stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אה"מ וייג'ר (1739)
אה"מ "וייג'ר" בסיפורת

הרומן "החוף הלא נודע" (The Unknown Shore) מאת פטריק או'בריאן, שראה אור ב-1959, מבוסס על עדויות הניצולים. אחד מאנשי צוותה של "וייג'ר" היה המידשיפמן ג'ון ביירון, לימים סגן-אדמירל בצי המלכותי וסבו של המשורר הנודע ג'ורג' ביירון. ספרו של או'בריאן מתבסס בעיקר על עדותו.
לקריאה נוספת

Anon. An Affecting Narrative of the Unfortunate Voyage and Catastrophe of His Majesty's Ship Wager. London: J. Norwood, 1751.
Bulkeley, John and John Cummins. A Voyage to the South-Seas in the Years 1740-1. London: Jacob Robinson, 1743. Second edition, with additions, London, 1757.
Byron, John. Narrative of the Hon. John Byron; Being an Account of the Shipwreck of The Wager; and the Subsequent Adventures of Her Crew, 1768. Second edition, 1785.
Campbell, Alexander. The sequel to Bulkeley and Cummins's voyage to the South-seas. London: W. Owen, 1747.
Edwards, Philip. The Story of the Voyage: Sea-Narratives in Eighteenth-Century England. Cambridge, 2004, pp. 53–78.
Hackman, Rowan (2001). Ships of the East India Company. Gravesend, Kent: World Ship Society.
Kerr, Robert. A General History and Collection of Voyages and Travels, Arranged in Systematic Order, XVII. Edinburgh and London, 1824. Includes Byron's account, pp. 313–414 (327-428 of the pdf), and Bulkeley's, pp. 415–529 (429-543 of the pdf).
Morris, Isaac, Narrative of the Dangers and Distresses which befel Isaac Morris and seven more of the crew. London: S. Birt, 1752.
Fletcher, W. J., The Wreck of the Wager, Cornhill Magazine, New Series, volume 16 (January-June 1904), 394-411. O
Pack, S. W. C. The Wager Mutiny. A. Redman, 1964.
Somerville, Henry Boyle Townshend (1934). Commodore Anson's Voyage into the South Seas and Around the World. W. Heinemann.
Grann, David (2023). The Wager: A Tale of Shipwreck, Mutiny and Murder. Doubleday.
Winfield, Rif (2007). British Warships in the Age of Sail 1714–1792: Design, Construction, Careers and Fates. Seaforth Publishing.
הערות שוליים

1 2 3  Hackman (2001), p. 209.
1 2 3  Winfield (2007), p. 253.
↑  Sutton (2000).
↑  The Scientific Society website
↑  O'Brian, Patrick (1959). The Unknown Shore. London: HarperCollins.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: olak20241242457 
טרופת ה"וייג'ר", איור שער ספרו של ג'ון ביירון, 1768
רג'ווה אל-חוסיין, נסיכת ירדן

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1994 (בת 30) ערב הסעודית ריאד, ערב הסעודית 
 שם לידה:  רג'ווה בנת ח'אלד בן מסאעד בן סייף בן עבד אל-עזיז א-סייף
 מדינה:  ירדן ירדן
 השכלה:  אוניברסיטת סירקיוז  Syracuse University School of Architecture 
 דת:  אסלאם סוני
 בן זוג:  חוסיין בן עבדאללה, נסיך ירדן
 
הנסיכה רג'ווה אל-חוסיין (בערבית: رجوة الحسين; נולדה בשם רג'ווה אאל סייף (رجوة آل سيف) ב-28 באפריל 1994) היא אדריכלית ילידת ערב הסעודית ובת משפחת המלוכה הירדנית. היא נשואה לחוסיין בן עבדאללה, נסיך ירדן, יורש העצר של הממלכה.
התואר נסיכת הכתר אינו משמש בדרך כלל בירדן, ובמקום זאת נקראת רג'ווה "הוד מלכותה הנסיכה רג'ווה אל-חוסיין".
ביוגרפיה

