stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2020
זוכים ומועמדים > בימוי

| בימוי בסדרת דרמה | בימוי בסדרה קומית |
| --- | --- |
אלון זינגמן, מנאייכ (כאן 11) דני סירקין, טהרן (כאן 11) אלון זינגמן, שטיסל (yes)  אסף קורמן, נורמלי (HOT)  ארז קו-אל, הטבח (yes): בעז פרנקל, חזרות (כאן 11) אורן שקדי, קופה ראשית (כאן 11)  אילן עבודי, סטוקהולם (כאן 11)  רון פלדמן, רון (yes)  רם נהרי, ככה זה (yes)  שי בן עטר, נבסו (רשת 13)
בימוי ויצירת סדרה תעודית ועובדתית: 
דוקי דרור, איתי לנדסברג נבו וריינהרט ביטס, לבנון (כאן 11) אבתיסאם מראענה, סליחה על השאלה בערבית (מַכַּאן 33 مكان)  אורי בר-און ונתי דינר, שמיים בצבע אדום (כאן 11)  דליה מבורך ודני דותן, עפרה (HOT)  מוריאל ליאור, החיים הסודיים של בני ה-4 (yes):
זוכים ומועמדים > תסריט

| תסריט בסדרת דרמה | תסריט בסדרה קומית |
| --- | --- |
רועי עידן, מנאייכ (כאן 11) אורי אלון ויהונתן אינדורסקי, שטיסל (yes)  ארז קו-אל ואורית דבוש, הטבח (yes)  ליאור דיין ואסף קורמן, נורמלי (HOT)  משה זונדר, עמרי שנהר ומאור כהן, טהרן (כאן 11)  מתן יאיר, אחד על אחד (כאן 11): נועה קולר וארז דריגס, חזרות (כאן 11) דנה מודן ואסי כהן, ככה זה (yes)  נדב פרישמן, יניב זוהר, ארנון וייס, חגי טוריסקי, טל מיכלוביץ' ואבי בלקין, קופה ראשית (כאן 11)  נעה ידלין, סטוקהולם (כאן 11)  שי בן עטר, יוסי ואסה וליאת שביט, נבסו (רשת 13)
תסריט בתוכנית סאטירה, מערכונים ובידור : 
אסף בייזר, נטלי מרכוס, יובל פרידמן, ליאת שביט, משה מלכה, ניר ברגר, רמי פרג, הדר תדמור ואופיר ששון, היהודים באים (כאן 11) דוד ליפשיץ, אסף שלמון, אסף גפן, איתי רייכר, אילן שפלר, ערן זרחוביץ', שרון טייכר ורשף שי, ארץ נהדרת (קשת 12)  דניאל לפין, רמי ורד, שלמה משיח, אבי בלקין, רן דברת, נטלי מרכוס, אסף בייזר, שגיב פרידמן, זהו זה (כאן 11)  שחר סגל, עמרי עמית, אדר מירום, מתן בלומנבלט, מאיה סובול, איל אפטר, אייל נאור, ניר ממון, ליאור סלע, ברק כהן, דרור ויידמן, אוריה קניג, עינב גלילי, גלית חוגי, עידו רוזנבלום וליאור שליין, גב האומה (רשת 13)  תם אהרון, גיא אדלר ואריאל וייסמן, פעם בשבוע עם תם אהרון (כאן 11):
שיאני זכיות > לפי תוכנית

התוכניות הבאות קיבלו זכיות מרובות בטקס:
| תוכנית | מס' זכיות |
| --- | --- |
חזרות: 8
לבנון: 6
מנאייכ: 5
טהרן: 4
ארץ נהדרת: 3
שעת נעילה: 3
הטבח: 2
חתונה ממבט ראשון: 2
שיאני זכיות > לפי ערוץ/גוף

| ערוץ | מס' זכיות |
| --- | --- |
כאן 11: 30
קשת 12: 7
yes: 5
שיאני מועמדויות > לפי תוכנית

התוכניות הבאות קיבלו מועמדויות מרובות בטקס:
| תוכנית | מס' מועמדויות |
| --- | --- |
שטיסל: 16
חזרות: 15
הטבח: 12
טהרן: 12
שעת נעילה: 12
מנאייכ: 10
קופה ראשית: 10
ככה זה: 7
לבנון: 7
עפרה: 6
סטוקהולם: 6
המניע: 5
אהרוני וגידי המסעדות המופלאות בעולם: 4
ארץ נהדרת: 4
החיים הסודיים של בני ה-4: 4
היהודים באים: 4
לעבור את הלילה: 4
נורמלי: 4
סליחה על השאלה בערבית: 4
הדבר הגדול המיוחד: 3
לאבד את אליס: 3
נבסו: 3
שמיים בצבע אדום: 3
MKR - המטבח המנצח: 2
אחד על אחד: 2
בואו לאכול איתי: 2
בית ספר למוסיקה: 2
גב האומה: 2
ג'ודה: 2
זהו זה: 2
חתונה ממבט ראשון: 2
פעם בשבוע עם תם אהרון: 2
רון: 2
שיאני מועמדויות > לפי ערוץ/גוף

| ערוץ | מס' מועמדויות |
| --- | --- |
כאן 11: 104
yes: 52
קשת 12: 20
HOT: 17
רשת 13: 14
ערוץ הספורט: 6
מכאן 33: 4
כאן דיגיטל: 2
מגישים

