stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוחמד שוכרי

| --- | --- |

 לידה:  15 ביולי 1935 בני שיכר, מרוקו
 פטירה:  15 בנובמבר 2003 (בגיל 68) רבאט, מרוקו 
 מדינה:  מרוקו 
 שפות היצירה:  ערבית
 סוגה:  conte, יומן, מסה 
 יצירות בולטות:  For Bread Alone, The Internal Market, Temptation of the White Blackbird 
 תקופת הפעילות:  מ-1966 
 פרסים והוקרה:  פרס הידידות הצרפתית-ערבית (1995) 
 
שוק יום ראשון בכפר הולדתו בני שיכר בהרי הריף בצפון מרוקו
מוחמד שוכרי (בברברית: ⵎⵓⵢⴰⵎⵎⴻⴷ ⵛⵓⴽⵔⵉ, בערבית: محمد شكري, 15 ביולי 1935 – 15 בנובמבר 2003) היה סופר מרוקאי, הידוע בעיקר בזכות ספר האוטוביוגרפיה שלו: "רק לחם" (אל-ח'בז אל-חאפי) (ער'). זהו ספר רב-מכר שתורגם ל-38 שפות.
בשנות ה-60 בטנג'יר הקוסמופוליטית הוא נפגש עם פול בולס, ז'אן ז'נה וטנסי ויליאמס. היצירה הראשונה שלו, הסיפור "אלימות על החוף" (אל-ענף עלא אלשאטי), פורסמה בשנת 1966 בירחון הלבנוני "הספרות" (אל-אדב). הצלחתו הבינלאומית הגיעה עם תרגום ספרן, "רק לחם", על ידי הסופר האמריקאי פול בולס בשנת 1973.
השנים המוקדמות

מוחמד שוכרי נולד בכפר בני שיכר שנמצא במחוז אלנדור (אנ') בצפון מרוקו. הסופר נולד בתקופת רעב למשפחה מרובת ילדים, ענייה מאוד עם אב אלים. שפת אמו היא ניב אמזירי הקרוי תאריפית. בשל העוני, היגרה משפחתו לתטואן ואז לטנג'יר, שם למד שוכרי ספרדית. עוד כילד האשים את אביו האלים ברצח אחיו הצעיר קאדר, עזב את משפחתו בגיל 11, והפך לילד חסר בית בשכונות העניות של טנג'יר. מוקף בעוני, זנות, אלימות וסמים. בגיל 20, הוא פגש אדם, אותו הוא מתאר בספר, כאדם ששינה את חייו. הוא עזר למוחמד ללמוד לקרוא ולכתוב ערבית ספרותית, שפה מוזרה עבורו, השונה מהערבית-מרוקאית והתאריפית אותה דיבר. הוא החליט לעזוב את טנג'יר ב־1956 (שנת עצמאותה של מרוקו), ועבר ללראצ'ה, עיר חוף בצפון מרוקו, שם החל, בגיל 21, ללמוד בבית ספר יסודי. לאחר מכן התקבל לבית ספר גבוה להכשרת מורים והפך למורה.
ספרו "רק לחם"

הספר הוא אוטוביוגרפיה שנכתב בערבית בשנת 1972, תורגם לאנגלית על ידי פול בולס ב-1973, ולצרפתית טאהר בן ג'לון בשנת 1980. הספר יצא לאור בערבית רק ב-1982.
זהו סיפור על ילד מרוקאי בן למשפחה ענייה מאזור השוליים הגאוגרפיים והחברתיים של מרוקו בתקופת הקולוניאליזם הצרפתי, ילד עני, לא יודע קרוא וכתוב, שהתגלגל בילדותו ממקום למקום, אחיו וחבריו מתים זה אחר זה. שוכרי מספר בגוף ראשון את סיפור חייו הקשה לנוכח חוסר היכולת שלו להתמודד עם אב מכה, עם רעב והעדר מקורות פרנסה. כאשר הכל חסום בפניו הוא מוצא מפלט בסמים, מין מזדמן ומעשי שוד.
הספר הפך להצלחה בינלאומית כאשר פורסם באנגלית, אך גרם לסערה בעולם הערבי. שר הפנים המרוקאי החליט לצנזר את פרסום הספר במרוקו על פי עצת השלטונות הדתיים בגלל התיאורים המופיעים בו על חוויות מיניות ושימוש בסמים. הצנזורה הסתיימה בשנת 2000.
סרטים

סרטו של נביל עיוש שיצא בשנת 2000 "Ali Zaoua prince de la rue", "עלי זאואה, נסיך הרחוב", המספר את סיפורו של ילד חסר בית, הוא עיבוד של "רק לחם" אם כי באווירה פחות מזעזעת. עלילת הסרט מספרת על עלי, המכונה "זאואה", קוויטה, עומר ובובקר השייכים לחבורה של דיב. ביום שהם מחליטים להתנתק ממנו, עלי נהרג מפגיעת אבן בראשו על ידי אחד הילדים של דיב. הסרט כולו עוסק במסע ההלוויה המפרך.
"רק לחם" עובד בשנת 2004 לסרט קולנוע על ידי ראשיד בנחדג, בהפקה משותפת איטלקית-צרפתית-אלג'יראית. הקרנת בכורה לסרט הייתה בפסטיבל קזבלנקה בשנת 2005.
יצירותיו הספרותיות

