stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תהודה סימפתית
הערות שוליים

↑  von Helmholtz, Hermann (1885). On the sensations of tone as a physiological basis for the theory of music (באנגלית). Longman. p. 36.
↑  Lewcock, Ronald;  et al. (2006).  Sadie, Stanley; Tyrrell, John (eds.). "Acoustics". Grove Music Online. Oxford University Press. "Resonance, reverberation and absorption" section. נבדק ב-17 באוגוסט 2016 – via OxfordMusicOnline.com. {{cite web}}:  (עזרה) This is the online edition of The New Grove Dictionary of Music and Musicians, Second Edition, with newer revisions.
↑  עקידת יצחק, באתר ספריא, פרק "נגון עולם", שער 12ב
תאגיד התעשייה האווירית של סין

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בהונג קונג (0232) 
 תקופת הפעילות:  17 באפריל 1951 – הווה (73 שנים) 
 חברת אם:  הוועדה לפיקוח וניהול נכסים בבעלות המדינה של מועצת המדינה 
 חברות בנות:  AVIC I  Beijing Aeronautical Manufacturing Technology Research Institute  Continental Motors  תאגיד התעופה שניאנג  China Aviation Industry Corporation II  Comac  Research Institute for Special Structures of Aeronautical Composite 
 מיקום המטה:  רובע צ'אויאנג 
 ענפי תעשייה:  אירוספייס 
 מוצרים עיקריים:  מטוסי נוסעים אזרחיים מטוסי קרב כטב"מים משאיות חלקי רכב ספינות רובוטים מערכות אלקטרוניות
 הכנסות:  22,470,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2019) 
 עובדים:  535,942 
  
 www.avic.com.cn
 
תאגיד התעשייה האווירית של סין (במנדרינית: 中国航空工业集团公司, פין-יין: Zhōngguó hángkōng gōngyè jítuán; ידוע בראשי תיבות כ-AVIC משמו באנגלית: Aviation Industry Corporation of China) הוא קונגלומרט סיני בבעלות המדינה לתעופה, חלל ומערכות הגנה. החברה מדורגת במקום 159 ברשימת Fortune Global 500 והיא מונה מעל 100 חברות בת, 27 חברות רשומות וכ-500,000 עובדים ברחבי העולם.
אף שהתאגיד מחזיק בכמעט 30% ממניות חברת COMAC השתיים פועלות באופן עצמאי זה מזה.
היסטוריה

מאז שהוקמה ב-1 באפריל 1951 במלחמת קוריאה כנציבות מינהל תעשיות התעופה, עברה התעשייה האווירית של הרפובליקה העממית של סין 12 רפורמות מערכתיות.
AVIC רכשה את יצרנית מנועי המטוסים האמריקנים קונטיננטל מוטורס, בע"מ בשנת 2010, את יצרנית המטוסים האמריקאית Cirrus בשנת 2011, ואת ספקית החלקים האמריקאיים Align Aerospace בשנת 2015.
היסטוריה > פיצול

תאגיד התעשייה האווירית של סין היה קונסורציום סיני של יצרני מטוסים. ב-1 ביולי 1999, קונסורציום זה חולק לחברת התעשייה האווירית הסינית 1 וחברת התעשייה האווירית של סין 2.
היסטוריה > מיזוג

ב-28 באוקטובר 2008, שתי החברות התמזגו רשמית מכיוון שההפרדה הקודמת גרמה למשאבים מפוצלים והובילה לפרויקטים מיותרים. המוקד העיקרי של התאגיד הוא פיתוח יעיל של טכנולוגיות צבאיות ובסופו של דבר להתחרות עם איירבוס ובואינג בתעשיית התעופה האזרחית.
במהלך תערוכת Airshow China 2008, התאגיד הוצג בפני הציבור לראשונה.
היסטוריה > פיתוח עסקי

בשנת 2014 החברה חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם תאגיד המטוסים המאוחד של רוסיה ושתי החברות משתפות פעולה בבניית מטוס נוסעים חדש מדגם CR929.
מגזרים עסקיים

ייצור תובלה אווירית
תעופה כללית
מסוקים
מערכות כלי טיס
מכוניות
אוניות
בשנת 2015, תאגיד שיתף פעולה עם BHR Partners, ברכישת ספק הרכב האמריקני Henniges, באמצעות מבנה של מיזמים משותפים. ב-Henniges כינו את העסקה "אחת הרכישות הגדולות ביותר בהיסטוריה של חברה סינית של חברת ייצור רכב אמריקאית."
מוצרים > מטוסי קרב

