stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליטא המרכזית
הגישור

הבחירות הכלליות נקבעו ל־9 בינואר 1921, וחוק הבחירות היה צריך להיות מוכן לפני 28 בנובמבר 1920, אך בשל גישור שערך חבר הלאומים וחרם ליטאי על ההצבעה, נדחו הבחירות.
בינתיים נערכו שיחות שלום בחסות חבר הלאומים בבריסל. ההסכם הראשוני נחתם על ידי שני הצדדים ב־9 בנובמבר 1920, והשיחות החלו ב-3 במרץ 1921, במטרה לדון בהצעה הפולנית לקיום משאל עם שיכריע על גורל השטח. הבלגים הציעו תוכנית שנקראה "תוכנית היימן" (על שם אחד הנציגים הבלגים), שעיקריה:
שני הצדדים מכירים זה בעצמאותו של זה.
מרכז ליטא תהא לחלק מן הפדרציה הליטאית המורכבת משני קנטונים – האחד בעל רוב ליטאי (אזור סמוגיטיה) והשני אזור וילנה, בעל זהות רב לאומית. לשני הקנטונים תהיינה ממשלות, פרלמנטים ושפות רשמיות נפרדות, ובירת הפדרציה תהיה וילנה.
הממשלה הליטאית והממשלה הפולנית יצרו ועדות שתדונה בשאלות של מסחר, תעשייה ויחסי חוץ של הפדרציה החדשה.
הפולנים יחתמו על הסכם להגנה הדדית עם הליטאים.
תינתן לפולין זכות השימוש בנמלי ליטא.
התוכנית התקבלה על דעת שני הצדדים, אך היו בה חסרונות מסוימים. השיחות הגיעו לקיפאון כאשר דרשה פולין כי משלחת מליטא המרכזית (אותה החרימה ליטא) תוזמן לבריסל. הליטאים דרשו מצדם כי כל החיילים הפולנים ייסוגו לקווים שלפני הסכם הפסקת האש מ־7 באוקטובר 1920. שתי הדרישות לא יכולות היו להתקבל על דעת הצד השני.
בספטמבר 1921 הוצעה תוכנית חדשה, שהיו בה שכלולים לעומת "תוכנית היימן". הוצע כי שטח "העיר החופשית ממל" (כיום קלייפדה) יצורף לליטא, ולמרכז ליטא תינתן אוטונומיה מסוימת במקום מעמד של קנטון. הצעה זו נדחתה על הסף על ידי שני הצדדים והשיחות תמו.
ההכרעה

לאחר כישלון השיחות גבר המתח באזור. הנושא החשוב ביותר היה גורלם של 27,000 חיילי "צבא מרכז ליטא". הגנרל ז'ליגובסקי החליט להעביר את סמכויותיו לרשויות האזרחיות, ולשם כך נקבעו בחירות ב־8 בינואר 1922. הליטאים החרימו את הבחירות בטענה כי הם מנוגדות לחוק הבינלאומי שכן הן נערכות באזור שהוא חלק ממדינת ליטא הריבונית, ורק היא רשאית לערוך בו בחירות. המפלגה הבולשביקית הליטאית, ומפלגות אתניות בלארוסיות הצטרפו לחרם.
כתוצאה מן החרם, רוב המשתתפים בבחירות תמכו ברעיון של סיפוח המדינה לפולין. כ־64% מן האוכלוסייה השתתפה בבחירות. המיעוטים האתניים, הבלארוסים, הליטאים והיהודים, גילו שיעור השתתפות נמוך, בעוד שהפולנים הצביעו באחוזים גבוהים ביותר. כן עלה חשד לזיוף התוצאות. המפלגות התומכות באיחוד עם פולין זכו ב־77 מושבים בפרלמנט, בעוד המתנגדים לאיחוד זכו ב־29 מושבים. הפרלמנט התכנס ב-1 בפברואר 1922 וב-20 בפברואר הכריז על האיחוד עם פולין. ב־22 במרץ קיבל הפרלמנט הפולני, הסיים, חוק המאשר את האיחוד, "ליטא המרכזית" חדלה להתקיים והפכה למחוז במדינה הפולנית.
שינויי הגבול הוכרו על ידי חבר הלאומים בשנת 1923 אך ליטא סירבה להכיר בריבונות הפולנית על וילנה. היא המשיכה להתייחס לעיר כאל בירתה והפכה את קובנה לעיר בירה זמנית.
בית דין בינלאומי שהתכנס בהאג פסק בשנת 1931 שהסיפוח הפולני של ליטא המרכזית הוא הפרה של החוק הבינלאומי.
בשנת 1938 בעודה נתונה ללחץ בינלאומי מברית המועצות וגרמניה הכירה הממשלה הליטאית בשינויי הגבול. לאחר הסכם מולוטוב ריבנטרופ משנת 1939 שבעקבותיו באה חלוקת פולין בין גרמניה הנאצית ובין ברית המועצות, הועברה וילנה ושטח של עד 30 קילומטרים מסביב לה לליטא ב-10 באוקטובר אותה שנה. רוב שטחה של ליטא המרכזית נמסר במקביל לידי הרפובליקה הסובייטית הבלארוסית, והוא כיום חלק ממדינת בלארוס העצמאית.
כל המילים

