stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תורת מנחם - התוועדויות
מבנה הסדרה

על הוצאת הסדרה עמל "ועד הנחות בלשון הקודש" ובקיצור 'ועד הנחות בלה"ק'. המכון הוקם בשנת תשמ"א (1981) על ידי הרב דוד פלדמן במטרה לכתוב את תורת הרבי מחב"ד בצורה ערוכה ומסודרת בלשון הקודש (עד אז יצאו השיחות לאור רק בשפת אמירתם - יידיש). מנהל המכון הוא הרב חיים שאול ברוק, יושב ראש המערכת היה ה"חוזר" הרב יואל כהן, העורך הראשי הוא הרב דוד פלדמן ולצידו הרב ישראל שמעון קלמנסון המתמחה באיתור ציונים ומראי מקומות מהספרות התורנית ועריכת מפתחות והרב דוד משה אולידורט שכתב את רוב מאמרי החסידות. משרדי המכון ממוקמים במרכז חב"ד העולמי – 770. סדרה זו היא אחת מהסדרות היחידות שכוללות שם משמו של הרבי, מנחם, והשימוש בו נעשה באישור מיוחד שקיבל המכון ממנו.
התוועדויות
על פי הרישומים השתתף הרבי ב-1907 "התוועדויות" (שאורכן נע בין שעתיים לעשר שעות כל אחת), שהיו בסגנון של התכנסות חגיגית בבית המדרש המרכזי, כאשר הרבי יושב על בימה מוגבהת, מאחוריו שורה של זקני וחשובי החסידות, וממולו קהל חסידים המונה לערך כאלפיים איש.
מאמרים
במהלך התוועדויות אלו, בדרך כלל לאחר השליש הראשון של ההתוועדות, היה הרבי אומר "מאמר חסידות" (הנקרא גם "מאמר דא"ח"), להם היה הקהל מאזין בעמידה. במהלך שנות ההנהגה (בין השנים ה'תש"י – ה'תשנ"ד) אמר הרבי 1563 מאמרים.
בהתוועדות יו"ד שבט ה'תשי"א (1951), בעת אמירת ה'מאמר' הראשון, נכח ה"חוזר" הרב יואל כהן ורשם 'הנחה' מהמאמר, ופרסם אותו לאחר מכן. כך נהג עד שנת תשכ"ה. בשנים הבאות באו לעזרתו תלמידי הישיבה ואברכי הכולל, ונוספו לצוות החוזרים, שהתחלפו במשך השנים. בשנת תשל"ז, החלו הרב דוד אולידורט והרב שלום חריטונוב להיות הכותבים הקבועים של מאמרי החסידות עד לשנת תשנ"א.
בסדרה זו, נערכים מחדש מאמרי החסידות, לאחר שחזור והשוואה לסרטי הקלטה מקוריים מעת אמירתם (כאשר ישנם), או לאחר עיון מחודש בכתביו של הרבי, ולאחר השוואה לרשימות מראי מקומות וראשי פרקים, פרטים ותיקונים שונים שהוסיף בכתב ידו ונתגלו לאחר פטירתו. כן נתגלו כתבי חסידות ישנים שלא היו בנמצא בעבר, עליהם מבוססים המאמרים או עיקר התוכן שלהם. כך שגם מאמרים שהופיעו בעבר, באים בסדרה זו בהוצאה חדשה ומתוקנת.
שיחות
בהזדמנויות שונות, נשא הרבי דברים קצרים יותר, בישיבה או בעמידה על הסטנדר. במהלך השנים, אמר הרבי 1286 "שיחות" שלא במסגרת ה"התוועדות".
ה"שיחות" היו נאמרות בתאריכים מיוחדים, כגון 'דברי כיבושין' לאחר התפילה בימי צום, בלילות חול המועד של חג הפסח וחג הסוכות ובימי חג החנוכה; או בפני קבוצות, כגון: נשי חב"ד באסיפות מיוחדות, ילדים בכינוסי "צבאות השם", תנועת הנוער שהקים הרבי בשנת ה'תשמ"א; תומכי ישיבות ליובאוויטש; קבוצות תלמידים או תלמידות המסיימים או מסיימות בתי ספר ותיכונים; תלמידים לפני יציאתם לשליחות; חתנים וכלות; בחורי בר מצווה או בנות בת מצווה; פילנתרופים שתמכו בפעילות של התנועה; פגישות עם גדולי ישראל או אישי ציבור ואח"מים ועוד.
מברקים
לקראת כל חג או מועד חסידי מיוחד, היה הרבי שולח מברקי ברכה לכלל החסידים (זאת מלבד ה'אגרות' אותם כתב באופן פרטי במענה לשואלים, היוצאים לאור בסדרה נפרדת בשם "אגרות קודש"). בסדרה הזו, הוכנסו רק המברקים ששלח לכל בני ישראל באופן כללי, רובם בלשון קצרה ותמציתית.
חלקם של הדברים המתפרסמים בסדרה, יצאו לאור בעבר על ידי מכונים שונים שנפתחו ונסגרו עם השנים, בעיקר בשפת היידיש בה נאמרו הדברים. אך הפרסומים הללו לוקים בחסר, הן מבחינת כמות הדברים והן מבחינת איכות העריכה ועוד. בסדרה זו, נעשה ניסיון ראשון מסוגו להקיף את כל דברי התורה שאמר הרבי, תוך השתדלות שלא יחסר בה מאומה.
מבנה הסדרה > הסדרה המאוחרת (תשמ"ב-תשנ"ב, 1981-1992)

