stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנחם אוסישקין
הנצחה

ב-1941 נפטר ונקבר לבקשתו על הר הצופים במערת ניקנור הנמצאת במתחם הגן הבוטני הלאומי, אותה קיווה להפוך לפנתיאון לאומי של גדולי האומה. המתחם נמצא באוניברסיטה העברית בהר הצופים. אוסישקין דאג להעלות לשם את עצמותיו של פינסקר מאודסה אך תוכניתו לא התממשה מעבר לכך והם היחידים שנקברו שם. לאחר קום המדינה הוקמה חלקת גדולי האומה בהר הרצל בירושלים, בין השאר מכיוון שהר הצופים היה מובלעת בשטח הירדני בירושלים המזרחית עד איחוד ירושלים במלחמת ששת הימים.
אוסישקין זכה להנצחה עוד בחייו: לכבוד יום הולדתו ה-70 החליט ועד שכונת רחביה בירושלים להסב על שמו את רחוב קרן קיימת לישראל בו הוא התגורר. בעקבות כך, רח' שמואל הנגיד שונה לרחוב קרן קיימת לישראל, ושמו של שמואל הנגיד הונצח ברחוב סמוך. ישנה גרסה נוספת שהשתרשה, לפיה שמו הקודם של רח' אוסישקין היה יהודה הלוי. עם זאת, המקורות ההיסטוריים אינם תומכים בגרסה זו, ובפרט מראים שיהודה הלוי היה שמו הקודם של גן הכוזרי. רחוב "מנחם (אוסישקין)" הופיע כבר במפות מסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 של שכונת הדר הכרמל בחיפה.
עוד בחייו נקרא הקיבוץ כפר מנחם על שמו.
לאחר מותו הונצח שמו ברחובות הערים הבאות: תל אביב, רמת השרון, ראשון לציון, פתח תקווה, הרצליה, בני ברק, נתניה, חולון, ורחובות.
נקראו על שמו גם מוסדות רבים בכל רחבי ישראל, וביניהם: מוזיאון בית אוסישקין על יד קיבוץ דן, ובתי ספר ע"ש מנחם אוסישקין בערים: נתניה, רמת השרון, כפר סבא, תל אביב ונהריה. האודיטוריום הגדול בבנייני האומה נקרא על שמו, אולם אוסישקין.
ב-26 בדצמבר 1978, הנפיק דאר ישראל סדרה שנייה של 3 בולי דאר על הנושא "דיוקני אישים מן ההיסטוריה המודרנית"; בסדרה זו הוקדש בול לזכרו של אוסישקין שעליו מופיע דיוקנו. האמן צבי נרקיס עיצב את הבול.
הנצחה > מצודות אוסישקין

קבוצת היישובים באצבע הגליל המכונה על שמו עוד בחייו ועל פי דרישתו.
הנצחה > יום "קול האדמה"

ביום השלושים למותו הביאו נציגי היישובים שישבו על אדמותיה של קרן קיימת רגבי עפר ממקומותיהם והניחו אותם על קברו לסמל ארבעים שנות עבודה של אוסישקין בגאולת הארץ, כשכל רגב מייצג מאות דונמים של אדמה שבזכותו של האיש חזרו לחיקו של העם היהודי. את זכרו החלה קרן קיימת לציין בכנסים (שהתקיימו בשנות הארבעים) ביום מותו, י"ב בתשרי, שנקבע ליום "קול האדמה" על שם אחד מספריו – יום שבו יזכירו אנשי הקרן ואנשי רוח את החשיבות של גאולת הקרקע ברוח מפעלו של "איש הברזל". בכינוס השנתי השישי בשנת 1947 הונהג טקס חלוקת "דגל ההתנחלות" ליישובים החדשים שנוסדו. צבעו חום בהיר, כצבע האדמה, ורקום עליו מגן דוד משובץ שבעה כוכבים וגור אריה יהודה. "והתנחלתם את הארץ" סיסמת הדגל העתיד לנדוד מיישוב חדש לאחיו החדש ממנו.
הנצחה > מוזיאון בית אוסישקין

מוזיאון להיסטוריה ולטבע בקיבוץ דן שבצפון עמק החולה. הוא מחולק לשני אגפים עיקריים: זואולוגי, וארכאולוגי/היסטורי. המוזיאון הוקם על מנת להציג בו את הנוף הייחודי ועולם החי שאפיינו את עמק החולה טרם ייבוש החולה והביצות.
הנצחה > פרס אוסישקין

הקרן הקיימת קבעה פרס ספרותי לזכרו שניתן בעבר, פרס אוסישקין.
הנצחה > אולם אוסישקין

אולם הכדורסל ההיסטורי של הפועל תל אביב ברחוב אוסישקין נקרא באופן בלתי רשמי על שמו של אוסישקין. אחרי שהאולם נהרס ב-2007, הוקם מועדון כדורסל חדש - "הפועל אוסישקין תל אביב" כקבוצת אוהדים, שבשנת 2010 התאחדה עם הפועל תל אביב.
מפרסומיו, חיבוריו וספריו

