stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הסוהר גנות
בית הסוהר גנות > אגפים ביטחוניים

בבית הסוהר מוחזקים אסירים אשר ביצעו עבירות נגד ביטחון המדינה ומשויכים לארגוני טרור. האסירים הביטחוניים שוהים באגפים המחולקים על פי השתייכות ארגונית, וזאת במטרה למנוע מצב של פגיעות הדדיות. המדובר במדיניות ייחודית למחוז דרום בשב"ס. יש אגפים של אסירי חמאס ואגפים של אסירי פת"ח. בתוך כל אגף יש גם ייצוג לארגונים הקטנים, בנוסף לכך מתנהלת מדיניות של הפרדה כפולה, על פי השתייכות ארגונית, אבל גם גאוגרפית – ישנה הפרדה בין אסירים שמוצאם מיהודה ושומרון ובין אלה שמוצאם מרצועת עזה.
בית הסוהר גנות > אגף פלילי

בנוסף, ישנו אגף בו מוחזקים אסירים פליליים אשר מיועד לכ-80 אסירים פליליים תושבי מדינת ישראל המרצים את עונשי המאסר שנגזרו עליהם בבית הסוהר ומשמשים כאסירי עבודה, המועסקים בשירותים ובתחזוקה השוטפת של בית הסוהר. המענה הטיפולי הניתן לאסירי העבודה, בעיקרו הוא קבוצות אגפיות בהנחית עו"ס וקצין חינוך וטיפולים פרטניים וקבוצתיים. בין הקבוצות: הכנה לשחרור, מניעת אלימות, כישורי חיים ועוד.
שירותי הטיפול הסוציאלי והחינוך ניתנים לאסירים הפליליים ומתמקדים בהתמודדות עם אי שימוש בסמים, בעיות אלימות במשפחה והליכי השיקום של האסירים לקראת תום ריצוי מאסרם.
כמו כן, ניתנים לאסירים הפליליים בבית הסוהר שירותי חינוך בלתי פורמליים, המתמקדים במתן כלים מתקנים וחוויה מתקנת לאסירים על ידי הפעלת חוגים, סדנאות, פעילויות הווי ותרבות וקבוצות טיפול, המונחים על ידי מדריכי חוג ומתנדבים.
בית הסוהר גנות > אגף הפרדה

בעבר היו בבית הסוהר נפחא רק מספר מועט של אסירים פליליים שהיו "אסירי עבודה", אך כיום מתנהל אגף סגור של אסירים פליליים קשים, רובם רוצחים וסוחרי סמים.
הטיפול באסירים הפליליים בבית הסוהר מתבסס על מודל "הטיפול המשולב", שהוגדר כיעד מרכזי על ידי נציבות שירות בתי הסוהר. האגף, שהתשתית שלו היא של אגף ביטחוני, היה במשך תקופה ארוכה כר לאירועי אלימות קשים בין האסירים לבין עצמם ובינם לבין סגל הכליאה. האסירים ראו בו מקום ענישה נוסף בשל המרחק הפיזי ממרכז הארץ, אבל גם בגלל התנאים והיעדר מסגרות של חינוך ושיקום. במסגרת תוכניות השיקום הוקמו בו בית כנסת ומדרשה תורנית. בנוסף, הופעלו תהליכים טיפוליים בתחום הדת והחינוך. המדרשה היא בין המובילות בתחום השיקום בבתי הסוהר. רבנים מכל הארץ מגיעים אליה כדי להופיע בפני האסירים. בנוסף נפתחה גם מאפיית פיתות, ואסירי האגף הסגור הם אלה שמפעילים אותה. כתוצאה מתהליכים אלה ירדה רמת האלימות והאירועים האגרסיביים בין האסירים באגף בצורה דרמטית.
הערות שוליים

↑  זיו קריסטל, בית הסוהר "גנות": שם חדש למתחם על-שם הנציב לשעבר יעקב גנות באתר פוסטה, 3 בפברואר 2025
1 2  בית הסוהר גנות, באתר שירות המדינה
↑  מצוד אחד 3 מחברים שבוש מכלא נפחא, חדשות, 22 בספטמבר 1987
↑  הבריחה מנפחא: "שב"ס מסר דיווח לא אמיתי כדי לטייח מחדלים", חדשות, 1 באוקטובר 1987
↑  הממצאים לגבי ממדי המחדל מחייבים מסקנות אישיות כלפי בכירים בשב"ס, חדשות, 28 בספטמבר 1987
↑  קרובי אסירים בנפחא מזהירים: בית־הכלא נמצא על סף פיצוץ, חדשות, 30 בספטמבר 1987
↑  עמוס הראל, מנהיגי הטרור יוזמים מבתי הכלא חטיפות חיילים, באתר הארץ, 27 באפריל 2003
1 2  אבי אשכנזי‏, אסירי חמאס הבריחו טלפונים - מפקד כלא נפחא הודח מתפקידו, באתר וואלה, 26 באוקטובר 2015
↑  "בית הסוהר "רמון" - דור שלישי", באתר שירות בתי הסוהר, ‏16 בספטמבר 2007
↑  שמעון איפרגן, ‏כך הפך הכלא השמור בישראל לגן עדן למחבלים, באתר ‏מאקו‏, 29 באוקטובר 2015
הצב והארנב

| --- | --- |

הצב והארנב, ציור של מילו וינטר מתוך קובץ משלי איזופוס משנת 1919
 מידע כללי
 מאת:  איזופוס 
 שפת המקור:  יוונית עתיקה 
 סוגה:  משל 
 
