stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרחון לורי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 רכס הרים:  רכס המלכה אלכסנדרה 
 קואורדינטות:  82°35′00″S 163°15′00″E﻿ / ﻿82.5833°S 163.25°E﻿ / -82.5833; 163.25
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון לורי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון לורי
 
קרחון לורי או קרחון לאורי (באנגלית: Lowery Glacier) הוא קרחון בסמוך לרכס המלכה אליזבת, חלק מרכס המלכה אלכסנדרה שבההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 110 קילמטרים.
הקרחון זורם לכיוון צפון ממישור הנסיך אנדרו; לאורך הצד המזרחי של רכס המלכה אליזבת; ונשפך אל קרחון נמרוד.
קרחון דורר הוא יובל של קרחון לורי.
היסטוריה > גילוי הקרחון

הקרחון התגלה על ידי משלחת הסקר הגאולוגי והטופוגרפי של ניו זילנד; אשר חקרה את האזור בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1959–1960.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי והטופוגרפי של ניו זילנד.
הקרחון נקרא על שמו של ג'יי. ה. לורי (J.H. Lowery), חבר המשלחת, אשר נפצע עת שחתול השלג בו נסע, נפל לתוך נקיק קרח, בסמוך לכף סלבורן, בנובמבר 1959.
רצ'ק

| --- | --- |
סמל רצ'קסמל רצ'ק

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  הווש הווש
 נפה:  נפת פטרוואשארה
 שטח:  45.37 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,514 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  47°56′02″N 20°06′40″E﻿ / ﻿47.934°N 20.111°E﻿ / 47.934; 20.111 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://www.recsk.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.רצ'ק(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.רצ'ק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רצ'ק (בהונגרית: Recsk) הוא כפר קטן בנפת פטרוואשארה שבמחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם ברצ'ק מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 3,208 תושבים ובשנת 2021 רק 2,514 תושבים.
האזור מיושב מסביבות המאה ה-14, והוא מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1329.
בין השנים 1950 ל-1953 היה בכפר מחנה עבודת כפייה שהוקם על ידי המשטר הקומוניסטי להחזקת אסירים פוליטיים. אחד הכלואים במחנה זה היה ג'ורג' פאלודי שהוציא בעקבות חוויותיו במחנות שירים רבים שפורסמו לראשונה בשנת 1983 במינכן תחת הכותרת "שירי בית הכלא 1950–1953"
בכפר קיים אחד ממכרות הנחושת הגדולים בהונגריה ובעולם בכלל.
יהודי רצ'ק

יהודים חיו ברצ'ק במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 24 |  |
| 1880 | 44 | 1,704 |
| 1910 | 37 |  |
| 1920 | 62 |  |
| 1930 | 48 |  |
| 1941 | 31 | 2,799 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  שירי כלא 1950-53 מאת ג'ורג' פאלודי
↑  תיעוד יהודי רצ'ק שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז הווש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | אגר  |  |
| ערים |  בלפאטפלווה •  פיזשאבון •  ג'נג'ש •  ג'נג'שפטה •  הטוון •  הווש •  קישקרה •  לרינצי •  פטרוואשארה •  ורפלט |  |
| כפרים | אפץ •דורמאנד •אצ'ד • אנדורנקטאליה • באטור • דמיין • אגרבקטה • אגרבוץ' • אגרצ'הי • אגרסלוק • אגרסולאט • פלדברה • פלשטארקאן • הוושרניוש • קרצ'נד • מקלאר • נג'טאליה • נוסוואי • נובאי • אושטורוש • סרוושקה • סוץ' • אבשאר • אטקאר • אדאץ' • דטק • דומוסלו • ג'נג'שהלאס • ג'נג'שאורוסי • ג'נג'שוימוש • ג'נג'שטריאן • הלמאיוגרה • קראצ'ונד • קישנאנה • לודש • מרקז • נג'פיגד • נג'רדה • פאלושוורשמרט • וץ' • וישונטה • ויסנק • מאטראסנטאימרה • אטאן • בוצונאד • ארדטלק • ארק • הוושווזקן • קמלה • פיי • טרנבוד • טרנמרה • טרנארש • טרנסנטמיקלוש • טרנז'דאן • טנק • טיסנאנה • זראנק • בולדוג • צ'אן • הרד • הורט • קרקהרסט • נג'קקנייש • פטפיבאניה • רוז'סנטמארטון • סיצ'י • זג'ווסאנטו • בלטון • בקלצה • ביקסנטמארטון • נג'ווישניו • סילוואשווארד • אלדברה • בשנייטלק • אגרפרמוש • קאל • קאפולנה • קומפולט • מזסמרה • מזטארקאן • נגיוט • פורוסלו • שרוד • סיהלום • טופלו • אוילרינצפלווה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש• אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
| יישובים בנפת פטרוואשארה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פטרוואשארה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש • אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555260405171  LCCN: n82167581  NKC: ge870460  VIAF: 133720575   WorldCat (עם VIAF): 133720575
קשר (כתב עת)

