stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לחם סודה

| --- | --- |

לחם סודה מחיטה מלאה
 
 מאכלים
 סוג:  quick bread 
 מוצא:  אמריקה הצפונית 
 מרכיבים עיקריים:  קמח, סודה לשתייה 
 
לחם סודה אירי (farl)
לחם סודה הוא לחם כפרי שלצורך התפחתו משתמשים בסודה לשתייה.
באירלנד, לחם הסודה מלווה את הארוחה העיקרית, כתוספת או כמזון בפני עצמו, כששכבה עבה של חמאה או ריבה מרוחה על הפרוסות. צבעיו של הלחם הם חום ולבן, והוא נאפה לעיתים בצורה ועיצוב של עוגה (farl). כשהלחם מוכן נוהגים להקיש עליו ואם הכיכר משמיעה צליל חלול, הדבר אומר כי היא מוכנה.
החל משנות החמישים של המאה התשע עשרה העדיפו האירים את אבקת האפייה שמכילה סודה כחומר התפחה. זאת על פני השמרים שהיו נדירים בארצם. לחם שמרים רגיל המופק במאפייה היה זמין רק בערים הגדולות של אירלנד, ולא בכפרים. במהלך האפייה השתמשו גם בחומר חומצי כיוגורט, המצוי בשפע בארץ זו, בשל גידול משק החלב.
לחם סודה נאפה בעבר בסיר או על משטח ברזל שהונח על גחלים. אלו הן שתי שיטות ההכנה של לחם סודה, בצפונה ובדרומה של אירלנד, לעיתים עד היום.
כיכר לחם הסודה מכבדת את שולחן החג והשמחות האירי ובהם לובש הלחם המסורתי פנים אחרות. לבצק שלו מוסיפים ביצים, חמאה, סוכר, פירות יבשים ותבלינים שונים. בארצות הברית ובצפון אמריקה, לחם סודה הוא לחם עוגתי עם פירות.
לה זארה

| --- | --- |


 לידה:  25 באוגוסט 1987 (בת 37) מונטריאול, קוויבק, קנדה 
 שם במה:  La Zarra 
 מוקד פעילות:  צרפת צרפת קנדה קנדה
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 סוגה:  pop urbaine, שאנסון 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 חברת תקליטים:  פולידור רקורדס
 פרופיל ב-IMDb
 
פאטימה זאהרה חפדי (בצרפתית: Fatima Zahra Hafdi; נולדה ב-25 באוגוסט 1987), ידועה בשם הבמה שלה, לה זארה (בצרפתית: La Zarra), היא זמרת-יוצרת קנדית ממוצא צרפתי־מרוקאי. ייצגה את צרפת באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, וסיימה במקום ה-16 על אף שבטבלאות ההימורים הייתה צפויה לזכות באחד מחמשת המקומות הראשונים.
קורות חייה

חפדי נולדה במונטריאול שבקנדה, להורים קנדים–צרפתים ממרוקו. לאורך שנותיה הראשונות גרה על קו מונטריאול־לונגווייל, כשלבסוף היא בחרה להתיישב יחד עם משפחתה בעיר האחרונה מבין השתיים. היא התפרסמה בשנת 2016, כשהוציאה לאור את סינגל הבכורה שלה, "Printemps blanc", בהשתתפות הראפר הצרפתי נירו.
ב-2021 רשמה את נקודת שיא הקריירה שלה עם הוצאתו של "Tu t'en iras", שהושמע רבות בתחנות הרדיו בצרפת. על נתוני המכירות שלו בצרפת קיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי תואר פלטינה. באותה שנה הועמדה לפרס המוזיקה של NRJ בקטגוריית פריצת הדרך הפרנקופונית של השנה. ב-3 בדצמבר פרסמה את אלבום הבכורה שלה, Traîtrise.
ב-12 בינואר 2023 נבחרה על ידי פראנס טלוויזיון לייצג את צרפת באירוויזיון 2023 – הזמרת הקנדית השנייה שמייצגת את המדינה לאחר נטשה סנט-פייר באירוויזיון 2001. בגמר האירווזיון בליברפול היא הגיעה למקום ה-16 עם 104 נקודות.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| שם | פרטים | מיקומי שיא> FRA  |
| --- | --- | --- |
| Traîtrise |  יצא לאור: 3 בדצמבר 2021  חברת תקליטים: פולידור רקורדס | 82 |
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם | שנה | מיקומי> FRA  | תארים | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| "À l'ammoniaque/Mon dieu" | 2020 | — |  | סינגל שלא מתוך אלבום |
| "Printemps blanc" | 2021 | — |  | סינגל שלא מתוך אלבום |
| "Tirer un trait" | 2021 | — |  | סינגל שלא מתוך אלבום |
| "Tu t'en iras" | 2021 | 75 |  FRA: פלטינה | Traîtrise |
| "TFTF" | 2021 | — |  | Traîtrise |
| "Santa Baby" | 2021 | — |  | סינגל שלא מתוך אלבום |
| "Sans moi" | 2022 | — |  | סינגל שלא מתוך אלבום |
הערות שוליים

