stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אייזיאה תומאס
ביוגרפיה > קריירה ב-NBA

בדראפט של 1981, נבחר על ידי דטרויט פיסטונס בבחירה השנייה של הסיבוב הראשון. כבר בעונתו הראשונה הפך לרכז הפותח של הקבוצה והשיג ממוצע של 17 נקודות ו-7.8 אסיסטים למשחק, באותה עונה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ולשחקן בחמישייה הפותחת של אזור המזרח במשחק האולסטאר של ה-NBA. בעונת 1983/1984 נבחר לחמישיית העונה ולראשונה העפיל עם קבוצתו לפלייאוף, אך הפיסטונס הודחו בסיבוב הראשון.
בעונת 1984/1985 סיים כמלך האסיסטים של ה-NBA עם ממוצע של 13.9 אסיסטים למשחק, לכך הוסיף 21.2 נקודות, 4.5 ריבאונדים ו-2.3 חטיפות למשחק. באותה עונה ניצח לראשונה סדרת פלייאוף כשהפיסטונס גברו בסיבוב הראשון על ניו ג'רזי נטס, אך הודחו בחצי גמר המזרח על ידי בוסטון סלטיקס. בעונת 1986/1987 הגיע עם הפיסטונס עד לשלב גמר המזרח, הפיסטונס הפסידו 3–4 בסדרה מול בוסטון סלטיקס, בסדרה שזכורה בשל חטיפת כדור של לארי בירד מהוצאת חוץ של תומאס בשניות הסיום, שהובילה לסל ניצחון של הסלטיקס במשחק החמישי. עונה לאחר מכן גברה דטרויט על בוסטון בגמר המזרח ובגמר ה-NBA התמודדה מול לוס אנג'לס לייקרס. משחק השיא שלו בסדרה היה המשחק השישי בלוס אנג'לס, על אף שסבל מנקע בקרסולו, תומאס קלע 43 נקודות במשחק מתוכם 25 ברבע השלישי, שיא NBA. לכך הוא הוסיף, 8 אסיסטים ו-6 חטיפות, על אף מאמציו דטרויט הפסידה במשחק 102–103 ולאחר מכן הפסידה 3–4 בסדרה כולה.
בעונת 1988/1989 זכה עם דטרויט באליפות ה-NBA ראשונה בתולדותיה, כשבמהלך הפלייאוף השיג ממוצע של 18.2 נקודות ו-8.3 אסיסטים למשחק. דטרויט חזרה על הישג זה גם בעונת 1989/1990, לאחר ניצחון בסדרת הגמר מול פורטלנד טרייל בלייזרס. תומאס נבחר ל-MVP של סדרת הגמר ב-NBA עם ממוצע של 20.5 נקודות, 8.2 אסיסטים ו-5.5 ריבאונדים למשחק.
בעקבות שורה של פציעות פרש תומאס ממשחק מקצועני ב-1994.
ביוגרפיה > קריירה כמנהל וכמאמן

לאחר סיום קריירת המשחק שלו, הצטרף תומאס לקבוצת הבעלים של קבוצת טורונטו ראפטורס, קבוצת NBA חדשה, שהצטרפה לליגה ב-1995. במשך 4 שנים שימש כסגן הנשיא והמנהל הכללי של הקבוצה. בין 1998 ל-2000 היה הבעלים של ליגת ה-CBA, אותה רכש ב-5 מיליון דולר, הוא קיווה להפוך את הליגה לליגת משנה של ה-NBA, אך דחה את הצעת ה-NBA לרכישתה תמורה 11 מיליון דולר. כשמונה בשנת 2000 למאמן אינדיאנה פייסרס אולץ להפקיד את ניהול הליגה לנאמנות עיוורת, הנהלת ה-NBA החליטה על הקמת ליגה משנה משלה, ה-NBDL, צעד שהוביל לקריסה כלכלית ופשיטת רגל של ה-CBA.
בין השנים 2000 ל-2003 אימן את אינדיאנה פייסרס מה-NBA, כשהוא מחליף בתפקיד את לארי בירד, חוסר הצלחתו להביא את הקבוצה להישגים משמעותיים, שלוש פעמים הודחה הקבוצה כבר בסיבוב הראשון של הפלייאוף, הביא לפיטוריו על ידי בירד שחזר לקבוצה בתור נשיא.
בדצמבר 2003 מונה תומאס למנהל המקצועי של הניו יורק ניקס, שנותיו בניקס היו מהגרועות ביותר שידעה הקבוצה לאורך קיומה, חרף השימוש בתקציב הגבוה ביותר בליגה. בסיס האוהדים של הקבוצה הפנה לה עורף, ותבע לפטר את תומאס. במאי 2008 פוטר תומאס מהמועדון.
באפריל 2009 התמנה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פלורידה אינטרנשיונל (FIU) ב-NCAA. הוא פוטר מתפקידו לאחר שלוש עונות בהן השיגה הקבוצה מאזן שלילי של 26 ניצחונות לעומת 65 הפסדים.
ב-2015 מונה לנשיא קבוצת הכדורסל ניו יורק ליברטי מליגת ה-WNBA, אחראי לענייני הכדורסל והעסקים של המועדון, כמו כן הפך לאחד מבעלי הקבוצה.
ביוגרפיה > סכסוכים מתוקשרים וביקורת

