stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'יטה ריברה
קריירה

בשנת 1950 הופיעה לראשונה בברודוויי בתור רקדנית במחזמר "ברנשים וחתיכות".
בשנת 1953 קיבלה ריברה תפקיד במחזמר "קרא לי מאדאם" (Call Me Madam), על אף שכוונתה הייתה ללוות את חברתה לאודישן ולא להתנסות בו בעצמה. לאחר מכן זכתה בתפקידים נוספים במחוזות זמר בברודוויי, כגון "ברנשים וחתיכות", "קאן קאן" (אנ'), ו-"Mr. Wonderful" (אנ')".
בשנת 1957 זכתה ריברה בתפקיד שהוביל לפריצתה, התפקיד של אניטה, אחותה הבוגרת של מאריה, בגרסת הבמה המקורית של "סיפור הפרברים". על אף הצלחתה על הבמה היא לא זכתה לקבל את התפקיד בגרסת הסרט, והתפקיד ניתן לריטה מורנו. בשנת 1958 היא כיכבה, באותו התפקיד, בבכורה הבינלאומית של "סיפור הפרברים" בווסט-אנד של לונדון.
בשנת 1960 היא הייתה מועמדת בפעם הראשונה לפרס טוני על התפקיד שלה במחזה Bye Bye Birdie (אנ'). ב-1969 צ'יטה שיחקה את התפקיד של ניקי בסרט "צ'ריטי המתוקה" (Sweet Charity).
ב-1975 הופיעה בתפקיד ולמה קלי במחזמר "שיקגו", תפקיד עליו הייתה מועמדת לפרס טוני. בסרט שנעשה על פי המחזמר ב-2002 מופיעה ריברה בהופעת קמע קטנה.
ריברה הייתה מועמדת לטוני על מחזמר ההמשך של "ביי ביי בירדי", "Bring Back Birdie (אנ')" בשנת 1981. בשנת 1984 זכתה בטוני הראשון שלה על תפקידה הראשי במחזה "The Rink (אנ')" וגם בפרס דרמה דסק (אנ') על אותו התפקיד.
ב-1993 זכתה בפרס דרמה דסק ובפרסי טוני נוספים על תפקידה ב"נשיקת אשת העכביש" (Kiss Of the Spider Woman). בשנת 2002 זכתה בעיטור הכבוד של מרכז קנדי וב-2009 ברק אובמה העניק לה את מדליית החירות הנשיאותית (Presidential Medal of Freedom). ב-2018 היא זכתה בפרס טוני מיוחד על הישגיה בחיים.
תיאטרון

