stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרגיש בבית
פירוט כללי

התוכנית "מרגיש בבית", בהנחיית חמי רודנר, מפגישה את רודנר עם אמן ישראלי אורח, מתחום המוזיקה, ויחד עמו הוא יוצא למסע לבירור מקורות ההשראה של האמן, התחנות המוזיקליות בחייו וציוני דרכו. בין האורחים בתוכנית לאורך העונות, דנה ברגר, ארקדי דוכין, נורית גלרון, מירי מסיקה, דני סנדרסון ואף גרושתו, איגי וקסמן.
מערוף אל-רוצאפי

| --- | --- |

 לידה:  1875 Al-Rusafa, עיראק 
 פטירה:  16 במרץ 1945 (בגיל 70 בערך) 
 מדינה:  עיראק 
 שפות היצירה:  ערבית 
 
מערוף אל רוצאפי (בערבית: معروف الرصافي; 1875 – 16 במרץ 1945) היה משורר עיראקי, שנודע בשל דעותיו המהפכניות הנוגעות לסדרי המשטר והחברה בארצו.
לידה וחיים מוקדמים בבגדד

ידוע כי מערוף אל רוצאפי נולד בשנת 1875 (יש גם דיווח על תאריך לידה כ-1 בינואר 1877) באל רוספה בבגדד בעיראק, למשפחה בעלת אמצעים כספיים דלים. אביו, עבדול גאני, משבט ג'יבארה באזור הכורדי מת כשהיה ילד והוא חונך על ידי אמו, פתחימה שהייתה ממוצא טורקי. לימודיו המוקדמים היו במדרסה המקומית. בשאיפה לקריירה צבאית הצטרף לבית הספר הצבאי אל רושדייה בבגדד, אך נאלץ לעזוב לאחר שלוש שנים, לאחר שנכשל בלימודיו. הוא המשיך את לימודיו בדת ובלשונות אצל חוקרים שונים ובעיקר אצל שייח' מחמוד שוקרי אל-אלוסי (ער') במשך שתים עשרה שנים. הוא למד סופיות, בלשנות, אסלאם ומדעים כלליים. לאחר סיום לימודיו החל רוצאפי לעבוד כמורה לערבית בבית ספר יסודי בניהולו של אחד ממוריו ולאחר מכן, בשנת 1902, עבר לבית ספר תיכון בבגדד.
החיים בטורקיה ובסוריה

אל רוצאפי עזב לטורקיה לאחר מהפכת הטורקים הצעירים ב-1908, והחל לעבוד באיסטנבול כמרצה לערבית בקולג' המלכותי. הוא עבד בעיתון מקומי, סביל אל רשאד וידוע שניהל חיי חברה פעילים. ב-1912, הוא הפך לחבר בלשכת הצירים הטורקית, המייצגת את מחוז אל-מותאנה בעיראק ונבחר מחדש ב-1914. לאחר נפילת האימפריה העות'מאנית ב-1918, עזב רוצאפי את איסטנבול לסוריה, שכן השלטונות הבריטיים בעיראק מנעו את חזרתם של עיראקים מטורקיה. הוא התיישב בדמשק ב-1919 והחל ללמד שם, אך זאת לזמן קצר של פחות משנה אחת. גם השלטון המקומי של סוריה, בפיקודו של האמיר פייסל שהיה בנו של השריף ממכה, נרתע לקבל את רוצאפי בשל התנגדותו של רוצאפי לקונגרס הערבי שנערך בפריז ב-1913 והמרד של 1916 שיזם השריף של מכה.
שהות קצרה בירושלים

על פי הדיווחים, השלטון המקומי הבריטי בפיקודו של גילברט קלייטון, בניסיון להרחיק את אל רוצאפי מעיראק, הציע לו עבודה במכללה להכשרת מורים (דאר אל-מואלימין) בירושלים. מערוף אל רוצאפי הגיע לירושלים ב-1920 וחידש את דרכו כמורה לספרות ערבית במכללה להכשרה מורים. במהלך שהותו בירושלים הזדמן לרוצאפי להתרועע עם אישים ספרותיים כמו עיסף נשאשיבי, מנהל המכללה להכשרה שעל שמו הוקם בשנת 1982 מרכז עיסף נששיבי לתרבות וספרות, עדיל ג'בר, שהיה עוזר מנהל החינוך, וח'ליל א-סכאכיני. בתקופה זו הייתה לרוצאפי הזדמנות לדקלם את שיריו בהתכנסויות ולהמשיך בקריירה הספרותית שלו.
בשנת 1920, כאשר מונה סר הרברט סמואל לנציב העליון, הוא הצהיר בקונגרס הערבי הפלסטיני בחיפה כי תוקם מכללה גבוהה ללימודים ערבים בירושלים, הבטחה שמעולם לא מומשה. רוצאפי, שהשתתף גם הוא בקונגרס, כתב מאוחר יותר בשבחה של ההצהרה, מעשה שעל פי הדיווחים העמיד אותו בקונפליקט מול הלאומנים הערבים ותלמידיו. חודש לאחר המחלוקת, כאשר תומכיו של טאליב פאשה אל-נקיק, מועמד בבחירות בעיראק ב-1921, החליטו להשיק עיתון, דווח כי רוצאפי הוזמן לעמוד בראש המערכת. רוצאפי עזב את ירושלים במרץ 1921, וסיים שהות של 18 חודשים בעיר.
חזרה לעיראק

