stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארץ המלכה מרי

ארץ המלכה מרי או חוף המלכה מרי (באנגלית: Queen Mary Land או Queen Mary Coast) הוא קטע החוף של הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית שבין כף פילכנר, ב-'54 91° מזרח וכף הורדרן, ב-'30 100° מזרח.
היסטוריה > גילוי החוף

משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1914–1911, בהנהגת דאגלס מוסון, גילתה את חוף המלכה מרי בפברואר 1912.
היסטוריה > מקור השם

שמו של אזור החוף ניתן לו על ידי מוסון.
מוסון קרא לחוף על שם מרי מטק, רעייתו של המלך ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת.
הערות שוליים

66°45′S 96°0′E﻿ / ﻿66.750°S 96.000°E﻿ / -66.750; 96.000
אנטיגרציוזו

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  אומברטו בוצ'וני
 תאריך יצירה:  1913
 טכניקה וחומרים:  יציקת ברונזה
 ממדים בס"מ
 רוחב:  50 ס״מ 
 גובה:  58 ס״מ 
 עומק:  52.1
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  1990.38.1 (מוזיאון המטרופוליטן לאמנות) 
 מיקום:  הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית (רומא)
 
"אנטיגרציוזו" (באיטלקית: Antigrazioso) הוא פסל מאת האמן הפוטוריסטי אומברטו בוצ'וני, אשר נוצר בין השנים 1912–1913 כיציקת גבס ונוצק בברונזה בין השנים 1950–1951. הוא מצוי בכמה אוספים ברחבי העולם.
הפסל מהווה דיוקן של אמו של בוצ'וני. הוא משתמש בשפת הפיסול הקוביסטית כדי לחלק את הנפח לצורות גאומטריות. הפסל מנסה להדגים את השילוב בין מסת הגוף בין הסביבה בצורה מוחשית, על ידי כך שהוא משלב בדמות אלמנטים חיצוניים מסביבתה כגון ירקות וחפצים אחרים.
בכך מנסה בוצ'וני לערער על תפיסות אסתטיקה ויופי מקובלת. היופי האמיתי הוא בביטוי של חיים המודרניים. שמו של הפסל מדגיש מסר זה: "אנטיגרציוזו" פירושו באיטלקית "נגד הגרציה", כלומר נגד הגראציות המסמלות בתרבות המערבית את החן והיופי, ומהוות "השראה" או "מוזה" בעבור האמנים.
הפסל הוצג לראשונה בתערוכת פסלים של בוצ'יוני אשר נערכה בגלריה "La Boëtie" בפריז בחודש יוני 1913.
אסייתוזאורוס

| אסייתוזאורוס |
| --- | --- |
 שן של Asiatosaurus mongolensis משלוש זוויות שונות
תקופה
קרטיקון תחתון 122–112 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
סוג:: אסייתוזאורוס
מינים
 Asiatosaurus mongoliensis  Asiatosaurus kwangshiensis
שם מדעי
 Asiatosaurus ‏אוסבורן, 1924

אסייתוזאורוס (שם מדעי: Asiatosaurus; מילולית: "לטאה/זוחל אסייתי") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מהקבוצה אאוזאורופודה, אשר חי במרכז אסיה במשך הקרטיקון שלפני 122 עד 112 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו במונגוליה ומערב סין ואלה תוארו ב-1924 בידי החוקר הנרי פיירפילד אוסבורן (אנ'). עם זאת הטקסון כיום מוטל בספק.
בסוג נכללים שני מינים: Asiatosaurus mongoliensis, אשר התגלה בתצורות אוס (Öösh Formation) שבאובורחאנגאי, מונגוליה ותצורות שינלונג (Xinlong Formation) שבגואנגשי ו-Asiatosaurus kwangshiensis, אך השרידים לא מזוהים מספיק וכוללים שרידי חוליות, שן אחת וכמה צלעות. כמו כן ממצאים לא מזוהים מספיק התגלו בתצורות לורה (Lura Formation) שבטיבט. בעבר שייכו את הסוג למשפחת הברכיוזאוריים, אך הוא הועבר לקבוצה עצמאית ב-2022.
לפי המדדים אורכו של דינוזאור זה הגיע ל-17 מטרים ולמשקל של 2 טונות.
הערות שוליים

