stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטיוארט מילנר-בארי
בלצ'לי פארק

עם שובם לאנגליה של שלושת השחמטאים הצטרפו במהירות לבית הספר לקודים וצפנים בבלצ'לי פארק. מילנר-בארי גויס על ידי המתמטיקאי גורדון ולצ'מן שהיה מאותו מחזור בטריניטי קולג', ובתורו גייס את אודונל אלכסנדר.
בתחילת 1940 הצטרף מילנר-בארי לצריף 6 בניהולו של גורדון ולצ'מן. משימתו הייתה להתגבר על מכונת הצופן "אניגמה" ששימשה את הצבא הגרמני.
בשנת 1993 כתב מילנר-בארי שעד עצם היום הזה איננו יכול לטעון שהוא מבין עד הסוף איך האניגמה פעלה, ולא את כל בעיות שבירת הצופן.
למרות זאת, בזכות ידיעתו את השפה הגרמנית, ביצע מילנר-בארי מחקר של קטעי הגלוי ומצא שהם כוללים תבניות
סְטֶרֵאוֹטִיפּיות ומתכונות פניות שניתן היה לנצל כניחושים מושכלים לתוכן הגלוי של המברק המוצפן. פעמים רבות חזרו צירופים כגון "אין מה לדווח" או דיווחי מזג אוויר בתבנית אחידה. התאמה זו בין קטע מוצפן לניחוש הטקסט איפשרה את שבירת המברק כולו, ומשום חשיבותם המציאו להם כינוי - עריסות.
מציאת ניחושי טקסט אמינים הייתה משימה קריטית לצריף 6, משום ששבירת צופן האניגמה התבסס על בומב, התקן אלקטרו-מכני אשר שימש את המפענחים הבריטיים ככלי לפענוח הודעות האניגמה. מכונת הבומב התבססה על התקן פולני משנת 1938 ותוכננה על ידי אלן טיורינג. גורדון ולצ'מן שיפר מאוחר יותר את המכונה. מקור השם בומב בהתקן פענוח בשם "בומבה" אשר תוכנן בשנת 1938 על ידי מריאן רייבסקי מהביורו שיפרוב (לשכת ההצפנה).
בומבה. איור הלקוח מרשימותיו של מריאן רייבסקי. ניתן להבחין בשלושת הרוטורים, במנוע החשמלי ובמתגים.
בסתיו 1940 מונה מילנר-בארי כאחראי לחדר העריסות.
מילנר-בארי שוכן ביחד עם אלכסנדר שעבד בצריף 8, שבדומה לצריף 6 עבד על מכונת האניגמה של הצי הגרמני. חברותם הקרובה סייעה להם להתגבר על בעיות ההתמודדות על משאבי הבומבות, שהיו תמיד במחסור.
בחודש אוקטובר 1941 מונה מילנר-בארי לסגנו של ולצ'מן.
באותה עת סבל בלצ'לי פארק ממחסור בפקידים, מחסור אשר עיכב את העבודה על האניגמה. הנהלת בית הספר לקודים וצפנים לא הצליחה להתמודד על השגת המשאבים הנחוצים. המחסור השפיע במיוחד על צריף 6 וצריף 8, שנוהל על ידי אלן טורינג ואלכסנדר כסגנו. ארבעת המנהלים, ולצ'מן, מילנר-בארי, אלן טורינג ואלכסנדר עקפו את כל דרגי הפיקוד וכתבו מזכר ישירות לראש הממשלה, וינסטון צ'רצ'יל ובו תיארו את קשייהם. על מילנר-בארי הוטל להביא את המזכר אישית לרחוב דאונינג 10, ב-21 באוקטובר 1941. למחרת ענה צ'רצ'יל: "פקודת יום: תנו להם את כל מה שהם צריכים בעדיפות עליונה, ודווחו לי אישית על ביצוע הפקודה".
בתוך חודש נפתרה בעיית המשאבים וכל צורכי כח האדם סופקו במלואם.
בסתיו 1943 התמנה מילנר-בארי למנהל צריף 6, שבאותו זמן מנה 450 עובדים. ולצ'מן מונה לסגן מנהל המיכון של בלצ'לי פארק. מילנר-בארי נשאר בתפקידו זה עד סוף המלחמה, כאשר טיפל במספר ניכר של אתגרים טכניים שצצו ככל שהגרמנים הכניסו אמצעי זהירות נוספים למכונת ההצפנה אניגמה, כולל אניגמה UHR. ה"אוהר" (שעון בגרמנית) - השעון היה קופסה קטנה, שכללה מתג בעל 40 מצבים. בערך על מילנר-בארי בהוצאת אוקספורד של ביוגרפיות לאומיות מצוין כי "הגם שחש כי צריף 6 עומד על סיפו של כישלון בהמשך פענוח האניגמה, הרי שצריף 6 החזיק מעמד עד סופה של המלחמה, בעיקר בזכותו מנהיגותו המוכשרת". ההיסטוריה הרשמית של צריף 6 שנכתבה מיד לאחר תום המלחמה מציינת את הישגיו הטכניים החיוניים ביותר במציאת ה"עריסות" ואת כשרונותיו הניהוליים והדיפלומטיים בתפקידו כמנהל צריף 6.
לאחר מלחמת העולם השנייה

