stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ימים ברקיע (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אדם
 מתוך האלבום סוד
 יצא לאור:  1987
 שפה:  עברית 
 אורך:  6:22
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  אלונה קמחי
 הפקה:  יזהר אשדות
 
"ימים ברקיע" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אדם. הוא יצא לאור בשנת 1987, על ידי חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך האלבום סוד.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אלונה קמחי והופק על ידי יזהר אשדות. הוא הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב-23 במאי 1987. בשבוע לאחר מכן נכנס לדירוג במקום ה-19. הוא הגיע לשיאו במקום החמישי, והחל בירידה משמעותית בדירוג. לבסוף, ב-9 בדצמבר, לאחר שמונה שבועות רצופים, יצא מהמצעד השבועי. הוא לא דורג במצעד הפזמונים העברי השנתי ב-1988 – הסינגל היחידי של אדם מתוך האלבום שלא דורג בסוף השנה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 8 |  |
הערות שוליים

↑  ימים ברקיע באתר סטריאו ומונו
| אדם |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | סוד • מרחוק לרחוק • חופשי • הימים שאנחנו ביחד • סוד האחד • רגעים קטנים • גאולה |  |
| אלבומי אוסף | פעמיים ביום • אדם – האוסף |  |
| אלבומי הופעה | LIVE זאפה – הלהיטים הגדולים • לייב בגריי 2023 |  |
| סינגלים | "לא לוקח בקלות" • "הכרזת מלחמה" • "ימים ברקיע" • "אין מוצא" • "בלדה בין כוכבים" • "סוד" • "תמונות" • "נוסע רחוק" • "מצטער" • "היא רוקדת לבדה" • "שקיעה אחת" • "איש עוד לא הכיר אותי" • "מרחוק לרחוק" • "מכור לאהבה" • "איש עוד לא הכיר אותי" • "תפקיד חיי" • "פעמיים ביום" • "עד" • "ברוש" • "לילות אהבה" • "נגד הגורל" • "סוס מעץ" • "מחר יהיה שקט" • "הדברים הכי פשוטים" |  |
יאגדפרבנד 44

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית
 שיוך:  לופטוואפה
 סוג:  טייסת
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  מרץ, 1945 – מאי, 1945 (כשנתיים)
 מקים היחידה:  אדולף גאלאנד
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 כלי טיס:  מסרשמיט Me 262
 הפלות:  יחס הפלות 4 ל-1
 פיקוד
 דרגת המפקד:  גנרל
 מפקדים:  אדולף גאלאנד  היינריך באר
יאגדפַרבנד 44 (בגרמנית: Jagdverband 44; ר"ת: (JV 44)) הייתה טייסת גרמנית במהלך מלחמת העולם השנייה. היא הוקמה במהלך החודשים האחרונים של המלחמה, והפעילה את מטוס הקרב הסילוני החדיש מסרשמיט Me 262.
מפקד הטייסת היה הגנרל אדולף גאלאנד. לפני שעבר לטייסת, היה גאלאנד המפקח על טייסי הקרב. הוא הודח מתפקידו זה על ידי שר האווירייה, הרמן גרינג, בשל תקרית בה גאלאנד וקצינים בכירים אחרים תקפו בפרהסיה ובחריפות את גרינג ואת ניהול המערכה האווירית.
הטייסת כללה גרעין של טייסים שבעי קרבות. הם נבחרו מהצוות הקודם של גאלאנד, או גויסו מיחידות שפורקו או שהיו בתהליכי התארגנות-מחדש. הטייסת פעלה היטב במהלך ההיסטוריה הקצרה שלה, והשיגה יחס הפלות של 4 ל-1. עם זאת, היו לה מעט מטוסי סילון מבצעיים זמינים לכל גיחה בודדת, והיא נאלצה לעבור ממקום למקום בתדירות גבוהה, עקב התקדמותם של כוחות בעלות הברית. בשיאה, כללה הטייסת 50 טייסים ו-25 מטוסים. ב-26 באפריל 1945, נפצע גאלנד והיינריך בר קיבל את הפיקוד על הטייסת.
הערות שוליים

↑  Forsyth 2008.
הערות שוליים > ביבליוגרפיה

Forsyth, Robert (2008). Jagdverband 44: Squadron of Experten. Aviation Elite Units 28. Oxford: Osprey Publishing. ISBN 978-1-84603-294-3
לקריאה נוספת

Forsyth, Robert (1996). JV 44: the Galland circus. Burgess Hill: Classic Publications. ISBN 0952686708
אנדרו האריס

אנדרו לינטנר האריס (באנגלית: Andrew Lintner Harris;‏ 17 בנובמבר 1835 –  13 בספטמבר 1915) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסגן מושל אוהיו בשתי תקופות כהונה שונות, וכמושל אוהיו ה-44. בצעירותו לחם האריס במלחמת האזרחים האמריקנית, והיה אחד מגיבורי קרב גטיסברג.
ראשית חייו

