stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכלה (פסיכולוגיה)
הכלה על-פי ביון

ביון הרחיב את המושג "הזדהות השלכתית" בהמשך לעבודתה של מלאני קליין והגדיר מושג זה כהשלכת חלקים של העצמי או של האובייקט הפנימי באופן ישיר אל תוך האובייקט החיצוני. ביון טען כי "הזדהות השלכתית" היא דרך תקשורת בה מושלכים תכנים שהתינוק לא יכול לשאת אל האם ומאפשר לה לשאת אותם בעבורו. התינוק בתחילת חייו חווה מגוון חוויות מקוטעות ולא שלמות תחושות ורגשות שאינן מעובדות ואינן מוכרות מה שיוצר איום על התינוק ולכן הוא משליכם אל האם, קיימת חשיבות רבה לדמות המטפלת המכילה את הגירויים הנפשיים המושלכים על ידי התינוק, כזו שאינה מוצפת או מתפרקת מן התכנים המאיימים הללו.
בתגובה להזדהות השלכתית, על האם לשמש כמכל עבור התינוק ולהכיל את אותם התכנים המאיימים. ביון התייחס למושג "הכלה" כתפקוד מנטלי מורכב, בו האם מקבלת, אוספת ומכילה את התוכן המנטלי שהתינוק משליך לתוכה ולאחר מכן מארגנת את התוכן מחדש עבור התינוק. המושג "הכלה" מבוסס על הזדהות השלכתית. ביון מדבר על תפקיד הדמות המטפלת כאובייקט חיצוני שעליו לשמש כמכל שעליו להכיל את החלק המושלך של התינוק (העצמי), לשנותו ולהחזירו לתינוק כך שיהיה נסבל דיו על מנת שיוכל לשאת אותו ולהפנים אותו מחדש. הוא מפתח את התיאוריה שלו לגבי המכל והמוכל וטוען כי כאשר התינוק מחפש את השד הוא לא רק מחפש אותו עבור סיפוק הצורך במזון, אלא גם הופך אותו למכל של החרדה שלו. התינוק מחפש את השד גם בשביל לקבל את המזון וכדי לקבל אהבה וקרבה אך עם זאת גם בכדי לקבל משמעות. השד נותן משמעות לתחושות ולרגשות של הילד, הוא היה רעב ועכשיו שבע וכל זה בעזרת השד, כלומר, ניתנת משמעות לשד.
על-פי ביון, התינוק זקוק בתחילת חייו לשני דברים: פעם אחת לאובייקט שישמש מכל לחוויות הקשות, מישהו שיישא את החוויות הקשות הללו בעבורו ופעם שנייה הוא זקוק לאובייקט, האם למשל ש"תעכל" עבורו את החוויות הקשות ותחזיר לו אותן בצורה מאורגנת וקלה לעיכול מחשבתי.
שני סוגים של גירויים נפשיים המושלכים אל האם על ידי התינוק:
אלמנטים בטא (β): אלמנטים אלו הם גירויים (סנסוריים/גולמיים) חסרי משמעות, המאיימים על חוויית התינוק. כאשר האם מצליחה להכיל את האלמנטים בטא המושלכים עליה, להכיל ולחוות אותם ביחד עם התינוק, היא תוכל לעבד אותם ולהחזירם לתינוק באופן פחות מאיים, כך הוא יכול לשאת אותם ולהפנימם מחדש. ברגע שהתינוק מצליח ומפנים את ייצוגי הבטא, הם הופכים לאלמנטים אלפא.
אלמנטים אלפא (α): אלמנטים אלו הם מצב בו החוויה היא כזו שהתינוק יכול לשאת אותה, כיוון שניתן לייצוגים משמעות וניתן לחשוב אותם ולהתמודד איתם.
מה שמאפשר את המעבר בין אלמנטים בטא לאלפא הוא יכולת ההכלה של האם; עליה להיות קשובה לחוויה הרגשית של התינוק ולעשות ריוורי (reverie), מושג שתבע ביון המדבר על מצב מנטלי של האם בו היא מצליחה להפנים לתוכה את החוויה של התינוק, לעבד את הרגשות, להיות קשובה אליו ובהתאם לכך לגייס את הפעילות המנטלית כדי לעבד את החוויה הקשה של התינוק שלה. ההנחה היא שככל שהריוורי (reverie) מתרחש, כך התינוק יוכל לפתח את המכל הפנימי שלו ולהתחיל לשאת החוויה בעצמו. ביון הרחיב את המושג לכזה המתאר תהליך נורמלי של הפיכת אובייקטים מופנמים לאובייקטים חיצוניים כעומד בבסיס היכולת לאמפתיה ומאפיין את העמדה הדיכאונית, זאת בהבחנה מהזדהות השלכתית פתולוגית מתוך העמדה הסכיזו-פרנואידית.
בריאות ופתולוגיה על-פי ביון

