stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רחב (עיר מקראית)
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק י"ט
↑  ספר שופטים, פרק א', פסוק ל"א
↑  ספר יהושע, פרק כ"א, פסוק ל"א
↑  ספר דברי הימים א', פרק ו', פסוק ס'
↑  יוחנן אהרוני, ארץ ישראל בתקופת המקרא: גאוגרפיה היסטורית, הוצאת יד בן-צבי, 1987, עמ' 131
↑  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, הערך על רְחֹב (1)
↑  צבי אילן, הגליל שבתחום לבנון, דבר, 29 בינואר 1982
1 2  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, הערך על רְחֹב (2)
↑  יוחנן אהרוני, ארץ ישראל בתקופת המקרא: גאוגרפיה היסטורית, הוצאת יד בן-צבי, 1987, עמ' 188,39-38
↑  עולם התנ"ך, ספר יהושע, מאת גרשון גליל ויאיר זקוביץ. "דברי הימים" הוצאה לאור בע"מ, 1999, עמ' 186.
↑  William F. Albright, Contributions to the Historical Geography of Palestine, The Annual of the American School of Oriental Research in Jerusalem 2/3, 1921, עמ' 27 doi: 10.2307/3768450 William F. Albright, Contributions to the Historical Geography of Palestine, The Annual of the American School of Oriental Research in Jerusalem 2/3, 1921, עמ' 1–46 doi: 10.2307/3768450
↑  B. Mazar, Dor and Rehob in the Egyptian City Lists, ידיעות החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה 27, 1963, עמ' 139–144
↑  עולם התנ"ך, ספר יהושע, מאת גרשון גליל ויאיר זקוביץ. "דברי הימים" הוצאה לאור בע"מ, 1999, עמ' 185.
↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים כ"ד–כ"ה
↑  הערך על תל בירה מתוך אתר הסקר הארכאולוגי של ישראל
יחסי מצרים–ספרד

| יחסי מצרים–ספרד |
| --- | --- |
מצרים: ספרד


מצרים: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
1,001,450: 505,370
אוכלוסייה
117,300,944: 47,901,903
תמ"ג (במיליוני דולרים)
395,926: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,375: 32,999
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי מצרים–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין מצרים לספרד. שתי המדינות חברות באיחוד מדינות הים התיכון.
יחסים דיפלומטיים

לאחר עצמאות מצרים בשנת 1922, הקימה ספרד נציגות דיפלומטית בקהיר; עם זאת היא לא שודרגה לדרגת שגרירות עד 1949.
לאחר הקמת מדינת ישראל בשנת 1948, התקיימה עוינות בין ישראל לספרד, כאשר ישראל השתתפה בבידוד הבינלאומי של ספרד ומאוחר יותר לא הכירה במדינה החדשה, ובעקבות כך נקבע הקו הספרדי של תמיכה במדינות ערב. עם זאת, למרות תמיכה מסוימת של פלנחיסטים וקציני צבא ספרדיים בגישה אנטי-מערבית והתקרבות למצרים הנאצריסטית, המשטר הפרנקואיסטי נמנע מקשירות קשרים הדוקים מדי עם מצרים הפרו-סובייטיות, כדי לא לפגוע ביחסי ארצות הברית–ספרד במהלך המלחמה הקרה.
במהלך משבר סואץ בשנת 1956, ספרד שמרה על נייטרליות בין עמדת המעצמות המערביות לזו המצרית והפגינה מידה של הבנה כלפי האומה הערבית, לפחות מהבחינה המשפטית. מתפקיד זה שאפה הדיפלומטיה הספרדית למלא תפקיד במשבר, ולספק מסגרת לפתרון בוועידת לונדון; עם זאת, ההצעה לא זכתה לתשומת לב של אף אחד מצדדי הסכסוך, אם כי בסופו של דבר היא נכללה בנספח להחלטה הסופית.
בדרך כלל היחסים המדיניים הדו-צדדיים התנהלו על מי מנוחות, ללא מחלוקות ועם ביקורים דו-צדדיים תכופים. ספרד נתפסה כמדינה ידידותית וקרובה, המחויבת למצרים ולאזור. מסגרת היחסים הללו נקבעת על ידי הסכם הידידות והשיתוף הדו-צדדי שנחתם בקהיר ב-5 בפברואר 2008.
לאחר נפילת משטר חוסני מובארכ, ספרד ביקשה להשיק מחדש את היחסים הדו-צדדיים על ידי הערכת הניסיון הספרדי במעבר לדמוקרטיה והייתה מוכנה ללוות את מצרים בדמוקרטיזציה שלה. בשנתיים לאחר מכן המומנטום של היחסים הדו צדדיים התממש לראשונה עם ביקורו בקהיר, ב-9 וב-10 בספטמבר 2012, של שר החוץ חוסה מנואל גרסיה-מרגלו, ובהמשך, עם הביקור במדריד, ב-6 בנובמבר, של שר החוץ המצרי נביל פחי. ביקור זה, הראשון של שר מצרי בבירת ספרד, שימש לחידוש הדיאלוג הפוליטי, לסקירת החדשות הפוליטיות הפנימיות והבינלאומיות ולבחינת היחסים הכלכליים והמסחריים, בדגש מיוחד על השקעות ספרד במצרים.
עוצמת היחסים הדו-צדדיים באה לידי ביטוי בשני הביקורים שערך השר גרסיה-מרגלו במצרים ביולי ובדצמבר 2014, האחרון העביר הזמנה לנשיא א-סיסי לבקר בספרד. בספטמבר 2014, לרגל הוועידה הבינלאומית בנושא לוב שהתקיימה במדריד, ערך שר החוץ המצרי שוקרי פגישה דו-צדדית עם מקבילו הספרדי.
ביקורו של הנשיא סיסי בספרד באפריל 2015, בליווי שרי ממשלה שונים, היווה צעד נוסף באיחוד היחסים הדו-צדדיים ותנופה ביחסים הכלכליים הדו-צדדיים, שבאה לידי ביטוי בחתימת הסכמים בנושא תרבות, תיירות, פנים, ועניינים כלכליים, כולל MOUSs לשיתוף פעולה בתחבורה.
יחסים כלכליים

