stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרקו פרולו
קריירת משחק > לאציו

ב-30 ביוני 2014 הודיעה לאציו על החתמתו של פרולו תמורת כ-4.5 מיליון אירו. כבר בעונת הבכורה שלו במועדון, עונת 2014/2015, הפך פרולו לאחד משחקני המפתח בקבוצה תחת המאמן סטפאנו פיולי. פרולו קבע שיא קריירה אישי של עשרה שערי ליגה בעונה זו, ב-34 הופעות. פרולו ולאציו סיימו עונה מוצלחת במקום השלישי בטבלת הליגה, מרחק נקודה בלבד מהסגנית והיריבה העירונית רומא. כמו כן, העפילה לאציו לגמר הקופה איטליה. פרולו פתח בהרכב לאציו למשחק הגמר מול יובנטוס, ושיחק לאורך כל המשחק וההארכה, שהסתיימה בניצחונה של יובנטוס, 2-1 בסיום.
בעונת 2015/2016 בסרייה א' לא הצליחה לאציו לשחזר את הישגיה וסיימה שמינית בלבד בליגה, כאשר לקראת תום העונה אף סיים המאמן פיולי את תפקידו והוחלף במאמן הנוער, סימונה אינזאגי. עם זאת, בעונה זו רשם פרולו את הופעותיו הראשונות בקריירה במסגרות האירופיות. הוא היה שותף להדחה מול באייר לברקוזן בשלב הפלייאוף של מוקדמות ליגת האלופות, ונשר עמה הישר לשלב הבתים של הליגה האירופית. את שערו הראשון במסגרת אירופית כבש במחזור החמישי של שלב הבתים, בניצחון 1–3 על דניפרו, ובסך הכול כבש שלושה שערים במפעל באותה העונה, כולל במשחק הראשון של שמינית הגמר מול ספרטה פראג, שהדיחה את לאציו עם 1–4 בסיכום שני המפגשים.
גם בעונת 2016/2017 תחת אינזאגי שמר פרולו על מעמדו כשחקן משמעותי בקישור הקבוצה, והשיג עמה את הכרטיס לליגה האירופית לאחר שכבש חמישה שערי ליגה ב-34 הופעות. ארבעה מתוך שערי הליגה שלו נכבשו במשחק אחד, ב-5 בפברואר 2017, כאשר השלים רביעייה מרשימה לרשתה של פסקארה בניצחון קבוצתו 2–6. הוא אף העפיל עם לאציו פעם נוספת לגמר הגביע האיטלקי, שם נוצחה לאציו 0–2 על ידי יובנטוס. פרולו פתח בהרכב של אינזאגי למשחק הגמר, אך הוחלף לאחר 21 דקות בלבד עקב פציעה.
את עונת 2017/2018 פתח פרולו עם זכייה ראשונה בקריירה בתואר קבוצתי, הסופר קאפ האיטלקי 2017. לאציו השתתפה במשחק כפינאליסטית הגביע, וזאת בעקבות זכייתה של יובנטוס בדאבל. פרולו בישל לצ'ירו אימובילה בדקה ה-54 בדרך ליתרון 0–2. בדקה ה-85 צימק פאולו דיבאלה בכדור חופשי לאחר עבירה של פרולו, ובתוך תוספת הזמן איזן דיבאלה, לפני שאלסנדרו מורג'יה כבש שער דרמטי שקבע 2–3 ללאציו בדרך לזכייה. כחודשיים לאחר מכן, באוקטובר 2017, הודיעה הקבוצה על הארכת חוזהו של פרולו עד ליוני 2020. בהמשך אותה העונה היה פרולו שותף להעפלתה של הקבוצה עד לרבע גמר הליגה האירופית, עם שני שערים בשמונה הופעות. פרולו כבש בניצחון קבוצתו 2–4 על רד בול זלצבורג במשחק הראשון של רבע הגמר, אך לאציו הודחה מהטורניר עם הפסד 1–4 בגומלין. בליגה תרם פרולו ארבעה שערים ב-31 הופעות, כאשר לאציו סיימה שוב במקום החמישי בטבלה.
בעונת 2018/2019 לא הצליחה לאציו להתברג בצמרת הטבלה, וסיימה שמינית בלבד. פרולו, בעונתו החמישית בקבוצה, שמר על מאזן של למעלה משלושים הופעות ליגה בכל עונה, כאשר כבש ארבעה שערים ב-34 הופעות ליגה. גם בליגה האירופית לא נחל הצלחה עם הקבוצה, כאשר כבש פעמיים בארבע הופעות בדרך להדחה כבר בשלב הנוקאאוט הראשון על ידי סביליה. עם זאת, באותה העונה זכה פרולו עם קבוצתו בגביע האיטלקי, לאחר ניצחון 0–2 דרמטי בדקות הסיום של משחק הגמר מול אטאלנטה. פרולו פתח ושיחק לכל אורך משחק הגמר.
ב-22 בדצמבר 2019 זכה פרולו עם קבוצתו בפעם השנייה בתואר הסופר קאפ האיטלקי, לאחר שעלה מהספסל בדקה ה-67 בניצחון 1–3 על יובנטוס.
קריירת משחק > נבחרת איטליה

