stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1947/1948 בליגת ארץ ישראל בכדורגל

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  4 באוקטובר 1947 – 3 בינואר 1948 (92 ימים)
 מספר משתתפות:  14
 הזוכה:  אין
 → 1946/19471949/1950 ←
 
עונת 1947/1948 בליגת ארץ ישראל בכדורגל (כונתה גם ליגה א') הייתה מיועדת להיות העונה ה-12 של הליגה הבכירה בכדורגל בארץ ישראל לקראת סוף תקופת המנדט.
הליגה הייתה מיועדת להיות הליגה הבכירה שהתקיימה בארץ ישראל בשנים אלו, ומתחתיה שיחקו בליגה ב'.
העונה החלה, לאחר עיכובים בגלל מחלוקות של המרכזים, ב-4 באוקטובר 1947 והופסקה לאחר המחזור השביעי ב-3 בינואר 1948.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי ממוצע השערים.
בליגה שיחקו 14 קבוצות ממספר מחוזות שונים.
עם פרוץ מלחמת העצמאות ב-30 בנובמבר 1947 החלו הגבלות תנועה על שחקני הקבוצות במשחקם נגד קבוצות ממחוז אחר, והפרעות לוגיסטיות שלא אפשרו משחקים ראויים. כמו כן השלטון הבריטי בארץ הוציא את תנועת בית"ר אל מחוץ לחוק מה שהוציא את קבוצות בית"ר מהליגה (בית"ר תל אביב, בית"ר ירושלים ששיחקה בליגה ב' – ליגת המשנה) למרות זאת קבוצות אלו שינו את שמם (ל"נורדיה תל אביב / ירושלים") וניסו להמשיך לשחק ככל שיתאפשר.
הליגה שוחקה רק כ-3 עד 7 מחזורים (כל קבוצה הספיקה מס' שונה של משחקים) והופסקה כאשר בית"ר תל אביב (בשמה החדש "נורדיה תל אביב") במקום הראשון בליגה.
מפאת אי קיום סדיר של הליגה, לא הוכרזה אלופה מעולם לעונה זו. לא בליגה הרגילה ולא בליגת החירום.
המשך קיום משחקי כדורגל תחת המדינה החדשה, בוצע רק כשנה לאחר מכן במאי 1949 כחלק מעונת 1949/1950 שהייתה הליגה הראשונה שהגיע לסיומה לאחר הקמת מדינת ישראל.
טבלת הליגה בעת הפסקתה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | נורדיה תל אביב | 6 | 5 | 1 | 0 | 16 | 8 | 11 |
| 2 | מכבי תל אביב | 5 | 5 | 0 | 0 | 26 | 4 | 10 |
| 3 | הפועל תל אביב | 6 | 5 | 0 | 1 | 15 | 3 | 10 |
| 4 | מכבי רחובות | 6 | 3 | 2 | 1 | 16 | 9 | 8 |
| 5 | הפועל פתח תקווה | 7 | 3 | 1 | 3 | 15 | 12 | 7 |
| 6 | מכבי אבשלום פתח תקווה | 7 | 3 | 1 | 3 | 16 | 16 | 7 |
| 7 | הפועל חיפה | 3 | 2 | 1 | 0 | 14 | 9 | 5 |
| 8 | הפועל רמת גן | 5 | 2 | 1 | 2 | 14 | 11 | 5 |
| 9 | הפועל ראשון לציון | 4 | 2 | 0 | 2 | 10 | 14 | 4 |
| 10 | מכבי נתניה | 4 | 1 | 0 | 3 | 6 | 14 | 2 |
| 11 | מכבי חיפה | 4 | 1 | 0 | 3 | 6 | 14 | 2 |
| 12 | מכבי ראשון לציון | 5 | 0 | 2 | 3 | 7 | 22 | 2 |
| 13 | מכבי נס ציונה | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 11 | 0 |
| 14 | הפועל הצפון תל אביב | 6 | 0 | 0 | 6 | 3 | 23 | 0 |
ליגת החירום