הקריירה של תומאס רצופה בסכסוכים מתוקשרים וביקורות על התנהגותו, הן לאורך שנותיו כשחקן והן כמנהל ומאמן.
בשנותיו בדטרויט פיסטונס הנהיג תומאס את חבורת "הילדים הרעים" שהצעידו את הפיסטונס לאליפות, אך נודעו במשחקם האגרסיבי במיוחד. בין תומאס למייקל ג'ורדן התפתחה יריבות מרה, בעקבות משחק האולסטאר ב-1985, בו שימש כרכז הפותח של קבוצת המזרח, הואשם תומאס באי שיתופו של ג'ורדן, הכוכב הצעיר. בעת בחירת "נבחרת החלומות", נבחרת הכדורסל של ארצות הברית לקראת הופעה באולימפיאדת ברצלונה (1992), הועדף על פניו של תומאס הקלע קלייד דרקסלר, צעד שנעשה בעקבות לחץ של ג'ורדן ועמיתו לשיקגו בולס סקוטי פיפן. תומאס הביע את מחאתו בכלי התקשורת, וכן על המגרש, בעימותים אלימים עם ג'ורדן, סטוקטון וקארל מלון (חברו לקבוצה של סטוקטון).
בעת שכיהן כמאמן הניו יורק ניקס, הואשם בגרימת מריבה אלימה במשחק נגד הדנוור נאגטס בדצמבר 2006, לאחר שהורה כביכול לשחקניו לעשות עבירות לא ספורטיביות במתכוון על שחקני הקבוצה היריבה.
בשנת 2006 נתבע על הטרדה מינית של אחת מעובדות המדיסון סקוור גארדן, אולמם הביתי של הניקס, חבר המושבעים הרשיע את תומאס, ובהסכם פשרה לפני הקראת גזר הדין נקבעו לתובעת פיצויים בסך 11.6 מיליון דולר.
השכלה ומשפחה

תומאס נשוי ללין ואב לשני ילדים. הוא השלים את התואר הראשון שלו באוניברסיטת אינדיאנה ב-1987 לאחר שלמד במהלך חופשות הקיץ בתקופת משחקו ב-NBA. ב-2013 סיים תואר שני בחינוך באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, במסגרת לימודיו חקר את הקשר בין ספורט וחינוך ובפרט המשבר בהשכלת ספורטאים אמריקאים-אפריקאים.
סטטיסטיקות קריירה כשחקן

