אן גולון
ביוגרפיה

גולון נולדה ב-19 בדצמבר 1921 בעיר טולון. אמהּ, הייתה פסנתרנית ובת למשפחת בדרנים ידועה. אביה, פייר שאנז'ה היה מדען וקצין בצי הצרפתי. גולון נמשכה לכתיבה ולציור מגיל צעיר. כילדה, היא סייעה לאביהּ בצביעת מפות ואיורים בספרי ההדרכה שהוא כתב עבור טייסים וכתבה סיפורים קצרים. היא השלימה את כתיבת הרומן הראשון פרי עטה, Au Pays de Derrière Mes Yeux ("בארצות שמאחורי עיני"), כשהייתה בת 18. הרומן ראה אור ב-1944, כשגולון הייתה בת עשרים ושלוש.
במהלך מלחמת העולם השנייה היא כתבה את הספר, Master Kouki ואת הספר The Patrol of the Saint Innocents. האחרון שבהם עובד למחזה וזיכה אותה בפרס הספרותי Le caillou d'or (אבן הזהב). במהלך המלחמה סייעה גולון בייסוד המגזין "France Magazine" ויצאה בשליחות המגזין למסע אופניים מצרפת הכבושה לספרד, שחדלה לשתף פעולה עם הפשיסטים, תוך שהיא מדווחת בשמות עט שונים. בכתיבתה היא עודדה את שוחרי עצמאות צרפת.
בשנת 1949, כששימשה גולון ככתבת בקונגו הצרפתית, היא הכירה את סרז' גולון (אנ'), סופר וגאולוג שהיה גולה לבן רוסי. השנים נסעו לגוואדלופ, התחתנו שם והיגרו לצרפת, שם התגוררו בבית אמהּ של אן. אן סייעה לסרז' בניסוח ספרי הזיכרונות שלו Les Géants du Lac, le Cœur des Bêtes Sauvages, ופרסמה בתקופה זו שני ספרים משלה.
בני הזוג השקיעו כשנה בחקירת התקופה עליה כתבו את הרומן היסטורי המשותף שלהם, הספר הראשון בסדרת אנג'ליק, אנג'ליק, מרקיזת המלאכים (התרגום העברי קרוי "אנג'ליק"). תרגומו הגרמני של הספר ראה אור ב-1956, תחת חתימתה של אן גולון בלבד כספר בן יותר מ-900 עמודים. שנה מאוחר יותר, יצא לאור הספר המקורי בשפה הצרפתית, בחתימת שני בני הזוג, לאחר שחולק לשני ספרים. ב-1958 יצא הספר לאור באנגלית בחתימת "סרג'אן גולון". הספר תורגם ליותר מעשרים שפות והיה רב המכר הראשון של ההוצאה לאור הצעירה, "Hachette", אִתה החלו לעבוד בני הזוג. עם השנים הפכה הוצאה לאור זו לאחד מתאגידי התקשורת הגדולים בצרפת.
המוציא לאור שכנע את בני הזוג להכניס שינויים בכל ספר וספר שלהם בטענה שהדבר ישרת את המכירות. מעבר לזאת, המוציא לאור שינה פרטים נוספים בספרים מבלי לשאול את בני הזוג והשתמש בטכניקות שונות לטשטוש זהות הכותבים. מאוחר יותר השתמשה הוצאת הספרים בזהותם המטושטשת של הסופרים ובשינויים שהכניסה בספרים כאמתלה לנטילת זכויות היוצרים לעצמה. בשנת 1964 הופצו שני סרטים בבימויו של ברנאר בורדרי על פי סדרת הספרים. מישל מרסייה שיחקה את אנג'ליק לצד רובר חוסיין. עד לשנת 1968 הופצו עוד שלושה סרטים על פי סדרת ספריהם. הזוג גולון לא קיבל תמלוגים עבור הסרטים.
ארבעת ילדיהם של הזוג גולון נולדו בצרפת והמשפחה היגרה לעיירת הקיט האלפינית קראנס-מונטנה (Crans-Montana) שבשווייץ הצרפתית. בני הזוג המשיכו לכתוב את סדרת אנג'ליק והוציאו לאור גם ספר אומנות שהכיל את ציוריהם.
בשנות השישים, בעקבות התרבות הפרסומים על אודות השואה, שכנעה אן גולון את משפחתה להצטרף למפעל הציוני, ולמרות שלא היה למשפחה קשר לעם היהודי, הם עלו לישראל. אחרי העלייה לישראל, חלק מילדי המשפחה התגייר. הבן הצעיר במשפחה, שלימים התפרסם בתור הביוכימאי פייר גולובינוף וכסופר בעל שם העט דאוד חממי, היה ממארגני מבצע אסתר להעלאת שארית הפליטה מתימן. מלבד פייר, עוד שניים מילדי המשפחה פרסמו כתבים בתחומים שונים, ביניהם נדיה שעבדה חלק מספריה של גולון לקומיקס.
בשנת 1972 נסעו הזוג גולון לחבל קוויבק שבקנדה לצורך מחקר מקדים עבור ספר מסדרת אנג'ליק שתכננו לכתוב. סרז' נפטר בקוויבק ואן המשיכה את כתיבת סדרת אנג'ליק בעצמה. בשנת 1977 יצא לאור הספר Angélique et la démone (אנג'ליק ורוח המת) ואן גולון הוכרזה כסופרת הצרפתית החיה שתרגומי ספריה הם הנמכרים ביותר.
למרות ההצלחה הבינלאומית של ספריה, גולון קיבלה פחות ופחות תגמולים עבורם, באמתלות שונות, עד שההוצאה לאור הכריזה על עצמה כבעלת הזכויות הבלעדית על הספרים. ההוצאה חדלה גם את הפצת ספריה של גולון לשפות זרות, למעט שני הספרים הראשונים בסדרה, ובמשך עשר שנים מכרה את עותקיהם במחירים הולכים ועולים. במשך שנים אלו גם הוקרנו הסרטים שעובדו על פי הספרים פעמים רבות ברשתות טלוויזיה שונות. גולון מצאה שבממוצע מוקרן סרט אחד שלה בטלוויזיה פעם בחמישה עשר יום. הסרטים יצאו לאור גם ב-DVD.
בין השנים 1993 ל-2004 ניהלה גולון מאבק משפטי נגד הוצאת הספרים וזכתה בבלעדיות על זכויות היוצרים ובפיצויים על הלנת שכר. ההליך המשפטי רושש את גולון, שהגיעה לגיל 80, ומעריציהּ גיסו הון שאפשר את השלמתו. בזמן המאבק המשפטי בתהּ של גולון, נדיה, פרנסה אותה. נכון לשנת 2008, גולון עיבדה מחדש את ספרי הסדרה במטרה להסיר מהם את השינויים שהוכנסו על ידי הוצאת הספרים.