stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קית' פלויד
קריירה

ב-1971, רכש פלויד שלוש מסעדות בבריסטול "פלויד ביסטרו" ברחוב הנסיכה ויקטוריה בקליפטון, "פלויד רסטורנט" בדרך אמה וייל ו"פלויד צ'ופ האוס" בדרך צ'נדוס, רדלנד, בריסטול. כל שלוש המסעדות נקלעו למצוקה כספית. פלויד מכר אותן ואת הזכויות על שמו "פלויד רסטורנט" ועבר לדרום צרפת, שם שוב פתח מסעדה באיל-סיר-ל-סורג בווקלוז. אחרי שהוא שוב נקלע לקשיים פיננסיים, שב פלויד לאנגליה. בעזרת הלוואה מחבריו, הוא פתח מסעדה אחרת בדרך צ'נדוס, מכיוון שלא יכול היה להשתמש בשמו, שאת הזכויות עליו מכר, הוא קרא למקום פשוט בשם "רסטורנט" (מסעדה). המסעדה בדרך צ'נדוס הייתה מקום שהרבו לפקוד אותו שחקנים ואנשים אחרים בעלי השפעה מהטלוויזיה. ספר הבישול הראשון של פלויד, Floyd's Food, שפורסם לפני שהיה ידוען טלוויזיוני, זכה להקדמה מפי לאונרד רוסיטר, כוכב הסיטקומים Rising Damp ו-The Fall and Rise of Reginald Perrin בטלוויזיה הבריטית.
תפקידו הראשון של פלויד בעסקי השעשועים היה כשף רדיו ברדיו וסט, תחנת רדיו עצמאית בבריסטול. באותה שעה מפיק הטלוויזיה דייוויד פריצ'רד הציע לו פינה בתוכנית של ה-BBC אותה הגיש אנדי באטן פוסטר. הדבר הוביל ב-1984, לכך שהוצע לו לעשות את סדרת הטלוויזיה הראשונה שלו עברו ה-BBC "פלויד על דגים" (Floyd on Fish) שהתחילה את נסיקתו המהירה לפופולריות לאומית. פלויד מעולם לא החשיב את עצמו כשף, בגלל שלא הייתה לו השכלה בכך.
סגנונו המיוחד, לפעמים המפוזר של הגשה, חיבב אותו על מיליוני צופים בעולם כולו.
הוא היה ידוע בכך שהוא מבשל עם כוס יין ביד אחת, לפעמים באתרים בלתי שגרתיים כמו סירת דיג בים הגועש. הוא נחשב כחלוץ בכך שהוציא את תוכניות הבישול אל מחוץ לאולפן. השף המשיך והגיש את תוכניותיו באתרים שונים ברחבי תבל, בכללם צרפת, ספרד, איטליה, הודו, אוסטרליה וארצות הברית, בישל במקומות בסגנונו הכאוטי יוצא הדופן.
הוא קנה וניהל את "מלטסטרס ארמס" בטאקנהיי, דבונשייר בשלהי שנות השמונים. כשהוא לא ניהל את המטבח, אחד השפים שהופקדו עליו היה ז'אן כריסטוף נובלי. הוא נראה יותר באזור הבר מאשר במטבח. כישלון מסעדת "מלטסטרס" הביאו לכדי פשיטת רגל.
חרף הצלחתו הטלוויזיונית, המשיך פלויד לסבול ממצוקה כספית ובעיות אישיות. הוא הכריז על פשיטת רגל ב-1996. העיתון דיילי מירו טען שהדבר קרה אחרי שהוא ערב להזמנת משקאות בסך של 36,000 פאונד. הוא התגורר בקינסייל במחוז קורק, אירלנד תקופה מסוימת בשנות התשעים.
באפריל 2008 הוא נסע לסינגפור ולתאילנד על-מנת לבדוק מיזמים עסקיים בדרום-מזרח אסיה. עד למותו הוא לקח חלק פעיל במסעדת "פלויד'ס בראסרי" הממוקמת בחוף הנופש בורסארי באי התאילנדי פוקט. הייתה זו מסעדת השף הידוען הראשונה מאז ומעולם באסיה ובאי פוקט והיא משכה מספר רב של מעריציו של פלויד שזכרו את סדרות הטלוויזיה וספרי הבישול הרבים שלו.
פלויד הרבה לנסוע על-מנת לבשל מנות מקומיות ולבדר אנשים מסביב לעולם. בתוכניות הבישול שלו רואים אותו פעמים רבות שותה יין תוך כדי הכנת האוכל.
התוכנית "קית' פוגש את קית'" (Keith Meets Keith),‏ שבה השחקן הקומיקאי קית' אלן ראיין את קית' פלויד, שודרה בערוץ 4 ב-14 בספטמבר 2009, וצפו בה קרוב למיליון אנשים. בתוכנית פלויד הודה שמחוץ לאולפן הוא נהג לשתות מתוך בדידות. מאוחר יותר התברר שפלויד התמוטט ונפטר מעט לפני שידור התוכנית.
קריירה > הופעות אחרות בטלוויזיה