הפקות שהועלו בברודוויי
| שנה | שם | תפקיד | מיקום |
| --- | --- | --- | --- |
| 1950 | ברנשים וחתיכות | רקדנית | תיאטרון ריצ'רד רודג'רס |
| 1953 | קאן קאן | רקדנית | תיאטרון שוברט |
| 1955 | הרקיע השביעי | פיפי | תיאטרון אנטה |
| 1956 | מר נפלא | ריטה רומנו | תיאטרון ברודוויי |
| 1957 | סמטת שינבון | מהיטבל | תיאטרון ברודוויי |
| 1957 | סיפור הפרברים | אניטה | תיאטרון וינטר גרדן |
| 1960 | ביי ביי בירדי | רוז גרנט | תיאטרון מרטין בק |
| 1964 | באז'ור | אניאנקה | תיאטרון שוברט |
| 1973 | סונדהיים: מחזמר הוקרה | מבצעת | תיאטרון שוברט |
| 1975 | שיקגו | ולמה קלי | תיאטרון ריצ'רד רודג'רס |
| 1981 | החזירו את בירדי | רוז | תיאטרון מרטין בק |
| 1983 | מרלין | המלכה | תיאטרון מארק הלינגר |
| 1984 | משטח הגלגיליות | אנה | תיאטרון מרטין בק |
| 1985 | הנערות של ג'רי | מבצעת | תיאטרון סנט ג'יימס |
| 1993 | נשיקת אשת העכביש | אשת העכביש/ אורורה | תיאטרון ברודהרסט |
| 1996 | אנג'לה לאנסברי - חגיגה | מבצעת | תיאטרון מג'סטיק |
| 2003 | תשע | ליליאן לה פלר | תיאטרון יוג'ין אוניל |
| 2005 | צ'יטה ריברה: חיי הרקדנית | צ'יטה ריברה | תיאטרון ג'רלד שוינפלד |
| 2009 | הזדמנות & כימיה | מבצעת | תיאטרון מינסקוף |
| 2011 | הביקור | קלייר זחנסיאן | תיאטרון אמבסדור |
| 2012 | התעלומה של אדווין דרוד | הנסיכה פאפר/ דברת אנג'לה פריסוק | סטודיו 54 |
| 2015 | הביקור | קלייר זחנסיאן | תיאטרון ליציום |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרויקט מועמד | פרס | קטגוריה | תוצאה | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1961 | ביי ביי בירדי | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית משנה במחזמר | מועמדות |  |
| 1976 | שיקגו | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר | מועמדות |  |
| 1981 | החזירו את בירדי | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר | מועמדות |  |
| 1981 | החזירו את בירדי | פרס דרמה דסק | שחקנית יוצאת מהכלל במחזמר | מועמדות |  |
| 1983 | מרלין | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר | מועמדות |  |
| 1984 | משטח הגלגיליות | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר | זכייה |  |
| 1984 | משטח הגלגיליות | פרס דרמה דסק | שחקנית יוצאת מהכלל במחזמר | זכייה |  |
| 1986 | הנערות של ג'רי | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר | מועמדות |  |
| 1993 | נשיקת אשת העכביש | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר | זכייה |  |
| 1993 | נשיקת אשת העכביש | פרס דרמה דסק | שחקנית יוצאת מהכלל במחזמר | זכייה |  |
| 2002 | בתפקיד עצמה | פרס מרכז קנדי | פרס מרכז קנדי | זכייה |  |
| 2003 | תשע | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית משנה במחזמר | מועמדות |  |
| 2003 | תשע | פרס דרמה דסק | שחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר | מועמדות |  |
| 2006 | צ'יטה ריברה: חיי הרקדנית | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר | מועמדות |  |
| 2015 | הביקור | פרס טוני | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר | מועמדות |  |
| 2015 | הביקור | פרס דרמה דסק | שחקנית יוצאת מהכלל במחזמר | מועמדות |  |
| 2015 | הביקור | פרס ליגת הדרמה | ביצועים נכבדים | זכייה |  |
| 2015 | בתפקיד עצמה | פרס עולם התיאטרון | פרס ג'ון וילס למפעל חיים בתיאטרון | זכייה |  |
| 2018 | בתפקיד עצמה | פרס טוני | מפעל חיים בתיאטרון | זכייה |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Chita Rivera Biography (1933-), www.filmreference.com
1 2  President Obama Names Medal of Freedom Recipients, whitehouse.gov, ‏2009-07-30 (באנגלית)
1 2  Welcome to Chita Rivera.com, web.archive.org, ‏2015-11-13
↑  Broadway Icon Chita Rivera Dies at 91 - TheaterMania.com, ‏2024-01-30 (באנגלית)
↑  Chita Rivera – Broadway Cast & Staff | IBDB, www.ibdb.com
↑  WEST SIDE STORY, broadwayworld
1 2  Chita Rivera, Playbill
↑  The Tony Award Nominations, www.tonyawards.com (באנגלית)
↑  The Tony Award Nominations, www.tonyawards.com (באנגלית)
↑  The Tony Award Nominations, www.tonyawards.com (באנגלית)
↑  1981 Awards – Drama Desk (באנגלית)
↑  The Tony Award Nominations, www.tonyawards.com (באנגלית)
↑  The Tony Award Nominations, www.tonyawards.com (באנגלית)
↑  1984 Awards – Drama Desk (באנגלית)
↑  The Tony Award Nominations, www.tonyawards.com (באנגלית)
↑  The Tony Award Nominations, www.tonyawards.com (באנגלית)
↑  1993 Awards – Drama Desk (באנגלית)
↑  Tony Winner Chita Rivera to Receive Kennedy Center Honor, Playbill, ‏30 ביולי 2002
↑  The Tony Award Nominations, www.tonyawards.com (באנגלית)
↑  2003 Awards – Drama Desk (באנגלית)
↑  The Tony Award Nominations, www.tonyawards.com (באנגלית)
↑  The Tony Award Nominations, www.tonyawards.com (באנגלית)
↑  2015 Awards – Drama Desk (באנגלית)
↑  Winners, www.tonyawards.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457299705171  PLWABN: 9810605575805606  BIBSYS: 3084600  BNE: XX1621891  BnF: cb13837954p (data)  GND: 134498798  ISNI: 0000 0001 1437 0350  LCCN: n85121082  MusicBrainz: 36b32b1d-f729-4d7a-a630-04befbb9589a  NKC: xx0089466  NLA: 35647670  SNAC: w6941h85  SUDOC: 147415152  Trove: 1026026  VIAF: 5116432   WorldCat (עם VIAF): 5116432
נפרופתיה סוכרתית

| --- | --- |

צילום מיקרוסקופי של נאדיות גלומרולוסקלרוטיות בסינדרום קימלשטיין-וילסון
 תחום:  נפרולוגיה 
 טיפול:  גאבאפנטין  פרגאבאלין 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D003928
 MedlinePlus:  000494
 סיווגים
 ICD-10:  E10.2 
 
נפרופתיה סוכרתית (באנגלית: Diabetic Nephropathy) היא סיבוך של מחלת הסוכרת הגורם לירידה בתפקוד הכליה עד למצב של אי ספיקת כליות סופני.
סיבות

