stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vanden Plas Princess

| --- | --- |

Vanden Plas Princess 4 litres R
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  British Motor Corporation
 שנות ייצור:  1959–1968
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  Austin A99 Westminster
 מודל אחריו:  (החברה נסגרה)
 אורך:  4,592/4,769 מ"מ
 רוחב:  1,543/1,740מ"מ
 גובה:  1,480/1,499 מ"מ
 משקל:  1,575 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,748 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  2,900 סמ"ק המפיק 122 כ"ס מתוצרת BMC   6 צילינדרים, בטור, 3,909 סמ"ק המפיק 175 כ"ס ב-4,800 סל"ד (מנוע רולס-רויס מסוג "FB60 di")
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות מסוג "Borg-Warner"
 מהירות מרבית:  171 קמ"ש
 קשר:  רולס-רויס
Vanden Plas Princess  היא מכונית סלון, 4 דלתות, 5 נוסעים, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית
BMC אשר יוצרה בין השנים 1959–1968,
בשנת 1959 החל ייצור הדגם עם מנוע בנפח של 3 ליטר. התכנון היה מבוסס על מכוניות Austin A99 Westminster ו-Wolseley 6/99. בבדיקות של ירחון רכב בריטי  The Motor המכונית הגיע למהירות של כ-160 קמ"ש. בשנת 1961 החל ייצור דגם Vanden Plas Princess 3-litre Mark II. דגם זה היה קצת יותר ארוך ועם מנוע מוגבר. בשנת 1964 החל ייצור Vanden Plas Princess R עם מנוע מתוצרת רולס רויס בעל נפח 4 ליטר.
בדגם ה"Vanden Plas Princess R" הורכב מנוע רולס-רויס, 6 צילינדרים, 3 ליטר מסוג "FB60 di"
מכונית עם מנוע 3 ליטר עלתה 1,350 פאונד ולאחר החלפת מנוע עלותה הגיע לכ-2,000 פאונד.
המכונית הייתה מיוצרת עם  4 דלתות - סלון או כ"סטיישן" עם 5 דלתות.
המפעל היה מסוגל לייצר כ-10 אלף יחידות בשנה אך מעשית אף פעם לא היה ביקוש שיצדיק רמת ייצור זו. בסך הכל נבנו כ-7,000 יחידות שחלקן הועברו לדרום אפריקה. זה היה הרכב היחיד שהגיע לייצור סדרתי אזרחי של יצרן שניצל מנועים של רולס רויס למכוניות שלו.
הערות שוליים

↑    Jasper Gerard, ‏Classic Vanden Plas Princess 4-litre R, The Telegraph, 12 October 2010
↑  דגם  "Vanden Plas Princess  R" - מפרט co-oc.org/vehicles/vanden-plas-princess-4-litre-r
↑  דגם  "Vanden Plas Princess  R" מנוע רולס-רויס bringatrailer.com/2016/07/07/rare-factory-rolls-royce-power-1964-vanden-plas-princess-4-litre
↑  דגם "Vanden Plas Princess  R" - סלון bonhams.com/auctions/19465
אדית קרמר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באוגוסט 1916 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  22 בפברואר 2014 (בגיל 97) Grundlsee, אוסטריה 
 מדינה:  אוסטריה 
 
אדית קרמר (בגרמנית: Edith Kramer;‏ 2014-1916) הייתה אמנית ריאליזם סוציאלי (social realism), תומכת בתאוריה הפסיכואנליטית ומראשוני המטפלים באמנות.
הערות שוליים

↑  "Edith Kramer 1916 -". Ask Art.com. נבדק ב-14 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Malchiodi, C. (24 בפברואר 2014). "Edith Kramer: Art (Therapy) Tells the Truth". Psychology Today. נבדק ב-9 ביולי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6  Junge, Maxine (2010). The Modern History of Art Therapy in the United States. Springfield, Illinois: Charles C. Thomas. pp. 44–49. ISBN 9780398079413.
↑  Jung, M. B., & Wadeson, H. (Eds.) (2006). Architects of art therapy. Springfield, IL: Charles C. Thomas.
↑  Kramer, Edith (1958). Art Therapy in a Children's Community. Springfield, Illinois: Charles C. Thomas. p. 15. ISBN 9780398010454.
↑  Kramer, E. (2000). Art as therapy: Collected papers. London: Jessica Kingsley Publishers.
↑  Dr. Edith Kramer: Background
↑  George Washington University website
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438676605171  BIBSYS: 90714002  BnF: cb14483624f (data)  CiNii: DA01656369  GND: 119392097  ISNI: 0000 0000 8203 9806  LCCN: n79056238  NDL: 00446258  NKC: xx0005528  NLA: 61543265  NLK: KAC200706411  NTA: 06829249X  SUDOC: 061415391  VIAF: 17450465   WorldCat (עם VIAF): 17450465
אדוה דדון