| --- | --- |

שער הגיליון הראשון של "קשר"
 מו"ל:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפה:  עברית 
 מדינה:  ישראל 
 אתר רשמי
 
קשר הוא כתב עת אקדמי לחקר תולדות העיתונות והתקשורת היהודית בעולם היהודי ובישראל.
כתב העת מתפרסם על ידי המכון לחקר העיתונות והתקשורת היהודית ע"ש אנדראה וצ'ארלס ברונפמן, הפועל במסגרת הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב. כתב העת יוצא לאור פעמיים בשנה בעברית, עם תקצירי מאמרים באנגלית.
היסטוריה

כתב העת נוסד בשנת 1987, על ידי המכון לחקר העיתונות והתקשורת היהודית ע"ש אנדראה וצ'ארלס ברונפמן באוניברסיטת תל אביב. העורך הראשון של "קשר" היה ד"ר מרדכי נאור.
בשנת 2003 הופסק פרסום כתב העת, לאחר פרסום 33 גליונות. בשנת 2006 חודש פרסומו של כתב העת תחת עורך חדש, פרופ' גדעון קוץ, המכהן כראש המגמה לתקשורת והיסטוריה יהודית באוניברסיטת פריז 8.
תוכני כתב העת

מטרת כתב העת, מתוך אתר המכון:
פרסום מחקרים אקדמיים וסקירות ביקורת על אמצעי התקשורת ואנשי התקשורת היהודיים בכל תקופותיהם ובמרב גוניהם הלשוניים, החברתיים, התרבותיים, הרעיוניים והפוליטיים ובדרך זו לנסות ולשקף את הווייתו הקיומית של העם היהודי בעולם לא רק כ"עם הספר" אלא גם כ"עם העיתון", אשר בכל ריכוזיו הפזורים בעולם הופיעו עיתונים בלשונות היהודים ובשפת ארצות מושבם.
שבתרבות

העיתונאית נחמה דואק מנחה מופע "שבתרבות" בחולון בהשתתפות יעקב ברדוגו ואבי ניסנקורן
משה נסטלבאום מראיין את עמוס גלעד במופע "שבתרבות" בפתח תקווה
שבתרבות (הלחם בסיסים שבת ותרבות) היא מופע של ראיונות הנערך באולם מול קהל, ביישובים רבים בישראל, בדרך כלל בשבת בבוקר ולעיתים ביום שישי. המופע משלב ראיונות בנושאי אקטואליה ופוליטיקה עם ראיונות בנושאי תרבות, ולעיתים כוללת התוכנית גם מופע אמנותי.
מופעי "שבתרבות" החלו בשנת 1973 באולם הקונסרבטוריון העירוני באר שבע, בהנחיית העיתונאי מרדכי ארציאלי. ארציאלי ביקש לשלב בין שיחות על חדשות ובין תרבות יפה והתכנית החלה לפעול בשנת 1973. ארציאלי הגיש את התכנית עד 1986. לאחר הפסקה של שנים אחדות חודשו מופעי "שבתרבות" בעיר ב-1999 בהנחיית העיתונאי שלומי אלדר.
בדצמבר 1975 החלו להתקיים מופעי תרבות במוזיאון תל אביב לאמנות, בהנחייתו של יצחק לבני. בהמשך התקיימו המופעים באולם "התיאטרון הקאמרי" ובאולם "הבימה".
בהמשך נערכו מופעי "שבתרבות" בערים רבות בישראל, בהנחייתם של מנחים רבים. בשנת 2019 החלו להתקיים מופעי "שבתרבות" בחברה הערבית, ביוזמתו של הפעיל החברתי עפיף אבו מוך, שהביא לאירועים ראשון בהנחיית רביב דרוקר בבאקה אל-גרבייה, ובהמשך גם בחורפיש.
קיום המופעים בשבת, שכרוך בחילול שבת, עורר התנגדות בחוגים דתיים. בשנת 2020 עתרה מפלגת ש"ס לוועדת הבחירות המרכזית לכנסת נגד אירוח פוליטיקאים באירועי "שבתרבות" בתקופת בחירות, בנימוק שבאירועים אלה עיריות משתמשות בכספי ציבור לתעמולת בחירות, ויוצרות חוסר שוויון כלפי מועמדים שומרי שבת. העתירה נדחתה.
פעמים רבות אמירות של מרואיינים באירועי "שבתרבות" מצוטטות באמצעי התקשורת.
הערות שוליים

