stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברוקלין נטס
היסטוריה > שנות ה-90 ותחילת המאה ה-21

בתחילת שנות ה-90 החלו הנטס להשתפר, כשמככבים בהם שחקנים צעירים; הנטס בחרו את הפאוור פורוורד דריק קולמן בבחירה הראשונה של דראפט 1990, ואת הרכז קני אנדרסון בסיבוב השני. כמו כן צירפו הנטס את דראז'ן פטרוביץ' בטרייד מפורטלנד טרייל בלייזרס. אף על פי שהנטס לא סיימו עם מאזן חיובי בעונת 1991/1992, הם סיימו את העונה במקום השישי במזרח והעפילו לפלייאוף. הנטס הודחו בסיבוב הראשון בסדרה נגד קליבלנד קאבלירס, כשהפסידו 1–3, ובסיום העונה התפטר מאמן הקבוצה ביל פיץ'.
הקבוצה השתפרה בעונת 1992/1993 כשמככבים בה שלושת השחקנים קולמן, פטרוביץ' ואנדרסון. בעונה זו אימן צ'אק דיילי את הקבוצה, לאחר שעזב בעונה שלפניה את דטרויט פיסטונס. פציעות של פטרוביץ' ואנדרסון לקראת סיום העונה גרמו לכך שהנטס הפסידו ב-10 מתוך 11 המשחקים האחרונים של העונה. הם סיימו את העונה במאזן 43–39, ששוב עזר להם לסיים את העונה במקום השישי במזרח וסידר להם עוד מפגש מול הקאבלירס, שניצחו את הנטס בתוצאה 4–1.
לפני עונת 1993/1994 חוו הנטס טרגדיה, כאשר פטרוביץ' נהרג בתאונת דרכים בגרמניה. על אף חסרונו של פטרוביץ' הצליחה הקבוצה לסיים את העונה עם מאזן טוב יותר מבשנה שעברה, 45–37. הנטס שוב העפילו לפלייאוף מהמקום השישי, אך הודחו בסיבוב הראשונה מול ניו יורק ניקס, בתוצאה 1–3. אחרי עונת 1993/1994 דיילי התפטר, ובמקומו מונה בוץ' בירד. את שתי העונות 1994/1995 ו-1995/1996 סיימה הקבוצה במאזן 30–52, ואחריהן פוטר בוץ' מאימון הקבוצה.
בניסיון לבנות את הקבוצה מחדש, העבירו הנטס את קולמן (לפילדלפיה) ואנדרסון (לשארלוט), ומינו את ג'ון קליפארי למאמן הקבוצה. בדראפט 1996 בחרה ניו ג'רזי את הקלע קרי קיטלס בבחירה השמינית, ובמהלך העונה צירפה את הרכז סם קאסל. את עונת 1996/1997 סיימו הנטס במאזן שלילי 26–56.
כחלק מניסיון להפיח חיים חדשים במועדון, הציגו הנטס לקראת עונת 1997/1998 לוגו חדש ומדי משחק חדשים, בגווני אפור, כחול ואדום. בבחירה השנייה של דראפט 1997 בחרו הנטס את קית' ואן הורן שקלע 19.7 נקודות בממוצע למשחק בעונת הרוקי, ועזר לקבוצה להעפיל לפלייאוף ה-NBA מהמקום השמיני במזרח. בסיבוב הפלייאוף הראשון הפסידו הנטס לשיקגו בולס בתוצאה 0–3.
עונת 1998/1999 נדחתה וקוצרה בעקבות השביתה של ארגון השחקנים, ובתחילתה סומנו הנטס כקבוצה שיכולה להפתיע. כבר במשחק הראשון של העונה נפצע סם קאסל, ולאחר 18 משחקים, כשהיו במאזן 3–15, העבירו הנטס את קאסל הפצוע למילווקי באקס בתמורה לרכז הצעיר סטפון מרבורי ממינסוטה טימברוולבס. אחרי עוד שני הפסדים קאליפרי פוטר ובמקומו מונה עוזרו דון קייסי. הקבוצה לא התאוששה מהפתיחה הרעה שלה וסיימה את העונה המקוצרת במאזן 16–34. במשחק מול אטלנטה הוקס לקראת סוף העונה, התנגש מרבורי בסנטר הפותח של הקבוצה, ג'ייסון ויליאמס, אשר שבר את עצם השוקה ופרש ממשחק פעיל.
בשנת 2000 מינו הנטס לעמדת המאמן את ביירון סקוט, ובדראפט 2000 בחרו הנטס את קניון מרטין מאוניברסיטת סינסינטי בבחירה הראשונה. באותה עונה קלע מרבורי שיא קריירה של 23.9 נקודות בממוצע למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר, אך הקבוצה סיימה שוב מחוץ לפלייאוף, עם מאזן 26–56.
היסטוריה > 2001–2004: עידן ג'ייסון קיד

