stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סנדרו רמירס
קריירה

סנדרו הצטרף למחלקת הנוער של לאס פאלמס מעיר הולדתו. ב־2009 עבר למחלקת הנוער של ברצלונה.
ב-10 ביוני 2013 הוא קודם לברצלונה אתלטיק וערך את הבכורה שלו ב-17 באוגוסט 2013 בהפסד החוץ 1–2 נגד מירנדס.
סנדרו הבקיע את שער הבכורה שלו ב-15 בספטמבר 2013 בניצחון הביתי 0–2 מול ריאל מדריד ב'. הוא סיים את עונת 2013/2014 עם 31 הופעות ו-7 שערים, וסיים עם קבוצתו במקום השלישי של הליגה הספרדית השנייה.
סנדרו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-31 באוגוסט 2014, כאשר החליף את פדרו רודריגס בדקה ה-69 במשחק נגד ויאריאל. הוא הבקיע את השער היחיד במשחק 12 דקות מאוחר יותר וקבע את תוצאת המשחק, 1-0 לברצלונה. ב-21 באוקטובר נכנס כמחליף במשחק ליגת האלופות נגד אייאקס אמסטרדם, והוא הבקיע את השער השלישי בניצחון ברצלונה 1–3. ב-16 בדצמבר הבקיע שער בכורה בגביע המלך, בניצחון 1–8 על וסקה. בהמשך העונה היה עדיין שייך לברצלונה ב', ולעיתים ערך הופעות בקבוצה הבוגרת. בעונה זו זכתה ברצלונה בטרבל - זכייה באליפות ספרד, בגביע המלך ובליגת האלופות.
בקיץ 2015 קודם באופן מלא לקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-2 בדצמבר כבש שלושער בניצחון ברצלונה 1–6 על ויינובנסה בגביע המלך.
ב-7 ביולי 2016 חתם כשחקן חופשי לשלוש שנים במאלגה. ב-3 ביולי 2017 חתם רמירס לחמש שנים באברטון. ב-31 בינואר 2018 הושאל רמירס לסביליה עד לסוף העונה. ב-30 באוגוסט 2018 הושאל רמירס לעונה אחת לריאל סוסיאדד. ב-3 ביולי 2019 הושאל לריאל ואיאדוליד.
ב-3 בנובמבר 2019 כבש שער במשחק מול מיורקה ובכך שבר בצורת שערים בת 2 עונות.
ב-5 באוקטובר 2020 חתם לשלוש שנים בוסקה מהלה ליגה. ב-2 באוגוסט 2021 הושאל רמירס לחטאפה.
ב-22 באוגוסט 2022 הושאל רמירס ללאס פאלמאס מהליגה הספרדית השנייה. ביוני 2023 רמירס חתם בקבוצה לאחר עונה אחת כמושאל. רמירס השווה את השיא למספר הקבוצות בהם שחקן שיחק בלה ליגה, כשלאס פאלמאס שעלתה ליגה בסוף עונת 2022/2023 הייתה קבוצתו השמינית. הוא מחזיק בשיא יחד עם קרלוס אראנדה.
תארים > ברצלונה

אליפות ספרד (2): 2014/2015, 2015/2016
הגביע הספרדי (2): 2014/2015, 2015/2016
ליגת האלופות (1): 2014/2015
הסופר קאפ האירופי (1): 2015
אליפות העולם לקבוצות (1): 2015
הישרדות VIP

| --- | --- |

הלוגו של הישרדות V.I.P
 מנחים:  גיא זו-ארץ
 זוכים:  איתי שגב
 פרסים:  מיליון ש"ח
 שפות:  עברית 
 מספר פרקים:  31
 הפקה
 אתר צילומים:  קו ג'ום, מחוז קראבי, תאילנד
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 10
 תקופת שידור מקורית:  מאי 2012 – אוגוסט 2012
 קישורים חיצוניים
 הישרדות: איי קמרינס
 
 → הישרדות איי קמרינסהישרדות הונדורס ←
 
הישרדות VIP היא העונה השישית ועונת ה־VIP הראשונה של תוכנית המציאות הישראלית "הישרדות". זוהי העונה השישית והאחרונה שעלתה לשידור בערוץ 10, שאחרי מאבק משפטי עברה לזכיינית רשת בערוץ 2. התוכנית צולמה באי קו-פו (קו-ג'ום) שבתאילנד בשנת 2011, ועלתה לשידור במאי 2012. בעונה זו התמודדו 16 מפורסמים וידוענים בקרב הציבור הישראלי, המתחרים זה בזה על פרס בשווי מיליון ש"ח.
הפקה

