stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מצר פלורידה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית, קובה, איי בהאמה 
 קואורדינטות:  23°56′03″N 80°55′33″W﻿ / ﻿23.934166666667°N 80.925833333333°W﻿ / 23.934166666667; -80.925833333333
  (למפת צפון האוקיינוס האטלנטי מוגדלת) מצר פלורידה(למפת צפון האוקיינוס האטלנטי רגילה) מצר פלורידה(למפת הקריביים רגילה) מצר פלורידה(למפת הקריביים מוגדלת) מצר פלורידה
 
מצר פלורידה (באנגלית: Straits of Florida) הוא מצר המקשר בין מפרץ מקסיקו לאוקיינוס האטלנטי. בצד המזרחי של המצר נמצאים איי בהמה, בצד המערבי האזור הדרומי של מדינת פלורידה, ובצד הדרומי קובה. קו היבשה הצפוני של מצר פלורידה נקרא הקיז (Florida Keys) - שורה של איים (ארכיפלג) המשתרעים על מאות קילומטרים ומחברים בין פלורידה לעיר קי וסט שנמצאת על האי האחרון והמערבי ביותר (ומשם שמה של העיר).
סופות רבות באזור נוצרות בעקבות הסתעפות של זרם הגולף המניע מים חמים דרך מצר פלורידה. במצר קיימת כמות גדולה של חסילונים, ספוגיים וכרישים.
נפט וגז

חמש בארות נקדחו במי המדינה מדרום לפלורידה קיז משנת 1947 עד 1962. חברת נפט המפרץ קדח שלוש בארות במים הפדרליים מדרום למפתחות פלורידה בשנת 1960 ו-1961. כל הבארות היו חורים יבשים.
הגבול בין האזור המים הכלכליים הבלעדיים של ארצות הברית וקובה נמצא באמצע הדרך בין קובה לפלורידה, כפי שנקבע על ידי הסכם הגבול הימי של קובה 1977 (אנ')
נפט וגז > קובה

לקובה שלושה שדות נפט במרחק של 5 ק"מ מהחוף הצפוני של פלורידה. הסקר הגאולוגי האמריקני מעריך כי אגן צפון קובה מכיל 5,500,000,000 חביות של נפט שלא נחשפו, ו-9.8 טריליון רגל מעוקב של גז טבעי, כמעט כולם בחלק החוף של האגן.
סוגיית חקר נפט וגז בפלורידה מטעם מדינות זרות הפכה לנושא שנוי במחלוקת בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2008. בטור שפורסם ב-5 ביוני 2008, כתב העיתונאי והפובליציסט ג'ורג' ויל כי חברת נפט סינית קדחה אז במים קובניים כ-97 ק"מ מחוף פלורידה, טענה שחוזרת על ידי המועמדים התומכים בקידוחים מהחוף. למעשה, אז לא התרחשו קידוחים בחלק זה של המים הקובניים.
בשנת 2004 חברת הנפט הספרדית רפסול קדחה במים קובניים עמוקים בין קובה לפלורידה קיז, ומצאה מאגר נפט;
באוקטובר 2008 חתמה קובה על הסכם עם חברת הנפט הממלכתית הברזילאית פטרוברז, בו נחתם כי החברה תספק קידוח נפט וגז במים עמוקים מהחוף הצפוני של קובה, ועד מאי 2011 פטרוברז פרשה מההסכם עקב סיכויים קלושים למציאת נפט.
ביולי 2009, קובה חתמה על הסכם עם ממשלת רוסיה העניקה לחברת הנפט הרוסית Zarubezhneft זכויות לחקר נפט מחוץ לחוף הצפוני של קובה.
נפט וגז > איי בהאמה

בשנת 2009 הודיעו חברת הנפט של איי פוקלנד החברה הנורווגית אקווינור סטאט-אויל על מיזם משותף לקידוח נפט במי איי הבהאמה, צפונית לקובה ומדרום-מזרח לפלורידה. ממשלת איי בהאמה הצביעה כי בקשות לקידוחים מחוץ למדינה נמצאות בהמתנה למשא ומתן עם קובה, ארצות הברית, ואיי טרקס וקייקוס על הגבולות המדויקים בין אזורי הכלכלה הבלעדיים שלהם.
חציית המצר

