stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורוץ' ברברוסה
ביוגרפיה

אורוץ' נולד באי לסבוס ליאקופ, פרש טורקי שעבד בשירות הסולטאן העות'מאני מהמט השני, ולאם יווניה-נוצריה. מגיל צעיר עבד כספן. במהלך היתקלות ימית עם אבירי רודוס, בה נהרג אחד מחמשת אחיו, נפל אורוץ' בשבי. הוא שימש במשך שנתיים כעבד בבניית ביצורי רודוס, ובחתירה בגליאות של האבירים. בשלב מסוים הצליח אורוץ' לנסר את שלשלאות הברזל בהן נאזק לגליאה, ונמלט בשחייה לחוף קרוב, משם עשה את דרכו בחזרה לבית המשפחה.
בסביבות 1512 הופיע בחופי ברבריה יחד עם אחיו הצעיר היזיר (לימים ח'יר א-דין), בראש כנופיה קטנה, והחל בפעילותו כשודד ים.
הוא הקים את בסיסו הימי באי ג'רבה הסמוך לחופי המגרב, ומיקד את פשיטותיו על ספינות שעברו בשטח הים שבין חופי צפון אפריקה לאיטליה. ספינות סוחר שנלקחו שלל, היו מובלות לג'רבה לשם פירוקן ויצירת סירות פשיטה חדשות עבור צי שודדי הים. בפעילות זו הוא שיתף פעולה עם א-סיידה אל-חורה שעזרה לו בניהול משא ומתן עם הנוצרים בספרד.
בשלב מסוים חתם אורוץ' על הסכם סחר עם מושל תוניסיה, והורשה לפעול מנמל לה גולט, תוניס. עובדה זו איפשרה לשודדי הים להרחיב את פעילותם לכל אזור מערב הים התיכון. הם שוטטו לאורך חופי ספרד והטילו אימה על קברניטי ספינות הסוחר הספרדיות; חילצו מוסלמים אנוסים  – מוריסקים   מספרד לאפריקה, ואגרו מידע שבאמצעותו תכננו פשיטות על כפרים נוצריים באזורי החוף. מלבד חופי ספרד, ניהלו פשיטות גם על חופי דרום איטליה (המצוג'ורנו), ועל חופי האיים: מיורקה, מנורקה, סרדיניה וסיציליה.
אורוץ' לא הסתפק בפעילות-השוד הימית, וביקש להרחיב את שליטתו לתוך היבשה. בצפון אפריקה לא היו קיימות באותה תקופה הממלכות האזוריות, והוא ביקש להיכנס לכאוס השלטוני ששרר בין ערי המדינה של המגרב, תוניסיה, טריפולי, ואלג'יר; ובין השבטים הערביים והברברים יושבי הארץ הוותיקים, ששכנו בהרים. כצעד ראשון, שלח אורוץ' בשנת 1515 את פירי ראיס  – הנווט והקרטוגרף הטורקי הנודע - לאיסטנבול אל הסולטאן סלים הראשון, בהצעה שיפרוש עליו את חסותו, יספק לו ציוד ותגבורת צבאית, וחשוב מכל –  אבק שרפה, שהיה נשק שובר שוויון; בכך תשיג האימפריה העות'מאנית דריסת רגל במגרב.
ב־1516, עם קבלת החסות העות'מאנית והתגבורת הצבאית, השתלט על אלג'יר וחיסל את הסולטאן המקומי במו ידיו. לאחר שביסס את שלטונו באלג'יר, החל להפעיל לחץ מתמיד על המוצבים הספרדיים במגרב, אך ניסיונותיו לכבוש את אחד המוצבים נהדף ונכשל. בשלב זה הפנו כוחותיו של אורוץ' את כיבושיהם אל פנים הארץ, וכבשו את תלמסאן. בשלב זה היה נתון כל שטחה של אלג'יריה המודרנית, תחת שלטונו של אורוץ', ובכך הגיע לשיא תהילתו.
בתקופה זו, בקרב מול אחד המוצבים הספרדיים במגרב, איבד אורוץ' את אחת מזרועותיו.
עם כיבוש תלמסאן בידי אורוץ' וצבאו, פנה מלך תלמסאן המודח, יחד עם ידידו שליט אוראן הספרדי המרקיז קומארס, בבקשת עזרה מקרל החמישי מלך ספרד שהתמנה לתפקידו שנים ספורות קודם לכן, ועדיין לא הוכתר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה. קרל שזיהה את ההזדמנות להיפטר משודד הים שהטיל את חתתו זה שנים על נתיבי השיט בים התיכון, כאשר הוא בעומק היבשה ומרוחק ממעוזיו שעל חוף הים, העניק להם תגבורת של 10,000 חיילים וסכום כסף גדול במטרה לצרף את השבטים הערבים שסביב תלמסאן למרד.
ב־1518, לאחר מצור ארוך על תלמסאן, תוך ניתוק הדרך בינה לבין אלג'יר, נמלט אורוץ' מהעיר הסגורה עם קומץ מלווים. כוח ספרדי סגר עליו וחיסל אותו. גופתו נתלתה על חומות העיר תלמסאן לאור לפידים, וראשו נשלח לסיבוב ניצחון ברחבי צפון אפריקה, ומאוחר יותר לספרד.
לאחר מותו, קיבל אחיו ח'יר א-דין ברברוסה את הנהגת שודדי הים. תחת הנהגתו התמקדו השודדים יותר במעשי השוד הימי, ופחות בכיבושים פנים-יבשתיים, והידקו את הקשר עם האימפריה העות'מאנית.
לקריאה נוספת

