stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרור אדום (סרט)
צוות השחקנים

ג'ניפר לורנס — דומיניקה אגורובה (דיווה)
ג'ואל אדגרטון — נתנאל נאש
מתיאס שונארטס — איוון דמיטרייביץ' איגורוב
שארלוט רמפלינג — מנהלת בית הספר למרגלים.
מרי-לואיז פרקר — סנטור סטפני בושר (ברבור)
ג'רמי איירונס — גנרל ולדימיר אנדרייביץ' קורצ'נוי (שיש)
קירן היינדס — קולונל אלכסיי איוואנוביץ' זיוגאנוב
ביל קאמפ — מרטי גייבל
סקינה ג'פרי — טריש פורסיית
ג'ואלי ריצ'רדסון — נינה אגורובה
ת'קלה ראוטן — כמו מרתה ילנובה
דאגלס הודג' — מקסים וולונטוב
סשה פרולובה — אניה
קריסטוף קונרד — אוסטינוב
סרגיי פולונין
לואיס הופמן — מנהל בנק
הפקה

ההפקה יצאה לדרך בבודפשט ב-5 בינואר 2017. חלק מסצנות הסרט צולמו גם באחוזת Dég. הצילומים בפועל החלו בברטיסלבה, סלובקיה ב-25 באפריל 2017. כמה סצנות צולמו בווינה, אוסטריה, ב-29 באפריל 2017. ב-3 במאי 2017, ג'ניפר לורנס נטלה חלק בצילומי כמה סצנות בנמל התעופה לונדון הית'רו שבלונדון.
הערות שוליים

↑  "Steven Spielberg Pentagon Papers Drama Gets 2017 Oscar Season Release".
↑  קדימון הסרט
↑  Jason Matthews (2 ביוני 2013). "Sunday Book Review - Spy vs. Spy - 'Red Sparrow'". הניו יורק טיימס. נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "'Red Sparrow', a fantastic new spy thriller by former CIA operative Jason Matthews". The Washington Post.
↑  Ford, Rebecca (6 בדצמבר 2016). "Matthias Schoenaerts, Jeremy Irons Joining Jennifer Lawrence in 'Red Sparrow' (Exclusive)". The Hollywood Reporter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nepales, Ruben V. "'Red Sparrow' director talks about working with Jennifer Lawrence again".
↑  "Oscar-nominated actress Charlotte Rampling talks about growing up in East Anglia". Eastern Daily Press. 12 במרץ 2017. אורכב מ-המקור ב-2017-03-12. נבדק ב-2018-01-04. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Sakina Jaffrey Cast In Fox's 'Red Sparrow'; Bill Marchant Joins Sci-Fi Indie 'Volition'". Deadline.com.
↑  "Jennifer Lawrence filming spy thriller "Red Sparrow" in Budapest". PanARMENIAN.Net. נבדק ב-2017-08-23.
↑  "Budapest utcáján fotózták le Jennifer Lawrence-t". 24.hu (בהונגרית). 7 בינואר 2017. נבדק ב-12 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Itt vannak az első budapesti fotók Jennifer Lawrence-ről". cosmopolitan.hu (בהונגרית). 8 בינואר 2017. נבדק ב-12 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jennifer Lawrence Arrived in Budapest". Daily News Hungary. 5 בינואר 2017. נבדק ב-12 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Amerikai filmet forgatnak Dégen: Jennifer Lawrence is felbukkanhat a faluban" (HTML) (בהונגרית). Fejér Megyei Hírlap. 1 בפברואר 2017. נבדק ב-10 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Off-duty Jennifer Lawrence transforms into a sexy Russian spy with a platinum wig and blunt bangs as she films Red Sparrow in Slovakia". 26 באפריל 2017. נבדק ב-4 במאי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Jennifer Lawrence films Red Sparrow scenes in Vienna". Daily Mail. 29 באפריל 2017. נבדק ב-4 במאי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Jennifer Lawrence shoots Red Sparrow at London's Heathrow". WStale. אורכב מ-המקור ב-2017-07-21. נבדק ב-21 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: f88b7f79-bead-44a8-bd1a-b316f811434f
סמיון פאראדה

| --- | --- |

 לידה:  31 בדצמבר 1933 Nikolsky, מחוז מוסקבה, רוסיה 
 פטירה:  20 באוגוסט 2009 (בגיל 75) מוסקבה, רוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרויקורובסקויה 
 שם לידה:  סמיון פרדמן
 מדינה:  רוסיה 
 תקופת הפעילות:  1968–2000 (כ־32 שנים) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית ע"ש באומן במוסקבה (1962) 
 בן או בת זוג:  מרינה פוליציימקו (?–2009) 
 צאצאים:  מיכאיל פוליציימאקו 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  אמן העם של הפדרציה הרוסית (8 בינואר 1999)  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית (20 במאי 1991)  הקריסטל של טורנדוט 
 פרופיל ב-IMDb
 
