stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מזלף
שימושים אחרים למזלף

למרות שהמזלף נועד במקור לצורך השקיית ערוגות גינה ביתיות, הרי שבמהלך השנים נעשה בו שימוש גם לצרכים אחרים:
פיזור אספלט. במקרים בהם נוצר הצורך לתקן סדקים בכבישי אספלט, עושים לעיתים המתקנים שימוש במתקן הדומה למזלף מתכתי, כדי למזוג אספלט (ביטומן) נוזלי לתוך החריצים או הסדקים. האספלט הנוזלי מתקרר ומתקשה וכך הסדק נאטם.
מזיגת משקה. באירועי השקה מרובי משתתפים, בהם מחלקים המארגנים כוסות משקה למשתתפים נעשה לעיתים שימוש במזלפים כדי למלא את הכוסות. השימוש במזלף מייעל ומזרז את חלוקת המשקה ואף מקנה לאירוע מימד קומי וקליל יותר.
אביזר קישוטי. המזלף משמש לעיתים כחפץ נוי ביתי. בשמשו כחפץ נוי, המזלף לעיתים מעוטר ונצבע ביד בצורה חופשית ובמגוון צבעים או מעוטר בקוצים או פרחים, כדי להעניק לו חזות קלילה ונאה. מנגד, בסגנון עיצוב אחר, המזלף בשמשו כחפץ נוי ביתי דווקא מוצג כחפץ מתכתי מבהיק וממורט. הצגת כלי הגינה כחפץ נוי, במנותק משימושו המקורי ובסביבה שלא נועד לה, יוצר אלמנט עיצובי מפתיע ומושך עין.
אביזר קומי בהצגות. חפצים רבים ושונים, לרבות המזלף, משמשים כאביזרי במה ואין בכך יחוד, אלא שהשימוש במזלף כאביזר קומי יוצא דופן בכך שמדובר בשימוש החורג מהשימוש המוכר והרגיל במזלף ומתכתב עם מחוזות האבסורד והאיגיון.
צעצוע לילדים. המזלף מאפשר לילדים לחקות דרך משחק את התנהגותם של מבוגרים בזמן שהם עוסקים בהשקיית צמחי הבית והגינה. מאחר שהמזלף זול, איננו כולל חלקים נעים, איננו מתקלקל ומצריך רק מים ודמיון הרי שילדים אינם מתקשים למצוא בו כלי משחק והורים רבים אינם מתנגדים לכך.
ראו גם

משפך
מעדר
מגרפה
עציץ
מזלף מתכתי במבנה המדגים ידית אחיזה בחלקו האחורי וידית נשיאה נפרדת לרוחב חלקו העליון
מזלף מתכתי. דגם המזלף שבתמונה מציג ידית נשיאה שהיא המשך לידית האחיזה ופיה בעלת חורים בקצה הזרבובית
הדגמת שימוש נכון במזלף, לצורך השקיית אדנית. ידית הנשיאה משמשת להחזקת המזלף בגובה האדניות וידית האחיזה - להטיתו. פיית המזלף סמוכה לבסיסי הצמחים, כדי להבטיח חלוקת מים יעילה.
טכנאי השקיה צעיר מדגים שימוש שגוי במזלף. ניתן לראות כי הפיכת המזלף גורמת ליציאת מים מפתחו העליון ולהצפת האזור המושקה ובנוסף - ההשקיה מגבוה מבזבזת מים על הרטבת עלי הצמחים ואדמת גינה שבה אין צמחים.
אדם מפזר מים על דרך עפר, כדי למנוע העלאת אבק, בעזרת שני מזלפים הנישאים על גבו בעזרת אסל. הטריטוריות האינדו-הולנדיות (אינדונזיה של היום), 1929 או 1930.
מזלף לחלוקת משקאות. אירוע בפריז, צרפת.
מזלף מקושט בצבעים (גרמניה)
שחקן בדמותו של אלוהים משתמש במזלף שבקצותיו סרטי מתכת מבריקים, כדי לדמות המטרת גשם באופן קומי.
יורש העצר הרוסי אלכסיי רומנוב, משתעשע במזלף ובמים (1910, ככל הנראה בפינלנד)
מיירה פלורס

מיירה נוהמי פלורס (באנגלית: Mayra Nohemi Flores; נולדה ב-1 בינואר 1986) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-34 של מדינת טקסס. פלורס, חברת המפלגה הרפובליקנית, היא האישה הראשונה בקונגרס שנולדה במקסיקו. טרם היבחרה לקונגרס הייתה פעילה פוליטית מקומית במחוז הידלגו.
ביוגרפיה