אאל סייף נולדה בריאד, בירת ערב הסעודית, ב-28 באפריל 1994. היא הצעירה מבין ארבעת ילדיו של איש העסקים הסעודי ח'אלד אאל סייף, מנכ"ל קבוצת אאל סייף, ואשתו עזה אאל סודאיירי. משפחת אאל סייף, הנחשבת לחלק מהאצולה הסעודית, מגיעה משבט סובאי, השייח'ים של העיירה אל-עטאר בסודאיר.
אמה נמנית עם משפחת אאל סודאיירי, אותה משפחה של אמו של מלך ערב הסעודית, וכן זו של בת זוגו המנוחה, סולטאנה בינת תורכי אאל סודאיירי. משכך, היא בת דודה מדרגה שנייה של סלמאן, מלך ערב הסעודית.
אביה, ח'אלד בן מוסאעד בן סייף בן עבד אל-עזיז אאל סייף, סיים תואר בהנדסה אזרחית באוניברסיטה האמריקאית בביירות והקים את אאל סייף קבלני הנדסה, אחת מחברות הבנייה המובילות בסעודיה יחד עם מספר חברות הפועלות במגזרים נוספים.
אאל סייף השלימה את לימודיה התיכוניים בערב הסעודית והשלימה את השכלתה הגבוהה בבית הספר לאדריכלות של אוניברסיטת סירקיוז. היא למדה ועבדה בלוס אנג'לס, קיבלה תואר ממכון האופנה לעיצוב ומרצ'נדייזינג ועבדה במשרד אדריכלות בקרבת מקום.
ביוגרפיה > אירוסים וחתונה

טקס האירוסים בין א-סייף  לנסיך חוסיין התקיים בבית אביה בריאד. בטקס השתתפו מלך ומלכת ירדן ובנים נוספים ממשפחת המלוכה
א-סייף ערכה את הופעתה הפומבית הרשמית הראשונה ב-18 באוקטובר 2022, כשביקרה באמנה המלכותית עם יורש העצר חוסיין ודודו של אביו, חסן בן טלאל.
ב-1 ביוני 2023 התקיימה חתונת הנסיך חוסיין ורג'ווה אאל סייף בארמון זהראן שבעמאן. בין האורחים היו גם ויליאם, נסיך ויילס ורעייתו קתרין, נסיכת ויילס, וג'יל ביידן, הגברת הראשונה של ארצות הברית.
ביוגרפיה > נסיכת ירדן

עם נישואיה הפכה רג'ווה לנסיכת ירדן וזכתה לתואר הוד מלכותה הנסיכה רג'ווה אל-חוסיין. תפקידיה כנסיכה כולל ייצוג יורש העצר באירועים, לרבות כאלה המתקיימים מחוץ למדינה, כגון חתונות של חברי בתי המלוכה. בהתאם, היא תשתתף בפעילויות הקשורות לפרויקטים חברתיים ולצדקה.
ביוגרפיה > בתה

ב-3 באוגוסט 2024 ילדה בבית החולים המלך חוסיין בעמאן את בתה הבכורה, הנסיכה אימאן בינת אל-חוסיין.
הערות שוליים

1 2  דניאל סלאמה, יורש העצר הירדני התחתן לעיני כל המזרח התיכון, באתר ynet, 1 ביוני 2023
1 2  ספיר ליפקין, ‏חתונת השנה בעולם הערבי: יורש העצר הירדני התחתן, באתר ‏מאקו‏, 1 ביוני 2023
1 2  "Statement from the Royal Hashemite Court". The Royal Hashemite Court. 1 ביוני 2023. נבדק ב-1 ביוני 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Susan (2022-08-18). "Rajwa Al Saif, Fiancée of Crown Prince Hussein of Jordan". Unofficial Royalty (באנגלית). נבדק ב-2022-08-18.
1 2  "Rajwa Al Saif : la future reine de Jordanie se dévoile". Point de Vue (בצרפתית). נבדק ב-2022-08-21.
1 2  "Who is Rajwa Al Saif, the fiancée of the Crown Prince?". en.royanews.tv (באנגלית). נבדק ב-2022-08-21.
↑   נמרוד הלפרן, אשתו הטרייה של יורש העצר הירדני באה ממשפחה עשירה ומקושרת יותר משלו, באתר TheMarker‏, 1 ביוני 2023
1 2 3  "Prince Hussein of Jordan and New Fiancée Give Kate and Prince William Vibes in Engagement Photo". Peoplemag (באנגלית). נבדק ב-2022-08-18.
↑  @RHCJO. "The Royal Hashemite Court is pleased to announce the engagement of His Royal Highness Crown Prince Al Hussein bin Abdullah II to Ms Rajwa Khaled bin Musaed bin Saif bin Abdulaziz Al Saif, and extends its sincere congratulations on this occasion" (Tweet) – via Twitter.
↑  Gillett, Katy (2022-08-18). "Who is Rajwa Al Saif, the Saudi fiancee of Jordan's Crown Prince Hussein?". The National (באנגלית). נבדק ב-2022-08-18.
↑  שאג'י, שירין (18 באוגוסט 2022). "Everything to Know About Jordanian Crown Prince Hussein's Saudi Fiancée, Rajwa Al-Saif". Vogue Arabia. נבדק ב-18 באוגוסט 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hennie, Janine (2022-10-19). "Prince Hussein of Jordan's New Fiancée Rajwa Al-Saif Wears Necklace Sweetly Linking Their Initials". People (באנגלית). נבדק ב-2023-01-23.
↑  "51 anos de rainha Rania: conheça sua emocionante história". L'Officiel Brasil (בפורטוגזית). נבדק ב-2022-08-18.
↑  "Queen Rania's official website". Queen Rania official website (באנגלית). נבדק ב-2022-08-18.
↑  ליאור בן ארי, ירדן מאוהבת בתינוקת המלכותית, הנכדה הראשונה של המלך עבדאללה, באתר ynet, 26 באוגוסט 2024
פולימרקט

