stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרס צלטנר
הזוכים בפרס

| שנה | הזוכה בפרס צלטנר | הזוכה בפרס לחוקר הצעיר | הזוכה בפרס למפעל חיים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1978 | עדנה קפלן ומנשה שאוה |  |  |
| 1979 | נחום רקובר |  |  |
| 1980 | אלפרד ויתקון |  |  |
| 1981 | יהושע רוטנשטרייך |  |  |
| 1982 | משה לנדוי |  |  |
| 1983 | דניאל פרידמן |  |  |
| 1984 | אהרן ברק |  |  |
| 1985 | אמנון רובינשטיין |  |  |
| 1986 | יצחק זמיר |  |  |
| 1987 | בנימין נתניהו |  |  |
| 1988 | יצחק-הנס קלינגהופר |  |  |
| 1989 | נילי כהן |  |  |
| 1990 | מרים בן-פורת |  |  |
| 1991 | גבריאלה שלו |  |  |
| 1992 | אריאל רוזן-צבי |  |  |
| 1993 | שניאור זלמן פלר | אנדרי מרמור |  |
| 1994 | מנחם אלון | איל בנבנשתי |  |
| 1995 | מאיר שמגר | דפנה לוינסון-זמיר |  |
| 1996 | ברוך ברכה | חנוך דגן |  |
| 1997 | רות גביזון | דודי שוורץ |  |
| 1998 | פנינה להב | רון שפירא |  |
| 1999 | הדסה בן עתו | עמרי ידלין |  |
| 2000 | נינה זלצמן | רות הלפרין-קדרי |  |
| 2001 | חיים כהן | אסף לחובסקי |  |
| 2002 | עמוס שפירא | מיכאיל קרייני |  |
| 2003 | מרדכי קרמניצר | שי לביא |  |
| 2004 | איל בנבנשתי | מיכל גל |  |
| 2005 | חנוך דגן | דוד אנוך |  |
| 2006 | דפנה ברק-ארז | אבי טבח |  |
| 2007 | מנחם מאוטנר | אמנון להבי |  |
| 2008 | אלון הראל | יובל פלדמן | מאיר שמגר |
| 2009 | ידידיה צ' שטרן | טליה פישר |  |
| 2010 | רון חריס | אסף חמדני | אוריאל פרוקצ'יה |
| 2011 | אייל זמיר | שי ווזנר | יצחק אנגלרד |
| 2012 | אריאל פורת | צבי טריגר |  |
| 2013 | ליאורה בילסקי | מרים ביטון |  |
| 2014 | גדעון פרחומובסקי | הילה שמיר |  |
| 2015 | יורם מרגליות | יהונתן גבעתי | גבריאל קלינג |
| 2016 | אריה אדרעי | שלי קרייצר-לוי | קנת מן |
| 2017 | דפנה לוינסון-זמיר | אדם חפרי-וינוגרדוב | סוזי נבות |
| 2018 | גיא מונדלק | רביע עאסי | יצחק הדרי |
| 2019 | דוד אנוך | דורין לוסטיג |  |
| 2020 | מיכאל בירנהק | מוחמד ותד |  |
| 2021 | מיכאיל קרייני | קובי קסטיאל |  |
| 2022 | איסי רוזן-צבי | קארין כרמית יפת |  |
| 2023 | אורן גזל-אייל | רייצ'ל פרידמן | סלים ג'ובראן |
| 2025 |  | רננה קידר |  |
הערות שוליים

↑  רוטרי ישראל, פרס צלטנר למחקרי משפט וחברה, מעריב, 18 בפברואר 1979
↑  פרס צלטנר לקפלן ושאווה, דבר, 10 במרץ 1978
↑  ד"ר נחום רקובר, דבר, 5 באפריל 1979
1 2 3 4 5 6 7 8  מקבלי פרסים, הפקולטה למשפטים, אתר האוניברסיטה העברית בירושלים
↑  איה אורנשטיין, פרופ' זמיר: אסור לתת לשר המשפטים את סמכויות היועץ המשפטי, מעריב, 9 באפריל 1986
↑  נורית דברת, נתניהו: אסור לעשות עסקות עם מחבלים, מעריב, 9 באפריל 1987
1 2 3  ארגון רוטרי יעניק השנה את פרס צלטנר לפרופ' אייל זמיר, לד"ר שי ווזנר ולשופט בדימוס פרופ' יצחק אנגלרד, באתר תל אביבי נט
↑  הפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית בירושלים, זכיית ד״ר רננה קידר בפרס צלטנר, באתר פייסבוק, ‏18 בפברואר 2025
Bartier Cardi

