stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרגון בול Z
ייצור ושידור הסדרה > דרגון בול קאי

בחודש פברואר 2009, הודיעה טואי אנימציה כי היא תתחיל לשדר גרסה חדשה של דרגון בול Z כחלק חגיגות ה -20 של הסדרה. שידור הבכורה של הסדרה ביפן היה בערוץ Fuji TV ב-5 באפריל 2009, תחת הכותרת 'דרגון בול קאי'. הסיומת קאי (改 「か い」) בתרגום חופשי לעברית פירושה "מעודכן" או "שונה" ומשקף את השיפורים והתיקונים של סדרה ביחס לזו המקורית. [2 הסדרה החדשה כללה שידור באיכות גבוהה יותר, בנוסף לשירי פתיחה וסיום מעודכנים, מוזיקה חדשה, וגרסאות מחודשות של קטעי מוזיקה מקוריים. כל התוספות וכל הקטעים שהיו בדרגון בול Z ולא היו קיימים במאנגה (ה"פילרים") הוסרו על מנת שהעלילה תהיה דומה יותר לזו של המאנגה. מאוחר יותר הסביר טורשימה את מקורותיה של קאי; חברת הצעצועים בנדאי התקשה להגדיל את המכירות של פריטי הסדרה ושאלה האם ניתן ליצור סדרת המשך לדרגון בול Z, אבל טוריאמה סירב ליצור סיפור חדש. משהבין כי הוספו סצנות לסדרה כדי שלא להגדיל את המרחק בין הסדרה לבין המאנגה על מנת שלא לפגוע בקצב הסדרה, חשב טורישימה שבאמצעות חיתוך של אותם קטעים כך ייצג בנאמנות המאנגה. הוא אמר שהביקורות על דרגון בול קאי הייתה חיובית. בעקבות שידור הסדרה הוציאה בנדאי משחק קלפים.
חלקה הראשון של הסדרה הסתיים בשידורה של סאגת סל והאנרואידים, לעומת הסדרה המקורית שכללה גם את מאג'ין בו. במקור דרגון בול קאי תוכנן לכלול 98 פרקים, עם זאת, בשל רעידת האדמה והצונמי בסנדאי, הפרק האחרון של דרגון בול קאי לא שודר והסדרה הסתיימה בפרק 97 ב -27 במרץ 2011. פרק 98 שוחרר ישירות ביפן ב-2 באוגוסט 2011.
החלק השני של הסדרה, שמכסה את עלילת סאגת מאג'ין בו ומונה 61 פרקים, שודר ביפן בין אפריל 2014 ליוני 2015. בסך הכל, מונה דרגון בול קאי 159 פרקים ביפן ו-167 פרקים מחוץ ליפן, לעומת 291 ב-Z.
פסקול

מלחין הפסקול של דרגון בול Z היה שונסוקה קיקוצ'י. שיר הפתיחה של 199 הפרקים הראשונים הוא "Cha-La Head-Cha-La" בביצוע Hironobu Kageyama, אותו ביצע בעברית בני נדלר. שיר הפתיחה השני ששימש עד סוף הסדרה הוא "We Gotta Power" שבוצע גם הוא על ידי Kageyama, אותו ביצע בעברית עמי מנדלמן.
שיר הסיום עבור 199 הפרקים הראשונים הוא "Detekoi Tobikiri Zenkai Power!", בביצועה של מאנה. שיר הסיום השני הוא "Bokutachi wa Tenshi Datta" (ביפנית:僕達は天使だった, ובתרגום חופשי לעברית "היינו מלאכים") ושודר עד סוף הסדרה. השיר בוצע על ידי Kageyama. בדיבוב העברי, שירי הסיום הם גרסאות מקוצרות של "צ'לה הייד צ'לה" (עבור 199 הפרקים הראשונים) ושל "We Gotta Power" (עבור יתר הפרקים).
שיר הנושא של דרגון בול קאי הולחן על ידי קנג'י ימאמוטו (Kenji Yamamoto). שיר נושא הפתיחה, "Dragon Soul", ושיר הסיום הראשון "Yeah! Break! Care! Break!" ששימש ל -54 הפרקים הראשונים, מבוצעים על ידי טאקאיושי טנימוטו (Takayoshi Tanimoto).
השיר סיום השני, המשמש מפרקים 55–98, הוא "Kokoro no Hane" (心 の 羽 根, "כנפיים של הלב") בביצוע להקת AKB48.
ב -9 במרץ 2011 הודיעה טוי, כי בשל בעיות של זכויות יוצרים בשיר הנושא שהולחן על ידי ימאמוטו, תוחלף המוזיקה לפרקים הנותרים ולשידורים חוזרים של פרקים קודמים. מאוחר יותר דווח כי פרט לפרקי הפתיחה והסגירה של הסדרה, היצירה של ימאמוטו תוחלף בשירים של שונסוקה קיקוצ'י מ- דרגון בול Z.
קלטות ומדיה נוספות > מדינת המוצא

