stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סקר
סקרי בחירות בישראל

בחוק הבחירות (דרכי תעמולה), החל על הבחירות לכנסת ועל הבחירות לרשויות המקומיות, יש הוראות בנוגע לסקרי בחירות ופרסומם. על פי החוק, הראשון שמשדר לציבור על תוצאותיו של סקר בחירות ומי שמשדר כאמור בתוך 24 שעות מאז שתוצאות הסקר נמסרו לציבור לראשונה, יציין בצד התוצאות את כל אלה:
שמו של הגוף שהזמין את הסקר;
שמו של הגורם שערך את הסקר;
התאריך או התקופה שבה בוצע הסקר;
האוכלוסייה שמתוכה נלקח מדגם המשיבים לסקר;
מספר האנשים שהתבקשו להשתתף בסקר ומספר האנשים שהשתתפו בו בפועל;
מרווח הטעות לגבי הנתונים שהושגו.
המפרסם בכתב לציבור על תוצאותיו של סקר בחירות יפרט גם את השאלות שנשאלו בסקר. כן קובע החוק כי מי שמשדר או מפרסם לציבור בכתב, על תוצאות של סקר בחירות שלא מבוססות על שיטות סטטיסטיות מוכרות לעריכת סקרים, יציין בהבלטה שהסקר לא התבסס על שיטות סטטיסטיות מוכרות, ולפיכך אי אפשר להסיק ממנו מסקנות לגבי דפוסי הצבעה או עמדות של הציבור.
בנוסף יש להעביר לוועדת הבחירות המרכזית, בהקדם האפשרי, לעיון כל דורש, בנוסף למידע הנדרש ממפרסם הסקר, את הפרטים האלה באשר לסקר:
מידע על השיטה שהשתמשו בה כדי לאסוף את הנתונים שמהם הופקו תוצאות הסקר, לרבות:
שיטת הדגימה;
גודל המדגם ההתחלתי;
סוגי האוכלוסייה שנדגמו;
מספר האנשים שהתבקשו להשתתף בסקר והמספר והאחוז מהם אשר השתתפו בסקר בפועל, סירבו להשתתף בסקר או לא התאימו להשתתף בסקר;
התאריכים והשעות של הראיונות;
מרווח הטעות לגבי הנתונים שהושגו.
בעיות בסקרים

השימוש בסקרים טומן עמו בעיות רבות:
הטיות דגימה: בשל סירוב של רבים לענות על סקרים, הסקר בפועל מיצג מדגם לא מיצג של האוכלוסייה. אלא מדגם של אלו אשר מסכימים לענות על הסקר. רוב הסקרים, גם אלו המפרטים את המתודולוגיה שלהם, לא מראים את אחוז הסירוב למענה.
הטיות מכוונות: יש נשאלים אשר אומרים לסוקר תשובה השונה מדעתם האמיתית. אם זה כי נסקרים מתביישים לענות תשובה שמנוגדת לתפיסת עולמם של הסוקרים, או בהטיה מכוונת ממניעים פוליטיים. להרחבה ראו אפקט בראדלי.
שאלות מכוונות: לעיתים סוקרים עושים מניפולציות בשאלות אותם הם שאולים על מנת להשיג את התוצאה הרצויה להשערת המחקר: למשל ניסוח מעורפל של ביטויים אותם ניתן לפרש בכמה אופנים. למשל כאשר מבקשים מנסקרים לתת ציונים כמותיים, כמו לדרג שביעות רצון מ-1 עד 5 או 1 עד 10. המשמעות של מספר מסוים מצד אלמוני, שונה מזאת של פלוני. או שימוש בביטויים כמו "הדעה הרווחת היא.." מביאה להטיה של מודעת של סקרים.
סקרים אשר מנסים לחזות התנהגות אנושית מבוססים על דיווחים המושפעים לעיתים מעיוותי זיכרון (השפעה לא רצויה על הנתונים).
ראו גם

מונחים בהערכה פורמלית
סוקר
מכון מחקר
הערות שוליים

↑  אלמוג, תמר ואלמוג, עוזר, מגפת הסקרת, כל שקרי האקדמיה: מה התקלקל במודל האוניברסיטאי ומה יחליף אותו, ידיעות אחרונות, 2020, עמ' 124-128, מסת"ב 978-965-564-948-2
↑  FRANK NEWPORT,Six Reasons Polling Is Valuable in a Representative Democracy,APRIL 21, 2023
↑  POLLING AND DEMOCRACY: REPORT OF THE AAPOR TASK FORCE ON PUBLIC OPINION AND LEADERSHIP
↑  קו עיתונות, מדגם הלמ"ס, 8.5.17
↑  כללי אתיקה מקצועית לעוסקים בסטטיסטיקה, באתר האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה
↑  אפרת אהרוני, ‏סקר כלשהו: למה כ-20% מהאוכלוסייה מודרים מהסקרים?, באתר גלובס, 13 בנובמבר 2015
↑  תומר אולמן ואלון יקטר, סקרי הבחירות דומים מדי, באתר המדד, ‏19.10.2022
↑   חוק הבחירות (דרכי תעמולה), תשי״ט–1959, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  עוז ותמר אלמוג, כל שקרי האקדמיה, ידיעת אחרונות, ספרי חמד, 2020
אסון נדלין