| --- | --- |
: = הוביל את ה-NBA בעונה זו
: = זכה באליפות ה-NBA בעונה זו
מודגש: = שיא קריירה
סטטיסטיקות קריירה כשחקן > בעונה הסדירה ב-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים ל-3 | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981/1982 | דטרויט | 72 | 72 | 33.8 | 0.424 | 0.288 | 0.704 | 2.9 | 7.8 | 2.1 | 0.2 | 17.0 |
| 1982/1983 | דטרויט | 81 | 81 | 38.2 | 0.472 | 0.288 | 0.710 | 4.0 | 7.8 | 2.5 | 0.4 | 22.9 |
| 1983/1984 | דטרויט | 82 | 82 | 36.7 | 0.462 | 0.338 | 0.733 | 4.0 | 11.1 | 2.5 | 0.4 | 21.3 |
| 1984/1985 | דטרויט | 81 | 81 | 38.1 | 0.458 | 0.257 | 0.809 | 4.5 | 13.9 | 2.3 | 0.3 | 21.2 |
| 1985/1986 | דטרויט | 77 | 77 | 36.2 | 0.488 | 0.310 | 0.790 | 3.6 | 10.8 | 2.2 | 0.3 | 20.9 |
| 1986/1987 | דטרויט | 81 | 81 | 37.2 | 0.463 | 0.194 | 0.768 | 3.9 | 10.0 | 1.9 | 0.2 | 20.6 |
| 1987/1988 | דטרויט | 81 | 81 | 36.1 | 0.463 | 0.309 | 0.774 | 3.4 | 8.4 | 1.7 | 0.2 | 19.5 |
| 1988/1989 | דטרויט | 80 | 76 | 36.6 | 0.464 | 0.273 | 0.818 | 3.4 | 8.3 | 1.7 | 0.3 | 18.2 |
| 1989/1990 | דטרויט | 81 | 81 | 37.0 | 0.438 | 0.309 | 0.775 | 3.8 | 9.4 | 1.7 | 0.2 | 18.4 |
| 1990/1991 | דטרויט | 48 | 46 | 34.5 | 0.435 | 0.292 | 0.782 | 3.3 | 9.3 | 1.6 | 0.2 | 16.2 |
| 1991/1992 | דטרויט | 78 | 78 | 37.4 | 0.446 | 0.291 | 0.772 | 3.2 | 7.2 | 1.5 | 0.2 | 18.5 |
| 1992/1993 | דטרויט | 79 | 79 | 37.0 | 0.418 | 0.308 | 0.737 | 2.9 | 8.5 | 1.6 | 0.2 | 17.6 |
| 1993/1994 | דטרויט | 58 | 56 | 30.2 | 0.417 | 0.310 | 0.702 | 2.7 | 6.9 | 1.2 | 0.1 | 14.8 |
| קריירה | קריירה | 979 | 971 | 36.3 | 0.452 | 0.290 | 0.759 | 3.6 | 9.3 | 1.9 | 0.3 | 19.2 |
| אולסטאר | אולסטאר | 12 | 10 | 28.9 | 0.571 | 0.400 | 0.771 | 2.5 | 8.8 | 2.8 | 0.0 | 16.8 |
סטטיסטיקות קריירה כשחקן > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים ל-3 | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983/1984 | דטרויט | 5 | 5 | 39.6 | 0.470 | 0.333 | 0.771 | 3.8 | 11.0 | 2.6 | 1.2 | 21.4 |
| 1984/1985 | דטרויט | 9 | 9 | 39.4 | 0.500 | 0.400 | 0.758 | 5.2 | 11.2 | 2.1 | 0.4 | 24.3 |
| 1985/1986 | דטרויט | 4 | 4 | 40.8 | 0.451 | 0.000 | 0.667 | 5.5 | 12.0 | 2.3 | 0.8 | 26.5 |
| 1986/1987 | דטרויט | 15 | 15 | 37.5 | 0.451 | 0.303 | 0.755 | 4.5 | 8.7 | 2.6 | 0.3 | 24.1 |
| 1987/1988 | דטרויט | 23 | 23 | 39.6 | 0.437 | 0.295 | 0.828 | 4.7 | 8.7 | 2.9 | 0.3 | 21.9 |
| 1988/1989 | דטרויט | 17 | 17 | 37.2 | 0.412 | 0.267 | 0.740 | 4.3 | 8.3 | 1.6 | 0.2 | 18.2 |
| 1989/1990 | דטרויט | 20 | 20 | 37.9 | 0.463 | 0.471 | 0.794 | 5.5 | 8.2 | 2.2 | 0.4 | 20.5 |
| 1990/1991 | דטרויט | 13 | 11 | 33.5 | 0.403 | 0.273 | 0.725 | 4.2 | 8.5 | 1.0 | 0.2 | 13.5 |
| 1991/1992 | דטרויט | 5 | 5 | 40.0 | 0.338 | 0.364 | 0.786 | 5.2 | 7.4 | 1.0 | 0.0 | 14.0 |
| קריירה | קריירה | 111 | 109 | 38.0 | 0.441 | 0.346 | 0.769 | 4.7 | 8.9 | 2.1 | 0.3 | 20.4 |
הערות שוליים

↑  Mary Thomas, 1923-2010, שיקגו טריביון, 15 בינואר 2010
↑  Counted Out, Knicks Show Their Resolve, הניו יורק טיימס, 1 בדצמבר 2007
↑  Isiah Thomas Regrets Not Shaking Hands With Michael Jordan, Bulls in 1991 NBA Playoffs, אתר NESN, ‏4 באוקטובר 2013
↑  Isiah Melts the 'Freeze-out', אתר ה-NBA
↑  Did All-stars Freeze Out Jordan ?, שיקגו טריביון, 12 בפברואר 1985
↑  Film details Isiah's 1992 snub, פוקס ספורטס, 13 ביוני 2012
↑  Melo apologizes; Isiah reportedly under investigation, אתר ESPN, ‏ 20 בדצמבר 2006
↑  Isiah Thomas, Madison Square Garden Settle Sexual Harassment Suit, פוקס ניוז, 10 בדצמבר 2007
↑  Black Males, Athletes and Academic Achievement, האפינגטון פוסט, 7 במאי 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007364938305171  ISNI: 0000 0000 2649 8258  LCCN: n82222001  SNAC: w6d539ws  VIAF: 25963567   WorldCat (עם VIAF): 25963567
פרסיוול לוול

| --- | --- |

 לידה:  13 במרץ 1855 בוסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  12 בנובמבר 1916 (בגיל 61) פלגסטף, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה, מתמטיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  Percival Lowell Mausoleum 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  Noble and Greenough School 
 פרסים והוקרה:  פרס פייר ז'נסן (1904)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 בן או בת זוג:  קונסטנס סאבג' קית' 
 תרומות עיקריות
 חקר המאדים, הקמת מצפה הכוכבים לוול.
 חתימה:   
 
