stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף אליהו

ערך זה עוסק בבנו של הרב מרדכי אליהו. אם התכוונתם לרב וסופר שערך את שיחות הרב נבנצל וכתב את התורה המשמחת, ראו .
| --- | --- |
הרב יוסף אליהו
הרב יוסף אליהו
 לידה:  ירושלים
 מקום פעילות:  ישראל
 השתייכות:  יהדות חרדית, חרדים ספרדים
 תחומי עיסוק:  הלכה
 תפקידים נוספים:  ראש כולל, ראש בית הוראה ורב שכונת קריית משה בירושלים
 רבותיו:  הרב מרדכי אליהו הרב שלמה זלמן אויערבך
 אב:  מרדכי אליהו 
 אם:  צביה אליהו 
 
הרב יוסף אליהו הוא בנו של הראשון לציון הרב מרדכי אליהו, עומד בראש הכולל ובית ההוראה דרכי הוראה לרבנים.
תולדותיו

נולד לצביה ולרב מרדכי אליהו. נישא לבת הרב אברהם דייוויד אב"ד בקהילה הספרדית בלונדון. למד בישיבת היישוב החדש ובישיבת קול תורה. מזוהה עם הציבור החרדי. אחיו הם שלמה בן אליהו והרב שמואל אליהו, רב העיר צפת.
דרכי הוראה לרבנים

הרב יוסף אליהו עומד בראש הכולל ובית ההוראה דרכי הוראה לרבנים, שהוקם בשנת ה'תשמ"ט (1989) בידי אביו, ששימש כנשיא המוסד. בכולל 300 אברכים והוא מעמיד מדי שנה עשרות דיינים ורבני קהילות. כמו כן הכולל מעניק מדי שנה למאות אברכים תעודת הוראה "יורה יורה". המוסד מוציא לאור חלק מספרי האב.
אילן יוחסין > משפחת אביו

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | 33 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  | הרב סלמאן אליהו | הרב סלמאן אליהו | הרב סלמאן אליהו | הרב סלמאן אליהו | הרב סלמאן אליהו | הרב סלמאן אליהו |   |   | מזל | מזל | מזל | מזל | מזל | מזל |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | הרב סלמאן אליהו | הרב סלמאן אליהו | הרב סלמאן אליהו | הרב סלמאן אליהו | הרב סלמאן אליהו | הרב סלמאן אליהו |   |   | מזל | מזל | מזל | מזל | מזל | מזל |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   |   |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   |   |  |  |
| הרב שמעון בן אליהו | הרב שמעון בן אליהו | הרב שמעון בן אליהו | הרב שמעון בן אליהו | הרב שמעון בן אליהו | הרב שמעון בן אליהו |  |  | הרב נעים בן אליהו | הרב נעים בן אליהו | הרב נעים בן אליהו | הרב נעים בן אליהו | הרב נעים בן אליהו | הרב נעים בן אליהו |  |  | הרב מרדכי אליהו | הרב מרדכי אליהו | הרב מרדכי אליהו | הרב מרדכי אליהו | הרב מרדכי אליהו | הרב מרדכי אליהו |   |   | הרבנית צביה אליהו | הרבנית צביה אליהו | הרבנית צביה אליהו | הרבנית צביה אליהו | הרבנית צביה אליהו | הרבנית צביה אליהו |  |  |  |  |
| הרב שמעון בן אליהו | הרב שמעון בן אליהו | הרב שמעון בן אליהו | הרב שמעון בן אליהו | הרב שמעון בן אליהו | הרב שמעון בן אליהו |  |  | הרב נעים בן אליהו | הרב נעים בן אליהו | הרב נעים בן אליהו | הרב נעים בן אליהו | הרב נעים בן אליהו | הרב נעים בן אליהו |  |  | הרב מרדכי אליהו | הרב מרדכי אליהו | הרב מרדכי אליהו | הרב מרדכי אליהו | הרב מרדכי אליהו | הרב מרדכי אליהו |   |   | הרבנית צביה אליהו | הרבנית צביה אליהו | הרבנית צביה אליהו | הרבנית צביה אליהו | הרבנית צביה אליהו | הרבנית צביה אליהו |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |
|  |  | שלמה בן אליהו | שלמה בן אליהו | שלמה בן אליהו | שלמה בן אליהו | שלמה בן אליהו | שלמה בן אליהו |  |  | הרב שמואל אליהו | הרב שמואל אליהו | הרב שמואל אליהו | הרב שמואל אליהו | הרב שמואל אליהו | הרב שמואל אליהו |  |  | הרב יוסף אליהו | הרב יוסף אליהו | הרב יוסף אליהו | הרב יוסף אליהו | הרב יוסף אליהו | הרב יוסף אליהו |  |  | מירב עמור | מירב עמור | מירב עמור | מירב עמור | מירב עמור | מירב עמור |   |   |
|  |  | שלמה בן אליהו | שלמה בן אליהו | שלמה בן אליהו | שלמה בן אליהו | שלמה בן אליהו | שלמה בן אליהו |  |  | הרב שמואל אליהו | הרב שמואל אליהו | הרב שמואל אליהו | הרב שמואל אליהו | הרב שמואל אליהו | הרב שמואל אליהו |  |  | הרב יוסף אליהו | הרב יוסף אליהו | הרב יוסף אליהו | הרב יוסף אליהו | הרב יוסף אליהו | הרב יוסף אליהו |  |  | מירב עמור | מירב עמור | מירב עמור | מירב עמור | מירב עמור | מירב עמור |   |   |
הערות שוליים