משקל הסחר הדו-צדדי בין ספרד למצרים מצטמצם מכיוון שמצרים היוותה 0.23% מסך היבוא ו-0.48% מהיצוא הספרדי בשנת 2014. באותה שנה הוא דורג במקום ה-36 בדירוג השווקים החשובים ביותר ליצוא הספרדי ובמקום ה-57 ליבוא הספרדי. בתוך האיחוד האירופי, בשנת 2014 ספרד דורגה במקום השישי כלקוחה אחרי איטליה, גרמניה, בריטניה, צרפת ויוון, המהווה 7% מהיבוא של מדינות האיחוד ממצרים, והמקום השביעי ביבוא של מצרים, אחרי איטליה, גרמניה, צרפת, הולנד, בריטניה ובלגיה (7% מסך יצוא מדינות האיחוד).
מאזן הסחר בין שתי המדינות היה שלילי עבור ספרד מאז 2005, כאשר UNION FENOSA מפעל לניזול גז החל לפעול בדמיאט, בשל רכישת הגז על ידי UFG ממצרים להפעלת תחנת הכוח ו לייצא גז נוזלי ממצרים. בשנת 2013, כאשר הפסקת אספקת הגז למפעל דמיאט, מאזן הסחר הדו-צדדי הפך חיובי עבור ספרד (יצוא ספרד 1,078 מיליון אירו, יבוא 888 מיליון אירו, 22% פחות מהנתון שנרשם בשנה שקדמה לה). בשנת 2014 המגמה נמשכה (היצוא הספרדי 1,149 מיליון אירו, גדל ב-7% ויבוא 598 מיליון אירו, בירידה של 33%).
שיתוף פעולה

