stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קנדי דרלינג
חייה המוקדמים

קנדי דרלינג נולדה ברובע הקווינס בניו יורק, בשם ג'ימי (ג'יימס.ל) סלטרי לתרזה וג'יימס סלטרי. אביה היה אלכוהוליסט אלים, והוריה התגרשו בצעירותה. לאחר הגירושין, חיה דרלינג עם אמה ואחיה למחצה מנישואיה הראשונים של אימה, וורן לאו ה-2 בלונג איילנד.
מאוחר יותר, אחיה וורן התגייס לצבא ארצות הברית והכחיש כל קשר לאחותו למחצה.
בילדותה, הרבתה דרלינג לצפות בטלוויזיה ובסרטים הוליוודיים ישנים, ולמדה לחקות את השחקניות האהובות עליה, ביניהן ג'ואן בנט וקים נובאק. בשנת 1961 דרלינג נרשמה לקורס קוסמטיקה בבית ספר מקומי, והחלה להסתובב בחוגי הקהילה הגאה באזור. כאשר אמה עימתה אותה עם השמועות לפיהן נהגה דרלינג ללבוש בגדי נשים ולפקוד בר גאה מקומי בשם "ההיילופט", דרלינג עזבה את החדר וחזרה בלבוש נשי. מאוחר יותר, כשתיארה אמה את המאורע אמרה "אז ידעתי... שלא אוכל לעצור אותו. קנדי הייתה יפה ומוכשרת מדי". בשנת 1963 החלה דרלינג לקבל זריקות הורמונים כחלק מההליך ללהתאמה מגדרית שלה והשתמשה בשם הופ סלטרי.
קריירה קולנועית

דרלינג פגשה את וורהול לראשונה בשנת 1967 במועדון לילה בו בילתה עם ג'קי קרטיס. קרטיס הזמינה את וורהול למחזה "פאר וזהב" שכתבה וביימה, בו כיכבה דרלינג לצד רוברט דה נירו ששיחק שישה תפקידים שונים. לאחר מכן וורהול ליהק את דרלינג לתפקיד קטן בסרטו Flesh משנת 1968, ובשנת 1971 כיכבה דרלינג בסרטו של וורהול Women in Revolt, סרט פארודיה על התנועה הפמיניסטית. צילומי הסרט נמשכו יותר מהצפוי, ולאחר יציאתו לאקרנים בשנת 1972 קיבל ביקורות גרועות, ועורר את חמתן של פעילות פמיניסטיות שהגיעו להפגין בהקרנת הבכורה שלו.
דרלינג המשיכה לשחק במספר סרטים עצמאיים, ביניהם "כמה מחברי הטובים ביותר" ואף הופיעה בהופעת קמע בסרט "נערת הטלפון והבלש". בסוף שנת 1971 טסה דרלינג לווינה שם השתתפה בשני סרטים של הבמאי וורנר שרוטר.
היא הצטלמה תחת עדשת מצלמתם של מובילי אמנות הצילום בארצות הברית, כולל בצילומי עירום בה הביאה לביטוי את היותה אישה עם אברי מין זכריים, לאחר מכן ציינה שמגדר הוא החלטה אישית והיא שלמה עם עצמה.
ציטוטה המפורסם מאותה תקופה: "עליך תמיד להיות עצמך, המחיר כתוצאה מכך איננו משנה, זו היא הצורה הגבוהה ביותר של מוסריות." ציטוט זה מופיע גם בסיום הסרט התיעודי על חייה משנת 2010.
מותה

דרלינג נפטרה ב-21 במרץ 1974, כשהיא בת 29 בלבד, ממחלת הלימפומה. במכתב שכתבה לפני מותה, אותו מיענה לוורהול ולמעריציו, כתבה דרלינג "לצערי, לפני מותי לא נותרה תשוקה לחיות... אני כל כך משועממת, משועממת למוות, אפשר לומר. הידעתם שלא אוכל לשרוד? אני תמיד ידעתי. הלוואי שיכולתי לפגוש את כולכם בשנית". קהל גדול הגיע להלווייתה של דרלינג, והיא הוספדה בידי השחקנית ג'ולי ניומר.
הנצחה

בפברואר 2010 הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין סרט תיעודי על חייה של דרלינג בשם Beautiful Darling. דרלינג הופיעה כדמות במספר סרטים, ביניהם הסרט "אני יריתי באנדי וורהול" שמבוסס על חייה של ואלרי סולאנס.
דרלינג היוותה השראה לשיר "קנדי אומרת", הפותח את האלבום "הוולווט אנדרגרוונד" של להקת הוולווט אנדרגראונד.
הערות שוליים