לאחר נטישת הליגה הסדירה לעונה זו, בוצע ניסיון נוסף, בכל זאת לקיים ליגה בכדורגל על ידי ההתאחדות לכדורגל החדשה שכעת הייתה כפופה למדינת ישראל החדשה.
ההתאחדות הודיע על קיום "ליגת חירום", שכללה 7 קבוצות ממחוז תל אביב והמרכז, והחלה ב-14 בפברואר 1948.
הרעיון היה שקירבה גאוגרפית של מגרשי המועדונים תאפשר לקיים משחקים בין זמני המלחמה.
רעיון זה התברר כלא ישים, וליגה זו ננטשה אף היא, לאחר המחזור ה-5, ב-17 באפריל 1948.
ליגת החירום > טבלת ליגת החירום בעת הפסקתה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | נורדיה תל אביב | 4 | 3 | 1 | 0 | 12 | 4 | 7 |
| 2 | מכבי תל אביב | 4 | 2 | 2 | 0 | 14 | 4 | 6 |
| 3 | הפועל תל אביב | 4 | 2 | 2 | 0 | 16 | 4 | 5 |
| 4 | הפועל פתח תקווה | 5 | 2 | 1 | 2 | 9 | 11 | 5 |
| 5 | מכבי אבשלום פתח תקווה | 3 | 0 | 1 | 2 | 4 | 10 | 1 |
| 6 | הפועל רמת גן | 2 | 0 | 0 | 2 | 2 | 8 | 0 |
| 7 | הפועל הצפון תל אביב | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 16 | 0 |
הערות שוליים

↑  סיומה של ליגה א' בכדורגל, "השבת יתחילו משחקי ליגה א' לעונת 1947/8", דבר, תאריך: 03.10.1947
↑  סיקור קול הספורט, המחזור האחרון ששוחק לפני הפסקת הליגה, קול העם, תאריך: 04.01.1948
↑  "ליגת חירום" בכדורגל, הודעה על קיום הליגת חירום, הבקר, תאריך: 04.02.1948
↑  מחר פתיחת הליגה לשעת חירום, דבר, תאריך: 13.02.1942
| עונות בליגה העליונה בישראל |
| --- | --- | --- |
| ליגת ארץ ישראל | 1929/1930 • 1930/1931 • 1931/1932 • 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1940/1941 • 1941/1942 • 1942/1943 • 1943/1944 • 1944/1945 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| ליגה א' והליגה הלאומית | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| ליגת העל | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
סכין שוחות סימן 1

| --- | --- |

סכין שוחות סימן 1 ונדן תואם, להב משוחר
 מידע כללי
 סוג:  סכין לחימה
 תכנון:   צבא ארצות הברית
 מדינה מייצרת:  ארצות הברית ארצות הברית  צרפת צרפת
 יצרן:  Au-lion, Landers, Frary & Clark (L.F.&C.), enry Disston & Sons (HD&S), Oneida Community Limited (O.C.L.)
 יחידות שיוצרו:  כ-120,000-150,000 משוער
 היסטוריית שירות
 תקופת השירות:  1918–1945 (כ־27 שנים)
 מדינות משתמשות:  ארצות הברית ארצות הברית
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה ושימוש פרטי של חיילים במלחמות נוספות
סכין שוחות סימן 1 המוכרת גם בשם 1918 סכין שוחות סימן 1 היא סכין לחימה, אשר עוצבה בשלהי מלחמת העולם הראשונה, על ידי קצינים שהשתתפו בצוות ייעודי, מצד חיל המשלוח של ארצות הברית (AEF) לאירופה. צוות זה ביצע עבודת מטה לגבי גיבוש אמל"ח שיתאים לכוח האמריקני שהשתתף באופן פעיל בלחימה וסייע למדינות ההסכמה בחזיתות השונות. לסכין היה להב בצורת פגיון באורך של כ-17 ס"מ, ידית ושמורה יצוקים מפליז או ברונזה בצורת אגרופן ובחלקה התחתון הברגה בולטת להידוק הלהב ולשמש כאלמנט מרסק. לאור העבודה שייצור הסכין החל רק לקראת סוף המלחמה, כמעט ולא היה בדגם זה שימוש בשדות הקרב של מלחמת העולם הראשונה. הסכין סופקה לכוחות אמריקנים שונים: נחתים וצנחנים בעיקר בתקופת מלחמת העולם השנייה, עד שסכין סימן 2 של הצי או סכין שוחות סימן 3 החליפו אותה.
היסטוריה > רקע

מלחמת העולם הראשונה התאפיינה בלחימת שוחות בחלק מהזירות בדגש על החזית הגרמנית-צרפתית. לחימה זו אופיינה בסטטיות ולא אחת באירועים של לחימה מטווח קרוב, במתחמים צפופים כגון שוחות היריב. כלי נשק קרים ללחימה פנים אל פנים היו דבר נפוץ אצל החיילים של שני הצדדים הלוחמים.
צבא ארצות הברית השתמש בסכיני שוחות ייעודיים, דגמי ה-M1918/M1917, האמריקניות. סכינים אלו בעלי שמורה סגורה עם תבליטים בצורת פירמידות- בדומה לאגרופן, הלהב היה בעל פרופיל משולש- בדומה לכידונים של המאה ה-19. האחרונות סופקו בתחילה לחיילים וזכו לביקורות שליליות בעיקר בשל העובדה שפרופיל להבן היה משולש, החיילים הגיעו למסקנה שזו יעילה בתור דוקרן בלבד ואינה מספקת מענה לצרכים בשטח כגון עבודות תחזוקה, שימוש כללי, פינוי מוקשים.
היסטוריה > אפיון הדגם

