stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רונה סלע
Looted and Hidden - Palestinian Archives in Israel

ב-2017 הציגה סלע את הסרט "Looted and Hidden - Palestinian Archives in Israel" המבוסס על חומרי ארכיון, ומחקר רב שנים כולל ראיונות עומק עם הדמויות המגולמות בסרט. הסרט, שהוקרן לראשונה במוזיאון תל אביב, חושף צילומים נדירים מארכיון הסרטים והצילומים הפלסטיני המתעד עשרות שנים של היסטוריה פלסטינית בארץ – עוד מלפני ה-48 וגם לאחר הנכבה. רובו ככולו של הארכיון נבזז והוסתר מעיני הציבור משנת 1982, עת פלש הצבא הישראלי למשרדי אש״ף בביירות. תמלילי הראיונות עובדו למונולוגים או למכתבים אישיים ומגוללים את סיפור הארכיונים. הסרט מתמקד בעיקר ביצירה הקולנועית שנוצרה במוסד לקולנוע וביחידה לתרבות ולאמנות. הסרט, הראשון המוקדש לנושא, אף עוקב אחר מעשה הביזה ואחר כללי הניהול של ישראל בשליטה בארכיונים הפלסטינים.
מה שניכר בעבודתה מרובת השנים של סלע, ובסרט הזה בפרט, הוא שימת הדגש המרכזי על האלמנטים הוויזואליים. כחוקרת תרבות חזותית, היא מעידה על עצמה כי היא "מבינה את החשיבות של הדמויים הוויזואליים בבניית תודעה וזהות לאומיות, והחשיבות של התרבות וההיסטוריה לכל חברה".
תערוכות שאצרה

טווח הריאליזם, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1993
סינדי שרמן, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1993
ביל הנסון, רצפים, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1993
90-70-90, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1994
וברט מפלתורפ, רטרוספקטיבה, מוזיאון תל אביב לאמנות (בשיתוף ג'רמנו צ'לאנט), 1994
לורנה סימפסון, למען הצופה, מוזיאון תל אביב לאמנות (בשיתוף בריל ברייט), 1994
גלעד אופיר, חומות קיקלופיות, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1995
טירנית ברזילי, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1996
סביבות (הלן צ'אדוויק, סטיבן פיפין, חנה קולינס, קתרין יאס ווילי דוהרטי) מוזיאון תל אביב לאמנות, 1997
אנדרה סרנו, חדר-המתים, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1997
צילום בפלסטין/ארץ-ישראל בשנות השלושים והארבעים, הוצאת הקיבוץ המאוחד ומוזיאון הרצליה לאמנות, 2000
רועי קופר – תפוחי-זהב, נקרופוליס, מוזיאון הרצליה לאמנות, 2001
שישה ימים ועוד ארבעים שנה, מוזיאון פתח-תקוה לאמנות, 2007
אורית ישי, גלריה החדר, 2009
דוד חריס - התחלות, בית אבי-חי, 2007
היסטוריות מצטלבות - אשכול תערוכות, מוזיאון העיר חיפה, 2007
לעיון הציבור - תצלומי פלסטינים בארכיונים צבאיים בישראל, מנשר לאמנות, 2009
ענת סרגוסטי- תצלומים מ"העולם הזה" 1993-1980, הגלריה הלימודית, בית הספר לאמנות, חברה ותרבות, המכללה האקדמית ספיר, 2009
ח'ליל ראאד, תצלומים 1948-1891, מוזיאון גוטמן לאמנות, 2010
דינה שנהב, תרחיש, מוזיאון נחום גוטמן לאמנות, 2011
תסיסה - דיור, שפה, היסטוריה - דור חדש בערים היהודיות-ערביות, מוזיאון נחום גוטמן לאמנות, 2013
ראידה אדון - אישה ללא בית, מוזיאון תל אביב לאמנות, 2014
אביטל כנעני - אחר הרוח, משכן לאמנות עין-חרוד, 2016
הערות שוליים

1 2   עופר אדרת, מה עושים סרטים וצילומים פלסטיניים בארכיון צה"ל?, באתר הארץ, 29 ביוני 2017
↑  רונה סלע, את ההיסטוריה לא ניתן להעלים, באתר "העוקץ", 26 ביולי 2019
1 2  רמי יונס, פסטיבל הסרטים 48 מ״מ מציג: ארכיון הקולנוע הפלסטיני הגנוז, באתר שיחה מקומית, ‏2.12.2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267694305171  BnF: cb150946966 (data)  GND: 140814205  ISNI: 0000 0000 7731 8931  LCCN: nr99009680  SUDOC: 188615717  VIAF: 46681508   WorldCat (עם VIAF): 46681508
רן רז

| --- | --- |

 לידה:  26 בדצמבר 1966 (בן 58) ירושלים 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  אבי ויגדרזון, מיכאל בן-אור 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון 
 תלמידי דוקטורט:  דנה מושקוביץ, ריקי רוזן, שחר לובט, גיל כהן, אבישי טל, עידו צמרת, זאב דביר, אריאל גביזון, אמיר יהודיוף, ענת גנור 
 פרסים והוקרה:  פרס מיכאל ברונו (2006)  פרס ארדש (2002) 
 
