stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרת Exchange
היסטוריה > MS Mail Server 4.0

יצאה לאור ב-11 ביוני 1996 והייתה הגרסה המקורית של שרתי Exchange שנמכרה לציבור הרחב. הגרסה הוצגה כשיפור למוצר קודם שמיקרוסופט מכרה. מנהל המשתמשים שהשרת השתמש בו לימים הפך להיות ה-Active directory הנפוץ כיום. Active Directory שולב מאוחר יותר ב-Windows 2000 והפך להיות אחד מעמודי התווך של Windows Server Domains.
היסטוריה > Exchange Server 5.0

הושק ב־ב-23 במאי 1997, כאשר מוטמעת בו לראשונה קונסולת מנהל הרשת וכן הוא כולל גישה לרשתות SMTP אחרות. גרסה זאת כללה גם ממשק Web-י לתיבת הדואר של המשתמש. ממשק זה לימים זכה לכינוי OWA או Outlook Web Accss.
היסטוריה > Exchange Server 5.5

הושקה בנובמבר 1997, ונמכרה בשתי מהדורות, רגילה ומוגברת. ההבדלים ביניהן היו בגודל בסיס הנתונים ויכולות אישכול (Clustering). למהדורה הרגילה את אותן מגבלות, 16 ג'יגה בייט (GB), גודל מסד נתונים כמו של גרסאות קודמות של שרתי Exchange בעוד שלמהדורה המוגברת היה גודל אחסון מקסימלי של 8 טרה בייט (TB). המהדורה המוגברת הציגה לראשונה שתי יכולות אשכול. כמו כן גרסה 5.5 של שרתי Exchange שיפרה את OWA עם תמיכה בלוחות שנה ואפשרות לשחזר פריטים שנמחקו.
היסטוריה > Exchange Server 2000

הושקה ב-29 בנובמבר 2000, התגברה על הרבה מכשולים שקודמיה לא הצליחו. למשל, היא הרחיבה את הגודל המקסימלי של מסדי הנתונים שלה וכן שינתה את המספר המקסימלי של מחשבים שיכלו לשבת באשכול מ-2 ל-4. למרות זאת לקוחות רבים בחרו שלא להשתדרג לגרסה זאת בגלל דרישתה לתשתית שלמה של Active Directory. זאת מכיוון שלגרסת 2000 לא הייתה שום מערכת של ניהול משתמשים והסתמכה לחלוטין על Active Directory. גרסה זאת גם תמכה במסרים מיידיים אך יכולת זאת הועברה מאוחר יותר ל-Microsoft Office Live Commenucations Server.
היסטוריה > Exchange Server 2003

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > Exchange Server 2007

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > Exchange Server 2010

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > Exchange Server 2013

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > Exchange Server 2016

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שעון שבת

שעון שבת ידני פשוט ללא מחוגים שמתחבר לשקע
שעון שבת הקבוע בלוח חשמלי
שעון שבת הוא התקן הכולל שעון ומפסק המאפשר לתכנן מראש את זמני ההפעלה של מכשירי חשמל באמצעות שליטה על מעבר זרם חשמלי אליהם. ההתקן משמש גם כפתרון הלכתי לשליטה על מערכות חשמליות בשבת, כתחליף להדלקתן וכיבויין בידי אדם, דבר האסור על פי ההלכה. לפי עדות אחת, הוא הומצא בסוף המאה ה-19 על ידי אברהם שכט, עקב הצורך של יהודים שומרי שבת להתמודד עם בעיית השימוש בחשמל בשבת.
כיום נעשה שימוש רווח במונח זה כשם כולל לסוגים שונים של מתגי זמן לשימוש ביתי. הגרסה הנפוצה של שעון שבת היא התקן מכני עם מחזור פעולה של 24 שעות. שעון שבת קיים בגרסה ללוח חשמל המאפשר לשלוט על חלקים של מערכת החשמל הביתית, ובגרסה המתחברת לשקע חשמל ומאפשרת שליטה על מכשיר בודד.
בשימושים שאינם קשורים להלכה היהודית, מכונה שעון השבת גם בשם "טיימר" או "קוצב זמן", כדי להבדילו משעון השבת המשמש את הציבור הדתי והחרדי בשבת ויום טוב, אף שהאחרון משמש לספירת הזמן לאחור.
השעון