↑  יוסף פאר, ‏נושאי לפיד התורה: 286 אברכי כולל 'דרכי הוראה' הוסמכו, באתר כיכר השבת, 20 ביוני 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529079605171  VIAF: 315207499   WorldCat (עם VIAF): 315207499
יהודי גלותי

יהודי גלותי הוא מושג שמקורו באנטיתזה שהציגה הציונות ליהדות של הגלות, בעיקר באירופה במסגרת התפיסה של שלילת הגלות. היהודי הגלותי מתואר כיהודי פסיבי, חלש, העוסק ב"עסקי אוויר" (ביידיש: "לופט גשעפט" (Luftgeschäft), כלומר עיסוקים שאין בהם עבודה ממשית או יושר, אלא תיווך או פנקסנות, כעריכת דין וניהול חשבונות, וסובל מנחת ידם של הגויים מבלי להגיב. הציונות ביקשה ליצור אנטיתזה לדימוי זה ולבנות בארץ ישראל יהודי חדש: אקטיבי, חזק, העוסק בעבודת האדמה ומגן על עצמו מפני התקפות הגויים.
שימוש בביטוי זה מופיע בראשית ימי הציונות במאמרו של יוסף ויתקין, "כיבוש הקרקע וכיבוש העבודה" שפורסם בשנת 1908:
והאיכרים, השקועים ביותר ב"חיי שעה", שכחו את "חיי העולם" – את עתידות בנינם ועתידות בניהם...  הפועל הנכרי נוח להם מכמה טעמים: הוא בריא ומסוגל לעבודה, יותר זול ופחות תובעני; לפעמים ישמש לאיכרינו לא רק כפועל, אלא גם כמורה בעבודות רבות שהם עוד טירונים בהן, ויחד עם זה הוא כמעט תמיד משרת נכנע, משרת, שאפשר לנצל אותו באין מפריע, ושמקבל באהבה מיד בעליו את התגלוּת כוחו ואדנותו...  והכנעה כזו מצד הפועל היא, עלינו להודות, חביבה מאוד על יהודי גלותי, שהוא בעצמו היה כל ימיו בבחינת "ונפשי כעפר לכּל תהיה.
הצגת האנטיתזה שביסוד הביטוי מופיעה בתיאור שנתן המו"ל לספרו של ישראל זמיר, "אבי, יצחק בשביס-זינגר":
במשך 20 שנה, מאז היות הילד ישראל בן חמש, לא התראה איתו אביו, הסופר וחתן פרס נובל לספרות, יצחק בשביס-זינגר. כאשר חזרו השניים ונפגשו בניו יורק, בשנת 1955, עמדו זה מול זה זרים ושונים. האב, יהודי גלותי, מיסטיקן המאמין בשדים, ברוחות ובהשגחה העליונה, והבן, חבר קיבוץ סוציאליסט ומטריאליסט, הבז לאמונותיו הטפלות של אביו.
ראו גם

יהדות השרירים
השפעת השואה על גיבוש הזהות הישראלית
שלילת הגולה
לקריאה נוספת

אליעזר שביד, "שלילת הגולה" כיסוד האתוס הציוני, חיפה: חמו"ל, תש"ם.
יז'י קושינסקי

| --- | --- |

יז'י קושינסקי, 1969
 לידה:  14 ביוני 1933 לודז', Łódź Voivodeship, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 התאבד:  3 במאי 1991 (בגיל 57) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Józef Lewinkopf 
 מדינה:  ארצות הברית, פולין 
 לאום:  יהודים 
 שם עט:  Joseph Novak 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה 
 שפות היצירה:  אנגלית, פולנית 
 יצירות בולטות:  הציפור הצבועה, Cockpit 
 תקופת הפעילות:  מ-1965 
 בן או בת זוג:  Kiki Kosinski (1968–1991)  Mary Hayward Weir (1962–1966)   Urszula Dudziak (1988–מאי 1991) 
 פרסים והוקרה:  פרס הספר הלאומי לספרות בדיונית (1969)  פרס הספר הלאומי (1969)  פרס גילדת הכותבים של אמריקה  מלגת גוגנהיים 
 