ביון תיאר מצבי פתולוגיה רבים שיכולים להיווצר כתוצאה מיחסי מכל-מוכל שאינם תקינים. הוא דיבר על יחסים אלו כמבוססים על הקשר בין חשיבה לתקשורת, ותיאר שלושה סוגי תקשורת כבאים לידי ביטוי ביחסים אלו ברמות התפתחות שונות אצל האדם.
הראשונה והאידיאלית מבין השלוש היא מערכת יחסים המאופיינת בדו-קיום, כמצב בו למכל ולמוכל יחסים הדדים זה עם זה; בתנאים סבירים קולט התינוק עם הזמן לא רק את הרגש המעובד והנסבל אלא גם את הפונקציה עצמה ומפתח בעצמו יכולת לפונקציית אלפא. כלומר, לעמידה בתסכול, חשיבה ופיתוח מכל עצמאי משלו.
השנייה היא מערכת יחסים של סימביוזה בה המכל והמוכל הם אותו אחד ואין הבחנה בין השניים, מה שיוצר חוויה של 'כלום'. התפתחות החשיבה תלויה בהתפתחות המחשבה וחומרי האלפא, וכן התפתחות מנגנון חושב. לתינוק אין חומרי חשיבה מעצמו, אלא חומרי גלם סנסוריים שהאם מעבדת עבורו ומארגנת אותם לחומרי חשיבה, חומרים אלו מהווים תנאי ליצירת המנגנון החושב.
פתולוגיות רבות יכולות להיווצר כתוצאה מקריסת יכולת החשיבה מסוג אלפא. במצב כזה עלול להתעורר תגובה, שנקראת על פי ביון "התקפה על החיבורים" (attacks on linking), זהו למעשה מצב מנטלי בו לא קיימת אינטגרציה אצל האדם והוא אינו מסוגל לשאת את התכנים המאיימים המציפים אותו. כאשר האם אינה מסוגלת לשאת את התכנים המושלכים עליה, או בשל קנאת-יתר של התינוק ואי-נכונותו לקבל תכנים בחזרה מהאם, משתבש התהליך והתינוק אינו מפתח את פונקציית האלפא המעבדת על מנת להתמודד עם האיום מה שעלול להוביל לפסיכוזה; האדם מפרק ומפורר חוויות, משליך אותן ללא סדר ומטרה, הורס לעצמו ומגיע לחוויה סופית של כלום, חוסר ידיעה וחוסר רגש. ייתכן גם מצב בו האם לא מצליחה להבין ולהזדהות עם המצב הרגשי אלא מצליחה להבין רק צרכים טכניים כמו רעב, למשל, היא אינה מסייעת לתינוק בעיבוד החרדה הנוראית והוא נאלץ להתמודד עימה בעצמו, מה שעלול להוביל לתהליכי פירוק העצמי.
השלישית היא מערכת יחסים פרזיטית הקשורה בניצול והרס המכל. במקרה כזה האם "נהרסת מההשלכה" - נכנסת בעצמה לחרדה ולא מסוגלת להתארגן, ואז התינוק נחשף לא רק לחרדתו שלו אלא גם לעוצמות חרדותיה, כך שחרדתו מוחרפת, הצורך שלו בהשלכה גובר, עד פסיכוטיות.
ביון דיבר על מצב קטסטרופלי בו אין את המעברים התקינים בין הפירוק והחיבור, לא מתאפשרת התנועה, מה שיוצר הצפה קטסטרופלית של פחדים ממוות, אסונות, חוסר גבולות, אובדן שליטה, שינוי וכדומה. ביון דיבר על האדם הפסיכוטי שאינו יכול לשאת את קטסטרופת הפירוק, ממקם עצמו ללא תנועה בתחושה של כלום, והאדם הגבולי לעיתים יוצר קטסטרופה חיצונית, שתעמעם את זו הפנימית.
הכלה בטיפול

