stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1877 בארצות הברית
אירועים בולטים

8 בינואר – מלחמות האינדיאנים: קרב הר הזאב - המנהיג האינדיאני קרייזי הורס ("סוס משוגע") ולוחמיו נלחמים במונטנה בקרב האחרון שלהם בצבא הפרשים של  ארצות הברית.
4 במרץ – רתרפורד הייז מושבע לנשיאות ארצות הברית.
6 במאי – המנהיג האינדיאני קרייזי הורס נכנע לכוחות ארצות הברית בנברסקה.
14 ביולי – שביתת הרכבות הגדולה של 1877: עובדי חברת הרכבות "Baltimore and Ohio Railroad" החלו לשבות במארטינסבורג שבמערב וירג'יניה לאחר שמשכורותיהם קוצצו בשנית באותה השנה.
17 ביולי – שביתת הרכבות הגדולה של 1877: מהומות אלימות פרצו במספר ערים אמריקאיות גדולות במחאה על הקיצוצים בשכר של עובדי הרכבת.
21 ביולי – שביתת הרכבות הגדולה של 1877: 26 שובתים במערב וירג'יניה נהרגים במהומות. כמו כן מחסן של חברת הרכבת וחנויות רבות נשרפו.
21-22 ביולי - שביתת הרכבות הגדולה של 1877: הנשיא רתרפורד הייז שולח כוחות צבא לבולטימור על מנת שישיבו את הסדר ושיטפלו בעובדי הרכבת השובתים. בהמשך שלח הנשיא כוחות צבא גם לערים האחרות בהם פרצו מהומות עד אשר השביתה הסתיימה בספטמבר, כ-45 ימים לאחר שהחלה.
9 באוגוסט – מלחמות האינדיאנים: קבוצה קטנה של אינדיאנים במונטנה שסירבו לעבור לשמורה נלחמת בכוחות צבא ארצות הברית. הקרב מסתיים בניצחון של צבא ארצות הברית. 29 חיילים אמריקנים ו-89 לוחמים אינדיאנים נהרגים בקרב.
12 באוגוסט – האסטרונום האמריקני אסף הול מגלה את דימוס, אחד משני ירחיו של מאדים
10 באוקטובר – גופתו של המפקד ג'ורג' ארמסטרונג קסטר, אשר נהרג במהלך קרב ליטל ביגהורן בשנה הקודמת, מובאת לקבורה בבית הקברות הצבאי בוסט פוינט שבניו יורק.
21 בנובמבר – תומאס אדיסון מכריז לראשונה על כך שהוא המציא את הפטיפון - מכונה שמסוגלת להקליט קול.
6 בדצמבר – תומאס אלווה אדיסון מקליט ומשמיע את הקלטת  הקול הראשונה - השיר "Mary Had a Little Lamb", באמצעות הפונוגרף הראשון שהמציא
נולדו

18 ביוני – ג'יימס מונטגומרי פלאג, מאייר כרזת הגיוס של הדוד סם (נפטר ב-1960)
10 באוגוסט – פרנק מרשל - רב אמן בשחמט, אלוף ארצות הברית  בשנים 1909‏-1936 (נפטר ב-1944)
25 באוקטובר – הנרי נוריס ראסל, אסטרונום, ממפתחי דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל (נפטר ב-1957)
נפטרו

8 בפברואר – צ'ארלס וילקס, מגלה ארצות וקצין בחיל הים האמריקאי (נולד ב-1798)
29 באוגוסט – בריגהאם יאנג המנהיג השני של הכנסייה המורמונית (נולד ב-1801)
5 בספטמבר – קרייזי הורס ("סוס משוגע"), מנהיג צבאי של שבט הסו (נולד ב-1849)
29 באוקטובר – נייתן בדפורד פורסט, גנרל בצבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקאית ולאחר המלחמה מנהיג הקו קלוקס קלאן (נולד ב-1821)
שביתת הרכבות הגדולה של 1877: איור המציג את החיילים האמריקנים הנלחמים בפורעים בבולטימור
1485

שנת 1485 היא השנה ה-85 במאה ה-15. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

1 ביוני – מתיאש הוניאדי כובש את וינה ועושה אותה לבירה שלו
22 באוגוסט – קרב בוסוורת' – הנרי טיודור מביס את ריצ'רד השלישי, ובכך בא הקץ למלחמות השושנים באנגליה
נולדו

16 בדצמבר – קתרין מאראגון, אשתו הראשונה של הנרי השמיני מלך אנגליה (נפטרה ב-1536)
נפטרו

16 במרץ – אן נוויל, רעייתו של ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה (נולדה ב-1456)
22 באוגוסט – ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה (נולד ב-1452)
27 באוקטובר – רודולף אגריקולה, אבי ההומניזם בצפון ארצות השפלה (נולד ב-1443)
ראו גם