↑  Hou, L.H.; Yeh, H.K.; Zhao, X.J. (1975). "Fossil reptiles from Fusui, Kwangshi" (PDF). Vertebrata PalAsiatica. 13 (1): 24–33.
↑  Poropat, S.F.; Frauenfelder, T.G.; Mannion, P.D.; Rigby, S.L.; Pentland, A.H.; Sloan, T.; Elliott, D.A. "Sauropod dinosaur teeth from the lower Upper Cretaceous Winton Formation of Queensland, Australia and the global record of early titanosauriforms". Royal Society Open Science. 9: 220381. doi:10.1098/rsos.220381.
אנטואן, דוכס מונפנסייה

אנטואן, דוכס מונפנסייה (בצרפתית: Antoine d’Orléans, duc de Montpensier;‏ 31 ביולי 1824 – 4 בפברואר 1890), היה בנו הצעיר של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, וגיסה של איזבלה השנייה, מלכת ספרד.
ביוגרפיה

אנטואן נולד ב-31 ביולי 1824 בשאטו דה ניי, ניי-סיר-סן, ללואי פיליפ השלישי, דוכס אורליאן ולמריה אמליה מנאפולי וסיציליה, בתם של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה.
במהלך מהפכת יולי 1830 הודח שארל העשירי, מלך צרפת, וב-9 באוגוסט הוכתר אביו כלואי פיליפ, מלך הצרפתים. בשנת 1842 התגייס אנטואן כלוטננט לרגימנט התותחנים ה-3 בצבא הצרפתי, וב-17 בנובמבר 1843 הועלה לדרגת קפיטן ומונה למפקד סוללה ברגימנט התותחנים ה-7. בשנת 1844 נשלח אנטואן לאלג'יריה שם לחם בביסקרה, ועל כך קיבל מאביו ב-22 ביוני אותה שנה את תואר אביר בלגיון הכבוד. ב-8 באוגוסט אותה שנה הוא מונה למפקד גדוד והועלה לדרגת לוטננט קולונל, ובשנת 1845 הוא נלחם בהצלחה נגד בני שבט הקאבילה. לאחר מכן ערך אנטואן סיור במזרח התיכון, וביקר ביוון, טורקיה ומצרים.
ב-10 באוקטובר 1846 התחתן אנטואן עם האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, אחותה של איזבלה השנייה, מלכת ספרד, ולכבוד נישואיו קיבל את התארים "דוכס מונפנסייה" ואינפנטה של ספרד.
בשנת 1848 הודח אביו מהשלטון במהלך מהפכת פברואר, ואנטואן ואשתו ברחו עם שאר המשפחה לבריטניה. לאחר מכן עברו אנטואן ואשתו לספרד והתיישבו בסביליה, ובשנת 1858 מונה אנטואן לקפיטן חנרל של הצבא הספרדי.
במהלך המהפכה המהוללת בשנת 1868, תמך אנטואן בחואן פרים נגד המלכה איזבלה. בשנת 1870 הרג אנטואן את האינפנטה אנריקה, דוכס סביליה - אחיו של פרנסיסקו, דוכס קדיס, במהלך דו-קרב, ועל כך ישב במאסר למשך חודש. ב-16 בנובמבר אותה שנה בחר הקורטס ברוב קולות באמדאו, דוכס אאוסטה למלך, ואילו אנטואן קיבל רק 27 קולות, ומשום כך עזב את ספרד. בשנת 1874 חזר אנטואן לספרד, ובשנת 1878 התחתנה בתו מרסדס, נסיכת אורליאן עם אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד, אולם היא מתה כעבור 6 חודשים ללא ילדים.
ב-4 בפברואר 1890 מת אנטואן בביתו בסנלוקאר דה בראמדה, ובשנת 1897 מתה אשתו האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה.
משפחתו