רוג'ר קראולי, אימפריות הים: הקרב הסופי על השליטה בים התיכון 1521–1580, מאנגלית: חגי אברבוך. תל אביב: אופוס, 2012. (לפי מפתח עמ' 380).
הערות שוליים

↑  רייס או ראיס, הוא כינוי שניתן בטורקית ליורדי ים, בדרגי פיקוד. כמו קפטן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1697180  BnF: cb12653020v (data)  GND: 1021241059  ISNI: 0000 0000 7820 1022  LCCN: no97066876  NKC: jo2007409390  NTA: 239834577  SUDOC: 027717259  VcBA: 495/179909  VIAF: 261552771   WorldCat (עם VIAF): 261552771
אוניברסיטת איחוד האמירויות הערביות

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  7 ביולי 1976 – הווה (48 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
 קואורדינטות:  24°13′44″N 55°44′51″E﻿ / ﻿24.228766°N 55.747463°E﻿ / 24.228766; 55.747463
 www.uaeu.ac.ae
 he
 
אוניברסיטת איחוד האמירויות הערביות (UAEU) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית הממוקמת באל-עין, איחוד האמירויות הערביות. זוהי האוניברסיטה הוותיקה ביותר באיחוד האמירויות הערביות. היא הוקמה בשנת 1976 לאחר קבלת העצמאות מבריטניה על ידי האב המייסד של איחוד האמירויות, השייח' זייד בן סולטן אל נהיאן.
מיקום

האוניברסיטה ממוקמת בעיר אל-עין, עיר נווה מדבר באמירות אבו דאבי, 140 ק"מ מזרחית לעיר הבירה אבו דאבי ובמרחק דומה מהעיר דובאי.
סטודנטים

סטודנטים מגיעים מכל שבע האמירויות ומיותר מ-64 מדינות אחרות. 6,696 סטודנטים חיים בקמפוס. בשנת 2014 סטודנטים משאר העולם היו כרבע מסך הסטודנטים הרשומים.
דירוגים

אוניברסיטת איחוד האמירויות הערביות מדורגת ברציפות כאוניברסיטה השנייה המובילה באיחוד האמירויות הערביות אחרי אוניברסיטת ח'ליפה, והרביעית ב-GCC. האוניברסיטה מדורגת במקום ה-5 באזור הערבי, במקום ה-284 בעולם בדירוג האוניברסיטה העולמית של QS לשנת 2021. ב-2021, לפי דירוג ה-QS Top 50 Under 50, כלומר 50 האוניברסיטאות המובילות בעולם שנוסדו ב-50 השנים האחרונות, UAEU דורגה במקום ה-27.
בית הספר לעסקים של האוניברסיטה דורג כבית הספר השלישי הטוב ביותר באפריקה ובמזרח התיכון בדוח QS Global 200 Business Schools לשנת 2010. כאוניברסיטת מחקר, מדורגת במקום הראשון במדינות ה-GCC, במקום השני בעולם הערבי, ובמקום התשיעי בעולם המוסלמי. היא דורגה כאוניברסיטה ה-86 הטובה ביותר באסיה על ידי Times Higher Education: דירוג אוניברסיטאות אסיה.
מבנה