יחסי האם והתינוק מתוארים כמכל ומוכל, הכלה כנובעת מההזדהות השלכתית (מלאני קליין) ותהליך זה מתואר כדרך תקשורת שבעזרתה התינוק מפיק משמעות; לדוגמה, התינוק משליך תחושות של כאב על האם היא מזדהה עם הכאב ומכילה את החוויה הקשה של התינוק, לאחר ההכלה היא מחזירה לתינוק הקשבה והבנה (אלמנטים בטא) מה שנותן לו את היכולת לשאת ולהפנים את הגירוי המאיים (אלמנטים אלפא). בסופו של דבר, גם לתינוק ייווצר מכל בו הוא יוכל להכיל את עצמו ולא רק להשליך על האם.
בכל מערכת יחסים יש כל הזמן תהליכים של אחד שמכיל את השני ואחד שמוכל על ידי השני. מוכל שמחפש הכלה, ומכל שמחפש דברים להכיל אותם. ביון סבר שגם המחשבות שלנו בנויות ככה; נמצאת איזו מחשבה, היא מקבלת לתוכה מחשבת אחרת ומכילה אותה, ועל ידי כך נוצרות משמעויות חדשות. כל הזמן יש מחשבות שמחפשות מחשבות אחרות שיכילו אותם, וכל הזמן מחשבות שמחפשות חומרים להכיל, החיפוש של מכיל ומוכל הוא תמידי במהלך החיים.
תהליך זה מתרחש גם בטיפול, על המטפל לבצע את תפקידה של האם על מנת להכיל ולעזור למטופל המשליך את תכניו כמו התינוק ביחסי מכיל-מוכל. יחסים אלו נבנים כאשר למרות התכנים המאיימים אותם משליך המטופל על המטפל, המטפל נשאר שם, מקשיב לקושי ומלמד אותו שהחוויה שלו היא לא משהו שלא ניתן לשאת, ניתן להתבונן ולדבר על התחושות הללו, וכך המטפל הופך את החוויה המאיימת של המטופל לכזאת שניתן ורצוי לדבר עליה ולנסות להבין אותה. פעמים רבות במהלך הפגישות, המטופל גם הוא יוכל לפתח מכל בו הוא יהיה מסוגל להכיל את חוויותיו המאיימות.
כחלק מהתהליך הטיפולי, ביון דיבר על חוסר הידע הנדרש בטיפול. על המטפל להגיע לפגישה הטיפולית "בלי זיכרון ובלי תשוקה", זאת על מנת לאפשר הקשבה אמיתית. המטפל נדרש להשתמש ביכולותיו ל-reverie, כמו יחסי האם והתינוק, וליצור פתיחות שתאפשר לו להכיל את השלכות המטופל. ההכלה בטיפול כגורם מרפא, ביון הציג את המטפל ככר להשלכותיו של המטופל. על המטפל להכיל את השלכות המטופל, להחזיקם ולעבדם בעבורו ולהחזיר אותם בצורה מאורגנת ומעובדת אל המטופל כאשר הוא כבר בעל יכול לשאת ולהתמודד עם אותם התכנים המאיימים שהושלכו.
ישנם היבטים בטיפול שאינם מפורשים והם משמשים כתמיכה בטיפול כמו "הכלה". היכולת שנדרשת מהמטפל היא להיות נוכח, מכיל וקשוב גם כשעולים קשיים בהעברה. למשל, הזדהות השלכתית במקרה כזה על המטפל לשמש כמכל בעבור המטופל. על המטפל להמשיך להחזיק את הקשר גם כאשר הקשר עצמו מותקף, למשל, לשרוד את התוקפנות של המטופל ("התקפה על החיבורים"). אלו הרגעים בהם המטפל נמדד וייתכן גם כי אלו הרגעים אשר ייצרו את נקודת המפנה בטיפול.
מה בין הכלה והחזקה