| --- | --- |

 לידה:  29 באוקטובר 1988 (בת 35) ראשון לציון, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן אוניברסיטת תל אביב
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 מעסיק:  חברת החדשות
 סוג כתב:  כתבת תחקירים
 בן או בת זוג:  גלעד שלמור (2017–אפריל 2022)  ידין גלמן (2023–?) 
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  נכללה ברשימת "האנשים המשפיעים בדיגיטל" של מגזין "Profile" לשנת 2017.  אות הוקרה מטעם איגוד דוברי הרשויות המקומיות ועיריית באר שבע על עבודתה העיתונאית בסיקור מלחמת חרבות ברזל בשנת 2024.
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  adva.dadon.1
 טוויטר:  DadonAdva
 
אדוה דדון (נולדה ב-29 באוקטובר 1988) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת תחקירים ומגישת חדשות בחברת החדשות.
ביוגרפיה

דדון נולדה וגדלה בראשון לציון כבת בכורה ולה שני אחים קטנים. למדה בתיכון הגימנסיה הריאלית בראשון לציון במגמות פיזיקה וכימיה.
בשנת 2007 התגייסה לחיל האוויר ושירתה כקצינת מבצעים בטייסת 113. בשנת 2011 מונתה לקצינת דוברות בחיל האוויר. היא השתחררה מצה"ל בשנת 2011 בדרגת סגן.
היא בוגרת אוניברסיטת בר-אילן במדע המדינה בהצטיינות ובעלת תואר שני בפילוסופיה, מדע ותרבות דיגיטלית מאוניברסיטת תל אביב.
קריירה עיתונאית

בשנת 2011 החלה את הקריירה העיתונאית שלה, עם הצטרפותה לחברת החדשות כתחקירנית במהדורה המרכזית.
בשנת 2014 פורסמו מספר תחקירים שערכה עם דפנה ליאל על התנהלות חברת הליהוק "התעשייה", שגבתה אלפי שקלים מילדים ונערים עבור אודישנים שלא יצאו לפועל. בעקבות התחקירים הוגש כתב אישום נגד אורן כהן, מנהל החברה.
בשנת 2015 ערכה יחד עם יונתן ריגר תחקיר על ההתנהלות של תיאטרון "הבימה", שהעלה חשד להלנות שכר והטרדות מיניות. בעקבות התחקיר נכתב דו"ח של מבקר המדינה על התנהלות ההנהלה הבכירה של התיאטרון.
באוגוסט 2015 מונתה לכתבת נדל"ן וכלכלה ב"תוכנית הכלכלית". במסגרת מאבקה בהונאות בשוק קבוצות הרכישה ותמ"א 38 פרסמה תחקירים רבים, ובהם חשפה את שיטת הפעולה של החברות בבעלות יזמית הנדל"ן ענבל אור. בעקבות פרסום התחקיר נעצרה אור בחשד לעבירות מס והחברות שבבעלותה פורקו. במאי 2016 פרסמה תחקיר על התנהלות חברת "אדמה" שבבעלות היזם אורן קובי. שורת התחקירים שפרסמה הובילה להתערבות של שרת המשפטים איילת שקד ולהליך חקיקה בכנסת שיגן על הרוכשים בקבוצות רכישה.
בשנת 2017 חשפה חשבוניות שהחזיקה המשטרה במסגרת חקירת תיק 1000, שמוכיחות כי ארנון מילצ'ן רכש סיגרים ושמפניה בשווי עשרות אלפי שקלים כדי לתת לבנימין נתניהו.
בפברואר 2018 מונתה לכתבת תחקירים בחברת החדשות. החל מאוגוסט 2019 היא גם מגישה מעת לעת מבזקי חדשות לאורך היום בקשת 12.
באוקטובר 2023 פרצה מלחמת חרבות ברזל ודדון דיווחה ושידרה מהשטח והפיקה מספר כתבות וידאו ששודרו בחדשות 12. באותה תקופה שידרה משדרים מיוחדים ומהדורות חדשות לאורך היום.
התנדבות

החל משנת 2010 מתנדבת דדון בעמותת "בית הגלגלים" שמסייעת לילדים ונערים עם שיתוק מוחין וניוון שרירים.
הוקרה

בשנת 2017 נכללה דדון ברשימת "האנשים המשפיעים בדיגיטל" של מגזין "Profile".
2024, אות הוקרה מטעם איגוד דוברי הרשויות המקומיות ועיריית באר שבע על עבודתה העיתונאית בסיקור מלחמת חרבות ברזל
חיים אישיים

