stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נוטרדאם דה ז'רוזלם
היסטוריה > מלחמת העצמאות

לאחר עזיבת הבריטים היו היהודים והערבים מעוניינים להשתלט על המנזר, שבשל מיקומו האסטרטגי בנקודה גבוהה שחולשת על הסביבה היה בעל חשיבות צבאית. תחילה, כנופיות של עיראקים ומתנדבים ערבים מצפון אפריקה פרצו לבניין והשתלטו על אגפיו, אך במאי 1948, כחלק ממבצע קלשון שנועד לתפוס את מאחזי הבריטים בירושלים מיד עם עזיבתם, נכבש המנזר על ידי חטיבת עציוני. הכיבוש נעשה כך: יחידה של האצ"ל ניסתה לפרוץ לירושלים דרך השער החדש, אך לאחר שלוחמיה הגיעו לאזור כיכר אלנבי (כיכר צה"ל כיום) הם נלכדו באש שנורתה ודרך נסיגתם נחסמה. פלוגת יהונתן של הגדנ"ע וכוחות חטיבת עציוני של ההגנה הגיעו לעזרתם בקרב קצר שהתנהל בחצר הנוטרדאם, כאשר בסיומו ברחו הערבים והמתחם נכבש על ידי כוחות "ההגנה".
לאחר מכן שב הלגיון הערבי כדי לנסות לכבוש אותו פעם נוספת. טור של הלגיון שכלל משוריינים, תותחנים וחיל רגלים הסתער על המנזר. התוקפים התכוונו לכובשו ולהמשיך לירושלים העברית, אך בקבוק מולוטוב שהשליך נער בן 16 מהקומה השנייה הצית את המשוריין הראשון שהגיע לבניין. כשנפגע המשוריין השני, החלו כוחות הלגיון בהסתערות, אך נתקלו באש חזקה וברחו. בזמן ההפוגה השנייה, ב-19 בספטמבר 1948, הטמינו הערבים חומר נפץ למרגלות האגף המזרחי של המנזר וכתוצאה מהפיצוץ קרסו חלק מקירות האגף. קרב זה הוצנע ולא זכה לפרסום רב, אך לאחר שנים של מאמץ בהובלת עדנה בריל, שאביה נפל בקרב זה, הוקם אתר הנצחה לקרב נוטרדאם בכיכר צה"ל הנמצא ליד מקום הקרב. במקום הוצבו לוחות עם שמות הנופלים והסבר על הקרב.
היסטוריה > בתקופת ירושלים המחולקת

בסיום מלחמת העצמאות נמצא המתחם על הקו העירוני, גבול שחצה את ירושלים החל משנת 1948 עד 1967. צה"ל הפקיע לצרכיו את האגף המזרחי אשר מגגו הרחב ניתן לתצפת על ירושלים, במיוחד על הפינה הצפונית-מערבית של העיר העתיקה. האכסניה הוחזרה לבעליה, ומדינת ישראל הסכימה להשתתף בהוצאות שיקום המבנה. חלק מהבניין המשיך לשמש אכסניה לצליינים, אך גם יהודים התגוררו בו זמנית. גג המלון שימש נקודת תצפית לתיירים בירושלים המערבית.
היסטוריה > בתקופת ירושלים המאוחדת

לאחר מלחמת ששת הימים, ב-18 ביולי 1967, נערך במקום טקס צנוע, שבו החזיר מפקד חטיבת ירושלים את האגף המופקע לידי נציג המנזר. בסיום הטקס נמסר לידי הנזירים שי, קופסת עץ זית ועליה כתובת: "לאבות הכנסייה נוטרדאם דה פראנס, בהוקרה ובברכה מצבא ההגנה לישראל". בתוך הקופסה היה מפתח, שסימל את החזרת האגף שהופקע לידי בעליו.
בשנת 1970, לאחר שהבניין עמד נטוש מספר שנים, מכר אותו מסדר האבות האסומפסיוניסטים ל"הימנותא", חברת בת של הקרן הקיימת לישראל. פעולה זו נעשתה ללא אישור הכס הקדוש ברומא, והביאה למאבק משפטי להחזרת הנכס. הכס הקדוש טען שלמסדר אין סמכות למכור את הנכס השייך לכלל הכנסייה הקתולית. בינתיים העבירה הימנותא את הבניין לרשות האוניברסיטה העברית, וזו עמדה להופכו למעונות סטודנטים. לאחר שנה וחצי של דיונים הושגה פשרה, הבניין הושב לידי הכנסייה הקתולית, והושב סכום הכסף ששולם עבורו בתוספת ריבית.
כיום משמש הבניין כבית מלון בבעלות הוותיקן, ובנוסף פועלים במתחם כנסייה ומרכז כנסים.
מבנה