יֶז'י ניקוֹדֶם קוֹשינסקי (בפולנית: Jerzy Nikodem Kosiński;‏ 14 ביוני 1933 – 3 במאי 1991) היה סופר אמריקאי-פולני-יהודי.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קושינסקי נולד בעיר לודז' שבפולין למשפחה יהודית עירונית-חילונית, אמידה, אביו היה מורה ללשונות עתיקות ואמו הייתה פסנתרנית. במהלך מלחמת העולם השנייה התחבא עם הוריו מפני הנאצים. במהלך המלחמה נרצחו בני משפחתו המורחבת.
בשנת 1948 אושפז בעקבות תאונת סקי, שהיממה את גופו וכך החזירה לו את יכולת הדיבור. בין 1950 ל-1956 היה מדריך סקי באתר סקי פולני וסיים לימודי תואר במדע המדינה באוניברסיטת לודז'. בשנים 1955-1957 שימש כמרצה במכון לסוציולוגיה ומדעי התרבות, באקדמיה הפולנית למדעים בוורשה.
בדצמבר 1957 נמלט מפולין והיגר לארצות הברית.
ב-1965 פורסם ספרו "הציפור הצבועה". בשנת 1966 קיבל את הפרס הצרפתי לספר הטוב ביותר עבור ספרו זה. בשנת 1969 זכה הרומן שלו "צעדים" (1968, "Steps") בפרס הספר הלאומי בארצות הברית.
הספר "להיות שם" עובד לסרט בבימויו של האל אשבי ובכיכובם של פיטר סלרס ושירלי מקליין. ב-1981 הופיע בתפקיד בולט בסרטו עטור השבחים של ידידו וורן בייטי "אדומים". ב-1989 חזר לפולין לביקור לרגל הוצאת ספרו "הציפור הצבועה" בפולנית.
ב־3 במאי 1991, בגיל 57, התאבד קושינסקי בנטילת כדורי הרגעה, סמים ואלכוהול. במכתב פרידה שהותיר אחריו כתב: "אני הולך לישון, מעט יותר מן הרגיל".
ספריו

הציפור הצבועה, תרגם מאנגלית אהרון בר, הוצאת תמוז, 1980
להיות שם, הוצאת תמוז
משחק תאווה, הוצאת תמוז
עץ השטן, הוצאת תמוז
פגישה עיוורת, הוצאת תמוז
צעדים, הוצאת תמוז
תא טייס, הוצאת תמוז
מכונת משחק, תורגם מאנגלית על ידי עתליה הרכבי והופיע בשנת 1982 בהוצאת עם עובד.
הערות שוליים

↑  NEW YORK : Kosinski Death Laid to Drugs, Alcohol בארכיון אתר הלוס אנג'לס טיימס
↑  ניוזוויק, 13 במאי 1991.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303507105171  PLWABN: 9810602796605606  BIBSYS: 90059436  BNE: XX875181  BnF: cb119100002 (data)  CANTIC: a18744849  CiNii: DA03270511  GND: 118565664  ICCU: CFIV040344  ISNI: 0000 0001 2137 7139  LCCN: n81024639  LNB: 000091739  NDL: 00446180  NKC: jn19990004563  NLA: 35280589  NLK: KAC199615353  NSK: 000033665  NTA: 068416253  RERO: 02-A012320129  SELIBR: 218784  SNAC: w6nz87f4  SUDOC: 026952769  Trove: 895506  VIAF: 67257391   WorldCat (עם VIAF): 67257391
יחסי אפגניסטן–מקסיקו

| יחסי אפגניסטן–מקסיקו |
| --- | --- |
אפגניסטן: מקסיקו


אפגניסטן: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
652,230: 1,964,375
אוכלוסייה
42,945,992: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
14,502: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
338: 13,642
משטר
אמירות איסלאמית: רפובליקה פדרלית

יחסי אפגניסטן–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים, הרשמיים, ונכון ל-2020, המלאים שבין האמירות האיסלאמית של אפגניסטן לבין מקסיקו. אפגניסטן מיוצגת במקסיקו באמצעות השגרירות בוושינגטון די. סי. שבארצות הברית, ולמקסיקו יש שגרירות בטהראן שבאיראן. שתי המדינות חברות בארגון הסחר העולמי ובאומות המאוחדות.
היסטוריה