אנדרו האריס נולד במילפורד שבמחוז באטלר, אוהיו. הוא התחנך בבתי ספר מקומיים, וב-1860, לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת מיאמי שבאוקספורד, אוהיו, הוא התגייס כטוראי בצבא האיחוד.
שירות צבאי

עד מהרה טיפס האריס בסולם הדרגות והיה לקולונל של רגימנט הרגלים ה-75 של אוהיו, והשתתף ברבים מהקרבות של ארמיית הפוטומק. ב-1 ביולי 1863, בקרב גטיסברג, הוא הוביל את אנשיו בנסיגה מוצלחת דרך שדה הקרב הלוהט של גבעת בית הקברות, שם הם התחפרו על המדרון הצפון-מזרחי. כמי שפיקד בקרב על בריגדה, היה האריס בעל תפקיד מפתח בעיכוב המתקפות החוזרות ונשנות של כוחות הנמרים של לואיזיאנה בפיקודו של הארי הייז, וסייע להבטיח את החזקתה של הגבעה החשובה הזאת עבור ג'ורג' מיד. האריס המשיך להוביל את כוחותיו בהמשך המלחמה, אף על פי שהוא נחל תבוסה מביכה באוגוסט 1864 בקרב גיינסוויל בפלורידה. בתום המלחמה הוענקה לו דרגת ייצוג של בריגדיר גנרל בצבא המתנדבים.
קריירה פוליטית

כעורך דין, החל האריס לעסוק במקצועו עם תום המלחמה ב-1865. בשנים 1866–1870 הוא כיהן בסנאט של אוהיו, ובשנים 1875–1882 כשופט שלום במחוז פרבל. האריס נבחר פעמיים כסגן מושל אוהיו. בפעם הראשונה ב-1891 וב-1893 כשותפו למרוץ של ויליאם מקינלי וכיהן כסגן המושל בשנים 1892–1896. בפעם השנייה הוא נבחר ב-1905, כאשר הדמוקרט ג'ון פטיסון נבחר כמושל. פטיסון הושבע כמושל בינואר 1906, אך נפל למשכב מיד לאחר טקס ההשבעה ונפטר ביוני אותה שנה. כסגן המושל, הושבע האריס במקומו כמושל וכיהן עד ינואר 1909. תקופת כהונתו כמושל, כולל החודשים הספורים בהם כיהן פטיסון, נמשכה באופן חד פעמי שלוש שנים עקב המעבר של אוהיו לבחירות בשנים זוגיות במקום בשנים אי-זוגיות. בבחירות של 1908 ניסה האריס להתמודד למשרת המושל בזכות עצמו אך נוצח בהפרש קל לדמוקרט ג'דסון הרמון. בעת כהונתו כמושל חתם האריס על חוק שאסר על תרומות לפוליטיקאים של תאגידים עסקיים.
מותו והנצחתו

אנדרו האריס נפטר באיטון שבאוהיו ב-13 בספטמבר 1915 כתוצאה ממחלת לב. הוא נטמן בבית הקברות מאונד היל יוניון שבעיר. על שמו נקרא ב-2005 כביש 127 שמחבר בין המילטון לאיטון בטקס בו השתתפו קרובי משפחתו.
הערות שוליים

↑  אנדרו האריס, באתר Ohio Historical Society, ‏(אורכב מהמקור ב-5 בדצמבר 2013)
↑  Thomas E. Spencer, Where they're buried : a directory containing more than twenty thousand names of notable persons buried in American cemeteries, with listings of many prominent people who were cremated, Clearfield Co., 1998, p 429.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1178085384  ISNI: 0000 0000 3949 4678  LCCN: no95042375  NARA: 10574250  SNAC: w6q534g4  VIAF: 73439244   WorldCat (עם VIAF): 73439244
Sweet Leaf

| --- | --- |

 שיר בביצוע בלאק סבאת'
 מתוך האלבום Master of Reality
 יצא לאור:  6 באוגוסט 1971
 תאריך הקלטה:  1971
 מקום הקלטה:  רקורד פלאנט, לוס אנג'לס
 סוגה:  סטונר מטאל
 בי-סייד:  After Forever
 אורך:  5:05
 חברת תקליטים:  ורטיגו רקורדס (בריטניה)  וורנר רקורדס (ארצות הברית)  פיליפס (הפיליפינים)
 כתיבה:  אוזי אוסבורן, טוני איומי, גיזר באטלר, ביל וורד
 הפקה:  רודג'ר ביין
"Sweet Leaf" הוא שיר של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' מתוך אלבום האולפן השלישי שלהם Master of Reality, שיצא באוגוסט 1971. השיר יצא כסינגל בפיליפינים. הוא נחשב לאחד השירים הטובים ביותר של הלהקה. מאוחר יותר הוא נכלל באלבום הלהיטים שלהם משנת 1976, We Sold Our Soul for Rock 'n' Roll.
סקירה כללית