רק לחם, יצא בעברית בהוצאת אנדלוס 1973
יצירות נוספות שלא תורגמו לעברית:
האוהל, סיפורים קצרים, 1985
זמן של שגיאות, נקרא גם "חוכמת רחוב", 1992
ז'אן ז'אנט וטנסי ויליאמס בטנג'יר, 1992
ז'אן ז'אנט בטנג'יר, 1993
המשוגע של ורדים, סיפורים קצרים 1993
ז'אן ז'אנט, סוויטה וסוף, 1996
פול בולס, 1997
זוקו צ'יקו, 1996
פרצופים, 1996
הערות שוליים

↑  Novel and nation in the Muslim world : literary contributions and national identities, Houndmills, Basingstoke, Hampshire: Springer, עמ' 105
↑  Ali Zaoua: Prince of the Streets, נבדק ב-2018-12-18
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267998605171  PLWABN: 9810640255505606  BIBSYS: 90844332  BNE: XX939019  BnF: cb118967854 (data)  CANTIC: a10635476  CiNii: DA08968905  GND: 11903610X  ISNI: 0000 0001 2032 9696  LCCN: n81136710  NKC: mzk2006355755  NLA: 35028144  NLG: 89486  NSK: 000056019  NTA: 06850196X  SUDOC: 071363394  Trove: 801530  VIAF: 114270495   WorldCat (עם VIAF): 114270495
מהפכת השנה החדשה (2005)

| מהפכת השנה החדשה (2005)>  הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של בטיסטה.מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
מותג: Raw
תאריך: 9 בינואר 2005
עיר: סן חואן, פוארטו ריקו
אולם: קולוסיאו דה פוארטו ריקו
מספר צופים: 15,764
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| ארמגדון | מהפכת השנה החדשה (2005) | רויאל ראמבל |
סדרת אירועי מהפכת השנה החדשה
| ראשון | מהפכת השנה החדשה (2005) | 2006 |
מהפכת השנה החדשה (2005) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE. האירוע היה בלעדי למותג Raw ונערך ב-9 בינואר 2005, בקולוסיאו דה פוארטו ריקו שבסן חואן, פוארטו ריקו. האירוע היה האירוע הראשון בסדרת אירועי מהפכת השנה החדשה.
שבעה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד ששימש כקרב חושך (קרב שלא שודר בטלוויזיה). בקרב המרכזי, טריפל H ניצח את רנדי אורטון, בטיסטה, כריס ג'ריקו, כריס בנואה ואדג' בקרב תא ההדחות, שבו שון מייקלס שימש כשופט המיוחד, וכתוצאה מכך זכה באליפות העולם במשקל כבד הפנויה. עוד ברשימת הקרבות, קיין ניצח את ג'ין סניצקי, מוחמד חסן ניצח את ג'רי לולר, ושלטון בנג'מין ניצח את מייבן ושמר על האליפות הבין יבשתית.
עלילות