↑  ארתור בל, "דרלינג קנדי, איפה היית ביום בו ג'ין הרולד מת?", the village voice, ‏18 במאי 1972.
↑  Moynihan, Colin (2009-02-24). "From the Archives, a Portrait of a Pop-Art Muse". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-10-23.
↑  דייוויד ויגנד, האגדה של קנדי, 28 ביולי 1997.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 99024888  GND: 120201305  ISNI: 0000 0000 5220 9253  LCCN: no97051359  NTA: 266758711  SNAC: w64q9339  ULAN: 500339632  VIAF: 5755949   WorldCat (עם VIAF): 5755949
קבוצה אחת בטאלין

קבוצה אחת בטאלין הוא השם שניתן למשחק המתוכנן שבין אסטוניה לבין סקוטלנד. המשחק הסתיים כעבור שלוש שניות משריקת הפתיחה, לאחר שהנבחרת האסטונית לא התייצבה למשחק, כתוצאה ממחלוקת על שעת המשחק והשלכותיה. סקוטלנד הניחה כי תקבל ניצחון טכני, אך פיפ"א הקשתה על ההליכים ובסופו של דבר נקבע משחק חוזר במונקו שהסתיים בתיקו מאופס.
רקע

במסגרת משחקי מוקדמות מונדיאל 1998 שובצו אסטוניה וסקוטלנד בבית ד' עם ארבע נבחרות נוספות: אוסטריה, בלארוס, לטביה ושוודיה. אסטוניה פתחה את הקמפיין עם הפסד בתוצאה 1 - 0 לבלארוס בעוד שסקוטלנד סיימה בתיקו מאופס נגד אוסטריה. במחזור הבא ניצחו שתי הנבחרות, והן הגיעו למשחק ביניהן כאשר נקודה אחת הפרידה ביניהן.
לפני המשחק

סקוטלנד התאמנה באצטדיון קדריורג בלילה שלפני המשחק עם התאורה הזמנית באצטדיון שהייתה לקויה. סקוטלנד מחתה על כך בפיפ"א. לאחר דיון בפיפ"א, הוקדם זמן המשחק מ-18:45 ל-13:00. התאחדות הכדורגל האסטונית לא הייתה מרוצה משעת המשחק שנקבעה, לאור החשש מאובדן הכנסות מזכויות שידור. מנהל צוות הטלוויזיה של אסטוניה אמר כי היה מוכן וערוך לשדר את המשחק אך התאחדות הכדורגל האסטונית סירבה לכך בתוקף.
מהלך המשחק

לפני המשחק שרו האוהדים הסקוטים שיר שטבע את כינויו של המשחק, "קבוצה אחת בטאלין, רק קבוצה אחת". השופט היוגוסלבי מירוסלאב רודמן שרק את שריקת הפתיחה ולאחר נגיעה אחת בכדור שרק את שריקת הסיום. הסקוטים נטשו את המגרש והחלו בהכנות לנסיעה הביתה. האסטונים לעומת זאת הגיעו ערוכים למשחק בשעות אחר הצהריים המאוחרות אך הופתעו לגלות שהמגרש שומם וריק.
הערות שוליים

↑  Scotland await verdict after Estonian farce
צמח מטפס

קנוקנת נכרכת סביב גבעול
צמח מטפס הוא צמח שנאחז או נכרך על עצם אחר. קיימות כמה התאמות מבניות מורפולוגיות שמקנות לצמח את יכולת הטיפוס, כדוגמת קנוקנת שמתלפפת סביב העצם עליו הצמח מטפס (scrambling), או שורשי אחיזה שנצמדים לעצם אחר (Climber (self-clinging climbers)) כדוגמת הקיסוס. דוגמה לצמח מטפס הוא שיח הגפן.
צמח מטפס על אחד מקירותיו של מרכז סוזן דלל
מינים של צמח מטפס