| --- | --- |

התפוצצות הטיל R-16
 תאריך:  24 באוקטובר 1960 
 מיקום:  קוסמודרום בייקונור 
 קואורדינטות:  45°58′32″N 63°39′35″E﻿ / ﻿45.97542°N 63.65982°E﻿ / 45.97542; 63.65982
 הרוגים:  כ-200
  (למפת קזחסטן מוגדלת) אסטנה אלמטי שימקנט קראגנדי טראז פבלודר אוסקמן סמיי אקטובה אורל רוסיה רוסיה אזר. טורקמניסטן אוזבקיסטן קירגיזסטן סין הים הכס. אסון נדלין(למפת קזחסטן רגילה) אסטנה אלמטי שימקנט קראגנדי טראז פבלודר אוסקמן סמיי אקטובה אורל רוסיה רוסיה אזר. טורקמניסטן אוזבקיסטן קירגיזסטן סין הים הכס. אסון נדלין
 
אסון נדלין הוא האסון החמור ביותר של תקלת שיגור של טיל בליסטי מאז ומעולם. האסון התרחש בבסיס החלל קוסמודרום בייקונור שבקזחסטן ב-24 באוקטובר 1960. באסון נהרגו קרוב ל-200 בני אדם על פי הערכות, והוא מכונה אסון נדלין על שם המרשל מיטרופן נדלין, מפקד חיל הטילים האסטרטגיים של ברית המועצות, שנהרג בו. האסון נגרם מהתפוצצותו של טיל בליסטי R-16, מתכנונו של מיכאיל יאנגל.
אירועי 23 באוקטובר 1960

אבטיפוס של הטיל הבליסטי R-16 הוצב על כן השיגור בבסיס החלל בייקונור לקראת שיגורו ביום שלמחרת. הטיל תודלק בתערובת היפרגולית - הניצתת במגע - של דלק ומחמצן, שהייתה רעילה ביותר (הדלק היה הידרזין והמחמצן חומצה חנקתית בריכוז גבוה). סוגי דלק אלה היו מקובלים בטילים שתכנן מיכאיל יאנגל, ואילו סרגיי קורוליוב היה ידוע בהתנגדותו לשימוש בהם בטילים בליסטיים בכלל, ובמשגרים נושאי אדם בפרט. ויכוח זה ניטש בתוכנית החלל של ברית המועצות גם בין קורוליוב לוולנטין גלושקו. כימיקלים אלה הם לא רק רעילים לנשימה אלא גם בעלי תכונה של איכול, ובהישרפם יוצרים גזים רעילים.
בגלל תקלה, נפרצו השסתומים על הצינורות שהובילו ממכל המחמצן לתא השרפה, והם התמלאו בחומצה החנקתית. חומצה זו הייתה כה מאכלת, עד שלא ניתן היה להותירה בצינורות הטיל אלא למשך יומיים לכל היותר, או לשאוב אותה מן הטיל ולהכשירו לשיגור מחדש, תהליך שהיה אמור להימשך מספר שבועות. התקבלה החלטה להיערך לשיגור למחרת היום, על אף שהטיל לא היה מוכן לשיגור. כתוצאה מהחלטה זו עבדו הטכנאים והמהנדסים על הטיל ומערכותיו ברציפות, ללא שינה.
אירועי 24 באוקטובר 1960

בגלל ההכרח לשגר את הטיל במועד, בוצעו הליכי הכנה לשיגור במקביל, בניגוד לנהלים, על מנת לחסוך בזמן. המרשל נדלין נטש את עמדת התצפית שלו, בה נכחו גם גנרלים ופקידים בכירים בממסד החלל והטילים של ברית המועצות, והגיע אל כן השיגור עצמו כדי לזרז את ההכנות לשיגור. קופסת מיתוג חשמלית שתפקידה לתזמן פקודות למערכות הטיל השונות הושארה בטעות במצב שנועד לאחר השיגור. משהבחין בכך אחד הטכנאים, הוא החזיר את מתג ההפעלה למצב של קדם-שיגור. אולם הפעלת המערכת קודם לכן הפעילה את מערכת הסוללות של הטיל עצמו, ובעת החזרת המתג למצב המתנה, ניתנה פקודה לשלב השני של הטיל להזרים את תערובת הדלק והמחמצן לתא השרפה של מנועו הרקטי.
מנועי השלב השני של הטיל הוצתו, ומיד גרמו לפיצוץ מכלי הדלק והמחמצן של השלב הראשון של הטיל. שרפה אדירה פרצה, והחום האדיר שעלה ממנה, בצירוף הרעילות ותכונות האיכול של הדלק והמחמצן, הרגו רבים מהאנשים שעמלו על ההכנות לשיגור, כולל המרשל נדלין. מספר ההרוגים המדויק אינו ידוע, אולם הוא מוערך בכ-200. במשך שנים הוסתר אסון זה מהמערב ומאזרחי ברית המועצות גם יחד. את מותו של נדלין היה קשה להסתיר, ולכן נטען שנהרג בהתרסקות מטוס.
לקריאה נוספת