עונה זו צולמה בתאילנד, באי Koh Pu, או בשמו היותר ידוע Koh Jum, הנמצא דרומית לקראבי. בעונה זו השתתפו 16 ידוענים ישראלים. העונה הייתה אמורה לעלות לשידור בסוף ינואר 2012, אך היא עוכבה עקב איומי סגירת ערוץ 10, והחלה רק ב-2 במאי 2012. גמר התוכנית התקיים בבריכת הסולטאן בירושלים ביום רביעי, 29 באוגוסט 2012. אל הגמר העפילו המתמודדים אנה ארונוב, ענת הראל ואיתי שגב. אנה ארונוב הודחה בשלב המסרונים מהצופים. בסופו של דבר, ניצח איתי שגב (5 קולות), ובמקום השני זכתה ענת הראל (3 קולות). כמו כן, בגמר הוכרז כי יוליה פלוטקין זכתה בתואר "חביבת הקהל". הגמר גרף למעלה מ-32% צפייה ובשיא למעלה מ-38%. צפו בו למעלה ממיליון איש ברגע השיא. עונה זו נחשבת לאחת מהעונות הנצפות ביותר של הישרדות ובעקבות הצלחתה של העונה, נבחרה גם העונה הבאה, העונה השביעית של הישרדות, להיות עונת VIP. כאמור, בעקבות העניין המשפטי מול הזכיינית "רשת" לגבי זכויות השידור, העונה השביעית נדחתה. בסופו של דבר, אחרי כמעט שנתיים של מאבק, חברת Castaway החליטה להעביר את הזכויות ל"רשת", מה שחתם את שש העונות של "הישרדות" בערוץ 10. בניגוד להחלטה המוקדמת של ערוץ 10, ב"רשת" החליטו כי העונה השביעית, שעלתה ב-2015 בערוץ 2, תכלול מתמודדים שחצי מהם מפורסמים וחצי מהם אנונימיים.
אירועים בולטים

גם בעונה זו השבטים נבחרו על ידי המתמודדים.
לראשונה בתולדות פורמט התוכנית, עונה זו הייתה עונת VIP שבה השתתפו שורדים מפורסמים וידועים בקרב הציבור הישראלי (בגרסה האמריקאית לא הייתה עונת VIP מעולם).
לראשונה בתוכנית, הייתה בקתת משא ומתן שאליה מגיעים בכל פעם זוג (מתמודד מכל שבט), ושם הם דנים במשא ומתן על חפצים ופרסים אחרים, ומחליטים מי ייקח מה.
במשימת החסינות הראשונה ביום השני נפצע המשתתף מייקל לואיס, מה שאילץ אותו לפרוש מן התוכנית.
מתמודדים

| מתמודד | שבט מקורי | חילוף שבטים | שבט מאוחד | הדחה | אי התקווה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מייקל לואיס 24, תל אביב-יפו דוגמן, שחקן  | דאנג |  |  | 02 !פונה רפואית יום 2 | 01 ! |
| דורון ג'מצ'י 50, תל אביב-יפו כדורסלן לשעבר | דאנג |  |  | 03 !מודח ראשון יום 3 | 02 !מפסיד קרב 1 יום 5 |
| איריס בר און 56, כפר סבא סקסולוגית ושדרנית רדיו | ללא |  |  | 01 !הודחה יום 1 | 03 !מפסידה קרב 2  יום 8 |
| ענבל גבריאלי 36, כפר סירקין חברת הכנסת לשעבר | טיניום | טיניום |  | 05 !מודחת שלישית יום 9 | 04 !מפסידה קרב 3 יום 11 |
| מיכל זוארץ 43, תל אביב-יפו מגישת טלוויזיה, שחקנית | דאנג | טיניום |  | 06 !מודחת רביעית יום 12 | 05 !מפסידה קרב 4 יום 14 |
| הראל מויאל 30, גדרה זמר | טיניום | ללא |  | 04 !מודח שני יום 6 | 06 !מפסיד קרב 5 יום 17 |
| נטלי דדון שבה למשחק | דאנג | דאנג |  | 08 !מודחת שישית יום 18 | 07 !מנצחת 1 יום 21 |
| אושרי כהן שב למשחק | דאנג | דאנג |  | 07 !מודח חמישי יום 15 | 08 !מנצח 2 יום 21 |
| עזאם עזאם 48, מע'אר אסיר לשעבר בכלא המצרי | טיניום | טיניום | סאנאי | 10 !מודח שמיני יום 22 | 09 !מפסיד קרב 7 מושבע 1 יום 24 |
| אושרי כהן 28, תל אביב-יפו שחקן | דאנג | דאנג | סאנאי | 11 !מודח תשיעי יום 25 | 10 !מפסיד קרב 8 מושבע 2 יום 27 |
| יוליה פלוטקין 23, תל אביב-יפו דוגמנית | דאנג | דאנג | סאנאי | 12 !מודחת עשירית יום 28 השורדת האהובה | 11 !מפסידה קרב 9 מושבעת 3 יום 30 |
| נטלי דדון 28, קריית ביאליק דוגמנית | דאנג | דאנג | סאנאי | 13 !מודחת אחת עשרה יום 31 | 12 !מפסידה קרב 10 מושבעת 4 יום 33 |
| משה פרסטר 48, גבעתיים קומיקאי, שחקן | טיניום | דאנג | ללא | 09 !מודח שביעי יום 19 | 13 !מפסיד קרב 11 מושבע 5 יום 36 |
| איתי תורג'מן 28, תל אביב-יפו שחקן | טיניום | טיניום | סאנאי | 14 !מודח שנים עשר יום 34 | 14 !מפסיד קרב 12 מושבע 6 יום 38 |
| ענת הראל שבה למשחק | טיניום | טיניום | סאנאי | 15 !מודחת שלוש עשרה יום 37 | 15 !מנצחת 3 יום 38 |
| בוקי נאה 54, רמת גן כתב פלילים | דאנג | דאנג | סאנאי | 16 !מודח ארבעה עשר מושבע 7 יום 40 | 16 ! |
| אנה ארונוב 29, תל אביב-יפו רקדנית | טיניום | טיניום | סאנאי | 17 !הודחה מושבעת 8 יום הגמר | 17 ! |
| ענת הראל 41, תל אביב-יפו מאמנת כושר, מגישת טלוויזיה | טיניום | טיניום | סאנאי | 18 !מקום שני | 18 ! |
| איתי שגב 39, רחובות קומיקאי, שחקן | דאנג | דאנג | סאנאי | 19 !השורד האחרון | 19 ! |
הופעות עתידיות

