stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גברים עם כבוד
עלילה

הסרט עוקב אחר קרל ברשיר (קובה גודינג ג'וניור), שמתגייס לחיל הים ומחליט להפוך לצוללן ראשי, תפקיד שרק לבנים החזיקו עד כה. ברשיר מתמודד עם גזענות ועם מפקדו הקשוח, בילי סנדיי (רוברט דה נירו), שמאמין שהוא לא יצליח לעמוד במשימה. במהלך הסרט, ברשיר מוכיח את עצמו ומתגבר על קשיים פיזיים ונפשיים עצומים, כולל פציעה קשה המאיימת על הקריירה שלו.
צוות השחקנים

קובה גודינג ג'וניור בתפקיד קרל ברשיר
רוברט דה נירו בתפקיד בילי סנדיי
שרליז ת'רון בתפקיד גוונדולין סנדיי
אונזלואה אליס בתפקיד ג'ואי ברשיר
ביקורות

גברים עם כבוד קיבל ביקורות מעורבות עד חיוביות מצד המבקרים, ששיבחו את המשחק של גודינג ודה נירו ואת המסר ההשראתי של הסרט. עם זאת, חלק מהמבקרים מתחו ביקורת על הקלישאות העלילתיות. ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 42%, ואילו ב-Metacritic הוא קיבל ציון של 56 מתוך 100.
הערות שוליים

↑  נסים דיין, ‏קצין וטוב לו?, באתר גלובס, 10 בינואר 2001
רמוס קופלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1902 בוקרשט, ממלכת רומניה 
 הוצאה להורג:  17 באפריל 1954 (בגיל 52 בערך) Jilava prison, רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית הרומנית 
 
רמוס קופלר (Remus Koffler‏; 5 ביולי 1902 – 17 באפריל 1954) היה פעיל קומוניסטי מחתרתי יהודי רומני שהיה קרבן לטיהורים בתוך המפלגה הקומוניסטית בשנות ה-50 של המאה ה-20, הועמד למשפט יחד עם יתר "קבוצת פטרשקנו", נידון לעונש מוות והוצא להורג.
קורות חייו

קופלר נולד בגאלאץ, רומניה, במשפחה של סוחר יהודי, אך הוטבל לנצרות קתולית ולמד בבית ספר לותרני. הוא עמד בבחינות הבגרות בציריך, שווייץ ונשלח ללמוד כימיה בברלין, גרמניה, אך שם התוודע לכתבי קרל מרקס והתקרב לקומוניזם. הוא חלה בעגבת ונזקק לטיפולים עד שנת 1948. ב-1920 נישא וב-1925 נולדה לו בת. הוא עבר קורס של הקומינטרן וביצע שליחויות עבור המפלגה. הוא התרועע עם לוקרציו פטרשקנו. ב-1927 עבר לגרמניה, שם, מ-1930, היה חבר במפלגה הקומוניסטית של גרמניה. ב-1932 חזר לרומניה.
מ-1937 עד 1944 עמד בראש הוועד המרכזי הפיננסי של המפלגה הקומוניסטית הרומנית, אחראי למימון המפלגה. בנוסף לדמי החבר של חברי המפלגה, קופלר השיג תרומות של אנשים מבוססים ואפילו עשירים, בעיקר יהודים, דוגמת אמיל קלמנוביץ' או יהודים שהתנצרו, דוגמת מקס אאושניט. ב-1941 הפך לידיד ותומך קרוב של שטפאן פוריש וב-1944 הודח בעקבות הדחתו של פוריש.
קופלר היה מיודד עם חוגו של הפסיכואנליסט אגון וייגל ורעייתו של וייגל, לילי, הייתה המאהבת שלו. מפגשים לא זהירים בין המאהבים הביאו לחשיפת בית בטוח של המפלגה הקומוניסטית, שהשתמשו בו ומעצרה של לילי. קופלר הפעיל קשרים, אחיו (יהודי מומר כמוהו) היה עורך דין מיודד עם הרופא הראשי של הסיגורנצה ובעזרתו הצליח להוציא את אהובתו למפגשים ולהעביר לה חבילות. לילי נידונה לעשר שנות מאסר וזה נחשב לעונש קל וקופלר לא נעצר.
בדצמבר 1949, כשהקומוניסטים שלטו ברומניה, קפלר נעצר, יחד עם קומוניסטים נוספים ונחקר ובהמשך נשפט במסגרת מה שכונה "פרשת פטרשקנו". קופלר עונה בחקירה והודה בכל מיני מעשים כולל היותו סוכן של סיגורנצה, גנבת כספי מפלגה ומעשים מיניים סוטים, אך במשפטו, ב-1954, חזר בו מההודאות. הוא נידון לעונש מוות יחד עם פטרשקנו באשמה שיחד עם פטרשקנו ופוריש ניסו להרוס את המפלגה הקומוניסטית הרומנית בתקופת המחתרת. הוא סירב להגיש בקשת חנינה והיא הוגשה מטעם המדינה ונדחתה – הוצא להורג כעבור עשרה ימים מיום מתן פסק הדין.
לקריאה נוספת

