stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספיידרוומן (מאטי פרנקלין)
ביוגרפיה בדיונית > ספיידרוומן

אביה - חבר קרוב של התעשיין נורמן אוסבורן - יועד לקחת חלק באסופת החמישה. כאשר מאטי שומעת על הטקס, היא משטה באביה ותופסת את מקומו בכינוס. היא זוכה במתנת הכוח, ומקבלת כוחות על-אנושיים. גיבור-העל ספיידרמן, אותו היא מעריצה באופן אובססיבי ורוחשת כלפיו רגשות רומנטיים מודחקים, מחליט לפרוש, ומאטי מחליטה להמשיך את דרכו. היא מתחילה לפעול כגיבורת-על בערת כוחותיה, והתקשורת והציבור מתייחסים אליה כאל "ספיידרמן" מבלי לדעת את מגדרה וזהותה. היא מובסת תוך זמן קצר בשל חוסר ניסיונה, וספיידרמן נאלץ להצילה. הוא מחליט לשוב לחייו כגיבור-על, ולכן מאטי נוטלת באופן רשמי את השם "ספיידרוומן" ומזדהה כאישה.
מאטי נלחמת בשלל קרבות, עד שבמפגש עם נבלת-העל שרלוט ויטר היא מאבדת את כוחותיה. מאדאם ווב ונשות העכביש ג'סיקה דרו וג'וליה קרפנטר מסייעות לה להביס בסופו של דבר את ויטר ולזכות בחזרה בכוחותיה, ומאטי אף מקבלת את כוחותיהן של שלוש הנשים. הן מדריכות אותה כיצד להשתמש בכוחות וביכולות החדשים, ומסייעות לה בציד נבלי-על ברחבי מנהטן. לאחר זמן מה, מאטי מאבדת את יכולותיה החדשות באופן טבעי ונשארת רק עם הכוחות אותם היא קיבלה באסופת החמישה, וכן עם ארבע רגלי עכביש אותן היא נושאת על גבה. במהלך פעילותה כגיבורת-על, מאטי מתחילה לחוש בדידות ולכן עוברת לגור עם דודה ג'יימסון. הוא רושם אותה לבית ספר פרטי יוקרתי, ושם היא מכירה את שריל, שהופכת לחברתה הטובה ביותר וגם מודעת לזהותה הסודית.
ביוגרפיה בדיונית > טראומה נפשית

לאחר היעלמות ארוכה במיוחד, מאטי מוכרזת כנעדרת. מתברר כי לאחר דייט בו היא סוממה ונאנסה, היא התדרדרה לסמים והחלה לשוטט ברחובות. סוחר סמים מצא אותה, והוא החליט לנצל אותה – ביצע על גופה ניסויים אסורים בהורמון גדילה מוטאנטי, והשתמש בה לצורך זנות. על מנת להשאיר אותה כלואה, הוא נתן לה באופן קבוע חומר פסיכואקטיבי שטשטש אותה. החוקרת הפרטית ג'סיקה ג'ונס, בעזרתה של ג'סיקה דרו, מוצאת ומחלצת אותה. מאטי מוחזרת למשמורת אצל ג'יימסון, והיא מתחילה תהליך שיקום במטרה לנסות ולשוב לשפיות נפשית ופיזית.
על מנת לפצוח בחיים חדשים ולהצליח להתגבר על שאירע לה, מאטי עוברת מניו יורק אל לוס אנג'לס. היא נפגשת עם קבוצת תמיכה של גיבורי-על צעירים המתמודדים עם טראומה נפשית בגלל כוחותיהם ופעילותם, והם הופכים לחבריה החדשים. מאטי חושפת בפניהם כי היא סובלת כבר שנים בגלל רגלי העכביש שבגבה, היות שהיא נאלצת להסתיר אותן בעצמותיה וזה מסב לה כאב רב. היא גם מגלה להם שהסוחר שניצל אותה עבור ניסויים על גופה עשה זאת כי ידע על כוחותיה ורצה להשתמש בהם. מאטי מספרת כי מנסיבות אלו היא נגעלת מכוחותיה ורואה בהם את הקללה של חייה, ולכן היא החליטה לפרוש מפעילות הֶירוֹאִית ולהימנע משימוש בכוחות וביכולות שלה.
צמאת נקמה כלפי זה שניצל אותה וארגון הפשיעה שהוא עבד בעבורו, מאטי מגייסת מקבוצת התמיכה את דארקהוק וריקושט לעזרתה. הם פועלים כנגד הארגון, ומסתירים את לחימתם משאר חברי הקבוצה. ניכר בהתנהגותה של מאטי כי היא מסתירה דבר מה מחבריה, והיא שופכת את יגונה לבד בברים בשתייה מופרזת. על מנת למנוע מריקושט לחשוד בה ולשמור אותו לצידה, מאטי מזייפת רגשות רומנטיים כלפיו ושוכבת איתו. לבסוף, מאטי חושפת בפני חבריה כי שיקרה בנוגע לסיבות הצטרפותה לקבוצה. היא ניצלה למעשה את חבריה – חיפשה במי להשתמש על מנת להילחם בארגון שפגע בה, ונשלחה כחוקרת פרטית במסווה על מנת לאסוף מידע על ריקושט. היא גוערת בחברי הקבוצה על החלטותיהם האישיות ומתנערת מהם, ועוזבת בסערה תוך כדי שהיא משפילה בפני כולם את ריקושט על כך שנפל לפיתויה המיניים.
ביוגרפיה בדיונית > הציד המבעית, קונספירציית המשובטים

