stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיימון קאלו

| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1949 (בן 75) סטרטהאם, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Simon Phillip Hugh Callow 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1973 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המלכה בבלפסט  בית הספר האוראטורי של לונדון  דרמה סנטר לונדון 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (2002)  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  פרס גילדת שחקני המסך לצוות השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע 
 http://www.simoncallow.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סיימון פיליפ יו קאלו (באנגלית: Simon Phillip Hugh Callow; נולד ב-15 ביוני 1949) הוא שחקן, מוזיקאי, סופר ובמאי תיאטרון אנגלי.
ביוגרפיה

קאלו נולד בסטריטהאם שבלונדון, בנם של איבון מרי, מזכירה במקצועה, ושל איש העסקים ניל פרנסיס קאלו. אביו היה ממוצא אנגלי וצרפתי ואימו ממוצא דני וגרמני. הוא התחנך כקתולי, ולמד ובבית הספר "לונדון אורטורי סקול". אחר כך למד באוניברסיטה "Queen's University Belfast" בבלפסט שבצפון אירלנד, והיה פעיל בתנועה לזכויות האזרח של צפון אירלנד. הוא הלך ללמוד משחק ב"דרמה סנטר לונדון" מבלי שהשלים את התואר.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-2007 נכלל קאלו במקום ה-28 ברשימת של האינדפנדנט של הלהט"בים המשפיעים ביותר בבריטניה. ב-1999 הוענק לו תואר מפקד מסדר האימפריה הבריטית (CBE) על תרומתו לתחום המשחק.
קאלו גר עם הבמאי דניאל קריימר (אנ') ברובע קמדן שבצפון לונדון, עד שנפרדו. קאלו היה אחד השחקנים הראשונים שהצהיר בגלוי על ההומוסקסואליות שלו בספרו "Being An Actor" משנת 1984.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1984 | אמדאוס | Amadeus | עמנואל שיקאנדר / פאפאגנו |  |
| 1985 |  | The Good Father | מארק ורדה |  |
| 1985 | זיכרונות אהבה מפירנצה | A Room with a View | הכומר מר בבה | מועמדות לפרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר |
| 1987 | מוריס | Maurice | מר דוסי |  |
| 1988 |  | Manifesto | מפקד המשטרה האנט |  |
| 1990 | גלויות מהחיים | Postcards from the Edge | סיימון אסקווית' |  |
| 1990 | מר וגברת ברידג' | Mr. & Mrs. Bridge | ד"ר אלכס סואר |  |
| 1991 | בלדה לבית קפה עצוב | The Ballad of the Sad Cafe |  | במאי; מועמדות לפרס דוב הזהב בפסטיבל ברלין |
| 1991 | זיכרונות מאחוזת הווארד | Howards End |  | הופעת קמע |
| 1992 |  | Soft Top Hard Shoulder | אדי צ'רדובסקי |  |
| 1994 | ארבע חתונות ולוויה אחת | Four Weddings and a Funeral | גארת' | מועמדות לפרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר |
| 1994 | סטריט פייטר | Street Fighter |  |  |
| 1995 |  | England, My England | צ'ארלס השני |  |
| 1995 |  | Victory | זנג'אקומו |  |
| 1995 | ג'פרסון בפריז | Jefferson in Paris | ריצ'רד קוסוויי |  |
| 1995 | אייס ונטורה: בלש פראי | Ace Ventura: When Nature Calls | וינסנט קדבי |  |
| 1996 | ג'יימס והאפרסק הענק | James and the Giant Peach | חגב | דיבוב |
| 1998 |  | The Scarlet Tunic | קפטן פיירפקס |  |
| 1998 | חדרי שינה | Bedrooms and Hallways | קית' |  |
| 1998 | שייקספיר מאוהב | Shakespeare in Love | סר אדמונד טילני | פרס גילדת שחקני המסך לצוות השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע |
| 1999 | מסביב לעולם בשמונים יום | Around the World in 80 Days | פיליאס פוג | דיבוב |
| 1999 |  | Junk |  |  |
| 2000 |  | The Mystery of Charles Dickens |  | סרט טלוויזיה |
| 2001 | שטח הפקר | No Man's Land | קולונל סופט |  |
| 2001 | מזמור לחג המולד | Christmas Carol: The Movie | אבנעזר סקרוג' |  |
| 2002 | מכנסי הרעם | Thunderpants | סר ג'ון אוסגוד |  |
| 2002 | תודה ד"ר ריי | Merci Docteur Rey | בוב |  |
| 2003 | צעירים יפים ומבריקים | Bright Young Things | מלך אנטוליה |  |
| 2004 |  | George and the Dragon | המלך אדגר |  |