דווח כי רוצאפי הגיע לבגדד ב-9 באפריל 1921 ויש דיווחים לא מאושרים על מעצרו כמה ימים לאחר מכן. עם זאת, ידוע שהוא הקים עיתון, אל עמל (الأمل) אך חייו היו קצרים. ב-1923 הצטרף לוועדה לתרגום ולערביזציה כסגן יו"ר שלה, ובשנת 1924 הפך למפקח במינהל החינוך שם עבד עד 1927. בהמשך כיהן כפרופסור לערבית בסמינר הגבוה למורים ב-1927. בשנת 1930, הוא נבחר לפרלמנט אך המשיך בעבודתו בהוראה עד 1937. ב-1941 לאחר מהפכת רשיד עאלי אל-כילאני הוא נעצר לאחר שגינה את משפחת המלוכה באחד משיריו. מאז ידוע היה חי חיי עוני ובדידות כשהוא מתפרנס מחנות למכירת טבק. הוא מת ב-16 במרץ 1945.
אקטיביזם פוליטי וחברתי

ידוע כי מערוף רוצאפי השתמש בכתיבתו כדי להביא לידי ביטוי את הסוגיות החברתיות והפוליטיות של החברה במזרח התיכון, במיוחד החברה העיראקית והוא נחשב בעיני רבים כמייסד הז'אנר החברתי של השירה בעיראק. הוא ידוע גם כמי שכתב להגנת נשים ואלמנות ונתפש כתומך חזק בהנחלת חינוך וידע. חלק משיריו מתחו ביקורת על הכיבוש הבריטי בעיראק.
דוגמה לשירתו על מעמד האשה ניתן לראות בשיר הבא:
בשיר הבא הוא מתייחס לממשלה החדשה שקמה, כנראה לאחר מהפכת רשיד עלי.
לקריאה נוספת

אליהו מנצור, אסופת שירה ערבית קלאסית ומודרנית, 2004, עמ' 249-252.ִ
מיגליטוס

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  עוגה, קינוח 
 מוצא:  ספרד 
 מרכיבים עיקריים:  קרם 
 
מיגליטוס (בספרדית: Miguelitos) הוא סוג של בצק עלים במילוי שמנת, שניתן להתייחס אליו גם כעוגה.
המקור

מקור המאפה בעיר הקטנה לה רודה, בקסטיליה-לה מנצ'ה, ספרד. מנואל בלנקו, היוצר של הקינוח המתקפל הזה, נולד בלה רודה ב-1925. לאחר שהיה חלק מהצבא בשנת 1960 הוא נדד למקום בשם פמפלונה שם נוצרה יצירת המופת שלו. השם מיגליטו (או מיגליטוס ברבים) הגיע לאחר שהחליט לתת לחברו מיגל את הביס הראשון ביצירתו; משם השם התקבע. La Roda de Albacete התחילה להיות מוכרת ברחבי ספרד עם קונדיטורים שונים שיצאו ממנה, מה שגרם להתפשטות הקינוח.
תיאור

מדובר בעוגה מסורתית פשוטה למדי המורכבת מבצק עלים רך עם מילוי דמוי חביצה קרמית, עוגה מתקלפת לשכבות (3-2 פעמים) ומכוסה באבקת סוכר. ניתן למלא אותה בשוקולד חלב, מריר ולבן יחד עם הקרם המקורי. את כל הקינוח ניתן להגיש חם או קר. הגדלים נוטים להשתנות בהתאם להעדפת הקונדיטורים. בקסטיליה-לה מנצ'ה, מיגליטוס ידוע גם כמוגש עם כוס "קפה קון לצ'ה", כלומר "קפה עם חלב" או "קפה הפוך" עם קפה אספרסו חזק וחלב מחומם ביחס זהה.
מתכון

מיגליטוס יכולים להיעשות בדרכים רבות ושונות, ונוטים להיות יותר כהעדפה אישית.
ראו גם

