stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ק לונדון
הערות שוליים

↑  ראו ביוגרפיה מפורטת של לונדון - Jack London, Thomas Streissguth, Lerner Publications (2000), ISBN 0822549875
↑  שתי גרסאות של הסיפור שנכתבו על ידי ג'ק לונדון בהפרש של כמה שנים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264753805171  PLWABN: 9810601945905606  BIBSYS: 90064701  BNC: 000035658  BNE: XX921509  BnF: cb11913283v (data)  CANTIC: a10634897  CiNii: DA00473658  GND: 118574183  ICCU: CFIV006202  ISNI: 0000 0001 2130 9371  LCCN: n78086415  LNB: 000007386  MusicBrainz: c5342c3d-ad4d-48c8-be68-b1fa111ffbc8  NARA: 10580771  NDL: 00447982  NKC: jn19990005166  NLA: 35311166  NLG: 64245  NLK: KAC199616959  NSK: 000100018  NTA: 068764995  RERO: 02-A000106609  RKD: 436669  SELIBR: 72282  SNAC: w6rf5vjj  SUDOC: 027319016  Trove: 907223  VcBA: 495/213833  VIAF: 46764200   WorldCat (עם VIAF): 46764200
גבעות גוג מגוג

מבט לעבר קיימברידג' מגבעות גוג מגוג
גבעות גוג מגוג (באנגלית: Gog Magog Downs או Gog Magog Hills) או בקיצור "הגוגים" (the Gogs) הם רכס נמוך של גבעות אבני גיר, המשתרע דרומית מזרחית לקיימברידג'.
היסטוריה

מחקר ארכאולוגי שבוצע באזור גבעת קופלי (Copley Hill) וצ'רי הינטון (Cherry Hinton) מעיד על התיישבות מתקופת הברזל, אולם ישנה סברה כי הגבעות היו מיושבות כבר בתקופת הברונזה - כפי שעולה מעדויות שהתגלו במעגל וונדלברי (Wandlebury Ring).
הגבעות מוזכרות לראשונה בשמם הנוכחי, המבוסס על שמות גוג ומגוג מהתנ"ך בצו משנת 1574. ככל הנראה מקור השם בעובדה שהתגלו באזור הגבעות שלדים רבים מקרבות שהתרחשו בו בתקופת הברונזה, הברזל, ובתקופות מאוחרות יותר, וכן חלקי כלי נשק (ראשי חצים) מתקופות אלה.
אימן וילקנס בספרו "במקום בו טרויה עמדה" (Where Troy Once Stood) טוען כי העיר טרויה המוזכרת באיליאדה, עמדה על הגבעות.
דבוז'ץ

| --- | --- |

 מדינה:  בלארוס בלארוס
 וובלסט:  גרודנו (מחוז) גרודנו
 ראיון:  ז'טל
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  791 (2019)
 קואורדינטות:  53°24′25″N 25°34′11″E﻿ / ﻿53.406944444444°N 25.569722222222°E﻿ / 53.406944444444; 25.569722222222 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהדבוז'ץ(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהדבוז'ץ(למפת מחוז גרודנו רגילה) גרודנו לידא סלונים וולקוביסק סמרגון נבהרדק ליטא ויטבסק מינסק ברסט פוליןדבוז'ץ(למפת מחוז גרודנו מוגדלת) גרודנו לידא סלונים וולקוביסק סמרגון נבהרדק ליטא ויטבסק מינסק ברסט פוליןדבוז'ץ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דבוז'ץ (בבלארוסית: Дварэц, דבארץ; בפולנית: Dworzec; ביידיש: דווארעץ; ברוסית: Дворец, דבורץ) היא עיירה קטנה במחוז משנה ז'טל במחוז גרודנו בבלארוס, הנמצאת על גדות הנחל מואוצ'דז (אנ'), דרומית מערבית לעיר נבהרדק.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תולדות הקהילה היהודית בדבוז'ץ

לראשונה נזכרים שמות יהודים המתגוררים בעיירה בשתי תעודות מ-1566 העוסקות בפירעון חוב. אלה היו סוחרי שטיחים ומלווים בריבית. במאות ה-17 וה-18 שילמה הקהילה היהודית בדבוז'ץ מיסים לאוצר מדינת ליטא שנתבעו על ידי "ועד מדינת ליטא". ב-1691 הוכרה הקהילה כקהילה עצמאית.
ב-1766 מנתה הקהילה 383 יהודים, וב-1847 מספרם ידי ל-317. בשנת 1897 מנתה העיירה כ-1,370 תושבים מתוכם כ-870 נפשות (64%) יהודים. לאחר שנה זו הקהילה הלכה והתמעטה, כך שכבר בשנת 1921 היהודים היוו פחות מ-40% מהאוכלוסייה בעיירה. ערב הכיבוש הגרמני היו בעיירה כ-400 יהודים.
אישים מהעיירה

