תמר אלכסנדר
פעילות אקדמית וציבורית > מחקר

לאחר פרסום הספר על סיפורי ספר חסידים, כל שאר הספרים התמקדו בתרבות יהודי ספרד דוברי הלאדינו.
מחקרים אלו מתמודדים עם השאלה כיצד מתפקדת התרבות שבעל פה ככלי לביטוי ולעיצוב של הזהות האתנית-הקבוצתית של יהודי ספרד. זאת מתוך מטרה לעמוד על ייחודה התרבותי של קבוצה זו. המחקרים מציעים דגמים תאורטיים שיפים לבדיקת הזהות התרבותית של כל קבוצה אתנית כחלק מתפיסה פלורליסטית של רב תרבותיות.
הניתוחים משלבים כלי מחקר הלקוחים מתחומי הספרות, הפולקלור, הבלשנות והמחשבה היהודית. הם משלבים מתודות של ניתוח טקסטים מודפסים, כתבי יד ועבודת שדה של אלכסנדר.
מחקרים אלו תורמים להבנת התרבות הייחודית של יוצאי ספרד כחלק מכלל התרבות היהודית בכלל וכחלק מהתרבות הישראלית העכשווית. מחד, המחקרים באים להאיר נושא שהוזנח עד כה, התרבות הספרדית שבעל פה ומאידך, הם מצביעים על הלגיטימציה החברתית לקיום תרבויות קבוצתיות.
ספרים ומאמרים שכתבה פורסמו בשבע שפות: עברית, אנגלית, צרפתית, רוסית, סרבית, ספרדית ולאדינו.
The Pious Sinner - Ethics and Aesthetics in the Medieval Hasidic
Narrative, J.C.B. Mohr (Paul Siebeck), Tubingen, 1991.
הוא דן בשאלת הזיקות בין הסיפור בספר חסידים לבין ההקשר האידאולוגי תאולוגי של תנועת חסידות אשכנז בגרמניה בסוף המאה ה-12 וראשית ה-13. בספר נבדקת גם שאלת היחס בין סיפורים אלו למסורת הסיפורית היהודית על פי דגם משולש: הסיפור המסורתי שאין בו שינויים רבים לעומת המסורת; הסיפור שעבר תהליך של הסתגלות לאידאולוגיה והתפיסות של חסידות אשכנז; והסיפור הייחודי שמציע סיפורים חדשים שנוצרו בקרב תנועת חסידי אשכנז כדי לבטא את תפיסותיהם הייחודיות.
מעשה אהוב וחצי: הסיפור העממי של יהודי ספרד ראה אור בשנת 2000 – בסיועה של מתילדה כהן-סראנו.
בספר זה אלכסנדר ממפה, מסווגת ומנתחת את הסיפור העממי היהודי-ספרדי מנקודת מבט אתנו-פולקלוריסטית. באמצעות ניתוח טקסטואלי וקונטקסטואלי של הסיפורים, היא מציגה את תפקודו של הסיפור העממי ככלי ביטוי לזהותה הייחודית של הקבוצה המספרת ואת המארג הסבוך של קשרים הדדיים שבאמצעותו זהות זו נקשרת בזהויות סמוכות ובה בעת מתבדלת מהן, ודנה באסטרטגיות הספרותיות והפרפורמטיביות ובדפוסים האסתטיים שבהם תפקוד זה בא לידי ביטוי בסיפור ובמעמד הביצוע שלו. מחקר זה זכה לפרס טולידנו למחקר הטוב ביותר של השנה בתחום יהודי ספרד. הספר אף יצא לאור בעיבוד לאנגלית ובשנת 2008 ראה אור בארצות הברית בסדרת פטאי לפולקלור ואנתרופולוגיה יהודית תחת הכותרת The Heart is a Mirror - The Sephardic Folktale.
מילים משביעות מלחם: לחקר הפתגם הספרדי-יהודי, ראה אור בשנת 2004.