פרסיוול לוול (אנגלית: Percival Lowell‏; 13 במרץ 1855 - 13 בנובמבר 1916) היה אסטרונום אמריקאי חובב שטען שקיימות תעלות על המאדים. מייסד מצפה הכוכבים לוול שבפלאגסטאף, אריזונה.
אחיו הגדול אבט היה נשיא אוניברסיטת הרווארד, ואחותו איימי הייתה משוררת ומבקרת ספרות אימג'יסטית.
חייו

לוול סיים את לימודיו בהארוורד בשנת 1876 ונסע רבות למזרח הרחוק בטרם החליט ללמוד מתמטיקה ולחקור את מאדים כמקצועו בחיים. התעניין במיוחד בטענה של ג'ובאני סקיאפארלי (מנהל מצפה הכוכבים במילנו) כי יש תעלות במאדים.
בשנת 1894 עבר לפלאגסטאף, אריזונה. בשל הגובה הרב שם והשמים נטולי העננים היה זה מקום מצוין לתצפיות אסטרונומיות ומחקרים בתחום הצילום האסטרונומי. במשך 15 השנים שלאחר מכן חקר את המאדים וכתב שלושה ספרים בנושא בהם טען בין היתר כי בעבר היו חיים אינטליגנטיים על המאדים והם שיצרו את התעלות על פניו.
תרומתו הגדולה ביותר לחקר החלל התרחשה בשמונה שנות חייו האחרונות, שבהן חיפש אחר "כוכב הלכת X" שהיה אמור להיות אחרי נפטון. אמנם לוול נפטר לפני שהצליח למצוא את הכוכב, אך החיפוש נמשך אחרי מותו, עד שבשנת 1930 גילה קלייד טומבו את הכוכב וכינה אותו "פלוטו". הסמל של פלוטו מעוצב, לכבוד לוול, בצורת האותיות PL (ראשי התיבות של שמו).
למרות שהחיפוש אחר פלוטו החל בשל חישובים שהראו שכוכבים במערכת השמש מושפעים מכוח הכבידה של כוכב נוסף שאינו ידוע, לאמיתו של דבר החישובים היו מוטעים, ופלוטו קטן מכדי להשפיע על תנועת הכוכבים באופן מורגש.
הערות שוליים

1 2  "Chosön, the Land of the Morning Calm; a Sketch of Korea". World Digital Library. 1888. נבדק ב-2013-06-12.
↑  אנשי עטלף על הירח, כוכב הלכת וולקן ותעלות על מאדים - חמש מהתאוריות המצחיקות של המדע אתר עיתון הסמית'סוניאן, מאת אריק וושהאם, דצמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274035305171  PLWABN: 9810673284305606  BIBSYS: 3037446  BnF: cb12935439z (data)  CiNii: DA02400644  DSI: 5993  GND: 11725133X  ISNI: 0000 0001 1026 7575  LCCN: n86865348  LNB: 000129956  NDL: 00448108  NKC: xx0256538  NLA: 36252955  NLK: KAC201757138  NSK: 000403996  NTA: 070684987  PIC: 274752  RERO: 02-A013693768  SNAC: w6d221zz  SUDOC: 066910757  Trove: 1237207  VcBA: 495/211344  VIAF: 51821004   WorldCat (עם VIAF): 51821004 
לוול מביט בטלסקופ במצפה הכוכבים לוול, 1914
Each Small Candle

| --- | --- |

 שיר בביצוע רוג'ר ווטרס
 מתוך האלבום In the Flesh – Live
 יצא לאור:  5 בדצמבר 2000
 תאריך הקלטה:  16 - 17, 24, 27 ביוני 2000
 מקום הקלטה:  אמריקה וסט ארנה, פיניקס זירת MGM גראנד גארדן, לאס וגאס אמפיתיאטרון אירווין מדוז, אירוויין זירת רוז גארדן, פורטלנד
 סוגה:  רוק מתקדם
 שפה:  אנגלית
 אורך:  9:18
 חברת תקליטים:  קולומביה
 כתיבה:  רוג'ר ווטרס
 לחן:  רוג'ר ווטרס
 הפקה:  גימס גות'רי
"Each Small Candle" הוא שיר שנכתב על ידי מוזיקאי הרוק המתקדם הבריטי רוג'ר ווטרס, וזה הופיע לראשונה באלבום ההופעה / וידאו שהוציא לאור בשנת 2000, In the Flesh – Live.
השיר נכתב ברובו אודות סיפור על חייל סרבי שסייע לאלבנית פצועה שפגש במהלך מלחמת קוסובו.
בהופעות

ווטרס הופיע עם השיר בסיבוב ההופעות In the Flesh בלבד. את השיר הציג לראשונה בהדרן שקיים לאחר הופעתו בזירת קמפר, קנזס סיטי, ארצות הברית ב-28 באוגוסט 1999.
בשנת 2000, בוצע השיר בכל הדרן.
בשנת 2002, בוצע בחלק מן ההופעות. באלה שלא כללו את השיר, ביצע ווטרס את "Flickering Flame" – שיר חדש שהוציא לאור באלבום האוסף היחידי שלו משנת 2003, Flickering Flame: The Solo Years Volume 1.
הערות שוליים