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  שיין קופלן
 תקופת הפעילות:  2020–הווה (כ־4 שנים)
  
 polymarket.com
 
פולימרקט (באנגלית: Polymarket) היא פלטפורמה אמריקאית מבוססת טכנולוגיה פיננסית של שוק אירועים דיגיטלי הפועלת על בסיס מטבע מבוזר, המאפשרת להמר על אירועים עתידיים כגון מזג אויר ותוצאות פוליטיות. הפלטפורמה, הגדולה מסוגה בשוק התחזיות (אנ') בעולם, הושקה בשנת 2020, ובסיסה באפר איסט סייד שבמנהטן.
היסטוריה

הפלטפורמה נוסדה בשנת 2020 על ידי שיין קופלן. בינואר 2022 היא נקנסה ב-1.4 מיליון דולר על ידי הוועדה למסחר בחוזים עתידיים על סחורות (CFTC), וקיבלה צו הפסקת פעילות בגין הפרות רגולטוריות, כולל אי רישום כפלטפורמת מסחר. עם זאת, היא נקנסה לבסוף בסכום נמוך יותר עקב כך ששיתפה פעולה בחקירה.
במאי 2022 ג'יי כריסטופר ג'יאנקרלו, לשעבר נציב ה-CFTC, מונה ליו"ר המועצה המייעצת של החברה. במאי 2024 הודיעה החברה כי גייסה 70 מיליון דולר בשני סבבי גיוס שכללו השקעות של ויטליק בוטרין, המייסד השותף של פלטפורמת הבלוקצ'יין אתריום, וקרן הון הסיכון של המשקיע פיטר ת'יל - Founders Fund.
ביוני 2023 המגזין Mother Jones דיווח כי העניין סביב החברה גדל, לאחר שציוץ על הימור על מועד הימצאה הצפוי של הצוללת טיטאן הפך לויראלי; באותו זמן יותר מ-60 "שווקי - חיזוי" היו זמינים בפלטפורמה, כולל תוצאות הבחירות לנשיאות גואטמלה, הסבירות שטוויטר תתבע את מטא, והסבירות שרוסיה תשתמש בכוח גרעיני במלחמה מול אוקראינה.
בשנת 2024 השוק של ההימור על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024 הפך לשוק הפעיל ביותר בפלטפורמה, עם סך כולל של הימורים של יותר מ-2.7 מיליארד דולר (נכון ל-30 באוקטובר 2024). ב-2024 נייט סילבר, מייסד חברת הסקרים FiveThirtyEight, הצטרף כיועץ לחברה.
החל מספטמבר 2024, השוק של תוצאות הבחירות זמין מחוץ לארצות הברית בלבד, עקב הצורך בהסדרת הפעילות המקומית על ידי ה-CFTC.
ימים ספורים לאחר העימות בין המועמדים לנשיאות שנערך ב-27 ביוני 2024, ההימורים בפלטפורמה חזו סיכוי של כ־70% שהמועמד מטעם המפלגה הדמוקרטית, ג'ו ביידן, יפרוש מהמירוץ, שבועות ספורים לפני שהודיע רשמית על פרישתו. עם זאת, ב-5 באוגוסט החיזויים טעו, כשהצביעו על סיכוי של כ־68% שקמלה האריס תבחר כמועמד לתפקיד סגן הנשיא במושל פנסילבניה, ג'וש שפירו, כשבחרה לבסוף בטים וולז.
הימורים על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2024