פלויד השתתף במספר פרקים של סדרת הילדים "בלמורי" (Balamory), כשף בשיר המתוק של סוזי, "סוזי'ס קוקינג". ב-2006, הוא הופיע בתוכנית Ant and Dec's Saturday Night Takeaway של רשת ITV, כשהוא הדגים לילדים כיצד לאפות עוגה לדודתם בעוד דק העמיד בפניהם משימה לקשט את העוגה, כתוצאה מכך דק ניצח במשימה.
הוקרה

הייתה מסעדת ביסטרו שנקראה על-שמו של פלויד באי קוסמוי, תאילנד (Floyd's Beach Bistro Restaurant).‏ היא שכנה במלון טונג סאי ביי. פלויד ביקר בה כשצילם את הסדרה Far Flung Floyd בתאילנד ופיתח ידידות קרובה עם המשפחה שבבעלותה המסעדה.
חייו האישיים

כל ארבעת נישואיו של פלויד הסתיימו בגירושים. הוא הותיר אחריו בן ושתי בנות.
1. ג'סמונד ראטלדג' – בן פטריק (נולד ב-12 בנובמבר 1968)
2. ג'ולי הטצ'ר (התחתנו ב-1983) – בת פופי (נולדה מעט אחרי חג המולד של 1983)
3. שונה מאלט (התחתנו ב-1991 בטורביי דבונשייר; התגרשו ב-1994)
4. תרזה מארי סמית (נישאו ב-1995 בעיר וולינגפורד, אוקספורדשייר, התגרשו ב-2008.
פלויד שהה שנים רבות בצרפת. בשנותיו האחרונות התגורר באביניון במחוז ווקלוז בדרום מזרח צרפת.
פלויד העריץ את להקת הרוק "החונקים": הקטע המוזיקלי "Waltzinblack", גרסה מעובדת של הסינגל "Peaches" והגרסה הכלית של "Viva Vlad" היוו בסיס למוזיקת נושא של רוב תוכניות הטלוויזיה שלו. יו קורנוול, הגיטריסט והזמר לשעבר של "החונקים", נהג לנגן בגיטרה במסעדתו של פלויד בזמן היותו סטודנט בבריסטול והשניים נשארו חברים. בספרו Floyd's Cockney Cuisine, פלויד גם טען שהוא היה מעריץ נלהב של להקת האינדי/ פאנק Carter The Unstoppable Sex Machine.
מחלתו ומותו

ב-2002 נמסר שפלויד, שהיה מעשן כבד ושתיין כבד, סבל משבץ קל, למרות שהוא הכחיש זאת באוטוביוגרפיה שלו. בנובמבר 2004 נשלל רישיונו למשך 32 חודשים והוטל עליו קנס של 1,500 פאונד אחרי שהוא התנגש עם מכוניתו בכלי רכב, בזמן כשכמות האלכוהול בדמו הייתה פי שלושה וחצי מהמותר. 

ב-2006 הוא אובחן כסובל מתת תזונה. 

באוגוסט 2007 הוא אושפז בתאילנד אחרי שהתמוטט במסעדה. 

הוא התמוטט בפאב בצ'סטרטון, סטפורדשייר ב-29 בינואר 2008 והובהל לבית החולים. הוא שוחרר ב-22 בפברואר ונסע לביתו בצרפת על-מנת להחלים. 

הוא הבריא לחלוטין ועמד על רגליו מעט אחרי-כן. ב-14 בספטמבר 2008, בדיוק שנה לפני מותו, הוא נפל מהמיטה ולקה בזעזוע מוח. פרמדיקים עמלו שלוש שעות בניסיונות להחיות אותו והוא אושפז למשך מספר ימים.
ב-29 ביולי 2009, דווח שפלויד אובחן כסובל מסרטן המעי הגס. הוא עבר חמישה ניתוחים קשים, שהסירו תשעים אחוזים מהסרטן; לאחר מכן עבר סדרת טיפולים כימופרפיים בבית החולים בעיר נים. למרות שהיה חולה ושתיין כבד, הכבד שלו עבד בקיבולת של מאה אחוז. פלויד הלך לעולמו מהתקף לב, בגיל 65, ב-14 בספטמבר 2009, 

בברידפורט דורסט, 

בביתה של שותפתו סליה מרטין (שמה הקודם קונסטנדורוס,

נולדה ב-1944, היא אלמנתו של התסריטאי דייב מרטין). 

ביום המחרת הגיבו על כך שפים בפני התקשורת. אנתוני ווראל תומפסון אמר עליו: "אני חושב שכולנו, השפים של הטלוויזיה המודרנית, חייבים לו את מחייתנו, הוא היה אבינו מולידנו". 