סגן נשיא האוניברסיטה אחראי על ניהולה וכן על מדיניות ותכנון אסטרטגי, פעילות תקציבית ופיננסית, קשרי חוץ ובוגרים. ראש האוניברסיטה הוא המנהל האקדמי הראשי האחראי על המכללות, לימודי התואר הראשון, מחקר, תואר שני וטכנולוגיית מידע. לשם כך נעזר בסגנו. המזכיר הכללי אחראי על המחלקות המנהליות - כספים, תקציב, ניהול מתקנים, משאבי אנוש, שירותי עזר ובטיחות. הדיקנים הם ראשי המכללות האקדמיות, שהן קבוצות של דיסציפלינות אקדמיות, שבאמצעותן הסגל האקדמי מלמד בתואר ראשון ושני, עורך מחקר ומגיש בקשות למלגות.
לאוניברסיטה יש תוכניות לתואר ראשון ותואר שני בתשע מכללות:
המכללה לעסקים וכלכלה
המכללה לחינוך
המכללה להנדסה
המכללה למזון וחקלאות
המכללה למדעי הרוח והחברה
המכללה לטכנולוגיית מידע
המכללה למשפטים
המכללה לרפואה ומדעי הבריאות
המכללה למדעים
תוכנית קרנות האוניברסיטה מכשירה את הסטודנטים לתוכניות לתואר אקדמי עם קורסים קדם-אוניברסיטאיים (מכינות) באנגלית, ערבית ומתמטיקה ותמיכה אחרת במעבר מבית הספר לאוניברסיטה.
בנוסף לתוכניות לתואר ראשון ולתארים מתקדמים, האוניברסיטה מציעה קורסי השכלה מתמשכת ותעודות מקצועיות עבור הקהילה בכל תחומי הדעת, ומארחת את שירותי הבריאות של האמירויות, שמעבירות הכשרות רפואיות.
כנסים > מדעי הביולוגיה

בנובמבר 2016, האוניברסיטה ערכה את הכנס הראשון אי פעם בנושא מדעי הביולוגיה "גנומיקה וביואינפורמטיקה" בהשתתפות מומחים ממקומות שונים בעולם.
מחקר

האוניברסיטה השיקה את תוכנית הדוקטורט הראשונה באוניברסיטה לאומית באיחוד האמירויות. כמוסד מחקר הוא זכאי למענקים לאומיים, בינלאומיים ותעשייתיים. קיימות תוכניות דוקטורט ותוארי דוקטור מקצועיים מגוון תחומי דעת כולל רוקחות, בריאות הציבור ותואר דוקטור למנהל עסקים.[דרוש מקור]
האוניברסיטה מארחת מרכזי מחקר הכוללים את מרכז זאיד למדעי הבריאות ומרכז המים הלאומי.
בוגרים בולטים

מנצור בן זאיד אל נהיאן, סגן ראש הממשלה והשר לענייני הנשיא של איחוד האמירויות הערביות
סייף בן זאיד אל נהיאן, שר הפנים וסגן ראש ממשלת איחוד האמירויות הערביות
עבדאללה בן זאיד אאל נהיאן, שר החוץ של איחוד האמירויות הערביות
חמדאן בן מובארק אל נהיאן, שר ההשכלה הגבוהה והמחקר המדעי של איחוד האמירויות הערביות
חמדאן בן זאיד אל נהיאן, לשעבר שר החוץ של איחוד האמירויות הערביות וסגן ראש הממשלה לשעבר
אחמד בן זאיד אל נהיאן, לשעבר מנכ"ל רשות ההשקעות של אבו דאבי, נחשב לאדם ה-27 בעוצמתו בעולם במגזין פורבס בשנת 2009
שייח'ה אל-נאחי, כותבת סיפורים קצרים פורצת דרך
מרים אל רומי, שרת העניינים הסוציאליים של איחוד האמירויות הערביות והאישה השנייה שכיהנה בתפקיד קבינט בהיסטוריה של איחוד האמירויות הערביות, רשומה בין 10 הנשים הערביות החזקות ביותר בממשלה על ידי פורבס
סגר איגבש, שר העבודה של איחוד האמירויות הערביות ושגריר לשעבר בארצות הברית של אמריקה ומקסיקו
עבדול רחמן אל אוויס, שר הבריאות באיחוד האמירויות הערביות
פאטימה אל ג'אבר, האישה הראשונה שנבחרה לדירקטוריון לשכת המסחר של אבו דאבי בדצמבר 2009. נכון לשנת 2014, היא רשומה כאישה ה-94 בעוצמתה בעולם על ידי פורבס
אמל אל-קובאיסי, האישה הראשונה שנבחרה למועצה הלאומית הפדרלית של איחוד האמירויות, האישה הראשונה שמונתה למועצה המבצעת של אבו דאבי
נג'לה אל קאסימי, השגרירה הראשונה של איחוד האמירויות הערביות, שגרירת איחוד האמירויות הערביות בפורטוגל, שגרירה לשעבר בשוודיה
אסה אל באשה אל נואימי, שגרירת איחוד האמירויות הערביות ברפובליקה האסלאמית של פקיסטן
סלמה חרב, מנכ"לית ביפו (אזור חופשי בדובאי), האישה הראשונה במזרח התיכון ובצפון אפריקה שמונתה לראש אזור חופשי כלכלי, מדורגת כאישה הערבית השנייה בעוצמתה בממשלה על ידי פורבס 6]
מרים אל-מנסורי, האישה הראשונה שהטיסה לוחמים קרביים באיחוד האמירויות
נורה אל כעבי, שרת התרבות ופיתוח הידע
עבדול קאדר אל ראיס, אמן אמירותי
חאדם אל-קובאיסי, איש עסקים באמירויות והמנהל לשעבר של חברת השקעות הנפט הבינלאומית (IPIC).
הערות שוליים

