stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רב שימי מחוזנאה

רב שימי מחוזנאה הוא אמורא בבלי שהתגורר בעיר מחוזא, בדור הרביעי לאמוראי בבל, בדורם של אביי ורבא.
מוזכר בתלמוד פעמים בודדות.
ראו גם

רב חביבי מחוזנאה
ראגנארוק (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה ופנטזיה
 יוצרים:  אדם פרייס 
 כותבים:  אדם פרייס 
 בימוי:  Mogens Hagedorn 
 שחקנים:  דייוויד סטקסטון  אוד-מגנוס ויליאמסון  אלי אן לינסטאד  Jeppe Beck Laursen  Jonas Strand Gravli  סינובה מקודי לונד  הנרייט סטנסטרפ  גיסלי אורן גרדארסון  Herman Tømmeraas  אמה בונז  Theresa Frostad Eggesbø 
 ארץ מקור:  נורווגיה, דנמרק 
 שפות:  נורווגית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  18
 הפקה
 חברת הפקה:  SAM Productions
 הפצה:  נטפליקס 
 אתר צילומים:  Odda 
 מוזיקה:  Halfdan E 
 שידור
 רשת שידור:  Netflix
 פורמט (תמונה):  HDTV i1080
 תקופת שידור מקורית:  31 בינואר 2020 – 24 באוגוסט 2023 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ראגנארוק (בנורווגית: Ragnarok) היא סדרת דרמה ופנטזיה בשפה נורווגית בהשראת המיתולוגיה הנורדית ששודרה לראשונה בנטפליקס ב-31 בינואר 2020. הסדרה מופקת על ידי חברת ההפקה הדנית SAM Productions. הסדרה חודשה לעונה שנייה.
הסדרה מתרחשת בעיירה הנורווגית הבדיונית אדה שבמערב נורווגיה, שנגועה בשינוי האקלים ובזיהום תעשייתי שנגרם על ידי המפעלים של "יוטול תעשיות" שבבעלות משפחת יוטול המקומית, המשפחה החמישית בעושרה בנורווגיה. בני יוטול הם למעשה ארבעה יוטונים, ענקים שהתחזו למשפחה באדה (המתוארת בתור העיר האחרונה בנורווגיה שהתנצרה). בני יוטול מתעמתים עם מגנה, נער מתבגר שמופתע לגלות שהוא התגלמותו של תור ומתחיל במאבק נגד אלו שהורסים את כדור הארץ.
עלילה

בן העשרה מגנה, אמו ואחיו הצעיר לוריץ חוזרים לעיירה הנורווגית אדה לאחר שנים רבות של היעדרות. אביהם נפטר באדה בילדותם והם עזבו. כאשר הם נכנסים לאדה, מכוניתם נתקעת מאחורי זקן על רכב חשמלי באמצע הדרך, שמפסיק לנסות לפנות ימינה. מגנה יוצא מהרכב לעזור, ופונה אליו על ידי אשתו של הזקן. היא אומרת למגנה שהוא ילד טוב ומביטה אליו בעוצמה לפני שהיא נוגעת במצחו. שינוי מהבהב בעיניו.
שני האחים מתחילים ללמוד בתיכון המקומי ומגנה המסורבל מתיידד עם איזולדה, שמתנגדת לזיהום ותומכת באיכות הסביבה. מאוחר יותר מתה איזולדה כשנראית שהיא מצניחה את עצמה אל קווי חשמל. באותו לילה, מגנה המבולבל מחזיק בפטיש המזחלות של אביו כשהברק ממלא את השמיים. הוא זורק את הפטיש וזה נעלם בעננים.
התיכון מבכה את מותה של איזולדה כשמגנה חושד שלא מדובר בתאונה. מגנה מגלה שהפטיש שזרק עבר 1500 מטר וניפץ את שמשת מכוניתו של וידאר יוטול, אבי משפחת יוטול והתרחשויות מוזרות קורות בנשף הריקודים בבית הספר. וידאר מודה בפני אשתו שהרג את איזולדה. גרי, בת כיתתו וחברתו של מגנה, מבחינה שמשהו לא בסדר במשפחת יוטול, כולל תמונות בנות מאה שנה ואף יצירות אמנות ישנות יותר המציגות את היוטולים ללא שינוי ממראיהם בהווה.
מגנה לומד שהוא יכול לרוץ במהירות על-אנושית, ולא נפגע כשהוא נדרס על ידי מפלסת שלג שנסעה במהירות 50 קמ"ש. היוטולים מזמינים אותו לארוחת ערב ואחרי שתיית תמד, הוא מבין שבני המשפחה אינם כפי שהם נראים, כמו האם רן יוטול שעוצרת אותו ואז מנצחת אותו בהיאבקות ידיים. כשהוא מביט במראה, הוא רואה גרסת לוחם מזוקן של עצמו.
מגנה ממשיך בעבודתה של איזולדה בחקירת היוטולים ותפקידם בבעיית זיהום המים של אדה תוך כדי למידה נוספת על יכולותיו והתחמקות מהיוטולים החשודים יותר ויותר. אמו של מגנה מתקשרת עם אביה של איזולדה, אריק. מגנה ובנם של בני יוטול, פיור, מתאהבים בגרי, שנראה שאכפת לה משניהם אך בוחרת להיות עם פיור.
בסוף הסדרה מתברר כי מגנה דמיין את כל המתרחש בעונות הקודמות, ככל הנראה עקב מחלת נפש, והדברים כלל לא התרחשו.
שחקנים ודמויות > דמויות ראשיות

