stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלף מנעולים
רשימת רצועות

| מס' | שם | כותב(ים) | מפיק(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אלף מנעולים  | עקיבא | מאור שושן | 4:10 |
| 2. | עוגן לסירה  | עקיבא | שושן | 3:36 |
| 3. | ללמוד לעוף  | עקיבא, אבי אוחיון ומתן דרור | מתן דרור | 3:27 |
| 4. | רוץ ילדי  | עקיבא וצורית תורג'מן | דרור | 2:51 |
| 5. | תרקוד ת'חיים  | עקיבא, אוחיון ודרור | דרור | 3:08 |
| 6. | צעדים  | עקיבא, אוחיון ודרור | דרור | 3:12 |
| 7. | כלום מלבדך  | עקיבא ומתניה בן אברהם | שושן | 3:20 |
| 8. | להחזיק חזק  | עקיבא | סתיו בגר | 4:11 |
| 9. | לא מוותר  | עקיבא | שושן | 3:01 |
| 10. | בואי עד אליי  | עקיבא | דרור | 3:24 |
| 11. | רוצה להתעורר  | עקיבא | גלעד שמואלי | 3:10 |
| 12. | למעלה  | עקיבא וסתיו בגר | בגר | 3:19 |
| 13. | מזמור לתודה  | עקיבא | שושן | 3:37 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 44:31 |
הערות שוליים

↑  אלף מנעולים: השיר החדש והמחזק של עקיבא, באתר מוקד תהילים ארצי, ‏16 ביוני 2024
1 2 3  יאיר טוקר, ‏עקיבא משיק את אלבומו החדש: "אלף מנעולים", באתר כיכר השבת, 13 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: f9d97c96-e012-44f1-9e50-02595d427c44
אמנם כן

אָמְנָם כֵּן יֶצֶר סוכֵן בָּנוּ הוא פיוט סליחה, המיוחס לרבי יום טוב בן יצחק מיואני. בקהילות אשכנז (בענף המזרחי בלבד) ומזרח אירופה נהוג לומר את הפיוט בתפילת ערבית של יום הכיפורים, לאחר תפילת עמידה.
על הפיוט

הפיוט מסודר על פי סדר אלפביתי, כאשר בכל שורה מתחילה אות חדשה. כל בית מורכב משתי שורות, והוא חותם במילה "סלחתי". בבית הראשון חתם המחבר יום-טוב את שמו, כאשר השורה הראשונה פותחת במילה "יום" והשורה הראשונה פותחת במילה "טוב". בנוסח אשכנז נשמט בית זה, והוא שרד רק בכתבי יד של נוסח צרפת. לכן, הוא אינו מופיע ברוב מחזורי התפילה, והפיוט מכונה על שם הבית השני.
משקל הפיוט הוא ספרדי, בכל שורה 3 בתים, שני הראשונים בעלי שתי הברות (לדוגמה: אמ/נם/כן) והאחרון בעל שתי הברות (לא כולל הברות קצרות). כל שורה בעלת חריזה פנימית (לדוגמה: אמנם כן יצר סוכן), ושתי המילים האחרונות בכל שורה שבאותו הבית מתחרזות ביניהן (לדוגמה: יצר סוכן בנו... רב צדק ועננו).
ישראל חיים טביוב כתב על הפיוט: "הפזמון היפה באומנותו אבל לא בשפתו וסגנונו".
לחנים וביצועים

אחד הלחנים המוכרים ביותר לחלק מבתי הפיוט ("פנה לעלבון..." עד "ריב ריבי...") הוא לחנו של משה צבי גולדמן מחסידות באבוב. הלחן זכה לביצועים רבים, בהם של ישיבת אלון מורה, יעקב שוואקי, אודהליה ברלין, תזמורת שלהבת, אברימי רוט ועוד.
לחנים נוספים הם של חסידות חב"ד, חסידות ברסלב, חסידות ויז'ניץ, יוסי קליימן, נחמן שתיל, ברוך שור ועוד.
הערות שוליים

