stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיפור חייו של מהטמה גנדי
מסרים חינוכיים

גנדי האמין שהאדם אינו צריך להשתמש באלימות כדי להשיג את מטרותיו. הוא הקים לשם כך את "הסטיארהא", תנועה שהאמינה שניתן להשיג מטרות חברתיות ללא אלימות כלל.
אם אדם רוצה לראות שינוי בסביבתו, עליו להשתנות קודם. גנדי החל לשנות את סדר חייו למען שחרור הודו מהשלטון הבריטי.
"מי שמאמין באמת שלו, יוכל להשיג כל מה שהוא רוצה", ואכן גנדי האמין שהדרך שלו היא הדרך הצודקת, הדרך שתביא שלום, ולכן הוא צלח במשימתו.
הערות שוליים

↑  שהם סמיט, להיכנס לסנדליו של גנדי, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2011
1 2  תמר ורטה זהבי, סיפור חייו של גנדי, הוצאת עם עובד, 2010
סופיה טולסטוי

| --- | --- |

 לידה:  22 באוגוסט 1844 (יוליאני) Pokrovskoye-Streshnevo, מחוז מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  4 בנובמבר 1919 (בגיל 75) יסנאיה פוליאנה, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, הרפובליקה הרוסית, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית 
 בן או בת זוג:  לב טולסטוי 
 
הרוזנת סופיה אנדרייבנה טולסטוי (ברוסית: Со́фья Андре́евна Толста́я, לבית ברס; 22 באוגוסט 1844 – 4 בנובמבר 1919) הייתה אשתו של הסופר, לב טולסטוי, שהשפיעה רבות על חייו וכתיבתו. כתבה יומן חיים מפורט על חייה עם הסופר הנערץ ועם משפחתה, עסקה בצילום ואף ניסתה להוציא בעצמה סיפורים.
קורות חיים > נעורים

סופיה אנדרייבנה ברס, המכונה גם סוניה, בתם של רופא גרמני ואם רוסייה, פגשה את טולסטוי כשהייתה בת שמונה עשרה, ואילו הוא היה כבר סופר מפורסם בן שלושים ושבע. תחילה חיזר הסופר אחר הבת הבכורה, ליזה, אך יחסה הקר והמתנשא דחה אותו. סופיה הייתה עלמה נאה ורבת חן, שקראה הרבה, כתבה סיפורים והשלימה את השכלתה בכוחות עצמה.
באחת השיחות שהתנהלו ביניהם טרם ההחלטה הסופית כתב טולסטוי את שאלותיו אליה באות הראשונה של המילה בלבד, וסופיה, מצדה, פיענחה וענתה לו באותה צורה. מאוחר יותר השתמש טולסטוי באותו תרחיש כאשר קונסטנטין לוין, גיבור "אנה קרנינה" מציע לקיטי את הצעת הנישואים שלו בראשי תיבות בלבד, קיטי מפענחת ועונה לו בחיוב. גם הגשת היומנים האישיים של טולסטוי ולוין לארוסותיהם זהה וגרמה לזעזוע אצל שתיהן.
קורות חיים > חיי נישואים

סופיה וטולסטוי היו נשואים קרוב לחמישים שנה. במהלך חיי נישואים ילדה סופיה שש עשרה פעמים, אך מתוכם שרדו תשעה. הרבה אהבה והשקעה היא העניקה לילדיה וזכרה בכאב כל ילד שאיבדה. רגשותיה לבעלה נעו בין הערצה גדולה לגאונותו, כעס גדול על התנהלותו הדתית והאידאולוגית, שדחפה אותו לחלק את רכושו ולשחרר לציבור את זכויות היוצרים על חלק מספריו, תסכול רב מיחסו המתנכר אליה מדי פעם מצד אחד, לעומת פרצי התשוקה ההדדיים מצד שני.
סופיה אנדרייבנה שחררה את בעלה מטרדות היומיום וניהלה בעצמה את האחוזה הגדולה ביסנאיה פוליאנה על תושביה ומבקריה הרבים. היא תפרה, לימדה, שיחקה, טיפלה בחולים, (וכמעט שלא היה יום בו לא היה מישהו מבני ביתה חולה, כולל טולסטוי עצמו, או היא עצמה) אירחה והחזיקה ביד רמה את מפתחות הבית. מלבד הטיפול השוטף בניהול האחוזה והמשפחה, היא העתיקה את כתביו ויומניו של טולסטוי, ביצעה בהם הגהות וטיפלה בכל הסידורים הביורוקרטיים וגביות התקבולים שהתקבלו מפרסום היצירות.
בשנים האחרונות של נישואיהם התחבר טולסטוי אל ידיד ומעריץ בשם צ'רטקוב, שהמליץ בפניו להיפרד מאשתו ולממש את תורתו. תלותו של בן-זוגה באיש והחברות האינטימית ביניהם גרמו לה להתנהגות שהגיעה, לדעתה של בר-יוסף, אל סף אי השפיות. בסופו של דבר, עזב טולסטוי את ביתו ומשפחתו ללא ידיעת אשתו ומצא את מותו בתחנת רכבת.
סופיה המשיכה להתגורר ביאסנאיה פוליאנה, אך המאבקים על ירושתו של הסופר בין בני המשפחה, בינם לבין עצמם, וגם בינם לבין השלטונות, המשיכו עד מותה עם פרוץ המהפיכה הבולשביקית. אנשים מהכפרים הסמוכים זרמו לאחוזה בעודם מניפים את הדגל האדום, אך הכפריים המקומיים קיבלו את פניהם בקלשונים ובחרמשים והניסו את הפולשים. האחוזה הוכרזה כחווה חקלאית השייכת למדינה.
קורות חיים > קטעים מיומנה