החלק האחרון של הסדרה הודפס כבר לפני החלק הראשון, וההסבר הוא כדלהלן:
במשך שנות הנהגתו של הרבי, גם כאשר הודפסו דברי תורתו היה זה בשפת היידיש בה נאמרו. עם השנים גדל חוג החסידים והתרחב הקהל המעוניין ללמוד את דברי תורתו אשר אינו מבין שפה זו. זאת בנוסף לצורך בכתיבת הספרים בלשון הקודש, כמקובל בכתיבת ספריים תורניים.
עם הקמת המכון בתאריך י"א בניסן בשנת ה'תשמ"א (1981), נוצר לראשונה מענה לדרישה זו, ומדי שבוע הודפסו והופצו חוברות ובהם דברי התורה שאמר הרבי בשבת האחרונה. חוברת ה'הנחה' (כינוי בפי החסידים לתמלילי ה'שיחות') יצאה לאור בדרך כלל שלושה ימים לאחר ההתוועדות, נקראה בשם "התוועדות" והופצה בקרב קהילות החסידים בעולם. בסוף כל שנה הדפיס המכון את כל ה"הנחות" של אותה שנה במרוכז במספר כרכים שנקראו בשם "התוועדויות".
כך היה מאז ראשיתה של שנת תשמ"ב ועד לאמצע שנת ה'תשנ"ב אז לקה הרבי בשבץ בו ניטל ממנו כח הדיבור. הסדרה המאוחרת אינה ממוספרת והיא כוללת 43 כרכים, בתוספת שני כרכים של תוכן העניינים ומפתחות לפי נושאים, ולפי פסוקים ומאמרי חז"ל. בחורף ה'תשע"ט נדפסה סדרה זו במהדורה שביעית, עם תיקונים והוספות.
מבנה הסדרה > הסדרה המוקדמת (תש"י-תשמ"א, 1950-1981)

בשנת ה'תשנ"א, החליט המכון להוציא לאור גם את דברי תורתו של הרבי מהשנים המוקדמות, משנת ה'תש"י ואילך. לאחר פטירתו הואץ המיזם, והמכון שעסק עד עתה בהדפסת דברי התורה הטריים, החל לעסוק בעקביות בהוצאה לאור של הדברים מהשנים המוקדמות.
לרוב החומר מהשנים ההם לא היה תיעוד ממוסמך ועקבי, וגם מה שהיה בנמצא היה מפוזר בין גורמים שונים, בעיקר אצל אנשים פרטיים שרשמו בשעתו את תוכן הדברים לעצמם. החלק המרכזי בפרויקט הוא ליקוט ושחזור החומר והרכבתו מחדש לכדי מסה אחת של ההתוועדות בשלמותה. הפרויקט נמשך גם היום.
נכון לאדר ה'תשפ"ה (2025), הופיעו 83 כרכים, הכוללים את השיחות והמאמרים שאמר הרבי בין השנים ה'תש"י–ה'תשל"ו (1950–1975). לאחר הדפסת 50 הכרכים הראשונים, יצאו לאור שני כרכים של מפתחות כלליים לפי נושאים, פסוקי התורה ומאמרי חז"ל, ספרים וקטגוריות נוספות.
המכון מוציא לאור קונטרס שבועי בשם "התוועדות" ובה תדפיס של שיחות או מאמרים מאחת ההתוועדויות שבשלבי עריכה, מהשנים ה'תשל"ו – ה'תשמ"א, לפי סדר ההתקדמות של ההוצאה לאור. בעתיד תושלם הסדרה כולה, ותאוחד עם הסדרה המאוחרת.
כרך א ; תש"י
כרכים ב - ג ; שנת תשי"א
כרכים ד - ו ; שנת תשי"ב
כרכים ז - ט ; שנת תשי"ג
כרכים י - יב ; שנת תשי"ד
כרכים יג - יד ; שנת תשט"ו
כרכים טו - יז ; שנת תשט"ז
כרכים יח - כ ; שנת תשי"ז
כרכים כא - כג ; שנת תשי"ח
כרכים כד - כו ; שנת תשי"ט
כרכים כז - כח ; שנת תש"כ
כרכים כט - לא ; שנת תשכ"א
כרכים לב - לד ; שנת תשכ"ב
כרכים לה - לז ; שנת תשכ"ג
כרכים לח - מ ; שנת תשכ"ד
כרכים מא - מד ; שנת תשכ"ה
כרכים מה - מז ; שנת תשכ"ו
כרכים מח - נ ; שנת תשכ"ז
כרכים נא - נג ; שנת תשכ"ח
כרכים נד - נז ; שנת תשכ"ט
כרכים נח - סא ; שנת תש"ל
כרכים סב - סה ; שנת תשל"א
כרכים סו - סט ; שנת תשל"ב
כרכים ע - עג ; שנת תשל"ג
כרכים עד - עז ; שנת תשל"ד
כרכים עח - פא ; שנת תשל"ה
כרכים פב - פג ; שנת תשל"ו
ראו גם

