stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גטו פלרמו
חלוקה פנימית

הגטו היהודי בפלרמו מחולק לשתי שכונות עיקריות: "גוצטה" (Guzzetta) ו"מסקיטה" (Meschita).
מקורו של השם מסקיטה (Meschita; שפירושו בערבית: המסגד) הוא מערבית "חרת אבו הימס"[דרושה הבהרה]. כינויו של רובע יהודי פלרמו בשם ה"קוארטיירה מסקיטה" (Quartiere Meschita) היה בין הרחובות האלה:
פונטיצ'לו (Piazza Ponticello)
קלדרי (Via Calderai)
ג'רדינצ'ו (Via Giardinaccio)
40 מרטירי (Via SS. 40 Martiri)
כריסטופורו (via S. Cristoforo)
מקורו של השם גוצטה (Guzzetta) (שפירושו בערבית: רובע יהודי) הוא מערבית "חרת אל יהוד" (שכונת היהודים). כינויו של רובע יהודי פלרמו בשם ה"קוארטיירה גוצטה" (Quartiere Guzzetta) היה בין הרחובות האלה:
רוג'רו (via Ruggero Mastrangelo)
לטריני (Via Lattarini)
קאלז'יבטה (Via Calascibetta)
קוריירי (Vicolo dei Corrieri)
בגטו היו שני בתי-כנסת עתיקים: בית הכנסת הגדול בשם ה"סינגוגה מג'ורה" (Sinagoga maggiore) ובית הכנסת הקטן בשם ה"סינגוגה מינורה" (Sinagoga minore). בית הכנסת הקטן היה בית הכנסת הנמצא בבית החולים היהודי (ospedale degli ebrei) בפלרמו.
בעת המודרנית

כנסיית סן פאולינו (Chiesa di San Paolino dei Giardinieri) הייתה במקור בית הכנסת ונהפכה למסגד בשנת 1978.
ב-2017 התקיים טקס בארכיון העירוני בפלרמו שבו הכריז הארכיבישוף של פלרמו, קורדו לורפיש, על החזרת מתחם לקהילה היהודית (שהוחזק על ידי הכנסייה והמנזר של סנט ניקולו טולנטינו (איט')), לבקשת ארגון שבי ישראל והמכון הסיציליאני למדעי היהדות. על המתחם ייבנה מחדש בית כנסת, סומך לחורבות בית הכנסת ההיסטורי. לפי כתבי עובדיה מברטנורא, היה זה בית הכנסת הגדול ביותר בעולם באותה תקופה. ישנה סברה כי מדובר במקור במסגד שהוסב לבית כנסת.
לקריאה נוספת

Salvo Di Matteo: Fonti per la storia dell'espulsione degli Ebrei dalla Sicilia
Carlo Di Franco: La Giudecca di Palermo, Palermo 1995
הערות שוליים

1 2  צביקה קליין, 500 שנה אחרי: פלרמו מנציחה את גירוש יהודי סיציליה, באתר nrg‏, 14 בינואר 2017
↑  צביקה קליין, לראשונה מזה 500 שנה: בית כנסת יוקם בסיציליה, באתר nrg‏, 11 בינואר 2017
↑  נצחיה יעקב, ‏איטליה: אחרי 524 שנה - בית כנסת חדש בפלרמו, באתר "ישראל היום", 13 בינואר 2017
↑  דוד קאסוטו, אדריכלות בתי כנסת במרחב הים התיכון המוסלמי ובאסיה, מחניים, גיליון 11, סיוון תשנ"ה
גיירצ'קה

גיירצ'קה (בהונגרית: Győröcske) הוא כפר קטן על גדות נהר הטיסה במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. הוא היישוב הקטן ביותר במחוז.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית אפריישקה קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בכפר 152 תושבים ובשנת 2020 רק 148 תושבים.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13.
יהודי גיירצ'קה

יהודים חיו בגיירצ'קה במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר בשואת יהודי הונגריה
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 3 |  |
| 1880 | 5 | 175 |
| 1910 | 15 |  |
| 1920 | 5 |  |
| 1930 | 3 |  |
| 1941 | 6 | 223 |
הערות שוליים

