stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריכת גלית
היסטוריה

הבריכה הוקמה ב-1964 סמוך להיכל הספורט יד אליהו, במטרה ליצור במקום קומפלקס ספורט, ונבנתה כבריכה עירונית בצורת האות "ר", במימון עיריית תל אביב. מטרת המתכננים הייתה להקים בריכה שיהיו בה תחרויות שחייה רבות ומשחקי כדורמים. זו הייתה הבריכה הראשונה שהוקם בה יציע צופים, עם מקום למאות צופים. אולם יציע הצופים מוקם בצורה לא טובה, ומי שישב עליו, היה בקצה המסלול ולא לאורכו, ולכן ראה את הפעילות ממרחק של עשרות מטרים, מה שפגם בהנאת הצפייה. בבריכה גם התקיימו קורסי הכשרה לנוער במסגרת מציל חובב.
ב-1965, במסגרת משחקי המכביה השביעית, אירחה הבריכה את תחרויות השחייה, שבהן החל לדרוך כוכבו של צעיר בן 15 מארצות הברית, מארק ספיץ, שזכה בארבע מדליות.
בריכת גלית נחשבה תמיד בריכה חמה. שלא כמו בריכת גורדון, בה היו המים מוחלפים מדי יום במי תהום מלוחים השאובים מעומק 150 מטרים, ובשל כך היו צוננים, המים בבריכת גלית התחממו בשמש הקיץ של תל אביב. לפני תחרויות היו שופכים לבריכה כמויות גדולות של קרח כדי לצנן את המים.
באמצע שנות התשעים אירחה בריכת גלית את תחרות אליפות אירופה לנערות בשחייה אמנותית.
בתחילת שנות ה-2000 החל מעמדה של הבריכה להתדרדר. בריכות חדשות הוקמו ברחבי העיר וכן מועדוני ספא. תושבי מזרח ודרום תל אביב שהיו לקוחותיה העיקריים הפסיקו לפקוד אותה עקב כך, וגם ניסיון של התקנת מגלשות מים במורד יציע הצופים לא הצליח להציל את הבריכה. משנת 2005 היא עמדה נטושה עד הריסתה ב-20 באוקטובר באותה השנה.
ב-2007 הוקם במקומה פארק ציבורי בשם "פארק גלית".
פארק גלית

פארק גלית נחנך ב-30 באוקטובר 2007 ונכללים בו גינות נוי, פינות משחק, שבילי אופניים וסקייטפארק עשוי בטון, המיועד לסקייטבורדינג וגלגיליות שנחשב לגדול ולמשוכלל ביותר שהוקם בישראל. ב-2009 נחנכו בפארק מגרש חנייה תת-קרקעי, רחבת דשא בשטח של 20 דונם, מגרשי ספורט ומשטחים רטובים למשחקי מים.
את אזור הסקייט פארק תכנן אבי לוזיה. הסקייט פארק עצמו נבנה על יד חברה אמריקאית לבניית סקייט פארקים בשם Grind Line.
סקייטפארק גלית (ברקע: היכל הספורט יד אליהו)
פארק גלית
בת-עדן אדומה

| בת-עדן אדומה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: בעלי חוליות
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עדניים
סוג:: בת-עדן
מין:: בת-עדן אדומה
שם מדעי
 Paradisaea rubra ‏דודין, 1800

בת-עדן אדומה (שם מדעי: Paradisaea rubra) הוא מין של ציפור מהסוג בת-עדן שבמשפחת העדניים.
אורכה של הציפור עד 72 ס"מ אצל הזכרים והם בעלי נוצות ראוותניות בצבע אדום, בטן חומה-כהה וחזה וצוואר צהובים. הראש ירוק, אזור העיניים שחור והמקור צהוב. הרגליים שחורות והזנב אדום וארוך עם 2 גדילים שחורים המתנופפים מצידיו. הנקבות צהובות-חומות ויותר קטנות מהזכרים.
הזכרים פעילים ביערות ברחבי אינדונזיה ומרשימים את הנקבות בעמדות על העצים, סביבם מתקהלים קבוצת עדניים. כל אחד מקפץ סביב הנקבות ומרשים אותם עד שהיא בוחרת אחד.
הם פעילים בסביבות החופפות לעדני וילסון. ייתכן שקיימים זיווגים בין שני המינים כמו אצל כמה מהעדניים.
הערות שוליים

