stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טום רייס
ביוגרפיה

רייס נולד בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית בראשית אוגוסט 1957. הוא היה בן ארבע כשהוריו התגרשו, ואמו, מורה במקצועה, לקחה אותו ואת אחיו קליי לעיר מירטל ביץ'. משרתו הראשונה בה הועסק רייס הייתה בגיל 12 כמפנה שולחנות במסעדה, ובהמשך הועסק כטבח טיגונים במשמרות לילה, נושא שקים במרכול ומנהל מסלול גולף מיניאטורי בעת היותו תלמיד בבית ספר התיכון. בגיל 16 נפטר אביו. במקור הוצעה לרייס מלגה ללימודים גבוהים באוניברסיטת דיוק, אך הוא נרשם לאוניברסיטת קרוליינה הדרומית, שם השלים לימודי תואר שני בחשבונאות ב-1972. באותה האוניברסיטה אף קיבל תואר שני במשפטי, בשנת 1982.
לאחר לימודיו האקדמיים עבד בחברה להנהלת חשבונות וייעוץ עסקי של התאגיד "דלויט" בשארלוט שבקרוליינה הצפונית, שם זכה בתעודת רואה חשבון מוסמך. בשנת 1985 שב למירטל ביץ' כדי לעסוק בעריכת דין במשרד עורכי הדין "ואן אוסדל". אחר כך, ב-1997, הקים את משרדו האישי בשם "רייס ומקדונלד". בשנת 2010 נבחר ליושב ראש מועצת מחוז אורי (Horry).
במהלך בחירות 2012, נבחר רייס אל הקונגרס ה-113 של ארצות הברית. בבחירות מקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית גבר על שבעה מתמודדים אחרים, והעפיל לסיבוב מכריע. שם ניצח את יריבתו אנדריאה באוור ב-26 ביוני 2012. ביום הבחירות הכלליות שנערך ב-6 בנובמבר, גבר על מועמדת המפלגה הדמוקרטית גלוריה ברומל טינובו. גם בבחירות 2014 ניצב בפניה, אך זכה ב-60.15% מקולות הבוחרים ונבחר לתקופת כהונה נוספת בקונגרס ה-114. במהלך כהונתו נתן את חסותו למספר חקיקות, בהן "חוק בתי הספר הבטוחים" משנת 2013, הצעת חוק לביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, וחקיקות נוספות.
בדצמבר 2020 נמנה רייס בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.
ב-13 בינואר 2021, נמנה רייס בין עשרת הרפובליקנים שהצביעו בעד הליך ההדחה השני של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ. כבר יומיים טרם דיוני ההדחה, התנגד רייס להדחתו של טראמפ. במהלך הדיון ב-13 בינואר, הצהיר רייס כי תגובתו של טראמפ להסתערות על הקפיטול שינתה את דעתו. הוא מתח ביקורת על טראמפ על שלא הביע את תנחומיו בפני אלה שנפצעו, או בפני שני שוטרי משטרת הקפיטול שנהרגו. בהודעה לעיתונות רייס הוסיף לתקוף את טראמפ על חוסר נקיפות מצפון ותחושות חרטה מצדו.
ב-14 ביוני 2022 הפסיד רייס בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית את מועמדותו לבית הנבחרים, לאחר שיריבו ראסל פריי גבר עליו במהלך הפריימריז. רייס ופריי, שזכה לתמיכת הנשיא לשעבר טראמפ, ניהלו מסע בחירות עיקש במהלכו התמודד רייס בפני איומים ברצח וגינוי רשמי ממפלגתו. בכך נעשה רייס לראשון שאיבד את מושבו בקונגרס מבין עשרת הרפובליקנים שהצביעו בעד הדחתו השנייה של טראמפ.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  מייקל ר. בלוד וניקולס ריקרדי, Biden officially secures enough electors to become president, באתר AP‏, 5 בדצמבר 2020 (באנגלית)
↑  הניו יורק טיימס, ביהמ"ש העליון בארה"ב דחה את התביעה של טקסס נגד תוצאות הבחירות, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2020
↑  The 10 Republicans who voted to impeach Donald Trump, באתר הגרדיאן, 14 בינואר 2021 (באנגלית)
↑  תומאס נובלי, In a stunner, SC GOP Rep. Tom Rice votes to impeach President Trump after Capitol riot, באתר The Post and Courier‏, 13 בינואר 2013 (באנגלית)
↑  מג קינארד, Rice loses House seat after impeaching Trump; Mace holds on, באתר AP‏, 16 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  מיה הארד, Rep. Tom Rice loses GOP primary after voting to impeach Trump, באתר פוליטיקו, 14 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  South Carolina Rep. Tom Rice loses House seat after voting to impeach Trump, באתר PBS‏, 14 ביוני 2022 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: R000597
יוסף מקופרטינו

