stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף אפשטיין
בתנועת ההתנגדות הצרפתית

בשנת 1941 החל אפשטיין לעבוד עם קבוצת הקלעים והפרטיזנים (Francs-Tireurs et Partisans (FTP), קבוצת מרי קומוניסטית; בפברואר 1943 היה קצין מבצעים באזור פריז.
הוא הציע טקטיקה חדשה של לוחמת גרילה. עד לנקודה זו, פעלה ה-FTP בתאים של שלושה אנשים: אחד תקף ושניים סיפקו אש חיפוי למנוסתם. אפשטיין הציע, שהצוותים ימנו 10 עד 15 לוחמים. שלושה או ארבעה ישליכו רימונים או פצצות והיתר יחפו על נסיגתם.
הקבוצה ידעה, שמבנה של חיילי ורמאכט ייקח חלק במצעד בשדרה, המסתיימת בכיכר ל'אטואל. קבוצתו של אפשטיין החליטה לתקוף בשנים-עשר אנשים. שלושה מהם יתקפו ברימונים בשעה שיתר התשעה יאבטחו את נסיגתם. תריסרי חיילים נהרגו או נפצעו אבל רק פרטיזן אחד נפצע. הקצינים הגרמנים דיווחו, שחייליהם הותקפו בידי כמאה אנשי גרילה.
בשלהי 1943 נמצא בוגד בשורות ה-FTP. אפשר שהיה זה יוסף דוידוביץ', שהיה ראש צוות בקבוצת המחתרת, שבראשה עמד הארמני מיסאק מנוחיאן. דוידוביץ' נפל בידי הגסטאפו ואחר שוחרר, או לטענתו, לא שוחרר אלא נמלט מידיהם.
ב-16 באוקטובר 1943 נעצר אפשטיין באברי-פטי-בור בעת פגישה עם מנוחיאן. הוא עבר עינויים בכלא פרזנה, נשפט עם עוד תשעה-עשר מחברי ה-FTP ודינו נגזר למוות. הוא הוצא להורג על ידי כיתת יורים.
לקריאה נוספת

Albert Ouzoulias (Colonel André), Synowie Nocy, Warsaw, Ministry of National Defence, 1979. Also published in French as Les Fils de la Nuit, Paris, Grasset, 1982.
טיטן 3B

טיטן 3B (באנגלית: Titan IIIB) היה משגר שפותח מהטיל הבליסטי הבין־יבשתי טיטן 2. המשגר שימש לשיגור חלליות בשנים 1966–1988. השינוי העיקרי לעומת הטיל הבליסטי היה הוספת שלב שלישי.
תיאור המשגר

הסיבה לפיתוח משגר חדש היה צורך במשגר שיהיה מותאם לשיגור לווייני הריגול מסדרה KH-8 Gambit 3. בעקבות פיתוחו הוחלט לנצל את המשגר לשיגורים של לוויינים נוספים. הפיתוח הסתיים בשנת 1966 ולצורכי שיגור הותאם כן שיגור 4W בבסיס חיל האוויר ונדנברג.
הגרסה הראשונה הייתה Titan 3B. גרסה זו כללה 22 שיגורים בשנים 1966-1969.
הגרסה השנייה הייתה Titan 23B. גרסה זו כללה מערכת ניווט חדשה. גרסה זו ביצע 9 שיגורים בשנים 1969-1971.
בשנים 1971–1984 בוצעו שיגורים של גרסת Titan 24B עם תא דלק מוגדל. בוצעו 23 שיגורים שכללו 2 כישלונות.
בשנים 1971–1973 בוצעו 3 שגורים של גרסת Titan 33B.
בשנים 1971–1987 בוצעו שיגורים של גרסת Titan 34B. בוצעו 23 שיגורים שכללו 2 כישלונות.
טונה כחולת-סנפיר דרומית

| טונה כחולת-סנפיר דרומית |
| --- | --- |
 טונה כחולת-סנפיר דרומית
מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
משפחה:: קולייסיים
סוג:: טונה
מין:: טונה כחולת-סנפיר דרומית
שם מדעי
 Thunnus maccoyii ‏Castelnau, 1872

טונה כחולת-סנפיר דרומית (שם מדעי: Thunnus maccoyii) הוא מין של דג ממשפחת הקולייסיים השייך לסוג טונה והוא אחד מהמינים הגדולים במשפחה. הוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה.
מאפיינים

