stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחס סדר מילוני
מוטיבציה והגדרה

למילים בלקסיקון (קבוצת המילים המשמשת בשפה כלשהי) יש סדר קונבנציונלי, המשמש במילונים ובאנציקלופדיות, התלוי בסדר המושרה מהאלפבית של הסמלים המשמשים לבניית המילים. הסדר הלקסיקוגרפי הוא דרך לפרמל סדר מילים, בהינתן סדר הסמלים.
הסימון הפורמלי מתחיל בקבוצה סופית A, הנקראת לרוב האלפבית, שהיא מסודרת מלא. כלומר, עבור כל שתי אותיות a ו- b ב- A שאינם אותה אות, או a < b או b < a .
המילים של A הן הרצפים הסופיים של אותיות מ- A, כולל מילים באורך 1 המכילות אות בודדת, מילים באורך 2 עם שתי אותיות וכן הלאה, כולל הרצף הריק,  \varepsilon , ללא סמלים כלל. הסדר המילוני בקבוצה של כל המילים הסופיות הללו מסדר את המילים באופן הבא:
בהינתן שתי מילים שונות באורך זהה, נניח a = a1a2...ak ו- b = b1b2...bk, סדר שתי המילים תלוי בסדר האלפביתי של האותיות במקום הראשון i שבו שתי המילים משתנות (בספירה מתחילת המילים): a < b אם ורק אם ai < bi בסדר הבסיסי של האלפבית A .
אם שתי מילים בעלות אורכים שונים, הסדר הלקסיקוגרפי הרגיל "ממלא" את הקצרה עם "רווח" (סמל מיוחד שמתייחסים אליו כקטן מכל רכיב של A ) בסוף עד שהמילים באורך זהה, ואז המילים הן בהשוואה למקרה הקודם. מבחינה אינטואיטיבית, משווים את שתי המילים כל עוד אפשר, ואם לא קיבלנו הכרעה, האות הארוכה יותר גדולה מהקצרה ביחס.
לעומת זאת, בקומבינטוריקה, בדרך כלל משתמשים במוסכמה אחרת במקרה 2, הקובעת כי רצף קצר יותר תמיד קטן מרצף ארוך יותר. גרסה זו של הסדר הלקסיקוגרפי נקרא לפעמים סדר לקסיקוגרפי-קצר.
לדוגמה, בסדר המילוני, המילה "תומאס" מופיעה לפני "תומפסון" מכיוון שהם נבדלים לראשונה באות הרביעית ('ס' ו-'פ'), והאות 'ס' באה לפני האות 'פ' באלפבית העברי. מכיוון שזה ההבדל הראשון, במקרה הזה, האות הרביעית היא "מה שעושה את ההבדל" בסדר אלפביתי.
תכונה חשובה של הסדר המילוני הוא שלכל n, קבוצת המילים באורך n סדורה היטב לפי הסדר המילוני (בתנאי שהאלפבית סופי); כלומר, כל רצף יורד (ביחס הסדר המילוני) של מילים באורך n הוא סופי (או באופן שקול, לכל תת-קבוצה לא ריקה יש אלמנט מינימלי - קטן ביותר). אך, תכונה זו אינה נשמרת כאשר מדברים על הקבוצה של כל המילים הסופיות. היא אינה סדורה היטב; לדוגמה, לקבוצת המילים האינסופית {ב, בא, באא, באאא, ... } אין אלמנט קטן ביותר מבחינה מילונית. (כי הוא אמור להיות אאאא... עד אינסוף, ואין באפשרותינו להשתמש במילים אינסופיות).
מכפלות קרטזיות

הסדר המילוני מגדיר סדר על מכפלה קרטזית של קבוצות סדורות, שהוא סדר מלא כאשר כל הקבוצות במכפלה הקרטזית הן סדורות באופן מלא בעצמן. איבר של מכפלה קרטזית  E_{1}\times \cdots \times E_{n} הוא רצף שהאיבר ה-  i שלו שייך ל  E_{i} לכל  i. מכיוון שבמקרה זה, אנו משווים רצפים באורך n, כולם מאותו אורך, לכן הסדר המילוני ניתן להכללה למכפלה קרטזית של קבוצות סדורות. ניתן להכליל זאת למכפלה אינסופית של קבוצות סדורות באופן דומה.
באופן ספציפי, בהינתן שתי קבוצות סדורות חלקית  A ו  B, ה  A\times B זה מוגדר כ:
(a, b) \leq \left(a^{\prime}, b^{\prime}\right) \text{ if and only if } a < a^{\prime} \text{ or } \left(a = a^{\prime} \text{ and } b \leq b^{\prime}\right),
התוצאה היא סדר חלקי. אם  A ו  B כל אחת סדורה באופן מלא, אז התוצאה היא גם סדר מלא. הסדר המילוני של שתי קבוצות סדורות באופן מלא הוא בעצם הרחבה ליניארית של סדר המכפלה שלהם.
בניגוד למקרה הסופי, מכפלה אינסופית של קבוצות סדורות היטב לא בהכרח סדורה היטב לפי הסדר המילוני. לדוגמה, קבוצת הרצפים הבינאריים האינסופיים בני המנייה (בהגדרה, קבוצת הפונקציות ממספרים שלמים אי-שליליים לקבוצה  \{0,1\} הידוע גם בתור מרחב קנטור  \{0,1\}^{\omega }, אינו מסודר היטב; תת-קבוצת הסדרות שבהן מופיעה בדיוק פעם אחת הספרה 1 (כלומר, {1000...,0100...,0010..., ... }) אין אלמנט מינימלי תחת הסדר המילוני המושרה על ידי  0<1, כי 100000... > 010000... > 001000... > ... היא שרשרת יורדת אינסופית . באופן דומה, גם המכפלה האינסופית עם יחס הסדר הנ"ל אינה נתרית, כי: 011111... < 101111... < 110111 ... < ... היא שרשרת עולה אינסופית.
הערות שוליים

