stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דירק נוביצקי
ראשית חייו > DJK וירצבורג

כאשר הצטרף לווירצבורג, הקבוצה שיחקה במסגרת המחוז הדרומי של הליגה הגרמנית השנייה. מאמנו הראשון בקבוצה, פיט סאהל, שיבץ את נוביצקי בתור פורוורד שעולה לזריקות ממרחק לסל יותר מאשר כסנטר המשחק קרוב לסל, על מנת לנצל את יכולת הקליעה שלו. בעונת 1994/1995 סיימה וירצבורג במקום השישי מתוך 12 קבוצות, על אף ציפיות רבות שתלו בה. נוביצקי קיבל דקות משחק מועטות בעונתו הראשונה בקבוצה.
עם זאת, בעונת 1995/1996 ביסס נוביצקי את מעמדו כפותח קבוע בחמישיית הקבוצה, לצד הפורוורד הפיני מרטי קויסמה. כשחקן חמישייה קלע נוביצקי כמעט בקביעות במספרים דו-ספרתיים, ולאחר שקלע 24 נקודות באחד ממשחקיה של וירצבורג, אמר עליו מאמן נבחרת גרמניה לשעבר דירק באוורמן כי הוא הכדורסלן הגרמני הטוב בעשור שחלף. וירצבורג סיימה באותה עונה במקום השני במחוז הדרום אך לא הצליחה להעפיל לליגה הראשונה, לאחר שהפסידה במשחק המכריע על אליפות המחוז. בשנת 1996 נכלל נוביצקי לראשונה בסגל נבחרת הנוער של גרמניה.
בעונת 1996/1997 עזב קויסמה, הקולע המוביל של הקבוצה, וכן גשווינדר החליף את פיט סאהל בתפקיד המאמן של וירצבורג. נוביצקי קלע באותה עונה 19.4 נקודות בממוצע למשחק וסייע לקבוצה לסיים במקום השני בסיום העונה הסדירה, אך שוב כשל עמה בפלייאוף. במהלך עונת 1997/1998 סיים נוביצקי את לימודיו אך היה עליו לשרת בבונדסוור, מה, שלדבריו, הקשה על משחקו. למרות זאת, נוביצקי הצטיין באותה עונה עם 28.2 נקודות בממוצע למשחק והוביל את וירצבורג לעונה של 18 ניצחונות מול שני הפסדים בלבד. בניגוד לשנים הקודמות, וירצבורג הצליחה הפעם לזכות באליפות הליגה השנייה והעפילה לליגה הראשונה. נוביצקי קלע 26 נקודות במשחק המכריע על ההעפלה, ונבחר לכדורסלן השנה בגרמניה מטעם המגזין "BASKET".
לאורך אותן שנים זוהה כישרונו של נוביצקי גם ברחבי אירופה. ב-1996 הביעה ברצלונה עניין בצירופו לשורותיה, אך נוביצקי סירב לעזוב את גרמניה בטרם ישלים את לימודיו. שנה מאוחר יותר הוא נסע למחנה אימונים מיוחד של נייקי, בו שיחק בצורה טובה נגד כמה כוכבי NBA כדוגמת צ'ארלס בארקלי וסקוטי פיפן. בשנת 1998 הוא הוזמן למחנה נוסף של נייקי בארצות הברית המאגד את שחקני הכדורסל הכישרוניים ביותר בעולם. באותה שנה החליט נוביצקי לעזוב את וירצבורג לאחר שהשלים את משימת ההעפלה לליגה הגרמנית הבכירה, והציע את מועמדותו לדראפט ה-NBA.
קריירה ב-NBA > העונה הראשונה

לפני דראפט ה-NBA של 1998 נרקמה עסקה בת שלוש קבוצות בין דאלאס מאבריקס, אשר מאמנה היה דון נלסון, מילווקי באקס ופיניקס סאנס, אשר לפיה ייבחר נוביצקי על ידי מילווקי ויועבר לדאלאס. נוביצקי נבחר על ידי מילווקי במקום התשיעי ומיד הועבר לדאלאס תמורת רוברט טריילור, יחד עם פאט גאריטי שהועבר לפיניקס סאנס, שבתמורה העבירה לדאלאס את הרכז סטיב נאש עמו החל נוביצקי לשתף פעולה בקבוצה. לאחר חתימתו בדאלאס הפך נוביצקי לשחקן הגרמני הרביעי בתולדות ה-NBA.
בשל שביתת השחקנים ב-NBA בראשית עונת 1998/1999 חזר נוביצקי לווירצבורג ושיחק בה מספר משחקים, ושב לדאלאס בפברואר 1999, לאחר סיומה של השביתה. תחת דון נלסון שיחק נוביצקי בעמדת הפאוור פורוורד בדאלאס, אך הציג יכולת מאכזבת ביחס לשחקן שנבחר במיקום גבוה בדראפט וממוצעיו עמדו על 8.2 נקודות ו-3.4 ריבאונדים ב-20.8 דקות למשחק בלבד. בדקות המשחק בהן שותף הוא הציג יכולת הגנתית חלשה שהביאה לכינויי גנאי שקיבל מצד האוהדים. דאלאס סיימה באותה עונה במקום השלישי לפני האחרון במערב עם מאזן של 19 ניצחונות בלבד ב-50 משחקים ולא העפילה למשחקי הפלייאוף.
נבחרת לאומית