↑  שבתרבות - ארבע עשורים של השפעה, באתר "שבתרבות באר שבע"
↑  מגאזין "שבתרבות" — מהחודש בת"א, מעריב, 11 בדצמבר 1975
↑  שבתרבות - גם בתאטרון הקאמרי, דבר, 9 במרץ 1983
1 2  יוסי הימן, תשכחו מתרבות, היום שבעס, חדשות, 9 ביוני 1985
↑  טליה לוין, ‏גם בלי איימן עודה: אירועי שבתרבות בחברה הערבית פורחים, באתר מעריב אונליין, 25 ביוני 2019;
 שוקי שדה, עפיף אבו מוך מנסה לשנות את המציאות - ומציע לכם ללמוד מתמר איש שלום, באתר TheMarker‏, 8 ביוני 2019
↑  יצחק בן-חורין, תוגבל פעילות "הקאמרי" בשבת, מעריב, 23 במאי 1983
↑   נעה שפיגל ובר פלג, ש"ס עתרה לוועדת הבחירות בדרישה למנוע מפוליטיקאים להופיע בשבתרבות, באתר הארץ, 4 בפברואר 2020
↑  אריק בנדר, ‏יו"ר ועדת הבחירות דחה את עתירת ש"ס שביקשה למנוע קיום שבתות תרבות לפני הבחירות, באתר מעריב אונליין, 12 בפברואר 2020
↑  שבתרבות, באתר "וואלה"
קליקו ג'ק

ג'ון רקהאם (באנגלית: John Rackham;‏ 26 בדצמבר 1682 - 18 בנובמבר 1720), הידוע בכינויו קליקו ג'ק, היה קפטן שודדי ים אנגלי, שפעל באיי בהאמה ובקובה בראשית המאה ה-18. הכינוי שלו נגזר מבגדי הפאר שלבש, ואילו ג'ק הוא כינוי ל"ג'ון".
רקהאם היה פעיל בשנים 1718–1720, סוף "תור הזהב של הפיראטיות" שנמשך בין 1650 ל-1730. הוא זכור בעיקר בגלל העובדה שהיו לו שתי נשים חברות בצוות: מרי ריד ואהובתו, אן בוני.
רקהאם הדיח את צ'ארלס ויין מתפקידו כקפטן הספינה ריינג'ר. הוא קיבל חנינה בשנת 1719 ועבר לניו פרובידנס, שם פגש את אן בוני, שהייתה נשואה באותה תקופה לג'יימס בוני. הוא חזר לעסוק בפיראטיות בשנת 1720 על ידי גנבת ספינה בריטית ואן הצטרפה אליו. צוותם החדש כלל את מרי ריד, שהתחפשה באותה עת לגבר. לאחר מירדף קצר, נתפס רקהאם על ידי צייד הפיראטים של הצי המלכותי ג'ונתן בארנט בשנת 1720, הועמד לדין על ידי סר ניקולס לוס, מושל ג'מייקה, ונתלה בנובמבר אותה שנה בפורט רויאל בג'מייקה.
ראשית חייו והקריירה

מעט ידוע על חינוכו של רקהאם או על ראשית חייו, פרט לעובדה שהוא היה אנגלי ונולד סביב שנת 1682. הרשומה הראשונה שלו היא כמלח בריינג'ר בשנת 1718, שפעל בפרובידנס החדשה באיי בהאמה. שהיה בסיס ידוע לשמצה של הפיראטים המכונה "רפובליקת הפיראטים". ויין וצוותו שדדו כמה אוניות מחוץ לעיר ניו יורק, ואז נתקלו בספינת מלחמה צרפתית גדולה. הספינה הייתה גדולה כפליים לפחות מזו של ויין, והיא מייד רדפה אחריהם. ויין פקד על נסיגה מהקרב, וטען שנהג בזהירות כסיבה לנסיגתו. ג'ק רקהאם התנגד להחלטה על הנסיגה, והציע להילחם באניית המלחמה מכיוון שהיו בה שפע של עושר. בנוסף, הוא טען, אם הם יתפסו את הספינה, היא תעמוד לרשותם - ספינה גדולה בהרבה. מבין תשעים ואחת הגברים בספינת הפיראטים, רק חמישה עשר תמכו בוויין בהחלטתו. ויין הצהיר כי החלטת הקברניט נחשבת סופית, אולם למרות התמיכה המוחצת בדעתו של רקהאם להילחם, הם ברחו.
ב־24 בנובמבר 1718 קרא רקהאם להצבעה בה הגברים הכריזו על ויין כפחדן ופיטרו אותו מתפקיד הקפטן, מה שהפך את קליקו ג'ק לקפטן הבא. רקהאם העניק לוויין ולחמש עשרה תומכיו, ספינה האחרת שהייתה ברשותם יחד עם אספקה מכובדת של תחמושת וסחורה.
קפטן רקהאם

