יהדות רומא
היסטוריה

| כרונולוגיה של יהדות רומא |
| --- | --- |
161 לפנה"ס: משלחת יהודה המכבי באה לכרות ברית בין היהודים לבין הרומאים.
150 לפנה"ס: משלחת יונתן הוופסי מגיעה לרומא במטרה לחזק את הברית.
139 לפנה"ס: משלחת שמעון התרסי ברומא. תחילת התיישבות סוחרים יהודים בעיר.
100 לפנה"ס-44 לפנה"ס: יוליוס קיסר מכיר בזכויות היהודים, וממשיכו אוגוסטוס קיסר מגדיר את היקף ההקלות שמהן יהנו היהודים.
61 לפנה"ס: פומפיוס, המצביא הרומאי, כובש את ממלכת יהודה ומביא משם 60,000 שבויים. רובם נפדים ונעשים "חופשיים" (Liberti) ומצטרפים ליהודי העיר.
19: טיבריוס קיסר מגרש את היהודים מרומא ומגלה 4,000 צעירים לסרדיניה.
31: טיבריוס קיסר מרשה ליהודים לשוב לרומא.
40: בימי קליגולה קיסר, הפילוסוף היהודי פילון האלכסנדרוני מאלכסנדריה שבמצרים, בא לרומא בראש משלחת במטרה לבטל את הגזרות נגד היהודים.
54-68: נירון קיסר גוזר גזרות על היהודים ועל הנוצרים.
70: אספסיאנוס קיסר וטיטוס קיסר מגלים לרומא 90,000 שבויים מיהודה. הוא מטיל על היהודים מס מיוחד הנקרא "המס היהודי" (fiscus judaicus), במקום "מחצית השקל" שתרמו לבית המקדש בעת קיומו.
95: בימיו של דומיטיאנוס קיסר, מגיעה לרומא משלחת מארץ ישראל, הכוללת את רבן גמליאל דיבנה (שנחשב לבעל סמכות רוחנית על ידי השלטון הרומאי), אליעזר בן הורקנוס ורבי יהושע בן חנניה בבקשה לבטל גזרות נגד היהודים.
120: רבי מתיא בן החרש מגיע מיבנה כדי לארגן את הקהילה היהודית בעיר ומקים בית מדרש.
135: אדריאנוס קיסר מביא גל שבויים אחרון (לפי המקורות לפחות רבבות אחדות) אחרי סיום מרד בר כוכבא.
145-211: ספטימיוס סוורוס קיסר (Lucius Septimius Severus), מאפשר ליהודים להתקבל למשרות ציבוריות ומשחרר אותם מחובות אזרחיות שאינן עולות בקנה מידה אחת עם מצוות דתם.
300–500: הנצרות בשלטון. הגבלות על היהודים.
325: הנצרות מוכרזת כדת שלטת.
361-363: יוליאנוס קיסר מאפשר חופש ליהודים ומבטל את המס היהודי המיוחד שהוטל עליהם מאז חורבן הבית.
410: אליארך מלך הויזיגותים כובש את רומא ובוזז את אוצר בית המקדש והקהילה היהודית נפגעת ורכושם נשדד.
435: גנזריך מלך הוונדלים מגביר את הפגיעה ביהודים.
489- 526: תאודוריק הגדול מלך האוסטרוגותים אישר ליהודים אוטונומיה והשווה את מעמד המשפט העברי למשפט המקומי.
590- 604: האפיפיור גרגוריס ה-1 מאשר את המשך מתן הזכויות ליהודים, להוציא החזקת עבדים נוצרים. המליץ להעביר את היהודים על דתם בדרכי נועם ודברי פיתוי.
600–1000: מספר היהודים ברומא פוחת ויורד ל-40,000. חשיבותם פוחתת.
1078: האפיפיור גרגורי ה-7 אוסר על היהודים להיות במשרות ציבוריות.
1159- 1167: רבי בנימין מטודלה, הנוסע היהודי, מבקר בעיר.
1159–1181: יחיאל, נכד רבי נתן בן רבי יחיאל בן משפחת ענָו, מחבר "הערוך" אמרכל בית האפיפיור אלכסנדר ה-3.
1100-1250: אבן עזרא, יהודה הלוי והרמב"ם עוברים ברומא.
1130–1138: האפיפיור אנקאלטוס ה-2, כנראה ממוצא יהודי, שבור ומובס בסוף ימיו.
1215: הכנסייה מחליטה על ביטול הזכויות האזרחיות של היהודים ומחייבת אותם לשאת סימול מיוחד על בגדיהם.
1400-1500: התחדשות רוחנית ותרבותית של הקהילה היהודית ברומא.
1418: האפיפיור מרטין ה-5 יוצא להגנת היהודים.
1492 -1515: מגיעים לרומא גולים מספרד, פורטוגל, דרום איטליה, סיציליה וסרדיניה.
1524: מוקמת מועצה לניהול הקהילה היהודית המסדירה את היחסים בין התושבים הוותיקים בגטו לתושבים החדשים שזה עתה באו.
1527: חילותיו של צ'ארלס ה-5 גורמים נזק רב לרכוש היהודי של הגטו.
1555: האפיפיור פאול ה-4 מכריז על "הסגר" ליהודים, מה שיכונה בדיעבד: הגטו היהודי. על היהודים הוטלו הגזרות הבאות: מהשקיעה עד הזריחה יש להישאר ב"הסגר", יש לעסוק רק במסחר בסחורות משומשות, על הבגד יש לתפור טלאי זיהוי והוטלו הגבלות על הרופאים ועל הבנקאים.
1566: היהודים הצטוו להתרכז בבית כנסת אחד, אך הצליחו לכלול חמישה בתי כנסת.
1775: האפיפיור פיוס ה-6 החמיר את הגזרות על היהודים: נאסר עליהם לקרוא, לפרש ולרכוש ספרים עבריים, הפוגעים בקודשי הדת הנוצרים. ספרים אחרים הורשו רק באישור האינקוויציה. נאסר עליהם לעסוק בחוכמת הנסתר ובכישופים. נאסר כל קשר עם המומרים והמועמדים למומרות.
1798-1799: הצרפתים כובשים את רומא. היהודים יוצאים לחופשי. מוכרז כי "היהודים שווים בזכויות לאזרחי רומא". בוטלו המיסים המיוחדים עליהם.
1809-1814: רומא חלק מהאימפריה של נפוליאון. ברומא מוקמת קונסיסטורי כמו בפריז.
1814: נפוליאון יורד מעל מסך ההיסטוריה. היהודים חוזרים להיות תחת שלטון ומוגבלים בזכויותיהם.
1831: האפיפיור גרגורי ה-14 מכריז על שוויון זכויות בין יהודי רומא לבין שאר אזרחיה.
1848: "חומות" הגטו נופלות.
1870: רומא מצטרפת לממלכת איטליה.
1885: הגטו נהרס לפי תוכנית חדשה לבינוי מרכז העיר.
1904: חנוכת בית הכנסת הגדול של רומא.
1910: מבנה "חמשת בתי הכנסת" נהרס והמקום הופך להיות כיכר ציבורית.
1938: מוטלים חוקי הגזע על יהודי איטליה.
1943: הגרמנים דורשים 50 ק"ג זהב כופר. 2,091 יהודים מוגלים לגרמניה.
1944:  הטבח בפוסה ארדיאטינה, 76 יהודים נרצחים במחצבות.
1948–1967: יהודים רבים מגיעים לרומא מארצות ערב, בייחוד מלוב.