stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטרישה פאסלר

| --- | --- |
פאסלר בשנת 2008
פאסלר בשנת 2008
 לידה:  12 בנובמבר 1974 (בת 49) ציריך, שווייץ 
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 פרסים והוקרה:  מיס שווייץ 
 www.patriciafaessler.com
 
פטרישיה פאסלר (בגרמנית: Patricia Faessler; נולדה ב-12 בנובמבר 1974) היא דוגמנית ואמנית שווייצרית. מיס שווייץ לשנת 1993.
ביוגרפיה

פאסלר נולדה בציריך. בילדותה למדה בלט בתיאטרון של ציריך.
היא החלה לדגמן בגיל שש עשרה, וב-1991 ייצגה את שווייץ בתחרות מראה השנה של עלית ועקב כך שימשה כדוגמנית הבית של חברת הביגוד השווייצרית "Tally Weijl".
ב-1993 נבחרה ל"מלכת היופי של שווייץ" וייצגה את מדינתה בתחרות מיס עולם 1993 ומיס תבל 1994 שם זכתה במקום השישי.
היא הצטלמה למגזינים הרפרס בזאר וקוסמופוליטן ודגמנה עבור לקוסט, מקס מארה ולוריאל. במהלך שנות התשעים אף שימשה כדוגמנית של קו מוצרים דרמטולוגיים לטיפוח העור ב-42 מדינות, הנקרא "Louis Widmer".
בנוסף לכך, פאסלר היא גם אמנית והציגה תערוכה של ציורים ותצלומים שלה.
ב-2010 סיימה תואר באתיקה יישומית באוניברסיטת ציריך.
היא פעילה במספר ארגונים חברתיים ובין היתר אחראית על פרויקט המקדם חינוך לילדים באפריקה.
פטרישה קורנוול

| --- | --- |

 לידה:  9 ביוני 1956 (בת 68) מיאמי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Patricia Carroll Daniels 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  מכללת דוידסון, אוניברסיטת קינג, תיכון צ'ארלס ד. אוון 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Postmortem, The Last Precinct, Black Notice, Point of Origin, Blow Fly, Predator, Trace, Book of the Dead, Unnatural Exposure, From Potter's Field, Body of Evidence, Cause of Death, All That Remains, The Body Farm, Cruel and Unusual, Scarpetta 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 בן או בת זוג:  סטייסי אן גרובר 
 פרסים והוקרה:  Edgar Allan Poe Award for Best First Novel (1991)  פרס פגיון הדם החדש של CWA (1990)  פרס אנתוני (1991)  פגיון הזהב (1993)  אביר מסדר האמנויות והספרות 
 www.patriciacornwell.com
 
פטרישה קורנוול (באנגלית: Patricia Cornwell; נולדה ב-9 ביוני 1956 כפטרישה קרול דניאלס) היא סופרת ספרי מתח אמריקאית, אשר זכתה בפרסים רבים על ספריה אשר זכו לשבחי הביקורת והפכו לרבי מכר. בין הפרסים בהם זכתה ניתן למנות את: פרס "פגיון הזהב" הבריטי, הנחשב לעיטור היוקרתי ביותר בתחום ספרי המתח.
ספריה שתורגמו לעברית

אכזר ומוזר, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1993.
גוף ההוכחה, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1994.
על גופתה המתה, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1994.
חוות הגופות, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1996.
קבורה אלמונית, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1996.
סיבת המוות, תרגמה צילה אלעזר, הוצאת כתר, 1997.
חשיפה, תרגמה ליאורה כרמלי, הוצאת כנרת, 1999.
נקודת מוצא, תרגמה ליאורה כרמלי, הוצאת כנרת, 2000.
צלב הדרום, תרגם אריה חשביה, הוצאת כנרת, 2000.
רישום שחור, תרגם אריאל ששון, הוצאת כנרת, 2002.
התחנה האחרונה, תרגום גיא עד, הוצאת כנרת, 2003.
ג'ק המרטש - דיוקן של רוצח: תיק סגור, תרגמה אינגה מיכאלי, הוצאת אריה ניר, 2004.
זבוב כחול, תרגמה עופרה עופר, הוצאת אריה ניר, 2005.
אי הכלבים, תרגמה דפנה בראון, הוצאת כנרת, 2006.
עקבות, תרגום שרון בן דוד, הוצאת אריה ניר, 2006.
הטורף, תרגום שרון בן דוד, הוצאת אריה ניר, 2007.
פול סטרנד

| --- | --- |

 לידה:  16 באוקטובר 1890 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  31 במרץ 1976 (בגיל 85) Orgeval, צרפת 
 מקום לימודים:  בית הספר פילדסטון לאתיקה תרבותית 
 תחום יצירה:  צילום, film direction, סרט, יצירת קולנוע 
 יצירות ידועות:  Wall Street 
 בן או בת זוג:  Rebecca Salsbury James (21 בינואר 1922–1933)  Hazel Kingsbury 
 
