stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיק סלייטון
לאחר נאס"א

לאחר פרישתו מנאס"א, סלייטון כיהן כנשיא חברת "Space Services Inc" (אנ'), חברה מטקסס לפיתוח מנועים רקטים עבור משגרים קטנים.
סלייטון כיהן כמנהל משימת Conestoga 1 של משימת משגר הקונסטוגה (אנ'), רקטת שיגור פרטית למטענים קטנים. המשימה שוגרה בהצלחה ב-9 בספטמבר 1982 והייתה לשיגור הפרטי הראשון.
סלייטון התעניין גם במרוצי תעופה, וכיהן כנשיא הבינלאומי של "Formula One Pylon Air Racing". בנוסף לכך, שירת גם בוועדה המייעצת בנושאי חלל מסחרי (אנ') בתוך רשות התעופה הפדרלית.
בשנת 1991 החל סלייטון לעבוד עם היסטוריון החלל מייקל קאסוט על מנת לכתוב את האוטוביוגרפיה שלו, "דייק! ההיסטוריה של תוכנית החלל המאוישת של ארצות הברית מתוכנית מרקורי ועד למעבורת", שפורסמה ב־1994, שנה לאחר מותו. סלייטון כתב גם את הספר "Moon Shot" אודות המירוץ לירח יחד עם האסטרונאוט אלן שפרד, שיצא לאור ב-1994.
חייו האישיים

סלייטון התחתן עם מארג'ורי "מארג'" לוני (1921–1989) במאי 1955. נולד להם בן אחד, קנט שרמן, ב־8 באפריל 1957. הם התגרשו באפריל 1978. לאחר מכן, בשנת 1983, הוא התחתן עם בובי בל ג'ונס (1945–2010), שעבדה אף היא בנאס"א, והם נשארו נשואים עד מותו. סלייטון הוזכר בראשי התיבות שלו, ד"ק, שקוצר בסופו של דבר ל"דיק".
ב־1992 אובחן אצלו גידול מוחי. ב־13 ביוני 1993, הוא מת בביתו בליג סיטי שבטקסס, מהמחלה, בגיל 69.
בקולנוע ובמדיה

הצוות המובחר (1983) – גולם על ידי סקוט פאולין.
אפולו 13 (1995) – גולם על ידי כריס איליס.
אפולו 11 (1996) – גולם על ידי ג'אק קונלי.
מהארץ לירח (אנ') (1998) – גולם על ידי ניק סירצ'י.
moonshot (2009) – גולם על ידי ניגל וויטמי.
The Astronaut Wives Club (2015) – קנט מיטשל.
מאחורי המספרים (2016) – גולם על ידי אוון הולצמן.
האדם הראשון (2018) – גולם על ידי קייל צ'נדלר.
עבור כל האנושות (2019)- גולם על ידי כריס באואר.
התרסקות מטוס טופולב Tu-154 של משרד ההגנה הרוסי

| --- | --- |

המטוס שהיה מעורב בתאונה, כחמישה חודשים לפני התקרית
 תאריך:  25 בדצמבר 2016
 מיקום:  הים השחור
 גורם:  ורטיגו
 קואורדינטות:  43°25′30″N 39°50′13″E﻿ / ﻿43.425°N 39.837°E﻿ / 43.425; 39.837
 הרוגים:  92
 פצועים:  0 
 ניצולים:  0
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  טופולב Tu-154
 מספר זנב:  RA-85572
 מוצא:  נמל התעופה הבינלאומי של סוצ'י
 יעד:  חמיימים, סוריה
 מפעיל:  להק 223 של חיל האוויר הרוסי
 נוסעים:  84
 אנשי צוות:  8
  (למפת הים השחור מוגדלת) אוקראינה רוסיה גאורגיה טורקיה יוון בולגריה רומניה מול.מיקום ההתרסקות(למפת הים השחור רגילה) אוקראינה רוסיה גאורגיה טורקיה יוון בולגריה רומניה מול.מיקום ההתרסקות
 תרשים ההתרסקות (באנגלית)
 
התרסקות מטוס טופולב Tu-154 של משרד ההגנה הרוסי התרחשה ב-25 בדצמבר 2016. מטוס מדגם טופולב Tu-154 שהיה בדרכו מנמל התעופה הבינלאומי של סוצ'י לבסיס חיל האוויר הרוסי חמיימים ליד לטקיה שבסוריה לקראת חגיגות חג המולד, התרסק לתוך מימי הים השחור דקות ספורות לאחר המראתו.
המטוס יצא משדה התעופה צ'קאלובסקי שבמחוז מוסקבה וביצע נחיתת ביניים בסוצ'י לקראת יציאתו לבסיס חמיימים שבסוריה. המטוס יצא מסוצ'י בשעה 5:20 לפנות בוקר והתרסק כ-7 דקות לאחר המראתו, בעוברו מעל אנאפה לחופי הים השחור.
על המטוס היו 92 בני אדם (84 נוסעים ושמונה אנשי צוות), ובהם 64 מחברי מקהלת הצבא האדום. כל הנוסעים נספו. שברי המטוס אותרו במרחק 12–14 קילומטרים מהחוף ובעומק של בין 50 ל-70 מטרים מתחת לפני הים השחור.
המטוס