רקאם בזז כלי שיט קטנים ששטו קרוב לחוף ברגע שהפך לקפטן. הוא וצוותו כבשו את קינגסטון, כלי שיט קטן מג'מייקה, והפכו אותו לספינת הדגל שלהם. הם עשו כמה כיבושים נוספים של ספינות ותפסו כמה ספינות גדולות מברמודה.
בשנת 1719 הפליג רקהאם לנסאו שבבהאמה וניצל חנינה כללית לפיראטים משליט האי וודס רוג'רס. רוג'רס נשלח לבהאמה כדי לטפל בבעיית הפיראטים בקריביים שהחלו לתקוף ולגנוב מספינות בריטיות.
בדצמבר הוא כבש את ספינת הסוחר ״קינגסטון״. לקינגסטון היה מטען עשיר, שהפך לשלל גדול עבור רקהאם וצוותו. לרוע מזלו, קינגסטון נתפסה בטווח ראייה של פורט רויאל, שם הסוחרים הזועמים שכרו לעזרתם ציידי פירטים כדי לרדוף אחריו. הם הדביקו אותו בפברואר 1719, בעוד ספינתו וקינגסטון עגנו באיסלה דה לוס פינוס מחוץ לקובה. רקהאם ורוב אנשיו היו אז בחוף, והם ברחו מהשבי כשהם מסתתרים ביער - אך הספינה והאוצר העשיר שלהם נלקחו.
קפטן צ'ארלס ג'ונסון בספרו מ-1724, מתאר כיצד רקהאם פעל. רקהאם ואנשיו שהו בעיירה בקובה שהחזירו את הספינה הקטנה שלהם. ספינת מלחמה ספרדית שהופקדה על סיור בחוף הקובני נכנסה לנמל, יחד עם סלופ אנגלי קטן שתפסה. ספינת המלחמה הספרדית ראתה את הפיראטים אך לא הצליחה להגיע אליהם בגלל השפל, ולכן הספרדים עגנו בכניסה לנמל כדי לחכות לבוקר. באותו לילה, רקהאם ואנשיו התקרבו לספינה האנגלית תפסו והכניעו את השומרים הספרדים שהיו שם. עם עלות השחר החל ספינת המלחמה לפוצץ את הספינה הישנה של רקהאם, שהייתה כעת ריקה, כאשר רקהאם ואנשיו שטו בדממה ליעד חדש שלהם.
רקהאם ואנשיו עשו את דרכם חזרה לנסאו, שם הם הופיעו בפני המושל רוג'רס וביקשו את החנינה המלכותית, בטענה שויין אילץ אותם להפוך לפיראטים. רוג'רס שנא את ויין ובחר להאמין להם, העניק להם את החנינה ואפשר להם להישאר. אולם זמנם כאנשים ישרים לא נמשך זמן רב.
אן בוני

כשהיו בנמל, רקהאם פתח ברומן עם אן בוני, אשתו של הספן ג'יימס בוני, שהועסק על ידי המושל רוג'רס. לג'יימס בוני נודע על מערכת היחסים ביניהם והביא את אן אל המושל רוג'רס, שהורה לדון אותה באשמת ניאוף. רקהאם הציע לקנות את אן ב"גירושין ברכישה", מכיוון שהוא אהב אותה, אך בעלה סירב בתוקף. הדבר גרם לאן לברוח מנסאו יחד עם רקהאם. [6] הצמד (עם צוות חדש) נמלט לים, הפסיד את חנינתו, באמצעות גנבת ספינה שהייתה שייכת לג'ון האם. הם הפליגו בקאריביים במשך חודשיים והשתלטו על אוניות פיראטים אחרות. רקהאם לעיתים קרובות הזמין את צוות הספינות שהוא תקף להצטרף לספינה שלו. אן נכנסה להריון ונסעה לקובה ללדת.
לכידה, משפט ומוות

