stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כוח גאות
ניתוח מתמטי > ניתוח של צורת הגאות והשפל הנגרמת מכבידת הירח

בחלק זה ננתח את גובה פני הים  r(\theta )=R+h(\theta ) כפונקציה של הזווית  \theta  בין הרדיוס לנקודה לקו הישר שמחבר בין מרכז הארץ והירח. בעיה זו שקולה למעשה לחישוב כוחות הגאות שמפעיל הירח על מימי כדור הארץ, שכן מצורת פני הים ניתן להקיש את כוחות הגאות. ראשית, מינוח:
M_{E},M_{m} הם מסת כדור הארץ והירח בהתאמה.
\omega  היא המהירות הזוויתית של מערכת הארץ ירח סביב מרכז המסה המשותף.
r(\theta ),h(\theta ),R הם מרחק נקודה על פני הים ממרכז כדור הארץ, גובה פני הים ורדיוס כדור הארץ בהתאמה.
r_{c.m},l,L,r_{m} הם מרחק נקודה על פני הים ממרכז המסה של מערכת הארץ-ירח, מרחק מרכז כדור הארץ ממרכז המסה, מרחק מרכז הארץ ממרכז הירח, ומרחק נקודה על כדור הארץ ממרכז הירח.
כדי לתאר את צורת פני האוקיינוס נרשום את הביטוי לאנרגיה הפוטנציאלית הכוללת (של נקודה על פני הים) עקב משיכת הירח, משיכת כדור הארץ והתאוצה הצנטריפוגלית. אם פני הים לובשים צורה מסוימת, צורה זו היא בהכרח משטח שווה פוטנציאל של האנרגיה הזאת. לכן:
ניעזר במשפט הקוסינוסים כדי להביע את פונקציות המרחק  r_{c.m}(\theta ),r_{m}(\theta ) ונקבל:
ניעזר כעת בקירוב מסדר שני הבא עבור ערכים נמוכים של היחס  a=r/L:
ונקבל כי הביטוי לאנרגיה הפוטנציאלית הכוללת הוא:
כאשר במעבר האחרון נסמכנו על העובדה ש- \omega ^{2}l={\frac {GM_{m}}{L^{2}}} היות שהתאוצה הצנטריפטלית של כדור הארץ אל מרכז המסה היא למעשה תאוצת הנפילה החופשית שלו אל הירח. עובדה זו גרמה להתקזזות של שני איברים, שמשום כך אינם מופיעים בביטוי לאנרגיה הפוטנציאלית (שכן  \omega ^{2}rlcos\theta -GM_{m}{\frac {r}{L^{2}}}cos\theta =0).
מן הנוסחה לאנרגיה הפוטנציאלית ניתן להסיק מיידית את הרכיב המשיקי והרכיב הרדיאלי של כוחות הגאות:
ניעזר כעת בקירובים הבאים:
ונקבל:
האיבר השמאלי מקיים  \omega ^{2}Rh={\frac {G(M_{E}+M_{m})Rh}{L^{3}}} ולכן הוא קטן בהרבה מהאיבר השני (קטן בערך פי
 ({\frac {R}{L}})^{3}, כלומר בכמה סדרי גודל) וניתן להזנחה. אם נכייל, בלי הגבלת הכלליות, את הפוטנציאל הכולל להיות 0 על פני הים, אז נקבל את הנוסחה לגובה פני הים כפונקציה של הזווית:
מן הנוסחה עולה שבעת גאות (כאשר  \theta =0,\pi ) התרוממות פני הים חזקה יותר (פי 2) מאשר ירידת פני המים בעת שפל (כאשר  \theta =\pi /2,3\pi /2).
הערה: הפיתוח שתואר כאן מניח  h<<R, הנחה שאינה תקפה כאשר מנסים לקבל למשל, את גבול רוש (גבול רוש מתייחס למקרה הקיצוני של כוחות גאות שגוברים על הכבידה העצמית של הכוכב, ולכן מפרקים אותו לחלקים).
כוחות גאות בסביבת גוף על-מסיבי

מהתבוננות בנוסחה ניתן לראות, כי כוחות הגאות והשפל עומדים ביחס ישר למסת הגוף המפעיל את הכוח. מכאן ניתן להסיק, כי כוחות אלה גדולים במיוחד בסביבת גופים על-מסיבים, ככוכבי ניטרונים וחורים שחורים. בגופים אלה כוחות הגאות והשפל כה חזקים, עד כי בשלב מסוים הם קורעים את הגוף עליו הם פועלים לגזרים, בתהליך המוכר כספגטיפיקציה.
כוחות הגאות בנקודות שונות על היקף כדור הארץ
לא מזיק ברובו

