stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמית קרן

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1964 (בן 61) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב (יוני 1989)  אוניברסיטת קולומביה (נובמבר 1994)  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת קולומביה 
 מנחה לדוקטורט:  Yasutomo Uemura 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (ספטמבר 1997)  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 אתר רשמי
 
עמית קרן (נולד ב-7 בינואר 1964) הוא פרופסור בפקולטה לפיזיקה בטכניון. הוא פיזיקאי ניסויי בתחום של מוליכות-על ומגנטיות וחוקר חומרים כמו: זכוכיות ספינים, מגנטים מתוסכלים, מגנטים מולקולריים, ומוליכי-על בטמפרטורות גבוהות. הוא משתמש במגוון בטכניקות ניסיוניות כמו: רזוננס מיואוני, אלקטרוני וגרעיני, מגנטומטריה, הולכה, פיזור נייטרונים, פיזור קרני איקס, ופליטה פוטו-אלקטרונית. כמו כן הוא מפעיל מעבדה לגידול גבישים יחידים.
ביוגרפיה

עמית קרן נולד בתל אביב ב-1964, בן לשרה ויוסף קרן. בשנים 1982–1985 שירת בצה"ל. קיבל תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה מאוניברסיטת תל אביב בשנת 1986, תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה בארצות הברית בהנחייתו של פרופ' טומו יואמורה (Yasutomo Uemura) בשנת 1994, והיה בתר דוקטורט באוניברסיטת דרום פריז, Orsay בהנחיית Henray Alloul עד 1997.
ביוגרפיה > נושאי מחקר

סקלת אנרגיה משותפת למוליכות-על ומגנטיות: הקבוצה של קרן הדגימה ניסיונית שמוליכות על ומגנטיות בקופרטים (אנ') יש סקלת אנרגיה משותפת, דהיינו הטמפרטורה הקריטית וחוזק האינטראקציה המגנטית (superexchange) האחראית לסדר המגנטי בחומר פרופורציונליים זה לזה. תוצאה זאת נבדקה במספר רב של ניסויים שונים.
מיפוי פונקציות קורלציה אקזוטיות בזכוכיות ספין: קרן ושותפים מצאו ניסיונית שקרוב לטמפרטורת הקיפאון של זכוכיות ספינים, תלות הקיטוב של ספין בוחן בזמן ובשדה מגנטי חיצוני היא פונקציה של היחס ביניהם. הם הסיקו מהתלות הזאת שהקורלציה בין הספינים בחומר מתנהגת כפונקציית חזקה.
דעיכת הקיטוב של מיואון בסביבה מגנטית רועשת: כשמיואון מקוטב ניכנס לסביבה מגנטית רועשת הוא מאבד קיטוב. הקשר האנליטי בין הקיטוב לתכונות הרעש המגנטי נקרא פונקציית קרן (Keren function).
קשיחומטר: כאשר הזרם בסליל ארוך החודר לטבעת מוליכת-על נדלק, הוא משרה זרם תמידי בטבעת. כמות הזרם בטבעת תלויה, ולמעשה מגדירה, את הקשיחות העל מוליכה שלה. על ידי מדידת הזרם בטבעת דרך המומנט המגנטי שלה אפשר לקבוע את הקשיחות. הקבוצה של קרן פיתחה מכשיר למדידת קשיחות של מוליכי על המבוסס על רעיון זה.
הערות שוליים

↑  Amit Keren, Prabook
↑  G. Drachuck, E. Razzoli, R. Ofer, G. Bazalitsky, R. S. Dhaka, A. Kanigel, M. Shi, and A. Keren, Linking dynamic and thermodynamic properties of cuprates: An angle-resolved photoemission study of (CaxLa1−x)(Ba1.75−xLa0.25+x)Cu3Oy (x=0.1 and 0.4), Phys. Rev. B 89, 121119(R) (2014);
 D. Wulferding, Meni Shay G. Drachuck, R. Ofer, G. Bazalitsky, Z. Salman, P. Lemmens, and A. Keren, Relation between cuprate superconductivity and magnetism: A Raman study of (CaLa)1(BaLa)2Cu3Oy, Phys. Rev. B 90, 104511 (2014);
 D. S. Ellis, Y. Huang, P. Olalde-Velasco, M. Dantz, J. Pelliciari, G. Drachuck, R. Ofer, G. Bazalitsky, J. Berger, T. Schmitt, and A. Keren, Correlation of the superconducting critical temperature with spin and orbital excitations in (CaxLa1−x)(Ba1.75−xLa0.25+x)Cu3Oy as measured by resonant inelastic x-ray scattering, Phys. Rev. B 92, 104507 (2015);
 A. Keren, W. Crump, B. P. P. Mallett, S. V. Chong, I. Keren, H. Luetkens, and J. L. Tallon, Relevance of magnetism to cuprate superconductivity: Lanthanides versus charge-compensated cuprates, Phys. Rev. B 100, 144512 (2019).
↑  A. Keren, P. Mendels, I. A. Campbell, and J. Lord Probing the spin-spin dynamical autocorrelation function in spin glass AgMn above Tg using mSR, Phys. Rev. Lett. 77, 1386 (1996).
↑  A. Keren, Generalization of the Abragam Relaxation Function to a Longitudinal Field, Phys. Rev. B 50, 10039 (1994)
↑  דוגמה: Stephen J. Blundell, Muon relaxation functions, Clarendon Laboratory, Department of Physics, University of Oxford, UK
↑  I. Mangel, I. Kapon, N. Blau, K. Golubkov, N. Gavish, and A. Keren, Stiffnessometer: A magnetic-field-free superconducting stiffness meter and its application Phys. Rev. B 102, 024502 (2020)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007400771405171  ORCID: 0000-0002-3559-9768  VIAF: 21156219289304742161   WorldCat (עם VIAF): 21156219289304742161
בית החולים אבן סינא