בערב דראפט 2001 העבירו הנטס את נבחר הסיבוב הראשון אדי גריפין ליוסטון רוקטס, בתמורה לריצ'רד ג'פרסון, ג'ייסון קולינס וברנדון ארמסטרונג, וביום שלאחר הדראפט העבירו את סטפון מרבורי לפיניקס סאנס, בתמורה לשחקן האולסטאר ג'ייסון קיד והסנטר כריס דאדלי.
בעונת 2001/2002 השיגו הנטס את המאזן הטוב ביותר בהיסטוריה של המועדון ב-NBA, ‏ 52–30, אשר הציב אותם במקום הראשון באזור המזרחי. בפלייאוף גברו ניו ג'רזי על אינדיאנה פייסרס (3–2), שארלוט הורנטס (4–1) ובוסטון סלטיקס (4–2), והעפילו לראשונה לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר התמודדו הנטס מול אלופת הליגה לוס אנג'לס לייקרס, אשר הביסה את הנטס בדרך לזכייה שלישית ברציפות באליפות ה-NBA.
לקראת עונת 2002/2003 העבירו הנטס את ואן הורן וטד מקולו לפילדלפיה 76', בתמורה לשחקן האולסטאר הוותיק דיקמבה מוטומבו. המהלך היה אמור לשפר את הקבוצה, אך רוב העונה מוטומבו לא שיחק בגלל פציעה. על אף היעדרותו הארוכה של מוטומבו, סיימו הנטס את העונה במקום השני באזור המזרחי, עם מאזן 49–33, בזכות יכולת גבוהה של קיד, ג'פרסון ומרטין. בסיבוב הראשון של הפלייאוף ניצחו הנטס את מילווקי באקס 4–2, ובשני השלבים הבאים הדיחו בסוויפ את בוסטון סלטיקס ודטרויט פיסטונס, בהתאמה, ועלו לגמר NBA שני ברציפות. בגמר התמודדה ניו ג'רזי מול סן אנטוניו ספרס, ולאחר ארבעת המשחקים הראשונים הקבוצות התחלקו בניצחונות בצורה שווה, 2–2, אך הספרס ניצחו בשני משחקים ברציפות וזכו באליפות על חשבון הנטס.
בסיום אותה עונה חתם קיד על הארכת חוזה עם הנטס, בטענה שיש לו "עניינים שהוא חייב לסיים" בניו ג'רזי. על מנת לעודד את קיד להישאר בקבוצה, החתימו הנטס את שחקן האולסטאר אלונזו מורנינג, אשר פיספס את העונה הקודמת בעקבות השתלת כליה. במהלך עונת 2003/2004, כשהקבוצה במאזן 22–20, פוטר המאמן ביירון סקוט ובמקומו מונה עוזר המאמן לורנס פרנק. על אף פתיחת העונה החלשה הצליחו הנטס לסיים במקום השלישי במזרח (47–35), ובסיבוב הפלייאוף הראשון אף הדיחו בסוויפ את ניו יורק ניקס. בחצי גמר המזרח כבר הובילו הנטס על דטרויט פיסטונס בתוצאה 3–2, אך הפסידו את שני המשחקים הבאים והודחו בידי האלופה שבדרך.
היסטוריה > 2004–2008: הגעת וינס קרטר

לקראת עונת 2004/2005 העבירו הנטס את קרי קיטלס וקניון מרטין ללוס אנג'לס קליפרס ודנוור נאגטס, בהתאמה, בתמורה לבחירות דראפט עתידיות. לאחר כחודש מפתיחת העונה, בעוד הקבוצה מחזיקה במאזן ניצחונות שלילי 7–15, ביצעו הנטס טרייד גדול כשהעבירו את אלונזו מורנינג, ארון ויליאמס, אריק ויליאמס ושתי בחירות דראפט עתידיות לטורונטו ראפטורס, בתמורה לשחקן האולסטאר העולה וינס קרטר. לאחר הטרייד הציגו הנטס את אחד מהקווים האחוריים הכישרוניים בליגה, עם קיד, ג'פרסון וקרטר, אך במהלך העונה נפצע ג'פרסון ונזקק לניתוח שהשבית אותו ממשחק עד לסיום העונה. פציעתו של ג'פרסון לא פגעה בנטס בצורה קשה מדי הודות לשיתוף הפעולה בין קיד לקרטר, והנטס הצליחו להגיע לפלייאוף, אך הודחו בסיבוב הראשון בסוויפ למיאמי היט על אף חזרתו של ג'פרסון בתחילת הסדרה.
בקיץ 2005 בחרו הנטס את הסמול פורוורד אנטואן רייט בבחירה ה-15 בדראפט, ורכשו את מארק ג'קסון מפילדלפיה 76'. כמו כן הם האריכו את החוזה של קליף רובינסון והחתימו את ג'ף מקיניס שהיה אמור לתת גיבוי לקיד בקו האחורי. את עונת 2005/2006 סיימו הנטס במאזן 49–33, במקום השלישי במזרח. בסיבוב הראשון של הפלייאוף ניצחו את אינדיאנה פייסרס בתוצאה 4–2, אך בחצי גמר המזרח הודחו שוב מול מיאמי היט, הפעם בתוצאה 1–4. שחקן הנטס, קליף רובינסון, הושעה על ידי הליגה בתחילת הסדרה לאחר שכשל בבדיקת סמים.
כחודשיים מפתיחת עונת 2006/2007 נפצע הסנטר הפותח ננאד קרסטיץ' בברכו והושבת עד סיום העונה. כמו כן נפצע ריצ'רד ג'פרסון אשר נעדר כחודשיים. הנטס סיימו את העונה במאזן 41–41, במקום ה-6 במזרח, ופגשו בסיבוב הפלייאוף הראשון את טורונטו ראפטורס. הנטס ניצחו את הראפטורס בתוצאה 4–2, בעיקר בזכות הופעה מצוינת של ג'פרסון ברבע הרביעי של המשחק השישי, בו ניצחו הנטס בנקודה. בסיבוב השני הודחו הנטס לאחר שהפסידו לקליבלנד קאבלירס בתוצאה 2–4.
היסטוריה > 2008–2012: פירוק הטריו קיד-קרטר-ג'פרסון

