stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתנות עניים
הערות שוליים

↑  ספר שופטים, פרק ח', פסוק ב'
↑  ספר עובדיה, פרק א', פסוק ה'
↑  ספר ישעיהו, פרק י"ז, פסוק ו'
↑  כיוון שאותם 50 זוז יכולים לגרום לרווח של 200 זוז בשנה.
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף קל"ד, עמוד ב'
↑  ספר ארץ ישראל, לרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, ה'תשט"ו
↑  ר' סקירה מורחבת של מתנות עניים בזמן הזה על ידי הרב שמואל דוד באתר דעת 'מכון התורה והארץ'
| ספר דברים |
| --- | --- | --- |
| פרשת דברים | ערבות מואב • חטא המרגלים • חטא המעפילים |  |
| פרשת ואתחנן | עשרת הדיברות • שמע ישראל • שמע ישראל (פרשיה) • תפילין |  |
| פרשת עקב | כוחי ועוצם ידי • תורת הגמול • חטא העגל • והיה אם שמוע • ברכת המזון • שבעת המינים • לא תערץ מפניהם |  |
| פרשת ראה | היתר אכילת בשר • נביא שקר • מסית • עיר הנידחת • סימני כשרות בבעלי חיים • תרומות ומעשרות • שמיטת כספים • עבד עברי • שלוש רגלים • עלייה לרגל |  |
| פרשת שופטים | משפט עברי • איסור שוחד • איסור עבודה זרה • זקן ממרא • מצוות מינוי מלך • זרוע, לחיים וקיבה • ראשית הגז • כישוף • אוב • ידעוני • חובר חבר • רוצח בשגגה • עיר מקלט • עדות שקר • עדים זוממים • לא תערוץ מפניהם • הלכות מלחמה • כהן משוח מלחמה • מצוות קריאה לשלום במלחמה • בל תשחית • עגלה ערופה |  |
| פרשת כי תצא | אשת יפת תואר • משפט הבכורה • בן סורר ומורה • תלייה • השבת אבידה • לא ילבש • מוציא שם רע • מפתה • איסור קדשה • גירושין • ייבום וחליצה • ממזר • מצוות טעינה • איסור ריבית • משכון • הלנת שכר • מתנות עניים • לא תחסום שור בדישו • כלאי הכרם • לא תחרוש בשור ובחמור יחדו • שעטנז • לא ילבש • השבת אבדה • איסור גנבת נפש • אתנן זונה ומחיר כלב • קבורת המת • שילוח הקן • מצוות מעקה • ציצית • נדרים • מלקות |  |
| פרשת כי תבוא | מקרא ביכורים • וידוי מעשרות • מעמד הר גריזים והר עיבל |  |
| פרשת נצבים | תשובה • קיבוץ גלויות |  |
| פרשת וילך | הקהל • הסמכת יהושע • כתיבת משה את התורה |  |
| פרשת האזינו | שירת האזינו |  |
| פרשת וזאת הברכה | ברכת משה • מות משה • הר נבו |  |
| דמויות מרכזיות | משה • יהושע בן נון |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
| מצוות התלויות בארץ |
| --- | --- | --- |
| מתנות כהונה | ביכורים • תרומה גדולה • תרומת מעשר • חלה |  |
| מתנות לוייה | מעשר ראשון |  |
| מתנות עניים | לקט • שכחה • פאה • פרט • עוללות • מעשר עני |  |
| שמיטה ויובל | שמיטה • שמיטת קרקעות • שמיטת כספים • שנת היובל • שדה אחוזה |  |
| מצוות הקשורות לקדושה | מעשר שני • כלאיים • כלאי הכרם • כלאי זרעים • ערלה • נטע רבעי |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
נשים מלקטות בשיבולים. "המלקטות" של ז'אן-פרנסואה מילה (1857), מוצג במוזיאון ד'אורסה בפריז
פולינום סימטרי אלמנטרי

באלגברה, הפולינומים הסימטריים האלמנטריים הם סוג אפשרי של אבני בניין של פולינומים סימטריים, במובן שכל פולינום סימטרי ניתן לביטוי כפולינום בפולינומים הסימטריים האלמנטריים. ישנו פולינום סימטרי אלמנטרי אחד ממעלה  d ב- n משתנים בעבור כל מעלה שמקיימת  d\leq n, והוא נוצר על ידי חיבור כל המכפלות האפשריות של  d משתנים שונים מתוך האוסף של  n משתנים.
הגדרה

