stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחידה 838
רקע > כלי השיט והחימוש

כלי השיט ששירתו את הבסיס בתחילה היו ה'צרעות'. שלש סירות קטנות ומהירות תוצרת ברטרם ארצות הברית. נתונים טכניים: אורך: 7.62 מטר, רוחב: 2.90 מטר, דחי: 7.5 טון, מהירות: 20 קשר. הנעה: 2 מנועים 220 כ"ס כ"א, חימוש: מקלע 0.5 בראונינג על חצובה מאחור ושני מקלעי מאג בשני צדי המבנה, צוות הפעלה: 4 לוחמים בפיקוד סמל ומפקד הזוג היה קצין ים בוגר חובלים.
ספינת ברטרם משיטה אורחים בבסיס אילת.
ספינת ברטרם נישאת על סיפון אח"י בת-ים.
הורדת סירת ברטרם האמצעות זרוע המנוף מאח"י בת ים
סיירת ספינות הברטרם משייטת בקרבת ראס סודר, צילום מאח"י בת ים.
ספינת צרעה משייטת במפרץ סואץ
הנחתת 'תרשיש' כמעגן לדבורים בראס סודר.
נחתת כרציף לדבורים בראס סודר.
עגינת דבורים צמוד לדופן הנחתת 'תרשיש' בראס סודר.
התארגנות

התוכנית הייתה להקים בסיס מסודר ומגודר ובו כל השירותים הדרושים ליחידה צבאית. למפקדה ולשיכון אנשי היחידה נבחרו מספר בניינים בשכונת הווילות שנבנתה לעובדי חברת הנפט האיטלקית בראס-סודר. מספר חודשים שכן הבסיס במספר וילות: ללא שירותים ומקלחות, ללא גדר סביב הבסיס. מאחר שלא היו מים מתוקים אלא רק עוקב, פעם בשבוע הייתה מגיעה משאית מים ומספקת מים ליחידה. הרחיצה האישית נעשתה במי הים ושטיפה אחרונה במים מתוקים מתחת לעוקב.
לאחר כ־3 חודשים בתנאי שדה, הושלמה בניית הבסיס במקומו החדש, שכלל: מטבח, חדר אוכל, מקלחות, שירותים ותאורה, תחנת מכ"ם חדשה, ומי"ק. סביב לבסיס הוצבו עמודי תאורה וגדר היקפית.
מצינורות שנמצאו במקום רותך צינור שהוליך את מי הגפרית ממעיין הגייזר שנמצא מזרחית למבנים ומים אלה שימשו לרחצה.
עבודה זאת בוצעה על ידי צוות הבסיס לפי תכנון המפקד הראשון אמנון בן ציון.
שכונת הוילות בראס סודר- מחנה יחידה 838 בראס סודר מכיוון המדבר.
מבנה הקשר בבסיס ראס סודר 1972.
מבנה בראס סודר
השק"ם של בסיס ראס סודר ממוקם באחת הוילות הנטושות.
מבנה בראס סודר
מבנים ועמדות בראס סודר
מבנים בראס סודר
נוף ראס סודר
התארגנות > מוצב הפיקוד

מוצב הפיקוד מוקם באחת הווילות הנטושות ונעשה המי"ק, שכלל צג מכ"ם שולחן סימון מטרות, אמצעי קשר והמזגן היחידי בבסיס. המי"ק איפשר שליטה טובה בכוחות ששייטו בצפון מפרץ סואץ.
מבנה מפקדת יחידה 838 בראס סודר.
נגד מאיר בן ארי מקיים שליטה בגזרה בחדר המי"ק של יחידה 838, ינואר 1973.
מכשיר המכ"ם מסוג קלוין 19 בחדר המי"ק של ראס סודר
תמונת המכ"ם של קטע מפרץ סואץ
התארגנות > הטיפול בצרעות

בחוף ראס סודר היה מזח קטן שלא היה מוגן מסערות. בחודשים הראשונים היו הצרעות קשורות למצופים ואנשי צוות היו שוהים עליהן בתורנות 24 שעות. במספנת חיל הים נבנה מתקן מיוחד מעין עריסת שער על גלגלים. ובעזרת מערכת גלגלות וכבלים היה המתקן מגולגל לים הצרעה נכנסת לעריסה ונקשרת. ראש משאית להובלת טנקים היה מושך את מתקן השער ובו הסירה אל מחוץ למים. הבסיס צויד ב-2 ראשי גורר והוצב בו נהג עבורם. החל מחודש אוגוסט 1970 גרירת הספינות לחוף התבצעה על ידי נגמ"ש אמפיבי למחצה, מדגם M-113 שכונה בצה"ל בשם "זלדה" או "ברדלס". הנגמ"ש הושאל לפי הצורך מסוללת טילי ההוק MIM-23 Hawk שהייתה מוצבת בסמוך.
מיגון הצרעות - כאשר החלה "מלחמת ההתשה" היה צורך להכין מחפורות על מנת להגן על הצרעות כשהן בחוף. אך כל הכלים היו מגויסים לבניית המעוזים בקו התעלה. לפתע הופיעה משאית ועליה מחפרון והנהג שהיה גם המפעיל, שוכנע להוריד את המחפרון בבסיס. לנהג היה אישור עבודה באבו רודס ותוך חודש ימים ביצע עבודות עפר רבות למיגון הבסיס, מחפורות לסירות ליד המזח ובתוך הבסיס ועוד.
פינוי הצרעות - סיירת הצרעות המשיכה בשירות קרבי עד סוף אפריל 1973 שאז פונתה והפעילות הימית נעשתה על ידי ספינות דבור שלא התבססו בראס סודר.
כוחות נוספים בגזרה