שעון שבת הנפוץ ביותר פועל מכנית. הוא מורכב בלוח החשמל או על הקיר או מחובר לשקע ובו שעון עם או בלי מחוגים. סביב השעון הנתון במעגל, יש מערכת זיזים אשר באמצעותה ניתן לקבוע את שעת ההפעלה או הכיבוי. זיז המוכנס לתוך המעגל קובע הפעלה. זיז המוצא מתוך המעגל קובע ניתוק. ניתן להתקין מספר שעוני שבת במקביל, באופן שתהיה הפרדה בין השליטה על מערכות שונות, כך שמכשיר חשמל שונים יופעלו בשעון נפרד. קיימים גם שעוני שבת עם כוונון דיגיטלי המתבצע על ידי לחצנים.
שעון שבת שבועי יומי מכיל חוגה נוספת המחולקת ל-7, ומאפשרת שליטה גם לפי ימים. שעון זה משמש למשל למערכת צלצולים בבתי ספר.
שעון שבת אסטרונומי מכיל את המידע המלא על שעות השקיעה והזריחה, ומאפשר תכנות מראש של הפעלה וניתוק מערכות לכל ימות השנה. שעון זה משמש למשל להפעלה וכיבוי של תאורת רחובות.
כיום יש מכשירי חשמל ביתיים, כמו מזגנים, תנורי אפייה ובישול הכוללים תוספת מובנית של שעון שבת.
חשמל חכם

התקני חשמל חכם (מתג חכם, שקע חכם), שבהם ניתן לקבוע מראש, באמצעות טלפון חכם, את זמני ההפעלה, מהווים תחליף לשעון שבת, שיתרונו באפשרות לקבוע זמנים שונים לכל מתג.
שעון שבת ביהדות

שעון שבת, הוא פתרון הלכתי לכיבוי והדלקה מתוזמנים מראש של מכשירי חשמל בשבת ויום טוב, שנועד לחסוך את הצורך בפעולה ידנית של כיבוי והדלקת המכשיר החשמלי ביום השבת או יום טוב עצמו, דבר הכרוך לעיתים באיסור מלאכת מבעיר ומכבה.
הערות שוליים

↑  העיתונאי והפעיל הקומוניסטי הפולני חיים שכט; מתוך רשימותיו שתורגמו על ידי הסופר יצחק קומם.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4720238-5
תוכנית בילטמור

אבא הלל סילבר
מלון בילטמור (גלויה)
שלט רחוב בילטמור בפתח תקווה
תוכנית בילטמור היא תוכנית שהתקבלה במאי 1942 בוועידה של הארגונים הציוניים ביחס לעתיד פלשתינה-ארץ-ישראל.
הוועידה, שאורגנה על ידי נשיא ארגון ציוני אמריקה, הרב אבא הלל סילבר, בשיתוף עם נשיא ההסתדרות הציונית העולמית, חיים ויצמן, ויו"ר הנהלת הסוכנות היהודית, דוד בן-גוריון, כונסה בהיעדר אפשרות לקיים את הקונגרס הציוני בתקופת מלחמת העולם השנייה, אולם נעשה מאמץ משמעותי לדמות אותה ככל האפשר לקונגרס, והשתתפו בה כ-600 צירים מ-18 מדינות. הוועידה התכנסה בין 9 במאי ל-11 במאי 1942 במלון בילטמור בניו יורק, ועל שמו נקראה התכנית.
התוכנית שהתקבלה בוועידה כללה הצעת פתרון בת שלושה סעיפים לשאלת ארץ ישראל:
פתיחת שערי הארץ לעלייה יהודית חופשית.
מסירת הפיקוח על העלייה ועל פיתוח הארץ באזורים הבלתי מיושבים לסוכנות היהודית.
דרישה להקמת "קהיליה יהודית" ("Jewish Commonwealth") ולמעשה, מדינה יהודית ריבונית בכל שטחה של ארץ ישראל (ללא חלוקה) שתשולב במערך הדמוקרטי שיכון בעולם עם תום המלחמה.
ועידת בילטמור סימנה את פתיחת המאבק שהוביל בן-גוריון להקמת המדינה היהודית לאלתר, על רקע אכזבה בתנועה הציונית מהספר הלבן של 1939, שהשלים את הנסיגה ההדרגתית של בריטניה ממחויבותה לעקרון הבית הלאומי לעם היהודי בארץ ישראל. נוכח תלותה של בריטניה בסיוע האמריקני בזמן המלחמה, חשב בן-גוריון ב-1941 כי כל החלטה שתתקבל בעניין ארץ ישראל לאחר המלחמה תיעשה תוך מעורבות מכרעת של ארצות הברית, ולכן החל לחזק את קשריו עם המנהיגות הציונית שם, על מנת שזו תגביר את השפעתה על הממשל האמריקני כדי שיתמוך בתוכנית הציונית.
לתוכנית קמו מתנגדים, הן מבין אלה שהאמינו בשלמות הארץ, הן מקרב אלה שתמכו ברעיון הדו-לאומיות - דהיינו, ארץ ישראל כמדינה אחת לשני עמים. בן-גוריון הוסיף לקדם את התוכנית שיזם, על אף התנגדות רבה גם במפלגתו, מפא"י.
בין 15 באוקטובר ו-10 בנובמבר 1942, אישר הוועד הפועל הציוני המצומצם בירושלים, ברוב גדול, את עיקרי התוכנית, שהפכה למצע המדיני הרשמי של התנועה הציונית.
בדצמבר 1944 אישרה את התוכנית אספת הנבחרים של יהודי ארץ ישראל.
בדצמבר 1946 אישר הקונגרס הציוני ה-22 את תוכנית בילטמור.
עם זאת, כבר ב-5 באוגוסט 1946 שלח בן-גוריון את ד"ר נחום גולדמן לארצות הברית עם הסכמה לחלוקת הארץ, דבר שהוביל לביטול תוכנית מוריסון-גריידי (שהוצגה ביולי 1946) על ידי טרומן וסלל את הדרך למשלחת אונסקו"פ שמונתה במאי 1947 ובעקיפין להחלטת האו"ם בכ"ט בנובמבר 1947.
בפתח תקווה ובתל אביב-יפו רחוב על שם תוכנית בילטמור.
לקריאה נוספת