סמיון פאראדה (פרדמן) (ברוסית: Семён Львович Фарада‏; 31 בדצמבר 1933-20 באוגוסט 2009) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1999 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית.
קורות חיים

סמיון פרדמן נולד בשנת 1933 בכפר ליד מוסקבה (כיום נמצא בשטח העיר) למשפחה יהודית. הוריו היו במקור מזוויאהל והגיעו למוסקבה ללימודים. אביו עבד בתחום עיבוד עץ. בשנת 1941 הוא גויס לשורות הצבא האדום וקודם לדרגת קצונה. לאחר סיום המלחמה הוא עבד בצבא בתחום לוגיסטיקה. בשנת 1948 בתקופת המאבק נגד קוסמופוליטיות הוא פוטר ממשרד, הועבר לבסיס נידח ונפטר ממחלה בשנת 1952. אמו של סמיון למדה רוקחות. לאחר פטירת בעלה גידלה לבד את סמיון ואחותו (משנת 1992 התגוררה בחיפה עם משפחתה).
מגיל חמש סמיון היה ידיד של שכנו ולדימיר רסין. הוא סיים בית ספר עם מדליית זהב. סמיון רצה ללמוד משחק אך בלחץ הוריו הגיש מועמדות ללימודים באקדמיה צבאית, לא התקבל והחל לימודי הנדסה באוניברסיטה הטכנית הממלכתית של מוסקבה ע"ש באומן. לאחר שלוש שנות לימוד הוא גויס לצי הבלטי ושירת בו ארבע שנים. בתקופה זו הוא גם שיחק בתיאטרון ליד מועדון קצינים.
בשנת 1962 סמיון פרדמן (פאראדה) סיים לימודי הנדסה והחל לעבוד במקצוע במשך שבע שנים. במקביל הוא שיחק בהצגות במסגרות שונות. בשנת 1967 הוא לראשונה שיחק בסרט קולנוע. בשנת 1971 לחצו עליו לשנות שם משפחתו לשם "פחות יהודי". כך נולד שם במה "פאראדה".
בשנת 1972 יורי ליובימוב הזמין את השחקן הצעיר ללא השלכה פורמלית בתחום לסגל של תיאטרון טגנקה. פאראדה שיחק בתיאטרון זה כ-30 שנים. בתיאטרון הוא הכיר את השחקנית מריה פוליציימאקו. הם החליטו להתגרש מבנות/בני זוגם ולהתחתן. בנם מיכאיל פוליציימאקו נולד בשנת 1976.
בנוסף לעבודות רבות בתיאטרון פאראדה שיחק בסרטי קולנוע. בסך הכול הוא שיחק בכ-130 סרטים, בעיקר בתפקידים קומיים משניים. הוא חשב שבין העבודות הטובות בקולנוע נכללת דמות של חייט חיימוביץ' בסרט "תוקי שדיבר אידיש" של אפרים סבלה שצולם בשנת 1990.
בשנת 1988 אצל פאראדה הובחנו בעיות לב ובגופו הושטל מסתם לב מלאכותי. ביוני 2000 שבוע אחרי פטירתו של חברו הקרוב גריגורי גורין הוא עבר שבץ מוחי ממנו לא השתקם. במשך תשע שנים הוא זכה לטיפול מסור מצד אשתו ובנו. בשנת 2009 הוא נפטר בבית חולים ונטמן בבית העלמין טרויקורובסקויה.
על פעילותו רבה בתחום קולנוע ותיאטרון בשנת 1999 הוענק לפאראדה תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית.
בשנים 2008 ו-2013 צולמו סרטי תעודה על פעילות של פאראדה.
הספקטר

| --- | --- |

הספקטר, כפי שהופיע על עטיפת החוברת JSA #75 מספטמבר 2005, אמנות מאת אלכס רוס
 סוג:  אנטי גיבור
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  אזטאר, קוריגן: More Fun Comics #52 (פברואר 1940) אסמודל: JLA #7 (יולי 1997) ג'ורדן: Day of Judgement #5 (נובמבר 1999) אלן: Infinite Crisis #4 (מרץ 2006)
 יוצרים:  ג'רי סיגל, ברנרד ביילי (אזטאר, קוריגן) גראנט מוריסון (אסמודל) ג'ון ברום, גיל קיין (ג'ורדן) גרג רוקה, שון מרטינברו (אלן)
 מידע
 שם אמיתי:  אזטאר ג'יימס ברנדן "ג'ים" קוריגן האל ג'ורדן אסמודל כריספוס אלן
 כינויים:  רוח הנקמה, זעם האל, רוח הגאולה, רגואל
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  גיבור-על
 כוחות:  אומניפוטנטיות, אלמותיות
 חבר בקבוצה:  חברת הצדק של אמריקה
 חבר לשעבר בקבוצה:  חברת הצדק של אמריקה, יחידת אול-סטאר (קוריגן) חיל הפקחים השחורים (אלן)
 דמויות קשורות
 אויבים:  Eclipso 
 
