stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'וליאנו בלטי
קריירה

את הקריירה התחיל בלטי בשנת 1993, במועדון הכדורגל הברזילאי קרוזיירו. כעבור שנתיים, לאחר 22 הופעות במדי קרוזיירו, עבר לסאו פאולו אשר גם היא בברזיל. בלטי שיחק עבור סאו פאולו עד שנת 1999, אז עבר לאתלטיקו מיניירו, שם הצליח לעזור לקבוצתו לסיים במקום השני בליגה הברזילאית. בשנת 2002 עבר לאירופה, למועדון הכדורגל הספרדי ויאריאל. בשנת 2004 הוא עבר לברצלונה, אחד ממועדוני הפאר של ספרד. ב-17 במאי 2006, בגמר ליגת האלופות, הגיע אחד מהרגעים הגדולים בקריירה של בלטי. חברו לקבוצה, סמואל אטו הבקיע על-מנת לעזור לקבוצתו להשוות את התוצאה ל-1-1. כמה דקות לאחר מכן, בדקה ה-81, קיבל בלטי מסירה מהמחליף השני של קבוצתו, הנריק לארסון והבקיע את שער הניצחון שהחזיר את הגביע לקטלוניה.
ב-22 באוגוסט 2007 חתם בלטי בצ'לסי, לאחר הסכם העברה עם ברצלונה בסכום של 5.5 מיליון אירו. בגמר ליגת האלופות 2008 שותף בלטי כמחליף בדקות הסיום.
ביוני 2011 הכריז על פרישה מכדורגל.
תארים

גביע האינטרטוטו - 2003
ברצלונה
ליגת האלופות - 2006
הליגה הספרדית - 2004/2005, 2005/2006
הסופר קאפ הספרדי - 2005, 2006
הגביע האנגלי - 2009
מגן הקהילה - 2009
פרמייר ליג - 2009/2010
גביע העולם - 2002
ארץ זבת חלב ודבש

וַיְסַפְּרוּ-לוֹ וַיֹּאמְרוּ בָּאנוּ אֶל-הָאָרֶץ אֲשֶׁר שְׁלַחְתָּנוּ; וְגַם זָבַת חָלָב וּדְבַשׁ הִוא וְזֶה פִּרְיָהּ

— במדבר, י"ג, כ"ו
 "אל ארץ זבת חלב ודבש" (הנרי דבנפורט נורתרופ, 1894)
אֶרֶץ זָבַת חָלָב וּדְבָשׁ הוא ביטוי מקראי, מכינויה של ארץ ישראל, המתאר את שפעה, פוריותה ותנובתה של ארץ ישראל. הביטוי מופיע עשרים ואחת פעמים במקרא. פעם אחת במקרא מכונה מצרים בכינוי זה.
מופעי הביטוי במקרא > בתורה

הביטוי מופיע לראשונה בתורה בספר שמות, פרק ג', פסוק ח', בסיפור בו מתגלה ה' למשה בסנה הבוער ומבטיח לו כי יעלה את בני ישראל אל הארץ הטובה. הביטוי מציב את מעלותיה של ארץ ישראל לעומת מצרים שמזונותיה יבשים ואין היא פורייה כארץ ישראל. בספר במדבר, פרק י"ג, פסוקים כ"ו–כ"ז המרגלים שנשלחו לארץ ישראל לסייר בה, מביאים עמם בשורה ופירות להמחיש את פוריות הארץ: ”וַיְסַפְּרוּ לוֹ וַיֹּאמְרוּ בָּאנוּ אֶל הָאָרֶץ אֲשֶׁר שְׁלַחְתָּנוּ וְגַם זָבַת חָלָב וּדְבַשׁ הִוא וְזֶה פִּרְיָהּ”
בספר במדבר, פרק ט"ז, פסוקים י"ג–י"ד טוענים דתן ואבירם בפני משה כי הוציאם מארץ פורייה, ארץ זבת חלב ודבש. זהו השימוש היחידי במקרא לביטוי שאינו מופנה לארץ ישראל אלא למצרים ממנה יצאו בני ישראל. טענתם היא פוליטית. הם טוענים כלפי משה כי הוציאם מארץ פורייה ודן אותם לנדוד במדבר עד היעלמותו של דור המדבר. המסר המניפולטיבי, שניסו להעביר אינו נכון וזאת מפני שהמובחרים בפירות מצרים נועדו לצורכיהם של בני המעמד הגבוה ולא למעמד העבדים.
בנאומו לפני כיבוש הארץ והתנחלות השבטים בה, מדבר משה על ארץ זבת חלב ודבש אך כאן משמש הביטוי כתמורה לרעיון המופיע בספר דברים, פרק א', פסוק א' שמירת החוקי התורה. הביטוי מופיע בספר דברים, פרק י"א, פסוק ט' משמש כפתיחה לפסוקים הבאים:
כִּי הָאָרֶץ אֲשֶׁר אַתָּה בָא שָׁמָּה לְרִשְׁתָּהּ לֹא כְאֶרֶץ מִצְרַיִם הִוא אֲשֶׁר יְצָאתֶם מִשָּׁם אֲשֶׁר תִּזְרַע אֶת זַרְעֲךָ וְהִשְׁקִיתָ בְרַגְלְךָ כְּגַן הַיָּרָק: וְהָאָרֶץ אֲשֶׁר אַתֶּם עֹבְרִים שָׁמָּה לְרִשְׁתָּהּ אֶרֶץ הָרִים וּבְקָעֹת לִמְטַר הַשָּׁמַיִם תִּשְׁתֶּה-מָּיִם: אֶרֶץ אֲשֶׁר ה' אֱלֹהֶיךָ דֹּרֵשׁ אֹתָהּ תָּמִיד עֵינֵי ה' אֱלֹהֶיךָ בָּהּ מֵרֵשִׁית הַשָּׁנָה וְעַד אַחֲרִית שָׁנָה
בפסוקים אלו משווה המחבר המקראי את ארץ ישראל למצרים. ארץ ישראל שופעת במים ותלויה בחסדו של האל יותר מאשר מצרים. האיכר צריך לשים את מבטחו באל שימטיר גשמים על שדהו ואינו צריך לעבוד עבודה פיזית כאיכר המצרי. ההשוואה למצרים בכתובים אלה היא דתית. יש הרואים בכתוב בפסוק י', ”לֹא כְאֶרֶץ מִצְרַיִם הִוא, אֲשֶׁר יְצָאתֶם מִשָּׁם: אֲשֶׁר תִּזְרַע אֶת-זַרְעֲךָ, וְהִשְׁקִיתָ בְרַגְלְךָ כְּגַן הַיָּרָק”, פרשנות פנים מקראית המלעיגה את המצרים, שאינם זוכים לקבל ממי הגשמים הרבים היורדים בשדות ישראל ובנוסף שיטת ההשקיה של המצרים דומה להטלת שתן וזאת הם רואים לפי גרסת הקרי בספר מלכים ב', פרק י"ח, פסוק כ"ז.
בטקס הבאת הביכורים המופיע בספר דברים, פרק כ"ו, פסוקים א'–י"א מביא האיכר מיבולו ובכך קושר את האמונה שהאל הוא מקור השפע ותנובת האדמה ולו בלבד בעלות האל על אדמת ארץ ישראל. הארץ ניתנה לבני ישראל ובנוסף מכיר האיכר בפוריותה. הופעת הביטוי בספר דברים נקשרת בהבטחתו של האל למשה.
מופעי הביטוי במקרא > בנביאים

