stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פול לואי לז'נטיום
מלחמת העולם השנייה > לאחר המערכה במזרח התיכון עד לסיום המלחמה

באוגוסט 1941 מונה לז'נטיום למפקד צבאות צרפת החופשית באפריקה. בתקופה זו נידון למוות בהיעדרו על ידי בית דין צבאי בווישי.
בספטמבר 1941 נתמנה לשר המלחמה ב"וועד הלאומי הצרפתי" שהקים דה גול כממשלה בגלות.
מכיוון שצבאות צרפת החופשית לא שותפו במבצע לפיד, והנהגת הכוחות במושבות צפון אפריקה ניתנה בתחילה לאיש וישי, האדמירל ז'אן פרנסואה דרלאן, ולאחר הירצחו ליריבו הפוליטי של דה גול, הגנרל אנרי ז'ירו, החליטו בעלות הברית לפצות את אנשי דה גול במתן השלטון במדגסקר שנכבשה לאחר חודשים ארוכים של קרבות, במסגרת הקרב על מדגסקר. בדצמבר 1942 נשלח לז'נטיום להיות למושל מדגסקר. הוא עסק שם בחידוש השירותים הציבוריים והממשל, והעביר לצידה של צרפת החופשית את כל חיילי וישי שלחמו נגד בעלות הברית בקרב על מדגסקר. במרץ 1943 מונה לדרגת לויטננט גנרל, ובמאי 1943 פרש מתפקיד מושל מדגסקר.
באוגוסט 1943 מונה לסגן שר ההגנה של הוועד הצרפתי לשחרור לאומי באלג'יר, ארגון הגג של כל הצרפתים, אנשי ז'ירו ודה גול, שהתנגדו לשלטון וישי, ובאוקטובר לשר ההגנה.
לאחר שחרור צרפת ביוני 1944, קיבל את הפיקוד על האזור הצבאי של רואן, וביולי 1945 החליף את הגנרל פייר קניג בתפקיד המושל הצבאי של פריז.
לאחר המלחמה

בשנת 1947 מונה לדרגת גנרל, ופרש מן הצבא. לאחר מכן שימש בתפקידים ציבוריים שונים, ובין היתר היה יועצו הצבאי של שר המושבות, פרנסואה מיטראן, לימים נשיא צרפת. לאחר 1960 פרש מפעילות ציבורית. ב-1975 מת בעיירה וילפראנש סיר מר (Villefranche-sur-Mer) שבריביירה הצרפתית ונטמן שם.
עיטורים

הצלב הגדול של לגיון הכבוד
אות מסדר השחרור
אות "המדליה הצבאית" (Médaille militaire)
צלב המלחמה 1914 - 1918
צלב המלחמה 1939 - 1945
מסדר הדרקון של אנאם (Ordre du Dragon d'Annam) (עיטור וייטנאמי שניתן בימי השלטון הצרפתי בהודו סין).
מפקד במסדר האמבט
מפקד בלגיון ההצטיינות
הערות שוליים

↑  פול לואי לז'נטיום אתר "מסדר השחרור" (צרפתית)
↑  Weekend World News, פלסטיין פוסט, 22 בינואר 1939
↑  Gen. Wavell concludes visit to Jibuti, פלסטיין פוסט, 16 בינואר 1940
↑  פול לואי לז'נטיום אתר "מסדר השחרור" (צרפתית)
↑  שארל דה גול, "המאבק לחרות", כרך ראשון, אל הדגל, הוצאת עם הספר, תשי"ח, עמ' 106
↑  12,000 more planes for Britain, פלסטיין פוסט, 1 בנובמבר 1940
↑  Laval visit, פלסטיין פוסט, 9 בדצמבר 1940
↑  שארל דה גול, "המאבק לחרות", כרך ראשון, אל הדגל, הוצאת עם הספר, תשי"ח, עמ' 158
↑  שארל דה גול, "המאבק לחרות", כרך ראשון, אל הדגל, הוצאת עם הספר, תשי"ח, עמ' 1686
↑  Germans admit operations in Syria sector, פלסטיין פוסט, 16 ביוני 1941
↑  Dentz's bad faith, פלסטיין פוסט, 15 באוגוסט 1941
↑  שארל דה גול, "המאבק לחרות", כרך שני - אחדות במערכה, הוצאת עם הספר, תשי"ח, עמ' 63
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb118527004 (data)  GND: 1050549481  ISNI: 0000 0000 7921 3607  Léonore: 226600  SUDOC: 148736971  VIAF: 120724650   WorldCat (עם VIAF): 120724650 
מכוניתם של לז'נטיום וקאטרו נכנסת לדמשק כשהיא מלווה בפרשים, יוני 1941
אפוקליפסת במברג

| --- | --- |

 מידע כללי
 שפת המקור:  לטינית 
 סוגה:  ספרות דתית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  המאה ה־11 
 מספר עמודים:  106 
 
