stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסי הבידור של ניגריה 2013
הערות שוליים

↑  "Nigerian Entertainment Award announces 2013 nominees". premiumtimesng.com. 31 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Olamide leads Nigeria Entertainment Awards 2013 Nominee list". thenet.ng. אורכב מ-המקור ב-2014-07-12. נבדק ב-2018-10-30.
↑  "List of Winners at NEA 2013". nollywoodmindspace.com.
↑  "NEA Nominee list". jaguda.com.
↑  "NEA Awards Winners". bellanaija.com. 2 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
מחקר האינטרנט

מחקר האינטרנט מתייחס הן למחקרים העושים שימוש באינטרנט והן למחקרים בהם האינטרנט הוא מושא המחקר.
כחלק בלתי נפרד מתהליך המחקר האינטרנט מאפשר לחוקרים גישה רחבה ומיידית למאגרי מידע בשפות שונות ולאוכלוסיות מחקר אפשריות. מעבר לשימוש באינטרנט ככלי יעיל ליישום שיטות מחקר כמותניות ואיכותניות מסורתיות בענפי מדע שונים (ראו למשל שאלון מקוון), מתפתח במהלך השנים האחרונות ענף עצמאי לחקר המידע המופץ באינטרנט ומשתמשיו. בין היתר חוקרי אינטרנט עוסקים באוכלוסיית הגולשים ברשת (לדוגמה חקר הפער הדיגיטלי, קהילות מקוונות, וכיוצא באלו), כמו גם המידע הזמין ברשת (לדוגמה כריית מידע, חקר מנועי החיפוש, וניתוח תוכן גולשים).
העלייה המתמדת בכמות המידע אותו ניתן למצוא באינטרנט, עודדה את התפתחותם של מיומנויות חיפוש מידע ואת השימוש בכלים המשמשים למציאת מידע. בין הכלים המרכזיים המשמשים את החוקרים הנעזרים באינטרנט בעת ביצוע המחקר, ניתן למנות את מנועי החיפוש, מדריכי אתרים ושירותי חיפוש נוספים. יש חוקרים המשתמשים בתוכנות למחקר באינטרנט (Internet Research Software). תוכנות מסוג זה מאפשרות שמירה של מידע מהאינטרנט, מידע שלאחר שמירתו ניתן לארגנו בעצים היררכיים, להוסיף לו תגיות לפי הצורך ולהשתמש בו בצורות נוספות.
בישראל

בישראל פועלים שני מכונים לחקר האינטרנט - מכון פרטנר לחקר האינטרנט באוניברסיטת תל אביב ומרכז שגיא לחקר האינטרנט באוניברסיטת חיפה. באוניברסיטה העברית בירושלים נפתחה בשנת 2010 מגמת מדיה חדשים העוסקת בתחום, בחוג לתקשורת. חקר האינטרנט נערך גם באוניברסיטאות נוספות.
לקריאה נוספת

Markham, A. N., & Baym., N. K.(Eds.) (2009). Internet inquiry: Conversations about method. Los Angeles: Sage Publications.
Hargittai, E. (2002), "Second-Level Digital Divide: Differences in People’s Online Skills", First Monday, Vol. 7, Issue 4, April 2002.
Hunsinger, J., Klastrup, L., and Allen, M. (eds.) (2010). International handbook of internet research. London : Springer.
Introna, L.D., & Nissenbaum, H. (2000), 'Shaping the Web: Why the Politics of Search Engines Matters', Information Society, Jul.-Sep. 2000, Vol. 16, Issue 3, pp. 169-186.
Segev, E. (2010), Google and the Digital Divide: The Biases of Online Knowledge, Cambridge: Woodhead Publishing.
הערות שוליים

↑  Hickey, S., & Mohan, G. (Eds.) (2004). Internet research methods: a practical guide for the social and behavioural. Thousand Oaks, CA: Sage.
↑  המחלקה לתקשורת ועיתונאות - מידע על מגמות בתואר השני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566347805171  BnF: cb133402710 (data)  GND: 4115449-6  LCCN: sh2002010603
פוליפגיה

|  קישורים ומאגרי מידע |
| --- | --- |
 MeSH:  D006963
 סיווגים
 ICD-10:  R63.2 
 ICD-11:  MG43.1 
 
פוליפגיה (באנגלית: Polyphagia; מיוונית: "פולוס" (πολύς) הרבה מאוד, ו"פאגו" (φαγῶ) "אני אוכל") היא מצב פיזיולוגי של אכילת יתר.
הצורה הכרונית (מתמשכת) של תופעה זו, בפרט כשהיא כבר הובילה להשמנה משמעותית, היא תופעה מסוכנת המצריכה מעקב תזונתי (דיאטתי) או רפואי (אנדוקרינולוגי לפחות ולעיתים גם פסיכיאטרי) לבירור הסיבה להופעתה, שכן היעדר הטיפול בה עלול לגרום להשארת ההשמנה, החרפתה, וכן התפתחות בעיות משניות לה דוגמת סוכרת ויתר לחץ דם.
ברפואה

