stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סליק אבידוב בנהלל

| --- | --- |

הכניסה לרפת משפחת אבידוב ממנה ירדו לסליק
 מידע כללי
 סוג:  סליק
 שימוש:  סליק ומוזיאון
 כתובת:  נהלל 
 מיקום:  נהלל
 מדינה:  ישראל ישראל
 בעלים:  משפחת אבידוב
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1943
 תאריך פתיחה רשמי:  1943 
 חומרי בנייה:  בטון
 יוצר:  יאני אבידוב
 מידות
 קומות:  1
 קואורדינטות:  32°41′30″N 35°11′36″E﻿ / ﻿32.69162327361074°N 35.193414815908504°E﻿ / 32.69162327361074; 35.193414815908504
  (למפת הכרמל מוגדלת) סליק אבידוב(למפת הכרמל רגילה) סליק אבידוב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סליק אבידוב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סליק אבידוב
 
סכמה של הסליק בנהלל. ניתן לראות את 2 הבורות ואת הירידה לסליק
סליק אבידוב בנהלל היה סליק מרכזי של ארגון ההגנה שנבנה ב-1943 בחצר ביתו של יעקב אבידוב בנהלל. לאחר הקמת המדינה הוכרז כאתר מורשת מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל וניתן לסייר במקום.
רקע

לאחר תום מלחמת העולם הראשונה החלו יישובים רבים לאסוף ולרכוש נשק כשכל ישוב דאג לעצמו ובהתאם לכך כל ישוב טרח והקים סליקים פרטיים בתחום היישוב בכוחות עצמו. החל מ-1925, עם קום ארגון ההגנה, החלו ראשי הארגון בתהליך כלל ארצי של הרחבת היקף הנשק הנאגר ושיפור אופן אחסנתו. במסגרת זו הקים הארגון ארבעה סליקים ארציים מרכזיים (בגבעתיים, קבוצת גבע, קבוצת כנרת ובאיילת השחר). בנוסף פעל הארגון לשפר את הסליקים ביישובים נוספים ברחבי הארץ.
מאחר שרוב הסליקים הוקמו בקיבוצים היו אלו "על הכוונת" של הבריטים דבר שהתבטא בפשיטות ובחיפושים חוזרים ונשנים בקיבוצים. לכן החליטו ראשי ההגנה לפזר את הסיכון ולהקים סליקים גם במושבים. החלטה זו לוותה בהרבה חששות בגלל העונשים הכבדים שהטילו הבריטים בעקבות גילוי סליקים. בעוד שבמקרה של גילוי סליק בקיבוץ אין גורם אחד שניתן להאשים אותו הרי שבמקרה של גילוי סליק במשק פרטי במושב כן ניתן להאשים גורם ספציפי.
על אף החשש החל ארגון "ההגנה" בבניית סליקים במושבים כשאחד מהם נבנה במשק של יאני אבידוב בנהלל.
ההיסטוריה של הסליק

בניית הסליק במשק אבידוב החלה ב-1943. כדי להסוות את מטרת הבנייה הכריז אבידוב על בניית בור איסוף שתן של הפרות ברפת המשק. התכנון היה לחפור שני בורות כשלבור הקטן אכן ייאסף השתן בעוד שהבור הגדול יהפוך לסליק.
את החפירה ביצעו פועלים, מומחי חציבה, מחיפה. עבודתם לוותה במחאה של תושבי נהלל שלא היו בסוד העניינים והתנגדו לעבודת שכירים במושב. לאחר סיום חציבת שני הבורות נוצק בטון בקירות ובתקרה. הסליק נבנה בעומק 2.5 מטר ובשטח של כ-5 מ"ר. פיר חיבר אותו אל פני הקרקע שם הוסתר פתחו במשאבה אותה ניתן היה להזיז. במקביל לבנייה הונחו ארבעה צינורות אוורור אנכיים שהוסוו כעמוד חשמל וכעמודי תמיכה למבנה הרפת שנבנתה מעל הסליק.
עם סיום בניית הסליק החלו אנשי ההגנה להעביר אליו נשק במהלך הלילה. בשבת השחורה לא גילו הבריטים את הסליק אך מחשש שבחיפוש נוסף הוא יתגלה נאטם הפתח עד פרוץ מלחמת העצמאות אז הוא נפתח שוב והנשק שבו נמסר לכוחות הלוחמים.
לאחר קום המדינה > ניסיון ההשתלטות על הסליק

