stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השקעה פסיבית

השקעה פסיבית בשוק ההון מתבצעת באמצעות רכישת תעודות סל או מוצרים פיננסיים שעוקבים אחר מדדי שוק מגוונים (סל של עשרות, מאות או אלפי מניות). בהשקעה פסיבית הביצועים של תיק ההשקעות זהים כמעט לגמרי לביצועים של מדד המניות הנבחר. לדוגמה, השקעה פסיבית בתעודת סל שעוקבת אחר מדד ת"א 125, תייצר רווחים (או הפסדים) בהתאמה לביצועים של כלל החברות במדד בתקופת ההשקעה.
משקיעים פסיביים בדרך כלל רוכשים תעודות סל או קרנות "מחקות מדד" – בתקווה לייצר רווחים בטווחים ארוכים. השקעה לטווח ארוך אמורה גם למזער את החשיפה לתנודתיות חזקה בשווקים (כדוגמת ההתרסקות של שווקים ברחבי העולם בשנים 2008–2009).
מאפיינים

השקעה פסיבית אינה דורשת ניהול שוטף של תיק ההשקעות, מפני שהיא לא מתבססת על בחירה (סלקציה) של מניות, ואינה מצריכה פעולות שוטפות של רכישה ומכירה. מכאן נובעת העובדה שניהול פסיבי מתבצע בעלויות נמוכות בהרבה מניהול השקעות אקטיבי.
כלכלנים בכירים בעולם, כולל וורן באפט, ברטון מלכיאל, ויליאם שארפ (חתן פרס נובל), רוברט שילר (חתן פרס נובל) ואחרים, מצביעים על כך שמדובר באסטרטגיית השקעה אופטימלית עבור רוב המשקיעים הפרטיים בבורסה. זאת בהתבסס על עקרונות של פיזור סיכונים, עלויות ניהול נמוכות וביצועים היסטוריים מרשימים של מדדים דוגמת S&P 500 בטווחים ארוכים. ישנן גישות שונות, ומשקיעים דוגמת דייוויד סוונסן (אנ') וג'ון טמפלטון מציגים אסטרטגיות השקעה חלופיות.
השקעות פסיביות אינן מתאימות לכל סוגי המשקיעים מפני שהן דורשות בדרך כלל אופק השקעה ארוך והתמודדות פסיכולוגית עם תנודתיות חזקה בשוק (סיכון). כמו בכל אפיק השקעה בבורסה, ישנם שיקולים אישיים ופסיכולוגיים שיש לקחת בחשבון לפני החלטה על השקעה, בדגש על ניהול סיכונים. בכל תעודת סל מתקיימות רמות סיכון שונות הנובעות ממאפייני המדינה (או המדינות), הסקטור (או הסקטורים) ושווי השוק של החברות במדד. השקעה במדינות מפותחות, המתאפיינות ביציבות יחסית, נוטה להיות השקעה בטוחה יותר מהשקעה במדינות מתפתחות ופחות יציבות. השקעה בחברות בעלות שווי שוק גבוה נחשבת בטוחה יותר מהשקעה בחברות קטנות יחסית. מודעות למגוון הסיכונים שבכל תעודת סל או תיק השקעות היא עניין חשוב ביותר. מומלץ גם להיוועץ בבעלי ידע וניסיון לפני כל החלטה בתחום.
יוג'ין פאמה (חתן פרס נובל) סבור שמחיר המניות בשוק משקף את סך כל המידע הציבורי שקיים ביחס לאותן המניות (תאוריית השוק היעיל). מכאן נובעת הגישה הרווחת בקרב כלכלנים לפיה קשה עד בלתי אפשרי לנבא אם שוק המניות של מדינה/מדינות או סקטור מסוים, מתומחר באופן גבוה או נמוך באופן יחסי. במילים אחרות, קיים קושי מובנה בכל ניסיון לתזמן רכישה או מכירה של תעודות סל. התאוריה פותחה גם על ידי פרופסור ברטון מלכיאל מאוניברסיטת פרינסטון במסגרת: The Random Walk Hypothesis (אנ'). רוברט שילר מוסיף מימד מרכזי נוסף לדיון. שילר מצביע על תפקידה של הפסיכולוגיה החברתית (תופעות עדר, תגובות שרשרת, התבססות על תקשורת המונים ועוד) כתופעה שמייצרת "בועות" ותנודתיות חזקה בשווקים.
התפתחות היסטורית

