ לחייו. קריסטיאן מפתיע אותו שם בארמונו, שודד אותו, לרבות את ארנקו ובגדיו. הוא דורש מטימאר את האי ואת נעמי. טימאר מצליח לגרשו מביתו, אך קריסטיאן נלכד באגם הקפוא תוך כדי בריחה וטובע. טימאר בורח לאי מחשש שיואשם בהריגה. עם הפשרת הקרח באגם בתחילת האביב מתגלה גופה שפניה לא ניתנים לזיהוי. היא של קריסטיאן, אך לפי הבגדים והארנק חושבים אותה לגופתו של טימאר שנעלם. טימאה האלמנה וקאצ'וקה מתכוננים לחתונתם. עתליה מנסה להרעיל ולדקור את טימאה שנואת נפשה, ללא הצלחה. היא נשפטת תחילה להוצאה להורג ולאחר מכן מומתק עונשה למאסר עולם. טימאה וקאצ'וקה נישאים. כעבור ארבעים שנה עתליה עדיין בכלא, טימאה כבר לא בחיים. הסופר עצמו מבקר באי, שם הוא מוצא חבורה גדולה של אנשים, בנים, נכדים ונינים של טימאר ונעמי. השנים עדיין בחיים ומבקשים מהסופר לכתוב את סיפורם.
הדמויות החשובות

מיהאי טימאר - נציב הספינה הברברה הקדושה, אחר כך איש עסקים, אציל, האיש מזהב
טימאה - בתו של עלי צ'ורבדג'י
עתליה - בתו של בראזוביץ', נערה פוחזת ולאחר מות אביה מרה וחסרת מצפון
אנסטאז בראזוביץ' - אביה של עתליה, איש עסקים חסר מעצורים
סופיה - אשתו של בראזוביץ' מחדרנית הפכה גבירה
אימרה קאצ'וקה - קצין, חתנה של עתליה, בעלה של טימאה
נעמי - בתה של תרזה, טיפוס רומנטי ואוהב
תרזה - אמה של נעמי
טודור קריסטיאן - "הארוס" של נעמי, בטלן, מרגל, אדם רע ושפל
הערות שוליים

↑  בסיס נתונים דיגיטלי לתלמידים-שולינט (בהונגרית), על הספר והדמויות, ‏14 בנובמבר 2011
↑  תרגום גוטנברג לאנגלית, תרגום הספר באנגלית
↑  תרגום: Herzog Emma , Bullard Laura Curtis, A modern Midas, New York: J.S. Ogilvie Publ. Co, 1900
↑  מור יוקאי, תרגום: Herzog Emma , Bullard Laura Curtis, A modern Midas, New York: J.S. Ogilvie Publ. Co, 1900
↑  [מתוך הסרט Az Aranyember(1962)], [האי של אף אחד קטע מהסרט של 1962], https://www.youtube.com/watch?v=ucVV81uWkHE
ההיסטוריה הסודית

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  דונה טארט
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן 
 מקום התרחשות:  ורמונט 
 הוצאה
 הוצאה:  אלפרד א. קנופף 
 הוצאה בשפת המקור:  אלברט א. קנופף
 תאריך הוצאה:  1992
 מספר עמודים:  540 (בהוצאת המקור)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  ספרית מעריב, כתר ספרים, מודן
 תאריך:  1994, 2004, 2015
 תרגום:  ורד שוסמן (כתר)
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0-679-41032-5
 הספרייה הלאומית:  001357345, 003837373
 
ההיסטוריה הסודית, (באנגלית: The Secret History) הוא רומן הבכורה של הסופרת דונה טארט, אשר פורסם על ידי אלפרד א. קנופף ב-1992. הספר הפך לרב מכר, ונכח ברשימת הניו יורק טיימס למשך 13 שבועות.
עלילת הספר מתרחשת בניו אינגלנד, ומספרת את סיפורם של קבוצת חברים שהם סטודנטים ללימודים קלאסיים במכללה עלית פרטית בוורמונט - הדומה למכללת בנינגטון, שם טארט הייתה סטודנטית משנת 1982 עד 1986.
הסיפור הוא "סיפור בלשי הפוך", בו הרצח נגלה בתחילת הספר, ובעצם מטרת הסיפור היא ההבנה איך ולמה הוא קרה, ולא פתרון לתעלומה.
אחד מששת הסטודנטים הוא המספר, ריצ'רד פפן, המעלה כעבור שנים רבות את זכרונותיו מהתקופה. בפתיחת הספר כבר מסופר על הירצחו של אדמונד "באני" קורקורן, ובמהלך הנרטיב מסופר על הנסיבות וההשפעות של מותו על חברי הקבוצה.
תמות

