stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לטיפה אלזיאת
ספרים ופרסומים > עיבודים ליצירתה

"הדלת הפתוחה" – הרומן עובד לסרט באותו השם, בכיכובם של פאתן חמאמה וצאלח סלים. יצא לאקרנים בשנת 1963 וזכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בג'קרטה.
ספרים ופרסומים > ביקורת ספרות

ייצוג נשים בסיפורים וברומנים הערביים, 1989
נגיב מחפוט': תמונה ודוגמה – מסות ביקורתיות, 1989
אורות – מסות ביקורתיות, 1994
פורד מדוקס פורד ומודרניות 1996
ספרים ופרסומים > תרגומים

מסות ביקורתיות, ט. ס. אליוט, 1962
על האמנות: השקפה מרקסיסטית, 1994
ספרים ופרסומים > נוספים

כל הקול היפה הזה – אנתולוגיה של סיפורים קצרים מאת סופרות ערביות, 1994
פעילות בתחום התרבות

הייתה חברה במועצה הראשונה של איגוד הסופרים המצרי.
הייתה חברת כבוד באיגוד הכללי של סופרים ועיתונאים פלסטינים.
הייתה חברה בוועדה למתן מענקים לעידוד כתיבה בתחומי הסיפור הקצר והרומן.
פעלה בתחום ביקורת הספרות במצרים במסגרת תוכנית הרדיו "אלברנאמג' אלת'אני (התוכנית השנייה)" בשנים 1962–1970.
פיקחה על ההוצאה ועל העריכה של המוסף הספרותי למגזין "אלטליעה" בהוצאת עיתון 'אלאהראם' – שהיה בין הפלטפורמות הראשונות שפרסמו הערכות וניתוחים על יצירות של סופרים צעירים בשנות ה-60 ובשנות ה-70 של המאה ה-20.
הייתה בעלת טור במגזין השבועי לנשים אלחואא' שעסק בענייני נשים ובקשר ההדוק בינן לבין ענייני החברה, 1965–1968.
ניהלה זמנית את המשרד לחינוך הילד בתרבות ההמונים (Mass-culture), במסגרת עיסוקה בענייני משפחה וילדים.
פרסים והוקרה

אלזיאת זכתה בפרס הוקרה ממלכתי לספרות מטעם מצרים בשנת 1996.
הרומן "הדלת הפתוחה" (אלבאב אלמפתוח) זכה בפרס נגיב מחפוט' לספרות בשנת 1996.
הערות שוליים

↑  Amal Amireh, Remembering Latifa al-Zayyat | Al Jadid, web.archive.org, ‏2017-09-02
1 2  داليا فكري, في ذكرى ميلادها.. "لطيفة الزيات" أديبة ومناضلة نسوية تركت "الباب المفتوح" أمام كل امرأة تبحث عن الاستقلال | مصريات, web.archive.org, ‏2016-08-18
↑  Latifa al Zayyat, web.archive.org, ‏2016-12-08
1 2 3  هاشم هاشم, حكاية «لطيفة الزيات» مع أول شيوعي سُجن في مصر و”جوجل” يكرمها بعد 92 عامًا | ONA - ONews Agency - وكالة أنباء أونا, web.archive.org, ‏2015-08-13
↑  اسلام أنور, دار "الكرمة" تعيد نشر رائعة لطيفة الزيات "الباب المفتوح" | البداية, web.archive.org, ‏2016-09-20
↑  منة الله الأبيض, شبهت السلطة بـ"ريا وسكينة" ورفضت التطبيع واعتقلت مرتين.. "لطيفة الزيات" الثائرة النسوية - بوابة الأهرام, web.archive.org, ‏2017-04-29
1 2  On Latifa al-Zayyat Day: ‘Her Laughter Brought Me Up Short’, ARABLIT & ARABLIT QUARTERLY - A magazine of Arabic literature in translation
↑  Latifa Al-Zayyat, A Raid: Personal papers, Index on Censorship 23, 1994-05, עמ' 130–134 doi: 10.1080/03064229408535650
↑  Tahia Abdel Nasser, Literary Autobiography and Arab National Struggles, Edinburgh University Press, 2022-03-24, ISBN 978-1-4744-7124-4. (באנגלית)
↑  نور أدم, دوت مصر | جوجل يحتفل بميلاد لطيفة الزيات, web.archive.org, ‏2015-09-10
↑  لطيفة الزيات في قصص الشيخوخة, البوابة (בערבית)
↑  Hoda Elsadda, Gender, Nation, and the Arabic Novel - Chapter 5: Latifa al-Zayyat, Edinburgh University Press, 2022-03-02, עמ' 97–118, ISBN 978-0-7486-6918-9. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007256851705171  BNE: XX928650  BnF: cb125510148 (data)  CiNii: DA14783562  GND: 119418029  ICCU: BVEV046386  ISNI: 0000 0001 1833 789X  LCCN: n88280613  NTA: 079674097  RERO: 02-A013515143  SELIBR: 214729  SUDOC: 034793453  VIAF: 100296991   WorldCat (עם VIAF): 100296991
ג'יימס קרפינלו