| 2004 | פנטום האופרה | The Phantom of the Opera | אנדרה |  |
| 2005 |  | Rag Tale | רורק |  |
| 2005 |  | The Civilization of Maxwell Bright | מר וורת' |  |
| 2005 |  | Bob the Butler | מר באטלר |  |
| 2006 | סבינה | Sabina | יוג'ין בלולר |  |
| 2007 |  | Chemical Wedding | פרופסור האדו / אליסטר קרולי |  |
| 2007 | ארן: אביר מסדר הטמפלרים | Arn - The Knight Templar | האב הנרי |  |
| 2011 | פריחה מאוחרת | Late Bloomers | ריצ'רד |  |
| 2011 | מהמטבח באהבה | No Ordinary Trifle | גאי וית'רספון |  |
| 2012 |  | Acts of Godfrey | גודפרי |  |
| 2014 |  | Magician: The Astonishing Life and Work of Orson Welles | בתפקיד עצמו |  |
| 2015 | נושים | Creditors | ג'ון אלן | מבוסס על המחזה "נושים" מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג |
| 2016 |  | Golden Years | רויסטון |  |
| 2017 | המפסטד שלי | Hampstead | שופט |  |
| 2017 | האיש שהמציא את חג המולד | The Man Who Invented Christmas |  |  |
| 2017 | להעיר את המלכה | Victoria & Abdul | ג'אקומו פוצ'יני |  |
| 2018 |  | Blue Iguana | הדוד מרטין |  |
| 2023 |  | Surprised by Oxford | ד"ר סטרלינג |  |
| 2024 | פו הדב: דם ודבש 2 | Winnie-the-Pooh: Blood and Honey 2 | קוונדיש |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1975 |  | Get Some In! | וואלי |  |
| 1976 |  | The Sweeney | סמל בילוש |  |
| 1981 |  | The Man of Destiny | נפוליאון |  |
| 1984 |  | Chance in a Million | טום צ'אנס |  |
| 1986 |  | Dead Head | הוגו סילבר |  |
| 1986 | דייוויד קופרפילד | David Copperfield | מר מיקובר |  |
| 1987 | המפקח מורס | Inspector Morse | תאודור קמפ | בפרק "The Wolvercote Tongue" |
| 1990 |  | Old Flames | נתניאל קוואס |  |
| 1993 | פאם פאטאל | Femme Fatale | הכומר רוני |  |
| 1994 |  | Little Napoleons | אדוארד פית'רס |  |
| 1996 |  | An Audience With Charles Dickens | צ'ארלס דיקנס |  |
| 1995 |  | El pasajero clandestino | מייג'ור אוונס |  |
| 1997 | האישה בלבן | The Woman in White | הרוזן פוסקו | מיני-סדרה |
| 1998 | משפט ועונש | Trial & Retribution II | רופרט הולידיי |  |
| 2001 |  | Don't Eat The Neighbours | פוקס (שועל) ובר (דוב) |  |
| 2002 |  | Galileo's Battle for the Heavens | גליליאו | סרט דוקומנטרי |
| 2003 | מלאכים באמריקה | Angels in America |  | מיני סדרה |
| 2004 |  | Shoebox Zoo | וולפגאנג הזאב האנטר הסוס |  |
| 2004 | מיס מארפל | Agatha Christie's Marple | קולונל טרנס מלצ'ט | בפרק "The Body in the Library" |
| 2005 | רומא | Rome | פובליוס סרוויליוס |  |
| 2005, 2011 | דוקטור הו | Doctor Who | צ'ארלס דיקנס | בפרק "The Unquiet Dead" ובפרק "The Wedding of River Song" |
| 2006 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | ד"ר ריצ'רד וולו | בפרק "Dead Letters" |
| 2006 |  | Classical Destinations | קריינות |  |
| 2007 | אנשי הצללים | The Company | אליהו |  |
| 2007 |  | How Gay Sex Changed the World | בתפקיד עצמו |  |
| 2007 |  | Trick or Treat | בתפקיד עצמו |  |
| 2008 |  | The Mr. Men Show | קריינות |  |
| 2009 | לואיס | Lewis | ורנון אוקס | בפרק "Counter Culture Blues" |
| 2009 | הרפתקאות שרה ג'יין | The Sarah Jane Adventures | דיבוב | בפרק "The Gift" |
| 2011 |  | This is Jinsy | ת'רקר | בפרק "Nameworm" |
| 2011 |  | Popstar to Operastar | בתפקיד עצמו |  |
| 2011 |  | Jamie's Dream School | בתפקיד עצמו |  |
| 2013 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | ד"ר היינריך לוץ | בפרק "The Labours of Hercules" |
| 2014–2016 | זרה | Outlander | הדוכס מסנדרינגהם | 5 פרקים |
| 2014 |  | The Feeling Nuts Comedy Night | בתפקיד עצמו |  |
| 2021 | הוקאיי | Hawkeye | ארמנד דיקוונס | פרק: "Never Meet Your Heroes" |
| 2023 |  | The Cleaner | מר אבהאסין | פרק: "The Clown" |
| 2023 |  | Dodger | הארכיבישוף מקנטרברי וויליאם האולי (אנ') | פרק: "Coronation" |
| 2024 | הילד שלא היה | The Boy That Never Was | קוזימו | מיני-סדרה |
ספריו