ולדימיר טיסמניאנו, Stalinism pentru eternitate, היסטוריה פוליטית של הקומוניזם הרומני, הוצאת Humanitas, בוקרשט, 2014.
ניקולאי בסטוז'ב

| --- | --- |

ציור דיוקן עצמי מ-1838
 לידה:  24 באפריל 1791 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  27 במאי 1855 (בגיל 64) נובוסלנגינסק, אירקוטסק, האימפריה הרוסית 
 מקום לימודים:  בית הספר לקציני צי (1809) 
 תחום יצירה:  חיל ים, פעילות ספרותית, היסטוריה, פעילות פוליטית 
 פרסים והוקרה:  עיטור ולדימיר הקדוש, דרגה 4 
 צאצאים:  אלכסיי סטארצב 
 
ניקולאי בסטוז'ב (ברוסית: Николай Бестужев; ‏  13 באפריל 1791 - 27 במאי 1855) היה קצין, צייר דיוקנאות
,היסטוריון, סופר,מהפכן וממציא רוסי; השתתף במרד הדקבריסטים.
ביוגרפיה

הוא נולד למשפחת אצולה. אביו, אלכסנדר פדוסייביץ' בסטוז'ב, היה סופר וחבר המועצה הממלכתית. אחיו, אלכסנדר, מיכאיל, פיוטר ופאבל היו גם כן סופרים, קציני צבא ודקבריסטים.
הוא נכנס לבית הספר של חיל הצוערים ב-1802 וסיים את לימודיו ב-1809. בעודו שם, הוא פקד שיעורים שלימד אנדריי וורוניחין באקדמיה הקיסרית לאמנויות.  ב-1810 הוא הפך לקצין בדרגת סגן בחיל. ב-1815 השתתף בפעולות ימיות בהולנד. הוא מונה לעוזר המפקח של המגדלור הבלטי בקרונשטאדט ב-1820. שנתיים לאחר מכן, הוא ארגן מחדש את מחלקת הליטוגרפיה במפקדת הצי, והוענק לו משום כך אות המסדר ולדימיר הקדוש. כתב בהמשך על ההיסטוריה של הצי.
בשנת 1824 הוא הועלה לדרגת סגן-מפקד וזמן קצר לאחר מכן מונה למנהל המוזיאון של האדמירליות, שם נודע בשם "המומיה". במהלך תקופה זו הוא גם תרם לאלמנך "כוכב הצפון" (בעריכת אחיו, אלכסנדר) ו-לעיתון "בן המולדת". הוא גם שירת בלשכת הצנזורה וב-1825 הפך לחבר בחברה הקיסרית לעידוד האמנויות
אולם הישגים אלו היו קצרי מועד. מאז 1824, הוא היה חבר ב"החברה הצפונית", ארגון סודי בראשותו של קונדראטי רילייב, וכתב "מניפסט לעם הרוסי". בעקבות חלקו במרד הדקבריסטים בכיכר פיטר, שבמהלכו הוביל יחידה של מורדים מחלי הים, הוא הסתתר אך נמצא ונעצר. הוא נלקח למבצר פטרופבלובסקיה וב-10 ביולי 1826 הורשע בפעילות חתרנית ובמרד. הוא נידון לעבודת פרך לכל החיים.
ביוגרפיה > החיים בסיביר