להלן רשימת המינים של צמחים מטפסים בישראל.
משפחת שרביטניים:
שרביטן מצוי
שרביטן שביר
שרביטן ריסני
שרביטן הערבה
משפחת ספלוליים:
ספלול קטן
ספלול הגליל
ספלול מטפס
ספלול מחוספס
משפחת ארכוביתיים:
פלופיה חבלבלית
משפחת השפתניים
פרסיון גדול
משפחת הסולניים
סולנום עדין
משפחת הפואתיים
פואת הצבעים
פואה מצויה
משפחת היערתיים
יערה איטלקית
משפחת הדלועיים
לעוסית מטפסת
דלעת-נחש מצויה
דלעת-נחש סורית
מלפפון הנביאים
אבטיח הפקועה
משפחת הטמוסיים
טמוס מזרחי
טמוס מצוי
משפחת הלילניים:
בלוטנית אפריקנית
בלוטנית מפורצת
בלוטנית הדורים
בורהביה זוחלת
משפחת הסלקיים:
אינדיה נטויה
משפחת הנוריתיים
זלזלת הקנוקנות
זלזלת מנוצה
משפחת הסהרוניים
סהרון משתלשל
משפחת הפרפרניים
בקיה צרפתית
בקיית הגליל
בקיית הכלאיים
בקיית המשי
בקיה צהובה
בקיית הביצות
בקיה אנטולית
בקיית קפריסין
בקיה תרבותית
בקיה חדודה
בקיה טופחנית
בקיה מצויה
בקיה מדורבנת
בקיית יזרעאל
בקיה דקת-עלים
בקיית החולה
בקיה דקיקה
בקיה שעירה
בקיה ארגמנית
בקיה ארץ-ישראלית
בקיית הבזלת
בקיה קטנה
בקיה עדינה
עדשה מצויה
עדשה תרבותית
עדשה מזרחית
טופח הגליל
טופח החרמון
טופח מצוי
טופח גדול
טופח דביק
טופח עדשתי
טופח השלוחות
טופח כדורי
טופח ריסני
טופח אדום
טופח הגולן
טופח חד-עורקי
טופח ארך-עמוד
טופח שעיר
טופח קסיוס
טופח ירושלים
טופח שעיר-פרי
טופח נאה
אפון מצוי
אפון קיפח
אפון נמוך
לוביה מצרית
חרטום זעיר
משפחת השושניים
אספרג ארוך-עלים
אספרג ארץ-ישראלי
אספרג החורש
אספרג חד
אספרג מנוצה
קיסוסית קוצנית
משפחת העשנניים
בר-עשנן ארץ-ישראלי
עשנן מטפס
עשנן יהודה
משפחת הבקעצוריים
בקעצור החורש
משפחת הורדיים
ורד הכלב
משפחת הגפניים
גפן היערות
משפחת השעוניתיים
שעונית התות
משפחת הקיסוסיים
קיסוס החורש
משפחת האסקלפיים
חנק מחודד
דמיה לבידה
ארויה משיינית
מחומש לוליני
משפחת החבלבליים
לפופית החצים
לפופית כפנית
לפופית רגל-העז
לפופית הקיסוס
לפופית הודית
לפופית משולשת
חבלבל מגובב
חבלבל סיצילי
חבלבל שעיר
חבלבל מצרי
חבלבל ארץ-ישראלי
חבלבל השדה
חבלבל רפואי
חבלבל כפני
חבלבל המשי
חבלבל עדין
חבלבל מדברי
חבלבלן המשוכות
כשות גס
כשות קוטשי
כשות השדות
כשות בבלי
כשות כנרות
כשות ארץ-ישראלי
כשות העוקצים
כשות הפשתה
כשות הגליל
כשות שטוח-פרחים
כשות הקורנית
כשות קצר-עלי
הערות שוליים

↑  רשימת צמחים מטפסים מאתר צמחיית ישראל ברשת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283931305171  LCCN: sh85027051  NDL: 00573537  NKC: ph124358 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קבוצת ארמיות G

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  קבוצת ארמיות
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  10 במאי 1944 – 8 במאי 1945 (0 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה החזית המערבית
 פיקוד
 דרגת המפקד:   גנרל-אוברסט
 מפקדים
 
קבוצת ארמיות G (בגרמנית: Heeresgruppe G) הייתה קבוצת ארמיות גרמנית שנלחמה בחזית המערבית במהלך מלחמת העולם השנייה והייתה חלק מה-OB West (הפיקוד הגרמני העליון במערב).
היסטוריה

כשהחל מבצע דרגון (פלישת בעלות הברית לדרום צרפת) ב-15 באוגוסט 1944, לרשותה של קבוצת ארמיות G עמדו כ-11 דיוויזיות, ובהן היה עליה להגן על דרום צרפת. לאחר הנחיתה המוצלחת של בעלות הברית, הורה ה-OKW (הפיקוד הגרמני העליון של הוורמאכט) לקבוצת ארמיות G לסגת מדרום צרפת. באמצע חודש ספטמבר הייתה ארמיית הפאנצר החמישית בעמדה באגף השמאלי של הקו הגרמני צפונה מהגבול השווייצרי. משם תקפה ארמיית הפאנצר החמישית, יחד עם אלמנטים מהארמייה הראשונה את הארמייה השלישית (בפיקוד של הגנרל ג'ורג' פטון), כשהארמייה ה-19 נלחמת מול הארמייה הצרפתית הראשונה והארמייה האמריקנית השביעית.
בנובמבר 1944 נלחמה קבוצת הארמיות בהרי הווז' ומשם נסוגה דרך לורן וצפון אלזס במהלך חודש דצמבר. לפחות אחת הדיוויזיות של קבוצת הארמיות, דיוויזיית הפאנצר ה-21 נלחמה באגף הדרומי בקרב על הבליטה. בינואר 1945 קבוצת הארמיות G הייתה מרכיב חשוב במבצע נורדווינד - מתקפת הנגד הגרמנית האחרונה בחזית המערבית. לאחר כישלון מבצע נורדווינד, ופירוקה של קבוצת ארמיות אוברריין, קיבלה קבוצת ארמיות G את האחריות להגנה על דרום מערב גרמניה.
למרות שלא הצליחו לבלום את המתקפה של בעלות הברית שכבשו את הריינלנד-פפאלץ ולאחר מכן הסתערו על נהר הריין, חייליה של קבוצת ארמיות G לא איבדו את רוח הלחימה והמשיכו בלחימה בערים היילברון, נירנברג ומינכן במהלך אפריל 1945.
קבוצת ארמיות G נכנעה לכוחות האמריקאים בבוואריה ב-5 במאי 1945.
מפקדים