מילנר-בארי הצטרף למשרד האוצר בשנת 1945 בדרגת מנהל. בשנת 1947 נישא לתלמה טננט ולס ולזוג נולדו בן ושתי בנות. באותה שנה קודם לדרגת עוזר לשר ובשנת 1954 לתת-שר. למעט תקופה של שלוש שנים 1958–1960 שהושאל למשרד הבריאות נשאר מילנר-בארי במשרד האוצר עד שנת 1966, שנה בה הגיע לגיל הפרישה הרגיל לעובדי ציבור - 60. הוא שוכנע להישאר בתפקיד ייצוגי של אחראי למערך הבריטי של חלוקת אותות הערכה והוקרה לאזרחים הבריטיים על תרומות שונות למדינה. בתפקידו זה תמך בהענקת תואר אבירות לפ. ג. וודהאוס ולנואל קאוורד.
מילנר-בארי פרש לבסוף בשנת 1977. הוא קיבל את אות מסדר האימפריה הבריטית בשנת 1946 בזכות עבודתו במלחמת העולם השנייה, את אות מסדר האמבט בשנת 1962 ואת אות מסדר ויקטוריה בשנת 1975.
המשך פעילותו השחמטאית

לאחר המלחמה חזר מילנר-בארי לשחק שחמט, וייצג את אנגליה בשתי אולימפיאדות נוספות.
מילנר-בארי היה נשיא האיגוד הבריטי לשחמט בין השנים 1970 ו-1973 ועדיין השתתף בתחרויות בהיותו מעל 80. בהספד עליו בעיתון The Independent מצוין סגנונו ההתקפתי היעיל, אשר חודד באמצעות משחקים ידידותיים ברמה גבוהה נגד ידידו הוותיק אלכסנדר. בשנת 1972 כתב ג'ורג' קולטנובסקי כי סגנונו משך את הצופים משום שתמיד חיפש הסתעפויות מסוכנות ולעיתים קרובות מצא אותן.
שמו של מילנר-בארי מקושר לשלוש הסתעפויות בשלב הפתיחה: הסתעפות מילנר-בארי של ההגנה הנימצו-הודית (E33) על פי האנציקלופדיה לפתיחות השחמט, גמביט מילנר-בארי בהגנה הצרפתית והסתעפות מילנר-בארי בהגנת פטרוב. 1. ה4 ה5 2. פו3 פו6 3. פ:ה5 ד6 4. פו3 פ:ה4 5. מהה2 מהה7 6. ד3 פו6 7. רז5 פבד7.
הסתעפות מילנר-בארי של ההגנה הנימצו-הודית
מילנר-בארי הגן בעוצמה על המוניטין של גורדון ולצ'מן בשנת 1985, כאשר - לאחר מותו, נמתחה עליו ביקורת על פרסום פרטים על העבודה בתקופת המלחמה בצריף 6. בשנת 1992, כהד לביקורו בזמן המלחמה בדאונינג 10 הגיע מילנר-בארי כחבר במשלחת שמסרה עצומה לראש הממשלה וקראה לממשלה לעזור בשימור בלצ'לי פארק שהיה תחת איום הריסה.
מילנר-בארי מת ב-25 במרץ 1995 בלונדון, ויום למחרת התקיים טקס לזכרו במנזר וסטמינסטר.
השתתפות באולימפיאדות

סטיוארט מילנר-בארי שיחק בנבחרתה האולימפית של אנגליה בארבע אולימפיאדות:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד יכולת | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1937 | 3 | אנגליה |  | 3 מ-9 | 2+ 2= 5- | 33.3 | 13 קבוצתי |
| 1939 | 3 | אנגליה |  | 4 מ-5 | 3+ 2= 0- | 80 |  |
| 1952 | 3 | אנגליה |  | 5.5 מ-12 | 2+ 7= 3- | 45.8 | 16 קבוצתי |
| 1956 | 4 | אנגליה |  | 6 מ-12 | 5+ 2= 5- | 50 | 8 קבוצתי |
הערות שוליים