ב-7 באוקטובר 2024 ההימורים על ניצחון של דונלד טראמפ יבבחירות 2024 זינקו ל-53.3%, כשבמקביל הסיכויים של האריס ירדו ל-46.1%, לאחר שבמשך חודש ספטמבר היה יתרון קל להאריס. באותו יום, מודל הסימולציה FiveThirtyEight מצא כי הסיכוי של האריס לזכות בבחירות עומד על 55%, והמודל של נייט סילבר צפה סיכוי של כ־54.7% לניצחון שלה. בעיתון פורבס דווח כי ייתכנו הטיות מכוונות של הימורים לטובת טראמפ, כשחלק מהחשדות נעוצות בתמיכתו של אילון מאסק, שקידם בעבר את פולימרקט, בטראמפ. בנוסף, מאסק פרסם פוסט ברשת החברתית X שטען לאחר העלייה בסיכויים של טראמפ כי "קמאלה מתמוטטת לנגד עינינו". עם זאת, בשל העדר מגבלה על סכומים של משקיעים בודדים, המשקל של הימורים גדולים להשפעה על החיזויים נמוך למדי. יועץ החברה, נייט סילבר, אמר כי השינוי לטובת טראמפ הוא "תנודה גדולה יותר מהמוצדק". בפלטפורמה המתחרה של פולימרקט, Predictit, נראתה גם כן עלייה בחיזויים לטובת ניצחון של טראמפ.
הפער בין המועמדים נמשך והתרחב מאוקטובר 2024, עד סיכוי של כ־60% לניצחון של טראמפ, עד בסמוך ליום הבחירות, בהן זכה טראמפ. הוול סטריט ג'ורנל דיווח כי ייתכן שהמהלכים בשוק מתעתעים משום שנוצרו על ידי ארבעה מהמרים בלבד, שהימרו לטובת טראמפ בסכום של כ-30 מיליון דולר, אם כי לא בהכרח היו מוטים. ארבעת המהמרים פעלו בצורה דומה, דבר שהעלה את החשד כי הם מופעלים למעשה על ידי גורם אחד. בתגובה, פולימרקט יזמה חקירה של הנושא. החברה אישרה ב-24 באוקטובר כי ארבעת החשבונות הופעלו למעשה על ידי סוחר צרפתי אחד, וטענה כי לא מצאה עדות לניסיונות של מניפולציה בשוק.
אסקדרון

ספינת הקרב הראשית של אסקדרון השייטות השביעי של הממלכה המאוחדת
אסקדרון הוא יחידת משנה בכוח צבאי, שיש בה חלוקה פנימית נוספת.
בעבר אסקדרון היה יחידת פרשים בגודל של גדוד בצבאות אירופאים ובצבאות שמבוססים על הדגם האירופאי דוגמת הצבא האמריקאי. מהמאה ה-20 כונו בשם זה גם יחידות של שריון, חיל הים וחיל האוויר.
יחידות יבשה

בחיל השריון, בצבאות רבים, האסקדרון הוא יחידת משנה של רגימנט שריון או חרמ"ש, מקביל לפלוגה בחיל רגלים או סוללה בחיל התותחנים. בבריטניה וצבאות חבר העמים הבריטי השימוש באסקדרון (כמקביל לפלוגה) נפוץ במספר זרועות וחילות בצבא, בהם; חיל השריון המלכותי, חיל ההנדסה המלכותי, רגימנט הסיור המיוחד, חיל הקשר המלכותי, שירות הרפואה המלכותי, חיל הנחתים המלכותי ויחידות נוספות.
בצרפת השימוש באסקדרון בעבר היה מקביל לחטיבה ושימש ביחידות שריון ופרשים. מאז המאה ה-20, אסקדרון משמש ליחידות המקבילות לפלוגה (באופן טיפוסי כ-13 טנקים).
יחידות אוויר

בחיל אוויר של ארצות הברית ובריטניה האסקדרון הוא יחידת משנה של להק ומורכב משני גפים או יותר, והוא מקביל בקירוב לטייסת.
יחידות ימיות

בחיל הים האסקדרון הוא יחידת משנה של שייטת ומורכב משתי פלגות או יותר של ספינות מלחמה, לא בהכרח מאותו סוג.
כופלי לגראנז'

העקום האדום מתאר את האילוץ g(x, y)=c. העקומים הכחולים הם קווים שווי ערך (קווי גובה) של (f(x, y. הנקודה שבה האילוץ האדום משיק לעקום הכחול היא נקודת מקסימום של (f(x, y לאורך עקומת האילוץ, מכיוון ש-d1 > d2.
במתמטיקה, כופלי לגראנז'  הם משתנים מלאכותיים המוספים לפונקציה ממשית בת כמה משתנים, על-מנת למצוא נקודות קיצון מקומיות של הפונקציה בכפוף לאילוצים. משתנים אלה קרויים על-שמו של המתמטיקאי האיטלקי ז'וזף לואי לגראנז', ונעשה בהם שימוש נרחב במתמטיקה, בפיזיקה (בפרט במכניקה אנליטית) ובחקר ביצועים לפתרון בעיות תכנון לא-ליניארי.
השיטה הבסיסית למציאת נקודות קיצון של פונקציה גזירה בעלת כמה משתנים, בתחום פתוח, היא להשוות את הנגזרות החלקיות לאפס. אכן, על פי משפט פרמה, הנגזרות החלקיות מתאפסות בכל נקודת קיצון של פונקציה גזירה בתחום פתוח. בתחום שאינו פתוח, עשויות להיות נקודות קיצון גם על השפה. אילוצים על המשתנים, הנתונים בצורת משוואה כגון  \ x^{2}+y^{2}+z^{2}=1, הופכים את התחום לקבוצה סגורה, שכולה שפה, ובכך מונעים את השימוש הישיר בשיטת הנגזרות החלקיות. שימוש בכופלי לגראנז' הופך בעיה עם אילוצים לבעיה בלי אילוצים, ובכך מאפשר להשתמש בהשוואת הנגזרות לאפס.
ניתן לתת אינטואיציה גרפית לשיטה בכך שבנקודות מקסימום של הפונקציה בכפוף לאילוץ, כיוון הנגזרת הכללי יהיה באותו כיוון של הנגזרת של האילוץ, ולכן הן יהיו שוות אחת לשנייה עד כדי מכפלה בסקלר.
נכונות השיטה