רן רז (נולד ב-26 בדצמבר 1966) הוא מדען מחשב ישראלי העוסק בתחום של סיבוכיות חישובית. הוא מכהן כפרופסור למדעי המחשב בפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב במכון ויצמן למדע ובבית הספר להנדסה ומדע שימושי באוניברסיטת פרינסטון. ידוע בעבודתו בנושא מערכות הוכחה אינטראקטיביות.
ביוגרפיה

רז נולד בירושלים בשם רן מזרחי, להורים ממוצא כורדי, ילידי הארץ. בהיותו בן 3 שינו הוריו את שם משפחתם לרז. אחיו הוא הפוליטיקאי מוסי רז.
רז הוא בוגר תיכון ליד"ה. התגייס לתוכנית תלפיות, וקיבל תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1992 קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים על עבודה שכותרתה "Lower Bounds for Probabilistic Communication Complexity and for the Depth of Monotone Boolean Circuits", בהנחייתם של הפרופסורים אבי ויגדרזון ומיכאל בן-אור. בהמשך יצא למשך שנתיים לפוסט דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון.
בשנת 1994 הצטרף לסגל הפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב במכון ויצמן למדע, ובשנת 2003 מונה לפרופסור מן המניין. פעמים אחדות שהה בבית הספר למתמטיקה במכון למחקר מתקדם בפרינסטון.
בשנת 2017 הצטרף לסגל בית הספר להנדסה ומדע שימושי באוניברסיטת פרינסטון.
רז ידוע בעבודתו בנושא מערכות הוכחה אינטראקטיביות והוא חוקר בולט של בעיית P=NP.
עבודותיו זוכות לפרסים בכנסים החשובים במדעי המחשב התאורטיים. הוא זכה בפרס ארדש בשנת 2002 ובפרס מיכאל ברונו ב-2006. מאמרו "Fast Learning Requires Good Memory: A Time-Space Lower Bound for Parity Learning" זכה בשנת 2016 בפרס המאמר המצטיין של IEEE FOCS.
פרסומים נבחרים

Raz, Ran; Safra, Shmuel (1997), "A sub-constant error-probability low-degree test, and a sub-constant error-probability PCP characterization of NP", Proc. STOC 1997, pp. 475–484.
Raz, Ran (1998), "A parallel repetition theorem", SIAM Journal on Computing 27 (3): 763–803.
Raz, Ran (2004), "Multi-linear formulas for permanent and determinant are of super-polynomial size", Proc. STOC 2004, pp. 633–641.
Raz, Ran; Shpilka, Amir (2004), "Deterministic polynomial identity testing in non commutative models", Proc. CCC 2004, pp. 215–222.
Moshkovitz, Dana; Raz, Ran (2008), "Two query PCP with sub-constant error", Proc. FOCS 2008, pp. 314–323.
Raz, Ran (2016), "Fast Learning Requires Good Memory: A Time-Space Lower Bound for Parity Learning," Proc. FOCS 2016, pp. 266-275.
הערות שוליים

↑  Ran Raz, Institute for Advanced Study
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012508842105171  dblp: 91/5912  MGP: 102217  VIAF: 1131169929736569380000   WorldCat (עם VIAF): 1131169929736569380000
רבקה רייכמן

פרופ' רבקה רייכמן
רבקה רייכמן (נולדה ב-1951, בספרדית: Rebeca Raijman) היא חוקרת בתחום הסוציולוגיה של ההגירה, ופרופסור אמריטה בחוג לסוציולוגיה באוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה

רייכמן נולדה וגדלה בבואנוס איירס, ארגנטינה, להורים שהיגרו לארגנטינה ממזרח אירופה. מגיל הגן התחנכה במקביל גם במערכת החינוך הכללית וגם במערכת החינוך היהודית. לאחר סיום בית ספר תיכון למדה שנה במסגרת המדרשה העברית למורים שפעלה במסגרת AMIA ("האגודה לערבות יהודית הדדית בארגנטינה"). ב-1970 הגיעה לשנה לישראל ללימודים במכון ע"ש חיים גרינברג (מכון למורים יהודיים מחוץ לישראל שפועל בירושלים).
בשנים 1971–1976 למדה לתואר בסוציולוגיה באוניברסיטת בואנוס איירס. לאחר סיום התואר, עבדה במרכז לחקר האוכלוסין בבואנוס איירס (CENEP - Centro de Estudios Poblacion Buenos Aires Argentina), והשתתפה שם במחקר שבדק שינויים לאורך זמן בתפיסות של תפקידי מגדר בארגנטינה, כפי שהם משתקפים במערכת המשפט, בדת הקתולית ובמערכת החינוך. במסגרת פרויקט זה, פרסמה, יחד עם קטלינה ויינרמן (Catalina Wainerman), ספר שבדק את הערכים והדימויים המועברים על ידי ספרי לימוד של בתי הספר היסודיים ביחס לתפקידי מגדר בחברה הארגנטינאית במשך המאה העשרים.
ב-1985 עלתה לישראל עם משפחתה.
בשנים 1986–1990 למדה לתואר שני בסוציולוגיה באוניברסיטת תל אביב, וסיימה את לימודיה בהצטיינות. את עבודת המ.א. שעסקה בהשפעתם של מאפיינים מבניים של שוק העבודה הישראלי על ההישגים הסוציו-כלכליים של ישראלים על פי מגדר ולאום, כתבה בהדרכת פרופ' משה סמיונוב ופרופ' נח לוין-אפשטיין.
בשנים 1992–1996 נסעה לארצות הברית ללימודי תואר שלישי, וסיימה את התואר במחלקה לסוציולוגיה באוניברסיטת שיקגו. עבודת הדוקטור שלה עסקה ביזמות אתנית ובהשתלבות בשוק העבודה של מהגרים מקסיקנים בשיקגו, ונכתבה בהנחיית פרופ' מרתה טיאנדה (אנ') ופרופ' ריצ'רד טאוב (אנ').
ב-1996, לאחר סיום לימודיה, חזרה לישראל והחלה לעבוד כמרצה לסוציולוגיה באוניברסיטת חיפה.
ב-2006 ייסדה את הקהילה המקצועית "הגירה ודמוגרפיה" במסגרת האגודה הסוציולוגיה הישראלית, והייתה יו"ר הקהילה בין השנים 2006–2009. ב-2012 הקימה יחד עם עמיתים בקהילה המקצועית את כתב העת "הגירה" בו היא חברת מערכת. מאז אוקטובר 2021 היא מכהנת כעורכת ראשית של כתב העת.
מחקרה

רייכמן מתמחה בתחום הסוציולוגיה של ההגירה. מחקריה משלבים גישות כמותניות וגישות איכותניות לאיסוף וניתוח נתונים. בתחום ההגירה היא התעניינה בנושאים רבים ומגוונים:
יזמות של מהגרים מקסיקנים באזור שיקגו, תוך השוואה לקבוצות מהגרים אחרות, כמו קוריאנים ומהגרים מהמזרח התיכון (מחקר זה התבסס על ממצאיה בעבודת הדוקטור).
הגירת עבודה לישראל. רייכמן חקרה, עם פרופ' אדריאנה קמפ, עמיתתה מאוניברסיטת תל אביב, היבטים שונים של הגירת עבודה לישראל. המחקרים התמקדו בשני נושאים עיקריים: האחד, ההתארגנויות של מהגרי העבודה חסרי מעמד מאמריקה הלטינית ומאפריקה, והמוסדות החברתיים שהקימו עבור הקהילה (מועדוני כדורגל, כנסיות, התארגנויות פוליטיות ומסגרות חינוכיות). הנושא השני, מדיניות הגירת עבודה בישראל, והשפעותיהם של ארגונים ממשלתיים וארגונים לא-ממשלתיים על מדיניות זו.
בתחום הגירת עבודה רייכמן גם חקרה את התפתחותה של "תעשיית ההגירה" בתחום גיוס מהגרי עבודה לישראל. מחקריה בתחום זה מתמקדים בשחקנים המדינתיים והלא-מדינתיים (מעסיקים, סוכנויות פרטיות ומתווכים) המעורבים בתעשיית ההגירה והגיונות הפעולה המובילים אותם, אשר מאפשרים ניצול מהגרי עבודה בתחומים כלכליים רבים. לאחר חתימת הסכמים בילטרליים בין ישראל לבין מדינות המוצא של מהגרי העבודה, מחקריה בדקו את היעילות וההשלכות של ההסכמים הבילטרליים האלה על דפוסי הגיוס בתחום החקלאות והבנייה.
הדרה חברתית (exclusion) של מהגרים וקבוצות-מיעוט בישראל בהשוואה לחברות אחרות באירופה. בנושא זה חקרה רייכמן את עמדות הציבור (בישראל ובאירופה) כלפי קבוצות שונות של מהגרים, והגורמים המשפיעים על הדרתם ברמת המאקרו וברמת המיקרו.
אינטגרציה סוציו-כלכלית של קבוצות מהגרים שונות בישראל. במסגרת נושא זה חקרה רייכמן את הקהילה של יוצאי דרום-אפריקה בישראל, וכתבה ספר הבוחן את ההשתלבות של עולי דרום אפריקה בפרספקטיבה בין-דורית (השוואה בהשתלבות של דור ראשון, דור 1.5, ודור שני).
פרסומיה > ספרים, פרסומים וגיליונות מיוחדים שערכה