לשיתוף הפעולה הספרדי במצרים יש שורשים ארוכים שהחלו בשנת 1967, עם הסכם שיתוף הפעולה התרבותי הראשון, ואשר הוארך מאז, עם ההסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני משנת 1991 ועם הסכמי הוועדות המעורבות השונות שהתקיימו. נכון לעכשיו, ההסכמים של הוועדה המשותפת ההיספאנית-מצרית הרביעית לשיתוף פעולה חינוכי, תרבותי, טכני ומדעי שנערכו במדריד בשנת 2005 עדיין בתוקף. המטרה האסטרטגית הכוללת של שיתוף הפעולה הספרדי במצרים הייתה לתרום להגדלת היכולות של המדינה, מוסדותיה והחברה האזרחית, כדי לתמוך בפיתוח חברתי וכלכלי חברתי בר-קיימא ושוויוני.
תהליך השינויים הפוליטיים והחברתיים שהתרחש במצרים בעקבות האביב הערבי, הביא לניסוח מחדש של מדיניות שיתוף הפעולה בפיתוח באזור, תוך התמקדות בליווי תהליכי המעבר לדמוקרטיה.
תוכנית מסאר היא תוכנית שיתוף פעולה ספרדית שהחלה ביוני 2012, שמטרתה ללוות את תהליכי המעבר הדמוקרטי בעולם הערבי, לתרום למודרניזציה ולחיזוק המוסדות, ולתמיכה וחיזוק החברה האזרחית והמפתח גורמים בפיתוח שלטון החוק, כך שרשויות ציבוריות יוכלו לענות על צורכי חברותיהן, והחברה האזרחית יכולה להיות אחד ממנועי השינוי.
בדצמבר 2015 אושרה יוזמה חדשה, שמומנה באמצעות תוכנית מסאר, והתמקדה שוב בתמיכה במוסדות, במקרה זה במועצה הלאומית לזכויות אדם, לחיזוק תפקידה המייעץ לאחר הבחירות לפרלמנט, תוך כיבוד החוקה והמוסדות הדמוקרטיים.
בשיתוף פעולה רב-צדדי בולטת התמיכה בהעצמה פוליטית של נשים במצרים, והתמיכה בפרויקט "ערים בטוחות", שמועבר באמצעות ארגון האו"ם לשוויון והעצמת נשים, ועדיין בתוקף במהלך 2016.
בתחום התיאום עם תוכניות האיחוד האירופי, שיתוף הפעולה הספרדי משתתף באופן פעיל בתוכניות המשותפות עד שנת 2020. במהלך שנת 2019 החלה השתתפות בפרויקט האיחוד האירופי בתחום המשפטים "תמיכה במודרניזציה של ניהול המשפט במצרים" המספק סיוע טכני של קונסורציום של ממשלות ציבוריות של מדינות שותפות למינהל המשפטים המצרי, בהובלת צרפת בקונסורציום עם ה-AECID שתיישם את מרכיב התמיכה למרכז הלאומי ללימודי משפטים.
נציגויות דיפלומטיות

מצרים מחזיקה בספרד שגרירות במדריד.
ספרד מחזיקה במצרים שגרירות בקהיר.
ארון לייה איסקה

ארון לייה איסקה (בצרפתית: Aaron Leya Iseka; נולד ב-15 בנובמבר 1997 בבריסל שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת OFI כרתים.
קריירת מועדונים

לייה איסקה גדל במחלקת הנוער של אנדרלכט. ב-3 בדצמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 1–4 על ראסינג מכלן במסגרת שלב שמינית הגמר של הגביע הבלגי לעונת 2014/2015. ב-18 בינואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הבלגית, בניצחון 0–3 על לירסה במסגרת המחזור ה-22 לעונת 2014/2015. ב-21 בינואר הבקיע את שערו היחיד במועדון, בניצחון 2–4 על זולטה ורכם במסגרת שלב רבע הגמר של הגביע הבלגי. בסך הכל ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-23 ביולי 2016 הושאל לייה איסקה למשך עונת 2016/2017 לאולימפיק מרסיי מליגת העל הצרפתית, כחודש לאחר שאחיו מישי בטשואיי עזב את המועדון. ב-21 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לגנגאן במסגרת המחזור השני בליגה. הוא ערך שמונה הופעות ליגה בלבד במהלך תקופת ההשאלה, בהן לא הבקיע שערים.
ב-21 ביוני 2017 הושאל לייה איסקה למשך עונת 2017/2018 לזולטה ורכם מליגת העל הבלגית. ב-22 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לקבוצת האם שלו אנדרלכט במסגרת הסופר קאפ הבלגי. ב-29 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי זולטה ורכם, בניצחון 0–5 על אויפן במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-5 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על סנט טרוידן במסגרת המחזור השני בליגה. הוא ערך 24 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע ששה שערים.
ב-29 ביוני 2018 חתם לייה איסקה על חוזה לארבע שנים בטולוז מליגת העל הצרפתית. ב-10 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–4 לאולימפיק מרסיי במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2018/2019. ב-19 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על ז'ירונדן דה בורדו במסגרת המחזור השני בליגה. בסך הכל ערך 52 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ששה שערים.
ב-29 באוקטובר 2020, לאחר שבתום עונת 2019/2020 נשרה טולוז לליגת המשנה הצרפתית, הושאל לייה איסקה למץ מליגת העל הצרפתית למשך עונת 2020/2021. ב-1 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על נים במסגרת המחזור התשיעי בליגה. ב-22 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד נאנט במסגרת המחזור ה-11 בליגה. הוא ערך 21 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-2 באוגוסט 2021 חתם לייה איסקה על חוזה לארבע שנים בבארנסלי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–3 לבורנמות' במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2021/2022. ב-24 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 לשפילד יונייטד במסגרת המחזור ה-14 בליגה. בעונתו הראשונה במועדון, שהסתיימה בירידתה של בארנסלי לפוטבול ליג הראשונה, ערך לייה איסקה 25 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-8 בספטמבר 2022 הושאל לייה איסקה לאדנאספור מליגת המשנה הטורקית. הוא ערך עשר הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים.
ב-1 במרץ 2023 הושאל לייה איסקה לטוזלספור מליגת המשנה הטורקית עד לתום עונת 2022/2023. הוא ערך 11 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-20 בספטמבר 2023 חתם בהפועל חדרה.
בשנת 2024 חתם בOFI כרתים מליגת העל היוונית.
קריירה בינלאומית

