stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוחמה בלתי מוגבלת
הערות שוליים

↑  "Managing China's transition."
David A Adams. United States Naval Institute. Proceedings. Annapolis: Jul 2003. Vol.129, Iss. 7; pg. 50
Source type: Periodical
ISSN 0041-798X
ProQuest document ID: 370666521
Text Word Count 2870
Document URL: (Proquest subscription required) retrieved June 19, 2007
↑  http://pourconvaincre.blogspot.com/2009/08/la-guerre-hors-limites.html
↑  Aerospace Power Journal, Summer 2000 (אורכב 24.03.2017 בארכיון Wayback Machine) accessed June 21, 2007
↑  "The dragon's new claws." Jeffrey W Bolander. Marine Corps Gazette. Quantico: Feb 2001. Vol.85, Iss. 2; pg. 58, 2 pgs. Document types: Book Review-Favorable
Source type: Periodical
ISSN 0025-3170
ProQuest document ID: 68630540
Text Word Count 1113
Document URL: (Proquest subscription required) retrieved June 19, 2007
לקסיקון (בלשנות)

ערך זה עוסק ברשימת מילים מנטלית, במוחו של הדובר. אם התכוונתם לרשימת מילים גשמית, ראו .
בבלשנות ובמדעים הקוגניטיביים של השפה, לקסיקון הוא מעין רשימה מנטלית במוחו של הדובר, הכוללת את כל המילים שהדובר מכיר, בשפות בהן הוא מדבר. ברשימה מקודד כל המידע הרלוונטי לגבי אותה מילה (כגון: איך הוגים אותה, מה המשמעויות שלה, והאם היא שם עצם או פועל). הלקסיקון הוא אחד המנגנונים של השפה, והוא מקיים ממשק עם מנגנונים אחרים כגון מנגנוני הסמנטיקה והתחביר.
ראו גם

אוצר מילים
ליביקו מרג'ה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באפריל 1912 בלינצונה, שווייץ 
 פטירה:  30 בדצמבר 1983 (בגיל 71) Montorfano, איטליה 
 תחום יצירה:  ציור, איור 
 www.libicomaraja.it
 
ליביקוֹ מָרָגָ'ה (באיטלקית: Libico Maraja; 15 באפריל 1912 – 30 בדצמבר 1983) היה צייר ומאייר איטלקי, שנודע במיוחד באיור ספרי ילדים ובמנהגו לחתום בשם משפחתו בלבד.
תולדות חייו

נולד בבלינצונה ולאחר לידתו עברה משפחתו ללוגאנו. בין השנים 1926–1929 למד בבית ספר לאמנות. ב-1932 פתח סטודיו בו עיצב, צייר ואייר כרזות, פרסומות, קלפי משחק וכן עסק בעיצוב חלונות ראווה. ב-1936 עבר עם משפחתו לקומו.
ב-1940 החל לעבוד כצייר ומעצב גרפי עבור חברת התקליטים IMA Pubblicità ואייר עטיפות לתקליטים ודפי תווים. כמו כן החל לעסוק באיור ספרי ילדים ומעשיות, שהתאימו מאוד לסגנונו התמים. ב-1949 נטל חלק בהפקת סרט האנימציה האיטלקי הראשון, La Rosa di Bagdad, שהופק בחברת IMA film (חברה בת של IMA Pubblicità), כמעצב הרקע.
החל מ-1947 עבד מרג'ה בעיקר כמאייר. הוא היה למאייר בחברת מחברות PIGNA. ב-1950 יצר את החוברת המאוירת הצבעונית הראשונה ששימשה את תלמידי בית הספר בכיתות הנמוכות, Il mio mondo ("העולם שלי"). מאז החלה שותפותו רבת השנים עם בית ההוצאה לאור Fabbri Editori, שנמשך עד מותו. במסגרת זו אייר ספרי ילדים רבים בהם ידועים בפרט איוריו לעליזה בארץ הפלאות ועליזה בארץ המראה, פינוקיו, עלילות סינבד המלח, סיפורי אנדרסן, מסעות גוליבר וסדרת Fiabe sonore ("גליונות סיפור") של ההוצאה, בה ראו אור 60 סיפורים (רובם מעשיות מאת האחים גרים ושארל פרו).
מאז שנות ה-60 הפכו איוריו של מרג'ה לידועים ברחבי העולם ומהדורות מאוירות פרי עטו תורגמו וראו אור בארצות הברית, בריטניה, רוסיה, צרפת, גרמניה, ישראל ועוד. בפרט אומץ מרג'ה ביפן, תחת השם לימה-סן.
הערכה