בתחילת עונת 2007/2008 חזר קרסטיץ' מהפציעה, וביחד עם הרכישה של שחקן האולסטאר לשעבר ג'מאל מגלור ובחירת הדראפט שון ויליאמס, פתחה ניו ג'רזי את העונה עם ציפיות גבוהות. בפועל עונה זו הייתה מאכזבת ביותר; פציעות בתחילת העונה לקרסטיץ' ולקרטר הפריעו לנטס להציג יכולת טובה, והקבוצה לא העפילה לפלייאוף לראשונה מזה 7 שנים, אחרי שהשיגו מאזן 34–48.
ב-19 בפברואר 2008 העבירו הנטס את שחקן האולסטאר ג'ייסון קיד ביחד עם מאליק אלן ואנטואן רייט לדאלאס מאבריקס, וקיבלו בתמורה את הרכז דווין האריס ביחד עם קית' ואן הורן, מוריס אייגר, סאגנה ג'ופ, טרנטון האסל, 3 מיליון דולר ובחירות דראפט בסיבוב הראשון ב-2008 ו-2010. על אף היכולות הטובות יחסית של שון ויליאמס, ג'וש בון ומרכוס ויליאמס, הקבוצה המתחדשת לא הצליחה להתעלות וסיימה את העונה במקום העשירי במזרח עם 34 ניצחונות בלבד.
בעונת 2008/2009 הנטס פירקו את הטריו קיד-קרטר-ג'פרסון לחלוטין; ב-26 ביוני 2008 שלחו הנטס את ג'פרסון למילווקי באקס בתמורה לאי ג'יאנליאן ובובי סימונס. כמו כן בחרה ניו ג'רזי בדראפט את הסנטר ברוק לופז (בחירה עשירית), והפורוורדים ראיין אנדרסון (בחירה 21) וכריס דאגלס-רוברטס (בחירה 40). הנטס הוסיפו עוד שחקנים צעירים לקבוצתם כשהחתימו את אדוארדו נהרה וג'ארוויס הייס, ורכשו את קיון דולינג בטרייד מאורלנדו מג'יק. הנטס סיימו את העונה במאזן 34–48, מאזן זהה למאזן מהעונה שעברה וסיימו את העונה במקום ה-11 במזרח. ברמה האישית עונה זו הייתה מעודדת יחסית; דווין האריס שיחק לראשונה במשחק האולסטאר, וברוק לופז סיים שלישי בהצבעה לתואר רוקי השנה ב-NBA, ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA. ב-26 ביוני 2009 הנטס העבירו את קרטר לאורלנדו מג'יק, ביחד עם ראיין אנדרסון, בתמורה לרייפר אלסטון, קורטני לי וטוני באטי. הערתו של קרטר סימנה את סיומו של עידן הטריו.
ב-24 בספטמבר 2009 מיכאיל פרוכורוב, האיש השני בעושרו ברוסיה לפי ירחון פורבס, אישר את כוונותיו להפוך לבעלים היחיד של הנטס. פרוכורוב אמר שאם יהפוך לבעלים הוא ישקיע בקבוצה 700 מיליון דולר כדי לקנות אולם חדש בברוקלין, ניו יורק, כדי לקדם את הכדורסל הרוסי בעוד שלב.
אחרי שהפסידו ב-16 המשחקים הראשונים של עונת 2009/2010 פיטרו הנטס את המאמן לורנס פרנק, ועוזרו טום באריס מונה במקומו. אחרי עוד שני הפסדים רצופים ללוס אנג'לס לייקרס ולדאלאס מאבריקס הנטס קבעו שיא שלילי לפתיחת העונה ב-NBA,‏ 0–18. ב-4 בדצמבר הנטס מינו את קיקי ואנדוויי לעמדת המאמן עד סיום העונה. ב-18 בפברואר 2010 הנטס חתמו על עסקה הכוללת את אולמם הביתי הזמני, פרודנשל סנטר, שיעמוד לרשותם עד 2012 כשהאולם בברוקלין עתיד להיות מוכן. את העונה הזו סיימו הנטס עם מאזן 12–70, המאזן החמישי הכי גרוע בתולדות ה-NBA.
בדראפט 2010 הנטס קיוו לקבל את הבחירה הראשונה ולבחור בג'ון וול, אך הם קיבלו את הבחירה השלישית בלבד ובחרו בפאוור פורוורד דריק פייבורס. ב-10 ביוני הנטס מינו את אייברי ג'ונסון לעמדת המאמן, ומעט מאוחר יותר הם מינו את סם מיצ'ל לעמדת עוזר המאמן. ב-23 בפברואר 2011 ביצעו הנטס טרייד משמעותי למועדון, כששלחו את פייבורס וכוכב הקבוצה, דווין האריס, ליוטה ג'אז בתמורה לשחקן האולסטאר דרן ויליאמס. את עונת 2010/2011 סיימו הנטס עם מאזן 24–58, במקום ה-12 במזרח.
היסטוריה > המעבר לברוקלין

