stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כרישון סרה
הערות שוליים

↑  Miocene, Volume 2, Part 1 Miocene, Maryland Geological Survey. Johns Hopkins Press, 1904
↑  Pimiento, Catalina; Cantalapiedra, Juan L.; Shimada, Kenshu; Field, Daniel J.; Smaers, Jeroen B. (2019). "Evolutionary pathways toward gigantism in sharks and rays". Evolution. 73 (3): 588–599. doi:10.1111/evo.13680. ISSN 1558-5646. PMID 30675721. S2CID 59224442.
↑  Pimiento, Catalina; Ehret, Dana J.; MacFadden, Bruce J.; Hubbell, Gordon (2010). "Ancient Nursery Area for the Extinct Giant Shark Megalodon from the Miocene of Panama". PLOS ONE. 5 (5): e10552. Bibcode:2010PLoSO...510552P. doi:10.1371/journal.pone.0010552. PMC 2866656. PMID 20479893
למבצ'ופ

| --- | --- |

למבצ'ופ, 2009
 מקום הקמה:  נאשוויל 
 תקופת הפעילות:  מ-1986 
 סוגה:  קאנטרי אלטרנטיבי 
 חברת תקליטים:  מרג' רקורדס 
 www.lambchop.net
 חברים
 נייטקרולר 
 
למבצ'ופ (באנגלית: Lambchop) היא להקה אמריקאית מנשוויל, טנסי המנגנת מוזיקת קאנטרי אלטרנטיבי עם השפעות של פוסט רוק ומוזיקת נשמה.
הלהקה מונה 9 נגנים ובראשה עומד הסולן והיוצר העיקרי קורט וגנר אשר הקים את הלהקה ב-1986 והוא היחיד אשר חבר בה מהקמתה.
עד כה הוציאה הלהקה 16 אלבומים ו-6 מיני אלבומים.
דיסקוגרפיה

| --- | --- |
 אלבומים 1994: I Hope You're Sitting Down/Jack's Tulips  1996: How I Quit Smoking  1997: Thriller  1998: What Another Man Spills  2000: Nixon  2001: Tools in the Dryer  2002: Is a Woman  2002: Pet Sounds Sucks (Live Great American Music Hall, SF) (Tour Only)  2004: Aw Cmon  2004: No You Cmon  2006: The Decline of the Country and Western Civilization (1993-1999)  2006: The Decline of Country and Western Civilization, Part 2: The Woodwind Years  2006: Damaged  2006: Succulence (Live ORF, Vienna) (Tour Only)  2008: OH (Ohio)  2008: Rainer on My Parade (Tour Only covers compilation)  2011: Turd Goes Back  2012: Mr. M:  מיני אלבומים 1996: Hank  2000: The Queens Royal Trimma (Live Royal Festival Hall, London – Tour Only)  2001: Treasure Chest of the Enemy (Tour Only)  2002: Pet Sounds Sucks (Live Great American Music Hall, SF – Tour Only)  2005: CoLab (with Hands Off Cuba) די וי די 2007: No Such Silence
כרישון לבן-קצוות

| כרישון לבן-קצוות |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: דמויי כריש
סדרה:: כרישאים
משפחה:: כרישיים
סוג:: Triaenodon 
מין:: כרישון לבן-קצוות
שם מדעי
 Triaenodon obesus ‏ראפל, 1837
תחום תפוצה

כְּרִישׁוֹן לְבַן-קְצָווֹת (שם מדעי: Triaenodon obesus) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הכרישיים ומהווה מין יחיד בסוגו. הכריש נפוץ בשוניות אלמוגים ברחבי הימים הטרופיים השונים ברחבי האוקיינוס השקט וההודי מדרום-מזרח אפריקה ועד מרכז אמריקה.
מאפיינים

זהו כריש קטן יחסית שאורכו עד 1.6 מטר ומשקלו כ-18.3 ק"ג והוא נראה רזה, בעל פה גדול ועטור שיניים רבות, עיניים גדולות עם תלמים ושני זיזים ליד הנחיריים. 
הכריש נח ביום על קרקעית הים, בדרך כלל בעומק 8-40 מטר ובניגוד לרוב הכרישים הוא לא צריך לשחות ללא הפסקה כדי לנשום. בלילה הכרישים יוצאים לציד בלהקות שמתנפלות על כל חיה קטנה, בין השאר דגים, סרטנים, דיונונים ותמנונים ולעיתים גם דגי סחוס קטנים יותר. עם זאת הם אינם מסוכנים לאדם.
הכרישים במצב פגיע, עקב דיג מופרז שלהם, שיעור רבייה איטי ואזורי חיות מוגבלים יחסית.
הערות שוליים

