stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלוד מונה
ביוגרפיה וקריירה

מונה נולד אוסקר-קלוד מונה ב-1840 בפריז, ברחוב לאפיט 45 ברובע התשיעי. הוא היה הבן השני של קלוד אדולף מונה (1871-1800), סוחר סיטונאי, ולואיז ז'וסטין אוברה (1857-1805), זמרת, שניהם דור שני של פריזאים. הוא הוטבל בת הרומית-קתולית בכנסייה המקומית, נוטר-דאמה-דה-לורט. ב-1845 עבר עם המשפחה ללא הבר, בחבל נורמנדיה.
עוד בהיותו ילד הפגין מונה כישרון אינסטינקטיבי לרישום. מחברות בית ספרו היו גדושות בציורים ובקריקטורות, שעל אף היותן מוזרות וחצופות הן היו אהודות על הבריות והשתלמו מבחינה כספית. אדם בשם אז'ן בודן, שעסק גם הוא באמנות, דרבן את מונה להפסיק לצייר קריקטורות, ולהתחיל לפתח את כישרונו בכיוונים נרחבים יותר באמנות. ב-1859 חזר מונה לפריז, "בירת האמנות". כיוון שלא הצליח להסתגל לשגרת הפעילות הפריזאית, עבר להתגורר בשאיי, כפר הבנוי בלב יער. טיוליו ביער עוררו את דמיונו החזותי ואת תנופת היצירה שלו. מדי יום גילה מונה נושאי ציור חדשים, והנציח את תחושותיו על הבד. בשנת 1865 שכר מונה סטודיו קטן בפריז בו צייר שני ציורים שרצה להציג ב"סאלון הציירים" בפריז. ציוריו התקבלו והוצגו ב"סאלון" וזכו לאהדה רבה, שבעקבותיה החל מונה לצייר את ציוריו הראשונים בסדרת נופי פריז. בוויל דאוורה ניסה מונה משהו חדש, הוא צייר ב-1867 צילום שלם תחת כיפת השמים, אך לא השלימו בשטח, ובשל כך דחה חבר השופטים ב"סאלון" את הציור.
מונה נתקל בקשיים כספיים וחיפש מקלט בנורמנדי, בסאנט אדרס וגם באונפלר, שם הוא עבד בקדחתנות, אך מצבו הכספי המשיך להיות קשה ואף החמיר. בתקופה שבין 1869–1870 המשיכו ציוריו ב"סאלון" להידחות. זו הייתה מכה קשה ביותר עבורו, אך עידודיו של אז'ן בודן, ואמונו המוחלט ביכולותיו של מונה, דרבנו אותו לשוב לעבודה. בשנת 1870 פרצה מלחמת פרוסיה צרפת ומונה החליט לנסוע ללונדון עם אשתו ובנו, שם הוא חי חיי פליט. תחת כיפת השמים הערפיליים של אנגליה, צייר מונה את גשרי הנהר תמזה וכנסיות גותיות. הוא ביקר במוזיאונים ופגש סוחר אמנות בשם פול דוראן-רואל, שרצה כי מונה יצייר בעבורו.
שנה מאוחר יותר, ב-1871, הגיע מונה להולנד. ארץ זו שבתה את לבו, והעשירה אותו בכסף ובחוויות. באמסטרדם הגיע מגע מכחולו של מונה לכרומטיות מופלאה. הוא השתמש בחלוקת הגוון, באמצעות נגיעות מכחול קטנות של צבעים טהורים סמוכים אלה לאלה, עד שהוא הרכיב מחדש את האור בוויבראציה.
לאחר המלחמה שב לצרפת כשבידיו רישומים ואטיודים רבים. מונה התיישב עם משפחתו בארז'נטיי, מקום שהציע לעיניו הנוקבות של האמן נוף מתאים. מונה נשבה בקסמם של הנהר, הטיילת, הגנים הפורחים והגשרים המחברים את גדות הסן. ציוריו המפורסמים ביותר של מונה מתארים את סביבות ארז'נטיי.
מבחינה כספית, נתמך מונה במשך שנים על ידי גוסטב קייבוט, שבעצמו היה צייר מוכשר.
ב"תערוכת האימפרסיוניסטים", כפי שכונתה על ידי אחד המבקרים (מקור שמה בציורו של מונה), הציג מונה את הציור "התרשמות (אימפרסיה), זריחה" וזכה להצלחה רבה. אך למרות הצלחה זו, משאביו הכספיים כמעט נגמרו והוא עזב את ארז'נטיי ועקר לפריז ולאחר מכן לבתיי ולבסוף ב-1883 התיישב בכפר ז'יברני שבנורמנדי. בכל מקום אליו עבר להתגורר, הקים מונה גנים וצייר אותם. אך אהבתו הרבה לגנים קיבלה את מלוא ביטויה בז'יברני, שבה התגורר עד סוף ימיו. שם היה לו זמן, רגיעה נפשית, ובסופו של דבר גם כסף, והוא פיתח את גניו מאוד. הוא גידל מקבצים צפופים מאוד של פרחים בהירים בשלל גוונים.
ביוגרפיה וקריירה > הבית והגן בז'יברני (Giverny)