| --- | --- |

כריכת הספר במהדורה העברית
 מידע כללי
 מאת:  דאגלס אדמס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני, קומדיה
 הוצאה
 הוצאה:  Pan Books (הוצאה מקורית) כתר ספרים (מהדורה עברית)
 תאריך הוצאה:  1992
 מספר עמודים:  191 (מהדורה עברית)
 סדרה
 ספר קודם:  היו שלום ותודה על הדגים
 הספר הבא:  ועוד משהו...
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0-330-32311-3
 הספרייה הלאומית:  001267842, 003243397
לא מזיק ברובו (באנגלית: Mostly Harmless) הוא הספר החמישי והאחרון בסדרת "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" (המכונה "טרילוגיה בחמישה פרקים"). הביטוי "לא מזיק ברובו" מופיע לראשונה בספר הראשון בסדרה, "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה", כתיאור כדור הארץ על ידי מדריך הטרמפיסט לגלקסיה.
הספר נכתב בשנת 1992 על ידי דאגלס אדמס.
עלילה

ארתור דנט, לאחר שראה ביחד עם אהובתו פנצ'רץ' ועם מרווין, הרובוט המדוכא, את ההודעה הסופית של אלוהים לברואיו, מוצא עצמו עקב תאונה מוזרה בממד אחר, בו כדור הארץ קיים בתור פלנטה ששמה "מה עכשיו" ובה הגאוגרפיה זהה לזו של כדור הארץ אך כל כלכלתה מתבססת על מסחר בעורות החרבוצים, בעלי חיים המתקשרים זה עם זה על ידי נשיכות הדדיות בירך.
ארתור מנסה לשחזר את התאונה על מנת לשוב לממד הרגיל ולכן טס בחלל ללא הרף. באחת מהטיסות החללית בה הוא טס מתרסקת על פלנטה פרימיטיבית בשם למואלה.
ארתור ניצל מן ההתרסקות וחובר למקומיים. ארתור לא מוצא את מקומו בפלנטה החדשה עד ליום בו הוא מכין לעצמו סנדוויץ'. ארתור זוכה לתפקיד נערץ של "איש הסנדוויצ'ים", ומשכלל את שיטותיו והופך את הכנת הסנדוויצ'ים לאמנות לשמה.
ארתור נהנה מהחיים השקטים בלמואלה, עד ליום בו מגיעה טריליאן, שנהפכה לעיתונאית מצליחה הנודדת בחלל ובזמן ומדווחת על אירועים מכל רחבי הגלקסיה עוד בטרם קרו.
בשלב מסוים החליטה טריליאן ללדת ילדה מתרומת זרע. מכיוון שטריליאן וארתור הם שני ההומו ספיינסים היחידים בממד, ארתור היה התורם הפוטנציאלי היחידי. לילדה המשותפת שלהם קראה טריליאן אקראית.
אקראית גדלה להיות ילדה חשדנית, פרועה ובודדה. טריליאן מקווה שמגורים עם ארתור יעזרו לה ומשאירה אותם ביחד.
במקביל פורד פרפקט מגיע למשרדי מדריך הטרמפיסט לגלקסיה ומגלה שאת המדריך קנה תאגיד בשם "מפעלי ממדינסוף" הקשור בצורה כלשהי ל"ווגונים". ההנהלה החדשה מחליטה לשנות את קהל היעד מטרמפיסטים לאנשי החברה הגבוהה, ומעניקה לפורד תפקיד של מבקר מסעדות. פורד הזועם על מינויו החדש מוצא את הגרסה החדשה של המדריך, "עוף" רב ממדי, ושולח אותו לארתור. לאחר מכן הוא נאלץ להימלט מהמשרדים וממפעלי ממדינסוף שהחלו לרדוף אחריו.
באותו זמן, טריליאן נוספת - אשר שמה הוא עדיין טרישה מקמילן, שמה עד לרגע בו הצטרפה לזאפוד למסעות בחלל - החיה בממד מקביל לזה שעליו נכתבו שאר ספרי הסדרה, היא עיתונאית ממורמרת המתחרטת על כך שפספסה את הזמנתו של זאפוד ביבלברוקס לטוס עמו בחלל כיוון שחזרה לקחת את תיקה. קבוצת חייזרים אשר איבדו את זכרונם ומשימתם התמקמו על "רופרט", הכוכב העשירי של מערכת השמש, צפו בשידורי הטלוויזיה של כדור הארץ. לאחר שראו את טריליאן הם פונים אליה בבקשת עזרה, בתקווה שתבנה להם הורוסקופ ממנו יוכלו לדעת מה לעשות.
ארתור מקבל את החבילה מפורד, ועקב הכרתו את האחרון הוא נמנע מלפתוח אותה, אך אקראית גונבת ופותחת אותה. המדריך החדש מציע לה לנסוע לכדור הארץ.
מדריך זה משתמש בשיטה הנקראת "הנדסת זמן מהופכת" - דהיינו סידור הדברים מהסוף להתחלה - וגורם לכך שברגע בו ינחת פורד בלמואלה, אקראית תכה בו באבן, תגנוב את ספינת החלל שלו ותטוס לכדור הארץ.
ארתור מוצא את פורד וביחד הם עוזבים את למואלה על גבן של "חיות רגילות בתכלית"- עדר של חיות העוברות בשעטה בלמואלה בדרכן מממד אחד לאחר.
לבסוף, לאחר תלאות מרובות, מגיעים כל הגיבורים - ארתור, פורד, טריליאן, טרישה ואקראית - למועדון בכדור הארץ. ארתור מוצא את אקראית כאשר היא אוחזת באקדח. הוא מנסה להרגיעה אך היא יורה. ארתור מתכופף והכדור פוגע באיש מאחוריו. פורד מגלה שהמועדון אליו הגיעו הוא "בטא" השייך לסטברו-מולר. האיש שנורה הוא למעשה אחד מגלגוליו של אגרג'אג, הזכור מהספר השלישי כמי שהאשים את ארתור בהריגתו של כל אחד מגלגוליו.
בסופו של דבר מושמד כדור הארץ בפעם האחרונה, ביחד איתם, בכל הממדים, על ידי צבא החייזרים שאיבדו את זכרונם. עלילת כל הספר מתגלית כפעולת הנדסת זמן מהופכת שתוכננה על ידי המדריך החדש בהוראת פרוסטטניק ווגון יילטץ - הווגון שמשימתו הייתה להרוס את כדור הארץ ובגלל אופייה העיקש של הפלנטה נכשל בה שוב ושוב, עד שלבסוף הצליח.
ליילה היימס