↑  ספר ישעיהו, פרק נ"ח, פסוק ב': "וְאוֹתִי יוֹם יוֹם יִדְרֹשׁוּן"
↑  ספר נחום, פרק א', פסוק ז': "טוֹב ה' לְמָעוֹז בְּיוֹם צָרָה"
↑  ספר ירמיהו, פרק כ"ה, פסוק ל': "ה' מִמָּרוֹם יִשְׁאָג וּמִמְּעוֹן קָדְשׁוֹ יִתֵּן קוֹלוֹ".
↑  ספר תהלים, פרק י"ח, פסוק י"ט: "וַיְהִי ה' לְמִשְׁעָן לִי"
↑  על פי תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ט"ו, עמוד א': אברהם אבינו.
↑  ספר תהלים, פרק פ"ו, פסוק ה': "כִּי אַתָּה ה' טוֹב וְסַלָּח".
↑  ספר איוב, פרק ה', פסוק י"ח: "כִּי הוּא יַכְאִיב וְיֶחְבָּשׁ"
↑  ספר מיכה, פרק ז', פסוק י"ט: "יָשׁוּב יְרַחֲמֵנוּ יִכְבֹּשׁ עֲו‍ֹנֹתֵינוּ וְתַשְׁלִיךְ בִּמְצֻלוֹת יָם כָּל חַטֹּאותָם"
↑  על פי ספר תהילים, פרק ס"ה, פסוק ב': "לְךָ דֻמִיָּה תְהִלָּה אֱלֹהִים בְּצִיּוֹן"
1 2  על פי ספר ישעיה, פרק מ"ג, פסוק כ"ה: "אָנֹכִי אָנֹכִי הוּא מֹחֶה פְשָׁעֶיךָ לְמַעֲנִי"
↑  על פי ספר שמות, פרק ל"ד, פסוק ז': "נֹשֵׂא עָו‍ֹן וָפֶשַׁע וְחַטָּאָה"
↑  על פי ספר תהילים, פרק קי"ט, פסוק קנ"ד "רִיבָה רִיבִי וּגְאָלֵנִי לְאִמְרָתְךָ חַיֵּנִי"
↑  שתי שורות אלו על-פי: ספר ישעיה, פרק מ"ד, פסוק כ"ב: "מָחִיתִי כָעָב פְּשָׁעֶיךָ"
↑  ספר דברים, פרק ל"ג, פסוק כ"ט: "אַשְׁרֶיךָ יִשְׂרָאֵל מִי כָמוֹךָ עַם נוֹשַׁע בַּה'"
↑  דוידזון, אוצר השירה והפיוט, חלק ב עמ' 337 מס' 1775 וחלק ד עמ' 398.
↑  רפאל הלפרין, אטלס עץ חיים חלק ה סעיף 1781.
↑  דניאל גולדשמידט, מחזור ליום הכיפורים, עמ' 28.
↑  אוצר השירה והמליצה, מבוא, עמ' XXXIV.
↑  פנה לעלבון | ישיבת אלון מורה, נבדק ב-2023-09-02
↑  באתר יוטיוב
↑  באתר יוטיוב
↑  באתר יוטיוב
↑  באתר יוטיוב
↑  ראו ערך
ניגון ע"ז (אמנם כן), אתר חב"דפדיה
↑   אמנם כן, בביצוע תמיר גרנות, סרטון  באתר יוטיוב
↑  אמנם כן - אצל האדמו"ר מתולדות אהרן, אתר "שער ברסלב"
↑   אמנם כן, בביצוע קיבוץ בית ישראל, סרטון  באתר יוטיוב
↑   אמנם כן, בביצוע יוסי קליינמן, סרטון  באתר יוטיוב
↑   אמנם כן, בביצוע נחמן שתיל, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 7b8ba86b-4460-4ff7-9432-efa6cb67b2f3
אלרוסה

| --- | --- |


מטה החברה במירני שביקוטיה
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה בשליטה ממשלתית
 בורסה:  בורסת מוסקבה (23 בנובמבר 2011–ALRS) 
 מוטו:  אין
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־33 שנים)
 חברות בנות:  Alrosa-Avia  Air Company ALROSA  Severalmaz 
 מיקום המטה:  מירני שברוסיה
 קואורדינטות:  62°32′29″N 113°58′19″E﻿ / ﻿62.541388888889°N 113.97194444444°E﻿ / 62.541388888889; 113.97194444444 
 משרד ראשי:  מוסקבה
 ענפי תעשייה:  כרייה, תעשיית היהלומים 
 מוצרים עיקריים:  כריית ועיבוד יהלומים
 הכנסות:  4.9 מיליארד דולר (2012)
 רווח תפעולי:  69,463,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2020) 
 רווח:  1.1 מיליארד דולר (2012)
 הון עצמי:  265,074,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2020) 
 מנכ"ל:  סרגיי איוואנוב (רו')
 עובדים:  40 אלף
  
 האתר הרשמי של החברה
 he
 
אַלרוֹסה (ברוסית: АЛРОСА שהוא ראשי התיבות של Алмазы России — Саха = "יהלומי רוסיה - סאחה") הוא תאגיד רוסי העוסקת בכרייה ובעיבוד של יהלומים ברפובליקת סאחה-יקוטיה, מחוז ארכנגלסק, ובאפריקה. בבעלות התאגיד כ-97% מעתודות היהלומים הידועות של רוסיה וחלקו בשוק היהלומים העולמי מהווה כ-27%. עתודות היהלומים של החברה הן כשליש מעתודות היהלומים הידועות בעולם, והשליטה בה מאפשרת לשמור על הרמה הנוכחית של הכרייה במשך כ-20 שנה.
שורשיה של החברה במוסד הממלכתי "יקוטאלמז ע"ש לנין" שנוסד ב־1957, וב־1992 הוא הפך לחברה המסחרית "אלרוסה".
מבנה החברה