ב-2017 נישאה דדון לגלעד שלמור, כתב הפלילים של חברת החדשות, ובינואר 2020 נולדה בתם. באפריל 2022 השניים התגרשו.
מ-2023 דדון בזוגיות עם השחקן ידין גלמן. באוגוסט 2024 נולד בנם הראשון.
מתגוררת בתל אביב.
הערות שוליים

↑  דפנה ליאל ואדוה דדון, ‏אשליית החלומות: "הבטיחו להפוך אותי לכוכבת", באתר ‏מאקו‏, 25 בפברואר 2014
↑  דפנה ליאל ואדוה דדון, ‏הסוכנות שרימתה ילדים ולקחה את כספם תפצה באלפי שקלים, באתר ‏מאקו‏, 14 בדצמבר 2015
↑  דפנה ליאל ואדוה דדון, ‏הסוכנות שרימתה ילדים ולקחה את כספם תפצה באלפי שקלים, באתר ‏מאקו‏, 14 בדצמבר 2015
↑  אדוה דדון ויונתן ריגר, ‏מה קורה מאחורי הקלעים של הבימה?, באתר ‏מאקו‏, 9 במרץ 2015
↑   יאיר אשכנזי, מבקר המדינה: תיאטרון הבימה קיבל מהמדינה עשרות מיליונים אך נוהל באופן כושל, באתר הארץ, 24 במאי 2016
↑  אלכסנדר כץ, אדוה דדון תחליף את נועה אורון ב"תכנית חיסכון", באתר אייס, 6 באוגוסט 2015
↑   אדוה דדון, ‏למה פוצצה ענבל אור את הריאיון?, באתר ‏מאקו‏, 10 בפברואר 2016
↑   יסמין גואטה, ענבל אור נעצרה בחשד להעלמת מס בעשרות מיליוני שקלים, באתר TheMarker‏, 24 בפברואר 2016
↑   יסמין גואטה, השופט הכריע: פירוק לכל החברות של ענבל אור ומינוי כונס לכל נכסיה, באתר TheMarker‏, 1 באוגוסט 2016
↑   אדוה דדון, ‏תחקיר: ההבטחות הריקות בדרך לדירה, באתר ‏מאקו‏, 1 במאי 2016
↑  אמיתי גזית, ועדה שהקימה שרת המשפטים ממליצה לסגור את הפרצות בקבוצות הרכישה, באתר כלכליסט, 7 בדצמבר 2017
↑  אדוה דדון ומשה נוסבאום, ‏חשיפה: "הכרטיסייה" של מילצ'ן, באתר ‏מאקו‏, 12 בינואר 2017
↑  אלכסנדר כץ, אדוה דדון תהיה כתבת תחקירים במהדורה המרכזית, באתר אייס, 21 בפברואר 2018
↑  למשל: אדוה דדון, ‏זה אולי האתגר הכי גדול של צה"ל במלחמה: "יש מנהרות שהבריחו בהן משאיות, טילים בגודל של חדר", באתר ‏מאקו‏, 12 בנובמבר 2023.
↑  אדוה דדון - מאה האנשים המשפיעים, באתר מאה האנשים המשפיעים
↑  אות הוקרה הוענק לכתבת הדרום של "ידיעות אחרונות" ו-ynet אילנה קוריאל, באתר ynet, 22 במאי 2024
↑  יפעת הללי אברהם, ‏גלעד שלמור ואדוה דדון הביאו לעולם בת בכורה, באתר ‏מאקו‏, 7 בינואר 2020
↑  הראשונים לזהות: אדוה דדון וגלעד שלמור נפרדו, באתר וואלה, 3 באוקטובר 2021
↑  יהונתן גוטליב, אדוה דדון וגלעד שלמור התגרשו, באתר ערוץ 7, 4 באפריל 2022
Ugly Kid Joe

| --- | --- |
Ugly Kid Joe בהופעה, 2022
Ugly Kid Joe בהופעה, 2022
 מקום הקמה:  איסלה ויסטה 
 מוקד פעילות:  איסלה ויסטה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1989–1997, 2010
 סוגה:  הארד רוק הבי מטאל פאנק מטאל רוק אלטרנטיבי מטאל אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  מרקיורי רקורדס אבילושן
 uglykidjoe.info
 חברים
 וויטפילד קריין קלאוס איקסטאד קורדל קרורט דייב פורטמן שאנון לארקין
 חברים לשעבר
 מארק דייביס פיל הידגארטר ג'ונתן ספולדין אריק פיליפס רוג'ר לאר בוב פרננדז
 
