stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדמוקרטיה האתונאית
מבנה הדמוקרטיה האתונאית > המועצה הקבועה

במסגרת הרפורמות של סולון הוקמה לצד אספת העם מועצה קבועה בעלת מספר חברים מצומצם שנקראה מועצת הבולי (βουλή) ובה ישבו 400 חברים – 100 נציגים לכל שבט. אספה זו פעלה על מנת לגבש את ההחלטות שהובאו בפני אספת העם ולאחר דיון האם ההצעות עולות בקנה אחד עם החקיקה הקיימת באתונה ולמסגרת תקציב המדינה, החזירה אספת הבולי את ההצעה המוגמרת לשם הצבעה והחלטה סופיות.
בעת הרפורמות של קלייסתנס הוחלפה מועצת ה-400 במועצה בה היו חברים 500 אזרחים והיא הייתה מורכבת מ-50 נבחרים מכל שבט מבין 10 השבטים שהקים קלייסתנס. הבחירות למועצה נעשו בתחילת השנה האתונאית אז נערכו ישיבות במועצות הדימויי ובהן הורכבו רשימות מועמדים ראשוניות, לאחר מכן התכנס השבט כולו וקבע על פי הטלת גורלות ולפי מפתח שהתבסס על גודל הדימויי את נציגי השבט במועצת הבולי. הנציגים היו חייבים להיות בני 30 לפחות ויכלו לשרת עד 2 קדנציות כל אחת של שנה במועצה.
מלבד דיונים שנערכו במליאה של המועצה, התחלקו חברי הבולי ל-10 קבוצות של 50 חברים, כולם משבט מסוים, והם כיהנו כנשיאים באחד מ-10 החודשים בלוח השנה האתונאי, ובתקופה זו נקראו בשם פריטנייס (נשיאים). חברי הבולי התורנים ישבו אכלו וישנו בבנין המועצה, על פי הטלת גורלות נבחר כל יום אדם אחד שנשא את התואר אפיסטטס (ביוונית: עומד בראש) שימש כיושב ראש המועצה בישיבתה וגם כיושב ראש האספה, הוא קיבל את חותם העיר אתונה, מפתחות המקדשים החשובים ובתי האוצר. העומד בראש לא יצא ביום נשיאותו מבנין המועצה אלא לישיבת האספה ואיתו היו בכל עת לפחות שליש מקבוצת הפריטנים, כאשר ניהל העומד בראש את דיוני האספה הוא נעזר ב-10 מחברי המועצה – אחד מכל שבט. כך שמרו האתונאים את רציפות ושרידות מערכת השלטון.
הבולי שימשה ככלי לפיקוח על פעולת נושאי המשרות באתונה כך נבדק כל אדם שנבחר לתפקיד ממלכתי על ידי המועצה והחלטה על כשירותו נתקבלה בהצבעה, את אותו הליך בדיקה ואישור עברו גם אלו שנועדו להיות חברי מועצת הבולי – בפני חברי המועצה שעמדו לפני סיום תפקידם. כל נושא משרא ציבורית היה חייב להעביר לוועדות של המועצה דוחות מפורטים על פעילותו ואם סרח הוא היה עלול לעמוד בפני בית משפט.
שליחי מדינות זרות ונושאי תפקידים מאתונה הופיעו בפני המועצה ושטחו בפניה נושאים של מדיניות חוץ ובעיות ביטחון ולאחר דיון במועצה הועבר הנושא שעל הפרק להצבעה בפני האספה.
למועצה היו ועדות משנה בדרך כלל בנות 10 חברים – אחד מכל שבט ואלו ניהלו או פיקחו על פרויקטים בעלי חשיבות לאומית, הן פיקחו על הצבא על הצי ובניית אוניות עבודות ציבוריות ועל נכסיה של המדינה האתונאית והארכון-מלך ביקש מהמועצה רשות ואישור לכל אחת מפעולותיו.
לקריאה נוספת > עברית

אפרים דוד, הדמוקרטיה הקלאסית: התהוותה, תפקודה, עקרונותיה ותלאותיה באתונה, ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, 2003
אלכסנדר פוקס, אתונה בימי גדולתה – המשטר, החברה וחיי הרוח בעיר־מדינה יוונית, ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ז. מהדורה רביעית – תש"ל
אלכסנדר פוקס, מדינה וחברה ביוון – מחקרים בתולדות יוון הקלאסית וההלניסטית, ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"ו (1976)
רחל צלניק-אברמוביץ, הדמוקרטיה האתונאית, ספר בסדרה דמוקרטיות, רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, 2004.
לקריאה נוספת > אנגלית

Habicht, Christian, Athens from Alexander to Antony, Havard 1997 ISBN 0-674-05111-4
Hansen M.H. 1987, The Athenian Democracy in the age of Demosthenes. Oxford ISBN 978-0806131436
Hignett, Charles. A History of the Athenian Constitution (Oxford, 1962) ISBN 0-19-814213-7
הערות שוליים

