stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וולארי
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

וולארי הייתה בשטח חבל הסודטים. במרס 1939, ערב מלחמת העולם השנייה, סופחה העיר לגרמניה הנאצית. במלחמת העולם השנייה פעל בעיר מפעל נשק גרמני. בסוף המלחמה, במאי 1945, הגיעו לעיר שרידות צעדת מוות שיצאה ממערב פולין.
היסטוריה > לאחר המלחמה

לאחר מלחמת העולם השנייה הוחזרה וולארי לשטח צ'כוסלובקיה. במרס 1946 גורשו הגרמנים הסודטים (אנ') מוולארי, במסגרת צווי בנש (אנ'), וזאת כחלק מגירוש גרמנים בתום מלחמת העולם השנייה.
בוולארי הוקם בסיס צבאי, אך זה פורק לאחר נפילת ברית המועצות.
הערות שוליים

↑  צעדת המוות אל וולרי – תערוכת אינטרנט באתר יד ושם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007494270605171  GND: 4284743-6  LCCN: n99034757  MusicBrainz: 6d1f147e-5093-49ff-9bd2-2a07877fd604  NKC: ge131322  VIAF: 149109842   WorldCat (עם VIAF): 149109842
הרבעת כלבים

המלטה של גורי בולדוג צרפתי ואמם
רביית כלבים היא פרקטיקה של הכלאה כלבים נבחרים במטרה לשמר או לייצר תכונות וערכים מסוימים. כאשר כלבים מתרבים ללא התערבות אנושית, תכונות צאצאיהם נקבעות על ידי הברירה הטבעית, בעוד ש"רביית כלבים" מתייחסת במיוחד לבחירה מלאכותית של כלבים, שבה בעליהם של הכלבים בוחרים באופן יזום את ההורים לצורך הרבייה. הרבייה מתבססת על מדע הגנטיקה, ולכן מגדל שמבין בגנטיקה של כלבים, בבריאותם ובמטרותיהם המיועדות מנסה לגדל כלבים מתאימים.
מחזור אסטרוס

כלבים מגיעים לבגרות מינית בין גיל 6 ל-24 חודשים, בגיל זה כלבות מתחילות לחוות מחזור חום. קיימים ארבעה שלבים במחזור החום: פרואסטרוס, אסטרוס, דייסטרוס ואנאסטרוס. כלבה הנמצאת בשלב האסטרוס, הידוע גם כ"תקופת חום", יכולה להיכנס להריון במהלך תקופה זו, הנמשכת בין 3 ל-21 יום.
היסטוריה

בני האדם שמרו על אוכלוסיות של בעלי חיים מועילים סביב מקומות מגוריהם מאז תקופות פרהיסטוריות. במהלך אלפי השנים הללו, כלבים המבויתים התפתחו לסוגים שונים, או קבוצות, כגון כלבי רועים, כלבי ציד, וכלבי רוח. כדי לשמר את ההבחנות הללו, בני האדם הפגישו בכוונה כלבים עם תכונות מסוימות כדי לעודד תכונות אלו בצאצאים. באמצעות תהליך זה, פותחו מאות גזעי כלבים. הבחירה המלאכותית בגידול כלבים השפיעה על התנהגות, צורת וגדול הכלבים.
מחקרים נוספים מצביעים על כך שהמושג ניוטניה (הפיהוק) כמשמעותי להבחנה בין כלבים לזאבים אינו מבוסס.
בריאות

בקרב כלבים קיימות תכונות תורשתיות מסוימות שעלולות להתפתח למוגבלות או מחלה. דיספלזיה של מפרק הירך בכלבים היא אחד ממצבים כאלה. בנוסף, הוכח כי חריגות בעיניים, בעיות בלב וחלק מהמקרים של חירשות הן תורשתיות. בוצעו מחקרים מקיפים על תנאים אלו, לרוב בתמיכת מועדוני גזע ורשומות כלבים, כאשר מועדוני גזע מתמחים מספקים מידע על פגמים גנטיים נפוצים בגזעים שלהם. כמו כן, ארגונים מיוחדים כמו הקרן האורתופדית לבעלי חיים (Orthopedic Foundation for Animals) אוספים נתונים ומספקים אותם למגדלים, כמו גם לציבור הרחב. מצבים כמו דיספלסיה של הירך יכולים להשפיע על גזעים מסוימים יותר מאחרים.
מגוון גנטי

כלבים ביתיים הם ממלאים פנומנליים מגוונים, כפי שמעידים הבדלים במורפולוגיה ובהתנהגות בין גזעים שונים. גורמים התורמים לגיוון זה כוללים בידוד רבייתי, צווארי בקבוק ושינוי גנטי אקראי. נתונים שנאספו מדיווחי בעלים מרמזים על כך שלגיוון הגנטי יש השפעה על תוחלת חיי הכלבים.
הערות שוליים