מייקל לואיס חזר להתחרות בעונה האחת-עשרה של התוכנית; הישרדות VIP: עונת 2021.
↑  מכיוון שלא מצאה פסל במשימת הפתיחה, איריס הודחה מהמשחק ונשלחה לאי התקווה.
↑  אנה הודחה בהצבעת הקהל במהלך אירוע הגמר.
הערות שוליים

↑  דוד אברהם‏, ערוץ 10 לא ייסגר בשנה הקרובה, באתר וואלה, 23 בינואר 2012
↑  עזאם, יוליה, נטלי, משה, בוקי
↑  אושרי, איתי תורג'מן, אנה
| הישרדות |
| --- | --- | --- |
| מנחה | גיא זו-ארץ (2007–) |  |
| עונות | 2007–2008: האיים הקריביים • 2008–2009: איי הפנינה • 2009: הפיליפינים • 2010: אולסטארס • 2011: איי קמרינס • 2012: VIP • הונדורס • 2017: פאלאוון • 2019: VIP‏ 2 • 2020: VIP‏ 3 • 2021: VIP‏ 4 • 2022–2023: מנילה • 2024 הישרדות באש ובמים |  |
| זוכים | נעמה קסרי (האיים הקריביים) • אריק אלפר (איי הפנינה) • שי אראל (הפיליפינים) • נתן בשבקין (אולסטארס) • אירית רחמים-בסיס (איי קמרינס) • איתי שגב (VIP) • לירון (טילטיל) אורפלי (הונדורס) • ענבר פיניאבסקי-בסון (פאלאוון)  • ג'ובאני רוסו (VIP 2) • אסי בוזגלו (VIP 3) • אלה אייבינדר (VIP 4) • אלית מוסאיוף (מנילה) |  |
סמל העיר קריית גת

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  עיריית קריית גת
סמל העיר קריית גת הוא סמלה הרשמי של העיר קריית גת ועירייתה.
תיאור הסמל

הסמל בצבעים ירוק ואדום כאשר הירוק מאפיין את השדות הירוקים שבליבם יושבת העיר. והאדום זכר לנופלים במלחמת הקוממיות ששחררו את האזור מידי המצרים.
בסמל ישנם מספר מרכיבים:
החומה מסמלת את הביטחון שמקנה העיר לתושביה דהיום וכאזכור לביצורי רחבעם מלך יהודה
גלגל השיניים – מייצג את התעשייה המקומית המתחדשת
ענף הכותנה מסמל את הגידול החקלאי שאפיין את שדות החבל והיה חומר הגלם לתעשיית הטקסטיל המקומית.
בשנת 2009 דרש חבר המועצה בני חסון להחליף את סמל העיר בטענה כי הוא דומה בצבעיו לדגל איראן. העירייה לא פסלה על הסף את הצעתו והוחלט כי תוקם ועדה שתבחן את החלפת הדגל.
הערות שוליים

↑  אודות קריית גת, באתר עיריית קריית גת
↑  אברהם מלול, דרישה: להחליף את סמל עיריית קריית גת כי הוא דומה לדגל איראן, באתר nrg‏, 11 במאי 2009
| דגל ישראל סמלי מחוז הדרום |
| --- | --- | --- |
| ערים | אופקים • אילת • אשדוד • אשקלון • באר שבע • דימונה • נתיבות • ערד • קריית גת • קריית מלאכי • רהט • שדרות | מפת מחוז הדרום |
| מועצות מקומיות | חורה • ירוחם • כסיפה • להבים • לקיה • מיתר • מצפה רמון • עומר • ערערה בנגב • שגב שלום • תל שבע | מפת מחוז הדרום |
| מועצות אזוריות | אל קסום • אשכול • באר טוביה • בני שמעון • הערבה התיכונה • חבל אילות • חוף אשקלון • יואב • לכיש • מרחבים • נווה מדבר • רמת נגב • שדות נגב • שער הנגב • שפיר • תמר | מפת מחוז הדרום |
מחוז הצפון • מחוז חיפה • מחוז תל אביב • מחוז המרכז • מחוז ירושלים • מחוז הדרום • מחוז יהודה ושומרון
פאולין בץ