בשנת 1992 בהתאם לצו נשיאותי על בסיס המתקנים הקיימים הוקמה חברת "אלרוסה" (אלמז-רוסיה-סאחה). בשנת 2011 החלה מכירת מניות החברה בבורסה. בשנת 2013 בוצעה הנפקה ראשונה, במהלכה נמכרו כ-16% ממניות החברה.
מבנה הבעלות של החברה: 33.3% - הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה של ממשלת רוסיה, 25% - ממשלת רפובליקת סאחה-יקוטיה, 8% - מוסדות שלטון בנפות היקוטיות, 23% - בבעלות משקיעים פרטיים.
לאלרוסה מחלקה מיוחדת הקרויה "חברת הסחר של אלרוסה" (באנגלית: "United Selling Organization" ראשי תיבות: USO). המחלקה מעסיקה כ-800 עובדים, מומחים וממיינים.
תחומי פעילות

כריית היהלומים בברית המועצות החלה בשנת 1954 כאשר התגלו סלעי קימברליט בשטח יקוטיה. בשנת 1957 החלו בכריית יהלומים באופן תעשייתי והוקמה חברת "יאקוטאלמז" (יהלומי יקוטיה). בשנת 1963 הוחלט על תחילת מכירת יהלומים לשוק העולמי ונחתם הסכם עם תאגיד היהלומים הלונדוני דה בירס.
בעקבות הקמת המכרות, הוקמה וגדלה העיירה מירני. בעיר זו נמצא מטה חברת "אלרוסה", ורוב תושבי העיר מועסקים בחברה או קשורים בה.
אלרוסה היא החברה המסחרית היחידה ברוסיה העוסקת במיון יהלומים, וזאת מכוחו של רישיון שהעניקה לה ממשלת רוסיה. החברה מחזיקה במלאי גדול של דוגמאות גלם המייצגות אבנים שונות שהופקו במכרות שלה ושל חברות אחרות (כגון דה בירס). החברה מחזיקה בנכסים בתחומים נוספים (חברת תעופה, חברת ביטוח, רשת בתי מלון); אך בשנת 2013 הוחלט לפעול למכירת כל הנכסים שלא קשורים עם יהלומים.
הפקת יהלומים

החברה פועלת בעיקר במערב יקוטיה אך גם במחוז ארכנגלסק (החל משנת 2005) ובאנגולה. מכירת היהלומים מתבצעת בעיקר על בסיס חוזים ארוכי טווח. החברה פועלת ליישום הסכמים הקשורים עם יהלומי דמים ומחויבת לתהליך קימברלי.
בשנים האחרונות החברה כורה יהלומים במשקל קצת מעל 34 מיליון קרט בשנה.
הערות שוליים

↑  חיים אבן-זוהר, כריית יהלומים בעולם, מדיניות ואסטרטגיה במרכזי הגלם, (עורכת: שירה עמי), מכון היהלומים הישראלי IDI, 2007, עמ' 378-379.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 8876 7695  LCCN: n2004013955  VIAF: 129208073   WorldCat (עם VIAF): 129208073
אלקטרז נגד ספרני הרשע

| --- | --- |

 
 ספרי הסדרה
 אלקטרז נגד ספרני הרשע עצמות הלבלר אבירי קריסטליה Alcatraz vs. The Shattered Lens Alcatraz vs. The Dark Talent Alcatraz vs. Bastille vs. the Evil Librarians
 מידע כללי
 מאת:  ברנדון סנדרסון
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מודן הוצאה לאור
אלקטרז נגד ספרני הרשע (באנגלית: Alcatraz Versus the Evil Librarians) היא סדרת ספרי פנטזיה לנוער, שנכתבה על ידי הסופר האמריקאי ברנדון סנדרסון. זו הסדרה הראשונה שהוא כתב לבני נוער. בסדרה 6 ספרים, ונכון לשנת 2024 שלושת הכרכים הראשונים תורגמו לעברית, בהוצאת מודן.
עלילה > ספר ראשון – אלקטרז נגד ספרני הרשע

אלקטרז סמדרי הוא נער צעיר, שמתגלגל ממשפחת אומנה אחת לאחרת בשל נטייתו לשבור דברים. לאחר שקיבל שקיק עם חול במתנה ליום הולדתו השלושה עשר, הוא מעורב ברצף משונה של אירועים.
לשקיק מצורף פתק, בו כתוב שהחול הוא ירושה מהוריו, שנעלמו לפני שנים. אלקטרז מצית בטעות את המטבח של הוריו המאמצים, והעובדת הסוציאלית שלו, מיז פלטשר, מגיעה לנזוף בו ומודיעה לו שהוא יעבור מחר למשפחה אחרת.
למחרת מגיע לבית איש זקן וטוען שהוא סבו, ואומר שלאלקטרז יש כישרון מיוחד ועוצמתי – לשבור דברים. הזקן מגלה ששקיק החול נעלם, ולאחר שעובד סוציאלי מגיע ומנסה לירות באלקטרז, הוא משכנע אותו שעליו לעזור לו בהשגת החול מחדש. הזקן מספר לאלקטרז שהספרנים המרושעים שולטים על רוב העולם בעזרת קונספירציה, ושעליהם להשיג את החול כדי למנוע מהם מלנצח במלחמה. אלקטרז משתכנע ועוזר לו בהסתננות למפקדה הראשית של הספרנים, הספרייה העירונית.
עלילה > ספר שני – עצמות הלבלבר