↑  "La Zarra – Toute sa biographie avec Chérie FM". Chérie FM.fr (בצרפתית). נבדק ב-2023-01-14.
↑  "La Zarra will represent France at Eurovision 2023". eurovision.tv (באנגלית). 12 בינואר 2023. נבדק ב-2023-01-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "La Zarra – Biographie : naissance, parcours, famille..." njr.fr (בצרפתית). נבדק ב-2023-01-14.
↑  "« NRJ Music Awards 2021 – «Révélation Francophone de l'Année» – La Zarra présente son univers hors du commun »". njr.fr (בצרפתית). נבדק ב-2023-01-14.
↑  Farren, Neil (12 בינואר 2023). "🇫🇷 France: La Zarra to Eurovision 2023". Eurovoix (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-01-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "La Zarra - Traîtrise - lescharts.com" (בצרפתית). Syndicat National de l'Édition Phonographique. נבדק ב-14 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "lescharts.com – Discography La Zarra". lescharts.com. נבדק ב-2023-01-14.
↑  "Les certifications – SNEP". snepmusique.com (בצרפתית). נבדק ב-2023-01-14.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17999076z (data)  ISNI: 0000 0005 0239 8785  MusicBrainz: 893d79f2-b0f7-496c-9712-a58b6cf98572  SUDOC: 259229156  VIAF: 1017164661876903390009   WorldCat (עם VIAF): 1017164661876903390009 
חפדי בגמר האירוויזיון 2023
לה זיסה

ארובת אוויר
גומחה עם מוקרנס
לה זיסה (באיטלקית: La Zisa), או גם קסטלו דלה זיסה (Castello della Zisa), או פשוט זיסה, הוא ארמון במערב פלרמו, בירת האי סיציליה שבאיטליה, ששימש כמעון הקיץ של המלכים הנורמנים של סיציליה. הוא שוכן ב"פארקו נואובו" (Parco Nuovo, "הפארק החדש") לשעבר, החלק של הפארק המלכותי (Parco Reale) במערב העיר. בנוסף ללה קובה (אנ'), ארמון נוסף בפארק לשעבר זה, לה זיסה הוא אחד הארמונות הנורמניים השמורים ביותר בסיציליה. המוזיאון לאמנות אסלאמית (אי') שוכן בתוך הארמון. זהו אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, כחלק מהאתרים הערביים-נורמניים בפלרמו והקתדרלות של צ'פלו ומונריאלה.
היסטוריה

בניית ארמון לה זיסה התחילה בשנת 1165 תחת גוליילמו הראשון, מלך סיציליה, והושלמה בשנת 1167 תחת בנו, גוליילמו השני, מלך סיציליה. השפעות נורמניות וערביות (אנ') ניכרות היטב. זה נובע מהעובדה שרוב בעלי המלאכה והפועלים המשתתפים היו ערבים, שבאותה תקופה עדיין ייצגו חלק גדול מאוכלוסיית סיציליה. גם שמה של הטירה מקורו בערבית, הוא נגזר מאל-עזיז (عزیز, יקר, נהדר). הטירה הייתה בפארק המלכותי, ומול החזית הראשית שלה, הפונה מזרחה לעבר העיר, הייתה בריכת מים גדולה.
במאה ה-14 התפתח ארמון לה זיסה למבצר. לימים הוא עבר לבעלות פרטית. במהלך מגפת הדבר בשנת 1624 שימש זיסה כמחסן לחפצים שהיו ככל הנראה במגע עם המגפה. אי אפשר לקבוע כיום את סוג החפצים הללו. בשנת 1635 רכשה משפחת האצולה דה סנדובל (de Sandoval) את הארמון והפכה אותו לארמון בארוק. בשנת 1806 הוא הגיע לבעלותה של משפחת נוטרבארטולו (Notarbartolo), ששיקמה אותו חלקית. בשנת 1951 עבר ארמון לה זיסה לבעלות מדינה. השינויים הבארוקיים בוטלו כבר בשנות החמישים של המאה ה-20. לאחר קריסה חלקית של תקרות וחיפוי קירות באוקטובר 1971, החלו עבודות שיקום נרחבות בשנת 1972.
לאחר השלמת השיקום, נפתח ארמון לה זיסה שוב לציבור. כיום שוכן בו המוזיאון לאמנות אסלאמית של פלרמו.
החלק החיצוני