| --- | --- |

יוסף מקופרטינו בתחריט מן המאה ה-18
 לידה:  17 ביוני 1603 קופרטינו (איטליה) שבנפת לצ'ה
 פטירה:  18 בספטמבר 1663 (בגיל 60) אוסימו שליד אנקונה
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית
 ביאטיפיקציה:  24 בפברואר 1753, רומא על ידי בנדיקטוס הארבעה עשר
 קאנוניזציה:  16 ביולי 1767, רומא על ידי קלמנס השלושה עשר
 חג:  18 בספטמבר
 תכונות:  ריחוף (על טבעי), מדים של נזיר פרנציסקני, צלב
 פטרון של:  חברות התעופה והמטוסים, אסטרונומיה, טייסים, הסובלים מנכות התפתחותית, התלמידים החלשים, להצלחה בבחינות
 מחלוקות:  הפולחן דוכא החל מ-1969
יוסף מקופרטינו (באיטלקית: Giuseppe da Copertino - ג'וזפה דה קופרטינו; 17 ביוני 1603 – 18 בספטמבר 1663) הוא קדוש נוצרי מאיטליה.
הוא נולד כג'וזפה מריה דסה בקופרטינו שבנפת לצ'ה, הפך לנזיר ונחשב לבעל רמת אינטליגנציה נמוכה; אך היה מסוגל לרחף והיו לו חזיונות אקסטטיים. יוסף מקופרטינו נחשב לקדוש המגן של חברות התעופה, המטוסים, והטייסים, של הסובלים מנכות התפתחותית, ושל התלמידים החלשים. הוא מת באוסימו שליד אנקונה. ב-1767 הוא הוכרז כקדוש.
טרקטט לוגי-פילוסופי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  לודוויג ויטגנשטיין 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  מסה, ספרות פילוסופית 
 נושא:  פילוסופיה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1921
 מספר עמודים:  75 
 
טְרַקְטָט לוגי-פילוסופי (נקרא בעברית גם מאמר לוגי-פילוסופי או טְרַקְטָטוּס לוגי-פילוסופי; במקור (לטינית): Tractatus logico-philosophicus, טרקטטוס לוגיקו-פילוסופיקוס; הכותרת המקורית בגרמנית: Logisch-philosophische Abhandlung), ובקיצור הטְרַקְטָט, הוא ספר עיון פילוסופי מאת לודוויג ויטגנשטיין, מאבות הפילוסופיה האנליטית.
רקע

המאמר הוא הראשון שבספריו של ויטגנשטיין, והיחיד שפורסם במהלך חייו. הספר יצא לאור בשנת 1921, עורר סערה גדולה, ואף הוכר כאחת היצירות הפילוסופיות המרכזיות ופורצות דרך במאה ה-20. הוא כתוב בצורה מאוד שיטתית ותמציתית, מעין רשימת עובדות לוגיות והמסקנות הנגזרות מהן. הספר מגדיר את מהותה של הפילוסופיה כעיסוק בעובדות לוגיות, שהן מטיבן עובדות הכרחיות, ולא בטבע שהוא מה שישנו, והוא קונטינגנטי מטיבו.
מבנה ותוכן הספר

מבנהו של הספר ואופן כתיבתו אינם ניתנים להפרדה מתוכנו - ממה שעל הקורא להבין. הוא בנוי במבנה של יהלום - מבנה של תאוריה אידיאלית - והוא עשוי שבעה משפטי יסוד, אשר להם משפטי-משנה (כולל תת-משפטי-משנה, תת-תת-משפטי משנה וכו') - ובסך הכל 526 משפטים.
מבנה ותוכן הספר > שבעת משפטי היסוד

העולם הוא כל מה שקורה.
מה שקורה, העובדה, הוא קיום מצב-דברים.
מחשבה היא תמונה לוגית של עובדות.
מחשבה היא פסוק בעל מובן.
משפט הוא פונקציית-אמת של משפטי-יסוד. (משפט-יסוד הוא פונקציית-אמת של עצמו).
הצורה הפשוטה של פונקציית אמת היא   [{\bar {p}},{\bar {\xi }},N({\bar {\xi }})]. זוהי הצורה הכללית של משפט.
מה שאי אפשר לדבר עליו, על אודותיו יש לשתוק.
תרגומים לעברית

לודוויג ויטגנשטיין, מאמר לוגי-פילוסופי, עם מבוא מאת ברטראנד ראסל; תרגום וביאורים: משה קרוי, מרחביה ותל אביב: ספרית פועלים ('ספרי דעת זמננו'), תשל"ג, 1973.
לודוויג ויטגנשטיין, מאמר לוגי-פילוסופי; תרגם לעברית עדי צמח, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1994.
לקריאה נוספת