המטוס, טופולב Tu-154 מדגם Tu-154B-2, היה בעל מספר רישום RA-85572.
המטוס נבנה במרץ 1983 במפעל התעופה של קויבישב ומאז מאי 1983 הוא שירת בשורות משרד ההגנה, תחילה בחיל האוויר הסובייטי ולאחר מכן בחיל האוויר הרוסי. בעת התרסקותו המטוס כבר ביצע 6,689 שעות טיסה. בדצמבר 2014 בוצע שיפוץ אחרון במטוס והוא שירת את להק 223 של משרד ההגנה הרוסי.
הטיסה

המטוס יצא מבסיס צ'קאלובסקי שבמחוז מוסקבה אל בסיס חמיימים שבסוריה וביצע נחיתת ביניים בנמל התעופה הבינלאומי של סוצ'י. המטוס המריא מסוצ'י בשעה 05:25 בבוקר 25 בדצמבר 2016, ובו 84 נוסעים ו-8 אנשי צוות. בנוסעים היו 64 חברי מקהלת הצבא האדום (כמעט כל המקהלה, לרבות המנהל האמנותי ולרי חלילוב), שמונה חיילים, 9 עיתונאים ואנשי טלוויזיה (שלושה מהם של הערוץ הממלכתי הראשון, שלושה נוספים מרשת הטלוויזיה הרוסית "זבזדה" וצוות נוסף של שלושה עיתונאים מרשת הטלוויזיה "NTV"), מנהל מחלקת התרבות של משרד ההגנה הרוסי אנטון גובנקוב ויליזבטה גלינקה, יושבת ראש קרן "סיוע הוגן" שנודעה בכינוי "דוקטור ליזה". (ראו גם דוקטור ליזה (סרט))
דקות ספורות לאחר ההמראה, בשעה 05:27, נעלם ממסכי המכ"ם והתרסק כ-5 קילומטרים מחופי הים השחור.
מבצעי האיתור והחילוץ

זמן קצר לאחר ההתרסקות המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית חבר למשרד ההגנה הרוסי בתיאום מבצע חילוץ, כאשר שמונה ספינות וחמישה מסוקי מיל מי-8 יצאו לשטח. לקראת ערב הצוות גדל ו-32 אוניות השתתפו במבצע חילוץ הגופות והחפצים מהמים, בסיוע 109 צוללנים. שברי המטוס וחפצי הנוסעים נמשו מהמים במרחק 12–14 קילומטרים ובעומק 50–70 מטרים.
החקירה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במשרד ההגנה הרוסי ציין שנבדקת אפשרות כי ההתרסקות קרתה עקב תקלה טכנית או טעות אנוש. מחלקת החקירות הצבאיות של ועדת החקירות של הפדרציה הרוסית פתחה בחקירה על רקע הפרת חוקי הטיס. החקירה מנוהלת בשיתוף פעולה עם ועדת חקירה של משרד ההגנה בראשות סגן שר ההגנה פאבל פופוב ועם ועדה ממשלתית בראשות שר התחבורה מקסים סוקולוב, שלא שלל אף אפשרות לפיגוע טרור.
תגובות

נשיא רוסיה ולדימיר פוטין חתם על צו לפיו 26 בדצמבר מוכרז כיום אבל לאומי. כך הכריז גם נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו שהורה לכל מוסדות המדינה בבלארוס להוריד את הדגלים לחצי התורן ב-26 בדצמבר.
טקס ההלוויה למרבית הרוגי ההתרסקות נערך ב-16 בינואר 2017 בבית העלמין הצבאי הפדרלי לזכר הנופלים, בו נקברו.
הערות שוליים