הסופרת מרית בן ישראל ניסתה להעריך את סוד הצלחתם של איוריו של מרג'ה וכתבה:
לפני כך וכך שנים (כלומר אחרי הילדות ולפני שהפסקתי לחשוב באו-או) הייתי פוסלת אותם מראש כקיטש. אבל מאז הצטיידתי במשהו כמו "משקפי לילה" נגד החושך של תיוגים אוטומטיים. אם הילדה התרגשה, שווה לבדוק ממה. מהמתיקות? הדקורטיביות? ודאי, אבל לא רק, ואפילו לא העיקר. חושניות? כן, קצת
הערות שוליים

↑  בהוצאת מסדה: פינוקיו (מספר על ידי שירלי גולדן; 1958), אגדות אנדרסן (מספרות על ידי שירלי גולדן; 1958), "אגדות מארץ סין" (מספרות על ידי ש. גולדן; 1962), "אגדות אפריקה": סופרו מחדש על ידי שירלי גולדן, עברית : יפה קרינקין (1965), "סיפורי בלט" (שירלי גולדן; 1966), עליזה בארץ הפלאות (לואיס קרול ; ציורים - מרג'ה ; מאנגלית - בלה ברעם; 1960)
↑  מרית בן ישראל, האדם הוא שילוב בין צמח לציפור – על ברבורי הבר של אנדרסן ועל האיורים של מרג'ה, 27 במרץ, 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810594923705606  GND: 133419134  ICCU: RAVV062231  ISNI: 0000 0001 1058 1695  LCCN: n84011511  LNB: 000014319  NKC: mzk2006363770  NTA: 074560891  SUDOC: 175622639  VIAF: 40564500   WorldCat (עם VIAF): 40564500
כשל קטלני

צוללת דולפין AIP אח"י רהב, מרץ 2016. על פי פרסומים זרים צוללות דולפין AIP מותאמות לשיגור  טילים גרעיניים לטווח של 1,500 ק"מ, ובכך מעניקות לישראל יכולת מכה שנייה גרעינית, שהיא דוגמה ליישום עקרון הכשל הקטלני.
כֶּשֶׁל קטלני (fail deadly) הוא תכונה של מנגנון. התכונה מתארת מנגנון שנבנה באופן שאם המנגנון יִכְשֹׁל במשימתו, אז הוא יגיב אוטומטית באופן קטלני שיפגע באחרים ו/או בעצמו. כֶשֶׁל-קטלני היא תכונה מנוגדת לתכונת אל כשל (fail safe) אשר בה המנגנון לא רק שלא מגיב בצורה קטלנית אלא פועל באופן אוטומטי על מנת להקטין את הנזק שנגרם מהכֶשֶׁל.
באסטרטגיה צבאית גרעינית

השימוש במושג כֶשֶׁל קטלני בדרך כלל נעשה בהתייחס לאסטרטגיה צבאית גרעינית שמטרתה ליצור הרתעה שתגרום לאויב לפחד להפעיל התקפה גרעינית. באסטרטגיה זו מדינה בונה מנגנון אוטומטי שיבטיח הפעלת 'מתקפת נגד' (תגובה) קטלנית כלפי האויב, בתרחיש שבו המדינה כבר הותקפה בכלי נשק גרעיניים של האויב, וכבר נִכְשְׁלָה מלמנוע את המתקפה הגרעינית הזו של האויב כנגדה. המנגנון מבטיח ש'מתקפת הנגד' (התגובה) הקטלנית תצא לפועל אוטומטית, גם בתרחיש, שבמהלך כִּישָּׁלוֹן של המדינה, האויב כבר חיסל את כל האנשים שהיו יכולים להוציא לפועל 'מתקפת נגד' לא אוטומטית.
כלומר, כשל קטלני הוא דוגמה לאסטרטגיית מכה שנייה. במקרה זה, עקרון הכשל הקטלני מרתיע את האויב מפני שיגור מכה ראשונה. אלמנט חיוני באסטרטגיית המכה השנייה, אשר מושג בכשל קטלני, הוא שמדיניות ונהלים השולטים במתקפת התגמול מאפשרים שיגור כלי נשק גרעיניים, גם אם מבנה הפיקוד והשליטה הקיים כבר נוטרל על ידי מכה ראשונה. היעילות ההרתעתית של מערכת כזו תלוי בכך שמדינות אחרות החמושות בנשק גרעיני יידעו אותה מראש.
דוגמאות לכשל קטלני