לייה איסקה נכלל בסגל נבחרת בלגיה עד גיל 21 באליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2019, וערך שתי הופעות בטורניר.
חיים אישיים

לייה איסקה הוא אחיו הצעיר של כדורגלן נבחרת בלגיה מישי בטשואיי.
הערות שוליים

↑  Aaron Leya Iseka est Olympien באתר הרשמי של אולימפיק מרסיי, 23 ביולי 2016 (בצרפתית)
↑  Anderlecht prête Aaron Leya Iseka à Zulte Waregem באתר Sud Info, ‏ 21 ביוני 2017 (בצרפתית)
↑  Aaron Leya Iseka signe à Toulouse באתר ל'אקיפ, 29 ביוני 2018 (בצרפתית)
↑  Le FC Metz recrute l'attaquant Aaron Leya Iseka באתר L'Est Républicain, ‏ 29 באוקטובר 2020 (בצרפתית)
↑  Aaron Leya Iseka joins the Reds באתר הרשמי של בארנסלי, 2 באוגוסט 2021 (באנגלית)
↑  Barnsley FC striker Aaron Leya Iseka moves to Turkish outfit Adanaspor באתר Yorkshire Post, ‏ 8 בספטמבר 2022 (באנגלית)
↑  תומר חבז, ‏מחזקת את החוד: ארון ליה איסקה חתם בחדרה, באתר ONE‏, 20 בספטמבר 2023
↑  OM : cinq choses à savoir sur Aaron Leya Iseka, le petit frère de Michy Batshuayi באתר BFM, ‏ 27 באוגוסט 2016 (בצרפתית)
גאולה (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  יוסי מדמוני בועז יהונתן יעקב
 הופק בידי:  מרק רוזנבאום מיכאל רוזנבאום יונתן רוזנבאום
 תסריט:  יוסי מדמוני בועז יהונתן יעקב ארז קו-אל
 עריכה:  אילה בנגד
 שחקנים ראשיים:  משה פולקנפליק אמילי גרנין יונתן גלילה שחר אבן צור סיון שטיבי
 מוזיקה:  אסף תלמודי
 צילום:  בועז יהונתן יעקב
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 בדצמבר 2018
 משך הקרנה:  102 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
 
גאולה (באנגלית: Redemption) הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2018 שביימו יוסי מדמוני ובועז יהונתן יעקב וכתבו בשיתוף עם ארז קו-אל בהפקת מרק רוזנבאום. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל קרלובי וארי בו זכה משה פולקנפליק בפרס השחקן הטוב ביותר והסרט זכה בפרס איחוד הכנסיות הניתן ליצירות המעלות דיון רוחני או דתי, ובבכורה ארצית בפסטיבל ירושלים בו זכה הסרט בשלושה פרסים. הבכורה האמריקנית של הסרט הייתה בפסטיבל טורונטו.
עלילה

מנחם (משה פולקנפליק), בעבר סולן כריזמטי של להקת רוק, הוא היום אב חוזר בתשובה לילדה בת שש. כדי לממן טיפול חדשני ויקר למחלה של בתו גאולה (אמילי גרנין), הוא מאחד את להקתו לסיבוב הופעות אחרון. החיבור המחודש לעולם הישן שלו ולחברי הלהקה, שהקשר עמם נותק, פותח מחדש את משקעי העבר. המסע להצלת הבת הופך למסע להצלת האב, ומנחם מבין שבלי חיבור מחודש לעבר ולמוזיקה שלו הוא לא ימצא גאולה.
משחק ודמויות

| שם | דמות |
| --- | --- |
משה פולקנפליק: מנחם
אמילי גרנין: גאולה
יונתן גלילה: גולי
שחר אבן צור: דני
סיון שטיבי: אבי
אביגיל קובארי: שרל'ה
סנדי בר: 
רותי בורנשטיין:
פרסים ומועמדויות