הפולינומים הסימטריים האלמנטריים ב- n משתנים  x_{1},\ldots ,x_{n}, שנסמנם  e_{k}(x_{1},\ldots ,x_{n}) בעבור  k=0,1,\ldots ,n, מוגדרים כך:
וכך הלאה, עד הפולינום האלמנטרי האחרון  e_{n}(x_{1},\ldots ,x_{n})=x_{1}\cdots x_{n}.
באופן כללי, עבור  0\leq k\leq n מגדירים:
לכן, בעבור כל שלם אי-שלילי  k\leq n ישנו בדיוק פולינום סימטרי אלמנטרי אחד ממעלה  k ב- n משתנים. כדי ליצור את הפולינום האלמנטרי ממעלה  k, יש לקחת את הסכום של כל המכפלות של תת-קבוצות בעלות  k איברים שונים של קבוצת המשתנים המקורית (בשונה מכך, אם מבצעים את אותה פעולה באמצעות מולטי-קבוצות של משתנים, כלומר על ידי בחירה עם חזרות של משתנים, אז מקבלים את הפולינום ההומוגני השלם ממעלה  k ב- n משתנים).
דוגמאות

להלן רשימה של כל הפולינומים הסימטריים האלמנטריים בעבור מספר משתנים בין אחד לארבע (בכל מקרה,  e_{0}=1 גם הוא אחד הפולינומים):
תכונות

הפולינומים הסימטריים האלמנטריים מופיעים כאשר מפתחים פירוק לגורמים ליניאריים של פולינום במשתנה אחד; ישנה הזהות:
כלומר, כאשר מציבים ערכים מספריים במשתנים  x_{1},\ldots ,x_{n} מקבלים את מקדמי הפולינום ששורשיו הם הערכים שהוצבו עבור  x_{1},\ldots ,x_{n}. הקשרים בין השורשים למקדמים של הפולינום נקראים נוסחאות ויאטה.
הפולינום האופייני של מטריצה ריבועית הוא דוגמה ליישום של נוסחאות ויאטה. השורשים של הפולינום הזה הם הערכים העצמיים של המטריצה. כאשר מציבים את הערכים העצמיים הללו בפולינומים הסימטריים האלמנטריים מקבלים, עד כדי סימן, את המקדמים של הפולינום האופייני. למשל, העקבה של המטריצה (סכום האיברים על האלכסון הראשי) הוא הערך של  e_{1}, ולפיכך הוא גם סכום הערכים העצמיים שלה – או העקבה של הצורה האלכסונית של המטריצה. בדומה לכך, הדטרמיננטה היא, עד כדי סימן, האיבר הקבוע של הפולינום האופייני; כלומר היא שווה ל- e_{n}. לכן הדטרמיננטה של מטריצה היא מכפלת הערכים העצמיים.
האוסף של פולינומים סימטריים אלמנטריים ב- n משתנים יוצר את חוג הפולינומים הסימטריים ב- n משתנים. באופן פורמלי יותר, חוג הפולינומים הסימטריים עם מקדמים שלמים שווה לחוג הפולינומי  \mathbb {Z} {\bigl [}e_{1}(x_{1},\ldots ,x_{n}),\ldots ,e_{n}(x_{1},\ldots ,x_{n}){\bigr ]} (ראו למטה בעבור קביעה כללית והוכחה). עובדה זאת היא אחת מהיסודות של תורת האינווריאנטים.
המשפט היסודי של פולינומים סימטריים

בעבור חוג חילופי  A, נסמן את החוג של פולינומים סימטריים במשתנים  x_{1},\ldots ,x_{n} עם מקדמים ב- A על ידי  A[x_{1},\ldots ,x_{n}]^{S_{n}}. לפי המשפט היסודי של פולינומים סימטריים, זהו חוג פולינומי ב- n הפולינומים הסימטריים האלמנטריים  e_{k}(x_{1},\ldots ,x_{n}) בעבור  1\leq k\leq n.
המשפט היסודי של פולינומים סימטריים > הוכחה

