stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאול חרנם
הנצחה והוקרה

בשנת 1987 קיבל ציון "יקיר ההסתדרות".
בשנת 1993 העניקה לו עיריית פתח תקווה את תואר "יקיר העיר פתח תקווה" ובשנת 2018 נקרא בעיר רחוב על שמו. בשנת 2023 שם הרחוב שונה ל"רחוב שאול", כדי להפוך את השם לקל יותר להגיה, שינוי שגרר מחאה מצד משפחתו.
בשנת 1999 ארגון ותיקי ההגנה העניק לו את התואר "יקיר ההגנה".
שאול חרנם
שלט הרחוב ע"ש שאול חרנם, פתח תקווה
מתופף צבאי

המתופף הצבאי סרג'נט (אנ') ג'ון קלם בן 12, 1863. קלם היה מתופף צבאי בצבא האיחוד, המגויס הצעיר ביותר במלחמת האזרחים האמריקנית והגיע לימים לדרגת בריגדיר גנרל
מתופף צבאי היה תפקיד שהוטל על ילדים שגויסו כמתופפים בשדה הקרב.
עד שלהי המאה ה-19 נהגו צבאות מערביים לגייס לצבא ילדים ונערים כדי שישמשו כמתופפים צבאיים. התופים היו חלק משמעותי בניהול הקרב ומערכת התקשורת בין המפקדים והלוחמים. סוגי תיפוף שונים סימנו הוראות קרב שונות ללוחמים. השימוש הנרחב והידוע ביותר במתופפים צבאיים היה במלחמת האזרחים האמריקנית.
בדרך כלל היו מגבלות גיל על גיל הגיוס של הילדים המתופפים ואולם הייתה התעלמות רבה ממגבלות אלה. הילדים הצעירים היו לעיתים גם הקמע של היחידה ושל הלוחמים הבוגרים. חיי המתופף נראו זוהרים בעיני בני התקופה וכתוצאה מכך ילדים רבים ברחו מבתיהם כדי להצטרף לצבא. אחרים היו בנים או יתומים של חיילים ביחידה.
המראה של ילד צעיר בעיצומה של המערכה נתפס כאידיאליזם בעיני אמנים מהמאה ה-19, וילדים מתופפים תוארו בציורים, פיסול ושירה לעיתים קרובות. אדמונדו דה אמיצ'יס כתב במסגרת סיפור חודש ינואר בספרו הלב את הסיפור "המתופף הסרדיני", העוסק בנער מתופף אשר מאבד את רגלו במסגרת מעשה גבורה שלא מתפקידו בשדה הקרב.
ראו גם

שימוש צבאי בילדים ובנערים
העסקת ילדים
לקריאה נוספת

U.S. Civil War History & Genealogy: The Drummer Boys, genealogyforum.com
הערות שוליים

↑  מקבילה לדרגת סמל.
זאבי רוט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 במרץ 1978 (בן 46) ה' באדר ב' ה'תשל"ח ראשון לציון
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  חריש
 פעילות בולטת:  יסד את "רבנות גן ישראלית"
 
זאבי רוט (נולד ב-14 במרץ 1978, ה' באדר ב' ה'תשל"ח) הוא יזם, שחקן, מרצה, מנטור והמייסד של "רב גן" - רבנות גן ישראלית.
זאבי רוט בגן הילדים מדבר מהבטן עם צביקה הבובה .
ביוגרפיה

נולד בראשון לציון וגדל כפר סבא. למד בבית הספר ממ"ד "בר-אילן", בישיבת בני עקיבא ברעננה ובישיבת ההסדר קריית שמונה. רוט התגייס לסיירת מטכ"ל, אך עקב ניתוח הרניה הועבר ליחידת הלוט"ר בה שירת עד לשחרורו.
קריירה

בשנת 2006, עבד רוט במשרד הפרסום פוגל אוגלבי כקופירייטר במחלקת האינטראקטיב.
לאחר כשנה, הוא פיתח את הרעיון למיזם 'תרמת', בו הגולשים צופים בפרסומות, עונים על שאלות רלוונטיות ומתוגמלים בסכום כספי, אותו הם יכולים לתרום לעמותה לבחירתם. במקביל, עסק בניהול הפיתוח של מערכות CRM ו-ERP לעמותות.
עשייה ציבורית