מרקו פייר וייט אמר בריאיון ל-BBC שפלויד "עורר השראה באומה". פייר וייט גם אמר, "הדבר שמאוד עצוב הוא שחלק קטן מבריטניה מת היום ולעולם לא יהיה ניתן למצוא לו תחליף. הוא היה אדם יפהפה, היכולת שלו לגרום לאנשים לבשל רק באמצעות מילותיו והדרך בה הוא עשה דברים היא מיוחדת. אם אתה צופה בשפי הטלוויזיה כיום, אין להם את הקסם שלו. היום מאוד מאוד מאוד עצוב לתעשייה שלי ושנית לאומה." 

זה למרות שבתוכנית "קית' פוגש את קית'", פלויד ביקר קשות את השפים של הטלוויזיה המודרנית בגלל שהם מקדמים את עצמם יותר מאשר את האוכל. 

הלווייתו ההומניסטית של פלויד נערכה ב-30 בספטמבר 2009 בבריסטול.
תוכניות הבישול

Floyd on Fish ‏(2 באוקטובר 1984)
Floyd on a Pub Run ‏(7 תוכניות, 23 ביולי 1985 - 27 באוגוסט 1985)
Floyd on Food ‏(6 תוכניות, 16 במאי 1986 - 27 ביוני 1986)
Floyd on France ‏(7 תוכניות, 1 בספטמבר 1987 - 20 באוקטובר 1987)
Floyd on Britain and Ireland ‏(9 בתוכניות, 30 באוגוסט 1988 - 1 בנובמבר 1989)
Floyd's American Pie ‏(6 תוכניות, 1 באוקטובר 1989 - 8 בנובמבר 1989)
Floyd on Oz ‏(9 תוכניות, 11 באפריל 1991 - 6 ביוני 1991)
Floyd on Spain ‏(7 תוכניות, 18 באוגוסט 1992 - 29 בספטמבר 1992)
Far Flung Floyd ‏(7 תוכניות, 13 ביולי 1993 - 24 באוגוסט 1993)
Floyd on Italy ‏(7 תוכניות, 12 ביולי 1994 - 23 באוגוסט 1994)
Floyd on Africa ‏(7 תוכניות, אפריל 1996 - מאי 1996)
Best of Floyd ‏(7 תוכניות, 1997)
Floyd Uncorked ‏(8 תוכניות, 2 בנובמבר 1998 - 21 בדצמבר 1998)
Floyd on GMTV ‏(ITV‏, 12 תוכניות, 16 בנובמבר 1998 - 24 בדצמבר 1998)
Floyd Around the Med ‏(9 תוכניות, 5 בינואר 2000)
Capital Floyd ‏(7 תוכניות, 4 בדצמבר 2000)
Floyd's India ‏(8 תוכניות, 29 באוקטובר 2001 - 17 בדצמבר 2001)
Floyd's Fjord Fiesta‏ (7 תוכניות, דצמבר 2001)
פלויד בטלוויזיה

בסדרה Balamory (הופעת קמאו במספר פרקים)
ספריו

Floyd's Food (1981)
Floyd on Fish (1985)
Floyd on Fire: Cooking Outdoors (1986)
Floyd on France: Learn to Cook the Keith Floyd (1987)
Floyd on Britain and Ireland (1988)
Floyd in the Soup (1988)
A Feast of Floyd (1989)
Floyd's American Pie (1989)
Floyd on Oz (1991)
Floyd on Hangovers (1993)
A Pinch of Rosemary (1993)
Floyd on France (1993)
Floyd on Spain/Keith Floyd's Guide to Spanish Cooking (1993)
Far Flung Floyd: Keith Floyd's Guide to Southeast-Asia Cooking (1994)
Floyd on Fire: Barbecue the Floyd Way (1994)
Floyd on Italy (1995)
Hot and Spicy Floyd (1996)
Floyd on Africa (1996)
Cognac Cookery (1996)
Keith Floyd Cooks Barbies (1997)
The Best of Floyd (1997)
Floyd Uncorked (1998)
Floyd on Fibre (1999)
Floyds Fjord Fiesta (1998)
Out of the Frying Pan: Scenes from My Life  (2000)
Floyd Around the Med (2000)
Flash Floyd (2002)
Floyd's India (2003)
100 Great Curries (2004)
Floyd's Great Curries (2004)
Floyd's China (2005)
Floyd's Thai Food (2006)
A Splash and a Dash: Cooking with Keith Floyd (2006)
Stirred But Not Shaken: The Autobiography (2009)
הערות שוליים