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1975 (בן 49) אולבני, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בן או בת זוג:  איימי אקר (25 באפריל 2003–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס אנתוני קרפינלו (באנגלית: James Anthony Carpinello; נולד ב-13 באוגוסט 1975) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
קריירה > הפקות בברודוויי

קרפינלו הופיע לראשונה בשנת 1999 בברודוויי במחזמר "שגעון המוזיקה" בתור טוני מאנרו. המחזמר מבוסס על הסרט "שגעון המוזיקה" משנת 1977 בו גילם ג'ון טרבולטה את תפקידו של מנרו.
לאחר מכן לוהק לתפקיד לינק לארקין בגרסה המוזיקלית של היירספריי בברודוויי, אך עזב לפני הופעותיה הראשונות לפני ברודוויי בסיאטל כדי לצלם את הסרט "שחרור בעורף האויב" ב-2002. הוא הוחלף על ידי מת'יו מוריסון.
קרפינלו לוהק למחזמר "זאנאדו" בברודוויי. כמו שגעון המוזיקה, גם קסאנאדו מבוסס על סרט באותו שם - זאנאדו של שנות ה-80, שבו כיכבו אוליביה ניוטון-ג'ון ומייקל בק בתור סוני, התפקיד הראשי אליו לוהק קרפינלו. עקב שבירת רגלו בשלושה מקומות  בעת החלקה על גלגיליות במהלך חזרה ב-12 ביוני 2007, קרפינלו נאלץ לעזוב את ההפקה רק שבועיים לפני פתיחתה ב-26 ביוני 2007, בתיאטרון הלן הייז. שאיין ג'קסון קיבל את תפקיד סוני החל מ-22 ביוני 2007; פתיחת המחזמר נקבעה מחדש ל-10 ביולי 2007.
בהמשך כיכב קרפינלו בתור הרוקר סטייסי ג'קס במחזמר "רוק לנצח" בברודוויי שהוצג בתיאטרון ברוקס אטקינסון. כשבמחזמר שיחק בעבר השחקן וויל סוונסון שביצע את התפקיד של ג'קס, עד שסוונסון הוצע לתפקיד הקומי הראשי של ברגר, בהפקת ברודוויי המתחדשת של שיער. קרפינלו החליף אותו לפני שרוק לנצח התחיל להופיע בברודוויי.
קריירה > הופעות בטלוויזיה

קרפינלו הופיע בפרקים של סדרת הדרמה האישה הטובה בתור הבלש אנתוני ברטון.
הוא כיכב בבכורה של העונה הרביעית של הסדרה "שומרת סוד". הוא גילם את החייל לשעבר ג'ואי בפרק "Mission Creep", של סדרת דרמת הפשע מבוקש, ושיחזר את התפקיד הזה כשהסדרה התקרבה לסוף העונה ביוני 2016. הוא שיחק בתפקיד חוזר בדרמת הטלוויזיה "The Mob Doctor" ששודרה ברשת פוקס.
חיים אישיים