J-10
J-11
J-15
J-16
JF-17
J-20
J-31
מוצרים > מטוסי אימון

JL-8
JL-9
L-15
מוצרים > מטוסי תובלה

Y-11
Y-12
Y-7
Y-8
Y-9
Y-20
יון -14 (Y-14)
מוצרים > מפציצים

H-6
H-20
J-XX
JH-7
מוצרים > מטוסי סיור

KJ-200
KJ-500
KJ-2000
שיאן KJ-600
מוצרים > מסוקים

AC313
Z-8
Z-9
Z-11
Z-15
Z-18
Z-20
Z-10
Z-19
MD 500
MD600
MD530F
MD520N
חרבין Z-5
חרבין / CHDRI Z-6
חרבין Z-9Harbin Z-9W / G
חרבין Z-19
חרבין Z-20 חרבין Z-15 / EC175
HC-120 / EC120
מוצרים > כטב"ם

פטרודקטיל I
WZ-2000
דרקון רחף
AVIC 601-S
AVIC Dark Sward
GAIC Harrier Hawk
מוצרים > מטוס אזורי

שיאן MA60
שיאן MA600
שיאן MA700
CBJ800
ARJ21
מוצרים > מטוסי סיור ימיים

AVIC AG600
חרבין SH-5
חרבין PS-5
חרבין Y-11
שאאנשי Y8g
שיאן KJ-600
חשד לריגול

באפריל 2009 דווח ב"וול סטריט ג'ורנל" כי מרגלים ממוחשבים, כביכול סינים, חדרו למאגר התוכנית Joint Strike Fighter ורכשו טרה-בייטים של מידע סודי על המפציץ, מה שעלול לפגוע ביעילותו העתידית. מאוחר יותר שילב התאגיד את הידע הגנוב במטוסי צ'נגדו J-20 ושניאנג FC-31 בסין.
הערות שוליים

↑  "159: Aviation Industry Corporation of China". Fortune Global 500.
↑  "AVIC overview".
↑  "China's NORINCO, AVIC Among Top 10 Defense Companies Worldwide; SIPRI". www.defenseworld.net.
↑  "AVIC International buys PE-backed Align" (הודעה לעיתונות). PE Hub Network. 31 במרץ 2015. נבדק ב-2 ביוני 2018. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  "AVIC Ship Shareholder Structure". אורכב מ-המקור ב-2016-04-07. נבדק ב-2020-01-01.
↑  "BHR and AVIC Auto Acquire Henniges Automotive". PR Newswire. 15 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Henniges is acquired by China's AVIC Auto". בנובמבר 2015. doi:10.1016/S1350-4789(15)30341-X. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Henniges Automotive acquired by China's AVIC Automotive". Automotive News. 11 בספטמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Gorman S, Cole A, Dreazen Y (21 באפריל 2009). "Computer Spies Breach Fighter-Jet Project Article". The Wall Street Journal. {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  "Stolen F-35 secrets now showing up in China's stealth fighter". Fox News. 20 בדצמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "New Snowden Documents Reveal Chinese Behind F-35 Hack". The Diplomat. 27 בינואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "America says China's fifth-generation jet fighter J-31 stolen from its F-35". The Economic Times. 13 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 1755 1589
הכרמל האי-נראה

| --- | --- |

כריכת הכרמל האי-נראה, באסופת שלושה קבצים
 מידע כללי
 מאת:  זלדה
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  שירה
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת הקיבוץ המאוחד
 תאריך הוצאה:  1971
 מספר עמודים:  30
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990019402640205171, 990019402700205171, 990035658650205171, 990021670030205171
הכרמל האי-נראה: שירים הוא אוסף שירים של המשוררת הישראלית זלדה, אשר ראה אור בתשל"א 1971 בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
כותר הספר, שיריו וביטויים שטבעה בו זלדה, זכו לציטוט בחברה הישראלית.
זלדה הקדישה את הספר לזכרו של אישהּ, חיים מישקובסקי.
שירים

הכרמל האי-נראה
[בעניו היו שרות]
בתור הילדוּת פרי חדש
הימים הבוערים
[נפשם בקשה כלי כסף]
בחיק העשבים בכה
גשם שיורד בהרי השמש
השמש האירה ענף לח
כי האור שעשועי
אל תרחק
אתה שותק אלי
כאשר הייתָ פה
[אני בביתי שוכבת]
[אפילו השקדיות נטשו את השקט הרך]
דו-שיח פראי
השמש עומדת אצלי
תכנים ואמירות