חומר רב על אירועי הניסוי שכשל הופיע בספרות המקצועית, בפרט לאחר התמוטטות ברית המועצות. ראויים לציון המקורות הבאים:
Harford, James. Korolev — How One Man Masterminded the Soviet Drive to Beat America to the Moon. John Wiley & Sons, Inc., New York, 1997. pp 119–120.
Khrushchev, Sergei. Nikita Khrushchev and the Creation of a Superpower. Pennsylvania State University Press, Pennsylvania, 2000. Translated by Shirley Benson. pp 416–425.
מדליה רוסית לזכר המרשל נדלין
אלוק

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 1991 (בן 33) גויאניה, ברזיל 
 שם לידה:  Alok Achkar Peres Petrillo 
 מוקד פעילות:  ברזיל 
 תקופת הפעילות:  מ-2004 
 סוגה:  בס ברזילאי, טק האוס 
 שפה מועדפת:  פורטוגזית ברזילאית, אנגלית, ספרדית 
 כלי נגינה:  תחנת עבודה דיגיטלית לאודיו, גיטרה 
 חברת תקליטים:  Som Livre, יוניברסל מיוזיק גרופ, ארמדה מיוזיק, ספינין' רקורדס 
 alokmusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אלוק אשקר פרס פטרילו (בפורטוגזית: Alok Achkar Peres Petrillo; נולד ב-26 באוגוסט 1991), המוכר בשם הבמה אלוק (באנגלית: Alok), הוא מוזיקאי, תקליטן ומפיק מוזיקלי ברזילאי.
ביוגרפיה

פטרילו נולד בגויאניה, ברזיל, לתקליטנים סווארופ ואקנטה. אלוק הוא ממוצא איטלקי, פורטוגזי ולבנוני.
קריירה

הוא החל את הקריירה שלו בגיל 12 יחד עם אחיו התאום, באסקר פטרילו. כשהיה בן 19, הוא המשיך לקריירת סולו, ונהיה לאחד מהאייקונים הבולטים בסצנה המוזיקה האלקטרונית הברזילאית.
פטרילו הוא גם מייסד חברת התקליטים UP קלאב רקורדס.
ב-15 באוגוסט 2016, הוא הוציא את אלבום האוסף הראשון שלו, Colcci: Party All the Time.
ב-21 ביולי 2017, הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, Alok Presents Brazilian Bass Part 1.
ב-19 באוקטובר 2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם איב וי וגאווין ג'יימס (אנ'), את הסינגל "Innocent".
ב-15 במרץ 2019, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם פליקס ין ו-The Vamps, את הסינגל "All the Lies".
ב-9 באפריל 2020, הוא הוציא גרסת רמיקס לסינגל "Physical" של דואה ליפה.
ב-15 במאי 2020, הוא הוציא גרסת רמיקס לסינגל "Living in a Ghost Town" של הרולינג סטונז.
ב-1 במאי 2021, הוא הוציא גרסת רמיקס לסינגל "Astronaut in the Ocean" של מאסקד וולף (אנ').
ב-8 באוקטובר 2021, הוא הוציא גרסת רמיקס לסינגל "Life Goes On" של אוליבר טרי.
ב-7 באוקטובר 2022, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם סיגלה ואלי גולדינג, את הסינגל "All by Myself".
ב-30 ביוני 2023, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אווה מקס, את הסינגל "Car Keys (Ayla)".
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2016: Colcci: Party All the Time
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2017: Alok Presents Brazilian Bass Part 1
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | פרסי מוזיקת הדאנס הבין-לאומית | התקליטן הפורץ דרך הטוב ביותר | עצמו | מועמדות |  |
| 2017 | מיוס פרמיוס ניק | להיט השנה בברזיל | "Hear Me Now" | מועמדות |  |
| 2017 | מיוס פרמיוס ניק | הקטגוריה הטרנדית (זכר) | עצמו | מועמדות |  |
| 2017 | פרמיו ג'ובם ברסיליירו | האמן הטוב ביותר | עצמו | מועמדות |  |
| 2017 | פרסי המוזיקה של MTV אירופה | האמן הברזילאי הטוב ביותר | עצמו | מועמדות |  |
| 2017 | פרסי המילניום של MTV | התקליטן הטוב ביותר | עצמו | מועמדות |  |
| 2018 | פרמיו ג'ובם ברסיליירו | להיט השנה | "Paga de Solteiro Feliz"‏ (עם סימונה & סימריה) | מועמדות |  |
| 2018 | מיוס פרמיוס ניק | הקטגוריה הטרנדית (זכר) | עצמו | זכייה |  |
| 2018 | פרסי המוזיקה של MTV אירופה | האמן הברזילאי הטוב ביותר | עצמו | מועמדות |  |
| 2018 | פרסי המילניום של MTV ברזיל | אמן מוזיקלי | עצמו | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי המילניום של MTV ברזיל | אמן מוזיקלי | עצמו | מועמדות |  |
| 2019 | פרמיו ג'ובם ברסיליירו | התקליטן הטוב ביותר | עצמו | זכייה |  |
| 2019 | פרסי מוזיקת הדאנס הבין-לאומית | האמן הגברי הטוב ביותר (פופ/אלקטרוני) | עצמו | מועמדות |  |
| 2020 | פרסי מוזיקת הדאנס הבין-לאומית | הרמיקס הטוב ביותר | "Piece of Your Heart" | זכייה |  |
| 2020 | פרסי המילניום של MTV ברזיל | התקליטן הטוב ביותר | עצמו | מועמדות |  |
| 2020 | פרסי המילניום של MTV ברזיל | Live of Lives | עצמו | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי הלטיני | הביצוע הטוב ביותר למוזיקה אלקטרונית לטינית | "Drum Machine" | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גראמי הלטיני | הביצוע הטוב ביותר למוזיקה אלקטרונית לטינית | "Pedju Kunumigwe" (עם גוארני ננדווה) | מועמדות |  |
פרסים ומועמדויות > רשימת 100 התקליטנים של DJ Mag