| --- | --- |

 לידה:  1 במאי 1905 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  4 בדצמבר 1977 (בגיל 72) בל אייר, לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1924 
 פרופיל ב-IMDb
 
ליילה היימס (באנגלית: Leila Hyams;‏ 1 במאי 1905 - 4 בדצמבר 1977) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית. קריירת הקולנוע שלה, הקצרה יחסית, החלה בסרטים אילמים, והסתיימה באמצע שנות ה-30.
ראשית חייה

היימס נולדה בניו יורק, ניו יורק לאמני הוודוויל ג'ון היימס וליילה מקלנטייר, וכבר בהיותה ילדה הופיעה על הבימות לצד הוריה. בנערותה עבדה בדוגמנות, ולאחר שהופיעה בסדרת פרסומות מצליחה בעיתונים יצא שמעה ברחבי ארצות הברית. בעקבות כך הגיעה להוליווד.
קריירה

בשנת 1924 הופיעה בסרטה הראשון, ולאחר מכן לוהקה, בזכות שיערה הבלונדיני, תווי פניה העדינים ומזגה הנעים, לשורה של תפקידי משנה, שבהם נדרשה בדרך כלל לעשות מעט מאוד מלבד לחייך ולהיראות יפה. היא התמודדה היטב עם תפקידי המשחק הקטנים שקיבלה, ולאחר תקופה מסוימת נתפסה ברצינות כשחקנית. ב-1928 כבר שיחקה בתפקידים ראשיים, והיא זכתה להצלחה כשהופיעה בסרט המדבר הראשון של MGM,‏ Alias Jimmy Valentine‏ (1928), לצד ויליאם היינס, ליונל ברימור וקרל דיין. ב-1929 הופיעה בסרט המתח הפופולרי The Thirteenth Chair בבימויו של טוד בראונינג, תפקיד שבו התאפשר לה להדגים את כישוריה הדרמטיים בתפקיד של חשודה ברצח. באותה שנה הופיעה באולפני פוקס בסרט ההרפתקאות הרומנטי The Far Call בבימויו של אלן דוון, לצד צ'ארלס מורטון; כיום נחשב סרט זה לאבוד.
איכות התפקידים שקיבלה השתפרו בחלוף השנים; ב-1930 גילמה את תפקיד אחותו של רוברט מונטגומרי בדרמת הכלא The Big House, שזכתה לפרסי אוסקר, ובה הופיעה לצד צ'סטר מוריס ווולאס בירי. היא זכתה לשבחים על תפקידה בסרט. ב-1931 הופיעה בסרט Surrender.
על אף שזכתה להצלחה בסרטים שבהם גילמה דמויות של נערה תמימה ויפה, ואף על פי שהתפתחה מבחינה דרמטית בסרטי פשע מלודרמטיים בשנות ה-30, היימס זכורה ככל הנראה בעיקר בשל תפקידיה בשני סרטי אימה מראשית שנות ה-30 - תפקיד אמנית הקרקס קלילת הדעת אך טובת הלב בסרט "פריקס" (1932) ותפקיד הגיבורה בסרט Isalnd of Lost Souls‏ (1932). היימס הייתה הליהוק המקורי לתפקיד ג'יין בסרט "טרזן איש הקופים" (1932) בכיכובו של ג'וני וייסמילר, אך היא דחתה את התפקיד. בסופו של דבר גילמה מורין או'סאליבן את ג'יין בסרט זה, ובכמה סרטי המשך בסדרת טרזן.
היא גם הופיעה בסרט Red-Headed Woman ‏(1932) בכיכובה של ג'ין הארלו, שהיה מושא מחלוקת לאחר צאתו לאקרנים; בקומדיה המוזיקלית The Big Broadcast‏ (1932) עם בינג קרוסבי, ג'ורג' ברנס וגרייסי אלן; וזכתה לשבחים רבים על תפקידה בסרט הקומדיה Ruggles of Red Gap‏ (1935) לצד צ'ארלס לוטון וצ'ארלי ראגלס.
ב-1936, לאחר עשר שנות משחק ורקורד של 50 סרטים, פרשה היימס ממשחק, אך עד סוף חייה נשארה בברנז'ה ההוליוודית. היא הייתה נשואה לסוכן פיל ברג משנת 1927 ועד למותה בבל אייר, קליפורניה.
כוחה של אהבה (אלבום)