בשנת 2009, העביר רוט פעילות תורנית בגן הילדים בו בנו התחנך. עקב הצלחת הפעילות, החליט רוט להתנדב במספר גני ילדים שונים במשך כשנה, והחל לגבש שיטת עבודה עבור דמות רב הגן.
לאחר כ-6 שנות פעילות בשכר בכ-60 גני ילדים, ייסד רוט את לימודי תוכנית "רב גן" - הכשרה מעשית לתפקיד של רב גן אשר מתקיימת באוניברסיטת בר-אילן מדי שנה בפיקוחו של הרב יצחק שטיינברג, בנשיאותם של הרב שלמה אבינר והרב חיים דרוקמן ובשיתוף ד"ר מיכאל אבולעפיה ועמותת 'בדרכי אבות'. ההסמכה מתרכזת בכלים היוצרים חיבור בין רב הגן לילדים למען חיזוק התודעה וההבנה באמונה וביהדות.
נכון לחודש מרץ 2022, הוכשרו למעלה מ-50 רבני גן במסגרת תוכנית זו.
בשנת 2015 עקב ביקוש רב, ייסד רוט את "רבנות גן ישראלית" אשר מפעילה דמויות תורנויות הנקראות 'רב גן' ב-550 גנים שונים ברחבי הארץ עבור הצגות שונות בנושאים חינוכיים.
במקביל, רוט החל לכתוב ולשחק בתוכנית 'סיפור ילדותי' העוסקת בפרשת השבוע לילדים בערוץ הידברות, ולאחר מכן כתב ושיחק בתוכנית 'סיפורי קסם' על אגדות חז"ל בערוץ מאיר לילדים המוקרנת בערוץ.
פיתוח נוסף של רוט הוא מיזם 'חכם לב' המיועד לבני נוער ועוסק בחיבור עצמי באמצעות טכניקות משחק, אימפרוביזציה, דמיון מודרך ופלייבק.
רוט עומד גם מאחורי 'בובה של תרפיה', יוזמה בה הוא מבצע פעילות של תרפיה עבור מחלקות ילדים בבתי חולים תוך שימוש בבובת יד ופתמות (דיבור מהבטן).
כיום, מעבר לעיסוקיו, מרצה רוט בכנסים של מבוגרים ובני נוער בנושא "הגשמה עצמית דרך האמונה", משמש כמנטור למיזמים בעלי נופך אידיאליסטי ולומד סמיכה לרבנות.
מספריו

קונטרס 'בואי לגני' שנכתב יחד עם תלמידו ועוסק בתורת ה"רב גן" בגני הילדים.
תעודות

הסמכה כקופירייטר - תרצה גרנות AAC (2004)
לימודי פלייבק בשילוב כלים פסיכודרמטיים - אסף פני-אל 2014
חיים אישיים

רוט נשוי ואב לחמישה והם מתגוררים בחריש.
הערות שוליים

↑  יצחק טסלר, כבוד הרב בא לגן, באתר ynet, 12 ביולי 2016
עם הרב שלמה אבינר בטקס סיום קורס רב גן. בבית חיבה בירושלים
אלווין יורק

| --- | --- |

אלווין יורק
 לידה:  13 בדצמבר 1887 פאל מאל, טנסי, ארצות הברית 
 פטירה:  2 בספטמבר 1964 (בגיל 76) נאשוויל, טנסי, ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  פאל מאל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1917–1919 (כשנתיים)
 דרגה:  סמל   קולונל (דרגת כבוד)
 תפקידים בשירות
 רובאי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 מדליית הכבוד  מסדר הנסיך דנילו הראשון  מדליית הניצחון במלחמת העולם הראשונה  מדליית המערכה האמריקנית  צלב ההצטיינות במלחמה  המדליה הצבאית הצרפתית  צלב המלחמה 1914–1918  אביר בלגיון הכבוד  מדליית הניצחון במלחמת העולם השנייה 
 תפקידים אזרחיים
 יזם חברתי
 
כתב הערעור שהגיש יורק על דחיית בקשתו לפטור מגיוס מטעמי מצפון (הערעור נדחה אף הוא)
אלווין קאלום יורק (Alvin Cullum York; ‏13 בדצמבר 1887 – 2 בספטמבר 1964) היה מגיבוריה הידועים של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בה עוטר, בין היתר, במדליית הכבוד של הקונגרס – העיטור הצבאי הגבוה ביותר של המדינה.
ראשית חייו

אלווין יורק נולד במדינת טנסי למשפחה ענייה, השלישי מבין 11 ילדים. הוא כמו אחיו כמעט ולא למד בבית הספר והשתתף בפרנסת המשפחה. בגיל 24, משמת אביו, היה יורק למפרנס העיקרי של משפחתו. הוא עבד בבניית מסילות רכבת ובכריתת עצים. הוא היה עובד חרוץ אך גם נודע כחובב אלכוהול ומספר פעמים נעצר בשל השתתפות בקטטות במסבאות.
ב-1917, משנקרא להירשם לגיוס לצבא ארצות הברית, הוא ביקש להשתחרר מן הגיוס מטעמים מצפוניים, בעקבות השקפה פציפיסטית שאימץ בהשפעת כנסיית הקוייקרים אליה השתייך, אך בקשתו נדחתה. בהמשך שירותו שכנעו אותו מפקדיו בצדקת השתתפותו במלחמה.
מלחמת העולם הראשונה