| שנה | ארגון | פרס | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | פסטיבל קרלובי וארי | התחרות הרשמית | השחקן הטוב ביותר | משה פולקנפליק | זכייה |  |
| 2018 | פרס איחוד הכנסיות |  |  |  | זכייה |  |
| 2018 | פסטיבל ירושלים לקולנוע | תחרות עלילתית | הסרט הטוב ביותר | גאולה | מועמדות |  |
| 2018 | פסטיבל ירושלים לקולנוע | תחרות עלילתית | חביב הקהל | גאולה | זכייה |  |
| 2018 | פסטיבל ירושלים לקולנוע | תחרות עלילתית | המוזיקה הטובה ביותר | אסף תלמודי | זכייה |  |
| 2018 | פסטיבל ירושלים לקולנוע | החוויה היהודית | הסרט הטוב ביותר | גאולה | זכייה |  |
| 2018 | פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו | התחרות הרשמית | הסרט הטוב ביותר | גאולה | מועמדות |  |
| 2018 | Filmfest Hamburg | בחירת המבקרים | ציון לשבח | גאולה | זכייה |  |
| 2018 | Popoli e Religioni - Terni Film Festival | התחרות הרשמית | פרס חבר השופטים | גאולה | זכייה |  |
| 2019 | Göteborg Film Festival | התחרות הרשמית | הסרט הטוב ביותר | גאולה | מועמדות |  |
| 2019 | Portland International Film Festival | התחרות הרשמית | הסרט הטוב ביותר | גאולה | מועמדות |  |
| 2019 | Philadelphia Jewish Film Festival | התחרות הרשמית | הסרט הטוב ביותר | גאולה | מועמדות |  |
| 2019 | Seattle International Film Festival | התחרות הרשמית | הסרט הטוב ביותר | גאולה | מועמדות |  |
| 2019 | טקס פרסי אופיר לשנת 2019 | עלילתי ארוך | השחקן הראשי הטוב ביותר | משה פולקנפליק | מועמדות |  |
| 2019 | טקס פרסי אופיר לשנת 2019 | עלילתי ארוך | התסריט המקורי הטוב ביותר | בועז יהונתן יעקב, יוסי מדמוני, ארז קו-אל | מועמדות |  |
| 2019 | טקס פרסי אופיר לשנת 2019 | עלילתי ארוך | המוזיקה המקורית הטובה ביותר | אסף תלמודי | מועמדות |  |
הפקה

הסרט הופק על ידי מרק רוזנבאום, מיכאל רוזנבאום ויונתן רוזנבאום; הוא יצא בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, קרן ליאון רקנאטי, משרד התרבות והספורט, המועצה הישראלית לתרבות ואמנות, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי וקרן אבי חי.
הערות שוליים

1 2  Karlovy Vary Film Festival 2018 winners revealed, Karlovy Vary Film Festival, ‏2018
↑  פסטיבל הקולנוע ירושלים 2018 גאה להכריז על הזוכים, באתר פסטיבל הקולנוע בירושלים, ‏2018
↑  Redemption, Toronto International Film Festival, ‏2018
↑  REDEMPTION, Filmfest Hamburg, ‏2018
↑  Peoples and Religions - Terni Film Festival: the winners Edition 2018, Terni Film Festival Popoli e Religioni, ‏2018
↑  Redemption, Göteborg Film Festival, ‏2018
↑  Redemption, Portland International Film Festival, ‏2019
↑  Redemption, Philadelphia Jewish Film Festival, ‏2019 (ארכיון)
↑  Redemption, Seattle International Film Festival, ‏2019
↑  העולות והעולים לגמר - תחרות פרסי אופיר 2019, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, ‏22 ביולי 2019
כרזת הסרט באנגלית
חיל השריון של רוסיה

| --- | --- |

 השריון חזק והטנקים מהירים
 פרטים
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 שיוך:   צבא רוסיה
 סוג:  חיל שריון
 אירועים ותאריכים
 מלחמות:  מלחמת האזרחים של טג'יקיסטן, מלחמת צ'צ'ניה השנייה, מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, המלחמה בדרום אוסטיה 
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  טנקים
 פיקוד
 יחידת אם:   כוחות היבשה הרוסיים
 
חיל השריון של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Та́нковые войска́ Российской Федерации) הוא חיל בכוחות היבשה של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. למעט כחלק מכוחות היבשה, קיימים חילות שריון גם בחיל הנחתים של הצי, בהם הם פועלים כגדודי טנקים נפרדים בכל ארבעת ציי רוסיה.
צי השריון הרוסי כולל 3,030 טנקים בנוסף ל-10,200 טנקים באחסנה, רובם טנקי מערכה מדגמי T-72, T-80, T-90.
ייעוד

