stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוניברסיאדת דאיגו (2003)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  קוריאה הדרומית דאיגו, קוריאה הדרומית
 מדינות משתתפות:  174 במספר
 ספורטאים משתתפים:  4,179
 תחרויות:  13 ענפים
 טקס הפתיחה:  21 באוגוסט 2003
 טקס הנעילה:  31 באוגוסט 2003
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון דאיגו
אוניברסיאדת הקיץ ה-22 נערכה בדאיגו, קוריאה הדרומית ב-2003; טקס הפתיחה, טקס הנעילה ותחוריות אתלטיקה וכדורגל נערכו באצטדיון דאיגו. במשחקים השתתפו כ-4,200 ספורטאים.
באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות ב-13 ענפי ספורט: אתלטיקה (45 תחרויות), ג'ודו (18 תחרויות), התעמלות (כולל התעמלות אמנותית (8 תחרויות) והתעמלות מכשירים (14 תחרויות)), טאקוונדו (16 תחרויות), טניס (5 תחרויות), כדורמים, כדורסל (2 תחרויות), כדורעף (2 תחרויות), כדורגל (2 תחרויות), סיף (12 תחרויות), קפיצה למים (12 תחרויות), קשתות (8 תחרויות) ושחייה (40 תחרויות).
סך הכול הוענקו 604 מדליות, מתוכן 81 לסין.
אירועים מיוחדים

אירינה צ'שצינה מרוסיה, זכתה ב-5 מדליות, מהן 4 מדליות זהב בתחרות התעמלות אמנותית.
סין זכתה בכול 12 מדליות זהב בתחרויות קפיצה למים.
טבלת המדליות (חלקית)

| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 41 | 27 | 13 | 81 |
| 2 | רוסיה רוסיה | 26 | 22 | 34 | 82 |
| 3 | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 26 | 12 | 17 | 55 |
| סך הכל | סך הכל | 189 | 182 | 233 | 604 |
ישראל באוניברסיאדה

הספורטאים הישראלים זכו ב-2 מדליות:
- מיקי חליקה זכה במקום השלישי בתחרות שחייה
- ניר דוד מוריה זכה במקום השלישי בטאקוונדו
NGN

NGN (ראשי תיבות של  Next Generation Network, בעברית: רשת הדור הבא) הוא כינוי שניתן לרשתות תקשורת מתקדמות, שהחלו להיפרס בסוף העשור הראשון של המאה ה-21, ולרוב באות כשדרוג למערכת תקשורת קיימות. המאפיין העיקרי של רשתות ה-NGN הוא מתן שירותי תקשורת מגוונים ומתקדמים, וגמישות שמאפשרת לשירותי תקשורת עתידיים להתווסף בקלות לרשת ה-NGN.
רקע

בעבר, מערכות התקשורת הנפוצות בעולם היו מערכות טלפוניה פשוטות (Public Switched Telephone Network-PSTN) שכל תפקידן היה להעביר שיחות טלפון בין מנויים שונים. עם התפתחות הטכנולוגיה, התווספו עוד יכולות על גבי מערכות הטלפוניה, כגון פקס, תא קולי, שימוש במודמים ויכולות רבות נוספות. יכולות אלו מדגימות יפה את הצורך בהתפתחות של רשתות התקשורת בעולם:
קווי הטלפון נוצרו במקור על מנת להעביר שיחות קוליות. הפקס, היווה סוג חדש של שירות (לא שיחה קולית, אלא העברת מסמכים כתובים) שהשתמש בקווי הטלפון הקיימים. מכשיר הפקס הוא אמצעי טכנולוגי שנרכש כדי לאפשר את משלוח המסמכים על גבי רשת הטלפוניה, והוא לא חלק אינטגרלי מרשת זו.  כך נוצר מצב שמשתמשים שאין ברשותם מכשיר פקס לא יכולים להשתמש בשירות זה.
התא הקולי התחיל את דרכו כשירות שניתן על ידי מכשירי קצה, בדומה לפקס, אך עם הזמן, חברות הטלפוניה שדרגו את מערכות התקשורת שלהן, והתא הקולי החל להיות שירות שניתן על ידי מערכת התקשורת, והלקוחות כבר לא נדרשו לרכוש מכשירים ייעודיים.
המודם הקווי הוא אמצעי שמאפשר למחשב לבצע תקשורת נתונים על-גבי קווי טלפון (ובהמשך גם על קווים מסוגים נוספים). השימוש באמצעי "חכם" כמו מחשב איפשר לראשונה מגוון של שירותים שונים באמצעות אותם קווי התקשורת (שיועדו במקור לשיחות דיבור) ובאמצעות אותה החומרה (המחשב). השימוש במודם, לא רק שהעמיק את ההפרדה בין תשתית התקשורת לבין אופי השימוש בה, אלא איפשר מגוון של שירותים שונים באמצעות אותה החומרה.
יתרונות ה-NGN