יוסקה, אברהם וגושקה - ראשי משפחה יהודים סוחרי שטיחים ומלווים בריבית מאמצע המאה ה-16.
ר' ברוך יעקב זמודיאק - רב הקהילה היהודית בעיירה בין שתי מלחמות העולם.
ביירך - ראש היודנרט הראשון בגטו שבעיירה.
ישראל קסלר וחיים שלוסברג - מנהיגי המחתרת של בוגרי תנועות נוער במחנה העבודה שהוקם בעיירה.
לקריאה נוספת

רחל גרוסבאום-פסטרנק, "דבוֹזֶ'ץ (בפי היהודים: דבורץ, דווארעץ), נפת נובוגרודק, מחוז נובוגרודק", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 236–238.
הערות שוליים

1 2  דבורץ ביברייסקיה אנציקלופדיה (ברוסית)
1 2 3 4  פנקס הקהילות- פולין כרך שמיני, ירושלים
1 2 3 4  אלכסנדר קרוגלוב (רו'), מרטין דין (אנ') ותמרה ורשיטסקאיה, דבוז'ץ, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1185–1186), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
1 2 3  דבוז'ץ (Dworzec), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
אנדרטה לזכר יהודי מייטשעט (מייצ'ט) ודווארעץ (דבוז'ץ) שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
אנדרטה בעיר ז'טל לזכר קורבנות השואה יוצאי דבוז'ץ.
גבעות אידיאקרה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  אוסטרליה 
 מיקום:  אוסטרליה הדרומית, אוסטרליהאוסטרליה
 רכס הרים:  רכסי פלינדרס 
 קואורדינטות:  29°47′51″S 138°45′22″E﻿ / ﻿29.797527777778°S 138.75613333333°E﻿ / -29.797527777778; 138.75613333333
  (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןגבעות אידיאקרה(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןגבעות אידיאקרה
 
ספריגינה, מאובן מהאדיקר שנתגלה בגבעות אידיאקרה
גבעות אידיאקרה (באנגלית: Ediacara Hills) הן רכס של גבעות נמוכות בחלק הצפוני של רכסי פלינדרס שבאוסטרליה הדרומית, בערך 650 קילומטרים צפונית לאדלייד בירת המדינה. באזור יש מכרות ישנים רבים של נחושת וכסף מפעילויות הכרייה בשלהי המאה ה-19. הגבעות מכילות מאובנים של צורות חיים רב-תאיים מוקדמים, הביוטה של האדיקר (לאגרשטטה), ותרמו את שמן לתור האדיקר, התקופה הגאולוגית האחרונה בנאופרוטרוזואיקון.
קיים יישוב בשם אידיאקרה באזור גבעות אידיאקרה, אבל הוא קטן. הגבעות ממקומות צפונית לקו גויידר (Goyder's Line) (מונח גאוגרפי באוסטרליה הדרומית לקו שצפונית לו יורדים פחות מ-250 מילימטרים גשם בממוצע לשנה), אין הרבה מים גלויים, וכמות מי התהום מוגבלת.
חשיבותם של גבעות אידיאקרה להבנת התפתחותם הראשונית של אורגניזמים רב-תאיים נקבעה רק מאז אמצע המאה העשרים. הגאולוג האוסטרלי רג'ינלד קלוד ספריג (Reginald Claude Sprigg‏; 1919–1994) חקר את גבעות אידיאקרה בשנת 1946. הוא מצא שם הדפסים של אורגניזמים רכים, שהשתמרו בעיקר על החלק התחתון של לוחות קוורציט ואבן חול. זה היה הממצא העשיר הראשון של מאובנים מהתקופה שקדמה לקמבריון. שנים מעטות לאחר מכן, התגלו גם מאובנים של אורגניזמים בעלי גוף רך מתור האדיקר בלסטרשייר, בבריטניה, בנמיביה ובאתר המורשת העולמית השמורה האקולוגית מיסטייקן פוינט בניופאונדלנד בקנדה.
יש שני אתרי מאובנים נפרדים בתחומי האזור המוגנים על פי חוק. "אתר המאובנים אידיאקרה - נילפנה" (Ediacara Fossil Site - Nilpena) המוגדר ברשימת המורשת הלאומית האוסטרלית (Australian National Heritage List) בעוד שפארק השימור אידיאקרה (Ediacara Conservation Park), השוכן 20 קילומטרים צפונה רשום ברשימת המורשת של אוסטרליה הדרומית (South Australian Heritage Register).
הערות שוליים

