stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מהאטמה גנדי
הערות שוליים

↑  מהאטמה גאנדי נרצח ביום ו' ע"י הינדי קנאי, דבר, 1 בפברואר 1948
↑  Brett Clark and John Bellamy Foster, Henry S. Salt, Socialist Animal Rights Activist, Organisation & Enviromental - Sage Publications, Inc., 2000, pp. 468-473
↑  Life, Henry Salt Archive
↑  במקור בטלגרף הבריטי, ספר חדש: גנדי עזב את אשתו לטובת שרירן יהודי, באתר ynet, 28 במרץ 2011.
↑  Gandhi: writing for change, Vivek Pinto(הקישור אינו פעיל, 22.1.2020)
↑  מ.ק. גאנדהי, "אוטוביוגרפיה או סיפור ניסויי עם האמת", באתר וואלה, 18 ביולי 2005
↑  שמעון לב, להחליף טיגריס בטיגריס, באתר "העוקץ", 6 במאי 2012
↑  גוברין, נורית, קריאת הדורות: ספרות עברית במעגליה, גונים, תשס"ב-תשס"ח, 2008, עמ' 338 ("מהטמה גנדי היה רע ליהודים")
1 2  "מהטמה גנדי ליהודים אחרי ליל הבדולח: סבלו ברצון", מידה, 09/11/2014.
↑  Podcast Addict, לתבוע את גרמניה: גנדהי ובובר • על החתום, באתר Podcast Addict (באנגלית)
↑  Fischer Louis, The life of Mahatma Gandhi, HarperCollins, 1950, עמ' 424, ISBN 978-0-06-091038-9
↑  Gandhi, the Jews & Zionism: Discussion with Mr. Silverman and Mr. Honick on Jews & Arabs (March 1946). Jewish Virtual Library
↑  P.R. Kumaraswamy, Squaring the Circle: Mahatma Gandhi and the Jewish National Home. Routledge, 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261688705171  PLWABN: 9810675952005606  BIBSYS: 90687101  BNC: 000038326  BNE: XX1150077  BnF: cb11904030r (data)  CANTIC: a10089597  CiNii: DA00595167  GND: 118639145  ICCU: CFIV004313  ISNI: 0000 0001 2138 6043  LCCN: n79041626  LNB: 000008100  MusicBrainz: b0b244dd-b976-4dc4-ba7a-a394da724de0  NARA: 10582643  NDL: 00440485  NKC: jn20000601721  NLA: 35111345  NLG: 152363  NLK: KAC199609638  NSK: 000033749  NTA: 068712030  RERO: 02-A003277799  SELIBR: 275000  SNAC: w6bs9g59  SUDOC: 026880504  TePapa: 48807  Trove: 829877  VcBA: 495/79916  VIAF: 71391324   WorldCat (עם VIAF): 71391324 
גנדי הצעיר בשנת 1883, בגיל 14
גנדי בדרום אפריקה בשנת 1906
גנדי בשנת 1918, בזמן שהנהיג את המאבק של צ'מפראן וקהדא.
גנדי בעת מצעד המחאה על מונופול המלח
גנדי ברומא בשנת 1931; במהלך ביקור זה נפגש עם בניטו מוסוליני, רודנה הפשיסטי של איטליה.
מהדב דאסי (משמאל) מקריא לגנדי מכתב מהמשנה למלך. בית בירלה, מומבי, 7 באפריל 1939
בגדיו של גנדי שנלבשו בעת הרצח, משומרים במוזיאון להנצחתו במאדוראי, מדינת טאמיל נאדו, הודו
פסל בדמותו של גנדי באמסטרדם
One Trick Pony (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  רוברט מ. יאנג
 תסריט:  פול סיימון
 שחקנים ראשיים:  פול סיימון בלייר בראון ריפ טורן
 מוזיקה:  פול סיימון
 צילום:  דיק בוש 
 מדינה:  ארצות הבריתארצות הברית 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1980 
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  קליבלנד 
 הכנסות:  $843,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   onetrickpony
 דף הסרט ב־IMDb
 
One Trick Pony (בעברית: פוני של טריק אחד) הוא סרט דרמה מ-1980 בכיכובו של הזמר פול סיימון שגם כתב את התסריט. הסרט בוים על-ידי רוברט מ. יאנג. עוד משתתפים בסרט: בלייר בראון, ריפ טורן ולו ריד.
הסרט זכה לביקורות שליליות ונכשל בקופות. במקביל לסרט יצא לאור אלבום פסקול אשר כולל את השיר Late in the Evening שהגיע למקום השישי במצעד בילבורד 100.
רקע