מערכות NGN מיועדות לספק שירותי תקשורת למשתמשים, באמצעות תשתיות שלא מגבילות מראש את השירותים שניתנים למשתמש, והן נבנות מראש בצורה "פתוחה" כך שיוכלו לתמוך בשירותים חדשים ועתידיים.
רשתות ה-NGN מפרקות את אותות התקשורת לחבילות מידע קטנות, וכל חבילה נשלחת על-גבי רשת התקשורת באופן נפרד. שיטת פעולה זו, הנקראת מיתוג מנות, מאפשרת לתשתית התקשורת גמישות גדולה יותר, בהשוואה למערכות תקשורת ייעודיות כגון טלפוניה (שפועלת במיתוג מעגלים), או שידורי טלוויזיה ורדיו, אשר משתמשים בתדרים ורוחבי סרט שהותאמו בדיוק לצורכי השידור. הגמישות הזאת מאפשרת לרשתות ה-NGN להעביר מגוון רחב מאוד של שירותים בעלי אופי שונה.
רשתות ה-NGN בנויות מראש כך שיוכלו להתבסס על תשתיות תקשורת מסוגים שונים, ומסוגלות לברור בין העדיפויות של תשדורות שונות. תכונה זו - היכולת לנהל עדיפויות - מאפשרת להעביר סוגים שונים של שירותים, כשכל שירות צורך משאבי רוחב פס שונים וכל שירות יכול להשתמש ברשת באופן שונה (שידור בקצב קבוע, או שידור בקצב משתנה, או שידור וקליטה בו-זמנית, וכו'), על גבי אותה התשתית. כל שירות יקבל את משאבי הרשת הדרושים לו, וכל משתמש יקבל את מאפייני התקשורת על פי חבילת התקשורת שרכש. חבילות תקשורת יכולות לכלול קצבי העלאה והורדה שונים, עדיפות למשתמשים שונים (גופי חירום והצלה לדוגמה) והקצאה חכמה של משאבי התקשורת הקיימים על-מנת להתמודד עם עומסים ברשת. התבססות רשתות ה-NGN על תשתיות תקשורת מסוגים שונים והעברת תשדורות בעדיפויות שונות מהווה נדבך מרכזי בהפרדה בין תשתית התקשורת לבין אופן השימוש והשירותים השונים אשר מופעלים על גביה, ובגמישות הגבוהה של הרשת.
גורם נוסף בגמישות רשתות ה-NGN הוא ההפרדה בין תשתית הרשת, אשר מספקת את החיבור הפיזי של המשתמשים אל הרשת, לבין השירותים שפועלים על גבי הרשת (טלפוניה, אינטרנט, IPTV-Internet Protocol Television  וכו'). שירותים אלו פועלים על-גבי הרשת, במקביל לשירותים אחרים, בין אם הם דומים ומתחרים, ובין אם הם שירותים שונים לגמרי. מרחב פעולה זה מאפשר תחרות גדולה יותר על ליבו וכיסו של הצרכן, ומגוון שירותים רחב יותר.
מהבחינה המסחרית, ההמלצות שעליהן מבוססת בניית רשתות ה-NGN נוסחו כך שתתאפשר תחרות הוגנת בין גורמים שונים, לעודד השקעות פרטיות במערכות התקשורת (הן בתשתיות והן בשירותים), ליצור רשתות שיענו על דרישות רגולטוריות שונות ולאפשר פתיחות גדולה יותר ביכולת של המשתמשים לגשת לרשתות ולקבל שירותי תקשורת שונים.
בנוסף, היות שה-ITU-International Telecommunication Union, הגוף שקובע את ההמלצות לגבי ה-NGN, הוא סוכנות באומות המאוחדות, נקבעו גם מטרות חברתיות ועולמיות לתקני ה-NGN: לאפשר פתח להקמת רשתות NGN בכל העולם ולגשת לשירותים על גבי ה-NGN מכל העולם, לעודד שוויון הזדמנויות לאזרחים, לעודד תכנים מגוונים כולל גיוון תרבותי ולשוני, להכיר בצורך בשיתוף פעולה עולמי ולתת תשומת לב מיוחדת לארצות הפחות מפותחות.
מאפיינים

