stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ציפורי נמלים

| ציפורי נמלים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ציפורי נמלים
שם מדעי
 Thamnophilidae ‏סווינסון, 1824
תחום תפוצה


Myrmeciza squamosa
חנקן הנמלים
ציפורי נמלים (שם מדעי: Thamnophilidae) הם משפחה של ציפורי שיר מדרום וממרכז אמריקה, הנעזרים בנמלים כדי לצוד חרקים ביערות גשם טרופיים. הם קרובים למשפחות דרום אמריקאיות נוספות כמו פלומגביים, טופקוליים ותנריים.
ציפורי נמלים הן כהות או שחורות-לבנות. מקורן חזק ובעל בליטות ולהרבה מינים יש ציצות משונות לראשם. הן צדות בעיקר חסרי חוליות, אף שחלקן גדולות מספיק כדי לצוד חולייתנים קטנים. הן מחפשות חרקים שונים ברחבי היער, בעיקר בסבכים שמתחת הצמרות וגם על הקרקע. חלקם צדים בקבוצות ואחרים עוקבים אחרי נמלים ציידות, אשר צדות חרקים קטנים. חרקים שבורחים מהנמלים נטרפים על ידי הציפורים. ההסתייעות בנמלים היא זו שנתנה למשפחה זו את שמה.
ציפורי נמלים שונות מצויות בסכנת הכחדה עקב אובדן יערות הגשם בהם הן חיות.
סוגי ציפורי הנמלים

Terenura (בו 2 מינים)
Euchrepomis (בו 3 מינים)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים מפוספסת כנף (Myrmornis torquata)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים מנוקדת כנף (Pygiptila stellaris)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים רוסט (Thamnistes anabatinus)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים פירלי (Megastictus margaritatus)
Thamnomanes (בו 4 מינים)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים מנומרת (Xenornis setifrons)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים מפוספסת (Dichrozona cincta)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים גדולה (Taraba major)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים מנוקדת גב (Hypoedaleus guttatus)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים ענקית (Batara cinerea)
Mackenziaena (בו 2 מינים)
Cymbilaimus (בו 2 מינים)
Frederickena (בו 3 מינים)
Dysithamnus (בו 8 מינים)
Herpsilochmus (בו 15 מינים)
Sakesphorus (בו 3 מינים)
Thamnophilus (בו 31 מינים) - בו חנקן הנמלים
Cercomacra (בו 7 מינים)
סוג ומין יחיד ציפור סבך שחורה (Neoctantes niger)
Clytoctantes (בו 2 מינים)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים מפוספסת גב (Myrmorchilus strigilatus)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים מנוקדת כנף (Microrhopias quixensis)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים שחורה-לבנה (Myrmochanes hemileucus)
Epinecrophylla (בו 8 מינים)
Myrmotherula (בו 26 מינים)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים מכוכב חזה (Rhopias gularis)
Isleria (בו 2 מינים)
Phlegopsis (בו 3 מינים)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים אוצלוטית (Phaenostictus mcleannani)
Gymnopithys (בו 5 מינים)
Rhegmatorhina (בו 5 מינים)
Cercomacroides (בו 6 מינים)
Hypocnemis (בו 8 מינים)
Drymophila (בו 11 מינים)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים כסופה (Sclateria naevia)
Percnostola (בו 3 מינים)
Schistocichla (בו 7 מינים)
Myrmoborus (בו 4 מינים)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים חשופת כיפה (Gymnocichla nudiceps)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים דקה (Rhopornis ardesiacus)
Pyriglena (בו 3 מינים)
Hypocnemoides (בו 2 מינים)
Hylophylax (בו 3 מינים)
Willisornis (בו 2 מינים)
Myrmeciza (בו 20-22 מינים)
סוג ומין יחיד ציפור נמלים לבנת כנף (Biatas nigropectus)
ציאנוגן