יחסי המדינות החלו ב-27 ביוני 1961. מאז, היחסים הבילטרליים בין שתי המדינות מתנהלים בעיקר בפורומים בינלאומיים כמו באו"ם.
בשנת 1962 שלחה מקסיקו את שגרירתה הראשונה לאפגניסטן אוקטביו פס שהייתה שגרירה גם בהודו. בשנת 1980 מקסיקו הייתה חברה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות ותמכה בהחלטה 462 שגינתה את הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
מאז מלחמת אפגניסטן השנייה שפרצה ב-2001 מהגרים אפגנים רבים ניסו להסתנן לארצות הברית דרך שטחה של מקסיקו.
יחסי אפגניסטן–נפאל

| יחסי אפגניסטן–נפאל |
| --- | --- |
אפגניסטן: נפאל


אפגניסטן: נפאל
שטח (בקילומטר רבוע)
652,230: 147,181
אוכלוסייה
42,945,992: 29,642,749
תמ"ג (במיליוני דולרים)
14,502: 40,908
תמ"ג לנפש (בדולרים)
338: 1,380
משטר
אמירות אסלאמית: רפובליקה פדרלית דמוקרטית

יחסי אפגניסטן–נפאל הם היחסים הדיפלומטיים בין אפגניסטן לנפאל. לאפגניסטן יש יחסים עם נפאל דרך שגרירות אפגניסטן בניו דלהי (אנ'). לשתי המדינות יש יחסים בילטרליים ארוכים ושתיהן חברות בארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי.
היסטוריה

היחסים החלו בתקופת המלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה. ב-1839 הצטרפו אלפי חיילים נפאלים מיחידות הגורקה ל"צבא האינדוס". לא ידוע כמה מהם נהרגו בזמן המלחמה. עם זאת, ידוע כי מאות לוחמים אלה היו תחת מצור.
חיילים נפאלים נשלחו על ידי ראש הממשלה צ'אנדרה שומשר ג'אנג בהדור ראנה (אנ') למערכה על וזיריסטן (1919–1920) בגבול עם פקיסטן.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים כוננו ב-1 ביולי 1961.
לוחמי גורקה בריטים נלחמו כחלק מכוח הסיוע הביטחוני הבין-לאומי של נאט"ו באפגניסטן בין השנים 2001 ל-2014. הנסיך הארי, דוכס סאסקס שירת גם כחלק מכוח זה באפגניסטן ב-2007.
נשיא אפגניסטן אשרף ע'ני אחמדזאי ביקר בנפאל בשנת 2014 כדי לפגוש את נשיא נפאל רם ברן ידב (אנ'). הם דנו בדרכים להעמקת היחסים הבילטרליים, במיוחד במסגרת הארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי.
במהלך מלחמת אפגניסטן מאבטחי הגורקה הנפאלים שנשכרו על ידי קבלנים פרטיים מילאו תפקיד מכריע בהגנה על מקומות דיפלומטיים ופקידויות באפגניסטן. לא פחות מ-15,000 היו במדינה, והיה להם שכר טוב למרות המצב באפגניסטן.
בשנת 2016 13 קבלנים נפאלים שהגנו על שגרירות קנדה בקאבול נהרגו בפיגוע התאבדות.
לאחר נפילת קאבול ב-2021, ניסתה ממשלת נפאל לפנות את כל הנפאלים השוהים באפגניסטן. לקטמנדו אין שגרירות בקאבול, ושגרירות אפגניסטן בניו דלהי משמשת כשגרירות במקום זאת.
טריטוריית אלבמה

| --- | --- |


 
 ממשל
 עיר בירה:  סנט סטפנס
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  10 בדצמבר 1817 
 תאריכי פירוק:  14 בדצמבר 1819 
 ישות קודמת:   טריטוריית מיסיסיפי
 ישות יורשת:  אלבמה אלבמה
 
טריטוריית אלבמה הייתה טריטוריה מאוגדת מאורגנת של ארצות הברית. טריטוריית אלבמה נקרעה מטריטוריית מיסיסיפי ב-15 באוגוסט 1817 ונמשכה עד 14 בדצמבר 1819, אז התקבלה לאיחוד כמדינה ה-22.
היסטוריה

טריטוריית אלבמה הוגדרה על ידי שני חוקים תלויים זה בזה של הקונגרס של ארצות הברית ב-1 וב-3 במרץ 1817,   אך הם נכנסו לתוקף רק ב-10 באוקטובר 1817. העיכוב נבע מהוראה בחוק הקונגרס שקבעה שהחוק ייכנס לתוקף רק אם וכאשר החלק המערבי של טריטוריית מיסיסיפי (1798–1817) יכונן חוקה וממשלה של המדינה בדרך למדינה. חוקת מדינה למיסיסיפי אומצה ב-15 באוגוסט 1817, הבחירות נערכו בספטמבר, ומושב החקיקה הראשון התכנס באוקטובר, כאשר החלק המערבי של טריטוריית מיסיסיפי הקיים מאז 1798 והפך למדינת מיסיסיפי ב-10 בדצמבר 1817.
סנט סטפנס, הממוקמת באזור המרכזי של טריטוריית אלבמה על נהר הטומביגבי, הייתה הבירה הטריטוריאלית היחידה במהלך התקופה. ויליאם ואייט ביב (1781–1820) מג'ורג'יה היה המושל הטריטוריאלי היחיד, שנבחר מאוחר יותר לתפקיד זה לאחר הקמת המדינה.
ב-14 בדצמבר 1819, אלבמה התקבלה לאיחוד כמדינה ה-22 של ארצות הברית,  כשביב הפך למושל המדינה הראשון (1819–1820).
התפתחות טריטוריאלית של אלבמה