רשתות NGN נדרשות לתמוך במגוון רחב מאוד של מאפייני תקשורת, על מנת לאפשר הפעלה של שירותים קיימים ושירותים עתידיים על גבי הרשת. חלק ממאפייני התקשורת שבהם נדרשות רשתות NGN לתמוך הם:
סוגים שונים של מדיה: שמע (דיבור, צליל), וידאו ושילובים שלהם
שיטות ייצוג וקידוד שונות
שיטות הפצה שונות, כולל תקשורת חד-כיוונית ותקשורת דו-כיוונית
תקשורת זמן-אמת (לדוגמה מערכות בקרה קריטיות) או שאינה זמן-אמת (לדוגמה, שליחת קבצים) וכמו כן תקשורת שרגישה לזמני השהיה וכזאת שאינה רגישה להשהיה
יישומים שדורשים רוחב פס מועט, ועד לרוחבי פס של מאות מגה-בייטים לשנייה
תעבורה מובטחת, ותעבורה שאינה מובטחת
הפרדה בין יכולת הרשת לקיים תקשורת בין הצדדים, לבין שירות התקשורת שבו הצדדים משתמשים. ההפרדה נדרשת בשני היבטים:
היכולת להציע חיבור אל רשת ה-NGN בנפרד מהיכולת להציע שירותים שמופעלים על גבי ה-NGN (לדוגמה, חיבור לרשת ה-NGN לא יחייב קבלת שירות של קו טלפון)
ההפרדה בין הרשת לבין השירותים תאפשר לשדרג ולפתח את הרשת באופן עצמאי, ולשדרג ולפתח את השירותים באופן עצמאי. לדוגמה, ספק של שירותי טלפון על גבי ה-NGN יוכל לשדרג את הציוד שלו, ולתמוך בשיחות וידאו, עוד לפני שחברת ה-NGN תשדרג את הרשת שלה באופן שיתמוך בשיחות הווידאו. אמנם השירות לא יוכל לפעול עד ששני הגורמים יבצעו כל אחד את השדרוג הנדרש בציוד שלו, אך לא תהיה מניעה ליזום את השדרוג על ידי כל-אחד מהגורמים.
לא תהיה חובה לחבר את המרכיבים שונים של הרשת (בקרה, ניהול שיחות, שירותים, משאבים, אבטחת מידע וכו') בצורה מסוימת (וזה בניגוד למרכזיות, בהן כל הקווים צריכים להתחבר אל המרכזיה)
מרכיבים טכניים

מסמכי ה-ITU שמגדירים את ה-NGN אינם עוסקים בפרטי המימוש ובמיקום היכולות השונות בפריטי ציוד מסוימים, אלא מגדירים את היכולות הנדרשות מרשתות ה-NGN. לחברות התקשורת וליצרני הציוד יש את החופש לממש את היכולות השונות באופן שיראו לנכון. הפרטים הבסיסיים שמוגדרים עבור כל רשתות ה-NGN הם:
שימוש במיתוג מנות, בין השאר להעברת שירותי טלפוניה, תקשורת נתונים, ומולטימדיה (כולל וידאו).
התבססות על פרוטוקול ה-IP ויצירה של "All IP network", כלומר רשת תקשורת שכולה מבוססת על פרוטוקול ה-IP. החיבור לרשתות ומערכות שאינן כאלו (כגון GSM, ISDN ו-PSTN) יתבצע באמצעות שערי Gateway.
אותות הבקרה השולטים על ניתוב התקשורת, ההקמה והקיום של אפיקי תקשורת על גבי הרשת, מופרדים מהשירותים והשימוש ברשת.
הפרדת הצימוד בין ספקי השירותים לבין ספקי הגישה לרשת, והכנת ממשקים שיאפשרו כניסה של ספקי שירותים נוספים אל הרשת.
תמיכה בקשת רחבה של שירותים, יישומים, ומנגנוני תקשורת, אשר יורכבו ממספר מאפיינים בסיסיים: תקשורת בזמן אמת, מדיה בהזרמה ("streaming"), תקשורת שאינה בזמן אמת, ושירותי מולטימדיה.
שירותי פס רחב מקצה לקצה, כולל מתן עדיפויות לתשדורות שונות (QoS).
קישור לרשתות תקשורת קודמות באמצעות ממשקים "פתוחים" שניתן לשפר ולשדרג בעתיד
יכולת לתקשר ולהגיע לשירותים שונים, מבלי שאלו יהיו מושפעים מהתנועה או מהמיקום של המכשיר או המשתמש (אך במגבלות הכיסוי ויכולות התשתית שקיימות במקום, וללא הבטחה שהשירות יהיה רציף ושווה בכל נקודה).
בהינתן שהמשתמש מחובר לרשת מתאימה, לא תהיה מגבלה טכנית שתמנע ממנו את הגישה לשירותים שניתן לקבל בה (עדיין תיתכן מגבלה מסחרית כגון דמי מנוי וכו')
יכולת זיהוי של המשתמש באמצעות שיטות ומנגנונים שונים, כך שיוכל לגשת ולקבל את אותם השירותים גם אם הוא מחובר דרך מכשירים שונים וכתובות IP שונות.
מתן שירות דומה למשתמש, גם אם זה מחובר דרך תשתיות שונות (לדוגמה, אותו מספר טלפון גם בנייד, גם בנייח וגם במחשב)
תמיכה במגוון טכנולוגיות לחיבור משתמשים לרשת (כגון כבלים, ADSL, סלולר וכו')
NGN בעולם