ציאנוגן (Cyanogen) הוא התרכובת הכימית עם הנוסחה  {\ce {(CN)2}}. נוסחת המבנה שלו היא:  {\ce {N{\equiv }C-C{\equiv }N}} זהו גז רעיל, חסר צבע, עם ריח חריף.
גז זה מגיב עם מתכות אלקליות כגון אשלגן ויוצר מלחים ציאניים. בהתרכבותו עם מימן הוא יוצר את החומצה הפרוסית. בהתרכבו עם ברום ייווצר ציאנוגן ברומיד.
ראו גם

ציאניד
ציאנוגן ברומיד
חומצה פרוסית
ציפורי סאטין

| ציפורי סאטין |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: ציפורי סאטין
סוגים
 Cnemophilus  Loboparadisea
שם מדעי
 Cnemophilidae ‏מאייר, 1862

ציפורי סאטין (שם מדעי: Cnemophilidae) היא משפחת ציפורי שיר החיות ביערות גינאה החדשה וסביבותיה והן קרובות משפחתם של העדניים ושל המלנוכריים.
מאפיינים

לציפורים אלה דו-צורתיות זוויגית בה הזכר גדול ומפואר יותר מהנקבה וצבעו צהוב או כתום, עם בטן שחורה וראשו עד המקור גם שחור. הזנב וקצוות הכנפיים אדמוניים והכנפיים מעוגלות. הזכרים בולטים בעיקר בגלל הכתר המזדקר האדמוני שלהם.
אלו עופות קרקע הרריים החיים בגובה 2,000-4,000 מטר מעל הים ביערות וסבכים ומחפשים פירות, זרעים וחרקים ביערות.
עקב מיקומן הגאוגרפי הקשה להגעה ועקב נדירותן בטבע, אין הרבה מידע אודותן.
מיון

המשפחה כוללת ארבעה מינים בשני סוגים.
משפחה ציפורי סאטין (Cnemophilidae)
סוג Cnemophilus
מין Cnemophilus loriae
מין Cnemophilus macgregorii
סוג ומין יחיד Loboparadisea sericea
פרשת וילמה מונטסי

פרשת וילמה מונטסי היא פרשת מין, סמים ורצח שהסעירה את איטליה בשנות ה-50.
מהלך הפרשה

בבוקר ה-11 באפריל 1953 נשטפה אל חוף הים הטירני ליד העיירה אוסטיה, מדרום מזרח לרומא, ליד שפך נהר הטיבר, גופה של אשה צעירה שזוהתה כווילמה מונטסי (Wilma Montesi), דוגמנית בת 21 (ילידת 1932), בת למשפחה מן המעמד הבינוני שאביה היה נגר. מונטסי נעדרה מבית הוריה שברומא מאז ה-9 באפריל. עד מהרה הפכה ידיעה יום-יומית זאת לאחת מן השערוריות הגדולות ביותר שהתחוללו באיטליה הדמוקרטית שלאחר מלחמת העולם השנייה.
בראשונה סבורה הייתה המשטרה כי הצעירה התאבדה, או שכשלה למימי הים וטבעה, אך כשהתברר כי לגופה חסרים פרטי לבוש כגון חצאית, גרביים ונעלים, החלה המשטרה לחקור את המקרה כרצח. התברר כי הגופה נמצאה ליד מועדון חוף שבזמנו היה אתר ציד לבני משפחת המלוכה האיטלקית, ובעת המקרה שימש כמועדון אקסקלוסיבי לבני המעמדות העליונים ואנשי החברה הגבוהה. באי המועדון היו שחקניות מתחילות שמחפשות תפקיד, פוליטיקאים מושחתים ואנשי משפחות האצולה של המלוכה האיטלקית לשעבר ואפילו בכירים בוותיקן ובהם רופאו האישי של האפיפיור.
הלכו והצטברו ראיות כי באי המועדון ערכו בו אורגיות ונטלו בו סמים. החשד נפל על נגן ג'אז בשם פיירו פיצ'וני, בנו של שר החוץ האיטלקי. החשד היה כי מונטסי הולעטה במועדון במנת יתר של סמים, וכי היא הוטלה לחוף, הלומת סמים, כדי להרחיקה מקשר עם המועדון והופקרה למותה.
המקרה הפך לסנסציה ועיתוני איטליה עסקו בה ובספקולציות השונות שעוררה ברעבתנות. אורחי המועדון מכרו את סיפוריהם לצהובונים, וחשפו עצמם למצלמות העיתונאים כדי להפיק מן הפרשה פרסום לעצמם. המקרה הפך אף לעניין חדשותי בינלאומי ועיתוני העולם עסקו בו בהרחבה. השערורייה הפכה לשערורייה פוליטית והובילה להתפטרותו של שר החוץ האיטלקי, אביו של החשוד העיקרי.
במשפטם של פיירו פיצ'וני ומספר מחבריו, הופיעה כעדת הגנה כוכבת הסרטים האיטלקית אלידה ואלי ובעדותה סיפקה לו אליבי, בהעידה כי בעת מותה של וילמה מונטסי היא שהתה בחברתו של פיצ'וני בעיר אמאלפי, ששוכנת כ-300 קילומטר דרומית לרומא, כשפיצ'וני חולה בדלקת גרון ושרוי בחום. עדותה ועדויות חברים אחרים של הנאשמים, שנועדו אף הן להגן על הנאשמים, התקבלו בציבור האיטלקי בחוסר אמון ועוררו ספקולציות נוספות. המשפט הסתיים בשנת 1957 בזיכויים של הנאשמים.
נסיבות מותה של וילמה מונטסי נותרו עלומות עד היום.
בתרבות הפופולרית