לאור הצורך בדגם חדש או בשיפור הדגמים הקיימים, ביולי 1918, התכנס צוות ייעודי של חיל המשלוח האמריקני, לאור אפיון שנקבע התקיימו סדרת בדיקות למספר דגמי סכינים, על מנת לקבוע איזה דגם יסופק לכוחות האמריקנים בחזית האירופאית. נבחנו סכינים בריטיות, צרפתיות ואף גרמניות. המאפיינים המרכזיים שנבדקו:
מהירות שליפה.
אבטוח הסכין לגוף בעת זחילה.
אורך וצורת הלהב.
יכולת חדירה של ביגוד חיילי היריב.
הגנה על כף היד.
יכולת להשאיר את הסכין ביד בעת מאבק פנים אל פנים מול יריב.
לוודא כי הסכין לא תיפול מידו של מי שאוחז אותה במקרה ונפגע מהדף או איבד את ההכרה.
יכולת לשאת את הסכין ביד אחת, בעוד ביד השנייה מבצעים משימות נוספות.
בסוף הבדיקות, הצוות הגיע למסקנה שהדגמים הנוכחיים אינם מספקים תוצאות רצויות, ולכן יש לשפר את הדגמים הישנים או לייצר, יש מאיין, דגם חדש. קצינים של חיל המשלוח האמריקני (AEF) וקציני חימוש התכנסו ועיצבו את סכין השוחות סימן 1, לדבריהם "הטוב בכל סכין שנבדקה נלקח לטובת יצירה של סכין אחת". העיצוב שאוב מדגמי סכיני השוחות M1918/M1917 אשר עברו מתיחת פנים ודגם של סכין שהיה בשימוש הכוחות הצרפתיים.
היסטוריה > נתונים טכניים

להב בצורת פגיון מפלדת פחמן מחוסמת לקושיות גבוהה (סביב 50–55 HRC משוער) אורך של כמעט 17 ס"מ להב, לעיתים הלהב היה מושחר. ידית פליז/ברונזה יצוקה עם שמורה בצורת אגרופן, הלהב מחוזק באמצעות מכסה מרובע המוברג לחלקו התחתון מכסה זה משמש גם כ"שובר גולגולות". נדן מתכתי עם תפס לחגורה.
היסטוריה > ייצור

ארצות הברית הגישה בקשה לייצור של 1,232,780 יחידות, בדרישה לספק את הסכינים עד דצמבר 1918, לארבע חברות אמריקניות וחברה צרפתית זוכות במכרז:
הצרפתים הם הראשונים שמייצרים מאחר שהיו להם תשתיות מוכנות והיה רק צורך לספק חומרי גלם, מייצרים מספר לא ידוע של סכינים - מעורך בעשרות אלפים. סכינים אלו ידועים בתור Au lion, או האריה בתרגום חופשי. זהו אינו שם היצרן מאחר שכמה מפעלים ייצרו את הסכינם הללו אך לכולם יש את אותו לוגו. לא ברור עד היום איזה מפעלים ייצרו את הדגם הזה.
Landers, Frary & Clark (ארצות הברית)
(Henry Disston & Sons (HD&S (ארצות הברית)
(Oneida Community Limited (O.C (ארצות הברית)
בנובמבר 1918 נכנסה לתוקפה הפסקת האש וממשלת ארצות הברית ביטלה את כלל ההזמנות מלבד זו של Landers, Frary & Clark, כ-119,000 יחידות. עם זאת, יוצרו מספר אלפים-עשרות אלפים סכינים של Au-lion ומספר לא ידוע של שתי החברות האמריקניות הנוספות.
היסטוריה > שימוש

תאריך היעד לאספקה שקבע חיל המשלוח של ארצות הברית היה דצמבר 1918, וכפי שצוין, בנובמבר 1918 נכנסה לתוקף הפסקת אש ומלחמת העולם הראשונה הרגיעה לסיומה. כך, בפועל, סכינים אלו לא השתתפו במלחמה, מוערך כי מספר מאוד קטן שיוצר בצרפת הספיק להגיע לכוחות האמריקנים. עשרות אלפי סכינים שכן יוצרו אוחסנו במחסני החירום של צבא ארצות הברית, רק כדי לשמש את החיילים האמריקניים במלחמת העולם השנייה. ב-1942, צבא ארצות הברית, הזדקק במהרה למאות אלפי סכינים לכוחותיו הלוחמים. עלתה הצעה לחדש את הייצור של ה-M1918 Mark-1, הידע והתשתיות היו קיימות, לצד מלאי קיים. אך, שיקול של משאבים הטה את הכף: השמורה וידית הסכין היה עשוי פליז/ברונזה - מתכת אשר הייתה במחסור באותה תקופה והזדקקו לה לתעשיות הנשק השונות, כגון תחמושת. הנושא לא היה נתון אף לדיון, מה שקיים נופק לחיילים השונים, בעיקר לצנחנים, נחתים וכוחות מיוחדים. בוצעו התאמות וחלק מחלקה העליון של השמורה העגולה נחתך, על מנת שהסכין תתאים יותר טוב לחגור האמריקני ותשב צמוד יותר לגוף החייל, כמו כן הוכנו נדני עור חדשים שיחליפו את נדני המתכת המקוריים. במקביל החלה הכנה של דגמים חדשים סכין סימן 2 של הצי האמריקני, וסכין שוחות סימן 3.
אספנות