השיר הראשון בקובץ, אשר שמו כשם הקובץ – הכרמל האי-נראה – עוסק בשאלת החיים וחוויית היופי, אל מול תחושת החידלון של האדם ביקום, וההכרה בבואו האפשרי של המוות.
השיר מתחיל במילים: "כאשר אמות / לעבור למהות אחרת – / ייפרד הכרמל האי-נראה / שהוא כולו שלי,/ כולו תמצית האושר,/ שמחטיו, אצטרובליו, פרחיו וענניו / חקוקים בבשרי".
השיר בחיק העשבים בכה
נכתב ב-1963 על חייו ומותו בהתאבדות של לוי נויפלד ששמו נקשר לפרשת סטולרו-יכמן-צ'צ'קס; בניגוד לדעה שרווחה אז במשטרה ובתקשורת בישראל, האמינה זלדה בחפותו, שהתבררה לאחר מותו.
הערות שוליים

↑  בן שלו, שנתם היפה של הנידחים במוסיקה העברית, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2011
↑  ראו על השיר: רחל הולנדר-שטיינגרט, זלדה - שירה - פגישה, באתר דעת, מתוך: זהות: כתב עת ליצירה יהודית ג, קיץ תשמ"ג
↑  ראו מלל: דו-שיח פראי, באתר tzura.
הכרעות בשחמט

במשחק השחמט, ניתן להגיע להכרעה במספר דרכים, המובילות לניצחון או לתיקו. ולא ניתן לנצח ללא שח תחילה
ניצחון

ניצחון בשחמט אפשרי בשלוש דרכים:
מט - אחד הצדדים תוקף את מלך היריב (כלומר המלך במצב של שח), שאינו יכול להתחמק מהשח בשום צורה, כלומר כל מהלך שלו ישאיר את המלך מאוים.
כניעה - אם אחד הצדדים רואה שאפסו סיכוייו, הוא עשוי להיכנע מטעמים ספורטיביים.
סיום הזמן הקצוב למשחק - כאשר לאחד השחקנים תם הזמן שהוקצב לו, הוא מפסיד במשחק. בשחמט המודרני נהוג להגביל את המשחק בזמן. משכי הזמן הנפוצים הם: שעתיים ל-40 המהלכים הראשונים ותוספת שעה לסיום המשחק, שעה וחצי עם תוספת של 30 שניות למסע, 25 דקות, 5 דקות, דקה.
הצד המנצח מקבל נקודה (למעט באחוז קטן של תחרויות על, בהן ניתנות שלוש נקודות על ניצחון). המפסיד אינו מקבל ניקוד.
הרוב מוחלט של המשחקים המקצועיים שנגמרים בניצחון אחד הצדדים הוא באמצעות כניעה.
תיקו

תיקו בשחמט, יכול להתבצע במספר דרכים:
פט - מצב בו אין שום כלי של הצד שתורו לנוע שיכול לבצע מהלך חוקי, אך מלכו לא מאוים בשח.
כאשר אין לאף אחד מהצדדים יכולת לבצע מט - למשל מלך נגד מלך או בצירוף פרש או רץ רק לאחד הצדדים.
כשהמצב על הלוח חוזר על עצמו שלוש פעמים (כולל זהות הצד שתורו לנסוע).
לאחר שנעשו 50 מהלכים רצופים ללא הכאת כלי וללא הנעת רגלי. בעבר הוכרז התיקו אחרי 100 מהלכים כמוזכר לעיל, אך כיום די ב-50 מהלכים להכרזת תיקו.
שח נצחי - מצב בו אחד הצדדים (בדרך כלל זה שיש לו עדיפות בחומר, אחרת השחקן שכופה את השח יוכל כנראה להגיע גם למט ולא יבחר לעשות תיקו) אינו יכול להימלט מאיומים בלתי פוסקים בשח שמופעלים על מלכו. מצב זה אינו מזכה בתיקו אוטומטית, [אלא אם המצב בלוח חזר על עצמו 3 פעמים בגלל זה- כמפורט בכלל מס' 3] אולם אם שני השחקנים מבינים שאכן אין דרך לצאת מהמצב הזה- ברוב המוחלט של הפעמים הם יסכימו על תיקו.
הסכמת שני הצדדים על תיקו.
בתחרויות שחמט, אפשר לדרוש תיקו מהשופט, גם ללא הסכמת היריב לכך, אם המצב הוא יתרון ברור של אחד הצדדים (ולעיתים תיקו ברור) והצד השני מנסה לנצח באמצעות משיכת זמן.
במצב של תיקו, שני הצדדים מקבלים חצי נקודה.
הרוב המוחלט של המשחקים המקצועיים שנגמרים בתיקו הוא באמצעות הסכמה.
8. כאשר המט מבוצע לפני השח נקבעת תוצאת תיקו או משחק חוזר לפי החלטת השחקנים
הערות שוליים