Ugly Kid Joe היא להקת רוק אמריקאית מהעיר איסלה ויסטה שבקליפורניה.
המוזיקה של הלהקה משלבת סגנונות רבים, ביניהם הבי מטאל, רוק כבד, פאנק מטאל, רוק אלטרנטיבי ומטאל אלטרנטיבי.
הלהקה הוקמה על ידי שני חברי ילדות, וויטפילד קריין וקלאוס איקסטאד, בשנת 1989 גילה אותם המפיק המוזיקלי אריק ולנטין ולאחר צירוף מספר חברים נוספים יצא בשנת 1991 המיני אלבום As Ugly As They Wanna Be, בעזרת מילים הומוריסטיות וסאטיריות הלהקה זכתה להצלחה רבה בתחילת שנות ה-90 ואלבומם הבא America's Least Wanted הגיע למעמד של פלטינה כפולה, עם זאת שני האלבומים הבאים של הלהקה Menace to Sobriety ו-Motel California זכו להצלחה פחותה הרבה יותר והלהקה הודיעה של פירוק בשנת 1997.
בשנת 2010 הכריזה הלהקה על איחוד מחדש, הלהקה חיממה את להקת Guns N' Roses בעת הופעתה בתל אביב ב-3 ביולי 2012. באותה שנה הוציאה מיני אלבום בשם Stairway To Hell (הלחם של שם שמות השירים Stairway to Heaven של להקת לד זפלין ו-Highway To Hell של להקת AC/DC).
בשנת 2013 הופיעה הלהקה במספר הופעות באירופה יחד עם להקת Skid Row.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1992 – America's Least Wanted
1995 – Menace to Sobriety
1996 – Motel California
2015 – Uglier Than They Used Ta Be
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

1991 – As Ugly as They Wanna Be
2012 – Stairway to Hell
Ultima Ratio

Ultima Ratio או בעברית: המוצא האחרון (מלטינית: ultimus - "האחרון" ו- ratio - "סיבה", "שיקול") משמעו המוצא האחרון בסכסוך בין שתי ישויות, לאחר שכל האפשרויות האחרות נוצלו.
בהקשר של יחסים בינלאומיים משמש כטיעון למלחמה, במיוחד "מלחמה הוגנת" לאחר שכל שאר האפשרויות נוצלו.
מקור המונח

המונח מגיע ממלחמת שלושים השנים. הצרפתים הטביעו על התותחים שלהם את המושג (ultima ratio regum - "המפלט האחרון של המלכים").
ראו גם

עילה למלחמה
PGM Ultima Ratio - רובה צלפים צרפתי
אוהם

ערך זה עוסק ביחידת מידה להתנגדות חשמלית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אוהם (הגייה: אוֹם, לעיתים מאוית גם באופן זה) היא יחידת מידה להתנגדות חשמלית, מסומנת באות אומגה (Ω). היא נקראת על שמו של גאורג אוהם, אשר גילה את הקשר בין זרם למתח במוליכים מתכתיים, הקרוי על שמו (חוק אוהם).
האוהם מוגדר בתור ההתנגדות בין שני קצוות של מוליך מתכתי שהפעלת מתח של וולט אחד ביניהם גורמת למעבר זרם בן אמפר אחד, כלומר וולט חלקי אמפר. הגדרות מפורטות יותר קיימות עבור מקרים לא אידיאליים שעבורם חוק אוהם מתקיים רק בקירוב. לדוגמה, טרנזיסטורים יכולים לפעול בנקודות עבודה שונות, ובכל נקודה יש קשר שונה בין המתח והזרם. התנגדות אפקטיבית של אוהם אחד מתקבלת כאשר הנגזרת של המתח לפי הזרם שקולה לוולט חלקי אמפר, לדוגמה כאשר שינוי מתח של מיקרו-וולט יגרום לשינוי זרם של מיקרו-אמפר (בקירוב).
במערכות מפולגות (בהן עדיף להתייחס לגלים אלקטרומגנטיים ולא לזרם ומתח), אוהם משמש גם בתור יחידת עכבה אופיינית, שהיא היחס בין השדה החשמלי לשדה המגנטי המתפתחים בתווך נתון. העכבה יכולה להשתנות בתלות בתדר. לעכבה יש אותם ממדים פיזיקליים כמו להתנגדות, ועל כן נעשה שימוש באותה יחידה.
יחידת המידה ההופכית לאוהם היא סימנס, המודדת מוליכות. כלומר: סימנס אחד שווה אחד חלקי אוהם.
ראו גם