Callow, Simon (1986) [1984], Being an actor, St. Martin's Press, ISBN 978-0-312-07276-6
Callow, Simon (1997), Charles Laughton : a difficult actor, Fromm International Pub, ISBN 978-0-88064-180-7
Callow, Simon (2003), Shooting the actor, Picador, ISBN 978-0-312-42244-8
Callow, Simon (1991), Acting in Restoration comedy, The Applause acting series, Applause Theatre Books, ISBN 978-1-55783-119-4
Callow, Simon (1995), Orson Welles : the road to Xanadu, Jonathan Cape, ISBN 978-0-224-03852-2
Callow, Simon (2007), Love is where it falls, Nick Hern, ISBN 1-85459-976-3
Callow, Simon (2000), The night of the hunter, BFI film classics., BFI Publishing, ISBN 978-0-85170-822-5
Callow, Simon (2003), Dickens' Christmas : a Victorian celebration, Harry N. Abrams, ISBN 978-0-8109-4534-0
Callow, Simon (2006), Orson Welles : hello Americans, Jonathan Cape, ISBN 978-0-224-03853-9
קרל גוט

| --- | --- |
גוט, 2018
גוט, 2018
 לידה:  14 ביולי 1939 פלזן, הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה 
 פטירה:  1 באוקטובר 2019 (בגיל 80) פראג, צ'כיה 
 מקום קבורה:  Malvazinky Cemetery 
 מוקד פעילות:  אוסטריה אוסטריה צ'כיה צ'כיה
 תקופת הפעילות:  1958–2019 (כ־61 שנים) 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של פראג 
 סוגה:  מוזיקת פופ, רומנסה, שאנסון, אסטרדה 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  גרמנית, צ'כית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  Supraphon, פולידור רקורדס 
 בן או בת זוג:  Ivana Gottová (7 בינואר 2008–1 באוקטובר 2019) 
 צאצאים:  Dominika Gottová, Charlotte Gottová, Lucie Kolářová, Nelly Sofie Gottová 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  אמן לאומי (1985)  Goldene Stimmgabel (1995)  אזרחות כבוד של פלזן (2 בנובמבר 2009)  Goldene Stimmgabel (1982)  Hall of Fame of the Plzeň Region (2009)  פרס בולדר (2002)  עיטור הידידות בין העמים (1989)  מדליית ההצטיינות (28 באוקטובר 2009)  Goldene Stimmgabel (1984)  Czech Nightingale  מסדר האריה הלבן 
 www.karelgott.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
קרל גוט (בצ'כית: Karel Gott; 14 ביולי 1939 – 1 באוקטובר 2019) היה זמר וצייר חובב צ'כי. במרוצת השנים נמנה גוט בין האישים המוכרים ביותר במוזיקה הצ'כוסלובקית. בשנת 2017 נבחר לזמר הטוב ביותר בפסטיבל המוזיקה הלאומי "Český slavík" ("הזמיר הצ'כי"). הוא הוציא לאור למעלה ממאה אלבומי אולפן וכמאה אלבומי אוסף, שנמכרו בכ-50–100 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ביוגרפיה

גוט נולד בפלזן בפרוורי הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה. בגיל שש, עם תום מלחמת העולם השנייה, עבר יחד עם משפחתו לבירה פראג. תחילה אבה ללמוד אמנות במכללה המקומית. אולם הוא נכשל בבחינות המקדימות למוסד, ונאלץ לעבור הכשרה חשמלאית, שתשמש לו למקור פרנסה. בד בבד התעניין במוזיקה הצ'כית המקומית, ובסוגת הג'אז בפרט. הוא למד נגינה על בס וגיטרה, אך החליט לבסוף להתמקד בשירה. במהלך שנות החמישים הופיע לעיתים כזמר חובב במועדונים מקומיים.
ראשית הקריירה המוזיקלית