↑  Ralph Erskine, "Barry, Sir (Philip) Stuart Milner- (1906–1995)" in the Oxford Dictionary of National Biography, 2004
↑  "Sir Stuart Milner-Barry - Obituary", The Times, March 28, 1995
↑  OBITUARY:Sir Stuart Milner-Barry
↑  A Tribute to Hugh Alexander
↑  Gordon Welchman, The Hut Six Story: Breaking the Enigma Codes, p. 84, first edition 1982; revised edition: M & M Baldwin, December 1997, ISBN 0-947712-34-8
↑  Stephen Budiansky, Battle of Wits, 2000, p. 137
↑  Stuart Milner-Barry, "Hut 6: Early days", pp. 89-99 in Codebreakers: The Inside Story of Bletchley Park, edited by F. H. Hinsley, and Alan Stripp, Oxford University Press, 2003
↑  Welchman, 1982, pp. 98, 110
↑  Welchman, 1982, p. 120
↑  Milner-Barry, 2003, p. 95-96
↑  David Kahn, Seizing the Enigma, 1991, pp. 186-188
↑  pp. ix-xiii in Ralph Erskine and Michael Smith eds, Action this Day, 2001
↑  The History of Hut 6, Volume I, PRO HW 43/70, September 1945
↑  Alan Hamilton, "Bertie Wooster messed it up for his creator", The Times, 16 August 2002
↑  George Koltanowski, With the Chess Masters, Falcon, 1972
↑  Ted Enever, Britain's Best Kept Secret, 2000, ISBN 0750923555, pp. 84-85
↑  "Sir Stuart Milner-Barry - Memorial service", The Times, 16 June 1995
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 9663 0391  NTA: 071125574  VIAF: 291601053   WorldCat (עם VIAF): 291601053 
צריף 6 בבלצ'לי פארק כפי שנראה בשנת 2004
סמיון וולפקוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  11 באוקטובר 1896 (יוליאני) אננייב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  12 בנובמבר 1980 (בגיל 84) מוסקבה, ברה"מ 
 ענף מדעי:  כימיה אי-אורגנית, mineral fertiliser, chemical technology, chemical fertilizer 
 מקום קבורה:  בית הקברות דונסקויה החדש 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הרוסית לכלכלה ע"ש פלחנוב 
 מוסדות:  האוניברסיטה הטכנית ע"ש באומן במוסקבה  אוניברסיטת מוסקבה 
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב של לומונוסוב (1976)  פרס סטלין  עיטור הדגל האדום של העמל  מדליית זהב על שמו של ד. אי. מנדלייב  עיטור לנין  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945 
 
סמיון וולפקוביץ' (ברוסית: Семён Исаакович Вольфкович;‏ 23 באוקטובר 1896, אננייב – 12 בנובמבר 1980, מוסקבה) היה כימאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא התמחה בניצול זרחן ופיתוח מוצרים על בסיסו (בעיקר דשנים).
ביוגרפיה

סמיון וולפקוביץ' נולד בעיירה אננייב למשפחת רוקח יהודי.
לאחר סיום בית ספר וולפקוביץ' לא הצליח להתקבל לאוניברסיטה בה רצה ללמוד עקב מגבלות לקבלת יהודים לאוניברסיטאות שהיו נוהגות באימפריה רוסית. בכל זאת הוא התחיל לימודים במוסד להשכלה גבוהה במוסקבה בשנת 1915. במקביל ללימודים הוא עבד למחייתו. בשנת 1920 סיים את לימודיו וקיבל הסמכה כמהנדס כימיה. הוא עבד במספר מפעלים עד שעבר לתחום המחקר.
בשנת 1926  התחיל וולפקוביץ' ללמד באוניברסיטה הרוסית לכלכלה ע"ש פלחנוב ובשנת 1929 קודם לפרופסור. בשנת 1930 החל ללמד באוניברסיטה הטכנית הממלכתית של מוסקבה ע"ש באומן.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 פעל להקמת מפעלים לייצוד דשנים על בסיס זרחן ועליה קיבל בשנת 1941 פרס ברית המועצות. בשנות ה-40 של המאה ה-20 מונה לפרופסור באוניברסיטת מוסקבה והיה ראש קתדרה. ב-1946 וולפקוביץ התקבל כחבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות.
על פעילותו בתחום פיתוח תעשיית ייצור דשנים קיבל וולפקובץ' עיטור לנין חמש פעמים. מטעם האקדמיה הרוסית למדעים הוא קיבל "מדליית מנדלייב" ו"מדליית לומונוסוב" שהוא הפרס הגבוה ביותר של האקדמיה.
וולפקוביץ' כתב כ-120 מאמרים מדעיים וכתב מספר ספרים.
סטאבקה