שטחי ממלכת ספרד והאימפריה הספרדית העולמית שלה שיהפכו מאוחר יותר לחלק מהשטחים העתידיים של אלבמה:
לה פלורידה (פלורידה הספרדית), 1565–1763
פלורידה אוקסידנטל (מערב פלורידה), 1783–1821
מחוז מוביל
החזקה של ממלכת בריטניה מאז 1763, בחוזה פריז (1763) שסיים את מלחמת הצרפתים והאינדיאנים (1756–1763), (המכונה מלחמת שבע השנים באירופה), עד 1783, עם הסכם פריז (1783) שהאדמות ייוותרו מאוחר יותר כדי להפוך לחלק מארצות הברית העצמאית החדשה לאחר 1776,
מאורגן כטריטוריה הדרום-מערבית הישנה או כטריטוריה של הדרום-מערב [הידועה אז מדי פעם בשם "הטריטוריה מדרום לנהר אוהיו"] (1790–1796), ומאוחר יותר
התארגנה מחדש ושמה שונה לטריטוריית מיסיסיפי (1798–1817), ואז
טריטוריית אלבמה נקרעה מהחצי המזרחי בשנת 1817 עד 1819:
מערב פלורידה, 1763–1783 (נרכשה לזמן קצר על ידי בריטניה, נרכשה מספרד.
מדינות ארצות הברית אשר ויתרו על תביעות טריטוריאליות שיהפכו מאוחר יותר לחלק ממדינת אלבמה העתידית:
מדינת קרוליינה הדרומית, 1787
מדינת ג'ורג'יה, 1802 (מכרה את אדמות יאזו השנויות במחלוקת לממשלה הפדרלית של ארצות הברית)
הטריטוריות של ארצות הברית עם אדמה שתהפוך מאוחר יותר לחלק משטח אלבמה:
טריטוריית מיסיסיפי, 1798–1817
טריטוריית אלבמה, 1817–1819:
מדינת אלבמה, 14 בדצמבר 1819 עד היום
הערות שוליים

↑  "An Act to enable the people of the western part of the Mississippi territory to form a constitution and state government, and for the admission of such state into the union, on an equal footing with the original state"
↑  "An Act to establish a separate territorial government for the eastern part of the Mississippi territory"
1 2  "Timeline 1811-1820" (events +sources); Algis Ratnikas; "Timelines of History"; 2007; webpage: TimeLine Miss (אורכב 16.11.2016 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Statehood Dates"; 50states.com; 1998/2009; webpage: 50s-statehood
↑  "Resolution for the admission of the State of Mississippi into the Union"
↑  "Resolution declaring the admission of the state of Alabama into the Union"
מפת 1817 של מדינת מיסיסיפי החדשה בארצות הברית וטריטוריית אלבמה
טייגה