↑  בת-עדן אדומה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ברקטה

פרארי 166 MM
ברקטה (באיטלקית: barchetta) היא סגנון גוף למכונית, המתאפיינת בדרך כלל במכונית רודסטר ללא שמשה קדמית וחלונות צד או עם שמשה קדמית קטנה המחולקת לשתיים.
המכונית הראשונה שהחלה עם המונח ברקטה הייתה פרארי 166 MM שהוצגה במרכב רודסטר אך עם שמשה קטנה ונמוכה. סגנון גוף זה שימש ומשמש את יצרני הרכב כדוגמת: למבורגיני, פרארי, מזראטי, אסטון מרטין, ווהל ומקלארן אוטומוטיב ליצירות פאר ויוקרה ומכוניות עיצוביות. כיום ישנן כמה מכוניות המיוצרות במרכב רודסטר עם סגנון ברקטה כדוגמת פרארי מונזה SP ומקלארן אלבה.
הערות שוליים

↑  BARCHETTA Anderloni
↑  Lamborghini Murciélago Barchetta, Car and Driver, ‏2004-02-01 (באנגלית אמריקנית)
↑  Model Barchetta - Classic Cars | Maserati, www.maserati.com
↑  2001 Aston Martin DB4 GT Zagato Barchetta | Aston Martin, Supercars.net, ‏2016-04-23 (באנגלית אמריקנית)
בנימין מנדלסון

ערך זה עוסק בעורך דין יהודי רומני. אם התכוונתם לרב, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  23 באפריל 1900 בוקרשט, ממלכת רומניה 
 פטירה:  25 בינואר 1998 (בגיל 97) 
 מדינה:  רומניה, ישראל 
 
בנימין מנדלסון (Beniamin Mendelsohn ‏23 באפריל 1900 - 25 בינואר 1998) היה עורך דין ישראלי ממוצא רומני, אחד משני מייסדי תורת הוויקטימולוגיה.
ביוגרפיה

בנימין מנדלסון נולד בבוקרשט שברומניה לאביו שמעון אריה מנדל שהיה תלמיד חכם ועסק במסחר ולעת זיקנה עלה ארצה ולאמו טאובה מנדל (שכנא), בצעירותו היה פעיל בקבוצת בני עזרא, התארגנות יהודית ברומניה, שהונהגה על ידי דוקטור חיים ברזיס, הרב הראשי של פלוישט ובנוסף לפעילותה התרבותית רוחנית היא נאבקה נגד המיסיונריות הפרוטסטנטית והאנגליקנית. מאוחר יותר טען מנדלסון שיצר את הוויקטימולוגיה בעקבות מקרה בו יהודי צעיר, חסר השכלה, בעל מקצוע נבער למדי וחסר ידיעות ביהדות, נפל לידי המיסיונרים בשל המצב הכלכלי שלו ושל משפחתו והוא, מנדלסון, בעזרת דוקטור ברזיס, הצליח "להצילו" מידי המיסיונרים.
בהגיעו לארץ החל לעבוד כשומר במשרד המשפטים בירושלים וכשנודע באקראי לדוד בן-גוריון בביקור שערך במשרד המשפטים על מקצועו הורה להעסיקו כעורך דין במשרד המשפטים שבירושלים.
בשנת 1938 הוכר כאבי תורת הוויקטימולוגיה בכתב עת צרפתי.
בכנס הראשון שנערך ב-1973 שנערך בירושלים לכבודו, הופיע כאורח הכבוד, נושא החקר בנושא זה התרחב מעבר לגבולות חקר העולם הפלילי ובפקולטות בעולם הרחב יש המפתחים את תורתו.
בשנת 1980 הוכר על ידי אוניברסיטת תל אביב בתרומתו המיוחדת לאנושות בהתפתחות תחום זה.
באיגוד הוויקטימולוגיה העולמית מחולקת מלגה דו שנתית על שמו.
משנת 2021 אוניברסיטת ירושלים פועלת להנגשת הארכיון שלו לחוקרים ולציבור הרחב.
נפטר בירושלים, ישראל.
לקריאה נוספת

ברוך טרקטין, לוסיאן-זאב הרשקוביץ, אנציקלופדיה ליהדות רומניה במאות הט"ז-כ"א, מוסד הרב קוק, 2012.
בנימין מורמלשטיין

| --- | --- |

בנימין מורמלשטיין תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  9 ביוני 1905 לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  27 באוקטובר 1989 (בגיל 84) רומא, איטליה 
 מדינה:  אוסטריה 
 מקום קבורה:  בית קברות פלמיניו 
 תפקיד:  רב ראשי 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
בנימין מורמלשטיין (9 ביוני 1905, למברג - 27 באוקטובר 1989, רומא) היה רב, פעיל יהודי וראש היודנראט בטרזיינשטט. לפי סרטו של קלוד לנצמן, "אחרון הלא-צדיקים" (2013), מורמלשטיין הוא ראש היודנראט היחיד בכל מזרח אירופה ששרד את מלחמת העולם השנייה והשואה ולכן לזיכרונותיו משמעות מיוחדת.
חייו