↑  כרישון לבן-קצוות באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  כְּרִישׁוֹן לְבַן-קְצָווֹת במילון בעלי חיים: דגי סחוס (תש"ס), 2000, באתר האקדמיה ללשון העברית
כרישונים נחים בקרקעית האקווריום שלהם.
לולה מרגרט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 במרץ 1984 (בת 40) ניגריה לסה, אוסון, ניגריה 
 שם לידה:  Lola Margaret 
 מדינה:  ניגריה ניגריה
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של לאגוס
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 עיסוק:  שחקנית, במאית קולנוע, מפיקה
 
לולה מרגרט (נולדה בשם: לולה מרגרט אולדיפופו באנגלית: Lola Margaret; היא שחקנית, מפיקת סרטים ובמאית ניגרית. היא התפרסמה לאחר שהיא כיכבה כדמות ראשית בסרט קולנוע "Bisola Alanu" (בתרגום חופשי לעברית: "ביסולה אלנו").
ביוגרפיה

לולה מרגרט נולדה בלסה (אנ'), עיר הממוקמת באוסון (אנ') שבניגריה, שם היא למדה בבית הספר היסודי ובתיכון. לולה בעלת תואר ראשון באמנויות, בהיסטוריה ויחסים בינלאומיים, מאוניברסיטת המדינה של לאגוס (אנ').
קריירה

הקריירה של לולה מרגרט החלה אחרי שפגשה את בולאג'י עמוסאן (אנ'), שחקן קומי ניגרי שהביא אותה לעולם המשחק. היא התפרסמה לאחר שהיא כיכבה בסרט הקולנוע "Bisola Alanu", בנוסף היא גם כיכבה במספר סרטים, ביניהם: "Eyin Akuko" (בתרגום חופשי לעברית: "איין אקוקו") ו-"Omo Oloro" (בתרגום חופשי לעברית: "אומו אולורו").
פילמוגרפיה נבחרת

"Bisola Alanu"
"Eyin Akuko" ‏(2008)
"Omo Oloro" ‏(2016)
"Agbara Ife" ‏(2016)
הערות שוליים

↑  YORUBA ACTRESS, LOLA MARGARET SAYS SHE’S NOT PREGNANT, באתר "INFORMATION NIGERIA"‏, 3 באוקטובר 2012
↑  Eyin akuko, באתר IMDb
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לולה מרגרט".
כרישון משה

| כרישון משה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: דמויי כריש
סדרה:: כרישאים
משפחה:: כרישוניים
סוג:: Mustelus
מין:: כרישון משה
שם מדעי
 Mustelus mosis ‏המפריך ואהרנברג, 1899
תחום תפוצה
 תפוצת כרישון משה (בכחול)
כרישון משה או כרישון משה-רבנו (שם מדעי: Mustelus mosis) הוא מין של כרישון. הוא חי על מדפים יבשתיים במערב האוקיינוס ההודי, מהים האדום ומזרח אפריקה, עד למלדיביים, סרי לנקה, והודו, בעומקים של 20 עד 250 מטר. כרישוני משה מגיעים לאורך של 1.5 מטר, משקלו הממוצע של כרישון משה הוא 5 ק"ג. צבעו אפור, בעוד קצות סנפירי הגב והאונה העליונה של זנבו שחורים. הוא ניזון בעיקר מחסרי חוליות החיים על הקרקע, אך טורף גם דגים קטנים. כרישון משה לא בא במגע עם צוללים ואינו מזיק כלל לאדם. הכרישון הוא מין במצב שימור קרוב לסיכון ומוגן בכל העולם.
ראו גם

כרישון כוכבני
הערות שוליים

↑  כרישון משה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 4 – "החי במים", בעריכת לב פישלזון, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 131
ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כרישון נמרי

| כרישון נמרי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: כרישאים
משפחה:: כרישוניים
סוג:: Triakis
מין:: כרישון נמרי
שם מדעי
 Triakis semifasciata ‏ז'ראר, 1855
תחום תפוצה