ביפן, דרגון בול Z לא זכתה לשחרור וידאו ביתי עד 2003, שבע שנים לאחר סיום הסדרה.
צעצועים ואביזרי הסדרה

מרצ'נדייז של דרגון בול Z נחשב כהצלחה גדולה אף לפני שידור הסדרה באמריקה שהוביל לחשיפה נרחבת לסדרה, עם יותר מ -3 מיליארד דולר במכירות בשנים 1996–2000. בשנת 1996, המותג דרגון בול Z הרוויח כ-2.95 מיליארד דולר במכירת הסחורות ברחבי העולם. נכון לינואר 2012, מוצרים של דרגון בול Z הרוויחו 5 מיליארד דולר במכירות מרצ'נדייז ברחבי העולם.
הערות שוליים

↑  הגרסה המצונזרת של הדיבוב האנגלי הופקה בידי אולפני הדיבוב Ocean של חיים סבן
↑  הפקת הדיבוב האנגלי עברה באופן בלעדי לידי אולפני Funimation החל מקשת הסיפור של קפטן גינאו, דבר שהביא בפועל להפסקת שידור הגרסה המצונזרת בערוצי הטלוויזיה האמריקניים
↑  בסרט דרגון בול סופר: ברולי מתגלה כי שני סאיאנים נוספים נמלטו מהכוכב לפני השמדתו.
↑  "צוות גינאו" בדיבוב העברי
↑  Ollie Barder, Kazuhiko Torishima On Shaping The Success Of 'Dragon Ball' And The Origins Of 'Dragon Quest', Forbes (באנגלית)
↑  "Shonen Jump", הירויוקי נאקאנו, 2003, עמ' 92-97
↑  Clements, Jonathan, 1971-, The anime encyclopedia : a guide to Japanese animation since 1917, Stone Bridge Press, 2006, עמ' 101-102
| דרגון בול מאת אקירה טוריאמה |
| --- | --- | --- |
| מאנגה | דרגון בול (1984–1995) • דרגון בול סופר (2015–2024) |  |
| אנימה/ סדרות טלוויזיה | דרגון בול (1986–1989) • דרגון בול Z ‏(1989–1996) (דרגון בול Kai ‏(2009–2011; 2014–2015)) • דרגון בול GT ‏(1996–1997) • דרגון בול סופר (2015–2018) • דרגון בול דאימה (2024–הווה) |  |
| סדרות רשת | סופר דרגון בול גיבורים (2018–הווה) |  |
| ספיישלים לטלוויזיה | בארדוק אבא של גוקו (1990) • ההיסטוריה של טראנקס (1993) • מורשתו של גיבור (1997) • לופי X טוריקו X גוקו (2013) |  |
| סרטים ל-DVD | העולם של דרגון בול זי (2000) • התכנית להשמדת הסאיינים (חלק א', חלק ב') |  |
| סרטים קצרים | גוקו והחברים חוזרים (2008) • הפרק של בארדוק (2010) • התכנית להשמדת הסופר סאיינים (רימייק) (2010) |  |
| דרגון בול - סרטים | האגדה של שנרון (1986) • היפהפייה הנרדמת בטירת השטן (1987) • הרפתקה מיסטית (1988) • החזק מנצח (1996) |  |
| דרגון בול Z - סרטים | האזור המת (1989) • החזק בעולם (1990) • עץ העוצמה (1990) • הלורד סלאג (1991) • נקמתו של קולר (1991) • שובו של קולר (1992) • סופר אנדרואיד 13 (1992) • ברולי: הסופר סאייה האגדי (1993) • בוז'אק - שודד הגלקסיה (1993) • ברולי: השיבה (1994) • ביו-ברולי (1994) • מיזוג חדש נולד (1995) • אגרוף הדרקון של סון גוקו (1995) • קרב האלים (2013) • תחייתו של פ' (2015) |  |
| דרגון בול סופר - סרטים | ברולי (2018) • סופר הירו (2022) |  |
| דמויות | סון גוקו • פיקורו • סון גוהאן • מקיטה • פריז • סל • מאסטר רושי |  |
| משחקי וידאו | בודוקאי • בודוקאי טנקאיצ'י • זינוברס • זינוברס 2 • Dragon Ball FighterZ • קאקארוט |  |
| סרטי לייב אקשן | דרגון בול: אבולוציה (2009) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2004064889  MusicBrainz: e7df1021-8de3-446d-8b9c-412247f4df02   WorldCat (עם LCCN): no2004-064889
שפת סף