יורק גויס בנובמבר 1917 והוצב ברגימנט ה-328 של דיוויזיית הרגלים ה-82. ב-8 באוקטובר 1918 השתתפה יחידתו במתקפת מז-ארגון של הצבא האמריקני על עמדות הצבא הגרמני בצפון צרפת. התקפת היחידה נעצרה בשטח נחות במרכזו של עמק עקב אש מקלעים גרמנים כבדה שנורתה על האמריקנים מעמדות שולטות.
מחלקה בת 17 איש בפיקודו של סמל ובתוכה גם רב"ט יורק נצטוותה להסתנן מעבר לקווי הגרמנים ולשתק את המקלעים. המחלקה הצליחה בחדירה והשתלטה על קבוצה גדולה של גרמנים שעמדה לערוך התקפת נגד על האמריקאים, אך מייד לאחר מכן נורתה עליה אש מקלעים כבדה, שהרגה שישה מאנשיה ופצעה שלושה נוספים, כולל הסמל שפיקד על המחלקה. יורק נטל את הפיקוד על ששת החיילים שנותרו.
בעוד חייליו נשארים במחסה התקדם יורק כדי לשתק את המקלעים שירו על הקבוצה. הוא הסתער על העמדות הגרמניות תחת אש כבדה שנורתה לעברו מבלי ליטול מחסה, כשהוא יורה על הגרמנים ופוגע בהם. לאחר שרוקן את רובהו מכדורים שלף יורק אקדח שהיה בחגורתו, ירה ופגע בשישה גרמנים שניסו להסתער עליו ברובים מכודנים. אנשיו הצטרפו אליו והגרמנים שמולם החליטו להיכנע. בסך הכל הרגו הוא וששת אנשיו 28 גרמנים, לקחו בשבי 132 מהם ושיתקו 32 מקלעים. פעולתם אפשרה לרגימנט ה-328 לחדש את התקפתו ולכבוש את יעדו.
יורק עוטר מיד לאחר הפעולה בעיטור צלב השירות המצוין. כעבור מספר חדשים, לאחר חקירה מקיפה של פרטי פעולתו, הומר העיטור במדליית הכבוד של הקונגרס. העיטור הוענק לו על ידי הגנרל ג'ון פרשינג, מפקד חיל המשלוח האמריקני לאירופה. הצבא הצרפתי עיטר אותו בצלב המלחמה ובאות לגיון הכבוד. ביחד עם עיטורים נוספים ממדינות זרות עוטר יורק בסך הכל בכמעט 50 עיטורים.
לאחר המלחמה

פרטי מעשהו של יורק נודעו בארצות הברית רק לאחר תום המלחמה, באפריל 1919, בכתבה בעיתון Saturday Evening Post. כשחזר יורק לארצות הברית ב-22 במאי, הוא נתקבל בקבלת פנים מפוארת. הוא התארח במלון וולדורף-אסטוריה בניו יורק ובנשף שנערך לכבודו וסייר בעיר. לאחר מכן המשיך לוושינגטון ונתקבל שם על ידי בית הנבחרים ועל ידי שר המלחמה. כששב לביתו בטנסי התקבל בחגיגות נוספות שנמשכו ימים. עיטור מיוחד הוענק לו על ידי מדינת טנסי. מיד לאחר שובו התחתן, ולימים נולדו לו ולאשתו שמונה ילדים.
אל יורק זרמו הצעות לרוב להופעות, כתיבה בעיתונות, השתתפות בפרסומות מסחריות וקניית הזכויות על סיפורו לשם הפקת סרט, אך הוא דחה את כולן ורק נידב את שמו למען מספר מטרות צדקה. הוא נעתר לקבל מידי מועדון רוטרי בנאשוויל חווה בשטח של 1.6 קמ"ר, אך הארגון לא עמד בכל התשלומים והנטל נפל על יורק. הוא גם סבל הפסדים במיתון החקלאי שהתחולל בארצות הברית לאחר המלחמה, וב-1921 הוא נקלע לקשיים כספיים. רק בסוף השנה הוא נחלץ ממצוקתו בעזרת תרומות מארגון רוטרי הלאומי ומהציבור, שנתקבלו לאחר שדבר מצוקתו התפרסם בעיתונות.
במהלך שנות העשרים הקים יורק קרן על שמו במטרה לייסד מוסד שיעניק חינוך לבני נוער מאוכלוסיית אזור מגוריו בטנסי. הוא עסק בגיוס תרומות לקרן וב-1926 הקים את מכון אלווין יורק (Alvin C. York Institute) בעיר ג'יימסטאון. המוסד החל לפעול ב-1929 אך בשל השפל הכלכלי הגדול נקלע לקשיים, וב-1937 העביר אותו יורק לידי מדינת טנסי. היא ממשיכה לקיים אותו עד היום כבית ספר ציבורי.
יורק התנגד לבדלנות ותמך במאמצי ממשלו של נשיא רוזוולט לסייע לבריטניה לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה. לאחר כניסת ארצות הברית למלחמה הוא ניסה להתנדב לשירות צבאי, אך נדחה בשל גילו ובריאותו הלקויה. ניתנה לו דרגת כבוד של אלוף-משנה בחיל הקשר ובמשמר הלאומי של טנסי. הוא סייר במחנות אימונים והשתתף באירועים לגיוס מלוות עבור המאמץ המלחמתי, לרוב כשהוא נושא בהוצאות הנסיעה שלו בעצמו. הוא גייס כסף גם עבור מפעלי צדקה הקשורים למלחמה כמו הצלב האדום.
בימי חייו של יורק התפרסמו ביוגרפיה ואוטוביוגרפיה שלו, שנכתבה עבורו. לאחר שדחה הצעות רבות להפיק סרט אודותיו, הוא נעתר לכך ובשנת 1941 יצא לאקרנים הסרט סרג'נט יורק בבימויו של הווארד הוקס ובכיכובו של גרי קופר, שגילם את דמותו של יורק. הסרט זכה בשני פרסי אוסקר (לקופר עבור שחקן בתפקיד ראשי ועבור העריכה) והיה מועמד לתשעה פרסים נוספים.
יורק סבל בחייו מבעיות בריאות רבות ומעודף משקל. ב-1948 לקה בשבץ מוחי ומ-1954 היה מרותק למיטה. הוא נפטר בנאשוויל שבטנסי ב-2 בספטמבר 1964. בטקס האשכבה שלו נכח גנרל מת'יו רידג'וויי, אשר ייצג את הנשיא לינדון ג'ונסון.
אתרים ומפעלים רבים ושונים נקראו על שמו של יורק וביניהם שדרה בניו יורק, בית חולים לוותיקי מלחמה בטנסי וכן פארק מדינתי וגדוד של המשמר הלאומי שם. פסל שלו הוצב ב-1968 בקפיטול של מדינת טנסי בעיר נאשוויל. בשנת 2000 פרסם שירות הדואר של ארצות הברית סדרת בולי דואר לכבוד חיילים מצטיינים בהיסטוריה של ארצות הברית וביניהם גם בול הנושא את דמותו של יורק.
הערות שוליים