אלקטרז מגיע לספרייה הגדולה של אלכסנדריה כדי למצוא את סבו שנעלם ולנסות להציל את אביו. בספר מתברר שהספרייה לא נחרבה אלא נקברה מתחת לפני הקרקע, ואוצרי הספרייה הם אל-מתים מרושעים שמנסים לגנוב את נשמות המבקרים. אלקטרז והקבוצה שמתלווה אליו נרדפים במהלך ההרפתקה על ידי דמות עוצמתית, ספרן ממסדר עצמות הלבלר.
עלילה > ספר שלישי – אבירי קריסטיליה

אלקטרז מגיע לראשונה למולדתו נאהלה ומגלה שהספרנים שלחו משלחת משא ומתן שמציעה לוותר על מוקיה, אחת הממלכות החופשיות, בתמורה לשלום. אלקטרז, בסטיל, סבא סמדרי ודמויות נוספות מנסים לחשוף את כוונות הזדון שלהם תוך שהם מתמודדים עם נידויה של בסטיל ממסדר האבירים ועם ספרנים ערמומיים.
ספרי הסדרה

| אלקטרז נגד ספרני הרשע • Alcatraz> שם.שם | אלקטרז נגד ספרני הרשע • Alcatraz> שם.שם | אלקטרז נגד ספרני הרשע • Alcatraz>  המהדורה האנגלית.שנת הוצאה | אלקטרז נגד ספרני הרשע • Alcatraz>  המהדורה העברית.שנת הוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אלקטרז נגד ספרני הרשע Alcatraz vs. the Evil Librarians | 2007 | 2012 |
| 2 | אלקטרז נגד ספרני הרשע: עצמות הלבלר Alcatraz vs. The Scrivener's Bones | 2008 | 2023 |
| 3 | אלקטרז נגד ספרני הרשע: אבירי קריסטליה Alcatraz vs. The Knights of Crystallia | 2009 |  2024  |
| 4 | Alcatraz vs. The Shattered Lens | 2010 | הספרים טרם יצאו בעברית |
| 5 | Alcatraz vs. The Dark Talent | 2016 |     |
| 6 | Alcatraz vs. Bastille vs. the Evil Librarians | 2022 |     |
אורית אברמוביץ'

אורית אברמוביץ' (נולדה בשנת 1957) היא אתלטית ישראלית בעבר. אלופת אסיה (1974) אלופת ישראל, שיאנית ישראל במשך 13 שנים ואלופת המכביה התשיעית (1973) בקפיצה לגובה. שיאה הישראלי (1.78 מטר) החזיק מעמד 10 שנים.
ביוגרפיה

אברמוביץ' נולדה וגדלה בחדרה. בגיל 11 עברה עם משפחתה לנתניה היא למדה בבית ספר יסודי ביאליק בנתניה. היא התאמנה בקבוצת הפועל חדרה בהדרכתו של שורה רפפורט.
בכינוס הפועל התשיעי שנערך במאי 1971 קבעה אברמוביץ בקפיצה לגובה שיא נערות חדש של 1.60 מטר. בתחרות בינלאומית שנערכה באתונה שביוון ביוני אותה השנה היא קבעה שיא נערות חדש של 1.65 מטר, 2 ס"מ פחות מהשיא הישראלי.
ביוגרפיה > שיאנית ישראל

בתחרות שנערכה במערב גרמניה ב-26 ביולי 1971 קבעה אברמוביץ' בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.68 מטר, שיפור לשיא בן ה-6 שנים של מיכל למדני (1.67 מטר).
ביוגרפיה > אלופת המכביה

בתחרות האתלטיקה של המכביה התשיעית ביולי 1973 זכתה אברמוביץ' במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.60 מטר, לפני רות זלוצ'נקו מישראל (1.55 מטר) ואיירן מלך מישראל (1.50 מטר).
בתחרות שנערכה במכון וינגייט ב-13 באפריל 1974 קבעה אברמוביץ' בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.73 מטר. באליפות בתי הספר העל יסודיים שנערכה בפירנצה שבאיטליה בתחילת יוני אותה שנה היא קבעה בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.74 מטר.
ביוגרפיה > אלופת אסיה

בתחרות האתלטיקה של משחקי אסיה שנערכה ב-11 בספטמבר אותה שנה זכתה אברמוביץ' במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.78 מטר, לפני מיקיקו סון מיפן (1.78 מטר) ווו פוסאן מסין (1.74 מטר). שיא זה נשבר בשנת 1984 על ידי גבי רוזן (1.79 מטר).
בכינוס הפועל העשירי שנערך ב-5 במאי 1975 זכתה אברמוביץ בקפיצה לגובה במדליית כסף בתוצאה של 1.68 מטר, אחרי וירג'יניה יוהאן מרומניה (1.75 מטר).
תארים והישגים