כוחה של אהבה הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר ומלחין מוזיקה ים-תיכונית הישראלי, פאר טסי.
האלבום יצא ב-25 בנובמבר 2014, מכר מעל 30,000 עותקים והגיע למעמד אלבום זהב.
הסינגל הרביעי מהאלבום, "דרך השלום", היה לשיר המושמע ביותר ברדיו במשך חמישה שבועות ברציפות, הגיע למקום הראשון של המצעד של "מדיה פורסט" והיה לאחד השירים המושמעים ביותר של אותה שנה עם למעלה מ-23 מיליון צפיות ביוטיוב. בנוסף, השיר זכה בפרס אקו"ם ע"ש משה וילנסקי לשיר השנה לשנת 2016.
רשימת רצועות

| כוחה של אהבה — מהדורה רגילה> מס' | כוחה של אהבה — מהדורה רגילה> שם | כוחה של אהבה — מהדורה רגילה> משך | כוחה של אהבה — מהדורה רגילה>  | כוחה של אהבה — מהדורה רגילה>  | כוחה של אהבה — מהדורה רגילה>  | כוחה של אהבה — מהדורה רגילה>  | כוחה של אהבה — מהדורה רגילה>  | כוחה של אהבה — מהדורה רגילה>  | כוחה של אהבה — מהדורה רגילה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בואי ניפגש  | 3:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | דרך השלום  | 3:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | לבד לבד  | 3:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | בזמן אחר  | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | כוחה של אהבה  | 3:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | טוב לי בלעדייך  | 3:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | השמחה שהייתה  | 3:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | בחור פשוט  | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | רוקד עם הכאב  | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | סלחי לי אמא  | 3:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | בדרך אל העיר  | 3:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | הקרח והאש  | 3:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | מלכה  | 3:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | דינה דינה  | 3:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | אל תהיי עצובה  | 3:58 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 54:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסמיוסיק: 
וואלה! תרבות: 
פרוגי: 9/10
הערות שוליים

↑  פאר טסי, באתר מוזיקה נטו
↑  אסף נבו, ‏כוחה של אהבה: פאר טסי קיבל "אלבום זהב" שני, באתר ‏מאקו‏, 15 בינואר 2015
↑  יגאל בשן ואהובה עוזרי יקבלו את פרסי אקו"ם למפעל חיים, באתר וואלה, 2 במרץ 2016
↑  קישור לאלבום, בחנות הiTunes
↑  ביקורת ל"כוחה של אהבה", באתר יוסמיוסיק
↑  רועי בהריר פרל‏, טעון קיפוח 20: פאר טסי הוא המלך החדש של המוזיקה הישראלית, באתר וואלה, 18 בדצמבר 2014
↑  נוי בניסתי, כובש אותנו: פאר טסי באלבום חדש, 26 בנובמבר 2014, באתר פרוגי
↑  תוצאות דירוג המצעד לשבוע 03/07/2014
↑  אסף נבו, ‏חזק: פאר טסי "רוקד עם הכאב", באתר ‏מאקו‏, 22 במאי 2014
↑  תוצאות דירוג המצעד לשבוע 28/08/2014
↑  אסף נבו, ‏שירי המלחמה כובשים את הרדיו, באתר ‏מאקו‏, 1 באוגוסט 2014
↑  המצעד השבועי 31.7.2014
↑  אסף נבו, ‏ישי לוי ומוש בן ארי שבים לפסגת ההשמעות, באתר ‏מאקו‏, 14 באוגוסט 2014
↑  אסף נבו, ‏חמסה עליך פאר טסי: חמישה שבועות בפסגה, באתר ‏מאקו‏, 3 בינואר 2015
↑  חפשו בארכיון את "המצעד השבועי 18.12.2014"
1 2  מצעד הפזמונים העברי השנתי (ה'תש"ע–ה'תשע"ט)
↑  תוצאות דירוג המצעד לשבוע 25/11/2014
↑  המצעד השבועי 11.12.2014
↑  אסף נבו, ‏מדינה שלמה ב"דרך השלום", באתר ‏מאקו‏, 14 בדצמבר 2014
כוחו של הרגע הזה

| --- | --- |

עטיפת הספר "כוחו של הרגע הזה"
 מידע כללי
 מאת:  אקהרט טולה 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  רוחניות, פסיכולוגיה 
 נושא:  רוחניות 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1997 
 הוצאה בעברית
 תרגום:  עדית בן פורת
 
