stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טוהר בוטבול
קריירה > אליפות העולם לבוגרים ותחרות אירופה

בשנת 2015 השתתף בוטבול לראשונה באליפות עולם לבוגרים שנערכה באסטנה, קזחסטן. הוא ניצח בסיבוב הראשון מתחרה מפרגוואי, אך הודח בסיבוב השני על ידי מתחרה מהונגריה. בתחרות אירופה הפתוחה שנערכה בגלסקו, סקוטלנד בהמשך השנה הוא סיים במקום השביעי. כמו כן, גם בשנה זו לקח חלק באליפות ישראל לבוגרים וסיים במקום השני. באותה השנה, כשאיבד את סיכויו להשתתף במשחקים האולימפיים בריו דה ז'ניירו, הוצמד לשגיא מוקי כיריב אימוניו.
בינואר 2016 זכה במדליית הארד בתחרות אירופה הפתוחה שנערכה בסופיה, בולגריה. באותה השנה לקח חלק לראשונה באליפות אירופה לבוגרים שנערכה בקאזאן, רוסיה שם הודח בסיבוב השלישי. באוגוסט של אותה השנה טס עם נבחרת הגברים שכללה את גולן פולק, שגיא מוקי ואורי ששון למשחקים האולימפיים שנערכו בריו זה ז'נרו, ברזיל. כחודש לאחר מכן סיים במקום החמישי בגרנד פרי זגרב, קרואטיה. בנובמבר של אותה השנה אירחה ישראל את אליפות אירופה עד גיל 23 בתל אביב. בוטבול זכה במדליית הכסף לאחר שניצח ארבעה קרבות כל הדרך אל הגמר, שם הפסיד להיידיט הידריוב האזרי. באליפות ישראל לבוגרים שנערכה בסיום השנה, בוטבול התחרה במשקל של עד 81 ק"ג וזכה במקום הראשון.
קריירה > 2017: גרנד סלאם, גרנד פרי ואליפות אירופה

ב-11 בפברואר 2017 השתתף בוטבול לראשונה בגרנד סלאם פריז. הוא ניצח את שלושת הסיבובים הראשונים ועלה לרבע הגמר, שבו פגש את לואי קורבאל הצרפתי, אלוף אירופה לשנת 2014 וסגן-אלוף אירופה לשנת 2015, שספג שלושה עונשים ונפסל. בחצי הגמר הפסיד לסויצ'י השימוטו היפני, מה ששלח אותו לקרב על מדליית הארד מול בבואב האוזבקי. לאחר ארבע דקות ללא הכרעה, נכנס הקרב לניקוד זהב. לאחר 1:21 דקות, תרגיל של בוטבול העניק לו ווזארי ואת מדליית הארד. בכך הפך לגבר הישראלי השלישי שזוכה במדליה בתחרות זו במהדורתה החדשה, אחרי אורי ששון ושגיא מוקי.
שבועיים לאחר מכן התחרה בגרנד פרי דיסלדורף, גרמניה. בוטבול הגיע עד לחצי הגמר שם פגש את לאשה שבדאטואשווילי הגיאורגי, האלוף האולימפי מלונדון 2012 ומדליסט הארד מריו 2016. הוא הפסיד באיפון אחרי שצבר שלושה עונשים ועבר לקרב על מדליית הארד, בו הפסיד לגיום שן הצרפתי וסיים במקום החמישי.
באפריל 2017 זכה בוטבול במדליית ארד בגרנד פרי אנטליה, טורקיה. כעבור שבועיים התחרה בפעם השנייה באליפות אירופה לבוגרים שנערכה בוורשה, פולין. לאחר ניצחון בסיבוב השלישי על לואי קורבאל הצרפתי, העפיל בוטבול לרבע הגמר שם פגש דניס יארצ'ב הרוסי. לאחר ארבע דקות לא ההכרעה, נכנס הקרב לניקוד זהב בו הצליח בוטבול לרתק את יארצ'ב. בחצי הגמר פגש את מוסה מוגזקוב הרוסי ונכנע לו בריתוק כעבור 32 שניות. בוטבול עבר לקרב על הארד, בו פגש את טומי מסיאס השוודי, שלחובתו שני עונשים. כשהקרב נכנס לניקוד הזהב, ספג בוטבול את העונש השלישי וסיים במקום החמישי. ביוני 2017 זכה במדליית כסף בגרנד פרי קנקון, מקסיקו. ב-27 באוקטובר, בוטבול זכה במדליית הארד בגראנד סלאם אבו דאבי לאחר שגבר בווזארי על פאביו באזילה, האלוף האולימפי המכהן. בדצמבר זכה בפעם השנייה ברציפות בתואר אלוף ישראל, כשגבר בגמר על שגיא מוקי במשקל עד 81 ק"ג.
קריירה > 2018