בחודש שלאחר מכן, הוא ואחיו מיכאיל נלקחו למבצר שליסלבורג. בספטמבר 1827, הם הועברו לסיביר והונחו בכלא מיוחד במפגש הנהרות צ'יטינקה ואינגודה. ב-1830 הם הועברו שוב, לעיירה פטרובסק-זבייקלסקי. ב-1832 צומצם עונשם לחמש עשרה שנים. זמן קצר לאחר מכן, הוא התחתן ונולדו לו שני ילדים; אחד מהם היה אלכסיי סטארצב, דמות מרכזית בסחר בין רוסיה לסין. בשנת 1839 הוא ואחיו הועברו לנובוסלנגינסק, שם בחר להישאר ומת ב-1855.
למרות התנאים הקשים, הוא צייר דיוקנאות רבים של חבריו הדקבריסטים, בני משפחתם ותושבי הכפר המקומיים; בהתחלה צייר בצבעי מים, אחר כך בשמנים. בתום הגלייתו הוא בילה ב-1841 באירקוטסק, וצייר כמה דיוקנאות של פקידי ממשל.
הוא עבד גם כסנדלר, מפעיל מחרטה ושען. בתפקידים אלה, הוא יצר עיצוב לכרונומטר בעל דיוק גבוה המבוסס על "מערכת חדשה" שאותה מעולם לא חשף. במהלך מלחמת קרים, הוא עיצב מנעול אקדח. הוא גם ערך תצפיות מטאורולוגיות ואסטרונומיות, יצר מערכת השקיה, גידל כבשים, מצא מרבץ פחם חדש ואסף אגדות עם בוריאטיים.
דמותו של ניקולאי בסטוז'ב במדיה האמנותית

ב-1973, המחזאי סמיון מטליצה כתב דרמה על בסטוז'ב בשם ״אזרח רוסיה״.
1990 - הופק סרט אמנותי רוסי בשם Нет чужой земли ״אין ארץ זרה״ המבוסס על חיי בסטוז'ב בסיביר, בבימויו של בראס חלזאנוב ובכיכובו של פיוטר יורצ'נקוב בתפקיד בסטוז'ב
הערות שוליים

↑  Brief biography
1 2  Brief biography from the Russian Biographical Dictionary @ Russian Wikisource.
↑  No Foreign Land @ TV Kultura.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271688505171  PLWABN: 9810646503305606  BnF: cb131920185 (data)  CiNii: DA13084422  GND: 118851365  ISNI: 0000 0001 1024 2183  LCCN: n86833491  LNB: 000338725  NKC: js20201081271  NTA: 069902666  RSL: 000040768  SUDOC: 125839030  ULAN: 500096754  VIAF: 32793960   WorldCat (עם VIAF): 32793960 
דיוקן של אחיו מיכאיל, 1837
דיוקן סרגיי וולקונסקי, 1837
סטפי באום

| --- | --- |

 לידה:  11 בדצמבר 1958 (בת 65) שיקגו, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד (1980)  אוניברסיטת מרילנד (1987) 
 מוסדות:  אוניברסיטת מניטובה  מכון הטכנולוגי לרוצ'סטר  מכון המדע טלסקופ החלל 
 פרסים והוקרה:  פרס אנני ג'אמפ קאנון (1993)  עמיתה באגודה האמריקאית לקידום המדע (2017) 
 
סטפי באום (באנגלית: Stefi Baum; נולדה ב-11 בדצמבר 1958) היא פיזיקאית ודוקטור לאסטרונומיה. עיקר פעילותה היה בארגון "The Space Telescope Science Institute" (STScl) וכיום היא הדקאנית של הפקולטה למדעים באוניברסיטת מניטובה, קנדה. היא הייתה חלק מצוות פיתוח טלסקופ החלל האבל (Hubble telescope), שם ביצעה מספר תפקידים, בהם ראש מחלקת תוכנה והנדסה. על פעילותה זכתה, בין השאר, בפרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה המוענק לנשים אשר עשו מחקר פוסט דוקטורט בעל תרומה יוצאת דופן בתחום האסטרונומיה .
ביוגרפיה