לקריאה נוספת: החזקה
החזקה והכלה שואפות ליצור את אותו האפקט; לשמור על העצמי מפני התפרקות, ולאפשר למטופל להביע ולחקור רגשות שונים, כשהמטפל יוצר עבורו מרחב רגיש, מוגן ואמפתי. בנוסף, שני המונחים שמים דגש דומה על חוויית השכול, הפרידה, הנטישה כממריץ העיקרי של למידה וצמיחה קוגניטיבית.
גם החזקה וגם הכלה מתמקדות בהתפתחות הרגשית של התינוק:
ביון- מדגיש את ההיבט הרגשי בהתייחסות להכלה של האם את ההשלכות של תינוקה לגבי תחושות לא נוחות. היא מעכלת אותם נפשית, מבינה אותם, ובאמצעות תגובתה המבינה והאמפתית היא מאפשרת לתינוק לחוות חוויה רגשית משמעותית ולהקל על המצוקה שלו.
ויניקוט- מתאר את ההתכווננות הכוללת של האם לתינוקה, המבוססת על האמפתיה שלה עם התינוק. זה מקיף את מטרת ההחזקה ומאפשר לאגו של התינוק להשתלב ולהגשים את האינסטינקטים שלו.
לעומת זאת, לפי ויניקוט, הנפש צומחת מתוך עצמה ופונקציית ההחזקה האימהית מגנה מפני פגיעות, שיכולות לנבוע מגורמים חיצוניים או פנימיים, ועלולות להפר את המשכיות חווייתה העצמית. ואילו ביון היה סבור שהנפש עצמה מייצרת חוויות מאיימות שאין בכוחה לעבד לכדי תחושות וחוויות נפשיות (אלמנטים בטא), והנפש זקוקה למכל חיצוני שיכיל אלמנטים אלה ויעבד אותם עבורה, בשביל שהיא תוכל לקלוט אותם חזרה בצורה הניתנת לעיכול.
בנוסף, הדגש בהחזקה הוא על סוג של עזרה ששומרת על הנפש מפני גורמים שמסכנים את המשך קיומה. מבחינת ביון, הנפש עצמה מייצרת את החומרים שהנפש מאוימת מהם, לכן יש צורך לקחת לתוך המכל האימהי את החומרים האלה של נפש התינוק ולעבד אותם שם.
ויניקוט היה סבור שכישלון מצד האם לספק לתינוקה "סביבה מחזיקה" הולמת יוביל ל"הפרעת עצמי כוזב", המאופיינת ביחס מרוחק וקור רגשי. לכן, אחת המטרות העיקריות של המטפל היא לספק "סביבה מחזיקה" למטופל, בשביל שיוכל להתחיל להכיר ולעמוד בצרכי האגו שהוזנחו בעבר, ובכך להקל על הופעתו של העצמי האמיתי.
לפי ביון, אם שאינה מכווננת אל תינוקה אינה מסוגלת להכיל ולעבד את ההזדהויות ההשלכתיות שלו, ובכך משאירה אותו נתון לחסדי חווייתו המפורקת והמבעיתה. הוא הרחיב את מושג ההזדהות ההשלכתית של קליין, הפך אותו לבין-אישי, כשהוא משנה אותו מפנטזיה בנפשו של אדם אחד לאירוע התייחסותי מורכב בנפשם של שני אנשים. ביון טען שהמטופלים עשויים להשליך על המטפל לפחות חלק מהרגשות הקשים שלהם, ואם הוא יהיה מודע אליהם וימצא דרך להביע אותם במילים, אז יתחיל התהליך של החזרת הרגשות הללו, חשיבה עליהם ושילוב בתחושת העצמי.
לסיכום, המונחים הפסיכואנליטיים "החזקה" ו"הכלה", למעשה, כרוכים אחד בשני. על מנת להכיל רגשות קשים ולאחר מכן להחזיר אותם למטופל בצורה הניתנת לניהול, הרגשות חייבים להיות "מוחזקים" על ידי המטפל – הוא אוחז בכאב, בייסורים, בבלבול ומדגים בפני המטופל שהרגשות הללו נסבלים למרות הכל. ניתן אף לתאר את ההכלה כיכולתו של אדם "להישאר עם" הסבל של ישות אחרת, תוך החזקה פסיכולוגית ורגשית של הייסורים באופן המאפשר לשרוד את הרגש על ידי הסובייקט.
ראו גם

החזקה
הזדהות השלכתית
תאוריית יחסי אובייקט
פרשנות (פסיכולוגיה)
אחיזה טיפולית מרסנת
לקריאה נוספת

סימינגטון, ג., סימינגטון, נ. (2000). החשיבה הקלינית של וילפרד ביון. תולעת ספרים.
מיטשל, א., בלאק, ג. (1995). פרויד ומעבר לו, תולדות החשיבה הפסיכואנליטית המודרנית. תולעת ספרים.
Billow, R. M. (2000). Relational levels of the “container-contained” in group therapy. Group, 24(4), 243-259.
Bion, W. R. (1957). Differentiation of the psychotic from the non-psychotic personalities International Journal of Psycho-Analysis, 38. Also in Second Thoughts, Bion, WR,(1967) London: Heinemann.
Bion, W. R. (1961). Experiences in Groups. London: Tavistock
Bion, W. R. (1967a). Second Thoughts, London: William Heinemann. [Reprinted London: Karnac Books 1984].Bion, W.R. (1992)
Bion, W. R. (1985). Container and contained. Group relations reader, 2(8), 127-133.
Bion, W.R. (1959). Attacks on Linking. Int. J. Psycho-Anal., 40:308-315
Bion, W.R (1967) Second thoughts: Selected papers on psychoanalysis. New York: Basic Books.
ברוך כהנא, המיכל של ביון, בעיתון הצופה
זרה: דם מדמי

| --- | --- |
 מבוסס על:  סדרת הספרים "נוכרייה" מאת דיאנה גבלדון
 סוגה:  דרמה היסטורית, דרמה רומנטית 
 שחקנים:  הארייט סלייטר ג'יימי רוי הרמיוני קורפילד ג'רמי אירווין טוני קוראן רורי אלכסנדר סם רטפורד קונור מקניל בריאן מקארדי שרה ויקרס פיטר מולאן
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  10 
 תוכנית מקור:  "זרה" (2014–הווה)
 הפקה
 מפיקים בפועל:  מתיו ב. רוברטס רונלד ד.מור מריל דייוויס
 חברת הפקה:  Sony Pictures Television Story Mining and Supply Company Tall Ship Productions
 שידור
 רשת שידור:  Starz
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
זרה: דם מדמי (באנגלית: Outlander: Blood of My Blood) היא סדרת דרמה היסטורית המשמשת כפריקוול לעיבודה הטלוויזיוני של סדרת הרומנים "נוכרייה" מאת דיאנה גבלדון.
עלילת הסדרה עוקבת אחר קורותיהם של הוריהם העתידיים של שני הפרוטגוניסטים מהסדרה המקורית, ג'יימי פרייזר וקלייר ביצ'ם. את הוריו של ג'יימי בסקוטלנד של המאה ה-18 מגלמים הארייט סלייטר וג'יימי רוי; ואילו את הוריה של קלייר בתקופת מלחמת העולם הראשונה מגלמים הרמיוני קורפילד וג'רמי אירווין.
הסדרה עתידה לעלות לשידור ברשת "Starz".
רקע עלילתי