ב-24 בפברואר 2018 זכה בוטבול במדליית הארד בגראנד סלאם דיסלדורף. הוא הגיע עד רבע הגמר, הפסיד לאודבאייר גנבאטר המונגולי ונשר לבית הניחומים שם ניצח את הגרמני אנטוני זינג ועלה לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה פגש את איגור וונדטקה הגרמני ולאחר שהקרב הסתיים ללא ניקוד, הוא עבר לניקוד זהב. 2 דקות ו-10 שניות אל תוך ניקוד הזהב הגרמני שם את שתי ידיו על מותנו של בוטבול ו"חיבק" אותו. פעולה זו לא חוקית בג'ודו, הגרמני קיבל את העונש השלישי ובוטבול ניצח.
באליפות אירופה 2018 שנערכה בתל אביב, טוהר בוטבול התחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג והודח בסיבוב השלישי. הקרב הראשון בו התחרה היה בסיבוב השני נגד כריסטופר וגנר האוסטרי ולאחר ארבע דקות ללא ניקוד הקרב עבר לניקוד זהב בו הצליח בוטבול להשיג איפון אחרי 11 שניות. בסיבוב השלישי בוטבול הפסיד בווזארי לבילאל סילוגלו הטורקי והודח. ב-28 ביולי, הוא זכה במדליית ארד בגראנד פרי זאגרב כאשר הגיע עד שלב חצי הגמר, בו הפסיד לפאביו באזילה האיטלקי וניצח באיפון בקרב על מדליית הארד את מרטין הויאק הסלובני.
קריירה > 2019

בגראנד פרי תל אביב 2019, זכה בוטבול במדליית הארד. בקרב הראשון הוא התמודד מול אנטואן בושאר הקנדי ולאחר שהשיג ניקוד ווזארי, חצי דקה לסיום בוטבול ניצח באיפון. בשמינית הגמר הוא ניצח בווזארי אלכסנדר טרנר האמריקאי לאחר שהקרב נכנס לזמן ניקוד זהב. ברבע הגמר בוטבול התמודד מול ברוזי חוג'זודה הטג'יקיסטני ולאחר שכבר הוביל בווזארי, בוטבול הפסיד באיפון בשנייה האחרונה לקרב. בוטבול נשר לקרבות בית הניחומים ולאחר ניצחון בעונשים על אוגוסטו מלוני האיטלקי, הוא עלה לקרב על מדליית הארד. בקרב על הארד בוטבול התמודד מול נילס סטומפ השווייצרי וניצח בווזארי. במאי 2019 הוא זכה במדליית כסף בגראנד סלאם באקו לאחר שהגיע עד שלב הגמר בו הפסיד בעונשים להידאייט היידארוב האזרי. באליפות אירופה בשנת אותה השנה שנערכה במינסק כחלק מהמשחקים האירופיים, סיים בוטבול במקום החמישי לאחר שהפסיד בקרב על מדליית הארד לגאורגיוס אזואידיס. ב-27 ביולי הוא זכה במדליית הזהב הראשונה שלו בטורניר מהסבב העולמי כאשר זכה בגראנד פרי זאגרב לאחר ניצחון בגמר על ארתור מרגלידון הקנדי בעזרת תרגיל סיאו-אוטושי.
בדצמבר 2019 הוא התחרה בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בצ'ינגדאו וזכה במדליית הכסף לאחר 4 ניצחונות מתוך 4 קרבות כאשר נאלץ לוותר על קרב הגמר עקב פציעה. בסיבוב הראשון הוא ניצח את דניס איארצב הרוסי בניקוד ווזארי, בשמינית הגמר הוא ניצח בזכות עונשים את סומון מחמדבקוב הטג'יקיסטני וברבע הגמר הוא גבר באיפון על רוסטם אורוג'וב האזרי תוך דקה ו-40 שניות. בחצי הגמר הוא ניצח בווזארי את מסאשי אבינומה היפני אך נאלץ לוותר על קרב הגמר עקב פציעה במרפק.
קריירה > 2021

