stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון
מטרות ופעולות של הרשות

שמירה על ענייני הצרכנים: רשות שוק ההון קמה כדי להבטיח ולשמור על עניינם של המבוטחים, העמיתים ולקוחות הגופים המפוקחים, וכן על הביטחון הפיננסי של צרכני השירותים הפיננסיים בישראל. לשם כך, הרשות מפקחת על יציבות הגופים במטרה לעמוד בהתחייבויותיהם כלפי ציבור לקוחותיהם. הרשות פועלת לקידום התחרות במערכת הפיננסית, במיוחד בשוק ההון, הביטוח והחיסכון, ולעידוד חדשנות טכנולוגית ועסקית בפעילותם של הגופים המפוקחים על ידה.
פיקוח על תחום הביטוח והחיסכון הפנסיוני: רשות שוק ההון מפקחת על תחום הביטוח בישראל. הרשות אמונה על רישוי חברות, פיקוח על יציבות החברות, פיקוח על תוכניות ביטוח, מקרי ביטוח ותביעות.
פיקוח על תחום השירותים הפיננסיים המוסדרים: בהתאם לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), התשע"ו-2016, רשות שוק ההון מפקחת על תחום השירותים הפיננסים (מתן אשראי, שירות בנכס פיננסי, אגודות אשראי והנפקת כרטיסי אשראי). הרשות אמונה על הרישוי והפיקוח חברות והיחידים הפועלים בתחום.
הגברת מודעות: רשות שוק ההון פועלת להגברת המודעות הציבורית להתנהלות פיננסית מושכלת ולמוצרים הפיננסים העומדים לרשותם בתחום הביטוח, הביטוח הפנסיוני, החיסכון וקופות הגמל. במסגרת זו פועלת ברשות יחידה לחינוך פיננסי האמונה על שיפור האוריינות הפיננסית של הציבור באמצעות פעילות שטח ואמצעים דיגיטליים כמו אתר 'האוצר שלי' הכולל מידע פיננסי פשוט ונגיש. כמו כן, הרשות מעמידה בידי הציבור מספר כלים כמו מנוע לאיתור חסכונות אבודים, מנוע לאיתור פוליסות ביטוח ומחשבוני השוואת ביטוחי בריאות, דירה ורכב
פניות ציבור: רשות שוק ההון מוסמכת לברר תלונות ציבור בענייני ביטוח, גמל ופנסיה, על התנהלות חברות ביטוח, חברות מנהלות של קופות גמל וקרנות פנסיה, סוכני ביטוח ויועצים פנסיוניים. בירור תלונות הציבור נועד לסייע לפונים, ככל שניתן, במיצוי זכויותיהם מול הגופים המפוקחים, להגביר את האכיפה על גופים אלו, לסייע בגיבוש מדיניות הפיקוח בנוגע ליחסים שבין הגופים המפוקחים לבין הצרכנים ולאתר ליקויים מערכתיים בשוקי הביטוח, הפנסיה והגמל.
גיבוש מדיניות החיסכון: רשות שוק ההון עוסקת בגיבוש מדיניות העידוד לחיסכון והתאמתה לצורכי המשק הלאומי והציבור. פועל יוצא לכך הוא במסגרת הפיקוח וההסדרה של מוצרי החיסכון הפנסיוני; קופות הגמל, קופות הביטוח וקרנות הפנסיה.
ייזום שינוי מוסדי בשוק ההון: הרשות אחראית גם על ייזום שינויים במבנה המוסדי של שוק ההון בישראל, באמצעות חקיקה, הסדרה ושיתוף פעולה עם האגפים השונים במשרד האוצר ורשויות נוספות כגון: בנק ישראל, רשות ניירות ערך, הבורסה לניירות ערך, במטרה לשפר, לגוון ולשכלל את שוק ההון הסחיר והלא סחיר.
הרשות פועלת בתאום ושיתוף פעולה עם גופים נוספים האחראים להסדרת התחום הפיננסי בישראל, בהם המפקח על הבנקים, רשות ניירות ערך והממונה על התחרות.
מבנה ארגוני