↑  הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי גיירצ'קה שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת זאהון |
| --- | --- | --- |
| יישובים | זאהון • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • מאנדוק • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535615405171  LCCN: n98009215  VIAF: 131526106   WorldCat (עם VIAF): 131526106
גיל-לי אלון קוריאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1960 (בת 64 בערך) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר לעיצוב של אוניברסיטת חיפה 
 
גיל-לי אלון קוריאל (נולדה ב-1960) היא מאיירת וסופרת ישראלית.
ביוגרפיה

גיל-לי אלון קוריאל נולדה וגדלה בחיפה. למדה במכללת ויצו חיפה במגמה לתקשורת חזותית, וסיימה את לימודיה ב-1984.
בתערוכת סוף השנה בויצ"ו, ביקרו נציגים של ספרית הפועלים שהתרשמו מעבודותיה, ונתנו לה לאייר את ספרה הראשון: "העגלה בורחת" מאת חוה טל שיצא לאור בספרית פועלים ב-1984.
מאז איירה קוריאל-אלון כ-70 ספרים, כולם באיור ידני. 
היא כתבה ואיירה את הספר "מאחורי הדלת יש שביל" שיצא לאור בשנת 2012 בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
זכתה בפרס עיריית תל אביב על שם נחום גוטמן לאיור בשנת 1992 על איור הצל של יאיר מאת יאיר לפיד, ובציון לשבח ממוזיאון ישראל בשנת 2006 על איוריה לספרה של שלומית כהן-אסיף, "מאחורי וילון האפרסקים".
מרצה לאיור במכללת ויצו חיפה ובמכללת עמק יזרעאל.
קוריאל-אלון נשואה ואם לשלוש בנות, היא מתגוררת בחיפה.
ספרים שכתבה ואיירה

מאחורי הדלת יש שביל, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2012
שושה, הוצאת הקיבוץ המאוחד.
מבחר מהספרים שאיירה

פניה ברגשטיין, "שיר חדש היום יהיה לי
תמר אדר, אמא תחזור עוד מעט, יסוד, 1985
חוה טל, העגלה בורחת, ספרית פועלים, 1984
עוזי בן כנען, ילד אחד רגיל, מסדה, 1986
סמדר שיר, חץ בלב, ספרית מעריב, 1987
תמר אדר, לו־רק ..., ספרית מעריב, 1987
אורית רז, כולם כבר יודעים, כתר, 1990
מרים ילן שטקליס, לשפן יש בית / דביר, 1991
דליה קרח-שגב, יונה זילברמן, בקר בבית : הספר המפעיל לילדי הגן, מודן, 1991
רימונה די-נור, זהירותי מהירותי, ספרית מעריב, 1992
יאיר לפיד, הצל של יואב, זמורה, ביתן, 1992
מיריק שניר, מרים והים, הקיבוץ המאוחד, 1992
יונה טפר, פלא זרע־עץ, הקיבוץ המאוחד, 1993
מיריק שניר, יונה טפר, אני וכל מיני חיות, הקיבוץ המאוחד, 1993
נעמי בן-גור, הזבלצת, ידיעות אחרונות, 1994
עדינה בר-אל, הדודה סימונה באה לבקור, יסוד, 1995
מאשה קלו, החידות הראשונות שלי, מודן, 1997
אסתי לי-דר, הסוד של אמא שושה, כתר, 1998
רות פלס, תינוק, צא כבר, ספרית פועלים, 2000
שמעון ריקלין, שירה של הים, עם עובד, תשס"א 2001
יונה טפר, הנסיכה "יכולה הכל בעצמי", הקיבוץ המאוחד, 2001
מיריק שניר, מעשה קטן בזרת, הקיבוץ המאוחד, 2001
קורנל מקושינסקי, השערוריות של באשה, זמורה־ביתן, תשס"ב 2002
סיגל פלד-דריאל, יש עכבר במטה, הקיבוץ המאוחד, 2002
צפורה דולן, תמרי נוסעת עם אמא לסבתא, כתר, 2003
שלמה אבס, אגדת גשר, עגור, 2003
רעיה בלטמן, בית על גלגלים, כתר, 2004
שלומית כהן-אסיף, מאחורי וילון האפרסקים, הקיבוץ המאוחד, 2004
חנה גולדברג, קישתא אל תבכי, הקיבוץ המאוחד, 2007
מיריק שניר, "חנות של סבלנות", יסוד, 2010
גיירסמרה

גיירסמרה (בהונגרית: Győrszemere) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
יהודי גיירסמרה