שפת סף או אַסֶּמבּלי (באנגלית: Assembly) היא שפת התכנות הבסיסית והקרובה ביותר לשפת מכונה.
בשפת הסף, בצורתה הבסיסית, קיימת התאמה בין ההוראות שכותב המתכנת ובין ההוראות המופקות מהן בשפת מכונה, כלומר, כל הוראה יחידה באסמבלי מתורגמת להוראה אחת או יותר בשפת מכונה. לכן, כמו שפת המכונה, גם שפת הסף פועלת באופן ישיר על תאי הזיכרון של המחשב, על האוגרים הפנימיים של המעבד ועל יציאות הקלט/פלט של המחשב, ובפרטנות רבה. כתוצאה מכך, לכל סדרת מעבדים יש שפת סף משלה, כתלות בסט הפקודות של המעבד.
Motorola 6800 Assembly Language
תכנות בשפת סף נחשב לקשה הרבה יותר מבשפות התכנות העיליות, בין היתר משום ששפת סף אינה אינטואיטיבית וקלה לקריאה כמו השפות העיליות. תכנות בשפת סף, במיוחד כזה הנחשב ליעיל, מחייב להכיר היטב את חומרת המחשב, בעוד שבשפות עיליות המהדר דואג להתאימן לחומרה. מעבר לכך, לשם ביצוע כל פעולה, ולו הפשוטה ביותר, עשויות להידרש הוראות שפת סף רבות. לדוגמה, כדי להציב במשתנה A את סכומם של המשתנים B ו־C, מספיקה בשפה עילית פקודה יחידה מצורה דומה ל־ A := B + C. באסמבלי, לעומת זאת, הפעולה תהיה ארוכה יותר, לדוגמה:
mov ax, B – העבר את הערך B אל אוגר ax
add ax, C – הוסף את הערך C לערך שנמצא באוגר ax
mov A, ax – העבר את הערך שנמצא באוגר ax אל הכתובת של המשתנה A
התכנות בשפת סף היה נפוץ למדי ואפילו דומיננטי, למרות הקושי שבו, עד לתחילת שנות ה־70 של המאה העשרים, וזאת בשל משאבי המחשב המוגבלים שעמדו לרשות המתכנתים ובשל היכולת ליצור קוד יעיל במהירות־הביצוע וחסכוני בזיכרון, יותר מקוד שנוצר בשפות עיליות. בעקבות השתכללות המהדרים של השפות העיליות, לא נותר עוד הבדל משמעותי שיצדיק את הטרחה שבכתיבה בשפת סף, והשימוש בה נדיר כיום. כיום היא משמשת בעיקר כותבי מערכות הפעלה, מפתחים של חלקי תוכנה שדרושים להם ביצועים מהירים במיוחד או תקשורת ישירה עם רכיבי חומרה (כמו מנהלי התקנים), וכן כותבי וירוסים מתוחכמים.
המהדר של שפת הסף, המתרגם את קובצי ההוראות לשפת מכונה, נקרא אסמבלר (Assembler).
בגלל ששפת סף תלויה בקוד המכונה שספציפי למערכות מחשוב שונות, כל שפת סף יכולה לשמש רק לארכיטקטורת מחשב מסוימת.
אסמבלי במעבדי 8086 > הקדמה

נכון לשנת 2020, חלק גדול מהמעבדים בשוק מבוססים על סדרת 8086 של אינטל, וגם שפת הסף שלהם מבוססת על שפת הסף של המעבד אינטל 8086.
היות ששפת אסמבלי עוסקת בגישה ישירה לזיכרון ולהתקנים חיצוניים (באמצעות out ו־in), רצוי להכיר מספר עקרונות מנחים בסיסים:
ארכיטקטורת פון נוימן – על פי ארכיטקטורה זו, אשר פותחה על ידי מדען המחשב והמתמטיקאי ג'ון פון נוימן במאה ה־20, הנתונים וההוראות מאוחסנים באותו זיכרון. המחשב עצמו מחולק ל־4 רכיבים מרכזיים:
זיכרון – מכיל נתונים, כתובות, והוראות
מעבד – מקבל, מפרש ומריץ את ההוראות מהזיכרון
התקנים חיצוניים (I/O – Input/Output) – כגון מקלדת, עכבר, רמקול, מיקרופון או דיסק און קי.
אפיקי נתונים (Busses) – פסים אלו אחראים להעברת נתונים, הוראות, ופקודות בקרה בין המעבד, הזיכרון, וההתקנים החיצוניים. בעבר, רוחב של אפיק נתונים היה בגודל "מילה" (16 סיביות) או 32 סיביות ("מילה כפולה" – Double Word), אך במחשבים רבים היום הוא כבר 64 סיביות.
אסמבלי במעבדי 8086 > הגדרת סביבת עבודה