כרישון נמרי (שם מדעי: Triakis semifasciata) הוא מין של כריש ממשפחת הכרישוניים, החי במימי מערב האוקיינוס השקט לחופי אמריקה הצפונית מאורגון, ארצות הברית ועד למסטלאן שבמקסיקו. כריש זה נפוץ יחסית ואיננו בסכנה בטבע.
מאפיינים

זהו כריש קטן יחסית המגיע לאורך של 1.2 עד 1.5 מטר בקירוב, כשהשיא הגיע ל-2.1 מטרים. משקלו המרבי הידוע הוא 18.4 ק"ג. הכריש בעל גוף מוארך עם חוטם קצר ומעוגל ובעל רכסי עור בולטים מהזימים ועד החוטם. הוא בעל לסת מעוקלת מעט ובתוכה שורות של שיניים מחודדות, חזקות ומעט שטוחות הבנויות לכתישת טרף קשה. הכריש בעל זוג סנפירי גב שהראשון גדול מהשני המצוי בחלק העליון של הזנב. סנפירי החזה רחבים ומשולשים ובקצה הגוף סנפירי אונות מפותחים. צבע הכריש מורכב מכתמים שחורים בולטים וכתמים כהים העוברים מעל ומצידי הזנב על רקע כסוף עד אפור-ברונזה בעוד החלק התתון לבנבן וחלק. הכריש יכול לחיות עד 30 שנה בטבע.
הכריש מצוי לחופי אמריקה בימים ממוזגים עד לחופים בעומק של 90 עד 4 מטרים ומצויים בעיקר סביב שוניות, כרי אצות ויערות קלפ השופעים במזון. כרישים אלה הם שחיינים טובים ומחפשים במים טרף קטן מהם, לרוב צדפות, תולעים, חסילונים וסרטנים ומספר דגי גרם וביציהם וכן מספר בטאים. הטריפה מתבעצת תוך שילוב של יניקה ונשיכת הטרף במהירות.
זהו מין החי לעיתים בלהקות קטנות, לעיתים עם כרישוניים אחרים והוא משריץ בעונת הרבייה שבין מרץ ליוני עד 37 פרטים צעירים, לאחר היריון של 10 עד 12 חודשים והם מתבגרים באיטיות.
הכריש איננו מסוכן לאדם ולמרות שמצבו יציב הוא נידוג עד לשנות ה-80 באופן מופרז שפגע באוכלוסייתו עד שתקנות דיג חדשות בשנות ה-90 החזירו את רמתו ליציבה. עם זאת למרות יציבותו הוא עדיין בשימור עקב סיכוני דיג ברשתות תוך שילוב עם גדילתו ורבייתו האיטית.
הערות שוליים

↑  כרישון נמרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
כנסיית השילוש הקדוש (ניו יורק)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה 
 על שם:  השילוש הקדוש 
 כתובת:  מנהטן 
 מיקום:  מנהטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1698
 תאריך פתיחה רשמי:  1 במאי 1846 
 אדריכל:  Richard Upjohn 
 סגנון אדריכלי:  התחייה הגותית 
 קואורדינטות:  40°42′29″N 74°00′44″W﻿ / ﻿40.70801°N 74.01221°W﻿ / 40.70801; -74.01221
 www.trinitywallstreet.org
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיכנסיית השילוש הקדוש(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיכנסיית השילוש הקדוש(למפת מנהטן רגילה) כנסיית השילוש הקדוש(למפת מנהטן מוגדלת) כנסיית השילוש הקדוש
 
כנסיית השילוש הקדוש - מימין תמונה מ-1846 ומשמאל תמונה מ-2006
כנסיית השילוש הקדוש (באנגלית: Trinity Church) שבניו יורק היא כנסייה אפיסקופלית נאו-גותית, המשתייכת לדיוקסיה של ניו יורק (אנ'). הכנסייה ממוקמת ברחוב Trinity Place 74 במנהטן התחתית, בהצטלבות של ברודוויי ווול סטריט.
היסטוריה