ספרי הרב מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד
הערות שוליים

↑  לפי דברי מנהל המכון, הרב חיים שאול ברוק, נדפס במבוא לספר המקוצר 'אוצר התוועדויות', הוצאת ספרים מעיינותיך, 2013, ישראל
↑  יש גם 'תורת מנחם - תפארת לוי יצחק' ו'תורת מנחם - לקט מאמרים'
↑  סקירה על כרך ס"ד: מנחם ברונפמן, שבועון כפר חב"ד, כ"א אדר ב' תשע"ט, גיליון 1801, עמודים 24–31. טקסט הסקירה מובא גם כאן
| חסידות חב"ד |
| --- | --- | --- |
| שושלת ליובאוויטש | הראשון: שניאור זלמן מלאדי ("אדמו"ר הזקן", "בעל התניא") • השני: דובער שניאורי ("האדמו"ר האמצעי") • השלישי: מנחם מנדל שניאורסון ("הצמח צדק") • הרביעי: שמואל שניאורסון ("מהר"ש") • החמישי: שלום דובער שניאורסון ("הרש"ב") • השישי: יוסף יצחק שניאורסון ("הריי"צ") • השביעי: מנחם מנדל שניאורסון ("הרבי מלובביץ'") |  |
| ענפים נוספים בחסידות | אהרן מסטרשלה | קאפוסט: יהודה לייב שניאורסון • שלמה זלמן שניאורסון • שלום דובער שניאורסון מרציצה • שמריה נח שניאורסון מבאברויסק | לאדי: חיים שניאור זלמן שניאורסון • יצחק דובער שניאורסון • לוי יצחק מסיראטשין | ניעז'ין: ישראל נח שניאורסון | עץ שושלת חב"ד |  |
| כתבים | אדמו"ר הזקן: ספר התניא • שולחן ערוך הרב • סידור אדמו"ר הזקן • תורה אור ולקוטי תורה • מאמרי אדמו"ר הזקן | האמצעי: קונטרס ההתפעלות | הצמח צדק: צמח צדק • אור התורה • דרך מצותיך | הרש"ב: המשך יו"ט של ר"ה תרס"ו • בשעה שהקדימו תרע"ב | הריי"צ: אגרות קודש הריי"צ | ספרי הרבי מלובביץ': היום יום • לקוטי שיחות • אגרות קודש הרמ"מ • תורת מנחם • רשימות | אחרים: ספר הערכים • קטגוריה:כתבי עת חב"דיים |  |
| אתרים | מרכז חב"ד – 770 • אוהל חב"ד לובביץ' • כפר חב"ד • קטגוריה:בתי כנסת חב"דיים • קטגוריה:ריכוזים חב"דיים | לובביץ' |  |
| מושגים | ניגוני חב"ד: ארבע בבות • צמאה לך נפשי • ופרצת • ניגוני הרבי מלובביץ' • תבנית:ניגוני חב"ד • קטגוריה:ניגוני חב"ד | פעילות: בית חב"ד • שלוחי חב"ד • מבצעי הרבי מחב"ד | התוועדויות: התוועדות • מאמר חסידות • משפיע | מועדים: חג הגאולה • | תקנות: סעודת משיח • מקווה "בור על גבי בור" • תקנת לימוד החת"ת • תקנת לימוד הרמב"ם | שונות: פולמוס המשיחיות |  |
| ארגונים מרכזיים | אגודת חב"ד העולמית • ספריית חב"ד • בית דין רבני חב"ד • הוצאת ספרים קה"ת • רשת ישיבות תומכי תמימים • כולל חב"ד • מרכז לענייני חינוך • נשי חב"ד • צעירי אגודת חב"ד בישראל •  רשת חינוך חב"ד • צבאות ה'   קטגוריה:ארגוני חב"ד • רשת ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש (ישיבות תומכי תמימים) |  |
| שונות | קטגוריה:חסידי חב"ד • קטגוריה:רבניות חב"ד |  |
קטגוריה:חסידות חב"ד
תורת מנחם - התוועדות, הסדרה הממוספרת
שידור טלוויזיה דיגיטלי קרקעי