קינוחי חביצה
מאפים
הערות שוליים

↑  "Miguelitos Recipe | Spanish-food.org". www.spanish-food.org. נבדק ב-2019-11-02.
מפלצות ABC

| --- | --- |
 סוגה:  ילדים   לימוד אנגלית
 מדבבים בעברית:  אלונה אלכסנדר, הילה מערבי, נעמה שטרית, קטי כהן, מתי אטלס והדר שחף מעיין
 ארץ מקור:  מלזיה מלזיה הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 שפות:  אנגלית (דובבה לשלושה שפות והם צרפתית, עברית, ופולנית)
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  26
 שידור
 רשת שידור:  Cartoon Network
 רשת שידור בישראל:  ערוץ A+
 תקופת שידור מקורית:  2010–הווה
 תקופת שידור בישראל:  2016
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מפלצות ABC, או מפלצות ה-ABC (באנגלית: ABC Monsters) היא סדרת טלוויזיה מונפשת מלזית-סינית חינוכית לילדים, שנועדה ללמד אנגלית. הסדרה נוצרה על ידי החברה הסינית ''Agogo Entertainment'' והחברה המלזית ''Animasia Studio''. בדרום מזרח אסיה הסדרה שודרה בקרטון נטרוק בשנת 2010, בישראל משודרת הסדרה בערוץ A+. הסדרה בת עונה 1 ו-26 פרקים באורך 22 דקות.
שיר הפתיחה בדיבוב העברי בוצע על ידי הילה מערבי, השירים בסדרה בוצעו על ידי אלונה אלכסנדר, דור סורגו תרגם את השירים ומעיין קראים ניהלה את המוזיקה.
עלילה

בכל פרק בורחת מפלצת אחת מחבורת המפלצות של ה-ABC יברח ואליס, בריין וצ'רי ברי יצטרכו לתפוס אותה.
דמויות

מפלצות ה - ABC (ABC Monsters): חבורה של 26 מפלצות בצורת אותיות ABC, אחד מהם בורח בכל פרק.
אליס (Alice): נסיכה לבושה בורוד, אוהבת לעזור לאנשים במהלך החיפוש.
בריין (Brian): ילד לבוש בכחול, אוהב לגלות רמזים ותשובות במהלך החיפוש.
צ'רי ברי (Cherry Berry): פייה אשר מלווה את אליס ובריין במהלך החיפוש.
המלך מילולי (King Wordy): מלך, אביהם של אליס, בריין וצ'רי ברי.
המלכה קשקוש (Queen Scribble): מלכה, אמם של אליס, בריין וצ'רי ברי.
מדבבים

הדיבוב העברי הופק על ידי הדס מוזס ובוים על ידי מעיין קראים.
| שם הדמות | מדבב\ת בעברית |
| --- | --- |
אליס: אלונה אלכסנדר
מספרת: הילה מערבי
בריין: נעמה שטרית
צ'רי ברי: קטי כהן
המלך מילולי: מתי אטלס
המלכה קשקוש: הדר שחף מעיין
מרק אבוקדו

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מרק פירות 
 מרכיבים עיקריים:  אבוקדו 
 
מרק אבוקדו הוא מרק פירות שאבוקדו בשל הוא המרכיב העיקרי בו. המרק נחשב כמאכל קלאסי בחלקים ממקסיקו.
מרכיבים מרכזיים נוספים המשמשים להכנתו הם חלב, שמנת, חמאה, שמן, מיץ ליים, מיץ לימון, מלח ופלפל.
מרכיבים נוספים בהם נעשה שימוש הם בצל, בצלצל, שום, כוסברה, פלפל חריף, פלפל קאיין וכמון. ניתן להשתמש במים כדי לדלל את המרק.
המרק יכול לכלול "קישוטים" כחתיכות אבוקדו, ליים פרוס, שמנת חמוצה, שום העירית, בשר סרטנים, שרימפס וקוויאר.
צבעו של המרק יכול להשתנות ככל שחולף הזמן מכיוון שהחמצון גורם לאבוקדו להשחים, אך הוא לא משפיע על טעם המרק.
הערות שוליים

↑  Summery recipes for chilled avocado soup - The Boston Globe, BostonGlobe.com (באנגלית)
↑  Emma Knowles, Chilled avocado soup with grilled corn recipe, Gourmet Traveller (באנגלית)
↑  Ultrafast Avocado Soup Recipe, NYT Cooking (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מירטל קייגל

| --- | --- |

 לידה:  3 ביוני 1925 קרוליינה הדרומית, ארצות הברית 
 פטירה:  22 בדצמבר 2019 (בגיל 94) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת מרסר 
 פרסים והוקרה:  תואר אקדמי לשם כבוד (דוקטור במדעים, 12 במאי 2007) 
 
שבע מתוך ה-13 של מרקיורי ב־1995
מירטל " קיי " תומפסון קייגל (באנגלית: Myrtle Cagle;‏ 3 ביוני 1925 – 22 בדצמבר 2019) הייתה טייסת אמריקאית וחברה בקבוצת האסטרונאוטיות מרקורי 13. היא עבדה כמדריכת טיסה וכתבה על תעופה בצפון קרוליינה.
ביוגרפיה