עמוד 10 מתוך כתב היד
שני העדים, כפי שהם מתוארים בכתב היד
אפוקליפסת במברג (בגרמנית: Bamberger Apokalypse) היא כתב יד מהמאה ה-11 השמור כיום בספריית העיר במברג (בגרמנית: Staatsbibliothek Bamberg). כתב יד זה מכיל את ספר חזון יוחנן (ספר האפוקליפסה) מהברית החדשה, ומכאן שמו.
היסטוריה

כתב היד נכתב בסקריפטוריום שבאי רייכנאו בין שנת 1000 לשנת 1020 בסגנון הדומה לכתבי יד האחרים שנכתבו ברייכנאו (כגון הפריקופס של היינריך השני).
אפוקליפסת במברג הוזמנה על ידי אוטו השלישי קיסר האימפריה הרומית הקדושה. כתב היד לא הושלם בעת מותו של אוטו השלישי, ועבודת הכנתו הסתיימה בזמן יורשו, היינריך השני אשר יחד עם רעייתו, קוניגונד מלוקסמבורג, תרם את כתב היד למנזר סטפנוס הקדוש בבמברג.
בכתב היד 106 עמודים, והוא מאויר ב-57 מיניאטורות (איורים), וב-100 אותיות תחיליות מאוירות.
בשנת 2003 נוסף כתב היד לרשימת "זיכרון העולם" של ארגון אונסק"ו כאחד מכתבי היד האוטוניים מרייכנאו.
עקבות השטן

תבנית העקבות כפי שפורסמו בעיתון מקומי
עקבות השטן (באנגלית: Devil's Footprints) הוא כינוי לאירוע לא מוסבר שהתרחש בפברואר 1855 בדרום ובמזרח מחוז דבון שבאנגליה. לאחר ששלג כבד ירד באזור, עקבות דמויות פרסה הופיעו בן לילה בשלג וכיסו מרחק של 64 עד 160 קילומטרים. העקבות זכו לכינוי עקבות השטן מאחר שאנשים רבים האמינו שאכן מדובר בעקבותיו של השטן, שכן העקבות הזכירו פרסה של בהמה. תאוריות רבות הוצעו כדי להסביר את התקרית, וכן הועלו שאלות בנוגע להתרחשותה בפועל.
תיאור מפורט

בלילה שבין ה-8 ל-9 בפברואר 1855 ולילה אחד או שניים לאחר מכן, לאחר ירידת שלג עזה, הופיעה שורה ארוכה של עקבות דמויות פרסה בשלג. עקבות אלה, אורכן היה בסביבות 10 סנטימטרים, 8 סנטימטרים רוחבן ומרחק של 20 עד 40 סנטימטרים הפריד בין עקבה לעקבה, דווחו על ידי תושבים מלמעלה משלושים יישובים שונים במחוז דבון וכן משני יישובים במחוז דורסט הסמוך. בתים, נהרות, ערמות חציר וכן מכשולים אחרים - העקבות פשוט עברו מעליהם כאילו לא היו קיימים כלל. העקבות הופיעו על גגות בתים וקירות מאונכים ואפילו בצינורות ניקוז שקוטרם לא עלה על 10 סנטימטרים. בעיתון מקומי נכתב:
"העקבות החלו להופיע בליל חמישי, היה שלג כבד מאוד באזור אקסטר ודרום דבון. בבוקר שלמחרת תושבי האזורים שהוזכרו לעיל הופתעו בגלותם את העקבות של חיה מוזרה כלשהי בעלת היכולת לפסוע על כל משטח, שכן העקבות הופיעו בכל מקום אפשרי - על גגות בתים וקירות צרים, בגינות ובחצרות הסגורים בגדרות ובמחיצות וכן בשדות פתוחים"
לטענתם של חוקרי התופעה, העקבות התפרשו על פני שטח גדול מאוד, מעל לשני מחוזות גדולים של אנגליה ובכללם אפילו את מחוז לינקולנשייר.
תאוריות הסבר