הסטאבקה הקיסרית, 1914-1917
הסטאבקה הסובייטית, 1941-1945
סטאבקה ורחובנוגו גלבנוקומַנדובנייה (ברוסית: Ставка Верховного Главнокомандования) הוא הגוף העליון שהוקם לניהול הפיקוד המלחמתי של צבא האימפריה הרוסית בתקופת מלחמת העולם הראשונה, וכן של צבא ברית המועצות בתקופת מלחמת העולם השנייה.
מלחמת העולם הראשונה

בראש הסטאבקה עמד תחילה ניקולאי ניקולאייביץ' הדוכס הגדול של רוסיה, ואחר כך היה הצאר ניקולאי השני לראש הסטאבקה. לאחר מהפכת פברואר שוב ביקש ניקולאי ניקולאייביץ' להתמנות לראש הסטאבקה אך הממשלה הזמנית התנגדה למינוייו ומינתה את מיכאיל אלכסייב במקומו לרמטכ"ל ולראש הסטאבקה, כמחליף לגנרל אלכסיי ברוסילוב, לאחר כישלונו בחזית של אלכסייב החליפו לאוור קורנילוב ועם פרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה, בוטלה הסטאבקה כשלקראת הסוף עמדו בראשה אלכסנדר קרנסקי וניקולאי דוחונין.
מלחמת העולם השנייה

במהלך מלחמת העולם השנייה הוקמה הסטאבקה על פי החלטת מועצת הקומיסרים העממיים מ־23 ביוני 1941. בהתאם לצו זה הועמד בראשות הגוף  סמיון טימושנקו (שהיה אז הקומיסר לענייני הצבא) וחבריו היו גאורגי ז'וקוב, יוסיף סטלין, ויאצ'סלב מולוטוב, קלימנט וורושילוב, סמיון בודיוני וניקולאי גרסימוביץ' קוזנצוב. ב־10 ביולי 1941 הועמד סטלין בראש הגוף, בוריס שפושניקוב נוסף כחבר, וניקולאי קוזנצוב פסק להיות חבר בגוף זה.
בהרכב זה הסטאבקה תפקדה למעשה כל המלחמה. ב־17 בפברואר 1945 שונה בפעם נוספת הרכב חברי הגוף: יוסיף סטלין (יו"ר), גאורגי ז'וקוב, ניקולאי בולגנין, אלכסיי אנטונוב וניקולאי קוזנצוב.
ב־3 באוגוסט 1945 בוטלה הסטאבקה כגוף עליון לניהול הצבא והוחלף במטה הכללי של הכוחות המזוינים של ברית המועצות.
| הכוחות המזוינים של האימפריה הרוסית |
| --- | --- | --- |
| פיקוד | המפקד העליון • משרד המלחמה • המטה הכללי הרוסי (הפיקוד במלחמת העולם הראשונה) |  |
| חילות הצבא | הצי הרוסי הקיסרי • חיל האוויר הרוסי הקיסרי • צבא האימפריה הרוסית |  |
| ציי האימפריה הרוסית | הצי הבלטי • צי הים השחור • צי האוקיינוס השקט • שייטת הים הכספי |  |
| רפורמות ומוסדות צבאיים | גזרת הקנטוניסטים • הגווארדיה הרוסית • הרפורמה הצבאית של אלכסנדר השני |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ברית המועצות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטאבס (חתול)

| --- | --- |

 לידה:  12 באפריל 1997 טלקיטנה, ארצות הברית 
 מוות:  21 ביולי 2017 (בגיל 20) טלקיטנה, אלסקה, ארצות הברית 
 מין:  חתול הבית 
 זוויג:  זכר 
 תקופת הפעילות:  ? – 21 ביולי 2017 
 
סטאבס (באנגלית: Stubbs;‏ 12 באפריל 1997 – 21 ביולי 2017) היה חתול שכיהן כראש עיריית טלקיטנה באלסקה, הוא נבחר בהיותו בן 3 חודשים בבחירות שנערכו בשנת 1997 וכיהן בתפקיד ראש העיר עד מותו, במשך כעשרים שנה, סטאבס הוא החתול היחיד שכיהן כראש עיר.
בתור ראש עיר

תושבי העיר הקטנה טלקיטנה המונה כ־900 תושבים, החליטו בשנת 1997 שנמאס להם מהעומדים האנושיים שנמצאים בבחירות לראשות העיר והחליטו לבחור בחתול כראש העיר בתור צעד מחאה, החתול סטאבס כיהן כראש עיר רוב חייו עד מותו ב־2017, תושבי העיר אהבו את החתול סטאבס שהיה בעיניהם כראש עיר מוצלח ביותר, ובחרו בו בבחירות לראשות העיר פעם אחר פעם עד מותו בגיל 20 ב־2017, כיהן כראש העיר במשך 20 שנה.
הערות שוליים