בגרנד סלאם תל אביב 2021, בוטבול זכה במדליית הארד. הוא התחיל את התחרות בסיבוב השלישי בו גבר בניקוד ווזארי על אריק האם הבריטי. בשמינית הגמר הוא ניצח באיפון בזמן ניקוד זהב את אלונסו וונג הפרואני וברבע הגמר הפסיד לאלקסנדרו רייקו הרומני ונשר לקרבות בית הניחומים שם גבר על ואדזים שוקה הבלארוסי ועלה לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה בוטבול פגש את לאשה שבדאטואשווילי הגיאורגי וניצח בזכות עונשים.
באליפות אירופה 2021, הוא זכה במדליית הכסף לאחר שהגיע לתחרות מדורג ראשון מבין המתחרים. הוא התחיל בסיבוב השני מול אלקסנדרו ראיקו הרומני וניצח לאחר שני ניקודי ווזארי המשתווים לאיפון. בשמינית הגמר הוא ניצח בווזארי את מרקו גוסיץ' המונטנגרי 5 שניות לסיום הקרב וברבע הגמר ניצח באיפון את ג'יובאני אספוזיטו האיטלקי. בחצי הגמר בוטבול ניצח בעונשים את בילאל צ'ילוגלו הטורקי. בגמר הוא התמודד מול אקיל ג'קובה הקוסוברי ולאחר 4 דקות ללא ניקוד, הקרב נכנס לזמן ניקוד זהב. כדקה וחצי לאחר מכן הפסיד בוטבול לאחר תרגיל שביצע הקוסוברי אשר זיכה אותו בווזארי.
באולימפיאדת טוקיו 2020, בוטבול זכה במדליית ארד עם נבחרת ישראל בקטגוריית הנבחרות המעורבות. בתחרות האישית בקטגוריית המשקל של עד 73 ק"ג, בוטבול סיים במקום השביעי. הוא הגיע לתחרות האולימפית מדורג שביעי מבין המתחרים ואמור היה להתחיל אוטומטית בסיבוב השני מול המנצח מהסיבוב הראשון. אולם, שני היריבים האפשריים מהסיבוב הראשון, אלג'יראי וסודני, פרשו כדי לא להתחרות מול ישראלי. בכך, בוטבול התקדם בניצחון טכני לשמינית הגמר מול ויקטור סטרפו המולדובי, אותו ניצח באיפון שתי דקות ו-16 שניות מפתיחת הקרב לאחר ריתוק. ברבע הגמר טוהר הפסיד בווזארי לאן צ'אנג-רים הדרום-קוריאני לאחר יותר משמונה דקות של קרב ונשר לקרבות בית הניחומים שם הפסיד באיפון למדורג שמיני ארת'ור מרגלידון הקנדי.
קריירה > 2022

בגראנד סלאם תל אביב 2022 זכה ב-18 בפברואר במדליית ארד לאחר ניצחון על יריב איטלקי.
בגראנד סלאם מונגוליה יוני 2022 זכה במדליית ארד באיפון על המונגולי אנחזאיה לאבז’רגל
קריירה > 2023

השתתף והודח בשלב המוקדם באליפות העולם 2023 שנערכה במאי בקטאר..
בגראנד פרי אוסטריה מאי 2023 זכה במדליית זהב לאחר ניצחון על יריב מאזרבייג'ן.
קריירה > 2024

במרץ 2024 זכה במדליית הארד בגראנד סלאם טביליסי, לאחר ניצחון בשני ווזארי על הגרמני אלכסנדר גאבלר.
השתתף באולימפיאדת פריז (2024).
פרסים

מקור:
המשחקים האולימפיים:
טוקיו 2020 נבחרת מעורבת
אליפות אירופה :
ליסבון 2021 בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג
תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי) :
גראנד סלאם פריז 2017
גראנד פרי אנטליה 2017
גראנד פרי קנקון 2017
גראנד סלאם אבו דאבי 2017
גראנד סלאם דיסלדורף 2018
גראנד פרי זאגרב 2018
גראנד פרי תל אביב 2019
גראנד סלאם באקו 2019
גראנד פרי זאגרב 2019
טורניר המאסטרס 2019
גראנד סלאם תל אביב 2021
גראנד סלאם תל אביב 2022
גראנד סלאם אולן בטור 2022
גראנד סלאם בודפשט 2022
גראנד פרי אוסטריה 2023
גראנד סלאם טביליסי 2024
אמניטה מוסכריה

| אמניטה מוסכריה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: פטריות
מערכה:: פטריות בסיסה
מחלקה:: פטריות הינומיות
סדרה:: פקועאים
משפחה:: אמניתיים
סוג:: אמנית
מין:: אמניטה מוסכריה
שם מדעי
 Amanita muscaria ‏לאמארק, 1783
אמניטה מוסכריה בשמורת זלנצ'י, סלובניה. 2017
אַמַנִיטָה מוּסְכַּרִיָה (וכן אמנית הזבובים ואמנית זבובנית; שם מדעי: Amanita muscaria) היא פטריה מהסוג אמנית. פטריה זו עלולה להיות רעילה במינונים גבוהים, וכן היא בעלת השפעה פסיכואקטיבית. מזוהה בקלות באמצעות המראה הבולט שלה: כובע אדום עם נקודות לבנות.
רעילות