↑  "השף הטלוויזיוני קית' פלויד נפטר מהתקף לב", Bristol Evening Post‏, 15 בספטמבר 2009
↑  סוזי ראשטון, "פלויד במלוא אונו: שנה משובחת מצפה לנו עם השתיין אנין הטעם", אינדפנדנט, 11 באוקטובר 2007
↑  קרולין צ'רצ'יל, "השפים חולקים כבוד לטבח 'השובב ומעורר ההשראה' קית' פלויד", The Herald Scotland, ‏15 בספטמבר 2009
↑  "השף הטלוויזיוני קית' פלויד נפטר מהתקף לב", Bristol Evening Post‏, 15 בספטמבר 2009
↑  "מחווה לשף הטלוויזיה קית' פלויד", BBC‏, 15 בספטמבר 2009
↑  "בתמונות: קית' פלויד", BBC, ‏15 בספטמבר 2009
↑  קיית מנסי, "השף פלויד ברח", Sunday Mirror‏, 3 ביוני 2007
↑  סוזי ראשטון, "פלויד במלוא אונו: שנה משובחת מצפה לנו עם השתיין אנין הטעם", אינדפנדנט, 11 באוקטובר 2007
↑  "קית' פוגש את קית'", ערוץ 4, ‏14 בספטמבר 2009
↑  קרולין צ'רצ'יל, "השפים חולקים כבוד לטבח 'השובב ומעורר ההשראה' קית' פלויד", The Herald Scotland‏, 15 בספטמבר 2009
↑  כריס מונקריף, "השף הידוען קית' פלויד הלך לעולמו בגיל 65", אינדפנדנט, ‏15 בספטמבר 2009
↑  "מסעדת ביסטרו פלוידס' ביץ'", hospitality.zibb.com
↑  "מלון טונג סאי ביי, באי קוסמוי, asiarooms.com
↑  פול סימס, "קית' פלויד חולה במחלה מסתורית", דיילי מייל, 22 באפריל 2006
↑  סוזי ראשטון, "פלויד במלוא אונו: שנה משובחת מצפה לנו עם השתיין אנין הטעם", אינדפנדנט, 11 באוקטובר 2007
↑  "רישיונו של השף הטלוויזיוני נשלל בשל נהיגה תחת השפעת אלכוהול", BBC‏, 23 בנובמבר 2003
↑  ג'רום טיילור ורוב שארפ, "קוקטיילים ולעיסה או שתיים - יומו האחרון של קית' פלויד", אינדפנדנט, 15 בספטמבר 2009
↑  גורדון סמארט, "קית' פלויד התמוטט בתאילנד", סאן, 27 באוגוסט 2007
↑  "השף פלויד מחלים בצרפת", BBC‏, 22 בפברואר 2008
↑  ג'ני בות', "השף הטלוויזיוני הצבעוני קית' פלויד הלך לעולמו כתוצאה מהתקף לב", טיים מגזין, 15 בספטמבר 2009
↑  רנה ג'ריטס, "שותפתו בברידפורט של השף הטלוויזיוני קית' פלויד נתונה בהלם כתוצאה ממותו הפתאומי", The Bridport News, ‏17 בספטמבר 2009
↑  סיימון פרקוואר, "הספד: דייב מרטין", גארדיאן, 3 ביולי 2007
↑  קית' פלויד, "נשים, יין ותהילה... המתכון שלי להרס עצמי", דיילי מייל, 9 בנובמבר 2009
↑  "השף הידוען קית' פלויד מת", BBC, ‏15 בספטמבר 2009
↑  "השף הידוען נפטר מהתקף לב", The Sydney Morning Herald, ‏16 בספטמבר 2009
↑  "קית' פוגש את קית'", ערוץ 4, ‏14 בספטמבר 2009
↑  "הלווייתו של קית' פלויד בבריסטול", thisisbristol.co.uk‏, 30 בספטמבר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810647468705606  BIBSYS: 98058839  ISNI: 0000 0000 9683 3242  LCCN: n93114733  NTA: 089802594  SNAC: w6qm38ft  VIAF: 60764963   WorldCat (עם VIAF): 60764963
ראש ממשלת קוריאה הדרומית

ראש ממשלת הרפובליקה של קוריאה (בקוריאנית: 국무총리) הוא המשרה הפוליטית השנייה בחשיבותה בדרום קוריאה לאחר הנשיא. ראש הממשלה משמש בפועל כסגן ראש הממשלה היות שנשיא קוריאה הדרומית הוא ראש הרשות המבצעת.
ראש הממשלה ממונה בידי הנשיא ומינויו דורש אישור של האספה הלאומית. ראש הממשלה יכול להיות חבר באספה הלאומית, אך אין זה מחייב אותו על מנת לכהן בתפקיד. לעיתים ראש הממשלה הוא מינוי מקצועי ואינו בהכרח פוליטי בניגוד לנשיא הרפובליקה המחויב להיות פוליטי.
תפקידים ואחריות

בין תפקידיו של ראש הממשלה ניתן למנות:
ראש הממשלה משמש כעוזר הבכיר ביותר לנשיא קוריאה הדרומית.
ראש הממשלה הוא הראשון בסדר הירושה שממלא את תפקידו של הנשיא כנשיא בפועל אם נבצר מהנשיא למלא את תפקידו.
ראש הממשלה משמש כסגן יושב מועצת המדינה של קוריאה שכן היא הקבינט. (הנשיא הוא ראש הרשות המבצעת).
מסייע לנשיא בפיקוח על משרדי הממשלה השונים.
ראו גם