יחידות מידה על שם אישים
אבאוהם
אוהם-מטר
Ultimate

| --- | --- |

 סינגל בביצוע דנזל קארי
 מתוך האלבום 32 Zel/Planet Shrooms
 יצא לאור:  9 ביוני 2015 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:14
 כתיבה:  דנזל קארי, רוני ג'יי
 הפקה:  רוני ג'יי
 
"Ultimate" הוא שיר של הראפר האמריקאי דנזל קארי, אשר יצא ב-9 ביוני 2015 כסינגל המוביל מהמיני-אלבום הכפול הראשון שלו 32 Zel/Planet Shrooms. רוני ג'יי הפיק את השיר וכתב אותו יחד עם קארי. השיר נחשב ללהיט הפריצה של קארי.
השיר הפך לוויראלי בתחילת 2016, כאשר משתמשים ברשת החברתית המקוונת Vine החלו להעלות ממים שונים שבהם קטע של השיר מתנגן לקראת סוף הסרטון. לאחר מכן, המם החל להתפשט גם לאתרים אחרים, כדוגמת יוטיוב.
הרמיקס הרשמי של השיר, בהשתתפות הראפר האמריקאי ג'וסי ג'יי, מופיע בגרסה המחודשת של 32 Zel/Planet Shrooms. קליפ לרמיקס יצא ב-20 במרץ 2019.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מיקומי שיא (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מיקומי שיא (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מיקומי שיא (2016)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מיקומי שיא (2016)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | US Rap Digital | 23 |  |
הערות שוליים

1 2  Looking Back At Denzel Curry's "Ultimate", Genius (באנגלית)
↑  Paul ThompsonPaul Thompson, Denzel Curry, 'Ultimate' - XXL, XXL Mag, ‏2015-02-25 (באנגלית)
↑  Denzel Curry Goes Super Saiyan In "Ultimate" MV Feat. Juicy J, Hypebeast, ‏2019-02-20
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 75b94ee3-4281-4356-836d-cc32c4583c69 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אדריאן צ'יורויאנו

| --- | --- |
צילום מ-2007
 לידה:  5 בינואר 1967 (בן 57) קראיובה, רומניה 
 מדינה:  רומניה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוקרשט 
 שפות היצירה:  רומנית 
 
אדריאן צ'יורויאנו (ברומנית: Adrian Cioroianu; נולד ב-5 בינואר 1967, בקראיובה, שברומניה) הוא היסטוריון, עיתונאי, עורך עיתונים, פובליציסט, מסאי, דיפלומט ופוליטיקאי שכיהן כשר החוץ של רומניה בין 5 באפריל 2007 ובין 15 באפריל 2008.
צ'יורויאנו הוא פרופסור בפקולטה להיסטוריה של אוניברסיטת בוקרשט, והחל מ-2012 הוא דקאן הפקולטה להיסטוריה. צ'יורויאנו חיבר ספרי לימוד בהיסטוריה, כאלטרנטיבה לספרים התקניים של בתי הספר ברומניה. הוא התפרסם בביקורתו הפומבית על יון אנטונסקו, במיוחד על חלקו בשואת יהודי רומניה ורצח צועני רומניה, כשזה נבחר בין עשרת גדולי הרומנים.
לימודיו ועיסוקיו

צ'יורויאנו נולד בקראיובה ולמד היסטוריה לתואר ראשון באוניברסיטת בוקרשט בשנים 1988 - 1993. הוא המשיך את לימודיו בקוויבק, שבקנדה, באוניברסיטת לאוואל, לתואר שני בשנים 1996 - 1997 ולדוקטורט בשנים 1997 - 2002. בסיום לימודיו הצטרף כמרצה לסגל ההוראה של אוניברסיטת בוקרשט. הוא היה עורך של כתב העת Dilema veche (דילמה ישנה) בין השנים 1998 - 2007 וגם עורך של כתב העת Gazeta Sporturilor. הוא פרסם עבודות ומאמרים בכתבי העת Lettre International, Dosarele Istoriei, Suplimentul de Cultură, Ziua, GEO (המהדורה הרומנית), Sfera Politicii, Cotidianul, Revista 22, Gazeta de Sud, Monitorul de Neamț, Adevărul de Arad, Formula AS, Evenimentul Zilei, Opinia studențească, Lumea Ieșeanului, Cuget liber, Revista de Politică Externă ועוד.
משפחתו

ב-1993 נשא צ'יורויאנו לאישה מתרגמת מאנגלית בשם "לומיניצה" (אורית). לזוג נולד בן בשם מיחאי וכאשר התגרשו ב-2003 הבן נשאר עם האם.
הפעילות הפוליטית והדיפלומטית