דג הטונה יכול להגיע לאורך 2.6 מטר ומשקלו יכול להגיע ל-260 ק"ג. הטונה בעלת שרירים גדולים ודמה חם יותר מטמפרטורת המים בכמה מעלות, מה שמסייע לה לשחות בימים קרים יותר משאר הדגים. היא בעלת סנפירים גדולים, גוף גדול דמוי דמעה שמכוסה סביב הזנב בסנפירים משוננים, הזנב עבה ושרירי והראש גדול ובעל לסת גדולה. דגים אלה מזנקים במהירות על טרפם הכולל להקות דגים באוקיינוס וגם דיונונים, סרטנים ויצורים דומים והם אינם בוחלים בקניבליות.
הטונות מצויות באוקיינוס הפתוח בחצי הכדור הדרומי בטמפרטורות נמוכות עד ל-10 מעלות והם יכולות לצלול מתחת ל-2.5 ק"מ. הם נפוצות בלהקות היכן שמצוי טרף ונפוצות בכל האוקיינוסים.
הם בסכנת הכחדה עקב דיג אינטנסיבי. בשרו של דג זה נחשב כמאכל גורמה והוא משמש להכנת סושי וסשימי ולכן הוא מבוקש ביותר.
ראו גם

טונה כחולת-סנפיר
הערות שוליים

↑  טונה כחולת-סנפיר דרומית באתר הרשימה האדומה של IUCN
טיטן 34D

טיטן 34D (באנגלית: Titan 34D) היה משגר שפותח מטיל בליסטי בין־יבשתי טיטן 2. המשגר שימש לשיגור חלליות בשנים 1982–1989. השינוי העיקרי לעומת המשגרים הקודמים היה שימוש במנוע חזק יותר במאיץ.
תיאור המשגר

לעומת דגמים קודמים במשגר הותקן מנוע חזק יותר עבור השלבים הראשונים. כשלב אחרון נוצלו יחידות מדגמים שונים.
השיגור הראשון בוצע בשנת 1982 מכן שיגור LC-40 מנמל החלל קייפ קנוורל. בהמשך שיגורים בוצעו גם מ-SLC-4E‏ בבסיס חיל האוויר ונדנברג. השיגורים נמשכו עד לשנת 1989. בסך הכול בוצעו 15 שיגורים מהם 12 הסתיימו בהצלחה.
בשנת 1985 במהלך השיגור השביעי התרחשה תקלה במשגר. לאחר חקירת האירוע הוחלט להתקין במשגר אמצעי ניטור נוספים שהיו מעברים למרכז הבקרה נתונים על מצב המערכות.
באפריל 1986 התרחשה תקלה נוספת מספר שניות לאחר שיגור. החלקים נפלו על אזור השיגור וכתוצא המכך כני שיגור 4E ו-4W יצאו מניצול עד לשיפוצם שהסתיים בשנת 1987.
התרחשות מספר תקלות ברצף דרשה חקירה מעמיקה. במהלכה התגלו מספר סיבות טכניות אפשריות אך הסיבה המדויקת לא התגלתה.
בהמשך בוצעו מספר שיגורים שעברו ללא תקלות.
יום המגבת

כרזות לכבוד יום המגבת באינסברוק, אוסטריה
יום המגבת חל ב-25 במאי, לזכרו של הסופר דאגלס אדמס (1952-2001), מחבר מדריך הטרמפיסט לגלקסיה. ביום זה, שנקבע שבועיים לאחר תאריך מותו של אדמס (ה-11 במאי 2001), מעריצי הסופר ומוקירי זכרו לוקחים עמם מגבת לכל מקום שאליו הם הולכים. מעריצים גם מקיימים מפגשים שנתיים בפאבים, ופאבים רבים יוצאים במבצעים ומגישים משקאות המוזכרים בספרים.
יום המגבת בספרייה הצעירה של טבעון: מדריך הטרמפיסט לגלקסיה
העיקרון

