stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תעופת בעלי חיים
תעופת בעלי חיים במיתולוגיה > במיתולוגיה היוונית > דיידלוס ואיקרוס

על פי המיתולוגיה היוונית, היה דיידלוס ממציא ואדריכל גאון. דיידלוס בנה עבור המלך מינוס מבוך, אך במקום לתגמל אותו, כלא המלך כפוי הטובה, את דיידלוס ואת בנו איקרוס, במגדל גבוה. דיידלוס ליקט נוצות מהעופות שקיננו בראש המגדל, חיבר אותן זו לזו בעזרת שעווה ובנה מהן 2 זוגות כנפיים עבורו ועבור בנו. בדרכם חזרה לאתונה, איקרוס, אינו שועה לאזהרותיו של אביו, מתעופף גבוה מדי, הדונג המחבר את הכנפיים נמס בחום השמש, הכנפיים מתפוררות, ואיקרוס צונח אל מותו.
תעופת בעלי חיים במיתולוגיה > במיתולוגיה היוונית > פגסוס

פגסוס היה סוס בעל כנפיים, בנם של הגורגונה מדוזה ואל הימים והסוסים - פוסידון, וסמל לחיי אלמוות. פגסוס חי באקרוקורינתוס ליד מעיין פירני, שם לכד אותו בלרופון וריסן אותו באמצעות רסן מזהב שקיבל מידי אתני. כאשר הגיע פגסוס למורדות הר הליקון, הוא בעט בסלע וכתוצאה מכך פרץ מעיין המוזות, ממנו היו המשוררים מקבלים את השראתם (מוזה=השראה).
תעופת בעלי חיים במיתולוגיה > במסורת הטורקית

הזארפן אהמט צ'לבי היה מדען בן האימפריה העות'מאנית של ראשית המאה ה-17, אשר המסורת הטורקית מספרת כי הקדים את האחים מונגולפייה ורייט בחקר התעופה, והצליח לבצע מעוף ארוך טווח ממגדל גלאטה עד לאוסקדר שבצידו השני של מצר הבוספורוס. צ'לבי התעופף באמצעות כנפיים מלאכותיות שהכין מכנפי נשר, בכוח שריריו בלבד, ומבלי להיעזר במנוע. כהוקרה קראו הטורקים שדה תעופה באיסטנבול על שמו.
תעופת בעלי חיים במיתולוגיה > במסורת הסינית

במסורת הסינית דרקון סיני הוא יצור אגדתי דמוי נחש, המשמש כסמל מבשר טובות, ומקושר עם מזג האוויר והמים בתור מביא הגשם. לדרקון הסיני קשקשים וזנב של דג, קרני צבי, פני קילין שני זוגות טופרים של עיט ועיניים של שד. למרות שלרוב הדרקונים הסיניים אין כנפיים הם מתעופפים בשמים בין העננים.
במיתולוגיות נוספות ישנם דרקונים אך ברבים מהם הדרקון נחשב ליצור אכזרי ותוקפני ולעיתים אביר אמיץ נלחם בדרקון והרג אותם בשביל לזכות בהוקרה.
הערות שוליים

↑  בהקשר זה, יש לציין כי העכבישים אינם חרקים, אלא מחלקה נפרדת המשתייכת, לצד החרקים, למערכת פרוקי הרגליים.
↑  אי פי, לעוף כמו זבוב, לרקוד כמו דבורה, באתר ynet, 1 באוגוסט 2002
↑  החרקים קטנים, וחסרי עצמות ועל כן הם מתאבנים לעיתים רחוקות.
↑  יונת אשחר, כיצד קיבלו החרקים את כנפיהם?, אתר הידען, מבוסס על מאמר שהתפרסם בגיליון מרץ 2009 של המגזין Biology letters.
↑  עזריה אלון, אנציקלופדיה, "החי והצומח של ארץ ישראל", כרך 7 - יונקים, עמוד 64.
↑  בעבר היה שמה העברי של משפחה זאת "כּנָפוֹרִיִּים", ושמה של הסדרה אליה היא שייכת "כּנָפוֹראִים", בשנות השבעים של המאה ה-20 קבעה האקדמיה ללשון העברית את השמות גלשניים וגלשנאים בהתאמה.
↑  Wallace's Flying Frog, National Geographic
↑  קילין הוא יצור מיתולוגי דמוי צבי שאש מכסה את גופו.
חגב ממין Stauroderus scalaris מצמיד את כנפיו לצד גופו באמצעות השרירים העקיפים
דבורת דבש מעופפת לעבר פרח
שפירית ממין Pachydiplax longipennis מציגה את ארבע כנפיה השקופות
איור של פטרנודון, סוג פטרוזאור גדול שדאה על זרמי אוויר חם לאורך החופים.
המיקרורפטור היה דרומזאור בעל 4 גפיים שהכילו נוצות תעופה. ככל הנראה הוא דאה בין העצים.
מודל של ארכאופטריקס שהיה כנראה העוף הראשון בעולם.
חלקי הנוצה
תעופת יונה.
קוליברי ממין Colibri-thalassinus מרפרף מול פרח
עיטם לבן זנב בדאייה
להקה גדולה ברנטות לבנות-לחי בנדידה
הטווס הוא עוף בעל זנב מפואר אך הוא מעיק עליו בשעת התעופה. את רוב חייו הטווס מעביר על הקרקע.
יען מצוי - העוף הגדול והמהיר ביותר (ביבשה) בעולם. עם זאת הוא לא מסוגל לעוף.
אשה רכובה על סוס, ועל ידה ניצב בז נודד מאולף
עטלף פרוש כנפיים מהמין Corynorhinus townsendii שבמשפחת הנשפוניים
סנאי דואה דרומי בדאייה.
דג מעופף ממין Cheilopogon melanurus עם סנפירים פרוסים מחוץ למים
צפרדע מעופפת בעלת קרומי תעופה גדולים
דדאלוס ואיקארוס, ציורו של צ'ארלס פול לאנדון, שמן על בד
דרקון עם רוכבת, איור מ-1737
צבא צרפת