גאולת הקרקע לאור הגאות הכלכלית בארץ , ירושלים: הלשכה הראשית של הקרן הקימת לישראל, תרצ"ג-1933.
דברים אחרונים, מבוא מאת א. ציוני (יצחק וילקנסקי) וולקני, ירושלים: הלשכה הראשית של הקרן הקימת לישראל, תש"ז-1947.
קול האדמה, פרקי מחשבות וזכרונות, תל אביב: ידיעות אחרונות, תש"ח-1948.
הפרוגרמה הציונית שלנו, ורשה: ציוני ארץ-ישראל, תרס"ה-1905.
ספר אוסישקין (ליובל השבעים שלו), ירושלים: הוועד להוצאת הספר, תרצ"ד-1934.
מנחם אוסישקין: מנהיג העם, מבשר התחיה, איש ירושלים, גואל הקרקע – מדבריו, במלאת שנה לפטירתו (י"ב בתשרי תש"ג), ירושלים: הלשכה הראשית של הקרן הקימת לישראל, תש"ג-1943.
והנה אלה מצפון ומים, ירושלים: הלשכה הראשית של הקרן הקימת לישראל, תש"א-1941.
דברים בעיתם, אסופת מאמרים, הוצאת "כנרת", אודסה: תרע"ח-1918.
דער ערפאלג פון דער יודישער קאלאניזאציע אין ארץ ישראל, אדעססא 1907.
לקריאה נוספת > ספרים

שלום שווארץ, אוסישקין באגרותיו: ממוסקבה ועד ירושלים, ירושלים: ראובן מס, תש"י-1949. (הספר בקטלוג ULI)
יוסף ויץ, אוסישקין – שרטוטים לדיוקנו, ירושלים: תשכ"ב-1962.
יוסף גולדשטיין, אוסישקין – ביוגרפיה, ירושלים: מאגנס, תשס"א-2001.
שוש סיטון, חינוך ברוח המולדת - התכנית החינוכית של מועצת המורים למען הקק"ל (1953-1925), עמ' 11–78, בתוך דור לדור - קבצים לחקר ולתיעוד תולדות החינוך היהודי בישראל ובתפוצות, כרך י"ד, ה'תשנ"ט, 1998, אוניברסיטת תל אביב
לקריאה נוספת > מאמרים

נורית גוברין, על שלושה ועל רביעי: "ארבעה שומרים" מאת מנחם אוסישקין, בתוך עיתון 77, 56, תשמ"ד-1984.
מזכרונות מנחם אוסישקין, בתוך: אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, כרך ב'. פרק סה: "בליל פסח בירושלים עם אחד העם" (1891), עמ' 695–698; פרק עה: "שעות כושר שהוחמצו" (1903), עמ' 772–773.
יוסי כץ, המפנה ביחסם של אוסישקין וחובבי ציון לפיתוח ירושלים ולהקמת האוניברסיטה העברית לפני מלחמת העולם הראשונה , בתוך: "ירושלים בתודעה ובעשיה הציונית", תשמ"ט-1989.
מתתיהו מינץ, בורוכוב ואוסישקין בעת פולמוס אוגאנדה, בתוך: "אסופות", מס' 12, תשכ"ח-1968
חיים ראובן רבינוביץ, מ.מ. אוסישקין ויחסו לדת, בתוך: "שנה בשנה", תשל"ב-1972.
יאיר שפירא, שרוצה להיקבר שם אצל פינסקר: אתגרי צוואתו וקבורתו של מנחם מנדל אוסישקין, בתוך: עת־מול, 233, 2014, עמ׳ 19–22.
יאיר שפירא, מערת ניקנור בהר הצופים: הפנתאון שקדם להר הרצל, בתוך: ארץ-ישראל, כרך כ"ח, 2007, עמ׳ 454–462.
דותן גורן, זכר איש הברזל בעיר אבן ושמיים: הנצחת אוסישקין בירושלים – מהעיר העתיקה לבנייני האומה", עת־מול, 233 (מרץ 2014), עמ' 23–26.
דותן גורן, נמצא במותו נפרד מעמו: ביקורים בקבר אוסישקין בתקופת ירושלים החצויה, עת־מול, 241 (יולי 2015), עמ' 30–33.
מלח הארץ (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  מרדכי סורדין, ישראל קסל
 תקופת הפעילות:  13 באוגוסט 1922 – הווה (102 שנים)
 מיקום המטה:  עתלית 
 משרד ראשי:  עתלית
 בעלות:  פורטיסימו קפיטל
 מוצרים עיקריים:  ייצור, עיבוד, אריזה ושיווק מלח
 מנכ"ל:  דוביק טל
 עובדים:  כ-130 עובדים
  
 www.salt.co.il
 
מוצרי החברה על המדף בסופרמרקט
תעשיות מלח לישראל בע"מ היא חברה לייצור מלח בישראל, שהרחיבה פעילותה לתחומים נוספים והפכה לחברת החזקות. בשנת 2011 שינתה את שמה למלח הארץ בע"מ.
בעלות בחברה

