stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גורילה מערבית

| גורילה מערבית |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: הומינידיים
שבט:: גורילניים
סוג:: גורילה
מין:: גורילה מערבית
תת-מינים
 גורילת השפלה המערבית גורילת גדת הנהר
שם מדעי
 Gorilla Gorilla ‏Savage, 1847
תחום תפוצה


גורילה מערבית (שם מדעי: Gorilla gorilla) הוא קוף אדם והמין בעל האוכלוסייה הגדולה ביותר בסוג גורילה.
במין שני תת-מינים:
גורילת השפלה המערבית אליו משתייכים מרבית הפרטים במין.
גורילת גדת הנהר הנדירה.
תיאור

יחסית לקרובתה, הגורילה מזרחית, הגורילה המערבית נמוכה יותר, שוקלת פחות, קטנה יותר. פרוותה בהירה יותר וצבעיה נעים בין אפור לחום ומצח צהבהב. קצה האף בולט מעט יותר, יחסית לגורילה המזרחית.
גובה הזכר הוא כ-160 עד 170 ס"מ ומשקלו כ-140 ק"ג. הנקבה, קטנה בהרבה, וגובהה נע בין 120 ל-140 ס"מ, ומשקלה בין 60 ל-80 ק"ג. משקל הגורילה הכבדה ביותר שנמדדה עד כה הוא 200 ק"ג ו-98 ק"ג בהתאמה למינים.
גורילת גדת הנהר, גבוהה יותר בכ-10 עד 15 ס"מ, וכבדה יותר בכ-20 עד 35 ק"ג. אך עדיין היא קטנה יותר מגורילת הרים, שנחשבת לגדולה ביותר בתת-המין ולפרימטים הגדול ביותר החי כיום.
התנהגות וסביבה

הגורילה המערבית חיה בקבוצות המשתנות בגודלן בין שני פרטים לכ-20 פרטים, המורכבות מזכר שליט, כמה נקבות וצאצאיהם. הזכרים צעירים בדרך כלל עוזבים את הקבוצה כשהם מגיעים לבגרות. והנקבות עוברות לקבוצה אחרת בהגיען לבגרות מינית, בגילאים 8 עד 9 שנים. הנקבות מטפלות בגור הצעיר במשך שלוש עד ארבע השנים הראשונות לחייו. בפרק זמן זה, הגורילה איננה נכנסת להריון נוסף, כך שהמרווח בין הלידות הוא ארוך. דבר זה מסביר באופן חלקי את שיעור גידול האוכלוסייה האיטי, מה שהופך את הגורילה לכה פגיעה מפני ציד בלתי חוקי.
אורך החיים של הגורילות בטבע הוא כ-40 שנים.
שטח המחיה של קבוצה גדולה יכול להתפרס עד לכ-30 קמ"ר, אם כי לא כל השטח נמצא בשימוש בכל עת. הגורילה המערבית ידועה בכך שהיא עושה שימוש בכלים גם בטבע.
מזון הגורילה המערבית מתבסס על סיבים כגון עלים, גבעולים, פרות, פרחים, קליפות עצים, חסרי חוליות ואדמה. כאשר התדירות של כל אחד מאלה שנצרכים תלוי בקבוצה הספציפית ובעונה. יתר על כן, קבוצות שונות של גורילות אוכלות סוגים שונים של צמחים וחסרי חוליות שונים, מה שמרמז שיש להם מסורת של אוכל. פירות מהווים את מרבית המזון של גורילות כשהן בשפע, דבר שמשמפיע על אופן והיקף חיפוש המזון.
בעונה היבשה מינואר עד מרץ, כאשר פרות בשרניים הם מעטים ונדירים, הצמחייה הסיבית יותר הופכת למרכיב מרכזי בתפריט הגורילות. חסרי החוליות שנאכלים על ידי הגורילות, כגון טרמיטים ונמלים מתרבים אף הם. זחלים ופגיות גם נצרכים לעיתים נדירות.
כמה מחקרים אתנוגרפיים ותרופתיים מציעים ערך רפואי אפשרי במזונות מסוימים הנצרכים על ידי הגורילה המערבית. הפרות והזרעים של מיני קולה הנצרכים, למרות תכולת החלבון הנמוכה, מוסברים בהשפעה המעוררת של הקפאין שיש בהם. גורילות מערביות בגבון נצפו כשהם צורכים פירות, גבעולים, ושורשי איבוגה, אשר, בשל האיבוגאין שבו הוא פועל על מערכת העצבים המרכזית, ומייצר אפקטי הזיה. יש לו גם השפעות דומות לקפאין. יש גם עדויות לערך מרפא לתרמילי הזרעים של Aframomum melegueta הנאכלים על ידי גורילות השפלה, אשר נראה לי שיש תועלת לבריאות לב וכלי דם גורילות שפלה, והם חלק ידוע מהדיאטות הטבעיות לאוכלוסיות ברות רבות.
מחקר שפורסם בשנת 2007 ב-American Journal of Primatology טוען כי מין זה נצפה כשהוא נלחם כנגד איומים אפשריים מבני האדם. הם "מצאו מספר מקרים של יידוי מקלות וגושים של דשא על ידי גורילות". תצפית זו היא די חריגה, מפני שגורילות בדרך כלל נוטות לברוח ורק לעיתים נדירות לתקוף כאשר הם נתקלים בבני אדם.
מצב שימור