גלעד ברעלי, "לוגיקה ואינטנציונליות ב"מאמר לוגי-פילוסופי" של ויטגנשטיין", עיון, מד (תשנ"ו), עמ' 399–418. (המאמר באתר של ברעלי) (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
חגית בנבג'י, "מושג העובדה ב'טרקטטוס לוגי-פילוסופי'", עיון, מ (תשנ"ב), עמ' 379–404. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
גלעד ברעלי, "חוסר מובן, האני והרצון ב'מאמר לוגי-פילוסופי' לוויטגנשטיין", עיון, מז (תשנ"ט 1998), עמ' 355–376. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
יובל לוריא, "ויטגנשטיין על משמעות החיים", עיון, מט (תש"ס 2000), עמ' 115–136. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
גלעד ברעלי, "סימן וסמל, שימוש ומשמעות ב'טרקטטוס' של ויטגנשטיין", עיון, נד (2005), 375–404.(המאמר באתר של ברעלי) (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
5.5423 לתפוס־בחושים משהו מורכב פירושו, לתפוס שחלקיו מתייחסים באופן מסוים זה לזה. זה גם מסביר שאת הצורה אפשר לראות כקוביה בשני אופנים שונים, וכן את כל התופעות הדומות, שהרי אנו רואים כך שתי עובדות שונות. (אם אני רואה תחילה את הפינות a, ואת b רק בחטף, אז a מופיע בחזית; ולהפך.)
5.633 היכן תמצא סובייקט מטאפיזי בתוך העולם? אומר אתה, המצב כאן דומה לגמרי למצב העין ושדה הראייה. אבל הלא את העין באמת אינך רואה. מאומה בשדה הראייה אינו מניח לך להסיק ממנו, שהוא נראה לעין. 
 5.6331 הרי לשדה הראייה אין צורה מעין זו:
חלבון ממברנה

בממברנת התא משובצים חלבונים רבים המבצעים את רוב תפקודי הממברנה. לחלקם החלק הטרנס ממברנלי הוא עוגן לחלק העיקרי של החלבון (לדוגמה CD3-zeta). בעוד שלאחרים המבנה הטרנס ממברנלי הוא העיקרי והחשוב לפעילותם (לדוגמה Influenza A M2 H+ channel). מקצתם פרושים לרוחב השכבה הכפולה ומקצתם קשורים לפניה. לעיתים, נקשר לחלבון כזה חלבון ממברנה פריפריאלי שמפעיל אותו.
חלבוני העברה

מעבר של יונים ושל מולקולות פולריות קטנות מצדה האחד של הממברנה לצד השני נעשה באמצעות חלבוני העברה (transport proteins). ישנם שני סוגים של חלבוני העברה:
תעלות (מעבר חומרים מהיר יחסית).
נשאים, הכוללים גם משאבות (מעבר החומרים איטי בערך פי אלף מהתעלות).
חלבוני העברה > תעלות

תעלות הן נקבים גליליים בממברנה שדרכם עוברים חומרים, לרוב יונים, במורד מפל ריכוזים. חלק מהתעלות נפתחות ונסגרות באופן מבוקר, ואילו אחרות פתוחות באופן קבוע. לתעלות תפקיד חשוב בתהליכים רבים כמו הולכת האות העצבי, קביעת קצב לב, הפרשת חומרים, התכווצויות שרירים ועוד.
חלבוני העברה > נשאים

נשאים (טרנספורטרים) הם חלבוני העברה אשר מזרזים העברה ספונטנית של חומרים בצורה של דיפוזיה מזורזת. העברה זו מסתמכת על שינוי הפיך במבנה החלבון וקישור ייחודי לחומר המועבר, אך היא לא דורשת אנרגיה. הנשא נקשר אל החומר אותו הוא מעביר מצידה האחד של הממברנה ומשחרר אותו מצידה השני. העברה של חומרים במורד מפל ריכוזם וללא השקעת אנרגיה על ידי תעלות או נשאים נקראת העברה סבילה.
ייתכן מצב בו שני חומרים עוברים, האחד במורד מפל הריכוזים והשני נגדו. במקרה כזה המעבר במורד מפל הריכוזים נותן אנרגיה לחומר השני לעבור נגד מפל הריכוזים. תנועה כזו יכולה להיות simport - חציית הממברנה של שני החומרים באותו הכיוון, או antiport - חציית הממברנה של שני החומרים בכיוונים מנוגדים. בשני המקרים לא נעשה שימוש ב-ATP.
חלבוני העברה > משאבות

משאבות הן סוג של נשאים הדורשים השקעת אנרגיה (שמקורה בדרך כלל ב-ATP) לצורך פעילותם, והן מאפשרות מעבר של חומרים כנגד מפל ריכוזם. העברה של חומרים כנגד מפל הריכוזים ותוך השקעת אנרגיה על ידי משאבות נקראת הובלה פעילה.
קולטנים