↑  "Campus". Uniandi. אורכב מ-המקור ב-20 באוקטובר 2013. נבדק ב-28 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Annual Report for the Academic Year 2013/2014" (PDF). UAEU. ארכיון (PDF) מ-21 במרץ 2021. נבדק ב-20 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UAEU" (PDF). ארכיון (PDF) מ-21 במרץ 2021. נבדק ב-20 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "QS Arab Region World University Rankings". Top Universities (באנגלית). ארכיון מ-21 במרץ 2021. נבדק ב-2021-03-21. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Minister of State Zaki Nusseibeh appointed chancellor of UAE University". The National (באנגלית). 2020-10-20. ארכיון מ-21 במרץ 2021. נבדק ב-2021-03-21. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "QS Top 50 Under 50 2021". Top Universities (באנגלית). 2020-06-19. ארכיון מ-31 ביולי 2020. נבדק ב-2021-03-21. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Business Schools in Africa & the Middle East". TopMBA. ארכיון מ-17 באוקטובר 2010. נבדק ב-15 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Asia University Rankings 2013 top 100". Times Higher Education. ארכיון מ-12 באוגוסט 2014. נבדק ב-15 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UAEU holds first symposium on genomics, bioinformatics". wam. ארכיון מ-21 במרץ 2021. נבדק ב-4 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The World's Most Powerful People - Forbes.com". www.forbes.com. אורכב מ-המקור ב-27 בינואר 2012. נבדק ב-2015-10-20. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "The most influential Arab women in government". Yahoo Maktoob News. ארכיון מ-21 במרץ 2021. נבדק ב-2015-10-20. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "100 most powerful Arab women 2012". Arabian Business. ארכיון מ-23 באוגוסט 2017. נבדק ב-2015-10-20. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Most Powerful Women In Business". www.forbes.com. ארכיון מ-21 במרץ 2021. נבדק ב-2015-10-20. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "First woman appointed to Abu Dhabi Executive Council | The National". www.thenational.ae. 15 במרץ 2014. ארכיון מ-21 במרץ 2021. נבדק ב-2015-10-20. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "100 Most Powerful Arab Women 2011". Arabian Business. נבדק ב-2015-10-20.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604998105171  BIBSYS: 13033658  BnF: cb124736499 (data)  CiNii: DA06017662  GND: 5104136-4  ISNI: 0000 0001 2193 6666  LCCN: n84022827  NLA: 52708589  RERO: 02-A000186785  SUDOC: 071329536  VIAF: 158181304   WorldCat (עם VIAF): 158181304
אורופנדולה

| אורופנדולה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פזאיים
סוג:: אורופנדולה
שם מדעי
 Psarocolius ‏ואגלר, 1827

קן ארוג אופייני לאורופנדולות
אורופנדולה (שם מדעי: Psarocolius) הוא סוג של ציפורי שיר מדרום ומרכז אמריקה, ממשפחת הפַּזָּאִיִּים.
האורופנדולות הם ציפורים גדולות בעלות מקור מחודד, וזנב ארוך שצבעו תמיד צהוב בהיר, לפחות באופן חלקי. הזכרים בדרך-כלל גדולים מן הנקבות.
תכסית הנוצות היא בדרך-כלל ערמונית, חומה-כהה או שחורה, אף על פי שבכמה מינים של אורופנדולות הראש, החזה והגב העליון הם בצבע זית. הרגליים כהות, אבל למקור יש בדרך כלל צבע מנוגד באופן בולט, צהוב בהיר או בסיס ירוק או שחור וקצה אדום. בכמה מינים, צידי הראש מוכתמים כחול או ורוד.
האורופנדולות מצויות בעיקר ביערות גשם, ובכמה מינים גם בחורשות ויערות דלילים. הן חיות במושבות, ואורגות מעלים ועשבים קינים אופייניים, דמויי סלי-נצרים דקים, התולים מקצות הענפים. הציפורים החברותיות אוכלות חרקים גדולים ופירות. הן קולניות מאוד, ומפיקות מגוון של שירים, המחקים לפעמים בעלי חיים שונים.
סיסטמטיקה