ערך זה עוסק בביומה באסיה ובצפון אמריקה. אם התכוונתם לראפר אמריקאי, ראו .
מיקום סביבת הטייגה הוא בקווי הרוחב הצפוניים של כדור הארץ.
יער טייגה בפינלנד
טייגה או טַיְגָּה (ברוסית: тайга́, [tɐjˈɡa]); במקור ממשפחת השפות האלטאיות) היא ביומה המאופיינת ביערות מחטנאים המורכבים בעיקר מאורנים, אשוחיות וארזיות.
הטייגה נחשבת לביומה היבשתית הגדולה בעולם. בצפון אמריקה מכסה הטייגה את רוב שטחיהן של קנדה, אלסקה ומעט מאוד מאזוריה הצפוניים של ארצות הברית. באירואסיה היא מכסה את כמעט רובה המוחלט של פינלנד וכן חלקים נרחבים של שוודיה, נורווגיה ורוסיה, החל מקרליה שבמערבה לכל אורכה (כולל סיביר) עד האוקיינוס הפסיפי שבמזרחה. כמו כן, הביומה גדלה באזורים מצומצמים יותר במדינות כמו סין, מונגוליה, קזחסטן ויפן (באי הוקאידו בלבד). מספר מאפיינים של טייגה קיימים גם בההיילנדס הסקוטיים ובכך מהווים נוכחות בבריטניה הגדולה וכן באיסלנד. בניגוד להיילנדס הסקוטיים ואיסלנד, באסטוניה קיימת הטייגה המגוונת ביותר ביחס לשאר אזורי הטייגה בעולם.
מיני העצים העיקריים, אורך עונת הצמיחה וטמפרטורות הקיץ משתנים מסביב לעולם. לדוגמה, הטייגה הצפון אמריקאית מורכבת ברובה מאשוחיות, הסקנדינבית והפינית מורכבות מבליל אשוחיות, אורנים ושדרים, הרוסית מורכבת גם היא ממיני עצים עיקריים שמשתנים על פי האזורים: הטייגה המזרח סיבירית הנרחבת מורכבת מארזיות לרוב בעוד ששאר הטייגה בתחומי רוסיה מאופיינת בהרבה אשוחיות, אורנים ושדרים.
הטייגה במתכונתה הנוכחית נחשבת לתופעה יחסית חדשה וקיימת רק ב-12,000 השנים האחרונות מאז תחילת עידן ההולוקן. היא מכסה אדמות שהיו בעברן ערבות ממותות (אנ'), או שהיו מצויות מתחת למעטפות הקרח הסקנדינבית באירואסיה והלורנטידית בצפון אמריקה בתקופת הפליסטוקן המאוחרת.
למרות שבגובה רב הטייגה נהפכת בהדרגה לטונדרה אלפינית באמצעות תהליך הקרומהולץ, היא איננה רק ביומה אלפינית, ובניגוד ליער סאב-אלפיני, חלק ניכר מהטייגה קיים בשפלות.
המונח "טייגה" אינו אחיד בקרב כל התרבויות השוכנות בתחומיה. באנגלית, המונח "יער בוריאלי" משמש בארצות הברית וקנדה לתיאור הטייגה בתחומיה הדרומיים יותר, בעוד ש"טייגה" משמש לרוב לתיאור החלקים הצפוניים יותר, האזורים שמתקרבים לקו העצים ולתחומי הטונדרה.
בין האיומים העיקריים על הביומה ניתן למנות את שינוי האקלים, כריתת עצים וכן שריפות נרחבות שבאמצעות פליטות הפחמן דו-חמצני תורמות לשינויי האקלים.
בטייגה חיים מינים אוכלי זרעים רבים של ציפורים (בהם הקיכלי הסיבירי (אנ'), קיכלי לבן (אנ') וקיכלי שחור צוואר (אנ')) הנודדים לאזור כדי לנצל את ימי הקיץ הארוכים בו ומזון החרקים השופע בעונה זו. אוכלי כל והניזונים מפגרים או מטרף חי נשארים באזור בחורף. עמם נמנים מיני צלוב מקור, עיט זהוב, עורבים ועקב מכנסיים.
עם החורפים הקשים באזור יכולים להתמודד יונקים מעטים יחסית, בהם האייל הקורא, האייל הסיבירי, צפיר הקורדילרים, כבש דאל, כבש השלג, מושק סיבירי, שונר צפוני, שונר קנדי, הבונה, ארנבת השלג, הלמינג, הקאריבו ומספר מינים של משפחת הסמוריים כמו הגרגרן ודלק האורן.
הטייגות הגדולות בעולם הן הטייגה הסקנדינבית-רוסית, הטייגה המזרח סיבירית והטייגה הקנדית.
אקלים וגאוגרפיה

הטייגה מכסה כ-17 מיליון קמ"ר או כ-11.5% מכלל השטח היבשתי של כדור הארץ והיא הביומה השנייה בגודלה רק לרצועת המדבריות העולמית והבתות היבשות. מוקדיה הגדולים ביותר מצויים ברוסיה וקנדה.
אקלים וגאוגרפיה > טמפרטורה