נוביצקי השתתף לראשונה עם נבחרת גרמניה בטורניר בינלאומי באליפות אירופה בכדורסל ב-1999. על אף גילו הצעיר היה נוביצקי לקולע המצטיין של הנבחרת הגרמנית בטורניר, אך הנבחרת סיימה במקום השביעי ולא העפילה לאולימפיאדת סידני. באליפות אירופה ב-2001 היה נוביצקי מלך הסלים עם 28.7 נקודות בממוצע למשחק, נבחר לחמישיית הטורניר והפסיד בפער קטן את תואר השחקן המצטיין לפג'ה סטויאקוביץ'. גרמניה העפילה באותו טורניר עד לחצי הגמר שם התקרבה לניצחון על טורקיה, אך שלשה של הידו טורקוגלו בשניית הסיום שלחה את המשחק להארכה, בסיומה ניצחו הטורקים. במשחק על המקום השלישי הפסידה גרמניה לספרד ולא זכתה במדליה, אך ממוצעיו של נוביצקי - 28.7 נקודות בנוסף ל-9.1 ריבאונדים - היו הגבוהים בטורניר.
שנה מאוחר יותר הוביל נוביצקי את נבחרת גרמניה לזכייה במדליית הארד באליפות העולם 2002. במשחק רבע הגמר, מול ספרד, קלע נוביצקי עשר נקודות ברבע האחרון וסייע לנבחרתו לחזור מפיגור ולנצח. בשלב חצי הגמר, בו התמודדה נגד נבחרת ארגנטינה, הפסידה גרמניה בתוצאה 80–86 על אף היתרון בו החזיקה בדקות הסיום ופציעתו של כוכבה הבולט, מאנו ג'ינובילי, במהלך המשחק. עם זאת, היא גברה על נבחרתה של ניו זילנד במשחק שקבע את המקום השלישי. נוביצקי היה שוב מלך הסלים בטורניר עם 24 נקודות בממוצע וזכה בתואר ה-MVP.
אליפות אירופה 2003 היוותה אכזבה עבור נוביצקי וגרמניה. במהלך משחקי ההכנה לטורניר הוא נפצע ברגלו כאשר התנגש עם פלורן פיאטרוס הצרפתי, וכתוצאה מכך הפגין יכולת לא יציבה במשחקיו. במשחק מכריע בסיבוב השני נגד נבחרת איטליה, שבו עלתה רק המנצחת לשלב הבא, הפסידה גרמניה וסיימה במקום התשיעי בלבד. כתוצאה מכישלון זה היא לא העפילה לאולימפיאדת אתונה שנערכה שנה לאחר מכן. על אף שנוביצקי סיים שלישי בדירוג הקולעים של הטורניר עם 22.5 נקודות בממוצע למשחק, הוא נראה היה פחות ממוקד ודומיננטי מתחת לסלים כפי שהיה בטורנירים הקודמים.
נוביצקי שב להפגין יכולת עילאית באליפות אירופה 2005 והוביל את נבחרת גרמניה, שנחשבה לחלשה יחסית, עד למשחק הגמר. ברבע הגמר ניצחה גרמניה את סלובניה, אשר נחשבה למועמדת הבכירה לזכייה בתואר. בחצי הגמר, מול ספרד, קלע נוביצקי סל מכריע ארבע שניות לפני הסיום, מול השמירה של חורחה גרבאחוסה, והוביל את נבחרתו לניצחון בהפרש נקודה. במשחק הגמר הפסידה גרמניה לנבחרת יוון ומשכך זכתה במדליית הכסף. נוביצקי הוביל את הטורניר בנקודות (26.7) ומוקם שני בדירוגי הריבאונדים (10.8) והחסימות (1.8), ונבחר פעם נוספת לתואר השחקן המצטיין של האליפות. באליפות העולם 2006 נוביצקי וגרמניה לא שחזרו את הצלחתם וסיימו במקום השמיני. גם בטורניר זה המשיך להפגין יכולת טובה כשסיים במקום השני בדירוג הקולעים.
באליפות אירופה 2007 הוביל נוביצקי את נבחרתו למקום החמישי וזכה שוב בתואר מלך הסלים עם 24 נקודות בממוצע למשחק. שנה לאחר מכן, בטורניר המוקדמות על ההעפלה לאולימפיאדת בייג'ינג 2008, הגיעה גרמניה עד למשחק המכריע על המקום האחרון לאולימפיאדה, מול נבחרת פוארטו ריקו. נוביצקי קלע 32 נקודות והוביל את נבחרתו לניצחון במשחק, בעקבותיו העפילה גרמניה לטורניר האולימפי מאז 1992‏. נוביצקי היה נושא הדגל הגרמני במהלך טקס הפתיחה של האולימפיאדה, ובטורניר עצמו סייע לנבחרת לסיים במקום העשירי כאשר השיג ממוצעים של 17 נקודות ו-7.6 ריבאונדים למשחק. ב-2009 החליט שלא להשתתף באליפות אירופה בשל עומס משחקים.
ביורובאסקט 2011 חזר לשחק בשורות נבחרת גרמניה, אך בטורניר היורובאסקט 2013 לא השתתף במשחקים.
דמותו כשחקן והשפעתו

