stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברנדון באטלר
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | בית חולים כללי | בחור | פרק מתאריך 22 ביולי 2016 |
| 2018, 2020 | 13 סיבות | סקוט ריד | 13 פרקים |
| 2019–2020 | סוחבות | בריידי פינץ' | תפקיד ראשי |
| 2021–2022 | אריות הים | בראד | שני פרקים |
הערות שוליים

↑  Debnath, Neela (18 במאי 2018). "13 Reasons Why season 2: Who is Scott Reed? Who gave Clay the polaroids?". Daily Express. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Davis, Alex (25 ביוני 2019). "Trinkets Netflix release date, cast, trailer, plot: When does it start?". Daily Express. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  10 Things You Didn't Know about Brandon Butler, TVOvermind, ‏2 באוגוסט 2020
↑  Sam  Prance, 13 reasons why Rue and Jules should break up for good in Euphoria, PopBuzz, ‏3 בינואר 2022
↑  Tamara Fuentes, Where to Follow the Cast of "Trinkets" on Social Media, Seventeen, ‏4 במאי 2019
בתו של ריאן

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  מאדאם בובארי 
 בימוי:  דייוויד לין 
 הופק בידי:  אנתוני אוולוק-אלן 
 תסריט:  רוברט בולט 
 עריכה:  נורמן סבייג' 
 שחקנים ראשיים:  רוברט מיצ'ם   שרה מיילס   ג'ון מילס   כריסטופר ג'ונס
 מוזיקה:  מוריס ז'אר 
 צילום:  פרדי יאנג 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  MGM
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 בנובמבר 1970
 משך הקרנה:  189 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 תקציב:  $15,000,000
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (ג'ון מילס)  פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר (פרדי יאנג)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
בתו של ריאן (באנגלית: Ryan's Daughter) הוא סרטו של הבמאי דייוויד לין משנת 1970. אישה אירית צעירה ונשואה מנהלת רומן עם חייל אנגלי בתקופת מלחמת העולם הראשונה למורת רוחם של שכניה ובני עמה.
תקציר עלילה

רוזי ריאן, צעירה יפה ומפונקת, היא בתו של בעל הפאב בעיירה אירית קטנה השוכנת לחוף הים. היא מתאהבת במורה המבוגר ממנה בשנים רבות, ועל אף חוסר ההתאמה ביניהם הם מתחתנים. כשמגיע לעיירה קצין בריטי יפה תואר ופצוע מלחמה, רוזי נשבית בקסמיו ומנהלת איתו רומן. השנאה של התושבים האירים הלאומניים אל הכיבוש הבריטי, מופנית עתה אל רוזי. במקביל אנשי מחתרת ובראשם טים או'לירי מנסים להבריח דרך הים נשק ותחמושת, כל אנשי המקום באים לעזרתם אך הם נתפסים על ידי החיילים הבריטים. התושבים חושדים ברוזי והיא מואשמת בבגידה, לצידה עומדים רק בעלה, הכומר, האב קולינס, ושוטה הכפר האילם, מייקל.
ביקורת

מבקרי הקולנוע ביקרו את הסרט על כך שהדמויות מתגמדות בבימוי המוגזם של דייוויד לין. ייתכן שהביקורות המחמירות נבעו מהציפיות הגבוהות מדי מהסרט, אחרי שלושת הסרטים האפיים הקודמים שביים לין שהיו שוברי קופות. התגובות לסרט גרמו ללין להימנע מעשיית סרטים במשך יותר מעשר שנים.
צוות השחקנים

שרה מיילס - רוזי ריאן
רוברט מיצ'ם - צ'ארלס שונסי
טרוור הווארד - האב קולינס
כריסטופר ג'ונס - רנדולף דוריאן
ג'ון מילס - מייקל
ליאו מק'קרן - תומאס ריאן
בארי פוסטר - טים או'לירי
פרסים

הסרט זכה בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר, וג'ון מילס זכה בפרס בקטגוריית שחקן המשנה על תפקידו כשוטה הכפר.
שרה מיילס הייתה מועמדת לאוסקר בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר, והסרט היה מועמד על עריכת סאונד.
ג'נטאר מנטאר

