stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספרטקוס (סדרת טלוויזיה)
עלילה > ספרטקוס: מלחמת המקוללים

שישה חודשים לאחר שספרטקוס הביס את גלאבר, צבאו הקטן בן 70 החיילים הפך לצבא אדיר המונה אלפים. כעת ספרטקוס ואנשי המרד שלו מוכרחים להתמודד מול עוצמתה האדירה של רומא - נגד מרקוס ליקיניוס קראסוס ויוליוס קיסר וצבאם בן 50,000 החיילים. קראסוס מתגלה כמנהיג מיומן וערמומי ומצליח להתל בספרטקוס ובצבא העבדים שלו מספר פעמים. באחת מהן הוא שולח את גאיוס יוליוס קיסר לעיר סיניואסה שנמצאת בשליטתם של צבא העבדים כאשר הוא מחופש לאחד מהם. יוליוס קיסר מצליח לגרום לספרטקוס להאמין כי הוא כאחד העבדים ואף משתתף בהוצאה להורג שיוזם קריקסוס של רומאים שנשארו בעיר. במהלך שהותו בעיר מצליח יוליוס קיסר לגרום לסכסוכים בין העבדים והוא מוביל את צבאו של קראסוס בעזרת שודדי ים בוגדניים לכיבוש העיר מידיהם, בעקבות כך הוא מקבל תהילה בקרב החיילים הרומאים. במהלך העונה מתברר כי קיימים חילוקי דעות רבים בין ספרטקוס לקריקסוס בנוגע למטרותיו של המרד ולמקום אליו יש להוביל את צבא העבדים. קריקסוס מחליט כי עליו להתנתק מספרטקוס לראשונה מאז החל המרד והוא עוזב לכיוון רומא יחד עם ניביה, אגרון ושאר התומכים בתוכניתו. קריקסוס ותומכיו מתקדמים לכיוון רומא תוך שהם מסבים אבדות קשות לרומאים, אולם בשערי העיר מתייצבים מולם קראסוס וצבאו ומצליחים להביס אותם. טיבריוס בנו של קראסוס עורף את ראשו של קריקסוס ובכך מדכא את המתקפה. אגרון ועוד 500 מתומכיו של קריקסוס נופלים בשבי הרומאים. קראסוס מחליט להעביר מסר לספרטקוס ושולח את ראשו של קריקסוס יחד עם ניביה הפצועה למקום מושבם של ספרטקוס ותומכיו. ספרטקוס הכואב את נפילת חברו הטוב מחליט לנקום ורוקם מזימה חכמה במהלכה הוא חוטף את טיבריוס יחד עם חיילים רומאים נוספים. ספרטקוס מאלץ את הרומאים החטופים להילחם בזירה כמו גלאדיאטורים כדי שדמם יהיה לזכרו של קריקסוס. במהלך קרבות אלה מגיע קיסר בהוראתו של קראסוס ומציע את 500 תומכיו של קריקסוס לספרטקוס בתמורה לחייו של טיבריוס. ספרטקוס מסכים להחלפה, אולם בעת החלפת השבויים טיבריוס נרצח על ידי אחת מהשפחות של קראסוס שנאנסה על ידי טיבריוס. קראסוס שכואב את מות בנו מחליט לצאת למתקפה כוללת רבת עוצמה נגד ספרטקוס וצבא העבדים. ספרטקוס וחייליו יוצאים למלחמה בידיעה כי מספרם נחות וסיכוייהם לנצח נמוכים, אולם הם מפתיעים את קראסוס וצבאו בשלב הראשון בעזרת חיל פרשים בראשותו של גאניקוס. ספרטקוס גורם לפציעתו של קראסוס שנמלט מהקרבות בעזרת חייליו אולם הוא רודף אחריו, הורג את שומרי ראשו ומתייצב איתו לקרב ראש בראש. בשלב זה מתרחשת תפנית בשדה הקרב לטובת הרומאים ומספרם הרב ורבים מחייליו של ספרטקוס נופלים ביניהם ניביה, ואחרים כמו גאניקוס נופלים בשבי הרומאים ונצלבים. ספרטקוס מצליח להכניע את קראסוס אך ברגע שבא להורגו מתייצבים חייליו של קראסוס לעזרתו ונועצים חניתותיהם בספרטקוס. קראסוס וצבאו, בעזרתו הרבה של קיסר נוחלים הצלחה ומביסים את צבא העבדים באופן סופי.
הפקה