כתיבת הקוד בשפת סף מחולקת למספר שדות הנקראים מקטעים (segments). במקטע אשר מיועד ליצירת משתנים, יש ליצור משתנים. במקטע אשר נועד להגדרת מחסניות, יש להגדיר מחסניות. במקטע אשר מיועד לכתיבת קוד, יש לכתוב קוד, וכן הלאה. המקטעים נקראים בשמות שונים בסביבות עבודה שונות. טקסט זה יכיל את 3 המקטעים העיקריים:
מקטע המידע – data segment, נקרא לעיתים DATASEG
מקטע המחסנית – stack segment
מקטע הקוד – Code Segment, אשר נקרא לעיתים CODESEG
אחת מסביבות העבודה הנוחות ביותר ללמידת שפת סף היא Emu8086 אשר פועלת במערכת ההפעלה Windows. סביבה זו היא בעצם אמולציה של המעבד הישן 8086 של אינטל (אשר פתח את סדרת מעבדי x86).
אסמבלי במעבדי 8086 > אוגרים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אוגרים (Registers) הם יחידות זיכרון של המעבד שבאמצעותן מתבצעות פעולות שונות. למעבד לוקח זמן מאוד קצר לגשת אליהם ולכן שימוש בהם הוא יעיל.
האוגרים בטבלה להלן נכונים לדור הבסיסי של מעבד 8086 – כיום נעשו שינויים – הוסיפו ושינו אוגרים בהתאם להתפתחות הטכנולוגיה. למשל ax, שגודלו 16 סיביות הוא חלק מאוגר eax שגודלו 32 סיביות (Double Word). עם זאת, האוגרים המצוינים בטבלה עדיין תקפים מפאת עקרון התאימות לאחור של מעבדי אינטל (קוד שנכתב למעבד ישן יותר יהיה ניתן להרצה על מעבד חדיש יותר). כל אחד מארבעת האוגרים ax, ‏bx,‏ cx ‏ו־dx מורכב מ־2 אוגרים של 8 ביט – h ‏(high) ו־l ‏(low). שינוי של אחד מהאוגרים הקטנים יוביל לשינוי אוגר גדול, ולהפך – שינוי של אוגר גדול יוביל לשינוי של האוגרים הקטנים. לדוגמה, אם נשנה את al, ערך ax ישתנה בהתאם, ולהפך.
| האוגר | מספר סיביות | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| ax ‏(Accumulator Register – צובר) מורכב משני אוגרים של 8 ביט: al, ah | 16 | משמש לפעולות אריתמטיות ולוגיות. ניתן לבצע זאת באוגרים אחרים, אך השימוש ב־ax בדרך כלל יעיל יותר. |
| bx ‏(Base Address Register – כתובת בסיס) מורכב משני אוגרים של 8 ביט: bl, bh | 16 | משמש לשמירת כתובות בזיכרון |
| cx ‏(Count Register – מונה) מורכב משני אוגרים של 8 ביט: cl, ch | 16 | המונה מונה דברים, כגון כמות הפעמים שהלולאה בוצעה, או כמות תווים בקובץ או במחרוזת. |
| dx ‏(Data Register – מידע) מורכב משני אוגרים של 8 ביט: dl, dh | 16 | משמש לפעולות אריתמטיות מסוימות וכן לשמירת כתובות של התקנים חיצוניים |
| si ‏(Source Index – מצביע מקור) | 16 | ניתן להשתמש בו כמצביע כדי לפנות לכתובת בזיכרון, ובטיפול במחרוזות |
| di ‏(Destination Index – מצביע יעד) | 16 | כמו si, ניתן להשתמש בו כמצביע כדי לפנות לכתובת בזיכרון, ובטיפול במחרוזות |
| bp ‏(Base Pointer – מצביע בסיס) | 16 | שומר את המיקום האחרון של מקטע המחסנית |
| sp ‏(Stack Pointer – מצביע מחסנית) | 16 | מצביע על הכתובת בזיכרון שמכילה את ראש המחסנית. שינוי אוגר זה יגרום לתקלות בתוכנית. אין לשנותו. |
| ip – קיצור של Instruction Pointer |  | מצביע על כתובת הזיכרון שתוכנה עומד לעיבוד. פקודות קפיצה (jump) משתמשות באוגר זה על מנת לקפוץ לכתובת שונה בקוד התוכנה. |
| ds – קיצור של data segment |  | מצביע על הכתובת של מקטע המידע |
| ss – קיצור של stack segment |  | מצביע על הכתובת של מקטע המחסנית |
| cs – קיצור של code segment |  | מצביע על הכתובת של מקטע הקוד |
| es – קיצור של extra segment |  | מצביע על הכתובת של מקטע הזיכרון העודף |
| FLAGS – אוגר הדגלים | 16 | מייצג שורה של ״דגלים״ אשר נדלקים בהתאם להתרחשותם של אירועים שונים בתוכנה. לדוגמה, דגל האפס (zero flag) "יוּרם" (יהפוך מ־0 ל־1) כאשר תוצאה של פקודה כלשהי תהיה 0. |
אסמבלי במעבדי 8086 > פקודות בסיסיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פקודות מובנות באסמבלי יכולות לקבל בין 0 ל־2 ערכים. הן מבצעות פעולות לוגיות ואריתמטיות כגון השמה, חיבור, חיסור, כפל, חילוק, השוואה, קפיצות (jmp), קפיצות מותנות (je, jne, jb, ja וכו׳).
| הפקודה | מספר האופרנדים | מה היא עושה | דוגמאות |
| --- | --- | --- | --- |
| mov a, b | 2 (פעולה בינארית) | השמה a = b | mov ax,5 mov bx,ax |
| add a, b | 2 (פעולה בינארית) | חיבור a = a + b | add bl,al add ax,6 |
| sub a, b | 2 (פעולה בינארית) | חיסור a = a - b | sub al,ah sub dx,dx |
| inc a | 1 (פעולה אונארית) | הוספת 1 (increment) a = a + 1 | inc cx inc dl |
| dec a | 1 (פעולה אונארית) | חיסור 1 (decrement) a = a - 1 | dec bx dec dh |
| neg a | 1 (פעולה אונארית) | מינוס a = - a | neg ch neg ax |
| mul a | 1 (פעולה אונארית) | כפל, ושמירה של התוצאה באוגר ax ax = ax * a |  |
| imul a | 1 (פעולה אונארית) | כפל של מספרים לא מסומנים (unisigned) ax = ax * a |  |
| div a | 1 (פעולה אונארית) | חילוק, ושמירה של התוצאה באוגר ax  ax={\!ax \over \!a} |  |
| idiv a | 1 (פעולה אונארית) | חילוק מספרים לא מסומנים (unsinged)  ax={\!ax \over \!a} |  |
| not a | 1 (פעולה אונארית) |  |  |
| and a b | 2 (פעולה בינארית) |  |  |
| or a b | 2 (פעולה בינארית) |  |  |
| jmp label | 1 (פעולה אונארית) | קפיצה לתווית מסוימת בקוד (לשורה אחרת) | mov ax,6 jmp skip inc bx sub cx,4 :skip |
| je label | 1 (פעולה אונארית) | קפיצה לתווית מסוימת אם שני ערכים שווים בערכם | cmp al, 6 je after inc bl :after |
| jne label | 1 (פעולה אונארית) | קפיצה לתווית מסוימת אם שני ערכים לא שווים בערכם |  |
| ja label | 1 (פעולה אונארית) | קפיצה לתווית מסוימת אם הערך הראשון גדול מהשני |  |
| jb label | 1 (פעולה אונארית) | קפיצה לתווית מסוימת אם הערך הראשון קטן מהשני |  |
| loop label | 1 (פעולה אונארית) | לולאה לתווית מסוימת, חוזרת CX פעמים בכך שמורידה  את ערכו כל ריצה ב-1. |  |
אסמבלי במעבדי 8086 > דוגמאות קוד

