stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליאור סופר
ביוגרפיה > 2010 > סגן אלוף העולם

באליפות העולם בסקי מים בכבלים שנערכה בשנת 2010 זכה סופר במדליית כסף.
ביוגרפיה > 2011 > אלוף אירופה

באליפות העולם שנערכה בפיליפינים בינואר 2011 סיים סופר במקום חמישי ובאליפות אירופה שנערכה בבלגרד סרביה בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב.
ביוגרפיה > 2012

באליפות אירופה בסקי מים בכבלים שנערכה בטולוז צרפת בספטמבר 2012 זכה סופר במדליית כסף.
ביוגרפיה > 2013

באליפות אירופה שנערכה בשוודיה בספטמבר 2013 זכה סופר במדליית ארד, אחרי שני גולשים מגרמניה.
ביוגרפיה > 2014 > אלוף עולם

באליפות אירופה בסקי מים בכבלים שנערכה בפולין ביולי 2014 זכה סופר במדליית כסף. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם בסקי מים בכבלים שנערכה בנורווגיה באוגוסט הוא זכה במדליית הזהב, לפני אלוף אירופה פרדי ואן אוסטן מגרמניה וסן אים מקוריאה הדרומית.
ביוגרפיה > 2016

באליפות העולם בסקי מים שנערכה במקסיקו בנובמבר 2016 זכה סופר במדליית זהב. במדליית ארד זכה גיא פירר מישראל.
ביוגרפיה > 2018

באליפות העולם בסקי מים שנערה בארגנטינה בפברואר 2019 זכה סופר במדליית זהב שלישית.
פרסים

סופר נבחר לגולש הווייקברוד המצטיין בעולם לשנת 2013 במטעם מגזין הגלישה Unleashed Wake Mag.
סופר נבחר לספורטאי השנה הלא אולימפי של ישראל לשנת 2013 בטקס "המצוינות בספורט" ע"ש יעקב חודורוב, מטעם משרד התרבות והספורט ובשיתוף הטוטו.
סופר נבחר לספורטאי השנה של ישראל לשנת 2014 בטקס "המצוינות בספורט" ע"ש יעקב חודורוב, מטעם משרד התרבות והספורט ובשיתוף הטוטו.
סופר נבחר לגולש העשור ע״י ארגון IWWF בחודש מאי 2020.
הערות שוליים

↑  סקי מים: ליאור סופר סיים חמישי באליפות העולם, באתר nrg‏, 23 בינואר 2011
↑  ליאור סופר - אלוף אירופה בווייקבורד, באתר צלם ים, ספטמבר 2011
↑  מדליית כסף לליאור סופר באליפות אירופה בווייקבורד, באתר שוונג,‏ ב-9 בספטמבר 2012
↑  אליפות אירופה בסקי מים: 3 מדליות לישראל, באתר ערוץ הספורט, 31 באוגוסט 2013
↑  Lior Sofer tastes gold at Norsjø Cable Park, surfertoday, 17 August 2014 כתבה באנגלית מלווה בסרטון מאליפות העולם וטקס הענקת המדליות (באנגלית)
↑  הגולש ליאור סופר זכה באליפות העולם בווייקבורד, באתר ONE‏, 17 באוגוסט 2014
↑  סקי מים: ליאור סופר שוב אלוף העולם, באתר ynet, 13 בנובמבר 2016
↑  יאיר קטן, סקי מים: ליאור סופר זכה לכבוד נוסף, באתר ynet, 15 בינואר 2014
↑  יאיר קטן, אלכס שטילוב וירדן ג'רבי ספורטאי השנה, באתר ynet, 14 בינואר 2014
↑  יאיר קטן, ג'רבי וסופר ספורטאי השנה של ישראל, באתר ynet, 15 בדצמבר 2014
סיליברי

| --- | --- |

מראה העיר
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  מרמרה
 נפה:  איסטנבול
 ראש העיר:  וולקאן יילמאז (מפלגת התנועה הלאומית)
 שטח:  868.3 קמ"ר
 גובה:  367 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  221,723 (2023)
  ‑ צפיפות:  255.4 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  41°05′N 28°15′E﻿ / ﻿41.083°N 28.250°E﻿ / 41.083; 28.250
 אזור זמן:  UTC +3
 אתר העיר
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורסיליברי(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורסיליברי(למפת מרמרה (מחוז) רגילה) איסטנבול בורסה איזמיט אדירנה טקירדא צ'נקלה בולגריה יוון הים האגאי מרכז אנטוליה  י. ש. הים השחור ים מרמרה הים האגאי סיליברי(למפת מרמרה (מחוז) מוגדלת) איסטנבול בורסה איזמיט אדירנה טקירדא צ'נקלה בולגריה יוון הים האגאי מרכז אנטוליה  י. ש. הים השחור ים מרמרה הים האגאי סיליברי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סִילִיבְרִי (בטורקית: Silivri; בלאדינו: סִילִיבְרִיָה) היא עיר ורשות מקומית השוכנת לחוף ים מרמרה, בנפת איסטנבול במחוז מרמרה שבצפון-מערב טורקיה. העיר מרוחקת 59 ק"מ מערבית למרכז איסטנבול ולפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה 221,723 תושבים.
היסטוריה