בספטמבר 1720 הוציא מושל בהאמה וודס רוג'רס צו בו הכריז על פשעי הפיראטים של רקהאם וצוותו. לאחר פרסום הצו, צייד הפיראטים ג'ונתן בארנט והפיראט לשעבר ז'אן בונאדוויס החלו במרדף אחר רקהאם, רקהאם ביצע שייט בסמוך לג'מייקה וכבש מספר ספינות דיג קטנות והטיל אימה על דייגים לאורך קו החוף הצפוני של ג'מייקה.
רקהאם נתקל בכלי שיט קטן שבצוותו היו תשעה שודדי ים אנגלים, והם הצטרפו אליוו. הם עגנו במפרץ דריי הרבור בג'מייקה, באוקטובר 1720. הספינה של בארנט תקפה את הספינה של רקהאם ותפס אותה לאחר קטטה, שכנראה הובלה על ידי הנשים שהיו בצוות הספינה - מרי רייד ואן בוני. רקהאם וצוותו הובאו לעיר ספרדית, ג'מייקה, בנובמבר 1720, שם נשפטו והורשעו בפיראטיות ונידונו לתליה.
רקהאם הוצא להורג בפורט רויאל ב־18 בנובמבר 1720, וגופתו הוצבה בתצוגה בכניסה הראשית לפורט רויאל.
אן בוני ומרי ריד טענו שתיהם שהן בהריון בזמן משפטן, עשרה ימים לאחר הוצאתו להורג של רקהאם, וכך קיבלו חנינה זמנית, ונכלאו בפורט צ'ארלס עד להוכחת התביעה. מרי ריד נפטרה בתאה באפריל 1721, ככל הנראה מחום הקשור ללידה. אין תיעוד היסטורי לגבי שחרורה של אן בוני או על הוצאתה להורג.
רוב צוותו של רקהאם נידון למוות, ונתלה סמוך להוצאתו להורג. מספר מלחים שצורפו אליהם ימים לפני שנתפסו זכו לחנינה. כמה אחרים גורלם לא ידוע.
קריאה נוספת

Nelson, James L. (2004) A Short Life and A Merry One. Ithaca NY: McBooks.
Defoe, Daniel; Manuel Schonhorn (1999). The General History of Pirates. New York: Dover Publications. p. 148. ISBN 0-486-40488-9.
Fleming, Carrol B (March 1978). Ladies of the Skull and Crossbones. Historical Abstracts. pp. 23–26.
Williams, Jefferey (2007). Pirate Spirit: The Adventures of Anne Bonney. Harlem Writers Guild Press. ISBN 978-1-58348-467-8.
The entire trial transcript is available in the book The Pirate Trial of Anne Bonny and Mary Read by Tamara J. Eastman and Constance Bond
Johnson, Captain Charles, ed. Hayward Arthur L., A history of the robberies and murders of the most notorious pirates from their first rise and settlement in the island of Providence to the present year, London: George Routledge & Sons, Ltd. First published in 1724, with the second edition published 1728, both versions attributed to Daniel Defoe. The two editions are very different, with the second edition much less accurate than the first when compared to court records. In the second edition however, no such accuracy is even attempted. In particular,the lurid details of the capture of the merchant ship the Neptune by Charles Vane in September 1718, conflicts entirely with the court records of both Charles Vane and Robert Deal, his quartermaster.
'The Tryals of Captain John Rackam and Other Pirates', 1721, by Robert Baldwin, in The Colonial Office Records in The Public Records Office at Kew, (ref: CO 137/14f.9). This details the trials of JackRackam, Mary Read, Anne Bonny, and Charles Vane.
הערות שוליים

↑  he Tryals of Captain John Rackham and other Pirates (Jamaica, 1721)
↑  Biography of John "Calico Jack" Rackham
↑  Did English pirate Calico Jack design the Jolly Roger?". Telegraph. 5 December 2016.
1 2 3 4  Angus Konstam. Piracy: the complete history. Osprey Publishing. p. 336
1 2 3  Colin Woodard (2007). The Republic of Pirates. Harcourt, Inc. pp. 306–307
↑  Charges of Piracy Against Calico Jack and his Crew". Pirate Documents. Archived from the original on 6 October 2014. Retrieved 14 March 2014
↑  Carmichael, Sherman (2011). Forgotten Tales of South Carolina. The History Press. p. 72
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5306 0657  LCCN: nr97002228  VIAF: 39280657   WorldCat (עם VIAF): 39280657 
דיוקנו של רקהאם ג׳ק, מתוך ספר על תולדות הפירטיות 1724
דיוקנו של ג׳ק רקאהם מאיור קובני משנת 1888
רצוא ושוב