חטיבת הביטוח - מרכזת את כל מוצרי הביטוח, למעט מוצרי ביטוח פנסיוני: רכוש, חבויות, בריאות, סיעוד. כמו כן, אחרית על ביקורת, פניות הציבור של כלל רשות שוק ההון וביקורת סוכני ביטוח.
חטיבת הפיננסים - אחראית על תחום השירותים הפיננסים המוסדרים, נושא ההשקעות ושוק ההון.
חטיבת החיסכון פנסיוני - אחראית על תחום החיסכון הפנסיוני ובכלל זה הסדרה, ביקורות, טיפול בפניות הציבור ופיקוח על יועצים פנסיונים, משווקים פנסיונים ומסלקה פנסיונית.
אקטואריה וחשבונאות - מחלקות האקטואריה והחשבונאות נותנות שירותי ייעוץ למחלקות הרשות השונות. האקטוארים עוסקים בהסדרה של הוראות הנוגעות לבניית מוצרים וקביעת מחירם, בשיתוף המחלקות השונות. בנוסף, האקטוארים מבצעים מחקרים להם השפעה על שוק הפנסיה והביטוח, במקביל לבחינת סוגיות הקשורות ביציבות חברות הביטוח ויכולתן לעמוד בהתחייבויות כלפי המבוטחים. מחלקת חשבונאות אחראית להסדרה ואכיפה של כללי הדיווח והגילוי לציבור במסגרת הדוחות הכספיים של הגופים המוסדיים, שמהווים אמצעי עיקרי לפיקוח על יציבות הגופים ופעילותם.
פיקוח וניהול סיכונים
חטיבות מטה – משפטית, משאבי אנוש, דוברות ומחקר.
חטיבת מערכות מידע ודיגיטל - חטיבה חדשה בהקמה ברשות.
ראשי האגף והרשות

ראשי אגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון:
1951–1955: פרופ' שמשון ברויאר
1955–1964: יוסף לרון
1964–1977: יעקב פיקר
1977–1983: בן עמי צוקרמן
1983–1988: יהודה דרורי
1988–1992: גד ארבל
1992–1995: מאיר שביט
1995: יאיר קריידמן
1995–1998: דורון שורר
1998–2002: ציפי סמט
2002–2005: אייל בן שלוש
2005–2009: רו"ח ידין ענתבי
2009–2013: פרופ' עודד שריג
2013–2016: דורית סלינגר
ראשי רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון:
2016–2018: דורית סלינגר
2018–2022: ד"ר משה ברקת
2024–מכהן: עמית גל
חוקים המנחים את פעולת הרשות

חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), התשע"ו-2016
חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א-1981
חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה-2005
חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ייעוץ, שיווק ומערכת סליקה פנסיוניים), התשס"ה-2005
חוק חוזה הביטוח, התשמ"א-1981
פקודת מס הכנסה, תשכ"ד-1964
חוק עידוד החיסכון (הנחות ממס הכנסה, ערבות למילוות), תשט"ז-1956
חוק השקעות משותפות בנאמנות, התשנ"ד-1994
חוק ניירות ערך, תשכ"ח-1981
חוק מלווה המדינה, התשל"ט-1979
חוקי מילוות שונים ותקנות מס הכנסה (כללים לאישור ולניהול קופות גמל), תשכ"ד-1964
חוק איסור הלבנת הון, התש"ס-2000
ראו גם

דיני פניות ציבור בנושאי מיסים ואוצר במשרדי מדינת ישראל
תקציבאות

תקציבאות (כנראה תרגום מאנגלית Account executive) היא עיסוק, במסגרת משרד פרסום, בניהול ומעקב מיזם עבור לקוח, בדרך כלל בתחומים כגון פרסום, יחסי ציבור, קידום מכירות ותחומים דומים. אדם העוסק בתחום נקרא תקציבאי.
התפתחות התפקיד

תפקיד התקציבאי נולד כנראה בעולם הפרסום. בעבר הפרסומאי היה עוסק בכל הפרטים הקשורים ליצירת הפרסום - תכנון, רעיונאות, הפקת המודעות או תשדירי הפרסומת וכיוצא בזה. עם צמיחת התחום בעולם (בשנות ה-70) ובישראל (בשנות ה-90) נוצרו דרישות להתמחויות שונות ומקצועיות. במקביל היקף העבודה של משרדי הפרסום גדל ונוצר צורך בבעל תפקיד שיתאם בין אנשי המקצוע השונים במשרד הפרסום וכן יתאם את הקשר עם הלקוח.
לאחר הצלחת התפקיד במשרדי הפרסום, אומץ הפורמט על ידי הדיספלינות האחרות בתחום התקשורת והשיווק.
מהות התפקיד

השם העברי מבלבל ומוביל למחשבה כי התקציבאי עוסק בחשבונאות. הסיבה לכך היא שהמילה תקציב משמשת בעולם הפרסום לתיאור לקוח אשר מפקיד את תקציב הפרסום שלו בידי המשרד. למעשה התקציבאי משמש כנציגו של הלקוח במשרד ומתפקד כמעין מנהל פרויקט בכל הקשור לאותו לקוח. התקציבאי אחראי על התיאום בין המחלקות השונות במשרד וקידום התהליכים הקשורים לתקציב.
תהליך העבודה