ארגון IUCN בשנת 2007 דירג את הגורילה המערבית במצב השימור "סכנת הכחדה חמורה", הדירוג החמור ביותר. אחת הסיבות העיקריות היא פגיעתו החמורה של וירוס האבולה, שהשמיד כ-45 אחוז מכלל האוכלוסייה במהלך העשור הראשון של המאה ה-21. בנוסף, ציד בלתי חוקי, הרס בתי הגידול ומלחמות אזרחים במדינות הגידול הטבעיות של הגורילה תרמו אף הן לצמצום הדרסטי במספר הפרטים.
אולם במהלך שנת 2006 התגלה בשמורת הטבע אגם טלה (Tele) מספר גדול מאוד של גורילות מערביות, מתת המין גורילה השפלה המערבית. הערכת מספר הפרטים בשמורה נע בין 100,000 פרטים ל-150,000 פרטים ואף יותר. עם זאת, סטטוס סיכון המין נשאר בתוקפו גם לאחר התגלית עקב הסכנה המיידית לשימורם.
מספר פרטי תת-המין גורילת גדת הנהר נשאר בהערכה הקודמת, של מאות בודדות. מאמצים רבים נעשים כדי לשמר את תת-המין, אם כי מידע רב אודותם עדיין לא נאסף.
הערות שוליים

↑  גורילה מערבית באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  http://www.iucnredlist.org/details/9404/0
↑  http://www.cbsnews.com/stories/2008/08/05/tech/main4321037.shtml
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph876619
גל יתרו

| --- | --- |
מראה הגל בצורת סהר
מראה הגל בצורת סהר
 מידות
 שטח:  3 דונם
 גובה מעל פני הים:  543 מטר
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  הגליל העליון
 קואורדינטות:  32°56′23″N 35°25′35″E﻿ / ﻿32.939692°N 35.426468°E﻿ / 32.939692; 35.426468
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) גל יתרו(למפת הגליל העליון רגילה) גל יתרו(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גל יתרו(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גל יתרו
 
גל יתרו הנקרא גם רוג'ום נבי שועייב (בערבית: رجم النبي شعيب; בתרגום מילולי: גל האבנים של הנביא שועייב) הוא רוגם ומבנה אבן גדל ממדים בצורת חצי סהר, המתוארך לתקופת הברונזה הקדומה, לפני למעלה מ-5,000 שנה (3050–2650 לפני הספירה). הגל ממוקם במורדות הר מירון, מול קיבוץ פרוד.
אורכו של גל האבנים 150 מטרים ורוחבו 20 מטרים, והוא השתמר בגובה מקסימלי של 7 מטרים מעל לסלע האם. נפח הבנייה מוערך ב־14,000 קוב אבן. להערכת ד"ר עידו וכטל, ארכאולוג מהמכון הארכאולוגי באוניברסיטה העברית בירושלים שחקר את המקום, מדובר באתר הדומה בסדר הגודל לאתר הפולחני ברמת הגולן 'גלגל רפאים' (או בשמו הערבי רוג'ום אל הירי) המתוארך לאותה התקופה.
הקדמה

