stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוליטיקה של ספרד
הממשלה

בראש הרשות המבצעת עומד ראש ממשלת ספרד, אשר תארו הרשמי הוא "Presidente del Gobierno" ("נשיא הממשלה"). הוא עומד בראש "מועצת השרים" ("Consejo de Ministros"), קבינט שמכיל בדרך כלל קצת פחות מ-20 חברים, ואשר מתכנס פעם בשבוע. ראש הממשלה הנוכחי הוא פדרו סנצ'ס מהמפלגה הסוציאליסטית.
ספרד היא דמוקרטיה פרלמנטרית ולכן הממשלה זקוקה לאמון קונגרס הנציגים, הבית התחתון של הפרלמנט. אחרי הבחירות לפרלמנט, או עם התפטרות הממשלה הקודמת, המלך מתייעץ עם ראשי הסיעות ועם יושב ראש הקונגרס, ולאחר ההתיעצות ממנה מועמד לראשות הממשלה. מאז החזרה לדמוקרטיה תמיד היה זה ראש הסיעה הגדולה ביותר, אך אין חובה חוקית לכך. על המועמד לקבל רוב מוחלט של חברי הקונגרס בהצבעת האמון. בהיעדר רוב כזה הוא יכול לקבל את אמון הקונגרס בהצבעה חוזרת ברוב רגיל של המשתתפים בהצבעה. עם קבלת האמון הקונגרס מבקש מהמלך למנות את המועמד לראשות הממשלה, והוא נשבע אמונים בפני המלך. יתר שרי הממשלה מתמנים או מפוטרים על ידי המלך לפי הצעתו של ראש הממשלה.
אם ראש הממשלה המיועד לא מקבל את אמון הקונגרס התהליך מתחיל מחדש, ואם תוך חודשיים אף מועמד לא זוכה לאמון הקונגרס מפזר המלך, באישור יושב ראש הקונגרס, את שני בתי הפרלמנט ומכריז על בחירות חדשות.
הקונגרס יכול להפיל את הממשלה בהצבעת אי אמון לפי בקשת לפחות מעשירית מחברי הבית שצריכים להציג מועמד חלופי לראשות הממשלה. אם ההצעה מקבלת רוב מוחלט של חברי הבית, המועמד שהוזכר שהוצע בה מתמנה לראש ממשלה, והצבעת אי האמון בממשלה הישנה הופכת להצבעת אמון בו.
כמו כן הממשלה יכולה לבקש את אמון הקונגרס בהצבעת אמון, אשר אם היא נכשלת בה עליה להתפטר.
מערכת המשפט

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בספרד נוהג המשפט הקונטיננטלי.
בראש ההיררכיה של מערכת המשפט עומד בית המשפט העליון (Tribunal Supremo), ומתחתיו בית המשפט הלאומי (Audiencia Nacional) שגם לו יש תחום שיפוט על כל המדינה. מתחתיהם עומדים בתי משפט של הקהילות האוטונומיות, ושל המחוזות (Audiencia Provincial), ומתחתיהם בתי משפט של ערכאה ראשונה, בתי משפט לחקירות, בתי משפט שלום, בתי משפט מנהליים ועוד. את המערכת כולה מנהלת מועצה עצמאית (Consejo General del Poder Judicial) שבראשה עומד נשיא בית המשפט העליון וחברים בה 20 אנשי משפט בהם לפחות 12 שופטים.
בנוסף קיים גם בית משפט לענייני חוקה (Tribunal Constitucional), שאינו חלק ממערכת המשפט, ואשר דן בענייני חוקה וסכסוכים בין המדינה לבין הקהילות האוטונומיות.
קהילות אוטונומיות