↑  "Ediacara Fossil Site - Nilpena, Parachilna, SA, Australia". Australian National Heritage List. Department of the Environment.
↑  "Ediacara Fossil Reserve Palaeontological Site, Ediacara Conservation Reserve (sic) [Note that National Heritage Place 24300 Ediacara Fossil Site - Nilpena is 20km to the south]". South Australian Heritage Register. Department for Environment and Water.
גינוני חיזור

ישיבה - גברים - לתפוס נפח ולשדר דומיננטיות
גינוני חיזור כוללים מסרים מילוליים ולא מילוליים, המועברים בין בני אדם, חלקם נרכש ומכוון וחלקם נעשה באופן לא מודע. גינונים אלה הם תלויי זמן, מקום ותרבות.
חיזור ומיניות

ההצלחה המינית של בני האדם קשורה במישרין ביכולת לשדר סימני חיזור לקלוט ולזהות את אלו הנשלחים אליהם. ראשית החיזור כאשר מתעוררת משיכה, אז מתחוללים בקרב נשים וגברים שינויים פיזיולוגיים כגון: דריכות של הגוף, הפנים נמלאים בדם, העיניים בורקות מהרגיל, סומק של העור, הגוף מזדקף, שרירי הרגליים נמתחים וכו'. לאחר מכן, מגיע תורן של תנועות לא מודעות כגון: נשים משחקות בשערן (מניפות או מסיטות אותו לחשוף את פניהן), גברים מחליקים יד על שיערם או משפרים הופעתם, המבטים ממושכים ולפרקים מצטלבים, חיוכים מוחלפים, גווי הצדדים נוטים קדימה לכיוון בן/בת הזוג הפוטנציאליים, כל אלו ועוד מצביעים על משיכה הדדית ועל מוכנות גבוהה להתקרבות על בסיס אינטימי. ככלל, ככל שהקשר מתקדם ומתעצם, המגע הופך יותר ויותר משמעותי בשרשרת השדרים הלא מילוליים בפעולות החיזור.
איתותי חיזור לשני המינים

המבט: בשפת הגוף, העיניים נתפסות כאחד מהמרכיבים הראשונים והחשובים ביותר במסגרת ההתקשרות הבינאישית הלא מילולית. כלל חוקרי שפת הגוף מדגישים את החשיבות הגדולה שיש לקשר עין במסגרת שפת הגוף ובייחוד כחוליה ראשונה (לרוב) בשרשרת חוליות באינטראקציה חברתית בינאישית וחיזור בפרט . במסגרת איתותי החיזור, המבט יהיה ממושך (3–6 שניות בממוצע) והבעת הפנים רכה כך שהעיניים פתוחות קמעה. כאשר המבטים מצטלבים כחלק מרצף איתותים לא מילוליים, הדבר מצביע על כך שההתעניינות היא אינה חד סטרית. משום שמדובר בשלב ראשוני, החיזור עודנו סמוי וזהיר. על פי מחקרים, הנשים הן אלו שלרוב מנהלות שלב זה ומתמרנות אותו על הגבול הדק שבין התעניינות על בסיס חברתי לבין עניין הצופן אפשרות לקשר רומנטי-מיני.
הזדקפות הגוף: כאשר ישנה התעוררות מינית הגוף לרוב מזדקף ונמתח, הופך ערני וייצוגי יותר.
התייפות והתנקות: טיפוח עצמי הוא עניין טבעי כאשר אנו רוצים לייצר רושם טוב ומושך בעיני האחר לכן, אנו נטיב לשפר מראנו, ליישר, לסדר, להחליק ולנקות את עצמנו ולבושנו, מדובר במכלול של פעולות המהוות חלק בלתי נפרד מאקט החיזור הנעשות במודע ושלא במודע.
חיוך: ככלל, מדובר בשדר לא מילולי חיובי במסגרתו השפתיים מפושקות קמעה. במסגרת החיזור, פרק זמן החיוך קצר יותר מאשר בחיוך חברתי.
תנוחת הגוף: ככל שגוברת ההתעניינות משני הצדדים במסגרת איתותי החיזור, כך עולה המכוונות החזיתית בניהם. גברים נוקטים במכוונות חזיתית רבה יותר מאשר נשים.
מלל: במהלך שיחת הגישוש הראשונית אין חשיבות מיוחדת למה שנאמר, המילים הנאמרות מאפשרות לצדדים לבחון זו/זה את זו/זה. בשלבים אלו לנשים עליונות במיומנות התקשורת ולרוב האישה תהיה זו שתכתיב, תנתב, תתמרן ותפיק את המרב מהשיחה.
איתותי חיזור נשיים