↑  Seranne, Ann (1980). The Joy of Breeding Your Own Show Dog. New York, N.Y: Howell Book House. ISBN 978-0-87605-413-0.
↑  "Sociodemograhic Characteristics of Dog Breeders in Some Selected States in Southwestern Nigeria". Nigerian Veterinary Journal.
↑  Eilts, Bruce E (25 בספטמבר 2012). "The Normal Canine Estrous Cycle". therio.vetmed.lsu.edu. נבדק ב-2018-03-28. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Akey, Joshua M.; Ruhe, Alison L.; Akey, Dayna T.; Wong, Aaron K.; Connelly, Caitlin F.; Madeoy, Jennifer; Nicholas, Thomas J.; Neffb, Mark W. (19 בינואר 2010). "Tracking footprints of artificial selection in the dog genome". Proc Natl Acad Sci U S A. 107 (3): 1160–5. Bibcode:2010PNAS..107.1160A. doi:10.1073/pnas.0909918107. PMC 2824266. PMID 20080661. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Drake, Abby Grace; Coquerelle, Michael; Colombeau, Guillaume (2015). "3D morphometric analysis of fossil canid skulls contradicts the suggested domestication of dogs during the late Paleolithic". Scientific Reports. 5: 8299. Bibcode:2015NatSR...5E8299D. doi:10.1038/srep08299. PMC 5389137. PMID 25654325.
↑  "Diseases by Breed". Research.vet.upenn.edu. אורכב מ-המקור ב-2014-02-22. נבדק ב-2014-08-03.
↑  "Hip Dysplasia by Breed". Orthopedic Foundation for Animals. 2010. אורכב מ-המקור ב-19 באוקטובר 2010. נבדק ב-3 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kraus, Cornelia; Snyder-Mackler, Noah; Promislow, Daniel E. L. (2023-04-01). "How size and genetic diversity shape lifespan across breeds of purebred dogs". GeroScience (באנגלית). 45 (2): 627–643. doi:10.1007/s11357-022-00653-w. ISSN 2509-2723. PMC 9886701. PMID 36066765.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4026201-7
זיקוק נפט

תרשים סכמטי של זיקוק נפט
זיקוק נפט הוא כלל התהליכים שבהם הופכים את הנפט הגולמי למוצרי הצריכה השונים.
תהליכי הזיקוק הראשונים פותחו ברוסיה הצארית ובארצות הברית במחצית השנייה של המאה ה-19. 
לאחר מלחמת העולם הראשונה נעשתה התקדמות בתחום הזיקוק והחלו לפרק את המולקולות הארוכות של הנפט למולקולות קטנות יותר על ידי חימום בלחץ חום.
מקטעי הזיקוק

כיוון שהנפט הוא תערובת של חומרים רבים בעלי טמפרטורת רתיחה שונה ישנם מספר מקטעים (פרקציות, קבוצות חומרים) גדול, שכל אחד מכיל תערובת חומרים בעלי נקודת רתיחה קרובה. 
המקטעים העיקריים:
| --- | --- |
עד 20°C: מתאן ואלקאנים קצרים (עד 4 פחמנים)
20 °C עד 200 °C: נפטא קלה ונפטא כבדה (פחמימנים בתחום של 5 פחמנים עד 12 פחמנים כמעט ללא פחממנים ארומטיים)
180 °C עד 280 °C: קרוסין
200 °C עד 400 °C: סולר
350 °C ומעלה: פרפינים ומזוט
המשקע שנשאר משמש כאספלט לכבישים, זפת, שמני סיכה, שעווה, גריז ועוד.
שלבי עיבוד הנפט

זיקוק למוצרים ראשוניים ללא שינוי כימי.
תהליך כימי במטרה לשבור את הפחמימנים לשם קבלת פחמימנים קלים כמו בנזין וסולר (תהליך הנקרא פיצוח פחמימנים). וכן תהליכים כימיים שמטרתם שיפור איכות הבנזין.
שיפור תכונות על ידי ערבוב המוצרים עם תוספים כמו חומרי צבע וריח.
מתקני הזיקוק העיקריים