השחייה מעבר למצר בוצעה על ידי סוזי מרוני האוסטרלית (שצללה בכלוב מוגן-כרישים) בשנת 1997, ודיאנה ניאד האמריקאית, שהייתה האדם הראשון בהיסטוריה לשחות מהוואנה לקי וסט, מרחק של 177 ק"מ, ללא סנפירים וללא כלוב הגנה נגד כרישים. ניאד צלחה את המצר בשנת 2013, בגיל 64, במשך 52:54 שעות.
הערות שוליים

↑  Strait of Florida, www.sea-seek.com
↑  Will, George F. (2008-06-05). "George F. Will - The Gas Prices We Deserve" (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2022-06-13.
↑  "Cuban off-shore oil drilling put off until 2009". Reuters (באנגלית). 2008-04-16. נבדק ב-2022-06-13.
↑  How Cuba's Oil Find Could Change the US Embargo - TIME, web.archive.org, ‏2008-10-24
1 2  Offshore drilling on the Atlantic coast of the United States, The Reader Wiki, Reader View of Wikipedia (באנגלית)
↑  Petrobras abandons oil exploration in Cuba; all eyes set on Repsol-YPF, MercoPress (באנגלית)
↑  "Russia to drill for oil off Cuba" (באנגלית בריטית). 2009-07-29. נבדק ב-2022-06-13.
↑  BPC Limited and StatoilHydro to Reopen Bahamian Energy Exploration Wi…, archive.ph, ‏2013-02-01
1 2  Julie-Anne Boudreau, Éric Charmes, Conversation avec Julie-Anne Boudreau autour des études urbaines et de leurs revues (par Éric Charmes), Métropoles, 2018-10-18 doi: 10.4000/metropoles.5757
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4017586-8  VIAF: 315160771   WorldCat (עם VIAF): 315160771
מריאנה פרדריקסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 במרץ 1927 גטבורג, שוודיה 
 פטירה:  11 בפברואר 2007 (בגיל 79) Österskär, שוודיה 
 שם לידה:  Marianne Persson 
 מדינה:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 פרסים והוקרה:  פרס הקוראים לספר ההולנדי (1998)  סופר השנה (1994) 
 
מריאנה פרדריקסון (בשוודית: Marianne Fredriksson; ‏28 במרץ 1927, גטבורג – 11 בפברואר 2007, אוסטרסקר) הייתה סופרת שוודית, מן הנודעות והמתורגמות ביותר.
ביוגרפיה

פרדריקסון הייתה עיתונאית מצליחה עד שנות ה-80, כאשר בעקבות משבר אמצע החיים הפכה לסופרת.
פרדריקסון כתבה שלושה עשר רומנים וכמה ספרים נוספים, אשר תורגמו ללמעלה מ-40 שפות, בהן גם עברית, ונמכרו ביותר מ-17 מיליון עותקים ברחבי העולם. ספריה המוקדמים עסקו בנושאים תנ"כיים בזווית שונה, ובהם "ספר חוה" ו"ספר קין". נושא בולט בספריה הוא הידידות, באשר לדבריה, בעתיד "הידידות תהיה חשובה יותר מאשר האהבה".
מספר מספריה עבדו לסרטים ומחזות. ב-2001 הספר "אנה, חנה ויוהנה" עובד למחזה על ידי אבי גיבסון בר-אל, עבור פסטיבל התיאטרון תיאטרונטו. ב-2012, הספר "סימון והאלונים" עובד לסרט על ידי הבמאית השוודית ליסה הולין.
ספריה בעברית

אינגה ומירה, תרגמה מאנגלית שלומית הנדלסמן, כנרת תשס"ג (2003).
אנה חנה ויוהנה, מאנגלית לי עברון-ועקנין, כנרת, תל אביב, 1998.
ילדה אהובה, מאנגלית קטיה בנוביץ', כנרת 2006.
סימון והאלונים, כנרת, 1999.
הערות שוליים

↑  Staff, Reuters (2007-02-11). "Swedish author Fredriksson dies". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-03-09.
↑  ציפי שוחט, התיאטרונטו הבינלאומי והישראלי מתאחדים, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2001
↑  זהר וגנר, עכבר העיר, "סימון והאלונים": געגועים לאינגמר ברגמן, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261482705171  PLWABN: 9810561078305606  BIBSYS: 90087373  BNE: XX1152277  BnF: cb12303844h (data)  CANTIC: a19109325  CiNii: DA12289215  GND: 120460491  ICCU: MILV166859  ISNI: 0000 0001 1460 2705  KulturNav: 69124289-6249-4577-96b1-90ce12d11c5e  LCCN: n96013612  LNB: 000025343  NDL: 00737565  NKC: jn19990002404  NLG: 77974  NLK: KAC200202019  NSK: 000076909  NTA: 068770456  RERO: 02-A003261603  SELIBR: 187386  SUDOC: 031911846  Trove: 1451236  VIAF: 22207649   WorldCat (עם VIAF): 22207649 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים ובנושא שוודים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מקאירה הודו-פסיפית

| מקאירה הודו-פסיפית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: Istiophoriformes
משפחה:: מפרשניים
סוג:: מקאירה
מין:: מקאירה הודו-פסיפית
שם מדעי
 Makaira mazara ‏ג'ורדן וסניידר, 1901