↑  דני פילק. "ריבונות העם" בתוך "מפתח – כתב עת לקסיקלי למחשבה פוליטית". מרכז מינרבה למדעי הרוח. גיליון 4, 2011. עמוד 191
↑  טל ירון, "האם ניתן ללמוד מאתונה איך לעשות דמוקרטיה במאה ה-21". מושכל, 28 באוגוסט 2011
↑  רחל צלניק. דמוקרטיות. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה. ISBN 9650607579 עמוד 8
↑  לפי דוד (2003, 25) ״השוואה ליתר יצירותיו של אריסטו הביאה מלומדים רבים למסקנה הסבירה שלא הוא היה המחבר, אם כי היצירה יצאה מבית מדרשו״.
↑  מספר הדמוסים המוכר השתנה עם התפתחות המחקר (ראו דוד 2003, 81 הערה 20).
↑  דוד 2003, 110–112.
שברי אוסטרקונים, למעלה פריקלס, במרכז קימון ולמטה אריסטידס
סוסיתא (להקה)

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת סוסיתא
 יצא לאור:  2005
 הוקלט:  2004
 סוגה:  רוק מתקדם
 אורך:  74:48
 חברת תקליטים:  עצמאי
 הפקה:  קובי פרחי
סוסיתא היא להקת רוק מתקדם ישראלית, המשלבת מוזיקה עממית-עברית עם רוק מתקדם במסורת של להקות ישראליות משנות השבעים כששת וקצת אחרת. היא נוסדה בשנת 2003 על ידי חברים מבית הספר למוזיקה רימון. בראשית 2005 יצא אלבומם הראשון והיחיד עד עתה: סוסיתא ובסוף אותה שנה הם חדלו מלהופיע אחרי ארבע שנות הופעה. בשלהי שנת 2009 חזרה הלהקה להופיע.
חברי הלהקה

מירון אגר – שירה
רון יונה – גיטרות, קולות
אורי דקל – קלידים, קולות
נעמה שלו – חלילים, קולות
אבירם קושניר – בס, קולות
גיל אידן (אגרול) – תופים, כלי הקשה
חברי הלהקה > חברים לשעבר

נדב ויקינסקי – קלידים, קולות
קובי ליליאן – קלידים, קולות
מתי אנג'ל – בס
אודי ורזגר – חליל צד
דן קרפמן – בס, קולות
האלבום

אלבומה היחיד של הלהקה נקרא "סוסיתא". השירים הכלולים בו הם:
פתיחה (0:45; נדב ויקינסקי- רון יונה)
דבקה (3:39; נדב ויקינסקי)
המדריך לריקודי עם (5:28; נדב ויקינסקי)
שיר שלווה (4:45; מירון אגר)
טיול (4:47; רון יונה)
נערתי (2:25; מירון אגר)
עדרים (4:00; נדב ויקינסקי)
סלע (3:56; רון יונה)
תפילת חיי (3:14; מירון אגר)
לוט (5:39; אברהם חלפי-נדב ויקינסקי)
רוחות הכפר (6:59; רון יונה)
צב 7 (5:53; נדב ויקינסקי-רון יונה)
עלי גבעה (5:03; אברהם ברוידס-נחום נרדי)
עדרים גרסת בונוס (19:19; סוסיתא)
הערות שוליים

↑  פוסט בפייסבוק של מירון אגר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306188105171  LCCN: n2014058904  VIAF: 148292454   WorldCat (עם VIAF): 148292454 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יותר משישראל שמרו את השבת שמרה השבת אותם

יותר משישראל שמרו את השבת שמרה השבת אותם היא אמרה מאת אחד העם, שעל פיו השבת הגנה על עם ישראל יותר משעם ישראל שמר אותה.
מקור האמרה

ב-1898 העלה מקס נורדאו הצעה לבטל את יום השבת כיום המנוחה, ולהתאימו ליום המנוחה הנוצרי (יום ראשון). בתגובה פרסם אחד העם (אשר צבי גינצברג) מאמר בשם "ילקוט קטן" בירחון "השילוח", וכתב בו: ”אין צורך להיות מדקדק במצוות בשביל להכיר ערך השבת. מי שמרגיש בלבו קשר אמיתי עם חיי האומה בכל הדורות, לא יוכל בשום אופן לצייר לו מציאות עם ישראל בלי 'שבת מלכתא'. אפשר לאמור בלי שום הפרזה, כי: יותר משישראל שמרו את השבת שמרה השבת אותם” זהו המקור הראשוני למשפט בנוסחו זה.
ברוח השקפתו של אחד העם, המשפט התייחס לשמירת שבת כמעשה בעל ערך סוציולוגי-היסטורי של גיבוש החברה ושימור הלאומיות, ולא כבעל ערך הלכתית-תאולוגית הנובע מציווי אלוהי.
שימוש האמרה

