stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלימיה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים האגאי
 קואורדינטות:  36°14′0″N 27°34′0″E﻿ / ﻿36.23333°N 27.56667°E﻿ / 36.23333; 27.56667
 ארכיפלג:  האיים הדודקאנסיים
 שטח:  6.5 קילומטר רבוע
 אורך:  5 קילומטר
 רוחב:  4 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  יוון 
 אוכלוסייה:  0 (2011, 2021, 2001, 1991)
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןאלימיה(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןאלימיה
 
אלימיה (ביוונית: Αλιμιά) הוא אי יווני בים האגאי הנמצא בין האיים רודוס וחאלקי. שטח האי הוא 7.4 קמ"ר ואורך קו החוף שלו הוא 21 קילמטרים.
בעבר, היה האי מאוכלס במספר מצומצם של אנשים, אך לאחר מלחמת העולם השנייה האי ננטש. כיום ישנם על האי מספר מבנים נטושים.
בימנו משמש האי בעיקר לדייגים שבאים מחאלקי ומרודוס לדוג שם. בגלל הדיג באי, קרקעית הים בקרבתו מלאה ביצורים ימיים מתים (כגון כרישים קטנים וטריגונים) שהדייגים תפסו וזרקו לים כיוון שהם אינם ראויים למאכל.
אמנעה אווירית

אמנעה אווירית היא סוג ספציפי של הפצצה טקטית המבוצעת בידי כלי טיס צבאי לצורך מניעת תגבור ואספקה לקווי האויב הקדמיים.
אמנעה מבוצעת מעבר לקווי האויב ומכוונת נגד תשתיות לוגיסטיות המשמשות את האויב לאחסון ולשינוע חיילים וציוד לחזית. תשתית זו כוללת כבישים, גשרים, מטוסי תובלה, ומצבורי דלק ותחמושת. התפיסה שמאחורי תקיפה כזאת גורסת שמניעת ציוד ואספקה תחליש בהכרח את הכוחות הקדמיים ותתיש את האויב, ובכך תסייע להבסתו.
אמנעה היא רמת ביניים שבין סיוע אווירי קרוב, העוסק בסיוע ישיר לכוחות ידידותיים קרקעיים המצויים בקרבת כוחות האויב, ובין הפצצה אסטרטגית, העוסקת במניעת תגבור ואספקה לקווי האויב הקדמיים על ידי פגיעה בייצור האספקה, וברצון להמשיך להילחם.
גלריה

"פיאט G.91Y" מטוס "אמנעה אווירית"
| אמנות המלחמה |
| --- | --- | --- |
| אמנות המלחמה | טקטיקה • אופרטיבה צבאית • אסטרטגיה • דוקטרינה צבאית • תורת לחימה • הונאה |  |
| מושגי יסוד | לחימה • קרב • מערכה • מלחמה • מלחמה כוללת • מלחמת מנע • לוחמת חלל • לוחמה אווירית • לוחמה ימית • לוחמת תמרון • לוחמת שחיקה • לוחמה אסימטרית • מלחמה בטרור • מלחמת אזרחים • צבא |  |
| הוגים וספרים | סון דזה / אמנות המלחמה • וגטיוס / מדעי הצבא • קרל פון קלאוזביץ / על המלחמה • אלפרד פון שליפן • בזיל הנרי לידל הארט / אסטרטגיה של גישה עקיפה • מרטין ון קרפלד |  |
| טקטיקה ומערכים צבאיים | טקטיקה ומערכים צבאיים |  |
| מערכים צבאיים |  מערך ריבוע • פלנקס • טסטודו • אימפי |  |
| טקטיקה | מכה מקדימה • מלחמת בזק • מתקפת נגד • אדמה חרוכה • קרב בלימה • מצור • הסגר • תנועת מלקחיים • כיתור • איגוף • איגוף אנכי • מארב • תקיפה אווירית • הפצצה טקטית • דיכוי הגנה אווירית • הפצצה אסטרטגית • לוחמה בשטח בנוי • לוחמת מנהרות • לוחמת שריון • לוחמה הררית • לוחמה מדברית • לוחמה אמפיבית • לוחמה נגד צוללות • לוחמה ביולוגית • לוחמה כימית • לוחמת רשת ("סייבר") • לוחמה אלקטרונית • לוחמה פסיכולוגית • לוחמה משפטית • לוחמה כלכלית • לוחמה לא קונבנציונלית • הפרד ומשול • מבצעים מיוחדים • גרילה • טרור • מפת מבצע |  |
| טקטיקות של | פרשים • חי"ר • שריון • ארטילריה • לחימה אווירית • לחימה ימית |  |
| אסטרטגיה לאורך ההיסטוריה | אסטרטגיה לאורך ההיסטוריה |  |
| בעת העתיקה | הטקטיקה והאסטרטגיה היוונית • הטקטיקה והאסטרטגיה ההלניסטית • הטקטיקה והאסטרטגיה הרומית |  |
| בימי הביניים | הטקטיקה והאסטרטגיה המוסלמית • הטקטיקה והאסטרטגיה האירופאית בימי הביניים • הטקטיקה והאסטרטגיה המונגולית |  |
| בעת החדשה | הטקטיקה והאסטרטגיה האמריקאית בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה גרמנית בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה סובייטת בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה האירופית בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה במאה ה-20 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אליוט הורוביץ