| --- | --- |

בית החולים אבן סינא, מצולם מהרחוב המוביל אליו (1994)
 מידע כללי
 סוג:  בית חולים 
 על שם:  אבן סינא 
 מיקום:  בגדאד 
 מדינה:  עיראק 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1964
 תאריך פתיחה רשמי:  1964 
 
 קואורדינטות:  33°18′38″N 44°24′18″E﻿ / ﻿33.310654°N 44.404968°E﻿ / 33.310654; 44.404968
  (למפת בגדאד מוגדלת) בית החולים אבן סינא(למפת בגדאד רגילה) בית החולים אבן סינא
 
צבא ארצות הברית. אחות ליד מיטתו של ילד עיראקי שנפצע מפיצוץ בצד הדרך בעיר סאדר. חדר לטיפול נמרץ, בית החולים אבן סינא, בגדד, עיראק (אפריל 2004).
אבן סינא הוא בית חולים בבגדד, עיראק שנבנה על ידי ארבעה רופאים – מודפאר אל שאת'ר, קדים שובאר, קסים עבדול מג'יד וקלמנט סרקיס – באמצע שנות ה-60. בית החולים נרכש במחיר נמוך מערכו על ידי הממשלה העיראקית לשימושו של סדאם חוסיין, למשפחתו ולצמרת של מפלגת הבעת'. עודאי חוסיין, בנו הבכור של סדאם חוסיין מאשתו הראשונה, אושפז שם באמצע שנות ה-90 אחרי שנפצע בניסיון רצח שכשל.
בית החולים נמצא באזור הבינלאומי של בגדד ('האזור הירוק') ונתפס על ידי כוחות ארצות הברית זמן קצת אחרי הפלתו של סדאם חוסיין ב-2003. הצבא האמריקאי היה שם עד 30 בספטמבר 2009.
רוב הצוות של בית החולים היה מצבא ארצות הברית ויחידות הצלה ניידות (בית חולים שדה) הנספחות לשדות הקרב כדי להגיש עזרה לחיילים ולאזרחים שנפצעו אנושות, כולל מורדים או תומכים במורדים. במהלך התקופה שבה ניהל צבא ארצות הברית את בית החולים הגיעו לחדר המיון שלו כ-300 מקרי טראומה בחודש.
ב-1 באוקטובר 2009 הוחזר בית החולים באופן רשמי לממשלה העיראקית כחלק מהסגת כוחות צבא ארצות הברית מבגדד.
בית החולים אבן סינא התפרסם לאחר הקרנת הסדרה הדוקומנטרית של ערוץ ה-HBO על המלחמה בעיראק דרך סצנות מבית חולים צבאי שם. הסדרה התמקדה בצוות הרפואי של הקרב ה-86 שבסיסו בפורט קמבל, קנטוקי, שהוא הבסיס של הדיוויזיה המוטסת ה-101 והייתה אחת ממספר יחידות רפואיות שאיישו את בית החולים.
גשר עד הלום

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר
 על שם:  הנקודה הצפונית ביותר אליה חיל המשלוח המצרי בפלישתם למדינת ישראל במלחמת העצמאות  העיירה הערבית איסדוד (שמו הקודם של הגשר היה ג'סר איסדוד)
 מיקום:   אשדוד
 מדינה:  ישראל ישראל
 מייסדים:  האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  המאה ה-19
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־19 
 מידע טכני
 מפתחים:  3 
 