תהליך הייצור כולל מספר מתקנים עיקריים:
מגדל זיקוק גלם אטמוספירי (מז"ג) - משמש להפרדה ראשונית של פרקציות הנפט הגולמי.
מגדל זיקוק גלם בוואקום - משמש להפרדה שניונית של שאריות הזיקוק האטמוספירי. זיקוק בוואקום מאפשר לזקק בטמפרטורות נמוכות יותר ולצמצם תהליכי פירוק ופיחום.
מתקן שבירת צמיגות (מש"צ) - מתקן לפיצוח תרמי של פחמימנים כבדים שנותרו לאחר הזיקוק בוואקום.
מתקן העלאת אוקטן - מתקן שיפור האוקטן של התזקיקים הקלים כתחליף לתוסף עופרת. קיימים מספר תהליכים כימיים להעלאת האוקטן וביניהם אלקילציה, איזומריזציה, דימריזציה ועוד.
מתקן הדחת גופרית / מרוקס Merox (מה"ג) - מתקן זה נועד לסלק חלק מהגופרית הנמצאת בתזקיקים על מנת לעמוד בתקני איכות הסביבה. בדרך כלל קיים מתקן לכל סוג תזקיק (בנזין, קרוסין וסולר).
מתקן השבת גופרית - משמש להפקת הגופרית שסולקה ממתקני הדחת הגופרית
פצחן קטליטי - בדומה למש"צ, משמש מתקן זה לשבירת פרקציות כבדות לתזקיקים קלים. המתקן משתמש בקטליזטור על מנת להגיע לתהליך הכימי בטמפרטורה נמוכה מהנדרש בפיצוח תרמי רגיל.
תהליכי היצור נתמכים על ידי תהליכי ערבוב תזקיקים ומהילתם (Blending) המאפשרים להביא את התזקיקים למפרט הרצוי לצורך שווקם.
איכות תהליך הזיקוק

תהליך הזיקוק נבחן לפי מספר רב של מדדים הנבדקים על ידי מעבדה מיוחדת ובעזרת כלים מיוחדים. המדדים העיקריים הם:
משקל סגולי (API Gravity) - משקל הנוזל ביחס למים
נקודת ענן (Cloud Point) - היא הטמפרטורה בה נוזל מתחיל לאבד את צלילותו כשהמשמעות היא תחילת היפרדות פזות.
צפיפות (Density) - יחס המשקל לנפח. תזקיקים בעלי שרשרות פשוטות מאופיינים בצפיפות גבוהה.
נקודת הבזקה (Flash Point) - הטמפרטורה הנמוכה ביותר בה אדי נוזל יכולים להידלק מניצוץ. מדד המצביע על תכולת המרכיבים הקלים בנוזל.
נקודת התכה (Melting Point) / נקודת קיפאון (Freeze Poiny) - הטמפרטורה בה מוצרים כמו שמני סיכה קופאים ומאבדים את יעילותם.
אוקטן - משמש אינדיקציה לנקודת ההצתה של בנזין לאחר דחיסה. ככל שהערך יותר גבוה ניתן ללחוץ יותר את הבנזין לפני הצתתו ובכך להגיע ליעילות שרפה גבוהה יותר.
נקודת העשן (Smoke Point) - הטמפרטורה בה חומרים מתחילים להעלות עשן ולהשרף. משמש לסווג שמני סיכה למנועים.
צמיגות (Viscosity) - מדד המשמש לסווג שמנים וגריז.
מספר פונה (PONA number) - מצביע על יחסי המרכיבים השונים בבנזין (פרפינים(P), אולפינים(O), נפטנים (N) וארומטים (A)).
הערות שוליים

↑  בעבר שימשה תרכובת עופרת טטרה אתיל להעלאת האוקטן אך בשנות ה-90 נחקק חוק האוסר ערבוב עופרת בבנזין על מנת לצמצם את זיהום האוויר
↑  הגופרית נמצאת בתזקיקים בצורת תרכובת בשם מרקפטן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538609405171  GND: 4152697-1  LCCN: sh85100456  NDL: 00570610 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית זיקוק - תזרים תהליך
המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה (מחזה)