בגיירסמרה חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 30 |  |
| 1880 | 50 | 1,530 |
| 1910 | 40 |  |
| 1920 | 41 |  |
| 1930 | 37 |  |
| 1941 | 23 | 2,119 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת טט |
| --- | --- | --- |
| יישובים | טט • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • ראבסנטמיקלוש • סרצ'ן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012314568205171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גוף חימום

גוף חימום של מכונת אספרסו
גוף חימום הוא רכיב במכשירים חשמליים ההופך אנרגיה חשמלית (אלקטרו-מגנטית) לאנרגיית חום. גופי חימום משמשים במגוון רחב של מכשירי חשמל ביתיים, מסחריים ותעשייתיים.
גוף חימום פועל באמצעות חימום ג'אול: זרם חשמלי העובר דרך מוליך בעל התנגדות שערכה, יחד עם מתח רשת החשמל, קובע את הספק החימום. לדוגמה בקומקום שהספקו קילוואט אחד, המיועד לפעול במתח 230V, יש גוף חימום שהתנגדותו כ-50 אוהם.
מבנה

מרבית גופי החימום עשויים מסגסוגת הבנויה בצורת תיל, סליל או סרט. ישנם גם גופי חימום העשויים חומרים קרמיים.

הסגסוגות העיקריות המשמשות נכון לנובמבר 2013 בייצור גופי חימום הן:
ניקל-כרום (Nichrome): זוהי הסגסוגת הנפוצה ביותר (80% ניקל 20% כרום). הסגסוגת בעלת התנגדות גבוהה יחסית, ולאחר הפעלתו הראשונה של הגוף נוצרת על פניו שכבת חימצון (כרום-אוקסיד) המגינה עליו מפני חמצון כללי וסכנת שבירה או שרפה.
קנתל: סגסוגת ברזל-כרום-אלומיניום. סגסוגת זו פותחה בשוודיה. הסגסוגת יעילה בטמפרטורות גבוהות במיוחד.
נחושת-ניקל (Cupronickel): בדרך כלל 75% נחושת 25% ניקל. זוהי סגסוגת בעלת התנגדות נמוכה יחסית ולכן משמשת לטמפרטורות נמוכות.
תכונות

לגופי חימום יעילות גבוהה ביותר – למעט איבוד אנרגיה קטן שמתבטא באור חלש, כל ההספק החשמלי העובר דרך גוף חימום הופך לחום. כאן גם ההבדל בין גוף חימום לחוט להט (בנורות להט), אשר פועל על אותו עיקרון אך חלק גדול יותר של ההספק החשמלי הופך לאור נראה.

פעולתם של גופי חימום אינה תלויה בכיוון הזרם, ולכן גופי חימום פועלים הן בזרם ישר והן בזרם חילופין.
ג'ף ברלין

| --- | --- |

ג'ף ברלין באוסטין, טקסס, 2007
 לידה:  17 בינואר 1953 (בן 71) קווינס, ניו יורק
 שם לידה:  Jeffrey Arthur Berlin 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1970 
 מקום לימודים:  מכללת ברקלי למוזיקה, מכון המוזיקאים 
 סוגה:  ג'אז פיוזן, רוק מתקדם
 כלי נגינה:  בס חשמלית, קונטרבס, קולות
 חברת תקליטים:  Random Act Records, Rock Empire, Denon Records
 שיתופי פעולה בולטים:  ביל ברופורד
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ף ברלין (באנגלית: Jeff Berlin; נולד ב-17 בינואר 1953) הוא בסיסט יהודי-אמריקאי, הידוע בשיתופיו עם הלהקה של ביל ברופורד בשנות השבעים המאוחרות, איתם ניגן והקליט רבות.
ביוגרפיה

ברלין נולד בקווינס, ניו יורק. הוא החל במקור בנגינה על כינור למשך 10 שנים, אך כאשר שמע את הביטלס, קיבל השראה לנגן בגיטרה בס. מאוחר יותר החל ברלין ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה, שם למד במחלקת בס.
סגנון והערכה