השיר מתחיל עם טייפ לופ של הגיטריסט טוני איומי משתעל מג'וינט שעישן עם סולן הלהקה אוזי אוסבורן. נושא השיר הוא קנאביס, בו השתמשה הלהקה לעיתים קרובות באותה תקופה. שם השיר נלקח מחפיסת סיגריות איריות שעליה נכתב "It's the sweet leaf".
חשיבות

"Sweet Leaf", והאלבום Master of Reality בכללותו, מייצגים ככל הנראה את הדוגמה המוקדמת ביותר במוזיקה שתשפיע על הופעתו של הסטונר רוק בקליפורניה בתחילת שנות ה-90. אלבום אוסף, שנקרא גם Sweet Leaf, הכולל גרסאות כיסוי לשירי בלאק סבאת' של להקות סטונר רוק, יצא על ידי דדליין מיוזיק בשנת 2015.
בילי קורגן ציין את חשיבותו של "Sweet Leaf" כהשפעה על הסאונד של הסמאשינג פאמפקינס בראיונות רבים, וציין שהוא שמע את השיר לראשונה מהעותק של דודו של "Master of Reality" כשהיה בן 8 וחשב "ככה אלוהים נשמע".
הערות שוליים

↑  Master of Reality - Black Sabbath | Album | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2024-11-17
↑  Nicolae Sfetcu, The Music Sound, Nicolae Sfetcu, 2014-05-07. (באנגלית)
1 2  Black Sabbath Phillipines 7"Discography, platesamleren (בנורווגית)
↑  "Black Sabbath - Master Of Reality", Discogs
↑  Rolling Stone, Readers' Poll: The 10 Greatest Black Sabbath Songs, Rolling Stone, ‏2013-05-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Black Sabbath - We Sold Our Soul For Rock 'N' Roll", Discogs
↑  "Sweet Leaf by Black Sabbath - Songfacts", www.songfacts.com
↑  "The Best Songs About Weed", Complex
↑  "Bands that Influenced Stoner Rock - RYM/Sonemic", Rate Your Music
↑  Corey IrwinCorey Irwin, Billy Corgan on Black Sabbath: 'This Is What God Sounds Like', Ultimate Classic Rock, ‏2022-11-30 (באנגלית)
| בלאק סבאת' |
| --- | --- | --- |
טוני איומי (גיטרה) • אוזי אוסבורן (שירה) • ביל וורד (תופים) • גיזר באטלר (גיטרה בס)
ביל וורד (תופים) • רוני ג'יימס דיו (שירה) • איאן גילן (שירה)
| אלבומי אולפן | Black Sabbath ‏ (1970) • Paranoid ‏ (1970) • Master of Reality ‏ (1971) • Vol. 4 ‏ (1972) • Sabbath Bloody Sabbath ‏ (1973) • Sabotage ‏ (1975) • Technical Ecstasy ‏ (1976) • Never Say Die!‎ ‏ (1978) • Heaven and Hell ‏ (1980) • Mob Rules ‏ (1981) • Born Again ‏ (1983) • Seventh Star ‏ (1986) • The Eternal Idol ‏ (1987) • Headless Cross ‏ (1989) • Tyr ‏ (1990) • Dehumanizer ‏ (1992) • Cross Purposes ‏ (1994) • Forbidden ‏ (1995) • 13 ‏ (2013) |  |
| נושאים קשורים | Heaven & Hell • Iron Man‏ • Paranoid‏ • God Is Dead?‎ |  |
דיסקוגרפיה של בלאק סבאת' • קטגוריה:בלאק סבאת' • פורטל:הבי מטאל
דורון אורבך

| --- | --- |

 לידה:  3 בספטמבר 1952 (בן 72) כפר סבא, ישראל 
 ענף מדעי:  כימיה, אלקטרוכימיה, כימיה ירוקה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן 
 מנחה לדוקטורט:  שמריהו הוז
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן
 תלמידי דוקטורט:  אריה צבן, יאיר עין אלי, מלאכי נוקד (למעלה מ-65 סטודנטים)
 פרסים והוקרה:  פרס ראש הממשלה ע"ש סמסון לחדשנות בתחום תחליפי נפט לתחבורה
 תרומות עיקריות
 פיתוח סוללות מגנזיום, אלקטרוליטים ייחודיים לסוללות ליתיום בעלות מתח גבוה
 
דורון אורבך (נולד ב-3 בספטמבר 1952) הוא כימאי ישראלי בעל שם עולמי בתחום האלקטרוכימיה, הידוע במחקריו בתחומי צבירה והמרה של אנרגיה.
ביוגרפיה