על אף היות נשים מודעות ומיומנות יותר ביצירת קשר ראשוני, עדיין רובן מעדיפות שהגבר יהיה היוזם. על מנת לעודד אותו הן נוקטות בדרכים עקיפות, מרומזות וסמויות בכללן:
החלקת השיעור וסידורו: השיער משחק תפקיד מרכזי באיתותי חיזור. נשים משחקות בשערן, מגלגלות אותו בין אצבעותיהן, מסיטות אותו ומניפות אותו, לעיתים תוך חשיפת הצוואר והעורף, איתות שבמקורו מסמן כניעה, אך בעשותן כן הן גם משדרות "תראה אותי" ומושכות את תשומת הלב.
זריקת הראש: נפנוף בראש, העפת השיער אחורנית מעבר לכתף או הרחקתו מן הפנים.
מבט: קשר ראשוני נעשה באמצעות המבט כאמור, אך מישכו במסגרת איתותי החיזור הלא מילוליים נושא משמעויות שונות. במסגרת 45 השניות הראשונות נשים מנצלות את מבטן על פי החלוקה הבאה: 1-5 שניות – האישה תביט לרוב בעיני הגבר. 6-15 שניות – מבטה נודד וסוקר את גופו. 16-25 שניות חזרה ובחינה של פניו וניקיונו. 20 השניות האחרונות מוקדשות לרוב, לשיפוט לבושו והאביזרים שהוא עונד.
חשיפת פנים כף היד: ידיים וכפות ידיים משמשות אותנו לתקשורת עם סביבתנו על כן, הסתרתן או קפיצתן משדרת סגירות, חשיפתן ופתיחתן משדרת פתיחות, רצון במגע וקשר. נשים עושות שימוש בשדר לא מילולי זה במסגרת חיזור לעיתים קרובות כאשר הן מקשיבות בשיח, אז לרוב היד תומכת את הראש והמיפרק הקרוב לשורש כף היד מופנה לעבר בן השיח, או למשל כאשר אישה מעשנת, היא עושה כן כאשר שורש כף ידה חשוף לעיניי הצד השני.
ליטוף עצמי: הוא מסר חיובי המשדר כמיהה למגע במיוחד אם הליטוף נעשה על הירך או כולל נגיעה בחזה, אז מדובר במסר מיני עז. להבדיל מנגיעה עצבנית, מגרדת או מורטת, שהן ההפך ממסר חיובי.
רגליים: נשים עושות שימוש ברגליהן על מנת להעביר מסרים מיניים. שיכול או שילוב הרגליים מבליט את אורכן או קימוריהן. נשים המעוניינות להעצים מסרים אלו יטו ללבוש ביגוד החושף את רגליהן. גם לסוג הנעליים יש חשיבות, כך למשל נעלי עקב, מכוח צורתן גורמות לחיטוב והצרה של אזור השוק וגורמות לרגליים להיראות קטנות. כמו כן, הן מדגישות את הבלטת הישבן בהליכה (מכונה "עינטוז"). כאשר הרגליים והגוף מכוונים לכיוון הגבר, בצירוף מבט ממושך מועצם אקט החיזור ומצביע נכונות גבוהה יותר. בעבר, כאשר נשים לבשו בעיקר שמלות, הן הקפידו להצמיד רגליהן ונמנעו מישיבה ברגליים פשוקות. הרגליים הצמודות סימלו צניעות מינית אולם, מהזמן בו נשים החלו ללבוש מכנסיים הן גם החלו להשתחרר ממוסכמות הרגליים הצמודות ולנוע ביתר חופשיות. כיום נשים משוחררות יותר ולכן, אישה שתשב למשל בתנוחת רגליים פשוקות תחשב לכל היותר לחסרת עידון, בוטה או משוחררת מינית.
ישיבה: כחלק מסימני החיזור נשים נוטות לשדר מיניות כאשר הן יושבות בחשפן את טפח ירכיהן והן עושות כן תוך שהן מצודדות את גופן לימין או לשמאל. גם משחק של רגליהן עם עקביהן (שליפת העקב מן הנעל והכנסתו) בשעת ישיבה משדרת את אותו מסר. הצמדה של הירכיים והשוקיים ומשיכתם לאחור בזמן ישיבה, משווה מראה מושך וחטוב כיוון שהשרירים נמתחים.
הפה: אזור הפה חשוב מאוד במסגרת איתותי חיזור בייחוד משום שמדובר באזור חושני מאוד ובשל הקשר ההדוק בין הפה לסיפוק יצרים. רוב האיתותים שנשים עושות בפה נושאים מסרים חזקים ודימויים מיניים, כך למשל ליקוק השפתיים עם קצה הלשון, תחיבת עט או קצה משקפיים ומציצתם, קימור השפתיים בשעת אכילת גלידה למשל תומכים בטענה זו. לרוב, גירוי מיני גורם לזרימה מוגברת של דם לשפתיים, לשדיים ואיבר המין, השימוש בשפתון אף הוא יכול לשדר גירוי או מיניות.
דוגמאות לאיתותי חיזור נשיים
שיכול רגליים ומתיחת שרירים
משחק בשיער וחשיפת פנים כף היד
משחק בעקב
איתותי חיזור גבריים