סיירת השריון  - בראס סודר מוקמו כוחות מפלוגת סיירת של חטיבות השריון 401 או 14 שתפקידם היה "לפתוח" כל בוקר את צירי התנועה מראס סודר דרומה וצפונה. לאחר שהוברר כי המצרים יורים על הצרעות שלח אלוף הפיקוד שלמה להט מחלקת טנקים בת 3 טנקי מגח להגנת הבסיס. כמו כן סיפק לצרעות מכשירי קשר חדישים.
סוללת טילי "הוק" - חיל האוויר הציב סוללת MIM-23 הוק ליד הבסיס שתפקידה היה להגן על האזור בפני תקיפת מטוסים מצרים.
יחידת בקרה אווירית - כמו כן הוצבה ליד הבסיס יחידת בקרה אווירית ניידת.
יחידת האזנה קרבית של חיל המודיעין - חיל המודיעין הציב בבסיס, באחת הווילות יחידה לניהול האזנה קרבית.
מבצעים במהלך מלחמת ההתשה

השתתפות במבצעים - עם תחילת מלחמת ההתשה הפך הבסיס למרכז הפעילות של שייטת 13 ויחידה 707. עיירת הנפט המצרית ובעיקר הקולנוע הפכו לבסיס קבוע של שייטת 13, אשר לוחמיה היו מלווים במערך לוגיסטי גדול שכלל: חזירים, סירות גומי וצוותי אחזקה ומטבח.
חדר המי"ק של היחידה היה הופך חפ"ק שממנו הרמטכ"ל, מפקד חיל הים ומפקד השייטת ניהלו את המבצע.
פלגת הצרעות שותפה בביצועים לפי הצורך ע"י: סיורי הכנה ומודיעין לפני המבצעים, גרירת סירות גומי וחזירים לקרבת היעד. הובלת קצין תצפית קדמי ורופא לקרבת היעד, פינוי פצועים, הובלת צוותי יחידה 707 לבדיקת חופים.
מבצעים במהלך מלחמת ההתשה > מבצע בולמוס 5

הצרעות, בפיקוד רס"ן אמנון בן ציון, ביצעו סיור מקדים בחופי עדביה והעבירו דיווח: שביעד לא נמצא מכ"ם אלא רק זרקור גדול. בתאריך 21 ביוני 1969, נערכה פשיטה של שייטת 13, בפיקוד שאול זיו, שעברה בהצלחה והזרקור פוצץ.
מבצעים במהלך מלחמת ההתשה > מבצע בולמוס 6

במסגרת ההכנות לפשיטה נשלחה פלגת הצרעות בפיקוד אמנון בן ציון ב-25 ביוני 1969 לערוך סיור מסביב לאי גרין. אחת המטלות הייתה להגדיר ולמדוד את הזרם במקום. בצד המזרחי נמצא זרם דרומי, בצד המערבי אותר זרם צפוני. על הצרעות נפתחה אש מתותח 130 מ"מ המצרים מכוון מכ"ם מהסוללה בעתקה. הצרעות שסיימו למעשה את משימתן נסוגו מהשטח במהירות תוך שינויי קורס רבים עד שיצאו מטווח התותח ללא פגע.
הממצאים על הזרמים השונים והמידע שאין על האי מכ"ם, הועברו למפקד שייטת 13 ולראש ענף המודיעין הימי, אך לא הגיעו למפקד הפושטים דב בר.
בעת המבצע כוח של שתי צרעות בפיקוד רס"ן אמנון בן ציון יצא לכיוון האי גרין כדי לסייע בגרירת סירות גומי שיפגעו ולשמש בסיס לקצין תצפית קדמי של סוללת התותחים שהוצבה בסיני. בצרעת הפיקוד צורף גם אל"ם אפרים חירם. עם תחילת הקרב התקרבו הצרעות לאי גרין. כאשר החלה הפגזה מצרית על האי נענו באש מתותחי כוחותינו, כאשר אפרים חירם פועל בנוהל קצין חי"ר מטווח. נקלט דיווח שסירת גומי נפגעה והלוחמים שוחים במים. הצרעות יצאו על מנת לחלצם אך לפניהם הגיע מסוק החילוץ ובחירוף נפש הצליח לשלות את הלוחמים מהים. עמי אילון הפצוע יחד עם הרופא הועלו לצרעות שנעו לראס-סודר תוך גרירת סירות הגומי.
מדידת זרמים נעשית על ידי קשירת הספינה למצוף הכניסה לתעלת סואץ בקרבת האי גרין 25 ביוני 1969.
סיום מדידות הזרמים ליד מצוף תעלת סואץ ותחילת תנועה חזרה לבסיס ראס סודר 25 ביוני 1969.
ספינות צרעה מתרחקות מאזור צפון המפרץ בו הן מופגזות 25 ביוני 1969.
ספינת צרעה חוזרת ממדידת הזרמים בקרבת האי גרין והפגזת התותחים, 25 ביוני 1969.
צוותי הצרעות בחזרה מהפלגת המדידות וההפגזה 25 ביוני 1969.
מבצעים במהלך מלחמת ההתשה > מבצע אסקורט