כוחו של הרגע הזה: מדריך רוחני להארה (באנגלית: The Power of Now) הוא ספר מאת אקהרט טולה, שיצא לאור ב־1997. הספר מיועד להיות מדריך לחיים יומיומיים ומדגיש את חשיבות החיים ברגע זה תוך קבלה וראיה צלולה ומלאה של כל מה שמתרחש ברגע הנוכחי. הספר תורגם לעברית על ידי עדית בן פורת.
הספר הומלץ על ידי אופרה ווינפרי ותורגם ל-33 שפות. נכון לשנת 2009, ההערכה היא כי שלושה מיליון עותקים נמכרו בצפון אמריקה.
סקירה כללית

הספר שואב השראה ממגוון של מסורות רוחניות, ותואר על ידי אחד הסוקרים כ"בודהיזם מעורב עם מיסטיקה וכמה התייחסויות לישו, מעין חידוש ניו-אייג ' למסורת הזן ". הספר משתמש במסורות אלו כדי לתאר "מערכת אמונות המבוססת על חיים ברגע הנוכחי". המסר העיקרי שלו הוא שהבעיות הרגשיות של האנשים מושרשות בהזדהות עם שכלם. המחבר כותב כי בני האדם צריכים להיות מודעים ל-"רגע הנוכחי שלהם" במקום לאבד את עצמם בדאגה ובחרדה לגבי העבר או העתיד.
על פי הספר, רק הרגע הנוכחי הוא חשוב, והעבר של האדם והעתיד שלו נמצאים מחשבות שלו. המחבר טוען כי התעקשותם של אנשים שיש להם שליטה על חייהם היא אשליה "שמביאה רק מביאה". הספר מתאר גם שיטות של הרפיה ושל מדיטציה כדי לסייע לקוראים לעגן את עצמם בהווה. הצעות אלה כוללות האטת החיים על ידי הימנעות מריבוי משימות, שהייה בטבע, ושחרור הדאגות לגבי העתיד. כמה מן המושגים הכלולים ב"כוחו של הרגע הזה", כגון האגו האנושי והשפעותיו השליליות על האושר, מפורטים עוד בספריו המאוחרים יותר של המחבר, ובמיוחד ב"ארץ חדשה" (2005).
ראו גם

אוטוביוגרפיה של יוגי
תשומת לב
הערות שוליים

1 2  מכוח לתכלית ארצות הברית היום, 2 במרץ 2008.
↑  אקהרט טולה ביוגרפיה ניו יורק טיימס, טיימס נושאים, 5 מרס 2008.
↑  Ken MacQueen (2009-10-22). "Eckhart Tolle vs. God". Macleans.ca. אורכב מ-המקור ב-2009-10-24. נבדק ב-2009-10-24."The two foundational books of his teachings, The Power of Now, initially published in Vancouver in 1997 with a press run of 3,000, and its follow-up, A New Earth, have North American sales alone of three million and five million copies respectively, and are sold globally in 33 languages."
1 2 3 4  Christian, Rebecca (1 במרץ 2003). "Good books brighten dull March days; Doldrums: Looming threat of war, grim economy add up to the blues". The Telegraph Herald. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Philippidou, Photini (21 ביולי 2008). "Tolle in his own words: The Power of Now". The Independent. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Staff reporter. "Eckhart Tolle". NY Times. נבדק ב-12 ביולי 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Staff reporter (21 ביוני 2008). "Eckhart Tolle: This Man Could Change Your Life". The Independent. נבדק ב-12 ביולי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
לא מריר אבל משועמם

לא מריר אבל משועמם הוא אלבום הבכורה של להקת אולטראס.
האלבום יצא בשנת 2008, ומתוכו יצאו שני סינגלים.
רשימת רצועות

| מס' | שם רצועה | אורך |
| --- | --- | --- |
| 1 | יום הולדת לסופרמן | 4:36 |
| 2 | להתחיל מחדש | 3:34 |
| 3 | איך אנחנו משתנים | 3:28 |
| 4 | יש דברים שכדאי לראות | 3:19 |
| 5 | בובות מנייר | 3:34 |
| 6 | לא מריר אבל משועמם | 4:14 |
| 7 | Mamalida | 1:06 |
| 8 | טוב שבדיוק הזכרת לי | 3:49 |
| 9 | לא לוקח סיכונים | 3:02 |
| 10 | רצים רצים | 1:16 |
| 11 | מפלגת הדפוקים | 3:58 |
| 12 | איש המסיבות | 4:06 |
| 13 | האיש שבפנים | 3:46 |
סינגלים