| שנה | מיקום | הערות |
| --- | --- | --- |
| 2015 | 44 |  |
| 2016 | 25 |  |
| 2017 | 19 |  |
| 2018 | 13 |  |
| 2019 | 11 |  |
| 2020 | 5 |  |
| 2021 | 4 |  |
| 2022 | 4 |  |
| 2023 | 4 |  |
הערות שוליים

↑  "Alok · Alok Petrillo · DJ". Partyflock. ארכיון מ-2021-02-16. נבדק ב-2021-07-18.
↑  "Oito motivos que fazem de Alok o DJ mais top do momento". Universo Online (בפורטוגזית). 12 בינואר 2017. ארכיון מ-2020-11-16. נבדק ב-20 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Família que toca unida... Falamos com o irmão e os pais DJs de Alok em entrevista exclusiva com a família Petrillo – music non-stop". music non-stop (בBrazilian Portuguese). 15 בפברואר 2016. ארכיון מ-2016-12-15. נבדק ב-14 בדצמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lima, Gabriela (9 באפריל 2016). "Considerado o DJ número 1 do País, o goiano Alok Petrillo é atração da Festa da Fantasia Sunrise". Jornal O Popular (בBrazilian Portuguese). ארכיון מ-2018-06-27. נבדק ב-14 בדצמבר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Alok Petrillo – Revelação da Música Eletrônica Brasileira em 2014". musicaeletronicabrasileira.com. אורכב מ-המקור ב-18 באוקטובר 2017. נבדק ב-14 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "House Mag | A revista brasileira de música eletrônica". House Mag. ארכיון מ-2021-05-13. נבדק ב-14 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UP CLUB: Alok lança própria gravadora". www.phouse.com.br. 28 במאי 2015. אורכב מ-המקור ב-18 באוקטובר 2017. נבדק ב-14 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  2024 Latin GRAMMYs: See The Full Winners & Nominations List | GRAMMY.com, grammy.com
↑  "Top 100 DJ MAG DJS VK Music Музыка 2019 2020". ארכיון מ-2021-07-18. נבדק ב-2021-07-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0771 3724  MusicBrainz: 311dc522-c8c6-4114-9b6c-3ed0ed41316f
אנטונין באראק

אנטונין באראק (מבוטא "בַּארַאק"; בצ'כית: Antonín Barák; נולד ב-3 בדצמבר 1994) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת הקשר בקסימפאשה מליגת העל הטורקית בהשאלה מפיורנטינה ובנבחרת צ'כיה. באראק התחיל את הקריירה שלו בצ'כיה, ומאז שיחק בכמה מועדונים באיטליה.
קריירת מועדונים