השיטה של כופלי לגראנז' נכונה משום שבכל נקודת קיצון של פונקציה f ב-n משתנים על גבי יריעה המוגבלת על ידי אילוצים, הגרדיאנט של f הוא צירוף ליניארי של וקטורי הגרדיאנט של האילוצים באותה נקודה. בפרט, עבור n-1 אילוצים (המגדירים יחד עקומה ב- \mathbb {R} ^{n}), קו הגובה של f (הניצב לגרדיאנט שלה) ישיק לעקומת האילוצים.
תיאור השיטה

שיטת כופלי לגראנז' הופכת את הבעיה של מציאת נקודות הקיצון של פונקציה בת  \ n משתנים  \ f:D\rightarrow \mathbb {R}  (כאשר  \ D\subset \mathbb {R} ^{n} הוא תחום פתוח), בכפוף ל- \ k אילוצי שוויון מהצורה  \ g_{i}(x_{1},x_{2},...,x_{n})=0, לבעיה של מציאת נקודות הקיצון של פונקציה בת  \ n+k משתנים ללא אילוצים.  \ n משתנים הם משתנים של הבעיה המקורית ו-  \ k משתנים הם כופלי לגראנז'.
השיטה היא להגדיר פונקציה חדשה: {\begin{aligned}&h(x_{1},x_{2},\ldots ,\lambda _{1},\lambda _{2},\ldots \lambda _{k})=\\[4pt]{}&f(x_{1},x_{2},\ldots )+\lambda _{1}g_{1}(x_{1},x_{2},\ldots )+\lambda _{2}g_{2}(x_{1},x_{2},\dots ))+\cdots \lambda _{k}g_{k}(x_{1},x_{2},\ldots )\end{aligned}}
כאשר  \ \lambda _{i}\in \mathbb {R}  נקראים כופלי לגראנז'. על מנת למצוא נקודת קיצון, נגזור את הפונקציה לפי המשתנים המקוריים - ונקבל  \ nמשוואות מהצורה  \ {\frac {\partial h(x_{1},x_{2},..,x_{n},\lambda _{1},\lambda _{2},...,\lambda _{k})}{\partial x_{i}}}=0, בנוסף ל- \ kהאילוצים  \ g_{i}(x_{1},x_{2},...,x_{n})=0. הפתרונות למערכת המשוואות המתקבלות הן הנקודות החשודות כנקודות קיצון, שאותן יש לבדוק פרטנית בדרכים אחרות. סה"כ קיבלנו  \ n+kמשוואות, עבור  \ n+kנעלמים.
ההסיאן

ההסיאן של מערכת המשוואות, תחת הנחות מסוימות, מזהה אילו נקודות חשודות הן נקודות מינימום או מקסימום, ואילו הן נקודות אוכף בלבד.
דוגמאות

אנו רוצים למצוא את נקודות הקיצון של הפונקציה  \ f(x,y)=xy בכפוף לאילוץ שהנקודות הן על המעגל  \ x^{2}+y^{2}=1. נגדיר:
פחית היא גליל בנפח  \ V. כמות חומר הגלם פרופורציונית לשטח הפנים של הגליל  \ A ולכן נחפש את הרדיוס והגובה עבורם שטח הפנים של הגליל הוא מינימלי. לתיאור הגליל דרושים שני המשתנים, רדיוס  \ r וגובה  \ h. את נקודת הקיצון אנו צריכים למצוא עבור הפונקציה  \ A(r,h)=2\pi r^{2}+2\pi rh, כשהאילוץ הוא  \ V=\pi r^{2}h\Rightarrow V-\pi r^{2}h=0. המשוואות המתקבלות הן:
ראו גם