בשנות ה-30 של המאה ה-20 מורמלשטיין היה רב אזורי בווינה וממנהיגי הקהילה היהודית. ב-1938, לאחר האנשלוס, נאלץ לעזור לאדולף אייכמן באיסוף מידע על יהדות העולם לצורך הקמת הלשכה המרכזית להגירת יהודים. בשל תפקידו היה בעל קשרים ענפים עם אייכמן, שהיה הממונה על נושא הגירת היהודים. לפי עדותו של מורמלשטיין בסרט, הוא היה אחד משני היהודים היחידים שהורשו לשבת בנוכחותו של אייכמן. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח מורמלשטיין עם קבוצה של יהודים להיות בין הראשונים שיכינו את הקרקע לתוכנית ניסקו-לובלין. מורמלשטיין נכח, לפי עדותו, בנאום של אייכמן בו איים במוות על קבוצת היסוד אם לא תבצע את עבודתה כראוי. בשל כך ביקר את העובדה שבמשפט אייכמן התייחסו בביטול לאירוע זה. המשימה ארכה מספר שבועות ולאחריה חזר מורמלשטיין לווינה.
בהמשך נשלח מורמלשטיין לטרזיינשטט, שם מונה לחבר ביודנראט. בין השאר היה אחראי על תברואה ובינוי בגטו. ראש היודנראט הראשון, יעקב אדלשטיין, נשלח לאושוויץ ב-1943 ואת מקומו תפס פאול אפשטיין. לאחר שהגרמנים הוציאו להורג את אפשטיין בספטמבר 1944, מונה מורמלשטיין לתפקיד ראש היודנראט, תפקיד אותו מילא עד לשחרור הגטו במאי 1945. לאחר השחרור נשפט מורמלשטיין על שיתוף הפעולה שלו עם הגרמנים בבית משפט צ'כי ונמצא זכאי. הוא שקל לעלות לארץ ישראל אך לבסוף השתקע באיטליה, ברומא עם משפחתו. לתקופה קצרה שירת כרב של העיר טריאסטה, אך שב עם המשפחה והתיישב באופן קבוע ברומא שם חי עד מותו בשלהי 1989. מורמלשטיין פרסם ספר זיכרונות באיטלקית על גטו טרזיינשטט ועל אייכמן בשנת 1961 ורוב זמנו התפרנס ממכירת רהיטים. מורמלשטיין היה עד 1989 חבר פעיל (גם בפן המדעי) במכון האפיפיורי למקרא ברומא.
אחרון הלא-צדיקים

בשנות ה-70, במסגרת התחקיר לסרט "שואה", נפגש קלוד לנצמן עם מורמלשטיין בביתו ברומא. לנצמן צילם את הראיונות הממושכים שערך עם מורמלשטיין ובהם שאל וקיבל תשובות על החיים במהלך המלחמה, יחסיו של מורמלשטיין עם אייכמן ובמיוחד תקופת כהונתו כראש היודנראט בטרזיינשטט והדילמות שנלוו לה. מורמלשטיין התגלה כמרואיין אינטליגנטי ביותר, בעל זיכרון חד והבנה של התקופה בה חי. לבסוף לנצמן לא השתמש בחומר המצולם הזה במסגרת סרטו. רק בתחילת המאה ה-21, החליט לנצמן שהגיע הזמן לעשות שימוש בחומרים ויצר סרט ארוך, המבוסס בחלקו הגדול על הראיונות עם מורמלשטיין. הסרט, שנקרא אחרון הלא-צדיקים, יצא לאקרנים במחצית השנייה של 2013.
ג'יימס מק'פרסון

ערך זה עוסק בגנרל אמריקאי בצבא האיחוד. אם התכוונתם להיסטוריון אמריקאי, ראו .
| --- | --- |

גנרל ג'יימס מק'פרסון, צולם בידי מת'יו ברדי
 לידה:  14 בנובמבר 1828 קלייד, אוהיו
 נהרג:  22 ביולי 1864 (בגיל 35) אטלנטה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  McPherson Cemetery 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית  צבא האיחוד
 תקופת הפעילות:  1853–1864 (כ־11 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד צבא טנסי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים האמריקנית  קרב פורט הנרי  קרב פורט דונלסון  קרב שילה  המצור על ויקסבורג  המערכה על אטלנטה
 
ג'יימס בירדסיי מק'פרסון (באנגלית: James Birdseye McPherson;‏ 14 בנובמבר 1828 - 22 ביולי 1864) היה קצין בצבא ארצות הברית ששירת כגנרל בצבא האיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. הוא נהרג בקרב אטלנטה, והיה לקצין השני בדרגתו שנהרג בצבא האיחוד במהלך המלחמה ומפקד הארמייה היחיד שנהרג בשדה המערכה.
שנותיו הראשונות