הצב והארנב הוא משל מאת איזופוס, מספר 226 באינדקס פרי. המשל מספר על תחרות ריצה המתקיימת בין צב לבין ארנב. לפני התחרות מתרברב הארנב ביכולתו ומזלזל בצב שלא יוכל לסיים את המירוץ כלל. כאשר התחרות מתחילה, הארנב פורץ קדימה, בעוד שהצב מדדה לאיטו מאחור. כאשר הארנב מגיע כמעט עד לקו הסיום, ורואה כי הצב לא הגיע עדיין לחצי הדרך, הוא מחליט להתגרות בו, ונשכב לישון ממש לפני הסיום. הצב, אשר לא נכנע, ממשיך להתקדם, וברגע שהארנב מקיץ משנתו, הוא רואה את הצב חוצה את קו הסיום. הארנב מפסיד ולומד לא להתרברב.
למשל (מספר 275A בסיווג ארנה-תומפסון) ארבעה נמשלים:
לעולם אין לזלזל ביריב.
"אל יתהלל חוגר כמפתח" - אל לאדם להתרברב ביכולותיו טרם הוכיח אותן.
גם אם נמצאים בעמדת נחיתות, אין להיכנע. כל עוד יש אמונה עצמית, יש סיכוי להצליח.
בגנות העצלות: גם את הכישרונות והכוחות הטובים יש לנצל בזריזות.
בגרסה אחרת של המשל הצב מזעיק את קרוביו וחבריו, וכשארנב פוגש כל אחד מהם, הוא סבור שזה אותו הצב שהגיע בזריזות לכל מקום שאליו הגיע.
יחידת חזית הדרום של חזבאללה

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  לבנון לבנון
 שיוך:  חזבאללה חזבאללה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־25 שנים)
 מקים היחידה:  חזבאללה עימאד מורנייה ✘
 מלחמות:  מלחמת לבנון השנייה  מלחמת חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 ייעוד:  לשלוט בכל דרום לבנון ולאיים על ישראל מהאזור
 כוח אדם:  עשרות אלפי מחבלים כוח רדואן – 2,500 מחבלים (לפני מלחמת חרבות ברזל), 2,000 מחבלים (הערכה נכון ל-30 באוקטובר 2024)
 פיקוד
 יחידות בת:  יחידת נסר  יחידת עזיז  יחידת בדר  כוח רדואן
 מפקדים:  חזבאללה עימאד מורנייה ✘  חזבאללה עלי כרכי ✘
חזית הדרום של חזבאללה היא יחידה המפקדת על דרום לבנון וכוללת את היחידות נַסר, עזיז ובַּדר. היחידה הוקמה על ידי עימאד מורנייה והמפקד שלה היה עלי כרכי עד שנהרג במבצע חיצי הצפון.
היסטוריה

לאחר שישראל נסגה מאזור דרום לבנון בחזרה אל ישראל עימאד מורנייה הקים את היחידה על מנת שתשלוט באזור לפני שלבנון תשיג שליטה על האזור.
עימאד הקים 3 יחידות שונות כאשר כל אחת מהן ישלוט באזור אחר וכל המפקדים ידווחו לו.
במהלך מלחמת לבנון השנייה היחידה נלחמה בצה"ל וחלקים גדולים ממנה הושמדו, עקב זאת חזבאללה שיקם את היחידה והרחיב אותה.
בשנת 2008 עימאד נהרג בפיצוץ מכונית בשכונת כפר סוסה בדמשק, בהתנקשות שבוצעה, לפי תחקירים עיתונאיים בארצות הברית, במשותף בידי ה-CIA והמוסד.
לאחר שעימאד נהרג עלי כרכי הפך למפקד היחידה וליועץ הצבאי של חסן נסראללה.
בתחילת מלחמת חרבות ברזל, יחידות נַסר ועזיז ירו טילים ורקטות לעבר צפון ישראל באופן יומיומי.
ב-3 ביולי 2024, מפקד יחידת נַסר טאלב סאמי עבדאללה ומפקד יחידת עזיז אבו נעמה נאסר נהרגו בסיכול ממוקד בעיר צור.
ב-27 ביולי 2024 היחידה שיגרה מהר דב רקטה אל מג'דל שמס שגרמה למותם של 12 ילדים ובני נוער, ופצעה 34 נוספים. בתגובה צה"ל הרג בסיכול ממוקד את פואד שוכר, מפקד הזרוע הצבאית של חזבאללה.
לאחר שפואד שוכר נהרג, היחידה ניסתה להגיב בירי של מאות טילים וכטב"מים לעבר מרכז וצפון ישראל, אך צה"ל פתח במתקפת מנע שבה 100 מטוסים השמידו 7,000 משגרי רקטות ו-20% מכמות הרקטות לטווח קצר שהיה ברשות חזבאללה. אולם היחידה הצליח לשגר 320 רקטות לעבר צפון ישראל.
ב-28 בספטמבר 2024, במבצע סדר חדש, צה"ל הרג בתקיפה את עלי כרכי, מפקד היחידה.
ב-1 באוקטובר 2024, צה"ל התחיל תמרון קרקעי בלבנון על מנת לפרק את תשתיות חזבאללה באזורים שמדרום לליטני, ולפרק את היחידה. לנפת מרג' עיון פלשו עוצבות הגעש, האש והגליל, ולנפת בינת ג'בייל פלשו עוצבות האש והגליל.
ב-15 באוקטובר 2024, חטיבת ההרים פלשה לנפת חאצביא על מנת לפרק את תשתיות חזבאללה במרחב.
תת-יחידות