ספר זה הוא פרי מחקר חלוצי בסוגת הפתגם בפולקלור היהודי-ספרדי. שכן על אף פרסומם של פתגמים בדפוס מאז המאה הי"ט, היה המחקר בתחום זה דל ביותר. הוא מבוסס על בדיקה וניתוח של כחמישים אלף פתגמים בלאדינו, החל בפתגמים אישיים שאלכסנדר עצמה רשמה מפי אמה, עבור דרך פתגמים המבטאים ערכים קבוצתיים, כגון היחס לעולם, לבית, למזל, או למקורות יהודיים, וכלה בפתגמים השאובים ממעגל התרבות היהודית הרחבה ומשמרים-מעצבים את הזיכרון הקולקטיבי. באמצעות ניתוח הפתגמים מבקש המחקר להתחקות אחר אותה שאלה שהעסיקה את אלכסנדר גם בספרה הראשון: כיצד מתפקד הפולקלור – הפעם, סוגת הפתגם – ככלי לביטוי ולעיצוב של הזהות האתנית-הקבוצתית של יהודי ספרד. שאלה זו נבדקה בשלשה מעגלים: יצירת היחיד ('המפתגם' או 'המפתגמת', כלשונה של אלכסנדר) והמסגרת המשפחתית; גבולות קבוצתיים וזהות אתנית; זיכרון לאומי ותרבות יהודית.
מילה בשעתה זהב מעלתה: הפתגם הספרדי-יהודי בצפון מרוקו נכתב במשותף עם פרופ' יעקב בן טולילה וראה אור בשנת 2008.
הספר הוא פרי מחקר שאלכסנדר ובן טולילה, בעצמו יליד טטואן, דובר וחוקר חכיתיה, ערכו במשותף. פירותיו הם תולדה של חיבור בין מחקר פולקלוריסטי ספרותי ובלשני. זהו אוסף מדעי של למעלה מאלף פתגמים בחכיתיה, שנלקטו ותועדו ממקורות דבורים וכתובים – דפוסים וכתבי יד של אספני פתגמים, בנוסף לעבודת שדה של המחברים עצמם. כל הפתגמים תורגמו לעברית ולצדם דברי הסבר מפי המידענים, מידע הקשרי ומקבילות מחמש תרבויות בעלות זיקה לתרבות החכיתיה ומשיקות לה: התרבות ההיספאנית, התרבות העברית (המקורות הקאנוניים); תרבות הלאדינו המזרחית (סלוניקי), התרבות הערבית-היהודית, והתרבות הערבית-המוסלמית. פרקי המבוא למחקר עוסקים בחכיתיה, מזה, ובסוגת הפתגם, והפתגם החכיתי בפרט, מזה. פרקי המחקר מוקדשים לארבע זוויות פרשניות: בלשנית, תמאטית, הקשרית והשוואתית, וכל אחד מהם בוחן את הפתגמים בזיקה לאחת מן התרבויות המשיקות.
ספר נוסף בסדרת מחקרים זו מצוי כעת בהכנה. נושאו הוא מגיה יהודית-ספרדית והוא מתמקד בעיקר ב'פריקנטי' (לחשי ריפוי) – ז'אנר שהוא על פי תפיסת המחברים, ז'אנר ספרותי-פואטי מתובנת, שקול ולעיתים מחורז, המתלווה לטקסי ריפוי ובפרט לטקסי גירוש שדים וסילוק עין הרע. הספר נסמך על מחקר משותף עם ד"ר אליעזר פאפו ונכתב בידיהם במשותף.
ז'אנר נוסף שאותו חקרה אלכסנדר במהלך עבודתה הוא המחזה העממי. בתחום זה היא פרסמה יחד עם האתנו-מוזיקולוגית שושנה וייך-שחק את הספר לעת כזאת, מחזה מוזיקלי לפורים בשאלוניקי. זוהי מהדורה של המחזמר בלאדינו 'שירי אסתר', שהוצג בסלוניקי ערב הכיבוש הנאצי. לצד הניתוח המוזיקולוגי מידי וייך-שחק, עסקה אלכסנדר בניתוח טקסטואלי של המחזה והראתה כיצד עיבוד מקוצר זה של 'אסתר' (מאת ראסין) מתאים עצמו לנסיבות הזמן והמקום, ערב הכיבוש הנאצי של סלוניקי.
פרויקט המחקר הגדול של אלכסנדר שהשתרע, למעשה, על פני כל שנות עבודתה. עיקרו – אפיון וניתוח של מכלול הז'אנרים העממיים של יהודי ספרד כדי לעמוד על תרבותם הייחודית של היהודים דוברי הלאדינו. וכך, לצד הספרים, זכו תחומים רבים נוספים כגון החידה הספרדית-יהודית, הזיקה בין שיר לפתגם, סיפורי חלום, אגדות שבחים, מעשיות נשים, הלחש המאגי, הבדיחה, האנקדוטה והסיפור האישי להארה ולדיון בעשרות ממאמריה. מאמרים אלה הושתתו לעיתים על עבודת שדה, לעיתים על מקורות כתובים, ולעיתים על שניהם יחדיו.