סיימון פיתח את התסריט במשך מספר שנים וניסה לעניין אולפנים בהפקתו. לאחר צאת האלבום Greatest Hits Etc. עבר סיימון מחברת קולומביה רקורדס לתקליטי וורנר, בין השאר בגלל שאולפני וורנר הסכימו להפיק את הסרט. אלבום הפסקול של הסרט הוא האלבום הראשון של סיימון שהופק בתקליטי וורנר.
סיימון היה חסר ניסיון במשחק (למעט תפקיד קטן בסרט הרומן שלי עם אנני) ובכדי להתכונן לתפקיד הוא למד אצל מירה רוסטובה, שלימדה בשיטת משחק מתודי. רוברט מ. יאנג נבחר לביים את הסרט לאחר שכמה במאים אליהם פנה סיימון דחו את ההצעה לביימו. בכדי שהסרט יהיה אותנטי ככל האפשר, השחקנים המגלמים את חברי להקתו של סיימון בסרט הם מוזיקאים איתם עבד סיימון כמו סטיב גאד, טוני לוין, אריק גייל וריצ'רד טי.
תקציר העלילה

ג'ונה לוין (פול סיימון) היה בצעירותו זמר פופולרי, אך כעת הקריירה שלו מדשדשת והוא עומד בראש להקה אשר בעיקר עורכת הופעות חימום ללהקות גדולות ומצליחות. הוא פרוד מאשתו (בלייר בראון) המתגוררת עם בנם והוא מנסה לשקם את יחסיו עמם. מנהל בחברת תקליטים (ריפ טורן) משכנע אותו לעבוד על אלבום חדש עם מפיק (לו ריד) אשר מנסה לגרום למוזיקה שלו להיות מסחרית יותר, אך ג'ונה מתקשה להשלים עם התוצאה.
קבלת הסרט

סיימון יצא למסע הופעות קצר בארצות הברית ואירופה לקידום הסרט והאלבום, אך הסרט נכשל בקופות עם הכנסות של כ-843 אלף דולר לעומת תקציב של כ-7.5 מיליון דולר. בעקבות כישלון הסרט בארצות הברית, הסרט כלל לא הופץ בבריטניה.
רוב הביקורות על הסרט היו שליליות. במגזין ניוזוויק נכתב על הסרט כי הוא "הפקת יוהרה" ו"חסר דופק". בניו יורק טיימס נכתב כי הסרט מכיל "נגיעות מלאות חן" לצד "נגיעות מגושמות". לעומת זאת, מבקר הסרטים רוג'ר איברט שיבח את הסרט ואת הופעתו של סיימון והעניק לסרט ציון של שלושה וחצי כוכבים מתוך ארבעה.
הערות שוליים

↑  Chris Charlesworth, The complete guide to the music of Paul Simon and Simon & Garfunkel, London: Omnibus Press, 1997, עמ' 79
↑  Robert Hillburn, Paul Simon: The Life, London: Simon & Schuster, 2018, עמ' 223
1 2  Robert Hillburn, Paul Simon: The Life, London: Simon & Schuster, 2018, עמ' 225
↑  Janet Maslin, Film: One Trick Pony of Paul Simon, The New York Times, ‏October 3, 1980
↑  Roger Ebert, One-Trick Pony, rogerebert.com, ‏1980
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 58192b13-14d3-46c1-a81f-46d4bdba5e73
ה'תרע"ו

ה'תרע"ו (5,676) ובקיצור תרע"ו – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-9 בספטמבר 1915, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 27 בספטמבר 1916.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 14 שעות ו-914 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג השג. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 14 במחזור העיבור ה-299. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 20 (סימנה כיוז) במחזור השמש ה-203.
שנה זו היא שנת 1,847 לחורבן הבית, ושנת 2,227 לשטרות.
אירועים

כ"ג בשבט - לואי ברנדייס הוא היהודי הראשון המתמנה לשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית
כ"א באדר א' - מלחמת העולם הראשונה - קרב ורדן - מבצר דואומון נכבש על ידי כוחות גרמניים
ט"ו באדר ב' - אלברט איינשטיין מפרסם את תורת היחסות הכללית
י"ג באייר - נחתם הסכם סייקס–פיקו
נולדו

י"ח בתשרי - גדעון האוזנר, משפטן ופוליטיקאי ישראלי (נפטר ה'תשנ"א)
כ' בתשרי - אתל רוזנברג, יהודיה אמריקאית שהורשעה ביחד עם בעלה בריגול למען ברית המועצות (הוצאה להורג ה'תשי"ג)
ז' בחשוון - יצחק שמיר, ממפקדי הלח"י ראש הממשלה השביעי של מדינת ישראל
ט' בחשוון - ארתור מילר, מחזאי אמריקאי
ג' בטבת - הרב אליעזר וולדינברג, מחבר שו"ת ציץ אליעזר ומגדולי הפוסקים במאה העשרים (נפטר ב-ה'תשס"ז)
כ"ט באדר א' - ג'ורג'ו באסאני, סופר ומשורר יהודי-איטלקי (נפטר ב-ה'תש"ס)
כ"ח באדר ב' - מנחם פרוש, פוליטיקאי ישראלי ממפלגת אגודת ישראל (נפטר ב-ה'תש"ע)
י"ט בניסן - יהודי מנוחין, כנר ומנצח אמריקאי יהודי (נפטר ב-1999)
י"ג בסיוון - הרב משה יהושע הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ
י"ד בסיוון - הרברט סיימון, חתן פרס נובל לכלכלה (נפטר ב-ה'תשס"א)
כ"ה בסיוון - יצחק דנציגר, פסל ואדריכל-נוף ישראלי, ממייסדי הסגנון הכנעני (נפטר ה'תשל"ז)
נפטרו