1 2  אתר השחמט הישראלי, באתר www.ichess.co.il
הכרמל (כתב עת)

שער כתב העת הכרמל, שנה ג גיליון א, ה'תרל"ה (1875)
"הכרמל" החודשי, גיליון ניסן ה'תרל"ב (1872)
"הכרמל" היה כתב עת עברי בעריכת שמואל יוסף פין שיצא לאור בעיר וילנה שבצפון-מערב האימפריה הרוסית (ליטא) בשנים 1860–1880, בתחילה כשבועון ואחר כך כירחון.
פין קיבל את הרישיון להוצאת "הכרמל" בנובמבר 1859, בערך באותו זמן שבו ניתן לאלכסנדר צדרבוים (ארז) הרישיון להוצאת "המליץ" באודסה. מטרתו הייתה להוציא כתב עת שיפנה לא רק לחוגי המשכילים אלא לכל ענפי החברה היהודית. העיתון החל לצאת בתמוז תר"ך (יוני 1860) במתכונת שבועון. היו בו תרגומים של הודעות הממשלה, מאמרים מחקריים ומדעיים בחלק עיוני שנקרא "השרון", ומוסף ברוסית, שהיה מתנאי הרישיון. מאמצע שנות ה-60 גבר חלקו של החלק החדשותי בכתב העת, והחלו לפרסם בו מאמרים פובליצסטיים מפרי עטם של בני הדור הצעיר והרדיקלי של ההשכלה ברוסיה, על פי מדיניות עריכה ליברלית למדי של פין. בין הכותבים ב"הכרמל" היו יהודה ליב גורדון (שפרסם בו את שירו החשוב "הקיצה עמי"), יחיאל מיכל פינס, אברהם אורי קובנר, אברהם פפירנא ורבים אחרים. פין עצמו כתב בכתב העת מאמרים פובליציסטיים רבים. הוא קרא להשתלבות היהודים בכלכלה ובתעשייה המודרנית, לחינוך מודרני ולשחרור האישה היהודייה. ב-1868 פתח מעל דפי כתב העת פולמוס, כשהציע שינויים הלכתיים קלים בהוראת שעה (היתר קטניות בפסח בשעת מחסור). למרות הבמה שנתן להם פין, התרעמו המשכילים הרדיקלים על עמדתו השמרנית ופשרנותו, וחלקם פנו לבמות אחרות.
החל בגיליון 14 של שנה ג' (י"ח בחשוון תרכ"ג) נדפס כתב העת בדפוס פין-רוזנקרנץ בווילנה, שהיה בבעלות משותפת של פין והאחים רוֹזֶנקרַנץ–שריפטזֶצֶר–ציוֹנסוֹן, זמן קצר לאחר היווסדו.
בעקבות עומס עבודה וקשיים כלכליים שינה פין ב-1870 את אופיו של "הכרמל" והפך אותו משבועון לירחון. כתב העת התמקד כעת יותר במחקר ובחכמת ישראל, ופורסמו בו בין השאר מאמרים של שלמה בובר, אד"ם הכהן, חיים זליג סלונימסקי, משה שטיינשניידר, הלל נח מגיד שטיינשניידר ושל פין עצמו. כשכתב פרץ סמולנסקין ביקורת חריפה על משה מנדלסון, "אבי תנועת ההשכלה", יצא פין במאמר להגנת מנדלסון. לקראת סוף שנות השבעים עבר מוקד הדיון בשאלות השעה לכתבי עת אחרים, בעיקר "השחר" ו"המליץ"; פין מסר את מלאכת העריכה לעוזריו, חיים ליב קצנלנבוגן, משה שמעון אנטוקולסקי וחיים ליב מארקון, ובסופו של דבר סגר את "הכרמל" ב-1880.
לקריאה נוספת

גדליה אלקושי, "העיתונות העברית בווילנה במאה ה-19", העבר יג (תשכ"ו), 59–97; יד (תשכ"ז), 105–152.
יוסף קלוזנר, היסטוריה של הספרות העברית החדשה, כרך ד, ירושלים תשי"ד, עמ' 115–120.
מהשכלה לוחמת להשכלה משמרת, מבחר מכתבי רש"י פין, ערך והקדים מבוא שמואל פיינר, ירושלים תשנ"ג, עמ' 26–36.
מנוחה גלבוע, לקסיקון העיתונות העברית במאות השמונה עשרה והתשע עשרה, ירושלים תשנ"ב, עמ' 157–162.
שמואל פיינר מלחמת תרבות, תנועת ההשכלה היהודית במאה ה-19 ירושלים תשע"א, עמ' 207-218.
גדעון קוץ, חדשות וקורות הימים, מחקרים בתולדות העיתונות העברית והיהודית, ירושלים, 2013, (ראו במפתח).
הערות שוליים