על אף הקמת המדינה וצה"ל נותר בארגונים שונים החשש מפני הממלכתיות. אחד הארגונים האלו היה מפ"ם שחשד במנגנונים של מפא"י ולכן הורתה הנהגת מפ"ם לקיבוציו להכין נשק בסליקים. ב-1949 נרשם ניסיון דומה של מפ"ם להשתלט על הסליק במשק אבידוב. דב אבידוב (בנו של יאני) הוזמן לפגישה עם משה סנה בחיפה כשבהמשך החלו שליחים של מפ"ם לשפץ את הסליק ללא אישור המשפחה. הנושא דווח למשה דיין ואיסר הראל והניסיון נעצר.
לאחר קום המדינה > הקמת המוזיאון

נכדו של יאני, עופר אבידוב, שיפץ את הסליק והפך אותו לאתר תיירות הפתוח למבקרים המשולב במספר אתרים נוספים הקשורים לסיפור משפחת אבידוב.
מחווה אומנותי

כמחווה לסליק אבידוב מספר מאיר שלו, בספרו רומן רוסי, על שומר הכפר, רילוב, על הסליק שהקים ברפת שלו, ועל שלל כלי הנשק שצבר שם.
לקריאה נוספת

ד"ר רפי קיטרון, ארץ ישראל הנסתרת - סיפורם של הסליקים ותולדותיהם, הוצאת אריאל, 2010, עמודים 144–145
הערות שוליים

↑  אבידוב היה פעיל בארגון ההגנה
↑  תחילה הוזזה המשאבה ידנית ובהמשך הורכב מנוף שהקל על הזזת המשאבה
סלעי בובי (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק במקבץ סלעים בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי הנסיך אלברט 
 קואורדינטות:  75°49′00″S 159°10′59″E﻿ / ﻿75.8167°S 159.183°E﻿ / -75.8167; 159.183
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיסלעי בובי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיסלעי בובי
 
סלעי בובי (באנגלית: The Bobby Rocks) הם קבוצת סלעים שאינם מכוסים קרח, או גבעה סלעית, בהרי הנסיך אלברט, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הסלעים ממוקמים 7.4 קילומטרים דרומית לגבעות רייקר; ו-6.6 קילומטרים דרומית לסלע בנסון.
היסטוריה > מיפוי הסלעים

הסלעים מופו לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1956–1962.
היסטוריה > מקור השם

שמה של קבוצת הסלעים ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
קבוצת הסלעים נקראת על שם בובי ג'יי. דייוויס (Bobby J. Davis), שהיה טבח, בתחנת הקוטב הדרומי (תחנת אמונדסן-סקוט) בשנת 1966.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
↑  לפי מקור אחר סלעי בובי ממוקמים 6.5 קילומטרים דרומית לגבעות רייקר
| אתרים בהרי הנסיך אלברט |
| --- | --- | --- |
| הרים | הר בואן • הר בילינג • הר ג'ויס • הר ג'ורג' מארי • הר האוורד • הר מאליס • הר מארי • הר מוריסון • הר מקינטוש • הר סמית' • הר פריסטלי |  |
| מעברי הרים | אוכף דוגווץ' |  |
| סלעים ומצוקים | סלעי שפרד • סלעי בובי |  |
| גבעות | רייקר |  |
| קרחונים | דייוויד • פראר • פריסטלי |  |
| מקפא קרחוני | פריסטלי |  |
| נונאטאקים | נונאטאקי טריו |  |
סמל העיר נשר

.
| --- | --- |

סמל העיר
 פרטים
 המחזיק בסמל:  עיריית נשר
 תאריך אימוץ:  24 באוקטובר 1962
סמל העיר נשר, סמלה הרשמי של העיר, עוצב על ידי דוד הולוד ואושר בישיבת המועצה המקומית ב־24 באוקטובר 1962.
תיאור הסמל