גנרל אוברסט יוהנס בלסקוביץ (10 במאי 1944 - 21 בספטמבר 1944)
גנרל יחידות הפאנצר הרמן באלק (21 בספטמבר 1944 - 23 בדצמבר 1944)
גנרל אוברסט יוהנס בלסקוביץ (24 בדצמבר 1944 - 28 בינואר 1945)
אוברסט-גרופנפיהרר פאול האוסר (28 בינואר 1945 - 4 באפריל 1945)
גנרל חיל הרגלים פרידריך שולץ (4 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)
מצבת הכוחות

| יחידות כפופות |
| --- | --- |
1944
מאי 1944: הארמייה הראשונה, הארמייה ה-19
אוגוסט 1944: הארמייה ה-19
ספטמבר 1944: הארמייה ה-19, הארמייה הראשונה, ארמיית הפאנצר החמישית
1945
ינואר 1945: הארמייה הראשונה
פברואר 1945: הארמייה הראשונה, הארמייה ה-19
אפריל 1945: הארמייה הראשונה, הארמייה ה-19
צריח (מבנה)

צריח מרובע בטירת ונסן בפריז
צְרִיחַ הוא מבנה או חלק ממבנה גדול יותר המתאפיין בממדים צרים וגבוהים ועם אלמנט בולט כלשהו בקצהו העליון. בדרך כלל, מתנשא הצריח מעל המבנה שעליו הוא בנוי.
צריח מבוצר

צריח משמש לעיתים קרובות כשם למגדל מבוצר המשובץ בחומה ומתנשא מעליה (בניגוד לבאסטיון). מצורת הצריח המבוצר עם השינות נגזרה צורתו של הצריח בשחמט.
הצריח האדום באלניה שומר על הנמל.
צריח מרובע עם שינות וחרכי ירי.
צריח מבוצר משולב בחומה, האי רודוס. ניתן לראות את הגג המסתיים בשינות
מגדל

פעמים רבות משמש המושג צריח כשם נרדף למגדל, תוספת מוגבהת וצרה יחסית מעל מבנה מסוים.
צריח מחודד

צריח מחודד, או באנגלית Spire, הוא תוספת מוגבהת, בצורת חרוט או פירמידה רב צלעית, המתנשאת בראש של מגדל שמירה (לדוגמה) או גג מבנה גבוה. מקור המילה הוא אנגלו-סקסוני, והיא גזורה מהמילה Spear שפירושה חנית.
פרקטית, לצריח היו מספר תפקידים:
לשמש כנקודת ציון עירונית.
להכיל אמצעי אזעקה שאותו ניתן להשמיע בחוזקה, כגון פעמון או אדם שקורא בקול (כמו המואזין במינרט).
לקשט את המבנה.
סימלית, לצריחים המחודדים שני תפקידים:
להכריז על העוצמה של בוניו, מזמיניו והמקום בו נבנה. ככל שהצריח גבוה ומפואר יותר כך הוא מעיד על עוצמה רבה יותר.
לגרד את השמיים ולשאוף גבוה.
אלו הן הסיבות מדוע צריחים נפוצים במבנים דתיים, ובפרט בקתדרלות וכנסיות נוצריות. מלבד ההצבעה על רוחניות בשאיפה השמיימה, הצריחים היוו גם עדות לעוצמה ולעושר של המסדר הדתי שהחזיק במבנה בהן הן נבנו. לעיתים הצריחים לא עוטרו בחודם בקישוט כגון צלב, סהר או שבשבת.
השימוש הנרחב בצריחים החל בימי הביניים באדריכלות הגותית, בה קתדרלות רבות עוטרו במספר צריחים גבוהים ומאות צריחונים כל אחת שהקנו להן תחושה של גובה, אווריריות ושאיפה השמיימה. מאז לא נס ליחם של הצריחים והם נשארו באופנה, למרות דעיכה זמנית בתקופות הרנסאנס והבארוק בהן העדיפו כיפות על צריחים מחודדים. במאה ה-19, במסגרת גל התחייה הגותית ובזכות היכולת לממש חלומות עתיקים באמצעות טכניקות בנייה חדשות, שופצו והושלמו צריחים של קתדרלות רבות.
בתחילת הרנסאנס השימוש בצריחים מחודדים לא היה מוגבל לבריטניה בלבד. האופנה התשפטה בכל רחבי אירופה. באנטוורפן נבנה צריח בגובה 123 מטר, והיה הגבוה בארצות השפלה למעלה מ-500 שנה. בין השניים 1221–1457 נבנו בקתדרלת בורגוס בספרד זוג צריחי תחרה, בעלי פיתוחי אבן עשירים. בקתדרלת שארטר מצוי צריח מחודד גותי מהמאה ה-16 הבנוי כחרוט (הצריח הצפוני) לצד צריח פירמידי גותי מוקדם מהמאה ה-12 (הצריח הדרומי).
באיטליה, הצריחים לא זכו לעדנה רבה, ונדחו לטובת הסגנון הקלאסי, כמו רוב הסגנון הגותי שנשאר מאפיין של צרפת, גרמניה ומרכז אירופה. ניסיונות לערבב בין האדריכלות הקלאסית לצריחים אירעו רק מאוחר יותר, במאה ה-19. ב-1822 בלונדון, ג'ון נאש (אדריכל) בנה את כנסיית כל הנשמות בלנגהאם פלייס (All Souls' Church, Langham Place), רוטנדה קלאסית עם עמודים יונים ובראשה צריח שנתמך בידי עמודים קורינתיים.
צריח טורט