פול סטרנד (באנגלית: Paul Strand;‏ 16 באוקטובר 1890 – 31 במרץ 1976) היה צלם אמריקאי ויוצר סרטים שיחד עם צלמים מודרניסטים אחרים, כמו אלפרד סטיגליץ ואדוארד וסטון, סייעו ביסוד הצילום כסוג של אומנות במאה ה-20. עבודתו נפרשה על פני שישה עשורים ומקיפה מספר רב של ז'אנרים ונושאים ברחבי אמריקה, אירופה ואפריקה.
ביוגרפיה

סטרנד נולד בניו יורק. הוא למד בבית הספר הפרוגרסיבי "אתיקה תרבותית" (Ethical Culture School) באפר-וסט-סייד של ניו יורק שם הוא למד אצל הצלם התיעודי לואיס היין. במהלך טיול כיתתי בגלריית 291, שפעלה על ידי אלפרד סטיגליץ ואדוארד סטייכן, סטרנד התחיל לקחת את תחביב הצילום ברצינות. כאשר סיים את לימודיו, במקביל לעיסוקו בצילום, עבד סטרנד בחברת ביטוח במשך שנתיים. לאחר מכן הוא עזב אותה והפך לצלם מסחרי עצמאי.
ב-1921 יצר יחד עם הצייר צ'ארלס שילר סרט דוקומנטרי קצר בשם מנהטה.
פול סטרנד
פיאנס מצרי

צלמית מפיאנס ממצרים העתיקה תקופת השושלת ה-18
פיאנס מצרי הוא חומר קרמי שאינו מכיל חרסית שבאמצעות ויטריפיקציה יוצר זוהר המשתנה בין צבע ירוק לכחול. מכיוון שבחומר זה אין שימוש בחרסית, לרוב לא מתייחסים ליצירה בפיאנס מצרי כאל קדרות. המושג פיאנס מצרי נועד להבדיל אותו מפאיאנס – קדרות בזיגוג בדיל המזוהה עם העיר פאנזה בצפון איטליה. פיאנס מצרי, שיוצר ושווק ממצרים, היה נפוץ בעולם העתיק ונתגלה במסופוטמיה, המזרח התיכון, צפון אירופה עד סקוטלנד.
על כל פנים

אחת הקריקטורות
על כל פנים היה מדור קריקטורות שיצר זאב (יעקב פרקש) ופורסם בעיתון "הארץ" בין השנים 1963–1990.
בשנת 1962 נשכר זאב לעבודה בעיתון "הארץ" כקריקטוריסט. בתחילה צייר קריקטורה יומית ששובצה בין דפי המאמרים והדעות. בשנת 1963 קיבל מדור שבועי קבוע במוסף העיתון של יום שישי בשם "על כל פנים". המדור הודפס על גבי כפולת עמודים וכלל לרוב כמה קריקטורות שונות שאוחדו בעזרת מוטיב מרכזי. בכל מדור שיבץ זאב דיוקן עצמי שלו.
בשנת 1968 הופיע קובץ של קריקטורות מן המדור כספר.
לקריאה נוספת

זאב, על כל פנים; הקדמה: אפרים קישון, ירושלים: א' לוין-אפשטין, 1968.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיאנאמייל

פיאנאמייל אואה דונכאדו (Fiannamail ua Dúnchado - פיאנאמייל נכדו של דונכאד) היה מלך דאל ריאטה (בשטחי סקוטלנד ואירלנד של ימינו) בשלהי המאה השמינית. פיאנאמייל נפטר בשנת 700.
פרטים מועטים ידועים על תקופת מלכותו. ב"דברי ימי אלסטר" מצוין כי מלך על ממלכת דאל ריאטה, וכך גם ב"דברי ימי טיגרנאך", אולם שמו של פיאנאמייל אינו מוזכר ב"ספר לנסטר". פיאנאמייל היה נכדו של דונכאדו, וייתכן ששם אביו היה אוסני.
פיאנאמייל מלך שנתיים, והיו לו שני בנים: אינדרכטאך וקונאל, שניהם נהרגו בשנת 741 בקרב פורבורוס על ידי אואנגוס הראשון מלך הפיקטים.
על טעם ועל ריח אין להתווכח