נשיא קוריאה הדרומית
האספה הלאומית של קוריאה הדרומית
הערות שוליים

↑  국무조정실 국무총리비서실(영문) | About OPC·PMS | General Information, opm.go.kr
↑  국무조정실 국무총리비서실(영문) | Prime Minister | Greetings, opm.go.kr
↑  국무조정실 국무총리비서실(영문) | About OPC·PMS | Organization | Chart of OPC | Organization chart, www.opm.go.kr
בניין ראש הממשלה, סיאול
קרחון מקנזי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  James Mackenzie 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  64°17′00″S 62°16′00″W﻿ / ﻿64.28333333°S 62.26666667°W﻿ / -64.28333333; -62.26666667
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון מקנזי(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון מקנזי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מקנזי(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מקנזי
 
קרחון מקנזי (באנגלית: Mackenzie Glacier) הוא קרחון יובלי ארוך, בחוף המזרחי של האי בראבנט, בארכיפלג פאלמר, לחוף חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 7 קילומטרים. גובהו של הקרחון 1,032 מטרים מעל פני הים.
הקרחון זורם לכיוון מזרח מהר פארי, ונשפך אל קרחון מאלפיגי.
היסטוריה > גילוי הקרחון

הקרחון מופה לראשונה, בתרשים גס, על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1899–1897, תחת פיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
האי צולם מן האוויר על ידי האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בשנים 1957- 1956, ומופה מתצלומים אלה בשנת 1959.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הקרחון נקרא על שמו של הרופא האנגלי סר ג'יימס מקנזי, חלוץ בחקר מחלות לב.
רומן פריגונוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 במאי 1969 (בן 55) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 פרופיל ב-IMDb
 
רומן לבוביץ' פריגונוב (ברוסית: Рома́н Льво́вич Прыгуно́в; נולד ב-26 במאי 1969 במוסקבה) הוא במאי קולנוע רוסי.
ביוגרפיה

רומן נולד ב-26 במאי 1969 במוסקבה במשפחתו של השחקן לב פריגונוב. אמו - אליונורה רומנובנה. הסבא מצד האם, רומן אמליאנוביץ' אומאנץ, במהלך מלחמת העולם השנייה כיהן כסגן יו"ר הוועדה הממלכתית לאספקה טכנית ולאחר מכן שימש כמשנה לשר תעשיית הרכב של ברית המועצות (נעצר ב-1949 ושוחרר ב-1953. נפטר ב -1954).
רומן שירת בצבא הסובייטי בכוחות השריון. בשנים 1992–1996 עבד כמנהל באולפן "Art Pictures" וצילם סרטוני מוזיקה ופרסומות בטלוויזיה. בשנת 1996 הוא ייסד את סוכנות הפרסום "תעמולה" יחד עם פיליפ יאנקובסקי. מאז 1999 - במאי קולנוע, משתף פעולה עם חברת "השותפות המרכזית". צילם קטעי וידאו ומוזיקה לפרסומות בטלוויזיה. בשנת 2002, הוא יצר את הסרט העלילתי הראשון, בדידות דם .
תחביבים - סנובורד. יצר כמה סרטי תעודה על סנובורד; ביקר בתחנת בלנינגהאוזן שבאנטארקטיקה.
פילמוגרפיה > בימוי

2002 - בדידות של דם
2005 - המולדת מחכה
2008 - אינדיגו
2012 - נטול נשמה
2014 - לילית הלבנה
2014 - ארבע עונות
2015 - נטול נשמה 2
2015 - ללא גבולות
2019 - אגם מת
2019 - מיליארד
2020 - חסרי מצפון
קית' בוגאנס

| --- | --- |

בוגאנס בשנת 2011
 לידה:  12 במאי 1980 (בן 44) וושינגטון די. סי., ארצות הברית
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  1.96 מטרים
 מספר:  3, 4, 6, 10
 מכללה:  אוניברסיטת קנטקי
 דראפט:  בחירה מספר 43, 2003 מילווקי באקס
 קבוצות כשחקן
 2003–2004 2004–2006 2006 2006–2009 2009 2009–2010 2010–2011 2012–2013 2013–2014 2016:  אורלנדו מג'יק שארלוט בובקאטס יוסטון רוקטס אורלנדו מג'יק מילווקי באקס סן אנטוניו ספרס שיקגו בולס ניו ג'רזי/ברוקלין נטס בוסטון סלטיקס וסטצ'סטר ניקס
 קבוצות כמאמן
 2017–2019 2019–:  וסטצ'סטר ניקס (עוזר) ניו יורק ניקס (עוזר)
קית' רמון בוגאנס (באנגלית: Keith Ramon Bogans; נולד ב-12 במאי 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2003–2014. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגה הם 6.3 נקודות, 2.7 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק.
מאז שנת 2019 משמש כעוזר מאמן בקבוצת ניו יורק ניקס.
קריירת תיכונים ומכללות