Bartier Cardi הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית קארדי בי, בשיתוף הראפר 21 סבאג'. השיר יצא לאור ב-22 בדצמבר 2017, כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה שלה Invasion of Privacy, כאשר קודמו הוא, "Bodak Yellow".
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הארבע עשרה במצעד הבילבורד הוט 100, והארבעים במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה

השיר יצא בסמוך להכתרתה של קארדי בי כראפרית היחידה בהיסטוריה שהצליחה להכניס את שלושת הסינגלים הראשונים שלה אל העשירייה הפותחת של מצעד הבילבורד הוט 100, כשהראשון מביניהם ("Bodak Yellow"), הגיע בשיאו אל המקום הראשון, השני ("MotorSport"), אל המקום השישי, והשלישי ("No Limit"), אל המקום הרביעי.
השיר נכתב על ידי קארדי בי, 21 סאבג', סמואל גלואדה ודריל מק'ורקל. את השיר פרסמה קארדי בי ברשתות החברתיות כבר ב-20 בדצמבר באותה השנה.
וידאו קליפ

טרם הוציאה את הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה קארדי בי לערוץ ה-Vevo שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל. האודיו זכה לוויראליות רבה, ונכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-94 מיליון צפיות.
באפריל 2018, יצא הקליפ הרשמי של השיר. הקליפ בוים על ידי פטרה קולינס.
מיקומי שיא

בארצות הברית הצליח השיר להגיע אל המקום ה-14 ובכך הפך לרביעי של קארדי בי שעשה זאת.
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 77 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 51 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 14 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B\היפ הופ | 7 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 7 |  |
|  ארצות הברית | מצעד האירפליי R&B\היפ הופ | 3 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 76 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 35 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 40 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 19 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 9 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 56 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 52 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 12 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 63 |  |
|  צרפת | SNEP | 191 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 18 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 58 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 79 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 61 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B\היפ הופ | 34 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 42 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 79 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 3× | 3,000,000 |
| בריטניה (BPI) | כסף | 200,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה 2× | 160,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
Blame

Blame (בעברית: להאשים) הוא שיר של הדי ג'יי והמפיק הסקוטי קלווין האריס מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו, Motion. הוא פורסם בתור הסינגל השלישי מתוך האלבום ב-5 בספטמבר 2014. בשיר משתתף גם הזמר הבריטי ג'ון ניומן והוא נכלל ברשימת ה-deluxe edition של ניומן באלבום האולפן השני שלו, Revolve. אחיו של ג'ון, ג'יימס ניומן סייע לאמנים בכתיבת השיר, בזמן שהאריס שימש גם כמפיק.
השיר זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה, אשר החמיאו להפקה ולשירתו של ניומן. כבר בשבועו הראשון, כבש השיר את ראש מצעד הסינגלים הבריטי, ובכך הפך לשיר השביעי (והשלישי ברציפות) של האריס שזוכה להישג זה, והשלישי של ניומן. בבילבורד הוט 100 (ארצות הברית), נכנס השיר לעשרים המקומות הראשונים.
רקע