באופן היסטורי ספרד מורכבת מלאומים שונים, שלמרות הדומיננטיות הקסטיליאנית, הם בעלי שפות ותרבויות שונות, שזכו גם לזכויות פוליטיות מיוחדות. אולם בתקפות הדיקטטורה של פרנקו דוכאו השאיפות הלאומיות, והתרבויות הנפרדות, בעיקר של הקטלונים והבסקים, ביד קשה.
החוקה שהתקבלה עם החזרה לדמוקרטיה איפשרה את הקמתן של קהילות אוטונומיות ("Comunidades Autónomas"), שיורכבו ממחוזות שכנים, לרוב בעלי עבר ותרבות משותפים. הראשונות שגיבשו את מעמדן היו קהילות שהוכרו כ"לאומיות היסטוריות" ("Nacionalidad histórica"): קטלוניה, ארץ הבסקים וגליסיה, שבעבר היה להם כבר מעמד אוטונומי, ואליהן הצטרפה גם אנדלוסיה. גיבוש המעמד האוטונומי עבורן נעשה במסלול מיוחד ומהיר יותר, ועד היום מידת האוטונמיה שלהן גדולה משל השאר. במהלך השנים שאחרי קבלת החוקה גובשו עוד קהילות אוטונומיות עד שכל שטח ספרד חולק בין 17 קהילות אוטונומיות. מביניהן הכריזו על עצמן עם השנים בחוק האוטונומיה גם ולנסיה, אראגון, והאיים הקנריים והאיים הבלאריים כעל "לאומיות היסטוריות". יתר תשע הקהילות האוטונומית מגדירות את עצמן במונחים שונים כגון "אזורים בעלי זהות היסטורית". שתי הערים הספרדיות בחוף מרוקו, סאוטה ומלייה נמצאות במעמד דומה של ערים אוטונומיות.
על פי החוקה הספרדית, כל קהילה אוטונומית צריכה לגבש את "חוק האוטונומיה" ("Estatuto de Autonomía") של הקהילה אשר זקוק לאישור בתוך הקהילה ולאחריו אישור כחוק על ידי הפרלמנט הספרדי, ושמהווה למעשה את חוקת הקהילה. חוקי אוטונומיה אלה שונים מקהילה לקהילה, אולם כולם חייבים לכלול מערכת משטר שכוללת את שלוש הרשויות. כל הפרלמנטים האזוריים הם בעלי בית אחד ועל פי החוקה שיטת הבחירות בהן דומה לזו של קונגרס הנבחרים הארצי, כלומר ישנן בשיטה יחסית בכל אחד מהמחוזות שמרכיבים את הקהילה. הבחירות לרוב הפרלמנטים מתרחשות אחת לארבע שנים ביחד ללא אפשרות להקדים את הבחירות. רק לקטלוניה, ארץ הבסקים, גליסיה ואנדלוסיה יש את האפשרות לקיים את הבחירות באופן עצמאי במועד שהן קובעות.
המפלגות

שיטת הבחירות לבית התחתון של הקורטס חנרלס, הקונגרס, בה יש אזורי בחירה שבכל אחד מהם הנציגים מחולקים באופן יחסי, עודדה היווצרות של מערכת מפלגתית שבמרכזה שתי מפלגות גדולות שחולקות ביניהן כ-300 מתוך 350 צירי הקונגרס, ולצידן מספר מפלגות קטנות, בעיקר בעלות אופי אזורי. בארבע מערכות הבחירות האחרונות מספר הצירים שחולקות ביניהן המפלגות הגדולות עולה בהתמדה, וב-2008 הוא הגיע ל-323. למרות זאת ברוב המקרים מפלגת השלטון לא זוכה ברוב מוחלט של הצירים בקונגרס, ונזקקת לתמיכה של מפלגות קטנות.
מאז השבת הדמוקרטיה, מפלגת השמאל העיקרית היא "מפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית" – מפלגה סוציאל-דמוקרטית ששורשיה עוד במאה התשע-עשרה, ושבתקופת הדיקטטורה של פרנקו פעלה במחתרת. תחת הנהגתו של פליפה גונסאלס שהנהיג אותה מאז סוף ימי הדיקטטורה היא נטלה חלק חשוב במעבר לדמוקרטיה וכינון החוקה בסוף שנות ה-70, והייתה מפלגת השלטון בשנים 1982–1996 בממשלותיו של גונסאלס ו-2004–2011 בממשלותיו של חוסה לואיס רודריגס ספאטרו. מיוני 2018 חזרה המפלגה לשלטון בראשות פדרו סנצ'ס.
בין 1977 ל-1982 המפלגה העיקרית מימין הייתה "איחוד המרכז הדמוקרטי" 
(UCD – "Unión de Centro Democrático"‎), מפלגת מרכז-ימין בהנהגתו של אדולפו סוארס שבתקופה זו הייתה מפלגת השלטון והובילה את המעבר לדמוקרטיה. אחרי תבוסתה בבחירות של 1982 עברה הבכורה בימין לידי "הברית העממית" (AP – "Alianza Popular"‎) שהקים מנואל פראגה ושלאחר איחוד עם עוד כמה מפלגות ימין ומרכז קטנות ב-1989 הפכה להיות "המפלגה העממית" (PP – "Partido Popular"‎). המפלגה העממית הייתה בשלטון בשנים 1996–2004 תחת חוסה מריה אסנאר, ומאז 2011 ועד 2018 חזרה לשלטון בראשותו של מריאנו רחוי.
במהלך העשור השני של המאה ה-21 הופיעו מפלגות חדשות משמאל ומימין.
מפלגת "אזרחים" (Ciudadanos): מפלגת מרכז ימין, נוסדה ב-2006 בקטלוניה על ידי אלברטו ריברה. תומכת בביטול המלוכה ובמשאלי עם.
מפלגת קול (vox): מפלגת ימין רידיקלי אירוסקפטית, נוסדה ב-2013 על ידי סנטיאגו אבסקל, נציג המפלגה העממית בחבל הבסקים שעזב את המפלגה.
מפלגת פודמוס (Unidas Podemos): מפלגת שמאל (או שמאל קיצוני) שהוקמה בעקבות מחאה חברתית בספרד.
בנוסף לאורך השנים יש ייצוג קטן אך קבוע גם למפלגות לאומניות ואזוריות בעיקר מקטלוניה, ארץ הבסקים, וגליסיה, וגם לאיחוד של מפלגות שמאל קומוניסטיות ורפובליקניות (IU – "Izquierda Unida"‎).
בשנת 2020, בעקבות התחזקות המפלגות הקטנות, הוקמה קואליציה רב מפלגתית לראשונה מאז השבת הדמוקרטיה בשנת 1978.
ראו גם

