stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תיאטרון מלנקי
הצגות תיאטרון מלנקי

2024 - "שפירא" מחזה מאת קארול סידון, בימוי מיכאל טפליצקי
2023 - "החיים על פי בשביס״ מחזה אולה פרמינגר, בימוי מיכאל טפליצקי
2023 - "קרנבל חיות" סן סאנס. בשיתוף עם התזמורת הקאמרית הישראלית
2022 - "אותלו" מחזה מאת ויליאם שייקספיר, בימוי מיכאל טפליצקי
2022 - "סיפור וחצי" הצגה דוקומנטרית על דור 1.5 של העלייה מבה"מ
2021 - "אמוק" מחזה מאת שטפן צוויג, בימוי מיכאל טפליצקי
2021 - "רולטה רוסית" מחזה מאת מיכאל ברנובסקי, בימוי יורי גולדין
2019 - "לחן ורשאי" מחזה מאת לאוניד זורין, בימוי מיכאל טפליצקי
2019 - "צניחה חופשית" ההצגה בבימוי של לנה רוזנברג ומיכאל טפליצקי
2019 - "מוצארט וסליירי" בימוי מיכאל טפליצקי
2018 – "הפנהנה" בימוי מיכאל טפליצקי
2018 - "היסטוריה דובי פנדה אשר סיפר סקסופוניסט שיש לו חברה בפרנקפורט" על פי מחזה מאת מטיי וישניאק. בימוי אלכסנדר ברגמן (רוסיה)
2017 - "צמח" מאת מיכאל טפליצקי ובבימויו, בהשראת חייו של מייסד הבימה נחום צמח (קופרודוקציה עם התיאטרון הלאומי הבימה)
2017 - "משפחת טוט" על פי מחזה מאת מיכאל חייפץ המבוסס על ספרו של אישטוון ארקן. בימוי מיכאל טפליצקי
2017 - "עליסה והקרקס הישן", בימוי מיכאל טפליצקי
2017 - "אגדת שלג" מאת לאון מורוז, בימוי לאון מורוז"סיפור וחצי" הצגה דוקומנטרית
2016 - "עפר נטוש" מאת מיכאל ברנובסקי, בימוי יורי גולדין
2016 - "הכיסאות" מאת אז'ן יונסקו, בימוי מיכאל טפליצקי
2015 - "הזרה" עיבוד לסיפורו של סרגיי דובלטוב (הצגה בשפה רוסית), בימוי מיכאל טפליצקי
2015 - "תותים בקיץ" מאת רונה מונרו, בימוי רודיה קוזלובסקי
2015 - "ליר. בובות ואנשים", מבוסס על מחזה "המלך ליר" מאת ויליאם שייקספיר, בימוי מיכאל טפליצקי
2015 - "רשימת קיסלב" הצגה דוקומנטרית, בימוי מיכאל טפליצקי
2014 - "מבוקש צעיר משכיל ומיואש", המחזה מאת יפים ריננברג בהשראת יומנים של תיאודור הרצל בבימוי של יפים ריננברג
2014 - "ברשת" עיבוד לספרו של פיודור דוסטויבסקי "רשימות מהמחתרת"
2013 - "דברי אלי כמו גשם" - 2 מחזות קצרים מאת טנסי ויליאמס, בימוי איגור ברזין
2012 - "הנזיר השחור" על פי מחזה מאת אנטון צ'כוב, בימוי איגור ברזין
2011 - "הגולם" על פי מיתוס הגולם בתורת הנסתר היהודית, בימוי איגור ברזין
2010 - "איוב" עיבוד לספרו של יוזף רות, בימוי איגור ברזין
2009 - "אורפאוס במטרו" הצגת יחיד על פי סיפורו קצר מאת חוליו קורטסאר, בימוי איגור ברזין
2008 - "המהגרים" על פי מחזה מאת סלאבומיר מרוז'ק, בימוי איגור ברזין
2007 - "על החטא" על פי רומן מאת פיודור דוסטויבסקי, בימוי איגור ברזין
2006 - "וויצק" מחזה מאת גאורג ביכנר, בימוי איגור ברזין
2005 - "רצח באי העזים" מחזה מאת אוגו בטי, בימוי איגור ברזין
2005 - "שושנת יריחו", מחזה מקורי מאת רועי חן, בימוי איגור ברזין
2004 - "הזר" על-פי רומן מאת אלבר קאמי, בימוי איגור ברזין
2003 - "הזקנה ועושה הנסים" מבוסס על עבודתיו של דניאיל חארמס, בימוי איגור ברזין
2001 - "קונטרבס" הצגת יחיד מאת פטריק זיסקינד, בימוי איגור ברזין
2000 - "חזרה גנרלית בהחלט" מחזה מאת סבבה יעקובסדוטיר, בימוי איגור ברזין
1998 - "השד האחרון" על-פי סיפורי יצחק בשביס-זינגר, בימוי איגור ברזין
1997 - "המשחק" מחזה מאת אנתוני שפר, בימוי איגור ברזין
הפקת פסטיבל