מאקרו למעבר שורה:
macro move_line
 pusha
 mov dl,10
 mov ah,2
 int 21h
 mov dl,13
 int 21h
 popa
 endm
מאקרו להדפסת ספרה כתו:
macro print_digit digit
 pusha
 mov dl,digit
 add dl,30h
 mov ah,2h
 int 21h
 popa
 endm
לסיקור מקיף יותר של שפת סף, ניתן לגשת למדריך בוויקיספר העברי.
ראו גם

מונחים בתוכנה
מונחים בחומרה
הערות שוליים

↑  מדריך – אסמבלי במעבדי 8086
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007408650105171  BnF: cb11961749m (data)  GND: 4003255-3  LCCN: sh85008765  NKC: ph318939
על העיוורון (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  על העיוורון 
 בימוי:  פרננדו מאירלס 
 הופק בידי:  ניב פיכמן 
 תסריט:  דון מק'קלר, ז'וזה סאראמאגו 
 עריכה:  דניאל רזנדה 
 שחקנים ראשיים:  ג'וליאן מור Mitchell Nye מאורי צ'ייקין דון מק'קלר Eduardo Semerjian ג'ו פינג Martha Burns דאגלס סילבה סנדרה או גאל גרסיה ברנאל מארק ראפלו דני גלובר אליס בראגה Yūsuke Iseya ג'וריס ג'רסקי בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מוזיקה:  Marco Antônio Guimarães 
 צילום:  סיזר קרלאונה 
 מדינה:  קנדה, ברזיל, יפן 
 חברה מפיצה:  Budapest Film, Focus Features, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  23 באוקטובר 2008 
 משך הקרנה:  121 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט אסונות, סרט דיסטופי, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  ברזיל 
 הכנסות באתר מוג'ו:   blindness08
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
על העיוורון הוא סרט מתח באנגלית משנת 2008 על חברה הסובלת ממגפת עיוורון. הסרט הוא עיבוד לרומן בעל אותו השם משנת 1995 מאת הסופר הפורטוגלי ז'וזה סאראמאגו. הסרט נכתב על ידי דון מק'קלר בבימויו של פרננדו מאירלס, בסרטם מככבים ג'וליאן מור כאשתו של הרופא ומארק רופאלו כרופא. סאראמאגו סירב בהתחלה למכור את הזכויות לעיבוד קולנועי, אך המפיקים הצליחו לרכוש אותו בתנאי לכך שהסרט יתרחש בעיר לא מזוהה וללא שם. הסרט הוקרן בהקרנת בכורה כסרט הפתיחה בפסטיבל קאן ב-14 במאי 2008, ויצא לאקרנים בקנדה כחלק מפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-6 בספטמבר 2008.
עלילה