יחסי ישראל–ספרד
עותק של החוקה הספרדית, חתום בידי המלך חואן קרלוס המוצג בבנין הקורטס חנרלס
הכתר הספרדי
משכן קונגרס הנציגים, הבית התחתון של הקורטס חנרלס
מספר הצירים של המפלגות הכלל ארציות בבית התחתון של הפרלמנט במהלך השנים
מספרי הקולות אותם קיבלו המפלגות הגדולות וגושים של מפלגות קטנות בבחירות לבית התחתון של הפרלמנט במהלך השנים
ריצ'רד גורדון

| --- | --- |

ריצ'רד גורדון
 לידה:  5 באוקטובר 1929 סיאטל, וושינגטון
 פטירה:  6 בנובמבר 2017 (בגיל 88) קליפורניה, ארצות הברית
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית אמריקאי
 השכלה:  אוניברסיטת וושינגטון  בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים  בית הספר לטייסי ניסוי של הצי האמריקאי 
 עיסוק בעבר:  טייס ניסוי
 תקופת השירות:  1963–1972 (כ־9 שנים)
 דרגה:  קפטן בצי ארצות הברית
 זמן שהייה בחלל:  13 יום, 3 שעות ו-53 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  2
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  שעתיים ו-41 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  ריצ'רד גורדון
 משימות
 ג'מיני 11, אפולו 12
 
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין של הצי
 
ריצ'רד פרנסיס "דיק" גורדון (באנגלית: Richard Francis Gordon;‏ 5 באוקטובר 1929 – 6 בנובמבר 2017) היה אסטרונאוט בתוכנית ג'מיני ותוכנית אפולו. נולד בסיאטל, וושינגטון.
השכלה

בוגר במדעים בכימיה מאוניברסיטת וושינגטון, 1951.
שירות צבאי

סיים קורס טיס בצי האמריקאי בשנת 1953. לאחר מכן למד בבית הספר לטיסה בכל מזג אוויר, והוצב בטייסת הקרב לכל תנאי מזג אוויר, בתחנת האוויר הימית בג'קסונוויל, פלורידה. בשנת 1957 למד בבית הספר לטייסי ניסוי של הצי במרילנד, ושירת כטייס ניסוי עד 1960. בתקופה זו, ביצע טיסות ניסוי על F-8U קרוסיידר, F-11F טייגרקאט, FJ פיורי ו־A-4D סקייהוק, והיה טייס הניסוי הראשון במיזם F-4H פנטום II. היה מדריך טיסה במטוסי פנטום בטייסת הקרב ה־121 בתחנת האוויר הימית במיראמר, קליפורניה, והשתתף בהכנסת המטוס לציים האטלנטי והפסיפי. בנוסף, היה קצין בטיחות, סגן קצין מבצעים וקצין אימוני קרקע בטייסת הקרב 96 באותו בסיס.
שירות בנאס"א

נבחר לאסטרונאוט בקבוצה השלישית, באוקטובר 1963. היה טייס גיבוי של ג'מיני 8.
בספטמבר 1966 שוגר כטייס במשימת ג'מיני 11, שחברה לחללית אג'נה. במשימה זו ביצע הליכת חלל, השיג שיא גובה חדש של 850 מייל (כ-1,368 ק"מ), ולראשונה בוצעה כניסה מבוקרת אוטומטית לאטמוספירה.
לאחר מכן, היה טייס גיבוי של מודול הפיקוד של אפולו 9. ב־14 בנובמבר 1969 שוגר כטייס מודול הפיקוד של אפולו 12, עם צ'ארלס קונראד ואלן בין. במסגרת תפקידו, נשאר במסלול סביב הירח בזמן שקונראד ובין נחתו על הקרקע. הוא צילם את פני הקרקע כדי למצוא אתרי נחיתה אפשריים למשימות הבאות.
התפקיד הבא שלו היה מפקד גיבוי של אפולו 15. הוא פרש מנאס"א ומהצי בשנת 1972.
לאחר נאס"א