הסדרה צולמה בסגנון דומה לזה שבו צולם הסרט "300". כמו כן, הסרט "גלדיאטור" שימש השראה לאווירה הכללית של הסדרה. כל סצנה בסדרה צולמה מול מסך ירוק, ואפקטים מיוחדים יוצרים את מה שנראה ברקע.
ב-22 בדצמבר 2009, כחודש לפני שהעונה הראשונה עלתה לשידור, פורסם כי הסדרה אושרה להפקתה של עונה שנייה. אולם, במרץ 2010 פורסם כי צילומי העונה השנייה נדחו ל-2012 לאחר שהתגלה כי השחקן הראשי המגלם את ספרטקוס, אנדי ויטפילד, אובחן בסרטן מסוג לימפומה שאינה הודג'קין. דחיית הצילומים באה לאפשר לוויטפילד לעבור את הבדיקות הנחוצות כדי לבדוק האם הוא יוכל להמשיך לככב בסדרה. בעקבות דחיית ההפקה, רשת Starz הודיעה כי ב-2011 תעלה לשידור מיני סדרת פרולוג בת שישה פרקים הנקראת "ספרטקוס: אלי הזירה". המיני סדרה מספרת את סיפורו של קווינטוס בטיאטוס, המגולם על ידי ג'ון האנה, לפני אירועי העונה הראשונה. הפקתה החלה בקיץ 2010, והמיני סדרה עלתה לשידור בינואר 2011.
באמצע 2010 נראה היה כי ויטפילד בריא מספיק כדי לחזור לעונה השנייה, אך לקראת סוף 2010 התגלה כי הסרטן שלו חזר, והוא לא יוכל להמשיך להופיע בסדרה. רשת Starz האמינה כי יש להמשיך בסדרה, למרות שהיו מחשבות לבטל את הסדרה מפני שוויטפילד לא יחזור. בסופו של דבר ויטפילד נתן לרשת את ברכת הדרך להמשיך בתוכנית בלעדיו, והרשת החליטה ללהק את דמותו של ספרטקוס מחדש. לאחר כמה חודשים נפטר ויטפילד מהמחלה.
בינואר 2011, פורסם כי השחקן האוסטרלי ליאם מקינטייר לוהק לגלם את ספרטקוס, והוא המשיך לגלם את דמותו גם בעונה השלישית. העונה השנייה עלתה לשידור ב-27 בינואר 2012 בשם "ספרטקוס: נקמה". ב-4 ביוני 2012 נמסר כי הסדרה חודשה לעונה שלישית ואחרונה, שתיקרא "ספרטקוס: מרד הארורים", והיא עלתה לשידור ב-25 בינואר 2013.
ב-29 בנובמבר 2012 נודע כי רשת הטלוויזיה מתכוונת להפיק סדרת ספין אוף המתמקדת בדמותו של גאיוס יוליוס קיסר - דמות אשר הוצגה בעונתה השלישית של הסדרה.
ביקורת

פרק הבכורה של הסדרה קבע שיא חדש לרשת השידור, עם 553 אלף צופים ו-1.285 מיליון צופים למשך העונה כולה. אתר הביקורות Metacritic נתן לסדרה ציון של 54% בהתבסס על 22 ביקורות המבקרים, וציון כללי של 8.1 מתוך 10 לפי 247 ביקורות. קן טאקר מאנטרטיינמנט ויקלי מציין שהסדרה "מקבלת השראה מהסרט '300' של זאק סניידר אך בעלת שורשים עמוקים יותר של סדרות כ'זינה הנסיכה הלוחמת' ו'הרקולס: המסעות המופלאים'", וכן היא "התענוג הלא-כל-כך-אסור של העונה". רוברט לויד מלוס אנג'לס טיימס מציין כי "ג'ון האנה שומר על הסדרה מקורקעת בגילומו של אדם העוסק בעסק מלחיץ ויומיומי".
הבדלים היסטוריים

המפיקים סטיבן ס. דינייט ורוברט טפרט ציינו כי שני היסטוריונים נשכרו על מנת לשמש כיועצים בסדרה. למרות זאת, ישנן מספר טעויות היסטוריות ושינויים מרחיקי לכת. הפרטים אודות חייו של ספרטקוס טרם מרד העבדים, כפי שהצטייר בעונה הראשונה, הוגבלו לעובדה שהוא היה עריק רומאי. בין שאר ההבדלים ההיסטוריים נמנים:
שם תוארו של לנטולוס בטיאטוס אשר ניתן לו עם קבלת הטוגה ויריליס בבגרותו הוא "קווינטוס" בסדרה, אם כי שם תוארו ההיסטורי האמיתי היה "גניאוס".
שומרים נראו לבושים בשריון גוף מסוג לוריקה סגמנטטה כלגיונרים רומאים. עדות היסטורית לשימוש הראשון בלבוש זה היה בשנת 9 לספירה, שישה דורות לאחר המרד של ספרטקוס.
ברקה מתואר כאסיר האחרון שנותר חי כתוצאה מנפילת קרתגו. אולם, קרתגו הושמדה על ידי רומא בשנת 146 לפני הספירה, לקראת סוף המלחמה הפונית השלישית, כשבעה דורות לפני זמן התרחשות הסדרה.
לפי הסדרה, בזמן המרד של ספרטקוס, גלאבר שקל להתמודד למשרת פראיטור. לפי אזכור היסטורי, הוא כבר שימש בתפקיד זה כאשר התחיל המרד.
בסדרה, הגטים היו אויביה של תראקיה. אולם הלכה למעשה, הגטים היו חלק מהשבטים התראקים.
הערות שוליים

