stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
למרות
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי דלומי, ביחד עם עמוס בן דוד והופק בידי סהר טויטו. הדוברת בשיר היא אשה שנפרדה מבן-זוגה בגלל משבר אישי, אולם כעת, לאחר שעבר המשבר, היא מעוניינת לחזור ולהיות אתו. דלומי סיפרה שכתבה את השיר בעקבות משבר נפשי שחוותה בעצמה.
השיר שוחרר יחד עם קליפ שבוים בידי תמר גורן. השיר דורג במקום ה-8 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ביקורת

מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר בצורה ביקורתית את מילות השיר, אולם שיבח את הביצוע מלא הרגש של דלומי. הוא העניק לשיר ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 8 |  |
הערות שוליים

↑  רוני דלומי למרות, יוסמיוסיק 1 במרץ 2022
| רוני דלומי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | קצת אחרת • תחזיקו • תסתכל עליי |  |
| אלבומי הופעה | לוקחים את הזמן |  |
| ערכים קשורים | כוכב נולד |  |
| רוני דלומי – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| קצת אחרת | "תן" • "קצת אחרת" • "כך או כך" |  |
| תחזיקו | "תחזיקו" • "פניי לרוח" • "סתם שני אנשים" • "קצה היום" |  |
| תסתכל עליי | "איש של לילה" • "לשמור עליי" • "תסתכל עליי" |  |
| סינגלים אחרים | "עכשיו תורי" • "כל הזמן" • "12 בלילה" • "רוץ איתי" • "רציתי שזה יכאיב" • "זה בא אליי" • "למרות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "כל אחד יכול" • "ספסלים" • "תחזור" |  |
לואיז קוקס

| --- | --- |

 לידה:  23 ביוני 1865 סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 פטירה:  11 בדצמבר 1945 (בגיל 80) מאונט קיסקו, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק  האקדמיה הלאומית לעיצוב 
 תחום יצירה:  ציור 
 בן או בת זוג:  קניון קוקס (1892–1919) 
 צאצאים:  אלין קוקס 
 
לואיז קוקס (באנגלית: Louise Cox;‏  23 ביוני 1865 – 1945) הייתה ציירת אמריקאית הידועה בזכות דיוקנאות הילדים שלה. היא זכתה במספר פרסים במהלך הקריירה שלה.
ביוגרפיה

האולנד קינג נולדה בסן פרנסיסקו, קליפורניה, ב-23 ביוני 1865, לאנה סטוט וג'יימס קינג. משפחתה עברה לניו יורק כשהייתה ילדה.בשנת 1872, אנה קינג תבעה גירושין מבעלה, תוך שהיא מציינת יחס אכזרי ובלתי אנושי. ג'יימס סי קינג הורשע בגין רצח הקשור לתביעה זו בנובמבר 1872. בשנת 1880, כשהייתה בת 14, קוקס למדה בבית הספר הקטן של לוסי מקגווייר בדובר, ניו ג'רזי. כאשר למדה לראשונה בבית ספר לאמנות היא גרה עם אמה ואחותה פאולין.
ב-30 ביוני 1892, היא התחתנה עם המורה שלה קניון קוקס בבלמונט, מסצ'וסטס, בבית דודתה, הם כתבו מכתבים ארוכים זה לזה בתקופה שבה הייתה מורה בטולדו, אוהיו. במכתב שכתב לה ב-1887, הוא שיבח את כישרונה האמנותי והביע את אמונתו שתהיה לה קריירה מצליחה.
באותה שנה הוא הכריז עליה כתלמידה הטובה ביותר שלו בינואר 1892, לאחר שחזרה לניו יורק, הזוג התארס. שניהם הציגו את עבודותיהם באקדמיה הלאומית לעיצוב ובאגודת האמנים האמריקאים. באפריל 1893, קוקס עברה הפלה טבעית, והזוג הפליג לאירופה. הטיול, בין היתר לצורך החלמתה הרגשית, כלל נסיעות לפריז, איטליה והולנד.
נולדו להם שלושה ילדים. לאונרד, יליד 1894 שהיה מתכנן ערים ואדריכל. הבן אלין, שנולד שנתיים לאחר מכן, הפך לאמן, ידוע במיוחד בציורי הקיר שלו, ולעיצוב פנים. הבת קרוליין ילידת 1898 הייתה גם אמנית מוכשרת.
המשפחה התגוררה בניו יורק ברחוב מזרח 67 ובשנת 1910 התגוררה איתם אמה של קוקס, אנה טי קינג, סופרת. לאחר מות בעלה, ב-1919, קוקס התגוררה באיטליה, הוואי ובפרבר צפוני של ניו יורק. היא התגוררה בהונולולו, הוואי ב-1930 ועד 1935. ב-1940 היא גרה בניו קאסל, ווסטצ'סטר, ניו יורק. באותה תקופה היא הייתה בת 74 ועדיין פעלה וציירה בסטודיו.
היא מתה ב-11 בדצמבר 1945 בווינדהאם, קונטיקט.
ביוגרפיה > חינוך