על טעם ועל ריח אין להתווכח זאת הגרסה העברית לביטוי הלטיני הידוע בגרסתו קצרה "De gustibus non est disputandum" שפירושה בעברית "הטעם אינו נושא לוויכוח" ובגרסתו הארוכה "De gustibus et coloribus non est disputandum" שפירושה בעברית "הטעם והצבע אינם נושאים לוויכוח".
משמעות הביטוי הוא שהטעם האישי והעדיפויות האישיות הם עניין סובייקטיבי שלא ניתן לדון בהם על בסיס נימוקים אובייקטיביים.
מקור הביטוי אינו ידוע; סבורים כי הוא הופיע באירופה בתקופת ימי הביניים או בתקופת הרנסאנס.
מורכבות הביטוי נובעת מדו-משמעות המילה "טעם" שמציינת את אחד החושים, או באופן כללי את התחושה "טעים" או "לא טעים", אך גם העדפה תרבותית בתחום המוזיקה, הציור, הלבוש וכדומה, המוגדרת כ"טוּב טעם".
בעבודתו "המילון הפילוסופי" (בצרפתית: Dictionnaire philosophique portatif.) שפורסמה בשנת 1764, כותב וולטר בפרק על טעם: "אומרים שאין להתווכח על טעם והדבר נכון מפני שאי אפשר לתקן פגם גופני, כאשר מדובר על הטעם כחוש המתבטא בסלידה או העדפה של מאכל. אין הדבר דומה בנושא האומנות....
בספרו ביקורת כוח השיפוט (בגרמנית Kritik der Urteilskraft), שיצא לאור בשנת 1790, הציג הפילוסוף הגרמני עמנואל קאנט את דעתו על האספקט האובייקטיבי והסובייקטיבי של הטעם בהקשר לאסתטיקה וטבע את הביטוי בעל המשמעות ההפוכה " De gustibus est discutandum, דהינו, הטעם הוא אכן נושא לוויכוח. גישה זאת אומצה מאוחר יותר על ידי פילוסופים רבים אחרים.
בכתב העת "כתבים" משנת 1927 הציע המשורר והמתרגם אברהם שלונסקי את הביטוי "על טעם ועל ריח אין להתווכח" כתרגום שאילה לביטוי הרוסי На вкус и цвет товарищей нет שתרגומו המילולי "לטעם ולצבע אין שותפים".
הערות שוליים

↑  משרד החינוך המזכירות הפדגוגית, אגף שפות, הפיקוח על הוראת העברית, דו משמעות תחבירית
↑  Du bon goût, par le R. P. Jean-François Thomas, Vexilla Galliae, ‏2023-09-14 (בצרפתית)
↑  Hannah Ginsborg, Kant’s Aesthetics and Teleology, Fall 2022, Metaphysics Research Lab, Stanford University, 2022
↑  על טעם וריח אין להתווכח – חידושו של אברהם שלונסקי, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏2018-02-08
פיאנולה

פיאנולה
גליל נייר מחורר המכיל את ההוראות לניגון של מוזיקה עבור מערכת פיאנולה
פיאנולה (באנגלית: Player piano), או פסנתר מנגן, הוא פסנתר שמנגן מוזיקה באופן אוטומטי, המכיל מנגנון פנאומטי או אלקטרו-מכני המאפשרת לפסנתר לבצע ניגון של מוזיקה שנרשמה מבעוד מועד על דף מחורר, או במקרים יותר נדירים, גלגל מתכתי עם חורים. הגרסאות המודרניות של המכשיר מאפשרות למשתמשים בהם להוסיף אליהם קבצים עם מוזיקה מוקלטת בפורמט MIDI.
בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 חלה עלייה בפופולריות של המכשיר, בין היתר בעקבות העלייה בייצור ההמוני של פסנתרים ביתיים. המכירות של הפיאנולה הגיעו לשיאן בשנת 1924, ולאחר מכן הפופולריות של הפיאנולה דעכה בהדרגה בעקבות העלייה בפופולריות של הפטיפון באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20.
בשנות ה-90 הופקו פסנתרים מכניים אשר באמצעות נתונים המאוחסנים על גבי דיסקט במחשב ניתן להקליט ולנגן אחר כך שוב קטעי נגינה שהוקלטו בעבר.
פיורנצו תומאה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בפברואר 1910 Zoppè di Cadore, איטליה 
 פטירה:  16 בנובמבר 1960 (בגיל 50) מילאנו, איטליה 
 מקום לימודים:  Academy of Fine Arts, Verona 
 תחום יצירה:  ציור 
 
פיורנצו תומאה (באיטלקית: Fiorenzo Tomea‏ 7 בפברואר 1910 – 16 בנובמבר 1960) היה צייר איטלקי.
ביוגרפיה

פיורנצו תומאה נולד ב-1910 ב-Zoppè di Cadore, בלונו. למד באקדמיית Cignaroli שבורונה, איטליה, שם פגש את ג'אקומו מנזו ורנטו בירולי, בשנים 1926-1927. לאחר שעבר למילאנו, הוא הכיר את אדוארדו פרסיקו, שהזמין אותו להציג את עבודותיו בגלריית דל מיליונה ב-1931. ההתמקדות שלו הייתה בעיקר בנוף ובטבע דומם. בסביבות שנת 1935, טומאה זכה להכרה רשמית, ומדליית זהב ב-1937. ב-1942, הביאנלה בוונציה הקדישה חדר בלעדי לעבודתו של טומאה. הציורים שלו התמקדו בעיקר בנופים של האזור "Cadore" שבאיטליה, בשנים שלאחר המלחמה. הוא היה הזוכה במקום השני בפרס מרזוטו ב-1954, וזכה בפרס מיקטי בעיר פרנקווילה דל מארה ב-1958.
פיורנצו באבא בקאריס