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מהתוכנית השבועית Raw.
ב-13 בדצמבר בתוכנית Raw, הג'נרל מנג'ר של התוכנית, אריק בישוף, הכריז שקרב תא ההדחות יתקיים באירוע מהפכת השנה החדשה, כששת המתאבקים בקרב הם טריפל H, אדג', בטיסטה, כריס בנואה, כריס ג'ריקו ורנדי אורטון והם יאבקו על אליפות העולם במשקל כבד הפנויה. שבועיים לאחר מכן, כל המשתתפים בקרב התחרו בקרבות יחידים, כאשר אורך זמן הקרב שלהם קבע את סדר כניסתם לקרב תא ההדחות. אם אחד מהמשתתפים יפסיד בקרב שלו, המתאבק שניצח אותו, יחליף אותו בקרב תא ההדחות. כל ששת המשתתפים ניצחו בקרבות שלהם, אך בטיסטה ניצח בקרב שלו בתוך שלוש דקות ושתי שניות, הזמן שהיה הקצר ביותר. כתוצאה מכך, בטיסטה זכה בזכות להיכנס לקרב תא ההדחות אחרון. עוד באותו הערב, בישוף הכריז על כך ששון מייקלס ישמש כשופט המיוחד לקרב זה. ב-3 בינואר, ששת המתאבקים התחרו בקרבות יחידים ביניהם. בקרב הראשון, בטיסטה ניצח את בנואה. לאחר מכן, אדג' ניצח את ג'ריקו. בקרב האחרון, אורטון ניצח את טריפל H. במהלך הקרב האחרון, ארבעת המשתתפים האחרים בקרב הפריעו בזמן שהשופט היה מחוסר הכרה.
ב-13 בספטמבר בתוכנית Raw, במהלך קרב ללא פסילות בין קיין לג'ין סניצקי, האחרון דחף את קיין בטעות על אשתו כחלק מהעלילה, ליטה, שהפריעה בקרב. הקרב הגיע לסיומו באופן מיידי בעקבות אירוע זה, כשצוות החובשים הגיע כדי לטפל בליטה תוך כדי שהיא מפונה לאמבולנס על אלונקה. בעלילה זו סופר שליטה הייתה בהיריון ועקב מקרה זה היא נאלצה לעבור הפלה. למרות מחאותיו של סניצקי על כך שהוא לא היה אחראי להפלה זו, קיין תקף את סינצקי, מה שהוביל לקרב "בחירת נשק" ביניהם באירוע טאבו טיוזדיי. הנשק שנבחר לקרב היה שרשרת ברזל. סניצקי ניצח בקרב זה לאחר שהניח את השרשרת סביב צווארו של קיין תוך כדי שהוא קופץ עליו מהחבל העליון, דבר שגרם לקיין לדמם מפיו. במשך השבועות הבאים, סניצקי העליב את ליטה בנוגע להפלתה. ב-27 בדצמבר, בישוף קבע קרב בין קיין לסניצקי לאירוע מהפכת השנה החדשה.
בנוסף להכללתה בפיוד בין קיין לסניצקי, ליטה הייתה מעורבת בפיוד בעצמה נגד טריש סטרטוס על אליפות הנשים של ה-WWE. ב-25 באוקטובר בתוכנית Raw, סטרטוס הגיעה מאחורי הקלעים לליטה ואמרה לה שהיא השמינה עקב הריונה, מילים שגרמו לליטה לתקוף את סטרטוס. עוד באותו הערב, נקבע קרב ביניהם על התואר לאירוע סדרת ההישרדות, שבו סטרטוס ניצחה את ליטה כתוצאה מפסילה לאחר שליטה הכתה את סטרטוס בעזרת כיסא. ב-22 בנובמבר, סטרטוס ניצחה את ליטה ומולי הולי בקרב משולש וכתוצאה מכך הגנה בהצלחה על תוארה. לאחר הקרב, ליטה תקפה את סטרטוס, כשאפה של האחרונה דימם. ב-6 בדצמבר, ליטה ניצחה את סטרטוס בקרב המרכזי של התוכנית Raw וזכתה באליפות הנשים. ב-3 בינואר, קרב חוזר בין השתיים נקבע לאירוע מהפכת השנה החדשה. באותו הערב, קיין חזר לאחר היעדרות של מספר שבועות כדי להיחלץ לעזרת ליטה נגד התקיפה המשולבת של סניצקי וטריש סטרטוס.
אירוע

| --- | --- |

תפקיד:: שם:
צוות השידור באנגלית: ג'ונתן קואצ'מן
צוות השידור באנגלית: ג'רי לולר
צוות השידור באנגלית: ג'ים רוס
צוות השידור בספרדית: קרלוס קבררה
צוות השידור בספרדית: הוגו סבינוביץ'
מראיין: טוד גרישם
כרוזה: ליליאן גרסיה
שופטים: מייק קיודה
שופטים: צ'אד פטון
שופטים: ג'ק דואן
שופטים: ארל הבנר
שופטים: שון מייקלס (קרב תא ההדחות)
לפני שהאירוע שודר בשיטת ה"שלם וצפה", התקיים קרב חושך (קרב שאינו שודר בטלוויזיה), שבו ההוריקן ורוזי ניצחו את לה רזיסטנס (רוברט קונווי וסילביאן גרנייה) בקרב זוגות.
אירוע > קרבות מקדימים

האירוע עצמו נפתח בקרב שבו יוג'ין וויליאם ריגל הגנו על אליפות הזוגות העולמית נגד כריסטיאן וטייסון טומקו. יוגין ביצע על טומקו את מהלך הדרופקיק כדי לנצח בקרב ולהקנות לו ולריגל הגנה מוצלחת על חגורות האליפות.
בקרב שבא לאחר מכן, טריש סטרטוס הגנה על אליפות הנשים של ה-WWE נגד ליטה. ליטה ספגה פציעה בברכה לאחר שביצעה על סטרטוס את מהלך הת'ז פרס מדופן הזירה אל הרצפה, וכתוצאה מכך קרעה את הרצועה הצולבת הקדמית שלה. סטרטוס ביצעה עליה את מהלך ה-Chick Kick כדי לנצח בקרב ולזכות בתואר.
בקרב השלישי, שלטון בנג'מין הגן על האליפות הבין יבשתית נגד מייבן. לאחר שמייבן לעג לקהל על כך שהוא דיבר ספרדית מחוץ לזירה, בנג'מין הצמיד את מייבן לניצחון, שהקנה לו הגנה מוצלחת על התואר. מיד לאחר הקרב, מייבן דרש קרב חוזר. הקרב חודש, כך שבנג'מין ביצע עליו את מהלך הטי-בון סופלקס וניצח אותו שוב.
לאחר מכן, מוחמד חסן (שלווה לקרב על ידי דבארי) התמודד מול ג'רי לולר (שלווה לקרב על ידי ג'ים רוס). לולר ניסה להצמיד את חסן, אך דבארי הניח את רגלו של חסן על החבל התחתון, מה שגרם להפסקת ניסיון ההצמדה. חסן ביצע על לולר את מהלך הרברס STO כדי לנצח בקרב.
בקרב הלפני האחרון, קיין התמודד מול ג'ין סניצקי. קיין ניצח בקרב לאחר שביצע על סניצקי את מהלך הטומבסטון פיילדרייבר.
אירוע > הקרב המרכזי