הספקטר (באנגלית: The Spectre) הוא דמות בדיונית של אנטי גיבור המופיעה בחוברות הקומיקס חברת הצדק של אמריקה ביקום DC קומיקס. הספקטר המקורי הופיע לראשונה בחוברת More Fun Comics #52 מפברואר 1940, ונוצר על ידי הכותב ג'רי סיגל והמאייר ברנרד ביילי.
הספקטר הוא האלטר אגו של אזטאר, רוח נקמתו של אלוהים ואחד משלושה שדים המשרתים את הכוח העליון; השניים האחרים הם אקליפסו, רוח הזעם, ורדיאנט, רוח החמלה. בהגיעו לכדור הארץ, הספקטר נזקק למארח אנושי אשר יעזור לו במשימתו. אותם מארחים כללו את השוטר הנרצח ג'יימס ברנדן "ג'ים" קוריגן, הגרין לנטרן לשעבר האל ג'ורדן, המלאך הנופל אסמודל ושוטר משטרת גות'אם סיטי המנוח כריספוס אלן. הספקטר דורג במקום ה-70 ברשימת 100 גיבורי הקומיקס הגדולים ביותר של אתר IGN.
היסטוריה פרסומית > גרסת תור הזהב

הספקטר הופיע לראשונה כאשר השוטר הקשוח ג'ים קוריגן נרצח בעוד הוא נדחף לתוך חבית, שמולאה בבטון ונזרקה למעמקי הנהר. נשמתו סירבה להיכנס דרך שערי החיים לאחר המוות, ובמקום זאת נשלחה חזרה לכדור הארץ כדי להילחם ברוע כישות הקרויה בשם "הקול". עם חזרתו, הוא ראה את גופתו חסרת החיים על גדות הנהר.
הספקטר מתחיל את משימתו על ידי חיפוש נקמה רוויית דם ברוצחיו של ג'ים קוריגן. הוא עושה זאת בצורה קודרת ועל-טבעית. כך למשל, אחד מהם הופך לשלד בעודו נוגע בו. בסופו של דבר, הוא הופך לחבר צוות בחברת הצדק של אמריקה. ג'ים קוריגן חוזר לחיים כאשר צורתו הרפאית של הספקטר נכנסת בו, אם כי השניים פועלים בנפרד.
במהלך אמצע שנות ה-40 של המאה ה-20, הפופולריות של גיבורי העל דעכה, ותפקידו של הספקטר צומצם לכדי מלאך שומר לדמות מגמגמת בשם פרסיבל פופ. כאשר קוריגן התגייס לצבא כדי להילחם במלחמת העולם השנייה, הספקטר הפך לבלתי נראה באופן קבוע, ולשחקן משנה בסדרת הסולו שלו. הופעתו האחרונה בקומיקס בתקופה זו הייתה בחוברת מספר 101 מפברואר 1945.
היסטוריה פרסומית > גרסת תור הכסף

בתור הכסף של הקומיקס, מאמצע שנות ה-50 ועד אמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, העורך הראשי של חברת DC קומיקס ג'וליוס שוורץ החזיר את דמותו של הספקטר כרוח של אל-מת נוקם. תחת כתיבתו של גרדנר פוקס ואיורו של מרפי אנדרסון, כוחו של הספקטר התעצם לאין שיעור, והגיע אף לרמות אומניפוטנטיות. ברטרוספקטיבה לאחור נכתב כי החייאתה המחודשת של הדמות נעשתה לצורך שיתוף פעולה עם דמותו של דוקטור מידנייט. לאחר שלוש חוברות ניסיון, הספקטר הופיע בכותרי ליגת הצדק כאשר חברי הקבוצה שיתפו פעולה עם חברת הצדק. מספר חודשים לאחר מכן, הספקטר הופיע לצד פלאש מתור הכסף, בארי אלן.
לספקטר ניתנה סדרת סולו משלו לקראת דצמבר 1967, שראתה כותבים ואמנים רבים. בנוסף, הוא הופיע גם לצד באטמן. לקראת שני הגליונות האחרונים, סדרת הסולו הפכה לאנתולוגיה של סיפורי אימה, בעוד הדמות הראשית הפכה לדמות שולית של מספר. סופה של התקופה הייתה בחוברת מספר 83 של ליגת הצדק (אוגוסט 1970), כאשר בשיאו של קרוסאובר נוסף בין הקבוצות נדמה היה כי שומר הרפאים (כך קראה חברת DC לספקטר) הושמד. הופעת קמע שלו בפגישת חברת הצדק בגיליון קודם הובילה להשערות מצד המעריצים כיצד הוא נמצא כלוא לאחר מכן בקריפטה ושוחרר לחופשי בידי דוקטור פיית.
היסטוריה פרסומית > גרסת תור הארד