בשנת 1958 הופיע בקביעות בבית קפה מקומי, ששירת את תושבי העיר. בשנת 1960 החליט גוט ללמוד מוזיקה במוסדות אקדמיים. הוא למד אופרה בקונסרבטוריון של פראג בכיתתו של קונסטנטין קרנין, ממצבת תלמידיו של פיודור שאליאפין. קרנין, שראה את הפוטנציאל החבוי בגוט, לימד אותו גם יצירות פופ. בד בבד טס לפולין יחד עם תזמורת הג'אז של הרדיו הצ'כוסלבקי, בניצוחו של קארל קראוטגרטנר.
בשנת 1962 הוציא גוט לאור את סינגל הבכורה שלו יחד עם זמרת הג'אז ולאסטה פרוצ'ובה, בשם "Až nám bude dvakrát tolik". באותה שנה הגיע למקום 49 בפסטיבל זלאטי סלאוויק. בשנת 1963 עזב את הקונסרבטוריון, והחל ללמוד שירה באופן פרטי. באותה שנה קיבל הצעת עבודה מטעם תיאטרון "סמפור". הוא השתתף בהצגת הבכורה של מחזמר פופ צ'כסלובקי, וזכה לאהדה מפיהם של מבקרי מדורי התרבות במקומונים. לאחר מכן הוציא לאור את סינגל הסולו הראשון שלו, "Oči sněhem zaváté", שהפך לסינגל הנמכר ביותר במדינה. בעונת הפסטיבל זלאטי סלאוויק של 1964, זכה בפרס הראשון שלו עבור שיר השנה.
בשנת 1965 הקים את תיאטרון "אפולו", בשותפות עם שני חבריו, ג'ירי ולסדסלב שטיידל. בשלב זה היה גוט מוכר לציבור הצ'כוסלבקי בפרט והאירופי ככלל. הוא הופיע בתוכניות עלייה לרגל לתפילה, תוך ניגון הרפרטואר הראשון משלו. באותה שנה הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, בשם Karel Gott Sings with Supraphon. על אף שכותרו בשפה האנגלית, בוצע האלבום בשפה הגרמנית והצ'כית. במרוצת השנים יצאה גם גרסה אנגלית תחת הכותרת The Golden Voice of Prague (Artia-Supraphon). בשנת 1967 הופיע גוט בפסטיבל "מידם", המתרחש מדי שנה בעיר קאן שבדרום צרפת. מחיאות כפיים סוערות נשמעו באולם לאחר שניגן כמה מיצירותיו המוכרות. לאחר הצלחת האירוע, הוא חתם על חוזה הקלטות עם חברת דויטשה גרמופון/פולידור רקורדס.
בשנת 1968 נבחר על ידי רשות השידור האוסטרית לייצג את המדינה באירוויזיון 1968. אחר כך הוכרז שירו לתחרות, "Tausend Fenster". גוט הופיע על בימת התחרות ב-6 במרץ, והגיע למקום ה-13 עם 2 נקודות בלבד. הוא שובץ רביעי בסדר ההופעות, לפני לוקסמבורג ואחרי בלגיה.
שנות השבעים

בשנות השבעים השיג גוט הצלחה מידתית, והופיע בקביעות בטלוויזיה, כולל בסדרה דוקומנטרית בת עשרה פרקים, בשם "Karel Gott in Slany". בשנת 1970 הוציא לאור את השיר "Einmal um die ganze Welt", שהפך ללהיט הן בגרמניה המזרחית והן בגרמניה המערבית. בעקבות הצלחתו במרכז אירופה, עורר גוט עניין בעיתונאות המקומית, שסקרו אודותיו. בנוסף, הופיע בקביעות במגוון תוכניות טלוויזיה ידועות-שם דוגמת "ZDF-Hitparade".
באותה תקופה הקליט כמה פסקולים לסרטי טלוויזיה כמו הדבורה מאיה. תחילה ביצע את שירי הפסקול בגרמנית, אולם בעדן הקליט כמה גרסאות בסלובקית ובצ'כית. בשנת 1978 העניק לו מטעם איגוד תעשיית המוזיקה המקומי את כובע הזהב של קלן – פרס הניתן לדמות תרבותית או חברתית בולטת. עם פרסום אמנת 77, המבקרת את ממשלת הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית, הצטרף גוט לתנועה האנטי-צ'רטרית, שתומכת בממשלה.
גוט הקליט גרסת כיסוי ללהיט "All by Myself" בשם "Kam tenkrát šel můj bratr Jan" ("לאן אחי יאן הלך הפעם?"). גרסה זו הוקדשה ליאן פאלאך, סטודנט צ'כי אשר הצית עצמו והתאבד במחאה על הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ב-1968 בסופה של תקופת האביב של פראג, תקופת שלטונו של אלכסנדר דובצ'ק. היא הוקלטה בשנת 1977, כשהכוחות הסובייטים טרם נסוגו מהמדינה.
בעת המודרנית