באראק, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פריבראם. ב-1 ביוני 2013, באראק ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1–1 נגד סלובן ליברץ. בקיץ 2014, באראק הושאל לוולאשים. ב-11 באוקטובר 2014, באראק הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–3 נגד טרינץ.
ב-30 בדצמבר 2015, באראק חתם לשלוש וחצי שנים בסלביה פראג, עמה זכה באליפות בעונת 2016/17.
ב-31 בינואר 2017, באראק חתם באודינזה מהסרייה א' תמורת 3 מיליון אירו, אך הוא הצטרף אליה בסיום העונה.
ב-29 בינואר 2020, באראק הושאל ללצ'ה עד לסיום העונה.
ב-17 בספטמבר 2020, באראק הושאל להלאס ורונה עד לסיום העונה.
ב-26 באוגוסט 2022 באראק הושאל פיורנטינה עד לסיום העונה.
קריירה בינלאומית

ב-15 בנובמבר 2016, באראק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה בתיקו 1–1 נגד דנמרק, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת. ב-26 במרץ 2017, באראק הבקיע צמד בניצחון 0–6 נגד סן מרינו.
באראק, נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2020.
נכלל בסגל נבחרת צ'כיה לטורניר יורו 2024.
תארים

ליגת העל הצ'כית: 2016/17
הערות שוליים

↑  Nominace reprezentace na přípravný kemp před EURO 2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הצ'כית, 28 במאי 2024 (בצ'כית)
| נבחרת צ'כיה – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 ואצליק •  2 קדראבק •  3 צ'לוסטקה •  4 בראבץ •  5 צופאל •  6 קאלאס •  7 ברק •  8 דרידה •  9 הולש •  10 שיק •   11 קרמנצ'יק •  12 מסופוסט • 13 שבצ'יק •  14 ינקטו • 15 סוצ'ק • 16 מנדוס • 17 זימה • 18 בוריל • 19 הלוז'ק • 20 וידרה • 21 קראל • 22 מאתיו • 23 פבלנקה • 24 פקהארט • 25 פשק • 26 סאדילק • מאמן: שילהאבי |  1 ואצליק •  2 קדראבק •  3 צ'לוסטקה •  4 בראבץ •  5 צופאל •  6 קאלאס •  7 ברק •  8 דרידה •  9 הולש •  10 שיק •   11 קרמנצ'יק •  12 מסופוסט • 13 שבצ'יק •  14 ינקטו • 15 סוצ'ק • 16 מנדוס • 17 זימה • 18 בוריל • 19 הלוז'ק • 20 וידרה • 21 קראל • 22 מאתיו • 23 פבלנקה • 24 פקהארט • 25 פשק • 26 סאדילק • מאמן: שילהאבי | צ'כיה |
| נבחרת צ'כיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 סטאנק •  2 זימה •  3 הולש •  4 הראנאץ •  5 צופאל •  6 ויטיק •  7 ברק •  8 שבצ'יק •  9 הלוז'ק •  10 שיק •   11 קוכטה •  12 דודרה • 13 חיטיל •  14 פרובוד • 15 ד. יוראסק • 16 קובאר • 17 צ'רני • 18 קרייצ'י • 19 חורי • 20 לינגר • 21 צ'רב • 22 סואוצ'ק • 23 יארוש • 24 ולצ'ק • 25 שולץ • 26 מ. יוראסק • מאמן: האשק |  1 סטאנק •  2 זימה •  3 הולש •  4 הראנאץ •  5 צופאל •  6 ויטיק •  7 ברק •  8 שבצ'יק •  9 הלוז'ק •  10 שיק •   11 קוכטה •  12 דודרה • 13 חיטיל •  14 פרובוד • 15 ד. יוראסק • 16 קובאר • 17 צ'רני • 18 קרייצ'י • 19 חורי • 20 לינגר • 21 צ'רב • 22 סואוצ'ק • 23 יארוש • 24 ולצ'ק • 25 שולץ • 26 מ. יוראסק • מאמן: האשק | צ'כיה |
גבריאלה רוזנטל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בספטמבר 1913 מינכן, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  31 במרץ 1975 (בגיל 61) ירושלים, ישראל 
 בן או בת זוג:  שלום בן-חורין 
 צאצאים:  טוביה בן חורין 
 