נשיא בית המשפט העליון אהרן ברק ציטט את הביטוי בפסיקתו ששמירת שבת בבתי עסק אינה מהווה כפייה דתית. היהודים באים הפיקו מערכון על הביטוי.
פוליטיקאים רבים השתמשו במשפט לרוב בשל מחאות על חילולי שבת, כך: מיכאל ביטון, יעקב טסלר, מפלגת ש"ס, אליהו חסיד, שלמה לורינץ, משולם נהרי, ועוד.
האמרה משמשת גם לקמפיינים לשמירת שבת.
יש שהתנגדו לביטוי בשל היותו שגוי לטענתם, או מכיוון שהוא מורה לשמור את השבת בשל שמירתה ולא בשל ציווי האל.
ייחוסים שגויים

מכיוון שהמשפט מזכיר אמרות תורניות, רבים ייחסוהו למחברים קדומים, כך: פרופסור שמעון ברנשטיין ייחס את הביטוי לרבי יהודה הלוי בספר הכוזרי, כך ייחס גם הרב שמעון משה דיסקין, הרב ראובן שלזינגר ייחס את הביטוי לחז"ל בצורה של "כדאיתא בחז"ל..." כך גם במודעה של אגודת הרבנים בחתימת הרב משה פיינשטיין, יש שייחסו את הביטוי לרס"ג.
יהודה נחשוני ייחס את המשפט לחיים נחמן ביאליק.
מקורות קדומים

הביטוי הופיע בצורתו הרעיונית הרבה לפני אחד העם, כך במדרש תהלים ובפרקי דרבי אליעזר נאמר, "הקב"ה שמר שבת ראשון בעליונים, ואדם שמר אותו ראשון בתחתונים, והיה יום השבת משמרו מכל רע", כך גם רבי אברהם אבן עזרא כתב "כי אשמרה שבת אל ישמרני" ועוד כתב באגרת השבת "שמרתיך בכל ימים למען / שמרתני מאד מימי נעורים", רבי דוד הלוי סגל בספרו טורי זהב על השולחן ערוך כותב "לפי שאם ישמרו את השבת – השבת ישמור אותם".
הרב מרדכי טנדלר שאל את הרב משה פיינשטיין האם יש מקור לביטוי זה, והוא השיב שיש אזכורים רעיוניים קרובים למימרה אך לא כלשונה.
בכל הצורות שבהן הוא הופיע הוא לא נכתב במדויק כדברי אחד העם.
הקבלות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | ארבעים ושתים פעם מוזכרת שבת בתורת ישראל. אין מצווה אחרת בתורה שכל כך הרבה פעמים חוזרת שוב ושוב, כמו השבת.   ועל השבת נאמר: יותר מששמרו ישראל את השבת השבת שמרה על ישראל | “ |

|  – הסופר החרדי משה שנפלד |  – הסופר החרדי משה שנפלד |  |
הביטוי שימש כפראפרזה למספר מחברים, הרב יצחק ברדא כתב "יותר מששמרו ישראל את התורה – התורה שמרה עליהם", הרב פינחס קורח והרב פרופסור אברהם שטיינברג כתבו אף הם בצורה דומה.
הרב נח הלוי סגל כתב "יותר מששמרו ישראל על מצות אלו שמרו המצות על עם ישראל".
לקריאה נוספת

יעקב ישראל סטל (עורך), הרב שמואל אשכנזי, אלפא ביתא תניתא דשמואל זעירא, חלק א, ירושלים תשע"א, עמ' 377 – 380.
מתיה קם, אחד העם - שבת וציונות, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
אביעד הכהן, "השבת - יום מנוחה במדינה יהודית ודמוקרטית", דף פרשת השבוע, משרד המשפטים, מס' 66, אדר תשס"ב
הערות שוליים