| --- | --- |

כרזת המחזה באנגלית
 כתיבה:  סיימון סטיבנס
 מבוסס על:  הספר המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה מאת מארק האדון
 מקום ההתרחשות:  סווינדון ולונדון
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 סוגה:  דרמה
 הצגת בכורה:  התיאטרון המלכותי הלאומי 2 באוגוסט 2012‏
 שפה:  אנגלית
 פרסים:  פרס אוליבייה, פרס טוני
המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה (באנגלית: The Curious Incident of the Dog in the Night-Time) הוא מחזה מאת סיימון סטיבנס משנת 2012 המבוסס על רומן מאת מארק האדון באותו השם. גיבור המחזה הוא כריסטופר בון, נער בן 15 שנראה שהוא נמצא על הספקטרום האוטיסטי, אשר יוצא לחקור את נסיבות מותו המסתוריות של כלב השכנים, ועקב כך חושף סודות משפחתיים שהוא מתקשה להתמודד איתם. המחזה מוצג כהצגה בתוך הצגה (שלא כמו הספר עליו הוא מבוסס).
המחזה הוצג לראשונה ב-2 באוגוסט 2012 ב-Cottesloe Theatre שבתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון, משם הועבר ל-Apollo Theatre שבוסט אנד ב-12 במרץ 2013. ההפקה זכתה בשבעה פרסי אוליבייה ב-2013 (לרבות בקטגוריית המחזה החדש הטוב ביותר) ובכך השוותה את השיא של שבע זכיות שהיה קיים באותה העת, ואשר נקבע על ידי המחזמר "מטילדה" בשנת 2012, עד אשר את השיא של שתי הפקות אלו עקף המחזמר "הארי פוטר והילד המקולל" שגרף תשעה פרסי אוליבייה בשנת 2017. במהלך הופעה שנערכה ב-19 בדצמבר 2013, התקרה של אולם תיאטרון אפולו התמוטטה וכתוצאה מכך ההפקה נסגרה. היא נפתחה מחדש ב-9 ביולי 2014 ב-Gielgud Theatre, שם המשיכה לרוץ עד ל-3 ביוני 2017.
הפקה של המחזה הועלתה גם בברודוויי, שם הוצגה ב-Ethel Barrymore Theatre בין ה-5 באוקטובר 2014 ועד ל-4 בספטמבר 2016. הפקה זו זכתה בפרס Drama Desk לשנת 2015 עבור המחזה הטוב ביותר, בפרס Outer Critics Circle לשנת 2015 עבור המחזה החדש הטוב ביותר בברודוויי, בפרס Drama League לשנת 2015 עבור ההפקה הטובה ביותר בברודוויי או באוף ברודוויי ובפרס טוני לשנת 2015 עבור המחזה הטוב ביותר.
ההצגה זכתה לתגובות חיוביות במיוחד, כאשר רוב המבקרים התרשמו מיכולתה להעביר את נקודת המבט של הגיבור הצעיר והחמלה של מורתו. המבקרים גם ציינו בעיקר את האפקטים החזותיים המשולבים בהצגה.
תקציר העלילה

בעוד הרומן המקורי עליו מבוסס המחזה מסופר בגוף ראשון על ידי הגיבור, כריסטופר בוּן, ההצגה מוצגת כקריאה בקול רם של ספר שכריסטופר כתב בעצמו על ידי מורתו. התוצאה היא שהמחזה מוצג כהצגה בתוך הצגה.
המחזה, שעלילתו מתרחשת בסווינדון ובלונדון הוא על כריסטופר ג'ון פרנסיס בון, גאון מתמטי בן 15. נראה שהוא נמצא על הספקטרום האוטיסטי, והוא לוקה באוטיזם קלאסי או בתסמונת אספרגר, למרות שהדבר לא נאמר במפורש במחזה. "המקרה המוזר" שבשם המחזה הוא תעלומת מסתורין סביב מותו של כלב השכנים וולינגטון.
כריסטופר הופך לבלש חובב דמוי שרלוק הולמס, ובעודו מחפש את הרוצח, הוא נתקל בהתנגדות מצד שכנים רבים, אך בעיקר מאביו, אד בון. כאשר הוא מגלה שאביו שיקר לו במשך שנים על מות אמו והוא זה שהרג בעצמו את וולינגטון, כריסטופר מוטרד ופוחד לחייו שלו. בפעם הראשונה, הוא נוסע לבדו ללונדון כדי למצוא את אמו ולחיות איתה. הוא מוצא אותה, והיא מקבלת אותו בברכה; עם זאת, שאיפותיו בחיים מובילות אותו בחזרה לסווינדון, שם הוא רוצה לגשת לבחינת בגרות במתמטיקה. כריסטופר משיג את הציון הגבוה ביותר, ובהדרגה מתפייס עם אביו.
דמויות ושחקנים

| שם הדמות | אודות הדמות | שחקנים בולטים שגילמו דמות זו |
| --- | --- | --- |
| כריסטופר בוּן | נער בן 15 | לוק טרדוויי, נדב נייטס, אלכס שארפ |
| שֶבוֹן | מורתו של כריסטופר | ניב קיוזאק, שרה וודוורד, נעה בירון |
| אֶד בון | אביו של כריסטופר | פול ריטר, יורם טולדנו/ניסו כאביה |
| ג'ודי בון | אמו של כריסטופר | ניקולה ווקר, הולי איירד, יעל שרוני |
| גב' שירס | שכנתו של כריסטופר | ליז רביאן |
| קול 1 |  | ליז רביאן |
| גב' גסקוין | מנהלת בית-הספר של כריסטופר | ליז רביאן |
| בעלת חנות |  | ליז רביאן |
| שוטר 1 |  | ניק סידי, דניאל קייסי, דני גבע |
| קול 2 |  | ניק סידי, דניאל קייסי, דני גבע |
| איש מאחורי דלפק |  | ניק סידי, דניאל קייסי, דני גבע |
| שיכור 2 |  | ניק סידי, דניאל קייסי, דני גבע |
| רוג'ר שירס | בעלתה לשעבר של גב' שירס | ניק סידי, דניאל קייסי, דני גבע |
| פקיד משטרה |  | טל דנינו |
| קול 3 |  | טל דנינו |
| מר וייז | שכנו של כריסטופר | טל דנינו |
| שיכור 1 |  | טל דנינו |
| רודרי |  | טל דנינו |
| הכומר פיטרס |  | דרור טפליצקי |
| קול 4 |  | דרור טפליצקי |
| שוטר בתחנת רכבת |  | דרור טפליצקי |
| דוד טרי | דודו של כריסטופר | דרור טפליצקי |
| מס' 44 | שכנתו של כריסטופר | אביבה נגוסה |
| אישה ברחוב |  | אביבה נגוסה |
| מודיעין |  | אביבה נגוסה |
| פנקיסטית |  | אביבה נגוסה |
| קול 5 |  | אביבה נגוסה |
| גב' אלכסנדר | שכנתו של כריסטופר | אונה סטאבס, ליאת גורן |
| קול 6 |  | אונה סטאבס, ליאת גורן |
הפקות > הממלכה המאוחדת