רצוא ושוב הוא אלבום האולפן השני של הזמר והשחקן שולי רנד שיצא ב-2 בספטמבר 2018, עשור אחרי אלבום הבכורה נקודה טובה. את האלבום הפיק מוזיקלית אסף תלמודי.
סינגלים

ב-4 ביוני 2018 הוציא רנד את השיר "צדיק" כסינגל ראשון מהאלבום המיועד כשהוא מלווה בקליפ. השיר עורר עניין בקרב הציבור הדתי ומאמרי תגובה ואף נאסר לשידור ברדיו קול חי בשל הטענה כי מושמעת בו ביקורת כלפי צדיקים.
כחודשיים מאוחר יותר, ב-14 באוגוסט, יצא הסינגל השני "דע בני אהובי" כשיחד עמו הודיע רנד על תאריך צאתו של האלבום החדש. השיר לווה בקליפ בהשתתפות נגן הכינור גדי פוגטש שחזר בתשובה והוריו החילוניים.
רשימת רצועות

| רצוא ושוב> מס' | רצוא ושוב> שם | רצוא ושוב> משך | רצוא ושוב>  | רצוא ושוב>  | רצוא ושוב>  | רצוא ושוב>  | רצוא ושוב>  | רצוא ושוב>  | רצוא ושוב>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | הילד המשיח  | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | צדיק  | 4:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | הספינה  | 5:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | החקלאים  | 3:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | עוד טיפה  | 4:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | עץ ופרי  | 4:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | אדי  | 4:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | דע בני אהובי  | 5:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | אברם (חדר 202)  | 3:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | עבדים  | 4:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | אבא שלום  | 3:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 47:45 |  |  |  |  |  |  |  |
משתתפים באלבום

מילים ולחנים: שולי רנד
הפקה מוזיקלית: אסף תלמודי
עיבודים: הלהקה ואסף תלמודי, מלבד: "דע בני אהובי" - הלהקה, שמוליק דניאל ואסף תלמודי; "עוד טיפה" - עמית יצחק, גדי פוגטש, בנו הנדלר, תמיר מוסקט ואסף תלמודי
הלהקה - ניר מנצור: תופים, כלי הקשה; בנו הנדלר: בס; עמית יצחק: גיטרות, קולות; עמית הראל: קלידים; גדי פוגטש: כינור, קולות; אסף תלמודי: קלידים, קולות
אורחים - אייל תלמודי: סקסופון ב"צדיק", קלרינט ב"הילד המשיח" וב"עבדים"; גרשון וייסרפירר: טרומבון ב"צדיק" וב"עבדים"; אסף אמדורסקי: טמבורין וקולות ב"צדיק"; שלומי שבן ושי צברי: קולות ב"צדיק"; גליה חי: ויולה ב"אבא שלום"; תמיר מוסקט: כלי הקשה ב"עוד טיפה"
הערות שוליים

↑  "איך תמכור להם שמחה?": אחרי 8 שנים - שולי רנד מוציא שיר חדש, באתר וואלה, 4 ביוני 2018
↑  כן, צדיק!, באתר ערוץ 7
↑  ""צדיק" של שולי רנד לא משודר בקול חי - רדיו קול חי". רדיו קול חי. 2018-06-10. נבדק ב-2018-09-02.
↑  מרגש כתמיד: צפו בשיר "דע בני אהובי" של שולי רנד, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2018
↑  שולי רנד (2018-08-14), שולי רנד - דע בני אהובי, נבדק ב-2018-09-02
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 16e61cdd-e086-49ed-b062-e03122275d64
רני כהנא