אמניטה מוסכריה מכילה את החומרים הפעילים מוסקימול וחומצה אִבּוֹטֶנִית (אנ') אשר מהווים אגוניסטים לקולטן GABA-A שמשפיע על מערכת העצבים המרכזית. הביטוי הנפוץ של הרעלה כתוצאה מאכילת אמניטה מוסכריה יהיה אגיטציה פסיכומוטורית או ישנוניות, לעיתים מלווה בתסמינים במערכת העיכול, ללא פגיעה ארוכת טווח בכליות או בכבד.
אמניטה מוסכריה לא דומה לשום פטריה אחרת בטבע. צבעה אדום עם נקודות לבנות, לכן קשה לטעות בזיהוי הפטריה. תכונתה כפטריית הזיות הפכה אותה לחלק מהפולחן השמאני, שבמסגרתו בעת צריכת מינונים גבוהים של הפטריה, הנפש כביכול יוצאת מהגוף ומגיעה למישורי תודעה אחרים.
הרעלה ורעילות
פטריית Amanita muscaria עלולה לגרום להרעלה בקרב ילדים, אנשים שצרכו אותה למטרות הזיה, או כאלה שבלבלו אותה עם מינים אכילים ולא התייחסו למינונים כלל. היא מכילה חומרים פעילים כגון מוסקימול, חומר פסיכואקטיבי, וחומצה איבוטנית, נוירוטוקסין המשמש כפרו-תרופה למוסקימול. ריכוז החומרים הפעילים בפטרייה משתנה בהתאם לאזור ולעונה.
בעבר הרחוק דווח על מספר מקרי מוות (מקור לא ידוע) כתוצאה מצריכת הפטרייה, אך בזמנים מודרניים היא לא נחשבת לקטלנית. האגודה המיקולוגית של צפון אמריקה הצהירה כי אין תיעוד אמין למקרי מוות מהרעלתה במאה השנים האחרונות.
החומרים הפעילים בפטרייה מסיסים במים, ולכן בישול וסילוק המים מפחיתים את רעילותה, בעוד שייבוש עשוי להגביר את עוצמת השפעתה על ידי הגברה של יחס ההמרה של חומצה איבוטנית למוסקימול. במסורות מסוימות, כמו בקרב בני הסאמי, הפטרייה עובדה דרך מערכת העיכול של איילי הצפון כחלק מהשימוש בה.
מינון :
פטרייה יבשה,השפעות צפויות ( לפי נתוני ChatGPT).
מינון והשפעות Amanita muscaria יבשה. הכמות הרעילה של Amanita muscaria תלויה בגורמים שונים כמו ריכוז מוסימול וחומצה איבוטנית, גודל הפטרייה, ורגישות אישית. עם זאת, על בסיס נתונים קיימים, ניתן להעריך טווחי מינון כלליים עבור פטרייה יבשה.
0.5-2 גרם,השפעה קלה מאוד או ללא השפעה. ייתכן שיפור במצב הרוח ורוגע.
3-5 גרם,תחושת אופוריה קלה, סחרחורת קלה, תחושת רוגע ועייפות.
5-10 גרם,השפעות נוירולוגיות מורגשות: חוסר יציבות בהליכה, בלבול, הזיות קלות, תחושת “שכרות”, גלי חום וקור.
10-15 גרם,השפעות חזקות: עיוותים בתפיסה, הזיות ויזואליות משמעותיות, תחושת ניתוק מהגוף, בלבול חזק, חוסר יציבות גופנית.
15-20 גרם,הרעלה משמעותית: איבוד שליטה על השרירים, ראייה מטושטשת, בחילות והקאות, עיוותי קול ושמיעה, בלבול עמוק.
20-30 גרם,סכנת הרעלה חמורה: פרכוסים, שיתוק זמני של שרירים, בלבול עמוק מאוד, התנהגות לא יציבה, צורך בטיפול רפואי.
מעל 30 גרם,סכנת חיים: דיכוי נשימתי, קומה אפשרית, פרכוסים קשים, פגיעה חמורה במערכת העצבים המרכזית. טיפול רפואי דחוף נדרש.
רגולציה: בישראל אמניטה מוסכריה אינה כלולה בפקודת הסמים המסוכנים אך החומר הפעיל בה- מוסקימול אסור. מיצויי והחזקה של החומר הפעיל נחשב בלתי חוקי (אחזקה וליקוט הפטריה אינה נחשבת לעבירה פלילית שכן הן אינן נכללות בפקודת הסמים המסוכנים).
אמניטה מוסכריה בתרבות

בשל מראה, הפטרייה מופיעה ביצירות הפונות לילדים. בספרי ילדים ובציורי קיר בגני ילדים נפוץ הדימוי של ננס, בעל פני תינוק או מזוקן, המתגורר בפטריית האמניטה הצבעונית. פטריות חומר וחרסינה, עם או בלי צביעה באדום ולבן, מלוות פעמים רבות גמדי גינה בגינות ובחצרות.
אמניטה מוסכריה בצבעים שונים נהייתה דימוי המזכיר את אליס בארץ הפלאות, שם מסתובבת אליס בעולם החלום וביער של פטריות. עוד קטעים הקשורים לדימוי הסם: אליס שותה שיקוי שמשפיע עליה והיא נהיית אצבעונית; הזחל העצלן שמעשן נרגילה ומפזר את עשנו באוויר. בסדרת המשחקים "האחים סופר מריו", אמניטה מוסכריה היא הפטריה שמריו אוכל כדי לגדול.
אמניטה מוסכריה בתרבות > אמניטה מוסכריה וסנטה קלאוס