↑  חדשות 2, ‏מטוס רוסי התרסק בדרך לסוריה, באתר ‏מאקו‏, 25 בדצמבר 2016
↑  חדשות 2, ‏בדרך לסוריה: מקהלה שלמה נמחקה, באתר ‏מאקו‏, 25 בדצמבר 2016
↑  ‏אלכס נירנבורג, רוסיה: מטוס צבאי התרסק בדרכו לסוריה, באתר nrg‏, 25 בדצמבר 2016
↑  עמי פרידמן, הטרגדיה של מקהלת הצבא האדום: "אובדן גדול לתרבות", באתר ynet, 25 בדצמבר 2016
↑  ynet, מקהלת הצבא האדום נמחקה, הזמר ניצל, באתר ynet, 25 בדצמבר 2016
↑  ynet, רוסיה בהלם: ד"ר ליזה נהרגה בהתרסקות המטוס, באתר ynet, 25 בדצמבר 2016
↑  סוכנויות הידיעות, רוסיה: בודקים אם פיגוע גרם להתרסקות המטוס, באתר ynet, 25 בדצמבר 2016
סאם סאנדרלנד

סאם סאנדרלנד (באנגלית: Sam Sunderland, נולד ב-15 באפריל 1989) הוא רוכב אופנועי מרוץ בריטי המתחרה במרוצי ראלי רייד. ניצח פעמיים את מרוץ ראלי דקר.
קריירה

סאנדרלנד ניצח את אליפות מרוצי הבאחה של איחוד האמירויות בשנים 2010 ו-2011. בשנת 2012 ערך את הופעת הבכורה בראלי דקר, כרוכב של קבוצת הונדה. במהלך היום השלישי של המרוץ נאלץ לפרוש בשל תקלה חשמלית באופנוע. שנה לאחר מכן לא לקח חלק במרוץ לאחר ששבר את שני פרקי כף היד בתאונה שאירעה במהלך נסיעות המבחן לקראת המרוץ.
בשנת 2014 שב למרוץ כרוכב הונדה. הוא ניצח את הסטייג' השני ועלה למקום השלישי בדירוג הכולל, אך נאלץ לפרוש מהמרוץ יום למחרת בשל בעיה במנוע. מאוחר יותר באותה שנה, הוא הוחתם כרוכב בקבוצת המפעל של KTM, ניצח בשני סטייג'ים באתגר המדבר של אבו דאבי והגיע למקום השני בראלי מרוקו. בשנת 2015 ניצח בראלי מרוקו ובשנת 2016 ניצח בראלי קו החוף של קטר.
בראלי דקר 2017 הוא ניצח את הסטייג' החמישי ועלה לראש הדירוג הכולל, מיקום עליו הצליח לשמור עד לסיום המרוץ. בעקבות הזכייה הוענק לו גביע סגרייב באותה השנה.
בראלי דקר 2018 ניצח בסטייג' הראשון והשלישי והוביל את המרוץ בדירוג הכולל, לפני שהתרסק בסטייג' הרביעי ונאלץ לפרוש. בשנת 2019 ניצח שני סטייג'ים וסיים במקום השלישי בדירוג הכולל, מקום בו סיים גם בשנת 2021.
בשנת 2022 עזב את הונדה ועבר להתחרות עבור קבוצת המפעל של גאס גאס. הוא ניצח את המרוץ וקטע רצף ניצחונות של הונדה בקטגוריה. בהמשך השנה זכה באליפות העולם בראלי-רייד. הניסיון להגן על התואר בראלי דקר שנה לאחר מכן הסתיים בשלב מוקדם לאחר שנפצע בסטייג' הראשון ונאלץ לפרוש.
קריירה > דירוג ראלי דקר

| שנה | קטגוריה | יצרן | מיקום | ניצחונות בסטייג'ים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | אופנועים | יפן הונדה | לא סיים | 0 |
| 2014 | אופנועים | יפן הונדה | לא סיים | 1 |
| 2015 | אופנועים | אוסטריה KTM | לא סיים | 1 |
| 2017 | אופנועים | אוסטריה KTM | 1 | 1 |
| 2018 | אופנועים | אוסטריה KTM | לא סיים | 2 |
| 2019 | אופנועים | אוסטריה KTM | 3 | 2 |
| 2020 | אופנועים | אוסטריה KTM | לא סיים | 0 |
| 2021 | אופנועים | אוסטריה KTM | 3 | 1 |
| 2022 | אופנועים | ספרד גאס גאס | 1 | 1 |
| 2023 | אופנועים | ספרד גאס גאס | לא סיים | 0 |
| 2024 | אופנועים | ספרד גאס גאס | לא סיים | 0 |
| 2025 | מכוניות | יפן טויוטה |  |  |
הערות שוליים