ברית המועצות השתמשה במערכת קטלנית לכשל המכונה 'היד המתה' (אנ'). לאחר קריסת ברית המועצות, רוסיה שמרה על השיטה (למרות שכיום היא מופעלת רק בעתות משבר).
המדיניות הקטלנית של בריטניה מאצילה סמכות פגיעה למפקדי צוללות במקרה של אובדן פיקוד (באמצעות מכתבי המוצא האחרון), ומבטיחה שגם כאשר המהלך לא מתואם, ניתן לבצע תגמול גרעיני.
על פי פרסומים זרים צוללות דולפין AIP מותאמות לשיגור טילי שיוט שפותחו בישראל (על פי פרסומים שונים מדובר בטילי פופאי), שניתן לחמש אותם גם בראשי קרב גרעיניים לטווח של 1,500 ק"מ, ובכך מעניקות לישראל יכולת "מכה שנייה" גרעינית, למקרה שתותקף בנשק גרעיני.
ראו גם

מכה שנייה
פצצה מומלחת
אל כשל
נשק יום הדין
הערות שוליים

↑  .McDonnell, Timothy
Shoot First or Fail Deadly: Transforming US Nuclear Posture Under Eisenhower. 2019, MIT Political Science Department Research Paper
↑  Scott, Len (2000). Planning Armageddon. Amsterdam: Overseas Publishers Association. p. 301. ISBN 9058230066.
↑  Germany May Sell 2 More Dolphin Subs to Israel for $1.17B
↑  ראובן פדהצור, האלוף, השר והצוללות, באתר הארץ, 21 במרץ 2012
↑  Popeye Turbo
↑  חדשות 2, ‏תחקיר: "צוללת הדולפין נושאת טילים גרעיניים", באתר ‏מאקו‏, 3 ביוני 2012
לובשבריני

לובשבריני (בהונגרית: Lovasberény) הוא כפר במחוז פייר, נפת סקשפהרוואר.
מיקום

לובשבריני ממוקם למרגלות הצפוניים של "הרי ולנצה" שנישאים מעל אגם ולנצה. ניתן להגיע אליו על הכביש הראשי 811 בין סקשפהרוואר – ביצ'קה ועל הכביש 8119 בין העיר ולנצה לבין צ'אקוואר. גבולו המנהלי מושפע גם מכביש 8117, העובר מכביש 7 עד פאזמאנד – ורב.
היסטוריה

המישורים והגבעות הפוריים בין גבולותיו הדרומיים של ה"וורטש" לבין השלוחות הצפוניות של "הרי ולנצה", אשר נחצים ידי נחל רובאקיה (Rovákja), היו מאוכלסים על ידי עמים כבר באלף ה-2 לפנה"ס. בתקופת הברונזה היו מיושבים אזורי טירת-מיהאי והמרחב שלה, אך גם עקבות היישובים ובתי הקברות של הקלטים ושל הרומאים ניתן למצוא בגבול היישוב של ימינו. שמו של הכפר מופיע באיגרת שהונפקה בשנת 1302 בדמות לובזברן (Lowazberen). שם היישוב לובש-בריני הפך לקבוע בסוף המאה ה-17.
בעשורים הראשונים של הכיבוש הטורקי (אמצע המאה ה-16), הכפר התרוקן מתושבים. רק בשנת 1637 אוכלס מחדש על ידי הונגרים קלוויניסטים מביקאץ' שבמחוז טולנה. בסוף המאה ה-17 מספר המשפחות הקלוויניסטיות היה מעל לשישים ואוכלוסיית הכפר כבר עלתה על שלוש מאות. הם בנו מחדש את הכפר, החלו לעבד את האדמות והשתלטו על הכנסייה הרומית-קתולית לשעבר. בעשורים הראשונים של המאה ה-18 קיבלה אוכלוסיית לובשבריני תפנית נוספת. יהודים הגיעו ממוראביה, ושלושים משפחות רומיות קתוליות התיישבו במקום. הם הגיעו ממרכז גרמניה, ממחוז הסן-קאסל. מתקופה זו ואילך הייתה אוכלוסייה מעורבת בכפר מבחינת הדת, התרבות והמנהגים. מספר היהודים גדל בהתמדה עד אמצע המאה ה-19 ועבר את ה-1,200. לאחר שהצליחו להתיישב בערי המלוכה החופשיות, מספרם ירד במהירות.
לא רק הייתה תקופת ההתפתחות הכלכלית במאה ה-18, אלא גם עידן של העמקת ההבדלים בין הקתולים לבין הקלוויניסטים. ההתחדשות קשורה לבני המשפחת ציראקי. הרוזן יוזף ציראקי רכש את האחוזה בשנת 1730 מהברון פרנץ אנסלם פליישמן. בשנת 1748 הוא לקח את הכנסייה מהקלוויניסטים והעביר אותה לנתיניו הקתולים. במשך כמעט שנתיים קיימו הקלוויניסטים פולחן בשמיים החופשיים. בשנת 1751 הם בנו את האורטוריה שלהם עשויה משוכות וקנים. כנסייה הבנויה מאבן יכלו להקים רק בשנת 1786. בתקופה זו היו בכל שלוש העדות (קתולים רומאים, קלוויניסטים ויהודים) בתי ספר וידועים גם זהות המורים. כתוצאה מהפריחה הכלכלית, בשנת 1765 קיבלה לובשבריני את הזכות לערוך ירידים, וכך עלתה לשורות עיירות השוק. בסוף המאה היו רשומים 327 בתים ומספר המשפחות היה 490 ואוכלוסייתן עלתה על אלפיים וחמש מאות.
הגידו הנוסף של היישובנפסק על ידי מלחמת העולם הראשונה והמהפכות שלאחר מכן. מלחמת העולם השנייה הביאה תלאות קשות לחיי הכפר. בדצמבר 1944 הכפר הפך לזירת מלחמה, לאחר למעלה מארבעה חודשים של לחימה קשה בשנת 1945 הפסיקו התותחים לירות ב-20 במרץ. במהלך המלחמה 51 מיהודי הכפר הפכו לקורבנות השואה. 72 בנייני מגורים נפגעו ו-38 הפכו ללא מיושבים.
קהילה יהודית