היחסים בין אנשי החברה הגבוהה של רומא, שהיו רודפי תענוגות,  בלי להתחשב במחיר האנושי, באו לידי ביטוי בסרט הקולנוע "לה דולצ'ה ויטה" (באיטלקית: "החיים המתוקים") של פדריקו פליני משנת 1960.
לקריאה נוספת

Karen Pinkus. The Montesi Scandal: The Death of Wilma Montesi and the Birth of the Paparazzi in Fellini's Rome Publisher:   University of Chicago Press, 2003
וילמה מונטסי
קדושה (דת)

קדושה הוא מונח המתאר יחס מיוחד לחפץ, מקום, אירוע, טקסט או מושג בגלל קישורו לאלוהות או כוח רוחני אחר, או היותו ראוי לפולחן והערצה.
הקדושה אינה נובעת מתכונה פיזית, אלא מוגדרת בהתאם לסט האמונות של המתבונן.
היפוכה של הקדושה הוא החול.
הקדושה בדתות > יהדות

ביהדות, ניתן משקל רב לקודש, כאשר לחפצים, מקומות, זמנים ואנשים ניתן מעמד של קדושה. האדם יכול לקדש חפץ במעשיו (על ידי פעולת ההקדש, או על ידי הפיכתו לתשמיש קדושה).
הקדושה בדתות > נצרות

בנצרות, הקדושה היא מתכונות האל. הקדושה מועברת אל המאמינים באמצעות הסקרמנטים. כך הכנסייה הקתולית מאמינה, לדוגמה, כי אכילת לחם הקודש מעבירה מקדושת האל אל האדם האוכל.
הקדושה בדתות > אסלאם

אחד מ-99 שמות האל באסלאם הוא "הקדוש" (القدوس).
מילה נוספת במשמעות דומה היא חראם (حرام), שניתנת לתרגום גם כ"מקודש". כך לדוגמה מסגד אל-חראם, המקום הקדוש ביותר לאסלאם.
הקדושה בראי האקדמיה

אמיל דורקהיים החשיב את הדיכוטומיה בין הקודש לחול כמאפיין המרכזי של דת. כלומר, לשיטתו, דת היא מערכת של אמונות והתנהגויות ביחס לדברים קדושים. דורקהיים מדגיש את ההבדל בין קודש וחול לעומת טוב ורע. החול איננו בהכרח רע, והקדוש אינו בהכרח טוב.
הערות שוליים

↑  רוביק רוזנטל, קדושה, באתר הזירה הלשונית, ‏28 באוקטובר 2014 (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph124416
צופי אתיופיה