↑  Spartacus Recasting Continues: Cynthia Addai-Robinson to play Naevia(הקישור אינו פעיל, 11.12.2021), Natalie Abrams, April 28th 2011
↑  סוכנויות הידיעות,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'אנדי וויטפילד, כוכב "ספרטקוס", מת בגיל 39, באתר ynet, 12 בספטמבר 2011
↑  Liam McIntyre confirmed to take over Spartacus role, Elliot Crumply, January 18th 2011
↑  The Trailer for Spartacus: Vengeance
↑  Spartacus's Next Season Will Be Its Last, Tim Surette, June 4th 2012
↑  Starz Eyeing Spartacus Spin-Off Featuring Julius Caesar, November 29th 2012
↑  Spartacus: Blood and Sand Season 1, Metacritic
↑  Spartacus: Blood and Sand Review, Ken Tucker, Entertainment Weekly, January 20th 2010
↑  Review: 'Spartacus: Blood and Sand' on Starz, Robert Lloyd, Los Angeles Times, January 22nd 2010
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000C-QINU`"'McGushin, Patrick (1991). Sallust: The Histories. p. 113.
↑  Carthage Must Be Destroyed: The Rise and Fall of an Ancient Civilization by Richard Miles, Daniel Metcalfe, The Guardian, April 24th 2010
↑  Broughton, T.R.S. Magistrates of the Roman Republic II.109, 115
↑  Herodotus, Histories IV.93
↑  Mommsen, T. (1885) The Provinces of the Roman Empire I.208
מיחאס

חוף ים בלה קאלה דה מיחאס
אזור לאס לגונס
אזור במיחאס פואבלו
סמטה של מדרגות במיחאס פואבלו
כיכר השוורים בעיר
"בוּרוֹֹ טקסי"- מונית של חמורים הנהוגה במיחאס
מיחאס (בספרדית Mijas) היא עיר בחלק הדרום-מזרחי של ספרד, באזור "חוף השמש" (קוסטה דל סול). למיחאס יש שלושה גרעינים עירוניים נפרדים גאוגרפית. מספר תושבי העיר היה 92,211, ב-1 בינואר 2024. היא העיר השלישית במספר תושביה במחוז מאלגה, אחרי הערים מאלגה ומרבייה.
מקור השם

בימי רומא העתיקה נקראה מיחאס כפי הנראה בשם טמיסה (Tamisa), או חמיסה (Jamisa). לפי מקור אחר, אפשר שהשמות הרומאיים היו טרמיסה, או טרמינה (Tarnisa או Tarmina). השם הרומאי של המקום שונה תחת השלטון של הערבים המוּרִים (Moors), והפך להיות מיחאה (Mixa). ברבות השנים השתבש מיחאה והפך להיות מיחאס, ושם זה נשאר להיות שמה הקבוע והעכשווי של העיר.
גאוגרפיה ואקלים

במיחאס יש שלושה מרכזים עירוניים שונים, ונפרדים גאוגרפית-פיזית זה מזה.
מיחאס פואבלו (Mijas Pueblo): היא מן הערים הלבנות של אנדלוסיה (אנ'), בגובה 437 מטרים מעל פני הים.
מיחאס קוסטה (Mijas Costa): אזור הכולל בתוכו גם את לב מיחאס, והמרכז העירוני שעל החוף (La Cala de Mijas), שהיה בעבר עיירת דייגים.
הלגונות (Las Lagunas): הלגונות הוא אזור מודרני למסחר ולתעשייה זעירה.
העיר מצויה ב"חוף השמש", בחלק הדרום-מזרחי של ספרד, בשטחה של הקהילה האוטונומית אנדלוסיה, שהיא אחת מ-17 הקהילות האוטונומיות המרכיבות את מדינת ספרד. מיחאס נמצאת במחוז מאלגה, שבירתה היא העיר מאלגה. המרכזים העירוניים מיחאס קוסטה ולאס לגונס, גובלות בגבול ממשי עם העיר פוּאֵנְחִירוֹלָה (Fuengirola). מיחאס קרובה למאלגה בירת המחוז כדי 33 ק"מ, למרבייה 35 ק"מ ולאסטפונה 65 ק"מ. לסביליה בירת אנדלוסיה מרחק הנסיעה מסתכם ב-199 ק"מ, לבירת ספרד מדריד המרחק כ-560 ק"מ ולברצלונה בצפון המרחק מעל ל-1,000 ק"מ.
גאוגרפיה ואקלים > אקלים

האקלים במיחאס הוא אקלים ים-תיכוני, תקופת הקיץ חמה ולחה, תקופת החורף קרה אך אינה קיצונית, ותקופות הסתיו והאביב נעימות. החודש החם ביותר בעיר הוא אוגוסט, במהלכו הטמפרטורות הממוצעות בשעות היום מגיעות ל-27 מעלות צלזיוס, ובלילות הן עומדות על 19 מעלות. החודש הקר ביותר הוא ינואר, עם ממוצע של 17 מעלות ביום ו-9 מעלות בלילות. בקיץ השמים בהירים, ובשאר חודשי השנה מעונן חלקית עד מעונן, בשיעור כיסוי עננות ממוצעת של 50%. כמות הגשם הגבוהה ביותר יורדת בחודשים נובמבר ודצמבר 68.2-66.7 מ"מ בממוצע ובהתאמה. בחודש יולי ממוצע כמות הגשם עומד על 0.9 מ"מ בלבד. הממוצע השנתי של מהירות הרוח בעיר מסתכם ב-14.9 קמ"ש.
היסטוריה