אדריאנה קמפ ורבקה רייכמן, עובדים וזרים: הכלכלה הפוליטית של הגירת עבודה בישראל (יועץ מדעי: גיל אייל), ירושלים, מכון ון ליר והוצאת הקיבוץ המאוחד, 2008.
רבקה רייכמן (עורכת אורחת), גיליון מיוחד בנושא מבקשי מקלט ופליטים, הגירה, מס' 7, המרכז האקדמי רופין, המכון להגירה ושילוב חברתי, 2017. https://www.ruppin.ac.il/מכוני-מחקר/המכון-להגירה-ושילוב-חברתי/כתב-עת-הגירה/Pages/הגירה-גיליון-7.aspx
רבקה רייכמן ואלה קושנירוביץ, יעילות ההסכמים הבילטרליים: גיוס, מימוש זכויות, תנאי חיים ותעסוקה של מהגרי עבודה לענפי החקלאות, הבנייה והסיעוד בישראל 2011–2018, עמק חפר, המרכז האקדמי רופין, 2019.
Wainerman, Catalina and Rebeca Raijman. 1987. Sexism in Grammar School Textbooks in Argentina. Buenos Aires: Ediciones del IDES (בספרדית).
Raijman, Rebeca. 2016. South African Jews in Israel: Assimilation in a Multigenerational Perspective. Nebraska: University of Nebraska Press.
פרסומיה > מבחר ממאמריה

רייכמן פרסמה יותר מ-70 מאמרים ויותר מ-20 פרקים בספרים מדעיים.
להלן כמה מהבולטים שבהם:
Raijman, Rebeca, Silvina Schammah and Adriana Kemp. 2003. “International Migration, Domestic and Care Work: Undocumented Latina Migrant Women in Israel". Gender & Society, 17(5):727-749.
Semyonov, Moshe, Rebeca Raijman and Anastasia Gorodzeisky. 2006 “The Rise of Anti-Foreigner Sentiment in European Societies: A Cross-national Multi-Level Analysis”, American Sociological Review, 71,3, 426-449.
Raijman, Rebeca. 2010. "Citizenship Status, Ethno-National Origin and Entitlement to Rights: Majority Attitudes towards Minorities and Immigrants in Israel". Journal of Ethnic and Migration Studies, 36 (1): 87 - 106.
Raijman, Rebeca and Yanina Pinsky. 2013 . “Religion, Ethnicity and Identity: Former Soviet Union Christian immigrants in Israel”, Ethnic and Racial Studies, 36(11), 1687-1705.
Kemp, Adriana and Raijman, Rebeca. 2014. Bringing in State Regulations, Private Brokers, and Local Employers: A Meso‐Level Analysis of Labor Trafficking in Israel. International Migration Review, 48 (3): 604-642.
Raijman, R., Hochman, O., & Davidov, E. (2022). Ethnic majority attitudes toward Jewish and non-Jewish migrants in Israel: The role of perceptions of threat, collective vulnerability, and human values. Journal of Immigrant & Refugee Studies, 20(1), 17-32.
הערות שוליים

↑  Catalina Wainerman and Rebeca Raijman, Sexism in Grammar School Textbooks in Argentina, Buenos Aires: Ediciones del IDES., 1987 (בספרדית)
↑  רבקה רייכמן, הסברים מבניים של אי שוויון: השפעת מאפייני שוק העבודה על ההבדלים בהישגים הסוציו-כלכליים לפי מין ואתניות בישראל (בהדרכת משה סמיונוב ונח לוין-אפשטיין), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, 1990
↑  Rebeca Raijman, Pathways to Self-Employment and Entrepreneurship in an Immigrant Community in Chicago, 1996 (Supervisors: Marta Tienda and Richard Taub), Chicago: The University of Chicago, 1996
↑  כתב העת הגירה, באתר הגירה - כתב עת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266693205171  LCCN: nr88006817  VIAF: 39219510   WorldCat (עם VIAF): 39219510
מיאסטניה גראביס

| --- | --- |

מבנה הסינפסה
 תחום:  נוירולוגיה 
 טיפול:  פירידוסטיגמין  distigmine  eculizumab  טקרולימוס  mycophenolate mofetil  פרדניסולון  ריטוקסימאב  פרדניזון  נאוסטיגמין  אזתיופרין  ציקלוספורין  ציקלופוספאמיד  פירידוסטיגמין 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1171206 
 MeSH:  D009157
 סיווגים
 ICD-11:  8C60 
 