מקאירה הודו-פסיפית (שם מדעי: Makaira mazara) היא מין דג גדול ביותר ממשפחת המפרשניים וקרוב משפחה של מקאירה כחולה, שהיא הדג הגדול ביותר בסדרת הדקראים.
מאפיינים

מקאירה הודו-פסיפית חיה באוקיינוס הפתוח ברחבי האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט, בשונה מהמקאירה הענקית החיה רק באוקיינוס האטלנטי. בשל בידוד האוכלוסיות סברו כמה חוקרים שכנראה ישנם 2 מיני מקאירות, אך יש מדענים שעדיין מחזיקים בדעה ששתי המקאירות שייכות לאותו מין והם טוענים שהמקאירות נודדות בין האוקיינוסים ונפגשות בקצוות בית גידולם וכך מתרבים ביניהם.
אורך המקאירה 350 ס"מ והיא יכולה להגיע עד לאורך 500 ס"מ. משקלה עולה על 625 קילוגרם. הגוף בנוי בצורה מוארכת ודינמית ומעוצב לשחייה מהירה ביותר עם סנפיר גב גבוה, סנפירי חזה ארוכים ודמויי משוטים וזנב חזק מאוד. צבעה כחול-שחור עם בטן לבנה והצידיים מפוספסים בכחול-לבן.
המקאירה מותאמת לאוקיינוסים טרופיים ואינה מתרחקת מזרמים חמימים. כמו כן היא אינה נראית קרוב לשוניות אלמוגים אלא שוחה בים הפתוח. המקאירה משריצה בעונת הקיץ ברחבי האוקיינוסים ובחצי הכדור הדרומי ניתן לראות אותה ברבייה רק בפולינזיה הצרפתית. היא ציידת חזקה הניזונה מדגים קטנים יותר ודיונונים והיא משתמשת במקורה הגדול כדי לפצוע את טרפה בעבודת צוות.
הערות שוליים

| מפרשניים |
| --- | --- | --- |
| מפרשן | מפרשן אטלנטי • מפרשן כלל-ימי |  |
| מפרשן שחור (סוג ומין יחיד) | מפרשן שחור |  |
| מקאירה | מקאירה כחולה • מקאירה הודו-פסיפית |  |
| קלען | קלען החץ • קלען קצר-מקור • קלען עגלגל • קלען ארך-מקור |  |
| מפרשן רצעני | מפרשן מפוספס • מפרשן לבן |  |
מקהלת רון

ציור של מקהלת רון מאת הצייר שבתאי אלדג'ם
מקהלת רון הייתה מקהלת פועלים בניצוחו של קונראד מאן שפעלה בישראל במשך קרוב ל-15 שנה, בשנות ה-40 וה-50.
המקהלה הוקמה ביוזמת המפלגה הקומוניסטית הישראלית, על בסיס מקהלת פועלים שפעלה בשנת 1945 במסגרת המועדון "תרבות לעם" בתל אביב.
מבקר המוזיקה מנשה רבינא כתב על המקהלה בתחילת דרכה: "זמרה טובה בהדרכתו של מנצח טוב בפי מקהלה טובה."
בשנות פעילותה הופיעה המקהלה ברחבי הארץ וכן בפסטיבלים ברחבי העולם. ב-1947, לאחר פסטיבל הנוער והסטודנטים בפראג, ערכה המקהלה סיור הופעות בצ'כוסלובקיה ובצרפת.
בהשפעת מלחמת העולם השנייה והניצחון על הנאצים, הרפרטואר של המקהלה כלל שירים סובייטיים מתורגמים לעברית, שירי פרטיזנים, ובמקביל - שירי פועלים, שירים עבריים ושירים בשפות שונות. המקהלה שרה גם קנטטות ושירים שאת לחניהם כתב המנצח עצמו. נשמרו שישה שירונים של המקהלה.
בין זמרי המקהלה הידועים היו אסתר חצרוני, שמעון ישראלי, ראובן שפר שחקן התיאטרון הקאמרי ואחד מארבעת חברי רביעיית התיאטרון ודוד חנין, אביו של חבר הכנסת דב חנין. דוד הצטרף למקהלה והיה מהזמרים הבולטים בה. במקהלה פגש את חברתו לחיים, שולה שגדלה במשפחה דתית בכרם התימנים בתל אביב.
הערות שוליים