ב-2004, אחרי שנכשלו להשיג עסקה על בניית אולם בניוארק, ניו ג'רזי, היאנקינטס (בעלי הנטס והניו יורק יאנקיז) מכרו את הקבוצה לברוס רטנר תמורת 300 מיליון דולר. רטנר רצה להעביר את הקבוצה לניו יורק, וב-2005 הודיעו הנטס שהם ימקמו את האולם הביתי של הקבוצה בברוקלין שבניו יורק. אחד מחברי קבוצת הרכישה הוא הראפר ג'יי זי, אשר מתגורר בברוקלין ומחזיק ב-0.07% שליטה בקבוצה. נודע ששם הקבוצה ישתנה בהתאם, או ל"ברוקלין נטס", או לשם הקבוצה הקודם "ניו יורק נטס", ולבסוף נבחר שם הקבוצה "ברוקלין נטס".
ב-23 בספטמבר 2009 הפך מיכאיל פרוכורוב לבעלים של הקבוצה והוא היה אחד מהמשקיעים באולם החדש, כשהלכה למעשה הוא היה לבעלים הרוסי הראשון של קבוצת כדורסל אמריקאית. באוקטובר 2009 הנטס שיחקו שני משחקי טרום עונה בפרודנשל סנטר. המשחקים שם היו מוצלחים בעיני בעלי הקבוצה, שחתמו על הסכם שבו נאמר שהנטס ישחקו באולם זה עד שנת 2012. אחרי שהעסקה כמעט בוטלה בעקבות בעיות עם האולם הקודם של הנטס, האייזוד סנטר, התחילו הנטס משא ומתן מחודש ולבסוף הוחלט שהנטס ישחקו בפרודנשל עד שהאולם בברוקלין יהיה מוכן. ב-2010 הקבוצה חתמה על הסכם בן שנתיים לשיתוף פעולה עם אירופלוט, הנחשבת לאחת מהספונסריות של הקבוצה.
באפריל 2012 אישר חבר המנהלים של ה-NBA את מעבר הקבוצה לברוקלין, וב-30 באפריל שונה שמה באופן רשמי לברוקלין נטס.
היסטוריה > 2016-2018: בנייה מחדש

עונת 2015/2016 נפתחה בקצב גרוע במיוחד בשביל הנטס, כאשר הם מצליחים לנצח את המשחק הראשון של העונה רק לאחר שבעה הפסדים רצופים ובזמן שלשנת 2016 הם נכנסו עם מאזן של 9-23 . לאחר שהקבוצה ניפתה את דרון ויליאמס וג'ו ג'ונסון, ב-10 בינואר 2016, הודיעו הנטס כי הם נפרדים מהולינס ומג'נרל מנג'ר בילי קינג (אנ'). טוני בראון (אנ') מונה למאמן הזמני של הקבוצה, וב-18 בפברואר 2016, מונה שחקן העבר שון מרקס לג'נרל מנג'ר של הקבוצה. מרקס העיד כי ברצונו לפתוח בתהליך ארוך של בנייה מחדש שייקח שנים, דבר שפרוחורוב הודה בו. במכתב פתוח שכתב ב-Yahoo! sports בפברואר 2016, התנצל פרוחורוב על גישתו הקודמת שהסתמכה על הוצאות חופשיות ומיידיות, ואמר שעכשיו הוא מבין שזו לא הדרך הטובה ביותר לבנות קונטנדרית.
באפריל 2016, הנטס שכרו את עוזר מאמן הניקס וההוקס לשעבר קני אטקינסון כמאמן הקבוצה. בקיץ 2016, הצוות התחיל וכמעט השלים את תהליך הבנייה מחדש שלו על ידי הבאת שחקנים מהשוק או בטריידים. בסוף הקיץ הצטרפו לקבוצה רנדי פוי, אנתוני בנט, טרבור בוקר, לואיס סקולה וג'רמי לין. עם זאת, למרות הפגרה המוצלחת, בעונת 2016/2017 נפלו הנטס אפילו מתחת לציפיות הנמוכות ביותר כשהבטיחו את מאזן הליגה הגרוע ביותר כבר באמצע העונה כשעמדו על מאזן של 8-33, וכשהפסידו במשך 11 משחקים רצופים. רצף הפסדים זה היה הארוך ביותר שלהם מאז ה-0-18 בעונת 2009/2010. זה היה בין היתר משום שהרכז הפותח ג'רמי לין החמיץ 29 מתוך 41 המשחקים ששיחקו עד לאותה נקודה בעקבות פציעה בהאמסטרינג. ב-9 בינואר 2017, הנטס שחררו את אנתוני בנט, שהיה הבחירה הראשונה בדראפט 2013, והביאו במקומו את קווינסי אייסי שקיבל חוזה ל-10 ימים. הם סיימו בסופו של דבר במאזן 20-62, הגרוע ביותר בליגה. ההפסדים הרבים, שהיו יכולים להשיג לברוקלין בחירה במקומות הראשונים בדראפט, סייעו דווקא לבוסטון, שהחזיקה בזכויות על בחירת הדראפט של הנטס בעקבות הטרייד על פירס וגארנט.
ביוני 2017 העבירה הקבוצה את ברוק לופז ובחירת דראפט ללייקרס, בתמורה לדיאנג'לו ראסל ולטימופיי מוזגוב; היא סיימה את העונה העוקבת, עונת 2017/2018, עם 53 הפסדים והחמיצה את הפלייאוף בפעם השלישית ברציפות. במהלך הזמן הזה, ארבעת הבחירות שברוקלין העבירה לבוסטון עבור גארנט ופירס יהפכו למרקוס סמארט, ג'יילן בראון, ג'ייסון טייטום וקולין סקסטון. סמארט זכה בפרס שחקן ההגנה של העונה ב-NBA בעוד שבראון וטייטום הפכו לכוכבי הסלטיקס ואף זכו באליפות ה-NBA לשנת 2024.
ב-20 ביוני 2018, הנטס העבירו בטרייד את מוזגוב, הבחירה ה-45 בדראפט 2018 ובחירת הסיבוב השני בדראפט 2019 עבור דווייט הווארד, אך הוא נופה בהמשך העונה. הטרייד פינה מקום בתקרת השכר לקראת עונת 2019/2020.
בפברואר 2019 היה דיאנג'לו ראסל לשחקן ברוקלין הראשון מאז ג'ו ג'ונסון ב-2014 שנבחר למשחק האולסטאר של ה-NBA. ברוקלין בראשותו של ראסל, בחירות הדראפט האחרונות ג'רט אלן וקאריס לוורט, ושחקני ליגת הפיתוח, ספנסר דינווידי וג'ו האריס, עלתה על הציפיות וסיימה את עונת 2018/2019 במקום השישי במזרח, עם מאזן של 40–42, מה שהבטיח לה מקום בפלייאוף. אמנם בסופו של דבר כבר בסיבוב הראשון הפסידו הנטס לפילדלפיה 76' בחמישה משחקים.
היסטוריה > 2019-2023: עידן אירווינג ודוראנט