1 2  Egbert Harzheim (2006). Ordered Sets. Springer. pp. 88–89. ISBN 978-0-387-24222-4.
↑  Franz Baader; Tobias Nipkow (1999). Term Rewriting and All That. Cambridge University Press. pp. 18–19. ISBN 978-0-521-77920-3.
לברית

לִבְרִית, ובלעז לִיבְּרֶטּוֹ (libretto), היא השם הכולל לטקסט של יצירה מוזיקלית ווקאלית-בימתית, כגון: אופרה, אופרטה, אורטוריה או מחזמר.
מקור המילה באיטלקית ופירושה "סִפרון". בלברית נכלל התמליל בקטעים המוזיקליים ובקטעים שאינם מוזיקליים. מחבר לברית נקרא בעברית לִבְרִיתָן, או בלעז לִיבְּרֶטִיסְט. לעיתים המלחין עצמו משמש גם כלבריתן, כמו ריכרד וגנר, אשר חיבר את הטקסט לכל יצירותיו הבימתיות. עם הלבריתנים הנודעים ביותר בתולדות האופרה נמנים פייטרו מטסטאזיו, לורנצו דה פונטה, פרנצ'סקו מריה פיאבה, אריגו בויטו, לואיג'י איליקה, ג'וזפה ג'אקוזה ואז'ן סקריב.
עם הלבריתנים העיקריים במחזות הזמר ובאופרטות בשפה האנגלית נמנים ויליאם שוונק גילברט, אוסקר המרשטיין, איירה גרשווין, אירווינג ברלין, גאי בולטון, דורותי פילדס וקול פורטר.
יצחק פיצ'ניק (הראשון)

ר' יצחק הלוי פיצ'ניק (?-ט"ו באלול תרכ"ה, 1865) היה האדמו"ר השני של חסידות ברזנה. כיהן בחבל ווהלין כאדמו"ר בעיירה ברזנה.
תולדות חייו

רבי יצחק היה בנו של רבי יחיאל מיכל הלוי מברזנה, מייסד חסידות ברזנה, ונכדו של  רבי דוד מסטפין תלמיד הבעל שם טוב והמגיד ממעזריטש. הוא מיוחס גם לבעל טורי זהב ולרבי יחיאל מיכל מזלוטשוב. רבי יצחק נישא לבת האדמו"ר רבי אהרן מטשרנוביל, בנו של רבי מרדכי מטשרנוביל.
רבי יצחק הגיע, יחד עם אביו רבי יחיאל לעיר ברזנה לפי הזמנת הפריץ המקומי (והבטחה מצידו לסייע בבנית בית מדרש), והחלו למשוך אליהם המונים מכל הסביבה.
רבי  יחיאל ובנו רבי יצחק ישבו גם שם על התורה ועל העבודה, אך עם פטירת אביו יצא ר' יצחק מכליו, והחל לפעול לביסוס והרחבת שושלת ברזנה. חסידיו נאמדו באלפים, וכללו בעיקר המוני עם. רבי יצחק היה מרבה בנסיעות אל חסידיו.
לרבי יצחק נולד בן בשם יוסף.
רבי יצחק נפטר בט"ו אלול שנת תרכ"ה.
משפחתו

מרעייתו בת רבי אהרן מטשרנוביל, נולד לו ילדיו:
הרב יוסף הלוי פיצ'ניק - היה האדמו"ר השלישי מברזנה. נולד כנראה בברזנה, שם גם כיהן בתפקידו. למרות גילו הצעיר העטירוהו באגדות מופלאות מגדולי מנהיגי יהדות ווהלין בדורו.
נכדו, הרב אברהם שמואל הלוי פיצ'ניק בנו של הרב יוסף הלוי פיצ'ניק, מילא את מקום אביו בעיירה ברזנה שבווהלין.
נינו שנקרא על שם בנו היה ר' יצחק הלוי פיצ'ניק (השני) מברזנה שמילא את מקום אביו ר' אברהם שמואל בברזנה
לקריאה נוספת