ב-10 באוקטובר 1846 התחתן אנטואן עם האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, בתם של פרננדו השביעי, מלך ספרד ומריה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות, ממנה היו לו 10 ילדים:
מארי איזבל, נסיכת אורליאן (1848–1919), התחתנה עם הנסיך פיליפ, רוזן פריז
מארי אמלי, נסיכת אורליאן (1851–1870)
מארי כריסטין, נסיכת אורליאן (1852–1879)
מארי דה לה ראגל, נסיכת אורליאן (1856–1871)
בן מת (1857)
פרדיננד, נסיך אורליאן (1859–1873)
מרסדס, נסיכת אורליאן (1860–1878), התחתנה עם אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד
פיליפ רמון מארי, נסיך אורליאן (1862–1866)
אנטואן, דוכס גליירה (1864–1930)
לואי מארי פיליפ אנטואן, נסיך אורליאן (1867–1874)
אנטואן, דוכס לורן

אנטואן, דוכס לורן (בצרפתית: Antoine de Lorraine‏; 4 ביוני 1489 - 14 ביוני 1544), היה דוכס לורן בין השנים 1508–1544.
ביוגרפיה

אנטואן נולד ב-4 ביוני 1489 בבר-לה-דוק, לרנה השני, דוכס לורן ולפיליפה מחלרה, בתם של אדולף, דוכס חלרה וקתרין מבורבון. אנטואן התחנך בחצרו של לואי השנים עשר, מלך צרפת יחד עם אחיו קלוד, והתיידד עם פרנסואה, דוכס אנגולם.
בשנת 1508 מת אביו, ואנטואן ירש את נחלתו ותאריו. בשנת 1509 הוא מינה את אמו לעוצרת הדוכסות יצא להילחם באיטליה, שם הוא לחם בקרב אניידלו ובקרב מארינייאנו, אולם לאחר מכן חזר לצרפת ולא השתתף בקרב פאביה, שבו נפל פרנסואה הראשון, מלך צרפת בשבי.
אנטואן נאלץ להתמודד עם הרפורמציה הפרוטסטנטית, וב-26 בדצמבר 1523 אף הוציא צו נגדה. בשנה שלאחר מכן פרץ מרד האיכרים של אלזס, במהלכו כבשו המורדים את סאברן וניסו לכבוש את סן-דייה-דה-ווז', בעוד האיכרים של פיי דה ביטש מרדו גם הם במאי 1525. אנטואן שלח משלחת צבאית שעלתה על סאברן ב-17 במאי וריסקה צבא איכרים ב-20 במאי ליד סלסטה. לאחר מכן הוא פרסם צווים אחרים נגד הפרוטסטנטים.
אנטואן שמר על נייטרליות במלחמות שהתרחשו בין פרנסואה הראשון, מלך צרפת לקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובחוזה נירנברג (26 באוגוסט 1542), הוא השיג את עצמאותה של דוכסות לורן מקרל החמישי.
בשנת 1538 הוא טען לזכותו על התארים של דוכס חלרה ורוזן צוטפן, בעקבות מותו של קרל השני, דוכס חלרה, אך לא הצליח לזכות בתארים הללו. בשנת 1539 סבל אנטואן משגדון, ובשל כך ביקש מאחייניתו, מרי דה גיז לשלוח לו סוס סקוטי, שעליו קיווה שיהיה לו קל יותר לרכוב. ב-14 ביוני 1544 מת אנטואן בבר-לה-דוק, ובנו פרנסואה הראשון, דוכס לורן ירש את נחלתו ותאריו.
משפחתו

ב-26 ביוני 1515 התחתן אנטואן עם רנה מבורבון, בתם של ז'ילבר, רוזן מונפנסייה וקיארה גונזאגה, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
פרנסואה הראשון, דוכס לורן (1517–1545)
ניקולא, דוכס מרקור (1524–1577)
ז'אן מלורן (1526–1532)
אנטואן מלורן (1528)
אנה מלורן (1522–1568), התחתנה עם רנה משאלון, ולאחריו התחתנה עם פיליפ השני דה קרוי
אליזבת מלורן (1530)
אנתוני דניסון

| --- | --- |

 לידה:  20 בספטמבר 1949 (בן 75) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה ניו יורק בניו פאלץ 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנתוני ג'ון סאררו (באנגלית: Anthony John Sarrero; נולד ב-20 בספטמבר 1949), הידוע בשם הבמה אנתוני דניסון (קרדיטים גם כאנתוני ג'ון דניסון וטוני דניסון), הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בזכות גילום דמותו של הבלש אנדי פלין בסדרה "המפענחת" ובספין אוף "המפענחת: פשעים חמורים".
ביוגרפיה