עם עזרה כספית מדודה בבוסטון, קוקס למדה באקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק, במהלך תקופתה באקדמיה הלאומית לעיצוב, קוקס למדה סגנון אקדמי של ציור, המבוסס על סגנונו של ז'אן לאון ז'רום. לפי קוקס, עקרונותיו של ג'רום "התבססו על לימוד, יסודיות ומשמעת עצמית".
היא עזבה לאחר שנתיים כדי להירשם לליגה לסטודנטים לאמנות, בתמיכת חלקית על ידי חבר של אמה, ולמדה אצל תומאס דיוינג. היא קיבלה חינוך פחות מסורתי בליגה. חלק מהשיעורים נערכו בשיתוף פעולה על ידי התלמידים בלבד. במהלך סקיצה בהנחיית סטודנטים בכיתה היא למדה במהירות לפרש ולהבין צורות, שלדבריה "עזר לי בציור דיוקנאות מאוחר יותר של ילדים צעירים ופעילים" תלמידים התלבשו לפעמים בתלבושות מיתיות והיסטוריות, מה שהפך לנושא ציוריה.
בליגת הסטודנטים לאמנות פגשה קוקס את מדריך האמנות ובעלה לעתיד, קניון קוקס. מורה בעל מוניטין. קניון קוקס נבחר כמדריך לשנת 1885 עבור כיתת הנשים. המדריכים האחרים שלה כללו את ג'יי אלדן וויר, ג'ורג' דה פורסט ברוש וצ'ארלס יארדלי טרנר. היא נחשבה לתלמידה מושכת וחרוצה עם חוש הומור טוב.
קריירה

הציור הנודע הראשון של קוקס היה "אוכלי הלוטוס", שהוצג באקדמיה הלאומית לעיצוב ב-1887, בתערוכת פריז ב-1889, ובארמון האמנויות היפות בתערוכה העולמית של קולומביה ב-1893 בשיקגו, אילינוי. ב-1893 הציגה קוקס את הציור, "פסיכה", בתערוכה שנתית עבור אגודת האמנים האמריקאים. היא נבחרה לחברה באותה שנה. האקדמיה הלאומית לעיצוב העניקה לה את פרס הלגרטן השלישי לשנת 1896 עבור "פומונה", ואת פרס הלגרטן השני לשנת 1904 עבור "האחיות".
החל משנת 1896 בילו קוקס ובעלה את הקיץ עם ילדיהם במושבת האמנים הגדולה הראשונה - מושבת האמנות קורניש בניו המפשייר. בקורניש היא ציירה ציורים של ילדיה וילדי המקומיים, שחלקם היו דיוקנאות מוזמנים.
היא נבחרה לשותפה באקדמיה הלאומית לעיצוב ב-1902. היא גם הפכה לחברה במועדון האמנות של ניו יורק.
היא ציירה טבע דומם, דמויות אידיאליות ודיוקנאות, אך הייתה ידועה בעיקר בזכות דיוקנאותיה של ילדים.
עבודותיה נמצאות בגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון, המוזיאון הגבוה לאמנות באטלנטה, ג'ורג'יה, מוזיאון סמיתסוניאן לאמנות בוושינגטון, והאקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק, היא נחשבה בין "אמני הוויטראז' המצטיינים", כגון רייט גודהו, דייוויד מייטלנד ארמסטרונג וויליאם ווילט.
הערות שוליים