ביחידה יש שלוש תת-יחידות:
יחידת נַסר – יחידה האחראית על הנפות מרג' עיון, חאצביא, בינת ג'בייל וראשיא. מפקד היחידה היה טאלב סאמי עבדאללה עד שנהרג במלחמת חרבות ברזל. תחת הסכם הפסקת האש בין לבנון לישראל ב-2024 היחידה פורקה.
יחידת עזיז – יחידה השולטת בנפת צידון. על היחידה פיקד אבו נעמה נאסר עד שנהרג במלחמת חרבות ברזל. תחת הסכם הפסקת האש בין לבנון לישראל ב-2024 היחידה פורקה.
יחידת בַּדר – יחידה השולטת בג'זין ובצידון. מפקד על היחידה אבו עלי רידא.
התמודדות ישראל > מלחמת לבנון השנייה

במהלך מלחמת לבנון השנייה, יחידה זו הייתה היחידה המרכזית שנלחמה וחלקים גדולים ממנה הושמדו. לאחר מלחמת לבנון השנייה עשרות אלפי מחבלים הצטרפו ליחידה.
התמודדות ישראל > מלחמת חרבות ברזל

ב-22 בפברואר 2024, חסן "ג'עפר" סאלח, מפקד גזרת הר דב, נהרג בסיכול ממוקד.
ב-23 בפברואר, מוחמד עבד א-רסול עלוויה מפקד מרחב מארון א-ראס נהרג לאחר שנפצע בתקיפה 11 ימים קודם לכן.
ב-26 בפברואר, חסן חוסיין סלאמי, מפקד גזרת חג'ייר, נהרג בסיכול ממוקד.
ב-16 באפריל, אסמאעיל יוסף באז, מפקד גזרת החוף, נהרג בסיכול ממוקד.
ב-15 במאי, חוסיין אבראהים מכי, מפקד שטח בחזית הדרום, נהרג בסיכול ממוקד.
ב-20 במאי, קאסם סקלאווי מפקד מערך הרקטות והטילים בגזרת החוף נהרג בסיכול ממוקד.
ב-17 ביוני, מוחמד מוסטפא איוב, פעיל מרכזי ביחידת הרקטות והטילים של יחידת נַסר, נהרג בסיכול ממוקד.
ב-20 ביוני, פדל אבראהים, מפקד המבצעים בגזרת ג'וויא, נהרג בסיכול ממוקד.
ב-3 ביולי, מפקד יחידת נַסר טאלב סאמי עבדאללה ומפקד יחידת עזיז אבו נעמה נאסר נהרגו בסיכול ממוקד בעיר צור.
ב-20 בספטמבר, בתחילת מבצע חיצי הצפון, נהרג בסיכול ממוקד חסן חוסיין מאדי (מאצ'י). בנוסף נהרג מוחמד אחמד רידא מפקד מרחב ההתקפה בגזרת אל-ח'יאם.
מאוחר יותר חסן עלי חוסיין, מפקד הכוחות המיוחדים של יחידת עזיז, נהרג בסיכול ממוקד. בנוסף נהרגו גם סאמר עבד אל-חלים חלאווי מפקד מרחב ההתקפה בגזרת החוף, ועבאס סאמי מוסלמאני מפקד מרחב ההתקפה בגזרת קאנא.
ב-22 בספטמבר, צה"ל ניסה להתנקש בעלי כרכי, מפקד היחידה. ניסיון ההתנקשות נכשל לאחר החלטה לא להקריס את הבניין שבו שהה עלי כרכי. לפי הערכות עלי כרכי נפצע בניסיון ההתנקשות.
ב-28 בספטמבר, במבצע סדר חדש, צה"ל הרג בתקיפה את עלי כרכי, מפקד היחידה.
ב-1 באוקטובר, צה"ל התחיל תמרון קרקעי בלבנון על מנת לפרק את תשתיות חזבאללה באזורים שמדרום לליטני ולפרק את היחידה. לנפת מרג' עיון פלשו עוצבות הגעש, האש והגליל, ולנפת בינת ג'בייל פלשו עוצבות האש והגליל.
ב-3 באוקטובר, המחבל ח'דר א-שהאביה, שהיה אחראי על שיגור הרקטה למג'דל שמס, נהרג בסיכול ממוקד על ידי צה"ל.
ב-6 באוקטובר ח'דר (ח'צ'ר) עלי טוויל, מפקד מרחב כפר כילא, נהרג בסיכול ממוקד.
ב-7 באוקטובר נהרגו בתקיפה בגזרת חג'ייר: אחראי גזרת חג'ייר, חוסיין טלאל כמאל; אחראי גזרת חג'ייר היוצא, מוסא דיאב ברכאת; אחראי המבצעים בגזרת חג'ייר, מחמוד מוסא כרניב; אחראי הארטילריה בגזרת חג'ייר, עבדאללה עלי דקיק; ואחראי הארטילריה בגזרת בינת ג'בייל, עלי אחמד אסמאעיל.
ב-15 באוקטובר, חטיבת ההרים פלשה לנפת חאצביא על מנת לפרק את תשתיות חזבאללה במרחב.
ב-17 באוקטובר, חוסיין מוחמד עוואדה (עואצ'ה), מפקד גדוד של היחידה במרחב בינת ג'בייל, נהרג בסיכול ממוקד.
ב-20 באוקטובר, אל-חאג' עבאס סלאמה נהרג בסיכול ממוקד על ידי צה"ל. אל-חאג' היה בכיר בעל תפקיד מרכזי בחזית הדרום.
ב-23 באוקטובר, צה"ל תקף את המפקדות של היחידה בעיר צור.
ב-31 באוקטובר, צה"ל תקף מתחמים של היחידה בדרום לבנון. מוחמד ח'ליל עליאן, שפיקד על מערך הנ"ט של גזרת חג'ייר, נהרג באותו יום בסיכול ממוקד.
ב-1 בנובמבר נהרגו בסיכול ממוקד: חסן מאג'ד דיאב, אחראי הארטילריה בגזרת החוף; ומועין מוסא עז א-דין, מפקד גזרת החוף.
ב-2 בנובמבר 2024, במהלך מבצע חיצי הצפון, מפקד מערך הטילים והרקטות של יחידת 'נאצר', ג'עפר ח'דר פאעור, נהרג על ידי צה"ל בסיכול ממוקד.
ב-3 בנובמבר, פארוק אמין אל-עשי, מפקד מתחם אל-ח'יאם ובכיר ביחידה, נהרג בסיכול ממוקד.
שכנים (ספר)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  יאן טומאש גרוס 
 שפת המקור:  אנגלית 
 נושא:  השואה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  28 בינואר 2000 
 
