stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלף האיים
היסטוריה

האזור הפך פופולרי בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, כאשר רבים מעשירי ארצות הברית באו לנפוש באזור. נבנו בו בתי מלון מפוארים וספינות הקיטור הציעו סיורים בין האיים. עם הזמן נרכשו איים רבים על ידי עשירים אלו והם החלו לבנות בהם בתי קיט. המשייטים באזור האיים יכולים להבחין ברבים מהם אשר מאכלסים בתים מפוארים שכאלה.
דוגמה מפורסמת לכך היא טירת בולדט הנמצאת בצד האמריקני, אשר נבנתה על אי בצורת לב והוקדשה על ידי מר בולדט לאהובתו. הטירה שופצה וכיום ניתן לבקר בה ואף לערוך בה טקסי חתונה.
אתרים בעלי עניין

האי "בדיוק מספיק מקום" (Just Room Enough) שנמצא בארכיפלג אלף האיים נקרא כך משום ששטחו מספיק בדיוק לבית אחד ועץ אחד.
האי קרלטון כולל את המבצר ההרוס פורט האלדימן, שנבנה בשנת 1779 על ידי הבריטים במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית. האי נכבש על ידי שלושה חיילים אמריקנים במלחמת 1812 ונשאר חלק של ארצות הברית עד היום.
העיירות המזוהות ביותר עם האיים הן אלכסנדריה-ביי במדינת ניו יורק וגאנונוקווה במחוז אונטריו, בהן שפע של מסעדות וחנויות מזכרות, והסירות המשייטות באזור האיים יכולות לעגון בעיירות אלו בחופשיות. אתר קמפינג מפורסם הוא האי וולסלי בצד האמריקני.
ראו גם

דארק (אי)
אלווין ברנשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 באוגוסט 1927 מוינשט, רומניה 
 פטירה:  19 בספטמבר 2011 (בגיל 84) 
 מדינה:  רומניה 
 שם עט:  B. Elvin 
 שפות היצירה:  רומנית 
 סוגה:  פובליציסטיקה, ביקורת ספרות 
 
אלווין ברנשטיין (רומנית: Elvin Bernstein;‏ 24 באוגוסט 1927 - 19 בספטמבר 2011) היה סופר, פובליציסט, מבקר ספרות ותיאטרון, עורך כתבי עת ספרותיים ומזכיר ספרותי של תיאטראות, יהודי רומני שהיה מוכר בעיקר לפי שם העט "ב. אלווין" (B. Elvin) ושמות עט נוספים.
חייו