מאטי שבה בחלוף הזמן לפעילות הֶירוֹאִית ולזהותה כספיידרוומן, אך היא נחטפת על ידי אנה קרבינוף במהלך אירועי "הציד המבעית". מאטי נכלאת יחד עם מאדאם ווב. בידיעה שהיא הולכת למות, מאטי פורצת בבכי בזרועותיה של מאדאם ווב ומצטערת על כך שלא הצליחה להיות גיבורת-על טובה מספיק. בניסיון לנחם אותה, מאדאם ווב אומרת לה בדמעות כי על אף שהיא מעולם לא זכתה להכרה ולתהילה גדולים, היא הייתה בחייה עכבישה משובחת שהצילה חיים. בסופו של דבר, מאטי נהרגת בידי סשה כקרבינוף כקורבן להחייאתו של בנה ולדימיר.
כשנה לאחר מכן (בהמשכיות), מאטי ומאדאם ווב מוקמות לתחייה כשיבוטים בידי התן. מאטי נכנסת בתחילה לעימות עם הגיבורה סילק, אך מתיידדת איתה בהמשך בזהותה האזרחית ומשמיעה באוזניה את חשדותיה בדבר כוונותיו של התן. לאחר מכן, מאטי מסייעת לסילק בקרב נגד שיבוטיו של התן, שנהפכים לזומבים רצחניים חסרי בינה. לפני מותה, מאטי מגלה לדודה ג'יימסון את זהותה הסודית. לבסוף, היא מתפוגגת לאפר בזרועותיה של סילק. סילק, שהתחברה באופן אישי אל מאטי, אוספת את אפרה של מאטי בכד, ונותרת פגועה מן החוויה.
כוחות ויכולות

כוחותיה של הדמות הושגו באמצעים על-טבעיים ובדרך של כישוף, בניגוד לשאר הדמויות בעולמו של ספיידרמן אשר כוחותיהן קשורות במדע. באסופת החמישה של נורמן אוסבורן, מאטי זוכה במתנת הכוח ומקבלת כוחות על-אנושיים כמו של ספיידרמן. בנוסף, היא ניחנת גם ביכולת תעופה במהירות על-קולית.
לאחר קרב עם נבלת-העל שרלוט ויטר, היא זוכה בכוחות של נשות העכביש ג'סיקה דרו וג'וליה קרפנטר וכן של מאדאם ווב. זה מעניק לה את היכולת לייצר פיצוצים ביו חשמליים, ליצור אנרגיה פסיונית, להצמיח ארבע רגלי עכביש גדולות ממדים מגבה, לראות את הנולד באמצעות חזיונות ולתקשר באמצעות טלפתיה. היא נושאת בכוחות אלה למשך זמן רב, אך בסופו של דבר היא מאטי מאבדת את היכולות הללו באופן טבעי ונשארת רק עם הכוחות אותם היא קיבלה באסופת החמישה ועם ארבע הרגליים בגבה.
הערות שוליים

1 2 3  Amazing Spider-Man #441, November 1998
↑  Amazing Spider-Man Vol.2 #14, December 1999
↑  Spider-Woman Vol.3 #9, March 2000
↑  Amazing Spider-Man Vol.2 #1, January 1999
1 2  Amazing Spider-Man Vol.2 #2, December 1998
↑  Amazing Spider-Man Vol.2 #5, May 1999
1 2  Spider-Woman Vol.3 #1, July 1999
↑  Spider-Woman Vol.3 #3–14, September 1999-August 2000
1 2  Spider-Woman Vol.3 #5, November 1999
↑  Spider-Woman Vol.3 #3, September 1999
↑  Spider-Woman Vol.3 #4, October 1999
↑  Spider-Woman Vol.3 #5, November 1999
↑  Alias #16–21, February-July 2003
↑  The Loners #1, June 2007
↑  The Loners #2, July 2007
↑  The Loners #3, August 2007
↑  The Loners #5, October 2007
↑  The Loners #6, January 2008
↑  Amazing Spider-Man #611, November 2009
↑  Amazing Spider-Man #634, June 2010
↑  Clone Conspiracy #2, November 2016
↑  Silk Vol.2 #14, January 2017, November 2016
↑  Silk Vol.2 #17, February 2017
↑   Silk Vol.2 #18, March 2017
↑  Official Handbook of the Marvel Universe A-Z hardcover Vol. 11, December 2009
↑  Spider-Woman Vol.3 #2-4, August-October 1999
בלעם בן בעור

וַתֵּרֶא הָאָתוֹן אֶת-מַלְאַךְ ה' נִצָּב בַּדֶּרֶךְ, וְחַרְבּוֹ שְׁלוּפָה בְּיָדוֹ, וַתֵּט הָאָתוֹן מִן-הַדֶּרֶךְ, וַתֵּלֶךְ בַּשָּׂדֶה; וַיַּךְ בִּלְעָם אֶת-הָאָתוֹן, לְהַטֹּתָהּ הַדָּרֶךְ.