ג'ון ניומן פנה בתחילה לקלווין האריס באמצעות הטוויטר על שיתוף פעולה בשיר עליו הוא עובד. ניומן שלח את דגימת קולו וכמה אקורדים נוספים והאריס בנה את המוזיקה סביב זה. ניומן כתב את כל מילות השיר.
הסינגל והעבודה עליו הוכרזו בטוויטר ב-8 ביוני 2014. "Blame" במקור היה מתוכנן ליציאה לאור ב-25 באוגוסט, אך התעכב עד 7 בספטמבר.
בחודשים אוגוסט וספטמבר 2014, האריס פרסם תקדים באורך חמש עשרה שניות של הרצועה בחשבון האינסטגרם שלו, והוסיף: "זה אכן יעמוד בציפיות שנבנו. אני מאוד נרגש לגבי זה, אני חושב שזה הצעד הבא בקריירה שלי". השיר נכתב בתו של סי-מינור, ובטמפו של 128 פעימות לדקה.
מיקומי שיא במצעדים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 4 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 9 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 2 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 4 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 5 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 19 |  |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 20 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 4 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 6 |  |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 4 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 1 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 1 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 1 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 2 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 48 |  |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 3 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 1 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 9 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 1 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 9 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 1 |  |
|  פולין | ZPAV | 4 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 1 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 7 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 8 |  |
|  צרפת | SNEP | 7 |  |
|  קולומביה | נשיונל-רפורט | 1 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 11 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 4 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה ×4 | 280,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | יהלום ×2 | 500,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
| גרמניה (BVMI) | פלטינה | 400,000 |
| איטליה (FIMI) | פלטינה ×2 | 60,000 |
| מקסיקו (AMPROFON) | יהלום+פלטינה ×2 | 420,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 7,500 |
| נורווגיה (IFPI Norway) | פלטינה ×3 | 30,000 |
| פורטוגל (AFP) | זהב | 10,000 |
| ספרד (PROMUSICAE) | פלטינה | 40,000 |
| שווייץ (IFPI Switzerland) | זהב | 15,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | פלטינה ×2 | 1,200,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה ×3 | 3,000,000 |
סטרימינג
| דנמרק (IFPI Danmark) | פלטינה | 2,600,000 |
| ספרד (PROMUSICAE) | פלטינה | 8,000,000 |
Blame It on the Mistletoe

"Blame It on the Mistletoe" הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת הבריטית אלה הנדרסון ביחד עם הזמר-יוצר האמריקאי איי ג'יי מיטשל. השיר יצא לאור ב-4 בדצמבר 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים אסיילום רקורדס.
רקע

הנדרסון סיפרה ברשתות החברתיות שלה, "איזו מערבולת של שנת 2020... זו הייתה רכבת הרים של שיעור לחיים והרגשות עבורי... אבל את השנה הזו אני בהחלט לא שוכחת אותה לעולם! אני מקווה שכולם נישאר בטוחים ובטוב בפעם הזו של חג המולד!!... וודאו שאתם שמים את השיר החדש שלי בערב חג המולד כשאתפ נהנים בחגיגות בדצמבר הקרוב."
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 94 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 28 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 4 בדצמבר 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | אסיילום |  |
הערות שוליים

↑  אלה הנדרסון, ג'יז אשורסט, ג'ולי פרוסט, טר ז'אן מארי
↑  Ella Henderson & AJ Mitchell — Blame It on the Mistletoe, euphoriazine, ‏2020-12-09 (באנגלית)
↑  Ella Henderson Releases New Christmas Song "Blame It On The Mistletoe" featuring AJ Mitchell, pmstudio
↑  Blame It On The Mistletoe - Single by Ella Henderson & AJ Mitchell (באנגלית)
| אלה הנדרסון |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Chapter One • Everything I Didn't Say |  |
| מיני-אלבומים | Glorious • Ugly (acoustic) |  |
| סינגלים | "Ghost" • "Glow" • "Yours" • "Mirror Man" • "Glorious" • "Young" • "Friends" • "Take Care of You" • "Dream on Me" • "Blame It on the Mistletoe" • "Let's Go Home Together" • "Risk It All" • "Hurricane" • "Brave" • "Crazy What Love Can Do" • "All for You" • "Heartstrings" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Glitterball" • "This Is Real" • "Lighter" • "Here for You" • "Bridge over Troubled Water" • "We Got Love" • "Hold Me Close" • "I'm Going Through Hell" • "21 Reasons" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Hard Work" • "Everything I Didn't Say" • "Ugly" |  |
| סיבובי הופעות | Chapter One Tour • Everything I Didn't Say Tour |  |
5 Seconds of Summer