גל יתרו הוא גל אבנים מונומנטלי הממוקם בגובה 543 מטר מעל פני הים בלב חורשה של עצים עתיקים מעל מעיין פרוד. האתר חולש על בקעת חנניה ונשקפת ממנו תצפית כמעט פנורמית לעבר דרום רמת הגולן, הכנרת, הים התיכון ופסגות נבי שועייב, התבור והכרמל. גל האבנים המונומנטלי אשר מייחד את האתר הוא אלמנט בולט בנוף הסביבה הקרובה, וניתן לראותו ממרחק – למשל מפסגת נבי שועייב במרחק אווירי של כשישה עשר ק"מ.
הקדמה > גילוי האתר ופרסומים ראשונים

האתר זכה בעבר להתייחסות מועטה בספרות המחקרית למרות גודלו של גל האבנים ומיקומו הבולט בנוף. לראשונה הוזכר האתר בסדרת ספריו של יוסף ברסלבסקי, "הידעת את הארץ". ברסלבסקי מתאר אותו בקצרה ואת הפולקלור שליקט מפי תושבי הכפרים הסמוכים. בחיבור ארכאולוגי של "בית ספר שדה הר מירון" מוזכר גל האבנים והועלתה הסברה שזהו אתר יישוב התחום על ידי ביצור וזמנו לפני תקופת הברזל, אולי מתקופת הברונזה הקדומה. בסקר הגליל העליון שנערך על ידי פרנקל ואחרים, תוארך האתר על סמך חרסים שנמצאו בו לתקופת הברונזה הקדומה. הסוקרים העריכו ששטח האתר הוא 40 דונם והוערך שהוא עיר או עיירה מבוצרת.
על אף שקיומו של האתר היה ידוע, רוב הארכאולוגים האמינו שהמונומנט הוא חלק מחומה עתיקה, ועל כן הוא נחקר רק מעט.
בשנת 2014 גילה עידו וכטל, סטודנט באוניברסיטה העברית, כי המונומנט הוא מבנה בפני עצמו, וכי אינו חלק מחומה. לדעתו, צורת המונומנט, שמרוחק כ-29 קילומטרים מהעיירה הקדומה "בית ירח", נועדה לחקות את הירח. העיירה הייתה מרכז מסחרי חשוב בעת מצרים העתיקה. באזור נמצאו מבנים דומים נוספים.
הקדמה > מקור השם

הנביא שועייב מזוהה לעיתים כיתרו המדייני המוזכר בתנ"ך. לשועייב מקום מרכזי בדת הדרוזית, שם הוא נחשב לאב קדמון, לנביא ולמייסד רוחני.
על פי המסורת הדרוזית, נבי שועייב רצה לבנות את ביתו במקום זה לאחר שהגיע מארץ מדיין, אך לאחר שאסף הרבה אבנים ניגש למעיין למרגלות הגבעה ומצא שם פגר חזיר, מה שגרם לו להמשיך בנדודיו ולהשתקע בסוף במקום בו לבסוף נקבר:
מעשה והנביא שועיב הגיע אל הכפר פארדיה, וירבץ גמלו תחתיו ויהי נובר ומרחרח בין הסלעים, ויבן שועיב כי מעין בסלעים וינף הנביא את מטהו, ויכה בסלע ויפרץ את המעין ... ויאסף שועיב אבנים רבות מעל המעין לבנות לו בית... ויהי למחרת וירד שועיב אל המעין וירא והנה חזירים נשחטים אל המים... ויחרד הנביא, ויחר אפו, וישא את רגליו, וירד אל הכפר חיטין.. ועוד ימים רבים הייתה צורת מטהו ניכרת בסלע, אלא שהפרץ הרחב והעקבות נעלמו
עד שנת 1948 היה בסמוך כפר ערבי בשם פַרָאדִיֶה. ערביי המקום כינו את המקום "רוג'ם נבי שועיב" שפירושו הוא – גל הנביא יתרו.
ישנן מסורות הטוענות כי בזמן שלא היה ניתן להגיע לקברו של הנביא, היו הדרוזים עומדים על ההריסות ברוג'ום נבי שועייב וצופים למתחם הקבר:
גם יוסף ברסלבסקי מביא את הסבר דומה: "השם ניתן ל"כרבולת" מאחר שמגל אבנים מׂוארך זה רואים יפה את הכפר חיטין ואת פסגת קורן-חיטין, המתנשאת מעליו – ומנהג מקובל הוא להקים גל-אבנים בנקודה נישאה, אשר ממנה ישקיף אדם על מקום קדוש למרחוק. למרגלות קרני חיטין, 16 ק"מ בקו אווירי מגל האבנים, נמצא המקום הקדוש ביותר לדרוזים בישראל בו טמון אבי הנביאים – שועייב המזוהה עם יתרו חותן משה".
ד"ר שמעון אביבי, חוקר העדה הדרוזית מספר כי "בעבר נהגו הדרוזים מכפרי הגליל לעלות לרגל לאתר המקודש, כדי לבצע תצפית למקום הקדוש ביותר לדרוזים – קבר נבי שועייב, שנמצא ליד קרני חיטין ומגל יתרו יש תצפית נהדרת למקום".
תיאור גל האבנים