הלקוח מעביר לתקציבאי בריף לקוח הכולל את עיקרי הנתונים אודות הצרכים, התקציב והתוצאות אותן הוא מבקש, לדוגמה: מסע פרסום למוצר, מיתוג, מיצוב או בידול החברה מהמתחרים והתקציבאי דואג להפעיל את המחלקות השונות במשרד הפרסום.
ישנם הבדלים במאפייני התפקיד בין תקציבאים בתחום הפרסום לתקציבאים בתחום היחסי ציבור - אך המשותף בין כולם היא הגדרת תחום האחריות של התקציבאי על פי הלקוחות בהם הוא מטפל. לקוח בעל תקציב פרסום גדול יכול ליהנות משירותם של מספר תקציבאים, בעוד שמספר לקוחות עם תקציב פרסום קטן יכולים להיות מטופלים כולם על ידי תקציבאי אחד בלבד.
התפקידים השונים במחלקת התקציבאות

במשרדים גדולים, ישנם בדרך כלל צורך במספר תקציבאים המהווים את מחלקת התקציבאות (או מחלקת הלקוחות) של המשרד שבראשה עומד מנהל הלקוחות. סופרוויזר הוא תקציבאי בכיר המפקח על עבודתם של כמה תקציבאים זוטרים. תפקידו של עוזר תקציבאי הוא לסייע במטלות מנהלתיות במחלקת התקציבאות.
תקציר מנהלים

תקציר מנהלים של דוח הוועדה לחקר אירועי 11 בספטמבר
תקציר מנהלים או תמצית מנהלים הוא מסמך קצר או חלק ממסמך, הנוצר למטרות עסקיות, המסכם דוח, מספר דוחות, הצעה וכדומה, באופן שהקוראים יתוודעו במהירות לכמות מידע רבה מבלי לקרוא את כולו. תקציר מנהלים כולל לרוב הצהרה קצרה על אודות הבעיה או ההצעה המפורטות במסמך המלא, חומר רקע, ניתוח תמציתי ומסקנות עיקריות. הוא נועד להיות אמצעי עזר לקבלת החלטות על ידי מנהלים ומתואר כחלק החשוב ביותר בתוכנית העסקית.
תקציר מנהלים שונה מתקציר ("אבסטרקט"), אשר הוא קצר יותר, מכוון להציג סקירה נייטרלית ואינו מהווה גרסה דחוסה של המסמך המלא. תקצירים משמשים באופן נרחב במחקר אקדמי, בניגוד לתקצירי מנהלים אשר חסרי משמעות בהקשר זה. "תקציר הוא הצהרה סיכומית קצרה... הקורא יחליט על פיה אם לקרוא את המסמך המלא" בעוד "תקציר מנהלים, בשונה מתקציר, הוא מיניאטורה של המסמך, אשר ניתן לקרוא אותה במקום את המסמך המקורי."
מבנה

לתקציר מנהלים יש מבנה מקובל, המודגש בספרי לימוד ובקורסי הכשרה. לתקציר מנהלים טיפוסי יהיו המאפיינים הבאים:
אורכו יהיה 5–10 אחוזים מאורך המסמך המלא
מנוסח בשפה ההולמת את קהל היעד
פסקאות קצרות ותמציתיות
יתחיל בתמצית
יהיה ערוך באותו סדר כמו הדוח המקורי
יכלול רק חומרים המצויים במסמך המקורי
יכלול המלצות
יספק נימוקים
יכלול סיכום
יהיה קריא בנפרד מהדוח המקורי
לעיתים יסכם יותר ממסמך אחד
ביקורת

סיכום פשטני של נושא מורכב עלול להוביל קובעי מדיניות להזניח סוגיות מהותיות. פרופ' אמנדה סינקלייר מאוניברסיטת מלבורן טוענת כי לעיתים קרובות זהו תהליך אקטיבי ולא פאסיבי. במחקרה שהתמקד בגלובליזציה היא מצאה כי על קובעי מדיניות מופעלים "לחצים לאמץ קריאה פשטנית של סוגיות מורכבות" ו"להתייחס באופן לא פוליטי ואחיד להבדלים מסוגים שונים". היא טוענת שהמחקר עוצב על פי כותרות מוגדרות מראש וגנריות. דוחות החוקרים היו אמורים להראות זהים. התיקנון של המחקר בוצע באמצעות כלים כגון תקצירי מנהלים. לחוקרים נאמר: "מנהלים קוראים רק תקצירים". גם קולין לייס, במאמר ב-Socialist Register, טוען כי תקצירי מנהלים משמשים להצגת טיעונים מונמכים: "במפתיע ישנן רק מעט התייחסויות שליליות לירידת המדרגה שחלה מאז 1980 באיכות מסמכי המדיניות הממשלתיים, שרמת טיעוניהם ונימוקיהם היא לעיתים קרובות מידי ביחס הפוך לאיכות ההצגה שלהם (בסגנון דוחות עסקיים, עם תקצירי מנהלים וגרפים מעוצבים)".
ראו גם