 קואורדינטות:  31°46′56″N 34°40′10″E﻿ / ﻿31.782093685197°N 34.669406709131°E﻿ / 31.782093685197; 34.669406709131
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אשדוד מוגדלת) גשר עד הלום(למפת אשדוד רגילה) גשר עד הלום(למפת השפלה רגילה) גשר עד הלום(למפת השפלה מוגדלת) גשר עד הלום  he גשר עד הלוםhe גשר עד הלוםמפת  __ אשדוד  __ גן יבנה [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית חבל יבנה ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית באר טוביה ממערב: הים התיכון tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ג'סר אסדוד על ואדי סוכריר. לימין גשר הכביש העות'מאני/ממלוכי/רומאי גשר רכבת למסילה צרת פס על פיגומי עץ שהקימו צוותי "הרכבת הצבאית לארץ ישראל" (PMR) הבריטית בשלהי 1917. במרכז התמונה שפך נחל האלה לנחל לכיש הממשיך לזרום מערבה מתחת לגשר לים. צילום אווירי של הטייסת הבווארית ה-304 מינואר 1918
עובדי כפייה מצריים של חיל המשלוח המצרי למרגלות גשר אסדוד על דרך יפו-עזה לאחר שחובל על ידי העות'מאנים בנסיגתם בנובמבר 1917
גשר עד הלום הוא גשר על נחל לכיש הבנוי במקביל לכביש 4 ליד אשדוד, סמוך למחלף עד הלום. גשר עד הלום הוא הנקודה הצפונית ביותר אליה הגיע חיל המשלוח המצרי שפלש לארץ ישראל במלחמת העצמאות ומכאן שמו העברי. הגשר הוא אתר מורשת. ממערב לגשר, שוכן פארק עד הלום.
גאוגרפיה

אזור גשר עד הלום במישור החוף, במרחב הגאוגרפי הידוע במחקר כמישור חוף יהודה, או "מישור חוף פלשת", המשתרע בין נחל שקמה בדרום עד לנחל ירקון בצפון. רוחבו המרבי של מישור פלשת בדרום הוא כ-27 קילומטרים, ובצפון מגיע רוחבו לכ-15 קילומטרים.
המאפיין הבולט של מישור החוף של ארץ ישראל הוא רצועת החולות שלאורך חוף הים, שרוחבה המרבי בסמוך לראשון לציון, הוא כשבעה קילומטרים. מאפיין נוסף של מישור פלשת הם רכסי הכורכר הערוכים במערך קווי, זאת בשל תהליכים גאומורפולוגיים שונים.
נחלים הזורמים דרך הרכס, כמו נחל לכיש, יוצרים נוף שטוח מזרחית לרכסי הכורכר. ריכוז גדול יחסית של ערוצי נחלים קטנים, כמו באזור אשדוד הופך את רכס הכורכר לגבעות.
היסטוריה > התקופה העותמ'אנית

הגשר נבנה בסוף המאה ה-19 בידי השלטון העות'מאני מעל אפיק ואדי סוכריר שחצה את דרך יפו-עזה בקטע בין יִבְּנא למג'דל (כיום, אשקלון). הוא נבנה על יסודותיו של גשר מהתקופה הממלוכית והתקופה הרומית, כשלושה קילומטרים צפונית לעיירה איסדוד, ונקרא ג'סר איסדוד.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

ב-11 בנובמבר 1917, עם התקדמותו צפונה של חיל המשלוח המצרי – עשרת ימי מרדף פלשת, השתלטו כוחות מדיוויזיית האנזא"ק על גשר איסדוד, לאחר שחובל על ידי העות'מאנים הנסוגים, והקימו ראש גשר מצפון לשפך לוואדי סוכריר. במקביל לגשר הכביש בנו צוותי "הרכבת הצבאית לארץ ישראל" (PMR) הבריטית גשר רכבת על פיגומי עץ ובסמוך לעיירה הערבית איסדוד, נבנתה תחנת הרכבת, לימים תחנת הרכבת אשדוד עד הלום, על מסילה שנמתחה מקנטרה בגדה המזרחית של תעלת סואץ, לאורך חופי הים התיכון של חצי האי סיני והמשיכה לאורך מישור החוף הארץ ישראלי, בתחילה תוך שימוש במסילה העות'מאנית הצרה ותחנת הרכבת דיר סניד עבור בתחנת הצומת עד תחנת הרכבת לוד ומשם לירושלים ולאחר סיום המלחמה על תוואי המסילה המזרחית עד לתחנת הרכבת חיפה מזרח. החל ב-17 בנובמבר הוטענה בתחנה אספקה שהונחתה מן הים על ידי הצי הבריטי להובלה מסילתית לטובת כוחות חיל המשלוח שהתייצבו בקו שתי העוג'ות.
במהלך המרד הערבי הגדול הקימו שלטונות המנדט עמדת פילבוקס לשם הגנה על הגשר מפני חבלה של אנשי כנופיות.
היסטוריה > מלחמת העצמאות