כל המילים הוא שיר של הזמר הישראלי לירן דנינו. השיר נכתב והולחן על ידי יאיר עזר, עובד והופק בידי אורי אבני ויצא לאור ב-31 באוקטובר 2011.
רקע

השיר יצא לאור ב-31 באוקטובר 2011 כחלק מאלבום הבכורה שלו, "לירן דנינו". הוא נכתב והולחן על ידי יאיר עזר, עובד והופק בידי אורי אבני, בעוד עופר מאירי שימש כיועץ מוזיקלי.
קבלה ביקורתית

"כל המילים" הוא בלדת רוק אקוסטית רומנטית. מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי כתב כי המנגינה והטון של לירן דנינו משמשים עלה לפגמי השיר. לדבריו, דנינו מאנפף קול דרמטי תחושתי לעמקי תוגת אהבתו, בעוד ההפקה בקווים אקוסטיים מיטיבה עם השיר. הוא הוסיף כי המוזיקה והטון הרגשני בשיר הזכירו לו את הזמר היווני דמיס רוסוס.
מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  2011> מדינה |   ‏‏‏  2011> מצעד |   ‏‏‏  2011> מיקום שיא |   ‏‏‏  2011>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | המצעד השבועי של רשת ג' | 1 |  |
מיקומי שיא > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  2011> מדינה |   ‏‏‏  2011> מצעד |   ‏‏‏  2011> מיקום שיא |   ‏‏‏  2011>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | המצעד השנתי של רשת ג' | 36 |  |
|  ישראל | המצעד השנתי של גלגלצ | 13 |  |
הערות שוליים

1 2 3   לירן דנינו - כל המילים, סרטון בערוץ "LiranDaninoMusic", באתר יוטיוב (אורך: 03:28)
1 2 3 4  אסף נבו, ‏כל המילים של לירן דנינו, באתר ‏מאקו‏, 31 באוקטובר 2011
↑  אבי שושן, לירן דנינו: בין סלסולים מזרחיים לרדיוהד ובריטפופ, באתר ynet, 31 באוקטובר 2011
↑  לירן דנינו - כל המילים, באתר יוסמיוסיק, ‏31 באוקטובר 2011
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 24 בנובמבר 2011, באתר פזמונט
↑  המצעד השנתי תשע"ב, באתר פזמונט
↑  המצעד השנתי הישראלי תשע"ב, באתר גלגלצ
| לירן דנינו |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | "לירן דנינו" |  |
| מיני-אלבומים | "מי שאנחנו" |  |
| סינגלים | "עדיין ריק" • "ללכת" • "כל המילים" • "אין לי כוח" • "חוזר אלייך" • "שמלה כחולה" • "עם הזמן" • "הרבה ממך נשאר" • "יש לך הכל" • "סיפור ישן" (עם עומר אדם) • "יש ימים" • "משאירים לאחרים" • "אחת כמוני" • "צמאה לאהבה" • "לילות באמסטרדם" • "אם מחר אני מת" • "באך" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מאושרים" |  |
לחוביצ'ה

| --- | --- |
סמל לחוביצ'הסמל לחוביצ'ה

 מדינה:  בלארוס בלארוס
 מחוז:  ברסט (מחוז) ברסט
 ראיון:  לחוביצ'ה
 על שם:  Lech 
 גובה:  180 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  10,605 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  53°02′N 26°16′E﻿ / ﻿53.033°N 26.267°E﻿ / 53.033; 26.267
 אזור זמן:  UTC +3
 http://liahovichi.brest-region.gov.by/ru
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בלארוס מוגדלת) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהלחוביצ'ה(למפת בלארוס רגילה) מינסק פינסק ברסט הומל גרודנו מוהילב ויטבסק אוקראינה פולין ליטא לטביה רוסיהלחוביצ'ה(למפת מחוז ברסט רגילה) ברסט ברנוביץ' פינסק קוברין ברזה קרטוסקה  לוניניץ גרודנו מינסק ה ו מ ל  אוקראינה פוליןלחוביצ'ה(למפת מחוז ברסט מוגדלת) ברסט ברנוביץ' פינסק קוברין ברזה קרטוסקה  לוניניץ גרודנו מינסק ה ו מ ל  אוקראינה פוליןלחוביצ'ה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לחוביצ'ה (בבלארוסית: Ляхавічы, ליאחביצ'י; בפולנית: Lachowicze; ברוסית: Ляховичи, ליאחוביצ'י; ידועה גם כלאחוביץ) היא עיר קטנה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