↑  גדליה אלקושי, 'העיתונות העברית בווילנה במאה ה-19', העבר יג (תשכ"ו), 88.
תיגרינית

| --- | --- |
 מדינות:  אתיופיה, אריתריאה, בפזורה האריתראית והאתיופית, בעיקר ארצות ערב, ישראל ואירופה
 אזורים:  אריתריאה, תיגראי (צפון אתיופיה)
 דוברים:  6,750,000
 כתב:  כתב אתיופי
 משפחה:  אפרו-אסיאתית שמית שמית דרומית אתיופיות צפון אתיופיות תיגרינית
 מוסד:  אין השגחה רשמית.
 קוד שפה:  ti 
 קוד ISO 639-1:  ti 
 קוד ISO 639-2:  tir 
 קוד ISO 639-3:  tir 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
תִיגרִינית (ትግርኛ, תִגרִניה בתעתיק לעברית) היא שפה שמית ושפתם של התִגְרַים היושבים במחוז תיגראי שבצפון אתיופיה, ובמרכז אריתריאה (הללו מכונים תגרניה) שם היא גם אחת משתי השפות הרשמיות של המדינה. השפה מדוברת גם על ידי הג'בארטה (תיגרינים מוסלמים), ובמדינת ישראל בפי מיעוט מהעולים מאתיופיה (רובם המכריע של העולים דוברי אמהרית). בישראל, יש המכנים את השפה תיגרית בשוגג, ולכן נוצר לעיתים בלבול בינה לבין שפת התיגרה (הקרובה לתיגרינית ומדוברת באריתריאה ובקרן אפריקה).
ספרות והיסטוריה

עד המאה ה-19 כל הספרות הדתית והחילונית כולל הכרוניקות של קיסרי אתיופיה נכתבה בשפת הגעז (אתיופית קלאסית) בלבד. לפיכך כמעט ואין ספרות עתיקה בשפות אחרות, כולל אמהרית, למרות היותה שפת החצר הקיסרית כבר מהמאה ה-13.
קטע הכתב הקדום ביותר בתיגרינית התגלה בלוגוסרדה שבדרום אריתריאה ומתוארך למאה ה-13.
התיגרינית התפתחה במאה ה-4 לערך, משפת הגעז, השפה השמית הקדומה של אתיופיה. התיגרינית מדוברת בחבל תיגראי שבצפון אתיופיה וברמת אריתריאה, שם היא משמשת כאחת השפות הרשמיות. לתיגרינית מספר ניבים, המדוברים בחבלים שונים בתיגראי ואריתריאה. מספר דובריה כשפת אם עומד על כ-3.5 מיליון אתיופים וכ-3 מיליון אריתראים. כשפה שנייה דוברים אותה כ-2–3 מיליון איש. בישראל דוברים את השפה אלפים בודדים שעלו מאתיופיה ועשרות אלפים מבקשי מקלט ומחוסרי מעמד מאריתריאה.
התיגרינית נכתבת בכתב הגעז בדומה לאמהרית.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סדקי | סדקי | לועי | לועי | וילוני | וילוני | חכי | חכי | בתר־מכתשי | בתר־מכתשי | שִנִּי | שִנִּי | שפתי (־שִנִּי) | שפתי (־שִנִּי) |
| אפי |  |  |  |  |  |  | ɲ |  |  |  | n |  | m |  |
| סותם |  | ʔ |  |  | gʷ | kʷ |  |  |  |  | d | tʼ | b | pʼ |
| סותם |  |  |  |  |  | kʼʷ |  |  |  |  |  |  |  |  |
| חוכך |  |  |  |  |  |  |  |  | ʤ | ʧʼ |  |  |  |  |
| חוכך |  | h | ʕ | ħ |  |  |  |  | ʒ | ʃ | z | sʼ | v | f |
| מקורב (צדי) |  |  | ʕ |  | w |  | j |  |  |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | l |  |  |  |
| רוטט |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | r |  |  |  |
 * פונמה זרה  * תוספת פונמה בהתאמה לסטנדרט
ראו גם

אמהרית
הטרופודה מאקסימה

| הטרופודה מאקסימה |
| --- | --- |
 הטרופודה מאקסימה ממין נקבה, אוחזת שק ביצים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
תת־סדרה:: אופיסתותלה
משפחה:: מברישניים
סוג:: הטרופודה
מין:: הטרופודה מאקסימה
שם מדעי
 Heteropoda maxima ‏Jäger, 2001