בשנת 1883 שכר מונה ומאוחר יותר רכש חלקת אדמה ביצתית בשטח של 8 דונמים בז'יברני. הוא עבר לשם עם משפחתו ואת האסם שהיה בחלקה הסב מונה לסטודיו בו צייר. מונה טיפח את החלקה והפך אותה לגינת מים מזרחית בסגנון הגנים היפניים, לדבריו על מנת "לשמח את העין וכדי שיהיו מוטיבים לציור". מונה שתל על גדות האגם עצי אלמון, עצי ערבה, אירוסים וקני במבוק. את פני המים כיסה בצמחי נימפיאות אקזוטיות. האגם הפך למוקד חייו ובמשך יותר מעשרים וחמש שנה צייר שם כמה מהציורים המפורסמים ביותר שלו. המים כמוטיב משכו את מונה בחבלי קסם. השתקפויותיהם המשתנות ללא הרף, יצרו בו את הרשמים החמקניים ביותר של הטבע, אותם רצה לצוד בציוריו. בכך שיצר את אגם הנימפיאות שלו, היה ביכולתו לשלוט במוטיב המרכזי של ציוריו, ולסדר את השתילים סביב חופי האגם ועל פניו.
ברבים מנופי המים שלו סילק מונה גם את קו החוף וגם את קו האופק, וכך יצר תמונה הפוכה. לכאורה בבואות של עלי נימפיאות ושל עננים נשקפים על פני האגם הזרועים נימפיאות. ענן חולף, משב רוח או שינוי באור ש"עין לא מאומנת לא תבחין בו", גרמו למונה ליצור את ציורי אגם הנימפיאות שלו במגוון צורות שונות. מצד אחד ציורים חיוורים ועדינים, ובניגוד להם ציורי נימפיאות המעוררים תחושה של אנרגיה תוקפנית. מונה חידש בשיטתיות את התעמקותו בקומפוזיציה, שיטה שאותה כינה "שיטת הסדרות", שהפכה לצורת עבודתו.
לעומת גודש העצים בגן הפרחים של מונה, שסודר בקווים אירופיים אופייניים, היה גן המים שלו קר ושליו, ערוך כולו בהשראה היפנית. בתוך שטח קטן יחסית יצר מונה אשליה של מרחב בעל עיקולים פתלתלים, מעברים צרים ומראות ציוריים הנשקפים בעדם. באותה שנה, 1892, נבנה בז'יברני גשר עץ יפני להולכי רגל. חלפו מספר שנים עד שהשתילים סביב הגשר צמחו, ובשנת 1898 החל מונה להתרכז בציור הגשר.
ביוגרפיה וקריירה > שנותיו האחרונות ומותו

ב-1912 אובחן מונה כסובל מקטקרט בשתי עיניו. הוא חשש לעבור ניתוח להסרת הקטרקט בשל הסיכון לעיוורון מוחלט, אך בינואר וביולי 1923 הוא עבר ניתוחים בשתי עיניו, זכה מחדש בחלק מראייתו וחזר לצייר בנובמבר של אותה השנה.
ב-1915 בנה סטודיו נוסף, באורך 24 מטרים, ברוחב 12 מטרים ובגובה 15 מטרים, על מנת שיוכל לעבוד על הציורים המונומנטליים מסדרת הנימפאות שהיו ברוחב ארבעה מטרים.
את הפרויקט הציע למונה ז'ורז' קלמנסו, והוא העסיק אותו עד למותו.
בשנת 1909 הוצגו ציוריו בגלריה של הסוחר פול דיראן רואל וההצלחה הייתה מיידית. מונה חדל להיות צייר שאיש אינו מעוניין ביצירותיו והפך לשם דבר בפי הבריות.
ב-5 בדצמבר 1926 נפטר קלוד מונה מסרטן ריאות, בן 86 במותו, ונקבר בבית הקברות של הכנסייה בז'יברני. בשנת 1927 נפתח אולם ציורי הקיר של הנימפיאות במוזיאון האורנז'רי.
דמותו ויצירתו במדיה האמנותית > ספרות