יכולתו הגבוהה של פרולו במדי צ'זנה בעונת הבכורה שלו בסרייה א', הביאה לזימון בכורה עבורו לסגל נבחרת איטליה, תחת המאמן צ'זרה פראנדלי. ב-29 במרץ 2011, ערך פרולו את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת במשחק ידידות מול אוקראינה בקייב. הייתה זו הופעה קצרה לאחר שפרולו החליף את קלאודיו מרקיזיו שתי דקות בלבד לסיום ההתמודדות (2-0 לאיטליה בסיום). פרולו נותר מחוץ לסגל למעלה משנה וחצי, וחזר לסגל של פראנדלי רק בנובמבר 2013, כשהיה שחקנה של פארמה, ושותף כמחליף במשחק ידידות מול ניגריה.
על אף שלזכותו היו רק שתי הופעות במדי הנבחרת, וללא הופעה במשחק רשמי, זומן פרולו לסגל המורחב של איטליה לקראת מונדיאל 2014. הוא הוסיף שתי הופעות כמחליף במשחקי ההכנה לטורניר, ואת הופעתו הרשמית הראשונה במדי איטליה ערך בניצחון 1–2 על אנגליה בפתיחת שלב הבתים של המונדיאל, כשהחליף את אנטוניו קאנדרבה בדקה ה-79 של ההתמודדות. פרולו לא שותף בהפסד המפתיע 0–1 לקוסטה ריקה, והחליף את מריו באלוטלי במחצית המשחק השלישי מול אורוגוואי, שהסתיים בהפסדה של איטליה 0–1 ובהדחתה מהמשך הטורניר.
פרולו שיחק תפקיד משמעותי יותר בנבחרת תחת אנטוניו קונטה. הוא ערך ארבע הופעות במוקדמות יורו 2016, שלוש מתוכן בהרכב הפותח, וזומן על ידי קונטה לסגל הנבחרת לקראת טורניר הגמר. פרולו פתח ושיחק תשעים דקות בשני משחקיה הראשונים של איטליה בטורניר, שהסתיימו בניצחון 0–2 על בלגיה וניצחון 0–1 על שוודיה. הוא זכה למנוחה ולא שותף בהפסד 0–1 לאירלנד, והעפיל עם הנבחרת מהמקום הראשון בבית לשמינית הגמר. פרולו חזר להרכב לקראת המפגש בשמינית הגמר בו גברה איטליה 0–2 על ספרד, ושוב פתח ושיחק לכל אורך המשחק וההארכה מול גרמניה ברבע הגמר. לאחר שוויון 1-1 בתום ההארכה, עבר המשחק להכרעה בדו-קרב בעיטות עונשין. פרולו היה הבועט השביעי של איטליה בדו-קרב הארוך וכבש את הפנדל, אך החמצה של מתאו דרמיאן בבעיטה התשיעית הסתיימה בהדחתה של איטליה עם הפסד 5–6 בסיום.
פרולו ערך שבע הופעות תחת המאמן ג'אמפיירו ונטורה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018, כולל שתי הופעות בהרכב בצמד משחקי הפלייאוף מול שוודיה, שהסתיימו בהדחתה המפתיעה של איטליה, שהחמיצה את טורניר הגמר לראשונה מאז מונדיאל 1958.
סטטיסטיקות

נכון ל-29 בפברואר 2020
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004/2005 | קומו | איטליה הליגה האיטלקית השלישית | 31 | 3 | 3 | 0 | - | - | 2 | 0 | 36 | 3 |
| 2005/2006 | פיסטוייזה | איטליה הליגה האיטלקית השלישית | 24 | 1 | - | - | - | - | - | - | 24 | 1 |
| 2006/2007 | פיסטוייזה | איטליה הליגה האיטלקית השלישית | 28 | 2 | - | - | - | - | - | - | 28 | 2 |
| 2007/2008 | פוליניו | איטליה הליגה האיטלקית השלישית | 29 | 3 | - | - | - | - | 2 | 0 | 31 | 3 |
| 2008/2009 | הלאס ורונה | איטליה הליגה האיטלקית השלישית | 32 | 4 | - | - | - | - | - | - | 32 | 4 |
| 2009/2010 | צ'זנה | איטליה סרייה ב' | 36 | 5 | - | - | - | - | - | - | 36 | 5 |
| 2010/2011 | צ'זנה | איטליה סרייה א' | 37 | 5 | 1 | 0 | - | - | - | - | 38 | 5 |
| 2011/2012 | צ'זנה | איטליה סרייה א' | 31 | 1 | 3 | 0 | - | - | - | - | 34 | 1 |
| 2012/2013 | פארמה | איטליה סרייה א' | 36 | 3 | 1 | 0 | - | - | - | - | 37 | 3 |
| 2013/2014 | פארמה | איטליה סרייה א' | 36 | 8 | 2 | 0 | - | - | - | - | 38 | 8 |
| 2014/2015 | לאציו | איטליה סרייה א' | 34 | 10 | 6 | 1 | - | - | - | - | 40 | 11 |
| 2015/2016 | לאציו | איטליה סרייה א' | 31 | 3 | - | - | 9 | 3 | - | - | 40 | 6 |
| 2016/2017 | לאציו | איטליה סרייה א' | 34 | 5 | 4 | 0 | - | - | - | - | 38 | 5 |
| 2017/2018 | לאציו | איטליה סרייה א' | 31 | 4 | 3 | 0 | 8 | 2 | 1 | 0 | 43 | 6 |
| 2018/2019 | לאציו | איטליה סרייה א' | 34 | 4 | 4 | 0 | 4 | 2 | - | - | 42 | 6 |
| 2019/2020 | לאציו | איטליה סרייה א' | 17 | 0 | 2 | 1 | 5 | 0 | 1 | 0 | 25 | 1 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 501 | 61 | 29 | 2 | 26 | 7 | 6 | 0 | 562 | 70 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת איטליה> שנה | נבחרת איטליה> הופעות | נבחרת איטליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 2011 | 1 | 0 |
2012: 0
| 2013 | 1 | 0 |
| 2014 | 6 | 0 |
| 2015 | 8 | 0 |
| 2016 | 13 | 0 |
| 2017 | 5 | 0 |
| 2018 | 2 | 0 |
| סה"כ | 36 | 0 |
מילאנו