שכנים: השמדתה של הקהילה היהודית בידוובנה שבפולין הוא ספר מאת ההיסטוריון יאן טומאש גרוס שיצא לאור בשנת 2000 וחוקר את הטבח בידוובנה שהתרחש ביולי 1941 ב-ידוובנה שבו פולנים רצחו את שכניהם יהודי פולין. הספר עורר סערה בפולין וגרם לרבים מהפולנים להבין כי שואת יהודי פולין התרחשה בחלקה בסיוע של פולנים.
הספר פורסם לראשונה בפולנית בשם Sąsiedzi: Historia zagłady żydowskiego miasteczka (שכנים: תולדות ההרס של עיר יהודית). הספר בתרגום אנגלי פורסם בשנת 2001, באותה שנה יצא הספר לאור גם בעברית, בהוצאת "יד ושם" ו"ידיעות אחרונות" (תרגום מפולנית: יז'י מיכאלוביץ').
רקע

בשנת 1988 נסעה יוצרת הקולנוע הפולנייה אגניישקה ארנולד (Agnieszka Arnold) עם צוות קולנוע לידוובנה והפיקה שני סרטים תיעודיים המבוססים על ראיונות עם תושבי הכפר המקומיים. Gdzie mój starszy syn Kain (1999, "איפה בני הבכור קין") נוצר בהשראת ויכוח מתמשך בתקשורת המודפסת הפולנית. השני, Sąsiedzi (2001, "שכנים") שודר על ידי ערוץ הטלוויזיה הפולנית.
גרוס אמר שהצפייה בסרטים של ארנולד נתנה לו השראה לכתוב את ספרו. באישורה, הוא השתמש בתמלולי הראיונות שלה, בנוסף לחומרים אחרים. כמו כן הוא השתמש בשם בכותרת הסרט השני שלה לשם ספרו.
תוכן הספר

במשך שנים רבות יוחס טבח ידוובנה לאיינזצגרופן. גרוס, פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת פרינסטון, ממוצא יהודי-פולני, טען כי נרצחו 1,600 יהודים והצביע על שכניהם הפולנים כרוצחים. (הראשון שציין זאת היה שמעון דטנר בשנת 1966). גרוס תיאר כיצד השכנים הפולנים הכו, ביתרו ושרפו את היהודים למוות, ללא כל מעורבות גרמנית.
בבוקר 10 ביולי 1941, התכנסו גברים פולנים בידוובנה בבית העירייה, והחלו לאסוף את יהודי העיירה לשם בטענה שהם צריכים לעסוק שם בניקיון. מאחר שהיהודים כבר אולצו בעבר לבצע עבודות משפילות ניתן היה לחשוב כי מדובר במעשה השפלה רגיל, אולם במהרה הבינו היהודים כי הפעם מדובר במצב שונה. בתחילת הרצח הובלו הגברים היהודים אל בית הקברות וחפרו בור. עם סיום חפירת הבור נרצחו הגברים והושלכו לבור שחפרו. צעד זה סייע לרוצחים, מכיוון שעם מות הגברים לא נשארו יהודים שיוכלו להתנגד לפולנים בהמשך הרצח.
לאחר מכן נלקחו שאר יהודי העיירה, בעיקר נשים, זקנים וילדים, אל אסם בקצה העיירה. הפולנים המקומיים הציתו את האסם, ורוב הנוכחים באסם נשרפו חיים. מן הטבח נותרו רק כשבעה ניצולים, ובהם יעקב (פצינוביץ') צופן.
השפעה וביקורת