צריח Turret (במקור מאיטלקית: torretta, שפירושו "מגדל קטן", בלטינית: turris) הוא מגדל קטן שבולט מקיר של בניין כגון טירה. צריחי טורט סיפקו עמדת הגנה בולטת המאפשרת כיסוי של 2 צידי הקיר ממנו בלטו, בימים בהם היה צורך בביצורים למבנים. כאשר ימים אלה חלפו, שימשו צריחי הטורט למטרות קישוטיות, כגון בסגנון הברוני הסקוטי.
צריחים מסוימים היו בעלי גג שטוח עם שינניות, או גג חרוטי מחודד, או צורת גג אחרת. לעיתים החלו צריחי טורט גרמי מדרגות והם בלטו גבוה מעל המבנה. בניגוד להגדרה הכללית של צריח, צריח טורט יכול להיות באותו גובה של המבנה ולא חייב להתנשא מעליו.
למבנה יכולים להיות הן מגדלים והן צריחים. הצריחים יכולים להיות קטנים יותר או גבוהים יותר, אבל ההבדל הוא שמגדלים מתחילים החל מהקרקע. גודל הצריח מוגבל בידי טכנולוגיית הבנייה, שכן הוא מפעיל מאמץ נוסף על המבנה. צריחי טורט נתמכים בדרך כלל על ידי קורבל.
ראו גם

מינרט - צריח של מסגד
צריחון
קתדרלת סולסברי והצריח המחודד במרכז, מתנשא לגובה של 123 מטר.
צריח מחודדים בסגנון תחרה גרמני, בקתדרלת ויטוס הקדוש בפראג.
טורט בטירת ניוארק, פורט גלאזגו.
צנתר ורידי מרכזי

ציוד לניתוח להכנסת וריד מרכזי:
1. מזרק עם הרדמה מקומית
2. סכין ניתוח
3. ג'ל סטרילי לאולטראסאונד
4. מזרק עם תמיסת מלח
5. guide(אנ')
6. מרחיב רקמות
7. צנתר
8. מחברים נוספים, וציוד תפירה
9. תחבושות
צנתר ורידי מרכזי (באנגלית: central venous catheter (CVC), central line), הוא צנתר קבוע המוחדר לתוך וריד גדול המיועד לשימוש חוזר וממושך. הוורידים האופייניים דרכם עוברים צנתרים אלו הם ורידי הצוואר (וריד הצוואר הפנימי), בחזה (הווריד התת-בריחי או וריד בית השחי - הוריד האקסילרי), במפשעה (וריד הירך - וריד פמוראלי), או דרך הוורידים בזרועות. צנתרים אלו מוכנסים לחולים שזקוקים לטיפול ממושך ותכוף, או עבור תרופות מסוימות העשויות לגרום לגירוי בוורידים פריפריליים, כמו כימותרפיה.
שימושים רפואיים