לה זיסה הוא מבנה בצורת קובייה בן שלוש קומות וגובהו 25.70 מטרים. באמצע שני הצדדים הצרים בולטת הארכה של המבנה (Avant-corps), שפעלו כצינורות אוורור וקררו את האוויר בתוך המבנה. בקצה הארכות אלו יש מגדלים קטנים המתנשאים מעל ראש הבניין.
בחזית הראשית מובילות שלוש קשתות מחודדות אל תוך הבניין. האמצעית גדולה ומפוארת יותר מהצדדיות ומתארכת עד לקומה הראשונה. הקשת המחודדת מונחת משני הצדדים על זוג עמודים.
החזית מחולקת רק על ידי קשתות עיוורות (קשתות המשמשות כקישוט) שטוחות. מדף צר וישר מפריד לאורך כל הבניין שבין הקומה הראשונה והשנייה, ומדגיש את הכיוון האופקי.
במקור היווה אפריז עם כתובת ערבית, כפי שניתן לראות היום בקובה, את הקצה העליון הישר של הבניין. במהלך שיפוץ מחדש בימי הביניים, הוחלף אפריז זה בשינות שנמצאות שם עד היום.
מבני הגג הבארוקים, שנוספו על ידי משפחת דה סנדובל בעת שיפוץ זיסה, מוצבים אחורה מקצה המבנה ולכן ניתן לראותם רק מרחוק.
פנים המבנה

הקשתות המחודדות של החזית הראשית מובילות לכיוון המבואה, המשתרעת כפרוזדור ארוך לאורך החזית הראשית על פני הבניין כולו ויש בה גם מעבר מקושת לעבר החזיתות הצדדיות. ממבואה זו ניתן להגיע אל שאר החדרים בקומת הקרקע ואל גרמי המדרגות המובילים לקומות העליונות.
ממש מול הקשת המחודדת המרכזית, מעבר עם קשת גדולה מונחת על זוג עמודים מוביל מהמבואה אל אולם הקהל הגדול בן שתי הקומות במרכז המבנה. לאולם זה יש גומחה מול הכניסה ומשני הצדדים, אשר נסגרת בחלקה העליון על ידי מוקרנס. רק חלק מהפסיפס שעיטר את הקירות שרד. בגומחה שמול הכניסה פעלה בעבר מזרקת גן העדן, ממנה זרמו המים דרך מדרון לתעלה המוטבעת ברצפה באמצע החדר ומתרחבת לכמה בריכות קטנות. בחוץ, התעלה בציר המרכזי של הבניין הובילה לבריכת מים מול הטירה.
שאר החדרים בקומת הקרקע והקומות הראשונות מסודרים משני צידי אולם זה. בקומה הראשונה, שני הצדדים מחוברים על ידי מסדרון צר בחלק האחורי של הבניין. בקומה השנייה יש גם אולם גדול באמצע, כלומר מעל אולם הקהל. מכיוון שרצפתו נוטה לכיוון המרכז, ההנחה הייתה שמדובר באטריום עם בריכה מרכזית (אימפלוויום (אנ')), שככל הנראה כוסה בגג על ידי משפחת דה סנדובל רק לאחר שהארמון שופץ במאה ה -17.
הפארק

מול הטירה נמצאת בריכת המים, אליה זרמו המים ממזרקת גן העדן. באמצע עדיין ניתן לראות את בסיס הביתן, שעמד במקור באמצע הבריכה והיה נגיש דרך גשר רגלי.
בשנת 2005 הורחבה תעלת המים שהובילה לבריכת המים ונוספו שטחים ירוקים, כשמים זורמים בתעלה באזור הירוק דרך בריכות מלבניות קטנות ובסדרת מפלים קטנים.
בשנת 1972 התגלו שרידים של מרחצאות וצינורות מים רומיים מצפון לארמון. צפונית לארמון קיימת כנסייה נורמנית עתיקה אף יותר מ"לה זיסה,, "הקפלה דלה סנטיסימה טרינטה אלה זיסה" (Cappella della Santissima Trinità alla Zisa).
לקריאה נוספת

Giuseppe Bellafiore: La Zisa di Palermo, Flaccovio, Palermo, 1994.
Donald Matthew: The Norman Kingdom of Sicily, Cambridge University Press, 1992.
John Julius Norwich: The Normans in Sicily: The Normans in the South 1016-1130 and the Kingdom in the Sun 1130-1194, Penguin, 1992.
Ursula Staacke: Un palazzo normanno a Palermo: La zisa. La cultura musulmana negli edifici dei Re. Ricerche e documenti, Palermo 1991.
כריסטיאן ברקי