את המשפט ניתן להוכיח בעבור פולינומים הומוגניים סימטריים באמצעות אינדוקציה כפולה ביחס למספר המשתנים  n וביחס למעלת הפולינום (צעד האינדוקציה ביחס למעלה נעשה כאשר  n נלקח כקבוע). המקרה הכללי יותר של פולינום סימטרי אי-הומוגני מתקבל מהמשפט היסודי דרך פירוק הפולינום הסימטרי למרכיבים ההומוגניים שלו (שהם בהכרח סימטריים בעצמם).
במקרה  n=1 התוצאה מובנת מאליה כי כל פולינום במשתנה אחד הוא בהכרח סימטרי. לכן בסיס האינדוקציה מתקיים.
כעת נניח שהמשפט נכון עבור כל הפולינומים ב- m<n משתנים ובעבור כל הפולינומים הסימטריים ב- n משתנים ממעלה קטנה מ- d.
כל פולינום סימטרי הומוגני  P ב- A[x_{1},\ldots ,x_{n}]^{S_{n}} ניתן לפירוק כסכום של פולינומים הומוגניים סימטריים באופן הבא:
כאן "החלק הלקוני"  P_{\text{lacunary}} מוגדר כסכום כל המונומים של  P אשר הגורמים שלהם נלקחים מתוך תת-קבוצה חלקית של  n המשתנים  x_{1},\ldots ,x_{n}, כלומר כל המונומים אשר לפחות משתנה אחד  x_{j} חסר בהם.
מאחר ש- P סימטרי, החלק הלקוני נקבע באופן חד-חד-ערכי על ידי איברי  P שמכילים רק את המשתנים  x_{1},\ldots ,x_{n-1}. ביותר דיוק, אם  A,B הם שני פולינומים הומוגניים סימטריים ב- x_{1},\ldots ,x_{n} בעלי אותה מעלה, ואם המקדם לפני כל מונום של  A שמכיל רק את המשתנים  x_{1},\ldots ,x_{n-1} שווה למקדם המתאים של  B, אזי ל- A,B יש חלקים לקוניים זהים. זה נובע מכך שכל מונום שמופיע בחלק הלקוני מוכרח להיות בעל לפחות משתנה חסר אחד, וכמו כן  P נשמר תחת פעולת החבורה הסימטרית  S_{n}, ולכן ניתן באמצעות תמורה מתאימה של המשתנים להפוך אותו למונום המכיל רק את המשתנים  x_{1},\ldots ,x_{n-1}. כדוגמה מוחשית, נסתכל על הפולינום הסימטרי ההומוגני  P(x_{1},x_{2})=x_{1}^{2}+x_{2}^{2}+x_{1}x_{2} – החלק הלקוני שלו הוא  x_{1}^{2}+x_{2}^{2}, ואמנם הוא מכיל גם את  x_{2}^{2}, אך איבר זה למעשה ניתן היה לקבל מראש על בסיס האיבר  x_{1}^{2} – אם זוכרים ש- P סימטרי – כך שניתן להפעיל את התמורה  \sigma =(1,2) על האינדקסים של המשתנים.
האיברים של  P שמכילים רק את המשתנים  x_{1},\ldots ,x_{n-1} הם בדיוק האיברים השורדים תחת פעולת הצבת הערך של  x_{n} על 0, כך שסכומם שווה  P(x_{1},\ldots ,x_{n-1},0), שהוא פולינום סימטרי במשתנים  x_{1},\ldots ,x_{n-1} שנסמנו כעת  {\tilde {P}}(x_{1},\ldots ,x_{n-1}). מהנחת האינדוקציה, הפולינום הזה ניתן לכתיבה:
עבור פולינום כלשהו  {\tilde {Q}}, כאשר  \sigma _{j,n-1} מייצג את הפולינום הסימטרי האלמנטרי ממעלה  j ב- n-1 משתנים.
נתייחס כעת לפולינום
זהו פולינום סימטרי ב- x_{1},\ldots ,x_{n}, ממעלה זהה ל- P_{\text{lacunary}}, אשר מקיים
במילים אחרות, המקדם של  R לפני כל מונום אשר מכיל רק את המשתנים  x_{1},\ldots ,x_{n-1} שווה למקדם המתאים של  P. פירוש הדבר הוא שהחלק הלקוני של  R זהה לזה של הפולינום המקורי  P. לפיכך להפרש  P-R אין חלק לקוני, ולכן הוא מתחלק במכפלה  x_{1},\ldots ,x_{n} של כל המשתנים, אשר שווה לפולינום הסימטרי האלמנטרי  \sigma _{n,n}. מאחר שמתקיים  P-R=\sigma _{n,n}Q, המנה  Q היא פולינום הומוגני סימטרי ממעלה קטנה מ- d (למעשה ממעלה לכל היותר  d-n) אשר לפי הנחת האינדוקציה ניתנת לביטוי כפולינום בפולינומים הסימטריים האלמנטריים. באמצעות שילוב ההצגות של  P-R ו- R ניתן לבנות הצגה פולינומית של הפולינום המקורי  P.
היחידות של ההצגה ניתנת להוכחה באמצעות טכניקה אינדוקטיבית דומה. היא שקולה לעובדה ש- n הפולינומים  e_{1},\ldots ,e_{n} הם בלתי תלויים אלגברית מעל החוג  A.
המשפט היסודי של פולינומים סימטריים > דוגמה

נציג את הפולינום הסימטרי  f(x_{1},x_{2})=x_{1}^{4}+x_{2}^{4} כפולינום בפולינומים האלמנטריים.
בהתאם לתהליך בהוכחה, נציג את  f(x_{1},x_{2}) כהפרש בין חזקה של פולינום סימטרי אלמנטרי לבין פולינום סימטרי הומוגני ממעלה נמוכה יותר:
לפי הנחת האינדוקציה על מעלת הפולינום, את הפולינום  4x_{1}^{2}+6x_{1}x_{2}+4x_{2}^{2} בהכרח ניתן להציג בדרך המבוקשת, ונראה זאת:
לכן קיבלנו הצגה בפולינומים האלמנטריים:
ניתן להרחיב את הבנייה למקרה של סכום חזקות רביעיות של  n משתנים, תוך התבססות על התוצאה ל-2 משתנים ושימוש בחלק השני של הנחת האינדוקציה; ביחס למספר המשתנים.
ראו גם