תעודות הסל הראשונות הופיעו בארצות הברית בשנות ה-70 של המאה ה-20 והפופולריות שלהן גוברת מאז. כיום מנוהלים טריליוני דולרים ברחבי העולם באופן פסיבי.
בישראל ניתן לבצע השקעות פסיביות במסגרת קופות גמל בניהול אישי (IRA), קרנות מחקות, ותיקי השקעות בבורסה. יש לקחת בחשבון, שיש דרכים שונות בהן קרנות מחקות מדדים, ולעיתים יש פער משמעותי בין המדד בפועל לביצועי הקרן המחקה. הסיבות לכך יכולות להיות מגוונות – השקעה דרך מתווכים, מוצרים פיננסים סינתטיים, מינוף ועוד. כאשר רוכשים מוצר פיננסי, רצוי להבין באופן ברור באילו נכסים מושקע הכסף בפועל, ולאילו רמות סיכון חשוף המוצר.
לקריאה נוספת

ג'ון בוגל, המדריך למשקיע המתחיל, סלע מאיר, 2021.
תמיר מנדובסקי, השקעות לעצלנים, 2021.
Burton Gordon Malkiel, A Random Walk Down Wall Street (אנ'), 1973
הערות שוליים

↑  Floyd, David (2003-11-25). "Passive Investing". Investopedia (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-02.
↑  Staff, Investopedia (2003-11-25). "Buy And Hold". Investopedia (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-04.
↑  Nobel Laureates in economics advise | Market Long Run, Market Long Run (באנגלית)
↑  Tuchman, Mitch. "The 5 times Warren Buffett talked about index fund investing". MarketWatch (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-04.
↑  Indexed Investing, web.stanford.edu
↑  "The Professor Who Was Right About Index Funds All Along". Bloomberg.com. 2016-09-22. נבדק ב-2017-06-04.
↑  What is the average annual return for the S&P 500? | Investopedia, www.investopedia.com
↑  Bloch, Brian (2013-06-05). "Avoid These Common Investing Psychology Traps". Investopedia (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-04.
↑  Staff, Investopedia (2005-07-03). "Risk Management". Investopedia (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-04.
↑  "Types of Investment Risks". Investopedia (באנגלית אמריקאית). 2008-06-02. אורכב מ-המקור ב-2017-06-04. נבדק ב-2017-06-02.
↑  Ben Eisen, Investors Now Have More than $4 Trillion in Exchange-Traded Products, WSJ, ‏2017-05-10 (באנגלית)
נערה גבוהה 2

| --- | --- |

 בימוי:  אמילי טינג 
 הופק בידי:  ג'וזף מק'גינטי ניקול 
 שחקנים ראשיים:  אווה מישל אנג'לה קינסי לוק אייזנר יאן לואיס קסטלנוס סטיב זאן גריפין גלוק אנג'ליקה וושינגטון סברינה קרפנטר Doug Spearman 
 מוזיקה:  מתיאו מסינה 
 צילום:  שיין הרלבוט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Wonderland Sound and Vision 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 בפברואר 2022 
 משך הקרנה:  97 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, דרמת נעורים 
 דף הסרט ב־IMDb
 
נערה גבוהה 2 (באנגלית: Tall Girl 2) הוא סרט נעורים וקומדיה רומנטית אמריקאית בבימויה של אמילי טינג לתסריט מאת סם וולפסון. בסרט מככבים אווה מישל, לוק אייזנר, יאן לואיס קסטלנוס, סברינה קרפנטר, גריפין גלוק וסטיב זאן. זהו סרט ההמשך של הסרט "נערה גבוהה" משנת 2019. הסרט עלה לנטפליקס ב-11 בפברואר 2022.
שחקנים ודמויות

אווה מישל בתפקיד ג'ודי קריימן
סברינה קרפנטר בתור הארפר קריימן
גריפין גלוק בתור ג'ק דנקלמן
לוק אייזנר בתור סטיג מולין
אנג'ליקה וושינגטון בתור פארידה
יאן לואיס קסטלנוס בתור טומי טורס
ריקו פריז בתור שניפר
יוהנה ליאו בתור סטלה
קלרה ווילסי בתור קימי סטיצ'ר
סטיב זאן בתור ריצ'י קריימן
אנג'לה קינסי בתפקיד הליין קריימן
הפקה

ב-1 בדצמבר 2020, נטפליקס בחרה בסם וולפסון לכתוב את התסריט לסרט ההמשך של הסרט "נערה גבוהה", כשהשחקנית אווה מישל תשוב לשחק את ג'ודי.
שלב הצילומים החל ב-12 באפריל 2021 והסתיים ב-21 במאי 2021 בניו אורלינס, לואיזיאנה. הסרט אמור לעלות לנטפליקס ב-11 בפברואר 2022. הטריילר של הסרט שוחרר ב-YouTube ב-19 בינואר 2022.
ליהוק

בתחילת שנת 2021 פורסם כי אווה מישל וצוות השחקנים מהסרט הראשון, סברינה קרפנטר, אנג'ליקה וושינגטון, גריפין גלוק, לוק אייזנר וסטיב זאן, ישובו לגלם את תפקידיהם מהסרט הראשון.
ראו גם