בשנות ה-70, חברת DC החייתה את הספקטר בסדרת כותרי אנתולוגיה החל מהסיפור "זעמו של הספקטר", בכתיבתו של מייקל פליישר ואיורו של ג'ים אפארו. פליישר ואפארו המשיכו לעבוד על תשעת הגליונות הבאים, אך הרצתם נחשבה למעוררת מחלוקת בשל הסיפורים האלימים שבה, אם כי ללא דם. לפי היסטוריון הקומיקס לס דניאלס:
...לאחר שהעורך ג'ו אורלנדו נשדד, הוא החליט שהעולם נזקק לגיבור-על חסר פשרות. הדמות חזרה עם שאיפת נקם, ומהר מאוד הפכה למעוררת מחלוקת. אורלנדו עזר לכתוב את הסיפורים עם פליישר, והם התמקדו בגורלם האלים של הפושעים אשר חצו את דרכו של הספקטר. ההגבלה על קוד הקומיקס הוסרה לאחרונה, אולם הסדרה מתחה את גבולותיו עד תומם בכך שפושעים נהפכו לחפצים דוממים ולאחר מכן נהרסו. האמנות של ג'ים אפארו הראתה כי הפושעים שינו את צורתם לכל דבר החל מזכוכית שבורה ועד לנרות נמסים. פליישר מיהר לציין כי רבים מסיפוריו המוזרים ביותר קיבלו השראה מסיפורים שנכתבו בעשורים הקודמים.
בעמוד המכתבים למערכת, מספר מעריצים הביעו את שאת נפשם מתיאורים שכאלה. בחוברת מספר 435, פליישר הציג דמות של עיתונאי בשם ארל קרופורד, שהיה שותף לדאגתם. הסדרה בוטלה, כאשר תסריטים נוספים היו כתובים אך ללא כל עבודת איור. מספר שנים לאחר מכן, סיפורים אלה אוירו בידי אפארו ופורסמו בגיליון האחרון של מיני סדרה בת ארבע חוברות משנת 1988, הדפסה מחודשת של עשרת הסיפורים של פליישר ואפארו. הדמות המשיכה להופיע בהופעות אורח בסדרות "האמיצים והנועזים", "DC קומיקס מציגה" ו"יחידת אול-סטאר".
בין יתר השינויים שהתרחשו בעקבות אירועי המשבר בעולמות האינסופיים של אמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, הספקטר נלחם בנבל-העל אנטי-מוניטור בעודו מחוסר כוחות. לפני כן התגלה כי הספקטר שומר על שערי הגיהנום בחוברת שנתית של היצור מן הביצה, בכתיבתו של אלן מור. בחוברת ספיישל של חברת הצדק, "ימיה האחרונים של חברת הצדק", הספקטר נכשל לפתור מקרה ונענש בידי אלוהים על כישלונו.
בכרך רביעי של סדרת הסולו, תחת כתיבתו של דאג מנץ', קוריגן הפך לדמות מרכזית בסיפור על סוכנות בילוש פרטית שעוסקת במקרים על-טבעיים. כוחותיו הרבים של הספקטר הופחתו במידה ניכרת, כאשר גם מעברו של הספקטר לתוך גופו של קוריגן היה תהליך כואב עבור שניהם. הרצה זו הסתיימה בחוברת מספר 31 (נובמבר 1989). מספר חודשים לאחר מכן, הייתה לספקטר הופעת אורח במיני סדרה של ניל גיימן, "ספרי הקסמים", בה התארחו רבים מגיבורי-העל העל-טבעיים של חברת DC.
היסטוריה פרסומית > גרסת העידן המודרני