↑  דרגת Sergeant, המקבילה לדרגת סמל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444352205171  BnF: cb12003792k (data)  GND: 121190013  ISNI: 0000 0000 2326 785X  LCCN: n84048479  NARA: 10569511  NTA: 240105761  SNAC: w6xf1qvz  SUDOC: 235043125  VIAF: 51880323   WorldCat (עם VIAF): 51880323
אות מצטיין הרמטכ"ל

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 פרטים
 מדינה:  ישראל 
 
אות מצטיין הרמטכ"ל הוא אות הצטיינות הגבוה ביותר למשרתי הקבע בצה"ל; קצינים ונגדים, אנשי מערך המילואים ואזרחים עובדי צה"ל. האות מוענק בטקס על ידי ראש המטה הכללי של צה"ל ואלוף אכ"א ובמעמד אלופי צה"ל, פורום המטה הכללי, מפקדי החילות והאגפים ונכבדים נוספים. האות מוענק מדי שנה ביום העצמאות ל-60 נגדים וקצינים מצטיינים שנבחרו מכל יחידות צה"ל. במעמד קבלת האות, המצטיינים מקבלים תעודת הצטיינות אישית, תשורה וסיכת מצטיין הרמטכ"ל
החל משנת 2013 מוענקת למקבלי האות סיכה מיוחדת.
קריטריונים

בוועדות קבלת אות מצטיין הרמטכ"ל האות על המועמד לעמוד בקריטריונים הבאים אשר נקבעו על ידי אכ"א:
קצינים בהתאם להחלטת ראש אכ"א, או נגדים מדרגת סמ״ר ומעלה;
בעל יתרת שירות של שנה, לפחות, מיום הטקס
בעל תפקוד יוצא דופן מתמשך, שניתן להצביע על רכיביו;
בעל ערכים ועקרונות – בעל מוסר עבודה גבוה, השקעה, אחריות אישית עם תחושת מחויבות לצה"ל ומהווה מודל לחיקוי ודוגמה אישית ליתר המשרתים בצבא
הפגין מקצועיות ראויה לציון שבאה לידי ביטוי, בין היתר, בתרומה משמעותית ייחודית למערכת או בפיתוח וקידום נושאים חדשים
דורג בשליש העליון בדירוג החילי או סומן כבולט לחיוב בחוות הדעת התקופתית, ובתנאי שלא דורג בעשירון התחתון בדירוג החילי במהלך השנה האחרונה
לא נבחר למצטיין שר הביטחון או הרמטכ"ל בעבר
הערות שוליים