קייגל נולדה ב-3 ביוני 1925 בעיירה סלמה שבצפון קרוליינה. היא שאפה לטוס מגיל צעיר, וכשהייתה בת 12, אחיה לימדו אותה לטוס במטוס שבבעלותם. כשהיא "קיבלה כנפיים" בגיל 14, קייגל הייתה הטייסת הצעירה ביותר בצפון קרולינה, ובאותה עת, אולי הייתה הטייסת הצעירה ביותר בארצות הברית. היא הצטרפה לכיתת האווירונאוטיקה של התיכון, וכאשר מדריך בית הספר גויס כלוחם במלחמת העולם השנייה, היא סיימה את שנת הלימודים כמורה. כמדריכת טיסה היא זכתה לכינוי, "קפטן K". קייגל קיבלה את רישיון הטיס הפרטי שלה כשהייתה בת 19.
קייגל הצטרפה לסיירת האוויר האזרחית ולארגון הטייסות ה-99, ורצתה לשרת בארגון טייסות שירות חיל האוויר. היא המשיכה לנהל שדה תעופה ליד העיר ראלי שבצפון קרוליינה וכן ניהלה את שירות השכרת המטוסים שלה. בשנת 1950, היא זכתה בגביע פאודר פאף דרבי (Powder Puff Derby). ב־1951 השלימה את רישיון הטייס המסחרי שלה למטוס חד ורב-מנועי עם דירוגי מכשירים. בנוסף, היא הייתה מדריכת טיסה מוסמכת, מדריכה לטיסת מכשירים ומדריכת קרקע. בית הספר לטיסה שלה היה ממוקם בסלמה, עיירת הולדתה.
ב-1946 החלה קייגל לכתוב טור בשם "זרמי אוויר" עבור העיתון "Johnstonian Sun" בסלמה. מאוחר יותר, מ-1953 עד 1960 הועבר הטור ל- "Raleigh News and Observer". משהטיסה מטוס אימון סילוני T-33, היא הפכה לאחת מחמש הנשים היחידות שהטיסו אי פעם מטוס סילון.
קייגל נישאה לתלמיד שלה לשעבר, וולט קייגל, בשנת 1960. שמלת הכלה שלה הייתה עשויה מבד מצנחים. היא עברה למייקון, ג'ורג'יה. ב-1961. זמן לא רב לאחר שהגיעה, הוזמנה קייגל להשתתף בתוכנית החדשה "נשים בחלל". כבר בתחילת התוכנית צברה 4,300 שעות טיסה. קייגל ושתים עשרה הנשים האחרות שהשתתפו בתוכנית נודעו בסופו של דבר בשם "ה-13 של מרקורי". במהלך התוכנית, קייגל הוזהרה על ידי המנהלים שלא להיכנס להריון. בין שלל הבדיקות שעברה במסגרת התוכנית, היא ציינה שאחת הבדיקות הגרועות ביותר שניצבה בפניה היה הקפאת עור התוף.
ביוגרפיה > לאחר ה־13 של מרקורי

קייגל חזרה ללמד תלמידים לטוס וגם נרשמה לאוניברסיטת מרסר. היא המשיכה להיות מעורבת בסיירת האוויר האזרחית. בשנת 1964, היא התחרתה במירוץ האוויר הבינלאומי לנשים. בשנת 1986, היא הפכה לחברה בצוות הלוגיסטיקה האווירית של וורנר רובינס. בשנת 1988, קייגל הפכה לאישה השנייה שסיימה את לימודיה במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה עם תעודה של מכונאית אוויר וכוח.
בשנת 1998, בגיל 73, היא עדיין הטיסה את הססנה החד-מנועי שלה, אף על פי שפרשה מהוראה בבסיס חיל האוויר רובינס.
ביוגרפיה > הוקרה

ב-26 באפריל 2003, קייגל נכנסה להיכל התהילה האווירי של ג'ורג'יה.
בשנת 2007, היא ושמונה מבוגרות "ה-13 של מרקיורי" זכו בתואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ויסקונסין - אושקוש.
מוות