| --- | --- |

 לידה:  6 באוגוסט 1919 דייטון, אוהיו, ארצות הברית 
 פטירה:  31 במאי 2011 (בגיל 91) פוטומק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 בן או בת זוג:  בוב אדי (1949–18 בינואר 1982) 
 צאצאים:  קים אדוניזיו 
 יד חובטת:  ימני 
 פעילות כמקצוענית:  1947–1960 (כ־13 שנים) 
 יחידים
 מאזן קריירה:  0–0 
 דירוג שיא:  1 (1946)
 זוגות
 מאזן קריירה:  0–0 
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 5 ביחידות, 1 בזוגות מעורבים
 וימבלדון:  זכייה (1946 )
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  זכייה (1942, 1943, 1944, 1946)
 
פאולין בץ (באנגלית: Pauline Betz Addie; ‏ 6 באוגוסט 1919 – 31 במאי 2011) הייתה טניסאית אמריקאית. היא זכתה במקום ראשון בתחרויות נשים באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה. בסך הכול היא זכתה ב-6 זכיות בגראנד סלאם.
ביוגרפיה

פאולין בץ נולדה בלוס אנג'לס בשנת 1919. היא התחילה לשחק טניס בילדות. לאחר סיום בית ספר היא למדה כלכלה באוניברסיטת קולומביה וקיבלה ממנה תואר שני.
באליפות ארצות הברית הפתוחה בץ שיחקה החל משנת 1939. בשנת 1942 היא ניצחה בתחרות הנשים. בתחרות זו היא ניצחה עוד 3 פעמים בשנים 1943, 1944 ו-1946. בתחרות זוגות נשים היא שיחקה לצד דוריס הארט והן הפסידו בגמר 4 פעמים ברציפות בשנים 1945-1942. בתחרות זוגות מעורבים היא הפסידה בגמר 1936 (ביחד עם בובי ריגס), ובגמר 1943 (ביחד עם פנצ'ו סגורה).
באליפות וימבלדון בץ ניצחה בשנת 1946 בתחרות הנשים. בתחרות זוגות נשים היא היא הפסידה בגמר (שיחקה עם דוריס הארט).
באליפות אוסטרליה הפתוחה בץ השתתפה מספר פעמים אך ללא הצלחה.
באליפות צרפת הפתוחה בץ שיחקה החל משנת 1939. בשנת 1946 היא הפסידה במשחק הגמר. באותה שנה היא הפסידה גם בגמר תחרות זוגות.
בשנת 1947 בץ החלה בקריירה מקצועית. היא השתתפה במספר תחרויות עד לשנת 1960.
לאחר סיום הקריירה כשחקנית בץ הייתה מאמנת טניס והשתתפה בהצלחה בתחרויות גולף וברידג'. עוד בגיל 76 היא הייתה חברה בנבחרת טניס של המועדון בו שיחקה.
פאולין בץ נפטרה בשנת 2011 ממחלת פרקינסון.
הישגים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שנה | יריבה בגמר | תוצאה |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1941 | ארצות הברית שרה פלפרי | 5–7, 2–6 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1942 | ארצות הברית לואיז ברוף | 4–6, 6–1, 6–4 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1943 | ארצות הברית לואיז ברו | 6–3, 5–7, 6–3 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1944 | ארצות הברית מרגרט אוסבורן דופונט | 6–3, 8–6 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1945 | ארצות הברית שרה קוקי | 6–3, 6–8, 5–7 |
| אליפות וימבלדון 1946 | ארצות הברית לואיז ברו | 6–2, 6–4 |
| אליפות צרפת הפתוחה 1946 | ארצות הברית מרגרט אוסבורן דופונט | 6–2, 6–8, 5-7 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1946 | ארצות הברית דוריס הארט | 11–9, 6–3 |
לדיסלאוס פרקש

| --- | --- |

פרקש בין השנים 1936-38
 לידה:  10 במאי 1904 דונאיסקה סטרדה, סלובקיה 
 פטירה:  31 בדצמבר 1948 (בגיל 44) רומא, איטליה 
 מדינה:  ישראל, הונגריה 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  האוניברסיטה הטכנית של ברלין (1928) 
 מעסיק:  מכון פריץ האבר של אגודת מקס פלנק, האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
לדיסלאוס פרקש (בהונגרית: Farkas László;‏ 10 במאי 1904 – 31 בדצמבר 1948) היה פרופסור, כימאי ארץ-ישראלי, יהודי יליד סלובקיה (אז ממלכת הונגריה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית) מייסד המחלקה לכימיה פיזיקלית באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