תוכנית עסקית
הערות שוליים

↑  Definition of Executive Summary from Colorado State University
↑  Harvard Business School
↑  business plan outline 23 point checklist for success, Forbes
↑  http://www.changeupmerseyside.org.uk/changeupdocs/CTA%20Business%20Planning%20Guide.pdf Rough Guide to Business Planning
↑  The Mayfield Handbook of Technical & Scientific Writing, pub.
↑  Greenhall, Margaret (2010). Report Writing Skills Training Course - How to Write a Report and Executive Summary, and Plan, Design and Present Your Report - An Easy Format for ... of Exercises and Free Downloadable Workbook [. Universe of Learning Ltd. ISBN 978-1-84937-036-3. אורכב מ-המקור ב-2012-11-06. נבדק ב-2015-12-30.
↑  "Writing Guide: Executive Summaries". Colorado State University. נבדק ב-13 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Guidelines for the writing of an executive summary to accompany reports". Funding of Projects, Guidelines. Protein Research Foundation. נבדק ב-13 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Foster, Lorne. "Writing the Executive Summary". York University, Toronto. נבדק ב-13 ביוני 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Appraising evidence on program effectiveness by Norman A. Constantine and Marc T. Braverman p251
↑  "Doing Critical Research for the Government of Australia By Amanda Sinclair"
↑  "The cynical state" by Colin Lays, Socialist Register 2006 p1-27
שיחול

שיחול, טרידה או אקסטרוזיה היא סוג של עיצוב בו חומר בסיסי, לרוב מטיל מתכת, באורך וחתך מסוימים, מאולץ, באמצעות דחיסה או ערגול, לעבור דרך גוף בעל שטח חתך קטן יותר. בדרך זו מתקבל שטח חתך חדש.
תיאור התהליך

השיחול הוא תוצר של שינויים גאומטריים ודפורמציה של חומר באמצעות תהליך עיצוב/ערגול חם או קר. בשיחול האורך של הפרופיל המשוחל נגזר מגודל ומשקל הפרופיל המקורי. בדרך זו, ניתן לייצר מספר לא מבוטל של חתכי ערב. חתך הערב שנוצר יהיה אחיד לכל אורכו. תהליך השיחול נוטה לייצור מבנה עם כיווניות גרעינית בכיוון הערגול/דחיסה. מוצר שיוצא מהטבעים נחשב לגמור חלקית ודורש עיבוד נוסף לפי הצורך והשימוש הייעודי שלו. השחילים יוצאים מהטבעים מאוד ארוכים ויש צורך לחתוך אותם למידה הדרושה. לעיתים נדרש תהליך של טיפול תרמי על מנת לשפר את התכונות המכניות. התהליך מייצר כוחות גזירה ודחיסה בחומר. בגלל אי היווצרות מתיחה יש אפשרות להגיע לרמת עיוותים גבוהה מבלי לקרוע את החומר.
תיאור התהליך > יתרונות

השימוש בשיחול במבנים סטרוקטורליים ואחרים ממזער את הצורך לבצע תהליכי עיבוד שבבי נוספים בחומר הגלם למרות שטיב השטח של השחיל אינו כטיב השטח של פריט שעבר עיבוד שבבי. טיב השטח לשחילי פלדות הוא 3 מיקרון ולמתכות הצבעוניות 0.8 מיקרון. מגוון שטחי החתך שניתן לייצור בתהליך השיחול רחב מאוד וקשה מאוד להתחרות ולייצר חתכים דומים בטכנולוגיות אחרות (כמו שיבוב או יציקה) באותה עלות.
תיאור התהליך > מגבלות

קיימות מגבלות לשחילים בעיקר בתצורה הגאומטרית שלהם. העובי המינימלי להשגה הוא בין 1-3 מילימטרים, כתלות בסוג המתכת. שטח חתך הערב המינימלי הוא כ-250 ממ"ר, רדיוס הפינה הוא בין 0.8-0.4 מילימטרים, כתלות בסוג המתכת. לרדיוס Fillet נדרשים 4.0 מילימטרים.
תהליך שיחול בקר

תהליך זה מתבצע בטמפרטורת החדר או בטמפרטורה קרובה לטמפרטורת החדר. תהליך זה אפקטיבי לרב החומרים בתנאי שהטבעים לביצוע יהיו מספיק חסינים ונושאים את המאמצים שנוצרים כתוצאה מתהליך ביצוע השיחול.
תהליך שיחול בקר > דוגמאות לחומרים מיועדים לשיחול בקר

בדיל, עופרת, אלומיניום ונתכיו, נחושת, טיטניום, מוליבדניום, ונדיום, פלדות שונות ועוד.
תהליך שיחול בקר > דוגמאות לחתכי ערב ותצורות שכיחים