דורון אורבך נולד בכפר סבא להורים ניצולי שואה (שלחמו במלחמת העצמאות), גדל ברמת גן ולמד בתיכון בליך. שירת בצה"ל בסיירת גולני ונלחם ממערב לתעלת סואץ במלחמת יום כיפור (1973). מאוחר יותר חזר לחטיבת גולני כסגן מפקד פלוגת לחימה ושוחרר ממילואים בדרגת רב-סרן, בגיל 46, כקצין סיור בחיל השריון.
בתחילת שנות ה-80 חזר בתשובה ולמד בישיבת נתיבות עולם בבני ברק. את חזרתו בתשובה הוא מייחס ללימודי המדע שהביאו אותו למסקנה שהעולם לא נוצר במקרה ושהאבולוציה אינה מסבירה לגמרי את היווצרות החיים. מתוך לימוד עצמי של התנ"ך הסיק שהתנ"ך איננו ספר היסטוריה אלא ספר דתי מחייב.
כפרופסור לכימיה, יש לאורבך הסתייגות מהדרך בה מלמדים את תולדות החיים על פני האדמה כאוסף תהליכים מקריים ללא תכנון תבוני.
הוא נשוי לשרה, יועצת חינוכית בהכשרתה שכותבת ספרי ילדים. ולהם שבעה ילדים ועשרות נכדים. בנו של דורון, הרב דרור אורבך, מלמד בישיבת תורה ודעת, בראשות הרב דוד לייבל.
קריירה אקדמית

דורון אורבך למד כימיה באוניברסיטת בר-אילן עד קבלת תואר דוקטור בשנת 1983 (בהצטיינות יתרה), ובמקביל סיים תואר ראשון בהנדסה כימית בטכניון. בין השנים 1983–1985 היה פוסט דוקטורנט באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב, קליבלנד אוהיו. בשנת 1985 הצטרף למחלקה לכימיה באוניברסיטת בר-אילן וייסד את קבוצת האלקטרוכימיה. מאז 1996 הוא פרופסור מן המניין וחבר סנאט אוניברסיטת בר-אילן. בינואר 2003 הצטרפה קבוצתו של אורבך למרכז ידע לתאי דלק ולצבירה והמרה של אנרגיה הפועל בתמיכת משרד המדע, התרבות והספורט. בין השנים 2001–2005 כיהן כראש המחלקה לכימיה ובשנים 2010–2016 כיהן כראש הרשות הלאומית להסמכת מעבדות. אורבך מנהל את מרכז האנרגיה של המכון לננוטכנולוגיה וחומרים מתקדמים באוניברסיטת בר-אילן (BINA). קבוצת המחקר של פרופ' אורבך שייכת (יחד עם קבוצות מחקר אחרות מארצות הברית, קנדה, שווייץ, יפן וגרמניה) לרשת של מצוינות בתחום החומרים המתקדמים של מקורות כוח, שנוסדה ונתמכת על ידי BASF, חברת הכימיקלים הגדולה בעולם. קבוצתו נהנית משיתוף פעולה ארוך טווח עם ג'נרל מוטורס, במחקר העוסק במקורות כוח מתקדמים עבור ניידות אלקטרונית (כלי רכב חשמליים). אורבך מנהל תקציב של למעלה מ־56 מיליון ₪ כמייסד ויו"ר של המרכז הישראלי למחקר להנעה אלקטרוכימית, המונה 7 מוסדות ישראליים הנתמכים על ידי הקרן הלאומית למדע. מרכז המחקר הוקם בהתאם להחלטת ממשלה לקידום פיתוח ומחקר של תחליפי הדלק לתחבורה ופועל בשיתוף פעולה מלא עם מנהלת לתחליפי הנפט במשרד ראש הממשלה. דורון אורבך הוא חבר בצוות הניהול המצומצם הנקרא IMLB LLC של הארגון העולמי של קהילת המחקר של סוללות ליתיום ובכלל זה שייך למועצה המדעית הבינלאומית של רשת האנרגיה הצרפתית RS2E
 ולמועצה המדעית הבינלאומית של המכון הטכנולוגי דאגו (DGIST) שבדרום קוריאה. אורבך עמית בכיר (fellow) בחברה לאלקטרוכימיה (ECS), בחברה לחקר חומרים (MRS), בחברה הבינלאומית לאלקטרוכימיה (ISE), וכן חבר באקדמיה האירופית למדע (מאז 2015). בנוסף הוא משמש כיועץ הרקטור של אוניברסיטת בר-אילן לקליטת מדענים עולים, וכיו"ר ענף הננוטכנולוגיה בלשכת המהנדסים. אורבך משמש (מאז 2003) כעורך עבור כתב העת של החברה האלקטרוכימית הנקרא Journal of the Electrochemical Society. במהלך השנים 2007 ו-2015 שימש גם כעורך בכיר עבור כתב העת Journal of Solid-State Electrochemistry. דורון אורבך עומד בראש המרכז לאנרגיה וקיימות של אוניברסיטת בר-אילן. בין תלמידיו נמנים פרופ' אריה צבן, נשיא אוניברסיטת בר-אילן, פרופ' יאיר עין אלי, דיקן הפקולטה למדע והנדסה של חומרים בטכניון ועוד כמה חברי סגל אקדמי בכירים נוספים.
מחקר מדעי