יישוב מאורגן התקיים במקום בעידן הממלכה התראקית במאה ה-5 לפנה"ס, ובהמשך במהלך התקופה ההלניסטית נשלט המקום על ידי המוקדונים והיוונים. בתקופה זו נקרא היישוב סלימבריה (Selymbria). מאוחר יותר, כבשה את האזור הקיסרות הרומית ולאחר התפרקותה נשלט השטח על ידי האימפריה הביזנטית. ב-805 נכבשה העיר על ידי קרום, חאן הממלכה הבולגרית הראשונה. ב-1204, במהלך מסע הצלב הרביעי עברה העיר לחזקת האימפריה הלטינית.
ב-1399 נכבשה העיר על ידי צבאותיו של באיזיט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית, ובתקופת בין המלכים שבה לידי הביזנטים. ב-1453 לאחר כיבוש קונסטנטינופול נפלה שוב סיליברי לידי העות'מאנים. בהדרגה התיישבו בעיר בני לאומים שונים והיא הפכה לצומת מסחר. בתקופת שלטונו של סולימאן הראשון עברה העיר תנופת פיתוח ובין השאר נבנה גשר בן 33 קשתות אשר תוכנן על ידי האדריכל סינאן.
תהליך שקיעתה של האימפריה העות'מאנית הפך את סיליברי לאזור קרבות. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשה העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה על ידי צבא ממלכת בולגריה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה הועברה העיר לחזקת ממלכת יוון מתוקף הסכם סוור. לאחר מלחמת העצמאות של טורקיה הוחזרה העיר לחזקת טורקיה. אירועים אלו לוו בטרנספר אוכלוסיות נרחב.
יהודים

תיעוד לקהילה יהודית בסיליברי קיים מהתקופה העות'מאנית. הייתה זו קהילה ספרדית, ככל הנראה אמידה ולה מוסדות פעילים. במקביל לתהליך שקיעת האימפריה העות'מאנית, מתועדת הגירת יהודים אל מחוץ לשטחי האימפריה. כך בשלהי המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 תועדה הגירת יהודים מסיליברי לעיר קמגואיי בקובה, ובה הקימו המהגרים קהילה יהודית. במהלך גל הגירה זה, קטן מספר בני הקהילה לכדי 1,417 ב-1914.
שקיעת האימפריה העות'מאנית ותהליך הגירת היהודים מסיליברי הותיר את הקהילה במצב כלכלי קשה. ב-1907 תועדו בסיליברי 400 משפחות של יהודים כאשר רק 12 מתוכן היו בעלות מעמד כלכלי איתן (נוֹטָבֶּלִים). בראשית המאה ה-20 כיהן יצחק קטריבאס כנשיא הקהילה היהודית. במהלך מלחמת העולם הראשונה ולאחריה עזבו יהודים מסיליברי את העיר והיגרו לארצות הברית, צרפת, ארץ ישראל ומקצתם לאיסטנבול. בעיר נותרה קהילה קטנה. ביולי 1934 פרצו פרעות על רקע אנטישמי נגד יהודי טורקיה שהתגוררו באזור תראקיה. הפרעות היו שיאו של גל אנטישמי בחברה הטורקית ששאב השראה מגרמניה הנאצית, ולובה על ידי ג'וואט ריפאט אטילהאן שהיה עיתונאי וסופר אנטישמי. הקהילה בסיליברי הותקפה ובניה נטשו אותה ועברו לאיסטנבול.
בהיסטוריוגרפיה של מפעל ההעפלה ידועה סיליברי כעיר אשר לחופיה נטרפה ב-1940 ספינת המעפילים סלבדור שהפליגה מבולגריה. 238 מעפילים נספו באסון ומהם 66 ילדים ונערים. חלק מנוסעי הספינה הצליחו להגיע לחוף בשארית כוחותיהם ומתו מהיפותרמיה. מקצתם הצליחו להגיע לבתי התושבים ולהזעיק עזרה, ואלו נחלצו לעזרתם. לאורך עשרות שנים לאחר האירוע כונה המקום בו טבעה הסלבדור "מפרץ היהודים". קרבנות האסון נקברו בבית קברות הסמוך לסיליברי וב-1964 הועלו עצמותיהם לישראל ונקברו בהר הרצל.
הערות שוליים

