stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ודית' היומן
ביוגרפיה > הופעות בתקשורת

היומן הייתה אחת הדמויות המרכזיות בסרט הדוקומנטרי "The Power of 504" מ-2008.
היומן הופיעה בסרט הדוקומנטרי Lives Worth Living (אנ') מ-2011.
הרצאת TED בשנת 2017.
פרק בתוכנית Drunk History (אנ') של ערוץ הקומדי סנטרל מ-2018 על הפגנות ה-Sit-in‏ 504, עם אלי סטרוקר (אנ') בתפקיד היומן.
ראיון עם טרוור נואה בתוכנית הדיילי שואו משנת 2020.
בסרט הדוקומנטרי קיץ בלי הגבלה: מהפכה על גלגלים משנת 2020.
גזה מרקוש

| --- | --- |

 לידה:  4 באוגוסט 1871 פשט 
 פטירה:  6 בדצמבר 1912 (בגיל 41) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט (העשור של 1890) 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 זרם באמנות:  אר נובו 
 
גזה מרקוש (בהונגרית: Márkus Géza; פשט, 4 באוגוסט 1871 – בודפשט, 6 בדצמבר 1912) היה אדריכל יהודי-הונגרי, נציג משמעותי של האר נובו ההונגרי. הוא היה אחיו של העיתונאי מיקשה מרקוש והמנצח דז'ה מרקוש.
ביוגרפיה

גזה מרקוש נולד במשפחה יהודית כבנם של איגנץ מרקוש, סוחר זכוכית, ושל אנה קוֹהְן (הגרסה ההונגרית-גרמנית לכהן). הוא למד בבודפשט, ולאחר מכן עבד במשרד התכנון של אלאיוש האוסמן ואדן לכנר. עבודתו המשמעותית היא הציפרפלוטה (ארמון ציפרה-Cifrapalota) בעיר קצ'קמט, שמציג את השפעת שאיפות האר נובו הלאומיות של מורו אדן לכנר, כמו כן של פסל ורשמארטי ברובע החמישי של בודפשט (הכל למעט הפסל עצמו). הוא תכנן כמה בנייני תיאטרון, או היה שותף משמעותי בתכנונם, ביניהם תיאטרון ארקל. הוא תכנן ועיצב גם תפאורות תיאטרון וכן הכין ציורים עבור כתב העת "אמנות" (Művészet). הוא היה המבקר האמנותי של מספר עיתונים, בין היתר של "העיתון ההונגרי" (מדיאר הירלפ-Magyar Hírlap)
אשתו הייתה רוזליה קטלין קרוואזי, אותה נשא לאישה ב־8 ביולי 1907 בבודפשט.
עבודותיו העיקריות

קצ'קמט : ארמון ציפרה (1902)
תיאטרון הקיץ של קלוז'-נפוקה (עם פרידייש שפיגל),
התיאטרון ההונגרי של קלוז'-נאפוקה (1909–1910)
תיאטרון קיראי (תיאטרון המלך) לשעבר (בודפשט),
אופרת העם (מאוחר יותר התיאטרון העירוני, כיום תיאטרון ארקל, יחד עם מרצל קומור ודז'ה יאקאב).
מה שנקרא היום "ארמון הדנובה של BM" (נבנה בין השנים 1894–1897, על פי התוכניות של וילמוש פרוינד, בסגנון נאו-בארוק)
סגד, טיילת שטפניה 10. (ארמון ויידה)
ספרים

שאנדור ברודי: רעיונותיו של אדריכל (אמנות, 1906).
ראו גם

אדן לכנר
מרצל קומור
דז'ה יאקאב
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי
גזה מרקוש. לקסיקון יהודית הונגרי. אד. פטר אויווארי. בודפשט: לקסיקון יהודי הונגריה. 1929. (עמ' 576)
לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרית
הערות שוליים

↑  https://www.familysearch.org/ark:/61903/3:1:3QSQ-G9G9-FVJ6?i=395&cat=292437
↑  https://www.familysearch.org/ark:/61903/3:1:S3HT-6FZS-95H?i=14
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1000 1267  ULAN: 500122569  VIAF: 96585273   WorldCat (עם VIAF): 96585273
גיבון הולוק

| גיבון הולוק |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: גיבונים
סוג:: גיבון הולוק
מינים
 גיבון לבן-גבות מערבי  גיבון לבן-גבות מזרחי  גיבון סקייווקר
שם מדעי
 Hoolock ‏מוטניק וגרובס, 2005
תחום תפוצה