מכשיר תצפית בג'נטאר מנטאר בדלהי
שעון השמש הענק בג'איפור
ג'נטאר מנטאר (הינדי जन्तर मन्तर) הוא אוסף של מבני אבן המשמשים כמכשירי תצפית אסטרונומיים בעין בלתי מזוינת. סך הכל נבנו חמישה ג'נטאר מנטאר בהודו במחצית הראשונה של המאה ה-18, כולם בפקודתו של הסוואי ג'אי סינג השני (Jai Singh II), שהיה בעל עניין רב במתמטיקה, אסטרונומיה ואדריכלות. ארבעה ג'נטאר מנטאר נותרו והם שוכנים בג'איפור, דלהי, ורנסי ואוג'יין. ג'נטאר מנטאר חמישי שכן במטורה אך נהרס לפני המרד ההודי הגדול. השם ג'נטאר מנטאר מגיע מהצירוף "יאנטרה מנטראנה" (Yantra mantrana) בסנסקריט, ופירושו "מכשיר חישוב".
ברכטסגאדן

| --- | --- |
סמל ברכטסגאדןסמל ברכטסגאדן

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה:  בוואריה בוואריה
 אזור מנהלתי:  בוואריה עילית
 מחוז:  ברכטסגאדן
 ראש העיר:  Franz Rasp
 תאריך ייסוד:  1102
 שטח:  35.63 קמ"ר
 גובה:  520 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  7,623 (31 בדצמבר 2022)
 קואורדינטות:  47°37′53″N 13°0′15″E﻿ / ﻿47.63139°N 13.00417°E﻿ / 47.63139; 13.00417
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.gemeinde.berchtesgaden.de/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניברכטסגאדן(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניברכטסגאדן(למפת בוואריה רגילה) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהברכטסגאדן(למפת בוואריה מוגדלת) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהברכטסגאדן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ברכטסגאדן (בגרמנית: Berchtesgaden) היא עיר שוק הממוקמת למרגלות הרי האלפים במדינת בוואריה, דרום-מזרח גרמניה.
גאוגרפיה

ברכטסגאדן הנמצאת במרחק של כ-30 ק"מ מדרום מערב לזלצבורג וכ-180 ק"מ מדרום מזרח למינכן, היא המרכז העירוני באזור הקרוי על שמה (Berchtesgadener Land) הכולל בתוכו ארבע עיירות, מספר כפרים ואת שמורת הטבע של "הפארק הלאומי ברכטסגאדן" המשתרע על שטח הכולל בתוכו שלושה עמקים מקבילים ואת הרכס הגדול של הר וצמן (Watzmann).
מקור השם

השם ברכטסגאדן מופיע בכתבים קדומים באיות שונה (Perchterscadmen, Perhtersgadem, Berchirchsgadem, Berchtoldesgadem), אך בעל מצלול דומה. ככל הנראה, מקורו של השם בעיוות מלטינית של שם בגרמנית עילית עתיקה -parach, אשר פירושו המקורי היה "מסתור שחת", ואשר שובש במשך הזמן תוך הוספת הסיומת -gadem שפירושה חדר אחד, והשומר בעקיפין על המשמעות המקורית. בשם העיירה נחבאת גם אטימולוגיה עממית המתקשרת לדמותה של אישה נערצת מטקסי וידוי דתיים בשם Perchta, או Berchta.
היסטוריה

ממצאים ארכאולוגיים ספורים מסביבת העיר מעידים על התיישבות של ציידים ודייגים באזור כבר לפני כ-4,000 שנה, בתקופה הנאוליתית.
שם העיר נזכר לראשונה בשנת 1102 בהקשר לאוצרות המלח החבויים באדמתה. במשך השנים התבססה והתרחבה כלכלת העיר באמצעות הפקת המלח במכרות המצויים בשטחה. תחילתה של הפקה מסחרית במכרות מתוארכת לשנת 1517.
העיר שמרה על עצמאותה כנסיכות בתקופת שלטון האימפריה הרומית הקדושה ועד לשנת 1803 שבה הועברה לשליטת אוסטריה כחלק מתהליך חלוקה מחדש של שטחי האימפריה המתפוררת בין נסיכויות גרמניה. בתקופת המלחמות הנפוליאוניות הועברה השליטה על ברכטסגאדן מיד ליד מספר פעמים. בשנת 1810 עברה לשליטת נסיכות בוואריה והאזור הפך לחביב על בני המשפחה המלכותית. בני משפחת ויטלסבאך הרבו לבקר באגם המלכים ולנהל באזור מסעות ציד. עם השנים החל פיתוח תיירותי באזור שראשיתו עם הגעתם של ציירים שהתרשמו עמוקות מעוצמתו הפראית של הטבע לגדתו הצפונית של אגם המלכים.
בשנת 1877 נפתח המלון המסחרי הראשון פנסיון מוריץ(אנ'), על גבעות אוברזלצברג (Obersalzberg) שמעל העיירה.
היסטוריה > תקופת השלטון הנאצי