מיד לאחר סיום שירותו התמנה לתפקיד סגן נשיא קבוצת הפוטבול המקצוענית "ניו אורלינס סיינטס". במהלך שנות ה־70 היה בעל תפקידים בכירים במספר חברות בתעשיית הנפט. בין ספטמבר 1981 לפברואר 1983 היה דירקטור בחברת סקוט סיינס אנד טקנולוג'י, שהוקמה על ידי דייוויד סקוט. בשנת 1982 מונה לנשיא תאגיד "אסטרו סיינסס", העוסקת באספקת ציוד ושירותים לחדרי בקרה.
בקיץ 1984 היה יועץ טכני למיני-סדרה "Space" בהפקת תחנת הטלוויזיה CBS, וגם שיחק בתפקיד CapCom (האדם המנהל את התקשורת בין חדר הבקרה לחללית, Capsule Communicator) בסדרה.
אותות ועיטורים

החזיק בשיא המהירות בחציית ארצות הברית, לאחר שחצה את היבשת בשעתיים ו־47 דקות בשנת 1961, במהירות ממוצעת של 869.74 מייל לשעה (כ-1,400 קמ"ש).
מלבד זאת, קיבל מספר רב של אותות מנאס"א, מהצי, ומארגונים אחרים.
Fate: Grand Order

| --- | --- |
בתמונה: הסמליל הרשמי למשחק
בתמונה: הסמליל הרשמי למשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  30 ביולי 2015 
 סוגה:  משחק תפקידים ממוחשב, רומן חזותי
 פיתוח:  Delightworks    Sega Interactive – Arcade
 הוצאה לאור:  Aniplex 
 ארץ מקור:  יפן 
 הפצה:  Android/iOS:   JP/NA: Aniplex CN: Bilibili KR: Netmarble Games   Arcade:   JP: Sega
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  יוניטי 
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  iOS, ארקייד, אנדרואיד
 fate-go.us
 
Fate/Grand Order (ביפנית: フェイト・グランドオーダー. בתעתיק לעברית: ״פֵייִט/גְרֵנְד אוֿרְדֵר״ | בתרגום לעברית: ״גורל/המסדר הגדול״) הוא משחק קלפים ממוחשב שמבוסס על סדרת הרומנים גרפיים ״Fate/Stay Night״ מבית האולפן Type Moon היפני, ומהווה חלק מהותי ביקום העלילתי של יצירות ״Fate״. הוא פותח במקור בידי Delight Works עבור הטלפונים הניידים, והופץ בחינם בידי רשת Aniplex שבבעלות התאגיד סוני. הכותר נשען על עקרונות משחקי התורות, בו על השחקנים לגלם תפקיד של קוסמים (באנגלית קרויים ״Masters״) שנאלצים להילחם זה בזה במטרה לזכות בהגשמת כל משאלות לבם; הזוכה יקבל באופן מסורתי גישה לכלי העל-טבעי ״הגביע הקדוש״, שמופיע בגלוי בסבבים של 60 שנים בפרוורי יפן (בעיר בדיונית בשם ״Fuyuki״ | בעברית: ״פויוקי״), ולו יכולות קסם בלתי מוגבלות. בתמורה לשירותיו דורש הכלי העוצמתי לקיים מלחמת פולחן על תואר השורד האחרון, ולא יחשוף את מיקומו עד אשר הקרבות יתקרבו לסיומם. לצורך הוגנות הלחימה, מעניק הגביע לכל המשתתפים אפשרות לזמן שורת גיבורים מיתולוגיים או ספרותיים מדפי ההיסטוריה, שיעמדו לרשותם ויסייעו להם בקרבותיהם. העלילה מושתתת על הנחות יסוד זהות לאלו של הרומנים הגרפיים, כשעבור כל גיבור מיתולוגי שזומן לשדה הקרב יש סיפור רקע משלו, שאותם יכול השחקן להשלים אם ירצה בכך.
המשחק שוחרר לראשונה עבור הקהל היפני ב-29 ביולי 2015 לאנדרואיד (מערכת הפעלה), ומאוחר יותר באותה השנה (12 באוגוסט) הושק גם עבור פלטפורמת iOS.
הגרסה האנגלית שוחררה למערב ב-25 ביוני 2017 עבור ארצות הברית וקנדה; הגרסה הקוריאנית למשחק שוחררה ב-21 בנובמבר 2017. נכון לשנת 2018 גרף הכותר למעלה משני מיליארד דולרים, הישג שהפך אותו לאחד ממשחקי המובייל המובילים בעולם.
ב-26 ביולי 2018 שוחחרה גרסה ייחודית למשחק בשם ״Fate/Grand Order Arcade", אשר פותחה בידי סגה (חברה) והופצה באופן בלעדי למכונות הארקייד היפניות.
עלילה