קרפינלו הוא בנם של אנתוני ג'יי קרפינלו, שופט לשעבר של בית המשפט העליון בניו יורק, ושרון א' קלי, פקידה בבריאות הנפש. הוא ממוצא איטלקי, גרמני, אירי ודני,  ב-25 באפריל 2003, קרפינלו התחתן עם השחקנית איימי אקר. יש להם שני ילדים, בן, ג'קסון ג'יימס, שנולד ב-22 בינואר 2005, ובת, אווה גרייס, שנולדה ב-1 בספטמבר 2006.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | המעניש | בובי סיינט וג'ון סיינט |  |
| 2005 | שחרור בעורף האויב | רב"ט אליטרי |  |
| 2013 | יחידת גנגסטרים | ג'וני סטמפנאטו |  |
| 2014 | Let's Kill Ward's Wife | רוני |  |
| 2017 | The Dunning Man | קונור ראיין |  |
| 2019 | הקרב על מידוויי | קפטן וויליאם ה. ברוקמן ג'וניור |  |
| 2023 | Fear the Night | בארט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | פליסיטי | רנדי | 3 פרקים |
| 2006 | So Notorious | פיט | 9 פרקים |
| 2006 | המפענחת | לארי קול | 2 פרקים |
| 2010 | האישה הטובה | הבלש אנתוני ברטון | 5 פרקים |
| 2010 | CSI: מיאמי | דומיניק ג'ורדנו | פרק: "See No Evil" |
| 2011 | חוק וסדר: מדור מיוחד | ג'ו גילברט | פרק אחד |
| 2011 | NCIS | סמי בראון | פרק אחד |
| 2011 | שומרת סוד | ריילי | פרק אחד |
| 2011, 2016 | מבוקש | ג'ואי דרבן | 2 פרקים |
| 2012 | בגוף ההוכחה | סאל רובנסטון | פרק אחד |
| 2012–2013 | The Mob Doctor | פרנקו ליאוני | 12 פרקים |
| 2013 | קאסל | פרנק הנסון | פרק אחד |
| 2014 | שוטרים בדם | ראסל פרייס | פרק אחד |
| 2016–2017 | גות'האם | מריו פלקון | 8 פרקים |
| 2017–2018 | הרשימה השחורה | הנרי פרסקוט | 4 פרקים |
| 2019 | בעלי היכולות | מקס | 3 פרקים |
| 2019 | The Enemy Within | אנתוני קבררה | 6 פרקים |
| 2019 | What Just Happened??! with Fred Savage | גלן | פרק אחד |
| 2021 | FBI: המבוקשים ביותר | יו היל | 3 פרקים |
| 2022 | חוק וסדר: מדור מיוחד | פול גרקו | פרק אחד |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Stupid Kids | ג'ים סטארק |  |
| 1999–2000 | שגעון המוזיקה | טוני מנרו |  |
| 2007–2008 | זאנאדו | סוני |  |
| 2009 | רוק לנצח | סטייסי ג'קס |  |
הערות שוליים

↑  "Saturday Night Fever". IBDB.com. Internet Broadway Database.
↑  "Xanadu". IBDB.com. Internet Broadway Database.
↑  James Carpinello rocks, www.broadwaystars.com
↑  Cheyenne Jackson Skates Into Xanadu as Delayed Musical's New Sonny Broadway.com, June 14, 2007. Retrieved on July 21, 2007.
↑  Xanadu Sets New 7/10 Opening Date Broadway.com, June 18, 2007. Retrieved on July 21, 2007.
↑  Andrew Gans (February 18, 2009), "Maroulis, Spanger and Carpinello to Star in Broadway's Rock of Ages", Playbill. Retrieved on December 6, 2015.
↑  "Stayin' Alive – Vol. 52 No. 21". 29 בנובמבר 1999. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Alias's Amy Acker, Husband Have a Girl". People. 7 בספטמבר 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6925 2346  LCCN: no2009133577  VIAF: 96899061   WorldCat (עם VIAF): 96899061
גימיק

בתחום השיווק, גימיק ובעברית שיווקון (באנגלית: Gimmick) הוא תכונה מיוחדת ושונה שמבליטה תכונה מסוימת של מוצר או שירות על פני המתחרים שלהם, אך בדרך כלל איננה רלוונטית במיוחד למוצר, והשינוי נעשה על מנת לעורר בהם בולטות בקרב הצרכנים. גימיקים של מוצרים נחשבים לחידושים לא שימושיים, שאינם קשורים למטרה של המוצר. מסיבה זו גימיק נחשב במקרים רבים למושג שלילי, אך בעבר רעיונות שהחלו כגימיקים התפתחו לחידושים קבועים ושימושיים.
היסטוריה

על פי מילון אוקספורד, המילה, שהגיעה מן השפה האנגלית, החלה כמונח סלנג, המתאר נוכל או קוסם, שגורם לדברים להיראות שונה ממה שהם באמת. כמו כן, נטען באותה המהדורה של המילון כי ייתכן שהמילה במקור הייתה אנגרמה (היפוך אותיות) של המילה Magic, "קסם".
מציאת גימיק מוצלח ומבדל היא בדרך כלל חלק חשוב בתהליך השיווק של מוצר יום-יומי או משעמם. לדוגמה מברשות שיניים, להם ניתנים גימיקים כמו צבעים בולטים, או משתנים, כדי שייראו אטרקטיביים יותר ללקוחות. גימיקים פונים בעיקר לילדים אך לפעמים גם למבוגרים שמתלהבים בקלות, וקונים את המוצר בשביל הגימיק ולא בשל השימושיות שלו.
תוכניות טלוויזיה מוסיפות גם הם גימיקים לשעשועונים שלהם, לדוגמה נפילות מרהיבות של מתמודד שנפסל.
בעברית