קייגל נפטרה ב-22 בדצמבר 2019.
ראו גם

ארגון הטייסות ה-99
ארגון טייסות שירות חיל האוויר
ה-13 של מרקורי
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  "Cagle, Myrtle K Thompson". Gunter's Space Page. אורכב מ-המקור ב-28 בדצמבר 2016. נבדק ב-6 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8  "Veteran Pilot Cagle Had the Right Stuff". The Greenville News (באנגלית). 22 באוקטובר 1998. נבדק ב-6 באפריל 2018 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  "Two Women Astronauts Arrive for Air Race". The Monitor (באנגלית). 8 במאי 1964. נבדק ב-6 באפריל 2018 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Weitekamp, Margaret A. (2005). Right Stuff, Wrong Sex: America's First Women in Space Program (באנגלית). JHU Press. p. 83. ISBN 9780801883941.
↑  "Aerial Show Set Sunday In Hendersonville". Asheville Citizen-Times (באנגלית). 6 ביולי 1951. נבדק ב-6 באפריל 2018 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Thrill Packed Air Show Is Slated". Statesville Daily Record (באנגלית). 18 בספטמבר 1952. נבדק ב-6 באפריל 2018 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Myrtle K Tompson Cagle Collection" (PDF). International Women's Air & Space Museum. ביולי 2007. נבדק ב-6 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "First Lady Astronaut Trainees". history.nasa.gov. נבדק ב-15 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  איתי נבו, פורצות הדרך שלא טסו לחלל, באתר davidson.weizmann.ac.il, ‏8 במרץ, 2018
↑  Nelson, Sue (15 באפריל 1997). "Space: The Final Frontier". The Guardian (באנגלית). נבדק ב-5 באפריל 2018 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hallonquist, Al. "Myrtle Cagle". Mercury 13 - the Women of the Mercury Era. נבדק ב-6 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Merzer, Martin (27 באוקטובר 1998). "Women's Hopes Dashed". The Des Moines Register (באנגלית). נבדק ב-5 באפריל 2018 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Myrtle "Kay" Cagle". Georgia Aviation Hall of Fame (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-29 באוגוסט 2018. נבדק ב-6 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roe, Bobbi (ביולי 2007). "Mercury 13 Receive Honorary Doctorates from the University of Wisconsin, Oshkosh" (PDF). 99 News. 33 (4): 100. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "She 'danced in the clouds' and tore down barriers. Pilot, Mercury 13 icon passes away". The Telegraph. נבדק ב-25 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
לוח של קיגל בהיכל התהילה האווירי של ג'ורג'יה
מערופיא

מערופיא היה עיקרון פנימי בקהילה היהודית בימי הביניים, באשכנז ובדרום אירופה, המתייחס לקשרים העסקיים בין יהודים לנוצרים. המושג מערופיא מופיע בעיקר בספרות השו"ת של חכמי התקופה ופירושו - "לקוח נוכרי קבוע" או "יחס עסקי קבוע" בין יהודי לנוכרי.
מקור המושג

מקור המילה, ככל הנראה, מהשפה הערבית, אם כי קיימת מחלוקת במחקר בעניין זה. התומכים במקורה הערבי של המילה מצביעים על הקרבה בינה לבין המילה "מערוף" בערבית, שמשמעותה "ידוע" או "מוכר". ככל הנראה מקורו של עקרון המערופיא בעולם המוסלמי, והוא התמסד בקרב סוחרים יהודים על מנת להגן על פרנסתם על ידי מניעת התחרות שלא לצורך.
בספרות השו"ת מופיעה המילה בגרסאות שונות. בתשובה של ר' משולם בן קלונימוס, שהתפרסמה בקובץ בשנת 1848 מופיעה הצורה מעריפא, ואילו בתשובות אחרות, שהופיעו בקובץ מאוחר יותר, בשנת 1888, מופיעות הצורות מעריפה או מעריפ'. בתשובותיו של רגמ"ה (רבנו גרשום מאור הגולה) מופיעה בדרך כלל הצורה מערופא ולאחר זמנו קנתה לה שביתה הצורה מערופיא.
המשמעות המעשית

כל הצורות הללו מתייחסות לאיסור שחל על יהודי לסחור עם נוצרי המוגדר כמערופיא – לקוח קבוע ובלעדי – של יהודי אחר. כתוצאה מהמגע הקרוב והיום יומי בין יהודים לנוצרים בערי אירופה, הותקן בקרב הקהילות היהודיות עקרון המערופיא כתקנה ולצידה סנקציות על המפירים אותה. במקומות בהם יושם דין זה, הגנה הקהילה באמצעות חרם על בלעדיות היחס בין היהודי לבין לקוחותיו הנוכריים ואסרה על התחרות העלולה לפגוע בעסקיו של בעל המערופיא מצד חברים אחרים בקהילה. דין מערופיא ידוע מקהילות בצרפת ובגרמניה כבר במאה ה-10, אך לא היה בתוקף בכל הערים בהן ישבו יהודים. מאחת מתשובותיו של רגמ"ה ניתן להבין כי במאה ה-10 רווח דין מערופיא במרבית קהילות אשכנז. ר' משולם בן קָלוֹנִימוּס עוסק בעניין זה במסגרת שו"ת רבות של יהודי אשכנז., ציטוט של ר' יוסף בונפיל (עלם-טוב) שחי בצרפת בתחילת המאה ה-11 מצביע על כך שמנהג זה לא התקיים בכל מקום (מופיע בחיבורו של ר' מאיר הכהן מרוטנברג, איש המאה ה-13 - "הגהות מיימוניות" - בדיון על "הלכות שכנים" של הרמב"ם) . על חוסר הקונצנזוס ביישום תקנת המערופיא עמד בתקופה מאוחרת גם הרמ"א (ר' משה איסרליש) שכתב כי " אדם שיש לו עובד כוכבים מערופיא יש מקומות שדנין שאסור לאחרים לירד לחיותו ולעסוק עם העובד כוכבים ההוא, ויש מקומות שאין דנין".
מערופיא כעדות לקשרים בין יהודים לנוצרים