לקבוצת האורופנדולות שייכים שישה מינים של הסוג Psarocolius המורפולוגיה, הנתמכת בראיות של mtDNA ציטוכרום b ו-NADH הידרוגנז, מראה שהמינים Ocyalus latirostris ו- Psarocolius oseryi הם המרוחקים ביותר משאר הקבוצה. למעשה, נראה שהם קרובים יותר לקבוצת ה-Cacique, וייתכן ששני המינים שייכים לסוג Ocyalus. (הוצע גם לשייך את המין השני לסוג Clypicterus).
מינים

Psarocolius guatimozinus
Psarocolius wagleri
Psarocolius angustifrons
Psarocolius atrovirens
Psarocolius viridis
Psarocolius decumanus
Psarocolius montezuma
Psarocolius cassini
Psarocolius bifasciatus
המינים Cacicus oseryi וCacicus latirostris עברו לסוג Cacicus, הקרוב לאורופנדולה. סוג נוסף המכונה אורופנדלה הוא הסוג Gymnostinops בו ארבעה מינים.
לקריאה נוספת

מה קורה בטבע, הוצאת מודן, עמ' 138.
איי סילאר

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  66°37′00″S 67°35′00″W﻿ / ﻿66.616666666667°S 67.583333333333°W﻿ / -66.616666666667; -67.583333333333
 נתונים מדיניים
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאיי סילאר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאיי סילאר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאיי סילאר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאיי סילאר
 
איי סילאר (באנגלית: Sillard Islands) הם קבוצת איים קטנים המכוסים קרח, הממוקמים בסמוך מצפון לקצה הצפון - מזרחי של האי אדלייד - אי המצוי בצדו הצפוני של מפרץ מרגריט סמוך לחוף המערבי של חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
האיים מומוקמים בסמוך לכף מאסקראט (הקצה הצפון - מזרחי של האי אדלייד).
היסטוריה > גילוי ומיפוי האיים

האיים התגלו על ידי המשלחת הצרפתית הרביעית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1908 –1910, בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.
היסטוריה > מקור השם

האיים נקראו על שמו של סילאר (Sillard), הדירקטור של חברת מונידאו הצרפתית (.French Montevideo Co), מהעיר מונטווידאו בירת באורוגוואי, אשר ביצעה תיקונים בספינתו של שארקו - ה-"פרקווה פה" "Pourquoi-Pas?" (מילולית: "מדוע לא?").
| האי אדלייד |
| --- | --- | --- |
| קבוצות איים בסמוך לאי אדלייד: | אביאן • סילאר • צ'אטוס |  |
| איים: | הרלי • הורטון • שלדון |  |
| תחנות מחקר ובסיסי מחקר: | רות'רה |  |
| קרחונים: | קרחון סלומאן |  |
| הרים: | בארה • גודרי • האנט |  |
| נונאטאקים: | בונד |  |
| מפרצון קריסטל |
| --- | --- | --- |
| קבוצות איים: | ברנל • נאקאיה • סילאר • פאולר • פואולינג • ריד |  |
| איים: | דוידסון • וולאן • לוי • רו |  |
| שוניות: | שונית דניסון • סלעי מאטסויאמה |  |
| קרחון הדום (הדום קרח): | הדום הקרח סטפן |  |
איי סאן בלאס

| --- | --- |

אחד מאיי סאן בלאס
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים הקריבי 
 קואורדינטות:  9°29′45″N 78°38′56″W﻿ / ﻿9.4958333333333°N 78.648888888889°W﻿ / 9.4958333333333; -78.648888888889
 נתונים מדיניים
 מדינה:  פנמה פנמה
  (למפת פנמה מוגדלת) פנמה סיטי קולון דויד איי הפנינה תעלת פנמה קולומביה קוסטה ריקה  הים הקריבי האוקיינוס השקטאיי סאן בלאס(למפת פנמה רגילה) פנמה סיטי קולון דויד איי הפנינה תעלת פנמה קולומביה קוסטה ריקה  הים הקריבי האוקיינוס השקטאיי סאן בלאס
 
איי סאן בלאס (באנגלית: San Blas Islands) הם ארכיפלג הכולל 365 איים הממוקמים ברצועת חוף ארוכה ודקה בחוף הקאריבי בצפון מזרח פנמה שבאמריקה המרכזית. באיים אלו חיים בני הקונה האינדיאנים.
גאוגרפיה