הגימיק במשמעות זו עלה לישראל בשנות השישים של המאה ה־20: בעיתונות התקופה המונח הלועזי בא לרוב בין מירכאות ("גימיק") ולצידו לעיתים בא הסבר בעברית – פעלול, תעלול, רעיון, התחכמות, בדיחה.
הערות שוליים

↑  מילוג
↑  הגדרת המילה באתר מילון אוקספורד
↑  אקדמיה ללשון עברית, גימיק
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
התפתחות מתקדמת

המונח התפתחות מתקדמת בא לתאר ולהמשיג תופעה בולטת ועקבית בתהליך השתנות המינים: התקדמות הדרגתית וברורה במורכבות המינים במהלך האבולוציה. טובע המונח הוא צ'ארלס דרווין במהדורה השנייה של 'מוצא המינים'.
מקור השם

נראה שדרווין בחר במונח 'התפתחות מתקדמת' (Progressive/Advanced Development) כדי להבחין את המגמה ההתפתחותית בהשתנות המינים בכלל (פילוגנטיקה) מהמונח 'התפתחות'. האחרון מיוחס במדעי החיים לתהליך השתנות הצורה הבוגרת והמורכבת של האורגניזם מגרעינו (אונטוגנזה).  
למרות שהקו ההתפתחותי באבולוציה נידון עוד לפני דרווין, על ידי למארק ואחרים, הדיון שלו בנושא הוא בעל ערך מיוחד: התופעה אותה הוא מתאר אינה מתבקשת מהתאוריה שלו עצמו ודרווין התלבט איך להתייחס אליה.
מאפיינים

לנושא ה'התפתחות המתקדמת' ייחד דרווין תת-פרק בשם 'על הדרגה שאליה נוטה המבנה להגיע', והוא נפתח בשורות הבאות: "הבירור הטבעי פועל אך ורק על ידי שימורם והצטברותם של שינויים המועילים בתנאים האורגניים והאנאורגאניים, שבהם שרוי כל יצור במשך כל תקופת חייו. וסוף התוצאה היא, שכל יצור נוטה להיות הולך ומשתפר ביחס לסביבתו. שיפור זה גורם בהכרח להתקדמות איטית במבנה של רוב היצורים בעולם כולו" (עמ. 83). 
דרווין מביא שלושה פרמטרים, שעל-פיהם ניתן להעריך את דרגת ההתקדמות של המבנה:
בכל הקשור לבעלי-חוליות, פרמטר אפשרי הוא דרגת השכל של היצור וקרבתו לאדם. הכוונה כאן היא כנראה בעיקר לאינטליגנציה האנושית ולכישורים אחרים המסתמכים עלייה: היכולת ללמוד מהניסיון ולהעביר ידע באמצעות חיקוי ולמידה ולא רק בדרך התורשה.
שיעור הפילוג שבחלקי יצור בוגר, וייחודם של אבריו לתפקודים שונים. זהו קריטריון, היכול להבחין ולהעריך את דרגת ההתפתחות של צורות חיים שונות - תוך השוואה ביניהן. ככל שיצור בוגר מתייחד ביותר איברים שונים ומובחנים בעלי תפקיד ספציפי יותר, כך ניתן לראות בו יצור בדרגת מבנה גבוהה יותר (מפותח יותר).
שיעור הנטייה להשתנות מעיד על דרגת  נחיתות המבנה: ככל שיצור ירוד יותר כך הוא נוטה יותר להשתנות - דווקא  משום העדרם של איברים ייחודיים ומובחנים, והיעדר חלוקה לתפקודים ספציפיים יותר שלהם.
ההכרה של דרווין בדרגות התפתחות, יצירת פרמטרים מבחינים בין יצורים ירודים לבין מפותחים יותר, והסברת כיוון השינוי (באמצעות מנגנון הברירה הטבעית) עוררה אצלו שאלות ביחס לאופי הזיקות שבין התקדמות במורכבות לבין הסתגלות. הוא מעיר בהקשר זה ש"בתנאים מסוימים מבנה מפותח עלול להוות אפילו חסרון מחמת שטיבו עדין יותר ונוח יותר לקלקול ופגיעה" (עמ. 85). למרות שיקולים אלה בחר דרווין לראות בהתפתחות המתקדמת את אחת התולדות של אילוצי ההסתגלות: שינויים מקריים התורמים להתאמת החיים לאילוצי הסביבה.
מושג ה'התפתחות המתקדמת' בפרספקטיבה של הידע הקיים > המורכבות מאיצה את עצמה