ברפואה המושג פוליפגיה (לעיתים מוכר גם כהיפרפגיה (hyperphagia) הוא סימן רפואי שמשמעו תיאבון מוגזם וצריכה חריגה של מזון (מוצקים) דרך הפה.
הפרעות כגון סוכרת, תסמונת קליין-לוין, ההפרעות הגנטיות תסמונת פראדר וילי ותסמונת בארדט בידל עלולים לגרום להיפרפגיה (רעב כפייתי).
הסיבות לבעיה

הסיבות לאכילת יתר כוללות:
חרדה
הפרעת אכילת יתר (Binge eating disorder)
תרופות מסוימות (כגון: קורטיקו-סטרואידים, ציפרוהפטדין[Cyproheptadine; שייך לאנטיהיסטמינים], ונוגדי דיכאון טריציקליים)
בולימיה (בעיקר בנשים בגילאים 18–30)
סוכרת (כולל סוכרת בהיריון)
מחלת גרייבס
היפרתירואידיזים (Hyperthyroidism) - יתר פעילות של בלוטת התריס.
היפוגליקמיה
תסמונת קדם וסתית
הסיבות לבעיה > חמצת קטוטית סוכרתית

פוליפגיה מתרחשת בדרך כלל מוקדם במהלך חמצת קטוטית סוכרתית. למרות זאת, כאשר המחסור באינסולין הופך חמור יותר ומתפתחת חמצת קטוטית, התיאבון מדוכא.
ראו גם

רעב
הפרעת אכילה
טררה
אנורקסיה
סוכרת
שון קינן

| --- | --- |

 לידה:  18 בינואר 1993 (בן 32) בסלטון, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 פרופיל ב-IMDb
 
שון מרטין רקס קינן (באנגלית: Sean Martyn Rex Keenan; נולד ב-18 בינואר 1993) הוא שחקן אוסטרלי.
ביוגרפיה

שון מרטין רקס קינן נולד ב-18 בינואר 1993 בעיירה בסלטון במדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה ולאחר מכן עבר לסידני. לקינן אחות תאומה בשם לילי.
קריירה

קינן שיחק בתפקיד הראשי בשתי עונות של סדרת הטלוויזיה האוסטרלית לילדים, "לוקי לאונרד" בין 2007 ל-2010, ובתפקיד גארי הנסי בסדרה "Puberty Blues" משנת 2012 עד 2014.
בשנת 2011, קינן הופיע במספר סדרות טלוויזיה, כולל "Cloudstreet".
בשנת 2013 הופיע בסרט הקולנוע "דריפט".
בשנת 2015 שיחק בסרט "Strangerland" ובסרט "Is This the Real World", עליו קיבל ביקורות מצוינות על משחקו.
בשנת 2017 הופיע בסרט הקולנוע "Australia Day".
בשנת 2019 הופיע בסרט הקולנוע ההיסטוריה האמיתית של כנופיית קלי בתפקיד ג'ו בירן.
במרץ 2021 פורסם כי קינן לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה באלי 2002 המבוססת על אירועי הפיגועים בבאלי בשנת 2002.(אנ')
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Drift | אנדי קלי הצעיר |  |
| 2015 | Strangerland | סטיב רוברטסון |  |
| 2015 | Is This the Real World | מארק |  |
| 2016 | מטרה קשוחה 2 (אנ') | טוביאס צימינג |  |
| 2017 | Australia Day | דין פטרסון |  |
| 2019 | ההיסטוריה האמיתית של כנופיית קלי | ג'ו ביירן (אנ') |  |
| 2021 | כוחו של הכלב | סוון |  |
| 2021 | ניטראם (אנ') | ג'יימי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007–2010 | Lockie Leonard | לאאלן "לוקי" לאונרד | תפקיד ראשי (2 עונות); 52 פרקים |
| 2011 | Cloudstreet | טד פיקלס | מיני-סדרה |
| 2012–2014 | Puberty Blues | גארי הנסי | תפקיד ראשי (2 עונות); 17 פרקים |
| 2013 | אקדמיה לריקוד (אנ') | ג'יימי | 5 פרקים |
| 2015–2019 | גליץ' | צ'רלי תומפסון | תפקיד ראשי (3 עונות); 18 פרקים |
| 2016 | Hunters | פבלו | פרק: "Pretending to See the Future" |
| 2016 | Hoges: The Paul Hogan Story | פול הוגאן הצעיר | פרק: "Part 1" |
| 2016 | Newton's Law | ג'וני אולברייט | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2016 | Wake in Fright | ג'ון גרנט | מיני-סדרה |
| 2022 | Barons | ביל (טרוטר) דוייר | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2022 | Bali 2002 | ג'ייסון מקרטני (אנ') | תפקיד ראשי; 4 פרקים |
| 2023 | No Escape | דניס "דני" ווינבורן | תפקיד ראשי; 7 פרקים |
| 2024 | Exposure | רפא | 5 פרקים |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Così | לואיס |  |
הערות שוליים