ישנם חוקרים המציינים כי כיום גברים נתפסים כמגושמים, שכלתניים ודלי דמיון שצריכים מאמץ מיוחד להבחין בסימני חיזור. זו הסיבה מדוע נשים רבות מתלוננות על כך שגברים כיום יותר מתמיד נעדרים יוזמה, יצירתיות והשקעה בחיזור. לצד יכולתם המוגבלת של גברים לזהות ולשדר איתותי חיזור, רוב הגברים מצליחים לזהות איתותי חיזור של גברים אחרים כלפי מושא עניינם ולהגיב בתוקפנות כלפיהם וכלפי ניסיונות חיזורם.
שפתיים: גברים המגורים מינית לרוב יטו למשוך או לנשוך את השפתיים.
טיפוח עצמי: סידור, יישור והחלקת פרטי הלבוש לרבות השיער.
עיניים: מבטים ממושכים ואישונים מתרחבים. מבט ראשון (לרוב), יהיה מבלי חיוך, אך מיד אחריו אם נוצר קשר או התעניינות, יעשה עם חיוך. משך המבט נע סביב 5–6 שניות. לעיתים גברים בוטים נוטים לקרוץ. הקריצה נחשבת איתות מנסה לייצר אינטימיות או רמז מיני.
תנוחת הגוף: הגוף דרוך יותר, מתוח ומלא חיוניות מהרגלו.
חפצים: לעיתים גברים מבלי משים לב ימעכו חפצים למשל פחית שתייה או, יאחזו/ילטפו חפצים למשל תנועה מעגלית סביב שפה של כוס או טבעת, משחק עם עט או שעון, אך בקצב איטי, מדוד ורגוע.
ישיבה: גברים לרוב ישבו בפישוק רגליים רחב על מנת לתפוס כמה שיותר שטח ולשדר עצמה ודומיננטיות
ידיים: גברים רבים רוצים לייצר דומיננטיות וכוח למשל בהניחם את ידיהם על מותניהם כמו בתנוחה פיקודית במטרה להדגיש את גודל גופם ולהראות נכונות למעורבות. אחרים, תוחבים אגודליהם לחגורתם תוך שאצבעותיהם מופנים לכיוון מפשעתם מזכיר תנוחת בוקרים הנושאת מסר מיני מובהק.
ישנם איתותים לא מילוליים רבים ומגוונים בשפת הגוף במסגרת החיזור אולם, אלו שנסקרו עד כה מהווים המרכזיים והבולטים שבהם.
ראו גם

חיזור
שפת גוף
לחיצת יד
לקריאה נוספת

יוליוס פאסט, לשון הגוף, תל אביב: הוצאת רשפים ספרים, 1987 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

1 2 3  אליהו עזריאל, שפת הגוף והנפש: מדריך מעשי לקריאת שפת גוף, כף יד ותווי פנים, [ישראל]: אליהו עזריאל, 2017
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  אלן פייס, תרגום: מינדה פוסק, המשמעות של שפת הגוף, ישראל: אור-עם, 1990, עמ' 95-107
1 2 3 4  סמי מולכו, תרגום: יהודה עופר, סימנים ואותות, הכל על שפת הגוף, ישראל: כתר הוצאה לאור, 1998, עמ' 85-248
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19  גבריאל רעם, נילי רעם, סימני חיזור, גברים ונשים מעבר למילים: על משיכה, חיזור, אהבה ומיניות עפ"י שפת הגוף, ישראל: ידיעות אחרונות * ספרי חמד, 2001, עמ' 64-107
↑  טוניה ריימן, תרגום: גילה וולף, כוחה של שפת הגוף: איך להצליח במפגשים חברתיים ועסקיים, ישראל: אור-עם, 2008
טיפוח עצמי - גברים - יישור העניבה
גברים - תנוחת בוקרים
גרשון בורנשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1953 ישראל 
 פטירה:  29 במאי 2012 (בגיל 59 בערך) 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה 
 מקום קבורה:  קריית ענבים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים  המרכז לחקר הרציונליות 
 