מדינות בהן קיים שידור טלוויזיה קרקעי דיגיטלי בתקנים השונים
תמונה חדה יותר בשידור דיגיטלי (למעלה) מאשר בשידור אנלוגי (למטה)
ממיר דיגיטלי ואנטנה לקליטת שידורי DTT בישראל
שידור טלוויזיה דיגיטלי קרקעי (באנגלית: Digital Terrestrial Television, בראשי תיבות: DTT) היא שיטת שידור דיגיטלי אלחוטי של ערוצי טלוויזיה, באמצעות תחנות ממסר קרקעיות.
המעבר לשידור דיגיטלי מאפשר ניצול יעיל יותר של תחום התדרים, בכך מגדיל את מספר ערוצי השידור, ומפנה חלק מהספקטרום לשימושים חלופיים - הדיווידנד הדיגיטלי (אנ'). יתרונות נוספים על פני השידור האנלוגי הם שיפור באיכות הקליטה, והוזלת השידור.
קליטת השידורים מחייבת אנטנה וממיר דיגיטלי, או מקלט טלוויזיה המותאם לשיטת השידור הדיגיטלית. קיימים ממירים עבור טלוויזיות וגם עבור סמארטפונים או טאבלטים.
על פי נתוני איגוד השידור האירופי 145 מדינות בעולם התחילו להפעיל שידור דיגיטלי עד סוף שנת 2018, מתוכן 65 השלימו את הפעלת השידור הדיגיטלי והפסיקו את השידור האנלוגי. משפחת התקנים הנפוצה ביותר היא ה-DVB אשר נבחרה ב-149 מדינות בעולם (גם אם לא התחילו בהן השידורים), ומתוך המשפחה נפוץ ביותר ה-DVB-T2 אשר נבחר לשימוש ב-79 מהמדינות הללו.
DTT בישראל

בנובמבר 2004 החליטה ממשלת ישראל על הקמת צוות בין-משרדי שיבחן את הצורך בשידורים דיגיטליים עבור הערוצים הציבוריים הפתוחים. בפברואר 2008 התקבל בכנסת תיקון לחוק, שמאפשר שידורי DTT. חוק זה מסמיך את הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו כגוף האחראי על שידורים אלה בישראל. שם המיזם עידן+.
לצורך הקליטה יש לרכוש ממיר דיגיטלי עם אנטנה. קליטת השידורים היא בחינם אך עצם החזקת מקלט טלוויזיה חייב בעבר בתשלום אגרת הרדיו והטלוויזיה.
המערך משדר את הערוצים: כאן 11 (ב-HD וגם SD), כאן חינוכית, קשת 12, רשת 13, עכשיו 14, ערוץ הכנסת, מַכַּאן 33, ערוץ 24 וערוץ 9. בנוסף, משודרות בעידן+ רשתות הרדיו הארציות, וחלק מתחנות הרדיו האזורי.
הערות שוליים

↑  DIGITAL TERRESTRIAL TELEVISION, באתר איגוד השידור האירופי
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רותו מודן

| --- | --- |

 לידה:  1 בפברואר 1966 (בת 59) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלית
 עיסוק:  מאיירת
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 שפות היצירה:  עברית ואנגלית
 סוגה:  ספרי ילדים, רומנים גרפיים
 יצירות בולטות:  קרוב רחוק
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 הושפעה מ:  וינזור מקיי
 בן או בת זוג:  עופר ברגמן 
 פרסים והוקרה:  2008 פרס אייזנר, 2005 פרס הקרן למצוינות בתרבות
 
רוּתוּ מודָן (נולדה ב-1 בפברואר 1966) היא אמנית, מאיירת ומחברת ספרי קומיקס ישראלית, זוכת עיטור אנדרסן, פרס אייזנר וארבע פעמים פרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים ע"ש בן-יצחק. מודן היא פרופסור חבר לאיור בחוג לתקשורת חזותית בבצלאל.
ביוגרפיה

מודן גדלה בשכונת הרופאים של תל השומר. אביה, פרופסור ברוך מודן, יליד פולין, היה חוקר בתחום הסרטן והאפידמיולוגיה וכיהן כמנכ"ל משרד הבריאות. אמהּ, פרופ' מיכאלה מודן, עסקה בביוסטטיסטיקה. אחותה דנה מודן היא שחקנית ומנחת טלוויזיה. אחותה הגדולה דלית היא רופאת ילדים.
לאחר שסיימה בהצטיינות את לימודיה בבצלאל בירושלים החלה לערוך את המהדורה הישראלית של "מד מגזין" לצד ירמי פינקוס. יחד הם הקימו את קבוצת הקומיקס אקטוס טרגיקוס בשנת 1995. מודן זכתה בפרס האמן הצעיר לשנת 1997 ובפרס של אגף הנוער של מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים לשנת 2002.
בשנת 2002 זכתה בעיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער על איוריה בספר מאת אתגר קרת, "אבא בורח עם הקרקס". בשנת 2005 נבחרה כאמנית המצטיינת של הקרן למצוינות בתרבות.
בשנת 2006 פרסמה מודן באנגלית את הרומן הגרפי "Exit Wounds". ב-2008 יצא הספר בעברית בשם "קרוב רחוק".
בין מאי לאוקטובר 2007 כתבה טור ל"ניו יורק טיימס" בשם "Mixed Emotions" ("רגשות מעורבים"). לקראת סוף שנת 2007 זכתה לחשיפה רבה כאשר "טיים מגזין", אשר הוציא לכבוד סיום השנה גיליון של רשימות הטופ-10, הכליל את "Exit Wounds" ברשימת עשר "הנובלות הגרפיות" המובילות של אותה השנה. ביולי 2008 זכה ספר זה בפרס אייזנר.
בשנת 2010 יצא לאור ספר ילדים שכתבה ואיירה, "סעודה אצל המלכה". הספר היה ראשון ברשימת רבי-המכר השנתית בקטגוריית ספרי ילדים לאותה שנה וזכה במקום שלישי במצעד הספרים כספר האהוב על תלמידי כיתות א'-ג' בישראל. ב-2012 יצא הספר לאור בארצות הברית בהוצאת Toon Books.
בשנת 2013 יצא לאור הרומן הגרפי הנכס. הספר יצא לאור באנגלית ובעברית במקביל. ביולי 2014 זכה אף הוא בפרס אייזנר.
בשנת 2020 יצא לאור הרומן הגרפי "מנהרות" בהוצאת כתר.
בשנת 2024 יצא הסרט הנכס שמודן כתבה את תסריטו יחד עם אחותה דנה מודן.
מודן התגוררה תקופה בעיר שפילד שבאנגליה יחד עם בעלה עופר ברגמן ושני ילדיה. בקיץ 2009 חזרו לישראל ומאז הם גרים בתל אביב.
ספרים באיורה > רומנים גרפיים