לחוביצ'ה נזכרת לראשונה במאה ה-16 ובתקופה זו נבנתה בה טירה בצורה. במאה ה-17 הוענקו ליישוב זכויות עיר.
בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיר בתחום האימפריה הרוסית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי לחוביצ'ה

בעיר פעל האדמו"ר רבי מרדכי מלעכוויטש. צאצאיו כיהנו באדמו"רות לעכוויטש בעיר עד השואה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,600 יהודים, אשר היוו כשני שלישים מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ופעילות של הבונד. פעילויות אלו נאסרו עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939. בתקופה זו הגיעו לעיר פליטים יהודים רבים ממערב פולין.
ב-26 ביוני 1941, בתחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ועל יהודיה הוטלו גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, חובת מסירת דברי ערך, חובת ענידת טלאי צהוב וגיוס לעבודות כפייה. עד יולי 1941 נרצחו בעיר כ-90 יהודים.
באוקטובר 1941 רוכזו כ-3,500 יהודי העיר בגטו קטן שהוקם בה, בו נורו למוות לאחר זמן קצר כ-2,000 יהודים לאחר סלקציה. לאחר מכן צומצם שטח הגטו, והתפתחו בו תנאי רעב ומגפות, שהפילו חללים רבים.
ב-10 ביוני 1942 פשטו על הגטו שבעיר כוחות גרמניים ובלארוסיים, וחברי מחתרת יהודית בו ניסו למנוע את כניסתם, תוך הרג כ-50 מחברי המחתרת וכן המפקד הגרמני של הגטו. לאחר מכן, נרצחו כ-1,200 מיושבי הגטו.
ב-25 ביוני 1942 נערכה בגטו שבעיר אקציה נוספת, בה שוב התנגדו היהודים, והציתו את בתיהם. באקציה זו רצחו הגרמנים את אחרוני יהודי העיר.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007528341905171  LCCN: n2013036267  NKC: ge570890  VIAF: 304824118   WorldCat (עם VIAF): 304824118 
אנדרטה לזכר קרבנות לחוביצ'ה בשואה.
לורנסו סאנס

| --- | --- |

 לידה:  9 באוגוסט 1943 מדריד, ספרד המדינה הספרדית
 פטירה:  21 במרץ 2020 (בגיל 76) מדריד, ספרד ספרד
 שם לידה:  Lorenzo Sanz Mancebo 
 מדינה:  ספרד ספרד
 ידוע בשל:  נשיא ריאל מדריד ובעלים של מאלגה
 תקופת הפעילות:  1985–2000 (כ־15 שנים)
 עיסוק:  איש עסקים
 תפקיד:  נשיא ריאל מדריד
 תקופת כהונה:  1995–2020
 השקפה דתית:  נצרות קתולית 
 בת זוג:  מריה לוז דוראן מוניוז
 מספר צאצאים:  4
 
לורנסו סאנס מנסבו (בספרדית: Lorenzo Sanz Mancebo; ‏9 באוגוסט 1943 – 21 במרץ 2020) היה איש עסקים ספרדי, שכיהן כנשיא ריאל מדריד בין 1995 ל-2000, וכבעלים של מועדון הכדורגל מאלגה.
ראשית חייו

סאנס נולד ב-9 באוגוסט 1943 בעיר מדריד, שיחק כשוער בצעירותו בכמה קבוצות מליגות מדרידיות נמוכות, ביניהן פוארטה בוניטה. עשה את הונו בתחומי הנדל"ן והבנייה.
נשיא ריאל מדריד

סאנס היה דירקטור בריאל מדריד בשנים 1985 עד 1995. בתחילה כחבר בדירקטוריון ולאחר מכן שימש גם כסגן נשיא ריאל מדריד. סאנס התמנה לתפקיד הנשיאות ב-26 בנובמבר 1995 לאחר שהנשיא רמון מנדוסה (אנ') נאלץ להתפטר עקב הבעיות הכלכליות, החברתיות והספורטיביות של המועדון. סאנס ניסה לשפר את מצב המועדון על ידי החתמת כוכבים כמו דאבור שוקר ופרדראג מיאטוביץ' בכספו האישי. מהלך זה הוביל לזכייה המיוחלת בגביע אירופה, שריאל מדריד לא זכתה בו מאז 1966, שכן המועדון זכה גם בגמר ליגת האלופות ב-1998 וגם ב-2000.
לאחר שתי הזכיות בגביעי ליגת האלופות החליט סאנס לקיים בחירות מוקדמות לנשיאות המועדון בשנת 2000, אך בסופו של דבר הפסיד סאנס לפלורנטינו פרס. לאחר מכן ניסה פעמיים ללא הצלחה לחזור לתפקידו כנשיא ריאל מדריד, ונכשל גם בהצעה להשתלט על פארמה.
סאנס הודיע ב-2006 כי הוא מעמיד את עצמו שוב לבחירות לתפקיד הנשיא הפנוי בריאל מדריד, והפסיד בהן לרמון קלדרון.
נשיא ריאל מדריד > תארים בתקופת נשיאותו