↑  The National Cyclopaedia of American Biography. pp. 301–302.
↑  Mrs. Kenyon Cox, Portrait Painter: Artist's Widow, Recipient of Many Prizes, Dies—Known for Work with Children". The New York Times. December 12, 1945. p. 26.
↑  "Louise Cox". American Art Museum.
↑  John William Leonard. Woman's Who's who of America: A Biographical Dictionary of Contemporary Women of the United States and Canada, 1914-1915. American Commonwealth Company; 1914. p. 211.
1 2  Kenyon Cox. An Artist of the American Renaissance: The Letters of Kenyon Cox, 1883-1919. Kent State University Press; January 1995
↑  The Courts: Civil Notes. New York Herald-Tribune. August 31, 1872.
↑  "The Pine Street Murder: Inquest by Coroner Herrman on the Body of O'Neil. Evidence of the Murdered Man's Wife A Verdict Against King Extraneous Evidence Excluded by the Coroner." New York Times. Article about November 18, 1872 murder
1 2  Howard Wayne Morgan. Kenyon Cox: 1856-1919 : a Life in American Art. Kent State University Press; January 1994.
↑  Howard Wayne Morgan. Kenyon Cox: 1856-1919 : a Life in American Art. Kent State University Press; January 1994. P126
↑  Kenyon Cox. An Artist of the American Renaissance: The Letters of Kenyon Cox, 1883-1919. Kent State University Press; January 1995. ISBN 978-0-87338-517-6. p. 85, 118.
↑  Ann Lee Morgan Former Visiting Assistant Professor University of Illinois at Chicago. The Oxford Dictionary of American Art and Artists. Oxford University Press; 27 June 2007
↑  Kenyon and Louise Cox. Manhattan Ward 19, New York, New York. Thirteenth Census of the United States, 1910 (NARA microfilm publication T624, 1,178 rolls). Records of the Bureau of the Census, Record Group 29. National Archives, Washington, D.C
↑  Richard Murray; Louise Howland King Cox (1987). "Louise Cox at the Art Students League: A Memoir". Archives of American Art Journal. The Smithsonian Institution. 27 (1): 16–17.
1 2  Louise Howland King Cox. Archived 2016-04-07 at the Wayback Machine National Academy Museum. Retrieved April 25, 2014.
↑  Kenyon Cox. An Artist of the American Renaissance: The Letters of Kenyon Cox, 1883-1919. Kent State University Press; January 1995. ISBN 978-0-87338-517-6. p. 15.
↑  Howard Wayne Morgan. Kenyon Cox: 1856-1919 : a Life in American Art. Kent State University Press; January 1994. ISBN 978-0-87338-485-8. p. 185.
↑  Edward F. Bergman. The Spiritual Traveler: New York City : the Guide to Sacred Spaces and Peaceful Places. Hidden Spring; 1 January 2001.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6706 5918  LCCN: nr2006009991  RKD: 134569  SNAC: w65m7b0c  ULAN: 500018383  VIAF: 46723376   WorldCat (עם VIAF): 46723376 
קניון קוקס דיוקן אשתו לואיזה קוקס, 1892
לואיזה קוקס, ילדה, 1911
לורנס רופ

| --- | --- |

 לידה:  10 באוגוסט 1987 (בן 37) וינה, אוסטריה 
 מדינה:  אוסטריה 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 פרסים והוקרה:  פרס הקולנוע האוסטרי (2019) 
 פרופיל ב-IMDb
 
לורנס רופ (בגרמנית: Laurence Rupp; נולד ב-10 באוגוסט 1987 בווינה, אוסטריה) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע אוסטרי. הוא שיחק באנסמבל בורגתיאטר בווינה וכעת הוא חבר בברלינר אנסמבל. ידוע ממשחקו בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, "ברברים".
ביוגרפיה

לורנס רופ משחק מאז שהיה ילד. הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה "המפקח רקס" משנת 1999. לאחר מכן, רופ התמסר ללימודיו בבית הספר ומדי פעם הופיע בתפקידים קטנים מול המצלמה, כולל בשנת 2001 בסרט הטלוויזיה "טום וכנופיית הבונה".
זמן קצר לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בשנת 2006, הבמאי אנדראס פרוצ'סקה ליהק אותו לסרט האימה "In 3 Days You're Dead". אופרת הסבון האוסטרית "Mitten im 8en", בה השתתף רופ בשנת 2007, בוטלה לאחר 56 פרקים בגלל ירידה במדרוג. באותה שנה שיחק גם בסרט הקומדיה השווייצרי של מייק אשמן, "Tell".
משנת 2010 ואילך למד רופ דרמה בסמינר מקס ריינהרדט בווינה. מספטמבר 2013 הוא היה חבר באנסמבל השחקנים בבורגתיאטר בווינה. מעונת 2017/2018 עבר לשחק בברלינר אנסמבל בהנחיית אוליבר ריס.
משנת 2020, רופ מככב בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, "ברברים" בתפקיד "ארמיניוס".
עבור משחקו בסדרת הטלוויזיה "שוטרים" הוענק לו פרס הקולנוע האוסטרי לשנת 2019 בקטגוריה "התפקיד הראשי הטוב ביותר".
חיים אישיים