תאוריות רבות הוצעו כדי להסביר את התקרית. ישנם חוקרים המעלים ספק בטענה שהעקבות נפרסו לאורך 160 קילומטרים, שכן אף יצור חי ידוע לא יכול לפסוע מרחק כה רב בלילה אחד. סיבה נוספת לספקנות היא שעדי ראייה שונים תיארו את העקבות באופן שונה לחלוטין זה מזה.
היסטוריון בשם מייק דש הגיע למסקנה שאין ולו הוכחה אחת לקיומן של "העקבות": חלקן היו עקבות מזויפות שנוצרו כחלק ממתיחה, חלקן עקבות של בהמות כגון חמורים וסוסים וחלקן עקבות של עכבר עצים. אך הוא הודה שטענותיו לא מסבירות את יתר העקבות וכך התעלומה נותרה "בלתי פתורה".
תאוריות הסבר > בלונים

הסופר ג'פרי האוסהולד הציע ש"בלון ניסוי" השתחרר בטעות מנמל דבנפורט והותיר עקבות מוזרות בשלג בכך שגרר שלשלאות שנתקעו בכבלי העגינה שלו. הוא ביסס את הטענה שלו על סמך חבר שלו שסבו עבד בנמל באותם ימים. השתחררות הבלון לא פורסמה בציבור מאחר שהוא פגע בחממות, סככות וחלונות לפני שסיים את מסלולו בהוניטון.
מבקרים הטילו ספק בטענה זו שכן לטענתם לא ייתכן שבלון יעבור מרחק כה רב עם שלשלאות או חבלים המחוברים אליו מבלי להיתקל במכשול כלשהו או צמרת עץ.
תאוריות הסבר > עכברים מקפצים

מייק דש הציע שחלק מן העקבות, כולל אלו שנמצאו על גבי גגות, נוצרו על ידי מכרסמים מקפצים דוגמת עכבר העצים. צורת העקבות של עכבר זה מזכירות עקבות של בהמה, שכן בניתוריו גפיו נלחצות ומותירות עקבות עמוקות. דש עצמו עמד על כך שהתאוריה שעקבות דבון הן לא יותר מעקבות מכרסמים הוצעה כבר בחודש מרץ 1855 בעיתון מקומי.
תאוריות הסבר > היסטריה

פעמים רבות מייחסים את התקרית לדוגמה של היסטריה המונית. המצדדים בטענה זו אומרים כי תושבי המקום ראו עקבות שונות של מספר בעלי חיים וייחסו אותן לעקבות של "יצור מסתורי".
תאוריות הסבר > קנגורו

במכתב משנת 1855 לעיתון מקומי, לונדון אילוסטרייטד ניוז, הכומר ג.מ מוסגרייב טען כי העקבות הן עקבות של קנגורו ולא של שום יצור אחר. במכתב הוא סיפר שקנגורו השתחרר מגן חיות קטן במחוז והחל במסע בריחה ארוך שהותיר עקבות בכל רחבי דבון.
תאוריות הסבר > גיריות

ביולי 1855 אדם בשם "פרופסור אוון" הציע את הטענה שהיצור שהותיר את העקבות הלא מפוענחות בשלג היה גירית. הגירית היא בעל חיים נפוץ במחוז דבון, וכן כאשר הגירית מחפשת מזון היא יכולה לגמוע מרחק רב ולפסוע בעצבנות על מכשולים רבים כדי להשיג מזון.
תקריות דומות

ברחבי העולם היו תקריות דומות בהן נמצאו עקבות לא מזוהות של בעל חיים, אך באף אחת מהן העקבות לא התפשטו על פני שטח כה גדול כמו עקבות השטן. דוגמה לתקרית דומה דווחה בעיתון הטיימס 15 שנים לפי כן, ב-14 במרץ 1840. בכתבה סופר על עקבות שנמצאו בשטח הררי בסקוטלנד שאינן מזוהות עם אף בעל חיים מקומי. העקבות היו עמוקות מאוד וגדולות וכך החוקרים הסיקו שמדובר בבהמה גדולה בעלת טלפיים גדולות. העקבות התפרשו על פני כתשע-עשרה קילומטרים.
דיווחים על עקבות דומות היו גם בשטח פולין הקונגרסאית למשל וסופר שהן הופיעו בשלג מדי שנה בשנה. התושבים המקומיים ייחסו לעקבות השפעה על-טבעית.
ב-12 במרץ 2009 הופיעו במחוז דבון עקבות דומות לעקבות שמצאו התושבים בשנת 1855. בשנת 2013 עקבות דומות נמצאו בשטח סקוטלנד אך הן יוחסו למתיחה של האחד באפריל.
ראו גם

אגדה אורבנית
פולדארק (סדרת טלוויזיה, 1975)

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה משנת 1975. אם התכוונתם לסדרה שם זה משנת 2015, ראו .
| --- | --- |