בשנת 1992 הונפקה "תעשיות מלח לישראל" בבורסה בתל–אביב. בשנת 1997 השתתפה החברה בקבוצת המשקיעים שרכשה את גרעין השליטה בבנק הפועלים ובכך הפכה למעשה מחברה לייצור מלח בלבד לחברת החזקות.
בשנת 2002 מכרו נוחי ויצחק דנקנר את חלקם בחברה תמורת כשמונים מיליון שקל. בשנת 2006 נכשלה עסקה למכירת כ-29 אחוז ממניות החברה ולאחריה כחמישה אחוזים נוספים לקבוצת "מבטח שמיר" תמורת 53 מיליון דולר.
"תעשיות מלח" הוכרזה מונופול בתחום ייצור מלח מאכל בישראל בשנת 1998. באפריל 2006 הכריזה הממונה על ההגבלים העסקיים, רונית קן, כי "תעשיות מלח לישראל" הגיעה בשנת 1999 להסדר עם חברה קפריסאית בשם מ.פ. תיאודורו, שייצאה מלח לישראל, על הפסקת ייצוא המלח והפיכתה לסוכנת של "תעשיות מלח" בקפריסין. בשנת 2008 נמחקה החברה מהמסחר בבורסה לאחר שבעלת השליטה, שרי אריסון, רכשה את כל מניות הציבור.
בשנת 2019 נרכשה חברת סוגת מחברת mdf & man על ידי מלח הארץ, שהייתה בבעלות של קרן ההשקעות פורטיסימו קפיטל, והחברות התמזגו לחברה אחת.
כיום כוללת קבוצת סוגת את המותגים סוגת, מלח הארץ, עץ הזית וטחינת אל ארז, ושליטה בחברת תבליני פרג.
שינוי ייעוד קרקעות

בשנת 1996 קידם שמואל דנקנר תוכנית להפשרת קרקעות של תעשיות מלח בעתלית ובאילת, לטובת בנייה למגורים. העסקה הצריכה שינוי ייעוד הקרקעות, שכן בחוזי החכירה מן המדינה הם נחכרו לצורך הקמת בריכות לאידוי מלח בלבד ולא כקרקעות לבנייה למגורים. בשנת 1996 חתם מינהל מקרקעי ישראל על "הסדר עקרונות" עם "תעשיות מלח", שאפשר את שינוי ייעוד הקרקעות. ההסכם קבע כי תמורת פינוי שטח בריכות האידוי תקבל "תעשיות מלח" שטח חלופי, חמישים אחוז מזכויות הבנייה בשטח בעתלית (בהיקף של 1,300 דונם) ושלושים אחוז מזכויות הבנייה בשטח באילת (905 דונם). שווי הדירות נאמד באותה תקופה ב־150 מיליון דולר, ומינהל מקרקעי ישראל הסביר את העסקה בצורך דחוף לבנייה למגורים.
העסקה ספגה ביקורת ממבקר המדינה (בדו"ח לשנת 2000), היועץ המשפטי לממשלה אליקים רובינשטיין, ונציגי הקרן הקיימת לישראל. עיקר הביקורת הביורוקרטית נסב סביב הערכות שונות ביחס לשווי הקרקע לאחר שישונה ייעודה. מבקר המדינה אמד את שווי הקרקע בשנת 2000 בכ-90 מיליון דולר, ואילו ההסכם הצביע על הערכת שווי של 24 מיליון דולר.
בדו"ח מבקר המדינה לשנת 2000, נקבע כי היא אינה כשרה. מבקר המדינה ציין אז כי:
מתן קרקע חלופית לחברות המלח שלא לפי בניגוד לכללי המינהל: בהסדר ניתנו לחברות המלח זכויות במקרקעין החורגות בשיעורן ובהיקפן מהנהוג במינהל בעסקאות אחרות, הנעשות עקב שינוי ייעודן של קרקעות – עירוניות או חקלאיות. לפי הנהוג במינהל בעסקאות אחרות, אין החוכר הנהנה משינוי ייעוד (של קרקע חקלאית או עירונית), אינו זכאי לקבל קרקע חלופית תמורת הקרקע שייעודה שונה. לעומת זאת, בהסדר העקרונות נקבע, כי המינהל יעמיד לרשות חברות המלח קרקעות חלופיות להקמת מפעלי מלח. בכך איפשר המינהל לחברות ליהנות הן מזכויות בגין שינוי ייעוד והן מקרקע חלופית.
בשנת 2003 "הקשת הדמוקרטית המזרחית", "החברה להגנת הטבע" ו"התנועה לאיכות השלטון" עתרו נגד העסקה בטענה כי אהוד אולמרט, אז שר התעשייה והמסחר ויו"ר מינהל מקרקעי ישראל, סייע לדנקנרים בעסקה.
בינואר 2005 דחה היועץ המשפטי מני מזוז את בקשותיהם והורה על ביצוע העסקה. מזוז התבסס בהחלטתו בעיקר על אומדן של אגף התקציבים במשרד האוצר, שגרס כי התשלום עבור העסקה סביר וכי ביטולה יביא לכך שהקרקעות יישארו בבעלות החברה עד שנת 2040.
בשנת 2006, בהיותו שר האוצר, חתם אהוד אולמרט על התוכנית בניגוד להנחיית היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז. אולמרט צוטט אז כי לא שם לב להנחיה ובסופו של דבר חזר בו אך לא ביטל את שינוי הייעוד. ב־2008 נפתח שוב הדיון הציבורי בעסקה לאחר חשיפת חוות דעת משפטית מ־2003 נגד החלטת המינהל שקבעה כי הדנקנרים קיבלו מתנה של עשרות מיליוני שקלים מהמדינה.
באפריל 2010 נעצר דני דנקנר על ידי המשטרה בחשד לעבירות של מתן שוחד, קשירת קשר לביצוע פשע, רישום כוזב במסמכי תאגיד, מירמה והפרת אמונים בתאגיד, הלבנת הון ועבירות מס עקב עסקת קרקעות תעשיות מלח.
שינוי ייעוד קרקעות > רכישת מניות בנק הפועלים על ידי שעבוד הקרקעות של תעשיות מלח