ב-1696, המושל בנג'מין פלטשר אישר רכישת קרקע במנהטן תחתית על ידי הקהילה האנגליקנית לבנייתה של כנסייה חדשה. הקהילה קיבלה את הזיכיון מויליאם השלישי, מלך אנגליה ב-6 במאי 1697. הקרקע נמכרה תמורת סכום סמלי של השכרה, פלפל שחור מדי שנה לחובת הכתר האנגלי.
הכנסייה הנוכחית, שתוכננה על ידי האדריכל ריצ'רד אפג'ון, נחשבת לדוגמה קלאסית של אדריכלות התחייה הגותית והוכרזה כ"אתר היסטורי לאומי" (National Historic Landmark) ב-1976 עבור חשיבותה האדריכלית ומקומה בהיסטוריה של העיר ניו יורק.
כאשר הכנסייה נחנכה ביום העלייה בחג העלייה ה-1 במאי 1846, הצריח המחודד הנאו-גותי שלה שלט בשמי מנהטן תחתית. כנסיית השילוש הייתה מגדלור של קבלת פנים ברוכה עבור הספינות המפליגות לנמל ניו יורק. אף על פי שגורדי שחקים רבים נבנו מסביבה, כנסיית השילוש עדיין ניצבת כהצהרה על ערכים רוחניים בלב מנהטן תחתית ומשרתת כמרכז התעמקות, פולחן וקהילתיות דתית.
היסטוריה > כנסיית השילוש הראשונה

המבנה הראשון של כנסיית השילוש היה מבנה מלבני צנוע עם גג גמברלי ואכסדרה קטנה. הוא נבנה ב-1698. לפי תעודות היסטוריות, יורד הים הפריבטיר, קפיטן ויליאם קיד, השאיל סבל וציוד הרמה כדי להעביר את האבנים לבניית הכנסייה.
ב-1705, אן, מלכת אנגליה הגדילה את הקרקע שבידי הקהילה ב-215 אקר (כ-870,000 מטר רבוע). ב-1709 ייסד ויליאם האדלסטון את בית הספר טריניטי (ניו יורק) כמפעל צדקה של הכנסייה. שיעורים נערכו בדרך כלל במגדל הכנסייה. ב-1754 זכה קינג'ס קולג' (כיום אוניברסיטת קולומביה) לזיכיון מאת ג'ורג' השני, מלך בריטניה ושיעורים החלו עם 8 תלמידים בבניין בית הספר ליד הכנסייה.
בזמן מלחמת העצמאות של ארצות הברית, הכמורה נדרשה להיות בין הנאמנים (Loyalists) בעוד שחברי הקהילה כללו חברים בקונגרס היבשתי הראשון והקונגרס היבשתי השני.
הכנסייה נהרסה ב-1776 במהלך השריפה הגדולה של ניו יורק, כאשר נכבשה על ידי הבריטים בקרב לונג איילנד. השריפה, שפרצה ב-Fighting Cocks Tavern, הרסה כ-500 בניינים ובתים והשאירה אלפי ניו-יורקרים חסרי בית. שישה ימים מאוחר יותר, רוב הכבאים המתנדבים בעיר עזבו עם גנרל ג'ורג' וושינגטון צפונה.
ב-1784 הכומר ד"ר סמואל פרובוסט מונה לרקטור כנסיית השילוש (1784–1800) והמועצה המחוקקת של מדינת ניו יורק אישרה מחדש את הזיכיון של כנסיית השלוש תוך מחיקת התנאי שהכריז על נאמנות למלך אנגליה.
ב-1787 נמשח הכומר פרובוסט כבישוף הראשון של הדיוקסיה של ניו יורק, שזה עתה נוצרה. ב-1789, בעקבות השבעתו בהיכל פדרל (Federal Hall), ג'ורג' וושינגטון נוכח בתפילת חג ההודיה שהונהגה בידי הכומר פרובוסט בקפלת סנט פול, קפלה של קהילת השילוש הקדוש. הוא המשיך להשתתף בתפילות, עד שבניית כנסיית השילוש השנייה הושלמה ב-1790.
היסטוריה > כנסיית השילוש השנייה

בניית כנסיית השילוש השנייה החלה ב-1788 והושלמה ב-1790. המבנה נהרס אחרי שנחלש בידי סופות שלג חזקות במהלך החורף של 1838–1839.
ב-1843, הקהילה המתרחבת של השילוש התפצלה בעקבות התפתחות המרקם העירוני וכדי לשרת יותר את הצרכים של חברי הקהילה. הקהילה החדשה שנוצרה בנתה את כנסיית החן (ניו יורק) צפונית לברודוויי ברחוב ה-10, בעוד שהקהילה המקורית בנתה מחדש את כנסיית השילוש הנוכחית. שתי הכנסיות הושלמו ונחנכו ב-1846.
הכנסייה והקהילה > אדריכלות

