פורמליזם משפטי
מאפייני הפורמליזם המשפטי > עקרונות ומטרות

התפיסה הפורמליסטית רואה את המשפט כמדע, אשר מסוגל לספק תשובה נורמטיבית לכל שאלה. תפיסה מדעית זו מבוססת על מערכת היררכית של כללים. לפי הפורמליזם, "כלל משפטי" מכיל מספר תנאים, שבהתקיימם נובעת בהכרח המסקנה או התוצאה הקבועה. במערכת הכללים ההיררכית כל נורמה נגזרת מנורמה גבוהה יותר ומופשטת יותר. בראש ההיררכיה ניצבים כללי היסוד של שיטת המשפט והחברה, ומהם נגזרים תתי-כללים, אשר גם מהם ניתן לגזור תתי-כללים וכן הלאה. לפי הפורמליזם, הכללים המשפטיים הם מופשטים ומוחלטים. מכאן, שבאמצעות עיון וניתוח לוגי, המשפטן יכול "לגלות" את הכללים המשפטיים ולהגיע למסקנה המשפטית, גם ללא חוק כתוב.
הפורמליזם המשפטי קידש הקפדה על ארבעה עקרונות:
כוללנות: המשפט הוא מערכת היררכית שהולכת ומצטמצמת ככל שעולים במעלה ההיררכיה וכללי העל של המשפט חלים בכל הדרגות הנמוכות יותר. השיטה המשפטית אינה מכילה סתירות ואין כללים נוגדים, כך שענפי המשפט השונים (עונשין, חוזים, נזיקין) מבטאים כולם את אותם כללי על.
שיטתיות: על הניתוח המשפטי להיעשות באופן עקבי ושיטתי. לא ניתן להתחשב בנתונים חיצוניים לניתוח הלוגי וליישום של הכללים המשפטיים. עיקרון זה נועד להבטיח שהמערכת המשפטית לפעל כמערכת מדעית מדויקת. עקרון השיטתיות מגביל את תפקידו ואת שיקול דעתו ליישום החוק אך וגם בהתאם לכללים המשפטיים. על השופט להפעיל את הכללים המשפטיים באופן כמעט טכני ואסור לו להביא בחשבון את זהות הצדדים או את השפעת ההכרעה המשפטית עליהם. כתוצאה מן ההקפדה על העקביות, משיג הפורמליזם גם אחידות ושוויון. בנוסף לכך, הפורמליזם המשפטי נרתע מאוד משינויים ומהכרה בחריגים לכללים המעוצבים על פי ההיררכיה המשפטית.
סדר מושגי: על מנת להגיע לתוצאה הנכונה יש להבטיח הגדרה ברורה ומסודרת של הכללים המשפטיים. יש לוודא שכללים משפטיים ומשגים משפטיים אינם סותרים זה את זה ושהכללים על פי הם מוכרעות שאלות משפטיות מסודרים במבנה היררכי נכון ומדויק. הקפדה על סדר מושגי תבטיח יישום פשוט וברור של הכללים המשפטיים על ידי השופט וגם הבנה שלהם על ידי האזרחים.
פורמליות: שיטת העבודה הפורמלית מבוססת על שני מהלכים לוגיים, אינדוקציה ו-דדוקציה:
במהלך של אינדוקציה המשפטן לומד מהו הכלל המשפטי ברמה גבוהה יותר, באמצעות ניתוח של מקרים וכללים ברמה נמוכה יותר. כך למשל, ניתן לבחון את הכללים הבאים: (1) אסור לשדוד כסף מן העוברים והשבים; (2) אסור לגנוב רכוש כשבעליו אינו מסתכל. אינדוקציה של שני הכללים תלמד אותנו על כלל ברמה גבוהה יותר לפיו אסור לגנוב. אינדוקציה נוספת תביא אותנו לכלל מופשט יותר, למשל הזכות לקניין.
דדוקציה היא הסקת מסקנות מן הכלל אל הפרט, ובאמצעותה המשפטן פורט את הכלל המופשט לתתי-כללים פרטניים יותר. לאחר הגעה לכללים המופשטים העליונים (באמצעות אינדוקציה), ניתן לגזור מהם כללים פרטניים באמצעות דדוקציה. כללים ומושגים מופשטים בדבר זכויות אדם בסיסיות מתורגמים לדיני הנזיקין (שלב אחד של דדוקציה), מהם ניתן לגזור תתי-כללים כמו האיסור על תקיפה או על כליאת שווא (דדוקציה נוספת).
מעקרונות אלו נובע שכל שאלה משפטית יכולה להיפתר באמצעות דדוקציה מהכלל המשפטי הנכון (החולש אנכית על אותו מקרה), או מהיקש ממקרה דומה (יישום אופקי של דדוקציה שבוצעה בעבר). הניתוח הלוגי נועד להבטיח הגעה לתוצאה הנכונה בכל מקרה מתוך הנחה שלפי הכללים המדעיים המשפטיים לכל שאלה יש תשובה נכונה אחת בלבד. המבנה ההיררכי של הכללים המשפטיים וההקפדה על סדר מושגי יוצרים את החלוקה הדוקטרינרית לענפי משפט שונים (דיני קניין, דיני עונשין) ולעילות משפטיות (הפרת חוזה, תרמית, הסגת גבול). חלק מן המאפיינים של המתודולוגיה הפורמליסטית מבוססים על הפורמליזם המתמטי והפילוסופי, לפיהם יש לבחון ביטויים לוגיים באופן צורני וטכני, מבלי להתייחס לתוכנם. מכאן נובע עיקרון פורמליסטי מרכזי נוסף - ההכרעה המשפטית נגזרת מהכללים המשפטיים באופן מוחלט ולא מהתוצאה אליה מעוניין בית המשפט להגיע אליה.