↑  אלסקה: הלך לעולמו "ראש העיר החתול", באתר ynet, 24 ביולי 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סטאבס (חתול)".
סמיון דוקאץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוקטובר 1968 (בן 55) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קולומביה  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  בית הספר להנדסה ולמדע שימושי של קרן פו 
 
סמיון דוקאץ' (באנגלית: Semyon Dukach, ברוסית: Семен Дукач; נולד ב-25 באוקטובר 1968) הוא איש עסקים ושחקן בלאק ג'ק מקצועי אמריקאי יליד-רוסיה הסובייטית.
ביוגרפיה

דוקאץ' נולד וגדל במוסקבה בירת ברית המועצות לשעבר, וכעשור לאחר מכן משפחתו היגרה לארצות הברית, ב-1979. הוא סיים תואר במדעי המחשב באוניברסיטת קולומביה בשנת 1990 ותואר שני במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בשנת 1993.
דוקאץ' החל להתעניין במשחקי מחשב בגיל צעיר. הוא התעניין במיוחד במשחק "פק-מן" והחל לקרוא ספרים על הנושא. בהמשך הוא קרא ספר על משחק בלאק ג'ק והבין את המחשבה שמאחורי המשחק.
במהלך לימודיו ב-MIT הוא נכלל בקבוצת בלאק ג'אק של האוניברסיטה. בשנת 1995 הוא עזב את הקבוצה והקים קבוצה חדשה בשם Amphibians.
תיאור פעילות הקבוצה מתואר בסרט ההוליוודי "21" שיצא לאקרנים בשנת 2008 – המבוסס על ספר מאת המחבר האמריקאי-יהודי בן מזריץ'.
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 דווח כי דוקאץ' ההיר כי פרש ממשחקי הקלפים.
על בסיס הון שדוקאץ' צבר במשחקי הקלפים, הוא החל לפעול בתעשיית ההיי-טק בה הוא פועל כאנג'ל. בשנים 2014–2017 הוא היה מנכ"ל של חברת Techstars ובשנת 2017 הקים One Way Ventures שפועלת למימון חברות הזנק של מהגרים לארצות הברית. מטה החברה ממוקם בבוסטון. הקרן מתרכזת במימון חברות הזנק בשלבים הראשונים. בין החברות שקיבלו מימון מהחברה נמנים Brex, LovePop, Chipper Cash ו-Preply. בסך הכול דוקאץ' מימן מעל ל-100 חברות.
דוקאץ' הקים פרס Troublemaker Award שבשנת 2012 הוענק לזאק קופלין, בשנת 2013 לנדז'דה טולוקוניקובה מפוסי ריוט.
סידני לוהמן

סידני לוהמן (בגרמנית: Sydney Matilda Lohmann; נולדה ב-19 ביוני 2000) היא כדורגלנית גרמנייה, המשחקת בעמדת הקשרית בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים ובנבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים > נוער

לוהמן החלה את קריירת הנוער שלה ב-2016, כשהצטרפה לקבוצת פירסטנפלדברוק(אנ'). לקראת עונת 17–2016, עברה לוהמן למחלקת הנוער של באיירן מינכן מבונדסליגה לנשים.
במהלך עונה זו השתתפה בשישה משחקים בבונדסליגה הצעירה(גר') וכבשה שני שערים. את שערה הראשון כבשה בהופעת הבכורה שלה ב-17 בספטמבר 2016 בניצחון 3:1 על קבוצת הנוער של נירנברג. במקביל השתתפה במשחקיה של הקבוצה בבונדסליגה השניה(גר').
קריירת מועדונים > בוגרים

ב-19 במרץ 2017 ערכה את הופעת הבכורה שלה בבונדסליגה לנשים, בהפסד באיירן 2:0 לוולפסבורג. את שערה הראשון כבשה ב-5 בנובמבר 2017, בניצחון 3:1 על דואיסבורג(אנ'). ב-4 באוקטובר 2020 כבשה שער בפנדל בניצחון 2:0 על אסן(אנ'). שער זה היה השער ה-1000 של באיירן בבונדסליגה.
בעונת 21–2020 זכתה באליפות הבונדסליגה יחד עם באיירן, כשהקבוצה מסיימת את העונה במרחק 2 נקודות מהיריבה המושבעת, וולפסבורג.
קריירה בינלאומית > נבחרות צעירות