תכנון לא-ליניארי
משפט קרוש-קון-טוקר (אנ')
דייוויד רוברטס

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1796 סטוקברידג', הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  25 בנובמבר 1864 (בגיל 68) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  בית הקברות וסט נורווד 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אוריינטליזם 
 יצירות ידועות:  The Remains of the Roman Forum 
 
דייוויד רוברטס
דייוויד רוברטס (באנגלית: David Roberts;‏ 24 באוקטובר 1796 – 25 בנובמבר 1864), צייר וטייל סקוטי, ממובילי האוריינטליזם האנגלי.
ביוגרפיה

רוברטס נולד ליד אדינבורו. הוא לא זכה להכשרה פורמלית באמנות, והחל את הקריירה שלו כצייר תפאורות. ב-1830 בעקבות הצלחתו, הפך לאמן במשרה מלאה. הוא הרבה בנסיעות, וביקר בספרד ובמרוקו ב-1833, בבלגיה, צרפת, ובאיטליה. הוא אף היה אחד האמנים הבריטיים הראשונים שנסעו למזרח התיכון, שם שהה 11 חודשים בשנים 1838-1839. את מסעו הוא החל באוגוסט 1838 כשהוא יורד בנמל אלכסנדריה שבמצרים. לאחר ששהה בה כחצי שנה, יצא ב-7 בפברואר 1839 אל ארץ ישראל בשיירה בת 21 גמלים ומלווה ב-15 שומרי ראש ערביים. הוא עצר בדרכו בסיני, שהה בה ארבעה ימים, ובתום מסע בן מעל חודש הגיע אל חברון, והמשיך משם אל שאר חלקי הארץ, ומשם אל סוריה ולבנון. במהלך המסע צייר רוברטס כמעט כל מה שנקרה על דרכו, ובסופו החזיק באמתחתו 272 רישומים. רישומיו עובדו לליתוגרפיות צבעוניות בידי לואי האג וראו אור במשך השנים 1842–1849 בכרכי "ארץ הקודש, סוריה, אדום, ערב, מצרים ונוּבּּּיה" (The Holy Land, Syria, Idumea, Arabia, Egypt, and Nubia). הרישומים שימשו בסיס לרבים מציורי השמן שלו. ציוריו של רוברטס זכו להצלחה רבה, וב-1841 נבחר לחבר באקדמיה המלכותית לאמנויות.
גלריית יצירות

הריסות העיר ההלניסטית חמון, 1927
הדפס אבן צבעוני, חיפה מבט לעבר הכרמל, צויר ב־24 באפריל 1839. על ההר בורג' א-סלאם ולמרגלותיו חיפה החדשה
קבר יוסף בשכם, 1839
תיאור המצור וחורבן ירושלים בימי המרד הגדול
מפרץ אילת ואי האלמוגים, 1839
תיאור יציאת מצרים
האתר הארכאולוגי מדינת האבו במצרים (1838)
מקדש איזיס באי פילה במצרים, 1838
אשדוד, 1839 – מתאר שלולית חורף הממוקמת דרומית לאשדוד. לימים נקראה על שמו "בריכת רוברטס"
רועי עיזים ליד אשדוד, 1843
רפאל גז'בין

| --- | --- |

 לידה:  16 בינואר 1909 טביליסי, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1975 (בגיל 65 בערך) 
 ענף מדעי:  רפואה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי חוף הכרמל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מוסדות:  רמב"ם – הקריה הרפואית לבריאות האדם  חיל הרפואה המלכותי של הצבא הבריטי 
 צאצאים:  תמר אדרי 
 מספר צאצאים:  3 
 
רפאל גְזֶ'בִּין (Gjebin;‏ 16 בינואר 1909 – 1975) היה רופא ישראלי, מנהל רמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם ומנכ"ל משרד הבריאות.
ראו גם