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  צרפת צרפת
 שיוך:   הכוחות המזוינים של צרפת
 סוג:  צבא יבשה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  26 במאי 1445 – הווה (579 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה 
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  114,500
 פיקוד
 יחידות בת:  פיקוד כוחות היבשה (CFT)  פיקוד התעופה הצבאית הקלה (COM ALAT)  פיקוד כוחות היבשה המיוחדים (COM FST  הפיקוד היבשתי לטריטוריה הלאומית (COM TN)  פיקוד לגיון הזרים (COM LE)  המערך המשולב לתחזוקת הציוד וכשירותו  מנהלת משאבי אנוש של הצבא (DRHAT)
 דרגת המפקד:  גנרל
 
צבא צרפת (בצרפתית: Armée de Terre – "צבא היבשה") הוא המרכיב הקרקעי והגדול בכוחות המזוינים של צרפת יחד עם ארבעת המרכיבים האחרים: חיל הים, חיל האוויר, המשמר הלאומי והז'נדרמריה של הרפובליקה הצרפתית.
ראש מטה הצבא (Chef d'état-major de l'Armée de terre בקיצור: CEMAT) הוא קצין בדרגת גנרל. הוא אחראי על בניין הכוח: אימון, ארגון, תכנון, הצטיידות ורכש. הוא כפוף לראש מטה הכוחות המזוינים (Chef d'État-Major des armées בקיצור: CEMA).
נכון לשנת 2020 הצבא מונה 114,500 חיילים סדירים. בשנת 2011 תקציבו עמד על 8.3 מיליארד אירו.
תפקיד

להגן על האוכלוסיות (בפרט האוכלוסייה הלאומית), על השטח, על האינטרסים החיוניים של המדינה ולספק את הכבוד לבריתות, לאמנות ולהסכמים בינלאומיים.
לעזור לאוכלוסיות ולהגיש סיוע בשטח הלאומי או מחוצה לו, להגן על שדות תעופה ומקומות ציבוריים אחרים מפני טרור. לישב סכסוכים באמצעות יישום יכולות ביטחון וסיוע.
היסטוריה

הצבא הצרפתי הוקם על ידי שארל השביעי ב־1455 לאחר מלחמת מאה השנים.
מלחמות לואי הארבעה עשר במאה ה-17 ובתחילת המאה ה-18 הרחיבו את גבולות צרפת אך רוששו את קופתה. מאוחר יותר, היריבות עם בריטניה הגדולה מובילה לאובדן הנכסים באמריקה הצפונית . מלחמות נפוליאון בראשית המאה ה-19 הביאו לצרפת השפעה ללא תחרות וכמו אימפריות קולוניליסטיות אחרות היא התמקדה בשימור מושבותיה.
היריבות הצרפתית-גרמנית, שהתעוררה במהלך המאה ה-19 שבה במלחמת העולם הראשונה, והגיעה לשיאה עם מלחמת העולם השנייה, כאשר בעלות הברית התאחדו נגד ציר רומא-ברלין. המלחמה הותירה מדינות מוחלשות פוליטית ונשלטות צבאית על ידי שתי מעצמות על: ארצות הברית וברית המועצות במהלך המלחמה הקרה. שתי מלחמות העולם צמצמו את היריבות הצרפתית-גרמנית, והכינו את הקרקע לרעיון האיחוד האירופאי ואינטגרציה כלכלית, פוליטית וצבאית.
לצד נושאים אירופיים אלה מילא הצבא הצרפתי תפקיד חשוב ביצירת אימפריה קולוניאלית עצומה, ששרדה עד תום מלחמת העצמאות של אלג'יריה.
ב-1996 צרפת עזבה את הפיקוד המשולב של נאט"ו ופיתחה כוח הרתעה גרעיני. ב-2006 היא שבה לארגון וכיום רוב המבצעים הצבאיים מתנהלים במסגרת זו וכן במסגרת כוחות שמירת השלום במושבותיה לשעבר.
מבנה וארגון