כ"ט בחשוון - רבי אברהם בנימין קלוגר, רב בגליציה, בנו של רבי שלמה קלוגר (נולד בה'תקצ"ט)
י"ט בשבט - רבי שמואל וינברג מסלונים (נולד ה'תר"י, קבור בוורשה).
ו' באדר - רבי נפתלי אמסטרדם, מראשי תנועת המוסר (נולד ה'תקצ"ב)
י' באייר - שלום עליכם, סופר אוקראיני יהודי, כתב בשפת יידיש
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
טום פורד

| --- | --- |

 לידה:  27 באוגוסט 1961 (בן 63) אוסטין, ארצות הברית 
 שם לידה:  Thomas Carlyle Ford 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  בית הספר החדש לעיצוב ע"ש פרסונס (1986)  Paris College of Art  Bard College at Simon's Rock  תיכון סנטה פה  האוניברסיטה האמריקאית בפריז  St. Michael's High School  אוניברסיטת ניו יורק 
 בן או בת זוג:  Richard Buckley (2014–2021) 
 פרסים והוקרה:  פרס CFDA למפעל חיים (2014) 
 https://www.tomford.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס קרלייל "טום" פורד (באנגלית: Thomas Carlyle "Tom" Ford; נולד ב-27 באוגוסט 1961) הוא מעצב אופנה, במאי, מפיק ותסריטאי קולנוע אמריקאי.
שנותיו המוקדמות

פורד נולד באוסטין שבטקסס וגדל ביוסטון. משפחתו עברה לסנטה פה כשפורד היה בן 11. לאחר סיום לימודיו התיכוניים בשנת 1979 עבר פורד לניו יורק והחל ללמוד היסטוריה של האומנות באוניברסיטת ניו יורק. לאחר שנה פרש פורד מלימודיו כדי להתמקד בקריירת משחק. לאחר מכן החל ללמוד בבית ספר פרסונס לעיצוב. במהלך שהייתו בניו יורק הפך פורד לדמות ידועה בחיי המסיבות והרבה לבלות בסטודיו 54 (משם גם נלקח שם החנות factory 54). פורד התגורר כשנה וחצי בפריז שם עבד כמתמחה במשרד יחסי הציבור של חברת האופנה קלואי.
קריירה > תחילת הקריירה

לאחר סיום לימודיו פורד לא הצליח למצוא עבודה בתחום האופנה וניסה להתקבל למשרה אצל המעצבת קאתי הארדוויק ששכרה אותו לבסוף, פורד עבד אצלה במשך שנתיים. בשנת 1988 עבר פורד לעבוד במותג האופנה "פרי אליס". במהלך עבודתו שם יצר קשרים הדוקים עם רוברט מקדונלד, נשיא החברה, ועם המעצב מארק ג'ייקובס. פורד עבד בחברה במשך שנתיים אך לאחר שנמאס לו מהאופנה האמריקאית הוא החליט לעבור לעסוק באופנה אירופאית.
קריירה > עבודתו בגוצ'י

פורד קיבל הזדמנות מדווין מלו שהיה עורך אופנה בחברת גוצ'י לעבוד בחברה. כחצי שנה לאחר תחילת עבודתו בגוצ'י פורד כבר הפך למעצב בגדי הגברים ולאחר מכן גם עיצב נעליים.
בתחילת 1994 קודם פורד למעצב אומנותי. במקביל, נוצרו מתחים בין פורד לבין יו"ר החברה. שנה לאחר מכן שכר פורד את המעצבת קארין רויטפלד כדי לשפר את תדמית החברה בעזרת קמפיינים שיווקיים חדשניים. בשנים 1995-1996 עלו מכירותיה של חברת גוצ'י בתשעים אחוז. בתחילת שנת 1999 הגדיל ברנאר ארנו, יו"ר חברת LVMH את מניותיו בחברת גוצ'י לאור הצלחתה. לאחר שגוצ'י רכשה את חברת איב סן-לורן מונה פורד למעצב הראשי של החברה גם כן.
קריירה > המותג טום פורד