הרב אהרן הלוי פיצ'ניק, כרוניקה של שושלת חסידית אחת, בתוך: שנה בשנה, היכל שלמה, ירושלים תשכ"ז, עמ' 396-379.
הרב אהרון הלוי פיצ'ניק, ספר מטה אהרון : מגילת יוחסין למשפחות פיצ’ניק, ספרד, צוקרמן... ושאר המשפחות שנמשכות ייחוסיהן עד רבי נחום מטשרנוביל... ולמעלה בקודש עד רש"י ודוד המלך, ירושלים תש"ם, עמ' 5–11, 25, 26.
הרב ד"ר יצחק אלפסי, החסידות מדור לדור : חלק ראשון - מהבעש"ט ועד לדור החמישי, ירושלים תשנ"ה, עמ' 170.
הערות שוליים

↑  ביידיש: פיטשעניק, פעטשעניק.
יחסי איטליה–קולומביה

| יחסי איטליה–קולומביה |
| --- | --- |
איטליה: קולומביה


איטליה: קולומביה
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 1,138,910
אוכלוסייה
59,293,250: 53,021,775
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 363,540
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 6,856
משטר
רפובליקה

יחסי איטליה–קולומביה הם ההיחסים דו-צדדיים בין הרפובליקה של קולומביה לרפובליקה האיטלקית. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה

בשנת 1502, המגלה האיטלקי כריסטופר קולומבוס (בשירות ספרד) במסעו הרביעי נתקל באנשי גונה שאכלסו את קולומביה ופנמה של ימינו. זמן קצר לאחר מכן, הארץ כונתה על שם כריסטופר קולומבוס. בשנת 1819 קיבלה קולומביה את עצמאותה מספרד. ב-1864 כוננו קולומביה ואיטליה יחסים דיפלומטיים.
זמן קצר לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים, החלו האיטלקים להגר לקולומביה. כמה אלפים הגיעו לארץ, רובם בתחילת המאה ה-20. במהלך מלחמת העולם השנייה, ניתקה קולומביה את היחסים הדיפלומטיים עם מדינות הציר (הכוללות את איטליה). זמן קצר לאחר המלחמה, שתי המדינות כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים.
היחסים בין שתי המדינות נותרו הדוקים. בשנת 2012, קולומביה ופרו חתמו על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי (הכולל את איטליה). נערכו גם כמה ביקורים ומפגשים רמי דרג בין מנהיגי שתי המדינות. באוקטובר 2015, ראש הממשלה מתאו רנצי הפך לראש המדינה האיטלקי הראשון שביקר בקולומביה. בדצמבר 2016 ביקר נשיא קולומביה חואן מנואל סנטוס באיטליה. במהלך ביקורו, ממשלת איטליה הביעה את תמיכתה בתהליך השלום הקולומביאני בין ממשלת קולומביה ל-FARC.
הסכמים דו-צדדיים

שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים כגון הסכם לחילופי מענקים דיפלומטיים (1933); הסכם לביטול אשרות בדרכונים דיפלומטיים ושירותים (1962); הסכם על שיתוף פעולה תרבותי (1963); הסכם לשיתוף פעולה טכני ומדעי (1971); הסכם למניעת כפל מס על הכנסה (1979); הסכם על שיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי וטכני (1987); הסכם שיתוף פעולה לתמיכה בתהליך השלום והפיתוח האלטרנטיבי (2001) והסכם על שיתוף פעולה ביטחוני (2010).
נציגויות דיפלומטיות

קולומביה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא וקונסוליה כללית במילאנו.
איטליה מחזיקה בקולומביה שגרירות בבוגוטה.
מעון שגרירות קולומביה ברומא
הקונסוליה הכללית של קולומביה ברומא
שגרירות איטליה בבוגוטה
יחסי טאיוואן–לטביה

| יחסי טאיוואן–לטביה |
| --- | --- |
טאיוואן: לטביה


טאיוואן: לטביה
שטח (בקילומטר רבוע)
35,980: 64,589
אוכלוסייה
23,188,420: 1,867,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 43,627
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 23,364
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: רפובליקה

יחסי טאיוואן–לטביה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הסינית לבין רפובליקת לטביה.
היסטוריה