לקראת מבצע רביב הוטלה על שייטת 13 משימה: להטביע את שתי הטרפדות דגם P-183 העוגנות בדרך קבע בעתקה.
התוכנית' כללה שני חזירים ועליהם 4 לוחמים צוללים בכל כלי, יגררו על ידי 2 צרעות מראס סודר לקרבת מעגן הטרפדות. שם הצרעות חוזרות לראס סודר והחזירים ממשיכים בכוחות עצמם. חודרים למעגן הצוללים מדביקים את המוקשים. חוזרים לחזירים שנעים בשיט עצמאי לראס סודר.
בליל 5 בספטמבר 1969 יצאו שתי צרעות, בפיקוד רס"ן אמנון בן ציון, לכיוון עתקה כשהן גוררות כל אחת חזיר. אך לפני ניתוק החזירים התקבלה הוראה לחזור מאחר שהטרפדות המצריות עזבו את המעגן.
בליל 7 בספטמבר 1969 יצא שוב הכח לכיוון עתקה. הטרפדות המצריות היו במקומם בנמל. החזירים התנתקו מהצרעות שחזרו לראס סודר. המשימה בוצעה בהצלחה אך בדרך חזרה התפוצץ מוקש עלוקה בתוך אחד החזירים ו-3 לוחמים רפי מילוא, עודד ניר ושלמה אשל הי"ד נהרגו. הלוחם אריה יצחק שנפצע, שחה ושמר על גופות שלושת חבריו לידו, עד שפונו מהים במסוק.
מבצעים במהלך מלחמת ההתשה > מבצע רביב

מבצע רביב היה פשיטה משוריינת לאורך כביש החוף המצרי במפרץ סואץ. כלל הובלת כח שריון מורכב מטנקי שלל שיועמסו בראס סודר בשלש נחתות 36 מטר. הנחתת הכח בחוף המצרי של מפרץ סואץ, ואיסופו בנחתות בחוף דרומי יותר.
מבצעים במהלך מלחמת ההתשה > מבצע רביב > בדיקות חוף

על יחידה 707 בפיקוד סא"ל שאול סלע הוטל לבצע בדיקות חופים בצד המצרי כדי להכיר את חופי הנחיתה והפינוי. מבצעי בדיקות החופים כונו "מבצעי בלש". התוכנית הייתה לגרירת סירות גומי על ידי הצרעות לחציית המפרץ. סירות הגומי יתקדמו לקרבת החוף ולוחמים ירדו בשחיה אל החוף יבצעו את הבדיקה. יחזרו ויאספו באותה דרך.
בסיור הראשון לא ניתן היה לבצע מדידת עומקים נכונה עקב הגלים החזקים. בדרך חזרה התקלקלו מכשירי המכ"ם של שתי הצרעות. מפקד הצרעות רס"ן אמנון בן ציון, הצליח להגיע חזרה כשפנסי הטנקים מסמנים לו את מעגן ראס סודר. למחרת לאחר תיקון המכמ"ם יצא הכוח שוב למפרץ והפעם בוצעה המדידה בהצלחה והניבה נתונים טובים לנחיתה.
מבצעים במהלך מלחמת ההתשה > מבצע רביב > מבצע הנחיתה

לקראת מבצע הנחיתה, ביימו שלוש הצרעות תנועות על הנתיב המתוכנן לנחתות מדי לילה עד שמפעילי המכ"ם המצרים התרגלו לכך. ב-8 בספטמבר 1969 יצאו שלוש הנחתות עמוסות בטנקים מראס סודר כאשר הצרעות צמודות לדופן הנחתות וגוררות את סירות הגומי של יחידה 707 כך שבמכ"ם המצרי הופיעו רק 3 מטרות. תמונה דומה למה שנתקבלה אצלם בימים הקודמים ולא החרידה את שלוות המצרים. כך הצליחו הנחתות להתקרב לחוף המצרי בהפתעה גמורה.
מבצעים במהלך מלחמת ההתשה > מבצע תרנגול 53

מבצע גנבת המכ"ם המצרי נעשה על ידי כח צנחנים מובל במסוקים ב-25 בדצמבר 1969 . תפקיד הצרעות, בפיקוד אמנון בן ציון, הסתכם בהמתנה בנקודה במרכז מפרץ סואץ בכוננות הנצלה במקרה של תקלה באחד המסוקים. המבצע עבר ללא תקלות וקרון המכ"ם הגיע לצד הישראלי מבלי להירטב.
מבצעים במהלך מלחמת ההתשה > פגיעה בספינת משמר מצרית