באפריל 2004 עזב פורד את קבוצת גוצ'י לאחר חילוקי דעות יצירתיים עם ההנהלה. ב-2004 הקים פורד את מותג האופנה טום פורד הנושא את שמו.
קריירת בימוי

בשנת 2005 הודיע פורד על הקמת חברת הפקות משלו בשם "FADE TO BLACK". סרט הבכורה של פורד היה סינגל מן שיצא בשנת 2009. הסרט מבוסס על ספר של הסופר כריסטופר אישרווד. בסרט מככבים השחקנים: קולין פירת', ג'וליאן מור, מת'יו גוד וניקולס הולט. הסרט היה מועמד לפרסים רבים ביניהם: פרס אריה הזהב, פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה, פרס גילדת שחקני המסך ופרס גלובוס הזהב. הסרט זכה בפרס באפט"א לקולנוע עבור השחקן הטוב ביותר בתפקיד הראשי.
בשנת 2016 יצא לאקרנים סרטו השני כבמאי, יצורים ליליים, אותו הוא גם כתב, על פי ספר של אוסטין רייט, והפיק יחד עם רוברט סלרנו. הסרט זכה בפרס אריה הכסף מטעם חבר המושבעים בפסטיבל הסרטים של ונציה.
חיים אישיים

פורד הוא הומוסקסואל. בן זוגו הוא העיתונאי ריצ'רד באקלי והשניים יחד מ-1986. באקלי היה העורך הראשי של המגזין "Vogue Hommes International". באקלי אובחן כחולה סרטן ב-1989 ולאחר החלמתו עברו השניים מניו יורק לאיטליה. בספטמבר 2012 נולד לשניים בנם הבכור, אלכסנדר ג'ון באקלי פורד.
הערות שוליים

↑  Official Awards of the 73rd Venice Film Festival
| פרס החזון של סטלייט |
| --- | --- | --- |
| פרס הישג מיוחד (1999–2004) | דייל אולסון (1999) ‏•‏‏ מאיר פניגשטיין (2001) ‏•‏‏ פיטר דינקלג' (2003) |  |
| פרס החזון (2005–הווה) | ג'ורג' קלוני (2005) ‏•‏‏ רוברט אלטמן (2006) ‏•‏‏ ג'וליאן שנאבל (2007) ‏•‏‏ באז לורמן (2008) ‏•‏‏ רוג'ר קורמן (2009) ‏•‏‏ אלכס גיבני (2010) ‏•‏‏ פיטר בוגדנוביץ' (2011) ‏•‏‏ פול וויליאמס (2012) ‏•‏‏ גיירמו דל טורו (2013) ‏•‏‏ מרטין בורק (2014) ‏•‏‏ רוברט אם. יאנג (2015) ‏•‏‏ טום פורד (2016) ‏•‏‏ גרטה גרוויג (2017) ‏•‏‏ ראיין קוגלר (2018) ‏•‏‏ אדוארד נורטון (2019) ‏•‏‏ אמרלד פנל (2020) ‏•‏‏ לין-מנואל מירנדה (2021) ‏•‏‏ מרטין מקדונה (2022) ‏•‏‏ יורגוס לנתימוס (2023) ‏•‏‏ אף. חוויאר גוטיירס (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810534284305606  BNE: XX4991742  BnF: cb15004772m (data)  GND: 129531006  ISNI: 0000 0000 8109 2074  LCCN: no2004112864  LNB: 000276251  NKC: js20100805004  NLK: KAC201609991  NTA: 28827234X  SUDOC: 081664060  ULAN: 500490599  VIAF: 29807458   WorldCat (עם VIAF): 29807458
דנקל – הקו הסגול

| --- | --- |


גשר הקו הסגול העובר מעל תחנת הרכבת תל אביב – ההגנה ונתיבי איילון בבנייה, יוני 2023
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיר:   תל אביב-יפו   גבעתיים   רמת גן   קריית אונו   גבעת שמואל   אור יהודה   יהוד-מונוסון
 שם המערכת:   דנקל
 מידע על ההקמה
 עלות:  11 מיליארד שקלים
 חברה בונה:   נת"ע CAF ושפיר הנדסה
 התחלת בנייה:  2018
 פתיחת הקו:  רבעון ראשון של 2028
 מידע על הקו
 תחילת הקו:  מסוף ארלוזורוב
 סיום הקו:  תחנת הטייסים/בר-אילן – מזרח
 סוג הקו:  רכבת קלה
 אורך הקו:  27 קילומטרים
 רוחב המסילה:  1,435 מ"מ
 מתח חשמלי:  1,500 וולט זרם ישר (DC) בקו עילי
 מספר כלים:  98 רכבות מדגם Urbos תוצרת CAF
 דפו:  דפו הטייסים
 צבע על המפה:  סגול
 מספר נוסעים ביום:  256,000 (משוער)
 מספר נוסעים בשנה:  כ-60 מיליון (משוער)
 מספר התחנות:  43