באום נולדה ב-1958 בשיקגו, אילינוי, בת למתמטיקאי לאונרד באום. היא למדה בתיכון הציבורי של פרינסטון במגמת אלקטרוניקה. לאחר התיכון למדה באוניברסיטת הרווארד לתואר ראשון בפיזיקה אותו סיימה בהצטיינות, ולאחריו המשיכה לדוקטורט באסטרונומיה באוניברסיטת מרילנד. בנוסף, למדה מספר קורסים באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 1990–2002 עבדה בארגון The Space Telescope Science Institute" (STScl)" שנמצא באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, מרילנד. STScl הוא מרכז התפעול המדעי של פיתוח טלסקופים שונים, בהם טלסקופ החלל האבל וטלסקופ החלל ג'יימס וב (JWST). באום עבדה בצוותי הפיתוח של שני הטלסקופים, ואף הגיעה לתפקיד ראש מחלקת התוכנה וההנדסה, במסגרתו ניהלה צוות של 140 מדענים, מהנדסים ומדעני מחשב.
בין השנים 2002–2004 השתייכה לארגון אמריקאי של פיזיקה ומדע למטרה דיפלומטית "American Institute of Physics" (AIP), ועבדה לקידום מדעי החקלאות ושימור אוכל במדינות מפותחות ומתפתחות. בהמשך, עבדה במשך כעשור (2004–2014) ב-Rochester Institute of Technology (RIT) כמרצה, וניהלה את Chester F. Carlson Center for Imaging Science. מרכז צ'סטר פ. קרלסון הוא מרכז בין תחומי ללימודים ומחקר בתחום הצילום והתמונות.
החל משנת 2014, ד"ר באום היא הדיקנית של הפקולטה למדעים באוניברסיטת מניטובה, קנדה. בנוסף, היא מרצה לאסטרונומיה ופיזיקה. ד"ר באום נשואה לד"ר כריס אודיה, להם ארבעה ילדים שחיים ברחבי ארצות הברית.
ביוגרפיה > פעילות בקהילה

ד"ר באום פעילה בתוכנית STEM K-12. התוכנית עוסקת בקידום מדע, טכנולוגיה, הנדסה ומתמטיקה בגישה בין תחומית המתייחסת להנדסה, עיצוב, תכנון ולחדשנות. היא עובדת עם קבוצות אוכלוסייה שונות: צעירים, מבוגרים, סטודנטים, ועם התעשייה.
נוסף על כך, ד"ר באום אימנה קבוצת לקרוס לנשים וגם קבוצת כדורגל לנשים.
פעילות מחקרית

ד"ר באום היא אסטרופיזיקאית. תחום המחקר העיקרי שלה הוא המקור והטבע של הגלקסיות, וכן מפגש של גלקסיות והחורים השחורים שבמרכזן. בתחום מדעי התמונה היא עסקה בפיתוח ויישום של כלים חללים ומשימות, לדוגמה טלסקופ החלל האבל, ובפיתוח אלגוריתמים ושיטות לניתוח תמונות בחקר המוח.
ד"ר באום פרסמה מעל 500 מאמרים, ומעל 230 מהם התפרסמו בעיתונים מדעיים. היא שימשה מנטורית ל-29 דוקטורנטים, סטודנטים לתואר ראשון ושני ולתלמידי תיכון. עבודתה ב-15 שנים האחרונות (נכון ל-2018) קיבלה מימון של 20 מיליון דולר ממקורות חיצוניים שהיא גייסה.
פרסים

American Association for the Advancement of Science (AAAS) Fellow, 2018
Girl Scouts of Western New York Woman of Distinction Award, 2011
Harvard University; Radcliffe Institute of Advanced Study Bunting Fellow, 2011
Vanderbilt Peabody College of Education & Human Development, Summer Fellow, 2011
University of Maryland, Outstanding Alumnus, Astronomy Department, 2010
RIT Million Dollar (Grant) Club, 2005
American Institute of Physics, US State Department Fellowship 2002/2003
STScI Individual Achievement Award, for Management and Leadership (2002)
Rolex Achievement Award (1999), given annually to one female and one male college lacrosse player for career achievements supporting society.
NASA Excellence Award, Hubble Space Telescope Servicing Mission 3A (1999)
STScI Individual and Group Achievement Award, Space Telescope ImagingSpectrograph Team, (1996)
STScI Group Achievement Award, Data Quality Project (1996)
STScI Individual and Group Achievement Award, Archive Development/Deployment (1993)
Annie Jump Cannon Award, awarded annually by the American Astronomical Society to a young female astronomer for Scientific Excellence and Promise(1993)
Hubble Fellowship, original class of Fellows (1990)
Junior Research Fellowship, National Radio Astronomy Observatory (1985)
לקריאה נוספת

Heckman, T. M., Smith, E. P., Baum, S. A., Van Breugel, W. J. M., Miley, G. K., Illingworth, G. D., ... & Balick, B. (1986). Galaxy collisions a mergers-The genesis of very powerful radio sources?. The Astrophysical Jondurnal, 311, 526-547.
Heckman, T. M., Baum, S. A., Van Breugel, W. J. M., & McCarthy, P. (1989). Dynamical, physical, and chemical properties of emission-line nebulae in cooling flows. The Astrophysical Journal, 338, 48-77.
O'Dea, Christopher P., and Stefi A. Baum. "Constraints on radio source evolution from the compact steep spectrum and GHz peaked spectrum radio sources." The Astronomical Journal 113 (1997): 148-161.
הערות שוליים