| --- | --- |

הלהקה מאחורי הקלעים של סיבוב ההופעות שלהם בבריטניה בשנת 2014. חברי הלהקה מימין לשמאל: אשטון, קאלום, מייקל, לוק
 מקום הקמה:  סידני 
 מוקד פעילות:  לוס אנג'לס, ארצות הברית, לונדון
 תקופת הפעילות:  מ-דצמבר 2011
 סוגה:  פופ • פופ רוק • פאוור פופ • פופ-פאנק • גל חדש
 כלי נגינה:  גיטרה, גיטרה חשמלית, גיטרת בס, תופים, קלידים.
 חברת תקליטים:  קפיטול רקורדס ,Hi Or Hey Records
 שיתופי פעולה בולטים:  הי ויולט, וואן דירקשן
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה של MTV אירופה למופע הפוש הטוב ביותר (2014)  פרס הרוק של MTV אירופה (2018)  פרס הווידאו קליפים של MTV לשיר הקיץ (2015)  MTV Europe Music Award for Best Australian Act (2015)  MTV Europe Music Award for Best Worldwide Act (2015)  MTV Europe Music Award for Best Australian Act (2014)  פרס המוזיקה של MTV אירופה לאמן החדש הטוב ביותר (2014)  Billboard 21 Under 21 (2015)  פרס המוזיקה האמריקאית לאמן החדש של השנה 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 לוק המינגס   מייקל קליפורד   קאלום הוד   אשטון ארווין
 
‎5 Seconds of Summer (בתרגום חופשי: 5 שניות של קיץ, שם הלהקה בקיצור: 5SOS) היא להקת פופ רוק אוסטרלית בת ארבעה חברים שהוקמה בדצמבר בשנת 2011 בסידני. חברי הלהקה הם לוק המינגס (גיטרה, שירה), מייקל קליפורד (גיטרה, שירה), קאלום הוד (גיטרת בס, שירה) ואשטון ארווין (תופים, שירה).
היסטוריה

הלהקה הוקמה בנובמבר 2011 כאשר לוק המינגס, קאלום הוד ומייקל קליפורד שלמדו באותו בית ספר תיכון, החלו לפרסם קטעי וידאו של עצמם, עושים גרסאות כיסוי לשירים מפורסמים ביוטיוב. גרסת הכיסוי (קאבר) שלהם לשיר "Next To You" של כריס בראון וג'סטין ביבר זכתה ליותר מ-3 מיליון צפיות.
ב-3 דצמבר 2011 הצטרף אליהם המתופף אשטון ארווין. הלהקה עוררה עניין רב בחברות מוזיקה גדולות, וחתמה על חוזה הקלטות עם Sony ATV Music Publishing. למרות שלא היה להם קידום מלבד ברשת החברתית, המיני-אלבום הראשון שלהם "Unplugged " הגיע למקום השלישי ב-iTunes באוסטרליה. מספר העוקבים של הלהקה עלה משמעותית כאשר לואי טומלינסון, חבר בלהקת ואן דיירקשן, פרסם לינק לווידאו של השיר שלהם "Gotta Get Out" ביוטיוב, וציין כי הוא מעריץ של הלהקה "במשך זמן מה". הלהקה הוזכרה שוב בידי וואן דיירקשן, לאחר יציאתו לאור של הסינגל הראשון שלהם, "Out Of My Limit", ב-19 בנובמבר 2012, הפעם נייל הורן צייץ לינק לסרטון.
חברי הלהקה בילו את המחצית השנייה של 2012 בכתיבה ובפיתוח הקול שלהם עם כריסטיאן לו רוסו וג'ואל צ'פמן מלהקת הפופ פאנק האוסטרלית Amy Meredith, אתם כתבו שניים מהשירים שכלולים במיני אלבום Somewhere New:‏ "Beside You" ו-"Unpredicable". המיני-אלבום הופק בשיתוף עם ג'ואל צ'פמן. הלהקה הוציאה את הסינגל הראשון שלהם, "Out Of My Limit", ב-19 בנובמבר 2012. הוידאו קליפ לשיר נצפה מעל ל-100,000 פעמים ב-24 השעות הראשונות. בדצמבר 2012 יצאו הנערים למסע כתיבת שירים בלונדון ובמהלכו עבדו עם אמנים שונים, כולל מקפליי, רוי סטרייד, ניק הודג'סון מלהקת קייזר צ'יפס, ג'יימי סקוט, ג'ייק גוסלינג, סטיב רובסון וג'יימס בורן.
קריירה > 2013–הווה: פריצת דרך בינלאומית