אלווין ברנשטיין נולד במוינשט, מחוז בקאו, רומניה, להרמן ברנשטיין, בעליו של בית זיקוק קטן לנפט, ורלה ברנשטיין לבית בראונשטיין. הוא למד בתיכון היהודי "קולטורה" בבוקרשט, בעקבות החקיקה האנטישמית שאסרה על יהודים ללמוד בתיכון הכללי. מורו לרומנית היה מיכאיל סבסטיאן. במלחמת העולם השנייה הועסק ברנשטיין בעבודות כפייה שכללו חפירות, עישוב, קטיף ירקות ובהמשך גם איסוף גופות מהריסות בניינים מופצצים. לאחר המלחמה, ב-1946, השיג את תעודת הבגרות והצטרף למפלגה הקומוניסטית הרומנית. ב-1950 סיים את לימודיו בפקולטה לפילוסופיה של אוניברסיטת בוקרשט. ב-1953 סולק מהמפלגה הקומוניסטית ומעבודתו בהוצאה לאור של הנוער והתקשה למצוא עבודה חדשה.
התחלת פעילותו הפובליציסטית הייתה בשנת 1943 בכתב העת "Caiete culturale" (מחברות תרבותיות) אותו ערך בעצמו. פעילותו הספרותית התפרסמה לראשונה ב-1944, בעיתון Ecoul (ההד), שם פרסם מאמר על ברנרד שו תחת שם העט Paul Scorţeanu (פאול סקורצאנו). הוא המשיך את הפובליציסטיקה שלו בכתבי העת ‏ Contemporanul, Gazeta literară, Luceafărul, Viaţa românească וב-1948 פרסם תחת שם העט Mircea Slavu (מירצ'אה סלאבו) את הנובלה Armă vicleană (נשק ערמומי). ב-1955 פרסם מחקר ביקורתי על ג'או בוגזה ובאותה השנה פרסם מחקר מעמיק על Teatrul lui Mihail Sebastian (התיאטרון של מיכאיל סבסטיאן). ב-1957, בעקבות דיכוי המרד ההונגרי, כתב ספר על אנטול פראנס, ספר שהיה מכוון נגד הפנאטיות ונגד חוסר הסובלנות. הספר עורר זעם בקרב החוגים השליטים, שדרשו את הרחקתו מהמדיה. לאונטה ראוטו (לשעבר לב אויגנשטיין), שהיה בעל מעמד חשוב מאוד ואפילו כונה בדו"ח טיסמנאנו "הדיקטטור של התרבות הרומנית" ניסה להגן עליו, אך לא לאורך זמן וכך, ביולי 1958 פוטר ונחסמה דרכו למערכות העיתונים. במשך שלוש שנים היה מובטל ורק כתב העת הספרותי Gazeta literară פרסם מפעם לפעם מאמר שלו, כשהעורך, פאול ג'אורג'סקו נאבק עם הצנזורה על כל מאמר בנפרד. הוא שב לעבודה סדירה בעזרתו של אלכסנדרו מירודן. מירודן, שהיה באותה תקופה המזכיר הספרותי של התיאטרון לקומדיה, רצה לפרוש מתפקידו, כדי להקדיש עצמו לספרות. הוא המליץ על אלווין ברנשטיין בפני מנהל התיאטרון, ראדו בליגן, שקיבל את ההמלצה ומינה את ברנשטיין לתפקיד המזכיר ב-1961.
ברנשטיין השתלב היטב בעולם התיאטרון ובמהרה הפך לסמכות בנושא. [דרוש מקור] הוא הפיק את כתב העת Caietele Teatrului de Comedie (מחברות התיאטרון לקומדיה) וב-1969 בעת שכיהן בתפקיד המזכיר הספרותי בתיאטרון הלאומי על שם יון לוקה קאראג'אלה, ייסד שם את כתב העת היוקרתי Caietele Teatrului Naţional (מחברות התיאטרון הלאומי). כתב עת זה הופץ ב-50,000 עותקים לכל כותר, יצאו לאור 80 כותרים.
כדי לסייע במימון התיאטרון הפיק ברנשטיין את כתב העת האינטלקטואלי Jocul de-a vacanţa (המשחק כאילו חופשה) שהופץ ב-200,000 עותקים. ברנשטיין היה מעורב בעריכת כתבי העת Litere (אותו ייסד, מאוחר יותר שונה שמו ל-Arc) ו-Lettre Internationale שעבורו היה עורך ראשי של המהדורה הרומנית.
אלווין ברנשטיין היה אחיין של מרדכי ברנשטיין.
נפטר ב-19 בספטמבר 2011.
מיצירותיו

1955 Geo Bogza (ג'או בוגזה).
1955 Teatrul lui Mihail Sebastian (התיאטרון של מיכאיל סבסטיאן).
1957 Anatole France (אנאטול פראנס).
1960 Anton Pavlovici Cehov (אנטון פאבלוביץ' צ'כוב) עם הקדמה של Tamara Gane (תמרה גאנה).
1962 Conul Petrescu (אדון פטרסקו).
1967 Modernitatea clasicului I.L. Caragiale, Bucureşti (המודרניות של הקלאסיקן יון לוקה קאראג'אלה).
1969 Teatrul şi intero­gaţia tragică (התיאטרון והתשאול הטראגי).
1973 După o lungă şi grea suferinţă (לאחר סבל קשה וממושך).
1974 Partea mea de comedie (החלק שלי בקומדיה).
1977 Prin ce se deosebeşte această noapte? (במה נבדל הלילה הזה?).
1980 Hotarul imaginar (הגבול הדמיוני).
1982 În continuare (בהמשך). יצאה מהדורה נוספת ב-2003.
1985 Colţurile cercului (פינות המעגל).
1988 Patru şi un absent (ארבעה ואחד נפקד).
1997 Numărătoare inversă (הספירה ההפוכה).
2003 Datoria de a ezita (החובה להסס).
אירוויזיון הילדים 2020

| --- | --- |
 מספר התחרות:  18
 גמר:  29 בנובמבר 2020
 מנחים:  Ida Nowakowska, Małgorzata Tomaszewska, רפאל בז'וזובסקי 
 רשת השידור המפיקה:  TVP
 מיקום האירוע:  פולין ורשה, פולין
 המפקח על התחרות:  מרטין אסטרדאל
 השיר הזוכה:  צרפת צרפת - J'imagine
 שיטת הניקוד:  50% שופטים (ילדים ומבוגרים) 50% קהל
 מספר משתתפות:  12
 מדינות שמשתתפות לראשונה:  גרמניה גרמניה
 מדינות שפרשו מהתחרות:  אוסטרליה אוסטרליה ויילס ויילס מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית אירלנד אירלנד איטליה איטליה אלבניה אלבניה פורטוגל פורטוגל ארמניה ארמניה
 המדינות המשתתפות
 