הפיניקים הגיעו לאזור מיחאס במאה ה-8 לפני הספירה, אך לא יצרו התיישבות באתר בו ממוקמת מיחאס. נמצאו הוכחות ארכאולוגיות לנוכחות רומאית במאה ה-2 לפנה"ס. כאשר הרומאים הגיעו לאזור בערך בשנת 200 לפנה"ס הוחל בסלילת דרכים בהיקף נרחב, הן למטרות צבאיות אסטרטגיות והן למטרות פיתוח המסחר ושמירת ביטחון הסוחרים והסחורה. הדרך העיקרית שסללו הרומאים באזור והעוברת במיחאס, היא הדרך ממאלגה (Malaga) בדרום מזרח חצי האי האיברי, שבימי הרומאים נקראה מלקה (Malaca), אל העיר קדיס (Cádiz) שבמפרץ קדיס על חוף האוקיינוס האטלנטי. באותם הימים הייתה קדיס מוכרת בשם גאדס (Gades).
בשנת 711 לספירה נחתו מוסלמים באלחרסיאס (אנ'), לא הרחק מצוק גיברלטר, וכבשו חלקים גדולים מחצי האי האיברי, לרבות האזור בו ממוקמת מיחאס. הכיבוש המוסלמי נמשך יותר מ-700 שנה, ואין מידע רב ביחס לאירועים שהתרחשו במיחאס בתקופה זו, למעט העובדה שהיא גדלה בהיקף אוכלוסייתה. מיחאס נכבשה מחדש בשנת 1487 על-ידי המלכים הקתוליים פרננדו ואיזבלה, בתהליך מתמשך הקרוי "רקונקיסטה". כניעת מיחאס אירעה ב-1485, כשנתיים לאחר שנכבשו ההערים הקרובות אליה, רונדה, מרבייה ופואנחירולה. תושבי מיחאס נענשו על התנגדותם למלכים הקתוליים במשך שנתיים נוספות, וחלק מהם הפכו לעבדים. לאחר הכיבוש מחדש הגיעה תקופת אי יציבות, עקב תקיפות מהים של פיראטים מצפון אפריקה. כדי לצפות את מתקפות הפיראטים ולהתגונן מפניהן, הוקמה מערכת של מגדלים על החוף, וגם מבצרים. במסגרת זו הוקמה במאה ה-16 על גבעה במיחאס פואבלו, כנסיית תפישת האימקולטה. הכנסייה הוקמה על חורבות מסגד שנבנה במיחאס בזמן הכיבוש המוסלמי.
במאה ה-19 מיחאס נכבשה על-ידי חיילי נפוליאון. נכשל ניסיון משותף של צבא וצי בריטי-ספרדי לכבוש את המקום מהצרפתים, והגנרל האנגלי שפיקד על המבצע נשבה בידיי הצבא הצרפתי. ב-2 בנובמבר 1884 פקד את מיחאס שיטפון שגרם למותם של תושבים רבים, ולנזקים נרחבים ברכוש. בזמן מלחמת האזרחים של ספרד איבדו רבים מתושבי מיחאס את חייהם, חלקם ברחו במסגרת "קרוואן המוות", או התחבאו במקומות מסתור שונים. אחדים חזרו לבתיהם החוקיים רק לאחר שלושה עשורים של חיים במחבוא. עד אמצע המאה ה-20 הייתה מיחאס עיירה של טחנות לייצור קמח ונייר, חקלאות ודיג.
אתרים ונושאי עניין