↑  Turkey: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  FIRST IMMIGRANTS, באתר בית התפוצות (באנגלית).
↑  מרגלית בז'ראנו, Cuba, באתר jwa.org (באנגלית).
↑  Kemal Karpat‏, Ottoman Population, 1830-1914, Demographic and Social Characteristics, עמודים 184–185, באתר kupdf.net (באנגלית).
↑  OTTOMAN JEWS IN THE CONTEXT OF GEOGRAPHICAL DISTRIBUTION, POPULATION & HOUSING, באתר turkofamerica.com (באנגלית).
↑  ברנרד לואיס, The Decline and Fall of Islamic Jewry, באתר commentarymagazine.com (באנגלית).
↑  אבנר לוי, הפרעות ביהודי תראקיה 1934, באתר מכון בן-צבי.
↑  שלמה שאלתיאל, מארץ הולדת למולדת, עלייה והעפלה מבולגריה ודרכה בשנים 1939 - 1949, הוצאת עם עובד, תל אביב, 2004, עמודים 83–90.
↑  עפרם של קרבנות "סלבדור" הועלה לאניה "אשדוד", דבר, 26 באוגוסט 1964.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564998805171  GND: 4054486-2  LCCN: n89670690  VIAF: 125615476   WorldCat (עם VIAF): 125615476 
שרידי ספינת המעפילים סלבדור על חוף סיליברי
מוסטפא כמאל פאשא (עיר)

| --- | --- |

נהר מוסטפא כמאל פאשא (אנ') בעיר
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  מרמרה
 נפה:  בורסה
 ראש העיר:  מהמט קאנאר (מפלגת הצדק והפיתוח)
 שטח:  1,574 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  103,944 (2023)
  ‑ צפיפות:  66.04 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  40°02′07″N 28°24′42″E﻿ / ﻿40.035277777778°N 28.411666666667°E﻿ / 40.035277777778; 28.411666666667 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורמוסטפא כמאל פאשא(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורמוסטפא כמאל פאשא(למפת מרמרה (מחוז) רגילה) איסטנבול בורסה איזמיט אדירנה טקירדא צ'נקלה בולגריה יוון הים האגאי מרכז אנטוליה  י. ש. הים השחור ים מרמרה הים האגאי מוסטפא כמאל פאשא(למפת מרמרה (מחוז) מוגדלת) איסטנבול בורסה איזמיט אדירנה טקירדא צ'נקלה בולגריה יוון הים האגאי מרכז אנטוליה  י. ש. הים השחור ים מרמרה הים האגאי מוסטפא כמאל פאשא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מוסטפא כמאל פאשא (בטורקית: Mustafakemalpaşa) היא עיר ותת-נפה בנפת בורסה, במחוז מרמרה שבצפון-מערב טורקיה. העיר שוכנת על גדות נהר מוסטפא כמאל פאשא (אנ'). לפי אומדן רשמי משנת 2023 התגוררו בעיר 103,944 בני אדם.
היסטוריה

נהוג לחשוב כי השם היווני העתיק של המחוז היה קרמאסטה (Κρεμαστή ביוונית עתיקה, קירמאסטי בטורקית מודרנית), תחת ממלכת ביתיניה, אך במחקר טענה זו אינה מקובלת. בסביבות שנת 300 לספירה, העיירה הפכה לדיוקסיה נוצרית. בשנת 1336 אורהן הראשון הכניס את העיר לאימפריה העות'מאנית. בשנים 1867–1922 הייתה קירמאסטיחלק ממחוז הודא-ונדגאר (Hüdavendigâr vilayet). במהלך מלחמת יוון–טורקיה סבלה העיר מהרס רב. בשנת 1925, בתום מלחמת העצמאות של טורקיה, החליטה מועצת העיר לשנות את שמה של העיר לכבוד המנהיג מוסטפא כמאל אטאטורק.
כלכלת העיר נסמכת בעיקר על חקלאות, גידול בעלי חיים, ודייג באגם אולואבאט. האזור עשיר במחצבים שונים: בור, ליגניט, ומעיינות עשירים במינרלים.
העיר מפורסמת גם בקינוחים הרבים המיוצרים בה, בעיקר הקינוח מוסטפא כמאל פאשא.
אתרים

בעיר נמצאים מספר מסגדים, שרידי מצודה ביזנטית, ושרידים ארכאולוגים שונים: סרקופגים, כתובות וחפצי אמנות.
אתרי תיירות שונים בתחומי העיר:
מעיינות חמים טונבולדק (Tümbüldek Kaplıcaları)
מפל סואוצ'טו (Suuçtu Şelalesi)
העיר העתיקה מילתפוליס (Miletepolis)
מערת אייויני (Ayvaini Mağarası)
ערים תאומות