↑  Moran, Jonathon (2007-07-27). "Busselton teen's movie break". Perth Now. נבדק ב-2013-02-06.
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-17 במרץ 2012. נבדק ב-2012-08-02. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
↑  Mathieson, Craig (1 ביוני 2016). "A young actor who's fallen for working hard". The Sydney Morning Herald. נבדק ב-31 ביולי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Scott Foundas, Variety, Variety, ‏3 ביוני 2013
↑  Sean Keenan: A Teen Dream In Is This The Real World | FilmInk, FilmInk, ‏ביוני 2016
↑  Luke Buckmaster, Australia Day review – Kriv Stenders bites off more than he can chew in unfocused new film, The Guardian, ‏2 במאי 2017
↑  True History of the Kelly Gang Review — Explosion Network | Independent Australian Reviews, News, Podcasts, Opinions, Explosion Network | Independent Australian Reviews, News, Podcasts, Opinions, ‏בundefined 2020
↑  Bali 2002: Stan Announces Original Series Based On Nightclub Bombings, WhatsNew2Day, ‏3 בפברואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018081178  SUDOC: 26569504X  VIAF: 6414152988213612790007   WorldCat (עם VIAF): 6414152988213612790007
שיר המונדיאל

| --- | --- |

 סינגל
 יצא לאור:  19 ביוני 2010
 שפה:  עברית 
 אורך:  2:10
 
שיר המונדיאל הם סדרת שירים ומערכוני אנימציה מאת חברת הפקת התוכן והאנימציה הישראלית שרוטונים אשר החלו לצאת באופן קבוע מאז שנת 2010 לרגל טורניר גביע העולם בכדורגל.
היסטוריה ושירים

| --- | --- |

 סינגל
 יצא לאור:  18 ביוני 2014
 שפה:  עברית 
 אורך:  2:34
 
שיר המונדיאל הראשון יצא לאור ב-19 ביוני 2010 לרגל מונדיאל 2010 והציג באופן סאטירי את הטענה שנבחרת ישראל בכדורגל איננה מצליחה לעלות למונדיאל עקב אנטישמיות בספורט. הוידאו קליפ של השיר הפך לסרטון היוטיוב הנצפה ביותר בישראל לשנת 2010, ולסרטון השני הנצפה ביותר בישראל בעשור הראשון להקמתה של יוטיוב (לא כולל קליפים רשמיים).
| --- | --- |
 סינגל
 יצא לאור:  14 ביוני 2018
 שפה:  עברית 
 אורך:  2:24
 עיבוד:  יניב רווה
 
שיר המונדיאל השני יצא ב-18 ביוני 2014 לרגל מונדיאל 2014 והציג את תקוותם של הישראלים לראות את הנבחרת שלהם במונדיאל. הסרטון יצא בחסות רשת המזון המהיר דומינו'ס פיצה ובתחילת הקליפ נראית דמות אנימציה של מאור כהן, הפרזנטור של דומינו'ס, עם מגש פיצה. הסרטון הפך לסרטון היוטיוב הנצפה ביותר בישראל לשנת 2014.

שיר המונדיאל השלישי יצא ב-14 ביוני 2018 לרגל מונדיאל 2018 והציג באופן סאטירי את הגבלות חופש הביטוי לכאורה המתרחשים במדינת רוסיה בה נערך המונדיאל באותה השנה. השיר יצא בחסות רשת המסעדות ג'פניקה, והעפיל למקום הראשון במצעד הפופולריות של יוטיוב בישראל.
| --- | --- |

 סינגל
 יצא לאור:  17 בנובמבר 2022
 שפה:  עברית 
 אורך:  3:17
 כתיבה:  ניב פועל, טל טירנגל, יובל בינדר
 לחן:  אלירן כהן, משה פרץ
 הפקה:  אלירן כהן, משה פרץ
 
שיר המונדיאל הרביעי, נכתב על ידי ניב פועל, טל טירנגל ויובל בינדר, הולחן והופק בידי אלירן כהן ומשה פרץ, ויצא ב-17 בנובמבר 2022 לרגל מונדיאל 2022 בחסות רשת המרכולים שופרסל. ב-14 בדצמבר 2022 יצא סרטון בשם "לא לחוצת שיר המונדיאל 2022" העוסק ביופיים החיצוני של הכדרוגלנים הידוענים המשתתפים במונדיאל.
ראו גם