גיבון הולוק (שם מדעי: Hoolock) הוא סוג פרימט ממשפחת הגיבונים המצוי ביערות מזרח הודו, סין ודרום-מזרח אסיה. הסוג כולל שלושה מינים שבעבר נחשבו כולם למין גיבון לבן-גבות מערבי (Hoolock hoolock).
מאפיינים

גיבונים אלה בעלי בעלי פרווה שחורה עד חומה בהירה והפנים שלהם כהות. הזרועות עבות ועוזרות להם לדלג והם בעלי כיסי לחיים איתם הם מרעישים בעוצמה בצמרות העצים. אורכם 60-90 ס"מ ומשקלם 6-9 ק"ג - גדולים יותר מכל שאר המינים חוץ מהסיאמנג.
בשנת 2001 נמצא במחקר גנטי שסוג זה נבדל משאר מיני הגיבון, בהיותו בעל 38 כרומוזומים, בעוד שלאחרים מספר גדול יותר.
מינים

גיבון לבן-גבות מערבי (Hoolock hoolock)
גיבון לבן-גבות מזרחי (Hoolock leuconedys)
גיבון סקייווקר (Hoolock tianxing)
ג'יין סטיוארט

| --- | --- |
 לידה:  1812 בוסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  1888 (בגיל 76 בערך) ניופורט, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Common Burying Ground 
 תחום יצירה:  ציור 
 יצירות ידועות:  Oliver Hazard Perry 
 פרסים והוקרה:  חברת היכל התהילה לנשות מורשת רוד איילנד 
 
ג'יין סטיוארט, בוקר, צהרים לילה, 1830-60
ג'יין סטיוארט (באנגלית: Jane Stuart;‏ 1812–27 באפריל 1888) הייתה ציירת אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות ציוריה והדיוקנאות המיניאטוריים שלה, במיוחד אלה של ג'ורג' וושינגטון. היא עבדה בהעתקה דיוקנאות שנעשו על ידי אביה, גילברט סטיוארט, אבל יצרה גם דיוקנאות משלה. בראשית המאה ה -19 לקחה על עצמה את האחריות לפרנס את משפחתה לאחר מות אביה. היא עבדה תחילה בבוסטון, אך בהמשך עברה לניופורט, רוד איילנד, שם הייתה האישה הראשונה שציירה דיוקנאות. בשנת 2011 היא הוכנסה להיכל התהילה של מורשת רוד איילנד.
ראשית החיים

ג'יין סטיוארט, ילידת 1812 בבוסטון, מסצ'וסטס, הייתה ילדתם הצעירה ביותר של הצייר הנודע גילברט סטיוארט ושרלוט קואטס סטיוארט, שנישאו בערך בספטמבר 1786.
לסטיוארט היו שנים עשר ילדים, חמישה מהם נפטרו עד שנת 1815 ושניים אחרים נפטרו כשהיו צעירים, אולי נולדו אחרי ג'יין. שמות הילדים הידועים כוללים את צ'ארלס גילברט, ג'רוויס, אמה, אליזבת', אן, קרלייל, אגנס בלגרוב וג'יין. לצ'ארלס היה כישרון אומנותי ודרמטי, אליזבת הייתה סופרת שפורסמה, וקרלייל נפטר בשנת 1820, אולי משחפת. אן חיה עד גיל 68 ואליזבת נישאה לגבר בשם בנג'מין סטבינס. לא היו צאצאים מהמשפחה.
גילברט סטיוארט סבל ממחלת נפש במשך שנים, אך הצליח להעלים אותה. לילדים הייתה ילדות מסורתית, הם ניגנו בכלי נגינה וקראו סיפורים, אך היו גם נתונים לחיים של סערת רגשות.
קריירה > שנות הכשרה

אביה לא העניק לה הכשרה רבה, אך היא למדה כישורי ציור על ידי התבוננות בו והעתקה של הסגנון שלו, ובאמצעות שיעורים של מדריכים או אחיה צ'ארלס. היא עזרה לאביה שהכין את הצבעים והיא מילאה את הרקעים לציוריו. בהמשך אמרה ג'יין סטיוארט שהיא הייתה מעדיפה אם הוא היה מעניק לה הכשרה.
היא השלימה ציורים רבים של אביה שנעשו חלקית ועשתה ציורים משלה. היא נחשבה לציירת טובה ביחס לגילה. הוא רצה, אך לא הצליח, לשלוח אותה ללונדון ללמוד אצל ג'ורג' דאוני. בערך 1820, היא עשתה דיוקן של ג'ורג' וושינגטון.
אביה נפטר בשנת 1828. הוא היה גרוע בניהול הכספים וכשמת, משפחתו נותרה בעוני קיצוני. המוזיאון בבוסטון ערך תערוכה של 250 יצירותיו באוגוסט 1828 במאמץ להעניק סיוע כספי למשפחה.
ג'יין סטיוארט פתחה סטודיו בבוסטון והחלה לעבוד כאמנית לפרנסת משפחתה.
קריירה > בניית קריירה