↑  הצייר שבתאי אלדג'ם העניק את התמונה לקבוצת שילר, לאות תודה על הבית החם שמצא שם בעת עלייתו ארצה. התמונה שמורה בקיבוץ במועדון לחבר. המנצח שבקדמת התמונה הוא קונרד מן. מעל לזמרים נראית המלחמה הסמלית בין כוחות הטוב לכוחות הרשע, מנקודת הראות של אלדג'ם, שהיה זמר במקהלה וקרוב לקומוניסטים הישראלים.
↑  מנשא רבינא, תוים | המקהלה בניצוחו של מן, דבר, 11 בינואר 1946.
מקאירה כחולה

| מקאירה כחולה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
משפחה:: מפרשניים
סוג:: מקאירה
מין:: מקאירה כחולה
שם מדעי
 Makaira nigricans ‏לספד, 1802
תחום תפוצה


מקאירה כחולה (שם מדעי: Makaira nigricans), הוא מין הדג הגדול ביותר בסדרת הדקראים ובמשפחת המפרשניים המצוי רק באוקיינוס האטלנטי. פירוש שמה המדעי הוא "חרב שחורה" על שם ה"חרב" או ה"רומח" שבקצה הלסת העליונה. המקאירה היא חלק מקבוצת דגי-המקור.
מאפיינים

אורכה של המקאירה יכול להגיע ל-5 מטרים (16 רגל) ומשקלה נע בין 540 ל–829 קילוגרם (1,828 ליברות). זהו אחד הדגים הגדולים והמרשימים ביותר בים ומהגדולים שבדגי הגרם. למקאירה מקור חד וארוך וסנפירים בעלי דם חם. הסנפירים והגוף בנויים למהירות מתפרצת והזנב העצום מקנה לה יכולת לעוט במהירות מרשימה ביותר על טרפה. היא בעלת סנפיר גב רעמתני בצבע כחול כהה וצידיים אפורים-כחולים ומפוספסים. העיניים שחורות והזימים גדולים.
המקאירה שוחה ללא הפסקה ברחבי האוקיינוס הפתוח וכן בכמה ימים באוקיינוס האטלנטי הרחק מהיבשה ואינה נחה כלל. היא מעדיפה אזורים טרופיים וסובטרופיים אך נמצאת גם במים קרים יותר. היא טורפת על הניזונה כמעט מכל דג אחר, לרבות ממיני קולייסיים כמו מקרל ואפילו מדגי טונה, דיונונים שונים, דגי שונית ומדגים מהמשפחות: ברמיים, גמפיליים, חדקוציים ושחראשיים. מקאירות בוגרות יכולות לטרוף גם דגים גדולים מאוד כמו טונה זהובה ואפילו מיני מפרשניים אחרים. ואולם הצעירים ניזונים רק מזואופלנקטון.
המקאירה נטרפת על ידי טורפים ספורים הכוללים בעיקר עמלץ כחול ועמלץ לבן, אך הציד נדיר. היא נידוגה על ידי אנשים למאכל באופן הרבה יותר נפוץ, מה שדילדל את מספרה.
הערות שוליים

↑  מקאירה כחולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| מפרשניים |
| --- | --- | --- |
| מפרשן | מפרשן אטלנטי • מפרשן כלל-ימי |  |
| מפרשן שחור (סוג ומין יחיד) | מפרשן שחור |  |
| מקאירה | מקאירה כחולה • מקאירה הודו-פסיפית |  |
| קלען | קלען החץ • קלען קצר-מקור • קלען עגלגל • קלען ארך-מקור |  |
| מפרשן רצעני | מפרשן מפוספס • מפרשן לבן |  |
שלד המקאירה
מקאם א-נבי סעין

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסגד 
 מיקום:  נצרת 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°42′31″N 35°17′43″E﻿ / ﻿32.70861111°N 35.29527778°E﻿ / 32.70861111; 35.29527778
  (למפת הכרמל מוגדלת) מקאם א-נבי סעין(למפת הכרמל רגילה) מקאם א-נבי סעין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מקאם א-נבי סעין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מקאם א-נבי סעין
 