הטייגה היא הביומה היבשתית עם הטמפרטורות הממוצעות השנתיות הנמוכות ביותר, לאחר כיפות הקרח והטונדרה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת נעה בדרך כלל בין 5− ל-5 מעלות צלזיוס. אולם טמפרטורות המינימום החורפיות הקיצוניות של הטייגה באזוריה הצפוניים יכולות לרדת נמוך אף מאלו של הטונדרה. במזרח סיביר ובפנים אלסקה-יוקון קיימים יערות בהם הממוצע השנתי מגיע עד 25− מעלות. הטמפרטורות הנמוכות ביותר שתועדו באופן מהימן בחצי הכדור הצפוני נרשמו באזורי הטייגה של צפון מזרח רוסיה.
לטייגה אקלים תת-ארקטי עם טווח טמפרטורות גדול מאוד בין עונות השנה. טמפרטורת יום חורף ממוצעת תהיה 20− מעלות וטמפרטורת יום קיץ ממוצעת תהיה 18 מעלות, אולם בכל זאת אף על חרף קיצוניות הטמרפרטורות, העונה הדומיננטית היא החורף הארוך והקר. אקלים הטייגה מסווג כ-Dfc, Dwc, Dsc, Dfd ו-Dwd על פי שיטת קפן לסיווג אקלימים. הקיצים קצרים, חמים ולחים עם טמפרטורה יומית של 10 מעלות ונמשכים בין חודש לארבעה בעוד שהחורפים, עם טמפרטורות ממוצעות מתחת לאפס, נמשכים 5−7 חודשים.
בטייגה סיבירית הטמפרטורה הממוצעת של החודש הקר ביותר היא בין 6− מעלות צלזיוס ל-50− מעלות צלזיוס. ישנם מספר אזורים שוליים בעלי אקלים ימי (Cfc) והם בעלי חורפים מתונים יותר; יותר מכך, בדרום הרחוק וממערב לטייגה (באירואסיה) מתחמם האקלים עד כדי אקלים יבשתי לח (Dfb, Dwb) עם קיצים ארוכים בהרבה.
לפי מקורות מסוימים, היער הבוריאלי נהפך בהדרגה ליער מעורב ממוזג כאשר הטמפרטורה השנתית הממוצעת מגיעה לכ-3 מעלות צלזיוס. קפאת-עד שאינה רציפה נמצאת באזורים עם טמפרטורה שנתית ממוצעת מתחת לנקודת הקיפאון, בעוד שבאזורי האקלים Dfd ו-Dwd מתרחשת קפאת-עד רציפה ומגבילה את הצמחייה לעצים רדודי-שורש כמו הארזית הסיבירית.
אקלים וגאוגרפיה > עונת הצמיחה

אורכה של עונת הצמיחה, בה הפלורה בטייגה מתעוררת לחיים, בדרך כלל קצת ארוך יותר מההגדרה האקלימית לקיץ כפי שמוגדר באזורים בהם צומחת הטייגה. שכן סף טמפרטורת הפעילות הצמחית של הצמחים בביומה נמוך יותר מאשר של צמחים אחרים. עונת צמיחה בת 130 יום היא בדרך כלל אופיינית.
בקנדה ובסקנדינביה, עונת הצמיחה מוגדרת על פי חישוב אורך התקופה בשנה בה הטמפרטורה היומית היא 5 מעלות או יותר. באזורי הטייגה בקנדה, עונת הצמיחה נעה בין 80 ל-150 יום, ובשילד הטייגה הקנדי בין 100 ל-140 יום.
מקורות אחרים מגדירים את עונת הצמיחה לפי מספר הימים ללא כפור. לדוגמה, באזור, דרום מערב יוקון נספרו 80-120 ימים ללא כפור. היער הבוריאלי בפארק הלאומי קנוזרסקי ליד פלסטסק, מחוז ארכנגלסק, רוסיה, כולל בממוצע 108 ימים ללא כפור.
עונת הצמיחה הארוכה ביותר נמצאת באזורים השוליים עם השפעות אוקיאניות: באזורי החוף של סקנדינביה ופינלנד, עונת הצמיחה של היער הבוראלי יכולה להיות כ-145–180 יום. עונת הצמיחה הקצרה ביותר עומדת על 50-70 יום ונמצאת באזור רצועת המנשק (אקוטון) הצפונית בין הטייגה לטונדרה; שם יער הטייגה מתקשה לצמוח והטונדרה נוכחת בנוף. בזמן עונת הצמיחה, הטמפרטורה היומית הממוצעת עומדת על עד 10 מעלות.
אקלים וגאוגרפיה > משקעים

רמות המשקעים בטייגה נמוכות יחסית לאורך כל השנה (בדרך כלל 200-750 מ"מ בשנה ו-1,000 מ"מ באזורים מסוימים) רוב המשקעים מתבטאים בצורת גשם במהלך חודשי הקיץ, אך גם כשלג או ערפל. השלג עשוי להישאר על הקרקע עד תשעה חודשים באזורים הצפוניים ביותר של ביומה.
הערפל, הנפוץ במיוחד באזורים נמוכים במהלך ואחרי הפשרת הים הארקטי הקפוא, חוסם את זרימת השמש לצמחים גם בימי הקיץ הארוכים. מכיוון שהערפל נפוץ וחוסם את קרני השמש, האידוי נותר נמוך וכמות המשקעים השנתיים עולה עליו. מצב זה מאפשר צמיחת צמחייה צפופה כולל עצים גדולים. תופעה זו מסבירה את ההבדל הבולט בכמות הביומסה למ"ר בין הטייגה לערבות (הבעלות אקלים חם יותר), בהן קצב האידוי עולה על המשקעים, ומגביל לרוב את הצמחייה לעשבים.
אקלים וגאוגרפיה > קרחונים