ממברנת התא מכילה מבנים חלבוניים מיוחדים המאפשרים תקשורת בין תאים, זיהוי ותגובה לחומרים בסביבתו. בתהליכים אלו יש תפקיד חשוב לקולטנים (receptor proteins).
האותות הנקלטים על ידי הקולטנים משפיעים על תהליכים מכריעים בחיי התא, כגון: המשך גדילת התא, חלוקתו, מועד החלוקה, כיוון התמיינותו ואף מות התא.
חלבוני היכרות

חלבוני היכרות (recognition proteins) הם גליקופרוטאינים, כלומר חלבונים שקשורים אליהם שיירים של אוליגו-סוכרים. הם משמשים לתא מעין דגלי סימון, המזהים את התא כ"אני" – כשייך לבעל חיים מסוג מסוים או לרקמה מסוימת. תאי דם לבנים, הנלחמים בזיהומים, מבחינים בצורה זו בין תאים עצמיים של הגוף, אותם הם אינם תוקפים, לבין תאים זרים, של חיידקים ופולשים אחרים – הנושאים על גבי הממברנה שלהם חלבוני "אני" שונים – אותם הם מתקיפים ומשמידים. בעובר המתפתח, תאים היוצרים רקמה מסוימת מזהים אלה את אלה ומתקבצים יחד.
חלבוני היצמדות

חלבוני היצמדות (adhesion proteins) הם מולקולות גליקופרוטאינים המסייעות לתאים השייכים לאותה רקמה ביצור רב-תאי להישאר מחוברים וצמודים זה לזה. בעת היווצרות הרקמות, חלבוני היצמדות קושרים תאים שכנים זה לזה. כמה מתאי החיבור האלה הופכים לצמתים בין-תאיים, היוצרים מעין מבנים מגשרים בין ציטופלזמות של תאים שכנים, ומאפשרים בכך קשר רצוף בין התאים. קשר המתבטא בהעברת חומרים מתא לתא.
אנזימים

האנזימים הממוקמים בממברנה מזרזים תגובות המתרחשות על פני שטח הקרום. קבוצה מוכרת של אנזימים בממברנה הם הפוספוליפאזים.
חלבוני מבנה

מהווים תמיכה מכנית של קרום התא. תפקידם להחזיק את מולקולות הקרום כך שלא יקרסו.
משאבת נתרן-אשלגן
יוהנס אוקכם

| --- | --- |

 לידה:  1410 סן-גיסלן, בלגיה 
 פטירה:  6 בפברואר 1497 (בגיל 87 בערך) טור, צרפת 
 מוקד פעילות:  ממלכת צרפת 
 סוגה:  קנטוס פירמוס 
 שפה מועדפת:  צרפתית של ימי הביניים, לטינית של ימי הביניים, צרפתית 
 
יוהנס אוקכם (בפלמית: Johannes Ockeghem;‏ 1410? – 1497) היה מחשובי המלחינים בדור השני של האסכולה הפרנקו-פלמית.
אוקכם נחשב למלחין החשוב ביותר בין גיום דופאי וז'וסקן דה פרה, והיה למוזיקאי המפורסם ביותר ברחבי אירופה במחצית השנייה של המאה החמש עשרה.
ביוגרפיה

תאריך לידתו שנוי במחלוקת, במקורות שונים הוא מתוארך לשנת 1410 ובאחרים עד שנת 1430.

מחקרים אחרונים קובעים, כי אוקכם נולד בסיינט-חיסליין (כיום סן-גיסלן בוולוניה), אולם ביוגרפיות מוקדמות קובעות שנולד או בעיר שעל שמה נקרא או בדנדרמונדה, בדרום פלנדריה.

כרוב מלחיני התקופה, החל אוקכם את דרכו המוזיקלית כנער מקהלה. התיעוד הראשון של פעילותו המוזיקלית מגיע מן הקתדרלה של אנטוורפן, שם הועסק בשנים 1443 ו-1444. בין השנים 1446 ו-1448 הועסק אוקכם על ידי שארל הראשון, דוכס בורגונדיה. בשנת 1452 עבר לפריז לכהן כמנהל מוזיקלי של מקהלת הקפלה בחצר המלכים שארל השביעי ולואי האחד עשר. הוא שב לצרפת ומת בטור, זאת לאחר שמילא משימה דיפלומטית בספרד, לארגן את חתונתה של איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה.
מוזיקה והשפעה