ליגת האלופות (2) - 1996/1997, 1999/2000
הגביע הביניבשתי (1) - 1998
אליפות ספרד (1) - 1996/1997
הסופר קאפ הספרדי (1) - 1997
אליפות ספרד בכדורסל (1) - 1999/2000
גביע ספורטה (1) - 1996/1997
לאחר הנשיאות

ביולי 2006 רכש סאנס את מועדון הכדורגל של מאלגה. הוא מכר את המועדון בשנת 2010 למשקיע קטרי בסכום של 50 מיליון יורו.
במאי 2008 התעניין ברכישת המועדון האיטלקי בארי. בעלי בארי העניקו לו 10 ימים לסגירת העסקה, שהוערכה בסביבות 15 מיליון יורו.
חיים אישיים

סאנס היה חותנו של מגן ריאל מדריד ונבחרת ספרד לשעבר מיצ'ל סלגאדו, שנישא לבתו מלולה. שניים מבניו של סאנס, פאקו ופרננדו, היו גם כדורגלנים מקצועיים. סאנס כבעלים של מאלגה, מינה את פרננדו לנשיאות המועדון.
סאנס נפטר ב-21 במרץ 2020, בגיל 76, כתוצאה ממחלת נגיף הקורונה.
הערות שוליים

1 2 3  Ortego, Enrique (21 במרץ 2020). "Muere de coronavirus Lorenzo Sanz, el presidente de la Séptima y Octava Copas de Europa del Real Madrid". El País (בספרדית). נבדק ב-21 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Minder, Raphael (2020-03-22). "Lorenzo Sanz, Who Led Comeback of Real Madrid, Dies at 76". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-03-23.
↑  "Málaga readies itself for top table". El País (באנגלית). 2 באוגוסט 2011. נבדק ב-22 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bari, Sanz interessato all'acquisto". tuttomercatoweb.com.
↑  "Bari, ultimatum a Sanz". tuttomercatoweb.com.
↑  "Lorenzo Sanz: Former Real Madrid president dies after contracting coronavirus" (באנגלית בריטית). BBC. 21 במרץ 2020. נבדק ב-21 במרץ 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
ליטל ריצ'רד

| --- | --- |

ריצ'רד הקטן, 2007
 לידה:  5 בדצמבר 1932 מייקון, ארצות הברית 
 פטירה:  9 במאי 2020 (בגיל 87) Tullahoma, ארצות הברית 
 שם לידה:  ריצ'רד ויין פנימן
 שם במה:  ליטל ריצ'רד
 מקום קבורה:  Oakwood Memorial Gardens Cemetery 
 מוקד פעילות:  מייקון, ג'ורג'יה
 תקופת הפעילות:  1951–2020 (כ־69 שנים)
 מקום לימודים:  Ballard-Hudson High School 
 סוגה:  רוקבילי, רוק'נ'רול, רית'ם אנד בלוז ו-גוספל
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  ספשלטי, ומספר חברות אחרות
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי למפעל חיים (1993)  היכל התהילה של הרוק אנד רול (1986)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
ליטל ריצ'רד (באנגלית: Little Richard; נולד בשם ריצ'רד ויין פנימן; 5 בדצמבר 1932 – 9 במאי 2020) היה זמר, כותב שירים, פסנתרן וחלוץ רוק אנד רול אמריקאי. מגזין הרולינג סטון דירג את ריצ'רד במקום ה-8 ברשימת 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים.
קורות חיים