פולינום סימטרי
דוכסות סקסוניה

| --- | --- |
סמל

 
 ממשל
 משטר:  דוכסות
 שפה נפוצה:  גרמנית
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 הקמה:  הקמת הדוכסות על ידי קרל הגדול
 תאריך:  804
 פירוק:  פיצול הדוכסות לדוכסות סקסוניה-ויטנברג ולדוכסות סקסוניה-לאוונבורג
 תאריך:  1296
 ישות קודמת:   סקסוניה העתיקה
 ישות יורשת:   דוכסות סקסוניה-ויטנברג    דוכסות סקסוניה-לאוונבורג    דוכסות וסטפאליה    רוזנות אולדנבורג    נסיכות אנהלט    רוזנות בלאנקנבורג    ארכיבישופות ברמן    בישופות מינסטר    בישופות הילדסהיים    רוזנות טקלנבורג    רוזנות הולשטיין    רוזנות הויה    ארכיבישופות מגדבורג    בישופות ורדן    בישופות ליבק    בישופות מינדן    הלורדות של ליפה    דוכסות בראונשווייג-לינבורג    בישופות ראצבורג
 
דוכסות סקסוניה (מגרמנית: Herzogtum Sachsen) הייתה דוכסות שנוצרה על ידי קרל הגדול, לאחר שניצח את השבטים הסקסונים. הדוכסות אחת מחמשת הדוכסויות השבטיות של פרנקיה המזרחית, והתקיימה עד לחלוקתה בשנת 1296 לדוכסות סקסוניה-ויטנברג ולדוכסות סקסוניה-לאוונבורג.
גאוגרפיה

שטח הדוכסות השתרע על שטח נרחב בצפון גרמניה, שכיום קיימות בו המדינות סקסוניה התחתית, סקסוניה אנהלט, חלק מנורדריין וסטפאליה, חלק משלזוויג-הולשטיין, וערי המדינה ברמן והמבורג. בתקופת שלטונו של היינריך האריה, התווספה לדוכסות גם אזור מקלנבורג-מערב פומרניה, אך השטח שקיימת בו היום מדינת סקסוניה לא השתייך לשליטת הדוכסות.
היסטוריה > הקמת הדוכסות

בשנת 772 החל קרל הגדול במתקפותיו נגד השבטים הסקסונים, שנמשכו עד להכנעתם בשנת 804. לאחר כיבוש סקסוניה מינה קרל הגדול פקידים מהשושלת הקרולינגית, ששלטו באזור בשמו.
היסטוריה > בית בילונג

בשנת 844 מונה ליודולף אבי השושלת האוטונית לדוכס סקסוניה, על ידי המלך לודוויג הגרמני. לאחר מותו של ליודולף בשנת 866 בקרב נגד הוויקינגים, עלה לשלטון בנו הבכור ברונו. לאחר מותו של ברונו בשנת 880, עלה לשלטון אחיו אוטו, ולאחר מותו בשנת 912 עלה לשלטון בנו היינריך הראשון. בשנת 919 נבחר שליט הדוכסות היינריך הראשון למלך גרמניה, במקום קונראד הראשון, מלך גרמניה. היינריך הרחיב מאוד את שטח גרמניה כלפי מזרח, ואף הכניע את ממלכת בוהמיה. כמו כן, הצליח היינריך לספח את דוכסות לורן, כתוצאה ממלחמות האחים בצרפת.
לאחר מותו של היינריך הראשון, עלה לשלטון בנו אוטו. בתחילת שלטונו היו כמה דוכסים שמרדו בו, אך אוטו ניצח אותם, ונתן את נחלותיהם לקרובי משפחתו שהיו נאמנים לו. לאחר ייצוב שלטונו החל אוטו בניהול מדיניות חוץ תקיפה. הוא ראה בעצמו את ממשיכו של קרל הגדול, ושאף לכונן אימפריה גרמנית בכל השטח של מרכז ומזרח אירופה. אוטו סימן כיעד ראשון לשאיפות ההתרחבות שלו את איטליה, אשר באותה התקופה הייתה שרויה בחוסר יציבות שלטוני. בשנת 951 כבש אוטו את לומברדיה, ובשנת 962 הוכתר לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, על ידי האפיפיור יוחנן השנים עשר. בשנת 961 מינה אוטו את הרמן בילונג לנציגו האישי בסקסוניה, ולאחר מותו ירש אותו בנו ברנהרד, שמונה לדוכס סקסוניה.
לאחר מותו של ברנהרד בשנת 1011 ירש אותו בנו ברנהרד השני, ולאחריו שלטו אורדולף ומגנוס.
לאחר מותו של מגנוס ללא ילדים, מונה לותאר זופלינבורג לדוכס סקסוניה. בשנת 1112 ניסה היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להדיחו מהשלטון, אך לבסוף גבר עליו לותאר בשנת 1115. לאחר מותו של היינריך החמישי בשנת 1125, נבחר לותאר למלך גרמניה ולקיסר האימפריה הרומית הקדושה.
לאחר מותו של לותאר בשנת 1137, ירש אותו חתנו היינריך העשירי, דוכס בוואריה מבית ולף, אך בשנת 1138 הדיח אותו קונראד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ומסר את הדוכסות לאלברכט "הדב" מבית אסקניה. בנו של היינריך - היינריך הארי לא ויתר על תביעתו לירושתו, ובשנת 1142 השיב קונראד את סקסוניה לידיו.
היסטוריה > היינריך הארי