ההסתדרות הרפואית בישראל
הערות שוליים

↑  Itzhak J. Carmin, Harry Schneiderman, Who's who in world Jewry, 1972, p. 308.
↑  גואל בנו, טרגדיה באמצע טיול: מיכל מתה מאלרגיה לסוסים, באתר ynet, 25 במרץ 2010
↑  "במלוא העין"-מעולמו של רופא, ד"ר אפרים סיני,צ'ריקובר מוציאים לאור בע"מ,1984, פרק 73, עמוד 170
↑  רופאיה של ארץ ישראל 1799-1948,נסים לוי, יעל לוי, בהוצאת גיא בכור, זכרון יעקב, מהדורה שנייה מרץ 2012, עמוד 152
↑  "כל חייל חזית" - השירות הרפואי צבאי בארץ ישראל ובמדינת ישראל בתקופת מלחמת העצמאות 1947-1949, ברוך הורוויץ, כרך ב', משרד הביטחון – ההוצאה לאור, שנת 2000, פרק: תקופה שנייה: שלב העמידה, חלק ב', עמוד 89
↑  דיוויד סלע, יהפוך לרמב"ם: לחיפה יש בית חולים, באתר ישראל היום, 4 בינואר 2019
↑  פרויקט מיוחד לרגל 70 שנה לרמב"ם. פרק ראשון:1938-1952
↑  אפרים סיני, "במלוא העין - מעולמו של רופא", צ'ריקובר מוציאים לאור בע"מ, 1984, עמוד 180
↑  מ. מייזלס, אסיפה סוערת של הרופאים השובתים, מעריב, 12 בפברואר 1956
↑  ד"ר א. סיני - יו"ר הסתדרות הרפואית, דבר, 3 במאי 1961
↑  רופאים מארץ הקודש, מעריב, 28 באוגוסט 1960
↑  נח סביר, 1000 מיטות נוספות לאשפוז, מעריב, 16 בדצמבר 1962
↑  בניית בית החולים בתל גיבורים - בראשית שנת 1966, דבר, 31 בינואר 1965
↑  100 סטודנטים לרפואה, מוכנים ללכת לספר בתנאים הבאים, מעריב, 11 ביולי 1965
↑  אהרון דולב, 56 פרחי רפואה השיבו הן, מעריב, 2 ביולי 1965
↑  רופאיה של ארץ -ישראל 1799–1948 ,נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בכור, זכרון יעקב, מהדורה שנייה מרץ 2012 ,עמוד 152
טנרה

טֶנֶרֶה (צרפתית Ténéré) הוא מישור מדברי רחב ידיים המשתרע במרכזו של מדבר סהרה בצפונה של ניז'ר. שטחו של הטנרה תחום על ידי הרי אייר במערב, הרי אהאגר בצפון, רמת ג'אדו בצפון-מזרח, הרי טיבסטי במזרח ועל ידי אגן אגם צ'אד בדרום. הטנרה הוא ברובו מדבר חול שבו ימות חול (ארג) המגיעות לאורך של מאה ק"מ ויותר, ומקור שמו במילה בשפת בני הטוארג ששמשמעותה "מדבר".
גאוגרפיה ואקלים

הטנרה מחולק באופן כללי לארבעה אזורים - טנרה דו טפסאסט (Ténéré du Tafassasset) בצפון המכוסה בעיקר בעפר, ימת החול של ארג ברוסט (Erg Brusset) במרכז, ימת החול של ארג דו טנרה (Erg du Ténéré) בדרום וימת החול של גראנד ארג דה בילמה (Grand erg de Bilma - "הארג הגדול של בילמה") במזרח, הנבדלת מהיתר על ידי עמק קאואר (Kaouar). ימות החול עשויות להגיע עד לגובה של 300 מטר, וביניהן משתרעים שטחי עפר ואבנים המכונים "רג" (Reg). רוחבו של הטנרה הוא כ-500 ק"מ ואורכו מגיע לכ-600 ק"מ.
האקלים באזור מדברי וצחיח. כמות המשקעים השנתית הממוצעת מגיעה לכ-50 מ"מ אך מקבצים של שנות בצורת עם גשם מועט או ללא גשם בכלל שכיחים. הגשמים אינם סדירים ואינם צפויים, ובחלקו המזרחי של הטנרה, שהוא צחיח יותר ממערבו, עשויים לרדת מילימטרים בודדים של גשם אחת למספר שנים. השנה מחולקת לשלוש עונות - "העונה הקרה" מנובמבר עד פברואר, "העונה החמה" ממרץ עד יוני ו"העונה הגשומה" מיולי עד אוקטובר. הטמפרטורה השנתית הממוצעת עומדת על 28°C ומשרע הטמפרטורות בין החורף לקיץ גדול - בחורף יורדות טמפרטורות המינימום הממוצעות אל מתחת ל-0°C, בעוד שב"עונה החמה" עשויות טמפרטורות המקסימום להגיע עד 50°C.
עץ הטנרה

"עץ הטנרה" (Arbre du Ténéré) היה עץ שיטה שניצב בבדידותו ברדיוס של כ-400 ק"מ ונחשב לעץ המרוחק והמבודד בעולם. העץ זכה לפרסום בקרב האוכלוסייה המקומית, ואף הופיע במפורש במפות רבות, לעיתים בקנה מידה גדול ביותר. הוא נחשב כציין דרך בנתיב השיירות שחצו את הטנרה ושרד משך עשרות שנים. באר שנחפרה בסמוך לו בשנים 1938-1939 גילתה כי שורשיו הגיעו עד לעומק של יותר מ-30 מטר. ב-8 בנובמבר 1973 הופל העץ על ידי נהג משאית לובי, ככל הנראה שיכור, ובמקומו הוקם פסל מתכת. העץ המקורי הועבר למוזיאון הלאומי של ניז'ר והוצב בביתן נפרד.
אתר מורשת עולמית