לה קאלה דה מיחאס: אזור החוף של מיחאס. הכולל מגורים, אך גם אזורי רחצה ובילוי על חוף הים התיכון.
מגדל התצפית: מגדל התצפית של לה קאלה דה מיחאס, היה בעבר מגדל שמירה. מראש המגדל ניבטים נופי העיר והים.
חופי רחצה: בלה קאלה דה מיחאס יש חופי רחצה מוסדרים, בהם קיימים גם שירותי השכרת סירות וציוד לפעילויות ימיות.
אקוופארק (AquaPark): פארק שעשועים במים, עם בריכות, מגלשות ויתר פעילויות המים, ברמות קושי שונות.
מיחאס פואבלו: מיחאס פואבלו היא האזור העליון של העיר, ומוגדרת "עיר לבנה". מיחאס פואבלו מרוחקת כ-20 דקות נסיעה מלה קאלה דל מיחאס, והיא בנויה על צלע של הר.
כיכר החוקה (Plaza de la Constitución): כיכר מרכזית בעיר, ובה חנויות, מסעדות, בתי קפה, בארים וגלידריות. בכיכר גם מזרקה וספסלי אבן, שנבנו מסלעים שנותרו מהשיטפון הגדול של שנת 1884.
מבצר מיחאס: המבצר נבנה על יסודות מבצר קדום יותר, ושוחזר במאה ה-21.
מוניות של חמורים (Burros Taxi): למרות מחאות והפגנות של אגודות למען בעלי חיים, פועלות במיחאס "מוניות" של חמורים, ברכיבה ובעגלות. בעיר פועלות גם כרכרות המובלות על-ידי סוסים.
נזירוּת בתולת הסלע (Ermita virgin de la peña): ממנה מתאפשרת תצפית נופית לים התיכון - תצפית דומה מתאפשרת גם ממספר נקודות תצפית ציבוריות אחרות.
סמטאות: בעיר קיימות סמטאות רבות, נעימות להליכה ולהתבוננות. בין הסמטאות הידועות ניתן למנות את סמטת הקירות (Calle Muro), בה ספסלים, עציצים ואדניות, וסמטת הצוענים (Callejón de los Gitanos), המאופיינת בקדרות ובתצפית נוף לאזור החוף ולים התיכון.
מלחמות שוורים: בעיר קיים ופעיל אצטדיון (זירה) למלחמות שוורים ב־Plaza de Toros de Mijas.
תרבות ואמנות

חיי התרבות במיחאס מייצגים את עברה של העיר, את האזור ואת ספרד.
המוזיאון לאמנות עכשווית (CAC Mijas): במוזיאון אוסף של כ־500 יצירות, כולל של פיקאסו, דאלי ושל אמנים מובילים נוספים. היצירות נתרמו למוזיאון על-ידי אומנים ומוסדות אחרים.
מוזיאון היסטורי-אתנוגרפי (Museo Histórico – Etnológico): המוזיאון האתנוגרפי נחנך בשנת 1995 וממוקם בבית העירייה הישן. מוצגים בו כלים ואביזרים מתחומי החקלאות, יצור יין, דיג, ותצוגות אמנות נודדות וקבועות. באחד החדרים מוצג העתק של חדר, שבו הוחבא בזמן מלחמת האזרחים במשך 30 שנה אחד מאזרחי העיר, מנואל קורטז קוארו (Manuel Cortés Quero).
מופעי פלמנקו: ניתן לצפות בתשלום, במספר מקומות. בימי רביעי ושבת נערכות תצוגות פלמנקו חינמיות בכיכר החוקה, כיכר מרכזית בעיר.
מוזיאון המיניאטורות של מקס: מוזיאון המיניאטורות נוסד בשנת 1972, וחודש ב-1992. הוא ממוקם במבנה דמוי קרון, ומוצגים בו חפצים זעירים, שהצפייה בהם מצריכה שימוש בזכוכית מגדלת (המוצבת במקום). דוגמאות לחפצים בתצוגה: רקדנית בלט מגולפת מקיסם שיניים, קרב ימי על ראש סיכה, תמונת הסעודה האחרונה של לאונרדו דה וינצ'י על גרגר אורז ועוד 360 מוצגים בגודל דומה.
תיאטרון לאס לגונס (Theatre Las Lagunas Mijas): התיאטרון נפתח בשנת 2007, ומציג מופעי בלט, קונצרטים וסוגים אחרים של מוזיקה וריקוד, הצגות תיאטרון, ומופעים מתחלפים מסוגים שונים.
אירועים

אירועים עיקריים המתרחשים במיחאס:
פיאסטת שלושת המאגים (Fiesta de Los Reyes): נערך בשישה בינואר, על פי המסופר בברית החדשה לגבי שלושת המאגים, שהביאו תשורות לאחר הולדתו של ישו.
קרנבל מיחאס: הקרנבל נערך בחודשים פברואר-מרץ, ונמשך בדרך כלל שלושה ימים לא בהכרח רצופים, בכל יום הקרנבל מתקיים בחלק עיקרי אחר של העיר. מתקיימת תחרות תחפושות, ומוענקים פרסים רשמיים לתחפושות מוצלחות במיוחד.
השבוע הקדוש (Semana Santa): נערך בסמוך למועדי חג הפסחא וכשמו, הוא נמשך שבוע ימים. המקומיים מתייחסים ברצינות לקדושת השבוע הקדוש ולכן, זיקוקין דינור אסורים וכך גם שתיית אלכוהול. גם סימנים אחרים של חגיגה לא מתקבלים בעין יפה על ידי חלק מהתושבים. בימיי השבוע הזה מתקיימות תהלוכות עם פסלי ישו ואימו מריה.
ליל סן חואן: נושא חגיגות אלו הוא היום הארוך ביותר בשנה. החגיגה נערכת בכל שנה בין 22–24 ביוני, מתחילות בסמטת סן חואן ומסתיימות בחצות, בהפעלת זיקוקין דינור שנראים גם בחלקי העיר שעל חוף הים.
פסטיבל ריקודי פלמנקו: מתקיים במיחאס בחודש יולי, ומופיעים במסגרתו מועדונים ובתי ספר לפלמנקו.
יריד מיחאס: נערך בחודש ספטמבר. בכיכרות העיר מוקמים דוכנים מקושטים של אוכל, שתייה ומכירת חפצים שונים. בשבוע של היריד רבים מתחפשים לרקדני פלמנקו ומקשטים גם את הסוסים.
כלכלה