החל משנות השמונים התפרסם גוט ברמה הבינלאומית; הוא הצטלם למחזמר "In the Track of Bel Canto" באיטליה בשנת 1981, והוציא לאור דואט עם הזמרת האוקראינית סופיה רוטרו. בשנת 1983 קיבל את מדליית הזהב של הרמן לונס במינכן, על תרומתו למוזיקה הגרמנית, ובשנת 1985 הוענק לו תואר "האמן הלאומי של גרמניה". בשנץ 1990 הכריז על סיום קריירת המוזיקה שלו, וארגן סיבוב הופעות ענף למחווה. עם זאת, הצלחתו המסחרית הביאה אותו לחזור בו מהחלטתו. בשנת 1993 הוא ועמיתו, פרנטיצ'ק ג'אנק, סוכנות אומנותית בשם "GOJA", המפיקה את יצירותיו המאוחרות.
בשנת 1996, גוט זכה פעם נוספת בתואר הזמיר הצ'כי, וזכה לשבחים מפי מבקרי המוזיקה העכשווית. ב-29 בספטמבר 2000 ניגן קונצרט בקרנגי הול בניו יורק. במאי 2019, חודשים ספורים לפני מותו, הוציא גוט את שירו האחרון, "Srdce nehasnou" ("לבבות לא דוהים"), יחד עם בתו שארלוט.
מותו

הוא נפטר ב-1 באוקטובר 2019, בגיל 80, לאחר התמודדות עם מחלת הלוקמיה.
הערות שוליים

↑  Karel Gott, אתר משרד החוץ הצ'כי
↑  Adam, Jan. "Karel Gott: Biography"
↑  Die Heiterkeit des Seins
↑  Drotárová, Zuzana. "Karel Gott"
↑  Slyšte, lidé! – Jan Palach v písních
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009540998505171  PLWABN: 9810607267905606  BIBSYS: 4001752  BNE: XX913582  BnF: cb14761725p (data)  GND: 118540920  ISNI: 0000 0000 6314 3309  LCCN: n82006006  LNB: 000198660  MusicBrainz: c5e0328e-035a-45da-9ae5-908bf22169aa  NKC: jk01032549  NTA: 070731063  RERO: 02-A025005829  SUDOC: 25141082X  VIAF: 47553753   WorldCat (עם VIAF): 47553753 
גוט משמאל
קשפיצה

| --- | --- |
סמל קשפיצהסמל קשפיצה

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  שלזיה שלזיה
 מחוז:  קלובוצק
 שטח:  27.71 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,244 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  50°58′N 18°43′E﻿ / ﻿50.967°N 18.717°E﻿ / 50.967; 18.717
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.krzepice.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיקשפיצה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיקשפיצה(למפת פרובינציית שלזיה רגילה) קטוביץ צ'נסטוחובה סוסנוביץ גליביצה ביילסקו ביאלה  לודז' שוו. אופולה פולין קטן צ'כיה סלובקיהקשפיצה(למפת פרובינציית שלזיה מוגדלת) קטוביץ צ'נסטוחובה סוסנוביץ גליביצה ביילסקו ביאלה  לודז' שוויינטו. אופולה פולין קטן צ'כיה סלובקיהקשפיצה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קשפיצה (בפולנית: Krzepice) היא עיירה במחוז קלובוצק שבפרובינציית שלזיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

קשפיצה החלה כמבצר שנבנה באמצע המאה ה-14, ובאמצע המאה ה-16 הוענקו ליישוב שנבנה במקום זכויות עיר.
מראשית המאה ה-17 נודעה העיירה בשל תעשיית המתכת שבה. באמצע המאה ה-17 ובראשית המאה ה-18 נפגעה העיירה מתקיפות האימפריה השוודית. בחלוקת פולין נכללה העיירה בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.
יהודי קשפיצה