כריסטיאן ברקי (בהונגרית: Berki Krisztián;‏ בודפשט, 18 במרץ 1985) הוא אלוף אולימפי, אלוף עולם שלוש פעמים ושש פעמים אלוף אירופה מתעמל הונגרי, מומחה בהתעמלות בסוס סמוכות, אתלט של Újpest TE, מנהל ספורט בהתאחדות ההתעמלות ההונגרית משנת 2021.
קורות חיים

בשנת 2002, כספורטאי KSI, באליפות אירופה לנוער, הוא היה שני בסוס סמוכות ו-11 בנבחרתות. הוא זכה בסוס סמוכות באליפות הונגריה לבוגרים. סיים במקום התשיעי באליפות העולם האישית בדברצן. מקום 13 בסדרת גביע העולם בפריז. ב-2004 היה שישי בקוטבוס. בשנה שלאחר מכן, זכה בתחרות גביע העולם בריו דה ז'ניירו. מקום 10 בנבחרות באליפות אירופה. בלובליאנה, זכה במדליית ארד בסוס סמוכות. באליפות העולם סיים חמישי בגלאזגו, רביעי בגנט ושלישי בשטוטגרט. הוא לקח את המקום השישי בגמר גביע העולם בברמינגהם.
ב-2012 זכה בתחרות גביע העולם ב-Cepo, סין, והיה שלישי במאריבור. הוא זכה שוב במדליית הזהב באליפות אירופה. באולימפיאדה הוא פספס מרכיב מהתרגיל שלו במוקדמות בסוס סמוכות, אבל הציון שלו עדיין הביא אותו לגמר במקום החמישי. הוא קיבל ציון של 16.066 על התרגיל שלו ללא פגם בגמר, וכך גם לואיס סמית'; התיקו הוכרע לפי ציון הביצוע הגבוה יותר של התרגיל שלו לטובת ברקי, שזכה במדליית הזהב האולימפית הראשונה שלו.
בשנת 2016, הפדרציה הבינלאומית להתעמלות (FIG) קראה על שמו מרכיב התעמלות בסוס סמוכות. אחרי זולטאן מאדיאר ויאנוש שיבאדו, הוא המתעמל ההונגרי השלישי שמרכיב תעמלות נקרא על שמו.
באפריל 2017 זכה במדליית כסף באליפות אירופה בקלוז'. לאחר מכן, נאלץ לנתח את כתפו פעמיים, והוא החמיץ שנתיים עקב הפציעה. בספטמבר 2019, הוא התחרה שוב בתחרות גביע העולם שנערכה בסומבטהיי. עקב פציעה, הוא לא פתח באליפות העולם במוקדמות האולימפי 2019.  בנובמבר 2019 הוא עבר ניתוח נוסף בכתפו.
הוא הודיע על פרישה בפברואר 2021, ומשנה זו הוא עובד כמנהל ספורט באיגוד ההתעמלות ההונגרי.
חייו האישיים

אשתו היא המאפרת מריה ברקי, ספורטאית טאקוונדו לשעבר, ובתם היא ליה, ילידת 2014.
פרסים והוקרה

ספורטאי השנה ההונגרי (2010, 2011, 2014) (מבוסס על ההצבעה של עיתונאי ספורט)
ספורטאי השנה ההונגרי (2010, 2011) (פרס מטעם איגוד הספורט הלאומי)
מתעמל השנה ההונגרי (2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017)
פרס פרימה ג'וניור (2007)
אזרחות כבוד של אויפשט (2012)
צלב הקצין של מסדר ההצטיינות ההונגרי (2012)
אזרחות כבוד של בודפשט (2012)
אזרחות כבוד של נאג'אצ'ד (2012)
אזרחות כבוד של זוגלו (2012)[20][21]
אזרחות כבוד של קוקה (2012)[22]
לקריאה נוספת

Magyar sportévkönyv 2003-2011. Budapest: Aréna 2000. ISSN 1218-0807
הערות שוליים

↑  "Bejutott a döntőbe a legnagyobb magyar esélyes". hvg.hu. 2012-07-28.
↑  "Berki Krisztián a lólengés olimpiai bajnoka". Origo. 2012-08-05. נבדק ב-2012-08-05.
↑  Berki bemutatja a Berki nevű tornaelemet
↑  Torna: Itt a vége? Berki Krisztián nem indul a világbajnokságon!, NSO, 2019. szeptember 27.
↑  Mengyán Eszter. "„Voltak támadások, de most már elfogadták, hogy itt vagyok"". נבדק ב-2019-04-15.
כריסטיאן בראסינגטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 ביוני 1983 (בן 41) Wellington, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  האקדמיה של וובר דאגלס למשחק דרמטי 
 פרופיל ב-IMDb
 