1886 - נראה כי דמותו שימש חלקית כהשראה ברומן של אמיל זולה L'Œuvre (היצירה)
מרסל פרוסט שאהב מאוד את האמנות האימפרסיוניסטיתקיבל השראה מיצירתו של מונה.
ברומן שלו "ז'אן סנטיי" מתייחסים מספר פעמים לקלוד מונה ומספרים על אספן מרואן שקנה מציוריו. כך גם ב"סדום ועמורה"
מונה מוזכר מספר פעמים ברומן "אורליין" מאת לואי אראגון (1944 מהדורה שנייה), במיוחד כשגיבורי הספר יוצאים לז'יברני כדי לפגוש את האמן, מכיוון שרוז מלרוז מבקשת לצייר את דיוקנו.
הסופר הבלגי סטפן למבר כתב שני ספרים על קלוד מונה:L'Adieu au paysage : (2008) les Nymphéas de Claude Monet (שלום לנוף:הנימפאות של קלוד מונה) ו-'Monet, impressions de l'étang (מונה, רשמים מהבריכה) (2016)
רומנים אחרים המתקשרים למונה:
2011 - Nymphéas noirs נימאפות שחורות - מאת מישל בוסי
2014 - Intrigue à Giverny (תככים בז'יברני) מאת אדריין גץ
2018 - Falaise des fous (מצוק המשוגעים) מאת פטריק גרנוויל
דמותו ויצירתו במדיה האמנותית > ציור

כמה מחברי הצייר האימפרסיוניסטים ציירו לו דיוקנאות. אוגוסט רנואר צייר אותו שלוש פעמים, אדואר מאנה - פעמיים בעבודה על ספינת-האטלייה שלו, ג'ון סינגר סארג'נט צייר אותו פעמים מפרופיל ובעבודה בשולי יער. פרדריק באזי ייצג אותו שוכב ופצוע או באטלייה בבטיניול.
Bazille, L'Ambulance improvisée, 1865 (האמבולנס המאולתר)
Monet lisant, par 1872 ("מונה קורא" מאת רנואר)
Monet peignant dans son jardin en 1873 מונה צובע בגנו - מאת רנואר
ערבה בוכייה
Pierre-Auguste Renoir, Portrait de Monet, 1875. דיוקן מונה מאת רנואר
Claude Monet peignant dans son atelier "קלוד מונה מצייר באטלייה שלו" מאת אדואר מאנה, 1874.
John Singer Sargent, Monet peignant à l’orée d'un bois, 1885. ג'ון סינגר סארג'נט - מונה מצייר בשולי יער
דמותו ויצירתו במדיה האמנותית > פיסול

2013 - מילן גרמון (Milène Guermont) פיסלה יצירה רב-חושית מבטון - הקשת של מונה - ("L'arche de Monet). הפסל נרכש על ידי עיריית לה הבר שהניחה אותו בבית העירייה. הפסל מוציא כשמתקרבים אליו מוציא צלילי מים בהצאם לשדה המגנטי.
היצירה מתכתבת עם עובדת יצירתו של מונה בסירתו ועם החפץ הראשון עשוי בטון מודרני:סירת המהנדס ז'וזף למבו.
דמותו ויצירתו במדיה האמנותית > קולנוע

1915 - סשה גיטרי מציג את מונה בסרט הקצר האילם Ceux de chez nous (אנשים משלנו) (22 דקות) לצידם של אישים אחרים מתקופתו. הגרסה הסופית נוצרה יחד עם פרדריק רוסיף ב-1952 ואורכת כבר 45 דקות, מלווה בהסברים מפי הבמאי
2001 - הציור La Seine à Argenteuil (הנהר סן בארז'נטיי) מ-1873 נתן השראה לכותרת הסרט Vanilla Sky
'
2010 - שנטל פיקו ביימה פרויקט של סרט Monet, La Lumiere Blanche (מונה, האור הלבן) בהשתתפות השחקנים סנדרין בונר, ז'ראר דפרדייה ומישל גלברו
2011 - סרט טלוויזיה תיעודי-עלילתי הפרק ה-Monet : jardins secrets à Giverny (מונה:גנים סודיים בז'יברני) של הסדרה Secrets d'Histoire (סודות ההיסטוריה)
עם הסבריו של סטפן ברן
הסרט חוזר לילדותו של מונה, אחר כך אל הקריירה שלו כצייר, תוך ניסיון לפענח את סודות אישיותו. האמן מופיע כאדם נרגן ולפעמים מדוכא, רחוק משלוות ציוריו.
2010 - Claude Monet à Giverny, la maison d'Alice (קלוד מונה בז'יברני, ביתה של אליס" - סרט תיעודי בבימוי פיליפ פיגה
2017 - סרט תיעודי I, Claude Monet - מאת הבמאי פיל גרבסקי
לקריאה נוספת

מארק אלדר, בז'יברני, עם קלוד מונה, בנימינה: נהר ספרים, 2013
קריסטוף היינריך, קלוד מונה - 1840–1926, הוצאת ספרי טאשן
Andre Dombrowski, Monet's Minutes: Impressionism and the Industrialization of Time, Yale University Press, November 28, 2023, מסת"ב 978-0300270662
לקריאה נוספת > ספרות ילדים ונוער