   המדינות המשתתפות   מדינות שהשתתפו בעבר, אך לא בשנה זו
 → אירוויזיון הילדים 2019 אירוויזיון הילדים 2021 ← 
 
אירוויזיון הילדים 2020 היא התחרות ה-18 של אירוויזיון הילדים מטעם איגוד השידור האירופי. התחרות התקיימה בפולין לאחר זכייתה בשנת 2019 עם השיר "Superhero" בביצוע ויקטוריה גאבור. זו הפעם הראשונה שמדינה מארחת את אירוויזיון הילדים פעמיים ברציפות. זוכת השנה היא צרפת עם השיר J'imagine בביצוע ולנטינה שקיבל 200 נקודות.
בעקבות מגפת הקורונה ולראשונה בתולדות התחרות, הורשו המשלחות לקיים את הופעתן מרחוק: מרבית המדינות הקליטו את ביצוע השיר במדינתן ולא הופיעו על בימת המדינה המארחת, מלבד ארבע: מלטה, סרביה, אוקראינה ופולין (המארחת).
מדינות משתתפות

| סדר | מדינה | שפה | אמן | שיר | תרגום לעברית | מקום | ניקוד | מקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 | גרמניה גרמניה | גרמנית, אנגלית | סוזן | Stronger with you | חזקה יותר איתך | 12 | 66 | המבורג |
| 02 | קזחסטן קזחסטן | קזחית, אנגלית | קראקאט בשאנובה | Forever | לתמיד | 2 | 152 | נורסולטאן |
| 03 | הולנד הולנד | הולנדית, אנגלית | יוניטי | Best Friends | חברות הכי טובות | 4 | 132 | הילברסום |
| 04 | סרביה סרביה | סרבית, אנגלית | פטאר אניצ'יץ' | Heartbeat | פעימת לב | 11 | 85 | ורשה |
| 05 | בלארוס בלארוס | רוסית, אנגלית | ארינה פחטרבה | пришельцы (Aliens) | חייזרים | 5 | 130 | מינסק |
| 06 | פולין פולין | פולנית, אנגלית | אליציה טראץ' | I'll Be Standing | אני אעמוד | 9 | 90 | וורשה |
| 07 | גאורגיה גאורגיה | גאורגית, אנגלית | סנדרה גאדליה | You Are Not Alone | אינך לבד | 6 | 111 | טביליסי |
| 08 | מלטה מלטה | אנגלית | שאנל מונסיגנור | Chasing Sunsets | לרדוף אחרי שקיעות | 8 | 100 | וורשה |
| 09 | רוסיה רוסיה | רוסית, אנגלית | סופיה פסקובה | мой новый день | היום החדש שלי | 10 | 88 | מוסקבה |
| 10 | ספרד ספרד | ספרדית | סולאה | Palante | עבור הלאה | 3 | 133 | מדריד |
| 11 | אוקראינה אוקראינה | אוקראינית, אנגלית | אולכסנדר בלבאנוב | Відкривай (Open up) | להיפתח | 7 | 106 | וורשה |
| 12 | צרפת צרפת | צרפתית | ולנטינה | J'imagine | אני מדמיינת | 1 | 200 | פריז |
מדינות אחרות