ישנה תאוריה המציעה שקיים קשר בין סנטה קלאוס לבין אמניטה מוסכריה, הדמות המודרנית של סנטה קלאוס, כמו התלבושת האדומה והלבנה שלו והאיילים המעופפים שלו, אולי הושפעו מהשימוש המסורתי בפטריות אמניטה מוסכריה. על ידי עמים סיביריים וארקטיים ילידים.
תיאוריה אחת היא שדמותו המודרנית של סנטה קלאוס, עם החליפה האדומה-לבנה שלו ועל האיילים המעופפים שלו, קיבלה השראה מהשימוש בפטריות אמניטה מוסכריה על ידי עמים ילידים בסיביר ובארקטי. פטריות אלה אדומות-לבנות, כמו החליפה של סנטה, וידוע כי האיילים מחפשים וצורכים אותן. ההשפעות הפסיכואקטיביות של הפטריות עשויות גם תרמו להתפתחות מיתוס סנטה קלאוס.
תיאוריה זו שנויה במחלוקת ולא מקובלת בקרב חוקרים, ואין שום הוכחה ישירה המקשרת בין השימוש במוסכריה של אמניטה להתפתחות מסורת סנטה קלאוס. עם זאת, זה נשאר נושא מרתק של דיון וספקולציות במחקר המיתולוגיה והפולקלור.
ראו גם

אמנית המוות
אמנית האביב
רעלן
הערות שוליים

↑  Francesca Irene Rampolli, Premila Kamler, Claudio Carnevale Carlino, Francesca Bedussi, The Deceptive Mushroom: Accidental Amanita muscaria Poisoning, European Journal of Case Reports in Internal Medicine 8, 2021, עמ' 002212 doi: 10.12890/2021_002212 (באנגלית)
↑  .Moss, M. J., & Hendrickson, R. G, Toxicity of muscimol and ibotenic acid containing mushrooms reported to a regional poison control center from 2002-2016, Clinical toxicology 57, 2019, עמ' 99–103
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551238405171  GND: 4154628-3  LCCN: sh88022141 
אמניטה מוסכריה (במרכז) בסדרת בולי פטריות שהנפיק השירות הבולאי
SKS

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מודל כלי ירי 
 תכנון:  Sergei Gavrilovich Simonov 
 מדינה מייצרת:  ברית המועצות 
 מעצב:  Sergei Gavrilovich Simonov 
 תקופת השימוש:  1945–1970 (כ־25 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה, מלחמת אפגניסטן, מלחמת וייטנאם, מלחמת קוריאה, מלחמת האזרחים באוקראינה 
 יחידות שיוצרו:  15,000,000 
 מידע טכני
 קליבר:  7.62×39mm 
 
SKS (ברוסית: Самозарядный карабин системы Симонова – קרבין טעינה עצמית תוצרת סימונוב) הוא רובה חצי אוטומטי שתוכנן על ידי חרש-הנשק הקל הסובייטי סרגיי גברילוביץ' סימונוב ב-1945.
רובה ה-SKS יוצר לראשונה בברית המועצות, אך לאחר מכן יוצא ובהמשך יוצר על ידי מדינות שונות הקשורות לברית המועצות. המאפיינים הייחודיים שלו כוללים כידון מתקפל מחובר לצמיתות ומחסנית קבועה על גבי צירים. ה-SKS היה בעל יכולת לירות אש אוטומטית בלבד בעוד המחסנית הכילה עשרה כדורים, ועם הכנסתו לשימוש של הקלשניקוב AK-47 בשנות ה-50 לשימוש הכוחות המזוינים של ברית המועצות הוא יצא משימוש היחידות של הקו הראשון אך המשיך לשמש יחידות כגון משמר הגבול של ברית המועצות ויחידות הקו השני והמילואים במשך עשרות שנים.
רובה ה-SKS יוצר מפעל הנשק טולה מ-1949 עד 1958, וקונצרן הנשק קלשניקוב מ-1953 עד 1954. בסך הכל, ברית המועצות ייצרה 2.7 מיליון רובי קרבין מסוג SKS. במהלך המלחמה הקרה, מיליוני רובי SKS נוספים ונגזרותיהם יוצרו גם ברישיון ברפובליקה העממית של סין, כמו גם במספר מדינות בעלות ברית עם הגוש המזרחי. ה-SKS נמכר לממשלות ומיליציות מחוץ לברית המועצות בכמויות גדולות ונחשב כנשק קל ושימושי, שהתאים ללוחמת גרילה למרות מגבלותיו.
החל משנת 1988, מיליוני רובי SKS נמכרו גם בשוק האזרחי בצפון אמריקה, שם הם נותרו פופולריים בתור רובי ציד וספורט.
גרסאות