גבריאלה רוזנטל (22 בספטמבר 1913, מינכן שבגרמניה - 31 במרץ 1975 בישראל) הייתה ציירת, קריקטוריסטית, מורה לאמנות, ומדריכת תיירים ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה למרגריטה וארווין רוזנטל
התחילה לצייר בגיל צעיר, על פי דברי אביה, למעט מספר תקופות של ספק עצמי ביכולותיה האמנותיות, היא המשיכה לצייר גם על פי הזמנה וגם עבור עצמה. היא למדה אמנות בגרמניה ובפריז וב-1935 עלתה לישראל, והתגוררה בירושלים. רוזנטל ציירה קריקטורות שהופיעו בכל יום ששי ב"פלסטין פוסט" (כעת ג'רוזלם פוסט). רוזנטל גרה בשכונת אבו תור, התערבבה בבני כל העדות ציירה את דמויותיהם וכתבה סיפורים קצרים על ירושלים. היא כתבה ופרסמה בארבע שפות. האיורים שלה היו מלאי הומור, אהבת אדם ותבונה, גם העוקצניות שבהם לא העליבה איש. אמנותה הייתה בסגנון המאיירים הצרפתיים דומייה, וילהלם בוש וולטר טריר.
רוזנטל הייתה דוברת ערבית שוטפת וחלוצה בהוראת איור וציור מהטבע, בכפרים ערביים ודרוזים. זמן מה גרה בכפר דרוזי. רוזנטל כתבה כמה סיפורים קצרים על חוויותיה אלו.
בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 היא התגוררה בעכו, בדלית אל-כרמל, בבית אוליפנט ובנהריה. כדרכה התבוננה איירה ורשמה את מראה עיניה. רוזנטל גם לימדה קבוצות שונות.
פרטים על יצירותיה אפשר למצוא גם במרכז המידע לאמנות ישראלית.
בשנת 1975 הלכה לעולמה ונקברה בהר המנוחות.
בחודש מרץ 2011, הוצגה התערוכה "הלב פתוח והיד רושמת" שכללה איורים וציורים של רוזנטל, מאזור עכו והגליל המערבי במוזיאון "אוצרות בחומה".
על ספריה

היא ציירה את הפרקים ב'ספר בישול פולקלורי' של מולי בר דוד.
ב־1953 היא ציירה 'מגילת אסתר' צבעונית ומבדרת. כתובה בכתב סת"ם ספרדי, בהוצאת א.'. הרצפלדר המגילה נמצאת כיום בארכיון הציוני המרכזי.
ב-1982 יצא לאור ספר עם ציוריה וסיפוריה In and around Jerusalem with Gabriella Rosenthal
Gabriella Rosenthal, Es war einmal in Jerusalem. A very personal view, Zeichnugen, Drawings, Palestina/Israel 1938–1955
חיים אישיים

הייתה אמו של טוביה בן חורין, רב רפורמי. היא גרושתו של העיתונאי שלום בן חורין.
ראו גם

אמנות פמיניסטית
יקה
לקריאה נוספת

מרים ברוק-כהן, דיוקן-דיוקנאות, לראות אמנות אחרת, 5 במרץ 2011.
הערות שוליים

↑  Thomas Fohl, Gabriella Ben-Chorin, GENI, ‏23/1/2018 (באנגלית)
↑  Gabriella Rosenthal, Nicolleta Rosenthal Misch (ע), Introductry  Notes, IN AND AROUND JERUSALEM, 1982, Seattle: Tebo Press, 1982, עמ' i. (באנגלית)
↑  גבריאלה רוזנטל, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית
↑  גבריאלה רוזנטל באתר GRAVEZ
↑  מולי בר-דוד, חסיה לב-ער, יונה קמפל (ע), תרגום: אסתר פרנקנברג, דפנה פלוטקין, ורדה מור, ספר בשול פולקלורי, תל אביב: י. את מ. בר-דוד, 1964. (בעברית)
↑  וישב אחשורוש על הרצפה: מגילה מאוירת, באתר הארכיון הציוני המרכזי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 277609  NLI: 987007267206705171  BIBSYS: 99006948  BNE: XX1423762  GND: 123917530  ISNI: 0000 0000 6683 5474  LCCN: n84104768  NTA: 169170799  RKD: 432444  ULAN: 500477169  VIAF: 62467530   WorldCat (עם VIAF): 62467530
מלונות פרימה

| --- | --- |

מלון פרימה המלכים בירושלים
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  הנרי מוסקוביץ'
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־34 שנים)
 משרד ראשי:  תל אביב
 בעלות:  משפחת מוסקוביץ'
 ענפי תעשייה:  תיירות
 מוצרים עיקריים:  מלונאות
 
מלונות פרימה היא רשת מלונות ישראלית בבעלות פרטית של משפחת מוסקוביץ'. בבעלות הרשת 15 בתי מלון ב-8 אזורים בארץ: ירושלים, תל אביב, טבריה, אילת, ים המלח, נתניה, רעננה ופתח תקווה.
היסטוריה