קיירי אירווינג
ג'יימס הארדן
קווין דוראנט
ביולי 2019 הועבר קווין דוראנט לקבוצה הניו-יורקית באמצעות טרייד, ובתמורה אליו עבר לגולדן סטייט ווריורס בין היתר ראסל, שחקנה המוביל של הנטס בשנים שקדמו לטרייד. אל דוראנט, זוכה שתי אליפויות עם הווריורס וה-MVP של הגמר ושל הליגה לשעבר, הצטרף קיירי אירווינג מבוסטון סלטיקס.
באוגוסט 2019 החליט מיכאיל פרוכורוב למכור את המועדון תמורת 2.35 מיליארד דולר לאיש העסקים הסיני ג'וזף צאי.
באמצע חודש ינואר של שנת 2021 ברוקלין הביאו בטרייד מרובע עם הרוקטס, אינדיאנה וקליבלנד את ה-MVP לשעבר ג'יימס הארדן. היוצאים מהקבוצה היו - ג'רט אלן, קאריס לוורט וטוריאן פרינס. כמו כן הם ויתרו על 7 בחירות דראפט (4 מתוכם עם אופציות להחלפה). אלן ופרינס עברו לקליבלנד קאבלירס, לוורט לאינדיאנה פייסרס, וליוסטון רוקטס עברו האולסטאר ויקטור אולדיפו וארבע בחירות דראפט.
בן סימונס
בלייק גריפין
הקבוצה הייתה מועמדת לזכייה באליפות בעונת 2020/2021, אך הפסידה לאלופה בסופו של דבר, מילווקי באקס, ב-7 משחקים. גם ב-2021/2022 הייתה הקבוצה מועמדת חזקה אחרי הטרייד עם פילדלפיה 76' שהעביר את הארדן לפנסילבניה ואת בן סימונס לנטס, אך הקבוצה הובסה 0–4 בסיבוב הראשון על ידי בוסטון סלטיקס.
עד פברואר 2023 עזבו את הקבוצה שלושת כוכביה הגדולים, כשהארדן עבר לפילדלפיה באמצע עונת 2022, אירווינג עבר לדאלאס מאבריקס ודוראנט עבר לפיניקס סאנס.
יריבויות היסטוריות > היריבות עם ניו יורק ניקס