סכין השוחות סימן 1 יוצרה במלחמת העולם הראשונה, נכחה בשדות הקרב של העולם שנייה, מלחמת קוריאה ואף מלחמת וייטנאם (ספורות). הדגם יוצר במספרים יחסית נמוכים ועל ידי מספר יצרנים שונים. הדגם היה נחשק בקרב חיילים (אף על פי שהיו כאלו שסלדו ממנו) ואף עבר לא מעט שינויים על ידי חיילים שונים, כגון הרכבה של להבים שונים על שמורת הפליז/ברונזה המפורסמת. הסכין נחשבת לאייקונית והשפיעה רבות על עולם עיצוב הסכינים, באופן תדמיתי היא משויכת ליחידות עילית, הופיעה בסרטים. לאור כך היא דגם זה הוא פריט אספנות נחשק, העולה מאות דולרים לפריט וישנם הרבה זיופים וחיקויים לסכינים אלו בעולם.
ראו גם

סכין סימן 1 של הצי האמריקני
סכין סימן 2 של הצי האמריקני
הערות שוליים

1 2  Benedict Crowell, America’s Munitions 1917-1918, USA: Forgotten Books, 2017, ISBN 0282163808
↑  Blending Metals to Arm Our Fighting Men, Popular Science, Vol. 142 No. 6 (June 1943)
↑  Canfield, Bruce N., U.S. infantry weapons of World War II, Andrew Mowbray Pub, 1998
סכין שוחות סימן 1 תוצרת Au lion, סכינים אלו היו הראשונות שיוצרו, הן ברמת גימור פחותה וגסה בהשוואה למקבילה האמריקנית וסביר שחלקן הספיק להגיע לחיילים בחזית
צילום תקריב לוגו סכיני Au lion
שימוש בסכין שוחות סימן 1 בעת פירוק מוקש גרמני, נגד אדם, בעת מלחמת העולם השנייה
סרקומר

| --- | --- |

שריר משורטט במיקרוסקופ אלקטרונים. בתמונה נראים מספר סיבוני שריר ומראם של הסרקומרים המרכיבים אותם
 שיוך:  myofibril 
 מזהים
 טרמינולוגיה היסטולוגיקה:  H2.00.05.0.00008 
 FMA:  67895 
 קוד MeSH:  A10.690.552.875.700 
 מזהה MeSH:  D012518 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0036225 
 
סַרקוֹמֵר (באנגלית: Sarcomere; מיוונית: sárx - "בשר", méros - "חֶלֵק") הוא יחידת התפקוד הבסיסית של שרירי השלד. בסרקומר מומרת אנרגיה כימית לתנועה המכווצת את הסרקומר ואת השריר כולו.
כל שריר שלד בנוי מסיבי שריר. סיב שריר עשוי מאגודת סיבוני שריר (myofibril), וכל סיבון שריר מורכב משרשרת ארוכה של סרקומרים. סרקומר בנוי מחלבונים שחלקם כמו אקטין ומיוזין משתתפים בפעילות הסרקומר, ואחרים כמו טיטין ונבולין מייצבים את מבנה הסרקומר. כאשר מגיע אות עצבי לכיווץ השריר, מתחילה שרשרת פעילות בתא השריר שבסופה נעים האקטין והמיוזין זה לכיוון זה ומכווצים את הסרקומר תוך ניצול אנרגיה האצורה במולקולות אדנוזין תלת-זרחתי (ATP).
מבנה הסרקומר