סמל צופי אתיופיה
צופי אתיופיה (באמהרית: የኢትዮጵያ እስካውት ማህበር) הוא ארגון תנועת הצופים הלאומי של אתיופיה. תנועת הצופים הוקמה לראשונה באתיופיה בסביבות שנת 1919, ופתחה בית ספר באדיס אבבה אשר פעל עד שנת 1934. עם זאת, התנועה נאלצה לסיים את פעילותה בגלל המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה בשנים 1935–1936. הצופים חזרו לתחייה באתיופיה בשנת 1948, כאשר פעילויות הצופים הצליחו להשיג דריסת רגל בבתי הספר באתיופיה. אתיופיה הוכרה כחברה בארגון ארגון הצופים העולמי בשנת 1969.
היסטוריה

הקיסר של אתיופיה היילה סלאסי התייחס באוטוביוגרפיה שלו, חיי והתקדמות אתיופיה, להקמתה של תנועת הצופים בסביבות שנת 1919 (כשהיה יורש אתיופיה ונודע בשם ראס טפרי), כחלק מהמודרניזציה של אתיופיה:
בתקופות קודמות, כל הגברים שהיו חיילים היו כך רק לפי מנהג, אך לא היה בית ספר צבאי. אולם משנת 1911 [לוח השנה האתיופי (לוח השנה הגרגוריאני 1918/1919)] ואילך, הקמנו מכללה צבאית ודאגנו שהחיילים ילמדו את השימוש בכלים הצבאיים במכללה. בנוסף לכל זה הקמנו, בחסות בננו מקונן, הדוכס מהרר, תנועת צופי בנים, על מנת שבנים יבצעו את תפקידם היטב.
צופי אתיופיה סייעו במהלך הבצורת והרעב של האומה בשנות השבעים והשמונים, כמו גם בקמפייני אוריינות ושירותים קהילתיים אחרים. בשנות השבעים הקימו צופי אתיופיה מרכז הכשרות וקמפינג חדש באגם לנאגנו. ארגון צופי אתיופיה חווה את סגירתו בפעם השנייה בראשית שנות השבעים, אז משטר החונטה הצבאית האתיופית פיזר את התנועה והחרים את נכסיה וכספיה, וטען כי ערכי האמונה המעוגנים בהבטחת הצופים אינם תואמים את הפילוסופיה של המשטר החדש.
לאחר עשרים שנות מאמץ, עם הופעתה של המערכת הדמוקרטית ובהתאם למכרז מספר 512/59, הוקמה בשנת 1995 תנועת צופי אתיופיה. ועידת הצופים העולמית ה-35, שהתכנסה בדרבן בדרום אפריקה ב־26–30 ביולי 1999, הצביעה לסלק את אתיופיה מחברות בארגון העולמי מכיוון שארגון הצופים של אתיופיה חדל להתקיים (אם כי מוקדם יותר באותה השנה השתתף מתמודד אתיופי בג'מבורי הצופים העולמי בצ'ילה). ארגון צופי אתיופיה הוזמן מחדש לארגון הצופים העולמי בוועידת הצופים העולמית ביוון ביולי 2002, תוצאה של מאמץ של עשר שנים של האב רנצו מנצ'יני, הצופה הראשי של אתיופיה, נציבים ואנשי ארגון צופי אתיופיה אחרים, שעבדו כדי להכיר בארגון שוב ברמה העולמית. זמן קצר לאחר הכרה אחרונה זו של ארגון הצופים העולמי, בתמיכת המשרד האזורי באפריקה, ארגון צופי אתיופיה ארגן מספר השתלמויות וערך סבבי גיוס ופעילות בנושא יחסי ציבור.
נכון לשנת 2014 ישנם 67,250 צופים באתיופיה, לעומת 9,829 בשנת 1972.
תוכנית חינוכית

הפעילות של צופי אתיופיה מחולקת לפי שכבות גיל:
צופי תדאגי (צופים צעירים) בגיל 7 עד 11/12
צופי מדבחה (צופי נעורים) בגילאי 11/12 עד 15/17
צופי Wotat (שכבה בוגרת) בגילאי 15/17 עד 18/19
צופי Awaki (צופים בוגרים) בגילאי 18/19 עד 25
כאשר חניך מסיים את פעילותו בתנועת הצופים לאחר יום הולדתו ה-25, הוא / היא יכולים לעבור הכשרה ולהפוך למדריכים בצופים ולקבל את התואר גולמסה.
מוטו הצופים הוא ዝግጁ, ומשמעותו באמהרית הוא "מוכן".
סמלים