עיון ביומניה של סופיה טולסטוי מביא את הקורא להתרשמות ש"היא מיטלטלת בין מסירות אוהבת עד כדי אובדנות עצמית, לבין אהבה נכזבת ואכזבה ממוטטות [...] ההתנהגות שלה מלאה סתירות וניגודים" שמחה ועצב, גאווה וקנאה, אהבה וסלידה. קשה להתעלם מכישרון הכתיבה והאבחנות של סופיה ומניצני הגישה הפמיניסטית שלה.
על הרעיונות הנשגבים של טולסטוי היא כותבת בזלזול
ליובוצ'קה [לב טולסטוי] אמר: 'נולד בך רעיון, אתה סובל כמו בלידה, אתה מציע שינוי רוחני שלם, ואז מגנים את הכאב שלך ולא רוצים להכיר בו', ואני אמרתי שבינתיים, עד שיוולדו כל אותם ילדים רוחניים שהם המציאו, לנו נולדים ילדים חיים, בכאב ריאלי, וצריך להאכיל ולחנך אותם ולהגן על רכושם ועל האינטרסים שלהם...
על "סונאטת קרויצר" היא כותבת:
איני יודעת איך ומדוע קשרו את 'סונטת קרויצר' לחיי הנישואין שלנו, אבל זאת עובדה, וכולם, החל מהצאר וכלה באחיו של לב ניקולאייביץ' וידידו הטוב ביותר דיאקוב - כולם ריחמו עלי. ומה יש לחפש אצל אחרים - אני עצמי בלבי הרגשתי שהסיפור הזה כוון אלי, שהוא פצע אותי, השפיל אותי לעיני העולם כולו והרס את שארית האהבה בינינו...
על זוגיות בין גבר לאישה:
עלה על דעתי שהאישה בנעוריה אוהבת מכל הלב ומתמסרת ברצון לאיש שהיא אוהבת, כי היא רואה כמה עונג זה גורם לו. בשנים הבוגרות יותר, כשהיא מביטה לאחור, היא מבינה פתאום שהגבר אהב אותה רק כאשר הייתה נחוצה לו, ואחר כך הפך פתאום מרך ומלטף לחמור ותקיף או לרוטן ומתלונן מיד לאחר שסיפק את תאוותו
ספריה שתורגמו לעברית

לחיות עם גאון: קטעים מתוך יומני אשתו של לב טולסטוי, תרגמה חמוטל בר-יוסף, הוצאת כרמל, 2018.
הערות שוליים

↑  סופיה טולסטוי, לחיות עם גאון; קטעים מתוך יומני אשתו של לב טולסטוי - 1891 – 1910, בחרה, תרגמה מרוסית, העירה והוסיפה אחרית דבר: חמוטל בר-יוסף, הוצאת כרמל, 2018
1 2 3 4  חמוטל בר-יוסף, "אחרית דבר", בתוך לחיות עם גאון
1 2  אנרי טרויה, טולסטוי, 2 כר'. כתר, 1984, עמ' 229
↑  לב טולסטוי, אנה קארנינה, כרך א', שוקן, עמ' 382 - 383
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303606705171  PLWABN: 9810570681205606  BIBSYS: 90760332  BNC: 000493935  BNE: XX1454220  BnF: cb119267715 (data)  CiNii: DA0300348X  GND: 118623249  ISNI: 0000 0001 2096 6775  LCCN: n80015575  LNB: 000152534  MusicBrainz: 2ebac211-42d8-4caa-ad5a-fec7f71195e1  NDL: 00656359  NKC: js20020925104  NLA: 35552200  NTA: 069064253  PIC: 307098  RERO: 02-A000162769  SELIBR: 319364  SNAC: w6w78sv2  SUDOC: 027165027  Trove: 993411  ULAN: 500340891  VIAF: 95319193   WorldCat (עם VIAF): 95319193 
סופיה ולב טולסטוי, שישה שבועות לפני מותו
סמוצ'ה