היינריך היה שליט מוכשר, והרחיב את גבולו מזרחה לעבר מקלנבורג ופומרניה. בשנת 1158 לכד את העיר ליבק, והחל לשבור את המונופול הדני בים הבלטי.
בתחילה תמך היינריך ממושכות ובנאמנות בדודנו, הקיסר פרידריך הראשון בניסיונותיו של האחרון לבסס את אחיזתו בכתר הקיסרי ובמלחמותיו החוזרות ונשנות בערי לומברדיה ובאפיפיורים, שבהן ניצח מספר פעמים בעזרתו של היינריך ושל אביריו הלוחמים ללא חת. אולם ב-1174 סירב היינריך לסייע לפרידריך בפלישה מחדש ללומברדיה, מפני שהיה עסוק בעצמו באבטחת גבולותיו המזרחיים. הוא סבר כי ההרפתקאות האיטלקיות הללו אינן שוות את המאמץ, וזאת גם לאחר שפרידריך הציע להעניק לו את העיר העשירה גוסלר – פרס שאותו חמד היינריך מזה זמן רב.
מסעו של ברברוסה אל תוך לומברדיה הסתיים בכישלון מוחץ, והוא נטר טינה להיינריך, אשר לא סייע לו. פרידריך ניצל את עוינותם של הנסיכים הגרמנים האחרים כלפי היינריך, אשר ביסס בהצלחה מדינה חזקה ובעלת רצף טריטוריאלי שכללה את סקסוניה, בוואריה ושטחים ניכרים בצפון ובמזרח גרמניה – ודאג בשנת 1180 כי יישפט שלא-בפניו על אי-ציות, בפני חבר שופטים שהורכב מבישופים ומנסיכים. בהצהירו כי החוק הקיסרי גובר על החוק הגרמני המסורתי, הפשיט בית המשפט את היינריך משטחיו והכריז עליו כעל פורע חוק. אז פלש פרידריך עם הצבא הקיסרי לסקסוניה, כדי להוריד את דודנו על ברכיו. בעלי-בריתו של היינריך נטשו אותו, והוא נכנע לבסוף בנובמבר 1181, בפרלמנט האיחוד (גר') שבארפורט.
היסטוריה > בית אסקניה

לאחר תבוסת היינריך הארי, הקטין פרידריך ברבוסה את שטחי הדוכסות; את וסטפאליה מסר לארכיבישופות של קלן, ואת שטחי בראונשווייג השאיר בידי בית ולף. לאחר מכן מינה פרידריך את ברנהרד הראשון, רוזן אנהלט, בנו של אלברכט "הדב", לדוכס סקסוניה. לאחר מותו של ברנהרד בשנת 1212 עלה לשלטון בנו אלברכט הראשון, דוכס סקסוניה, ולאחר מותו בשנת 1260 ירשו אותו במשותף בניו יוהאן הראשון ואלברכט השני.
לאחר מותו של יוהאן הראשון, ירשו אותו במשותף שלושת בניו; אלברכט השלישי, אריך הראשון, ויוהאן השני, שהמשיכו לשלוט בשיתוף עם דודם עד לשנת 1296. בשנת 1296 חולקה הנחלה בין אלברכט השני לבניו של יוהאן הראשון; אלברכט קיבל את דוכסות סקסוניה-ויטנברג, שהפכה לימים לנסיכות הבוחר מסקסוניה, ואילו בניו של יוהאן קיבלו את דוכסות סקסוניה-לאוונבורג.
תסמונת מוות בעריסה

|  קישורים ומאגרי מידע |
| --- | --- |
 eMedicine:  804412 
 MeSH:  D013398
 סיווגים
 ICD-10:  R95 
 ICD-11:  MH11 
 
תסמונת מוות בעריסה (באנגלית: Sudden Infant Death Syndrome או בקיצור: SIDS) היא תופעה בה תינוקות מתים באופן פתאומי ללא אזהרה מראש תוך כדי שינה, בעיקר בשעות הלילה. למרות המחקר הרב אין הסבר מדעי ברור לתופעה והיא מתרחשת גם אצל תינוקות בריאים לחלוטין, אף שיש מספר גורמים המגבירים את הסיכון. מדובר בפגיעה תפקודית בעיקר, שפוגעת במנגנון בקרת הנשימה והיקיצה של התינוק. התסמונת היא אחד הגורמים הנפוצים לתמותת תינוקות עד גיל שנה. התסמונת עלולה להתרחש אצל תינוקות בני חודש עד שנה, אך רוב מוחלט של המקרים (90%) מתרחשים בטרם מלאו לתינוק שישה חודשים ושיא השכיחות היא בקרב תינוקות בני חודשיים עד ארבעה חודשים.
אפידמיולוגיה