אן וולדרון, מי היה קלוד מונה?, הוצאת שוקן, תשע"ד 2014, (הספר בקטלוג ULI)
אישה מטיילת עם שמשייה, 1875
הגשר, הרמוניה בירוק. אחד מ-18 ציורים של הבריכה שצייר מונה ב-1899
ערימות השחת, 1890. הציור נמכר תמורת 110.7 מיליון דולר
אגם הנימפאות בגנו של מונה
בריכת חבצלות מים, 1919 במוזיאון תל אביב לאמנות
בוקר טוב עולם (שיר)

"בוקר טוב עולם" הוא שיר שהוקלט על ידי להקת אבטיפוס. הוא יצא לאור בינואר 1995, על ידי חברת התקליטים הליקון, כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה של הלהקה מה החזאי מבין (1995). את השיר כתב והלחין שרון הולצמן בהפקה של יהודה עדר, שהיה אחראי על הפקת שאר השירים מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי שרון הולצמן והופק על ידי יהודה עדר. "בוקר טוב עולם" דורג במקום הראשון במצעד העברי השבועי של רשת ג' ב 19-3-1995. ונשאר שם במשך שבועיים.
וידאו קליפ

האודיו הרשמי של "בוקר טוב עולם" פורסם בערוץ היוטיוב של מוזיקה ישראלית ב-15 באוגוסט 2008.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1995)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 1 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | ינואר 1995 | תקליטור | הליקון |  |
הערות שוליים

↑  https://pizmonet.co.il/wiki/19.3.1995
↑  מילות השיר "בוקר טוב עולם", באתר שירונט
↑  19.3.1995 – פזמונט, באתר https://pizmonet.co.il/wiki/19.3.1995
↑   אבטיפוס – בוקר טוב עולם, סרטון בערוץ "Helicon Music – הליקון", באתר יוטיוב (אורך: 03:21)
עד אלי

"עד אלי" הוא אלבום הבכורה של הזמר היוצר, המלחין והמוזיקאי מוש בן ארי שיצא לאור ב-2001. האלבום הוא אלבום סולו ראשון לחבר להקת "שבע" המצליחה. באלבום זה אירח בן ארי אמנים רבים לביצוע משותף של השירים, ביניהם אהוד בנאי, שוטי הנבואה, יוסי פיין וחברים מלהקתו "שבע". כל השירים באלבום נכתבו והולחנו על ידי בן ארי - דבר שיחזור על עצמו גם באלבומיו הבאים, כגון - האלבום דרך (2004). שירים רבים מאלבום זה (כגון - "ואיך שלא", "Jah Is One", "הנה זה בא"), בוצעו בגרסאות הופעה ביחד עם אמנים שונים ונכנסו לאלבום ההופעה שהוציא - מוש בן ארי - Live (2007).
שירי האלבום

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | עד אלי  | מוש בן ארי | מוש בן ארי |   |
| 2. | בואי נעוף  | מוש בן ארי | מוש בן ארי |   |
| 3. | בטח שאבוא  | מוש בן ארי | מוש בן ארי |   |
| 4. | ועוד יום  | מוש בן ארי | מוש בן ארי |   |
| 5. | אין לאן לברוח  | מוש בן ארי | מוש בן ארי |   |
| 6. | Jah Is One  | מוש בן ארי | מוש בן ארי |   |
| 7. | ושוב נולד  | מוש בן ארי | מוש בן ארי |   |
| 8. | איש רע  | מוש בן ארי | מוש בן ארי |   |
| 9. | הנה זה בא  | מוש בן ארי | מוש בן ארי |   |
| 10. | לא יודע איך לומר בך  | מוש בן ארי | מוש בן ארי |   |
| 11. | כמה שירים  | מוש בן ארי | מוש בן ארי |   |
| 12. | ניתן  | מוש בן ארי | מוש בן ארי |   |
| רצועת בונוס> מס' | רצועת בונוס> שם | רצועת בונוס> מילים | רצועת בונוס> לחן | רצועת בונוס> משך | רצועת בונוס>  | רצועת בונוס>  | רצועת בונוס>  | רצועת בונוס>  | רצועת בונוס>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ואיך שלא  | אריאל זילבר | מוש בן ארי |   |  |  |  |  |  |
נשים ראשונות בתפקידים ציבוריים בישראל