המחקר שלאחר דרווין הוסיף קבוצת נתונים נוספת ביחס לקו ההתפתחותי באבולוציה (שלא הייתה מוכרת דייה בתקופתו): קצב הופעת מינים מורכבים יותר מאיץ את עצמו ככל שאנו עולים בסולם האבולוציוני. כל דרגת מורכבות מאיצה את הופעתה של דרגת המורכבות הבאה. מכיוון שיש דרכים רבות לאפיון ותיעוד סדר היווצרות המינים. יובאו לשם דוגמה רק כמה ציוני דרך בולטים: לפני 3.9 מיליארד שנה נוצרו תאים פרוקריוטים המסוגלים לקלוט ולעבד אנרגיה מהשמש (פוטוסינתזה). 2.5 מיליארד: אורגניזמים ראשונים שחיים בסביבת חמצן. 2.1 מיליארד: אורגניזמים מורכבים מקבוצות תאים (אאוקריוטים). 1.2 מיליארד: רפרודוקציה מינית. 580 מיליון שנה: רכישת היכולת לתנועה עצמית. 530 מיליון: האבות הקדומים של המיתרנים ובעלי-החוליות. 375 מיליון: האבות הקדומים של הדו-חיים. 300 מיליון: זוחלים. 220 מיליון: יונקים ראשונים. 85-65 מיליון: אבות הקופים. 40 מיליון: פרימטים. 15 מיליון: הקופים הגדולים. 10-13 מיליון: האבות הקדומים של המין האנושי. 1.8 מיליון: האדם הזקוף (Homo Erectus), האב הקדמון של כמה מינים אנושיים. 400 אלף שנה: האב הקדמון הישיר של המין האנושי.
שתי מסקנות מתבקשות מנתונים אלה: 1. קפיצות המדרגה באבולוציה נעשות תכופות יותר ככל שמתקרבים לזמננו. 2. כפי שדרווין כבר ציין, הקו הבולט של ההתפתחות המתקדמת בא לידי ביטוי במידת הקרבה ליכולות המנטאליות האנושיות, שבמהותן הן שכלול היכולות ללמוד מהניסיון והעברתו לדורות הבאים.
מושג ה'התפתחות המתקדמת' בפרספקטיבה של הידע הקיים > עובדות סותרות

האצת המורכבות אינה מתיישבת עם קבוצת נתונים אחרים, שגם הם משפיעים על קצב השינוי של האורגניזם:
שיעור ההתרבות (מספר הצאצאים) של מינים פשוטים גדול בדרך כלל יותר מאלה של מינים מורכבים יותר.
תקופת ההבשלה המינית, קצב העמדת הצאצאים מהיר בדרך כלל יותר אצל מינים פשוטים וכך גם מספרם.
משמעות שני נתונים אלה היא, שהסיכוי למוטציות רבות ובקצב מהיר יותר גדל ככל שהמינים פשוטים יותר. על פי נתונים אלה דווקא המינים הפשוטים היו אמורים להשתנות בקצב מהיר יותר מהמורכבים. כלומר, ללא תלות בשאלה מהם הגורמים המאלצים את האורגניזם להשתנות - קצב ההשתנות היה אמור להיות מהיר ואפקטיבי יותר ככל שהאורגניזם פשוט יותר. בכל הקשור להתאמה לאילוצים סביבתיים זהו אכן המצב: מינים פשוטים שורדים, מתאימים את עצמם ומתאוששים מהר יותר ממינים גבוהים.
הנתונים מלמדים שאין חפיפה בין היכולת להשתנות כדי להתמודד אם אילוצים משתנים של הסביבה ובין היכולת להשתנות כדי לפתח יכולות חדשות. בהתחשב בנתונים אלה, נראה כאילו הקו ההתפתחותי באבולוציה משתנה באופן עקבי ובקצב משלו, ללא תלות באילוצים סביבתיים (שינויים אקולוגים, קטסטרופות סביבתיות וכדומה) או במספרים המוחלטים של שכיחות וקצב המוטאציות הגנטיות.
קבוצת נתונים נוספת, שכבר הייתה ידועה לדרווין ויש לה תמיכה מתחומי מחקר שונים מלמדת שהמסלול ההתפתחותי הבולט ביותר שנוצר במהלך האבולוציה הוא מכלול הכישורים שהופיעו בעקבות התפתחות מערכת העצבים המרכזית, המוח והיכולת שלו לעבד מידע המגיע מהחושים. מכאן שהקו ההתפתחותי באבולוציה גם מאיץ את קצב הופעתן של יכולות מורכבות יותר וגם בעל כיוון התפתחותי מועדף. על בסיס הידע הקיים היום יש לראות ב'התפתחות מתקדמת' מושג המאגד בתוכו שלוש תופעות הקשורות ככל הנראה אחת בשנייה: התקדמות במורכבות, האצת קצב הופעתן של יכולות מורכבות יותר והעדפת שכלולן של יכולות המגדילות את היכולת להתמצא, ללמוד מהניסיון ולהעביר אותו לדורות הבאים.
הסתגלות והתפתחות מתקדמת