יום הולדת לסופרמן
איך אנחנו משתנים
כיכר החירות בבודפשט

פסל הנשיא רונלד רייגן
פסל הגנרל האמריקאי הארי היל בנדהולץ בכיכר החירות.
כיכר החירות (בהונגרית: Szabadság tér, תיעתוק לעברית: סאבאדשאג טר) היא כיכר גדולה ברובע החמישי של בודפשט, הנקרא ליפוט ווארוש - Lipót Város, במרחק הליכה קצר מאוד מנהר הדנובה ומבניין הפרלמנט ההונגרי. הכיכר בנויה בצורת פעמון וכוללת פסלים, אנדרטאות, מזרקה, גני משחקים, בית קפה במרכזה, וחניון תת-קרקעי גדול.
מיקום: הכיכר גובלת ברחובות kiss,Vécsey, Honvéd, Aulich, Zoltán,Percel.
היסטוריה

בעבר הכיכר שימשה כטיילת וכונתה "טיילת סצ'ני" (Széchenyi). שמה הנוכחי הוענק לה בשנת 1900. בין השנים 1786 - 1898 עמד בכיכר "הבניין החדש" אשר שימש כמחנה צבאי, כבית כלא, וכמקום הוצאות להורג של אזרחים הונגריים רבים. במקום זה הוצא להורג בעת "אביב העמים", גם ראש ממשלת הונגריה לאיוש באתיאני(Batthyány Lajos), בימי המהפכה ההונגרית- ב-6/10/1849 . הבניין החדש כונה גם ה"בסטיליה" של הונגריה. בשנת 1898 נהרס הבניין החדש. את שמה הנוכחי "כיכר החירות" העניקו לכיכר ב-1900. השם "כיכר החירות" נבחר במכוון, כהדגשה לניגוד המוחלט להקשרים ולדימוי שנוצר למקום במאות הקודמות, דימוי של דיכוי חירויות אזרחיות בהונגריה, מאסרים פוליטיים, והוצאות להורג. ב-1951 בימי המלחמה הקרה, החלו בחפירות מתחת לכיכר ליצירת בונקר מוגן מפצצות גרעיניות, עבור מנהיגי המפלגה הקומוניסטית ההונגרית. הבניה הופסקה ב־1957 עקב סיבות תקציביות.
הכיכר כיום

סביב הכיכר ניצבים בניינים מרכזיים, דוגמת בניין הטלוויזיה ההונגרית (לשעבר בנין הבורסה ההונגרית), שגרירות ארצות הברית, הבנק הלאומי ההונגרי, שלוחות של משרד ההגנה, בנייניי משרדים ומשרדים ראשיים של בנקים מסחריים. מתחת לכיכר מצוי חניון מכוניות תת-קרקעי בתפוסה של 746 מקומות חניה. בנוסף, קיימים גני משחקים ומתקנים לילדים, בית קפה במרכז הכיכר, פסלים, אנדרטאות ומקומות זיכרון.
פסלים ואנדרטאות