אדולף היטלר נהג לנפוש באזור ברכטסגאדן כבר משנות ה-20. הוא רכש לעצמו בית באזור אוברזלצברג המשקיף על העיר, שיפץ והרחיב אותו במהלך השנים הבאות ואף בנה במקום בית תה אישי ששימש אותו ואת חבריו. שאר חברי ההנהגה הנאצית שהחלו לבקר באזור רכשו לעצמם גם הם נכסים ששימשו אותם כבתי נופש.
כתוצאה מתהליך זה, התרחבו ברכטסגאדן והיישובים הסובבים אותה כאשר הפכו למעשה לבסיס תמיכה לוגיסטי לשירותים השונים אשר נדרשו להנהגה הנאצית. בין היתר נבנו תחנת רכבת ומשרד דואר חדשים.
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה חששו בעלות הברית מיסודו של "מבצר אחרון" נאצי באזור שיתנגד לכיבוש עד המוות, ושיגרו מן האוויר הפצצות כבדות על העיר ברכטסגאדן וסביבתה.
היסטוריה > לאחר המלחמה

בימים האחרונים של מלחמת העולם השנייה נכבש האזור על ידי כוחות אמריקנים אשר הפכו אותו לשטח צבאי לשימושי נופש של הכוחות, ורק בשנת 1995 הועברה השליטה הרשמית באזור לידי ממשלת בוואריה.
בשנת 1972 אוחדו מספר מועצות מקומיות בסביבת העיר והפכו לחלק מברכטסגאדן עצמה.
בשנת 1978 הוכרז הפארק הלאומי ברכטסגאדן והפך את האזור למוקד משיכה תיירותי המשמר ערכי טבע רבים במצבם הטבעי.
היסטוריה > כיום

כל המבנים שהיו בבעלות ראשי המשטר מן התקופה הנאצית נהרסו ושרידיהם סולקו. מבנים אחרים ששימשו אותם שופצו ובחלקם בוצע שימור למטרות תיירות ותצוגה, בעיקר באזור אוברזלצברג. ברכטסגאדן והיישובים הסובבים אותה משמשים כיעד תיירותי לחובבי היסטוריה וטבע, ורב התושבים מתפרנסים מענפי התיירות והקשורים אליה הן בקיץ והן בחורף. בעיר לא מתקיימת תעשייה יצרנית מכל סוג שהוא, אך מכרה המלח עדיין פעיל ונחשב למעסיק היחיד הגדול בעיר.
לקריאה נוספת

Wilhelm Sturmfels and Heinz Bischof: Unsere Ortsnamen im ABC erklärt nach Herkunft und Bedeutung, Bonn, 1961, Ferdinand Dümmlers Verlag.
The Mysterious World of Salt – Salzbergwerk Museum tourist information leaflet.
גחן סרוולניה

| גחן סרוולניה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: גחניים
סוג:: גחן
מין:: גחן סרוולניה
שם מדעי
 Genetta servalina ‏פושרן, 1855
תחום תפוצה


גחן סרוולניה (שם מדעי: Genetta servalina) הוא מין של גחן ממשפחת הגחניים והוא חי בטבע ביערות וערבות עשב באפריקה שמדרום לסהרה. הוא נפוץ יחסית ואיננו בסכנת הכחדה.
בניגוד לרוב הגחניים פרוותו היא חומה-אדמונית עם כתמים שחורים על הצוואר, הגב וצידי הגוף. הוא בעל זנב ארוך ושחור וטבעות לבנות עליו. אורכו של הגחן 490–510 ס"מ, אורך הזנב 368–485 ס"מ. הוא חי בעיקר בין העצים ויוצא בלילות לחפש מזון.
הגחן חי בטבע מנהר סנגה בקמרון, לאורך אגן הניקוז של נהר הקונגו ומזרחה עד לאוגנדה ולטנזניה.
תת-מינים

לגחן סרוולניה חמישה תת-מינים:
Genetta servalina archeri
Genetta servalina bettoni
Genetta servalina lowei
Genetta servalina schwarzi
Genetta servalina servalina
בעבר נחשב גם המין גחן מצוייץ כתת-מין שלו.
ראו גם

גחן מצוי
זבד אפריקאי
גחניים
הערות שוליים

↑  גחן סרוולניה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| גחניים |
| --- | --- | --- |
| זבד דקל אוסטוני (סוג ומין יחיד) | זבד דקל אוסטוני |   |
| זבד לוטראי (סוג ומין יחיד) | זבד לוטראי |   |
| זבד דקל הוסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל הוסי |   |
| זבד דקל מפוספס (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מפוספס |   |
| בינטורונג (סוג ומין יחיד) | בינטורונג |   |
| זבד דקל קטן-שיניים (סוג ומין יחיד) | זבד דקל קטן-שיניים |   |
| זבד דקל סולאווסי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל סולאווסי |   |
| זבד דקל מסיכתי (סוג ומין יחיד) | זבד דקל מסיכתי |   |
| גחן דקלים | גחן דקלים אסייתי  • גחן דקלים חום  • גחן דקלים זהוב |   |
| זבד אפריקאי (סוג ומין יחיד) | זבד אפריקאי |   |
| גחן | גחן אבסיניקה • גחן אנגולי • גחן בורלון • גחן מצוייץ • גחן מצוי • גחן ג'ונסטון  • גחן פנתרי • גחן פארדין  • גחן מיימי • גחן מלכותי  • גחן סרוולניה • גחן האוסה  • גחן הכף • גחן ענק |  |
| לינסנג | לינסנג אפריקני • לינסנג לייטוני |  |
| זבד הודי | זבד הודי ענק • זבד הודי מלברי  • זבד מנומר ענק • זבד מלאי |  |
| זבד הודי קטן (סוג ומין יחיד) | זבד הודי קטן |  |
ג'וליה זהר