לאחר מלחמת העולם השנייה, התוכניות ורישיונות ייצור נמסרו למספר מבעלות בריתה של ברית המועצות, כולל סין, יוגוסלביה, אלבניה, צפון קוריאה, צפון וייטנאם, מזרח גרמניה ורומניה. רוב המדינות הללו ייצרו גרסאות כמעט זהות, כאשר השינויים הנפוצים ביותר היו סגנונות שונים של כידונים והוספת רומה רימונים 22 מ"מ שנראה בדרך כלל בדגמים יוגוסלביים.
גרסאות > גרסאות סובייטיות ורוסיות

וריאציות (1949–1958) : כידון מוקדם בסגנון ספייק (1949) במקום בסגנון להב. נוקר שתנועתו נשלטת על יד קפיץ-חזרה היה קיים בדגמים מוקדמים, ולא היו להם קנים מצופים כרום (1949 - תחילת 1951). לבוכנת הגז היו שלושה שינויים: בוכנת הגז בשלב הייצור הראשון, בשימוש מ-1949 ועד תחילת 1950, היה מרובע בזווית של 90 מעלות. שלב ייצור בלוק הגז השני נחתך במקום זאת בזווית של 45 מעלות, שנראתה על רובים מסוף 1950 עד 1951. שלב בלוק הגז השלישי והאחרון, מ-1952 ועד 1956, התעקל מעט פנימה לעבר תושבת הבריח.
רובה קליעה ייעודי SKS: במהלך שנות ה-50 המאוחרות, הביעו הסובייטים עניין באימוץ גרסת SKS המותאמת לתפקיד קלע סער. כמה אבות טיפוס יוצרו עם מסילות היקף מותקנות בצד על מנת לאפשר התשקנת כוונת טלסקופית מסוג כוונת PU. אלה לא עמדו בדרישות הדיוק של הצבא, והתוכנית נזנחה לטובת פיתוח רובה צלפים ייעודי חדש.
SKS M1950 : SKS עם מנגנון המאפשר ירי אש אוטומטית מלאה. דגם זה נותר כאב טיפוס בלבד.
SKS M1951 : SKS עם כידון נתיק ומחסנית נתיקה. דגם זה נותר כאב טיפוס בלבד.
VPO-208 : קרבין SKS עם קנה חלק ובקליבר.366 TKM דגם זה נועד למכירות בשוק האזרחי - מסחרי.
OP-SKS. קרבינות SKS שהוסבו לרובי ציד מסחריים על ידי מפעל "מולוט" ה-OP-SKS המשיך להיות מיוצר בשנות ה-2000.
גרסאות > גרסאות סיניות

קרבין דגם 56 (1956–1980) : רובים אלו הורכבו תחילה בפיקוח של טכנאים סובייטים, תוך שימוש בחלקים וחומרים שיובאו מברית המועצות. לאחר מכן, בוצעו שינויים קלים מהעיצוב הסובייטי המקורי שהעיקרי שבהם היה המעבר לפלדת פחמן מקומית בייצור, בניגוד לפלדת סגסוגת ניקל-כרום בדגמים הסובייטיים. לרובים דגם 56 המוקדמים מסוג 56 היו כידוני להב, בעוד שלאלה שהיו בייצור מאוחר יותר היו כידונים בצורת דוקרן.
בשנים 1970 ו-1971, סין ייצרה מספר קטן של קרבינות מסוג 56 עם גופי מתכת בשיטת ייצור של לחצנות מתכת במקום ייצור על ידי חישול ויציקה כאמצעי לחיסכון בעלויות ומשקל. כ-12,000 יוצרו לפני ביטול התוכנית.
גופים העשויים מפיברגלס: במהלך שנות ה-60 ייצרה סין מספר רובי קרבין דגם 56 עם גוף וקתות מפיברגלס. אלה תוכננו במקור לייצוא לצפון וייטנאם ולוויאטקונג, עקב תלונות על גופי עץ שנרקבים או מושכים טרמיטים בזמן שהם מאוחסנים בסביבה הטרופית.
דגם 56 מודל 84 : גרסה קצרת קנה עם מחסנית נתיקה המיוצר למכירות מסחריות בשווקים זרים. מודל 84 הוא בעל קווי דמיון לרובה סער AK-47/Type 56.
דגם 56 דגם D : גרסה שיכולה לקבל מחסניות סטנדרטיות של קלצ'ניקוב, המיוצרים למכירות מסחריות בשווקים זרים.
דגם 56 דגם M : נגזרת של דגם D שבו הוסר זיז הכידון ועם עיצוב חדש של הקת כדי לעמוד בחוקי היבוא של ארצות הברית.
גרסאות > גרסאות אירופאיות שונות