אפליה בגלל גובה
נערה גבוהה
הערות שוליים

↑  Fisher, Jacob (1 בדצמבר 2020). "'Tall Girl' Sequel In The Works At Netflix (EXCLUSIVE)". Discussing Film. נבדק ב-19 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Film and TV Projects Going Into Production - Tall Girl Sequel". Variety Insight. אורכב מ-המקור ב-27 במרץ 2021. נבדק ב-27 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Peters, Fletcher; Monteil, Abby (19 בינואר 2022). "New on Netflix February 2022". Decider. נבדק ב-19 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tall Girl 2". Youtube. נבדק ב-23 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tall Girl Season 2: Trailer, Release date and Everything You Want To Know!". Daily Research Plot. נבדק ב-23 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  'Tall Girl 2': NetflixRelease Date, Trailer, Casting, Filming, & More, Tv Shows Ace, ‏4 במרץ 2021
נטליה טימאקובה

נטליה אלכסנדרובנה טימאקובה (ברוסית: Наталья Александровна Тимакова; נולדה ב-12 באפריל 1975, אלמטי, קזחסטן הסובייטית, ברית המועצות) היא אשת עסקים, מדינאית ועיתונאית רוסייה. מכהנת כסגניתו של יושב ראש בנק ונשאקונומבנק מאז 17 בספטמבר 2018.
כיהנה בעבר כמזכירת העיתונות של ראש ממשלת הפדרציה הרוסית (2012-2018) ומזכירת העיתונות של נשיא הפדרציה הרוסית (2008-2012).
ביוגרפיה

היא נולדה בקזחסטן ב-12 באפריל 1975. אך גדלה בעיירה קוטקובו, שבפרברי מוסקבה. הוריה של נטליה טימקובה חיו שם לפני שנולדה ושניהם עבדו כמהנדסים בחברה ממשלתית. לאחר הלימודים בבית הספר, נטליה התקבלה לאוניברסיטה ההומניטארית במוסקבה ולאחר מכן למדה בפקולטה לפילוסופיה. שם החלה לכתוב את המאמרים שלה.
ב-1998 סיימה את לימודי הפילוסופיה באוניברסיטת מוסקבה.
קריירה

הרצון להיות עיתונאית ולצלול לתוך עולם החדשות והעיתונות הגיע לנטליה בצעירותה. מאז 1995, כסטודנטית, כשהחלה את הקריירה שלה עבדה כעיתונאית, תחילה במחלקה הפוליטית של מערכת העיתון "הקומסומולץ המוסקבאי". שם עבדה במשך שנתיים. בשנת 1997 עברה נטליה בבית ההוצאה קומרסנט, ככתבת פוליטית במערכת העיתון.
בשנת 1996 הייתה חברה בקמפיין הבחירות לנשיאות של בוריס ילצין. בשנים 1997–1999.
ממרץ ועד אוקטובר 1999 הייתה הפרשנית הפוליטית של סוכנות הידיעות "אינטרפקס". באוקטובר 1999 מונתה לממלאת מקומו של דובר ראש הממשלה דאז ולדימיר פוטין ועבדה במקביל כסגנית מנהל המחלקה למידע ממשלתי בקרמלין. ב-11 בנובמבר 1999 לאחר מינויו של מיכאיל קוז'וחוב לדובר הנשיא, התמקדה בעבודה כסגנית מנהל המחלקה למידע ממשלתי.
בשנת 2000 — עברה לקרמלין ועבדה בלשכת הנשיא. בשנים 2000—2002, מונתה לסגני ראש מינהל העיתונות של הנשיא. בשנים 2002—2004, הפכה לסגנית דובר הקרמלין. בשנים 2004—2008 ניהלה את מחלקת ההסברה והדוברות של הנשיא. מה-13 במאי 2008 ועד ה-21 במאי 2012, כיהנה כדוברת הקרמלין ודוברתו של נשיא רוסיה דאז, דמיטרי מדבדב. היא המשיכה לכהן כדוברת של מדבדב גם לאחר ה-22 במאי 2012, כשמונתה לדוברת ראש הממשלה ולסגנית מזכיר הממשלה תפקיד שמילאה עד קיץ 2018.
ב-18 בספטמבר 2018 עברה רשמית למגזר הפרטי כשהתקבלה לעבוד בונשאקונומבנק.
משפחתה

היא נשואה לאלכסנדר בודברג שמאז 1991 עבד בתור עיתונאי בעיתון "הקומסומולץ המוסקבאי". מ-1996, היה חבר במה שמכונה "בריכת הקרמלין", קבוצת עיתונאים שמסקרת את פעילות נשיא רוסיה. מאז העשור השני של המאה העשרים ואחת הוא עוסק ביחסי ציבור ומשמש כיועץ לנשיא בנק VTB.
לקריאה נוספת