בעבר הייתה כלכלת העיר מבוססת בעיקר על חקלאות (בעיקר גידול של אבוקדו, תפוחי אדמה ודגנים) ועל דיג. הכלכלה של העיר עברה מהפך במחצית השנייה של המאה ה־20, כאשר התיירות העולמית צמחה וגילתה את קוסטה דל סול, האזור בו העיר ממוקמת. תיירות ההמונים קידמה את הענפים הקשורים בה ישירות, דוגמת מלונאות, הסעדה, מכירת מזכרות, מוזיאונים ועוד, אלא גם ענפים נוספים כמו בנייה לספרדים ולזרים, הן של בתי מלון והן של דירות ומבני מסחר ושירות. ענפי הכלכלה עליהם נשענה העיר בעבר נשארו קיימים, אך הפכו למשניים.
תחבורה

כבישים: הכבישים המהירים המובילים למיחאס הם האוטוסטרדות A7 ו-AP7, שניהם בקרבת חוף הים. הכבישים האזוריים הקרובים הם A368, A7053 ו-A387 ששלוחה שלו חוצה את מיחאס פואבלו.
רכבת: הרכבת של חברת הרכבות הספרדית רנפה (Renfe) אינה מגיעה למיחאס, אך מגיעה ממאלגה עד פואנחירולה, שהיא עיר צמודה פיזית לחלקים מסוימים של מיחאס. לחלקים הרחוקים יותר של מיחאס ניתן להמשיך באוטובוס.
אוטובוס: אוטובוסים במיחאס פואבלו: תחנת האוטובוס במיחאס פואבלו ממוקמת דקת הליכה אחת מלב העיר. מיחאס פואבלו מחוברת בקווי אוטובוס לערים השכנות, פואנחירולה, טורמולינוס, לבירת המחוז מאלגה ולערים אחדות נוספות.
אוטובוסים במיחאס קוסטה: מספר קווים מחברים את מיחאס קוסטה לערים הקרובות, M112-114, M121, 122, 127,129 וגם M221.
תעופה: נמל התעופה הקרוב ביותר למיחאס הוא נמל התעופה מאלגה, במרחק של 24 ק"מ ממיחאס פואבלו. קיים שירות אוטובוסים ישיר מנמל זה למיחאס. נמל התעופה של סביליה מרוחק כ־200 ק"מ מהעיר.
סרטים וביקורי אנשים ידועים

בעיר ביקרו ושהו מספר אנשים מפורסמים. הנסיכה דיאנה נהגה לפקוד את מיחאס לעיתים קרובות למדי. להקת האבנים המתגלגלות התאכסנו בעיר בעת הופעותיהם בדרום ספרד. אנטוניו בנדרס נוטל חלק מידיי שנה בחגיגות השבוע הקדוש בעיר. השחקנית הצרפתייה בריז'יט בארדו הסריטה במיחאס סצנות של הסרט "תכשיטנים לאור ירח" (Les bijoutiers du clair de lune) במיחאס פאבלו. גם חלק מהסרט הבריטי "רובים של אפלה", שיצא אל האקרנים בשנת 1962 בהשתתפות דייוויד ניבן ולסלי קארון הוסרט במיחאס.
ספורט

מיחאס היא עיר הן של חוף ים והן של גבעות והרים, וענפי הספורט המוצעים בה לתיירים מותאמים לסביבה. אבל, ענף הספורט המוביל במיחאס הוא דווקא הגולף. בעיר קיימים מועדוני גולף רבים. ענפי הספורט הימי לסוגיהם מוצעים באזורים החופיים של העיר, שיט, צלילה, סקי מים, וענפים תיירותיים אחרים. החלק ההררי מציע מסלולי הליכה, טבע וטיפוס.
מרטין קוב

| --- | --- |

קוב, 2019
 לידה:  6 במרץ 1946 (בן 78) ברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1971 
 מקום לימודים:  Valley Stream Central High School 
 צאצאים:  ג'סי קוב 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרטין קוב (באנגלית: Martin Kove; נולד ב-6 במרץ 1946) הוא שחקן קולנוע יהודי-אמריקאי.
שיחק בסרטים קראטה קיד, קראטה קיד 2, קראטה קיד 3, רמבו: משחק הדמים 2 ובסדרות קגני ולייסי וקוברה קאי.
ביוגרפיה