מיאסטניה גראביס (בלועזית: Myasthenia Gravis) היא תסמונת קלינית שביטויה העיקרי הוא התעייפות של השרירים הרצוניים עם שיפור במנוחה. ברוב המקרים מדובר במחלה אוטואימונית הנובעת מקשירת נוגדנים לקולטנים לאצטילכולין בחלק הבתר סינפטי בצומת עצב-שריר. אך ישנם מקרים בהם המחלה נגרמת כתוצאה מפגם גנטי באחד מהחלבונים בצומת עצב-שריר או כתוצאה מנוגדנים נגד חלבונים אחרים כמו MuSK. המחלה יכולה לערב את כל השרירים או חלק מהם לעיתים קרובות את העפעפיים, שרירי הבליעה, שרירי הנשימה ושרירי הגפיים. מעורבות שרירי הנשימה יכולה להביא לקושי קל בנשימה במאמץ עד למצב של אי ספיקה נשימתית עם צורך בתמיכה נשימתית.
אפידמיולוגיה

מיאסטניה גרביס יכולה להופיע בכל גיל ולעיתים היא קשורה לגידולים בתימוס, או מופיעה ביחד עם מחלות אוטואימוניות אחרות כגון יתר פעילות של בלוטת התריס, דלקת מפרקים שגרונית או זאבת.
המחלה נפוצה יותר בנשים.
קליניקה

המחלה מתאפיינת בחולשה והתעייפות מהירה של שרירים רצוניים. לא ניתן לשמור על פעילות השריר, ותנועות חזקות בתחילה נחלשות בקלות. ישנה נטייה למעורבות של שרירי העיניים החיצוניים וכן מספר שרירים נוספים, כולל שרירי הלעיסה, שרירי הפנים, שרירי הלוע ותיבת הקול. שרירי הנשימה והצלעות יכולים גם הם להיות מעורבים. לעיתים המחלה נחשפת על ידי זיהום נלווה שמוביל לתחילת הסימפטומים. החמרה במחלה יכולה להופיע גם בהיריון או לפני קבלת וסת.
הסימפטומים יכולים להיות מוחמרים על ידי תרופות כגון כינין, קווינידין, פרוקאינמיד, פרופרנולול, פניטואין, ליתיום, טטרציקלינים, ואמינוגליקוזידים ועוד תרופות רבות אחרות– לכן יש להימנע ככל הניתן משימוש בתרופות אלו.
מהלך המחלה (כמו גם התגובה לטיפול) שונה מחולה לחולה. במקרים רבים יש מהלך פרוגרסיבי איטי. החולים מופיעים עם פטוזיס (צניחת עפעף), דיפלופיה (ראייה כפולה), קשיי לעיסה או בליעה, דיבור נאזאלי ("דיבור מהאף"), קשיי נשימה או חולשת גפיים. לתסמינים אלה יש לעיתים קרובות עוצמה משתנה במהלך היום. (פלוקטואציות).
פתופיזיולוגיה

במיאסטניה קלאסית שנגרמת כתוצאה מנוגדנים לרצפטור לאצטיל כולין, החולשה היא בעקבות חסימה משתנה של ההעברה הנוירומוסקולרית (העברה עצבית בין עצב לשריר) עקב ירידה של הרצפטורים לאצטיל כולין, במנגנון אוטו-אימוני. ב-80% מהמקרים, קיימים נוגדנים עצמיים נגד הרצפטור הניקוטיני שגורמים לאבדן פעילות הרצפטור. הפאתופיזיולגיה אצל חולים עם נוגדנים עצמיים לMuSK פחות ברורה וכנראה מערבת גם חוסר יציבות של הסינאפסה, גם פגיעה ביכולת השחרור של אצטיל כולין מהעצב המוטורי, גם ירידה בפעילות של האנזים שמפרק אצטיל כולין וגם פגיעה בצימוד של הסיגנאל החשמלי לפעילות השריר.
בדיקה והדמיה