תוכנית הבניין נעשתה על ידי האב אטיין בובה, איש המסדר, בסגנון המשלב אדריכלות נאו-קלאסית ומודרנית, תוך שימוש במוטיבים מזרחיים.
מבנה הבניין הראשי הוא מלבני, אורכו כ-90 מטרים, במרכזו קפלה ומשני צדיו אגף ניצב שאורכו כ-45 מטרים. הבניין, אשר גובהו הוא כ-23 מטרים, כולל ארבע קומות וקומות מרתף. במרכז כל הקומות העליונות נמצא מסדרון אמצעי צר, ומשני צדדיו שורת חדרים, כאשר כל חדר נועד למגורי ארבעה צליינים. החדרים קטנים בגודל של 4×2.5 מטר, כאשר יש בכל אחד מהם חלון אחד.
על גג הבניין, אשר מוקף מעקה אבן, שני מגדלי פעמונים אשר נבנו בשלב מתקדם של הבנייה. בין המגדלים עומד פסל של המדונה והילד.
מבנה > שיפוץ

בשנת 1973 הכין האדריכל האמריקני-איטלקי פרנצ’סקו מונטנה תוכנית לשיפוץ הבניין הראשי ולהוספת כמה מבנים אחרים בשטח המתחם הצרפתי בירושלים. לפי תוכניתו, שופץ המבנה כמלון צליינים, והתווסף במתחם אגף מנהל חדש. החללים שבקומת הקרקע שופצו ונהפכו לאולמות קבלה, חדרי אוכל וקפיטריות. כל שני חדרים שבקומות העליונות אוחדו לחדר אחד גדול עם חדר אמבטיה פרטי, כמקובל בבתי מלון מודרניים. השיפוץ בוצע משנת 1975 עד 1985.
במהלך השיפוצים נמצא ארגז ובו אוסף תמונות היסטוריות. בארגז היו בסך הכול כ-1,600 לוחות זכוכית, עליהם הודפסו תמונות נוף, תצלומים מחיי המנזר ותמונות של פרטי האוסף הארכאולוגי של המנזר. הארגז הכיל גם שתי קופסאות קטנות בהם 207 לוחות זכוכית עם אלפי צילומים של תושבי ירושלים מהמחצית הראשונה של המאה ה-20.
ראו גם

השער החדש
קרב נוטרדאם בירושלים
המתחם הצרפתי בירושלים
הערות שוליים

↑  Notre Dame of Jerusalem - History, Notre Dame Center (באנגלית)
1 2 3  אריה דיין, הגדנעים הקשישים והמתחם האסטרטגי, כל העיר, 21 במאי 1982
↑  מגעי החומה בלמו את הסתערות הלגיון, הצופה, 25 במאי 1948
↑  חבלני האויב התנקשו בכנסית נוטרדאם בירושלים קרבות עזים בכל גזרות העיר, דבר, 20 בספטמבר 1948
↑  ישראל תשתתף בתקוני נוטרדאם , הַבֹּקֶר, 6 במרץ 1950
↑  הסכם עם צרפת בענין נזקים למוסדות־דת, על המשמר, 11 באוקטובר 1959
↑  הוחזר מינזר "נוטרדאם" בבירה, דבר, 19 ביולי 1967
↑  מ סייר, נוטרדאם שלנו, מעריב, 30 באוקטובר 1970
↑  שופט עיכב מכירת מינזר נוטרדם בבירה, מעריב, 11 בדצמבר 1970
↑  מינזר נוטרדם נרכש ע"י הקק"ל, מעריב, 29 באוקטובר 1970
↑  יוסף צוריאל, מנזר נוטרדם הוחזר לואתיקן, מעריב, 3 במרץ 1972
↑  ניר חסון, התמונות המסתוריות בארגז ממנזר נוטרדם, באתר הארץ, 20 ביולי 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 160806604   WorldCat (עם VIAF): 160806604 
נוטרדאם דה פראנס, 1910
נוטרדאם לאחר מלחמת העצמאות
נוטרדאם דה ז'רוזלם, 2015
המגדלים והפסל בגג הבניין
הפרעה לעיבוד התחושתי