ב 14 בפברואר 2013 הוכרז כי הלהקה תצטרף לסיבוב ההופעות Take Me Home Tour של להקת ואן דיירקשן. הטור החל בהיכל O2 בלונדון ב-23 בפברואר 2013, והלהקה הצטרפה לוואן דיירקשן להופעות בבריטניה, ארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד, בהן 7 הופעות בעיר המוצא של הלהקה - סידני. בעודם בהפסקה מסיבוב ההופעות, חזרו חברי הלהקה הביתה לאוסטרליה בה הופיעו, וכל הכרטיסים אזלו תוך דקות. בתקופה זו החלה הלהקה לצבור פופולריות ולהיות מוכרת לציבור הרחב. ב-21 בנובמבר 2013 הודיעה הלהקה כי חתמה על חוזה הקלטות בחברת התקליטים קפיטול רקורדס (Hi Or Hey Records).
ב 5 בפברואר 2014 הוציאה הלהקה את סינגל הבכורה שלהם, "She Looks So Perfect" להזמנה מראש ב־ITunes. בתוך יומיים, הגיע השיר למיקום הגבוה ביותר ב-39 מדינות, ביניהן ארגנטינה, אוסטרליה, ברזיל, ספרד, מלזיה, ניו זילנד ובריטניה.
בסוף מרץ 2014 הלהקה הפכה ללהקה האוסטרלית הרביעית שהגיעה למקום הראשון במצעד בבריטניה, והיחידה שעשתה זאת ב-14 השנים האחרונות. ב-5 במרץ 2014 הוכרז כי הלהקה שוב תצטרף לוואן דיירקשן בדרכים, לתמוך בהם בסיבוב ההופעות Where We Are Tour בארצות הברית, קנדה, בריטניה ובעוד מדינות באירופה.
הלהקה הודיעה כי ב-15 בדצמבר 2014 היא תוציא אלבום חדש בשם "LIVESOS", שהוקלט כולו בהופעות חיות.
ב-12 באוגוסט 2015 הלהקה הודיעה שאלבום האולפן השני שלה, "SOUNDS GOOD FEELS GOOD" עומד לצאת ושחררה אותו להורדה מראש (פרי-אורדר). האלבום יצא ב-23 באוקטובר 2015.
ב-19 בפברואר 2016, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות עולמי הנקרא "Sounds Live Feels Live" על שם האלבום שלהם (Sounds Good Feels Good). הם הופיעו באוסטרליה, ארצות הברית, ארצות אירופה, ובכל רחבי העולם.
ב-2017 הוציאה סינגל לכבוד הסרט ״מכסחות השדים״ שנקרא Girls Talk Boys.
ב-15 ביולי 2018 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן השלישי שלה "Youngblood" (שהיה אמור לצאת במקור ב-22 ביולי 2018).
ב-27 במרץ 2020 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן הרביעי שלה ״CALM”. חברי הלהקה סיפרו כי קראו לאלבום כך משום שכל אות במילה הזאת מייצגת את האות הראשונה של כל אחד מחברי הלהקה.
ב-23 בספטמבר 2022 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן החמישי שלה “5SOS5”.
השפעות

הלהקה ציינה כי ההשפעות שלה הן הלהקות מקפליי, בלינק-182, גרין דיי, בויז לייק גירלז, באסטד, ו-אול טיים לואו
חברי להקה > לוק המינגס

לוק רוברט המינגס (באנגלית: Luke Robert Hemmings) נולד ב– 16 ביולי 1996 לליז ואנדרו המינגס בסידני, אוסטרליה עם שני אחים גדולים- בן וג'ק המינגס. הוא למד ב־Norwest Christian College עם חברי הלהקה מייקל וקאלום. הוא החל להעלות סרטוני יוטיוב שלו שר ב-2011.
חברי להקה > מייקל קליפורד

מייקל גורדון קליפורד (באנגלית: Michael Gordon Clifford) נולד ב-20 בנובמבר 1995 לקארן ודריל קליפורד בסידני, אוסטרליה. מייקל היחיד בלהקה שאין לו אחים. הוא למד ב-Norwest Christian College עם חברי הלהקה לוק וקאלום. הוא נגן הגיטרה חשמלית בלהקה.
חברי להקה > קאלום הוד