במצב סוכרתי, בין השאר בגלל ריכוז הגלוקוז הגבוה המשבש את המאזן ההורמונלי בגוף, מתקיימת זרימת יתר בעורקיק האפרנטי (Afferent Arteriole), סינון יתר בפקעית, ולחץ הידרוסטטי מוגבר. ריכוז הגלוקוז הגבוה גורם גם לשינויים ביוכימיים בדפנות נימי הפקעית: החורים בדפנות הנימים (להלן-הפוריות, (Pores)) מתרחבים, והמטען השלילי הקיים באופן טבעי בדפנות הנימים-נעלם. במצב זה, החלבון אלבומין, אשר במצב תקין נדחה מדפנות הנימים בגלל שהמולקולה שלו גדולה מדי לפוריות ובגלל מטענו החשמלי השלילי, מצליח לחדור לתוך הכליה. הכליה מצליחה לסנן חלק מהאלבומין ולהוציאו דרך השתן, אולם חלק ממנו שוקע במזנגיום (Mesangial cells), רקמת החיבור של הפקעית, וסותמת את המזנגיום. בתגובה הגוף מגייס מאקרופאג'ים המסתננים למזנגיום על מנת לסלק את האלבומין ששקע. פעילות המאקרופאג'ים גורמת להרס המזנגיום, ומבנה הפקעית והפעילות שלה נפגעים.
בדרך זו, הכליות נפגעות בצורה איטית, נפרון אחר נפרון. הפגיעה היא ארוכה ומתמשכת, ובתחילה לא מורגשת. הפגיעה הכלייתית מתחילה לאחר כ-15 עד 20 שנה של סוכרת, ומרגע שהיא מתחילה, הירידה בקצב סינון הכליה בחולה לא מטופל היא של 10 מ"ל לדקה לשנה. כלומר, אדם בעל כליות בריאות בעלות יכולת סינון של 120 מ"ל לדקה שלא יטופל, יגיע תוך 12 שנה למצב של אי ספיקה כלייתית סופנית.
ניתן לחלק את הסוכרת הכלייתית לארבעה שלבים, על פי צורת האבחון וצורת הטיפול:
מיקרואלבומינוריה-נפרופתיה "שקטה".
מאקרואלבומינוריה-נפרופתיה גלויה.
נפרופתיה מתקדמת.
אי ספיקת כליות סופנית.
אבחנה > מיקרואלבומינוריה

כפי שציינו קודם, תהליך הפגיעה הוא איטי והדרגתי, נפרון אחר נפרון, וכמוית האלבומין המגיעות לשתן לא מתגלות בבדיקות חלבון בשתן רגילות. מדובר בכמויות של בין 14 ל 20 מק"ג אלבומין לדקת שתן, או 30 עד 300 מ"ג ליממה. בשל כך נקרא שלב זה של המחלה מיקרואלבומינוריה, בשל כמויות האלבומין הזעירות.
לכן, עושים בדיקות רגישות יותר, בדיקות מיקרואלבומנוריה, לחולי סוכרת, בצורה קבועה. בדיקות אלו אמורות לחשוף את כמויות האלבומין הזעירות בשתן. כיום, בדיקות אלו הן הדרך היחידה לגלות פגיעה כלייתית כתוצאה מסוכרת בשלביה המוקדמים, שזהו השלב בו ניתן לדחות ולהפחית את הפגיעה הכלייתית. יכולת הניבוי של בדיקה זו גבוהה במיוחד בסוכרת תלוית אינסולין (95%), ונמוכה יותר בסוכרת שאיננה תלויית אינסולין (25%). כלומר, לחולה סוכרת שאיננה תלויית אינסולין, שעבר בדיקה כזו וקיבל תוצאה חיובית-ב-75% הפגיעה הכלייתית לא תמשיך, והטיפול התרופתי לשלב זה יהיה מיותר בשבילו.
אבחנה > מאקרואלבומינוריה

בשלב זה כמות האלבומין בשתן מתגלה גם בבדיקות חלבון בשתן רגילות. מדובר בכמויות של מעל 300 מ"ג ליממה. מצב הכליה הולך ומדרדר. ככל שכמות הפקעיות ההרוסות גדל, הסיכויים להחזיר את החולה למצב תקין קטנים.
אבחנה > נפרופתיה מתקדמת

כמות האלבומין בשתן עולה על 1 גרם ליממה.
אבחנה > אי ספיקת כליות סופנית

לאחר כ-12 עד 15 שנה מהופעת המיקרואלבומינוריה, במידה ולא טופל, הנזק לכליה גדול מדי, בלתי הפיך, ובדרך כלל עצמוני. יופיעו סימפטומים של אי ספיקת כליות וסוכרת.
תסמינים > מיקרואלבומינוריה ומאקרואלבומינוריה

בשלבים אלו אין עדיין תסמינים גלויים, למעט הממצא האבחנתי של אלבומין בשתן.
תסמינים > נפרופתיה מתקדמת

בשלב זה כבר תורגש הפגיעה, וייראו סימפטומים של אי ספיקת כליות.
תסמינים > אי ספיקת כליות סופנית