גרשון (גרי) בורנשטיין (1953 - 29 במאי 2012) היה חבר סגל המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים מאז 1985, חבר במרכז לחקר הרציונליות מאז יום היווסדו ב-1991. יזם והקים את מעבדת ה"רציולאב" המיועדת למחקר על קבלת החלטות אינטראקטיביות.
ביוגרפיה

נולד לקלמן בורנשטיין (לימים תת ניצב במשטרת ישראל) ולרינה בורנשטיין, ששירתה רוב ימיה הבוגרים כאשת חינוך בחינוך המיוחד. כבר בילדותו נודע כאוטודידקט, כנער התקשה להשתלב במערכת החינוך הפורמלית, את עיקר השכלתו רכש מקריאת אין ספור ספרים בכל תחום ונושא.
את שירות החובה בצה"ל עשה בחטיבת הצנחנים (גדוד 890). לחם בסיני במלחמת יום הכיפורים וברמת הגולן בתקופת ההתשה שאחריה. גם במילואים שירת בחטיבת צנחנים והתנדב עד גיל מאוחר.
בשנת 1979 התחיל לימודי תואר B.A בפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1983 התחיל לימודי Ph.D בפסיכולוגיה חברתית, אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. ב-1985 התמנה כמרצה באוניברסיטה העברית בירושלים, וב-1990 היה למרצה בכיר באוניברסיטה. ב-1989 היה מרצה אורח באוניברסיטת קרוליינה הצפונית. ב-1996 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1997 שימש בורנשטיין כמרצה אורח במרכז לחקר החלטות כלכליות ופוליטיות באוניברסיטת אמסטרדם. ב-2004 מונה לפרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים. בין השנים 2005 - 2008 היה ראש המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית.
בורנשטיין נפטר ב-29 במאי 2012, בגיל 59. הותיר אחריו שני בנים. הובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ קריית ענבים.
לקריאה נוספת

Bornstein, G. (1992). The free rider problem in intergroup conflicts over step-level and continuous public goods. Journal of Personality and Social Psychology, 62, 597-606.
Bornstein, Gary & Winter, Eyal & Goren, Harel, 1996. "Experimental study of repeated team-games," European Journal of Political Economy, Elsevier, vol. 12(4), pages 629-639, December.
Gary Bornstein & Ilan Yaniv, 1998. "Individual and Group Behavior in the Ultimatum Game: Are Groups More â€œRationalâ€ Players?," Experimental Economics, Springer, vol. 1(1), pages 101-108, June.
Gary Bornstein & Uri Gneezy, 2002. "Price Competition Between Teams," Experimental Economics, Springer, vol. 5(1), pages 29-38, June.
Bornstein, G., Budescu, D., Kugler, T., & Selten, R. (2008). Repeated price competition between individuals and between teams. Journal of Economic Behavior and Organization, 66, 808-82
דיקסון צ'וטו

דיקסון צ'וטו (באנגלית: Dickson Choto; נולד ב־19 במרץ 1981) הוא כדורגלן עבר זימבבואי ששיחק בעמדת המגן.
קריירת מועדונים

צ'וטו החל את הקריירה המקצועית שלו בשנת 2000, במועדון דארין טקסטיל אפריקה יונייטד מהארארה, בירת זימבבואה.
בשנים 2001–2002 שיחק במועדון הפולני גורניק זאבז'ה וצבר 12 הופעות בליגה, ובעונה שלאחר מכן שיחק בפוגון שצ'צ'ין, שם צבר 10 הופעות. בשנים 2003–2013 שיחק בלגיה ורשה, ושם צבר 145 הופעות ו־4 שערים.
קריירה בין־לאומית

צ'וטו שיחק עבור נבחרת זימבבואה בשנים 2000–2007, שם צבר 7 הופעות. כמו כן הוזמן לטורניר גביע אפריקה לאומות 2004.
תארים

אליפות פולין (2): 2005/06, 2012/13
הגביע הפולני (4): 2007/08, 2010/11, 2011/12, 2012/13
הסופרקאפ הפולני (1): 2008
הערות שוליים

↑  "Football photographic encyclopedia, footballer, world cup, champions league, football championship, olympic games & hero images by sporting-heroes.net". sporting-heroes.net. נבדק ב-2018-05-23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810584924305606  VIAF: 6301147967366984200002   WorldCat (עם VIAF): 6301147967366984200002 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דיקסון צ'וטו".
גן האו האו