בשנת 1997 יזם נוחי דנקנר יחד עם בן דודו דני דנקנר עסקה שבה רכשה תעשיות מלח 11.6% ממניות בנק הפועלים תמורת 358 מיליון דולר (1.4 מיליארד שקל)[דרוש מקור]. ההשקעה מומנה במלואה בהלוואה שתעשיות מלח קיבלה מבנק לאומי על ידי שעבוד הקרקעות של תעשיות מלח כבטוחה להלוואה.
בנק לאומי העריך את שווי הקרקעות ב־200 מיליון דולר על סמך ההסכם עם מינהל מקרקעי ישראל המקנה לתעשיות מלח זכויות בנייה נרחבות על הקרקעות.
הערות שוליים

↑  עבודת "המלח" בעטלית, הארץ, 26 ביוני 1923
↑  שרה לנסמן, שרה לנסמן - שפת סימנים ישראלית ערים ומקומות בישראל!, באתר יוטיוב, ‏27 באוקטובר 2017 (בשפת הסימנים הישראלית)
↑  גולן חזני, עכשיו זה סופי: פורטיסימו חתמה על הסכם לרכישת סוגת ב-60 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 13 בספטמבר 2019
↑  אודותינו, באתר סוגת
↑  משה ברדה, ‏ההסכם בין מינהל מקרקעי ישראל לבין חברות המלח ועיקרי דוח מבקר המדינה 51ב', באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 12 בנובמבר 2003
↑  אתי אפללו, תומר זרחין ושרון שפורר, החשד: משפחת דנקנר השתלטה על בנק הפועלים ע"י שוחד לבכירים במינהל המקרקעין, באתר TheMarker‏, 21 באפריל 2010
| אריסון השקעות |
| --- | --- | --- |
| החזקות נוכחיות | בנק הפועלים (2.47%) • Miya |  |
| החזקות בעבר |  שיכון ובינוי (47%) • נירלט (50%) • יורוקום (30%) • אורבונד (100%) • המ-לט (9%) • תעשיות מלח לישראל (100%) |  |
בריכת אידוי מלח ליד אילת בגבול עם ממלכת ירדן (פברואר 2012)
מפעלי המלח בעתלית, אפריל 1951
חטיבת גבעתי

| --- | --- |
 
תג החטיבה, דגל החטיבה
 "יחידת סגולה"   "העוז להוביל, הענווה ללמוד"
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  חטיבת חי"ר סדירה
 בסיס האם:  מחנה שדה תימן
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1983–הווה (כ־42 שנים)
 מלחמות:    המערכה ברצועת הביטחון האינתיפאדה הראשונה האינתיפאדה השנייה מבצע חומת מגן   מלחמת לבנון השנייה מבצע עופרת יצוקה   מבצע צוק איתן   מבצע שומר החומות   מבצע שובר גלים   מבצע מגן וחץ  מלחמת חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  נשק אישי: M4A1 פלאט-טופ נשק קל נוסף: מאג, נגב, M2 בראונינג, M24 SWS, ברק 338. נשק נ"ט: M-72 לאו, מטאדור (רקטה), טילי ספייק,קשת (מרגמה), עוקץ פלדה. נגמ"ש: נמ"ר.
 פיקוד
 יחידת אם:   עוצבת הפלדה
 יחידות בת:   גדוד צבר   גדוד רותם   גדוד שקד   סיירת גבעתי  גדוד הנדסה 607 (בהקמה)  גדחה"ן 8170  פלחי"ק 7497
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקד נוכחי:  אל"ם לירון בטיטו
 מפקדים:  מפקדי החטיבה
חטיבת גבעתי (חטיבה 84) היא חטיבת חיל רגלים סדירה בצה"ל, הנמצאת תחת עוצבת הפלדה (אוגדה 162). החטיבה הוקמה בשנת 1983 ונקראת על שם חטיבת גבעתי הסדירה, שפעלה במלחמת העצמאות.
חיילי חטיבת גבעתי חובשים כומתה סגולה עם סמל חיל הרגלים ונועלים נעליים שחורות. סמלה של החטיבה משלב בתוכו את סמלי חטיבת גבעתי שלחמה בתש"ח וסיירת שקד.
היסטוריה