היחסים בין הרפובליקה הסינית לרפובליקת לטביה כוננו בשנת 1923 כאשר הכירה הרפובליקה הסינית (ששלטה אז בשטח כל סין) בלטביה דה יורה. לאחר כיבוש המדינות הבלטיות על ידי ברית המועצות בשנת 1940 הייתה הרפובליקה הסינית מבין המדינות היחידות בעולם שלא הכירו בריבונותה של ברית המועצות שם, כאשר היא מתייחסת ללטביה בתור מדינה עצמאית לחלוטין במשך כל שנותיה כרפובליקה קומוניסטית.
לאחר פירוק ברית המועצות בשנת 1991 וחזרת עצמאותה של לטביה, כוננה לטביה יחסים עם הרפובליקה העממית של סין, מה שדרש ממנה לנתק כל קשר עם ידידתה הרפובליקה הסינית שבינתיים הפכה לטאיוואן. שתי המדינות שומרות על היחסים ביניהן בצורה לא פורמלית ומסחרית בעיקר.
נציגויות דיפלומטיות

טאיוואן אינה מיוצגת בלטביה בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. היא מיוצגת בלטביה באמצעות משרד ייצוגי ללא דרג דיפלומטי הממוקם בבירה ריגה.
לטביה אינה מיוצגת בטאיוואן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. היא מיוצגת בטאיוואן באמצעות משרד ייצוגי ללא דרג דיפלומטי הממוקם בבירה טאיפיי.
יצחק בן-נר

| --- | --- |

 לידה:  3 ביולי 1937 (בן 87) כ"ד בתמוז ה'תרצ"ז המנדט הבריטי כפר יהושע, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1951
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (2006)  פרס ברנשטיין (1981)  פרס אקו"ם (2009) 
 
יצחק בן נר (במרכז) מתכונן להגשת תוכנית בגלי צה"ל, 1974
יצחק בן-נר (נולד ב-3 ביולי 1937) הוא סופר, עיתונאי, מחזאי, תסריטאי, מבקר סרטים ושדרן רדיו ישראלי.
ביוגרפיה

בן נר נולד במושב כפר יהושע. למד בכפרו וסיים בו את התיכון. לאחר שירותו הצבאי, השלים את לימודיו, בספרות ובדרמה, באוניברסיטת תל אביב. הוא יצא לארצות הברית בשנת 1978 ושהה בה עד שנת 1980.
בן נר החל את דרכו ככותב בעיתוני ילדים כבר בגיל 14. אבל ספרו הראשון לילדים, "בעקבות מבעיר השדות", נדפס רק בשנת 1966, לאחר שהופיע ב"דבר לילדים", כסיפור בהמשכים. הספר יצא במהדורה מחודשת בשנת 1980.
בן-נר עבד שנים רבות כעורך ומגיש בגלי צה"ל. יזם וערך את המוסף הסאטירי "דבר אחר" בעיתון "דבר" וכתב גם ב"הארץ", ב"מעריב" וב"ידיעות אחרונות". כמו כן ערך והגיש תוכניות בטלוויזיה על ענייני קולנוע.
סרטי הקולנוע "עתליה" ו"רומן בהמשכים", וסרטי הטלוויזיה "משחקים בחורף" ו"מתחם אויב" התבססו על יצירות שכתב.
ממחזותיו: "ניקול" (ב"הבימה"), "דוד אוגוסט" (מונודרמה), "ארץ רחוקה", "תעתועון" (מונודרמה, "הקאמרי", פרס ראשון בפסטיבל תיאטרונטו), "בוקר של שוטים" (מונודרמה, תיאטרון בית ליסין, פרס שני בפסטיבל תיאטרונטו), "אורי מורי" (הקאמרי), "ככה אני פאם-פטאל" (פרס ראשון בפסטיבל תיאטרונטו).
בשנת 1986, בן נר שיחק בסרט "מלכת הכיתה", עם אלון אבוטבול, בבימוי יצחק צפל ישורון, בתפקיד של מורה אידיאליסט שאשתו נפטרה.
בן נר זכה למספר פרסים ספרותיים, בהם פרס רמת גן, פרס עגנון, פרס ברנשטיין ופרס ראש הממשלה לסופרים עבריים.
בקיץ 2013 הוציא את ספרו "האיצחקיה", מעין רומן אוטוביוגרפי, כספר אלקטרוני באתר הספרים המקוון, "מנדלי מוכר ספרים ברשת".
בשנת 2014 התראיין בן-נר ל"ארכיון העתיד", מיזם תיעוד דור המייסדים של אנשי הרוח שהטביעו חותם משמעותי על התרבות הישראלית.
בשנת 2015 הסיר את מועמדותו לפרס ישראל לספרות, במחאה על התערבות ראש הממשלה בנימין נתניהו בקביעת הרכב ועדות שופטי הפרס.
חיים אישיים