במהלך תקופת עידן הקרח האחרון, האזורים המוגדרים כיום טייגה באירופה ובצפון אמריקה (למעט אלסקה) היו קפואים. בעת הפשרת הקרחונים ונסיגתם הם השאירו שקעים בטופוגרפיה שהתמלאו מאז במים, ויצרו אגמים וביצות (בעיקר אדמת מושק) הנמצאות ברחבי הטייגה.
קרקע

אדמת הטייגה חדשה ברובה ועקרה בתרכובות ומינרלים חשובים הקיימים ביערות נשירים ממוזגים. האקלים הקר מעכב את התפתחות הקרקע ואת הקלות בה יכולים צמחים להשתמש בחומריה. המחסורים היחסיים בעצים נשירים, המשלכים כמויות עצומות של עלים מדי שלכת, ובחיות מרעה המייצרות זבל, תורמים גם הם לחסר. מנגד, מגוון האורגניזמים בקרקע ביער הבוריאלי גבוה, בדומה ליער הגשם הטרופי.
עלי שלכת וטחב יכולים להישאר על קרקעית היער לאורך זמן באקלים הקריר והלח, מה שמגביל את תרומתם האורגנית לקרקע. חומצות ממחטים ירוקות-עד זולגות אל פנים האדמה, ויוצרות פודזול, מצב הגורם לכך שבקרקעית היער החומצית גדלים בעיקר רק חזזיות ומספר מיני טחב. בקרחות ביער ובאזורים עם יותר עצים נשירים קיים מגוון פלורה גדול יותר, הכולל עשבים ופירות יער, מה שמוביל להעשרת הקרקע.
ראו גם

טונדרה
הערות שוליים

↑  טַיְגָּה במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
1 2 3  "Berkeley: The forest biome". Ucmp.berkeley.edu.
1 2  taiga, באתר בריטניקה, (באנגלית)
↑  Taiga Guardians of the North. CGTN.
↑  Altai, Trekking.
↑  The Year-Round Land of Evergreens: the Taiga, WWF.
↑  Iceland Boreal Birch Forests and Alpine Tundra, one earth.
↑  Estonia – Steller’s Eiders & Taiga Forests.
↑  Limiting Carbon Emissions from Wildfires in North America’s Boreal Forests.
↑  TAIGA BIOLOGICAL STATION.
↑  BOREAL FORESTS Marion B. and Tesha K. (“Marietta”).
↑  "Yakutsk climate". Worldclimate.com.
↑  Interior Alaska-Yukon Lowland Taiga. one earth.
↑  Taiga or Boreal Forest. Radford.edu.
↑  PERMAFROST. ScienceDirect.
↑  Ecozones.
↑  Taiga Bioms. Blueplanetbiomes.
↑  "Southwest Yukon:Frost-free days". Yukon.taiga.net.
↑  "Kenozersky National Park". Wild-russia.org.
↑  "University of Helsinki: Carabid diversity in Finnish taiga".
↑  "Tundra". Blueplanetbiomes.
↑  Tundra. NatureWorks.
↑  "The Arctic". saskschools.ca.
↑  Study reveals for first time true diversity of life in soils across the globe, new species discovered.
↑  C. Michael Hogan, Black Spruce: Picea mariana, GlobalTwitcher.com, ed. Nicklas Stromberg, November, 2008.
↑  George H. La Roi. "Boreal forest".
↑  Larix decidua.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4129546-8  NKC: ph910969 
טייגה באלסקה
טייגה סיבירית בסתיו
יער בוריאלי על יד ימת באיקל ברוסיה
אזוב על קרקע הטייגה
יז'י פיצובסקי

| --- | --- |

 לידה:  4 באוקטובר 1924 ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  9 במאי 2006 (בגיל 81) ורשה, רפובליקת פולין 
 מדינה:  פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות הצבאי פובונזקי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ורשה 
 שפות היצירה:  פולנית, ספרדית 
 בן או בת זוג:  אלזבייטה פיצובסקה 
 פרסים והוקרה:  מפקד עם כוכב של מסדר פולוניה רסטיטוטה  צלב ההצטיינות המוזהב  צלב ארמייה קריובה 
 jerzyficowski.pl
 
קיברו של יז'י פיצובסקי בבית הקברות Powązki
יז'י פיצובסקי (בפולנית: Jerzy Tadeusz Ficowski;‏ 4 באוקטובר 1924, ורשה – 9 במאי 2006, שם) היה משורר פולני, סופר, מסאי, מתרגם וביוגרף. עסק רבות בתרגום שירת היהודים והרומה-סינטי בפולין, ובשימור זכר רצח העם שחוו בתקופת מלחמת העולם השנייה.