לאחר 1828 היא קיבלה עבודות לעשרות ציורים חלקם מיניאטורות וחלקם בגודל מלא, בעקבות העבודות הפופולריות שיצר אביה, במיוחד העתקי דיוקנאות אביה של הנשיא ג'ורג 'וושינגטון (1732–1799).
ציוריה היו במיומנות גבוהה עד שהתבלבלו עם ציורי המקור של אביה. היא גם יצרה ציורים בעקבות אמנים אחרים. היא הציגה את עבודותיה במוזיאון של בוסטון החל משנת 1827 ולעיתים קרובות הציגה שם את עבודותיה בנוסף לעיר ניו יורק עד שנת 1870.
מלבד העתקת יצירות של אחרים, היא גם יצרה דיוקנאות וציורים משלה, אשר שיקפו את הסגנון האישי שלה. אומרים שהיא נמנה עם מיטב ציירי הדיוקנאות בהתבסס על התערוכה שלה באקדמיה לאמנויות. היא למדה ציור בניו יורק, ובשנת 1833 היא הציגה באקדמיה לאמנויות יפות של ניו יורק.
מלבד ההכנסה הכספית ממכירת ציורים, ג'יין סטיוארט הייתה גם מורה לאמנות.
היא ואביה שניהם עבדו על דיוקן של הקצין הימי אוליבר האזרד פרי. המוזיאון הצהיר כי "גילברט סטיוארט היה ידוע לשמצה בכך שהשאיר ציורים לא גמורים והשלים רק את הראש. בתו המוכשרת בת ה-16, ג'יין, סיימה את השמים, הגוף והמדים לאחר מות אביה."  הציור שלה דיוקן של הקומודור אוליבר האזארד פרי היה שייך לאוניברסיטת בראון בפרובידנס, רוד איילנד עד 1980. הציור היה בין תשעה דיוקנאות של אנשי רוד איילנד בולטים שניתנו בשנת 1857 לאוניברסיטה.
כמה מציוריה המפורסמים הם - "ליידי מקבת" שנמנה עם אוסף מוזיאון מוריס, "בוקר, צהריים ולילה", ו"דיוקן הרשמי של צ'ארלס השני". (1876). דיוקנאות נוספים מתקופה זו כוללים את "אלישיה בויילון" באוסף המוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון ואחת הדיוקנאות של ג'ורג' וושינגטון, הנמצא בהרווארד.
ג'יין סטיוארט כתבה שלושה מאמרים על אביה לכתב העת סקריבנר בין יוני 1876 ליולי 1877.
היא נאבקה כלכלית, אך המשיכה להופיע במהלך התקופה בניופורט במכירת ציורים של אביה או ציוריה שלה לעוברי אורח.
חיים אישיים

גברים ונשים מכובדים התאספו סביבה בעיקר בעונת הקיץ. היא הייתה בולטת בחוגי הספרות, ושמה הטוב וכשרונותיה נישאו הרבה מעבר לגבולות ניו אינגלנד.
ג'יין סטיוארט נותרה לא נשואה לאורך כל חייה, אך הייתה שדכנית עבור אחרים. היא נודעה בשנינות והאישיות המרתקת שלה, כמו זו של אביה. אינטליגנטית ושובבה, היא נהנתה להתלבש בתחפושות ולהופיע בפומבי.
בשנת 1831 עברה המשפחה לניופורט, רוד איילנד, ואילו היא המשיכה להחזיק בסטודיו בבוסטון. בשלב זה היא תמכה באמה ובשלוש אחיותיה. אמה נפטרה בשנת 1847 בגיל 77.
באוגוסט 1858. רבים מציוריה נהרסו כאשר הסטודיו שלה נשרף. לאחר מכן הקימה סטודיו בבית משפחתה בניופורט, רוד איילנד. היא רכשה את הבית בניופורט בשנת 1863.
לאחר מחלה קצרה היא נפטרה ב־27 באפריל 1888.
היא קבורה בקבר המשפחתי בניופורט, רוד איילנד.
מורשת