בשל הצלחתו הגדולה והתארים הרבים בהם זכה ב-NBA, נחשב נוביצקי על ידי רבים לאחד מהפורוורדים הגדולים בתולדות הכדורסל ולכדורסלן האירופי הגדול בכל הזמנים.‏ ב-2005 נבחר נוביצקי על ידי ESPN לפאוור פורוורד העשירי בטיבו בהיסטוריית ה-NBA, והוזכר גם בתור הפורוורד הקלעי הטוב בכל הזמנים.
הוא אחד מהכדורסלנים בעלי ההשפעה הגדולה ביותר בדורו, כאשר יחד עם שחקנים כמו פאו גאסול וטוני פארקר הוא אחראי לפיתוחו הגדול של הכדורסל האירופי. השפעתו מתבטאת, בין היתר, בכך שבעקבות הצלחתו והפרסום שקנה לכדורסל באירופה, נבחרו מספר כדורסלנים אירופים, כדוגמת אנדראה ברניאני וניקולוז צכיטישווילי, במקומות גבוהים בדראפט ה-NBA.‏ נוביצקי גם אחראי להתקדמות הגדולה שנרשמה לזכות הכדורסל הגרמני ובפרט הישגיה של נבחרת גרמניה, וכן להפיכתה של דאלאס מאבריקס לקבוצה בכירה ב-NBA. הוא נחשב למי שהנהיג את דאלאס להישגים מרשימים לאורך שנותיו במועדון, בייחוד הזכייה באליפות ב-2011, ללא כוכבים בולטים ששיחקו לצדו בקבוצה.
אף שעמדתו הטבעית של נוביצקי היא כפאוור פורוורד, הוא היה מסוגל לשחק גם כסנטר או כסמול פורוורד, בשל הניידות הגבוהה ויכולת החדירה לסל בה הוא ניחן במשחקו. הוא נחשב לשחקן דומיננטי במאבקים מתחת לסל המתקרב באופן קבוע להשגת "דאבל דאבל". נוביצקי נחשב גם לאחד מהקולעים הטובים בתקופתו מכל הטווחים: הוא מדורג בין עשרים הראשונים בתולדות הליגה באחוזי קליעה מקו העונשין, וקולע בקרוב ל-50 אחוז מהשדה ול-40 אחוז מטווח שלוש נקודות. נוביצקי נודע בסגנון הזריקה הייחודי שפיתח, שיחד עם גובהו הרם, מעניק לו יתרון במאבקים מול השחקנים היריבים ששומרים עליו.
התמחותו של נוביצקי בהיבטים רבים של המשחק מתבטאת בכך שהוא מחזיק בשיאי כל הזמנים של דאלאס מאבריקס במדדים רבים: נקודות, ריבאונדים, קליעות מהשדה וניסיונות מהשדה, קליעות משלוש נקודות וניסיונות לשלוש נקודות, קליעות מקו העונשין וזריקות מקו העונשין.
חיים אישיים

נוביצקי היה בחברות עם סיבילה גרר, כדורסלנית מקבוצת הנשים של המועדון המקומי DJK וירצבורג. הקשר ביניהם החל ב-1992 ונמשך עשר שנים עד שנפרדו. ב-2010 החל מערכת יחסים זוגית עם ג'סיקה אולסון שוודית ממוצא קנייתי, שני אחיה התאומים של אולסון, מרקוס ומרטין הם כדורגלנים ומשחקים בנבחרת שוודיה. ב-2012 נישאו בביתו של נוביצקי בדאלאס, ב-2013 נולדה בתם הבכורה וב-2015 נולד להם בן.
הוא שמר על קשר גם עם הולגר גשווינדר, המאמן הראשון בחייו שהביא אותו לעולם הכדורסל. כמו כן, הוא בידידות עם סטיב נאש, חברו לקבוצה לשעבר בדאלאס מאבריקס. נאש אמר על משחקו יחד עם נוביצקי: "שנינו הצטרפנו למועדון חדש, חיינו בעיר חדשה, ושנינו היינו בודדים וזרים: זה יצר קשר... הוא עשה את החיים קלים יותר בשבילי ואני בשבילו... החברות שלנו נשארה יציבה בעולם מאוד הפכפך".
מחוץ לכדורסל