הכנסייה עצמה בנויה בסגנון נאו-גותי עם מגדל יחיד במרכז החזית המערבית ועליו צריח מחודד דמוי פירמידה מתומנת עם מרקם חלק ועליו קרוקטים. הצריח מתנשא לגובה 85.6 מטר (281 רגל). המבנה עצמו הוא בעל ספינה ראשית וספינות משניות נמוכות יותר וללא תמיכות דואות.
הכנסייה והקהילה > בתי הקברות של כנסיית השילוש

ישנם 3 בתי קברות המקושרים לכנסיית השילוש. הראשון הוא חצר כנסיית השילוש שנמצא בחצר הכנסייה, בו קבורים אלכסנדר המילטון, ויליאם בראדפורד, רוברו פולטון, קפטן ג'יימס לורנס ואלברט גאלאטין. בית הקברות השני הוא בית הקברות והמוזוליאום של השילוש, ברחוב ה-155 בריברסייד דרייב, לשעבר מקום הנכס של ג'ון ג'יימס אדובון, בו קבורים אדובון עצמו, אלפרד טניסון דיקנס, ג'ון ג'ייקוב אסטור וקלמנט קלארק מור. בית הקברות השלישי הוא חצר הכנסייה של קפלת סנט פול.
הכנסייה והקהילה > פעמונים

מגדל כנסיית השילוש מכיל כיום 23 פעמונים, הכבד ביותר שוקל 27 cwt (כ-1224.7 ק"ג).
שמונה מהם נוצקו עבור המגדל המקורי ונתלו לצלצול בסגנון האנגלי, אף על פי שאין זה סביר שהם אי פעם צלצלו בסגנון זה במגדל החדש. שלושה נוספים נוספו מאוחר יותר. ב-1946 הם הותאמו לצלצול על ידי נדנוד והופעלו בידי מנועים חשמליים.
מיזם להתקין 12 פעמונים חדשים הוצע ב-2001 אך הוקפא עקב פיגועי 11 בספטמבר, שהתרחשו קרוב לכנסייה. הרעיון זכה לאישור רק ב-2006 עם מימון מקרן החינוך של דיל פולקס. פעמונים אלה יצרו את הצלצול הראשון של 12 פעמונים בכנסייה בארצות הברית. העבודות בוצעו בידי חברת טיילורס, אייר וסמית' מ-Loughborough, אנגליה. הפעמונים הותקנו בספטמבר 2006 והם מבצעיים וניתנים לצלצול. השימוש המוגזם בצלצול הפעמונים כדי לכווננם ולהתאמן בנגינה בהם במהלך ספטמבר 2006 גרם דאגה רבה לתושבים המקומיים, חלקם היו בעלי חלונות במרחק 100 רגל (כ-30 מטר) ישירות ממגדל הפעמונים. הללו יזמו עצומה להפסקת צלצול הפעמונים בטענה שמנהטן תחתית שינתה את אופייה מאזור מסחרי לאזור מגורים.
פרטים על כל פעמון ניתן Dove's Guide for Church Bellringers.
הכנסייה והקהילה > תפילות

כנסיית השילוש מציעה לוח זמנים מלא של תפילות ומיסות, כולל מיסת הלחם הקדוש (Eucharist), במהלך השבוע. בנוסף ניתן לערוך בכנסייה אירועים מיוחדים כמו חתונות והטבלות.
לכנסיית השילוש יש תוכנית מוזיקלית עשירה. ההופעות שלהם "Concerts at One" בהם מופיעים במוזיקה קלאסית ועכשווית, היו מקור למוזיקה בקהילת וול סטריט החל מ-1969. לכנסייה מספר מקהלות מאורגנות, כולל מקהלת השילוש שמופיעה בימי ראשון בבוקר ברשת הרדיו WQXR-FM.
הכנסייה והקהילה > עובדות נוספות