"לא באנו להנות", עם אתגר קרת, הוצאת כתר, שנת 1996
"Mixed Emotions", שנת 2007.
"Exit Wounds", הוצאת Drawn and Quarterly, ‏שנת 2006
"קרוב רחוק", הוצאת עם עובד, שנת 2008.
"The Property", הוצאת Drawn and Quarterly, ‏ שנת 2013
"הנכס", הוצאת עם עובד, שנת 2013
מנהרות, הוצאת כתר, 2020
ספרים באיורה > ספרי ילדים

"קונכיית הסודות" (איור לספר של תמר ברגמן, הוצאת הקיבוץ המאוחד 1996) עבורו זכתה בציון לשבח בפרס בן-יצחק 1998
"שלושה מכל דבר" (איור לספר של רינה בן-שחר, הוצאת כנרת, שנת 1997)
"איפה?" (איור לספר של תמר ברגמן, הוצאת הקיבוץ המאוחד, שנת 1998) עבורו זכתה בפרס בן-יצחק 2000
"אפאחד" (איור לספר של רונית חכם, הוצאת הקיבוץ המאוחד)
"הילדה חיותה רואה ממותה" (איור לספר של חנוך לוין, הוצאת הקיבוץ המאוחד, שנת 1999)
"אבא בורח עם הקרקס" (קומיקס עם אתגר קרת, הוצאת זמורה שנת 2000) עבורו זכתה בעיטור אנדרסן ובציון לשבח בפרס בן-יצחק 2002
"אמבטים" (איור לספר של נורית זרחי, הוצאת עם עובד, שנת 2001) עבורו זכתה בפרס בן-יצחק 2002
"מסבה של פחדנים" (איור לספר של רונית חכם, הוצאת הקיבוץ המאוחד, שנת 2003)
"עלמה או היום השישי" (איור לספר של נורית זרחי, הוצאת עם עובד, שנת 2003)
"מי שתה לי?" (איור לספר של שהם סמיט, הוצאת הקיבוץ המאוחד, שנת 2004)
"מאיירים שרים ביאליק" (איור לשירים של ביאליק, ציבלין הוצאה לאור שנת 2005)
"הספר הפנטסטי של נורית זרחי" (איור לספר של נורית זרחי הוצאת ידיעות אחרונות שנת 2008)
"סעודה אצל המלכה" (איור וכתיבה, הוצאת עם עובד, שנת 2010)
ספרים באיורה > עם קבוצת אקטוס טרגיקוס

הסדרה הקטנה, אקטוס טרגיקוס, 1996 (אזלה)
סידרת הכסף, אקטוס טרגיקוס, 1997 (אזלה)
סידרת הוויקטורים, אקטוס טרגיקוס, 1998 (אזלה)
ג'טלג, סיפורים מאת אתגר קרת, אקטוס טרגיקוס, 1999
פליפר 1 ו-2, אקטוס טרגיקוס, 2000
Actus' Box, אקטוס טרגיקוס, 2001 (גרסה אנגלית וגרסה צרפתית)
ויקטור, הוצאת מודן, 2001
Happy End, אקטוס טרגיקוס, 2002 (אזל)
הפי אנד (גרסה עברית), הוצאת מודן, 2002
היה הייתה צפרדע (לילדים), הוצאת מודן, 2003
Dead Herring Comics, אקטוס טרגיקוס, 2004
How to Love, אקטוס טרגיקוס, 2007
איך לאהוב, הוצאת מודן, 2009
תל אביב-ברלין, ספר מסע, Avant Verlag, 2010 (גרסה עברית וגרסה גרמנית)
ספרים באיורה > אחרים

"איסטנבול מאלף ועד תו" (איור לספר של בני ציפר, הוצאת מודן (עכבר עולם), שנת 2000)
לקריאה נוספת

