stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החזית הסורית במלחמת ששת הימים
סיכום

במהלך יומיים של לחימה כבש צה"ל את רמת הגולן מן החרמון בצפון ועד הירמוך בדרום והסיר את האיום מעל יישובי הכנרת ועמק החולה. למרות זאת, לולא הנסיגה הסורית ספק אם היו מצליחים הכוחות להגיע עד לקו מסעדה–קוניטרה–בוטמיה עד לשעת הפסקת האש. קו הגבול החדש נקבע על פי מיקומי הכוחות בזמן הפסקת האש, ועל שטח הרמה שנכבש החילה ישראל ממשל צבאי. לצה"ל היו 141 הרוגים ו-436 פצועים. 97 מההרוגים נפלו ביום ההבקעה, 9 ביוני. אין נתונים מדויקים על האבדות הסוריות, אולם הערכת המודיעין בישראל היא על כ-450 הרוגים ו-2,000–2,500 פצועים. 365 חיילים סורים נשבו על ידי צה"ל. כמו כן איבד הצבא הסורי 118 טנקים וכ-470 קני ארטילריה. לפי מוסטפא טלאס לסוריה היו במלחמה 714 הרוגים ו-1,254 פצועים.
הצבא הסורי המובס לא יזם פעולות התקפיות מייד לאחר המלחמה, אולם החל מסוף 1969 החל ליזום פעולות נקודתיות נגד צה"ל לאורך הגבול החדש, במה שנודע כ"ימי קרב". המתיחות בין המדינות הגיעה לשיאה במלחמת שלושת הימים, ובהמשך במלחמת יום הכיפורים.
מרבית התושבים הסורים נטשו את בתיהם. במפקד אוכלוסין שנערך ב-10 באוגוסט 1967 נמצאו ברמת הגולן כ-5,000 דרוזים, למעלה מ-400 מוסלמים, מרביתם עלווים תושבי ע'ג'ר, וכ-200 איש בקוניטרה. מדינת ישראל לא התירה לתושבים שברחו לסוריה לשוב לכפריהם.
ראשי המדינה היו בדעה כי שטח רמת הגולן יוחזר לסורים רק תחת הסכם שלום, והצעה כזו הועברה לסוריה, דרך האמריקאים, ב-19 ביוני. משלא נתקבלה תשובה הוחלט להחזיק בשטח עד שיושג הסכם שלום. יגאל אלון, סגן ראש הממשלה, הציע מייד לאחר סיום המלחמה להחיל על הגולן את ריבונות ישראל, וכעבור שנה הציע זאת רשמית במכתב לראש הממשלה. אשכול חשש שדיון על ריבונות יחבל במאמץ ההתיישבותי, וסירב אפילו לקיים דיון.
חודש לאחר המלחמה, ב-14 ביולי 1967, הוקם היישוב הישראלי הראשון ברמה – מרום גולן, ובהמשך הוקמו יישובים נוספים על רקע אידאולוגי וביטחוני.
ראו גם

החזית הסורית במלחמת העצמאות
החזית הסורית במלחמת יום הכיפורים
לקריאה נוספת

מתתיהו מייזל, המערכה על הגולן, יוני 1967, הוצאת מערכות, אפריל 2001
אביעזר גולן, שישה ימי תהילה – מלחמת 1967, הוצאת דקל, 1967
דוד דיין, מחרמון עד סואץ – קורות מלחמת ששת הימים, הוצאת מסדה, 1967
יחזקאל המאירי, משני עברי הרמה, הוצאת א. לוין-אפשטיין, 1970.
יעקב אורלנד, יום תל פאחר – בלאדה עם ואריאציות על נושאים קיומיים, הוצאת מערכות – משרד הביטחון, 1976
פסח מלובני, מצפון תפתח הרעה: צבא סוריה – עלילותיו ומלחמותיו – מבט מדמשק, תל אביב: המכון לחקר מלחמות ישראל, 2014
אברהם אילון ואחרים, להסיר את האיום – המערכה בזירה הסורית במלחמת ששת הימים, מודן הוצאה לאור, 2017
זיהוי גופות

זיהוי גופות הוא תת-תחום של מקצוע הזיהוי הפלילי העושה שימוש במגוון שיטות מדעיות ולא מדעיות לזיהוי גופה.
זיהוי גופות פורמלי נעשה בדרך כלל על ידי בקשה מבן משפחה או חבר של הקורבן לזהות חזותית את הגופה. אם גופה לא מפורקת או פגומה בצורה קשה, אדם אחד או יותר שהכיר היטב את הנפטר יכול לאשר חזותית את זהותו. במקרים רבים משווים החוקרים בין מאפייני הגופה למסמכים תומכים כגון רישיון נהיגה, דרכון או תעודה מזהה עם תמונה.
שיטות מדעיות משמשות במקרים בהם זיהוי רגיל אינו אפשרי. טכניקות זיהוי מדעיות אלו, כולל אנתרופומטריה, ניתוח עור, רישומים של מבנה השיניים והגנטיקה, מסתמכות על ייחודיותו של כל גוף. גורמים כמו גודל גוף, משקל, טביעות אצבע וסוג דם פועלים כולם כאינדיקטורים לזיהוי. מומחי זיהוי פלילי מנתחים את המאפיינים הללו בתהליך הזיהוי של הגופה.
תהליך זה כולל בדרך כלל השוואה בין מידע לפני המוות, מאנשים חיים, או קרובי משפחה או מידע מאדם נעדר עם מידע שלאחר המוות שהושג מהפרט הלא מזוהה המת.
היסטוריה