תום יער הגישה לצד ביטון את הפרס בקטגוריית שחקנית משנה בסדרת דרמה.
מאור שוויצר ועופר חיון הגישו את הפרס בקטגוריית שחקן משנה בסדרה קומית.
משה בר סימן טוב הגיש לצד ביטון את הפרס בקטגוריית תוכנית האקטואליה.
יעל שרוני הגישה לצד ביטון את הפרס בקטגוריית תוכנית אירוח/תרבות.
תם אהרון הגיש לצד ביטון את הפרס בקטגוריית תוכנית תחקירים.
ליטל שוורץ ואביבה נגוסה הגישו את הפרס בקטגוריית תוכנית המציאות.
רוני קובן הגיש את הפרס בקטגוריית בימוי בסדרה קומית.
רותי ברודו וחיים כהן הגישו את הפרס בקטגוריית תוכנית הסאטירה.
שני כהן הגישה לצד ביטון את הפרס בקטגוריית השחקן הראשי ביותר בסדרה קומית.
תיקי דיין הגישה לצד ביטון את הפרס בקטגוריית השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת דרמה.
ששון גבאי הגיש לצד ביטון את הפרס בקטגוריית בימוי בסדרת דרמה.
אסף אמיר הגיש את הפרס בקטגוריית הסדרה העובדתית.
יעל אלקנה ועמוס תמם הגישו את הפרס בקטגוריית קומדיית מצבים.
חנה לסלאו הגישה לצד ביטון את פרס סדרת הדרמה הטובה ביותר.
לזכרם

ענת קרמין
רמי דנון
אריק הניג
חנה רוט
גליה ישי
שלמה אלברט
יוסף בן ישראל
גיל תורן
יוסי מולה
יוסף ג'ו בראל
אילנה צור (במאית)
רונית קרצנר
יהודה בארקן
רוני פינקוביץ'
איתי מור
ביאורים

↑  "אישה אחת" היא סדרה עצמאית ומופצת ברשתות החברתיות השונות. אינה משתייכת לגוף תקשורתי.
↑  "ציפוקליפסה עכשיו" היא סדרה עצמאית ומופצת ברשתות החברתיות השונות. אינה משתייכת לגוף תקשורתי.
הערות שוליים

↑  רועי אבן, ‏המועמדים לטקס פרסי הטלוויזיה 2020, באתר ‏מאקו‏, 22 במרץ 2021.
↑   העולים והעולות לגמר פרסי הטלוויזיה 2020, סרטון בערוץ "האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה", באתר יוטיוב (אורך: 16:02), 22 במרץ 2021
↑  אורן שטרנברג, "קופה ראשית", "סברי מרנן" ו"נבסו" בפנים. מי עלו לטקס פרסי הטלוויזיה?, באתר אייס, 22 במרץ 2021
↑  מערכת tvbee, ‏הוכרזו המועמדים בתחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער, באתר ‏מאקו‏, 23 במאי 2021.
↑  אחינעם בר, ‏פרסי האקדמיה לטלוויזיה 2021: רשימת הזוכים המלאה, באתר ‏מאקו‏, 11 באפריל 2021
↑  שירה יום טוב, טקס פרסי הטלוויזיה: אלו הסדרות הזוכות, באתר אייס, 11 באפריל 2021
↑   טקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה 2020 - מי יהיו הזוכים הגדולים?, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 1:40:35), 11 באפריל 2021
אסי כהן,
השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרה קומית
נועה קולר,
השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרה קומית ותסריט בסדרה קומית
מיקי קם,
שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת דרמה
עמוס תמם,
שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה
אגם רודברג,
שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית
איתי תורג'מן,
שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית
רועי עידן,
תסריט בסדרת דרמה
ארז דריגס,
תסריט בסדרה קומית
דני סירקין,
בימוי בסדרת דרמה
מארק אליהו,
מוזיקה מקורית
ילדי סנטר

ילדי סנטר הוא כינוי סלנג ישראלי אשר נמצא בשימוש מהעשור הראשון של שנות ה-2000, לתת-תרבות של נערים ונערות משלהי דור ה-Y ומדור ה-Z שנוהגים להסתובב בדיזנגוף סנטר בתל אביב.
מאפיינים