| --- | --- |

עטיפת הספר במהדורה העברית
 מידע כללי
 מאת:  בני מר
 איורים:  מיכאל אריאלי
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  היסטוריה יהודית
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת מאגנס ובית שלום עליכם
 תאריך הוצאה:  2018
 מספר עמודים:  258
 עורך:  פרופסור אברהם נוברשטרן, עריכה לשונית: נעה רוזן.
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  1
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  004798343
סְמוֹצֶ'ה - ביוגרפיה של רחוב יהודי בוורשה הוא ספר מאת בני מר המתאר את ההווי היהודי ברחוב סמוצ'ה שבוורשה בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה. בספר נעשה ניסיון להקים לתחייה במילים רחוב יהודי בוורשה שנמחה לחלוטין בשואה, באמצעות שברי ידיעות השאובות מתוך עיתונות התקופה ומן הספרות, תעודות, עדויות שבעל פה ותצלומים. הספר מתאר את השינוי שעברו תושבי הרחוב בחלקה הראשון של המאה ה-20. הספר יצא לאור בשנת 2018 בהוצאת מאגנס.
בני מר, המחבר, מעביר הרצאות בנושא הספר, במסגרת תוכנית של אוניברסיטת תל אביב ובית התפוצות.
הספר

הספר מהווה מחקר מקיף שבוצע באמצעות שברי ידיעות מעיתונות התקופה, טקסטים ספרותיים, עדויות שבעל פה ותצלומים, על החיים היהודיים ברחוב סמוצ'ה בוורשה - בו התגוררו רבבות יהודים בתקופה שבין שתי מלחמות העולם ומעבד את המחקר לתמונה חיה עשירה ואנושית של רחוב יהודי מרכזי, צפוף ועני למדי, בשכונה יהודית של ורשה שחיו בו אלפי משפחות, פעלו בו בעלי-מלאכה קטנים, רחשו בו חדרים ותיאטראות, ששפתו הייתה יידיש, ושלצד הוויה מסורתית אדוקה רווחה בו גם התנהלות חילונית ופרחו בו תנועות אידאולוגיות.
כל אחד מחמשת הפרקים הראשונים בספר עוסק בבניין ספציפי או בחלק מסוים של הרחוב. פרקים נוספים עוסקים בהיבטים של הרחוב לפי נושאים: הילדים והנוער היהודי, יחסי יהודים-פולנים וסופרים יהודים. כרקע לאירועים המתוארים בספר, משמשים קטעי עיתון שתיארו את האירוע בזמן אמת.
סגנון הספר בולט בבחירת המחבר שלא להתמקד בדמות אחת או בפרשייה מסוימת, אלא ממפה בשיטתיות רחוב שלם לאורך תקופה של כמה עשרות שנים, בשפה פרוזה מנוקדת בהומור. לאורך הספר מוטמעים קטעי עיתונות עסיסיים לצד קטעי ספרות.
חוקר הספרות מתן חרמוני, אשר בחר את סמוצ'ה ל"ספר השנה" שלו, מתאר: ”ההתחברות של הקורא אל הגיבור הראשי, רחוב היהודים "סְמוֹצֶ'ה" - הרחוב של היהודים הפשוטים ביותר, היא מיידית וחשמלית כמעט. הרחוב קורם עור וגידים ובעיקר נשמה.
מבעד לאולמות התיאטרון העלובים, בתי היתומים, בתי התמחוי, בתי המרקחת, השחקנים, הפושעים וכיוצא בכל אותם "היהודים של כל ימות השנה", כמו שנהוג היה לכנות את השדרות הרחבות של העם.
מתוך כל אלה מצטייר הלב הפועם של היהדות הוורשאית, ואולי המזרח אירופית כולה. הפשטות והעליבות עטופים כאן באיזו חיות מלבבת, שהופכת טרגית במיוחד מתוקף הידיעה שאנחנו כאן ניצבים עם הגרגירים האחרונים בשעון החול. אנחנו בשנות השלושים. עוד מעט וסמוצ'ה יהפוך לחלק מהגטו, ואת הסוף אנחנו כבר מכירים.”.
הרקע לכתיבת הספר היה שיר אידישאי "מיין שוועסטער חיה", שהבית הראשון בו עסק ברחוב סמוצ'ה:
תרגומים