בראשית המאה ה-18 באו ללובשבריני יהודים ממוראביה ומאוסטריה והתיישבו במקום בחסות בעלי האחוזות. ב-1720 נבנה בית הכנסת הראשון. הקהילה הפעילה מוסדות צדקה וגמילות חסדים והיה במקום בית ספר יהודי.
ב-1840 ישבו בלובשבריני 1,240 יהודים. מהמחצית השנייה של המאה ה-19 הלך וירד מספרם.
היינריך דויטש (1899–1822), שהיה מורה בבית הספר היהודי בלובשרבריני, לימד אחר כך בבית המדרש לרבנים בבודפשט, חיבר מילון עברי-הונגרי לתנ"ך ולמשנה, תרגם את התורה להונגרית וחיבר "סידור לתפילות ישראל" בהונגרית. בן לובשבריני אחר שנתפרסם הוא מוריץ ספיר (SAPHIR, 1858–1795), עיתונאי וסופר הומוריסטן, מראשוני היהודים שנודעו בספרות הגרמנית. בשנת 1930 ישבו בלובשבריני רק 53 יהודים.
קהילה יהודית > תקופת השואה

מעמדם וזכויותיהם של יהודי הונגריה הוגבלו עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה (ספטמבר 1939), כשממשלת הונגריה הפרו-גרמנית חוקקה בשנת 1938 את "החוקים היהודיים" (החוק היהודי הראשון החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי). כמה שבועות לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה (מבצע מרגרטה במרץ 1944), הועברו יהודי לובשבריני לתחנת הרכבת של סקשפהרוואר, בה רוכזו כל יהודי הנפה. כעבור שבועיים גורשו כולם למחנה ההשמדה אושוויץ.
הרב האחרון של הקהילה, ד"ר הנריק פיש (Fisch Henrik) שרד את השואה, חזר אחרי המלחמה לבודפשט וכיהן כרב הראשי בבית הכנסת הגדול של בודפשט.
אתרים בעלי חשיבות

טירת ציראקי
מגדל אש
הכנסייה הקלוויניסטית
הכנסייה הקתולית
הקפלה של מריה
בית קברות היהודי
בתי קברות צבאיים
אנדרטה הרואית
גלריית לנקה (Arany János u. 17) – אולם תצוגה אמנותי שהוקם על ידי זמר האופרה אנדרה איטה שהפך אמן. הבית הבית שנבנה בשנת 1798 הוא כיום הואמקום תצוגה של בית איכרים עממי בן יותר מ-220 שנה.
גלריית תמונות

כנסייה קתולית
אנדרטה הרואית
הכנסייה הקלוויניסטית
לוח זיכרון לנופלים על קיר הכנסייה הקתולית
אריות אבן מסמנים את הכניסה הראשית לטירת ציראקי בלובשבריני
קפלה של טירת ציראקי
טירת ציראקי וקפלה
החזית הראשית של הטירה
פרט החזית הראשית של הטירה
מגדל אש
ילידי המקום