איטליה שיאקה (אנ'), סיציליה, איטליה
מקדוניה הצפונית ליפקובו (אנ'), מקדוניה הצפונית
בוסניה והרצגובינה מוסטאר, בוסניה והרצגובינה
קוסובו קמניצה (אנ'), קוסובו
מולדובה קיפצ'אק (אנ'), גגאוזיה, מולדובה
הערות שוליים

↑  Turkey: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  Babinger, Franz, “Kirmāstī”, in: Encyclopaedia of Islam, First Edition (1913-1936), Edited by M. Th. Houtsma, T.W. Arnold, R. Basset, R. Hartmann. Online abgerufen am 14 June 2023 http://dx.doi.org/10.1163/2214-871X_ei1_SIM_4231
↑  Babinger, Fr., “Kirmāstī”, in: Encyclopaedia of Islam, Second Edition, Edited by: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Online abgerufen am 14 June 2023 http://dx.doi.org/10.1163/1573-3912_islam_SIM_4393
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567322405171  GND: 4299315-5  LCCN: n88190439  VIAF: 129114712   WorldCat (עם VIAF): 129114712
הבונדסליגה השנייה

| --- | --- |

 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל הגרמנית 
 מדינות:  גרמניה גרמניה
 קבוצות:  18
 תקופת הפעילות:  1974–הווה (כ־51 שנים) 
 אלופה נוכחית:  היידנהיים (2022/23)
 מפעל גבוה:  בונדסליגה 
 מפעל מקביל:  הגביע הגרמני
 מפעל נמוך:  הליגה השלישית בגרמניה 
 אתר רשמי
 
הבונסדליגה השנייה (בגרמנית: 2. Fußball-Bundesliga) היא ליגת הכדורגל השנייה בחשיבותה בגרמניה, לאחר הבונדסליגה.
בליגה נוטלות חלק 18 קבוצות, המתמודדות ביניהן בשני סיבובים, משחק בית ומשחק חוץ, כאשר כל קבוצה משחקת בסך הכל 34 משחקים בכל עונה.
עלייה וירידה

שלוש הקבוצות אשר מסיימות במקומות הראשונים עולות לבונדסליגה, הליגה הבכירה בגרמניה. החל מעונת 2009/2010, רק שתי הקבוצות המסיימות במקומות העליונים עולות ליגה בצורה אוטומטית, ואילו הקבוצה אשר סיימה במקום השלישי מתמודדת בפלייאוף על העלייה עם הקבוצה אשר סיימה במקום ה-16 בטבלת הבונדסליגה.
שתי הקבוצות אשר מסיימות במקומות האחרונים בליגה, יורדות לליגה השלישית, שתי הקבוצות המסיימות במקומות הראשונים בליגה השלישית עולות לליגה השנייה. הקבוצה שמסיימת במקום ה-16 בליגה השנייה מתמודדת בפלייאוף על ההישארות נגד הקבוצה שמסיימת שלישית בליגה השלישית.
חוקים

בסגל הקבוצות למשחק בבונדסליגה השנייה מותר שיהיו עד חמישה שחקנים אשר אינם אזרחי האיחוד האירופי. על ספסל הקבוצות יכולים לשבת עד 7 שחקנים מחליפים, אך למאמן מותר להחליף רק חמישה במהלך המשחק.
קבוצות הליגה

בעונת 2024/2025 יתחרו בליגה הקבוצות הבאות:
| קבוצה | עיר | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| אולם 1846 | אולם | דונאושטאדיון | 19,500 |
| איינטרכט בראונשווייג | בראונשווייג | אצטדיון איינטרכט | 23,325 |
| אלוורסברג | אלוורסברג | ואלדשטאדיון על הקייזרלינדה | 10,000 |
| גרויטר פירט | פירט | שפורטפארק רונהוף תומאס זומר | 16,626 |
| דרמשטאדט 98 | דרמשדאט | אצטדיון בולנפלטור | 17,650 |
| המבורג | המבורג | פולקספארקשטדיון | 57,000 |
| הנובר 96 | הנובר | HDI ארנה | 49,000 |
| הרטה ברלין | ברלין | האצטדיון האולימפי של ברלין | 74,649 |
| יאן רגנסבורג | רגנסבורג | יאנשטאדיון רגנסברוג | 15,210 |
| מגדבורג | מגדבורג | MDCC ארנה | 30,098 |
| נירנברג | נירנברג | אצטדיון נירנברג | 49,923 |
| פאדרבורן 07 | פאדרבורן | בנטלר-ארנה | 15,000 |
| פורטונה דיסלדורף | דיסלדורף | מרקור שפיל ארנה | 54,600 |
| פרויסן מינסטר | מינסטר | פרויסנשטאדיון | 14,300 |
| קייזרסלאוטרן | קייזרסלאוטרן | אצטדיון פריץ ואלטר | 49,327 |
| קלן | קלן | אצטדיון ריין אנרגי | 49,698 |
| קרלסרוהה | קרלסרוהה | וילדפארקשטדיון | 34,302 |
| שאלקה 04 | גלזנקירכן | פלטינס ארנה | 62,271 |
הליגה האוסטרית השנייה