הסרט מתחיל בכך שאיש צעיר מתעוור לפתע במכוניתו בעודו בצומת, כששדה הראייה שלו הופך ללבן. עובר אורח מציע להסיע אותו הביתה ולאחר מכן הוא גונב את מכוניתו של העיוור. כשאשתו של העיוור חוזרת הביתה, היא לוקחת אותו לרופא עיניים שלא מזהה שום דבר חריג ומפנה אותו להערכה נוספת.
למחרת, הרופא מתעוור, ומבין בעצם שהעיוורון נגרם ממחלה מידבקת. ברחבי העיר, אזרחים נוספים הופכים לעיוורים, מה שגורם לבהלה רחבה, והממשלה מארגנת הסגר לעיוורים במתקן נטוש. כשצוות ההסגר מגיע לאסוף את הרופא, אשתו משקרת שגם היא התעוורה כדי ללוות אותו.
הרופא ואשתו מגיעים ראשונים למתקן ההסגר ומסכימים שישמרו את ראייתה בסוד. אליהם מצטרפים עוד כמה, כולל הנהג, הגנב ומטופלים נוספים של הרופא. בשלב זה, "המחלה הלבנה" הפכה בינלאומית, עם מאות מקרים המדווחים מדי יום. הממשלה נוקטת באמצעים אכזריים יותר ויותר כדי לנסות להתמודד עם המגפה, כולל סירוב לסייע לעיוורים.
עוד ועוד אנשים עיוורים נדחסים במה שהפך למחנה ריכוז, הצפיפות והיעדר תמיכה מבחוץ גורמים להיגיינה ותנאי החיים להידרדר במהירות. הרופא משמש כנציג המחלקה שלו, ואשתו הרואה עושה ככל שביכולתה לסייע לחבריה הכלואים מבלי לחשוף את יכולתה. החרדה מזמינות המזון מערערת את המורל ומביאה לעימות בין מחלקות הכלא, כאשר החיילים השומרים על המחנה הופכים עוינים יותר ויותר.
גבר עם אקדח ממנה את עצמו ל"מלך" של המחלקה שלו, ומשתלט על משלוחי האוכל, תחילה דורש את חפצי הערך של המחלקות האחרות, ולאחר מכן מהנשים לקיים יחסי מין עם הגברים שלהן. במאמץ להשיג מצרכים, כמה נשים נכנעות בחוסר רצון להיאנס. אחת הנשים נהרגת על ידי התוקף שלה, ואשתו של הרופא מתנקמת והורגת את ה"מלך" עם זוג מספריים. בתוך הכאוס שנוצר, הבניין עולה באש ואסירים רבים מתים. הניצולים שנמלטים מהבניין מגלים שהשומרים נטשו את עמדותיהם, והם יוצאים לעיר.
החברה קרסה ואוכלוסיית העיר הצטמצמה ונאבקת כדי לשרוד. אשת הרופא מובילה את בעלה ועוד כמה אחרים מהמחלקה שלהם בחיפוש אחר מזון ומקלט. היא מגלה מחסן מצויד ובקושי בורחת בעזרת בעלה כשההמון סביבה מריח את האוכל הטרי שהיא נושאת.
הרופא ואשתו מזמינים את "משפחתם" החדשה לדירתם. ואז, באותה פתאומיות שראייתו אבדה, הנהג - האדם הראשון שאיבד את ראייתו - מקבל את ראייתו חזרה, מה שמעיד על כך שהגוף נלחם במחלה, ושהעיוורון הוא בסופו של דבר זמני. הם חוגגים ותקוותם חוזרת.
שחקנים

ג'וליאן מור בתור אשת הרופא, האדם היחיד החסין מפני מגפת העיוורון. הראייה שלה נשמרת בסוד על ידי בעלה ואחרים.
מארק ראפלו בתור הרופא.
דני גלובר בתור איש עם שכבר היה עיוור בעין אחת טרם התפרצות המחלה.
גאל גרסיה ברנאל בתור מלך מחלקה 3, אחד מהנבלים של הסרט. בניגוד למאמצים הדמוקרטיים של הרופא ולבחירתו למנהיג מחלקה 1, הוא מכריז על עצמו "מלך מחלקה 3" וזוכה לפופולריות מיידית מ"נתיניו" על ידי מתן עדיפות לאוכל על פני האחריות הקהילתית של המחלקה שלו כמו קבורת מתים.
מורי צ'ייקין כרואה חשבון, שעוזר למלך מחלקה 3 להציק לחברי המחלקות האחרות. מכיוון שהוא עיוור מלידה, רואה החשבון רגיל הרבה יותר להסתמך על חושיו האחרים, מה שנותן לו יתרון גדול על פני האסירים האחרים; הוא מקבל את השליטה על מחלקה 3 ועל אספקת המזון לקהילה לאחר שהמלך נרצח.
אליס בראגה כאישה עם משקפיים כהים.
דון מק'קלר בתור גנב. מק'קלר, שכתב את התסריט לסרט, שיחק גם בעבר ולוהק לתפקיד הדמות.
סנדרה או כשרת הבריאות.
ניב פיכמן, במאי הסרט, כמדען ישראלי.
הערות שוליים