1 2 3 4  Resume - Dr. Stefi Baum, 8/20110
1 2 3 4  PROFILE – DR. STEFI BAUM, DEAN
1 2 3 4 5 6 7 8  [http://sci.umanitoba.ca/wp-content/uploads/2018/11/short_stefi_baum_vita_Jan_2018.pdf RESUME – DR. STEFI BAUM,
1/4/18]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ORCID: 0000-0002-4735-8224  SUDOC: 241398274  VIAF: 373157884802260620000   WorldCat (עם VIAF): 373157884802260620000
יולנדה רטר

| --- | --- |

יולנדה רטר באוניברסיטת קליפורניה, 2006   תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  4 בדצמבר 1948 ניו הייבן, ארצות הברית 
 פטירה:  18 באוגוסט 2007 (בגיל 58) ון נויס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  מכללת פיצר 
 
יולנדה ורגאס רטר (באנגלית: Yolanda Vargas Retter; ‏4 בדצמבר 1947 – 18 באוגוסט 2007) הייתה ספרנית, ארכיונאית, חוקרת, ופעילה חברתית לסבית אמריקאית.
תחילת דרכה

רטר נולדה בקונטיקט, אך העבירה את רוב הילדות שלה באל סלוודור, שם אביה, אדריכל אמריקאי, עבד בפרויקט של מחלקת המדינה. אמהּ הייתה פרואנית. המפגש הראשון שלה עם גזענות התרחש כשהייתה בת שתים-עשרה, כאשר חזרה לבית הספר בקונטיקט. האירוע הזה הוביל אותה לאקטיביזם.
רטר למדה במכללת פיצר בקלרמונט, קליפורניה, וסיימה תואר ראשון בסוציולוגיה בשנת 1970. היא סיימה תואר שני במדעי הספרייה ב-1983, ואחד נוסף בעבודה סוציאלית ב-1987 באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, וב-1996 סיימה דוקטורט בלימודי אמריקה באוניברסיטת ניו מקסיקו, שבאלבקרקי. התזה שלה הייתה בנושא פיתוח זהות לסבית לטינה, ועבודת הדוקטורט הייתה על אקטיביזם לסבי בלוס אנג'לס, "On The Side of Angels: Lesbian Activism in Los Angeles, 1970–1990".
קריירה