מיירה נוהמי פלורס נולדה ב-1 בינואר 1986 בעיירה בורגוס שבמדינת טמאוליפס במקסיקו לזוג חקלאים. משפחתה היגרה לארצות הברית כשהייתה בת שש, ובגיל 14 התאזרחה. בשנת 2004 השלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון סן בניטו. פעמים תכופות העתיקה משפחתה את מגוריה ברחבי טקסס בשל עבודת הוריה באיסוף כותנה שהחלה בממפיס שבטנסי, כשהייתה בת 13. ב-2019 השלימה את לימודיה הגבוהים במכללת סאות' טקסס. פלורס התחנכה על ערכים שמרניים, וחרף היות הוריה תומכי המפלגה הדמוקרטית, נמשכה פלורס לרפובליקנים בשל דעותיה נגד הפלות. לימים אמרה כי בעבר הייתה דמוקרטית אך עזבה את המפלגה זמן קצר לאחר שהצביעה עבור ברק אובמה בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008.
טרם כניסתה לחיים הפוליטיים וזמן קצר לאחר שהשלימה את לימודיה האקדמיים, פלורס עבדה במפלגה הרפובליקנית של מחוז הידלגו כיו"ר מטה ההסברה ההיספנית. לפני שנבחרה אל הקונגרס של ארצות הברית השתמשה פלורס בהאשטאגים הקשורים לתאוריית הקשר "QAnon" בפוסטים באינסטגרם, אם כי הכחישה שאי פעם הייתה תמכה בתיאורייה זו. בציוצים בטוויטר שמאוחר יותר מחקה, קידמה פלורס בנוסף דיסאינפורמציה לפיה ההסתערות על הקפיטול אורגנה בידי חברי אנטיפה.
פלורס הכריזה על מועמדותה לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-34 של טקסס, לאחר שנציג המחוז המכהן פילמון ולה הדמוקרטי הודיע במרץ 2021 כי לא יתמודד מחדש בבחירות 2022. היא ניהלה את מסע הבחירות שלה תוך פניה להיספנים ולטינים וקראה להתפכחותם מהמפלגה הדמוקרטית, שבה תמכו היסטורית בדרום טקסס. לאחר הקמת מחוזות קונגרס חדשים בטקסס כתוצאה ממפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2020, הכריז חבר הקונגרס ויסנטה גונזאלס מהמחוז ה-15 על מועמדותו במחוז ה-34 החדש. ב-1 במרץ 2022 פלורס וגונזאלס זכו כל אחד במועמדות מפלגותיהם ובבחירות הכלליות בנובמבר יתמודדו זה מול זה.
במרץ 2022 הכריז ולה על התפטרותו המוקדמת מהקונגרס. זמן קצר לאחר הודעתו הכריזה פלורס על מועמדותה בבחירות המיוחדות שנקבעו ל-14 ביוני 2022, למילוי מקומו של ולה. גונזאלס לא התמודד בבחירות המיוחדות. מסע הבחירות של פלורס התמקד בשורשיה המשפחתיים, בכלכלת ארצות הברית, בהגבלת הגבולות ובהיותה בת מהגרים. במהלך הבחירות המיוחדות דיווחה פלורס על תרומות בסך 752 אלף דולר אמריקאי, ואילו המועמד הדמוקרטי דן סנצ'ז מהעיר הרלינגן דיווח על 46 אלף דולר בלבד. פלורס ניצחה את סנצ'ז עם 50.91% מקולות הבוחרים לעומת 43.37 האחוזים של יריבה. היא האישה הראשונה ילידת מקסיקו שנבחרה לכהונה בקונגרס.
בבחירות 2022 התמודדה פלורס לתקופת כהונה מלאה, אך הפסידה לחבר הקונגרס ויסנטה גונזאלס. כהונתה הסתיימה עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בראשית ינואר 2023.
הערות שוליים

