נשים בצמרת
תקציר העלילה

המחזה נפתח במסעדה, בה מרלין מחכה להגעת כמה מחברותיה. היא עורכת ארוחת ערב כדי לחגוג את קידומה בסוכנות לתעסוקה "נשים בצמרת" בה היא עובדת. כשהנשים מגיעות ומתחילות לאכול, הן מתחילות לשוחח אודות חייהן וקורותיהן. כל אחת מהאורחות היא אישה היסטורית, בדויה או מיתולוגית שמתמודדת עם מצוקות וסובלת קשות כדי להשיג את יעדיה. הגבירה ניז'ו נזכרת בבואה להיפגש עם הקיסר לשעבר של יפן, ובמפגשה עמו. בעוד יתר הנשים רואות במפגש אונס, היא מסבירה שהיא ראתה בכך את יעודה: המטרה שלשמה גידלו אותה. האפיפיורית יוהנה מפרשת את שיחת הנשים בהקשרים דתיים. בנקודה זו המלצרית, שמפריעה למהלך הסצנה, כבר הביאה את המתאבנים ומתכוננת להגיש את המנה העיקרית. כל הנשים פרט למרלין משוחחות על אהוביהן המתים. הן גם נזכרות בילדים אותן הולידו ואחר-כך איבדו. תינוקה של ניז'ו היה בעל דם כחול, כך שהוא לא היה יכול להיראות בחברתה. האפיפיורית יוהנה נסקלה למוות כשהתגלה שהיא הולידה תינוק ומכאן נודע שהיא אישה ולכן הייתה כופרת. לגריזלדה נאמר ששני ילדה נהרגו, במבחן אכזרי של נאמנות לבעלה. בתום הקינוח, כל הנשים יושבות לשתות ברנדי, כשהן אינן מודעות לכך שבכך הן מחקות את עמיתיהן הגברים.
במערכה הראשונה, בתמונה השנייה, מרלין נמצאת בסוכנות בה היא עובדת, מראיינת בחורה ששמה ג'אנין. מרלין מחבבת אותה למרות שהיא נראית אבודה וחסרת ישע. היא אינה יודעת באיזו עבודה היא מעוניינת – רק שהיא רוצה שהעבודה תהיה כרוכה בנסיעות והיא גם רוצה להיות עם בעלה.
תמונה שלישית נפתחת בשתי הילדות, אנג'י וקיט, המשחקות בחצר האחורית של אנג'י. אנג'י מתנהגת בגסות ומתווכחת הן עם חברתה והן עם אמה, ג'ויס. היא וקיט רבות ואנג'י אומרת שהיא עומדת להרוג את אימה. קיט אינה מאמינה לה, והן מתחילות לדבר על מין. אנג'י מאשימה את אימה של קיט בהיותה מופקרת מבחינה מינית, אולם ניכר שאף אחת מהן אינה יודעת על מה הן מדברות; קיט רק בת 12 ואנג'י בת 16, אבל ילדותית לגילה.
המערכה השנייה מתרחשת שוב בסוכנות לתעסוקה "נשים בצמרת", בה נל וווין חולקות את הרכילות האחרונה במשרד, עד שמרלין מגיעה. ווין פוגשת את לואיז, לקוחה שעבדה שנים רבות באותה חברה, התקדמה לדרגת מנהלת מחלקה ואז הקידום שלה נעצר והיא החליטה להתפטר. לאט-לאט היא נפתחת בפני ווין, מתארת עד כמה הקדישה עצמה לעבודתה, עבדה בערבים על חשבון חייה החברתיים, ללא תגמול. היא הגיעה לגיל 46, בלי בעל או חיים פרט לעבודתה, במשרה בה היא הכשירה גברים שקודמו על פניה.
העלילה עוברת לחדרה של מרלין, כשאנג'י מגיעה לבקרה, אחרי שלקחה אוטובוס מביתה של ג'ויס בכפר. היא ביישנית ומגושמת וברור שהיא מהווה הפתעה בלתי נעימה למרלין, שלמרות זאת מציעה לאנג'י להישאר ללון בביתה. גברת קיד, מתפרצת באמצע שיחתן, היא אשתו של האוורד. החברה קידמה את מרלין למשרת המנכ"ל במקומו. גברת קיד מספרת למרלין עד כמה העבודה חשובה לבעלה, וכמה הוא שבור מכך. מתברר שהיא מבקשת ממרלין לפנות את מקומה לטובת בעלה, הצעה לה מרלין מסרבת בקשיחות. היא מנסה לגרום לגברת קיד לצאת ממשרד, אולם עקשנותה של גברת קיד גדלה, עד שלבסוף מרלין צועקת עליה "את מוכנה בבקשה להתחפף מפה?" בינתיים שונה מגיעה למשרדה של נל בחיפוש אחר עבודה. בתחילה נל מתפעלת מקורות חייה המרשימים, אולם מהר מאוד היא נוכחת לדעת ששונה צעירה מאוד, חסרת ניסיון ובדתה את קורות חייה. באותה עת, אנג'י משוחחת עם ווין על דודתה של אנג'י ועל חייה של ווין, אולם נרדמת באמצע סיפורה של ווין. נל נכנסת ובפיה החדשות שהווארד סבל מהתקף לב. מרלין שומעת זאת, אולם הדבר אינו מטריד אותה, ונל אומרת: "אם זה מצב הבריאות שלו, מזל שהוא לא קיבל את התפקיד."
התמונה השנייה והאחרונה מתרחשת שנה קודם לכן במטבחה של ג'ויס. מרלין, ג'ויס ואנג'י חולקות חוויות זו עם זו. אנג'י שמחה מאוד שדודתה (מרלין) באה לבקר אותה, מכיוון שהיא מעריצה אותה וחושבת שהיא נפלאה. מעט לפני שאנג'י שוכבת לישון, מרלין מוציאה בקבוק ויסקי מתיקה ושותה עם ג'ויס. בעודן שותות, הן משוחחות על עתידה של אנג'י. בכנות אכזרית, ג'ויס מספרת למרלין שאנג'י אינה חכמה או מוכשרת במיוחד וסביר להניח שלא תגיע רחוק בחיים. מרלין מנסה לעודד אותה, באומרה שג'ויס מפחיתה מערכה של אנג'י, מאחר שראיה פסימית זו עומדת בסתירה להשקפת עולמה של מרלין שמאמינה שאדם יכול להגיע להכול בחיים. מתברר שמרלין היא אימה של אנג'י, אותה היא נטשה והשאירה אצל אחותה ג'ויס, וייתכן שבכך גרמה לג'ויס לעשות הפלה בשל המתח בו היא נתונה כתוצאה מגידולה של אנג'י.