"חברים גדולים של תיאטרון קטן", נולד מתוך אינספור מפגשים מעשירים שנרקמו לאורך שנים עם יוצרים וקבוצות תיאטרון ממדינות שונות במהלך סיורים של תיאטרון מלנקי ברחבי העולם. תרומתו של המפגש והדיאלוג בין יוצרים מעוררי השראה ממדינות שונות, מקפלת בתוכה העשרה הדדית ומפרה ליצירה, אך גם פותחת בפני הקהל צוהר אל העולם ומאפשרת לנו, כקהילה, לגלות דברים חדשים על עצמנו דרך עיני האחר.
זהו הפסטיבל הבינלאומי היחיד בישראל להפקות קאמריות של תיאטרון עכשווי. אורחי הפסטיבל הם יוצרים וקבוצות בהם אנו רואים חברים ושותפים לדרך כחלק ממרקם אמנותי יצירתי גלובאלי. ההצלחה הגדולה והעניין הרב שעורר הפסטיבל בשנותיו הקודמות מעידים על הצמא של הקהל הישראלי להזדמנויות למפגש עם שפות חדשות ויצירה איכותית ומסעירה.
2022 - "חברים גדולים של תיאטרון קטן" "Tel Aviv International Theatre Festival"
2020 - "חברים גדולים של תיאטרון קטן"
2019 - "חברים גדולים של תיאטרון קטן"
2018 - "חברים גדולים של תיאטרון קטן"
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', תיאטרון מלנקי מציג: יש לנו גולם בריבוע, באתר ynet, 15 בפברואר 2012
↑  אתר זוכי פרס מפעל הפיס לאמנויות הבמה 2010(הקישור אינו פעיל, 26 בדצמבר 2017)
↑   מיה אשרי, סיפורו העגום של מייסד "הבימה" מקבל סוף טוב אחרי מותו, באתר הארץ, 22 בינואר 2018
הקרפטים המערביים הרומנים

| --- | --- |
"פייטרלה אלבה" (Pietrele Albe - "האבנים הלבנות") בהרי ולדיאסה בקרפטים המערביים של טרנסילבניה
"פייטרלה אלבה" (Pietrele Albe - "האבנים הלבנות") בהרי ולדיאסה בקרפטים המערביים של טרנסילבניה
 מידע כללי
 גובה:  פסגת קורקובטה מארה, הרי ביהור, 1,849 מטר
 מדינה:  רומניה 
 מיקום:  רומניה
 רכס הרים:  הרי הקרפטים
 קואורדינטות:  46°30′N 23°00′E﻿ / ﻿46.5°N 23°E﻿ / 46.5; 23
 הרי הקפרטים - בצבע אדום - הקרפטים המערביים הרומנים, ובצבע ורוד - סרביה קרפטית או הרי ורשץ
 
מפת הקרפטים ברומניה:בצד המערבי רואים בצורה מודגשת את הקרפטים המערביים הרומנים על שלוש הקבוצות שלהם: מצפון אל דרום:1- הרי אפוסן,2- הרי פויאנה רוסקה ו3- הרי באנאט
הקרפטים המערביים הרומנים (ברומנית: Carpaţii Occidentali româneşti או Carpaţii Occidentali) הוא מושג גאומורופולוגי המציין חלק מהרי הקרפטים המשתרעים מחלקה המערבי של טרנסילבניה עד לחלק המזרחי והדרומי של חבל באנאט, בין הנהרות סומש וברקאו בצפון ובין הדנובה בדרום. יש להבחין ביניהם ובין "הקרפטים המערביים" (ברומנית: Carpaţii de vest), שם הנהוג במדינות קרפטיות אחרות לציין את החלק הצפון-מערבי של קשת הקרפטים בסלובקיה, הונגריה ופולין (למשל, בהונגרית -"הקרפטים הצפון-מערביים").
לצד הקרפטים המזרחיים (Carpaţii Orientali) והקרפטים הדרומיים (Carpaţii Meridionali), הקרפטים המערביים הרומנים מהווים אחת משלוש קבוצות ההרים הגדולות של רומניה.
בצפון מזרח הם גובלים ברמה הטרנסילבנית ובדרום בבקעת טימיש-צ'רנה.
גובהם המרבים של הקרפטים המערביים הרומנים מגיע ל 1849 מ' בהרי ביהור (Munţii Bihor), בפסגה קוקרבטה מארה (Curcubăta Mare). הרכבם הגאולוגי הוא מגוון מאוד, כמעין "פסיפס פטרוגרפי": פליש, צפחה, אבן גיר ,סלעי יסוד, סלעים מותמרים.
הקרפטים המערביים הרומנים מפוצלים לשלוש קבוצות הרים:
הרי אפוסן (Munţii Apuseni) - או הקרפטים המערביים של טרנסילבניה - קבוצה צפונית, מצפון לנהר מורש
הרי פויאנה רוסקה (Munţii Poiana Ruscă) - קבוצה אמצעית מדרום למורש, בין המישור של לוגוז', בקעת הביסטרה ובין עמק המורש
הרי באנאט (Munţii Banatului) - בדרום-מערב רומניה, מדרום לנהר טימיש, בין המישור של לוגוז' בצפון ובין הדנובה בדרום
הפיצול לשלוש קבוצות הרים נגרם על ידי המישור של לוגוז' (Câmpia Lugojului) ועל ידי עמק המורש.
קבוצות הרים אלה כוללות בסך הכל 18 תת-קבוצות הרים.
הקרפטים המערביים של רומניה נקראים כך מפני שהם נמצאים רובם ככולם בשטח רומניה של ימינו. יוצאים מן הכלל הרי ורשץ, המשתייכים להרי באנאט והנמצאים בשטח סרביה.
אפיוני הנוף