| --- | --- |

 לידה:  17 במאי 1981 (בן 43) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת בראון 
 
אליוט הורוביץ (באנגלית: Eliot Horowitz) הוא ממייסדי, מנהל טכנולוגיות ראשי ודירקטור של "inc‏ MongoDB", חברת תוכנה המפתחת וספקית תמיכה לבסיס הנתונים MongoDB, בסיס הנתונים המוביל בקטגוריית NoSQL.
לפני כן, הורוביץ ייסד והיה מנהל טכנולוגיות ראשי של ShopWiki. שם פיתח אלגוריתם מיוחד מסוג "Crawler" אשר היה לליבת הטכנולוגיה של ShopWiki.
בשנת 2006 בחר בו "BusinessWeek" לאחד מ-25 היזמים המובילים מתחת לגיל 25.
לפני ShopWiki היה אליוט, אחרי תואר ראשון במדעי המחשב מאוניברסיטת בראון, מפתח ב-DoubleClick (שנרכשה על ידי גוגל ב-3.1 מיליארד דולר).
אמנת סן פרנסיסקו

המשלחת היפנית חותמת על האמנה
הסכם שלום עם יפן, הידוע יותר בשם אמנת סן פרנסיסקו, היה הסכם שלום שנחתם בין יפן לבין חלק מבעלות הברית במלחמת העולם השנייה ב-8 בספטמבר 1951 ב"בית האופרה - יד זיכרון לנופלים" שבסן פרנסיסקו, קליפורניה. האמנה נכנסה לתוקף ב-28 באפריל 1952.
האמנה סיימה באופן רשמי את מלחמת העולם השנייה, ביטלה את מעמדה של יפן כמעצמה אימפריאלית וקבעה את גובה הפיצויים שאותם נדרשה יפן לשלם לאזרחי מדינות בעלות הברית ולשבויי המלחמה. האמנה עשתה שימוש במגילת האומות המאוחדות ובהכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם כדי להביע את מטרות בעלות הברית.
האמנה, ועמה ברית הביטחון בין ארצות הברית ויפן שנחתמה באותה שנה, סימנו את ראשית "שיטת סן פרנסיסקו", מונח שטבע ההיסטוריון ג'ון דאוור, ואשר טומן בחובו את השפעות היחסים של יפן עם ארצות הברית, את תפקידה הבינלאומי של הראשונה כפי שהתעצבו תחת שתי אמנות אלו ואת הדרך בה השפיעו האמנות על מדיניות ממשלת יפן בתקופה שלאחר הכיבוש האמריקאי.[דרושה הבהרה]
המדינות המשתתפות