מתוך אזכורים שונים של מערופיא בספרות חכמי אשכנז ניתן ללמוד על מגוון קשרים עסקיים בין יהודים לנוצרים. באחת מהשאלות שבספרות השו"ת מובאת פניה, ככל הנראה אל רש"י, ובה מתאר השואל שותפות של יהודי ונוצרי בבעלות על מאפיה. הנוצרי מתואר בשאלה כמערופיא של היהודי – כלומר נוכרי שהיה בקשר עסקי קבוע ומוגן עם חבר אחד בלבד בקהילה היהודית. בשאלה אחרת, שהופנתה אל רגמ"ה, מתוארים שני יהודים הסוחרים ברכוש גנוב אשר לכל אחד מהם מערופיא – נוכרי המספק להם את הסחורה הגנובה. רגמ"ה נדרש לפסוק בסכסוך בין היהודים בשאלה מי יזכה בסחורה הגנובה, ובה בשעה אינו נדרש כלל לבעיה המוסרית הכרוכה במסחר ברכוש גנוב. התשובה נקבעת רק על פי זכויותיו של בעל המערופיא מבין היהודים בעלי הריב.
התפתחות עקרון המערופיא

לקראת סוף המאה ה-12, ככל שהלכו והוגבלו עסקיהם של יהודי אשכנז והצטמצמו לעסקי הלוואות כספים, הלכה ודעכה חשיבותה של המערופיא. ובכל זאת המגמה להגן על זכויות יחידים הבאים במגע עסקי עם נוכרים התרחבה גם אל תקנות האוסרות על תחרות בין יהודים לצורך שכירת דירה למגורים מבעלים שאינו יהודי. ככל שנדחקה הקהילה לתחום הצר של "רחוב היהודים" עלתה חשיבותן של תקנות שעסקו בכך. למשל נקבע בהן פרק זמן מאז צאתו של יהודי מדירה כזאת, אשר בו אסור ליהודי אחר להשתכן בה. בקרב קהילות ספרד אין עדות מפורשת לקיום מערופיא אך ברור שנוהג ההגנה על בלעדיות עסקית רווח בפועל גם שם. לעומת זאת ברחבי פולין, ליטא ורוסיה היה נוהג זה בתוקף עד התקופה המודרנית, ולעיתים תוך שימוש מפורש במינוח מערופיא. הודות למגוון המלאכות והפרנסות בהם עסקו היהודים באזורים אלה, הורחב השימוש במערופיא והיה בתוקף גם לגבי לקוחותיהם הנוצרים של בעלי המלאכה בקהילה. אם בעל מלאכה ביצע עבודה ללקוח נוכרי שהוא מערופיא של בעל מלאכה אחר, הוטל על מבצע העבודה להעביר את כל רווחיו מהעבודה אל בעל המערופיא. חזקת המערופיא עברה מדור לדור בתוך המשפחה. נגזרת של מערופיא מתפתחת בעיקר בפולין החל מהמאה ה-16 בה מוצאים מקרים רבים בהם יהודים הופכים לחוכרי אדמות ובעלי עסקים נרחבים עם האצולה הפולנית. היהודים יוזמים קשרים עסקיים עם האצילים הפולנים שהיו מעוניינים בפיתוח נחלותיהם ובשיווק תוצרתם לערים שהתפתחו בקצב גבוה בתקופה זו. עסקי החכירה באחוזות ובכפרים כונו "ארנדה" (Arenda) ונשאו גם גוון של שירות אישי המוענק על ידי היהודי לאציל הנוכרי. ועד היהודים של מדינת ליטא (חלק מהממלכה הפולנית) קבע כי אסור ליהודי אחר להתחרות עם יהודי חוכר על ידי הצעה כספית גבוהה יותר או תמורת שירותים רבים יותר לאציל.
לקריאה נוספת

יעקב כ"ץ, בין יהודים לגויים, מוסד ביאליק, ירושלים, 1999, עמ' 67
שמעון דובנוב, דברי ימי עם עולם, דביר, תל אביב, 1956, כרך ד', עמ' 1473, 1545
הערות שוליים