שלוש שנים לאחר ביטול הרצתו של דאג מנץ', ניתנה לספקטר שוב סדרה משלו, הפעם בכתיבתו של התאולוג ג'ון אוסטרנדר. אוסטרנדר בחר לבחון מחדש את האספקטים השונים בדמותו של הספקטר הן כזעם נוקם של המתים הנרצחים והן כקצין משטרה אלים משנות ה-30. אוסטרנדר שם את הספקטר במצבים מורכבים ושנויים במחלוקת מבחינה מוסרית אשר העלו מספר שאלות בנוגע לאתיקה. כך למשל עלתה השאלה, איזו נקמה תתבצע באשה שהרגה את בעלה המכה בשנתו? בין הדילמות הנוספות שהוצגו:
האומה הבדיונית ולאטאבה, שההיסטוריה שלה עקובה מדם מלחמת אזרחים, טיהור אתני ומעשי נקמה ממושכים. הספקטר קבע שכל האומה אשמה, מחק אותה מעל פני האדמה והרג את כל האוכלוסייה פרט לשני פוליטיקאים הניצבים משני צדי המתרס. אחד מהם הוא נבל-העל הרוזן ורטיגו.
תכנון הוצאתו להורג של אדם שנאסר על לא עוול בכפו. עונש המוות הופחת לכדי מאסר עולם לאחר שהספקטר איים להכחיד אוכלוסייה שלמה במדינת ניו יורק, באומרו כי אם ההוצאה להורג תתרחש, האנשים במדינת ניו יורק יהיו אשמים ברצח בעיניו.
אשה זקנה בת 90 שהעבירה את כל חייה בניסיון לכפר על רצח בודד שביצעה בחשאי בשנות ה-20. הספקטר מוצא אותה כשהיא על ערש דווי.
אוסטרנדר הוסיף גם מספר אספקטים חדשים להיסטוריה של הדמות: הוא חשף כי הספקטר תוכנן להתקיים כהתגלמות זעמו של האל, וג'ים קוריגן היה בסך הכל בן אדם נוסף שהדריך אותו בשעה שהתקיים בכדור הארץ. התגלה גם כי הספקטר היה מלאך נופל בשם אזטאר שהשתתף במרד של לוציפר אך התחרט וכעת שירת כזעמו של האל וכלי ההענשה שלו.
יתר על כן, התגלה כי הספקטר לא היה הראשון בהתגלמותו כזעמו של האל, אלא מחליפו של אקליפסו. במונחים היסטוריים לפי אוסטרנדר, אקליפסו היה אחראי למבול התנכי, בעוד הספקטר היה מלאך המוות ששחט ילדים בכורים במצרים. שתי הדמויות נלחמו זו בזו לאורך השנים, אך שניהם בלתי ניתנים להשמדה.
הספקטר מילא תפקיד מרכזי בקשתות הסיפור המשבר בעולמות האינסופיים ושעת אפס: משבר בזמן. בשני המקרים, הספקטר היה לאחת משתי הדמויות היחידות אשר יכלו לעמוד בקרב הסופי נגד הנבל הראשי (אנטי-מוניטור ופאראלקס, בהתאמה), בעוד שאר גיבורי-העל מתכסים תוכנית לעצירתם.
למרות שכל הגרסאות הנזכרות לעיל של הדמות הן מארץ-2 ומהמשכיות יקום DC שלפני המשבר, המשכיות דומה החלה בתור הזהב, גרסת ארץ-1 של הספקטר שחברה לסופרמן ובאטמן במספר מקרים.
היסטוריה פרסומית > גרסת העידן המודרני > האל ג'ורדן, רוח הכפרה

| --- | --- |
 :  ראו גם – האל ג'ורדן
לבסוף, נשמתו של קוריגן מצאה שלווה. הוא השאיר מאחוריו את הספקטר ועבר לחיים שאחר המוות. תפקיד הספקטר עובר להאל ג'ורדן, רוחו של הגרין לנטרן לשעבר, בקשת הסיפור "יום הדין" בכתיבתו של ג'ף ג'ונס. בסיפור זה, מלאך נופל בשם אסמודל מנסה להשתלט על כוחותיו של הספקטר, וקוריגן מתבקש לחזור אך הוא מסרב. אי לכך, הספקטר בוחר בג'ורדן להפוך למארחו החדש משום שזה האחרון מבקש לכפר על חטאיו באירועי "גרין לנטרן: דמדומי הברקת", בהם נטרפה עליו דעתו והוא הפך לפאראלקס. הופעתו הבאה היא בקשת סיפור בת ארבעה חלקים. בכרך הרביעי של סדרת סולו מאת הכותב ג'ון מארק דמתיאס, ג'ורדן הופך את משימתו של הספקטר מנקמה לכפרה. הוא משתתף בהופעת אורח ברבים מסיפורי יקום DC.
הסיפור "החץ הירוק: אשפת חצים" של שנת 2001 בכתיבתו של קווין סמית' חשף כי הספקטר בדמותו של ג'ורדן הוא בין היחידים שהיו מודעים לאירועי המשבר בעולמות האינסופיים. לאחר ביטולו של הכרך הרביעי, ג'ורדן נאלץ לחזור בקצרה למשימת הנקמה בעקבות עימות בין ליגת הצדק למלך הנשמות, נבל אשר הצליח להחיות מחדש את כל אותן נשמות שהספקטר שפט אותן. בקשת הסיפור "גרין לנטרן: לידה מחדש" של שנת 2005 בכתיבתו של ג'ף ג'ונס, החלטתו של הספקטר לבחור בג'ורדן כמארחו שוכתבה מחדש כאמצעי להשמדת ישות הפחד פאראלקס, שהשפיעה על נשמתו של ג'ורדן. לאחר שהספקטר טיהר את נשמתו של ג'ורדן מפאראלקס, הוא עזב לצורך מציאת מארח חדש.
היסטוריה פרסומית > גרסת העידן המודרני > יום הנקמה