מקאם א-נבי סעין (בערבית: مقام النبي ساعين) הוא מסגד ומקאם, השוכן בגובה של 487 מטר מעל פני הים, צפונית למרכזה של העיר נצרת. המסגד נמצא בשיא גובהו של הרכס התוחם את העיר מצפון, כ-150 מטרים צפונית-מזרחית לכנסייה הסלזיאנית, ונשקף ממנו נוף פנורמי לעבר נצרת, נוף הגליל ועמק יזרעאל מדרום, ואל עבר הרי הגליל העליון, חיפה והקריות מצפון וממערב. לא ברור למי מיוחס הקבר שכן באסלאם אין נביא בשם סעין. המסגד עבר שיפוץ מקיף בשנת 2009, וכיפתו הוחלפה.
מבנה

למבנה שתי קומות וצורתו היא כשל טרפז באורך של 20 מטר, וברוחב של 20 מטר בבסיסו. סמוך לחזיתו הצפונית הפונה אל הכביש מתנשא מינרט מתומן שבו מרפסת בודדת, ומעליה ארבעה חלונות המקיפים את המגדל וצריח אפור מחודד. קומתה הראשונה של החזית עשויה מאבן וקבועים בה ארבעה חלונות גדולים בצורת קשתות ודלת. חזית הקומה השנייה חלקה וצבועה בגוון ירוק בהיר, וקבועים בה חמישה חלונות בצורת קשתות ומעל כל אחד מהם חלון עגול קטן (חלונות בסגנון דומה מקיפים את הקומה השנייה מכל צדדיה). החזית כולה מחולקת לשבעה חלקים ברוחבים משתנים, וביניהם מפרידים שבעה זוגות של עמודים צרים צבועים בירוק בקומה הראשונה, והמשכם בעמודים מצופים באבן בקומה השנייה.
הפתח בקומה הראשונה מוביל אל ארקאדה הנמתחת לאורך החזית המערבית של המבנה, ובה נמצאת דלת הכניסה אליו. קומתו הראשונה של המסגד מחולקת למספר חדרים, ובהם החדר הנחשב למקום קבורתו של השייח. הקומה השנייה עשויה מחלל בודד שנתמך בשתי שורות של עמודים עגולים, הממוקמים לאורך הקיר המערבי והקיר המזרחי. לכיפתו המוזהבת של המבנה צורת בצל, והיא נחה על בסיס מוקף בחלונות,
בצמוד ממערב למבנה נמצא מאגר מים גדול.
גלריה

מראה המסגד בלילה (דצמבר 2010)
הארקדה
חזית המבנה בעת השיפוץ ובטרם הונחה הכיפה
מראה בקומה הראשונה
מראה המינרט דרך הפתח הגדול בתקרת הקומה השנייה שנועד לכיפה (2009)
מקאלן

ערך זה עוסק בעיר בארצות הברית. אם התכוונתם לויסקי, ראו .
| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  טקסס טקסס
 מחוז:  מחוז הידלגו
 ראש העיר:  Javier Villalobos
 תאריך ייסוד:  1904 
 שטח:  119.8 קמ"ר
 גובה:  37 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  142,210 (1 באפריל 2020)
  ‑ במטרופולין:  774,769 (2010)
  ‑ צפיפות:  2,314.7 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  26°12′59″N 98°14′11″W﻿ / ﻿26.216388888889°N 98.236388888889°W﻿ / 26.216388888889; -98.236388888889 
 אזור זמן:  UTC -6
 http://www.mcallen.net/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מקאלן(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מקאלן(למפת טקסס רגילה) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקומקאלן(למפת טקסס מוגדלת) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקומקאלן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מקאלן (באנגלית: McAllen) היא עיר במחוז הידלגו בדרום מדינת טקסס, ארצות הברית.
גאוגרפיה

העיר שוכנת חמישה קילומטרים צפונית מהגבול עם מקסיקו, מול העיר המקסיקנית ריינוסה, בעמק ריו גראנדה, במרחק של 110 ק"מ מערבית למפרץ מקסיקו. לפי מפקד התושבים שנערך בשנת 2010 חיו במקאלן 129,877 תושבים ו-774,769 תושבים באזור המטרופוליני מקאלן-אדינבורג-מישן. מקאלן ידועה כ'עיר הדקלים' בזכות הדקלים הרבים בעיר. דקל הוא העץ המתאים ביותר במזג אוויר אקלים סובטרופי גשום השורר באזור. הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא 32 מעלות צלזיוס והטמפרטורה הממוצעת בחורף היא 21 מעלות צלזיוס.
עד לחתימת הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה אשר נכנס לתוקף בשנת 1994 ענפי הכלכלה העיקרים היו חקלאות ונפט. דרומית-מערבית לעיר ישנו אזור סחר חופשי.
ערים תאומות