| --- | --- |

נוזולוגיה של SPD שהוצעה על ידי מילר ל.ג'. (2007)
 תחום:  פסיכולוגיה, הפרעה נוירולוגית, הפרעה נוירו-התפתחותית
 גורם:  בעיקר תורשה
 תסמינים:  רגישות יתר או תת-רגישות (לדברים כמו אור, רעש, טקסטורה, ריח ועוד), תשוקה חושית (חשחוש, אימפולסיביות), חרדה, קשיים התנהגותיים
 טיפול:  פסיכיאטריה, ריפוי בעיסוק (טיפול באינטגרציה חושית, טיפול בעיבוד חושי), טיפול נוירולוגי
הפרעה לעיבוד התחושתי (באנגלית: Sensory processing disorder; בקיצור: SPD, מכונה גם: ליקוי באינטגרציה החושית) היא הפרעה נוירולוגית בה מערכות החישה לא מבצעות אינטגרציה סנסורית באופן תקין. ההפרעה גורמת לקשיים בוויסות הרגשי, היכולת של אדם לכוון ולאזן את רגשותיו בהתאם למצב נתון. בדרך כלל ללוקים בהפרעה יש קושי בוויסות מערכות הראייה, השמיעה, הטעם, הפרופריוספציה, האינטרוספציה ועוד. אדם הלוקה בהפרעה עלול לסבול מרגישות יתר או מתת-רגישות בהיבטים שונים, מה שעלול להוביל לחרדה והתנהגות לא רצויה.
ההפרעה משפיעה על עוצמת התגובה וההתנהגותית לגירויים חושיים שנקלטים מהסביבה. לדוגמה, חלק מהאנשים בעלי ההפרעה רגישים למגע, ועשויים לפרש מגע קל כמכאיב, וחלק מן הלוקים עלולים להיות רגישים במיוחד למרקמים מסוימים של בגדים או לריחות מסוימים של אוכל. ההפרעה מתרחשת כאשר המוח מעבד באופן בלתי אפקטיבי מסרים חושיים המגיעים מגופו של האדם או מסביבתו.
רקע

מערכת החישה נותנת לנו מידע חיוני על הגוף שלנו כמו גם על הסביבה שלנו. הפרעה לעיבוד התחושתי מתבטאת בחוסר היכולת או בקושי להבחין בין סוג אחד של קלט לאחר. מצב זה יכול לגרום לתגובות שמכונות כרגישות יתר או תת-רגישות.
רקע > היסטוריה

תהליך העיבוד החושי הוגדר על ידי המרפאה בעיסוק אנה ז'אן איירס בשנת 1972 כ"תהליך נוירולוגי המארגן את התחושה מהגוף של האדם עצמו ומהסביבה, ומאפשר שימוש בגוף בצורה יעילה בסביבה". כאשר קיימת הפרעה לתהליך העיבוד החושי, היכולת הטבעית הזו נפגמת.
החושים השונים מספקים לאדם מידע שנועד לאפשר את תפקודו כראוי. מערכות החושים השונות בגוף הן המערכת הוויזואלית (חוש הראיה), המערכת הטקטילית (חוש המישוש, המגע), המערכת האודיטורית (חוש השמיעה), המערכת הפרופריוצפטיבית (מגע עמוק), המערכת האוראלית, מערכת הריח, והמערכת הוסטיבולרית (שיווי המשקל). המסלול של עיבוד התחושות עובר בשלבים ההתחלתיים דרך אזורים בגזע המח ובמרכז המוח. האזורים האלו מעורבים בתהליכים הכוללים תיאום, תשומת לב, עוררות ותפקוד אוטונומי. לאחר שהמידע החושי עובר דרך המרכזים האלה, הוא מנותב לאזורים במוח שאחראיים על רגשות, על זיכרון ועל תפקודים קוגניטיביים.
הפרעה לעיבוד התחושתי מאופיינת בבעיות משמעותיות בארגון ובעיבוד הגירויים החושיים, ומתבטאת בקשיים בתפקוד באחד או יותר מתחומי החיים המרכזיים וביניהם תפוקה בעבודה, פנאי ומשחק, ופעולות יומיומיות.
רקע > סטטיסטיקה

כ-20% מכלל אוכלוסיית הילדים בעולם סובלים מההפרעה, מעל 95% מהם מאובחנים על הרצף האוטיסטי.
גורמים

הסיבה או הגורם המרכזי להפרעה לא ידוע. עם זאת, כן ידוע לנו שהמוח האמצעי וגזע המוח שאחראים על מערכת העצבים המרכזית, אחראים גם ליכולת לבצע אינטגרציה רב חושית. אזורי מוח אלו מעורבים בתהליכים הכוללים קואורדינציה, קשב ועוררות. אזורי המוח האלו פועלים גם בשיתוף פעולה עם מערכת העצבים האוטונומית. לאחר שהמידע החושי עובר דרך מערכות אלו, הוא מנותב לאזורי המוח האחראים על רגשות, זיכרון ויכולת קוגניציה ברמה גבוהה יותר.
מחקר ראשוני מצביע על כך שההפרעה עוברת בדרך כלל בתורשה. הגורמים להפרעה מקודדים לתוך החומר הגנטי של הילד בעת ההיריון. גם סיבוכים טרום לידתיים עלולים להביא להתפרצות של ההפרעה, וגורמים סביבתיים עשויים להיות מעורבים. ילדים שחוו טראומה גופנית, הרעלת עופרת, פרכוס אפילפטי או דלקות אוזניים כרוניות נמצאים בסיכון גבוה יותר לסבול מההפרעה.
המחקרים הנוכחים העוסקים בעיבוד התחושתי מתמקדים במציאת סיבות נוירולוגיות להפרעה בעיבוד התחושתי. אלקטרואנצפלוגרם היא אחת הדרכים שבהן משתמשים כדי לחקור את הסיבות להפרעה זו. חלק מהסיבות הבסיסיות שהוצעו:
תורשה.
תקופת היריון לא מאוזנת: סיגריות, סמים, אלכוהול, תרופות, רעלים, מתח רב, מחלה ויראלית.
לידה מוקדמת, משקל לידה נמוך.
טראומת לידה, ניתוח קיסרי, מחסור בחמצן, ניתוח בסמוך ללידה.
לאחר הלידה: גריית יתר או תת-גרייה בחושים. אשפוז ממושך. שהיה בבית יתומים.
סיבות בלתי ידועות.
סוגים