הקרב המרכזי היה קרב תא ההדחות על אליפות העולם במשקל כבד הפנויה אשר הכיל את טריפל H, אדג', בטיסטה, כריס בנואה, כריס ג'ריקו ורנדי אורטון, כששון מייקלס שימש כשופט המיוחד של הקרב. בנואה וג'ריקו פתחו את הקרב. טריפל H נכנס כמספר השלישי ואדג' היה הבא בתור. בנואה ניסה לבצע על אדג' את מהלך ההכנעה שלו, הקריפלר קרוספייס, אך האחרון הצליח להתחמק מכך. טריפל H ביצע על ג'ריקו את מהלך הסיום שלו, הפדיגרי, לפני שאורטון נכנס כמספר החמישי. אדג' ביצע על מייקלס בטעות את מהלך הספיר, מה שהוביל לכך שמייקלס ביצע עליו את מהלך ה-Sweet Chin Music ולאחר מכן ג'ריקו ביצע עליו את מהלך הליונסולט והדיח את אדג' מהקרב. בטיסטה נכנס אחרון וביצע על ג'ריקו את מהלך הספיינבאסטר תוך כדי שהוא פגע בבנואה. בטיסטה ניצל זאת כדי להדיח את בנואה מהקרב. הוא לא חדל והדיח את ג'ריקו לאחר שביצע עליו את מהלך הסיום שלו, הבטיסטה בומב. טריפל H חמק ממהלך ה-RKO של אורטון, כשהוא השליך את האחרון על בטיסטה. בטיסטה ניסה לבצע על אורטון את מהלך הבטיסטה בומב, אך אורטון חמק מכך לאחר שהכה אותו בעזרת מכה מתחת לחגורה. הוא ביצע עליו את מהלך ה-RKO והדיח את בטיסטה מהקרב. בזמן שריק פלייר הסיח את דעתו של מייקלס, בטיסטה ביצע על אורטון את מהלך הקלוזליין. טריפל H ניצל זאת לטובתו וביצע עליו את מהלך הפדיגרי כדי להדיח את אורטון מהקרב ולזכות באליפות העולם במשקל כבד בפעם החמישית בקריירה שלו.
תוצאה לאורך זמן

לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, בטיסטה התמודד מול רנדי אורטון בקרב אשר קבע את זהות המועמד לאליפות העולם במשקל כבד של טריפל H. אורטון ניצח בקרב זה ובעקבות זאת זכה בזכות להתמודד מול טריפל H באירוע הרויאל ראמבל. מנגד, בטיסטה השתתף בקרב הרויאל ראמבל המסורתי של האירוע, ואף ניצח בו, כך שניתנה לו הזכות להתחרות על אליפות עולם לבחירתו באירוע רסלמניה 21. באותו האירוע, טריפל H גבר על אורטון ושמר על התואר. ברסלמניה 21, בטיסטה ניצח את טריפל H וזכה באליפות העולם במשקל כבד.
הפיוד בין קיין לג'ין סניצקי המשיך ל-17 בינואר בתוכנית Raw. השניים התחרו ביניהם בקרב ללא חוקים, שהסתיים לאחר שקיין ביצע על סניצקי את מהלך הצ'וקסלאם מהבמה. שבועיים לאחר מכן, קיין גבר על סניצקי בקרב כלוב. במקביל, הפיוד בין טריש סטרטוס לליטה הסתיים לאחר האירוע עקב פציעתה של ליטה. לעומת זאת, ב-17 בינואר, סטרטוס העליבה את ליטה בנוגע לפציעתה, אך בתגובה, קיין ביצע עליה את מהלך הצ'וקסלאם.
אדג' הביע את אי שביעות רצונו על תפקודו של שון מייקלס כשופט המיוחד בקרב תא ההדחות. השניים נאבקו ביניהם באירוע הרויאל ראמבל, בקרב שבו אדג' ניצח.
במהלך מופע של ה-WWE בויניפג, קנדה, יוג'ין (שהוחלף על ידי ג'ונתן קואצ'מן לאחר שהוא סבל מקרע בגיד עצם הפיקה במהלך הקרב שלו באירוע מהפכת השנה החדשה) וויליאם ריגל איבדו את חגורות האליפות ללה רזיסטנס. האחרונים הפסידו את חגורות האליפות לוויליאם ריגל ושותפו החדש, טאג'ירי, ב-7 בפברואר בתוכנית Raw.
תוצאות