ההצגה, אשר עובדה על ידי המחזאי סיימון סטיבנס ובוימה על ידי מריאן אליוט, הוצגה לראשונה בהפקת התיאטרון המלכותי הלאומי בתיאטרון קוטסלו ב-2 באוגוסט 2012.‏‏ בהפקה זו כיכבו לוק טרדוויי בתפקיד כריסטופר, ניב קיוזאק בתפקיד מורתו שֶבוֹן, ניקולה ווקר בתפקיד אמו ג'ודי, פול ריטר בתפקיד אביו אד ואונה סטאבס בתפקיד גב' אלכסנדר. ההפקה, שהציגה עד לסוף אוקטובר 2012, שודרה בשידור חי לבתי קולנוע ברחבי העולם ביום חמישי ה-6 בספטמבר 2012 באמצעות לוויין. בחודש מרץ ההצגה עברה לתיאטרון אפולו שבווסט אנד. ב-1 במרץ חלו הצגות ההרצה שם, עם פתיחה רשמית ב-12 במרץ. סאן גליסון והולי איירד הצטרפו לצוות השחקנים בתפקיד הוריו של כריסטופר.
ב-19 בדצמבר 2013, במהלך הופעה, חלק מהגג של תיאטרון אפולו התמוטט, ופצע כמעט 80 אנשים. כתוצאה מכך, כל ההופעות הנוספות בוטלו, והחל חיפוש אחר אולם תיאטרון חדש להופיע בו, שכן נדרשו תיקונים נרחבים בתיאטרון אפולו. בפברואר 2014 מפיקי המחזה ארגנו 8 מופעי צהריים חינם לקהל צופים מ-14 בתי ספר תיכוניים באולם העירייה הישן בסטרטפורד. בסופו של דבר, ההפקה נפתחה מחדש בתיאטרון גילגוד הסמוך, החל מהצגות הרצה ב-24 ביוני 2014, עם ערב פתיחה רשמי ב-9 ביולי.
הפקת הווסט אנד ירדה ב-3 ביוני 2017, לאחר שהוצגה למעלה מ-1,600 פעמים.
הפקות > ארצות הברית

הצגת הבכורה בברודוויי נערכה בתיאטרון אתל ברימור ב-5 באוקטובר 2014, לאחר מספר הצגות הרצה שהחלו ב-10 בספטמבר. גם הצגה זו הופקה על ידי התיאטרון המלכותי הלאומי בבימויה של אליוט. צוות השחקנים המקורי של ברודוויי כלל את אלכס שארפ (בתפקידו המקצועי הראשון אי פעם) בתפקיד כריסטופר, אניד גרהם בתפקיד אמו ג'ודי, איאן ברפורד בתפקיד אביו אד, ופרנצ'סקה פרידני בתפקיד שֶבוֹן. על הכוריאוגרפיה היו אמונים סקוט גרהם וסטיבן הוגט.
ההפקה בברודוויי ירדה ב-4 בספטמבר 2016 לאחר 800 הופעות.
הפקות > ישראל

בשנת 2014 עלה המחזה בישראל בתרגום לעברית בתיאטרון בית ליסין עם נדב נייטס בתפקיד הראשי. על משחקו בתפקיד הראשי בהצגה זו זכה נייטס בפרס התיאטרון הישראלי לשנת 2014 בקטגוריית השחקן הראשי הטוב ביותר.
הפקות > הפקות נוספות

המחזה הוצג בהפקות מקומיות במדינות שונות ברחבי העולם, לרבות באוסטרליה, בלגיה, יפן, מקסיקו, קוריאה הדרומית וקנדה.
פרסים ומועמדויות