יופיעו: בצקת, נפיחות פנים וגפיים (בשל הצטברות נוזלים). ייתכנו סיבוכים נוספים הקשורים בסוכרת. 
בנוסף, ייווצר מצב של אורמיה (מצב של רמות שתנן גבוהות בדם). תסמיני האורמיה: אנמיה, בחילה, עייפות, חמצת (ירידת רמת הPH בדם) ועוד.
מכיוון שכ-50% מהאינסולין מתפרק בכליה, אצל סוכרתיים תלויי אינסולין רמת האינסולין הפעיל בדם תישאר גבוהה כל הזמן, והם עלולים לסבול מהיפוגליקמיה.
ברגע שקצב סינון הכליה יורד אל מתחת ל-10 מ"ל לדקה, ושרמת הקריאטינין עולה על 10.0 מ"ג לדציליטר דם, או לחלופין, בהופעת יתר לחץ דם קיצוני-נדרשת התערבות מיידית או שהחולה ימות.
טיפול > מיקרואלבומינוריה

בשלב זה עדיין מדובר בטיפול מונע, שנועד לצמצם ולדחות את הפגיעה הכלייתית ולהאריך את תוחלת חיי החולה. 
הטיפול כולל:

רמות גלוקוז: הקפדה של החולה על רמות גלוקוז תקינות כל הזמן (בסוכרת תלויית אינסולין ניתן להשתמש במשאבת אינסולין), תפחית ואלי אף תעלים את המיקרואלבומנוריה.

לחץ דם: כפי שאמרנו, יתר לחץ דם הוא אחד הגורמים לבריחת האלבומין ולנזק לפקעית. עם הופעת המיקרואלבומינוריה יש לטפל בתרופות נגד יתר לחץ דם כבר ברמות שאצל הלא-סוכרתי נחשבות גבוהות אך תקינות: 80-85/130-135 מ"מ כספית.

מעכבי אלדוז רדוקטז: כשריכוז הגלוקוז בדם גבוה, חלק ממנו נהפך לכוהל סורביטול (המשמש גם כממתיק מלאכותי). הצטברות הסורביטול גורמת לקטרקט בעין, לנזקים עצביים ולנזק בכליה. ברמה התאורטית, שימוש במעכבים לאנזים המייצר את הסורביטול-האלדוז רדוקטז-יפחית את הנזק הכלייתי. בפועל, מעכבי האלדוז רדוקטז הקיימים כיום רעילים ולא משתמשים בהם.

מעכבי ACE: הפפטיד אנגיוטנסין 2 הוא פפטיד קצר האחראי על הצרת העורקיק האפרנטי, הפחתת המטען החשמלי בדפנות הנימים, הגדלת הפוריות ועידוד ייצור מאקרופאגים. כלומר, הוא מעודד בריחת אלבומין ופגיעה בפקעית. שימוש במעכבים של האנזים המייצר את האינגיוטנסין 2 מהפרקורסור אינגיוטנסין 1, יצמצם את המיקרואלבומנוריה.

חוסמי הקולטן לאנגיוטנסין II מכיוון שלגוף ישנן כמה דרכים להפוך אינגיוטנסין 1 לאינגיוטנסין 2, ושימוש במעכב אחד לא בהכרח יועיל, משתמשים בתרופות החוסמות את הרצפטורים של האינגיוטנסין 2, כך שהוא לא משפיע בגוף.
טיפול > נפרופתיה מתקדמת

ברגע שיכולת הסינון הכלייתית יורדת אל מתחת ל-30 מ"ל לדקה, מתחילים גם בדיאטה דלת חלבון לחולה כדי להפחית את עומס העבודה מהכליה. (כל חלבון מורכב מחומצות אמיניות המכילות קבוצה אמינית (NH2 ). החנקן שבקבוצות האמיניות הופך לשתנן שנפלט בשתן. ככל שהגוף יצרוך פחות חלבונים, הכליה תצטרך לסנן פחות שתנן). מומלצת דיאטה של עד 0.8 גרם חלבון לכל ק"ג משקל גוף.
טיפול > אי ספיקה סופנית