המדינות שהשתתפו בוועידת החתימה היו אוסטרליה, אורוגוואי, אינדונזיה, איראן, אל סלוודור, אקוודור, ארגנטינה, ארצות הברית, אתיופיה, בוליביה, בלגיה, ברזיל, בריטניה, ברית המועצות, גואטמלה, דרום אפריקה, האיטי, הולנד, הונדורס, וייטנאם, ונצואלה, טורקיה, יוון, לאוס, לבנון, לוקסמבורג, ליבריה, מצרים, מקסיקו, נורווגיה, ניו זילנד, ניקרגואה, סוריה, עיראק, ערב הסעודית, פולין, הפיליפינים, פנמה, פקיסטן, פרגוואי, פרו, צ'כוסלובקיה, ציילון, צ'ילה, צרפת, קובה, קולומביה, קוסטה ריקה, קמבודיה, קנדה, והרפובליקה הדומיניקנית מחד, ויפן מאידך.
בורמה, הודו ויוגוסלביה קיבלו גם הן הזמנה להשתתף אך נבצרו מהוועידה. לראש ממשלת הודו, ג'ווהרלל נהרו, היו מספר התנגדויות לחלק מסעיפי האמנה, שלדעתו הגבילו את הריבונות ואת העצמאות היפניות, ולפיכך חתם על הסכם שלום נפרד עם יפן ב-9 ביוני 1952. הרפובליקה הסינית והרפובליקה העממית של סין לא הוזמנו בשל מלחמת האזרחים הסינית ובשל העמימות לגבי זהות הממשלה הלגיטימית בסין. בהתאם לכך, גם קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית לא קיבלו הזמנה.
מתוך 51 המדינות שהשתתפו בוועידה חתמו 48 על האמנה. צ'כוסלובקיה, פולין וברית המועצות סירבו לחתום, אך ב-19 באוקטובר 1956 חתמה ברית המועצות על הסכם נפרד עם יפן שסיים רשמית את המלחמה בין המדינות. הממשלה הפיליפינית סירבה לאשרר את האמנה מכיוון שלא הסדירה פיצויים לקורבנות עבדות מינית, אולם ב-9 במאי 1956 הגיעו יפן והפיליפינים להסדר פיצויים, אף על פי ששוב לא כלל את קורבנות העבדות המינית, וב-16 ביולי אישרה הפיליפינים את חוזה סן פרנסיסקו. גם ממשלת אינדונזיה סירבה לאשרר את האמנה, פעם נוספת בשל נושא הפיצויים, אך לאחר מכן, ב-20 בינואר 1958, חתמה על הסכם שלום נפרד שהסדיר את נושא הפיצויים בין המדינות.
שינויים טריטוריאליים

אמנת סן פרנסיסקו ביטלה את כל הזכויות שקיבלה יפן בעקבות השתתפותה בדיכוי מרד הבוקסרים ב-1901, וכמו כן האמנה סיימה את שליטתה של יפן בקוריאה, בפורמוזה, בארכיפלג פנגחו, בהונג קונג (שהייתה אז מושבה בריטית), באיים הקוריליים, באנטארקטיקה ובסחלין.
לפי סעיף 3 באמנה הפכו איי בונין ואיי ריוקיו, בהם אוקינאווה ואיים נוספים, לאזורי נאמנות אמריקאיים. עד 1972 השיבה ארצות הברית את כל השטחים הללו לריבונות יפנית. בסעיף 11 קיבלה יפן את הכרעות בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק ואת הכרעותיהם של בתי דין אחרים של בעלות הברית לפשעי מלחמה והתחייבה לאכוף את עונשי המאסר ועונשים אחרים שהוטלו במסגרת בתי דין אלה על אסירים שהיו כלואים ביפן.
באמנה נקבעו גם כללים מנחים לגבי תשלום פיצויים לשבויי מלחמה ותוקפנות צבאית עתידית, לפי מגילת האומות המאוחדות. האמנה ביטלה את ההסכמים שקדמו לה והניחה את המסגרת להקמת כוחות ההגנה העצמית של יפן, שנועדו להגנה בלבד.
שאלה סביב הריבון בטאיוואן התעוררה עקב נוסח האמנה, שכן בטאיוואן טענו שמכיוון שהאמנה שותקת לגבי הריבון, אזי היא לא תחת ריבונות הרפובליקה העממית של סין. אחד ממנסחי האמנה, מזכיר המדינה של ארצות הברית, ג'ון פוסטר דאלס, אישר לאחר מכן טענה זו, ואמר שהאמנה רק מבטלת את ריבונות יפן על האי. מכיוון שכך ארצות הברית לא יכלה להתייחס לנושא כבעיה סינית פנימית.
פיצויים לאזרחי בעלות הברית ולשבויי מלחמה > מסירת נכסים יפניים מעבר לים