| --- | --- |

 לידה:  17 במרץ 1831 פוסאנו, ממלכת סרדיניה 
 פטירה:  8 באפריל 1924 (בגיל 93) רומא, ממלכת איטליה ממלכת איטליה
 מדינה:  ממלכת איטליה 
 השכלה:  Military Academy of Modena 
 השתייכות:   הצבא המלכותי האיטלקי
 תקופת הפעילות:  1845–1898 (כ־53 שנים)
 דרגה:  גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הקורפוס ה-3 מפקד הקורפוס ה-7
 פעולות ומבצעים
 מלחמת קרים מלחמת אוסטריה-סרדיניה מלחמת העצמאות האיטלקית השלישית
 
פיורנצו באבא בקאריס (באיטלקית: Fiorenzo Bava Beccaris‏; 17 במרץ 1831 - 8 באפריל 1924) היה גנרל בצבא המלכותי האיטלקי, אשר נודע בעיקר בשל חלקו בדיכוי מהומות מילאנו.
ביוגרפיה

באבא בקאריס נולד ב-17 במרץ 1831 בפוסאנו שהשתייכה אז לממלכת סרדיניה. משפחתו הייתה משפחת אצולה עתיקה. ב-1898 התגייס לצבא המלכותי הסרדיני, ולחם בשירותיו במלחמת קרים, מלחמת אוסטריה-סרדיניה ומלחמת העצמאות האיטלקית השלישית. הוא מונה למנהל הכללי של הארטילריה בצבא, וכן פיקד על הקורפוסים השלישי והשביעי.
במאי 1898 פרצו מהומות בעיר מילאנו כמחאה על מחירי המזון הגבוהים. ממשלת איטליה בראשותו של אנטוניו די רודיני הכריזה שהעיר נתונה במצור. באבא בקאריס נצטווה לדכא את המהומות, והוא עשה זאת ביד קשה: הוא הורה לחייליו לירות במפגינים ללא רחם, והשתמש בארטילריה כדי להפגיז אותם. לטענת ממשלת איטליה, כ-80 אזרחים נהרגו באירוע, אם כי האופוזיציה וכן כתבים זרים טענו שהמספר גבוה יותר. כמה מאות נפצעו. אומברטו הראשון, מלך איטליה החמיא לבאבא בקאריס על "ההגנה האמיצה של בית המלוכה", והעניק לו את הצלב הגדול של מסדר סבויה. בשל כך, רצח האנרכיסט גאטנו ברשי את המלך.
באותה שנה פרש באבא בקאריס לצבא, וזמן קצר לאחר מכן נבחר לסנאט האיטלקי. ב-1914 הוא תמך בהתערבות איטליה במלחמת העולם הראשונה לצד מדינות ההסכמה. ב-1902 הוא פרש מהפוליטיקה, אולם ב-1922 המליץ לוויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה להעניק כוח לבניטו מוסוליני. הוא נפטר ברומא ב-8 באפריל 1924 בגיל 93.
פול סטלטרי

פול סטלטרי (אנגלית: Paul Stalteri; נולד ב-18 באוקטובר 1977) הוא כדורגלן עבר קנדי ששיחק בעמדת המגן והקשר. את רוב הקריירה שלו העביר בורדר ברמן שם שיחק 7 עונות. כמו כן, לזכותו 84 הופעת במדי נבחרת קנדה.
קריירת מועדונים

פול החל את קריירת הכדורגל שלו כאשר שיחק שנה אחת בקבוצת אוניברסיטת קלמסון בשנת 1996, אותה האוניברסיטה בה שיחק הכדורגלן האמריקאי אוגוצ'י אוניאו. אחרי שנתו הראשונה באוניברסיטה הוא נהפך לשחקן מקצועי, וחתם על חוזה בקבוצת הכדורגל הקנדית טורונטו לינקס בזמן שלמד באוניברסיטת יורק. אחרי ששיחק עונה אחת בטורונטו, יחד עם עמיתו לנבחרת הקנדית דוויין דה רוסריו, בה הוביל את הקבוצה עם 8 שערים ושני בישולים, סטלטרי הובחן על ידי מגלה כישרונות של מועדון הכדורגל הגרמני ורדר ברמן, ואחרי תקופת מבחן הוא נקנה על ידי המועדון הגרמני. אחרי שלוש שנים בקבוצת המילואים של ברמן, פול ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה באוגוסט 2001, וכבש גם את שערו הראשון ושל העונה נגד אנרג'י קוטבוס.
במהלך עונת 2001-2002, סטלטרי קנה את מקומו בהרכב הקבוצה והמשיך לשחק במרבית המשחקים גם בעונה שלאחר מכן, 2002-2003. בעונת 2003-2004, סטלטרי הפך להיות השחקן הקנדי הראשון שזוכה באליפות הבונדסליגה, לאחר שזכה בה עם קבוצתו ורדר ברמן.
במאי 2005, סטלטרי עבר למועדון הפרמייר ליג האנגלי טוטנהאם הוטספר. כבר בעונתו הראשונה, נהנה מהיותו שחקן הרכב בקבוצה, אבל הגעתו לוייט הארט ליין של המגן הצרפתי פסקל שימבונדה, גרמה לו להיות עדיפות שנייה להרכב.
ב-31 בינואר 2008, סטלטרי עבר לפולהאם בהשאלה עד סיום עונת 2007-2008. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בפולהאם במשחק חוץ נגד מידלסברו, ב-9 בפברואר 2008, בו הפסיד עם קבוצתו 1-0.
בחלון ההעברות של עונת 2008-2009, חתם סטלטרי בבורוסיה מנשנגלדבך, וחזר לשחק בליגה הגרמנית. בשנת 2011 פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