ב-5 במאי 1973 יצא סגן צבי שחק באור יום ממעגן ראס סודר עם שתי צרעות והרחיק את ספינת המשמר 'דה קסטרו' באש מבלי להיפגע.
ב-13 באוגוסט 1973 הייתה שוב חדירה של ספינת המשמר המצרית מדגם 'דה-קסטרו' באור יום. שחק ערך את הכוח ונכנס לקרב. הספינה המצרית פתחה ראשונה באש. שחק התקרב לטווח היעיל של תותחי אורליקון ובטווח של 600 מטר נתן פקודת אש בו זמנית משני הדבורים. ירי הדבורים היה מדויק. ספינת המשמר המצרית ספגה פגיעות רבות והחלה להסתובב במעגלים. לכוח הישראלי היו שני פצועים קל. הצוות המצרי ספג אבדות ה'דה קסטרו' שניזוקה קשה הצליחה לדדות חזרה לנמל עדביה. הועלתה שם למבדוק אך לא הוחזרה לכשירות.
ספינת דיג מצרית, מלאה בחשיש, עברה לצד המזרחי ונתפסה.
מפקד חיל הים אברהם בוצר מפליג בספינת צרעה מראס סודר
שיחת פרידה של מפקד חיל הים אברהם בוצר עם סגל יחידה 838 אוגוסט 1972
אלוף אברהם בוצר ורס"ן אורי גולני מפקד יחידה 838 משיקים כוס לברכת פרידה מזאב גולדצקי, אוגוסט 1972.
מלחמת יום הכיפורים > לפני המלחמה

התקופה של לפני מלחמת יום הכיפורים הגזרה הייתה שקטה יחסית. בדיעבד היה זה שקט מדומה שחיפה על הכנות המצרים למלחמה. בסוף חודש ספטמבר הוחלף פיקוד היחידה מזאב גולדצקי ליואל פלג. במוצב המזח הוחלפו התצפיתנים שהיו באחריות הבסיס.
התרעה על פריצת המלחמה – מפקד היחידה החדש יואל פלג נשאר לסוף השבוע הראשון ביחידה. מרבית הסגל הקבוע נמצא בחופשה לקראת יום כיפור. ביום ששי 5/10 בערב התקבל מברק מפיקוד דרום ברפידים ”מלחמה תפרוץ מחר בערב.”
מסדר החלפת הפיקוד בין גולדצקי ליואל פלג 28 בספטמבר 1973.
ביקור סגל ראס סודר במוצב המזח והחלפת הצופים  שבת שלפני המלחמה, 29 בספטמבר 1973.
מלחמת יום הכיפורים > תחילת המלחמה

בשבת 6 באוקטובר בצהריים נראו בצג המכ"ם מטרות רבות עולות מעדביה עוברות מזרחה וחוזרות. מסתבר שהיו אלה מסוקים שחלקם הופלו בידי יחידת טילי הנ"מ ומטוסי חיל האוויר.
במלחמת יום הכיפורים הונחתו מהאוויר אזור ראס סודר יחידות קומנדו מצריות. חלק מהמסוקים הופלו על ידי חיל האוויר הישראלי ויחידות ישראליות פגעו בשאר הכוחות.
בשעה 1400 הופעלה בבסיס אזעקה נגד מטוסים. בפתיחת המלחמה נמצאו במעגן ליד התרשיש שני דבורים בפיקוד צבי שחק. בהוראת ראש מחלקת הים ממוצב הפיקוד הימי נשלחו לשוטט במפרץ. הדבורים הונחו להיות קרובים לחוף סיני. הדבורים הבהילו את כוחות החטיבה מהחוף שהזעיקו סיוע מטוסי תקיפה בטענה שנחתות מתקרבות. חיל האוויר בדק עם מפקדת חיל הים ומטוסים לא הוזנקו. הדבורים נשלחו לסיור למרכז מפרץ סואץ ובסיס ראס סודר נשאר חשוף לתקיפה מהים.
מלחמת יום הכיפורים > היחידה במלחמה

בשעה 23:00 הגיעה הודעה ממפקדת חיל הים שהועברה בקוד לדבורים לרדת לזעפרנה ולהטביע סירות דיג במקום. חדר המי"ק בראס סודר שימש כממסר והעביר את ההודעה לדבורים וכך החל קרב מרסא תלמאת.
בהמשך הקרבות הוכפפה ראס סודר למרחב שלמה שעבר לפיקודו של ישעיהו גביש והתקיימו באזור קרבות בין כוחות מצריים שניסו לנוע מכיוון עיון מוסה ובין כוחות ישראלים. חיל הים הישראלי מנע ניסיונות נחיתה מצריים על ידי תקיפת בסיסים מצריים במערב מפרץ סואץ.
הארמייה השלישית המצרית התקדמה בסיני ונעצרה 10 ק"מ מצפון לבסיס. בגזרה לא היה כח ישראלי שימנע ממנה להתקדם ולשטוף את המוצב. מפקד הבסיס קיבל הודעה שהחי"ר והמודיעין עוזבים. המוכמות פונו לאבו רודס ואחר כך לשארם. פלג נשאר בהרכב מצומצם עם צוות המי"ק. ביום שני קיבלו הודעה שכח צה"לי הכולל תשעה טנקי טירן, יוצא משארם א-שייח' להגנת מחנה הבסיס. רק שני טנקים הגיעו לראס סודר השאר נתקעו בדרך מסיבות טכניות.
מלחמת יום הכיפורים > פינוי הבסיס