— ספר במדבר, פרק כ"ב, פסוק כ"ג
בלעם, האתון והמלאך, ציור מאת רמברנדט משנת 1626
בִּלְעָם בֶּן בְּעוֹר הוא דמות מקראית שסיפורה מופיע בתורה, בספר במדבר, ומאוחר יותר נזכר בספר דברים. בלעם מתואר כנביא שניסה לקלל ונמצא מברך את עם ישראל בהיותם במדבר טרם כניסתם לארץ. בספר יהושע הוא נקרא גם קוסם.
ב-1968 התגלתה עדות חוץ מקראית (מהמאה ה-9 לפנה"ס-המאה ה-8 לפנה"ס) על בלעם בן בעור, הידועה כ"כתובת בלעם".
הסיפור המקראי > הקשר בין מואב, מדין, בלעם

בין השליחים לבלעם נמצאים גם זקני מדין. לאחר כישלון הקללות של בלעם מסופר שבנות מואב פיתו את בני ישראל בעצת בלעם, ובתוך סיפור זה מסופר שפנחס הרג את זמרי בן סלוא שזנה עם כזבי בת צור המדיינית. כן מסופר שבלעם נהרג במלחמת מדין.
נראה שמדין ומואב שיתפו פעולה במישור הצבאי וגם במישור הדתי - מאגי. מקום ישיבתם של המדיינים מאפשר לשני המחנות הללו לתקוף את ישראל משני צדדים. מדין מצפון ומואב מדרום.
משום כך בני ישראל מצווים גם על מדיין: ”צרור את המדיינים” (במדבר, כ"ה, י"ז). יש המסיקים מכך שבלעם היה מדייני.
דמותו של בלעם > אישיותו

אלחנן פרינץ מוכיח מהפסוקים כי בלעם היה רודף בצע. תכונה זו מסבירה את מעשיו. תחילה, נתן לבלק תשובה שלילית ורק לאחר שבלק שלח שליחים יותר מכובדים והציע לו סכום רב יותר של כסף בלעם הסכים. בנוסף, בלעם הלך עם שליחי בלק למרות שאלוהים אמר לו שהוא ידבר במקומו. בלעם הלך בתקווה שהוא יוכל לשנות את דעתו של אלוהים כדי שהוא יוכל לקבל את הכסף והזהב שהבטיח לו בלק אך בלי להצטרך לקלל את עם ישראל. בלעם חושב שמשמעות השליחות שלו היא השכר והכסף הרב שיקבל מבלק. הוא מסכים ללכת לעם ישראל למרות שיודע בליבו שבסוף לא יוכל לקלל את עם ישראל, מכיוון שאלוהים הוא זה שמדבר. אך הוא מקווה שאלוהים ישנה את דעתו, כך שבסוף הוא יוכל לקלל אותם על מנת לקבל את השכר הרב. על כך אלוהים כועס.
דמותו של בלעם > אמונתו

הרש"ר הירש, טוען בפרשנותו לספר במדבר, פרק כ"ב, פסוק כ"א כי סוג אמונתו של בלעם באלוהים היא האמונה שישנו ניתוק בין הבורא לבריאה. כלומר, שאלוהים קיים אך אינו יודע את ההתרחשויות הקורות בין אדם לחברו, ולכן אינה קיימת דרישה מן האדם להתנהגות ערכית כלפי בני אדם אחרים. אמונתו של בלעם מסבירה את התנהגותו - התעלמותו מכוונת מאלוהים והליכה עם שליחי בלק. לדעת הרב הירש, זו הסיבה שהאמין בלעם שיוכל לשנות את דעתו של אלוהים על ידי קסמים ומעשי "נחשים".
בלעם בספרות חז"ל