ילדי הסנטר נוהגים להסתובב לרוב בקבוצות של בני ובנות עשרה בקניון דיזנגוף סנטר, המשמש להם מקום למפגשים חברתיים, בו הם מתיישבים בפינות שונות ומבקרים בחנויות אופנה אלטרנטיבית הנמצאות בקניון. הם רואים בדיזנגוף סנטר כמקום מפגש ייחודי בו הם יכולים לפגוש ילדים בעלי תחומי עניין משותפים להם, ושמאופיין ברמת פתיחות וקבלת השונה גבוהה יותר.
ילדי הסנטר מחולקים לשלושה סוגים עיקריים:
הסוג הראשון נוהג לאמץ מאפיינים של תרבויות הדארק (בעיקר של תת-תרבות האימו). הם לרוב שומעים סגנונות מוזיקה המאופיינת עם תרבות הדארק, דוגמת הבי מטאל, הארד רוק או הארדקור פאנק, לובשים בגדים שחורים או/עם צבעים צעקניים, נוהגים להאריך שיער ולצבוע אותו לצבעים שאינם טבעיים, לענוד מספר רב של פירסינג ולהתאפר באיפור עמוס. קיימת סטיגמה על סוג זה המעניקה לו מאפיינים דיכאוניים.
הסוג השני התפתח בתקופה מאוחרת יותר. קבוצה זאת לרוב מתלבשת בצורה צבעונית ועליזה, המושפעת מאפנת ההרג'וקו היפנית וצובעת את שיערה. רבים מהם משתייכים ו/או תומכים בקהילת הלהט"ב, ולוקחים חלק בפאנדומים של אנימה, מנגה ומשחקי מחשב המושפעים מהתרבות היפנית. רבים מהם נוהגים ליצור תחפושות לדמויות אנימה ומנגה שונות (קוספליי).
הסוג השלישי מזוהה עם קהילת הגיקים והפאנפיפול, המתעניינת במדע בדיוני, פנטזיה ומשחקי תפקידים. בין הפאנדומים המצויים אצלם נמצאים סדרות הספרים הארי פוטר ופרסי ג'קסון, סרטי מלחמת הכוכבים והיקום הקולנועי של מארוול.
רבים מילדי הסנטר מזדהים עם קהילת הלהט"ב ולובשים פרטי לבוש בעלי סמלים שונים של קהילה זו.
קבוצות מסוימות של נערי סנטר נהגו בעבר להשחית רכוש בדיזנגוף סנטר, עד שבשנת 2009 הנהלת המקום הגבירה את האבטחה והחלה לנקוט צעדי מנע כנגדם. לאחר צעדים אלו, נערים רבים המזוהים כילדי סנטר התלוננו על כך שההנהלה לא מאפשרת להם להיכנס למקום בגלל לבושם ויוצרת אפליה על רקע אופנתי, דבר שההנהלה הכחישה.
קיים מנהג להיפגש מדי שבוע בימי חמישי בקניון דיזנגוף סנטר. חלקם מגיעים גם לאירועים כמו פסטיבל אייקון וקומיקונים שונים.
ילדי הסנטר נוהגים לקיים פגישות על הגג של הסנטר, ואף נוספה אבטחה על מנת למנוע אירועי התאבדות.
ראו גם

פריק (סלנג)
הערות שוליים

↑  קרין ספינגולד, נכנסו באם-אימו שלהם: חבורת האימו גורשה מדיזנגוף סנטר, באתר nrg‏, 19 באוקטובר 2009
↑  רון פרסלר, אפליה על רקע אופנתי בדיזנגוף סנטר: אין כניסה לילדי "אימו", באתר הארץ, 2 בינואר 2009
ערך זה הוא קצרמרבנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויליאם לורנס בראג

| --- | --- |
ויליאם לורנס בראג בשנות העשרים לחייו
ויליאם לורנס בראג בשנות העשרים לחייו
 לידה:  31 במרץ 1890 אדלייד, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  1 ביולי 1971 (בגיל 81) איפסוויץ', הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  פיזיקה, קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן, נפיצת קרני X 
 מקום מגורים:  אנגליה
 מקום לימודים:  Queen's College, North Adelaide (1901)  St Peter's College (1904)  אוניברסיטת לידס  האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה  טריניטי קולג'  אוניברסיטת קיימברידג'  אוניברסיטת אדלייד 
 מנחה לדוקטורט:  ג'יי ג'יי תומסון, ויליאם הנרי בראג 
 מוסדות:  אוניברסיטת מנצ'סטר  אוניברסיטת קיימברידג'  אוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר 
 תלמידי דוקטורט:  Bertram Eugene Warren, Samuel Tolansky, מקס פרוץ, W. H. Taylor, John Turton Randall, ג'ון קראנק (פיזיקאי), Peter Lynn Pratt 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית  עמית כבוד של החברה המלכותית של אדינבורו  Knight Bachelor  Honorary Fellow of the Royal Society Te Apārangi  מדליית אוגוסט וילהלם פון הופמן (1967)  מדליית קופלי (1966)  הרצאת מקסוול (1957)  אות רנטגן (1955)  הרצאת גאטרי (1952)  קצין במסדר האימפריה הבריטית  מדליית רובלינג (1948)  הצלב הצבאי  המדליה המלכותית (1946)  מדליית דלטון (1942)  הרצאת בייקר (1934)  מדליית יוז (1931)  מדליית מאטאוצ'י (1915)  פרס נובל לפיזיקה (1915) 
 בן או בת זוג:  Alice Grace Jenny Hopkinson  Alice Grace Jenny Bragg 
 צאצאים:  Stephen Bragg, Patience Mary Bragg 
 הערות:  בנו של ויליאם הנרי בראג, עמו זכה בפרס נובל
 תרומות עיקריות
 איתור מיקומם של האטומים בגביש ומרחקם זה מזה באמצעות עקיפה של קרני רנטגן והנחת הבסיס לקריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן.
 