ואלה שמות
הערות שוליים

↑   שיר המונדיאל 2010, סרטון בערוץ "Srutonim - שרוטונים", באתר יוטיוב (אורך: 02:11)
1 2  עומר כביר, יוטיוב והישראלים: שני הסרטונים הפופולריים ביותר - תוצרת הארץ, באתר כלכליסט, 19 בדצמבר 2010
↑  נועה פרג, ‏צפו: דירוג YouTube - סרטוני הווידיאו הכי נצפים בישראל, באתר גלובס, 19 בדצמבר 2010
↑  אילן גטניו, יוטיוב מציג: הנצפים ביותר ב-2013, באתר ישראל היום, 11 בדצמבר 2013
↑  מערכת וואלה!‏, 10 הסרטונים הפופולריים בישראל בעשור האחרון. צפו, באתר וואלה, 17 במאי 2015
↑   ירון כהן צמח, 8 נתונים מפתיעים על יוטיוב ומהם הסרטונים הכי נצפים בעשור האחרון?, באתר TheMarker‏, 17 במאי 2015
↑  הראל עילם, גוגל ישראל מציגה: 10 הסרטונים שישראלים הכי אוהבים, באתר כלכליסט, 17 במאי 2015
1 2   שיר המונדיאל 2014 World Cup Song, סרטון בערוץ "Srutonim - שרוטונים", באתר יוטיוב (אורך: 02:35)
↑  אורנה יפת, "לא הרווחנו שקל על הסרטון הכי נצפה", באתר כלכליסט, 15 במאי 2016
↑   נתי טוקר, עשרת הסרטונים הנצפים בישראל ב-2014, באתר TheMarker‏, 9 בדצמבר 2014
↑  עומר כביר, שיאני יוטיוב בישראל: פרודיית שיר המונדיאל ו"שרים עם לולי", באתר כלכליסט, 9 בדצמבר 2014
↑  מערכת NEXTER, ‏הסרטון הכי ויראלי בעולם: יוטיוב סוגרת שנה, באתר ‏מאקו‏, 9 בדצמבר 2014
↑   שיר המונדיאל 2018 World Cup Song, סרטון בערוץ "Srutonim - שרוטונים", באתר יוטיוב (אורך: 02:25)
↑  ספורט, צפו: השיר שניצח את מלכת השושנים, באתר ynet, 17 ביוני 2018
↑  רשת 13, פיצוח מנצח: "שיר המונדיאל" של שרוטונים עקף את כל הלהיטים, באתר חדשות 13, 21 ביוני 2018
↑   שיר המונדיאל 2022 World Cup Song, סרטון בערוץ "Srutonim - שרוטונים", באתר יוטיוב (אורך: 03:18)
↑   לא לחוצת שיר המונדיאל 2022, סרטון בערוץ "Srutonim - שרוטונים", באתר יוטיוב (אורך: 01:15)
שלגיה (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  שלגיה ושבעת הגמדים 
 בימוי:  מייקל ברץ 
 הופק בידי:  מנחם גולן, יורם גלובוס 
 תסריט:  מייקל ברץ 
 שחקנים ראשיים:  Sarah Patterson (Snow White) Tony Sheldon דיאנה ריג Mike Edmonds Arturo Gil בילי בארטי Nicola Stapleton חנה עדן 
 צילום:  אמנון סלומון 
 מדינה:  ישראל ישראל  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  קנון גרופ 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  1987 
 משך הקרנה:  85 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט מוזיקלי, סרט אגדות 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שלגיה (באנגלית: Snow White) הוא סרט פנטזיה מוזיקלי שיצא ישירות לווידאו בשנת 1987, המבוסס על אגדת העם "שלגיה ושבעת הגמדים". הסרט, אשר צולם בישראל, יצא כחלק מסדרת סרטים המבוססים על אגדות שהפיקו קנון גרופ.
בשנת 2005 יצא הסרט ב-DVD על ידי מטרו גולדווין מאייר.
עלילה