דניסון הוא הבכור מבין שלושה אחים, הוא נולד וגדל בהארלם. הוא עבד בחברת הביטוח ג'ון הנקוק סוכן ביטוח חיים בפוקפסי, ניו יורק, בעודו ממשיך בקריירת המשחק שלו, וכיכב בכמה הפקות תיאטרון ברחבי ניו פאלץ, ניו יורק. שם המשפחה (כשם הבמה שלו "דניסון") נלקח מידידו ג'אן דניסון במהלך ימיו כשחקן ובמאי בתיאטרון פעיל ללא מטרות רווח בסוף שנות ה-70.
קריירה

דניסון נודע בתפקידו כסגן אנדי פלין בסדרה המפענחת, ששודרה בין השנים 2005–2012 והספין אוף "המפענחת: פשעים חמורים", ששודרה בין השנים 2012–2018. בשנים 1986–1988 הוא גילם את ריי לוקה בסדרת הפשע "Crime Story".
לאחר מכן, הוא כיכב והתארח במספר סרטי פשע וסדרות טלוויזיה, בין היתר כסוכן הסמוי ג'ון הנרי ראגלין בסדרת הטלוויזיה "סוכן סמוי" בשנים 1987–1990.
הוא גילם את ג'ואי באטפוקו בסרט הטלוויזיה המבוסס על סיפור אמיתי, "סיפורה של איימי פישר" בשנת 1993.
שנה לאחר מכן גילם את בוס המאפייה ג'ון גוטי בסרט הטלוויזיה "לתפוס את גוטי". באותה שנה שיחק בסרט "תשוקה פלילית". היה לו תפקיד חוזר כאלדו בורוז בסדרת הטלוויזיה נמלטים בין השנים 2005–2009.
דניסון גילם את "משקיע הממשלה" בסרט גיבורי העל של פרנקי מוניז, "איש הפיצה".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1982 | מלצרית! | מו |  |
| 1986 | Just Married | ראסל |  |
| 1990 | Little Vegas | כרמין דה קרלו |  |
| 1990 | City of Hope | ריזו |  |
| 1992 | היבול | נואל גוזמן |  |
| 1994 | A Brilliant Disguise | אנדי מנולה |  |
| 1994 | מלחמתו של גבר | ג'ימי ג. |  |
| 1994 | תשוקה פלילית | נתן לאונרד |  |
| 1996 | No One Could Protect Her | דן ריינר |  |
| 1996 | For Which He Stands | ויני גרוסו |  |
| 1997 | Opposite Corners | אוג'י דונטלו |  |
| 1997 | The Corporate Ladder | מאט טיילור |  |
| 1999 | Road Kill | מר ז |  |
| 2000 | המפיק האחרון | שחקן פוקר |  |
| 2000 | Skeleton Woman | ויקטור |  |
| 2000 | Looking for an Echo | ריי 'חיתול' נפוליטנו |  |
| 2001 | Island Prey | פיטר ת'ורנטון |  |
| 2002 | Now You Know | גארי ריצ'רדס |  |
| 2003 | Art of Revenge | ג'ון רביץ' | ישירות לסרטון |
| 2003 | לתפוס את פאפי | הסוכן קווין |  |
| 2004 | משולש פראי 2 | נילס דאנלאפ | ישירות ל-DVD |
| 2005 | Choker | מרסר |  |
| 2006 | קרלה | הבלש בורוז |  |
| 2007 | Dead Write | ד"ר ברונו אלכסנדר |  |
| 2011 | Answers to Nothing | קפטן |  |
| 2011 | איש הפיצה | משקיע ממשלתי |  |
| 2012 | Trattoria | סאל סרטיני |  |
| 2014 | Atlas Shrugged Part III: Who Is John Galt? | קאפי מייגס |  |
| 2015 | Clarity | מלקולם |  |
| 2015 | Dementia | אם.סי |  |
| 2016 | Dirty | המפקד רוקו |  |
| 2018 | פרנק ואווה | אדלר |  |
| 2021 | Deep Woods | בילי האדן | אחרי הפקה |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1986–1988 | Crime Story | ריי לוקה | תפקיד ראשי, 38 פרקים |
| 1988 | The Great Escape II: The Untold Story | לוטננט מייק קוררי | סרט טלוויזיה |
| 1988–1989 | סוכן סמוי | ג'ון הנרי ראגלין | 4 פרקים |
| 1989 | Full Exposure: The Sex Tapes Scandal | לוטננט ג'יימס תומפסון | סרט טלוויזיה |
| 1989 | I Love You Perfect | אלן | סרט טלוויזיה |
| 1990 | The Girl Who Came Between Them | בארי הונטון | סרט טלוויזיה |
| 1991 | Child of Darkness, Child of Light | האב או'קרול | סרט טלוויזיה |
| 1991 | Under Cover | דילן דל'אמיקו | סרט טלוויזיה |
| 1991 | Under Cover | דילן דל'אמיקו | 13 פרקים |
| 1991 | Before the Storm |  | סרט טלוויזיה |