| --- | --- |

ג'וליה זהר במפעל טחינת אלארז, נצרת
 לידה:  1955 (בת 69 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 תפקיד:  מנהלת כללית 
 
ג'וליה זהר (בערבית: جوليا زهر, נולדה ב-1955) היא אשת עסקים ערבייה ישראלית נוצרית, בעלים ומנכ"לית של מפעל אל-ארז. היא האישה הראשונה שמנהלת מפעל בחברה הערבית ויו"ר קרן "מסירה" של ארגון הג'וינט. זוכת אות התעשייה "מטעם התאחדות התעשיינים - מחוז צפון" ב-2015 ואחת מ-50 הנשים המשפיעות של גלובס לשנת 2019.
ביוגרפיה

זהר למדה חינוך באוניברסיטת חיפה והייתה מורה למתמטיקה ועוזרת למנהל ברשת בתי הספר "מפתן". לאחר עיסוק רב-שנים בהוראה ובחינוך, פרשה זוהר מתחום זה בשנת 2003 לאחר שהתאלמנה מבעלה אסעד. בניסיון לשמר את מפעל חייו, החלה לנהל את מפעל "אל ארז" שהקים.
ביוגרפיה > אל ארז

"אל ארז" הוא מפעל לייצור טחינה וחלבה. תוצרת המפעל משווקת בישראל ומשנת 2005, גם בעולם - בעיקר בארצות הברית. מוצר המפעל זכה במקום הראשון באיכות המוצר בהשוואה לאחרים, בבדיקת תוכנית התחקירים "כלבוטק" בשנת 2013. המפעל בבעלות משפחת זהר, לאחר שהועבר לשליטתם של ג'וליה וילדיה לאחר פטירתו של בעלה.
ביוגרפיה > פעילות חברתית

זהר פעילה חברתית ומשמשת כיו"ר ההנהלה של קרן "מסירה" של הג'וינט למען בעלי מוגבלויות בחברה הערבית. היא זכתה באות התעשייה במחוז צפון לשנת 2015, לאור תרומתה לקהילה ולתעסוקה בצפון. ביוני 2020, הודיעה זהר ברשתות החברתיות כי חברת אל-ארז הודיעה שתממן קו סיוע לקהילת הלהט"ב בחברה הערבית. חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן והקרן החדשה לישראל תמכו בתרומתה לצד תרומתה של זהר לקו הסיוע. החברה ספגה על כך ביקורת וקריאות לחרם צרכנים מצד גורמים שמרניים בחברה הערבית. בפועל, הקריאות להחרים את המותג הביאו לתוצאה ההפוכה, עם זינוק במכירות בשיעור של כ-28%. זוהי הייתה לפעם הראשונה שחברת מזון ישראלית בבעלות ערבית הביעה תמיכה פומבית בקהילה הגאה.
זהר מתגוררת בנצרת ואם לשניים. בנה יוסף מנהל את חברת הבת אל ארז US שפועלת בארצות הברית.
פרסים

2021- אות אבירות מרכז פרס לשלום ולחדשנות
2022 - תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן
הערות שוליים

↑   התאחדות התעשיינים מרחב צפון, סרטון יוטיוב לרגל הענקת אות התעשייה.
↑  מפעלים ותעשיינים שזכו באות התעשייה על מובילות חברתית וסביבתית 2015, באתר התאחדות התעשיינים בישראל - מרחב צפון
↑   ג'וליה זהר זוכת אות התעשייה 2015, באתר יוטיוב, 10 בנוב׳ 2016
↑  ליידי גלובס מציג: 50 המשפיעות 2019 - ג’וליה זהר, באתר גלובס, 12 בספטמבר 2019
↑  שרון סער, עוגיות טחינה – מתכון בהשראתה של אשה מיוחדת ומדהימה, ג’וליה זאהר, באתר "סלונה", 27 ביוני 2013
↑  נעמה פלד ודודי כליפא, אתר בייגלה, משחק מקדים עם נצרת שהסתיים בעוגת טחינה ותמרים נפלאה (ארכיון)
↑  ג'וליה זהר באתר A-LIST
↑  "LGBTQ rights: Arab Israelis call for tahini-maker boycott". BBC News (באנגלית בריטית). 2020-07-10. נבדק ב-2021-07-07.
↑  Rasgon, Adam (2020-07-15). "The Tahini War: The Food at the Center of an Arab Gay Rights Battle". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-07-07.
↑  נווית זומר, מנצרת למנהטן: נסיך הטחינה מתכנן לכבוש את אמריקה, באתר ynet, 23 בנובמבר 2019
↑  אות אבירות מרכז פרס לשלום ולחדשנות הוענק לג'וליה זאהר, באתר ידיעות הגליל, ‏4.3.21
ג'נט ארקיין