לוהמן ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת גרמניה עד גיל 15 ב-28 באוקטובר 2014, בניצחון 13:0 על נבחרת סקוטלנד עד גיל 15, בגלאזגו. את צמד שעריה כבשה יומיים לאחר מכן, במשחק נוסף מול סקוטלנד, שהסתיים בתוצאה 8:0.
יחד עם נבחרת גרמניה עד גיל 16(אנ'), השתתפה ב-2015 בטורניר הגביע הנורדי(אנ') בדנמרק.
במאי 2016 השתתפה יחד עם נבחרת גרמניה עד גיל 17(אנ') באליפות אירופה עד גיל 17(גר') בבלרוס. כשהיא משתתפת בשני משחקים, סייעה לנבחרתה לזכות בטורניר.
באפריל 2018 השתתפה יחד עם נבחרת גרמניה עד גיל 19(אנ') במוקדמות אליפות אירופה עד גיל 19(גר').
קריירה בינלאומית > נבחרות בוגרות

ב-10 בנובמבר 2018 ערכה לוהמן את הופעת הבכורה שלה בגרמניה, בניצחון 5:2 על נבחרת איטליה במסגרת משחק ידידות.
את שערה הראשון כבשה ב-22 בספטמבר 2020, במסגרת מוקדמות יורו 2022, בניצחון 3:0 על מונטנגרו(אנ').
לקראת יורו 2022, זומנה לוהמן לסגל הנבחרת על ידי המאמנת מרטינה פוס-טקלנבורג. בטורניר הגיעה נבחרת גרמניה עד לגמר, בו הפסידה לאנגליה. לוהמן שותפה ב-4 משחקים במהלך הטורניר, ועלתה כמחליפה במשחק הגמר.
הישגים ותארים

באיירן מינכן
הבונדסליגה השנייה לנשים(גר'): 2017(גר')
הגביע הגרמני לנשים; מקום שני: 2018(גר')
בונדסליגה: 2021(גר')
נבחרת גרמניה
יורו עד גיל 17: 2016(אנ'), 2017(אנ')
יורו עד גיל 19; מקום שני: 2018(אנ')
יורו 2022; מקום שני: 2022
הערות שוליים

↑  הפרופיל של סידני לוהמן, באתר באיירן מינכן
↑  Spielbericht דו"ח המשחק, באתר scipmanager.de
לוהמן במדי באיירן מינכן בבונדסליגה לנשים ב-2018
סמואל לייבוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באוגוסט 1893 יאשי, ממלכת רומניה 
 פטירה:  11 בינואר 1978 (בגיל 84) ברוקלין, ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קורנל  בית הספר למשפט קורנל  תיכון ג'מייקה 
 תקופת כהונה:  ? – 11 בינואר 1978 
 תקופת הפעילות:  ? – 11 בינואר 1978 
 
סמואל סימון לייבוביץ (באנגלית: Samuel Simon Leibowitz;‏ 14 באוגוסט 1893 – 11 בינואר 1978) היה פרקליט יהודי-אמריקאי אשר נודע במאבקו למען זכויות האזרח ובהגנתו המוצלחת על נערי סקוטסבורו, מקרה תקדימי בתולדות התנועה לזכויות האזרח בארצות הברית.
לייבוביץ' נולד ביאסי, אז בממלכת רומניה והיגר עם הוריו לניו יורק ב-1897. הם התגוררו בלואר איסט סייד. לייבוביץ' למד בתיכון ג'מאייקה בקווינס. הוא למד באוניברסיטת קורנל ולאחר מכן בבית הספר למשפטים של קורנל..
לייבוביץ' הציל את לקוחותיו מעונש מוות בכיסא החשמלי ב-139 מתוך 140 משפטים פליליים של אישום ברצח מדרגה ראשונה שבהם שימש כפרקליט. בין היתר הגן ארבע פעמים על הגנגסטר אל קפונה.
ליבוביץ נבחר לכהונה של 14 שנה בבית המשפט המחוזי של מחוז קינגס (ברוקלין) ב-1940 ונבחר שנית ב-1954. ב-1962 אם איחוד רמות שונות של בתי המשפט הביו יורק אותו תפקיד בו נשא נקרא שופט בית המשפט העליון במדינת ניו יורק במחוז קינגס.
לייבוביץ' כיהן כנשיא הארגון המאוחד לחלוצי ישראל וחבר הפדרציה הפילנתרופית היהודית בניו יורק.
הביוגרפיה שלו, "Courtroom", מאת העיתונאי והמשפטן קוונטין ריינולדס, תורגמה לעברית פעמיים תחת השמות "בית דין" ו"בית-המשפט". הביוגרפיה עוסקת כולה בפן המקצועי של חייו.
הערות שוליים

↑  Samuel Simon Leibowitz, Jewish Virtual Library
↑  Samuel Simon Leibowitz, Jewish Virtual Library
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276647105171  ISNI: 0000 0000 7902 6190  LCCN: n81066775  SNAC: w6mx0dgz  VIAF: 92044290   WorldCat (עם VIAF): 92044290 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סמל קלגרי