מקור המנהג בסדרת מדריך הטרמפיסט לגלקסיה שהחלה כסדרת תסכיתי רדיו והיוותה את המקור לספרים, משחקי מחשב, סדרת טלוויזיה, וסרט. המגבת מתוארת כפריט בעל השימוש הרב ביותר שטרמפיסט יכול לשאת עמו בעת שיטוטיו ברחבי הגלקסיה:
מגבת, כך הוא אומר, היא הדבר השימושי המאסיבי ביותר שאפשר שיהיה לטרמפיסט הבין-כוכבי. במידת מה, מפני שהיא בעלת ערך מעשי גדול. אתה יכול להתעטף בה ולחמם עצמך בעוברך דרך ירחיה הקרים של ג'אגלאן ביתא; אתה יכול לשבת עליה בחופי חולות השיש הבוהקים של סנטראגינוס 5, בשואפך את אדי הים המשכרים; אתה יכול לישון, מכוסה בה, מתחת לכוכבים הזורחים זריחה אדומה כל כך בעולם המדבר של קאקראפוּן; להשתמש בה כמפרש למִינִי דוברה במורד נהר עש האיטי והעצום; להרטיבה לצורך שימוש בקרב יד-אל-יד, לכורכה סביב ראשך כדי להימנע מאדים מהבילים או ממבטה של "מפצפצת החרקים הרעבתנית מטְראאָל" [1]. במקרי חירום אתה יכול לנפנף במגבתך כאות למצוקה, וכמובן, לייבש עצמך באמצעותה אם עדיין היא נראית נקייה די הצורך.
אך חשוב יותר הוא הערך הפסיכולוגי העצום של מגבת. מסיבות לא ברורות, אם יקבּוֹע [2] נוכח שטרמפיסט זה או אחר נושא עמו את מגבתו שלו, מוּכנית יניח שבבעלותו של אותו טרמפיסט גם מברשת שיניים, בגד רחצה, סבון, פחית ביסקוויטים, משקה, מצפן, מפה, תרסיס נגד חרקים, ביגוד למזג אוויר רטוב, חליפת חלל, כרטיסים להצגה וכן הלאה. יתרה מזו, היקבוע ישמח להשאיל כל אחד מפריטים אלה, או עשרה פריטים אחרים שהטרמפיסט "איבד בדרך" לרוע מזלו. היקבוע יאמר בלבו, שכל אדם הנוסע בטרמפים לאורכה ולרוחבה של הגלקסיה, מסתפק במועט, מבקר בפרבריה, נאבק לנוכח סיכויים אפסיים, מנצח ועם זאת יודע היכן המגבת שלו, הוא בבירור אדם שאין לזלזל בו. ומכאן צמח משפט שהפך לנכסי צאן ברזל, בסלנג של הטרמפיסט המצוי. כמו "הי, שסרת את המגניב ההוא, פורד פרפקט? זה מזניב אחד שבאמת יודע איפה המגבת שלו" [3]
מקור סיפור המגבת

הגרסה המלאה של הסיפור מופיעה בתסכיתי הרדיו המקוריים של מדריך הטרמפיסט לגלקסיה, וחוזרת שוב בספר "סלמון הספק": אדמס יצא לחופשה ביוון, אבל בכל פעם שהחליט ללכת לחוף עם חבריו, הוא גילה שהמגבת שלו נעלמה, ורק אחרי שעות של חיפושים ניתן היה למצוא אותה. אחרי שהחופשה נגמרה, החליט אדמס שכל מי שרוצה שחייו יהיו מסודרים, צריך "לדעת איפה המגבת שלו נמצאת". הוא לא ציפה שסיפור המגבת, שמופיע לראשונה בפרק השביעי של סדרת הרדיו, ולאחר מכן בספר הראשון, יזכה לכזאת הצלחה. הוא הניח, אחרי שהבין שהרבה אנשים אהבו והבינו את העניין, שהוא לא היחיד שהייתה לו חוויה שכזאת.
לעניין זה מקורות קדומים יותר. סיפור דומה על "מטפחת קינוח אף" ומגוון שימושיה בידי עם ישראל (כ-15 שימושים, שהאחרון שבהם הוא קינוח האף) מופיע בספר הבדיחה והחידוד של אלתר אשר דרויאנוב.
תאריך יום המגבת

יום המגבת נחגג לראשונה ב-25 במאי 2001, שבועיים אחרי מותו של אדמס, מכיוון שזה היה הזמן הקצר ביותר שבו ניתן היה להפיץ את הידיעה על קיומו של היום. לתאריך אין משמעות בסדרת מדריך הטרמפיסט לגלקסיה, ולכן הוצעו מספר תאריכים חלופיים ליום, כמו ה-11 בפברואר (היום ה-42 בשנה), אחד מימי חמישי, ה-11 במרץ (יום ההולדת של אדמס) וה-11 במאי (יום מותו). לבסוף, לא שונה התאריך, במטרה לשמור על המסורת.
הערות שוליים

↑   משה גלעד, יום המגבת הבינלאומי: כך מנציחים את היקום של דאגלס אדמס, באתר הארץ, 22 במאי 2013
↑  יוסף פאר, ‏ה-25 למאי: המונים ציינו ברחבי העולם את 'יום המגבת', באתר כיכר השבת, 25 במאי 2013
↑   כרך ג', בטלנים וחקרנים, בדיחה 2105
| מדריך הטרמפיסט לגלקסיה - מאת דאגלס אדמס |
| --- | --- | --- |
| סדרת הספרים המקורית | מדריך הטרמפיסט לגלקסיה • המסעדה שבסוף היקום • החיים, היקום וכל השאר • היו שלום ותודה על הדגים • לא מזיק ברובו |  |
| סיפורים אחרים | זאפוד הצעיר הולך על בטוח • ועוד משהו... • ספינת החלל טיטניק |  |
| מדיות נוספות | סרט • סדרת תסכיתי רדיו • סדרת טלוויזיה • משחק מחשב • ספינת החלל טיטניק |  |
| דמויות | ארתור דנט • פורד פרפקט • זאפוד ביבלברוקס • טריליאן • מרווין האנדרואיד הפרנואיד • אקראית • ווגונים • דג בבל |  |
| שונות | 42 - התשובה לחיים, היקום וכל השאר• יום המגבת |  |
לקטגוריה
טיטן 2 23G