הסיפור מתרחש בשלהי 2015; זמן בו בני האדם חלפו מעל המגבלות האבלוציוניות ועדיין עמדו בראש שרשרת המזון כקוסמים תבוניים. ארגון הביטחון העולמי ״קלדאה״ (באנגלית: ״Chaldea״), שפעל בסתר על-מנת לשמור על ביטחון הגזע האנושי, גילה עובדה מדאיגה במיוחד שמנפצת את האוטופיה – בני האדם יימחו מפני האדמה בעוד שנתיים מהיום. סיבת ההכחדה אינה הייתה ברורה, אם כי בכירים בארגון סבורים שתוצאות מלחמות הגביע הקדוש הן אלה שערערו את האיזון העולמי, ולמעשה מהווים גורם אחראי לאסון שיפקוד אותם בעתיד הקרוב. כדי להציל את בני האדם מפני הכחדה, החליט הארגון לתת אור ירוק לפרויקט הסודי ביותר שלו, שיאפשר לבני האדם לנוע אחורה בזמן ובכך למנוע את הגורל שנגזר עליהם; לפרויקט החליטו לקרוא ״המסדר הגדול״, השם שניתן לאלו אשר נשלחו לעבר כדי להדוף את הפוגעים בעתיד האנושות.
הסיפור עוקב אחר זוג הנערים רְיִטְסוּקָה פוּגִ'ימַרוּ ומָאַש קיִרְלָיַיִט, יחד השניים חוזרים לשנת 2004 – זמן מלחמת הגביע הקדוש האחרונה שהתרחשה בעולם – כניסיון אחרון להציל את בני האדם.
פיתוח והפקה

Fate/Grand Order הוצג לראשונה בידי מפתח המשחקים היפני קינוקו נאסו, שהציע לאגד את הדמויות המופיעות ברומן ״Fate/Apocrypha״ לתוך משחק תפקידים אחד גדול; לו הוא נתן את השם ״Fate Online Project Reboot״, אם כי מאוחר יותר רעיונו נשלל ונגנז בעקבות הבעיות הלוגיסטיות שהציב.
מאוחר יותר בשנת 2014, קיבל נאסו פנייה מ-Aniplex ובראשה הרצון להשיב את רעיונו המקורי בתור משחק חינמי לטלפונים, אותו יפתח עם האולפן Delight Works שברשותם עבור הקהל היפני, ויאכלס במפתנו את כל הדמויות הקיימות ביקום של יצירות Fate השונות. המשחק הופץ על ידי Aniplex ושוחרר ביפן ב-29 ביולי 2015 עבור מכשירי אנדרואיד, עם השקה מאוחרת יותר ב-12 באוגוסט עבור מכשירי iOS. מלבד עלילתה וסיפוריה הנפרדים, המשחק כולל גם אירועים פנימיים עבור השחקנים, כמו שיתופי פעולה עם סדרות אנימציה אחרות בביצה המקומית (כמו מספר דמויות מן האנימה ״Kara no Kyoukai״ מבית Type Moon), חגיגות הקיץ, ההלואין והשנה החדשה, ואף אירועי זימון ייחודיים בהם מועלה משמעותית הסיכוי להשיג גיבורים בהתאם למאורע במכונות הזימון הראשיות. ב-1 בינואר 2017 הוכרזה חבילת תוכן גדולה ל-Grand Order בשם ״Epic Of Remnant״ (בתעתיק לעברית: ״אפיק אוף רמננט״), ובה השחקנים יחוו קטעי סיפור חדשים, ילחמו בדמויות חדשות ואף ישיגו גיבורים חדשים. תחילה חבילת התוכן תוכננה להשתחרר רק בגרסה היפנית, אם כי מאוחר יותר טען יוסוקה שיוקאווה, הבמאי הנוכחי של Grand Order, כי בעקבות הדרישה הרבה מצד המערביים, יוחלט לשחררה גם עבור אמריקה וקנדה בסוף 2018.
ב-26 בדצמבר 2017 הופצו ברשתות המדיה הרשמיות של המשחק טפטופים לחבילת התוכן הבאה שתגיע לקהל היפני בדמות תמונות מעוותות או קטעי וידאו רצודים – בטענה שאלו חוו פריצה מהאקרים והם אינם שולטים במתרחש. שמה של חבילת התוכן הבאה נקרא ״Cosmos in the Lostbelt״ (בתעתיק לעברית: ״קוסמוס אין דה לוסטבלט״); היא הוכרזה רשמית ב-1 בינואר 2018 ושוחחרה בעונת האביב של אותה השנה. גם הפעם זכו השחקנים לקבל קטעי סיפור חדשים, כלי מהות שטרם נראו קודם לכן, גיבורים ממיתולוגיות ויצירות היסטוריות שונות ואף זכו למקצה שיפורים טכניים עבור חלק מן המכניקות השונות במשחק. נכון לשנת 2018 קיימות מספר גרסאות של Fate/Grand Order ברחבי העולם, ביניהן גרסה יפנית, אמריקאית, קוריאנית, סינגפורית, וייטנאמית, תאילנדית, אוסטרלית ואף גרסה סינית – אשר חולקות שרתים זהים לאלו של הגרסה האמריקאית.
השפעה תרבותית