ללא מארח אנושי, הספקטר הופך לבלתי יציב ויוצא למסע זעם בלתי נשלט. לא רק שהוא הורג רוצחים, הוא גם הורג פושעים זוטרים אשר ביצעו פשעים קלים, כמו כייסות. המחסור שלו במארח אנושי מונע ממנו את היכולת לשפוט כראוי את החטאים בהתאם להגדרתם.
כפי שמתואר בסיפור "יום הנקמה", אשתו של אטום, ג'ין לורינג, הופכת למארחתו החדשה של אקליפסו. היא רודפת אחר הספקטר ומפתה אותו להסיר את כל הקסם ביקום DC. היא מתרצת זאת בפניו כאילו כל החוקים הפיזיקליים עוקבים אחר רצונו של האל, וכי כל דבר אשר מבטל אותם מנוגד לרצונו של האל. הגיון מעוות זה נשמע הגיוני לספקטר הבלתי יציב, שמשמיד מבני אנרגיה עשויי קסם, ארגונים המלמדים מעשי קסם וכן ממדים קסמיים. בממד שכזה, הוא רוצח מעל ל-700 קוסמים ויוצר תוהו ובוהו בקרב קהילת הקוסמים: פנטום סטריינג'ר הופך לעכבר, דוקטור פיית נלכד בממד שבתוך קסדתו, עיניה של מאדאם קסנדו מושמדות כדי שלא תוכל לקרוא את קלפי הטארוט שלה, רייבן אינה יכולה להשתמש בכוחותיה, והמכשף שהאזאם נהרג, למרות התערבותו של קפטן מארוול. כמו כן, הספקטר מחריב את אטלנטיס, ממלכתו הקסמית של אקווהמן.
בחוברת הספיישל לקראת המשבר האינסופי, הספקטר הורג את נבו, אחרון האדונים הנשגבים של העידן התשיעי. נשמתו של הספקטר מוחדרת בכוח לתוך מארח חדש, מה שמפסיק את השתוללותו חסרת הרסן. נבו מגלה לפני מותו כי הוא ושאר השליטים פעלו ליצירתו של המארח המושלם עבור הספקטר, אולם תוכניות אלו עלו בתוהו. הסיפור אינו מבהיר בדיוק מי הם האדונים הנשגבים. נבו, שהוצג בשנת 1942 כישות עוצמתית אשר אחראית להפיכתו של קנט נלסון לדוקטור פיית, היה לאחד מאדוני הסדר. הספקטר ככל הנראה הרג את היתר יחד עם מקביליהם אדוני הכאוס, למעט מורדרו ואמתיסט.
אלכסנדר לות'ר הבן חשף כי הוא אחראי באופן עקיף למעשיו של הספקטר בקשת הסיפור "יום הנקמה". בהוראתו, ג'ין לורינג קיבלה טבעת יהלום אשר עזרה לה להפעיל מניפולציות על הספקטר לביטולו של הקסם ביקום, וכאמצעי להפעלת מגדל היקום של לות'ר.
היסטוריה פרסומית > גרסת העידן המודרני > כריספוס אלן