חיל השריון - הם הכוח העיקרי של כוחות היבשה. השימוש בהם מתבצע רק בפעולות משותפות עם כוחות רובאים ממונעים באזורים העיקריים ומבצעים את המשימות העיקריות הבאות:
בעת הגנה - הם תומכים בכוחות הרובאים הממונעים בבלימת התקדמות האויב ויוזמים מתקפת נגד.
בעת התקפה, הם חותכים את קו ההגנה של האויב ופורצים לעומק רב על מנת לאפשר לשאר הצבא להתקדם.
מבנה

חיל השריון הרוסי אינו מהווה חיל "נפרד" של הכוחות המזוינים: הצבא הרוסי אינו קובע רשות פיקודית מרכזית לכוחות השריון. במשרד ההגנה פועל המינהל הראשי לרכבים משוריינים (GABTU) העוסק רק באספקת כלי רכב משוריינים לכוחות המזוינים, כולל כוחות השריון ומארגן את פעולתם ותיקונם של כלים אלה, אך גוף זה אינו מנהל את חיל השריון.
במהלך ההיסטוריה, כוחות השריון היו חיל "נפרד" של הצבא בברית המועצות רק עד 1 ביולי 1980, אז בוטל תפקידו של מפקד כוחות השריון. לאחר תאריך זה הוצג תפקידו של "ראש מינהל הרק"מים הראשי" (GBTU), שאחרי קריסת ברית המועצות התקיים בפדרציה הרוסית עד דצמבר 1994 (לפי מקור אחר - עד 1992). בהתאם לצו של שר ההגנה מיום 2 בדצמבר 1994, הוקמה הנהלת השריון הראשי (GBTU) ומינהלת הרכב והטרקטורים הראשית (GLAVTU), ועד אפריל 1995 אורגנה הנהלת השריון הראשית, GABTU, ששימש כגוף מרכזי לבקרה ופיקוח על מצב התחמושת, תכנון להקמת חיזוק לרכבים ואספקת ציוד וטנקים לחיל השריון.
חיל השריון של הפדרציה הרוסית
ארמיית שריון
חטיבות טנקים;
גדודי שריון כחלק מחטיבות הרובים הממונעות;
גדודי שריון כחלק מחטיבות רגלים הממונעים.
היסטוריה

חיל השריון של הפדרציה הרוסית הוקם כתוצאה מפיצול כוחות הצבא של ברית המועצות בין הרפובליקות לשעבר, בתחילת 1992, לאחר קריסת ברית המועצות בסוף 1991.
בעת קריסת ברית המועצות - לחיל השריון של ברית המועצות היה מספר משמעותי של טנקים. כתוצאה ממירוץ החימוש, בתחילת שנות ה-60, רק 8 ארמיות שריון היו פרוסים במערב (4 מהם בגרמניה המזרחית). הטנקים של הסדרה החדשה שנכנסו לשירות: T-64 (1967), T-72 (1973), T-80 (1976) הפכו לטנקי המערכה העיקריים של הצבא הסובייטי. היו להם סוגים שונים של מנועים ורכיבים חשובים אחרים, מה שסיבך את הכשרת המומחים עבורם והשימוש בהם כחלק מחיל מאוחד.
על פי מידע של משרד ההגנה של ברית המועצות, החל מ-1 בינואר 1990 היו בשירותו 63,900 טנקים, 76,520 רכבי חי"ר ונגמ"שים. בשנים 1955–1991 חיל השריון הסובייטי היה מהחזקים בעולם.
בהתאם לאמנה בדבר כוחות צבא קונבנציונליים באירופה (אנ') מיום 19 בנובמבר 1990, התחייבה ברית המועצות לצמצם חימוש קונבנציונלי בשטח אירופה ל-13,300 טנקים (היו 20,694), 20,000 כלי רכב משוריינים (היו 29,348), ו-13,700 יחידות ארטילריה. ההסכם סימן את סוף עידן העימות הגדול בתחום השריון ועצר את התעצמות ברית המועצות בתחום זה.
עד קריסת ברית המועצות, הוצבו 5 אוגדות טנקים בשטח רוסיה הסובייטית:
חטיבת השריון הראשונה (בסיס: קלינינגרד, קורנבו, ממונובו);
חטיבת משמר השריון הרביעית על שם יורי אנדרופוב (נארו-פומינסק);
חטיבת משמר השריון החמישית (קיאחטה);
חיבת משמר השריון ה-21 (בלוגורסק, יקטרינוסלבקה);
חטיבת משמר השריון הארבעים (סובייטסק);
לא כולל יחידות אימונים ומילואים.
חיל השריון כלל גם את הכוחות המערביים והכוחות המרכזיים שבשטחי מדינות ארגון ברית ורשה בעת קריסת ברית המועצות, כמו גם הארמייה ה-39 שהוצבה במונגוליה והועברה לכוחות המזוינים הרוסים.
היסטוריה > מצב נוכחי