אפשר לחלק את ההפרעה לעיבוד התחושתי לשלושה סוגים עיקריים:
סוגים > הפרעה בוויסות החושי

ההפרעה מתבטאת בחוסר יכולת לווסת את הרמה, את העוצמה ואת המהות של התגובות לקלט חושי חיצוני. תגובותיו התחושתיות של אדם בעל ההפרעה בדרך כלל אינן תואמות את הסיטואציה.
רגישות יתר, תגובתיות יתר לגירוי חושי - התגובה של אנשים בעלי רגישות יתר לגירוי היא מהירה ובעלת עוצמה גבוהה יחסית לבעלי תגובתיות חושית תקינה. היא עשויה לבוא לידי ביטוי ברתיעה ממגע עם מרקמים שונים, בהימנעות מרעש, ולעיתים תגובות בתוקפניות למגע לא צפוי. אנשים בעלי רגישות יתר מאופיינים בצורך בשליטה, בשינויים תכופים במצב הרוח, ולפעמים גם בחרדה חברתית.
תת-תגובתיות לגירוי חושי, קושי בהבחנה חושית - התופעה מאופיינת בזמן תגובה ארוך לגירויים חושיים. למידע החושי נדרשת עוצמה רבה מהרגיל כדי לגרור תגובה. בדרך כלל אנשים עם תת-תגובתיות יגלו אדישות וחולמנות, יעדיפו לשחק לבד, לא יהיו עירניים לסביבה, יתקלו בחפצים, ותחושת הכאב שלהם תהיה עמומה.
חוסר רגישות, חיפוש חושי - חיפוש חושי מתאפיין בצורך עז לחוויות חושיות. אדם כזה יחפש באופן אקטיבי התנסויות מעוררות גירויים תחושתיים על מנת להגיע למצב של וויסות עצמי. חוסר הרגישות עשוי להתבטא בתנועתיות בלתי פוסקת ובאימפולסיביות – הן מוטורית והן רגשית.
תבניות מעורבות בין הסוגים המוצעים מעלה.
סוגים > הפרעה מוטורית על בסיס סנסורי

אצל אנשים בעלי הפרעה מהסוג הזה, הפלט המוטורי לא מאורגן כתוצאה מעיבוד לא נכון של מידע חושי המשפיע על שליטה ביציבה. כתוצאה מכך נוצרת הפרעה ביציבה, או הפרעת קואורדינציה התפתחותית.
סוגים > הפרעה בהבחנה סנסורית

הפרעה בהבחנה סנסורית, או עיבוד לא נכון של מידע חושי, הוא עיבוד שגוי של קלט חזותי או שמיעתי. ההפרעה יכולה להתבטא, למשל, בחוסר תשומת לב, בחוסר ארגון, ובביצועים חלשים במטלות. ההפרעה יכולה להתבטא בראייה, בשמיעה, במישוש, בטעם, בריח, ביציבה ובתנועה.
תסמינים

התסמינים עשויים להשתנות בהתאם לסוג ההפרעה ובתת הסוגים שלה. אין לבלבל את התסמינים הנ"ל עם הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות (ADHD), הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות המאופיינת בעיקר בקשיי קשב (ADD), הפרעת עיבוד שמיעתי (APD), לקות שפה ואוטיזם (ASD), מכיוון שהתסמינים שלהם דומים.
תסמינים > רגישות יתר

מאפיינים של אנשים עם הפרעה בעיבוד החושי שמתבטאת ברגישות יתר:
תגובה שלילית למגע
סובלים מלבישת בגדים שעשויים מבדים מחוספסים או עם תג או בגדים צמודים (טייץ, חולצות צמודות וכו') (רגישות למגע)
מודאגים אם ידיהם או פניהם מתלכלכים
סולדים ממאכלים מסוימים וממרקמים מסוימים (למשל, מאכלים נוזליים לצד מאכלים מוצקים, מאכלים עם טעמים עזים)
רגישים לאור (מסתנוורים בקלות)
רגישים לרעשים ונלחצים מנוכחותם
רגישות יתר לריחות (בשמיים, חומרי ניקוי, מאכלים ספציפיים וכו')
חשחוש
תסמינים > תת-רגישות