לדיסלאוס פרקש נולד בשנת 1904 בדונאיסקה סטרדה שבסלובקיה, לסטפן ולאנה פרקש, והיה הבכור משלושה אחים (אדלברט ופאול). אביו היה רוקח. בשנת 1908 עברה המשפחה לנאג'וואראד שבטרנסילבניה (כיום: אוראדיה ברומניה), שם ניהל אביו בית מרקחת. אביו שימש תקופה מסוימת ראש אגודת הסוחרים המקומית. המשפחה נהגה לפקוד בית כנסת של היהדות הנאולוגית.
פרקש למד בגימנסיה באוראדיה, ואחר כך בבית הספר הטכני בווינה. הוא המשיך את לימודיו בברלין, שם סיים תואר בהנדסה כימית בשנת 1926. באותה שנה מונה להיות עוזר אישי לכימאי הגרמני יהודי פריץ הבר. הוא סיים דוקטורט בשנת 1928.
בשנת 1935 עלה לארץ ישראל, הקים את המחלקה לכימיה פיזיקלית באוניברסיטה העברית, וניהל אותה עד למותו ב-1948. בין השאר, היה מורם של הפרופסורים דוד וופסי, רפאל איקן, אלון תלמי ואורה קדם.
במהלך מלחמת העולם השנייה תרמה המחלקה, ופרקש בראשה, למאמץ המלחמתי הבריטי. פרקש שימש כמזכיר הוועדה המדעית המייעצת של המועצה לאספקה מלחמתית שהקימו הבריטים ב-1942, שריכזה את כל המחקר והפיתוח המדעי שהתבצע בארץ בשירות הבריטים ובעלות הברית בכלל במהלך המלחמה.
בנוסף למחקר תאורטי, עסק פרקש גם בפיתוח טכנולוגי עבור צה"ל וקידם את התעשייה הישראלית.
ביוגרפיה > חיים אישיים ומותו

בשנת 1940 נשא לאישה את חנה אהרוני (אהרונוביץ), ילידת מוסקבה ומיקרוביולוגית במקצועה. היה אב לשתי בנות, ליאורה (לימים קרויאנקר) ורות (לימים גבע). הוריו ואחייניתו הקטנה נרצחו בשואה.
ב-31 בדצמבר 1948 יצא פרקש בשליחות לארצות הברית כדי לרכוש ציוד לאוניברסיטה ולצבא, בטיסה מיוחדת שהמריאה מחיפה. המטוס התרסק במונטה ארג'נטריו, צפונית לרומא. כל הנוסעים ואנשי הצוות, ביניהם פרקש, נהרגו. באיטליה נערך לזכרם טקס אזכרה ולאחר מכן הובא פרקש למנוחות בהר המנוחות בירושלים. אלמנתו, חנה (1917-1994), נישאה בשנית ב-1957 לאלכסנדר הימזלי, כימאי ומהנדס בריטי שהתמחה בטיהור מים.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
ביוגרפיה > הנצחתו

"מרכז פרקש לתהליכים מושרי-אור" הוקם בשנת 1990 במכון לכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים, במימון קרן מינרבה וממשלת גרמניה. המרכז פעל עד 2013.
בנותיו, רותי גבע וליאורה קרויאנקר הפיקו את הסרט "המסע שלא תם" (2013) (A Journey – Unfinished), אודות חייו ופועלו, אשר הוקרן במסגרות שונות. הסרט זכה ב"ציון לשבח" בפסטיבל סרטי "העין היהודית" באשקלון ב-2013.
לקריאה נוספת

פרופסור ל. פרקש, 1904-1948: סיפורה של חלוציות מדעית: תערוכה במלאת חמישים שנה למותו. תשנ"ט. 48, 44, XVI עמ'. עברית ואנגלית
G. Racah (Ed.), L. Farkas Memorial Volume (Jerusalem, 1952)
Chayut, Michael; "From Berlin to Jerusalem: Ladislaus Farkas and the Founding of Physical Chemistry in Israel"; Historical Studies in the Physical and Biological Sciences; Vol. 24 (2), 1994. pp. 237-262.
הערות שוליים

↑  מינויים חדשים באוניברסיטה העברית, דואר היום, 12 במאי 1935.
↑  יחיאל בקר, “התפתחות המכון למיקרוביולוגיה באוניברסיטה העברית 1924-1948”, בתוך תולדות האוניברסיטה העברית בירושלים: התעצמות אקדמית תוך מאבק לאומי, בעריכת חגית לבסקי (ירושלים: מאגנס, 2009), 207-212
↑  מטוס ובו נוסעים מישראל נתרסק בדרכו לשוויץ, דבר, 2 בינואר 1949
↑  הלויה רבת רושם לקרבנות המטוס שנפל באיטליה, מעריב, 6 בינואר 1949
↑  לויתו של הפרופיסור פרקש, דבר, 6 במרץ 1949
↑  ארכיון לדיסלאוס פרקש, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261044805171  GND: 125995679  ISNI: 0000 0000 7870 3698  LCCN: n96050636  VIAF: 20660219   WorldCat (עם VIAF): 20660219
מכון מופ"ת

| --- | --- |

 פעילות:  מחקר, פיתוח סגלי הוראה
 תחום:  הכשרה ומחקר
 מדינה:  ישראל 
 משרד ראשי:  קריית החינוך של תל אביב
 תקופת הפעילות:  1983–הווה (כ־42 שנים)
 https://mofet.macam.ac.il/
 קואורדינטות:  32°07′55″N 34°47′38″E﻿ / ﻿32.131842°N 34.79402°E﻿ / 32.131842; 34.79402
 he
 