סר וִילְיִאם לוֹרֶנְס בְּרַאג FRS, CH‏ (באנגלית: Sir William Lawrence Bragg‏; 31 במרץ 1890 – 1 ביולי 1971) היה פיזיקאי אנגלי יליד אוסטרליה, שזכה יחד עם אביו, ויליאם הנרי בראג, בפרס נובל לפיזיקה לשנת 1915, על המחקר שערכו על המבנה הגבישי של החומר באמצעות עקיפה של קרני רנטגן. ויליאם לורנס בראג היה מנהל מעבדת קוונדיש באוניברסיטת קיימברידג' בתקופה שבה גילו ג'יימס ווטסון ופרנסיס קריק שעבדו בה את התגלית ההיסטורית של מבנה ה-DNA.
ביוגרפיה > נעורים ולימודים

ויליאם לורנס בראג, בנם של גוונדולין וויליאם הנרי בראג, נולד בשנת 1890 בשכונת נורת' אדלייד שבעיר אדלייד באוסטרליה הדרומית. האב, יליד אנגליה, היה פרופסור למתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת אדלייד. הוא עסק בעיקר בחקר הרדיואקטיביות, אם כי כשלמד על תגליתו של וילהלם רנטגן - קרני רנטגן - בנה בעצמו שפופרת ריק, והצליח לייצר בעצמו קרינה זו. זמן קצר לאחר שהחל ללמוד בבית הספר נפל הבן, ויליאם לורנס, אז בן שש, מתלת-אופן ושבר את מרפקו. בראג האב השתמש בקרני רנטגן לצילום השבר על מנת לבחון את המרפק השבור. אירוע זה הוא השימוש הרפואי המתועד הראשון בקרני רנטגן באוסטרליה.
"בילי" תואר כילד שקט וחולמני שהעדיף להתבודד ולאסוף צדפים, תחביב שבו עסק בחופשות כשמשפחתו נהגה לנפוש ליד חוף הים. באחד מטיולים אלה מצא סוג חדש של דיונון הרוקחים הקרוי על שמו - Sepia Braggi (באנגלית: slender cuttlefish).
ויליאם לורנס בראג הראה עניין מוקדם במדע ובמתמטיקה והיה תלמיד מצטיין, אבל מסוגר מבחינה חברתית. בגיל 11 החל את לימודיו בקולג' סנט פיטר באדלייד בכיתה של נערים מבוגרים ממנו שהתייחסו אליו כאל ילד חריג ומשעשע. הוא עבר ב-1904, בגיל 14 בלבד, ללמוד מתמטיקה, כימיה ופיזיקה באוניברסיטת אדלייד וסיים את לימודיו בהצטיינות ב-1908 בגיל 18. באותה שנה קיבל אביו משרה באוניברסיטת לידס, והעביר את משפחתו בחזרה לאנגליה. בראג הצטרף לטריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג' בסתיו 1909, וקיבל מלגה ללימודי מתמטיקה, על אף שאת הבחינה ערך במיטתו כשהוא חולה בדלקת ריאות. הוא סיים בהצטיינות את החלק הראשון במסלול מתמטיקה. בהמלצת אביו עבר בראג למסלול פיזיקה חלק שני, וסיים ב-1911 בהצטיינות יתרה במבחנים במדעי הטבע, המכונים בטרמינולוגיה הייחודית לקיימברידג' "טְרִיפּוֹס" (Tripos). על פי הצעתו של ג'יי ג'יי תומסון, מגלה האלקטרון וחתן פרס נובל לפיזיקה, החל בראג לעבוד במעבדת קוונדיש שבאוניברסיטת קיימברידג' במחקר על מהירותם של יונים בגזים שונים.
כשהגיע לורנס בראג לאוניברסיטת קיימברידג' הוא חיפש דרך ליצור קשרים חברתיים עם בני גילו, ולכן התגייס בנובמבר 1909 ליחידת הפרשים הקרויה "סוסו של המלך אדוארד" (King Edward’s Horse). הייתה זו יחידת מילואים המורכבת מגברים שהגיעו כמוהו מהמושבות של בריטניה, שהתאמנה בזמן החופשות באוניברסיטה ברכיבה על סוסים ובירי. בסופו של דבר, רכש לורנס בראג חברים רבים דווקא באוניברסיטה, שהחשוב מביניהם היה ססיל הופקינסון (Cecil Hopkinson) שהצליח לעניין את בראג בסקי ובשיט. עם זאת, מצא לורנס בראג את השירות ביחידה מעניין דיו כדי להמליץ עליה לאחיו הצעיר ממנו בשנה, רוברט ("בוב") צ'ארלס, שהגיע ללמוד בטריניטי קולג' ב-1912, ואף הוא התגייס ליחידה. לורנס בראג סיים את שירותו ביחידה והשתחרר בנובמבר 1913.
ביוגרפיה > גילוי חוק בראג