הקרפטים המערביים נוצרו על ידי קימוטה והגבהתה של קליפת הארץ בזמן האורוגנזה של הרי האלפים ועל ידי תופעות הגעש (ההרים המטליפרים). 
הקרפטים המערביים הרומנים הם הענף הקרפט עם הגבהים הקטנים ביותר, כשהפסגות בעלות גובה מרבי עולות על 1800 מ' ההרי ביהור - עם פסגת קוקרבטה מארה  - 1849 מ'. 
מבחינה פטרוגרפית הרכבם מאוד מגוון :סלעים מותמרים, סלעים געשיים, סלעי מקע, מקומטים (אבן גיר, אבן חיטה, קונגלומרטים חרס) מסודרים באופן בלתי אחיד ("מוזאיקה פטרוגרפית" - בהרי אפוסן)
ההרים מאוד מקוטעים, עם עמקים רחבים או בקעות  החודרות בתוך ההרים ו"בקעות-מפרצים" בצד המערבי, עם חדירת המישורים והגבעות לתוך האזור ההררי.
יש בהם משאבים שונים:משאבי ברזל, זהב וכסף, אלומיניום, נחושת ורב-מתכתיים, פים, סלעי בניין, כרי מרעה, יערות, מים מינרליים, אנרגיה הידרו-חשמלית,  מינגרלים נדירים - כספית, מוליבדן, כרום, ניקל,מגנזיום.
התקיים שימוש  מוקדם מאוד של חלק מהמחצבים - בתקופת הברונזה,  תקופת הברזל, התקופה הדקוית-רומית, ימי הביניים. גם משאבים תעשייתיים מוקדמים - תעשיית הפלדה  ברשיצה, הונדוארה.
ההרים מיושבים במידה רבה,
קיים פוטנציאל תיירותי
פטרוגרפיה

בקרפטים המערבים של טרנסילבניה או הרי אפוסן ניתן להבחין בין הרי ביהור, המורכבים מצפחה ואבן גיר, ובין ההרים המטליפרים (עתירי המתכות Munții Metaliferi) והרי לדיאסה (Munții Vlădeasa) המורכבים מסלעי יסוד. הנוף הקרסטי מיוצג היטב בהרי אפוסן ,הידוע במערותיו כדוגמת "פשטרה אורשילור"  (Peștera Urșilor - "מערת הדובים") ו"פשטרה ונטולוי") (Peștera Vântului - "מערת הרוח"), המוכרות כשמורות טבע.
בנוסף, הקבוצה האמצעית של הקרפטים המערביים הרומנים, הרי פויאנה רוסקה, שגובהם המרבי הוא בפסגת פאדש (Vârful Padeș) 1,374 מ', מורכבת מצפחה גבישית.
באשר לקבוצה הדרומית הקרויה הרי באנאט ניתן להבחין בהרי סמניק (Munții Semenic), הרי לוקווה (Munții Locvei), הרי אלמז' או אלמז'ולוי (Munții Almăjului), הרי דוגנצ'ה (Munții Dognecei) המורכבים מצפחה, והרי אנינה (Munții Aninei) המורכבים מאבן גיר.
גאוגרפיה > קבוצות ההרים של הקרפטים המערביים > הקרפטים המערביים של טרנסילבניה או הרי אפוסן (Munţii Apuseni)

(בהונגרית: Erdélyi-középhegység או Erdélyi-szigethegység "ההרים המרכזיים של טרנסילבניה", או "האי ההררי של טרנסילבניה")
גאוגרפיה > קבוצות ההרים של הקרפטים המערביים > הקרפטים המערביים של טרנסילבניה או הרי אפוסן (Munţii Apuseni) > רכס ההרים המרכזי

