stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהודית גריסרו
ביוגרפיה

גריסרו ילידת קריית שמונה והתגוררה במקום עד גיוסה לצה"ל.
היא התגייסה לצה"ל בשנת 1981 ואת רוב שירותה עשתה בחיל האוויר. היא החלה את שירותה בקורס חשמלאות מטוסים, אשר נפתח בפני נשים בצה"ל ביוזמת קצינת ח"ן ראשית אל"ם דליה רז. כחשמלאית מטוסים הוצבה בטייסת מסוקים בטרם יצאה לקורס קצינות בבה"ד 12. כקצינה שירתה במגוון תפקידי מנהלה וכוח אדם. היא הייתה שלישת טייסת, קצינת ניהול וקצינת ח"ן. כקצינה בכירה הייתה מפקדת טייסת מנהלה בבסיסים רמת דוד ותל נוף, האשה הראשונה בתפקיד זה בחיל האוויר. היא שימשה ראש מחלקת תכנון ומקורות במטה חיל–האוויר.
טרם מינויה ליוהל"ן שירתה כראש מחלקת הסגל באגף כוח האדם במטכ"ל, בדרגת אל"ם. בשנת 2005 הייתה שופטת בהרכב בית הדין הצבאי המיוחד, בראשות השופט אמנון סטרשנוב, אשר הרשיע את אל"ם עאטף זאהר בבעילה תוך ניצול מרות. בחודש ספטמבר 2006 מונתה על ידי הרמטכ"ל דן חלוץ ליועצת הרמטכ"ל לענייני נשים. היא המשיכה בתפקידה זה אף תחת פיקודו של הרמטכ"ל גבי אשכנזי עד שחרורה מצה"ל. במסגרת תפקידה כיוהל"ן הבליטה את המאבק בהטרדה מינית בצה"ל והשוואת זכויות חיילים וחיילות במהלך השירות.
לאחר שחרורה מצה"ל התמנתה לראש אגף השירות בטיסה בחברת אל על, ובחודש נובמבר 2010 מונתה למנהלת חטיבת השירות בחברה. ב-2017 מונתה לסמנכ"ל משאבי אנוש ומינהל, ובסוף שנת 2022 סיימה את עבודתה בחברה. מאז מרץ 2017 מגישה ברדיו ללא הפסקה (103FM) את התוכנית "תחשבו טוב", תחילה לצד דרור רפאל, ומאז יוני 2019 לצד גדעון אוקו.
גריסרו נשואה ואם לשלושה, בעלת תואר ראשון במדע המדינה ותואר שני בתוכנית למנהלים באוניברסיטת תל אביב.
הערות שוליים

↑  שביט בן - אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, תשע"א, ע' 48.
↑  בית הדין הצבאי המיוחד בתיק מ 1/05 התובע הצבאי הראשי נ' אל"ם עאטף זאהר. תא"ל אמנון סטרשנוב – אב"ד; אל"ם אבי לוי – שופט; אל"ם יהודית גריסרו – שופטת. ניתן ביום 20 בספטמבר 2005. פסק דין זה בוטל בערכאת הערעור בבית הדין הצבאי לערעורים, בתיק ע' 117/05, בו נמצא הנאשם אשם אף באונס ועונשו הוחמר.
↑  מנכ"ל אל על אליעזר שקדי הודיע היום על מינויים בהנהלת החברה, אתר אל על, ‏21 בנובמבר 2010(הקישור אינו פעיל)
↑  תחשבו טוב - התכנית המלאה 03.09.17, באתר רדיו ללא הפסקה
↑  תחשבו טוב - התוכנית המלאה 02.06.19, באתר רדיו ללא הפסקה
הקו הצהוב של הרכבת הקלה בירושלים

הקו הצהוב של הרכבת הקלה בירושלים (לשעבר הקו הזהוב) הוא קו רכבת קלה עתידי, שיחבר בין קריית המוזיאונים ובין שער האשפות ליד הכותל המערבי.
היסטוריה

ההחלטה על הקמת הקו התקבלה בשנת 2013, על ידי משרד האוצר, משרד התחבורה ועיריית ירושלים כחלק מתוכנית כוללת להקמת חמישה קווי רכבת קלה נוספים בירושלים. ביוני 2019, אישרה הוועדה מקומית לתכנון ולבנייה בירושלים את תוכנית המקטע המערבי של הקו.
באוגוסט 2019 אישרה להפקדה הוועדה מחוזית לתכנון ולבנייה את תוכנית הקו. בינואר 2020, הגישו התנגדויות לתוכנית משרד ראש הממשלה ומשרד החוץ, בטענה כי תוואי הקו פוגע בביטחון המשרדים ולא תואם כראוי מולם. גם מוזיאון ישראל הגיש התנגדות לתחנה הסופית המתוכננת בסמוך לכניסה של המוזיאון, בטענה כי תיצור "חיץ מפריד, זר ומכוער, בין המוזיאון לעמק המצלבה". בדצמבר 2020 דחתה הוועדה מחוזית את כל ההתנגדויות לתוכנית.
על הקו