ילידי 1485‎
נפטרים ב-1485‎
Azamoth

| --- | --- |

לוגו הלהקה
 מוקד פעילות:  ירושלים, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 סוגה:  בלאק מטאל
 חברים
 סולן - Scorch  גיטרה מובילה - Azrael  גיטרה שנייה - Lord Grief  באס - Zabolei  תופים - DEN
Azamoth היא להקת בלאק מטאל מישראל המבוססת בירושלים.
הלהקה סיגלה לעצמה סגנון בלאק מטאל המזוהה בעיקר עם השנים הראשונות של התבססות הסגנון (תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20) ואשר מאופיין בעיקר בצליל "מלוכלך" ומוטיבים אגרסיביים.


מקור השם Azamoth (אזמות') מגיע מעיוות המילה "עצמות".
היסטוריה

הלהקה החלה את דרכה בשנת 2004. מייסדי הלהקה היו סקורצ' (Scorch), לורד גריף (Lord Grief) ועזראל (Azrael). בחודשים הראשונים הלהקה פעלה בלי מתופף והשקיעה את עיקר זמנה בכתיבת שירים, כאשר Azrael ו- Lord Grief היו הגיטריסטים ו-Scorch היה באסיסט וסולן. לאחר שנכתבו ארבעת השירים הראשונים של הלהקה - ביניהם "From the Land of Ice" ו- "The Eternal Horde" - הלהקה גייסה לשורותיה את המתופף שוורץ (Schwartz) אשר ניגן בימים אלו בלהקת ההבי מטאל הירושלמית Stone of Tears.
כחודש לאחר הצטרפותו של Schwartz, הלהקה ערכה את הופעתה הראשונה במועדון הצוללת הצהובה בירושלים. בחודשים שלאחר הופעתם הראשונה, במקביל להופעות נוספות, הלהקה הקליטה את אלבום הדמו שלה "Ancient Signs of War", אשר יצא בכמות מוגבלת של 100 עותקים. כל עותקי הדמו חולקו ונמכרו בטווח זמן קצר מאוד וכיום הוא קשה להשגה.
כחודש לפני הקלטת אלבום הבכורה של הלהקה - "Eternity" - ללהקה הצטרף דראוגר (Draugr) אשר גויס על מנת להחליף את Scorch בתפקיד הבאס. זמן קצר לאחר גיוסו, הלהקה הופיעה את הופעתה היחידה בהרכב של חמישה אנשים. אלבום הדמו שימש כבסיס לאלבום "Eternity", אשר יצא בשנת 2006 והכיל כמעט את כל שירי אלבום הדמו, בהקלטה מחודשת ומקצועית יותר, למעט השיר "Ancient Signs of War" אשר נפגם לאחר הקלטתו.
באפריל שנת 2006 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות באירופה, ביחד עם להקת Lord Belial השוודית ולהקת Dark Fortress הגרמנית. סיבוב ההופעות עבר במדינות: גרמניה, אוסטריה, הולנד ושווייץ וכלל 12 הופעות. הגיטריסט Lord Grief לא השתתף בסיבוב ההופעות ואת מקומו על הגיטרה תפס Draugr, כך ש-Scorch חזר לתפקיד הבאסיסט והסולן.
חודשים ספורים לאחר שהלהקה חזרה מסיבוב ההופעות, היא המשיכה לתפקד בהרכב של ארבעת האנשים שהשתתפו בסיבוב ההופעות, עד שלבסוף Draugr עזב את הלהקה ואת מקומו כגיטריסט תפס בשנית Lord Grief.
האלבום "Eternity" יצא רק לקראת סוף שנת 2006.
בין השנים 2006 ו-2008 הלהקה עסקה בעיקר בהופעות ברחבי הארץ ובכתיבת שירים בודדים. מאז סוף שנת 2008 הלהקה הפסיקה להופיע כלל, על מנת להתעמק ביצירת האלבום השני - "Bellum Nostrum", אשר עדיין לא פורסם.
לקראת סוף שנת 2010, זמן מועט לפני הקלטות האלבום השני, עברה הלהקה מספר שינויים בהרכב, המתופף המקורי (Shwartz) עזב את הלהקה ובמקומו הצטרף דן (DEN) כמו כן הצטרף זאבוליי (Zabolei) ותפס את תפקיד הבאס, הקלטות האלבום השני נדחו לתחילת שנת 2012.
ראו גם

בלאק מטאל
1486

שנת 1486 היא השנה ה-86 במאה ה-15. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