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
NGN בעולם > ישראל

בישראל, רשת ה-NGN של בזק מיועדת להחליף את רשת הטלפוניה ה-"מסורתית" (ה-PSTN). ברשת ה-PSTN, קו הטלפון מחובר באמצעות זוג תיילי נחושת מהשקעים במבנים אל המרכזיה של בזק. בעבר, תקשורת הנתונים בוצעה על גבי קווים אלו באמצעות חיבור Dial-up אשר השתמש בקו הטלפון ותפס אותו. על מנת לאפשר תקשורת נתונים רחבת סרט על תיילי נחושת אלו - מופעלת טכנולוגיית ה-ADSL לקישור לאינטרנט באמצעות DSLAM במקביל לשירות הטלפון.
בזק מספקת  מהירויות של 10 מס"ש ומעלה ברשת ה-NGN שלה, כאשר מהירות הרשת ללקוחות פרטיים מגיעה עד 100 מס"ש, וללקוחות עסקיים המהירות מגיעה עד ל-300 מס"ש. בזכות קצבים אלו צפויה יכולת לקבל שירותי IPTV ווידאו על פי דרישה דרך האינטרנט, ובזכות הארכיטקטורה של ה-NGN גם שירותי הטלפון צפויים לעבור שדרוג לטלפוניית IP. ציוד MSAG (Multi Service Access Gateway) נפרס ברחבי הארץ והוא מקשר את קווי הטלפון הרגילים שאצל הלקוחות, ואת שירותי ה-ADSL אל רשת ה-IP של בזק.
עבור הלקוח ברשת ה-NGN שיחת הטלפון מתבצעת כרגיל ואין שינוי באופן השימוש בקו הטלפון. בפועל זוג תילי הנחושת שלו מסתיימים ב-MSAG ומשם הקול מומר ל-VoIP ומקושר באמצעות רשת MPLS למתגי NG Soft Switch מקשרות את שיחת הטלפון מהמנוי המחייג אל המנוי שמקבל את השיחה. מתגים אלו מחליפים את המרכזות "הרגילות" ושונים מהן בכך שהקווים לא מתחברים בקו תקשורת ישיר מהמנוי עד המרכזיה, אלא שגם המנויים וגם המרכזיות פועלים על גבי רשת ה-IP (הפרדה בין תשתית קווי התקשורת לבין האמצעים שמספקים את שירותי התקשורת).
בזק בינלאומי, חברת בת של בזק, משווקת חבילות אינטרנט תחת מותגים כגון private NGN ו-power NGN, כשירותי תקשורת נתונים מתקדמים ומהירים, גם כאשר החיבור מגיע ללקוח דרך רשת התקשורת של HOT ולא באמצעות תשתית ה-NGN של בזק (הקישור אינו פעיל).
סלקום השיקה את שירותי ה-NGN שלה בשנת 2008, וב-2009 הייתה השנייה בגודלה בפריסת שירותי התקשורת הקווית בישראל אחרי בזק[דרוש מקור]. התשתית הפיזית של רשת ה-NGN של סלקום מתבססת על קווים אופטיים הפרוסים לאורך ישראל, העוברים בעיקר באזורי תעשייה ואזורי היי טק גדולים. קווי התקשורת האופטיים מקושרים באמצעות עורקי מיקרוגלים או קווי נחושת אל ה-MSAG וממנו ללקוח הקצה (וכן בתוך בית הלקוח). השירות בעיקרו ניתן לעסקים ויכול להגיע לנפחים של עד 50 מגה ביט לשנייה. השירותים מהם סלקום מאפשרת ליהנות ברשת NGN זו כבר היום (נכון לאוקטובר 2009) הם:
טלפוניית IP ו-VoIP, כולל שירותי כוכביות, 1-800, 1-700 וכו'
IpVPN - תקשורת בין סניפים של חברות מסונפות
שירותי מרכזיה בבית הלקוח - לדוגמה, קווי תקשורת עבור מוקדים טלפונים. קו אחד מאפשר קבלה והוצאה של עד 30 שיחות ברגע נתון
שירות מרכזיה וירטואלית - בה ניהול המרכזייה מתבצע באמצעות אתר WEB כשתשתית המרכזייה פיזית נמצאת בבזק
שירותי טלפון ואינטרנט מהירים
שירות פקס ופקס למייל
NGN בעולם > בריטניה