ב־12 במאי 1948, במסגרת מבצע ברק, על מנת לעכב את תנועת המצרים המשוערת לכיוון תל אביב, פוצצה פלוגה ב' מגדוד 53 של חטיבת גבעתי את ג'סר איסדוד – גשר עד הלום. בליל 15 במאי, שעות לאחר הכרזת העצמאות של מדינת ישראל, חצה חיל המשלוח המצרי את קו הגבול הבין–לאומי המפריד בין ארץ ישראל למצרים באזור רפיח ופלש לתחומי המדינה הערבית בגבולותיה על פי החלטת החלוקה בתנועה לכיוון גבולות המדינה היהודית על פי החלטת החלוקה. הכוח המצרי נעצר במג'דל. ב–28 במאי יצא הכוח המצרי ממג'דל והמשיך בתנועה ללא הפרעה על ציר החוף בדרכו צפונה. ב-29 במאי נכנס הכוח המצרי לאשדוד והמשיך צפונה כשלושה קילומטרים עד שנעצר בג'סר אסדוד המפוצץ. לפנות ערב, הופתעו המצרים על ידי תקיפה אווירית של ארבעת מטוסי האוויה S-199 (מסרשמיט) הראשונים של טייסת הקרב הראשונה של חיל האוויר הישראלי. נזק גדול לא נגרם לכוח המצרי. בליל 30–31 במאי פשטו שתי פלוגות מחטיבת גבעתי על הכוח המצרי שבאזור הגשר, ולאחר יומיים, בליל 2–3 ביוני החל מבצע פלשת. המבצע לא הצליח לעקור את הכוח המצרי ממקומו (רק במסגרת מבצע יואב נסוגו המצרים מהנקודה), אולם ריתק אותו לעמדותיו.
היסטוריה > השם "עד הלום"

ועדת השמות הממשלתית רצתה להנציח את מלחמת העצמאות, וביקשה הצעות לשם חדש עבור יישוב ליד הגשר בשנת 1952. היו גם הצעות לשמות אחרים. אף על פי שבהתחלה השם "עד הלום" קיבל בהצבעה בוועדת השמות רק 2 קולות, מול 3 קולות עבור השם המקוצר – "הלום", בסופו של דבר ב־31 לאוגוסט 1952, השם "עד הלום" הפך לשמו הרשמי של היישוב. אלא שבניית היישוב לא יצאה אל הפועל, והשם ניתן לגשר שהיה במקום. השם "עד הלום" הוצע על ידי הרמטכ"ל דאז, יגאל ידין, "כי עד נקודה זו הגיעו המצרים בפלישתם וכאן ספגו מהלומותינו".
היסטוריה > לאחר מלחמת העצמאות

לאחר מלחמת העצמאות שוקם הגשר. ממערב לגשר נמצא "פארק עד הלום" ובו קיר הנצחה לנופלים, וכן הפילבוקס ועמדת הוויקרס. בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים הוקמה על ידי מדינת ישראל בסמוך לגשר אנדרטה דמוית אובליסק לזכר חללי הצבא המצרי, וזאת כחלק מהסכם השלום ובתמורה להשארת האנדרטאות הישראליות ברחבי סיני. הכתובות על ארבע פאות האובליסק הן בערבית, בעברית, באנגלית ובכתב הירוגליפי.
בינואר 2010 חנכה החברה הלאומית לדרכים את מחלף עד הלום החדש.
הפרויקט כלל את שחזורו של הגשר העות'מאני אשר פוצץ במבצע ברק. בשיתוף עם רשות העתיקות, שתילת כאלף עצים חדשים וביצוע עבודות נרחבות לפיתוח נופי.
גלריה

הגשר, 2009
הגשר לאחר סערות החורף
נחל לכיש בפארק
ראו גם

פלישת חיל המשלוח המצרי לארץ ישראל – 1948
לקריאה נוספת

ד"ר ששון אבי, לזכור ולשמור גשר עד הלום (ארכיון), באתר אפרתה, המכללה האקדמית לחינוך
הערות שוליים