בן-נר נשוי ואב לשניים, מתגורר בתל אביב, בנו הוא האמן גיא בן-נר.
ספריו

האיש משם, רומן, הוצאת עם עובד 1967 (מהדורה מחודשת הוצאה ב-2016).
שקיעה כפרית, סיפורים, עם עובד 1976.
אחרי הגשם, סיפורים, כתר ספרים 1979.
ארץ רחוקה, רומן, כתר 1981.
פרוטוקול, רומן, כתר 1983.
מלאכים באים, רומן עתידני, כתר 1987.
תעתועון, רומן, כתר-עם-עובד-תרמיל 1989.
בוקר של שוטים, רומן, כתר 1992.
דובים ויער, רומן, כתר 1995.
מתחם אויב, רומן, כתר 1997.
עיר מקלט, רומן, עם עובד, 2001.
אף אחד עוד לא מת בהליכה, הוצאת ידיעות ספרים 2007.
המסע הלילי הארוך הביתה, קובץ סיפורים, עם עובד, 2013.
האיצחקיה, רומן אנטי-ביוגרפי, מנדלי מוכר ספרים ברשת 2013.
אני סובב לי במעגל ומתבונן סביב, בוקסילה מדיה, 2013.
ספריו > ספרים לילדים

בעקבות מבעיר השדות, כתר 1967.
קישונה, עם עובד 1978.
ידידי עמנואל ואני, כתר 1980.
ג'ינס, כלבה לא מכנסיים, כתר 1991.
מחזותיו

קהיר, פברואר 78, הוצג בבימרתף, תיאטרון הבימה, נובמבר 1982. עיבוד ובימוי יצחק שאולי.
ניקול, במאי ומעבד ראול היימן, מוזיקה פולדי שצמן, הוצג בהבימה, יוני 1978.
פרסים שזכה בהם על כתיבתו

פרס עגנון, מקודם פרס ירושלים לספרות, זכה בו בשנת 1981.
פרס ברנשטיין, של התאחדות המולי"ם.
פרס רמת גן לספרות.
פרס אקו"ם על מפעל חיים על-שם יהודה עמיחי, מרץ 2009.
פרס היצירה לסופרים ומשוררים
לקריאה נוספת

חנה טואג, "קולנוע, אלוהים, קולנוע" , עיון משווה בין "קולנוע" מאת יצחק בן נר לבין "סינימה פרדיסו" בבימויו של ג’וזפה טורונטורה, נדפס בעלון למורה לספרות, 16, תשנ"ו 1996.
נילי סדן-לובנשטיין, "קולנוע" ליצחק בן-נר, נדפס בעלי-שיח, תש"ם 1980.
יאיר מזור, המקום בו הסיפורת משיקה לשירה : שלוש קריאות שהן אחת בסיפורי עמליה כהנא-כרמון, בן-נר ועמוס עוז, נדפס במאזנים, נ"ו, 6, תשמ"ג 1983.
שולמית לבוא, סיפורים כמו פטריות אחרי הגשם: על "אחרי הגשם" ליצחק בן-נר, נדפס במאזנים, נ"א, 1, תש"ם 1980. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
יוסף אורן, נבואתו של דנציגר, על השלישי בסיפורי הקובץ החדש של יצחק בן-נר "אחרי הגשם", נדפס במעריב, מרץ 1980.
עדה ברקאי, בחיפוש אחר ה"אני" האבוד, על סיפורו של יצחק בן-נר "אחרי הגשם", נדפס בעלי-שיח, 14, תשמ"ב 1982.
רות ביזר-בורר, היחיד מול החברה בסיפורי יצחק בן-נר, עיון בספריו האחרונים "אחרי הגשם" ו-"ארץ רחוקה", נדפס בהדאר, 61, ל"א, תשמ"ב 1982.
דוד פישלוב, טראגדיה קרובה ב"ארץ רחוקה", נדפס בסימן קריאה, 17, 1983.
עופרה עופר אורן, "האיש משם": שאלות על תוקפה המוסרי של הציונות, בבלוג "סופרת ספרים", 12 בפברואר 2016
יצחק בן-נר, מתוך הסיפור "ניקול", באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 214–218, הוצאת כרמל, 2017.
הערות שוליים