שיעור מקרי מוות בעריסה משתנה ממקום למקום, ובמפנה המאה ה-21, בשל המודעות לתסמונת, חלה בארצות המערב ירידה דרסטית בשיעור התמותה ממנה. בסך הכול בעולם נרשמו בשנת 2010 כ-22,000 מקרי מוות, ירידה מ-30,000 שנרשמו בשנת 1990. בישראל, לפי נתוני משרד הבריאות, בין השנים 2011-2008 נפטרו 150 תינוקות ממקרי מוות בעריסה, כ-6.2% ממקרי הפטירה של תינוקות, ובסה"כ כ-2.3 מקרים לכל 10,000 לידות חי. מדובר בירידה מתחילת שנות ה-2000, אז היה הממוצע כ-4 מקרים לכל 10,000 לידות. שיעור התמותה מהתסמונת בקרב ערביי ישראל גבוה יותר, ובין 2011-2008 השיעור באוכלוסייה היה 4 לכל 10,000 לידות.
לפי נתוני משרד הבריאות, בשנת 2019 שיעור התמותה מהתסמונת היה 1.3 לכל 10,000 לידות, ירידה של 16% בהשוואה לשנת 2010 ושל 44% בהשוואה לשנת 2000. בקרב ערבים ודרוזים, שיעור המוות מהתסמונת בשנים 2017–2019 היה 1.9 לכל 10,000 לידות חי, לעומת 0.7 בקרב יהודים. בפילוח לפי השכלת האם, השיעור עבור תינוקות שנולדו לאמהות שלמדו עד 12 שנים היה 1.5 לכל 10,000 לידות חי, לעומת 0.4 בקרב תינוקות שנולדו לאמהות עם 13 שנות לימוד או יותר. בשנים 2017–2019, תסמונת מוות בעריסה הייתה הגורם ל-3% מכלל מקרי הפטירה של תינוקות.
בארצות הברית ירד שיעור התינוקות שנפטרו מסיבה זו, מ-4,895 בשנת 1992 ל-2,247 בשנת 2004, שיעור של כ-5.4 פטירות לכל 10,000 לידות. השיעור גבוה יותר בקרב אפרו אמריקאיים ואסייתיים בארצות הברית. עם זאת, בתקופה זו עלה שיעור המוות מחנק במיטה בשיעור דומה, כך שלא ברור האם המלצות שונות שניתנו אכן שינו באופן משמעותי את מספר מקרי המוות. הנתונים אינם מדויקים משום שבמקומות רבים בעולם, כולל בישראל, אינה מתבצעת נתיחה שלאחר המוות כשגרה, וזו חיונית לקבלת התוצאה. 61% מהלוקים במוות בעריסה הם זכרים.
גורמי סיכון

מכיוון שהסיבות למוות בעריסה אינן ידועות מתבססות הערכות גורמי הסיכון על ניתוחים סטטיסטיים של הנתונים הידועים לגבי כאלו שלקו בתסמונת. לגבי חלקם יש הסכמה בעוד שלגבי אחרים אין תמימות דעים בקרב החוקרים.
באוקטובר 2006 פורסם מחקר, שטרם אושש דיו, הגורס שמוות בעריסה נגרם עקב פגם גנטי המונע זיהוי כשלים בנשימה בגזע המוח. בשנת 2019 פורסם מחקר אוסטרלי שגילה שתינוקות שחוו מוות בעריסה סובלים מתסמין משותף של רמות נמוכות של חלבון אורקסין, שגורם לתינוקות להתהפך כאשר אין להם מספיק חמצן. היכולת לאבחן ולהשפיע על מינון האורקסין בגוף התינוק וההשפעות של מהלכים כאלו טרם נבחנו לעומק, ולכן המלצות מכוני רפואת הילדים עדיין ממליצים להורים להיזהר מהגורמים הנסיבתיים שידוע על קשר בינם לבין מוות בעריסה, ואלו הם:
גורמי סיכון > במהלך ההיריון

עישון של האם בזמן ההיריון או עישון פאסיבי שלה. עישון של האם בזמן ההיריון מגדיל את הסיכון של תינוק למוות בעריסה פי 3 יחסית לתינוק שאימו לא מעשנת. חשיפה לעישון בזמן ההיריון עלולה להשפיע על התפתחות המוח והריאות של העובר. לפי דו"ח של איגוד הרופאים האמריקאי, (פרק 5, עמודים 180–194), חשיפה למבוגרים מעשנים מקושרת עם מקרי מוות בעריסה. ריאות של תינוקות שמתו ממוות בעריסה הכילו ריכוזים גבוהים יותר של ניקוטין ושל קוטינין (סימן ביולוגי לחשיפה לעישון מיד שנייה) מאשר ריאות של תינוקות שמתו מסיבות אחרות.
שימוש בהרואין.
הורות בגיל העשרה.
הפרש של פחות משנה בין הלידות.
לידות מרובות עוברים.
תזונה לקויה של האם.
גורמי סיכון > לאחר ההיריון