| --- | --- |

 לידה:  11 באפריל 1969 (בת 55) Carapicuíba, ברזיל 
 עמדה:  קלע 
 גובה:  1.8 מטרים
 
ג'נט דוס סנטוס ארקיין (בפורטוגזית: Janeth dos Santos Arcain; נולדה ב-11 באפריל 1969 בסאו פאולו שבברזיל) היא כדורסלנית עבר ברזילאית ששיחקה בליגת ה-WNBA. בשנת 2015 הוצגה בהיכל התהילה של כדורסל הנשים.
קריירה ב-WNBA

ארקיין היא אחת השחקניות המקוריות של ליגת ה-WNBA, מאז הקמתה ב-1997. בדראפט 1997, היא נבחרה במקום ה-13, על ידי יוסטון קומטס. ארקיין שיחקה בכל משחק של הקומטס, בשבע העונות הראשונות שלה בקבוצה וזכתה עימה בארבע אליפויות רצופות. עונת השיא שלה הייתה 2001, בה סיימה עם ממוצע נקודות של 18.5, זכתה בתואר השחקנית המשתפרת של השנה והייתה חלק מחמישיית העונה הראשונה של ה-WNBA.
קריירה בינלאומית

ארקיין זכתה עם נבחרת ברזיל באליפות העולם 1994 ובשתי מדליות אולימפיות: כסף ב-1996 וארד ב־2000.
ברוך בן-יהודה

ערך זה עוסק במחנך ישראלי. אם התכוונתם לצייר ורקדן, שעברת לזמן מה את שמו ל"ברוך בן-יהודה", ראו .
בן יהודה, גימנסיה הרצליה.1913
ברוך בן-יהודה (לייבוביץ) (כ"ט באדר ה'תרנ"ד – כ"ז בתמוז ה'תש"ן; 6 באפריל 1894 – 20 ביולי 1990) היה איש חינוך שפעל בשדה החינוך העברי במשך עשרות שנים. בן-יהודה היה מורה בבית הספר בראש-פינה, מורה בגימנסיה הרצליה ומנהלה שנים רבות. בן-יהודה כיהן כראש אגף החינוך והתרבות של הוועד הלאומי בארץ ישראל, ולאחר קום המדינה מנכ"ל משרד החינוך והתרבות הראשון, ראש מועצת המורים למען הקרן הקיימת לישראל ונשיא החברה לחקר המקרא בתל אביב.
ספריו

כולם אהובים - רומן פדגוגי, דביר, 1977
המקרא, מסדה 1974
הנבואה בישראל, מסדה 1974
בצל הסהר: תולדות ארץ ישראל בתקופת השלטון המוסלמי, 1974
המאבק על דמות הבית הלאומי, מסדה 1973
פרקי השתלמות במתמטיקה: מתורת הקבוצות ומתורת המספרים, מסדה 1971
ספורה של הגמנסיה "הרצליה, הגמנסיה הרצליה, 1970 (שותף בעריכה אוריאל אופק)
גאומטריה אנליטית של המישור, מסדה 1969
חשבון הלוח העברי, מסדה
טעמי המקרא, לבתי הספר, מסדה 1968 (יחד עם בן-ציון אורגד)
למהותה של המתמטיקה, הוצאת הסתדרות המורים בישראל, 1966
מתמטיקה בכיתה ז' בלימוד מוגבר, המזכירות הפדגוגית, 1963
מתמטיקה בכיתה ח בלימוד מוגבר, המזכירות הפדגוגית, 1963
קול החנוך הציוני : סדרת שיחות. סדרת שיחות למחנכים ששודרו ב"קול ציון לגולה", הקרן הקימת לישראל 1955
עלילת דריפוס: חומר לבתי-הספר לשנת הרצל, מועצת המורים למען הקרן הקימת לישראל 1955
הקרן המחנכת, הקרן הקיימת לישראל 1952
יסודות ודרכים לחנוך הציוני בבית-הספר : סדרת הרצאות, הקרן הקימת לישראל 1952
פילוסופיה של הפוליטיקה, דפוס עזריאל, 1947
משה שרת: אדם ומנהיג, הוצאת משרד החינוך
תולדות הציונות: תנועת התחיה והגאולה בישראל מסדה, 1942
אנציקלופדיה נעורים: ספר המדעים לילד, לנער ולעם (בשישה כרכים), מסדה 1941–1943
הלכות מדינה לפי מקורות ישראל, הקרן הקיימת לישראל
פרקי תלמוד; ספר לימוד, עם עובד
המאבק לביטחון ולעצמאות, מסדה
ספר יובל לכבודו