גבורגיאן נ., טימאקובה נ., קולסניקוב א.בגוף ראשון: שיחות עם ולדימיר פוטין. — מוסקבה: Vagrius, 2000. — ISBN 5-264-00257-6.
הערות שוליים

↑  Новым пресс-секретарем Дмитрия Медведева станет Олег Осипов
↑  Указ № 666 «О Тимаковой Н. А.», Kremlin.ru
↑  Указ президента Российской Федерации от 9 апреля 2004 г. № 515.
↑  Указ Президента Российской Федерации от 13.05.2008 г. № 770 «О пресс-секретаре Президента Российской Федерации»
↑  Указ Президента Российской Федерации от 21.05.2012 г. № 666 «О Тимаковой Н. А.»
↑  Путин произвел кадровые назначения: экс-министры получили должности в администрации, Vesti.ru
↑  В дюнах Юрмалы нашли дом семьи пресс-секретаря премьера РФ Натальи Тимаковой «Newsru.com», 16.11.2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301014005171  CiNii: DA12769935  ISNI: 0000 0000 5563 3535  LCCN: no00037006  NLK: KAC201769816  NTA: 200786873  SUDOC: 114254605  VIAF: 6934880   WorldCat (עם VIAF): 6934880
טקס פתיחה

יצחק רבין בטקס גזירת סרט בעת חנוכת מכללה בלוד, 1995
לימור לבנת ויובל שטייניץ בטקס גזירת הסרט לרגל חנוכת קאנטרי קלאב בנשר, 2010. המספריים מוגשים על כרית מהודרת.
מישל אובמה בטקס גזירת סרט במרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד. הגזירה מבוצעת במספרי-ענק והסרט מעוטר בסמלי המוסד הנחנך
טקס פתיחה הוא טקס ציבורי חגיגי המציין את הפתיחה הרשמית של מקום חדש שנבנה או את תחילתו של אירוע. טקסי פתיחה באירועים משמעותיים כגון המשחקים האולימפיים, מונדיאל FIFA ומונדיאל ברוגבי עשויים לכלול אלפי משתתפים ולהיראות ברחבי העולם. טורנירים כאלה כוללים לרוב גם טקס סיום בסוף האירוע.
טקס גזירת סרט

טקס גזירת סרט הוא טקס ציבורי הנערך בעת חנוכת מוסד, עסק או מבנה ציבורי והוא יכול להיות חלק מטקס פתיחה.
לרוב, כחלק מההכנות לאירוע החנוכה נקשר סרט בכניסה למבנה, ובעת האירוע נכבדים גוזרים את הסרט באופן טקסי, ובכך מכריזים על פתיחתו הרשמית של העסק או המוסד. לעיתים גזירת הסרט היא סמלית ולא נעשית בפועל.
כאשר נחנך מבנה ציבור כגון בית חולים או בית ספר מוזמנים לעיתים לגזור את הסרט פוליטיקאים מקומיים או ארציים. בחנוכת עסק נהוג שהבעלים או המנהלים משתתפים בגזירת הסרט. לעיתים מוזמנים ידוענים לגזירת הסרט ונציגי אמצעי התקשורת לתיעוד האירוע.
המספריים המשמשים בטקס עשויים להיות גדולים במיוחד, ולעיתים מוגשים לגוזר באופן טקסי על גבי כרית מהודרת. בחלק מהטקסים הגזירה מתבצעת על ידי מספר אנשים. הסרט הוא לעיתים אך רצועת בד או פלסטיק בצבע אחיד, אך לעיתים הוא מעוטר בכתובות, עיטורים או שילוט, או מעוצב בצבעי הדגל או סמלים אחרים. יש מוסדות השומרים את המספריים ששימשו בטקס גזירת הסרט כמזכרת.
גלריה

טקס גזירת סרט על ידי מספר גוזרים, בפתיחת מרכז תרבות קוריאני בקזחסטן
גזירת סרט מעוצב, בפתיחת מרכז תרבות קוריאני באינדונזיה.
טקס גזירת סרט בבסיס של הצי האמריקאי ביפן, הסרט מעוטר בקישוטים והוא בצבעי דגל יפן
טקס בצרפת, הסרט בצבעי דגל צרפת
טקס גזירת סרט בחנוכת בית תמחוי במקסיקו סיטי
טקס פתיחה מחודשת של בית ספר יסודי בסנט לואיס אשר נסגר בעקבות הוריקן קתרינה. בטקס נעשה שימוש במספרי-ענק ובסרט בצבעי דגל ארצות הברית
סרט בטקס פתיחה בניו זילנד עם כיתוב אודות האירוע
בול דואר רומני שהופק לכבוד פתיחת תעלת דנובה-הים השחור. בבול מצוירים שליט רומניה ניקולאה צ'אושסקו, כשהוא גוזר את הסרט, ורעייתו, אלנה צ'אושסקו, המוחאת כפיים
מקור המנהג