| --- | --- |

רני כהנא מתארח במשחק של הפועל חיפה 2018
 לידה:  26 בפברואר 1947 (בן 77) חיפה, פלשתינה (א"י)
 קבוצות כשחקן
 1965 - 1969:  הפועל חיפה
 קבוצות כמאמן
 1973 - 1974 1974 - 1975 1975 - 1978 1978 - 1979 1980 - 1982 1982 - 1983 1983 - 1984 1984 - 1985 1985 - 1986 1986 - 1987 1987 1988 1989 - 1991 1992 - 1993  1994 - 1995:  הפועל חיפה הפועל עפולה הפועל גבת הפועל חיפה הפועל עפולה הפועל חיפה מכבי רמת גן הפועל עפולה הפועל חיפה הפועל ירושלים הפועל חיפה הפועל ירושלים מכבי חיפה עירוני נהריה הפועל חיפה
 הישגים כמאמן
 זכייה בגביע המדינה 1976
רני כהנא (נולד ב-26 בפברואר 1947) הוא מאמן כדורסל ישראלי ותיק שאימן במשך שנים רבות בליגה הראשונה, ואף היה עוזר מאמן נבחרת ישראל בכדורסל. אביו היה אחד ממקימי מועדון הפועל חיפה בכדורסל.
ביוגרפיה

בנערותו שיחק כהנא במדי קבוצת הנוער והבוגרים של הפועל חיפה, אך בשלב מסוים קיבל הצעה לאמן את קבוצת הנשים של המועדון בליגה הלאומית, בנוסף להיותו מאמן נוער במועדון. בעצת מאמנו דאז, מיכה שמבן הוא הבין שעדיף לו להתרכז באימון. כעבור 3 שנים חזר כהנא לאמן את קבוצת הבוגרים שבה שיחק והקבוצה עלתה שוב לליגת העל. ללא הפסד. לאחר מכן אימן כהנא את עפולה ואת הפועל גבת/יגור בליגה הראשונה, ובאביב 1976 היה למאמן הצעיר ביותר שזוכה בתואר בכדורסל הישראלי[דרושה הבהרה], כהנא הוליך את הקבוצה לזכייה בגביע המדינה. זאת הייתה הפעם הראשונה שקבוצה שאינה מכבי תל אביב או הפועל תל אביב זוכה בתואר בכדורסל הישראלי. כהנא אימן בין השאר את הפועל חיפה ומכבי חיפה, הפועל ירושלים, עירוני רמת גן, הפועל גלבוע/עפולה ועירוני נהריה. בשנת 1987 מונה כעוזרו של צביקה שרף בנבחרת ישראל והיה שותף לאליפות אירופה שהתקיימה ביוון. כן אימן כהנא את נבחרת הנוער של ישראל באליפות אירופה בבולגריה בשנת 1982 שנערכה בבולגריה. במשך עשר עונות היה מאמן של נבחרת ישראל לסטודנטים, כולל בשתי אוניברסיטת שפילד ובבפאלו ניו יורק שבה זכתה הקבוצה במקום הרביעי.
ב-1996 פרש כהנא מאימון פעיל, עקב קבלת תפקיד בכיר בחברת החשמל, וכעבור 3 שנים מונה לתפקיד המנג'ר בהפועל חיפה-נשר. בעונת 04/2003 מונה כמנהל מקצועי בהפועל תל אביב, כשתחתיו מאמן אריק שיבק. על אף תקציב גדול שהעמיד הבעלים ולדימיר גוסינסקי, הקבוצה לא שיחקה היטב, ושיבק פוטר ותחתיו מונה ארז אדלשטיין. לקראת עונת 2003/04 כהנא ואדלשטיין, בנו קבוצה שהתחרתה בהצלחה עם מכבי תל אביב, והנחילה לה את התבוסה הגדולה ביותר עד אז בהיסטורית הדרבים - 25 הפרש. בין שאר כוכבי הקבוצה ההיא נמנו ליאור ליובין, מתן נאור, יניב גרין, דרור חג'ג' והזרים מייקל רייט, וירג'יניוס פרצ'קביציוס ויסמין הוקיץ'.
בקיץ 2005 קיבל כהנא הצעה לשמש כג'נרל מנג'ר של אלופת אוקראינה - בי.סי. קייב, שהבעלים שלה, שחקן העבר אלכסנדר (סשה) וולקוב, הוא חבר אישי של כהנא.
כהנא הגיע למועדון עם חוזה לשלוש עונות שבעונה הראשונה הקבוצה הגיעה לראשונה בתולדותיה לפיינל פור של היורו קאפ שנערך בקייב, אך נוצחה בחצי הגמר על ידי חובנטוד בדלונה שזכתה בגביע. כהנא החל בהכנות לעונה השנייה אך עזיבת הספונסר הראשי עקב בעיות פוליטיות פנימיות גרמה לזעזוע במועדון ולקיצוץ מסיבי שאילץ את כהנא לסיים עבודתו במועדון.
כיום כהנא לא עוסק בכדורסל.
מחוץ לכדורסל מילא כהנא במשך שנים תפקיד בכיר באגף משאבי אנוש של חברת החשמל.
רדיוס שוורצשילד