מאמצע המאה ה-17 התקיימה בעיירה קהילה יהודית מאורגנת, ובשל קרבתה לגבול הפרוסי, הוגבלו משך שנים רבות מגורי יהודיה לרובע מסוים. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 1,395 יהודים, אך במהלך מלחמת העולם הראשונה עזבו את היישוב יהודים רבים. ביוני 1919 נערכו פרעות ביהודי העיירה, מבלי שהמשטרה הפולנית פעלה להגן על היהודים.
בין מלחמות העולם היוו היהודים קרוב למחצית מתושבי העיירה, והתקיימה ביישוב פעילות של המפלגות היהודיות השונות, תוך קיום מספר תנועות נוער ציוניות ובית ספר מרשת בית יעקב. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים.
יהודי קשפיצה > בשואה

ב-1 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים. עם סיפוחה של העיירה באוקטובר שלאחר מכן לשטחי הרייך השלישי עזבו אותה כ-200 יהודים לצ'נסטוחובה, ובעיירה נותרו כ-1,500 יהודים. בתקופת הכיבוש הראשונה ביצעו הגרמנים מעשי התעללות חוזרים ונשנים ביהודי העיירה, תוך תלישת זקני יהודים דתיים באלימות רבה, כליאת יהודים באסם במשך מספר ימים ללא מזון או שתייה, ואילוץ יהודים לבצע עבודות כפייה משפילות ומפרכות, תוך הטלת סכומי כופר על הקהילה. בד בבד נצטוו יהודי העיירה לענוד סרט זרוע, שהומר בהמשך בטלאי צהוב.
החל מנובמבר 1940 נלקחו מאות יהודים מהעיירה למחנות עבודה שונים. ב-22 ביוני 1942 לפנות בוקר פשטו על העיירה אנשי אס אס שהגיעו מסוסנוביץ, וריכזו את יהודיה, יחד עם יהודים נוספים מכפרי הסביבה, במבנה בית הכנסת הישן בעיירה, שם נערכה בהם סלקציה. 26 יהודים הועברו למחנה המעבר בסוסנוביץ, וכל יתר היהודים שולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה אושוויץ.
בית הקברות היהודי בקשפיצה.
יחד (שיר של חלב ודבש)

| --- | --- |
 סינגל
 מתוך האלבום חלב ודבש 2
 יצא לאור:  1980
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 חברת תקליטים:  ליטראטון
 כתיבה:  שמרית אור
 לחן:  קובי אשרת
 
"יחד" הוא שיר שכתבה שמרית אור, הלחין קובי אשרת וביצעה להקת חלב ודבש. השיר יצא לאור בשנת 1980.
רקע

השיר בוצע בשנת 1980 כשיר השירותרום של גלי צה"ל על ידי להקת חלב ודבש, שזכתה שנה קודם לכן באירוויזיון 1979. השיר נכלל באלבום "חלב ודבש 2". גלי עטרי הייתה הסולנית בשיר, אך זמן לאחר מכן היא הוחלפה בלאה לופטין, שהצטלמה במקומה לווידאו קליפ ששודר בתוכנית.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תש"ם (1980) דורג השיר במקום ה־23.
בשנת 2019 שימש השיר בפרסומת של ההסתדרות החדשה. בשנת 2020 שר אותו שייקה לוי בפרסומת של חברת אמישראגז.
השיר בספרי תווים

אפי נצר, לשיר עם אפי נצר: השירים שאנו אוהבים, חלק ג', עמ' 252, ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, 1991. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  הווידאו קליפ של השיר בערוץ "כאן מוזיקה" באתר יוטיוב
↑  המצעד 1980, להקת חלב ודבש, באתר חרסונסקי מיוסיק
↑  ההסתדרות מציגה: העובדות והעובדים של ישראל, באתר ההסתדרות החדשה, 13 באוגוסט 2019
↑   יחד כל הדרך - אמישראגז איתכם גם בימים קשים אלו | פרסומת שהפקנו עבור אמישראגז, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 0:45)
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נסטור מאכנו

נסטור מאכנו בתמונה מ-1909
נסטור איוואנוביץ' מאכנו (מיכנינאנקו) (באוקראינית: Нестор Іванович Махно;‏ 26 באוקטובר 1888 – 25 ביולי 1934) היה אנרכו-קומוניסט אוקראיני. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה (1918–1920) הקים מאכנו ממשל עצמי בדרום אוקראינה וביסס כוח גרילה חזק, שנלחם לסירוגין בצבא האדום (הבולשביקים), בצבא הלבן ובכוחות אחרים שפעלו באוקראינה. מאכנו עמד בברית עם הבולשביקים נגד הצבא הלבן, אך אלה פנו נגדו בכל פעם שהוסר האיום המשותף ולבסוף הביסוהו. לאחר מפלת צבאו יצא מאכנו לגלות, ומת בחוסר-כל בפריז.
ביוגרפיה > ילדות ונעורים