נסיך המטייל ביער בחורף מוצא את שלגיה שוכבת בארון מזכוכית. שבעת הגמדים מגיעים ומספרים לו את סיפורה דרך מעתק לעבר.
הסיפור מתחיל במלך ומלכה השולטים בממלכתם, חורף אחד כאשר המלכה תופרת ביחד עם המשרתות שלה היא דוקרת את אצבעה וטיפת דם שלה נופלת על השלג באדן החלון. המלך מצהיר שיהיה להם ילד עם לחיים אדומות כדם ועור לבן כשלג. המלכה יולדת בת והיא קוראת לה שלגיה, אך המלכה מתה לאחר הלידה.
מספר שנים לאחר מכן המלך נישא מחדש. רעייתו, המלכה החדשה היא מרשעת המקנאת בביתו שלגיה, מזמינה צייד שייקח את שלגיה ליער ויהרוג אותה, ושיביא לה את הכבד של שלגיה כהוכחה לכך שהרג אותה, הצייד מצליח לקחת את שלגיה רחוק מאביה אך לאחר שהיא מגלה את התוכניות של אמה החורגת לגביה היא בורחת אל מעמקי היער, ביער היא מוצאת בית בו מתגוררים שבעה גמדים אשר נותנים לה לגור עימם; לאחר שנאמר למלך שבתו נטרפה על ידי חיות פרא, ליבו נשבר ולאחר מכן הוא נהרג במלחמה.
שנים אחרי כן שלגיה גדלה להיות נערה יפהפייה. כשמתגלה למלכה על ידי המראה הקסומה שלה כי שלגיה עדיין בחיים היא מנסה להרוג אותה בעצמה שלוש פעמים, כאשר בפעם השלישית היא מתחפשת לרוכלת זקנה ומציעה לשלגיה תפוח מורעל, בתחילה היא מסרבת לקחת את התפוח אך לאחר שהמלכה חוצה אותו לשניים והן מתחלקות בו היא נענית להצעה, אוכלת את החלק המורעל של התפוח ומתמוטטת, הגמדים רואים את שלגיה במצב זה ושמים אותה בתוך ארון זכוכית.
בנקודה זו הסרט חוזר להווה, הגמדים מאפשרים מאפשרים לנסיך לקחת את שלגיה וארונה למקום ראוי, תוך כדי שהארון מועבר הוא נופל בטעות מהעגלה עקב סופת שלגים, מה שגורם לחתיכת התפוח המורעל לצאת מגרונה של שלגיה והיא מתעוררת, הנסיך המוקסם משלגיה מציע לה להנישא לו והיא מסכימה.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| שרה פטרסון | שלגיה |  |
| ניקולה פטרסון | שלגיה הקטנה |  |
| דיאנה ריג | המלכה הרעה | אמה החורגת של שלגיה |
| ג'יימס איאן רייט | הנסיך |  |
| דאג שלדון | המלך | אביה של שלגיה |
| דורית עדי | המלכה הטובה | אמה של שלגיה |
| אמנון מסקין | הצייד |  |
| ג'וליאן שגרן | מראת הקסמים |  |
| עזריה רפופורט | המלך השני | אביו של הנסיך |
אילוף הגוררת

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ריקי שלח
 הופק בידי:  משה אדרי, לאון אדרי, עופר נעים, אמיר גדליה
 תסריט:  ריקי שלח, פולי רשף, תמי ברנשטיין
 עריכה:  אפרת בן יעקב, רונן צדוק
 מוזיקה:  עדי כהן
 צילום:  עירית שרביט, עמוס מיכאלי
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  2014
 משך הקרנה:  81 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אילוף הגוררת הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת קומדיה תיעודית שעלה לאקרנים בשנת 2014 בבימויו של ריקי שלח.
שלח בשיתוף תמי ברנשטיין ופולי רשף ראיינו 48 נשים מפורסמות: שחקניות, בדרניות, זמרות, דוגמניות, נשות חברה ונשות עסקים כמו: אסתי זקהיים, אילנית לוי, פנינה רוזנבלום, רמה מסינגר, עדי כהן, מיכל אמדורסקי, ריקי בליך, הדר לוי, ניצה שאול, סיגל שחמון, דנה דבורין, רולנדה שגרן ועוד. הן התבקשו לספר את הבדיחה הכי שוביניסטית שהן מכירות. הדבר הוביל לדיון על מערכות יחסים, נשים, גברים, שוביניזם, פמיניזם ועוד.
בין קטעי הבדיחות מופיעים קטעים אילמים בשחור-לבן המתארים מצבי חיזור קומיים של גבר (דני לשמן).
הסרט יצא לאקרנים ב-2014 והיה מועמד לפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 2013.
תקציר העלילה

שם הסרט מתייחס למחזה אילוף הסוררת של שייקספיר ובתחילת הסרט קוראת רמה מסינגר קטע מהמחזה ובו מדברת הסוררת לחברותיה כי "בעלך הוא אדונך, חייך ושומרך, זה שדואג לך ולמחייתך ושום פרס לא יבקש לבד מאהבה, מבט נעים וצייתנות אמת."
48 נשים מופיעות בסרט, מספרות עשרות בדיחות הנוגעות בעיקר ביחסי גברים ונשים: מהם גבולות הפמיניזם ומה דעתן של נשים על שוביניזם? מי הוא הגבר האידיאלי בעיני נשים? מה הופך נשים לסקסיות בעיני הגבר ובעיני עצמן? ניתוחים קוסמטיים, הטרדות מיניות, דיאטות, הזדקנות ועוד.
בסוף הסרט מופיעות כל המשתתפות בקליפ לשיר "I Will Survive" בביצועה של עדי כהן.
איבאילו קאלפין