הספר תורגם לצרפתית בידי ז'יל רוזייה ב-2021, ויצא לאור בהוצאת l'Antilope.
ראו גם

רחוב נאלבקי
הערות שוליים

↑  "1918-2018 יהודים בפולין: תמונות חיים וזיכרון"
↑  "המגדלור"
↑  יובל פלוטקין, מיוחד לשבוע הספר: סופרים ממליצים על ספרי השנה שלהם, באתר ynet, 12 ביוני 2019
↑  פרופסור רחל אליאור "סמוצ׳ה: ביוגרפיה של רחוב יהודי בורשה"
↑  Benny Mer, Smotshè : biographie d’une rue juive de Varsovie, traduit par Gilles Rozier, l'Antilope, 2021
סרטי סוני

| --- | --- |


שער הכניסה למטה החברה בקולבר סיטי
 נתונים כלליים
 מייסדים:  סוני 
 תקופת הפעילות:  21 בדצמבר 1987 (כסרטי קולומביה בע"מ) 7 באוגוסט 1991 (כסרטי סוני) – הווה
 חברת אם:  סוני
 חברות בנות:  סרטי קולומביה  סרטי טריסטאר  מטרו גולדווין מאייר  Sony Pictures Classics
 מיקום המטה:  קולבר סיטי, קליפורניה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  בידור 
 מוצרים עיקריים:  סרט 
 מנכ"ל:  טוני וינצ'יקרה
  
 www.sonypictures.net
 
סרטי סוני (קיצור של סרטי סוני בידור; באנגלית: Sony Pictures Entertainment) היא חברה בת אמריקאית של התאגיד היפני סוני האחראית להפקה והפצה של סדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע. מטה החברה שוכן בקולבר סיטי, קליפורניה שבארצות הברית.
היסטוריה

בשנת 1989, רכשה סוני את חברת ההפקה האמריקאית "Columbia Pictures Entertainment" (סרטי קולומביה, סרטי TriStar כולל בתי קולנוע לואוס ועוד) מחברת קוקה-קולה בסכום של 3.4 מיליארד דולרים. בשנת 1991 שונה שמה של החברה ל-"Sony Pictures Entertainment". על אף המיזוג, החל משנת 1991 כל אחת מהחברות עוסקת בתחום נפרד: סרטי קולומביה מתמקדת בתחום ההפצה וההפקה של סרטי קולנוע, בעוד סרטי TriStar מתמקדת בתחום ההפצה וההפקה של סדרות טלוויזיה. כמו כן, לאורך השנים הוקמו חברות בת רבות נוספות תחת שליטת החברה.
בנובמבר 2014 נפלה החברה קורבן למתקפת האקרים, שהביאה לחשיפת מידע חסוי רב ממחשבי החברה.
ב-2022 מכרה סוני את אולפני "MGM" (אשר החזיקה בהם מ-2005) לאמזון, בעקבות הפסדים כלכליים עקב תקופת הקורונה.
בספטמבר 2024, פורסם כי טוני וינצ'יקרה (אנ'), מנכ"ל ויו"ר החברה, מתפטר מתפקיד המנכ"ל ב-2 בינואר 2025. ראבי אהוג'ה, נשיא וסמנכ"ל התפעול של החברה, יחליף אותו בתפקיד נשיא ומנכ"ל.
רשימה של חברות בת בשליטת סרטי סוני

Columbia TriStar Motion Picture Group
סרטי קולומביה
Sony Pictures Classics
Screen Gems
סרטי טריסטאר
Columbia Tristar Home Entertainment
Sony Pictures Television Group
Sony Pictures Television
Sony Pictures Television International
Sony Pictures Consumer Products
Sony Pictures Digital
Sony Pictures Imageworks
Sony Pictures Animation-חטיבת האנימציה של סרטי סוני
Sony Online Entertainment
Sony Pictures Digital Networks
SPiN
APG
Wireless Services Group
SoapCity
Screenblast
Digital Studios Division
Sony Pictures Studios Post Production Facilities
DVD Authoring Center
Worldwide Product Fulfillment
Sony Pictures Studios
(Game Show Network (participation
הערות שוליים

↑  Anthony D'Alessandro, Sony Shocker: Tony Vinciquerra Stepping Down As CEO; Ravi Ahuja To Succeed Him, Deadline Hollywood, ‏30 September 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007332658105171  ISNI: 0000 0000 8884 2915  LCCN: no97061495  MusicBrainz: e9e3d1d7-9a2f-4f62-9c3d-85509709a9f7  VIAF: 129314918   WorldCat (עם VIAF): 129314918
פכיסטרוטיו

| פכיסטרוטיו |
| --- | --- |

תקופה
סוף פליוקן-תחילת פליסטוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: יענאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: יעניים
סוג:: פכיסטרוטיו
מינים
 Pachystruthio pannonicus  Pachystruthio dmanisensis  Pachystruthio transcaucasicus
שם מדעי
 Pachystruthio ‏קרצוי, 1954