בשנת 2018 כלי התקשורת והמדיה געשו סביב ווידוי של גבר יפני בן 31 המכונה בתוך המשחק בשם ״Daigo״, לאחר שזה טען בפומבי כי בזבז למעלה מ-70 אלף דולרים על מערכת הזימונים בו. השחקן הסביר שוב ושוב שזהו משחק הדורש המון השקעה חיצונית, וכי ללא התערבות כספית לא היה משיג את כמות הגיבורים והשדרוגים להם ייחל לאחר שפתח את משתמשו. "יש אנשים שמשלמים 40 שקלים לסרט בקולנוע, ומתרגשים ממנו. אני משלם 70 אלף דולרים על משחק קלפים ממוחשב, ומתרגש ממנו. למה זה כל כך נורא?", הסביר לכלי התקשורת לאחר שדנו אותו ברותחין. אירוע זה, ועוד מספר אירועים קודמים שלוו לו, הפריחו את הפופולריות של משחק הקלפים ברחבי העולם, עד אשר הגיע לידי העיתון וול סטריט ג'ורנל, ובו הוצג תחקיר רבעוני שמאמת כי התאגיד סוני (שבבעלותו הזיכיון וחברת ההפצה) גורף 2 מיליארד דולרים בשנה מ-Fate/Grand Order, ועוד מספר מיליארדים נוספים מן הזיכיון הכולל.
נכון לשנת 2018, המשחק חצה את רף 14 מיליון הורדות בתוך יפן. עובדה זו הציבה אותו בכמות הרלוונטיות הצרכנית אל מול כותרים מתחרים כמו ״פוקימון גו״, כאשר גם מחוץ ליפן המשחק גורף הצלחה מסחרית רבה, כאשר חצה את רף 4 מיליון הורדות ברחבי ארצות הברית וקנדה נכון חודש נובמבר האחרון, ומתוכנן להגיע ל-5 מיליון הורדות עד תחילת שנה הבאה. Fate/Grand Order זמין בחמש שפות שונות עבור 10 מדינות, עם סה"כ הורדות של 32 מיליון.
השפעה תרבותית > רווחים

המשחק גרף 89.6 מיליארד יין בין ינואר 2017 ועד אוקטובר 2017 (שהם כ-800 מיליון דולרים), עם רווחים גורפים של 982 מיליון דולרים נכון לסוף השנה, נתון שהציב אותו כמשחק הטלפונים השישי ברווחיותו בעולם. המשחק רשם הכנסה חודשית של 63 מיליון דולרים נכון לתחילת 2018, כאשר אנליסטים משערים כי 32 מיליון דולרים מהכנסות אלו מגיעות דרך חנויות גוגל פליי (באנגלית: ״Google Play״) ואפסטור (באנגלית: ״App Store״) מתוך יפן. נכון לפברואר 2018 – המשחק מכניס קרוב ל-10 מיליארד יין (שהם כ-89.15 מיליון דולרים), עובדה שהקפיצה אותו למקום החמישי ברווחיותו בעולם. עד יוני 2018 הכניס Fate/Grand Order למעלה מ-2 מיליארד דולרים ברחבי העולם, עם הכנסות חודשיות שהולכות וטופחות ככל שעובר הזמן.
במהלך חודשו הראשון של גרסת הארקייד ל-Fate/Grand Order, דיווחה סגה כי מכרה למעלה מ-10 מיליון קלפי גיבורים שונים, והרוויחה עד שנת 2018 מיליארד ין (שהם כעשרה מיליון דולרים). נכון לספטמבר 2018, נרשמו למעלה מ-300 אלף שחקנים במכונות הארקייד השונות ביפן.
הבדלים בין הגרסאות

נכון לשנת 2018 קיימים הבדלים מהותיים בין הגרסה היפנית של המשחק ובין גרסאותיה השונות למערב. שחקנים טוענים כי עדכונים מגיעים אליהם באיחורים של שנה ואפילו שנתיים, כאשר היפנים נהנים מיחס ומובהק יותר, שבגללו הקהילה האמריקאית לא גדלה בקצב משמעותי. תיקונים טכניים, מקצי שיפורים עבור גיבורים שונים, דמויות נוספות, דיאלוגים חדשים, תוכן עלילתי נרחב, מספר איוונטים מעודכן ורציף לכל עונות השנה – כל אלו לוקים, לטענת הקהל האמריקאי, בחסר. עדכונים גדולים יותר, כמו Epic of Remnant או Cosmos in the Lostbelt, תוכננו לצאת מראש לאחר שנתיים של עיכובים עבור הגרסה האמריקאית. כתגובה טענו נציגים ב-Aniplex אמריקה שאם העניין היה נתון תחת אחריותם, הם היו משחררים את רוב העדכונים הנחוצים בבת אחת והיו מנסים לגשר על הפערים בין הקהילות ככל הניתן. מ-Aniplex יפן נמסר כי הם פונים במודל השיווקי הנ"ל על-מנת לתת לקהל האמריקאי ליהנות מכל העדכונים והאירועים שלהם זכו היפנים מבעוד מועד, ובכך לאפשר להם להיחשף לכל ההזדמנויות להשיג גיבורים או חפצים שונים לאורך השנה.
הערות שוליים