רובה M56 מתוצרת רומניה: יוצר בין השנים 1957 ל-1960. בדרך כלל, הם זהים או כמעט זהים למודל הסובייטי המאוחר.
רובה SKS מתוצרת פולין (ksS): רובים סובייטים מחודשים מצוידים בקתות בעלות ציפוי למינציה פולניות ייחודיות. כמה מאות רובי SKS ניתנו לפולין על ידי ברית המועצות בשנת 1954. ואף על פי שהרובה לא אומצה לשימוש על ידי יחידות קרביות, ה-SKS עדיין בשימוש ביחידות טקסיות של הצבא הפולני, חיל האוויר, הצי, שם הם החליפו את רובי SVT. גם משמר הכבוד של המשטרה הפולנית ומשמר הגבול משתמשים ברובי SKS. רובים אלה הוחלפו מאז לאט לאט בעיצוב הרובה הפולני החדש, MSBS.
PAP M59 יוגוסלבי: יוצר על ידי Zastava Arms בין 1959 ל-1966. הקנה לא מצופה כרום. PAP ראשי תיבות של "Polu-automatska puška" (רובה חצי אוטומטי) והרובה זכה לכינוי "פפובקה". מלבד ציפוי הקנה הרובה כמעט זהה לגרסה הסובייטית. רבים הוסבו לגרסה M59/66.
PAP יוגוסלבי M59/66 : רובה זה יוצר בין 1967 ל-1989. ו השינוי העיקרי הוא תוספת של רומה-רימון בקוטר 22 מ"מ המופיע כמו מדכא או בלם לוע בקצה הקנה. לכוונת קדמית יש "סולם" מתקפל לשימוש בעת ירי רימונים. כדי להעלות את כוונת הרימון, יש לחסום ידנית את יציאת הגז ולהפעיל את הרובה באופן ידני - רימוני רובה נורים עם כדורים חסרי קליע. הקנה לא היה מצופה כרום.
PAP יוגוסלבי M59/66A1: זהה לעיל, למעט תוספת של כוונות לילה זרחני או טריטיום.
SKS אלבני: רובה זה יוצר בין השנים 1967 ל-1978. לרובה קת ארוכה יותר ומגן יד על צינור הגז, וידית טעינה בסגנון AK. המחסנית שונה בצורתה. בקת נוספו שני תאים עם שני חורים לאכסון כלי ניקוי גם הגרסה האלבנית כוללת כידון בצורת דוקרן קבוע מתחת ללוע.
Karabiner-S מזרח גרמני: נדיר ביותר.
גרסאות > גרסאות אסיאתיות

רובה צפון קוריאני סוג 63: מיוצר במיוחד עבור המשמרות האדומים הפועלים-איכרים וכוחות חצי-צבאיים אחרים. מוכרים שלושה דגמים נפרדים. דגם אחד "סטנדרטי" עם כידון להב, ושני עם משגר רימונים, בדומה ל-M59/66.
וייטנאמי דגם 1: כמעט זהה ל-SKS הסובייטי. הקנה מכוסה כרום, כמו רבים מהחלקים הפנימיים.
רובים לשימוש מסחרי וספורטיבי > ארצות הברית

בתחילה, ה־SKS היה נדיר בארצות הברית, כאשר הדוגמאות היחידות היו מזכרות שהובאו על ידי ותיקי מלחמת וייטנאם. החל משנת 1988 יובאו לארצות הברית אלפי רובי SKS מעודפי ייצור של דגם 56 מתוצרת סין. גם רוסיה החלה לייצא את ה-SKS לארצות הברית במהלך שנות ה-90 המוקדמות. בין השנים 1988 ל-1998, נמכרו בשוק המסחרי בארצות הברית כמה מיליוני רובי SKS שיוצאו מסין וברית המועצות לשעבר.
בשל הנפח הגבוה של היבוא ה-SKS הפך לאחד מרובי ספורט אמריקאים, ונמכר בקמעונאות במחיר של 70 דולר לכל רובה בתחילת שנות ה-90. הסיבה להצפת השוק האמריקאי בכלי נשק באיכות גבוהה ובמחיר זול במיוחד מיוחס להעברת מחסני נשק גדולים של הצבא האדום לידי סוחרים רוסיים שקיבלו את הסחורה בחינם או בפרוטות ויכלו למכור אותו במחיר שכולו היה רווח ובמספרים גדולים.
רובים לשימוש מסחרי וספורטיבי > קנדה

רובה SKS פופולרי מאוד בקנדה, ונמצא בשימוש נרחב כרובה ציד, בעיקר על ידי האומות הראשונות בקנדה כאשר חלק מהמשתמשים מתייחסים אליו כ"רובה של קנדה". בעוד שה-SKS מיובא למכירות מסחריות בקנדה, הוא מושפע מחקיקת נשק חם בקנדה, האוסרת על מכירה ושימוש במחסניות בעלות קיבולת גבוהה.
על פי החוק הקנדי, ה-SKS מסווג כנשק חם שאין הגבלה על מכירתו או החזקתו, בתנאי שהמחסנית תוכל להכיל עד חמישה כדורים.
רובים לשימוש מסחרי וספורטיבי > רוסיה