הנביא ישעיהו רואה בשפע החלב והדבש בארץ, תוצאה של חורבן הארץ בידי אשור. בנאום התוכחה לעם מזכיר ירמיהו כי ה' הוציא את בני ישראל ממצרים אל ארץ זבת חלב ודבש. ביטוי דומה לביטוי מופיע בספר יחזקאל: ”בַּיּוֹם הַהוּא נָשָׂאתִי יָדִי לָהֶם לְהוֹצִיאָם מֵאֶרֶץ מִצְרָיִם: אֶל אֶרֶץ אֲשֶׁר תַּרְתִּי לָהֶם זָבַת חָלָב וּדְבַשׁ צְבִי הִיא לְכָל הָאֲרָצוֹת”. לפי הביטוי ארץ ישראל מתוארת כיפה מכל הארצות. זהו ביטוי יחידאי במקרא בו מובע הרעיון כי ה' תר וחיפש ארץ בשביל בני ישראל. בפסוק ביחזקאל משתקף גם הביטוי ארץ הצבי.
הצירוף דבש וחמאה מופיע כמה פעמים במקרא. הביטוי מתייחס לתוצרת הצאן ולדבש המופק מפירות הארץ. החמאה היא שמנת חלב מעובה. ביטוי זה מסמל כמו הביטוי "חלב ודבש" את התוצרת בה התברכה הארץ. בספר ישעיהו, פרק ז', פסוק כ"ב מסמל ביטוי זה את גשמי הברכה.
זיהוי החלב והדבש

לדעת רבים הדבש בביטוי המטפורי "ארץ זבת חלב ודבש" מתייחס לדבש הפירות ומתיקותן, מכיוון שכנען הייתה ידועה בפוריותה וגידולי הפירות בה, בייחוד תמרים שמהם הופק הסילאן, תאנים וענבים הנזכרים במקרא שמהם הופק הדבש. יש הסוברים כי הדבש מתייחס לעסיס פירות התמר, הגפן וכן לדבש הדבורים. הדבש מופיע פעמים רבות לתיאור מתיקות פירות הארץ, וכך הוא מופיע בתיאור המקרא על ארץ ישראל כמשובחת בשבעת המינים: ”אֶרֶץ חִטָּה וּשְׂעֹרָה וְגֶפֶן וּתְאֵנָה וְרִמּוֹן אֶרֶץ זֵית שֶׁמֶן וּדְבָשׁ”. הדבש אף מופיע לצד גידולים אחרים כביטוי להערכתו של רבשקה לפוריותה של ארץ ישראל: "אֶרֶץ זֵית יִצְהָר וּדְבַשׁ".
חז"ל גם מספרים על אמוראים שראו בארץ ישראל עזים תחת עצי תאנה כשחלב זב מעטיניהן ומתערב בדבש הנוטף מעץ התאנה, וייחסו לכך את הביטוי במקרא "זבת חלב ודבש" כשהם רואים זאת כהמחשת הפסוק.
במשנת חז"ל מופיעה מחלוקת בשל זיהויים של חלב ודבש אלו:
רבי אלעזר אומר: "חלב", זה חלב הפירות. "דבש", זה דבש תמרים.