פיקו דלה מירנדולה מנסח ומפרסם 900 גופי תורה שחלקם שואבים מתורת הקבלה, ובפרט מהביאור לתורה של ר' מנחם רקנאטי.
טיזוק, השליט האצטקי של טנוצ'טיטלאן מת מהרעלה. איוצוטל יורש את מקומו.
מתיאש הוניאדי מארגן את יחידת ההוסרים ראשונה.
סיגיזמונד, הארכידוכס של טיירול, מנפיק את מטבע הכסף הגדול הראשון של אירופה, הגוּלדנגרוֹשן.
18 בינואר – חתונת הנרי השביעי, מלך אנגליה ואליזבת מבית יורק מסמלת את סיום מלחמות השושנים
נולדו

קולין קמפבל, הרוזן השלישי של ארגיל (תאריך מקורב; נפטר ב-1535)
צ'יטניה, נזיר הודי (נפטר ב-1534)
לודוויג סנפל, מלחין שווייצרי
18 בפברואר – צ'יטניה, תאולוג, נזיר וחסיד בהקטי יוגה (נפטר ב-1534)
16 ביולי – אנדריאה דל סרטו, צייר איטלקי מתקופת הרנסאנס, (נפטר ב-1530)
25 ביולי – אלברכט השביעי, דוכס מקלנבורג (נפטר ב-1547)
14 בספטמבר – היינריך קורנליוס אגריפה, אסטרולוג ואלכימאי גרמני (נפטר ב-1535)
20 בספטמבר – ארתור, נסיך ויילס, בנו של הנרי השביעי מלך אנגליה (נפטר ב-1502)
10 באוקטובר – קרלו השלישי, דוכס סבויה (נפטר ב-1553)
נפטרו

11 במרץ – אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (נולד ב-1414)
14 ביולי – מרגרט מדנמרק, מלכת סקוטלנד (נולדה ב-1456)
26 באוגוסט – ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה (נולד ב-1441)
אריסטוטל פיורבנטי, ארכיטקט ומהנדס איטלקי (תאריך מקורב; נולד בסביבות 1415)
ריצ'רד אולדהם, כומר אנגלי
טיזוק, השליט האצטקי של טנוצ'טיטלן (הורעל)
ראו גם

ילידי 1486‎
נפטרים ב-1486‎
Az én apám

Az én apám (בעברית: אבי) הוא שיר בהונגרית שנכתב והולחן על ידי יוצי פפאי, פרנץ מולנאר קרמל ובוצע על ידי יוצי פפאי. השיר ייצג את הונגריה באירוויזיון 2019 שהתקיים בתל אביב, ישראל, בעקבות זכייתו במקום הראשון בתחרות הגמר הלאומי ההונגרית - A Dal 2019.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 2 |  |
הערות שוליים

↑  Az én apám - Joci Pápai lyrics, מילות השיר באתר lyricstranslate
40 אקרים ופרד

40 אקרים ופרד (באנגלית: Forty Acres and a Mule) היו ההבטחה או הביטוי המילולי של הפיצויים שאותם היו אמורים לקבל העבדים האמריקאים המשוחררים לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית. הפיצויים היו צריכים לכלול 40 אקר אדמה בשביל חקלאות, וכן פרד שבעזרתו ניתן יהיה לחרוש ולעבד את הקרקע.
האזכור הראשוני לרעיון הסיוע לעבדים משוחררים הופיע בהצהרתו של נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן בספטמבר 1863. במרץ 1865, הקים לינקולן את "הלשכה לעבדים משוחררים" (אנ') במטרה מוצהרת לסייע לעבדים משוחררים במזון, דיור, חינוך, בריאות ותעסוקה. כמספר חודשים לפני כן, ב-16 בינואר 1865, יצאה פקודת השדה המיוחדת מס' 15 של הגנרל האמריקאי ויליאם שרמן. הפקודה התייחסה למשפחות השחורות שחיו ליד החופים של קרוליינה הדרומית, ג'ורג'יה ופלורידה. השטח אליו התייחסה הפקודה הוא "האיים דרומית לצ'ארלסטון, שדות האורז העזובים שלאורך הנהרות ונמצאים עד 30 מייל מקו החוף וחבל הארץ שגובל בנהר סנט ג'ונס בפלורידה". מרבית מהקרקעות שנידונו למסירה כבר ננטשו על ידי בעליהן הלבנים ומחזיקי עבדים בפרוץ מלחמת האזרחים. הקרקעות נמסרו לפי הפקודה לראשי משק הבית. בפקודה של שרמן לא היה אזכור לפרדות, אם כי ייתכן שהצבא חילק אותן בכל זאת. עד ליוני 1865, יושבו כ-40,000 עבדים משוחררים על שטח של 400,000 אקר (1,600 קמ"ר) בג'ורג'יה וקרוליינה הדרומית.
לאחר ההתנקשות באברהם לינקולן, ביטל יורשו בתפקיד הנשיא, אנדרו ג'ונסון, את הפקודה. ג'ונסון החליט להעניק חנינה לתומכי וחיילי הקונפדרציה לשעבר והחזיר את הקרקעות לבעליהן מלפני פרוץ המלחמה. במקביל, ג'ונסון הטיל וטו על הצעת חוק שהסדירה סוגיות משפטיות לעבדים לשעבר והוגשה על ידי "הלשכה לעבדים משוחררים". ההצעה כלל לא הזכירה מענקי אדמה או פרדות ועברה בגרסה מרוככת, לאחר שהוטו של הנשיא ג'ונסון נעקף בקונגרס.
בעקבות הכישלון שנחלה ההבטחה, הביטוי "40 אקרים ופרד" הפך עם השנים למייצג הכישלון של תהליך הרקונסטרוקציה ושל המדיניות הנוגעת למעבר של אפרו-אמריקאים מעבדות לחירות.
הערות שוליים