בשנה שבה החל ויליאם לורנס בראג לעבוד במעבדת קוונדיש שבקיימברידג', הצליחו שני אסיסטנטים מאוניברסיטת מינכן, ולטר פרידריך (Walter Friedrich) ופאול קְניפּינג (Paul Knipping), להדגים עקיפה של קרני רנטגן במעברם דרך גבישים של נחושת גופרתית, שמאחוריהם הונחו לוחות צילום. על הרעיון לניסוי, ועל ניסוחו המתמטי היה אחראי פרופסור מקס פון לאואה שזכה שנתיים אחר כך בפרס נובל לפיזיקה על תגלית זו. התגלית הראתה בצורה ברורה כי קרינת רנטגן היא סוג של קרינה אלקטרומגנטית.
לורנס בראג סיפר אחר כך כי חשב רבות בקיץ 1912 על ניסוי העקיפה של פון לאואה, ובשעה ששוטט על גדות הנהר קיים (cam), נחה עליו ההשראה. הוא הגיע למסקנה כי החזרת קרני הרנטגן ממישורי הגביש חייבת להיות דומה להחזרת אור ממראה. על סמך רעיון זה פיתח בראג תאוריה אותה אימת בעזרת ניסיונות. בתאוריה קשר בראג בין אורך הגל של קרינת הרנטגן, למרחק שבין מישורי האטומים בגביש ולזווית שבין הכיוון המקורי של הקרניים המוקרנות לכיוונן של הקרניים המוחזרות, באמצעות נוסחה הקרויה כיום על שמו - חוק בראג ( n\lambda =2d\cdot \sin \theta \,). המשמעות של חוק זה הייתה שניתן להשתמש בתבניות העקיפה על מנת לאתר את מקומם של האטומים בגביש, ואת מרחקם זה מזה. תגלית זו פתחה תחום חדש לחלוטין במחקר המבנה הפנימי של החומר, הקרוי קריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן. התגלית הבולטת ביותר שנעזרה בשיטה זו אירעה ארבעים שנה אחר כך - גילוי המבנה הפנימי של ה-DNA. לורנס בראג היה קשור גם לתגלית זו.
בראג סיפר על הרעיון לאביו וחשף את תגליתו בהרצאה ב-11 בנובמבר 1912 בכנס פנימי של החברה הפילוסופית של קיימברידג' (Cambridge Philosophical Society), והיא מופיעה בסיכומי הכנס. העולם המדעי שמחוץ לקיימברידג' שמע על כך לראשונה דווקא מאביו, ויליאם הנרי בראג, שכתב בתחילת דצמבר באותה שנה מכתב לכתב העת Nature, ובו התייחס לתגלית שגילה "בני" (My son) מבלי לציין את שמו המלא. מאוחר יותר פרסם לורנס בראג עצמו מאמר בנושא באותו כתב עת.
בראג שוחח על רעיונותיו עם אביו, שבאותה תקופה המציא את הספקטרומטר של קרני רנטגן, שאיפשר מדידות מדויקות יותר של קרני הרנטגן. מכשיר זה איפשר לנתח סוגים שונים של גבישים, והוכיח כי לכל יסוד יש ספקטרום קרני רנטגן אופייני. בשנים 1912–1913 עבדו השניים יחד והצליחו למצוא את סידור האטומים במלח בישול (NaCl) ובאשלגן כלורי (KCl). השניים נחשבים כיום כמייסדי המדע החדש של ניתוח מבנה גבישים באמצעות קרני רנטגן. יחד סיכמו השניים את תוצאות מחקריהם בספר שיצא בפברואר 1915 "קרני רנטגן ומבנה הגביש" (W. H. Bragg and W.L. Bragg, X-rays and crystal structure, הוצאת G. Bell & Sons Ltd, לונדון 1915). עם זאת, שיתוף הפעולה בין האב לבנו הוביל רבים להאמין כי המחקר היה ביוזמת האב. אף על פי שבראג האב דאג לתת קרדיט לבנו בכנסים או במאמרים שכתב, נראה הדבר לרבים כנדיבות לב אבהית. שנים לאחר מכן סיפר לורנס בראג כי "הוא עדיין זוכר בכאב 60 שנה אחרי" את המכתב שכתב אביו ל-Nature שבו סיפר על התגלית של "בני", ואת העובדה שהפיזיקאים הידועים מאותה תקופה, שכללו את אלברט איינשטיין, ארנסט רתרפורד ומקס פון לאואה, שמעו על תגליתו של לורנס בראג לראשונה דווקא מאביו בכנס סולווה לפיזיקה שנערך בהרלם שבהולנד ב-1913. הענקת קרדיט מלא ואישי לאנשים היה עיקרון שבו דבק בשנים שבהן כבר לא עסק במחקר אלא ניהל צוות חוקרים.
ב-1914 התמנה בראג לעמית ולמרצה במדעי הטבע בטריניטי קולג' שבקיימברידג', אבל באוגוסט של אותה שנה פרצה מלחמת העולם הראשונה, ולורנס בראג נאלץ להפסיק את מחקריו בתחום הקריסטלוגרפיה, ולעסוק במשך ארבע השנים הבאות בתחום שונה לחלוטין.
ביוגרפיה > המעבדה הלאומית לפיזיקה (1937 – 1938)