שיטות זיהוי מדעיות מסורתיות פותחו בסוף המאה ה-18 וה-19 אשר אפשרו לחוקרים משפטיים לזהות גופה ללא זיהוי פורמלי. שיטות אלו כללו ניתוח שיניים, אנתרופומטריה וטביעות אצבע. רפואת שיניים משפטית שימשה לראשונה בשנת 1776 את פול רוויר, שזיהה את החייל שנהרג ג'וזף וורן על פי שיניו. האנתרופומטריה הוצגה לראשונה בשנת 1879 על ידי אלפונס ברטיון, שפיתח את מערכת ברטיון המבוססת על מדידות פיזיקליות.
טכניקות זיהוי מדעיות מודרניות החלו להתפתח החל מסוף המאה ה-20 בעקבות התקדמות הטכנולוגיה והמחקר בתחומים אחרים. שיטות אלו כללו ניתוח של הדפסים שונים של העור ופרופיל DNA. מדעני זיהוי פלילי הבינו שיש יותר בעור מסתם טביעות אצבע, ושהשימוש בטביעות כף היד והאוזניים יכול אף הוא לסייע בתהליך הזיהוי. אלק ג'פריס היה החוקר המשפטי הראשון שהשתמש בניתוח DNA למטרת זיהוי גופה בשנת 1984. מאז, בדיקת DNA הפכה פופולרית בתחום הזיהוי הפלילי.
שימוש צבאי

במקרים רבים, אנשים שמתו בזמן שירות בצבא נותרו בלתי מזוהים ובמקרים רבים אף נקברו כאלמונים. דבר זה נובע מצורות המוות ומקומות המוות הלא שגרתיים בסביבה הצבאית. גופות של חיילים לא מזוהים מוחזרים לארצם שם נעשות בדיקות מחודשות לזיהויים.
שימוש צבאי > בצה"ל

בצה"ל, זיהוי חללים הוא באחריות הרבנות הצבאית. פקודות מטכ"ל קובעות כי במקרים בהם לא ניתן לבצע זיהוי על פי היכרות אישית, תפנה הרבנות לקבלת חוות דעת מומחים כגון מומחי מז"פ או למפקדת קצין הרפואה הראשי, שבאחריותה פעולות הזיהוי הרפואי.
במלחמת חרבות ברזל, היה עומס רב על המרכז לזיהוי גופות במחנה שורה שליד רמלה, המשמש לרוב לזיהוי גופות חיילים, ואליו הועברו גם גופות אזרחים שזיהוין באחריות משטרת ישראל. בשל העומס, נוצרו עיכובים בזיהוי חללים, קביעת מותם והודעה למשפחות.
שיטות מחקר מסורתיות > אנתרופומטריה

אנתרופומטריה כוללת בחינה של גודל, משקל וממדים של גוף. ניתוח של ההיבטים הפיזיים יכול להקל על זיהוי אפשרי לפני כל הליכים מדעיים נוספים שיתרחשו. זה יכול להפחית הוצאות מיותרות שיושקעו בטכנולוגיה מדעית. אם התוצאות מבדיקות אנתרופומטריות אינן מספיקות, השיטות המדעיות הללו מופעלות על מנת להגביר את דיוק תהליך הזיהוי.
שיטות מחקר מסורתיות > עור

העור מספק לחוקרים משפטיים דרכים לזהות גופה.
שיטות מחקר מסורתיות > עור > הדפסי עור

לעור מגוון הדפסים ייחודיים לכל אדם. טביעות אצבע הן הצורה הנפוצה והמוכרת ביותר בתהליך זיהוי הגוף. הניתוח של טביעות כף היד דומה לזה של טביעות אצבע. עם זאת, הם גם מספקים מידע על היד הדומיננטית והגיל של הפרט, ששניהם אינדיקטורים מרכזיים לזהות. היד בעלת ההדפסים הפגועים יותר מוצעת להיות היד הדומיננטית של אדם בגלל השימוש התכוף יותר בה. גודל היד של אדם יכול להצביע על טווח הגילאים האפשרי של אדם. ניתן להעריך טביעות אוזניים גם בתהליך זיהוי הגוף. הדפסת אוזניים היא השיטה הפחות נפוצה לניתוח הדפסה בשל אופייה הגמיש של האוזן. הדיוק של הדפסי עור יכול להיות מושפע ממגוון גורמים חיצוניים, כגון טמפרטורה, לחות, זמן ו"נשירה טבעית של העור". רכיבים אלו נחשבים כאשר משתמשים בהדפסי עור כצורה של זיהוי. אם יש ספק, יתקיים מחקר מדעי נוסף.
שיטות מחקר מסורתיות > עור > פגמים בעור