כריסטיאן בראסינגטון (באנגלית: Christian Brassington; נולד ב-6 ביוני 1983) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

בראסינגטון נולד בוולינגטון שבשרופשייר. הוא למד באקדמיה לאמנות הדרמה ובר דאגלס. ב-2009 גילם בראסינגטון את דמותו של בוריס ג'ונסון בדוקו-דרמה "When Boris Met Dave" של ערוץ More4. לפני כן שיחק בתפקיד טוני בלייר בסרט תיעודי של ערוץ 4. בנובמבר 2013 הופיע בקומדיה "The Five(ish) Doctors Reboot" שנוצר במסגרת ציון יובל לסדרה "דוקטור הו".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 |  | Tony Blair: Rock Star | טוני בלייר | סרט טלוויזיה דוקומנטרי |
| 2006 |  | Incubus | פיטר |  |
| 2007 |  | Web of Deceit | טום גאנר |  |
| 2007 |  | Mrs. Ratcliffe's Revolution | תומאס |  |
| 2007 | אליזבת: תור הזהב | Elizabeth: The Golden Age | ארכידוכס צ'ארלס |  |
| 2008 |  | The German | הגרמני | סרט קצר |
| 2008 |  | Easy Virtue | פיליפ הרסט |  |
| 2008 |  | A Woman in Love and War: Vera Brittain | רולנד לייטון | סרט טלוויזיה |
| 2009 |  | When Boris Met Dave | בוריס ג'ונסון | סרט טלוויזיה דוקומנטרי |
| 2009 | הנסיכה קיולאני | Princess Kaiulani | דוכס |  |
| 2009 | טירוף של קולג' 2 | St Trinian's 2: The Legend of Fritton's Gold | פיטרס |  |
| 2010 |  | Burke and Hare | צ'ארלס |  |
| 2011 |  | In Love with Alma Cogan | ג'ורג' |  |
| 2012 |  | Doubt on Loan | ניק | סרט טלוויזיה |
| 2012 |  | The Carrion Crow | הזר | סרט קצר |
| 2013 |  | Hummingbird | מקס פורסטר | שם הפצה בארצות הברית "Redemption" |
| 2013 |  | The Body | אלן | סרט קצר |
| 2013 |  | The Five(ish) Doctors Reboot | עורך | סרט טלוויזיה |
| 2014 |  | The Smoke | טום |  |
| 2015 |  | 96 Ways to Say I Love You | הארי | סרט קצר |
| 2016 |  | Our Kind of Traitor | שר בקבינט |  |
| 2016 |  | The Exit | בריאן |  |
| 2016 |  | Patient Seven | אלן |  |
| 2016 |  | Cocaine Conspiracy | מרקוס | וידאו |
| 2017 | את אני והוא | You, Me and Him | דייב |  |
| 2018 |  | Wild Geese | ספנסר | סרט קצר |
| 2019 |  | Fisherman’s Friends | הנרי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 |  | The Bill | דארן סמארט | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2009 | צבא היבשה של נשים | Land Girls | קורפורל קאל גילספי | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2010 |  | Little Crackers | ג'ו | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2014–2015 |  | Suspects | קריין חדשות | סדרת טלוויזיה (10 פרקים) |
| 2015 |  | Life in Squares | קאת'ברט | מיני-סדרה |
| 2017–2018 | פולדארק | Poldark | הכומר אוסבורן ויטוורת' | סדרת טלוויזיה (11 פרקים) |
| 2018 | לוריין | Lorraine | בתפקיד עצמו |  |
| 2018 |  | Zoe Ball on... | בתפקיד עצמו | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2022 | תא לחץ | Hard Cell | דין | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
הערות שוליים