דייוויד סטקסטון בתפקיד מגנה סייר
יונס סטרנד גראווי בתפקיד לוריץ סייר, אחיו של מגנה
הרמן תומרמראס בתפקיד פיור, ה"בן" בגיל התיכון במשפחת יוטול. יוטון מהמיתולוגיה הנורדית
תרזה פרוסטאד אגסבו בתפקיד סקסה, "הבת" התיכונית במשפחת יוטול
אמה בונז בתפגיד גרי, מושא אהבתם של מגנה ופיור
הנרייט סטנסטרפ בתפקיד טוריד סייר, אמם של מגנה ולוריץ
גיסלי אורן גרדארסון בתפקיד וידאר, טייקון מקומי ו"האבא" במשפחת יוטול
סיננובה מקודי לונד בתפקיד רן, מנהלת בית הספר התיכון ו"האמא" במשפחת יוטול
שחקנים ודמויות > דמויות משניות

אילבה ביורקאאס תדין בתפקיד איזולדה, פעילה ירוקה וחברתו של מגנה
אוד-מגנוס וויליאמסון כאריק, אביה של איזולדה ומורה בבית הספר התיכון
בארן סאנדקוויסט בתפקיד אודין
אלי אן לינסטאד בתור וונש, שמעירה את כוחותיו של מגנה.
פרקים

New Boy
541 Meters
Jutulheim
Ginnungagap
Atomic Number 48
Yes, We Love This Country
ביקורת

הסדרה מחזיקה בדירוג של 7.6 ב- IMDb. באתר Wired נאמר שהסדרה ראגנארוק היא "פיקציה על שינויי אקלים", "עגום, אקסצנטרי" והשווה אותו לזיכיון דמדומים. מועדון ה-AV השווה את הסדרה גם לדמדומים.
הסדרה לא התקבלה יפה על ידי חלק מהתקשורת הנורווגית. VG קרא לה שטויות ונטען שם שהדמויות, העלילות והדיאלוג היו כישלון וצוין כי למרות שהסדרה דוברת נורווגית זה מרגיש יותר כמו סדרה דנית. למרות שהעלילה מתרחשת במערב נורווגיה, הדמויות אינן מדברות בניב מערבי. Dagbladet כינה זאת תערובת של סקאם ומיתולוגיה נורדית, "גרוע כמו שזה נשמע".
הערות שוליים

1 2  Thorvik, Hannah Bull (28 בינואר 2020). "Like dårlig som det høres ut". Dagbladet (בנורווגית). נבדק ב-3 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Netflix Nordic on Instagram: "you can all stop asking now. season 2 is happening⚡️"". Instagram (באנגלית). נבדק ב-2020-03-26.
1 2  Nilsen, Morten Ståle. "Ragnarok: Norrønt nonsens". VG (בנורווגית). נבדק ב-3 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grey Ellis, Emma (31 בינואר 2020). "Climate Change Is Netflix's Ragnarok". Wired. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McLevy, Alex (30 בינואר 2020). "Netflix's Ragnarok doesn't give Marvel anything to worry about". The A.V. Club. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ראגנארוק (סדרת טלוויזיה)".
רג'אנה

רג'אנה (באיטלקית: Associazione Calcio Reggiana 1919) הוא מועדון כדורגל איטלקי המייצג את העיר רג'ו אמיליה, איטליה.
המועדון הוקם בשנת 1919 ושיחק בליגה עליונה במסגרת כמה עונות בשנות ה-20 של המאה ה-20. בשנות ה-90 הוא חזר לסרייה א' ושיחק בה כמה עונות.
הקבוצה משחקת בליגה פרו שהיא הליגה השלישית האיטלקית.
שחקנים מפורסמים בעבר

איטליה פבריציו ראבנלי
איטליה מקס טונטו
איטליה אנג'לו די ליוויו
איטליה ג'אן פיירו גספריני
איטליה וולטר מצארי
ברזיל קלאודיו טפארל
רב הונא בר מנוח