בעור יכולים להיות פגמים שעוזרים לזהות גוף, כולל צלקות, כתמי לידה, קעקועים, שומות ואקנה. טבעם ומיקומם של פגמים אלו הם ייחודיים אצל כל אדם.
שיטות מחקר מסורתיות > עור > גיל

הידרדרות העור לאורך זמן ברורה פיזית לעין. לאדם צעיר ובכושר יש בדרך כלל עור מוצק ועבה. עם זאת, כאשר אנשים מזדקנים, במיוחד בשנות ה-60 וה-70 לחייהם, העור שלהם מתחיל להידלדל. מראה העור של האדם יכול להוות אינדיקטור לגילו, שהוא מאפיין משמעותי של זהותו של אדם. חשיפה לשמש ובחירות אורח חיים הם גורמים נוספים שחוקרים משפטיים לוקחים בחשבון לצד הגיל בעת ניתוח מראה עורו של אדם.
שיטות מחקר מסורתיות > עור > מין

המין משפיע גם על תפיסת העור של האדם. מבנים תרבותיים וחברתיים נפוצים יכולים להשפיע על קביעת המין של חוקר משפטי. אלה כוללים את הציפיות משיער הפנים והגוף ואת אורך הציפורניים. גורמים אלו משמשים יחד עם שיטות זיהוי מדעיות אחרות.
שיטות מחקר מסורתיות > עור > גזע

הגזע של אדם יכול לשמש גם כאינדיקטור לזהות. צבע העור של האדם הוא מזהה ויזואלי של הגזע שלהם. הנחות אלו מתחזקות על ידי מסמכי זיהוי תומכים ושיטות מדעיות אחרות.
שיטות מחקר מסורתיות > שיניים

בדיקת שיניים היא שיטה לזיהוי גוף הכוללת השוואה בין רישומי שיניים לפני המוות לאחר המוות, כגון צילומי רנטגן.
הלסת מנותחת כדי לזהות חריגות בשיניים או מחלות כלשהן. בתרחיש שבו טביעות עור אינן מסוגלות לסייע בתהליך הזיהוי, ניתן להיעזר בבדיקת שיניים. פעמים רבות משמש זיהוי השיניים לזיהוי גופות שרופות. הצלחת הזיהוי הדנטלי יכולה להיות מוכתמת אם הפרט עבר חוויה טראומטית פיזית שגרמה לנזק לשיניים וללסתו. בתרחיש זה, זיהוי DNA משמש בתהליך זיהוי הגוף.
שיטות מחקר מודרניות > גנטיקה

אלק ג'פריס ידוע בתור "האב המייסד של זיהוי ה-DNA". הוא המציא את פרופיל ה-DNA בשנות ה-80 כדי לסייע בתהליך זיהוי הגוף. מאז התקדמה שיטת הקלדת ה-DNA במדעי המשפט והתפתחו טכניקות רבות לזיהוי סמני מיקרו-RNA בנוזלי הגוף. ניתוח DNA כולל השוואה של פרופילי DNA ודגימות DNA. חוקרים משפטיים מנתחים את השפעת הזמן והרגישות על הופעת המיקרו-RNA כאשר הם קובעים עד כמה ניתן לזהות אותם בנוזלי גוף שונים. הנוזלים המשמשים לרוב בתהליך זיהוי ה-DNA הם דם וסת, דם ורידי, זרע, רוק והפרשת נרתיק.
שיטות מחקר מודרניות > גנטיקה > פרופיל DNA

תהליך פרופיל ה-DNA כולל מיצוי DNA, כימות DNA ושימוש בטכנולוגיית PCR.
שיטות מחקר מודרניות > גנטיקה > פרופיל DNA > מיצוי DNA

ניתן להפיק DNA ממגוון דגימות, אך במקרים של זיהוי גוף הם נתקלים בעיקר בשרידים ובשיניים של בני אדם, העמידות בפני נזקים ופירוק יותר מאשר שיער, דם ורקמות גוף.
שיטות מחקר מודרניות > גנטיקה > פרופיל DNA > כימות DNA וטכנולוגיית PCR

יש לכמת את ה-DNA המופק כדי "להבטיח שהכמות האופטימלית של תבנית DNA מתווספת ל-PCR". PCR, Polymerase שרשרת, היא הטכנולוגיה המשמשת לצורך העתקת DNA מסוים במבחנה. שיטה זו כוללת שלושה שלבים; דנטורציה, חישול, הרחבה.
שיטות מחקר מודרניות > גנטיקה > סמני DNA