ב-12 בנובמבר 2007 נולד בנו הראשון עם השחקנית האוסטרית סברינה רייטר. בני הזוג נפרדו לאחר הלידה.
במרץ 2015 נולד בנו השני, מהשחקנית הגרמנית פאולה שרם.
הערות שוליים

↑  Die Presse: ORF: "Mitten im Achten" wird eingestellt, 13. Juni 2007
↑  Preisträger/Innen Österreichischer Filmpreis 2019. Abgerufen am 30. Jänner 2019.
↑  B.Z. Berlin: TV-Star Paula Schramm spielt die Mutter-Rolle. Artikel vom 5. Mai 2015, abgerufen am 7. November 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1061476804  LCCN: no2018006562  VIAF: 311626177   WorldCat (עם VIAF): 311626177
לה קומפני

לה קומפני (בצרפתית: La Compagnie) שאוגדה בשם Dreamjet, היא חברת תעופה צרפתית שנוסדה על ידי פרנץ אוולין (Frantz Yvelin). בסיס הפעולה שלה נמצא בנמל התעופה אורלי בפריז וההנהלה נמצאת בלה בורז'ה. החברה מפעילה טיסות בתנאי מחלקת עסקים מפריז לנמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי בניו יורק.
תולדות החברה

לה קומפני נוסדה בשם Dreamjet בשנת 2013. היא נוצרה ומנוהלת על ידי יזם התעופה הצרפתי פרנץ אוולין, בתמיכת Peter Luethi, Yann Poudoulec, Francois Ledreux, Daniel DeLoma, Nicolas Jurczyk, and Pierre-Hugues Schmit ואחרים, בתקווה להקים חברת תעופה שמציעה רק מחלקת עסקים עם מבנה בעלות נמוכה, שמציעה תעריפים של מחלקת עסקים שנמוכים בהרבה יותר מהמחירים של חברות התעופה האמריקאיות הוותיקות.
המנכ"ל של חברת התעופה מאז היווסדה בשנת 2013 ועד סוף 2016 הוא מייסדה, פרנץ אוולין. לפני שעבר בחברה, ייסד אוולין את חברת L'Avion, חברת תעופה צרפתית הדומה ללה קומפני, שמפעילה טיסות עם מחלקת עסקים בלבד, שנמכרה לחברת בריטיש איירווייז ולאחר מכן הפכה לחברת OpenSkies תוך ששמרה על אופן הפעולה. הסמנכ"ל היה Peter Luethi, מנהל התפעול של חברת התעופה ההודית ג'ט איירווייז.
הטיסה המסחרית הראשונה שתוכננה תחת השם לה קומפני המריאה ב־21 ביולי 2014. כשנה לאחר מכן, ב־24 באפריל 2015, החלה החברה להפעיל קו טיסה שני בין נמל התעופה לונדון לוטון וניוארק ליברטי, אך הוא הופסק בתחילת ספטמבר של אותה השנה. באותו הזמן החלה החברה להפעיל קו בין ניוארק ליברטי לנמל התעופה שארל דה גול בפריז, אך גם קו זה הופסק, באפריל 2018.
בדצמבר 2016, חברת האם של לה קומפני הכריזה על איחוד עם חברת טיסות החסך הצרפתית XL איירווייז.
בספטמבר 2017 מכרה החברה כרטיסי "טיסה כפי יכולתך" בין ניוארק, ליברטי ופריז, שעלו 40,000 דולר לשנה ואיפשרו למחזיקיהם טיסות ללא הגבלה בין שני היעדים.
שירות