"חטיבת גבעתי" (חטיבה 5 המקורית) הייתה חטיבת חיל רגלים סדירה שלחמה במלחמת העצמאות, והמשיכה לפעול בשנים שלאחריה. בשנת 1956 פורקה החטיבה הסדירה. 3 חודשים לאחר מכן, קיבלה חטיבה 17, שהייתה חטיבה מרחבית במילואים, את השם גבעתי. בהמשך שונה מספרה  לחטיבה 5, ושמה עודכן לגבעתי תש"ח וגם גבעתי במילואים. חטיבת מילואים זו פעילה ברצף עד היום.
היסטוריה > גבעתי תש"ח (1947–1956) חטיבה 5, סדירה

חטיבה מספר 5, שנקראה גם חטיבת "גבעתי", הוקמה על ידי ארגון ההגנה כאחת משש החטיבות הראשונות בתקופה שקדמה למלחמת העצמאות. החטיבה הוקמה על בסיס יחידות חי"ש שלחמו במרחב תל אביב והדרום, כוחות מח"ל וכן גדוד אצ"ל.
מייד לאחר עצרת האו"ם בכ"ט בנובמבר, כאשר הותקף היישוב היהודי, הטיל המטה הארצי של ההגנה את משימת הקמתה של החטיבה על שמעון אבידן – שהיה מפקד ותיק בהגנה ובפלמ"ח. השם "גבעתי" היה שמו המחתרתי של שמעון אבידן בתקופה שקדמה לקום המדינה.
במלחמת העצמאות הגנה החטיבה על מרחב תל אביב ונטלה חלק בליווי שיירות לירושלים. במבצעים להבקעת הדרך לירושלים דוגמת מבצע נחשון. ערב ההפוגה השנייה כבשו לוחמי החטיבה את משלט עיבדיס והגנו עליו מהתקפות האויב. לאחר מכן כבשו את גבעה 105 ומנעו את ניתוקה של נגבה, שעמדה בגבורה מול התקפות כבדות הן מן האוויר והן מהיבשה. פעולה זו נעשתה על ידי יחידת הג'יפים של החטיבה אשר לה הוענק השם "שועלי שמשון". בשל היותו של שמשון סמל לכוח, בחר בו אבא קובנר, ששירת כקצין חינוך בחטיבת גבעתי בתש"ח, והעניק את שמו ליחידה. נקמת שמשון בפלשתים באמצעות 300 שועלים, העניקה לחטיבת גבעתי ולפיקוד הדרום את סמלם – השועל.
ב-13 בספטמבר 1948 נערך ברחובות מסדר החגיגי של חטיבת גבעתי, ובו השתתפו אלפי חיילים על נשקם וכלי רכבם. על כתף שמאל של כל חייל התנוסס, לראשונה, תג היחידה של גבעתי, חרב ומשני צידיה עלי צבר.
החטיבה הסדירה המשיכה לפעול עד אוקטובר 1956, אז פורקה, וגדודיה הועברו לחטיבות אחרות (גדוד 51 לגולני, וגדוד 52 הוסב לחרמ"ש והועבר לחטיבה 7).
היסטוריה > גבעתי תש"ח (1949–הווה) - חטיבה 5, במילואים (בעבר חטיבה 17)

שלושה חודשים לאחר פירוק חטיבת גבעתי הסדירה, חטיבה 17 - חטיבה מרחבית במילואים, אורגנה מחדש וקיבלה את השם "גבעתי". ב-1957 שונה מספרה ל"חטיבה 5". חטיבת המילואים 5 השתתפה במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים, במהלכה הוסבה לחטיבת חי"ר משוריין (חרמ"ש). החטיבה השתתפה גם במלחמת שלום הגליל ובאפריל 1989 הוחלט על הסבתה של החטיבה לחטיבת חי"ר מעולה (חיר"ם). כיום חיילי החטיבה הם יוצאי חטיבת הנח"ל וחטיבת גבעתי (84) הסדירות .
היסטוריה > חטיבה 84 - גבעתי המחודשת, סדירה (1983–הווה)