פרסום הספר בשנת 2000 עורר דיון ציבורי סוער ורחב בפולין. לפי ההיסטריון ג'ושוע צימרמן (Joshua D. Zimmerman), בעוד שהעיתונות הפולנית המרכזית הביעה הסכמה לגבי הדיוק הבסיסי של ממצאיו של גרוס, פרטים ושאלות ספציפיות לגבי המתודולוגיה של גרוס נדונו על ידי חוקרים פולנים. אחד המבקרים טען כי הספר גרם לסופו של "מותוס התמימות הפולנית"
הכומר Stanisław Musiał, שהיה חלוץ בקידום דיונים על השואה בין קתולים ליהודים בפולין, כתב כי הספר גרר הלם בדעת הקהל הפולני, יותר מכל ספר ב-50 השנים שלפניו. הידיעה על השתתפות ברצח היהודים יצרה סדק בראייה של הפולנים את היסטוריה שלהם. הפולנים האמינו כי ב-200 השנים האחרונות הם לא פגעו באף אחד וכי הם היו הקורבנות היחידים. הספר "שכנים" סדק דימוי-עצמי זה.
ההיסטוריון הפולני פרופ' טומש סטשֶמבּוֹש, קבע כי אף על פי שמספר פולנים היו מעורבים בטבח, היוזמה לו, ואף רוב ביצועו, היו בידי הגרמנים. לאחר חקירה מקיפה פרסם המכון הפולני לחקר ההיסטוריה דין וחשבון שבו תמך ברוב מממצאיו של גרוס, אם כי קבע כי באירוע נרצחו 380 אנשים, ולא 1,600, כטענת גרוס. כן טענו כי במקום נכחו אנשי משטרה גרמנים, וכי ישנם עדים המאשרים את נוכחותם של חיילים גרמנים במקום, בעוד עדים אחרים טוענים כי גרמנים כלל לא היו במקום.
לפי Jaroslaw Anders למרות שהספר עורר ביקורת בפולין, הוא קיבל הכרה מצד דמויות פולניות מובילות כמו הקרדינל Józef Glemp, שתיאר אותו כ"בלתי ניתן לערעור", ומנשיא פולין אלכסנדר קוושנייבסקי, שביקש מהפולנים "לחפש סליחה על מה שעשו בני ארצנו."
שירות החדשות הפולני דיווח כי עיתונים פולנים כמו Nasz Dziennik, Głos, Mysl Polska, ו-Niedziela האשימו את הספר בכך שהוא "חלק ממסע פרסום בינלאומי שמטרתו לפגוע בתדמיתה של פולין ולהכשיר קרקע להשבת רכוש יהודי."
עד שנת 2001 שבה הושלמה חקירת המכון לזיכרון לאומי את הטבח, הוא יוחס לחיילים נאצים, וכך גם נכתב באנדרטה לזכר הנרצחים אשר הוקמה במקום. בשנת 2001 הוסרה אנדרטה זו, ובמקומה נבנתה אנדרטה אחרת, וחומת אבנים הוצבה כדי לסמן את השטח שבו עמד האסם שבו נרצחו היהודים. על האנדרטה כתובות זיכרון לזכר הנרצחים, בעברית ובפולנית.
לפי מוטי שלם ספר של גרוס, התמיכה שקיבל מהמכון הלאומי הפולני, ודבריו נשיא פולין, גרמו לעידן חדש שבו חוקרים פולנים הפסיקו לחשוש מהתמודדות עם ההיסטוריה הפולנית.
ראו גם

שואת יהודי פולין
עומדים על כתפי ענקים

ננסים עומדים על כתפי ענקים או ננסים יושבים על כתפי ענקים (בלטינית: nanos gigantum humeris insidentes) היא מטפורה מערבית שמתייחסת להכרה בהישגים החשובים של העבר כבסיס להתקדמות האינטלקטואלית בהווה.
מקור ושימוש