בשנות ה-90 פורקו חטיבות טנקים רבות ברוסיה, כולל אלה שנסוגו מגרמניה המזרחית. בנוסף פורקו "חטיבות הטנקים" ו"גדודי הטנקים" בשנת 2009 בהתאם לדוקטרינה שאומצה על ידי שר ההגנה סרדיוקוב, לפיה יש להפוך את כל אוגדות כוחות היבשה לחטיבות. מסיבה זו, עד שנת 2010 כל גדודי הטנקים אורגנו מחדש לגדודי שריון נפרדים כחלק מחטיבות הרובאים הממונעות.
לדברי מפקד זרוע היבשה, גנרל הצבא ולדימיר בולדירב חיל השריון הם הכוח העיקרי של כוחות היבשה, והטנק ממשיך להיות כלי לחימה ייחודי.
על פי צו נשיא רוסיה מספר 435F מיום 16 באפריל 2005 ועל פי צו שר ההגנה של רוסיה מספר 043 מיום 27 במאי 2005, הוכנסו לשירות טנקים T-72BA, T-80BA, T-80UA, T-80U-E1 ו- T-90A. בשנים 2001–2010 יוצרו 280 טנקים עבור חיל השריון.
בשנת 2005 הצבא ברוסיה כלל 23,000 טנקים. בשנת 2009 הוכרז על תוכנית להפחית את מספר הטנקים ברוסיה ל-2,000 יחידות.
בשנים 2008–2010, אחת המשימות העדיפות לפיתוח כוחות היבשה הייתה לצייד אותם - בעיקר תצורות ויחידות למוכנות מתמדת - עם טנקים מודרניים מדגם T-90. הבעיות העיקריות של חיילי השריון הן מגוון רחב של תכנון צי טנקים, הצורך בהגברת כוח האש של הטנקים, ביטחונם וניידותם.
בשנים 2010–2011 התקבלה החלטה להפסיק את רכישתם וייצורם של T-90, BTR-90, BTR-80, BMD-4, BMP-3 וכל רכב משוריין ביתי אחר לתקופה של 5 שנים, עד להקמת פלטפורמת הארמטה. בשנת 2018, חיל השריון היה מצויד ב-3,030 טנקים כשירים ו-10,200 טנקים באחסון והחלו להיקלט טנקים חדשים מדגם T-14 ארמטה.
ארמיית שריון הראשונה ספגה אבידות כבדות בשלב הראשון של פלישת רוסיה לאוקראינה כאשר היא הייתה הכוח העיקרי של המתפקה על קייב וחרקוב. למרות האבידות הקשות המטרות של המתקפות לא הושגו.
גלריה

סמל המוזיאון להיסטוריה צבאית בקובינקה
חיל השריון על מטבע של בנק רוסיה.
חיילי חטיבת משמר השריון ה-68 של חטיבת הרובאים הממונעת ה-150 על טנק דגם T-72B3.
טנק T-80U של חטיבת משמר השריון הרביעית
טנק T-90A באלבינו בחזרתו ממצעד יום הניצחון, מאי 2013.
T-72A
T-72B
T-80U
‏T-80UE-1
T-72B3
‏T-90A
טנק של חיל השריון בתרגיל, 2018.
טנק T-90A, טנק המערכה העיקרי. 2012.
טנק ארמטה, טנק המערכה מהדור החמישי.
חימוש

כוחות היבשה של הפדרציה הרוסית חמושים בטנקי מערכה עיקריים מדגמי T-72, T-80, T-90. נכון לשנת 2017, בחיל השריון היו 3,030 טנקים כשירים ו-10,200 טנקים באחסון וכן 250 טנקים בשירות חיל הנחתים של הצי, מה שהופך אותו לחיל השריון הגדול בעולם שעלה על מספר הטנקים של צבא ארצות הברית, שצי הטנקים שלהם הורכב מ-2,831 טנקי אברמס M1 (2,384 בשירות צבא ארצות הברית ו-447 בשירות חיל הנחתים האמריקאי) בשירות ו-3,500 באחסון.
השכלה

נכון לשנת 2016, חיילי חיל השריון מתחנכים ב:
אקדמיה המשולבת של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית (מוסקבה) - בה החיילים עוברים הסבה מקצועית והכשרה מתקדמת של קצינים כדי להתאים עצמם לתפקידי פיקוד בחיל השריון;
בית הספר הגבוה לפיקוד הצבאי של קאזאן - מכשיר חיילים לעמדות פיקוד;
מוזיאונים