כלקח ממלחמת לבנון הראשונה, הוחלט בצה"ל להקים חטיבת חי"ר סדירה שלישית, בנוסף לשתיים (צנחנים וגולני) שהיו קיימות אז. בנובמבר 1982, הטיל הרמטכ"ל רפאל איתן על אלוף-משנה יהודה דובדבני להקים את חטיבה 84 הסדירה החדשה. החטיבה נקראה "גבעתי" – כשמה של חטיבת גבעתי תש"ח שלחמה במלחמת העצמאות. סמלה של החטיבה משלב בתוכו את סמלי החטיבה הסדירה גבעתי תש"ח (שפורקה ב-1956) וסמלי סיירת שקד (שפורקה ב-1979).
עד תחילת שנות התשעים היה לחטיבת גבעתי יעוד נוסף – יכולת החפה (נחיתה על החוף מכלי שיט) שהתבססה על הנחתת היחידה של צה"ל – אח"י בת שבע. בסוף מסלול בוצע תרגיל החפה שאחריו הלוחמים היו מקבלים סיכת החפה (תנין), אשר עם הזמן הפכה לסיכת לוחם לכל דבר, עד שהוחלפה בסיכת הלוחם הנוכחית.
מפקדה הראשון של גבעתי היה יהודה דובדבני. החטיבה החדשה התבססה על סגל פיקוד שגויס מכל חטיבות החי"ר ובין השאר על מתגייסים מישיבות ההסדר שהיוו חלק ניכר מחיילי החטיבה בשלב ההקמה. החטיבה הוקמה על בסיס גדוד הבט"ש 424 (לשעבר 519) "שקד", שנקרא על שם סיירת שקד - יחידה 424 שפורקה ב-1979. הגדוד אורגן מחדש כגדוד חי"ר. אליו הצטרפו גדוד 432 "צבר", גדוד 435 "רותם"; וכן פלוגת הסיור (פלס"ר), פלוגת הנ"ט (פלנ"ט), פלוגת ההנדסה (פלחה"ן), ופלוגת הקשר (פלחי"ק).
עם הקמתה עברו חיילי החטיבה את שלב הטירונות ביחד עם לוחמי חטיבת גולני בבסיס בזק הממוקם לא רחוק מג'נין, לאחר תקופה קצרה עברה החטיבה לבסיס קציעות המשמש אותה עד היום.
גבעתי המחודשת נלחמה לסירוגין בלבנון, ולאחר הנסיגה לרצועת הביטחון, ברצועת הביטחון בלבנון וברצועת עזה. בעקבות הנסיגה מלבנון בשנת 2000 עברה החטיבה לפיקוד הדרום והוצבה בגזרת רצועת עזה, ושם הובילה שורה של מבצעים נגד הטרור שבהם נהרגו מאות מחבלים. היחידה שירתה ברצועה עד לביצוע תוכנית ההתנתקות באוגוסט 2005 ואחריו הוצבה בגזרת עוטף עזה. על פעילותה ללוחמה בטרור ברצועת עזה בזמן האינתיפאדה השנייה ובתקופה שבין ההתנתקות למבצע עופרת יצוקה (2000–2009) זכתה החטיבה להערכה רבה ואף למספר פרסים וצל"שים, כולל פרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות לשנת 2002 ולשנת 2004.
בינואר 2016 הוכפפה החטיבה לעוצבת הפלדה (אוגדה 162) במסגרת מעבר עוצבה זו לפיקוד דרום וארגון האוגדות והחטיבות הסדירות במסגרת תוכנית רב-שנתית "גדעון".
בעשור השני של המאה ה-21 שמה חטיבת גבעתי דגש על תחום הצליפה. ההשקעה נשאה פרי ומאז שלהי אותו עשור, צלפי גבעתי מתברגים בצמרת צה"ל כולל זכייה באליפויות הצליפה של צה"ל הנערכות מדי שנה.
היסטוריה > חטיבה 84 - גבעתי המחודשת, סדירה (1983–הווה) > פרשות בתקופת האינתיפאדה הראשונה

משפט גבעתי א: בשנת 1988 נכנסו חיילי החטיבה לבית בעזה על-מנת לעצור מבוקש לחקירה. כאשר נתקלו בהתנגדות מצד אביו הכו בו למוות. בית הדין הצבאי קבע שפקודה להפעיל אלימות כאמצעי ענישה היא בלתי חוקית בעליל.
משפט גבעתי ב: מג"ד רותם ושלושה מפקודיו נאשמו שהורו לחייליהם לשבור ידיים ורגליים של פלסטינים. להגנתם טענו שהפקודה ירדה מהמח"ט אפי איתם ומאלוף הפיקוד יצחק מרדכי. במשפט שהתנהל ב-1990 הכחישו שני הקצינים הבכירים את הטענות וכל הנאשמים הורשעו.
היסטוריה > חטיבה 84 - גבעתי המחודשת, סדירה (1983–הווה) > האינתיפאדה השנייה

בשנות האינתיפאדה השנייה חטיבת גבעתי הייתה חטיבת החי"ר העיקרית שמוצבת ברצועת עזה ואחראית על המלחמה בטרור שם, ביחד עם גדוד שמשון, כוחות שריון, גדוד להב של חיל ההנדסה הקרבית וחיל האוויר. במהלך פעילותם שם הרגו כוחות גבעתי מאות מחבלים, אך הפשיטות בעומק מחנות הפליטים הצפופים של עזה והפעילות השוחקת והיומיומית תחת אש בציר פילדלפי גרמו להם גם לאבדות.
ב-22 בדצמבר 2003 התקבל מידע על שני מחבלים שמתקרבים לעבר עמדה צה"לית. מפקד פלוגת החוד של גדוד "צבר", סרן חגי ביבי, וסגנו, סגן לאונרדו וייסמן, יצאו עם חוליית הפיקוד לכיוונם. בחילופי האש עם המחבלים נהרגו שני המפקדים.
ב-11 במאי 2004 התפוצץ נגמ"ש M-113 בשכונת זייתון בעזה, ובפיצוץ נהרגו 6 אנשי צוות הנגמ"ש, מהפלחה"ן. למחרת, ב-12 במאי, פוצץ נגמ"ש M-113 נוסף בציר פילדלפי, ונהרגו 5 אנשי צוות המנהרות שהיו בנגמ"ש. אירועים אלה כונו אסון הנגמ"שים. צה"ל ערך שני מבצעים גדולים להחזרת הגופות, שבהם נהרגו עשרות מחבלים ונהרסו עשרות בניינים בשכונת זייתון וברפיח. בגלל איומו של צה"ל להמשיך לסרוק עד שכל הגופות יוחזרו, וההרס הרב שגרמו הדחפורים המשוריינים, נכנעו המחבלים והעבירו את שרידי הגופות לצלב האדום.
חטיבת גבעתי נטלה חלק מרכזי במבצע קשת בענן ברפיח וכן במבצע ימי תשובה בצפון רצועת עזה, שמטרתו הייתה למנוע ירי רקטות קסאם על שדרות.
בחודש ינואר 2005 הוענק לגדוד הסיור של גבעתי עיטור המופת מידי הרמטכ"ל, כהוקרה על פעילות הגדוד ברצועת עזה בזמן האינתיפאדה השנייה.
לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות יצאה חטיבת גבעתי מרצועת עזה, והחלה להחליף קווים בדומה לשאר חטיבות החי"ר.
היסטוריה > חטיבה 84 - גבעתי המחודשת, סדירה (1983–הווה) > מבצעים ברצועת עזה עד מבצע צוק איתן