קוב נולד וגדל במשפחה יהודית בברוקלין. 
התגלה לראשונה בתחילת שנות ה-70 בסרט האימה "הבית האחרון משמאל" הראשון בקריירה של וס קרייבן ובסרט המרוצים האכזרי בהפקתו של רוג'ר קורמן "לוחמי הדרכים" בדמותו של המתחרה נירון הגיבור.
פרץ לתודעה העולמית בדרמה של ג'ון ג. אבילדסן  "קראטה קיד" בתור ג'ון קריס המאסטר לקראטה של הנער ג'וני לורנס, קריס איש הכוחות האמריקאים המיוחדים לשעבר במלחמת וייטנאם מתגלה בסרט ההמשך כגזען עם טינה כלפי אסייתים.
בנוסף שיחק בסרט השני בסדרת סרטי הפעולה "רמבו" ע"פ תסריטו של ג'יימס קמרון את אריקסון טייס מסוק ההצלה השנוא על ג'ון רמבו (סילבסטר סטאלון).
קוב מוכר לציבור האמריקאי גם בזכות תפקידו בשבע עונות הדרמה המשטרתית המצליחה "קגני ולייסי" בתור הבלש משטרת ניו יורק ויקטור אייבסקי.
לקוב זוג תאומים מגרושתו ויויאן קוב.
פילמוגרפיה

רוצחים קטנים (1971)
הבית האחרון משמאל (1972)
אישה מורדת (1972)
פראים (1972)
שוטרים ושודדים (1973)
המסיבה הפרועה (1975)
הקו הלבן (1975)
לוחמי הדרכים (1975)
הבפאלו הלבן (1975)
קראטה קיד (1984)
רמבו: משחק הדמים 2 (1985)
קראטה קיד 2 (1986)
לגנוב צדק (1987)
קראטה קיד 3 (1989)
יותר מדי שמש (1991)
להילחם עד המוות (1992)
ואייט ארפ (1994)
כבשה שחורה (1996)
קרוקודיל 2: ביצת המוות (2002)
אנשי האמצע (2009)
היו זמנים בהוליווד (2019)
Day 13‏ (2020)
Queen of the Ring‏ (2025)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

אבחנה: רצח (1998–1999)
Assault on Death Mountain‏ (1999) - סרט טלוויזיה של TNT
תעלומה של אמהות הוליוודיות (2004) - סרט טלוויזיה
זאבי מלחמה (2009) - סרט טלוויזיה
קוברה קאי (2018–הווה)
ג'וניפר לי

| --- | --- |

מסך הפתיחה של הסדרה,  המציג את הדמויות העיקריות (משמאל לימין): מונרו, ג'וניפר לי, ריי ריי לי
 סוגה:  אנימציה
 יוצרים:  ג'אד ויניק
 מדבבים בעברית:  מיה אלון, אורלי קטן, גלעד קלטר, יובל סגל, עידן דנקנר, טליה ברקאי, עמי מנדלמן, יורם יוספסברג, יובל גרבש, עפרון אטקין, נורית בנאי קורן, אסף אבידן, אלדד פריבס, יובל קורן, אמנון וולף, לירי אור, יותם סחייק, ירון חי מנשה
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום התרחשות:  קליפורניה, סן פרנסיסקו 
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  40
 הפקה
 הפצה:  האחים וורנר טלוויזיה 
 מוזיקה:  סטיוארט קופלנד 
 אורך פרק:  22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Cartoon Network
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  30 במאי 2005 – 9 באפריל 2007
 תקופת שידור בישראל:  2006 – 2010
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ג'וניפר לי (באנגלית: The Life and Times of Juniper Lee) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית אשר שודרה לראשונה ב-30 במאי 2005, הופקה ושודרה על ידי Cartoon Network. בישראל הסדרה שודרה בערוץ הילדים.
תקציר העלילה

הסדרה מתמקדת בנערה בשם ג'וניפר לי אשר חייה בעיר בו ישנה פעילות קסומה של מפלצות ושדים שונים, טובים ורעים. שני העולמות השונים - האנושי והקסם הופרדו על ידי מחסום קסום המונע מבני אדם רגילים לראות את העולם השני. סבתה של ג'וניפר העניקה לה את התואר ה"טה סואן זי" החדשה, תפקיד זה הוא המגן בין שני העולמות. כדי לבצע את תפקידה היא הופכת לחזקה יותר מבני אדם אחרים ויכולה להשתמש בקסמים. השמירה על האיזון לפעמים מפריעה לה בחייה האישיים אך מצליחה לשמור על זה.
דמויות