↑  אשר צבי גינצברג, ילקוט קטן, השילוח, 1 ביוני 1898 פרק ל דף 560, דבריו נדפסו שוב בכל כתבי אחד העם, תל אביב תש"ו דף רפו., ראו גם: אחד העם, "שבת וציוניות" בפרויקט בן-יהודה
↑   אסף ענברי, התרבות העברית אינה יכולה להיות תרבות של אתיאיסטים, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2017
↑  שמואל דקלו, ‏בג"ץ: קביעת יום השבת ליהודים כיום מנוחה איננו כפיה דתית, באתר גלובס, 4 באפריל 2005, כך גם השופט עמירם רבינוביץ בפסיקה דומה, ראו: רותי אברהם, ביה"ד: ביאליק וכצנלסון דרשו לשמור שבת, באתר ערוץ 7, 5 בדצמבר 2006
↑   היהודים באים - רוזנקרנץ וקרסו שומרים שבת, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 02:48)
↑  פרוטקול ועדת הכלכלה י"ט באדר התשפ"ב
↑  עידו חן, טסלר ציטט את אחד העם וביאליק על השבת הקדושה • צפו, באתר המחדש, ‏1 בundefined 2021
↑  טל שניידר, ‏צו מניעה אירעי: למפלגת העבודה אסור להפעיל אוטובוסים בשבת, באתר גלובס, 15 בפברואר 2019
↑  נתן זאבי, נאום השבת: צפו בח"כ חסיד מלהטט בדברי גדולי הציונות, בימה, 20.08.2020
↑  לורינץ אמר את המשפט בשם חז"ל, וזרח ורהפטיג הסביר לו שכותב המשפט הוא אחד העם, - הרב אברהם קורמן, "הטהור והמותר" עמ' 99.
↑  על משמר הכנסת | מליאת הכנסת אישרה את חוק המרכולים בקריאה ראשונה, יוזם החוק, ח"כ גפני: "אנחנו מבקשים לתת שיקול דעת נוסף לרשות מקומית, כאשר מדובר בנושא מהותי", באתר על משמר הכנסת, ‏2 בנובמבר 2017
↑  מיכל אריאלי, היזמים של קמפיין השבת: קרה דבר שלא ארע בכל שנותיה של מדינת ישראל, באתר הידברות, ‏בפברואר 2020
↑  ישעיהו ליבוביץ, מובא אצל מיכאל ששר "ליבוביץ - כופר או מאמין?", כתר 2002, עמ' 37
↑  הרב אליעזר מלמד, המבזה את המועדות, באתר פניני הלכה, ‏6 במרץ 2000, כך סבר גם ישעיהו ליבוביץ, ראו: משה הלברטל, ישעיהו ליבוביץ: בין הגות דתית לביקורת חברתית, עולמו והגותו ירושלים 1995, עמ' 221 - 227
↑  בן-ציון פישלר, כמו שאמרה מארי-אנטואנט לפני שנולדה, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2007
↑  פיוטים חדשים לר' יצחק ן' גיאת, תלפיות, שנה ה חוברת ג-ד, טבת תשי"ב, עמ' 505
↑  הרב שמעון משה דיסקין, מדרש שמעוני, מאמר עט, תל אביב תרצ"ט, עמ' קנ
↑  הרב ראובן שלמה שלזינגר, ברכת ראובן ושלמה, ח"א פרשת ויקהל, ירושלים תשמ"ט, דף ק.
↑  אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה, מודעה ואזהרה, הפרדס, שנה נ גיליון ב עמ' 29, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום), הרב פיינשטיין בוקר על כך על ידי הרב אברהם קורמן בספרו "הטהור והמותר" עמ' 99, ועלי ידי הרב מאיר ניסים מאזוז בגיליון בית נאמן 16.
↑  מ. מיר, מרוה לצמא, שנה יט, גיליון 16 (1003) ז' בטבת תשנ"ה, עמוד אחרון
↑  יהודה נחשוני (ינ), שערים, י"ז בטבת תשל"ה, מדור "הדים"
↑  מדרש תהלים, צב ו
↑  פרקי דרבי אליעזר, פרק כ
↑  ראו הערך "אגרת השבת", באתר המכלול
↑  רבי דוד הלוי סגל, טורי זהב לשולחן ערוך, רסז א, ראו גם: רבי יעקב בן הרא"ש, ארבעה טורים, אורח חיים סימן רסז
↑  מרדכי טנדלר, מסורת משה, ירושלים תשפ"א, עמ' תלז
↑  המודיע י"ט חשוון תשס"ג עמ' ד
↑  הרב יצחק ברדא, אור תורה, שנה יב, חוברת ז-ח, (קמב - קמג), ניסן – אייר תשמ, עמ' רלו
↑  הרב פינחס קורח, אורח מישור, ערך מנהג, בני ברק תשס"ז, עמ' קעח
↑  אברהם שטיינברג, אנציקלופדיה הלכתית רפואית, ב, ערך בריאות, ירושלים תשס"ו, עמ' 346
↑  הרב נח הלוי סגל, אהבת נח, חלק א דרוש מג, תל אביב תרצ"ח, עמ' שכ
אשר צבי גינצברג - ממציא הביטוי
שמירת שבת - שלט שנהג ש"י עגנון לתלות ליד ביתו, ובו בקשה לעוברים ברחוב שלא להפר את מנוחת השבת.
משה קונינסקי