↑  הקטע בשפת המקור: "the islands from Charleston, south, the abandoned rice fields along the rivers for thirty miles back from the sea, and the country bordering the St. Johns river, Florida"
1 2  Forty Acres and a Mule Reconstruction 360
1488

ערך זה עוסק בשנה. אם התכוונתם לביטוי השגור בפי ניאו-נאצים, ראו .
שנת 1488 היא השנה ה-88 במאה ה-15. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

6 בינואר – בארתולומיאו דיאש הוא האירופאי הראשון שמקיף את כף התקווה הטובה
3 בפברואר – בארתולומיאו דיאש, מגלה ארצות פורטוגלי נוחת באדמת אפריקה לאחר שעבר את כף התקווה הטובה
22 באפריל – מהדורה ראשונה של תנ"ך שלם ומנוקד יוצאת לאור בבית הדפוס של משפחת שונצינו בעיר סונצ'ינו, איטליה
24 ביוני – ג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד מוכתר כמלך
נולדו

רבי יוסף קארו, פוסק הלכה, מחבר השולחן ערוך (נפטר ב-1575).
20 בינואר – סבסטיאן מינסטר, הומניסט גרמני, תאולוג, קרטוגרף ובלשן של השפה העברית (נפטר ב-1552)
21 באפריל – אולריך פון הוטן, אביר, משורר והומניסט גרמני (נפטר ב-1523)
נפטרו

11 ביוני – ג'יימס השלישי, מלך סקוטלנד (נולד ב-1451 או 1452)
18 ביולי – אלביסה קדמוסטו, סוחר עבדים ומגלה ארצות ונציאני (נולד ב-1432)
ראו גם

ילידי 1488‎
נפטרים ב-1488‎
40 הגדולים של וודאפון

| --- | --- |

 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 הפקה
 מפיק:  לוק פריור
 חברת הפקה:  גלובל מדיה & אנטרטיינמנט 
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  6 בינואר 2019 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 www.bigtop40.com
 
40 הגדולים של וודאפון (באנגלית: The Sky VIP Official Big Top 40) היא תוכנית רדיו המשודרת בכל יום ראשון בין השעות 16:00-19:00 ברשתות הבירה והלב של גלובל, בהגשת ויל מאנינג. היא החלה במאי 2009 אך התוכנית היא תוכנית-בת של The Network Chart Show, שהחלה בספטמבר 1984 ושודרה ב-140 תחנות רדיו מסחריות בממלכה המאוחדת, לאחר שמותגה מחדש מספר פעמים במהלך השנים. ליטל מיקס נחשבת ללהקה עם מרבית השירים שדורגו במקום הראשון במצעד של התוכנית.
הערות שוליים

1 2  RadioToday UK, Marvin Humes and Kat Shoob leave Big Top 40, RadioToday, ‏2018-12-14 (באנגלית בריטית)
↑  Little Mix become most successful group in UK chart history, BigTop40 (באנגלית)
1483

שנת 1483 היא השנה ה-83 במאה ה-15. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

14 במאי – הכתרתו של שארל השמיני מלך צרפת
6 ביולי – ריצ'רד השלישי מוכתר למלך אנגליה
9 באוגוסט – חנוכת הקפלה הסיסטינית כחלק ממכלול מבני הכנסייה הקתולית בקריית הוותיקן אשר ברומא
נולדו

14 בפברואר – באבור, השליט המוגולי של הודו (נפטר ב-1530)
6 במרץ – פרנצ'סקו גוויצ'ארדיני, היסטוריון ומדינאי איטלקי (נפטר ב-1540)
6 באפריל – רפאל סאנציו, צייר ואדריכל פלורנטיני (נפטר ב-1520)
10 בנובמבר – מרטין לותר, נזיר, כומר, מלחין ותאולוג גרמני, המייסד של הנצרות הפרוטסטנטית (נפטר ב-1546)
נפטרו