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| D1 | ההוריקן ורוזי ניצחו את לה רזיסטנס (רוברט קונווי וסילביאן גרנייה) | קרב זוגות | 05:13 |
| 2 | יוג'ין וויליאם ריגל (א) ניצחו את כריסטיאן וטייסון טומקו | קרב זוגות על אליפות הזוגות העולמית | 12:22 |
| 3 | טריש סטרטוס ניצחה את ליטה (א) | קרב יחידים על אליפות הנשים של ה-WWE | 03:46 |
| 4 | שלטון בנג'מין (א) ניצח את מייבן | קרב יחידים על האליפות הבין יבשתית | 06:08 |
| 5 | מוחמד חסן (עם דבארי) ניצח את ג'רי לולר (עם ג'ים רוס) | קרב יחידים | 10:51 |
| 6 | קיין ניצח את ג'ין סניצקי | קרב יחידים | 11:38 |
| 7 | טריפל H (עם ריק פלייר) ניצח את רנדי אורטון, בטיסטה, כריס ג'ריקו, כריס בנואה ואדג' | קרב תא ההדחות על אליפות העולם במשקל כבד הפנויה (שון מייקלס שימש כשופט המיוחד) | 35:01 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים D - מציין שהקרב היה קרב חושך (קרב שלא שודר בטלוויזיה)
תוצאות > קרב תא ההדחות על אליפות העולם במשקל כבד הפנויה

| מספר הדחה | מתאבק | מספר כניסה | הודח על ידי | שיטת ההדחה | זמן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אדג' | 4 | כריס ג'ריקו | הצמדה | 19:20 |
| 2 | כריס בנואה | 2 | בטיסטה | הצמדה | 26:13 |
| 3 | כריס ג'ריקו | 1 | בטיסטה | הצמדה | 27:35 |
| 4 | בטיסטה | 6 | רנדי אורטון | הצמדה | 32:29 |
| 5 | רנדי אורטון | 5 | טריפל H | הצמדה | 35:01 |
| זוכה | טריפל H | 3 | — | — | 35:01 |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  תוצאות אירועי מהפכת השנה החדשה
מורי אסקנדני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בינואר 1956 (בן 68) 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 ספורט
 ענף ספורט:  פוקר 
 כניסה להיכל התהילה:  היכל התהילה של הפוקר (2018)
 הישגים
 שיאים אישיים:  פרס מפעל חיים של GPI‏ (2016)
 
מורי אסקנדני (באנגלית: Mori Eskandani; נולד ב-29 בינואר 1956) הוא שחקן פוקר ומפיק טלוויזיה אמריקאי, ונשיא PokerGO. נבחר להיכל התהילה של הפוקר ב-2018.
ביוגרפיה

אסקנדני עבר בשנות השמונים ללאס וגאס ושם התמקד במשחקי פוקר Limit על כסף בבתי קזינו שונים. ב-2004 התנסה לראשונה בשידור פוקר בטלוויזיה, כאשר יצר יחד עם הנרי אורנשטיין את התוכנית Poker Superstars. במהלך השנים יצר את תוכניות הפוקר המצליחות Poker After Dark‏, High Stakes Poker ו-National Heads-Up Poker, והיה המפיק הראשי של שידורי אליפות העולם בפוקר.
אסקנדני מונה לנשיא שירות ההזרמה PokerGO ב-2021.
נכון למרץ 2024, אסקנדני זכה בסך של כמיליון דולר מטורנירי פוקר.
פרסים והוקרה

ב-2016 זכה בפרס מפעל חיים של GPI.
ב-2018 נבחר להיכל התהילה של הפוקר.
הערות שוליים

1 2  All The Winners From The 3rd Annual GPI American Poker Awards, באתר PokerStake, ‏24 בפברואר 2017 (באנגלית)
↑  PokerGO Names Mori Eskandani as New President, Undergoes Company Rebrand, באתר SVG News, ‏23 בפברואר 2021 (באנגלית)
↑  Connor Richards,‏ 2018 Poker HOF Inductees Hennigan, Eskandani Go Back-to-Back at PGT Mixed Games Series, באתר PokerNews,‏ 3 במרץ 2024 (באנגלית)
מבצע בן נון ב'

מבצע בן נון ב' היה אחד ממבצעי צה"ל במלחמת העצמאות. המבצע, שנערך בליל 30–31 במאי 1948, היה הניסיון הכושל השני לכבוש את מתחם לטרון, כדי לפרוץ את הדרך לירושלים הנצורה. במהלך המבצע ניסו כוחות מחטיבה 7 ומחטיבת גבעתי לתקוף במקביל את החלק המזרחי ואת החלק המערבי של רכס לטרון. במהלך המבצע נכשלו ההתקפות על עמדות הלגיון במחיר אבדות כבדות, והדרך לירושלים נותרה חסומה. כישלון ההתקפה אילץ את צה"ל להגביר את המאמצים לפריצת דרך עוקפת לירושלים (דרך בורמה).
רקע