↑  בן נר מכנה את הרומן "רומן אנטיביוגרפי, להרחבה שבעה לילות עמ' 23 15.11.2013
↑  יצחק בן נר, באתר ארכיון העתיד, ‏נלקח ב-26 במאי 2024
↑  אור קשתי, הסופר יצחק בן-נר הסיר מועמדותו לפרס ישראל במחאה על התערבות נתניהו, באתר הארץ, 11 בפברואר 2013
↑  זאב צחור, החלום ושברו - בין ספרות להיסטוריה, כותרת ראשית, 21 בספטמבר 1983
↑  סקירה: שמרית פלד, בריחתו האינסופית של הסופר, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2007
↑  סקירה:  שירה סתיו, הפרות הקדושות והעייפות של יצחק בן-נר, באתר הארץ, 12 במרץ 2013
↑  סקירה:  אברהם בלבן, ההווה הישראלי כפצע של יצחק בן-נר, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2013
↑  נויה כוכבי ומיה סלע, אקו"ם יעניק פרס מפעל חיים לשלמה ארצי, דודו ברק ויצחק בן נר, באתר הארץ, 3 במרץ 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258571805171  BnF: cb124105461 (data)  CiNii: DA16797466  GND: 1089702469  ISNI: 0000 0001 1776 9578  LCCN: n84022334  NDL: 00432849  NLA: 35524629  NTA: 184892686  SNAC: w6th8np9  SUDOC: 033216800  VIAF: 97665075   WorldCat (עם VIAF): 97665075
יצחק פייפר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 במאי 1884 אץ', הונגריה 
 פטירה:  3 במאי 1945 (בגיל 60) דכאו, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1911)  בית המדרש לרבנים בבודפשט (1912) 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
יצחק (איז'אק) פייפר (בהונגרית: Pfeiffer Izsák; אץ', 29 במאי 1884 – מחנה הריכוז דכאו, 3 במאי 1945) היה רב הונגרי, משורר, מתרגם. יצירותיו מופיעות גם בשם הספרותי איז'אק פאפ. משפחתו הושמדה בשואה במהלך מלחמת העולם השנייה, בנו היחיד שנותר בחיים עלה לישראל ועבד כרופא.
ביוגרפיה

אביו, מור (משה צבי) פייפר, היה מנהל בית הספר היהודי בפאפה. אמו הייתה ריזל (רוז'ה) פייפר. תחילה למד בגימנסיה של הבנדיקטינים ולאחר מכן במכללה הקלוויניסטית. בין השנים 1906 לבין 1911 היה תלמיד בית המדרש לרבנים בבודפשט. בשנת 1911 קיבל את הדוקטורט בפילוסופיה בבודפשט, ובשנת 1912 קיבל סמיכה לרבנות.
שירים רבים שלו הופיעו בכתבי העת היהודיים. הוא היה מתרגם תנ"ך מצטיין. עבודותיו הרבות הופיעו גם ב"העלון הפילולוגי" וכן ב"המאה ה-20".
בשנים 1912–1944 עבד פייפר כרב (בערים שימג, בפץ' ובמונור), בשנת 1944 גורש למחנה הריכוז דכאו, שם הפך לרב המחנה. הוא מת זמן קצר לאחר שחרור המחנה. אשתו הייתה פרדריקה פייפר ובנו הרופא הוא יואל (מרצל) פייפר.
עבודותיו

1911: על תולדות משמעות של הקורבנות בספרות העברית (עבודת דוקטורט)
תפילות מלחמה
נסים חדשים מגיעים
עיניים לארץ, לב לשמיים
בנות ישראל
להבות נפש
תפילות בית עלמין
מחקרים ותרגומים ספרותיים במאה העשרים, סקירה היהודית-הונגרית, כתב העת הפילולוגי האוניברסלי
1924 : מפגש עם ה' - ספר שירה
1926 : תרגום שיר השירים ומגילת רות
1942 : כרך שירים "בשערי יריחו"
Száz chászid történet; ford., életrajz, jegyz. Pfeiffer Izsák; Magyar Zsidók Pro Palesztina Szövetsége, Bp., 1943 (Javne könyvek) 1943 : תרגום ספרו של מרטין בובר מאה סיפורי חסידות
ראו גם

Magyar életrajzi lexikon I–IV. Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967–1994. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי)
ספר זיכרון ליובל הקמת בית המדרש לרבנים בבודפשט על שם פרנץ יוזף 1877–1927. הוציאו לאיוש בלאו, שמעון הבשי, דינש פרידמן.
ספר זיכרון ל-70 שנה להקמת בית המדרש לרבנים בבודפשט 1877–1947. ערך שמואל לווינגר. 1948
לקסיקון פץ'. עורך ראשי. פרנץ רומבארי. Pécs, Lexikon Cultural Nonprofit Ltd.
Révai új lexikona I. (A–Baj). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 1996. ISBN 963-901-595-4 (הלקסיקון החדש של רוואי)
Új magyar irodalmi lexikon I–III. Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6804-7 (לקסיקון ספרותי הונגרי חדש)
Új magyar életrajzi lexikon I–VI. Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub; (hely nélkül): Helikon. 2001–2007. ISBN 963-547-414-8 (לקסיקון ביוגרפי חדש. עורך לאסלו מרקו)
Veszprém megyei életrajzi lexikon. Főszerk. Varga Béla. Veszprém, Veszprém Megyei Önkormányzatok Közgyűlése, 1998 (לקסיקון ביוגרפי של מחוז וספרם. 1998)
יצחק פייפר בספרייה הלאומית של ישראל
יצחק פייפר במתי אוניברסיטת אטווש לוראנד
יצחק פייפר באתר MANDA
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. 1929.עורך פטר אויווארי. יצחק פייפר
כתבי יצחק פייפר ב Arcanum
הרב יצחק פייפר ב-GENI
יחס תמטי (בלשנות)