משה קונינסקי (נולד ב-23 באוקטובר 1964) הוא ראש עיריית כרמיאל.
ביוגרפיה

קונינסקי נולד בחיפה. היה פעיל בתנועת הצופים ופעיל ספורטיבית בענפי ספורט שונים, בעיקר בטניס. שירת בצה"ל בחיל הקשר והתקשוב ובין השאר הדריך בבה"ד 7. סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב בתקשורת, מדע המדינה ומנהל ציבורי ותואר שני באוניברסיטת חיפה במנהל ציבורי ומדיניות ציבורית עם התמחות בשלטון המקומי.
בשנים 1990–1994 ניהל שורה של מתנ"סים ברמת גן ובתל אביב ובתפקידו האחרון היה מנהל מרכז הספורט וסגן מנהל מרכז קהילתי בנווה שרת. ב-1994 מונה למנהל היחידה לאירועים, אליפויות וחוגים במחלקה לספורט וחינוך גופני בעיריית תל אביב-יפו ולאחר שנתיים מונה לנהל את המדור לחינוך גופני בעירייה.
ב-1998 מונה לסמנכ"ל התאחדות הספורט לבתי הספר בישראל וב-2001 מונה למנכ"ל ההתאחדות, תפקיד בו שימש עד 2018. במשך השנים שימש כדירקטור בשורה ארוכה של גופים ועמותות בתחום הספורט.
משנת 1994 תושב כרמיאל. במקביל לעבודותיו בתחום הספורט הארצי, שימש כחבר במועצת ההורים העירונית והיה פעיל מאוד בגופי הספורט בעיר. בין השאר לקח חלק בהקמת וניהול קבוצת כדורסל הנשים, נירוסופט כרמיאל.
בשנת 2013 התמודד לראשונה כמועמד לראשות עיריית כרמיאל בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2013), והפסיד בהתמודדות מול ראש העיר שכיהן אז, עדי אלדר. כיושב ראש סיעתו למועצת העיר, "רק כרמיאל" שימש כיושב ראש האופוזיציה במועצה והיה חבר במספר ועדות עירוניות.
באוקטובר 2017 הכריז קונינסקי על התמודדותו לתפקיד ראש עיריית כרמיאל בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2018. שאר המתמודדים לתפקיד היו רינה גרינברג, רותם ינאי, רותם בז'רנו וגיורא צ'שקין. קונינסקי ניצח בסיבוב הראשון עם 43% מהקולות ונבחר לראש העירייה.
בנובמבר 2022 נעצרה אשתו, עו"ד סוזי קונינסקי, בחשד כי סחטה באיומים איש עסקים, אלון אזולאי, שמציג את עצמו כמועמד לראשות העיר בבחירות לרשויות המקומיות של 2023, לבל יתמודד בבחירות לראשות עיריית כרמיאל מול בעלה. היא הכחישה את החשדות וטענה כי היא זו שנסחטת ומאוימת.
ב-8 בפברואר 2024 נפצע בנו של קונינסקי, רב-סרן במילואים מרסיסים ברצועת עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל.
הערות שוליים

1 2  ראש העיר הנבחר של כרמיאל משה קונינסקי, איימי מקס הנדלר, אתר כרמיאלי, 31 באוקטובר 2018.
↑  גיל דובריש, משה קונינסקי: אני לא מכיר מישהו עם ניסיון ויכולת כמו שלי משה קונינסקי רץ לראשות עיריית כרמיאל, 1 באוקטובר 2018, זהר הצפון.
↑  ליאור אל-חי, הותר לפרסום: החשודה בסחיטה באיומים של יריב פוליטי - אשת ראש העיר כרמיאל, באתר ynet, 7 בנובמבר 2022
↑  יוסי מזרחי, ‏המועמד, החוקר הפרטי והצילומים המביכים מהקזינו: המתלונן נגד אשת ראש העירייה מדבר, באתר ‏מאקו‏, 5 בינואר 2023
נינט טייב

| --- | --- |
טייב, 2017
טייב, 2017
 לידה:  21 באוקטובר 1983 (בת 41) קריית גת, ישראל ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 עיסוק:  זמרת • זמרת-יוצרת • פזמונאית שחקנית • דוגמנית • שדרנית רדיו
 סוגה:  רוק • בלוז • אינדי רוק • פופ • אקספרימנטלי • אלטרנטיבי
 שפה מועדפת:  עברית, אנגלית
 כלי נגינה:  גיטרה • פסנתר • תופים
 חברת תקליטים:  הליקון
 בן זוג:  יוסי מזרחי
 מספר צאצאים:  2
 NineTayeb.com
 פרופיל ב-IMDb
נינט טייב בית גוברין אוגוסט 2024. צילום: ענבל עתל כהן
נינט טייב (נולדה ב-21 באוקטובר 1983) היא זמרת-יוצרת, שחקנית, דוגמנית ושדרנית רדיו ישראלית. זוכת "פרס מסך הזהב" כשחקנית השנה הטובה ביותר בסדרה יומית. התפרסמה בזכות זכייתה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "כוכב נולד".
ראשית חייה

טייב נולדה וגדלה בקריית גת ליוסף טייב, שעלה מתוניסיה, ולמרסל (לבית מלכה), שעלתה ממרוקו. נינט היא השלישית מבין חמישה אחים. אחיה הבכור אייל שימש כמנהלה האישי בתחילת הקריירה. החלה לעסוק בזמרה כבר בגיל צעיר, כשהופיעה באירועים משפחתיים, בטקסים עירוניים ובמקהלת בית הספר אורט רוגוזין בעירה. בגיל 15 זכתה בתחרות ה"פזמנוער" בקריית גת עם ביצוע לשיר "Hero" של מריה קארי. טייב שירתה בצה"ל בחיל ההנדסה הקרבית כמש"קית תחזוקה, ואף שרה את המנון החיל החדש.
קריירה מוזיקלית > 2000–2003: תחילת דרכה ופריצה בכוכב נולד