בן-ציון לוריא (עורך), ספר ד"ר ברוך בן-יהודה: מחקרים במקרא ובמחשבת ישראל, תל אביב: החברה לחקר המקרא בישראל, תשמ"א 1981.
לקריאה נוספת

'בן־יהודה (לַיבוביץ), ברוך', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 90. (הספר בקטלוג ULI)
"לדמותו של ברוך בן-יהודה", בתוך: ספר ד"ר ברוך בן-יהודה (תשמ"א):
משה גולדשטיין, 'חיים של יעוד ושליחות', עמ' 9–19.
דניאל אופיר, 'מהמהר"ל עד ברוך בן-יהודה: תולדות משפחת ברוידא-ליבוביץ', עמ' 20–29. (כולל לוח גניאלוגי)
ניר מיכאלי, 'מחנך פרוגרסיבי בגימנסיה אריסטוקרטית: מפעלו החינוכי של ד"ר ברוך בן יהודה', דור לדור (קבצים לחקר ולתיעוד תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות) כז (תשס"ו), 79-120.
ביבליוגרפיה של פרסומיו:
'ביבליוגרפיה (לא מלאה) של פרסומי: ספרים ומאמרים, עד שנת תש"ם', בתוך: ספר ד"ר ברוך בן-יהודה (תשמ"א), 558–563.
הערות שוליים

↑  יוסף יונאי, מתווה לחינוך במדינה העברית, דור לדור ל"א, תשס"ז, עמ' 14-15
↑  שוש סיטון, חינוך ברוח המולדת - התכנית החינוכית של מועצת המורים למען הקק"ל (1953-1925), בתוך דור לדור - קבצים לחקר ולתיעוד תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות, כרך י"ד, ה'תשנ"ט, 1998, אוניברסיטת תל אביב
↑  קהל רב בטקס הענקת תואר יקירי "תל-אביב", דבר, 20 באפריל 1976.
↑  ד"ר ב. בן יהודה וד"ר י. ר. עציון – חתני פרס ישראל בחינוך, מעריב, 14 בינואר 1979.
↑  ברוך בן יהודה באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258450205171  GND: 173270786  ISNI: 0000 0000 7903 0907  LCCN: n83148276  SUDOC: 228340705  VIAF: 97665676   WorldCat (עם VIAF): 97665676 
1928 ד"ר ברוך בן יהודה (יושב במרכז) עם חניכיו השמיניסטים מגימנסיה הרצליה, המכונים "החוג הזקן" משום שהיה ראשון החוגים המגשימים "שעלו על הקרקע" (בטוי של הימים ההם להיאחזות והקמה של קיבוץ חדש) ומהם צמחה תנועת הנוער המחנות העולים. עומדים (מימין לשמאל): גרשון מרינבך, שבתי פינשריבר, ימימה אבידר-טשרנוביץ, מאיר מוזס, אפרתיה מרגלית, כתריאל כ"ץ; יושבים: יונה בן-יעקב, יהודית פודולית, שמריה צמרת, ברוריה בן-יעקב, יצחק כפכפי, רבקה יפה.
בשביל הנשמה

בשביל הנשמה היא עמותה שמטרתה להרבות את לימוד תוכני האמונה היהודית ומחשבת ישראל. פעולתה העיקרית היא חיבור והוצאה לאור של חוברות לימוד יומי קצר לבני נוער. על פי רישומי העמותה, היא הפיצה במצטבר מאות אלפי חוברות[דרוש מקור], חלקן תוך שיתוף פעולה עם משרד החינוך שמחלק אותן בחופש הגדול לתלמידי החינוך הממלכתי דתי.
העמותה הוקמה בשנת ה'תשס"ח לעילוי נשמת נרצחי הפיגוע בישיבת מרכז הרב על ידי חבריהם לישיבה.
רקע להקמה

בליל ל' באדר א' ה'תשס"ח (6 במרץ 2008) רצח מחבל שמונה מתלמידי ישיבת מרכז הרב וישיבת ירושלים לצעירים בשכונת קריית משה בירושלים - יונדב חיים הירשפלד, רועי אהרון רוט ויונתן יצחק אלדר בפנימיית הישיבה, ושגב פניאל אביחיל, נריה כהן, יוחאי ליפשיץ, דורון מהרטה ואברהם דוד מוזס - בספריית הישיבה (שלושה מתלמידי הישיבה הגבוהה מרכז הרב וחמישה מתלמידי ישיבת ירושלים לצעירים). תשעה תלמידים נוספים נפצעו. פיגוע הירי נפסק כאשר אברך בישיבה וקצין צה"ל שלמד בישיבה ירו במחבל והרגוהו.
בעקבות הפיגוע ביקשו חברי הנרצחים להנציח את חבריהם על ידי המשכת לימוד התורה והעצמתו, ולשם כך הקימו קבוצת תלמידים בישיבה את מיזם בשביל הנשמה.
העמותה ומטרתה