בחודשים יולי ואוגוסט 2006 נטלה החטיבה, חלק מרכזי במבצע גשמי קיץ, במהלכו נהרגו למעלה מ-200 מחבלים.
בתחילת מרץ 2008 הובילה החטיבה (יחד עם חטיבה 188 וכוחות נוספים) את מבצע חורף חם במחנה הפליטים ג'באליה ובשכונת סג'עיה. שניים מלוחמי החטיבה (סמ"ר דורון אסולין מגדוד הסיור וסמ"ר ערן דן-גור מגדוד שקד) נהרגו בפעילות זו, שבה נהרגו יותר מ-120 פלסטינים.
במבצע עופרת יצוקה (סוף 2008 – ינואר 2009) פעלה החטיבה בשכונותיה הדרומיות של עזה, זייתון ותל אל-הווא.
היסטוריה > חטיבה 84 - גבעתי המחודשת, סדירה (1983–הווה) > מבצע צוק איתן

במבצע צוק איתן לחמה החטיבה בדרום רצועת עזה בפיקודו של אלוף-משנה עופר וינטר. במהלך המבצע פגעה החטיבה במחבלים רבים והשמידה מנהרות לחימה ותשתיות ששימשו את ארגון החמאס. החטיבה זכתה להערכה רבה על לחימתה: יחידת רימון קיבלה את צל"ש אלוף פיקוד הדרום, לוחם סיירת גבעתי קיבל את עיטור המופת, ותשעה מלוחמי החטיבה קיבלו צל"ש על לחימתם. חמישה מלוחמי החטיבה נהרגו בקרבות.
היסטוריה > חטיבה 84 - גבעתי המחודשת, סדירה (1983–הווה) > מבצע צוק איתן > צק"ח גבעתי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש לסיים את תיאור קרבות הצק"ח.
יממה לאחר שנמצאו גופות שלושת הנערים, ב-1 ביולי הוקם צוות קרב חטיבתי המבוסס על חטיבת גבעתי. הצק"ח כלל את גדוד צבר, גדס"ר גבעתי ויחידת רימון, גדוד 101 מחטיבת הצנחנים, גדוד 52 מחטיבה 401 וגדוד 603 מחיל ההנדסה הקרבית. התוכנית האופרטיבית של הצק"ח כללה איגוף שקט של כוחות החמאס ותקיפתם מהעורף.
לאחר שבבוקר 17 ביולי ניסתה חוליית מחבלים לחדור לישראל באזור קיבוץ סופה, החל שלב התמרון הקרקעי. בלילה שבין 17 ל-18 ביולי פשטו יחידת רימון וגדוד צבר על שדה התעופה בדהניה, ועד הבוקר כותר המתחם על ידי גדוד צבר וטוהר על ידי יחידת רימון. במקביל, תקפו כוחות גדוד 101 וגדוד 52, בסיוע פלוגה מגדוד 603, את שכונת מעמר שבפרברי רפיח. ארגון החמאס הקים בשכונה מתחם מבוצר וניהל אש צלפים ומרגמות כנגד הכוח המתקדם לעבר השכונה. במהלך הלילה הצליח הכוח להתקדם פחות מ-3 קילומטר אל תוך רצועת עזה, בתנועה שארכה כ-8 שעות.
ב-18 ביולי החלו לוחמי מגדוד 603 ומיחידת רימון לאתר את פירי המנהרות במתחם שדה התעופה בדהניה. עד הצהריים אותרו במרחב שלושה פירי מנהרות. במהלך היום העמיק גדוד צבר את אחיזתו בפאתי רפיח. במקביל, ניסה החמאס לפגוע בכוחות גדוד צבר, בין השאר באמצעות חמור תופת ואופנוע תופת. גדוד 603 איתר במהלך היום ארבעה פירי מנהרות ופעל לנטרול כל פירי המנהרות שנמצאו. גדוד 101 איתר במהלך היום 5 פירי מנהרות, והמשיך להתקדם אל תוך שכונת מעמר בשני מאמצים: פלוגת החרמ"ש של גדוד 52 מדרום, ופלוגת החוד של גדוד פתן מצפון, יחד עם הפלוגה המסייעת.
ב-19 ביולי נשלח גדוד הסיור החטיבתי לאתר ולהשמיד מנהרת תקיפה נוספת באזור רפיח. הגדס"ר לא נתקל בכוחות אויב ולא איתר את פיר המנהרה, ולאחר יממה שונתה משימת הגדס"ר והוא יצא מהמרחב. גדוד 52 נערך ממגנן, אך מחבל שיצא מפיר מנהרה הצליח לירות פגז RPG על אחד הטנקים, פצע את קצין המבצעים של הגדוד והשבית את טנק המג"ד. גדוד 101 ספג את ההרוג הראשון שלו, כאשר בשעות הערב נשלחה מחלקת התצפית של הפלוגה המסייעת להתמקם במבנה שולט. בדרכם למבנה זיהה מפקד הכוח סככת פח חשודה, ולאחר שהסככה נסרקה נפתחה אש מתוכה, שממנה נהרג סמל בניה רובל.
ב-20 ביולי נמשכה הלחימה, ולוחמי גדוד 101 זיהו שני פירי מנהרות נוספים. במקביל, פעלו לוחמי גדוד 603 להשמדת פירי המנהרות שזוהו. במהלך פעולתם, זיהו לוחמי הגדוד חוליית מחבלים מתקרבת לעברם, והקפיצו מסוק קרב שהשמיד את החוליה.
היסטוריה > חטיבה 84 - גבעתי המחודשת, סדירה (1983–הווה) > מבצע שובר גלים