תג החברות של צופי אתיופיה מציג את אריה יהודה מהדגל הקדום של אתיופיה.
יחידות צופיות בינלאומיות באתיופיה

בנוסף לצופי אתיופיה, תנועת הצופים בארצות הברית מפעילה קבוצות צופים באדיס אבבה לילדים של אמריקאים המתגוררים שם, המקושרים ישירות לצופי אמריקה.
לקריאה נוספת

Scouting 'Round the World, לשכת הצופים העולמית, ז'נבה, שווייץ, 1977
הערות שוליים

↑  H.M. Haile Selassie I, My Life and Ethiopia's Progress Vol. I, chap. 12.
↑  Richard Pankhurst, Economic History of Ethiopia (Addis Ababa: Haile Selassie University, 1968) pp. 682, 714.
↑  "Triennal review: Census as at March 31, 2014" (PDF). World Organization of the Scout Movement. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2 בנובמבר 2013. נבדק ב-2011-01-13. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "SelamSoft Amharic Dictionary". www.amharicdictionary.com. נבדק ב-2018-05-25.
סמל חלופי של צופי אתיופיה
פרידריך ורנר פון דר שולנבורג

| --- | --- |

 לידה:  20 בנובמבר 1875 Kemberg, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 הוצאה להורג:  10 בנובמבר 1944 (בגיל 68) כלא פלצנזה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Friedrich-Werner Erdmann Matthias Johann Bernhard Erich Graf von der Schulenburg 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השכלה:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 תפקיד:  ambassador of the German Reich 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 פרסים והוקרה:  צלב הברזל, דרגה שנייה  מסדר העיט הגרמני 
 
פרידריך-ורנר ארדמן מתיאס יוהאן ברנהרד אריך גראף פון דר שולנבורג (באנגלית: Friedrich-Werner von der Schulenburg;‏ 20 בנובמבר 1875 – 10 בנובמבר 1944) היה דיפלומט גרמני ששירת כשגרירה האחרון של גרמניה הנאצית, בברית המועצות. הוא החל את הקריירה הדיפלומטית שלו לפני תקופת מלחמת העולם הראשונה כקונסול והיה שגריר בכמה מדינות. בתפקידו כשגריר גרמניה ברית המועצות פנה דר שולנבורג נגד המפלגה הנאצית והצטרף לקשר נגד היטלר. שולנבורג נתלה בגין בגידה בהיטלר ב-10 בנובמבר 1944.
קורות חיים

פרידריך ורנר פון דר שולנבורג נולד בקמברג. משפחתו הייתה חלק מהאורדל, כינוי לאצולה הישנה בגרמניה.
בין השנים 1901- 1903 למד משפטים. לאחר מכן הצטרף לשירות הקונסולרי של משרד החוץ ועבד בשגרירויות בבלמברג, פראג, ורשה וטביליסי. כשפרצה מלחמת העולם הראשונה, חזר לצבא. לאחר מכן מונה לסגן קונסול בקונסוליה הכללית של גרמניה בברצלונה. במהלך שירותו בצבא הגרמני, קיבל את צלב הברזל ואותות הצטיינות עות'מאניות. לאחר התמוטטות האימפריה הגרמנית הוא נפל בשבי הבריטים ונכלא באי פרינקיפו בים התיכון. היה שגריר גרמניה באיראן ולאחר מכן ברומניה.
ההיסטוריונית הגרמנית סיגריד וגנר-קורפס טענה ששולנבורג מונה לשגריר גרמניה ברוסיה לא רק בזכות כישוריו וניסיונו הדיפלומטי אלא משום שנתפס בעיני הממונים עליו כאדם אידיאליסט אך לא מהפכן, וכאדם שמציית להוראות, שלא כמו קודמו בתפקיד רודולף נדונלי (עמו שמר על קשר הדוק במהלך התפקיד).
ההסכם הגרמני סובייטי