קאלום תומאס הוד (באנגלית: Calum Thomas Hood) נולד ב־25 בינואר 1996 לג'וי ודייוויד הוד בסידני, אוסטרליה. לקאלום אחות אחת גדולה- מלי קואה הוד. הוא למד ב־Norwest Christian College עם חברי הלהקה לוק ומייקל. הוא נגן גיטרת הבס בלהקה.
חברי להקה > אשטון ארווין

אשטון פלטשר ארווין (באנגלית: Ashton Fletcher Irwin) נולד ב-7 ביולי 1994 לאן מארי ארווין בהורנסבי, אוסטרליה. אביו עזב אותם כשהיה בן שנתיים. לאשטון שני אחים צעירים- לורן והארי ארווין. הוא למד ב־Richmond High School, והיחיד שסיים תיכון בלהקה. הוא נגן התופים בלהקה. אשטון הוא האחרון שהצטרף ללהקה ב-3 בדצמבר 2011 וציין שלפני שהצטרף לפייבסוס הוא לא אהב את הלהקה ואף שנא אותה, בגלל שתמיד שכחו את המילים לקאברים שהם ביצעו.
הופעות > סיבובי הופעות

Mini Australian Tour (2012)
Twenty Twelve Tour (יוני 2012)
Pants Down Tour (2013) (אוסטרליה)
UK Tour (פברואר ומרץ 2014)
5 Countries 5 Days European Tour (מרץ ואפריל 2014) (שוודיה, גרמניה, צרפת, איטליה וספרד)
Stars, Stripes and Maple Syrup Tour (אפריל 2014) (צפון אמריקה)
There's No Place Like Home Tour (מאי 2014) (אוסטרליה)
Rock Out with Your Socks Out Tour (מאי - ספטמבר 2015) (בבריטניה, אירופה, אוסטרליה, ניו זילנד, ארצות הברית וקנדה)
Sounds Live Feels Live World Tour (2016) (באסיה, בריטניה, אירלנד, אירופה, ארצות הברית, קנדה, מקסיקו ואוסטרליה)
2018 Meet You There Tour
2022 – Take My Hand Tour
(ארצות הברית, אירופה, אסיה, קנדה ואוסטרליה)
הופעות > הופעת פתיחה

Hot Chelle Rae – Whatever World Tour (אוקטובר 2012)
One Direction – Take Me Home Tour (2013)
One Direction – Where We Are Tour (2014)
One Direction – On the Road Again Tour (2015) (4 הופעות ביפן בלבד)
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: 5‎ Seconds of Summer
2015: Sounds Good Feels Good
2018: Youngblood
2020: CALM
2022: 5SOS5
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

Unplugged
Somewhere New
She Looks So Perfect
Don't Stop
Amnesia
Good Girls
She's Kinda Hot
דיסקוגרפיה > אלבומי לייב

LIVESOS
MEET YOU THERE TOUR LIVE
TAKE MY HAND TOUR
הערות שוליים

↑  5SOS, Chris Brown/Justin Bieber - Next To You - 5 Seconds of Summer (cover), YouTube, 1.7.11
↑  Joe Lynch, 5 Seconds of Summer Announces Second Album 'Sounds Good Feels Good', Billboard, 12.8.15
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 14068276  BnF: cb16932342d (data)  GND: 1054057885  ISNI: 0000 0004 6972 0698  LCCN: no2014091602  MusicBrainz: 830e5c4e-6b7d-431d-86ab-00c751281dc5  NKC: olak2015857542  VIAF: 310508565   WorldCat (עם VIAF): 310508565 
5SOS
גליל (רובה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רובה סער
 נגזרות:  גלילון, גליל צלפים, SR-99, מיקרו גליל, מג"ל, R4, גליל ACE
 תכנון:  ישראל גלילי (בלשניקוב)
 מדינה מייצרת:  ישראל ישראל
 יצרן:  תעשיות נשק לישראל (IWI)
 מעצב:  ישראל גליל 
 תקופת השימוש:  1972–הווה (כ־53 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת לבנון הראשונה, המערכה ברצועת הביטחון, מלחמת הגבול של דרום אפריקה, מלחמת עיראק, הסכסוך בדרום הפיליפינים, מלחמת האזרחים בגואטמלה, מלחמת האזרחים בקולומביה, מלחמת האזרחים ברפובליקה המרכז אפריקאית
 מידע טכני
 קליבר:  5.56x45 מ"מ נאט"ו
 פעולה:  גז, בריח מסתובב, מכנס סגור
 הזנה:  מחסנית
 כוונות:  ברזל
 אורך כולל:  97.8 ס"מ / 74.2 ס"מ
 אורך קנה:  460 מ"מ
 משקל ריק:  כ-3.9 ק"ג
 קצב אש:  630-700 כדורים לדקה
 מהירות לוע:  915 מטר לשנייה
 טווח אפקטיבי:  400 מטר
 