9 באפריל – אדוארד הרביעי מלך אנגליה (נולד ב-1442)
30 באוגוסט – לואי האחד עשר, מלך צרפת (נולד ב-1423)
2 בנובמבר – הנרי סטאפורד, הדוכס השני מבקינגהאם, איש מפתח בעליית ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה לשלטון (נולד ב-1455)
ראו גם

ילידי 1483‎
נפטרים ב-1483‎
BWA

BWA
היא תוכנה המשמשת לעימוד רצפים (alignment) כנגד גנום ייחוס גדול, כמו הגנום האנושי.
עימוד הרצף שהתוכנה מבצעת הוא שמרני ויאפשר התאמה רק אם היא קיימת.
לתוכנה יש שני רכיבים עיקריים, אחד לקריאת רצפים הקצרים מ-150bp והשני לקריאת רצפים ארוכים יותר.
מצבי BWA

לBWA יש מצבים שונים המותאמים לאורכי רצף שונים:
מיועד לקריאה של רצף Illumina עד 100bp.
מיועד לקריאה של רצפים ארוכים יותר הנעים בין 70bp ל-1Mbp, בעל תמיכה בקריאה ארוכה ועימוד מפוצל.
בעל תכונות דומות ל־BWA-SW, אך זוהי הגרסה העדכנית ביותר, גרסה זו מומלצת לשאילתות באיכות גבוה מכיוון שהיא מהירה ומדויקת יותר. ל-BWA-MEM יש גם ביצועים טובים יותר מ-BWA-backtrack עבור קריאות Illumina של 70-100bp.
פקודות BWA-MEM

יצירת תיקייה ומעבר אליה:
יצירת האינדקס:
דוגמת הרצה:
שורת ההרצה מכילה את הפרטים הבאים :
-t מייצג את מספר התהליכים.
הכתובת לאינדקס של הגנום.
קובצי FASTQ.
< שמירת פלט לקובץ SAM
ראו גם

ריצוף DNA
1481

שנת 1481 היא השנה ה-81 במאה ה-15. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

1 בינואר – האינקוויזיציה הספרדית התחילה לפעול
3 במאי – 3 רעידות אדמה קשות באי רודוס גובות את חייהם של כ-30,000 הרוגים
לראשונה נערכת רשימה של ספרי ספריית הוותיקן
נולדו

7 במרץ – בלדסרה פרוצי, צייר, ארכיטקט ומעצב תפאורות איטלקי (נפטר ב-1536)
נפטרו

3 במאי – מהמט השני, סולטאן האימפריה העות'מאנית (נולד ב-1432)
28 באוגוסט – אפונסו החמישי, מלך פורטוגל (נולד ב-1432)
19 בנובמבר – אן דה מוובריי, הרוזנת השמינית מנורפוק, ודוכסית יורק (נולדה ב-1472)
ראו גם

ילידי 1481‎
נפטרים ב-1481‎
מרכז ההרג של הרטהיים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרפאה, euthanasia centre in Nazi Germany 
 מיקום:  Alkoven 
 מדינה:  אוסטריה 
 הקמה ובנייה
 תאריך פירוק:  דצמבר 1944 
 קואורדינטות:  48°16′52″N 14°06′50″E﻿ / ﻿48.2812°N 14.1138°E﻿ / 48.2812; 14.1138
 he
 
מרכז ההרג הנציונל-סוציאליסטי בהרטהיים (בגרמנית: NS-Tötungsanstalt Hartheim) היה מתקן הרג נאצי שהיה מעורב בתוכנית הנאצית "תוכנית T4 - אותנסיה", שבה נרצחו באופן שיטתי בגז רעיל גרמנים שנחשבו בלתי כשירים נפשית או פיזית. לעיתים קרובות חולים אלה הועברו ממתקני הרג אחרים כמו מרפאת אם שפיגלגרונד (Am Spiegelgrund) בווינה. בתחילה הייתה זו תוכנית "המתת חסד בלתי התנדבותית" שהייתה מותרת על פי החוק, לכאורה כדי לאפשר הרג חוקי וללא כאב של חולים חשוכי מרפא, אך רציחות אלו נמשכו גם לאחר ביטול החוק ב-1942. קורבנות נוספים כללו יהודים, קומוניסטים ואלה שנחשבו בלתי רצויים למדינה. גם אסירי מחנות ריכוז שלא היו כשירים לעבודה או שנחשבו מטרד הוצאו להורג. המתקן שכן בטירת הרטהיים במרחב הרשות המקומית אלקובן (Alkoven), ליד לינץ, אוסטריה. כיום שוכן במקום אתר הנצחה ומרכז תיעוד.
גלריה

טירת הרטהיים בשנת 2005
אוטובוס איסוף ונהג
ויקטור בראק מעיד להגנתו במשפט הרופאים בנירנברג ב-1947
סטטיסטיקה