↑  Stage 5 win for KTM’s Sam Sunderland to take overall lead, KTM.com, 6 January 2017
↑  British rider Sam Sunderland wins Dakar 2017!, GateDrop.com, 14 January 2017
↑  2017 Dakar winner Sunderland finds focus in freediving, SBS.com, 21 Janaury 2018
↑  Sam Sunderland Wins the 2022 Dakar Rally, Webbikerworld, 21 January 2022
↑  A dream season for Al-Attiyah and Sunderland, worldrallyraidchampionship.com, 23 October 2022
↑  Dakar Rally bike champion Sam Sunderland crashes out on stage one, Aussies Toby Price and Daniel Sanders in contention, ABC.net, 2 January 2023
מלאיה דרו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בפברואר 1987  (בת 37) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  לוס אנג'לס 
 השכלה:  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון  מידלברי קולג'  תיכון וודרו וילסון 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 
מלאיה ריברה דרו (באנגלית: Malaya Rivera Drew; נולדה ב-6 בפברואר 1987) היא שחקנית במה, קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. דרו ידועה בעיקר בזכות תפקידה כאדל צ'נינג בסדרת הטלוויזיה "ישנן בנות" (2008), ובתפקידה כקייטי אלווארו ב-ER של NBC (2006–2007). היו לה תפקידים חוזרים ב"הפמליה" (2005), "לאס וגאס" (2006–2007), "אימה אמריקאית" (2011), "המקוריים" (2013), Mayans MC (2019) ו"צרות טובות" (2021–2022), כמו גם תפקידים בולטים על הבמה ובקולנוע. היא השתתפה בסרטים עצמאיים רבים, כמו גם גילמה את גבריאלה פורסטר בסרט "שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי" שהועמד לפרס אוסקר בשנת 2016. היא גם משתתפת בפודקאסט "The Don" של I Heart Radio.
ראשית חייה

דרו נולדה בוושינגטון די. סי. ולמדה בתיכון וודרו וילסון (וושינגטון די. סי.) . יש לה שני אחים והוריה עורכי דין.
היא למדה במידלברי קולג' והעמיקה בספרות אנגלית וספרדית. לאחר שסיימה את לימודיה בקולג', היא עברה ללונדון ועשתה השתלמות באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון. היא עזבה את בית הספר בקדנציה מוקדמת כאשר לוהקה לבכורה העולמית של הסרט "המרחק מכאן" של ניל לביוט בבימויו של דייוויד לוו בתיאטרון אלמיידה.
קריירה

היא השתתפה בתוכניות טלוויזיה כולל "חוק וסדר: מדור מיוחד" ו-"CSI: מיאמי". ב-CSI היא גילמה דמות שנקראה במקור קולין מיטשל אך לאחר שהמפיקים ליהקו את דרו, הם שינו את שם הדמות לקולין מנדוזה, כדי לשקף את המורשת המעורבת של דרו. היא גם שיחקה את אנג'ליקה סנדובל ב-The Inside עם פיטר קויוטי ורייצ'ל ניקולס, של רשת פוקס. בשנת 2005 היא חזרה לשחק בסדרה "הפמליה" ובשנים 2006–2007 היא שיחקה ב"לאס וגאס". בעת שעדיין שיחקה בסדרה, היא גילמה את הסטודנטית החדשה לרפואה קייטי אלווארו ב-ER. אלווארו עושה את ההתמחות שלה במיון ויש לה רומן עם רופא אחר, בגילומו של שיין וסט. היא הייתה ב-ER בעונות 13 ו-14.
ב-2008 היא גילמה את אדל צ'נינג בעונה החמישית "ישנן בנות", דמות שעוצבה על פי איב הרינגטון בסרט "הכל אודות חוה" (1950), בכיכובה של בט דייוויס. ב-2010 היא גילמה את מיה שרמן בפיילוט True Blue עבור CBS. ב-2011 היא חזרה כבלשית באריוס בסדרת האנתולוגיה "אימה אמריקאית" לצד ג'סיקה לאנג. בשנת 2013, היא לוהקה לתפקיד המכשפה ג'יין-אן דוורו שנחשבת לקדושה מעונה בפיילוט, "המקוריים", ספין-אוף מסדרה אחרת של CW, "יומני הערפד". היא הופיעה לראשונה בתור ג'יין-אן בסדרה ולאחר מכן המשיכה בתפקיד בסדרה "המקוריים".
ב-2014 היא גילמה את נירה בפיילוט Galyntine עם פיטר פונדה, לורה הרייר וסטרלינג ק בראון. הפיילוט לא המשיך לסדרה. בשנת 2019 היא חזרה בתור איליאנה בעונה השלישית של Mayans MC, לאחר שנבחנה לתפקיד הן באנגלית והן בספרדית. ב-2021 היא לוהקה לעונה השלישית של "צרות טובות" בתור לוסיה מוראלס, כשגילמה חברת מועצת עיר שנמצאת במשולש אהבה עם מאליקה. בהמשך לכך, נודע שהיא ממשיכה לעונה הרביעית.
לצד עבודתה בטלוויזיה, היא השתתפה בסרטים עצמאיים רבים. היא גילמה את גבריאלה פורסטר בסרט "שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי", שעליו הוכרה בפרס גילדת שחקני המסך על הופעה יוצאת מן הכלל של אנסמבל בסרט קולנוע. היא גם השתתפה בפודקאסט "The Don" של I Heart Radio. העונה הראשונה שודרה ב-2021 ושתי עונות נוספות הוזמנו בהתאמה.
חיים אישיים