היא הצטיירה כציירת הדיוקנאות הראשונה של ניופורט, והוכנסה להיכל התהילה של מורשת רוד איילנד בשנת 2011. חלק מיצירותיה נמנות עם אוסף מוזיאון גילברט סטיוארט.
תערוכה של עבודותיה המקוריות ושל אביה נערכה במוזיאון גילברט סטיוארט בסאונסטאון, רוד איילנד ב־2016.
עבודותיה שנכללו בתערוכה כללו שני דיוקנאות שציירה של אביה, ודיוקנאות של ג'ורג' ומרתה וושינגטון.
הערות שוליים

↑  Rhode Island Historic Cemeteries - Person Details, rihistoriccemeteries.org
↑  "Oliver Hazard Perry", library.brown.edu
1 2  Dale T. Johnson, American Portrait Miniatures in the Manney Collection, Metropolitan Museum of Art, 1990, ISBN 978-0-87099-597-2. (באנגלית)
↑  Dorinda Evans, Gilbert Stuart and the Impact of Manic Depression, Ashgate Publishing, Ltd., 2013-01-01, ISBN 978-1-4094-4164-9. (באנגלית)
↑  Happy Women's History Month, Birmingham Museum of Art (באנגלית)
↑  History Bytes: Jane Stuart, Newport Historical Society, ‏2013-10-22
1 2  Rhode Island Heritage Hall of Fame: Jane Stuart, Inducted 2011, www.riheritagehalloffame.org
↑  "Artwork of the Week: August 9" (ארכיון)
↑  Search results for: Jane Stuart, Stuart, Jane, page 1 | Collections Search Center, Smithsonian Institution, collections.si.edu
↑  Harvard, From the Harvard Art Museums’ collections George Washington (1732-1799), after Gilbert Stuart (1755-1828), www.harvardartmuseums.org (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr90012977  RKD: 75882  SNAC: w6pp1hdw  ULAN: 500006645  VIAF: 121659800   WorldCat (עם VIAF): 121659800 
ג'יין סטיוארט, כרכרה חוצה את הנהר, 1825-30
ג'יין סטיוארט, ג'ורג' וושינגטון
ג'יין סטיוארט ואביה, דיוקן של אוליבר האזארד פריי
ג'יין סטיוארט, אם ובנה בתוך הבית, 1835
ג'יין סטיוארט, דיוקן אביה - הצייר גילברט סטיוארט, 1825-28
ג'יימס ארתור (זמר)

| --- | --- |

ג'יימס ארתור, 2023
 לידה:  2 במרץ 1988 (בן 36) מידלסברו, אנגליה אנגליה
 שם לידה:  ג'יימס אנדרו ארתור
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 מקום לימודים:  British School of Bahrain 
 סוגה:  רוק, פופ, R&B
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  שירה, גיטרה אקוסטית, פסנתר
 חברת תקליטים:  סייקו מיוזיק 
 האתר של ג'יימס ארתור
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס אנדרו ארתור (באנגלית: James Andrew Arthur; נולד ב-2 במרץ 1988) הוא זמר ומוזיקאי בריטי, שהתפרסם בעיקר בזכות זכייתו בעונה התשיעית של תוכנית המוזיקה הבריטית אקס פקטור בשנת 2012 עם גרסת כיסוי לשיר "Impossible" של שונטל. בעקבות הפרסום והאהדה של השיר, כבר בשבוע הראשון לאחר הזכייה עלה השיר במצעד הסינגלים בבריטניה למקום הראשון, ובאותו שבוע נמכרו מעל 1.2 מיליון עותקים ובסך הכל נמכרו מעל 2.5 מיליון, מה שהופך אותו לשיר השני הנמכר ביותר של אקס פקטור אחרי אלכסנדרה בורק עם השיר "Hallelujah".
היסטוריה

ארתור נולד במידלסברו, להורים מהממלכה המאוחדת, אמא מאנגליה, שירלי אשוורת', ואבא מסקוטלנד, נייל ארתור. נייל הוא נהג משלוחים, אבל היה בעבר די-ג'יי ומתופף הרבה שנים, בעוד ששירלי הייתה דוגמנית אופנה, ולאחר מכן מוכרת ומשווקת מקצועית. הוריו נפרדו כשהיה בן שנה וכמה שנים לאחר גירושיהם נכנסו שניהם למערכות יחסים חדשות. הם בקושי דיברו אחד עם השני במשך יותר מ-20 שנה, אבל הם הסכימו להגיע לאודישן של ארתור יחד במפגש משפחתי כדי לתמוך בבנם.
לארתור יש אח ואחות גדולים, נייל וסיאן ארתור, ושלוש אחיות קטנות, שרלוט ארתור, יסמין רפרטי וניב רפרטי.
קריירה > תחילת דרכו