בוגאנס נולד בוושינגטון די. סי., ובנערותו למד ב"תיכון דמטה" אשר בהייטסוויל, מרילנד. בקבוצת הכדורסל של התיכון, בו למדו בעבר שחקני NBA רבים כגון אדריאן דאנטלי, סידני לואו ודני פרי, שיחק בוגאנס תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל מורגן ווטן. בסיום עונתו האחרונה בתיכון נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, המציג את שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.
בין השנים 1999–2003 למד באוניברסיטת קנטקי, ולאורך התקופה שיחק בקבוצת הכדורסל שלה ("קנטקי ויילדקטס") לצד אריק דניאלס ושחקני ה-NBA לעתיד ג'מאל מגלור, טיישון פרינס, צ'אק הייז וקלנה אזובוויקה. בעונת 2002/2003 הוביל את קלעי הקבוצה עם 15.7 נקודות בממוצע למשחק, והוליך אותה לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight). במשחק שמינית הגמר נקע את הקרסול, מה שלא מנע ממנו לשחק במשחק רבע הגמר, בו הפסידה קנטקי מול אוניברסיטת מרקט, בה שיחק דוויין וייד. בסיום אותה עונה זכה בתואר "השחקן המצטיין של המחוז הדרום-מזרחי (SEC)".
קריירת משחק מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 2003 נבחר בוגאנס בבחירה ה-43 על ידי מילווקי באקס, ומיד הועבר בטרייד לאורלנדו מג'יק. בעונת הרוקי שלו פתח בכמחצית מהמשחקים, וקלע 6.8 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונתו השנייה ב-NBA הועבר בטרייד לשארלוט בובקאטס, בתמורה לברנדון האנטר. במשחקו הראשון עם הבובקאטס קלע שיא קריירה של 28 נקודות, בהפסד קבוצתו מול יוטה ג'אז. עד לסיום אותה עונה קלע 9.6 נקודות בממוצע למשחק, אשר התבררו בדיעבד כשיא הקריירה שלו.
בפברואר 2006, לאחר כעונה וחצי בשארלוט, הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס בתמורה ללוני באקסטר.
לקראת עונת 2006/2007 חתם על חוזה באורלנדו מג'יק, בה החל את הקריירה. בעונת 2007/2008 קלע 8.7 נקודות למשחק, כמחליפו מהספסל של מוריס אוואנס, וסייע למג'יק להעפיל לחצי גמר האזור המזרחי בפלייאוף, לראשונה מזה 12 שנים; בסדרה עצמה הפסידה אורלנדו מול דטרויט פיסטונס, בתוצאה 1–4.
באמצע עונת 2008/2009 נשלח בוגאנס בטרייד למילווקי באקס, בתמורה לטיירון לו.
בספטמבר 2009 חתם על חוזה בסן אנטוניו ספרס, עמה העפיל לחצי גמר האזור המערבי.
לקראת עונת 2010/2011 חתם על חוזה בשיקגו בולס. באותה עונה פתח בכל 82 משחקי הבולס, וסייע לקבוצה לסיים עם המאזן הטוב ביותר בליגה (62–20) ולהעפיל לגמר האזור המזרחי. לאורך הפלייאוף המשיך בוגאנס לשמש כשחקן חמישייה קבוע, לצדם של דריק רוז, לואול דנג, קרלוס בוזר וג'ואקים נואה, ותרם 5.1 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת 2011/2012 שיחק ב-5 משחקים עם ניו ג'רזי נטס, ובעונה העוקבת חזר לקבוצה ושותף ב-74 משחקים.
ביולי 2013 הועבר יחד עם ג'רלד וולאס, כריס האמפריז, מרשון ברוקס, כריס ג'וזף ו-4 בחירות דראפט עתידיות לבוסטון סלטיקס, בתמורה לקווין גארנט, פול פירס, ג'ייסון טרי ודי. ג'יי. וייט. לאורך עונתו היחידה בקבוצה שותף ב-6 משחקים בלבד.
בינואר 2016 חתם על חוזה בקבוצת וסטצ'סטר ניקס מליגת הפיתוח של ה-NBA, ובסיום אותה עונה פרש ממשחק, בגיל 36.
קריירת אימון