שולנבורג תמך בהסכם בין גרמניה לברית המועצות, והיה גורם מרכזי בתהליכים שהובילו לחתימה על הסכם ריבנטרופ–מולוטוב ב-23 באוגוסט 1939.
השגת ההסכם לא הייתה פשוטה עבור שולנברג בשל התנגדות אידאולוגית עמוקה של השלטון הנאצי לקומוניזם בברית המועצות. בספטמבר 1936 בנירנברג קנצלר גרמניה, אדולף היטלר חשף את כוונותיו לגבי עתידה של ברית המועצות. בוועידה היטלר אמר שעל גרמניה לתקוף את ברית המועצות אבל אנשים אשר היו בוועידה לא ראו זאת בעין יפה מאחר שחשבו שעשויות להיות לתקיפה זאת השלכות חמורות לגבי עתידה של גרמניה.
שולנבורג הציג את הרצאתו בנושא 'היחסים הפוליטיים של גרמניה עם ברית המועצות' בפני קהל רחב. בנאומו הציג את הישגיה הטובים של רוסיה ואמר שגורם הכוח העיקרי של רוסיה הוא מיקומה הגאוגרפי והכלכלה שלה, ובכך שולנבורג טען בעד שיתוף הפעולה הכלכלי בין גרמניה לברית המועצות. הוא הוסיף שלברית המועצות אין כוונה להיכנס למלחמה, מכוון שאינה רוצה לשלם תשלומים מלחמתיים מכל סוג. בנאומו ציטט את דבריה של ברית המועצות על תוקפיה "תוקף שיביט בשטח רוסיה יסבול מאותו גורל של נפוליאון". בסוף הנאום הקהל הסכים שמלחמה כנגד ברית המועצות מיותרת לחלוטין.
נימת ההרצאה הייתה מנוגדת בכל צורה לרעיונותיו של היטלר ושר התעמולה יוזף גבלס. שולנבורג ועמיתיו היו גורם מרכזי בתחילת תהליך המשא ומתן עם רוסיה. בסופו של דבר, ב-23 באוגוסט, הגיע לשיאו בחתימת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, שהופר לאחר פחות משנתיים על ידי גרמניה במהלך מבצע ברברוסה.
שולנבורג ראה שההסכם שיצר רק מונע למשך תקופה את הסיוט של מלחמה בין גרמניה לברית המועצות. הוא הבין זאת ממהלך המשא ומתן של היטלר בהסכם עם פולין. שולנבורג הודה שההסכם הדיפלומטי שיצר הפך ממכשיר לשמירת השלום - לברית מלחמה על ידי חתימתו על פרוטוקול האוגדה של ריבנטרופ. ב-27 באוגוסט 1939, שולנבורג כתב לשותפו בברלין, כי "איום המלחמה כמעט חזק יותר ממה שהיה בשנה שעברה". שמונה ימים לאחר המברק פרצה המלחמה הגדולה. "מעולם לא הייתי מאמין שאני אחיה את זה פעם שנייה! קיוויתי כל כך שהכל הסתדר לאחר ההסכם הגרמני-סובייטי וסיפוח השטח הפולני, אבל הפולנים פרצו במלחמה." ב-21 ביולי 1940 היטלר החליט שברצונו להשמיד את ברית המועצות. בפני כנס גדול שערך הוא טען "ברית המועצות מתחזקת עם השנים ותהיה עם הזמן איום קטלני עבור גרמניה. גרמניה זקוקה למקום להתיישבות (לבנסראום) וחומרי גלם, את שניהם היא תיקח ברוסיה. שגרירות גרמניה במוסקבה ניסתה למנוע מהיטלר לתקוף את ברית המועצות או לפחות לעכב אותה.
גרמניה נגד ברית המועצות