ביוני 1945, במהלך חקירות של הכוחות המזוינים של ארצות הברית לגבי מתקן ההמתה בגז בהרטהיים, פרץ קצין החקירות האמריקני צ'ארלס דמרון (Dameron) כספת פלדה שבה נמצאו הנתונים הסטטיסטיים של הרטהיים. זו הייתה חוברת בת 39 עמודים שהופקה למטרות פנימיות של תוכנית "המתת החסד" הנאצית (תוכנית T4), והכילה סטטיסטיקה חודשית של ההמתה בגז של חולים עם מוגבלות נפשית ופיזית (המתה שבמסמך נקראה "חיטוי", כפי שרצח היהודים החל מ-1941 נקרא "טיפול מיוחד") שבוצעה בשישה מרכזי הרג בשטח הרייך. בשנים 1968 ו-1970 גילה עובד לשעבר במוסד, כעד, שהיה עליו לרכז את החומר בסוף 1942.  הסטטיסטיקה של הרטהיים כללה עמוד שבו חושב ש"חיטוי [כלומר רצח] 70,273 אנשים עם תוחלת חיים של 10 שנים" חסך מזון בשווי של 141,775,573.80 רייכסמארק.
סטטיסטיקה > קורבנות שלב ההשמדה הראשון בהרטהיים

על פי הסטטיסטיקה של הרטהיים, נרצחו 18,269 בני אדם בתא הגזים בהרטהיים ב-16 חודשים בין מאי 1940 ל-1 בספטמבר 1941:
| 1940> מאי | 1940> יוני | 1940> יולי | 1940> אוגוסט | 1940> ספטמבר | 1940> אוקטובר | 1940> נובמבר | 1940> דצמבר | 1941> ינואר | 1941> פברואר | 1941> לְקַלְקֵל | 1941> אפריל | 1941> מאי | 1941> יוני | 1941> יולי | 1941> אוגוסט | סך הכל נרצחו |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 633 | 982 | 1,449 | 1,740 | 1,123 | 1,400 | 1,396 | 947 | 943 | 1,178 | 974 | 1,123 | 1,106 | 1,364 | 735 | 1,176 | 18,269 |
נתונים אלה מכסים רק את שלב ההשמדה הראשון של תוכנית "המתת החסד" של הנאצים, תוכנית T4, שהובאה לסיומה בהוראת היטלר ב-24 באוגוסט 1941 לאחר מחאות של הכנסייה הקתולית.
מעריכים כי בהרטהיים נרצחו 30,000 בני אדם. בין הנרצחים היו חולים ונכים וכן אסירים ממחנות ריכוז. הרציחות בוצעו על ידי הרעלת פחמן חד-חמצני.
סטטיסטיקה > "טיפול מיוחד" 14f13

שלושה ימים לאחר הסיום הרשמי של תוכנית T4 הגיעה להרטהיים משאית עם 70 אסירים יהודים ממחנה הריכוז מאוטהאוזן שהוצאו להורג שם. במרכז ההרג בהרטהיים נרצחו בגז הכי הרבה חולים שנחשבו בעלי קיום שאינו ראוי, וכחלק ממבצע 14f13 הרטהיים היה המוסד שבו הוצאו להורג הכי הרבה אסירי מחנות ריכוז - כ-12,000.
כמה מהאסירים במאוטהאוזן שלא היו מסוגלים יותר לעבוד, במיוחד במחצבות, ואסירים בלתי רצויים מבחינה פוליטית הובאו להרטהיים כדי לרצחם. במסמכים העברות אלו הוסוו במונחים כמו "חופשת בילוי". הערכים שמולאו תחת הסעיף "מחלה" כללו "שונאי גרמנים", "קומוניסטים" או "קנאי [ללאום ה]פולני". משנת 1944 ואילך, האסירים לא נבחרו על ידי רופאי T4. המטרה הייתה לפנות מהר מקום במאוטהאוזן. שילוחים אחרים הגיעו ממחנה הריכוז גוזן, וככל הנראה גם מראוונסבריק במהלך 1944, שילוחים שבהם היו נשים חולות שחפת ברובן, וכאלה שנחשבו לקויי נפש.
רופאים רוצחים

מארגני האותנסיה (תוכנית T4), ויקטור בראק וקרל ברנדט, הורו לרצוח חולים רק בידי רופאים, כי תזכיר האישור של היטלר שתוארך ל-1 בספטמבר 1939 (ולמעשה ניתן באוקטובר) התייחס רק לרופאים. הפעלת ברז הגז הייתה אפוא באחריות הרופאים במרכזי המוות. עם זאת, במהלך התוכנית, שסתומי הגז הופעלו מדי פעם על ידי אחרים בהיעדר הרופאים או מסיבות אחרות. כמו כן, רופאים רבים השתמשו בשמות בדויים ולא בשמם האמיתי במסמכים.
רופאי ההוצאה להורג הבאים עבדו בהרטהיים:
מנהל: רודולף לונאואר (Lonauer): 1 באפריל 1940 עד אפריל 1945
סגן: גאורג רנו (Renno): מאי 1940 עד פברואר 1945
תחנת נידרנהרט