הרשת הוקמה בשנת 1990 על ידי יזם הנדל"ן היהודי-אמריקאי מניו יורק הנרי מוסקוביץ'. מוסקוביץ' החל להשקיע בענף המלונאות בישראל ב-1980 שרכש עם שני שותפים, איזידור הרשקוביץ ומוריץ גרטלר את שלד מלון קרלטון בכיכר אתרים בתל אביב שהיה בבנייה, אך היזם המקורי שלו פשט את הרגל. הם השלימו את הקמת המלון והוא נחנך ב-1981. אחר כך רכש את מלון "אסטור" ברחוב הירקון בתל אביב. מלון שהוקם במקור על ידי חברת "רסקו" ונפתח בשנת 1962.
ביולי 1987 רכש מוסקוביץ' גם את מלון המלכים בירושלים. בינואר 1989 רכש את מלון "אלמוג הים" באילת, שלאחר מכן הוסב שמו למלון "קרלטון" אילת (וכיום נקרא בשם "פרימה מיוזיק"). וביולי 1989 רכש יחד עם ברנרד שרייר את מלון "גלי זוהר" בים-המלח, לאחר שפשט את הרגל. על בסיס רכישות אלו החליט להקים את רשת מלונות פרימה ביולי 1990.
ביוני 1997 רכש מוסקוביץ מחצית ממניות מלון "וינדמיל" בירושלים (ששמו שונה אחר כך ל"פרימה רויאל"), ולאחר סכסוך ממושך עם שותפיו למלון, רכש את מלוא הבעלות ב-2005. ב-1999 רכש את מלון המרכז בירושלים ממנחם פרוש (ששמו שונה אחר כך ל"פרימה פאלאס"). אחר כך נרכש מלון פרימה גליל בטבריה. בנוסף, הפעילה הרשת מלון נוסף בטבריה בשם "פרימה Too", בסמוך ל"פרימה גליל", אך ב-2018 עבר המלון לרשת מלונות ג'ייקוב תחת השם "מלון ג'ייקוב טבריה".
במאי 2009 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה של מחוז תל אביב תוכנית של הרשת להריסת מבנה מלון פרימה תל אביב (מלון אסטור לשעבר) בפינת הרחובות הירקון ופרישמן, ובניית מלון חדש בן 22 קומות במקומו. המבנה המתוכנן יהיה צר וגבוה, מאחר ששטח המגרש בו עומד המלון הוא 1.05 דונם בלבד. אולם נכון ל-2023 ביצוע התוכנית לא יצאה לפועל עקב התנגדויות וקשיים טכניים במימושה.
בנובמבר 2012 רכשה הרשת את מלון פארק בירושלים, הממוקם בכניסה לעיר ובסמוך לכנסת, למשרדי הממשלה. ב-2013 רכשה הרשת את מלון סיטי בתל אביב. באותה שנה החלה בנייתם של שני מלונות עסקים, בשיתוף עם חברת מליסרון אשר בבעלות ליאורה עופר, "פרימה לינק" בפתח תקווה, ו-"פרימה מילניום" ברעננה. מלון פרימה לינק בפתח תקווה נפתח בשנת 2016, ומלון פרימה מילניום ברעננה נפתח ב-2017
ב-2015 רכשה הרשת בניין ששימש את קופת חולים מאוחדת ברחוב אלנבי 75 שבתל אביב, בניין שהוסב למלון בשם "הוטל 75".
ב-2019 נרכשו מלון הבוטיק "ג'יקוב סמואל" שבתל אביב ב-45 מיליון ש"ח ובניין ברחוב דיזנגוף.
ב-2021 רכשה הרשת את מלון דייוויד טאואר בנתניה, אשר נוהל על ידי רשת אקור העולמית.
ב-2023 רכשה הרשת את מלון מגדל ירושלים תמורת כ-90 מיליון שקל. הרשת הודיעה כי היא תשקיע כ-30 מיליון שקל נוספים בשדרוג החדרים ולובי המלון. המלון החל לפעול תחת השם מלון "פרימה ורה ירושלים".
פעילות החברה

נכון לשנת 2023, בבעלות הרשת כ-1,756 חדרים ב-15 בתי מלון בארץ, והיא מעסיקה כ-750 עובדים. לרשת מספר פרויקטים עתידיים, בין היתר בניית מלון סוויטות בחוף הים באשדוד בשיתוף עם חברת הנדל"ן "האחים גבאי" ובנייתו של מלון בוטיק ברחוב אלנבי 81 בתל אביב.
הערות שוליים