מאפיינים של אנשים עם הפרעה בעיבוד החושי שמתבטאת בתת-רגישות:
זקוקים למגע, אוהבים ללכת יחפים, נוטים ליפול ולהיחבל, מכים אנשים אחרים, נוגעים באחרים תכופות
לא רגישים למזג אוויר חם מידי או קר, פחות רגישים או יותר רגישים לכאב מיתר האנשים
אוהבים מאכלים עם טעמים עזים
מתקשים לנהוג בעדינות עם בעלי חיים
אוהבים להתנדנד, מחפשים גירויים חזקים
אבחנה

ההפרעה לעיבוד התחושתי אינה מוכרת כהפרעה נפשית במדריכים הרפואיים. האבחנה ניתנת בעיקר על ידי מבחנים סטנדרטיים, שאלונים סטנדרטיים ותצפיות שונות על הפרט המאובחן. האבחנה נעשית על ידי אנשי מקצוע שונים בהתאם למדינה, ובדרך כלל מבוצעת על ידי מרפאים בעיסוק, פסיכולוגים, מומחים ללמידה, פיזיותרפיסטים או מרפאים בתקשורת ובשפה. במדינות מסוימות מומלץ לעבור הערכה פסיכולוגית ונוירולוגיות מלאה במקרה שהתסמינים חמורים.
טיפול

ניתן לחלק את שיטות הטיפול לשני סוגים עיקריים. הסוג הראשון הוא טיפול שמתייחס להיבטים הפיזיולוגיים של הבעיה, והסוג השני הוא טיפול שמתייחס למכלול ההיבטים של הבעיה. מרבית המטפלים ניגשים לפתרון הבעיה בשתי הדרכים.
הטיפול יעיל יותר ככל שהוא ניתן מוקדם יותר, שכן המוח גמיש יותר ונתון לשינויים בגילאים מוקדמים. הטיפול מיושם על ידי מטפל מיומן, בשיתוף עם הורי הילד ועם המסגרת החינוכית שבה הילד לומד.
הטיפול שניתן על ידי מרפאים בעיסוק כולל לרוב פעילויות מהנות, על מנת שהילדים יאהבו את הטיפול ויצפו לו. מטרת הטיפול היא לעודד תגובות הולמות לתחושות שמקבל הילד מגופו. זהו תהליך הדרגתי שעם הזמן מיושם גם בסביבת המגורים של הילד, ובבית הספר או בגן. הטיפול המקובל יעיל ביותר ומאפשר לילדים עם ההפרעה לקחת חלק בפעילויות המאפיינות את גיל הילדות, כמו משחק עם חברים וסיטואציות יום-יומיות של אכילה, הלבשה ושינה. הטיפול שם את המשפחה ואת סביבתו הקרובה של הילד במרכז ומשתף גם אותם באופן פעיל.
לעיתים קרובות, ניתנת לאדם "דיאטה סנסורית". אין מדובר בתזונה מותאמת, אלא בפעילות טיפולית שמפעילה ומאתגרת את החושים (למשל קפיצה במקום או מחיצה של כדור שעשוי מסיליקון עם האצבעות). במקרה של ילד, המטפל יספק רעיונות למורים ולמשפחתו כך שהתוכנית תיושם לאורך היום במצבים שונים ותגייס את סביבת הילד.
בין סוגי הטיפול שמתייחסים למכלול ההיבטים קיימת שיטת העבודה הקוגניטיבית, שמנסה לעבוד דרך ההבנה של המודעות של הילד. קיימות גם שיטות פסיכולוגיות שמתייחסות להיבטים הרגשיים (אלו טובות אם כבר נגרם נזק רגשי ממצב מאוד קיצוני של רגישות יתר) וקיימות שיטות אלטרנטיביות עמוקות יותר שמטפלות במצב הפיזיולוגי והרגשי.
יש הסוברים כי מאחר שניסיון לשנות את תגובת האדם לגירוי השלילי עלול להיות טראומטי, עדיף לנסות להתמודד עם הבעיה בעזרת התאמת הסביבה לצורכי האדם, על מנת לאפשר דרכי עיבוד תחושתי בצורה של סטימולציה עצמית לא מזיקה.
הקשר להפרעות אחרות

במרבית המקרים הפרעה בעיבוד התחושתי לא מופיעה לבדה, והיא מתקיימת לצד הפרעות אחרות. אנשים המאובחנים כבעלי לקות בעיבוד התחושתי יכולים להיות מאובחנים גם עם חרדה, עם הפרעות קשב וריכוז, עם רגישות למזון, עם הפרעות התנהגות ועם הפרעות נוספות.
הקשר להפרעות אחרות > הספקטרום האוטיסטי והשונות בעיבוד התחושתי