מקסיקו מונטריי, מקסיקו (מ־1999)
מריאנה פון ורפקין

| --- | --- |

 לידה:  10 בספטמבר 1860 טולה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  6 בפברואר 1938 (בגיל 77) אסקונה, שווייץ 
 מקום קבורה:  Ascona cemetery 
 תחום יצירה:  אמנות חזותית, ציור, אקספרסיוניזם 
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם, סימבוליזם 
 יצירות ידועות:  דיוקן עצמי 
 בן או בת זוג:  אלכסיי פון ז'אבלנסקי (?–1918) 
 
מריאנה פון ורפקין (בגרמנית: Marianne von Werefkin‏; 10 בספטמבר 1860 – 6 בפברואר 1938) הייתה ציירת אקספרסיוניסטית רוסית-גרמנית-שווייצרית.
ביוגרפיה וקריירה

נולדה בשם מריאנה ולדימירובנה ורבקינה בעיירה הרוסית טולה כבתו של מפקד גדוד יקטרינבורג. היו לה שיעורי רישום אקדמיים פרטיים ראשונים בגיל ארבע עשרה. בשנת 1880 היא הפכה לתלמידה של איליה רפין, הצייר החשוב ביותר של הריאליזם הרוסי. התקדמותה נסוגה בעקבות תאונת צייד בשנת 1888 בה ירתה בטעות בידה הימנית שנותרה נכה לאחר תקופת התאוששות ממושכת. על ידי תרגול מתמיד היא הצליחה להשתמש בכלי ציור וציור ביד ימין.
בשנת 1892 הכירה את אלכסיי פון יבלנסקי, שרצה להיות בן חסותה, ובשנת 1896 היא, יבלנסקי, ומשרתם עברו למינכן. ורפקין למד עם רוסים אחרים במינכן בבית ספר לאמנות בהנחיית אנטון אז'בה הסלובני. לצורך לימוד הציור של אלכסיי יבלנסקי, ורפקין עיכבה את קריירת הציורים שלה במשך כמעט עשר שנים.
היא החלה לצייר שוב בשנת 1906. בשנת 1907 יצרה את יצירותיה האקספרסיוניסטיות הראשונות; באלה היא עקבה אחר סגנון "ציור השטח" של פול גוגן, תוך שהיא מראה את השפעתו של אדוורד מונק. היא ויבלנסקי בילו בשנת 1908 מספר תקופות עבודה עם קנדינסקי וגבריאלה מינטר לאחר גילוים את העיירה הכפרית הציורית מורנאו ליד מינכן, שם היה לגבריאלה מינטר בית. ארבעת האמנים ציירו לעיתים קרובות יחד באוויר הפתוח במורנאו ובסביבתה.
בדירתה במינכן יזמה ורפקין סלון שהפך במהרה למרכז חילופים אמנותיים תוססים בין חברי האוונגרד הגרמני והרוסי שלימים ייסדו את Neue Künstlervereinigung München (התאחדות האמנים החדשה במינכן). ה-NKVM, שנוסד בשנת 1909, הפך לפורום של תערוכות, בין האמנים שהיו שייכים לקבוצה היו גם גאורג שולץ, גאורג שרימפף, ואלכסנדר קנולדט. בתערוכה הראשונה של NKVM הציגה ורפקין "נשים שוטפות" (1909) ואת "הסערה" (1907). הצורה הפשוטה והתוכן הפסיכולוגי של עבודותיה מתייחסות למקורות שורפקין העריצה בתקופה זו, כולל האמן פול גוגן, חיתוכי עץ יפניים ויצירות אקספרסיביות.
שני האמנים קנדינסקי ופרנץ מארק, נפגשו זה עם זה בבית ורפקין ויבלנסקי בערב ראש השנה בשנת 1911. אחרי כמה שנים וסילי קנדינסקי ופרנץ מארק התרחקו מ- NKVM והקימו את "דר בלוי רייטר" (הפרש הכחול). הקבוצה הוקמה על ידי מספר מהגרים רוסים, ביניהם ווסילי קנדינסקי, אלכסיי פון יבלנסקי ומספר אמנים גרמנים מקומיים, כמו פרנץ מארק, אוגוסט מאקה וגבריאלה מינטר. ורפקין החלה להציג יחד איתם בשנת 1913.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עברו ורפקין ויבלנסקי לשווייץ, ליד ז'נבה. מאוחר יותר הם עברו לציריך. בשנת 1918 הם נפרדו, ורפקין עברה לבדה לאסקונה, על לאגו מאג'ורה, שם היא ציירה נופים צבעוניים רבים בסגנון אקספרסיוניסטי. בשנת 1924 היא הקימה את קבוצת האמנים "Großer Bär" ("הדב הגדול").
בשנותיה המאוחרות היא ציירה כרזות, וחבריה הגנו עליה מפני עוני.
מריאנה פון ורפקין נפטרה באסקונה ב-6 בפברואר 1938. היא נקברה בבית הקברות הרוסי באסקונה.
גלריה