בהתאם לסעיף 14 לאמנה, החרימו בעלות הברית את כל הנכסים היפניים, לרבות כאלה של חברות ואזרחים פרטיים, בכל אזורי הכיבוש, מלבד בסין, בה התמקד סעיף 21. סין קיבלה לרשותה את כל הנכסים היפניים במנצ'וריה ובמונגוליה הפנימית שכללו תשתית.
| נכסים יפנים מעבר לים בשנת 1945> מדינה/אזור | נכסים יפנים מעבר לים בשנת 1945> שווי בדולר אמריקני | נכסים יפנים מעבר לים בשנת 1945>  | נכסים יפנים מעבר לים בשנת 1945>  | נכסים יפנים מעבר לים בשנת 1945>  | נכסים יפנים מעבר לים בשנת 1945>  | נכסים יפנים מעבר לים בשנת 1945>  | נכסים יפנים מעבר לים בשנת 1945>  | נכסים יפנים מעבר לים בשנת 1945>  | נכסים יפנים מעבר לים בשנת 1945>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קוריאה | 468,370,000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| טאיוואן | 2,846,100,000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| צפון מזרח סין | 9,768,800,000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| צפון סין | 3,695,800,000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| מרכז דרום סין | 2,447,900,000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| אחרים | 1,867,600,000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| סך הכול | $25,300,000,000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
סך שווי נכסי יפן בסין הגיע ל-$18,758,600,000 ב-1945. עם התאמת האינפלציה, שווי הנכסים ב-2016 היה עומד על $249,262,801,404.
פיצויים לאזרחי בעלות הברית ולשבויי מלחמה > פיצויים לשבויי מלחמה

בסעיף 16 לאמנת סן פרנסיסקו נכתב:
כביטוי לרצונה לפצות את חברי הכוחות המזוינים של בעלות הברית שסבלו תחת העול בזמן היותם שבויי מלחמה של יפן, תעביר יפן את נכסיה ואת נכסי אזרחיה במקומות שהיו ניטרליים במהלך המלחמה, או שהיו במקום שנמצא במלחמה כנגד אחת מבעלות הברית, או, לחלופין, כל המקבילים לנכסים כאלה, לצלב האדום שיממש נכסים אלה ויחלק את ההון שיתקבל לסוכנויות הלאומיות המתאימות, לטובתם של שבויי מלחמה לשעבר ומשפחותיהם לפי בסיס שיימצא הוגן בעיניו.
בהתאם לכך שילמה יפן ארבעה וחצי מיליון לירה שטרלינג לצלב האדום. סעיף זה שימש לאחר מכן כהגנה מפני תביעות פיצויים של שבויי מלחמה לשעבר כנגד יפן.
פיצויים לאזרחי בעלות הברית ולשבויי מלחמה > שטחי בעלות הברית תחת כיבוש יפני

סעיף 14 לאמנה קבע:
יפן תיכנס מידית למשא ומתן עם כל בעלת ברית שתרצה בכך, ששטחיה בהווה נפלו תחת כיבוש כוחות יפניים ושספגה נזקים מידי יפן, במטרה לנסות ולפצות את המדינות האלה על עלויות התיקונים בעקבות הנזק שנגרם, על ידי הצעת שירותם של אנשים יפנים בייצור, פינוי ועבודות אחרות.
בהתאם לכך, קיבלו הפיליפינים ודרום וייטנאם פיצויים ב-1956 וב-1959, בהתאמה. בורמה ואינדונזיה לא אישרו את החוזה תחילה, אך לאחר מכן חתמו עם יפן על הסכמים נפרדים, בהתאם לסעיף 14.
| פיצויים למדינות תחת כיבוש בשנים 1941 - 1945> מדינה | פיצויים למדינות תחת כיבוש בשנים 1941 - 1945> סכום בדולר אמריקני | פיצויים למדינות תחת כיבוש בשנים 1941 - 1945>  | פיצויים למדינות תחת כיבוש בשנים 1941 - 1945>  | פיצויים למדינות תחת כיבוש בשנים 1941 - 1945>  | פיצויים למדינות תחת כיבוש בשנים 1941 - 1945>  | פיצויים למדינות תחת כיבוש בשנים 1941 - 1945>  | פיצויים למדינות תחת כיבוש בשנים 1941 - 1945>  | פיצויים למדינות תחת כיבוש בשנים 1941 - 1945>  | פיצויים למדינות תחת כיבוש בשנים 1941 - 1945>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בורמה | 200,000,000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| הפיליפינים | 550,000,000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| אינדונזיה | 223,080,000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| וייטנאם | 38,000,000 |  |  |  |  |  |  |  |  |
| סך הכול | 000,$1,012,080 |  |  |  |  |  |  |  |  |
התשלום האחרון במסגרת הסדרי הפיצויים נמסר לפיליפינים ב-22 ביולי 1976.
ראו גם

הסכם שיתוף הפעולה וההגנה בין ארצות הברית ויפן
לקריאה נוספת

Kratoska, Paul H. Tensions of Empire: Japan and Southeast Asia in the Colonial and Postcolonial World. NUS Press, 2003. ISBN 9789971692810.
Sajor, Indai Lourdes. "Militsry Sexual Slavery: Crimes Against Humanity" in Gurcharan Singh Bhatia (ed.). Peace, Justice and Freedom: Human Rights Challenges for the New Millennium. University of Alberta, 2000. ISBN 9780888643391.
הערות שוליים