↑  ראובן (ריצ'רד) שטיינר, עקבות לשוניים של סוחרים יהודים מארצות האסלאם בממלכה הפרנקית, לשוננו ע"ג, תשע"א, עמ' 352
↑  אורה לימור, אמנון רז-קרקוצקין, יוסף ציגלר, בין יהודים לנוצרים, כרך ב', תל-אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 1993, עמ' 74
↑  Encyclopedia Judaica, הוצאת כתר, ירושלים, 1971,כרך 11, עמ' 640-641
↑  אריאל בר-אלי, חרם צרכנים, באתר http://www.rambish.org.il/
↑  אורה לימור, אמנון רז-קרקוצקין, יוסף ציגלר, בין יהודים לנוצרים, כרך ב, תל-אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 1993, עמ' 46-47
↑  חיים הלל בן-ששון, תולדות עם ישראל  בימי הבינים, כרך ב', תל-אביב: דביר, 1969, עמ' 125
↑  Encyclopedia Judaica, הוצאת כתר, ירושלים, 1971, כרך 3, עמ' 402-405
↑  חיים הלל בן-שושן, פרקים בתולדות היהודים בימי הבינים, תל-אביב, 1958, עמ' 80-82
תיאור מימי הביניים של יהודי, בעל כובע מחודד, בעסקה כספית עם נוצרי
תיאור של עסקי משכונות בין יהודים לנוצרים. היהודים נושאים טלאי צהוב על הגלימה או על המצנפת.
מרכז סוני

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מכלול מבנים, מבנה אדריכלי 
 על שם:  סוני 
 כתובת:  טירגארטן 
 מיקום:  מיטה 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1996
 תאריך פתיחה רשמי:  1996 
 חומרי בנייה:  פלדה, זכוכית 
 עלות:  600,000,000 אירו 
 אדריכל:  הלמוט יאן 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הייטק 
 קואורדינטות:  52°30′36″N 13°22′25″E﻿ / ﻿52.51°N 13.373611°E﻿ / 52.51; 13.373611
 www.sonycenter.de
  (למפת ברלין מוגדלת) מרכז סוני(למפת ברלין רגילה) מרכז סוני
 
הכיכר המרכזית של מרכז סוני.
מרכז סוני (Sony Center) הוא מתחם מבנים השוכן בכיכר פוטסדאם שבמרכז ברלין, בירת גרמניה. הושלם ונפתח בשנת 2000.
היסטוריה

קודם למלחמת העולם השנייה היה אזור כיכר פוטסדאם אזור מסחרי הומה ומרכז תחבורה. האזור כולו נהרס כמעט לחלוטין בהפצצות בעלות הברית בשלהי המלחמה. לאחר המלחמה ננטש האזור בשל קרבתו לחומת ברלין. לאחר נפילת החומה הוחלט על פיתוח מחודש של האזור. המתחם תוכנן על ידי האדריכל הלמוט יאן. הוא הוקם עבור חברת סוני בשנת 2000 בעלות של 750 מיליון אירו. בפברואר 2008 נמכר המתחם תמורת כ-600 מיליון אירו למשקיעים מהממלכה המאוחדת ובהם בנק מורגן סטנלי.
תיאור המתחם

המתחם, המשתרע על שטח של 132,500 מ"ר, כולל חנויות רבות, מרכז כנסים, מלון, בנייני משרדים, מתחם בתי קולנוע ו-IMAX וכן מוזיאון לתולדות הקולנוע.
בכיכר המרכזית של המתחם נערכים אירועים ציבוריים ומוקרנים על מסכים אירועי ספורט (כגון משחקי מונדיאל 2006).
תקרת הזכוכית במרכז סוני בברלין
מכבי חיפה (כדורסל נשים)

מכבי חיפה היא קבוצת כדורסל נשים ישראלית מהעיר חיפה, המתמודדת בליגת העל בכדורסל נשים. הקבוצה מארחת את משחקי הבית שלה באולם ביכורים בחיפה.
היסטוריה

קבוצת כדורסל הנשים הוקמה בחיפה בשנות ה-70 ושיחקה בליגה הלאומית שהייתה הבכירה דאז. בתחילת שנות ה-80 ירדה הקבוצה לליגות הנמוכות. ב-27 במאי 2019 ניצחה הקבוצה את הפועל גליל עליון 0:2 בסדרת הגמר של הלאומית, וחזרה לליגה הבכירה בכדורסל הנשים - "ליגת העל", אחרי 40 שנים מאז שהייתה שם בפעם האחרונה.
ב-19 בינואר 2023 הפסידה הקבוצה במשחק גמר גביע המדינה בכדורסל לנשים למכבי בנות אשדוד בתוצאה 78:84 לאחר הארכה.
סגל הקבוצה