אוקכם לא היה מהפכן ביצירתו, אך לא נטה גם ליתר-שמרנות והשכיל למזג התפתחויות חדשות ביצירותיו. מאפיינת אותו פרישה רחבה של המלודיות בקווים ארוכים ומרחפים, שאותם מיקם במקרים רבים בכל הקולות ולא רק בקול אחד, כפי שהיה מקובל במוטטים של המאה ה-14. כדי לקדם את זרימת הקווים עתירי הקישוטים שיצר, העדיף לכתוב לארבעה קולות במקום לשלושה, וכן הרבה להשתמש במשלב הבס, בניגוד לדופאי ובני דורו, שבחרו להרחיב את המנעד הקולי כלפי מעלה.
מעט מאוד מיצירותיו שרדו - 14 מיסות (אחת מהן רקוויאם, ראו: רקוויאם (אוקכם)), תפילת קרדו נפרדת, 5 מוטטים וכ-21 שנסונים.
אוקכם היה מפורסם מאוד באירופה בזכות המוזיקה המרשימה שלו ושליטתו הטכנית הפנומנאלית, המודגמת בבירור ב'מיסה פרולטיונום', וכן היה בעל השפעה מוזיקלית מכרעת על ז'וסקן דה פרה, שלימים כתב מוטט להנצחתו (נימפות היער).
אוקכם, שהיה מפורסם כזמר בס, נבדל משאר מלחיני האסכולה הנדרלאנדית עקב שימושו בבס אקטיבי, הן בריתמיות והן במנעד.
ראו גם

נימפות היער
הערות שוליים

↑  ג'ון סטנלי, "מוזיקה קלאסית", עמ' 54
↑  סטנלי, שם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266164105171  PLWABN: 9810695371305606  BIBSYS: 90286455  BNE: XX1090097  BnF: cb13997568p (data)  CANTIC: a11957190  CiNii: DA06780172  GND: 118735926  ICCU: LO1V153877  ISNI: 0000 0004 4916 2430  LCCN: n79127798  LNB: 000053615  MusicBrainz: 614358f7-a30d-40c0-b9fe-659c1612410d  NDL: 00962914  NKC: ola2002150815  NLA: 59899474  NTA: 070857504  RERO: 02-A003651552  SELIBR: 212041  SNAC: w60v9fdm  SUDOC: 029951801  Trove: 1037234  VcBA: 495/196929  VIAF: 22150988   WorldCat (עם VIAF): 22150988
טרקסנטמיקלוש

טרקסנטמיקלוש (בהונגרית: Törökszentmiklós) היא עיירה במחוז יאס-נאג'קון-סולנוק במרכז הונגריה, 10 קילומטרים מזרחה מסולנוק. נהר הטיסה תוחם אותה מצפון. באזור טרקסנטמיקלוש היה יישוב עוד מימי קדם ואוכלסה על ידי קבוצות שונות בחלוף השנים. האוכלוסייה היהודית פחתה באופן משמעותי בעקבות השואה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הקהילה היהודית

היהודים הראשונים הגיעו לעיר ב-1820.[דרוש מקור] ב-1854 הגיע הרב הראשון לעיר, פנחס שטיין, שנה לאחר מכן נפתח בית הספר היסודי היהודי שפעל עד שנת 1944. ב-1880 נמנו 663 יהודים, ב-1910 נמנו 755, ב-1920 נמנו 671 וב-1930 היו בה 629 יהודים. היו בה אז בית כנסת ניאולוגי ובית ספר יסודי יהודי מצליח. הייתה קיימת אנטישמיות שקטה, אך יחס התושבים ליהודים במקרים רבים היה סביר. היהודים נמנו עם עשירי העיירה והיו בבעלותם בעיקר חנויות טקסטיל. בעיירה היה מועדון ליהודים בלבד שהשתייך לאיש עסקים, שם נחגגו החגים היהודיים. בעיירה חיו מאות יהודים נכון לשנת 1930.
הקהילה היהודית > בתקופת השואה

ב-1941 נמנו בה 520 יהודים. כעבור שנה גויסו עשרות יהודים לשירות העבודה בחזית המזרחית ויותר מ-20 מהם נספו. יהודי העיירה נחשפו לזוועות השואה בשנת 1943, כאשר פליטים יהודים מגליציה הגיעו אל העיירה וסיפרו על המתרחש. בתחילה סירבו יהודי הקהילה להאמין לסיפורים. בשנת 1944 נכנס הצבא הגרמני לעיירה והטיל עוצר על בתי היהודים; שישה נתפסו ונשלחו למחנה ריכוז, שם נספו.
היהודים חויבו למסור בתים מסוימים לידי הגסטפו. הם רוכזו בשני גטאות, האחד במרכז העיירה והשני מחוצה לה ליד בית הקברות, ביחד עם יהודים מהיישובים הסמוכים ובסך הכול 683 יהודים. ביוני 1944 הועברו היהודים למחנה ריכוז בסולנוק שם הוחזקו בתנאים קשים וללא אספקת מזון. החלשים והזקנים מתו מחמת העינויים והרעב, חלק התאבדו, ואת העשירים עינו כדי שיודו היכן החביאו את כספם. ביולי 1944 חוסל מחנה סולנוק. מקצת יהודי טרקסנטמיקלוש הועברו למחנה שטרסהוף באוסטריה, והיתר הועברו למחנה ההשמדה אושוויץ.
הקהילה היהודית > אחרי המלחמה