↑  ג'וליה מנצ'סטר, Republican Mayra Flores flips House seat in Texas special election, באתר The Hill‏, 14 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  קליין האריס, What to know about Texas Republican Mayra Flores, the first congresswoman-elect born in Mexico, באתר San Antonio Express-News‏, 15 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  מולי הנסי-פיסק, 'We've only started': How Latino support for Trump grew in Texas borderlands, באתר לוס אנג'לס טיימס, 12 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  קליין האריס, Texas Republican Mayra Flores gets a boost in quest to be first U.S. congresswoman born in Mexico, באתר San Antonio Express-News‏, 7 באפריל 2022 (באנגלית)
↑  אנדרו קזינסקי, Newly elected GOP congresswoman spread Capitol riot conspiracies and QAnon hashtags in now-deleted tweets, באתר CNN‏, 23 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  אבי ליווינגסטון, South Texas emerges as political hotbed after Democrats underperformed there in 2020, באתר The Texas Tribune‏, 26 במרץ 2021 (באנגלית)
↑  ג'ק הררה, Latinas Are Pushing a Political Revolution in South Texas—to the Right, באתר Texas Monthly‏, 9 במרץ 2022 (באנגלית)
↑  פטריק סביטק, U.S. Rep. Vicente Gonzalez will run for a different House seat in 2022 after redistricting made his more competitive, באתר The Texas Tribune‏, 26 באוקטובר 2021 (באנגלית)
↑  אבי ליווינגסטון, U.S. Rep. Filemon Vela steps down, setting up a heated battle for his South Texas district, באתר The Texas Tribune‏, 24 במרץ 2022 (באנגלית)
↑  פטריק סביטק, U.S. Rep. Filemon Vela’s resignation announcement sparks a sudden special-election scramble in hotly contested South Texas, באתר The Texas Tribune‏, 24 במרץ 2022 (באנגלית)
↑  סטפני אקין, Texas election is GOP’s chance to prove how midterm winds are blowing, באתר Roll Call‏, 11 באפריל 2022 (באנגלית)
↑  פטריק סביטק, How Mayra Flores flipped a Rio Grande Valley congressional seat and gave Republicans hope for a new era in South Texas, באתר The Texas Tribune‏, 15 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  גרגורי קרייג, Mayra Flores becomes the first Mexican-born woman sworn in to Congress, באתר CNN‏, 22 ביוני 2022 (באנגלית)
↑  סוזן גמבואה, Democratic Rep. Vicente Gonzalez wins in Texas’ 34th Congressional District, defeating Republican Rep. Mayra Flores, באתר NBC News‏, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: F000473
מישל אקרס

מישל אקרס (באנגלית: Michelle Akers; נולדה ב-1 בפברואר 1966 בקליפורניה) היא כדורגלנית עבר אמריקאית, שנחשבת לאחת משחקניות הכדורגל הטובות בכל הזמנים.
קריירה

כבר כשהתחילה לשחק כדורגל, בתקופת התיכון, זכתה אקרס להיות חברה שלוש שנים בנבחרת ה-All-American של התיכונים. לאחר התיכון, עברה אקרס לאוניברסיטת מרכז פלורידה, שם זכתה להיות חברה ארבע שנים בנבחרת ה-All-American של הקולג'ים. בעונת 1988/1989, היא זכתה בתואר ספורטאית השנה של האוניברסיטה, ובעונה לפני כן זכתה בפרס הרמן. לאחר שעזבה את האוניברסיטה, הוחלט שהחולצה מספר 10 של אקרס, תוצא מהמחזור ואף שחקן לא יוכל ללבוש אותה שוב.
ב-18 באוגוסט 1985, זכתה אקרס להיות אחת מהכדורגלניות ששיחקו במשחק הראשון אי פעם של נבחרת הנשים של ארצות הברית, בהפסד 1-0 לאיטליה. יומיים לאחר מכן, במשחק נגד נבחרת דנמרק, כבשה אקרס את השער הראשון בתולדות הנבחרת, במשחק שהסתיים בתוצאה של 2-2.
משנת 1985 ועד 1990 כבשה אקרס 15 שערים ב-24 משחקי נבחרת. בשנת 1991 קבעה שיא נבחרת כאשר כבשה 26 שערים בשנה אחת. בגביע העולם 1991, יצרה אקרס ביחד עם חברותיה לנבחרת - אפריל היינריקס וקארין ג'נינגס, את שלישיית ההתקפה האמריקאית שכונתה "החרב בעלת שלושת הלהבים", ושכבשה בטורניר 20 שערים ביחד. היא עצמה סיימה כמלכת השערים של הטורניר עם עשרה כיבושים. בגמר, נגד נבחרת נורווגיה, כבשה אקרס צמד והעניקה את הגביע לארצות הברית.
בשנת 1996 הייתה אקרס חברה בנבחרת ארצות הברית שזכתה בטורניר כדורגל הנשים של אולימפיאדת אטלנטה. ב-7 ביוני 1998, זכתה אקרס בתואר המצוינות של פיפ"א (התואר הגבוה ביותר של פיפ"א) על תרומתה לכדורגל העולמי. שנה לאחר מכן, בגביע העולם 1999, הובילה אקרס את נבחרתה לזכייה שנייה בגביע העולמי.
זמן קצר לפני אולימפיאדת סידני 2000 החליטה אקרס לפרוש מכדורגל מקצועני. את הקריירה היא סיימה כסגנית מלכת השערים של הנבחרת (שנייה רק למיה האם) עם 105 שערים ו-37 בישולים.
מאז פרישתה ממשיכה אקרס לתמוך בעידוד כדורגל הנשים ובטיפוחו. בנוסף פרסמה מספר ספרים, כולל ביוגרפיה אישית על מלחמתה בתסמונת העייפות הכרונית.
בשנת 2002 נבחרה בצוותא עם סון ון הסינית בתואר כדורגלנית המאה מטעם פיפ"א.
שנתיים לאחר מכן, בשנת 2004, נבחרה אקרס ביחד עם חברתה לנבחרת, מיה האם, להיכנס לרשימת פיפ"א 100 - 125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. אקרס והאם היו שתי הנשים היחידות ברשימה זו. באותה השנה, אקרס נכנסה להיכל התהילה הלאומי לכדורגל, ביחד עם אריק וינלדה ופול קליגיורי.
מחוזות סקוטלנד