הרי ביהור (Munţii Bihorului) ‏ (בהונגרית: Bihar-hegység או Bihari-havasok) עם הפסגה קוקורבטה מארה
הרי ולדיאסה (Munţii Vlădeasa או Masivul Vlădeasa (בהונגרית: Vlegyásza hegység או Vigyázó או בעבר Kalota havas)
הרי ג'ילאו (Munţii Gilăului) (בהונגרית: Gyalui-havasok)
מונטלה מארה ("ההר הגדול", Muntele Mare) (בהונגרית: Öreghavas - "ההר הזקן")
גאוגרפיה > קבוצות ההרים של הקרפטים המערביים > הקרפטים המערביים של טרנסילבניה או הרי אפוסן (Munţii Apuseni) > מצפון לעמק של קרישול רפדה

שני הרים נמוכים:
הרי פלופיש (Munţii Plopişului) או ההר שֶס (Muntele Şes "ההר מישור") (בהונגרית: Réz-hegység - "הר הנחושת")
הרי מסש (Munţii Meseş) (בהונגרית Meszes-hegység)
גאוגרפיה > קבוצות ההרים של הקרפטים המערביים > הקרפטים המערביים של טרנסילבניה או הרי אפוסן (Munţii Apuseni) > רכסים מערביים

הרי פדוריה קראיולוי (Munţii Pădurea Craiului - הרי "יער המלך") (בהונגרית Király-erdő "יער המלך")
הרי קודרו-מומה (Munţii Codru Moma) (בהונגרית: Béli-hegység
הרי זראנד (Munţii Zărandului) (בהונגרית -Zarándi-hegység או Hegyes Dócsa או Drócsa)
גאוגרפיה > קבוצות ההרים של הקרפטים המערביים > הקרפטים המערביים של טרנסילבניה או הרי אפוסן (Munţii Apuseni) > רכסים דרומיים

הרי מטליפר (Munţii Metaliferi הרי המתכות או הבצר) (בהונגרית - Erdélyi érchegység "הרי הבצר" או "העפרה" של טרנסילבניה)
הרי טרסקאו (Munţii Trascău) (בהונגרית Torockói-hegység)
גאוגרפיה > קבוצות ההרים של הקרפטים המערביים > הרי פויאנה רוסקה (Munţii Poiana Rusca)

(הרי קרחת היער של רוסקה) (בהונגרית: Ruszka-havas)
גאוגרפיה > קבוצות ההרים של הקרפטים המערביים > הרי הבאנאט או הקרפטים של באנאט (Munţii Banatului,Carpaţii Banatului) > ההרים של קאראש-סוורין

הרי סמניק (Munţii Semenicului)
הרי אלמז' (Munţii Almăjului)
הרי אנינה (Munţii Aninei )
הרי לוקווה (Munţii Locvei )
הרי צ'רנה (Munţii Cernei) או הרי אורשובה
גאוגרפיה > קבוצות ההרים של הקרפטים המערביים > הרי הבאנאט או הקרפטים של באנאט (Munţii Banatului,Carpaţii Banatului) > הקרפטים הסרבים או סרביה הקרפטית

(בסרבית: Karpatska Srbija)
גאוגרפיה > עמקים בתוך ההרים (מצפון אל דרום)

בקעת ביוש (Depresiunea Beiuș) בעמק הנהר קרישול נגרו ("הקריש השחור")
בקעת זאראנד (Depresiunea Zarandului) בעמק הנהר קרישול אלב ("הקריש הלבן")
בקעת קאראש-ייזריש (Depresiunea Caraș-Ezeriș) בעמק הנחל קאראש
בקעת אלמז' (בוזוביץ') (Depresiunea Almăjului ,Bozovici) בעמק הנהר נרה
גאוגרפיה > מעברי הרים

מעבר צ'וצ'ה (Pasul Ciucea) בין הרי לדיאסה (Munții Vlădeasa) ובין הרי פלופיש (Munții Plopiș), על הנהר קרישול רפדה (Crișul Repede - "הקריש המהיר")
מעבר פוארטה דה פייר א טרנסילבאניי (שער הברזל של טרנסילבניה - Pasul Poarta de Fier a Transilvaniei) - בבקעת ביסטריצה (Culoarul Bistriței)
המעבר דומשנייה (Pasul Domașnea) הקרוי גם "השער המזרחי" (Poarta Orientală ) בבקעת טימיש-צ'רנה (Culoarul Timiș-Cerna)
קניון המורש (Defileul Mureșului)
בקעת טימיש-צ'רנה (Culoarul Timiș-Cerna)
בקעת ביסטרה (Culoarul Bistrei)
גאוגרפיה > קניונים (Chei - קיי)