הטרופודה מאקסימה (שם מדעי: Heteropoda maxima, באנגלית: Giant huntsman spider, או עכביש הצייד הענק) נחשב לעכביש הגדול ביותר בעולם בהתייחס למוטת הרגליים (תראפוזה בלונדי הוא הגדול ביותר מבחינת משקל). עכביש זה הוא שוכן מערות, והוא נתגלה בלאוס בשנת 2001. שמו בא מהמילה הלטינית "מאקסימוס" שפירושה "הגדול ביותר".
תיאור

צבעיו של העכביש צהבהבים-חומים, והוא בעל כתמים כהים לא סדירים בחציו האחורי. המפרק הראשון של רגליו מפוספס בפסים חומים סדירים עד למפרק. בדומה לעכבישים ציידים אחרים, רגליו ארוכות ביחס לגופו, ונוטות קדימה באופן המזכיר רגלי סרטן.
מוטת רגליו של העכביש היא כ-30 ס"מ. המין הגדול ביותר ממשפחת המברישנים שהיה מוכר למדע עד לגילויה של המאקסימה היה Beregama aurea האוסטרלי שמוטת רגליו עד 15 ס"מ וגודל גופו 4 ס"מ.
ההבדלים בין הזכר והנקבה הם מינוריים יחסית ומתבטאים בעיקר בכך ששני זוגות הרגליים הקדמיות של הזכר ארוכות יותר מאלו של הנקבה ביחס לשני הזוגות האחוריים. על קצה זוג הרגליים השני של הזכר מופיע מבנה שיער דמוי מברשת שנעדר אצל הנקבה. הבדלים נוספים ניתן לזהות בדגם הצבע המופיע סביב אברי המין של העכביש. הזכרים שנמדדו היו גדולים יותר מהנקבות.
תפוצה וסביבת מחיה

ההטרופודה מאקסימה נפוץ בלאוס, וההנחה הרווחת לאור צבעו החיוור ושיערות החישה של הזכר היא כי הוא שוכן מערות. למרות היותו שוכן מערות, אין התנוונות של העיניים, כפי הנראה מאחר שהעכביש חי בכניסה למערות.
גילוי

ההטרופודה מאקסימה נתגלה לראשונה בצפון לאוס בשנת 2001. בין השנים 1997 ל-2007 נתגלו באזור מקונג רבתי למעלה מאלף מינים חדשים של בעלי חיים.
נציג של הקרן העולמית לשימור חיות הבר ציין כי "לחלק מהמינים הללו לא הייתה שום סיבה להתגלות רק לאחרונה", רומז שמפתיע שמין גדול כל כך התגלה רק כעת.
הערות שוליים

↑  Peter Jaeger,‏ A new species of Heteropoda (Araneae, Sparassidae, Heteropodinae) from Laos, the largest huntsman spider?‎, באתר Zoosystema,‏ 2001
↑  Linda S. Rayor, Hidden housemates: Australia's huge and hairy huntsman spiders, The Conversation (באנגלית)
↑  Beregama aurea, באתר The Find-A-Spider Guide
↑  PHOTOS: Cyanide Millipede, Huge Spider Among New Species, באתר נשיונל ג'יאוגרפיק, 28 באוקטובר 2010
תור-אג'ינה

התור־אג'ינה (באנגלית: Thor-Agena) היה משגר בעל מספר גרסאות. הטיל השתמש בטיל תור כשלב ראשון ובשלב אג'ינה כשלב שני. הטיל הוא בן למשפחת טילי התור ובן דוד של טיל התור־דלתא שהיה הטיל הראשון במשפחת טילי הדלתא. השיגור הראשון בוצע בינואר 1959 אך נכשל. השיגור הראשון שהצליח בוצע ב־28 בינואר 1959 והביא את הלוויין דיסקוברר־1 למסלול.
שימושים

אחד משימושיו של התור־אג'ינה היה שיגור לווייני הריגול במסגרת מיזם קורונה האמריקניים עבור ה־CIA בין יוני 1959 לינואר 1968. בשנת 1962 לדוגמה, שוגרו 24 טילי תור־אג'ינה שכיום ידוע כי בראשם היו לווייני ריגול אמריקניים.
הלוויין הקנדי הראשון (Alouette 1) שוגר על גבי משגר תור־אג'ינה B.
גרסאות > תור־אג'ינה A