ב-2010 הוענק לאברמוביץ' מטעם הכנסת עיטור כבוד על "פעילות והישגים באתלטיקה קלה".
ראו גם

ישראל במשחקי אסיה
הערות שוליים

↑  יעקב הדר, אורית אברמוביץ בת ה-14 קבעה שיא נערות בגובה (1.65), דבר, 15 ביוני 1971
↑  יעקב הדר, אורית אברמוביץ'- 2 ס"מ פחות מהשיא, דבר, 27 ביוני 1971
↑  תולדות השיא הישראלי לנשים בקפיצה לגובה, מעריב, 28 ביולי 1971
↑  יעקב ברוש, 12 הס"מ שהקפיצו את אברמוביץ לטבלת השיאים, דבר, 28 ביולי 1971
↑  אמש במכביה, דבר, 15 ביולי 1973
↑  אברמוביץ קבעה שיא בגובה - 1.73, דבר, 14 באפריל 1974
↑  שיא חדש של אברמוביץ - 1.74 מ, דבר, 7 ביוני 1974
↑  עתון איראני על אברמוביץ: נצחון ללא חיוכים, דבר, 13 בספטמבר 1974
↑  ברוך שינברג, יום של זהב בטהראן, דבר, 13 בספטמבר 1974
↑  אורית אברמוביץ' זכתה במדליית זהב, דבר, 12 בספטמבר 1974
↑  אלכס פרלסמן, גבי - הרוזנת של הקפיצה לגובה, מעריב, 8 ביולי 1984
↑  אתמול בכינוס, דבר, 6 במאי 1975
↑  אורי גורן, ‏הכנסת העניקה עיטורי כבוד לוותיקי הספורט, באתר ONE‏, 6 ביולי 2010
ארטוס קלינוס האב

| --- | --- |

 לידה:  30 באוגוסט 1609 אנטוורפן, ארצות השפלה הספרדיות 
 פטירה:  23 באוגוסט 1668 (בגיל 58) אנטוורפן, ארצות השפלה הספרדיות 
 זרם באמנות:  בארוק 
 הושפע על ידי:  פרנסואה דוקסנוי 
 
ארטוס קלינוס האב (בהולנדית: Artus Quellinus de Oude; 1609, אנטוורפן – 1668, אנטוורפן) היה פסל בארוק פלמי.
ביוגרפיה

ארטוס קלינוס בן של הפסל ארסמוס קלינוס האב (אנ') ואח של הצייר ארסמוס קלינוס הצעיר (אנ') והצייר והתחריטן הוברט קלינוס (אנ') וגיס של הפסל פיטר וברוגהן I (אנ')
ארטוס קלינוס האב החל את הכשרתו אצל אביו הפסל ארסמוס קלינוס האב (אנ') והמשיך את הכשרתו ברומא אצל פסל הבארוק הפלמי פרנסואה דוקסנוי בין השנים 1635 עד 1639.
ארטוס קלינוס האב שהה בליון במחיצת חברים אמנים.
בשנת 1639 ארטוס קלינוס האב חזר לאנטוורפן שם הצטרף כחבר בגילדת לוקאס הקדוש, ובשנת 1640 המשיך את סדנתו של אביו.
בין השנים 1646 עד 1947 עבד באמסטרדם וגם שהה בשוודיה.
בשנת 1650 ארטוס קלינוס האב נבחר לעבוד על בית הערייה המוכר היום בתור הארמון המלכותי של אמסטרדם עם האדריכל הראשי ג'ייקוב ואן קמפן (אנ') שם עבד במשך חמש עשרה שנים.
בשנת 1658 ארטוס קלינוס האב חזר לאנטוורפן שם היה פעיל עד למותו.
ארטוס קלינוס האב העמיד תלמידים רבים ביניהם גבריאל גרופלו.
גלריה

שמשון ודלילה במוזיאון בודה
פסל מדונה ארה קאלי בקתדרלת סנט מיכאל וסנט גודולה בבריסל
תחריט של מרקוריוס בארמון המלכותי של אמסטרדם
פרוטומה של יוהאן דה ויט ברייקסמוזיאום
פעוט ישן משנהב במוזיאון וולטרס לאמנות בבולטימור
ארמון סבוי

| --- | --- |
איור של ארמון סבוי
איור של ארמון סבוי
 מידע כללי
 סוג:  בית עירוני, ארמון 
 על שם:  פייטרו השני, רוזן סבויה 
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מייסדים:  פייטרו השני, רוזן סבויה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1263
 תאריך פתיחה רשמי:  1263 
 תאריך פירוק:  1381 
 
 קואורדינטות:  51°30′38″N 0°07′13″W﻿ / ﻿51.510555555556°N 0.12027777777778°W﻿ / 51.510555555556; -0.12027777777778
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסארמון סבוי(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסארמון סבוי(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיארמון סבוי(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיארמון סבויhe
 