↑  ד"ר ששון אבי, לזכור ולשמור גשר עד הלום, באתר אפרתה, המכללה האקדמית לחינוך
↑  פילדמרשל א.פ. ויול, מסעי-המלחמה בארץ-ישראל, הוצאת מערכות, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, מהדורה שלישית 1979, עמ' 131
↑  זהר נייגר, ‏עד הלום: זהו סיפור התקיפה הראשונה של חיל-האוויר הישראלי, באתר חיל האוויר הישראלי, 29 במאי 2022
↑  ארכיון המדינה, ועדת השמות הממשלתית (התכתבות) (עמ' 120)
↑  ארכיון המדינה, ועדת השמות הממשלתית - דואר יוצא (עמ' 219)
↑  ארכיון המדינה, סיקרות לישיבות הועדה לשמות ישובים (עמ' 579)
↑  ארכיון המדינה, ישיבות המליאה (עמ' 155)
↑  ארכיון המדינה, ועדת השמות הממשלתית - דואר יוצא (עמ' 220)
↑   עד הלום, סרטון בערוץ "צבי שמיר", באתר יוטיוב (אורך: 4:15)
| אשדוד  |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | אשדוד • רובעי העיר • תכנון העיר • כיכרות |  |
| גנים ופארקים | פארק אשדוד-ים • פארק עד הלום • פארק בן-גוריון • פארק אקולוגי מצודת-ים אשדוד • גן אלישבע • פארק לכיש • גבעת יונה • עד הלום |  |
| רחובות | רחוב רוגוזין • רחוב שבי ציון • מדרחוב הנביאים • שדרות בני ברית • שדרות הרצל • שדרות מנחם בגין • שדרות משה דיין |  |
| תחבורה | תחבורה ציבורית • מסוף בני ברית • מסוף ביג • מערכת להסעת המונים בנפת אשקלון |  |
| מוסדות | מרכז כיוונים • המשכן לאמנויות הבמה • הארכיון לתולדות אשדוד • הקריה האקדמית של אשדוד (עתידי) • בית אריה קלנג • מוזיאון אשדוד לאמנות • אצטדיון אשדוד (עתידי) |  |
| תעשייה | נמל אשדוד • תחנת הכוח אשכול • נמל הדרום • אלתא מערכות |  |
| היסטוריה | אשדוד ים (העיר העתיקה) • תל אשדוד • תל מור • רצועת החוף |  |
| נושאים מרכזיים נוספים | העירייה ומועצת העירייה • סמל העיר • יקיר העיר אשדוד • חברת אשדוד • החברה לפיתוח אשדוד |  |
קטגוריה ראשית
הרברט קפלר

| --- | --- |

 לידה:  23 בספטמבר 1907 שטוטגרט, ממלכת וירטמברג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  9 בפברואר 1978 (בגיל 70) זולטאו, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית, גרמניה הנאצית, גרמניה המערבית 
 השתייכות:  אס אס 
 תקופת הפעילות:  מ-1932 
 דרגה:  אובר-שטורמבאנפיהרר 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 טבעת הכבוד של האס אס 
 
הרברט קפלר (בגרמנית: Herbert Kappler‏; 23 בספטמבר 1907 – 9 בפברואר 1978) היה פושע מלחמה נאצי. הוא שירת כמפקד באס אס, ראש משטרת הביטחון והאס דה ברומא במהלך מלחמת העולם השנייה והיה אחראי לטבח בפוסה ארדיאטינה, לאחר תום המלחמה עמד קפלר למשפט באיטליה ונידון למאסר עולם. הוא נמלט מהכלא זמן קצר לפני מותו בגרמניה המערבית ב-1978.
ביוגרפיה

קפלר נולד למשפחה ממעמד הביניים בשטוטגרט של הקיסרות הגרמנית, הוא הצטרף למפלגה הנאצית ב-1 באוגוסט 1931 והצטרף לאס אס ב-1933. בינואר 1936 הוצב לתפקיד במשרד הראשי של הגסטפו בשטוטגרט.
במהלך האנשלוס ב-1938 פיקח קפלר על הגירושים ההמוניים של יהודי אוסטריה במסגרת שואת יהודי אוסטריה, קאפלר הוצב ברומא כראש ה-SD ומתחילת מלחמת העולם השנייה הוא שיתף פעולה באופן הדוק עם המשטרה האיטלקית.
ביוגרפיה > מפקד המשטרה ברומא הכבושה