מק'פרסון נולד ליד קלייד, אוהיו. הוא למד באקדמיית נורוולק שבאוהיו, וסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הלאומית של ארצות הברית בשנת 1853, כראשון בכיתתו, שכללה את פיליפ שרידן, ג'ון שקופילד, וג'ון בל הוד; הוד הפך ליריבו בשלב מאוחר יותר בחזית המערבית. מק'פרסון הוצב בקורפוס ההנדסה בדרגה ייצוגית של לוטננט משנה. לאחר שסיים את לימודיו שימש עוזר מדריך של הנדסה מעשית באקדמיה הצבאית במשך שנה, ובין השנים 1854-1857 הועסק כעוזר מהנדס בעבודות שהתבצעו בנמל ניו יורק ובשיפורים שבוצעו בנהר ההדסון. בשנת 1857 הוא פיקח על עבודות הבנייה בנמל דלוור, ובשנים 1857-1861 היה מהנדס-מפקח על עבודות ההקמה של ההגנות באי אלקטרז, שבסן פרנסיסקו, קליפורניה.
לקריאה נוספת

Eicher, John H. and David J. Eicher. Civil War High Commands. Stanford, CA: Stanford University Press, 2001. ISBN 0-8047-3641-3.
הערות שוליים

↑  John & David Eicher, עמ' 167
↑  John & David Eicher, עמ' 383-384
↑  John & David Eicher, עמ' 154
↑  אתר על צפון ג'ורג'יה
↑  אתר על צפון ג'ורג'יה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n86001261  NARA: 10569576  SNAC: w6pz59p8  VIAF: 18693443   WorldCat (עם VIAF): 18693443
ג'ון קרייטון

| --- | --- |

ג'ון קרייטון
 לידה:  28 באפריל 1943 (בן 81) אורנג', טקסס
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון  האקדמיה הימית של ארצות הברית  בית הספר לטייסי ניסוי של הצי האמריקאי  Ballard High School 
 עיסוק בעבר:  טייס
 עיסוקים נוספים:  טייס ניסוי
 תקופת השירות:  1978–1992 (כ־14 שנים)
 דרגה:  קפטן
 זמן שהייה בחלל:  16 ימים, 20 שעות ו-24 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  ג'ון קרייטון
 משימות
 STS-51-G,‏ STS-36,‏ STS-48
   
 עיטורים
  לגיון ההצטיינות  צלב התעופה המצוינת    מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה   אות שירות ההגנה הלאומי  מדליית האוויר (10 פעמים) לגיון הכבוד  מדליית שירות מצוין של נאס"א (פעמיים)  מדליית המנהיגות הבולטת של נאס"א (פעמיים)   מדליית הטיסה בחלל של נאס"א (4 פעמים)
 
ג'ון קרייטון (באנגלית: John Oliver Creighton ;‏ נולד ב-28 באפריל 1943 אורנג', טקסס) הוא טייס קרב ואסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל לשעבר של נאס"א.
קורות חיים

ג'ון קרייטון נולד בעיירה אורנג' שבמדינת טקסס וגדל בסיאטל. לאחר לימודי בית הספר הוא סיים תואר ראשון באקדמיה הימית של ארצות הברית בשנת 1966. לאחר סיום הלימודים, בשנת 1967 הוא סיים קורס טיס. בשנים 1968 ו-1970 הוא היה טייס מקדונל דאגלס F-4 פנטום והוצב בנושאת מטוסים Ranger שפעלה במלחמת וייטנאם. ביוני 1970 הוא חזר לארצות הברית ועבר קורס טייסי ניסוי. בהמשך הוא עבר הסבה ל-"F-14 טומקט" ושירת בנושאת מטוסים "אנטרפרייז". במהלך שירותו הוא ביצע 175 טיסות מבצעיות.
בשנת 1978 הוא סיים לימודי תואר שני באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
שירות בתחום החלל

בשנת 1978 קרייטון נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. במשימת STS-51-G בשנת 1985 הוא היה טייס של מעבורת החלל דיסקברי (דניאל ברנדנסטיין היה מפקד צוות). 1990 הוא היה מפקד צוות שהמריא על סיפון מעבורת החלל אטלנטיס. בשנת 1991 הוא היה מפקד צוות של STS-48 על מעבורת החלל דיסקברי.
בשנת 1992 קרייטון פרש מנאס"א.
לאחר פרישה מנאס"א