הסמל מורכב ממגן בעל מסגרת לבנה ושדה לבן המוטען בציור נוף. מעל הסמל כתר בצורת ציפור נשר בצבע חום או כתום המייצגת את שם העיר. ציור הנוף מורכב מארבע גבעות מצלבות בצבעי ירוק ואדום. ארבע הגבעות מסמלות את הנוף ההררי המקיף את העיר וגם את ארבעת היישובים שהרכיבו את העיר: בן דור, גבעת נשר, תל חנן ויישוב הפועלים "נשר" שהוקם בסמוך למפעל נשר חיפה. הנשר שבראש הסמל "פורש את כנפיו על ארבעת חלקי היישוב" ומסמל את אחדותם.
בחזית הסמל ציורי מבנים:
משמאל, מפעל וארובה שמסמלים את הייסוד התעשייתי של היישוב ובעיקר את מפעל המלט.
מימין, בתי מגורים הבנויים על הגבעות ומעל חומת לבנים הרוסה, המסמלות את הקמת העיר, כבתי שיכון לעולים שהוקמו על חורבות הכפרים שקדמו להם.
במרכז הסמל עץ בעל עלים לבנים שמסמל את צמיחתה והתפתחותה של העיר.
היסטוריה

הסמל נבחר על ידי אמן בשם דוד הולוד לאחר תחרות לעיצוב הסמל. את הסמל אישרה המועצה המקומית בישיבתה ב־24 באוקטובר 1962. את פירוט הסימל תיאר ראש המועצה באותה תקופה, יצחק רוט:
חברי המועצה מצאו שהשרטוט שלך הוא מוצלח ומשקף נאמנא את הרכב היישוב המקומי – במציאות: אספקלריא של נשר הפורש את כנפיו על ארבע חלקי היישוב המקובצים יחדיו, בן-דור, תל-חנן, נשר וגבעת נשר, בתהליך של התפתחות בהקמת בתי שיכון לעולים על גבי חורבות וכוכים הרוסים, וארובות של מפעלי מלאכה ותעשייה ההולכים ומוקמים בשטח בנוף יפה ובנתונים נוחים.
הערות שוליים

1 2 3 4  סמל העיר, באתר עיירית נשר
↑  מכתבו של יצחק רוט ראש המועצה לאמן, 10 בדצמבר 1962 (עיינו בגוף הערך)
| דגל ישראל סמלי מחוז חיפה |
| --- | --- | --- |
| ערים | חיפה • אום אל-פחם • אור עקיבא • באקה אל גרביה • חדרה • טירת כרמל • נשר • קריית אתא • קריית ביאליק • קריית ים • קריית מוצקין | מפת מחוז חיפה |
| מועצות מקומיות | בנימינה-גבעת עדה • ג'סר א-זרקא • דלית אל-כרמל • זכרון יעקב • כפר קרע • עספיא • פרדס חנה-כרכור • קריית טבעון | מפת מחוז חיפה |
| מועצות אזוריות | אלונה • זבולון • חוף הכרמל • מנשה | מפת מחוז חיפה |
מחוז הצפון • מחוז חיפה • מחוז תל אביב • מחוז המרכז • מחוז ירושלים • מחוז הדרום • מחוז יהודה ושומרון
פירוט משמעויות סמל העיר
סיווה גנג'י

סֵייוַוה גֵנג'י (Seiwa Genji 清和源氏) הייתה משפחת סמוראים ביפן בתקופת הייאן. משפחה זו הייתה המצליחה והחזקה ביותר מבין המשפחות בשבט מינאמוטו. רבים מהלוחמים המפורסמים של שבט מינאמוטו, כגון מינאמוטו יושיי, הידוע בכינויו "האצ'ימאנטרו" ("אל המלחמה"), ומינאמוטו נו יוריטומו, מייסד שגונות קמקורה, היו צאצאים של משפחה זו. המשפחה קרויה על שם הקיסר סיווה, שהיה אביו של הנסיך סאדסוּמי, שהוא עצמו היה אביו של מינאמוטו נו צוּנֵמוֹטוֹ, מייסד משפחת סיווה גנג'י.
אילן היוחסין של הסייווה גנג'י