פנימן נולד במייקון, ג'ורג'יה כאחד משנים עשר אחים ואחיות והיה חניך הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי. את רוב זמנו בילה בכנסיות "התקווה החדשה", ו"הקדושה" שבדרום ארצות הברית, שם למד מוזיקת דת (גוספל) ואף נגינה על פסנתר - אך גורש מכמה כנסיות כאשר צעק את מזמורי הקדושה. בגיל 15 סולק מביתו על רקע נטייתו המינית. ב-1952 נרצח אביו של פנימן, מטיף אדבנטיסטי. לאחר מכן, הוא חזר למייקון, שם שר בלוז במועדון ה"טיק טוק" המקומי מדי ערב, ועבד כשוטף כלים בקפיטריה במהלך היום.
ריצ'רד הושפע במיוחד מאומני גוספל שחורים משנות ה-30 וה-40, כגון סיסטר רוזטה תארפ (הזמרת האהובה עליו, אשר הזמינה אותו לשיר עמה ב-1944), מריון ויליאמס, מהליה ג'קסון, וג'ו מאי. בנוסף, המוזיקה של ריצ'רד מאופיינת בבלוז קופצני, בדומה לבילי רייט ורות בראון.
ריצ'רד שילב יכולות נגינה עם אפקטים דרמטיים, כגון צעקת ה"ואהו" שהפכה לסמלו המסחרי.
קריירת ההקלטות המוקדמת שלו בשנות החמישים הכילה ערבוב של מוזיקת בוגי ווגי, רית'ם אנד בלוז רווי במוזיקת גוספל עם קצב מודגש ופאנקי, כשמילות השיר הועברו באופן צעקני וללא נשימה. להיטו הראשון היה טוטי פרוטי (1955). לימים דורג השיר במקום ה-43 ברשימת 500 השירים הגדולים של מגזין רולינג סטון.
ליטל ריצ'רד פרש במפתיע מעסקי המוזיקה ב-1957 בזמן שהיה בסיבוב הופעות באוסטרליה. הוא הפך ל"נוצרי שנולד מחדש" והוכשר ככומר אדוונטיסטי של כנסיית ה"יום השביעי". ב-1962 חזר להופיע בהדרגה. ב-1977 פרש שוב לטובת האוונגליזם.
ב-1986 חזר לקדמת הבמה והוציא אלבום המשלב את המוזיקה שלו עם האמונה שלו. באותה שנה היה ריצ'רד הקטן בקבוצה הראשונה שנבחרה להיכל התהילה של הרוק אנד רול. באותה שנה הופיע ושר בסרט "היחפן מבוורלי הילס".
ב-1994 ביצע ריצ'רד את שיר הנושא של הסדרה "אוטובוס הקסמים", המבוססת על סדרת הספרים באותו השם מאת ג'ואנה קול וברוס דגן.
ליטל ריצ'רד הלך לעולמו ב-9 במאי 2020. מסיבוכים של סרטן העצמות, מחלה שאיתה התמודד במשך חודשיים. לאחר מותו ספדו לו מוזיקאים רבים, כגון בוב דילן, פול מקרטני, מיק ג'אגר, ג'ון פוגרטי, אלטון ג'ון ולני קרביץ.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס גראמי | סרט המוזיקה הטוב ביותר | ליטל ריצ'רד: אני הכל | מועמדות |  |
כל המורה הלכה בפני רבו חייב מיתה

| --- | --- |
 תלמוד בבלי:  מסכת עירובין, דף ס"ג, עמוד א', מסכת עירובין, דף ס"ג, עמוד א'
 משנה תורה:  הלכות תלמוד תורה, פרק ה', הלכות ב'–ג'
 שולחן ערוך:  יורה דעה, סימן רמ"ב, סעיף ד'
 
כל המורה הלכה בפני רבו חייב מיתה הוא כלל הלכתי האומר כי אסור לתלמיד להורות הלכה כאשר רבו נמצא באזור, משום שבכך הוא מראה שהוא שווה לרבו בחכמתו. כלל זה אינו תקף כלפי תלמיד חבר, ומותר לו להורות במקום רבו אך אסור לו להורות בפני רבו ממש.
במשנה ובתלמוד

על גדולי האמוראים מסופרת זהירותם הרבה שלא להורות הלכה בפני רבם. רב חסדא שימש כדוגמה לתלמיד שכיבד את רבו וסירב להורות הלכה במקומו, שלא לפגוע בסמכותו. לפי דברי רב יוסף לאביי, בדיון על האיסור להורות הלכה במקום רבו, "אפילו ביעתא בכותחא בעו מיניה מרב חסדא כל שני דרב הונא, ולא אורי", אפילו על אכילת ביצה בכותח - דבר שברור שמותר הלכתית - שאלו את רב חסדא, בימיו של רב הונא, ולא הורה. בסורא, עירו של רב הונא, סירב רב חסדא להורות הלכה. אבל בעירו של רב חסדא, כפרי, נחשב רב חסדא למורה ההלכה.
על פי המובא בתלמוד, נדב ואביהוא נענשו בעונש מיתה בידי שמים כאשר הקריבו אש זרה, רק משום שהורו הלכה בפני רבן - משה רבינו. אודות עונשו של תלמיד שהורה בפני רבו, מובא גם במסכת עירובין:
ותלמיד אחד היה לו לרבי אליעזר שהורה הלכה בפניו. אמר רבי אליעזר לאמא שלום אשתו: תמיה אני אם יוציא זה שנתו. ולא הוציא שנתו. אמרה לו: נביא אתה? אמר לה: לא נביא אנכי ולא בן נביא אנכי, אלא כך מקובלני: כל המורה הלכה בפני רבו חייב מיתה.
בראשונים