מעודכן ל-29 באוקטובר 2021
| מספר | מדינה | שם | גובה | תאריך לידה | עמדה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 | ישראל | אופיר קסטן | 1.77 | 9 באוקטובר 2000 | פורוורדית |
| 5 | ישראל | דניאלה גיל | 1.91 | 29 באפריל 2005 | סנטרית |
| 6 | ארצות הברית | צ'לסי הופקינס | 1.73 | 2 ביולי 1990 | גארדית |
| 7 | ארצות הברית | ברניס מוסבי | 1.85 | 14 בפברואר 1984 | פאוור פורוורדית |
| 8 | ישראל | נור כיוף | 1.68 | 24 באוגוסט 2001 | גארדית |
| 10 | ארצות הברית | דיינה אוואנס | 1.70 | 1 באוגוסט 1998 | גארדית |
| 11 | ישראל | שי אלון | 1.65 | 5 בפברואר 1995 | גארדית |
| 12 | ישראל | שהד עבוד | 1.74 | 14 באפריל 1995 | גארדית |
| 13 | ישראל | תמר זינגר | 1.66 | 12 בפברואר 2004 | גארדית |
| 14 | ארצות הברית | קריסטל וון | 1.85 | 8 בספטמבר 1986 | פורוורדית |
| 15 | ישראל | יעל טויטו | 1.81 | 28 באוגוסט 1999 | גארדית/פורוורדית |
הערות שוליים

↑  מערכת ONE, ‏דאבל בכרמל: מכבי חיפה בנשים עלתה לליגת העל, באתר ONE‏, 27 במאי 2019
↑  כדורסל נשים בחיפה: קבוצת הנשים של מכבי חיפה חוזרת לליגה הבכירה אחרי 40 שנה, אתר תאגיד החדשות חיפה
מכבי חיפה (כדורעף נשים)

מכבי XT חיפה היא קבוצת כדורעף נשים ישראלית מהעיר חיפה המשתתפת בליגת העל בכדורעף נשים. הקבוצה זכתה 4 פעמים בתואר האליפות ו-5 פעמים בגביע המדינה.
היסטוריה

קבוצת הכדורעף נשים של מכבי חיפה היא חלק מאגודת מכבי חיפה כרמל. הקבוצה הוקמה בשנת 1985 על ידי משה קסל, תחילה בשם "מועדון כדורעף נווה שאנן", בקיץ שלפני עונת 2015/2016, שונה שם המועדון למכבי חיפה.
בתחילה היה שייך המועדון להפועל אך בשנת 2014 עברה הקבוצה למכבי, בעונת 2017/2018 החל תהליך של מעבר הקבוצה שהייתה עצמאית למכבי חיפה כרמל וזאת עקב קשיים בניהול הקבוצה הקבוצה שכללו איחורים בתשלומים וחובות לשחקניות ולספקים.
בעונת 21/22 עברה הקבוצה רשמית למועדון מכבי חיפה כרמל, בעונה הזו זכתה הקבוצה בדאבל.
הקבוצה עלתה לליגת העל בכדורעף נשים בתחילת שנות ה-90.
מאז שנת 2010 משתייכת הקבוצה בקביעות לחבורת הצמרת והתמודדה על האליפות ועל גביע המדינה מדי שנה וגם הצליחה לזכות בהם. בעונת 2015/2016 זכתה הקבוצה לראשונה בדאבל. את הדאבל השני שלה הקבוצה זכתה בעונת 2017/2018. התואר הבא של הקבוצה היה אליפות המדינה בעונת 2018/19 כשאת הגביע הן הפסידו במשחק הגמר. התואר הבא של הקבוצה היה גביע המדינה בעונת 2021/22, כשבסדרת גמר הליגה ניצחו בתוצאה 3:2 את הפועל כפר סבא ובכך קטפו גם את תואר האליפות, והשלימו דאבל לעונת 2021/22.
תארים והישגים

אליפויות (4): 2015/2016, 2017/2018, 2018/2019, 2021/22
מקום שני: 2014/2015, 2016/2017, 2022/23
גביע המדינה:
זכייה (5): 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2021/2022, 2023/24
גמר: 2013/2014, 2014/2015, 2018/2019, 2020/2021, 2022/23 2023/24
הערות שוליים

↑  כדורעף נשים: מכבי חיפה זכתה באליפות ראשונה וחגגה דאבל היסטורי, באתר וואלה, 29 במרץ 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007363517405171  LCCN: nr93046359  VIAF: 76145424551386830131   WorldCat (עם VIAF): 76145424551386830131
מרגיש אחר

מרגיש אחר הוא אלבומה השני של להקת הרוק הישראלית, סינרגיה.