למינאמוטו נו מיצוּנאקה, בנו של מינאמוטו נו צונמוטו, היה בתורו שלושה בנים:
יוֹרימיצוּ (944-1201) בנו של מיצונאקה, ואב של הסֵטסוּ גנג'י.
יוריצ'יקה (?-954) בנו של מיצונאקה, ואב של הימטו גנג'י.
יורינוֹבוּ (968-1048) בנו של מיצונאקה, ואב של הקוואצ'י גנג'י.
יוריושי (?998-1082) בנו של יורינובו.
יושיי (1041-1108) בנו של יוריושי, וכונה "האצ'ימאנטרו" ("אל המלחמה").
יושיצונה (1134-?) בנו של יוריושי.
יושימיצו (1045-1127) בנו של יוריושי, כונה "שינרה סאבורו", ואב של משפחות סאטאקֵה, היראגה וטקֵדה.
יושיקוּני (1082-1155) בנו של יושיי, ואב של משפחות אשיקאגה וניטה.
יורימסה (1106-1180) נינו של יורימיצו.
טמֵיושי (1096-1156) נכדו של יושיי.
יושיטוֹמוֹ (1123-1160) בנו של טאמיושי.
טאמטוֹמוֹ (1139-1170) בנו של טאמיושי.
יושיקאטה (1155-?) בנו של טאמיושי.
יוּקֵיי (1186-?) בנו של טאמיושי.
יושיהירה (1140-1160) בנו של יושיטומו.
יוריטומו (1147-1199) בנו של יושיטומו, מייסד שוגונת קמקורה.
נוריורי (1156-1193) בנו של יושיטומו.
יושיצְונֵה (1159-1189) בנו של יושיטומו.
יושינאקה (1154-1184) בנו של יושיקאטה.
יורֵיי (1182-1204) בנו של יוריטומו, והשוגון השני בשוגונת קמקורה.
סאנֵטומו(*) (1192-1219) בנו של יוריטומו, והשוגון השלישי בשוגונת קמקורה.
(*)בשנת 1219, כאשר סאנטומו כיהן כשוגון ומהיג אחרון לשבט מינאמוטו, מינאמוטו קוּגיוֹ, אחיינו ובנו של יוריי, רצח את דודו ואחר כך הוצא להורג. אחיין נוסף, איצ'ימן, שהיה גם הוא בנו של יוריי, הוצא להורג בשנת 1203 בפקודת שבט הוג'ו.
סרביה ומונטנגרו באירוויזיון למוזיקאים צעירים

| --- | --- |
 מדינה:  סרביה ומונטנגרו סרביה ומונטנגרו
 רשת שידור:  UJRT
 השתתפות ראשונה:  אוסטריה וינה, 2006
 זכיות:  0
 השתתפויות:  1 (0 גמר)
 היעדרויות:  0
 אירוח האירוויזיון:  לא אירחה
 השתתפות אחרונה:  אוסטריה וינה, 2006
 
סרביה ומונטנגרו השתתפה בתחרות האירוויזיון למוזיקאים צעירים פעם אחת בלבד, ב-2006. סרביה ומונטנגרו פרשה מהתחרות ב-2008 עקב משאל העם על עצמאותה של מונטנגרו ובאותה שנה הצטרפה סרביה לתחרות כמדינה עצמאית.
המבצעים והשירים שייצגו את סרביה ומונטנגרו באירוויזיון למוזיקאים צעירים

שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר
| שנה | מבצע | כלי | יצירות | חצי גמר | גמר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | מריה גודג'בק | פסנתר | לא ידוע | - | לא העפילה לגמר |
ראו גם

האירוויזיון למוזיקאים צעירים
סרביה ומונטנגרו באירוויזיון
סרביה ומונטנגרו באירוויזיון הילדים
הערות שוליים

1 2  "Country profile: Serbia and Montenegro". youngmusicians.tv. European Broadcasting Union. אורכב מ-המקור ב-18 באוקטובר 2014. נבדק ב-18 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
סמל העיר עכו

| --- | --- |

סמל העיר הרשמי
 פרטים
 המחזיק בסמל:  עיריית עכו
 תאריך אימוץ:  1950
סמליל ממותג של העיר - בשימוש מאמצע 2021
סמל העיר עכו הוא סמלה הרשמי של העיר עכו. הסמל עוצב על ידי מרים קרולי שזכתה בתחרות שהתקיימה בנושא עם הכרזת עכו כעיר ב-1950.
בשנת 2020, כחלק מניסיון למתג את העיר ולשנות את דימויה, נוסף סמליל תחת הסיסמה "עכו - חצי אי, עולם שלם", והוא בא לצידו של סמל הרשמי. הסמליל החדש (תמונה תחתונה משמאל) עוצב במשרד זליגר שומרון.
הסמל ברחוב לב הארי לצד סמל ישראל
הסמל על מכסה ביוב בעיר העתיקה
תיאור הסמל