16 שיגורים בין ה־21 בינואר 1959 ל־13 בספטמבר 1960.
לוויין הריגול דיסקוברר־14 (חלק מתוכנית קורונה) שוגר באמצעות תור־אג'ינה A. ב־19 באוגוסט 1960 קלטת שצילם הלוויין חזרה לכדור הארץ בתוך קפסולה מיוחדת שנתפסה באוויר על ידי מטוס C-119. הקלטת הייתה קלטת הצילומים הראשונה שחזרה בהצלחה ממסלול סביב כדור הארץ ותפיסת הקפסולה הייתה התפיסה האווירית הראשונה של חפץ שהגיע ממסלול סביב כדור הארץ.
גרסאות > תור־אג'ינה B

שיגור מוצלח ראשון בוצע ב־12 בנובמבר 1960, שיגר את הלוויין דיסקוברר־17.
שיגור אחרון בוצע ב־15 במאי 1966, שיגר את הלוויין נימבוס 2.
גרסאות > תור־אג'ינה D

שוגר לראשונה ב־28 בינואר 1962.
שוגר פעם אחרונה ב־17 בינואר 1968.
תחושת העוצמה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אייזק אסימוב 
 שפת המקור:  אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 נושא:  אריתמטיקה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1958 
 תאריך הופעה ראשונה:  מגזין If: Worlds of Science Fiction, גיליון פברואר 1958
 סדרה
 סיפור קודם:  מקצוע 
 
תחושת העוצמה (באנגלית: The Feeling of Power) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזיק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בפברואר 1958 במגזין מדע בדיוני והודפס מחדש ב-1959 בקובץ הסיפורים "מחר כפול תשע". הסיפור הופיע גם במקראה הישראלית לבתי ספר יסודיים 'פתחו את השער'.
עלילה

בעתיד הרחוק, החברה האנושית חיה בסביבה המבוססת על מחשבים ומכונות בעוד בני האדם שכחו את יסודות המתמטיקה, כולל אפילו היכולת לספור.
"הפדרציה הארצית" נמצאת במלחמה עם כוכב דנב. במלחמה משתמשים בכלי נשק ארוכי טווח הנשלטים על ידי מחשבים כבדים, יקרים וקשים להחלפה. בחלוף 5 שנות מלחמה מתגלה כי טכנאי מדרג נמוך בשם מיירון אוב עשה הנדסה לאחור למחשבים ישנים ו"גילה" שיטה לכפול מספרים בעזרת עיפרון ונייר. בתחילה הוא מתקשה לשכנע את הגנרלים בנכונות תגליתו אך לאחר מספר הדגמות הם משתכנעים וחושבים כיצד לרתום את השיטה לשימוש מלחמתי.
בעקבות הגילוי נפתח מבצע "מספר" בו נרתם החשבון לטובת המלחמה. הגנרלים העלו רעיונות על טילים מאוישים, כיוון שלטענתם הם יעילים וזולים יותר מהטילים הקיימים.
בסופו של דבר, אוב מתחרט בהבינו כי התגלית תגרום להרס וחורבן ולכן הוא מתאבד.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הכרעת דין

במשפט פלילי, הכרעת דין היא חלק מפסק הדין, ובה נקבע האם הנאשם מורשע או מזוכה.
הכרעת הדין ניתנת על ידי שופט, חבר שופטים או חבר מושבעים בתום שמיעת העדויות והטענות במשפט. ברוב מערכות המשפט, בהכרעת הדין יש שתי אפשרויות בלבד: הרשעה או זיכוי, אולם בסקוטלנד יש אפשרות שלישית של "לא הוכח". בישראל ניתן לזכות נאשם גם מחמת הספק. לעיתים, נאשם אינו מורשע על אף שהוא נמצא אשם, אלא מוטל עליו עונש ללא הרשעה. כאשר כתב האישום כולל סעיפי אישום אחדים, תיתכן גם תוצאה מעורבת: הרשעה בסעיפים מסוימים וזיכוי באחרים.
על פי כללי המשפט הנוהגים, הכרעת דין של זיכוי ניתנת כאשר התביעה לא הוכיחה את אשמת הנאשם או כאשר התעורר ספק באשמתו. לעומת זאת, אם הנאשם הודה באשמה בבית המשפט, או שהתביעה הוכיחה את אשמתו, הנאשם מורשע. לאחר הרשעה ניתן גזר דין, שבו נקבע העונש של המורשע.
טעויות בהכרעת הדין