דוד הלל שפירא, מפילנתרופיה לאקטיביזם, מוסד ביאליק, 2001.
הערות שוליים

1 2 3  יהודה ואלך, אטלס כרטא לתולדות ארץ־ישראל מראשית ההתיישבות ועד קום המדינה, הוצאת כרטא ירושלים, 1972, עמ' 109.
↑  אושי דרמן, 70 שנה לכ"ט בנובמבר: הדמות הנשכחת שסללה את הדרך לשתי מדינות לשני עמים, באתר בית התפוצות, ‏29/11/2017
| ציונות ישראל |
| --- | --- | --- |
| נושאים ומושגים מרכזיים | התנועה הציונית • התקווה • ארץ ישראל • אוטואמנציפציה • תוכנית בזל • תוכנית אוגנדה • תוכנית בילטמור • "אלטנוילנד" ו"מדינת היהודים" • עלייה לארץ ישראל, ההעפלה וחוק השבות • תחיית הלשון העברית • עבודה עברית וכיבוש העבודה • חלוציות • קיבוץ • מחתרות עבריות בארץ ישראל • כוח המגן העברי • כרונולוגיית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל בעת החדשה • אנטישמיות • טריטוריאליזם יהודי • הצהרת בלפור, הספר הלבן הראשון ותוכנית החלוקה • הכרזת העצמאות ומלחמת העצמאות • דגל ישראל • הסכסוך הישראלי-פלסטיני • פוסט-ציונות ואנטי-ציונות • החלטת האו"ם 3379 • החלטת האו"ם 4686 |  |
| זרמים בציונות | ציונות מדינית • ציונות מעשית • ציונות סינתטית • ציונות רוחנית • הציונים הכלליים וציונות כללית • ציונות סוציאליסטית • ציונות רוויזיוניסטית • ציונות דתית • ארץ ישראל השלמה • ציונות נוצרית • ניטשה והציונות |  |
| ארגונים ציוניים | קונגרס פוקשאן והוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה • ההסתדרות הציונית העולמית • הקונגרס הציוני העולמי • הוועד הפועל הציוני וההנהלה הציונית • הסוכנות היהודית • קרן קיימת לישראל • קרן היסוד • מינהל מקרקעי ישראל • המשרד הארצישראלי • המוסדות הלאומיים • הכשרת הישוב • אוצר התיישבות היהודים ובנק אנגלו-פלשתינה • פיק"א • הגדודים העבריים • ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל • הסתדרות העובדים הכללית החדשה • סולל בונה • הארכיון הציוני המרכזי • ארכיון התצלומים של קק"ל |  |
| תנועות ציוניות | ביל"ו • חובבי ציון • ציוני ציון • פועלי ציון • ההתיישבות העובדת • התנועה הקיבוצית • עליית הנוער • תנועת המזרחי • ברית הציונים הרוויזיוניסטים • ציונות ברוסיה • ציונות בלוב |  |
| מחתרות עבריות | בר-גיורא • השומר • הרועה • הגדעונים • ארגון המגן • ניל"י • הקיבוץ • ההגנה • פלמ"ח • אצ"ל • לח"י • תנועת המרי העברי |  |
| ראשוני הציונות | מבשרי הציונות • יהודה לייב פינסקר • בנימין זאב הרצל • נתן בירנבוים • מקס נורדאו • אחד העם • ליאו מוצקין • דב בר בורוכוב • משה הס • נפתלי הרץ אימבר • דוד וולפסון • חיים ויצמן • משה לייב ליליינבלום • נחום סוקולוב • נחמן סירקין • יוסף לוריא • מקס בודנהיימר • אדמונד ג'יימס דה רוטשילד • יצחק יעקב ריינס • אוטו ורבורג • נחום גולדמן • יחיאל צ'לנוב • אבא הלל סילבר • צבי הירש קלישר • שמואל מוהליבר |  |
| אישים ציונים נוספים ואנשי היישוב | אהרן דוד גורדון • מרטין בובר • רחל המשוררת • שמואל הוגו ברגמן • הנרייטה סאלד • זאב ז'בוטינסקי • מאיר בר-אילן • חיים ארלוזורוב • זלמן שזר • אברהם יצחק הכהן קוק • ארתור רופין • דוד בן-גוריון • מנחם אוסישקין • אב"א אחימאיר • חיים בוגר (בוגרשוב) • ברל כצנלסון • אלכסנדר זייד • יוסף שפרינצק • ישראל שוחט • שמריהו לוין • יוסף טרומפלדור • מיכאל הלפרן • גרשם שלום • יהודה לייב מאגנס • יצחק טבנקין • יצחק בן-צבי • מנחם בגין • אברהם שטרן (יאיר) • ציונים לא יהודים |  |
ראו גם 100 מושגי יסוד • פורטל ישראל • פורטל היישוב • היסטוריה של עם ישראל • היסטוריה של ארץ ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012376876005171
שעון שמש