בחוברת Gotham Central #38 אשר באירועי המשבר האינסופי, השוטר הוותיק כריספוס אלן נהרג בידי שוטר מושחת ששמו גם נקרא ג'ים קוריגן (ללא קשר למארחו הקודם של הספקטר). בזמן שגופתו של אלן נמצאת בחדר המתים, הספקטר נאלץ להיכנס לתוכו כנגד רצונו, וכריספוס אלן הופך למארחו החדש. כאשר משתמשי הקסם באשר הם נאספים בסטונהנג' ומבקשים להנחיל עידן קסם חדש, אלן מופיע בצורת רוח רפאים ולראשונה עובר שינוי צורה לספקטר. לפני שנעלם, הוא הורג את כוכב הספיר דבורה קאמיל דרנל בעוון פשעי העבר שלה. משתמשי הקסם נותרים מבולבלים ומלאי פחד.
בחלק הראשון של הסיפור "מת בשנית", הספקטר מתעמת עם כריספוס אלן. הוא מגיע להבנה שהוא זקוק למארח שיעניק לו רגשות אנושיים כדי לדעת מהי משמעותה האמיתית של משימתו. אלן מסרב לבקשתו ואינו רוצה להתערב יותר בפורענות החוק של הספקטר. בעקבות כך, הספקטר עוזב את גופו למשך שנה (מהלך אירועי 52). אולם, אלן רואה שהוא איננו יכול לעזור לבני משפחתו או לתקשר עמם, מאחר שהם עדיין שבורים מעצם העובדה שרוצחו לא מיצה את הדין. זאת ועוד, בשעה שהבלש לשעבר יכול לפענח מקרי פשע ולגלות את זהותו הסודית של באטמן, הוא לא יכול להביא את הנאשמים לצדק, כולל את רוצחו.
אלן עובד לצד הספקטר לזמן מה, ובוחר על מי להעביר את נקמתו. הספקטר מודיע לו כי לפני המיזוג הסופי ביניהם, על אלן לשפוט נאשם אחרון. וכך, אלן רואה את רוצחו יוצא מבר ומתחיל לתכנן את נקמתו. אולם, הוא רואה את בנו, מלקולם אלן, מגיח והורג את ג'ים קוריגן למרות ניסיונותיו לעצרו. דבר זה גורם לכריספוס לשפוט את בנו, שמת בשלווה בין זרועותיו. הוא חושב שדינו נחרץ לגיהנום, אולם הספקטר מודיע לו כי תפקידם הוא רק לשפוט ולא לחרוץ דין.
במהלך אירועי המשבר האחרון, כריספוס אלן נדרש לשפוט את רנה מונטויה, שותפתו לשעבר במשטרת גות'אם סיטי, בעוון פשעיה. הוא מתעמת עם רדיאנט, רוח החמלה, שמבקש ממנו להשתמש בכוחותיו בדרך יותר אחראית כשם שמארחו הקודם של הספקטר עשה. רדיאנט מוחל למונטויה, והדבר מוביל את אלן למשבר אמונה. הוא דורש ממנו לדעת מדוע מונטויה נסלחה על מעשיה בעוד הוא נדרש להרוג את בנו. בינתיים, בעולם שהושחת בידי דארקסייד, כת דתית שהולכת בדרכו של קין משתמשת בחנית הגורל כדי להחיות את קין בגופו של ונדל סאבאג'. מתוך כוונה להנהיג את כוחותיו נגד הספקטר, קין דוקר את הספקטר ומפריד בינו לבין כריספוס אלן, בכך הורג את המארח האנושי. קין השתלט על רוחו של הספקטר, ורוחו של אלן עזבה את המקום וביקרה את קברו של בנו. מונטויה הצליחה להשיג את החנית מידיו של קין ולטהר אותה, ובכך שחררה את הספקטר מעולו. אלן חזר מרצונו והתמזג עם הספקטר לאחר שמונטויה השתמשה בחנית כדי להחיות מחדש את בנו המת. יחדיו, הם הביסו את קין ואת כת הפשע שלו.
היסטוריה פרסומית > גרסת העידן המודרני > הלילה האפל ביותר

היד השחורה מגלה כי כדי שהיקום יתקיים כשורה, על הספקטר להסתלק. לשם כך, הוא הופך את כריספוס אלן לפקח שחור, מה שאוטם את הספקטר בתוכו. הספקטר השחור מודיע כי הוא חפץ בהאל ג'ורדן שוב כמארחו. בנוסף מתברר כי כוחו של הספקטר מאפשר לו להיות חסין לכוחות טבעות הכוח של הספקטרום הרגשי. ג'ורדן מבין כי עליו להתאחד עם פאראלקס בשנית, משום שהספקטר מפחד מישות הפחד. אטרוסיטוס, מנהיג חיל הפקחים האדומים שמונעים בידי רגש הזעם, מזהה את טיבו האמיתי של הספקטר לנקמה, והוא מבקש לתעל את כוחו לצורך נקמה בשומרי היקום.
פאראלקס קורע את גופו של הפקח השחור לגזרים ובכך משחרר את הספקטר מכלאו. אטרוסיטוס מנסה להפוך אותו לישות הזעם שלו, אך הספקטר אומר לו כי הוא "זעם האל" ומזהיר אותו לבל יתעסק איתו. פאראלקס מנסה להשמיד את הספקטר, שמשתמש בפחדיו ממנו בשילוב עם רגש האהבה שקרול פריס חולקת עם ג'ורדן כדי להפריד את פאראלקס מהמארח שלו. בהמשך, הספקטר מתעמת עם נקרון, מנהיג חיל הפקחים השחורים, אך מגלה כי הוא חסר נשמה ולפיכך מחוסן בפני כוחותיו. נקרון משלח את הספקטר לחלקים בלתי ידועים ביקום.
היסטוריה פרסומית > גרסת העידן המודרני > היום הבהיר ביותר