1 2  אלעזר לוין, מיליונר עם טעם של פעם, חדשות, 6 במרץ 1990
↑  שאול אברון, מוסקוביץ, הרשקוביץ וגטלר קנו מלון, חדשות, 19 במרץ 1985
↑  לבעלי מלון "קרלטון פנטה" תל-אביב, מעריב, 18 באוקטובר 1981
אביבה קרול, ‏קרלטון ת"א ייפתח מחדש בדצמבר לאחר שעבר שיפוץ ב-15 מיליון דולר, באתר גלובס, 8 בנובמבר 1999
1 2  קשת רוזנבלום, מלון "אסטור" יסתיר את הנוף, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2012
↑  נפתח מלון "אסטור", הארץ, 31 בינואר 1962
↑  שלום ירושלמי, מלון־המלכים נמכר, כל העיר, 17 ביולי 1987
↑  יהודית זילברשטיין, מלון אלמוג הים באילת נמכר למשקיע הנרי מוסקוביץ מניו יורק, מעריב, 18 בינואר 1989
אלעזר לוין, ‏ביהמ"ש: מוסקוביץ הטעה את דיאמנט בעיסקת אלמוג ים, באתר גלובס, 2 באוגוסט 1999
↑  אביבה קרול, ‏מלון קרלטון מתחיל בשיפוצים בפיקוח רשת מריוט; הערכות: הסכם ניהול בין המלון לרשת - בקרוב, באתר גלובס, 19 באוקטובר 1997
↑  שמואל רוזנבלאום, תעודת זהות - שרייר: לא פוליטי, חדשות, 4 ביולי 1989
↑  יואב יצחק, מונה כונס נכסים לחברה בעלת מלון גלי זוהר, מעריב, 12 בפברואר 1988
↑  אליסה אודנהיימר, ביהמ"ש המחוזי: יימשך הליך פירוקו של מלון וינדמיל בירושלים, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2002
↑  רוני גלבפיש, ‏סכסוך ממושך בין שותפי מלון ווינדמיל בירושלים עלול להביא לפירוקו, באתר גלובס, 12 בנובמבר 2001
↑  ענת ג'ורג'י, הסתיים הליך הגישור בעניין מלון וינדמיל בירושלים: מוסקוביץ ישלים רכישתו, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2005
↑  אביבה קרול, ‏מוסקוביץ רוכש ממנחם פרוש את מלון המרכז בי-ם ב-5.5 מיליון דולר, באתר גלובס, 1 במרץ 1999
↑  רז סמולסקי, מלון פרימה ברחוב הירקון בתל אביב ייהרס ויוקם מחדש - בתוספת 16 קומות, באתר TheMarker‏, 27 במאי 2009
↑  רינה רוזנברג קנדל, רשת פרימה רכשה את מלון פארק בירושלים ב-80 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 12 בנובמבר 2012
↑  ספיר פרץ, ‏רשת מלונות פרימה רכשה את מלון סיטי בת"א בכ-75 מיליון שקל, באתר גלובס, 9 באפריל 2013
↑  עירית רוזנבלום, מליסרון ורשת מלונות פרימה נכנסים לתחום מלונות עסקים, באתר מגפון, ‏21 במאי 2013
רינה רוזנברג קנדל, חברת מליסרון תקים מלון עסקים ראשון ברעננה, באתר TheMarker‏, 21 במאי 2013
↑  גילי מלניצקי, כמה יעלה לכם לילה במלון הראשון בפתח תקווה?, באתר TheMarker‏, 7 בספטמבר 2016
↑  ליאת קורנברג, אל תגלו לאף אחד: המלון החדש והמפתיע בשרון, באתר חדשות 13, 8 ביוני 2017
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏אין תיירים, יש מלונות - פרימה משיקה מחדש מלון ברחוב אלנבי בתל אביב ומודיעה על שני מלונות נוספים בקנה, באתר גלובס, 5 ביולי 2021
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏האקזיט של האדריכל סמי טיטו: מכר עם שותפיו את מלון ג'ייקוב סמואל בת"א ב-45 מיליון שקל, באתר גלובס, 25 בפברואר 2019
1 2  דותן לוי, מלונות פרימה רכשה בניין בדיזנגוף ב־35 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 31 באוקטובר 2019
↑  הדר קנה, רשת פרימה רכשה מלון בירושלים בסכום של 90 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 3 בדצמבר 2023
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏מלון חדש יוקם באשדוד בהשקעה של 250 מיליון שקל, באתר גלובס, 5 בספטמבר 2021
ג'וזף גולדשטיין

| --- | --- |

 לידה:  18 באפריל 1940 (בן 84) קינגסטרי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביוכימיה, גנטיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וושינגטון ולי  המרכז האוניברסיטאי הדרום-מערבי לרפואה של טקסס 
 מוסדות:  מערכת האוניברסיטאות של טקסס 
 פרסים והוקרה:  פרס המרכז הרפואי אלבני (2003)  מדליית ג'ורג' מ. קובר (2002)  פרס קרן וורן אלפרט (1999)  חבר זר של החברה המלכותית (20 ביוני 1991)  המדליה הלאומית למדעים (1988)  הרצאת קית' ר' פורטר (1987)  פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי (1985)  פרס ויליאם אלן (1985)  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1985)  פרס לואיזה גרוס הורביץ (1984)  פרס קרן גיירדנר הבינלאומי (1981)  פרס ריצ'רד לונסברי (1979)  פרס פייזר בכימיית אנזימים (1976)  פרס היינריך וילנד (1974) 
 
ג'וזף לאונרד גולדשטיין (באנגלית: Joseph Leonard Goldstein; נולד ב-18 באפריל 1940) הוא ביוכימאי וגנטיקאי יהודי-אמריקאי. חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה משנת 1985 יחד עם מייקל ס. בראון, על מחקריו החלוציים בתחום המטבוליזם של ליפופרוטאין בעל צפיפות נמוכה, LDL (כולסטרול). כמו כן זכה בפרסים רבים על מחקריו בתחום המחלות הגנטיות.