ב-1937 קיבל בראג הצעה לנהל את המעבדה הלאומית לפיזיקה בלונדון ששכנה בבית בושי (Bushy House) שבטדינגטון (Teddington). אביו עודד אותו לעבור, אבל בראג לא מצא את מקומו בעבודת הוועדות שהייתה נהוגה במעבדה, ובחודשים המעטים שהיה בה השתתף בכתיבת מאמר אחד בלבד. כשפנו אליו מקיימברידג' בהצעה לנהל את מעבדת קוונדיש במקומו של ארנסט רתרפורד שמת באוקטובר 1937, הוא קיבל את ההצעה בשמחה. כתב העת Nature כתב על מינוי זה: "מעבדת קוונדיש היא כיום כה גדולה עד שאין בכוחו של אדם אחד לפקח עליה באורח צמוד, והטאקט של בראג ומתת המנהיגות שלו מהווים את הערובה הטובה ביותר לשיתוף פעולה מאושר בין הקבוצות הרבות של עובדי המחקר שלה". 15 השנים שבאו אחר כך הוכיחו את צדקת נבואה זו.
ביוגרפיה > המכון המלכותי (1953 – 1966)

באפריל 1953 קיבל בראג משרת פרופסור תושב במכון המלכותי בלונדון. במסגרת תפקיד זה היה אחראי על הצד המדעי של הארגון, וקיבל דירת מגורים במכון. בכך סגר בראג מעגל, שכן אביו מילא תפקיד זה בשנות ה-20 של המאה ה-20. בשהותו במכון הוא העלה הצעה שהמכון המלכותי יבצע שירות לציבור בעזרת סדרה של הרצאות תוך כדי הדגמת ניסויים לתלמידי בתי הספר היסודיים. רעיון זה זכה להיענות נלהבת, ובהגיע שנת 1965 נכחו 20,000 תלמידים בהרצאות אלו מדי שנה. חלק מהרצאות אלו הועברו בטלוויזיה על ידי ה-BBC, ובראג הפך לדמות מוכרת ואהודה על קהל הצופים. בראג עבד במכון המלכותי עד פרישתו בספטמבר 1966 בגיל 76.
בדצמבר 1965, במלואת חמישים שנה לזכייתו בפרס נובל, הוזמן בראג על ידי קרן נובל לסטוקהולם. העובדה שזכה בפרס בגיל כה צעיר אפשרה לראשונה לחגוג יובל זהב לזכייה במעמד הזוכה. סר לורנס בראג התכבד בהיותו האדם הראשון שנשא הרצאת אורח בטקס פרס נובל. בהרצאתו סקר את ההתפתחויות שחלו בתחומי העניין שלו במהלך חמישים השנים הקודמות.
ויליאם לורנס בראג נפטר בבית החולים הסמוך לביתו בוולדרינגדפילד (Waldringfield) שבמחוז סאפוק שבמזרח אנגליה ב-1 ביולי 1971. הוא היה בן 81 במותו.
חייו הפרטיים

העובדה שלאביו ולו היו שמות פרטיים זהים יצרה לא מעט בלבול. כשהיה צעיר הוא היה מכונה "בילי", אבל כשהתבגר והיה צורך להבדיל בין האישים נהגו, בניגוד למקובל, לקרוא לו על פי שמו האמצעי, לורנס. דרך נוספת, מקובלת במאמרים הדנים בתגליתם המשותפת, היא שימוש בראשי התיבות של שמם (WHB לאב ו-WLB לבן).
התחביבים של בראג כללו ציור, ספרות וגינון, תחום שבו עסק כל חייו. כשעבר להתגורר בלונדון חסר לו הטיפול בגינה ולכן עבד כגנן במשרה חלקית. מעסיקו כלל לא ידע את מי הוא מעסיק, עד שאורח אקראי שהכיר את בראג הזדמן לבית מעסיקו והביע הפתעה לראותו.
מחוות ואותות הוקרה