איטליה איטליה - בדצמבר 2019 הודיעה רשות השידור האיטלקית כי תשתתף בתחרות. עם זאת, בספטמבר 2020 הוכרזו המדינות המשתתפות ואיטליה לא הייתה ביניהם.
איסלנד איסלנד - רשות השידור האיסלנדית RUV הודיעה שלא יעשו את הופעת הבכורה שלהם בתחרות השנה אבל מסרו שהשתתפות שלהם תתאפשר במהדורות עתידיות.
אוסטרליה אוסטרליה - ביולי 2020 הודיעה רשות השידור האוסטרלית SBS כי לא תשתתף בשנה זו עקב מגפת הקורונה.
בולגריה בולגריה - בדצמבר 2019 הודיעה רשות השידור הבולגרית BNT כי בולגריה לא תשתתף בשנה הזאת. לעומת זאת, ביולי 2020 חזרה בה והודיעה כי הם לא שוללים את האפשרות להשתתף בתחרות השנה, אך טרם נתקבלה החלטתם הסופית.
ויילס ויילס - ביולי 2020, הודיעה רשות השידור הוולשית S4C שלא תשתתף בשנה בעקבות מגפת הקורונה.
ישראל ישראל - תאגיד השידור הישראלי, רשות השידור של ישראל, חשבו על חזרה לתחרות השנה. ביולי 2020, ישראל הודיעה שלא תשתתף השנה בגלל בעיות כלכליות ומגבלות מגפת הקורונה שלא מאפשרים לבצע על במת התחרות. ישראל שוקלת חזרה לתחרות במהדורות עתידיות.
סקוטלנד סקוטלנד - ביוני 2019, רשת השידור בסקוטלנד BBC Alba (אנ') אמרה כי התקיימו שיחות שעשויות לאפשר לה להשתתף לראשונה בתחרות. עם זאת, באפריל 2020 הודיעה רשת השידור בסקוטלנד שלא תעשה את הופעת הבכורה שלה ב-2020
מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית - ביולי 2020, הודיעו ראשי המשלחת של מקדוניה הצפונית לאירוויזיון הילדים שהשתתפותם לא תתאפשר בשנה זאת עקב מגבלות מגפת הקורונה הם מסרו שהם מלאי תקווה לחזור לתחרות ב-2021.
שוודיה שוודיה - ב־15 בינואר 2020, רשות השידור השוודית SVT אמרה כי הם לא החליטו עדיין האם להשתתף בתחרות, אלא שוחחו על האפשרות לחזור כל שנתיים מאז שלא השתתפו בתחרות מ-2015.
אירלנד אירלנד - רשות השידור האירית הודיעו שישתתפו בתחרות השנה. עם זאת, ביולי 2020 מסרו שהם לא ישתתפו השנה בגלל מגבלות מגפת הקורונה.
אלבניה אלבניה - בספטמבר 2020 הוכרזו המדינות המשתתפות ואלבניה לא הייתה ביניהם.
פורטוגל פורטוגל - בספטמבר 2020 הוכרזו המדינות המשתתפות ופורטוגל לא הייתה ביניהם.
ארמניה ארמניה - בספטמבר 2020 הודיעה רשות השידור הארמנית כי תשתתף בתחרות. עם זאת, ב-5 בנובמבר 2020 חזרה בה רשות השידור מהחלטתה והצהירה כי לא תשתתף בתחרות השנה.
המדינות הבאות הודיעו שלא ישתתפו בתחרות ולא מסרו סיבה:
אסטוניה אסטוניה (ETV)
בלגיה בלגיה (VRT)
דנמרק דנמרק (DR)
יוון יוון (ERT)
לטביה לטביה (LTV)
מונטנגרו מונטנגרו (RTCG)
נורווגיה נורווגיה (NRK)
סלובניה סלובניה (RTVSLO)
סן מרינו סן מרינו (SMRTV)
צ'כיה צ'כיה (ČT)
קפריסין קפריסין (CyBC)
קרואטיה קרואטיה (HRT)
רומניה רומניה (TVR)
שווייץ שווייץ (SRF)
ראו גם

אירוויזיון הילדים
הערות שוליים

↑  Granger, Anthony. "The Netherlands: Confirms Junior Eurovision 2020 Participation". Eurovoix. נבדק ב-2019-09-28.
↑  ""Poland is so proud of you": 2019 Winner Viki Gabor talks to the press". junioreurovision.pl. 24 בנובמבר 2019. נבדק ב-24 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Granger, Anthony. "Georgia: Confirms Junior Eurovision 2020 Participation". Eurovoix. נבדק ב-2019-11-13.
↑  Granger, Anthony (2020-04-02). "Russia: Junior Eurovision 2020 Participation Confirmed". Eurovoix (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-04-02.
↑  vertele.eldiario.es (2019-11-30). "TVE: "Nuestra preocupación con Eurovisión 2020 era que no nos pillara el toro"". vertele (בEuropean Spanish). נבדק ב-2019-11-30.
↑  Eurofestivales: Ucrania: "Esperamos volver a este país hospitalario el año que viene", Eurofestivales, ‏2019-11-27
↑  Anthony Granger, France: Intends to Participate in Junior Eurovision 2020, Eurovoix, ‏2020-05-12 (באנגלית)
↑  Granger, Anthony (2019-06-30). "Scotland: Potential Junior Eurovision Debut in 2020". Eurovoix (באנגלית בריטית). נבדק ב-2019-10-05.
↑  SVT har inte stängt dörren till jESC, SVT har inte stängt dörren till jESC
אלפרד מאייר-ולדק

| --- | --- |
אדמירל אלפרד מאייר-ולדק
אדמירל אלפרד מאייר-ולדק
 לידה:  27 בנובמבר 1864 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית רוסיה
 פטירה:  25 באוגוסט 1928 (בגיל 63) באד קיסינגן, רפובליקת וויימאר גרמניה
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת היידלברג 
 השתייכות:   הצי הקיסרי הגרמני
 תקופת הפעילות:  1884–1920 (כ־36 שנים)
 דרגה:  אדמירל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 אות מסדר העיט האדום   אות מסדר הכתר הפרוסי   אות מסדר פרנץ יוזף
 