סטלטרי היה שחקן הרכב קבוע במדי נבחרת קנדה, מאז שערך את הופעת הבכורה שלו ב-17 באוגוסט 1997 נגד נבחרת איראן. ב-1 ביוני 2007, סטלטרי קיבל את סרט הקפטן של הנבחרת במשחק ידידות נגד ונצואלה, ומאז נשאר הקפטן בשבעת המשחקים הבאים של קנדה, כולל המשחקים בגביע הזהב של CONCACAF בשנת 2007. בסך הכל צבר 84 הופעות במדי נבחרת קנדה בהן כבש 7 שערים.
פול סטול

| --- | --- |

 לידה:  14 בדצמבר 1985 (בן 38) מישיגן שבארצות הברית
 עמדה:  רכז 
 גובה:  1.80
 קבוצות כשחקן
 2008–2009 2010 2010 2010–2011 2011 2011–2012 2012–2013 2013–2014 2014 2014–2015 2015–2016 2016–2017 2018 2018–2019 2019 2019 2020 2021 2021 2021 2022 2022–:  אלגודונרוס דה לה קומרקה קורדובה אלגודונרוס דה לה קומרקה הלקונס רוחוס וראקרוס חיגנטס דה גואיאנה הלקונס רוחוס וראקרוס מכבי חיפה טרבזונספור חיגנטס דה גואיאנה הלקונס רוחוס וראקרוס אבטודור סראטוב אוניקס קאזאן סרגוסה באסקט מכבי אשדוד לימוז' מכבי אשדוד   פוארסה רג'יה דה מונטריי   מטרופוליטנס 92   הפועל תל אביב   פוארסה רג'יה דה מונטריי   הפועל תל אביב   ליברטדורס דה קרטרו
 הישגים כשחקן
 אליפות ישראל (2013)
 
פול סטול (באנגלית: Paul Stoll, נולד ב-14 בדצמבר 1985) הוא כדורסלן אמריקני-מקסיקני המשחק בעמדת הרכז בליברטדורס דה קרטרו.
ביוגרפיה

סטול נולד בלנסינג שבמישיגן. את קריירת הכדורסל שלו החל במכללת טקסס פאן-אמריקן שם שיחק בין השנים 2006–2008.
בעונת 2011/12 סטול שיחק 23 משחקים בליגת העל הוונצואלית עם קבוצת חיגנטס דה גויאנה (Gigantes de Guyana), שם הוא העמיד ממוצעים של 17.6 נקודות, 6.8 אסיסטים, 4.3 חטיפות ו-2.2 ריבאונדים בכ-33 דקות למשחק.
ב-2012 סטול חתם בקבוצת מכבי חיפה מליגת העל בכדורסל. בעונת 2012/2013 סטול שיחק 26 משחקים בהם הוא תרם 14.4 נקודות, 5.4 אסיסטים ו-2.9 ריבאונדים ב-33.6 דקות בממוצע למשחק. בסיום עונתו היחידה בישראל זכה באליפות המדינה עם מכבי חיפה. כן היה שותף עם קבוצתו להפסד בגמר גביע המדינה למכבי תל אביב, תוך שהוא ביצע סדרת החלטות שגויות בדקות האחרונות של משחק הגמר.
בקיץ 2013 חתם סטול בקבוצת ניו באסקט ברינדיזי האיטלקית, ממנה עבר בקיץ 2015 לאבטודור סראטוב הרוסית. בנובמבר 2016, חתם סטול באוניקס קאזאן הרוסית, עד תום העונה.
ב-7 במרץ 2018, חתם סטול בסרגוסה באסקט עד תום העונה.
ב-18 ביולי 2018, חזר סטול לישראל. סטול חתם לעונה במכבי אשדוד באר טוביה, והתאחד עם מאמנו לשעבר, בראד גרינברג. בתום העונה נשארה אשדוד בליגה ואף כמעט העפילה במפתיע לפלייאוף, כשסטול מוביל את הליגה באיבודים וחטיפות. כמו כן התאפיינה עונתו של סטול בהתפרצויות רבות כלפי שופטים כשמספר פעמים הושעה ונקנס עקב התנהגותו.
הערות שוליים