סיבות נפוצות להכנסת וריד מרכזי:
אנטיביוטיקה תוך ורידית לטווח ארוך.
הזנה תוך-ורידית לטווח ארוך.
תרופות אשר נוטות לגרום לגירוי ורידים פריפריים, כמו כימותרפיה.
דיאליזה.
נטילת דגימות דם תכופות.
דרישה תכופה או מתמשכת לגישה תוך ורידית.
צורך במתן טיפול תוך ורידי כאשר גישה באמצעות גישה ורידית היקפית (אנ') אינה אפשרית.
עירוי דם
ניטור לחץ ורידי מרכזי(אנ') (CVP) באנשים חולים מאוד לצורך מאזן נוזלים.
סוגים

ישנם מספר סוגים של קטטרים ורידיים מרכזיים:
סוגים > צנתרים עם תעלה לעומת צנתרים ללא תעלה

צנתר ללא תעלה הוא צנתר שהמוצא שלו למערכת הדם הוא מקומי וקרוב למקום הכניסה. דוגמה לצנתר ללא תעלה הוא צנתר קווינטון(אנ') (משמש בדיאליזה).
צנתרים עם תעלה מושחלים מתחת לעור כך שנקודת הגישה מחוץ לגוף מרוחקת מנקודת המוצא בתוך הגוף. מוצא הצנתר ממוקם בדרך כלל בחזה, מה שהופך את נקודת הגישה גלויה פחות מאשר צנתר היוצא ישירות מהצוואר. העברת הצנתר מתחת לעור מסייעת במניעת זיהום ומספקת יציבות. דוגמה לצנתרים עם תעלה הם צנתר היקמן וצנתר גרושונג(אנ').
סוגים > פורט

פורט(אנ'), הוא סוג של צנתר תעלה שהמוצא שלו נשאר כולו מתחת לעור. בקצה הצנתר ישנה קופסית שנשארת מתחת לעור, ואליה מוחדרת מחט ("מחט הובר") המחוברת לעירוי. בכל פעם שמעוניינים להשתמש בפורט, מוחדרת למטופל מחט, ובסיום השימוש היא מוצאת. בשימוש רצוף, המחט תוחלף מדי כמה ימים מטעמי מניעת זיהומים. היתרון בפורט הוא בכך שהוא חשוף פחות לזיהומים וכן מועדף מהיבטים של דימוי גוף, משום שהוא אינו נראה לעין כשהוא אינו בשימוש, בשונה מצנתרים כמו היקמן. ישנם סוגי פורט שהקופסית משמשת כמאגר המשחרר לאט את התרופה לתוך זרם הדם. הקופסית ממוקמת מתחת לעצם הבריח, והצנתר מגיע עד לעלייה ימנית של הלב.
פורט משמש בדרך כלל מטופלים הזקוקים לגישה ורידית תכופה לאורך מחזור ארוך של טיפול. מכיוון שהגישה אל הצנתר היא על ידי מחט, במידה ויש צורך בגישה ורידית על בסיס תכוף יותר, יועדף שימוש בצנתר בעל גישה חיצונית, כמו היקמן.
סוגים > פיק ליין

צנתר מרכזי פריפריאלי - פיק ליין (PICC Line(אנ')), הוא צנתר ורידי מרכזי המוחדר דרך הוורידים הבזיליים(אנ') או הצפאליים(אנ') שבזרוע וקצהו ממוקם בוריד הנבוב העליון.
סוגים > מפרט טכני

בהתאם לשימוש, צנתרים עשויים להיות בעלי לומן (נהור) יחיד ("צנתר חד-לומן") או מספר לומנים. עד ל-5 לומנים, המאפשרים מתן תרופות מרובות בו זמנית. גודל הצנתר נקבע על פי מד בירמינגהאם, הצנתר מוחזק במקומו על ידי דבק מיוחד, תפר או סיכות. וכשהצנתר אינו נמצא בשימוש, שוטפים אותו בתמיסת מלח או תמיסה המכילה הפרין במטרה למנוע קריש דם ופקקת. עם זאת, אין שום הוכחה שהפרין עדיף על תמיסת מלח במניעת קרישי דם יש צנתרים הספוגים באנטיביוטיקה, או בחומרים המכילים כסף (כמו סילבר-סולפדיאזין (אנ')) וכן בכלורהקסידין(אנ') כדי להפחית את הסיכון לזיהום.
הערות שוליים