מטוסי החברה מכילים מחלקת עסקים בכל המטוס, עם 74 מושבים שיכולים להפוך למיטה. בזמן הטיסה מוגשת ארוחה בת שתי מנות ומערכת הבידור זמינה באמצעות מחשבי לוח. בשדה התעופה, הנוסעים מקבלים גישה לטרקלין מקומי שאינו שייך לחברה.
יעדים > צרפת

פריז – נמל התעופה אורלי
ניס – נמל התעופה ניס קוט ד'אזור (עונתי)
יעדים > ארצות הברית

ניוארק – נמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי
יעדים > ישראל

תל אביב – נמל התעופה בן-גוריון תוכנית זו לא מומשה.
צי

מאז אוגוסט 2017, הצי של לה קומפני מורכב מהמטוסים הבאים:
| מטוס | בשירות | בהזמנה | נוסעים> C | נוסעים> סה"כ | הערות |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A321neo | 2 | – | 76 | 76 |  |  |  |
| סה"כ | 2 | – |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  "La Compagnie to suspend Luton-New York service – Business Traveller". Business Traveller (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-09-20.
↑  "Air France should be worried — its competition just got stronger". Business Insider. נבדק ב-2018-09-20.
↑  "Now On Sale: Unlimited Business Class Flying On La Compagnie - One Mile at a Time". One Mile at a Time (באנגלית אמריקאית). 2016-07-21. נבדק ב-2018-09-20.
↑  לה קומפני: חברת תעופה עם מחלקת עסקים בלבד, באתר ‏מאקו‏, 17 ביוני 2021
↑  https://aviation.direct/en/la-compagnie-flies-to-libreville-instead-of-tel-aviv
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לה קומפני".
בואינג 757-200 של לה קומפני
למר (אי)

| --- | --- |

מפת אזור האי למר
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מצר ז'רלאש 
 קואורדינטות:  64°49′00″S 62°57′00″W﻿ / ﻿64.8167°S 62.95°W﻿ / -64.8167; -62.95
 אורך:  7 קילומטר
 רוחב:  2.5 קילומטר
 גובה מרבי:  Rojas Peak
 נתונים מדיניים
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהלמר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהלמר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומילמר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומילמר
 
האי למר (באנגלית: Lemaire Island) הוא אי המצוי ממערב לנקודת דות'ייר, בארכיפלג פאלמר, בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
אורכו של האי 7.2 קילומטרים, ורוחבו 2.4 קילומטרים.
האי נמצא 2 קילומטרים ממערב לחוף ארץ גרהאם. מעבר אגירה מפריד בין האי לבין חוף דאנקו.
גובהן של פסגות האי 650 ו-600 מטרים מעל פני הים.
סלע סייברט

הנקודה הדרומית ביותר באי היא סלע סיברט (Siebert Rock), בפתח תעלת ליאנטור.
הסלע מופה לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הצ'יליאנית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר 1951–1950.
הסלע נקרא על שמו של קפטן קורבטה אנרסטו סייברט (Corbeta Ernesto Siebert) - קצין המכונות באונייה אנגאמוס (Angamos) אשר הובילה את המשלחת.
היסטוריה > גילוי האי

האי התגלה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1899–1897 תחת פיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
היסטוריה > מקור השם

ז'רלאש קרא לאי על שמו של שארל אנטואן למר (Charles Antoine Lemaire).
לקריאה נוספת

• Thomas Waytt Bagshowe, , Cambridge University Press, 1939
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע היסטורי וגאוגרפי
↑  מידע גאוגרפי על מעבר אגירה
↑  מידע גאוגרפי על פסגות באזור האי
1 2 3  מידע גאוגרפי והיסטורי על סלע סייברט
לובץ' (מחוז)