קאילה טורזי (Cheile Turzii -קניון של טורדה)
קאילה נריי (Cheile Nerei - הקניון של נרה)
קאילה קאראשולוי (Cheile Carașului הקניון של הקאראש)
קאילה מינישולוי (Cheile Minișului)
גאוגרפיה > אקלים

מכיוון שהקרפטים המערביים נמוכים יחסית וממוקמים במערב המדינה, האקלים בהם יותר מתון מאשר בקרפטים הדרומיים או המזרחיים. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא בין 9-8 מעלות צלזיוס בפסגות הנמוכות במערב, 4 מעלות בהרי סמניק, ו-2 מעלות בהרי היהור. בבקעות יש היפוכי טמפרטורות.
האזור עתיר משקעים בגלל רוחות עזות ולחות ממערב ומדרום-מערב. הכמות השנתית של משקעים היא 1200 מ"מ בהרי סמניק ו-1400 מ"מ בהרי ביהור. במדרונות המזרחיים של הרי אפוסן גורמות רוחות מסוג פן לפחות לחות ויותר חמימות.
בדרום-מערב הרי באנאט נושבת רוח האוסטר, הדרומית, ובגיאות הדנובה נושבת לעיתים רחוקות רוח חזקה הנקראת קושאבה.
שושנת יריחו

ערך זה עוסק במחלה. אם התכוונתם לסדרת ההדפסים של לארי אברמסון, ראו .
| --- | --- |

נגע שושנת יריחו על גב ידו של אדם בוגר ממרכז אמריקה
 תחום:  מחלות זיהומיות 
 מיקום אנטומי:  חלק מהעור 
 גורם:  לישמניה, לישמניה טרופיקה, בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 תסמינים:  פאפולה, כיב, צלקת 
 טיפול:  meglumine  קטוקונאזול  itraconazole  פלוקונאזול  amphotericin B  pentamidine  דפסון 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  article/220298 
 DiseasesDB:  3266 29171 7070
 MeSH:  D007896
 MedlinePlus:  001386
 סיווגים
 ICD-10:  B55
 ICD-11:  1F54.1 
 
מחזור החיים של שושנת יריחו
שושנת יריחו (בלועזית: לישמניאזיס, Cutaneous leishmaniasis; נקראת גם מחלת זבובון החול) היא מחלה טרופית וסובטרופית הנגרמת על ידי הפרוטיסט לישמניה (Leishmania), אשר מועבר אל האדם באמצעות עקיצת זבוב החול (בקה) הנושא את המחלה. ישנם כעשרים מינים של לישמניה שעלולים לגרום לשושנת ירחו. מחלה זו נחשבת זואונוסיס (מחלה זיהומית המועברת מבעלי חיים לבני אדם), למעט Leishmania tropica - שהיא לרוב מחלה אנתרופונוטית (מחלה המועברת מאדם לאדם באמצעות נוזלי גוף).
לישמניאזיס הוגדרה על ידי ארגון הבריאות העולמי כאחת מתוך 17 מחלות טרופיות מוזנחות שיש למגר מהעולם.
לישמניאזיס בישראל (לישמניאזיס של העולם הישן)

לישמניאזיס של העולם הישן (old world leishmaniasis) מתייחס לטפיל הנפוץ באירופה, אפריקה ואסיה. בישראל נמצאים שני סוגים.
לישמניה רבא (Leishmania major) הוא סוג הטפיל הנפוץ בישראל. נמצא בדרום הארץ, באזורי ספר, בסביבה לחה: בערבה, בנגב ובבקעת בית שאן. בעל תקופת דגירה של 10–45 יום. קיים אצל בני אדם ובעלי חיים. במקרה של L. major יהיה מספר גדול של פצעים, כיבים בעור (אנ') ללא כאב, המלווים בדלקת נרחבת ובהגדלה של בלוטות הלימפה. גבולות הנגע ברורים והריפוי מלווה בצלקת אצל אנשים עם מערכת חיסון מתפקדת. הווקטור העיקרי בארץ הוא בקה (Phlebotomus
papatasi) והמארחים הידועים הם מריון מדבר, מריון מצוי, פסמון, נברן השדה ומיני גרביל.
לישמניה טרופיקה (Leishmania tropica) נמצא באזורים אורבניים, ממרכז הארץ וצפונה: ירושלים, מרכז השומרון והגליל. לטפיל זה תקופת דגירה של 20 יום עד 8 חודשים. זבוב החול משמש כוקטור והמארח הידוע העיקרי בארץ הוא שפן סלע. במקרה של L. tropica הנגעים יהיו בודדים, כיבים לא כואבים על העור בגודל של מספר סנטימטרים, ללא דלקת בהיקף. גבולות הנגע ברורים וללא הגדלה של בלוטות הלימפה. הריפוי הוא ללא צלקות אצל אנשים ללא חולשה של מערכת החיסון.
לישמניה אינפנטום (Leishmania infantum) קיימת במרכז ישראל, שפלת החוף, הגליל ושטחי הרשות הפלסטינית. אזור הרי יהודה, מודיעין, הגליל התחתון והגליל המערבי. המאחסן העיקרי הוא כלב הבית בו היא פוגעת אך עלולה גם לפגוע באדם ואף לגרום למוות אצל ילדים או אנשים מדוכאי חיסון.
לישמניאזיס ביבשת אמריקה (לישמניאזיס של העולם החדש)