פכיסטרוטיו (שם מדעי: Pachystruthio) הוא סוג נכחד של עוף גדול לא מעופף, שהשתייך למשפחת היעניים. בעבר הוא נחשב ליען (הסוג Struthio), אך הוא הופרד על סמך כמה הבדלים ב-1954. סוג זה כלל 3 מינים: P. pannonicus ,P. dmanisensis ו-P. transcaucasicus. ישנם חוקרים הרואים במאובנים אלה שרידי יענים רגילים, אך ענקיים.
המאובנים של יען זה התגלו בגאורגיה ובחצי האי קרים, ועצמות הרגליים שלהם היו ענקיות בהרבה מאשר ליענים מודרניים. הפכיסטרוטיו הגיע בבגרותו לגובה של 3 מטרים ולמשקל של 450 ק"ג, כמו דוב קוטב. למעשה הוא נחשב לאחד העופות הגדולים ביותר מעולם, קטן רק מהוורומבי, הדרומורניס ואולי מהאפיאורניס.
מבנה הרגליים שלו מעיד שהיה יכול לרוץ היטב כדי לברוח מטורפים גדולים כמו שנחרבים, ברדלסי ענק, זאבים ודובים שחיו באירופה בזמן הפליסטוקן. עם זאת הוא היה איטי מכדי לברוח משבטי ציידים שאולי צדו אותו ותרמו להכחדתו.
פארק תעשייה נעם

|  מידע |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  31°24′53″N 34°36′53″E﻿ / ﻿31.414634561784°N 34.614649992391°E﻿ / 31.414634561784; 34.614649992391
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת מערב הנגב מוגדלת) פארק תעשייה נעם(למפת מערב הנגב רגילה) פארק תעשייה נעם(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק תעשייה נעם(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק תעשייה נעם  he פארק תעשייה נעםhe פארק תעשייה נעםמפת  __ נתיבות (in English: Netivot) [‌צפון הנגב‌]מצפון, מדרום וממערב: __ מועצה אזורית שדות נגב (in English: Sdot Negev Regional Council) ממזרח: __ מועצה אזורית מרחבים (in English: Merhavim Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פארק תעשייה נעם הוא פארק תעשייה הממוקם בצומת בית הגדי, בסמוך לנתיבות. הפארק כולל תעשיות מזון (מפעלי חברת טרה), מפעלי מתכת, פלסטיק, עץ, נייר והייטק. בנוסף על המפעלים, הפארק מפעיל בית ספר טכנולוגי, מרכז מבקרים, מתחמי מסחר והפעלת חברות כוח אדם. שטח הפארק מתפרש מאות דונמים, ועובדים בו למעלה מאלף איש. ישנן תוכניות להרחיב את שטח הפארק ולהקים מפעלים נוספים שיספקו עוד אלפי מקומות עבודה.
המנהל הכללי של הפארק הוא יוסי אנגלה שר ויושב ראש הדירקטוריון הוא יחיאל זוהר, ראש עיריית נתיבות. לפארק התעשייה ישנו שיתוף פעולה כלכלי עם ארבע רשויות: נתיבות, מועצה אזורית שדות נגב, מועצה אזורית מרחבים ואופקים. בעבר הפארק היה בשטחן של המועצות האזוריות שדות נגב ומרחבים, עד שבאפריל 2017 הוחלט על ידי שר הפנים אריה דרעי להעביר את שטח הפארק לשטחה של נתיבות.
הערות שוליים

↑  שירותים בפארק, באתר פארק נ.ע.מ, ‏28 ביוני 2017
↑  פארק תעשייה נעם, באתר מידע על איזורי תעשייה
↑  עופר פטרסבורג, שלוש ארבע ולעבודה, באתר ישראל היום, 20 באוקטובר 2020
↑  דבר, באתר פארק נ.ע.מ, ‏8 באוגוסט 2017
↑  יניר יגנה‏, סוף לסכסוך: פארק התעשייה בדרום הועבר לשטחה של נתיבות, באתר וואלה, 26 באפריל 2017
|  אזורי תעשייה בישראל |
| --- | --- | --- |
| אזורי תעשייה | מעלות (מעלות-תרשיחא) • מגדל תפן (חבל תפן) • צ.ח.ר (ראש פינה) • צ'ק פוסט (חיפה) • אלון תבור (עמק יזרעאל) • קריית ספיר (נתניה) • הרצליה פיתוח (הרצליה) • כפר סבא • נווה נאמן ׁ(הוד השרון) • פארק שרונים (הוד השרון) • עבר הירקון (תל אביב-יפו) • BBC בני ברק • סגולה (פתח תקווה) • קריית אריה (פתח תקווה) • קריית מטלון (פתח תקווה) • חולון • מתחם האלף (ראשון לציון) • מרכז עינב (מודיעין-מכבים-רעות) • עטרות (ירושלים) • הר חוצבים (ירושלים) • תלפיות (ירושלים) • הר טוב • (מטה יהודה) • עד הלום (אשדוד) • שער הנגב וספירים (מועצה אזורית שער הנגב) • תימורים (קריית מלאכי) • עידן הנגב (רהט) • אופקים • באר שבע • עמק שרה (באר שבע) • קריית יהודית (באר שבע) • אבשלום (חבל שלום) • נאות חובב • דימונה • מישור רותם (מישור ימין) • מצפה רמון |  |
| פארקי תעשייה | רמת דלתון (דלתון) • בר לב (אחיהוד) • משגב • קדמת גליל (טבריה) • ציפורת (נוף הגליל) • שגיא 2000 (מגדל העמק) • מת"ם (חיפה) • צבאים (בית שאן) • יקנעם • מבוא כרמל (רמות מנשה) • קיסריה • עמק חפר • יורופארק (יקום) • לב הארץ (כפר קאסם) • אפק (ראש העין) • עתידים (תל אביב-יפו) • אזורים (פתח תקווה) • חמן (חבל מודיעין) • (נתב"ג) • שורק (ראשון לציון) • פלמחים • קריית ויצמן (נס ציונה) • מודיעין • מלחה (ירושלים) • כנות (גדרה) • ראם (בני עי"ש) • קריית גת • נעם (נתיבות) • גב ים נגב (באר שבע) • עומר  • שחורת (אילת) |  |
| אזורי תעשייה ביהודה ושומרון | שח"ק (גוש שקד) • ניצני שלום (שומרון) • בראון (קדומים) • ברקן • אריאל מערב (אריאל) • שער בנימין (מטה בנימין) • מישור אדומים (מעלה אדומים) |  |
| אזורי ופארקי תעשייה עתידיים | רמת בקע • צומת שוקת • מעבר תרקומיא • עירון • גבעת ברנר • רג"מ • בוסתני חפץ • שער הירדן • שער שומרון |  |
| אזורי תעשייה לשעבר | קריית המלאכה (תל אביב-יפו) • ארז (מעבר ארז) • קרני (מעבר קרני) • נווה דקלים • קטיף • ימית • אופירה |  |
| מרחב עורפי | חוף שמן • איירפורט סיטי |  |
סוזוקי ספלאש