הבדיקה הקלינית מאשרת את חולשת והתעייפות השרירים הפגועים. החולשה אינה מתאימה לתפוצת עצב יחיד, שורש עצבי או מיקום ספציפי במערכת העצבים המרכזית.
במעל 90% מהחולים יש מעורבות של שרירי העין החיצוניים (האחראיים על תנועות עיניים), שמובילה לשיתוק מבט א-סימטרי ופטוזיס. תגובת האישונים שמורה, אך ישנם חולים אצלם יש גם מעורבות של שרירי האקומודציה.
מאפייני המחלה הם כאלה שפעילות מושהית של שרירים מעורבים מובילה להתגברות זמנית של החולשה. לכן, מבט מושהה כלפי מעלה במשך 2 דקות יכול להוביל לפטוזיס מוגבר, והפסקה קצרה תביא לשיפור בשרירים הפגועים. עם זאת אצל חולים עם מחלה ממושכת ואדאפטציה יש צורך בבדיקות יותר מפורטות שכן מבט למעלה לא יביא לפטוזיס. בנוסף, אצל חלק מהחולים ישנה תופעה הקרויה Marry Walker Phenomenon-כאשר הפעלה של קבוצת שרירים אחרת או ניפוח של מנג'טה למדידת לחץ דם, מביא להופעת פטוזיס עם התאוששות הדרגתית.
במקרים מתקדמים, יכולה להיות מעורבות של שרירי נשימה ואטרופיה קלה של השרירים המעורבים. אצל חלק מהחולים יש גם תופעות סנסוריות. לא נדיר שישנם כאבים של השרירים, הגידים, המפרקים והשלד. למרות, שהרבה פעמים לא שמים לב לכך, משום שזו נחשבת מחלה שאינה גורמת לכאב.
האבחנה יכולה להיות מאושרת על ידי מתן מעכבי כולין אסטרז במינון נמוך כזה שאינו משפיע על שרירים בריאים, אך משפר תפקוד של שרירים חולים. המבחן הפרמקולוגי השכיח ביותר הוא מבחן הנקרא Tensilon test (אדורפוניום)- תרופה זו ניתנת תוך ורידית (IV) במנה של 10 מ"ג – מתוכם 2 מ"ג ניתנים מיד (מנת ניסוי) ו-8 מ"ג ניתנים לאחר 30 שניות אם מנת הניסוי נסבלת היטב. בחולים עם מיאסטניה גרביס, יש שיפור ברור בכוח השרירים החלשים, שנמשך כ-5 דקות.
באופן חלופי, ניתן להשתמש ב-1.5 מ"ג של נאוסטיגמין IM, עם תגובה שנמשכת כשעתיים.
לעיתים צילום חזה או CT חזה יכולים להדגים תימומה- גידול בתימוס.
גירוי אלקטרופיזיולוגי של העצב המוטורי בעוצמה סופרה-מקסילרית (2 או 3 הרץ) יביא לתגובה הולכת ופוחתת של השריר; אולם ממצא תקין במבחן הולכה עצבית אינו שולל את האבחנה.
EMG של סיב יחיד מדגים שונות גדולה באינטרוול בין שני פוטנציאלי פעולה של סיב שריר ביחידה המוטורית של שרירים חלשים קלינית.
ניתן גם למדוד בסרום את רמת הנוגדן כנגד הרצפטור של אצטיל כולין, מכיוון שרמה מוגברת שלו נמצאת ב-80-90% מהחולים עם מחלה מפושטת יחסית.
Ice pack test - דרך נוספת לתמוך בהשערה למחלה, היא מבחן הנחת קובית קרח (לאזורים קטנים כמו שרירי העיניים), המבחן יהיה חיובי כשיראה שיפור בפתיחת העין. העיקרון עובד שבעזרת קירור האזור, תהיה ירידה ביעילות העבודה של האצטיל כולין אסטרז, מה שיעזור להפחית את החולשה של אותם שרירים.
טיפול