↑  Roger Waters at Kemper Arena, Kansas City, MO, USA, Setlist, ‏1 January 2010
פינוקיו (דמות)

| --- | --- |

האיור המקורי של פינוקיו, אנריקו מאזנטי
 הופעה ראשונה:  הרפתקאותיו של פינוקיו (1883)
 יוצרים:  קרלו קולודי
 מידע
 צורה:  אדם 
 אזרחות:  איטליה 
 דמויות קשורות
 משפחה:  ג'פטו (אב)
 חברים:  ג'ימיני הצרצר
 
פינוקיו היא דמות בדיונית איטלקית וגיבורו של הספר "הרפתקאותיו של פינוקיו" (1883) מאת הסופר האיטלקי קרלו קולודי מפירנצה, טוסקנה. את פינוקיו גילף  מגלף בעץ בשם ג'פטו בכפר טוסקני. הוא נוצר כבובת עץ אבל הוא חולם להיות ילד אמיתי. הוא ידוע באפו הארוך, אשר (בהזדמנות אחת בלבד ברומן, אך לעיתים קרובות יותר ברוב העיבודים) גדל כשהוא משקר.
פינוקיו הוא אייקון תרבותי. הוא אחת הדמויות המחודשות ביותר בספרות הילדים. סיפורו עובד למדיות רבות, שהידועה בהן הוא הסרט "פינוקיו" של חברת וולט דיסני משנת 1940.
מקור השם

קולודי השתמש לעיתים קרובות בניב הטוסקני האיטלקי בספרו. השם פינוקיו הוא שילוב של המילים האיטלקיות פינו (אורן), ואוצ'יו (עין); פינו הוא גם קיצור של ג'וזפינו, הקטנה לג'וזפה (הצורה האיטלקית של יוסף); אחד מהגברים שהשפיעו רבות על קולודי בצעירותו היה ג'וזפה אייאצ'י, מומחה בולט לכתבי יד איטלקיים שפיקח על קולודי בחנות הספרים ליברריה פיאטי בפירנצה. ג'פטו, שמו של יוצרו ו"אביו" של פינוקיו, הוא הקטנה לגפו, ההגייה הטוסקנית של ceppo, כלומר בול עץ, גדם, בלוק, מלאי או בדל.
תיאור

האפיון של פינוקיו משתנה בין פרשנויות, אך מספר היבטים עקביים בכל העיבודים: פינוקיו הוא בובה, היוצר של פינוקיו הוא ג'פטו ואפו של פינוקיו גדל כשהוא משקר.
פינוקיו ידוע כבעל אף קצר שמתארך כאשר הוא בלחץ (פרק 3), במיוחד בשכיבה. בסיפור המקורי, קולודי מתאר אותו כ"נוכל", "אימפקט", "חסד" (אדם שובב או סורר), "חרפה", "ראגמאפין" ו"נוכל מאומת", עם אפילו אביו, הנגר ג'פטו, מתייחסים אליו כאל "ילד עלוב". עם היוולדו, פינוקיו מיד צוחק בלעג בפניו של יוצרו, ואז הוא גונב את הפאה של הזקן.
התנהגותו הרעה של פינוקיו, במקום להיות מקסימה או חביבה, נועדה לשמש אזהרה. קולודי התכוון במקור שהסיפור, שפורסם לראשונה ב-1881, יהיה טרגדיה. זה הסתיים בהוצאת הבובה להורג. אויביו של פינוקיו, השועל והחתול קושרים את זרועותיו, מעבירים לולאה סביב גרונו ותולים אותו מענף של עץ אלון.
רוח צפונית סוערת החלה לנשוב ולרעום בכעס, והיא הכתה את הבובה המסכנה מצד לצד, וגרמה לו להתנדנד בעוצמה, כמו צלצול פעמון לחתונה. והנדנוד נתן לו עוויתות מזעזעות... הנשימה שלו כשלה בו והוא לא יכול היה לומר יותר. הוא עצם את עיניו, פתח את פיו, מתח את רגליו, רעד ממושך ונתלה נוקשה וחסר תחושה.
תיאור > מאפיינים > לבוש ואופי

פינוקיו הוא מריונטה מעץ (בובה שמתפעלת בעזרת חוטים) ולא בובת יד (שנשלטת ישירות מבפנים על ידי ידו של הבובה). עם זאת, פיסת העץ ממנה הוא נגזר מונפשת, ולכן פינוקיו נע באופן עצמאי. טוב, לעיתים קרובות הוא נסחף לחברה רעה ונוטה לשקר. האף שלו יתארך יותר ויותר ברגע שהוא יתחיל לשקר לאחרים. בגלל המאפיינים האלה, הוא מוצא את עצמו לעיתים קרובות בצרות. פינוקיו משנה את הרומן: הוא מבטיח לפיה עם שיער טורקיז להפוך לילד אמיתי, בורח עם קנדלוויק לארץ הצעצועים, הופך לחמור, מצטרף לקרקס ושוב הופך לבובה. בפרק האחרון, מתוך פיו של הכלב האיום עם ג'פטו, פינוקיו סוף סוף מפסיק להיות בובה והופך לילד אמיתי (בזכות התערבותה של הפיה בחלום).
ברומן, פינוקיו מתואר לעיתים קרובות עם כובע מחודד, ז'קט וזוג מכנסיים צבעוניים עד הברך. בגרסת דיסני, המראה שונה; הדמות לבושה בסגנון טירולי, עם לדרהוזן וכובע עם נוצה.
תיאור > מאפיינים > אפו