קפלת סנט פול, חלק מקהילת כנסיית השילוש, היא הבניין העתיק ביותר בניו יורק שעומד על תילו ברציפות.
כנסיית השילוש האפיסקופלית בפישקיל, ניו יורק הוקמה ב-1756 עם עזרה מיסיונרית מכנסיית השילוש.
תצלום של כנסיית השילוש ואוטובוס בית ספר של בית הספר טריניטי.
בזמן השלמתה, ב-1846, הצריח שמתנשא לגובה 85.6 מטר היה הנקודה הגבוהה בניו יורק. שיא זה נשבר רק ב-1890 עם בניית בניין ניו יורק העולמי.
ב-9 ביולי 1976, ביקרה בכנסייה אליזבת השנייה, מלכת בריטניה. פרנסי הכנסייה הגישו לה החזר דמי שכירות של 279 פלפלים שחורים.
מאז 1993 הייתה כנסיית השילוש המקום בו עורך התיכון לכלכלה ופיננסים את טקס הסיום. התיכון ממוקם ברחוב Trinity Place במרחק כמה בלוקים מהכנסייה.
לקהילה מספר רב של נכסים, בהם 26 בנייני מסחר במנהטן תחתית (המסתכמים בשטח של 6 מיליון רגל מרובעים במשרדים, קמעונאות ומרחבי ייצור) ו-470 אקר (1.9 קמ"ר) של קרקע ליד נהר האוסטוניק במערב קורנוול, קונטיקט.
כנסיית השילוש יזמה, תמכה ועזרה בהקמת 1,700 כנסיות, בתי ספר, בתי חולים ומוסדות אחרים.
בית הקברות שבחצר הכנסייה הוא בית הקברות הפעיל היחידי ברובע של מנהטן.
ב-11 בספטמבר 2001, חתיכת ביטון הרוסה ממגדלי התאומים נפלה ופגעה בעץ שקמה שעמד במשך מאה שנה בחצר הכנסייה של קפלת סנט פול. הפסל סטיב טובין השתמש בשורשיו כבסיס לפסל ארד הסמוך לכנסיית השילוש.
בסרט ספיידרמן 3 אחת הסצנות החשובות מתרחשת במגדל הפעמונים של כנסיית השילוש.
בסרט אוצר לאומי, האוצר מוחבא מתחת לכנסיית השילוש.
הערות שוליים

↑  Trinity Church and Graveyard. National Historic Landmark summary listing. National Park Service (2007-09-11).
↑  "Trinity Church", August 1976, by Carolyn Pitts (397 KB) National Register of Historic Places Inventory-Nomination. National Park Service (1976-08).
↑  National Register Information System. National Register of Historic Places. National Park Service (2007-01-23).
↑  Trinity Church--Accompanying 5 photos, exterior, from 1973 and undated. (522 KB) National Register of Historic Places Inventory-Nomination. National Park Service (1976-08).
↑  Trinity Wall Street
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007369096705171  LCCN: n86096838  MusicBrainz: 54f080ce-ca94-4b9f-bcc0-b8e56d02d01d  VIAF: 152529239   WorldCat (עם VIAF): 152529239 
מראה מצריח הכנסייה, 1872.
כנסיית השילוש הקדוש, מבט מדרום מזרח
מגדל הפעמונים ועליו צריח מחודד. מבט ממרכז הסחר העולמי, 1980.
פנים הכנסייה
כרישון פלג-שן

| כרישון פלג-שן |
| --- | --- |
 כרישון פלג-שן
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: כרישאים
משפחה:: כרישי סמור
סוג:: Hemipristis
מין:: כרישון פלג-שן
שם מדעי
 Hemipristis elongata ‏קלונצינגר, 1871
תחום תפוצה


כְּרִישׁוֹן פְּלַג-שֵׁן (שם מדעי: Hemipristis elongata) הוא מין של דג סחוס מהמשפחה כרישי סמור שבסדרת הכרישאים החי במימי האזור האינדו-פסיפי, והוא המין הקיים היחיד בסוגו, אך בעבר התקיימו בסוג עוד כרישים לרבות כרישון סרה הענקי. הכריש מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב דיג בעיקר בשביל מרק סנפירי דגים הנפוץ בסין העממית.
מאפיינים

כריש זה מצוי במימי האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט עד לעומק 130 מטר מחופי ים סוף ומזרח אפריקה עד לחופי הפיליפינים, דרום סין ודרום מזרח אוסטרליה. בדרך כלל הוא מצוי לאורך החופים, אך לעיתים יימצא באטולים באמצע האוקיינוס.
אורך כריש זה עד 240 סנטימטרים, והוא בעל קשקשים נוקשים בצבע אפור כהה ולעיתים גם ברונזה. הוא בעל מבנה שיניים מחודדות מאוד על הלסת העליונה בעוד ששיני הלסת התחתונה מעוצבים כקרסים. כרישים אלה ממליטים צאצאים חיים באיבר המזכיר שליה.
הכריש טורף דגי גרם, בטאים, כרישים קטנים יותר, סרטנים וסילוניות. מבנה שיניו עוזר לו להרוג את הטרף ולשסע אותו לחתיכות.
הערות שוליים