איבאילו גאורגייב קאלפין (בבולגרית: Ивайло Георгиев Калфин;‏ נולד ב-30 במאי 1964, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא פוליטיקאי, וכלכלן בולגרי אשר כיהן פעמיים כסגן ראש ממשלת בולגריה, כשר החוץ של בולגרי בממשלתו של סרגיי סטאנישב וכחבר הפרלמנט האירופי.
ביוגרפיה

איבאילו קאלפין נולד בסופיה ורכש השכלה תיכונית בקולג' הצרפתי שבעיר. קאלין רכש השכלה אקדמית בכלכלה באוניברסיטה לכלכלה לאומית ועולמית ובאוניברסיטת לאפבורו. במקביל ללימודיו נכנס קאלפין לחיים הפוליטיים בבולגריה וייסד את התנועה הלאומי הסוציאל-דמוקרטית. קאלפין נבחר לאספה הלאומית של בולגריה וכיהן כסגן יושב ראשה. הוא כיהן כמשקיף מטעם הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה בבחירות שנערכו בקוסובו ב-2001 וב-2004. בין 2002–2005 כיהן כיועצו הכלכלי של נשיא בולגריה גאורגי פרבאנוב. בין 2005 - 2009 כיהן כסגן ראש הממשלה ושר החוץ של בולגריה בממשלתו של סרגיי סטאנישב. בין 2014–2016 כיהן כסגן ראש ממשלה והשר לעבודה ומדיניות ציבורית בממשלתו של בויקו בוריסוב.
ביוגרפיה > חיים אישיים

קאלפין נשוי לצבטנקה איוואנובה קאלפין ואב לבת: ביליאנה קאלפין. הוא דובר בולגרית, רוסית, ספרדית, צרפתית ואנגלית.
הערות שוליים

↑  איבאילו קאלפין, באתר האיחוד האירופי (באנגלית).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: סולומון פאסי | שר החוץ של בולגריה  16 באוגוסט 2005 – 27 ביולי 2009 | הבא: רומיאנה ז'לבה |
שם הורוס

סרך של השליט צ'ת עם בז ההורוס מעל.
סרך של השליט פרי יב סן עם דמותו של סת, אל המדבר, ודיסקת שמש מעל
שם הורוס הוא הציצה העתיקה ביותר הידועה וזו ששימשה את שליטי מצרים העתיקה. שם הורוס שייך ל"חמשת השמות הגדולים" (אנ') של פרעה. עם זאת, אגיפטולוגים ובלשנים מודרניים מתחילים להעדיף את המונח הנייטרלי יותר: "שם סרך". הסיבה לכך היא שלא כל פרעה הניח את הבז, המסמל את האלוהות הורוס, על גבי הסרך שלו (או במקרים מסוימים, שלה).
חזות הרלדית

תמונת "שם הורוס" עשויה משני אלמנטים בסיסיים: דמות יושבת או מהלכת של אלוהות מסוימת אוחזת בווינייטה (אנ') מלבנית, המחקה את תוכנית הקומה של הארמון והחצר המלכותית. הוינייטה המלבנית נקראת סרך, על שם המילה המצרית ל"חזית". יש אינספור וריאציות של עיצוב החזית בסרך. המורכבות והפרטים של עיצוב החזית השתנו בצורה יוצאת דופן בהתאם לאובייקט שעליו הוא נוכח. נראה שלא היו כללים אמנותיים נוקשים לעיצוב הסרך עצמו. שמו של פרעה נכתב בתוך החלל הפנוי המייצג את חצר המלוכה.
השימוש במערכת סמלים