בערך זה ניתן פירוט של הנשים הראשונות שנבחרו או מונו לתפקידים מסוימים במדינת ישראל.
במערכת המשפט

| נשים ראשונות במערכת המשפט> השנה | נשים ראשונות במערכת המשפט> התפקיד | נשים ראשונות במערכת המשפט> האישה הראשונה בתפקיד | נשים ראשונות במערכת המשפט>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1948 | שופטת | אוגניה וינוגרדוב |  |
| 1953 | שופטת בבית משפט מחוזי | אוגניה וינוגרדוב |  |
| 1969 | שופטת בבית משפט צבאי | חוה ענבר (הראשונה בעולם) |  |
| 1970 | נשיאה תורנית של בית משפט מחוזי | אוגניה וינוגרדוב |  |
| 1973 | הסניגורית הצבאית הראשית | אביבה דור |  |
| 1977 | שופטת בבית המשפט העליון | מרים בן-פורת |  |
| 1983 | משנה לנשיא בית המשפט העליון | מרים בן-פורת |  |
| 1988 | מבקרת המדינה | מרים בן-פורת |  |
| 1989 | פרקליטת המדינה | דורית ביניש |  |
| 2003 | הסניגורית הציבורית הארצית | ענבל רובינשטיין |  |
| 2003 | יו"ר המועצה הארצית של לשכת עורכי הדין | ארנה לין |  |
| 2003 | ראש ועד מחוז חיפה של לשכת עורכי הדין | רחל בן ארי |  |
| 2003 | נציבת תלונות הציבור על שופטים | טובה שטרסברג כהן (הראשונה שמאיישת את התפקיד) |  |
| 2006 | נשיאת בית המשפט העליון | דורית ביניש |  |
| 2010 | נשיאת בית הדין הארצי לעבודה | נילי ארד |  |
| 2017 | קאדית | הנא חטיב |  |
| 2022 | היועצת המשפטית לממשלה | גלי בהרב-מיארה |  |
במשטרה

| נשים ראשונות במשטרה |
| --- | --- | --- | --- |
| שנות ה-80 | מפקדת תחנת משטרה | שלומית כורם (משטרת מגדל העמק) |  |
| 1989 | קצינת משטרה בדרגת ניצב | חנה הירש (יועצת משפטית למשטרה) |  |
| 1990 | לוחמת הימ"מ הראשונה | חוה נעמי בוטבול |  |
| 1998 | ראש היחידה הארצית לחקירות הונאה במשטרת ישראל | מירי גולן |  |
| 1999 | ראש אגף משאבי אנוש במשטרת ישראל | אסתר דומיניסיני |  |
| 1999 | נציבת קבילות שוטרים וסוהרים | רות גדות |  |
| 2013 | מפקדת מרחב במשטרת ישראל | סיגל בר צבי (מפקדת מרחב נתב"ג) |  |
| 2021 | ראש אגף המבצעים | סיגל בר צבי |  |
במערכת הביטחון

| נשים ראשונות במערכת הביטחון> השנה | נשים ראשונות במערכת הביטחון> התפקיד | נשים ראשונות במערכת הביטחון> האישה הראשונה בתפקיד | נשים ראשונות במערכת הביטחון>  |
| --- | --- | --- | --- |
| שנות ה-50 | סגנית ראש המוסד | מלכה ברוורמן |  |
| 1987 | נושאת דרגת תת-אלוף בצה"ל | עמירה דותן |  |
| אמצע שנות ה-90 | המשנה לראש המוסד | עליזה מגן |  |
| 1999 | מפקדת בית סוהר | דליה ניר (בית סוהר כרמל) |  |
| 2000 | נציבת בתי הסוהר | אורית אדאטו |  |
| 2000 | הצנזורית הצבאית הראשית | רחל דולב |  |
| 2000 | נספחת צה"ל בחו"ל | עדי ברשדסקי (הוצבה במזרח אירופה) |  |
| 2002 | דוברת צה"ל | רות ירון |  |
| 2005 | מפקדת חיל שאינו חיל נשים | אורנה ברביבאי (מפקדת חיל השלישות) |  |
| 2006 | נושאת דרגת אלוף בצה"ל (דרגת ייצוג) | דבורה ברלינר |  |
| 2011 | נושאת דרגת אלוף בצה"ל (דרגת קבע) | אורנה ברביבאי (ראש אגף כוח האדם) |  |
| 2017 | היועצת הכספית לרמטכ"ל | אריאלה לזרוביץ' |  |
| 2019 | מפקדת מחוז בשירות בתי הסוהר | קטי פרי (מחוז דרום) |  |
| 2021 | נציבת קבילות החיילים | רחל טבת-ויזל |  |
| 2021 | הפרקליטה הצבאית הראשית | יפעת תומר ירושלמי |  |
| 2022 | נשיאת בית הדין הצבאי לערעורים | אורלי מרקמן |  |
| 2022 | המזכירה הצבאית של נשיא המדינה | נעמה רוזן גרימברג |  |
מנכ"ליות משרדים ממשלתיים