יוז'ף רונה, (מקודם רוזנר עד 1884 בהונגרית: Róna József; לובשבריני, 1 בפברואר 1861 – בודפשט, 31 בדצמבר 1939) היה פסל יהודי-הונגרי. יוצר פסל הרכיבה על סוס של הנסיך אויגן מסבויה.
בשנת 1795, מוריץ ספיר או משה ספיר (לימים מוריץ גוטליב ספיר) היה הומוריסט וסופר יהודי-הונגרי-אוסטרי, שגם הצטלם בסטודיו שלו על ידי אחת הקלאסיקות הראשונות של הצילום, נדאר.
שאלאמון ברניאי (שאנדור בריני), קליין (בערך 1846–1887), דוקטור במדעי הרוח, מורה.
שאנדור פלקי (מקודם פיכסל-Füchsl; בהונגרית: Feleky Sándor; לובשבריני, 31 באוקטובר 1865 – בודפשט, 1 בספטמבר 1940) היה רופא, סופר, משורר. מתרגם ספרותי יהודי-הונגרי.
הוגו פלקי, (במקור פיכסל-Füchsl; בהונגרית: Feleky Hugó; לובשבריני, 14 במרץ 1861 – בודפשט, 20 באוגוסט 1932) היה רופא יהודי-הונגרי, אורולוג, פרופסור באוניברסיטה. הוא אביו של סופר ועיתונאי גזה פלקי, אחיו של עורך הדין בלה פלקי ושל שאנדור פלקי הרופא והמשורר.
בלה פלקי, (במקור פיכסל-Füchsl בהונגרית: Feleki Béla; לובשבריני, 3 באוקטובר 1862 – בודפשט, 1 במרץ 1923)  היה עורך דין יהודי-הונגרי, חבר הוועדה המחוקקת, סגן נשיא הקהילה היהודית של פשט. אחיו היו הוגו פלקי, אורולוג, ושל שאנדור פלקי, רופא, משורר והאחיין של גזה פלקי, סופר ועיתונאי.
הערות שוליים

↑  A Lenke Galéria oldala Lovasberény települési önkormányzatának honlapján, hozzáférés: 2020. április 20.
↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 17967/1878. Névváltoztatási kimutatások 1878. év 1. oldal 28. sor
↑  "Születési bejegyzése a lovasberényi izraelita hitközség születési akv. 1328/1865. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-12-12.
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1119/1940. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-12-12.
↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 17967/1878. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1878. év 1. oldal 26. sor
↑  "Születési bejegyzése a lovasberényi izraelita hitközség születési akv. 1144/1861. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-07.
↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 17967/1878. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1878. év 1. oldal 27. sor
↑  "Születési bejegyzése a lovasberényi izraelita hitközség születési akv. 1208/1862. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-07.
↑  "Gyászjelentései (1923. március 3.) Pesti Hírlap, 45. évfolyam, 50. szám". נבדק ב-2020-04-07.
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 677/1923. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-07.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463765605171  LCCN: n2004038925  VIAF: 150300156   WorldCat (עם VIAF): 150300156 
בית הכנסת בכפר
כל דאלים גבר

כָּל דַּאֲלִים גָּבַר (בארמית: כל החזק - גובר) הוא ביטוי שמקורו בתלמוד הבבלי מסכת בבא בתרא, ביחס למקרים שבהם אין כל דרך לבית הדין לברר את האמת, ופירושו: האלים שבידיו הכוח - זוכה. בימינו השימוש הרווח בביטוי בא לתאר חברה אלימה, שבה ההכרעה נעשית על-פי שיקולי כוח בלבד, תוך התעלמות מערכי מוסר וצדק.
מקור הכלל

לפי המשפט העברי, כאשר באים לפני בית דין שני מתדיינים במטרה לברר בעלות על חפץ, ולאף אחד מהם אין ראיה - הפסיקה משתנה בין מקרים שונים. אם אף אחד מהחולקים אינו "מוחזק", כלומר, החפץ נמצא במקום שאינו שייך לשום אדם ושום אדם לא מחזיק בו (כגון ספינה בים), ובנוסף, לא ייתכן שהחפץ שייך לשניהם, פוסק בית הדין "כל דאלים גבר".
לפי פסיקה זו החפץ יהיה בבעלות המתדיין שתופס אותו בכוח הזרוע (לצד שלישי, שלא היה צד בדיון, אין אפשרות לנסות לתפוס את החפץ), או בבעלות המתדיין שגברה ידו בראיות (הכוונה לראיות שאינן מקובלות בדרך כלל במשפט העברי).
לגבי הרציונל שמאחורי פסיקה זו נחלקו הראשונים:
דעה אחת אומרת שעוצמת האלימות והסיכון שבעליו האמיתיים של החפץ ייקח על עצמו גדולים לאין ערוך מאלו של אדם שהחפץ אינו שלו בדין, ושלבעלים האמיתיים יהיו ראיות. כמו כן, האדם שהחפץ אינו שלו ימנע מלקחת אותו אפילו אם הוא "אלים" יותר, מכיוון שהסיכויים הם שבעתיד תימצא ראיה או עדים לבעלים האמיתיים.
על פי הדעה השנייה אין מטרתו של דין זה לגלות למי באמת שייך החפץ, אלא כיוון שהמתדיינים לא הביאו ראיה שהחפץ שלהם ולא מחזיקים בו, אין זה תפקיד הדיינים לפסוק את הדין. על פי דעה זו זה שהחזק יגבר זו רק הנחה, כלומר: כיוון שאנחנו משאירים את החפץ ביד שניהם, מן הסתם החזק ישתלט עליו.
מהות הכלל

הפוסקים הקדמונים חלוקים בדעתם מה אופי הכלל "כל דאלים גבר".