רבי עקיבה אומר: "חלב", זה חלב ודאי. וכן הוא אומר: "והיה ביום ההוא יטיפו ההרים עסיס והגבעות תלכנה חלב". "דבש", זה דבש היערות. וכן הוא אומר: "ויבֹא העם אל היער והנה הֵלֶך דבש".
כלומר, לדעת רבי אלעזר, כשם שהדבש מופק מפירות כך גם החלב מופק מפרי הארץ. ואילו לדעת רבי עקיבא כשם שהחלב הוא מהחי, כך גם הדבש.
השימוש בחלב ובדבש במקרא

החלב והדבש הם ממזונותיה המובחרים של ארץ ישראל בעת העתיקה. החלב במקרא הופק בעיקר מהצאן. בתקופת המקרא גידלו דבורים בארץ ישראל להכנת דבש. הם הוגשו בעת אירוח, ניתנו במתנה ואף שימשו כמטפורה למתיקות המתארת אהבת בני זוג. על פי הכתוב במקרא, החלב הוגש בעת אירוח, וכך גם מוצאים את יעל מגישה לסיסרא חלב לפני שהרגה אותו ביתד. לחלב מיוחסות תכונות של הרגעה ובכך היא הבטיחה את שנתו.
הדבש במקרא ניתן כמתנה. לדבש תפקיד משמעותי בחידת שמשון לפלשתים.
בתרבות

"ארץ זבת חלב ודבש", הוא שיר-עם אשר מושמע לעיתים בחגים, אשר מילותיו הן הביטוי המקראי, אותן הלחין המוזיקאי והכוריאוגרף אליהו גמליאל בראשית שנות ה-50. גמליאל אף חיבר ריקוד לשיר זה.
שם הלהקה הישראלית "חלב ודבש" הוא בהשראת הביטוי המקראי הזה.
ראו גם

ארץ הצבי
ארץ חמדה
מצוות יישוב ארץ ישראל
הערות שוליים

↑  ספר במדבר, פרק ט"ז, פסוק י"ג
↑  יהודה פליקס, עולם התנ"ך: שמות, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 38.
↑  אוריאל סימון, בקש שלום ורדפהו: שאלות השעה באור המקרא - המקרא באור שאלות השעה, תל אביב, ידיעות אחרונות, 2004, עמ' 93
↑  דברים ו, א'
↑  יעקב חיים טיגאי, מקרא לישראל: דברים א', א'- ט"ז, י"ז, ירושלים, מאגנס, 2016, עמ' 262.
↑  דוד כהן צמח, עולם התנ"ך: דברים, תל אביב, דודזון עתי, 1997, עמ' 104.
↑  יעקב חיים טיגאי, מקרא לישראל: דברים ט"ז, י"ח - ל"ד, י"ב, ירושלים, מאגנס, 2016, עמ' 634.
↑  ספר ישעיהו, פרק ז', פסוקים כ'–כ"ג
↑  ספר ירמיהו, פרק י"א, פסוק ה'
↑  ספר יחזקאל, פרק כ', פסוק ו'
↑  רימון כשר, מקרא לישראל: יחזקאל א' -כ"ד, ירושלים, מאגנס, 2004, עמ' 393.
↑  ספר שמואל ב', פרק י"ז, פסוק כ"ט; ספר ישעיהו, פרק ז', פסוק ט"ו; פרק ז', פסוק כ"ב; ספר איוב, פרק כ', פסוק י"ז.
↑  מנשה הראל, עולם התנ"ך: ישעיהו, תל אביב, דוידזון עתי, 1994, עמ' 52
↑  יעקב מילגרום, ויקרא: ספר הפולחן והמוסר, ירושלים, מוסד ביאליק, 2014, עמ' 29-28.
↑  ספר דברים, פרק ח', פסוק ח'.
↑  ספר מלכים ב', פרק י"ח, פסוק ל"ב
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף קי"א, עמוד ב'; מדרש תנאים לדברים, פרק כ"ו, פסוק ט'.
↑  ספר יואל, פרק ד', פסוק י"ח.
↑  ספר שמואל א', פרק י"ד, פסוק כ"ו.
↑  מהדורת חברת מקיצי נרדמים, ירושלים תשט"ו, עמ' 38
↑  מנחם בן ישר, יצחק ש' פנקובר, המקרא בפרשנות חז"ל : כרך שני יואל ועמוס / המקרא בפרשנות חז"ל, רמת גן, בר-אילן, 2015, עמ' 239
↑  מגילת שיר השירים, פרק ד', פסוק י"א
↑  ספר בראשית, פרק י"ח, פסוק ח'.
↑  ספר שופטים, פרק ד', פסוק י"ט
↑  ספר בראשית, פרק מ"ג, פסוק י"א
↑  ספר שופטים, פרק י"ד, פסוק י"ד
תיאור עבודת האדמה שראו המרגלים, בספר תולדות הארץ והעם היהודי, שנת 1844
כתב יד עתיק מעוטר בפסוקים העוסקים בברכת ה' על הארץ עבור עושי מצוותיו, וביניהם פסוק דברים, כ"ו, ט"ו.
פיגוע חדירה