חז"ל מנו את בלעם בין שבעת נביאי אומות העולם, וסברו שמדרגת נבואתו הייתה קרובה למדרגת נבואתו של משה רבנו על סמך פרשנות הפסוק "לא קם נביא עוד בישראל כמשה - בישראל לא קם, אבל באומות העולם קם ומאן הוא? בלעם". יש מדרשים הטוענים אף שהיה גדול בכמה דברים ממשה רבינו. (תדבא"ר כ"ח, במדבר רבה י"ד כ'). בתלמוד הוא מתואר כמי שיכול לכוון לשבריר השנייה שבו הקב"ה כועס ובמסכת אבות מציינים אותו כאנטיתזה לאברהם אבינו, בעל אופי רע: קנאי, יהיר וחומרני. לעומת הגישה הדיכוטומית במדרשים לגבי גדלותו של בלעם, בספר הזוהר היחס אליו בעיקר שלילי. כך הוא מדומה לשרף עצים המתערב באפרסמון בעת חטיבתם, ונאמר עליו שמשתמש בכתרים תחתונים לא קדושים, לעומת משה שמשתמש בכתר של המלך העליון. (זוהר שמות, פרשת בלק) עוד הוא מתואר כמי שכוחו גדול בעיקר בכישוף, בשל היותו בעל מום ושתום עין.
בתלמוד מתוארים דבריו של מין אחד לרבי חנינא, כי ראה ב"פנקסיה דבלעם" שבלעם מת בגיל 33 על ידי "פנחס ליסטאה". יש הטוענים לקשר בין דמותו של בלעם לבין דמותו של ישו בעולמם של חז"ל, בנקודת הגיל, ובנקודות נוספות בתלמוד. בעקבות זאת, מפרש אברהם גייגר ש"פנחס ליסטאה" (השודד) הכוונה היא לפונטיוס פילטוס, ו"פנקסיה דבלעם" (ספרו של בלעם) הכוונה היא לאוונגליון - ספרי הבשורות המהווים את החלק המרכזי של הברית החדשה.
בגמרא מסכת סוטה נאמר שבלעם היה אחד מהיועצים של פרעה, כך נאמר על הפסוק מספר שמות, א', י' "הבה נתחכמה לו" - : "שלושה היו באותה עצה – בלעם, יתרו ואיוב. בלעם שיעץ נהרג, איוב ששתק התייסר, יתרו שברח בניו מיושבי לשכת הגזית" – פרשן המקרא חזקוני סבור כי מדובר בבלעם אחר, סבו של בלעם שקלל, כיישוב לסתירת גיל מותו של בלעם. רש"י בפירושו לסנהדרין שם כתב ששני בעלי המאמרים חולקים ביניהם מה היה גילו של בלעם, וממילא אם בלעם אכן השתתף בעצת פרעה.
במספר מקומות בתלמוד הבבלי מוזכר סיפור לפיו טרם גיורו העלה אונקלוס אחיינו של טיטוס באוב את בלעם ושאל אותו אודות היחס לישראל בעולם האמת. בלעם סיפר לו כי ישראל חשובים שם, אך פקד עליו שלא לדרוש בשלומם וטובתם (כפי שהצטוו ישראל עצמם אודות מואב). לשאלת אונקלוס כיצד נענש בלעם על שעולל לישראל, ענה לו כי נידון בשכבת זרע רותחת. רש"י במקום מסביר כי עונש זה ניתן לו "מדה כנגד מדה, שבעצתו התחיל העם לזנות אל בנות מואב".
אור החיים כותב בשם המקובלים: "כי נפשו של בלעם באה (התגלגלה) בחמורו של רבי פנחס בן יאיר וזה יורה שנתקן באחריתו".
רבי צדוק הכהן מלובלין ביאר כי בלעם השיג את כוח החוצפה, ובעקבתא דמשיחא יבוא כוח זה לידי מימוש.
בלעם בספרות חז"ל > שמו

חז"ל פירשו את גזרון שמו של בלעם: "בלע - עם" או "בלה - עם" כלומר טורף עם או מבלבל עם. למחקר המקראי אין תשובה חד משמעית לשאלה בדבר משמעות השם. לפי סברה אחת זו וריאציה על השם "בלע" המוכר מהמקרא, ולמעשה "בלע בן בעור" מופיע ראשון ברשימת מלכי אדום הנזכרת במקרא, רשימה שעל משמעותה נחלקו החוקרים. לפי סברה אחרת, זהו קיצור לצירוף יבל+עם, כלומר האל הקרוב לשבט, מרבה את השבט או את יבול האדמה, בדומה לשם המקום "יבלעם".
בלעם בספרות חז"ל > זיהויו של בלעם עם דמויות אחרות