גליל הוא רובה סער ישראלי שפותח על ידי התעשייה הצבאית הישראלית על בסיס רוס"ר Rk 62 הפיני, שהוא נגזרת של ה-AK-47. הגליל שימש כרובה השירות של כוחות הביטחון הישראלים בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20: הוא היה הנשק התקני של חיל הרגלים הישראלי וחילות השדה של צה"ל במשך כמעט שני עשורים, והיה בשימוש תקופה ארוכה יותר במשטרת ישראל ובמשמר הגבול. גרסה של הנשק בשם "מגל" בקליבר 0.30 קרבין הייתה בשימוש במשטרת ישראל. הגליל נמצא גם בשימוש משמר הכנסת עד לרכישת התבור.
היסטוריה

הגליל פותח במטרה להחליף ביחידות החי"ר הצהליות את תמ"ק העוזי ואת רובה ה-FN FAL שהיו בשימוש יחידות אלו במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים. בשנות ה-70 של המאה ה-20 חיפש צה"ל רובה סער ובחן שתי הצעות. בסופו של דבר נבחר הגליל - שתוכנן על ידי תע"ש, יעקב ליאור וישראל גלילי (בלשניקוב) – על פני הגל – הרובה של עוזיאל גל, ממציא ה"עוזי". הפיתוח זיכה את ממציאיו בפרס ביטחון ישראל לשנת תשל"ג.
הרובה נכנס לשירות בצה"ל כרובה הסער של חלק מחטיבות החי"ר ב-1974, אם כי מספר רובים חולקו עוד באמצע מלחמת יום הכיפורים. כבר מתחילת דרכו בצה"ל, סבל הגליל מתחרות קשה מצד ה-M-16, שסופק לצה"ל בכמויות גדולות ובמחיר זול ברכבת האווירית של מלחמת יום הכיפורים ובתהליך ההצטיידות שהתרחש לאחר אותה מלחמה. הגליל שימש חלק גדול מיחידות צבא ההגנה לישראל עד לשנות ה-90 של המאה ה-20. בשנת 1993 יצא הרוס"ר כליל משימוש כוחות החי"ר, בעקבות החלטה של מפקדת חילות השדה שקבעה שרובה ה-M-16 האמריקני עדיף עליו, במיוחד בקליעה ובמשקל. הרובה המשיך לשרת יחידות אחרות, ובמשך שנים שימש כנשקם האישי של חיילי חיל השריון וחיל התותחנים וביחידות מילואים, כמו כן שימש הרובה לטקסים רשמיים וייצוגיים. אחרוני רובי הגליל יצאו משירות צה"ל רק בסוף העשור הראשון של המאה ה-21.
הגליל שירת גם במשטרת ישראל ומשמר הגבול, כרובה השירות והנשק הארוך של השוטרים. בהמשך הצטיידה המשטרה גם ב"גלילון" (גליל מקוצר). בתחילת המאה ה-21 החל להיקלט במשטרה המיקרו-גליל (מג"ל) אך הרובה סבל מבעיות של אמינות והתחממות יתר ולכן לא נרכש בכמויות גדולות וננטש. בתחילת העשור השני של המאה ה-21 הוחלפו כלל הרובים הארוכים במשטרה מ-M1 קרבין ודגמי הגליל לרובי M-16 מקוצרים ורובי M4 קרבין (גרסה מקוצרת ומתקדמת של ה-M16A2). רובי גליל צלפים שהיו בשירות צלפי המשטרה לצד רמינגטון 700P הוחלפו ברובי SR-25 חצי-אוטומטיים ורובי PGM Ultima Ratio בריחיים.
הרובה שירת במשך שנים רבות במשמר הכנסת עד שהוחלף בתחילת העשור השני של המאה ה-21 ברובה המיקרו-תבור. עם זאת, רובי גליל מכודנים ממשיכים לשמש את משמר הכנסת בטקסים שונים, כגון בטקס הדלקת המשואות השנתי של יום העצמאות.
רובי גליל ורובים המבוססים על הגליל מיוצרים גם במפעלים מחוץ לישראל, ונמצאים בהיקפים שונים בשימושם של כוחות ביטחון במדינות רבות, בעיקר באמריקה הלטינית. הגליל הוא הרובה הסטנדרטי בצבא קולומביה, המשתמש בכלים מתוצרת חברת אינדוּמיל הקולומביאנית. בדרום אפריקה מיוצר רובה ה-R4, המבוסס על הגליל.
עם הפרטת מפעל הנשק הקל של תעש, עבר ייצור ופיתוח הגליל לחברת תעשיות נשק לישראל IWI.
חברת IWI אינה מייצרת יותר את רובי הגליל ה"קלאסיים", ומייצרת רק את גרסאות הגליל ACE המשופרות.
הנדסה