השונות בעיבוד התחושתי היא מאפיין נפוץ עם המאובחנים על הספקטרום האוטיסטי. אף על פי שהתגובות לגירויים חושיים שכיחות יותר ובולטות בילדים ובבוגרים אוטיסטים, אין ראיות והוכחות מספיק טובות לכך שסימפטומים חושיים הם אלו המבדילים אוטיזם מהפרעות התפתחותיות אחרות. אוטיסטים רבים מאופיינים עם רגישות לרעשים ולאורות, וכן עם רגישות גבוהה למגע. השונות בעיבוד התחושתי נוטה להשתנות עם הגיל ותלויה במצב של הפרט. השונות בעיבוד התחושתי בספקטרום האוטיסטי מקנה גם חלק מהאיכויות הנוירולוגיות החיוביות של המאובחנים בספקטרום, למשל היכולת להבחין בריחות ובקולות שנוירוטיפיקלים אינם מבחינים בהם.
הקשר להפרעות אחרות > הפרעת קשב וההפרעה לעיבוד התחושתי

הפרעה לעיבוד התחושתי הוא שם כולל למגוון של קשיים נוירולוגיים. אצל אנשים בעלי הפרעת קשב וריכוז חסרה היכולת לפרש ולהשתמש במידע שמגיע דרך החושים כדי לתפקד באופן תקין בחיי היומיום. לעומת זאת, אצל אנשים עם הפרעה לעיבוד התחושתי קיימת בעיה בעיבוד ובארגון של גירויים.
קיימים מצבים שבהם ילדים עם הפרעת קשב וריכוז מאובחנים באופן מוטעה כבעלי הפרעה לעיבוד התחושתי. לדוגמה, מצב שבו תלמיד שלא מצליח לחזור על הנאמר בכיתה (בשל שעמום או הסחת דעת) עשוי להתפרש כליקוי באינטגרציה חושית. התלמיד עשוי להיבדק על ידי מרפאה בעיסוק כדי לקבוע מדוע הוא מתקשה להתמקד ולהשתתף, ואולי גם יאובחן על ידי אודיולוג או פתולוג דיבור כבעל בעיות עיבוד שמיעתיות או בעיות בעיבוד שפה. באופן דומה, ילד עלול להיות מאובחן בטעות כסובל מהפרעה בקשב וריכוז כתוצאה מאימפולסיביות מסוימת שנצפתה, כאשר למעשה אימפולסיביות זו קשורה לחיפוש חושי או לניסיון להימנע מהצפה חושית.
ההפרעה לעיבוד התחושתי יכולה להתבטא במערכות השונות בגוף. אדם עם הפרעה חושית אודיטורית עשוי לשמוע רעשי רקע חזק יותר מקול של אדם המדבר איתו, ולהתקשות להתרכז בדבריו. אדם עם הפרעה חושית בחוש המגע יכול להתנועע בחוסר נוחות כשהוא נדרש לשבת וללמוד. חוויות המגע יכולות להסיח את דעתו והוא יתקשה להתמקד במטלות הלימודיות. בעלי הפרעות בתחום הוסטיבולרי או הפרופיוספטיבי עשויים להיראות תנועתיים ואף ליפול מהכיסא כשהם מתקשים לחוש היכן גופם ממוקם כשהם יושבים. לעיתים הם חשים צורך עז להניע את השרירים, כי אחרת יחושו שהשרירים יוצאים מהעור. מגוון ההתנהגויות שתוארו לעיל עלולות בקלות להתפרש אצל הרופאים או הפסיכולוגים המאבחנים כהפרעת קשב וריכוז.
ראו גם