קבוצת האלקטרוכימיה בראשותו של אורבך עוסקת במחקר של מתכות פעילות ומערכות פולריות א-פרוטיות, בפיתוח של שיטות ספקטרוסקופיות עבור מערכות אלקטרוכימיות רגישות, ותהליכי אינטרקלציה אלקטרוכימיים. קבוצתו מונה כארבעים מדענים ונחשבת לקבוצת המחקר הגדולה ביותר בארץ בתחום האלקטרוכימיה.
מחקריו עוסקים בנושאי צבירה והמרה של אנרגיה, כגון פיתוח סוללות יוני ליתיום, פיתוח קבלי על מהירים, פיתוח סוללות מגנזיום נטענות, פיתוח רכב חשמלי וציוד להתפלת מים. פרופ' אורבך נחשב לפורץ דרך בפיתוח סוללות נטענות על בסיס מגנזיום, אלקטרוליטים ייחודיים לסוללות ליתיום בעלות מתח גבוה, חומרים קתודיים לסוללות ליתיום, אלקטרודות פחמן בעלות שטח פנים גדול ליצירת קבלי על ואלקטרודות פורוזיביות להתפלת מים. למחקריו פוטנציאל גדול להביא לפיתוח סוללות חדשניות להנעת מכוניות חשמליות ובכך להוות תחליף לדלק פוסילי-נוזלי.
מחקר מדעי > פרסומים

פרופ' דורון אורבך פרסם למעלה מ-750 פרסומים מדעיים, בכתבי עת מובילים בתחומי כימיה פיזיקלית, אלקטרוכימיה ומדע החומרים ונחשב מן המדענים המצוטטים ביותר בעולם. במהלך שנת 2021 צוטטו עבודותיו כ-9800 פעמים לפי גוגל סְקוֹלַר (Google Scholar) ולמעלה מ-8400 פעמים לפי Web of Science. על פי מדד הירש, באנגלית Hirsch index, מדד עולמי מקובל שמטרתו למדוד תפוקה והשפעה של פרסומי חוקרים, הפרמטרים הסטטיסטיים הנוכחיים של אורבך (מאי 2022) עומדים על H אינדקס של 143 (Google Scholar), כ-86200 ציטוטים, ו-127 (Web of Science) כ-68000 ציטוטים (שני בישראל).
אורבך נכלל ברשימת 'החוקרים המצוטטים מאוד' לשנים 2018-2021 (Web of Science), רשימה המכירה בחוקרים המשפיעים ביותר בעולם בעשור האחרון. פלטפורמת הדרוג Research.Com דרגה אותו (2022) מספר 89 בהובלה בכימיה בעולם (מספר 133 בעולם במדע חומרים), ומספר 2 בישראל (בשני התחומים).
הוקרה ופרסים

בשנת 1992 זכה בפרס השנתי של החברה הישראלית לכימיה - "מדען צעיר מצטיין" – הניתן למדענים שלא מלאו להם ארבעים.
בשנת 2005 זכה ב"פרס הטכנולוגיה לשנת 2005" של החברה האלקטרוכימית.
בשנת 2007 זכה בפרס "חוקר מעולה" – הפרס השנתי של האגודה הישראלית לוואקום.
בשנת 2008 זכה בתואר "עמית בחברה האלקטרוכימית (ECS)".
בשנת 2010 זכה ב"פרס מפעל הפיס ע"ש לנדאו למדעים ולמחקר" בתחום כימיה ירוקה.
בשנת 2010 זכה בתואר "עמית בחברה הבינלאומית לאלקטרוכימיה (ISE)".
בשנת 2011 היה אחד משני הישראלים היחידים שזכו להכלל ברשימת החוקרים המצוטטים ביותר בתחום מדעי החומר של Institute for Scientific Information - ISI.
בשנת 2012 זכה בפרס של החברה הישראלית לכימיה.
בשנת 2013 זכה בפרס לחוקר המצטיין מטעם האגודה האלקטרוכימית האמריקאית ובפרס קולטהוף של הפקולטה לכימיה של הטכניון לשנת 2013/4
בשנת 2014 זכה בפרס ע"ש ארנסט ייגר מטעם האגודה הבינלאומית לסוללות (IBA).
בשנת 2016 זכה בתעודת הוקרה לחוקרים בעלי הישגים מחקריים הראויים להערכה מיוחדת לשנת ה'תשע"ה מטעם אוניברסיטת בר-אילן על הישגיו בפיתוח שני סוגים של סוללות נטענות חדשניות.
בשנת 2017 זכה בפרס היוקרתי של החברה לאלקטרוכימיה (ECS) על שם אלן בארד.
בשנת 2018 זכה בפרס פרס היוקרתי באלקטרוכימיה על שם אלכסנדר פרומקין מטעם החברה הבינלאומית לאלקטרוכימיה.
בשנת 2018 זכה בפרס ראש הממשלה בשווי מיליון דולר לחדשנות בתחום תחליפי נפט לתחבורה ע"ש סמסון. אורבך, הזוכה הישראלי הראשון בהיסטוריה של פרס זה, זכה בפרס על תרומתו פורצת הדרך לפיתוח סוללות מסוג חדש, בהן סוללה חדשנית מבוססת מגנזיום. למחקריו פוטנציאל גדול להביא לפיתוח סוללות חדשניות להנעת מכוניות חשמליות ובכך להוות תחליף לדלק פוסילי-נוזלי.
בשנת 2020 זכה במדליית הזהב של החברה הישראלית לכימיה.
2025 - פרס ג'ון ב. גודאינף של האגודה האלקטרוכימית.
הערות שוליים