1 2 3  McKean, Sylvia; Ross, John; Dressler, Daniel; Brotman, Daniel; Ginsburg, Jeffrey (2012). Principles and practice of hospital medicine. New York: McGraw-Hill. ISBN 978-0071603898.
↑  Ge, Xiaoli (2012). "Central venous access sites for the prevention of venous thrombosis, stenosis and infection". The Cochrane Library. doi:10.1002/14651858.CD004084.pub3.
↑  Central Venous Catheters - Topic Overview from WebMD
↑  L?pez-Briz, E; Ruiz Garcia, V; Cabello, JB; Bort-Marti, S; Carbonell Sanchis, R; Burls, A (8 אוק' 2014). "Heparin versus 0.9% sodium chloride intermittent flushing for prevention of occlusion in central venous catheters in adults" (PDF). The Cochrane Database of Systematic Reviews. 10: CD008462. doi:10.1002/14651858.CD008462.pub2. PMID 25300172. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Schiffer, Charles A.; Mangu, Pamela B.; Wade, James C.; Camp-Sorrell, Dawn; Cope, Diane G.; El-Rayes, Bassel F.; Gorman, Mark; Ligibel, Jennifer; Mansfield, Paul (2013-04-01). "Central Venous Catheter Care for the Patient With Cancer: American Society of Clinical Oncology Clinical Practice Guideline". Journal of Clinical Oncology. 31 (10): 1357–1370. doi:10.1200/JCO.2012.45.5733. ISSN 0732-183X. PMID 23460705.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph126239 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
צנתר היקמן. הצלקת בבסיס הצוואר מסמנת את מקום חדירת הצנתר לתוך וריד הצוואר השמאלי
הדמיה של פורט
פורט מושתל - ניתן לראות את הקופסית הבולטת מתחת לעור
מיקום הפיק ליין
קצ'ומבארי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  סלט
 מטבח:  המטבח האפריקאי
 מוצא:  אפריקה
 מרכיבים עיקריים:  עגבנייה, בצל, פלפל צ'ילי
 ברכתו:  ברכת בורא פרי האדמה
 
קצ'ומבארי היא מנת סלט עגבניות ובצל טרי הפופולרית במטבחי אזור של האגמים הגדולים באפריקה.
זוהו סלט לא מבושל המורכב מעגבניות קצוצות, בצל ופלפל צ'ילי. ניתן למצוא וריאציות של קצ'ומבארי בקניה, טנזניה, רואנדה, אוגנדה, בורונדי ובמדינות דרום אפריקה מלאווי וקונגו.
מקור המילה קצ'ומבארי בסוואהילי מהמילה ההינדית קצ'מברי.
שימושים

קצ'ומבארי הוא סלט המשמש כתוספת בארוחה עיקרית. בקניה משמש כתבלין המוגש עם פילאו (פילאף), מוקימו, או ארוחה של ניאמא צ'ומה (בשר צלוי) ואוגלי. בטנזניה אוכלים אותו עם פילאו אורז או ביריאני. במלאווי הוא נאכל בדרך כלל בפני עצמו כמו כל מנת סלט אחרת, בעוד שבאוגנדה אוכלים אותו בדרך כלל עם ניאמא צ'ומה.
וריאציות

ניתן להוסיף גם מרכיבים אחרים, כגון מיץ ליים או לימון, כוסברה טרייה (כוסברה או דניה), פטרוזיליה, אבוקדו או מלפפון, ובמקרים מסוימים ג'ין או וודקה. וריאציות מסוימות של מתכונים דורשות גם פלפלים של חאבנרו או פלפל סקוטש, עם מגע של פלפל קאיין טחון.
קצ'ומבארי פופולרי באזור האגמים הגדולים באפריקה וניתן לאכול אותו עם פילאף אפריקאי וביריאני אפריקאי. במלאווי קוראים לזה סומו או שום או פשוט "סלט עגבניות ובצל".
ראו גם

סלט ישראלי
הערות שוליים

↑  Benton, G. A. "Restaurant review: Riziki Swahili Grill takes patrons on a tasty culinary trip to Africa". The Columbus Dispatch (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-09-18.
↑  קצ'ומבארי (סלט עגבניות ובצל טרי קנייתי) | מזון | January 2022, באתר gotothegan (ב־)
↑  "Recipe: Mukimo". African Cook. אורכב מ-המקור ב-2012-06-23. נבדק ב-2012-07-24.
צריח מחודד