השקפתם של חכמי איוורא על עצמאות התלמיד ביחס לרבו משתקפת במקור הבא:
הרב רבי משה, רבו של רבינו יונה, ואחיו מר שמואל מאיוורה, כתבו באגרותיהם: מיום שגלו אבותינו וחרב בית מקדשנו ונשתבשו הארצות ונתמעטו התורות והלבבות, אין לנו עוד לומר 'מורא רבך כמורא שמים', וכל הדינין הראויין לעשות תלמיד לרב - נתבטלו, כי הגמרות והפירושים והחידושין והחיבורים הם המורים האנשים, והכל לפי פקחות הלבבות. ולכך היו רגילים שבעירם יחזיק התלמיד מדרש, ולא אמרינן בהא: כל המורה הלכה בפני רבו חייב מיתה. וכן יסתור דבריו התלמיד לרב, אם יוכל לפי פלפולו.
היחס לפסקי הלכה של גדול הדור

בהתייחס לדברי התלמוד, ששמואל הנביא עבר על איסור מורה הוראה בפני רבו, הקשו התוספות מדוע שמואל נחשב מורה הלכה בפני רבו? הרי שמואל באותו יום פגש את עלי לראשונה, והם תרצו: "גדול הדור היה, ובא ללמוד לפניו". המהרי"ק כתב שמדברי תוספות אלו לומדים שהאיסור להורות הלכה בפני רבו חל גם על גדול הדור שאינו רבו, אם הוא בא ללמוד בפניו, ורבי ישראל איסרלן כותב שהאיסור חל לגבי גדול הדור אפילו לא בא ללמוד בפניו וכן נפסק בשולחן ערוך.
יש שהסבירו שהאיסור להורות בפני גדול הדור חל רק על עניינים חמורים, כמו בענייני עגונות, ממזרים ושאר פסולים, ושאלות כלליות גדולות, בעוד בעניינים חמורים פחות גדולי הדור מוחלים ועל כן כל רב יכול להורות בהם.
דיון הלכתי

בהתחשב בסגנון הלמידה הישיבתי, המבוסס על לימוד בחברותא ומתאפיין בוויכוח ומחלוקות כחלק בלתי נפרד מחוויית הלימוד, טבעו חז"ל את הביטוי: "מלחמתה של תורה", כמושג חיובי לוויכוח בעל אופי בונה, המוביל בסופו של דבר להסקת מסקנות ופסיקת ההלכה והתירו לדון בכך אפילו בפני הרב. לשם הבהרת הדברים דרשו חז"ל בתלמוד בבלי את הפסוק, על מנת להסביר את מהותה של המלחמה התורנית בין הלומדים:
אמר רבי חייא בר אבא: אפילו האב ובנו, הרב ותלמידו שעוסקין בתורה בשער אחד, נעשים אויבים זה את זה ואינם זזים משם עד שנעשים אוהבים זה את זה, שנאמר; "אֶת וָהֵב בְּסוּפָה", אל תקרי בְּסוּפָה, אלא בְּסוֹפָהּ.
הסביר זאת רש"י בפירושו: ”מתוך שמקשים זה על זה, ואין זה מקבל דברי זה, נראין כאויבים, והכי דריש לה (כלומר הדרוש על הפסוק הוא): 'ספר מלחמות' - מלחמה שעל ידי ספר, 'והב בסופה' - אהבה יש בסופה”.
כך גם נפסק להלכה בספרי הפוסקים:
דווקא להורות במקום רבו אסור, אבל להתווכח עם רבו באיזה פסק או הוראה, שלא נראה לו כמו שרבו אומר, ויש לו ראיות והוכחות, וודאי שרי (מותר), שהרי כל הש"ס מלא מזה שהתלמידים התווכחו עם רבותיהם. ואמרו חז"ל; אפילו הרב ותלמידו נעשו אויבים זה לזה בהלכה, ואת והב בסופה, שאחר כך נעשו אוהבים זה לזה וכן אב ובנו, וכך דרכה של תורה. ואמרו חז"ל "ומתלמידי יותר מכולם" ואסור להחניף בדברי תורה, והתורה נקראת אמת. ומכל מקום, אם רבו עומד על דעתו, אסור לו להורות עד שרבו יודה לדבריו.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף ס"ג, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף ס"ב, עמוד ב'.
↑  רש"י בפרשת אחרי מות.
↑  מובא באורחות חיים, הלכות תלמוד תורה, סימן כא
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"א, עמוד ב'.
↑  מהרי"ק, שורש קסט, ד"ה ואשר הבאת ראיה מעלי
↑  תרומת הדשן, סימן קלח
↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן רמ"ד, סעיף י'
↑  דביר אזולאי, גדול הדור, ח' אב ה'תשס"ט, אתר ישיבת מרכז הרב
כף לבלנק