↑  אור שקדי‏, פול סטול חתם לעונה אחת במכבי חיפה, באתר וואלה, 8 ביוני 2012
↑  סנסציה: חיפה אלופה אחרי 79:86 על מכבי ת"א, באתר ONE‏, 13 ביוני 2013
↑  מאור לוי, הקאמבק: פול סטול חתם במכבי אשדוד, באתר ynet, 18 ביולי 2018
↑  עמית קרקו, ‏פול סטול יועמד לדין בפעם השלישית העונה, באתר ONE‏, 30 באפריל 2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיאנו נובילה

הפיאנו נובילה של קדלסטון הול, אליה ניתן להגיע דרך גרם המדרגות החיצוני
פיאנו נובילה (מאיטלקית: Piano nobile - קומת או מפלס האצולה) היא הקומה הראשית של בית גדול, הנבנית בדרך כלל באחד הסגנונות של אדריכלות הרנסאנס הקלאסית. קומה זו מכילה את חדרי השינה וחדרי קבלת הפנים העיקריים של הבית.
הפיאנו נובילה היא בדרך כלל הקומה הראשונה או השנייה מעל קומת הקרקע, המכילה חדרים קטנים יותר וחדרי שירותים. אחת הסיבות לכך הייתה שמהחדרים הראשיים ניתן יהיה להשקיף על נוף יותר רחב, אך גם להימנע מההמולה והריח של הרחוב במידת האפשר. דוגמה לכך ניתן לראות בוונציה, שבה ניתן להבחין בקלות בפיאנו נובילה של ארמונות רבים, כיוון שיש בה מאפיינים גדולים יותר כגון חלונות, מרפסות ולוג'יות. מבנים הבנויים באופן זה הם הפאלאצו פוסקארי, קא' ד'אורו, קא' ונדראמין קאלרגי, ופאלאצו בארבאריגו.
חלונות גדולים יותר בהשוואה לקומות אחרות הם מאפיין בולט של הפיאנו נובילה. באנגליה ובאיטליה הוקמו מבנים רבים שהגישה אל הפיאנו נובילה שלהם הייתה דרך גרם מדרגות מקושט, שחסך ממבקרים רמי-מעלה את הצורך להיכנס לבית דרך קומת המשרתים. קדלסטון הול הוא דוגמה לכך באנגליה, כמו גם וילה קפרה "לה רוטונדה" באיטליה.
בבתים רבים הייתה קומה משנית בחשיבותה מעל הפיאנו נובילה, שהכילה חדרים פרטיים לשימוש המשפחה שהתגוררה במקום כשלא התארחו שם אנשים רמי-מעלה. מעל קומה זו הייתה בדרך כלל עליית הגג, שגם בה התגוררו אנשי צוות.
באיטליה היה נהוג לבנות מדי פעם את הסקונדו פיאנו נובילה, כלומר, הקומה הראשית השנייה. במקרים אלו תוארה הפיאנו נובילה הראשית כפרימו פיאנו נובילה, על מנת ליצור הבחנה בין שתי הקומות. למרות השימוש שנעשה במונחים אלה, הם אינם נכונים מבחינה טכנית, כיוון שהפיאנו נובילה הכילה תמיד את החדרים הגדולים ביותר, כך שהקומה השנייה הנקראת כך לא יכולה להיות הגדולה ביותר. מונח זה לא היה בשימוש בבריטניה.
סוג זה של סידור קומות היה בשימוש באירופה כל זמן שבנו בתים גדולים בסגנונות קלאסיים.
עלי צברי