ארגון צבא היבשה מחדש נקבע ב"קוד ההגנה" מיום 21 ביוני 2000 והוא כולל:
רמטכ"ל הצבא (Chef d'état-major de l'armée de Terre או CEMAT).
מטכ"ל הצבא ( l'état-major de l'armée de Terre או EMAT)
המפקח על הצבא (l'inspection de l'armée de Terre או IAT)
מנהלת משאבי אנוש של הצבא ( la direction des ressources humaines de l'armée de Terre או DRHAT);
כוחות הצבא
ארגון טריטוריאלי בשישה אזורים צבאיים: איל-דה-פראנס, צפון-מערב, צפון-מזרח, דרום-מערב, דרום-מזרח ודרום)
שירותים אדמיניסטרטיביים
הכשרת כוח אדם והשכלה צבאית גבוהה
מבנה וארגון > מבנה הכוחות

מטכ"ל הצבא ( "l'état-major de l'armée de Terre" או EMAT)
פיקוד התעופה הצבאית הקלה (COM ALAT)
חטיבת לחימה אווירית 4
פיקוד כוחות היבשה המיוחדים (COM FST)
הפיקוד היבשתי לטריטוריה הלאומית (COM TN)
פיקוד לגיון הזרים (COM LE)
פיקוד כוחות היבשה (CFT)
דיוויזיה 1
חטיבת שריון 7
חטיבת חי"ר ימי 9 (קומנדו)
חטיבת חיל הרגלים 27
הבריגדה הצרפתית-גרמנית
דיוויזיה 3חיילים צרפתים במהלך מבצע ברקאן בניז'ר, 2020
חטיבת שריון 2
חטיבת שריון קלה 6
חטיבת צנחנים 11
מפקדת מודיעין
מפקדת מערכות מידע ותקשורת
מפקדה לוגיסטית
מפקדת אימוני הקרב המשולבים ובתי ספר
צוות מבצעי חו"ל ויחסי חוץ
המערך המשולב לתחזוקת הציוד וכשירותו
חיילים צרפתיים במהלך מבצע ברקאן בסאהל במזרח אפריקה, 2020מפקדת תחזוקת כוח
שירות תחזוקה תעשייתית קרקעית
מנהלת משאבי אנוש של הצבא (DRHAT)
מפקדת משאבי אנוש והדרכה
בתי ספר צבאיים
מבנה וארגון > זרועות צבא היבשה הצרפתי

הצבא מחולק לזרועות הכוללים:
זרוע 'הכוחות הימיים' (Troupes de Marine) – כוחות משלוח של הצבא שפעלו בעבר במושבות שמעבר לים. כיום הם מתמחים בפריסה גלובלית. הם מורכבים מכוחות "חי"ר ימי" (קומנדו), צנחנים (RPIMa), שריון (RICM), ארטילריה, הנדסה וקשר.
זרוע הכוחות המשוריינים (Arme Blindée Cavalerie)
זרוע התותחנים
זרוע ההנדסה
זרוע חיל הרגלים (כולל יחידות המתמחות בלחומה הררית)
זרוע התובלה
זרוע לוגיסטיקה (רכבות)
זרוע הקשר
זרוע הרפואה
יחידות צנחנים קיימות בכמה מהזרועות.
פיקוד לגיון הזרים הצרפתי ("Légion étrangère") מונה כ־7,000 חיילים. הם אינם מאורגנים ככוח מאוחד אלא מצורפים בגדודים לזרועות הצבא השונות, בעיקר לחיל הרגלים ולזרוע (חיל) ההנדסה.
זרוע 'התעופה הקלה של הצבא' (Aviation Légère de l'Armée de Terre – ALAT) מפעילה מסוקים לתמיכה בצבא הצרפתי. מסוק התקיפה העיקרי שלה הוא "טייגר HAD" של איירבוס.
מבנה וארגון > שירותים אדמיניסטרטיביים

מנהלת משאבי אנוש של הצבא (DRHAT) אחראית על ניהול משאבי אנוש (צבאיים ואזרחיים) של הצבא וכן על בתי הספר הצבאיים של הצבא ובכללם "המרכז לדוקטרינת הפעלת הכוח".
שירות התחזוקה התעשייתית של הצבא (SMITer) אחראי על תמיכה בניהול פרויקטים בכל הציוד היבשתי של הצבא הצרפתי.
מבנה וארגון > אזורים צבאיים