יש להימנע מתרופות שמחמירות את המחלה, כפי שצוינו לעיל, ולנקוט בגישות הטיפוליות הבאות:
מעכבי אצטיל-כולין אסטרז – גורמים לשיפור סימפטומטי מבלי להשפיע על מהלך המחלה. עיקר הטיפול הוא על ידי פירידוסטיגמין ברמה של 30–180 מ"ג (ממוצע 60) לפי התאמה אישית לחולה, 4 פעמים ביום. ניתן להשתמש במינון נמוך של אטרופין כדי להתגבר על תופעות הלוואי כגון פעילות יתר של המעי או ריור יתר. מינון יתר של מעכבי כולין אסטרז יכול להוביל למשבר כולינרגי- Cholinergic crisis – חולשה מוגברת (שבניגוד לחולשה של מיאסטניה גרביס לא ניתן להתגבר עליה עם Edrophonium IV) שלעיתים מלווה בחיוורון, הזעה, בחילות, הקאות, ריור, כאב בטן עוויתי ומיוזיס. אצל חלק גדול מהחולים עם נוגדנים ל MuSK טיפול במעכבי כולין אסטרז אינו יעיל-הוא יכול להביא להחמרה או לתגובה בלתי צפויה ולא יציבה. ייתכן ששימוש במעכב כולין אסטרז אחר-מיטלאז, במינון נמוך יכול להביא לתגובה טובה וצפויה יותר.
תימקטומי – (כריתת בלוטת התימוס) מבוצע בחולים מתחת לגיל 60, ולעיתים גם במבוגרים מגיל 60, בחולשה שאינה מוגבלת לשרירי עיניים בלבד. אף על פי שכריתת תימוס מובילה להקלה סימפטומטית או רמיסיה, המנגנון אינו ברור, ולעיתים הרווח מהפעולה הכירורגית אינו נראה מיד. טיפול זה כנראה יעיל רק אצל חולים עם מיאסטניה קלאסית (סרופוזיטיביים לנוגדנים לרצפטור לאצטיל כולין).
קורטיקוסטרואידים – טיפול זה מיועד לחולים שנכשלו ב-2 הטיפולים הקודמים. אצל חולים עם מחלה קשה יחסית יש להתחיל את הטיפול באשפוז, מפני שהחולשה יכולה להחמיר תחילה. ישנם דרכי טיפול שונות. באחת הדרכים הטיפול מתחיל במינון גבוה של פרדניזון, עד שמתקבל שיפור ואז עוברים למנת אחזקה נמוכה יותר. בדרך אחרת מתחילים במינון נמוך ומעלים בהדרגה.
אימוראן– אצל רוב החולים שמקבלים סטרואידים מקובל להתחיל במקביל שימוש בתרופה זו כ steroids sparing agent
פלזמפרזיס – משמשת להשגת הקלה זמנית בחולים שמידרדרים במהירות או ב- Myasthenic crisis, ובנסיבות מסוימות כמו לפני ניתוח שאחריו צופים פגיעה נשימתית.
IVIG – גם הם מקלים זמנית וניתנים באותן אינדיקציות של פלזמפרזיס. חולי MUSK מגיבים כנראה טוב יותר לפלסמהפארזיס מאשר ל IVIG. אצל חולים אחרים כנראה שאין הבדל
Mycophenolate mofetil – תרופה זו מעכבת שגשוג של לימפוציטים B ו-T ומשמשת כמדכאת חיסון, עם תופעות לוואי שוליות יחסית של שלשול, בחילה, כאב בטן, חום, לויקופניה ובצקת. תרופה זו יכולה לשפר את מצבם שלחולים רבים או להוריד את צריכת הסטרואידים שלהם, אולם בדרך כלל רק לאחר שימוש של מספר חודשים. עדיין אין אף מחקר מבוקר שהוכיח את יעילותה
אפדרין ותרופות אדרנרגיות אחרות (כמו ונטולין) מביאות לשיפור אצל חלק מהחולים. במיוחד בסוג מסוים של מיאסטניה מולדת. מעניין לציין שאפדרין הייתה התרופה הראשונה שתוארה למיאסטניה, ונמצאה בדרך מקרה, על ידי רופאה שהייתה חולה במחלה זו בשנות ה-30 של המאה ה-20. מספר שנים לאחר מכן נמצא הטיפול על ידי מעכבי כולין אסטראז על ידי מרי ווקר
הערות שוליים

↑  {{{מחבר}}}, An ice test for the diagnosis of myasthenia gravis, Ophthalmology 106, 1999-07-01, עמ' 1282–1286 doi: 10.1016/S0161-6420(99)00709-5
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555875805171  GND: 4075144-2  LCCN: sh85089173  LNB: 000339704  NKC: ph274754 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
צנחת של עין שמאל
מבנה מרחבי של קולטן אצטילכולין
קינגס קולג' (קיימברידג')

| --- | --- |


 קולג' אוניברסיטת קיימברידג'
 תקופת הפעילות:  1441–הווה (כ־584 שנים) 
 מייסדים:  הנרי השישי, מלך אנגליה 
 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  52°12′15″N 0°07′00″E﻿ / ﻿52.204166666667°N 0.11666666666667°E﻿ / 52.204166666667; 0.11666666666667
 www.kings.cam.ac.uk
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי קינגס קולג'(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי קינגס קולג'
 