אלפרד וילהלם מוריץ מאייר (בגרמנית: Alfred Wilhelm Moritz Meyer; נולד ב-27 בנובמבר 1864 בסנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית (כיום רוסיה) – מת ב-25 באוגוסט 1928 בבאד קיסינגן, רפובליקת וויימאר) היה אדמירל בצי הקיסרי הגרמני שפיקד על הכוחות הגרמנים במהלך המצור על צ'ינגדאו.
ביוגרפיה

נולד בשם אלפרד מאייר, בסנט פטרסבורג שבאימפריה הרוסית, שם שימש אביו כשגריר. ב-21 באפריל 1884 הצטרף לצי הקיסרי הגרמני, ואת הכשרתו הבסיסית רכש בפריגטה "SMS Niobe". הוא טיפס במהירות בסולם הדרגות ובשנת 1890 כבר החזיק בדרגת לוטננט. בשנת 1903 הוסיף את השם "ולדק" לשם משפחתו. בשנת 1911 הועלה לדרגת קפטן. באותה שנה החליף את אוסקר פון טרופל (Oskar von Truppel), בתפקיד המושל של שאדונג (כיום צ'ינגדאו) שבסין, שהייתה אז קולוניה גרמנית.
ב-23 באוגוסט 1914, במסגרת מלחמת העולם הראשונה, חברה האימפריה היפנית לבריטניה והכריזה מלחמה על גרמניה. ולדק ידע שלא יוכל לעמוד באיום היפני-בריטי המשותף, וביקש תגבורת מהקייזר. משזו לא ניתנה, הורה לכנס בשאדונג את כל כוחות הצבא הגרמניים שבסין. מדינות ההסכמה, פעלו, כמובן, כדי למנוע זאת. בהתאם להוראתו של ולדק, עשו דרכן לנמל כל ספינות המלחמה שהצליחו להתחמק מן הכתר של מדינות ההסכמה: שתי ספינות תותחים ומשחתת, וכן צוותים של ספינות שנעצרו בדרכן. אזרחים גרמנים עשו דרכם אף הם לשאדונג, ומלאו תפקידים שונים כאנשי מילואים במערך הגנתה. לאלה נוספה ספינת המלחמה האוסטרו - הונגרית "קייזרין אליזבת" (Kaiserin Elisabeth), שחלק מצוותה ומחימושה צורף למגינים.
לאחר כמה שבועות של מלחמה, כשהגיע למסקנה שלא יתוגבר יותר עקב ההסגר שהוטל על שאדונג על ידי מדינות ההסכמה, החל ולדק להכין את שאדונג למצור. ההכנות כללו הנחת מוקשים ימיים ויבשתיים, אימון הכוחות, שמנו 3,625 חיילים, חיזוק הביצורים וכיוצא בזה. ב-31 באוקטובר פתחו הבריטים והיפנים בהתקפה (המצור על צ'ינגדאו), המצור נמשך עד ה-7 בנובמבר אז הוכרעו הגרמנים בידי העליונות המספרית הבולטת של אויביהם. ולדק עצמו נכנע ליפנים, ונכלא במחנה בעיר פוקואוקה. בסוף דצמבר 1919 שוחרר מהשבי, אולם עזב את יפן רק ב-25 במרץ 1920. הוא פרש משירות צבאי באותה שנה, וחי בעיר באד קיסינגן שברפובליקת ויימאר עד מותו בשנת 1928.
לקריאה נוספת

(Charles B. Burdick: The Japanese Siege of Tsingtao (1976
Cyril Fallsm: The Great War, (1960). S. 98-99
(Edwin P. Hoyt: The Fall of Tsingtao (1975
Marinekabinett (Hrsg.): Rangliste der Kaiserlich Deutschen Marine. E.S. Mittler & Sohn, Berlin 1914, S. 110.
הערות שוליים

↑  מ-1903 נקרא מאייר-ולדק.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 117570370  VIAF: 64787874   WorldCat (עם VIAF): 64787874
אנאמורפוזה