טרם פריצתה הגדולה בתוכנית המציאות כוכב נולד, השתתפה טייב במספר תוכניות כישרונות מוזיקליים. בשנת 2000 זכתה במקום הראשון בתחרות הכישרונות הצעירים של הטלוויזיה החינוכית, "קולות וצלילים". טייב זכתה במקום הראשון לאחר שביצעה את השיר "זה לא אמיתי", שיר שאת מילותיו כתב והלחין אבי כוכב - מנהל להקת הנוער של קריית גת בשם "דור ההמשך" שבה הייתה טייב חברה. תוכנית כישרונות נוספת שבה טייב השתתפה הייתה "המלך הבא", ששודרה בערוץ יס בריזה בהנחייתו של דידי הררי. בתוכנית זו התחרתה טייב מול משתתפים נוספים שהתפרסמו גם הם מאז, ביניהם סגיב כהן, דודו אהרון, הראל סקעת ורפאל מירילא.
בשנת 2003, במהלך שירותה בצה"ל, ניגשה לאודישנים של תוכנית המציאות "כוכב נולד" של הזכיינית "קשת", ששודרה לראשונה באותה השנה בערוץ 2. ב-28 באוגוסט באותה שנה השתתפה בשלב הגמר של התוכנית שנערך בחוף ניצנים, יחד עם שירי מימון ושי גבסו. בגמר שרה טייב את השיר "ים של דמעות", שביצע במקור זוהר ארגוב. טייב זכתה במקום הראשון על פי בחירת הקהל והשופטים, עם 49% מקולות הצופים, ומעל ל-720,000 הצבעות. באוקטובר באותה שנה יצאה לסבב הופעות עם משתתפי התוכנית. בנובמבר, זמן קצר לאחר זכייתה, הקליטה טייב סינגל ראשון, "כמו ששיר נוגע", שכתב יעקב רוטבליט והלחין רמי קלינשטיין כפרס לזוכת התוכנית.
קריירה מוזיקלית > 2004–2008: יחפה

בשנת 2004, הקליטה טייב את שיר הנושא ״בסוף העולם״, לסרטו של אבי נשר, "סוף העולם שמאלה". נשר בחר דווקא בטייב, כיוון שסיפור חייה הזכיר לו את סיפורם של גיבורי הסרט. באותה שנה ביצעה טייב בשיתוף פעולה עם אלי פיניש את שיר הנושא למשדר ההתרמה יומטוב, הנקרא "כמו כולם".
במהלך שנת 2006 עבדה טייב על אלבום הבכורה שלה, "יחפה", בהפקתו של אביב גפן. הסינגל הראשון מהאלבום היה השיר "כשאתה כאן". השיר זכה לסיקור תקשורתי נרחב בבכורה במועדון הזאפה שבתל אביב, בעיקר בעקבות הסגנון החדש שרכשה לעצמה טייב, בלדה עם נגיעות רוקיסטיות. בספטמבר באותה שנה הוציאה טייב את האלבום, וכעבור יום, בגמר "כוכב נולד 4", הוא הוכרז כאלבום זהב. מתוך האלבום יצאו לתחנות הרדיו השירים "היא יודעת", "הכול יכול לקרות", "אם תבוא" ו-"יחפה".
בדצמבר 2006, יצאה טייב למסע ההופעות של האלבום. מסע ההופעות כלל בתחילה עשרות הופעות באולמות גדולים בכל רחבי הארץ. בקיץ 2007 קיבל מסע ההופעות תפנית, כאשר החלה טייב לערוך הופעות אינטימיות ומצומצמות יותר במועדונים קטנים ובפאבים. בהופעות אלה אירחה לצידה אמנים מוכרים רבים כמו שי גבסו, אביב גפן, עברי לידר ואסף אמדורסקי.
בפברואר 2007 הקליטה טייב יחד עם עברי לידר גרסה מחודשת לשירה של עפרה חזה "הכאב הזה", שזכתה להצלחה רבה. בשנת 2008 הקליטה טייב גרסת כיסוי לשירו של אילן וירצברג "לא יכולתי לעשות כלום" עבור הפרויקט "עבודה עברית".
באותה שנה שבה טייב לבצע בשנית את שיר הנושא למשדר ההתרמה יומטוב. השיר נקרא "עד שתגיע".
קריירה מוזיקלית > 2009–2011: קומוניקטיבי