סמני DNA משמשים לזיהוי מאפייני DNA ספציפיים המאפשרים את ההבחנה בין פרטים שונים. סמנים אלה מנותחים על ידי מדעני זיהוי פלילי בעת זיהוי גופה לא ידועה. סמני DNA הם גנוטיפ או פנוטיפ.
שיטות מחקר מודרניות > גנטיקה > רצף הדור הבא

רצף הדור הבא (NGS) היא שיטת זיהוי הגוף העדכנית ביותר בתחום הגנטיקה. הצלחת התהליך נובעת מהיכולת שלו "למקד למספר גדול יותר של אמפליקונים של PCR בבדיקה אחת".
שיטות מחקר מודרניות > גנטיקה > גנאלוגיה גנטית

גנאלוגיה גנטית שימשה לזיהוי אנשים שנפטרו, חשודים לא ידועים וכן פרטים חיים.
שיטה זו משתמשת ב-Genomics, בטכנולוגיות של מסד נתונים ממוחשב, בגנאלוגיה ולבסוף בפרופיל DNA פורנזי כדי לזהות אדם לא ידוע. הם מתחילים בקביעת פרופיל ה-DNA של הפרט באמצעות Single Nucleotide Polymorphisms (SNPs) אשר מועלים לאחר מכן למסד נתונים אחד או יותר של DNA המסוגלים להתאים קרובי משפחה.
כמה מסדי נתונים נפוצים כוללים מסדי נתונים GEDmatch, FamilyTreeDNA (FTDNA) ו-D2C. ברגע שקרוב משפחה מזוהה, קרובי משפחה קרובים יותר טובים יותר (בן דוד שלישי או קרוב יותר), לאחר מכן יכולים גנאלוגים לקבוע את אילן היוחסין באמצעות מידע זמין לציבור, כגון תעודות לידה, תעודות פטירה, תעודות נישואין ועוד. במקרים של אנשים שנפטרו, הדבר נעשה בדרך כלל באמצעות בדיקת קרבה עם קרוב משפחה חי.
ראו גם

אנתרופולוגיה משפטית
לקריאה נוספת

שמעון פרצ'יק, "זיהוי החללים בצבא הגנה לישראל", המעין, גיליון 247, תשרי תשפ"ד, עמ' 187-223.
מצפה איתי מורנו

מצפה איתי מורנו הוא נקודת תצפית הנמצאת בכניסה ליישוב אדרת שחבל עדולם, ומשקיפה על עמק האלה וחבל עדולם. המצפה הוקם לזכרו של איתי מורנו, שנפל בקרב זיקים במהלך מלחמת חרבות ברזל, באוקטובר 2023. המצפה פתוח לקהל הרחב ומהווה נקודת תצפית למבקרים באזור עמק האלה. המקום מציע נוף לצד אפשרות להכיר ולהוקיר את סיפור חייו ומורשתו של איתי שלמה מורנו. המצפה ממוקם בכניסה ליישוב אדרת, וניתן להגיע אליו דרך הכביש העולה אל היישוב.
הקמת המצפה

המצפה נושא את שמו של איתי שלמה מורנו, אשר גדל במושב אדרת. הוריו, תמי ומשה מורנו, יחד עם אחיו, עדי ואיתן, וגרעין הנוער של היישוב, לקחו על עצמם את שיפוץ המקום, טיפוחו והפיכתו לפינת חמד עבור תושבי האזור והמטיילים הרבים המבקרים בעמק האלה.
הנוף הנשקף מן המצפה

מהמצפה ניתן לצפות על אזורים רבים בעלי משמעות היסטורית ותרבותית, בהם: בית שמש החדשה, לרבות שכונות רמה ד' ונווה שמיר, הרי ירושלים והרי חברון, יישובי הסביבה – אביעזר, נווה מיכאל, וקיבוץ נתיב הל"ה, עמק האלה, בו עברה שיירת הל"ה בדרכה לעזרת גוש עציון במלחמת העצמאות ומטעים ושדות חקלאיים המעניקים נוף ירוק, המשתנה עם עונות השנה.
סיפורו של איתי שלמה מורנו

איתי מורנו התגייס ליחידת יחידת מגלן בשנת 2018 ולאחר שחרורו המשיך לשרת במשרד הביטחון. עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל, ב-7 באוקטובר 2023, קיבל שני צווי גיוס – מהצבא וממקום עבודתו. מורנו בחר להתייצב למילואים בצה"ל. ב-11 באוקטובר 2023, ארבעה ימים לאחר גיוסו, נהרג בקרב בזיקים במהלך הסתערות על מחבלים. בקרב זה לחם והגן על חבריו עד רגעיו האחרונים. איתי היה בן 24 בנופלו והותיר אחריו הורים, רעיה ושלושה אחים.
הנצחה ופעילות קהילתית