↑  כרישון פלג-שן באתר הרשימה האדומה של IUCN
כרישון כוכבני

| כרישון כוכבני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: כרישאים
משפחה:: כרישוניים
סוג:: Mustelus
מין:: כרישון כוכבני
שם מדעי
 Mustelus asterias ‏Cloquet, 1819
תחום תפוצה


כרישון כוכבני (שם מדעי: Mustelus asterias) הוא מין של כריש קטן ממשפחת הכרישוניים. הוא מצוי לאורך מדפי יבשות עד עומק 200 מטר בצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי והים התיכון סביב חופי אירופה, מערב אסיה לרבות ישראל וצפון אפריקה.
מאפיינים

כרישון זה מגיע לאורך 1.4 מטר והוא קטן מאוד ביחס לקרוביו. צבעו אפור-חום עם פס לבן ליד גבו ונקודות לבנות בין פס זה לסנפיר הגב המחודד שלו. הוא בעל סנפירי חזה רחבים ושטוחים המותאמים לשכיבה על קרקעית הים שם הוא רובץ רוב זמנו. סנפירי השת קטנים והזנב בעל אונה עליונה גבוהה בהרבה מהתחתונה. הראש מעוגל ובעל עיניים גדולות והשיניים בעלות מבנה חריצי שממנו קיבל את שמו הכוכבי.
הכריש שוחה לבדו סביב הקרקעית ומחפש בעזרת חוש ריחו הרגיש סרטנים, לובסטרים, כפניים ורכיכות אותם הוא מפצח בעזרת שיניו החזקות. הכריש משריץ 7-15 צאצאים חיים המתקיימים בשבועות הראשונים על החלמון שבבטנם.
הכריש נפוץ על קרקעיות בעומק 200 מטר מהים הצפוני שסביב חופי נורווגיה עד למרוקו או סהרה המערבית, בדרך כלל על מרבצי חוליות או חצץ. הוא מגיע גם לים התיכון אך לא לים השחור.
אוכלוסיות המין פחתו מאוד בים התיכון והוא במצב שימור קרוב לסיכון.
הערות שוליים

↑  כרישון כוכבני באתר הרשימה האדומה של IUCN
לואי צ'ארלס כריסטופר קריגר

| --- | --- |

 לידה:  1873 בולטימור, ארצות הברית 
 פטירה:  1940 (בגיל 67 בערך) 
 מקום לימודים:  כללת האמנות של מכון מרילנד 
 
לואי צ'ארלס כריסטופר קריגר (באנגלית: Louis Charles Christopher Krieger;‏  11 בפברואר 1873 – 31 ביולי 1940) היה חוקר פטריות ומאייר בוטני אמריקאי שנחשב לצייר הטוב ביותר של פטריות של צפון אמריקה.
חיים אישיים

נולד בבולטימור, מרילנד ב-11 בפברואר 1873, קריגר קיבל את השכלתו המוקדמת מבתי הספר הלותרניים בעיר הזו. הוא הראה כישרונות אמנותיים בגיל צעיר, ובגיל 13 נרשם לבית הספר לאמנות ועיצוב של מכון מרילנד. קריגר המשיך את לימודיו במועדון הפחם של בולטימור ובבית הספר לאמנויות יפות. הוא התחתן עם אנייס צ'קלי קיגלר ב-1904; היא מתה בשנת 1939. הייתה להם בת אחת.
קריירה