הסמל הראשון מ-1950 (ראו תמונה עליונה משמאל) מורכב ממגן בעל מסגרת אדומה מחולקת לארבעה רבעים, בכל אחד מוטיב אחר שמסמל את העיר:
למעלה מימין - ספינה עתיקה על רקע אדום, סמל להיסטוריה של עכו כעיר נמל חשובה.
למעלה משמאל - עצי דקל על רקע מבני מגורים בצבעי כחול ולבן, סמל לנוף העיר.
למטה מימין - חומת העיר נושקת לגלי הים בצבעי כחול ולבן, סמל להיסטוריה של עכו בימי הביניים, ובעיקר בתקופת הצלבנים ובשלהי התקופה העות'מאנית, כעיר מושב של שליטים חשובים בעבר, וכיעד תיירותי חשוב בהווה.
למטה משמאל - מפעל וגלגל שיניים בצבע אדום, סמל לתעשייה בעיר.
לרוב מופיע הסמל עם הכיתוב "עיריית עכו" בכחול בעברית, ערבית ואנגלית.
שימוש

סמל העיר הונצח על בול של דואר ישראל משנת 1965 בערך נקוב של 0.25 ל"י בעיצוב האחים שמיר. גרסה של סמליל הספינה בסמל נמצא בשימוש בסמל מועדון הכדורגל הפועל עכו.
הערות שוליים

1 2  סמל העיר באתר העירייה, אורכב מארכיון האינטרנט, באתר web.archive.org, ‏2017-10-02
↑  סמל העיר, באתר www.akko.muni.il
↑  הבול באתר התאחדות בולאי ישראל
| דגל ישראל סמלי מחוז הצפון |
| --- | --- | --- |
| ערים | בית שאן • טבריה • טמרה • יקנעם עילית • כרמיאל • מגדל העמק • מעלות תרשיחא • נהריה • נוף הגליל • נצרת • סח'נין • עכו • עפולה • צפת • קריית שמונה • שפרעם | מפת מחוז הצפון |
| מועצות מקומיות | אבו סנאן • אכסאל • אעבלין • בועיינה-נוג'ידאת • בית ג'ן • בענה • ג'וליס • ג'ש • זרזיר • חורפיש • חצור הגלילית • יאנוח-ג'ת • יפיע • כאבול • כאוכב אבו אל-היג'א • כעביה-טבאש-חג'אג'רה • כפר ורדים • כפר יאסיף • כפר כמא • כפר תבור • מג'דל שמס • מגדל • מטולה • מע'אר • מעיליא • סאג'ור • עיילבון • עין מאהל • עין קנייא • קצרין • ראש פינה • רמת ישי • שבלי - אום אל-גנם • שלומי | מפת מחוז הצפון |
| מועצות אזוריות | אל-בטוף • בוסתאן אל מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף • מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
מחוז הצפון • מחוז חיפה • מחוז תל אביב • מחוז המרכז • מחוז ירושלים • מחוז הדרום • מחוז יהודה ושומרון
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סיוון מור

סיוון מור הוא ספורטאי פאראלימפי לשעבר.
מור נפצע בשירותו הצבאי ברצועת הביטחון, מרותק לכיסא גלגלים ולאחר השיקום החל לעסוק בספורט נכים.
בשנת 1996 זכה במדליית ארד באליפות העולם ברכיבת סוסים.
במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) התחרה ברכיבת סוסים בשתי תחרויות רכיבה אמנותית וסיים בשתי התחרויות במקום השביעי.
בהמשך עבר לאימון באופני יד. בשנת 2010 דורג במקום החמישי באליפות ישראל באופני יד ובשנת 2012 דורג במקום השמיני.
בשנת 2016 השתתף עם משלחת נכי צה"ל ברכיבה על אופני יד במרתון ברלין.
מור גר בתל אביב, נשוי ואב לארבעה.
הערות שוליים