ארמון סבוי (באנגלית: Savoy Palace) היה ארמון מלכותי של בית המלוכה האנגלי בלונדון של ימי הביניים. הארמון נהרס במהלך מרד האיכרים בשנת 1381. הארמון היה ממוקם ברחוב הסטרנד, במקום בו מצויים כיום תיאטרון סבוי ומלון סבוי.
היסטוריה

עשירי לונדון של ימי הביניים בחרו לצאת את חומות העיר והתגוררו לאורך רחוב הסטרנד שיצא מחומות העיר לונדון לעבר הכפר צ'רינג, על הדרך אל ארמון וסטמינסטר.
מבני העשירים נבנו לאורך צידו הצפוני של הרחוב, ופנו לעבר נהר התמזה אשר זרם באותה עת בדרומו של הרחוב. הנהר שימש למעשה עורק התחבורה הראשי של העיר, והמגורים לאורך הסטרנד היו מרוחקים מהעיר הצפופה שבין החומות, הריחות הרעים שבה והצפיפות שבה.
המלך הנרי השלישי העניק את האדמה עליה נבנה הארמון לפייטרו השני, רוזן סבויה, דודה של המלכה אלינור מפרובנס בשנת 1246. פייטרו בנה שם בית מידות, אשר הוענק לאדמונד קראוצ'בק, רוזן לנקסטר הראשון - בנם הצעיר של המלך הנרי השלישי והמלכה אלינור.
צאצאיו של הנרי התגוררו בארמון עד המאה ה-14. במאה ה-14 בנה במקום ג'ון מגונט, דודו של המלך ריצ'רד השני אשר היה אחד מהאנשים החזקים והעשירים באנגליה באותה עת, ארמון על מנת לשכן את אוספי האמנות ושטחי הקיר שלו.
במהלך מרד האיכרים של שנת 1381, בו האשימו המורדים את ג'ון מגונט בהטלת מיסים כבדים (אשר היו הגורם העיקרי למרד), הרסו המורדים את הארמון עד הקרקע ושרפו את כל תכולתו.
בשטח עליו עמד הארמון בנה המלך הנרי השביעי בשנת 1512 בית חולים לעניין שנקרא "בית החולים סבוי", שהיה בית החולים הראשון באנגליה בו עבד צוות קבוע. בית החולים נסגר בשנת 1702 ובמאה ה-19 נהרס המבנה.
ממבני בית החולים נותרה כיום רק הקפלה של בית החולים - קפלת סבוי.
במקום בו עמד בית החולים עומדים כיום מלון סבוי ותיאטרון סבוי הנושאים את שם הארמון.
ראו גם

קפלת סבוי
מיקום ארמון סבוי
אלחנדרו ולוורדה

אלחנדרו ולוורדה בלמונטה (בספרדית: Alejandro Valverde Belmonte; נולד ב-25 באפריל 1980) הוא רוכב אופניים מקצועי ספרדי לשעבר. מנצח הוואלטה אספנייה ב-2009, אלוף העולם (אינסברוק 2018) וסגן אלוף העולם (2003, 2005). הוא ניצח את המונומנט לייז'–בסטון–לייז' ב-2006, 2008, 2015 ו-2017, לה פלש ואלון ב-2006, 2014, 2015, 2016, ו-2017 וקלאסיקה סן סבסטיאן ב-2008 ו-2014. הישגיו הבולטים במרוצי הקטעים הם: קריטריום דו דופינה בשנים 2008–2009, וולטה אה קטלוניה ב-2009, 2017, ו-2018, הטור של חבל הבסקים ב-2017, וואלטה אה אנדלוסיה ב-2012, 2013, 2014, 2016 ו-2017, מה שמציב אותו כשיאן הניצחונות במרוץ, והישגים רבים נוספים. נוסף על כך הוא אלוף ספרד ב-2008, 2015 ו-2019 ובמקצה נגד השעון ב-2014.
הישגים אלו ואחרים, הביאו אותו להיות לאחד הרוכבים הבולטים בשני העשורים הראשונים במאה ה-21,
ולוורדה שילב תכונות נדירות של הצטיינות גם במרוצי קטעים וגם במרוצים חד-יומיים, ונחשב לרוכב מאוד מגוון, עקב הצלחתו בקריירה גם כמטפס, גם כפאנצ'ר ולעיתים גם כספרינטר. על הישגיו בקריירה מעיבים מבצע פוארטו, שבעקבות ממצאי הבדיקה הושעה ולוורדה ממאי 2010 עד 2012, כשהישגיו מ-2010, כולל ניצחונו בטור דה רומאנדי נשללו ממנו.
ביוגרפיה

ולוורדה נולד בלס לומברראס, שנמצאת במורסיה. אחיו, חואן פרנסיסקו היה רוכב אופניים חובב. וגם אביו חואן, היה רוכב חובב וקנה לו את האופניים הראשונים שלו כשהיה בן 6.
קריירה > קבוצת קלמה קוסטה בלאנקה