גל יתרו נמצא בתוך יער אורנים של הקרן הקיימת. במהלך הטיפוס לא ניתן לראות אותו, לפתע הוא מופיע מול העיניים – חומת אבנים לבנה וגבוהה, העשויה עשרות אלפי אבנים. מדובר במבנה גדול, חצי סהר גדול ממדים המתנשא מעל סביבתו.
ד"ר וכטל חוקר הגל, מעריך כי הקדמונים שבנו את האתר היו צריכים 35 אלף ימי עבודה. מדובר ב־100 אנשים שעובדים כל יום במשך שנה. במסורת הדרוזית, הנביא יתרו יצר את המעיין הסמוך ובנה את מבנה האבן העצום ומכאן שמו – רוג'ום נבי שועייב.
לפי וכטל, אין מדובר בביצורי עיר קדומה משום שאין שרידי יישוב ליד הגל והגל עצמו אינו מעגלי וניתן לעקוף אותו בקלות. ייתכן שמדובר בנקודת כינוס טקסית.
פרשנות נוספת היא כי האתר נועד לסמן שליטה ובעלות על משאבים בקרבת האתר, בתקופה של צמיחה דמוגרפית גדולה.
מראה מעל הגל
צילום מרחפן
החפירות הארכאולוגיות בגל

בשנים 2009–2010 התבצעו באתר 29 ימי החפירה במספר ריבועי בדיקה משני צידי גל האבנים. הגל נבנה מאבני שדה בגודל בינוני שאורכן הממוצע 35 ס"מ. אורכו כ-150 מטר (אורך המיתר בקו ישר 90 מטר), רוחב גל האבנים במרכזו כ-20 מטר והוא השתמר לגובה של 4.7 מטר. בחפירה התברר כי גובהו המקסימלי מעל סלע האם הוא 7 מטר. סביב האתר השתמרו עצי חורש עתיקים שעשויים לרמוז על יחוס קדושה למקום. הממצא הקראמי בחפירה דל מאוד ומרמז שלא הייתה במקום התיישבות. הממצאים עצמם מתארכים את הפעילות באתר לתקופת הברונזה הקדומה 2 (כחמשת אלפי שנה טרם זמננו). בצילום ניתן לראות את אופן הנחת האבנים בבניית הגל.
בגליל נסקרו מעל חמישים אתרים מתקופת הברונזה הקדומה (3650 עד 2500 לפני הספירה) מהם 13 ברדיוס של עשרה ק"מ מהגל. (נחף, פרוד, חורבת שמע ועוד). ברמת הגולן מפורסמים מתחמים שהם מערכי יישוב קדום עם ביצור היקפי, חומות וקירות. מתחם גדול מסוג זה הוא "לביאה" מעל היישוב רמות וקסר ברדוויל ליד אליעד. "גלגל רפאים" (רוג'ום הירי) בגולן הוא מאותה תקופה אבל לא שימש למגורים. גל יתרו חריג וחידתי מכיוון שאינו מהווה ביצור (אינו סוגר שטח) ואינו באזור מישורי נח ליישוב.
זיהוי בונה גל האבנים