1 2  רועי ינובסקי, נכי צה"ל כבשו את מרתון ברלין: "עוצמה אדירה של פצועים שלא נכנעו לאתגר הפיזי", באתר ynet, 2 באוקטובר 2016
↑  Wounded Israeli vets seek tough equestrian tests
↑  אליפות ישראל ה-32 בחצי מרתון עמק המעיינות - מקצה 21 ק"מ אופני יד
↑  אליפות ישראל ה-34 בחצי מרתון - אופני יד
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | זיו בר-שירה •  נחמן וולף • יוגב קנזי |  |
|  הרמת משקולות | דותן מישר • ברוך מסאמי |  |
|  טניס | תקווה אהרוני • כנרת וואלך • גיל נאור • אייל שרטוב |  |
|  טניס שולחן | שלמה אהרוני • זאב גליקמן • אליהו עטיה • שגיא צוקרמן |  |
| כדורת דשא |  יצחק בראנס •  תמי כרמלי • עקיבא פרבר |  |
|  כדורעף | נבחרת ישראל בכדורעף (גברים) (רונן אביבי, יאיר בן-דור, חגי זמיר, גיל חבה, חיים פיינטוך, נסים פרנקו, חן צור, אליעזר קלינה, צבי קרש) |  |
|  קליעה | יהורם בן-חיים • אברהם הדסי •  דורון שזירי • אליהו חברה |  |
|  רכיבה | אורי בשה • סיוון מור • איתי צוק • אייל שחר |  |
|  שחייה | שלום אייגר • חנוך בודין • רון בולוטין •  זיו בטר •  יזהר כהן • אוריאל מוזס • ערן שמש |  |
סרט הודי נהדר (שיר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע להקת פיקוד דיזנגוף
 יצא לאור:  1969
 שפה:  עברית
 כתיבה:  דן אלמגור
 לחן:  סשה ארגוב
 
סרט הודי נהדר הוא שיר פארודי על הסרטים ההודיים שהיו אז פופולריים בארץ, וכן על הביטלס שנסעו להודו והושפעו מתרבותה.
השיר חובר על ידי דן אלמגור והולחן בידי סשה ארגוב.
תוכן השיר

השיר מספר על נערה הודית שרוצה להתחתן עם אהובה, אביה איננו מסכים, אך בעקבות הופעתה של להקת הביטלס בכפר ("חיפושיות הקצב" כפי שנקראו אז) הוא נעתר לביתו.
עם זאת, עיקרו של השיר הוא החיקויים ההיתוליים ולא העלילה עצמה.
ביצועים

ביצועו המקורי הוא בפי להקת פיקוד דיזנגוף מ-1969, בעיבודו של יאיר רוזנבלום ונכלל בתקליטה הראשון.
הוא הוקלט שוב בידי שלישיית שוקולד מנטה מסטיק בשנת 1975, בעיבודו של מתי כספי, ונכלל בתקליט הבכורה שלה.
שמיניית ווקאל ביצעה גרסה לשיר באלבום "בראשית" (1995) שהוקדש לשירי סשה ארגוב.
סיווייז ג'איינט

| --- | --- |

האונייה בעת שנקראה נוק נביס (Knock Nevis)
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  מכלית נפט
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  סומיטומו תעשיות כבדות, יוקוסוקה שביפן
 תקופת הפעילות:  1981–2010 (כ־29 שנים)
 אחריתה:  נגרטה באלאנג שבמדינת גוג'ראט בהודו בינואר 2010
 מידות
 הֶדְחֶק:  646,642 טון
 תפוסה:  260,941 טון
 מעמס:  564,763 טון
 אורך:  458.45 מטר
 רוחב:  68.8 מטר
 שוקע:  24.6 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  16 קשר (30 קמ"ש)
 צורת הנעה:  טורבינת קיטור 50,000 כ"ס
השוואת גודל של סוגי האוניות הגדולות בעולם
סיווייז ג'איינט (באנגלית: Seawise Giant, ומאוחר יותר נקרא שמה Happy Giant, Jahre Viking, Knock Nevis ולבסוף Mont) הייתה מכלית נפט בקטגוריית מכלית-על. סיווייז ג'איינט הייתה האונייה הארוכה ביותר ובעלת המעמס הגדול ביותר שנבנתה אי-פעם. בתפוסה מלאה היא הייתה במעמס 564,763 טון, בשוקע 24.6 מטר, בקטגוריית קייפסייז, ממדים שבעטיים לא יכלה לעבור בתעלת פנמה, תעלת סואץ או תעלת למאנש. הסיווייז ג'איינט היא העצם הגדול ביותר בעל הנעה עצמית שנבנה על ידי האדם. שימושה האחרון היה כמצבור נפט גולמי צף שעגן בסמוך לחופי קטר במפרץ הפרסי. למרות גודלה העצום הסיווייז ג'איינט לא הייתה האונייה הגדולה ביותר בעולם במונחי תפוסה ברוטו, אלא החמישית בגודלה בהיסטוריה, 260,941 טון. ארבע האוניות בעלות התפוסה ברוטו הגדולה ביותר היו מכליות-על מדגם בטילוס (Batilus), אשר נבנו במחצית השנייה של שנות ה-70.
בדצמבר 2009 נמכרה האונייה לגורטי אוניות הודים, ולמסעה האחרון מן המפרץ הפרסי להודו נקראה בשם "מונט" (Mont). היא הועלתה באופן מכוון על החוף באלאנג, במדינת גוג'ראט בהודו ופורקה לצורך מיחזור בינואר 2010.
היסטוריה