שעון שמש המקרין את השעה על וילון הנצפה בתוך הבית
שעון שמש הוא שעון המשתמש בתנועת הצל הנופל מעצם דק המוצב באור השמש כדי להציג את השעה המקורבת.
היסטוריה

שעון השמש הראשון שבנה האדם הוא אובליסק שהומצא ככל הנראה במצרים העתיקה, והשימוש בו נעשה החל מכ-3,500 לפנה"ס.[דרוש מקור][דרושה הבהרה] עם תנועת השמש בשמיים נע הצל שמטיל החרוט הגדול. את המסלול שתיאר הצל חילקו מראש לסקאלה קבועה, דבר שאפשר לאנשים להבחין ביתר קלות בחלוף הזמן.
בשנת 1,500 לפנה"ס נעשה שימוש בשעון שמש מתקדם יותר: השעון חולק ליחידות זמן קטנות יותר – השעה. החלוקה התבצעה לעשר יחידות יום ולעוד שתי יחידות, נפרדות, שיוחסו לזמן בין הערביים, מעבר בין יום ללילה ומהלילה חזרה ליום. כמו כן סומנו היום הארוך והקצר ביותר בשנה וימי שוויון הסתיו והאביב, שנתפסו אז כ"ימי זעם האלים".
"שעון אחז" – בתקופת בית ראשון פעל שעון שמש על פי המסופר בספר מלכים: "ויקרא ישעיהו הנביא אל ה' וישב את הצל במעלות אשר ירדה במעלות אחז". השעון היה עשוי ממדרגות (מעלות) אשר הראו את השעה.
שעוני השמש המשיכו להתפתח עם הזמן ודיוקם הלך והשתפר. שעוני השמש התפתחו משטוחים ואופקיים למשטחים דמויי כדור. במאה השלישית לפנה"ס הומצא שעון שמש דמוי קערה החצוב בסלע, נושא עמוד אנכי ומחולק לשעות. 200 שנה לאחר מכן כבר השתמשו בשעוני שמש כאלו בכל רחבי אירופה ואף באסיה.
בחפירות העיר העליונה של ירושלים נמצא שעון שמש קטן ונייד מהמאה ה-1 לספירה, שבראשו תקוע מוט מתכת, המטיל את צלו על החלק הקעור שמחולק באמצעות קווים חרותים ל-12 גזרות. מוט זה מכונה במשנה "מסמר של אבן שעות". מדובר בשעון קטן ונייד, שככל הנראה הוחזק בתוך הבית, ובעת הצורך הוצא החוצה אל השמש והוצב במקומו המיועד הקבוע. שני שעונים קטנים נוספים נתגלו בחפירות שליד הר הבית ובחפירות העופל.
"כיוון השעון" המקובל היום הוא תולדה של כיוון תנועת הצל בשעוני שמש שהיו בשימוש באירופה. לעומתם, כיוון ההתקדמות של הצל בשעוני שמש שנמצאים בחצי הכדור הדרומי הוא מנוגד לכיוון השעון.
אופן הפעולה של שעון שמש