ב-7 ביוני 2009, יצא לאור "אם אני אלך", כסינגל הראשון מהאלבום השני של טייב. בחודש יולי הוציאה סינגל שני לקראת האלבום, "מדברים". לאחר שלושה סינגלים נוספים אשר יצאו מתוך האלבום, "הכלה", "אולי בחגים" ו"יקינטון", יצא ב-18 בנובמבר האלבום המלא, "קומוניקטיבי". על מנת לקדם את האלבום יצאה טייב לסיבוב הופעות, שכלל בין היתר הופעות אקוסטיות בכל רחבי ישראל, וכן הופעות בהן אירחה טייב אמנים נוספים כמו עברי לידר, שלומי שבן, שלום חנוך, שלומי סרנגה ולהקת שני/אחרון/אוקטובר.
עם יציאת האלבום השני של טייב ב-2009, היא נבחרה לייצג את ישראל בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה בקטגוריית ה-"Best Act" בזכות הצבעת גולשים באתר MTV ישראל, אולם לא הצליחה להעפיל לגמר.
בשנת 2010, שיתפה טייב פעולה עם ארקדי דוכין בשירה "בודדה", שנכלל בפרויקט מיוחד בשם "השיר היומי". בספטמבר 2011 התארחה בשיר "My Game", של המוזיקאי גלעד כהנא מתוך אלבומו החמישי Bad love, טייב התארחה בו גם כזמרת רקע ביתר השירים באלבום גם הופיעה בסיבוב ההופעות שמלווה את האלבום. באותה שנה ביצעה טייב גם את שיר הנושא גרסת כיסוי לשיר "כל כיוון" של להקת רוקפור, שהופיע בסדרת הדרמה "אורים ותומים" ששודרה בערוץ יס ישראלי.
קריירה מוזיקלית > 2012–2011: Sympathetic Nervous System

ב-28 בפברואר 2012, חשפה טייב את שמו של האלבום השלישי שלה (הראשון כאלבום בינלאומי). שמו של האלבום הבינלאומי הוא "Sympathetic Nervous System". ב-4 במרץ, הוציאה את סינגל הבכורה מתוכו: "I C U". האלבום הוקלט בליברפול בקיץ 2011 יחד עם להקת רוקפור. ב-13 במאי, יצא לאור הסינגל השני: "What Are You People". ב-30 במאי, יצא לאור האלבום אלבום האולפן השלישי שלה Sympathetic Nervous System.
באוקטובר 2012, נבחרה טייב לייצג בפעם השנייה את ישראל בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה בקטגוריית "Best Global Act" עם הסינגל הראשון מאלבומה השלישי "ICU", אך גם בפעם זו לא הצליחה להעפיל לשלב הסופי. באותו השנה, התארחה טייב בפרויקט "עבודה עברית-לילה של כוכבים", בו ביצעה את השיר "נוגה".
קריירה מוזיקלית > 2013–2014: כל החיות ידעו

ב-3 במאי 2013, פחות משנה לאחר צאתו של אלבומה הקודם, הוציאה טייב את אלבומה הרביעי "כל החיות ידעו". מתוך האלבום יצאו הסינגלים "כל הלבד", "גרזן", ו-"פרויקט הספר הכחול", כאשר האחרון זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו. לאחר צאת האלבום יצאה טייב לסיבוב הופעות חדש הנושא גם הוא את השם "כל החיות ידעו", במסגרתו אירחה אמנים שונים כמו דודו טסה, שלומי שבן ורונה קינן.
ב-4 בינואר 2014, הופיעה טייב עם סינדי לאופר בהיכל נוקיה והן שרו ביחד את השיר "True Colors". ב-21 במאי, יצאה טייב לסיבוב הופעות אקוסטי חדש הנקרא "צוללות" ביחד עם מאיה בלזיצמן. המופע כולל חלק משירי האלבומים והקאברים שטייב שרה לאורך הקריירה.
ב-8 באוקטובר, ביצעה את השיר "אמא אדמה" כחלק ממופע ההוקרה לזכרו של אריק איינשטיין שהתקיים בפארק הירקון. כמו כן, טייב שיתפה פעולה עם זמר הרוק הבריטי סטיבן וילסון באלבומו הרביעי Hand. Cannot. Erase., והופיעה בשלושה שירים מתוכו שיצא בפברואר 2015. בנוסף, התארחה טייב באלבומו של שלומי שבן, "תרגיל בהתעוררות". טייב ביצעה את השיר "מלכה לב שבור" והוסיפה קולות בשיר "איקאה".
קריירה מוזיקלית > 2015–2017: Paper Parachute