בבריטניה, החברה הראשונה שפעלה בתחום ה-NGN הייתה THUS plc שהתחילה לפרוס את הרשת שלה בשנת 1999. הרשת של THUS מכילה 10,600 ק"מ של סיבים אופטיים שמאפשרים לה נוכחות ביותר מ-160 יישובים בבריטניה. רשת הליבה האופטית פועלת בשיטת DWDM ומאפשרת יכולת גידול של רוחב הפס של עד מאות רבות של גיגה-סיביות לשנייה, בהתאם לביקוש על הרשת.
רשת הליבה של THUS משתמשת ב-MPLS כדי להביא לביצועים טובים בהעברת כל סוגי התעבורה, ובכללם דיבור, וידאו ונתונים, על גבי תשתית אחת. יכולת זו מאפשרת לארגונים להפחית את עלות התשתיות שלהם ומספקת גמישות ופונקציונליות רבה יותר מבעבר.
סוגים שונים של תעבורה ברשת יכולים לקבל 7 רמות שונות של עדיפות, ולהיות מוגדרים מראש על ידי הסכמי שירות שקובעים את העדיפות ואת המהירות שיקבלו הצרכנים מהרשת. 4 מתוך העדיפויות הנ"ל פועלות ע"ב IP-VPN ב-MPLS.
חברת בריטיש טלקום הקימה את רשת ה-NGN שלה תחת הכינוי 21CN כראשי תיבות ל-"21st Century Network" (הרשת של המאה ה-21). הפעילויות הניסיוניות של החברה החלו בשנת 2004 ובמסגרתן עברו יותר מ-80 מיליון שיחות על תשתית ה-NGN הניסיונית. מאז 2006 החברה  פרסה והחלה להפעיל רשת NGN במטרה להסב את כל הרשת לתקשורת מבוססת IP. נכון ל-2009 כל ליבת הרשת ותשתיות התקשורת שודרגו (תוך הוצאה משימוש של 1500 מערכות ישנות), ויותר מ-10 מיליון מנויים מקבלים שירותי NGN. (הקישור אינו פעיל)
הערות שוליים

↑  על פי המלצה Y.2001 של ITU-T, משנת 2004.
↑  POWER NGN רשת האינטרנט עם הביצועים הטובים ביותר, באתר בזק בינלאומי
↑  על פי הדיווחים של החברה באתר של הרשת החדשה
השוואה בין שירותים שסופקו באמצעות מערכות נפרדות (משמאל), לשירותים ברשת NGN המסופקים באמצעות תשתיות משותפות(מימין)
אוניברסיאדת בייג'ינג (2001)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  הרפובליקה העממית של סין בייג'ינג, סין
 מדינות משתתפות:  165 במספר
 ספורטאים משתתפים:  6,757
 תחרויות:  12 ענפים
 טקס הפתיחה:  22 באוגוסט 2001
 טקס הנעילה:  1 בספטמבר 2001
 נפתח רשמית על ידי:  ג'יאנג דזה-מין 
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון הפועלים
 
אוניברסיאדת הקיץ ה-21 נערכה בבייג'ינג, סין ב-2001; טקס הפתיחה, טקס הנעילה ותחוריות אתלטיקה וכדורגל נערכו באצטדיון הפועלים. במשחקים השתתפו כ-6,800 ספורטאים.
באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות ב-12 ענפי ספורט: אתלטיקה, ג'ודו, התעמלות (כולל התעמלות אמנותית והתעמלות מכשירים), טניס, טניס שולחן, כדורמים, כדורסל, כדורעף, כדורגל, סיף, קפיצה למים ושחייה.
סך הכול הוענקו 537 מדליות, מתוכן 103 לסין.
אירועים מיוחדים

תמרה ירופייבה מאוקראינה, זכתה ב-5 מדליות, מהן 4 מדליות זהב בתחרות התעמלות אמנותית.
סין זכתה בכול 12 מדליות זהב בתחרויות קפיצה למים.
טבלת המדליות (חלקית)

| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 54 | 25 | 24 | 103 |
| 2 | ארצות הברית ארצות הברית | 21 | 13 | 13 | 47 |
| 3 | יפן יפן | 14 | 14 | 25 | 53 |
| סך הכל | סך הכל | 170 | 167 | 200 | 537 |
ישראל באוניברסיאדה

הספורטאים הישראלים זכו ב-2 מדליות:
- אלכס אברבוך זכה במדליית זהב בקפיצה במוט
- וודג' זבדיה זכה במדליית כסף בחצי מרתון
ספורטאים ישראלים נוספים השתתפו בתחרויות בג'ודו ובשחייה.
אדהמר דה סילבה

אדהמר פררה דה סילבה (בפורטוגזית: Adhemar Ferreira da Silva; ‏(29 בספטמבר 1927 – 12 בינואר 2001), היה אתלט ברזילאי. הוא אלוף אולימפי פעמיים ברציפות, אלוף המשחקים הפאן אמריקאיים 3 פעמים ברציפות ושיאן עולם בקפיצה משולשת. הוא הספורטאי הברזילאי היחידי עד כה (2012) שזכה פעמיים ברציפות בשתי אולימפיאדות.
ביוגרפיה

דה סילבה נולד בסאו פאולו למשפחה ענייה. הוא התאמן בהדרכתו של המאמן הגרמני דיטריך גרנר והחל להשתתף בתחרויות בקפיצה משולשת בשנת 1947.
באולימפיאדת לונדון (1948) סיים דה סילבה במקום 8 בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.49 מטר.
ביוגרפיה > שיאן עולם