השימוש המתועד הראשון בביטוי הוא מן המאה ה-12, ומיוחס על פי ג'ון מסולסברי לפילוסוף הצרפתי הנאו-פלטוני, ברנאר משארטר. הנוסח המלא הוא:
ברנרד משרטר היה נוהג לומר, כי "אנו כננסים היושבים על כתפי ענקים, שיכולים אנו לראות דברים רבים יותר ורחוקים יותר מאשר הם, לא דווקא בשל חדות ראייתנו או חוסן גופנו אלא משום שאנו נישאים ומרוממים לגובה על ידי גודלם הענקי"
החל מהמאה ה-13, התרחב השימוש גם בכתבים יהודיים, לאחר שבעל ה"תוספות רי"ד" השתמש בביטוי (ששמע בסביבתו הנוצרית) כדי להצדיק את האפשרות לחלוק על הקדמונים, שנחשבו לגדולים יותר בתורה ”כך אנו ננסים רוכבים על צווארי ענקים מפני שראינו חכמתם”. גם בהקדמה לספר "שיבולי הלקט", המחבר מביא משל זה בשם "אחד מחכמי אומות העולם". ידועה גם ההקדמה של מחבר "מגילת אסתר" לספר המצוות להרמב"ם, שבין היתר משתמש בנימוק זה "שהביא החכם הרופא שלמה אלמולי" כדי להצדיק "איך מלאני לבי לבא ולסתור דבר מדברי הראשונים, והמה חכמים מחוכמים", בביטוי זה השתמשו גם הרב עזריה מן האדומים והרב אברהם אזולאי.
בסמליות האמנותית בנצרות משויכת התמונה של ילד הרוכב על גבי ענק לכריסטופורוס הקדוש, הנושא את ישו התינוק על כתפיו.
שימוש מפורסם במטפורה הוא של אייזק ניוטון במאה ה-17 שכתב לעמיתו רוברט הוק: "מה שדקארט עשה היה צעד טוב. אתה הוספת רבות בכיוונים שונים, במיוחד כשהבאת בחשבון את הצבעים של צלחות דקות בהקשר פילוסופי. אם אני הצלחתי לראות קצת רחוק יותר, זה מפני שעמדתי על כתפי ענקים". הציטוט מניוטון מופיע בשוליו של המטבע הבריטי בן שתי לירות, שמעוצב כסמל להתקדמות הטכנולוגית.
בניגוד לעמדה המוצגת במטפורה, סיפר ניטשה בספרו "כה אמר זרתוסטרא" כי טיפס על הר גבוה עם גמד על כתפיו, אולם, כשהגיעו לפסגה, הגמד לא הצליח לראות את החזון שנשקף ממנה. במקום אחר ניטשה כותב כי אם יש התקדמות כלשהי בפילוסופיה, היא נעשית באמצעות אותם ענקים, נדירים שבבני האדם, הצועקים אחד לשני מעבר לתהום הדורות.
חברת גוגל משתמשת בביטוי כסיסמה של מנוע החיפוש האקדמי שלה (Google Scholar).
לזמר החרדי אברהם פריד יש שיר הנקרא "על כתפי ענקים", "On Giants' Shoulders" העוסק כדרך משל בתהליך הגאולה.
ראו גם

היסטוריה של המדע
לקריאה נוספת

על כתפי ענקים, תולדות הפולמוס בין אחרונים לראשונים בהגות היהודית בימי הביניים ובראשית העת החדשה, אברהם מלמד. הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, ינואר 2003
דב זלוטניק, משל הננס והענק וגלגוליו, סיני עז
On The Shoulders of Giants: A Shandean Postscript, Free Press 1965, מאת רוברט קינג מרטון
הערות שוליים

↑  שו"ת הרי"ד, סימן סב
↑  ראה אצל דב זלוטניק, משל הננס והענק וגלגוליו. בתוך סיני עז.
↑  http://digitallibrary.hsp.org/index.php/Detail/Object/Show/object_id/9285 שורות 27-28
↑  היו שראו זאת כעקיצה אירונית המתייחסת להוק שהיה גיבן
↑  http://www.royalmint.gov.uk/Corporate/BritishCoinage/CoinDesign/TwoPoundCoin.aspx
↑  בפרק שכותרתו "על חזון וחידה"
↑  דף הבית של גוגל סקולר
↑  "דור הגאולה". כל הזמן   - חדשות הציבור החרדי מסביב לשעון. נבדק ב-9 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
פוגרום

לאורך המסלול מיאסי לקלראסי או לפודול איואי, רומנים מוציאים גופות מרכבת עם יהודים שגורשו מיאסי בעקבות פוגרום. רומניה, סוף יוני או תחילת יולי 1941.
פוגרומים (ברוסית: Погром, מילולית: השמדה, הרס, ריסוק – ביחיד: פוגרום), או פרעות, הן פעולות אלימות קבוצתיות נגד מיעוט אתני או דתי, מובלת בידי ההמון הזועם (ולעיתים אף בעידוד המשטר השולט), במטרה להביא לפגיעה חסרת הבחנה בנפש או ברכוש של הקבוצה הנפגעת ולגרום למנוסתם. במונח נעשה שימוש נרחב לתיאור התנכלויות המוניות רחבות היקף ובעיקר נגד יהודים כקבוצת מיעוט שונה וזרה במזרח אירופה, על ידי קבוצות מאורגנות או ספונטניות. פעולות אלו נבעו מעידוד ציבורי של רעיונות אנטישמיים, וזכו לעיתים קרובות בעידוד מידי השלטונות והמשטרים. המילה נעשתה נפוצה במשמעות זו לאחר הפוגרומים שבוצעו בדרום האימפריה הרוסית בשנים 1881–1884 (הסופות בנגב), ופרעות קישינב שנעשו בבסרביה בשנים 1903–1905 (פוגרומי חג הפסחא הנוצרי).
תופעות היסטוריות מקדימות