המשמעות הסמלית של "שם הורוס" עדיין שנויה במחלוקת. נראה ברור, לפחות, ששמו של שליט הופנה היישר לאלוהות על גבי הסרך. ברוב המקרים היה זה הבז של האל הורוס. הדבר מבוסס על המסורת והאמונה המצרית כי שליט חי היה בדרך כלל המבשר והנציג הארצי של האל הורוס. דוגמה טובה היא שמו של שליט השושלת השנייה נב-רע (אנ'). שמו נכתב בסימן השמש (Râ) ובסימן של סל (néb). בסך הכל, השם נקרא "אדון השמש של הורוס", ובכך משלב את הורוס כפטרון המלכותי בשם השליט. חוקרים מצביעים על כוחו הסימבולי והאקספרסיבי של בז ההורוס: מרחף גבוה בשמים, מושיט את כנפיו לרווחה ולכאורה משקיף על כל מצרים, חיה הרלדית זו ייצגה נוכחות בכל מקום וכוח נפרש. בנוסף, שמותיהם של שליטי התקופה השושלתית הקדומה מראים, בתרגום, אגרסיביות מדהימה, המבטאת בבירור את רצונם של שליטי מצרים להיות מי "שלא ניתן לגעת בו" ובלתי ניתנים להפסד, הודות לאל הורוס. בתקופת השושלת השנייה, שמות הסרך של השליטים חושפים אופי שוחר שלום למדי, המביע את רצונם של הפרעונים לשלוט בעולם בלתי מתערער ומלא סדר והרמוניה: האותיות של שם ההורוס של השליט סח'מיב (אנ'), פר-אן-מאעת (שפירושו "מי שהשיג מאעת"), ברורה לכך. כפי שכבר הוזכר, רוב שליטי מצרים העדיפו את הורוס כפטרון שמם השושלתי.
במקרים בודדים, במיוחד בעיצומה של השושלת השנייה, נראה שלפחות שני שמות סרך סותרים את מסורת הורוס. הדוגמה הבולטת ביותר היא המלך סת-פרי יב סן (אנ'). הוא החליף תחילה את דמות הבז של בסרך שלו בחיה המהלכת של האל סת. לאחר מכן, שמו נכתב בצורת רבים, ובכך הופנה לסת כמו גם להורוס. שמות הסרך של חסידיו סח'מיב וחעא סח'מוי נבנו באופן דומה. חעא סח'מוי הרחיק עוד יותר והציב את שתי הדמויות האלוהיות של הורוס וסת מעל הסרך שלו, בניסיון להדגיש את הדואליזם של שם סרך. אפשר להסביר את ההתנהגויות המדהימות של שליטי השושלת השנייה על ידי האמונה המצרית ששליט ייצג את הורוס וסת באותם דרכים. השערה נוספת היא שהשליטים פשוט רצו לבטא את הדואליזם הזה על ידי שינוי מרצון של המראה של הסרך והחלפת הדמויות האלוהיות בראשו.
היסטוריה

כפי שכבר הוזכר, "שם הורוס" הוא התואר המלכותי העתיק ביותר הידוע. שורשי הצגתו מחייבים לחזור אחורה לתקופת נקאדה השנייה ב-3400 לפני הספירה, וניתן לראות את התפתחותו על עצמים מנקאדה השנייה ועד השושלת הראשונה. עם זאת, בזמן הקדום, סרכי השליטים עדיין היו אנונימיים. מאוחר יותר נכתב שם השליט ליד הסרך או הושמט לחלוטין. במקרים רבים הסרך חסר את בז ההורוס, ובמקרים אחרים, כמו הסרך של השליט כא (אנ'), נראה שהסרך מוחזק על ידי הורוס הפוך. במהלך התקופה התיכונה והמאוחרת של נקאדה השלישית (3200–3030 לפני הספירה), החלו שליטים לכתוב את שמם בתוך סרכיהם. מספר מהדוגמאות המוקדמות הידועות ביותר הן שמותיהם של עקרב השני וכא (אנ'). תחת שליטים אלו הוצג הסרך בצורתו הסופית. במהלך השושלת הראשונה, ניתן להבחין באופנה מוזרה: על כמה חותמות חרס מקברי אבידן של השליט חור אחע, קע והשליטה מאר-נית' (Merneith), שמות ההורוס של כל השליטים שזוהו ארכאולוגית מנערמר ועד קע רשומים בשורה אחת רציפה. לכל שמות ההורוס האלה חסר סרך. הסיבה המדויקת לכך אינה ידועה, אך היא מוכיחה מורכבות בתוך מסורת השמות המלכותית, שאינה מובנת במלואה אפילו כיום.
סרכים מיוחדים