צינורות, גביעים מאלומיניום, גופים צילינדרים.
תהליך שיחול בקר > יתרונות השיטה הקרה

לא נוצרת התחמצנות בתהליך
תכונות מכניות טובות תודות למאמץ מהעבודה הקרה המסיבית בקר
טיב שטח טוב בעזרת חומר סיכה מתאים
תהליך שיחול בחם

תהליך זה מתבצע בטמפרטורה גבוהה, בקרבת טמפרטורת ההתכה של המתכת. הלחצים שנוצרים בתהליך ינועו בין 5,000-100,000 PSI. הטמפרטורה והלחצים הגבוהים משפיעים על אורך חיי הטבעים וחלקים אחרים בתהליך ונדרשת לובריקציה טובה בתהליך. בטווח הטמפרטורות הנמוכות יותר הלובריקציה היא באמצעות שמן או גרפיט. בטווח הטמפרטורות הגבוהות יותר כתלות בחומר המטופל משתמשים בסיבי זכוכית כמסכך.
חלקים טיפוסיים שמיוצרים בשיחול

חלקים במערכות שונות בתעשיית הרכב.
חלקים סטרקטוראליים לתעשיית התעופה.
פרופילים מאלומיניום (למשל לחלונות)
הערות שוליים

↑  שִׁחוּל במילון הנדסה כימית [כימיה] (תשמ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Fillet הוא רדיוס הפינה שיוצר הכרסום בחוץ או בתוך החומר.
↑  הפסקה נכונה כל עוד הטמפרטורה שנוצרה בתהליך היא מתחת לטמפרטורת הגיבוש מחדש.
↑  באזור בין 50-75% מטמפרטורת ההתכה.
↑  מסגרות של חלונות, חלקים סטרקטורליים אחרים
↑  מסגרות לחלונות, אורכנים מבניים, פריטים להעברת עומסים גבוהים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565351305171  LCCN: sh85046633  LNB: 000300422  NDL: 00568951  NKC: ph899481 
תהליך סכמטי של ביצוע שיחול
תחבורה בקוריאה הצפונית

חופש התנועה בקוריאה הצפונית מוגבל; אזרחים אינם יכולים לנוע בחופשיות מחוץ למדינה ובתוכה. המגבלות מקורן באילוצים כלכליים וכן בהגבלות ממשלתיות.
תחבורה בינלאומית

ניתן להגיע אל קוריאה הצפונית ולצאת ממנה בטיסה או ברכבת דרך בייג'ינג, סין. נסיעה ישירה מקוריאה הצפונית אל קוריאה הדרומית ובחזרה התאפשרה בצורה מוגבלת בין השנים 2003–2008 לאוטובוסים תיירותיים אך לא לרכבים פרטיים.
כבישים

אילוצי דלק והיעדר מכוניות פרטיות הפכו את מערכת הכבישים במדינה למשנית לעומת מערכת הרכבות.
בקוריאה הצפונית ישנם שלושה כבישים מהירים מרכזיים המגיעים לעיר הבירה, פיונגיאנג: הכביש המהיר פיונגיאנג-וונסאן, כביש מהיר באורך 200 ק"מ (120 מייל) המחבר בין פיונגיאנג לוונסאן בחוף המזרחי; הכביש המהיר פיונגיאנג-נמפו, כביש מהיר באורך 43 ק"מ (27 מייל) המחבר את פיונגיאנג לעיר הנמל שלה, נמפו; והכביש המהיר פיונגיאנג-קאסונג, כביש מהיר באורך 100 קילומטרים (62 מייל) בן ארבעה נתיבים המחבר בין פיונגיאנג לקייסונג.
הכבישים משמשים בעיקר כלי רכב של הצבא, אוטובוסים כפריים המחברים בין הכפרים ומשאיות שמובילות מוצרי תעשייה וחקלאות. בכל הערים הגדולות יש שירותי אוטובוס וחשמלית.
רכבות

רשת הרכבות בקוריאה הצפונית מנוהלת על ידי רכבת קוריאה (בקוריאנית: 조선 민주주의 인민 공화국 철도성), הסוכנות הממשלתית המחזיקה בהיתר בלעדי להפעלת רכבות בקוריאה הצפונית, כמקובל במדינה הדוגלת בכלכלה מתוכננת.
נכון לשנת 2018, בקוריאה הצפונית פרוסה רשת מסילות ברזל באורך של למעלה מ-6,000 ק״מ, כאשר רובה המכריע היא מסילה ברוחב סטנדרטי. עם זאת, כ-400 ק״מ מרשת המסילות מורכבת ממסילה צרה (762 מילימטר), הפרוסה במקומות שונים ברחבי המדינה.
הרכבת היא אמצעי התחבורה החשוב ביותר בקוריאה הצפונית. 80% מתנועת האנשים ו-86% מתנועת התוצרת התעשייתית במדינה מתבצעות באמצעות מערכת הרכבות במדינה.
בנוסף, החל משנת 1973 פועלת בבירה פיונגיאנג רכבת תחתית קטנה, המורכבת משני קווים שעברו מספר הרחבות. כמו כן פועלת בבירה רשת חשמליות (טראמים).
תחבורה אווירית