בשלב זה אין אפשרות להציל את הכליה וניתנים טיפולים המהווים "תחליפי כליה".
המודיאליזה: דיאליזה דרך הדם. בהמודיאליזה מחברים מעקף (Shunt), חיבור של עורק ווריד בינוני. הפרש הלחצים מאפשר לדם לזרום למכשיר הדיאליזה, שם הוא עובר סינון בדיפוזיה ולחץ, ומוחזר לדם בתוספת המלחים והנוזלים החסרים.
חסרונות: המעקף עלול להיסתם בקריש דם (פקיק). בדרך כלל בעיה זו תטופל על ידי מתן חומרים נוגדי קרישה, שעלולים לגרום לבעיות אחרות. בנוסף, המעקף יוצר את תופעת "גנבת/סחיבת" הדם. הדם עובר ישירות מהעורק לוריד, והאיבר שבאמצע לא מקבל אספקת דם סדירה, מה שגורם לכאבים עזים ולעיתים אך לנמק. בנוסף, בשל האופי הסגור של מערכת הדיאליזה, למטופל יש מגבלות צריכת נוזלים חמורות בין דיאליזה לדיאליזה.  דא עקא, חולי סוכרת סובלים מצימאון יתר. חולה שיפר את המגבלות וישתה בין הדיאליזות יצבור עודפי נוזלים. עודפים אלו יפונו בדיאליזה הבאה, אבל שינויי ריכוז קיצוניים ומהירים אלו יגרמו להפרעות נוספות כגון: נפילות לחץ דם, התכווצויות שרירים, כאבים, בחילות והקאות.
דיאליזה פריטוניאלית: בדיאליזה זו משתמשים בצפק כקרום טבעי לסינון הדם. ממלאים את חלל הצפק בנוזל הדיאליזה, והפסולת עוברת לשם עם מפל הריכוזים. הנוזל מוחלף באופן קבוע. תהליך הסינון איטי יותר, דומה לתהליך הטבעי ואין תנועות נוזל ושינויים דרסטיים. כך ניתן לשמור על רמה קבועה ויציבה, אם כי גבוהה מהנורמה, של קריאטינין. גם רמות הגלוקוז נשמרות טוב יותר, ואפשר להחדיר אינסולין לנוזל הדיאליזה ולחסוך את השימוש בהזרקות.
חסרונות: טיפול זה מחייב אצל החולה משמעת עצמית ומיומנות. הטיפול נעשה בבית, והבעיה העיקרית היא זיהום קרום הצפק, המחייבת הגעה לבית חולים ומסבכת את הטיפול. בעזרת שמירה קפדנית על סטריליות, ניתן לצמצם את הופעת הזיהום לאחת לשנתיים לערך. אצל חולה לא מיומן, לא היגייני או לא ממושמע, הזיהום עלול להופיע לעיתים הרבה יותר קרובות.
השתלת כליה: הטיפול המועדף כיום. כיום, ההשתלה מתאפשרת בטווח רחב של גילאים ומצבים בריאותיים, הודות להשתכללות טכניקות ההשתלה וההתאמה. ההשתלה גם מאריכה את תוחלת חיי החולה, ולעומת הדיאליזות, איכות החיים שלו טובה יותר.
מחאת המילואימניקים

ערך זה עוסק במחאה נגד ממשלת אולמרט. אם התכוונתם למחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע, ראו .
מחאת המילואמניקים היא מחאה נגד ממשלת ישראל בראשות אהוד אולמרט, שנפתחה בשנת 2006 בעקבות תוצאות מלחמת לבנון השנייה.
רקע

בינואר 2006 שקע ראש הממשלה אריאל שרון בתרדמת. בעקבות נבצרותו מונה אהוד אולמרט לתפקיד ממלא מקום ראש הממשלה. במרץ 2006 נערכו הבחירות לכנסת השבע עשרה שבהן זכתה מפלגת קדימה בראשות אולמרט ב-29 מנדטים. בחודש מאי החל אולמרט בתפקידו כראש ממשלת ישראל. כחודשיים לאחר מינויו, ב-12 ביולי 2006  נפתחה מלחמה בין ישראל לחזבאללה בלבנון. המלחמה החלה בעקבות תקרית שבה נחטפו שני חיילי צה"ל ונהרגו שלושה, במקביל להפגזה ארטילרית כבדה על ישראל. במהלך המלחמה כוחות חיל האוויר וכוחות קרקעיים חצו את הגבול ולחמו נגד החזבאללה.
במהלך המלחמה הותקפה מדינת ישראל בירי רקטי. במהלך המלחמה נהרגו 121 חיילים (בהם שני החיילים החטופים) ו-44 אזרחים ישראלים.
המחאה

את המחאה פתחו חיילי המילואים אסף דוידוף ורוני צויגנבוים שהשתתפו במלחמת לבנון השנייה בחטיבת אלכסנדרוני. הם פתחו בצעדה מהקסטל לירושלים. לאחר מכן במסגרת המחאה הוקם מאהל מחאה בגן הוורדים מול משרד ראש הממשלה. המוחים קראו לראש הממשלה אולמרט ולשר הביטחון עמיר פרץ להתפטר מתפקידם וכן לרמטכ"ל דן חלוץ, לאור הכשלים שהתגלו במלחמת לבנון השנייה. למחאה הצטרף פורום המשפחות השכולות ממלחמת לבנון השנייה והתנועה לאיכות השלטון. יש הטוענים כי יו"ר האופוזיציה בנימין נתניהו וראש לשכתו דאז נפתלי בנט עמדו מאחורי הקלעים של המחאה, על מנת להפיל את ממשלת אולמרט.
ביולי 2007 התקיימה הפגנה בכיכר רבין בהשתתפות כ-100,000 מפגינים בקריאה להתפטרות אולמרט ופרץ בעקבות פרסום דו"ח חלקי של ועדת וינוגרד.
בינואר 2008 שמונה ימים לפני פרסום הדו"ח הסופי של ועדת וינוגרד פרסמו עשרות מפקדי פלוגה במילואים מכתב הקורא לאולמרט להתפטר.
עם הודעתו של אולמרט על כוונתו לפרוש מהחיים הפוליטיים, הודיעו ראשי המחאה על סיומו של המאבק.
הערות שוליים