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  קלגרי 
 תאריך אימוץ:  1902 
 
סמל קלגרי (באנגלית: Coat of arms of Calgary) הוא סמלה הרשמי של העיר קלגרי, קנדה. הסמל נקבע בשנת 1902, צויר בשחור-לבן עד 1984, אז יזם אחד מחברי המועצה העירונית את צביעתו.
תיאור הסמל

הציצה מורכבת משמש הזורחת מעל הרי הרוקי וחומה המסמלת את מיקומה הגאוגרפי של העיר. על המגן מופיע צלב סנט ג'ורג' מכוסה בעלה אדר, סמלה של קנדה ועליו ביזון כסמל להיסטוריה של המקום. החלקה מכילה שני עלי אדר כייצוג של קנדה, דרדר הכותנה (Thistle) כייצוג של סקוטלנד, כרישה כייצוג של ויילס, תלתן לייצוג אירלנד וורד לייצוג אנגליה. התומכים הם סוס ופר המסמלים את הכלכלה בעיר בעבר. המוטו של העיר הוא המילה Onward (מאנגלית: הלאה, קדימה) בין המספרים 1884 אז הוכרה כעיירה ו-1894, אז הוכרה כעיר. מתחת למוטו מוצלבים דגלי קנדה והממלכה המאוחדת.
ראו גם

דגל קלגרי
סמיון יסאקוביץ' גורביץ'

| --- | --- |

 לידה:  3 ביולי 1923 רוסטוב על הדון, ברה"מ 
 פטירה:  20 באוקטובר 2004 (בגיל 81) רוסטוב על הדון, רוסיה 
 מקום קבורה:  Northern Cemetery, Rostov-on-Don 
 מדינה:  ברית המועצות 
 השתייכות:  חיל האוויר הסובייטי חיל האוויר הסובייטי
 תקופת הפעילות:  1940–1966 (כ־26 שנים)
 דרגה:   פולקובניק (אל"ם)
 תפקידים בשירות
 נווט קרב ומפקד הטייסת ברגימנט הטייס ההתקפי מס' 948 של חטיבת הטייס ההתקפית מס' 308 בגיס התעופה השלישי של ארמיית האוויר השנייה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה החזית המרכזית  החזית הבלארוסית  החזית הבלארוסית הראשונה
 עיטורים
 עיטור הדגל האדום  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה  מסדר אלכסנדר נבסקי  מדליה על ההצטיינות בקרב  גיבור ברית המועצות  עיטור לנין  עיטור הכוכב האדום  המאמן המכובד של רוסיה 
 תפקידים אזרחיים
 מנהל מתחם הספורט בעיר   תואר מאמן מוערך של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית בירי למטרה
 הנצחה
 יד זיכרון על קברו
 
סמיון איסאקוביץ' גורביץ' (ברוסית: Семён Исаакович Гурвич;‏ 3 ביולי 1923, רוסטוב על הדון, ברית המועצות – 20 באוקטובר 2004, רוסטוב על הדון, רוסיה) היה יהודי, שקיבל עיטור גיבור ברית המועצות על פועלו כסגן מפקד טייסת של גדוד התעופה ההתקפי מס' 431 בחטיבת התעופה ההתקפית מס' 299 של ארמיית האוויר ה-16 שפעלה בחזית הבלארוסית הראשונה במלחמת העולם השנייה, בדרגת סגן.
קורות חיים