↑  נוסח האמנה.
↑  רָאוּ.
↑  Sajor, עמ' 177.
↑  Kratoska, עמ' 260.
↑  גלנון, עמ' 620.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1256062723  LCCN: n87925328  NDL: 00576044  NLK: KSH2001009078   WorldCat (עם LCCN): n87-925328
אלכסנדר סידורנקו

אלכסנדר סידורנקו (באוקראינית: Сидоренко Олександр Олександрович;‏ 27 במאי 1960 – 20 בפברואר 2022) היה שחיין מאוקראינה שהתחרה עבור ברית המועצות. היה אלוף אולימפי (מוסקבה 1980) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי, אלוף עולם (גואיאקיל 1982), אלוף אירופה (ספליט 1981) ושיאן עולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה

סידורנקו נולד במריאופול.
באליפות אירופה שנערכה בינקפינג שבשוודיה בשנת 1977 זכה סידורנקו במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:08.80 דקות.
ביוגרפיה > שיאן עולם

באליפות ברית המועצות בשחייה שנערכה במוסקבה ב-9 ביולי 1978 קבע סידורנקו במשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא עולם חדש של 2:05.24 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנה של גרהם סמית' מקנדה (2:05.31 דקות). שיא זה החזיק מעמד כחודש ונשבר על ידי סטיב לנדקוויסט מארצות הברית (2:04.39 דקות). באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין, באותה העת מערב גרמניה בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, בתוצאה של 2:05.29 דקות, אחרי גרהם סמית' שקבע שיא עולם חדש של 2:03.65 דקות וג'סי ואסאלו מארצות הברית (2:04.99 דקות).
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה סידורנקו במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אולימפי חדש של 4:22.89 דקות לפני בן ארצו סרגיי פסנקו סניור (4:23.43 דקות) וזולטאן וראסטו מהונגריה (4:24.24 דקות).
ביוגרפיה > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בספליט באותה העת יוגוסלביה בשנת 1981 זכה סידורנקו במדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:03.41 דקות.
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בגואיאקיל, שבאקוודור בשנת 1982 זכה סידורנקו במדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אליפות חדש של 2:03.30 דקות, לפני ביל בארט מארצות הברית (2:03.49 דקות) וג'יובאני פרנסצ'קי מאיטליה (2:04.65 דקות).
חייו האישיים

בשנת 1982 נישא סידורנקו לילנה קרוגלובה, בעלת מדליית ארד אולימפית בשחייה (מוסקבה 1980).
לאחר שפרש מספורט תחרותי החל סידורנקו לאמן שחייה וכדורמים בעיר הולדתו.
נפטר ב-20 בפברואר 2022.
שיאים אישיים

100 מטר גב: 57.56 שניות (1979)
200 מטר מעורב אישי: 2:02.85 דקות (1982)
400 מטר מעורב אישי: 4:21.97 דקות (1980)
תארים והישגים

סידורנקו זכה במהלך הקריירה שלו ב-11 תוארי אליפות ברית המועצות אישיים בשחייה.
אן סינקלייר

| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1948 (בת 76) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Anne-Élise Schwartz 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת פנתאון-אסאס  המכון למדע המדינה פריז  Cours Hattemer 
 מעסיק:  TF1, האפינגטון פוסט צרפת, Paris Match, France 3 
 בן או בת זוג:  איוואן לוואי (9 בנובמבר 1976–31 בדצמבר 1990) דומיניק סטראוס-קאהן (26 בנובמבר 1991–מרץ 2013)  פייר נורה (אוקטובר 2012–?) ז'אק אטלי 
 צאצאים:  David Levaï 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  אזרחות כבוד של לייז' (2016)  7 d'Or 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  anne_sinclair
 
אן סינקלייר (בצרפתית: Anne Sinclair; נולדה ב-15 ביולי 1948 בעיר ניו יורק בשם אן אליס שוורץ) היא עיתונאית יהודייה-צרפתייה, הידועה בעיקר בשל הגשת המגזין הפוליטי הפופולרי "7‏sur‏7" ‏, בערוץ הטלוויזיה הצרפתי הפרטי TF1, בשנות ה-80 וה-90.
קורות חיים > שנותיה הראשונות