ב-9 באוקטובר 19:15 הגיעה הודעה מרפידים להתפנות מהבסיס היה מידע שהמצרים מתכננים פשיטת קומנדו על הבסיס.  פלג דיווח על כך למפקדת חיל הים. וקיבל הוראה”המפקד רוצה שאם יש זמן להטביע את ה-95 לגמרי ואם אין ביכולתם, אז למלא אותה מים ולפוצץ אותה.”. אג"ם מבצעים של צה"ל לא ידע על ההוראה לפנות את ראס סודר. בשעה 22:00 יצאו בשיירה שכללה: אוטובוס, משאית וג'יפ שהם משאירים חלק גדול מהציוד בבסיס. השיירה נעה בלילה בלי אורות עם נשק מוכן לירי. הגיעו לפנות בוקר לאבו רודס. במשך היום ה־10/10 הפציץ מטוס טופולב מצרי את המחנה וגרמו לנפגעים בין הצנחנים. פלג קיבל הוראה להמשיך לשארם א-שייח'. פיקוד דרום החרים את המשאית עם הנהג שנשאר ועסק בהעברת גופות חיילים ישראלים שנפלו.
מלחמת יום הכיפורים > ניסיון לחילוץ אנשי מוצב המזח

מוצב המזח בפתח התעלה בצפון מפרץ סואץ נשאר בידי צה"ל כאשר הוא מוקף על ידי כוחות מצריים. במקום היו 42 איש מחציתם פצועים וחלקם הרוגים. ניסיונות חילוץ יבשתי לא צלחו. המטכ"ל פנה לחיל הים לבצע חילוץ על ידי שייטת 13. אך אלה היו עסוקים במבצעי מגבית והמשימה הועברה לדב בר עם יחידה 707. אנשי יחידה 707 הגיעו לבסיס כאשר אנשי יחידה 838 נעדרו ממנו. יחידת חיל הים במקום פונתה יומיים קודם בהוראת פיקוד דרום שחשש שתיפול בידי המצרים. הקשר עם מפקד חיל הים נעשה מהחפ"ק של אל"ם עוזי יאירי, מפקד חטיבת הצנחנים. יאירי שמע את הדברים והבין את ההתלבטות ואמר לדב בר ”תצא לים, תראה מה יקרה ותחליט”. עמי אילון, שהגיע לראס סודר עם זוג דבורים, הבטיח לעקוב ולסייע בהכוונה במידת האפשר. יחידה 707 יצאו לחילוץ בשלב מוקדם של התנועה התגלו סירות גומי על ידי המצרים והופגזו בצורה מדויקת על ידי תותחי חוף מכווני מכ"ם. דב בר החליט לחזור ומשימת החילוץ לא צלחה.
מלחמת יום הכיפורים > בסיס קדמי לכיבוש נמל עדביה

כעבור עשרה ימים חזרו פלג ואנשיו לראס סודר ומצאו הרס מוחלט שביצעו הצנחנים. הם החזירו לשימוש את המכ"ם והקשר. אח"י בת ים הגיעה ועגנה בקרבת הבסיס כשלצידה נקשרו הדבורים וקיבלו אספקה. כאשר התברר שכוח שריון כבש את עדביה עברה מפקדת הזירה להתמקם בראס סודר. פלגת הדבורים הגיעו בפיקוד עמי אילון שנעשה מפקד הגזרה הצפונית ופלג המשיך כמפקד המוצב.
הנחתות שייטו לעדביה והעבירו שבויים מצריים למשמורת היחידה עד שנלקחו על ידי משטרה צבאית. בין השבויים היו חמישה קצינים בכירים מצרים שהתלוננו על כך שהכיבוש נעשה אחרי הפסקת האש. ביניהם היה מפקד הבסיס הימי שהיה גאה בכך שהכיבוש נעשה על ידי השריון. לדבריו ”אם הייתם מגיעים בדרך הים היינו מחסלים אתכם עם כל התותחים והמקלעים שהכנו לכך. ”
רציף נמל עדביה לאחר כיבושו על ידי השריון הישראלי. דבורים בעגינה ליד הרציף.
נמל עדביה בחוף המערבי של מפרץ סואץ
שבויים מצריים בנמל עדביה.
סא"ל אמנון בן ציון בנמל עדביה, 24 באוקטובר 1973.
לאחר המלחמה

בתקופה המידית אחרי הפסקת האש עסק חיל הים בשמירת המצור על הארמייה השלישית. המשימה הוטלה על עמי אילון ששימש כמפקד גזרת צפון מפרץ סואץ. מסוקים מצריים שנצפו על ידי חיל הים הופלו על ידי מטוסי קרב של חיל האוויר. דבורים מנעו מעבר כלי שיט מהצד המצרי אל החוף המזרחי. בתקופה מה-5 עד 13 בנובמבר יצא כח משייטת 13 עם סירות גומי נגררות על ידי דבורים, מדי לילה מראס סודר למארבים בצפון המפרץ. בהמשך נעשו שני מארבים על ידי סנוניות.
בני אהרון קצין המודיעין של זירת ים סוף בעת ביקור בראס סודר נובמבר 1973.
אברהם בכר מפקח על הספנת דבור בחוף ראס סודר, נובמבר 1973.
חנוכת הממשה להספנת דבורים בראס סודר, נובמבר 1973.
דבור 881 מועלה לתיקונים בראס סודר, לאחר שנפגע בירי מהאי גרין, נובמבר 1973.
דבור שנפגע בתחתית מועלה לחוף בראס סודר.
רמי בובליל ומאיר בן ארי בקרבת העיר סואץ, ינואר 1974
לאחר המלחמה > סגירת היחידה