| --- | --- |

 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל האוסטרית
 מדינות:  אוסטריה אוסטריה
 קבוצות:  10
 תקופת הפעילות:  1974–הווה (כ־51 שנים)
 אלופה נוכחית:  ב.וו. לינץ (2022/2023)
 מירב הזכיות:  ל.א.ס.ק. לינץ (4 זכיות)
 מפעל גבוה:  הבונדסליגה האוסטרית
 מפעל מקביל:  הגביע האוסטרי
 מפעל נמוך:  הליגה האיזורית של אוסטריה 
 www.bundesliga.at
 
הליגה האוסטרית השנייה (בגרמנית:  Liga ‏.2), אשר בין השנים 2002–2018 נקראה בשם הליגה האוסטרית הראשונה (בגרמנית: Erste Liga), היא הליגה המקצוענית השנייה בחשיבותה בכדורגל האוסטרי. הליגה כוללת 16 מועדונים, כשאלופת הליגה עולה לבונדסליגה האוסטרית, ואילו הקבוצות שמסיימות בשלושת המקומות האחרונים יורדות לליגה האוסטרית האזורית, שמחולקת לשלושה מחוזות. השתתפות בליגה האוסטרית השנייה מותנית ברישוי של המועדון על ידי הסנאט החמישי של הליגה הפדרלית. אם הרישיון סורב מסיבות כלכליות, קבוצה אחרת תעלה לליגה.
מועדוני הליגה בעונת 2023/24

16 מועדונים מתחרים בליגה האוסטרית השנייה בעונת 2023/24 הם:
| מועדון | עיר | אצטדיון | מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| אדמירה ואקר מדלינג | מדלינג | BSFZ-ארנה, מריה אנצרסדורף | 10,600 |
| אמשטטן | אמשטטן | ארטל גלאס שטאדיון | 2,000 |
| ברגנץ | ברגנץ | אימואגנטור שטאדיון | 12,000 |
| גראצר א.ק. | גראץ | אצטדיון לייבנהאו | 15,323 |
| דורנבירן 1913 | דורנבירן | אצטדיון ביקרנווייסהאו | 7,500 |
| הורן | הורן | שפארקאסה הורן ארנה | 7,870 |
| לאובן | לאובן | אצטדיון דונאביץ | 6,000 |
| ליפנינג | זלצבורג | אוטרסברג ארנה | 4,128 |
| לפניץ | לפניץ | שפורטפלאץ לפניץ | 3,000 |
| סט. פלטן | סנקט פלטן | NV ארנה | 8,000 |
| פירסט וינה | וינה | הואה ווארט שטאדיון | 5,500 |
| פלורידסדורפר | וינה | FAC-פלאץ | 3,000 |
| קפפנברג | קפפנברג | אצטדיון פרנץ פקטה | 10,000 |
| ריד | ריד | יוסקו ארנה | 7,680 |
| שטורם גראץ II | גראץ | UPC ארנה | 16,364 |
| שטריפפינג | שטריפפינג | FAC-פלאץ | 3,000 |
אלופות לפי שנים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  1974/75: גראצר א.ק.  1975/76: פירסט וינה  1976/77: וינר ספורט קלאב  1977/78: אוסטריה זלצבורג  1978/79: ל.א.ס.ק. לינץ  1979/80: אייזנשטט  1980/81: ואקר אינסברוק  1981/82: אוסטריה קלגנפורט  1982/83: סנקט וייט  1983/84: ספיטל / דראו  1984/85: זלצבורג 1914  1985/86: וינר ספורט קלאב  1986/87: אוסטריה זלצבורג  1987/88: ס.ק. קרמסר  1988/89: ס.ק. קרמסר  1989/90: ספיטל / דראו |  1990/91: ו.פ.ב. מדלינג  1991/92: ל.א.ס.ק. לינץ  1992/93: גראצר א.ק.  1993/94: ל.א.ס.ק. לינץ  1994/95: גראצר א.ק.  1995/96: לינץ  1996/97: אוסטריה לוסטנאו  1997/98: ורווארטס שטייר  1998/99: ברגנץ  1999/00: אדמירה ואקר מדלינג  2000/01: קרנטן  2001/02: א.ס.ק.או. פאשינג  2002/03: מטרסבורג  2003/04: ואקר טירול  2004/05: ריד  2005/06: ריינדורף אלטאך |  2006/07: ל.א.ס.ק. לינץ  2007/08: קפנברג  2008/09: וינר נוישטט  2009/10: ואקר אינסברוק (2002)  2010/11: אדמירה ואקר מדלינג  2011/12: וולפסברג  2012/13: גרודיג  2013/14: ריינדורף אלטאך  2014/15: מטרסבורג  2015/16: ס.ק. פולטן  2016/17: ל.א.ס.ק. לינץ  2017/18: ואקר אינסברוק (2002)  2018/19: סברובסקי טירול  2019/20: ריד  2020/21: בלאו-וייס לינץ  2021/22: אוסטריה לוסטנאו |  2022/23: בלאו-וייס לינץ |  |
זכיות לפי קבוצות