נסטור איוואנוביץ' מאכנו נולד למשפחת איכרים עניה בהוּלְיַאיְפּוֹלֶה (Гуляйполе), בפלך יקטרינוסלב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), כצעיר מבין חמישה ילדים. אביו נפטר כשהיה בן עשרה חודשים, ובשל עונייה הרב של המשפחה, החל לעבוד כבר בגיל שבע, בתור רועה צאן. בין הגילאים שתים עשרה עד שבע עשרה עבד כפועל חקלאי באחוזותיהם ובאדמותיהם של אצילים מקומיים.
בגיל שבע עשרה עבד כשוליה לצייר, ולאחר מכן, עבר לעבוד בבית יציקת ברזל מקומי.
הוא השתתף במהפכת 1905 ברוסיה, ואחריה הפך לאנרכיסט. בשנת 1910, כחלק מפעילותו כנגד הצאר, רצח שוטר, נכלא ונידון לעונש מוות בתלייה, עונש שהומר למאסר עולם בכלא בוטירקה שבמוסקבה. בכלא הכיר את פטר ארשינוב, חברו לתא, שהשפיע על דעותיו האנרכיסטיות.
לאחר מהפכת פברואר ברוסיה, אסירים פוליטיים, ומאכנו ביניהם, קיבלו חנינה. ב-1917, עם שחרורו, חזר להולייאיפולה, והיה שותף לייסוד "איגוד האיכרים של הולייאיפולה", כשהוא מכהן כיושב הראש שלו. פעילות האיגוד העניקה לו תדמית של "רובין הוד", כשבמסגרת פעילות זו, ניטלו אחוזות נכבדות מידי בעלי אדמות עשירים, ואדמותיהם חולקו בין איכרים חסרי אדמה. מאכנו הצטרף לתנועה המהפכנית באוקראינה וסייע בהתארגנות כנגד בעלי האדמות והקפיטליסטים. ב-1918 הוא נבחר על ידי לנין בעצמו להוביל את הכוחות המהפכניים באזור.
ביוגרפיה > החברה המאכנוביסטית

מטרתו של הצבא המאכנוביסטי הייתה כינון חברה אנרכיסטית, ואכן נעשו ניסיונות לכונן חברה כזו בשטחים שנשלטו על ידי כוחות אלו. ניסיונות אלו הוגבלו מאוד על ידי התנאים שהכתיבה הלחימה הבלתי-פוסקת - בעיקר הארעיות שלהם, שנבעה ממעבר תכוף של עיירות וכפרים מידי האנרכיסטים לידיים אדומות או לבנות וחזרה, וההתרוששות של האוכלוסייה לאחר שלוש שנות מלחמה בלתי פוסקת.
החברה המאכנוביסטית הייתה חברה כפרית בעיקרה. מוקד הכוח של מאכנו היה בכפרים, ובהם שלט באופן הרציף ביותר. גם התאוריה האנרכיסטית שלו, שהייתה מבחינות רבות פשטנית, התאימה יותר לכפריים ונתקלה בבעיות כאשר ניסו ליישם אותה בערים.
ניתן למנות כמה מעקרונות התנועה המאכנוביסטית, ששימשו לארגון החיים בשטחים שבשליטתה. יישומם של תנאים אלו לא היה מלא, ולעיתים אף היה רחוק מלהיות מלא, אך הם היוו את ההבדל העיקרי בין התנועה המאכנוביסטית לבין מתנגדיהם. כמה מעקרונות אלו היו:
השראה אידאולוגית סיפקה למאכנו תורתו של פיוטר קרופוטקין.
המורשת

אנרכיסטים רבים לקחו ממנו דוגמה ובעת מלחמת האזרחים בספרד (1936–1939) קבוצות אנרכיסטיות בדרום ספרד ניסו לחקות אותו ונהלו מסעות "מאכנוביסטה" (בנוסח מאכנו) כנגד הלאומנים. ההיסטוריוגרפיה הסובייטית הרשמית הציגה את מאכנו כמנהיג כנופיה שעיקר עיסוקו שוד ורצח. תרומת הצבא השחור להבסת הלבנים במלחמת האזרחים נמחקה מדפי ההיסטוריה, ואף נטען שהוא היה למעשה בעל-בריתם של הלבנים.
יחסו ליהודים