השגרירים של האנס הולביין הבן
בצד ימין התמונה ממבט חזיתי, ובצד שמאל היחלק התחתון בתמונה מזווית ראייה שונה
אנאמורפוזה (Anamorphosis) היא טכניקה אמנותית המציגה אשליה על ידי פרספקטיבה מעוותת המחייבת את הצופה להשתמש בהתקנים מסוימים או בנקודת מבט שונה כדי לראות אלמנט המוסתר ביצירה כשמביטים בה בנקודת מבט חזיתית. המילה אנאמורפוזיס נגזרת מיוונית כשמשמעותה של אנא היא בחזרה או שוב, ומורפה היא צורה או אופן.
היסטוריה

יצירתו של לאונרדו דה וינצ'י "עינו של לאונרדו" משנת 1485, היא הדוגמה המוקדמת המובהקת והידועה של שימוש באנאמורפוזיס בעידן המודרני. גם ציורי המערות הפרהיסטוריים בלסקו מחזיקים בטכניקה בשל הזוויות האלכסוניות של המערה שאילצו את הציורים להיות בזוויות מסוימות כדי שלא יהיו מעוותים מנקודת מבטו של הצופה.
הצייר האנס הולביין הבן התפרסם בעיקר בציורו השגרירים כשהטמין בחלקה התחתון של התמונה צורה מעוותת שבזווית חדה מהצד הופכת לדמות של גולגולת.
במהלך המאה ה-17 יצירות בסגנון הבארוק שנועדו להטעות את העין, השתמשו לעיתים בטכניקה כדי לשלב אלמנטים אדריכליים עם אשליה. כך בעמידה בנקודה מסוימת הארכיטקטורה הייתה משתלבת עם הציור הדקורטיבי. בדרך זו כיפת כנסיית סנט איגנטיוס ברומא, שצוירה על ידי אנדריאה פוזו, מייצרת את שיאה של האשליה כיוון שבשל תלונות על חסימת האור לשכונות שבסמוך לכנסייה, פוזו הוזמן לצייר את התקרה כדי שתראה כמו חלקה הפנימי של כיפה, במקום שיבנו חלק כזה, עם זאת, התקרה שטוחה ויש רק נקודה מסוימת בה האשליה מושלמת ונראית אמיתית.
במאות ה-18 וה-19 יצירות אנאמורפיות שימשו יותר כחלק ממשחקי ילדים, מאשר אלמנט אמנותי. במאה ה-20 אמנים מסוימים ניסו לחדש את הטכניקה, כדוגמת מרסל דושאן שבחלק ממוצגיו הייתה נגיעה של אנאמורפוזה, כדוגמת הזכוכית הגדולה. אמן נוסף הוא סלבדור דאלי שהטכניקה השפיעה על מספר מציוריו. בשלהי המאה ה-20 הטכניקה תפסה תאוצה בעיקר בצעצועים ומשחקי ילדים.
הכיפה המצוירת על התקרה השטוחה בכנסיית סנט איגנטיוס ברומא
משחק ילדים בו בעזרת מראה בצורת כוס מתקבל הציור שנראה במבט ראשון כמו קשקוש
אלפרד יונגמן

| --- | --- |

 לידה:  1910 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  9 בדצמבר 1990 (בגיל 80 בערך) 
 ענף מדעי:  רדיולוגיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי שדה יהושע (כפר סמיר) 
 מוסדות:  מרכז רפואי בני ציון  בית החולים על שם שוויצר  רמב"ם – הקריה הרפואית לבריאות האדם  המרכז הרפואי הלל יפה 
 
אלפרד יונגמן (1910 – 9 בדצמבר 1990) היה רדיולוג יהודי-גרמני ישראלי, מנהל מחלקת הרנטגן בבית החולים על שם שוויצר, מפקד ארגון ההגנה בבית החולים רמב"ם ומנהל מכון הרנטגן בבית החולים הלל יפה בחדרה (1964–1982)
קורות חיים