| מנכ"ליות משרדים ממשלתיים> השנה | מנכ"ליות משרדים ממשלתיים> המשרד | מנכ"ליות משרדים ממשלתיים> האישה הראשונה בתפקיד | מנכ"ליות משרדים ממשלתיים>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | המשרד לקליטת עלייה | שלומית כנען |  |
| 1996 | המשרד להגנת הסביבה | נחמה רונן |  |
| 1996 | משרד המשפטים | נילי ארד |  |
| 1999 | משרד החינוך | שלומית עמיחי |  |
| 2001 | משרד התיירות | מירה אלטמן |  |
| 2003 | משרד המדע והטכנולוגיה | עתליה רוזנבאום |  |
| 2005 | המשרד לפיתוח הנגב והגליל | אפרת דובדבני |  |
| 2006 | משרד החקלאות | יעל שאלתיאלי |  |
| 2009 | משרד התרבות והספורט | אורלי פרומן |  |
| 2011 | המשרד לשיתוף פעולה אזורי | אורנה הוזמן-בכור |  |
| 2013 | משרד האוצר | יעל אנדורן |  |
| 2013 | משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים | אורנה הוזמן-בכור |  |
| 2015 | משרד הפנים | אורנה הוזמן-בכור |  |
| 2016 | משרד התחבורה והבטיחות בדרכים | קרן טרנר אייל |  |
| 2020 | משרד התקשורת | לירן אבישר בן-חורין |  |
| 2021 | משרד ראש הממשלה החלופי | נעמה שולץ |  |
| 2021 | משרד הרווחה והביטחון החברתי | סיגל מורן |  |
| 2021 | משרד התפוצות | ציונה קניג-יאיר |  |
| 2022 | משרד ראש הממשלה | נעמה שולץ |  |
ראשות רשויות מקומיות

האישה הראשונה שנבחרה לעמוד בראש רשות מקומית בישראל היא חייקה גרוסמן, שעמדה בראש המועצה האזורית געתון (כיום חלק מהמועצה האזורית מטה אשר) בין השנים 1951-1950. האישה הראשונה שנבחרה לכהן כראש עירייה היא חנה לוין, ראש עיריית ראשון לציון בין השנים 1960-1956. באותה העת, נבחרו ראשי הרשויות בידי מועצת העיר. החל משנת 1975 נבחרים ראשי הרשויות בבחירות ישירות, על ידי תושבי העיר. האישה הראשונה שנבחרה בדרך זו היא זיוה בן דרור, שנבחרה לתפקיד ראש מועצת אבן יהודה ב-1989.
נכון למרץ 2024, בראש 14 מבין 257 הרשויות המקומיות בישראל עומדות נשים: מרים פיירברג בנתניה (מאז 1998), ליאת שוחט באור יהודה, אור פירון-זומר באורנית, מירה בן ארי במועצה אזורית גן רווה, ליזי דלריצ'ה בגני תקווה, נילי אהרון בירוחם, גלית שאול במועצה אזורית עמק חפר, שלומית שיחור רייכמן במועצה אזורית עמק יזרעאל, אושרת גני גונן במועצה אזורית דרום השרון, רותם ידלין במועצה אזורית גזר, קרן גרין בקדימה-צורן, מיכל רוזנשיין בקריית אונו, דפנה רביד-רבינוביץ בשוהם ולין קפלן בתל מונד.
| ראשי רשויות מקומיות> השנה | ראשי רשויות מקומיות> הרשות המקומית | ראשי רשויות מקומיות> האישה הראשונה בתפקיד | ראשי רשויות מקומיות>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1950 | מועצה אזורית געתון | חייקה גרוסמן (הראשונה שמאיישת את התפקיד) |  |
| 1951 | מועצה אזורית חבל מעון (אשכול) | הדסה ברגמן |  |
| 1956 | ראשון לציון | חנה לוין |  |
| 1957 | כפר יונה | יפה כץ |  |
| 1962 | רמת ישי | יהודית שושני |  |
| 1965 | מועצה אזורית ברנר | בת שבע אילון |  |
| 1967 | יקנעם עילית | מנוחה חרל"פ |  |
| 1971 | קריית חרושת | זהבה וושצ'ינה |  |
| 1973 | כפר יסיף | ויולט ח'ורי |  |
| 1983 | מועצה אזורית בני שמעון | אורה פוטר |  |
| 1989 | אבן יהודה | זיוה בן דרור |  |
| 1993 | סביון | מרשה כספי |  |
| 1996 | קדומים | דניאלה וייס (הראשונה שמאיישת את התפקיד כראשת מועצה נבחרת) |  |
| 1996 | מועצה אזורית בקעת בית שאן | יעל שאלתיאלי |  |
| 1998 | הרצליה | יעל גרמן |  |
| 1998 | נתניה | ורד סוויד (מ"מ)  מרים פיירברג (נבחרת) |  |
| 2002 | מועצה אזורית ערבה תיכונה | לילך מורגן |  |
| 2003 | מועצה אזורית אפעל | אורה חכם |  |
| 2006 | מצפה רמון | פלורה שושן |  |
| 2006 | גבעתיים | איריס אברהם (מ"מ) |  |
| 2010 | ערד | טלי פלוסקוב |  |
| 2011 | מועצה אזורית יואב | מטי צרפתי הרכבי |  |
| 2013 | רמת השרון | שירה אבין (מ"מ) |  |
| 2013 | גני תקוה | ליזי דלריצ'ה |  |
| יהוד-מונוסון | יעלה מקליס |  |  |
| 2015 | אור יהודה | ליאת שוחט |  |
| 2016 | מגדל תפן | סיגל שאלתיאל-הלוי |  |
| 2018 | חיפה | עינת קליש-רותם |  |
| 2018 | בית שמש | עליזה בלוך |  |
| 2018 | ירוחם | טל אוחנה |  |
| 2018 | כפר יונה | שושי כחלון-כידור |  |
| 2018 | מועצה אזורית גזר | רותם ידלין |  |
| 2018 | מועצה אזורית דרום השרון | אושרת גני גונן |  |
| 2018 | מועצה אזורית עמק חפר | גלית שאול |  |
| 2018 | פרדס חנה-כרכור | הגר פרי יגור |  |
| 2018 | קדימה צורן | קרן גרין |  |
| 2020 | תל מונד | לין קפלן |  |
| 2024 | אורנית | אור פירון-זומר |  |
| 2024 | מועצה אזורית גן רווה | מירה בן ארי |  |
| 2024 | ירוחם | נילי אהרון |  |
| 2024 | קריית אונו | מיכל רוזנשיין |  |
| 2024 | שוהם | דפנה רביד-רבינוביץ |  |
מנכ"ליות חברות ורשויות ממשלתיות