נורית שילה־כהן, (עורכת), ספר המאיירים הגדול, זוכי פרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על-שם בן-יצחק בשנים 1978–2004, מוזיאון ישראל ועם עובד, 2005, עמ' 200–209
הערות שוליים

↑  Best Graphic Album-New, 2008 Eisner Awards.
↑  הקרן למצוינות בתרבות, אמנית מצטיינת.
↑  IBBY, IBBY Honour List (2002), June 2002, p.41.
↑  איתי שטרן, רותו מודן זכתה בפרס אייזנר, באתר nrg‏, 27 ביולי 2008.
↑  נירית אנדרמן וניו יורק טיימס, עכבר העיר אונליין, יש לנו מלכת קומיקס עולמית, באתר הארץ, 28 ביולי 2008.
↑   נירית אנדרמן, רותו מודן מוציאה רומן גרפי חדש והופכת את הסכסוך הישראלי-פלסטיני לאינדיאנה ג'ונס מבדר, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2020
↑   גילי איזיקוביץ, רותו מודן תשלם למשפחתו של הארכיאולוג מגן ברושי כ-65 אלף שקלים, באתר הארץ, 24 בפברואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 274323  NLI: 987007265576105171  PLWABN: 9810571517705606  BIBSYS: 11066397  BNE: XX5350239  BnF: cb14541610m (data)  GND: 13588781X  ISNI: 0000 0001 0921 8901  LCCN: no96042883  MusicBrainz: a287fb25-8b3f-4f13-90d6-551a55189364  NDL: 00983011  NKC: xx0075702  NLK: KAC200306653  NSK: 000712477  NTA: 193482703  RERO: 02-A024275235  RKD: 370278  SNAC: w67b1ks5  SUDOC: 123984262  ULAN: 500477546  VIAF: 85795785   WorldCat (עם VIAF): 85795785
אלונה פרנקל

| --- | --- |

 לידה:  27 ביוני 1937 (בת 87) קרקוב, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 מדינה:  פולין, ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 יצירות בולטות:  סיר הסירים 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (2014)  פרס ספיר (2005) 
 www.alonafrankel.com
 
אלונה פרנקל (נולדה ב-27 ביוני 1937) היא סופרת ומאיירת ישראלית.
ביוגרפיה

פרנקל נולדה בשנת 1937 בקרקוב שבפולין כאילונה גולדמן, בת לפני גוסטה וסלומון גולדמן. את ילדותה במהלך מלחמת העולם השנייה עברה תחילה עם הוריה בגטו לבוב. לאחר שהגטו חוסל, מצאו הוריה מחבוא בצד הארי של העיר, אולם המשפחה שהסכימה להחביא אותם סירבה להחביא את אלונה, בת ה-5. הוריה מצאו לה מחבוא בכפר, בלעדיהם. הכפריים הסכימו להסתיר את הילדה תמורת תשלום, ומשאזלו משאבי ההורים, הוחזרה אלונה והוכנסה למחבוא עם הוריה. לאחר המלחמה שבה המשפחה לקרקוב ובשנת 1949 עלתה ארצה.
פרנקל החלה דרכה כמאיירת של ספרי ילדים, ולאחר מכן החלה לחבר בעצמה סדרה של ספרי ילדים, שגיבורם הוא ילד מתולתל בשם נפתלי. "סיר הסירים", שיצא לאור בסדרה זו בשנת 1975, הפך לרב-מכר ותורגם לשפות רבות. פרנקל כתבה ואיירה למעלה מ-35 ספרי ילדים, שתורגמו לשפות רבות, ואיירה כ-40 ספרי ילדים של מחברים אחרים.
בשנת 1978 זכתה בציון לשבח בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על שם בן-יצחק, עבור איוריה לספר "מזבוב עד פיל ושאר החיות של ע. הלל" מאת ע. הלל (כתר 1977). בשנת 1982 קיבלה את עיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער על איוריה בספרה "סיפור מהחיים" (1981).
ספרה הראשון למבוגרים הוא "ילדה" - ספר אוטוביוגרפי המגולל את סיפור ילדותה, אותו הגדירה פרנקל כ"ילדות של ילדה ללא זכויות". ספר זה זיכה אותה בפרס ספיר לשנת 2005. ספרה "נערה" ראה אור בהוצאת חרגול בשנת 2009. הספר השלישי בטרילוגיה זו, "אישה", יצא לאור בשנת 2012.
חיים אישיים

פרנקל הייתה נשואה לזיגי פרנקל (1929–1997), סופר, צייר ופסל. לזוג שני בנים, ארי ומיכאל.
מספריה