עלי צברי (בערבית: على صبرى; 30 באוגוסט 1920 – 3 באוגוסט 1991) היה מדינאי ואיש צבא מצרי ממוצא טורקי. כיהן בשלל תפקידים בכירים תחת שלטונו של גמאל עבד אל נאצר, בין היתר בתור ראש ממשלת מצרים וסגן נשיא מצרים. תומך בולט של העמקת הקשרים בין מצרים לברית המועצות. הודח מעמדת המפתח שלו במהלך טיהור פוליטי שביצע נשיא מצרים אנואר סאדאת במאי 1971.
צברי נולד למשפחה אמידה ממוצא טורקי-צ'רקסי. סבו היה אחד מתומכיו הכספיים העיקריים של אחמד עוראבי, יוזם מרד עוראבי, ודודו היה בין מייסדי מפלגת אל-ופד ומנהל הבנק הלאומי של מצרים. צברי היה אחד השותפים למהפכת הקצינים החופשיים בשנת 1952. הוא כיהן כראש המודיעין הצבאי, ראש הממשלה וסגן נשיא מצרים, נשא בדרגת מֻשיר (מקבילה לפילדמרשל) ונחשב לאיש אמונו ואחד המקורבים לנשיא נאצר. לאחר מפלת מצרים במלחמת ששת הימים, צברי היה בין התומכים העיקריים בהעמקת קשריה של מצרים עם ברית המועצות, במיוחד על רקע מלחמת ההתשה. צברי היה אידאולוג סוציאליסט, מה שהשפיע על אהדתו לברית המועצות. בין השנים 1965 ל-1968 כיהן כמזכיר הכללי של איחוד הסוציאליסטים הערבים, מפלגת השלטון והמפלגה החוקית היחידה במצרים.
לאחר מותו של נאצר, צברי תמך במינויו של אנואר סאדאת כמעין מועמד פשרה, ונשאר בתפקיד סגן הנשיא לאחר מינויו של סאדאת ליורשו של נאצר. ההערכה הרווחת בקרב צברי ומכריו הייתה שסאדאת הוא אדם חלש ואפרורי, שלא יוכל לבסס את שלטונו בצורה עצמאית ויהיה נתון להשפעתו של צברי ובכירים נוספים בממשל. הערכת חסר וזלזול זה בסאדאת עלה לצברי ותומכיו במעמדם, ובמאי 1971 ביצע סאדאת את "מהפכת התיקונים", הוציא לפועל טיהור פוליטי ובראשו הדיח את עלי צברי מכל תפקידיו וגינה אותו "סוכן סובייטי".
לקריאה נוספת

יואב גלבר, התשה – המלחמה שנשכחה, הוצאת דביר, 2017
יואב גלבר, רהב – דרכה של ישראל אל מלחמת יום הכיפורים, הוצאת כנרת זמורה-דביר, 2021
עור בהיר

עור בהיר הוא עור בעל גוון בהיר המופיע באופן טבעי המאופיין בפיגמנטציה נמוכה של אומלנין ואשר נפוץ באזורים גאוגרפיים בעלי קרינת UV נמוכה. עור בהיר נפוץ ביותר באירופה ובמזרח אסיה.
אנשים בעלי פיגמנטציה של עור בהיר נקראים לעיתים "לבנים" או "צהובים", אולם המשמעות של שימוש במילים אלו משתנה כאשר פעמים שמשמעותו השתייכות לקבוצה אתנית ולאו דווקא לגוון העור.
אנשים בעלי עור בהיר קולטים ויטמין D לתהליכים פיזיים כגון ייצור קלציום, בכמויות גדולות יותר מאשר בעלי עור כהה בשל תכונות המסייעות לקליטת קרינה אולטרא-סגולית. לעומת זאת בעלי עור בהיר החיים בסביבות קו המשווה נתונים לסיכון גבוה יותר של מחסור בחומצה פולית וכתוצאה מכך לנזק ב DNA, פגמי לידה וסוגים שונים של סרטן ובפרט סרטן העור.
באופן היסטורי, אוכלוסיות המאופיינות באחוז גבוה של בעלי עור בהיר היו נפוצות באזורים המרוחקים מקו המשווה, כגון: קנדה, מונגוליה, רוסיה, סקנדינביה, וחלקים גדולים מאירופה. בתקופות מאוחרות, עקב הגברה ביכולות שינוע והגירה מאסיבית, בעלי עור בהיר מצויים בכל רחבי העולם ואף באזורים טרופיים.
ביוכימיה