באוקטובר 2017 מונה בוגאנס לעוזר מאמן בקבוצת וסטצ'סטר ניקס, תחת המאמן הראשי מייק מילר.
בדצמבר 2019 עבר לשרת בצוות האימון של ניו יורק ניקס, אשר מינתה אז את מילר כמאמן הקבוצה במקומו של דייוויד פיזדייל.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של בוגאנס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת המשתתפים במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן לפי שנה, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של בוגאנס בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2003, באתר basketball-reference.com
↑  בוגאנס נשלח בטרייד לשארלוט, באתר orlandosentinel.com,‏ 2 בנובמבר 2004
↑  סטטיסטיקות המשחק בין שארלוט ליוטה, באתר basketball-reference.com
↑  בוגאנס נשלח בטרייד ליוסטון, באתר ESPN,‏ 9 בפברואר 2006
↑  בוגאנס חותם על חוזה באורלנדו, באתר ESPN,‏ 13 ביולי 2006
↑  בוגאנס נשלח בטרייד למילווקי, באתר ESPN,‏ 5 בפברואר 2009
↑  בוגאנס חותם על חוזה בסן אנטוניו, באתר הקבוצה, 23 בספטמבר 2009
↑  בוגאנס חותם על חוזה בשיקגו, באתר הקבוצה, 9 באוגוסט 2010
↑  בוסטון וברוקלין משלימות טרייד עם 9 שחקנים, באתר הסלטיקס, 12 ביולי 2013
↑  הסטטיסטיקות של בוגאנס בליגת הפיתוח, באתר .basketball-reference.com
↑  בוגאנס מונה לעוזר מאמן וסטצ'סטר, באתר postingandtoasting.com,‏ 23 באוקטובר 2017
↑  בוגאנס מונה לעוזר מאמן בניו יורק, באתר aseaofblue.com,‏ 8 בדצמבר 2019
קרל אברהם

| --- | --- |

צילום בסטודיו "בקר ומאס" בברלין, בסביבות 1920
 לידה:  3 במאי 1877 ברמן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  25 בדצמבר 1925 (בגיל 48) ברלין, רפובליקת ויימאר 
 ענף מדעי:  פסיכואנליזה 
 מקום קבורה:  Parkfriedhof Lichterfelde 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וירצבורג, אוניברסיטת ברלין
 תלמידי דוקטורט:  משה וולף 
 
קרל אבּרהם (בגרמנית: Karl Abraham ; נהגה מלעיל: [aːbʀaham]; 3 במאי 1877 - 25 בדצמבר 1925) היה פסיכיאטר ופסיכואנליטיקאי יהודי גרמני חשוב. מהמוקדמים והמשפיעים שבין הפסיכואנליטיקאים, שיתף פעולה עם זיגמונד פרויד, שנהג לכנותו "התלמיד הטוב ביותר".
ביוגרפיה > ראשית חייו

קרל אברהם נולד בברמן בגרמניה, הבן הצעיר מבין שני הילדים של משפחה יהודית מבוססת מהמבורג: נתן אברהם (1915–1842), מורה לדת שהפך לבעל חנות כל-בו ואידה לבית אופנהיימר, בת דודה שלו. אבותיו התיישבו בגרמניה במאה ה-17. כילד גדל קרל אברהם בבית בן שלוש קומות, יחד עם הוריו, אחיו מקס, שהיה חולה אסתמה, שתי דודות רווקות ומטפלת. למד בגימנסיה בברמן והצטיין בלימודים, במיוחד בשפות קלאסיות ומודרניות. אחרי ילדות די מוגנת בחסות אמו הוא נסע ללמוד רפואה באוניברסיטת וירצבורג (1895), שם התחיל ללמוד רפואת שיניים אך עבר כעבור זמן קצר ללימודי רפואה כללית. המשיך באוניברסיטת ברלין וסיים את התואר דוקטור ברפואה באוניברסיטת פרייבורג. בימי לימודיו האקדמיים אהב לכתוב שירה ואת הזמן הפנוי הקדיש, בין השאר, לספורט - בעיקר טניס ושחייה ולטיולים בהרים.
ביוגרפיה > פעילותו בתחום הפסיכואנליזה