↑  אורי קליין | קאן, הקולנוע הרג את כוכב הספר, באתר הארץ, 15 במאי 2008
↑  מאיה יאגי | הגרדיאן, הבשורה על פי סאראמאגו, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2008
↑  אורי קליין, פסטיבל קאן יוצא לדרך, באתר הארץ, 12 במאי 2008
ציקודיה

| --- | --- |

 מוצא:  יוון 
 
זיקוק מסורתי של ציקודיה
ציקודיה (ביוונית: τσικουδιά; מילולית: אלת טרבינת), המכונה לעיתים קרובות גם ראקי (ביוונית: ρακή) בחלק המזרחי של כרתים, הוא משקה אלכוהולי, ברנדי ריחני על בסיס ענבים ממקור האי כרתים המכיל 40% עד 65% אלכוהול בנפח המשקה.
מאפיינים וייצור

צקודיה מיוצרת על ידי זיקוק של פומאס, כלומר מה שנשאר מהענבים שנכבשו בייצור יין. הפומאס תוסס במשך כשישה שבועות בחבית אטומה היטב, ולאחר מכן מזוקק.
המשקה דומה לציפורו מיבשת יוון, ממשפחת ראקי, כמו גם לראקיה האלבני, האוחורו הספרדי, הגראפה האיטלקי, הצ'אצ'ה הגיאורגי, הטרקיי ההונגרי וכך הלאה. בחלק המזרחי של כרתים נהוג לכנות את ציקודיה כראקי, אך ככל הנראה היא נקראת בשם זה פחות במערב האי.
היא מיוצרת לעיתים קרובות בבית בכפרים ברחבי כרתים, ולכן תכולת האלכוהול משתנה לפי יצרן. בדרך כלל בכל כפר בכרתים יש תושב אחד או שניים בעלי רישיון לזקק, וציקודיה מיוצרת ברציפות במשך שבועיים עד שלושה בסוף אוקטובר ותחילת נובמבר.
הגשה וצריכה

ציקודיה מוגשת לפעמים קרה מבקבוק השמור במקפיא. היא מוצעת בדרך כלל כדיז'סטיף לאחר ארוחת הערב, וברוב הטברנות בכרתים מוצעת כדיז'סטיף חינם עם פירות וממתקים לאחר הארוחה. ניתן לתבל אותה באמצעות קליפת לימון, רוזמרין או דבש (רקומלו).
הערות שוליים

↑  "Tsikoudia, the Cretan Spirit".
רענן ויץ

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  30 ביוני 1913 רחובות, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  17 בנובמבר 1998 (בגיל 85) 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פירנצה 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 בן או בת זוג:  שולמית לסקוב (1940–1949) 
 צאצאים:  יחיעם ויץ 
 
רענן ויץ במרכז התמונה מסביר לנשיא המדינה, יצחק בן-צבי, את פרטי התוכנית החקלאית "כורזים"
רענן ויְץ (Weitz; כ"ה בשבט תרע"ג, 30 ביוני 1913 – כ"ח בחשוון תשנ"ט, 17 בנובמבר 1998) היה ממנהיגי ההתיישבות במדינת ישראל וממעצבי מפת ההתיישבות בה, מהקמת המדינה ועד פרישתו מתפקיד ראש המחלקה להתיישבות של הסוכנות ב-1984. חתן פרס ישראל.
קורות חייו