יום לאחר כישלון מבצע בן נון א', ב-26 במאי, התקיפו כוחות לגיון ירדנים בגזרה הצפונית של פרוזדור ירושלים וכבשו את גבעת הרדאר מידי חיילי חטיבת עציוני. נפילת הרדאר יצרה איום חמור על קיבוץ מעלה החמישה ועל השליטה הישראלית בכביש העולה משער הגיא לירושלים. ב-28 במאי נפל הרובע היהודי בעיר העתיקה לידי הלגיון ומגיניו נפלו בשבי. היה חשש כבד שגם ירושלים המערבית תיפול בידי הלגיון אם לא תגיע עזרה מידית.
ראש ממשלת ישראל, דוד בן-גוריון היה נחוש בדעתו לפתוח את הדרך לירושלים. ב-28 במאי 1948 מינה את דוד מרכוס (מיקי סטון) למפקד עליון של חזית ירושלים והעניק לו דרגת אלוף. למרכוס הוכפפו חטיבות עציוני, הראל וחטיבה שבע. סגנו היה יגאל אלון.
ההכנות למבצע

בעקבות הלקחים מכישלון מבצע בן נון א' הבין הפיקוד הישראלי, שיש צורך להשתלט על רכס הגבעות מדרום לכביש ירושלים, מול רכס לטרון, ועל הכפרים הערביים באזור זה, לפני חידוש המתקפה על מתחם לטרון. ביום שלישי 25 במאי נכבש הכפר בית ג'יז על ידי גדוד 72 מחטיבה 7, אך פונה בסוף היום. ביום חמישי 27 במאי נתפס בית ג'יז בשנית על ידי פלוגה מגדוד 71. הפעם התבססו הכוחות הישראליים בכפר והוא הפך למשלט שחלש על האזור. ביום שישי 28 במאי יצאה פלוגה א' מגדוד 72 לכבוש את הכפר בית סוסין בסיוע אש מרגמות וכבשה את הכפר ואת המשלטים סביבו. למחרת נכבשו גם עמדות ערביות ממזרח לבית סוסין למרות התנגדות עזה. באותו יום יצאה חוליה קטנה של חיילי הנדסה למקש כבישים ליד לטרון. סיור ירדני הבחין בהם ושני פגזי תותח נורו לעברם. המוקשים התפוצצו והרגו ארבעה מהחיילים.
ציוד רב הגיע לחטיבה לקראת ההתקפה: מכונות ירייה, להביורים, מכשירי קשר, מנות מזון, קסדות ואפילו נוזל להגנה מברחשים. במקור, תוכנית ההתקפה התבססה על סיוע אווירי אבל ברגע האחרון המטוסים הופנו לגזרת הדרום לעצירת הצבא המצרי.
גדוד 32 שספג את מרבית האבדות במבצע בן נון א' (54 הרוגים) הוחזר לחטיבת אלכסנדרוני ואת מקומו היה אמור למלא גדוד 52 מחטיבת גבעתי. גדוד זה הגיע לגזרת לטרון באיחור רב, מספר שעות בלבד לפני שעת הפתיחה המתוכננת של מבצע בן-נון ב', וחייליו היו מותשים מהמסע. כתוצאה מכך נאלץ הפיקוד הישראלי לדחות ביממה את מועד פתיחת המבצע.
ההכנות למבצע > הערכות הלגיון

המידע המודיעיני הראה כי כוח גדול מהלגיון הירדני הקים מערך הגנה חפור ומבוצר, ולו נשק מסייע רב. כוחו העיקרי של האויב התרכז באזור מצודת המשטרה ובחורשות המנזר, אך גם הגבעות שממזרח ללטרון, עד דיר איוב (כיום במזרחו של פארק קנדה), היו מוחזקות וחפורות, ועמדות נ"ט שלטו על הכביש שעבר מדרום להן. תוכנית אש ארטילרית כיסתה את הגיאיות והשבילים שבין לטרון לאזור בית ג'יז ובית סוסין. ריכוז התותחים היה בבית נובא (כיום מבוא חורון), ושל המרגמות - באמאוס. שלמה שמיר, מפקד חטיבה 7, הודה לאחר מעשה בהערכת חסר של כוח הלגיון שהחזיק ברכס לטרון. הוא העריך את כוח הלגיון בפחות מגדוד אחד, בעוד שלמעשה, רכס לטרון הוחזק על ידי חטיבה שלמה של הלגיון (חטיבה 3), שגדוד אחד מתוכה החזיק בחלקו המזרחי של הרכס (אזור דיר איוב- רכס התותחים). שמיר גם טען שלפי המידע שקיבל מיגאל ידין, ראש אג"מ והרמטכ"ל בפועל, חלקו המזרחי של רכס לטרון מוחזק על ידי כוח לגיון קטן מאוד. כמו בניסיון הקודם לכיבוש לטרון, מידע מודיעיני מוטעה על כוחו של האויב וצורת הערכותו במתחם לטרון גרם לתכנון הלקוי של מבצע בן-נון ב', ותרם במידה ניכרת לכישלונו.
ההכנות למבצע > תוכנית המבצע