בנובמבר 1975, בעקבות הסכם הביניים בין ישראל למצרים 1975, נסוגה ישראל מהאזור והוא עבר חזרה לשליטת מצרים. מפקד הבסיס מייק אלדר שצבע וסידר את הבסיס נאלץ לחרבו ולנטוש אותו.
מפקדים ובעלי תפקידים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| דרגה ושם | תקופת פיקוד | עיקרי דברים | תמונה |  |  |
| רס"ן אמנון בן ציון | ספטמבר 1968 - 1970 | הקים וביצר את הבסיס ומפקדו בעת מבצעי בולמוס ורביב |  |  |  |
| סרן שמואל שריג | 1970 |  |  |  |  |
| סרן אבשלום יחיאל | 1970 |  |  |  |  |
| אבנר קורא | 1971 |  |  |  |  |
| רס"ן אמנון בן ציון | דצמבר 1971 עד מרץ 1972 | מינוי זמני |  |  |  |
| סרן אורי גולני | מרץ 1972 – פברואר 1973 |  |  |  |  |
| סרן זאב גולדצקי | פברואר עד 30 ספטמבר 1973 |  |  |  |  |
| סרן יואל פלג | 1 אוקטובר -דצמבר 1973 | מלחמת יום הכיפורים |  |  |  |
| סרן עמי אילון | נובמבר 1973 - 1974 | מפקד בכיר בגזרה   בעת כיתור הארמייה השלישית של מצרים |  |  |  |
| סרן אברהם בכר | דצמבר 1973 – מרץ 1974 |  |  |  |  |
סרן רפי יוסיף-און: 
| סרן שאול ביבי | אפריל – יולי 1974–1975 |  |  |  |  |
| סרן מייק אלדר | יולי – 14 בנובמבר 1975 | סגירה ופינוי הבסיס |  |  |  |
|  |  | מפקדי סיירת הברטרמים |  |  |  |
| ג'וני אשוח | 1969 |  |  |  |  |
| גבי פוליצר | 1969 |  |  |  |  |
| שמואל אדלשטיין | 1970 |  |  |  |  |
זאב פורת: 
| צבי שחק | יוני 1973 |  |  |  |  |
פרסומי חיל הים

מלחמת יום הכיפורים זירת ים סוף חיל הים זירת ים סוף, אג"מ, 1973, ע' ב-12.
קריאה נוספת

מייק אלדר, שייטת 11, ספרית מעריב, 1996, עמ' 55–72, 88, 95-92, 97, 133-131, 135, 143.
דב רוזנטל ברטרם אלבום כלי שיט חיל הים, הוצאה לאור חיל הים 1992, עמ' 105–106.
אופיר שוהם ואחרים, סיפורי המדהימים מרס סודר, אח"י פלברה אגדות שקרו באמת, הוצאת בית החובל 2020, עמ' 274.
ביאורים

↑  המהירות התאורטית של ספינות הברטרם דווחה כ-37 קשר אך עקב העמסת משקל לא עברו יותר מ-20 קשר בים שקט.
↑  במבצע הראשון באזור הוצב החפ"ק בראס מיסלה. אך המצרים איכנו את שידורי הקשר והפגיזו בתותחים. ומאז הוקמו החפ"קים בבסיס ראס סודר שנמצא מחוץ לטווח התותחים.
↑  באותו יום גם יצאו ספינות שרבורג לדרכן.
↑  במלחמת יום הכיפורים נמצאה מוספנת על החוף והושמדה בירי מטנק של צה"ל.
↑  מסומנים בעיגול צבי זוזל והחובש שולטהייס שנפלו בשבי המצרי.
↑  ההוראה ניתנה על ידי האלוף ישעיהו גביש באמצעות סגן מפקד חטיבה 35 סא"ל אמנון ליפקין שחק שהיה מפקד הכח היבשתי במקום. מקור אג"מ זירת ים סוף ע' ב-12.
↑  אין תשובה ברורה מי נתן את ההוראה. כנראה פיקוד דרום
הערות שוליים

↑  רפי רז, הפגנת נוכחות מופגזת מאוד באתר משמר המורשת הימית.
↑  סירת ברטרם באתר עמותת חיל הים
↑  דני נחושתן באתר משמר המורשת הימית.
↑  יואל פלג באתר משמר המורשת הימית.
↑  מלחמת יום הכיפורים, אתר דובר צה"ל
↑  יומן מצפ"י 9 באוקטובר שעה 15:51 עמ' 24.
↑  יוסף ארגמן, עשר פצצות שחורות, מעריב, 11 באוקטובר 1973.
↑  מייק אלדר שייטת 13 עמ' 491
↑  דב בר באתר משמר המורשת הימית.
↑  מייק אלדר, שייטת 11 עמ' 92.
↑  יואל פלג באתר משמר המורשת הימית
↑  סא"ל בני אהרון קצין המודיעין בזירת ים סוף במלחמת יום הכיפורים באתר משמר המורשת הימית, דצמבר 2013.
↑  שאול זיו, פעילות שייטת 13 במלחמת יום הכיפורים, עמ' [דרושה הבהרה]
↑  מייק אלדר, 'שייטת 11' עמ' 133-131.
מפת אזור פעילות יחידה 838 בצפון מפרץ סואץ 1968–1975
חיילת מהיחידה ליד שלט אזכור לסיום שירות סיירת הצרעות, בתאריך 28 באפריל 1973.
תרשים תנועת כוח יחידה 707 לחילוץ אנשי מוצב המזח, 11 באוקטובר .1973
שאול אלוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באפריל 1948 (בן 76) רפובליקת פולין 
 מדינה:  ישראל
 תאריך עלייה:  1950
 מקום מגורים:  תל אביב
 מקצוע:  איש עסקים
 