הפיקוד היבשתי לטריטוריה הלאומית (COM TN) אחראי על ההגנה והביטחון בשבעת האזורים הצבאיים: איל-דה-פראנס (המפקדה בפריז), צפון (המפקדה בליל), מזרח (המפקדה ברן), דרום-מערב (המפקדה בבורדו), דרום (המפקדה במרסיי), דרום-מזרח (המפקדה בליון), מזרח (המפקדה בשטרסבורג).
כוח אדם

בצבא היבשה של צרפת כ-114,500 משרתים סדירים:
חיילים – ישנם שני סוגי גיוס לחיילי הצבא הצרפתי: מתנדבים לצבא (כללי) (VDAT) החתומים לשנת שירות אחת, מתחדש. ומתנדבים לכוחות הקרביים של הצבא (לוחמים) (EVAT), עם חוזה לשלוש או חמש שנים, מתחדש.
נגדים – נגדים משרתים בחוזים קבועים, או באופן חריג בחוזים מתחדשים לחמש שנים.
קצינים – קציני קבע משרתים בחוזים מתחדשים למשך 20 שנות שירות לכל היותר באחד משני המסלולים: קצינים קרביים וקצינים מומחים.
ציוד

HK416F – רובה השירות החדש של הצבא הצרפתי
טנק המערכה העיקרי – AMX-56 לקלרק
תצוגת רכב לחימה חי"ר משוריין
נושא שריון – Nexter Aravis
CAESAR – ארטילריה מתנייעת 155 מ"מ
מסוק תקיפה טייגר HAD של איירבוס
לוחם צבא צרפת עם רובה FAMAS הצרפתי
גלריה

לוחם צבא צרפת עם רובה FAMAS הצרפתי
חיילים צרפתים מחטיבת השריון 7 במהלך תרגיל קרספך 2021
חייל צרפתי מגדוד חי"ר 35 חמוש ברובה סער HK416 F ובאקדח PA MAS G1
חייל צרפתי מחטיבת הרגלים ה-27 עם משקפת Safran Vectronix JIM LR
אימון חיל הרפואה הצרפתי בתרגיל לוחמה מדברית בג'יבוטי
Structure Modulaire Ballistique Electronique (SMBE) הוא האפוד הבליסטי של הצבא הצרפתי
חייל צרפתי מהגדוד השביעי של ציידי האלפים עם המקלע הקל FN Minimi במהלך תרגיל נאט"ו באסטוניה, 2022
חיילים צרפתיים מחטיבת חיל הרגלים ה-27 האלפית, עם קסדת ה-F3
חיילים צרפתים, יורים בתותח קיסר צרפתי, עיראק 2018.
ראו גם

הכוחות המזוינים של צרפת
הערות שוליים

↑  מכונה "צבא האוויר" בדומה ל"צבא היבשה"
↑  http://www.defense.gouv.fr/content/download/400382/6028076/file/Chiffresclés2015GB.PDF
↑  כצבא סדיר בשכר. עד אותה עת הצבאות היו מורכבים ממגויסים בכפייה על פי מכסות פאודליות
↑  חוזה פריז (1763)
↑  CDEF(R), no. R3222-3 Code de la défense, art. R.3222-3
↑  ב-2018
↑  המונח המקובל בצה"ל הוא חילות
1 2  Tiger HAD
↑  Code de la défense – Article R1211-4 legifrance.gouv.fr
1 2  FÉLIN (חי"ר עם ציוד משולב תקשורת) הוא שמה של מערכת לחימה שפותחה בצרפת
| נאט"ו ארגון האמנה הצפון-אטלנטית (NATO) |
| --- | --- | --- |
| הכוחות המזוינים של המדינות החברות | איטליה • איסלנד • אלבניה • אסטוניה • ארצות הברית • בולגריה • בלגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • מונטנגרו • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קנדה • קרואטיה • רומניה |  |
| פעולות צבאיות עיקריות | מלחמת המפרץ • מבצע משמר משותף • מבצע כוח מאוחד • מלחמת אפגניסטן • מלחמת עיראק • מבצע מגן האוקיינוס • התקיפה הצבאית הבינלאומית בלוב • מבצע המאמץ הפעיל • מבצע שומר הים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11883856w (data)  MusicBrainz: 1a3f4bb5-86d8-441f-b3e8-fb51adbd95d4  NKC: ko2003196161 
חיילים צרפתים עם דגלם הקרוע במהלך מלחמת העולם הראשונה
המבנה הארגוני של צבא היבשה
גדוד צנחנים בחוף השנהב בשנת 2003
חיילים צרפתים במהלך מבצע ברקאן בניז'ר, 2020
חיילים צרפתים בסאהל במאלי נחים על גבי רכב משוריין VAB במהלך מבצע ברקאן, 2022
לוחם צבא צרפת בפריז במסגרת מבצע סנטינל
חיילים צרפתים במהלך מבצע סנטינל בפריז
כורדית