בשאלת זיהוי האוכלוסייה שבנתה את גל יתרו, העלה ד"ר וכטל כמה אפשרויות:
אוכלוסייה שישבה באתר עצמו
אוכלוסייה שישבה באתר סמוך
שיתוף פעולה של אוכלוסייה ממספר אתרים
באתר עצמו אין עדויות ליישוב משמעותי שיכול היה לבנות את גל האבנים.
האתרים הסמוכים שזוהו בעבר בבקעת חנניה ככל הנראה לא התקיימו בתקופת ב"ק, אפשר להצביע רק על אתר אחד מהתקופה אשר החל להיחשף בפרוד. מכיוון שיודעים שבגל יתרו אין מקום ליישוב משמעותי, ייתכן שהוא נבנה על ידי האתר הסמוך. חסרים נתונים על האתר בפרוד, אך ספק אם תושבי אתר שכן בן כמה עשרות דונמים יכולים היו לבנות גל אבנים כזה – 14,000 מטר מעוקב.
לעומת זאת, די ברור שבניית רוג'ום אל הירי ברמת הגולן שנפחו נאמד ב-12,500 מטר מעוקב נבנה על ידי אתר עירוני סמוך או כמפעל משותף של מתחמים דומים בגולן.
ראו גם

רוג'ום אל הירי
קו K
סטונהנג'
לקריאה נוספת

עידו וכטל, חידת גל יתרו, עבודת מחקר – המכון לארכאולוגיה האוניברסיטה העברית ירושלים; פברואר 2012.
אפשטיין ק. וגוטמן ש. (1972", (הסקר ברמת הגולן", בתוך: (עורך מ. כוכבי) יהודה שומרון וגולן – סקר ארכאולוגי בשנת תשכ"ח, ירושלים.
פז י. (2000), יישובים מבוצרים בתקופת הברונזה הקדומה א' – סוגיות נבחרות, עבודת גמר לתואר מוסמך, אוניברסיטת תל אביב.
הערות שוליים

↑  "5,000-year-old Moon-shaped Stone Structure Identified in Northern Israel". Haaretz.
↑  ברסלבסקי י., הידעת את ההר 1960, רמת גן: הקיבוץ המאוחד
↑  September 2014, Owen Jarus 15 (15 בספטמבר 2014). "Massive 5,000-Year-Old Stone Monument Revealed in Israel". livescience.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jalil, Justin. "Enigmatic ancient crescent in Galilee pegged as massive moon shrine". www.timesofisrael.com.
↑  A. Rippin, "Shu`ayb," Encyclopedia of Islam, 2nd edition, s.v.
↑  "Outskirts of Parod". 14 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  יוסף ברסלבסקי, הידעת את הארץ, כרך א': הגליל ועמקי הצפון, 1946
↑  עידו וכטל, חידת גל יתרו – גל אבנים מונומנטלי בגליל העליון, קדמוניות כתב עת 2014 מס' 147 דפים 16-18
הנוף במבט מהגל
מבט מרחפן אל לב גל האבנים
מראה הגל בתוך היער
אישה על גל האבנים
הנחת האבנים בבניית הגל
שטח החפירה מדרום לגל עם שרידי קירות וגילוי סלע האם
ג'ון פאוול

ג'ון פאוול (באנגלית: John Powell;‏ 25 ביוני 1947 – 19 באוגוסט 2022) היה אתלט אמריקאי במקצוע זריקת דיסקוס שזכה ב-2 מדליות ארד אולימפיות (מונטריאול 1976 ולוס אנג'לס 1984) ובמדליית כסף באליפות העולם באתלטיקה (רומא 1987) וכן החזיק בשיא העולם (1975).
ביוגרפיה

ג'ון פאוול נולד ב-1947 בסן פרנסיסקו, קליפורניה. למד באוניברסיטת סן חוזה (אנ') ובסיום הלימודים התגייס למשטרת סן חוזה (אנ') ולאחר 7 שנים החליט לפרוש ממשרה זו כדי להתמקד בספורט. את הקריירה הספורטיבית החל ב-1968 בתקופת לימודיו באוניברסיטה כשהשתתף בתחרויות ארציות בארצות הברית כשבהמשך השתתף בתחרויות בינלאומיות וזכה בשתי מדליות אולימפיות עד פרישתו ב-1987. בנוסף להישגיו הבינלאומיים זכה פאוול שבע פעמים באליפות ארצות הברית בזריקת דיסקוס (1974, 1975, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987). התוצאה הטובה ביותר שהשיג בזריקת דיסקוס ב-1984 (71.26 מטר) היא התוצאה התשיעית בטיבה בעולם.
ב-1981 מונה למאמן ההודפים באוניברסיטת סטנפורד עד 1990.
נפטר ב-2022
קריירה ספורטיבית > 1968