רב הונא בר מנוח הוא אמורא, שחי בדור השישי לאמוראי בבל.
רב הונא למד אצל רבא, ולאחר תלמידו, עבר יחד עם שני חברי רב שמואל בר אידי ורב חייא מווסתניא לפני רב פפא שהמשיכו בראשות הישיבה. הוא וחבריו לא היו מרוצים מדרך לימודו של רב פפא, ולפעמים כאשר תורתו לא מצאה חן בעיניהם הם רימזו זה לזה, רב פפא נפגע, והוא חלם חלום בו רימזו לו משמים כי עלול לחול עונש חמור על שלושת תלמידיו אלו, בפסוק "ואכחיד את שלושת הרועים", ובעקבות חלום זה רב פפא ביקש מהם שלא ימשיכו עוד בלימוד בבית מדרשו, והם עזבו את הישיבה.
רב הונא בר מנוח מוסר רבות מאמרותיו של רב אחא בר רב איקא.
קילמס (עיר)

| --- | --- |

 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה
 פרובינציה:  בואנוס איירס (פרובינציה) בואנוס איירס
 ראש העיר:  פרנסיסקו גוטיירס (מ-2007)
 תאריך ייסוד:  1666 
 גובה:  17 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  262,379 (2010)
 קואורדינטות:  34°43′00″S 58°16′00″W﻿ / ﻿34.716666666667°S 58.266666666667°W﻿ / -34.716666666667; -58.266666666667 
 אזור זמן:  UTC -3
 http://www.quilmes.gov.ar
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט קילמס(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט קילמס(למפת בואנוס איירס רגילה) לה פלאטה מאר דל פלאטה באיה בלנקה סן ניקולאס טנדיל סנטה פה אנטרה ריוס אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי ריו נגרו ל ה  פ מ פ ה  קורדובהקילמס(למפת בואנוס איירס מוגדלת) לה פלאטה מאר דל פלאטה באיה בלנקה סן ניקולאס טנדיל סנטה פה אנטרה ריוס אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי ריו נגרו ל ה  פ מ פ ה  קורדובהקילמס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קילמס (בספרדית: Quilmes) היא עיר בפרובינציית בואנוס איירס שבארגנטינה. העיר היא בירת נפת קילמס והיא נמצאת 17 ק"מ דרומית לבירה בואנוס איירס.
היסטוריה

קילמס הוא שמו של שבט ילידי שחי בעבר באזור טוקומאן. במאה ה-17, לאחר שהספרדים כבשו את דרום אמריקה ודחקו את המקומיים מאדמותיהם, אולץ השבט להתיישב בשטח מוגדר (רדוקסיון) ליד בואנוס איירס, על מנת שיהיה בפיקוח השלטונות. במהלך המסע הרגלי מתו רבים מבני השבט. ההתיישבות נזנחה ב-1810 והפכה לעיר רפאים. ב-1818 הוקמה העיר קילמס במתכונתה הנוכחית. במהלך הפלישות הבריטיות לריו דה לה פלטה בשנים 1806–1807 הגיע הצבא הבריטי ממונטווידאו לקילמס ומשם התקדם לבואנוס איירס.
העיר התפתחה וגדלה עם התגברות גלי ההגירה לארגנטינה במאה ה-19 והייתה מועמדת להיות בירת הפרובינציה, אך לבסוף נבחרה לה פלאטה לבירה.
מבנה העיר

העיר מחולקת לשני חלקים שנמצאים ממזרח וממערב לפסי הרכבת. החלק המזרחי מבוסס יותר כלכלית ובו מרכז קניות גדול. ככל שמרחיקים מזרח לכיוון נהר ריו דה לה פלטה השכונות הולכות ונהיות עניות. שכונות המצוקה שקרובות לנהר סובלות גם מהצפות כאשר הוא עולה על גדותיו.
כלכלה

בעיר מספר מפעלים וחברות גדולות כגון מבשלת הבירה קילמס, חברת טקסטיל, חברה לייצור זכוכית, חברה לחומרי בניין וחברה לחימום ומיזוג אוויר.
ספורט

בעיר שתי קבוצות כדורגל: קילמס אתלטיקו קלוב שמשחקת בליגת העל הארגנטינאית וארחנטינו דה קילמס שמשחקת בליגה השלישית. העיר נבחרה על ידי איגוד הוקי השדה הבינלאומי (FIH) לארח את אליפות העולם בהוקי שדה לשנת 2014.
הערות שוליים

↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555248305171  BNE: XX459817  LCCN: n82221642  MusicBrainz: 6801ff62-0603-47fc-8ff0-9c6b602dee37  VIAF: 141372447   WorldCat (עם VIAF): 141372447
רביעיית מיתרים מס' 4 של בטהובן