צ'יורויאנו היה חבר בקבוצה לדו-שיח חברתי וב"קבוצת טימישוארה", הצטרף למפלגה הלאומית ליברלית ונבחר ב-2004 לסנאט של רומניה.
לאחר הצטרפות רומניה לאיחוד האירופי ב-2007 הוא נקבע ליורופרלמנטר עבור רומניה מטעם ברית הליברלים והדמוקרטים עבור אירופה. מ-5 באפריל 2007 התמנה לשר החוץ של רומניה. ב-11 באפריל 2008, בעקבות שערוריית קרוליק
מ-2012 היה לדקאן הפקולטה להיסטוריה של אוניברסיטת בוקרשט. מ-2015 התמנה לשגריר רומניה לאונסק"ו.
הערות שוליים

↑  שערוריית קרוליק עסקה ברומני, שנעצר שפולין, בחשד לכייסות ופתח בשביתת רעב ממושכת, שהסתיימה במותו. הרומני לא זכה לביקור או תמיכה משפטית מהנציגות הדיפלומטית של רומניה וצ'יורויאנו קיבל על עצמו אחריות מיניסטריאלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522627605171  PLWABN: 9810575034205606  BnF: cb15095314f (data)  GND: 15810899X  ISNI: 0000 0000 5525 069X  LCCN: no2003121990  NKC: jx20080319001  SUDOC: 085001279  VIAF: 64300068   WorldCat (עם VIAF): 64300068 
אדריאן צ'יורויאנו במפגש עם קונדוליזה רייס בוושינגטון די. סי., ב-13 ביוני 2007
אוטאנס (בן סיסאמנס)

אוֹטָאנֵס בן סִיסָאמְנֵס (ביוונית: Ότανής, בלטינית: Otanes) היה מצביא פרסי, שפעל בשלהי המאה ה-6 וראשית המאה ה-5 לפנה"ס תחת שרביטו של דריווש מלך פרס.
אביו של אוטאנס היה אחד משופטי המלך הקודם, קַמְבּיסֶס, והוצא על ידו להורג משום שעיוות את הדין תמורת שוחד. ההיסטוריון היווני הרודוטוס מספר, כי "קמביסס חתך את גרונו, פשט את כל עורו, חתך את העור לרצועות ופרש אותן על הכיסא שעליו ישב סיסאמנס בזמן משפט." אחר כך מינה את אוטאנס בנו לשופט, והושיבו על כיסא זה למען יזכור "על כסאו של מי הוא יושב במשפט".
בשנת 506 לפנה"ס מונה אוטאנס למצביא אזור החוף באסיה הקטנה, במקומו של מֶגַבָּזוֹס. הוא כבש את ביזנטיון, כֵלְקֶדוֹן, אַנְטַנְדְרוֹס ולַאמְפוֹנִיוֹן, ובעזרת צי אוניות מן האי לֶסְבּוֹס כבש את האיים לֶמְנוֹס ואִימְבּרוֹס.
אוטאנס נזכר כאחד מחתני המלך דריווש ומצביאיו, שדיכא את המרד האיוני (500 – 494 לפנה"ס). לאחר המפלה בקרב סלמיס שבקפריסין (497 לפנה"ס) ושעבודו מחדש של האי, נפנו הפרסים להשבת שלטונם באסיה הקטנה. על אוטאנס ואַרְטָאפֶרְנֶס מושל סַרְדִיס הוטלה משימת כיבושן של קְלַאזוֹמֶנַאי שבאִיוֹנִיָה וקִימֶה אשר באַיוֹלִיס.
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, ספר ה, 25 (בתרגום שימרון-צלניק).
↑  שם, ספר ה, 26.
↑  שם, ספר ה, 116, 123.
אוהלזדורף

| --- | --- |
סמל אוהלזדורףסמל אוהלזדורף

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה עילית אוסטריה עילית
 מחוז:  גמונדן
 שטח:  27.9 קמ"ר
 גובה:  538 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  5,209 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  47°57′41″N 13°47′34″E﻿ / ﻿47.961388888889°N 13.792777777778°E﻿ / 47.961388888889; 13.792777777778 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.ohlsdorf.at/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהאוהלזדורף(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.אוהלזדורף(למפת אוסטריה עילית רגילה) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגאוהלזדורף(למפת אוסטריה עילית מוגדלת) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגאוהלזדורף  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אוהלזדורף (בבווארית: Ohlsdorf) היא עיירה במחוז גמונדן שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
אוכלוסייה

| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1869: 1,887
1880: 2,008
1890: 2,082
1900: 2,188
1910: 2,380
1923: 2,230
1934: 2,267
1939: 2,443
1951: 2,602
1961: 2,526
1971: 3,057
1981: 3,768
1991: 4,179
2001: 4,528
Ubuntu Touch

| --- | --- |

 מפתח:  UBports 
 משפחה:  אובונטו לינוקס 
 מחזור חיים:  21 בפברואר 2013 – הווה (11 שנים) 
 סוג רישיון:  הרישיון הציבורי הכללי של גנו 
 סביבת שולחן עבודה:  Qt 
 מבוססת על:  אובונטו לינוקס 
 פלטפורמות:  x86, ARM 
 אתר אינטרנט:  https://ubuntu-touch.io 
 