מילאנו (באיטלקית: ‏Milanoקובץ:It-Milano.ogg‏Ⓘ‏; במילאנזית: Milán; בלטינית: Mediolanum) היא עיר ראשית בצפון איטליה ובירת מחוז לומברדיה. מבחינת גודל האוכלוסייה, מילאנו היא העיר השנייה באיטליה לאחר רומא. בשנת 2005 עמד מספר תושביה על 1.3 מיליון. באזור העירוני סביבה מתגוררים כ-4.5 מיליון איש, ובאזור המטרופוליטני המורחב – 7.5 מיליון איש (המטרופולין החמישית בגודלה באירופה, אחרי מוסקבה, לונדון, פריז וחבל הרוהר).
מילאנו היא מרכז תחבורתי חשוב; היא מהווה שער לצרפת, לשווייץ ולהרי האלפים. כמו כן, היא מהווה מרכז אופנה ותרבות חשוב באיטליה ובאירופה כולה.
את העיר חוצים הנהרות, אולונה (אנ') (Olona) ולמברו (אנ') (Lambro), שזרימתם נסתרת, וערוץ נהר סווסו (אנ') (Seveso).
מקור השם

מקור שמה של העיר בלטינית: Mediolanum (באמצע המישור). במילאנזית, הניב האיטלקי המדובר באזור העיר (השגור בפי התושבים המבוגרים), נקראת העיר Milán, וזה שמה גם באנגלית. שמה הגרמני של העיר, Mailand, נזכר בכתבים היסטוריים רבים (גם כאלו שאינם גרמניים) כשמה הרשמי.
כינויים של תושבי העיר הוא "מילאנזים".
גאוגרפיה

מילאנו משתרעת על פני אזור מישורי, שופע מים, במערב מחוז לומברדיה. בעיר עוברים הנהרות: אולונה, למברו וסווסו. את העיר חוצות גם תעלות מלאכותיות: נוויליו גרנדה (Naviglio Grande), נוויליו פווסה (Naviglio Pavese), נוויליו מרטזנה (Naviglio Martesana), וטאביה (Vettabbia) ונתיב המים רדפוסי (Redefossi) המוביל את מי נהר סווסו ונוויליו מרטזנה. מילאנו נמצאת 25 ק"מ מזרחה מנהר טיצ'ינו, 25 ק"מ מערבה מנהר אדה (Adda),‏ 35 ק"מ צפונה מנהר פו ו-50 ק"מ דרומית מהעיר קומו ומהגבול עם שווייץ.
מילאנו היא צומת של נתיבי תחבורה אזוריים, איטלקיים ובינלאומיים. ממנה ניתן להגיע לטורינו, לג'נובה, לפיאצ'נצה וממנה למרחבי אמיליה-רומאניה, לברשה (Brescia) ולמחוז ונטו, לברגמו והמישורים סביבה, לדרכים המובילות אל הרי האלפים דרך נפת ולטלינה (Valtellina), לקנטון טיצ'ינו השווייצרי וממנו למעברי האלפים: מעבר סן ברנרדינו, מעבר סנקט גוטהרד ומעבר סמפיונה (Passo del Sempione). ריכוז אסטרטגי של דרכי התעבורה וקיומו של שטח מישורי פורה השפיעו רבות על תולדות העיר ועל תפקידה החשוב של העיר באיטליה ובארצות שמצפון להרי האלפים.
היסטוריה > מהקמת העיר ועד ימי הביניים