בסקוטלנד שבממלכה המאוחדת יש 32 מחוזות אדמיניסטרטיביים.
הגדול שבמחוזות סקוטלנד הוא מחוז היילנד (26,119 קמ"ר), הקטן שבהם הוא דנדי סיטי (55 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא הסיטי של גלאזגו (כ-593,200 תושבים נכון לשנת 2011). עיר הבירה של סקוטלנד, אדינבורו, נמצאת במחוז אדינבורו סיטי.
חלוקה מנהלית זו קיימת מ-1 באפריל 1996.
המחוזות האדמיניסטרטיביים של סקוטלנד

| מחוז> האזור היבשתי | שם בשפת המקור> האזור היבשתי | שטח (קמ"ר)> האזור היבשתי | אוכלוסייה  נכון לשנת 2011> האזור היבשתי | צפיפות (תושבים לקמ"ר) > האזור היבשתי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אברדין סיטי | Aberdeen City | 182 | 222,800 | 1224 |
| אברדינשייר | Aberdeenshire | 6,317 | 253,000 | 40 |
| אנגוס | Angus | 2,184 | 116,000 | 53 |
| ארגייל וביוט | Argyll and Bute | 7,023 | 88,200 | 13 |
| קלקמננשייר | Clackmannanshire | 158 | 51,400 | 325 |
| דמפרייס וגאלווי | Dumfries and Galloway | 6,446 | 151,300 | 23 |
| דנדי סיטי | Dundee City | 55 | 147,300 | 2678 |
| מזרח איירשייר | East Ayrshire | 1,275 | 122,700 | 96 |
| מזרח דנברטונשייר | East Dunbartonshire | 176 | 105,000 | 597 |
| מזרח לותיאן | East Lothian | 666 | 99,700 | 150 |
| מזרח רנפרוושייר | East Renfrewshire | 168 | 90,600 | 539 |
| אדינבורו סיטי | City of Edinburgh | 260 | 476,600 | 1833 |
| פלקירק | Falkirk | 293 | 156,000 | 532 |
| פייף | Fife | 1,340 | 365,200 | 273 |
| גלאזגו סיטי | Glasgow City | 175 | 593,200 | 3390 |
| היילנד | Highland | 26,119 | 232,100 | 9 |
| אינברקלייד | Inverclyde | 167 | 81,500 | 488 |
| מידלותיאן | Midlothian | 350 | 83,200 | 238 |
| מוריי | Moray | 2,237 | 93,300 | 42 |
| צפון איירשייר | North Ayrshire | 888 | 138,200 | 156 |
| צפון לנרקשייר | North Lanarkshire | 476 | 337,800 | 710 |
| פרת' וקינרוס | Perth and Kinross | 5,395 | 146,700 | 27 |
| רנפרוושייר | Renfrewshire | 263 | 174,900 | 665 |
| סקוטיש בורדרס | Scottish Borders | 4,727 | 113,900 | 24 |
| דרום איירשייר | South Ayrshire | 1,230 | 112,800 | 92 |
| דרום לנרקשייר | South Lanarkshire | 1,778 | 313,800 | 176 |
| סטירלינג | Stirling | 2,243 | 90,200 | 40 |
| מערב דנברטונשייר | West Dunbartonshire | 176 | 90,700 | 515 |
| מערב לותיאן | West Lothian | 427 | 175,100 | 410 |
| סך הכל באזור היבשתי | סך הכל באזור היבשתי | 73,193 | 5,223,100 | 71 |
האיים
| נאן איילין סיאר | Na h-Eileanan Siar | 3,070 | 27,700 | 8 |
| איי אורקני | Orkney Islands | 1,025 | 21,400 | 21 |
| איי שטלנד | Shetland Islands | 1,471 | 23,200 | 15 |
| סך הכל באזור האיים | סך הכל באזור האיים | 5,566 | 72,300 | 13 |
| סך הכל בכל סקוטלנד | סך הכל בכל סקוטלנד | 78,759 | 5,295,400 | 67 |
מלחמת ליגת קמברה