↑  אחיקם משה דוד, לראשונה: סיכות למצטייני הרמטכ"ל החדשים, באתר nrg‏, 18 במרץ 2013
| אותות ועיטורים ישראליים |
| --- | --- | --- |
| עיטורי צה"ל | עיטור הגבורה • עיטור העוז • עיטור המופת • ציון לשבח • אות הערכה מטעם הרמטכ"ל • אות מצטיין הרמטכ"ל • אות מצטיין הנשיא • מצטיין שר הביטחון • אותות הערכה והוקרה  של חיל האוויר |  |
| עיטורי המשטרה, השב"ס וכבאות והצלה | עיטור הגבורה • עיטור האומץ • עיטור המופת • עיטור השירות • עיטור ההתנדבות |  |
| אותות מערכה | מלחמת הקוממיות • מלחמת סיני • מלחמת ששת הימים • מלחמת ההתשה • מלחמת יום הכיפורים • מערכת שלום הגליל • המערכה ברצועת הביטחון • מלחמת לבנון השנייה • מערכת צוק איתן |  |
| אותות שירות | אות השומר • אות ניל"י • אות ההגנה • אות האצ"ל • אות הלח"י • עיטור אסורי שלטון המנדט  עיטור לוחמי המדינה • אות ההתנדבות • אות הלוחם בנאצים • אות המשמר |  |
| אחר | אות השירות המבצעי • פרס ביטחון ישראל • אות הוקרה מטעם האלוף • אות השירות בישראל • אות המעפיל • נס הקוממיות • אות קטמון (בוטל) |  |
| ראו גם | סיכות צה"ל • ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים |  |
נבל

ערך זה עוסק בכלי פריטה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 
 סיווג:  קורדופוניים
 קבוצה:  כלי מיתר, כלי פריטה
 נגנים:  נבלאים
 מנעד
 
תרשים הנבל
נבלאית מנגנת בטיילת בקוויבק, קנדה
אמילי לוין (ארצות הברית) בתחרות הנבל הבינלאומית ה-17 בישראל (2009)
נֵבֶל הוא כלי נגינה השייך למשפחת כלי המיתר. המיתרים בנבל קלועים בין הצוואר ותיבת הצלילים בצורה אלכסונית (ולא באופן מקבילי כמו בגיטרה). מנעד הצלילים של הנבל מתפרש על שבע אוקטבות, בדומה לזה של הפסנתר. כל מיתר מתאים לתו בסולם דו מז'ור (הקלידים הלבנים בפסנתר). בגלל המספר הרב של מיתרים בנבל, נהוג שכל המיתרים של דו צבועים בצבע אדום, ואילו כל המיתרים של פה צבועים בצבע כחול כדי להקל על מציאת המיתרים.
מנעד הצלילים של הנבל כמעט זהה לזה של הפסנתר ועל כן צורת ההלחנה לנבל ופסנתר דומה מאוד. לעיתים קרובות מנגנים יצירות שמיועדות לפסנתר בנבל, או יצירות שמיועדות לנבל, בפסנתר, אולם יותר קל לנגן יצירות מנבל לפסנתר, משום שהקלידים בפסנתר יותר נגישים מהמיתרים של הנבל. נבל סטנדרטי בן ימינו מיוצר מ-11 סוגי עצים ומורכב מכ-2,500 חלקים.
סוגים > צורות

נבלים מיוצרים בשלוש צורות שונות:
נבלים קשתיים, בהם הצוואר וגוף הנבל יוצרים קימור דמוי קשת; נבלים זוויתיים, בהם הצוואר וגוף הנבל יוצרים לפחות זווית ישרה; נבלים מסגרתיים, בהם חלק שלישי מוצב מנגד לזווית שבין הגוף והצוואר, יוצר משולש, זאת על מנת לחזק את הנבל מפני מתיחות המיתרים. הנבל המודרני בו משתמשים כיום נגני תזמורת הוא נבל מסגרתי גדול בעל 46 או 47 מיתרים (שש אוקטבות וחצי, שבעה מיתרים לכל אוקטבה). מיתרי הבס עבים, ועשויים ממתכת מצופה או תיל, ומיתרי הסופרן עשויים מניילון או מגידים.
סוגים > כיוון

כיוון של נבל נעשה על ידי מתיחה או שחרור של המיתר מצוואר הנבל. הנבל רגיש לשינויים במזג אוויר וללחות וכתוצאה מכך, נבל עובר כיוון מחדש לעיתים מאוד קרובות (על ידי בעליו). אפילו כאשר הנבל מכוון לגמרי צריך למתוח או לשחרר תווים (או מיתרים מסוימים) כדי לאפשר נגינה בכמה סולמות. בנבלים המערביים היום יש שתי צורות עיקריות למטרה זו שמתבטאות בארכיטקטורה שונה של נבלים.
סוגים > רגולציה

נבל הוא כלי עץ שאוגר בתוכו מאמצים חזקים ביותר. נבל דוושות (פדלים) עם 47 מיתרים מחזיק לחץ של כשני טון הלחץ הזה על העץ יוצר שינויים עם הזמן וגורם לכך שהמעברים בין הבמול לבקר והדיאז אינם מדויקים. בנוסף לכך אורך העמוד קטן עם הזמן דבר שמשפיע על מהלך הדוושות. ישנם דברים נוספים שדורשים תחזוקה כמו הלבד שעוטף את הדוושה במקום המפגש שלה עם העץ ועוד. הבלאי והשינויים שהנבל עובר יכולים לגרום לזיופים, זמזומים ואף רעשים מתכתיים לא נעימים. את כל הדברים הללו מבצע טכנאי הנבל בטיפול תקופתי שנקרא רגולציה. לנבל דוושות מומלץ לבצע רגולציה כל שנה או שנתיים ולנבל קלטי לאחר שנתיים מיום קנייתו כחדש ולאחר מכן כל חמש שנים אם אין בעיות מיוחדות.
סוגים > רגולציה > נבל דוושות