כחלק מהנצחתו, הוצבה במצפה אנדרטה לזכרו ועליה חקוק סיפורו. בנוסף, חבריו לנוער היישוב, יחד עם תושבי המקום, נרתמו לשיפוץ המקום ולתחזוקתו – ניקוי השטח, נטיעת עצים, וסידור פינות ישיבה לטובת המבקרים.
הערות שוליים

1 2 3 4  ציון סולטן, מצפה איתי בכניסה למושב אדרת – הוסיפו ליומני הטיולים, באתר קרן אור בית שמש, ‏5 בינואר 2024
1 2 3  "הגן על המדינה במחיר של חייו" - שוס ניוז, באתר שוס ניוז, ‏30 בינואר 2024
גדעון שוקן

| --- | --- |

גדעון שוקן, 1959
 לידה:  28 בדצמבר 1919 גרמניה
 פטירה:  24 בנובמבר 1981 (בגיל 61) ישראל 
 מקום קבורה:  בית עלמין כפר שמריהו 
 תאריך עלייה:  1934
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הגימנסיה העברית רחביה 
 בן או בת זוג:  דבורה שוקן 
 צאצאים:  שמעון שוקן 
 השתייכות:   ההגנה   הבריגדה היהודית הבריגדה היהודית   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1936–1946, 1949 – 1961
 דרגה:   מייג'ור     אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש אגף כוח אדם
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה    מלחמת העצמאות    מלחמת סיני
 תפקידים אזרחיים
 חבר בדירקטוריון בנק לאומי
 
גדעון שוקן (28 בדצמבר 1919 – 24 בנובמבר 1981) היה אלוף בצה"ל, שירת כראש אגף כוח אדם בשנים 1956–1961.
ביוגרפיה

שוקן נולד בגרמניה ללילי ושלמה זלמן שוקן (מקים בית ההוצאה לאור שוקן). שמו הפרטי הגרמני היה ולטר. הוא עלה לארץ ישראל עם משפחתו ב-1934 וסיים לימודיו התיכונים בגימנסיה העברית רחביה. ב-1936 הצטרף לארגון "ההגנה" וב-1943 עבר קורס מפקדי מחלקות.
למד באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת אוקספורד. במהלך מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי, שירת בבריגדה היהודית, והשתתף בקרבות באיטליה. השתחרר מהצבא הבריטי ב-1946 בדרגת מייג'ור. לאחר סיום המלחמה נסע לארצות הברית וסייע לאביו להקים בניו יורק את בית ההוצאה לאור "שוקן" (Schocken Books).
ב-1948 חזר לישראל התגייס לצה"ל ומונה לסגן ראש אגף כוח אדם. שימש כראש מחלקת תפקידי מטה באג"ם בשנים 1953 עד 1955 ואחר כך היה המרכז הראשון של ועדת משק לשעת חירום (מל"ח) במשרד ראש הממשלה. ב-15 בפברואר 1956 התמנה לראש אגף כוח אדם במטה הכללי של צה"ל, בדרגת אלוף-משנה. את דרגת האלוף קיבל במהלך תפקידו, במאי 1959.
עם סיום תפקידו כראש אכ"א פרש מצה"ל. בין תפקידיו האזרחיים שימש כממונה על הביקורת על מערכת הביטחון במשרד מבקר המדינה, וכדירקטור בבנק לאומי.
שוקן היה בעל השכלה רחבה ועסק בשירה אנגלית וגרמנית. כמו כן היה אספן נלהב של אמנות מודרנית ופרימיטיבית, ועסק בצילום. בין היתר עיצב את עטיפות הספרים הראשונים של פרנץ קפקא שיצאו לאור באנגלית.
שוקן נפטר ב-24 בנובמבר 1981 לאחר מאבק מחלה ממושכת. גופתו נטמנה בבית העלמין של כפר שמריהו.
את רעייתו, דבורה, הכיר שוקן כששניהם היו תלמידים בגימנסיה בשכונת רחביה בירושלים. כמוהו, גם היא עסקה באמנות, היא למדה צילום אצל אלפרד ברנהיים, הייתה אוצרת אמנות וממקימות מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית ומוזיאון ינקו דאדא בעין הוד, נפטרה בשנת 2020 בגיל 99. שתי בנותיו, יעל מירון ותמר שוקן-טופז, נפטרו. בנו, שמעון שוקן, הוא פרופסור למדעי המחשב והיה הדיקן המייסד של בית הספר אפי ארזי למדעי המחשב.
הערות שוליים