כשכדור הארץ סב סביב צירו, נראה כאילו השמש נעה במסלול סגלגל בשמיים. אילו הייתה השמש זורחת ושוקעת בכל יום באותו המועד ובאותו המקום בשמיים, די היה לעקוב אחרי צילו של מקל כלשהו (הנקרא גנומון) כדי לקבל שעון שמש מדויק. אך נתיבה של השמש בשמיים אינו זהה מדי יום, אלא משתנה משום שציר הסיבוב של כדור הארץ אינו ניצב למישור המלקה אלא נטוי אליו בזווית. במסלול כדור הארץ מסביב לשמש, חציו הצפוני מוטה לכיוון השמש במשך חצי שנה, ולכיוון הנגדי במשך חצי השנה השני. בחצי הכדור הדרומי התופעה היא דומה, במועד מנוגד. תוצאתה של תנועה זו היא שהשמש מתארת בשמיים מסלול שצורתו משתנה, ומשום כך דיוקם של שעוני שמש פשוטים הוא גרוע, שכן אין בהם התיקון הגאומטרי הנדרש. במאה השמונה עשרה החלו להוסיף לציור עקומת אנלמה שמאפשרת לחשב את אי-הדיוק ובכך לבטלו.
מקור נוסף לאי-דיוק הוא העובדה שהקרקע בקווי רוחב שונים נמצאת בזווית שונה לקרני השמש בהשוואה לקו המשווה. עובדה זו גורמת לכך שקצב התנועה של הצל אינו אחיד במהלך היום, כך שאת חלוקת הזמן לשעות לא ניתן לקבל על ידי חלוקת הקשת שמתאר הצל לזוויות זהות. ישנן כמה דרכים לפתור בעיה זו. ביניהן לבנות את משטח השעון אופקי אך להטות את הגנומון (המקל מטיל הצל), כך שיעמוד במקביל לציר הסיבוב של כדור הארץ. את חלוקת הקשת לשעות ניתן אז לבצע בעזרת חישוב טריגונומטרי. דרך נוספת היא להטות את משטח השעון בזווית זהה לזוויתו של קו הרוחב, ולהציב את הגנומון בניצב אליו, כך שיהיה מקביל לציר הסיבוב של כדור הארץ. בשיטה זו כל שעה שווה לזווית קשת זהה על הבסיס. שיטה נוספת היא לכלול על גבי גנומון אנכי שירטוט של חלוקה שונה עבור חודשים שונים. שיטה זו, הקרויה "שעון רועים" מניבה תוצאה מדויקת עבור קו אורך אחד בלבד.
גלריית תמונות

שעון שמש אנכי באוסטריה
שעון שמש מעל בית הכנסת זהרי חמה בירושלים
שעון השמש על בית הכנסת הגדול בפתח תקווה
שעון שמש אופקי בסביליה שבספרד
שעון שמש שנעשה על ידי ילדי בית ספר ביישוב נופית
שעון שמש שיצרה נעמי הנריק ברחבת הכניסה לספרייה הלאומית
הערות שוליים

↑  ספר מלכים ב', פרק כ', פסוקים ט'–י"א.
↑  משנה, מסכת כלים, פרק י"ב, משנה ה'; מסכת עדיות, פרק ג', משנה ח'.
↑  נחמן אביגד, העיר העליונה של ירושלים, עמ' 119
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548790105171  BNE: XX529022  BnF: cb11931091v (data)  GND: 4055589-6  LCCN: sh85130534  NDL: 00563137  NKC: ph125701  TDVİA: gunes-saati 
שעון השמש הפיניקי – שעון שמש קעור פיניקי נדור מדרום לבנון, 150–100 לפנה"ס
שעון שמש של כיס
שעון שמש במתחם התחנה בירושלים העשוי מחלקים ממוחזרים של מסילת הרכבת. פסלת: עדה פלאי 2013
2021 בנמיביה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2020   2019  2018 |  דגל נמיביה | 2021  בנמיביה |  »»»  2022   2023   2024 |
כל ערכי השנים בנמיביה • אירועים בולטים בעולם ב-2021 לוח שנה של שנת 2021
אירועים בשנת 2021 בנמיביה.
הנהגה

נשיא: האגה גיינגוב
סגן נשיא: ננגולו מבומבה
ראש הממשלה: סאארה קוגונגלווה
השופט הראשי של נמיביה: פיטר שבוט
אירועים

מתמשך – מגפת הקורונה בנמיביה.
11 בינואר – קידוחי המבחן לנפט על ידי חברת ReconAfrica היוסטונית (לשעבר Reconnaissance Energy Africa Ltd), מתחילה בדלתא אוקוואנגו.
ספורט

מרץ – ליגת העל בכדורגל בנמיביה אמורה להתחיל את עונתה הראשונה.
2021 במוזמביק

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2020   2019  2018 |  דגל מוזמביק | 2021  במוזמביק |  »»»  2022   2023   2024 |
כל ערכי השנים במוזמביק • אירועים בולטים בעולם ב-2021 לוח שנה של שנת 2021
ערך זה מפרט אירועים משנת 2021 במוזמביק.
הנהגה

נשיא: פיליפה ניוסי
ראש הממשלה: קרלוש אגושטיניו דו רוזאריו
אירועים

מתמשך – מגפת הקורונה במוזמביק
14 בינואר – מגפת הקורונה: הממשלה החמירה את מגבלות הבריאות כאשר היו 422 נדבקים חדשים ליום. מאתיים וחמישה אנשים מתו מנגיף הקורונה מאז תחילת המגפה במרץ 2020.
16 בינואר – הפארק הלאומי ארכיפלג בזארוטו (PNAB) מדווח על ירידה של 47.5% בדייג הבלתי חוקי בין השנים 2019–2020.
הערות שוליים