לאחר פרישה מנאס"א קרייטון עבד כטייס ניסוי בבואינג. בשנת 1997 הוא היה מועמד לסנאט של וושינגטון, אך לא נבחר.
ברין פורבס

| --- | --- |

פורבס במדי קבוצת מישיגן סטייט, 2015
 לידה:  23 ביולי 1993 (בן 31) לאנסינג שבמישיגן, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.88 מטר
 מספר:  7
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של קליבלנד אוניברסיטת המדינה של מישיגן
 דראפט:  לא נבחר, 2016
 קבוצות כשחקן
 2016–2020   2016–2017   2020–2021   2021–2022   2022   2022–2023:  סן אנטוניו ספרס   ←אוסטין ספרס   מילווקי באקס   סן אנטוניו ספרס   דנבר נאגטס   מינסוטה טימברוולבס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2021)
ברין ג'רל פורבס (באנגלית: Bryn Jerrel Forbes; נולד ב-23 ביולי 1993) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע.
קריירת תיכונים ומכללות

פורבס נולד וגדל בעיר לאנסינג שבמישיגן. בקבוצת הכדורסל של "תיכון סקסטון" בו למד, שיחק פורבס לצד שחקן ה-NBA לעתיד דנזל ולנטיין, וזכה עמה באליפות ליגת התיכונים השנייה של מישיגן בעונות 2011 ו-2012.
בשנת 2012 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של קליבלנד, ולאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת המדינה של מישיגן בה למד ושיחק חברו דנזל ולנטיין. בעונת 2014/2015 קלע 8.5 נקודות בממוצע למשחק עבור קבוצת האוניברסיטה, והעפיל עמה לפיינל פור טורניר אליפות המכללות. בעונתו האחרונה במישיגן קלע 14.4 נקודות למשחק, ונבחר לחמישייה השנייה של העונה ב"מחוז ה-Big 10".
קריירה מקצועית > סן אנטוניו ספרס

לאחר שלא נבחר כלל בדראפט ה-NBA‏ 2016, שיחק פורבס עבור סן אנטוניו ספרס בליגת הקיץ של ה-NBA, ולאחר מכן זכה לחוזה מובטח בקבוצה הודות ליכולת הטובה שהציג בליגת הקיץ ובמחנה קדם-העונה. לאורך עונתו הראשונה עם הספרס, בה מיעט לקבל דקות משחק, שיחק לסירוגין גם עבור קבוצת הבת של הספרס מליגת הפיתוח – אוסטין ספרס. ב-19 משחקיו עם אוסטין הוביל את קלעי הקבוצה עם ממוצע של 23.4 נקודות למשחק.
בעונת 2017/2018 הפך לשחקן קבוע ברוטציית הקבוצה, לרוב כשחקן ספסל, ובסיומה חתם על הארכת חוזה בסן אנטוניו לשתי עונות נוספות עבור כ-6 מיליון דולר. בעונת 2018/2019 עזב את הקבוצה דני גרין, ופורבס תפס את מקומו כקלע הפותח של הספרס עד לסיום העונה.
קריירה מקצועית > מילווקי באקס

לקראת עונת 2020/2021 חתם על חוזה במילווקי באקס. בסיום אותה עונה זכה עם הבאקס באליפות ה-NBA, כשחקן ספסל.
קריירה מקצועית > החזרה לסן אנטוניו

לקראת עונת 2021/2022 חתם פורבס בסן אנטוניו ספרס וחזר לקדנציה שנייה בקבוצה.
קריירה מקצועית > דנבר נאגטס

ב-19 בינואר 2022 עבר לדנבר נאגטס במסגרת טרייד מושלש עם בוסטון סלטיקס.
קריירה מקצועית > מינסוטה טימברוולבס