ערך זה עוסק בשפה הודו-אירופית המדוברת בפי הכורדים המוסלמים. אם התכוונתם לניב ארמי שדובר בפי יהודי כורדיסטן (המכונה בפי דובריה בישראל "כורדית"), ראו .
| --- | --- |
 מדינות:  איראן, ארמניה, טורקיה, סוריה, עיראק
 אזורים:  המזרח התיכון
 דוברים:  20,000,000
 שפת אם:  כ-15,000,000 Browse by Language Family, Ethnologue (באנגלית)
 כתב:  באיראן ובעיראק אלפבית ערבי, בטורקיה ובסוריה אלפבית לטיני, במדינות ברית המועצות לשעבר אלפבית קירילי
 משפחה:  הודו-אירופית הודו-איראנית איראנית מערבית כורדית
 לאום:  כורדיסטן העיראקית כורדיסטן העיראקית עיראק עיראק
 מוסד:  אין
 קוד שפה:  ku 
 קוד ISO 639-1:  ku 
 קוד ISO 639-2:  kur 
 קוד ISO 639-3:  kur 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
עיתון כורדי באלפבית לטיני (אזרי).
עיתון כורדי באלפבית ערבי.
השפה הכורדית (كوردی, Kurdî) היא שפתם של הכורדים, ובעיקר המוסלמים שבהם (אין לבלבל עם הארמית החדשה, המכונה לעיתים בפי דובריה בישראל "כורדית" או "כורדית-יהודית", ומדוברת בפי יהודי ונוצרי כורדיסטן ויוצאי כורדיסטן בישראל). הכורדית מדוברת באזור כורדיסטן שבצפון איראן, צפון עיראק ומזרח טורקיה. השפה הכורדית נחלקת לשני דיאלקטים עיקריים: הכורמנג'י והסוראני. אין הבנה הדדית בין הדיאלקטים הללו. יש הטוענים כי על מנת לדייק יש לדבר על "לשונות כורדיות".
הכורדית היא לשון איראנית צפון מערבית.
היסטוריה

השפה הכורדית החלה להתגבש במאה ה-10 לספירה, כאשר שבטים בני העמים האיראניים החלו ליישב את האזור שמכונה היום כורדיסטן.
הספר הקדוש של דת היזידים כתוב בניב כורדי עתיק.
החל מהמאה ה-15 החלה להתפתח שפה כורדית ספרותית. הסופרים הכורדיים הבולטים הם אהמדה חאני (Ehmedê Xanî), מלאיה ז'אזירי (Malaye Jaziri) ופאקי טאיראן (Faqi Tayran).
במאה ה-20 התגבשו המדינות העצמאיות המודרניות ששולטות על השטח של כורדיסטן – טורקיה, איראן, עיראק וסוריה. מתוכן רק עיראק נתנה הכרה רשמית מלאה לשפה הכורדית. בטורקיה וסוריה יש חוקים שמגבילים את השימוש בשפה. אם כי בעשרים השנים האחרונות ניתן להצביע על הגמשה יחסית ביחסי השלטונות ללשון הכורדית ואין איסור על פרסום דברי דפוס ושירים בלשון זו.
דקדוק

בתחום שם העצם הכורדית מבחינה בשני מינים דקדוקיים – זכר ונקבה, ושני מספרים – יחיד ורבים. לכורדית תווית סיתום פוסט-פוזיטיבית[דרושה הבהרה].
הכורדית מבחינה בין שתי יחסות – היחסה הישירה (נומינטיבית) והיחסה העקיפה (כל השאר).
בכורדית יש מבנה סמיכות המזכיר את מבנה הסמיכות בשפות השמיות. מבנה הסמיכות מסמן את הנסמך על ידי צורת יחסה מיוחדת ואת הסומך באמצעות היחסה העקיפה. התוצאה, מלבד מבנה סמיכות, היא חוסר סימון של מעמד תחבירי (על ידי אחת משתי היחסות העיקריות) של מבנה הסמיכות עצמו.
הפועל הכורדי מבחין בשני גזעים – גזע העבר וגזע ההווה. אל גזעים אלו מצטרפות מורפמות המסמנות אספקט, זמן (tense) ומודוס. בנוסף קיימת מערכת ענפה של פועלי עזר. הפועל נוטה בגוף ומספר.
כורדית היא שפה ארגטיבית למחצה. מבעים בהם הפועל מצוי בגזע העבר מדגימים מערכת ארגטיבית, מבעים בהם הפועל מצוי בגזע ההווה מדגימים מערכת אקוזטיבית. כלומר – כל הפעלים העומדים מקיימים התאם (בגוף ומין) עם המשתתף היחיד במשפט. הפעלים היוצאים מובדלים זה מזה בהתאמה לגזע הפועל. בגזע ההווה הפועל מקיים התאם עם "עושה הפעולה" המופיע ביחסה הישירה, והמושא מופיע ביחסה העקיפה. בגזע העבר הפועל מקיים התאם עם המושא של גזע ההווה, המופיע ביחסה הישירה, ו"עושה הפעולה" מופיע ביחסה העקיפה.
עם זאת בלשנים רבים מצביעים על כך שההבחנה הזו אינה מדויקת דיה, וכי במצבים מסוימים קיים ניגוד בין דגם פועלי ארגטיבי ודגם פועלי אקוזטיבי.
הקשר בין הכורדית לניבים ארמיים