Ubuntu Touch היא הגרסה של מערכת ההפעלה אובונטו למחשבי לוח וטלפונים חכמים. מפותחת על ידי קנוניקל וקהילת אובונטו. ממשק המשתמש שלה מיועד בעיקר להתקנים בעלי מסך מגע.
היסטוריה

מרק שאטלוורת' הכריז ב-31 באוקטובר 2011, שבאובונטו גרסה 14.04 המערכת תתמוך בטלפונים חכמים מחשבי לוח, טלוויזיות, ומכשירים בעלי מסך חכם.
פלטפורמת אובונטו לטלפונים סלולריים נחשפה ב-2 בינואר 2013.
גרסת ההדגמה של Ubuntu Touch למפתחים הופצה ב-21 בפברואר 2013.
היסטוריה > הפצה

קנוניקל הפיצה את גרסת השותפים\מפתחים הראשונה ב-17 באוקטובר 2013, לצד אובונטו 13.10 ש"לראשונה תמכה במכשירים גלקסי נקסוס ונקסוס 4, למרות שהיו קיימים אימג'ים גם לפלאפונים, ומחשבי לוח אחרים". זמן היעד לגרסה המלאה הוא ה-17 באפריל 2014[דרוש מקור], לצד הפצת אובונטו גרסה 14.04. גרסת הדגמה זמינה למכשירי אנדרואיד מסוימים כולל את מהדורת גוגל של סמסונג גלקסי S4 בגרסת הדגמה למפתחים, מ-21 בפברואר 2013.
בשנת 2015, הפרויקט ננטש על ידי קנוניקל והורם מחדש על ידי קהילת המפתחים, הקהילה התארגנה מחדש וכבר בשנת 2017 הפכה לארגון ללא מטרות רווח.
כיום UBports Foundation, פועלת להתחבר עם יצרנים טלפונים נוספים בכל בעולם על מנת לקדם את מערכת קוד ההפעלה בקוד פתוח
הערות שוליים

↑  Backed by Canonical and Ubuntu
↑  "Blog Archive » Ubuntu on phones, tablets, TV’s and smart screens everywhere"
↑  Ubuntu Phone OS Unveiled by Canonical OMG! Ubuntu!
↑  Ubuntu Touch Developer Preview Released, Available for Nexus Devices OMG! Ubuntu!
↑  https://wiki.ubuntu.com/SaucySalamander/ReleaseNotes#Ubuntu_for_Phones
Smile (אלבום של קייטי פרי)

Smile (בעברית: חיוך) הוא האלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת האמריקאי, קייטי פרי. האלבום יצא לאור ב-28 באוגוסט 2020, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים. האלבום כולל את הסינגלים העצמאים של פרי "Never Really Over" ו-"Harleys in Hawaii", שיצאו בשנת 2019. פרי תיארה את האלבום כ"מסע לעבר האור, עם סיפורי חוסן, תקווה ואהבה".
רקע והפקה