יחס תמטי הוא מושג בבלשנות, בעיקר בתורת המשמעות (סמנטיקה) וחקר השיח, המאפיין את תפקיד הרקע הנושאי של צירוף שמני במשפט דבור, כאשר מנתחים אותו סביב הפעולה שבמשפט (הנשוא). למשל במשפט "דן המציל קפץ למים הקרים" שהנשוא שלה היא פעולת הקפיצה, ואשר לפי ניתוחי הבלשנות החדשה לפעולה זו יש שני משלימים (ארגומנטים): מי קפץ (נושא המשפט) ולאן (המושא העקיף), הרי שהצירוף הלשוני השמני "דן המציל" משמש בתפקיד עושה הפעולה (אנ') (agent) במודע, וצירוף היחס "למים הקרים" תפקידו היעד שאליו כוּונה הפעולה.
כחלק משינוי כיוון המתנגד לעמדות שהציג נועם חומסקי בשנת 1965 בספרו "היבטים של תחביר" לפיו המבנה התחבירי הוא העיקר ביצירת משמעות, ביקשו הבלשנים האמריקאים ג'פרי גרובר וצ'ארלס פילמור ומאוחר יותר גם הבלשן ריי ג'קנדוף להגדיר את הדיבור בעל המשמעות דרך תפקידי משמעות ולא דרך מבנה תחבירי המיוסד על אדני צירופים לשוניים וחלקי הדיבר חסרי משמעות מכוונת מצד הדובר והשומע.
לדברי בלשנים אלה, ישנם תפקידים מוגדרים במשפט, הנותנים לפועל את משמעותו הלכידה והקוהרנטית, ותפקידים קבועים אלו, מתוך אוסף קצר של תפקידים אפשריים, מופיעים תמיד בסדר מסוים דווקא.
רשימת התפקידים האפשריים

תפקידי הרקע הנושאיים הללו הם היחסים התמטיים של רכיבי המשפט. ואלו הם העיקריים שבהם:
המפעיל את הפעולה, שיכול להיות אחד הבאים:
עושה הפעולה במודע (הסוכן, ובאנגלית Agent), כמו במשפט "יצחק הליצן בכה".
גירוי שהוא מקור לתגובה רגשית (Stimulus), למשל "הבצל גרם לו לבכות". (מתוך הספר "בצל מרן")
גורם טבעי (Natural cause), כאשר כח טבעי ללא הכרה הוא המפעיל את הפעולה "צונמי קרע את הים לשניים".
חווה הפעולה - או המתנסה (Experiencer), מושא הפעולה בעל הבנה ויכולת חוויה, במקרה של פעולה חושית: "מוצארט שמע את הצלילים". פעולות אלו מתאפיינות בהפניית קשב אך כמעט ללא פעולה חיצונית, והמושא גם הוא עושה הפעולה.
מושא הפעילות
המעושה (או: תימה, Theme) - מושא הרקע לפעולה, שנותר בהגדרתו ומצבו. לדוגמה "לסבא אברהם היו שבעה בנים". אלו נותרו בעינם, שבעה בנים לפני ואחרי שסיפרנו על כך.
המשתנה (או: הַמִּתְפָּעֵל, ובאנגלית Patient מלשון מטופל), בו מושא הפעילות עובר שינוי מצב, כבמשפט "הוא הרטיב את הסדינים". במשפט זה פעולת ההרטבה שינתה את מצב הסדינים באופן מובהק.
משויך (נמען, Recipient), במקרה של פעולה המשייכת דבר לאחר, לדוגמה "אני נתתי לה את חיי". (דני סנדרסון ואלון אולארצ'יק בכוורת)
המוטב (המרוויח, Benefitiary), כמו: "בשבילי נברא העולם." (בבלי סנהדרין לז.) או: "המלחמה פרצה בגללו". (החדשות)
תיאורים
מכשיר (אינסטרומנט) באמצעותו נעשתה הפעולה. כמו "גזרתי את הדף במספריים".
מיקום (לוקציה), המקום בו נעשתה הפעולה. לדוגמה "גזרתי את הדף במספריים, בבאר שבע.
כיוון או יעד (דסטינציה), המקום אליו הפעולה מיועדת. כמו "זרקתי את הסדינים לפח." או "הסעתי את סבא אברהם לבאר שבע".
מקור (Source, Origin), המקום ממנו החלה הפעולה. כמו "אחרי ששאל למה הבאנו אותו לשם, סבא אברהם יצא מבאר שבע ונסע לחורן."
זמן (Time), תיאור התקופה שבה בוצעה הפעולה. "הוא נסע אמש".
אופן (Manner) איוך הפעולה, לדוגמה "המילים נאמרו במהירות.
סיבה (קאוזה, Cause), תיאור מדוע בוצעה הפעולה. "הערך נמחק כי לא עמד בציפיות."
הגדרת היחס תמטי