בתחרות שנערכה בסאו פאולו ב-3 בדצמבר 1950 הישווה דה סילבה את שיא העולם של נאוטו טאג'ימה מיפן, בתוצאה של 16.00 מטר.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בבואנוס איירס, ארגנטינה בפברואר 1951 זכה דה סילבה במדליית זהב הראשונה שלו בתחרות בינלאומית גדולה בקפיצה משולשת, בתוצאה של 15.19 מטר.
בתחרות שנערכה בריו דה ז'ניירו ברזיל, ב-30 בספטמבר אותה שנה הוא שיפר את שיאו העולמי בס"מ אחד והעמידו על 16.01 מטר.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה דה סילבה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא עולם חדש של 16.22 מטר, לפני ליאוניד שצ'רבאקוב מברית המועצות (15.98 מטר) וארנולדו דבוניס מוונצואלה (15.52 מטר).
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי, מקסיקו במרץ 1955 זכה דה סילבה בקפיצה משולשת בפעם השנייה ברציפות והחזיר לעצמו את השיא העולמי בתוצאה של 16.56 מטר. שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ונשבר על ידי אולג רקובסקי מברית המועצות (16.59 מטר).
באוניברסיאדה שנערכה בסן סבסטיאן, ספרד בקיץ אותה שנה זכה דה סילבה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.99 מטר.
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה דה סילבה במדליית זהב בקפיצה משולשת והגן על תוארו בשיא אולימפי נחדש של 16.35 מטר, לפני ויליאלמור איינרסון מאיסלנד (16.26 מטר) וויטולד קרייר מברית המועצות (16.02 מטר).
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בשיקגו, ארצות הברית באוגוסט 1959 זכה דה סילבה בקפיצה משולשת בפעם השלישית ברציפות בתוצאה של 15.90 מטר.
באולימפיאדת רומא (1960) סיים דה סילבה רק במקום ה-14 בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.07 מטר ולא הצליח הגן על תוארו.
בשנת 1959 השתתף דה סילבה בסרט אורפאו נגרו של הבמאי הצרפתי מרסל קאמי בתפקיד המוות. הסרט עטור השבחים זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן, בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשנת 1960.
תארים והישגים

בסך הכל קבע דה סילבה 5 שיאי עולם בקפיצה משולשת.
שיאים אישיים

קפיצה משולשת: 16.56 מטר (1955) שיא עולם
אוהל שלמה

ערך זה עוסק בשכונה בירושלים. אם התכוונתם לישיבה התיכונית בבאר שבע, ראו .
| --- | --- |

שכונת אוהל שלמה
 מידע
 עיר:  ירושלים 
 קואורדינטות:  31°47′12″N 35°12′37″E﻿ / ﻿31.7866°N 35.2104°E﻿ / 31.7866; 35.2104
  (למפת ירושלים מוגדלת) אוהל שלמה(למפת ירושלים רגילה) אוהל שלמה(למפת הרי ירושלים רגילה) אוהל שלמה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) אוהל שלמה
 
אוהל שלמה במרחב העירוני, מפה בריטית 1927
סמטא בשכונת אהל שלמה
סמטא בשכונת אהל שלמה
שכונת אוהל שלמה היא שכונה קטנה מצפון לרחוב יפו בירושלים, בסמוך לשוק מחנה יהודה.
רקע היסטורי

שנות התשעים של המאה ה-19 ראו התפרצות של בנייה יהודית אל מחוץ לחומות העיר העתיקה, במסגרת היציאה מן החומות. בניית השכונות נעשתה במגוון צורות ומגוון התארגנויות. מחד אגודות של תושבי העיר העתיקה שחברו לבנות שכונות חדשות, ומאידך שכונות שנבנו על ידי חברות כלכליות שונות. יוצאות דופן היו השכונות האחיות שערי ירושלים ואהל שלמה שנבנו על ידי יצחק ליפקין, איש חזון ציוני.
סביב שכונת בית יעקב, עד אז שכונה מבודדת במערב ירושלים, נבנה גרעין של שכונות, הנסמך על עורק התנועה של רחוב יפו עליו עברה התנועה מירושלים מערבה לכוון מישור החוף.
בנין השכונה

שכונת אהל שלמה ואחותה שכונת שערי ירושלים הוקמו על ידי הסוחר יצחק ליפקין.
ליפקין בנה את השכונה מכספו יחד עם יהושע משה ושותפו הקבלן רחמים מזרחי, שעל שם אביו שלמה נקראה השכונה בשם 'אהל שלמה'. השכונה ידועה גם בכינוי "אבו אלבסל", בשל מקצועו של מייסדה, שהיה סוחר בצל. השכונה הוקמה בין שכונת שערי צדק מצפון, לבין שכונת בית יעקב הוותיקה מדרום.
השכונה הוקמה על פי התבנית המוכרת של סוף המאה ה-19. בשכונה הייתה חצר גדולה מוקפת בתים בני קומה אחת או שתיים. במרכז החצר היה בור מים גדול שבו נאספו מי שתייה. מרבית הדירות בשכונה היו בנות 2 חדרים, חצר מקורה עם מטבחון ושירותים, וכן חצר פתוחה לגידול תבלינים וצמחי נוי.
הווי השכונה