לאחר המלחמה חזרו רוב היהודים שנשלחו לאוסטריה. מעטים חזרו מאושוויץ. החוזרים שיפצו את בית הכנסת אשר הנאצים הפכו למוסך, וחידשו בו את התפילות היומיות. בבית הכנסת הוקם גלעד לזכר הנספים. לאחר הקמת מדינת ישראל, עלה רוב הנוער היהודי ארצה, ואוכלוסיית היהודים בטרקסנטמיקלוש התמעטה. נכון לשנת 1962, התגוררו בעיירה 90 יהודים.
ילידי המקום

ארפאד סלפאל (במקור עד 1919 שוורץ, בהונגרית: Szélpál Árpád; טרקסנטמיקלוש, 2 בנובמבר 1897 – סו (Sceaux) או-דה-סן, צרפת 26 במרץ 1987) היה משורר, עיתונאי, צלם יהודי-הונגרי.
פילפ סנש, (במקורי ליפוט שטרן;  בהונגרית: Szenes Fülöp; טרקסנטמיקלוש, 3 במאי 1863 – בודפשט, 28 בנובמבר 1944) היה צייר יהודי-הונגרי שניספה בשואת יהודי הונגריה.
ערים תאומות

פולין ריגליץ, פולין
הערות שוליים

1 2  ארכיון יד ושם, ריאיון עם ליבוביץ' (ספשי) יפה 0.3 עדויות יד ושם, 13158, עמ' 1-10
↑  SUSAN SIMPSON GEROE, The History of Our Family in B/W, Lulu.com, 2010, עמ' 165
1 2  טרקסנטמיקלוש בתוך מספר האוכלוסייה היהודית לפי יישוב 1840–1941, בודפשט: משרד הסטטיסטיקה המרכזי (הונגריה) (אנ')‏, 1993 (בהונגרית) ISBN 9632150066.
1 2 3 4  טורוקסנטמיקלוש (Törökszentmiklós), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
↑  ארכיון יד ושם, ריאיון עם ליבוביץ' (ספשי) יפה 0.3 עדויות יד ושם, 13158, עמ' 10-12
1 2  קהילת יהודי טורוקסנטמיקלוש באתר בית התפוצות
↑  ארכיון יד ושם, ריאיון עם ליבוביץ' (ספשי) יפה 0.3 עדויות יד ושם, 13158, עמ' 12-13
↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 28180/1919. Forrás: MNL-OL 30806. mikrofilm 1016. kép 3. karton
↑  "Születési bejegyzése a törökszentmiklósi polgári születési akv. 824/1897. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-01-14.
↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 25695/1893. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1893. év 11. oldal 40. sor
↑  "Szenes Fülöp". Magyar Életrajzi Index.
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. VII. ker. állami halotti akv. 927/1944. folyószáma alatt.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562008205171  GND: 4752189-2  LCCN: n82040227  VIAF: 137225559   WorldCat (עם VIAF): 137225559
טאריבו וסט

טאריבו וסט (באנגלית: Taribo West, נולד ב-26 במרץ 1974 בפורט הרקורט שבניגריה) הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת המגן במגוון קבוצות מצליחות באירופה כגון אוסר, מילאן, אינטר מילאנו וקייזרסלאוטרן, וגם בנבחרת ניגריה, עמה זכה במדליית זהב באולימפיאדת אטלנטה (1996).
וסט ידוע בתסרוקותיו הססגוניות, כאשר נהג לצבוע את שיערו במגוון צבעים רחב, ולהופיע לכל טורניר כאשר שיערו צבוע בצבע בלתי שגרתי אחר.
ביוגרפיה > אוסר

וסט נולד בפורט הרקורט שבניגריה, ובילדותו שיחק במספר מועדונים בתוך ניגריה, כשארקס, אנוגו ריינג'רס וג'וליוס ברגר. בשנת 1993 התגלה על ידי גי רו, מאמנה הוותיק של אוסר מליגת העל הצרפתית, וחתם במועדון. במרץ 1994 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 0-0 מול טולוז. אוסר זכתה בגביע הצרפתי בעונתו הראשונה של וסט בקבוצה, 1993/94, אך וסט לא שותף בגמר. בעונת 1994/95 הפך וסט לשחקן הרכב קבוע באוסר, ובעונת 1995/96 סייע לאוסר לזכות באליפות הראשונה והיחידה בתולדותיה נכון ל-2016, כאשר שיתף פעולה בקבוצה עם שחקנים כלורן בלאן וסאברי לאמושי. באותה עונה זכו וסט ואוסר גם בגביע הצרפתי, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על נים, בו שיחק וסט 90 דקות. בעונת 1996/97 השתתף וסט עם אוסר בליגת האלופות, ממנה הודחה הקבוצה ברבע הגמר על ידי בורוסיה דורטמונד, שזכתה לבסוף בתואר. בתום עונה זו עזב וסט את אוסר, לאחר שצבר 73 הופעות ליגה והבקיע שער אחד, וחתם באינטר מילאנו.
ביוגרפיה > אינטר ומילאן