תווי הפתיחה מהדפסה מהמאה ה-19
רביעיית המיתרים מספר 4 בדו מינור מאת לודוויג ואן בטהובן, אופוס 18 מספר 4, נכתבה בשנים 1800-1798 ופורסמה בשנת 1801.
רביעייה זו היא היחידה בקבוצת הרביעיות הזו הכתובה בסולם מינורי.
הפרק הראשון, אלגרו מה נון טאנטו כתוב בצורת הסונאטה. הפרק פותח בנושא דרמטי, המשתרע על פני שלוש אוקטבות כמעט. שלושת הנושאים של הפרק מתפתחים במהלכו.
הפרק השני בדו מז'ור, אנדנטה סקרצוזו קוואזי אלגרטו מהווה מעין פוגה בסגנון חופשי, על אף שהוא משמר את צורת הסונאטה.
הפרק השלישי, אלגרטו, כתוב בצורת מינואט וטריו.
הפרק הרביעי, פרסטיסימו הוא רונדו בסגנון הונגרי, המזכיר את השלישייה הצוענית של היידן מספר 39.
קילמס אתלטיקו קלוב

משחק בית של הקבוצה
קילמס אתלטיקו קלוב (בספרדית: Quilmes Atlético Club; מועדון אתלטיקה קילמס) הוא מועדון ספורט מקילמס, ארגנטינה. המועדון ידוע בעיקר בזכות קבוצת הכדורגל שלו שמשחקת בליגת המשנה הארגנטינאית.
המועדון נוסד ב-27 בנובמבר 1887 והוא אחד מהמועדונים הוותיקים ביותר בארגנטינה שעדיין משחק בליגה מקצועית.
בנוסף לכדורגל מפעיל המועדון קבוצות כדורסל, התעמלות, אמנות לחימה, גלגיליות, שחייה, הוקי שדה וטניס.
היסטוריה

תחילתו של המועדון היא בייסוד "מועדון קילמס ופולו" על ידי מהגרים אנגלים ב-1880. ב-1887 שינה המועדון את שמו ל"מועדון האתלטיקה של מהגרי קילמס" (Quilmes Rovers Athlétic Club) והוא כלל קבוצת כדורגל שהורכבה כולה מאנגלים. הקבוצה השתתפה במשחקי הליגה הראשונה בעונת 1893. ב-5 בנובמבר 1897 יזם הכומר סטיבנסון את הקמת מועדון הקריקט של קילמס, שהפך לקבוצה העיקרית של המועדון.
ב-1900 שינה המועדון את שמו ל"קילמס אתלטיק קלאב" (באנגלית) ובשנה שאחריה הצטרף להתאחדות הכדורגל של ארגנטינה. בתגובה לאופי האנגלי של הקבוצה, נוסדה בעיר קבוצת כדורגל מתחרה בשם ארחנטינו דה קילמס ובה שיחקו בעיקר ארגנטינאים. ב-1901 הייתה לקבוצה הראשונה ששיחקה נגד הקבוצה ההיסטורית אלומני, ששלטה בכדורגל הארנטינאי בשנותיו הראשונות. ב-1908 זכתה הקבוצה בגביע הלאומי "קופה דה אונור".
ב-1912, כאשר ליגת העל הארגנטינאית הייתה עוד ליגה חובבנית, זכתה קילמס באליפות הראשונה שלה, לאחר שאלומני התפרקה ורבים משחקניה האנגלים עברו לקילמס. הקבוצה המשיכה לשחק בליגה הראשונה עד שנת 1937, אז ירדה לפרימרה B, אז ליגת המשנה הארגנטינאית.
ב-1949 סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגת המשנה ועלתה חזרה לליגת הראשונה. ב-1950 שינה המועדון את שמו לצורתו הנוכחית, בספרדית. ב-1951 ירדה הקבוצה ליגה פעם נוספת. ב-1961 סיימה הקבוצה במקום השני בליגת המשנה ולא הייתה אמורה לעלות, אלא שהתגלה שניואל'ס אולד בויס שסיימה במקום הראשון שיחדה קבוצה אחרת שתנצח את קילמס. בעקבות זאת נשללה העלייה מניואל'ס וקילמס עלתה במקומה. אולם היא שרדה רק עונה אחת בליגה הראשונה ואחריה ירדה שוב למשך שלוש עונות לליגה השנייה. ב-1970 ירדה לליגה השנייה, הפעם לחמש שנים.
ב-1978 זכתה הקבוצה באליפות היחידה שלה בעידן המקצועני בעונת ה"מטרופוליטנו". ב-1979 שיחקה בגביע ליברטדורס, אך הודחה כבר בסיבוב המוקדמות השני.
ב-1980 ירדה הקבוצה ליגה לעונה אחת, אך לאחר ששיחקה ב-1981 בליגת העל, ירדה שוב ליגה. ב-1986 נעשתה רפורמה במבנה הליגות ופרימרה B הפכה לליגה השלישית. קילמס לא הצליחה להעפיל לליגת פרימרה B נסיונל שהפכה לליגת המשנה ושיחקה בליגה השלישית עד סוף העונה. בסיום עונת 1986/87 עלתה לליגה השנייה ואז החלו העבודות לבניית אצטדיון הקבוצה. ב-1991 חזרה לליגה הראשונה לעונה אחת. ב-1995 חנכה את אצטדיון סנטנאריו.
בסיום עונת 2002/03 עלתה הקבוצה חזרה לליגה הראשונה וב-2005 העפילה לגביע ליברטדורס, אך שוב לא עברה את הסיבוב השני. בסיום עונת 2006/07 ירדה הקבוצה לליגה השנייה ועלתה שוב ב-2009/10. לאחר עונה אחת חזרה הקבוצה לליגה השנייה עד 2012.
כינוי