טיטאן 2 23G (באנגלית: Titan 23G,‏ מכונה גם Titan II SLV ‏ Space Launch Vehicle ) היה משגר שפותח מטיל בליסטי בין־יבשתי "טיטן 2". המשגר נוצל לשיגור חלליות   בשנים 1988–2003.
תיאור המשגר

חוזה להתאמה של טיל בליסטי "טיטן 2" למשגר הוענק לחברת מרטין מריאטה. הוא כלל 14 משגרים. התאמה כללה שיפורים שונים לרבות אפשרות להתקנה מנוע נוסף שפעל כשלב שלישי. כמו כן הוחלפה מערכת בקרה וניווט.
לצורכי שיגור הותאם כן שיגור 4W בבסיס חיל האוויר ונדנברג. השיגור הראשון בוצע בשנת 1988, זה היה לוויין ריגול של משרד הסיור הלאומי. השיגור האחרון בוצע בשנת 2003 עבור מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי. בסך הכול בוצעו 13 שיגורים מהם 12 הסתיימו בהצלחה. המשגר ה-14 שעבר התאמה הוצב במוזיון התעופה באורגון.
יוסף פאור

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1934 בואנוס איירס, ארגנטינה 
 פטירה:  9 ביוני 2020 (בגיל 86 בערך) בית החולים לניאדו, נתניה, ישראל
 השקפה דתית:  יהדות 
 מקום לימודים:  ישיבת לייקווד 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן 
 תחומי עניין:  יהדות, דין, תאולוגיה יהודית, הלכה 
 עיסוק:  רב, מורה, חוקר משפט, חוקר תלמוד, מרצה באוניברסיטה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 
יוסף פאור (בספרדית: José Faur, מבוטא חוֹסֶה פאור; 1934 – 9 ביוני 2020) היה רב, פילוסוף וחוקר יהדות. שימש כפרופסור בבית המדרש לרבנים באמריקה (JTS), במחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן ובמכללת נתניה.
קורות חיים

נולד וגדל בבואנוס איירס, שבארגנטינה, והשתייך לקהילה היהודית-סורית בעיר. הוא למד בבית ספר קתולי, והוריו שכרו עבורו מורים פרטיים כדי ללמדו לימודי קודש. פאור אמר שהרב אליהו פריווה (Freue), רבה הראשי של הקהילה הסורית בארגנטינה, לימדו גמרא, הלכה ותורה שבעל פה. הוא למד גם אצל רבנים נוספים מהקהילה הסורית : אליהו סולי (דמשק), ג'מיל הררי (חלב) ואהרון כהן (חלב), ממנו הוא קבל הסמכה לרבנות.
בשנת 1955 פאור, שהיה אז כבן 20, התקבל ללימודים בישיבה החרדית הנחשבת ביותר בארצות הברית, ישיבת לייקווד הנמצאת בלייקווד, ניו ג'רזי. מוסד זה נוסד ונוהל על ידי ראש הישיבה הליטאי הרב אהרון קוטלר. פאור הזכיר את ימי לימודיו שם:[דרוש מקור]
השיעור הראשון ששמעתי מאת הרב קוטלר פתח את עיני. הוא דבר מהר ביידיש, שפה שלא הכרתי אבל יכולתי להבין מפני שידעתי גרמנית. הוא ציטט מקורות רבים מכל רחבי התלמוד, קשר אותם בצורות שונות והדגים איך ההסברים של האחרונים מתאימים לסוגיות ופירושים אלו. הייתי המום. אף פעם לא נתקלתי ביריעה כה רחבה של מקורות וקישורים. אבל, בכל זאת היו כמה נקודות שלא הסתדרו לי. נגשתי לרב קוטלר כדי לדון איתו על השיעור. הוא הופתע שהצלחתי לעקוב. כשהסברתי לו את טענותיי הוא הירהר לרגע ואמר שהוא יקדיש עוד שיעור לנושא, בו הוא יתייחס לבעיות שהעליתי. אירוע זה העניק לי מיד מוניטין של עילוי, ולאחר זמן קצר התקבלתי לקבוצת הבחורים המיוחדים של הישיבה. שנותי בלייקווד היו פוריות ונהניתי מהם.... אבל בכל זאת, פגישתי עם הרב קוטלר ותלמידיו הראו לי שיש כמה ליקוים מתדולוגיים בגישת הלימוד שלהם. רצונם לקפוץ ישר ללימוד הגמרא, מבלי ללמוד קודם את הספרות היהודית הבסיסית, הובילה לניתוחים דלים ואקראיים... השיטות הדיאלקטיות שהם הפעילו לגבי הטקסטים תלמודיים לא רק שזרו הרס בטקסט התלמודי עצמו אלא גם, מה שהפריע לי יותר, גרמו לריקון ההלכה מכל משמעות. היות שאפשר להוכיח או להפריך כל רעיון, אין קטגוריות מוחלטות של מותר ואסור.
במקביל למד פאור אצל הרב שאול מטלוב עבאדי שאף הסמיכו לדיינות בדיני "אבן העזר".
לאחר מכן למד באוניברסיטת ברצלונה, שם קבל תואר דוקטור לפילולוגיה שמית בשנת 1964. היה ליהודי הראשון לקבל תואר כזה מאז גירוש ספרד בשנת 1492. בשנת 1967, בעצת הרב דוד די סולה פול ורבו הרב עבאדי קיבל פאור מינוי בסמינר התאולוגי היהודי של אמריקה. הוא לימד שם עד שנת 1984, אז המוסד התחיל לקבל נשים. מאז, לימד פאור במחלקה לתלמוד של אוניברסיטת בר-אילן ובמכללת נתניה.
נפטר אור לי"ח בסיון ה'תש"ף (9 ביוני 2020) בבית החולים לניאדו בנתניה.
פולמוס