בקוריאה הצפונית ישנם כ-80 שדות תעופה שמישים, בכמחציתם מסלול נחיתה סלול. שדות התעופה מופעלים על ידי חברת התעופה הלאומית (בבעלות ממשלתית מלאה), אייר קוריו. ישנם נמלי תעופה הנשלטים על ידי צבא קוריאה הצפונית. עם סיום מלחמת קוריאה שוקמו ונבנו שדות תעופה רבים. צי המטוסים מורכב ממטוסים תוצרת רוסיה. נמל התעופה הראשי במדינה הוא נמל התעופה סונאן שבפיונגיאנג.
תחבורה ימית > נמלים

הנמלים בקוריאה הצפונית משמשת בעיקר לסחר חוץ ודיג. נמלי ים המשמשים לסחר חוץ (ייצוא וייבוא), ונתיבי שיט פנימיים המשמשים בעיקר להובלה פנימית של מוצרים וכוח עבודה.
נמלי הים במדינה לא קופאים במשך כל השנה. הנמלים העיקריים הם- בחוף המזרחי: צ'ונגג'ין, המהונג (הונגנאם), קימצ'אק, רג'ין, סונבונג (אונג'י לשעבר) קוסונג וונסן. בחוף המערבי: נאמפו והאג'ו. בצי הסוחר כ-200 ספינות מסוגים שונים עם נפח כולל של כמיליון טון.
הנמלים העיקריים הם- בחוף המזרחי: צ'ונגג'ין, המהונג (הונגנאם), קימצ'אק, רג'ין, סונבונג (אונג'י לשעבר) קוסונג וונסן. בחוף המערבי: נאמפו והאג'ו. בצי הסוחר כ-200 ספינות מסוגים שונים עם נפח כולל של כמיליון טון.
הערות שוליים

↑  Hayato, Kokubu, 将軍様の鉄道 (Shōgun-sama no Tetsudō),
כבישים ראשיים בקוריאה הצפונית (נכון ל-2009)
הרמן פון ויסמן

| --- | --- |

 לידה:  4 בספטמבר 1853 פרנקפורט על האודר, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה 
 נהרג:  15 ביוני 1905 (בגיל 51) שטיריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות מלאטן 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 השכלה:  Evangelisches Ratsgymnasium Erfurt 
 צאצאים:  Hermann von Wissmann 
 השתייכות:  צבא הקיסרות הגרמנית האימפריה הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1873–1896 (כ־23 שנים)
 דרגה:  מייג'ור
 עיטורים
 מדליית קרל ריטר (1883)  מדליית זהב (פטרון) של החברה הגאוגרפית המלכותית (1888)  דרגה 3 במסדר העיט האדום 
 
הרמן וילהלם לאופולד לודוויג ויסמן (בגרמנית: Hermann Wilhelm Leopold Ludwig Wissmann; ‏4 בספטמבר 1853, פרנקפורט על האודר – 15 ביוני 1905, שטיריה) היה חוקר ואיש צבא גרמני. שירת בצבא, אולם פרש ממנו לטובת חיי הרפתקנות. בשנת 1880 חקר את קונגו בשירות לאופולד השני, מלך הבלגים.
ביוגרפיה

בשנת 1888 פרץ במזרח אפריקה, מקום שם ניסו הגרמנים להקים מושבה, התקוממות גדולה של ערבים וסווהילים. הקנצלר אוטו פון ביסמרק מינה את ויסמן לרייכסקומיסר, ובשל היכרותו את האזור ציווה עליו לדכא את המרד. המורדים היו ערבים ממורמרים שהיוו את העילית באזור וחששו מפגיעה בפרנסתם (סחר עבדים ושנהב), וילידים סווהילים, אותם הנהיג ערבי למחצה בשם אבושירי אבן סאלם אל חארטי. ויסמן גייס שכירי חרב מקומיים רבים (אסקרי) ומינה עליהם קצינים גרמניים (מה שהיווה את הבסיס ליצירת השוצטרופה). הוא דיכא את המרד בשיטתיות, תוך כדי שהוא שורף כפרים וטובח בתושבים. ב-16 בדצמבר 1889 נלכד אל חארטי והוצא להורג, ולשאר המורדים העניק ויסמן חנינה.
ויסמן חזר לגרמניה כגיבור. הוא מונה למושל מזרח אפריקה הגרמנית, אולם בשל בריאות לקויה חזר לגרמניה שם כתב ספרים ונתן הרצאות. הוא מת בתאונת ציד ב-1905.
הערות שוליים