 מבוסס על:  פולדארק 
 סוגה:  דרמה היסטורית
 כותבים:  וינסטון גרהם
 בימוי:  Christopher Barry, קנת' אייבס 
 שחקנים:  רובין אליס אנגהרד ריס
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  29 
 הפקה
 אתר צילומים:  צ'ארלסטאון 
 אורך פרק:  50 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  BBC One 
 תקופת שידור מקורית:  5 באוקטובר 1975 – 4 בדצמבר 1977 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פולדארק (באנגלית: Poldark) היא סדרת טלוויזיה בריטית משנת 1975 של רשת BBC שרצה במשך 2 עונות משנת 1975 ועד 1977. נכתבה על ידי וינסטון גרהם. זו סדרת דרמה היסטורית שעלילתה התרחשה במחוז קורנוול הכפרי מאחוזות האצילים דרך בתי סוחרים עשירים וכפרים עניים וכלה במכרות נחושת מסוכנים. הסדרה התנהלה החל מסיום מרד המושבות האמריקניות נגד השלטון הבריטי וכלה במהפכה הצרפתית. על רקע כל המקומות והאירועים התנהלו חייו מלאי האירועים, היצרים, המזימות והרומנטיקה של האציל העיקש והמסתורי רוס פולדארק בגילומו של רובין אליס. לצדו כיכבה אנגהרד ריס כדמלזה, רעייתו.
הסדרה הוסרטה בשנים 1975–1977 התבססה על ארבעת ספריו של הסופר וינסטון גרהם שיצאו לאור בשנים 1945–1953.
פולדארק הייתה אחת הסדרות הפופולריות ביותר בבריטניה. בפרק הראשון צפו למעלה מ-5 מיליון איש ובשיאה צפו בכל פרק יותר מ-16 מיליון איש. סך הכל הסדרה כללה 29 פרקים בשתי עונות. העונה הראשונה כללה 16 פרקים והייתה עיבוד של ארבעת הספרים הראשונים. שלושה הספרים הנוספים עובדו בעונה השנייה בת 13 פרקים שהופקה בשנת 1977.
עלילה > עונה ראשונה

הסדרה נפתחת בשנת 1783, רוס פולדארק הוא בן אצילים קשוח מסוגר עם צלקת על לחיו שחוזר הביתה לבריטניה למחוז קורנוול אחרי שירות ממושך בצבא הוד מלכותו במלחמת העצמאות האמריקנית שבמהלכה חטפו הבריטים תבוסה קשה מידי המושבות שלהם לשעבר.
פולדארק מוצא שהכל חושבים אותו למת, שאביו הנהנתן נפטר כשהוא מוריש רק חובות כבדים, שאחוזתו "נמפארה" מוזנחת, ביתו הפך לעיי חורבות, המכרות שהיו מקור ההכנסה של המשפחה סגורים ואלה מהם שפעילים נמכרו לבני וורלגן העשירים, סוחרים ממעמד הביניים שאין להם כל עניין בערכי מעמד האצולה הישן. הוא מגלה שארוסתו האהובה אליזבת הפרה את התחייבותה (בשל ההנחה שהוא מת במלחמה) ונישאה לבן דודו חלש האופי.
פולדארק מתנחם לרגע בשתייה, בנשים ובהימורים אך מתעשת. הוא נחוש להמשיך בחייו ומתחיל בשיקום אחוזתו וחייו. הוא משקם את אחוזתו ומגלה שבמכרה שהכל חשבו שאין יותר מה למצוא בו יש לאמיתו של דבר עוד עורק נחושת עשיר.
הוא אוסף לביתו משרתת נערה כפרית עלובה בשם דמלזה שמתגלה כיפהפייה. היא כה יפה שפולדארק אונס אותה, אך שלא כמקובל הוא מתאהב בה ולאחר שהיא הרתה לו ולתדהמת כל בני מעמדו הוא נושא אותה לאישה בניגוד לכל המקובל והמוסכם. דמלזה המשרתת לשעבר עוברת מהפך מדהים ממשרתת מרושלת לאישה יפה סקסית ומסורה.
במקביל, פולדארק מנהל מאבק בלתי פוסק לשלם את חובותיו העצומים של אביו, מטפל בהלכה באריסים הכפריים שיושבים על אדמותיו ופותח מחדש את המכרות. הוא גם רץ כמועמד לפרלמנט ואף נבחר, תוך כדי מאבק בלתי פוסק ביריבו ג’ורג’ וורלגן, מאבק שבמסגרתו הוא עובר לא פעם על החוק, אך פולדארק מוצא עצמו מועמד לדין בהאשמות שווא שונות שאורגנו בידי וורלגן אך יוצא לבסוף זכאי. המאבק בין השנים הופך לאישי עוד יותר כשוורלגן נושא לאישה את אליזבת, דבר שהוא רואה כבגידה נוספת בו. ג’ורג’ וורלגן אינו יוצא שלם לחלוטין מהמאבק שבין השניים, הם מנהלים ביניהם קרב אגרופים בזמן שבית האחוזה של ג’ורג’ נשרף בידי איכרים וכורים עניים שאותם סילק מאדמותיו.
עלילה > עונה שנייה