| מנכ"ליות חברות ורשויות ממשלתיות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | מנהלת רשות החברות הממשלתיות | ציפי לבני |  |
| 1997 | ראשת רשות ניירות ערך | מירי כץ |  |
| 2000 | יו"ר המועצה לשידורי כבלים ולווין | דורית ענבר |  |
| 2002 | נציבת מס הכנסה | טלי ירון-אלדר |  |
| 2003 | מנכ"לית שירות התעסוקה | אסתר דומיניסיני |  |
| 2005 | הממונה על ההגבלים העסקיים | רונית קן |  |
| 2005 | יו"ר מועצת הרשות השנייה | נורית דאבוש |  |
| 2005 | יו"ר דירקטוריון נמל אשדוד | איריס שטרק |  |
| 2008 | מנכ"לית המוסד לביטוח לאומי | אסתר דומיניסיני |  |
| 2008 | נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה | ציונה קניג-יאיר |  |
| 2008 | יו"ר דירקטוריון חברת כביש חוצה ישראל | נחמה סנה |  |
| 2011 | משנה לנגיד בנק ישראל | קרנית פלוג |  |
| 2012 | יו"ר רשות החשמל | אורית פרקש-הכהן |  |
| 2013 | נגידת בנק ישראל | קרנית פלוג |  |
| 2021 | יו"ר דירקטוריון חברת נתיבי איילון | מקסין פסברג |  |
| 2022 | מנכ"לית חברת נתיבי איילון | אורלי שטרן |  |
| 2022 | מנכ"לית רשות הטבע והגנים | רעיה שורקי |  |
| 2022 | יו"ר דירקטוריון חברת נת"ע | מיה ליקוורניק |  |
תפקידים אחרים