ולוורדה החל לרכוב במסגרת מקצוענית בקבוצת קלמה קוסטה בלאנקה, קבוצה צמרת ספרדית בניהולו של ויסנטה בלדה.
הוא השתתף בוולטה אה קטלוניה והגיע למקום ה-2 בקטע ה-5 בוואלטה אספנייה, לא השיג תוצאות בולטות. ב-2003, ולוורדה ניצח את המירוץ החד יומי קלאסיקה פרימאברה. השתתפותו בוואלטה אספנייה הייתה טובה עבור ולוורדה, הוא ניצח ב-2 קטעים והגיע שלישי כללי,
2 בדירוג המאיצים ו-4 בדירוג המטפסים. באליפות העולם שנערכה בהמילטון (קנדה), זכה ולוורדה במדליית הכסף לאחר שסיים 5 שניות לאחר המנצח, איגור אסטרלואה. ב-2004 רשם ניצחונות כללים בוואלטה ולנסיה, הוואלטה מוריסה, ווואלטה בורגוס. בוואלטה אספנייה ניצח את הקטע ה-3 וסיים 4 כללי. באליפות העולם הגיע במקום ה-6.
קריירה > קאס ד'פארן (2005–2022)

ב-2005 הצטרף לקבוצת קאס ד'פארן. הוא רשם עונה מוצלחת שבשיאה סיים 2 כללי בפריז - ניס, ניצח מקטע בטור דה פראנס, והגיע שני באליפות העולם.
ב-2006 ולוורדה המשיך לצבור תאוצה, כשרשם "דאבל" יוקרתי לאחר שהצליח לנצח גם את הלייז'–בסטון–לייז' גם את הלה פלש ואלון. בנוסף לכך ניצח קטע בטור דה רומאנדי וקטע בוואלטה אספנייה, וזכה במדליית הארד באליפות העולם. ב-2007 ואלוורדה סיים במקום השני גם בליאז' - בסטון - ליאז' וגם בפלש וואלון. הוא ניצח את קטע השעון בוואלטה בורגוס.
וסיים 6 כללי בטור דה פראנס. ב-2008 ולוורדה השתתף גם בטור דה פראנס, וגם בוואלטה אספנייה. הוא ניצח את הקטע הראשון בטור ולבש את החולצה הצהובה עד שרומיין פיילו, לקח לו אותה בקטע ה-3, בסופו של דבר סיים במקום ה-8 הכללי. בוואלטה ניצח את הקטע הראשון. את 2009 פתח ולוורדה עם עוד שני ניצחונות בקטעים בוואלטה קאסטיליה לאון. בנוסף לכך,
ניצח את הוולטה אה קטלוניה ואת הדופינה ליברה. אבל ההישג הגדול שלו הגיע מאוחר יותר באותה עונה, כשניצח את הוואלטה אספנייה.
הישגיו של ולוורדה בשנת 2010 נשללו לאחר שהושעה לשנתיים בעוון שימוש בחמורים אסורים.
בשנת 2011 ולוורדה כאמור לא התחרה בגלל ההשעייה. וב-2012 הוא חזר בכושר טוב לאחר שניצח את הוואלטה אה אנדלוסיה וקטע בטור דאון אנדר. בוואלטה אספנייה, ניצח עם קבוצתו את נגד השעון הקבוצתי ועוד קטע ואישי, וסיים 2 כללי וניצח בדירוג המאיצים.
ב-2013 ניצח שוב בוואלטה אה אנדלוסיה, וסיים 2 בג'ירו די לומברדיה ו-3 באליפות העולם שהתרחשה באיטליה. וסיים 2 במירוץ החד יומי הקשה, קלאסיקה סאן סבסטיאן.
ב-2014 ניצח בפעם השלישית ברצף את הוואלטה אנדלוסיה, ואת הגראן פרמיו מיגל אינדוראין. ולוורדה המשיך בכושר הגבוה כשניצח ב"לה פלש ואלון" וסיים רביעי כללי בטור דה פראנס, שלישי כללי בוואלטה אספנייה ו3 באליפות העולם.
ב-2015 ניצח שוב את הלייז'–בסטון–לייז' והלה פלש ואלון, הגיע 2 במרוץ אמסטל גולד וניצח את אליפות ספרד. הוא נכנס אל הפודיום בטור דה פראנס וסיים 3, ובוואלטה אספנייה ניצח שוב את דירוג המאיצים. ב-2016 ולוורדה ניצח בפעם הרביעית את הוואלטה אה אנדלוסיה, באותה עונה רשם השתתפות בכל שלושת מרוצי הגראנד טורס, כשהתחרה לראשונה בג'ירו ד'איטליה. ואף ניצח קטע וסיים 3. אך זה עלה לו ביכולת בשני הגראנד טורים האחרים, כשבטור סיים 6 ובוואלטה במקום ה-12. את 2017 פתח את העונה עם ניצחון חמישי בוואלטה אנדלוסיה, דבר שהציב אותו כשיאן הניצחונות במרוץ. ולוורדה ניצח בפעם הרביעית את לייז'–בסטון–לייז' ובפעם החמישית גם את לה פלש ואלון. אך בטור דה פראנס התרסק בקטע הראשון ונאלץ לפרוש מהמירוץ, ההתרסקות הזו גם סיימה לוולרדה את העונה חזר, וניצח את המירוץ הצרפתי בן הארבעה ימים הרוט דיד'אוקסיטאני. ושני קטעים בוואלטה אספנייה. אך הישגו הבולט באותה עונה היה מדליית הזהב באליפות העולם, כשהקדים בספרינט את רומן בארדה, מייקל וודס וטום דימולן.
ב-2019, סיים שני בדירוג הכללי של הוואלטה ולנסיה, בוואלטה מורסיה ובטור דובאי. הוא סיים 7 במילאנו - סן רמו, וניצח את מרוץ הרוט די ד'אוקסטיאני ואת אליפות ספרד. הוא סיים במקום התשיעי הכללי בטור דה פראנס, ונבחר גם לוואלטה אספנייה, שם ניצח את הקטע ה-7 וסיים במקום השני הכללי, לאחר פרימוז' רוגליץ' המנצח.
ב-2020, ולוורדה התחרה בפעם ה-13 בטור דה פראנס וסיים במקום ה-12 הכללי, 17:41 דקות מטאדיי פוגאצ'אר המנצח, כשהוא מסייע לבן קבוצתו, אנריק מאס, לסיים חמישי. גם בוואלטה אספניה ולוורדה רכב על תקן דומסטיק של מאס, וגם שם מאס סיים חמישי, אך הפעם ולוורדה הצליח להיכנס לעשירייה הראשונה, 9:34 דקות מפרימוש רוגליץ' המנצח.
פרשיות סמים