קבוצת ניו יורק ניקס נחשבת ליריבה הגדולה ביותר של הנטס. הסיבות העיקריות הן קרבת המקומות והאחריות של הניקס במידה מסוימת למכירתו של ג'וליוס ארווינג - אחד השחקנים הגדולים ביותר שעברו בנטס. ארווינג נמכר מאחר שהנטס נחשבו ל"פולשים" כשנכנסו לאזורם של הניקס כשעברו לליגת ה-NBA. היריבות הייתה גדולה לכל אורך ההיסטוריה של המועדונים, והיא אף התחזקה בתחילת שנות ה-2000.
אחרי הטרייד של סטפון מרבורי בתמורה למושיעה של הקבוצה, ג'ייסון קיד, הנטס הפכו לקבוצה השלטת באזור המזרח. בהתאם לאי ההסכמה הארוכה באמצעים התקשורתיים בין שני מועדוני הכדורסל האלה, ההחתמה של קיד היוותה את הסימן שהנטס לא יהיו כינור שני לניקס. במשך השנים הבאות הנטס ניצחו את הניקס ברוב המשחקים והשיגו במשחקים מולם מאזן 20–4. היריבות קיבלה פנים חדשות כאשר מרבורי, ששיחק בעבר בנטס והועבר לפיניקס סאנס בתמורה לקיד, הצטרף לניקס בשנת 2004.
כמה משחקני הניקס אמרו שהם רוצים לפגוש את הנטס בפלייאוף, אחרי שהייתה אלופת המזרח פעמיים ברצף, אך בפעם הראשונה שהם נפגשו הנטס הדיחו את הניקס בסוויפ בסיבוב הראשון, 4-0. אף על פי שבשנים האחרונות הקבוצות נחלשו, היריבות ביניהן ובין אוהדיהן עדיין קיימת. כשהנטס שיחקו בביתם שבניו ג'רזי נגד הניקס, צעקות בוז נשמעו לשני הצדדים; הסיבה לכך היא שאוהדי הניקס יכלו להגיע לאולמם של הנטס בקלות, שכן בין המקומות הפריד רק נהר ההדסון ולאוהדי הניקס הרבה יותר זול להגיע לאולם הקודם של הנטס, אייזוד סנטר, מאשר למדיסון סקוור גארדן של הניקס.
יריבויות היסטוריות > היריבות עם בוסטון סלטיקס

קבוצת בוסטון סלטיקס הפכה ליריבה של הנטס בתחילת שנות ה-2000, בהן נפגשו מספר פעמים בפלייאוף. ביל וולטון אמר על יריבות זו במהלך פלייאוף 2002: "זו היא התחלה של עוד יריבות קלאסית של ה-NBA"[דרוש מקור]. קניון מרטין, שחקן הנטס, אמר: "האוהדים שלנו שונאים אותם, והאוהדים שלהם שונאים אותנו"[דרוש מקור]. אף על פי שכרגע הסלטיקס הם אחת מהקבוצות המצליחות לאורך ההיסטוריה של הליגה ולנטס הייתה הצלחה קצרה, העובדה ששתיהן בבית האטלנטי שומרת על היריבות בין הקבוצות.
לוגואים

סמל הקבוצה בעונת 1967/1968
סמל הקבוצה בין השנים 1968–1972
סמל הקבוצה בין השנים 1972–1977
סמל הקבוצה בעונת 1977/1978
סמל הקבוצה בין השנים 1978–1990
סמל הקבוצה בין השנים 1990–1997
סמל הקבוצה בין השנים 1997–2012
סמל הקבוצה מאז שנת 2012
מאמני הקבוצה

הנתונים מעודכנים לסוף עונת 2023/2024:
מאמני הקבוצה > בליגת ה-ABA

| מאמן | שנים | עונה סדירה> משחקים | עונה סדירה> ניצחונות | עונה סדירה> הפסדים | עונה סדירה>  % הצלחה | פלייאוף> משחקים | פלייאוף> ניצחונות | פלייאוף> הפסדים | פלייאוף>  % הצלחה | הישגים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקס זסלופסקי | 1967–1969 | 156 | 53 | 103 | 0.340 | — | — | — | — | — |
| יורק לאריס | 1969–1970 | 84 | 39 | 45 | 0.464 | 7 | 3 | 4 | 0.429 | — |
| לו קרנסקה | 1970–1973 | 252 | 114 | 138 | 0.452 | 30 | 13 | 17 | 0.433 | — |
| קווין לוגרי (2) | 1973–1976 | 252 | 168 | 84 | 0.667 | 32 | 21 | 11 | 0.656 | שתי זכיות באליפות ה-ABA‏ (1974, 1976) |
מאמני הקבוצה > בליגת ה-NBA