סדרת ספרי נפתלי, שבה כעשרים ספרים, ובראשם סיר הסירים, הוצאת מסדה, 1975; הוצאת מודן, 2002
ספר הפילפילים, מסדה, 1978
טיול אחר, מסדה, 1979
היום הרע של טובה, זמורה-ביתן–מודן בשיתוף עם הוצאת א. לוין אפשטיין, 1979
ספר על גמדים, פטריות ומה עוד?, זמורה-ביתן–מודן בשיתוף עם א. לוין אפשטיין, 1980
ספר האותיות, זמורה-ביתן, 1983
ספר הירח, זמורה-ביתן, 1983
ספר הבגדים, מסדה, 1983
בעלת החלומות, מסדה, 1984; מודן, 1998
אין כמו אימא, הוצאת עם עובד, 1985; מודן, 1990
הספינה והאי, כתר הוצאה לאור, 1985
אגדה, זמורה-ביתן, 1985
סיפור על נסיכה, פיל, סוס, כלב, חתול, קפוד, צפור, דבורה וזחל, כתר, 1987
מארמדיל ועד תמנון – ספר משחק, מסדה, 1990
ספר מלא אהבה איך נפתלי בא לעולם, סטימצקי, 2015
מספריה > מבחר מספרי-הילדים שאיירה

מיכאיל זושצ'נקו, לב טולסטוי, אורי ופצפון: סיפורי ילדים (תרגם: שלמה סקולסקי), 1957
רות טנא, דורון שלי: ארבעה-עשר סיפורים לפעוטות, תל אביב, מסדה, 1966
נעמי עפרי, הוקוס פוקוס, תל אביב, עם עובד, 1974
מרק טוויין, תום סויר בלש, תום סויר בשחקים, ירושלים, כתר, 1974
ימימה אבידר-טשרנוביץ, מיכלי, רמת גן, מסדה, 1976
לאה נאור, חג לי: שירים וסיפורים, רמת גן, מסדה, 1977
נעה בלאס, המלך האפור והמלכה הורודה, ירושלים, מודן, 1988
מירה מאיר, פעם היה ילד שלא רצה לישון לבדו, תל אביב, ספרית פועלים, 1991
מרים ברוך חלפי, נסיכה על הסוס: סיפורים, תל אביב, עם עובד 1994
סבינה מסג, החתול שרציתי לכתוב עליו שיר, תל אביב, ספרית פועלים, 1997
לקריאה נוספת

נורית שילה־כהן, (עורכת), ספר המאיירים הגדול, זוכי פרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על-שם בן-יצחק בשנים 1978–2004, מוזיאון ישראל ועם עובד, 2005, עמ' 236–245
הערות שוליים

↑   ינאי יחיאל, ענייני פנים - אלונה פרנקל, באתר הארץ, 6 במרץ 2024
↑  IBBY, IBBY Honour List (1982), 1982, p.9 (e-book pages).
↑  Zygmunt Frankel ~ WRITER-ARTIST, zygmuntfrankel.com
↑  יעקב בר-און, ‏מחברת "סיר הסירים": "הכי חשוב זה ילדי גיל הרך והמדינה לא משקיעה בזה", באתר מעריב אונליין, 19 באוגוסט 2019
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: דן צלקה, ספר האלף בית | פרס ספיר  2005 "ילדה" | הבא: רון לשם, אם יש גן עדן |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 276391  NLI: 987007277028405171  PLWABN: 9810665825005606  BIBSYS: 90713252  BnF: cb126068542 (data)  CiNii: DA10222268  GND: 1089523297  ISNI: 0000 0000 8138 3410  LCCN: n79138236  NDL: 00440018  NKC: jo2018985690  NLK: KAC201947301  NTA: 068963343  RKD: 29110  SUDOC: 167728954  ULAN: 500481882  VIAF: 59204350   WorldCat (עם VIAF): 59204350
יחסי ירדן–סוריה

| יחסי ירדן–סוריה |
| --- | --- |
ירדן: סוריה


ירדן: סוריה
שטח (בקילומטר רבוע)
89,342: 187,437
אוכלוסייה
11,531,434: 25,299,690
תמ"ג (במיליוני דולרים)
50,814: 8,980
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,407: 355
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה נשיאותית דה יורה   דיקטטורה דה פקטו

יחסי ירדן–סוריה הם היחסים הדיפלומטיים המלאים שבין הממלכה הירדנית ההאשמית לבין הרפובליקה הערבית הסורית. יש לשתי המדינות היסטוריה משותפת כאשר ירדן הייתה החלק הדרומי של סוריה בתקופת השלטון העות'מאני עד הסכם סייקס–פיקו בו קיבלה צרפת את השליטה על סוריה והממלכה המאוחדת את השליטה על ישראל וירדן. ההסכם הוא מה שגרם לשתי המדינות להתחלק ואם לא היו מתחלקות סביר להניח שהיו נשארות מדינה אחת עד היום.
שתי המדינות נלחמו יחד נגד ישראל במגוון מלחמות ושתי המדינות חלקו אויב משותף עד שנת 1994 בה ירדן חתמה על הסכם השלום עם ישראל.
1921 עד 1946

ב-1921 ביקש מייסד מדינת החסות הבריטית "אמירות עבר הירדן", עבדאללה הראשון, לפלוש לסוריה, שממנה גורשו אחיו ההאשמים על ידי הצרפתים, ואשר ראה בה עבדאללה חלק מן הממלכה ההאשמית המובטחת. ב-1946, כששתי המדינות זכו לעצמאות, המלך עבדאללה לא זנח את תוכניתו להפוך גם למלך סוריה מלבד מלך ירדן. סוריה הבחינה במזימות של עבדאללה להקמת "ממלכת ההאשמים הגדולה", פירשה זאת כהתערבות בענייניה הפנימיים והגישה תלונה רשמית בנושא לליגה הערבית.
1960 עד 1979