הכינוי הידוע ביותר שלה הוא "מבשלי הבירה" (בספרדית El Cervecero) על שם מבשלת הבירה קילמס שנמצאת בעיר ומשמשת כספונסרית של הקבוצה.
תארים

אליפות ארגנטינה: 2 (1912, מטרופוליטנו 1978)
גביעים לאומיים: 1 ("קופה דה אונור" 1908)
ענפים אחרים

קבוצת ההוקי שדה של הקבוצה נחשבת למצליחה אף היא. היא משחקת באצטדיון הנסיונל ובו 6,000 מקומות וזכתה ב-17 אליפויות בקבוצת הנשים ו-16 בגברים.
הערות שוליים

↑  באתר clarin.com (בספרדית)
↑  היסטוריית המועדון באתר הקבוצה (בספרדית)(הקישור אינו פעיל, 23.11.2019)
↑  עונת 1893 באתר RSSSF
| ארגנטינה פרימרה B נסיונל, עונת 2019/2020 |
| --- | --- | --- |
| בית א' | אגרופקואריו • אלבראדו • אטלנטה • אינדפנדיינטה ריבדביה • אסטודיאנטס (קאסרוס) • אסטודיאנטס (ריו קוארטו) • באראקאס סנטראל • בלגראנו • גיז'רמו בראון • דפורטיבו מורון • טמפרליי • מיטרה • נואבה צ'יקגו • סן מרטין (סן חואן) • פלטנסה • פרו קאריל אואסטה |  |
| בית ב' | אול בויס • אינסטיטוטו • אלמגרו • אתלטיקו רפאלה • בראון (אדרוגה) • דפנסורס דה בלגראנו • דפורטיבו רייסטרה • ויז'ה דאלמינה • חימנסיה חוחוי • חימנסיה מנדוסה • טיגרה • סן מרטין (טוקומאן) • סרמיינטו (חונין) • צ'קריטה ג'וניורס • קילמס • רמון סנטה-מרינה |  |
קליוסטרו

ערך זה עוסק בשם הבמה של קוסם ואמן חושים ישראלי. אם התכוונתם לנוכל איטלקי שהתחזה למרפא ומנבא עתידות שהצליח לחדור לחברה הגבוהה של אירופה במאה ה-18, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 ביוני 1962 (בן 62) ישראל 
 שם לידה:  ישראל אוקסמן 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  רעננה 
 מקצוע:  קוסם, אמן חושים
 השקפה דתית:  יהדות 
 אתר רשמי
 
ישראל אוקסמן (נולד ב-12 ביוני 1962) הידוע בשם הבמה קליוסטרו הוא קוסם ואמן חושים ישראלי, המתמחה במנטליזם, קסמים לילדים ומופעי במה. בנוסף מפעיל חדרי בריחה.
ביוגרפיה

נולד כישראל אוקסמן, בן לשושלת קצבים מפולין. את שם הבמה "קליוסטרו" שאב בגיל 12 מספר מדמות "הרוזן קליוסטרו" שהיה האלכימאי האחרון שהוצא להורג על ידי האינקוויזיציה באשמת עיסוק בכישוף. את שירותו הצבאי עשה כקוסם הצבאי הראשון בצה"ל.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 העלה מופע עם מיטב קסמי הודיני במוזיאון תל אביב לאמנות ובהם היחלצות מכותנת משוגעים בעודו תלוי הפוך מהרגליים ועינוי המים הסיני (אנ'). בהמשך ברח גם מתוך ארגז בוער ומקשירה לפסי רכבת בעודה דוהרת לכיוונו.
בשנת 1991 התארח בתוכנית "מסיבת גן".
ב-1994 שיחק בתפקיד אורח בסרט "ארץ חדשה".
ב-1996 שיחק בקלטת הילדים "גומות החן של זוהר" כקוסם.
בשנת 2000 הנחה את תוכנית הטלוויזיה לילדים "מערת הקסמים של קליוסטרו" ששודרה בערוץ 2 לצד בובה בשם אופס שדיבב ז'יל בן-דוד.
ב-2002 השתתף בסדרה "שוטטות".
בשנת 2011 התארח בתוכנית "אחד נגד 100" כאחד מהנבחרת.
לצד ההופעות, אוקסמן מנחה קורסי לימוד קסמים למבוגרים וקייטנה בחודשי הקיץ לילדים ללימוד קסמים אותם מציגים הילדים במופע סיום.
אוקסמן עוסק גם בהפעלת חדרי בריחה ובשנים 2017–2018 הוצגה תערוכת "אמנות הבריחה 2.0" במוזיאון ישראל בירושלים הכוללת פעילות משחק המשלבת פתירת חידות, הרכבת פאזלים ומעבר בין חדרי המוזיאון. את התערוכה הקים בשיתוף עם הסופרת והתסריטאית מעין רוגל בשנת 2017, לאחר ההצלחה בישראל, הוצגה התערוכה ברייקסמוזיאום באמסטרדם. התערוכה הוצגה גם במוזיאון ישראל, במוזיאון ההעפלה וחיל הים ובמדעטק בחיפה.
קליוסטרו מוביל מאבק ציבורי כנגד שימוש בבעלי חיים ובהם ביונים במופעי קוסמים ובקסמי במה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