ארתור כתב והקליט שירים מאז גיל 15 כאמן לא חתום. גם כזמר סולו, וגם בכמה להקות, ביניהן: Moonlight Drive, Cue the Drama, Save arcade, Emerald Skye ועוד.
ארתור גם העלה כמה מהשירים שלו לאתר שיתוף המוזיקה SoundCloud ול-YouTube, ובנוסף גם אלבום שנקרא "Sins By The Sea". ב-2011 נבחן ל-"The Voice" בריטניה, אבל הצליח להגיע רק ל-200 פיינליסטים ולא ליותר מזה.
בתחילת שנת 2012 הוא הקליט שירים עם "The James Arthur Band" שיצאו בשני מיני-אלבומים. הלהקה כוללת את ארתור, (שירה וגיטרה), ג'אז טיילור (גיטרה), כריס סמולס (אורגן), ג'ורדן סוואן (תופים), ואת ריץ' דוני (בס). ב-2012 הלהקה הוציאה את האלבום "The EP Collection CD" ובו תשע רצועות בהשפעות רית'ם אנד בלוז, מוזיקת נשמה והיפ הופ, אוסף של רצועות משני המיני-אלבומים. באוגוסט 2012, הוציא ארתור מיני-אלבום נוסף בשם "Hold On" תחת השם "The James Arthur Project" בשיתוף עם ג'ון מק' גו.
קריירה > 2012: אקס פקטור

ארתור נבחן במקור לאקס פקטור בניוקאסל ולאחר ששר גרסה אקוסטית לשיר "Young" והדהים את השופטים, עבר לאקס פקטור הבריטי. במחנה האימונים שר את "A Million Love Songs" ונבחר כאחד מששת האמנים בקטגוריית "הבנים" שעוברים לשלב של בתי השופטים. מהנקודה הזו והלאה, ארתור הודרך בתוכנית על ידי המנטורית ניקול שרזינגר. לאחר ההופעה בבתי השופטים עם השיר "I Can't Make You Love Me", נבחר כאחד מ-13 המתמודדים שעברו לשלב השידורים החיים, ואחד משלושת המתמודדים בקטגוריית "הבנים".
ב-9 בדצמבר זכה ארתור באקס פקטור עם השיר "Impossible" עם 53.7% מהקולות.
קריירה > לאחר אקס פקטור

הביצוע של ארתור לשיר "Impossible" שאיתו ניצח, נהיה הסינגל המנצח הנמכר הכי מהר עד כה, כשהגיע ל-225,000 הורדות תוך 48 שעות, ויותר מחצי מיליון עד סוף השבוע. הסינגל הגיע לראש מצעדי הסינגלים בבריטניה כבר בשבוע הראשון של שחרורו. כבר ב-11 בינואר, הסינגל נמכר ביותר ממיליון עותקים.
ב-9 בספטמבר 2013 הוציא ארתור סינגל חדש בשם "You're Nobody 'Til Somebody Loves You".
ב-4 בנובמבר 2013 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "James Arthur".
ב-9 בספטמבר 2016 הוציא ארתור את השיר "Say You Won't Let Go", שהגיע לראש מצעדי הסינגלים בארצות רבות. בהמשך השנה הוא הוציא "Can I Be Him", אך הוא לא זכה באותה הצלחה.
ב-24 בנובמבר 2017, הוא הוציא את השיר "Naked".
ב-1 במרץ 2019, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם מרטין ינסן, את הסינגל "Nobody". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-27 בסקוטלנד, ולמקום ה-52 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-4 באוגוסט 2023 הוציא את הסינגל "Blindside".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

James Arthur (2013)
Back from the Edge (2016)
You (2019)
הופעות > סיבובי הופעות

The X Factor Live Tour (2013)
James Arthur Tour (2014)
The Story So Far Tour (2015)
Back from the Edge Tour (2017)
Honda Civic Tour 2017 (2017)
The Twenty Tour (2019)
You: Up Close and Personal Tour (2019)
הערות שוליים