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

השקה (אונייה)
אבן פינה
טקס הסרת הלוט
קביעת מזוזה
חנוכת בית
קוסמוגוניה

ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קוֹסְמוֹגוֹנְיָה (המילה גנסיס ביוונית פירושה לידה, והמילה קוסמו פירושה יקום) היא התורה בתחום מדעי החלל אשר עוסקת באופן היווצרות היקום מראשיתו ועד למצבו הנוכחי.
מקור השם

בעבר, המושג היה קשור לאופן היווצרות מערכת השמש, וכיום לאופן בו נוצר היקום, כשהמפץ הגדול הוא המודל המקובל על דעת המדענים.
היסטוריה

שאלת היווצרות היקום הטרידה את האדם מראשית קיומו, והיה ניסיון לתת תשובה לחידה קרדינלית זו מצד המיתולוגיה הדת והפילוסופיה, אך תשובות מדעיות משמעותיות החלו לקבל ביסוס עם גלויו של האבל על התפשטות היקום, וכתוצאה מגילוי זה התפתחו שני וריאנטים עיקריים לגבי היווצרות היקום: "המצב היציב" ו"המפץ הגדול".
כיום שולטת תאוריית "המפץ הגדול" בלבד, הרבה הודות לגילויה המקרי של קרינת הרקע הקוסמית שנתנה אישוש משמעותי ל"מפץ הגדול".
ראו גם

קוסמולוגיה
מיתוסים סינים של בריאה
מפת פלסטין הנעלמת

מפת פלסטין הנעלמת

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
מפת פלסטין הנעלמת היא סדרה של 4 או 5 מפות שבהן מצויר שטחה של ארץ ישראל בתקופות שונות בין 1946 לבין 2010 ובה כביכול השטח של מדינת ישראל הולך וגדל והשטח של "פלסטין" הולך וקטן. המפה משמשת בצורה נרחבת לשם תעמולה, הסברה של גורמים פרו-פלסטינים בהם הרשות הפלסטינית ו-BDS. כמו כן היא מופיע גם בחומרי חינוך על הסכסוך הישראלי-פלסטיני באירלנד
במפה יש הטיות ואי דיוקים רבים. למפה יש כמה גרסאות דומות אולם בכולם ההטיות תורמות לרושם לפיו ישראל מתרחבת כל הזמן ואילו השטח של הפלסטינים הולך ומצטמצם. רושם זה וההטיות המשרתים תעמולה פלסטינית לפיה הם "האנדרדוג" הלא אלים והמתגנון מול ישראל "הקולונאליסטית והתוקפנית".
המפות מערבבת נתונים שונים (לדוגמה ריכוזי אוכלוסייה, שטחים ריקים ושטח מדיני) - כשל של השוואת תפוחים ותפוזים, מבצעת כשל נוסף של קטיף דובדבנים על ידי הצגה סלקטיבית של אזורים ותקופות, והתעלמת מכיבושים ונסיגות של ישראל (הנסיגה מסיני, הנסיגה מלבנון, הנסיגה מעזה ומשטחים בגדה), היא מציגה מפות לא מדויקות וכיתובים מטעים - לדוגמה - תיוג שטחים מדינים של ירדן ושל מצרים כ"פלסטין". המפה מתעלמת מנוכחות של יהודים בשטחים "פלסטינים" לפני 1946, מתעלמת מהגירה של ערבים לשטחי ישראל בתקופת המנדט הבריטי, ומהגירת יהודים ממדינות ערב אל ישראל. המפה גם מתעלמת מנוכחות של ערבים בתוך ישראל (ערבים אזרחי ישראל) ומניסיונות השתלטות של פלסטינים על חלקים אחרים במזרח התיכון כמו ירדן ולבנון.
הפאנל הראשון - 1946