רשימת התחנות
תחנות הקו הסגול
 הקו הסגול באתר נת"ע
 תרשים הקו
   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה    תרשים של מערך הדנקל בגוש דן: רכבת (בשחור), הרכבת הקלה - הקו האדום (באדום), הרכבת הקלה - הקו הירוק המתוכנן (בירוק), הרכבת הקלה - הקו הסגול המתוכנן (בסגול), שלושת קווי המטרו M1 (בכחול), M2 (בכתום), M3 (בצהוב). 
הקו הסגול הוא קו רכבת קלה עתידי כחלק מדנקל. הקו מחבר בין מרכז המטרופולין, תל אביב, לבין דרומו, עמק השפלה בקעת אונו, במסלול שאורכו כ-27 קילומטרים ולו 43 תחנות נוסעים. זהו הקו השני במערכת, לאחר הקו האדום שנחנך ב-2023 ולפני הקו הירוק העתיד להיחנך ב-2029, והוא עתיד להסיע כ-60 מיליון איש בשנה. עבודות הכנת הקרקע, יציקת היסודות והנחת התשתיות החלו ב-2018, בעוד עבודות הבנייה עצמן יחד עם הנחת מסילת הרכבת וחשמולה החלו ב-2024, לקראת פתיחה מתוכננת לפעילות בשנת 2028. עלות ההקמה מוערכת כזולה ביותר מבין שלושת הקווים במערכת, בסכום של כ-11 מיליארד שקלים.
העבודות על הקו כוללות פינוי מקטע בן 350 מטר בשכונת כפר שלם, הרחבת כביש 461, חיבור כביש 6 וכביש 40, סלילת כביש 4612, בניית מתחם הטייסים והפיכת רחוב אלנבי ואת המקטע שבין רחוב העלייה לצ'לנוב ברחוב לוינסקי למדרחוב, ועל אף היותו של הקו היחיד מבין שלושת קווי הדנקל שכל תחנותיו עיליות, הוא המורכב ביותר לביצוע בשל הפרויקטים הנלווים לו.
גלריה

עבודות הקמה
הקמת גשר כחלק מהקו מעל נתיבי איילון (כביש 20), ליד תחנת הרכבת תל אביב – ההגנה, יוני 2023
עבודות הקמה בשדרות אהרון קציר, נובמבר 2024
עבודות ליד אוניברסיטת בר-אילן, ינואר 2024
ראו גם

קווים אחרים במערכת "דנקל":
הקו האדום
הקו הירוק
מערכות הסעת המונים אחרות בגוש דן:
הקו הכחול
הקו החום
הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך (ראמ"ה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 משרד אחראי:  משרד החינוך
 תאריך הקמה:  2005
 מנכ"ל:  גל אלון
 מטה מרכזי:  בניין אבגד,רחוב זאב ז'בוטינסקי 5 רמת גן
 עובדים:  כ-50
 אתר רשמי
 
הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך (ראמ"ה) היא רשות ממשלתית המשמשת כגוף מקצועי האמון על המדידה וההערכה של מערכת החינוך בישראל. הרשות היא עצמאית פנים-ממשלתית, שהוקמה במעמד של יחידת סמך מתוגברת במשרד החינוך, המדווחת ישירות לשר החינוך. הרשות הוקמה בשנת 2005 כחלק מיישום המלצות ועדת דוברת.
היסטוריה