איי סאן בלאס הם ארכיפלג המורכב מקבוצה של 365 איים קטנים בקרבת החוף הקאריבי של פנמה. הם מתאפיינים בחולות לבנים ועצי קוקוס ודקל. רק כ־50 מהאיים מיושבים. הגשם באיים מועט מאוד ולא ניתן לקיים חקלאות ירקות. המים ברובם מליחים ומשמשים לרחצה. את מי השתייה מביאים בסירות מהנהרות ביבשת.
בני הקונה

באיי סאן בלאס חיים בני הקונה משבטי האינדיאנים של אמריקה המרכזית. לבני הקונה יש מנהיג עליון, ולכל התיישבות תת-מנהיג משלה. בני הקונה חיים מדיג ומחקלאות בין עשרות האיים הזעירים. על איים אחדים בנוי יישוב שלם בצפיפות, ואילו איים אחרים מאוכלסים רק בבתים בודדים. התנועה בין האיים היא בסירות קאנו. המקומיים שטים בבוקר לעבר האי המרכזי, מביאים את הילדים לבית הספר. רבים מהם מרוויחים את משכורתם מהסעת תיירים מאי לאי.
אולה נידהל

| --- | --- |

 לידה:  19 במרץ 1941 (בן 83) קופנהגן, דנמרק 
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 השכלה:  אוניברסיטת קופנהגן  אוניברסיטת מינכן  אוניברסיטת טיבינגן 
 השקפה דתית:  בודהיזם 
 בן או בת זוג:  האנה נידהל 
 www.lama-ole-nydahl.org
 
אוֹלֶה נִידְהְל (נולד ב-19 במרץ 1941 ליד קופנהגן, דנמרק) הוא לאמה (גורו במסורת הטיבטית) בודהיסטי במסורת הקָארְמַה קָאגְ'יוּ של הבודהיזם הטיבטי, תחת הנחייתו הרוחנית של טְרִינְלִי טָאיֵה דוֹרְגֶ'ה. בדרך כלל מכונה "לאמה אולה נידהל" או "לאמה אולה".
משנות השבעים המוקדמות הוא נוסע בכל העולם, מרצה ומנחה קורסים של מדיטציה. ייחודו של נידהל: הוא מעביר את לימודי שושלת הקארמה קאג'יו במבנה וברוח, שסוגלו לאופי המערבי. הוא מסיר את כל סממני התרבות הטיבטיים ומשאיר רק את מהות הלימודים הבודהיסטיים. הוא ואשתו הָאנַה (2007-1946) ייסדו[דרוש מקור] את בודהיזם "דרך היהלום" – ארגון חילוני בינלאומי של בודהיזם הקארמה קאג'יו, המאגד כ-650 מרכזי תרגול. קארמה קאג'יו היא שושלת השייכת לאסכולת וג'ריאנה בשם קאג'יו – אחת מארבע האסכולות העיקריות בבודהיזם הטיבטי.
לאמה אולה נידהל הוא מחברם של תשעה ספרים, שתורגמו לתריסר שפות, בהן עברית.
השנים הראשונות והמפגש עם הבודהיזם

אולה נידהל גדל בדנמרק. בשנות השישים המוקדמות עשה שירות חובה קצר בצבא הדני ועסק באגרוף מקצועי. באוניברסיטת קופנהגן למד פילוסופיה, אנגלית וגרמנית, ואת עבודת הדוקטורט שלו בפילוסופיה כתב בהשראת ספרו של אלדוס האקסלי, דלתות התפיסה (The Doors of Perception). אולה נידהל נטל חלק פעיל בחיפושים הרוחניים של תנועת ה"היפים" הראשונה באירופה, שכלל שימוש בסמים והסתבכויות עם החוק. המשך חיפושו הרוחני היה מסע להרי ההימלאיה.
בשנת 1961 הכיר את אשתו לעתיד, האנה. בשנות השישים המאוחרות היה אולה נידהל קונה חשיש בנפאל ומבריחו לדנמרק, שם היה סוחר בו. לאחר ביקורם הראשון בקטמנדו ב-1968, נעצרו האנה ואולה בגין הברחת חשיש, ואולה ריצה כמה חודשים בכלא. ב-1969 פגשו הזוג נידהל את גְ'יָאלְוָוה קָרְמָאפַּה ה-16, ראש שושלת הקארמה קאג'יו ומי שנחשב על ידי הטיבטים ל"מלך היוגים" של טיבט. לאחר מפגשם הראשון של הזוג נידהל עמו ולקיחת מחסה בודהיסטי אצלו קיבלו חייהם מפנה חד. השפעתו של קרמאפה עליהם הייתה כה רבה, שהם הפנו עורף לשימוש בסמים. כיום מזהיר נידהל בנחישות מפני סכנת השימוש בסמים. לאחר שהייה בת שלוש שנים במחיצתו של קרמאפה הם נשלחו על ידיו בחזרה לדנמרק. הוא נתן להם מכתב כדי שיעבירוהו למלכת דנמרק, ובו הצהיר, בין היתר: "יש לנו תוצאות מדהימות עם אנשים צעירים, אשר נמשכים למה שניתן לכנות 'דור הסמים'. יש לנו דרך משלנו להראות את הדרך לאושר ולחיים טבעיים ובריאים".
השכלה בודהיסטית