דרו נשואה לתסריטאי דייוויד קלין. השניים גרים בלוס אנג'לס.
הערות שוליים

↑  The L Word, 2004-01-18, נבדק ב-2024-10-03
↑  "Celebrity Photobook page of Malaya Drew on ER". אורכב מ-המקור ב-2011-09-12. נבדק ב-2011-06-07.
↑  Las Vegas, 2003-09-22, נבדק ב-2024-10-03
↑  Malaya Rivera Drew | Theatricalia, theatricalia.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018046770  VIAF: 31152380042801761481   WorldCat (עם VIAF): 31152380042801761481
Moovit

| --- | --- |


 מפתח:  Moovit ישראל ישראל
 מחזור חיים:  2011‏ – הווה
 מערכת הפעלה:  Windows Phone, אנדרואיד, iOS
 סוג רישיון:  תוכנה קניינית
 קטגוריה:  יישום ניווט GPS בתחבורה ציבורית
 http://moovit.com
Moovit היא אפליקציה חינמית ושיתופית ישראלית, לטלפונים חכמים ולדפדפנים, לניווט בתחבורה ציבורית, מבוססת GPS, שפותחה על ידי חברת ההזנק הישראלית MoovitApp Global LTD (לשעבר Tranzmate). היישום פועל בטלפונים חכמים עם מערכות הפעלה מסוג Windows Phone, אנדרואיד, ו-iOS‏ ובדפדפנים.
סקירה

היישום מסוגל לספק בזמן אמת מידע על המיקומים של אוטובוסים, חשמליות, רכבות כבדות, רכבות תחתיות, רכבות קלות, אופניים ומעבורות. על בסיס המיקום הנוכחי של המשתמשים, המחושב על סמך ה-GPS של המכשיר, המשתמשים מסוגלים באמצעות היישום לראות בזמן אמת במפה של האזור בו הם נמצאים היכן תחנות התחבורה הציבורית הקרובות אליהם. היישום מסוגל לתכנן מסלולי נסיעה ליעדים מסוימים דרך מספר קווי תחבורה שונים על בסיס מידע המתקבל בזמן אמת.
המידע המוצג באמצעות היישום משלב נתוני תחבורה ציבורית סטטיים המתקבלים ממפעילי התחבורה הציבורית ביחד עם נתונים שנאספים בזמן אמת ממשתמשי היישום במסגרת תהליך מיקור המונים. בעת הנסיעה בקווי התחבורה הציבורית כאשר היישום מופעל, משתמשי היישום מעבירים באופן פאסיבי ובעילום שם מידע לשרתי Moovit אודות מהירותו של כלי התחבורה שהם נוסעים בו, וכן מידע אודות מיקומו הנוכחי של כלי התחבורה. לאחר מכן נתונים אלו מוצלבים עם נתוני לוחות הזמנים של התחבורה הציבורית על מנת שיתר המשתמשים המקומיים, אשר אמורים לנסוע באותם כלי התחבורה, יקבלו מידע מדויק ככל הניתן על סמך המיקום הנוכחי בפועל של כלי התחבורה.
בנוסף לשיתוף נתונים באופן פסיבי, המשתמשים יכולים לדווח באופן פעיל באמצעות היישום על המיקום של כלי התחבורה הציבורית, לציין מהן הסיבות לעיכובים, לציין האם ישנם עומסי תנועה, לדרג את שביעות הרצון שלהם מהנהגים, ולציין אם באותו הקו ישנו חיבור Wi-Fi זמין.
היישום זמין באלפי ערים ביותר מ-102 מדינות בעולם. היישום השתמש בעבר במפות מיזם המיפוי השיתופי OpenStreetMap. כיום היישום משתמש בגוגל מפות.
לפי נתוני השירות, למעלה מ־775 מיליון נוסעים משתמשים בשירות Moovit. ב-4 במאי 2020, Moovit נרכשה על ידי אינטל בכ-900 מיליון דולר.
אודות החברה