רובה של פסקה זו אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.
בלשנים רבים מצביעים על צבר של תכונות דקדוקיות הדומות בין הכורדית (והלשונות האיראניות בכלל) לניבים הארמיים המדוברים באזור האיראני. דמיון זה הוא ככל הנראה תוצאה של מגע ישיר ארוך שנים בין דוברי לשונות איראניות ודוברי ניבים ארמיים.
שתי דוגמאות בולטות ביותר הן מערכת הפועל והסמיכות הכורדית.
מערכת הפועל בניבים ארמיים מסוימים (זאכו, אורמי) איבדה את מערכת הבניינים השמית לטובת מערכת המבוססת על מספר גזעי פועל (2 או 3). בנוסף הארמית אף היא מראה הבדלים בהתאם הפועל כתלות בגזעו, בדומה לכורדית וללשונות איראניות רבות אחרות (אך לא לפרסית החדשה).
הכורדית יוצאת דופן בין הלשונות ההודו אירופיות בכך שפתחה מבנה סמיכות, המאפיין מאוד את הלשונות השמיות אשר דוברו בסביבתה.
הגיית השפה וכתיבתה

השפות הכורדיות נכתבות במספר מערכות כתב שונות:
בעיראק ואיראן משתמשים הכורדים בעיקר באלפבית הערבי. בניגוד לשאר השפות המשתמשות באלפבית זה, בשפה הכורדית הוא אינו אבג'ד וכל התנועות מסומנות בו: למשל yeled = یەلەد، לעומת בערבית يلد.
בטורקיה וכן בסוריה משתמשים הכורדים באלפבית לטיני המבוסס על הכתב הטורקי המודרני.
בברית המועצות פותח אלפבית כורדי קירילי, לשימוש הכורדים המעטים הגרים באזור הקווקז.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סדקי | סדקי | לועי | לועי | ענבלי | ענבלי | וילוני | וילוני | חכי | חכי | בתר־מכתשי | בתר־מכתשי | מכתשי | מכתשי | שפתי (־שִנִּי) | שפתי (־שִנִּי) |
| אפי |  |  |  |  |  |  | ŋ |  |  |  |  |  | n |  | m |  |
| סותם |  | ʔ |  |  |  | q | g | kʰ |  |  |  |  | d | tʰ | b | pʰ |
| מחוכך |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | ʤ | ʧʰ |  |  |  |  |
| חוכך |  | h | ʕ | ħ |  |  | ɣ | x |  | ç | ʒ | ʃ | z | s | v | f |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  |  |  |  |  | j |  |  |  |  |  | ʋ |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | ɫ l |  |  |  |  |  |
| מקיש |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | ɾ |  |  |  |
| רוטט |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | r |  |  |  |
 * בניב הצפוני (כורמאנג'י) קיימות פונמות מנושפות לאלו
ראו גם

המכון הכורדי בפריז
הערות שוליים

↑  Philip G. Kreyenbroek, "On the Kurdish Language", a chapter in the book The Kurds: A Contemporary Overview, Routledge 2007.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548477005171  BnF: cb11979969x (data)  GND: 4120233-8  LCCN: sh85073463  LNB: 000157479  NDL: 00567049  NKC: ph122035
מופשט גאומטרי

"סופרמטיזם", 1917, קזימיר מלביץ'
מופשט גאומטרי הוא מונח המתייחס לציור מופשט לא פיגורטיבי שמתאפיין בהתבססות על צורות גאומטריות, שימוש במרחב תמוני אילוזיוניסטי וניסוח משמעות סמלית באופן מופשט. הגם שסגנון זה מזוהה עם אמני האוונגרד בתחילת המאה העשרים, כגון פיט מונדריאן, וסילי קנדינסקי, קזימיר מלביץ', פרנסואה מורלה ואוגוסט הרבין, מוטיבים מתוך אמנות המופשט הגאומטרי אפיינו גם אמנות קדומה יותר, מתרבויות שונות. למשל, ניתן למצוא הקבלה בין סגנון זה לבין ההפשטה של האמנות המוסלמית.
התפתחות ומאפיינים