דעת הרא"ש, הטור, הרמב"ם, השולחן ערוך ועוד היא שזה פסק דין: בנסיבות המתוארות לעיל בית הדין פוסק שכל דאלים- גבר, והחפץ יהיה ממונו של הגובר לכל דבר. לדעתם, כל דאלים גבר מתיר "סיבוב" אחד בלבד של התמודדות, ולאחריו- החפץ השנוי במחלוקת משתייך לגובר ושוב לא יוכל השני להוציא ממנו בלא ראיות מספקות. ההסבר לזה הוא, שלא ייתכן שיהיו כל ימיהם במצב מלחמה, כאשר החפץ נודד בין שניהם.
לעומתם תוספות הרי"ד, הראב"ד[דרוש מקור][דרושה הבהרה], הרשב"א, הרשב"ם ועוד רבים אחרים סבורים שכל דאלים גבר הוא מצב שנוצר ממילא כאשר בית הדין, מחוסר יכולת להכריע (אפילו על דרך הפשרה), מסלק עצמו מלדון בסכסוך ולא מתערב בו יותר. מכיוון שכל דאלים גבר אינו מהווה הכרעה לשיטת ראשונים אלה, אין כל מניעה להניח לבעלי הדין לעשות כרצונם, ולפיכך- מי שידו גוברת (בראיות או בזרוע), החפץ יהיה ברשותו עד אשר יגבר השני, וחוזר חלילה, עד שיתברר הסכסוך בראיה ברורה.
מחלוקת האמוראים

רב יהודה סבור כי כאשר הדין הוא כל דאלים גבר - כאשר אין ראיה לאף אחד משני הצדדים הבאים לפני בית הדין, אסור לבית הדין לגרום לעוות את הדין, אף על פי שמדובר בפסק שתוצאותיו לא יביאו בהכרח לפסיקה הנכונה, שהרי יכול להיות שהשקרן הוא זה שיתפוס את החפץ הנתון במחלוקת, ולכן אם החפץ נמצא ברשות הרבים אסור לבית הדין להעביר את החפץ לרשותם, גם אם אחד מבעלי הדינים טוען שהחפץ שלו ותיכף יביא ראיה, ועזיבת החפץ ברשות הרבים תגרום לו נזק שייתכן שיהיה בלתי הפיך - שהגזלן יגזול את החפץ ויזיק אותו.
לעומת זאת סבור רב הונא, חבירו של רב יהודה, שמכיוון שכל דאלים גבר הוא פסק שאינו מביא לפסיקה נכונה בדין ונגרם רק מחוסר ברירה - שבית הדין לא יכול לפסוק כאשר אין כל ראייה, אין לבית הדין לחשוש יותר מדי מעיוות פסק זה, ובית הדין יתפסו את החפץ לרשותם, אם אחד מבעלי הדינים טוען שעומד הוא להביא ראיה שבידו לבית הדין ומבקש מבית הדין שיתפסו את החפץ.
שימוש כביטוי בעברית המודרנית

"כל דאלים גבר" משמש גם כביטוי בשפה העברית, המבטא את שלטון הכוח, שבו החזק הוא המנצח, מי שהכוח בידו גובר על האחרים תוך התעלמות מערכי המוסר והצדק.
הניקוד וההגייה של הביטוי

בשל העובדה שלתלמוד הבבלי אין ניקוד, והארמית הבבלית אינה מדוברת כאלף שנה, ישנן מספר דרכים לנקד ולהגות את הביטוי.
כל - בארמית הבבלית לא קיים המושג קמץ קטן - כל הקמצים שווים בהגייתם. בימינו יש שהוגים את הקמץ במילה זו כתנועת o, ויש שהוגים אותו כתנועת a (השוו kol nidre אצל אשכנזים, לעומת kal nidre אצל ספרדים).
דאלים - ניתן לנקד את המילה במשקל קַטִּיל (אַלִּים), כמו בעברית, אולם במחקר המדעי מקובל שבארמית בבלית היה שם העצם שקול במשקל קְטִיל (אֲלִים). לכן יש המנקדים "דְּאַלִּים" ויש המנקדים "דַּאֲלִים".
גבר - קשה לדעת אם מדובר בצורת עבר או בצורת בינוני. מי שסבור שמדובר בעבר מנקד גְּבַר, ומי שסבור שמדובר בצורת בינוני מנקד גָּבַר. ניקוד יוצא דופן ניתן למצוא במילון אבן שושן: גָּבֵר.
ראו גם