במיקרוסקופ אור נראים סיבוני שריר כעשויים מפסים של חומר בהיר וחומר כהה לסירוגין. האזורים הבהירים מכונים פסי I והאזורים הכהים מכונים פסי A, שכן כאשר משתמשים במיקרוסקופ שבמקור האור שלו יש מקטב, ומסובבים בהדרגה את מישור הקיטוב, באזורי I לא רואים שום הבדל (תכונה המכונה איזוטרופיות, באנגלית: Isotropicity), ובאזורי A רואים שינוי עם סיבוב הקיטוב (תכונה המכונה אנאיזוטרופיות, Anisotropicity). מראה הסיבונים עם הפסים הבהירים והכהים לסירוגין הקנה למבנה שריר שלד את כינויו "שריר משורטט".
בעזרת מיקרוסקופ אלקטרונים נראה שבמרכז פס I עובר קו כהה, המכונה קו Z (מגרמנית: "Zwischenscheibe" - פס הביניים). במרכז פס A קיים אזור בהיר במקצת, המכונה פס H (מגרמנית: "Heller" - בהיר), ובמרכז פס H עובר קו M (מגרמנית: "Mittel" - אמצע). כל סרקומר תחום בין שני קווי Z.
המראה הכללי של הסרקומר מעיד על מרכיביו ועל תפקודו; בסרקומר נמצאות שרשראות ארוכות של חלבונים, המכונות קורי שריר (myofilaments). בפס הבהיר יותר, פס I, נמצאות שרשראות דקות יותר המכונות קורי אקטין, ובפס הכהה, פס A, נמצאות שרשראות עבות יותר המורכבות ממיוזין. קורי האקטין מעוגנים בקו Z (המכונה גם דיסק Z) ונמשכים אל תוך הסרקומר משני צדדיו - לאורכו של פס I ואל תוך פס A עד שוליו של פס H. קורי המיוזין מעוגנים במרכזם לקו M ונמשכים לשני צדדיו של הסרקומר לרוחבו של פס A. בסרקומר במצב מנוחה, חופפים זה לזה שני סוגי הקורים בחלק מאורכם, ברובו של פס A אך לא באזור H. כאשר מתכווץ הסרקומר גדלה החפיפה בין שני סוגי הקורים, ובהתאם מתקצר אורכו של פס I וגם אורכו של אזור H, שאף עשוי להיעלם.
אורכו של סרקומר במצב מנוחה הוא כ-2 מיקרומטרים.
מבנה הסרקומר > קור מיוזין

חלבון מיוזין בנוי משש תת-יחידות; שתיים מהתת-יחידות הן שרשראות ארוכות הכרוכות זו מסביב לזו בצורת סליל כפול. באחד מקצות הסליל הכפול נפרדות השרשראות זו מזו לשני "ראשים" שאל כל אחד מהם מחוברות שתי תת-יחידות קטנות. סך הכל, מראהו של חלבון מיוזין כולל זנב ארוך שבקצהו שני ראשים החופשיים לנוע המכונים גשרי הצלבה (cross-bridges). ראשי המיוזין הם אנזימים שביכולתם לפרק מולקולות טעונות אנרגיה (ATPase) ולהמיר את האנרגיה לתנועה.
קור מיוזין הוא פולימר של כמאתיים חלבוני מיוזין. גופו של הקור מורכב מזנבות חלבוני מיוזין משולבים יחדיו, ולאורך גופו מבצבצים ראשי המיוזין. קור המיוזין הוא סימטרי, דהיינו כיוונם של ראשי המיוזין בחציו האחד הוא הפוך מכיוונם בחציו השני. בשל הסימטריה, מרכז הקור מורכב מזנבות מיוזין בלבד ואין בו גשרי הצלבה. אורך כל קור הוא 1.6 מיקרומטר.
מבנה הסרקומר > קור אקטין

קור אקטין בנוי משני פולימרים של אקטין הכרוכים זה סביב זה בצורת סליל כפול. לכל אורך הקור נמצאים אתרים פעילים אליהם יכולים להיקשר גשרי ההצלבה של קור המיוזין. בנוכחות מולקולות מתאימות, יוני מגנזיום ואדנוזין תלת-זרחתי (ATP), גשרי ההצלבה אכן נקשרים לאתרים על קורי האקטין ומניעים אותם. אלא שאת קור האקטין מרכיבים שני חלבונים נוספים שבמצב מנוחה של השריר מונעים את תנועת הסרקומר וכיווצו.
לאורך האקטין, סובבים את הסליל הכפול ומשולבים בו חלבונים ארוכים בשם טרופומיוזין. הטרופומיוזין מונע יצירת קשר בין אתרי הקשירה על קור האקטין לגשרי ההצלבה של קור המיוזין. על הטרופומיוזין נמצאות מולקולות נוספות בשם טרופונין. לחלבוני טרופונין שלושה אתרי קשירה, אחד מהם לאקטין, השני לטרופומיוזין והשלישי ליוני סידן. כאשר נוספים יוני סידן לתוך הסרקומר, הם נקשרים לטרופונין, תהליך היוצר שינוי מבני בטרופומיוזין החושף את אתרי הקשירה על קור האקטין. מעת שנחשפו אתרי הקשירה מתאפשרת הפעילות ההדדית בין האקטין למיוזין, קרי כיווץ הסרקומר.
אורכו של קור אקטין כמיקרומטר אחד.
התכווצות