עלילת הסדרה מביאה את סיפור אהבתם של הוריו של ג'יימי פרייזר בסקוטלנד במאה ה-18, ושל הוריה של קלייר ביצ'ם במהלך מלחמת העולם הראשונה באנגליה.
צוות השחקנים והדמויות

הארייט סלייטר – אלן מקנזי, אמו לעתיד של ג'יימי פרייזר.
ג'יימי רוי – בריאן פרייזר, אביו לעתיד של ג'יימי.
הרמיוני קורפילד – ג'וליה מוריסטון, אמה לעתיד של קלייר פרייזר.
ג'רמי אירווין – הנרי ביצ'ם, אביה לעתיד של קלייר.
טוני קוראן – לורד לובט, סבו של ג'יימי.
רורי אלכסנדר – מרטאג פיצגיבונס פרייזר
סם רטפורד – דוגל מקנזי
סימוס מקלין רוס – קולום מקנזי
קונור מקניל – נד גואן
בריאן מקארדי – אייזק גרנט
ג'ון לומסדן – מלקולם גרנט
שרה ויקרס – דווינה פורטר, משרתת העובדת עבור לורד לובט ואמו של בריאן פרייזר.
פיטר מולאן – רד ג'ייקוב מקנזי
הפקה > פיתוח

בפברואר 2022, נמסר לראשונה על פיתוחה של סדרת פריקוול לסדרת הדרמה התקופתית "זרה", אותה יכתוב ויפיק בפועל מתיו ב. רוברטס. במאי 2022, המפיקה בפועל מריל דייוויס אישרה כי עלילת הסדרה תתמקד בקורותיהם של הוריו של ג'יימי פרייזר. באוגוסט 2022, אושר שמה הרשמי של סדרת הפריקוול, ובינואר 2023, נמסר כי רשת "Starz" הזמינה רשמית את הסדרה וכי עונתה הראשונה תכלול 10 פרקים.
הפקה > ליהוק

בפברואר 2024, נחשף בהכרזת הליהוק הראשונה כי לגילום דמויות הוריהם של ג'יימי פרייזר וקלייר ביצ'ם לוהקו הארייט סלייטר, ג'יימי רוי, הרמיוני קורפילד וג'רמי אירווין, בהתאמה. עוד נמסר כי לגילום דמות סבו של ג'יימי, לורד לובט, לוהק טוני קוראן, ועל ליהוקם של רורי אלכסנדר, סם רטפורד, סימוס מקלין רוס וקונור מקניל לגילום גרסאותיהם הצעירות יותר של דמויות מהסדרה המקורית. באפריל 2024, נמסר על ליהוקם של בריאן מקארדי, ג'ון לומסדן, שרה ויקרס ופיטר מולאן לצוות השחקנים.
הפקה > צילומים

צילומי העונה הראשונה החלו בינואר 2024 בגלאזגו, סקוטלנד, והסתיימו ב-19 ביולי 2024. עם זאת, נאלצה הפקת הסדרה להשהות את הצילומים עקב סערות באזור, ולחדש אותם רק בשלהי פברואר. חלק מהצילומים התקיימו גם בטירת דואן.
הערות שוליים