לנבל דוושות יש סדרה של שבע דוושות בבסיס הנבל המחוברים לצוואר הנבל. כל דוושה שולטת על תו אחד בשלושה מצבים שונים: למטה, באמצע, למעלה. בעזרת הדוושות ניתן לנגן חצאי טונים. הרמה של פדל גורמת למיתר המתאים להשתחרר וכך פריטה על התו המתאים תנגן את התו בבמול. הורדת הדוושה גורמת לקיצור המיתר ופריטה עליו תנגן את התו בדיאז. המצב הרגיל של הדוושה (באמצע) תגרום לפריטה על המיתר לתת את התו במצב טבעי.
הנבלים שמשתמשים בו היום בתזמורות הם נבלים עם דוושות.
סוגים > רגולציה > נבל קלטי

בנבל קלטי (נקרא גם 'נבל עממי', 'נבל לברים', 'נבל אירי'), נגינה של חצאי טונים נעשית בשתי צורות:
כיוון המיתר לפני הנגינה.
הרמת וו קטן ("לבר") מעל למיתר שמקצר אותו ומאפשר לנגן את אותו תו בדיאז. אין אפשרות להפוך מיתר לבמול על ידי הווים (אלא אם כן המצב הטבעי שלו מכוון לבמול).
כתוצאה מכך, נבלאים רבים מכוונים את נבלי הלברים שלהם כך שלה, סי ומי מכוונים לבמול (כיוון שסי דיאז זהה לדו, ומי דיאז זהה לפה).
הנבל הקלטי הוא בדרך כלל זול יותר מנבל הדוושות אך פחות גמיש מבחינת מעבר סולמות תוך כדי יצירה.
ישנן יצירות שנשמעות טוב יותר על סוגים שונים של נבלים, נבל קלטי לדוגמה מתאים יותר למוזיקה אירית ומוזיקה קלילה. נבל פדלים מתאים יותר למוזיקה קלאסית.
הנבל הקלטי הוא סמלה של אירלנד.
היסטוריה מוקדמת

נבלים קשתיים, העתיקים ביותר מבין כל הנבלים, נודעו בשומר ובמצרים בערך בין השנים 2000 ו-3000 לפנה"ס, ונבלים מסגרתיים הופיעו מאוחר יותר. נבלים קשתיים שרדו עד היום במיאנמר (בעבר, בורמה), בחלקים באפריקה, בכמה חלקים בסיביר ובאזורים מבודדים באפגניסטן. נבלים קשתיים היו ידועים במוזיקה הפרסית והערבית של ימי הביניים ונוגן בהם עד למאה ה-19 בפרס. נבלים מסגרתיים הופיעו רק באירופה במאה ה-9 והתפתחו בשתי גרסאות, אחת שימשה באירלנד וסקוטלנד, והשנייה בשאר היבשת.
לפי המסורת ניגן המלך דוד לפני שאול המלך בנבל קשתי הנקרא בלועזית Lyre (לירה), ובעברית - "כינור דוד". ”וְהָיָה, בִּהְיוֹת רוּחַ-אֱלֹהִים אֶל-שָׁאוּל, וְלָקַח דָּוִד אֶת-הַכִּנּוֹר, וְנִגֵּן בְּיָדוֹ; וְרָוַח לְשָׁאוּל וְטוֹב לוֹ, וְסָרָה מֵעָלָיו רוּחַ הָרָעָה”. (שמואל א, פרק טז, פסוק כג)
קונגהוא הוא כלי סיני דומה מאוד לנבל.
פיתוחים אחרונים

המוזיקה בין המאות ה-16 וה-18 תבעה בהדרגתיות יותר ויותר תווים מחוץ למה שיכל לספק הסולם בעל שבעת התווים שבנבל האירופאי, עקב כך היו ניסיונות לייצר את התווים האלו. ניסיונות אלו כללו הוספת שורה שנייה לנבל והוספת ווים למיתרים שיסייעו למתיחת המיתר ולהעלאת הצליל (נבל קלטי). בסופו של דבר חוברו הווים לדוושה שהצליחה להעלות את גובה הצליל של מיתר מסוים בחצי טון (נבל דוושות).
מקור השם

בתנ"ך נבל הוא מילה נרדפת לנאד: בספר שמואל ”וְאֶחָד נֹשֵׂא נֵבֶל יָיִן”, ובספר ירמיהו ”כָּל נֵבֶל יִמָּלֵא יָיִן”. ומכיוון שתיבת התהודה של הנבל המקראי הייתה דמוית נאד עור, נקרא כלי הנגינה על שם כלי הקיבול.[דרוש מקור]
פסלים סמלים וציורים