משקל לידה נמוך (במיוחד מתחת ל-1.5 ק"ג).
חשיפה למבוגרים מעשנים: תינוקות החשופים לעישון כפוי של אחד ההורים נמצאים בסיכון כפול למוות בעריסה.
שכיבה על הבטן בזמן השינה: נתונים הראו כי ההוראה להשכיב תינוקות על הגב בארצות הברית הורידה את התמותה משמעותית, בלמעלה מ-40%. עם זאת, מדובר רק בזמן השינה, בזמן הערות יש המלצה גורפת לתת לתינוקות לשכב על הבטן כדי לחזק את גופם.
ביגוד וחימום עודפים הגורמים לעלייה גבוהה בחום הגוף.
משטח שינה רך מידי ולא מאוורר וכן מגני ראש בהיקף העריסה, בדים וכריות מיותרים שיכולים ליצור מצבורי פחמן דו-חמצני (CO2) בסביבת נתיבי האוויר של התינוק.
שינה במיטת ההורים או במיטת ילד אחר, מאותן סיבות שהוזכרו לעיל.
עטיפה הדוקה בחיתול או שמיכה.
מניעה

כאמור, על פי ניתוחים סטטיסטיים של הנתונים הידועים עלו מספר גורמי סיכון. הקטנת הסיכון להופעת התסמונת ניתן לביצוע בשתי דרכים:
הקטנת גורמי הסיכון:
הימנעות מעישון בסמוך לתינוקות.
השכבת תינוקות על הגב בשנתם.
אוורור החדר ושמירה על זרימת אוויר (חלון פתוח).
הלבשת תינוקות בביגוד קל לקראת השינה.
שימוש במזרן עם רמת קשיות גבוהה.
השכבת תינוקות במיטה נפרדת.
השכבת תינוקות במיטה ללא חפצים.
שמירה על טמפרטורת החדר על 22 מעלות צלזיוס.
במחקר שהתפרסם באוקטובר 2008 התברר כי שימוש במאוורר בחדר התינוק הפחית את שיעור המקרים ב-72 אחוז.
הנקה ותזונה מחלב אם מפחיתה מחלות דרכי נשימה עליונות, ובכך מורידה את הסיכון לתסמונת מוות בעריסה.
נצפה כי חיסון במועד מפחית את מספר המקרים של התסמונת בכ-50%.
נצפה כי שימוש במוצץ מפחית את מספר המקרים של התסמונת, אך המנגנון שבו הוא עושה זאת אינו ידוע.
הערות שוליים

↑  ד"ר ליזה רובין, ד"ר עדינה יוסף, נירה פישר
המחלקה לאם ולילד, דו"ח תמותת תינוקות ותמותה פרינטלית בישראל לשנות 2011 – 2008., באתר משרד הבריאות
↑  מדינת ישראל, חטיבת טכנולוגיות רפואיות, מידע ומחקר במשרד הבריאות, לידות ופטירת תינוקות בישראל 2000–2020, יולי 2022
↑  סוכנויות הידיעות, "מצאנו את הסיבה למוות בעריסה", באתר nrg‏, 1 בנובמבר 2006
↑  דן אבן, נמצא גורם אפשרי למוות בעריסה אצל תינוקות, באתר הארץ, 5 בפברואר 2010
↑  איתי גל, המחקר החדש על מוות בעריסה: יש סיבה לרעש?, באתר ynet, 2 בנובמבר 2006
↑  אביטל לוי, ‏מהפכני: רופאים מצאו דרך לחזות את הסיכון למוות בעריסה, באתר כיכר השבת, 10 בדצמבר 2019
1 2  איך למנוע תסמונת מוות בעריסה, באתר ynet, 19 באפריל 2004
↑  Remarks at press conference to launch Health Consequences of Involuntary Exposure to Tobacco Smoke: A Report of the Surgeon General
↑  ד"ר איתי גל, זהירות: נמצא גורם נוסף למוות בעריסה, באתר ynet, 7 במאי 2016
↑  איתי גל, מאוורר בחדר התינוק מפחית סיכון למוות בעריסה, באתר ynet, 7 באוקטובר 2008
↑  קופת חולים כללית, מוות בעריסה: כך תפחיתו את הסיכון, ‏31.05.2006
↑  Jacqueline Müller-Nordhorn, Chih-Mei Hettler-Chen, Thomas Keil, Rebecca Muckelbauer, Association between sudden infant death syndrome and diphtheria-tetanus-pertussis immunisation: an ecological study, BMC Pediatrics 15, 2015-01-28, עמ' 1 doi: 10.1186/s12887-015-0318-7
↑  E. A. Mitchell, A. W. Stewart, M. Clements, Immunisation and the sudden infant death syndrome. New Zealand Cot Death Study Group., Archives of Disease in Childhood 73, 1995-12-01, עמ' 498–501 doi: 10.1136/adc.73.6.498
↑  Peter J. Fleming, Peter S. Blair, Martin Ward Platt, John Tripp, The UK accelerated immunisation programme and sudden unexpected death in infancy: case-control study, BMJ 322, 2001-04-07, עמ' 822 doi: 10.1136/bmj.322.7290.822
↑  M. M. T. Vennemann, M. Höffgen, T. Bajanowski, H.-W. Hense, Do immunisations reduce the risk for SIDS? A meta-analysis, Vaccine 25, 2007-06-21, עמ' 4875–4879 doi: 10.1016/j.vaccine.2007.02.077
↑  H. J. Hoffman, J. C. Hunter, K. Damus, J. Pakter, Diphtheria-tetanus-pertussis immunization and sudden infant death: results of the National Institute of Child Health and Human Development Cooperative Epidemiological Study of Sudden Infant Death Syndrome risk factors, Pediatrics 79, April 1987, עמ' 598–611
↑  Rachel Y. Moon, Linda Fu, Sudden infant death syndrome: an update, Pediatrics in Review 33, July 2012, עמ' 314–320 doi: 10.1542/pir.33-7-314
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551409205171  BnF: cb11940121x (data)  GND: 4174921-2  LCCN: sh93009156  NDL: 00577438 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קונסרבטוריון רמת גן