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת הנפשה לילדים
 יוצרים:  קתי מוס
 מדבבים בעברית:  שי אוטולנגי, קובי ליקורמן, נעמה אוזן, נעה קשפיצקי, עפרון אטקין, אורנה כץ, אלעד סמוכה, יואב יפת
 ארץ מקור:  ברזיל 
 שפות:  פורטוגזית 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  52
 הפקה
 חברת הפקה:  Mixer 
 אורך פרק:  11 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ניקלודיאון
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  12 באוקטובר 2009 – 17 באפריל 2011
 תקופת שידור בישראל:  9 באוקטובר 2011 – 2011
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
גן האו האו (באנגלית: Doggy Day School) היא סדרת טלוויזיה מנופשת ברזיליאת-קנדית לילדים, שנוצרה על ידי קתי מוס.
הסדרה שודרה לראשונה בערוץ ניקלודיאון החל מ-12 באוקטובר 2009 עד 17 באפריל 2011. בישראל החלה הסדרה להיות משודרת בדיבוב לעברית בערוץ הופ! ב-9 באוקטובר 2011. הסדרה היא בת 2 עונות ו-52 פרקים באורך 11 דקות.
עלילה

הסדרה עוקבת אחר חמישה כלבים: לוקאס, לילי, קודה, סוקי ופדרו, העוברים בכל פרק חוויות שונות ומשעשעות.
דמויות

לוקאס (Lucas) - כלב דלמטי. הוא נרגש וסקרן בקלות, אפילו גם במצבים קשים ביותר.
לילי (Lili) - כלבת פודל מקסימה ועדינה. לפעמים היא מתחלפת, והיא אוהבת לרכל. היא גם מלאה ברעיונות מהנים.
קודה (Koda) - האסקי סיבירי, אשר אוהב לצאת להרפתקאות. יש לו דמיון גדול ורצון להפוך לגיבור-על.
סוקי (Suki) - כלבת ניופאונדלנד. היא מאוד צייתנית ורגישה. היא תמיד מוכנה לעזור לגורים האחרים.
פדרו (Pedro) - כלב ביגל. הוא הכלב האינטליגנטי של הקבוצה, והוא אוהב לאכול ביסקוויטים.
רוזי (Rosie) - הגננת של גן הכלבים.
מדבבים

במאי הדיבוב בעברית היה עפרון אטקין, ומפיקת הדיבוב הייתה יונית עוזרי מנחם.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| לוקאס | סונג'ה בול | שי אוטולנגי |
| סוקי | סונג'ה בול | נעה קשפיצקי |
| לילי | אנג'לה גלופו | נעמה אוזן |
| קודה | מארק האוזר | קובי ליקורמן |
| פדרו | מארק האוזר | עפרון אטקין |
| רוזי | קניהטיו הורן | אלעד סמוכה |
| דמויות שונות |  | אורנה כץ |
| קריין שם הפרק |  | יואב יפת |
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ברזיל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ברזיל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 26 | 26 | 12 באוקטובר 2009 | 29 במרץ 2010 |
|  | 2 | 26 | 26 | 1 באוקטובר 2011 | 17 באפריל 2011 |
הערות שוליים

1 2  https://web.archive.org/web/20111126003216/http://hop.co.il/program.aspx?d=09/10/2011
ג'ף קולבי

| --- | --- |

ג'ף קולבי, בגילומו של ג'ון ג'יימס
 תוכנית טלוויזיה:  שושלת (הסדרה המקורית) משפחת קולבי שושלת: המפגש שושלת (אתחול מחודש)
 הופעה ראשונה:  בסדרה המקורית: עונה 1, פרק 1: "נפט" באתחול המחודש: עונה 1, פרק, 1: "בקושי זיהיתי אותך"
 הופעה אחרונה:  בסדרה המקורית: עונה 9, פרק 22: "מלכוד 22" באתחול המחודש: עונה 5, פרק 22: "מלכוד 22"
 יוצרים:  ריצ'רד ואסתר שפירו
 גילום הדמות:  ג'ון ג'יימס (1981-1991) סאם אדגוק (2017-)
 מידע
 מין:  זכר
 מקצוע:  איש עסקים מנהל בחברת "קולביקו" מנהל חברת הייטק (באתחול המחודש)
 דמויות קשורות
 משפחה:  בסדרה המקורית: ג'ייסון קולבי ופרנצ'יסקה סקוט (הורים) ססיל, קונסטנס ופיליפ קולבי (דודים) פאלון קרינגטון (אישה) קירבי אנדרס (אישה שנייה) ניקול סימפסון (אישה שלישית) מיילס, מוניקה ובליס קולבי (אחים למחצה) ל. ב. ולורן קולבי (ילדים) דני קרינגטון (אחיין) באתחול המחודש: ססיל קולבי ודומיניק דוורו (הורים) מוניקה קולבי (אחות) תומאס "טום" קרינגטון (סבא) בלייק, בנג'מין וקריסטל קרינגטון (דודים) אלקסיס קרינגטון-קולבי (דודה; אישה) אדם, סטיבן ופאלון קרינגטון (בני דודים; ילדים חורגים)
ג'פרי ברודריק "ג'ף" קולבי (באנגלית: Jeffrey Broderick "Jeff" Colby) הוא דמות בדיונית, שנוצרה על ידי ריצ'רד ואסתר שפירו ומופיעה באופרת הסבון הפופולרית "שושלת". דמותו של ג'ף קולבי גולמה על ידי השחקן ג'ון ג'יימס החל מפרקה הראשון של הסדרה בשנת 1981 והופיע כדמות ראשית במשך שש עונות עד למעברו לסדרת הספין אוף, "משפחת קולבי". לאחר ביטולה של סדרית הספין אוף בשנת 1987, דמותו של ג'ף שבה ל"שושלת" והופיעה שם עד לפרק הסיום ששודר בשנת 1989. ג'יימס שב לגלם את דמותו של ג'ף במיני הסדרה "שושלת: המפגש", ששודרה בשנת 1991.
בגרסה השנייה של הסדרה משנת 2017, דמותו של ג'ף מגולמת על ידי השחקן סאם אדגוק.
בסדרה המקורית > אפיון