היחס התמטי הוא תיאור הדרך שבה ישויות המתוארות בידי צירוף שמני (צירוף לשוני שעיקרו שם עצם), מתפקד ביחס למשמעות הפעולה המתוארת על ידי הפועַל (הנשוא) שבמשפט. לשם-עצם עשויים להיות יותר מיחס תימטי בודד.
אלא אם מדובר בגידופים או בהישבעות, כמעט כל צירוף שמני "נושא" לפחות יחס תמטי אחד. במשפטי פראפרזה - בהם מובע אותו הרעיון בצורה אחרת, יש זהות בין היחסים התמטיים הקיימים לצירופים שבמשפט.
לדוגמה:
כלומר לא חל שינוי בתפקידים - והיחסים התמטיים נותרו בעינם.
הבהרת מונחים

בעבר, באופן שגוי, שימשו בבלשנות התאורטית המונחים יחס תמטי והמונח תפקיד תיטא (בלשנות) (אנ') כמושג אחד. אך אלו מושגים שונים.
תפקיד תיטא (בלשנות) (אנ'): הוא מבנה תחבירי המייצג את מקומם של רכיבי ההשלמה של הפעולה (הארגומנטים של הפועַל) במבנה הפעולה (בלשנות) (אנ') (וראו: הנשוא בבלשנות המודרנית)
יחס תמטי: כאמור לעיל, הוא תיאור משמעי סמנטי לחלוטין, המתאר מה אופן בניית משמעות השלמת הפעולה של היצרופים הלשוניים המשלימים את הפעולה של המשפט.
יחס דקדוקי: מתאר את חלקי המשפט בשפות כמעט חסרות יחסה כמו עברית ואנגלית, או את היחסה בשפות שיש להן אותו כמו לטינית וערבית.
הערות שוליים

↑  הרצאות על מורכבות בלשנית, דאל אוסטן, (באנגלית, גוגל ספרים). פורסם באמשטרדם ([https://www.worldcat.org/title/growth-and-maintenance-of-linguistic-complexity/oclc/55616038 ראו בכרטסת הספריות העולמית)
↑  עבודת הדוקטורט של ג'פרי גרובר בשנת ה'תשכ"ה, ב-MIT (פדף באנגלית)
↑  The case for case מאמרו של צ'ארלס פילמור בספר משנת 1968 (באנגלית, הקישור לאתר כרטסת הספריות העולמית). ראו סריקת המאמר באתר הלאומי האמריקאי לחינוך "אריק".
↑  מצב היחסים התמטיים בסברה הבלשנית מאמרו של ג'קנדוף בשנת 1987 (באנגלית, פדף, אתר JSTOR לכתבי עת מדעיים). במקור פורסם בכתב העת המדעי Linguistic Inquiry כרך 19, חלק 3 (קיץ 1987, אין רישום למהדורה זו בכרטסת הספריות הבינלאומית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536005605171  GND: 4206709-1  LCCN: sh85056342
יחסי איטליה–קוסובו

| יחסי איטליה–קוסובו |
| --- | --- |
איטליה: קוסובו


איטליה: קוסובו
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 10,887
אוכלוסייה
59,293,250: 1,682,095
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 10,438
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 6,206
משטר
רפובליקה

יחסי איטליה–קוסובו הם יחסי החוץ בין איטליה לבין קוסובו.
סקירה כללית

קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008 ואיטליה הכירה בה ב-21 בפברואר 2008. שתי המדינות נהנות מיחסי ידידות.
שיתוף פעולה צבאי

איטליה השתתפה בהפצצת נאט"ו על יוגוסלביה ב-1999, שהביאה לממשל של האו"ם בקוסובו ולאחר מכן לעצמאות קוסובו. לאיטליה יש כיום 1,935 חיילים המשרתים בקוסובו כשומרי שלום מטעם נאט"ו בכוח קוסובו. במקור היו 5,000 חיילים איטלקיים בכוח.
איטליה שלחה 600 חיילים שישמשו כשומרי שלום במשימת שלטון החוק בקוסובו של האיחוד האירופי - משלחת משטרתית, אזרחית ומשפטית של האיחוד האירופי בקוסובו.
נציגויות דיפלומטיות

איטליה מחזיקה בקוסובו שגרירות בפרישטינה מאז 15 במאי 2008.
קוסובו מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא וקונסוליה כללית במילאנו.
יחסי איטליה–קרואטיה

| יחסי איטליה–קרואטיה |
| --- | --- |
איטליה: קרואטיה


איטליה: קרואטיה
שטח (בקילומטר רבוע)
301,340: 56,594
אוכלוסייה
59,293,250: 3,868,460
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,254,851: 82,689
תמ"ג לנפש (בדולרים)
38,029: 21,375
משטר
רפובליקה פרלמנטרית: רפובליקה

בין איטליה לבין קרואטיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.