לפני שהייתה לספרנית וארכיביסטית, רטר עבדה במגוון רחב של עבודות, חלקן בהתנדבות. היא עבדה בבית הכלא ובתוכניות שחרור מוקדם, במסגרת מרכז השירות הגאה (1972), וכמנהלת של קו חם לנפגעות אונס (1977), והייתה מייסדת שותפה בהוצאה לאור של "דפי זהב לנשים" (1978). היא אז הייתה לארכיביסטית המייסדת באוסף המורשת הלסבית ב-ONE Archives, והתנדבה בארכיון הלסבי על שם ג'ון מזר.
בשנים הראשונות של הפעילות שלה, היא הגדירה את עצמה כ"אקטיביסטית להיסטוריה ונראות לסבית". היא אספה, שימרה, והעלתה למודעות היסטוריות גנוזות. הפרויקט שהקימה, אתר האינטרנט "פרויקט ההיסטוריה הלסבית" שהחל בשנות ה-90 זכה לכבוד רב בקהילה הלסבית ומחוצה לה, וכולל כרונולוגיות וערכים על "היא-סטוריה" לסבית ולסביות חשובות היסטורית. האתר דורג באותה העת כבין 5% האתרים העליונים, ויצר קישוריות לאתרים להטב"קים ברחבי עולם. חלק מההיסטוריה שאספה בפרויקט היווה בסיס לאוספים שערכה מאוחר יותר במוסדות אקדמיים.
היא ראתה את הייעוד שלה "להיות זבוב על הגוף הפוליטי", או בעגה הישראלית – קרציה. היא קראה תיגר על המנהיגים של התנועה הגאה, מכיוון ששוב ושוב כאשר כן הוקצו תקציבים ומשאבים ללהט"ב, הם נסבו על צרכים ואג'נדות של גברים גאים, והיא הייתה דמות מרכזית בקידום הזכויות של לסביות במרכז הלהט"ב הראשון שהוקם בלוס אנג'לס. היא פעלה להעלאת מודעות במיוחד בקרב לסביות לטינה ושל צבע. בשל האופי הלעומתי של פעילותה, היא זכתה לכינוי (המכבד) "Yolanda the Terrible" (יולנדה האיומה) או בקיצור, "Y the T." כתוצאה מהאקטיביזם שלה עבור אנשים של צבע, רטר שמשה כיועצת או עוזרת מחקר במגוון תערוכות ופרויקטים, ביניהם הסרט של HBO, ‏Walk Out, אשר סיפר על אירועי מחאה של צעירים לטינים במזרח לוס אנג'לס בשנת 1968, וכן בהוצאת ספרי היסטוריה על הקהילה הגאה ופמיניזם, כגון Feminists Who Changed America, 1963–1975.
רטר החשיבה את עצמה כלסבית בדלנית, שהאמינה שנשים גאות יכולו להתעצם ללא נוכחות גברית. היא הייתה חברת דירקטוריון של המרכז הלסבי האחרון בלוס אנג'לס, Connexxus/Centro Mujeres. ובשנת 1988, בתוקף תפקידה כמנהלת תוכניות נשים במכללת גאלף קוסט, היא הייתה אחת משלוש לסביות בדלניות שהופיעו בתוכניתה של אופרה וינפרי ב-1988.
בין הארגונים שהובילה או הייתה בין מייסדיהם: Lesbianas LatinaAmericas ב-1974; היא הייתה חברת דירקטוריון בכנס המייסד של הארגון הלסבי פמיניסטי הלאומי, אשר בסופו של דבר לא התהווה; היא הייתה חברה בוועדת התכנון של הוועידה הלאומית של לסביות של צבע (1978–1983), וגם הייתה חברה מייסדת של Lesbianas Latinas ב-1980, וגם הייתה פעילה מאוחר יותר בארגון Lesbianas Unidas.
משנת 1989 ועד 1991 ניהלה רטר את אוסף המשאבים הצ'יקנו עבור הספרייה הציבורית של לוס אנג'לס, שם הקימה את מסד הנתונים הביוגרפי הצ'יקנו הראשון.
מ-2003 ועד מותה, שמשה רטר כספרנית ראשית וארכיביסטית של המרכז למחקר ולימודי צ'יקנו בלוס אנג'לס.
פרסים

בין הפרסים והכיבודים המרובים להם זכתה, כלולים פרס מפעל חיים שהוענק לה במסגרת הכנס "Queer Frontiers" באוניברסיטת דרום קליפורניה בשנת 1985, פרס מונט-הורביץ בשנת 2000, פרס קאל מטשין האקדמי ופרס מרי וורנר כמחברת-שותפה של הספר Gay and Lesbian Rights In America: A Documentary History. ביוני 2007 זכתה בפרס "מפתח הזהב" מהמועצה המייעצת הגאה והלסבית של עיריית מערב הוליווד, על תרומותיה ומחויבותה "להפיכת ההיסטוריה הלסבית והלסבית הלטינה נגישה לחוקרים ולכותבים המספרים את סיפורינו".
חיים אישיים

רטר אהבה לעסוק בנגרות ובמכונאות מטוסים, ואף הייתה משמשת כאשת אבטחה באירועים קהילתיים, כגון משלחת האנשים של צבע לצעדת הגאווה הראשונה על וושינגטון בשנת 1979, במצעד הדייקיות בלוס אנג'לס. היה לה עסק פרטי של קניית ומכירת ספרים נדירים. היא גם הייתה ידועה בסלוגנים והססמאות הקליטים שהייתה ממציאה, כגון "One sister's butch is another sister's femme," "You've just been served by a Lesbian" ו-"Marimacha, y que?".
בשנות ה-90 הוסיפה את שם הנעורים של אמה לשמה המלא – ורגאס. אמה, יולנדה ורגאס, על שמה היא נקראה, הייתה הרפתקנית, שלמדה לטוס בשנות ה-40. היא באה ממשפחה אמנותית: דודה אלברטו ורגאס היה אמן ה"פינ-אפ" המפורסם אשר ציוריו הפכו לאיקוניים בתקופת מלחמת העולם השנייה; וסבהּ, מקס ורגאס היה צלם ידוע בפרו. היא נסעה לפרו מספר פעמים כדי לעשות שם מחקר היסטורי ומשפחתי. צילומיה משם הופיעו בקטלוגים של תערוכות, ובכתבי עת לצילום לטינו-אמריקאי.
רטר נפטרה מסרטן בשנת 2007, והותירה אחריה את בת זוגה לחיים לזלי גולדן סטמפלר, את אביה הנרי רטר, וארבעה אחים בקונטיקט.
פרסומים