מלנין הוא נגזרת של חומצת האמינו טירוזין.
אומלנין מגן על רקמות ועל ה DNA מנזק הנגרם על ידי חשיפה לקרינה אולטרא-סגולה והוא מיוצר על יד מלנוציטים (melanocytes), תאים הנמצאים בחלק התחתון ביותר של האפידרמיס. המלנין מיוצר בתא מוקף ממברנה הנקרא מלנוציט. לאנשים בעלי עור טבעי בהיר יש פיזור דליל של אומלנין והקרוב הבהיר יותר שלו הפאומלנין. ריכוז הפאומלנין משתנה באופן קיצוני בין אוכלוסיות וכן בין פרט לפרט, אך הוא נפוץ יחסית באוכלוסיות מזרח אסייתיות, אצל ילידים אמריקאים, ואצל צפון אירופאים בעלי שיער אדום.
אצל אנשים שונים, ללא תלות בצבע העור, יש כמות זהה של מלנוציטים בחלקים מקבילים של העור (אולם משתנה בין חלקים שונים של העור אצל אותו האדם), אולם החלקים האורגניים המכילים פיגמנטים, הנקראים מלנוזומים, קטנים יותר וכן מועטים יותר אצל בעלי עור בהיר.
אצל אנשים בעלי עור בהיר ביותר, העור מקבל את צבעו בעיקר מהרקמה התכלת-לבנה המחברת בין הדרמיס וההמוגלובין אשר בכדוריות הדם הזורמות בנימים של הדרמיס. הצבע הקשור להמוגלובין שבמחזור הדם, הופך בולט יותר, בעיקר בפנים, כאשר עורקיקים מתרחבים ומתמלאים דם כתוצאה מפעילות גופנית מאומצת או גירוי סימפטטי של מערכת העצבים (כגון במצב של בושה או כעס). עד 50% מקרינת UVA יכולה לחדור לעומק הדרמיס אצל אנשים בעלי עור בהיר עם שכבה דלילה של פיגמנט מלנין להגנה.
עור עדין, שיער אדום ונמשים קשורים לכמויות גבוהות של פאומלנין ונמוכות של אומלנין. פנוטיפ (Phenotype) זה נוצר על ידי מוטציית-חוסר-תפקוד בגן הקולטן מלנוקטורטין 1 (MC1R). אולם, וריאציות ברצף גנטי של MC1R בלבד בעלות השפעה משמעותית על פיגמנטציה באוכלוסיות בהן שיער אדום ועור עדין נפוצים. שינויים גנטיים כאלו משפיעים בעיקר על הגברת סינתזה של אומלנין על חשבון פאומלנין, אולם הדבר בעל השפעה נמוכה על החזרת האור מן העור, בין קבוצות אתניות שונות. תרבית תאית של תאי עור בהיר עם קרטינוציטים מעלים את הפצת המאפיינים של עור בהיר.
נמשים מופיעים בעיקר אצל אנשים עם פיגמנטציה נמוכה של העור. צבע הנמשים משתנה בין כהה מאוד לבין גוון חום בהיר והם מפוזרים באקראי על העור. לנטיגו סולארי, הוא סוג נוסף של נמשים, שמופיע אצל אנשים ללא קשר לצבע עורם. אנשים עם עור בהיר ביותר (מסוגים I ו II) מייצרים כמות מועטה של מלנין במלנוציטים ויכולתם לייצר מלנין בהשפעת קרינת UV נמוכה מאוד או חסרה. עובדה זו משפיעה של כוויות שמש תכופות יותר, ונזק רב יותר ובלתי נראה הנגרם לרקמה ול DNA הנמצא תחת העור. נזקים אלו עלולים לגרום להזדקנות מואצת ולסרטן העור.
אנשים עם פיגמנטציה מתונה יותר (מסוגים III ו IV) יכולים לייצר מלנין בעור כתוצאה מקרינת UV. שיזוף ריגל דחוי יותר עקב השהות הלוקחת למלנין "לטפס" במעלה האפידרמיס[דרושה הבהרה].
השפעות בריאותיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תפוצה גאוגרפית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
זקן טטרי בעל עור בהיר, רוסיה
על ישראל אמונתו

על ישראל אמונתו הוא פיוט שחיבר הפוסק והפייטן בן המאה העשירית רבי משולם בן קלונימוס. הפיוט נאמר אצל בנוסח אשכנז כחלק מן הקדושתא "אמצת עשור" שחיבר רבי משולם לחזרת הש"ץ של תפילת שחרית ביום הכיפורים (בסמוך לאמירת הקדושה, לפני הפיוט האדרת והאמונה).
בנוסף, נהוג בקהילות אחדות לשיר את הפיוט באירועי "זכר לשמחת בית השואבה" ובהקפות בשמחת תורה.
השיר בנוי באקרוסטיכון אלפביתי במבנה קבוע: שתי התיבות הראשונות בכל שורה הן "על ישראל", והתיבה השלישית היא מעלה שקשורה ליחס בין הקב"ה לעם ישראל: מעלה מסוימת של הקב"ה תלויה בישראל. המקור למבנה זה הוא הפסוק בספר תהלים, פרק ס"ח, פסוק ל"ה: ”תְּנוּ עֹז לֵאלֹקים, עַל יִשְׂרָאֵל גַּאֲוָתוֹ, וְעֻזּוֹ בַּשְּׁחָקִים.”
לתארים הללו ביחס בין הקב"ה לישראל נאמרו כמה הסברים:
גילוי מעלותיו של הקב"ה נעשה בישראל.
עבודת עם ישראל משפיעה תיקון ועלייה בעולמות העליונים.
מילות הפיוט

עַל יִשְׂרָאֵל אֱמוּנָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל בִּרְכָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל גַּאֲוָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל דִּבְּרָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל הַדְרָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל וְעִידָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל זְכִירָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל חֶמְלָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל טָהֳרָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל יִשְׁרָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל כַּנָּתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל לְאֻמָּתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל מַלְכוּתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל נְעִימָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל סְגֻלָּתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל עֲדָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל פְּעֻלָּתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל צִדְקָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל קְדֻשָּׁתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל רוֹמְמוּתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל שְׁכִינָתוֹ.

עַל יִשְׂרָאֵל תִּפְאַרְתּוֹ.