במרכזי ההרג של תוכנית T4 היו תחנות ביניים לקורבנות. משאיות רבות שהובילו קורבנות ליעדם בהרטהיים עברו דרך המכון הנפשי בנידרנהארט (Niedernhart) בלינץ, שם היה רודולף לונאואר הרופא הבכיר, כפי שהיה בהרטהיים. שם נהרגו מאות קורבנות, בעיקר בזריקת רעל. חולים נבדקו וסווגו עבור תוכנית T4, ואז מולא אוטובוס בקורבנות ונסע להרטהיים.
תחנות נוספות

באוגוסט 1943, עקב הפצצת בעלות הברית על ברלין, המשרד הראשי של תוכנית T4 הועבר מרחוב טירגארטן 4 בברלין לאזור אוסטמרק, שתואר אז בהומור כמקלט לתקיפות אוויריות של הרייך. הסטטיסטיקה והמסמכים של פול ניטשה (Nitsche), התכתבויות, הודעות ודוחות נלקחו להרטהיים (משרד וחשבונות) ולמרכז הנופש שוברשטיין (Schoberstein) ליד וייסנבך אם אטרסי (Weißenbach am Attersee, מחלקה רפואית).
קורבנות > קורבנות ידועים

מריה קרוליין מסקסה קובורג וגוטה, נסיכה אוסטרית (1899–1941)
ברנהרד היינצמן (1903–1942), כומר קתולי גרמני
פרידריך קאראס (1895–1942), כומר קתולי אוסטרי
יאן קובלסקי (1871–1942), בישוף פולני, הכנסייה המריאביטית הקתולית
אידה מאלי (1894–1941), אמנית אוסטרית
גוטפריד נוינהאוסרר (1882–1941), אב בנדיקטיני אוסטרי
פרידריקה (פרידל) רוט לבית רייכלר (1900–1940), אלמנתו של הסופר יוזף רוט
ורנר סילטן (1893–1942), תאולוג פרוטסטנטי
אלויסיה וייט (1891–1940), בת דודתו השנייה של אדולף היטלר
נורברט צ'אפק (1870–1942), מייסד הכנסייה האוניטרית הצ'כוסלובקית
קורבנות > כמרים

310 כמרים פולנים נרצחו וכן שבעה גרמנים, שישה צ'כים, ארבעה לוקסמבורג, שלושה הולנדים ושני בלגים. רבים מהם הועברו מ"בלוק הכומר" במחנה הריכוז דכאו. הכומר הרמן שייפרס (Scheipers) הועבר לבלוק הנכים כדי להילקח להרטהיים. אחותו, שנשארה בקשר מכתבים עמו, איתרה את ד"ר ברנסדורף, עובד המשרד הראשי לביטחון הרייך בברלין-אורניינבורג, שהיה אחראי לאנשי הדת הכלואים בבלוק הכומר. היא התעמתה איתו והצהירה שבמינסטרלנד זה היה סוד גלוי שכמרים כלואים נשלחו לתאי הגזים. ברנסדורף התקשר ללשכת המפקד בדכאו ושייפרס דיווח שבאותו יום, 13 באוגוסט 1942, הוא ושלושה אנשי דת גרמנים נוספים הועברו מבלוק הנכים, שם האס אס אסף אסירים להעברה, חזרה לבלוק הכומר.
צוות הרטהיים T4