קשת עלילה מרכזי הסובב את דמותו של ג'ף הוא רומן האהבה החוזר ונשנה לסירוגין עם פאלון קרינגטון לאורך כל הסדרה. בתחילת העונה הראשונה, ג'ף ופאלון מתחתנים, אך מתגרשים בעונה השלישית. בעונה הרביעית, השניים מתכננים להינשא מחדש, אבל מתעכבים במשך שנה לאחר שפאלון נעלמת. בסופו של דבר הם מתחתנים מחדש בעונה השישית (ובמקביל בעונה הראשונה של "משפחת קולבי") ומתגרשים שוב. אף על פי שהשניים מנהלים רומן קצר בסוף עונתה השמינית, השניים לא מתאחדים שוב עד למיני הסדרה "שושלת: המפגש". במהלך תקופת נישואיהם הסוערים, לזוג נולדו שני ילדים, ליטל בלייק "ל. ב." ולורן קולבי.
בשנת 1982, המגזין "פיפל" תיאר את ג'ף כבעל "אוהב, אך לא אהוב" של פאלון. באותה הכתבה, ג'יימס אמר על יחסיהם של ג'ף ופאלון ש"ישנה שם משיכה בין שני אנשים שיודעים שהם לא מתאימים אחד לשנייה".
בסדרה המקורית > עלילה > עונות 1–2

ג'ף קולבי גודל וחונך על ידי דודו, ססיל קולבי, בדנוור שבקולורדו. בתחילת הסדרה, ג'ף מתחיל לנהל רומן עם חברת ילדותו, פאלון קרינגטון, שמציעה לו לברוח ולהתחתן. בהמשך, ג'ף מגלה שעל אף שפאלון מחבבת אותו, היא אינה מאוהבת בו בחזרה ושהיא נישאה לו כחלק מעסקה בה ססיל הבטיח לספק תמיכה פיננסית ל"דנוור-קרינגטון" תמורת נישואיהם של השניים. מאוכזב ונבגד, ג'ף משתכר ומביך אותה בכך שפולט את פרטי העסקה לחדר מלא באורחים במהלך מסיבה.
בעונה השנייה, כאשר אמה החורגת של פאלון, קריסטל, מכריזה שהיא בהיריון, פאלון מחליטה שגם היא וג'ף צריכים להוליד ילד. זמן קצר לאחר החלטתה, פאלון מגלה שהיא כבר בהריון ומחליטה להפיל את התינוק, למרות תחנוניו של ג'ף. בלייק מגלה מג'ף על תוכניתה של פאלון להפיל את התינוק וממהר לעצור אותה, אבל כשהוא מגיע הוא מגלה שהיא לא הייתה מסוגלת לעבור את ההפלה. מאוחר יותר, ג'ף מתחיל לנהל רומן עם קלאודיה בלייזדייל, ומגלה שהיא מרגלת אחרי משפחת קרינגטון ו"דנוור-קרינגטון" עבור ססיל. במקביל, פאלון נכנסת ללידה מוקדמת, לאחר שהתנגשה עם מכוניתה בעץ, ויולדת בן בשם ליטל בלייק "ל. ב." קולבי. בפרק סיום העונה, פאלון וג'ף מביאים הביתה את בנם, אך ג'ף מגלה שבנו נחטף.