| מועדון | זכיות | עונות זכייה |
| --- | --- | --- |
| ל.א.ס.ק. לינץ | 4 | 1978/79, 1991/92, 1993/94, 2006/07 |
| גראצר א.ק. | 3 | 1974/75, 1992/93, 1994/95 |
| וינר ספורט קלאב | 2 | 1976/77, 1985/86 |
| אוסטריה זלצבורג | 2 | 1977/78, 1986/87 |
| ס.ק. קרמסר | 2 | 1987/88, 1988/89 |
| ספיטל / דראו | 2 | 1983/84, 1989/90 |
| אוסטריה קלגנפורט / קרנטן | 2 | 1981/82, 2000/01 |
| ואקר אינסברוק (2002) | 2 | 2003/04, 2009/10 |
| אדמירה ואקר מדלינג | 2 | 1999/00, 2010/11 |
| ריינדורף אלטאך | 2 | 2005/06, 2013/14 |
| מטרסבורג | 2 | 2002/03, 2014/15 |
| אוסטריה לוסטנאו | 2 | 1996/97, 2021/22 |
| פירסט וינה | 1  | 1975/76 |
| אייזנשטט | 1 | 1979/80 |
| ואקר אינסברוק | 1 | 1980/81 |
| סנקט וייט | 1 | 1982/83 |
| זלצבורג 1914 | 1 | 1984/85 |
| ו.פ.ב. מדלינג | 1 | 1990/91 |
| לינץ | 1 | 1995/96 |
| ורווארטס שטייר | 1 | 1997/98 |
| ברגנץ | 1 | 1998/99 |
| א.ס.ק.או. פאשינג | 1 | 2001/02 |
| ריד | 1 | 2004/05 |
| קפנברג | 1 | 2007/08 |
| וינר נוישטט | 1 | 2008/09 |
| וולפסברג | 1 | 2011/12 |
| גרודיג | 1 | 2012/13 |
| בלאו-וייס לינץ | 1 | 2020/21 |
הליגה הבלארוסית הראשונה

| --- | --- |

 שם מלא:  הליגה הראשונה של אליפות בלארוס בכדורגל
 כינוי:  ליגת המשנה הבלארוסית
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל הבלארוסית
 מדינות:  בלארוס בלארוס
 קבוצות:  16
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־33 שנים)
 אלופה נוכחית:  ספוטניק רצ'יצה
 מירב הזכיות:  הומל, סלביה (3)
 מפעל גבוה:  ליגת העל הבלארוסית 
 מפעל מקביל:  הגביע הבלארוסי
 מפעל נמוך:  הליגה הבלארוסית השנייה בכדורגל 
 אתר רשמי
 
הליגה הבלארוסית הראשונה בשמה המלא הליגה הראשונה של אליפות בלארוס בכדורגל (בבלארוסית: Першая ліга чэмпіянату Беларусі па футболе) היא הליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל הבלארוסי. הוקמה בשנת 1992, בעקבות עצמאות בלארוס ומהווה לליגת המשנה בכדורגל. שתי הקבוצות המסיימות במקומות הראשונים בתום כל עונה מעפילות לליגת העל.
פורמט