פיגוע חדירה הוא פיגוע טרור שביצועו כולל חדירה ליישוב או למתחם מגודר או מבוצר, כגון מוצב או בסיס צבאי. לאחר החדירה, הפיגוע עצמו יהיה באחת מדרכי הפיגוע המקובלות: פיגוע ירי (ירי מנשק קל, יידוי רימוני רסס ולעיתים אף ירי של רקטות כתף), פיגוע התאבדות, פיגוע דקירה או פיגוע משולב.
פיגועי חדירה נפוצים בעיקר באזורי הספר, קרוב לגבולות, בהם יש מחסום הפרדה על קו הגבול, והיישובים שבקרבתו מוקפים גדר להגנתם. בישראל אירעו פיגועי חדירה רבים בהתנחלויות ביהודה ושומרון וברצועת עזה, על ידי מחבלים פלסטינים תושבי יישובים סמוכים.
התגוננות מחדירה לישראל מרצועת עזה

גדר המערכת סביב רצועת עזה היא מכשול מעבר בין רצועת עזה לישראל שנבנה לראשונה על ידי ישראל בשנת 1994 ומהווה את גבולה של מדינת ישראל עם רצועת עזה. בנוסף למכשול בין ישראל לעזה, בשנת 2005 נסתיימה בניית תוספת למכשול זה במטרה להפריד בין רצועת עזה למצרים. מחבלים פלסטינים תוקפים את הגדר והכוחות המתחזקים אותה באופן קבוע. ההתקפות נעשות בירי מנשק קל, ירי רקטות נ"ט והטמנת מטעני חבלה ליד הגדר. עשרות מחבלים נהרגו על ידי כוחות צה"ל כאשר ניסו לחצות את הגדר, לחבל בה או להניח מטענים סמוך לה. במהלך כל התחממות בגזרה מחבלים פלסטינים מנסים כל הזמן לחדור אל תוך היישובים היהודים על מנת לבצע פיגועים ולפגוע בתושבי מדינת ישראל.
במהלך טבח שבעה באוקטובר חדרו לישראל כ-3,000 מחבלים מרצועת עזה ופרצו והרסו את הגדר עם מטעני נפץ וחבלה וטבחו ביישובי מערב הנגב כגון הטבח בפסטיבל נובה, הטבח בבארי, הטבח בניר עוז, הטבח בכפר עזה, הטבח בנחל עוז, קרב שדרות, ואף הגיעו לעיר אופקים וניהלו שם קרב אופקים.
ראו גם

פיגועי חדירה ליישוב
אנתוני לופש

אנתוני לופש (בפורטוגזית: Anthony Lopes, נולד ב-1 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת השוער בקבוצת נאנט מליגת העל הצרפתית ובנבחרת פורטוגל.
קריירת מועדונים

לופש נולד בז'יבור, צרפת לאם ממוצא צרפתי ולאב ממוצא פורטוגזי. הוא החל לשחק בקבוצות הילדים של ליון בגיל 9. בעונת 2012/13 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון כשוער שלישי. את הופעת הבכורה קבוצה ערך ב-31 באוקטובר 2012 בהפסד החוץ 1–3 לניס במסגרת גביע הליגה. ב-6 בדצמבר רשם את הופעת הבכורה האירופאית שלו בניצחון 0–2 על עירוני קריית שמונה במסגרת שלב המוקדמות של הליגה האירופאית. במשחק עצר מספר ניסיונות הבקעה וסייע לקבוצתו להעפיל לשלב הפלייאוף. ב-28 באפריל 2013 שיחק לראשונה במסגרת הליגה ושיחק בכל חמשת המשחקים האחרונים של העונה, בסיומה סיימה הקבוצה במקום השלישי והעפילה לליגת האלופות.
בעקבות פציעתו של רמי ורקוט קיבל לופש את אפודת השוער הראשון ונשאר בתפקיד זה גם לאחר החלמתו של ורקוט, שעזב מאוחר יותר את הקבוצה.
נבחרת

לופש החל לשחק בנבחרות הצעירות של פורטוגל בשנת 2007 ועד שנת 2013 רשם 36 הופעות. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך ב-31 במרץ 2015 במסגרת משחק ידידות מול נבחרת כף ורדה. היה שותף לסגל הנבחרת שזכה באליפות היורו 2016 ובסגל למונדיאל 2018, אך לא שותף במשחקים.
תארים > מועדונים