↑  Parker, Robin (27 ביולי 2009). "Cast emerges for More4's young Tories drama". Broadcast. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Five(ish) Doctors Reboot", BBC programmes. Retrieved 26 November 2013
| פרס סטלייט על הרכב השחקנים הטוב ביותר - סדרת טלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| 2005 | הצל אותי |  |
| 2006 | האנטומיה של גריי: ג'סטין צ'יימברס • אריק דנה • פטריק דמפסי • קתרין הייגל • טי אר ייט • סנדרה או • ג'יימס פיקנס • אלן פומפאו • שרה רמירז • קייט וולש • איזאיה וושינגטון • צ'נדרה וילסון |  |
| 2007 | מד מן: בריאן באט • אן דודק • מיכאל גלדיס • ג'ון האם • כריסטינה הנדריקס • ג'נוארי ג'ונס • וינסנט רטיזר • רוברט מורס • אליזבת מוס • קירנן שיפקה • מגי סיף • ג'ון סלאטרי • ריץ' סומר • אהרון סטאטון |  |
| 2009 | דם אמיתי: כריס באואר • מכד ברוקס • אנה קאמפ • נלסן אליס • מישל פורבס • מריאנה קלבנו • ראיין קוואנטן • טוד לאו • מיכאל מקמילן • סטיבן מוייר • אנה פקווין • ג'ים פארק • קרי פרסטון • ויליאם סנדרסון • אלכסנדר סקארסגארד • סם טראמל • רוטינה וסלי • דברה אן וול |  |
| 2012 | המתים המהלכים: אנדרו לינקולן • שרה ויין קליס • לורי הולדן • נורמן רידוס • סטיבן יאון • לורן כהן • צ'נדלר ריגס • מליסה מקברייד • סקוט וילסון • דנאי גורירה • מייקל רוקר• דייוויד מוריסי |  |
| 2013 | כתום זה השחור החדש: טיילור שילינג • לורה פריפון • מיכאל הרני • מישל הרסט • קייט מאלגרו • ג'ייסון ביגס |  |
| 2014 | הניק: קלייב אוון • ג'רמי בוב • ג'ולייט ריילנס • איב יוסון • מייקל אנגרנו • כריס סאליבן • קארה סימור • אריק ג'ונסון • דייוויד פיירו • מאיה קאזאן • לאון אדיסון בראון • גריינג'ר היינס • מאט פרואר |  |
| 2015 | פשע אמריקאי: פליסיטי האפמן • טימותי האטון • אי. ארל בראון • ריצ'רד קברל • רג'ינה קינג • קייטלין ג'רארד • בניטו מרטינז • פנלופה אן מילר • אלביס נורסקו • ג'וני אוריץ |  |
| 2016 | זרה: קטרינה באלף • סם היואן • טוביאס מנזיס • לוטה ורביק • לורה דונלי • סטיבן קרי • דאנקן לקרואה • גרנט או'רורק • גארי לואיס • גרהם מקטביש • סטיבן וולטרס • סיימון קאלו • נל הדסון • דומיניק פינון • סטנלי ובר • ריצ'רד רנקין • סופי סקלטון • אנדרו גאוור • רוזי דיי • קלייב ראסל • פרנסס דה לה טור |  |
| 2017 | פולדארק: רובי בנטל • קרוליין בלקיסטון • כריסטיאן בראסינגטון • אליס צ'אפל • ביטי אדני • ג'ק פרת'ינג • שון גילדר • ג'ון נטלס • לוק נוריס • היידה ריד • הארי ריצ'רדסון • אלינור טומלינסון • איידן טרנר • ג'וש וייטהאוס • גבריאלה ויילד • טום יורק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 7200 8573  LCCN: no2011102827  SUDOC: 240135393  VIAF: 172273598   WorldCat (עם VIAF): 172273598
ליאון קמחי

| --- | --- |
ליאון קמחי (1942)
ליאון קמחי (1942)
 לידה:  1898 מונסטיר, האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית
 פטירה:  1943 (בגיל 45 בערך) מחנה ההשמדה טרבלינקה
 מדינה:  ממלכת יוגוסלביה
 פעילות בולטת:  יו"ר הקהילה היהודית בביטולה והתנועה הציונית בעיר, סגן יו"ר התנועה הציונית בממלכת יוגוסלביה
 תקופת הפעילות:  1918–1943 (כ־25 שנים)
 בת זוג:  פרידה (1909, סלוניקי – 1943, טרבלינקה)
הגן לזכרו של ליאון קמחי שממוקם ברחוב הברון הירש בקריית משה בירושלים
ליאון משה קַמחִי (במקדונית: Леон Камхи, בסרבו-קרואטית: Leon Kamhi;‏ 1898, מונסטיר, האימפריה העות'מאנית – סוף מרץ 1943, מחנה ההשמדה טרבלינקה) היה איש ציבור יהודי, יו"ר התנועה הציונית בביטולה לאחר מלחמת העולם הראשונה, סגן יו"ר התנועה הציונית בממלכת יוגוסלביה ומנהיג יהודי ביטולה. כן כיהן כחבר מועצת עיריית ביטולה ויושב ראשה. נרצח עם קהילתו במחנה ההשמדה טרבלינקה.
קורות חייו > ראשית חייו ופעילותו הציבורית