בשנת 2002 השתתפה ישראל לראשונה במחקר החינוך PISA (להלן, מבחן פיז"ה) הבין-לאומי, פרי יוזמתו של ארגון ה-OECD. היה זה הגל השני של מחקר פיזה 2000, הראשון שנתקיים. במחקר זה, כמו גם במחקרים ובמבחנים רחבי היקף אחרים, התבהרו נתונים לגבי מצבה של מערכת החינוך. ניתוח הממצאים השונים (תוצאות ההישגים הבינלאומיים, תוצאות המיצ"ב ונתונים לגבי המתגייסים לצה"ל) לימד על הישגים הנמוכים יחסית לציפיות של התלמידים בישראל ועל ירידה מתמשכת בהישגים אלו. הישגים נמוכים של התלמידים בישראל בלטו במיומנויות היסוד שנמדדו במחקר פיזה בקרב תלמידים בני 15: אוריינות שפה, אוריינות מתמטית ואוריינות מדעית. התוצאות הנמוכות יחסית האלו הכו בתדהמה את הציבור בישראל, והביאו את שרת החינוך דאז, לימור לבנת, להקים בשנת 2003 את ועדת דוברת שבחנה דרכים לשיפור מערכת החינוך בישראל.
ועדת דוברת חזרה והצביעה על ההישגים נמוכים בקרב תלמידי ישראל הן על פי מחקר הפיזה, הן על פי על-פי נתוני המיצ"ב, והן על פי מבחנים בינלאומיים אחרים והן על פי נתוני המתגייסים לצה"ל שהצביעו על ירידה מתמשכת וחריפה במיומנויות שפה בקרב המתגייסים ילידי הארץ.
תמונת המצב הבעייתית של ההישגים הלימודיים של תלמידי ישראל העלתה שאלה לגבי איכות ההון האנושי המתפתח במדינה ויכולתו להתחרות בעתיד עם מדינות העולם המפותחות והמתפתחות. ועדת דוברת המליצה על דרכים ושינויים נדרשים לשיפור מערכת החינוך. אחת מההמלצות העיקריות של הוועדה היו הקמת רשות ארצית למדידה והערכה. בינואר 2005 החליטה ממשלת ישראל בראשות אריאל שרון, לאמץ את עקרונות המלצות ועדת דוברת כמעט במלואן (החלטה 3060).
כחלק מיישום עקרונות אלו, ב-1 במרץ 2005 אושר מינויה של פרופ' מיכל בלר לתפקיד מנכ"לית הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך בהחלטת ממשלה מס' 3315 ולמעשה בכך הוקמה ראמ"ה. פרופ' בלר, גיבשה את מבנה הארגון ויחידותיו והחלה בגיוס כוח האדם. הרשות בהובלתה, לקחה על עצמה את מילוי התפקידים שהוגדרו בדוח דוברת ואומצו על ידי ממשלת ישראל.
בשנת 2006 יזמה ראמ"ה שינוי במבנה, במחזוריות ובמערך מבחני המיצ"ב, באופן שאפשר מעקב בר השוואה לאורך שנים בהישגים של תלמידי ישראל.
בשנת 2007 החליטה ממשלת ישראל בראשות אהוד אולמרט (החלטת ממשלה מס' 2314) להתחיל בעיגון פעילותה של ראמ"ה בחקיקה שתבטיח את מעמדה העצמאי של ראמ"ה, אי-תלותה ואת תפקידיה וסמכויותיה.
בשנת 2013 מונתה ד"ר חגית גליקמן למנכ"לית ראמ"ה ובשנת 2022 החליף אותה בתפקיד ד"ר גל אלון.
תפקידי הרשות

קיום הערכה תקופתית שוטפת של מערכת החינוך לשם בדיקת מידת העמידה בסטנדרטים אשר נקבעים על ידי משרד החינוך בתחומים החינוכיים השונים, ובשלבי החינוך ושכבות הגיל השונות, לרבות ברמת מוסד החינוך הבודד.
פיקוח, ביצוע, ניהול ותיאום של השתתפות מערכת החינוך במחקרי הערכה ומדידה בינלאומיים.
פיתוח כלי מדידה, מבחנים, מבדקים ושאלונים שיוגדרו מעת לעת בהתאם לצורכי מערכת החינוך.
הנחיה מקצועית והדרכה של גורמים במערכת החינוך בתחום ההערכה והמדידה. השתתפות בקביעת נהלים, השיטות והתהליכים, פיתוח כלים ופרסום הנחיות למדידה והערכה במערכת החינוך.
פיתוח כלים להערכה פנים בית ספרית שעומדים לרשות סגל ההוראה במוסדות החינוך כגון מבדקים למיפוי התלמידים במיומנויות יסוד (קריאה /כתיבה/חשבון יסודי/יסודות הקריאה באנגלית).
פיתוח כלים ומדדים להערכה של צוותי חינוך וסגלי הוראה (כגון מורים, מנהלים, גננות) במערכת החינוך
הערכת פרויקטים ארציים ולאומיים בתחום החינוך כגון רפורמות (לדוגמה רפורמת אופק חדש, למידה משמעותית, סייעת שנייה), תוכניות ניסיוניות, תוכניות מבניות.
מבנה הרשות

הרשות מורכבת מהיחידות העיקריות הבאות:
אגף משאבי אנוש תקציבים ולוגיסטיקה. האגף אמון בין היתר על תפעול המבחנים רחבי ההיקף, ארגון ימי מבחנים וכיוצא בזה, לצד פעילות וניהול שוטף של יחידות הרשות ותקציבה.
אגף המבחנים. האגף אמון על פיתוח המבחנים רחבי ההיקף, המבדקים, כלי המדידה השונים המפותחים בראמ"ה ועל התרגום וההתאמה של המבחנים וכלי המדידה במחקרים הבינלאומיים שישראל משתתפת בהם.
אגף מחקר ופיתוח (מו"פ). האגף אמון על עיבוד נתוני המבחנים, על כתיבת דוחות, ביצוע מחקרים באמצעותם, על קביעת שיטות סטטיסטיות לביצוע המחקרים ולכיול בין ציוני מבחנים ממחזור למחזור, וכן על תיעוד הנתונים הנאספים לאורך שנים.
אגף סקרים והערכת פרויקטים. האגף אמון על הערכת פרויקטים ארציים ולאומיים במערכת החינוך, פיתוח שאלוני האקלים במיצ"ב ושאלונים בתחומי חינוך שונים במסגרת מחקרי ראמ"ה.
תחום הדרכה והערכת עובדי הוראה. התחום אמון על הנחיה והדרכת גורמים שונים במערכת החינוך בנושאי מדידה והערכה וקיום קשר שוטף עם רכזי ההערכה הבית ספריים ועל פיתוח כלי ההערכה של עובדי ההוראה והשימוש הנעשה בהם.
פעילויות