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  71°44′00″S 98°46′00″W﻿ / ﻿71.7333°S 98.7667°W﻿ / -71.7333; -98.7667
 נתונים מדיניים
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף לבלנק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיכף לבלנק
 
כף לבלנק (באנגלית: Cape LeBlanc) היא לשון יבשה מכוסה קרח, בקצה הצפוני של חצי האי נוביל בצפון האי ת'רסטון בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי כף

חצי האי נוביל (ובמסגרתו גם כף לבלנק) מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בדצמבר 1946 (הקיץ האוסטרלי) במסגרת מבצע קפיצה לגובה.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הכף ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
במהלך מבצע קפיצה לגובה התרסק מטוס PBM מארינר 15 קילומטרים דרומית לכף לבלנק, ב-30 בדצמבר 1946. שישה אנשי צוות מתוך תשעה שרדו את ההתרסקות. הם חולצו ב-12 בינואר 1947 על ידי לוטננט קומנדר ג'ון ד. האוול (John D. Howell) אשר הנחית מטוס PBM בים בסמוך לקצה המערבי של חצי האי נוביל. לשון היבשה המכוסה קרח בקצה המערבי של חצי האי נוביל, נקראת נקודת רסקיו (באנגלית: Rescue Point; מילולית: נקודת החילוץ), מאחר ששם הצילו את השורדים.
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
לב גרוסמן

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1969 (בן 55) לקסינגטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד, הרווארד קולג', Lexington High School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  פרס ג'ון קמפבל לסופר חדש (2011) 
 levgrossman.com
 
לב גרוסמן (באנגלית: Lev Grossman; נולד ב-26 ביוני 1969) הוא סופר ועיתונאי אמריקאי ממוצא יהודי, כתב את "טרילוגיית הקוסמים": "הקוסמים" (2009), "מלך הקוסמים" (2011) ו"ארץ הקוסמים" (2014). בין השנים 2002 ל-2016 הוא היה מבקר ספרים וכתב טכנולוגיה במגזין "טיים".
ראשית חייו

גרוסמן נולד בקונקורד, מסצ'וסטס שבארצות הברית. הוריו הם המשורר אלן גרוסמן והסופרת ג'ודית גרוסמן. הוא אחיו התאום של אוסטין גרוסמן, סופר ומעצב משחקי וידאו, ואחיה של בת-שבע גרוסמן, פסלת. אביו של גרוסמן יהודי ואמו אנגליקנית, אך גרוסמן סיפר על ילדותו: "גדלתי בבית מאוד לא-דתי. מאוד. אין לי דת בכלל. לכן אני מתייחס לדת כמו משהו זר לחלוטין לציוויליזציה המערבית, הכי זר שאפשר."
גרוסמן בעל תואר ראשון בספרות ממכללת הרווארד. כמו כן למד ספרות משווה באוניברסיטת ייל.
קריירה > עיתונות

גרוסמן כתב מאמרים רבים בנושאי ספרות, שפורסמו במגוון עיתונים, בהם הניו יורק טיימס, Wired, לינגואה פרנקה, אנטרטיינמנט ויקלי, Time Out, וול סטריט ג'ורנל ווילג' ווייס. כמו כן היה חבר במספר אגודות ספרותיות. הוא כתב את אחד הקטעים המוקדמים בסדרה "דמדומים" של סטפני מאייר.
כמו כן היה כתב הטכנולוגיה בכתב העת טיים ופרסם מאמרים אודות משחקי וידאו, בלוגים, סרטונים ויראליים וקומיקס באינטרנט. ב-2006 נסע ליפן כדי לסקר את הקונסולה Wii. בין השאר ראיין את ביל גייטס, סטיב ג'ובס, סלמאן רושדי, ניל גיימן, ג'ואן דידיון, ג'ונתן פרנזן, ג'יי קיי רולינג וג'וני קאש. בשנת 2010 כתב את המאמר המרכזי על איש השנה של המגזין "טיים", מייסד פייסבוק מארק צוקרברג.
הוא עזב את עבודתו במגזין טיים באוגוסט 2016 כדי להפוך לסופר במשרה מלאה.
קריירה > ספרות