במהלך מבצע שובר גלים סיירת גבעתי תפסה קו בגזרת שכם וניהלה לחימה נגד חוליות של ארגוני הטרור, ובהן, ארגון גוב האריות. במהלך התעסוקה המבצעית, שארכה למעלה מחצי שנה, פעלו הלוחמים במאות פעולות כנגד יעדי טרור, פגעו בעשרות מחבלים חמושים והשתתפו במבצע נגד המפקדה הראשית של גוב האריות.
באוקטובר 2022, במהלך פעילות במרחב שכם, חוליית מחבלים רכובה פתחה בירי לעבר כוח של סיירת גבעתי, ובאירוע נפל לוחם הסיירת עידו ברוך.
היסטוריה > חטיבה 84 - גבעתי המחודשת, סדירה (1983–הווה) > מלחמת חרבות ברזל

ב-7 באוקטובר 2023 יצאה ישראל למלחמת חרבות ברזל בעקבות מתקפת הפתע על ידי ארגון הטרור חמאס, והשתלטות מחבלים על יישובי העוטף. שני גדודים של החטיבה לחמו בכפר עזה במשך שעות ארוכות נגד עשרות מחבלים במקום, ופעלו לחילוץ האזרחים והתושבים. סיירת גבעתי פעלה בקיבוץ נחל עוז ופעלה בקרבות.
לאחר מכן הובילה החטיבה בשיתוף שריון והנדסה את ההתקפה בצפון רצועת עזה ופגעה במאות מחבלים.
ב-31 באוקטובר 2023, נגמ"ש מסוג נמ"ר של החטיבה נפגע מטיל נ"ט ו-11 לוחמים נהרגו.
במהלך הלחימה הוקמה בחטיבה פלוגת צמ"ה שהוכשרה על ידי חיל ההנדסה הקרבית והפעילה כלי צמ"ה ממוגנים בהם דחפורי D9 משוריינים ומחפרים בשירות צה"ל. הפלוגה נלחמה בקרב רפיח (2024) וקרב ג'באליה השלישי (2024) בהם הרסה בתים רבים. לוחמי הפלוגה פיתחו טכניקה להפלת בתים ובניינים בעלי 3–7 קומות באמצעות דחפורי D9.
יחידות חטיבת גבעתי > גדוד שקד (424)

גדוד שקד (424) - נקרא על שם סיירת שקד - יחידה 424 . הסיירת פורקה ב-1979, ובמקומה הוקם גדוד 519, גדוד חרמ"ש פיקודי (עצמאי תחת פיקוד דרום) שבסיסו באום חשיבה. הגדוד קיבל את השם "שקד", על שם הסיירת שפורקה, וכלל פלוגת עורב שריון ו-2 פלוגות נח"ל מתחלפות שהיו מגיעות אליו. ב-1981 מספרו שונה ל-424. בשנת 1983 עם הקמת חטיבה 84, גבעתי הסדירה, הועבר אליה כגדוד הראשון - גדוד ההקמה שלה, ואורגן מחדש כגדוד חי"ר.
הגדוד מורכב מחמש פלוגות: פלוגת סיוע מנהלתי, רובאית, פלחוד, מסייעת ומבצעית.
סמל הגדוד הוא כנפיים, המסמלות את סיירת שקד, ארץ ישראל, המסמלת את הגנת הגדוד על ארץ ישראל במשימותיו השונות, וחרב, המסמלת גדוד חי"ר לוחם ומובחר. הגדוד נלחם בלבנון שנים רבות אך את עיקר תהילתו קצר ברצועת עזה, שבה הוצב ברציפות מאפריל 2001 ועד ביצוע תוכנית ההתנתקות.
בשנת 2018 היה לגדוד הראשון בחטיבה הקולט את הנמ"ר.