אפו של פינוקיו הוא המאפיין הידוע ביותר שלו. הוא מתארך כשהוא מספר שקר; זה מופיע בפרק 16. קולודי עצמו, במשחק Note, טוען כיצד "כדי להסתיר את האמת של פרצוף חיה ספקולום (מראה הנשמה) [...] מתווסף לאף האמיתי עוד אף מעיסת נייר". עם זאת, יש חוסר עקביות, כי האף שלו גדל כאשר הוא נחצב לראשונה על ידי ג'פטו, מבלי שפינוקיו שיקר.
האף מופיע רק כמה פעמים בסיפור, אבל הוא חושף את כוחה של הפיה הכחולה על פינוקיו כשהוא מתנהג בחוסר צייתנות. לאחר שהילד נאבק ובכי על אפו המעוות, הפיה הכחולה מזמינה נקרים לנקר אותו בחזרה לשגרה.
ניתוח ספרותי

כמה מנתחי ספרות תיארו את פינוקיו כגיבור אפי. כמו גיבורים ספרותיים מערביים רבים, כמו אודיסאוס, פינוקיו יורד לגיהנום; הוא גם חווה לידה מחדש באמצעות מטמורפוזה, מוטיב נפוץ בספרות הפנטזיה.
לפני כתיבת פינוקיו, קולודי כתב מספר סיפורי ילדים דידקטיים עבור איטליה המאוחדת אז, כולל סדרה על ילד סורר שעובר חוויות משפילות בזמן טיול בארץ, בשם Viaggio per l'Italia di Giannettino ('מסעו של ג'וני הקטן דרך איטליה'). לאורך כל פינוקיו, קולודי מייסר את פינוקיו על חוסר הסיב המוסרי שלו ודחייתו המתמשכת מאחריות ורצון בכיף.
המבנה של סיפורו של פינוקיו עוקב אחר סיפורי העם של איכרים שיוצאים לעולם אך אינם מוכנים באופן נאיבי למה שהם מוצאים ונקלעים למצבים מגוחכים. בעת כתיבת הספר הייתה זו בעיה חמורה, שנבעה בין השאר מתיעוש איטליה, שהוביל לצורך גובר בכוח עבודה אמין בערים; הבעיה החריפה בעקבות דרישות דומות, פחות או יותר בו-זמניות, לעבודה בתיעוש של מדינות אחרות. השפעה מרכזית אחת הייתה ההגירה של חלק גדול מהאיכרים האיטלקיים לערים ולמדינות זרות כמו ארצות הברית.
הציוויים העיקריים הנדרשים מפינוקיו הם לעבוד, להיות טוב וללמוד. ובסופו של דבר, נכונותו של פינוקיו לפרנס את אביו ולהתמסר לדברים הללו הופכת אותו לילד אמיתי עם נוחות מודרנית.
תיאורי מדיה > ספרות

הסוד של פינוקיו (1894) מאת ג'מה מונגיארדיני-רמבדי, שיצא לאור בארצות הברית בשנת 1913 בשם פינוקיו מתחת לים.
פינוקיו באפריקה (1903) מאת יוגניו צ'רוביני.
הלב של פינוקיו (1917) מאת פאולו לורנציני.
פינוקיו באמריקה (1928) מאת אנג'לו פטרי.
מצעד בובות (1932) מאת קרול דלה צ'יזה.
רומן הילדים מפתח הזהב, או הרפתקאות בוראטינו (1936) הוא שחזור חופשי של סיפור פינוקיו מאת הסופר הרוסי אלכסיי ניקולאייביץ' טולסטוי. חלק מההרפתקאות נגזרות מקולודי, אך רבות מהן הושמטו או הוסיפו. פינוקיו (בוראטינו) לא עושה רפורמה בעצמו ולא הופך לאדם אמיתי. עבור טולסטוי, פינוקיו כבובה הוא מודל חיובי להתנהגות יצירתית ולא קונפורמיסטית.
היי! הו! פינוקיו! (1940) מאת ג'וזף מרינו.
אסטרו-בוי (鉄腕アトム, Tetsuwan Atomu) (1952), סדרת מאנגה יפנית שנכתבה ואיירה על ידי אוסמו טזוקה, משחזרת באופן רופף את נושא פינוקיו.
פינוקיו בוונציה (1991) מאת רוברט קובר.
פייבלס (קומיקס) (2002 - הווה), סדרת קומיקס מאת ביל ווילינגהם מציגה את פינוקיו כמי שנאלץ לצאת ממולדתו הקסומה אל המאה ה-21.
אגדות מארוול (2006–2008), סדרת קומיקס מאת סי. בי. קבולסקי, מציגה שחזור של הרפתקאות פינוקיו עם גיבור העל הרובוטי בשם ויז'ן בתפקיד פינוקיו.
עצמות עץ (2012) מאת סקוט ויליאם קרטר מתאר סיפור בדיוני שלא סופר על פינוקיו, עם טוויסט אפל. פינו, כפי שהוא נודע לאחר שהפך לילד אמיתי, גילה שיש לו את הכוח להחיות בובות בעצמו.
פינוקיו מאת פינוקיו (2013) מאת מייקל מורפורגו.
פינוקיו היה הנושא של הרומן הסאטירי מ-2015 Splintered: A Political Fairy Tale מאת תומאס לונדון.
נסיך העץ (2017) ואדון המפלצות (2017) מאת ג'ון קלוד במיס מתאימים את הסיפור למסגרת מדע בדיוני.
תיאורי מדיה > סרטים > סרטים מוקדמים