| 1992 | The Price She Paid | וולס | סרט טלוויזיה |
| 1992 | Lady Boss | קופר טרנר | מיני סדרה |
| 1993 | The Amy Fisher Story | ג'ואי בוטאפוקו | סרט טלוויזיה של ABC |
| 1993 | Sex, Love and Cold Hard Cash | דאגלס קולסון | סרט טלוויזיה |
| 1993 | Full Eclipse | ג'ים שלדון | סרט טלוויזיה |
| 1994 | Seaquest 2032 | בובי | Episode: "Greed for a Pirate's Dream" |
| 1994 | לתפוס את גוטי | ג'ון גוטי | סרט טלוויזיה |
| 1996 | Love and Marriage | ג'ק נארדיני | 5 פרקים |
| 1997 | מלרוז פלייס | ג'ים ריילי | 10 פרקים |
| 1998 | Vengeance Unlimited | השריף ג'יימס ברול | פרק אחד |
| 1998 | מכושפות | ויקטור האליוול | פרק אחד |
| 2000 | ווקר | מייקל ווסטמורלנד | 2 פרקים |
| 2000 | Rocket's Red Glare | מרטי | סרט טלוויזיה |
| 2001 | The Lone Gunnman | סוכן אף.בי. אי לארי רוס | פרק אחד |
| 2001 | The Haunted Heart | ביל | סרט טלוויזיה |
| 2002–2005 | ג'אג | הקצין סטפן סטפנופולוס | 3 פרקים |
| 2003 | The District | סאל | פרק אחד |
| 2003 | She Spies | ארתור | פרק אחד |
| 2003 | Playmakers | המאמן ג'ורג | 11 פרקים |
| 2004 | NYPD Blue | טוני גרימאלדי | פרק אחד |
| 2004 | Tha D.A | פאול הארפר | 2 פרקים |
| 2004 | ER | הבלש פטרי | פרק אחד |
| 2005 | CSI | סיי מאגלי | פרק אחד |
| 2005 | פשע מן העבר | מייק 2005 | פרק אחד |
| 2005 | The O.C. | Bobby Mills | Episode: "The Return of the Nana" |
| 2005–2012 | המפענחת | אנדי פלין | תפקיד ראשי, 102 פרקים |
| 2005, 2020 | מחשבות פליליות | מפקד תחנת המשטרה ויין וייגארט | 2 פרקים |
| 2006 | Murder 101 | נלסון ריימונד | פרק אחד |
| 2006 | בוסטון ליגל | קורט לומיס | פרק אחד |
| 2006 | נמלטים | אלדו בורוז | 5 פרקים |
| 2007 | Crash and Burn | פרנסיס | סרט טלוויזיה |
| 2011 | The WHhole Truth |  | פרק אחד |
| 2012 | קאסל | מייקי דולן | פרק אחד |
| 2012–2018 | המפענחת: פשעים חמורים | אנדי פלין | תפקיד ראשי, 105 פרקים |
| 2014 | ילדי האנרכיה | דזמונד הארניגן | פרק אחד |
| 2019 | Murder In-Law | וויל | סרט טלוויזיה |
| 2019–2020 | בית המשפט! | ויק קאלן | 7 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Today in History - The Boston Globe". BostonGlobe.com. 20 בספטמבר 2021. נבדק ב-22 בספטמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bernstein, Abbie (8 באוקטובר 2012). "Exclusive Interview: Tony Denison talks MAJOR CRIMES and THE CLOSER - Assignment X Assignment X". www.assignmentx.com. נבדק ב-22 בספטמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Munn, Patrick (14 בספטמבר 2015). "'Major Crimes' Star Tony Denison Talks Season 4, Flynn Getting "Hurt Very Badly", 'Shandy' Relationship & More (Q&A)". TVWise. נבדק ב-22 בספטמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kogan, Rick (1 במאי 2019). "'Crime Story' is back on Amazon — was this the greatest Chicago TV show ever?". chicagotribune.com. נבדק ב-22 בספטמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McNary, Dave (3 במרץ 2017). "Lyndsy Fonseca, Tony Denison to Star in VR Movie 'Agent Emerson' (EXCLUSIVE)". Variety. נבדק ב-22 בספטמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5426835  BnF: cb14170951q (data)  GND: 143221418  ISNI: 0000 0001 1499 7954  LCCN: nr2002010283  NKC: xx0151799  NTA: 392453398  VIAF: 163361663   WorldCat (עם VIAF): 163361663
אנלי יפימובה