וסט שיחק שתי עונות באינטר מילאנו, ובספטמבר 1997 ערך את הבכורה בקבוצה בניצחון 1-0 של אינטר בגביע האיטלקי על פוג'ה קאלצ'ו. את שערו הראשון בקבוצה הבקיע בניצחון 2-1 על אטלאנטה בנובמבר 1997. באותה עונה, וסט השתתף עם אינטר בגביע אופ"א, והבקיע שער ניצחון בהארכה מול שאלקה 04. ניצחון זה היה חלק ממסע שערכו וסט ואינטר, ביחד עם שחקנים כמו רונאלדו, דייגו סימאונה, חאבייר סאנטי ואיבן סמוראנו, לזכייה בגביע אופ"א, לאחר ניצחון 3-0 בגמר על לאציו. וסט הורחק בכרטיס אדום בגמר זה, אך הרחקתו קרתה בשלב מאוחר במשחק, ולא השפיעה על התוצאה. וסט שיחק גם בעונת 1998/99 באינטר, וסיים עונה מאכזבת במקום השמיני ומחוץ לאירופה. בעונת 1999/00 וסט איבד את מקומו בהרכב אינטר ולא שיחק בליגה ולו לדקה אחת. בפגרת החורף של עונה זו עבר ליריבתה העירונית מילאן, אך לא השתלב שם, וצבר ארבע הופעות בלבד בחצי עונה, והבקיע שער אחד.
ביוגרפיה > דרבי קאונטי וקייזרסלאוטרן

בנובמבר 2000 חתם וסט לשלושה חודשי ניסיון בדרבי קאונטי מהפרמייר ליג, ובפגרת החורף הוארך חוזהו עד לתום העונה. וסט סייע לקבוצה להינצל מירידה, אך עזב בתום אותה עונה. בנובמבר 2001 חתם בקייזרסלאוטרן, שם הופיע עשר פעמים במשחקי הבונדסליגה, אך שוחרר באפריל 2002 עקב "חוסר הסכמה מוחלט" עם המועדון.
ביוגרפיה > פרטיזן בלגרד ושלהי הקריירה

בינואר 2003 חתם וסט בפרטיזן בלגרד על חוזה ל-18 חודשים, תחת המאמן לותר מתאוס. בתום עונת 2002/03 זכה וסט עם פרטיזן בלגרד באליפות ליגת העל של סרביה ומונטנגרו. בעונת 2003/04 סייע וסט לפרטיזן בלגרד להעפיל לליגת האלופות, לאחר שהקבוצה הדיחה את ניוקאסל יונייטד בפנדלים. וסט שיחק בשלושה משחקים של הקבוצה בשלב הבתים, בו הודחה פרטיזן בלגרד. בפברואר 2004 שחרר המועדון את וסט מחוזהו בהסכמה משותפת של הצדדים, והשחקן עזב את הקבוצה. לאחר מכן, שיחק וסט באל ערבי הקטרית, ובהמשך בפלימות' ארגייל האנגלית, עמה סיים במקום ה-14 בליגת המשנה האנגלית בעונת 2005/06. קבוצתו האחרונה של וסט הייתה פ.צ. פייקאן האיראנית, שם היה אמור לשחק בעונת 2007/08, אך לא קיבל ולו הזדמנות אחת. באותה עונה, הגיע לחרז הספרדית במטרה לחתום במועדון, אך נשיא המועדון הכחיש שוסט היה אמור לחתום במועדון, והעסקה לא יצאה לפועל. באותה שנה, פרש וסט ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

וסט החל לשחק בנבחרת ניגריה בשנת 1994. בשנת 1996 השתתף עם הנבחרת האולימפית של ניגריה באולימפיאדת אטלנטה (1996) וזכה עמה במדליית זהב אולימפית, בצוותא עם חבריו סאנדיי אוליסה, נוואנקו קאנו, ג'יי ג'יי אוקוצ'ה, עמנואל אמוניקה ואחרים, לאחר ניצחון 3-2 על נבחרת ארגנטינה בגמר. נבחרת זו נחשבה להבטחה גדולה מאוד, שמומשה באופן חלקי במונדיאל 1998, אז וסט וניגריה ניצחו את נבחרת ספרד בתוצאה 3-2 וגרמו בדיעבד להדחתה כבר בשלב הבתים, אך הודחו בבושת פנים מול נבחרת דנמרק לאחר תבוסה בתוצאה 4-1. וסט שיחק במונדיאל זה 90 דקות בכל המשחקים.
בשנת 2000 סייע וסט לנבחרת ניגריה לסיים במקום השני בגביע אפריקה לאומות 2000, לאחר הפסד בפנדלים בגמר לנבחרת קמרון. בגביע אפריקה לאומות 2002 וסט וניגריה סיימו במקום השלישי, לאחר הפסד 2-1 לנבחרת סנגל בחצי הגמר. הטורניר הגדול האחרון בו וסט השתתף היה מונדיאל 2002. וסט פתח במונדיאל זה בשני משחקים בשלב הבתים שנחשב ל"בית מוות" עם נבחרות אנגליה, שוודיה וארגנטינה. בסיום שלב הבתים הודחה ניגריה מהמונדיאל עם נקודה אחת בלבד. וסט הואשם אחרי המונדיאל על ידי מאמנו פסטוס אוניגבינדה בהדחתה של הנבחרת, משום שזלזל בהוראותיו ובז להן.
בינואר 2004 נפצע וסט והחמיץ את גביע אפריקה לאומות 2004. וסט חזר לנבחרת להופעה אחרונה באוגוסט 2005, במשחק ידידות במול נבחרת לוב. וסט סיים במשחק זה קריירה של 11 שנים בנבחרת ניגריה, בהן צבר 42 הופעות.
תארים