אולימפיק ליון
הגביע הצרפתי: 2011/2012
תארים > נבחרת פורטוגל

יורו: 2016
ליגת האומות: 2019
הערות שוליים

↑  הליגה האירופית: קריית שמונה הפסידה לליון 2:0, באתר וואלה, 6 בדצמבר 2012
↑  Portugal 0–2 Cape Verde Islands, BBC Sport, 31 March 2015
↑  לא רק רונאלדו: פורסם סגל נבחרת פורטוגל ליורו 2016, אתר ישראלספורט, 17 במאי 2016
| נבחרת פורטוגל – יורו 2016 (אלופת אירופה) |
| --- | --- | --- |
|  1 פטריסיו •  2 אלווש •  3 פפה •  4 פונטה •  5 גריירו •  6 קרבאליו •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 אדר •  10 סאנצ'ס •   11 וייריניה •  12 לופש • 13 דנילו •  14 ויליאם • 15 גומש • 16 מריו • 17 נאני • 18 רפא • 19 אליסאו • 20 קווארסמה • 21 סדריק • 22 אדוארדו • 23 אדריאן • מאמן: סנטוש |  1 פטריסיו •  2 אלווש •  3 פפה •  4 פונטה •  5 גריירו •  6 קרבאליו •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 אדר •  10 סאנצ'ס •   11 וייריניה •  12 לופש • 13 דנילו •  14 ויליאם • 15 גומש • 16 מריו • 17 נאני • 18 רפא • 19 אליסאו • 20 קווארסמה • 21 סדריק • 22 אדוארדו • 23 אדריאן • מאמן: סנטוש | פורטוגל |
| נבחרת פורטוגל – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 פטריסיו •  2 אלווש •  3 פפה •  4 מ. פרננדש •  5 גריירו •  6 פונטה •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 א. סילבה •  10 מריו •   11 ב. סילבה •  12 לופש • 13 דיאש •  14 ויליאם • 15 ריקרדו • 16 ב. פרננדש • 17 גדש • 18 ז'לסון • 19 רוי • 20 קווארסמה • 21 סדריק • 22 בטו • 23 אדריאן • מאמן: סנטוש |  1 פטריסיו •  2 אלווש •  3 פפה •  4 מ. פרננדש •  5 גריירו •  6 פונטה •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 א. סילבה •  10 מריו •   11 ב. סילבה •  12 לופש • 13 דיאש •  14 ויליאם • 15 ריקרדו • 16 ב. פרננדש • 17 גדש • 18 ז'לסון • 19 רוי • 20 קווארסמה • 21 סדריק • 22 בטו • 23 אדריאן • מאמן: סנטוש | פורטוגל |
| נבחרת פורטוגל – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 פטריסיו •  2 סמדו •  3 פפה •  4 דיאש •  5 גריירו •  6 פונטה •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 א. סילבה •  10 ב. סילבה •   11 פרננדש •  12 לופש • 13 דנילו •  14 ויליאם • 15 רפא • 16 סאנצ'ס • 17 גדש • 18 נבש • 19 גונסלבש • 20 דאלו • 21 ז'וטה • 22 ר. סילבה • 23 פליקס • 24 אוליביירה • 25 מנדש • 26 פלהיניה • מאמן: סנטוש |  1 פטריסיו •  2 סמדו •  3 פפה •  4 דיאש •  5 גריירו •  6 פונטה •  7 רונאלדו •  8 מאוטיניו •  9 א. סילבה •  10 ב. סילבה •   11 פרננדש •  12 לופש • 13 דנילו •  14 ויליאם • 15 רפא • 16 סאנצ'ס • 17 גדש • 18 נבש • 19 גונסלבש • 20 דאלו • 21 ז'וטה • 22 ר. סילבה • 23 פליקס • 24 אוליביירה • 25 מנדש • 26 פלהיניה • מאמן: סנטוש | פורטוגל |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ישיבת בית זבול

| --- | --- |

הרב יעקב משה חרל"פ מעביר שיעור בישיבה
 ישיבה
 תקופת הפעילות:  1945–הווה (כ־80 שנה) 
 מייסדים:  יעקב משה חרל"פ 
 מיקום
 מיקום:  הקרן הקיימת לישראל 53 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°46′36″N 35°12′40″E﻿ / ﻿31.776676618505°N 35.211149571223°E﻿ / 31.776676618505; 35.211149571223
 he
 
ישיבת בית זבול היא ישיבה בשכונת שערי חסד שבירושלים. הישיבה הוקמה בשנת תש"ה (1945) על ידי הרב יעקב משה חרל"פ, ששימש כנשיאה עד לפטירתו בשנת 1951.
מטעם הישיבה התקיימו מספר מסגרות לימודיות ומפעלים רוחניים.
כיום היא מתנהלת במתכונת של כולל אברכים בשם "כולל 'חוף ימים' שע"י ישיבת בית זבול"
היסטוריה

הישיבה הוקמה בתור "מדרש גבוה לתלמוד בית זבול" בנשיאות הרב יעקב משה חרל"פ שהעביר שם שיעורים באופן קבוע במקביל להיותו ראש ישיבת מרכז הרב. הישיבה יועדה בעיקר לתלמידים נשואים, ובכך הייתה כעין כולל לאברכים.
הישיבה שוכנת בשכונת שערי חסד, בה התגורר וכיהן הרב חרל"פ כרב השכונה. בשנותיה הראשונות שכנה הישיבה, בקומה השנייה של בית הכנסת "הגר"א", ולאחר פטירתו של הרב חרל"פ, הפך בנו ר' יוסף דוד זאב חרל"פ את הבית לבית כנסת, שאליו הועברה גם הישיבה.
היסטוריה > שבת בית זבול

במהלך השנים שלאחר פטירת הרב חרל"פ, נקראה על ידי המכון וע"י הרבנים הראשיים, השבת הסמוכה ליום פטירתו 'שבת בית זבול', ובה נערכו מגביות עבור הישיבה ומוסדותיה.
היסטוריה > הנחת אבן הפינה