בזמן שלימד בסמינר התאולוגי היהודי, העביר פאור גם שיעורי תורה בקהילה החלבית בברוקלין. חוגים חרדיים מחו על כך משום שזיהו את פאור עם התנועה הקונסרבטיבית, שהסמינר התאולוגי הוא המוסד המרכזי שלה. פאור קיבל מכתב תמיכה מאת הרב יעקב קצין והרב מטלוב עבאדי. הרב קצין כתב שפאור לא הזדהה מעולם עם התנועה הקונסרבטיבית ולימד בסמינר רק כדי להתפרנס. מולו התייצבו רבנים חרדים מפורסמים, אשכנזים וספרדים, כגון הרב משה פיינשטיין, הרב עובדיה יוסף והרב אלעזר שך. בעקבות הלחץ החרדי נאלץ הרב קצין לסגת מתמיכתו ולהצטרף למתנגדים לפאור.
בקיץ 1987 זכה פאור לתמיכה מפתיעה מרבה הראשי של ירושלים, הרב שלום משאש. משאש כינס בית דין מיוחד שבחן את כל העובדות ולבסוף זיכה את פאור מההאשמות נגדו. אף שגם הרב הספרדי הראשי, מרדכי אליהו הסכים לפסיקתו של בית הדין, הפולמוס לא שקט. העיתון החרדי יתד נאמן פרסם ב-8 בפברואר 1998 הצהרה חתומה על ידי 17 ראשי ישיבות ספרדיות שקרא להתנגד למנוי של רב קונסרבטיבי לבית הכנסת החלבי שערי ציון בניו יורק. פאור הואשם גם כי דיבר בצורה לא נאותה על חכמי אשכנז מימי הביניים ושמספריו עולה ריח של כפירה. גם כאן גרם הלחץ לרב משאש ולרב אליהו לבטל את תמיכתם בפאור.
מי שתמך בפאור בצורה גורפת היה הרב דוד שלוש, רבה של נתניה. לאחר עלייתו ארצה, היה פאור מתפלל דרך קבע בבית הכנסת הספרדי המרכזי בנתניה, ולעיתים נושא דרשה בציבור.
חיבוריו > ספרים

עיונים במשנה תורה להרמב"ם: ספר המדע, הוצאת מוסד הרב קוק, תשל"ח
הרב ישראל משה חזן: האיש ומשנתו, ירושלים, תשל"ז
The Gospel According to The Jews, Moreshet Sepharad Publishing (November 16, 2012)
The Naked Crowd: The Jewish Alternative to Cunning Humanity, Fort Lee: Derusha Publishing (September 2009)
The Horizontal Society: Understanding the Covenant and Alphabetic Judaism (2 vol.), Boston: Academic Studies Press (June 15, 2008)
Homo Mysticus: A Guide to Maimonides's Guide for the Perplexed, Syracuse: Syracuse University Press (April 1998)
In the Shadow of History: Iberian Jews and Conversos at the Dawn of Modernity, Albany: State University of New York Press (February 1992)
Golden Doves With Silver Dots: Semiotics and Textuality in Rabbinic Tradition , Bloomington: Indiana University Press (June 1986).
Translation into Serbian by Ermoza Bahar, Zlatne Golubice sa Srebrnim Tackama, Zemun: Knjizevno Drustvo Pismo (2002)
La Espiritualidad Judía (in Spanish), Universidad Pontificia de Salamanca (1960)
חיבוריו > מאמרים

תוספות הרא"ש למסכת ברכות
הערות שוליים

↑  פאור תבע את בית הספר לדין על הפרת חוזה וטען כי בכך שהסמינר מכניס נשים הוא מכריח אותו להתפטר.
↑  Maimonides and Prophecy, R. Pinhas Lintop, R. José Faur, and More Examples of Censorship, seforim.blogspot.co.il
↑  שו"ת יביע אומר חלק ז יורה דעה סימן יט.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297435305171  BnF: cb12055598m (data)  ISNI: 0000 0000 8127 3086  LCCN: n84174600  NKC: ola20231205979  NTA: 072212322  SUDOC: 183932218  VIAF: 49245265   WorldCat (עם VIAF): 49245265
טיטן 3C