אנלי יפימובה (באסטונית: Eneli Jefimova; נולדה ב-27 בדצמבר 2006) היא שחיינית אסטונית, אלופת אירופה בבריכת 25 מטר (אוטופן 2023) במשחה ל-100 מטר חזה וסגנית אלופת אירופה בבריכת 25 מטר (אוטופן 2023) במשחה ל-50 מטר חזה.
ביוגרפיה > 2021

באליפות אירופה שנערכה במאי בבודפשט שבהונגריה סיימה יפימובה במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.83 דקות, לאחר שבשלב חצי הגמר של המשחה קבעה שיא אסטוניה חדש של 1:06.47 דקות. בנוסף, סיימה במקום 12 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.97 שניות, לאחר שבשלב המוקדמות של המשחה קבעה שיא אסטוניה חדש של 30.83 שניות. כמו-כן, סיימה במקום 24 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:28.64 דקות, ובמקום 56 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.38 שניות. במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב סיימה במקום 16 בשיא אסטוניה חדש של 3:50.94 דקות.
ביוגרפיה > 2021 > אלופת אירופה לנוער

באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי ברומא שבאיטליה זכתה בשלוש מדליות: זהב, כסף וארד. זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.24 דקות, כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:28.01 דקות, וארד במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.91 שניות.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה בהמשך החודש סיימה במקום 16 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.58 שניות, ובמקום 27 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.87 דקות.
ביוגרפיה > 2021 > סגנית אלופת אירופה בבריכת 25 מטר

באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בנובמבר בקאזאן שברוסיה זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.25 דקות, אחרי מרטינה קררו מאיטליה (1:04.01 דקות) ויחד עם יבגניה צ'יקונובה מרוסיה. בנוסף, סיימה במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.10 שניות, ובמקום 19 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:25.07 דקות. במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב סיימה במקום 15 בתוצאה של 1:43.07 דקות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר באבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות סיימה במקום 13 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.44 דקות, במקום 20 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.61 שניות, ובמקום 22 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:25.32 דקות. במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב סיימה במקום 12 בתוצאה של 1:42.91 דקות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.25 שניות, לאחר שבשלב המוקדמות קבעה שיא אסטוניה חדש של 30.08 שניות. בנוסף, סיימה במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.48 דקות, ובמקום 19 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:28.51 דקות.
ביוגרפיה > 2022 > אלופת אירופה לנוער

באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בבוקרשט שברומניה זכתה בשלוש מדליות זהב: במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.44 שניות, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.50 דקות, ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא אסטוניה חדש של 2:26.85 דקות.
ביוגרפיה > 2023 > אלופת אירופה לנוער

באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בבלגרד שבסרביה זכתה בשתי מדליות זהב ובמדליית כסף אחת. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.33 שניות ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.81 דקות, ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.20 דקות.
באליפות העולם שנערכה ביולי בפוקואוקה שביפן סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.36 דקות, לאחר שבשלב חצי הגמר של המשחה קבעה שיא אסטוניה חדש של 1:06.18 דקות. בנוסף, סיימה במקום שמיני במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.48 שניות, ובמקום 21 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.60 דקות. במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב סיימה במקום 19 בתוצאה של 3:53.50 דקות.
ביוגרפיה > 2023 > אלופת עולם לנוער