מורם הראשון של אולה והאנה נידהל היה הרב-אמן של שושלת הדְרוּגְפָּה קָאגְ'יוּ, לוֹפְּן צֶצ'וּ רינפּוצֵ'ה. בדצמבר 1969 פגשו אולה והאנה נידהל את גְ'יָאלְוָוה קָרְמָאפָּה ה-16, רָנְגְג'וּנְג רִיגְפֵּה דוֹרְגֵ'ה. הם היו תלמידיו המערביים הראשונים וקיבלו ממנו את לימודי בודהיזם הוָוגְ'רָיַאנַה ואת הלימוד על טבע התודעה (בסנסקריט: מָהָמוּדְרַה). ממחזיק השושלת, שָמָארְפַּה ה-14, הם קיבלו את נדר הבודהיסטווה ואת לימודיו של גָמְפּוֹפַּה – אבן-החן של השחרור.
תחת הנחייתו של קאלו רינפוצ'ה, לאמה בודהיסטי ידוע, הם קיבלו השכלה פורמלית מסורתית, והסמכות וחניכות רבות – מלאמות אחרים בשושלת.
ב-1972 מונה נידהל למורה בודהיסטי על ידי קרמאפה ה-16 ונשלח לאירופה כדי להביא למערב את הלימודים על טבע התודעה. ב-1983 העניק שמארפה לנידהל את התואר "רב-אמן בודהיסטי", וב-1985 מונה באופן רשמי ללאמה על ידי קְהֶנְפּוֹ צ'וֹדְרַק טְהֶנְפֵּל רִינְפּוֹצֵ'ה. בהנחייתו של ג'ייאלווה קרמאפה ה-17, טָאיֵה דוֹרְגֵ'ה, נושא אולה נידהל כיום בשדר לימודי ובניסיון מדיטטיבי חי (2) של שושלת הקארמה קאג'יו, והוא לאמה (מורה) מוסמך לבודהיזם דרך היהלום (וג'ריאנה).
הוראה

כתוצאה ממפגשם עם קרמאפה ה-16 ובקשתו להם לעזור לו להביא את הבודהיזם למערב, החלו האנה ואולה נידהל ללמד בודהיזם ולהקים מרכזי מדיטציה: תחילה בארץ מוצאם, דנמרק, ולאחר מכן בגרמניה ובמדינות אחרות. המרכזים משתייכים לשושלת הקארמה קאג'יו ומתנהלים תחת הנחייתו המעשית של לאמה אולה נידהל. בודהיזם "דרך היהלום" נוסד בשנות התשעים המוקדמות כדי לאגד את כל המרכזים החילוניים היוגיים בעולם. כן מנע הדבר ניסיונות של לאמות טיבטים מושחתים להשפיע ולצבור שליטה במרכזים בזמן מחלוקת הקרמאפה. נכון לתחילת שנת 2010, קיימים כ-650 מרכזים ברחבי העולם – בעיקר באירופה, רוסיה ובארצות-הברית. בישראל קיימים חמישה מרכזים. במהלך השנה נוסע אולה נידהל ומבקר במרכזים ותוך כדי כך מעביר הרצאות וקורסים. בקורסים אלה הוא עוסק בנושאים שונים, כמו מָהָמוּדְרַה (עברית: החותם הכביר) – לימודים ישירים על טבע התודעה; ופּהוֹוַה (עברית: מיתה במודעות) – תרגול שבו לומדים לשגר את התודעה בזמן המוות.
מזה כארבעים שנה הוא נוסע ללא הפסקה, כמעט מדי יום מרצה בעיר אחרת בהתעלמו מאזורי הזמן השונים בעולם. (לוח הזמנים נגיש באתר האינטרנט הרשמי של "בודהיזם דרך היהלום"). עם תלמידיו הקרובים יצר נידהל סגנון הוראה ישיר ופתוח, הנגיש לכולם, ומרכזים חופשיים, המתפקדים ללא המטען המסורתי-תרבותי של טיבט. הפעילות והמבנה הבלתי היררכי של מרכזי דרך היהלום מבוססים על עבודה התנדבותית.
"כפי שניכר בבירור, אין מבנים היררכיים אטרקטיביים לאנשים החושבים והעצמאיים במערב. איש אינו מעוניין במורה מרוחק על כן מוגבה או בארגון ענק, העומד על כתפי אנשים ואומר להם איך עליהם לחשוב"
במרכזי "דרך היהלום" תורגמו המדיטציות ושמותיהם של היבטי בודהה לשפות מערביות שונות. אולה נידהל מאמין, שהבנת המדיטציות וקריאתן בשפות האם השונות של אנשי המערב חיוניות, מאחר שרק בדרך זו יוכל הבודהיזם להשתרש במערב. לא ניתן להעריך במדויק את מספר תלמידיו של נידהל, אולם אומדן זהיר שלהם[דרוש מקור] קובע שמספרם נע בין 70 אלף ל-80 אלף. בגרמניה לבדה מעריך[דרוש מקור] "איגוד הבודהיסטים הגרמני" שכ-20 אלף מתרגלים פוקדים בקביעות את הקבוצות והמרכזים של "דרך היהלום". נכון לשנת 2010, קיימים בישראל כשמונים תלמידים של לאמה אולה נידהל.
הוראה > פעילות בישראל