הפאנל הראשון במפה מציג את ארץ ישראל בשנת 1946, לפני תוכנית החלוקה. בחלק מהגרסאות כל השטח מוצג כ"פלסטין" (כביכול כולו של הפלסטינים ולא של המנדט הבריטי), בדרך כלל בצבע ירוק. בחלק אחר מוצג רוב שטח ארץ ישראל בצבע ירוק עם "איים" קטנים של גושי התיישבות יהודית כמו אזור תל אביב, השרון, עמק יזראל. לא ברור מה הנתונים שמוצגים במפה זו - אין מדובר בשטח שיש עליו ריבונות כלשהי (הריבונות בשלב זה היא של המנדט הבריטי). אם מדובר בשטח שמציג אוכלוסייה אז קיים עיוות במפה שכן כל הנגב, וכל השטחים חהקלאיים, שטחי בור, יער ועוד מוצגים במפה כשטח "ירוק" ששייך כביכול לפלסטינים.
התעמולה הפלסטינית לפעמים מנצלת את הבלבול בין הכינוי שנתנו הבריטים למנדט הבריטי - פלסטין, לבין מדינת פלסטין שהפלסטינים מעוניינים להקים.
הקווים התוחמים את המפה הם קווי הריבונות שבשליטת ישראל - כולל שטחי עזה והגדה המערבית עד לירדן. לפעמים גם שטחי הגולן מוצגים כחלק מ"פלסטין". אין התייחסות לשטחים מחוץ לאזור זה כמו ירדן, לבנון, סוריה או מצרים.
המפה בוחרת את שנת 1946 באופן שנוח לנרטיב הפלסטיני. לדוגמה בחירה בשנה זו והתמקדות רק בישראל משמיטים את העובדה שבמאי 1923 ניתן חלק גדול משטח המנדט הבריטי לערבים לשם הקמת אמירות עבר הירדן שבהמשך הפכה לירדן, כאשר המנדט המקורי כלל את שטח ישראל וגם את שטח ירדן. דבר זה משמש כדי לתמוך בטענה פלסטינית כי הצעת החלוקה של ארץ ישראל משנת 1947, הייתה חלוקה לא הוגנת שכן היא נתנה לערבים פחות מידי שטח ביחס לחלקם באוכלוסייה. טיעון זה מתעלם הן ממתן השטח לערבים בירדן, ומשמש אמצעי ריכוך כדי להצדיק את הדחייה של תוכנית החלוקה על ידי הנהגת ערבי ישראל והמדינות השכנות. הצגה זו גם מתעלמת מכך שהיחס בין האכולוסיות ב-1947 הושפע הן מהגירה ערבית לא"י והן מלחץ ערבי, באמצעים אלימים (כמו פרעות תרפ"ט) למנוע הגירה יהודית לא"י. הצגת השטחים הזו גם מתעלמת מכך שרוב השטח שניתן למדינת ישראל בתוכנית החלוקה היו שטחי הנגב המדברי. גם אם מקבלים את הטיעון לפיו החלוקה הייתה לא הוגנת, הערבים יכלו להציע הצעת חלוקה הוגנת יותר לתפיסתם שתייצג את החלק היחסי של כל אוכלוסייה, אך דבר זה לא נעשה, ובמקום זה שלטה ושולטת התפיסה לפיה כל שטחי א"י שייכים אך ורק לערבים וכי הם "נגנבו" על ידי היהודים הציונים.
הבחירה בשנת 1946 היא שרירותית - היא מתעלמת מנוכחות יהודית היסטורית בת מאות שנים במקומות "פלסטינים" כמו היישוב היהודי בחברון עד אירועי תרפ"ט או היישוב היהודי בעזה. לא מוצגת מפה היסטורית של ישראל במאה הראשונה לספירה, הצגת הכיבוש הערבי של ארץ ישראל במאה ה-7 או הצגה של האימפריות ששלטו באזור בתקופות שונות במרחבים גדולים יותר - האימפריה הרומית, הבינזטית, העות'מאנית והבריטית. הדבר הוא חלק מ"הקשר" שבו הפלסטינים הם הילידים מדוכאים וצודקים ואילו ישראל היא כוח קולוניאליסטי חיצוני ומדכא. נרטיב או הקשר אחר, שבו היהודים הם גם ילידים ובעלי קשר היסטורי עמוק לארץ ישראל כלל לא מוצג.
הפאנל השני - 1947

הפאנל השני מציג את תוכנית החלוקה משנת 1947. הפאנל הזה בניגוד לקודמו מציג הצעה לחלוקה של שטח ריבוני ולא חלוקה של אוכלוסיות, דבר שמפיצי המפה מתעלמים ממנו ויוצרים רושם של המשכיות של אותם נתונים על פני כל השנים. זהו כשל לוגי של השוואת תפוחים לתפוזים.
בגרסאות רבות של המפה, אין התייחסות לכך שהנהגת הערבים יושבי ארץ ישראל והן מדינות ערב דחו את הצעת החלוקה, ופתחו במתקפות על ישראל - בנובמבר 1947 ובמאי 1948, בניסיון לחסל את ישראל. דבר זה שוב, משרת נרטיב פלסטיני לפיו הפלסטינים הם הקורבן של תוקפנות ישראלית או ציונית. דבר זה הוא דוגמה לקטיף דובדבנים - הצגה מעוותת של נושא על ידי השמטה של חלק מהעובדות.
בחלק מהגרסאות של המפה, כמו גרסת המפה המוצגת בספרי חינוך באירלנד, מוזכרת הדחייה של תוכנית החלוקה על ידי הערבים יושבי א"י ומדינות ערב, אולם תחילת מלחמת העצמאות מוצגת במתקפה של מדינות ערב על ישראל במאי 1948. דבר זה משמיט את העובדה שהנהגת הערבים שחיו בישראל, לא הסתפקה בדחיית תוכנית החלוקה, אלה פתחה במתקפה אלימה מיידית על היישוב היהודי בארץ ישראל, בנובמבר 1947, יום לאחר החלטת כ"ט בנובמבר, מה שהחל את השלב הראשון של מלחמת העצמאות. דבר זה משמש כדי להציג את הפלסטינים כצד פאסיבי שלא היה מעורב באלימות. לכאורה מדינות ערב פתחו במלחמה נגד ישראל ואילו הפלסטינים התמימים שילמו את המחיר כאשר בגלל הפסד במלחמה התרחשה הנכבה.
המפה מציגה את השטח שהובטח לערבים בתוכנית החלוקה כ"פלסטין" אם כי בהצעת החלוקה אין התייחסות לפלסטינים אלא ל"אוכלוסייה ערבית מקומית" או "מדינה ערבית" את המונח פלסטין בהתייחס לאותם ערבים הביא יאסר ערפאת בשנת 1964. זו דומגה לכשל של אנכרוניזם, בניסיון להסתיר את העובדה כי התנועה הלאומית הפלסטינית המעוניינת במדינה עצמאית פלסטינית היא למעשה תנועה מאוחרת יותר ממה שנטען וכי בעבר ערבי ישראל רבים הזדהו פשוט כ"ערבים".
הפאנל השלישי 1949-1967