↑  "Mozambique: Mozambican Government Tightens Measures Against Covid-19". allAfrica.com (באנגלית). 14 בינואר 2021. נבדק ב-16 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Mozambique: Illegal Fishing Declines in Bazaruto National Park". allAfrica.com (באנגלית). 16 בינואר 2021. נבדק ב-16 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
תוכנית בזל

המצע שהוצג לאישור תוכנית בזל בקונגרס הציוני הראשון, לפני השינויים, 1897 (מקור, בגרמנית)
תוכנית בזל היא מצעה של התנועה הציונית, שגובש בעת הקונגרס הציוני הראשון בבזל, (שווייץ, 1897) ונוסח על ידי מקס נורדאו.
מטרת התוכנית: "הציונות שואפת להקים בית מולדת לעם היהודי בפלשתינה, המובטח לפי משפט הכלל", כלומר: שאיפה להקמת בית לאומי ליהודים בארץ ישראל, בהסכמתן של אומות העולם. בתוכנית לא נעשה שימוש במונח "מדינה" אלא "בית מולדת", מחשש לתגובת העות'מאנים ששלטו באותה העת בארץ ישראל ויכלו להתנכל ליהודים שם.
דרכי הביצוע

פיתוח תכליתי של פלשתינה (ארץ ישראל), וזאת על ידי יישובה בעובדי אדמה, עוסקים במלאכה ועוסקים במשלחי יד.
איגודם של יהודים ברמה המקומית או הכללית על פי החוקים של כל מדינה ומדינה.
הגברת הרגש הלאומי היהודי וההכרה בלאומיות היהודים – הגברת רגשי הלאומיות היהודים והכרה של העולם בזכותם של היהודים למדינה משלהם, בהיותם לאום.
פעולות הכנה להשגת משפט הכלל – הסכמת הממשלות השונות להקמת בית לאומי (צ'רטר).
על מנת לממש את תוכנית בזל הוקמה ההסתדרות הציונית, שתפקידהּ היה לרכז את המאמץ הציוני לעלייה, להתיישבות, לרכישת קרקעות בארץ ישראל ולהשגת הצ'רטר מן הממשלות.
ניסוח התוכנית

ההחלטה לחבר תוכנית לתנועה הציונית התקבלה בדיונים המקדימים לקונגרס הציוני הראשון במהלך סוף השבוע שלפניו. לטענת עורך הדי ולט, שאול רפאל לנדאו, הוא העלה בפני הרצל את הצורך בחיבור מצע ותוכנית לתנועה, אולם הרצל התנגד להצעה בטענה שהתוכנית לתנועה הציונית קיימת כבר בספרו מדינת היהודים. עם זאת, מכיוון שבספר זה לא הוזכרה ארץ-ישראל בהכרח כמדינת הלאום המיוחלת לעם היהודי, טענו לנדאו ונוספים (בעיקר חברי תנועת חיבת ציון מרוסיה) שיש בכל זאת צורך לחבר מסמך שיגדיר את מטרות הציונות. בעקבות הלחץ שהופעל על הרצל, הסכים הלה להקמת ועדה שתנסח את התוכנית הציונית. לראשות הוועדה מונה מקס נורדאו ואליו הצטרפו ארבעה משפטנים: נתן בירנבוים, אלכסנדר מינץ, זיגמונד ברומברג-ויטקובסקי ושאול רפאל לנדאו. כמו כן מונו שני בני הפלוגתא בנושא האסטרטגיה של התנועה הציונית: מקס בודנהיימר שיצג את "הציונות המדינית" בה דגל הרצל ואיש "חובבי ציון", צבי הרמן שפירא, שייצג את אסכולת "הציונות המעשית" שדגלה בהתיישבות בארץ ישראל. השניים כבר קיימו בשנים לפני כן מחלוקת ערה באשר לכיוונים אליהם צריכה הציונות לשאוף. חברי הוועדה קיימו מספר סבבי דיונים במהלכם ניסח נורדאו את מטרת הציונות כפי שמופיעה במשפט הפתיחה של התוכנית, והשאר חיברו וניסחו את ארבעת סעיפי התוכנית.
מקס נורדאו הציג בפני צירי הקונגרס את הנוסח המוצע ביומו השני של הקונגרס הציוני (30 באוגוסט 1897) ולאחר מכן התקיים דיון ער בסוגיית הבסיס החוקי למטרת הציונות ודיון חוזר בוועדה. בדיון זה התגבשה הסכמה כללית על שינוי הנוסח כך שמטרת הציונות תתממש על בסיס "משפט הכלל". כך אושרה התוכנית הציונית המכונה "תוכנית בזל".
התוכנית משקפת פשרה בין האסכולות המרכזיות בציונות ודאגה לאינטרסים של הקהילות היהודיות בגולה:
התוכנית כוללת את הצורך בהתיישבות ופיתוח של ארץ ישראל כפי שקידמו אנשי "הציונות המעשית" ו"חובבי ציון", אולם גם את החשיבות ביצירת בסיס מדיני להסכמה של המעצמות להקמת בית לאומי יהודי, כפי שגרסו הרצל ואנשי "הציונות המדינית".
השימוש במושג "משפט הכלל" נועד לסייע ביצירת לחץ על האימפריה העות'מאנית להסכים לתוכנית הצ'רטר לאוטונומיה יהודית תחת האימפריה במסגרת מה שנתפס אז כמשפט ונורמות בינלאומיים.
אזכור החוקיות של פעילות היהודים בכל מדינה, כפי שנוסח בסעיף השני, נועד בעיקר להגן על יהדות רוסיה בפני פעולות שיכל השלטון הרוסי לנקוט אם יפרש את הציונות כפעילות חתרנית ומהפכנית בארצם.
ההחלטות שהתקבלו בקונגרס