תנאי הכרחי לפעילות סרקומר היא חשיפה של קורי השריר ליוני סידן. יונים אלו נמצאים מחוץ לתא שריר בנוזל הבין-תאי וגם בתוך התא, אצורים בתוך הרטיקולום הסרקופלזמטי (רשתית תוך-פלזמית המתמחה בשחרור ושאיבת יוני סידן) שעוטף את סיבוני השריר.
שריר מתכווץ כאשר דחף עצבי מגיע דרך עצב תנועתי אל צומת עצב-שריר. הדחף העצבי גורם לשחרור מוליך עצבי מסוג אצטיל כולין. בקרום תא השריר נמצאות תעלות יונים המופעלות על ידי האצטיל כולין ומאפשרות כניסת יוני סידן לתא. כניסת היונים באזור צומת העצב-שריר מתחילה פעולת שרשרת לאורך כל הקרום ולתוך התא ופתיחת תעלות יונים נוספות לאורכו ובתוכו, המשחררות יוני סידן לתוך סיבוני השריר ומעלה את ריכוזם פי 100.
במצב מנוחה, בהיעדר יוני סידן בסרקומר, אין תגובה בין קורי האקטין והמיוזין בשל חסימת המגע ביניהם על ידי חלבון הטרופומיוזין. כאשר נכנס לסרקומר סידן, מתחיל תהליך שבו משנה מערך הטרופומיוזין-טרופונין את תנוחתו ובכך מאפשר את החיבור בין ראשי המיוזין לקור האקטין. כאשר נוצר חיבור, ראשי המיוזין "גוררים" את קורי האקטין ומקטינים את המרחק ביניהם לקווי Z, במה שנראה מבחוץ כ"התכווצות" של הסרקומר.
ראשי מיוזין "טעונים" נקשרים לאקטין (ימין) ולאחר מכן נעים לכיוון זנב המיוזין ומניעים את האקטין בשלב מתן הכוח (שמאל)
לפני הכיווץ, ראש מיוזין נקשר למולקולת אדנוזין תלת-זרחתי ומפרק אותה לאדנוזין דו-זרחתי (ADP) ולקבוצת זרחה. תוצרי הפירוק נשארים מחוברים לראש המיוזין והמערכת כולה "טעונה" ומוכנה להפעלה. קשירת ראש המיוזין לאתר פעיל בקור אקטין מתחילה את שלב מתן הכוח, הראש נע לכיוון זנב המיוזין ומניע את קור האקטין לכיוון מרכז קור המיוזין (לכיוון קו M). לאחר התנועה משתחררים תוצרי פירוק האדנוזין התלת-זרחתי, מולקולה חדשה נקשרת לראש המיוזין והראש מתנתק מקור האקטין ונע בחזרה למנחו ההתחלתי, מוכן להיקשר לאתר פעיל נוסף בהמשכו של קור האקטין.
ראשי מיוזין רבים פועלים בו בזמן תוך שימוש במולקולות רבות של אדנוזין תלת-זרחתי וגורמים להתכווצות הסרקומר. בשלב מסוים של ההתכווצות, לאחר שהסרקומר הגיע לאורך הדומה לאורכו של קור המיוזין, ממשיכה ההתכווצות וגורמת לקיפול של קצוות קורי המיוזין, אך מפעילה כוח הולך ופוחת שכן מספר האתרים האפשריים להיקשרות בין קורי השריר קטן. כל סרקומר מתכווץ בסדר גודל זעיר, ורק סך התכווצויות שרשראות הסרקומרים בסיבוני השריר מביא להתכווצות הבולטת לעין של שריר שלד.
תהליך הכיווץ מסתיים עם פירוקו של האצטיל כולין הגורם להפסקת שרשרת האירועים שהכניסה סידן לקורי השריר. משאבות יונים ברטיקולום הסרקופלזמטי שואבות בהובלה פעילה את יוני הסידן מתוך קורי השריר ומערכת טרופומיוזין-טרופונין שבה ומונעת את היקשרות ראשי המיוזין לקורי האקטין. ללא כוחות מכווצים, השריר נרפה.
לקריאה נוספת

אלי כרמלי, השריר (עמ' 15-11 53-49), נווה-רם, 2000
Guyton AC, Hall JE. Textbook of Medical Physiology, 9th Ed., W.B. Saunders Company, pp. 73-80, 1996