המשפחה
בתיאטרון
בית ספר בסתיו
נשים שחורות
מחלקים על קרח
ענני סערה
בווילנה
לילה מקסים
הערות שוליים

1 2  Barnett, Vivian Endicott. “Russian Artists in Munich and the Russian Participation in Der Blaue Reiter.” In Russian Modernism: Cross Currents of German and Russian Art, 1907-1917, 61–74. Edited by Konstantin Akinsha. Munich, London, New York: Prestel, 2015.
↑  Marianne von Werefkin, Wäscherinnen, 1904, www.lenbachhaus.de (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278548605171  PLWABN: 9810619187005606  BIBSYS: 4036830  BnF: cb137390895 (data)  CiNii: DA09244296  GND: 118631365  HDS: 042860  ISNI: 0000 0001 2121 0590  LCCN: n81092111  NKC: jo20191060005  NTA: 173606776  RERO: 02-A003968201  RKD: 83648  SIKART: 4024517  SNAC: w6jm649z  SUDOC: 030057922  ULAN: 500009476  VIAF: 12484403   WorldCat (עם VIAF): 12484403
מקהלת נערי טלץ

אחת המקהלות בשנת 2008
מקהלת נערי טלץ (בגרמנית: Tölzer Knabenchor) היא מקהלת נערים גרמנית, שנוסדה בשנת 1956 בעיר הבווארית באד טלץ ושוכנת, מאז 1970, במינכן. המקהלה מדורגת בין מקהלות הנערים המגוונות והמבוקשות ביותר בעולם, עדיין בניצוחו ובהדרכתו של מייסדה והמנהל המוזיקלי שלה, גרהרד שמידט-גאדן.
היסטוריה

מקהלת נערי טלץ תרמה רבות לשינוי הגישה לביצוע אותנטי של מוזיקת בארוק. יתרה מזאת, נערי טלץ נחשבים אמינים ומוכשרים די הצורך לביצוע תפקידי סולו לנערים בבתי האופרה החשובים ביותר באירופה. המקהלה מבוקשת מאוד לביצועי אורטוריות ויצירות סימפוניות בביצועי תזמורות נודעות ומנצחים מפורסמים. מוזיקאים ידועי-שם כמו קרל אורף, אוגוסט אברדין, הנס ורנר הנצה, ליאונרד ברנשטיין, גוסטב לאונהרדט, ניקולאוס הרנונקור וקלאודיו אבאדו נמנו בעבר ובהווה עם תומכי המקהלה. הרברט פון קאראיין התייחס פעם אל מקהלת טלץ כ"אחת המקהלות הטובות בעולם" וכל אימת שנדרשה לו מקהלת נערים, הזמין את מקהלת נערי טלץ לקונצרטים ולהקלטות שלו עם הפילהרמונית של ברלין ופסטיבל זלצבורג.
מקהלת נערי טלץ סיירה ברחבי אירופה כמו גם בארצות הברית ואסיה. המקהלה הקליטה יותר ממאה תקליטים ותקליטורים (בדויטשה גרמופון, EMI קלאסיקס, סוני קלאסיקל, טלדק, דויטשה הרמוניה מונדי ועוד), שרבים מהם זכו בפרסים יוקרתיים או היו מועמדים להם, בהם "פרס התקליט הגרמני", "אקו קלאסיק", "שוק דו מונד דה לה מוזיק" ומועמדות לפרס גראמי.
רפרטואר המקהלה כולל מוזיקה ווקאלית, החל במוזיקת ימי הביניים וכלה במוזיקה מודרנית, מוזיקה עממית, מדריגלים ומוטטים, מוזיקת קודש מתקופת הבארוק עד התקופה הקלאסית, תפקידי סולו ואופרה למקהלות ילדים. חברי המקהלה הופיעו כשלושת הילדים בחליל הקסם של מוצרט באין ספור הפקות.
הכשרת הילדים מתחילה בגיל שש; כל חבר מקהלה מקבל הדרכה אינדיבידואלית אינטנסיבית בפיתוח קול נוסף לחזרות קבוצתיות מדי שבוע. ההרכב מורכב למעשה ממקהלות אחדות, המחולקות לפי הגיל והרמה המוזיקלית.
מבחר מן ההקלטות הפופולריות ביותר של המקהלה