קיום קונגרס ציוני אשר יתכנס באופן שוטף אחת לשנה, ואשר יהא אספה לאומית של העם היהודי לצורך דיון וקבלת החלטות לקבלת הארץ.
בחירות: הצירים ייבחרו על ידי הקהילות ברוכשם את השקל הציוני, המשייכם לתנועה.
הקמת ועד פועל ציוני, אשר יהיה גוף מבצע של החלטות הקונגרס הציוני.
הקמת בית לאומי לעם היהודי בארץ-ישראל.
"תוכנית בזל" שימשה כבסיס העקרוני המרכזי לתנועה הציונית עד להקמתה של מדינת ישראל. בקונגרס הציוני הכ"ג ב-1951, שהתקיים בירושלים, נוסחה תוכנית ירושלים של ההסתדרות הציונית ובה הוגדרו עקרונות פעולה של התנועה הציונית לאחר כינונה של מדינת ישראל. עקרונות אלה הפכו למטרות שנוסחו ב"תוכנית ירושלים" מעודכנת שגובשה בקונגרס הכ"ז של הסתדרות הציונית בירושלים ביוני 1968 ומשמשים גם היום כמצע העקרוני של מטרות התנועה הציונית
הערות שוליים

↑  מ.י. בודנהיימר, דרכי לציון, הוצאת הספרים של הסוה"י, 1953, עמ' 74-116
↑  Saul Raphael Landau, Sturm und Drang im Zionismus, Neue National-Zeitung, Wien, 1937 pp. 90-116
↑  Sigmund Bromberg, Politicher Zionismus und die Colonisation Palastinas, Verinf des Verfassers, 1898, pp. 5-9
↑  הפרוטוקול של הקונגרס הציוני הראשון, הוצאת ראובן מס, ירושלים 1957 עמ' 97-102
↑  התוכנית באתר ההסתדרות הציונית העולמית
| ציונות ישראל |
| --- | --- | --- |
| נושאים ומושגים מרכזיים | התנועה הציונית • התקווה • ארץ ישראל • אוטואמנציפציה • תוכנית בזל • תוכנית אוגנדה • תוכנית בילטמור • "אלטנוילנד" ו"מדינת היהודים" • עלייה לארץ ישראל, ההעפלה וחוק השבות • תחיית הלשון העברית • עבודה עברית וכיבוש העבודה • חלוציות • קיבוץ • מחתרות עבריות בארץ ישראל • כוח המגן העברי • כרונולוגיית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל בעת החדשה • אנטישמיות • טריטוריאליזם יהודי • הצהרת בלפור, הספר הלבן הראשון ותוכנית החלוקה • הכרזת העצמאות ומלחמת העצמאות • דגל ישראל • הסכסוך הישראלי-פלסטיני • פוסט-ציונות ואנטי-ציונות • החלטת האו"ם 3379 • החלטת האו"ם 4686 |  |
| זרמים בציונות | ציונות מדינית • ציונות מעשית • ציונות סינתטית • ציונות רוחנית • הציונים הכלליים וציונות כללית • ציונות סוציאליסטית • ציונות רוויזיוניסטית • ציונות דתית • ארץ ישראל השלמה • ציונות נוצרית • ניטשה והציונות |  |
| ארגונים ציוניים | קונגרס פוקשאן והוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה • ההסתדרות הציונית העולמית • הקונגרס הציוני העולמי • הוועד הפועל הציוני וההנהלה הציונית • הסוכנות היהודית • קרן קיימת לישראל • קרן היסוד • מינהל מקרקעי ישראל • המשרד הארצישראלי • המוסדות הלאומיים • הכשרת הישוב • אוצר התיישבות היהודים ובנק אנגלו-פלשתינה • פיק"א • הגדודים העבריים • ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל • הסתדרות העובדים הכללית החדשה • סולל בונה • הארכיון הציוני המרכזי • ארכיון התצלומים של קק"ל |  |