↑  "Fate/Grand Order RPG's Promo Previews Game Mechanics". Anime News Network (באנגלית). נבדק ב-2018-11-18.
↑  "Remake history this summer with the next Fate game". destructoid. נבדק ב-2018-11-18.
↑  Lam, Dawn. "The-O Network - Fate/GO - Director Yosuke Shiokawa Interview @ Sakura-Con 2017" (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-11-18.
↑  "넷마블 '페이트/그랜드 오더', 사전모집 50만명 돌파 '흥행 예고'". 채널넷마블 (בקוריאנית). 2017-11-13. נבדק ב-2018-11-18.
↑  "2017 YEAR IN REVIEW: DIGITAL GAMES AND INTERACTIVE MEDIA
↑  "Type-Moon, Sega Reveal Fate/Grand Order Arcade Game". Anime News Network (באנגלית). נבדק ב-2018-11-18.
↑  スマホでフェイト！｜Fate/Grand Order 公式サイト, Fate/Grand Order 公式サイト (ביפנית) (ארכיון)
↑  "A huge free-to-play game makes fun of its addicted players, and they love it". Polygon. נבדק ב-2018-11-18.
↑  電撃オンライン. "『Fate』新作ゲーム『フェイト/グランドオーダー』発表！ キービジュアルにはセイバーやジャンヌ・ダルクの姿も". 電撃オンライン (ביפנית). נבדק ב-2018-11-18.
↑  "期待高まる『Fate/Grand Order』について奈須、武内両氏ら開発チームにインタビューを実施 [ファミ通App]". ファミ通App (ביפנית). נבדק ב-2018-11-18.
↑  Lam, Dawn. "The-O Network - Fate/GO - Director Yosuke Shiokawa Interview @ Sakura-Con 2017" (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-11-18.
↑  "Fate/Grand Order Arcade Launches July 26 In Japan, Details Single-Player Mode And Goods - Siliconera". Siliconera (באנגלית אמריקאית). 2018-06-29. נבדק ב-2018-11-18.
↑  "Japanese man spends P3.6M on mobile game, with no regrets" (באנגלית). נבדק ב-2018-11-18.
↑  Inada, Daniel Epstein and Miho. "Meet the Man Who's Spent $70,000 Playing a Mobile Game". WSJ (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-18.
↑  "[Qoo News] FGO 14 Million Downloads Celebration Events". QooApp: Anime Games Platform (באנגלית). נבדק ב-2018-11-18.
↑  Bloomberg - Are you a robot?, www.bloomberg.com
↑  "Fate/Grand Order USA Celebrates 4 Million Downloads - Anime Trending News". Anime Trending News (באנגלית אמריקאית). 2018-10-15. נבדק ב-2018-11-18.
↑  PR_101518_FGO4MDL.pdf
↑  課金売上トップは『モンスト』、勢いを増す『FGO』――『ファミ通モバイルゲーム白書2018』12月12日発売 - ファミ通.com, ファミ通.com (ביפנית)
↑  2018_0125_Internal_QC_Ready_Draft3.key
↑  Fate/Grand Order (English) - Revenue & Download estimates - Google Play Store - US, Sensor Tower
↑  Dragon Ball and Mario shine again with copyright business, Nikkei Asian Review (באנגלית)
↑  "Fate/Grand Order rakes in over $2 billion in revenue worldwide". pocketgamer.biz. נבדק ב-2018-11-18.
↑  【終了】「マスター30万人突破キャンペーン」開催！, 【公式】Fate / Grand Order Arcade (ביפנית)
↑  "[Fate Grand Order/ FGO] Difference between Japanese & English Version". SAMURAI GAMERS (באנגלית אמריקאית). 2017-07-24. נבדק ב-2018-11-18.
↑  "Fate/Grand Order Devs Promise Similar Experience Between Japanese and American Versions – An interview with director Yosuke Shiokawa and Aniplex president Atsuhiro Iwakami at Anime Expo 2017". Ani-Gamers (באנגלית). נבדק ב-2018-11-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: a5620455-394e-4f07-9b71-a38d8cdf8db0
ג'ק רמזי

| --- | --- |

 לידה:  21 בפברואר 1925 פילדלפיה שבפנסילבניה
 פטירה:  28 באפריל 2014 (בגיל 89) נייפלס, ארצות הברית 
 עמדה:  רכז 
 גובה:  1.85 מטרים
 היכל התהילה:  נבחר כמאמן בשנת 1992
 קבוצות כמאמן
 1955–1966   1968–1972   1972–1976   1976–1986   1986–1988:  אוניברסיטת סנט ג'וזף פילדלפיה 76'   באפלו ברייבס   פורטלנד טרייל בלייזרס   אינדיאנה פייסרס
 הישגים כמאמן
 זכייה באליפות ה-NBA ‏(1977)   אחד מעשרת המאמנים הגדולים בתולדות ה-NBA
 קבוצות כג'נרל מנג'ר
 1966–1970:  פילדלפיה 76'
 הישגים כג'נרל מנג'ר
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (1967)
 