קנטטות של באך עם ניקולאוס הרנונקור, גוסטב לאונהרדט, גרהרד שמידט-גאדן, ניצוח
המיסה בסי מינור של באך, רוברט קינג, ניצוח/אנדרו פארוט, ניצוח
יוהנס פסיון והאורטוריה לחג המולד של באך, (ניקולאוס הרנונקור, יוניטל/דויטשה גרמופון DVD
מתאוס פסיון של באך, גוסטב לאונהרדט, ניצוח
בריאת העולם ומיסות של יוזף היידן עם ברונו וייל ותזמורת טאפלמוזיק בארוק הקנדית
יצירות קודש מאת היינריך שיץ ואורלנדו לאסוס (קפריצ'ו)
שלושת הילדים ב"חליל הקסם" של מוצרט בהקלטות עם קלאודיו אבאדו, ברנרד הייטינק, ניקולאוס הרנונקור, איוון פישר, הרברט פון קאראיין, ג'יימס לוויין, ארנולד אסטמן וולפגנג זאוואליש ועוד.
מר אמריקה של AAU

| --- | --- |
 ענף:  פיתוח גוף 
 תאריך ייסוד:  4 ביולי 1939 
 www.mramerica.com
 
מר אמריקה, כפי שהופיע על כריכת מגזין
מר אמריקה של AAU (באנגלית: AAU Mr. America) הייתה תחרות פיתוח גוף שנערכה תחילה בידי "האגודה העולמית לפיתוח הגוף והגזרה" (WBFA) ומומנה על ידי איחוד אתלטים חובבים (AAU). היא נערכה לראשונה ב-4 ביולי 1939 והזוכה נקרא "America's Best Built Man" (בתרגום חופשי: "האדם הבנוי ביותר של אמריקה"). בשנת 1940 שונה שמה כפי שהיא נקראת היום תחרות מר אמריקה.
באמצע שנות ה-40 ייסדו ג'ו ובן וידר את ארגון ה-IFBB כאלטרנטיבה ל-AAU. הם ערכו את התחרות המתחרה מר אמריקה של IFBB בשנת 1949 באופן חד פעמי ואז משנת 1959 והלאה.
בשנת 1999, אחרי שישים שנות פעילות, הצביעו חברי ארגון AAU לבטל את התחרות.
בשנת 2004, איגוד פיתוח הגוף והכושר העולמי (WBFA) הודיע כי רכש את הזכויות על השם מר אמריקה ויחדש את התחרויות תחת אותו דגל.
בשנת 2020 תתחדש התחרות כאירוע ללא שיוך ארגון ספציפי אותו קידם מארק טאוריאלו. התחרות תתקיים באוקטובר 2020 באטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי.
מריאנה יואכים

| --- | --- |

 לידה:  5 בנובמבר 1921 ברלין, רפובליקת ויימאר 
 הוצאה להורג:  4 במרץ 1943 (בגיל 21) כלא פלצנזה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  רפובליקת ויימאר, גרמניה הנאצית, הרייך הגרמני 
 בן או בת זוג:  Heinz Joachim (22 באוגוסט 1941–?) 
 השתייכות:  התנגדות גרמנית לנאציזם
 
מריאנה יואכים (נולדה מריאנה פראגר: 5 בנובמבר 1921 – 4 במרץ 1943) הייתה פעילת מחתרת בתנועת ההתנגדות גרמנית לנאצים, יהודייה-גרמנייה בתקופת מלחמת העולם השנייה. היא הוצאה להורג בכלא פלצנזה ב-4 במרץ 1943 בעקבות הצתה מכוונת של חברי תנועת ההתנגדות ב-18 במאי 1942, שהציתו תערוכת תעמולה אנטישמית ואנטי-קומוניסטית בשם "גן עדן לפועלים" (שם אירוני שניתן על ידי משרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם) בפארק לוסטגארטן בברלין.