פסל הנשיא ג'ורג' ווקר בוש בכיכר החירות. פסל רונלד רייגן - הפסל בכיכר בשנת 2011 לרגל שנת הולדתו המאה של נשיא ארצות הברית ה-40, כאות הוקרה לתרומתו לסיום המלחמה הקרה, ולהתפוררותה של ברית המועצות, ולסיום שלטונה בהונגריה. הפסל נוצר בידיי האמן מטא אישטבאן (Máté István), עשוי מברונזה, וגובהו 2.2 מטר.
פסל ג'ורג' בוש האב, הנשיא ה-41 של ארצות הברית. הפסל נחנך באוקטובר 2020, במלאת 30 שנה להתפרקות ברית המועצות והגוש הקומוניסטי. גם פסל זה נוצר בידיי האמן מטאה אישטוואן (Máté István).
פסל הגנרל האמריקאי הארי היל בנדהולץ - שמנע ב־1919 בימיי הרפובליקה ההונגרית הסובייטית, את ביזת המוזיאון הלאומי ההונגרי על ידי חיילים מהצבא הרומני. הפסל מוצב בחזית שגרירות ארצות הברית.
אנדרטת גיבורי ברית המועצות - בשונה מאנדרטאות אחרות מהתקופה הסובייטית, שהוצאו אל מחוץ לעיר פארק ממנטו, אנדרטה זו הושארה למטרת שימור יחסים תקינים עם רוסיה. השארת האנדרטה במקומה, גרמה בזמנו למחלוקת פנים הונגרית. האנדרטה הוקמה לזכר חיילי ברית המועצות, אשר שחררו את הונגריה מהכיבוש הגרמני. גובהה 15 מטר, הוקמה ב-1946 בידיי הפסל אנטאל קארוי (Antal Károly). הכיתוב על האנדרטה מהלל את גבורת החיילי ברית המועצות המשחררים
האנדרטה לזכר קורבנות הכיבוש הגרמני - הנאדרטה הוקמה ביולי 2014, לציון שבעים שנה לכיבוש הנאצי. האנדרטה מורכבת משבעה עמודים, בחלקם קטועים. במרכז האנדרטה המלאך גבריאל, ובידו סמל הונגריה. מלמעלה, עט עליו הנשר של גרמניה הנאצית, במעוף מאיים. את האנדרטה תכנן פאראקני ראב פטר (Párkányi Raab Péter). על האנדרטה נמתחה ביקורת רבה והתקיימו נגדה הפגנות, עוד טרם הצבתה במקומה. נגד האנדרטה הושמעו טענות מהותיות, לפיהן ממשלת הונגריה ניסתה להסיט את אחריות לקורבנות מהמשטר ההונגרי בתקופת מפלגת צלב החץ, ולגלגלה כולה לכיוונה של גרמניה הנאצית. היו גם טענות של תרגום ולשון בלוח הזיכרון, בעברית, ברוסית וגם באנגלית. בעברית נחרט על לוח הזיכרון המשפט המשובש "הקורבנות לזכרם של", במקום המשפט הנכון "לזכרם של הקורבנות". בנוסף נטען שהגופן - פונט, בו נעשה שימוש, מיושן ומתאים לטקסט תנכי, ואינו מתאים לתכנים עכשוויים. אנדרטה בכיכר החירות, לזכר קורבנות הכיבוש הגרמני.
פסלון הצפרדע - מול הבניין שהיה בעבר הנהלת הטלוויזיה ההונגרית מוצב פסלון הצפרדע, המייצג את הצפרדע "קרמיט" ממופע החבובות. את הפסל יצר הפסל הקרואטי מיכאילו קולודקו (Mikhailo Kolodko), לזכר ימים שאינם עוד, שכן תמו הימים בהם הנהלת הטלוויזיה ההונגרית מוקמה בכיכר, וכן תמו הזמנים בהם שודר מופע החבובות. קולודקו פיסל בבודפשט שלושה פסלונים נוספים, הקשורים לישראל וליהדות. האחד תבליט של חוזה המדינה בנימין זאב הרצל עם אופניים, בקרבת בית הכנסת הגדול של בודפשט. פסלון נוסף שיצר קולודקו, של חנה סנש, מוצב בגן ציבורי הקרוי על-שמה. פסלון של תיבת נח ממוקם בכיכר בטהלן גאבור - Bethlen Gábor tér, ברובע השביעי של בודפשט.
אנדרטת זיכרון לקרל לוץ (Karl Lutz) - ממוקמת באזור השגרירות האמריקאית בכיכר. האנדרטה עוצבה כספר פתוח המונח על קוביית אבן גדולה. פוסלה בידיי תמאש סאבו (Szabó Tamás) הוקמה ב-2006 ביוזמת שגרירות ארצות הברית בבודפשט, לזכר הדיפלומט השווייצי שייצג את ארצות הברית במלחמת העולם השנייה (1942-1945) מול השלטון הנאצי בהונגריה, והציל למעלה מ-62,000 יהודים.
אנדרטת אש התמיד - מצויה מול המקום בו שכן "הבניין החדש" לפני הריסתו. זוהי קערה גדולה המוצבת על קוביית אבן גדולה. הוקמה ב־1934, לזכר הקורבנות שאיבדו את חייהם בבניין החדש. עוצבה בידיי דוז'ה פארקש אנדראש (Dózsa Farkas András).
מזרקה - בכיכר פועלת מזרקה אינטראקטיבית. ככל שמתקרבים אליה משתנה עוצמת זרימת המים.
תחבורה

בכיכר עצמה אין תנועת כלי רכב. תחבורה ציבורית מגיעה לרחובות הסמוכים. גם הכניסה לחניון התת-קרקעי מתבצעת מרחובות סמוכים. תחנת מטרו קרובה נמצאת ב־Kosuth Lajos tér.
לידיה גוהר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בינואר 1960 (בת 64) אנגליה לונדון, אנגליה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיימברידג', אוניברסיטת מנצ'סטר, אוניברסיטת אקסטר 
 מנחה לדוקטורט:  ברנארד ויליאמס 
 מוסדות:  אוניברסיטת נבדה  אוניברסיטת קולומביה 
 עיסוק:  פילוסופית, מוזיקולוגית
 הושפעה מ:  תאודור אדורנו, מוריס מרלו-פונטי, ארתור דנטו
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1999) 
 