בתלמוד הבבלי מזוהה לבן הארמי עם בלעם בן בעור, או עם בעור – אביו של בלעם. דברי הגמרא, "בן בעור" – שבא על בעירו, מתייחסים לכאורה לבלעם עצמו, שכן אגדות חז"ל מלמדות על כך שבלעם נהג לשכב עם אתונו; ולפי זה המשך הגמרא "הוא בעור הוא כושן רשעתים הוא לבן הארמי" מתייחס לבלעם עצמו. בתרגום יונתן לתורה מזוהה גם כן בלעם עם לבן. ואולם רש"י בפירושו על התלמוד מזהה את בעור, אביו של בלעם, כלבן.
בתרגום רב יוסף על הספר דברי הימים, מזוהה בלעם כלבן, וכ"בלע בן בעור", אחד משמונת מלכי אדום. עם זה, בבמדבר רבה מתואר בלע בן בעור כצאצא של אדום (עשו). ייחוס זה של בלע בן בעור כצאצא של עשו מקשה על הטענה שבלעם בן בעור הוא בלע בן בעור (משום שבלעם ולבן היו ארמיים, ולא אדומי). כמו כן סותר הייחוס את הזיהוי כלבן הארמי, שכן לבן היה דודו של עשו, ולא ייתכן שהיה מצאצאיו.
רבי אברהם בן עזרא, בפירוש האבן עזרא על התורה, שולל את הזיהוי של לבן כבלעם בן בעור או כבלע בן בעור, ומשער שהכוונה בדברי חז"ל היא הדמיה של הדמויות ולא זיהוין.
בלעם בספרות חז"ל > בלעם וחזונו על משיח השקר

בספרות המדרשית מתואר בלעם כחוזה את הופעתו של אדם שייחס את עצמו לאל, והוא מתנבא על אובדנו.
ר' אלעזר הקפר אומר: נתן האלהים כח בקולו (של בלעם) והיה הולך מסוף העולם ועד סופו. בשביל שהיה צופה וראה את האומות שמשתחוין לשמש ולירח ולכוכבים ולעץ ולאבן, וצפה וראה שיש אדם בן אשה שעתיד לעמוד, שמבקש לעשות עצמו אלוה להטעות כל העולם כולו, לפיכך נתן כח בקולו שישמעו כל אומות העולם. וכן הוא אומר תנו דעתכם שלא לטעות אחר אותו האיש, שנאמר 'לא איש אל ויכזב'. ואם יאמר שהוא אל הוא מכזב. ועתיד הוא לומר שהוא בן אלהים ואינו אלא בן אדם, שנאמר 'ובן אדם ויתנחם'. שהוא עתיד להטעות ולומר שהוא מסתלק ובא לקיצים, ההוא אמר ולא יעשה. ראה מה כתוב 'וישא משלו ויאמר אוי מי יחיה משֻׂמו אל' (במדבר, כ"ד, כ"ג), אמר בלעם אוי מי יחיה מאותה אומה ששמעה אחר אותו האיש שעשה עצמו אלוה.
ספרו של בלעם

במסכת סנהדרין מצוטט מין אחד שסיפר לרב חנינא ”לדידי חזי לי פנקסיה דבלעם (אני עצמי ראיתי את ספרו של בלעם) והוה כתיב ביה (והיה כתוב בו) בר תלתין ותלת שנין בלעם חגירא כד קטיל יתיה פנחס ליסטאה (בן שלושים ושלוש שנה שנים היה בלעם החיגר כאשר הרג אותו פנחס השודד)” (תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ק"ו, עמוד ב'). ראו לעיל הסבר מאמר זה.
בפסקה תלמודית אחרת נאמר: ”משה כתב ספרו ופרשת בלעם” (תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י"ד, עמוד ב'). היו מן הראשונים שפירשו שהכוונה אינה לפרשה המקראית המובאת בספר במדבר, אלא לספר אודות בלעם שייתכן שהיה קיים בעבר, כמו ספר הישר וספרים נוספים המוזכרים במקרא כספרים שעליהם התבסס הכותב המקראי; כך כתבו הריטב"א ועוד במסכת בבא בתרא שם, וכן מבואר בדרשות אבן שועיב בפרשת בלק. אחריהם הביעו דעה זו חכמים נוספים כמו רבי מנחם ציוני ורבי ישעיה הלוי הורוביץ בעל השל"ה. השערה דומה העלה לאחרונה זאב ח. ארליך (ז'אבו).
בלעם בארכאולוגיה

עדות חוץ מקראית על בלעם בן בעור התגלתה בתל דיר עלא שבירדן ב-1968. דיר עלא מזוהה עם סוכות המקראית, והכתובת נמצאה באתר מקדשי המתוארך לשנים: 880–760 לפנה"ס - מאות שנים לאחר הזמן שבו חי בלעם לפי המקרא. כתובת בלעם, שנכתבה על גבי טיח בדיו אדום ושחור, פותחת במילים: "בלעם בר בער [=בן בעור] אש חזה אלהן [=איש חוזה אלוהים, כלומר נביא]". בכתובת מתואר בלעם כנביא אפוקליפטי החוזה את אחרית הימים, ומזהיר מפני הרעה המתקרבת, דבר המתקשר לנבואותיו במקרא.
ראו גם