באחת הסקירות על אלבומו "Low Standards", כתב המגזין Bass Musician Magazine: "נראה כי בכל פעם שאני מציין את השם "ג'ף ברלין", גל גדול מאוד של תומכי ברלין ויריביו, נסחף אל פני השטח ואלו מביעים את דעותיהם. לא משנה איפה אתה עומד ביחס לפילוסופיה המוזיקלית של ג'ף, אף אחד לא יכול להכחיש את העובדה הפשוטה שג'ף הוא אשף בתחומו, והוא אחד מהנגנים הגדולים ביותר בכל הזמנים".
סגנון נגינתו של ברלין הושווה פעמים רבות לסגנונו של ג'אקו פסטוריוס, אומנם ברלין הביע את דעתו מזה כבר על אלו המתיימרים לנגן בסגנונו של פסטוריוס, מהם הוא סולד (אותם הוא מכנה "Jaco-imitators").
דיסקוגרפיה

הקלטות סולו:
1985 Jeff Berlin/Vox Humana - Champion (Passport Jazz)
1986 Jeff Berlin - Pump It! (Passport Jazz)
1997 Jeff Berlin - Taking Notes (Denon)
1998 Jeff Berlin - Crossroads (Denon)
2000 Jeff Berlin - Star Licks Master Sessions: Jeff Berlin  (Star Licks Productions) (VHS)
2000 Jeff Berlin - In Harmony's Way  (M.A.J. Records and multiple re-releases)
2004 Jeff Berlin - Lumpy Jazz (M.A.J. Records)
2006 Jeff Berlin - Aneurythms/Ace Of Bass (M.A.J. Records)
2006 Jeff Berlin - Mel Bay Jeff Berlin-Bass Logic from the Players School of Music (Mel Bay Publications) (DVD)
2010 Jeff Berlin - High Standards (King Japan / M.A.J. Records)
2013 Jeff Berlin - Low Standards (Random Act Records)
1976 Patrick Moraz - The Story of I (Charisma (UK), Atlantic (US/Canada), Voiceprint (reissue))
1976 Esther Phillips - Capricorn Princess
1976 Patti Austin - End of a Rainbow (CTI Records)
1976 David Matthews with Whirlwind - Shoogie Wanna Boogie (CTI Records)
1977 Ray Barretto - Eye of the Beholder (Atlantic Records)
1977 David Liebman - Light'n Up, Please!  (A&M Records)
1977 Ernie Krivda - Satanic  (Inner City)
1977 Bruford - Feels Good to Me
1978 Don Pullen - Montreux Concert (Atlantic)
1979 David Sancious - Just As I Thought
1979 Bruford - One of a Kind (Winterfold Records)
1980 Bruford - Gradually Going Tornado ((Winterfold Records))
1980 Passport - Lifelike
1980 Joe Diorio - 20th Century Impressions
1981 Bruford - The Bruford Tapes (Winterfold Records)
1981 Herbie Mann - Mellow
1983 Allan Holdsworth - Road Games
1983 Janis Ian - Uncle Wonderful
1984 Clare Fischer and Salsa Picante - Crazy Bird
1985 Shumate-Reno Jazz Quintet - Hurricane
1986 Bruford- Master Strokes: 1978-1985
1986 T Lavitz - Storytime
1987 Henderson-Berlin-Smith-Lavitz - Players
1987 Kazumi Watanabe - The Spice of Life
1988 Kazumi Watanabe - The Spice of Life Too
1989 k.d. lang - Even Cowgirls Get the Blues
1993 Anderson Bruford Wakeman Howe - An Evening of Yes Music Plus
1994 Nathan Cavaleri Band - Nathan
1995 Richie Kotzen - The Inner Galactic Fusion Experience
1995 Michael Zentner - Playtime
2002 Novecento - Featuring...
2006 Chambers-Berlin-Fiuczynski-Lavitz - Boston T Party
2012 Henderson-Berlin-Chambers - HBC
2012 Nick Miller "My Memories"
הערות שוליים