המועמדויות לפרסי לורנס אוליבייה לשנת 2013, המוענקים להפקות מקצועיות שהועלו בלונדון, הוכרזו ב-26 במרץ 2013. ההפקה הייתה מועמדת בשמונה קטגוריות, עבור המחזה החדש הטוב ביותר, הבימוי הטוב ביותר (מריאני אליוט), השחקן הראשי הטוב ביותר (לוק טרדוויי), שחקנית המשנה הטובה ביותר (ניקולה ווקר), עיצוב במה הטוב ביותר, עיצוב תאורה הטוב ביותר, עיצוב קול הטוב ביותר והכוריאוגרפיה הטובה ביותר. בסופו של דבר, ההפקה זכתה בשבעה פרסי אוליבייה, ובכך השוותה את השיא במספר הזכיות להפקה אחת, שנקבע על ידי המחזמר "מטילדה" בשנת 2012.‏ עוד זכתה ההצגה בפרס המחזה הטוב ביותר בטקס חלוקת פרסי Whatsonstage שנערך ב-17 בפברואר 2013.‏
פרסים ומועמדויות > הפקת לונדון המקורית

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | פרס אוליבייה | המחזה החדש הטוב ביותר | המחזה החדש הטוב ביותר | זכייה |
| 2013 | פרס אוליבייה | הבימוי הטוב ביותר | מריאני אליוט | זכייה |
| 2013 | פרס אוליבייה | השחקן הטוב ביותר | לוק טרדוויי | זכייה |
| 2013 | פרס אוליבייה | שחקנית המשנה הטובה ביותר | ניקולה ווקר | זכייה |
| 2013 | פרס אוליבייה | עיצוב הקול הטוב ביותר | איאן דיקסון, אדריאן סוטון | זכייה |
| 2013 | פרס אוליבייה | עיצוב התאורה הטוב ביותר | פאולה קונסטיבל | זכייה |
| 2013 | פרס אוליבייה | עיצוב הבמה הטוב ביותר | באני כריסטי, פין רוס | זכייה |
| 2013 | פרס אוליבייה | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר | סקוט גראהם, סטיבן גוגט | מועמדות |
פרסים ומועמדויות > הפקת ברודוויי המקורית

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | פרס טוני | המחזה הטוב ביותר | המחזה הטוב ביותר | זכייה |
| 2015 | פרס טוני | הבימוי הטוב ביותר של מחזה | מריאני אליוט | זכייה |
| 2015 | פרס טוני | השחקן הטוב ביותר במחזה | אלכס שארפ | זכייה |
| 2015 | פרס טוני | עיצוב התאורה הטוב ביותר במחזה | פאולה קונסטיבל | זכייה |
| 2015 | פרס טוני | עיצוב הבמה הטוב ביותר במחזה | באני כריסטי, פין רוס | זכייה |
| 2015 | פרס טוני | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר | סקוט גראהם, סטיבן גוגט | מועמדות |
| 2015 | פרס דרמה דסק | המחזה הטוב ביותר | המחזה הטוב ביותר | זכייה |
| 2015 | פרס דרמה דסק | השחקן הטוב ביותר במחזה | אלכס שארפ | זכייה |
| 2015 | פרס דרמה דסק | הבימוי הטוב ביותר של מחזה | מריאני אליוט | זכייה |
| 2015 | פרס דרמה דסק | עיצוב התאורה הטוב ביותר | פאולה קונסטיבל | זכייה |
| 2015 | פרס דרמה דסק | עיצוב הווידאו הטוב ביותר | פין רוס | זכייה |
| 2015 | פרס דרמה דסק | עיצוב הקול הטוב ביותר במחזה | איאן דיקסון | זכייה |
| 2015 | Drama League Award | ההפקה הטובה ביותר בברודוויי או באוף-ברודוויי | ההפקה הטובה ביותר בברודוויי או באוף-ברודוויי | זכייה |
| 2015 | Drama League Award | המשחק הטוב ביותר | אלכסנדר שארפ | מועמדות |
| 2015 | Outer Critics Circle Award | המחזה החדש הטוב ביותר בברודוויי | המחזה החדש הטוב ביותר בברודוויי | זכייה |
| 2015 | Outer Critics Circle Award | הבימוי הטוב ביותר של מחזה | מריאני אליוט | זכייה |
| 2015 | Outer Critics Circle Award | עיצוב הבמה הטוב ביותר | באני כריסטי | זכייה |
| 2015 | Outer Critics Circle Award | עיצוב התאורה הטוב ביותר | פאולה קונסטיבל | זכייה |
| 2015 | Outer Critics Circle Award | השחקן הראשי הטוב ביותר במחזה | אלכס שארפ | זכייה |
| 2015 | Outer Critics Circle Award | שחקנית המשנה הטובה ביותר במחזה | פרנצ'סקה פארידני | מועמדות |
תגובות וביקורות > וסט אנד