באליפות העולם לנוער שנערכה בספטמבר בנתניה שבישראל זכתה בשלוש מדליות: זהב, כסף וארד. זהב במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.42 שניות, כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.84 דקות, וארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.29 דקות.
ביוגרפיה > 2023 > אלופת אירופה בבריכת 25 מטר

באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר באוטופן שברומניה זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אסטוניה חדש של 1:03.21 דקות, לפני בנדטה פילטו מאיטליה (1:03.76 דקות) וטס סכוטן מהולנד (1:04.04 דקות). בנוסף, זכתה במדליית במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.12 שניות, אחרי פילטו (28.86 שניות) ולפני ג'סמין נוצ'טיני מאיטליה ואימוגן קלארק (29.41 שניות). בנוסף, סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.56 דקות. במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב סיימה במקום שישי בתוצאה של 1:38.94 דקות, ובמקום תשיעי במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:49.33 דקות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חזה: 30.08 שניות (2022), שיא אסטוניה
100 מטר חזה: 1:06.18 דקות (2023), שיא אסטוניה
200 מטר חזה: 2:26.02 דקות (2023), שיא אסטוניה
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חזה: 29.10 שניות (2023), שיא אסטוניה
100 מטר חזה: 1:03.21 דקות (2023), שיא אסטוניה
200 מטר חזה: 2:19.23 דקות (2023), שיא אסטוניה
אפרים זורוף

| --- | --- |

זורוף בזאגרב, 2007
 לידה:  5 באוגוסט 1948 (בן 76) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, ישראל 
 מקום מגורים:  אפרת, ישראל
 ידוע בשל:  צייד נאצים
 השכלה:  ישיבה יוניברסיטי  ישיבה דפלטבוש  האוניברסיטה העברית בירושלים  האקדמיה התלמודית מרשה שטרן 
 מקצוע:  היסטוריון
 תואר:  .Ph.D
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  מסדר הדוכס טרפימיר 
 
אפרים זוּרוֹף (נולד ב-5 באוגוסט 1948 בארצות הברית) הוא היסטוריון ישראלי ומנכ"ל מרכז ויזנטל בירושלים. זורוף מכונה "אחרון ציידי הנאצים". במסגרת פעילותו הצליח זורוף לחשוף מאות פושעי מלחמה נאצים ומילא תפקיד חשוב במאמצים להביאם לדין.
ביוגרפיה

זורוף נקרא אפרים על שם דוד של אמו שנרצח בשואה. לאחר שסיים תואר ראשון בהיסטוריה בישיבה יוניברסיטי עלה ב-1970 לישראל ולמד באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא השלים תואר מוסמך ותואר דוקטור בלימודי השואה, במסגרת המכון ליהדות זמננו. עבודת הדוקטורט שכתב עסקה בתגובת היהדות האורתודוקסית בארצות הברית לשואה והתמקדה במאמצי ההצלה של ועד ההצלה שעל יד רבני אמריקה שנוסד בשנת 1939.
בשנת 1978 הוזמן זורוף לכהן כמנהל (האקדמי) הראשון של מרכז שמעון ויזנטל בלוס אנג'לס, שם מילא תפקיד חשוב בהקמת הספרייה והארכיון של המרכז והיה יועץ היסטורי לסרט "ג'נוסייד" שהפיק המרכז. הסרט זכה בפרס האוסקר בקטגוריית הסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 1981.
התעניינותו בפושעי המלחמה הנאצים החלה ב-1978, בעקבות מפגש עם צייד הנאצים שמעון ויזנטל, במהלך הקרנת סרט על פושעי מלחמה נאצים.
ב-1980 חזר לישראל והחל לעבוד כחוקר בתחום פושעי המלחמה הנאצים בעבור המשרד לחקירות מיוחדות של משרד המשפטים האמריקאי. מחקריו סייעו בהכנת תיקים נגד מספר רב של פושעי מלחמה נאצים שחיו בארצות הברית.
זורוף מכונה "צייד הנאצים האחרון", מאז מותו של שמעון ויזנטל ולאחר שסרז' וביאטה קלרספלד הפסיקו את פעילותם בתחום.
חיים אישיים