סכיזופרניה
ריפוי בעיסוק
היפראקוזיס
טיפול במוזיקה
סיודאד חוארס

| --- | --- |
סמל סיודאד חוארססמל סיודאד חוארס

 מדינה:  מקסיקו מקסיקו
 מדינה:  צ'יוואווה (מדינה) צ'יוואווה
 ראש העיר:  חוסה רייס פריס (José Reyes Ferriz)
 תאריך ייסוד:  1659
 על שם:  בניטו חוארס 
 שטח:  221 קמ"ר
 גובה:  1,120 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,321,004 (2010)
  ‑ במטרופולין:  2,031,319 (2005)
  ‑ צפיפות:  7,561 נפש לקמ"ר (2005)
 קואורדינטות:  31°44′16″N 106°29′01″W﻿ / ﻿31.7378°N 106.4836°W﻿ / 31.7378; -106.4836
 אזור זמן:  UTC -7
 www.juarez.gob.mx
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מקסיקו מוגדלת) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו סיודאד חוארס(למפת מקסיקו רגילה) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו סיודאד חוארס(למפת צ'יוואווה רגילה) צ'יוואווה דליסיאס סיודד קואוטמוק פרל נואבו קאסאס גראנדס סינלואה קוא. ארצות הברית ס ו נ ו ר ה  דורנגוסיודאד חוארס(למפת צ'יוואווה מוגדלת) צ'יוואווה דליסיאס סיודד קואוטמוק פרל נואבו קאסאס גראנדס סינלואה קואווילה ארצות הברית ס ו נ ו ר ה  דורנגוסיודאד חוארס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סיודאד חוארס (בספרדית: Ciudad Juárez; ידועה גם כ"חוארס" ובעבר כ"אל פאסו דל נורטה") היא עיר במקסיקו והגדולה ביותר במדינת צ'יוואווה.
אוכלוסייתה של העיר מוערכת ב-1.5 מיליון נפש. העיר נמצאת על גדת הנהר ריו גראנדה, סמוך לגבול בין מקסיקו וארצות הברית, ליד העיר אל פאסו שבטקסס. אל פאסו וסיודאד חוארס מרכיבות את אחד האזורים המטרופוליטניים הדו לאומיים הגדולים בעולם, ואוכלוסייתם מונה ביחד 2.5 מיליון נפש. סיודאד חוארס היא אחת הערים הגדלות בקצב המהיר בעולם.
מדי יום חוצים את מעברי הגבול בין חוארס לאל פאסו כ-60,000 נפש, עובדה ההופכת את העיר לשער כניסה עיקרי לכל צפון מקסיקו ומרכזה. העיר היא בעלת מרכז תעשייתי מתפתח בו פועלים כ-300 "מאקילדורס" - מפעלים המייבאים חומרי גלם בתעריף מוזל, חופשי ממס, ומחזירים לארץ המוצא את המוצר המושלם. על אף שגשוגה של התעשייה, סובלת העיר גם מעוני ואלימות, והייתה זירה לסדרת רציחות של עובדות מפעלים שטרם פוענחה.
היסטוריה

העיר סיודאד חוארס נוסדה ב-1659 כ"אל פאסו דל נורטה" (El Paso del Norte; בספרדית - "השער הצפוני") על ידי הספרדים, שחיפשו מסלול לאזור הרי הרוקי הדרומיים. המיסיון של נואסטרה סניורה דה גוואדלופה היה אחד מיישובי הקבע הראשונים באזור. העץ ממנו נבנה הגשר מעבר לריו גראנדה הובא מהעיר סנטה פה במהלך המאה ה-18. הסכם גואדלופה אידלגו שסיים את מלחמת ארצות הברית–מקסיקו בשנת 1848 קבע כי הריו גראנדה יהיה הגבול בין שתי המדינות, והפריד בין היישובים שעל שתי גדות הנהר. המרכז העירוני מצפון הפך לאל פאסו שבטקסס ואילו המרכז העירוני שמדרום הפך לעיר סיודאד חוארס. גורל דומה נפל בחלקן של 13 ערים נוספות במקסיקו. במהלך הפלישה הצרפתית למקסיקו, בין השנים 1862 ל-1867, שימשה אל פאסו דל נורטה כתחנת מעבר לכוחותיו הרפובליקניים של בניטו חוארס עד שייסד את ממשלתו הגולה בצ'יוואווה. ב-1888 הוחלט לקרוא את העיר על שמו, סיודאד חוארס (עירו של חוארס).
במהלך השלבים הראשונים של המהפכה המקסיקנית שימשה העיר כבירה זמנית, כאשר כוחות הנאמנים למועמד האופוזיציה פרנסיסקו מדרו, שהונהגו על ידי פנצ'ו וייה, כבשו את העיר ב-20 בנובמבר 1910. לאחר לוחמה שנמשכה כעשור, החלימה העיר בתקופת חוק היובש בארצות הברית (1919–1933), בה שימשה כמרכז בידורי לתושבי ארצות הברית שרצו ליהנות משתייה חריפה באופן חוקי. חוארס המשיכה לקלוט תיירים מצידו הצפוני של הגבול במהלך שנות ה-40 ושנות ה-50, ופיתחה מרכז ובו בארים, מועדוני לילה, בתי בושת, ומרכזים למלחמת שוורים. פיתוח מרכזי המאקילדורס, מפעלים להרכבה המתבססים על ייבוא של חומרי גלם ללא מכס, הביא לעיר אנשים רבים שמצאו בהם עבודה. המפעלים משכו לעיר תאגידים כדלפי, מפעל גדול לייצור חלפים לרכב, שביסס בעיר את המרכז הטכנולוגי שלו בחצי הכדור המערבי, ומעסיק יותר מ-2,000 מהנדסים. אך קרבתה של העיר לגבול
ותהליכי העיור הביאו גם ליצירת שכונות עוני המכונות "קולוניות".
ארצות הברית מקיימת קונסוליה כללית בעיר, בנוסף ל-שגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי
דמוגרפיה

הצמיחה השנתית באוכלוסיית העיר במהלך שנות ה-90 הייתה 5.3%. היא נבעה במיוחד מהגעתם של תושבים חדשים מתוככי מקסיקו, ויש המעריכים כי כיום, 32% מתושבי העיר הגיעו מחוץ לתחומי מדינת צ'יוואווה. על אף שרוב המהגרים הם מקסיקנים, ישנם רבים המגיעים ממדינות אחרות במרכז אמריקה כגואטמלה, הונדורס וניקרגואה.
פשע > קרטל הסמים חוארס