בתום הלימודים התקבל לעבודה בציריך כעוזרו של אויגן בלוילר בבית החולים בורגהלצלי. הכיר שם את קרל גוסטב יונג שסיפר לו על עבודתו של פרויד, וכתוצאה מכך נסע לווינה והיה לתלמידו ולמקורבו של פרויד. אברהם השתתף בדצמבר 1907 לראשונה ב"חברה הפסיכולוגית של יום ד'" שהתארגנה סביב פרויד. בשנת 1908 התיישב בברלין ופעל שם כפסיכואנליטיקאי הפרטי הראשון ולזמן-מה היחיד בבירת גרמניה. במהלך השנים, על אף ההסתייגות של הממסד הפסיכיאטרי המקומי, הפכה הקליניקה שלו ידועה ומשגשגת. אברהם עסק בטיפולים שמונה שעות ביממה והלין על כך שלא נשאר לו מספיק זמן למדע. עם זאת, הוא הרבה לכתוב מאמרי סקירה על הספרות הפסיכואנליטית, פרסם מחקרים קליניים, מסות על פסיכואנליזה יישומית בתחומים שונים ומגוונים, לרבות בתחום האמנות המודרנית או הדת במצרים העתיקה. נודע בעיקר במאמריו על התפתחות הליבידו.
ב-1910, יחד עם מקס אייטינגון ייסד את המכון הפסיכואנליטי של ברלין (אנ') שכלל תחילה חמישה חברים, ועמד בראשו עד לפטירתו.
פסיכואנליטיקאים ידועים רבים מאירופה ומאמריקה - כדוגמת אריך פרום, מייקל באלינט ורנה שפיץ, למדו או התמחו שם.
במהלך השנים עם תלמידי קרל אברהם נמנתה שורה ארוכה של מטפלים כמו פרנץ אלכסנדר, פליקס בהם, הלנה דויטש, רודולף פרסטר, אדוארד גלובר, ג'יימס גלובר, קארן הורני, מלאני קליין, הנס ליברמן, יוזינה מילר לבית אבסן, קרל מילר-בראונשווייג, שאנדור ראדו, תאודור רייק, ארנסט זימל, אליקס סטרייצ'י, משה וולף.
פרויד העריך אותו מאוד. חכמתו, שיטתיותו ואופיו השלו הפיחו שליטה עצמית ושכל ישר בחבורת החסידים של פרויד.
אברהם מת בגיל 48 מסיבוך של זיהום או אולי גידול בריאות.
בחייו הפרטיים

בינואר 1906 התחתן אברהם עם הדוויג לבית בירגנר (Bürgner ‏ 1969-1878), אחות ידידו, עורך הדין הנס בירגנר, אותה הכיר בברלין בשנת 1901.
נולדו להם שני ילדים - הילדה (1971-1906),ילידת ציריך, וגראנט אברהם (יליד ברלין 1910) שנאלצו בשנת 1938 יחד עם אמם להימלט לאנגליה מפני המשטר הנאצי בגרמניה. הילדה אברהם הייתה בעצמה לפסיכואנליטיקאית וכתבה ספר ביוגרפיה על אביה.
הנצחה

אברהם הובא לקבורה לבית העלמין בליכטרפלדה - ברלין בחלקת "קברות הכבוד" של הלאנד ברלין.
לוח זיכרון הוצבה על בית מגוריו לשעבר בדרך ביסמרק (Bismarckallee) מס.14 ובשנת 2006 הוצב לוח משותף לזכרם שלו ושל פרויד, בבית ברחוב ראנקה 24 בברלין.
במלאת יובל להקמתו, בשנת 1970 אימץ המכון הפסיכואנליטי בברלין את שמו של קרל אברהם ונקרא "המכון ע"ש קרל אברהם".
בשנת 2012 רחוב בעיר הולדתו, ברמן, קיבל את שמו.
ספרים

כתביו, מאמריו, ותכתובתו עם פרויד ועמיתים אחרים נקבצו במספר ספרים:
1971 - Psychoanalytische Studien. Gesammelte Werke in zwei Bänden (מחקרים פסיכואנליטיים) בעריכת יוהאנס קרמריוס - הדפסה חוזרת ב-1999 בהוצאה לאור
Psychosozial-Verlag, Gießen
1965 - Sigmund Freud, Karl Abraham: Briefe 1907–1926. זיגמונד פרויד, קרל אברהם - מכתבים 1905–1926, בעריכת הילדה אברהם וארנסט ל. פרויד, מהדורה ראשונה;
מהדורה מתוקנת - 1980 - הוצאה לאור ס. פישר, פרנקפורט על נהר מיין
2009 - זיגמונד פרויד, קרל אברהם - Briefwechsel 1907–1925. חילופי מכתבים 1907–1925 - בעריכת ארנסט פלצדר ולודגר מ. הרמנס, בגני כרכים, מהדורה מקיפה, הוצאה לאור טוריה + קאנט, וינה
לקריאה נוספת

Peter Gay - Freud - A Life for Our Time, W.W.Norton &Co. New York/London ,1988
הערות שוליים

↑  P.Gay ע' 180
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257196605171  PLWABN: 9810699685905606  BNE: XX820016  BnF: cb11888014z (data)  CiNii: DA07540516  GND: 118500228  ICCU: BVEV000092  ISNI: 0000 0001 2125 7698  LCCN: n79054734  LNB: 000311520  NDL: 00461992  NKC: jo2002100530  NLA: 35826403  NTA: 068717083  SELIBR: 267158  SNAC: w6ff5nm5  SUDOC: 026676699  Trove: 1105242  VIAF: 29528823   WorldCat (עם VIAF): 29528823
קרטוגרפיה של ירושלים

מפת ירושלים של ואן אדריכם, 1584
קרטוגרפיה של ירושלים היא היצירה, העריכה, העיבוד וההדפסה של מפות העיר ירושלים, מאז העת העתיקה, ימי הביניים והעת החדשה.