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סוזוקי מוטור 
 מודל קודם:  Suzuki Wagon R 
 מודל אחריו:  סוזוקי סלריו 
 אורך:  3,715 מ"מ 
 רוחב:  1,680 מ"מ 
 גובה:  1,590 מ"מ 
 משקל:  1,050 ק"ג 
 בסיס גלגלים:  2,360 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  1000 סמ"ק בנזין 1200 סמ"ק בנזין 1300 סמ"ק דיזל
 הילוכים:  4 הילוכים אוטומטיים
 
סוזוקי ספלאש היא מכונית מיני מתוצרת יצרנית הרכב היפנית, סוזוקי מוטור, אשר יצורה התחיל בשנת 2008. הדגם הוא פיתוח משותף של סוזוקי מוטור ואופל. אופל שיווקה את הגרסה שלה תחת השם אופל אגילה B. מכונית קונספט הופיעה לראשונה בתערוכת הרכב של פריז 2006, הגרסה ליצור שלה הופיעה לראשונה בתערוכת רכב של פרנקפורט 2007.
שווקים > אירופה

בשוק האירופאי, סוזוקי ספלאש התמקמה בין סוזוקי אלטו לסוזוקי סוויפט בליין המכוניות של סוזוקי. הדגם נמכר בגרסה עם השלדה עם בסיס גלגלים מקוצר. הדגם הושק בשלוש גרסאות, עם מנוע בנזין עם שלושה צילינדרים 1.0 ליטר ועם מנוע בנזין עם ארבעה צילינדרים 1.2 ליטר (1197 סמ"ק ו-1242 סמ"ק), וגרסת מנוע בנזין עם ארבעה צילינדרים 1.3 ליטר, שהוא מנוע טורבו דיזל MultiJet של פיאט. ספלאש שווקה גם כ-Vauxhall Agila בבריטניה וכאופל אגילה B בשווקים אחרים באירופה. יש לו עיצוב שונה בקצה הקדמי והאחורי.
שווקים > יפן

ספלאש הוצגה לשוק היפני ב-20 באוקטובר 2008, בגרסה עם מנוע 1.2 ליטר. בשוק היפני, המכונית הייתה ממוקמת בין סוזוקי סוויפט לסוזוקי סוליו.
שווקים > הודו

בהודו הדגם שווק על ידי Maruti Suzuki תחת שם Maruti Suzuki Ritz. מארוטי סוזוקי נאלצה לשנות את שם הדגם בשוק הפנימי, כיוון שמילה "ספלאש" בהודו כבר היה תפוס על ידי פורד. לסוזוקי ספלאש הייתה הצלחה שיווקית בהודו, עם יותר מ-200,000 מכוניות שנמכרו ב-37 החודשים הראשונים אחרי ההשקה. בהודו, ה-Maruti Ritz זמין בעשרה גרסאות, חמש גרסאות איבזור, כאשר כל אחד יכול להיות עם מנוע בנזין או מנוע דיזל.
גרסאות בנזין נמכרות עם מנוע הפופולרי של החברה K12M, בעל נפח 1.2 ליטר (1197 סמ"ק). המנוע K12M קל משקל ועשוי אלומיניום, בעל הספק מרבי 85 כ"ס ב-6000 סל"ד. צריכת דלק של הרכב בכבישים עירוניים הוא סביב 14.5 ק"מ לליטר, ו-18 ק"מ לליטר בכבישים מהירים.
גרסאות דיזל נמכרות עם מנוע Multijet טורבו-דיזל של פיאט, בעל נפח 1.3 ליטר. המנוע בעל הספק מרבי 75 כ"ס ב-4000 סל"ד. צריכת דלק של הרכב בכבישים עירוניים הוא 17.7 ק"מ לליטר בעיר ובכבישים מהירים 21 ק"מ לליטר.
ב-2012 וב-2015 הושק לשוק ההודי הדגם Maruti Suzuki Ritz המחודש אשר כלל מספר שיפורים טכניים וחידושים בעיצוב.
שווקים > אחרים