↑  מ-1890 נקרא פון ויסמן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289100105171  BnF: cb12674844q (data)  CiNii: DA10418995  GND: 118807668  ISNI: 0000 0000 8380 9032  LCCN: nr88009841  NKC: xx0275829  NTA: 07280520X  SUDOC: 121457117  VIAF: 49347105   WorldCat (עם VIAF): 49347105
שרפת ביומסה

שרפת ביומסה היא שרפה של צמחייה יבשה או חיה, מכוונת על ידי אדם או כזו המתלקחת ממכת ברק. מעריכים כי מרבית שרפת הביומסה, בעיקר באזורים הטרופיים (אולי אף 90 אחוזים), היא מעשה ידי אדם, לטובת בירוא השטח לשימוש בקרקע. שרפות טבעיות שנדלקות מברקים אטמוספיריים אחראיות ככל הנראה לכעשירית מכלל השרפות. שרפת ביומסה משמעותית מתרחשת גם ביערות הצפוניים של רוסיה, קנדה ואלסקה.
שרפת ביומסה היא מקור משמעותי של גזים ושל חלקיקים לאטמוספירה - אזורית וגלובלית. רוב שרפת הביומסה בעולם מתרחשת באזורים הטרופיים - ביערות הטרופיים של דרום אמריקה, דרום מזרח אסיה ובסוואנות של אפריקה ושל דרום אמריקה. שרפת ביומסה היא נושא רב תחומי, ומתייחסים אליו גם בתחומי המחקר של אקולוגיית בעירה, מדידת שרפות, מידול שרפות, חישה מרחוק, פליטת חלקיקים וגזים משרפות וכן השפעות פליטות אלה על האקלים.
חוקרים מצאו כי לשרפת ביומסה השפעה משמעותית על פולסים של מתאן שנצפו בתקופות שונות. העלייה הגלובלית של המתאן ב-1997 למשל, נזקפה לשרפת שטחי צמחייה הרחבים, לשרפת הכבול מתחת לפני הקרקע באינדונזיה ולשרפות ביערות הצפוניים של רוסיה ב-1998. העלייה במתאן מ-2000 ל-2003 מיוחסת להגברת הפליטות משרפת יערות צפוניים בתקופה זו.
השפעה כימית של תוצרי הפליטה

שרפת ביומסה היא גורם משמעותי של חלקיקים ושל גזים לאטמוספירה ברמה גלובלית. פליטות החלקיקים ופליטות הגזים כתוצאה משרפת ביומסה תלויות בטבעו של החומר, הקשור במערכת האקולוגית ובטמפרטורת האש, אשר תלויה גם היא במערכת האקולוגית. הביומסה מורכבת בעיקר מפחמן (כ-45% מהמשקל) וכן מימן וחמצן (55% מהמשקל), כמו גם מעט חנקן, גופרית, זרחן, אשלגן, וכמויות קטנות אף יותר של כלור ושל ברום.
בעירת החומר בשרפה מלאה מייצרת פחמן דו-חמצני ואדי מים כתוצרים העיקריים על פי הריאקציה:
CH_{2}O+O_{2}\rightarrow CO_{2}+H_{2}O
כאשר  CH_{2}O מייצג את התרכובת האופיינית של חומר ביומאסיבי. במקרים מציאותיים יותר, שבהם הבעירה היא חלקית, באש קרה יותר או מחוסרת חמצן - שלב העשן של השרפה, פחמן משתחרר בצורות של  CO,  CH_{4} כפחמימנים שאינם מתאן ( NMHCs), וכן כתרכובות אורגניות שונות מחומצנות למחצה, כולל אלדהידים, כוהלים, קטונים וחומצות אורגניות, וכן פחמן שחור.
השפעה כימית של תוצרי הפליטה > גאוגרפיה של שרפת ביומסה