↑  היחידות העבריות בצבא הבריטי | מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה-2, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה-2
↑  הלוחם היהודי במלחמת עולם השנייה, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה-2
↑  מת גדעון שוקן, דבר, 25 בנובמבר 1981
↑  נעמה ריבה, אספנית האמנות דבורה שוקן מתה בגיל 99, באתר הארץ, 12 בינואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421376205171  GND: 139663258  ISNI: 0000 0000 7289 4286  VIAF: 102524858   WorldCat (עם VIAF): 102524858
פלגה 914

| --- | --- |
 סופר דבורה סימן 3, כלי השיט העיקרי בפלגה 914.
 צ׳יף פז״ם - ימאים לים!
 פרטים
 כינוי:  "דבורנים"
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 סוג:  ביטחון שוטף וסיור ימי
 בסיס האם:   בסיס חיפה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1970–הווה (כ־55 שנים)
 מקים היחידה:  אלוף אברהם בוצר
 מלחמות:    מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה האינתיפאדה הראשונה האינתיפאדה השנייה   מלחמת לבנון השנייה  מלחמת חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  דבורנים
 ציוד עיקרי:  ספינות דבורה . בעבר ספינות דבור.
 פיקוד
 יחידת אם:  פלגות הבט"ש
 דרגת המפקד:   סגן אלוף
פלגה 914 ממוקמת בבסיס חיפה, מפעילה ספינות חיל הים הישראלי, ועוסקת במבצעים ימיים בזירה הצפונית בים התיכון. מפקדה הוא קצין ים בדרגת סגן-אלוף.
פלגה 914 אחראית על הביטחון השוטף של רצועת החוף הצפונית של ישראל, בקרבת לבנון. ספינות הפלגה לוקחות חלק בכל פעילות מבצעית במרחב הימי שמטרתה סיכול פעילות ארגוני טרור, פגיעה בתשתיותיהם ובגורמים המסייעים להם.
ארגון הפלגה

הפלגה מורכבת מספינות דבורה, וסופר דבורה סימן 2 ו-3. החמושות בתותחי טייפון (נשק) אוטומטיים כחימוש עיקרי. ולמבצעים מיוחדים גם טילי ספייק.
פלגה 914 מחולקת כיום לשתי סיירות כאשר כל סיירת היא בפיקוד קצין בדרגת סרן, לשעבר מפקד כלי שיט, בוגר קורס חובלים ופי"מ.
סיירת פרס
סיירת נשר
יחידת סנפיר
הקמת הפלגה

ראשיתה של פלגה 914 בשייטת הטרפדות הייתה בבסיס חיפה. לאחר מלחמת ששת הימים עברה לבסיס אשדוד. עם הוצאת הטרפדות מהשירות והצטיידות בספינות דבור הוקמה הפלגה מחדש בבסיס חיפה קיבלה המשרדים והמעגנות של הטרפדות ושמרה את השם.
מפקדי פלגה 914

מפקד הפלגה הוא קצין ים בדרגת סא"ל שעבר מסלול פיקוד על כלי בט"ש או פיקוד על סטי"ל
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| שם המפקד | תקופת פיקוד | תרומה, פעילות ואירועים מיוחדים | תמונה |  |  |
| סרן אברהם בן זאב | 1970-1971 |  |  |  |  |
| אמנון גונן | 1971-1972 |  |  |  |  |
| רס"ן מיכאל קיסרי | 1972-1973 | מלחמת יום הכיפורים |  |  |  |
| דן רבין | 1973-1975 | הפלגה כללה 4 דבורים: 882 בפיקוד יואל שלווי, 854 בפיקוד אבי וורצברגר ,872 בפיקוד יעקב רזיאל "מוזיק", 853 בפיקוד יעקב עבאדי "כושי". |  |  |  |
| סא"ל שמואל שריג | 1975 |  |  |  |  |
| סא"ל אהוד סביון | מאי 1977 – אוקטובר 1977 | הפלגה כללה 11 ספינות דבור |  |  |  |
| סא"ל עמי שר-אל | 1977-1979 |  |  |  |  |
| סא"ל רוני איכר | 1979-1981 | חסימת חדירות מחבלים ספינות הפלגה במשולב עם מערך הגילוי הזירתי השתתפו בכ-6 אירועי חסימה ומנעו חדירות מהים. |  |  |  |
| סא"ל אבי שחף | 1981-1983 | מלחמת שלום הגליל |  |  |  |
| סא"ל רוני פלג | 1983-1985 | חסימת חדירות מחבלים מגבול הצפון |  |  |  |
| סא"ל עמי שגב | 1985-1987 |  |  |  |  |
| סא"ל זאב ינובסקי | 1987-1989 |  |  |  |  |
| סא"ל אילן בוכריס | 1989-1990 |  |  |  |  |
| סא"ל ירון צחר | 1990-1991 | 23 ביוני 1990 דבורה 811 השמדת ס"ג פח"ע 31 ביולי 1990 דבורה 816 ואחי רשף מעצר אנית המחבלים "ביליס"  דבורה 862 הטבעת ס"ג פח"ע מול חופי ראשדיה  19 במרץ 1991 דבורה 817 הטבעת סד"ג תופת |  |  |  |
| סא"ל יצחק וינרב | 1991-1993 |  |  |  |  |
| סא"ל יוחאי בן יוסף | 1993-1995 |  |  |  |  |
| סא"ל יורם לקס | 1995-1997 |  |  |  |  |
| סא"ל יוסי שחף | 1997-1999 |  |  |  |  |
| סא"ל ירון לוי | 1999-2001 |  |  |  |  |
| סא"ל עדי גרוסבך | 2001-2003 |  |  |  |  |
| סא"ל אילן לביא | 2003-2005 |  |  |  |  |
| סא"ל סמי צמח | 2005-2007 | מלחמת לבנון השנייה |  |  |  |
| סא"ל יניב שחר | 2007-2009 |  |  |  |  |
| סא"ל אורן נחבס | 2009-2011 |  |  |  |  |
| סא"ל אריאל רזניק | 2011-2013 |  |  |  |  |
| סא"ל רונן חג'ג' | 2013-2015 |  |  |  |  |
| סא"ל רונן מרקם | 2015-2017 |  |  |  |  |
| סא"ל זוהר כהן | 2017-2019 |  |  |  |  |
| סא"ל כפיר רווה | 2019-2021 |  |  |  |  |
| סא"ל טל כהן | 2021-2023 |  |  |  |  |
| אמיר יניב | אוגוסט 2023 |  |  |  |  |
גלריה