נולד ב-3 ביולי 1923 ברוסטוב על הדון במשפחת פועלים יהודית. בהמשך המשפחה עברה לוורונז'.
בשנת 1939 סיים את לימודיו ברבפק שהופעל מטעם המכון לטכנולוגיות כימיות של וורונז' והשתתף גם בחוג טייס.
בצבא האדום מאז 1940. בשנת 1942 סיים את לימודיו בבית הספר לטייס צבאי של בלשוב וקיבל דרגת סגן משנה. השתתף במלחמה הפטריוטית הגדולה מאז מרץ 1943 ונלחם בחזית המרכזית, בחזית הבלארוסית ובחזית הבלארוסית הראשונה.
הטיסה המבצעית הראשונה שלו התרחשה ביולי 1943 בקרב קורסק. 2–3 פעמים ביום במטוס איליושין Il-2 תקף את עמדות הוורמאכט וצבר ניסיון קרבי במהלכו.
באמצע יולי 1943 כחלק מגף של ארבעה מטוסים תקף ארטילריה וחי"ר גרמניים באזור פונירי, שם נמשכה מתקפת כוחותיהם. הגף הותקף על ידי מטוסי פוקה-וולף. גורביץ' הפיל מטוס אחד, אך גם מטוסו נפגע אך הוא הצליח לחצות את קו החזית חזרה והנחית את המטוס בשטח שבשליטת הצבא האדום.
עם המעבר להתקפה השתתף בקרבות לשחרור מחוז בריאנסק, ואז הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. הוא הועלה לדרגת סגן ונהיה למפקד הגף. הוביל לתקיפה גף של 4–6 מטוסים.
ב-29 בנובמבר 1943, באזור ז'לובין, למרות הנ"מ החזק עם גף המטוסים שלו חיסל רכבת עם 30 קרונות מטען צבאי ומחסן תחמושת, והדף 7 התקפות מטוסי לופטוואפה במהלך הפעולה.
במהלך הקרבות לשחרור הומל כמפקד גף מטוסי התקיפה, לאחר שהתגבר על ירי נ"מ, שיתק סוללות ארטילריה ומרגמות בגדה המערבית של נהר סוז' והבטיח בכך צליחת הנהר על ידי יחידות הסיור. במהלך ההתקפה הנוספת לכיוון דנייפר, עם שני גפים במהלך שלוש גיחות בשילוב פצצות, טילים, ירי תותחים חיסל טנקים, שיירות כלי רכב עם כוחות חיל רגלים ותותחים של ורמאכט שהתקדמו לעמדות הגנה.
במהלך אחת הגיחות הבאות, למרות כוח נ"מ חזק, הפציץ וחיסל את הגשר ברצ'יצה וחסם אפשרות להביא תגבורת גרמנית לגדה המזרחית של דנייפר. על כך הוענק לו עיטור הדגל האדום.
בקיץ 1944 השתתף בתקיפות אוויריות במהלך שחרורו של בוברויסק. אז גם הפך לסגן מפקד טייסת.
ב-25 ביוני 1944 באזור הלוסק, כחלק מגף, השמיד 40 כלי רכב, רכבת הובלה, מצבר תותחי שדה ולמעלה מ -200 נאצים. בהמשך השתתף בקרבות לכיוון ברסט.
מיולי 1943 עד יולי 1944 ביצע 114 גיחות תקיפת ביצורי כוחות ורמאכט. השמיד 19 טנקים, 40 תותחים, 95 כלי רכב, קטר אדים ו30 קרונות מטען, כמה סוללות נ"מ, והרבה כוח אדם בחיל רגלים. הפיל מטוס תקיפה אחד אישית ושניים כחלק מגף.
בהמשך השתתף בקרבות לשחרור פולין במהלך צליחת אודר.
ב-26 באפריל 1945 הוביל גדוד התעופה ההתקפי מס' 431 בקבוצה של 24 מטוסים מסוג Il-2 לתקיפת מטרות בברלין.
לאחר המלחמה המשיך לשרת בחיל האוויר הסובייטי. בשנת 1955 סיים את לימודיו באקדמיה לחיל האוויר. ב־1966 יצא לגמלאות בדרגת פולקובניק (אלוף-משנה).
המשיך להתגורר ברוסטוב על דון. עבד כמנהל מתחם הספורט בעיר. מאמן מוערך של הרפובליקה הרוסית הפדרטיבית בירי למטרה.
נפטר ב-20 באוקטובר 2004 ונקבר בשדרת הגיבורים בבית העלמין הצפוני.
בתו – לריסה (גורביץ') צורנובה – דוקטור, מאמנת הספורט המוערכת של ברית המועצות אלופת עולם ובעלת שיאים עולמיים, אירופה וברית המועצות בירי למטרה.
סיימון מקברני

| --- | --- |

מקברני, אוגוסט 2015
 לידה:  25 באוגוסט 1957 (בן 67) קיימברידג', הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Simon Montagu McBurney 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  קולג' פרטהאוס  L'École Internationale de Théâtre Jacques Lecoq  King's College School 
 פרסים והוקרה:  פרס התאטרון האירופי (1997)  פרס קונרד וולף (2008)  קצין במסדר האימפריה הבריטית  פרס אוליבייה 
 http://www.complicite.org/flash/
 פרופיל ב-IMDb
 
סיימון מונטגיו מקברני, OBE (באנגלית: Simon Montagu McBurney; נולד ב-25 באוגוסט 1957) הוא שחקן ובמאי אנגלי. המייסד והמנהל האמנותי של תיאטרון "Théâtre de Complicité" בלונדון. מקברני הופיע בסרטי הקולנוע "המועמד ממנצ'וריה", "חברות עם כסף", "מצפן הזהב", "הדוכסית", "רובין הוד", "הארי פוטר ואוצרות המוות", "החפרפרת", "קסם לאור ירח", "התאוריה של הכול", ו"משימה בלתי אפשרית: אומת הנוכלים".