בעקבות דרווין אימצה לעצמה הביולוגיה הגדרה מושג ה'הסתגלות' המדגישה את ההתאמה לסביבה.
לפי הפילוסוף  הרברט ספנסר, אבי התפיסה האבולוציונית הכללית, הסתגלות משמעה 'התאמה מתמדת של היחסים הפנימיים ליחסים חיצוניים'. כלומר, האורגניזם משתנה כדי להתאים את עצמו לשינויים בסביבה. מול הגדרה זו של הציב ישעיהו ליבוביץ, העורך הראשי של האנציקלופדיה העברית וכתב בה את הערך 'הסתגלות', הגדרה אחרת/נוספת. הוא מציג את רעיונותיו של קלוד ברנאר כהשקפה חילופית לזו המקובלת היום בביולוגיה. הפיזיולוג הצרפתי קלוד ברנאר טבע את המושג 'סביבה פנימית' כמושג המגדיר את היחסים המתקיימים בין האיברים והמערכות השונות המרכיבים את האורגניזם. לפי ברנאר מהותה של ההסתגלות הביולוגית היא יכולתם של מנגנונים פנימיים לבטל שינויים שמקורם בסביבה החיצונית ולהמשיך ולקיים את יציבות העולם הפנימי. במובן זה 'הסתגלות' היא היכולת לשמור על 'אי-התאמה' עקבית ויציבה בין הסביבה הפנימית לבין הסביבה החיצונית. משמעות ההגדרה היא, שהאורגניזם משתנה כדי ליצור עמידות גבוהה יותר בפני שינויים בסביבה. גישה זו מאפשרת להסביר את תופעת ההתקדמות במורכבות גם כ'הסתגלות מתקדמת': את הקו ההתפתחותי באבולוציה אפשר לתאר גם כשכלול היכולות של האורגניזם (או 'הסביבה הפנימית') להשיג יותר דרגות חופש לייצב את עצמו ולפעול בעולם.
ראו גם

אבולוציה
אבולוציה של האדם
אבולוציה של השפה
ביולוגיה התפתחותית
התפתחות גוף האדם
התפתחות חברתית
התפתחות קוגניטיבית
תאוריית ההתפתחות הקוגניטיבית של פיאז'ה
הערות שוליים

↑  דרווין, צ'. (1965) מוצא המינים, ביאליק, ירושלים
↑  Maynard Smith, J. and Szathmary, E (1995), Major Transition in Evolution, Oxford Uni. Press
↑  Dawkins, R. (1988), The Selfish Gene, Oxford
↑  Eldrege, N. and Gould, S. J. (1972). Punctuated equilibria: An alternative to phyletic gradualism. In T. J. Schopf (Ed.), Models in Paleobiology (pp. 82-115). San Francisco: Freeman, Cooper & Co
↑  Stanley, S. M. (1979) Macro-evolution, The Jhons Hopkins Uni. Press, Baltimore and London
↑  Margulis, L, ed., (1991), Symbiosis as a Source of Evolutionary Innovation: Speciation and Morphogenesis, The MIT Press
↑  Baldwin, J.M. (1896) A new factor in evolution, American Naturalist, 30:441-451
↑  הערך על אלדרג' בוויקיפדיה באנגלית
↑  הערך על גולד בוויקיפדיה באנגלית
↑  הערך בוויקיפדיה באנגלית
↑  Eldrege, N. and Gould, S. J. (1972). Punctuated equilibria: An alternative to phyletic gradualism. In T. J. Schopf (Ed.), Models in Paleobiology (pp. 82-115). San Francisco: Freeman, Cooper & Co
↑  Oyama, S. (2000), The Ontogeny of Information, Duke Uni. Press
↑  West-Eberhard, M. j. (2003), Developmental Plasticity and Evolution, oxford Uni. Press, New York
↑  Corning, P. (2003), Nature's Magic: Synergy in Evolution and the Fate of Humankind, Cambridge Uni. Press
↑  Prigogine, I. And Stengers, I. (1984), Order Out of Chaos:Man's New Dialogue with Nature, Bentam Books
↑  Garstang, W. (1922) The Theory of Recapitulation: a critical restatement of biogentica law. J. Linn. Soc. Zool. 35: 81-101
↑  Wadington, C.H. (1940) Organization and Genes, Cambridge Uni. Press, Cambridge
↑  Heylghen, F. (2000), Evolutionary Transitions: how do levels of complexity emerge?", Complexity, Vol. 6, Issue 1
↑  Kaufmann, S.A. (1993) The Origins of Order: Self-Organization and Selection in Evolution, Oxford University Press
↑  Salthe S. (1996), Development and Evolution: Complexity and Change in Biology, MIT Press, Cambridge, MA
↑  ויקיפדיה באנגלית, הערך: Timeline of Human Evolution
↑  הערך 'הסתגלות', אנציקלופדיה העברית, כרך ט'ו, עמ. 925-928, נכתב על ידי י. ליבוביץ
את מנצחת