1 2  פרס ראש הממשלה ע"ש סמסון לחדשנות בתחום תחליפי נפט לתחבורה, 2018
1 2 3  פרופ' דורון אורבך - המחלקה לכימיה, אוניברסיטת בר-אילן
↑  הכימיה של החיים מוכיחה: יש אלוהים, באתר ynet, 11 בספטמבר 2013
1 2  מקור ראשון - המדען שמנסה לפתח את הסוללה המושלמת
↑  המכון לננוטכנולוגיה וחומרים מתקדמים באוניברסיטת בר-אילן (BINA)
↑  המרכז הישראלי למחקר להנעה אלקטרו-כימית
↑  התוכנית הלאומית לקידום תעשיות המים והאנרגיה המתחדשת
↑  RS2E French research network on electromechanical energy storage
↑  The Electrochemical Society
↑  Journal of Solid-State Electrochemistry (Springer)
↑  מרכז חדש לאנרגיה ולקיימות, אוניברסיטת בר-אילן
↑  פרופ' אריה צבן - לשכת הנשיא, אוניברסיטת בר-אילן
↑  דיקן הפקולטה למדע והנדסה של חומרים בטכניון
↑  קבוצת המחקר של פרופ' אורבך - רשות המחקר, אוניברסיטת בר-אילן
1 2  מחקרים ופיתוחים פורצי דרך בתחום האנרגיה - אתר אוניברסיטת בר-אילן
↑  פיתוח עולמי של סוג חדש של סוללות נטענות באונ' בר-אילן: סוללת מגנזיום נטענת וידידותית לסביבה, באתר גלובס, 14 במאי 2003
↑  הידען - קבלי-על ונפלאות השכבה הכפולה
↑  The 2016 List of Most Cited Researchers in Materials Science and Engineering by Elsevier Scopus Data
↑  3160 Highly Cited Researchers (h>100) according to their Google Scholar Citations public profiles
↑  Google Scholar - Doron Aurbach
↑  Highly Cited Researchers Powered by Web of Science
↑  Top Chemistry Scientists published by Research.com
↑  פרס מפעל הפיס ע"ש לנדאו למדעים ולמחקר 2010
↑  הידען - פרס לחוקר המצטיין מטעם האגודה האלקטרוכימית האמריקאית ופרס קולטהוף של הפקולטה לכימיה של הטכניון לשנת 2013/4 יוענקו לפרופ' דורון אורבך מהמחלקה לכימיה באוניברסיטת בר-אילן
↑  הידען - פרופ' דורון אורבך מהמחלקה לכימיה באוניברסיטת בר - אילן הוא הזוכה בפרס ייגר לשנת 2014
↑  טקס הוקרה לחוקרים בעלי הישגים מחקריים הראויים להערכה מיוחדת בשנת הלימודים תשע"ה
1 2  פרופ' דורון אורבך זכה בפרס היוקרתי של האגודה הבינלאומית לאלקטרוכימיה
↑  פרופ' דורון אורבך מהמחלקה לכימיה והמכון לננוטכנולוגיה זכה בפרס ראש הממשלה בשווי מיליון דולר לחדשנות בתחום תחליפי נפט לתחבורה
↑  הידען - פרופסור דורון אורבך וחוקר מפינלנד זכו בפרס ראש הממשלה לחדשנות בתחליפי נפט
↑  מדליית הזהב של החברה הישראלית לכימיה לשנת 2020
↑  פרופ' דורון אורבך מהמחלקה לכימיה זכה בפרס ע"ש John B. Goodenough, באתר מה קרה השבוע בקמפוס? - גיליון מס.190, ‏17 בנובמבר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500927105171  CiNii: DA12955452  ISNI: 0000 0000 4245 9320  LCCN: n97100501  ORCID: 0000-0002-1151-546X  SUDOC: 137247060  VIAF: 1760450   WorldCat (עם VIAF): 1760450
פיסורה אנאלית

| --- | --- |
  קרע שנגרם בשל פיסורה אנאלית (תמונה קשה לצפייה)  פיסורה אנאליתclass=notpageimage|הצגה 
 תחום:  גסטרואנטרולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  196297 
 MeSH:  D005401
 סיווגים
 ICD-10:  K60.0, K60.2 
 ICD-11:  DB50.0 
 