↑  Jeff Berlin Interview, Part 1
↑  Mulhern, Tom (1993). Bass Heroes: Styles, Stories & Secrets of 30 Great Bass Players : from the Pages of Guitar Player Magazine. Backbeat Books. p. 69. ISBN 978-0-87930-274-0. נבדק ב-29 ביולי 2013. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Ake, David Andrew (2010). Jazz Matters: Sound, Place, and Time Since Bebop. University of California Press. p. 144. ISBN 978-0-520-26688-9. נבדק ב-29 ביולי 2013. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Low Standards: Jeff Berlin". Bass Musician Magazine.
↑  "Jeff Berlin: Whatever doesn't kill you makes you stronger!". Bass Inside. בספטמבר 2002. אורכב מ-המקור ב-2007-03-11. נבדק ב-2013-07-24. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jeff Berlin & Vox Humana (4) - Champion (Vinyl, LP, Album) at Discogs
↑  Jeff Berlin - Pump It! at Discogs
↑  Jeff Berlin - Taking Notes (CD, Album) at Discogs
↑  Jeff Berlin - Crossroads (CD) at Discogs
↑  Star Licks Master Sessions: Jeff Berlin | MTV Movies
↑  In Harmony's Way - Jeff Berlin |  AllMusic
↑  Jeff Berlin - Lumpy Jazz (CD, Album) at Discogs
↑  Aneurythms - Jeff Berlin |  AllMusic
↑  Amazon.com: Mel Bay Jeff Berlin-Bass Logic from the Players School of Music
↑  High Standards - Jeff Berlin |  AllMusic
↑  Low Standards - Jeff Berlin |  AllMusic
↑  DeGagne, Mike. The Story of I at AllMusic
↑  Capricorn Princess - Esther Phillips |  AllMusic
↑  End of a Rainbow - Patti Austin |  AllMusic
↑  David Matthews* With Whirlwind - Shoogie Wanna Boogie (Vinyl, LP, Album) at Discogs
↑  Eye of the Beholder - Ray Barretto |  AllMusic
↑  David Liebman - Light'n Up, Please! (Vinyl, LP, Album) at Discogs
↑  Liebman, Dave (2012). What It Is:The Life of a Jazz Artist. Scarecrow Press. p. 209.
↑  Satanic - Ernie Krivda |  AllMusic
↑  Kelma, John (24 באפריל 2005). "Bill Bruford: Feels Good to Me and One of a Kind". All About Jazz. נבדק ב-11 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Montreux Concert - Don Pullen |  AllMusic
↑  Just as I Thought - David Sancious |  AllMusic
↑  Bruford - One Of A Kind (CD, Album) at Discogs
1 2  Kelman, John (14 באוקטובר 2005). "Bill Bruford: Feels Good to Me and One of a Kind". All About Jazz. נבדק ב-11 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb141552073 (data)  GND: 134327357  ISNI: 0000 0000 9925 3489  LCCN: n91047121  MusicBrainz: df53c932-f5bd-4fb4-98c2-d2d9f8739597  NKC: xx0164496  VIAF: 26239664   WorldCat (עם VIAF): 26239664
גוון אראוחו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בפברואר 1985 ניוארק, ארצות הברית 
 נרצחה:  4 באוקטובר 2002 (בגיל 17) ניוארק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הוליווד פוראבר 
 מקום מגורים:  ניוארק, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  4 באוקטובר 2002 
 
גוון אמבר רוז אָרַאְוּחוֹ (באנגלית: Gwen Amber Rose Araujo, נולדה כאדוארד אראוחו הבן; 24 בפברואר 1985 - 4 באוקטובר 2002) הייתה נערה אמריקאית שנרצחה בקליפורניה באוקטובר 2002, על רקע היותה טרנסג'נדרית.
אראוחו נרצחה על ידי ארבעה גברים, ששניים מהם קיימו עמה יחסים מיניים. הארבעה הכו וחנקו אותה למוות לאחר שגילו שהיא טרנסג'נדרית. במשפט השני הורשעו שניים מהנאשמים ברצח מדרגה שנייה אך המושבעים קבעו שלא היה זה פשע שנאה. עד היום, על חלק מהיבטי המקרה חסר מידע אמין והם נתונים במחלוקת.
הרצח קיבל התייחסות נרחבת בתקשורת האמריקאית, והניע כותבים לדון בסוגיות של הומופוביה וטרנספוביה בפרשיית הרצח, ולהעלות שאלות בדבר ייצוגם האמין וההולם של טרנסג'נדרים בכלי התקשורת ובמערכת המשפט. המקרה והדיון הציבורי בעקבותיו הביאו לשינויי חקיקה בנושא זכויות להט"ב בכמה מדינות. המקרה וההליכים המשפטים בעקבותיו, הוצגו בסרט קולנוע בשם "נערה כמוני: סיפורה של גוון אראוחו".
נסיבות הרצח הפכו אותו לגורם לאסיפות ולהפגנות של קהילת הלהט"ב, ונעשו השוואות שלו לפרשיית הרצח של מת'יו שפרד, סטודנט אמריקאי אשר הוכה למוות על רקע נטייתו המינית בידי הומופובים.
חייה