במהלך התקופה הקדם-שושלתית והפיתוח של שמות הסרכים, שלוש דוגמאות של סרכים מיוחדים מעוררות עניין מיוחד מאוד עבור אגיפטולוגים והיסטוריונים.
הדוגמה הראשונה היא הסרך של שליט קדם-שושלתי המכונה "בז כפול" (אנ'). לסרך של השליט המסוים הזה יש חלק עליון שכפוף פנימה בחדות באמצע. החלק הפנימי של הסרך מלא בהרבה מאוד נקודות קטנות. זה גורם לחלק העליון של הסרך להיראות כמו סימן הירוגליפים של הר דו-ראשי, הסימן ל"מדבר" או "ארץ זרה". נקודה מסקרנת נוספת של סרך הבז הכפול הן שתי דמויות הבז, כל אחת נמצאת על פינה אחרת של הסרך הכפוף ופונות זו לזו. אגיפטולוגים והיסטוריונים משוכנעים שלשם השליט יוצא הדופן הזה יש משמעות עמוקה יותר. ככל הנראה הוא מצביע על מצרים התחתונה וסיני, שכן שמו של הבז הכפול נמצא רק בשני אתרים אלו.
סרך יוצא דופן שני הוא זה של השליט חור-אחע. בסרך מוצג בז הורוס מושיט את רגלו אל הסרך עם ציפורניו ומחזיק מקבת ומגן, ויוצר את המילה אחע, שמשמעותה "לוחם הורוס". הסידור מסקרן, מכיוון שבדרך כלל בז ההורוס וההירוגליפים בתוך הסרך היו מחוץ להישג ידם ובלתי תלויים זה בזה. המניע והמשמעות העמוקה יותר של הסרך של אחע אינם ידועים.
הדוגמאות השלישיות לסרכים יוצאי דופן הן אלו של מספר שליטות, כולל הסרך של השליטה מאר-נית' (Merneith). במשך זמן רב האמינו חוקרים כי התואר המלכותי של סרך שמור לשליטים גברים בלבד. מסיבה זו, חשבו זמן רב שמאר-נית' הייתה גבר, עד שטביעות חותמות בוץ חשפו את התואר הנשי mwt nesw ("אם (ה)שליט"). אסטלת הקבר של מאר-נית' הוכיחה גם את המגדר האמיתי של שליטה זו. לפיכך, מאר-נית' הייתה השליטה המצרית הראשונה שהורשתה להשתמש בסרך. עם זאת, הסרך שלה בנוי על תקן האלה נית' (אנ'), לא על ידי דמות בז. מקרה דומה הוא של המלכה חתשפסות מהשושלת השמונה-עשרה. גם היא השתמשה בסרך, וכמו המלכה מאר-נית', נחשבה על ידי חוקרים לגבר עד לא מכבר. מלכה אחרת, סובקנפררע (אנ') מהשושלת השתים-עשרה, השתמשה אף היא בסרך. היא הייתה הפרעה הנשית הראשונה שהשתמשה בחמשת השמות המלכותיים המלאים. נקבה אפשרית נוספת עשויה להיות המלכה חנטקאוס הראשונה מהשושלת הרביעית. אף על פי כן, מקרים אלו מלמדים שתמיד היו חריגים אפשריים בהקצאת המגדר של הסרך כתואר מלכותי. למעשה, נראה היה שלמצרים הקדמונים אין בעיות גדולות יותר עם שלטון נשי.
ראו גם

שם נבטי
סרך
הערות שוליים

1 2 3  Laurel Bestock: The Development of Royal Funerary Cult at Abydos: Two Funerary Enclosures from the Reign of Aha (=Menes: Studien zur Kultur und Sprache der ägyptischen Frühzeit und des Alten Reiches, vol.6). Harrassowitz, Wiesbaden 2009, ISBN 3447058382, p. 6-10.
↑  Jürgen von Beckerath: Handbuch der ägyptischen Königsnamen. Münchner Ägyptologische Studien. Bd. 49. Philipp von Zabern, Mainz 1999, ISBN 3-8053-2591-6, p. 7-9.
1 2 3 4  Rolf Gundlach: Horus in the Palace: The centre of State and Culture in pharaonic Egypt. In: Rolf Gundlach, John H. Taylor: Egyptian royal Residences: 4. Symposium zur Ägyptischen Königsideologie (4th edition, London 2004). Harrassowitz, Wiesbaden 2009, ISBN 978-3-447-05888-9, p. 45–68.
1 2 3  Toby A. H. Wilkinson: Early Dynastic Egypt: Strategy, Society and Security. Routledge, London 1999, ISBN 0-415-18633-1, p. 56-57, 201-202.
↑  Jochem Kahl: Ra is my Lord. Searching for the Rise of the Sun God at the Dawn of Egyptian History. Harrassowitz, Wiesbaden 2007, ISBN 3-447-05540-5. page 4–14.
↑  Eva-Maria Engel: Ein weiterer Beleg für den Doppelfalken auf einem Serech. In: Bulletin of the Egyptian Museum, vol. 2, Cairo 2005, p. 65-69.
1 2  Silke Roth: Die Königsmütter des Alten Ägypten. Harrassowitz, Wiesbaden 2001, ISBN 3-447-04368-7, p. 18-23.
1 2  Toby A. H. Wilkinson: Early Dynastic Egypt. Routledge, London/New York 1999, ISBN 0-415-18633-1, p. 74-75.
↑  Michel Valloggia: Remarques sur les noms de la reine Sébek-Ka-Rê Néferou Sébek (=Revue d'Égyptologie, vol. 16, Paris 1964). p. 45–53.
שבר גרניט ועליו שם הורוס של ח'ופו, מדג'דו.
שם הורוס של שושנק החמישי (אנ'), אוסרפתחי, חרוץ מעל נחבת וודג'אט. שבר של בסיס, בזלת שחורה. מפיום, מצרים. השושלת ה-22. המוזיאון הבריטי, לונדון