ב-11 ביולי 2022 חתם פורבס במינסוטה טימברוולבס.
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016/2017 | סן אנטוניו | 36 | 0 | 7.9 | 0.364 | 0.321 | 0.833 | 0.6 | 0.6 | 0.0 | 0.0 | 2.6 |
| 2017/2018 | סן אנטוניו | 80 | 12 | 19.0 | 0.421 | 0.390 | 0.667 | 1.4 | 1.0 | 0.4 | 0.0 | 6.9 |
| 2018/2019 | סן אנטוניו | 82 | 81 | 28.0 | 0.456 | 0.426 | 0.885 | 2.9 | 2.1 | 0.5 | 0.0 | 11.8 |
| 2019/2020 | סן אנטוניו | 63 | 62 | 25.1 | 0.417 | 0.388 | 0.833 | 2.0 | 1.7 | 0.5 | 0.0 | 11.2 |
| 2020/2021 | מילווקי | 70 | 10 | 19.3 | 0.473 | 0.452 | 0.770 | 1.6 | 0.6 | 0.3 | 0.0 | 10.0 |
| 2021/2022 | סן אנטוניו | 40 | 1 | 16.9 | 0.432 | 0.417 | 0.898 | 1.6 | 1.0 | 0.4 | 0.1 | 9.1 |
| 2021/2022 | דנוור | 35 | 1 | 17.4 | 0.424 | 0.410 | 0.921 | 0.9 | 1.0 | 0.2 | 0.1 | 8.6 |
| 2022/2023 | מינסוטה | 25 | 0 | 10.7 | 0.361 | 0.304 | 1.000 | 0.6 | 0.7 | 0.3 | 0.1 | 3.6 |
| קריירה |  | 431 | 167 | 19.9 | 0.436 | 0.410 | 0.826 | 1.7 | 1.2 | 0.4 | 0.0 | 8.8 |
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016/2017 | סן אנטוניו | 6 | 0 | 12.2 | 0.286 | 0.222 | 1.000 | 1.0 | 0.5 | 0.0 | 0.2 | 3.3 |
| 2017/2018 | סן אנטוניו | 4 | 0 | 13.5 | 0.294 | 0.222 | 0.714 | 0.8 | 0.5 | 0.0 | 0.0 | 4.3 |
| 2018/2019 | סן אנטוניו | 7 | 7 | 30.3 | 0.482 | 0.484 | 0.667 | 3.6 | 1.0 | 0.1 | 0.1 | 10.7 |
| 2020/2021 | מילווקי | 20 | 0 | 13.7 | 0.411 | 0.371 | 0.750 | 1.4 | 0.3 | 0.1 | 0.1 | 6.6 |
| 2021/2022 | דנוור | 5 | 0 | 15.2 | 0.400 | 0.364 | 0.800 | 0.6 | 1.4 | 0.2 | 0.0 | 4.0 |
| קריירה |  | 42 | 7 | 16.4 | 0.407 | 0.376 | 0.771 | 1.5 | 0.6 | 0.1 | 0.1 | 6.3 |
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה, באתר אוניברסיטת המדינה של מישיגן
↑  סטטיסטיקות המכללות של פורבס, באתר sports-reference.com
↑  פורבס זוכה למקום בסגל הספרס, באתר lansingstatejournal.com,‏ 22 באוקטובר 2016
↑  סטטיסטיקות הקריירה של פורבס בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com
↑  Spurs' Bryn Forbes Is Bargain That Only Becomes Cheaper, באתר פורבס, 16 בינואר 2019
↑  מילווקי מחתימה את קרייג, פורבס ופורטיס, באתר הקבוצה, 26 בנובמבר 2020
בת-עדן גולדי

| בת-עדן גולדי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: בעלי חוליות
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: עדניים
סוג:: בת-עדן
מין:: בת-עדן גולדי
שם מדעי
 Paradisaea decora ‏סאלווין וגודמן, 1883

בת-עדן גולדי (שם מדעי: Paradisaea decora) הוא מין של ציפור ממשפחת העדניים המצויה ביערות גינאה החדשה ובכמה איים בקרבתה. היא קרויה על שם אנדרו גולדי (Andrew Goldie), החוקר שגילה אותה ב-1882.
מאפיינים

אורכה של הציפור 33 ס"מ, והיא בעלת זנב ארוך מאוד בצבע אדום המורכב מנוצות מזדקרות עדינות. הגוף צהוב מלמעלה, הכנפיים צהובות-אפורות והראש צהוב עד המקור בצבע התכלת ומתחתיו ישנו שק ירוק המכסה את שאר הפנים.
הזכרים קוראים במרץ על הענפים ומחכים לנקבות. על העץ זכרים רבים ממתינים לנקבה וכשהיא מגיעה כל אחד מנסה להרשים אותה על ידי קפיצה במקום, קריאות חזקות, פרישת כנפיים וזקירת נוצות הזנב. הנקבות דהויות יותר וצבען ירוק כהה עם בטן חומה ופנים זהובות בהירות.
עדניים אלה אוכלים בעיקר פירות וחרקים הנפוצים ביער.
הערות שוליים

↑  בת-עדן גולדי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ג'יימס מק אילרוי

| --- | --- |

 לידה:  3 בנובמבר 1879 אלסטר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  27 ביולי 1968 (בגיל 88) סאטון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  אוניברסיטת ברמינגהאם 
 
ג'יימס ארצ'יבאלד מק אילרוי (באנגלית: James Archibald McIlroy ‏ 3 בנובמבר 1879 - 27 ביולי 1968) היה רופא בריטי וחבר בצוות המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית של ארנסט שקלטון (1916-1914).
ביוגרפיה