הכניסה למכון מהצד המערבי
הבניין בו שוכן מכון מופ"ת, יוני 2013
מכון מופ"ת הוא מכון למחקר ולפיתוח מקצועי של סגלי הוראה העוסקים בהכשרת מורים. המכון נוסד בשנת 1983 על ידי האגף להכשרת עובדי הוראה במשרד החינוך כמוסד ליצירת קהילות עמיתים מהארץ ומהעולם מכל זרמי החינוך. המקום מקיים מגוון מסגרות להתפתחות מקצועית ואישית וכן פעילות להנגשת ידע מחקרי ומידעני לקובעי מדיניות, וחיבור בין מדיניות ומעשה.
המכון ממוקם בקמפוס מכללת לוינסקי, בקריית החינוך של תל אביב, הסמוכה לצומת גלילות.
מסגרות הפעילות של המכון > ערוץ לימודים

הערוץ מזמן מסגרות לימוד במגוון היקפים ובמתכונות שונות הנותנות מענה לקשת רחבה של צרכים ושל אוכלוסיות בקרב סגלי הכשרת המורים.
הערוץ כולל את מסגרות הלימוד הבאות:
בית ספר ללימודי להתמחות מקצועית ע"ש פרופ' משה זילברשטיין: מסייע בגיבוש תפיסה מקצועית של מורי המורים ובהקניית כלים חיוניים לעבודתם. בבית הספר להתמחות פועלות תוכניות דו-שנתיות: הדרכה הנחיה והוראה בהכשרת מורים, טכנולוגיות מידע ותקשורת, מחקר הערכה ומדידה וניהול אקדמי. וכן תוכניות חד-שנתיות: "דיאלוג"' חינוך חזותי ולימודי כתיבה.
היחידה לקורסים ולסדנאות: מפתחת קורסים וסדנאות בהיקף משתנה למורים במערכת החינוך ולמורי-מורים (מרצים במכללות להוראה). היחידה מפעילה מסלול ייעודי של סדנאות לפיתוח סגל מנהלי במכללות (סדנאות א.ד.ם).
אקדמיה-כיתה
אתגרים
מרכז הסימולציות
הסבה מהיי-טק להוראה
מהלך השקפה - מורים מובילים
קהילות מורים מקצועיות
אלומות - לטיפוח עתודה ניהולית בהכשרת מורים
מרכז ההדרכה להתפתחות מקצועית: המרכז משמש אתר להתפתחות מקצועית עבור אנשי סגל בכירים מארגונים וממוסדות חינוכיים כגון: יחידות מטה במשרד החינוך, מפקחים, אנשי חינוך בשבתון וממלאי תפקידים בחינוך ברשויות מקומיות.
מסגרות הפעילות של המכון > ערוץ כתיבה

ערוץ הכתיבה מזמן מסגרות כתיבה לכותבים מתחילים ומומחים. מסגרות הכתיבה מסייעות לכותבים להפוך ידע אישי נצבר - תאורטי ופרקטי - לידע ציבורי העומד לרשות קהיליית אנשי החינוך במכללות ובשדה. מסגרות הכתיבה בערוץ הן אלה:
הוצאת הספרים: העוסקת בנושאים מרכזיים בהכשרת מורים וחינוך.
"דפים": כתב עת אקדמי שפיט המתמקד בתאוריה, במחקר ובפרקטיקה של הכשרת עובדי הוראה.
"דפי יוזמה": כתב-עת לא שפיט, המהווה במה להצגת יוזמות חדשות בהכשרת מורים.
ביטאון מכון מופ"ת, היוצא לאור כל רבעון ומשמש במה לשיח ולדיון בסוגיות מרכזיות בהכשרת מורים.
חלק מהחומרים המופקים בערוץ מונגשים לקורא בצורה מקוונת (דיגיטלית), כולל ספרים דיגיטליים בפורמט אינטראקטיבי. לחלקם ניתנת הכניסה למנויים בלבד.
מסגרות הפעילות של המכון > רשות המחקר

רשות המחקר הבין-מכללתית פועלת לעידוד העשייה המחקרית של סגלי ההוראה במכללות ובמכון מופ"ת ולהובלת מחקרים שעניינים הכשרת מורים וחינוך. הרשות תומכת בהובלת מחקרים אישיים ורשתות מחקר ששותפים בהן חוקרים רבים.
הרשות יוזמת שיתופי פעולה עם קובעי מדיניות על מנת לספק להם נתוני מחקר שישמשו אותם בתהליכי קבלת החלטות.
רשות המחקר מנהלת מאגר כלי מחקר ומאגר חוקרים לשימושם של כל החוקרים.
תוכנית הפוסט-דוקטורט במכון מופ"ת, היא תוכנית המיועדת לקדם סגל אקדמי צעיר במוסדות האקדמיים להכשרת מורים. התוכנית נמשכת שנתיים וכוללת ליווי אקדמי של מנחה המומחה/ית בתחום הדעת, למידת עמיתים במסגרת מפגשים דו-שבועיים וליווי של צוות התוכנית.
מסגרות הפעילות של המכון > ערוץ מפגשי עמיתים