יונגמן נולד בברלין שם סיים את לימודי הרפואה. בשנת 1936 עלה לארץ ישראל והתיישב בחיפה.
יונגמן עבד כ"רופא מתנדב" ב- בית החולים רוטשילד  במחלקה הכירורגית, ובמחלקה הגיניקולוגית. בשנת 1941 עבר יונגמן לבית החולים רמב"ם ושם התנדב במחלקה הכירורגית.
באפריל 1942 היה יונגמן קצין רפואה במנהל שירותי התגוננות אזרחית, ומנהל שירותי הרפואה ב- מחנה המעצר בעתלית.
מאפריל 1945 התמחה יונגמן ב- רנטגן בבית החולים רמב"ם, במחלקתו של הדוקטור א.מ. קליינהאוז, ובהמשך הד"ר יוליוס מונק.
במקביל, יונגמן מונה למפקד המחתרתי של "ההגנה" בבית החולים רמב"ם. בבית החולים נוהלה פעילות סדירה של ארגון ה"הגנה" באופן ממודר, עליה היה מופקד יונגמן מבלי שחבריו בבית החולים ידעו על כך, כולל רעייתו.
זכור המקרה שבו פברק ד"ר אלפרד יונגמן, שהיה הבכיר מאנשי ההגנה בבית החולים, יחד עם הרנטגנאי הראשי, ולטר פייזר, מסמכים וצילומים שהעידו כי לאחד מלוחמי המחתרות המאושפז בבית החולים יש שחפת כלייתית, וכך הצילו אותו מחבל התלייה.
בדצמבר 1952 מונה יונגמן למנהל מחלקת הרנטגן בבית החולים שוויצר בטבריה.
בינואר 1959 - ינואר 1960 השתלם יונגמן בארצות הברית ברדיולוגיה. כשסיים את ההשתלמות חזר יונגמן לבית החולים רמב"ם.
מאוקטובר שנת 1964 ועד 1982 ניהל את מכון הרנטגן בבית החולים הלל יפה בחדרה.
יונגמן נפטר בסוף שנת 1990.
ראו גם

רמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם (שנות ה-40)
לקריאה נוספת

"רופאיה של ארץ ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך : יונגמן, אלפרד עמוד 233
הערות שוליים

↑  https://gravez.me/deceased/25B44425-D356-4817-AD97-057D45E12BF4
↑  העיתון הרשמי של ממשלת פלשתינה (א"י), מספר 877, יום חמישי, 6 באפריל 1939, מתן רישיונות לרופאים, עמוד 290
↑  לוי נ. "פרקים" עמוד 379
↑  "צפו: כך נראו השנים הראשונות של ביה"ח רמב"ם" ynet, אחיה ראב"ד, 19 בדצמבר 2012
אמברוסיו ספינולה

| --- | --- |

 לידה:  1569 ג'נובה, הרפובליקה של ג'נובה 
 פטירה:  25 בספטמבר 1630 (בגיל 61 בערך) Castelnuovo Scrivia, איטליה 
 מקום קבורה:  Castelnuovo Scrivia 
 מדינה:  ספרד 
 בן או בת זוג:  Giovanetta Bacciadonne 
 צאצאים:  Filippo Spinola, 2nd Marquis of the Balbases, Agustín de Spínola Basadone, Polissena Spinola 
 השתייכות:  חיל רגלים 
 תקופת הפעילות:  1602–1630 (כ־28 שנים) 
 דרגה:  גנרל 
 פעולות ומבצעים
 המרד ההולנדי  מלחמת שלושים השנים 
 עיטורים
 אביר במסדר גיזת הזהב  אביר במסדר סנטיאגו 
 
כניעת ברדה ספינולה במרכז
אמברוסיו ספינולה (בספרדית: Ambrosio Spínola;‏ 1569 ג'נובה - 25 בספטמבר 1630 מנטובה) היה מרקיז ואיש צבא ספרדי ממוצא איטלקי שלקח חלק פעיל במלחמת שמונים השנים, ופיקד גם על כוח ספרדי שנשלח לסייע לפרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בדיכוי המרד הבוהמי שהוביל למלחמת שלושים השנים. כמו כן שימש כמושל מילאנו במשך שנה אחת עד מותו.
ב-1625 הטיל מצור כנגד הוראת הממונים עליו על העיר ההולנדית ברדה והכניע אותה, אירוע שהונצח בציורו המפורסם של הצייר הספרדי דייגו ולסקס, כניעת ברדה.
אנאנדמיד

| --- | --- |
 שיוך:  anandamide 8,9 epoxidase activity, anandamide 14,15 epoxidase activity, anandamide 11,12 epoxidase activity 
 מזהים
 מזהה MeSH:  C078814 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0211726 
 