במרץ 2018, הודיע המפיק איאן קירקפטריק כי החל לעבוד עם פרי על מוזיקה חדשה. בריאיון למגזין פיידר הוא הצהיר: "הקלטנו כמה ימים והיא ממש מדהימה." עוד הוא ציין על פרי כי היא "מישהי שהוא רצה לעבוד עמה כל חייו, והיא הייתה בין הנחמדים והצנועים מהאמנים איתם הוא עבד." ביוני באותה השנה, נראתה פרי בשוודיה, יחד עם המפיק המוזיקלי מקס מרטין.
במרץ 2020, הודיעה פרי על כוונתה להוציא "הרבה" מוזיקה חדשה בחודשי הקיץ של אותה השנה. בחודש מאי, הכריזה על צאת הסינגל "Daisies", כסינגל הראשון מתוך האלבום. באותו חודש חשפה החברה אמזון אלכסה את תאריך יציאת האלבום שצפוי להיות ב-14 באוגוסט 2020. בראיון שנערך ביוני 2020, יחד עם מגזין בילבורד, סיפרה פרי על השיר חדש שנקרא "Teary Eyes". בהמשך היא אישרה בראיון נוסף שנערך בחודש יולי, כי הסינגל "Never Really Over", יהיה לבסוף חלק מתוך האלבום. ב-8 ביולי, הודיעה פרי באמצעות הרשתות החברתיות כי תחשוף את גרסת הכיסוי לאלבום בכך שיתגלה על ידי ציוצים שונים בעמוד הטויטר כאשר יחלו יציצו "ציוץ לפופ", שזהו האירוע שבו המשתמשים מנסים לפוצץ בלונים כדי לחשוף את עטיפת האלבום המלאה. באותו היום נחשפה עטיפת האלבום ושמו "Smile". האלבום עצמו יצא בכמה גרסאות כמו בגרסת אריך-נגן, לצד דיסקית תמונה, קלטת שמע, ותקליטור מהדורה מפוארת מצומצמת, עם כריכה עדשתית, וכותרתו "מהדורת מעריצים", אשר זמינה בהזמנה מוקדמת עד בחנויות האינטרנט הרשמיות של פרי ובהזמנה מיוחדת דרך חברת ההקלטות וניברסל מיוזיק גרופ צ'כיה. הסינגלים "Small Talk", שיצא ב-9 באוגוסט 2019, ו-"Never Worn White" שיצא ב-5 במרץ 2020, לא נוספו לרשימת הרצועות הסטנדרטית, אך יופיעו במהדורת מיוחדת הנקראת "מהדורת המעריצים" של האלבום.
ב-27 ביולי, הודיעה פרי במדיה החברתית כי האלבום יצא לבסוף ב-28 באוגוסט במקום ב-14 באוגוסט, זאת לאחר "עיכובים בייצור בלתי נמנעים".
ב-2 באוגוסט, הכריזה פרי כי יצאו לאלבום עצמו חמש עטיפות אלטרנטיביות שיהיו זמינות עד 6 באוגוסט, להזמנה בחנות הרשמית שלה, כאשר כל אחת מהעטיפות עוצבה על ידי המעריצים.
קונספט ואמנות

פרי הסביר כי האלבום "Smile" עוסק ב"מצאת האור בקצה המנהרה", ולהחזיר לך את החיוך, ושהאלבום מגיע ממקום בו היא נפלה לאחר שהקריירה והיחסים שלה פגעו בשפל נמוך בשנת 2017. פרי הצהירה שהיא נאבקה עם דיכאון קליני ומחשבות אובדניות, וכי הכרת הטוב הוא זה שהציל את חייה. פרי הגדירה את האלבום גם כ"מסע אל האור, עם סיפורי חוסן, תקווה ואהבה".
עטיפת האלבום של מציגות את פרי כ"ליצן עגום עם אף אדום וחליפה משובצת כחול לבן מעל הכותרת, סמייל". העטיפה נחשפה באמצעות משחק בעמוד הטוויטר שכלל את המעריצים / העוקבים שלה הציוצים על האלבום כדי "ציוץ לפופ בלונים".
| דירוגים מקצועיים> ציונים משוקללים.מקור | דירוגים מקצועיים> ציונים משוקללים.ציון |
| --- | --- |
Metacritic: 100\58
Album of the Year: 57/100
AnyDecentMusic?: 5.3/10
ציוני ביקורות
מקור: ציון
דיילי טלגרף: 
אנטרטיינמנט ויקלי: B-
Slant Magazine: 
אינדפנדנט: 
NME: 
AllMusic: 
פיצ'פורק: 5.7/10
אייריש טיימס: 
The A.V. Club: B-
Clash: 2/10
The Sydney Morning Herald:
סינגלים > סינגלים רשמים

"Daisies" - יצא לאור ב-15 במאי 2020, כסינגל הראשון והפותח מן האלבום. השיר עצמו הגיע למקום 40 במצעד בילבורד הוט 100, ולמקום 31 במצעד הסינגלים הבריטי.
"Smile" - יצא לאור ב-10 ביולי 2020, כסינגל השני מן האלבום. השיר עצמו הגיע למקום 91 במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום 10 במצעד הסינגלים הניו זילנדי.
סינגלים > סינגלים עצמאים

"Never Really Over" - יצא לאור ב-31 במאי 2019, כסינגל מן מהאלבום.
"Harleys in Hawaii" - יצא לאור ב-16 באוקטובר 2019, כסינגל מן האלבום.
סינגלים > סינגלים שיווקים

"What Makes a Woman" - יצא לאור ב-20 באוגוסט 2020, כסינגל שיווקי הראשון מן האלבום. את השיר העלתה פרי לערוץ היוטיוב הרשמי שלה מלווה בגרסה אקוסטית.