| --- | --- |
כנסייה בכפר דוברווצי אשר במחוז לובץ'
כנסייה בכפר דוברווצי אשר במחוז לובץ'
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 חבל ארץ:  הרי הבלקן
 מושל:  ניקולאי ננקוב ננקוב
 ערים במחוז:  8
 בירת המחוז:  לובץ'
 שפה רשמית:  בולגרית
 תאריך ייסוד:  8 בינואר 1999 
 שטח:  4,128 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  113,356 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  34.21 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  43°00′N 24°30′E﻿ / ﻿43.000°N 24.500°E﻿ / 43.000; 24.500
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.oblastlovech.org
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת מחוז לובץ' מוגדלת) לובץ' טרויאן טטוון לוקוביט לטניצה פלבן וליקו טרנובו  גברובו ס"ז פלובדיב סופיה ו ר א צ ה מחוז לובץ'(למפת מחוז לובץ' רגילה) לובץ' טרויאן טטוון לוקוביט לטניצה פלבן וליקו טרנובו  גברובו ס"ז פלובדיב סופיה ו ר א צ ה מחוז לובץ' tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז (אובלסט) לובץ' (בבולגרית Област Ловеч) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בצפון מרכז בולגריה, שטחו מהווה 3.7% משטח המדינה ועיר בירתו היא לובץ'. המחוז משופע בנופים קרסטים ולאורכו זורמים הנהרות ויט ואוסאם.
היסטוריה

ראשית התיישבות אנושית מאורגנת במחוז מתוארכת למאה ה-3 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. מהמאה ה-1 לפנה"ס ועד המאה ה-4 שלטה באזור האימפריה הרומית ולאחריה האימפריה הביזנטית. בראשית המאה ה-9 נכבש האזור על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה. בראשית המאה ה-11 פלש צבא האימפריה הביזנטית בפיקודו של בסיליוס השני, כבש את האזור וגרם לקריסת האימפריה הבולגרית. בשלהי המאה ה-12 נשלט החבל על ידי האימפריה הבולגרית השנייה והפך לצומת דרכים מסחרית. באמצע המאה ה-14 עבר המחוז לחזקת האימפריה העות'מאנית והיה חלק מפלך רומליה העות'מאני. לאחר כ-500 שנות שלטון עות'מאני, בשלהי 1877 שוחרר החבל על ידי צבא האימפריה הרוסית במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ובהמשך הפך חלק מנסיכות בולגריה.
דמוגרפיה

אוכלוסיית המחוז מצויה במגמת קיטון מתונה (תמותה לעומת ילודה) ובמגמת הגירה שלילית. 89.55% הם בולגרים, 4.99% ממוצא טורקי ו-3.72% הם צוענים. 49% הם גברים ו-51% הן נשים. 86.4% הם נוצרים אורתודוקסים, ו-6.2% הם מוסלמים סונים. במחוז 8 ערים ועיירות ו-142 כפרים.
אקלים

במחוז שורר אקלים ממוזג מתון. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12.5oc כאשר ערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-3oc בינואר ועד 24oc ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 733 מילימטרים והחודשים הגשומים בשנה הם מאי וספטמבר. בין נובמבר לאפריל ישנם 24 ימי שלג בממוצע והחודש המושלג ביותר הוא דצמבר עם 6 ימי שלג בממוצע.
הערות שוליים

↑  "מחוז לובץ'-פרופיל אקלימי", באתר myweather2.com (באנגלית).
לין ברק

לין אדית בֶּרק-מק'קונוויל (באנגלית: Lynn Edythe Burke-McConville; נולדה ב-22 במרץ 1943) היא שחיינית עבר אמריקאית, היא אלופה אולימפית בעלת 2 מדליות זהב ושיאנית עולם במשחים ל-100 מטר גב, ל-200 מטר גב ולמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה

ברק נולדה וגדלה בניו יורק. היא התאמנה במועדון השחייה של סנטה קלרה בהדרכתו של ג'ורג' היינס, מועדון שבו שחו מספר אלופים אולימפיים כמו כריס וון סלטצה, דונה דה וארונה, קלאודיה קולב, דיק רות', דון שולנדר, מארק ספיץ, דבי מאייר וקארן מו.
ביוגרפיה > שיאנית עולם