ב-8 בספטמבר 1943, בתגובה על הסכם שביתת הנשק בין איטליה לבעלות הברית, כבש הצבא הגרמני את רומא וקפלר מונה למפקד משטרת הביטחון ושירות הביטחון עבור כל יחידות משטרת ה-SS ומשטרת הסדר הפרוסים ברומא.
קפלר הופקד מיד על יישום השואה באיטליה ברומא ובלאציו בפעולתו הראשונה בוצעה הפשיטה על גטו רומא בה רוכזו 1,023 מיהודי רומא וגורשו למחנה ההשמדה אושוויץ, מהם שרדו רק 16. מאוחר יותר הוא סידר את גירושם של 993 יהודים רומאים נוספים, שגם הם כמעט כולם נרצחו בתאי הגזים. כחלק מהמבצע האחרון, סחט קאפלר בהצלחה 50 ק"ג זהב מיהודי רומא, כשלאחר מכן טען קפלר כי הוא ניסיון למנוע את הגירושים.
בתחילת 1944 היה קפלר הנציג הגבוה ביותר של המשרד הראשי לביטחון הרייך ברומא וענה ישירות הן למושל הצבאי, תחת גנרל הלופטוואפה קורט מאלצר, והן לשרשרת הפיקוד של ה-SS תחת מפקד האס אס והמשטרה. קפלר נקלע לעימות ישיר עם הוותיקן הנייטרלי תחת האפיפיור פיוס ה-12, שקפלר האמין ובצדק שהוא נותן מחסה שבויים נמלטים של בעלות הברית, חברי ההתנגדות האיטלקית ויהודים.
יריב נתעב במיוחד של קאפלר היה המונסיניור האירי יו אופלהרטי, פעילותו של המונסיניור בסיוע סמוי ליהודים ולנמלטים אחרים הובילה הן את קפלר והן את עמיתו האיטלקי פייטרו קוך לתכנן שוב ושוב, ולשווא, את החטיפה, העינויים וההוצאה להורג של או'פלהרטי.
בינתיים, החפרפרות של קפלר בתוך הוותיקן כללו סמינר אסטוני לאומי ולשעבר טקס ביזנטי מהרוסיקום בשם אלכסנדר קורטנה, שעבד מ-1940 עד 1944 כמתרגם של קהילת הוותיקן לכנסיות המזרחיות. באותן שנים ריגל קורטנה בחשאי למען ברית המועצות, עם תוצאות הרסניות עבור הכמרים והמאמינים המחתרתים הרבים שאת שמותיהם העביר לנ.ק.ו.ד. קורטנה, שתמיד היה נאמן לברית המועצות, החל לרגל גם עבור גרמניה הנאצית רק ב-1943, משום שהמפעיל החדש שלו, קפלר, איים שוב ושוב לשלוח את קורטנה ואשתו למחנה ריכוז. קורטנה, לעומת זאת, הפך את השולחן נגד קאפלר על ידי גניבת ספרי הקוד הסודיים ביותר של סוכנות המודיעין של המפלגה הנאצית ה-SD ממשרדו במהלך הכאוס של קרב אנציו. לאחר מכן העביר קורטנה את ספרי הקוד לסובייטים באמצעות מונסיניור מריו בריני ממזכירות המדינה של הוותיקן.
ביוגרפיה > מעצר והרשעה פלילית

ב-1945 נעצר קאפלר על ידי השלטונות הבריטיים והועבר לידי ממשלת איטליה ב-1947. הוא נשפט בשנה שלאחר מכן. מפקדו השני של קאפלר ברומא, מפקד ה-SS אריך פריבקה, הצליח להימלט לארגנטינה ולא הוסגר לאיטליה כדי לעמוד לדין בשל תפקידו שלו בטבח בפוסה ארדיאטינה עד 1996.
ביולי 1948 נשפט קפלר על ידי בית דין צבאי של הצבא האיטלקי ונידון למאסר עולם לשרת בכלא הצבאי גאטה.
אשתו הראשונה של קפלר התגרשה ממנו בזמן שריצה את עונשו. מאוחר יותר הוא נישא בשנית ב-1972 לאנליז קפלר, אחות שאיתה ניהל התכתבות ממושכת, בטקס חתונה בכלא. בשלב זה קפלר נהיה קתולי בשל השפעתו של אויבו מימי המלחמה, מונסניור יו אופלהרטי, שביקר אותו לעיתים קרובות בכלא, ואשר עמו שוחח קפלר לעיתים קרובות על ספרות ודת.
בשנת 1975, בגיל 68, אובחן קפלר כחולה בסרטן סופני. ערעורים של אשתו ושל ממשלת מערב גרמניה לשחרור וחנינה נדחו על ידי השלטונות האיטלקיים, אך ב-1976 הסכימו האיטלקים להעבירו לבית חולים, עקב הידרדרות מצבו של קפלר והיותה של אנליז קפלר אחות, הייתה לה גישה כמעט בלתי מוגבלת אליו. באוגוסט 1977, לאחר ביקורה אצלו היא לקחה אותו במזוודה גדולה ונמלט למערב גרמניה, בעזרתו של חבר קרביניירי שכל הנראה לא היה מודע לכך.
על אף הדרישות להחזיר את קפלר לאיטליה סירבו שלטונות גרמניה המערבית להסגירו וגם לא העמידו אותו לדין בגין פשעי מלחמה נוספים, על פי הדיווחים בשל מצבו הבריאותי. בעקבות הבריחה התפטר שר ההגנה ויטוריו לאטנציו מתפקידו, שישה חודשים לאחר בריחתו, מת קאפלר בביתו בסולטאו, ב-9 בפברואר 1978, בגיל 70.
בתרבות ובקולנוע