אראוחו נולדה בניוארק שבקליפורניה כזכר בשם אדוארד אראוחו הבן. אראוחו הביעה רצון להיות אישה מגיל צעיר. זמן קצר לפני מותה, אכן החלה לחיות כאישה. היא למדה בבית ספר ציבורי ונהגה לבקר בכנסייה מקומית עם בני משפחתה עד שהוויכוחים על צורת חייה גברו והיא החלה להיות מופנמת. היא הפסיקה ללמוד בבית הספר התיכון לפני סיום הלימודים והחלה לחפש עבודה, אך ללא הצלחה. אמה, סילביה גררו, האמינה שקשיי מציאת העבודה של גוון היו תוצאה של חוסר סובלנות לשינוי המין ההדרגתי שעברה בתה.
מותה

אראוחו, שקראה לעצמה אז "לִידָה" (שמה שונה לאחר מכן ל"גוון אמבר רוז" על ידי אמה), הכירה באקראי קבוצת חברים ברחוב מקומי. הצעירים בילו את הערב במסיבה שבה שיחקו דומינו, שתו משקאות אלכוהוליים והשתמשו בסמים. הבית בו בילו היה ביתם של מי שתקפו את גוון מאוחר יותר. נאמר כי גוון קיימה מין אוראלי ומין אנאלי עם מספר גברים מהקבוצה, שחשדו במיניותה עקב כך שמנעה מהגברים לשלוח את ידיהם לאיבר מינה כדי שלא יגלו שיש לה פין. כמה שבועות מאוחר יותר היא הוזמנה שוב אל הבית בו פגשה את הצעירים, למסיבה נוספת. גוון לבשה חולצת נשים של אמה, שהתנגדה כי חשה לא בנוח לגבי הופעתה. מנגד, גוון ענתה שהאם מקנאת בה. הייתה זו הפעם האחרונה שהיא ראתה את בתה בחיים.
המסיבה התקיימה ב-3 באוקטובר 2002. לאחר שכמה מהצעירים השוו את חוויותיהם המיניות עם גוון, גבר חשדם לגבי מיניותה של גוון והם ביקשו מצעירה אחרת לבצע בה בדיקה גופנית בכפייה. הבדיקה גילתה שלגוון יש איבר מין זכרי ולכן היא הסתירה את איבר מינה מפני אלו שקיימה איתם יחסי מין ואף מנעה מהם לנסות לגעת בו. כשהתפשטה השמועה בבית, החלו הגברים שקיימה איתם פעילויות מיניות להתרגז והזדעזעו מהעובדה שקיימו יחסי מין עם אישה בעלת פין. כשנודע להם בוודאות שגוון היא זכר מבחינת מינה הביולוגי והשמועה התבררה כנכונה, אחד מהנערים אשר חש תחושת גועל הקיא, התחיל לבכות ואמר "אני לא יכול להיות הומו" לאחר מכן
הנערים הכו את ראשה באמצעות מחבת וגרמו לה לטראומה. ואחד הנערים תפס בחצאיתה ותחתונה בניסיון לחשוף את איברי המין שלה.
ואז חתכו אותה עמוקות באמצעות פחית שימורים. הנערים הטיחו את גוון בקיר הגבס הסמוך, והיא נלקחה לחניה הסגורה של הבית, שם נחנקה למוות באמצעות חבל. הרוצחים כפתו את גופתה, עטפו אותה בשמיכה והניחו אותה בטנדר. ארבעה מהצעירים הסיעו את הגופה מרחק של 150 מיל, לפארק במחוז אל דוראדו, אזור מיוער לרגלי הרי סיירה נבדה המכונה "מזלג הכסף", ושם קברו אותה בשוחה. לא ידוע בוודאות אם גוון מתה לאחר מכת המחבת או החניקה באמצעות החבל. הניתוח לאחר המוות הראה כי מותה נגרם כתוצאה משתי הפעולות, מבלי שיהיה ברור במדויק לאחר איזו מכה גוון מתה.
המשפט

