אהרן ברנע
ביוגרפיה

נולד בשם אַהֲרֹן זילברשיץ בחיפה, טרם קום המדינה. הוא בן דודם של השחקנים שמוליק סגל ויוסי סגל. סבו היה הרב חיים משה זילברשיץ, שהיה מנהל ישיבת "אורח לחיים" בזלוטשוב ומחבר סדרת ספרי "משנה ברורה" על המשניות וספר "חמדת ישראל" על מעלת עם ישראל.
למד בבית הספר הריאלי בעיר מגוריו והיה חניך בשבט "משוטטי בכרמל" של תנועת הצופים. בצה"ל הוא שירת בחיל המודיעין בשירות חובה ובהמשך גם בשירות קבע. בין השאר שימש כמפעיל סוכנים וכחוקר שבויים ביחידה 504 והשתתף גם בין היתר בפעולת כראמה, שם קרא ברמקול לנצורים הפלסטינים להסגיר עצמם. לאחר שחרורו מצה"ל למד מזרחנות, גילה התעניינות רבה בספרות המצרית והתחיל ללמוד לימודים לתואר שלישי בחוג לספרות ערבית של אוניברסיטת תל אביב, על הדיאלקט הערבי של תושבי רצועת עזה. במקביל עבד ברנע בקריינות כמקור להשלמת הכנסה.
בעקבות שיחות השלום בין ישראל ומצרים עזב את עבודת הדוקטורט באמצע ועבר לסקר את האירועים בתחנת הרדיו של קול ישראל.
בתחילת 1980 עם פתיחת שגרירות ישראל בקהיר נתמנה לנספח העיתונות של השגרירות. מתוקף תפקיד זה, היה בין מקימי השגרירות, אשר עסקו בארגון הראשוני שלה. לאחר כחצי שנה, לקראת לידת בתו, קיצר את שהותו במצרים וחזר לישראל, להיות כתב ופרשן לענייני ערבים בקול ישראל.
בשנת 1986 כתב ברנע עם מי שהייתה אז רעייתו, עמליה ארגמן ברנע, את רב המכר "ללכת שבי", סיפור תיעודי על פגישותיו עם בכיר לוחמי ארגון החבלה אש"ף סאלח תעמרי ורעייתו המלכה דינא, גרושתו של חוסיין מלך ירדן, וקשרי ידידות אמיצה שנוצרו בין הזוגות. בספר נטען שתעמרי מעולם לא השתתף בלחימה עצמה, או בפעולות חבלה, אף שהיה מפקדה של יחידת הלוחמים בפעולת כראמה.
ביולי 1991, לאחר 20 שנות עבודה בקול ישראל, עזב ברנע והצטרף, כפרשן לענייני ערבים, לצוות התוכנית "שבע וחצי בעולם" ששודרה בערוץ 2 הניסיוני. במקביל בשנים 1992–1993 עבד ככתב ופרשן לענייני ערבים של העיתון "חדשות". במאי 1993 מונה דוברו של הנשיא עזר ויצמן. בהמשך חזר לחדשות ערוץ 2 ושימש הפרשן לענייני ערבים עד פברואר 2001, שאז הוחלף בידי אהוד יערי. בקיץ 2001 החל להגיש את "אולפן שישי". הוא עשה זאת עד ינואר 2008, ואז הוחלף בידי יאיר לפיד. כמו כן הנחה את התוכנית "מסע לילי" בשידורי קשת מינואר 2006, אך היא ירדה משידור לאחר זמן קצר עקב הרייטינג הנמוך שלה. משנת 2008 עד אמצע 2014 שימש ברנע כשליח חברת החדשות של ערוץ 2 בארצות הברית. בתום שליחותו, שב לישראל לשמש מגיש בתוכניות אקטואליה בערוץ 2 של חברת החדשות.
אחד משידוריו הזכורים ביותר של ברנע היה ההודעה על רצח ראש הממשלה יצחק רבין לאחר עצרת השלום בכיכר מלכי ישראל. בתחילת אותו ערב לא היה ברנע בכיכר, שבה התקיימה עצרת בהשתתפות רבין. הוא כלל לא היה אמור לשמש בתפקיד באותן שעות. בהמשך הערב, עם הבנת גודלה של העצרת, הסכים ברנע לבקשתו של רוני דניאל להתלוות אליו כדי לעזור לגדי סוקניק בדיווח על העצרת. מיד בתום האירוע החל ברנע לצעוד לעבר רכבו, שהוחנה סמוך לכיכר, וקיבל הודעה לזימונית שבה נאמר: "דב גיל-הר מוסר שיש שמועות על יריות בכיכר וכי רבין נפצע". ברנע התעלם מההודעה כי סבר שמדובר בהלצה, אך לאחר מכן קיבל הודעה נוספת מהמערכת של חברת החדשות על שידור מבזק מיוחד על ההתנקשות מפי יורם ארבל. עם קבלת ההודעה טלפן ברנע אל המפיק בשטח של חדשות ערוץ 2, וזה הורה לו להגיע במהירות לבית החולים איכילוב ולדווח משם בהמשך הערב. משם העביר את הדיווחים על מצבו של ראש הממשלה לכל אורך הערב, ובכלל זה מסירת הידיעה על מותו של רבין. אחריה אמר למגיש יעקב אילון: "הרבה שנים אני עובד במקצוע הזה של התקשורת, יעקב. מעולם לא העליתי בדעתי שאני אהיה זה שאבשר לך על כך".
בנובמבר 2014 הוכרז כי ברנע יזכה בפרס "מפעל חיים" מטעם אגודת העיתונאים.
בינואר 2015 החל להגיש בערוץ הכנסת את התוכנית "מחוץ לזמן", שבה הוא מקיים ראיונות אישיים עם דמויות ישראליות שונות. בהמשך החל להגיש בערוץ הכנסת תוכנית נוספת של ראיונות אישיים, "היו ימים".
בראשית נובמבר 2018 הודיע על פרישה מחברת החדשות ויציאתו לגמלאות.
כיום הוא משמש פרשן בחדשות הבוקר.[דרוש מקור]