באליפות התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי סיים פאוול במקום ה-11 בזריקת דיסקוס.
באליפות איגוד האתלטים החובבים סיים פאוול במקום ה-16 בזריקת דיסקוס.
קריירה ספורטיבית > 1972

באולימפיאדת מינכן סיים פאוול במקום הרביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 62.82 מטר.
קריירה ספורטיבית > 1975

בהמשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי, מקסיקו זכה פאוול במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 62.36 מטר לפני ג'וליאן מורינסון (אנ') מקובה (59.88 מטר) וג'י סילבסטר (אנ') מארצות הברית (59.82 מטר)
קריירה ספורטיבית > 1975 > שיאן עולם

בתחרות שנערכה במאי בלונג ביץ', קליפורניה שבר פאוול את השיא העולמי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 69.08 מטר תוך שיפור ב-60 ס"מ של השיא בקודם אותו החזיק ג'ון ואן רנן (אנ') מדרום אפריקה. שיאו של פאוול נשבר באפריל 1976 על ידי מק וילקינס מארצות הברית שקבע תוצאה של 69.18 מטר בתחרות שנערכה בואלנט, קליפורניה.
קריירה ספורטיבית > 1976

באולימפיאדת מונטריאול זכה פאוול במדליית ארד בזריקת דיסקוס בתוצאה של 65.70 מטר אחרי מק וילקינס מארצות הברית (67.50 מטר) וולפגנג שמידט (אנ') ממזרח גרמניה (66.22 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1980

פאוול היה מועמד להתחרות באולימפיאדת מוסקבה אולם החרם שהוטל על רוסיה מנע את השתתפותו. לספורטאי נבחרת ארצות הברית הוענקה הטבה מיוחדת של מדליית הזהב של הקונגרס.
קריירה ספורטיבית > 1983

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד התחרה פאוול בזריקת דיסקוס אולם התוצאה שהשיג (58.96 מטר) לא הספיקה למקצה הגמר.
קריירה ספורטיבית > 1984

באולימפיאדת לוס אנג'לס זכה פאוול במדליית ארד בזריקת דיסקוס בתוצאה של 65.46 מטר אחרי רולף דננברג (אנ') ממערב גרמניה (66.60 מטר) ומק וילקינס מארצות הברית (66.30 מטר).
קריירה ספורטיבית > 1985

ב"גביע העולם באתלטיקה" (אנ') סיים פאוול במקום החמישי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 62.82 מטר.
קריירה ספורטיבית > 1987

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה זכה פאוול במדליית כסף בתוצאה של 66.22 מטר אחרי יורגן שולט ממזרח גרמניה (68.74 מטר) ולפני לואיס דליס (אנ') מקובה (66.02 מטר).
אותות הוקרה

1980 - מדליית הזהב של הקונגרס
2019 - היכל התהילה של ספורטאי ארצות הברית (אנ')
הערות שוליים

↑  פטירתו של ג'ון פאוול, באתר thespearsjsu.com‏, 25 באוגוסט 2022
↑  - ג'ון פאוול, באתר usatf.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810650374005606  CiNii: DA06058262  World Athletics: 14355425  ISNI: 0000 0000 2934 393X  LCCN: n92023906  NTA: 14675736X  SUDOC: 262191806  VIAF: 55803201   WorldCat (עם VIAF): 55803201
גטו סמולנסק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה
 מחוז:  סמולנסק
 תאריכים
 תאריך הקמה:  יולי 1941
 תאריך סגירה:  אוגוסט 1942
 נתונים
 קואורדינטות:  54°46′59″N 32°03′00″E﻿ / ﻿54.783°N 32.05°E﻿ / 54.783; 32.05
 
גטו סמולנסק היה גטו, שהקים משטר הכיבוש הנאצי בעיר סמולנסק שבפדרציה הרוסית, בברית המועצות. הגטו הוקם ביולי 1941 וחוסל באוגוסט 1942.
קורות הגטו > הפלישה הגרמנית

עם כיבוש סמולנסק על ידי הווורמכט ב־16 ביולי 1941 במהלך מבצע ברברוסה, כבר פונו או ברחו כ־12,000 מבין יהודי העיר, ובעיר נותרו כ־3,000 יהודים שהיוו כ־3% מבין תושבי העיר.
קורות הגטו > הקמת הגטו