בתחרות שחייה שנערכה באינדיאנפוליס שבאינדיאנה ב-15 ביולי 1960 קבעה ברק במשחה ל-200 מטר גב, שיא עולם חדש של 2:33.5 דקות, שיפור לשיא העולם הטרי בן החודשיים וחצי של סטוקו טאנאקה מיפן (2:34.8 דקות). שיאה זה החזיק מעמד שבוע וחצי ונשבר על ידי טאנאקה (2:33.3 דקות). יומיים לאחר מכן, ב-17 ביולי, היא קבעה במשחה ל-100 מטר גב שיא עולם חדש של 1:10.1 דקות, שיפור לשיא העולם הטרי בן השבוע של ריה ון ולסן מהולנד (1:10.9 דקות). שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שנערכה בדטרויט, שבמישיגן ב-5 באוגוסט היא שיפרה פעמיים את שיאה העולמי, במשחה ל-100 מטר גב והעמידה אותו לבסוף על תוצאה של 1:09.2 דקות.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת רומא (1960) זכתה ברק בשתי מדליות זהב. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא אולימפי חדש של 1:09.3 דקות, לפני נטלי סטיוורד מבריטניה (1:10.8 דקות) וסטוקו טאנאקה (1:11.4 דקות). כבר בשלב המוקדמות, היא קבעה שיא אולימפי חדש של 1:09.4 דקות. מדליית זהב נוספת, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם, פטי קמפנר, קרולין שולר וחברתה למועדון השחייה כריס וון סלטצה, בשיא עולם חדש של 4:41.1 דקות, לפני אוסטרליה (4:45.9 דקות) וגרמניה (4:47.6 דקות). כשחיינית ראשונה במשחה השליחות, במשחה הגב, היא קבעה שיא עולם חדש של 1:09.0 דקות. שיא זה החזיק מעמד כ-3 שנים ונשבר על ידי חברתה למועדון השחייה, דונה דה וארונה (1:08.9 דקות).
לאחר המשחקים האולימפיים, עבדה ברק כדוגמנית מצליחה בניו יורק, כאשת עסקים, כסופרת ולאחר שהתחתנה גידלה 3 ילדים.
תארים והישגים

במהלך הקריירה שלה זכתה ברק ב-6 תוארי אליפות ארצות הברית בשחייה, 4 מהם אישיים.
במהלך הקריירה שלה קבעה ברק 6 שיאי עולם חדשים, 4 במשחה ל-100 מטר גב, 1 במשחה ל-200 מטר גב ו-1 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
בשנת 1978 זכתה ברק להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב
התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב
הערות שוליים

↑  לין ברק באתר International Swimming Hall Of Fame (באנגלית)
קטגורה: שחייניות גב אמריקאיות
לזדיי (מחוז משנה)

| --- | --- |
סמל לזדייסמל לזדיי

אגם ניידוס בתחומי מחוז-משנה לזדיי
 מדינה:  ליטא ליטא
 מחוז:  אליטא
 בירת המחוז המשנה:  לזדיי
 תאריך ייסוד:  30 ביוני 1950 
 שטח:  1,309 קמ"ר
 גובה:  134 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז המשנה:  17,452 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  54°10′34″N 23°39′00″E﻿ / ﻿54.17611°N 23.65000°E﻿ / 54.17611; 23.65000
 אזור זמן:  UTC +2
 www.lazdijai.lt
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לזדיי (בליטאית: Lazdijų rajono savivaldybė) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, השוכן בדרום המדינה על גבול בלארוס ופולין. בחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז אליטא.
מחוז-משנה לזדיי משתרע על פני 1,309 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, למעלה מ-21,000 תושבים. העיר הגדולה ביותר במחוז המשנה היא העיר לזדיי, המשמשת כמרכז המנהלי שלו.
לה קלאסיק

יציעי אוהדי הקבוצות במשחק גמר הגביע הצרפתי 2006 בין פריז סן-ז'רמן למרסיי.
לה קלאסיק (בצרפתית: Le Classique), הידוע גם בשם "הקלאסיקו הצרפתי", או ה"דרבי של צרפת", הוא כינויו של משחק כדורגל בין שני מועדוני הכדורגל הגדולים בצרפת: פריז סן-ז'רמן ואולימפיק מרסיי.
המשחק נחשב לחשוב ולגדול ביותר בכדורגל הצרפתי, ואחד המשחקים הגדולים בענף הכדורגל. לכל הפחות, זהו המשחק המתוח ביותר בכדורגל של צרפת. המשטרה הלאומית נוטה לנקוט באמצעי ביטחון רבים על מנת למנוע עימותים בין האוהדים, אף שלא בהצלחה יתירה.
צמד המועדונים הם המועדונים הצרפתיים שזכו במירב בתארים האירופיים והם הכוחות הדומיננטיים ביבשת לפני עלייתה של אולימפיק ליון בתחילת המאה העשרים ואחת. אלה גם שני המועדונים הפופולריים ביותר בצרפת והמועדונים הצרפתיים המפורסמים בעולם.
כמו כל משחקי יריבות גדולים, גם זו חורגת לעיתים מחוץ לתחומי המגרש. למשחק ישנה חשיבות היסטורית, תרבותית וחברתית, מה שהופך אותו ליותר ממשחק כדורגל פשוט ומערב את שתי הערים הגדולות בצרפת: פריז נגד מרסיי, עיר הבירה נגד הפרובינציה, הצפון נגד הדרום.
סטטיסטיקה > מאזן מפגשים