רוס פולדארק מנהל חיי נישואין מאושרים עם אשתו בעוד וורלגן מנהל חיי נישואין מאושרים הרבה פחות עם אשתו אליזבת. אל הסדרה מצטרפות דמויות חדשות כמו אחיה הצעיר של דמלזה ומורבנה אחייניתה התמימה של אליזבת שעוברת סבל רב במערכת היחסים שלה, כומר שהתאהב במשרתת תככנית ודוקטור אניס הליברלי ואשתו קרולין. כל הדמויות הללו מושפעות מהמאבק הבלתי פוסק בין וורלגן ופולדארק שעוד מתחזק כשהשניים הופכים לחברי פרלמנט בלונדון כשכל אחד מהם מייצג מפלגה אחרת. ג’ורג’ ממשיך במזימותיו הבלתי פוסקות כנגד פולדארק ובני משפחתו ואף גורם למות דודה זקנה של פולדארק.
מעבר לים בצרפת התנהלה מהפכה אלימה שפולדארק מוצא את עצמו מדי פעם מעורב גם בה, כאשר יצא לחלץ ממחנה שבויים את דוקטור אניס שנלכד והואשם בהיותו מרגל אנגלי, אך הצליח להימלט. מלבד זאת כל הדמויות סבלו סבל רב כאשר ספינה של וורלגן שקעה בים, דמלזה מצאה את עצמה נמשכת לגבר אחר, פולדארק סובל מבעיות כספיות בלתי פוסקות (תוצר מזימותיו של ג’ורג’) שכתוצאה מהם הופך להיות מעורב בהברחות בלתי חוקיות. בפרק האחרון בסדרה נלחם פולדארק בדו-קרב קטלני עם אדם שהעז לפלרטט עם דמלזה.
צוות שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| רובין אליס | רוס פולדארק | הגיבור הראשי |
| אנגהרד ריס | דמלזה | משרתת ולאחר מכן רעייתו של רוס |
| ג'יל טאונסנד | אליזבת וורלגן | ארוסתו של רוס ולאחר מכן רעייתו של ג'ורג' |
| ראלף בייטס | ג'ורג' וורלגן | יריבו של פולדארק |
| פול קראן | ג'ד פיינטר | משרתו של רוס |
| מארי וימבוש | פרודי פיינטר | משרתת בבית פולדארק |
| קלייב פרנסיס | פרנסיס פולדארק | דודו של רוס |
הפקה

העונות הראשונות צולמו בשנים 1975–1977 ונעשו בשיתוף פעולה מלא עם מחבר הספרים אודות פולדארק, וינסטון גרהם, שלא היה מרוצה משינויים שנעשו בעלילה. לאחר ההצלחה של שתי העונות הראשונות רשת BBC הייתה מוכנה להפיק גם עונה שלישית אך וינסטון גרהם סירב. הוא לא היה מרוצה מהדרך שבה עובדו ספריו למסך הקטן ומחוסר נאמנותם למקור. הוא הודיע שיהיה מוכן לאשר סדרה שלישית רק אם יוחלפו הבמאי המפיק והתסריטאים. בכך באה על קיצה סדרת פולדארק, לפחות למשך כמה שנים.
גרהם המשיך לפרסם מאז ספרים נוספים בסדרת פולדארק שתיארו את המשך עלילות הגיבור, בני משפחתו, אויביו וילדיהם על רקע המלחמות עם נפוליאון.
סדרת המשך ואתחול