"את מנצחת" הוא אלבום האולפן הרביעי והאחרון של הזמר הישראלי חיים אל. את האלבום הוציאה בשנת 2004 לאור חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, לאחר כשלוש שנים מפרסום אלבומו הקודם, "הופעה חיה חלק ב'".
הוא מונה שבע רצועות, ואורכו עומד על חמישים וחמש דקות וארבעים וארבע שניות. הסינגל המוביל מתוך האלבום הוא "את מנצחת", דואט עם שלומי שבת. שאר שש הרצועות הן מחרוזות.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | את מנצחת  | 4:14 |
| 2. | מחרוזת חיזור גורלי  | 9:19 |
| 3. | מחרוזת הילד שביקשתי  | 8:24 |
| 4. | מחרוזת איך את לא רואה  | 7:55 |
| 5. | מחרוזת ילדה רעה  | 7:34 |
| 6. | מחרוזת אני אוהב אותך  | 8:29 |
| 7. | מחרוזת לא עושה לי כלום  | 9:47 |
| משך כולל: | משך כולל: | 55:44 |
הערות שוליים

↑  חיים אל – את מנצחת, דיסקוגס
↑  חיים אל – הופעה חיה חלק ב', דיסקוגס
מוזיקת להט"ב

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  מוזיקה פופולרית
 מקורות תרבותיים:  שנות ה-1970, הממלכה המאוחדת וארצות הברית
 נגזרות:  דיסקו, סינת'-פופ, מוזיקת האוס, דיווה האוס, הארדבג, הומו הופ, הייפרפופ, גלאם רוק, קווירקור, ג'אקין, ווגינג, וואקינג
 נושאים קרובים
 נשף, סירקואיט פארטי, גיי בר, לסביאן בר, מוזיקת נשים
 
מוזיקת להט"ב או מוזיקה להט"בית (LGBT music) היא תת-ז'אנר של מוזיקה פופולרית המתמקדת בחוויותיהם של להט"בים. הליריקה של יצירות מוזיקליות מהז'אנר מבטאת בדרך כלל את התסכול, החרדה והתקווה הקשורות לזהויות מיניות ומגדריות. עם זאת, מוזיקת להט"ב יכולה להתייחס גם למוזיקה שאינה בהכרח מתעסקת בנושאים קווירים או שנוצרה על ידי מוזיקאים קווירים, אך נהנים ממנה חברי הקהילה הגאה ללא קשר, כמו שירים של מוזיקאים המזוהים כגיי אייקון, כגון ג'ודי גרלנד, ג'נט ג'קסון, דונה סאמר, קיילי מינוג, מדונה, שר, אלטון ג'ון וליידי גאגא.
אף על פי שהייתה קיימת מוזיקה להט"בית לפחות מאז תחילת המאה ה-20, כמו שיריהן של מא רייני ובסי סמית' משנות ה-1920, והשיר "Tutti Frutti" של ליטל ריצ'רד מסוף שנות ה-1950, מוזיקת להט"ב התפתח כז'אנר מוזיקלי רק בשנות ה-1970.
ראו גם

המנון גאה
הקהילה הגאה
תרבות להט"ב
שיווק להט"בי
קווירקור
עצרו את מוזיקת הרצח
הערות שוליים