שאול אלוביץ' (נולד ב-1 באפריל 1948) הוא איש עסקים ישראלי מתחום התקשורת, בעל השליטה בקבוצת יורוקום שבאמצעותה החזיק בשליטה במספר חברות ציבוריות, בהן קבוצת בזק. אלוביץ' כיהן כיו"ר דירקטוריון בזק, וכן כיו"ר דירקטוריון ונושא משרה בחברות אחרות בקבוצת בזק, ובהן חברת "וואלה!". ב-24 במאי 2020 נפתח משפטו בתיק 4000.
ביוגרפיה

שאול אלוביץ' נולד ב-1 באפריל 1948 בפולין, בן בכור להורים ניצולי השואה, ובגיל שנתיים עלה איתם לישראל. בגיל 20 נשא את מרים פרונאי, בתו של אלכסנדר פרונאי, שהיה בעל חברת ר.א.פ להתקנת אינטרקומים ואנטנות טלוויזיה וייבוא מכשירי טלפון. אלוביץ' הצטרף לעסק והתקדם בו לעמדות ניהול. הוא החל ללמוד משפטים, אך לא סיים את לימודיו. במסגרת פעילותו בחברה התוודע לשוק התקשורת, ובשנות ה-80 פרש יחד עם אחיו, יוסי אלוביץ', מחברת ר.א.פ והם החלו לבנות את עצמם כאנשי עסקים.
בשנת 1985 רכש אלוביץ' את חברת יורוקום, יצרנית ובהמשך יבואנית של מכשירי טלפון, מהמשקיעים המקוריים של החברה. באפריל 1986 נכנסה גם תדיראן כשותפה, לאחר שהחליטה לא להמשיך ולהשקיע בתחום מכשירי הטלפון לשוק הצרכני כיצרן, והעדיפה להיות שותפה של יבואן מאשר להתחרות בו.
חברת יורוקום התמחתה בשיווק מוצרי חברת פנסוניק בישראל. עם כניסת סלקום לשוק התקשורת הפכה יורוקום ליבואנית הבלעדית של מוצרי נוקיה בישראל. באמצעות יורוקום הקים אלוביץ' את ספקית האינטרנט "אינטרנט זהב" וב-2006 את חברת השיחות הבינלאומיות "סמייל 012". ב-2009 מכר אלוביץ' את סמייל 012 ליוסי מימן תמורת 1.2 מיליארד ש"ח.
בשנת 1998 הצטרף לקבוצה שהקים איש העסקים עזרא הראל והחברות ישפאר, גילת ובזק, שהתארגנה לקבלת רישיון לאספקת שידורי טלוויזיה רב-ערוצית באמצעות לוויין תקשורת בישראל - חברת די.בי.אס שירותי לווין (1998) בע"מ. אלוביץ' החזיק בתחילה 10% ממניות הקבוצה, ב-2000 רכש את חלקו של איש העסקים לוני הרציקוביץ' שהחזיק 20% באמצעות חברת "ישפאר", החברה החלה לפעול ב-28 ביולי 2000 תחת המותג yes. בספטמבר 2000 חתם על הסכם עם קבוצת "גילת די.בי.אס", שהחזיקה ב-15% ממניות yes, לרכישת מניותיה בחברה, במטרה להפוך לבעל השליטה. הקבוצה ביקשה תמורתן לא יותר מסכום ההשקעה בהן, כ-70 מיליון ש"ח. על פי ההסכם הייתה העסקה אמורה להיות מושלמת בתוך 180 יום ממועד החתימה, אך יורוקום לא עמדה בהתחייבותה לבצע את העסקה ולפעול להשלמתה, והחל סכסוך משפטי. במרץ 2010 רכש לבסוף אלוביץ' את השליטה ב-yes מכל בעלי המניות האחרים, למעט בזק שהמשיכה להחזיק 49%. עם זאת היה אמור למכור את אחזקתו כתנאי לעסקת בזק.
בשנת 2000 הקים את חברת "אופק העולם החדש", במטרה להקים רשת תקשורת פנים ארצית שתתחרה בבזק. ההשקעה הדרושה בפרויקט נאמדה בחצי מיליארד דולר אך הוא בוטל לאחר שלא הצליח לגייס משקיעים.
באפריל 2010 השלים אלוביץ' את רכישת בזק מקבוצת איפקס־סבן־ארקין באמצעות חברת יורוקום. לשם הרכישה מכרה החברה את החזקותיה ב"סמייל 012", ונלקחו הלוואות של 5 מיליארד ש"ח.
במרץ 2015 רכשה "בזק" שבבעלותו את yes שגם היא בבעלותו, בעסקת בעלי עניין, תמורת 680 מיליון ש"ח במזומן.
אלוביץ' שימש דירקטור ב-37 חברות וחברות-בת נוספות, בהן נמנית כהונתו כיו"ר דירקטוריון בזק עד ל-25 בפברואר 2018, אז הודיע על התפטרותו מהדירקטוריון בעקבות הסתעפות חקירת תיק 4000.
בשל קרבתו של אלוביץ' לראש הממשלה בנימין נתניהו, הנחה היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט במאי 2016 את נתניהו שלא לעסוק בענייני אלוביץ'.
ביוגרפיה > חשד לפלילים