↑  גילי כהן, מובילי מחאת אנשי המילואים: נכשלנו במאבק נגד הפוליטיקאים, באתר הארץ, 11 ביולי 2011
↑  נטע סלע, מחאת המילואימניקים: "קשרו לנו את הידיים", באתר ynet, 24 באוגוסט 2006
↑  פורום המשפחות השכולות: אולמרט הולך שנתיים מאוחר מדי, באתר ערוץ 7, 31 ביולי 2008
↑  אפרת פורשר, שובתים רעב עד שתוקם ועדה ממלכתית, באתר nrg‏, 27 באוגוסט 2006
↑  הילו גלזר, הכירו את משה קלוגהפט, האיש מאחורי הפנים המחייכות של נפתלי בנט, באתר הארץ, 14 בפברואר 2015
↑  אמנון מרנדה, מאיר שלו: "בזבזתם חיי לוחמים ואזרחים", באתר ynet, 3 במאי 2007
↑  טל רבינובסקי, מפקדי פלוגות במיל' לאולמרט: קח אחריות, באתר ynet, 21 בינואר 2008
↑  רועי מנדל, מכתב המ"פים: סרבנות מסוכנת או מחאה לגיטימית?, באתר ynet, 23 בינואר 2008
↑  אפרת זמר, המילואמניקים: בכך מסתיים המאבק שלנו, באתר nrg‏, 31 ביולי 2008
6 בדצמבר

6 בדצמבר הוא היום ה־340 בשנה (341 בשנה מעוברת), בשבוע ה־49 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 25 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

1060 – בלה הראשון מוכתר למלך הונגריה
1240 – כוחות מונגולים בראשות באטו חאן ממשיכים בכיבוש רוס של קייב וכובשים את העיר קייב
1491 – שארל השמיני, מלך צרפת מתחתן עם אן מברטאן ומספח את ברטאן לצרפת
1534 – הספרדים מקימים את קיטו, לימים בירת אקוודור
1741 – יליזבטה פטרובנה הופכת לקיסרית רוסיה לאחר מהפכה בתמיכת הצבא
1768 – יוצאת המהדורה הראשונה של אנציקלופדיה בריטניקה
1790 – הקונגרס בארצות הברית מועבר מניו יורק (העיר) לפילדלפיה, פנסילבניה
1865 – אושר התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית, המבטל את העבדות
1877 – תומאס אלווה אדיסון מקליט ומשמיע את הקלטת הקול הראשונה – השיר "Mary Had a Little Lamb", באמצעות הפונוגרף הראשון שהמציא
1877 – הוושינגטון פוסט יוצא לאור בפעם הראשונה
1882 – הקמת המושבה זכרון יעקב על ידי עולי העלייה הראשונה
1884 – מסתיימת הקמת אנדרטת וושינגטון (Washington Monument)
1897 – המוניות הממונעות הראשונות בהיסטוריה מתחילות לפעול בלונדון
1916 – מלחמת העולם הראשונה: מעצמות המרכז כובשות את בוקרשט
1917 – פינלנד מכריזה על עצמאותה מהאימפריה הרוסית
1917 – פיצוץ הליפקס גורם למותם של יותר מ-1,600 בני אדם והורס חלק מן העיר הליפקס, בנובה סקוטיה
1920 – מוקמת ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ ישראל
1921 – נציגי ממשלת בריטניה והתנועה הלאומית האירית חותמים על הסכם להקמת מדינת אירלנד החופשית על ארבע חמישיות משטח האי אירלנד
1922 – שנה לאחר חתימת ההסכם עם בריטניה, אירלנד זוכה לעצמאות
1928 – טבח הבננות בקולומביה – רצח אלפי עובדים בקולומביה על רקע שביתה מול חברת הפירות המאוחדת מארצות הברית
1956 – על רקע המרד ההונגרי מתרחש משחק ה"דם במים"
1969 – פסטיבל אלטמונט, אשר המאורעות האלימים בו שהגיעו עד לרצח אחד מהצופים סימן את סוף עידן התמימות של שנות השישים
1977 – דרום אפריקה מעניקה עצמאות כביכול לבנטוסטן של בופוטאצוואנה, אף מדינה אחרת לא מכירה בעצמאות זו
1978 – חוקת ספרד מאושרת במשאל עם, ובכך תהליך המעבר של ספרד לדמוקרטיה מגיע לשיאו
1989 – מתבצע הטבח באקול פוליטכניק במונטריאול, בו היורה האנטי-פמיניסט מארק לאפין רצח 14 נשים; קנדה הכריזה על יום זה כיום זיכרון שנתי, "היום הלאומי לזיכרון ופעולה ביחס לאלימות נגד נשים"
1998 – הוגו צ'אווס זוכה בבחירות לנשיאות בוונצואלה
2006 – נאס"א מגלה שתצלומים שצולמו על ידי מארס גלובל סרוויור מצביעים על נוכחות של מים נוזליים על המאדים
2006 – רצח תאיר ראדה
2008 – מתחילות המהומות ביוון לאחר שתלמיד בן 15 נורה למוות על ידי שוטר יווני
2010 – מכבי האש מכבים את השרפה בכרמל
2017 – נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ נואם את נאום ירושלים בו הכיר בירושלים כבירת ישראל
2021 – ארצות הברית מכריזה חרם דיפלומטי על אולימפיאדת החורף 2022 בבייג'ינג בעקבות מצב זכויות האדם בסין
2021 – קארל נהאמר מושבע כקנצלר אוסטריה זאת לאחר התפטרות סבסטיאן קורץ כחודשיים לפני, נהאמר החליף את אלכסנדר שלנברג שכיהן כקנצלר זמני
נולדו