ספק (הלכה)
לקריאה נוספת

Joseph David, “The One who is More Violent Prevails’ - Law and Violence from a Talmudic Legal Perspective,” Canadian Journal of Law and Jurisprudence Vol. 19, No. 2, pp. 385 – 406
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ל"ד, עמוד ב'
↑  מסכת בבא בתרא, דף ל"ד, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ל"ד, עמוד ב'.
↑  כל דאלים, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  ראו M. Sokoloff, Dictionary of Babylonian Aramaic, Bar Ilan University Press, 2002, p. 134
↑  ראו: מילון ספיר, מילון אריאל, מילון ההווה, מילון ארמי-עברי של עזרא ציון מלמד, ניבי תלמוד של נחום רקובר, ובמהדורות התלמוד המנוקדות של הרב עדין שטיינזלץ, הרב יוסף עמר ושוטנשטיין.
↑  נראה שזוהי טעות סופר, הן משום שניקוד זה הוא בניגוד לדרכה של הארמית הבבלית (ראו: י"נ אפשטיין, דקדוק ארמית בבלית, עמ' 39; ש' מורג, לשון התלמוד הבבלי, עמ' 102) והן משום שצורות בינוני אחרות מגזרה זו מנוקדות אצל אבן שושן כדין: "פוק חזי מאי עמא דָּבַר" (ולא דָּבֵר), "עורבא פָּרַח" (ולא: פָּרֵח).
| המשפט העברי |
| --- | --- | --- |
| בית דין והדיינים | סמיכת זקנים • ערכאות של גויים • איגרות בית דין • איסור הטיית משפט • איסור שוחד • כבוד הבריות במשפט העברי |  |
| סדר הדין | לא תגורו מפני איש • בצדק תשפוט עמיתך • דרישה וחקירה • דין מרומה • אנן סהדי |  |
| תובע ונתבע | כתב סירוב • הודאת בעל דין |  |
| דיני ראיות | עדות • כיוון שהגיד שוב אינו חוזר ומגיד • עדים זוממים • פסולי עדות • לא תישא שמע שווא • אין עד נעשה דיין • נמצא אחד קרוב או פסול • שטר • סימנים • קול |  |
| דיני טענות | טענת ברי • ברי ושמא • ספק וודאי • קים לי • מרא קמא • כופר הכל • מודה במקצת • מיגו  • טענו חיטין והודה לו בשעורין • טוען וחוזר וטוען • הוחזק כפרן |  |
| פסק בית דין | הכרעת רוב בדיינים • המוציא מחברו עליו הראיה • יחלוקו • יהא מונח עד שיבוא אליהו • כל דאלים גבר • שודא דדייני • פשרה • עביד איניש דינא לנפשיה • הפקר בית דין הפקר • חזקת ממון • תפיסה • גוד או איגוד |  |
ליביקי

הליביקי (בלטינית: Libicii או Libui או Libii) היו שבט גאלי ששכן באזור קאמארג בתקופת הברזל.
היסטוריה

הם מוזכרים בשם "לבקים" (Lebékioi, Λεβέκιοι) על ידי פוליביוס (המאה ה-2 לפנה"ס), Libui על ידי טיטוס ליוויוס (סוף המאה ה-1 לפנה"ס), Libii ו-Libiciorum על ידי פליניוס הזקן (המאה ה-1 לספירה), ו"ליביקון" (Libikō̃n, Λιβικῶν) על ידי תלמי (המאה השנייה לספירה).
לפי בהלשנית הספרדייה פטריציה דה ברנרדו סטמפל (אנ'), השם האתני Libikoi יכול לנבוע מ *lub h ikoi מוקדם יותר ("האוהבים"; מ־lubi "אהבה" בגאלית) עם הטמעת תנועות פְּרֶטוניות (u...i > i...i) כלומר מיד לפני הברה שיש בה דגש או הטעמה.
שבט הומוני מתועד בצפון איטליה (ראה (אנ')). ייתכן שזו תוצאה של הגירות מדרום צרפת.
גאוגרפיה

הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת ממערב לאנאטילי והאוואטיקי, דרומית להרי הוולקה ארקומיקי והקאווארי. האורה ליביקה המוזכרת על ידי פליניוס מתייחסת לדלתא המערבית של הרון, כלומר אזור קמארג.
לפי ההיסטוריון גאי בארוול, הם היו חלק מהקונפדרציה הסלובית.
אופידום עם זכויות לטיניות שנכתב על ידי פליניוס בתור Libii היה כנראה שמה של העיר הראשית שלהם.
לקריאה נוספת

Barruol, Guy (1969). Les Peuples préromains du Sud-Est de la Gaule: étude de géographie historique. E. de Boccard. OCLC 3279201.
de Bernardo Stempel, Patrizia (2000). "Ptolemy's Celtic Italy and Ireland: A linguistic analysis".  In Parsons, David N.; Sims-Williams, Patrick (eds.). Ptolemy: Towards a Linguistic Atlas of the Earliest Celtic Place-names of Europe. CMCS. pp. 83–112. ISBN 978-0952747833.
Falileyev, Alexander (2010). Dictionary of Continental Celtic Place-names: A Celtic Companion to the Barrington Atlas of the Greek and Roman World. CMCS. ISBN 978-0955718236.
Talbert, Richard J. A. (2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World. Princeton University Press. ISBN 978-0691031699.
הערות שוליים

↑  Polybius. Historíai, 2:17:4.
↑  Livy. Ab Urbe Condita Libri, 5:35:1-2.
↑  Pliny. Naturalis Historia, 3:124; 3:37.
↑  Ptolemy. Geōgraphikḕ Hyphḗgēsis, 3:1:32.
↑  Falileyev 2010, s.v. Libicii.
↑  de Bernardo Stempel 2000, p. 107.
↑  Barruol 1969, p. 159.
↑  Talbert 2000, Map 15: Arelate-Massalia.
1 2  Barruol 1969, pp. 192–193.
↑  Barruol 1969, pp. 187–188.
לטסיל טבוגו

לטסיל טבוגו (באנגלית: Letsile Tebogo; נולד ב-7 ביוני 2003) הוא אתלט בוטסואני, האלוף האולימפי (פריז 2024), זוכה מדליית ארד באליפות העולם (בודפשט 2023), אלוף אפריקה (2022) ושיאן אפריקה בריצת 200 מטר וסגן אלוף העולם (בודפשט 2023) בריצת 100 מטר.
ביוגרפיה

טבוגו נולד בקניה שבבוטסואנה.
ביוגרפיה > 2021

באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בניירובי שבקניה זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.19 שניות ומדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.38 שניות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות אפריקה שנערכה בסנט פייר שבמאוריציוס טבוגו זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.26 שניות.
באליפות בוטסואנה שנערכה ב-19 בפברואר קבע בריצת 100 מטר שיא לאומי חדש של 10.08 שניות. חודשיים לאחר מכן, קבע שיא עולם לנוער עד גיל 20 של 9.96 שניות.
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 100 מטר בשיא עולם חדש עד גיל 20 של 9.91 שניות ומדליית כסף בריצת 200 מטר בשיא אישי ובשיא אליפות חדש של 19.96 שניות, אחרי בלסינג אפריפה מישראל (19.96 שניות) ולפני קאלב לו מאוסטרליה (20.48 שניות).
ביוגרפיה > 2023 > שיאן אפריקה

במסגרת ליגת היהלום שנערכה בלונדון ב-23 ביולי 2023 זכה במדליית כסף בריצת 200 מטר בשיא אפריקה חדש של 19.50 שניות, אחרי נואה ליילס מארצות הברית שקבע שיא תחרות ואת תוצאת השנה בעולם של 19.47 שניות ולפני ז'ארנל יוז מהממלכה המאוחדת שקבע שיא לאומי חדש של 19.73 שניות.
ביוגרפיה > 2023 > סגן אלוף העולם

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט, הונגריה באוגוסט הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בריצת 100 מטר בשיא לאומי חדש של 9.88 שניות, אחרי נואה ליילס מארצות הברית (9.83 שניות) ולפני ז'ארנל יוז מהממלכה המאוחדת (9.88 שניות) ומדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.81 שניות, אחרי נואה ליילס (19.52 שניות) ואריון נייטון (19.75 שניות), שניהם מארצות הברית.
ביוגרפיה > 2024 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת פריז זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.46 שניות, לפני קני בדנרק (19.62 שניות) ונואה ליילס (19.70 שניות), שניהם מארצות הברית.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 100 מטר: 9.86 שניות (2024), שיא בוטסואנה
ריצת 200 מטר: 19.46 שניות (2024), שיא אפריקה
ריצת 300 מטר: 30.69 שניות (2024), שיא עולם
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14883897