הקו הצהוב מתבסס ברובו על תוואי הקו האדום בין כיכר צה"ל לבין שדרות הרצל, ובתוספת שלוחות בצדו המערבי והמזרחי. קו זה תוכנן כ"קו תיירותי" שיחבר בין אתרים מתוירים רבים ברחבי העיר וצירי תחבורה ראשיים כגון מוזיאון ישראל, הספרייה הלאומית וקריית המוזיאונים שלצידם וכן אצטדיון האתלטיקה בגבעת רם, קריית הלאום, בנייני האומה, תחנת הרכבת לתל אביב והתחנה המרכזית שבכניסה לעיר, רחוב יפו על שלל האטרקציות שלצידו (כגון שוק מחנה יהודה, המדרחוב וכיכר ציון, כיכר ספרא ומגרש הרוסים) מתחם ממילא וחלק משערי העיר העתיקה. מסלול הקו נועד להשיק בדרכו גם לקווים נוספים כגון הקו הירוק לצד בנייני האומה, הקו האדום וקו הקמפוסים הכתום במסלולם המשותף ברחוב יפו, הקו הכחול שיחצה את רחוב יפו בהצטלבות הרחובות עם שטראוס-קינג ג'ורג' (וגם תחנת רכבת ישראל הנוספת המתוכננת באזור הדוידקה), והרכבל לכותל שיחלוף ליד הר ציון ושער האשפות.
על הקו > המקטע המערבי

המקטע המערבי של הקו הצהוב, שאורכו 1.5 ק"מ ותכנונו אושר ביוני 2019, יתפצל ממסילות הקו האדום הקיימות מדרום לתחנה המרכזית ותחנת הרכבת יצחק נבון (בנקודה זו ישיק למסלול הקו הירוק העתידי), ויעבור בתוואי רחובות יצחק רבין ואליעזר קפלן עד קריית המוזאונים. המקטע יכלול ארבע תחנות להעלאת והורדת נוסעים: הראשונה, בצמוד לבניין הביטוח הלאומי בשדרת שז"ר; התחנה השנייה תמוקם בסמוך לבית המשפט העליון; התחנה השלישית תהיה סמוך למשכן הכנסת; והתחנה הרביעית תמוקם כתחנת קצה במוזיאון ישראל. בתחנת הקצה יוקם חניון תת-קרקעי לאוטובוסים ולרכבים פרטיים, ומעליו תוקם כיכר עירונית, במקום מגרש החנייה הקיים בכניסה למוזיאון.
על הקו > המקטע המזרחי

המקטע המזרחי יתפצל מהקו האדום בכיכר צה"ל, יימשך לאורך חומות העיר העתיקה להר ציון ומשם לתחנת הקצה סמוך לשער האשפות. בשל אילוצים מקטע שער האשפות הר ציון יתוכנן כמנהרה תת-קרקעית תחת כביש מעלה השלום. נכון לשנת 2022, הקמת המקטע המזרחי אינה מקודמת, במקביל מתוכנן הרכבל לכותל, שיחבר בין אזור הכותל לתחנת הרכבת ההיסטורית של ירושלים, שם יכלו הנוסעים לעבור לקו הכחול העתידי, אם כי ייתכן ויתוכנן מקטע הקו עד להר ציון שם יוכל להשיק לתחנת האמצע של הרכבל.
הערות שוליים

↑   דניאל שמיל, מתרחבים: חמישה קווי רכבת קלה נוספים יוקמו בירושלים, באתר TheMarker‏, 20 בספטמבר 2013
↑  רפי גמיש, הרכבת הקלה בירושלים: אושרה תוכנית הקו החדש שיחלוף סמוך למשרדי הממשלה, באתר כל העיר, 4 ביוני 2019
↑  רפי גמיש, הוועדה המחוזית: אושרה להפקדה תוכנית קו הרכבת הקלה שיחלוף סמוך למשרדי הממשלה, באתר כל העיר, 6 באוגוסט 2019
↑  מאיה הורודניצ'אנו‏, משרד רה"מ נגד הקו החדש של הרכבת הקלה בי-ם: "פגיעה בביטחון", באתר וואלה, 2 בינואר 2020
↑  נעמה ריבה, מוזיאון ישראל דורש להזיז תחנת רכבת שצפויה לקום לצדו, באתר הארץ, 19 בינואר 2020
↑  גיא נרדי, ‏אור ירוק לקו הרכבת הקלה שתחבר את שוק מחנה יהודה והכנסת, באתר גלובס, 15 בדצמבר 2020
↑   אסנת ניר, אחרי 50 התנגדויות: תוכנית הרכבל בעיר העתיקה בירושלים אושרה, באתר TheMarker‏, 3 ביוני 2019
All Too Well: The Short Film