כמעט עשרים שנה לאחר סיום הסדרה, ב-1996 הופקה סדרת המשך על פי עלילות ספרי "פולדארק" ונמשכה ישירות מהנקודה בה הסתיימה הסדרה הישנה. את הסדרה הפיקה הפעם רשת ITV, אלא שאת התפקידים של פולדארק ודמלזה לא גילמו הפעם רובין אליס ואנגהארד ריס שדרשו שכר גבוה מדי עבור השתתפותם. כתוצאה המפיקים החליטו שהם יכולים לוותר עליהם וליהקו שחקנים אחרים לתפקידיהם.
סדרת ההמשך מתרחשת עשר שנים לאחר סיום הסדרה הישנה. פולדארק ווורלגן עדיין חברי פרלמנט העוסקים בעיקר בדיונים על אפשרות המלחמה עם צרפת ועם שליטה נפוליון בונפרטה, דמלזה יושבת בבית בקורנוול בעוד המצב אינו טוב, המכרה התרוקן שוב מנחושת והכפריים נמצאים שוב במשבר כלכלי חמור ואם לא די בכל אלה, מהים נמשה זר מסתורי שמאיים לשבש את החיים בבית פולדארק. לפולדארק ולאשתו 2 ילדים: ג’רמי וקלואנס שגדלו מאוד מאז הסדרה הקודמת שבה היו ילדים קטנים וכעת הם צעירים נאים. ג’רמי מתאהב באצילה יפה ועשירה בעוד שלקלואנס יש לא פחות משלושה מחזרים, נער כפר עני אך נאה, אציל עשיר אך רכרוכי והזר המסתורי מהים. פולדארק מצליח לסחוט את וורלגן (שחי בבית מוזנח ומטונף כמעט כמו אחוזתו פולדארק בראשית הסדרה המקורית) שימכור לו מכרה נטוש וכך שוב ניתנת עבודה לאיכרים החלכאים והנדכאים.
גרהם המשיך לפרסם ספרים נוספים בסדרה שהגיעה לבסוף לסיומה רק בשנת 2006 עם הספר ה-12 והמסיים של הסדרה "בלה פולדארק". הספר מתרחש בשנת 1818 כ-35 שנה לאחר שנת הפתיחה של הסדרה. בעולם האמיתי לעומת זאת חלפו לא פחות מ-57 שנים מאז פרסום הספר הראשון בשנת 1954 עד לפרסום הספר האחרון במה שמהווה אולי לשיא עולמי לאורך חיים של סדרה שנכתבת בידי אדם אחד.
בישראל יצאו לאור בעברית במקביל להקרנת פרקי הסדרה 10 ספרי פולדארק של גרהם בשנים 1977–1978, תחילה בהוצאת "שמיר" ולאחר מכן בהוצאת "כוכב". למעשה היו אלה תרגומים של שבעת הספרים הראשונים בסדרה שתיארו את השנים בין 1783 ל-1795 שכל אחד מהם חולק לכמה כרכים בתרגום.
בשנת 2015 רשת BBC הקרינה בערוץ BBC One אתחול מחודש לסדרת הטלוויזיה, עם במאי, מפיק ושחקנים חדשים.
הערות שוליים

↑  Poldark, Museum of Broadcast Communications
↑  שחיבר גם את "מארני" שהופק על ידי אלפרד היצ'קוק לסרט בכיכובם של שון קונרי וטיפי הדרן
אצטדיון מצ'רום

| --- | --- |

 מיקום:  לייטון, לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  51°33′37″N 0°00′46″W﻿ / ﻿51.560139°N 0.012639°W﻿ / 51.560139; -0.012639
 תקופת הפעילות:  1937–הווה (כ־87 שנים)
 בעלים:  לייטון אוריינט 
 קבוצות:  לייטון אוריינט טוטנהאם הוטספור (מילואים)
 מושבים:  9,271
 ממדי משטח:  110 × 76
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסאצטדיון מצ'רום(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסאצטדיון מצ'רום(למפת רובע וולת'אם פורסט רגילה) אצטדיון מצ'רום(למפת רובע וולת'אם פורסט מוגדלת) אצטדיון מצ'רום  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון מצ'רום (בריסביין רוד) הוא אצטדיון כדורגל אנגלי הממוקם בלייטון, מזרח לונדון, אנגליה. במקור נקרא אצטדיון זה "אוזבורן רוד", וכיום הוא נקרא "אצטדיון מצ'רום", מסיבות פרסומיות. האצטדיון נבנה בשנת 1937 ומאז הוא משמש כאצטדיונה של לייטון אוריינט וקבוצת המילואים של טוטנהאם הוטספור.
שיא הצופים באצטדיון נקבע בשנת ב-1964, כאשר ווסטהאם יונייטד הגיעה להתארח בו כחלק מהגביע האנגלי, במשחק בו נכחו 34,345 צופים.
פלשניאראד