באינדונזיה, הספלאש הושק ב-21 במרץ 2010 והוא יובא מהודו. המכירות הסתיימו ב-2016.
בסין, מ-2010, הדגם שווק על ידי Changhe Suzuki. הדגם המשיך להיות זמין עד 2018 תחת שם Changhe Spla, עם מנוע בנזין בנפח 1.4 ליטר. הדגם הזו הוצעה גם בשוק הדרום אמריקאי.
ב-2011 הספלאש הוצע למכירה גם בניו זילנד.
הפסקת הייצור

בסוף 2014 הדגם סוזוקי ספלאש הפסיק להמכר באירופה. בתחילת 2016 הוא הוחלף על ידי הדור השני של סוזוקי איגניס. הספלאש הופסק להשווק גם באינדונזיה ביוני 2016, בעוד שה-Ritz הופסק להשווק בהודו בפברואר 2017.
גלריה

לפני חידוש העיצוב החיצוני ב-2013
אחרי חידוש העיצוב החיצוני ב-2013, מבט מקדימה
אחרי חידוש העיצוב החיצוני ב-2013, מבט מאחורה
מראה הפנימי של הדגם
גלריה > מיתוגים שונים

Changhe Spla
אופל אגילה
ווקסהול אגילה
פול ספרינגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 באפריל 1975 (בן 49) איווה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טקסס A&M 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 
פול ג'י. ספרינגר (אנגלית: Paul J. Springe; נולד ב-1975) הוא סופר, פרופסור והיסטוריון צבאי אמריקאי.
ביוגרפיה

ספרינגר נולד באיווה, למד בבית הספר התיכון באורבנדייל, איווה ובאוניברסיטת טקסס A&M, וקיבל תואר ראשון בפסיכולוגיה ב-1997 ותואר דוקטור בהיסטוריה צבאית ב-2006.
ספרינגר הוא פרופסור להיסטוריה במכללת הפיקוד והסגל האווירי(אנ'). בנוסף לימד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט. ספרינגר הופיע כיועץ בתוכניות בערוץ ההיסטוריה, בערוץ דיסקברי ובערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק.
בשנת 2014 מונה ספרינגר לעמית בכיר במכון לחקר מדיניות חוץ(אנ').
ספרינגר חיבר מספר ספרים בנושא השבויים של אמריקה: טיפול בשבויי מלחמה ממלחמת העצמאות ועד למלחמה בטרור.
בשנת 2022 טען כי חייזרים יתקיפו את כדור הארץ בעזרת אסטרואידים בעלי חימוש או וירוסים קטלניים.
הערות שוליים

↑  "When a Soldier Attacks a Comrade". The New York Times. 16 ביוני 2008. נבדק ב-11 בפברואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Paul J. Springer, פול ספרינגר, תסקיר.
↑  אסור לפספס‏, פרופסור מזהיר: חייזרים יתקיפו אותנו בעזרת אסטרואידים מחומשים, באתר וואלה, 19 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604522205171  LCCN: n2009068576  NKC: mzk2015861624  NTA: 39370680X  SUDOC: 147701015  VIAF: 101414561   WorldCat (עם VIAF): 101414561
סטפנצמינדה

סְטֶפַנְצְמִינְדָה (בגאורגית: სტეფანწმინდა) היא עיירה במצחתה מתיאנתי, למרגלות הר קזבק שגובהו 5,044 מטר. העיירה עצמה ממוקמת בגובה של 1,740 מטר. העיירה מהווה אתר ספא ידוע והיא גם משמשת כמרכז תיירותי לכל האזור.
בעיירה ובסביבתה נערך בעבר במשך מספר שנים מרתון קזבגי.
היסטוריה ומקור השם