מלחמת ליגת קַמְבְּרֶה, הידועה לעיתים גם בשם מלחמת הליגה הקדושה ובשמות אחדים נוספים, הייתה אחד העימותים המהווים יחד את המלחמות האיטלקיות. הצדדים הנצים העיקריים במלחמה, שניטשה מ-1508 עד 1516, היו צרפת, מדינת האפיפיור והרפובליקה של ונציה; הצטרפו אליהם בשלבים שונים של העימות כמעט כל המעצמות והמדינות החשובות במערב אירופה, ובהן ספרד, האימפריה הרומית הקדושה, אנגליה, סקוטלנד, דוכסות מילאנו, פירנצה, דוכסות פרארה ושכירי חרב שווייצריים.
הליגה של קמברה הוקמה על ידי האפיפיור יוליוס השני כדי לרסן את השפעתה של ונציה בצפון איטליה. הייתה זו ברית אנטי-ונציאנית שכללה, מלבדו, את לואי השנים עשר, מלך צרפת, את מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ופרננדו השני, מלך אראגון. הברית נחלה הצלחה בתחילת דרכה, אך לאחר זמן נתגלעו חיכוכים בין יוליוס השני ללואי ה-12 שגרמו בסופו של דבר להתפרקות הברית ב-1510 ולהתחברותו של יוליוס השני בברית עם ונציה נגד צרפת.
הברית בין ונציה והאפיפיור התרחבה לאחר זמן והפכה למה שמכונה "הברית הקדושה". ב-1512 הצליחו חברות הברית לסלק את הצרפתים מאיטליה, אך בשל חילוקי דעות בדבר חלוקת השלל פרשה ונציה ועברה לצדה של צרפת. תוך וכדי כך ירש פרנסואה הראשון את כסאו של לואי ה-12, ובהנהגתו נחלו הצרפתים והוונציאנים ניצחון בקרב מריניאנו ב-1515 והצליחו להשיב לעצמם את הטריטוריות שאיבדו קודם. חוזי נויון ובריסל, שחתמו את המלחמה שנה אחר כך, החזירו למעשה את מפת איטליה למצבה בשנת 1508.
מישהו שומע אותי

מישהו שומע אותי הוא אלבום האוסף של להקת הרוק הישראלית "איפה הילד?", אשר יצא לאור בשנת 1998 כחלק מתהליך הפירוק של הלהקה שלווה בהופעת פרידה.
האלבום כולל שני תקליטורים, בראשון מביניהם יש 18 שירים מארבעת אלבומי הלהקה, ובשני יש שמונה שירים שלא פורסמו עד אז, חלקם בהופעות חיות.
רשימת שירים

| --- | --- |
 דיסק 1: מישהו שומע אותי  נפלת חזק  הביאו את הסתיו  רק בשביל לקבל חיבוק  אחד אלוהים  זוהי סדום  איפה הרוח  לבן בחלום שחור  אנחנו מתחתנים  עכשיו אני לא מוותר  השדים הירוקים  מסיבת התה של עליזה  גלגל את החלום  העצב שלה  אהובה הקטנה  בתוך התחתונים  מה שעובר עלי  לאן לאן:  דיסק 2 (בונוס): 1. Moonage Daydream (קאבר לשיר של דייוויד בואי) שירים חדשים: 2. ונוס בטרנינג 3. היא לא יודעת לשתות 4. כולם רוצים חבר גרסאות מהופעות חיות: 5. הביאו את הסתיו 6. השמיים הגבול 7. הולך רגל 8. אמריקה קרובה
מכון אנטוני טאפייס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אמנות
 על שם:  אנטוני טאפייס 
 כתובת:  Carrer Aragó, 255 
 מיקום:  ברצלונה 
 מדינה:  ספרד 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1984
 תאריך פתיחה רשמי:  יוני 1990 
 אדריכל:  ליואיס דומנק אי מונטנר
 סגנון אדריכלי:  מודרניזם קטלאני
 קואורדינטות:  41°23′30″N 2°09′49″E﻿ / ﻿41.39167°N 2.16361°E﻿ / 41.39167; 2.16361
 www.museutapies.org
  (למפת ברצלונה מוגדלת) מכון אנטוני טאפייס(למפת ברצלונה רגילה) מכון אנטוני טאפייס
 
מבנה המכון שתוכנן על ידי אי מונטאנר, ועליו היצירה "ענן וכיסא" (Núvol i cadira ) של טאפייס.
מכון אנטוני טאפייס (בקטלאנית: Fundació Antoni Tàpies) הוא מרכז תרבות ומוזיאון הממוקם ברובע אישמפלה של העיר ברצלונה בקטלוניה שבספרד. המוזיאון מוקדש לעבודותיו של הצייר אנטוני טאפייס.
היסטוריה