לישמניאזיס של העולם החדש (New world leishmaniasis) מתייחס לטפיל הנפוץ בדרום ובמרכז אמריקה. תרמילאים ישראלים מביאים איתם את הטפילים הללו. שני הטפילים הם לישמניה ברזיליאנזיס (L.brasiliense complex) ולישמניה מקסיקנה (L.mexicana complex). ל. ברזיליאנזיס אנדמית לאזור הפארק הלאומי מאדידי והוא זה הגורם לנגעים החמורים ביותר. בדרך כלל מלווה בזיהום נוסף של חיידקים ארוביים ואנארוביים. המופע הראשוני דומה לל. מקסיקנה אך מספר חודשים לאחר ריפוי הכיבים מופיעים הכיבים מחדש כשהם מערבים את נקודת המפגש בין העור למוקוזה באף ובהמשך מתפשטים אל תוך האף ומשמידים את הרקמה לאחר מספר שנים.
מקור השם

השם שושנת יריחו קיים בעברית בלבד, ומתייחס לצורת הפריחה המופיעה על עור החולים ולאזור יריחו, בו קיימת סכנת הידבקות. בשפות אחרות קרויה המחלה על-שם הפרוטיסט המחולל אותה. באופן דומה, חיילים אמריקאים שנדבקו בה במהלך מלחמת עיראק כינו אותה "פורונקל בגדד".
לאחר כחודשיים בערך, מתפתחת העקיצה לתפרחת עור בצורת שושנה באזור שנעקץ, בשל התפתחות הטפיל. במקרים שהטיפול מוזנח עלולות להתפתח צלקות אדומות באזורים נרחבים.
אופני מניעת התחלואה

זמן העקיצה הוא בעיקר בלילה, ונעשה בגובה של עד כחצי מטר מעל הקרקע (כך ששינה על-גבי מיטות מוגבהות עשויה למנוע הדבקה). מספר הנעקצים בישראל בשנה מזבוב החול מגיע למאות אחדות. כדי להימנע מעקיצה יש לכסות את הגוף ולמרוח אותו בחומר דוחה יתושים.
מחקרים שנעשו בשנים האחרונות מראים כי צמח הבוגנוויליה מזן בוגונווילה חלקה (אנ') עשוי להגן מפני זבובון החול. במהלך מעקב אחרי הרגלי תזונתו של זבובון החול, נתגלה כי הצמח רעיל לזבובונים וכי תוחלת החיים של זבובונים שאכלו מצמח זה נתקצרה באופן ניכר ולעיתים הוביל למותם בטרם הפיצו את המחלה.
נמצא שקיימים צמחים המושכים את זבובי החול לעיתים עד פי 14 יותר מבוגונוויליה, אולם להבדיל מהבוגונווילה, אינם רעילים לזבובי החול. על סמך מידע זה ניתן להגביל את תפוצת זבובי החול על ידי דילול צמחים אלה בקרבת יישובים. כמו כן ניתן לעשות שימוש בצמחים הללו ללכידת והדברת זבובי החול על ידי שימוש בחומרי הריח שלהם או בצמחים עצמם לצד מלכודות דבק פשוטות. מבין עשרות צמחים שנבדקו, שלושת הצמחים שמשכו זבובי חול במיוחד הם רכפתן מדברי, ינבוט השדה, אשל היאור.
החוקרים פרופ' יוסף שליין וד"ר גונטר מילר מהאוניברסיטה העברית פיתחו והוכיחו את יעילותה של טכנולוגיית הדברת יתושים ATSB (Attractive Sugar Baits) ידידותית לסביבה המבוססת על סוכרים, אשר בטוחה ליונקים אך קוטלת יתושים. ריסוס סביבת מחייתם של זבובי החול, או צמחים המושכים אותם, הביא להדברה משמעותית ויכול להביא לבלימת התפשטות המחלה, כמדווח בספרות המקצועית ובתקשורת הפופולרית.
אבחון