ציור של התכווצות הסרקומר
עדי לייבה

| --- | --- |

 ענף מדעי:  נפרולוגיה 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מוסדות:  בית החולים האוניברסיטאי אסותא אשדוד  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 
עדי לייבה הוא רופא פנימאי, נפרולוג ישראלי ומנהל ישראלי, יו"ר החברה הישראלית ליתר לחץ דם, מנהל המכון לנפרולוגיה ויתר לחץ דם ויחידת הדיאליזה בבית החולים הציבורי אסותא אשדוד. סמנכ״ל בית החולים הציבורי אסותא אשדוד ופרופ' לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון.
במקביל לפועלו בישראל משמש פרופסור משנה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת הרווארד ורופא בכיר בבית החולים Beth Israel Lahey Health Mount Auburn Hospital שבבוסטון, ארצות הברית.
ביוגרפיה

השלים את לימודי ד"ר לרפואה (MD) בהצטיינות ראויה לשבח (Summa Cum Laude) בשנת 1995 מהפקולטה לרפואה בטכניון.
לאחר סיום הסטאז' בבית החולים כרמל התגייס לצה"ל כרופא צבאי ושירת בשורת תפקידים מבצעיים, לרבות רופא אוגדת אזור יהודה ושומרון.
השתחרר משירות קבע בשנת 2018 בדרגת סגן אלוף. בתפקידו האחרון שימש המדען הראשי, ראש ענף אקדמיה בחיל הרפואה והמפקד הצבאי של מסלול העילית צמרת.
במקביל לשירותו הצבאי השלים התמחות ברפואה פנימית במרכז הרפואי שיבא תל השומר (2004) והתמחות נוספת ברפואה פנימית בבית החולים Mount Auburn Hospital של אוניברסיטת הרווארד (2008).
בשנת 2013 השלים התמחות נוספת בנפרולוגיה ויתר לחץ דם במרכז הרפואי שיבא.
מחזיק גם בתואר מוסמך בניהול מערכות בריאות (M.H.A) מטעם אוניברסיטת בן-גוריון (2006) ובתואר עמית כבוד של איגוד הרופאים האמריקני (FACP).
היה שותף לכ-65 מחקרים שפורסמו בספרות המדעית- בעיקר בתחום לחץ הדם, הכליות והרפואה הפנימית.
נשוי לפרופסור מרב לייבה, מנהלת מחלקה המטולוגית, בית החולים האוניברסיטאי אסותא אשדוד, הפקולטה למדעי הבריאות אוניברסיטת בן-גוריון שבנגב.
פעילות בתחום לחץ הדם והכליות

פרופ' לייבה משמש החל משנת 2016 יו"ר החברה הישראלית ליתר לחץ דם. במסגרת זו מוביל פרופ' לייבה את קביעת ההנחיות הלאומיות לאבחנה, טיפול ואיזון יתר לחץ בישראל.
בשנת 2018 מונה למנהל המכון לנפרולוגיה ויתר לחץ דם ויחידת הדיאליזה בבית החולים הציבורי אסותא אשדוד.
ערך עשרות מחקרים שהתפרסמו בספרות הרפואית המובילה בעולם שעסקו בנושאים מגוונים ובהם: דיאטה ולחץ דם גבוה, יתר לחץ דם בצעירים, הקשר בין תעסוקה ליתר לחץ דם גבוה, צורות מדידה של לחץ דם ורבים אחרים.
הערות שוליים

1 2  מי אנחנו | אתר החברה ליתר לחץ-דם, באתר www.ish.org.il
↑  המכון לנפרולוגיה וליתר לחץ דם ויחידת הדיאליזה
↑  "אבא שלי חב את חייו לאסותא אשדוד", באתר אשדוד אונליין, ‏2019-02-15
1 2  330 Mount Auburn Street-South 4, Room 454 Cambridge, Ma 02138, Adi Leiba, MD, www.mountauburnhospital.org (באנגלית)
↑  "אנחנו מחויבים להיות עדים, בפרט עדים במדים", באתר ‏מאקו‏, 4 במאי 2016
↑  [https://campaign.huji.ac.il/sites/default/files/pdfs/Scopus_All%20(1%2917-18.pdf TZAMERET IS ON THE FRONT LINES OF SAVING
LIVES AND TREATING BATTLEFIELD INJURIES](הקישור אינו פעיל)
1 2  pubmeddev, Leiba A - PubMed - NCBI, www.ncbi.nlm.nih.gov (באנגלית)
↑  פרופ' עדי לייבה ואחרים, הנחיות קליניות יתר לחץ דם בישראל אבחנה, טיפול ואיזון, ‏ינואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007380678005171  VIAF: 85151963609200310110   WorldCat (עם VIAF): 85151963609200310110
עוסמאן דאבו

עוסמאן דאבו (בצרפתית: Ousmane Dabo; נולד ב-8 בפברואר 1977) הוא כדורגלן עבר צרפתי.
קריירה