ההשערה היא שאת העיר ייסדו שבטים קלטיים כ-600 שנים לפני הספירה. כ-380 שנה לאחר מכן, בסביבות שנת 222 לפני הספירה, כבשו הרומאים את מילאנו, והם אלה שהעניקו לה את השם מדיולאנום (Mediolanum). במאה הרביעית לספירה, כשאמברוזיוס כיהן כהגמון של מילאנו ותאודוסיוס הראשון כיהן כקיסר, הייתה מילאנו, לזמן קצר, לבירת הקיסרות הרומית המערבית. בזמן זה הייתה מילאנו העיר השנייה בגודלה באירופה כולה, עם 300,000 תושבים, אוכלוסייה גדולה מאוד באותו זמן. כיום נחשב אמברוזיוס לקדוש פטרון העיר ומגינה.
במהלך המאה ה-11 נחשבה מילאנו לעיר גדולה וחשובה בקיסרות הרומית, וזכתה, כמו מספר ערים אחרות באיטליה, במעין עצמאות מדינית ופוליטית מהאימפריה הרומית הקדושה. כשהתפרצה מגפת המוות השחור באירופה בשנת 1349, הייתה מילאנו אחת מהערים היחידות באירופה שאליהן לא הגיעה המגפה, אולם מאוחר יותר נפגעה אוכלוסיית העיר קשות מהתפרצויות המגפה ב-1402 (50,000 מקרי מוות), ב-1542 (80,000 מקרי מוות), ב-1576 (17,000 מקרי מוות) וב-1629, הידועה גם כ"שנת המגפה הגדולה של מילאנו" – 70,000 מקרי מוות.
מאז המאה ה-11 הייתה מילאנו עיר חופשית תחת שלטון בית ויסקונטי. ב-1395 רכש ג'אן גָלֵאָצוֹ ויסקונטי תואר דוכס והפך לדוכס הראשון של דוכסות מילאנו.
היסטוריה > הרנסאנס

בין 1395 ועד שלהי המאה ה-18 הייתה מילאנו לבירת דוכסות מילאנו ונשלטה על ידי דוכסים מבית ויסקונטי. בין 1447 ל-1450 התקיימה בה רפובליקה קצרת ימים שנקראה הרפובליקה האמברוזית. לאחר 1450 שלטו בעיר דוכסים מבית ספורצה.
במשך תקופת הרנסאנס ופריחתה התרבותית של אירופה כולה ואיטליה בפרט, שלטו במילאנו משפחות הדוכסים ספורצה וויסקונטי, שעודדו את האמנות, הפיסול והתרבות בעיר ועודדו אמנים רבים להגיע אליה, ביניהם גם לאונרדו דה וינצ'י שהתגורר תקופה מסוימת במילאנו. אחרי ניסיון כושל לכבוש את שאר צפון איטליה במהלך המאה ה-15, נכבשה מילאנו בידי צרפת, ולאחר מכן על ידי אוסטריה (בית הבסבורג). בתחילת המאה ה-16 ניתנה השליטה במילאנו לאנשי בית הבסבורג שבספרד. במהלך המאה ה-18 חזרה שוב השליטה בעיר מספרד לאוסטריה, בגלל מותו של שליט ספרד מבית הבסבורג. מאוחר יותר, בזמן המהפכה הצרפתית והמלחמות הנפוליוניות, ראו הצרפתים במילאנו חלק מרפובליקת קיסייפלין וסיפחו את מילאנו אל קיספליין, שבעתיד נעשתה לחלק מממלכת איטליה. לאחר תקופה זו הייתה מילאנו לחלק מממלכת לומברדיה-ונטה, תחת שלטון אוסטרי. לבסוף הייתה העיר לאחת ממרכזי הלאומיות והדרישה לחירות באיטליה, וריכזה את הטוענים למען איחוד איטליה ועצמאותה מהשלטון האוסטרי.
ב-1859, לאחר המלחמה השנייה בסדרת מלחמות העצמאות של איטליה, הסתיימו שנות השלטון האוסטרי במילאנו על ידי ממלכת סרדיניה.
היסטוריה > המאה ה-20

בזמן מלחמת העולם השנייה הפציצו כוחות בעלות הברית את מילאנו בשיטתיות בשל היותה מרכז תעשייה חשוב באיטליה. ההפצצות נמשכו אפילו לאחר שהמפקד האיטלקי פייטרו באדוליו וצבאו נכנעו לבעלות הברית בשנת 1943, וזאת, בין השאר, בשל כך שכוחות צבא גרמניים רבים רוכזו אז באיטליה. עד שפסקה כליל הלחימה באיטליה, ב-25 באפריל 1945, נגרמו לעיר נזקים כבדים: שכונות שלמות, ביניהן אזורים היסטוריים בעלי חשיבות עולמית, נחרבו. כשליש מבתי העיר נהרסו ויצירות אמנות רבות אבדו.
לאחר המלחמה החל תהליך שיקום העיר, שחזרה בהדרגה והייתה למוקד תעשייתי-כספי חשוב באיטליה.
כלכלה