ליאון קמחי נולד בביטולה לאסתר ומשה במשפחה בת 7 נפשות. הוא רכש השכלה תיכונית בעירו. קמחי אמור היה לצאת ללימודי משפטים בפריז אך פרוץ מלחמת העולם הראשונה מנע זאת. בתקופת המלחמה עבר עם משפחתו לפלורינה וממנה לסלוניקי, ולאחריה שב לעיר. הוא עסק במסחר והיה קָניין של מספר חברות. קמחי הצטרף לתנועה הציונית בעירו והתבלט כפעיל מרכזי. ב-1919 הקים קמחי 2 אגודות נוער, אשר התאגדו בהמשך ביחד עם אגודת מכבי לתנועה אחת בשם "התחייה". כן הוקמה אגודה ציונית לנשים בשם "שרה אהרונסון". במסגרת פעילותו בתנועה פעל להעלאת יהודים לארץ ישראל במסגרת הקצאת הסרטיפיקטים ליהודי יוגוסלביה.
ב-1926 ביקר קמחי בארץ ישראל, ועם שובו הגביר הפעילות לעליית יהודים ובכלל זה מבצעי התרמה לקניית השקל הציוני. תפישת עולמו של קמחי הייתה שעתידם של יהודי ביטולה יובטח רק בארץ ישראל, וזה היה לב פעילותו במסגרת הקהילה וברמה הארצית. מינוי של שבתאי ג'אין לרב הראשי ב-1924 סייע להאצת פעילות התנועה הציונית ולקידום החינוך בקהילה. הוא הטיף לעלייה לארץ ישראל ופעל להבאת מורים וגננות דוברי עברית לקהילה. קמחי פעל לקידום העלייה בקרב בני הנוער וכן קידם הקמת סניפים של התנועה הציונית בסקופיה ובשטיפ. בשל פעילות זו עלו לארץ ישראל עד פרוץ מלחמת העולם השנייה מאות מיהודי ביטולה. במחצית השנייה של שנות ה-20, נבחר לסגן יו"ר התנועה הציונית ביוגוסלביה. קמחי כיהן כחבר במועצת עיריית ביטולה וכיושב ראשה.
באמצע שנות ה-30 התעתד קמחי לעלות לארץ ישראל המנדטורית אך המצב הקשה בו הייתה נתונה הקהילה, גרם לו להישאר בביטולה. הוא נבחר ליו"ר התנועה הציונית בעירו ובהמשך ליו"ר הקהילה. קמחי כיהן תקופה מסוימת בתפקיד הרשמי של יו"ר הקהילה, אך בהמשך פעילותו ולהעדפתו כיהן כסגן יו"ר הקהילה. עם זאת היה מנהיגה בפועל של הקהילה עד לשואה. הוא פרסם שורה ארוכה של מאמרים בעיתונות היהודית ביוגוסלביה אם למען הרעיון הציוני או במסגרת ניסיונותיו לסייע לקהילת ביטולה. כן נבחר לחבר הוועד הפועל של איגוד 117 הקהילות היהודיות בממלכה.
קורות חייו > אחריתו

ב-6 באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. ב-18 באפריל הועבר אזור מקדוניה ובכלל זה העיר ביטולה לחזקת בולגריה. באפריל 1942 נעצרו ראשי הקהילה, ובהם ליאון קמחי, זאת בעקבות מעצר עקב הלשנה של קבוצת קומוניסטים יהודיים מקרב בני הקהילה אשר תמכו באופן פעיל במחתרת. מעצר ראשי הקהילה הותיר את הקהילה באנדרלמוסיה. ב-1 בדצמבר 1942 לפנות בוקר גורשו ראשי הקהילה לסופיה. ב-10 במרץ 1943 הודיעו השלטונות לראשי הקהילה כי הם משוחררים ממעצרם ומורשים לחזור לביטולה. בהגיעם ברכבת מסופיה לסקופיה, נעצרו שוב בידי שוטרים בולגריים והובלו למחנה המעצר "מונופול" בסקופיה. ב-11 במרץ ביצעו הבולגרים אקציה בביטולה ועצרו 3,351 נפשות שהובלו למחנה "מונופול". העצורים גורשו ב-3 טרנספורטים לטרבלינקה אשר יצאו מסקופיה ב-22, 25 ומרביתם בטרנספורט האחרון שיצא ב-29 במרץ 1943.
ליאון קמחי היה נשוי לפרידה ואב לבתיה (1938–1943). הוא ומשפחתו כולל אימו אסתר נספו בטרבלינקה. אחותו מטילדה עלתה לישראל ב-1934 והתגוררה בשער העמקים.
הנצחתו

ב-1965 נטעו נציגי קק"ל וועד הפעולה להנצחת זכרם של יהודי מונסטיר חורשה לזכרו של ליאון קמחי, הממוקמת בתוך יער בן-שמן כמה מאות מטרים דרומית מערבית למצפה מודיעין. עיריית ירושלים הקימה גן לזכרו של ליאון קמחי שממוקם ברחוב הברון הירש בקריית משה בירושלים. הגן נחנך בטקס חגיגי בהשתתפות ראש העיר דאז טדי קולק ואחותו של ליאון קמחי, מטילדה ברמן קמחי.
הערות שוליים