| מאמן | שנים | עונה סדירה> משחקים | עונה סדירה> ניצחונות | עונה סדירה> הפסדים | עונה סדירה>  % הצלחה | פלייאוף> משחקים | פלייאוף> ניצחונות | פלייאוף> הפסדים | פלייאוף>  % הצלחה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קווין לוגרי | 1976–1980 | 363 | 129 | 234 | 0.355 | 2 | 0 | 2 | 0.000 |
| בוב מקינון | 1980–1981 | 47 | 12 | 35 | 0.225 | — | — | — | — |
| לארי בראון | 1981–1983 | 158 | 91 | 67 | 0.576 | 2 | 0 | 2 | 0.000 |
| ביל בלייר | 1983 | 6 | 2 | 4 | 0.333 | 2 | 0 | 2 | 0.000 |
| סטן אלבק | 1983–1985 | 164 | 87 | 77 | 0.530 | 14 | 5 | 9 | 0.357 |
| דייב וול | 1985–1987 | 179 | 65 | 114 | 0.363 | 3 | 0 | 3 | 0.000 |
| בוב מקינון (2) | 1987–1988 | 39 | 10 | 29 | 0.256 | — | — | — | — |
| ויליס ריד | 1988–1989 | 110 | 33 | 77 | 0.300 | — | — | — | — |
| ביל פיץ' | 1989–1992 | 246 | 83 | 163 | 0.337 | 4 | 1 | 3 | 0.250 |
| צ'אק דיילי | 1992–1994 | 164 | 88 | 76 | 0.537 | 9 | 3 | 6 | 0.333 |
| בוץ' בירד | 1994–1996 | 164 | 60 | 104 | 0.366 | — | — | — | — |
| ג'ון קליפארי | 1996–1999 | 184 | 72 | 112 | 0.391 | 3 | 0 | 3 | 0.000 |
| דון קייסי | 1999–2000 | 112 | 44 | 68 | 0.393 | — | — | — | — |
| ביירון סקוט | 2000–2004 | 288 | 149 | 139 | 0.517 | 40 | 25 | 15 | 0.625 |
| לורנס פרנק | 2004–2009 | 466 | 225 | 241 | 0.483 | 38 | 18 | 20 | 0.474 |
| טום באריס | 2009 | 2 | 0 | 2 | 0.000 | — | — | — | — |
| קיקי ואנדוויי | 2009–2010 | 64 | 12 | 52 | 0.188 | — | — | — | — |
| אייברי ג'ונסון | 2010–2012 | 176 | 60 | 116 | 0.341 | — | — | — | — |
| פי. ג'יי. קרליסימו | 2012–2013 | 54 | 35 | 19 | 0.648 | 7 | 3 | 4 | 0.429 |
| ג'ייסון קיד | 2013–2014 | 82 | 44 | 38 | 0.537 | 12 | 5 | 7 | 0.417 |
| ליונל הולינס | 2014–2015 | 119 | 48 | 71 | 0.403 | 6 | 2 | 4 | 0.333 |
| טוני בראון | 2015–2016 | 45 | 11 | 34 | 0.244 | — | — | — | — |
| קני אטקינסון | 2016–2020 | 308 | 118 | 190 | 0.383 | 5 | 1 | 4 | 0.200 |
| ז'אק ווהן | 2020 | 10 | 7 | 3 | 0.700 | 4 | 0 | 4 | 0.000 |
| סטיב נאש | 2020–2022 | 161 | 94 | 67 | 0.584 | 16 | 7 | 9 | 0.438 |
| ז'אק ווהן (2) | 2022–2024 | 129 | 64 | 65 | 0.496 | 4 | 0 | 4 | 0.000 |
| קווין אולי | 2024 | 28 | 11 | 17 | 0.393 | — | — | — | — |
| ז'ורדי פרננדס | 2024—הווה | — | — | — | — | — | — | — | — |
מנהלי הקבוצה (ג'נרל מנג'רים)

| ג'נרל מנג'ר | תקופה | הישגים |
| --- | --- | --- |
| מל באסל | 1967–1969 | – |
| צ'ארלס ת'יוקאס | 1969–1970 | – |
| לו קרנסקה | 1970–1973 | – |
| רוי בו | 1973–1974 | זכייה באליפות ה-ABA‏ (1974) |
| דייב דבושר | 1974–1975 | – |
| רוי בו | 1975–1978 | זכייה באליפות ה-ABA‏ (1976) |
| צ'ארלס ת'יוקאס | 1978–1981 | – |
| בוב מקינון | 1981–1983 | – |
| לואיס שאפל | 1983–1986 | – |
| בוב מקינון | 1986–1987 | – |
| הארי ולטמן | 1987–1990 | – |
| ויליס ריד | 1990–1996 | – |
| ג'ון קליפארי | 1996–1999 | – |
| ג'ון נאש | 1999–2000 | – |
| רוד ת'ורן | 2000–2004 | זכייה בפרס מנהל העונה (2002) |
| אד סטפנסקי | 2004–2007 | – |
| רוד ת'ורן | 2007–2008 | – |
| קיקי ואנדוויי | 2008–2010 | – |
| רוד ת'ורן | 2010 | – |
| בילי קינג | 2010–2016 | – |
| פרנק זאנין | 2016 | – |
| שון מרקס | 2016– | – |
הישגים ופרסים > שיאים למשחק בודד

חטיפות וחסימות נספרו רק החל מעונת 1973/1974.
נקודות: 60, קיירי אירווינג מול אורלנדו מג'יק, 15 במרץ 2022.
ריבאונדים: 27, באק ויליאמס מול גולדן סטייט ווריורס, 1 בפברואר 1987.
אסיסטים: 22, רוברט פק מול דאלאס מאבריקס, 23 בנובמבר 1996.
חטיפות: 11, קנדל גיל מול מיאמי היט, 3 באפריל 1999.
חסימות: 13, דריל דוקינס מול פילדלפיה 76', 5 בנובמבר 1983.
הישגים ופרסים > שיאי קריירה בקבוצה