פלשניאראד (בהונגרית: Felsőnyárád) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית פלשניאראד קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-1,120 תושבים בשנת 1990 עד 947 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-15%).
בפלשניאראד חיו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 62 |  |
| 1880 | 75 | 742 |
| 1910 | 41 |  |
| 1920 | 41 |  |
| 1930 | 18 |  |
| 1941 | 15 | 1,013 |
פלשסנטאיוואן

פלשסנטאיוואן (בהונגרית: Felsőszentiván) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה, גם בפלשסנטאיוואן אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,088 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 1,768 תושבים.
שמו של הכפר פלשסנטאיוואן הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1198.
יהודי פלשסנטאיוואן

יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 14 |  |
| 1880 | 55 | 2,849 |
| 1910 | 28 |  |
| 1920 | 14 |  |
| 1930 | 10 |  |
| 1941 | 6 | 2,849 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי פלשסנטאיוואן שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז באץ'-קישקון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז |  קצ'קמט •  באיה |  |
| ערים |  באצ'אלמאש •  דונווצ'ה •  • האיוש Hajós •  איז'אק •  יאנושהלמה •  קלוצ'ה •  קצל •  קרקאג'האזה •  קישקרש •  קישקונפלדיהאזה •  קישקונהלש •  קישקונמאישה •  קונסנטמיקלוש •  לאיושמיז'ה •  מייקוט •  שולט •  שולטוואדקרט •  סבדסאלאש •  טיסקצ'קה •  טומפה Tompa |  |
| כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק |  |
| יישובים בנפת באיה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | באיה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4525810-7  VIAF: 243856281   WorldCat (עם VIAF): 243856281
אצטדיון מפיי - צ'יטה דל טריקולורה

| --- | --- |

 כינוי:  מפיי
 שמות קודמים:  "סטאדיו ג'יליו"
 כתובת:  Piazzale Atleti Azzurri d'Italia 1, I-42124 Reggio Emilia 
 מיקום:  איטליה רג'ו אמיליה, איטליה
 קואורדינטות:  44°42′53″N 10°38′59″E﻿ / ﻿44.714722°N 10.649722°E﻿ / 44.714722; 10.649722
 אבן יסוד:  1994
 תקופת הפעילות:  15 באפריל 1995 – הווה (29 שנים)
 שופץ:  2004, 2010, 2014, 2015
 עלות הבנייה:  12,500,000 אירו 
 בעלים:  Mapei S.p.A.
 משטח:  דשא
 אדריכל:  אלדו פבוני, קרלו מינם (מקור), סטודיו בלטראמי (שיפוץ), קסטלי סטודיו (פיתוח קרקע)
 קבוצות:  רג'אנה (1995- ) קארפי (2011-2012) ססואלו (2013- ) אטאלנטה (זמני 2019)
 מושבים:  21,584
 ממדי משטח:  105x68 מטר
 אתר רשמי
 he
 
אצטדיון מפיי - צ'יטה דל טריקולורה (באיטלקית: Mapei Stadium - Città del Tricolore) הוא אצטדיון הממוקם ברג'ו אמיליה שבאיטליה. האצטדיון נבנה בשנת 1994 והחליף את ה"סטאדיו מיראבלו". נקרא בעבר גם "סטאדיו ג'יליו" ו"סטאדיו צ'יטה דל טריקולורה". מטעמי החלפת בעלות, התווסף לשמו שם החברה המחזיקה באצטדיון "Mapei".
האצטדיון הוא האצטדיון הביתי של קבוצות הכדורגל של רג'אנה וססואולו מהסרייה ב'. באצטדיון 21,584 מקומות ישיבה.
היסטוריה