| --- | --- |

 מבוסס על:  "All Too Well" מאת טיילור סוויפט
 בימוי:  טיילור סוויפט
 הופק בידי:  טיילור סוויפט סול ז'רמיין
 תסריט:  טיילור סוויפט
 עריכה:  טד גארד
 שחקנים ראשיים:  סיידי סינק דילן או'בריאן טיילור סוויפט
 צילום:  רינה יאנג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  טיילור סוויפט פרודקשנס
 חברה מפיצה:  פוליגרם אנטרטיינמנט (ריפבליק רקורדס)
 הקרנת בכורה:  12 בנובמבר 2021
 משך הקרנה:  14 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
All Too Well: The Short Film הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי קצר שהוסרט, בוים והופק על ידי טיילור סוויפט. הסרט נקרא על שם השיר "All Too Well" של סוויפט מ-2012, ומבוסס על הגרסה בת 10 הדקות של השיר, ובו מככבים סיידי סינק ודילן או'בריאן כזוג בעל מערכת יחסים שגורלה להתפרק; סוויפט מופיעה בחלק קצר מתוכו. הוא הועלה ליוטיוב בשידור חי ב-12 בנובמבר 2021, לצד אלבום ההוצאה החוזרת השני שלה, Red (Taylor's Version). הסרט הוקרן באותו היום בקולנוע AMC בכיכר לינקולן, ניו יורק.
הסרט קיבל מועמדות לפרס גראמי לווידאו קליפ הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-65.
עלילה

All Too Well: The Short Film נפתח בציטוט של המשורר הצ'יליאני פבלו נרודה: "אהבה כל כך קצרה, לשכוח זה כל כך ארוך". הסרט מתאר את מערכת היחסים של שני אנשים, היא (סיידי סינק) והוא (דילן או'בריאן), כשהגרסה בת 10 הדקות של השיר של סוויפט "All Too Well"‏ (2021) שזורה לאורך כולו. הסרט נפתח כשהזוג שוכב יחד במיטה, בעת שהיא מהופנטת ממנו. הם נוסעים לצפון מדינת ניו יורק, שם היא משאירה את הצעיף האדום שלה בבית השייך לאחותו. מערכת היחסים שלהם מקבלת תפנית בארוחת ערב, במהלכה הוא מתעלם מחברתו כשהוא עסוק בחבריו. הם רבים על זה אחר כך; הוא מתייחס אליה בצורה יהירה ומזלזלת, בעוד שהיא נסערת ושבורת לב, אך עדיין רוצה להישאר עימו. הוא מתנצל, והם רוקדים לאור המקרר. עם זאת, ריב נוסף בין השניים פוצח, והדבר גורם לכך שהם נפרדים זה מזה. לאחר מכן, היא בוכה במיטתה, תוך שהיא מתעלמת משיחות הטלפון שלו. ישנו מונטאז' המציג אותה לבדה במסיבות וזאת, בנוסף לכך שהיא מוצגת כאומללה ביום הולדתה ה-21. עם זאת, חייו של בן זוגה לשעבר נמשכים כשהוא הולך לבדו ברחוב בברוקלין, ונזכר בכמה מהרגעים המאושרים יותר במערכת היחסים שלהם. לאחר מכן, הסרט מדלג 13 שנים אל העתיד; היא הפכה לסופרת (ומגולמת על ידי טיילור סוויפט) וחוגגת את יציאת הרומן שלה "All Too Well", ככל הנראה, המפרטת את כאב הלב של שנות העשרים המוקדמות לחייה, עם קהל מעריצים בחנות ספרים עמוסה. בחוץ, איש מבוגר מסתכל פנימה דרך החלון, לובש את אותו צעיף שהיא השאירה באותן השנים אצלו.
שחקנים

סיידי סינק – היא
טיילור סוויפט – היא, מאוחר יותר
דילן או'בריאן – הוא
שון לוי – אבא של היא
רקע והפקה

הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט הכריזה שאלבום ההוצאה החוזרת השני שלה, Red (Taylor's Version), יופץ ב-12 בנובמבר 2021. האלבום כלל את הגרסה שהוקלטה מחדש של הרצועה האהובה על מעריציה, "All Too Well", ואת הגרסה המקורית שלו בת 10 הדקות כרצועת בונוס "מהכספת". ב-5 בנובמבר 2021, נחשף ב"בוקר טוב אמריקה" טיזר לסרט קצר שהוסרט ובוים על ידי סוויפט, בשם All Too Well, המבוסס על השיר. הוא יצא לאקרנים ברחבי העולם ב-12 בנובמבר, לצד Red (Taylor's Version). הטיזר הציג מכונית חולפת על פני כביש מכוסה בעצים סתוויים משני הצדדים, וצוות השחקנים בסרט מורכב מסוויפט, השחקנית האמריקאית סיידי סינק והשחקן האמריקאי דילן או'בריאן.
ב-11 בנובמבר, חשפה סוויפט ברשתות החברתיות שלה שהסרט הקצר צולם בפורמט סרט 35 מ"מ, בידי הצלמת רינה יאנג. במהלך ריאיון שהתקיים ב-Late Night with Seth Meyers, הצהירה שהיא ליהקה את סינק ואו'בריאן כיוון שהם שני האנשים היחידים שהיא דמיינה שיוכלו לשחק בסרט. בהמשך, הוסיפה שהיא מעריצה ענקית של יצירותיו של או'בריאן, ושהיא לא הייתה ממשיכה בעשיית הסרט אם סינק הייתה דוחה את ההצעה. היא הסבירה: "אני אוהבת לעבוד עם חברים או אנשים שלדעתי יתרגשו מהעבודה איתי. מעולם לא עשיתי סרט קצר לפני כן. הייתי צריכה להגיע לאנשים שאולי יאמינו שאני מסוגלת לזה. אני פשוט המומה ממה שעשו [סינק ואו'בראיין] – הם נענו להצעה והתוצאה מעולה".
הפצה

ב-5 בנובמבר 2021, נחשף ב"בוקר טוב אמריקה" טיזר לסרט קצר שהוסרט ובוים על ידי סוויפט, בשם, All Too Well: The Short Film, המבוסס על השיר,"All Too Well", שיצא במקור בשנת 2012, כחלק מ-Red. בטיזר הוצגה מכונית עתיקה נוסעת בכביש מוקף בעצים סתוויים, תוך שציינו שצוות השחקנים יורכב מטיילור סוויפט, השחקנית האמריקאית סיידי סינק והשחקן האמריקאי דילן או'בריאן.
הבכורה העולמית של הסרט אירעה ב-12 בנובמבר בקולנוע AMC בכיכר לינקולן, ניו יורק. הוא פורסם ביוטיוב ב-12 בנובמבר 2021, ב-19:00 בערב. שעות ספורות לאחר יציאתו של, Red (Taylor's Version), בחצות.
פרסים ומועמדויות

בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2022 הסרט קיבל חמש מועמדויות לפרסים מתוכן זכה בשלוש, כולל בפרס קליפ השנה.
| פרס | שנה | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרסי הווידאו קליפים של MTV | 2022 | קליפ השנה | זכייה |  |
| פרסי הווידאו קליפים של MTV | 2022 | קליפ ארוך | זכייה |  |
| פרסי הווידאו קליפים של MTV | 2022 | הבימוי הטוב ביותר | זכייה |  |
| פרסי הווידאו קליפים של MTV | 2022 | הצילום הטוב ביותר | מועמדות |  |
| פרסי הווידאו קליפים של MTV | 2022 | העריכה הטובה ביותר | מועמדות |  |
קרב אסיאגו

קרב אסיאגו, או מתקפת טרנטינו, היה מתקפה גדולה של צבא האימפריה האוסטרו-הונגרית נגד הצבא האיטלקי במלחמת העולם הראשונה בין התאריכים 15 במאי–10 ביוני 1916. המתקפה הצליחה בהתחלה אבל הצבא האיטלקי הצליח להדוף את האוסטרים ולהחזירם לנקודת ההתחלה.
רקע היסטורי

ב-23 במאי 1915 הכריזה איטליה מלחמה על האימפריה האוסטרו-הונגרית, והצבא האיטלקי החל מיד במתקפות נגד האוסטרו-הונגרים, בעיקר בחזית נהר האיזונצו. מפקד הצבא האוסטרו-הונגרי, קונרד פון הצנדורף, החל לתכנן מתקפה גדולה נגד האיטלקים אותה כינה בשם "משלחת עונשין" (Strafexpedition), כדי להעניש את איטליה, בעלת הברית לשעבר, על בגידתה בברית המשולשת בין איטליה, גרמניה ואוסטרו-הונגריה.
הצנדורף תכנן מתקפה גדולה באזור טרנטינו, משם עתיד היה הצבא האוסטרו-הונגרי להתקדם לעבר עמק הפו ולסגור על הצבא האיטלקי הערוך בעמק האיזונצו. בצורה כזאת הוא תכנן להוציא את איטליה מהמלחמה במתקפה אחת. הצנדורף ביקש מעמיתו הגרמני, גנרל אריך פון פאלקנהיין, שיאפשר לו להעביר כוחות אוסטרו-הונגריים מחזית גליציה לטירול ולהחליפם בכוחות גרמניים, אבל פלקנהיין סירב היות שבאותה תקופה לא הייתה גרמניה עדיין במלחמה עם איטליה. אי לכך, הצנדורף החליט לבצע את המתקפה בעצמו – הוא ריכז כוח גדול של 300 גדודים ו-2,000 תותחים.
מנגד, קיבל הרמטכ"ל האיטלקי, לואיג'י קאדורנה, דו"חות מודיעין על ההתקפה האוסטרו-הונגרית ופקד על מפקד הארמייה הראשונה, רוברטו ברוזטי, לנקוט מיד קו הגנה, אך האחרון התעלם מכך ובחר לפתוח בהתקפות מקומיות.
מהלך הקרב