מק אילרוי נולד בפרובינציית אלסטר שבאירלנד, כנראה בעיר השוק באליקלייר שבמחוז אנטרים, שם נולד אביו.
אחרי קבלת תואר דוקטור לרפואה באוניברסיטת ברמינגהאם, עבד לזמן קצר בבית החולים קווין אליזבת בברמינגהאם. בשנים הבאות עסק ברפואה במצרים וביפן ושירת כרופא אונייה באוניות טיול בהודו וסביבותיה.
ב-1914, הצטרף עם אלכסנדר מקלין למשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית של ארנסט שקלטון, כרופאי המשלחת. מק אילרוי היה אחראי גם על צוות כלבי-מזחלת כשחברי המשלחת נאלצו להימלט מן האונייה אנדיורנס, שנלכדה בקרח בים ודל ונמחצה. הניצולים הגיעו לבסוף, אחרי מסע רב-תלאות וסכנות, אל אי הפיל, שם נדרש מק אילרוי לבצע ניתוח קטיעה לבהונותיו הנמקות של פרס בלקבורו, בעזרת מקלין, ששימש כמרדים וטיפטף בזהירות רבה כמויות זעירות של כלורופורם שהצליחו להציל ולהביא עמם, ופרנק ויילד כאח מסייע. לאחר החילוץ מאי הפיל של כל 22 חברי המשלחת שהמתינו שם לבוא המצילים, קיבל הרופא את מדליית הקוטב מכסף.
במלחמת העולם הראשונה, נפצע קשה באיפר. ב-1921 הצטרף שקלטון לעוד מסע אל הקוטב הדרומי במשלחת שקלטון-רווט; שקלטון מת בתאו בספינה "קווסט" כשעגנה לחופי ג'ורג'יה הדרומית, שם גם נקבר לבסוף, אך המשלחת השלימה את משימתה בהנהגת פרנק ויילד.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה ואחריה

במלחמת העולם השנייה שירת מק אילרוי על האונייה "אורונסיי", שנפגעה מטורפדו סמוך לחופי מערב אפריקה. הוא עשה חמישה ימים על סירת הצלה לפני שחילצה אותו האונייה הצרפתית "דימון ד'אורוויל". אחרי המלחמה, המשיך לעבוד כרופא אונייה עד לשנות השבעים המאוחרות שלו. הוא מת, בגיל 89, בסארי, אנגליה.
מורשת והנצחה

בשנת 1990 הנציחה הוועדה למתן שמות אנטארקטיים של הממלכה המאוחדת את שמו של מק אילרוי בפסגת הר. פסגת מק אילרוי מתנשאת לגובה 745 מטרים מערבית למפרץ הוסוויק וקילומטר וחצי דרומית למאונט בארן, ג'ורג'יה הדרומית.
הערות שוליים

↑  אלפרד לנסינג, "אנדיורנס,, ידיעות אחרונות 2013, תרגום מרינה גרוסלרנר, עמ' 44
↑  לנסינג, "אנדיורנס", עמ' 211-209
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6kz0k8c
בת-שבע כצנלסון

בת-שבע כצנלסון (1897 - 30 באוגוסט 1988), פעילה ציונית וחברת הכנסת השנייה.
כצנלסון נולדה באוקראינה בשנת 1897. עלתה ארצה בשנת 1911 ולמדה בגימנסיה העברית בתל אביב.
לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה את לימודיה באוניברסיטת ז'נבה. באירופה נישאה לד"ר ראובן כצנלסון, ובשנת 1920 שבה לארץ.
לצד עבודתה בהוראה בעיר העתיקה בירושלים, הייתה שותפה לפעילות ציבורית בייסוד ויצו העולמית, הנהגת ארגון נשים עבריות ופעילות התנדבותית בעליית הנוער. מטעם ויצו שימשה כיו"ר סניף ירושלים.
בשנים 1951–1955 כיהנה כחברת כנסת מטעם מפלגת הציונים הכלליים.
עסקה רבות בשליחות לארגונים בינלאומיים והייתה למעלה מעשור נציגת מועצת ארגוני הנשים בישראל בתנועת האמהות הבינלאומית.
משפחתה

בת-שבע כצנלסון הייתה רעייתו של הד"ר ראובן כצנלסון, אמם של שר המשפטים שמואל תמיר ושל שולמית כצנלסון שהייתה מועמדת לזכייה בפרס נובל לשלום ומייסדת אולפן עקיבא. גיסיה: רחל כצנלסון (רעיית נשיא המדינה זלמן שזר), אברהם קצנלסון (מחותמי מגילת העצמאות) ויוסף כצנלסון (ממנהיגי היישוב היהודי והתנועה הרוויזיוניסטית).
הערות שוליים