טיטאן 3C (באנגלית: Titan IIIC) היה משגר שפותח מטיל בליסטי בין־יבשתי "טיטן 2". המשגר שימש לשיגור חלליות בשנים 1965–1982. השינוי העיקרי לעומת הטיל הבליסטי היה הוספת שלב שלישי ומאיץ.
תיאור המשגר

הסיבה לפיתוח משגר חדש היה צורך במשגר שיהיה מותאם לשיגור חללית מאוישת "בואינג X-20 דיינה-סור". פרויקט זה בוטל ומשגר היה בשימוש לשיגור חלליות לא מאוישות.
לפני הפעלת השלב הראשון של המשגר הופעלו מאיצים. הדבר איפשר להגדיל באופן משמעותי משקל הלוויינים שניתן לשגר על ידי המשגר. השיגור הראשון בוצע בשנת 1965 מכן שיגור LC-40 בנמל החלל קייפ קנוורל. לשיגורים של משגר הותאם גם כן שיגור LC-41.
בשנות ה-70 בוצעו שיגורים של גרסת "טיטן 3 (23)C" עם ביצועים משופרים.
בסך הכול בוצעו 36 שיגורים מהם 31 היו מוצלחים. השיגורים הופסקו בשנת 1982.
טיטן 3D

טיטאן 3D (באנגלית: Titan IIID) היה משגר שפותח מטיל בליסטי בין־יבשתי "טיטן 2". המשגר שימש לשיגור חלליות בשנים 1971–1982. השינוי העיקרי לעומת הטיל הבליסטי היה הוספת שלב שלישי ומאיץ.
תיאור המשגר

הסיבה לפיתוח משגר חדש היה צורך במשגר שיהיה מותאם לשיגור לווייני צילום מסדרה "KH-9 Hexagon" ו"KH-11 KENNEN". הוחלט להתאים למשימה זו משגר מדגם "טיטן 3C" תוך שדרוג השלב השלישי.
השיגור הראשון בוצע בשנת 1971 מכן שיגור SLC-4E‏ בבסיס חיל האוויר ונדנברג.  השיגורים נמשכו עד לשנת 1982 וכולם הסתיימו בהצלחה. בסך הכול בוצעו 22 שיגורים
בהמשך המשגר הוחלף על ידי דגם "טיטן 34D".
יחסי ארצות הברית – קניה

| יחסי ארצות הברית – קניה |
| --- | --- |
ארצות הברית: קניה


ארצות הברית: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 580,367
אוכלוסייה
345,891,750: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
79,103: 1,895
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרלית: רפובליקה נשיאותית
שגרירים
רוברט פרנק גודק: רובינסון נג'רו גיטהי
יחסי ארצות הברית–קניה הם היחסים הדו-צדדיים בין ארצות הברית של אמריקה והרפובליקה של קניה. קניה וארצות הברית הן בעלות-ברית קרובות זה מכבר ונהנו מקשרים טובים, באופן יחסי, מאז קבלת עצמאותה של קניה. היחסים התהדקו עוד יותר לאחר הפיכת הממשל הקנייתי לדמוקרטי יותר ב-2002 ושיפורים נוספים בכיבוד זכויות האדם, בהנהגתו של מוואי קיבאקי.
היסטוריה