חברת Moovit נוסדה בישראל בשנת 2011 על ידי ניר ארז, רועי ביק וירון עברון. בין חברי הדירקטוריון של Moovit: אורי לוין, ממייסדי חברת Waze, פרופ' אמנון שעשוע, מייסד ומנכ"ל חברת Mobileye, וגילי רענן מסקויה קפיטל.
החברה גייסה למעלה מ-135 מיליון דולר בארבעה סבבי גיוס הון, אותם משקיעה החברה בעיקר בטכנולוגיה המאפשרת, בין היתר, להוסיף עיר חדשה למערכת כל 15 שעות ומיליוני משתמשים חדשים מדי חודש.
חברת Moovit זכתה בפרס אטלס ב-2016, שהייתה השנה הראשונה לחלוקת הפרס.
משרדי החברה ממוקמים בפארק המדע בנס ציונה. החברה מעסיקה למעלה מ-210 עובדים, אשר כמחציתם עוסקים במחקר ופיתוח.
במאי 2020 נרכשה על ידי אינטל בכ-900 מיליון דולר.
לקריאה נוספת

גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "הוויקיפדיה של התחבורה הציבורית", עמ' 346–349
הערות שוליים

1 2  צחי הופמן, ‏הסטארט-אפים המבטיחים: Moovit בוחרת לכם אוטובוס, באתר גלובס, 17 באוקטובר 2013
↑  "Moovit public transport GPS". Google Play. נבדק ב-2012-12-28.
↑  "Moovit public transport social navigation". iTunes Preview. נבדק ב-2012-12-28.
1 2  Transit app Moovit takes a page from Waze’s crowdsourcing playbook — Tech News and Analysis
↑  Moovit Powers Public Transit App With the Wisdom of the Crowd - Liz Gannes - Mobile - AllThingsD
↑  Moovit Wants To Fix Your Nightmare Commute | Fast Company | Business + Innovation
↑  Social Transit App Moovit Launches In New York City, Just In Time To Help All Those Hapless Tourists | TechCrunch
↑  מאיר אורבך, נחתמה העסקה: אינטל רוכשת את מוביט במיליארד דולר, באתר כלכליסט, 4 במאי 2020
↑  אסף גלעד, אפליקציית Moovit קרובה לסגור גיוס של 20 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 4 במרץ 2013
↑  רעות שכטר, תוך כדי תנועה: הצצה למשרדים של Moovit, באתר Geektime, ‏22 בפברואר 2015
↑  סתיו נמר, ‏אינטל רכשה את "מוביט" הישראלית ב-900 מיליון דולרים, באתר מעריב אונליין, 4 במאי 2020
סמליל המקורי
אינוויז טכנולוגיות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית (נאסד"ק: INVZ)
 בורסה:  נאסד"ק (INVZ) 
 תקופת הפעילות:  2016–הווה (כ־9 שנים)
 מיקום המטה:  ראש העין 
 משרד ראשי:  ראש העין
 ענפי תעשייה:  אלקטרוניקה, תעשיית הרכב
 מוצרים עיקריים:  לידאר לרכב אוטונומי
 שווי שוק:  283.39 מיליון דולר (31 בדצמבר 2024)
 יו"ר:  עמיחי שטיינברג
 מנכ"ל:  עומר כילף
  
 innoviz.tech
 
אינוויז טכנולוגיות בע"מ (באנגלית: Innoviz Technologies Ltd) היא חברת הזנק ישראלית, העוסקת בפיתוח ובייצור של חיישני לידאר למכוניות אוטונומיות.
היסטוריה

אינוויז טכנולוגיות הוקמה בינואר 2016 על ידי עומר כילף (מנכ"ל), אורן רוזנצוויג (מנהל עסקים ראשי), אורן בוסקילה (מנהל מו"פ ראשי) ועמית שטיינברג, כולם יוצאי יחידה 81 של אגף המודיעין.
החברה עוסקת בפיתוח וייצור של חיישני לידאר מצב מוצק (HD-SSL - High Definition Solid State Lidar) למכוניות אוטונומיות.
היסטוריה > גיוס הון והנפקה

באוגוסט 2016 השלימה החברה גיוס ראשון של 9 מיליון דולר. בספטמבר 2017 גייסה החברה 65 מיליון דולר, וכעבור פחות מחודשיים גייסה עוד 8 מיליון דולר. באפריל 2018 הגיעה החברה להסכם עם חברת BMW על התקנת חיישני InnovizOne במכוניותיה. ב-2018 זכתה החברה בפרס אטלס. בינואר 2019 הגיעה החברה להסכם עם יצרנית הרכיבים לרכב, הארמן אינטרנשיונל, על שילוב מוצרי אינוויז במערכות של הארמן לשוק הרכב. במרץ 2019 גייסה עוד 132 מיליון דולר, ובשנה זו החלה בייצור InnovizOne, המיועד למכוניות אוטונומיות מרמה 3 ומעלה. ביוני 2019 גייסה עוד 38 מיליון דולר. בסה"כ הגיעו גיוסי ההון ל-252 מיליון דולר.
באפריל 2021 הכריזה החברה על חיישן InnovizTwo, הפועל יחד עם התוכנה InnovizAPP.
באפריל 2021 השלימה החברה מיזוג עם חברת ספאק בשם קולקטיב גרות' (Collective Growth) לפי שווי שוק של 1.4 מיליארד דולר, והחלה להיסחר בנאסד"ק ב-6 באפריל 2021. ליו"ר דירקטוריון החברה מונה עמיחי שטיינברג, לשעבר מנכ"ל אורבוטק.
היסטוריה > שיתופי פעולה