כל מרכזי "דרך היהלום" בישראל נוסדו על ידי לאמה אולה נידהל. קהילת הקארמה קאג'יו הראשונה נוסדה בעיר באר שבע בשנת 1999. בספטמבר 2000 נוסדה עמותת "בודהיזם דרך היהלום בישראל" - אחת מ-52 סניפים השייכים לרשת בודהיזם דרך היהלום הבינלאומית - על-מנת לאפשר לציבור הישראלי החופשי להתוודע לידע ולשיטות המבוססים על עקרונות הבודהיזם. הסניף בישראל מוגדר כמלכ"ר. העמותה מאגדת קבוצות ומרכזי מדיטציה ברחבי הארץ ותומכת בעבודתם. לקבוצות אלו מבנה דמוקרטי, והן מתפקדות בהתנדבות, ללא שכר, על בסיס אידיאליזם וידידות. החברים חולקים באחריות בקבלת החלטות, בהנחיית מדיטציות, בירורן של שאלות והעברת הלימודים. כתובתה הרשמית של העמותה – בתל אביב. העמותה מארגנת קורסים וסדנאות, ומזמינה מרצים ומורים מחו"ל להנחותם. פעילות העמותה כוללת גם הפקה והפצה של כל חומר לימוד רלוונטי בנושא הבודהיזם, כגון ספרים וחוברות. הפקת הספרים ממומנת על ידי תרומות ועל ידי תגמולים, שהעמותה מקבלת ממכירתם. בתפקודה הכללי מהווה העמותה גוף, הפועל לשם שימור וקידום של בודהיזם דרך היהלום, כדי להביא תועלת רחבה ומתמשכת לחייהם של אנשים.
סגנון אישי

אולה נידהל משלב ניסיון חיים, כריזמה, הומור דני יבש, אגרוף ודימויים אחרים בסגנון ההוראה הלא-קונוונציונלי שלו. לעיתים קרובות הוא מספר בהרצאותיו בדיחות בעלות אופי מיני ומצהיר הצהרות, הרחוקות מגישת ה"פוליטיקלי קורקט". לדוגמה: בערוץ הרשמי של "דרך היהלום" באתר האינטרנט “Youtube” הוא מקביל הארה מלאה ל"נהיגה ברכב אאודי (...) עם 400 כוח סוס בתודעה". הוא מסביר: "...על מתרגל 'דרך היהלום' להתעקש לפעול תמיד בחוש הומור בריא ולוודא שהעוזרים לו והמשמשים לו דוגמה אינם מוזרים ואינם לוקחים עצמם ברצינות רבה מדי. במיוחד חשוב שתהיה לו השקפה בריאה, ללא תסכולים ותסביכים, לגבי מיניות; שלא ייסחף בעיוורון אחר מגמות הפוליטיקלי קורקט, אלא יבטח בעצמו-הוא". הצהרתו האישית של נידהל היא: ”המרשם שלי הוא פשוט: ספר לאנשים על הנחיצות למצוא משהו, אשר יעבירם דרך חולי, זקנה ומוות; ואל תפחד לתת להם הצצה אל שמחת-החיים שלך. הגד לאנשים שהתודעה – כמוה כמרחב: פתוחה, בהירה וחסרת-גבולות – ודבר על הדרך והמטרה כאחד”.
אולה נידהל הוא צנחן נלהב ונהנה מנסיעה מהירה על אופנועי מרוץ.