"ערוץ מפגשי עמיתים" מזמן מגוון רחב של מסגרות לליבון נושאים בהכשרת מורים, לקידום יוזמות, לדיון במחקרים עדכניים ולגיבוש עמדות. במסגרת הערוץ מתקיימים פורומים לבעלי תפקידים, צוותי חשיבה ליוזמות חדשות, כנסים וימי עיון, מפגשים מקוונים וכן מופעלות סביבות הוראה ולמידה מקוונות במסגרת יחידה המקדמת הטמעת שימוש מושכל בטכנולוגיות עדכניות בחינוך. היחידה הובילה בעבר רשת חברתית מקצועית בשם "שלובים". כחלק מהערוץ פועל מרכז TEC לטכנולוגיה, לחינוך ולשונות תרבותית.
מסגרות הפעילות של המכון > הערוץ הבינלאומי

הפעילות הבינלאומית המתקיימת במסגרת הערוץ הבינלאומי של מכון מופ"ת מתבססת על הרצון להפיץ בקרב קהילות שונות בעולם הן את הידע והניסיון שנצברו במכון בתחומי הכשרת מורים וחינוך בכלל, והן את המומחיות הייחודית של המכון בהכשרת מורי מורים ובפיתוח תשתיות לעבודה חשובה זו.

כיום מפעיל הערוץ הבינלאומי שני נתיבי פעילות עיקריים: הנתיב האחד מכוון לקהיליית הכשרת המורים ומורי המורים בעולם והנתיב השני מכוון לכל אותם העוסקים בהוראה ובחינוך יהודי בתפוצות.
הפעילויות בשני הנתיבים מתקיימות במסגרות עבודה מקוונות ופנים אל פנים וכוללות:
פורטלי תוכן אקדמיים בשפות שונות
אקדמיה מקוונת;
סמינרים והשתלמויות
מפגשים מקוונים
מסגרות הפעילות של המכון > ערוץ מו"פ לטכנולוגיה ולחדשנות בחינוך

מטרות הערוץ
הפצת ידע תאורטי ומעשי בנושא טכנולוגיות למידה למערכת הכשרת המורים ולכלל מערכת החינוך
הפצת וקידום של רעיונות חדשים מהארץ ומהעולם אשר יכולים לתרום למערכת הכשרת המורים בישראל
הספקת שירותים טכנולוגיים איכותיים ובמחירים תחרותיים למערכת הכשרת המורים בישראל
מסגרות הפעילות של המכון > המרכז לטכנולוגיה, חינוך ושונות תרבותיות

TEC - המרכז לטכנולוגיה, חינוך ושונות תרבותיות (ראשי תיבות של "Technology, Education and Cultural diversity") פועל בקרב סטודנטים ולתלמידים מתרבויות שונות לקידום חינוך לרב-תרבותיות ולהעלאת הכשירות התרבותית באמצעות קורסים מקוונים. מדי שנה מקיים המרכז יום בינלאומי לציון המאבק בגזענות.
המודל TEC מבקש לפתח אמון באמצעות סביבות למידה שיתופיות מקוונות. מודל זה מרחיב את תאוריית המגע (Contact Hypothesis) של אלפורט, ולפיה ניתן להפחית סטראוטיפים ודעות קדומות על ידי מגע קרוב בין אנשים מקבוצות שונות בעלות סטטוס זהה, אינטרסים משותפים ומשימה זהה, אשר נתמך על ידי גוף מוסדי כלשהו. במודל טק (TEC) הקשרים בין קבוצות בקונפליקט מתבססים בעיקר על האינטרנט. הקשר ויצירת האמון שבין הסטודנטים מתפתחים בהדרגה: בתחילה הקשר הוא טקסטואלי, לאחר מכן הקשר הוא קולי, ולבסוף מתקיים מפגש פנים אל פנים.
בשנת 2018 קיבל מרכז TEC את פרס ירושלים לאחדות ישראל בבית הנשיא.
מרכז הידע האקדמי