בארו (בבלי)
כתובת בלעם
לקריאה נוספת

תמר אלכסנדר, "המכשף בלעם על פי מדרש מעם לועז", בתוך: הגר סלמון ואביגדור שנאן (עורכים), מרקמים - תרבות, ספרות, פולקלור, לגלית חזן-רוקם, האוניברסיטה העברית בירושלים, 2013, עמ' 211–224. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
הרב ישראל דנדרוביץ, אתה נותן לי כל כסף וזהב שבעולם (על נפשו הרחבה של בלעם), בתוך: ספר הנחמדים מזהב, ערד תש"ע, פרק יד, עמודים: 223-232.
פרשת בלעם: עולם התנ"ך - במדבר, עורכים: יצחק אבישור ויעקב מילגרום. הוצאת: דברי הימים הוצאה לאור בע"מ, 1997, עמ' 136 - 152.
מות בלעם: סיפור עוקב סיפור, אנציקלופדיה של הסיפור היהודי, כרך ד' עמ' 9–34
יבגני לויטס

| --- | --- |

יבגני לויטס, 2023
 לידה:  9 במרץ 1972 (בן 52) אוקראינה, ברית המועצות
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  מלחין, מעבד
 סוגה:  מוזיקה קלאסית עכשווית, ג'אז, מוזיקה אלקטרונית, פופ, רוק
 כלי נגינה:  פסנתר, כלי מקלדת, סינתיסייזר
 https://www.levitasmusic.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
יבגני לֵוִיטָס (נולד ב-9 במרץ 1972 באוקראינה, ברית המועצות) הוא מלחין ומעבד ישראלי.
קריירה

לויטס מלחין ומעבד מוזיקה קלאסית עכשווית, ג'אז, מוזיקה אלקטרונית, פופ ורוק.
את חיבוריו המוזיקליים ניגנו מיטב התזמורות והסולנים בישראל ובארצות אחרות, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הקאמרית הישראלית, אנסמבל סולני תל אביב, תזמורת סימפונט רעננה ותזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית (שהיה מלחין הבית שלה). עם הסולנים שניגנו את יצירותי נמנים חן צימבליסטה, בבטה חאג, שרון רוסטורף-זמיר ואחרים.
יצירותיו בוצעו בגרמניה, איטליה, ארצות הברית, רוסיה, סין, יפן, טאיוואן ובעוד ארצות.
לויטס הלחין ועיבד מוזיקה לסרטים ולהצגות תיאטרון בישראל ומחוצה לה. בין יצירותיו בישראל: "מולי סוויני", "האיש שחשב שאשתו היא כובע" בבימויה של ג'יטה מונטה בתיאטרון החאן, בתיאטראות "הבימה" ו"מלנקי" בהן "לחן ורשאי", "אמוק" ועוד. כמו כן כתב יחד עם רועי חן מיני-אופרה על פי הסיפור "מעשה טישוויץ" מאת יצחק בשביס-זינגר עבור התזמורת הקאמרית הישראלית.
יצירות ועיבודים תזמורתיים שלו בוצעו והוקלטו על ידי שרון רוסטורף-זמיר, דואו גרפינקל, חן צימבליסטה, רוברטו פטרנוסטרו, יורי בשמט וסולני מוסקבה, שלומי שבן, שלמה ארצי, חוה אלברשטיין, אבישי כהן ואמנים רבים נוספים.
אחיו, דמיטרי לויטס, הוא חצוצרן קלאסי, חצוצרן ראשון בתזמורת הסימפונית ירושלים. האחים לויטס פרסמו שלושה אלבומים משותפים.
הערות שוליים

↑  האחים לויטס באתר All About Jazz.
↑  דמיטרי לויטס באתר התזמורת הסימפונית ירושלים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 135445140  MusicBrainz: 416c7b8f-d50d-4b7e-8f41-6f07edb47c17  VIAF: 24163271161912141079   WorldCat (עם VIAF): 24163271161912141079
Dinero

Dinero (באנגלית: Money; בעברית: כסף) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז, בשיתוף עם די ג'יי חאלד והראפרית האמריקאית קארדי בי. השיר יצא לאור ב-17 במאי 2018, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע אל המקום ה-80 במצעד הבילבורד הוט 100, ה-75 במצעד של קנדה הוט 100, וה-12 במצעד שבוולוניה.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והופק על ידי רבים, ביניהם ניתן למנות את קארדי בי, די ג'יי חאלד, לואיס קלף, מוהמבי מאופונדו, יאי גונזלס ודניאל קוריאל. השיר הוא שיר בסגנון הטראפ, שהוקלט עם חאלד וקארדי בי כבר בשנת 2017.
השיר תוכנן לצאת תחת השם "Quiero Dinero", אך לבסוף הוחלט כי שמו יהיה "Dinero".
וידאו קליפ