בעוד הפאנלים הקודמים הציגו "תמונת סנאפ שוט" של ארץ ישראל, הפאנל הזה מציג כביכול תמונה של תקופה בין 1949 (שביתת הנשק עם מדינות ערב) לבין 1967. גרסה אחרת היא משנת 1967. זוהי דוגמה נוספת לכשל של השוואת תפוחים לתפוזים.
שטחי "פלסטין" מוצגים בירוק וכוללים את הגדה המערבית ואת עזה. גם מפה זו מתיימרת להציג גבולות מדיניים (בניגוד לפאנל הראשון) עם או בלי כיתוב "פלסטין" על הגדה המערבית. דבר זה מציג מצג שווא כאילו באותה תקופה השטחים האלה נשלטו בידי פלסטינים. במציאות, בין 1948 ל-1967 הגדה המערבית נשלטה על ידי מדינת ירדן, ורצועת עזה נשלטה על ידי מדינת מצרים. הדרישה להכרה במדינה "פלסטינית" עלתה רק בשנת 1964 על ידי אש"ף, כאשר דרישה זו הייתה לגבי הקמת מדינה פלסטינית בכל שטח ארץ ישראל - ללא חלוקה לשתי מדינות.
המפה יוצרת את הרושם שגבולות מדינת ישראל לא השתנו בתקופה זו - המפה מתעלמת מכיבוש סיני במבצע קדש ב־1956 ומנסיגה משטח זה. דבר זה עלול לקלקל את הרושם של התרחבות ישראלית בלתי פוסקת.
כן המפה בתקופה זו מתעלמת מהתקפות חוזרות ונשנות של פדאיון מצד כוחות של ערבים משטחי מצרים וירדן על יישובים ישראליים במתקפות טרור, לפני מלחמת ששת הימים. התעלמות כזו משרתת נרטיב לפיו שורש הסכסוך הוא בהכרח השליטה הישראלית על פלסטינים בגדה המערבית ובעזה.
הפאנל הרביעי - שנת 2000