סיווייז ג'איינט נבנתה בשנת 1979 על ידי חברת סומיטומו תעשיות כבדות (Sumitomo Heavy Industries) ביפן, במספנת אופמה, בעיר יוקוסוקה, כמכלית-על במעמס 418,000 טון ושמה הראשון היה "אופמה" (Oppama) על שם המספנות בהן נבנתה, זאת לאחר שבעליה היווניים לא עמד בתשלומים ולא יכול היה לקבל לידיו את האונייה.
האונייה נמכרה לחברת אוניות מהונג קונג בשם Orient Overseas Container Line, אשר הורה למספנות להאריך את האונייה ולהוסיף לה 156,000 טון מעמס. לאחר שנתיים נוספות קיבלה האונייה את השם "סיווייז ג'איינט", והחלה לפעול.
לאחר הגדלת האונייה היא הייתה במעמס של 564,763 טון, באורך כולל של 458.45 מטר ובשוקע של 24.6 מטר. באונייה היו 46 מכלים ו-31,541 מטר מרובע של סיפון. הגה הכיוון של האונייה שקל 230 טון והמדחף 50 טון.
ב-14 במאי 1988, במהלך מלחמת איראן–עיראק, ניזוקה האונייה בהתקפת חיל האוויר העיראקי בעודה חולפת במצר הורמוז כשהיא נושאת נפט גולמי מאיראן. היא טבעה והוכרזה אבודה. זמן קצר לאחר תום המלחמה, האונייה חולצה ממקומה והובאה בגרירה למספנות חברת קפל (Keppel Company) בסינגפור. באוקטובר 1991 היא שבה לשרות בשם הפי ג'איינט (Happy Giant). עוד באותה שנה היא נקנתה על ידי איל הספנות הנורווגי יורגן יארה (Jørgen Jahre) ב-39 מיליון דולר ונקראה יארה ויקינג (Jahre Viking). עד לשנת 2004 הפליגה בדגל נורווגי.
בשנת 2004 נקנתה על ידי חברת המכליות הנורווגית אולסן (First Olsen Tankers), שמה שונה לנוק נביס (Knock Nevis) והיא הפכה למצבור נפט גולמי צף אשר עגן באופן קבוע סמוך לשדה נפט בקטר.
בדצמבר 2009 נמכרה כגרוטאה לסוחרי פירוק אוניות הודים והפליגה בדרכה האחרונה להודו בשם מונט. היא פורקה בהודו בינואר 2010. עוגן האונייה, שמשקלו 36 טון, נשמר ונשלח לתצוגה במוזאון הימי בהונג קונג.
עבד אל-חמיד כראמי