במשא ומתן בין היטלר ויואכים פון ריבנטרופ לויאצ'סלב מיכאילוביץ' מולוטוב בברלין הבינו השניים את תוכניותיו של היטלר נגד ברית המועצות. ב-1 בספטמבר שולנבורג הגיע למולוטוב והגיש מחאה חריפה. הוא האשים את הממשלה הגרמנית בהפרת החוזה הנאצי סובייטי, בסעיף הראשון והאשים שגרמניה סותרת במעשיה הבטחה שנתנה לגבי "אינטרס משותף". בימים שלאחר מכן נעשו ההאשמות חמורות יותר. ב-3 בספטמבר יואכים פון ריבנטרופ נתן תזכיר ארוך למוסקבה שמכחיש שגרמניה הפרה את חוזה מוסקבה ומאשים את רוסיה שבלעה את המדינות הבלטיות ושני מחוזות רומניים מבלי להתייעץ עם ברלין.
אחרי מסקנות רבות ושמועות על תכנון מבצע ברברוסה, שולנבורג השתכנע שהיטלר רצה במלחמה. ב-13 באפריל 1941 שולנבורג נתן מסר לברלין וסיפר על היחס הידידותי של סטלין כלפי היפנים והגרמנים בתחנת רכבת. שולנבורג עשה זאת כדי להראות שסטלין מנסה להיות ידידותי לגרמניה וכי דבר זה חשוב מאוד מכיוון שהשמועות הנפוצות היו על סכסוך קרוב בין גרמניה וברית המועצות. היטלר ניסה לשכנע גנרלים וראשי פקידותו שרוסיה תתקוף את גרמניה. מרוב כוחו ההיפנוטי למרות שידעו את האמת הם טענו שריכוז הכוחות הסובייטים על הגבול הפולני נהיה מסוכן.
שולנבורג נפגש עם היטלר וניסה לשכנע אותו לגבי כוונות השלום של רוסיה. הוא אמר שהוא לא יוכל להאמין שרוסיה תתקוף את גרמניה, ושהוא משוכנע שסטלין לא יקבל החלטה כזאת היום. היטלר המשיך בתכנוניו ובנאומיו על ההתקפה, ואנשי הקרמלין לא תפסו עד הרגע האחרון את הידיעה שעומדים לתקוף אותם בכוח גדול ולהכרית את אומתם למרות ההוכחות והאזהרות.
ב-22 ביוני 1941 בשעה 3:30 לפנות בוקר ההתקפה הגרמנית התחילה. היא התנהלה בכל החזיתות, ולבסוף נידון שולנברג למלא את החלק הקשה ביותר בחייו אשר היה שעליו למסור את הצהרתו של היטלר על מלחמה על ברית המועצות למולוטוב בקרמלין.
ההתנקשות של שולנבורג בהיטלר

קשר העשרים ביולי היה ניסיון של חבורת קציני הוורמאכט וגורמים נוספים להפיל את המשטר הנאצי בגרמניה, ולהתנקש בחיי אדולף היטלר ב־20 ביולי 1944.
בכך רצו להפיל את השלטון ולהחליפו בממשלה אשר נוצרה מאנשים אשר התנגדו למשטר הנאצי בגרמניה ולהיטלר ורצו רק בטובתה של גרמניה ובדרכי שלום.
| --- | --- |
רשימת הממשלה המתוכננת  לודוויג בק – נשיא  קרל פרידריך גודדלר – קנצלר  וילהלם לאושנר – סגן קנצלר  פול לובה – נשיא הרייכסטאג  קלאוס שנק פון שטאופנברג – מזכיר המדינה  יוליוס ליבר – שר הפנים (נחשב)  אויגן בולץ – שר הפנים (נחשב)  פרידריך ורנר פון דר שולנבורג – שר החוץ (נחשב)  אולריך פון האסל – שר החוץ (נחשב)  אוולד לוסר – שר האוצר  פרידריך אולבריכט – שר המלחמה: (הרשימה המלאה) ארווין פון ויצלבן – שר ההגנה ומפקד הוורמאכט  הנס אוסטר – נשיא בית הדין המלחמתי הקיסרי  האנס קוך – נשיא הרייכסרגייט  קארל ברסינג – נשיא הרייכסבנק (או שר הכלכלה)  פול לייונה-יונג – שר הכלכלה  אנדראס הרמס – שר החקלאות  יוזף ווירמר – שר המשפטים  ברנהרד לטטרהאוס – שר השיקום  הנינג פון טרסקוב – מפקד המשטרה  קרל-האנס גראף פון הארדנברג – ראש ממשלת ברלין וברנדנבורג
לאחר כישלון ניסיון ההתנקשות בהיטלר ב־20 ביולי 1944, נעצר שולנבורג והואשם בבגידה חמורה. ב־23 באוקטובר 1944 גזר עליו פולקסגריצהוף ("בית הדין העממי") עונש מוות, והוא נתלה ב־10 בנובמבר 1944 בכלא פּלֶצֶנזֶה בברלין.
חיים אישיים