העמותה מדפיסה חוברות לימוד יומי שמופצות באלפי עותקים, בנוסף לתפוצת מייל רחבה. החוברות בנויות בצורה של "לימוד יומי", כשהתוכן מחולק לקטעים קצרים המסודרים לפי תאריכים, כך שבתקופה של לימוד קבוע יקיפו הלומדים נושא מסוים. הרעיון הגיע מתוך דברי הראי"ה קוק שהרבה להדגיש את החשיבות שבלימוד מקיף ומעמיק בענייני האמונה, ובעקבות כך מבקשים יוצרי הפרויקט "לעודד ולהרבות לימוד אמונה בכל שדרות הציבור, והנגשת העומק האמוני של בית המדרש".
הפרויקט הוקם בראשית שנת ה'תשס"ט ובשנת ה'תשע"ב הפך לעמותה מוכרת.
את הפרויקט מלווים הרבנים אלישע אבינר, יצחק שילת ואברהם ישראל סילבצקי.
לפרויקט שתי שלוחות עיקריות: "הלימוד היומי לצעירים", ו"הלימוד היומי באמונה". על פי רישום העמותה, נכון לשנת ה'תשפ"א הופצו במסגרת הפרויקט מאות אלפי חוברות[דרוש מקור].
העמותה ומטרתה > חוברות 'בשביל הנשמה' - לימוד יומי לנוער

תחילתה של העמותה הייתה בפרויקט זה – במסגרתו הודפסו חוברות העוסקות בנושאי הליבה של נוער דתי ו"עבודת השם" שלו, ביניהם: תפילה, צניעות, אמונה, תורה, גאולה ועוד. חוברות אלו נכתבות בסגנון אטרקטיבי ומעוצבות באופן קליל, בצורה המותאמת לבני נוער, ונוגעות בשאלות יסוד בחייהם האמוניים לאור משנתו של הרב קוק. החוברת חולקה ללימוד יומי. בכל פרק יומי ישנם כמה מדורים – קטע הלכתי סביב הנושא, ביאור של פסקה הגותית בנושא מאת אחד מגדולי הדורות, מאמר קצר של התבוננות בנושא, סיפור, שאלות ותשובות, ועוד. החוברות מחולקות לחודש לימוד אחד או חודשיים, באופן שלאחר תקופה של לימוד מתמיד יקיפו הלומדים נושא מסוים משלל זוויותיו. בשנתיים הראשונות המיזם הופעל באופן בלעדי על ידי תלמידי הישיבה שהפיצו בעצמם את החוברות בקרב הנוער, אך לאחריהן, בעקבות הפופולריות שצבר המיזם, מינהל החינוך הדתי במשרד החינוך לקח חלק בפרויקט והחל להפיץ את החוברות לכלל תלמידי החמ"ד מדי שנה לקראת החופש הגדול, בחלוקת לימוד מיוחדת לפי ימי החופשה.
העמותה ומטרתה > לימוד יומי באמונה

לאחר מספר שנים התווסף לפרויקט מערך נוסף – לימוד יומי באמונה, שנועד להקיף את כתבי וספרי היסוד בענייני אמונה של הוגי היהדות מקרב הראשונים והאחרונים, כגון רס"ג, הרמב"ם, ריה"ל, המהר"ל ועוד. על ידי הדפסתן במהדורות נוחות המחולקות אף הן ללימוד יומי כשאליהן מצורפים ביאור קצר ובהיר. מערך זה נועד לגילאים המתקדמים יותר, וגם הוא מכוון באופן כזה שלאחר לימוד מתמיד במשך תקופה – יקיפו הלומדים את הספר הנבחר בשלמותו.
בעקבות שיתוף פעולה עם אתר ישיבה ניתן למצוא את חוברות הלימוד באתר ואף להירשם ללימוד ולקבלו באימייל.
העמותה ומטרתה > מיזמים נוספים > לימוד אמונה בוואטסאפ

בשנת ה'תשע"ח פתחה העמותה עשרות קבוצות וואטסאפ לבני נוער ולמבוגרים. הקבוצות מהוות בית מדרש וירטואלי, שבו אפשר לשאול שאלות, להשתתף בדיונים ולקבל תשובות לשאלות באמונה ממתנדבים בעמותה. כמו כן מדי יום נשלחים בקבוצות הלימוד קטעי לימוד לנוער וקטעי לימוד מתוך 'לימוד יומי באמונה'. חלק מהקבוצות הן ייעודיות לנושאים ספציפיים, כגון: חיזוק יומי לתקופת הקורונה, מבט אמוני על הדף היומי בגמרא, לימוד על ארץ ישראל ועוד.
העמותה ומטרתה > מיזמים נוספים > מדרשה וירטואלית