↑  Rolling Stone, Doja Cat, Halle Bailey, Bebe Rexha and All the Songs You Need to Know This Week, Rolling Stone, ‏2023-08-04 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273014505171  BnF: cb16750455m (data)  GND: 1045259713  ISNI: 0000 0004 3074 4705  LCCN: no2014050944  MusicBrainz: 56f62fe8-d3a0-46e0-b5df-a64a8b4b4274  NKC: xx0210080  NTA: 413303756  VIAF: 305855557   WorldCat (עם VIAF): 305855557
גיבון לבן-גבות מערבי

| גיבון לבן-גבות |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: גיבונים
סוג:: גיבון הולוק
מין:: גיבון לבן-גבות
שם מדעי
 Hoolock hoolock ‏הרלן, 1834
תחום תפוצה


גיבון לבן-גבות מערבי (שם מדעי: Hoolock hoolock) הוא מין של פרימט ממשפחת הגיבונים. בעבר סווג כמין יחיד בסוג גיבון הולוק, אך בהמשך סווגו לצידו שני מינים נוספים: גיבון לבן-גבות מזרחי (Hoolock leuconedys) וגיבון סקייווקר (Hoolock tianxing).
תיאור המין

לזכרים פרווה שחורה עם גבות בהירות, לנקבות פרווה בגוון נחושת וחום-כהה באזור הפנים, החזה והחלציים. טבעת של שיער לבן תוחמת את העיניים, הפה והאף של הנקבה. התינוקות נולדים עם פרווה אפורה-לבנה עם גוון צהבהב, היא נעשית שחורה בגיל ההתבגרות, אצל הנקבות היא מתבהרת בתחילת גיל הפוריות.
המין מאופיין בציצית שיער בהירה בסנטר, אף רחב משאר הגיבונים, אורך שיער משתנה בפנים המדמה פרצוף משולש. קולו של גיבון זה הוא כמעין גיהוק המעורב בנהימה.
הערות שוליים

↑  גיבון לבן-גבות באתר הרשימה האדומה של IUCN
ג'יליאן בנפילד

| --- | --- |

 לידה:  18 באוגוסט 1959 (בת 65) ארמידייל, אוסטרליה 
 ענף מדעי:  ביולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס  האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי (2002)  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (2000)  עמית החברה המלכותית (2018)  Corresponding Member of the Australian Academy of Science (2015)  מדליית יורי (2020)  מדליית דיינה (2010)  פרס לוריאל-אונסק״ו לנשים במדע (2011)  מדליית בנג'מין פרנקלין (2011)  עמיתי מקארתור (1999)  פרס ויקטור גולדשמידט (2017) 
 
ג'יליאן פיונה בנפילד (באנגלית: Jillian Fiona Banfield; נולדה ב-1959) היא פרופסור למדיניות וניהול במחלקה למדעי הסביבה של אוניברסיטת ברקלי, קליפורניה ילידת אוסטרליה. היא חוקרת במעבדה הלאומית לורנס ברקלי את קהילות המיקרואורגניזמים: אילו קהילות קיימות, הדרכים בהן הקהילות מבצעות אינטראקציות וכיצד הקהילות מעצבות ומעוצבות על ידי הסביבה. בין התגליות החשובות של בנפילד ניתן למנות את גילוי מנגנון התבלות הסלעים, גילוי מבנה חדש של עץ החיים, גילוי מנגנון היווצרות הננו-חומרים על ידי אינטראקציות בין מיקרואורגניזמים למינרלים.
גילוי הדרך שבה סוגים מסוימים של ארכיאות שורדות במקומות קיצוניים. מלבד תגליותיה המחקריות עבודותיה נחשבות כמעוררות השראה ויוצאות דופן בתחומם. על עבודותיה קיבלה פרסים רבים כמו פרס עמיתי מקארתור לשם עידוד מצוינות ופרס לוריאל אונסקו לנשים במדע (אותו גם קיבלה למשל פרופסור עדה יונת).
קורות חיים והשכלה

בנפילד נולדה בעיר ארמידייל, וגדלה בצפון ניו סאות' ויילס. היא מספרת שהחשיפה לסביבה הטבעית באזור מגוריה גרמה לה להתעניין בעולם הטבע ובמדעי כדור הארץ. תחילה, היא למדה באוניברסיטה הלאומית האוסטרלית שם סיימה את לימודי התואר הראשון בשנת 1981 ואת לימודי התואר השני (M.Sc) בשנת 1985. בהמשך למדה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ושם השלימה את התארים M.A (מאסטר) וPhD (תואר שלישי) בשנת 1990.
בסיום לימודיה היא הצטרפה לסגל האקדמי של אוניברסיטת ויקסון שם היא הרצתה במשך 11 שנים. במהלך תקופה זו היא גם לימדה שנתיים במכון המינרלוגי של אוניברסיטת טוקיו. בשנת 2002 עברה בנפילד לאוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה שם כיהנה כפרופסור למדעי כדור הארץ, למדעים פלנטריים ולמדעי הסביבה. במהלך חייה בנפילד הצטרפה לארגונים רבים בניהם האיגוד למינרלוגיה של אמריקה, "Clay Minerals Society", האיגוד הגאופיסי האמריקאי, הארגון האמריקאי למיקרוביולוגיה ועוד.
כיום (שנת 2019), בנפילד נשואה לפרי סמית' (Perry Smith) ולהם יש שלושה ילדים.
פעילות מחקרית