בשנת 2010, ולוורדה הושעה לשנתיים החל מ-1 בינואר, לאחר שה-DNA שלו נתפס במה שהיה קשור לפרשיית הסמים הגדולה של 2006, שכונתה "מבצע פוארטו".
הערות שוליים

↑  https://www.procyclingstats.com/race/volta-a-catalunya/2002/stage-5
↑  https://www.procyclingstats.com/race/klasika-primavera/2003
↑  https://www.procyclingstats.com/race/vuelta-a-espana/2003/gc
↑  https://www.procyclingstats.com/race/world-championship/2003
↑  https://www.procyclingstats.com/race/world-championship/2004/results
↑  https://www.procyclingstats.com/race/paris-nice/2005/gc
↑  https://www.procyclingstats.com/race/tour-de-france/2005/stage-10
↑  https://www.procyclingstats.com/race/world-championship/2005
↑  https://www.procyclingstats.com/race/liege-bastogne-liege/2006
↑  https://www.procyclingstats.com/race/la-fleche-wallone/2006
↑  https://www.procyclingstats.com/race/tour-de-romandie/2006/stage-5
↑  https://www.procyclingstats.com/race/tour-de-france/2008/stage-3-gc
↑  https://www.procyclingstats.com/race/vuelta-a-espana/2009/gc
↑  רוכב האופניים אלחנדרו ולוורדה הושעה לשנתיים, באתר וואלה, 31 במאי 2010
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: פטר סאגאן | אלוף העולם במרוצי כביש  2018 | הבא: מאדס פדרסן |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5758562  VIAF: 7152864152704822965   WorldCat (עם VIAF): 7152864152704822965 
ולוורדה עם חולצת המאיץ בוואלטה אספנייה 2013
אלחנדרו ולוורדה (ימין), מיכל קוויאטקווסקי (מרכז) וסימון גרנס (שמאל) על הפודיום של אליפות העולם 2014
רגע הניצחון של ולוורדה באליפות העולם
אליפות העולם 2018. פטר סאגאן, האלוף היוצא, מברך את ולוורדה על זכייתו
אילן הרשקוביץ

| --- | --- |

אילן הרשקוביץ בטקס טיסה מבצעית אחרונה, 2013
 לידה:  11 בנובמבר 1957 (בן 67) י"ז בחשוון ה'תשי"ח יד אליהו, תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 כינוי:  הרשקו 
 השכלה:  תואר ראשון בלימודי ארץ ישראל ומדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן  תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה  בוגר המכללה לביטחון לאומי
 בת זוג:  אווה הרשקוביץ
 מספר צאצאים:  3 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1975–2004 (כ־29 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 טייס מסוקי קרב   מפקד טייסת 161  ראש מחלקת משולבים בחטיבת תורת הדרכה   מפקד בסיס פלמחים  ראש להק האוויר למסוקים
 → שלמה משיח עמרי תמיר ← 
 פעולות ומבצעים
 מבצע מוביל    מלחמת לבנון  האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון  מבצע חוק וסדר  מבצע כחול וחום  מבצע דין וחשבון  מבצע ענבי זעם  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן
 
אילן הרשקוביץ (נולד ב-11 בנובמבר 1957, י"ז בחשוון ה'תשי"ח) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, שירת כטייס מסוקים בחיל האוויר הישראלי, כיהן כמפקד בסיס פלמחים וכראש להק האוויר למסוקים.