בקיץ תשפ"א פתחה העמותה את המדרשה הווירטואלית לבנות 'שלהבת הנשמה'. המדרשה משלבת לימודי אמונה, חסידות ועוד, בשיעורים המועברים בפלטפורמת זום. במדרשה מסלול לבנות נוער (14–18) ומסלול לבוגרות (18 ומעלה). בין פעילויות המדרשה מתקיימים ימי עיון לקראת החגים, וכן דיונים בין התלמידות ותוכנית שאלות ותשובות עם רבני המדרשה.
העמותה ומטרתה > מיזמים נוספים > מורשתו של הרב וישליצקי

הרב אלישע וישליצקי היה רבם הרוחני ומורה דרכם של כותבי התוכן בעמותה. לאחר פטירתו בכ"ה טבת ה'תשע"ט ביקשו חברי העמותה להמשיך את מורשתו של הרב. לשם כך החלו בהפצת תורתו ובהפקת דפי מקורות בסוגיות מרכזיות במשנתו של הרב.
העמותה הוציאה לזכרו את חוברת 'אמת בלבבו' לנוער, ואת הספר 'בגבורתו'.
מדי שבוע מפיצה העמותה הודעה שבועית עם פנינים מתורתו, סיפורים עליו ועוד, בקבוצות וואטסאפ ייעודיות.
חוברות בהוצאת העמותה > שנה ראשונה

אני תפילה חלק א' (אלול תשסח) - סוגיות בתפילה
אני תפילה חלק ב' (חשון תשסט) - סוגיות בתפילה
איזהו גיבור (כסלו תשסט) - גבורה
ביד הלשון חלק א' (טבת תשסט) - שמירת הלשון ודיבור נקי: וייחודו של כח הדיבור, השפעותיו והבטיו של הדיבור, שמירתו ותיקונו
ביד הלשון חלק ב' (שבט תשסט) - שמירת הלשון ודיבור נקי: וייחודו של כח הדיבור, השפעותיו והבטיו של הדיבור, שמירתו ותיקונו
בשמחה תמיד (אדר תשסט) - על מידת השמחה
גואל ישראל חלק א' (ניסן תשסט) - גאולה
גואל ישראל חלק ב' (אייר תשסט) - גאולה
חיי עולם (סיון תשסט) - תורה
הצנע לכת (תמוז-אב תשסט) - צניעות: הצניעות כעניין פנימי, בניין מידה זו בנפש ותרבות של חיי צניעות
חוברות בהוצאת העמותה > שנה שנייה

שובי נפשי (אלול תשסט-תשרי תשע) - תשובה
חסד נעורייך (חשון תשע) - חסד
לב טהור (כסלו תשע) - עבודת ה'
באמונתו יחיה (טבת-שבט תשע) - אמונה: הקשר עם הבורא, ההתמודדות עם משברים, והמבט העמוק על המציאות
אל עצמי (אדר תשע) - בנין הנפש
עם וארץ (ניסן-אייר תשע) - עם ישראל וארץ ישראל
תורה אור (סיון תשע) - תורה
חוברות בהוצאת העמותה > שנה שלישית

שומע תפילה (אלול-תשרי תשעב) – תפילה: הצורך בתפילה, נוסחה הקבוע, הסיבות שלעיתים אינה נענית, ועוד
שערי צדק (חשון תשעב) - צדק חברתי: יצירת חברה מתוקנת, סבלנית, רגישה, טובה ואכפתית. ערכי המשפט, הצדק והצדקה ועוד
רוח חדשה (כסלו-טבת תשעב) – גבורה ומנהיגות: מיהו מנהיג, ההנהגה של אדם את עצמו, התכונות והשליחות בעולם
והלכת בדרכיו (שבט-אדר תשעב) – מידות: צורת הנפש, הדרך לתיקון המידות, ועבודה עצמית
זמן הגאולה (ניסן-אייר תשעב) – גאולה: הבנת מהות התקופה, תקומת העם והארץ, והתפקיד של העם בתהליך ההדרגתי
חוברות בהוצאת העמותה > חוברות מחודשות (תשעה-תשעו)

בשנת תשעה יצאו חוברות שומע תפילה, באמונתו יחיה, והלכת בדרכיו והצנע לכת בהוצאה מחודשת.
בשנת תשעו יצאו חוברות שובי נפשי, רוח חדשה, ביד הלשון וזמן הגאולה בהוצאה מחודשת.