עם אוסר:
אליפות ליגת העל הצרפתית: 1995/96
הגביע הצרפתי (2): 1993/94, 1995/95
עם אינטר מילאנו:
גביע אופ"א: 1997/98
עם פרטיזן בלגרד:
אליפות ליגת העל של סרביה ומונטנגרו: 2002/03
עם נבחרת ניגריה:
אולימפיאדת אטלנטה (1996): מדליית זהב
טיסה 783 של BOAC

| --- | --- |

מטוס קומט זהה למטוס שהיה מעורב בתאונה
 תאריך:  2 במאי 1953
 שעה:  16:35
 מיקום:  בקרבת קולקטה, הודו
 גורם:  כשל מבני
 קואורדינטות:  22°47′19″N 88°04′55″E﻿ / ﻿22.788577°N 88.082081°E﻿ / 22.788577; 88.082081
 הרוגים:  43
 ניצולים:  0
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  דה הבילנד קומט
 מספר זנב:  G-ALYV
 מוצא:  סינגפור
 יעד:  לונדון, בריטניה
 חניות ביניים:  קולקטה דלהי
 מפעיל:  BOAC
 נוסעים:  37
 אנשי צוות:  6
 הרוגים:  43
 ניצולים:  0
 he
 
טיסה 783 של BOAC הייתה טיסת נוסעים מסחרית שהייתה מעורבת בתאונה אווירית קטלנית בשמי הודו ב-2 במאי 1953. המטוס שנשא את הטיסה, מדגם קומט 1, התפרק באוויר וכל 43 יושביו נספו.
שתי תאונות קטלניות נוספות של מטוסי קומט בשנה שלאחר מכן הביאו להשבתת כל המטוסים מדגם זה ולשיפורם וכן לתכנונו של דגם מתקדם ובטיחותי יותר, הקומט 2.
התאונה

המטוס המריא מסינגפור בדרכו ללונדון ועליו 37 נוסעים וששה אנשי צוות. הוא נחת לחניית ביניים בנמל התעופה של קולקטה והמריא ממנו בשעה 16:29 בדרכו לחניית ביניים נוספת בדלהי. בעת ההמראה שררו באזור תנאי מזג אוויר קשים - גשם כבד וסופת רעמים וברקים.
שש דקות לאחר ההמראה, בעת שהמטוס היה בנסיקה, נותק קשר הרדיו בינו לבין פיקוח הטיסה. באותו זמן ראו עדי ראייה על הקרקע כ-40 קילומטר מצפון-מערב לקולקטה את המטוס צולל לקרקע בלהבות. שרידיו נמצאו בהמשך מפוזרים על הקרקע לאורך נתיב של שמונה קילומטר. לא היו ניצולים. בין הנספים היו אזרחי בריטניה, ארצות הברית, אוסטרליה, בורמה והפיליפינים.
לאחר התאונה

חוקרי התאונה הגיעו למסקנה שלאחר שנתקל במערבולת אוויר נגרם למטוס כשל מבני שהביא לפרוץ שרפה. הסיבה לכשל המבני לדעת החוקרים הייתה מאמץ יתר שנבע ממשבי הרוח העזים של המערבולת או אבדן שליטה של הטייסים בעת הטיסה בתוך המערבולת.
ב-10 בינואר 1954 התפרק והתרסק מטוס מאותו דגם בשמי הים התיכון (טיסה 781 של BOAC). ב-8 באפריל התפרק באוויר מטוס קומט שלישי, גם הוא בשמי הים התיכון (טיסה 201 של סאות' אפריקן איירווייז). בעקבות התאונה השלישית קורקעו מטוסי הקומט שבשירות. לימים הם חוזקו מפני כשל מבני ושבו לשירות, ודגמים משופרים ובטוחים יותר של הקומט נבנו.