הוא התחתן בין השנים 1908 עד 1910 עם אליזבת פון סובה (בורג ליד מגדבורג, 14 במרץ 1875 - וולפרשוף, 6 ביולי 1955), ונולדה לו בת כריסטה-ורנפרידס חנה מרגרט אנגלברטה גרפן פון דר שולנבורג (פראג, 29 בדצמבר 1908 - טירשנרייוט, 17 בנובמבר 1993), נשואה למקס וולפגנג, פרייהר פון לינדנפלס (וולפרשוף, 12 ביולי 1908 - וולפרשוף, 28 בנובמבר 1982)
ראו גם

הסכם ריבנטרופ–מולוטוב
קשר העשרים ביולי
מבצע ברברוסה
ויאצ'סלב מולוטוב
התנגדות גרמנית לנאציזם
לקריאה נוספת

"The Knights of Saint John in Germany". GREAT ORDERS OF CHIVALRY. Archived from the original on 2013-09-30. Retrieved 21 Nov 2013
Alternatives to Hitler: German Resistance Under the Third Reich Hans Mommsen page 161
עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי כרך ראשון ושני, ויליאם ל.
from peace to war,1.
הערות שוליים

↑  Alexa Crawls, The Knights of Saint John in Germany, johanniter order in germany, ‏start 1996
↑  Sheldon Dick, Bernd Wegner (ע), 11, peace to war,, Militärgeschichtliches Forschungsamt, 1997
↑  Sheldon Dick, Sheldon Dick (ע), 11, peace to war, Militärgeschichtliches Forschungsamt", 1997, עמ' 187
↑  Sheldon Dick, 11, peace to war,, Militärgeschichtliches Forschungsamt, 1997, עמ' 188-193
↑  Sheldon Dick, peace to war,, Militärgeschichtliches Forschungsamt, 1997, עמ' 195 - 196
↑  ויליאם ל. שיירר, תרגום: חיים גליקשטיין, עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי כרך שני, שוקן, 1985, עמ' 663-664
↑  ויליאם ל. שיירר, תרגום: חיים גליקשטיין, מצבו הקשה של הקרמלין, עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי כרך שני, שוקן, 1985, עמ' 694-702
↑  Gedenkstätte Deutscher Widerstand
German Resistance Memorial Center, Gedenkstätte Deutscher Widerstand, ‏1996 - 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12161317n (data)  CiNii: DA1598367X  GND: 118999036  ISNI: 0000 0001 0968 4064  LCCN: n88081409  LNB: 000149207  NKC: js2013762667  NTA: 115807365  SUDOC: 03013630X  VIAF: 45102228   WorldCat (עם VIAF): 45102228
קומורו (הונגריה)

קומורו (בהונגרית: Komoró) הוא כפר על גדות נהר הטיסה במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה, כ-10 קילומטרים ממפגש הגבולות עם אוקראינה וסלובקיה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קומורו קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בכפר 1,428 תושבים ובשנת 2020 רק 1,216 תושבים.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13.
יהודי קומורו

יהודים חיו בקומורו במאה ה-18 ובמאה ה-19. החל משנת 1867 הייתה הקהילה כפופה לקהילת מאנדוק, בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר בשואת יהודי הונגריה
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 35 |  |
| 1880 | 54 | 630 |
| 1910 | 34 |  |
| 1920 | 9 |  |
| 1930 | 6 |  |
| 1941 | 8 | 1,082 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי קומורו שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת זאהון |
| --- | --- | --- |
| יישובים | זאהון • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • מאנדוק • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק |  |