לין גרדנר מהגרדיאן כתבה ביקורת נלהבת, וציינה כי "יש רגעים שבהם ההצגה מתקרבת בצורה מסוכנת לסנטימנטליות, אבל מבטיו של כריסטופר כל-כך נוקבים, עד שלעיתים קרובות זה גורם לך להרגיש לא נוח, וההצגה מציגה באותה מידה את קשיי ההורות, את הבלגן של החיים, ואת ייסוריו של ילד שאינו יכול לשאת מגע... בראש צוות השחקנים המשובח [נמצא] לוק טרידוויי המעולה בתפקיד כריסטופר, מושך וכואב לראות, כמו ההצגה עצמה".
סוזנה קלאפ (האובזרבר) כתבה ב-2013: "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה היה אחד ההופעות המקוריות ביותר וההצלחות המדהימות בתיאטרון המלכותי הלאומי בשנה שעברה, קשה לזכור עוד הפתעה כזו... על אף שבתחילה זה נראה לא סביר שהרומן של מארק האדון על ילד עם מתנה מתמטית ו-'בעיות התנהגותיות' יכול לעבוד בתיאטרון". פול טיילור (אינדפנדנט) תיאר את המחזה כ-"עיבוד מעורר דמיון" ו-"הפקה מבריקה", ואמר כי הוא הוצג בצורה מרעננת, תוך איזון בין הומור וטרגדיה. טיילור שיבח את משחקו של לוק טרידוויי, בין השאר בשל הקצב, התנועות וההגשה של הופעתו. מאט וולף (הניו יורק טיימס) הוסיף כי הופעת הבכורה של המחזה מתוזמנת היטב ביחס לאולימפיאדת לונדון 2012: "רוח הניצחון שלה משתלבת בדיוק עם מצב הרוח של השאיפות האתלטיות של הקיץ ".
בן ברנטלי, מבקר התיאטרון הראשי של "הניו יורק טיימס", כתב: "תחת בימויה של מריאן אליוט, שעובדת עם מעצבים מעוררי השראה, מסע ההרפתקאות של כריסטופר למטרופולין זר הופך למחקר וירטואוזי בעומס החושי, שלטי רחוב, מפות דרכים, מילים אקראיות המופיעות על עצמן, ואה, כן, המדרגות המרגשות המתגשמות משום מקום: הכול ממשיך לבוא אליך". ברנטלי המשיך ואמר כי "ההישג יוצא הדופן" של המחזה "הוא שהוא מאלץ אותך להסתכל על העולם דרך עיניו של כריסטופר, המבקש סדר, ולכן אתה עלול לשקול מחדש את הקרב חסר הדאגה שהמוח שלך תמיד מנהל נגד הסתערות של גירויים שהם החיים [עצמם], מפחיד, לא? [זה] גם כן מלהיב". עם זאת, ברנטלי מצא פגם עם דמותה של "שֶבוֹן ... המדקלמת את הסיפור שכריסטופר כתב, המוצג כפרויקט של בית הספר. גב' קיוזאק עושה זאת עם תחושה מלאכותית ורגשנית, המקושרת לאופן [המתנשא] שבו מבוגרים מדברים עם ילדים קטנים ... איכס".
צ'ארלס ספנסר מהדיילי טלגרף, לעומת זאת, חשב כי הפיכתה של שֶבוֹן את הספר שכתב כריסטופר למחזה "אולי נשמע מסורבל אבל זה עובד מצוין". כמו אחרים, שיבח ספנסר את טרידוויי (כריסטופר): "הוא נוקב באופן בלתי נסבל ברגעים של מצוקה כשהוא כורע עם פניו על האדמה ונאנח, אבל גם מגלם בצורה מרגשת את דמותו [של כריסטופר], את היותו מבריק במתמטיקה ואת נקודות המבט המדהימות שלו על העולם. הודות לכנותו הכואבת של טרדוויי, הן ברגעי המבוכה והן ברגעי השמחה, כריסטופר בון מרגיש גם כמו גיבור וגם כמו ידיד, שראוי לסוף המאושר שלו". ספנסר גם שיבח את גליסון (אד) וקיוזאק (שֶבוֹן).
תגובות וביקורות > ברודוויי