↑  שביט בן-אריה, חברות הכנסת: נשים מובילות בישראל, תשע"א.
ג'יימס רייצ'לס

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  30 במאי 1941 קולומבוס, ארצות הברית 
 פטירה:  5 בספטמבר 2003 (בגיל 62) ברמינגהאם, ארצות הברית 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, אוניברסיטת מרסר 
 מוסדות:  אוניברסיטת דיוק  אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת אלבמה בבירמינגהם 
 תחומי עניין:  פילוסופיה של המוסר 
 עיסוק:  פילוסוף, מרצה באוניברסיטה, סופר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
ג'יימס רייצ'לס (באנגלית: James Rachels; ‏30 במאי 1941 – 5 בספטמבר 2003) היה פילוסוף אמריקאי אשר התמחה באתיקה. עסק בהמתת חסד, זכויות בעלי חיים וצמחונות. בשלב מאוחר יותר תפס עצמו כתועלתן.
רייצ'לס נולד בשנת 1941 בקולומבוס ג'ורג'יה. הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת מרסר (1962) ותואר דוקטור מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל (1967) בהנחיית וו. ד. פאלק וא. מ. אדמס. רייצ'לס לימד באוניברסיטת ריצ'מונד, אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת מיאמי, אוניברסיטת דיוק ואוניברסיטת אלבמה בברמינגהאם.
בעבודתיו העדיף לזנוח את העיסוק במטא-אתיקה לטובת דיון בבעיות מוסריות קונקרטיות. במאמר Active and Passive Euthanasia ("המתת חסד פסיבית ואקטיבית") (פורסם ב-1975) טען שלהבחנה החוקית בין הריגה לבין להניח לחולה למות אין בסיס רציונלי. רעיונות אלו הורחבו ב-The End of Life (פורסם ב-1986). בחיבור Created from Animals (פורסם ב-1990) טען רייצ'לס שלהשקפת העולם הדארווינאית ישנן השלכות על הדרך שבה אנחנו נוהגים בבעלי חיים.
ראו גם

פיטר סינגר
טום רייגן
קרול אדמס
מרטי קיל
לקריאה נוספת

The Elements of Moral Philosophy, Random House, Subsequent editions by McGraw-Hill, 1986
Created From Animals, 1990
The Moral Implications of Darwinism, Oxford University Press
בנימין מיד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בפברואר 1918 ורשה, ממלכת פולין 
 פטירה:  24 באוקטובר 2006 (בגיל 88) ניו יורק, ארצות הברית 
 בן או בת זוג:  ולאדקה מיד 
 
בנימין מיד היה מייסד ארגון ההתנגדות בגטו ורשה, היה חבר בוועדה המייעצת לנשיא ארצות הברית בתחום השואה.
ביוגרפיה

מיד נולד ב-1918 בוורשה בשם בנימין מידז'רסקי, למשפחה ממעמד הפועלים שקיימה אורח חיים דתי. בגיל 16 הצטרף ל"בונד" (האיגוד הכללי של הפועלים היהודים ברוסיה). לאחר הקמת גטו ורשה ב-1940, ברח עם הוריו בעזרת אישורים מזויפים. הוא הצטרף למחתרת (שליח של המחתרת בגטו ורשה) ופגש את אשתו לעתיד, פייגה פלטל, (שליחה של מחתרת גטו ורשה) אשר השתמשה בכינוי ולדקה.
בני הזוג התחתנו זמן קצר לאחר המלחמה, וב-1946 הם היגרו לארצות הברית ונולדו להם שני ילדים. מיד פתח עסק ליבוא וליצוא מוצלח.
פעילות בולטת

מיד היה מנהיג תנועת הניצולים שלה הוא הקדיש את השליש האחרון לחייו. עם אשתו ולדקה וחבריו הוא ארגן את יום הכיפורים הגדול ביותר בארצות הברית ואף דאג שהניצולים לא ייוותרו לבד. בני הזוג התחתנו זמן קצר לאחר המלחמה, וב-1946 הם היגרו לארצות הברית ונולדו להם שני ילדים. הוא פתח עסק ליבוא וליצוא מוצלח. היה חבר במועצה המייעצת לנשיא ארצות הברית בתחום השואה. המועצה המליצה על הקמת מוזיאון השואה של ארצות הברית. הוא היה חבר גם בגוף המנהל של המוזיאון בשנים 1980–2004, שם כיהן בכמה ועדות מכריעות: ועדת ימי הזיכרון וועדת התוכן של המוזיאון, אשר פיקחה על יצירת התערוכה הקבועה של המוזיאון. הוא היה אחראי למיסוד הנצחת השואה בערים ברחבי ארצות הברית ובמתקנים צבאיים ברחבי העולם.
בנימין מיד גם יזם את רישום שמותיהם ותולדותיהם של קורבנות הנאצים והפיץ אלפי שאלונים בקרב משפחות ניצולי שואה. עלה בידו להשיג פרטים אישיים של 185 אלף קורבנות. לאחר הקמת מוזיאון השואה בוושינגטון, הועברו התיקים שאסף למוזיאון. אחד מידידיו אמר לאחר מותו: "בנימין מיד פעל כיד ושם של איש אחד".
מיד נפטר באוק' 2006, בניו יורק, ארצות הברית.