↑  Lee Lenker, Maureen (7 March 2024). "Everything we know about 'Blood of My Blood,' the 'Outlander' prequel". Entertainment Weekly. Dotdash Meredith. Archived from the original on 2 April 2024. Retrieved August 5, 2024.
↑  Otterson, Joe (February 25, 2022). "Outlander Prequel Series in the Works at Starz (Exclusive)". Variety. Penske Media Corporation. Archived from the original on February 27, 2022. Retrieved August 5, 2024.
↑  Alexandra, Susannah (May 8, 2022). "Outlander boss shares new season 7 update". Digital Spy. Hearst Magazines UK. Archived from the original on May 8, 2022. Retrieved August 5, 2024.
↑  Otterson, Joe (August 4, 2022). "Outlander Prequel Series Gets Official Title, First Plot Details at Starz". Variety. Penske Media Corporation. Archived from the original on August 4, 2022. Retrieved August 5, 2024.
↑  Cordero, Rosy (January 19, 2023). "Outlander Renewed For Eighth & Final Season; Starz Greenlights Prequel Series Blood Of My Blood". Deadline Hollywood. Penske Media Corporation. Archived from the original on January 19, 2023. Retrieved August 5, 2024.
↑  Cobb, Kayla (5 February 2024). "Outlander Prequel Series Blood of My Blood Casts Harriet Slater, Jamie Roy, Hermione Corfield and Jeremy Irvine". TheWrap. Archived from the original on 6 February 2024. Retrieved August 5, 2024.
↑  Cordero, Rosy (14 February 2024). "Outlander: Blood Of My Blood: Starz Prequel Series Expands Clan Fraser With Tony Curran". Deadline Hollywood. Penske Media Corporation. Archived from the original on 3 March 2024. Retrieved August 5, 2024.
↑  Otterson, Joe (26 February 2024). "Outlander Prequel Series Blood of My Blood Adds Four to Cast as Younger Versions of Key Characters". Variety. Penske Media Corporation. Archived from the original on 8 March 2024. Retrieved 3 April 2024.
↑  Rice, Lynette (3 April 2024). "Outlander: Blood Of My Blood Casts Clan Grant Leader, Laird of Clan MacKenzie & More". Deadline Hollywood. Penske Media Corporation. Archived from the original on 3 April 2024. Retrieved August 5, 2024.
↑  Smart, Andrew (15 December 2023). "All the upcoming filming spots in Glasgow for Outlander prequel Blood of My Blood". The National. Herald & Times Group. Archived from the original on 16 February 2024. Retrieved 3 April 2024.
↑  "Outlander: #BloodOfMyBlood reporting in live to announce… that’s an official wrap on Season 1!". Instagram. Retrieved August 5, 2024.
↑  Sanderson, Ginny (14 February 2024). "New dates set for filming of Outlander prequel in Glasgow". The Herald. Herald & Times Group. Archived from the original on 14 February 2024.
↑  "Outlander : Blood of my Blood starts filming in Glasgow, Scotland -". Private Tours Edinburgh. 2 January 2024. Archived from the original on 2 January 2024. Retrieved August 5, 2024.
יותם בנשלום

| --- | --- |

יותם בנשלום ב־2023
 לידה:  13 בספטמבר 1977 (בן 47) ירושלים
 עיסוק:  מתרגם, עורך ונקדן
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת ווריק
 שפות היצירה:  עברית, ערבית ואנגלית
 יצירות בולטות:  תרגומי הפואמות הסיפוריות של שייקספיר ("ונוס ואדוניס", "אונס לוקרציה", "קובלנת האוהבת" ו"עוף החול והיונה"), "דיוקן האמן כאיש צעיר" מאת ג'יימס ג'ויס, ו"מסעות גוליבר" מאת ג'ונתן סוויפט
 בת זוג:  עדי ענתבי
 פרסים והוקרה:  פרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית (2024) 
 
יותם בנשלום (נולד ב-13 בספטמבר 1977) הוא מתרגם מאנגלית וערבית, עורך ונקדן ישראלי, בעל תואר דוקטור בחקר התרגום מאוניברסיטת ווריק. זוכה פרס שר התרבות בתחום היצירה הספרותית למתרגמים לשנת 2024.
ביוגרפיה

נולד בירושלים וגדל בה. בזמן לימודיו חי כמה שנים בתל אביב ובמחוז ווריקשייר באנגליה. בשירותו הסדיר שימש מתרגם מערבית.
בשנת 2003 השלים תואר ראשון בהצטיינות באמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2006 השלים תואר שני בהצטיינות יתרה באמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב. במסגרת התואר זכה במלגת קרן וולף.
בשנת 2012 השלים תואר שלישי בחקר תרגום באוניברסיטת ווריק, אנגליה. עבודת הדוקטור שלו עסקה ברלוונטיות של תאוריות של משחק ופרפורמנס לעבודת מתרגם הספרות ובדמיון שבין מתרגמים לשחקנים.
בשנים 1999–2001 שימש מתכנת מערכות מידע, ובהמשך עסק גם בפיתוח לומדות להוראת השפה העברית.
משנת 2011 בנשלום הוא עצמאי; מתרגם, עורך ומנקד של סיפורת ושירה עבור ההוצאות לאור כתר, כרמל, סמטאות, קשב לשירה, דחק לספרות יפה, זיקית, לוקוס, תשע נשמות, מקום לשירה, הכורסא, פרדס ואחוזת בית.
בשנת 2015 החל גם לשמש כעורך הלשון של המרכז הארצי לבחינות ולהערכה. בשנת 2017 החל לעבוד כמורה לתרגום בבית הספר לאומנויות המילה בירושלים.
יותם בנשלום נשוי לעדי ענתבי. מתגורר בירושלים.
תרגומי סיפורת, שירה ודרמה