ב-15 במאי 1916 פתחו האוסטרו-הונגרים בהפגזה ארטילרית גדולה של 2,000 תותחים, ומיד לאחריה החלה הסתערות של חיל הרגלים לאורך חזית של 50 ק"מ. האיטלקים הופתעו מהסתערות זו, ובימים הראשונים האוסטרו-הונגרים התקדמו יפה, בהתחשב במבנה ההררי של החזית. ב-29 במאי 1916 האוסטרו-הונגרים כבשו את אסיאגו והתקרבו לעיירת המחוז ויצ'נצה, עת כל הצבא האיטלקי עמד לפני כיתור.
המצב היה קריטי, אך קאדורנה התעשת, והודות למערכת מסילות ברזל טובה, הצליח לשנע כוחות מחזית איזונצו לחזית טרנטינו ולעצור את התקדמות האוסטרו-הונגרים. ב-4 ביוני 1916 פתחה האימפריה הרוסית בהתקפה בגליציה, והצנדורף הפסיק את המתקפה באיטליה כדי להעביר כוחות להגנה נגד הרוסים. ב-10 ביוני 1916 נסתיים קרב אסיאגו והאיטלקים הצליחו להחזיר את החזית לגבולות שלפני הקרב.
לאוסטרו-הונגרים היו בקרב 15,000 הרוגים, 75,000 פצועים ו-15,000 שבויים ונעדרים. לאיטלקים היו 12,000 הרוגים, 80,000 פצועים ו-50,000 שבויים.
תוצאות הקרב

קאדורנה זכה לתהילה על תפקודו בקרב אסיאגו. תהילתו אף גדלה לאחר שהצליח לכבוש מספר חודשים אחר כך את העיר גוריציה בקרב השישי על האיזונצו. הוא הודח לאחר התבוסה בקרב קפורטו. הצבא האיטלקי ניסה לשפר עמדות ואת קו החזית בקרב הר אורטיגרה ביוני 1917 נהדף באבדות כבדות.
ראש הממשלה אנטוניו סלנדרה אולץ להתפטר ובמקומו מונה פאולו בוזלי, שהודח אף הוא לאחר המפלה בקרב קפורטו.
האוסטרו-הונגרים לא יזמו התקפות נוספות עד להתקפתם המשותפת עם הגרמנים בקרב קפורטו.
אנדרטת מלחמת העולם הראשונה באסיאגו
נקיפת ציר כדור הארץ

אנימציה להמחשת תנועת הנקיפה של ציר הסיבוב, כאשר ציר כדור הארץ מצייר קו דמיוני (בצהוב) אל הכוכבים. הקו נמצא בזמננו על כוכב הצפון בעגלה הקטנה.
איור להמחשת תנועת הנקיפה של ציר הסיבוב
נקיפת כדור הארץ, או פרצסיית כדור הארץ (Earth precession), היא תופעה שבה כיוונו של ציר סיבוב כדור הארץ סביב עצמו משתנה במרחב ביחס לגרמי השמים אחרים. תנועה זו מכונה גם התנועה השלישית של כדור הארץ. גילוי התופעה מיוחס לאסטרונום היווני היפרכוס.
נקיפה מומחשת באמצעות סביבון. כל סביבון משנה בשעת סיבובו סביב צירו גם את הכיוון שאליו נוטה ראשו, ובעשותו זאת הוא מצייר מעין חרוט דמיוני. תנועה זו נקראת פרצסיה, או בעברית נקיפה.
מנגנון דומה גורם לנקיפת ציר כדור הארץ. הנקיפה נגרמת כתוצאה מכוחות המשיכה של השמש והירח, מכך שכדור הארץ אליפטי מעט, ומכך שהוא נוטה על צידו. כדור הארץ מבצע תנועת נקיפה בשיעור של 0.01396 מעלות בשנה, והוא משלים מחזור שלם כל 25,788 שנים בקירוב.
בזמן ההקפה, רק נטיית ציר הסיבוב של כדור הארץ ביחס לאנך למישור המילקה נשארת כמעט קבועה, 23.4 מעלות בערך. כל שאר הקואורדינטות משתנות. כנראה שכבר במאה השנייה לפני הספירה גילה האסטרונום היווני היפרכוס (Hipparchus) את מחזור הנקיפה, ואף הצליח לחשבו בדיוק כמעט מרבי. מכיוון שהנקיפה גורמת לשינוי מיקום קבוצות הכוכבים ביחס לעונות השנה, אם לפני 2,000 שנה חל יום שוויון האביב כשהשמש בראש קבוצת טלה, הרי שכיום נמצאת השמש ביום שוויון האביב בראש קבוצת דגים, ובשל הנקיפה תהיה השמש בעוד 2,000 שנה באותו יום בראש קבוצת דלי. כמו כן משתנה בשל הנקיפה זהות הכוכב הקרוב ביותר לקוטב השמיימי. כיום נמצא במקום זה כוכב הצפון, בעוד שבעתיד יהיו הכוכבים שעליהם יורה ציר כדור הארץ הכוכב אלדראמין שבקבוצת קפאוס (בעוד 5,500 שנים), ואחריו דנב שבקבוצת ברבור (בעוד כ-8,000 שנים) ווגה שבקבוצת נבל (בעוד כ-12,000 שנים). בעבר הורה ציר כדור הארץ בכיוון של כוכב שבקבוצת הדובה הקטנה (לפני 3,000 שנים) ולפניו הכוכב תובאן שבקבוצת דרקון (לפני כ-5,000 שנים).
על פי השיטה הנפוצה של האסטרולוגיה המערבית המבוססת על שנה טרופית – בשל הנקיפה אין המזל הקרוי על שם קבוצת הכוכבים העולה ברקיע ביום ההולדת זהה לקבוצת הכוכבים שעולה בפועל באותו היום. לדוגמה, מי שנולד בימינו כאשר השמש נמצאת בקבוצת הכוכבים טלה נחשב על פי האסטרולוגיה למזל שור.
לעומת זאת, על פי השיטה הפחות נפוצה של אסטרולוגיה מערבית המבוססת על שנת כוכבים או שנה סידרית – המזלות קבועים ואינם משתנים.
הסבר פיזיקלי