חוארס ידועה לשמצה באלימות ובפשע השוררים בה, חלקם נובעים מפעילותו של קרטל חוארס, העוסק בסחר בסמים.
אלימות בין קרטלי סמים מתחרים הביאה לכך שיותר מרבע מ-3,800 הרציחות המתרחשות במקסיקו מדי שנה על רקע של סחר בסמים התרחשו בחוארס. העיר היא בעלת אחד משיעורי הרצח הגבוהים ביותר במקסיקו. הרציחות בעיר הן לא רק רבות אלא גם אכזריות. בשנת 2009 קיבלה העיר את התואר המפוקפק "בירת הרצח העולמית" והפכה לעיר המסוכנת בעולם עם מספר מקרי הרצח הרבים ביותר ביחס לאוכלוסייה.
פשע > רציחות הנשים בחוארס

משנת 1993 הייתה חוארס זירה לרצח של יותר מ-400 נשים שנרצחו, רבות מהן לאחר התעללות מינית, ונמצאו כשהן זרוקות לצד הדרך. רבות נוספות טרם נמצאו. על אף לחץ לתפוס את הרוצחים ואיתורם של מספר חשודים, האחראים למעשים טרם נתפסו. ספר בשם "בנות חוארס" מאת העיתונאית תרסה רודריגס, שיצא לאור בשנת 2007 טוען כי האחראים לרציחות הם גורמים בכירים במשטרה ואזרחים מכובדים בעיר.
חינוך

על פי ההערכות האחרונות אחוז ידיעת קרוא וכתוב בעיר הוא בין הגבוהים במקסיקו, ו-97.3% מתושבי העיר מעל לגיל 15 יודעים קרוא וכתוב. בעיר יש שלוש אוניברסיטאות ציבוריות ושתי אוניברסיטאות פרטיות. המוסד הטכנולוגי של סיודאד חוארס (Instituto Tecnológico de Ciudad Juárez) שנוסד ב-1964, היה המוסד הציבורי הראשון ללימודים גבוהים בעיר. לאחר מכן, ב-1968 נוסדה האוניברסיטה "Universidad Autónoma de Ciudad Juárez", והיא הייתה לאוניברסיטה הגדולה בעיר, ולאחת מהאוניברסיטאות הטובות במקסיקו. האוניברסיטה פזורה על פני מספר אתרים בעיר. כן פועלת בעיר הפקולטה למדע המדינה של "האוניברסיטה האוטונומית של צ'יוואווה". "המוסד לטכנולוגיה ולחינוך גבוה של מונטריי" ו"האוניברסיטה האוטונומית של דוראנגו" הן אוניברסיטאות פרטיות הפועלות בעיר. המוסד הטכנולוגי של מונטריי נפתח ב-1983 והוא אוניברסיטה פרטית המועדפת על בעלי האמצעים בעיר. המדובר בשלוחה מקומית של רשת לחינוך גבוה.
בית הספר הקתולי "Instituto Latinoamericano", הוא מוסד דתי המפעיל מוסדות חינוך שונים, לחינוך בסיסי וחינוך גבוה, במגמה המוצהרת לעצור את התפשטות הדת הפרוטסטנטית במקסיקו.
באופן כללי ניתן לומר שהעיר מציעה אפשרויות נרחבות לחינוך, המותאמות לכל טעם ולכל מעמד כלכלי. עם זאת רבים מעדיפים ללמוד בעיר השכנה אל פאסו.
ספורט

כדורגל הוא הספורט האהוב בחוארס. קבוצת הכדורגל המקומית היא "Indios de Ciudad Juárez", המשחקת בליגת העל המקסיקנית. האינדיוס משחקים באצטדיון האולימפי על שם בניטו חוארס (Estadio Olímpico Benito Juárez) כמו כן יש בעיר קבוצות בייסבול, כדורסל, פוטבול אמריקני ומועדון טניס שזכה להישגים. העיר היא גם המקום שבו מתקיים מרוץ האופניים "צופקבראס 100", למרחק מאה קילומטר, מדי שנה מאז שנת 1997.
בעיר פועל מרכז לספורט אתגרי המכונה "Parque Extremo", הכולל משטחי בטון ועפר לרכיבת אופני BMX וסקייטבורד.
תקשורת

רוב ערוצי הטלוויזיה המקסיקנים והאמריקנים הכלל-ארציים נקלטים בעיר. שלוש רשתות טלוויזיה בתשלום מוצעות לתושבים, וכן 24 רשתות רדיו AM ו-21 רשתות רדיו FM. בעיר פועלים ארבעה עיתונים מקומיים: "El Mexicano", "El Diario", "El Norte" ו-"El PM".