במשך יותר מעשר שנים תרגם לעברית את מכלול הפואמות הסיפוריות של שייקספיר, שלא תורגמו לעברית במלואן קודם לכן: "ונוס ואדוניס", "אונס לוּקְרֶציה", "קובלנת האוהבת" ו"עוף החול והיונה". תרגומים אלו ראו אור בכתבי העת "דחק" ו"הו!", ובהוצאות "חרגול" ו"כרמל". תרגומים בולטים אחרים שלו הם המחזה "מרי סטיוארט" מאת פרידריך שילר, "דוקטור מריגולד" מאת צ’רלס דיקנס, אסופת השירים "לחם וחשיש וירח" מאת המשורר הסורי ניזאר קבאני, "דיוקן האמן כאיש צעיר" מאת ג'יימס ג'ויס, ו"מסעות גוליבר" מאת ג'ונתן סוויפט.
בשנת 2024 תרגם כתריסר שירים פופולריים מערבית לעברית עבור "תזמורת המהפכה". השירים בוצעו במסגרת המופע "אדבר איתך: אהבה אחת, שתי שפות", שהוצג כמה פעמים במשכן האופרה בתל אביב, וכן בחיפה ובהרצליה.
תרגומי סיפורת, שירה ודרמה > יצירות ספרות בתרגומו

"ארץ הפסיפלורה העצובה", שירים מאת מרואן מח'ול, הוצאת קשב לשירה, 2012
"מה זה פינקלר", רומן מאת הווארד ג'ייקובסון, הוצאת כתר, 2012
"זמן חיות", רומן מאת הווארד ג'ייקובסון, הוצאת כתר, 2013
"איך לעשות מכה באסיה המתעוררת", רומן מאת מוחסין חאמיד, הוצאת כתר, 2014
"עיר המכוניות בוערת", רומן מאת ביל מוריס, הוצאת כתר, 2016
"לחם וחשיש וירח", אסופה משירי ניזאר קבאני (מערבית), הוצאת עולם חדש, 2016
"דיוקן האמן כאיש צעיר", רומן מאת ג'יימס ג'ויס, הוצאת כרמל, 2016
"האיש שהשחית את העיירה", נובלה מאת מארק טוויין, הוצאת לוקוס, 2016
"ונוס ואדוניס", פואמה סיפורית מאת ויליאם שייקספיר, הוצאת חרגול, 2016
"שלוש מעשיות", מאת אדוארד ליר, הוצאת דחק, 2017
"מאישה לשועלה", נובלה מאת דייוויד גארנט, הוצאת תשע נשמות, 2017
"מוות הוא שם המשחק", רומן מאת דייוויד מארלו, הוצאת תשע נשמות, 2018
"הדלת שבקיר; תחת הסכין", מאת ה"ג ולס, הוצאת תשע נשמות, 2018
"החצר הקדמית", מאת קונסטנס פנימור וולסון, הוצאת תשע נשמות, 2018
"חנות הספרים", מאת פנלופי פיצג’רלד, הוצאת הכורסא, 2018
"דוקטור מריגולד", מאת צ’רלס דיקנס, הוצאת תשע נשמות, 2019
"מסעותיי עם דודתי", מאת גרהם גרין, הוצאת הכורסא, 2019
"איש בגן החיות", מאת דייוויד גארנט, הוצאת תשע נשמות, 2019
"הסוררת", רומן מאת אנעאם קצ’אצ’י (מערבית), הוצאת מכתוב, 2021
"יחפה", ספר שירים מאת עאא'דה נסראללה (מערבית), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2021
"כתבים פואטיים", מאת ויליאם בטלר ייטס, הוצאת דחק, 2021
"התיק", מסה מאת וילם פלוסר, הוצאת תשע נשמות, 2022
"מסעות גוליבר", רומן מאת ג'ונתן סוויפט, הוצאת כרמל, 2022
"ג'וני שב משדה הקרב", רומן מאת דלטון טרמבו, הוצאת אחוזת בית, 2022
"מכתב להורטיוס", מאת יוסף ברודסקי, הוצאת דחק, 2023
"דברים קטנים כאלה", נובלה מאת קלייר קיגן, הוצאת אחוזת בית, 2024
"אונס לוקרציה", פואמה סיפורית מאת ויליאם שייקספיר, הוצאת כרמל, 2024
"הפיות של אירלנד", אסופה בעריכת ויליאם בטלר ייטס, הוצאת כרמל (בעריכה)
סיפורים ויצירות מאת מגוון מחברים (ה"ג ולס, ז'ול ורן, שיח'ה חליוא, ג'ק לונדון, סאקי, הנרי דייוויד תורו ועוד) בתוך אסופות בהוצאות ון ליר, זיקית, ידיעות ספרים, כתר, מקום לשירה ותשע נשמות
שירים ויצירות מאת מגוון מחברים (אבו אלעלאא' אלמערי, אליזבת בישופ, אפרה בן, ג'ון דאן, הילדה דוליטל, ג'ון דריידן, תומאס טרהרן, טהא מחמד עלי, פיליפ סידני, אידית סיטוול, אלכסנדר פופ, תומאס לאב פיקוק, דורותי פרקר, ג"ק צ'סטרטון, אוליבר קרומוול ועוד רבים) בכתבי העת דחק, הו!, המוסך, כתובת, ננופואטיקה, גרנטה, כרמל ועיתון 77
תרגומי סיפורת, שירה ודרמה > מחזות בתרגומו