ג'וניפר לי (מיה אלון) - ילדה סינית - אמריקאית בת 11, נהפכת לטה סואן זי, ג'וניפר היא יחסית חסרת השכלה בעולם הקסם ובעיקר מסתמכת על כוחה הפיזי, סבתה, כלבה הקסום ועוד כדי להביס את אויביה. היא יורשת את תפקידה של סבתה (אשר במקור אביה היה צריך לרשת).
יסמין לי - סבתה של ג'וניפר וטה סואן זי הקודמת, בת 69 המסייעת לקהילה הקסומה בבעיות.
ריי ריי לי (עידו דנקנר) - אחיה בן ה-8 של ג'וניפר, כמו ג'וניפר גם הוא יכול לראות את העולם הקסום. שובב, היפראקטיבי ורשלן. ריי ריי מעורב מאוד בעולם הקסם ובעל יריבות גדולה עם אחיו דניס.
מונרו - כלב קסום ודי משכיל בעולם הקסם, בן מאות שנים וסייע לכל הטה סואן זי לדורותיהם. למרות כל הידע הרבה שלו בעל מוגבלות עקב המחסור באחיזת ידיים.
דניס לי (יובל סגל) - האח הגדול של ג'וניפר וריי ריי, אוהב משחקי וידאו ולא אוהב שנוגעים לו בדבריו. דניס לא מודע כלל לעולם הקסום ולכוחות של משפחתו.
מייקל וברברה לי - הוריה של ג'וניפר.
אופליה רמירז - חברה של ג'וניפר.
ג'ודי ארווין (טליה ברקאי) - חברה הטובה ביותר של ג'וניפר, ג'וניפר עושה כמיטב יכולה כדי לא לאכזב את ג'ודי אך לא תמיד מצליחה עקב תפקידה. ג'ודי היא יהודייה והיא מוצאת-חן בעיני דניס.
בקסטרום (סדרה)

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 סוגה:  פשע, סדרת טלוויזיה קומית, סרט דרמה, סדרת להט"ב 
 יוצרים:  הארט הנסון 
 כותבים:  לייף פרסון, אנדרו מילר, Joe Hortua, Eli Attie, Karyn Usher 
 שחקנים:  ריין וילסון ג׳נבייב אנגלסון קריסטופר פולאה פייג' קנדי ביאטריס רוזן תומאס דקר דניס הייסברט
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  13
 הפקה
 מפיק:  הארט הנסון
 מפיקים בפועל:  הארט הנסון לייף פרסון מרק מילוד ניקלס סלומונסון
 חברת הפקה:  Far Field Productions 20th Television
 הפצה:  פוקס המאה ה-20 בטלוויזיה 
 אורך פרק:  43 דקות
 שידור
 רשת שידור:  פוקס
 תקופת שידור מקורית:  22 בינואר 2015 – 30 באפריל 2015
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בקסטרום (באנגלית: Backstrom) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית. הסדרה היא דרמה משטרתית המבוססת על ספריו של הסופר השוודי לייף פרסון. הדמות הראשית בסדרה הוא אוורט בקסטרום, בלש במחלק הרצח של משטרת שוודיה. בקסטרום מוצג כיהיר, אנוכי, בעל דעות קדומות ונטייה להרס עצמי.
הפקה

דמותו של אוורט בקסטרום נוצרה בידי הסופר השוודי לייף פרסון. במקור, בקסטרום הוא בלש במחלקת הרצח של משטרת שוודיה, עם זאת, בהפקת הסדרה הוחלט להעביר את מקום התרחשות האירועים משוודיה לפורטלנד, אורגון. הסדרה צולמה בוונקובר, קולומביה הבריטית. פרסון עצמו היה שותף בהפקה.
הסדרה שודרה בפוקס בין 22 בינואר ל-30 באפריל 2015. ב-8 במאי הוחלט לבטל את הסדרה לאחר עונה אחת.
דמויות

אוורט בקסטרום (ריין וילסון) – בלש במחלק הרצח של משטרת פורטלנד. בעל תעוזה ואינטואיציה חדה, אך מנגד יהיר, אנוכי, שתיין, סובל מעודף משקל ובעל דמות קדומות על כל דבר. הורד בדרגה לאחר התבטאות גזענית, וכעת מנסה לשקם את מעמדו.
ניקול גרייבלי (ג'נבייב אנגלסון) – בלשית צעירה ואידיאליסטית. סגניתו של בקסטרום.
שרה דליין (פייג' קנדי) – פרנק מוטו, שוטר ביחידה לחקר פשעים מיוחדים. בעברו לוחם MMA.
פיטר נידרמאייר (קריסטופר פולאה) – איש הקשר לזיהוי פלילי של היחידה. בקסטרום לועג לו לעיתים קרובות על אמונותיו הניו-אייג'יות.
ג'ון אלמונד (דניס הייסברט) - בלש ותיק במשטרת פורטלנד.
נדיה פאקט (ביאטריס רוזן) - אזרחית מומחית סייבר שעובדת עם המשטרה.
גרגורי ולנטיין (תומאס דקר).
איימי גזניאן (שרה צ'וק).
דובוני אכפת לי (2007)

| --- | --- |

 סוגה:  אנימציה
 יוצרים:  לינדה דנהם   אלנה קרצ'אריק
 בימוי:  דייוויס דוי 
 מדבבים בעברית:  ראה חלק נפרד
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  26
 שידור
 רשת שידור:  CBS 
 רשת שידור בישראל:  ערוץ  הופ!
 תקופת שידור מקורית:  15 בספטמבר 2007 – 2 בנובמבר 2010
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
דובוני אכפת לי (באנגלית: Care Bears: Adventures in Care-a-lot) היא סדרת אנימציה אמריקאית אשר הופקה לטלוויזיה בשנים 2007- 2010. בישראל הסדרה שודרה בערוץ הופ!. הסדרה מבוססת על סדרה פופולרית בעלת אותו השם ששודרה בשנות ה-80 של המאה ה-20.