בסרט העלילתי "טבח ברומא" משנת 1973, העוסק בטבח הארדיאטיני, גילם השחקן ריצ'רד ברטון את קפלר.
בסרט "הסקרלט והשחור" משנת 1983, גילם כריסטופר פלאמר את קפלר בסרט הטלוויזיה, אשר פירט את פגישתו הראשונה של קאפלר עם מונסיניור יו אופלהרטי.
זמנו שלאחר המלחמה של קפלר בקש מקלט בוותיקן, והידידות כתוצאה מכך עם אויבו לשעבר מונסיניור או'פלהרטי, הומחזו במחזה הרדיו "ה-Scarlet Pimpernel of the Vatican" מאת רובין גלנדינינג. מחזה הרדיו שודר לראשונה ב-30 בנובמבר 2006 ב־BBC Radio 4 בבריטניה. מאוחר יותר הוא הוצג בהופעה חיה תחת השם Kingfishers Catch Fire.
ראו גם

איטליה במלחמת העולם השנייה
ביבליוגרפיה

Fabio Simonetti, Via Tasso: Quartier generale e carcere tedesco durante l'occupazione di Roma, Odradek, Roma, 2016
הערות שוליים

1 2  Hu, Caitlin (8 ביולי 2016). "An Italian doctor explains "Syndrome K", the fake disease he invented to save Jews from the Nazis". Quartz (באנגלית). נבדק ב-2020-09-02. {{cite web}}:  (עזרה).
1 2  Levi, Primo; Belpoliti, Marco (2002).  Belpoliti, Marco (ed.). The Black Hole of Auschwitz (באנגלית). Italy: Polity. ISBN 978-0-7456-3240-7..
1 2 3  SAMUELS, SHIMON (15 במאי 2020). "The SS and the Vatican". The Jerusalem Post. נבדק ב-2020-09-02. {{cite web}}:  (עזרה).
1 2  Hale, Tom (20 באוגוסט 2020). "How The Ficticious 'Syndrome K' Saved Dozens of Jews From The Nazis". IFLScience (באנגלית). נבדק ב-2020-09-02. {{cite web}}:  (עזרה).
1 2  "Ireland's Oskar Schindler". belfasttelegraph (באנגלית בריטית). 20 באפריל 2019. ISSN 0307-1235. נבדק ב-2020-09-02. {{cite news}}:  (עזרה).
↑  Rom, Anna Maldini. "Weitere Gräber nicht mehr namenlos (neues deutschland)". www.neues-deutschland.de (בגרמנית). נבדק ב-2020-09-02..
↑  The Oxford Companion to International Criminal Justice (באנגלית). OUP Oxford. 2009-01-22. ISBN 978-0-19-102149-7..
↑  "The Testimony of Herbert Kappler". The Nizkor Project. 31 בדצמבר 2012. נבדק ב-18 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה).
1 2 3  "La vedova di Kappler a Trento per il culto del Simonino". l'Adige.it (באיטלקית). 2020-08-12. נבדק ב-2020-09-02.
1 2  Stephen Walker (4 במרץ 2011), "The Priest who Outfoxed the Nazis", The Irish Times, נבדק ב-4 במרץ 2011 {{citation}}:  (עזרה).
↑  David Alvarez and Robert A. Graham, S.J. (1997), Nothing Sacred: Nazi Espionage Against the Vatican, Frank Cass, London. Pages 114-139.
↑  David Alvarez (2002), Spies in the Vatican: Espionage and Intrigue from Napoleon to the Holocaust, University Press of Kansas. Pages 222–236, 316–318.
↑  Smale, Alison (2013-10-11). "Erich Priebke, Nazi Who Carried Out Massacre of 335 Italians, Dies at 100". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-09-02..
↑  Agnew, Paddy (19 באוקטובר 2013). "Nazi funeral that's forcing Italy to face its past". The Irish Times (באנגלית). נבדק ב-2020-09-02. {{cite news}}:  (עזרה).
↑  "Sentenza n. 631, del Tribunale Militare Territoriale di Roma, in data 20.07.1948 - Difesa.it". www.difesa.it. נבדק ב-2023-09-06..
↑  "St. Ananias". Catholic Exchange. 25 בפברואר 2009. {{cite web}}:  (עזרה).
↑  קפלר שקל כ-47 ק"ג באותו זמן.
↑  Cicchino, Enzo (2000). "Kappler's escape MEETING WITH Hon. Minister Vito Lattanzio". larchivio.com. נבדק ב-2 בספטמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Coverage of Herbert Kappler's escape". Time magazine. 29 באוגוסט 1977. אורכב מ-המקור ב-27 במרץ 2008. נבדק ב-4 במאי 2010. {{cite news}}:  (עזרה).
↑  Reed, Rex (2019-10-04). "'Kingfishers Catch Fire' Is a Thoughtful and Provocative Theatrical Experience". Observer (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-09-02.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263677505171  PLWABN: 9810628480205606  BIBSYS: 12022580  GND: 118720821  ISNI: 0000 0000 6677 5299  LCCN: n98063924  NTA: 393356191  SNAC: w6v282vb  SUDOC: 20335298X  VIAF: 52484397   WorldCat (עם VIAF): 52484397 
קאפלר באיטליה ב-9 במאי 1945
התמרת הילברט