במאי 2022 החברה חתמה על חוזה לאספקת חיישני לידאר מתוצרתה בסכום של ארבעה מיליארד דולר על-פני שמונה שנים לקבוצת פולקסווגן.
הערות שוליים

↑  הילה חיימוביץ׳, גיוס: Innoviz Technologies מגייסת 9 מיליון דולר, באתר "גיקטיים", 8 באוגוסט 2016
↑  עידן בן טובים, כדי שהרכב האוטונומי יגיע מהר יותר: אינוויז מגייסת 65 מיליון דולר, באתר "גיקטיים", 7 בספטמבר 2017
↑  הילה חיימוביץ׳, לא עוצרת: Innoviz הישראלית מגייסת בתוך חודשיים עוד 8 מיליון דולר, באתר "גיקטיים", 31 באוקטובר 2017
↑  הגר רבט, חיישני Innoviz הישראלית יותקנו במכוניות האוטונומיות של BMW, באתר כלכליסט, 26 באפריל 2018
↑  אחרי BMW, אינוויז חתמה על שיתוף פעולה עם HARMAN, באתר TechTime‏, 7 בינואר 2019
↑  עידן בן טובים, מגה-גיוס: Innoviz גייסה 132 מיליון דולר לפיתוח ה-LiDAR שלה, באתר "גיקטיים", 26 במרץ 2019
↑  עידן בן טובים, חברת Innoviz הוסיפה עוד 38 מיליון דולר וסגרה סבב נאה של 170 מיליון דולר, באתר "גיקטיים", 19 ביוני 2019
↑  אינוויז הכריזה על חיישן הדור החדש, InnovizTwo, באתר TechTime‏, 14 באפריל 2021
↑  סופי שולמן, מנכ"ל אינוויז: "ספאקים זה הדבר הכי מדהים שקרה להייטק הישראלי", באתר כלכליסט, 6 באפריל 2021
↑  מנכ"ל אורבוטק לשעבר מונה ליו"ר אינוויז; אהרון אהרון הצטרף לדירקטוריון, באתר TechTime‏, 7 באפריל 2021
↑  סופי שולמן, עסקת ענק של 4 מיליארד דולר לאינוויז הישראלית: תספק חיישנים לאחת מקבוצות הרכב הגדולות בעולם, באתר כלכליסט, 2 במאי 2022;
אודי עציון, אחרי ב.מ.וו, גם אודי תשתמש בלייזר ישראלי, באתר ynet, 2 באוגוסט 2022
יחסי טורקיה–מצרים

| יחסי טורקיה–מצרים |
| --- | --- |
טורקיה: מצרים


טורקיה: מצרים
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 1,001,450
אוכלוסייה
87,562,450: 117,300,944
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 395,926
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,654: 3,375
משטר
משטר נשיאותי: רפובליקה