נבל בסמליל תזמורת צה"ל
פסל נגנית נבל בראש העין
פסל "כינור דוד" בפארק הגדול בפתח תקווה
הנבל הקלטי - סמלה של אירלנד
נגני נבל מצריים, ציור מקבר רעמסס השלישי (KV11)
נבלאי מנגן לפני מלך, ציור מקבר רעמסס השלישי
ראו גם

קורה (מוזיקה)
נבל זכוכית
נבלה
תחרות הנבל הבינלאומית
ציור מהשנים 1805–1810, המראה את השימוש בנבל
פרס גראמי לאלבום הרוק הטוב ביותר

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 הגוף המעניק:  האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי ההקלטה 
 תקופת הפרס:  1995–הווה (כ־30 שנה)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  פו פייטרס (4)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  פו פייטרס (8)
 www.grammy.com
 
פרס הגראמי לאלבום הרוק הטוב ביותר הוא פרס המוענק בטקס פרסי הגראמי לאלבומים בז'אנר מוזיקת הרוק.
הפרס הוענק לראשונה ללהקת הרולינג סטונז בשנת 1995, ושם הקטגוריה נותר ללא שינוי מאז. על פי מדריך תיאור הקטגוריות לטקס פרסי הגראמי ה-52, הפרס מוענק ל"אלבומי רוק ווקאליים או אינסטרומנטליים, הארד רוק או מטאל המכילים לפחות 51% זמן נגינה של חומרים שהוקלטו לאחרונה".
הפרס מוענק לאמן, המפיק והמהנדס/מיקסר, בתנאי שהם היו אחראים ליותר מ-50 אחוז מחומרי האלבום. מפיקים או מהנדסים/מיקסרים שאחראים על פחות מ-50 אחוז, כמו גם המהנדס, יכולים להגיש בקשה לקבלת תעודת זכייה.
להקת פו פייטרס מחזיקה בשיא הזכיות בקטגוריה זו, עם ארבע זכיות. זוכים שזכו פעמיים כוללים את שריל קרואו, גרין דיי, U2, Cage The Elephant ומיוז. ניל יאנג מחזיק גם בשיא המועמדויות, עם שבע, וגם בשיא של הכי הרבה מועמדויות ללא זכייה. עד היום, רק שתי נשים, שריל קרואו ואלאניס מוריסט זכו בפרס.
זוכים ומועמדים

הערה: הזוכה מסומן בצבע
שיאני זכיות

| --- | --- |
 5 זכיות פו פייטרס:  2 זכיות Cage The Elephant  שריל קרואו  גרין דיי  מיוז  U2  הרולינג סטונז
שיאני מועמדויות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 8 מועמדויות פו פייטרס 7 מועמדויות ניל יאנג 5 מועמדויות טום פטי (3 משותפים עם ה-Heartbreakers)  U2 4 מועמדויות הרולינג סטונז  פרל ג'אם |  3 מועמדויות קולדפליי  קרייזי הורס  שריל קרואו  ג'ון פוגרטי  קינגס אוף ליאון  דייב מת'יוס בנד  מיוז  רד הוט צ'ילי פפרז  ברוס ספרינגסטין  The Black Keys  אלביס קוסטלו  מטאליקה  קווינס אוף דה סטון אייג'  גרין דיי |  2 מועמדויות ויזר  ריאן אדמס  אירוסמית'  ג'ף בק  Cage The Elephant  מטצ'בוקס טוונטי  נו דאוט  דה רקאונטרס  וילקו  גרטה ואן פליט  ג'ק וייט |
פלבולנד

מחוז פלבולנד (בהולנדית: ‏Flevolandקובץ:253 Flevoland.ogg‏Ⓘ‏) הוא מחוז בהולנד הממוקם במרכז המדינה. המחוז מחולק ל-2 חלקים מרכזיים: אי אחד גדול שנמצא בדרום המחוז וחצי אי שנמצא בצפון המחוז. חוץ מהחלקים היבשתיים יש במחוז גם שטח עצום של מים. רובו של המחוז מורכב מאדמה שיובשה במסגרת פרויקט כיבוש הים ההולנדי משנות ה-40 עד שנות ה-60 (למעט שני האיים לשעבר סכוקלנד וארק (אנ')).
חלקי המחוז:
- חצי האי למעשה מורכב משני האיים לשעבר סכוקלנד וארק (אנ') ומשטח אדמה גדול שיובש כולו בשנת 1942 לו ניתן השם "נורדוסטפולדר".
-האי מורכב כולו מאדמה שיובשה והוא כולל שתי יחידות שיובשו בזמנים שונים: אוסטליק-פלאבולנד (nl') שיובשה כולה בשנת 1957 וזאודליק-פלאבולנד (nl') שיובשה כולה בשנת 1968.
המחוז גובל בצפון עם פריסלנד ובשאר החלקים עם כל מני מקורות מים. בירת המחוז היא לייליסטאט, והעיר הגדולה במחוז היא העיר אלמרה, שתיהן נמצאות על החלק של האי ולא על חצי האי בעוד שלייליסטאט נמצאת על אוסטליק-פלאבולנד (nl') ואלמרה נמצאת על זאודליק-פלאבולנד (nl').
במחוז 374,424 תושבים והוא המחוז בעל מספר התושבים הקטן ביותר בהולנד. שטח המחוז עומד על 1,417 קמ"ר, והוא המחוז ה-11 בגודלו בהולנד. צפיפות האוכלוסין במחוז עומדת על 264 איש לקמ"ר, הצפיפות השמינית בגודלה בהולנד.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הולנד משנת 2002/2003, ל-53% מאוכלוסיית המחוז אין דת, 22% מהתושבים פרוטסטנטים, 14% קתולים, 6% מוסלמים ו-5% מגדירים את עצמם אחרת.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567110905171  BNE: XX453083  BnF: cb12410463b (data)  GND: 4236837-6  LCCN: n86008827  MusicBrainz: 2d5e8f18-1188-4c8f-8354-211ea4380358  VIAF: 132604208   WorldCat (עם VIAF): 132604208 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קיליקיה