השלטונות מצאו את גופתה של גוון לאחר שבועיים. בגלל פחד מנקמה, לא דיווח אף אחד מהנוכחים במסיבה על כך הקשר של גוון למסיבה, על נוכחותה בה ועל הרצח שהתרחש במהלך המסיבה, והתוקפים הסכימו ביניהם לא לומר מילה בעניין לאף אחד על מנת שלא ייתפסו. מאוחר יותר, החל אחד הגברים לדבר עם חבר ובהמשך כתב מכתב על ההתרחשויות לחברה שלו מהכלא בו הוחזק, וכך התגלה כי גוון נכחה במסיבה ונרצחה שם בידי מספר משתתפים על רקע זהותה המגדרית.
השריף של מחוז אלמידה זימן ארבעה חוקרי זירת פשע ושני בלשים, שאיתרו את הגופה. סגני השריף הובלו לאתר הקבורה ב-16 באוקטובר 2002 על ידי ג'יירון נייבורס, שהיה אז בן 19 והיה הצעיר מבין הארבעה שהואשמו ברצח ובפשע שנאה. שלושת האחרים, מייקל מייג'ידסון, חוזה מרל וג'ייסון קזרס, היו אז בני 22. מאוחר יותר, העיד נייבורס כנגד שלושת האחרים בעסקת טיעון עם התובע המחוזי בתמורה להאשמתו בהריגה בלבד ולא ברצח. הדבר קרה בעקבות בדיקה של מכתב שנייבורס שלח מהכלא, והאזנה לשיחתו עם אחד הנאשמים האחרים. רק מכתבו של נייבורס לחברתו הפליל את קזרס והביא למעצרו, חודש לאחר שאר הנאשמים. במכתב, אשר חשף את האמת בנוגע למותה של גוון, הסביר נייבורס שהוא עצמו לא היה מעורב בהריגה, אך מאוחר יותר הוא חזר בו והעיד בשבועה כי כן היה מעורב בה, דבר שמעורר תהיות לגבי אמינותו של המכתב ולגבי חלקו של נייבורס ברציחתה.
המשפט > המשפט הראשון

במשפטם הראשון השתמשו חלק מהנאשמים בהגנתם בגרסה של "חרדת הומואים" (gay panic). ההגנה של מייג'ידסון כללה אישור מובלע של מעשיו במותה של גוון, אך טענה שהוא פעל בחמת זעם רגעית ולפיכך יש להרשיעו בהריגה ולא ברצח. עורך דינו של מרל הכחיש כל מעורבות של מרל ברצח. קזרס, הנאשם היחיד שהעיד במשפט הראשון, והיחיד שלא היה לו קשר גופני עם גוון, הכחיש מעורבות אך הודה שסייע לקבור אותה. עדי התביעה הצביעו חמש פעמים על כך שקזרס ניסה להתערב לטובתה (להפסיק את הכאתה). שלושת הנאשמים ניסו לערער את אמינותו של נייבורס וטענו שהוא מנסה להמעיט מחלקו במותה של גוון, וכי הוא ירוויח הרבה אם ישקר. המושבעים לא הצליחו להגיע להסכמה לגבי אף אחד מהנאשמים והמשפט בוטל. ככל הנראה, לא הצליחו המושבעים להחליט האם האירוע היה מתוכנן מראש ולמעשה היה נודע מלכתחילה שגוון טרנסג'נדרית, ולכן לא הצליחו לפסוק לגבי אף נאשם האם יורשע ברצח מדרגה ראשונה או ברצח מדרגה שנייה. אפשרות אחרת, שהתביעה נערכה לה במשפט השני, הייתה שהתביעה לא הצליחה להציג הסבר טוב לגבי השתלשלות האירועים, שיקבע במדויק את מעשיו של כל אחד מהנאשמים, ולכן לא הצליחו המושבעים לקבוע את מי מהשלושה, אם בכלל, להרשיע.
המשפט > עסקת הטיעון של קזרס

ב-16 בדצמבר 2005, הופתעה העיתונות מהודעה כי קזרס חתם עם התביעה על עסקת טיעון, לפיה יודה בהריגה ועונשו יהיה שש שנות מאסר. גזר הדין הרשמי של השלושה נחתם ב-27 בינואר 2006.
המשפט > עונשו של נייבורס

על פי עסקת הטיעון שחתם נייבורס עם התביעה, נגזר דינו במשפט נפרד ב-22 במאי 2006. הוא הודה בהריגה ונכלא ל-11 שנים.