מרכז הידע האקדמי נועד לספק שירותי מידע לעוסקים בהכשרת מורים, בחינוך והוראה ובנושאים הקשורים לתחומים אלו, לשם כך הוקמו:
מאגר חומרי למידה, הוראה ומחקר מאפשר גישה לדוחות מחקר, עבודות דוקטורט ועבודות גמר לתואר שני בתחום הכשרת מורים והוראה; כתבי עת אקדמיים בתחום החינוך, מאמרים וספרים רלוונטיים.
ריכוז של תוצרי המכללות להוראה: ספרים, כתבי עת, סילבוסים וידיעונים.
מאגר כלי מחקר: קרוב ל-700 כלי מחקר כדוגמת שאלונים, תצפיות וכלי מחקר אחרים בתחום החינוך והכשרת המורים, שנאספו מתוך דוחות מחקר, מאמרים שפורסמו בכתב העת "דפים", וכן עבודות לתארים שני ושלישי.
רשימות מאמרים חדשים בתחום הכשרת מורים נשלחת למנויים כלקט חודשי.
תוצרים דיגיטליים: ארכיון דיגיטלי (מאגר סילבוסים), מאגר כנסים בארץ ובעולם ועוד.
סקירות מידע ושאילתות על נושאים שונים בהכשרת מורים ובמדיניות חינוך.
מאגר שאילתות: פריטי מידע בתחום הכשרת מורים המצויים במאגרי המידע של מכון מופ"ת
פודקאסט: תו חינוך
פורטל כתבי עת ישראליים בנושאי חינוך, הוראה למידה והכשרת מורים.
ראו גם

רשימת המכללות להכשרת מורים בישראל
הערות שוליים

↑  "כתב עת שפיט" הוא כתב עת שיש לו מעמד אקדמי ולכן מאמר המתפרסם בו מזכה את הכותב בנקודות זכות במסלולי הקידום האקדמיים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265232105171  ISNI: 0000 0001 2308 4364  LCCN: n2002058368  VIAF: 137557748   WorldCat (עם VIAF): 137557748 
עקרונות מודל TEC
סמל העיר אשקלון

| --- | --- |

סמל העיר החל משנת 2021
 גרסאות
 
 סמל העיר (1951–2021)
 פרטים
 תאריך אימוץ:  2021
 התקנים
 סלוגן:  מעצבים את המחר
סמל העיר אשקלון הוא סמלה הרשמי של העיר אשקלון ושל עירייתה.
היסטוריה > הסמל הישן (1951–2021)

הסמל הישן של העיר אומץ בשנת 1951 עם הפיכתה של אשקלון לעיר ועוצב על ידי שני ציירים מרדכי קרוביצקי ושמואל טפלר, עולים חדשים ומורים לציור, שהתגוררו באשקלון.
חמישה כוכבים שסימלו את חמש שכונות העיר
עמוד שיש עם כותרת שסימל את עתיקות אשקלון
גלגל שיניים סימל את מפעלי התעשייה בעיר
גלי הים ביטאו את העובדה שאשקלון שוכנת לחוף הים התיכון
סרט שסימל את תכנונה של אשקלון להיות "עיר הסרטים של לישראל"
היסטוריה > הסמל החדש (מ-2021)

בשנת 2021 כחלק מהליך מיתוג מחדש של העיר עוצב סמל חדש אשר לצד הסמל הישן כלל צורות גאומטריות צבעוניות הזורמות כצורת גלי הים. הצורות עוצבו כפיקסלים של מחשב ויוצרות צלליות המסמלות את העיר המתפתחת. הצבעוניות יחד עם הצורות הגליות מבטאת את הפסיפס האנושי והרב-תרבותי את העיר המתפתחת ומסמלת עתיד מבטיח, צעיר ורב־גוני.
הערות שוליים

↑  סמל העיר, באתר עיריית אשקלון
↑  אשקלון השיקה סמל ומיתוג חדש, כך זה נראה, באתר אייס, 11 באוקטובר 2021
| דגל ישראל סמלי מחוז הדרום |
| --- | --- | --- |
| ערים | אופקים • אילת • אשדוד • אשקלון • באר שבע • דימונה • נתיבות • ערד • קריית גת • קריית מלאכי • רהט • שדרות | מפת מחוז הדרום |
| מועצות מקומיות | חורה • ירוחם • כסיפה • להבים • לקיה • מיתר • מצפה רמון • עומר • ערערה בנגב • שגב שלום • תל שבע | מפת מחוז הדרום |
| מועצות אזוריות | אל קסום • אשכול • באר טוביה • בני שמעון • הערבה התיכונה • חבל אילות • חוף אשקלון • יואב • לכיש • מרחבים • נווה מדבר • רמת נגב • שדות נגב • שער הנגב • שפיר • תמר | מפת מחוז הדרום |
מחוז הצפון • מחוז חיפה • מחוז תל אביב • מחוז המרכז • מחוז ירושלים • מחוז הדרום • מחוז יהודה ושומרון
חנן הגנן

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רינת הופר
 איורים:  רינת הופר
 שפת המקור:  עברית
 הוצאה
 הוצאה:  כנרת זמורה ביתן
 מקום הוצאה:  אור יהודה
 תאריך הוצאה:  ה'תשס"ג, 2003
 מספר עמודים:  31
 עורך:  יעל גובר
 פרסים
 פרס זאב לספרות ילדים   פרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על שם בן-יצחק
חנן הגנן הוא ספר ילדים שכתבה בחריזה ואיירה רינת הופר, ויצא לאור לראשונה בשנת 2003.
הספר השתתף במצעד הספרים בשנת ה'תשס"ח.
בשנת ה'תשע"ח חולקו במסגרת ספריית פיג'מה 138,000 עותקים של הספר.