הצורך באצטדיון ברג'ו אמיליה החל כאשר רג'אנה הצליחה להעפיל לסרייה א' ב-1993. הקבוצה גייסה כסף דרך מכירת מנוי למספר עונות על מנת לבנות את האצטדיון שיהיה בבעלותה. האצטדיון נפתח ב-1995, במשחק שהוא סולד אאוט במשחקה של רג'אנה נגד יובנטוס במסגרת הליגה. לאחר פירוק הקבוצה ובנייתה מחדש, המועדון הפסיד את הבעלות על האצטדיון, שהועבר לעיריית רג'ו אמיליה.
הקבוצה המשיכה לשחק באצטדיון, כאשר משרדי הקבוצה והמוזיאון של הקבוצה בשטחו, אך בעלת האצטדיון הייתה העירייה. בנוסף נבנו בשטח האצטדיון אזורי מסחר עם קניון, מסעדות חנויות ובית קולנוע. "סטאדיו גיגליו" נקרא על ידי העירייה "סיטיה דל טריקולורה" במחווה לכך שצבעי דגל איטליה בעיצוב טריקולור, נוסד ברג'ו אמיליה ב-1797.
האצטדיון ייחודי בכך שקיים חפיר המלא במים מסביב לכר הדשא, המונע כניסה בלתי מורשה לדשא. המים מגיעים מהנהר הקרוב לאצטדיון, וכך יש סיפורים משעשעים על אוהדים משועממים שדגו בתוך האצטדיון ממימי הנהר.
ב-2013 יצאה העירייה במכרז על בעלות האצטדיון, בו זכתה חברת הקרמיקה "MAPEI", שבעליה הוא ג'ורג'ו סקווינזי, שהוא גם הבעלים של קבוצת ססואולו, שהעפילה לסרייה א' בסיום עונת 2012/2013 מהסרייה ב'. לכן שונה שם האצטדיון, והוסף לשמו "אצטדיון מפיי" מטעמי חסות.
שינוי שם האצטדיון זכה לביקורות נוקבות מאוהדי רג'אנה, הקבוצה שהייתה הבעלים המקורי של האצטדיון. היו מחאות רבות בנוגע לנושא, כולל הפגנות מחוץ למשחקיה של ססואלו בסרייה א', וקם ארגון בשם "Via il Sassuolo da Reggio Emilia" ("ססואלו, צאו מרג'ו אמיליה"), שביצע צעדות במרכז העיר, להגברת המודעות לעניין. בספטמבר 2016 לוקה וצ'י, ראש עיריית רג'ו אמיליה, ספג שריקות בוז חזקות במהלך הצגת תוכניות העירייה בעניין האצטדיון.
בברלי ברקת

| --- | --- |

 לידה:  1966 (בת 58 בערך) דרום אפריקה (1928–1994) יוהנסבורג, דרום אפריקה
 לאום:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  בצלאל
 תחום יצירה:  ציור   רישום   פיסול
 זרם באמנות:  אמנות מופשטת, ציור פיגורטיבי
 יצירות ידועות:  ארץ־פואטיקה
 בן או בת זוג:  ניר ברקת 
 מספר צאצאים:  3 
 beverlybarkat.com
 
פריט 173 מתוך 'הסדרה היפנית' של בברלי ברקת. פרס האוצרים, הפסטיבל הבינלאומי של קיוטו, 2014
בברלי ברקת (נולדה ב-1966) היא אמנית ישראלית.
קורות חיים

בברלי ברקת נולדה בשנת 1966 ביוהנסבורג, דרום אפריקה. היא בתם של האמנים לואי ולורנה סקלובסקי ולה אחות אחת גדולה.
בשנת 1976, עלתה משפחת סקלובסקי לישראל, השתקעה בתחילה בשכונת גבעת המבתר בירושלים ולאחר מכן ברובע היהודי. אביה של ברקת היה מרצה בכיר בבצלאל, במחלקה לקרמיקה וזכוכית. אמה הקימה את חברת 'סקלובסקי קרמיקה בע"מ', שעסקה בייצור ובייצוא של בובות קרמיקה.
ב-1984 התגייסה ברקת לצה"ל ושירתה כמש"קית ת"ש. בין 1986 ל-1990 השלימה תואר ראשון במחלקה לצורפות בבצלאל.
לאחר השלמת התואר עסקה בעיצוב וייצור תכשיטים שהוצגו ונמכרו בגלריות בירושלים. ב-1995, החלה ליצור פסלים בטכניקה של ניפוח זכוכית, ובשיתוף פעולה עם מפעל בצ'כיה ייצרה סדרת פסלים שהוצגו ונמכרו בצ'כיה, בהולנד ובארצות הברית.
ברקת התנסתה בחומרים שונים וגילתה את המרחב האדריכלי. היא לקחה חלק פעיל בתכנון ובעיצוב חללים באזורים ציבוריים ובבתים פרטיים ועיצבה מספר מרחבים קהילתיים וספריות בבתי ספר יסודיים מתוך רצון לשפר בהם את האקלים החינוכי.
בין השנים 2006–2009 למדה בכיתת אמן של הצייר ישראל הרשברג, במסגרת הסדנה לציור ורישום בירושלים (ה-JSS). במסגרת הסדנה לקחה ברקת חלק בלימודי קיץ והשתלמויות באיטליה עם האמנים לנרט אנדרסון, סטיוארט שילס וראול מידלמן.
בשנת 2009 פתחה סטודיו פרטי במרכז ירושלים. מאז הוצגו עבודותיה ברחבי העולם בתערוכות קבוצתיות רבות ובמספר תערוכות יחיד.