ערך זה עוסק בפרובינקיה הרומית. אם התכוונתם לממלכה הארמנית בימי הביניים, ראו .
קיליקיה כפרובינקיה רומית
מטבע של מזדי, האחשדרפן הפרסי על קיליקיה, ממטבעת תרסוס; הכיתוב בארמית: "מזדי זי על עבר נהרא וחלכ" (מזדי אשר (מושל) על עבר נהרה וקיליקיה).
קיליקיה (לטינית: Cilicia, בארמית אימפריאלית (אנ'): 𐡇𐡋𐡊 – חלך) היא חבל ארץ בקצה הדרום־מזרחי של אסיה הקטנה, הגובלת עם קפדוקיה מצפון.
קיליקיה מחלוקת למישור קיליקיה (Cilicia Pedias) במזרחה, ולקיליקיה ההררית (Cilicia Tracheia) במערבה.
מיתולוגיה

| --- | --- |
 :  ראו גם – קיליקס (מיתולוגיה)
לפי האגדה היוונית על אירופה, בין בני אגנור מלך פיניקיה שיצאו לחפש את אירופה אחותם לאחר שנחטפה היה אדם בשם קיליקס. לאחר שהאחים לא מצאוה, ויתרו על לשוב לביתם והתיישבו במקומות שונים, כאשר קיליקס התיישב בקיליקיה ונתן לה את שמה. בהמשך היה קיליקס במלחמה עם הליקיים.
היסטוריה

בתקופת הברזל, מערב קיליקיה נכלל בממלכת תַרחֻֿנתַשַ (אנ'), בעוד במזרח קיליקיה התקיימה ממלכת כיזוואתנה. בתקופת הברזל התקיימה במערב קיליקיה, קיליקיה ההררית, ממלכת חִֿילַכּוּ (אנ') (ששמה הוא מקור השם "קיליקיה"), ובמישור קיליקיה במזרח התקיימה ממלכת קוה. מקור השם "קיליקיה" הוא בשם "חִֿילַכּוּ".
תחת הממלכה האחמנית משל על קיליקיה (שנקראה "חלך") האחשדרפן מזדי.
מערב קיליקיה צורף לאימפריה הרומית החל בשנת 102 לפנה"ס.
בשנת 67 לפנה"ס סיים גנאיוס פומפיוס מגנוס את תפקידו כקונסול ויצא במינוי מיוחד של הסנאט הרומי להילחם בשודדי הים ששרצו בים התיכון. הוא עקב אחריהם עד למעוז כוחם העיקרי בקיליקיה, ושכנע רבים מהם להיכנע לו בהבטחת חנינה. פומפיוס הפך את קיליקיה לפרובינקיה רומית שבירתה בטרסוס וארגן מחדש את גבולותיה שכללו את כל החוף הדרומי של אנטוליה. רבים משודדי הים שנכנעו לפומפיוס יושבו בעיר סולי, סמוך למרסין של ימינו, ושמה שונה לפומפיופוליס (Pompeiopolis).
ליהודים הייתה היסטוריה עם יושבי ארץ זאת, כפי שמתאר יוסף בן מתתיהו בספרו "מלחמת היהודים", ששכירי חרב קליקים אשר נלחמו בשיטות ההופליטים היוונים היוו את ראשי המשמר האישי של מלכי הממלכה החשמונאית. ישנן עדויות על התיישבות יהודית באזור החל מסוף המאה ה־1 לספירה וכן עדות על מרכז יהודי במאה ה־4.
בימי הביניים התקיימה בקיליקיה ממלכת קיליקיה הארמנית.
לקריאה נוספת

נדב נאמן, ערך "קוה, קוא", בתוך: אנציקלופדיה מקראית ז' (קאת–שלשיה), מוסד ביאליק, 1976, עמ' 92 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")