תלות הדדית
המודל של מיירסון וקייר

המודל של לי מיירסון (Lee Meyerson ) וננסי קייר (Nancy Kerr) הוא תרשים שמורכב מארבעה מושגים דומים שמגדילים את הקונפליקט של עצמאות/תלות, למודל מרובע שכולל את האפשרויות תלות, עצמאות, תלות הדדית ומושג המהימנות (בתרגום אחר, "ניתן לסמוך") מוצג בציור 1.
לכל אחת מהאפשרויות יש את היתרונות והחסרונות שלה, וכל אחת עשויה להיות טובה או נחשקת על ידי כל אדם, בהשגה של מערכות יחסים מספקות לשני הצדדים עם אנשים אחרים.
בפינת התלות ההדדית מתוארים שני סוגי תלות הדדית - שיתוף ושיתוף פעולה.
בצד חיובי נמצאים בני אדם סומכים אחד על השני, מוכנים לתת ולקבל עזרה, וחולקים הערכה כמו גם אחריות. תלות הדדית גורמת לאנשים להיות גם תלויים וגם מהימנים בהתאם לדרישות הקבוצה.
בצד השלילי אנשים שמקובעים בפינת התלות ההדדית מרגישים מאוימים ולא מסוגלים לתפקד כאשר משאירים אותם לבדם להשלים משימה. אם הם לא יכולים לעשות את זה עם מישהו, הם לא רוצים לעשות את זה בכלל. כמו עמדות בפינות קיצון אחרות, זה לא מקום שצריך לתפוס באופן קבוע. צורך מופרז לתלות הדדית עשוי להביא לכך שאנשים עסוקים ב"מעקב ניקוד". אם אנשים מאמינים שהם מקבלים יותר ממה שהם נותנים במצב מסוים הם עלולים לחוש אשמה ולנסות לאזן את המשוואה על ידי עשיית דברים שאחרים לא רוצים או צריכים. אם הם מרגישים שהם נותנים יותר ממה שהם מקבלים, אז מרגישים מנוצלים ומאמצים את גישת "מה ייצא לי מזה" בכל מצב שבו תלות הדדית קיימת. הצורך לקיים תלות הדדית נוקשה של מידה תחת מידה ומאוזנת באופן שווה עשויה להיות הרסנית.
בצד החיובי של פינת התלות מוצאים את עצמם אנשים שמבינים, שהם בני אנוש בלבד וזקוקים לשמחות והסיפוקים שאנשים אחרים יכולים לספק, בעיקר כאשר העומס נהיה כבד. בצד השלילי של הפינה ממוקמים בני אדם שבוחרים עמדת התלות כדרך קבועה לתקשורת עם אחרים הסובבים אותם. אלו בני אדם שלא רגלים להתמודד בלי עזרה עם משימות.
בפינת העצמאות ממוקמים אנשים שמרגישים עצמאיים, אשר לוקחים אחריות על חייהם. הם מקבלים החלטות, מציבים מטרות, יוזמים ומבצעים פעולות ולוקחים אחריות על התוצאות לאותן פעולות מבלי לבקש עזרה או אישור מאחרים. הם שואבים כוח וביטחון מהידיעה, שהם יכולים לעשות דברים לבד. הם מתוגמלים בהשגת פרטיות. עצמאות מוחלטת עשויה לייצג התנהגות שלא מתחלקת עם אף אחד. על פי מיירסון (וLee Meyerson ) וקייר (Nancy Kerr), זאת עמדה טובה לתפוס מדי פעם, אבל כעמדה קבועה, היא מבודדת ולא מספקת. בנוסף לכך, אם היא נלקחת לקיצוניות, גישת ה"אני אעשה מה שאני רוצה מתי שאני רוצה" או "אני רוצה לעשות את זה לבד" יכולה לגרום להתעלמות לא נאותה מרצונות וצרכים של אחרים. לפעמים, כאשר אדם נכה מתעקש לדחות עזרה, הוא יוצר חוסר נוחות משמעותי אצל אחרים.
בפינת המהימנות (אפשר לסמוך) נמצאים אנשים שמתפקדים טוב ובדרך כלל מוערכים מאוד על ידי עצמם ואחרים. אלו הם אנשים אחראים שניתן לסמוך עליהם. הם מבחינים ומגיבים לצורכי אחרים, מבלי לשאול מה הם יקבלו בחזרה. התרבות שלנו נותנת ערך רב לאנשים שהם מהימנים, ויש מקום בקטגוריה הזאת לאנשים עם מוגבלות, אף על פי שקיים קושי מסוים לבקש מאנשים עם נכויות לתמוך באלו שאינם מוגבלים.
בצדה השלילי של פינת המהימנות נמצאים אנשים שתמיד מנסים להיות מהימנים, אבל עמדה זו לא רצוי שתהיה קבועה. רצון להיות מהימן תמיד עשוי להביא להכחשתו של האדם את צרכיו שלו לעצמאות. כמו כן הצורך להיות בעמדה "סומכים אלי" עשוי להביא לניסיונות מצד אחרים הנמצאים בעמדת תלות להעצים את תחושת החשיבות העצמית של אותו אדם מהימן.
לעומת המודל של מיירסון וקייר, מודל התפיסה הדו-קוטבית, (ציור 2) בו קוטב אחד מייצג את כל מה שרע בתלות והאחר את כל מה שטוב בעצמאות, מגביל את האדם ומייצג את הפוטנציאל של בני אדם במערכות יחסים עם אחרים באופן פגום. בן אדם המאמין, שהאפשרויות היחידות הן עצמאות (כוח) ותלות (חולשה), עשוי למנוע מעצמו חוויות אנושיות ייחודיות וחשובות.
מושגים רבים, ולעיתים חופפים מעשירים ומאריכים את ההתנהגות האנושית.
לדוגמה: אוטונומיה ושיתוף פעולה, חופש ואילוץ, סמכות והתרפסות, שליטה וציות, כוח וחולשה, יוזמה ותגובה, שאיפה וסיפוק, הערכה עצמית ושנאה עצמית. לקיחת סיכונים ורדיפה אחרי יציבות והבחירה העצמית של אפשרויות ודביקות בדרכים שהותוו על ידי אחרים הן דוגמאות נוספות. בשביל הבנה מלאה של המצב האנושי, כל אלו ואחרים, זקוקים לחקירה נוספת.
תרשים זה ניתן להגדלה אין סופית לאפשרות של חמש נקודות, עשר נקודות ו-n נקודות. מה שהוא גורם קבוע רצוי הוא הגמישות של האינדיבידואל בתנועה חופשית בין כמה אפשרויות והפקת סיפוק מכל אחת.