המכון הוקם בשנת 1984 על ידי האמן טאפייס במטרה לעודד לימוד של אומנות מודרנית ואומנות בת זמננו. הוא מציג תערוכות, ועורך כנסים והרצאות בנושא אומנות מודרנית, וכן מציג את יצירותיו של טאפייס.
המוזיאון, שנפתח במסגרת המכון בשנת 1990, מציג את האוסף המקיף ביותר של יצירותיו של טאפייס, מרביתן נתרמו למוזיאון על ידי טאפייס עצמו. המוזיאון נמצא בבניין ההוצאה לאור "מונטאנר אי סימון" (Montaner i Simon) שתוכנן על ידי האדריכל ליואיס דומנק אי מונטנר והוקם בין השנים 1880–1885 בראשית סגנון המודרניסטה. המבנה, שהיה הראשון ממבני האישמפלה המשלב לבנים וברזל, ובנוי בסגנון מבני תעשייה, שוקם על ידי האדריכלים רוסר אמאדו (Roser Amadó) ולואיס דומנק גירבו (Lluís Domènech Girbau).
על גג המבנה מוצגת יצירתו של טאפייס "ענן וכיסא" (Núvol i cadira), המוארת בשעות הלילה.
מיירון שולס

| --- | --- |

 לידה:  1 ביולי 1941 (בן 83) טימינס, קנדה 
 ענף מדעי:  כלכלה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מקמסטר  אוניברסיטת שיקגו  תיכון וסטדייל 
 מנחה לדוקטורט:  מרטון מילר 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  האחים סלומון  אוניברסיטת סטנפורד  Long-Term Capital Management  בית הספר  לניהול MIT סלואן  אוניברסיטת שיקגו 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכלכלה (1997)  עמית החברה האקונומטרית (1984)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 אתר רשמי
 
מיירון שולס (באנגלית: Myron Samuel Scholes; נולד ב-1 ביולי 1941) הוא כלכלן יהודי קנדי זוכה פרס נובל לכלכלה, ואחד ממפתחי מודל בלק-שולס, יחד עם המתמטיקאי פישר בלק.
המודל שפיתחו השניים בשנות השבעים הוא נוסחה לתמחורן של אופציות על פי פרמטרים שונים. המודל נעשה דה-פאקטו לתקן בין-לאומי בשווקים הפיננסיים, בהם נסחרות אופציות על מגוון מניות, סחורות ונכסים פיננסיים אחרים בסכומים של טריליוני דולרים מדי שנה.
שולס הוא בוגר אוניברסיטת מקמאסטר בהמילטון, אונטריו, קנדה בכלכלה.
ב-1964 קיבל תואר MBA מאוניברסיטת שיקגו, ואת הדוקטורט ב-1969.
כיום משמש שולס כפרופסור באוניברסיטת סטנפורד וכן ב-MIT.
מודל בלק-שולס לתימחור אופציות

בתחילת שנות השבעים עבד על פיתוח המודל יחד עם עמיתו בלק, ואליהם הצטרף בשלב מאוחר יותר רוברט סי. מרטון שאף טבע את שם המודל "בלק ושולס".
המודל של בלק ושולס הוא מודל מתמטי יישומי במלוא מובן המילה. הוא אומד את ערכה של אופציה מסוג קול (Call) או פוט (Put) בהינתן פרמטרים הנוגעים לשערי מניות וסחורות, התנהגות מחיריהן לאורך זמן, שער הרבית במשק ועוד.
על המודל שלהם קיבלו שולס ומרטון פרס נובל ב-1997 (בלק, שהיה מועמד ודאי לפרס, לא זכה בו עקב מותו בטרם עת בשנת 1995).
פרשת LTCM

בשנת 1994 הקימו שולס, מרטון ואחרים את קרן הגידור "לונג טרם קפיטל מנג'מנט" הידועה יותר בראשי התיבות
LTCM. מנהל הקרן היה ג'ון מריווט'ר (John Meriwether), שולס ומרטון שימשו כדירקטורים. בשנים הראשונות הפליאה הקרן לעשות וצברה תשואות מדהימות (כ-40% לשנה). השניים, שהיו ממילא מוערכים בקהיליה הפיננסית והאקדמית, נתפסו לא רק כתאורטיקנים אלא גם כמי שיודעים לנהל כספים.
1998 הייתה שנת משבר בשווקים הבין-לאומיים, שהגיע לשיאו באוגוסט-אוקטובר. הקרן הפסידה 4.6 מיליארד דולר אמריקאי תוך חודשים ספורים, וקריסתה איימה על יציבות השווקים הפיננסיים. הפרשה הסתיימה בהתערבות הבנק הפדרלי של ניו יורק והקרן נסגרה בשנת 2000.
הערות שוליים