זורוף מתגורר באפרת. הוא נשוי לאלישבע ואב לארבעה.
הערות שוליים

↑  בשנת 2000 יצא לאור בארצות הברית ספרו על הנושא תחת הכותרת "תגובת היהדות האורתודוקסית בארצות הברית לשואה ("The Response of Orthodox Jewry in the United States to the Holocaust”) בהוצאת ישיבה יוניברסיטי. הספר זכה בפרס אגיט לספרות בנושא השואה וההתנגדות היהודית וכן לפרס ספרותי ע"ש הרב ד"ר שמואל בלקין מטעם ארגון בוגרי הישיבה אוניברסיטה בארצות הברית.
1 2  עמירם ברקת, צייד הנאצים האחרון, באתר הארץ, 27 בינואר 2005
↑  תום שגב, עכשיו רוצים את גקס, כותרת ראשית, 2 בספטמבר 1987
המשך המאמר על חשיפת גקס, כותרת ראשית, 2 בספטמבר 1987
↑  מורין ג'ונסון, תאצ'ר לא ממהרת לפעול :למען'החוק לשפיטת נאצים, מעריב, 6 ביוני 1990
↑  סקוטלנד: משתף פעולה עם הנאצים נפטר מבלי שהועמד למשפט, באתר וואלה, 13 בספטמבר 2001
↑  אריה בנדר, הרגשתי דחף לבוא לביתו של הפושע הנאצי גקאס כי הוא רצח את דודי, מעריב, 28 ביולי 1987
↑  יוסי ורטר, עתי"ם, מרכז ויזנטל פנה לממשלת ישראל: ״ליטא חננה 120 רוצחים נאצים", חדשות, 6 בספטמבר 1991
↑  כתבה על גזר הדין במשפטו של שאקיץ'
↑  כתבת וידאו ב-BBC
AP, דרום אמריקה: מבצע ללכידת פושעים נאצים, באתר ynet, 28 בנובמבר 2007
↑  מתוך ראיון בערוץ 10, 5 בפברואר 2009.
↑  מתוך ראיון ברשת ב', 18.6.09
↑  אנשיל פפר, הקצין שרצח יהודי משום שלא ענד טלאי צהוב יוסגר להונגריה, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2008
↑  עופר אדרת, אוסטרליה לא תסגיר הונגרי החשוד ברצח יהודי בשואה, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2012
↑  The Norway Post
↑  מקור בג'רוסלם פוסט
↑  מורן שריר, בחמש קם צייד, באתר הארץ, 20 באפריל 2012
↑  עופר אדרת, אותר הפושע הנאצי המבוקש ביותר בעולם, באתר הארץ, 15 ביולי 2012
1 2  עופר אדרת, גרמניה פתחה בחקירה נגד 50 שומרים מאושוויץ, באתר הארץ, 6 באפריל 2013
↑  עופר אדרת, גרמניה פתחה בחקירה נגד קשיש החשוד ששמר במחנה הריכוז דכאו, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2013
↑   עופר אדרת, גרמניה: בן 101 שהיה שומר במחנה ריכוז נאצי נידון לחמש שנות מאסר בגין סיוע לרצח, באתר הארץ, 28 ביוני 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007516499105171  PLWABN: 9810693870205606  BnF: cb12900025b (data)  GND: 119367505  ISNI: 0000 0001 0928 3084  LCCN: n77018632  LNB: 000064686  NKC: zmp2014818413  NTA: 215079787  SUDOC: 130510165  VIAF: 98329990   WorldCat (עם VIAF): 98329990
ארץ המרדפים

לוחמים במרדף בבקעת הירדן, בסביבות 1968
מרדף בבקעת הירדן
אנדרטת הבקעה, יצירתו של הפסל יגאל תומרקין, ממוקמת סמוך ליישוב פצאל
ארץ המרדפים הוא כינויו של אזור במזרח ישראל, הכולל את בקעת הירדן, מדבר שומרון וחלקו הצפוני של מדבר יהודה, לאורך המורדות המזרחיים של שדרת ההר המרכזית מצפון לים המלח. הכינוי ניתן לאזור במהלך מלחמת ההתשה בבקעת הירדן, שהתנהלה בשנים שלאחר מלחמת ששת הימים (1968–1970), בשל המרדפים שנערכו בו אחר מחבלים שחדרו מירדן לישראל דרך אזורים אלו.