הגאומטריה עסוקה ביחסים שבין קווים, זוויות ומשטחים. באמנות, אמנים מזרם המופשט הגאומטרי משתמשים בצורות הללו על גבי הקנבס תוך הצגת קומפוזיציה הבוחנת את היחסים ביניהם. הפשטה גאומטרית קיימת באמנות של תרבויות רבות לאורך ההיסטוריה, הן במסגרת מוטיבים דקורטיביים, הן כיצירות האמנות עצמן. כך לדוגמה, על רקע האיסור הדתי על הצגת דמויות באסלאם, האמנות המוסלמית התפתחה כאמנות מבוססת דפוסים גאומטריים. היא נוצרה מאות שנים לפני ההפשטה הגאומטרית באירופה, ובמובנים רבים היוותה השראה עבור אמני התנועה. דפוסים גאומטריים משמשים בארכיטקטורה של תרבויות מוסלמיות מהמאה ה-7 ועד המאה ה-20, על מנת ליצור חיבור וויזואלי בין הדת ורוחניות, למדע והאמנות, שמהווים גורמי מפתח במחשבה המוסלמית.
ההפשטה הגאומטרית המערבית באמנות המודרנית הופיעה באירופה בראשית המאה העשרים, אצל אמני חלוצים כמו קזימיר מלביץ', אצל אמני תנועת הקונסטרוקטיביזם הרוסית, בקרב אמני הקבוצה ההולנדית דה סטייל ואחרים. התנועה פרחה גם במרכזים האורבאניים בהרבה ממדינות אמריקה הלאטינית משנות הארבעים ועד שנות השישים, ובייחוד בארגנטינה, ברזיל וונצואלה.
השפה הפיקטוריאלית של ההפשטה הגאומטרית, המתבססת על שימוש בצורות גאומטריות פשוטות הממוקמות בחלל לא-אילוזיוניסטי (קרי, שאינו נסמך על חוקי הפרספקטיבה), התפתחו כמעין מסקנה שצמחה מתוך הקוביזם. הקוביסטים "הרסו" והרכיבו מחדש את הקונוונציות המקובלות לתיאור צורה וחלל, תוך התנגדות לתיאור המסורתי הנסמך על חיקוי הצורות במציאות החזותית הסובבת. העקרונות של התנועה הקוביסטית, על שלבי התפתחותה השונים, התקבלו כמאפיינים היסודיים של ההפשטה הגאומטרית. אמנים אלה הסתמכו על המעשה הקוביסטי שמהותו טיהור האמנות משרידי הניסיונות לחכות את המציאות, והוסיפו לו התמקדות במאפיינים הדו־ממדיים של הציור, תוך בנייתו באמצעות צורות גאומטריות פשוטות.
ביטויים מרכזיים לאמנות המופשט הגאומטרי

התפתחות הסגנון קיבלה ביטוי אחר במדינות אירופה השונות, כמו גם ברוסיה. צייר ההפשטה הגאומטרית המרכזי בהולנד היה פיט מונדריאן (1872–1944), לצד כמה חברים נוספים בתנועת דה סטייל. מונדריאן ביקש לתמצת את החוויה האנושית לכדי הצורות התלת־ממדיות הבסיסיות ביותר שמרכיבות את המציאות החזותית. ביצירותיו בסגנון ההפשטה הגאומטרית, מהשנים 1915–1920, אותו כינה "נאו-פלסטיציזם" (Neoplasticism), ניכר החיפוש שלו אחר המהות המדויקת והתמציתית ביותר של הטבע, באמצעות הדגשת סדר והיגיון. אלה מתבטאים בבחירתו להשתמש בשלושת צבעי היסוד, בתוספת שחור ולבן, וכן בהתבססות על הזווית הישרה ועל קווים נקיים. ציורו של מונדריאן, "קומפוזיציה מס 10" (1939–1942), משקף היטב את גישתו הרדיקלית לבניית קווים אופקיים ואנכיים שנעשים, כפי שכתב מונדריאן, "מתוך מודעות, אך לא תוך חישוב, בהובלת אינטואיציה חזקה ואל הרמוניה וקצב".
ברוסיה, הפשטה גאומטרית הופיעה לראשונה בעבודותיו של אמן האוונגרד, קזימיר מלביץ' (1879–1935), בציוריו החל משנת 1915. את שימושו בסגנון זה הוא כינה סופרמטיזם (Suprematism), קרי, אמנות טהורה, שאין לה קשר למציאות ולטבע. בתוך כך, מלביץ' ביקש להגיע להפשטה מוחלטת, במסגרתה יצר קומפוזיציות בהן נראות צורות בסיסיות "צפות" ברקע לבן. המטרה אותה ניסח עבור ציור זה, היא הגעה אל מציאות רוחנית גבוהה יותר, אותה כינה "הממד הרביעי".
הפיסול המופשט של המאה העשרים הושפע לא פחות מהציור מהנטיות הגאומטריות. ג'ורג' ונטונגרלו (Vantongerloo) ומקס ביל (Bill), למשל, ידועים אולי בעיקר בזכות הפסלים הגאומטריים שלהם, אף על פי ששניהם היו גם ציירים. ואכן, רעיונות של הפשטה גאומטרית מקבלים גם ביטוי בכותרות של יצירותיהם (למשל, יצירתו של ונטונגרלו, "Construction in the Sphere") ובהתבטאויותיהם. כך, ביל הצהיר כי "אני מחזיק בדעה לפיה ניתן לפתח אמנות בעיקר על בסיס חשיבה מתמטית". ציירי אקספרסיוניזם מופשט, כפי שהוא מתבטא באמנות של ג'קסון פולוק, פראנץ קליין, קליפורד סטיל וולס, מייצגים את ההפך מההפשטה הגאומטרית.
יחס במחקר