לאחר קבלת עצמאותה של קניה ב-12 בדצמבר 1963, הכריזה ארצות הברית על הכרתה באומה הטרייה באופן מידי וכוננה עמה יחסים דיפלומטיים. השגרירות האמריקאית בניירובי נחנכה ב-12 בדצמבר 1963 - יום העצמאות הקנייתי - כאשר לורנס ואס עמד בראשה במעמד ממונה ארעי על היחסים עד למועד מינויו כשגריר. קניה בחרה לצעוד בנתיב פוליטי קפיטליסטי, התאימה עצמה אל העולם המערבי ונהפכה אותה לבעלת-ברית מרכזית של אמריקה באזור מזרח אפריקה בימי המלחמה הקרה.
בראשית אוגוסט 1998, מחבלים חברי ארגון הטרור "אל-קאעידה" התקיפו את השגרירות האמריקאית בניירובי, ורצחו יותר מ-200 נפשות נוסף על אלפי פצועים. מאז פיגוע זה, ממשלת ארצות הברית ומקבילתה הקנייתית הגבירו את שיתוף הפעולה ביניהן במטרה לטפל בסוגיות אי-הביטחון בקניה, וכן בתחום מיגור הטרור. משפחותיהם של קרבנות וניצולי הפיגוע חתמו, לחוד, על עצומה הקוראת לממשלת קניה לעתור לממשלת ארצות הברית בבקשה שתפצה אותם. עיתונאי קנייתי המתגורר בארצות הברית ניצל הזדמנויות אחדות על-מנת לגעור ולבקר את הממשל האמריקאי על שוויון הנפש שלו בנושא. במאמר שכותרתו "עֹל הדמים הגדול של האח הגדול", שפורסם בעיתון הקנייתי "דיילי ניישן" ("Daily Nation"), אחד משני העיתונים בעלי התפוצה הרחבה ביותר בקניה, תהה כותב המאמר בן מוטואה ג'ונתן מאוריטי (Ben Mutua Jonathan Muriithi), מדוע "ממשל אובמה ואחרים לפניו העלימו עין בשעה שהיה ברור כי קניה סבלה מנזק ביטחוני".
למעלה מ-9,000 אזרחים אמריקאים רשומים בשגרירות ארצות הברית בניירובי כתושבי קניה. בשנת 2006 נרשם שיא בן כ-86,528 אמריקאים בקניה, עלייה של 17.6% לעומת אשתקד, 2005. כשני שלישים מהאוכלוסייה האמריקנית בקניה הם מיסיונרים ומשפחותיהם. ההשקעה העסקית האמריקאית בקניה מוערכת בלמעלה מ-285 מיליון דולר אמריקאי, בעיקר במישורי המסחר, הייצור הקל ובתעשיית התיירות.
ארצות הברית מספקת ציוד והכשרה לכוחות הביטחון של קניה; הן לאלו המזוינים הצבאיים והן לאלו האזרחיים. ארצות הברית קוראת לפעולה יעילה של ממשלת קניה נגד שחיתות שלטונית ואי-הביטחון במדינה ורואה בכך כשני המכשולים הגדולים ביותר של הקנייתים בדרך להשגת צמיחה כלכלית מתמשכת ומהירה.
דניאל אראפ מוי, נשיאה השני של קניה, בחברת נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש במטה האומות המאוחדות, 10 בנובמבר 2001
אוהורו קניאטה בתצלום משותף עם הנשיא ברק אובמה ורעייתו מישל בחדר הכחול, 5 באוגוסט 2014
ראש ממשלת קניה, ראילה אודינגה ורעייתו אידה עם הזוג הנשיאותי ברק ומישל אובמה, 23 בספטמבר 2009
מזכיר המדינה של ארצות הברית ג'ון קרי יחד עם נשיא קניה אוהורו קניאטה, 4 במאי 2015
שגרירות ארצות הברית בניירובי
שגרירות קניה בוושינגטון די. סי.
טיטן 3A

הטיטן 3A או טיטן IIIA הוא משגר לוויינים וחלליות אמריקאי, בן למשפחת טילי הטיטן ששוגר 4 פעמים בין 1964 ל-1965. המשגר שימש לבחינת שלב התראנסטייג' שיועד לשמש את המשגר העתידי - הטיטן 3C. שלב התראנסטייג' הורכב על שני שלבים שנלקחו ממשגר הטיטן 2. הטיטן 3A שימש גם כבסיס למשגרי הטיטן 3C.
הטיטן 3A שוגר לראשונה ב-1 בספטמבר 1964 אך שלב הטראנסטייג' נכשל ולא להגיע למסלול. ניסוי נוסף ב-10 בספטמבר עבר בהצלחה. שני שיגורים נוספים בוצעו ב-1965 ונשאו למסלול לוויינים ניסיוניים שפותחו על ידי מעבדת לינקולן ב-MIT.
כל 4 השיגורים בוצעו מ-LC-20 מנמל החלל קייפ קנוורל.
ראו גם

משגר לוויינים וחלליות
יחסי ארמניה–שווייץ

| יחסי ארמניה–שווייץ |
| --- | --- |
ארמניה: שווייץ


ארמניה: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
29,743: 41,277
אוכלוסייה
2,968,413: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
24,212: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,157: 99,060
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי ארמניה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ארמניה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בין רפובליקת ארמניה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ארמניה לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים המתבססים בעיקר על שיתוף פעולה מסחרי.
שווייץ סיפקה לארמניה סיוע בעת רעידת האדמה במקום ב־1988 כאשר היא עוד הייתה במשטר הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית תחת ברית המועצות.
שווייץ הכירה בעצמאותה של ארמניה מברית המועצות ב־23 בדצמבר 1991. שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים כחמישה חודשים לאחר מכן, ב־30 באפריל 1992. השגריר הארמני לארגונים בינלאומיים היה אמון על שווייץ בשנת 2012. שווייץ פתחה שגרירות בירוואן בשנת 2011, לפני כן הייתה שווייץ מיוצגת באמצעות שגרירותה בטביליסי שבגאורגיה הסמוכה.
שווייץ הכירה ברצח העם הארמני בשנת 2003. בין 4,000 ל־6,000 בעלי מוצא ארמנים מתגוררים בשווייץ ומחזיקים באזרחות שווייצרית.
יחסים כלכליים