↑  Taylor, Jodie (באוגוסט 2012). "Taking it in the ear: On musico-sexual synergies and the (queer) possibility that music is sex". Continuum. 26 (4): 603–614. doi:10.1080/10304312.2012.698039. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Taylor, Jodie (2012). Playing it Queer: Popular Music, Identity and Queer World-making (באנגלית). Peter Lang. ISBN 9783034305532.
↑  Feigenbaum, Anna (2010-12-01). ""Now I'm a Happy Dyke!": Creating Collective Identity and Queer Community in Greenham Women's Songs". Journal of Popular Music Studies (באנגלית). 22 (4): 367–388. doi:10.1111/j.1533-1598.2010.01251.x. ISSN 1533-1598.
↑  "History of Lesbian, Gay, Bisexual and Transgender Social Movements". Apa.org (באנגלית). נבדק ב-2018-04-13.
↑  Brett, Philip; Wood, Elizabeth (2012). "Lesbian, gay, bisexual, transgender, and queer music in the United States". Grove Music Online (באנגלית). doi:10.1093/gmo/9781561592630.article.A2224712. ISBN 9781561592630. נבדק ב-2023-05-02.
↑  Parys, Bryan (12 ביוני 2023). "Queer artists who shaped music history". Berklee. אורכב מ-המקור ב-17 ביוני 2023. נבדק ב-11 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Hardison, Ryan; Sullivan, Jacob (27 באפריל 2021). "A timeline of LGBTQ+ influence in music". Daily Aztec. אורכב מ-המקור ב-28 באפריל 2021. נבדק ב-11 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
פרנסיס ובר

| --- | --- |
צילום מ-2012
צילום מ-2012
 לידה:  28 ביולי 1937 (בן 87) ניי-סיר-סן, סן ואואז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 פרסים והוקרה:  פרס סזאר לתסריט הטוב ביותר  פרס לומייר לתסריט הטוב ביותר  קצין בלגיון הכבוד (2008)  אביר במסדר ההצטיינות הלאומי (2001)  אביר בלגיון הכבוד (21 בספטמבר 1996)  מסדר ההצטיינות הלאומי  פרס סזאר 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרנסיס פול ובר (בצרפתית: Francis Paul Veber; נולד ב-27 ביולי 1937) הוא מחזאי, במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק סרטים צרפתי, ממוצא ארמני ובעל שורשים יהודיים,
התפרסם בעיקר בכתיבת מחזות קומיים לתיאטרון ותסריטי סרטים שחלקם עובדו לאחר מכן, בהשתתפותו, לקומדיות קולנוע הוליוודיות.
חיים אישיים

פרנסיס ובר נשוי לפרנסואז ויש לו שני ילדים.
בנו, ז'אן ובר, הוא גם כן במאי קולנוע. אחייניתו, סופי אודואן-ממיקוניאן (Audouin Mamikonian) היא סופרת ילדים בצרפתית.
פרסים והוקרה

3 פעמים - מועמדות לפרס סזאר עבור התסריט המקורי או העיבוד (Les Fugitifs" 1987 "Les Compères" 1984 "Le Jouet" 1977")
לגיון הכבוד של צרפת, בדרגת אביר (1996), אחר כך קצין (2008)
1999 - פרס לומייר עבור התסריט הטוב ביותר עבור "Le Dîner de cons"
1999 - פרס סזאר עבור התסריט הטוב ביותר עבור "Le Dîner de cons"
1999 - מועמדויות לסזאר בעד הסרט הטוב ביותר ובעד הבימוי הטוב ביותר - עבור Le Dîner de cons
המסדר הלאומי להצטיינות של צרפת, בדרגת אביר (2001)
פרס אנרי ז'אנסון של חברת המחברים והמלחינים הדרמטיים של צרפת SACD
13 בינואר 2012 - זכה בפרס לומייר (Prix Lumières -"פרס האורות") על הכתבים הזרים בצרפת, על מפעל חייו בקולנוע
סרטים בבימויו

1976 Le Jouet (הצעצוע)
1981 La Chèvre ("חברים בלי מזל", במקור:"העז")
1983 Les Compères (חברים לתסבוכת)
1986  Les Fugitifs
1989 ׁ(Les Trois Fugitifs (Three Fugitives) (שלושת הגנובים)
1992 Sur la corde raide (Out on a limb)
1996 Le Jaguar
1998 Le Dîner de cons "האידיוט המושלם"
2000 Le Placard  (לצאת מהארון)
2003 Tais-toi  (סתום ת'פה)
2006 La Doublure (מאהב בהשאלה)
2008 L'Emmerdeur (קוץ בתחת)