אוקסמן בזוגיות עם טל, מרצה באוניברסיטת תל אביב, ואב לבת ממנה, ולבן מנישואיו הראשונים.
אוקסמן מתגורר ברעננה בה גם נמצא הסטודיו שלו, "בית הקוסם".
הערות שוליים

↑  אמנות הבריחה 2.0 באתר מוזיאון ישראל
↑  ישראל קליוסטרו, איך קוסם "מעלים" דג זהב? ממיס אותו בחומצה, באתר ynet, 21 במרץ 2007
↑  ארז ארליכמן, תנו ליונים לחיות: מאבק נגד מופעי קסמים עם חיות, באתר ynet, 1 באפריל 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312323405171  VIAF: 297486439   WorldCat (עם VIAF): 297486439
קרב דויראן השלישי

קרב דויראן השלישי היה קרב בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה, שהתחולל בספטמבר 1918 בעיצומה של מתקפת הווארדאר של כוחות מדינות ההסכמה בחזית, אשר נועדה להבקיע את קווי מעצמות המרכז ולהביא להכרעת החזית. הקרב התחולל בין כוחות בולגריים לכוחות בריטיים ויווניים בגזרת אגם דויראן, הסתיים בניצחון הבולגרים ותוצאתו הוגדרה כאסון צבאי לבריטים. למרות ניצחון הבולגרים, הבקעת קווי החזית על ידי הצרפתים והסרבים בקרב דוברו פולה הובילה לנסיגת הבולגרים גם מגזרת אגם דויראן.
רקע > החזית המקדונית

לאחר הכרעת המערכה על סרביה לטובת מעצמות המרכז, התרכזו כוחות מדינות ההסכמה בהגנה על הגזרות הסמוכות לעיר סלוניקי. החל מאמצע 1916 התייצב קו חזית שאותו החלו שני הצדדים לבצר, תוך ניסיונות הדדיים לכיבוש שטחים. קו חזית זה נודע בהמשך כחזית המקדונית או חזית סלוניקי. ביולי 1917 הצטרפה ממלכת יוון ללחימה וביוני 1918 תוך ניצול המוטיבציה הירודה בצבא הבולגרי, הצליחו היוונים להביס את הבולגרים בקרב סקרה.
רקע > מתקפת הווארדאר של מדינות ההסכמה

ביוני 1918 מונה לואי פראנשה ד'אספרה לפקד על כוחות מדינות ההסכמה בחזית, אשר בעת ההיא מנו כ-620,000 חיילים. כוחות מעצמות המרכז שמנו כ-450,000 חיילים תחת פיקודו הכולל של פרידריך פון שולץ הסתמכו בעיקר על הארמיות הבולגריות הראשונה והשנייה ועל הארמייה הגרמנית ה-11. במסגרת המתקפה, תוכנן שהסרבים בגיבוי צרפתי יתקפו את גזרת הווארדאר, כוח צרפתי-איטלקי יתקוף את אזור פרילפ וכוח בריטי-יווני יתקוף את הקווים המבוצרים הבולגריים ברכסים החולשים על אגם דויראן.
הצבאות הלוחמים > מדינות ההסכמה