הליגה כוללת 16 מועדונים שמשחקים זה מול זה ב-30 מחזורים (למעט בעונות 1992 ו -1995 שנערכו במתכונת מקוצרת של 15 מחזורים). בהזדמנויות שונות מספר הקבוצות המשתתפות צומצם (ועמד על 15 או 14), בשל פרישת קבוצות מהליגה וחוסר במציאת קבוצות שיחליפו את מקומן. ברוב העונות, שתי הקבוצות הטובות ביותר מעפילות לליגת העל, בעוד שתי הקבוצות הפחות טובות נושרות לליגה הבלארוסית השנייה. עם זאת היו כמה סטיות מהפורמט, במיוחד כאשר ליגת העל הורחבה או צומצמו בה מספר הקבוצות.
הקבוצות בעונת 2021

| בלשינה | ברנוביץ' | וולנה | גרניט | לידא |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרטק, בוברויסק | לוקומוטיב, ברנוביץ' | וולנה, פינסק | פולסיה, לוניניץ | סטארט, לידא |
| תכולה: 3,700 | תכולה: 3,749 | תכולה: 3,136 | תכולה: 3,090 | תכולה: 3,000 |

| לוקומוטיב | נפטאן | אורשה | ארסנל | סלונים-2017 |
| לוקומוטיב, הומל | אטלנט, נובופולוצק | אורשנסקי, אורשה | האצטדיון העירוני, דזיארז'ינסק, מחוז מינסק | יונוסט, סלונים |
| תכולה: 750 | תכולה: 4,522 | תכולה: 2,582 | תכולה: 1,100 | תכולה: 2,220 |

| אסיפוביצ'י | חימיק | קרומקאצ'י | סמולביצ'י | דנייפר מוהילב |
| יונוסט, אספוביצ'י | חימיק, סבטלוגורסק | אולימפיסקי, מינסק | אוזיורני, סמולביצ'י | ספרטק, מוהילב |
| תכולה: 1,300 | תכולה: 2,500 | תכולה: 1,500 | תכולה: 1,486 | תכולה: 7,350 |
הזוכות והקבוצות המעפילות

קבוצות שמסומנות בכתב מודגש הן קבוצות שהעפילו לליגת העל בסוף העונה.
| עונה | אלופה | סגנית | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | דינמו-2 מינסק | שיניק בוברויסק | קומונאלניק פינסק |
| 1992/93 | שיניק בוברויסק | סלביה מאזיר | סלמאש מוהילב |
| 1993/94 | אובודבצ'יק לידא | סלביה מאזיר | קומונאלניק פינסק |
| 1994–95 | סלביה מאזיר | אטאקה אאורה מינסק | קומונאלניק פינסק |
| 1995 | נפטאן נובופולצק | קומונאלניק פינסק1 | פומלגאוט בוריסוב |
| 1996 | טרנסמאש מוהילב | קומונלניק סלונים | חימיק סבטלוגורסק |
| 1997 | הומל | באטה בוריסוב | לידא |
| 1998 | לידא | סבסלוץ' קרולביה אוסיפוביץ'. | פינסק-900 |
| 1999 | קומונלניק סלונים | ודריץ'-97 רשיצה | דינמו-2 מינסק |
| 2000 | מולודצ'נו | לונינץ | נמאן מוסטי |
| 2001 | טורפדו זודינו | זבזדה BGU מינסק | דרידה מחוז מינסק |
| 2002 | דרידה מחוז מינסק | נפטאן נובופולוצק | לוקומוטיב מינסק |
| 2003 | ויטבסק | MTZ-RIPO מינסק | סמורגון |
| 2004 | לוקומוטיב מינסק | ודריץ'-97 רשיצה2 | סמורגון |
| 2005 | בלשינה בוברויסק | לוקומוטיב ויטבסק | סמורגון |
| 2006 | מינסק | סמורגון | חימיק סבטלוגורסק |
| 2007 | סאביט מוהילב | גרניט מיקשביץ' | לוקומוטיב מינסק |
| 2008 | מינסק | חימיק סבטלוגורסק | בלשינה בוברויסק |
| 2009 | בלשינה בוברויסק | וולנה פינסק | DSK הומל |
| 2010 | הומל | סקביץ' מינסק1 | DSK הומל |
| 2011 | סלביה מאזיר | פרטיזן מינסק3 | הורודייה |
| 2012 | דנייפר מוהילב | הורודייה1 | ויטבסק |
| 2013 | סלוצק | הורודייה1 | ויטבסק |
| 2014 | גרניט מיקשביץ'. | סלביה מאזיר | ויטבסק |
| 2015 | איסלוץ' מחוז מינסק | הורודייה | קרומקצ'י מינסק |
| 2016 | הומל | דנייפר מוהילב | לוקומוטיב הומל |
| 2017 | לוץ' מינסק | סמולביץ' | טורפדו מינסק |
| 2018 | סלביה מאזיר | אנרגטיק מינסק | בלשינה בוברויסק2 |
| 2019 | בלשינה בוברויסק | סמולביצ'י |  |
| 2020 | ספוטניק רצ'יצה | הומל | קרומקאצ'י מינסק |
1 . הקבוצה נשרה מהליגה
2 . הקבוצה הייתה אמורה להעפיל לליגת העל אבל נדחתה על ידי ההתאחדות
3 . הקבוצה הייתה אמורה להעפיל לליגת העל אבל התפרקה לאחר סיום העונה
סרייה ב'