סינקלייר היא בתם של רובר ז'וזף שוורץ (שינה את שמו ב-1949 לסינקלייר, כינויו בתנועת ההתנגדות הצרפתית), איש עסקים ואביר לגיון הכבוד, ומישלן נאנט רוזנברג. אבי אמהּ, פול רוזנברג (1881-1959), היה בעל גלריה חשובה וסוחר אמנות בפריז ומאוחר יותר בניו יורק, לשם נמלט מהנאצים. ממנו ירשה סינקלייר חלק מאוסף ציוריו בשווי עשרות מיליוני אירו. ציור אחד של אנרי מאטיס - "השפחה: הרמוניה בכחול", נמכר ב-2007 בכריסטי'ס תמורת 33.6 מיליון דולר.
שנים ספורות לאחר לידתה של סינקליר חזרה משפחתה לצרפת.
בשנת 1972 השלימה את לימודיה לתואר במדעי המדינה והחברה במכון למדע המדינה בפריז, ותואר במשפטים מאוניברסיטת פריז.
קורות חיים > קריירה

את הקריירה העיתונאית היא החלה בשנת 1973 בערוץ "אירופה 1". בשנת 1984 החלה להגיש את התוכנית "7 על 7" - מגזין חדשות ופוליטיקה שבועי ששודר בערבי יום ראשון בערוץ "TF1", וזכה לקהל צופים רב בצרפת. במהלך 13 שנות הגשתה את התוכנית ערכה סינקלייר למעלה מחמש מאות ראיונות עם אישי ציבור מהשורה הראשונה, שהפכו אותה לאחת העיתונאיות המפורסמות ביותר בצרפת; הקריאה "דבר אמת!" אותה נהגה להפנות למרואייניה הפכה לסימן ההיכר שלה.
בעקבות מינויו של בעלה, דומיניק סטראוס-קאהן, לשר האוצר והמסחר הצרפתי בשנת 1997, היא התפטרה מהגשת התוכנית כדי להימנע מניגוד עניינים, והחלה לנהל את חברת הבת האינטרנטית של הערוץ - "e-TF1". היא עזבה את קבוצת TF1 בשנת 2001, לאחר חילוקי דעות עם המנכ"ל פטריק לה ליי. בשנת 2003 שבה לעסוק בעיתונאות, עת השיקה את תוכנית הרדיו "Libre Cours" ("קורס חופשי") בתחנת השידור הציבורית "פראנס אינטר". תוכנית זו עסקה בהפגשת תלמידים עם אנשי מקצוע תובעניים. בשנת 2008 השתתפה בתוכנית "Le Grand Journal" ששודרה בערוץ Canal +, ודיווחה - יחד עם העיתונאית לורנס האים (Haïm) - על הבחירות לנשיאות בארצות הברית. עם מעברה לארצות הברית ב-2007 החלה לפרסם בלוג בשם "שניים שלושה דברים שרואים באמריקה" שהתרכז במדיניות החוץ האמריקנית. בנובמבר 2010 הצטרפה למועצת המנהלים של מוזיאון פיקאסו.
באוקטובר 2011 החלה לשמש כעורכת המהדורה הצרפתית של ההאפינגטון פוסט.
סינקלייר זכתה בשלושה פרסי "Sept d'Or", המקבילה הצרפתית לפרס אמי. בשנים האחרונות החלה לכתוב ספר ביוגרפיה על סבה, סוחר האמנות פול רוזנברג.
קורות חיים > חיים אישיים

לסינקלייר שני ילדים מבעלה לשעבר העיתונאי, יליד הונגריה, איוואן לוואי, דוד ואלי (אלי נקרא על שם ידידם הוותיק אלי ויזל). ב-24 בנובמבר 1991 נישאה לפוליטיקאי הצרפתי דומיניק סטראוס-קאהן, עמו החלה בקשר רומנטי לאחר שנפגשו על סט תוכנית האירוח שלה בשנת 1989, בעודם נשואים לבני זוגם הקודמים.
לאחר שסטראוס-קאהן מונה לראש קרן המטבע הבינלאומית, עברה סינקלייר עמו לוושינגטון, שם רכשה בית מידות בג'ורג'טאון. סינקלייר התייצבה בקביעות לימינו של סטראוס-קאהן, שהיה מעורב לאורך השנים במספר שערוריות מיניות וכלכליות. בפרט, לאחר שנעצר בניו יורק במאי 2011 באשמת אונס חדרנית, היא העמידה לרשותו את אמצעיה הכלכליים הרבים למען שחרורו למעצר בית מאובטח והגנתו. באוגוסט 2012 נפרדה מסטראוס-קאהן.
סינקלייר הביעה פעמים אחדות תמיכה נלהבת במדינת ישראל. היא הצהירה כי מלחמת ששת הימים חיזקה בה את מודעותה לזהותה היהודית: "הייתי בת 19, ובאותו רגע ממש ראיתי את עצמי כיהודייה, מפני שבדידותה של ישראל הייתה בלתי נסבלת בעיני".
ספריה