נוביצקי העיד על עצמו כחובב של קריאה ונגינה בסקסופון. הוא עבר את מבחן האביטור שלו, המבחן המסיים את לימודי התיכון בגרמניה, ב"בית הספר להתעמלות של רונטגן" שבוירצבורג. הוא הקים קרן צדקה על שמו, שמטרתה להילחם בעוני במרבית מדינות אפריקה. מטרותיה המוצהרות של הקרן הן נתינת תנאי חינוך ובריאות טובים לילדים כאלו, כך שייווצר שינוי בחיים שלהם.
בעקבות יכולתו המרשימה ב-NBA נוביצקי נחשב לאחד מהספורטאים הגרמנים המפורסמים ביותר, יחד עם נהג הפורמולה 1, מיכאל שומאכר. ב-2004 פרסמו כתבי הספורט הגרמנים דינו רייזנר והולגר סאוור ספר על קריירת הכדורסל של נוביצקי בשם "Dirk Nowitzki - German Wunderkind". הספר מתאר את התחלת הקריירה של דירק נוביצקי בעירו וירצבורג, עוקב דוקומנטרית אחר כניסתו והתקדמותו הגדולה ב-NBA, ומסתיים בתחילת עונת 2004/2005 של הליגה.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998/1999 | דאלאס | 47 | 24 | 20.4 | 40.5% | 20.6% | 77.3% | 3.4 | 1.0 | 0.6 | 0.6 | 8.2 |
| 1999/2000 | דאלאס | 82 | 81 | 35.8 | 46.1% | 37.9% | 83% | 6.5 | 2.5 | 0.8 | 0.8 | 17.5 |
| 2000/2001 | דאלאס | 82 | 82 | 38.1 | 47.4% | 38.7% | 83.8% | 9.2 | 2.1 | 1.0 | 1.2 | 21.8 |
| 2001/2002 | דאלאס | 76 | 76 | 38 | 47.7% | 39.7% | 85.3% | 9.9 | 2.4 | 1.1 | 1.0 | 23.4 |
| 2002/2003 | דאלאס | 80 | 80 | 39 | 46.3% | 37.9% | 88.1% | 9.9 | 3.0 | 1.4 | 1.0 | 25.1 |
| 2003/2004 | דאלאס | 77 | 77 | 37.9 | 46.2% | 34.1% | 87.7% | 8.7 | 2.7 | 1.2 | 1.4 | 21.8 |
| 2004/2005 | דאלאס | 78 | 78 | 38.7 | 45.9% | 39.9% | 86.9% | 9.7 | 3.1 | 1.2 | 1.5 | 26.1 |
| 2005/2006 | דאלאס | 81 | 81 | 38.1 | 48% | 40.6% | 90.1% | 9.0 | 2.8 | 0.7 | 1.0 | 26.6 |
| 2006/2007 | דאלאס | 78 | 78 | 36.2 | 50.2% | 41.6% | 90.4% | 8.9 | 3.4 | 0.7 | 0.8 | 24.6 |
| 2007/2008 | דאלאס | 77 | 77 | 36 | 47.9% | 35.9% | 87.9% | 8.6 | 3.5 | 0.7 | 0.9 | 23.6 |
| 2008/2009 | דאלאס | 81 | 81 | 37.7 | 47.9% | 35.9% | 89% | 8.4 | 2.4 | 0.8 | 0.8 | 25.9 |
| 2009/2010 | דאלאס | 81 | 80 | 37.5 | 48.1% | 42.1% | 91.5% | 7.7 | 2.7 | 0.9 | 1.0 | 25.0 |
| 2010/2011 | דאלאס | 73 | 73 | 34.3 | 51.7% | 39.3% | 89.2% | 7.0 | 2.6 | 0.5 | 0.6 | 23.0 |
| 2011/2012 | דאלאס | 62 | 62 | 33.5 | 45.7% | 36.8% | 89.6% | 6.8 | 2.2 | 0.7 | 0.5 | 21.6 |
| 2012/2013 | דאלאס | 53 | 47 | 31.3 | 47.1% | 41.4% | 86.0% | 6.8 | 2.5 | 0.7 | 0.7 | 17.3 |
| 2013/2014 | דאלאס | 80 | 80 | 32.9 | 49.7% | 39.8% | 89.9% | 6.2 | 2.7 | 0.9 | 0.6 | 21.7 |