פיסורה אנאלית היא סדק לא טבעי, קרע או חתך בעור של התעלה האנאלית.
מאפייני פיסורה

ניתן להבחין בסימנים אפשריים לקיומה של פיסורה, בכמה דרכים. בין השאר הופעת דימום בצבע אדום מבריק על נייר הטואלט (הדימום מופיע באזור האנאלי), הופעת הדימום לפעמים בשירותים, ואם הסדק אקוטי הוא יכול לגרום גם לכאב מחזורי חמור, בעיקר אחרי הפרשת צואה.
רוב הסדקים האנאליים נגרמים על ידי מתיחת השריר מעבר ליכולת שלו, או אחרי תנועות מעיים חריגות, על ידי הצואה, או במקרים כגון עצירות. לעיתים, פיסורה אנאלית נגרמת על ידי דלקות מעיים.
הפיסורה שכיחה אצל נשים לאחר לידה.
פיסורה אנאלית מתרחשת מאזור הפתיחה האנאלי וממוקמת לרוב בקו המרכזי, בגלל המבנה של האזור. פיסורה לא עמוקה נראית כמו חתך מנייר, ולרוב תחלים מעצמה, אך יש מצבים שהפיסורה מחמירה והסדקים מעמיקים, הדימום אינו מפסיק, והטיפול הופך כמעט בלתי אפשרי. בפיסורה כרונית, הכאב מופיע בתדירות גבוהה.
טיפול בפיסורה

בעבר מקובל היה לנתח במקרי פיסורה רבים. בסוג אחד של ניתוח חותכים חלק מהשריר, דבר שאינו בר תיקון. בסוג אחר, מורידים את כל הרקמה הפצועה והמצולקת ומאפשרים לרקמה חדשה להיווצר במקום. שיעור ההצלחה של ניתוח שכזה הוא 80% לערך.
כיום רוב הפרוקטולוגים מנסים תחילה טיפול שמרני הכולל משחות שונות, שתפקידן להחליש את השריר זמנית, דבר שיגרום בעקיפין לריפוי ללא ניתוח. שיטה אחרת היא שימוש בקצף רקטלי קורטיפואם, אשר התווייתו המקורית היא לטיפול קורטיקוסטרואידי מקומי בדלקת כיבית של החלחולת (רקטום), אך הוא משמש לעיתים גם לטיפול בפיסורה אנאלית ובהתוויה זו הוא לעיתים קו ההגנה הראשון וגם האחרון בטרם ניתוח.
ראו גם

טחורים
אנה-חנה סמילנסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1879 רוטמיסטריבקה, אוקראינה 
 פטירה:  1961 (בגיל 82 בערך) 
 ענף מדעי:  פסיכיאטריה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ברן 
 
אנה-חנה סמילנסקי (1879–1961) הייתה רופאה והפסיכואנלטית הראשונה בארץ ישראל.
ביוגרפיה

אנה-חנה נולדה בעיירה רוטמיסטריבקה שבאוקראינה. אנה-חנה הייתה הבת הצעירה בין 8 אחים שהגיעו לבגרות. משפחתה של אנה-חנה הייתה משפחה אמידה, משכילה וציונית, כתוצאה מכך היא זכתה להשכלה וללימודי קודש. אחרי שסיימה תיכון, אנה-חנה הלכה ללמוד באוניברסיטת ברן בשווייץ בשל הקשיים שרוסיה הערימה על נשים שרצו להשיג השכלה גבוהה. לאחר שסיימה לימודי הוראה באוניברסיטת ברן, אנה-חנה עברה לפקולטה לרפואה בציריך על מנת למצוא תרופה למחלת העיניים שעיוורה אותה.
במהלך לימודיה בציריך אנה-חנה קיבלה הצעת נישואין ממקס אייטינגון, אך היא הפרה את האירוסין בשל מחלת העיניים שלה.
אחרי שאנה-חנה סיימה את לימודיה בציריך בשנת 1907 היא חזרה לרוסיה והחלה להתמחות ברפואה פנימית. לאחר שסיימה את התמחותה, היא עברה לברלין ופתחה שם מרפאה משלה ושם עבדה כשנתיים עד עלייתה לארץ.
בפברואר 1912 אנה-חנה עלתה לארץ ישראל והיא עברה לירושלים ושם היא הוזמנה להיות הרופאה של בית הספר "בצלאל" אך מחלת העיניים שלה הקשתה על חייה והיא נאלצה לחזור לברלין כעבור שנה, שם היא גויסה לצבא עד סוף מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה אנה-חנה עשתה הסבה מקצועית לפסיכיאטריה.
בשנת 1920 נפתח בברלין המכון הפסיכואנליטי הברלינאי ובו אנה-חנה עבדה כפסיכיאטרית למרות עיוורונה. אך בשנת 1932 אנה-חנה חזרה לארץ ישראל בשל המצב הפוליטי המסוכן בגרמניה והיא נשארה בארץ ישראל ועבדה כפסיכיאטרית עד יום מותה.
פועלה