לאנשיו של מאכנו יוחסו מספר פוגרומים נגד יהודים בתוקפת מלחמת האזרחים, והוא עצמו הואשם באנטישמיות. מאכנו התייחס להאשמות אלו בחומרה וידע לטפל בפורעים ביד קשה: ידועים אף מקרים בהם מאכנו הורה להוציא להורג את אנשיו שהשתתפו בפוגרומים. ידוע מקרה בו הוציא להורג חייל שתלה שלט עם כיתוב אנטישמי המקשר בין מאכנו לבין פוגרומים.
בתעמולה הקומוניסטית מאכנו תואר כגזען, לאומן ואנטישמי. עם זאת טענה זו לא נתמכת היסטורית. בין האנרכיסטים אותם הנהיג מאכנו היו גם יהודים.
כתביו

בשנת 1926, מאכנו, כחלק מקבוצת גולים רוסיים שנקראה דלו טרודה (Дело Труда, עניין העמל), כתב ופרסם את הבסיס הארגוני של הקומוניזם הליברטריאני, שהציג רעיונות בדבר התארגנות של אנרכיסטים, בהתבסס על הניסיון מהמהפכה באוקראינה ומהתבוסה לבולשביקים. מסמך זה שנוי במחלוקת עד ימינו אלה. אנרכיסטים אחדים רואים בו מקור השראה, בשל בהירותו והיעילות של המבנים שהוא מציע. אחרים (וביניהם, בעת הפרסום, וולין ואריקו מלטסטה) הרואים את השלכותיו כנוקשות והירארכיות.
לקריאה נוספת

Paul Avrich, Russian Anarchist and the Civil War. Russian Review, 27(3), 1986.
דוד מרקיש, "ראש החבורה" (תל אביב: מעריב 1992) - ספר עלילתי על מלחמת האזרחים ברוסיה, המתייחס גם לדמותו של מאכנו, ומציגוֹ באור חיובי.
הערות שוליים

↑  Aleksander Shubin, Nestor Ivanovich Makhno. (Translation, glossary and notes by Mark Harris) Nestormakhno.info
↑  Anti-Semitism and the Makhnovists
↑  БЫЛ ЛИ МАХНО ПОГРОМЩИКОМ? (רוסית)
↑  Were the Makhnovists anti-Semitic and pogromists?
↑  The Makhnovists on the National and Jewish Questions
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264953905171  PLWABN: 9810630937305606  BIBSYS: 90243070  BNE: XX1012651  BnF: cb12015705h (data)  CANTIC: a19616065  CiNii: DA0683379X  GND: 118575805  ICCU: CFIV009015  ISNI: 0000 0001 0887 8019  LCCN: n82098456  LNB: 000065856  NDL: 00621053  NKC: skuk0003853  NLG: 183505  NSK: 000353829  NTA: 073395536  RERO: 02-A003553008  SELIBR: 73432  SNAC: w62n8vsp  SUDOC: 028291603  VIAF: 36929065   WorldCat (עם VIAF): 36929065 
מאכנובשצ'ינה - אזור פעילותם של אנשי מאכנו, באדום, על מפת אוקראינה
חקיקת משנה

מאזניים
חקיקת משנֶה היא חקיקה שנעשתה על ידי מי שהוסמך לכך על ידי המחוקק, ולא על ידי המחוקק עצמו. בישראל, למשל, חקיקת משנה לא מאושרת בכנסת בשלוש קריאות, אלא מותקנת על ידי גורמים של הרשות המבצעת: שרים, פקידים בכירים וכדומה, מכוח הסמכות שהוענקה להם בחוקים המתאימים.
חקיקת המשנה משלימה את החקיקה הראשית (החוק): בחוק נקבעים העקרונות הכלליים, ובחקיקת המשנה, שלפעמים מכונה תקנות, נעשית ירידה לפרטים. הפרדה זו באה כדי שלא לכלות את זמנו של המחוקק בירידה לפרטים, לא להעסיקו בעניינים טכניים שאינו בקיא בהם, וכדי לאפשר את הגמישות הנחוצה בירידה לפרטים, שמטבע הדברים משתנים בתדירות גבוהה יותר.
עם זאת, מחקרים מן העת האחרונה מדגישים כי חקיקת משנה סובלת מדימוי אפור שלא בצדק. היא אינה רק מכשיר טכני ליישום חקיקה ראשית. תקנות מקיפות את כל תחומי החיים הפרטיים, הצרכניים והמסחריים ויש להן תפקיד מרכזי בהכוונת התנהגות. ללא חקיקת משנה רבות מזכויותיו וחובותיו של הפרט אינן מקבלות תוקף והלכה למעשה מתאיינות. בעידן המדינה הרגולטורית תקנות ממלאות תפקיד חשוב במיוחד עבור עסקים, חברות וארגונים אחרים. במהלך משבר הקורונה היו אלו תקנות שהסדירו את ההתנהלות האזרחית והעסקית היומיומית בישראל.