רובים מעודפי הצבא הסובייטי זמינים למכירה לכל אזרח רוסי עם אישור רכישת רובה. על פי התקנות יש להסיר את הכידון, ולהוסיף פין נוסף לקנה, כדי לשנות את ה-SKS מנשק צבאי ולהפוך אותו לחוקי למכירות אזרחיות. רובים אלו נמכרים במחיר זול יחסית ברוסיה, מה שהופך אותן לאטרקטיביות עבור ציידים בתקציב נמוך. כלי נשק אלו מסווגים באופן חוקי כרובי ציד, והם מועדפים על יורים וציידים ספורטיביים רוסים אשר מחזיקים באישור רכישת רובה ציד שניתן להשיג בקלות רבה יותר.
הערות שוליים

1 2 3  SKS Rifle: Simonov Type 56 (אורכב 24.12.2012 בארכיון Wayback Machine) | TC 9–56, Department of the Army Training Circular, SKS RIFLE, Simonov Type 56, Headquarters, Department of the Army, October 1969
↑  Laemlein, Tom (5 במאי 2020). "When the SKS faced the M14". Geneseo, Illinois: Springfield Armory, Inc. אורכב מ-המקור ב-2 בספטמבר 2022. נבדק ב-2 בספטמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Yegorov, Oleg (2 במרץ 2019). "How China and USSR nearly started WW3". Russia Beyond. Moscow. אורכב מ-המקור ב-2 בספטמבר 2022. נבדק ב-4 בספטמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Edwards, Terry (21 באוקטובר 2022). "Knight of the Elephant – The Wild Story of Colonel "Mad Mike" Hoare and the Congo Crisis". Small Arms Review. Henderson, Nevada. אורכב מ-המקור ב-4 ביוני 2023. נבדק ב-8 במאי 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Collecting and Shooting the SKS Carbine". SurplusRifle.com. אורכב מ-המקור ב-23 בינואר 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "SKS Rifle: The Hottest Cashier at Dollar Tree". RECOIL (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-13 בפברואר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Borisenko, Adam (10 במרץ 2022). "SKS Collecting And Identification: A Buyer's Guide". Gun Digest. Iola, Wisconsin. אורכב מ-המקור ב-13 במרץ 2024. נבדק ב-23 במאי 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Zastava arms: 1945–1970". ארכיון מ-2015-05-18. נבדק ב-2015-07-24.
↑  Kokalis, Peter G. "Karabiner-S the mysterious (and rare) East German SKS: the Chinese SKS is a dime a dozen, but if you see one of these, be ready to reach for the checkbook; it's the rarest variant in this country". The Free Library. אורכב מ-המקור ב-2021-10-21.
1 2 3  Levitz, Stephanie (3 בפברואר 2023). "Inside the Trudeau government's decision to scrap its controversial gun ban amendments". The Toronto Star. אורכב מ-המקור ב-19 במרץ 2023. נבדק ב-5 בפברואר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Canada firearm regulations pertaining to magazine capacity". ארכיון מ-30 ביולי 2007. נבדק ב-26 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Popenker, Maxim (8 בדצמבר 2020). "From Russia, with love (and guns)". Firearms News. Miami. אורכב מ-המקור ב-11 ביוני 2023. נבדק ב-11 באפריל 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ribakov, Vadim (במאי 2001). "OP-SKS: Hunting Carbine". Small Arms Review. Henderson, Nevada. אורכב מ-המקור ב-25 במרץ 2023. נבדק ב-12 במאי 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
SKS עם המחסנית-שחלה סגורה (למעלה) ופתוחה. תפס הוצאת המחסנית מוקפת בעיגול.
כידון מסוג SKS במצבו הסגור (המקופל לאחור) והפתוח.
רובה קרבין SKS מפורק לרכיבים עיקריים.
לוחם גרילה של צבא השחרור של דרום וייטנאם, מתחבא במנהרה עם רובה קרבין SKS.
קרבין סיני דגם 56 חצי אוטומטי
יוגוסלבי M59/66 עם הלוע שנוצר לרומה רימון וכוונת סולם מתקפלת מאחורי הכוונת הקדמית.
Norinco SKS הסיני חסר כידון
מירון רפופורט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 ביולי 1957 (בן 67) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 מעסיק:  הארץ 
 
מירון רפופורט (נולד ב-20 ביולי 1957) הוא עיתונאי, מתרגם, עורך ויו"ר תנועת השלום "ארץ לכולם". שימש כראש מערכת החדשות של "הארץ" וכעורך תוכנית הטלוויזיה "עושים סדר" מבית הטלוויזיה החינוכית הישראלית, תרגם ספרים רבים מאיטלקית וזכה במספר פרסים בתחום התרגום והעיתונות. כיום משמש כעורך ופובליציסט באתר העיתונות העצמאית "שיחה מקומית". פיטוריו המתוקשרים ממערכת "ידיעות אחרונות" עוררו הדים בישראל והפכו לסמל למאבק בחופש העיתונות ובהתערבות פוליטיקאים ובעלי כוח בשיקולים עיתונאיים.