| נשים ראשונות בתפקידים אחרים> השנה | נשים ראשונות בתפקידים אחרים> התפקיד | נשים ראשונות בתפקידים אחרים> האישה הראשונה בתפקיד | נשים ראשונות בתפקידים אחרים>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1948 | יו"ר ועדה ציבורית | בבה אידלסון (יו"ר ועדת הסמל והדגל של מועצת המדינה הזמנית) |  |
| 1948 | ראש נציגות דיפלומטית | גולדה מאיר (ציר בברית המועצות) |  |
| 1962 | מזכירת הממשלה | יעל עוזאי |  |
| 1966 | שגרירה | אסתר הרליץ (שגרירת ישראל בדנמרק) |  |
| 1972 | מנכ"לית משרד מבקר המדינה | רננה גוטמן |  |
| 1980 | מזכירת הקיבוץ הארצי | עליזה עמיר-זהר |  |
| 1982 | המפקחת על הבנקים | גליה מאור |  |
| 1988 | מנכ"ל ועדת הבחירות המרכזית | תמר אדרי |  |
| 1988 | חברת מועצה דתית | לאה שקדיאל |  |
| 1996 | מדענית ראשית ומנהלת מערך המחקר והפיתוח משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה | ד"ר ארנה ברי |  |
| 2000 | נציבת שירות בתי הסוהר | אורית אדטו |  |
| 2003 | מנהלת בית חולים כללי | אורנה בלונדהיים (מרכז רפואי העמק) |  |
| 2004 | יו"ר מועצה דתית | סמדר גרוס (כפר סבא) |  |
| 2005 | נשיאת אוניברסיטה | רבקה כרמי (אוניברסיטת בן-גוריון) |  |
| 2007 | ראשת ארגון נתיב | נעמי בן עמי |  |
| 2007 | מנכ"לית בית הנשיא | אפרת דובדבני |  |
| 2010 | מזכירת הכנסת | ירדנה מלר הורוביץ |  |
| 2010 | נשיאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים | רות ארנון |  |
| 2011 | החשבת הכללית | מיכל עבאדי-בויאנג'ו |  |
| 2018 | ראשת המחלקה לחקירות שוטרים | קרן בר-מנחם |  |
| 2018 | נשיאת לשכת רואי חשבון בישראל | איריס שטרק |  |
| 2020 | מזכירת הקיבוץ הדתי | שרה עברון |  |
| 2022 | נושאת דרגת טפסר בכבאות והצלה לישראל | רחלי פיסם |  |
| 2022 | יו"ר קק"ל | יפעת עובדיה-לוסקי |  |
ראו גם

נשים בפוליטיקה הישראלית
Day by Day

"Day by Day" (בעברית: "יום אחר יום") הוא שיר משנת 1997 של הזמרת, הרקדנית והשחקנית האיטלקייה ילידת ברזיל רג'ינה סרייבה (אנ').

השיר הגיע למקום השמיני באיטליה ולמקום האחד עשר במצעד שירי הדאנס קלאב של מגזין הבילבורד האמריקאי.
השיר במצעדים

| מצעד (1997-98) | מיקום שיא |
| --- | --- |
צרפת (SNEP): 32
איטליה (Musica e dischi): 8
שוודיה (Sverigetopplistan): 22
סינגלים בבריטניה (OCC): 98
ריקוד בריטי (OCC): 38
US Dance Club Songs (בילבורד): 11
| מצעד (2022) | מיקום שיא |
| --- | --- |
הונגריה (סינגל טופ 40): 39
הערות שוליים

↑  Day by Day, Genius
↑  Day by Day, Billboard
אהוב מהר המור

"אָהוּב מֵהַר הַמּוֹר" הוא פיוט לחתונה (חידויה) שנהוג בקרב יהודי תימן לשיר תחת החופה אחר קריאת הכתובה.
מחבר הפיוט אינו ידוע.
מבנה הפיוט

כל שורה בשורות הראשונות בפיוט פותחת בתואר של ה', ולאחר מכן ההמשך ”...מהר המור, נתן לי מורשה”
התארים (לפי סדר הא"ב):
אהוב, ברוך, גיבור, דגול, הדור, ועד, זכאי, חנון, טהור, ישר, כביר, לובש, מלך, נורא, סומך עוזר, פודה, צדיק, קדוש, רחום, שומר.
באות תי"ו ישנם שלשה תארים: תמים, תומך, תקיף.
לאחר כל התארים מסתיים הפיוט במילים: ”מורשה נחלתי וקבלתי בקדושה, בקדושה שמעתי כי יקח איש אשה, אשה טובת מראה מאורשה מקודשה, הללויה כי טוב כי לעולם חסדו”.
פירוש הפיוט

הפיוט משווה בין הנישואין למתן תורה:
הר המור - כינוי להר סיני
מורשה - התורה לפי הפסוק "תורה ציווה לנו משה מורשה"
ההשוואה בין חתונה למתן תורה מופיעה במשנה: ”"צאינה וראינה בנות ציון במלך שלמה בעטרה שעטרה לו אמו ביום חתונתו וביום שמחת ליבו". "ביום חתונתו", זו מתן תורה” (משנה, מסכת תענית, פרק ד', משנה ח'), וכן בגמרא: ”"תורה ציוה לנו משה מורשה" – אל תקרי מורשה אלא מאורשה” (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ז, עמוד א').
מנהגים באמירת הפיוט

את הפיוט נוהגים לשיר בקהילות יהודי תימן תחת החופה, יש הנוהגים לשיר רק גרסה מקוצרת שלא כוללת את כל התארים.
הערות שוליים

↑  על החידויה ראה: בת ציון עראקי קלורמן, יהודי תימן: היסטוריה, חברה, תרבות, כרך שני, האוניברסיטה הפתוחה, 2004, עמ' 28
↑  הרב רצון ערוסי, נישואין כדת משה וישראל בימינו
↑  על פי ספר דברים, פרק כ"ב, פסוק י"ג.
↑  זוהר, פרשת שמות
↑  דברים ל"ג, ד