פעילותה המחקרית של בנפילד היא ענפה ומקשרת בין דיסציפלינות שונות. התחומים העיקריים בהם היא עוסקת הם מיקרוביולוגיה, גאוכימיה סביבתית גאומיקרוביולוגיה ומדע ננו-גאולוגי. בעזרת שאלות מחקר מתוחכמות ושיטות עבודה חדשניות בנפילד גילתה שורה של גילויים משמעותיים.
ראשית, בנפילד ומעבדתה חשפו את מנגנוני הבליה בסלעים. במחקרם, הם גילוי כי למיקרואורגניזמים החיים בין הסלעים יש השפעה כימית חזקה על מנגנוני הבלייה בסלעים. מחקרם מהווה אבן דרך בהבנת ההשפעה של הביולוגיה על הקינטיקה של בליה במינרלים.
שנית, בנפילד ומעבדתה ערכו תצפיות והסיקו כיצד יסודות כדוגמת מתכות כבדות רעילות מצטברות באדמה. תצפיותיהם הובילו להבנה משופרת של היווצרות הקרקע והמשקעים. בידע שמצאו חבויה היכולת להשפיע על איכות המים ועל תהליכים סביבתיים שונים. יתרה מזאת, ידע זה עשוי לספק רמזים למקורות החיים על פני האדמה.
מחקר משמעותי נוסף שביצעו בנפילד ותלמידיה גילה כיצד מיקרואורגניזמים מצליחים לחיות בתנאים קיצוניים. על מנת להגיע לגילוי זה הם חקרו את האינטראקציות שמבצעות קהילת המיקרואורגניזמים. בנפילד ותלמידיה ריצפו את הגנום של החיידקים הקדומים (ארכיאות) החיים בקהילה וקיטלגו את החלבונים שהם מייצרים (אשר מהווים את הביטוי לאינטראקציות שהם מבצעים). עבודתם הראתה איך חיים מתקיימים במקומות קיצוניים והיא יכולה לסייע לבני אדם למצוא חיים בכוכבי לכת אחרים.
אחד ממחקריה היצירתיים ופורצי הדרך של בנפילד היה עיבוד מחדש של עץ החיים. עץ החיים הוא מעין אילן יוחסין שמתאר את ההתפתחויות האבולוציוניות ואת היחסים בין המינים. במשך זמן רב מדענים לא ידעו איך לפתח את עץ החיים שכן מינים רבים של יצורים חד תאיים לא היו בהישג ידם. בשביל לפתור את הבעיה בנפילד ומעבדתה השתמשו בשיטות חדישות של המבוססות על מטא-גנומיקה. תחילה הם שלפו חתיכות של DNA מסביבות גידול טבעיות של חיידקים. לאחר מכן הרכיבו את הגנום של 2,072 מינים ידועים ו-1,011 מיני חיידקים חדשים. לבסוף, בעזרת מחשבי על הם ניתחו את הנתונים שקיבלו ויצרו עיבוד מחדש של העץ. אחת מהתוצאות המפתיעות של המחקר הראתה שכל האאוקריוטים, מבני האדם ועד לאמבות, מממוקמים על ענף דק בעץ בעוד שהבקטריות מתפרסת על רוב ענפי העץ.
בנוסף על המחקרים אותם הגתה וביצעה, בנפילד השתתפה במחקר אסטרוביולוגי של נאס"א. במחקר היא ניתחה דוגמיות גאולוגיות מפלנטות אחרות על מנת לבדוק אם הן מכילות חומרים ביולוגיים. מחקר זה הוא בעל פוטנציאל למצוא חיים מחוץ לפלנטת כדור הארץ.
פרסים