בגבעות מונטנה, הספקטר מופיע פעם נוספת, כשכריספוס אלן עדיין משמש כמארחו, והוא רודף אחר הקצב, ישות הזעם של חיל הפקחים האדומים. הוא מתעמת עם אטרוסיטוס כאשר השניים מאתרים את הקצב בו ברגע שהוא מתכוון להשתלט על אדם שבתו נהרגה בידי אסיר באגף הנידונים למוות. למרות ניסיונותיו של הספקטר לעצור אותו, הקצב מצליח והורג את הפושע. לאחר מכן, הקצב מנסה להשתלט על אטרוסיטוס וחושף שלאטרוסיטוס היו אשה וילדים שנהרגו בהתקפה של ציידי האדם. בעזרתו של הספקטר, אטרוסיטוס הודף את הקצב וכולא אותו בתוך סוללת הכוח האדומה. הספקטר מנסה לשפוט את האדם עליו השתלטה ישות הזעם, אך אטרוסיטוס מעלה בפניו טענה לפיה שיטת השיפוט שלו לקויה. אי לכך, הספקטר אינו שופט את האיש וכן אינו מסוגל לשפוט את אטרוסיטוס, מהסיבה כי משימתו היא "קדושה". חרף זאת, הוא מזהיר את אטרוסיטוס שהדבר לא יימשך הרבה זמן.
היסטוריה פרסומית > גרסת העידן המודרני > 52 החדשים

בהרצה המחודשת של כותרי DC החל מספטמבר 2011, ג'ים קוריגן הוא שוטר משטרת גות'אם שחברתו נחטפה. הפנטום סטריינג'ר מודרך בידי קול שקורא לו לשרת את כוחות הטוב עד אשר חובו ייפרע, והוא מביא את קוריגן למחסן נטוש שבו הוא נהרג בידי מאפיונרים. במותו, הוא נהפך לספקטר.
כוחות ויכולות

לספקטר יש את כל היכולות של אל, לרבות מניפולציה על זמן ומרחב, שליטה על חומרים מכל סוג שהוא, חסינות וכוח על-אנושי בלתי מוגבל. כך למשל, הוא מחק את קיומו של שודד בנקים בטורנדו של שטרות כסף בכוח רצונו בלבד. למעשה, הוא מסוגל לעשות כל דבר אותו יחפוץ לאלה אותם הוא שופט. אין לו כל חולשה נראית לעין למעט הצורך במארח אנושי כדי לשפוט בחוכמה ובאחראיות.
הספקטר חסין בפני מרבית הנזקים, אם כי ניתן להזיק לו על ידי השימוש בקסם עוצמתי במיוחד. למרות שהוא נחשב לגיבור-העל החזק ביותר מבחינת יכולות, הוא אינו מזיק לחפים מפשע. הוא חסין מפני השפעתם של חפצים, למרות שבקשת הסיפור "הלילה האפל ביותר" אטרוסיטוס ניסה לשעבד אותו בעזרת "טבעת הכוח האדומה". בתגובה לכך, הספקטר ביטל את ההשפעה וציין כי כוחו מגיע ממקום גבוה יותר והוא אינו מושפע מבני תמותה רגילים.
הערות שוליים

↑  More Fun Comics #52, February 1940
↑  More Fun Comics #75, January 1942
↑  More Fun Comics #90, April 1944
↑  Showcase #60, February 1966
↑  Stewart, Alan, "The Lives and Deaths of Jim Corrigan, Alias...The Spectre: Part One of a Hero History", Amazing Heroes #112, 1 March 1987, Fantagraphics p.32
↑  Justice League of America #46-47, September-October 1966
↑  The Brave and the Bold #72, July 1967
↑  The Brave and the Bold #75, January 1968
↑  Burkett, Cary, "Speculations on The Spectre," Amazing World of DC Comics #16, December 1977, DC Comics, p. 40
↑  Adventure Comics #431, February 1974
↑  Daniels, Les. DC Comics: Sixty Years of the World's Favorite Comic Book Heroes (Bullfinch Press, 1995), pp. 152-153. ISBN 978-0-8212-2076-4
↑  Legends of the DC Universe #33-36
↑  Infinite Crisis #4, March 2006
↑  Infinite Crisis Aftermath: The Spectre #1, July 2006
↑  Infinite Crisis Aftermath: The Spectre #3, September 2006
↑  Final Crisis: Revelations #4, January 2009
↑  Blackest Night #2, August 2009
↑  Green Lantern Vol.4 #50, January 2010
↑  Green Lantern Vol.4 #51, February 2010
↑  Green Lantern Vol.4 #55, August 2010
↑  Green Lantern Vol.4 #61, February 2011
↑  Phantom Stranger #0, September 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2016018877  VIAF: 74147663119360552604   WorldCat (עם VIAF): 74147663119360552604