לידיה גוהר (באנגלית: Lydia Goehr;‏ נולדה ב-10 בינואר 1960) היא פילוסופית ומוזיקולוגית בריטית-אמריקאית יהודיה, פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת קולומביה. המחקר שלה כולל עיסוק בתחומי פילוסופיה של המוזיקה, אסתטיקה, תיאוריה ביקורתית, פילוסופיה של ההיסטוריה, בדגש על הגותם של תאודור אדורנו, מוריס מרלו-פונטי, וארתור דנטו.
ביוגרפיה

גוהר נולדה בלונדון. היא בתם של המלחין היהודי אלכסנדר גוהר (אנ') ושל הצלמת היהודיה ליליה גוהר. סבה, אבי אביה, הוא המלחין ולטר גוהר (אנ'). היא קיבלה את הדוקטורט שלה מאוניברסיטת קיימברידג', וכתבה את עבודת הגמר שלה בנושא האונטולוגיה של המוזיקה הייתה בהנחיית ברנרד ויליאמס.
גוהר מלמדת פילוסופיה באוניברסיטת קולומביה. בנוסף היא שימשה כמרצה אורחת, בין היתר כפרופסור אורחת בקתדרה על שם ארנסט בלוך במחלקה למוזיקה של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1997, כפרופסור אורחת באוניברסיטת המבורג בשנים 2002–2003, כפרופסור אורח באוניברסיטה החופשית של ברלין ב-2008, וכפרופסור אורחת ב-Fu-Berlin SFB Theatre und Fest ב-2009.
עבודתו של גוהר מתמקדת בהיסטוריה של התיאוריה האסתטית, מנסה להבין את הטבע ההתייחסותי של נורמות ודינמיקה של כוח. רוב עבודתה התמקדה באמנויות המוזיקליות, וחלקן חקרו את היחסים המסובכים והעוינים לרוב בין האמנויות השונות, ובין האמנויות לפילוסופיה ולדת. בנוסף, היא גם עסקה ברעיונות על אלימות באמנויות מנקודת מבט תאורטית ביקורתית, וכן עסקה בפילוסופיה של ההיסטוריה ובהיסטוריה של הפילוסופיה.
פרסים

גוהר זכתה במספר פרסים על מחקריה וכן על הוראתה. בשנת 1999 היא זכתה במלגת גטי ובמלגת גוגנהיים. בשנת 2012 היא זכתה בפרס על שם H. Colin Slim מטעם האגודה האמריקנית למוזיקה. בשנת 2005 היא זכתה בפרס הנשיאותי של אוניברסיטת קולומביה להוראה מצטיינת ובשנים 2009–2010 היא זכתה בפרס Lenfest של אוניברסיטה זו.
ביבליוגרפיה

The Imaginary Museum of Musical Works: An Essay in the Philosophy of Music (1992; second edition with a new essay, 2007)
The Quest for Voice: Music, Politics, and the Limits of Philosophy [essays on Richard Wagner] (1998)
Elective Affinities: Musical Essays on the History of Aesthetic Theory [essays on Adorno and Danto] (2008),
The Don Giovanni Moment. Essays on the legacy of an Opera (2006) [co-editor with Daniel Herwitz]
Red Sea-Red Square-Red Thread. A Philosophical Detective Story, Oxford University Press (2021)
A Companion to Arthur C. Danto, Blackwell (2022).[Co-editor with Jonathan Gilmore]
הערות שוליים

1 2 3
לידיה גוהר באתר אוניברסיטת קולומביה
↑  https://www.laeliagoehr.com/biography
1 2  DesAutels, Peggy. "Lydia Goehr: November 2013". American Philosophical Association. נבדק ב-18 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Guggenheim Fellowships". Guggenheim Foundation. נבדק ב-2013-12-14.
↑  "The American Philosophical Association's Committee on the Status of Women". APA. נבדק ב-2013-12-14.
↑  "American Musicological Society". AMA. נבדק ב-2013-12-14.
↑  "Columbia University Presidential Teaching Awards". Columbia University. נבדק ב-2013-12-14.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261861005171  BnF: cb12254315n (data)  GND: 121521028  ISNI: 0000 0001 0891 3259  LCCN: n91073873  NKC: mub2014830178  NTA: 109654013  SUDOC: 031301673  VIAF: 41896718   WorldCat (עם VIAF): 41896718
ישראל נפתלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1915
 פטירה:  ?
 יצירות ידועות:  האנדרטה "הזעקה", מכון וינגייט, נתניה
האנדרטה "הזעקה", מכון וינגייט, נתניה
ישראל נפתלי (1915 - ?) היה פסל ישראלי. יצר ועיצב את האנדרטה "הזעקה" לזכר י"א הספורטאים שנרצחו באולימפיאדת מינכן, הנמצאת במכון וינגייט, נתניה.