Une année particulière, 1982
Deux ou trois choses que je sais d'eux, 1997
Caméra subjective, 2002
הערות שוליים

↑  Une héritière très réservée, באתר לה פואה (בצרפתית)
↑  [ http://nymag.com/news/features/dominique-strauss-kahn-2011-8/index3.html The Womanizer’s Wife]
↑  Two or Three Things about Anne Sinclair
↑  ‏ Angelique Chrisafis, Why Anne Sinclair is standing by Dominique Strauss-Kahn, ביוני 2011, באתר הגרדיאן(באנגלית)
↑  אשתו של שטראוס-קאהן עזבה אותו - ומסתדרת מצוין, באתר וואלה, 2 בספטמבר 2012
↑  מוריס זפרן‏, Les Juifs dans la politique française de 1945 à nos jours,‏ Flammarion, פריז 1990, עמוד 154
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601768405171  BNE: XX5306791  BnF: cb119248938 (data)  CANTIC: a11728164  GND: 1026678838  ISNI: 0000 0000 8171 6684  LCCN: n82129500  NTA: 351987223  RERO: 02-A012328549  SUDOC: 027139867  VIAF: 103661402   WorldCat (עם VIAF): 103661402
אלודרה

| --- | --- |
   
 מיקומו של אלודרה בקבוצת כלב גדול
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  כלב גדול
 שמות נוספים:  η בכלב גדול, HD 58350
 סוג:  על-ענק כחול
 בהירות נראית:  2.45
 סיווג ספקטרלי:  B5 Ia
 עלייה ישרה:  07ʰ 24ᵐ 05.7ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏11.18″ ‏18′ ‏29°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 משך מחזור השתנות:  4.7 ימים
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  6.48-
 מרחק:  2,000  שנות אור 613.2  פארסק
 רדיוס:  57 רדיוסי שמש
 מסה:  21 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 33,000 מהשמש
 טמפרטורה:  15,000 K
 מהירות סיבוב:  50 ק"מ/שנייה
 גיל:  8.3 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  41.1±2.5 קילומטר לשנייה
 היסט:  1.64±0.4 אלפיות של שניות קשת
אָלוּדְרָה (מערבית العذراء - "אלאד'רה" - הבתולה) או η בכלב גדול, הוא כוכב על-ענק כחול בקבוצת הכוכבים כלב גדול עם בהירות נראית מדרגה 2.46, שנמצא במרחק של כ-2,000 שנות אור ממערכת השמש. שמו של הכוכב נגזר מהשם של קבוצת כוכבים שכוללת גם את וזן, ואדרה ומהווה כיום את חלקו התחתון של הכלב הגדול, אך בעבר נקראה בערבית "הבתולות".
אלודרה מהווה את כוכב התקן של המחלקה הספקטרלית B5Ia.
תכונות

אלודרה הוא על-ענק כחול מסוג ספקטרלי B5 Ia, מסתו מוערכת בכ-21 מסות שמש, רדיוסו פי 57 מרדיוס השמש, טמפרטורת פניו כ-15,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 33,000 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, ובערך כפול מכך בצירוף הקרינה בתחום העל-סגול. בהירותו של הכוכב משתנה בין דרגות 2.38 ו-2.48 במחזוריות של 4 ימים, 16 שעות ו-48 דקות והוא מסווג כמשתנה α בברבור. לאלודרה יש רוח סולרית חזקה שמהירותה מגיעה ל-590 קילומטרים לשנייה וכתוצאה מכך הוא מאבד כמיליונית של מסת שמש בשנה, בערך פי 30 מיליון מקצב איבוד המסה של השמש. למרות שגילו של הכוכב מוערך בפחות מ-10 מיליון שנים, הוא כבר נמצא בשלבי התפתחות מתקדמים אחרי שהמימן שבליבתו אזל. הכוכב צפוי להתקרר, להתנפח ולהפוך לעל-ענק אדום ולאחר מכן לסיים את חייו בסופרנובה.
הערות שוליים