כאשר אנה-חנה הייתה הרופאה בבצלאל היא עזרה לטפל במחלת הגרענת שהייתה נפוצה באותה תקופה בשל תנאי התברואה הירודים שהיו בארץ ישראל.
אנה-חנה הייתה בין המקימים של החברה הפסיכואנליטית בארץ ישראל (CPI) יחד עם משה וולף, איליה שליט ואלטר קלוגה.
ביבליוגרפיה

צפורה שחורי רובין, רופאות ראשונות בארץ ישראל, מוסד ביאליק תשע"ד
הערות שוליים

↑  ציפורה שחורי רובין, רופאות ראשונות בארץ ישראל, מוסד ביאליק, התשע"ד, עמ' 121
↑  ציפורה שחורי רובין, רופאות ראשונות בארץ ישראל, מוסד ביאליק, התשע"ד, עמ' 123-124
↑  ציפורה שחורי רובין, רופאות ראשונות בארץ ישראל, מוסד ביאליק, עמ' 126
↑  צפורה שחורי רובין, רופאות ראשונות בארץ ישראל, מוסד ביאליק, התשע"ד, עמ' 129
תאלס

| --- | --- |

תאלס איש מילטוס
 לידה:  624 לפנה"ס בקירוב מילטוס, לידיה
 פטירה:  546 לפנה"ס בקירוב מילטוס, לידיה או פרס
 השקפה דתית:  מוניזם 
 זרם:  האסכולה המילטית
 תחומי עניין:  מטאפיזיקה, גאומטריה, אסטרונומיה
 עיסוק:  פילוסוף 
 השפיע על:  אנכסימנדרוס, אנכסימנס
 יצירות ידועות:  משפט תאלס 
 
תָאלֵס איש מילֵטוֹס (ביוונית עתיקה: Θαλῆς ὁ Μιλήσιος; ‏624 לפנה"ס עד 546 לפנה"ס בקירוב) היה פילוסוף יווני־פיניקי מהאסכולה המילֵטית ומתמטיקאי חשוב.
תאלס, שתקופת הפריחה שלו הייתה בסביבות 590 לפנה"ס, היה הפילוסוף המוכר הראשון בתולדות הפילוסופיה המערבית. הוא נחשב אחד משבעת חכמי יוון ולעיקרי שבהם. הוא עסק באסטרונומיה, בגאומטריה ובקוסמולוגיה.
חייו

תאלס נולד במאה ה־7 לפני הספירה במילטוס שבאסיה הקטנה (כיום טורקיה). היסטוריונים כדוגמת הרודוטוס, ולפי דיוגנס לארטיוס גם דמוקריטוס ודוריס (אנ'), כתבו שמוצאו היה פיניקי. נוסף על כך, קשה להניח שהקשר בין מרכזיות המים בהגותו, והקרבה בין שמו לבין המילה הפיניקית 𐤈𐤋 ("טל") הוא מקרי.
במקצועו היה סוחר שמנים מהמעמד העליון. מסורת אחת מספרת שקנה את כל תעשיית שמן הזית באזורו לאחר שבאמצעות ידיעותיו הצליח לחזות יבול טוב צפוי. ערך מסעות רבים באסיה הקטנה ובמצרים, בהם למד רעיונות רבים שהשפיעו על הגותו. הוא עסק, בין השאר, גם בפיתוח יישומים מעשיים לרעיונותיו, כגון מציאת שיטה לקביעת מיקומה של ספינה הנראית מן החוף, אבל את עיקר מחשבתו הקדיש לרעיונות מופשטים כלליים.
תאלס היה המלומד היווני הראשון שלא נזקק לסיפור כדי להעביר את הסבריו.
לפי עדותו של דיוגנס לארטיוס, תאלס מת בגיל 78, ואולם לפי עדויות אחרות הוא מת בגיל 90 או 100.
הגותו

תאלס הניח את יסודות הפילוסופיה היוונית בכך שעסק לראשונה בחיפוש המקור לכל הדברים – הראשית.
תאלס הבחין בין תופעה לבין מהות. לדעתו, הדברים המופיעים בריבוים אינם אלא דבר אחד. לדעת תאלס, מוסבר הטבע באופן אימננטי (כלומר על פי עיקרון פנימי), ולא כמופעל על ידי כוחות חיצוניים. זאת בניגוד לתפיסה הדתית שרווחה בימיו, ושראתה בהתערבות חיצונית את ההסבר לתופעות העולם.
תאלס קבע חוק טבע, המסביר את התופעות בעזרת עיקרון. החוק מסביר את התופעות כל הזמן ובאותו אופן; ולא בעזרת מאורע שהתרחש פעם. ההסבר הוא קוסמוגני וקוסמולוגי בו זמנית, או שכלל אין הבחנה בין השניים.