נקיפת הציר נגרמת כתוצאה מכך שכדור הארץ אינו כדור מושלם, אלא ספרואיד. מכיוון שכדור הארץ סובב סביב צירו, הקוטר בקו המשווה ארוך יותר בכ-44 קילומטרים מהקוטר שעובר דרך הקטבים. השמש (ובמידה פחותה הירח) מפעילה את כוח המשיכה שלה על כדור הארץ. כוח שאינו שווה בכל חלקי כדור הארץ, ומכאן נגרמת סטיה בצירו של כדור הארץ.
אם כדור הארץ היה כדור מושלם, לא הייתה נקיפה כלל.
למען ההסבר, נדמה כי כדור הארץ הוא כדור מושלם, שעל קו המשווה שלו מודבקת "דונאט" (טורוס). בציור (מומלץ לראות ברזולוציה מלאה) מתוארת הסופגנייה בכחול, והכוחות הכבידתיים הפועלים עלייה בנקודות הקיצון מסומנים בחצים ירוקים. מכיוון שכדור הארץ נוטה על צידו, הנקודות המסומנות לא נמצאות על מישור התנועה של כדור הארץ סביב השמש. מצד שני, כוחות אלה מכוונים אל מרכז השמש, ולכן יש להם בהכרח רכיב הניצב למישור התנועה. רכיבים אלה מפעילים מומנט סיבוב על כדור הארץ (מסומן בכתום), שגורם לציר הסיבוב (סגול) לשנות מעט את כיוונו (צהוב).
בנוסף, קיים מומנט הנגרם מדעיכת שדה הכבידה עם המרחק. קל לראות זאת באיור בנקודה הימנית ביותר ובנקודה השמאלית ביותר. בנקודות אלה החלק הפנימי של הטורוס קרוב יותר לשמש, ולכן נמשך בכוח גדול יותר. הפרש זה יוצר מומנט באותו הכיוון. יש לציין כי מומנט זה היה נותר גם אם הכוחות היו מקבילים.
ניתן לראות כי לאורך כל ההקפה האפקט הוא לאותו כיוון, ולא מתבטל. בנוסף, כיוון המומנט תמיד ניצב לציר סיבוב כדור הארץ ומקביל למישור המילקה, ולכן לא משנה את זווית נטיית הציר מהאנך למישור (כ-23.4°).
ההסבר ניתן לגבי תנועת כדור הארץ סביב השמש, אך הוא תקף לכל גוף המקיף את כדור הארץ במישור הקרוב למישור קו המשווה, ובפרט לירח. שילוב השפעת הירח והשמש נותן את נקיפת ציר כדור הארץ.
בנוסף, כיוון שמיקומם היחסי של הירח והשמש משתנה, נוצרות תנודות קטנות בתדירות הנקיפה ובנטיית הציר. תנודות אלה נקראות נוטציה. הנוטציה מורכבת ממספר תנועות, כשהגדולה בהן היא מסדר גודל של 20 שניות קשת, ובעלת זמן מחזור של 18.6 שנים.
הערות שוליים