בעבר רווחה ההנחה כי שרפת ביומסה היא בעיקר תופעה טרופית. זאת משום שרוב המידע הגאוגרפי על פיזור השרפות הגיע מהאזורים הטרופיים. מידע מועט מאוד היה זמין על פישוט השרפות בזמן נתון ביערות הצפוניים, שהם רבע מכלל היערות בעולם.
יש מספר סיבות לכך ששרפות ביערות צפוניים הן חשובות מאוד. היערות הצפוניים רגישים מאוד להתחממות גלובלית. שינויים קטנים בטמפרטורת הקרקע עשויים להשפיע על משוב האלבדו של קרח ושל שלג (שינוי באחוז הקרינה שמחזירה הקרקע). לפיכך, תהליכי בליעת קרינה תת-אדומה של גזי חממה, תוצרי פליטת שרפות, כמו גם שינויים באלבדו הקרקע כתוצאה משרפות, משמעותיים יותר מאשר באזורים הטרופיים. ביערות הצפוניים התחממות גלובלית תוביל לאקלים חם ויבש יותר, והדבר עלול להגביר אף יותר את תדירות השרפות המלוות בפליטת פחמן דו-חמצני ומתאן, שיגבירו שוב את אפקט החממה וכך הלאה.
לשרפות ביערות הצפוניים יש את האנרגיה הרבה יותר בטבע. איכול הדלק (שנכללים בו כל החומרים הדליקים בסביבת השרפה) ליחידת שטח ביערות הצפוניים הוא מסדר גודל של 25,000 ק"ג להקטר, הגדול בסדר גודל אחד מהיקף הדלק באזורים הטרופיים. שרפות ביערות צפוניים גדולים בדרך כלל מתפשטות במהירות רבה, על פי רוב ב'שרפות צמרות', אשר שורפות את העץ כולו עד לצמרת. בבעירת יערות צפוניים רחבים משתחררת אנרגיה רבה שיכולה לייצר עמוד עשן קונבקטיבי במעלה הטרופוספירה, שלעיתים אף מצליח לחדור את הטרופופאוזה (הגבול שבין שתי שכבות האטמוספירה - טרופוספירה וסטרטוספירה) אל הסטרטוספירה, אשר גובהה המינימלי הוא באזור זה.
הטמפרטורה הנמוכה של הטרופוספירה באזור היערות הצפוניים אחראית למיעוט באדי מים המצויים בה. המחסור באדי מים ודלילות קרני השמש במשך רוב השנה, אחראיים לייצורו הדל עד מאוד של הרדיקל הידרוקסיל, OH. רדיקל זה הוא 'אוכל הנבלות' הכימי בטרופוספירה והוא קובע את משך החיים האטמוספירי של גזים טרופוספריים רבים, כולל מתאן המיוצר על ידי שרפת ביומסה. לפיכך לגזים המיוצרים על ידי שרפה, כמו פחמן חד-חמצני, מתאן ותחמוצות חנקן יהיה משך זמן ארוך יותר ביערות הצפוניים.
השפעה על אקלים ומזג האוויר

חלקיקים מוצקים שמיוצרים בבעירה, הקטנים בדרך כלל מ-10 מיקרומטר, כמו עשן או פיח, משוחררים גם הם אל האטמוספירה. חלקיקים אלה בולעים ומפזרים את קרני השמש ולפיכך משפיעים על האקלים המקומי, האזורי והגלובלי. יתרה מזו, חלקיקים אלה, ובמיוחד אלו הקטנים מ-2.5 מיקרון, עלולים להוביל לבעיות בריאותיות כנשאפים, ובעיקר בעיות בנשימה. הגזים והחלקיקים המיוצרים במהלך שרפת הביומסה מובילים ליצירה של ערפיח.
השפעת פליטת הגזים והחלקיקים יכולה להתבטא בכמה מישורים. שרפת ביומסה היא מקור משמעותי גלובלי לפחמן דו-חמצני ולמתאן, גזי חממה שגורמים כאמור להתחממות גלובלית. שרפת ביומסה היא מקור משמעותי גלובלי לפחמן חד-חמצני, למתאן, לפחמימנים שאינם מתאן ותחמוצות חנקן. גזים אלה מובילים לייצור פוטוכימי של אוזון בטרופוספירה, חומר מזהם ומגרה ולו השפעה שלילית על הצמחייה, על החי ועל האדם. למתיל כלוריד ולמתיל ברומיד, על אף שמשוחררים בכמות מזערית לאטמוספירה, השפעה שלילית על האוזון הסטרטוספרי. שני אלה הופכים חשובים יותר באופן יחסי, משום שהמקורות האנושיים לחומרים אלה נאסרו בפרוטוקול מונטריאול, כמו גם חומרים נוספים שפוגעים באוזון הסטרטוספרי. חלקיקים המיוצרים במהלך שרפת ביומסה בולעים ומפזרים קרינת שמש המשפיעה על האקלים ועל מזג האוויר (כפי שמוסבר בהמשך הערך בחלק על ברקים). בנוסף, חלקיקים אלה פוגעים בראות האטמוספירית. על פי מחקרים, חלקיקים במהלך שרפת ביומסה חודרים אף לסטרטוספירה, באמצעות זרם אנכי תרמי קונבקטיבי המיוצר בעת הבעירה - כלומר האוויר שהתחמם מהשרפה מתפשט, נעשה צפוף פחות, ועולה מעלה.