עבד אל-חמיד כראמי (בערבית: عبد الحميد كرامي; 23 באוקטובר 1890 – 23 בנובמבר 1950) היה פוליטיקאי לבנוני ומנהיג דת מוסלמי סוני. בני משפחתו של כראמי שימשו באופן מסורתי בתפקיד המופתי של טריפולי, אך כאשר התמנה עבד אלחמיד לתפקיד בשנת 1943, הוא נעצר על ידי שלטונות המנדט הצרפתי, לצד אישים פוליטיים נוספים מתנועת העצמאות הלבנונית. לאחר קבלת העצמאות שימש כראמי כראש ממשלת לבנון ושר האוצר שלה בין 10 בינואר 1945 ו-20 באוגוסט 1945. שני בניו – רשיד כראמי ועומר כראמי – הפכו גם הם לפוליטיקאים בכירים במדינה, וכיהנו אף הם כראשי ממשלה.
נעמי (זמרת איטלקייה)

| --- | --- |

 לידה:  25 בינואר 1982 (בת 42) רומא, איטליה 
 שם לידה:  ורוניקה סקופליטי
 שם במה:  נעמי
 מוקד פעילות:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 מקום לימודים:  Liceo Classico S. Giuseppe De Merode, Università degli Studi Roma Tre 
 סוגה:  מוזיקת פופ, רית'ם אנד בלוז, מוזיקת נשמה, בלוז, פופ רוק 
 סוג קול:  קונטרה אלט, מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  איטלקית, אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר, גיטרה 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס, סוני מיוזיק 
 בן או בת זוג:  Gabriele Greco (20 ביולי 2018–?)  Gabriele Greco (2008–?) 
 פרסים והוקרה:  תואר אקדמי לשם כבוד  Premio Lunezia  SEAT Music Awards  Premio Roma Videoclip 
 www.noemiofficial.it
 פרופיל ב-IMDb
 
ורוניקה סקופליטי ידועה בשם הבמה: נעמי (באנגלית: Noemi (מבטאים [noˈɛːmi]); נולדה ב-25 בינואר 1982) היא זמרת-יוצרת איטלקייה. היא זכתה לפרסום ב-2009, לאחר שהופיעה בעונה השנייה של תוכנית הכישרונות האיטלקית X Factor . מיד לאחר שהודחה מהתחרות, היא הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Briciole", שהגיע בשיאו למקום השני במצעד הסינגלים של איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי. נכון לשנת 2022, היא הוציאה 6 אלבומי אולפן, שהולידו סינגלים מצליחים מסחרית כמו Vuoto a perdere" "Sono solo parole", "La borsa di una donna", "Glicine.
היא שרה דואט עם הלהקה האיטלקית סטאדיו ועם הראפר האיטלקי פדץ, והסינגל שלה "מקומבה", שהיה דואט עם קארל אמיץ, הפך ללהיט קיץ ב-2021. נעמי ביצעה שירים לפסקולי הסרטים האיטלקיים Women vs. Men and Domani è un altro giorno, וקיבלה פרס Nastro d'Argento מיוחד ב-2019.
במהלך הקריירה שלה, הקליטה נעמי שירים שנכתבו עבורה על ידי כותבי שירים ידועים, ביניהם ואסקו רוסי, פבריציו מורו, איבנו פוסטי, טומאסו פרדיסו, מרקו מסיני, פדריקו זמפגליונה, ג'וליאנו סנג'ורג'י וגאטנו קוררי. היא התחרתה שבע פעמים בפסטיבל המוזיקה בסן רמו (הקדם אירוויזיון האיטלקי) בין 2010 ל-2022. היא הופיעה בשנים אילו בכל רחבי איטליה.
בין 2013 ל-2015, היא הייתה מאמנת במשך שלוש עונות בתוכנית "קול איטליה", ובשנת 2019 היא הופיעה כשופטת בעונה השנייה של Sanremo Young.
ביוגרפיה

נולדה בשם ורוניקה סקופליטי ברומא, בתם הבכורה של ארמנדו וסטפניה סקופליטי. אביה היה יזם, והוא הפך לחבר מועצה בעיר ואסטו, בעוד אמה הייתה ציירת. שני הוריה שאפו לקריירה מוזיקלית, כאשר ארמנדו התחרה בפסטיבל המוזיקה של קסטרוקארו, וסטפניה הופיעה כזמרת חובבת. לנעמי אחות צעירה יותר, אריאנה. כשהייתה בת 19 חודשים, היא הופיעה בפרסומת טלוויזיה של מותג החיתולים פמפרס. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת טרא ברומא בשנת 2005, וקיבלה תואר ראשון באמנויות הבמה. במהלך לימודיה עבדה כיוצרת קולנוע בטלוויזיה האיטלקית Nessuno Tv.