ריצ'רד זוגלין מטיים מגזין תיאר את המחזה כ"הפגנת כוחו של התיאטרון להעברתנו למקומות אקזוטיים". סטיבן סוסקין, מבקר הדרמה של הפינגטון פוסט, כתב כי ההצגה מבדרת, מאירה ומביאה אותנו למקום חדש נעלה. אדם גרין מווג כתב שהמחזה הוא "עדות לכוח היחיד של התיאטרון". בן ברנטלי, בביקורתו על ההפקה שפורסמה בניו יורק טיימס, כינה את היצירה "מניפולטיבית", וכתב שהיא "מכוונת מחדש את הדרך שבה אתה רואה ושומע" על ידי כך שהיא מכריחה אותך לאמץ תפיסה חושית מוגברת יחד עם הגיבור הראשי". אליזה גרדנר (USA Today) תיארה את חוויית הצפייה במחזה כמסע "בתוך מוחו המחונן והמוחדר של כריסטופר באמצעות אפקטים חזותיים וקוליים יצירתיים". היא שיבחה את "התנועות, ההבעות והקולות שגרמו לפחדיו של הנער ולאינטליגנציה הפראית שלו להיראות טבעיים באותה מידה".
פיטר מארקס מוושינגטון פוסט שיבח את הגרפיקה החזותית של המופע אשר מוצגת טוב יותר מאשר ההיבטים של הטקסט והמשחק, וציין כי אופן הצגת מחשבותיו של כריסטופר האפילו על עלילת הסיפור הבלשי של מציאת הרוצח. ג'ניפר פראר (Associated Press) חשבה כי ההצגה היא "חוויה תיאטרלית מקסימה, דינאמית ומורכבת", וכי האופן שבו אלכס שארפ גילם את כריסטופר מדגימה את יכולתם של החיים להתגבר על אתגרים אישיים. באתר האינטרנט Deadline.com, ג'רמי ג'רארד כתב כי הרגיש שההפקה משלבת את האלמנטים של האובססיביות עם מתמטיקה של "נפלאות התבונה" עם החמלה והחניכה של "בילי אליוט". ג'ו דז'יאמיאנוביץ' מהדיילי ניוז מצא את הופעתו של שארפ "מסנוורת" ו"אינטנסיבית מבחינה פיזית ורגשית", ושיבח את עיצוב הבמה, התאורה, המוזיקה והוידאו ארט.
לעומתם, טרי טריגוט, מבקר הדרמה של הוול סטריט ג'ורנל תיאר את "הקרנות הווידאו המשוכללות להפליא" בזלזול, וטען כי הן חונקות. הוא הרגיש כי המחזה זכה לפופולריות בגלל טרנד אופנתי של תסמונת אספרגר ושהוא נשען יתר על המידה על "תכסיסים". עמיתתו בוול סטריט ג'ורנל, סטפני כהן, סברה שהמחזה התקשה בעיבוד הספר לבמה.
ויקטור רידברג

| --- | --- |

 לידה:  18 בדצמבר 1828 Jönköpings Sofia church parish, שוודיה 
 פטירה:  21 בספטמבר 1895 (בגיל 66) דאנדריד, שוודיה 
 שם לידה:  Abraham Viktor Rydberg 
 מדינה:  שוודיה 
 מקום קבורה:  Östra kyrkogården 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לונד 
 שפות היצירה:  שוודית 
 יצירות בולטות:  Den siste athenaren, The Wind Is My Lover, Gläns över sjö och strand, Den nya Grottesången, בפסקה זו 5 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 תקופת הפעילות:  מ-1857 
 בן או בת זוג:  Susen Emilia Hasselblad (14 במרץ 1879–?) 
 
אַבְּרָהָם וִיקְטוֹר רִידְבֶּרְג (בשוודית: Abraham Viktor Rydberg, בשוודית נהגה רִידְבְֶּרִי; 18 בדצמבר 1828 –  21 בספטמבר 1895) היה סופר, פוליטיקאי ועיתונאי שוודי וחבר באקדמיה השוודית, 1877–1895. "בעיקר אידיאליסט קלאסי", ויקטור רידברג תואר כ"הרומנטיקן האחרון של שוודיה" ובהגיע שנת 1859 "נחשב בדרך כלל כמי שניצב בשורה הראשונה של סופרים שוודים".
כתבים נבחרים

ניתן למצוא רבות מיצירותיו של רידברג מקוטלגות באתר פרויקט רונברג המפורטים להלן.
1857, Fribytaren på Östersjön ("הפיראט מהים הבלטי")
1858, Singoalla
1859, Den siste Atenaren ("האתונאי האחרון")
1862, Bibelns lära om Kristus ("תורת הביבליה על ישו")
1865, Medeltidens Magi ("קסם של ימי הביניים")
1871, Lille Viggs äventyr på julafton ("הרפתקאותיו של ויג הקטן בערב חג המולד")
1874, Romerska sägner om apostlarna Petrus och Paulus ("הרומים מספרים על השליחים פטרוס ופאולוס")
1877, Romerska Dagar ("ימים רומיים")
1876, תרגום לשוודית של פאוסט (גתה)
1882, Segerssvärdet ("חרב הניצחון")
1887, Fädernas gudasaga ("סאגת אבותינו")
1886, Undersökningar i germanisk mythologi, första delen ("חקירות במיתולוגיה הגרמאנית, חלק ראשון")
1889, Undersökningar i germanisk mythologi, andre delen ("חקירות במיתולוגיה הגרמאנית, חלק שני")
1882–1891 Dikter ("שירים")
1891, Vapensmeden ("יצרן כלי הנשק")
1894, Varia ("שונות")
1895 Den hvitarasens framtid ("עתידו של הגזע הלבן"). מבוא למהדורה השוודית של ספרו של בנג'מין קיד (אנ') "האבולוציה החברתית".