בגיל 18, קריגר החל לעבוד כעוזר אמן בחטיבה למיקרוסקופיה במחלקת החקלאות, ובילה זמן בציור פטריות שנמצאו באזור מחוז קולומביה. כששר החקלאות, יוליוס סטרלינג מורטון, סגר את המחלקה ב-1895, בילה קריגר שנה במינכן באקדמיה המלכותית של בוואריה לאמנויות יפות. לאחר שחזר לאמריקה ב-1896, הוא הפך למורה לרישום וציור במכללה לאמנות ועיצוב של מכון מרילנד. אף שפיתח מוניטין של צייר דיוקנאות, קריגר לא נהנה במיוחד מהעבודה הזו, מצא אותה משעממת.
בשנת 1902 החל קריגר לעבוד כמאייר בוטני עבור חוקר הפטריות ויליאם גילסון פארלו באוניברסיטת הרווארד, תפקיד שנמשך עשור שנים. במהלך תקופה זו, הוא התמסר לעבודתו, וצייר למעלה מ-350 תמונות של פטריות. הוא גם החל להכין אינדקס את ספרות הפטריות בעולם, פרויקט שנמשך ב-30 השנים הבאות.
בשנת 1912 קיבל קריגר תפקיד במשרד החקלאות של ארצות הברית, קליפורניה. כאן, תחת פיקוחו של דייוויד גריפית'ס, הוא הפיק סדרה של תמונות על מינים של הסוג Opuntia קקטוס.
קריגר חזר לאייר פטריות ב-1918 כשחזר לבולטימור כדי לעבוד אצל הווארד א. קלי, עבורו הפיק למעלה מ-300 ציורים של פטריות. הוא גם סייע לקלי ביצירת אינדקס לספרייה המיקולוגית שלו, אשר כלל כ-12,000 פריטים ומוערכת ב-100,000 דולר, ונחשבה לאחת הספריות המיקולגיות הנרחבות ביותר במדינה. קלי תרם את ספרייתו ואת אוספי הפטריות שלו לאוניברסיטת מישיגן.
במהלך 10 השנים הבאות, קריגר פרסם כמה מאמרים מדעיים שהופיעו ב-Mycologia ובכתבי עת אחרים, כולל הנשיונל ג'יאוגרפיק במאי 1920, שהציג 16 מהלוחות הצבעוניים שלו.
קריגר היה אמן בקרן למחקר צמחים טרופיים בקובה בשנים 1928–1929, שם אייר מחלות קנה סוכר. הוא היה זמן קצר מיקולוג במוזיאון מדינת ניו יורק, והכין ספר על הפטריות באזור ניו-יורק, שפורסם בסופו של דבר ב-1935.
בשנות ה-30 הוא צייר כ-80 צבעי מים של פירות עבור USDA, בעיקר תפוחים, הדרים ופירות אחרים. הציורים נמצאים כעת באוסף צבעי המים של הספרייה החקלאית הלאומית.
הערות שוליים

↑  Sterling, Keir Brooks. "Krieger, Louis Charles Christopher". Biographical Dictionary of American and Canadian Naturalists and Environmentalists. Greenwood, 1997, pp. 437–439.
1 2  Mycologia 33 (3): 241, 1941, www.cybertruffle.org.uk
↑  White, James J., and Erik A. Neumann. "The Collection of Pomological Watercolors at the U.S. National Arboretum". Huntia: A Journal of Botanical History 4:2 (January 1982), pp. 103–104.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274034705171  Botanist: L.Krieg.  DSI: 2749  GND: 1079733922  ISNI: 0000 0001 1035 6578  LCCN: n87135721  NTA: 24585617X  VIAF: 2850009   WorldCat (עם VIAF): 2850009 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לואי צ'ארלס כריסטופר קריגר".
דובדבנים, 1933
לולה מארש

| --- | --- |

יעל שושנה כהן וגיל לנדאו
 מקום הקמה:  תל אביב-יפו 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 סוגה:  אינדי-פופ
 כלי נגינה:  גיטרות, קלידים, קולות
 חברת תקליטים:  אנובה מיוזיק, יוניברסל מיוזיק גרופ, Sony ATV
 https://www.lolamarsh.com/
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 יעל שושנה כהן גיל לנדאו מתי גלעד דקל דביר רן גיל
 חברים לשעבר
 עידו ריבלין רמי אוסרווסר ברוך שפיגלברג
 
לולה מארש זלט-מוזיק - פסטיבל 2018 פרייבורג, גרמניה
לולה מארש (Lola Marsh) הוא הרכב אינדי פופ ישראלי שנוצר בתל אביב-יפו בשנת 2013 על ידי גיל לנדאו (גיטרות, קלידים) ויעל שושנה כהן (קולות) והוחתם על ידי אנובה מיוזיק ויוניברסל בצרפת. ההרכב הוציא לאור את המיני אלבום הראשון שלו, You're Mine, בינואר 2016.