להבדיל מעקיצת יתוש רגילה שמגרדת וחולפת בתוך כמה ימים, שושנת יריחו באה לידי ביטוי בהופעת קשריות (גושים) נוקשות. הקשריות האלה נותרות על פני העור במשך חודשים ארוכים.
דגימה הנלקחת מהגבולות של כיב פעיל, ונצבעת באמצעות צביעת גימזה (giemsa)
עלולה להיות בלתי יעילה בשל דמיון התוצאה לזו שמעידה על חיידק הצרעת (lepromatous leprosy)
טיפול

ישנם מגוון של טיפולים:
משחה מקומית המכילה אנטיביוטיקה, בין עשרה לעשרים יום.
צריבת הנגעים בחנקן נוזלי, אחת לשבוע/שבועיים.
זריקות פנטוסטם תוך-נגעיות שמיועדות להרוג את הטפילים
טיפול פוטודינמי. מריחת משחה המגבירה רגישות לאור על הנגע והארת הנגע.
מתן כדורים או עירוי של סודיום סטיבוגלוקונט, מילטפוסין, ואמפוטריצין B ליפוזומי.
ראו גם

לישמניוזיס ויסצרלית, מחלה חמורה יותר שאף היא נגרמת על ידי הלישמניה. נקראת "קדחת שחורה"
הערות שוליים

↑  Leishmaniasis, www.who.int (באנגלית)
↑  Leishmania tropica - an overview | ScienceDirect Topics, www.sciencedirect.com
↑  Neglected tropical diseases, WHO | World Health Organization
↑  Neglected tropical diseases, Uniting to Combat NTDs (באנגלית)
↑  Sand fly feeding on noxious plants: a potential method for the control of leishmaniasis. Yosef Schlein, Raymond L Jacobson, Gunter C Müller The American journal of tropical medicine and hygiene 65 (4), 300-303, 2001 https://www.ncbi.nlm.nih.gov/m/pubmed/11693873/#fft
↑  J Egypt Soc Parasitol. 2014 Apr;44(1):1-12. Experimental effect of feeding on Ricinus communis and Bougainvillea glabra on the development of the sand fly Phlebotomus papatasi (Diptera: Psychodidae) from Egypt https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/24961006
↑  Relative attraction of the sand fly Phlebotomus papatasi to local flowering plants in the Dead Sea region https://onlinelibrary.wiley.com/doi/full/10.1111/j.1948-7134.2011.00130.x
↑  Different methods of using attractive sugar baits (ATSB) for the control of Phlebotomus papatasi https://onlinelibrary.wiley.com/doi/full/10.1111/j.1948-7134.2011.00113.x
↑  Control of zoonotic cutaneous leishmaniasis vector, Phlebotomus papatasi, using attractive toxic sugar baits (ATSB) http://journals.plos.org/plosone/article?id=10.1371/journal.pone.0173558
↑  גם יתושים אוהבים ממתקים (אתר הידען)
 https://www.hayadan.org.il/mosquito-170906
↑  שיטה חדשה להדברת יתושים (האוניברסיטה העברית)
 http://www.huji.ac.il/cgi-bin/dovrut/dovrut_search.pl?mesge128980669905872560
↑  ארז ארליכמן, הדברה מתוקה, באתר ynet, 19 בספטמבר 2006
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
B-37

| --- | --- |

 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת תקיפה 
 צי:  הצי הסובייטי 
 סדרה:  הצוללות מסדרת פוקסטרוט 
 ציוני דרך עיקריים
 תקופת הפעילות:  5 נובמבר 1959 – 11 בינואר 1962 (שנתיים)
 אחריתה:  נהרסה בפיצוץ
 מידות
 אורך:  91.3 מ' 
 רוחב:  7.5 מ' 
 שוקע:  5.09 מ' 
 נתונים טכניים
 מהירות:  16 קשר 
 הנעה:  מנוע דיזל, מנוע חשמלי 
 
B-37 הייתה צוללת מסדרת פוקסטרוט (פרויקט 641) בצי הצפוני של הצי הסובייטי.
התאונה

ב-11 בינואר 1962 הצוללת נקשרה בבסיס הצי לצורכי תחזוקה ובדיקת הטורפדו, כאשר כל הדלתות האטומות למים פתוחות. שרפה פרצה במדור הטורפדו ככל הנראה כתוצאה מגז מימן שהוצת מציוד אלקטרוני. כל 11 הטורפדו התפוצצו בעקבות החום. הצוללת הושמדה מיד כאשר כל הצוות על סיפונה, למעט 2 קצינים שהיו מחוץ לצוללת.
הצוללת S-350 הייתה קשורה ליד ה-B-37 ונפגעה קשות מהפיצוץ וכמה אנשים מכלי שיט אחרים מהמספנה נהרגו.
בסך הכל נהרגו 122 איש: 59 מאנשי הצוות של הצוללת B-37, מאנשי הצוות של ה-S-350 נהרגו 19, ו-44 אחרים.
K-1 (צוללת)