איור של קתדרלה גותית מאת ויולה לה-דוק המציג את ריבוי הצריחים בה. באיור 7 צריחים מחודדים גדולים ועוד צריחונים רבים נוספים קטנים סביבם ריבוי הצריחים מדגיש את הקו הורטיקלי בחזית המבנה ונותן תחושה של שאיפה השמיימה.
צריחי התחרה הנאו-גותיים של קתדרלת קלן הגותית המתנשאים לגובה 157 מטר הם אולי הצריחים הידועים ביותר בעולם.
קתדרלת ויטוס הקדוש. הצריח המרכזי הוא בסגנון הבארוק ואילו שני הצריחים השמאליים הם בסגנון תחרה גרמני והושלמו במסגרת התחייה הגותית.
קתדרלת סולסברי והצריח המחודד החלק במרכז, מתנשא לגובה של 123 מטר.
ה"שטפל" - הצריח הדרומי של קתדרלת סטפנוס הקדוש בווינה. הצריח בנוי בסגנון התחרה הגרמני ומתנשא לגובה 136.7 מטר
צריחים מחודדים בסגנון Flamboyant, על מגדלי קתדרלת בורגוס.
צריח מחודד (אנגלית: Spire, מקור המילה הוא אנגלו-סקסוני, והיא גזורה מהמילה Spear שפירושה חנית) הוא תוספת מוגבהת, לרוב בצורת חרוט או פירמידה רב-צלעית, המתנשאת בראש של מגדל או גג מבנה גבוה. מטרתו העיקרית של הצריח המחודד היא הפגנת פאר, עוצמה ועושר.
לצריחים המחודדים שני תפקידים סמליים:
להכריז על העוצמה של בוניו, מזמיניו והמקום בו נבנה. ככל שהצריח גבוה ומפואר יותר כך הוא מעיד על עוצמה רבה יותר.
לגרד את השמיים ולשאוף גבוה.
אלו הן הסיבות מדוע צריחים נפוצים במבנים דתיים, ובפרט בקתדרלות וכנסיות נוצריות. מלבד ההצבעה על רוחניות בשאיפה השמיימה, הצריחים היוו גם עדות לעוצמה ולעושר של המסדר הדתי שהחזיק במבנה בהן הן נבנו. לעיתים הצריחים עוטרו בחודם בקישוט כגון צלב, סהר או שבשבת.
לצריחים (לא רק לצריחים המחודדים) שני תפקידים שימושיים:
לשמש כנקודת ציון עירונית.
להכיל אמצעי אזעקה שאותו ניתן להשמיע בחוזקה, כגון פעמון או אדם שקורא בקול (כמו המואזין במינרט).
סוגי צריחים מחודדים

הצריחים הגותיים החלו כפירמידות רב צלעיות, בדרך כלל מתומנות, שעל צלעותיהן נוספו זיזים הבולטים כלפי מעלה או הצידה, זיזים אלה נקראו "קרוקט". בהמשך נהפכו צריחים אלה ליותר דמויי חרוט ובסגנון ה-Flamboyant שונה המרקם החלק שלהם למרקם תחרת אבן. במרחב הדובר גרמנית (נסיכויות גרמניה והקיסרות הרומית הקדושה) התפתח צריח התחרה - צריח בצורת פרמידה רב-צלעית דמוית חרוט עטורת קרוקטים שפאותיה לא אטומות אלא פתוחות ומשובצות בתחרת אבן ותבניות עדינות ומורכבות. סגנון זה התפתח בסוף המאה ה-13 אך צריחים רבים בסגנון זה נבנו בעיקר במאה ה-19 בגל התחייה הגותית באירופה. דוגמה לצריח תחרה שנבנה עוד בימי הביניים הוא הצריח של קתדרלת פרייבורג.
בקתדרלות רבות נהוג לעטר את מקום המצלב - crossing, המקום בו בית הרוחב (טרנספט) חוצה את אולם התווך - במגדל גדול או בצריח מחודד. לעיתים מגדל המצלב עוטר במספר צריחונים בפינותיו (לרוב הוא היה בצורת ריבוע אך היו מגדלי מצלב גם בצורת מתומן) ולעיתים בצריח מחודד יחיד אך גבוה. בגותיקה ובתחייה הגותית היה נפוץ צריח מסוג Flèche (אנ') שהיה עשוי מעץ מצופה עופרת והוצב בדרך כלל מעל מקום המצלב. צריח הפלש היה צריח בצורת חרוט שנבנה על בסיס עגול והיה צר יחסית לעומת הצריחים המחודדים שנבנו על בסיס מגדלים מרובעים.
סוג נוסף של צריח הוא "צריח כתר" (אנ') המורכב מצלעות דואות מרווחות שיוצרות מעין כיפה ללא מילוי הנפגשות במרכז ועליהן צריחון. המרווח ביניהן ריק ויוצר מבנה המזכיר כתר מלכותי מימי הביניים, הדומה לזה של המלך בשחמט.
לצד הצריחים פיתחה האדריכלות הגותית את הצריחונים, שנראו כמו צריחים קטנים, ושימשו הן לקישוט והן לסיוע בהפניית העומסים על התמיכות הדואות כלפי הקרקע.
לקראת סוף ימי הביניים ותחילת הבארוק התפתחו צריחים מחודדים חלקים הבנויים מפירמידות בנות 4 צלעות, ללא קרוקטים או מרקם תחרה, צריחים אלה רווחו במזרח גרמניה, שווייץ, אוסטריה ובמרכז ומזרח אירופה. בתקופת הבארוק שוכללו צריחים אלה וכללו כיפות או בליטות כדוריות באמצע וצריחי-משנה באמצע ומסביב.
הצריחים המודרניים הם דמוי מחט ארוכה וחדה, ולרוב צורתם כחרוט צר מאוד (לעיתים החרוט קטום).