ספינות פלגה 914 ברציף העגינה הקבוע בבסיס חיפה, 1990.
ספינה מדגם דבור.
המטבח וחדר האוכל בספינת דבור.
דבורים של פלגה 914 ברציף הצוללות 1972, ברקע אח"י דולפין (צ-79).
סרן אמנון גונן מפקד דבור משייט במפרץ סואץ, 1973.
חילוץ דבור 862 ששקע לאחר פיצוץ בו נהרג איש הצוות נסים מלכה, 1979.
גשר הפיקוד הסגור של ספינת דבור בעת תמרון.
מתקן צף לביסוס רקטות שהובא על ידי סירת מחבלים לקרבת צפון חוף ישראל, 1979.
ספינת דבור מאבטחת בשעות היום בעגינה ליד האי מדרום לראש הנקרה, 1980.
סירת מחבלים שנפגעה בירי באזור צפון ישראל מספינת דבור בפיקוד דני רבין, יוני 1980.
חימוש חולית המחבלים שנתפס בסירת הגומי שהושמדה, יוני 1980.
מתקן ראיית לילה "אורות גבוהים" על תורן ספינת ביטחון שוטף.
צוות דבור 853 לאחר חסימת סירת מחבלים 24 בספטמבר 1984.
מפקד חיל הים עמי איילון מעניק לשלמה ערן, מכונאי ראשי בפלגה, דרגת רב-סמל בכיר, 1992.
קרן פלס ורון בוחניק הצטרפו לפלגה 914 של זרוע הים, אפריל 2019
לוחמי פלגה 914 בתרגיל לחימה ימי בזירה צפונית, אוגוסט 2024
לוחמי פלגה 914 בתרגיל לחימה ימי בזירה צפונית, אוגוסט 2024
מפקד סיירת נשר של פלגה 914 בתרגיל זירה צפונית, אוגוסט 2024
מקורות וקריאה נוספת

גדי שכטר, תולדות הדבורה, מוזיאון ההעפלה וחיל הים, 2014.
פיני שריג, לא בגאווה אבל בלי חרטה, אח"י פלברה אגדות שקרו באמת, בית החובל 2020, עמ' 157.
יצחק שמיר ואחרים, פיצוץ בדבור 862, אח"י פלברה אגדות שקרו באמת, בית החובל 2020, עמ' 374.
מיכאל שניטקין ואחרים, הלילה הזה הוא הלילה (הטבעת סירת מחבלים), אח"י פלברה אגדות שקרו באמת בהוצאת בית החובל, 2020, עמ' 385.
בוריס וסלר, חיסול זוג מחבלים במים- עם דבורה 813 ב-10 ביולי 1994, אח"י פלברה אגדות שקרו באמת בהוצאת בית החובל, 2020, עמ' 393.
ביאורים

↑  ארגון החזית העממית בראשותו של ג`ורג` חבש נטלה עצמה את האחריות לאירוע ומסרה כי המחבלים היו בדרכם לפיגוע מיקוח.
↑  סרט לזכרו של עמית סלע ז"ל עמותת מגדלור בוגרי קורס חובלים.
↑  חלק מצוות 811 שהשתתף בהשמדה השתתף גם בפיצוץ סד"ג התופת פחות משנה לפני כן.
↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
↑  למעלה מימין לשמאל: אולי אמיר, אלי וקנין, המפקד יחיאל קלוסקי,  סגן המפקד- מיכאל ביטון, מכונאי ראשי שמוליק גרציאני, ואריה קבסה. בשורה תחתונה נוספים מקורס חובלים.
↑  ב-24 ביוני 1990, דבורה הופעלה מול מטרה מערבית לרשידיה, שני מחבלים ירו אר פיג'י ונהרגו.
הערות שוליים