רוס"ר הגליל מבוסס על רובה Rk 62 תוצרת פינלנד, שמבוסס בעצמו על הAK-47 (קלשניקוב) הרוסי, אך נעשו בו מספר שינויים, כגון שינוי קוטר הקליע מ-7.62 מ"מ, קוטר התחמושת הרווחת במדינות ברית המועצות לשעבר, ל-5.56 מ"מ, קוטר התחמושת שבשימוש ארצות הברית ונאט"ו. בנוסף, זכה הגליל למספר תוספות תכנוניות שנועדו להפוך אותו לרובה טוב לשטח עבור החייל הקרבי - אלה כללו דורגל קדמי המשמש גם כקוצץ גדרות תיל ומתאם לירי ררנ"ט. במהלך פיתוח הגליל, יצר ישראל גליל את רובה ה"בלשניקוב" (ע"ש שם משפחתו הקודם) שהיה AK-47 שהוסב לקנה 5.56 וחוברו לו דורגלים.
אחת הבעיות ההנדסיות הבולטות שלו היא הכוונת האחורית המורכבת על מכסה גוף הנשק, דבר שגורם ליציאה קלה מאיפוס בכל פירוק של הנשק. בעיה זו היא אחד הגורמים לחוסר הדיוק היחסי שלו.
יתרונות: אמינות, עמידות לתפעול בתנאי שטח קשים וקומפקטיות (כאשר הקת מקופלת).
חסרונות: משקל גבוה יחסית וחוסר דיוק לעומת רובה M-16.
מבנה

קת: קת מתכת מתקפלת.
נצרה: לגליל יש נצרה בשלושה מצבים. נצור, אוטומטי ובודדת. לנצרה יש ביטוי הן בצד שמאל והן בימין, דבר המאפשר להעביר מצבים עם האגודל של יד ימין מבלי לעזוב את ידית האחיזה, בניגוד ל-AK-47.
מכנס סגור: על דריכת הרובה להתבצע כאשר המחסנית בפנים.
כוונת על מכסה גוף: הכוונת האחורית מקובעת למכסה הגוף, שהוא חלק שאינו קבוע בחיבורו לקנה. מבנה זה גרם לאי הדיוק של הנשק, מכיוון שהכוונת האחורית נוטה לזוז ממקומה עם פירוק הנשק לצורך ניקוי או תחזוקה.
מספרי תיל: הגליל כלל בחלק הקדמי של המתפסים מספרי תיל, שהיו למעשה חלק מהדורגלים. התפיסה הרווחת כי הדורגלים עוצבו כך שניתן יהיה להשתמש בהם כפותחן לבקבוקי שתייה אינה נכונה. על אף שניתן להשתמש בדורגלים כפותחן, לא הייתה כוונה ליצרם כך.
ידית הדריכה: בולטת כלפי מעלה, דבר המאפשר לדרוך את הנשק בקלות עם יד שמאל.
אפיון

אורך: 97 ס"מ עם קת פתוחה, 74 ס"מ עם קת סגורה.
קוטר: 5.56 מ"מ במחסניות של 35 כדור.
מהירות לוע: 915 מטר לשנייה (בגליל 5.56 סטנדרטי).
משקל: 3.9 ק"ג.
טווח יעיל: 400 מטר.