| 2014/2015 | דאלאס | 77 | 77 | 29.6 | 45.9% | 38.0% | 88.2% | 5.9 | 1.9 | 0.5 | 0.4 | 17.3 |
| 2015/2016 | דאלאס | 75 | 75 | 31.5 | 0.448 | 0.368 | 0.893 | 6.5 | 1.8 | 0.7 | 0.7 | 18.3 |
| 2016/2017 | דאלאס | 54 | 54 | 26.4 | 0.437 | 0.378 | 0.875 | 6.5 | 1.5 | 0.6 | 0.7 | 14.2 |
| 2017/2018 | דאלאס | 77 | 77 | 24.7 | 0.456 | 0.409 | 0.898 | 5.7 | 1.6 | 0.6 | 0.6 | 12.0 |
| 2018/2019 | דאלאס | 51 | 20 | 15.6 | 0.359 | 0.312 | 0.780 | 3.1 | 0.7 | 0.2 | 0.4 | 7.3 |
| קריירה | קריירה | 1,522 | 1,460 | 33.8 | 0.471 | 0.380 | 0.879 | 7.5 | 2.4 | 0.8 | 0.8 | 20.7 |
סטטיסטיקות הקריירה > פלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000/2001 | דאלאס | 10 | 10 | 39.9 | 42.3% | 28.3% | 88.3% | 8.1 | 1.4 | 1.1 | 0.8 | 23.4 |
| 2001/2002 | דאלאס | 8 | 8 | 44.6 | 44.5% | 57.1% | 87.8% | 13.1 | 2.3 | 2.0 | 0.8 | 28.4 |
| 2002/2003 | דאלאס | 17 | 17 | 42.5 | 47.9% | 44.3% | 91.2% | 11.5 | 2.2 | 1.2 | 0.9 | 25.3 |
| 2003/2004 | דאלאס | 5 | 5 | 42.4 | 45% | 46.7% | 85.7% | 11.8 | 1.4 | 1.4 | 2.6 | 26.6 |
| 2004/2005 | דאלאס | 13 | 13 | 42.4 | 40.2% | 33.3% | 82.9% | 10.1 | 3.3 | 1.4 | 1.6 | 23.7 |
| 2005/2006 | דאלאס | 23 | 23 | 42.7 | 46.8% | 34.3% | 89.5% | 11.7 | 2.9 | 1.1 | 0.6 | 27 |
| 2006/2007 | דאלאס | 6 | 6 | 39.8 | 38.3% | 21.1% | 84% | 11.3 | 2.3 | 1.8 | 1.3 | 19.7 |
| 2007/2008 | דאלאס | 5 | 5 | 42.2 | 47.3% | 33.3% | 80.8% | 12 | 4.0 | 0.2 | 1.4 | 26.8 |
| 2008/2009 | דאלאס | 10 | 10 | 39.5 | 51.8% | 28.6% | 92.5% | 10.1 | 3.1 | 0.8 | 0.9 | 26.8 |
| 2009/2010 | דאלאס | 6 | 6 | 38.8 | 54.7% | 57.1% | 95.2% | 8.2 | 3 | 0.8 | 0.7 | 26.7 |
| 2010/2011 | דאלאס | 21 | 21 | 39.3 | 48.5% | 46% | 94.1% | 8.1 | 2.5 | 0.6 | 0.6 | 27.7 |
| 2011/2012 | דאלאס | 4 | 4 | 38.5 | 44.2% | 16.7% | 90.5% | 6.3 | 1.8 | 0.8 | 0.0 | 26.8 |
| 2013/2014 | דאלאס | 7 | 7 | 37.6 | 42.9% | 0.83% | 80.6% | 8.0 | 1.6 | 0.9 | 0.9 | 19.1 |
| 2014/2015 | דאלאס | 5 | 5 | 36.2 | 45.2% | 23.5% | 92.9% | 10.2 | 2.4 | 0.4 | 0.4 | 21.2 |
| 2015/2016 | דאלאס | 5 | 5 | 34.0 | 49.4% | 36.4% | 94.1% | 5.0 | 1.6 | 0.4 | 0.6 | 20.4 |
| קריירה | קריירה | 145 | 145 | 40.7 | 46.2% | 63.5% | 89.2% | 10.0 | 2.5 | 1.0 | 0.9 | 25.3 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 1998/1999 50 משחקים בלבד
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
תארים והישגים