כוחות מדינות ההסכמה התבססו על שלוש אוגדות בריטיות ושלוש אוגדות יווניות. לאחר קרב סקרה המשיך הצבא היווני בעיבוי כוחותיו והתארגנותו לקראת מתקפת הווארדאר ובכלל זה הגדלת יחידות מהיקף של רגימנט לאוגדה. הכוחות תקפו את הקווים הבולגרים בשתי גזרות. בגזרה המערבית של האגם תקף הקורפוס ה-12 הבריטי בפיקודו של הנרי פולר וילסון והוא הורכב מהדיוויזיות ה-22 בפיקודו של מייג'ור גנרל ג'ון דאנקן וה-26 בפיקודו של מייג'ור ג'נרל גיי. לכוח התקיפה בגזרה המערבית צורפה הדיוויזיה היוונית הראשונה (של סרס) וכן הרגימנט השני של הצבא הצרפתי (ה"הזוּאָב"), שהיה רגימנט חיל רגלים קל אשר צויד גם בנשק ארטילרי.
בגזרה הצפון מזרחית של האגם תקפה הדיוויזיה ה-28 בפיקודו של ה. קרוקר שהייתה חלק מהקורפוס ה-16 הבריטי ואליה צורפה הדיוויזיה השביעית היוונית (של כרתים). ב-19 בספטמבר נוספה הדיוויזיה ה-14 היוונית לכוחות התוקפים בגזרה הצפון מזרחית. בסך הכל מנו כוחות מדינות ההסכמה כ-75,000 חיילים והם צוידו ב-231 תותחים ובכללם תותחי הוביצר בקוטר שמונה אינץ'
הצבאות הלוחמים > הצבא הבולגרי

הצבא הבולגרי התבסס על דיוויזיית הרגלים התשיעית "פלבן" בפיקודו של ולדימיר ואזוב, אלמנטים מהדיוויזיה ה-11 וחטיבה מהדיוויזיה ההררית של הצבא הבולגרי שהיו חלק ממערך הארמייה הראשונה בפיקודו של סטפן נרזוב. ואזוב היה מפקד נערץ ועתיר ניסיון ואוגדתו כבר הביסה את הבריטים בקרב דויראן השני. הכוחות הבולגריים מנו כ-35,000 חיילים והם צוידו ב-122 תותחים.
שדה הקרב

הייתה זו הפעם השלישית הכושלת בה ניסו כוחות מדינות ההסכמה לכבוש את העמדות הבולגריות המבוצרות ברכסים החולשים על אגם דויראן. כאמור, זירת הקרב נחלקה לשתי גזרות עיקריות: המערבית והצפון מזרחית. בשתי הגזרות קו ההגנה הבולגרי ניצב על קו הרכס שהיה ברובו אדמת טרשים. הבולגרים ניצבו בעמדות השולטות באש תותחים על אזורי הכינוס של היחידות הבריטיות והיווניות וכיסו באש מקלעים את דרכי הגישה לעמדותיהם. הצבא הבולגרי ביצר את הגזרה בשלושה קווי הגנה. בקו הראשון נכללו מוצבים שהמרחק ביניהם נע בין 50 ל-200 מטרים ואשר קושרו באמצעות תעלות ואוישו בחיילי רגלים. קווי ההגנה השני והשלישי מוקמו כמה מאות מטרים מהראשון, נבנו במתכונת דומה וביניהם הוצבו קני ארטילריה.
מהלך הקרב

הקרב החל ב-18 בספטמבר אחר חצות בהרעשה ארטילרית כבדה בת מספר שעות של כוחות מדינות ההסכמה על קווי הבולגרים. ב-05:15 החלה מתקפת רגלים בריטית על העמדות הבולגריות ברכס שמעל הגזרה המערבית של אגם דויראן ולאחר השעה 06:00 הצטרפו היוונים בראש חץ שני. בעוד שהבריטים שהתקדמו בקו אחד נבלמו באש מקלעים תוך מניין נפגעים גבוה, הצליחו היוונים להבקיע בנקודות מסוימות את קו ההגנה הבולגרי ולשבות מאות לוחמים. לאחר מספר שעות עלה בידי הבריטים להבקיע את קו ההגנה הבולגרי הראשון, אך מניין הנפגעים הרב מנע מהם מלהחזיק בקו והם נהדפו בהתקפת נגד בולגרית. למעלה ממחצית מחיילי החטיבה ה-66 הבריטית נפגעו ובכללם רבים מסגל הפיקוד הבכיר שלה.
בגזרה הצפונית מזרחית של האגם תקפו האוגדה היוונית השביעית והאוגדה ה-28 הבריטית את קו ההגנה הבולגרי והצליחו להבקיע אותו בשתי נקודות, אך בשל מניין הנפגעים הגבוה הורה הגנרל ג'ורג' מילן על נסיגה. הפיקוד הבריטי החליט לחדש את המתקפה למחרת היום כדי לרתק את הכוחות הבולגריים ולמנוע מהם לסייע לכוחותיהם שהיו במצוקה מול המתקפה הסרבית-צרפתית בגזרת הווארדאר. לאזור הוזעקה לתגבור האוגדה ה-14 של הצבא היווני. ב-19 בספטמבר בשעה 05:00 לאחר מספר שעות של הרעשה ארטילרית תקפו שוב הבריטים והיוונים הצליחו להבקיע את עמדות הבולגרים ולהחזיק בחלקן, אך תוך מניין נפגעים גבוה. בצהרי 19 בספטמבר הורה הגנרל מילן על הפסקת המתקפה. בשלב זה היו לבריטים 3,900 נפגעים, ליוונים 2,300 ולבולגרים 3,400. בנוסף שבו כוחות מדינות ההסכמה 1,200 חיילים בולגרים. לבריטים לא נותרו עתודות כוח אדם לחדש את המתקפה וביכולתם היה רק להחזיק בעמדותיהם.
לאחר הקרב כתב הגנרל מילן ביומנו:
”כדי לא להחמיץ את ההזדמנות להכריע את המערכה, לה חיכינו שלוש שנים, קצינים וחיילים המשיכו להילחם למרות מניין הנפגעים הרב וקרסו לא אחת מתשישות. אך לבסוף דבר לא הושג”.
נסיגת הבולגרים