בעוד רומא היא הבירה הפוליטית של איטליה, מילאנו היא המרכז הכלכלי שלה. בעיר נמצאים כ-45% מהעסקים בלומברדיה ויותר מ-8% מהעסקים באיטליה כולה. בנוסף מילאנו היא בירת האופנה העולמית ומדי שנה שבוע האופנה האיטלקי שהוא החשוב ביותר בעולם מתרחש בה. העיר היא גם מרכז ייצור גדול, במיוחד בתחום תעשיית הרכב, לדוגמה, נוכחות גדולה בעיר של חברת אלפא רומיאו . העיר היא חלק ממשולש התעשייה החזק ביותר באיטליה ואחד החזקים באירופה ובעולם בכלל טורינו גנובה ומילאנו. ענפים חשובים נוספים בכלכלת העיר כוללים בין היתר ביוטכנולוגיה, הנדסה ובנקאות.
בעיר נמצאת הבורסה האיטלקית לניירות ערך אחת הבורסות החשובות בעולם.
תחבורה

מילאנו היא אחד הצמתים התחבורתיים החשובים בדרום אירופה. 5 תחנות הרכבת שנמצאות בעיר, כולל התחנה המרכזית של מילאנו, הן מהעמוסות ביותר באיטליה. מאז סוף 2009 שני קווי רכבת מהירים מחברים את העיר עם טורינו, נאפולי, פירנצה ורומא.
מערך התחבורה בעיר כולל רכבת תחתית וקווי חשמליות, אוטובוסים וטרוליבוסים. הרכבת התחתית של מילאנו כוללת 4 קווים והיא באורך כולל של כ-90 ק"מ.
שלושה נמלי תעופה בינלאומיים משרתים את העיר. האחד הוא נמל התעופה מילאנו מלפנסה (Malpensa), והנמל השני בעומסו באיטליה. הוא נמצא במרחק של כ-45 קילומטרים ממרכז העיר ומקושר אליה ברכבת. השני הוא לינאטה (Linate), המשמש בעיקר לטיסות פנים וליעדים קצרי טווח. השלישי נמצא ליד העיר ברגמו ומשמש בעיקר את חברות התעופה הזולות הטסות למילאנו.
תרבות ותיירות

מילאנו, המשמשת כבירת חבל לומברדיה, היא מהידועות והחשובות שבערי אירופה.
אף שפרסומה העיקרי של מילאנו הוא כעיר עסקים וכמרכז אופנה בינלאומי, קיימים בה גם מוקדי משיכה לתיירים. האטרקציה המרכזית של העיר היא הקתדרלה הגותית המפוארת (Duomo באיטלקית) – הקתדרלה הגדולה באיטליה ומהגדולות בעולם. סמוך לקתדרלה מצוי מרכז הקניות הוותיק ביותר בעולם – גלריית ויטוריו אמנואלה השני. בכנסיית סנטה מריה דלה גרציה נמצא ציור הקיר של לאונרדו דה וינצ'י, הסעודה האחרונה של ישו, אותו הוא צייר בין השנים 1495–1498.
בנוסף, נמצא במילאנו בית האופרה הידוע בעולם, "לה סקאלה" וכמו כן מצודת בית ספורצה (Castello Sforzesco). ברחבי העיר פזורים שרידים רבים מהתקופה הרומית ומתקופותיה האחרות של העיר. במילאנו מוזיאונים רבים, בהם הגלריה לאמנות מודרנית וגלריה בררה, ובה יצירות מהמאה ה-16 ועד המאה ה-20. בסמוך לגלריה נמצא הגן הבוטני של מילאנו. כן שוכנת בה הספרייה האמברוזיאנית החשובה, הקיימת מאז 1609 ומכילה אוסף ספרים עתיקים.
חובבי הספורט יוכלו לערוך סיור באצטדיון סן סירו, בו נמצא גם מוזיאון של הקבוצות מילאן ואינטר מילאנו.
מדי שנה נערכת בעיר תערוכת האופנועים הבינלאומית (EICMA), בה מציגות היצרניות את החידושים השונים ואת דגמי השנה הבאה. תערוכה זו, הנערכת במרכז התערוכות הענק Fiera Milano Rho Pero, נחשבת לחשובה ביותר בתחום הדו-גלגלי העולמי.
בעיר נערכה גם מספר רב של פעמים תערוכת הטריאנלה לאדריכלות ולעיצוב תעשייתי.
לעיר שתי קבוצות כדורגל גדולות – AC מילאן ואינטר מילאנו המשחקות באצטדיון סן סירו, וקבוצת כדורסל אחת – אולימפיה מילאנו.
יהדות מילאנו