רדיוס שוורצשילד או הרדיוס הכבידתי (הרדיוס הגרביטציוני) הוא ערך גבולי של רדיוס, המתקשר לכל מסה ופרופורציונלי לגודלה. הערך מגדיר עבור המסה אזור המכונה חור שחור - שעם ההתקרבות אליו עוצמת שדה הגרביטציה מתחזקת וקצב השתנותה נעשה תלול, ומעבר לו כל גוף וקרינה אינם יכולים אלא לנוע אל תוכו ולהיבלע. עצם שכל מסתו נמצאת בתוך רדיוס שוורצשילד שלו הוא עצם שעבר קריסה כבידתית ומהווה חור שחור. רדיוס שוורצשילד קרוי על שמו של קרל שוורצשילד, שגילה אותו ב-1916, כחלק מן הפתרונות שהציע למשוואות איינשטיין (מטריקת שוורצשילד). הערך מציין למעשה אזור של סינגולריות קואורדינטורית, המהווה תנאי הכרחי אך בלתי מספיק לקיום סינגולריות כבידתית, המתאפיינת בעקמומיות וצפיפות אינסופית. בהתייחס לחורים שחורים, רדיוס שוורצשילד מגדיר את מעטפת אופק האירועים.
המונח משמש בפיזיקה ובאסטרונומיה.
הרחבה

לפי שוורצשילד, אם נדחס את מסתו של גוף כלשהו לכדור שרדיוסו הוא רדיוס שוורצשילד של הגוף, גוף זה יהפוך לחור שחור. עם זאת, כאשר רדיוס שוורצשילד עובר בתוך הגוף, הוא אינו אלא גבול תאורטי. לדוגמה, רדיוס שוורצשילד של השמש הוא כ-3 ק"מ לערך, כלומר עמוק בתחום השמש (רדיוס השמש כיום מוערך בכ־700,000 ק"מ) ולכן אינו אלא גבול תאורטי (ואכן חומר וקרינה יכולים לצאת ממרכז השמש). למעשה, מאחר שהשמש משתייכת לקבוצת הננסים הצהובים – כלומר מסתה היא קטנה ביחס לשמשות אחרות ונמוכה מגבול צ'נדראסקאר, הנדרש לגבירת כוח הגרביטציה המושך לקריסה על לחץ הניוון המנוגד לה – שלב החיים האחרון שלה הוא ננס לבן, והיא רחוקה מלקרוס לחור שחור.
רדיוס שוורצשילד הוא יחסי למסת הכוכב, ועצמים ואינפורמציה אינם יכולים לצאת ממנו. הרדיוס משמש גם להגדרת אופק האירועים של חור לבן.
הגדרה מתמטית

רדיוס שוורצשילד,  r_{s}, נתון על ידי הנוסחה:
 r_{s}={\frac {2GM}{c^{2}}}
כאשר:
G הוא קבוע הכבידה של ניוטון (ביחידות SI הוא שווה ל- 6.67\times 10^{-11}{\mbox{N m}}^{2}/{\mbox{Kg}}^{2}).
c היא מהירות האור (כ- 3\times 10^{8} מטרים לשנייה).
M היא מסת הכוכב (ביחידות SI היא נמדדת בק"ג).
רדיוס שוורצשילד (במטרים) של גוף הוא על כן בקירוב  1.48\times 10^{-27} פעמים מסת הגוף בק"ג.
הגדרה מתמטית > חישוב סמי-קלאסי

מאחר שרדיוס שוורצשילד, לפי הגדרתו, הוא הגבול שמעבר לו אפילו אור אינו יכול להימלט משדה הכבידה של הגוף, מהירות המילוט מרדיוס שוורצשילד עצמו שווה בעצם למהירות האור, מה שמאפשר לחשב את הרדיוס מתוך עקרונות לא-יחסותיים:

נוסחת מהירות המילוט היא:
 v_{e}={\sqrt {\frac {2GM}{r}}}
כאמור, ברדיוס שוורצשילד מהירות המילוט שווה למהירות האור, כך שאם מציבים rs (רדיוס שוורצשילד) במקום r, ו-c (מהירות האור) במקום ve, יתקבל:
 c={\sqrt {\frac {2GM}{r_{s}}}}
ומכאן ניתן לחלץ את הנוסחה שלעיל.