בשנת 1956 היו היחסים בין סוריה לירדן טובים ואף פורסם על הסכם הגנה הדדי שגובש בין המדינות. אולם, באפריל 1957 בעקבות הדחת ראש ממשלת ירדן, סולימאן א-נאבולסי על ידי המלך חוסיין, וקשר זרקא שזכה לתמיכת גורמים בסוריה, נוצרה מתיחות בין המדינות. בתחילת אוגוסט 1957 איימה ירדן על סוריה בהתנגשות צבאית אם לא תופסק ההסתה נגד ירדן בעיתונות הסורית והמדינות ריכזו כוחות צבאיים על גבולם המשותף. מספר ימים לאחר מכן פורסם חילוקי הדעות יושבו, אולם בנובמבר 1957 הודיע חוסיין על פרישה מהברית עם מצרים וסוריה.
בשנות ה-60, ובמיוחד בעקבות ההפיכה בסוריה בפברואר 1966, הייתה סוריה מקורבת לברית המועצות, בעוד ירדן הייתה מקורבת לארצות הברית. שבירות המשטר בסוריה הביאה לחששות לניסיון הפיכה ירדנית אמריקאית במטרה להביא את סוריה למעגל ההשפעה המערבי. היו שטענו שמטרת הסכם ההגנה מצרים-סוריה שנחתם ב-4 בנובמבר 1966 נועד למנוע הפיכה כזאת.
המתיחות הירדנית-סורית החריפה בשנות השישים המאוחרות של המאה העשרים כאשר אש"ף וירדן הסתכסכו. סוריה תמכה באש"ף בסכסוך והטילה תחילה סנקציות על ירדן. בספטמבר השחור ב־1970 שלחה סוריה מחלקה משוריינת מצבאה לירדן כדי לחזק את הכוחות הפלסטיניים שהותקפו על ידי צבא המלך חוסיין. ביולי 1971 ניתקה סוריה את היחסים הדיפלומטיים עם ירדן בעקבות סוגיה זו והחלה עוינות בין השתיים.
מלחמת יום הכיפורים שנערכה בין מצרים וסוריה לישראל הביאה לשיפור הדרגתי ביחסים בין שתי המדינות, שכן, ירדן שלחה לסוריה חיל משלוח; למרות זאת, המלך חוסיין הזהיר את גולדה מאיר ומשה דיין ממזימותיהן של מצרים וסוריה. בשנת 1976 הייתה ירדן המדינה הערבית היחידה לתמוך בהתערבותה של סוריה בענייני הפנים בלבנון ולפלוש אליה.
למרות זאת, הידרדרות ביחסים התרחשה בשנת 1977 כאשר ירדן תמכה בהסכם השלום של ישראל עם מצרים שיזם אנואר סאדאת. בעקבות זאת ירדן הטילה על סוריה את האשמה בהקמתה של תנועת האחים המוסלמים בסוריה כאשר היא טוענת שמקימי התנועה הם מתאזרחים שהיגרו לירדן מסוריה.
1980 עד 1989

האשמה זו של ירדן גרמה למתיחות חדשה בין המדינות. בדצמבר 1980, כוחות צבאיים של שתי המדינות נפרשו לאורך הגבול ביניהן.
כמשקל נגד לסוריה, שיפרה ירדן את קשריה עם עיראק והפכה לאחד הסוחרות העיקריות איתה. ב-1981 האשימה ירדן את סוריה כמי שעומדת מאחורי חטיפת הנספח הצבאי הירדני בביירות, בירת לבנון. בנוסף לכך, היא האשימה את ריפעת אל-אסד, אחיו של הנשיא אסד, בניהול מזימה להתנקש בחייו של ראש ממשלת ירדן.
מ-1982 ועד אמצע שנות השמונים של המאה העשרים נעשו שוב מאמצי ההתקרבות בין שתי המדינות.
1990 עד היום

לאחר מלחמת המפרץ הראשונה השתפרו היחסים בין ירדן לסוריה. לאחר הסכם השלום בין מדינת ישראל לבין ממלכת ירדן ההאשמית, שבה יצרה ירדן קשרים דיפלומטיים עם ישראל, ירדן הייתה נקודת מעבר חשובה לאנשי עסקים סורים שעסקו בעסקים ברשות הפלסטינית.
ב-26 במאי 2014 גירשה ירדן את שגריר סוריה, בהג'ת סולימאן, שלפי דבריה של דובר משרד החוץ הירדני, סבאח אל-רפי, הוכרזה כאישיות בלתי רצויה בשל "התבטאויות פוגעניות, באמצעות קשריו האישיים או בכתיבה בתקשורת ובמדיה החברתית, נגד הממלכה."
בפברואר 2025 ביקר נשיא סוריה הזמני אחמד א-שרע בירדן ונפגש עם עבדאללה השני, מלך ירדן ויורש העצר חוסיין.