כתובת אזתוד
תוכן > האלים בכתובת

מספר אלים מופיעים בכתובת, וניתן ללמוד מהגרסאות המקבילות בפיניקית ובלווית על הקבלות בין האלים. המתרגם (או המתרגמים) הקפיד על הדקויות שבזהויות האלוהויות בתרגום הכתובת.
האל המופיע הכי הרבה פעמים הוא בעל בכתובת הפיניקית, המקביל לאל הסער האנטולי בגוף הכתובת. האל בעל הוא אל נפוץ מאוד בעולם הכנעני, הפיניקי והפוני, וגם אל הסער האנטולי ידוע ממקורות רבים. בקללה שבסוף הכתובת מופיע בפיניקית "בעל שממ" (בעל־שמים), הידוע ממקורות פיניקיים החל ממצבת יחומלך וכלה בכתובות חמון מהתקופה ההלניסטית; הוא מקביל בלווית לאל הסער "השמימי", הידוע ממקורות חתיים ולוויים אחרים. האל בעל נושא בחלק מהופעותיו בכתובת את האפיתט "כרנתריש" – הוצעו כמה פירושונים לאפיתט זה, וביניהם, הזיהוי עם המלה היוונית ΚΟΡΥΝΗΤΗΡΙΟΣ ‏(korynētērios), "נושא השרביט", פירוש היוצר זיקה בין בעל כרנתריש ואל הסער של חלב. לבעל כרנתריש מקביל בכתובת הלווית Tarhunzas arha usanuwam (תרחונזס המבורך מאוד), אך נראה שהוא לא תואם לאפיתט "כרנתריש" במשמעות – דבר מפתיע לאור היותו של האפיתט "כרנתריש" לא שמי.
"שמש עלם" (השמש העולמית, הנצחית) ידועה גם ממכתבי אחתאתן (אל־עמארנה) שנשלחו מצור כ־dUTU daritum ("השמש הנצחית", בנקבה) ובאוגרית כ"שפש עלם", ולכן, ייתכן שגם "שמש עלם" מכתובת אזתוד היא נקבה. פולחן האלוהות בשם "שמש" נדיר מאוד בעולם הפיניקי, ומוכר בעיקר משמות תאופוריים ומשתי כתובות מקוטעות ביותר מקרתחדשת המציינות את "בת שמש" (המקדש של שמש); פולחן האלוהות מוכר מאוד בעולם הארמי. ל"שמש עלם" בפיניקית מקביל בלווית "השמש השמימי", הידוע מטקסטים חתיים, אך נדיר בטקסטים היירוגליפיים לוויים. "ירח", אל הירח מוכר מהעולם הפיניקי רק משמות תאופוריים נדירים, אך ידוע מאוגרית, ומקבילו בכתובת הלווית מוכר מכתובות לוויות אחרות, שבחלקן הוא ככל הנראה מסמל את האל סין של חרן. אלוהויות השמש והירח בכתובת מופיעים כסמל לנצחיותו של אזתוד.
האל רשף מוכר כבר משמות אמוריים מהאלף השני לפנה"ס, ממצרים, וכן בממצאים פיניקיים מקפריסין, ומזוהה בתקופות שונות עם נרגל, אפולון והרקלס; במקומות שונים הוא מופיע עם אפיתטים שונים. בכתובת זאת מופיע כ"רשף צפרם" – לאור המקבילה הלווית "רונזס" (בכתיב (DEUS)CERVUS2-za-sá), שהוא אל האיילים, וזוהה עוד בתקופת האימפריה החתית עם האל רשף (במיוחד בצורתו החורית, Iršappa), נראה שיש לפרש "צפרמ" כ"עזים" (צפיר) ולא כ"ציפורים". ממצאים פולחניים מראים שיש לזהות את אל הצבי עם האל המגן החתי, הקשור לחייהם של בעלי חיים בטבע, ומוכר גם מכתובות לוויות נוספות. אל זה, יחד עם אל הסער, הוא שגרם לאזתוד לבנות את עירו.
אל נוסף המוזכר בכתובת הוא "אל קנ ארץ" (אל קונה ארץ) בפיניקית, המקביל לאאה בלווית. האל "אל קנ ארץ" בתדירות נמוכה אך בפיזור נרחב, החל מהאלף השני לפנה"ס במיתוס חתי ממקור כנעני, דרך בראשית, י"ד, י"ט ואוסטרקון מירושלים בתקופת הברזל, עד לכתובות ארמיות בתדמור וכתובת נאו־פונית מלפקי. האל אאה חדר לאנטוליה ממסופוטמיה בתיווך חורי, ומוכר מכתובות לוויות נוספות. באוגרית הוא זוהה עם כושר וחסיס.
בקללה שבסוף הכתובת מוזכר גם "כל דר בנ אלם" – כל קבוצת בני האלים. המקבילה הלווית היא פשוט "כל האלים". ייתכן שאטימולוגיה של "דר" טמונה במלה "דוֹר". בכתבי אוגרית, "דר בנ אִל" מקביל ל"מפחֿרת בנ אִל" (אספת בני אל), ו"דר דת שממ" (ה"דר" של השמים) מקביל ל"פחֿר ככבמ" (אספת הכוכבים). מונח זה קרוב אף למונח "רב דר כל קדשמ" שעל אחד מהקמעות מארסלאן טאש. "בני אלים" הוא כינוי לאלים באופן כללי, מופיע גם בשני מזמורי תהלים שתארוכם קדום: תהלים כ"ט ותהלים פ"ט, וככל הנראה גם בכתובת מצודת רבת עמון.
הקבלות מרובות נמצאו בין האלים בכתובת אזתוד בלווית לבין האלים המופיעים בכתובות ביאזיליקאיה (אנ').