↑  "JEWISH NOBEL PRIZE WINNERS IN ECONOMICS", באתר Jinfo
| זוכי פרס נובל לכלכלה |
| --- | --- | --- |
| 1969–1975 | פריש, טינברגן (1969) • סמואלסון (1970) • קוזנץ (1971) • היקס, ארו (1972) • לאונטיף (1973) • מירדאל, האייק (1974) • קנטורוביץ', קופמאנס (1975) |  |
| 1976–2000 | פרידמן (1976) • אולין, מיד (1977) • סיימון (1978) • שולץ, לואיס (1979) • קליין (1980) • טובין (1981) • סטיגלר (1982) דברה (1983) • סטון (1984) • מודיליאני (1985) • ביוקנן (1986) • סולו (1987) • אלה (1988) • הוולמו (1989) • מרקוביץ, מילר, שארפ (1990) • קוז (1991) • בקר (1992) • פוגל, נורת' (1993) • הרסני, נאש, זלטן (1994) • לוקאס (1995) • מירליס, ויקרי (1996) • מרטון, שולס (1997) • סן (1998) • מנדל (1999) • הקמן, מקפאדן (2000) |  |
| 2001 ואילך | אקרלוף, ספנס, שטיגליץ (2001) • כהנמן, סמית' (2002) • אנגל, גריינג'ר (2003) • קידלנד, פרסקוט (2004) • אומן, שלינג (2005) • פלפס (2006) • הורוביץ, מסקין, מאירסון (2007) • קרוגמן (2008) • אוסטרום, ויליאמסון (2009) • דיאמונד, מורטנסן, פיסרידס (2010) • סימס, סרג'נט (2011) • רות, שפלי (2012) • פאמה, הנסן, שילר (2013) • טירול (2014) • דיטון (2015) • הארט, הולמסטרום (2016) • ת'יילר (2017) • נורדהאוס, רומר (2018) • קרמר, באנרג'י, דופלו (2019) • מילגרום, וילסון (2020) • אימבנס, אנגריסט, קארד (2021) • ברננקי, דיימונד, דיבוויג (2022) • קלודיה גולדין (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007446070005171  PLWABN: 9810603630405606  BIBSYS: 90584397  BnF: cb124215334 (data)  CiNii: DA05981044  GND: 139033394  ISNI: 0000 0001 2321 3381  LCCN: n88669589  NDL: 00861455  NKC: vse2010601554  NLK: KAC201403966  NTA: 074762672  SUDOC: 033339538  VIAF: 95629812   WorldCat (עם VIAF): 95629812
מישל אליו-מארי

מישל אליו-מארי, 2009
מישל אליו-מארי (בצרפתית: Michèle Alliot-Marie; נולדה ב־10 בספטמבר 1946) היא פוליטיקאית צרפתית, ב־14 בנובמבר 2010 מונתה לשרת חוץ של צרפת במקום ברנאר קושנר וכיהנה בתפקיד עד 2011, כאשר התפטרה בשל ביקורת שהופנתה נגדה על קשריה האישיים עם נשיא תוניסיה המודח במהפכה באותה שנה. החליף אותה בתפקיד שר החוץ של צרפת אלן ג'וזפן, שכיהן עד אז כשר ההגנה, בעבר היה גם ראש ממשלת צרפת.
משפטנית, אתנולוגית ופוליטולוגית בהכשרתה, מישל אליו-מארי מייצגת את זרם בעל המורשת הגוליסטית בפוליטיקה הצרפתית. כיהנה כשרת הפנים והטריטוריות שמעבר לים וכשרת המשפטים של צרפת בממשלות פיון הראשונות מזמן כהונתו של הנשיא סרקוזי. קודם לכן, כיהנה בימי הממשל של ז'אק שיראק כשרת ההגנה. היא הייתה האשה הראשונה שכיהנה כשרת הגנה. היא הייתה גם האשה הראשונה שכיהנה כשרת הפנים והטריטוריות שמעבר לים של צרפת.
ביוגרפיה