1 2  אורי אורן, עיר ושמה מונסטיר, הוצאת נאור, 1972 עמוד 12, 61, 117.
↑  Mark Cohen, Last Century of a Sephardic Community, pages 19-42
↑  הקהילה היהודית בביטולה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, 1988, עמודים 44, 48-47, 54-51.
↑  Mark Cohen, Last Century of a Sephardic Community, Foundation for the Advancement of Sephardic Studies and Culture, New York, 2003, pages 168-169.
↑  אנדרטות יהודי ביטולה-מונסטיר במקדוניה, באתר holocaust-s.org.
↑  משה ישי (1919 -  2012) בן קהילת ביטולה. עלה לישראל ב-1932. פעיל מרכזי בהנצחת הקהילה, ארגן את טקסי האזכרה השנתיים ומיוזמי נטיעת היער. זיווה פוזנר היא ביתו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515117705171  ISNI: 0000 0000 4967 9596  LCCN: nr96011293  VIAF: 61441979   WorldCat (עם VIAF): 61441979
לורי אנדרסון

| --- | --- |

לורי אנדרסון, 2007
 לידה:  5 ביוני 1947 (בת 77) שיקגו, ארצות הברית 
 שם במה:  Anderson, Laura Phillips 
 מוקד פעילות:  גלן אלין, אילינוי, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1975
 מקום לימודים:  קולג' ברנרד, קולג' מילס, אוניברסיטת קולומביה, בית ספר לאמנות של אוניברסיטת קולומביה 
 זרם:  אמנות פמיניסטית 
 סוגה:  ארט רוק, מוזיקה אקספרימנטלית
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  כינור 
 חברת תקליטים:  וורנר ברוס רקורדס
 בן או בת זוג:  לו ריד (12 באפריל 2008–27 באוקטובר 2013) 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1982)  פרס וולף לאמנויות (2017)  פרס רומא  Qwartz Electronic Music Awards 
 www.laurieanderson.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לורי אנדרסון בהופעה, 1986
לורי אנדרסון (באנגלית: Laurie Anderson; נולדה ב-5 ביוני 1947) היא מוזיקאית אמריקאית, שהמיצגים שהיא מעלה בהופעותיה מאז שנות ה-60 זכו להצלחה ברחבי העולם. במופעיה מנגנת אנדרסון בכינור ובקלידים, ושרה מגוון שירי רוק, ארט רוק ומוזיקה אקספרימנטלית.
ביוגרפיה

אנדרסון נולדה באילינוי. ב-1972 קיבלה תואר שני בפיסול מאוניברסיטת קולומביה. היא העלתה את המיצג האמנותי הראשון שלה ב-1969. במהלך שנות ה-70 הופיעה בניו יורק. עיקר פרסומה החל בשנת 1981, עם יציאת הסינגל "O Superman", שהגיע למקום השני במצעדי המוזיקה הבריטיים. מאז הקליטה מספר אלבומי מוזיקה בעקבות הופעותיה. ב-1986 ביימה וכיכבה בסרט "Home of the Brave", בו צולמו קטעים מהופעותיה. אנדרסון יצרה בעצמה מספר כלים מוזיקליים ייחודיים (כגון כינור קטן), שמשמשים אותה במופעים ובהקלטות אלבומי המוזיקה שלה.
ב-2017 זכתה בפרס וולף לאמנויות.
אנדרסון הייתה בת זוגו של הזמר לו ריד מאז שנות ה-90, וב-2008 הם נישאו. ריד לעיתים השתתף בהופעותיה כזמר ונגן אורח. בנובמבר 2008 הופיעו אנדרסון וריד במסגרת המופע של אנדרסון, "Homeland", בהיכל התרבות בתל אביב. ביוני 2011 הופיעה אנדרסון פעם נוספת בהיכל התרבות.
בשנת 2018 השתתפה בסרט הדוקומנטרי של נטפליקס "פמיניסטיות: מה הן חשבו?".
בשנת 2018 הוציאה את האלבום "Landfall", שעסק בנזקים שגרמה סופת ההוריקן סנדי לעיר ניו יורק, וגם לביתה של אנדרסון בווסט וילג'. האלבום הופק בשיתוף עם רביעיית המיתרים קרונוס.
בשנת 2024 הוציאה את האלבום "אמיליה", העוסק בסיפור טיסתה האחרונה של הטייסת אמיליה ארהארט. אנדרסון יצרה את האלבום החדש בשיתוף עם המנצח דניס ראסל דייוויס.