846 – חסן אל-עסכרי, האימאם השיעי האחד-עשר (נפטר ב-874)
1285 – פרננדו הרביעי, מלך קסטיליה (נפטר ב-1312)
1421 – הנרי ה־6, מלך אנגליה (נפטר ב-1471)
1586 – ניקולו זוקי, נזיר ישועי, אסטרונום ופיזיקאי איטלקי (נפטר ב-1670)
1685 – מריה אדליידה, נסיכת סבויה, בתו של ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה ואמו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת (נפטרה ב-1712)
1730 – סופי פון לה רוש, סופרת גרמנית (נפטרה ב-1807)
1732 – וורן הייסטינגס, המושל הכללי הראשון של הודו הבריטית (נפטר ב-1818)
1778 – ז'וזף לואי גה-ליסאק, כימאי ופיזיקאי צרפתי (נפטר ב-1850)
1841 – פרדריק באזיל, צייר צרפתי (נפטר ב-1870)
1898 – אלפרד אייזנשטאדט, צלם עיתונות אמריקאי ממוצא יהודי-גרמני (נפטר ב-1995)
1900 – אגנס מורהד, שחקנית רדיו, טלוויזיה וקולנוע אמריקאית (נפטרה ב-1974)
1904 – אווה קירי, סופרת, עיתונאית ופסנתרנית צרפתייה (נפטרה ב-2007)
1912 – דב גרונר, חבר באצ"ל (נפטר ב-1947)
1916 – יקטרינה בודנובה, טייסת קרב סובייטית, אחת משתי "אלופות הפלות" (נפטרה ב-1943)
1920 – דייב ברובק, פסנתרן ג'אז אמריקאי (נפטר ב-2012)
1921 – ג'ורג' ברלינג, טייס קרב קנדי בזמן מלחמת העולם השנייה (נפטר ב-1948)
1925 – ברט הלינגר, פסיכותרפיסט גרמני (נפטר ב-2019)
1927 – ישראל כץ, שר העבודה והרווחה (נפטר ב-2010)
1927 – גרשון שפט, איש ציבור ישראלי, מראשי גוש אמונים, כיהן כחבר הכנסת מטעם התחייה (נפטר ב-2020)
1927 – ולדימיר נאומוב, במאי, תסריטאי, מפיק ושחקן סובייטי ורוסי (נפטר ב-2021)
1930 – צילה מנוסי, מאיירת וקריקטוריסטית ישראלית (נפטרה ב-2023)
1931 – אלברט יוחאי, צייר ישראלי (נפטר ב-2008)
1936 – מתי גולן, סופר, עיתונאי, עורך, בעל טור, פובליציסט ואיש תקשורת ישראלי (נפטר ב-2022)
1938 – ג'ורג' גוטלמן, ניצול שואה, מהנדס ואיש עסקים יהודי בלגי (נפטר ב-2019)
1941 – אהרן ולנסי, ראש המועצה אזורית הגליל העליון
1944 – ארנון מילצ'ן, איש עסקים ישראלי
1945 – אהוד גרא, עורך דין ומומחה למכרזים
1945 – דן הרינגטון, שחקן פוקר ושש-בש מקצועי אמריקאי
1946 – דניאל בויארין, פילוסוף והיסטוריון יהודי אמריקאי-ישראלי
1947 – דויד דרי, פרופסור למִנהל ומדיניות ציבורית
1952 – נלי שפר, צלם ישראלי (נפטר ב-2024)
1953 – טום הולס, שחקן קולנוע ותיאטרון ומפיק אמריקאי זוכה פרס אמי
1953 – מלכה רפופורט חובב, בלשנית ישראלית
1955 – טוני וודקוק, כדורגלן אנגלי
1956 – פיטר באק, גיטריסט של להקת הרוק אר.אי.אם
1956 – רנדי רודס, גיטריסט הבי מטאל (נפטר ב-1982)
1958 – ניק פארק, אנימטור, תסריטאי ובמאי סרטי אנימציה אנגלי
1966 – נטשה בדמן, טריאתלתית מקצוענית שווצרית
1967 – ג'אד אפאטו, מפיק, במאי ותסריטאי קולנוע יהודי אמריקאי
1968 – יואב קיש, טייס וחבר הכנסת ישראלי מטעם הליכוד
1979 – לוק לטלו, פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית (נפטר ב-2020)
1980 – יובל סגל, שחקן, מדבב ותסריטאי ישראלי
1981 – ליאור סושרד, מנטליסט ישראלי, זוכה התוכנית אורי גלר מחפש את היורש
1982 – אלברטו קונטדור, רוכב אופני כביש ספרדי בעל שלוש זכיות בטור דה פראנס
1983 – אורן זגמן, שחקנית, במאית ותסריטאית ישראלית
1994 – יאניס אדטוקומבו, כדורסלן יווני בליגת ה-NBA
1995 – מיכאיל אקימנקו, אתלט רוסי
נפטרו