יהדות מילאנו, שקמה רשמית ב-1866, היא הקהילה היהודית הצעירה ביותר באיטליה. בית הכנסת ב-via della Guastalla, הפועל עד היום (בשבתות ובחגים) הוקם ב-1890. הקהילה מונה 7,000 נפש והיא השנייה בגודלה באיטליה, אחרי קהילת רומא בת 15,000. יהודי שתי הקהילות מהווים כ-70% מכלל יהודי איטליה – 35,000–45,000 איש.
בין שתי מלחמות העולם התפתחה קהילת מילאנו באופן נמרץ. לפני החלת חוקי הגזע באיטליה בשנת 1938 היו בעיר 12,000 יהודים. מאז נמלט ממנה חלק ניכר מהקהילה. 877 הושמדו בידי הגרמנים ולאחר המלחמה ירד מספר היהודים בעיר ל-5,000. לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה מילאנו מרכז מעבר ליהודים מאירופה לארץ ישראל, לארצות הברית ולקנדה. לאחר מכן קלטה פליטים רבים ממצרים, מסוריה, מלוב ומאיראן.
מילאנו היא מרכז היהדות האורתודוקסית באיטליה. קיימים בה בית דין רבני ומערכת פיקוח על כשרות. בעיר כעשרה בתי כנסת ליוצאי אשכנז, לחסידות חב"ד וליוצאי ארצות המזרח כמו יהדות לוב ויהדות איראן.
במילאנו הוקמה אחת הקונסוליות הראשונות של מדינת ישראל, שקיימה קשר הדוק עם הקהילה היהודית בעיר. כיום פועלות בעיר: לשכת תיירות ונספחת מסחרית (הקונסוליה נסגרה משיקולי תקציב).
משנת 2005 מכהן כרב הקהילה אלפונסו ארביב.
נוף העיר

מבט על הכיכר מגג הכנסייה
יונים בכיכר הדואומו
כיכר העיר
חזית גלריית ויטוריו אמנואלה השני
פנים גלריית ויטוריו אמנואלה השני
מבט לצריחי הכנסייה
כיכר הדואומו בשנת 1931
לה סקאלה
פארק סמפיונה ושער השלום של נפוליאון בונפרטה
מצודת בית ספורצה (Castello Sforzesco)
תחנת הרכבת המרכזית מילאנו צ'נטראלה
כנסיית סנטאמברוג׳יו
בית טיפוסי במילאנו
ערים תאומות

ברזיל סאו פאולו, ברזיל (מ־1961)
ארצות הברית שיקגו, ארצות הברית (מ־1962)
צרפת ליון, צרפת (מ־1967)
גרמניה פרנקפורט, גרמניה (מ־1969)
הממלכה המאוחדת בירמינגהאם, הממלכה המאוחדת (מ־1974)
סנגל דקאר, סנגל (מ־1974)
הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין (מ־1979)
יפן אוסקה, יפן (מ־1981)
ישראל תל אביב, ישראל (מ־1997)
הרשות הפלסטינית בית לחם, הרשות הפלסטינית (מ־2000)
קנדה טורונטו, קנדה (מ־2003)
פולין קרקוב, פולין (מ־2003)
אוסטרליה מלבורן, אוסטרליה (מ־2004)
קוריאה הדרומית טגו, קוריאה הדרומית (מ־2015)
ראו גם

מילאנו צ'נטראלה
נמל התעופה מילאנו מלפנסה
העיר העתיקה של מילאנו
הערות שוליים

↑  OECD, OECD Territorial Reviews, Statistics / OECD Territorial Reviews / OECD Territorial Reviews: Milan, Italy 2006, OECD, 2006. (באנגלית)
↑  כתבתה של ד"ר ורדה, באתר GoTravel
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548048905171  BIBSYS: 15031912  BNE: XX452071  BnF: cb11864886n (data)  CiNii: DA00518472  GND: 4037100-1  HDS: 006598  ICCU: CFIV005844  ISNI: 0000 0004 1756 2173  LCCN: n80060867  MusicBrainz: d793f202-faf0-4de8-83e2-9ddfca54a35f  NARA: 10044667  NDL: 00629314  NKC: ge130016  RERO: 02-A000114044  SUDOC: 026392763  ULAN: 500302877  VcBA: 497/21119  VIAF: 157818740   WorldCat (עם VIAF): 157818740 
תעלת נוויליו המנקזת את הנהרות החוצים את העיר
מילאנו בשנת 1158
מילאנו בשנת 1881
פסל לאונרדו דה וינצ'י עם תלמידיו, מול האופרה לה סקאלה
הסעודה האחרונה של לאונרדו דה וינצ'י
בית הכנסת ב-via della Guastalla
כאבי שרירים

| --- | --- |

 תחום:  ראומטולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D063806
 סיווגים
 ICD-10:  M79.1 
 ICD-11:  FB56.2 
 