פינוקיו הופיע לראשונה בעיבוד קולנועי בפינוקיו (1911), סרט ראינוע איטלקי בלייב אקשן, בבימויו של ג'וליו אנטמורו. הדמות מבוצעת על ידי הקומיקאי הצרפתי-איטלקי פרדיננד גיום.
עיבוד מ-1936 להרפתקאות פינוקיו (Le adventure di Pinocchio) תוכנן באיטליה על ידי ראול ורדיני ואומברטו ספאנו, אך הוא מעולם לא הושלם לחלוטין וכיום הוא נחשב לאבוד. רק התסריט המקורי וכמה פריימים סטילס הם כל מה ששרד את הסרט.
מפתח הזהב (זולוטי קליאוצ'יק) הוא סרט רוסי משנת 1939 המשלב אנימציה של לייב אקשן וסטופ מושן, בבימויו של אלכסנדר פטושקו. הסיפור מבוסס על הרומן "מפתח הזהב, או הרפתקאותיו של בוראטינו" (1936) מאת אלכסי ניקולאייביץ' טולסטוי. פינוקיו (בוראטינו) היא בובה המדובבת על ידי השחקנית אולגה שגנובה-אוברסטסובה.
תיאורי מדיה > סרטים > גרסת דיסני

| --- | --- |

פינוקיו כפי שנראה בסרטו של וולט דיסני
 הופעה ראשונה:  פינוקיו (1940)
 הופעה אחרונה:  גרוויטי פולס (עונה 2)
 יוצרים:  קרלו קולודי, וולט דיסני
 גילום הדמות:  בנג'מין אוון איינסוורת (סרט לייב-אקשן)
 דיבוב:  דיקי ג'ונס (אנגלית), גיל סגל (עברית) (1940)  יוני פוראיי (מסיבת יום ההולדת של מיקי מאוס של וולט דיסני, אלבום תקליטים משנת 1954, פרסומת של מוריס מיינור)  קווין ברנדו (המסע הנועז של פינוקיו)  פיטר וסטי (מי הפליל את רוג'ר רביט)  מייקל וולש (2004-1999)  סת' אדקינס (Kingdom Hearts)  אלן גארפלס (Kinect: Disneyland Adventures)  ניק קרסון (Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distance)  ג'וזף ריצ'י (מיקי מאוס)
 מידע
 צורה:  אדם 
 אזרחות:  איטליה 
 דמויות קשורות
 משפחה:  סבא ג'פטו (אב אומנה) 
 