| תנועות ציוניות | ביל"ו • חובבי ציון • ציוני ציון • פועלי ציון • ההתיישבות העובדת • התנועה הקיבוצית • עליית הנוער • תנועת המזרחי • ברית הציונים הרוויזיוניסטים • ציונות ברוסיה • ציונות בלוב |  |
| מחתרות עבריות | בר-גיורא • השומר • הרועה • הגדעונים • ארגון המגן • ניל"י • הקיבוץ • ההגנה • פלמ"ח • אצ"ל • לח"י • תנועת המרי העברי |  |
| ראשוני הציונות | מבשרי הציונות • יהודה לייב פינסקר • בנימין זאב הרצל • נתן בירנבוים • מקס נורדאו • אחד העם • ליאו מוצקין • דב בר בורוכוב • משה הס • נפתלי הרץ אימבר • דוד וולפסון • חיים ויצמן • משה לייב ליליינבלום • נחום סוקולוב • נחמן סירקין • יוסף לוריא • מקס בודנהיימר • אדמונד ג'יימס דה רוטשילד • יצחק יעקב ריינס • אוטו ורבורג • נחום גולדמן • יחיאל צ'לנוב • אבא הלל סילבר • צבי הירש קלישר • שמואל מוהליבר |  |
| אישים ציונים נוספים ואנשי היישוב | אהרן דוד גורדון • מרטין בובר • רחל המשוררת • שמואל הוגו ברגמן • הנרייטה סאלד • זאב ז'בוטינסקי • מאיר בר-אילן • חיים ארלוזורוב • זלמן שזר • אברהם יצחק הכהן קוק • ארתור רופין • דוד בן-גוריון • מנחם אוסישקין • אב"א אחימאיר • חיים בוגר (בוגרשוב) • ברל כצנלסון • אלכסנדר זייד • יוסף שפרינצק • ישראל שוחט • שמריהו לוין • יוסף טרומפלדור • מיכאל הלפרן • גרשם שלום • יהודה לייב מאגנס • יצחק טבנקין • יצחק בן-צבי • מנחם בגין • אברהם שטרן (יאיר) • ציונים לא יהודים |  |
ראו גם 100 מושגי יסוד • פורטל ישראל • פורטל היישוב • היסטוריה של עם ישראל • היסטוריה של ארץ ישראל
תוכנית בייקר

תוכנית בייקר (רשמית: תוכנית השלום להגדרה עצמית של תושבי סהרה המערבית) היא יוזמה של האו"ם להענקת הגדרה עצמית לסהרה המערבית. התוכנית נועדה להחליף את תוכנית הפשרה משנת 1991, ואת הסכם יוסטון משנת 1997.
רקע

לוחמי הגרילה של חזית פוליסריו החיים בגלות באלג'יריה אתגרו את ההשתלטות של מרוקו על הסהרה המערבית ב-1975. ב-1991 נכנסת לתוקפה הפסקת אש שהוסכמה על ידי שני הצדדים מתוך הבנה שהאו"ם ייזום משאל עם לעצמאות חבל הארץ. תוכנית משאל העם של 1991 לא יושמה בגלל חילוקי דעות לגבי זכאות הבחירה. מרוקו דרשה לכלול את כל האנשים שחיו בשטח הסהרה המערבית, כולל המתיישבים המרוקאים. לאחר המצעד הירוק ב-1975, מדינת מרוקו נתנה חסות לתוכניות התיישבות שמשכו אלפי מרוקאים להתיישב בשטחי הכיבוש המרוקאי של הסהרה המערבית (80% מהשטח). נכון לשנת 2015, הוערך כי המתיישבים המרוקאים היוו לפחות שני שלישים מ -500,000 התושבים.
חזית פוליסריו התעקשה כי במפקד ייכללו רק מי שנכללו במפקד הספרדי האחרון של 1974 וצאצאיהם, ומפקד זה הוזכר בהסכם של 1991 כבסיס לרשימות הבוחרים. צוותי זיהוי מיוחדים של MINURSO הצליחו לאתר כ-80,000 מצביעים שנחשבו ילידי השטח, בעוד שבמפקד האוכלוסין הספרדי נספרו 75,000 איש. מרוקו ערערה על רשימת הבוחרים ודרשה כי 100,000 בוחרים מהצד המרוקאי שנדחו ייכללו ברשימה גם הם, ובכך נעצרה ההתקדמות של תוכנית משאל העם, ובסוף שנות ה-90 הכריזה מרוקו כי משאל העם הוא "אופציה מתה".