הבקעת קווי החזית לאחר קרב דוברו פולה אילצה את פרידריך פון שולץ להורות על נסיגה רחבה של הצבא הבולגרי לאורך כל קו החזית המקדונית, כדי לנסות ולייצב קו הגנה שני. וכך, נסוגו חיילי הארמייה הבולגרית הראשונה מעמדותיהם ליד אגם דויראן. מספר ימים מאוחר יותר, נוכחו הבריטים והיוונים כי אין כל תכונה בעמדות הבולגרים וכוחותיהם הגיעו לקרבתן ומצאו אותן נטושות. כך, לאחר קרב כושל ועקוב מדם הצליחו כוחות מדינות ההסכמה להשתלט על עמדות הבולגרים ליד אגם דויראן ללא קרב.
השלכות הקרב והנצחתו

עם תנועת כוחות מדינות ההסכמה אל עבר גבולות בולגריה וקריסת קווי החזית המקדונית, ביקשו הבולגרים ב-24 בספטמבר הפסקת אש לצורכי כניעה. ב-29 בספטמבר נחתמה שביתת הנשק של סלוניקי.
ההצלחה הגדולה במתקפת הווארדאר וכניעת הבולגרים הסיטה את תשומת הלב מהכישלון הצבאי בדויראן והפיקוד הבריטי הבכיר המעיט בחשיבותו וציין בדיווחיו שעיקר חשיבות הקרב הייתה בריתוק הכוחות הבולגריים לגזרה למרות המחיר הגבוה ששולם.
ולדימיר ואזוב היה לגיבור מלחמה נערץ על ידי הבולגרים והוערך מאוד גם על ידי הבריטים. ב-1936 הוזמן ואזוב ללונדון להשתתף בטקס לציון ניצחונם של הבריטים במלחמת העולם הראשונה וזאת לאות הערכה על תפקודו במלחמה. הלורד ג'ורג' מילן קיבל אותו אישית ובמהלך הנאום המרכזי בטקס צוין כי ואזוב נמנה עם הקצינים הזרים הבודדים שעיצבו את ההיסטוריה הבריטית.
ב-1938 פרסם אחד מחיילי האוגדה ה-28 הבריטית מאמר בחוברת הנצחה לאירועי מלחמת העולם הראשונה תחת הכותרת "חזיתי בטבח חסר התועלת בדויראן" ובו נכתב בין השאר:
”כבר בתחילתו היה הקרב שילוב של בלבול, טבח, רעש נוראי וגבורה חסרת תכלית. שני המפקדים ומרבית החיילים של שני הגדודים הראשונים שכבו פצועים או הרוגים והשאר ניהלו קרב נואש ואבוד מראש על חייהם. המתקפה הסתיימה באסון נוראי ועקוב מדם”.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  וילארי, לואיג'י-פסקואלה, החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה, הוצאת פישר-אנווין, לונדון, 1922, עמודים 230–233, באתר ebooksread. com (באנגלית).
↑  הצבא הבריטי בחזית סלוניקי, באתר www.1914-1918.net (באנגלית).
↑  ג'ורג' מילן - דיווח על מתקפת הווארדאר, באתר firstworldwar.com (באנגלית).
↑  סלוניקי ומקדוניה 1916–1918 סיפורו של הצבא הבריטי בחזית סלוניקי, באתר memorabilia.homestead (באנגלית).
מראה הרכס בו מוקם קו ההגנה הבולגרי מכיוון אגם דויראן
הגנרל פראנשה ד'אספרה סוקר את חיילי צבא יוון
קרחון דיליוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  פרדריק דיליוס 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  69°37′00″S 71°03′00″W﻿ / ﻿69.6167°S 71.05°W﻿ / -69.6167; -71.05
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון דיליוס(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון דיליוס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון דיליוס(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון דיליוס
 
קרחון דיליוס (באנגלית: Delius Glacie) הוא קרחון בחלק הצפוני של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 11 קילומטרים; רוחבו של הקרחון 4 קילומטרים.
הקרחון זורם לכיוון מערב מרמת אלגר, ונשפך אל שדה הקרח ניקולס.