מבחנים בהיקף רחב, שאלונים וסקרים - מבחני מיצ"ב: פיתוח מבדקי אוריינות ומיומנויות יסוד; מחקרים בינלאומיים כדוגמת מחקר PISA, PIRLS, TIMSS; כלי מדידה לאוכלוסיות מיוחדות כדוגמת הכלי להערכת התפקוד הבית-ספרי של תלמידים בעלי צרכים מיוחדים; פיתוח גרסה ישראלית למבחני הכישורים הקוגניטיביים - וודקוק ג'ונסון 3.
מדידה והערכה מעצבת בשירות הלמידה - בניית מאגרי משימות; בניית כלים להערכה מעצבת לשירות המורה ולהערכה פנים בית ספרית, כגון מבדקים במיומנויות יסוד.
מחקר ופיתוח - פיתוח מתודולוגיות וכלים סטטיסטיים לשיפור התהליכים של עריכת המבחנים.
דיווח לציבור ופרסום מידע ונתונים לרשותו - העמדת מאגרי נתונים ומאגרי מידע ארציים לרשות הציבור וקהל החוקרים. ניהול אתר אינטרנט והעמדת מידע המציג את נתוני המיצ"ב בבתי הספר לאורך שנים לכלל הציבור.
הנחיית המערכת בנוגע להשתלמויות והדרכתה בתחום של הערכה ומדידה - תכנון הכשרה בנושאי הערכה ומדידה של רכזי הערכה בית-ספריים, מורים ומנהלים ובעלי תפקידים במחוזות וברשויות.
הערכת פרויקטים והתערבויות חינוכיות - הערכת פרויקטים בעלי היקף ארצי רחב.
פיתוח כלים להערכת סגלי הוראה - פיתוח כלים להערכת מורים, מנהלים ובעלי תפקידים אחרים בבתי הספר היסודיים ובבתי הספר העל-יסודיים וליווי והנחיית משרד החינוך בתהליכי ההערכה.
ראו גם

מבחן הסקר
מבחן פיז"ה
מיצ"ב
הערות שוליים

↑  החלטת ממשלה מס' 3060 מיום 16.1.2005 - המלצות כוח המשימה הלאומי לקידום החינוך בישראל ("ועדת דוברת")
↑  החלטת ממשלה מס' 3315 מתאריך 1.3.2005 - אישור מינוי מנכ"לית לרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך (ראמ"ה)
↑  יובל וורגן, השינוי במתכונת עריכת המיצ"ב, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 2006
↑  החלטת ממשלה מס' 2314 מתאריך 23.8.2007 - הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך (ראמ"ה)
↑  הערכת עובדי הוראה וניהול. ראמ"ה
↑  מחקרים בינלאומיים, ראמ"ה
↑  מיצ"ב - "מדדי יעילות וצמיחה בית-ספרית". ראמ"ה
↑  מבדקים במיומנויות יסוד: שפה, מתמטיקה ואנגלית. ראמ"ה
↑  אתר ראמ"ה
↑  אתר מיצ"ב ברשת
↑  מחקרים והערכת פרויקטים. ראמ"ה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312001505171
היסטוריה של מונגוליה
מקור המונגולים

ממצאים ארכאולוגיים מלמדים על הימצאותם של בני אדם במדבר גובי הדרומי לפני כ-100 אלף עד 200 אלף שנים. בתקופת הברונזה באלף הראשון לפני הספירה, כבר נמצאו אנשים במונגוליה.
עם המצאתם של כלי הנשק העשויים ברזל באלף השלישי לפני הספירה, התאגדו השבטים המונגולים והחלו לאיים על סין. מקורות נוספים לעם המונגולי ניתן למצוא בשבטי ציידים נודדים במרכז אסיה.
עלייתה ושקיעתה של האימפריה המונגולית