אנאנדמיד (anandamide, AEA) הוא מוליך עצבי הנוצר בסינתזה של חומצה ארכידונית ואתנולמין.
מקור השם אנאנדמיד הוא חיבור בין המילה "אנאנדה" שבסנסקריט משמעותה "אושר", לסיומת אמיד (amide) שהוא השייר הכימי במולקולה שנמצאה.
אנאנדמיד ידוע גם בשמות אראכידונוילאטנולאמיד (arachidonoylethanolamide) או בקיצור AEA. המבנה שלו נתגלה בשנת 1992 באוניברסיטה העברית בירושלים, במחקריו של רפאל משולם.
אנאנדמיד חשוב להתפתחות העוברית בהריון וקשור ככל הנראה לרגשות אושר ושמחה. הוא קנבינואיד אנדוגני ואף על פי שהוא יחסית שונה מהם במבנהו הכימי, הוא דומה בתכונותיו הליפופיליות לקנבינואידים המצויים בקנאביס, כגון CBD וTHC.
עד כה נמצאו מספר קולטנים עצביים לאנאנדמיד בפרט ולקנבינואידים בכלל, המוכרים ביניהם CB1, CB2, ו GRP55.
בניגוד למוליכים עצביים רבים, האנאנדמיד (כמו שאר הקנבינואידים) נע במרווח הסינפטי דווקא מהעצב הבתר-סינפטי לעצב הקדם-סינפטי.
תזונה של מאכלים המכילים חומצה ארכידונית וחומצות שומן חיוניות אחרות משפיעה על אנאנדמיד ואנדוקנבינואידים (Endocannbinoids) אחרים במוח.
לקריאה נוספת

Devane W. A., Hanuš L., Breuer A., Pertwee R. G., Stevenson L. A., Griffin G., Gibson D., Mandelbaum A., Etinger A., Mechoulam R.: Isolation and structure of a brain constituent that binds to the cannabinoid receptor. Science 258, 1946-1949 (1992
Mechoulam R., Fride E.: The unpaved road to the endogenous brain cannabinoid ligands, the anandamides in “Cannabinoid Receptors” (ed. R. Pertwee), Academic Press, London. Pp. 233-258 1995)
אמברולאורי

אמבּרוֹלאוּרי (בגאורגית: ამბროლაური) היא עיירה בנפת אמברולאורי שבמחוז ההיסטורי רצ'ה בגאורגיה. היא משמשת כבירת מחוז רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית גאורגיה. העיירה ממוקמת בגובה 550 מטר (לפי גרסה אחרת 654) מעל פני הים, במפגש שבין נהר הריוני ונהר קריחולי. היא הוכרזה לעיר בשנת 1966 ובשנת 2014 אוכלוסייתה מנתה 2,047 איש.
העיירה נזכרת לראשונה במאה השבע עשרה כחלק מממלכת אימרתי. בעיירה היה ארמון מלוכה ששרידיו עדיין קיימים. בשנת 1991 ניזוקה העיירה קשות ברעידת האדמה ברצ'ה.
אלף ימים של אהבה (קשר)

"אלף ימים של אהבה (קשר)" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. הוא יצא לאור בספטמבר 2001 בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השישי שלה, יותר ויותר (2001). השיר דורג במקום הרביעי במצעד הסינגלים השבועי של רדיו אמצע הדרך.
השיר הופץ כסינגל כפול ביחד עם "יותר ויותר".
רקע

"אלף ימים של אהבה (קשר)" נפתח בהקראת בית מתוך השיר "תחזקנה" של חיים נחמן ביאליק. קטע נוסף, הלקוח מסצנה בסרט "חור בלבנה" (1964) בה מועמדת במבחן בד מקריאה את המילים והבוחן (אותו מגלם אורי זוהר) מתקן אותה ואומר: "לא מתרוממים, מתרוננים", שולב בשיר, כנראה, כמעין מחווה לקהילה הגאה.
בשיר אומרת אינטרנשיונל כי היא איננה תרה אחר אהבה או קשר זוגי ארוך, ומסתפקת בלילה אחד של אושר. בתחילת הקריירה שלה סיפרה על מערכת יחסים בת שלוש שנים עם אדם בשם ניסים בכר, שהסתיימה באופן טרגי כשנהרג בתאונת דרכים. מאז היא לא סיפרה על אף מערכת יחסים נוספת.
משמעות

כשהתראיינה בתוכנית "שמועות" עם צחי קומה בינואר 2014 סיפרה: ”אני רווקה, לא בשלבים של חיפוש כזה או אחר אחרי אהבה. מבחינה מדעית, אהבה היא חומר שמופרש בגוף בלי שיש לך שליטה עליו. היום, אני מעדיפה לשלוט על החיים שלי, כי כשאני מתאהבת, אני נוטה לוותר יותר מדי על רצוני האישי. אין לי שליטה על רגשותיי, אני מתעסקת כל כולי בלאהוב ולרצות את הצד השני, גם אם זה במחיר לוותר על עצמי. אני לא בנויה לזוגיות, אני אוהבת את הפרטיות שלי, ואני אוהבת להשתמש בגברים כמו שהם משתמשים בנשים – להשתמש ולזרוק. אני משתעממת מבן-זוג מאוד מהר”.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 20 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 4 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | ספטמבר 2001 | תקליטור | NMC |  |