בתמוז ה'תשי"ד נערך טקס הנחת אבן הפינה לבנין של ישיבת בית זבול. בטקס שנערך נאמו רבנים חשובים ביניהם: הרב הראשי הרב הרצוג, הרב אליעזר סילבר, הרב אהרן קוטלר, הרב טיקוצ'ינסקי, הרב חיים זבולון חרל"פ, הרב אליהו בוצ'קו. במעמד השתתפו גם הרבנים יחזקאל אברמסקי, יחזקאל סרנא, אליהו ראם, חיים יהודה לייב אוירבך ועוד.
הישיבה, וסדרת הספרים בעלת השם הזהה, נקראו על שם אביו של הרב חרל"פ, הרב זבולון חרל"פ, וכן על שם ארץ ישראל אשר ממנה לא יצא מעולם.
מפעלים תורניים

בבית הרב חרל"פ - ישיבת בית זבול התקיימו מספר מפעלים תורניים, בנוסף לקיומו של בית הכנסת "שושנת יעקב", שמתקיימות בו תפילות כסדרן. בין המפעלים שהתקיימו במקום:
מפעלים תורניים > כולל חוף ימים

כולל אברכים ע"ש ספרו של הרב יחיאל מיכל חרל"פ, בנו של הרב חרל"פ ונשיא מוסדות הישיבה. לצד הכולל נוסדה 'הקרן להדפסת כתבי הרב יחיאל מיכל חרל"פ' שעל ידה הודפסו ספרי 'חוף ימים'.
מפעלים תורניים > המכון להוצאת כתבי הרב חרל"פ

לאחר פטירת הרב חרל"פ הוקם ועד להוצאת כתביו. עם ייסודו של הוועד יצאה לאור תוכנית להוצאת הכתבים לאור. בתוכנית נמנו עשרה כרכים בסדרת 'בית זבול' - הגות הלכתית-עיונית, ושלושים וששה כרכים בסדרת 'מי מרום' – ההגות המחשבתית-אמונית.
כיום יצאו לאור על ידי המכון להוצאת כתבי הרב חרל"פ ששה כרכי 'בית זבול', ועשרים כרכי 'מי מרום'.
בנוסף יצאו בישיבה שבעה ספרים בשם 'אור חיים' מאת הרב חיים לייב חרל"פ (נינו של הרב חרל"פ).
מפעלים תורניים > ועד חכמים כרם שלמה

תוכנית שהוקמה לעילוי נשמתו של הרב שלמה נתן קוטלר (שבתו הייתה נשואה לרב חרל"פ לעת זקנותו) במהלכה ניתנו מידי שבת שיעורים שיחות והרצאות מפי תלמידי חכמים ואנשי רוח. ביניהם: הרב רפאל קוק. מטעם ועד החכמים נדפס חלקו השלישי של הספר כרם שלמה של הרב קוטלר.
מפעלים תורניים > קרן רבי דניאל סירקיס למצוינים

קרן מלגות למצוינים שנוסדה על ידי דניאל סירקיס שהיה גם מחברי הוועד של הישיבה. הקרן המשיכה לפעול גם לאחר פטירתו בהתאם להחלטה שהתקבלה בהנהלת הישיבה.
מפעלים תורניים > גמילות חסדים 'הפרח'

קרן גמ"ח שנוסדה לעילוי נשמת הרבנית פעשא - רעייתו הראשונה של הרב חרל"פ, ואם ילדיו.
רבני הישיבה

הישיבה ומוסדותיה הוקמו בנשיאות הרב יעקב משה חרל"פ. לאחר פטירתו עמד בנו הרב יחיאל מיכל חרל"פ בנשיאות המוסד, ולאחריו הרב זבולון חרל"פ היה נשיא הישיבה.
חברי ההנהלה במשך השנים היו בני וחתני הרב חרל"פ. הרב מרדכי יהודה ליב זק"ש, הרב אברהם שדמי (ובנו הרב אהרן שדמי), והרב שמואל ברוך ורנר. הרב יוסף דוד זאב חרל"פ, בנו של מייסד הישיבה, עמד בראשות הישיבה אך גם עסק בניהול הישיבה.
ראשות הישיבה וניהולה עברו בירושה לנכדו של הרב חרל"פ - הרב ניסן זק"ש, אך בשל תפקידו כרבה של שכונות שערי חסד ורחביה, החליט להותיר אחריות זו לאחיו הרב זבולון זק"ש מרבני שכונת רוממה בירושלים. בנו של הרב זבולון, הרב יעקב משה זק"ש עומד כיום בראשות הישיבה.
ועד הישיבה

למען הישיבה נוסד 'ועד הבניין של מדרש גבוה בית זבול'. נשיא הוועד היה הרב הראשי לתל אביב הרב אונטרמן.
לוועד היו ארבעה מרכזים. בין חברי הוועד בירושלים היו גם הנשיא שזר, שר הדתות ורהפטיג, שרגאי, דניאל סירקיס, אהרן חיות, והרבנים אושפיזאי ונריה. בין חברי הוועד בתל אביב היו גם הרב אונטרמן, חיים לבנון ראש העירייה והרב ראובן מרגליות. הרב קניאל היה ראש הוועד בחיפה, וגניחובסקי בבני ברק.
הרב משה אליעזר שפירא רב קהילה באטלנטיק סיטי, חבר "המזרחי" ונכדו של ר' צבי מיכל שפירא, היה ראש ועד הישיבה באמריקה.
הוועד קיים אסיפות ושלח מכתבים עבור קיומו החומרי של הישיבה ומוסדותיה.
מבוגרי הישיבה