אליפות ליגת ה-NBA:‏ 2010/2011
אליפות המערב: 2005/2006, 2010/2011
אליפות הבית הדרום-מערבי: 2006/2007, 2009/2010
מדליית ארד באליפות העולם: 2002
מדליית כסף באליפות אירופה: 2005
MVP של העונה הסדירה ב-NBA:‏ 2006/2007
MVP של סדרת הגמר ב-NBA:‏ 2011
חמישיית העונה:
החמישייה הראשונה: 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2008/2009
החמישייה השנייה: 2001/2002, 2002/2003, 2007/2008, 2009/2010, 2010/2011
החמישייה השלישית: 2000/2001, 2003/2004
10 הופעות במשחק האולסטאר של ה-NBA:‏ 2002 - 2012, 2014, 2015, 2019.
תחרות השלשות: 2006
MVP של אליפות העולם: 2002
חמישיית הטורניר: 2002
MVP של אליפות אירופה: 2005
חמישיית הטורניר: 2001, 2005, 2007
שחקן השנה של פיב"א אירופה: 2005
מר אירופה: 2005
פרס יורוסקאר: 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2011
זליגמן יששכר מאייר

| --- | --- |

הרב זליגמן מאייר
 לידה:  12 באוקטובר 1853 רייכלסהיים, הדוכסות הגדולה של הסן, הקונפדרציה הגרמנית 
 פטירה:  31 בדצמבר 1925 (בגיל 72) רגנסבורג, רפובליקת ויימאר 
 מקום קבורה:  רגנסבורג, גרמניה
 מקום פעילות:  גרמניה
 תקופת הפעילות:  ? – 31 בדצמבר 1925 
 רבותיו:  הרב עזריאל הילדסהיימר, הרב מאיר להמן
 חיבוריו:  עבודה ומלאכת יד בתלמוד
 בת זוג:  מתילדה מאייר (האן)
 צאצאים:  איזק מאייר, יעקב מאייר, לאו-לוי מאייר, נתן מאייר, נכד- הרב יששכר מאיר
 
 תפקידים נוספים:  רב העיר רגנסבורג, רב המחוז
 
הרב זליגמן יששכר מאייר (מאיר) (12 באוקטובר 1853, רייכלסהיים - 31 בדצמבר 1925, רגנסבורג) היה מבכירי רבני גרמניה האורתודוקסים בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. במשך 43 שנה היה רבה של קהילת רגנסבורג ורב מחוז רגנסבורג (גר') בצפון בוואריה. כמו כן היה עורך ומו"ל של כתבי עת ופולמוסן בולט במאבק עם הוגים אנטישמיים דוגמת היינריך פון טרייצ'קה ומול חוקרי מקרא דוגמת פרידריך דליטש. זליגמן מאייר היה מן הקולות הבולטים של היהדות האורתודוקסית במאבקה מול הרוב הליברלי ביהדות גרמניה. במלחמת העולם הראשונה תמך נחרצות בעניינה של גרמניה.
זליגמן מאייר הוא סבו של הרב יששכר מאיר מייסד "ישיבת הנגב" וסבא-רבא של הרב חנניה צ'ולק מייסד ומנהל עמותת "עזר מציון".
ביוגרפיה

זליגמן נולד בקהילה הכפרית רייכלסהיים, הדוכסות הגדולה של הסן, במדינת הסן דהיום. אביו מאייר מאייר היה סוחר בהמות, מוצאה של אמו יטלא-יטה לבית זליג מצד אימה, הוא מרבני מיכלשטאדט ווורמייזא, ובהם זקיל (יצחק אריה) וורמסר "הבעל שם ממיכלשטדט" ואליהו לואנץ "הבעל שם מוורמייזא". עד ראשית המאה ה-19 היה למשפחת מאייר מעמד של יהודי חסות, בהתאם לכתב חסות שניתן על ידי הגראף מארבך. בשים לב ללמדנותו וכישרונו בתפילה ובזמירות, יועד מגיל צעיר לרבנות ונשלח בגיל 14 לבית המדרש במיינץ. מורהו החשוב במיינץ היה הרב מאיר מרכוס להמן (שהיה גם עורך "דער איזראעליט") . הרב להמן קידם אותו כמורה, ובהמשך, פיתח מאייר מגיל צעיר קריירה כמורה ודרשן, בין היתר בויסבאדן ובווצלר.
ב-1876 עבר לברלין והחל לעבוד כעורך עיתון "די יודישע פרסה" (Die Jüdische Presse) ובמקביל שקד על רכישת השכלה גבוהה. בנוסף לעבודתו כעורך, פרסם מאייר גם חוברות בנושא מדיניות דתית בהן הוא עוסק בבעיות השעה בחיים היהודיים. באחת מחוברות אלה, בשנת 1876 מאייר מתעד את הדיונים וההחלטה בפרלמנט הממלכתי הפרוסי על חוק "הפרישה מן הקהילה" משנת 1876, שאפשר באופן חוקי לזרמים השונים בקהילה יהודית להקים ארגון קהילתי משלהם. לידתה של הסוגיה בפולמוס הפרדת הקהילה בפרנקפורט ורצונם של האורתודוקסים לפרוש מן הקהילה שקיבלה צביון רפורמי. בפועל, בקושי נעשה שימוש בחוק זה. כהונתו של מאייר ברגנסבורג התאפיינה, על אף מחלוקות פנימיות, בקהילה מאוחדת תחת הנהגה אורתודוקסית.
את השכלתו הכללית והתורנית השלים בבית המדרש לרבנים של עזריאל הילדסהיימר בברלין ובאוניברסיטת לייפציג.
כהונתו הארוכה ברגנסבורג החלה בינואר 1882 ונמשכה עד יום מותו. הקריירה שלו בעיר התאפיינה ביחסים דו-משמעיים עם הסקציה הליברלית בקהילה היהודית: שיתוף פעולה ידידותי מחד ומאבק מאידך. ב-1886 נישא למתילדה לבית האן, בתו של איש העסקים רפאל פוגל האן מגטינגן ואחותו של היזם, התעשיין ואספן היודאיקה מקס רפאל האן, יו"ר הקהילה היהודית בגטינגן. ארבעת בניו קיבלו השכלה כללית ויהודית כאחד ופנו למקצועות החופשיים. גולת הכותרת של כהונתו ברגנסבורג הייתה חנוכת בית הכנסת החדש בשנת 1912; בטקס החנוכה השתתפו נוצרים רבים וראש העיר מסר למאייר בחגיגיות את מפתחות הבית.
כתביו הפולמוסיים