מיד עם הכיבוש נרצחו עשרות יהודים בעיר, בעיקר משכילים. באוגוסט הוטלה על היהודים חובת סימון בגדיהם בסימן זיהוי והם נאלצו לשלם כופר נפש. בין סוף יולי ותחילת אוגוסט רוכזו כ־2,000 יהודים בגטו שהוקם בעיר. בין האסירים בגטו היו גם פליטים מבלארוס. הגטו הוקם ליד בית הקברות היהודי, מעבר לנהר דנייפר. הצפיפות בגטו הייתה כה קשה עד כי חלק מהיהודים בבתי הגטו נאלצו לישון בישיבה.
בעיר הוקם יודנראט שמונה על התייצבות היהודים לעבודת כפייה, בין היתר בניקיון בעיר ובעבודה בתחנת הרכבת בעיר. היו יהודים שהועסקו בסנדלרות ובתפירה. חלקם המשיכו לעבוד בכך גם לאחר שמרוב היהודים הוחרמו כלי עבודתם. עובדים יהודים שלא הצליחו להמשיך לעבוד, עקב רעב וחולשה, נורו למוות. שוטרים רוסים היו מדי פעם נכנסים לגטו ושודדים רכוש מהיהודים. בספטמבר 1941 הצטוו היהודים למסור את פריטי הפרווה. בסוף 1941 ועד אביב 1942 מתו כ־200 מיהודי הגטו במגפות שנגרמו בין היתר עקב היעדר מקורות מים נקיים בתחומי הגטו. ביוני 1942 הוטלה על יהודי הגטו חובת תשלום כופר נפש, ועל היודנרט הוטל לגבות את הכופר מיהודי הגטו. לפעמים היו שוטרים רוסים וגרמנים נכנסים לגטו ושודדים רכוש, לעיתים תוך מכות, ירי בתושבים ואונס. בגטו הוקמו משמרות כדי לנסות להזהיר נשים מראש.
קורות הגטו > חיסול הגטו

בלילה שבין 14 ל־15 ביולי הוקף הגטו בשוטרים רוסים. ב־15 באוגוסט הצעידו הגרמנים את 2,000 יהודי הגטו לחורשה ליד הכפר מגלנישצ'ינה (רו') ושם ירו בחלק מהיהודים למוות ורצחו את חלקם האחר במשאיות גז.
גיאנה במשחקים האולימפיים לנוער

| --- | --- |
גיאנה
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  GUY
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 2010 • 2014 • 2018
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 לא השתתפה
גיאנה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מגיאנה לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער מגיאנה היא בעיקר סמלית.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של גיאנה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים אתלטיקה, טניס שולחן ושחייה והשתתפותם היא סמלית. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. ספורטאי המשלחת, בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, לא הגיעו להישגים בענפים אתלטיקה, טניס שולחן ושחייה.
ראו גם

גיאנה במשחקים האולימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
גיורשבנהאז

גיורשבנהאז (בהונגרית: Győrsövényház) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה.
בגיורשבנהאז חיו מעט יהודים.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 23 | 1,093 |
| 1910 | 9 |  |
| 1920 | 17 |  |
| 1930 | 13 |  |
| 1941 | 10 | 1,312 |
הערות שוליים

↑  מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת גיור |
| --- | --- | --- |
| יישובים | גיור • אבדה • בזי • בן • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • גיוראויבראט • גיוראויפלו • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מזארש • מושונסנטמיקלוש • נג'בייץ' • נאג'סנטיאנוש • ניול • אטוונן • פר • ראבפטונה • רטלפ • שוקורופאטקה • טניה • טלטשטווה • ואמושסבדי • ונק |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא הונגריה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גיאורגסמריינהוטה

גיאורגסמריינהוטה (בגרמנית: Georgsmarienhütte, מילולית: בקתתם של גאורג ומריה) היא עיר בדרום מדינת סקסוניה תחתית שבגרמניה, כ-7 ק"מ דרומית לאוסנבריק. העיר הוקמה ב-1856, והתרחבה ב-1970 עם סיפוחם של מספר כפרים לתחום השיפוט שלה. בשנת 2021 התגוררו בה מעט פחות מ־32 אלף תושבים.