רדיפות יהודים בצורה מובחנת משאר העמים התחילו סמוך למאה ה-4, בעקבות הכרזתה של הנצרות כדת הרשמית של האימפריה הרומית. בימי הביניים באירופה המערבית הן התגברו והתחוללו בהיקפים נרחבים בתקופת מסעי הצלב, כאשר הצלבנים, בדרך ל"שחרור" ארץ הקודש מידי המוסלמים (הסרצנים, בפי הנוצרים), פגעו ואף הכחידו קהילות יהודיות רבות.
במאה ה-20 התחוללו פוגרומים בקהילות יהודיות לפני השואה ובתחילתה. בין הבולטים הם: ליל הבדולח שנערך בלילה שבין 9 ל-10 בנובמבר 1938 (ט"ז בחשוון תרצ"ט), בכל רחבי הרייך השלישי (גרמניה ואוסטריה); פוגרום פשיטיק במרץ 1936 נגד הקהילה היהודית בעיירה פשיטיק שבמזרח פולין; פרעות דורוחוי – פוגרום שערכו יחידות צבא רומניות ביהודי העיירה דורוחוי (Dorohoi) שברומניה, ביום 1 ביולי 1940.
ליאו מוצקין, מראשי התנועה הציונית, אמר בשנת 1926: "מי שלא ראה בעיניו את הפרעות לא יידע מה טיבו של פוגרום. אני עברתי כל זאת, בילדותי, ולעולם לא אשכח את הזוועה שבדבר, עד יום מותי".
את הפוגרומים לאורך אלף השנים האחרונות ניתן לחלק לתקופות שונות בהיסטוריה, ולפי אזורים גאוגרפים, הפוגרומים נקראו בשמות שונים. בתחילת שנות ה-1000 הראשון הם נקראו "גזרות", ונמשכו גם לאחר תקופות מסעי הצלב השונות על-ידי צלבנים ומיסיונרים. בימי הביניים, נלוו בדרך כלל ל"גירוש היהודים" פוגרום או טבח ביהודים, המרת דתם בכפייה (ראו האנוסים, אנוסי משהד) לנצרות או לאסלאם, באימפריה הרוסית הם גם נקראו "פרעות". הפוגרומים בארץ ישראל נקראו "המאורעות", ולפעמים נקראו "טבח". כמו כן פרצו פוגרומים בעקבות עלילות דם אנטישמיות רבות מספור.
מבין הפוגרומים שהתבצעו כנגד יהודים > ברחבי העולם

| שם | מיקום | תאריך | תוצאות |
| --- | --- | --- | --- |
| טבח ביהודי פאס ב-1033 | העיר פאס, מרוקו | 1033 | הרג המוני של כ-6,000 יהודים, הפקיעו את הרכוש היהודי, ולקחו לעצמם נשים יהודיות רבות. |
| פרעות גרנדה ב-1066 | גרנדה, אל-אנדלוס, הכיבוש המוסלמי של ספרד | 1066 | רציחתם של כ-4,000 יהודים בעיקר על-ידי האוכלוסייה המוסלמית של העיר. |
| גזירות תתנ"ו | עמק הריין שבין גרמניה לצרפת של ימינו | 1096 | כ-12,000 יהודים הרוגים. |
| טבח יורק | יורק, אנגליה | 1190 | מעל ל-500 הרוגים יהודים, לרבות אלו שנרצחו לאחר שסירבו להתנצר. חורבן והרס בקרב רוב הקהילות בצפון אנגליה. |
| גזירת הרועים | ספרד וצרפת | 1320 | הוחרבו 120 קהילות בצרפת ובספרד. |
| גזירות קנ"א | ספרד | 1391 | עד 1414 בפוגרום מתו יותר מ-400 יהודים בברצלונה ויהודים התנצרו בכפייה. |
| טבח ביהודי פאס ב-1465 | העיר פאס, מרוקו | 1465 | מהקהילה היהודית בעיר, שמנתה כנראה מספר אלפי נפשות, שרדו 11 יהודים בלבד (6 נשים ו-5 גברים) |
| גזרות ת"ח ת"ט | פולין | 1648 | נרצחו מעל 20,000 יהודים, ונשרפו ונחרבו כשליש מהקהילות היהודיות בפולין ואוקראינה. |
| גירוש מוזע | תימן | 1679 | אלפים מיהודי תימן נהרגו במסעם הקשה והארוך למדבריות המדינה הצחיחות שאליהן גורשו בידי מוסלמים. |
| טבח אומן | העיר אומן, האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה) | 1768 | נרצחו כ-30,000 יהודים. |
| פרעות "הפ-הפ" | גרמניה | 1819 | 17 יהודים התאבדו.[דרוש מקור] |
| הסופות בנגב | האימפריה הרוסית | 1881–1882 |  |
| פרעות קישינב | האימפריה הרוסית (כיום במולדובה) | 1903 | 49 יהודים נרצחו, מאות נפצעו, ואלפי בתים וחנויות נשדדו ונהרסו. בפוגרום זה באה לידי ביטוי אכזריות יוצאת דופן בעוצמתה מצד הפורעים. הם התעללו בקורבנותיהם ועינו אותם קשות. |
| פרעות "המאות השחורות" | האימפריה הרוסית | 1905 | מאות יהודים נרצחו וכחמישים עיירות נפגעו. |
| פוגרומי אודסה | האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה) | 1906 | בין 300 ל-1,000 יהודים נרצחו, אלפי פצועים, וכ-40,000 יהודים איבדו פרנסתם. |
| התריתל | פאס, מרוקו | 17–19 באפריל 1912 | 51 יהודים נהרגו מהם 18 נשים ו-10 ילדים. מספר הפצועים קשה עמד על 72 איש. במהלך הפרעות נמלטו 12,000 היהודים תושבי המלאח לאזורים בטוחים שהוקצו להם על ידי הממשל הצרפתי. |
| פרעות פטליורה | אוקראינה | 1919 | נרצחו עשרות אלפי יהודים. |
| ליל הבדולח | גרמניה | ליל 9–10 בנובמבר 1938 | במהלך השואה, נרצחו בין 400 ל-2,000 איש. נהרסו כ-8,000 חנויות ו-1,406 בתי כנסת. |
| פרעות יאשי | רומניה | יוני 1941 | לפחות 14,850 קורבנות בקרב יהדות רומניה, בטרם סיום מלחמת העולם השנייה. |
| הפרהוד | בגדאד, עיראק | 1–2 ביוני 1941 | נרצחו 179 בקרב יהדות עיראק, 2,118 נפצעו, 242 ילדים נהפכו ליתומים, ורכושם של כ-50,000 יהודים נבזז על-ידי ערבים מוסלמים. |
| הפוגרומים בלבוב | פולין (כיום באוקראינה) | יוני–יולי 1941 | כ-6,000 יהודים נרצחו. |
| פרעות טריפולי (1945) | טריפולי, לוב | נובמבר 1945 | 140 יהודים נרצחו. |
| פוגרום קיילצה | פולין | 4 ביולי 1946 | נרצחו 42 מתוך 163 היהודים ניצולי השואה ששהו בעיר, וכ-80 נפצעו. |
מבין הפוגרומים שהתבצעו כנגד יהודים > בארץ ישראל ובמדינת ישראל