↑  ישנה השתנות מחזורית אטית בזווית הנטייה הלוך ושוב בין הערכים 24.5 ל-22 מעלות בקירוב, במחזור כ-41,000 שנה

נקיפת ציר כדור הארץ ביחס לקבוצות הכוכבים, בשמי חצי הכדור הצפוני עם שמות הכוכבים הקרובים לקוטב השמיימי הצפוני.
תחנת עבודה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מחשב המיועד בעיקר ליישומים טכניים או מדעיים
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  UNIX  מערכת הפעלה דמוית יוניקס  Windows NT לינוקס
 
תחנת עבודה מסדרת HP 9000 משנת 1985
תחנת עבודה מדגם VaxStation 4000 של חברת "דיגיטל", משנת 1991
תחנת עבודה (באנגלית: Workstation) היא סוג של מחשב המיועד בעיקר ליישומים טכניים או מדעיים, לשימוש על ידי משתמש בודד. תחנות עבודה בדרך כלל מחוברות לרשת מקומית ומריצות מערכות הפעלה מרובות משתמשים. המונח "תחנת עבודה" שימש באופן רופף כדי להתייחס למגוון רחב של מוצרי חומרה, החל ממסוף מחשב של מחשב מרכזי ועד למחשב אישי פשוט המחובר לרשת תקשורת נתונים, אך הצורה הנפוצה ביותר מתייחסת לסוג החומרה שהוצע, או עדיין מוצע, על ידי מספר חברות, כגון: סאן מיקרוסיסטמס, סיליקון גרפיקס, דיגיטל, היולט פקארד, NeXT ו־IBM שהניעו את מהפכת הגרפיקה התלת-ממדית בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20.
תחנות עבודה הציעו בעבר ביצועים גבוהים יותר ממחשבים אישיים סטנדרטיים, במיוחד ביכולות של המעבד, הגרפיקה, הזיכרון והיכולות לבצע ריבוי משימות. תחנות עבודה מותאמות להדמיה ממוחשבת ומניפולציה של סוגים שונים של נתונים מורכבים כגון תכנון מכני תלת־ממדי, הדמיות הנדסיות כמו דינמיקת נוזלים חישובית, הנפשה ממוחשבת, עריכת וידאו, עריכת תמונות, הדמיה רפואית, ניהול מערכות מידע גאוגרפיות, עיבוד תמונות, ניתוח פיננסי של שווקים מדע חישובי, חישובים מתמטיים ופיתוח תוכנה. בדרך כלל, תחנות עבודה הן מעין מחשב שולחני, המורכב מתצוגה ברזולוציה גבוהה, מקלדת ועכבר לכל הפחות, אך כוללות גם מספר צגים, טאבלטים גרפיים ועכברים תלת־ממדיים למניפולציה של אובייקטים וניווט. תחנות עבודה היו הפלח הראשון בשוק המחשבים שכלל אביזרים מתקדמים וכלי שיתוף פעולה כמו שיחות ועידה בווידאו.
היכולות ההולכות וגדלות של מחשבים אישיים סטנדרטיים מאז סוף שנות ה-90 הפחיתו את ההבחנה בין המחשבים האישיים ותחנות העבודה. לתחנות עבודה טיפוסיות משנות ה-80 היו חומרה קניינית ומערכות הפעלה יקרות שונות ממחשבים אישיים סטנדרטיים. כך לדוגמה בשנות ה-90 וה-2000, ל-RS/6000 ול-IntelliStation של יבמ היו מעבדי POWER מבוססי RISC שהריצו את מערכת ההפעלה AIX, זאת לעומת ה־IBM PC לארגונים ולצרכנים שהיה בעל מעבד Intel x86. עם זאת, בתחילת שנות ה-2000, הבדל זה נעלם במידה רבה, מכיוון שתחנות עבודה משתמשות בחומרה מסחרית סטנדרטית הנשלטת על ידי ספקי מחשבים גדולים, כגון דל, היולט פקארד ו־פוג'יטסו, המוכרים מערכות x86-64 המריצות את מערכות ההפעלה Microsoft Windows או לינוקס שהן בעלת ביצועים דומים.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תחנות העבודה קדמו למחשב האישי הראשון. המחשב הראשון שעשוי להיחשב כתחנת עבודה הוא המיני-מחשב IBM 1620, מחשב מדעי קטן שנועד לשימוש באופן אינטראקטיבי על ידי אדם בודד שיושב ליד הקונסולה. הוא הושק בשנת 1959. בשנת 1965, המחשב המדעי IBM 1130 הפך ליורש של ה-1620. שתי מערכות מחשבים אלו הריצו את שפת התוגנות Fortran ושפות אחרות. הם נבנו בתוך ארונות בגודל שולחן, עם מכונות כתיבה כמסוף. היו להם תוספות אופציונליות, כולל: מדפסות, כוננים וגם יחידת קלט/פלט עם באמצעות כרטיס מנוקב.
תחנות עבודה מוקדמות היו בדרך כלל מיני מחשבים ייעודיים, עם מערכת הפעלה מרובת משתמשים המאפשרת גישה למשתמש יחיד. לדוגמה, ה-PDP-8 מבית Digital Equipment Corporation, נחשב למיני-מחשב המסחרי הראשון.
דגמים ויצרנים