דאבו החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת רן הצרפתית.
בשנת 1998 חתמו דאבו וחברו לקבוצה מיקאל סילבסטרה באינטר מילאנו. דאבו לא היה בסגל הקבוצה באופן קבוע, ולאחר מספר חודשים הושאל לוויצ'נזה, במדיה השתתף במשחקי הסרייה א'. בעונה לאחר מכן עבר דאבו לפארמה אותה אימן אריגו סאקי, ושם שיחק 16 משחקים. ביוני 2000 עבר למונקו מהליגה הצרפתית, בעסקת חילופים במקום סברי למושי. לאחר כחצי שנה הוא חזר לוויצ'נזה בהשאלה, ובסוף העונה עבר לאטאלנטה.
באטאלנטה דאבו הבטיח לעצמו מקום בהרכב הראשון, ובשנת 2003 קיבל זימון ראשון לנבחרת צרפת עבור גביע הקונפדרציות, זימון שדאבו כינה "מפתיע", והיה שותף לזכייה בתואר. בקיץ 2003 הצטרף דאבו ללאציו, שם הוא הפך לחלק חשוב בקישור הקבוצה, בזכות סגנון משחקו המאורגן.
לאחר שמספר קבוצות מהפרמייר ליג גילו בו התעניינות בקיץ 2006, הצטרף דאבו למנצ'סטר סיטי כשחקן בוסמן, וחתם לשלוש שנים. הופעת הבכורה שלו הייתה במשחק פתיחת העונה שבו הקבוצה הפסידה 0–3 לצ'לסי. בהופעתו השלישית קיבל כרטיס אדום על כניסה אווירית בשחקן רדינג, והושעה לשלושה משחקים. פציעה ברצועת הברך שנגרמה לו במהלך אימון גרמה לו להיעדרות ארוכה, והוא לא שיחק עד אמצע דצמבר באותה שנה. בחזרתו למגרשים הוא שיחק 13 משחקים רצופים, ואז הושבת שוב כתוצאה מפציעה. לאחר שהחלים נאבק להשיב את מקומו בקבוצה, ושיחק משחק אחד בלבד בעונת 2007/2006.
ב-1 במאי 2007 הותקף דאבו על ידי חברו לקבוצה ג'ואי ברטון במגרש האימונים של מנצ'סטר סיטי, ונאלץ להתפנות לבית חולים לטפל בפצעיו. דאבו התלונן במשטרה על תקיפה, ובארטון נעצר ונחקר במשטרת מנצ'סטר.
דאבו הוצב ברשימת ההעברות על ידי סוון-גוראן אריקסון, יחד עם חבריו לקבוצה דני מילס ופול דיקוב. מילס ודיקוב הושאלו לקבוצות אחרות, אך דאבו נשאר בקבוצה. ב-30 באוגוסט 2007 חתם על חוזה בלאציו עד יוני 2010. ב-13 במאי 2009 הבקיע את הפנדל המכריע בגמר הגביע האיטלקי 2009 נגד סמפדוריה.
ב-2011 חתם דאבו על חוזה לשנה בקבוצה ניו אינגלנד רבולושן בה שיחק רק 3 משחקים, ובסוף עונה זו דאבו החליט לפרוש.
תארים

הגביע האיטלקי (2): 2004/2003, 2009/2008
גביע הקונפדרציות (1): 2003
עד שתקרא לי שוב (שיר של שיר חיימוב)

"עד שתקרא לי שוב" הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמרת הישראלית שיר חיימוב. השיר יצא לאור ב-1 בדצמבר 2019.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על-ידי עמרי קסטן, הולחן על-ידי מורן דוד והופק מוזיקלית על-ידי המפיק הישראלי-קנדי עידו בריאן ריבלין.
השיר יצא לאור לאחר הצלחת סינגל הבכורה של חיימוב, "הוא", היה לסינגל האחרון שלה בעברית, ובדומה לקודמו, התקבל גם הוא בחיבוק חם מצד תחנות הרדיו והתקשורת.
חיימוב שיתפה כי העבודה על השיר, שנמשכה כשנה וחצי, כללה טלטלות והכנות רבות, והביעה את תקוותה לקבלתו על-ידי הקהל.
בדומה לשירה הקודם, גם שיר זה זכה להשמעות מרובות בתחנות הרדיו בישראל, ונכח במשך ארבעה שבועות רצופים במצעד השבועי של מדיה פורסט, כאשר בשיאו הגיע למקום השלישי עם כ-132 השמעות שבועיות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על-ידי איתי מאיר והועלה לערוץ היוטיוב של חיימוב ב-1 בדצמבר 2019. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את חיימוב מתנדנדת בנדנדה הלוך-ושוב, זאת כייצוג תחושת אי-הוודאות בזוגיות עליה היא שרה.
בשנת 2020 בחרה חיימוב לגנוז את הקליפ ולמחוק אותו מערוץ היוטיוב שלה, וכיום השיר זמין בגרסת שמע בלבד.