ויליאם לורנס בראג זכה לאותות הוקרה רבים:
הוא התקבל כעמית בחברה המלכותית ב-1921.
ב-1918 קיבל תואר O.B.E. – קצין במסדר האימפריה הבריטית.
ב-1967 הוא צורף למסדר השותף לכבוד (Companion of Honour) – מסדר הכולל את המונרך של אנגליה ועוד 64 חברים המתקבלים כגמול על הישגים בתחומים שונים.
מלבד הזכייה בפרס נובל לפיזיקה זכה בראג גם בפרסים הבאים:
מדליית ברנרד (Barnard Medal) – ניתנת מטעם אוניברסיטת קולומביה להישג מיוחד אחת לחמש שנים. (1915)
מדליית מאטאוצ'י (Medaglia Matteucci) – ניתנה מטעם החברה האיטלקית למדעים להצטיינות בתחום הפיזיקה. (1915)
מדליית יוז (Hughes Medal) – ניתנת על ידי החברה המלכותית להצטיינות בתחום החשמל והמגנטיות. (1931).
המדליה המלכותית (Royal Medal) – מדליה של החברה המלכותית המוענקת על ידי המונרך של אנגליה עבור תגלית בולטת בתקופה בת עשר השנים שקדמה לקבלת המדליה. (1946)
מדליית רובלינג (Roebling Medal) – המדליה העיקרית של החברה המינרלוגית של אמריקה. (1948)
מדליית קופלי (Copley Medal) – המדליה העיקרית של החברה המלכותית. (1966)
בשנת 1932 נתגלה המינרל הראשון בעזרת קריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן והוא נקרא בראגיט (Pt,Pd,Ni)S)) לכבודם של ויליאם הנרי בראג וויליאם לורנס בראג.
מאז 1992 מעניק המוסד האוסטרלי לפיזיקה את מדליית בראג עבור הצטיינות בפיזיקה על שמם של ויליאם לורנס בראג וויליאם הנרי בראג לתזה הטובה ביותר בתחום הפיזיקה שהוגשה על ידי דוקטורנט באחת מהאוניברסיטאות של אוסטרליה.
לקריאה נוספת

" Graeme K. Hunter. “Light Is A Messenger, the Life and Science of William Lawrence Bragg, הוצאת Oxford University Press, ‏ (2004), ISBN 019852921X. ביוגרפיה על חייו. חלק קטן מהספר זמין באתר Google Books
"Julio Antonio Gonzalo, Carmen Aragó López, “Great Solid State Physicists of the 20th Century הוצאת World Scientific ‏ 2003 ISBN 9812383360. ספר זה מכיל ביוגרפיה מקיפה על 4 מדענים וביניהם ויליאם לורנס בראג. רוב הספר זמין באתר Google Books
הפרת סדר

הפרת סדר באירועי אוקטובר 2000
הפגנת המונים במהפכה האסלאמית באיראן
מאירועי יברומאידאן בכיכר מאידאן נזאלז'נוסטי, קייב, 2013
הפרת סדר (בראשי תיבות: הפס"ד) היא פעילות הנובעת מפעולה המונית של אי-ציות אזרחי (כמו הפגנה, מהומה או שביתה) בה משתתפים נוהגים בעוינות כלפי סמכות הרשויות, האמונים על שמירת הסדר הציבורי ושמירת בטיחות הציבור מפני מחאת הקהל. הפרת הסדר הציבורי יכולה להתבטא בהכשלת עובד ציבור, תקיפה והכשלת שוטר, קטטות והפרעות ברחובות ובמוסדות, התקהלות או התאגדות, מטרד רעש, חסימת דרך והסגת גבול. הפרות סדר רבות כוללות אלימות, הן נגד כוחות הביטחון והן נגד רכוש ציבורי או פרטי.
סיבות

| --- | --- |
 :  ראו גם – העלאת אג'נדה לסדר היום, מחאה, הפגנה, מהומה, מרי אזרחי, פוגרום
היסוד האנושי הבסיסי שמצית הפרות סדר הוא התקהלות. התנהגותם של אינדיבידואלים מושפעת בתוך הקהל, אשר משרה תחושת אנונימיות. המשתתפים בהפרת הסדר משליכים את האחריות המוסרית והפלילית של מעשיהם על הקהל כולו. עם זאת, מצב זה עלול להיות נכון גם לאנשי רשויות החוק.
מספר גורמים עלולים להוביל להפרות סדר, בין אם זה גורם יחיד או שילוב של סיבות. עם זאת, רובן נולדות בעקבות טענות פוליטיות, מחלוקות כלכליות, מחלוקות חברתיות, טרור או התססות זרות. הפרת סדר הנובעת מחוסר הסכמה פוליטי יכולה לכלול מגוון אירועים, החל במחאה פשוטה וכלה באי ציות המוני. אירועים אלה יכולים להיות ספונטניים ובדרך כלל מתוכננים ומתחילים בצעדים לא אלימים. עם זאת הם עלולים להסלים כשגורמים מתסיסים מנסים לעורר תגובת יתר מצד גורמי אכיפת החוק.
הפרעה אזרחית הנובעת ממחלוקות כלכליות וחברתיות הן לרוב גם טעונות רגשית. לדוגמה, עניים עלולים למחות על עוולות ביחס לאכיפת החוק, שירותים קהילתיים או השפעה פוליטית. רגש המחאה מועצם לעיתים קרובות אם קיימים הבדלים תרבותיים, מה שמשרה אווירה של שעיר לעזאזל, איבה וחוסר אמון. לדוגמה, מתח בין קבוצות אתניות שמתמודדות על משרות עלול להתפרץ לאי סדר אזרחי, שיכול להיות מרוגז אם המשרות מועטות. בסביבות כה טעונות רגשית, הסבירות לאלימות גוברת.
קבוצות מסוימות עשויות לארגן הפרת סדר אזרחית מתוך כוונה לעורר את רשויות להגיב יתר על המידה, כדי להביך את הממשלה ולזכות בתשומת לב או ליצור אהדה למטרתן.
מדינות זרות עשויות לעורר הפרות סדר באמצעים גלויים או סמויים, למשל גיוס כספים, הסתננות לקבוצות עוינות כדי להגדיל את הפוטנציאל שלהם לאלימות, ונדליזם ומניפולציות על הקהל. המטרה היא לעורר תגובת יתר מצד הרשויות, מה שיצור נרטיב של דיכוי ממשלתי שיכול לשמש לצורכי תעמולה.
קהל > היווצרות