יחסי טורקיה–מצרים (בטורקית: Mısır-Türkiye ilişkileri, בערבית: العلاقات التركية المصرية) הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה הטורקית ובין רפובליקת מצרים הערבית. מצרים וטורקיה קשורות בקשרים דתיים, תרבותיים והיסטוריים חזקים, אך הקשרים הדיפלומטיים בין השניים היו לעיתים ידידותיים במיוחד ולעיתים מתוחים מאוד. במשך שלוש מאות שנים הייתה מצרים חלק מהאימפריה העות'מאנית, שבירתה הייתה קונסטנטינופול בטורקיה המודרנית.
טורקיה כוננה יחסים דיפלומטיים עם מצרים בשנת 1925 ברמה של משלחת דיפלומטית, ושדרגה את המשלחת בקהיר לשגרירות בשנת 1948. שתי המדינות חתמו על הסכם סחר חופשי בדצמבר 2005. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד לים התיכון. עסקת הגז הטבעי בין מצרים לטורקיה - הפרויקט המצרי-טורקי המשותף הגדול ביותר עד כה, אשר מוערך בעלות של ארבעה מיליארד דולר - מיושמת. ב־16 באפריל 2008 חתמו מצרים וטורקיה על מזכר הבנות לשיפור והמשך היחסים הצבאיים ושיתוף הפעולה בין המדינות.
אולם היחסים היו מתוחים למדי בהזדמנויות רבות בהיסטוריה של שתי המדינות, כולל תקופת נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר במצרים בשנות החמישים והשישים. זה גם הידרדר מאוד בתקופה שלאחר הפלתו של נשיא מצרים מוחמד מורסי ב-3 ביולי 2013, לאחר מועד אחרון של 48 שעות ב-1 ביולי, לציון סיום ההפגנות נגד השלטון שהתקיימו בין 30 ביוני ל-3 ביולי באותה שנה.
ב-23 בנובמבר 2013 גירשה ממשלת מצרים את שגריר טורקיה בקהיר לאחר משבר דיפלומטי שנמשך חודשים.
עם זאת, ב-2021 החלה התחממות ונורמליזציה ביחסים.
ב-14 בפברואר 2024, נשיא טורקיה ארדואן הוזמן למצרים על ידי נשיא מצרים לאחר 11 שנות נתק בין המדינות.
יחסים דיפלומטיים > יחסים תחת גמאל עבד אל נאצר

בעיצומה של המלחמה הקרה ובמהלך שלטונו של נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר, היחסים בין שתי המדינות התדרדרו באופן דרמטי בגלל חברותה של טורקיה בברית בגדאד בראשות בריטניה, שנאצר ראה בו איום גדול על מאמציו לחסל את נוכחות המערב בעולם הערבי ובגלל ההשפעה ההולכת וגוברת של האידאולוגיה הפאן-ערבית של נאצר, המכונה נאצריזם. בנוסף, טורקיה הייתה מדינת הרוב המוסלמית הראשונה שהכירה במדינת ישראל, יריבתה הגדולה של מצרים באותה תקופה, והראתה עוד יותר את ההתאמה הברורה שלה למערב. בשנת 1958 נכנסה מצרים לאיחוד קצר עם סוריה, שכנתה הדרומית של טורקיה עמה היא חולקת סכסוכים דיפלומטיים ובנושאי גבולות ארוכי שנים, וגרמה למתיחות קשה בין שתי המדינות עם טורקיה בתגובה על ידי מעורבותה ב"ברית היקפית" סודית עם ישראל. המתיחות הגיעה לשיא בשנת 1957 לפני האיחוד עם סוריה, כאשר נאצר, חשש מהסכם בגדאד של ממשלת סוריה, שלח כוח מותנה לסייע לכוחות סורים שהועברו בסמוך לגבול סוריה-טורקיה כתגובה לאיום טורקי של פלישה, כאשר מספר עצום של חיילים התאספו לאורך הגבול. העימות הקרוב הזה בין כוחות מצרים וטורקים סימן נקודה חשוכה ביחסי שתי המדינות, אולם בסופו של דבר הביא לנסיגת שני הצדדים, ומנע הסלמה האפשרית של המשבר.
יחסים דיפלומטיים > יחסים תחת המהפכה המצרית שלאחר 2011

ראש ממשלת טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, ערך את ביקורו הרשמי הראשון במצרים ב-12 בספטמבר 2011, ולווה על ידי שישה שרים וכ-200 אנשי עסקים. ביקור זה נחשב כהצלחה דיפלומטית והתקבל בהתלהבות רבה על ידי המצרים. רשת CNN דיווחה על כמה מצרים שאמרו "אנו רואים בו את המנהיג האסלאמי במזרח התיכון", בעוד שאחרים העריכו את תפקידו בתמיכה בעזה. ארדואן זכה לאחר מכן לכבוד בכיכר א-תחריר על ידי חברי איחוד הנוער המהפכני המצרי, ולכמה מאנשי השגרירות הטורקית הוענקו בפניו עיטורים כהוקרה על תמיכת ראש הממשלה במהפכה המצרית של 2011.
שבוע אחרי שעזב, הכריז שר החוץ הטורקי, אהמט דבוטאולו את חזונו של ברית אסטרטגית בין מצרים לטורקיה, שתיאר אותה כ"ציר הדמוקרטיה". עם זאת, חלקם השמיעו חששות כי המהפכה המצרית לא מומשה וכי ארדואן חיפש את האינטרסים האסטרטגיים של ארצו. הועלה חשש כי על ידי כריתת ברית עם ממשלת הביניים של ה-SCAF במצרים במהלך המעבר למדינה לדמוקרטיה, ייתכן שארדואן הטה את האיזון לטובת אלה העומדים בין המצרים לחופש שלהם.