חלקו המערבי של הטנרה מוסדר מאז שנת 1988 כשמורת טבע ומאז שנת 1991 הוא מוכרז יחד עם שמורת הטבע של אייר שממערב לה כאתר מורשת עולמית. שטחו של האזור המוכרז משתרע על פני 77,360 קמ"ר, והוא אזור השימור הגדול באפריקה. רוב שטח השמורה נמצא בתחומי הטנרה וכ-40% ממנו שוכן בהרי אייר. בתחומו של האזור המוכרז משתרעת שמורת טבע בדרגת הגנה גבוהה יותר בשטח של 12,805 קמ"ר הידועה בשם "מקלט הדישונים" (Sanctuaire des Addax).
כ-40 מיני יונקים, 165 מיני עופות - כמחציתן נודדות, 18 זוחלים ומין בודד של דו-חיים נצפו בשטח המוכרז. בתור הקרבון שכן האזור בקרקעיתו של הים, וכשזה נסוג השתרע במקום יער גשם טרופי. בחלקה המערבי של השמורה נתגלו מאובני דינוזאורים, שהידוע שבהם כולל פריט כמעט שלם של תנין על (Sarcosuchus imperator). הטנרה חף כמעט לחלוטין מצמחייה, ורק צמחים ארעיים, כמו גומא או מספר מיני עשבים, מופיעים על פני הקרקע באופן זמני לאחר ירידת משקעים.
אוכלוסייה

הטנרה יושב לפני עשרות אלפי שנים, ותושבים אלה הותירו אחריהם כלי אבן, כמו ראשי חיצים או גרזנים, בהם עשו שימוש לצייד וכן אבנים ששימשו כאבני ריחיים ולבניית תנורים. בתקופת האבן החדשה, לפני כ-10,000 שנים, ציירו תושבי האזור ציורי סלע, בעיקר של בעלי חיים. הציורים המוקדמים יותר מתארים בעלי חיים ששוב אינם חיים באזור בשל השינויים באקלים, כמו פילים וג'ירפות, ומאוחר יותר החלו מתארים את עולם החי המוכר כיום (דישונים, צבאים או יענים). לפני כ-2,500 שנים קיבל הסהרה את אופיו המדברי והאוכלוסייה התדלדלה.
כיום מתגוררים באזור בני טוארג הנימנים על שני שבטים שונים. שלוש פדרציות של בני הטוארג שלטו בטנרה ובדרך הסחר שחצתה אותו עד הכיבוש הצרפתי שהחל ב-1898, והושלם במלואו בשנות ה-20 של המאה ה-20. קבוצות אתניות נוספות בטנרה הן שבט האוסה, הסונגאי, הוודאבה, המורים והטובו. רוב התושבים מנהלים אורח חיים נוודי ומגדלים עיזים וגמלים, ובמידה פחותה מכך גם חמורים, בקר וכבשים. במקומות בהם מפלס מי התהום גבוה מספיק קיימים יישובי קבע שתושביהם עוסקים בחקלאות ומגדלים חיטה, פירות, ירקות ותמרים.
ראו גם

הרי אייר
פסל עץ הטנרה
שיירת גמלים בטנרה
1180

שנת 1180 היא השנה ה-80 במאה ה-12. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

18 בספטמבר – פיליפ השני מוכתר כמלך צרפת
נולדו

רבי יצחק בן משה מווינה, בעל האור זרוע
נפטרו

30 במרץ – אל-מסתדא, ח'ליף עבאסי (נולד ב-1142)
18 בספטמבר – לואי השביעי, מלך צרפת (נולד ב-1120)
24 בספטמבר – מנואל הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-1118)
ראו גם

ילידי 1180‎
נפטרים ב-1180‎
קרב לייז'

קרב לייז' היה הקרב הראשון במלחמת העולם הראשונה במהלכו פלשו כוחות צבא הקיסרות הגרמנית אל שטחי בלגיה. הקרב נערך ליד העיר לייז' שבבלגיה במשך 13 ימים מ-4 באוגוסט 1914 עד ל-16 באוגוסט באותה שנה.
הפלישה לבלגיה הנייטרלית היא שגרמה לכניסתה המיידית למלחמה של בריטניה ששמרה עד אז על נייטרליות. על אף שלבסוף העיר לייז' נכבשה על ידי הגרמנים, ביצוריה של העיר החזיקו יותר זמן ממה שציפו הגרמנים, מה שנתן עוד זמן למדינות ההסכמה לארגן את כוחותיהן לקראת המלחמה הקרבה.