במסגרת השיח המחקרי של תולדות האמנות של המאה ה-20, מבקרי אמנות ואמנים הפועלים בסגנונות ההפשטה הציעו פעמים רבות כי ההפשטה הגאומטרית מייצגת את הרמה הגבוהה ביותר של חוסר אובייקטיביות בציור, והיא בהכרח גם מדגישה את הפלסטיות והדו-ממדיות הבסיסית של הציור כמדיום אמנותי. לכן, הוצע שהפשטה גאומטרית יכולה לשמש כפתרון לקושי עימו מתמודד הציור המודרניסטי, המבקש במקביל לדחות את המסורות הנטורליסטיות של העבר ולהכיר בטבע הדו־ממדי של שטח פני התמונה ושל הקנבס.
יחסו של הסגנון למוזיקה

אמנות מופשטת קושרה באופן היסטורי למוזיקה, ביכולתה להעביר תחושות ורעיונות ללא הישענות על פנייה לאובייקט ניתן לזיהוי, שכבר קיים במציאות. בהקשר זה, ואסילי קנדינסקי דן ארוכות בחיבורו "בנוגע לרוחני באמנות" (Concerning the Spiritual in Art) בקשר שבין אמנות למוזיקה, כמו גם בשאלה כיצד ההלחנה הקלאסית השפיעה על עבודתו.
ראו גם

מופשט לירי
אוונגרד רוסי
אופ ארט
סופרמטיזם
אמנות מופשטת
מופשט פוסט ציורי
אקספרסיוניזם מופשט
ציור פעולה
הערות שוליים

1 2  Megan A. Sullivan, Geometric abstraction, Oxford Art Online, ‏26.3.2018
↑  Geometric Coursework Guide: Maths meets art to inspire your coursework, TATE
1 2  Magdalena Dabrowski, Geometric Abstraction, The Metropolitan Museum of Art, ‏אוקטובר 2004
↑  Tosaki, Eiichi, Mondrian's Philosophy of Visual Rhythm, Springer, 2017, עמ' 110
↑  [https://www.moma.org/artists/6091 Georges Vantongerloo
Belgian, 1886–1965], MoMa
↑  Roberta Smith, Max Bill, 85, Painter, Sculptor And Architect in Austere Style, The New York Times, ‏14.12.1994
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph170417 
פיט מונדריאן, קומפוזיציה מס' 10, 1939-1942
מריה גופרט-מאייר

| --- | --- |

 לידה:  28 ביוני 1906 קטוביץ, ממלכת פרוסיה, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  20 בפברואר 1972 (בגיל 65) סן דייגו, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  גרמניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות אל קמינו 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גטינגן (1930) 
 מנחה לדוקטורט:  מקס בורן 
 מוסדות:  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס (1930–1939)  קולג' שרה לורנס (1941–1942)  המעבדה הלאומית לוס אלמוס (1945)  המעבדה הלאומית ארגון (1946–1959)  אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו (1960–1972)  אוניברסיטת קולומביה 
 תלמידי דוקטורט:  רוברט ג. סאקס, Steven Moszkowski 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לנשים (1996)  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית  פרס נובל לפיזיקה (1963)  עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 בן או בת זוג:  ג'וזף אדוארד מאייר (19 בינואר 1930–?) 
 צאצאים:  Maria Mayer 
 תרומות עיקריות
 התאוריה של מבנה רמות גרעין האטום
 חתימה:   
 
מריה גופרט-מאייר (באנגלית: Maria Goeppert-Mayer;‏ 28 ביוני 1906 – 20 בפברואר 1972) הייתה פיזיקאית אמריקאית ילידת גרמניה, זוכת פרס נובל לפיזיקה על תגליותיה בנושא מודל הקליפות של הגרעין (shell-model). היא הייתה לאישה השנייה שזכתה בפרס נובל לפיזיקה, אחרי מארי קירי. בעבודת הדוקטורט שלה, הציגה את התזה בדבר הבליעה הדו פוטונית על ידי אטומים, תזה שהוכחה לאחר מכן עם התפתחות אמצעים לאימותה בניסוי.