מבין בוגריה ניתן למנות את הרבנים סיני אדלר, יצחק מאיר חרל"פ, אהרן רוזנפלד, שמואל דביר, יצחק שלמה זילברמן, יצחק פלקסר.
לקריאה נוספת

ראובן גפני, מקדש מעט: בתי כנסת מוכרים ונסתרים בירושלים, הוצאת יד יצחק בן צבי תשס"ד, עמ' 25–32.
יאיר חרל"פ, "ישיבת בית זבול", בתוך: שירת הי"ם: שירת חייו של איש ירושלים הרב יעקב משה חרל"פ, תשע"ב, עמ' 385 - 390.
הערות שוליים

↑  קדושה בירושלים / יאיר חרל"פ מוסף שבת מקור ראשון
↑  שו"ת מורשת
↑  שבת בית זבול, שערים, 29 בנובמבר 1957.
↑  שבת "בית זבול", שערים, 13 בנובמבר 1953.
↑  הנחת אבן הפנה לבנין "בית זבול" של מרן הגרי"מ חרל"פ זצ"ל, הַבֹּקֶר, 6 ביולי 1954.
↑  ראיון עם יאיר חרל"פ בערוץ 7
↑  57 לפטירתו של הרב חרל"פ, באתר ערוץ 7, 5 בדצמבר 2008
↑  בית מרן הרב חרל"פ, חרות, 29 באפריל 1952.
↑  שושנת יעקב (ב. זבול), ירושלים: בתי כנסת בירושלים, ישראל, באתר www.tjt.co.il
↑  ירושלים: במדרש גבוה לתלמוד בית זבול, הצופה, 29 במרץ 1946.
↑  ירושלים: חלוקת פרסי הצטיינות ע"י קרן ר' דניאל סירקיס ז"ל, הצופה, 27 בפברואר 1966.
↑  הרבנית מרים דבורה שדמי ע"ה, הפרדס, גיליון 63
↑  דביר עמר, נכד הרב חרל"פ: הלך לעולמו הרב שדמי ראש ישיבת בית זבול, באתר ערוץ 7, ‏י"ד בחשוון תשפ"ד
↑  מתוך הפרדס
↑  הרב אלטר מאיר, ירושתו הרוחנית, שערים, 25 בנובמבר 1960.
↑  מסיבת קבלת פנים להרב משה שפירא אב"ד אטלנטיק סיטי, הצופה, 20 בינואר 1954.
↑  למען הקמת בנין "בית זבול" להנצחת זכרו של מרן הגרי"מ חרל"פ, הַבֹּקֶר, 4 בינואר 1954.
↑  טורו של ידידיה מאיר בעיתון בשבע
↑  במדרש גבוה לתלמוד בית זבול, הצופה, 30 בנובמבר 1950.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007402801305171  VIAF: 5556156990993661180009   WorldCat (עם VIAF): 5556156990993661180009 
לוח שנה של ישיבת בית זבול. בצד: רשימת המפעלים התורניים שע"י הישיבה.
לוגו של קרן גמילות חסדים "הפרח"
מכתב לנשיא יצחק בן-צבי מאת חברי ועד הבניין ורבני הישיבה
מיומנות

ערך זה עוסק ביכולת נרכשת. אם התכוונתם לתכונה בעולם הבדיוני של "מבוכים ודרקונים", ראו .
מְיוּמָּנוּת היא יכולת נרכשת או כישרון לבצע פעולות מסוימות המיועדות להניב תוצר או תוצאה רצויה, באופן יעיל מבחינת משאבי זמן ואנרגיה.
רכישת מיומנות

רכישת מיומנות היא תהליך של למידה המשתמר בזיכרון הפרוצדורלי.
המיומנויות השונות נרכשות לאורך התפתחותו של האדם באופן הדרגתי, מהמיומנויות הפשוטות ועד למורכבות יותר. בדומה לכל תהליך למידה אחר, רכישת מיומנות מושפעת מגורמים כמו יכולות האדם, ההתנסות הקודמת שלו, המוטיבציה ללמידה, תרגול ועוד. אדם אשר רכש מיומנות גבוהה במיוחד בתחום מסוים נקרא אומן בתחום זה.
בחברה המודרנית, מטרת החינוך היא לאפשר לאדם לרכוש את המיומנויות הנדרשות לתפקוד בחיי היום יום, להשתלבות בחברה ולרכישת מקצוע.
סוגי מיומנות