הפאנל הרביעי מציג את שנת 2000 וגרסאות אחרות את שנת 2010 במפות האלה מוצגי שטחי הרשות הפלסטינית בגדה ושטחי עזה כשטח פלסטיני. גם מפה זו מציגה כביכול חלוקה של ריבונות מדינית בין שטח ישראל לבין שטח "פלסטין".
גרסת 2000 של המפה שגויה כיוון שבאותה תקופה ישראל שלטה ברצועת עזה. גרסת 2010 של המפה מציגה את עזה ואת פלסטין כנתונות לאותו סוג של ריבונות מדינית, תוך התעלמות מהשתלטות חמאס על רצועת עזה, תוך מלחמה ורצח של פעילי הרשות הפלסטינית. לפי הצגה זו כביכול חמאס, "פלסטין" והרשות הפלסטינית הם אותה ישות מדינית.
הבחירה בשנת 2000 או 2010 היא שוב שרירותית. היא מתעלמת מכך שישראל שלטה בכל שטח הגדה המערבית בין 1967 עד הסכמי אוסלו, ומתעלמת משליטת ישראל ברצועת עזה בין 1967 עד 2005. דבר זה שוב משרת את הרושם המרכזי של רצף המפות שבו ישראל כביכול כל הזמן מגדילה את שטחה והשטח "הפלסטיני" כל הזמן מתכווץ. דבר זה גם תורם להרגשה שישראל מעוניינת במלחמה ותוקפנות ואילו הפלסטינים הם צד פאסיבי וקורבן.
המפה גם מתעלמת מכך שבמלחמת ששת הימים ב-1967, שילשה את שטחה וכבשה בין היתר את סיני, וכי ישראל שלטה בשטח זה עד הסכמי השלום עם מצרים ב-1979, שבמסגרתו ישראל החזירה את השטח למצרים תמורת שלום. כמובן גם הסיבות למלחמת ששת הימים או מלחמת יום הכיפורים אינן נזכרות כלל. המפה גם מתעלמת מהסכמי שלום עם ירדן שהיו כרוכים בתיקוני גבולות. התעלמות מהסכמי שלום אלה מסייעת להציג את ישראל ככוח כובש ושואף מדון, ומתעלמת מתוקפנות של ערבים, פלסטינים מוסלמים ומדינות ערביות ומוסלמיות נגד ישראל. השמטה כזו גם תורמת לנרטיב שבו ישראל היא כוח שהולך ומתפשט ומתעלמת מנכונות ישראל לתת שטחים תמורת שלום למצרים ולירדן.
המפה מתעלמת מכניסת אש"ף לירדן וגירושו משם בספטמבר השחור, מפלישת אש"ף ללבנון ומלחמת האזרחים. התעלמות זו מסייעת להציג את הפלסטינים כצד פאסיבי, רודף שלום ומדוכא.
כן המפה מתעלמת מהתקפת אש"ף על גבולה הצפוני של ישראל עד 1982, ומלחמת לבנון הראשונה, שפרצה בעקבות סכסוך זה, וכללה פלישה של ישראל ללבנון והחזקת רצועת הביטחון עד שנת 2000. גם דבר זה משרת נרטיב שבו ישראל היא כוח שהולך ומתפשט ומתעלמת מנכונות ישראל לסגת מלבנון במחשבה כי דבר זה יאפשר שלום.
המפה מתעלמת גם מהצעות של שטחים תמורת שלום מול פלסטינים בהסכמי אוסלו וכן מנסיגת ישראל מרצועת עזה.
שימושים בגרסות של המפה

פרופסור להיסטוריה חואן קול (אנ') פרסם גרסה של המפה בבלוג שלו בשנת 2010 ולאחר מכן בשנת 2014 וטען כי המפה "מדויקת".
בשנת 2015 רשת השידור MSNBC הציגה גרסה של המפה. הרשת התנצלה על הצגת המפה כשבוע לאחר מכן.
מחמוד עבאס הציג גרסה של המפה בנאום שלו; הגרסה שהוא הציג כוללת פאנל נוסף עם מפת הצעת ועדת פיל משנת 1937.
המפה מופיעה בספרי לימוד על הסכסוך הישראלי-פלסטיני באירלנד, יחד עם הסברים לא מדויקים על מלחמת יום העצמאות.
הערות שוליים

↑  Allison Meakem, The Geopolitics of Palestine, Explained, Foreign Policy, ‏2024-03-18 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3  איתמר אייכנר, אנטישמיות באירלנד: בתי ספר מלמדים ש"יהודים רוצחים", באתר ynet, 14 בנובמבר 2024
1 2 3 4  The Map: A Palestinian Nation Thwarted & Speaking Truth to Power, Informed Comment, ‏2014-07-13 (באנגלית אמריקאית)
↑  IMEU, Fact Check: MSNBC's Palestinian Loss of Land Map | IMEU, imeu.org (באנגלית)
1 2  Palestinian Loss of Land: The Myth of the 4 Maps, נבדק ב-2024-03-17
1 2 3  George Douglas, Misleading and Harmful: the “Palestinian Loss of Land” Maps – PFMEP, ‏2014-03-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  The Map: A Palestinian Nation Thwarted & Speaking Truth to Power, Informed Comment, ‏13 במרץ 2014 (באנגלית אמריקאית)
↑  IMEU, Fact Check: MSNBC's Palestinian Loss of Land Map | IMEU, imeu.org (באנגלית)(הקישור אינו פעיל)
↑  ראול ווטליף, MSNBC apologizes for ‘completely wrong’ maps of Israel, The Times of Israel, ‏20 באוקטובר 2015 (באנגלית)
↑  Allison Meakem, The Geopolitics of Palestine, Explained, Foreign Policy, ‏10 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)
מפת המדנט הבריטי על ארץ ישראל ועבר הירדן
מפת תוכנית החלוקה משנת 1947, למדינה יהודית ומדינה ערבית
השטחים שישראל כבשה במלחמת ששת הימים
פרדי ורגאס

פרדי אנריקה ורגאס פיניירו (בספרדית: Freddy Enrique Vargas Piñero; נולד ב-1 באפריל 1999 בברקיסימטו שבוונצואלה) הוא כדורגלן ונצואלי המשחק בעמדת הקשר כנף במכבי נתניה.