כאשר אולפני ההנפשה של וולט דיסני פיתחו את הסיפור עבור הגרסה הקולנועית שלהם לפינוקיו (1940), הם התכוונו לשמור על ההיבטים המגעילים של הדמות המקורית, אבל וולט דיסני עצמו הרגיש שזה הפך את הדמות לבלתי חביבה מדי, ולכן בוצעו שינויים כדי לשלב תכונות של שובבות ותמימות כדי להפוך את פינוקיו לחביב יותר. פינוקיו דובב על ידי דיקי ג'ונס. כיום, הסרט נחשב לאחד מהסרטים המשובחים ביותר של דיסני שנעשו אי פעם, ולאחד מסרטי האנימציה הגדולים בכל הזמנים, עם דירוג נדיר של 100% באתר Rotten Tomatoes. בעיבוד למשחק הווידאו של הסרט, פינוקיו חי (בעיקר) את אותו תפקיד כמו הסרט, נוסע בעולם מלא בפיתויים ונאבק בכוחות שונים.
גלגול דיסני זה שימש מאוחר יותר ב"מי הפליל את רוג'ר רביט", בדיבובו של פיטר וסטי; ו"בית העכבר", בדיבובו של מייקל וולש; כמו גם הופעת קמע ב"אלאדין", "חיית המחמד של המורה" ו"פלונטר", סדרת הטלוויזיה "מיקי מאוס" ו"ראלף שובר את האינטרנט".
פינוקיו הוא דמות משנה, המדובב על ידי סת' אדקינס, בסדרת משחקי הווידאו "Kingdom Hearts". הוא משחק תפקיד מרכזי במשחק הראשון שמהווה שם, "Kingdom Hearts: Chain of Memories", ו-"Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distance", בעוד ב-"Kingdom Hearts II" הוא מופיע במהלך פלאשבק בשלבים המוקדמים.
ב-"Kinect Disneyland Adventures", הוא מופיע כדמות מפגש ושלום ב-Fantasyland ויש לו מספר קווסטים עבור השחקן. ב-Epic Mickey: Power of Illusion פינוקיו מוצג כאחת מדמויות דיסני האייקוניות הרבות שנחטפו על ידי המכשפה המרושעת מיזרבל במזימתה לשלוט בעולמן; הוא כלוא לצד ג'יני במערת הפלאים עד שבסופו של דבר ניצל על ידי מיקי מאוס.
בשנות ה-90 המוקדמות, השמועה היא שאלייז'ה ווד גילם את גרסת הנער האמיתית של פינוקיו בקטעי הלייב אקשן לסדרות החינוכיות המעודכנות של ג'ימיני קריקט I'm No Fool and You, בנוסף למכנסיים הקצרים החדשים של I'm לא טיפש.
ב-2022 גילם בנג'מין אוון איינסוורת' את פינוקיו ברימייק של דיסני לייב אקשן/CGI לסרט האנימציה.
תיאורי מדיה > סרטים > המאה ה-21

השחקן ילד סת' אדקינס גילם את פינוקיו בסרט המוזיקלי בטלוויזיה "ג'פטו" (2000).
פינוקיו מופיע כדמות משנה בסרטי האנימציה "שרק" (2001), "שרק 2" (2004), "שרק השלישי" (2007) ו"שרק לנצח" (2010), בדיבובו של קודי קמרון. הוא גם הופיע בסרטי אנימציה קצרים וסרטונים אחרים מאותה סדרה: "מסיבת ריקוד קריוקי שרק בביצה" (2001), "שרק 4D" (2003), "אייל רחוק רחוק" (2004), "חג שמח עם שרק" (2007), "מפוחדת ללא שרק" (2010), "חג המולד של דונקי" (2010), ו"לילה מתוח" (2013).
השחקן רוברטו בניני גילם את פינוקיו בסרט האיטלקי "פינוקיו" משנת 2002, בעוד את קול המדובבים האנגלי סיפק ברקין מאייר.
"פינוקיו 3000" הוא סרט אנימציה ממוחשבת קנדית-צרפתית-ספרדית משנת 2004, בבימויו של דניאל רוביצ'או. פינוקיו, רובוט שנבנה על ידי ג'פטו, מדובב על ידי השחקנית הקנדית סוניה בול באנגלית.
בעיבוד האנימציה האיטלקי "פינוקיו" משנת 2012, בבימויו של אנצו ד'אלו, פינוקיו מדובב על ידי השחקן הילד גבריאלה קפריו בגרסה המקורית האיטלקית. בדיבוב האנגלי הוא מדובב על ידי השחקן ילד רוברט ניילור במהדורה הקנדית, ועל ידי הזמר ג'וני אורלנדו באמריקאי.
שחקן הילדים פדריקו אילפי גילם את פינוקיו בסרט הלייב-אקשן האיטלקי "פינוקיו" (2019), בשיתוף, בימוי והפקה של מתאו גארונה. איפור תותב שימש כדי להפוך את אילפי לבובה. אילפי גם דיבב את עצמו בגרסה באנגלית של הסרט.
בשנת 2020, נטפליקס הכריזה על בחירת צוות השחקנים שלה לסרט מוזיקלי עם סטופ מושן בשם גיירמו דל טורו מציג: פינוקיו, בהשראת העיצוב המקורי של גריס גרימלי עבור פינוקיו, ובבימוי משותף של גיירמו דל טורו ומארק גוסטפסון לקראת יציאת 2022. ההכרזה כללה את גרגורי מאן בתפקיד הראשי, יואן מקגרגור כקריקט, ודייוויד בראדלי שיחק את ג'פטו.
פאולי שור מדבב את פינוקיו בסרט האנימציה הישירה ל-DVD משנת 2022 "Pinocchio: A True Story" ("פינוקיו: סיפור נכון").
בנג'מין אוון איינסוורת' מדבב את פינוקיו בסרט הלייב אקשן "פינוקיו" שעלה לשידור בדיסני+ ב-2022.
גרגורי מאן מדבב את פינוקיו בסרט האנימציה של גיירמו דל טורו, גיירמו דל טורו מציג: פינוקיו, שעלה לשידור בנטפליקס בדצמבר 2022.