| טורניר | משחקים | ניצחונות> פריז סן-ז'רמן | ניצחונות> מרסיי | תיקו | שערים> פריז סן-ז'רמן | שערים> מרסיי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ליגת העל הצרפתית בכדורגל | 84 | 34 | 32 | 20 | 114 | 105 |
| הגביע הצרפתי בכדורגל | 13 | 10 | 1 | 2 | 26 | 11 |
| גביע הליגה הצרפתי | 2 | 2 | 0 | 0 | 5 | 2 |
| הסופר קאפ הצרפתי | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 1 |
| סך הכל | 101 | 47 | 33 | 23 | 147 | 119 |
סטטיסטיקה > השוואת תארים

| פריז סן-ז'רמן | טורנירים | מרסיי |  |
| --- | --- | --- | --- |
לאומיים
| 10 | ליגת העל הצרפתית בכדורגל | 9 |  |

| 14 | הגביע הצרפתי בכדורגל | 10 |  |
| 8 | גביע הליגה הצרפתי | 3 |  |
| 10 | הסופר קאפ הצרפתי | 3 |  |
| 0 | גביע שארל דראגו | 1 |  |
| 1 | ליגת המשנה הצרפתית בכדורגל | 1 |  |
| 39 | סך הכל | 27 |  |
בינלאומיים
| — | ליגת האלופות | 1 |  |
| — | הליגה האירופית | — |  |
| — | הסופרקאפ האירופי | — |  |
| — | גביע העולם למועדונים | — |  |
| 1 | גביע אירופה למחזיקות גביע | — |  |
| 1 | גביע אינטרטוטו | 1 |  |
| 2 | סך הכל | 2 |  |
| 41 | סך הכל תארים | 29 |  |
|  | מקורות |  |  |
שיאים > הניצחונות הגדולים

פריז סן-ז'רמן
5–1 משחק בית (1978)
1–5 משחק חוץ (2017)
4–0 משחק בית (2019)
4–0 משחק בית (2023)
מרסיי
4–0 משחק בית (1986)
0–3 משחק חוץ (2010)
שיאים > מירב השערים למשחק

7 שערים: פריז 4–3 מרסיי (1979)
6 שערים: פריז 5–1 מרסיי (1978)
6 שערים: מרסיי 1–5 פריז (2017)
6 שערים: מרסיי 2–4 פריז (2016)
שיאים > הסדרות הארוכות ביותר

ללא הפסדים
17 ניצחונות, 3 שוויונות: פריז (2012–2020)
8 ניצחונות, 1 שוויונות: פריז (2002–2005)
6 ניצחונות, 3 שוויונות: מרסיי (1990–1994)
6 ניצחונות: פריז (1979–1984)
4 ניצחונות, תיקו 1: מרסיי (1975–1977)
3 ניצחונות, 2 שוויונות: מרסיי (1971–1975)
ניצחונות
10 ניצחונות: פריז (2012–2016)
8 ניצחונות: פריז (2002–2004)
6 ניצחונות: פריז (1979–1984)
שיאים > צופים

שיא צופים למשחק בין הקבוצות: 79,061 (בסטאד דה פרנס ב-2006)
שפל שיא של כל הזמנים: 5,556 (בסטאד ולודרום ב-1979)
פריז בבית
שיא צופים: 48,000 (בפארק דה פרינסס ב-1994)
שפל שיא: 13,707 (בפארק דה פרינסס 1979)
מרסיי בבית
שיא צופים: 65,252 (בסטאד ולודרום ב-2017)
שפל שיא: 5,556 (בסטאד ולודרום ב-1979)
במגרשים נייטרלים
79,061 (בסטאד דה פרנס ב-2006)
78,000 (בסטאד דה פרנס ב-2016)
57,000 (בסטאד אולימפיק דה ראדה ב-2010)
14,140 (בסטאד אולימפיק איב דו-מנואר ב-1972)