המוזיאון להיסטוריה צבאית לשריון וציוד משוריין בקובינקה (על שטחו של מכון המחקר המדעי ה-38 של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית)
המוזיאון להיסטוריה צבאית של סנגירי (בעיר סנגירי שבפרברי מוסקבה)
מתחם המוזיאונים "תולדות טנק T-34" (כפר שולוחובו, אזור מיטישצ'י, מחוז מוסקבה)
ביאתלון הטנקים

כחלק ממשחקי הצבא הבינלאומיים, נערכים ברוסיה תרגילי טנק ייחודיים, הידועים כביאתלון הטנקים.
חיל השריון הרוסי בתרבות

בשנת 2009 שודרה בטלוויזיה הרוסית סדרה בת ארבעת הפרקים "טנקים לא מפחדים מעפר" (Танки грязи не боятся) על חיי היומיום של חיילי חיל השריון של הצבא הרוסי.
לקריאה נוספת

Феськов В. И., Голиков В. И., Калашников К. А., Слугин С. А. Вооружённые Силы СССР после Второй мировой войны: от Красной Армии к Советской. Часть 1: Сухопутные войска. — Томск: Издательство Томского университета, 2013. — С. 23. — 640 p. — ISBN 978-5-89503-530-6.
הערות שוליים

↑  Сайт Министерства обороны. Танковые войска
1 2 3  Танки: конец истории? М. C. Шутенко. Независимое военное обозрение. 03.05.2004.
↑  "От дивизий до бригад и обратно". אורכב מ-המקור ב-2016-08-13. נבדק ב-2016-06-02.
1 2  "Бронетанковый щит России". Красная звезда. 2008-09-13.
↑  "УралВагонЗавод". אורכב מ-המקור ב-2014-12-10. נבדק ב-2011-12-01.
↑  Игорь Елков (2005-10-07). "Вся постсоветская рать. Какая из бывших советских республик всех сильнее". רוסיסקאיה גאזטה. таблица в конце статьи
↑  "Количество танков в российской армии сократится в десять раз". Lenta.ru. 2009-07-01. נבדק ב-2015-04-29.
↑  Lenta.ru: Оружие: Бронетехника раздора
↑  "Правила приема в Военный учебно-научный центр Сухопутных войск «Общевойсковая академия Вооруженных Сил Российской Федерации» в 2017 году". אורכב מ-המקור ב-2016-12-21. נבדק ב-2016-12-19.
↑  "Правила приема в Казанское высшее военное командное училище в 2017 году". אורכב מ-המקור ב-2016-12-21. נבדק ב-2016-12-19.
↑  Минобороны РФ проведет в 2015 году «Международные армейские игры» טאס"ס
↑  Под Хабаровском завершился дальневосточный этап «Танкового биатлона — 2015» ТАСС
ללכת

| --- | --- |
 סינגל בביצוע לירן דנינו
 מתוך האלבום לירן דנינו
 יצא לאור:  24 במאי 2011
 שפה:  עברית
 אורך:  3:30
 כתיבה:  לירן דנינו, מאיר גולדברג
 לחן:  לירן דנינו
 הפקה:  אורי אבנרי
 עיבוד:  אורי אבנרי
 
"ללכת" הוא שיר של הזמר הישראלי לירן דנינו. השיר נכתב על ידי מאיר גולדברג יחד עם דנינו והולחן בידי דנינו. הוא עובד והופק בידי אורי אבני ויצא לאור ב-24 במאי 2011 כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של הזמר, "לירן דנינו".
יצירה ויציאה לאור

השיר נכתב על ידי הפזמונאי מאיר גולדברג יחד עם הזמר הישראלי לירן דנינו. הוא הולחן בידי דנינו, עובד והופק בידי אורי אבני ויצא לאור ב-24 במאי 2011 כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של הזמר, "לירן דנינו".
וידאו קליפ

את הווידאו קליפ של השיר ביימו אורי בורג ויוני זוננשיין, הוא הופק על ידי אביב בן שלוש ויצא לאור ב-21 ביוני 2011. במהלך הקליפ נראה דנינו צופה בו ובבת זוגו במספר סיטואציות שונות עם אהובת ליבו. את פזמון השיר שר דנינו תוך שהוא נראה הולך אחורה בהשראת הקליפ "The Scientist" של קולדפליי, למען צילום חלק זה נדרש דנינו לשיר את השיר מהסוף להתחלה.
הקליפ צולם בתחילת מאי 2011 בשכונת נווה צדק בתל אביב ובחוף הים שבהרצליה, על ידי קבוצת חיילים מיחידת ההסרטה של דובר צה"ל, שעשו זאת בהתנדבות.
קבלה

אסף נבו מ"מאקו" כינה את השיר בתור "גאוות האלבום".