343 – ניקולאוס הקדוש, המקור לדמות הפולקלורית "סנטה קלאוס" (נולד ב-270)
884 – קרלומן השני, מלך פרנקיה המערבית (נולד בסביבות 866)
1185 – אפונסו הראשון, מלך פורטוגל הראשון (נולד ב-1109)
1352 – קלמנס השישי, אפיפיור (נולד ב-1291)
1882 – אנתוני טרולופ, מחשובי הסופרים האנגלים במאה ה-19 (נולד ב-1815)
1889 – ג'פרסון דייוויס, מזכיר המלחמה של ארצות הברית ומנהיג הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקנית (נולד ב-1808)
1894 – פפנוטי צ'בישב, מתמטיקאי רוסי (נולד ב-1821)
1981 – הארי הארלו, פסיכולוג אמריקאי (נולד ב-1905)
1988 – יגאל כהן, חבר הכנסת מטעם סיעת הליכוד מן הכנסת השמינית ועד הכנסת ה-12 (נולד ב-1928)
1988 – רוי אורביסון, כוכב רוק אנד רול (נולד ב-1936)
1996 – משה קהירי, אסיר ציון וחבר במועצת העירייה הראשונה של באר שבע (נולד ב-1914)
2008 – תמר אדר, סופרת, משוררת, תסריטאית ומחזאית ישראלית (נולדה ב-1939)
2010 – אהובה תומר, מפקדת תחנת חיפה (נולדה ב-1957)
2011 – משה סבוראי, ממפקדי הלח"י (נולד ב-1914)
2013 – דניאלה להבי, מעצבת אופנה (נולדה ב-1954)
2014 – נפתלי לאו-לביא, דיפלומט, עיתונאי ואיש ציבור ישראלי (נולד ב-1926)
2018 – ז'וזף ז'ופו, סופר, תסריטאי ושחקן צרפתי-יהודי (נולד ב-1931)
2019 – רון ליבמן, שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי, זוכה פרס אמי ופרס הטוני (נולד ב-1937)
2019 – יהודה אברהמוב, חבר האספה הלאומית של אזרבייג'ן וסגן יו"ר הוועדה הפרלמנטרית בנושא זכויות אדם (נולד ב-1948)
2020 – פול סארביינז, פוליטיקאי אמריקאי, כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מרילנד (נולד ב-1933)
2020 – טאבארה ואסקס, נשיא אורוגוואי (נולד ב-1940)
2023 – עמוס אטינגר, משורר, פזמונאי, תסריטאי, מראיין ומגיש רדיו וטלוויזיה ישראלי (נולד ב-1937)
חגים ואירועים החלים ביום זה

מתחילים לבקש על הגשם בברכת השנים בחוץ לארץ (בשנים שחודש פברואר הבא 29 יום)
יום העצמאות (פינלנד)
יום החוקה של ספרד (חזרתה של ספרד לדמוקרטיה)
קנדה: יום הזיכרון והמאבק באלימות נגד נשים
בלגיה והולנד: סינטרקלאס
יום ניקולאס הקדוש (סיינט ניקולאס)
5 בדצמבר – 7 בדצמבר
דצמבר
לוח אירועים שנתי
הנרי ה־6
ניקולאוס הקדוש
אפונסו הראשון
אדית סאמרסקיל

ד"ר אדית סאמרסקיל בשנת 1940
הברונית ד"ר אדית קלרה סאמרסקיל (באנגלית: Edith Clara Summerskill;‏ 19 באפריל 1901 – 4 בפברואר 1980) הייתה רופאה, פמיניסטית, חברת פרלמנט בריטית ושרה מטעם מפלגת הלייבור.
ראשית חייה

אדית סאמרסקיל התחנכה בקינגס קולג' לונדון ולמדה בבית הספר לרפואה של בית החולים צ'רינג קרוס, היא הייתה אחת הנשים הראשונות שהתקבלו לבית ספר לרפואה. הייתה ממקימי ארגון הבריאות הסוציאליסטי, ארגון שהוביל, לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, לייסודו של שירות הבריאות הלאומי (1948). היא פעלה למען שוויון זכויות לנשים בארגון משמר-המולדת. בשנת 1938 יסדה את אגודת הנשים הנשואות לקידום השוויון במוסד הנישואין והפכה לנשיאת האגודה הראשונה.