קפלת קינגס קולג' ובניין גיבס
קינגס קולג' (באנגלית: King's College) הוא מוסד להשכלה גבוהה אשר נמנה עם המוסדות המרכיבים את אוניברסיטת קיימברידג', בעיר קיימברידג', אנגליה. שמו הרשמי המלא הוא "מכללת המלך של גבירתנו ושל ניקולאוס הקדוש בקיימברידג'". המכללה שוכנת בסמוך לנהר קאם, ופונה אל רחוב "קינגס פארייד" (King's Parade, "תהלוכת המלך") במרכז העיר.
המכללה נוסדה בשנת 1441 על ידי הנרי השישי, מיד לאחר שהקים מכללה-אחות באיטון. מלחמות השושנים והמחסור הכספי בעקבותיהן עיכבו את פיתוח המכללה. בשנת 1508 החל הנרי השביעי, להתעניין במכללה, אולי כמהלך פוליטי כדי לחזק את מעמדו כמלך. בית התפילה של המכללה, שבנייתו החלה בשנת 1446, הושלם לבסוף בשנת 1544, בתקופת שלטונו של הנרי השמיני.
החצר הישנה
בית התפילה של קינגס קולג' נחשב לאחת הדוגמאות המעולות ביותר של הסגנון הגותי האנגלי באדריכלות. המבנה הפך סמל של אוניברסיטת קיימברידג' כולה. מקהלת בית התפילה, אשר מורכבת מסטודנטים גברים מן המכללה ומבית הספר שליד המכללה, היא אחת המקהלות הידועות והמצליחות בעולם. בכל שנה בערב חג המולד מתקיים פסטיבל תשעת השיעורים והמזמורים, ומשודר מבית התפילה למיליוני מאזינים ברחבי העולם.
תולדות המכללה > ייסוד

ב-12 בפברואר 1441 פרסם המלך הנרי השישי מכתב הרשאה ובו הקים מכללה בקיימברידג' עבור רקטור ושנים-עשר מלומדים עניים. המכללה נועדה להיקרא על שם ניקולאוס הקדוש, שביום חגו נולד הנרי. הנרי הניח את אבן הפינה של "החצר הישנה" של המכללה ב-2 באפריל 1441, בנקודה צפונית למכללה של היום. ויליאם מילינגטון, חבר בקלייר קולג', מונה למשרת הרקטור של המכללה החדשה.
הנרי הוביל את פרסום תקנון המכללה הראשון, בשנת 1443. תוכניתו הצנועה המקורית נזנחה לטובת מימון קהילה בת 70 מלומדים בראשות רקטור. השינוי אירע כנראה מכיוון שהנרי גילה שוויליאם מוויקהאם יסד הן את ניו קולג' באוקספורד והן את וינצ'סטר קולג' בשנת 1379, ורצה לעלות עליו בהישגיו. על כן חיבר את המכללה לאיטון קולג', שאותו הקים בשנת 1440, בדומה לחיבור בין ניו קולג' לווינצ'סטר. ב-12 ביולי 1443 פורסם צו מלכותי חדש שייסד מחדש את המכללה, הפעם כמוסד גדול בהרבה. ב-1 בספטמבר 1444 חתמו מנהלי קינגס ואיטון, וניו קולג' ווינצ'סטר, על "הסכם ידידות", שבו התחייבו שמוסדותיהם יתמכו זה בזה משפטית וכספית.
מלכתחילה הכוונה הייתה לגייס את כל אנשי סגל ההוראה מבין סגל בית הספר איטון. מדי שנה נסעו הרקטור ושני אנשי סגל לאיטון כדי לבחור ללא משוא פנים את הנערים המבטיחים ביותר לאייש משרות הוראה פנויות במכללה, כך שסך הסגל מנה תמיד שבעים. חברות בסגל קינגס הייתה מינוי לכל החיים. מלומדים מן השורה היו זכאים להיבחר כחברי סגל לאחר שלוש שנות ניסיון, בין אם השלימו תואר אם לאו. בניגוד למכללות אחרות בקיימברידג', תלמידי קינגס לא היו חייבים להשלים את בחינות האוניברסיטה כדי לקבל תואר BA, אלא רק להשביע את רצון סגל המכללה. כל חבר סגל עסק בתאולוגיה, פרט לשניים שעסקו באסטרונומיה, שניים במשפט אזרחי, ארבעה במשפט כנסייתי, ושניים ברפואה; כל חברי הסגל שלא עסקו במקצועות חול נדרשו גם לנדור נדרי פרישות ולעבור סמיכה לכמורה, וָלא היו מסולקים. בשנת 1445 בולה אפיפיורית פטרה את חברי המכללה מחובות שירות בקהילה, ובשנת 1457 הסכם בין רקטור המכללה לנשיא האוניברסיטה הגביל את סמכותו של נשיא האוניברסיטה והעניק למכללה חופש שיפוט מלא בעניינים פנימיים.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בניינים ושטחים פתוחים > בית התפילה

בית התפילה, שמהווה דוגמה לאדריכלות גותית מאוחרת, נבנה לאורך כמאה שנים (1446–1531) בשלושה שלבים. תקרתו היא קמרון המניפה הגדול בעולם. יש בו עשרים וששה חלונות ויטראז', ועשרים וארבעה מהם שרדו מן המאה ה-16. המזבח כולל ציור של פטר פאול רובנס בשם "הערצת האמגושים".