הספר נותן תמונה מתעמקת לחיי קמפוס של שנות השמונים בארצות הברית, אך לא מנקודת מבט של תרבות מיינסטרים, אלא במעטפת של ספרות יוונית קלאסית. לא רק שהסטודנטים לומדים את הקלאסיקות, אלא הם עצמם סוג של דמויות מטרגדיה יוונית, והספר מלא ברפרנסים לספרות ולתקופה העתיקה. שזורה בתוך השילוב הזה של ניו אינגלנד הקרה ויוון העתיקה, היא הגותיקה הדרומית שהיא המורשת של הסופרת.
בנוסף, הספר נוגע במספר סוגיות פילוסופיות. ה"כת" של פרופסור מורו מנסה להתעלות על מונחים פשוטים כמו "טוב ורע", ורוצים להגיע למישור קיומי אחר. המחויבות הזו שלהם מצדיקה בתורה כל דבר - כולל רצח. לא נעלם מעיני המספר וכך מעיני הקוראים, שהגישה הזאת טמונה עמוק במעמדם הפריווילגי והגישה המתנשאת של חברי הקבוצה. השאלה שאינה נענית, היא האם התעלות אינטלקטואלית היא יותר חשובה מחיי האחר?
תמה נוספת שהספר עוסק בה היא הניגוד בין לוגיקה ורציונליות לבין תשוקה וטבע. הדמות של הנרי מגלמת את הקו בין ניגודים אלו - הוא אינטלקטואל מחויב, הטומן ראשו תמידית בספר קלאסי כלשהו, עד כדי כך שמוחו הופך לסוג של כלא, והקיום הגשמי שלו לאכזבה מתמדת איתו אין לו יכולת להתמודד. הוא מייחל לעצמו להגיע למצב בו הוא יכול לחיות "מבלי לחשוב", ומודה שברגע של הרצח של באני, הוא חווה לרגע את המצב המיוחל.
גם הניגוד בין התעלות לגשמיות הוא מרכזי לסיפור. לימודי הקלאסיקה וההוראה הייחודית של פרופסור מורו מייצגים התעלות, ומורו מעודד אותם לאמץ מנהגים וגישות שיפרידו בינם לבין כל שאר בני גילם, בזמן שהם בפועל עושים מעשים המיועדים לגרום להם למעבר למצב תודעתי אחר, כמו הבכחנליה. אך בפועל, אין ביכולתם של חברי הקבוצה פשוט לבחור להשיג התעלות במקום גשמיות - ריצ'רד כמעט מת בגלל תנאי מחייתו, באני נרצח, והאחרים מושפעים לרעה מאלכוהול, סמים וסקס. ובסופו של דבר, אפילו מורם ורבם בורח ונוטש אותם במצב שהוא ההפך מהתעלות, וגורם להם להגיע לשפלים שלא תיארו.
הוצאה, ביקורת וקבלה

המנחה של טארט בעת לימודיה, בארי האנה, היה משוכנע שפגש בגאונת הדור הספרותית, וגם חברה ללימודים ברט איסטון אליס הכיר אותה לסוכן הספרותי שלו, וכולם הסכימו שהספר שבהתהוות חייב לצאת לאור. על הספר, שלקח לה שמונה שנים לכתוב, היא קיבלה מקדמה של $450,000, והספר פורסם על ידי הוצאת אלברט א. קנופף ב-1992, במהדורה ראשונה של 75,000 עותקים - בשונה מרוב ספרי הבכורה שמודפסים ב-10,000 עותקים בלבד. למעשה, הספר היה לסנסציה עוד לפני שיצא, והקהילה הספרותית חיכתה לו בכיליון עיניים.
הספר הפך לרב מכר, ונכח ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס במשך 13 שבועות. מאז, הספר הפך לספר קאלט, ונמכר במיליוני עותקים ברחבי עולם, וגם כעבור מספר עשורים הוא עדיין נמכר ונקרא בהפצה נרחבת.
הביקורות על הספר היו בעיקר נלהבות, כאשר רק מבקרים מועטים התלוננו על הקצב האיטי של הספר וההתמקדות ביופי ותאוריות, במקום בקידום העלילה, וכן על חוסר אמינות בעלילה.
הוצאת ספרית מעריב, 1994
כתר ספרים, 2004; תרגום לעברית: ורד שוסמן
הוצאת מודן, 2015
בתרבות הפופולרית

הספר מוזכר בעונה השנייה של הסדרה "השמיניה", כשאיה (אחת מגיבורות הסדרה) קוראת את הספר בזמן שאחיה ניני מגיע לבקר והיא אומרת לו שהספר דומה למה שהם עברו כשהיו בעצמם בכיתת מחוננים.
הערות שוליים

↑  The Secret History by Donna Tartt, Ted Gioia, The New Canon
↑  The Secret History by Donna Tartt, Penguin Classicists, August 8, 2010
↑  SMART TARTT, James Kaplan, Vanity Fair, September 1999
↑  The Packaging of a Literary Persona, Maura Mahoney, The Baffler, March 1993
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 8a25336d-e349-440f-b257-0334ab4b2e1a