ב-2 במאי 2015, הופיעה טייב במופע החימום של הזמר רובי ויליאמס בפארק הירקון בתל אביב. ב-2 ביוני 2015, הוציאה את הסינגל "מה קרה". ב-18 ביוני, נטלה חלק במופע "בדד", מופע מחווה ליצירתו של זוהר ארגוב במסגרת פסטיבל ישראל. טייב הופיעה במופע יחד עם רביד כחלני, שי צברי, מאיה בלזיצמן ואחרים.
ביולי 2015, יצא הסינגל "ד'וּבּ וּתְפַטַר (יא סלימה)" מתוך האלבום השני של דודו טסה והכוויתים, שבו שרה טייב בערבית עיראקית.
ב-28 וב-29 בספטמבר 2015, הופיעה טייב יחד עם סטיבן וילסון בשתי הופעות ברויאל אלברט הול שבלונדון. בעקבות הצלחת ההופעות של טייב עם סטיבן וילסון בלונדון, הזמין אותה הזמר להתארח בטורי ההופעות שלו באירופה ובצפון אמריקה ב-2016. טייב התארחה גם בדואט מתוך המיני האלבום "½4" של וילסון שיצא בינואר 2016.
ב-30 בספטמבר, יצא לאור הסינגל "Paper Parachute", מאלבומה החמישי של טייב. באותו השנה הוציאה את הסינגל השני, "Child".
ב-31 באוקטובר 2015, במלאת עשרים שנה לרצח יצחק רבין, הופיעה בעצרת הזיכרון המרכזית בכיכר רבין ושרה את שיר לשלום. לאחר צאת האלבום הופיעה טייב בארצות הברית, פסטיבלים באירופה כגון בפולין בפראג ובהופעה בברלין בחודשי מרץ-יוני 2016. בחודש מאי האמן הבריטי סטיבן וילסון הגיע לישראל להופעה בזאפה שוני ואירח את נינט בהופעה אחרונה של הטור שנינט התארחה בו.
ב-20 במרץ 2016, יצא לאור הסינגל השלישי, "Superstar".
ב-3 בפברואר 2017, יצא לאור אלבום האולפן החמישי (השני בתור אלבום בינלאומי) של טייב, Paper Parachute.
באוגוסט 2017, התארחה טייב בשש רצועות באלבומו החמישי של וילסון To the Bone. כחודש לאחר מכן, השתתפה טייב בפרויקט "השעה הכי יפה" בה 28 מוזיקאים מלחינים ושרים משירי יותם ראובני. טייב הלחינה וביצעה את השיר "הנה גם אנחנו חולפים".
קריירה מוזיקלית > 2018–הווה: קמתי לרקוד ופרויקטים שונים

ב-9 בינואר 2018, יצא לאור הסינגל "גיבור", שנולד מהחיבור שלה עם דודו טסה שהלחין את השיר, עמו שיתפה פעולה באלבום ובהופעות של "הכוויתים". באותו השנה, התארחה בהופעותיו של האמן סטיבן וילסון. בנובמבר יצא לאור הסינגל "Self Destructive Mind".
במרץ 2019, הוציאו רד בנד וטייב קאבר לסינגל "Can't Feel My Face", של דה ויקנד. באוקטובר התארחה במופע של החברים של נאטשה רדיו בלה בלה. במאי הוציאה את "לא על יגון תשורר" במסגרת פרויקט שם עולם 2019.
ב-5 באפריל 2020, הופיעה בזאפה, במסגרת ההופעות שהתקיימו ושודרו בלייב בערוץ קשת 12 בעקבות מגפת הקורונה. ב-28 באפריל, ערב יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, השתתפה טייב בטקס יום הזיכרון של ערוץ 13. ב-4 ביוני, הוציאה את הסינגל "Feel the buzz", זהו הסינגל הראשון של טייב שיצא בארץ בשפה האנגלית.
בסוף 2020, ביצעה טייב בדואט עם שלום חנוך את השיר "לילה טוב תפילילה", את "לילה טוב לירח" וגם את "לילה טוב לאמא אדמה", מתוך האלבום שרים תפילילה.
ב-11 באפריל 2021, יצא לאור הסינגל "רק שלא תיפול הרוח".
ב-14 בפברואר 2022, יצא לאור הסינגל "לא לפחד כלל". ב-10 ביוני 2022, יצא לאור הסינגל "Who Is Us". ב-14 באוגוסט, יצא לאור סינגל להרכב הישראלי אינפקטד מאשרום בו התארחה טייב בשיר "Black Velvet".
ב-18 בינואר 2023, יצא לאור הסינגל "מה יהיה איתך". ב-8 במאי, יצא לאור הסינגל "הורגת" ביחד עם אסף אמדורסקי וגארדן סיטי מובמנט. ב-15 ביוני, יצא לאור הסינגל "ככה זה" ביחד עם טונה. בחודש יולי, הוציאה לאור את אלבום האולפן השישי שלה, קמתי לרקוד. ב-12 בספטמבר סטיבן וילסון וטייב שיתפו פעולה בשיר בשם "Rock Bottom", השיר הוא חלק מאלבום חדש של וילסון.
ב-26 באפריל 2024, יצא לאור השיר "Reborn" של טייב החותם את סרט הדוקו "זעקות ואז שתיקה" העוסק בפשעי המין שביצעו מחבלי חמאס במהלך טבח שבעה באוקטובר. טייב נבחרה על ידי הפקת הסרט לחתום אותו עם השיר ותיארה את תהליך כתיבת השיר כ"מעין תפילה", ואת תחושת הבערה שחשבה בעקבות ההתעלמות הבינלאומית מהזוועות שבוצעו. השיר "Reborn" נכתב לפני הטבח, אך קיבל משמעות חדשה בעקבות האירועים והותאם למסגרת הסרט, ואף בוצע בעבר על ידי נינט בהופעות, כולל בפסטיבל שנערך בשנת 2012. טייב הצהירה כי היא מתכננת לכלול את השיר באלבומה הבא. ב-12 ביולי, ההרכב Garden City Movement, יצא לאור השיר "Spinnin" בשיתוף עם טייב. זהו שיתוף הפעולה השני של הצמד עם טייב, לאחר שיתוף פעולה קודם בשיר "הורגת".