↑  מאמר בדבר (עיתון).
↑  רבט רפי מלכה ז"ל באתר יזכור
↑  משה אורון, לכידת סירת מחבלים מהירה באתר משמר המורשת הימית.
↑  יוסף ולטר, המחבלים בסירת הגומי שיורטה התכוונו לבצע פיכוע מיקוח, מפקדת הפעולה הייתה פרנסואז קריסטיאן מצרפת. מעריב 24 בספטמבר 1984.
↑  חוליית מחבלים שחוסלה זממה לבצע פיגוע המוני בנהריה ידיעות אחרונות, 11 ביולי 1986
↑  עמנואל רוזן ויהודה גורן, "ספינת המחבלים חוסלה כמה דקות לפני ראש הנקרה", מעריב 24 ביוני 1990.
↑  יואב זיתון, רוני גרין שאולוב, דוד נהרג מפגיעת מיירט בספינת חיל הים, באתר ynet, 25 באוגוסט 2024
↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
↑  התמונה מתקופה מוקדמת יותר.
↑  רוני פלג, פלגה 914 בשנים 1985-1983, באתר משמר המורשת הימית.
↑  תמונה מתקופה מוקדמת יותר.
↑  התמונה מתקופה מוקדמת יותר.
↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
|  זרוע הים  |
| --- | --- | --- |
| מפקדת זרוע הים | מספן הים • מספן המטה • מספן המודיעין • מספן הציוד • מספן כוח האדם |   |
| בסיסים | בסיס חיפה • בסיס אשדוד • בסיס אילת • בסיס עתלית • מספנת זרוע הים • בסיס ציוד ותובלה • בה"ד זרוע הים |   |
| שייטות | שייטת ספינות הטילים (שייטת 3) • שייטת הצוללות (שייטת 7) • שייטת 13 |   |
| פלגות הבט"ש | פלגה 916 • פלגה 915 • פלגה 914 • יחידת סנפיר |   |
| יחידות נוספות | יחידת האיתור התת-מימית • יחידת השליטה הימית • המכון לרפואה ימית • יחידת מפת"ח • יחידה 663 • היחידה למשימות תת-מימיות • שייטת הנחתות • גף סיורי ים |   |
| בתי ספר לפיקוד | קורס חובלים • בית הספר לפיקוד ימי |   |
| יחידות שפורקו | שייטת המשחתות (שייטת 1) • פלגות הטרפדות • פלגה 788 (חוליית הכנרת) • יחידת הנצלה ימית • מרכז תקשו"ב |   |
עונת 2022/2023 בליגת העל בכדורגל

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  20 באוגוסט 2022 – 20 במאי 2023 (274 ימים)
 מספר משתתפות:  14
 הזוכה:  מכבי חיפה
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  634 (2.64 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  1,998,042 (8,325 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ישראל עומר אצילי   (22 שערים)
 השחקן המצטיין:  ישראל עומר אצילי (מכבי חיפה)
 → 2021/20222023/2024 ←
עונת 2022/2023 בליגת העל הייתה העונה ה-24 של ליגת העל כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.
הליגה הסדירה כללה 14 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך שני סיבובים בני 13 משחקים כל אחד - 26 מחזורים בסך הכל. לאחר מכן פוצלה הליגה לפלייאוף עליון (שש קבוצות ששיחקו ביניהן במשך שני סיבובים בני חמישה משחקים כל אחד) ופלייאוף תחתון (שמונה קבוצות ששיחקו ביניהן במשך סיבוב אחד בן שבעה משחקים) שכללו תוספת של עשרה ושבעה מחזורים לעונה הסדירה בהתאמה ובסה"כ 36 ו-33 מחזורים בהתאמה. על ניצחון במשחק מוענקות שלוש נקודות, ונקודה בודדת מוענקת על תיקו.
לקראת עונה זו חתמה מנהלת הליגות על הסכם חסות לשלוש שנים עם הבנק הדיגיטלי הראשון - ONE ZERO על הסכם חסות תמורת כעשרה מיליון ש"ח לשתי העונות הבאות (חמישה מיליון שקל לכל עונה), ובעקבות כך החל מעונה זאת נקראה הליגה "ליגת ONE ZERO".
שני מחזורים לסיום העונה נשרה סקציה נס ציונה לליגה הלאומית בתום עונה אחת, ומחזור אחד לאחר מכן נשרה גם הפועל קריית שמונה. הקבוצות מכבי פתח תקווה והפועל פתח תקווה העפילו לליגת העל מהליגה הלאומית. מכבי חיפה זכתה באליפות הליגה מחזור אחד לפני תום העונה, בפעם השלישית ברציפות. בעונה זו עשתה מכבי חיפה היסטוריה, כשהייתה לקבוצה הישראלית הראשונה שזוכה בתואר האליפות בעונה בה השתתפה בשלב הבתים של ליגת האלופות.
קרוב לשני מיליון איש הגיעו למגרשים במהלך העונה - שיא חדש בליגה ושיפור של כ-260 אלף לעומת העונה הקודמת.