קיימים מספר סוגים של מיומנויות. ישנן מיומנויות שיכולות להשתייך ליותר מסוג אחד. דוגמאות לסוגי מיומנויות מרכזיים:
מיומנויות מוטוריות – התפתחות המיומנויות המוטוריות מתחילה בינקות וכוללת את הפיתוח של המוטוריקה הגסה לצורך מיומנויות כגון ישיבה והליכה. רכישה של מיומנויות מוטוריות מתקדמות יותר מתאפשרת בהתאם לשלבי ההתפתחות הגופנית. כמו כן, לחזרתיות ואימון יש חשיבות רבה עבור תהליך הרכישה של המיומנויות המוטוריות. במהלך הילדות מתפתחות מיומנויות מוטוריות עדינות יותר, אשר הולכות ומשתכללות עם ההתבגרות, למשל ציור, כתיבה, הקלדה עיוורת ועוד.
מיומנויות קוגניטיביות – מתפתחות בהתאם להתפתחות הקוגניטיבית ומתייחסות לשימוש יעיל בתהליכים כמו תפיסה, קשב, זיכרון וכדומה.
מיומנויות שפתיות – מתפתחות בהתאם לשלבי רכישת השפה ונשענות על ידע שפתי הכולל מודעות פונולוגית, אוצר מילים, תחביר ופרגמטיקה. ההתפתחות החברתית מאפשרת להשתמש במיומנויות השפה לצורכי תקשורת (כמו דיבור).
יכולות אורייניות – המרה פונמית-גרפמית, קריאה, הבנת הנקרא, כתיבה, הבעה בכתב, אוריינות דיגיטלית ועוד.
מיומנויות חשיבה – נרכשות במסגרת של ההתפתחות הקוגניטיבית. הן כוללות ייצוג ידע, לוגיקה, יצירתיות, הסקת מסקנות, יכולת הכללה, הפשטה, מטא-קוגניציה ועוד.
תפקודים ניהוליים – אינהיביציה, ארגון, קבלת החלטות ועוד.
כישורים חברתיים – מכלול של מיומנות ויכולות התורמים לקשרים בין-אישיים ותקשורת עם אנשים אחרים.
התאמה בין מיומנות לפעולה

האופן בו האדם תופס את רמת הקושי של פעולה מסוימת ביחס למיומנות שלו יכול להשפיע על רגשותיו.
כאשר האתגר שהפעולה מציבה בפני האדם קשה מדי ביחס ליכולתו, נוצרת תחושת תסכול שהופכת לדאגה אשר יכולה להתעצם לתחושת חרדה. לחלופין, במצב שבו יכולת האדם עולה על דרישת הפעילות תתעורר תחושת שעמום מתגברת. עם זאת, כשהאדם מרגיש שמיומנויותיו באות לידי ביטוי מרבי בביצוע הפעילות, הוא נכנס למצב של זרימה.
האופן שבו האדם תופס את היחס בין רמת הקושי ליכולותיו מושפעת בין היתר מההערכה העצמית שלו.
ראו גם

טכניקה
תאוריית האינטליגנציות המרובות
מתמחה
הערות שוליים

↑  יואב בן-דב, אילנה שמיר וזהבה כנען (2004). אביב חדש: האנציקלופדיה הישראלית לנוער. הוצאת אנציקלופדיה אביב בע"מ
↑  Cohen, E. J., Bravi, R., & Minciacchi, D. (2018). "The effect of fidget spinners on fine motor control". Scientific reports, 8(1), 1–9.
↑  אשר משיח, קורין ספקטור ואורלי רונן (2004). לחנך לפנאי. רעננה, מכון מופ"ת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4016895-5  NKC: ph218072 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הליקון (הר)

| --- | --- |
הר הליקון
הר הליקון
 מידע כללי
 גובה:  1,749 מטרים
 מדינה:  יוון 
 מיקום:  בויאוטיה, יוון
 רכס הרים:  הליקון
 קואורדינטות:  38°21′08″N 22°49′30″E﻿ / ﻿38.35226°N 22.8249°E﻿ / 38.35226; 22.8249
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןהליקון(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןהליקון
 
הליקון (ביוונית: Ἑλικών) הוא שמו של הר במרכז יוון, בין מפרץ קורינתוס ואגם קופאיס. על פי המיתולוגיה היוונית, בהר זה היו ממוקמים שני המעיינות אגניפה (Aganippe) והיפוקרנה (Hippocrene), המקודשים למוזות. כתוצאה מכך, נודע הליקון כמקום משכנן של המוזות.
הנוסע הקדום פאוסאניאס תיאר את הליקון כהר הפורה ביותר, בו צומחים עשבים בעלי סגולות פלאיות, ואין בו עשבי רעל או נחשים.
השם הליקון מופיע בסדרת ספרי המדע הבדיוני "המוסד", של אייזיק אסימוב, כשמו של כוכב הלכת שבו גדל וממנו הגיע המלומד הארי סלדון למרכז הגלקסיה.
טיפוס סדר

בתורת הקבוצות, טיפוס סדר הוא תכונה של קבוצות שמוגדר עליהן יחס סדר מלא.
שתי קבוצות הן בעלות אותו טיפוס סדר אם הן איזומורפיות. אינטואיטיבית ניתן לומר ששתי קבוצות הן בעלות אותו טיפוס סדר אם יש להן את אותו מבנה של סדר.
את טיפוס הסדר של קבוצה סדורה  (A,\leq ) מסמנים ב- {\overline {(A,\leq )}}, ולעיתים כ- \operatorname {type} (A).
כל קבוצה סדורה היטב איזומורפית סדר לסודר יחיד, ולכן זהו טיפוס הסדר שלה. כלומר, סודרים הם נציגים קנוניים ממחלקת השקילות של קבוצות סדורות היטב איזומורפיות.
המושג נהגה ונחקר לראשונה על ידי גאורג קנטור.