| --- | --- |
 
 תרשים סדרת K
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת
 צי:  הצי הסובייטי
 דגל הצי:  
 סדרה:  סדרה K
 חלק מסדרה:  הצי הצפוני 
 ציוני דרך עיקריים
 הוזמנה:  27 בדצמבר 1936
 הושקה:  29 באפריל 1938
 תקופת הפעילות:  16 בדצמבר 1939 – 1943 (כ־3 שנים)
 אחריתה:  אבדה בנסיבות לא ידועות
 מיקום:  לא ידוע
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם השנייה 
 מידות
 הֶדְחֶק:  1,490 טון על פני המים 2,600 טון בצלילה
 אורך:  97.65 מטר
 רוחב:  7.4 מטר
 שוקע:  4.51 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  22.5 קשר על פני המים 10 קשר בצלילה
 גודל הצוות:  67 איש
 הנעה:  2 מנועי דיזל
 אמצעי לחימה
 חימוש:  20 מוקשים 10 צינורות טורפדו בגדלים שונים 2 מקלעי 100 מ"מ 2 מקלעי 45 מ"מ
 
K-1 הייתה צוללת מסדרה K של הצי הסובייטי ששירתה במהלך מלחמת העולם השנייה.
K-1 הוצבה בצי הצפוני לפני תחילת המלחמה. מיכאל אבגוסטינוביץ היה מפקד הצוללת החל מתחילת מלחמת העולם השנייה ועד לאביב 1943. הצוללת יצאה מהבסיס ב-5 בספטמבר 1943 ומאז נעלמו עקבותיה, הסיבה לאובדן לא ידועה, ככל הנראה היא הוטבעה באזור נוביה זמליה על ידי צוללת גרמנית..
פעילות הצוללת

לפני טביעה רשמה הצוללת הצלחה בהנחת מוקשים. בסך הכל הטביעה הצוללת 11 כלי שיט בעזרת שימוש במוקשים. ב-11 באוגוסט 1942 נפגעה הצוללת ממוקש ימי אך הצליחה לחזור לנמל ב-14 באוגוסט.
SM U-15 (גרמניה)

| --- | --- |

SM U-15 בלב ים
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת 
 צי:  הצי הקיסרי הגרמני 
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Kaiserliche Werft Danzig 
 הוזמנה:  23 בפברואר 1909
 הושקה:  18 בספטמבר 1911
 תקופת הפעילות:  7 ביולי 1912 – 9 באוגוסט 1914 (שנתיים)
 מיקום:  58°22′00″N 0°58′00″E﻿ / ﻿58.36666667°N 0.96666667°E﻿ / 58.36666667; 0.96666667 
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם הראשונה
 מידות
 אורך:  57.88 מטר
 רוחב:  6 מטר
 שוקע:  3.44 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  14.8 קשרים בציפה, 10.7 קשרים בצלילה
 עומק צלילה:  50 מטר
 אמצעי לחימה
 חימוש:  4 צינורות טורפדו בגודל 45 ס"מ עם 6 טורפדו
 
SM U-15 הייתה אחת משלוש צוללות מטיפוס U-13 מונעות בנזין שיוצרו על ידי הקיסרות הגרמנית עבור הצי הקיסרי הגרמני. ב-9 באוגוסט 1914, ה-U-15 הייתה הצוללת הראשונה שאבדה מפגיעת ספינת מלחמה של אויב לאחר שנפגעה על ידי הסיירת הקלה הבריטית אה"מ ברמינגהאם.
היסטוריה

נבנתה על ידי Kaiserliche Werft Danzig‏, U-15 הוזמנה ב-23 בפברואר 1909 והיא נכנסה לשירות שלוש שנים מאוחר יותר ב-7 ביולי 1912. הצוללת יצאה מהנמל לסיור הראשון שלה ב-1 באוגוסט 1914, אך ב-9 באוגוסט, U-15 נאלצה לעצור על פני השטח מול חופי פייר אייל, איי שטלנד, סקוטלנד, לאחר שמנועיה הושבתו.
בעודה תקועה על פני השטח, ספינת המלחמה הבריטית אה"מ ברמינגהאם הבחינה בצוללת דרך ערפל סמיך ויכלה לשמוע פטישים מתוך הסירה בזמן שהצוות ניסה לתקן את המנועים שניזוקו. הקפטן של ברמינגהאם ארתור דאף הורה לצוות שלו לירות על הצוללת, אך החטיא. בזמן ש-U-15 ניסתה לצלול כדי להימנע מהתקיפה, דאף הורה לספינתו לנגוח את הצוללת במלוא המהירות, לחתוך אותה לשניים ולהרוג את כל 23 אנשי הצוות שלה.