הרומן הראשון של לב גרוסמן, "Warp", פורסם ב-1997 לאחר שעבר לניו יורק. ספר זה עסק בחייו של צעיר חולמני בן 20 בבוסטון. לאחר שהספר קיבל ביקורות שליליות באתר אמזון, כתב מאמר ביקורת על תופעה זו, שהייתה אז חדשה יחסית. ספרו השני, "Codex", ראה אור ב-2004 והפך לרב מכר בינלאומי. אחריו פרסם גרוסמן את "הקוסמים", רב המכר המזוהה איתו ביותר.
במאמר לניו יורק טיימס כתב גרוסמן שהוא תכנן לכתוב פרוזה, ושאב השראה, בין היתר, מג'ונתן פרנזן, זיידי סמית' וג'ומפה להירי, והופתע לגלות את עצמו מצליח כסופר פנטזיה.
"הקוסמים" יצא לאור בכריכה קשה באוגוסט 2009, וזכה לשבחי המבקרים. גיבור הספר, קוונטין קולדווטר, הוא צעיר המתקבל לברקבילס, בית ספר סודי ואקסקלוסיבי לקוסמים בצפון מדינת ניו יורק, ומגלה ממלכה קסומה בשם פילורי. הספר זכה במספר פרסים ספרותיים.
באוגוסט 2011 פורסם "מלך הקוסמים", ספר ההמשך של "הקוסמים", שעלילתו מתרחשת בממלכת פילורי הקסומה.
הספר השלישי בסדרה נקרא "ארץ הקוסמים" והוא פורסם באוגוסט 2014.
ביולי 2019 פרסם גרוסמן את "הקוסמים: סיפורה של אליס", רומן גרפי המסופר מנקודת מבטה של אליס, דמות משנית בסדרת הספרים. הספר נכתב יחד עם לילה סטרג'ס והמאייר פיוס בק.
ספר הילדים הראשון של גרוסמן, "חץ הכסף", יצא לאור בספטמבר 2020. הוא הופיע ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
קריירה > קולנוע וטלוויזיה

טרילוגיית "הקוסמים" של גרוסמן עובדה לטלוויזיה עבור רשת הכבלים Syfy (אנ'). הסדרה שודרה בחמש עונות, מדצמבר 2015 עד אפריל 2020.
גרוסמן כתב את התסריט לסרט "The Map of Tiny Perfect Things", המבוסס על סיפור קצר שכתב. הסרט שודר ב-Amazon Prime Video ב-12 בפברואר 2021.
חיים אישיים

גרוסמן מתגורר בקלינטון היל, ברוקלין, עם אשתו השנייה ובת מנישואים קודמים. לזוג שני ילדים נוספים.
גרוסמן מצהיר על עצמו כאתאיסט.
ספריו

Warp, ‏1997
קודקס, 2004
הקוסמים, 2009. ראה אור בעברית בהוצאת הקבוץ המאוחד בתרגומו של גיא הרלינג, 2015
מלך הקוסמים, 2011
ארץ הקוסמים, 2014
הקוסמים: סיפורה של אליס (רומן גרפי), עם לילה סטרג'ס, 2019
הקוסמים (סדרת קומיקס עם לילה סטרג'ס), 2019-2020
חץ הכסף, 2020
ספריו > עיבודים לקולנוע וטלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015–2020 | "הקוסמים" | יועץ לסדרה | סדרת טלוויזיה המבוססת על סדרת ספרי "הקוסמים" |
| 2021 | "מפת הדברים הקטנטנים המושלמים" | תסריטאי | סרט המבוסס על סיפור קצר שכתב |
הערות שוליים

↑  "Time | Lev Grossman". Lev Grossman (באנגלית). נבדק ב-2018-03-01.
↑  "Transparency". Lev Grossman (באנגלית). נבדק ב-2018-03-01.
↑  Finding My Voice in Fantasy by Lev Grossman, The New York Times, August 16, 2014
↑  "Lev Grossman - The Magicians Land cover art and synopsis". Upcoming4.me. 26 בנובמבר 2013. אורכב מ-המקור ב-2 בדצמבר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Kathryn Newton's 'The Map of Tiny Perfect Things' Sets February Release". 14 ינו' 2021. נבדק ב-8 פבר' 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262032405171  PLWABN: 9810657145605606  BIBSYS: 7052538  BNE: XX1595146  BnF: cb15550003s (data)  CiNii: DA15436145  GND: 13149483X  ICCU: RAVV445937  ISNI: 0000 0001 1599 7390  LCCN: n97051870  LNB: 000230016  MusicBrainz: 5750f4e4-2df2-485b-a8f6-c841a131aeb1  NDL: 01040553  NKC: xx0108458  NLA: 36034572  NLG: 201353  NLK: KAC201006643  NSK: 000517557  NTA: 276876458  RERO: 02-A012943956  SELIBR: 390559  SUDOC: 124613152  VIAF: 15904503   WorldCat (עם VIAF): 15904503