היא ערכה מספר ספרים משמעותיים על היסטוריה לסבית וגאה, כולל הספר זוכה פרס למדא Queers in Space: Communities, Public Places, Sites of Resistance. אחד המאמרים האחרונים שלה היה אוטוביוגרפי למחצה, "Sisterhood is Possible", והופיע באנתולוגיה Time It Was: American Stories from the Sixties.
פרסומים > ספרים

"Childcare." Encyclopedia of Feminist Theories. ed. Lorraine Code. New York: Routledge, 2002
Gay and Lesbian Rights in the United States: A Documentary History with Walter Lee Williams (Eds.). Westport, CT: Greenwood Press, 2003
Great Events in History: Gay Lesbian, Bisexual, Transgender Events. with Lillian Faderman, Horacio Roque Ramirez, et all (Eds.). Pasadena: Salem Press, 2006
Identity Development of Lifelong vs. Catalyzed Latina Lesbians. M.A. Thesis. University of California Los Angeles, 1987
"Lesbian Activism in Los Angeles (1970–1979)," Queers in Space: Communities, Public Places, Sites of Resistance. eds. Anne-Marie Bouthillette, Gordon Brent Ingram, and Yolanda Retter. Bay Press, 1997
"Los Angeles." Encyclopedia of Lesbian Histories and Cultures, ed. Bonnie Zimmerman. NY: Routledge, 2000. 479–480
On the Side of Angels: Lesbian Activism in Los Angeles, 1970–1990. Ph.D dissertation, University of New Mexico, 1998
"Sisterhood is Possible." Time It Was: American Stories from the Sixties. eds. Karen Manners Smith and Tim Koster. London: Pearson, 2007
"Lesbians." Oxford Encyclopedia of Latinos and Latinas in the United States. New York: Oxford, 2005
"Martinez, Betita." Encyclopedia of Activism and Social Justice. eds. Gary L. Anderson and Kathryn G. Herr. Thousand Oaks, CA: SAGE Publications, 2007
"Preservation of LGBT History: The ONE Archive." Pathways to Progress: Issues and Advances in Latino Librarianship. eds. John L. Ayala and Salvador Güereña. Santa Barbara, CA: ABC-CLIO, 2012
פרסומים > מאמרים שכתבה בכתב העת Lesbian News

"Activist and Tenant's Rights Attorney Lisa Korben Dies at 55." Jun. 2005, Vol. 30, Issue 11, p. 15
"ACW Founder Brenda Weathers Dies." May 2005, Vol. 30, Issue 10, p. 17
"Alice Dunbar-Nelson." Dec. 1998, Vol. 24, Issue 5, p. 60
"Barbara Gittings (1932–2007)." Apr. 2007, Vol. 32, Issue 9, p. 5
"Djuna Barnes." Jan. 1999. Vol. 24, Issue 6, p. 52
"Dyke March: A Herstory." Jun. 1999. Vol. 24, Issue 11, p. 29
"Festivals: Born from Womyn's Music." [cowritten with Renee McBride] Aug. 1995, Vol. 21, Issue 1, p. 31
"Herstory: Catalina de Erauso." Jun. 1998, Vol. 23, Issue 11, p. 68
"Herstory: Deborah Sampson." Nov. 1998. Vol. 24, Issue 4, p. 52
"Herstory: Elaine Noble." Sep. 1998, Vol. 24, Issue 2, p. 52
"Herstory: Eva Le Gallienne." Jan. 1998, Vol. 23, Issue 6, p. 56
"Herstory: Lillian Wald." Apr. 1998, Vol. 23, Issue 9, p. 56
"Herstory: Mary Lewis." Feb. 1998, Vol. 23, Issue 7, p. 56
"Herstory: Mina Meyer and Sharon Raphael." Mar. 1998, Vol. 23, Issue 8, p. 56
"In Memoriam of Johnnie Phelps." May 1998, Vol. 23, Issue 10, p. 64
"[In Memoriam] of Alla Nazimova." Jul. 1998, Vol. 23, Issue 12, p. 52
"The Ladies of Llargollen." Mar. 1999, Vol. 24, Issue 8, p. 64
"Lesbian Los Angeles." March 1995, Vol. 20 Issue 8, p. 62–63
"The LNs Herstory is the Chronicle of Our Story." Aug. 1999, Vol. 25, Issue 1, p. 29
"Ruth Ellis." Feb. 1999, Vol. 24, Issue 7, p. 56
"Sarah Josephine Baker." Apr. 1999, Vol. 24, Issue 9, p. 52
הערות שוליים