זירוקס אלטו (1973)(אנ'): אחת מתחנות העבודה הראשונות, אולי הראשונה. פותחה בפרויקט פארק של חברת זירוקס, כפלטפורמה לבדיקת טכנולוגיות חדשות, ללא כוונה להפוך אותה למוצר, אם כי בסופו של דבר ייצרה זירוקס כ-2000 יחידות, האלטו הופיע לפני שהיו מיקרו מעבדים זמינים, והמעבד שלו, כמו מיני-מחשבים מהתקופה, מומש בעזרת מספר רכיבים בדידים.
זירוקס סטאר (1981)(אנ'), פותח כמוצר מסחרי שנועד לממש את הטכנולוגיות שפותחו בפארק, שרבות מהן הופיעו לראשונה על האלטו. הסטאר לא זכה להצלחה, אף על פי שהיה אחד המחשבים הראשונים, אם לא הראשון, שהיה זמין מסחרית והציג טכנולוגיות כמו ממשק משתמש גרפי, עכבר, ומסך ברזולוציה גבוהה. מעבד ‏Am2900 AMD.
אפולו/דומיין(אנ') (1981) אפולו הייתה אחת החברות הראשונות שהציעו תחנות עבודה שהצליחו מסחרית. הדגמים הראשונים השתמשו במעבד 68000 של מוטורולה, דגמים מאוחרים יותר במעבד RISC מפיתוח עצמי, בשם PRISM(אנ') . החברה נקנתה ב-1989 על ידי היולט פקארד, שהמשיכה לפתח ולמכור תחנות עבודה תחת המותג עוד זמן מה.
סאן מיקרוסיסטמס (1982). תחנות העבודה של סאן היו מהראשונות להציע את מערכת ההפעלה יוניקס (שעד אז הייתה זמינה על מיני מחשבים בלבד). הדגמים הראשונים השתמשו במעבד מוטורולה 68000. בהמשך, תחנות העבודה של סאן התבססו על מעבד RISC בשם SPARC שפותח בחברה. ב-1987 נטלה סאן את ההובלה בשוק תחנות העבודה מחברת אפולו, ומאז הייתה החברה המובילה בשוק תחנות העבודה. כששוק תחנות העבודה נעלם המשיכה סאן לפתח ולייצר שרתים מבוססי SPARC. סאן נקנתה ב-2010 על ידי אורקל.
סיליקון גרפיקס (1981), מוכרת גם כ-SGI. החברה התמחתה בתחנות עבודה עם יכולות גרפיות משוכללות, מסכים גדולים, ויישומים שדורשים יכולות כאלו, כמו אנימציה, הוצאה לאור שולחנית, ו-CAD . הדגמים הראשונים התבססו על מעבד 68000 של מוטורולה, ודגמים מאוחרים יותר על מעבד MIPS. תחנות העבודה כונו "איריס" (IRIS), ומאוחר יותר בשמות נוספים, כמו "אינדיגו", "אוקטן" ועוד. ב-1999 השיקה את דגמי 320 ו-540, תחנות העבודה הפועלות תחת Windows NT במקום UNIX ומבוססות מעבדי אינטל.
DEC הציעה תחנות עבודה שונות, בין השאר תחת המותג VAXstation (החל ב-1984), בתחילה עם מעבדים הבנויים ממספר רכיבים, ובהמשך על מעבד אלפא(אנ')
חברת IBM הציעה מספר קווי מוצר של תחנות עבודה, אחד הדגמים הראשונים היה ה-IBM RT PC(אנ') שהושק ב-1986. המשמעותית מהן היא RS/6000(אנ'), שהריצו גרסת יוניקס IBM AIX, והשתמשו במעבד POWER או PowerPC .
לנובו - רכשה את קו מוצרי המחשוב האישי של IBM, כולל סדרת תחנות העבודה "ThinkCentre" שהושק שב-2003.
Dell Precision - סדרת תחנות עבודה בעלות ביצועים גבוהים שהושקה ב-1997, במקור עבור אנשי מקצוע בתחומי הארכיטקטורה, הגרפיקה ותכנון בעזרת מחשב. החל מ-2001 הייתה אומרה להשתמש במעבדי איטניום בארכיטקטורת 64 ביט של אינטל. אך מעבדים אלו כשלו והיא עברה להשתמש במעבדי AMD.
חברות נוספות הציעו תחנות עבודה, ביניהן NEC,‏ Fujitsu,‏ NeXT, דאטה ג'נראל(אנ') (Aviion(אנ')), ו-AT&T(אנ').