"אסירות תודה", מאת מרגרט קריידל, אוסטריה: הקראה בתיאטרון הקאמרי, 2003, יצא לאור: לוי, שמעון (עורך), מחזות אוסטריים, ת"א: סדרת "אסף", 2004
"האימפוטנטים", מאת ריאד מצארווה, ישראל: הקראה בתיאטרון הקאמרי, 2004, כתוביות בהפקה הערבית בפסטיבל עכו, 2005
"מותה של מרילין מונרו", מאת יצחק פריד, ארצות הברית: הקראה בפסטיבל למחזאות מקורית בתיאטרון בית לסין, 2005
"אנחת בתי הקפה", מאת עאידה נסראללה, ישראל: הקראה בתיאטרון הקאמרי, 2006, פורסם: הכיוון מזרח, גל' 11: "לחשוב כמו אישה מזרחית", תל אביב: בימת קדם, 2006
"הגדת חברון", מאת ג'ייסון שרמן, קנדה: הקראה בתיאטרון צוותא, 2002, הקראה בתיאטרון הקאמרי, 2003, יצא לאור: לוי, שמעון (עורך), מחזות קנדיים: אנתולוגיה, ירושלים: הוצאת מגנס, 2006
"לילה מאלף", מאת רולנד שימלפפניג, גרמניה: הפקה בתיאטרון אוניברסיטת תל אביב, 2005, הפקה בתיאטרון תמונע, 2013–2014
"פדרה מאוהבת", מאת שרה קיין, בריטניה: הפקה בתיאטרון אוניברסיטת תל אביב, 2006; הפקה בתיאטרון תמונע, 2016; הפקות בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, 2007, 2016
"פרי אהבה", מאת ג'ואנה מאריי-סמית', אוסטרליה: הקראה בתיאטרון הקאמרי, 2006; הפקה בתיאטרון הקאמרי, 2007
"משפט האיש שלא לחם", מאת ממדוח עדואן, סוריה: הפקה בפסטיבל "אלף לילה" לדרמה ערבית מודרנית בתיאטרון הערבי-עברי, 2006–2007
"שיר המוות", מאת תופיק אלחכים, מצרים: הפקה בפסטיבל "אלף לילה" לדרמה ערבית מודרנית בתיאטרון הערבי-עברי, 2006–2007
"אוכל לכולם", מאת תופיק אלחכים, מצרים: המערכה השנייה פורסמה ב"דחק", כתב עת לספרות טובה, 2017
"מרי סטיוארט", מאת פרידריך שילר, גרמניה: הפקה בתיאטרון "תמונע", 2012; הפקה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, 2022
"קנאתה האחת של אמר", מאת ויליאם באטלר ייטס, אירלנד: פורסם: ב"הו!" כתב עת לספרות, גיליון 11, יוני 2015
"אהבה וכסף", מאת דניס קלי, בריטניה: הפקה בתיאטרון תמונע, 2017; הפקה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, 2023
פרקים בספרים

“The Impotents: Politics Imposed upon the Creation and Reception of an Arabic-to-Hebrew Translation for the Stage”, Baines, Roger (ed.), Staging and Performing Translation, London: Palgrave Macmillan, 2010
“Performing Translation”, St. André, James (ed.), Thinking through Translation with Metaphors, Manchester: St. Jerome Publishing, 2010
מאמרים בכתבי עת

"לחתוך בקבוק של קולה כך שייפתח כמו פרח: על הפסטיבל הפלסטיני הבינלאומי לתיאטרון בובות בירושלים", בתוך נגיד חיים וקינר גד (עורכים), תיאטרון – רבעון ישראלי לתיאטרון עכשווי, גיליון 12, תל אביב: הוצאת חבצלת מוסדות תרבות וחינוך, 2004
"לשון האב נופלת על לשון הבת: על הרובד הלשוני במחזה 'תנועה'", בתוך נגיד חיים וקינר גד (עורכים), תיאטרון – רבעון ישראלי לתיאטרון עכשווי, גיליון 15, תל אביב: הוצאת חבצלת מוסדות תרבות וחינוך, 2005
"מערבית ספרותית לעברית בימתית: על תרגום 'האימפוטנטים' מאת ריאד מסארווה", בתוך חיים נגיד וגד קינר (עורכים), תיאטרון – רבעון ישראלי לתיאטרון עכשווי, גיליון 17, תל אביב: הוצאת חבצלת מוסדות תרבות וחינוך, 2007
"יום הקהילות: מבט חדש על הוראת השואה בגיל הגן", בשיתוף עם יעל ארזי, בתוך אילנה מלחי (עורכת), הד הגן, ג', 2011