ג'ון "ג'ק" רמזי (באנגלית: John T. "Jack" Ramsay;‏ 21 בפברואר 1925 – 28 באפריל 2014) היה מאמן כדורסל אמריקאי, שאימן כעשור בליגת המכללות, ולאחר מכן כ-20 שנה בליגת ה-NBA.
קריירה

רמזי החל את הקריירה בשנת 1949, כשאימן שתי קבוצות כדורסל בתי ספר תיכוניים בפילדלפיה, עיר הולדתו. בשנת 1955 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת סנט ג'וזף, אותה הוביל ל-7 הופעות בטורניר אליפות המכללות ואף להופעה היחידה בתולדותיה בפיינל פור הטורניר.
בשנת 1968 מונה רמזי למאמנה של קבוצת פילדלפיה 76'. הוא אימן בפילדלפיה במשך ארבע עונות, בהן הוביל את הקבוצה שלוש פעמים למשחקי הפלייאוף בטרם עבר לאמן את באפלו ברייבס, שאף אותה הוליך לשלוש הופעות בפלייאוף בארבע עונות. ב-1976 מונה למאמנה של פורטלנד טרייל בלייזרס. כבר בעונת הבכורה שלו בקבוצה, הוביל רמזי את פורטלנד לאליפות היחידה בתולדות המועדון לאחר שניצח בגמר-המערב בסוויפ של 0-4 על לוס אנג'לס לייקרס וגבר בסדרת הגמר של הליגה בשישה משחקים על פילדלפיה, קבוצתו לשעבר.
רמזי אימן בפורטלנד במשך עשר עונות, שבהם זכה באליפות אחת ב-1977 שלאחריהן כיהן שנתיים כמאמנה של אינדיאנה פייסרס בטרם פרש מאימון. רמזי פרש כשבאמתחתו 864 ניצחונות - המאזן השני בטיבו בהיסטוריה בעת פרישתו. הוא נבחר בשנת 1992 להיכל התהילה של הכדורסל ובשנת 1996 כאחד מעשרת המאמנים הגדולים בתולדות ה-NBA.
ג'ק רמזי נפטר ב-28 באפריל 2014 לאחר מאבק במחלת הסרטן.
ב-9 בפברואר 2022 הוכרז כאחד מחמישה עשר המאמנים הגדולים בתולדות ה־NBA.
סטנלי מילגרם

.
| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  15 באוגוסט 1933 הברונקס, ארצות הברית 
 פטירה:  20 בדצמבר 1984 (בגיל 51) מנהטן, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה חברתית, פסיכולוגיה ניסויית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  ברוקלין קולג'  קווינס קולג'  תיכון ג'יימס מונרו 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת ייל 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים  פרס האגודה האמריקאית לקידום המדע למחקר מדעי ההתנהגות 
 מספר צאצאים:  4 
 
סטנלי מילגרם (באנגלית: Stanley Milgram;‏ 15 באוגוסט 1933 – 20 בדצמבר 1984) היה פסיכולוג יהודי-אמריקאי מאוניברסיטת ייל, הנחשב לאחד מאבות הפסיכולוגיה החברתית. מילגרם הוא שערך את ניסוי מילגרם לבדיקת השפעת הסמכות על האדם. הניסוי נחשב לאבן דרך בפסיכולוגיה החברתית.
ביוגרפיה

מילגרם נולד בניו יורק למשפחה יהודית. אביו, סמואל מילגרם, נולד בהונגריה והיה אופה. הוא נפטר ב-1953. אימו, אדל (לבית ישראל) נולדה ברומניה. מילגרם סיים ב-1954 לימודי תואר ראשון במדעי המדינה בקווינס קולג', והתקבל לאחר מאמצים לתוכנית לימודי דוקטורט בפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת הרווארד, אף על פי שלא השתתף לפני כן באף קורס בפסיכולוגיה.
ב-1960 השלים מילגרם את לימודיו והצטרף לסגל אוניברסיטת ייל. בשנים 1963–1966 הרצה בהרווארד, ומ-1967 היה פרופסור במרכז ללימודים מתקדמים של אוניברסיטת העיר ניו יורק.
מילגרם נפטר מהתקף לב בעיר הולדתו, ניו יורק, בגיל 51.