הרצל ובלפור חקק שהתגוררו בסמוך לשכונת 'אהל שלמה' מספרים::
...בשנה האחרונה (החל מאפריל 2002) הרסו הדחפורים חלק גדול מן השכונה, לצורך פינוי מקום לרכבת הקלה. הלב דואב לראות את שברי הבתים. כאן היינו מבקרים לא פעם את אבא לוי, נכדו של שמואל לוי, מייסד בית שעוני השמש, והוא היה מראה לנו את אוסף הגיגיות שלו שבהן היה מפסל דמויות. היה זה מעין מוזיאון קטן בלב שכונת אבו בסל, ועם מותו פוזר האוסף בין בני משפחתו.
שנוי והריסה

בסוף המאה ה-20  סבל רחוב יפו בכלל והשכונות הצמודות מלחלקו המערבי בפרט מהזנחה שהביאה להידרדרות במצב המבנים ולחולשה של האוכלוסייה המתגוררת בהם. הזנחה זו הקרינה על כל חלקי מרכז העיר, שכיום כבעבר יונקים את חיותם מהתנועה השוקקת ברחוב יפו.
לתהליך מספר סיבות, סיבה אחת היא הקמת מתחמי מסחר ותרבות בפריפריה של העיר ומחוץ לה, כדוגמת קניון מלחה. אזורי המסחר והתעשייה הקלה בתלפיות וגבעת שאול רוקנו את אזור מרכז העיר. סיבה נוספת היא פיגועי הטרור, שהכו  במרכז העיר ירושלים בעוצמה.
נכון לשנת 2008 עובר מרכז העיר ירושלים שינויים מאסיביים ונעשים מאמצים לשיקומו והזרקת חיים חדשים לרחובותיו. במרכז התהליך עומד פרויקט הרכבת הקלה שהקו הראשון שלו –הקו האדום, העובר לאורך כל רחוב יפו ועתיד לקשר את אזור מרכז העיר עם שכונות הפריפריה.
התקווה היא כי פיתוח מערכת הסעת המונים יעילה תשפר את איכות הסביבה העירונית ותמשוך חזרת תושבים, חיי מסחר והשקעות למרכז, דבר הבא פעמים רבות על חשבון ערכים היסטוריים-תרבותיים רבי חשיבות.
לתהליך החידוש וההתחדשות קיים פן נוסף של הרס העבר וחשש למחיקתו. הקו האדום העתיד לעבור ברחוב יפו לכל אורכו הצריך ביצוע עבודות הרחבה של הרחוב והריסת המבנים הגובלים ברחוב. כך נהרסים מרקמי מגורים, רחובות, וחיי התושבים שנשארו בשכונה משתנים לבלי היכר. כך נהרסו חזיתות הבתים בשכונת אהל שלמה, ובמקומם נבנו חזיתות דמה מצועצעות, אופי השכונה כשכונת חצר נהרס והושמד, וצורתו ההיסטורית של המתחם שונתה.
גלריה

רחוב דינוביץ פינת אהל שלמה
גן ציבורי שכונת אהל שלמה
ישן וחדש בשכונת אהל שלמה
סמטא, שכונת אהל שלמה
ראו גם

רחוב יפו
לקריאה נוספת

י' בן אריה, עיר בראי תקופה, א-ב, יד בן צבי, ירושלים תשל"ז-תשל"ט.
י' בן אריה, ירושלים במאה הי"ט, אוניברסיטה משודרת, תל אביב 1980.
ד' קרויאנקר, אדריכלות בירושלים – תקופות וסגנונות 1860-1914, מכון ירושלים לחקר ישראל, ירושלים 1983
י' גליס, שכונות בירושלים – פרשת בניינה והתפתחותה של ירושלים מחוץ לחומות ספרים ראשונים, ירושלים תשל"ג.
א"ב ריבלין, ירושלים – תולדות היישוב העברי במאה הי"ט, הוצאת אלף, תשכ"ו
אברהם פררה, יש זכרונות שאוהבים, ירושלים תשמ"ו 1985. (חוברת זיכרון שיצאה לאור במלאת שנה לפטירתו. העורך: דן אלמגור)
יעקב ליפקין, הרצאה, אוקטובר 1991.
הערות שוליים