אזור סטפנצמינדה היה מיושב עוד מימי קדם. המקום שימש כחיץ הגנתי לכמה ממלכות ואימפריות, וישב על נתיב סחר הררי עביר, שמאוחר יותר הפך לדרך הצבאית הגאורגית. החל משנת 1801 החלה במרחב השתלטות רוסית, בתחילה בהזמנת מלכי גאורגיה. מאז רוסיה נכנסה ויצאה חליפות לאזור סטפנצמינדה, המצוי מרחק קצר בלבד הן מהגבול הרוסי, והן מדרום אוסטיה. כבר בסוף המאה התשע עשרה וראשית המאה העשרים, הייתה סטפנצמינדה יעד תיירותי מבוקש.
שמו של המקום נגזר משמו של סטפן הקדוש. אגדה מספרת, שנזיר בשם סטפן, יעץ להעביר את העיירה ממיקום קודם שסבל רבות ממפולות שלגים למיקומה הנוכחי ולכן, לאות תודה קראו לעיירה על-שמו.
בזמן השלטון הרוסי שונה שמה של העיירה לקאזבגי, על שם קאזיבג צ'ופיקשווילי שהתגורר בעיירה במאה התשע עשרה. קאזיבק ואחר כך בנו גבריאל, היו ממונים על גביית "דמי מעבר" באזור. במהומות אזוריות דרשו תושבים שגבריאל יסגיר לידיהם חיילים רוסים, אך הא עמד על שלו וסירב בתוקף. לאות תודה, קיבל מרוסיה דרגה צבאית גבוהה, ושם העיירה הוסב לשמו של אביו. לאחר התפרקותה של ברית המועצות ב-1991 זכתה גאורגיה בעצמאותה, ושם העיירה הוחזר לשם המקורי סטפנצמינדה.
גאוגרפיה ואקלים

העיירה ממוקמת לאורך גדות נהר טרק, 157 קילומטרים מצפון לטביליסי בגובה של 1,740 מטר מעל פני הים. האקלים של סטפנצמינדה קריר יחסית, עקב גובהה, לח במידה עם חורפים יבשים וקרים. המשקעים בתקופת החורף הם שלג, ורובם לא מפשירים עד האביב. הקיץ גשום מאוד וקריר. ינואר הוא החודש הקר ביותר עם טמפרטורה היורדת עד מתחת ל-מינוס 10מעלות צלזיוס, בעוד יולי ואוגוסט הם החודשים החמים ביותר עם טמפרטורה עד מעל ל-15 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת של סטפנצמינדה היא 1,534 מ"מ. העיירה מוקפת על ידי הרים גבוהים מכל עבר. ההר הבולט ביותר באזור הוא הר קזבק, הפסגה השנייה הבולטת ביותר היא, הר שני (אנ'), מתנשא לגובה של 4,451 מטרים מעל פני הים, ונמצא 9 קילומטרים ממזרח לסטפנצמינדה. כ-10 ק"מ מהעיירה נמצא  מעבר דריאל, נקודת מעבר הגבול לרוסיה.
אתרי עניין ופעילות באזור

בקרבת סטפנצמינדה נמצאים מספר משמעותי של אתרי עניין ותיירות.
כנסיית כנסיית השילוש הקדוש בגרגטי (אנ') (גרגטי טריניטי) מהמאה ה-14. הכנסייה נראית היטב מהעיירה ואליה עולים ברכבי שטח 4X4, או ברגל. מהכנסייה נשקף נוף פנורמי, כולל תצפית מגבוה על סטפנצמינדה.
המוזיאון ההיסטורי של סטפנצמינדה - בביתו לשעבר של הסופר ומשורר אלכסנדר קזבגי, שהיה תושב המקום.
אנדרטת הידידות גאורגיה - רוסיה. על הדרך הצבאית הגאורגית, קרוב לעיירה גודאורי.
עמק טורסו - נגיש ברכבי 4X4, ובו שבילי הליכה נופיים, מעיינות חמים, מבצר וכפר נטוש.
הכפר ג'וטה- כפר ציורי החי לפי מסורות עתיקות. ניתן לתאם צפייה בהכנת מוצרי חלב וגבינות.
הר קזבק - טיפוס הרים.
קרחון גרגטי קזבגי - אפשר לטייל ברכבי 4X4 או רגלית.
מפל גוולתי (Gveleti) - צפייה בזרם בחודשים החמים ובמים הקפואים בחודשי החורף.
ערוץ דריאלי - לכוון הגבול הרוסי ומעבר דריאל. מסלול רכבי שטח תלול, עם נקודות תצפית נוף.
מסלולי הליכה ואופניים, וכן רכיבה על סוסים.
תחבורה

בסוף שנת 2016 נמסרה הודעה, על כוונה לבנות שדה תעופה בסמוך לסטפנצמינדה, שיחבר אותה בתחבורה אווירית לבירה טביליסי ולמדינות שכנות. לא נמסרו פרטים על לוח זמני התכנון והביצוע.
בהיעדר שירות אוטובוסים ציבוריים ורכבות, ניתן להגיע לסטפנצמינדה במיניבוס (מרשרוטקה), במונית, בנהיגה עצמית, או בטיול מאורגן.