טרם יצא הווידאו קליפ הרשמי של השיר, העלתה ג'ניפר לופז לערוצה אודיו של השיר, אשר צבר למעלה מ-5 מיליון צפיות. באודיו ניתן לראות את עטיפת הסינגל. חודשיים לאחר מכן, הוציאה את הרמיקס הרשמי של השיר.
ב-24 במאי 2018, פורסם הקליפ הרשמי של השיר. הקליפ צולם בשחור-לבן ובו ניתן לראות את לופז שורפת דולרים, סטייקים וכדומה. את די ג'יי חאלד ניתן לראות לאורכו של הקליפ ולקראת סיומו, מגיעה קארדי בי לשיר את הבית שלה ובסצנה זו היא ולופז שמות על פרצופן מסיכות עם נוצות.
לבסוף, ניתן לראות את לופז בחדר עם כמה רקדני ליווי, כשהם רוקדים לצלילי השיר ואף ישנה סצנה קצרה בה ניתן לראותה טובלת בג'קוזי.
הופעות

לופז הופיעה לראשונה עם השיר בהופעת "קדילש" שנערך בינואר 2018, בסטייפלס סנטר שבלוס אנג'לס. בנוסף, הכלילה את השיר כחלק מרצף ריקודים יחד עם השיר "Bitch Better Have My Money" של ריהאנה ו"Bodak Yellow" של קארדי בי. לופז הופיעה עם השיר לראשונה באופן רשמי בטקסי חלוקת פרסים ביניהם, בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד 2018, אשר נערך ב-MGM גרנד גארדן ארנה ב-20 במאי. בהופעה היא הייתה מוקפת בקבוצת גברים גנגסטרים רקדנים בני 40. קאלד מוקף בהרמות של דולרים ומתחיל להעיף אל עבר הקהל, כמו שם השיר. קארדי בי לא הופיעה בטקס בשל הריונה, אך הופיעה על המסך אקרנים בשחור-לבן. הופעה זו גררה מספר רב של ביקורות ביניהם, מגזין בילבורד סקר את ההופעה וטען שההופעה היא "בצורה מגוכחת ההופעה כיפית לצפייה", קראו לזה "הרבה בלינג. הרבה סגנונות" כמה ריקודי ישבן (טענו שלופז אינה מאכזבת בהופעה), והרבה כסף עפים באוויר".
לופז וקאלד הופיעו יחד עם השיר "Dinero" כחלק ממחרוזת להיטיה של לופז בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2018, כאשר בסופו הוענק לה "פרס חלוציות על שם מייקל ג'קסון" בתאריך 20 באוגוסט 2018 שנערך באולם המוזיקה רדיו סיטי שבניו יורק.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 80 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 26 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 36 |  |
|  ארצות הברית | מצעד האירפליי הלטיני | 1 |  |
|  הרפובליקה הדומיניקנית | מוניטור לטינו | 4 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 12 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 40 |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 38 |  |
|  פולין | ZPAV | 33 |  |
|  צרפת | SNEP | 140 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 75 |  |
|  קנדה | CHR/Top 40 | 48 |  |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 72 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 17 במאי 2018 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | ניויוריקן • אפיק |  |
| ארצות הברית | 22 במאי 2018 | רדיו שירים עכשוויים | ניויוריקן • אפיק |  |
| איטליה | 1 ביוני 2018 | רדיו להיטים | סוני מיוזיק |  |
הדירה

ערך זה עוסק בסרט עלילתי אמריקאי. אם התכוונתם לסרט תיעודי ישראלי, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  בילי ויילדר 
 הופק בידי:  בילי ויילדר 
 תסריט:  בילי ויילדר, אי. איי. אל דיאמונד 
 עריכה:  דניאל מנדל 
 שחקנים ראשיים:  ג'ק למון שירלי מקליין פרד מקמורי ג'ק קרושן
 מוזיקה:  אדולף דויטש 
 צילום:  ג'וזף לה'שלה
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Mirisch Company
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 ביוני 1960
 משך הקרנה:  125 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט דרמה, סרט חג המולד 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקופת התרחשות:  תחילת שנה חדשה, תקופת חג המולד 
 תקציב:  3 מיליון דולר
 הכנסות:  25 מיליון דולר
 פרסים:  פרס אוסקר פרס גלובוס הזהב פרס באפט"א
 דף הסרט ב־IMDb
 
הדירה (באנגלית: The Apartment) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הדרמה קומית שיצא לאקרנים בשנת 1960. את הסרט כתב, ביים והפיק בילי ויילדר, ומככבים בו השחקנים ג'ק למון, שירלי מקליין ופרד מקמורי. הסרט, כמו סרטו הקודם של ויילדר, "חמים וטעים", היה להיט מסחרי אדיר, והרוויח בקופות 25 מיליון דולר. הסרט היה מועמד לעשרה פרסי אוסקר, וזכה מתוכם בחמישה, בהם פרס הסרט הטוב ביותר.
מאוחר יותר עובד הסרט למחזמר שהוצג על בימות ברודוויי "Promises, Promises". את הספר כתב ניל סיימון, את המוזיקה הלחין ברט בכרך והמילים נכתבו על ידי האל דייוויד.
צוות השחקנים הראשי