↑  כל הקודם זכה, דואר היום, 13 בדצמבר 1926
↑  במקום הזמנה פרטית, דואר היום, 7 בספטמבר 1931
↑  http://www.e-mago.co.il/Editor/calt-2228.htm
חזית משוחזרת של בית שנהרס. מבט אל רחוב יפו
אברהם זלץ

| --- | --- |
אברהם זלץ (1930)
 לידה:  1864 טרנוב, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  1941 (בגיל 77 בערך) 
 מדינה:  אוסטריה 
 
ד"ר אברהם אדולף זָלְץ (נכתב גם זאלץ; Abraham Adolph Salt;‏ פברואר 1864 – 3 בפברואר 1941) היה עורך דין, מראשוני התנועה הציונית וחובבי ציון, וממנהיגי ציוני גליציה. שימש ציר מטעם הרוויזיוניסטים בקונגרס הציוני העולמי הראשון בו נבחר לסגן נשיא שני, אחרי תיאודור הרצל ומכס נורדאו.
קורות חיים

זלץ נולד ב-1864 בעיר טרנוב שבגליציה, אז תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית, בן לאהרן. בשנת 1887 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת וינה, בתואר דוקטור למשפטים, ולאחר מכן עבד כעורך דין בעיר הולדתו. כתב מאמרים והיה שותף, יחד עם אברהם קורקיס, לייסודו של השבועון הציוני בשפה הפולנית Przyszłość ("פּשישלוֹשץ'", 'עתיד').
משנת 1884, בעת לימודיו בווינה, היה פעיל באגודת הסטודנטים "קדימה". ב-1897 נשלח כציר לקונגרס הציוני העולמי הראשון בבזל, ונבחר כחבר הוועד הפועל הציוני.
זלץ תמך בהתיישבות יהודית בארץ ישראל וקיבל סיוע מהרב של צ'ורטקוב בהפצת רעיונותיו ותוכניתו להתיישבות. הוא כיהן כסגן נשיא האגודה "אהבת ציון" שנוסדה בטרנוב בשנת 1891 ותמך בנתן בירנבוים בעבודת ההכנה להקמת "אגודת ציון".
ב-3–5 בספטמבר 1893 נכח לצד מרדכי אהרנפרייז, וילי במבוס, צבי בלקובסקי, ראובן בריינין ונתן בירנבוים, בוועידה מקדימה שהתקיימה בדירתו של בירנבוים בסמטת מיסבאך 12 בווינה, שנועדה להיות בסיס לכינוס קונגרס ציוני כללי בברלין (ואשר, בהיעדר תמיכה נוספת, כשלה). בנוסף, כיהן כיושב-ראש הראשון של המפלגה הלאומית היהודית של גליציה.
בשנת 1899 היה אחד משני המקימים של המושבה דאז, מחניים בגליל ולשם כך השיג בחשאי את הסכמת הרצל (בשנת 1897 רכש בפריז 10 אלף דונם של אדמה מאדמונד רוטשילד בלי התייעצות מוקדמת, וכנגד עמדת הקונגרס).
זלץ השתתף באחד עשר הקונגרסים הציוניים הראשונים, ובקונגרס השמיני, שהתקיים באוגוסט 1907 בהאג, נבחר לוועד הפועל. בנוסף, הוא רץ לפרלמנט הפולני ללא הצלחה בשנים 1907 ו-1911.
בשנת 1934 הוציא ספר זיכרונות על פועלו הציוני בטרנוב מהשנים 1884–1914 לכבוד חגיגות היובל לתנועה הציונית בטרנוב.
זלץ נפטר בראשית שנת 1941 בטרנוב, בן 77 במותו. מקום קבורתו לא נודע. גטו טרנוב הוקם על ידי הנאצים במרץ אותה שנה וככל הנראה הוא נרצח בעת הקמת הגטו והעברת היהודים אליו.
לקריאה נוספת

"חלקה של עיר טרנוב בציונות גליציה", חיפה: הוצאת י' פגי, תשכ"א (על אברהם זלץ וזאב ברקלהמר, מראשוני ציוני גליציה, תדפיס מתוך: ישראל כהן ודב סדן (עורכים), פרקי גליציה: ספר זיכרון לד"ר אברהם זילברשיין, תל אביב: עם עובד, תשי"ז).
נתן מיכאל גלבר, תולדות התנועה הציונית בגליציה: 1875–1918, ירושלים: ר' מס, 1958.
זאב ענר (עורך), סיפורי מושבות: סיפורן של חמישים ושתיים המושבות בא"י: מחניים מושבה קצרת ימים, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1996, עמ' 131–135.
הערות שוליים

↑  50 יאָר ציוניזם; ארויסגעגעבן אונטער דער ראדאָקציע פון אברהם כאָמעט דורך דער ציוניסטישער אָרגאניזאציע אין טארנע, 1934. (ביידיש)
↑  פרטי בית הקברות בטרנוב, באתר מוזיאון טרנוב, עמ' 28. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0300 7734  VIAF: 299289298   WorldCat (עם VIAF): 299289298