1 2 3  SIMBAD: Aludra
1 2  The American Association of Variable Star Observers: η Canis Majoris
1 2 3 4  S. C. Searle, R. K. Prinja, D. Massa & R. Ryans: Quantitative studies of the optical and UV spectra of Galactic early B supergiants. I. Fundamental parameters, Astronomy & Astrophysics, Vol. 481, Iss. 3, p.786 (2008)
↑  N. Tetzlaff, R. Neuhäuser & M. M. Hohle: A catalogue of Young runaway stars within 3kpc, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 410, Iss. 1 (2011)
↑  I. R. G. Wilson & M. A. Dopita: An empirical investigation of mass-loss in OB stars, Astronomy & Astrophysics, vol. 149, no. 2, p. 298 (1985)
אן סופי פון אוטר

| --- | --- |

אן סופי פון אוטר, 2007
 לידה:  9 במאי 1955 (בת 69) סטוקהולם, שוודיה 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  שוודית 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון 
 בן או בת זוג:  Benny Fredriksson (1989–2018) 
 פרסים והוקרה:  ליטריס אט ארטיבוס (1999)  Echo Klassik Female Singer of the Year (2000)  Echo Klassik Female Singer of the Year (1995)  Musikexportpriset (2004)  פרס המוזיקה של פרנקפורט (2011)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פריז VI: פייר ומארי קירי (2013)  פרס רולף שוק לאמנויות המוזיקה (2003)  הפרס השוודי הבינלאומי השנתי  מפקד מסדר האמנויות והספרות  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 www.annesofievonotter.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אן סופי פון אוטר, 2011
אן סופי פון אוטר, 2013
אן סופי פון אוטר (בגרמנית: Anne Sofie von Otter; נולדה ב-9 במאי 1955) היא זמרת מצו סופרן שוודית, המופיעה באופרה, קונצרטים ורסיטלים. היא נודעת בעיקר בהופעותיה בתפקידי גברים.
קורות חייה

פון אוטר נולדה בסטוקהולם, שוודיה. אביה היה הדיפלומט גראן פון אוטר והיא גדלה בבון, לונדון וסטוקהולם. אחרי לימודים בסטוקהולם ובית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון, הצטרפה לאופרה של בזל, שם הופיעה בתפקידה האופראי הראשון ב-1983 כאלצ'ינה ב"אורלנדו פאלאדינו" של היידן. הופעתה הראשונה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון הייתה ב-1985, ב-1987 הופיעה לראשונה בלה סקאלה וב-1988 במטרופוליטן אופרה בניו יורק, ככרובינו בנישואי פיגארו. הצלחתה גדולה בתפקידים של מוצרט, הנדל ומונטוורדי. ברסיטלים היא מצטיינת במוזיקה של מאהלר, ברהמס, גריג, וולף וסיבליוס. ב-2001 הוציאה אלבום עם אלוויס קוסטלו, שעליו קיבלה את פרס אדיסון. בין המנצחים שאיתם עבדה שוב ושוב ויליאם כריסטי, מארק מינקובסקי, קלאודיו אבאדו, ג'ון אליוט גרדינר ומיונג-וון צ'ונג. 
ברוב הרסיטלים וברבות מהקלטותיה עבדה עם הפסנתרן השוודי בנגט פורסברג.
ב-2003 זכתה בפרס רולף שוק לאמנויות המוזיקה.
ב-2010 ביקרה בישראל והופיעה בהיכל התרבות.
ב-2012 הופיעה בסרטו של ירון זילברמן, "כלים שלובים", בתפקיד "מרים", זמרת מצו-סופרן.
אן סופי פון אוטר הייתה נשואה לבני פרדריקסון, שחקן ובמאי תיאטרון, שהתאבד ב-17 במרץ 2018 בעת חופשה בסידני, אוסטרליה. היא אם לשני ילדים.
לידר ושירים

לידר של ברהמס עם בנגט פורסברג (1991) דויטשה גראמופון
שירים של גריג עם בנגט פורסברג (1993) דויטשה גראמופון
"דבר חרש": שירים של קורט וייל בניצוח ג'ון אליוט גרדינר (1995) דויטשה גראמופון
"אהבת אישה וחייה" של שומאן עם בנגט פורסברג (1996) דויטשה גראמופון
לידר של שוברט עם בנגט פורסברג (1997) דויטשה גראמופון
קרן הפלא של הנער (עם תומאס קווסטהוף) של מאהלר בניצוח קלאודיו אבאדו (1999) דויטשה גראמופון
שירים על מות ילדים של מאהלר, בניצוח פייר בולז (2005) דויטשה גראמופון
לידר ויצירות אחרות של ססיל שמינאד עם בנגט פורברג (2002) דויטשה גראמופון
נעימות ו"לילות קיץ", עם קורד גארבן (פסנתר), בניצוח ג'יימס לוויין.