תוך כדי ניצול מצב הרוח של הקהל, פעילים רדיקלים יכולים לתמרן אותו על ידי שלהובו לכדי אספסוף נקמני, ולכוון את הטינה נגד היעד הנבחר. פעילים יכולים להשתמש בתקשורת ובמדיה החברתית, כדי ליצור קשר עם קהל פוטנציאלי ולהמריץ אותם לעבור על החוק, או לנסות לעורר אחרים, מבלי שיהיה להם קשר אישי ישיר. לעומת זאת, מנהיגי המחאה יכולים גם להרגיע את הרוחות.
הדבקה רגשית משפיעה רבות על התנהגות הקהל בכך שהיא מספקת לקהל תחושה פסיכולוגית של "אחדות". תחושה זו עשויה לספק לקהל את המומנטום לאמץ מנטליות והתנהגות של אספסוף. ההמונים ניזונים מההתרגשות זה של זה, מה שמייצר רגש קולקטיבי עוצמתי. ההדבקה הרגשית מעוררת רגשות מודחקים הגוברים על המשמעת העצמית המתרופפת. דעות קדומות אישיות ואי שביעות הרצון מהמצב הקיים, אשר בדרך כלל מגיבים לו באיפוק, משתחררים ללא בושה. זה מניע את הקהל, שכן הקהל מעניק מעטה לאנשים לעשות דברים שהם רוצים לעשות, אך לא היו מעזים לנסות לעשות לבד. תמריץ זה יכול להיות גדול יותר עבור הקהל מאשר דאגתו לחוק ולסמכות, ולהוביל למעשים בלתי חוקיים ולנזקים. ברגע שהקהל עושה שימוש במעשים מסוג זה הוא הופך למעשה לאספסוף - קהל רגשי, בלתי סביר, שעלול להיות אלים.
מנהיגי המחאה מעבירים את רעיונותיהם במהירות ברחבי הקבוצה, כמו גם לעוברי אורח סקרנים, באמצעות תקשורת ההמונים.
קהל > התנהגות

| --- | --- |
 :  ראו גם – אנרכיזם, ונדליזם, אלימות
התנהגות קהל היא הצרכים הרגשיים, הפחדים והדעות הקדומות של חברי הקהל. הוא מונע על ידי גורמים חברתיים כמו הנהגה, נקודת מבט מוסרית, אחידות קהילתית, וגם על ידי גורמים פסיכולוגיים כמו חיקוי, אנונימיות, אישיות, שחרור רגשי, הדבקה רגשית ופאניקה. בהפרות סדר הקהל כולו נתון למניפולציות ובכך עלול להוות איום על אוכפי החוק. חבריו נוטים בדרך כלל לציית לחוק, אך גירויים רגשיים ותחושת חוסר הפחד הנובעת מהיותם בתוך קהל, יכולים לגרום לחברי הקהל להתמכר לדחפים, לפעול בתוקפנות ולשחרר זעם. כאשר ייבלם על ידי הרשויות, הקהל ינתב את זעמו למקומות אחרים, למשל ונדליזם, מה שהופך את הקהל לאיום עוין ובלתי צפוי. המונים רוצים להיות מכוונים, ויכולים להיות מתוסכלים מבלבול וחוסר וודאות. לפיכך, מנהיגות יכולה להשפיע בצורה עמוקה על ההתנהגות של הקהל. האדם הראשון שמפנה קהל באופן סמכותי צפוי להיות המוביל. רדיקלים עלולים לנצל זאת כדי להשתלט על ההובלה. פאניקה, אשר מדבקת במהירות, משפיעה גם על התנהגות הקהל ועל היכולת שלו לפעול בהיגיון. התנהגות תזזיתית וחסרת הגיון עלולה לסכן לא רק את הקהל אלא גם את הסובבים. הקהל עלול להיכנס לפאניקה כאשר חבריו נמצאים בסכנה, מנסים להימלט ממעצר או מפגיעת אמצעים לפיזור הפגנות וכן מיעוט במסלולי בריחה או עומס על המסלולים הקיימים.