תבנית:מוסד לימודי
קונסרבטוריון רמת גן או המרכז החדש למוזיקה רמת גן ע"ש נעמי שמר הוא הקונסרבטוריון העירוני של העיר רמת גן. הקונסרבטוריון ממוקם ברחוב רש"י 5 שבעיר (במגדל גרונר), מול כיכר גרונר.
אודות

הקונסרבטוריון נוסד בשנת 1997 מציע לימודים ושיעורים בכלי נגינה שונים, שיעורי תורת המוזיקה, נגינה בהרכבים קאמריים, ונגינה/שירה בתזמורות/במקהלה אמנותית.
כמו כן, מתקיימות במרכז פעילויות ייחודיות כגון כיתות אמן, פעילות ייצוגית והשתתפות בטקסים, מופעי קונצרטים של תלמידים ומורים.
מנהלי הקונסרבטוריון בעבר היו: דוד קריבושי ואלכס וסרמן. כיום המנהלת היא מיכאלה בן חיים.
בנוסף, הקונסרבטוריון מציע את מסלול "אף פעם לא מאוחר" ללימודי מוזיקה למבוגרים.. בנוסף, לקונסרבטוריון קיימת שלוחה ברמת אפעל.
עד שנת 2020 פעלה בקונסבטוריון התזמורת הסימפונית רמת גן.
הערות שוליים

↑  המרכז החדש למוסיקה רמת-גן, באתר עיריית רמת גן(הקישור אינו פעיל)
גריל מונגולי

| --- | --- |

גריל מונגולי
 
 מאכלים
 מוצא:  הרפובליקה העממית של סין 
 
וו ז'אונן, יוצר הגריל המונגולי, 2012
גריל מונגולי או ברביקיו מונגולי (בשפות סיניות: 蒙古烤肉; בפין-יין: Měnggǔ kǎoròu; בוייד-ג'יילס: Mêng²-ku³ K'ao³-jou⁴) הוא מאכל מוקפץ שפותח בטייוואן במהלך שנות ה-50. על אף שמו, המנה אינה מונגולית וקשורה רק למנגל באופן רופף.
מקור

גריל מונגולי נוצר על ידי הקומיקאי והמסעדן הטיוואני וו ז'אונן. וו, יליד בייג'ינג, נמלט לטייוואן לאחר פרוץ מלחמת האזרחים הסינית, ופתח דוכן אוכל רחוב בטייפה בשנת 1951. בעוד שבתחילה ביקש לקרוא למנה "ברביקיו של בייג'ינג", בשל רגישות פוליטית הקשורה לעיר אשר הוגדרה באותה התקופה כבירת הרפובליקה העממית של סין, נבחר השם "גריל מונגולי" למרות היעדר הקשר למונגוליה.
דוכן האוכל של וו משך קהל לקוחות רחב שכלל דיפלומטים ואנשי עסקים עשירים אף על פי שהגיש מנות זולות יחסית ולא מתוחכמת. עם זאת, הדוכן נהרס מאוחר יותר על ידי הצפה שמקורה בטייפון שבמהלכו וו כמעט טבע. מאוחר יותר הוא הצליח לפתח קריירה מצליחה מאוד כקומיקאי ועזב את עסקי המסעדנות. חקיינים רבים הופיעו כדי לנצל את הפופולריות של המנות שיצר, כולל ג'ינגיס חאן, ארמון טאנג, חאן גדול וחאן שמימי. המנות הוצגו מאוחר יותר בהצלחה גם מחוץ לטייוואן.