לפי התוכנית נועדו כוחות חטיבה 7 המתוגברת בגדוד 52 של חטיבת "גבעתי" לתקוף ולכבוש את מתחם לטרון ולפתוח את הדרך לירושלים, באמצעות התקפת לילה בשני מאמצים מקבילים. גדוד 73 (הגדוד "המשוריין" של חטיבה 7) נועד לתקוף את חלקו המערבי של מתחם לטרון. הגדוד התחלק לשלושה צוותי-קרב מעורבים של זחל"מים בסיוע חי"ר, שהיו אמורים לתקוף בו-זמנית את מצודת המשטרה של לטרון, את המנזר ואת הכפר לטרון. במקביל נועד גדוד 52 בסיוע פלוגה מגדוד 72 של חטיבה 7 לנוע מאזור הכפר בית סוסין, לתקוף את חלקו המזרחי של רכס לטרון, לכבוש את הנקודות השולטות ברכס, ולאחר מכן לתקוף מהעורף את מערך הלגיון בחלק המערבי של הרכס, כל זה במהלך לילה אחד של לחימה. פיקוד חטיבה 7 הניח שכיבוש היעדים בחלק המזרחי של רכס לטרון, או בחלקו המערבי, יאלץ את הלגיון לסגת ממתחם לטרון כולו.
ההכנות למבצע > תוכנית המבצע > כוחות ומשימות

כוח א' של גדוד 73, בפיקודו של יעקב ואג, נועד לתקוף את מצודת המשטרה ולכבשה. הכוח כלל 5 זחל"מים, 3 מהם עם להביורים, כיתת חבלנים עם 250 ק"ג חומר נפץ מרסק לפריצת מבנה המשטרה שהיה עשוי משכבת בטון עבה, ומחלקת חי"ר, שהייתה אמורה לטהר את מצודת המשטרה, להאחז בה ולהתכונן להדיפת התקפת נגד אפשרית של הלגיון. החימוש שעל הזחל"מים כלל שני מק"בים וחמישה מקלעים. כוח ב' של הגדוד, שכלל שלושה משוריינים ארבעה זחל"מים ושתי מחלקות חי"ר, הוקצה להשתלטות על המנזר והשטח סביבו. כוח ג', שהרכבו היה זהה לכוח ב', נועד לכבוש את הכפר לטרון.
לקראת הפעולה אומן גדוד 73 בתנועה בלילה ללא אורות ובשעות היום נערכו אימונים וחזרות על תוכנית ההתקפה. הייתה זו הפעם הראשונה ששיטה זו של הכנה לתקיפת-לילה נוסתה בצה"ל.
שתי פלוגות מגדוד 52 ופלוגה מגדוד 72 היו אמורות לכבוש את הכפר דיר איוב ואת הרכס ששלט עליו, ופלוגה נוספת מגדוד 52 הייתה אמורה לכבוש את רכס התותחים.
ההכנות למבצע > תוכנית המבצע > הירדנים

הלגיון הירדני היה ערוך לקראת ההתקפה בעיקר במנזר ובמשלטים אחרים. מפקד המשטרה העריך שהמשטרה לא תעמוד בהתקפה ישראלית נוספת. בליל 31 במאי הוא שמע את הזחל"מים הישראלים והזמין באופן דחוף את התגבורת של המשוריינים שהובטחה לו. במפקדת חטיבה 7 ישב חייל דובר ערבית שהאזין לקשר הירדני והבטיח שהתגבורת תגיע בקרוב. הירדנים במשטרה האמינו לכך ונרגעו.
המבצע > ההתקפה על הכפר לטרון

כוח המשימה שנועד לכבוש את הכפר (שנמצא ממזרח למנזר לטרון ושלט עליו) החל בתנועה באחת אחר חצות. הזחל"ם המוביל נפל לתוך תעלה נגד טנקים, התהפך, וחלק מהחיילים שבתוכו נפצעו. כאשר ניסה הכוח לחלץ את הפצועים מהזחל"ם, נפתחה לכיוונו אש כבדה מכיוון החורשות של מנזר השתקנים, שלפי התוכנית כבר היה אמור להיות תחת שליטה ישראלית. הכוח הישראלי ניסה להחזיר אש אבל רבים מהמקלעים שברשותו נתקעו. השמים הוארו בפצצות תאורה, והחיילים שהיו חשופים נפגעו. חלק מהזחל"מים החלו לפנות פצועים וכשהם הסתובבו על הכביש הם נתקעו זה בזה. עוצמת האש של הירדנים הלכה וגברה והכוח נאלץ לחזור על עקבותיו.
המבצע > ההתקפה על המנזר