לאורך חייו ערך מאייר והוציא לאור מספר כתבי עת. ברגנסבורג החל להוציא ב-1884 ירחון למשפחה היהודית בשם די לאובהוטה "Die_Laubhütte" (הסוכה) ובמקביל כתב עת פובליציסטי בשם דויטשה איזראעליטישה צייטונג (DIZ) "Deutsche Israelitische Zeitung". מאוחר יותר אוחדו השניים, כאשר די לאובהוטה הופיע כנספח לדויטשה איזראעליטישה צייטונג.
מאמריו הידועים ביותר, בגנות האנטישמיות החדשה, פורסמו כנגד הפילוסוף הלאומני היינריך פון טרייצ'קה וכנגד הרמן מסנר עורך "עיתון הכנסייה האוונגלית החדש" ומזכיר "הברית האוונגלית הגרמנית" (גר'). כמו כן היה פעיל בפולמוס שעסק במוצא החוקים המקראיים ופרסם חוברת ידועה כנגד האשורולוג פרידריך דליטש אשר טען שמוצא המוסר המקראי בחוקי חמורבי. בחוברת אחרת ניסה לעורר את דעת הקהל להתוודע למצוקת היהודים בסרביה, רומניה ובאימפריה העות'מאנית.
עמדותיו הדתיות והפוליטיות

בהתאמה לתנועה הנאו-אורתודוקסית. ביקש לנצל את המודרניות עבור קידום החיים היהודיים והדת היהודית. מאייר האמין באפשרות לסינתזה בין יהדות וגרמניות ודגל בתמיכה ללא מצרים במלכות - מלכות בוואריה וקיסרות גרמניה. כיהודי וכאדם ראה בגרמניה ממלכה של חסד הנלחמת מלחמה צודקת מול הברבריות של האימפריה הרוסית כפי שהתבטאה בפוגרומים של 05–1903 (קישינב, אודסה ואחרים). בהתאם לכך בניו שירתו בצבא גרמניה במלחמת העולם הראשונה. בדרך כלל התנגד לציונות כי ראה בה רעיון המסכן את שוויון הזכויות של היהודים בגרמניה. מאייר היה אדם נעים הליכות ויחסיו עם הרשויות בעיר היו מצוינים, אך בענייני הלכה סירב להתפשר. במקרה ידוע סירב לאשר את בית הכנסת בשטראובינג, בוואריה, שהיה תחת תחום שיפוטו, משום שהאלממור לא היה בדיוק במרכז ההיכל. בסופו של דבר הוזז האלממור ב-85 ס"מ. אפיזודה זו ממחישה את גישתו הנאו-אורתודוקסית – הקפדה על הצד הריטואלי-ההלכתי לעומת פתיחות בצד התרבותי. בכל הנוגע לשפה, לבוש ותספורת ראה לנכון שהיהודים לא יבדלו משאר תושבי הארץ. בהפרדה בין המינים נהג בפתיחות; רעייתו מתילדה הייתה אמנית ומבאי ביתה של הנסיכה מרגרטה לבית טורן-אונד-טקסיס; הנסיכה והרבנית נהגו לצייר בצוותא בגינות הטירה Saint Emmeram's Abbey.
לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם הראשונה, ביטול המלוכה בבוואריה וכינון "מדינת בוואריה החופשית" דחה מאייר מכל בכל את הסוציאל-דמוקרטים. התוכנית שלהם נראתה לו כ"אתאיזם יישומי", במפלגת העם הבווארית (BVP), לעומת זאת, הוא ראה ערבות להגנת האמונה באלוהים, עשרת הדיברות וכתבי הקודש: "אדמה זו קדושה ... לכל נוצרי אמיתי, כל יהודי אמיתי!" לאחר שמייסד שותף של BVP, גאורג היים, כינה בפומבי את האשמת מפלגתו באנטישמית הונאה, ותמך בבקשתו של מאייר והצהיר כי הם יקבלו בשמחה יהודים למפלגה ומתחייבים להגן על מנהגיהם הדתיים ומוסדותיהם, קבע מאייר שעבור "היהודים הנאמנים לדת" יש במפלגה זו ייצוג הולם של האינטרסים היהודיים.
לבחירות בינואר 1919, הבחירות למדינה בבוואריה והבחירות לאספה הלאומית, תמך מאייר במפלגת ה-BVP, ואת המוטו שלהם "קתולי ופרוטסטנטי יד ביד בכל רחבי הארץ" רצה להחליף בביטוי מקיף יותר: "יהודי או נוצרי, מי שמאמין באלוהים יבוא למפלגת העם הבווארית!"
לקריאה נוספת