לאחר מאות שנים של פירוד וחוסר אחדות, בשנת 1206 התאגדו שבטי הנוודים המונגולים תחת הנהגתו של ג'ינגיס חאן בקורילטאי וייסדו את האימפריה המונגולית המאוחדת. ג'ינגיס חאן ויורשיו נחלו הצלחה צבאית עצומה, וכבשו בשנים שלאחר מכן חלקים נרחבים של אסיה ורוסיה האירופית, כשידם הארוכה מגיעה אף למרכז אירופה. נכדו של ג'ינגיס חאן, קובלאי חאן, אשר כבש את סין וייסד את שושלת יואן (1368-1279), זכה לפרסום באירופה הודות לכתביו של מרקו פולו.
בשנת 1259 החל תהליך פיצול האימפריה המונגולית שכלל מספר מלחמות אזרחים והיחלשות אחיזת המונגולים באזורים מסוימים. בשנת 1368 נפלה שושלת יואן הסינית-מונגולית, והח'אן הגדול האחרון של האימפריה המונגולית הודח. ב-1586 הפכה הבודהיזם לדת הרשמית באימפריה[דרוש מקור][מפני ש...]. המנצ'ורים, שכבשו את סין ב-1644 והקימו את שושלת צ'ינג, השתלטו על מונגוליה ב-1691 והפרידו אותה לשני מחוזות: מונגוליה החיצונית ומונגוליה הפנימית. עם זאת, שליטיה המקומיים של מונגוליה החיצונית נהנו מאוטונומיה יחסית תחת השלטון המנצ'ורי, ונשבעו אמונים לקיסר המנצ'ורי.
ב-1727 חתמו רוסיה וסין המנצ'ורית על ברית קייחטה, אשר תחמה את גבולות מונגוליה - אשר נותרו ברובם עד יום זה.
מונגוליה במאה ה-20

בתחילת המאה ה-20 הצרו שלטונות סין את צעדיהם של המונגולים, יישבו סינים במונגוליה על הגבול עם רוסיה ופעלו לסיניפיקציה של מונגוליה.
בשנת 1911, בעקבות התקוממות ווצ'אנג ומהפכת שינהאי, הכריזו המונגולים על עצמאותם, אולם רק מונגוליה החיצונית קיבלה את עצמאותה בסיוע רוסי. סין הכירה, ב-1913, באוטונומיה של מונגוליה החיצונית, אך לא בריבונותה. לאחר מהפכת אוקטובר באימפריה הרוסית, הסינים כבשו את מונגוליה החיצונית ב-1919, וגורשו משם עד 1921. בשנה זו הכריזה מונגוליה החיצונית על עצמאות מסין אולם לא הוקמה ממשלה עד 1924, כאשר הוקמה הרפובליקה העממית של מונגוליה בסיוע הממשל הסובייטי.
במהלך מלחמת העולם השנייה, ברית המועצות הגנה על מונגוליה מהאימפריה היפנית. אחרי המלחמה MPR הוכרה גם על ידי הרפובליקה העממית של סין וגם על ידי הרפובליקה הסינית אחרי שהופעל לחץ מצד ברית המועצות.
בתמורה לעזרתם של הרוסים במהלך מלחמת העולם השנייה, ועקב הפיצול הסיני-סובייטי ב-1958, התירו המונגולים לרוסים למקם בסיסים צבאיים בשטחם במלחמה הקרה. עקב כך הרפובליקה הסינית סרבה להכיר בעצמאות מונגוליה והצביע נגד כל ניסיון של מונגוליה להיכנס לאו"ם עד 1961, שנה בה התקבלה מונגוליה כחברה באו"ם.
עם נפילת מסך הברזל ב-1989, התארגנו לראשונה קבוצות מהפכניות במדינה, שדרשו דמוקרטיה. ההפגנות שנערכו נגד השלטון הקומוניסטי הצליחו לבסוף במשימתם, וב-1990 הכריזו הסובייטים כי כוחותיהם הצבאיים ייסוגו ממונגוליה עד 1992.
ב-1992 נקבעה חוקה למונגוליה, בה נקבעה שיטת בחירות דמוקרטית ורב מפלגתית. הבחירות הראשונות נערכו ב-29 ביולי 1992, וב-1996 נבחרה לראשונה לשלטון מפלגה לא-קומוניסטית.
הערות שוליים

↑  מונגוליה, הצפירה, 3 בינואר 1912
↑  האתר של פרונט פרס (ברומנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529969705171  LCCN: sh87005678
אדוארד רושמן

| --- | --- |

 לידה:  25 בנובמבר 1908 גראץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  8 באוגוסט 1977 (בגיל 68) אסונסיון, פרגוואי 
 מדינה:  אוסטריה, גרמניה הנאצית, ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1938 
 מעסיק:  גסטפו 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
אדוארד רוֹשמן (בגרמנית: Eduard Roschmann; ‏ 25 בנובמבר 1908 - 8 באוגוסט 1977) היה קצין אס אס אוסטרי, פושע מלחמה נאצי, ממפקדי גטו ריגה, שהיה אחראי לרציחות רבות של יהודים בתקופת השואה.