נולד ברחובות במשפחה בת שלושה בנים ליוסף ויץ ולרוחמה אלטשולר, בתו של יצחק זאב אלטשולר (מאנשי העלייה הראשונה). הוא גדל בשכונת בית הכרם בירושלים, שאביו נמנה עם מקימיה. למד בגימנסיה העברית בירושלים, ואחר כך למד אגרונומיה באוניברסיטת פירנצה (1932–1937). כשחזר לארץ ישראל עם תואר דוקטור התחיל לעבוד במחלקת ההתיישבות בסוכנות היהודית. בתפקידו הראשון היה מדריך אזורי של יישובי עמק בית-שאן בימי "חומה ומגדל". בשנת 1941 התגייס לצבא הבריטי ושירת ביחידת מודיעין מיוחדת שהורכבה מדוברי איטלקית והוקמה לקראת הפלישה לאיטליה.
כשהשתחרר מונה על ידי ראש מחלקת ההתיישבות אליעזר קפלן להיות מזכיר המחלקה ולקח חלק מרכזי בפעולות התיישבותיות כמו הקמת 11 הנקודות בנגב. במלחמת העצמאות היה מנהל מפכ"מ (מפעלי הכימיה, הגוף שהפך ברבות הימים לתע"ש). ב-1949 מונה למנהל הכללי של מחלקת ההתיישבות והפך ליד ימינו של לוי אשכול – הראש החדש של המחלקה – בהקמת ההתיישבות ההמונית. הוא תכנן את חבל לכיש כמודל ראשון להתיישבות האזורית. ב-1963 נבחר להיות ראש מחלקת ההתיישבות, במקום לוי אשכול שנבחר לראש הממשלה.
ויץ הגה רעיונות רבים ששינו את פני החקלאות הישראלית, כמו חקלאות ליצוא, כפרים תעשייתיים והמצפים בגליל. הוא תכנן אזורים חדשים כמו חבל עדולם, חבל הבשור והערבה.
בשנים 1961 עד 1966 כיהן כיושב ראש המכון לחקר החקלאות ברחובות, שלימים הפך לפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. ב-1963 הקים את מרכז ההכשרה לחקר ההתיישבות ברחובות, ועמד בראשו עד יום מותו. ויץ לימד באוניברסיטת חיפה, שהעניקה לו פרופסורה.
בשנת 1971 פרסם ויץ בעיתון "דבר" מכתב גלוי לראש הממשלה אז, גולדה מאיר, בעד מסירת שטחים: "נקיטת יוזמה מצדנו שמטרתה ליצור את התנאים להקמת 'שלטון עצמי' עבור האוכלוסייה הערבית אשר בגדה ובעזה תהיה לברכה גם לנו", הוא כתב. "וככל שנקדים לטפל בנושא כן ייטב לנו וכן יוקל מצבנו בעולם כולו." מאיר זעמה על המכתב, והיו שדרשו ממנו להתפטר מתפקידו כראש מחלקת ההתיישבות בסוכנות.
רענן ויץ נחשב אחד המומחים החשובים בעולם בתחום תכנון הפיתוח בכלל והתכנון האזורי בפרט. ספריו בנושאים אלו תורגמו לשפות רבות, בהן קוריאנית, סינית וטורקית. הוא שימש יועץ לפרויקטים בינלאומיים בתחום התכנון בארצות רבות, בהן ציילון, טורקיה, כרתים, סין וברזיל.
ויץ היה נשוי פעמיים. לראשונה נישא לשולמית לסקוב. לאחר מספר שנים השניים התגרשו וויץ נישא בשנית לרבקה לבית שכטמן. לשניים נולדו שני ילדים משותפים: ההיסטוריון יחיעם ויץ, ורותי ויץ-לאופולד. הוא אימץ את בנה של רבקה מנשואיה הראשונים, יצחק פיינגולד. בנו, יחיעם, נקרא על שם אחיו, יחיעם, שהיה מפקד בפלמ"ח שנהרג בליל הגשרים.
בשנות ה-70 עבר לגור במושב אורה, בבית שבנה על חלקה שהוקצתה לו על ידי המושב. לאחר כעשור מכר את הבית ושב להתגורר בעיר.
בשנת 1990 הוענק לויץ פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. בנימוקי השופטים נכתב כי הפרס הוענק לו על תרומתו הייחודית ורבת ההשראה לעיצוב תפיסה תכנונית והתיישבותית, ועל היותו דמות מרכזית בעיצוב מפת ההתיישבות במדינת ישראל ובהנהגת המפעל ההתיישבותי.
ויץ נפטר בשנת 1998, בן 85 היה במותו. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
בשנת 2005, שבע שנים לאחר מותו, עבר מרכז ההכשרה, שהקים ברחובות, למתחם הפקולטה לחקלאות ושמו שונה ל"מרכז ויץ לחקר הפיתוח" ומאוחר יותר עודכן השם ל"מרכז ויץ לפיתוח בר קיימא".
בין ספריו

Rural Development in a Changing World
Integrated Rural Development: The Rehovot Approach
New Roads to Development
From Peasant to Farmer (1971)
ניחוח השיטה הקוצנית (אוטוביוגרפיה, 1997)
הערות שוליים

↑  רענן וייץ, לגולדה - בהערכה ובהוקרה, דבר, 12 באפריל 1971
↑   יחיעם ויץ, ליברמן האחרון שיכול לקבוע מהו האינטרס הישראלי, באתר הארץ, 2 באפריל 2018
↑  יוסף צוריאל, הבית של פרופ' וייץ, מעריב, 27 בדצמבר 1985
↑  המצבה ומקום הקבר של רענן ויץ, באתר "פרויקט גלעד"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307163605171  PLWABN: 9810594651305606  BIBSYS: 90880971  BnF: cb12680841x (data)  CiNii: DA01045740  GND: 170216012  ISNI: 0000 0001 0931 8398  LCCN: n50002417  NKC: vse2012727385  NLA: 35598638  NTA: 068042396  RERO: 02-A003966204  SUDOC: 082090599  VIAF: 108715941   WorldCat (עם VIAF): 108715941
טימוטי מוזי

טימוטי ליאור מוזי (Timoti Lior Muzi; נולד ב-24 באוגוסט 2001) הוא כדורגלן דרום אפריקאי-ישראלי שהתאזרח, המשחק בעמדת הקיצוני בבית"ר ירושלים.