| --- | --- |

 שם מלא:  הליגה האיטלקית השנייה בכדורגל
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל האיטלקית
 מדינות:  איטליה 
 קבוצות:  20
 תקופת הפעילות:  1929–הווה (כ־96 שנים)
 אלופה נוכחית:  פארמה (2023/24)
 מירב הזכיות:  גנואה ואטאלנטה (6)
 מפעל גבוה:  סרייה א'
 מפעל מקביל:  הגביע האיטלקי
 מפעל נמוך:  ליגה פרו
 www.legab.it
 
סרייה ב' (באיטלקית: Serie B) היא הליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל האיטלקי, אחרי הסרייה א'. בליגה משתתפות 20 קבוצות.
במהלך העונה כל קבוצה משחקת 38 משחקים - שניים נגד כל קבוצה אחרת בשני סיבובים המורכבים שניהם מ-19 מחזורים.
עלייה וירידה

בסוף כל עונה שלוש קבוצות עולות לסרייה א', ליגת העל האיטלקית, ועוד ארבע קבוצות יורדות לליגה פרו, הליגה השלישית. שתי הקבוצות הראשונות עולות אוטומטית. אם לקבוצה במקום השלישי לפחות 10 נקודות יותר מהקבוצה במקום הרביעי, גם היא עולה אוטומטית; אחרת, הקבוצות במקומות 3 עד 6 מתחרות בטורניר כדי לקבוע איזו תעלה לסרייה א'.
לעומת זאת, שלוש הקבוצות האחרונות (במקומות 18,19,ו-20) אוטומטית יורדות לליגה פרו. אם לקבוצה במקום ה-16 לפחות חמש נקודות יותר מהקבוצה במקום ה-17, אז הקבוצה במקום ה-17 יורדת גם היא אוטומטית; אחרת, שתי הקבוצות מתחרות זו נגד זו כדי לקבוע איזו תרד.
קבוצות לעונת 2024/2025

| קבוצה | עיר | מחוז | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בארי | בארי | פוליה | אצטדיון סאן ניקולה | 58,270 |
| יובה סטאביה | קסטלאמארה די סטאביה | קמפניה | אצטדיון רומאו מנטי | 12,800 |
| מודנה | מודנה | אמיליה-רומאניה | אצטדיון אלברטו ברגליה | 21,092 |
| מנטובה | מנטובה | לומברדיה | אצטדיון דנילו מרטלי | 14,884 |
| סודטירול | בולצנו | טרנטינו - אלטו אדיג'ה | אצטדיון דרוסו | 5,539 |
| סלרניטנה | סלרנו | קמפניה | אצטדיון ארקי | 31,300 |
| סמפדוריה | גנואה | ליגוריה | אצטדיון לואיג'י פראריס | 33,205 |
| ססואולו | ססואולו | אמיליה-רומאניה | אצטדיון מפיי | 23,717 |
| ספציה | לה ספציה | ליגוריה | אצטדיון אלברטו פיקו | 11,466 |
| פיזה | פיזה | טוסקנה | ארנה גריבלדי | 10,000 |
| פלרמו | פלרמו | סיציליה | אצטדיון רנצו ברברה | 36,365 |
| פרוזינונה | פרוזינונה | לאציו | אצטדיון בניטו סטירפה | 16,227 |
| צ'זנה | צ'זנה | אמיליה-רומאניה | אצטדיון דינו מנוצי | 23,860 |
| צ'יטדלה | צ'יטדלה | ונטו | אצטדיון פייר צ'זארה טומבולטו | 7,623 |
| קוזנצה קלציו | קוזנצה | קלבריה | אצטדיון סנט ויטו ג'יג'י מרולה | 20,987 |
| קטנזארו | קטנזארו | קלבריה | אצטדיון ניקולה צ'רבולו | 14,650 |
| קרארזה | קרארה | טוסקנה | אצטדיון די מארמי | 3,520 |
| קרמונזה | קרמונה | לומברדיה | אצטדיון ג'ובאני זיני | 20,641 |
| רג'אנה | רג'ו אמיליה | אמיליה-רומאניה | אצטדיון מפיי - צ'יטה דל טריקולורה | 21,525 |
| רג'ינה קלצ'ו | רג'ו די קלבריה | קלבריה | סטאדיו אורסטה גרנילו | 27,763 |