היחסים הכלכליים שבין שווייץ לארמניה הם יחסים מפותחים ואף ממשיכים להתפתח ולגדול. שווייץ היא היבואנית השלישית בגודלה של מוצרים ארמנים (אחרי רוסיה ובולגריה) והיצואנית הרביעית בגודלה לארמניה (אחרי רוסיה, גאורגיה ואיחוד האמירויות הערביות). שווייץ מייצאת לארמניה בעיקר מוצרי פרמצבטיקה ומכונות ומייבאת בעיקר חומרים לתעשיית הכנת השעונים וטקסטיל. מתכות גם הן מהוות חלק חשוב בערך של הסחר בשני הכיוונים.
שווייצרים בארמניה

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו בארמניה שלושים ושלושה אזרחים שווייצרים.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ מיוצגת בארמניה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בירוואן, בירת המדינה.
ארמניה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. ארמניה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה.
חזות מבנה השגרירות השווייצרית בירוואן, בירת ארמניה.
יום המודעות לאזור הטרופי

יום המודעות הבין-לאומי לאזור הטרופי  מצוין ב-29 ביוני ומוכר על ידי האומות המאוחדות.
מטרתו להעלות את המודעות ליערות הטרופיים ולחיות החיות באזור הטרופי, וכן להעלות את המודעות לבעיות שמשפיעות על האזור הטרופי בעולם (רובו באוסטרליה).
מקור היום

באזור הטרופי הגאוגרפי שרוי אקלים טרופי, המאופיין בחום ולחות. התאריך בו מצוין יום זה הוא יום השנה לפרסומו של הדו"ח הראשון של ארגון "State of the Tropics", ארגון המחבר מוסדות מחקר מהאזור הטרופי כדי לבחון את השינויים שמתרחשים בעולם הטרופי. בדו"ח שמחובר על ידי הארגון מוצגים התשתיות באזור, המצב הפיזי באזור ובעיות הקשורות אליו.
יום זה הוכר על ידי האומות המאוחדות בתאריך 14 ביוני 2016.
מקור היום > הוגי היום

את הרעיון ליום הגתה אונג סן סו צ'י, ראש ממשלת מיאנמר, פעילת שלום מוכרת, זוכת פרס נובל לשלום ופעילה בארגון "State of the Tropics" ומשיקת הדו"ח הראשון של הארגון.
הארגון מחבר מכוני מחקר מכל חלקי האזור הטרופי בעולם, ומבצע מחקרים ובדיקות בנושא יערות הגשם והאזורים הטרופיים.
ציון היום

בכל שנה, בתאריך ה-29 ביוני, ארגון "state of the tropics", הארגון שהגה את היום, מפרסם דו"ח בנושא מצב היערות הטרופיים, החיות האקזוטיות ויערות הגשם.
ראו גם

האזור הטרופי
אקלים טרופי
הערות שוליים

↑  nternational Day of the Tropics
1 2  International Day of the Tropics, State of the Tropics
↑  International Day of the Tropics 29 June
האזור הטרופי
יום המורה

הלוגו של יום המורה
יום המורה הוא יום מיוחד שנועד בעיקר להוקיר את עבודתם של המורים בחינוך דור העתיד. במדינות רבות מצוין ב-5 באוקטובר יום המורים העולמי ומדינות שונות מצוין יום דומה במועד אחר. בישראל מצוין יום המורה סמוך לחג החנוכה בכ"ג בכסלו.
ישנן מדינות שבהן יום המורה הוא חופשה בת יום אחד.
התפתחות הרעיון בעולם

ציון יום המורה התפתח במקביל במדינות רבות לאורך המאה ה-20. במרבית המקרים התאריך הנבחר מסמל אירוע משמעותי הקשור לדמות או אירוע מרכזיים בעולם החינוך. זוהי הסיבה המרכזית לכך שיום זה מצוין במדינות שונות בתאריכים שונים.
בשנת 1994 הציע אונסק"ו את 5 באוקטובר כיום המורה הבינלאומי, לצד פרסום מסמך המלצות בנושא מעמד המורה. מסמך זה מאגד את זכויות וחובות המורים, תקנים בינלאומיים להכשרת מורים, תנאי העסקה ועוד. המסמך קרא לקובעי מדיניות לשתף מורים בהחלטות חינוכיות, רפורמות ועיצוב מערכות החינוך בכל מדינה, במטרה לקדם הוראה איכותית. המסמך והמלצותיו אומצו על ידי ארגון העבודה הבינלאומי של האו"ם (ILO) המייצג 183 מדינות ברחבי העולם, ובשנת 1997 פרסם אונסק"ו מסמך המשך השם דגש על מעמד המורה וההוראה בבתי ספר העל-יסודיים.