כאבי שרירים (בלועזית: מיאלגיה Myalgia, מלטינית: מִיוֹ=שריר, אָלְגִיָה=כאב) הם כאבים שמקורם בדרך כלל נובע ממאמץ מוגבר (כמו פעילות גופנית) המשפיע על השרירים אך הם יכולים להיות גם סימן מרמז למגוון מחלות או דלקת ממקור ויראלי. יש לחשוד בכך בעיקר כאשר אין סיבה להניח שהייתה פעילות שרירים מאומצת. לעיתים הכאבים מורגשים ברקמות אשר עוטפות את השרירים, ובאים לידי ביטוי ברגישות בכל אזור השריר הרגיש למגע. במקרים אלה מתבצע שימוש במושג Myofascial Pain (מיו=שריר, פסיה=רקמת חיבור העוטפת את השרירים).
כאבי שרירים אקוטיים עלולים להופיע יום או יומיים לאחר סיום אימון ולהימשך מספר ימים אחריו. הכאבים המופיעים לאחר האימון לרוב מעיקים ועוצמתם אינה חמורה. הופעת הכאבים בשרירים קשורה בעוצמת הפעילות הגופנית, כושר גופני ומהפעלת האנרגיה שנבעה מהאימון הקודם על השרירים. ניתן לחוש בכאבים בשכיחות גבוהה יותר כאשר המאמץ הגופני היה מוגבר ולא הדרגתי. פעילות גופנית מאומצת, ללא חימום יכולה אף להוביל לנזק והרס שיופיעו בתאי השריר.
בנוסף לכאב אקוטי של השרירים ייתכנו כאבים כרוניים, מתמשכים. ניתן לחלק את הסיבות הנוספות לכאבים בשרירים לפי מספר קטגוריות - גורמים ולסיבות:
דלקת - כאבי שרירים המתלווים לתהליך דלקתי: מחלות שריר דלקתיות.
תסמונת כאבי שרירים – תסמונות המאופיינות בכאבים שאינן דלקתיות: פיברומיאלגיה (Fibromyalgia), וכאבים מיו-פסיאטים (Myofascial Pain).
כאבי שרירים עקב סיבה מטבולית גנטית – אופייניים ככאבים תחת מאמץ.
כאבי שרירים כסיבוך של תרופות.
כאבי שרירים הקשורים למחלות אחרות (נוירולוגיות וכלליות).
פיברומיאלגיה (Fibromyalgia – FM/FMS)

פיברומיאלגיה (דאבת) היא תופעה של כאב כרוני בשרירים ובסיבים של רקמות החיבור (הגידים).
פיברומיאלגיה מופיעה אצל כ-2% מהאוכלוסייה ובשנים האחרונות אף יותר. תסמונת זו לא ניתנת לאבחון בפני עצמה מכיוון שהסימנים שלה יכולים להצביע על מקרים רפואיים אחרים ותהליך האבחון הוא ארוך. פיברומיאלגיה לא נחשבת כסוג של דלקת פרקים והיא לא אמורה לגרום להפרעה בתפקוד על אף שההרגשה דומה לזו של מחלת פרקים. פיברומיאלגיה מתוארת כך שהכאב הוא הסימן הראשון שלה. לרוב היא מופיעה בכל הגוף, אך במקרים מסוימים היא עשויה להתחיל במקום מסוים, כמו הצוואר או הכתפיים, ולהתרחב לאחר זמן מסוים.
הכאב הפיברומיאלגי מתואר במספר דרכים ומתלווים אליו תסמינים רבים כמו הפרעות שינה, עייפות וכאב ראש ביניהן - שורף, מכרסם, רגיש וקשה. הכאב מורגש בעיקר ברקמות השרירים והחיבור. אצל חלק מהחולים הכאב עשוי להיות חמור מהרגיל אך ללא ממצאים בבדיקות אובייקטיביות בדרך כלל. החולים נראים בריאים כלפי חוץ, אבל בבדיקת רופא דקדקנית יופיעו כאבים באזורים רגישים מסוימים. אין בדיקת מעבדה או צילום רנטגן אשר יכולים לסייע באבחון התסמונת. תלונות של הלוקים בתופעה מפושטות, לא ספציפיות, ומזכירות אבחנות רפואיות אחרות שלא מסמלות את המחלה דווקא,רוב המתלוננות והמתלוננים על כאבים מפושטים לא ספציפיים עוברים הערכות מורכבות וארוכות עד לקבלת אבחנה של פיברומיאלגיה.
תיאור התופעה הכללית של כאבים בשרירים וביטויה בגוף > כאב שרירים בפנים

כאבים בשרירי הפנים יכולים לנבוע מפגיעה בשרירים עצמם או מהקרנת כאב מאזור אחר בראש או בצוואר. כתוצאה מהגורמים לכאבים חלה האפשרות להיווצרות פצעונים, חבלה, כאבי ראש המוקרנים לפנים, דלקת חניכיים או שיניים, דלקת באחד מעצבי הפנים, דלקת במפרק הלסת, דלקת של כלי הדם ברקות.[דרוש מקור]
תיאור התופעה הכללית של כאבים בשרירים וביטויה בגוף > כאב שרירים בגב

כאבי שרירם בגב עשויים להיגרם מפגיעה בכל אחת מהרקמות המרכיבות או התומכות בעמוד השדרה בעיקר ובגב באופן כללי. הסיבה העיקרית של כאבי הגב כוללת כאבים הנגרמים מפגיעה בשרירי הגב או ברקמות הרכות הפועלות בקירוב או על עמוד השדרה (רצועות, גידים, מעטפות מפרקים ועוד).[דרוש מקור]
תיאור התופעה הכללית של כאבים בשרירים וביטויה בגוף > כאב שרירים בידיים