הנתונים מעודכנים לסוף עונת 2023/2024, ומתייחסים לעונה הסדירה בלבד. חטיפות וחסימות נספרו רק החל מעונת 1973/1974.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  נקודות: 1. ברוק לופז - 10,444  2. באק ויליאמס - 10,440  3. וינס קרטר - 8,834  4. ריצ'רד ג'פרסון - 8,507  5. ג'ייסון קיד - 7,373 |  ריבאונדים: 1. באק ויליאמס - 7,576  2. בילי פולץ - 4,544  3. ברוק לופז - 4,005  4. דריק קולמן - 3,690  5. מייק ג'מינסקי - 3,671 |  אסיסטים: 1. ג'ייסון קיד - 4,620  2. ביל מלקיוני - 3,044  3. קני אנדרסון - 2,363  4. דרן ויליאמס - 2,078  5. ספנסר דינווידי - 1,985 |  חטיפות: 1. ג'ייסון קיד - 950  2. דרווין קוק - 875  3. קרי קיטלס - 803  4. כריס מוריס - 784  5. קנדל גיל - 652 |  חסימות: 1. ברוק לופז - 972  2. ג'ורג' ג'ונסון - 863  3. באק ויליאמס - 696  4. מייק ג'מינסקי - 599  5. דריק קולמן - 559 |  |  |  |
הישגים ופרסים > פרסים אישיים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  רוקי השנה ב-NBA באק ויליאמס - 1982  דריק קולמן - 1991 מנהל השנה ב-NBA רוד ת'ורן - 2002 מאמנים במשחק האולסטאר של ה-NBA ביירון סקוט - 2002 חמישיית העונה הראשונה ב-NBA ג'ייסון קיד - 2002, 2004 חמישיית העונה השנייה ב-NBA באק ויליאמס - 1983  ג'ייסון קיד - 2003  קווין דוראנט - 2022 חמישיית העונה השלישית ב-NBA דראז'ן פטרוביץ' - 1993  דריק קולמן - 1993, 1994  סטפון מרבורי - 2000  קיירי אירווינג - 2021 |  חמישיית ההגנה הראשונה ב-NBA ג'ייסון קיד - 2002, 2006 חמישיית ההגנה השנייה ב-NBA באק ויליאמס - 1988  ג'ייסון קיד - 2003, 2004, 2005, 2007 חמישיית הרוקיז הראשונה ב-NBA ברנרד קינג - 1978  באק ויליאמס - 1982  דריק קולמן - 1991  קית' ואן הורן - 1998  קניון מרטין - 2001  ברוק לופז - 2009  מייסון פלאמלי - 2014 חמישיית הרוקיז השנייה ב-NBA כריס מוריס - 1989  קרי קיטלס - 1997  ריצ'רד ג'פרסון - 2002  ננאד קרסטיץ' - 2004  מרכוס ויליאמס - 2007  מרשון ברוקס - 2012  בויאן בוגדנוביץ' - 2015 |  משתתפים במשחק האולסטאר של ה-ABA טוני ג'קסון - 1968  וולטר סיימון - 1969  לוורן טארט - 1970  ריק בארי - 1971, 1972  ביל מלקיוני - 1971, 1972, 1973  בילי פולץ - 1973, 1975  לארי קינון - 1974, 1975  ג'וליוס ארווינג - 1974, 1975, 1976  בראיין טיילור - 1975, 1976 משתתפים במשחק האולסטאר של ה-NBA באק ויליאמס - 1982, 1983, 1986  אוטיס בירדסונג - 1984  מייקל ריי ריצ'רדסון - 1985  קני אנדרסון - 1994  דריק קולמן - 1994  ג'ייסון ויליאמס - 1998  סטפון מרבורי - 2001  ג'ייסון קיד - 2002, 2003, 2004, 2007, 2008  קניון מרטין - 2004  וינס קרטר - 2005, 2006, 2007  דווין האריס - 2009  דרן ויליאמס - 2012  ברוק לופז - 2013  ג'ו ג'ונסון - 2014  דיאנג'לו ראסל - 2019  קווין דוראנט - 2021, 2022  קיירי אירווינג - 2021  ג'יימס הארדן - 2021 |  MVP של העונה ב-ABA ג'וליוס ארווינג - 1974, 1975, 1976 MVP של פלייאוף ה-ABA ג'וליוס ארווינג - 1974, 1976 רוקי העונה ב-ABA בראיין טיילור - 1973 חמישיית העונה הראשונה ב-ABA ריק בארי - 1971, 1972  ביל מלקיוני - 1972  ג'וליוס ארווינג - 1974, 1975, 1976 חמישיית העונה השנייה ב-ABA בראיין טיילור - 1975 חמישיית ההגנה ב-ABA מייק גייל - 1974  בראיין טיילור - 1975, 1976  ג'וליוס ארווינג - 1976 חמישיית הרוקיז ב-ABA ג'ון רוש - 1972  ג'ים צ'ונס - 1973  בראיין טיילור - 1973  לארי קינון - 1974  ג'ון ויליאמסון - 1974  קים יוז - 1976 |  |  |  |  |
הישגים ופרסים > שחקנים שמספר גופייתם הוצא לגמלאות

| מספר | שחקן | תפקיד | שנים בקבוצה | שנת הפרשה |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 | דראז'ן פטרוביץ' | קלע | 1993-1990 | 1993 |  |  |  |  |
| 5 | ג'ייסון קיד | רכז | 2008-2001 | 2013 |  |  |  |  |
| 15 | וינס קרטר | סווינגמן | 2009-2004 | 2025 |  |  |  |  |
| 23 | ג'ון ויליאמסון | קלע | 1980-1973 | 1990 |  |  |  |  |
| 25 | ביל מלקיוני | רכז | 1976-1969 | 1976 |  |  |  |  |
| 32 | ג'וליוס ארווינג | סמול פורוורד | 1976-1973 | 1987 |  |  |  |  |
| 52 | באק ויליאמס | פאוור פורוורד | 1989-1981 | 1999 |  |  |  |  |