מלחמת הלוחות: ההגנה על המקרא במאה התשע-עשרה ופולמוס בבל והתנ"ך, יעקב שביט ומרדכי ערן, הוצאת עם עובד 2003[דרושה הבהרה]
Siegfried Wittmer, Regensburger Juden, Univärsitatsverlag Regensburg, 1996
Waltraud Bierwirth, "Die Firma ist entjudet", Verlag Friedrich Pustet, 2017
Seligmann Meyer, Arbeit und Handwerk im Talmud, Julius Benzian, 1878
Seligmann Meyer, Völkerrecht und Humanitäat in der orientalischen Frage und die Israeliten in der Türkei, Serbien und Rumäneien, Verlag der Erpedition der "Jüdischen Presse", 1877
Seligmann Meyer, Ein Wort an Herrn Hermann Messner, Doctor und Professor der Theologie an der Universität zu Berlin, Herausgeber der "Neuen evangelischen Kirchenzeitung", Goetz, 1877
Seligmann Meyer, Contra Delitzsch!: die Babel-Hypothesen, J. Kauffmann, 1903
הערות שוליים

↑  Reinhard GRÜNEWALD, Gegen das Vergessen, Juden in Reichelsheim, Lindenfels, 1998, עמ' 47
↑  Hans Teubner, Sonja Bonin, Kulturdenkmäler in Hessen Odenwaldkreis, Wiesbaden: Vieweg+Teubner Verlag, 1998, עמ' 572–647, ISBN 978-3-663-05789-5
↑  Seligmann MEYER, Der Austritt aus der Synagogengemeinde,.

Berlin (1876): URL: http://sammlungen.ub.uni-frankfurt.de/freimann,

dort unter dem Stichwort Seligmann Meyer.
↑  יעקב שביט ומרדכי ערן, מלחמת הלוחות: ההגנה על המקרא במאה התשע-עשרה ופולמוס בבל והתנ"ך, עם עובד, 2003
↑  Yaacov Shavit and Mordechai Eran, The Hebrew Bible Reborn
From Holy Scripture to the Book of Books. A History of Biblical Culture and the Battles over the Bible in Modern Judaism, Berlin: De Gruyter, 2007, עמ' 238,251,310,332,344
1 2 3  Seligmann MEYER, Vereinigung aller Gottgläubigen. Die Bayerische Volkspartei und die

Juden, in: DIZ 35. Jg., Nr. 51: 19.12. 1918, S. 2–4, hier S. 2.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309458205171  CiNii: DA08703525  GND: 1038227453  ISNI: 0000 0000 8484 7719  LCCN: no2013088930  NTA: 084900733  VIAF: 98396790   WorldCat (עם VIAF): 98396790 
בית הכנסת ברגנסבורג, נחנך 1912, נהרס בליל הבדולח 1938, אדריכלות: יוזף קוך ופרנץ שפיגל
חיים יעקב גולדוויכט

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  24 באוגוסט 1925 ד' באלול ה'תרפ"ה ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  7 בפברואר 1995 (בגיל 69) ז' באדר א' ה'תשנ"ה ירושלים 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 7 בפברואר 1995 
 השתייכות:  יהדות חרדית
 רבותיו:  הגרי"ז סולובייצ'יק מבריסק, החזון איש
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 
הרב חיים יעקב גולדוויכט בצעירותו (מאחור), שני משמאל: הרב יצחק ברוכסון, אביה החורג של אשתו רחל מרים
הרב חיים יעקב גולדוויכט (ד' באלול ה'תרפ"ה, 24 באוגוסט 1925 – ז' באדר א' ה'תשנ"ה, 6 בפברואר 1995) היה ממייסדי ישיבת כרם ביבנה, ישיבת ההסדר הראשונה בארץ ישראל, וראש הישיבה הראשון שלה. קיבל בשם "איגוד ישיבות ההסדר" את פרס ישראל לשנת ה'תשנ"א.
תולדות חייו

נולד בחצר שטרויס שבירושלים, לרב ישראל אלעזר גולדוויכט, חסיד בויאן, דור תשיעי בירושלים. למד בתלמוד תורה עץ חיים ובישיבת עץ חיים בראשות הרב איסר זלמן מלצר, תוך כדי כך שהוא מקיים קשרים הדוקים עם הרב יצחק זאב סולובייצ'יק. בהמשך למד בישיבת סלבודקה בבני ברק, בראשות הרב אייזיק שר, ונעשה קשור לחזון איש, איתו למד רבות והתייעץ בעניינים שונים.
נישא לרחל מרים ברקוביץ שעלתה לארץ ישראל לאחר השואה בפתח תקווה.