↑  Woo, Elaine (29 באוגוסט 2007). "Obituary: Yolanda Retter, 59; controversial activist for lesbian, minority rights". Los Angeles Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Obituaries – Yolanda Retter Vargas". American Libraries. American Library Association. 38 (9). 2007. ISSN 0002-9769. JSTOR 27771345.
1 2 3  "Yolanda (Y the T) Retter Vargas!". Radical Reference. 2007-08-23. אורכב מ-המקור ב-2018-06-25. נבדק ב-2018-12-25.
1 2  "In Memoriam Yolanda Retter '70 Activist, Archivist and Scholar" (PDF). The Participant: Pitzer College Magazine for Alumni and Friends: 49. Fall 2007. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-09-06. נבדק ב-2018-12-25.
↑  "The Bay Area Reporter Online | Memorial set for lesbian scholar Yolanda Retter Vargas". Bay Area Reporter.
↑  "Gay Latina leader Yolanda Retter Vargas dies". 2007-08-23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 10042506  ISNI: 0000 0000 4268 7112  LCCN: no96062563  SUDOC: 094314098  VIAF: 9443206   WorldCat (עם VIAF): 9443206
מגנוליה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  פול תומאס אנדרסון 
 הופק בידי:  פול תומאס אנדרסון ג'ואן סלר
 תסריט:  פול תומאס אנדרסון ריקי ג'יי
 עריכה:  דילן טיצ'נור 
 שחקנים ראשיים:  ג'ייסון רוברדס ג'ון סי. ריילי אפריל גרייס טום קרוז לואיס גוזמן פיליפ בייקר הול פיליפ סימור הופמן ריקי ג'יי ויליאם ה' מייסי אלפרד מולינה ג'וליאן מור מלורה וולטרס
 מוזיקה:  ג'ון בריאון 
 צילום:  רוברט אלסוויט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה 
 חברה מפיצה:  New Line Cinema
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בדצמבר 1999
 משך הקרנה:  188 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  $37,000,000
 הכנסות:  $48,451,803
 הכנסות באתר מוג'ו:   magnolia
 פרסים:  3 מועמדויות לאוסקר 3 מועמדויות לגלובוס הזהב 35 מועמדויות נוספות 18 זכיות
 www.magnoliamovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מגנוליה (באנגלית: Magnolia) הוא סרט דרמה אפי אמריקאי עטור פרסים בבימויו של פול תומאס אנדרסון. הסרט, שנחשב לאחת מפסגות היצירה של הבמאי, יצא לאקרנים בארצות הברית בשנת 1999 ובישראל בשנת 2000. נושאי הסרט מגוונים וחלקם מהווים מוטיב חוזר בסרטי הבמאי, למשל: יחסים בתוך המשפחה, בדידות, התמודדות עם משקעי העבר, והחיפוש אחרי האושר ומשמעות החיים. בנוסף, הסרט דן בנושאים ייחודיים, בהם יחסי ניצול בין בני אדם והצטלבויות גורל של אנשים רבים.
רקע

מגנוליה הוא סרטו השלישי פול תומאס אנדרסון משנת 1999 (אחרי שמונה בטוח ולילות בוגי). הסרט עוסק בסיפורים על דמויות שונות בעמק סן פרננדו שבקליפורניה ועל השינוי שהן עוברות במהלך יממה אחת. הדמויות העיקריות עליהן מספר הסרט הן מפיק טלוויזיה גוסס (ג'ייסון רוברדס), אשתו (ג'וליאן מור), בנו האובד (טום קרוז) והאח הסועד אותו (פיליפ סימור הופמן). בין רביעייה זאת קיים קשר לקבוצת אנשים נוספת והיא מנחה שעשועון ותיק העוסק בילדי פלא, ילד פלא המשתתף בשעשועון, ילד פלא לשעבר שהשתתף בילדותו באותו שעשועון (ויליאם ה' מייסי) וכן שוטר קפדן ושמרן, אך טוב לב ואישה אובדת אשר הוא נתקל בה במהלך משמרתו.
הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר וזכה בפרס דב הזהב בפסטיבל ברלין.