ארווין למברט : אמן לבנים, פיקח על בניית הקרמטוריום ותאי הגזים
רודולף לונאואר (Lonauer): רופא שהיה אחראי ראשי לרציחות בהרטהיים, בבית המקלט לחולי נפש נידרנהארט בלינץ וטירת גשוונד (Geschwend) בנויהופן אן דר קרמס (Neuhofen an der Krems)
וינצנץ נוהל (Vinzenz Nohel): עובד
פרנץ רייכלייטנר: שוטר פלילים, הנהלה. מאוחר יותר מפקד מחנה ההשמדה סוביבור
גאורג רנו (Renno): פסיכיאטר, סגן מנהל, רופא אחראי
אנטון שרוטמאייר: עובד סיעודי
פרנץ שטנגל: שוטר פלילים, פקיד גסטפו, סגן מנהל ומאוחר יותר מפקד סוביבור וטרבלינקה
קרל שטויבל: עובד סיעודי בכיר
יוזף ואלאשטר: עובד, מאוחר יותר משגיח בסוביבור
גוסטב וגנר, מאוחר יותר סגן מפקד סוביבור
כריסטיאן וירט: קומיסר פלילי, מנהל, מאוחר יותר מפקד בלז'ץ
פול ברדוב: מאוחר יותר עבד בטרבלינקה
ברונו קוכן (Kochan): אח
קוכן ולפחות 14 עובדים נוספים היו מעורבים בתוכנית הונאה חובבנית כדי להתעשר. באוגוסט 1942 נעצר קוכן על ידי הגסטפו בגין מעילה. הוא השתמש בניירות מזויפים כדי להתחזות לשוטר ולהשיג כספים במרמה. הוא ושותפיו השתמשו במסמכים מזויפים כדי לקבל הרשאות מיוחדות, כולל נסיעה חופשית ברכבת וכיסאות נוח בחינם בחוף. קוכן השתמש במסמכים כדי לשכנע יהודים שהוא יכול להשיג להם אשרות יציאה תמורת כסף. כל הדברים הללו איימו לחשוף את תוכנית T4.
קוכן לא הורשה להגן על עצמו במשפטו והשופטים לא יכלו לשאול שאלות. הוא נידון למוות ב-10 בפברואר 1943 בגיל 35 והוצא להורג בגיליוטינה בכלא פלצנזה ב-16 במרץ 1943.
האחראים העיקריים לגיוס הצוות הזוטר היו שני פקחי גאו, סטפן שכרמאייר (Schachermayr) (1912–2008) ופרנץ פטרסייל (Peterseil) (1907–1991), וכן אדולף גוסטב קאופמן (1902–1974), ראש מחלקת הפיקוח של המשרד המרכזי של תוכנית T4 בברלין.
ראו גם

שלוס הרטהיים
לקריאה נוספת

Gabriel, Heinz Eberhard; Neugebauer, Wolfgang, eds. (2002). Vorreiter der Vernichtung? Von der Zwangssterilisierung zur Ermordung Zur Geschichte der NS-Euthanasie in Wien, Vol. 2. Vienna: Böhlau. ISBN 3-205-99325-X.. Table of contents.
Horsinga-Renno, Mireille (2008). Der Arzt von Hartheim: Wie ich die Wahrheit über die Nazi-Vergangenheit meines Onkels herausfand. תורגם ע"י Bauer, Martin. Reinbek bei Hamburg: Rowohlt. ISBN 978-3-499-62307-3.. Summary online.
Kepplinger, Brigitte. Die Tötungsanstalt Hartheim 1940–1945 (PDF) (בגרמנית). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2004-07-21.
Kepplinger, Brigitte; Marckhgott, Gerhart; Reese, Hartmut, eds. (2008). Tötungsanstalt Hartheim. Oberösterreich in der Zeit des Nationalsozialismus. Vol. 3 (2 ed.). Linz: Oberösterreichisches Landesarchiv. ISBN 978-3-900313-89-0.. Summary.
Walter Kohl: Die Pyramiden von Hartheim. Euthanasie in Oberösterreich 1940 bis 1945. Edition Geschichte der Heimat. Steinmaßl, Grünbach, 1997, ISBN 3-900943-51-6. – Table of contents.
Walter Kohl: "Ich fühle mich nicht schuldig". Georg Renno, Euthanasiearzt. Paul-Zsolnay-Verlag, Vienna, 2000, ISBN 3-552-04973-8.
Kurt Leininger: Verordnetes Sterben – verdrängte Erinnerungen. NS-Euthanasie in Schloss Hartheim. Verlagshaus der Ärzte, Vienna, 2006, ISBN 978-3-901488-82-5.
Tom Matzek: Das Mordschloss. Auf den Spuren von NS-Verbrechen in Schloss Hartheim. 1. Auflage. Kremayr & Scheriau, Vienna, 2002, ISBN 3-218-00710-0. (Description of contents).
Johannes Neuhauser (ed.): Hartheim – wohin unbekannt. Briefe & Dokumente. Publication P No 1 – Bibliothek der Provinz. Bibliothek der Provinz, Weitra, 1992, ISBN 3-900878-47-1.
Franz Rieger: Schattenschweigen oder Hartheim. Roman. (Zeitkritischer Roman). Styria, Graz (u.a.) 1985, ISBN 3-222-11641-5. (Ausgabe 2002: ISBN 3-85252-496-2).
Jean-Marie Winkler, Gazage de concentrationnaires au château de Hartheim. L'action 14f13 en Autriche annexée. Nouvelles recherches sur la comptabilité de la mort, éditions Tirésias - Michel Reynaud, Paris, 2010 (ISBN 9782915293616)
אודיו ווידאו

Tom Matzek: Das Mordschloss. Eine Dokumentation über die Gräuel in Schloss Hartheim. TV programme by ORF, 2001, Brennpunkt. 1 videocassette (VHS, ca. 45 minutes). S. n. (אנ'), s. l. 2001.