במתמטיקה ובעיבוד אותות, התמרת הילברט היא אופרטור ליניארי, שלוקח פונקציה  u(t), ומייצר פונקציה  H{(u)(t)}, עם אותו התחום.
בשונה מהתמרות אחרות כדוגמת התמרת Z, התמרת פורייה, אשר מעבירות פונקציות בין מרחבים, התמרת הילברט לוקחת פונקציה במרחב הזמן, ומשאירה אותה במרחב הזמן, כאשר במרחב התדר הפונקציה החדשה מוסטת בפאזה של  90^{\circ }.
התמרת הילברט קרויה על שם דויד הילברט, שהיה הראשון אשר הציג את האופרטור לפתרון המקרה המיוחד של בעיית רימן-הילברט עבור פונקציה הולומורפית.
מבוא

התמרת הילברט של פונקציה  u(t) היא קונבולוציה של הפונקציה  u(t) עם הפונקציה  h(t)=1/(\pi t).
ההתמרה מחושבת בצורה הבאה:
{\widehat {u}}(t)=H(u)(t)=\operatorname {\int } _{-\infty }^{\infty }u(\tau )h(t-\tau )\,d\tau ={\frac {1}{\pi }}\ \operatorname {\int } _{-\infty }^{\infty }{\frac {u(\tau )}{t-\tau }}\,d\tau
כאשר מבצעים התמרת הילברט פעמיים ברצף לפונקציה  u, התוצאה היא  u שלילית:
סימון

בעיבוד אותות, התמרת הילברט של  u(t) מסומנת ע"י:  {\widehat {u}}(t). במתמטיקה, הסימון הנפוץ הוא  {\tilde {u}}(t).
טבלת התמרות הילברט

| האות   u(t)\, | התמרת הילברט   H(u)(t) |
| --- | --- |
 \sin(t):  -\cos(t)
 \cos(t):  \sin(t)\,
 \exp \left(it\right):  -i\exp \left(it\right)
 \exp \left(-it\right):  i\exp \left(-it\right)
 1 \over t^{2}+1:  t \over t^{2}+1
 e^{-t^{2}}:  2\pi ^{-1/2}F(t)
פונקציית Sinc    \sin(t) \over t:  1-\cos(t) \over t
פונקציית המלבן    \sqcap (t):  {1 \over \pi }\log \left|{t+{1 \over 2} \over t-{1 \over 2}}\right|
פונקציית דלתא של דיראק   \delta (t)\,:  {1 \over \pi t}
ראו גם

התמרת פורייה
התמרת Z
באדום-התמרת הילברט של גל מרובע (בכחול)
הגנה נימצו-הודית

הגנה נימצו-הודית היא פתיחת שחמט היפרמודרנית המהווה את אחת הוראיציות של ההגנה ההודית ומוגדרת על ידי המהלכים הבאים:
ד4 פ-ו6 (מהלכי הפתיחה של ההגנה ההודית)
ג4 ה6
פ-ג3 ר-ב4
ניתן ליישם גם סדר שונה של המהלכים כגון:
ג4 ה6
פ-ג3 פ-ו6
ד4 ר-ב-4.
באנציקלופדיית פתיחות שחמט (ECO), ההגנה הנימצו-הודית מסווגת בקודים E20-E59.
פתיחה היפרמודרנית זו פותחה על ידי רב האמן אהרון נימצוביץ' שהציג אותה לרמת המאסטר בשחמט בראשית המאה ה-20. בניגוד לרוב הפתיחות ההודיות, ההגנה הנימצו-הודית אינה כוללת פיאנקטו מיידי, אם כי לעיתים קרובות השחור ממשיך עם ...ב6 ו- ...ר-ב7. על ידי ריתוק פרש הלבן, מונע השחור מהלבן לאיים ב4. ה4 ושואף לגרום ללבן לבצע כפל רגלים.
העיכוב בפיתוח הרגלים של השחור הופך את ההגנה הנימצו-הודית (המכונה לעיתים בשפה המדוברת, בפשטות, "נימצו") להגנה גמישה מאוד מול 1. ד4 (משחק חצי סגור). ניתן לבצע מעבר מפתיחה זו לגמביט המלכה או להגנה ההודית של המלכה. בשל יתרונותיה הרבים, שוחקה ההגנה הנימצו-הודית בכל הרמות, על ידי כל אלופי העולם מאז קפבלנקה.
לעיתים קרובות משחק הלבן 3. ז3 או 3. פ-ו3 כדי להימנע מהנימצו-הודית, מה שמאפשר לו להגיב ל- 3. פ-ו3 ר-ב4+ (הגנה בוגו-הודית) עם 4. ר- ד2 או 4. פ-ד2 במקום 4. פ-ג3.