ג'ק למון - ק. ק. באקסטר
שירלי מקליין - פראן קובליק
פרד מקמורי - ג'ף שלדרייק
ריי וולסטון - ג'ו דוביץ'
ג'ק קרושן - ד"ר דרייפוס
דייוויד לואיס - אל קירקבי
ג'ואן שוואלי - סילביה
נעומי סטיבנס - גברת מילדרד דרייפוס
הפקה

מיד לאחר ההצלחה הרבה של הסרט "חמים וטעים", רצו בילי ויילדר ואי. איי. אל. דיאמונד לעשות סרט נוסף עם למון. במקור תכנן ויילדר ללהק את פול דוגלאס לתפקיד של ג'ף שלדרייק, אולם לאחר מותו הפתאומי, לוהק פרד מקמורי לתפקיד.
הרעיון הראשוני לסרט בא מסרטו של נואל קאוורד "פגישה מקרית" (1945), שבו הדמות הראשית השתמשה בדירה של חבר כדי להיפגש עם אישה נשואה. עם זאת, לפי קוד הייז, לא היה ביכולתו של ויילדר לעשות סרט על ניאוף בשנות הארבעים. בנוסף, ויילדר ודיאמונד ביססו חלקית את הסרט על השערורייה שקרתה בהוליווד שבה ג'נינגס לאנג, סוכן רב עוצמה, נורה על ידי המפיק וולטר וואנג על כך שניהל פרשת אהבים עם אשתו השחקנית, ג'ואן בנט. במהלך הרומן בין השניים, השתמש לאנג בדירתו של עובד זוטר שלו עבור המפגשים שלהם. אלמנט נוסף של העלילה בוסס על חוויה של אחד מחבריו של דיאמונד שחזר לביתו לאחר שנפרד מבת זוגו, וגילה שהיא התאבדה במיטתו.
אף על פי שבדרך כלל מבקש ויילדר מהשחקנים לדבוק בתסריט, הוא איפשר ללמון לאלתר בשתי סצנות בסרט: בסצנה אחת הוא התיז בבקבוק של טיפות אף ברחבי החדר, ובשנייה הוא שר במהלך הכנת ארוחה של ספגטי. בסצנה אחרת שבה היה אמור למון לחטוף אגרוף, הוא לא הצליח לזוז בצורה הנכונה והוא הופל לרצפה. ויילדר בחר להשתמש בסצנה שבה למון חטף חבטת אגרוף אמיתית. בנוסף על כך למון באמת חטף הצטננות במהלך הצילומים שהתרחשו בספסל פארק במזג אוויר של מתחת לאפס מעלות.
הארט דיירקטור, אלכסנדרה טראונר, השתמש בפרספקטיבה כפויה כדי ליצור את הסט של משרד גדול של חברת ביטוח. סט הצילומים נראה כחדר ארוך מלא בשולחנות עבודה ועובדים. אך למעשה, הוצבו אנשים נמוכים יותר ושולחנות עבודה קטנים יותר בזה אחר זה, כשבסוף החדר הוצבו גמדים. הוא עיצב את סט דירתו של באקסטר כדי שתראה קטנה ובלויה יותר מהדירות המרווחות המופיעות בדרך כלל בסרטים של תקופה זו. הוא השתמש בפריטים מחנויות יד שנייה ואפילו פריטים שהיו שייכים לויילדר על הסט.
פרסים > פרסי אוסקר

הסרט היה מועמד לעשרה פרסי אוסקר בטקס האוסקר ה-33, ומתוכם זכה בחמישה:
| פרס | תוצאה | מועמד/ת |
| --- | --- | --- |
| הסרט הטוב ביותר | זכייה | בילי ויילדר |
| הבמאי הטוב ביותר | זכייה | בילי ויילדר |
| השחקן הטוב ביותר | מועמדות | ג'ק למון |
| השחקנית הטובה ביותר | מועמדות | שירלי מקליין |
| התסריט המקורי הטוב ביותר | זכייה | אי. איי. אל. דיאמונד ובילי ויילדר |
| שחקן המשנה טוב ביותר | מועמדות | ג'ק קרושן |
| העיצוב האומנותי הטוב ביותר (שחור ולבן) | זכייה | אדוארד ג'י בוייל ואלכסנדרה טראונר |
| הצילום הטוב ביותר (שחור ולבן) | מועמדות | ג'וזף לה'שלה |
| העריכה הטובה ביותר | זכייה | דניאל מנדל |
| הפסקול הטוב ביותר | מועמדות | גורדון אי סוייר |
אף על פי שג'ק למון לא זכה באוסקר על תפקידו בסרט, בטקס האוסקר בשנת 2000 הקדיש קווין ספייסי את הזכייה שלו על תפקידו בסרט "אמריקן ביוטי" להופעתו של ג'ק למון בסרט זה. כמו כן, לפי הנראה במאחורי הקלעים של גרסת ה-DVD לסרט "אמריקן ביוטי", הבמאי סם מנדס צפה ב"דירה" (בין שאר סרטי קלאסיקה אמריקאים אחרים), וראה בו כמקור השראה להכנת הסרט שלו.