2005 - מרצה חלוץ מטעם "Clay Minerals Society"
1997 - פרס האיגוד למינרלוגיה של אמריקה
1999 - מדליית זהב על שם D.A., האוניברסיטה הלאומית האוסטרלית
1999 - מענק "Genius" לפיתוח מצוינות מדעית של קרן מקארתור
2000 - פרס מריון ל. וכריסטי מ. ג'קסון מטעם "Clay Minerals Society"
2000 - מלגת קרן ג'ון סיימון גוגנהיים
2005 - מרצה "רוזנקוויסט", נורווגיה
2010 - "מדליית דנה" של החברה המינרלוגית של אמריקה
2011 - מדליית בנג'מין פרנקלין בנושא מדעי האדמה והסביבה של מכון פרנקלין
2011 - פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע: כלת פרס צפון אמריקה
2015 - דוקטור לשם כבוד אוניברסיטת בן-גוריון, ישראל
2017 - פרס ויקטור מ. גולדשמידט
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Tiffany K. wayne, נשות המדע האמריקני משנת "1900", עמ' 213. (באנגלית)
1 2  Earth and Planetary Science, האוניברסיטה של קליפורניה, ברקלי
1 2 3 4  Jillian Banfield, קרן מקארתור
1 2  Carl Zimmer, Scientists Unveil New ‘Tree of Life’, The New York Times
1 2   עידו אפרתי, עץ החיים בעולמנו מורכב בעיקר מחיידקים, באתר הארץ, 13 באפריל 2016
↑  Jillian Banfield, The Royal Society
1 2 3 4  Jillian Banfield to receive Franklin Medal, L’Oreal-UNESCO award, Brekeley News(הקישור אינו פעיל)
1 2 3  JILLIAN F. BANFIELD, The Franklin Institute
↑  News & Views item - November 2010
↑  Recipients of the MSA Dana Medal
↑  Ben-Gurion University of the Negev Bestows Honorary Doctorates on Ground-Breaking Scientists and Supporters, אוניברסיטת בן גוריון בנגב
↑  Jill Banfield Named 2017 V.M. Goldschmidt Medalist, geochemical society
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435645105171  BIBSYS: 97051021  BnF: cb14413725m (data)  Botanist: Banfield  CiNii: DA11008059  dblp: 85/7099  ISNI: 0000 0001 1591 6634  LCCN: no97064497  NLA: 35635660  NTA: 29123559X  ORCID: 0000-0001-8203-8771  RERO: 02-A002965930  SUDOC: 094561567  VIAF: 7602705   WorldCat (עם VIAF): 7602705
גורגאון

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 מדינה:  הריאנה
 שפה רשמית:  הינדי 
 שטח:  282.7 מייל רבוע
 גובה:  219 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  876,824 (2011)
 קואורדינטות:  28°28′00″N 77°02′00″E﻿ / ﻿28.466666666667°N 77.033333333333°E﻿ / 28.466666666667; 77.033333333333 
 אזור זמן:  UTC+5:30
 https://www.mcg.gov.in/, https://qr.ae/prGNRK, https://qr.ae/prGwGQ, https://www.blinctrip.com/flights
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיגורגאון(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיגורגאון(למפת הריאנה רגילה) צ'אנדיגאר פרידאבאדגורגאון(למפת הריאנה מוגדלת) צ'אנדיגאר פרידאבאדגורגאון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גורגאון (בהינדי: गुरुग्राम, באנגלית: Gurgaon) היא עיר גדולה בהודו. העיר ממוקמת במחוז גורגאון שבדרום המדינה ההודית הריאנה. גורגאון ממוקמת 219 מטרים מעל פני הים ומספר התושבים בעיר היה 876,824 נכון ל-2011.
עם השנים הפכה גורגאון, שנמצאת במטרופולין של בירת הודו ניו דלהי, למרכז פיננסי מובילה עם ההכנסה לנפש השלישית בגבוהה בהודו. סיפור הצמיחה הכלכלית של העיר החל כאשר יצרן הרכב ההודי המוביל Maruti Suzuki India Limited (חברה בת של סוזוקי מוטור היפנית) הקים מפעל לייצור כלי רכב בגורגאון בשנות ה-70 של המאה ה-20. כיום, יש בגורגאון משרדים מקומיים עבור מעל ל-250 חברות פורצ'ן 500.
במרץ 2019 גורגאון נבחרה כעיר המזוהמת ביותר בעולם, על פי נתונים שפורסמו על ידי ארגון גרינפיס.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת השנתית באזור היא 24.5 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא יוני, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 33.1 מעלות צלזיוס, והחודש הקר ביותר בשנה הוא ינואר, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 13.5 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 657 מילימטרים. החודש הגשום ביותר בשנה הוא אוגוסט, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 190.7 מ"מ והחודש היבש ביותר בשנה הוא מר., כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 12.3.