הכוח שהיה אמור להתקיף את מנזר השתקנים יצא לדרכו באיחור של שעה וחצי עקב איחור בהגעת חלק מהזחלמי"ם. הזחל"ם הראשון שהיה אמור לפרוץ את שער המנזר נתקל בגשרון שפוצץ. מפקד הזחל"ם העריך שהזחל"ם לא יוכל לעבור, אך בפקודת מפקד הגדוד המשיך לנסוע והזחל"ם אכן נפל לבור ויצא מכלל שימוש יחד עם מכשיר הקשר שעליו. החיילים יצאו מהזחל"ם ולפתע נפתחה עליהם אש מקלעים מהמנזר ומהחורשות סביבו.
הסיוע הארטילרי עליו הסתמך הכוח, התגלה כטפטוף לא יעיל של פגזים, שלא הצליח לדכא את אש האויב. המשוריינים השיבו אש ממקלעי הבזה שהיו עליהם, אך רוב המקלעים נתקעו לאחר מספר יריות. תותחי שתי ליטראות שהוצבו מאחורי גדר האבנים של המנזר פגעו בחלק מהמשוריינים והזחלמי"ם והוציאו אותם מכלל פעולה. חלק מהזחלמי"ם התחילו לסגת עם פצועים לעבר חולדה, וגם ההתקפה על המנזר נכשלה.
המבצע > ההתקפה על המשטרה

לפי ההערכות המוקדמות, הכוח הירדני העיקרי בגזרה היה אמור להיות במבצר המשטרה. לכן עיקר אש הארטילריה הישראלית התמקדה במבנה המשטרה, שספג הפגזת ריכוך מתותחים בקוטר 65 מ"מ (נפוליונצ'יקים) ומרגמות 155 מ"מ במשך למעלה משעתיים.
רק לאחר השעה שלוש וחצי הגיעה פקודת התזוזה. כשראה מפקד המשטרה הירדנית את הכוחות הישראלים חשב שהם התגבורת לה ציפה, אולם כשהזחל"ם הראשון פרץ את השער הבין שהוא תחת מתקפה. זחל"ם עם להביורים, מחלקת החבלה ועוד שלושה זחלמי"ם עם חיילי חי"ר פרצו לחצר המשטרה והרגו את חיילי הלגיון שלא הספיקו לסגת. הזחלמי"ם התמקמו בחצר והמטירו אש אל בניין המשטרה. הזחל"ם עם הלהביורים שרף שלושה צריפים שהיו ליד המשטרה. לאחר מכן ירקו הלהביורים אש על בניין המשטרה. בשלב זה היה נראה שההתקפה מצליחה ושבניין המשטרה עומד להיכבש.
לאכזבת הכוח התוקף, האש לא חדרה למשטרה דרך חרכי הירי הצרים וגם לא הגיעה אל הגג, שם התמקמו רוב החיילים הירדנים. בנוסף לכך, האש שעלתה מהצריפים בחצר המשטרה האירה את הכוח התוקף וחשפה אותו לאש הירדנית. כשהירדנים התאוששו ממהלם הראשוני של ההתקפה הישראלית הם התחילו להמטיר אש יעילה ממקלעים ורובים על הכוח ולזרוק רימונים לכיוון הזחלמ"ים, שהיו חשופים לאש מלמעלה. רימון אחד חדר לתוך זחל"ם והעלה אותו באש. זחל"ם נוסף עלה על מוקש ונעצר. תותחי נ"ט של הלגיון, שהוצבו על רכס שיח' מאעז אבן ג'בל, הצטרפו אף הם לאש על הכוח הישראלי החשוף בחצר המשטרה.
למרות האש הירדנית העזה הצליחה מחלקת החבלה להגיע עד לבנין המשטרה ולהצמיד אליו את חומר הנפץ. כיוון שהבניין נבנה על ידי "סולל בונה" והיה בנוי משכבת בטון עבה, היה צורך בכמות גדולה של חומר נפץ. לבניין הוצמדו 250 ק"ג חומר נפץ שהיו אמורים לפעור בו חור ענק, אך חומר הנפץ לא התפוצץ. כתוצאה מכך הכוח התוקף לא יכול היה לחדור לבנין המשטרה, ומצא עצמו במלכודת אש. מפקד גדוד 73, חיים לסקוב, פקד על הכוח הקרוב ביותר למשטרה, הכוח שתקף את המנזר, לחוש לעזרת הכוחות התוקפים את המשטרה, אך כוח זה היה גם הוא במצב קשה, עם פצועים והרוגים, ולא יכל לעזור. כוח עתודה מגדוד 72 הוזעק מחולדה, אך מפקדי המחלקה המובילה נפגעו כשעלו בטעות על מוקשים שהוצבו בצד הדרך, מיד לאחר שהכוח ירד מהאוטובוסים שהובילו אותו, ועד שהכוח התארגן מחדש לתנועה כבר היה מאוחר מדי.
כאשר הכוח שהיה בחצר המשטרה קיבל לבסוף פקודת נסיגה השחר כבר עלה. בשלב זה רק זחל"ם אחד היה כשיר לתנועה, כל שאר הכלים נפגעו, ומרבית חיילי הכוח נהרגו או נפצעו. שרידי הכוח הועמסו על הזחל"ם האחרון, והוא הצליח להחלץ מחצר המשטרה ולסגת לנקודת היציאה. לאחר הנסיגה, פגז ישראלי נחת בחצר והרג את המפקד וכמה מהחיילים של הלגיון.