השימוש הממושך והפיזי בידיים (עבודה, אכילה, אחיזה, עיסוק בספורט) מציג את כאבי הידיים כתופעה שכיחה. כאבים אלו עלולים לנבוע מטראומה, מחבלה, מעומס יתר הנגרם משימוש שגוי ביד, או מחבורה באחת או יותר מהרקמות המרכיבות את הידיים: עצמות, מפרקים, שרירים, גידים, רצועות, כלי דם, עצבים והעור שתגרום לדלקת וכתוצאה ממנה גם למיחושים.[דרוש מקור]
תיאור התופעה הכללית של כאבים בשרירים וביטויה בגוף > כאב שרירים בכתף

הכתף היא מפרק בעל טווח ומגוון רב של תנועות. המאמץ המוגבר שלו באה לידי ביטוי ביכולת היציבות שלו. לכתף יש סכנה אשר יכולה להיות פגיעה וחשופה לפציעות מסוימות מפני שהיד היא כלי רב אשר שימושי מאוד עבור האדם ובעקבות כך מפרק הכתף נתון ללחצים ועומסים כתוצאה מחיי היום יום.[דרוש מקור]
תיאור התופעה הכללית של כאבים בשרירים וביטויה בגוף > כאב שרירים ברגליים

כאבי רגליים הם תופעה נפוצה מפני שעל הרגליים מוטל מאמץ בסחיבה ולהנעת גוף האדם. הם עלולים לנבוע מהלם פגיעה או מעומס יתר על אחת מהרקמות המרכיבות את הרגליים (עצמות, מפרקים, שרירים, גידים, רצועות, כלי דם, עצבים והעור). הנזק לאחת מרקמות אלו יוצר דלקת המובילה גם למיחושים.[דרוש מקור]
תיאור התופעה הכללית של כאבים בשרירים וביטויה בגוף > כאב שרירים בכף הרגל

כף הרגל נושאת את משקל הגוף במקרים מקובעים ובמקרים פעילים. כדי שכף הרגל תמשיך לתפקד במצבים אלו דרושה לה יציבות, עמידות, גמישות וכוח. במהלך השנים כתוצאה מעומס והנזקים המצטברים קורים שינויים ניווניים ברקמות כף הרגל השונות ובשרירי כף הרגל אשר גורמים לדלקות ולכאבים בכף הרגל.[דרוש מקור]
תיאור התופעה הכללית של כאבים בשרירים וביטויה בגוף > כאב שרירים במפשעה

המפשעה המכילה את מפגש האזור העליון של הרגל עם חלק הגוף העליון, חשופה לעומסים ומרבה להיפצע. גורם מרכזי לדלקת, לכאב במפשעה ולגבול מסוים באפשרות התנועה של המפשעה נגרם כתוצאה ממתיחה או קריעה של אחת הרקמות הרכות בחלק המפשעה או של הרצועות, הגידים והשרירים כתוצאה מחבלה, נקיעה או פריקה של הירך או של האגן.[דרוש מקור]
גורמים לכאבים

עומס היתר היומיומי אשר מוטל על השרירים מהווה גורם מהותי להתפתחות כאבים ודלקות.
הדבר יכול לנבוע מפגיעה משמעותית ברקמת השריר. מדי פעם הדווי אותו מרגישים בשריר נגרם כתוצאה מנזק ברקמת שריר אחרת אשר יש לה את האפשרות להקרין כאב. כדוגמה ראשונה פריצת דיסק בגב התחתון עשויה לגרום ללחץ על שורש עצב ולהקרין כאב אל אחד או יותר מבין שרירי הרגל. לחץ על שורש עצב בעמוד השדרה עשוי לגרום לכאב בעל השפעה שיופיע מעל קבוצת שרירים מסוימת כאשר לכאב הזה נלווים גם סימנים נוירולוגים הכוללים נימול, חולשה וירידה בעוצמת הרפלקס. ברוב האירועים כאבי השרירים נגרמים מגידים, עצמות סמוכות או מרקמות חיבור אחרות. מעבר לכך, לשרירים מסוימים אחרים בגוף האדם, יכולים להיגרם כאבי שרירים. דוגמה שנייה, בעת אירוע התקף לב יורגשו כאבים הנובעים משריר הלב, דוגמה שלישית, כאבי מחזור יורגשו כאבים הנובעים משריר הרחם.
בעקבות עומס יתר או תנועה לא רצויה עלולה להיגרם מתיחה או אפילו קריעה של סיבי השריר. הכאב אשר מרגישים בשרירים שנגרם על הרקע הזה יהיה מושתת בהכללה על שרירים מסוימים ויתחיל במידי או בקירוב לפעילות מסוימת. אולם במקרים של שפעת יתבטאו כאבים כלליים בשרירים. כאבי שרירים מעין אלו עשויים לרוב לחלוף תוך ימים אחדים, ובסיטואציות בהן הפציעה מורכבת יותר בשריר תוך מספר שבועות. דלקות זיהומיות, תאונות, מחלות אוטואימוניות, הפרעות נוירולוגיות, מחלות שרירים, סרטן ושימוש בתרופות מסוימות (סטטינים להורדת כולסטרול ותרופות להורדת לחץ דם) מצביעים על סיבה נוספת לכאבי שרירים. ישנם מקרים שהכאב בשרירים עלול להעיד על פתולוגיה קשה ועל מחלות מסכנות חיים.[דרוש מקור]