כבכל הכרעה אנושית גם בהכרעות דין קורות טעויות. הכרעת דין יכולה להיות מוטעית בתוצאתה, כלומר הנאשם הורשע בעבירה שלא ביצע או זוכה מעבירה שביצע. בנוסף, הכרעת דין יכולה להיות מוטעית בהיותה מנוגדת לכללי המשפט ולא תמיד יש חפיפה בין טעויות אלו. למשל, הכרעת דין יכולה להרשיע נאשם שבפועל עבר את העבירה, הגם שהיה ספק סביר בראיות שהוצגו בפני בית המשפט ועל פי כללי הדין היה צריך לזכותו.
סיכוייו של נאשם בעל הרשעות קודמות להיות מורשע בעבירה שלא ביצע גבוהים יותר, בגלל התפיסה אצל חלק מהאנשים שאם הוא לא ביצע את העבירה שיוחסה לו הוא מן הסתם אשם בעבירה אחרת. חוקרים העריכו את אחוז ההרשעות של אנשים שלא ביצעו את העבירה שיוחסה להם כבין 0.5%-4%, אולם אין בנמצא דרכים מדויקות להערכת מספרן של הרשעות מוטעות, אחד הכלים המרכזיים לכך בסוף המאה ה-20 היה ביצוע בדיקות DNA.
במחקר שנעשה בשנות ה-70 של המאה ה-20 בקרב 120 אסירים שהורשעו בעבירות רכוש הכירו 83% מהם בנכונות הכרעת הדין שהרשיעה אותם.
במשפט העברי

התנאים להכרעת דין במשפט העברי שונים בין עונש מוות לעונשים אחרים. בעוד בעניינים ממוניים מרשיעים את הנאשם ברוב רגיל של השופטים, בדיני נפשות בהם מושת עונש מוות דרוש רוב של לפחות שני שופטים להרשעה, אף שרוב של שופט אחד מספיק לזיכוי. בדיני ממונות ניתן לתת את הכרעת הדין ביום של המשפט, בעוד בדיני נפשות הכרעת הדין ניתנת רק למחרת המשפט.
תנאי ייחודי נוסף להכרעת רוב במשפט העברי, הוא שבהכרעות משפטיות או מעין משפטיות נדרש לא רק שהדיון יהיה בנוכחות כל הדיינים, אלא גם שהכרעת הדין תהיה בנוכחות כל הדיינים, ואז תהיה ההכרעה כדעת הרוב.
בישראל

לפי החוק הישראלי, במקרה של חילוקי דעות בין השופטים בהכרעת הדין במשפט אזרחי, נקבע פסק הדין כדעת הרוב על פי עקרון הכרעת הרוב. במקרה שאין רוב לאחת הדעות, נקבע פסק הדין כדעת אב בית הדין.
כשיש חילוקי דעות בין השופטים בהכרעת הדין במשפט פלילי, ראשית נדרש רוב של שופטים הסבורים שיש להרשיע את הנאשם בעבירה פלילית מסוימת. גם אם רוב השופטים סבורים שהנאשם ביצע עבירה פלילית, אך אין רוב שתומך בהרשעתו בעבירה מסוימת, הנאשם זכאי. עם זאת, בעבירות חופפות (כגון שוד וגנבה) יצורפו דעות התומכים בהרשעה.
במקרה של חילוקי דעות לגבי גובה העונש, דעת המחמיר ביותר מצטרפת לדעת הקרוב אליו וכך נוצר רוב לדעה זו.
לדוגמה: אם אחד השופטים מבקש להעניש ב-4 שנות מאסר, שופט אחר - ב-3 שנות מאסר, ושופט שלישי – בשנתיים מאסר, אז העונש יהיה 3 שנות מאסר.
כאשר יש חילוקי דעות בסוג העונש, ואין רוב לאחת הדעות; כגון: מאסר, על תנאי, קנס, נקבע פסק הדין כדעת אב בית הדין.
הערות שוליים

↑  Larry Laudan, Truth, Error, and Criminal Law , Cambridge University Press, 2006, pages 13-14
↑  Robert Martin Krivoshey, Instructions, Verdicts, and Judicial Behavior, Taylor & Francis, 1994, page 57
↑  Richard A. Stack, Rob Warden, Dead Wrong, Greenwood Publishing Group, 2006
↑  יעל חסין, הכסף "העובד" ועסקת ההחזר, בתוך משפטים תמוז תשל"ח, עמוד 390
↑  משנה, מסכת סנהדרין, פרק ד', משנה א'
↑  נחום רקובר, "המשפט העברי בפסיקת בתי המשפט בישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988)], כרך ראשון עמ' 196–198: אין מכריעין ברוב דעות אלא אם כן התקיים הדיון בנוכחות כולם.
↑  ראו גם: יש בכלל מאתיים מנה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10658768