ב-20 ביוני 2017, במסגרת חקירת תיק 4000, פשטה רשות ניירות ערך על ביתו הפרטי של אלוביץ' ועל משרדי בזק ו-yes, רכושו במיליוני שקלים, הכולל חשבונות בנק, פוליסות ביטוח, כלי רכב, ויצירות אומנות, נתפס בידי המשטרה, והוא נחקר בחשד לעבירות מרמה והפרת אמונים בעסקת בזק-yes, במסגרת קשריו עם מנכ"ל משרד התקשורת, שלמה פילבר. ב-13 ביולי נשלח למעצר בית למשך תשעה ימים בעקבות בקשה של רשות ניירות ערך. ב-18 בפברואר 2018 נעצר על ידי המשטרה ומעצרו הוארך בחמישה ימים במסגרת חקירת הפרשה. יחד איתו נעצרו אשתו ובנו, איריס ואור אלוביץ'. במהלך החקירה הודיע אלוביץ' על התפטרותו מתפקידו כיושב ראש דירקטוריון בזק, בין היתר בעקבות מעצר בכירי החברה. בדצמבר 2018 פרסמה המשטרה את עמדתה כי התגבשה תשתית ראייתית נגד שאול אלוביץ' לביצוע עבירות של מתן שוחד, שיבוש מהלכי חקירה, עבירות דיווח לפי חוק ניירות ערך ועבירות לפי חוק איסור הלבנת הון. ב-24 במאי 2020 נפתח משפטו בנושאים הקשורים במשפט נתניהו. בנפרד החליטה פרקליטות המדינה להעמידו לדין בעבירות ניירות ערך בפרשת "בזק-yes". ביולי 2022 ביטל בית המשפט שניים משלושה האישומים בפרשת בזק-yes, כאשר בנו אור אלוביץ' ששימש כדירקטור, מזכירת החברה לינור יוכלמן והסמנכ"ל לשעבר עמיקם שורר זוכו לחלוטין. החלטה זו בוטלה על ידי בית המשפט העליון, שהורה לבית המשפט המחוזי לקיים דיון מלא בתיק.
ביוגרפיה > הסדר חוב

ביולי 2017 החל אלוביץ' במגעים להסדר חוב עם נושי חברת "יורוקום תקשורת", להם היא חייבת 1.2 מיליארד ש"ח.
בנובמבר 2017 פתח בנק הפועלים בהליכים משפטיים נגד יורוקום תקשורת, החייבת לבנק כ-400 מיליון ש"ח, זאת מאחר שבמהלך המשא ומתן להסדר חוב דרשו הבנקים מאלוביץ' להזרים כ-150 מיליון ש"ח כתרומת בעלים להסדר, אך הוא סירב. בנק הפועלים הוביל בתחילת 2010 את קבוצת המממנים של אלוביץ' ברכישת השליטה בחברת בזק. בין בעלי החוב הנוספים של החברה: בנק דיסקונט עם חוב של כ-600 מיליון ש"ח, והבינלאומי עם כ-200 מיליון ש"ח.
ביוגרפיה > חיים אישיים

אלוביץ' מתגורר בשכונת צהלה בתל אביב. בעבר היה נשוי למרים פרוכטר-אלוביץ'. אחר כך נישא לאיריס ולהם שני ילדים. מאז רכישת בזק על ידי קבוצת יורוקום ב-2010, שימשו בנו אור וכלתו אורנה אלוביץ'-פלד כדירקטורים בחברת בזק וחברות נוספות שבשליטתו. שניהם התפטרו מדירקטוריון בזק בעקבות חקירת תיק 4000.
אלוביץ מכהן כחבר הנהלת מכללת צפת.[דרושה הבהרה]
החזקות

מבנה פירמידת השליטה של אלוביץ' לפני הסדר החוב היה:
יורוקום החזקות
יורוקום נדל"ן
יורוקום תקשורת (חברה פרטית שאינה מחויבת בפרסום מבנה הבעלות בה)
יורוקום תקשורת סלולרית (יבואנית מכשירי סלולר מתוצרת Nokia ו-ZTE. וטלפונים שולחניים מתוצרת Uniden)
יורוקום תקשורת דיגיטלית (יבואנית מוצרים אלקטרונים מתוצרת פנסוניק)
גילת סאטקום (69%) - נרכשה ב-2007, וב-2008 מוזגה לתוך חברת האם סאטקום מערכות בע"מ שנסחרת בבורסה בתל אביב
חלל תקשורת (31.41% בפברואר 2025) - נרכשה ב-2008.
אינטרנט גולד - קווי זהב (78.97% ובנוסף לכך מחזיק אלוביץ' גם ב-0.19% ממניות אינטרנט זהב באופן ישיר).
בי קומיוניקיישנס בע"מ (79.94% ובנוסף להם מחזיק אלוביץ' באופן ישיר 0.01% ממניות החברה).
בזק (26.34% ובנוסף לכך מחזיק אלוביץ' גם ב-0.04% ממניות בזק באופן ישיר).
בזק און ליין
yes הטלוויזיה בלוויין (בעלות מלאה 100%)
פלאפון תקשורת (בעלות מלאה 100%)
בזק בינלאומי (בעלות מלאה 100%)
וואלה! תקשורת