| שם | תאריך | תוצאות |
| --- | --- | --- |
| מרד הפלאחים | 1834 | במהלך המרד ערכו המורדים פרעות באוכלוסייה היהודית בארץ ישראל שכללו מעשי רצח, שוד ואונס נשים יהודיות. |
| ההתקפה על פתח תקווה | 1886 | ההתקפה הערבית המאורגנת הראשונה על יישוב יהודי בארץ ישראל. |
| מאורעות תר"פ | 1920 | גל התקפות של ערבים על היישוב היהודי בגליל (מאורעות תל חי), ועל שכונות יהודיות בירושלים, שאירעו בסתיו ובאביב של שנת תר"פ, 1919–1920. |
| מאורעות תרפ"א | 1921 | סדרה של מעשי רצח, אלימות, ואונס נשים יהודיות, שוד וביזת רכושם, בידי פורעים ערבים מוסלמים, במהלכם נרצחו 47 יהודים ונפצעו מל ל-140 נפשות. |
| 1921 מאורעות ב' בנובמבר תרפ"ב | 1921 | במאורעות נהרגו חמישה יהודים וערבי אחד. המאורעות נחשבים למבחן ראשון מוצלח של ארגון "ההגנה". |

| מאורעות תרפ"ט | 1929 | סדרה של פרעות אלימות, מעשי טרור ורצח מצד ערביי ארץ ישראל נגד היישוב היהודי בארץ ישראל, בהן נרצחו 133 יהודים, נאנסו מאות נשים יהודיות ו־339 נפצעו, ויישובים וקהילות ברחבי ארץ ישראל ננטשו ונחרבו; הבולט בהם בחברון, בה אירע טבח. |
| מאורעות תרצ"ו–תרצ"ט | 1936–1939 | מעל ל-400 יהודים נרצחו, מאות נשים יהודיות נאנסו, קהילות יהודיות ויישובים קטנים נחרבו, גלו או פונו, בעיקר באזורי ספר ובערים עתיקות, בעקבות ההתקפות עליהן במהלך "המרד הערבי הגדול". |
| טבח שבעה באוקטובר | 7 באוקטובר 2023 | מבוקר עד ערב, כ-1,145 אזרחים ישראלים וישראליות (וכן מספר עובדים זרים), נורו, נשחטו, עונו, נשרפו עם בתיהם ומשפחותיהם, ילדיהם ותינוקותיהם מול עיניהם ואף תועדו בווידאו והופצו ברשתות החברתיות בשידור חי. כ-3,300 נפצעו בדרגות שונות ו-253 נחטפו לרצועת עזה, על-ידי אלפי מחבלים של חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני – בסדרת מעשי רצח, ביזה, לרבות הרס שיטתי וחבלה במבנים ישראלים ובבסיסי צה"ל, יחד עם הרס וביזה בקיבוצים, במושבים, בערים וביישובים יהודים אחרים, ואונס המוני ומכוון כנגד נערות ונשים יהודיות. |
ראו גם

אנטישמיות מוסלמית, אנטישמיות בעולם הערבי
עלילת דם, אנטישמיות נוצרית
אבלות (יהדות), תשעה באב
אלימות נגד יהודים במרכז אירופה ובמזרחה, 1944–1946
אלימות נגד יהודים בפולין, 1944–1946
אלימות נגד יהודים בצ'כוסלובקיה, 1918–1920
השואה
טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן (במערב-גרמניה; 1972)
מלחמת חרבות ברזל
אלימות מינית בטבח שבעה באוקטובר
"זעקות ואז שתיקה"
Slavery in 21st-century jihadism (אנ')