נולדה בוילנב לה רוי, פרבר דרומי של פריז הסמוך לנמל התעופה אורלי. אביה, ברנאר מארי, היה ידוע בזמנו כשופט רוגבי וכראש עיריית ביאריץ, עיר חוף השוכנת בחבל הבסקים הצרפתי בקרבת מפרץ ביסקיה, שבדרום-מערב צרפת.
בעלת שני תוארי דוקטור: במשפטים ובמדע המדינה, וכמו כן בעלת תואר ראשון באתנולוגיה. הייתה מרצה בכירה באוניברסיטה של פריז טרם כניסתה לפוליטיקה המקומית והארצית.
בין השנים 1983–1988 הייתה חברת המועצה העירונית של סיבור, שבאזור ביאריץ. כמו כן הייתה חברת המועצה העירונית של ביאריץ בין השנים 1989–1992. באותן שנים הייתה גם חברת הפרלמנט האירופי. בין השנים 1992–2002 כיהנה כראש עיריית סן-ז'אן-דה-לוז (Saint-Jean-de-Luz).
נבחרה כחברה באספה הלאומית מטעם המפלגה הגוליסטית "אספה למען הרפובליקה" (Rassemblement pour la République) בשנת 1986. בשנים 1993–1995 הייתה שרת הספורט בממשלתו של אדואר בלאדור. ב-1999 נבחרה לעמוד בראש מפלגת "אספה למען רפובליקה" ובכך הייתה לאישה הראשונה שעומדת בראש מפלגה בצרפת. היא הייתה ליושבת ראש המפלגה עד למיזוג בתוך "האיחוד למען תנועה עממית" בשנת 2002.
הייתה לשרת ההגנה הראשונה של צרפת החל מה-7 במאי 2002 ועד לבחירות 2007, אז ניצח ניקולא סרקוזי ואליו-מארי מונתה לשרת הפנים (והטריטוריות שמעבר לים) של צרפת.
הערות שוליים

↑  ynet, רוטציה בפריז: רה"מ לשעבר לביטחון, פיון ממשיך, באתר ynet, 14 בנובמבר 2010
↑  ממשלה חדשה בצרפת: חצי מהשרים - נשים, באתר וואלה, 18 במאי 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11888522z (data)  GND: 132047624  ICCU: TO0V051158  ISNI: 0000 0001 2142 2120  LCCN: n83225736  NKC: xx0053494  SUDOC: 026682885  VIAF: 85645056   WorldCat (עם VIAF): 85645056
מחנה הריכוז סולדאו

| --- | --- |

אנדרטה לזכר קורבנות מחנה הריכוז סולדאו, שהוקם על ידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה
 מידע כללי
 סוג:  מחנה ריכוז
 מדינה:  פולין
 מחוז:  Działdowo 
 תאריכים
 תאריך הקמה:  ספטמבר 1939
 תאריך סגירה:  ינואר 1945
 אוכלוסייה
 מפקדי המחנה:  אוטו רש
 מספר אסירים בשיא:  סך כל האסירים במחנה כ-30,000.
 השתייכות האסירים:  יהודים, פולנים, סובייטים, ועוד.
 נתונים
 מספר הנספים:  בין 10,000 ל-13,000 לפחות
 קואורדינטות:  53°15′04″N 20°09′50″E﻿ / ﻿53.251234°N 20.16386°E﻿ / 53.251234; 20.16386
 
מחנה הריכוז סולדאו שהוקם על ידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה היה מחנה ריכוז לאסירים פולנים ויהודים. המחנה הוקם בדז'יאלדובו (אנ') (בגרמנית: Soldau), עיירה בצפון-מזרח פולין, שלאחר הפלישה הנאצית לפולין בספטמבר 1939 סופחה למחוז פרוסיה המזרחית.
המחנה נוסד בצריף הצבא הפולני לשעבר על ידי הבריגדפיהרר אוטו רש ובאישורו של ריינהרד היידריך. האסירים הראשונים הובאו עד סוף ספטמבר 1939. הם היו מגיני הצבא הפולני של מבצר מודלין, שנאלצו להיכנע לצבא הנאצי בשל מחסור בתחמושת ובמזון. המחנה שימש מטרות שונות לאורך כל קיומו. האליטה האינטלקטואלית הפולנית, הכמרים והאסירים הפוליטיים, הוצאו שם להורג בחשאי, בנוסף ל-1,558 חולים מכל בתי החולים הפסיכיאטריים במחוז. המחנה שימש גם כמרכז מעבר לגירושים מפרוסיה המזרחית אל הגנרלגוברנמן ולעבודת כפייה לרייך. במקור נועד המחנה להיות זמני, עבור 1,000 האסירים הראשונים. אולם עד מהרה המחנה הפך לקבוע, עבור האזרחים שהובאו מרחבי זיכנאו הגרמנית החדשה. בין 10,000–13,000 אסירים מתו במחנה, מתוך סך של 30,000. לאחר המלחמה, שירות האיתור הבינלאומי (ITS) סיווג בתחילה את המחנה כמחנה השמדה, בשל המספר העצום של קורבנות.