stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקום ומקומיות (ספר)
מרכיבי זהות מקום

ניסיוננו במקום מסוים הוא ישיר וכוללני. אפשר לראות זאת בתיאורים רבים בספרות היפה: לרוב, ההתרחשות והעלילה בעיר מסוימת נפתחות בתיאור יסודות פיזיים של הסביבה - הבניינים, הרחובות, האקלים וכדומה. אלה משמשים כרקע/במה שבה מתרחשת העלילה האנושית. בסיפור הדמויות השונות פועלות בתוך המרחב העירוני המוגדר והמתואר. שכבת נוספת בסיפור היא המשמעות, התחושות והרגשות של האנשים הפועלים במרחב הסיפור. הרקע העירוני הוא קבוע ומקבל עומק מההתייחסות האנושית אליו ואל אנשים אחרים המצויים בו זמנית באותו מרחב עירוני.
מכאן מגיע רלף לנוסחה פשוטה: זהות מקום=עיר+אנשים+משמעות. ההופעה הפיזית (בניין, רחוב, אנדרטה) הפעילות האנושית והמשמעויות הם חומרי הגלם של זהות מקומות. בנוסף לכך, לכל מקום ישנם גם תכונות ייחודיות-אישיות המורכבות מיסודות כלכליים, חברתיים, מההיסטוריה של המקום. זהות מקום יכולה להשתנות אבל תכונותיו הייחודיות יכולות להישאר.
רלף טוען כי זהות מקום משתנה בין ״תושב״ לבין ״מבקר״. לכל אחד מהם ישנם אינטראקציות אחרות עם המקום, וכל אחד מהם מביא לאותו מרחב ניסיון חיים אחר. לכל אחד מהם נוצרת זהות שונה של המקום. כל תייר המגיע למקום מסוים, חש אחרת את הסביבה ״כמבקר״, בהשוואה ל״תושב״ שגר במקום, חווה אותו בריתמוס יומי ושנתי. לפיכך, אותם בניינים, חומות, רחובות, סימטאות, בתי קפה, מזג האוויר או גדות הנהר ייצרו תחושות שונות אצל התושב והמבקר.
אותנטיות וחוסר אותנטיות

רלף בוחן דרכים שבהן ניתן לחוות מקומות בצורה אותנטית או באופן לא אותנטי (מונחים שהושאלו מהפילוסופיה הפנומנולוגית והקיומית). תחושה אותנטית היא "חוויה ישירה ואמיתית של מכלול הזהות של המקומות - לא מתווכת ומעוותת באמצעות סדרה של אופנה חברתית ואינטלקטואלית שרירותית למדי על האופן שבו החוויה צריכה להיות, ולא בעקבות מוסכמות סטריאוטיפיות"
דוגמה טובה לכך היא המחקר המדעי - חוקרים כגאוגרפים או סוציולוגים המנסים לחקור מקומות, שואפים להיות מנותקים מרגשותיהם, ליצור ריחוק מסוים בינם לבין נשוא מחקרם - זאת בשם האובייקטיביות המדעית. למעשה גישה כזאת שנתפסת כאובייקטיבית מבחינה מדעית, מחטיאה את הבנת המקום ואת הבנת האנשים החיים בו.
אנשים וקבוצות עשויים ליצור תחושה של מקום במודע או לא במודע: שכונה עירונית חסרת ייחוד, יכולה להיות מקום אותנטי כמו אתונה ההלניסטית או הקתדרלות הגותיות - שתי הדוגמאות, שעבור רלף, הם מקומות שנוצרו בצורה שתעניק זהות חזקה של מקום. רלף טוען כי בעידן המודרני שלנו, תחושה אותנטית של מקום מושפעת בהדרגה מהיחס הפחות אותנטי למקומות: חיסולם של מקומות ייחודיים ויצירת נופים סטנדרטיים הנובעים מחוסר רגישות למשמעות של מקום.
רלף מבקר את הערים והפרברים של התרבות הצפון אמריקאית. לדעתו, קיימת בהם תחושת חוסר המקומיות הנובעת מקיטש - קבלה לא ביקורתית של מערכי בניינים ורחובות, ורשתות תחבורה הכל למען הדאגה ליעילות (הכלכלית) כמטרה בפני עצמה. ההשפעה הכוללת של כוחות אלה, המתבטאים בתהליכים בתקשורת ותרבות ההמונים, יוצרים "התערערות תחושת המקום של יחידים ותרבויות. במקום המקומות המגוונים והמשמעותיים של העולם נוצרים חללים אנונימיים וסביבות חליפיות״.
לדעתו של רלף, בצפון אמריקה נותרו מעט מאוד מקומות עם תחושת זהות אותנטית, שלא הושפעו מרעיונות של יעילות כלכלית, ואסתטיקה של חיקויים. הוא מביא את נופי קהילות האמיש כדוגמה למקום אותנטי. באירופה, האותנטיות מתבטאת במקומות שבהם ישנם אלמנטים פיזיים של המאות הקודמות - רחובות, כיכרות, סמטאות וכנסיות.
עם זאת, חוזר ומדגיש רלף, כי גם בשיכוני הענק, או בפרברים הבנויים בדגם אחיד של בניינים, יכולים להיות עבור תושביהם מקומות בעלי זהות והם יפתחו קשר עמוק אל הנופים הלא אותנטיים האלה.
התפתחות זהות המקום

שאדם מגיע להתיישב או אפילו לבקר בעיר חדשה, הוא בונה לעצמו את דימוי המבנה העירוני בעזרת המרכזים העירוניים והדרכים המחברות ביניהם. זהו תהליך מתמשך תוך כדי הגדלת הטווח והרדיוס של פעילות האדם, עד שהוא מכסה את שטח העיר כולה. כך נוצרת מפתו המנטלית של העיר. מיפוי מנטלי זה מושפע מידע קודם של האדם על הסביבה החדשה, וכן על ניסיון החיים שלו. אלה עוזרים לו ליצור ולפתח את הזהות שלו עם המקום.
ההבנייה של הזהות משלבת בין הניסיון והידע הקודמים ובין המידע והתחושות החדשות שהאדם צובר בזמן שהותו במקום החדש.
רלף טוען, כי זהות מקום מתפתחת לא רק מהאלמנטים הפיזיים שבונים את המרחב העירוני או השכונתי, ולא מתפתחת רק מהדעות והדימויים הקודמים של האדם, אלא בשילוב וביחסים ההדדיים בין העולם הפיזי של העיר והדימויים הקודמים והחדשים.
זהות של מקום משתנה במשך הזמן עקב השינויים הפיזיים המתרחשים בעיר, וכן בשינוי תפיסת האנשים החיים בה. כך לדוגמה, בעבר העיר התעשייתית נתפסה כמקום של קידמה, פרנסה, עושר וביטחון כלכלי וחברתי. בדורות האחרונים, התהפך הדימוי - העיר התעשייתית נתפסת כמקום של זיהום, חוסר ביטחון אישי וכלכלי - מקום שראוי לנטוש אותו.
זהות המקום האישית מתפתחת גם בהקשר להשפעת גורמים חיצוניים לאדם - גורמים קבוצתיים תרבותיים וחברתיים. דימויים של קבוצות וקהילות המשפיעים על יצירת הזהות של האדם הבודד, נוצרים ומופצים באמצעים שונים ככלי התקשורת. התקשורת מייצרת דימויים של מקומות בהתאם לצרכיה הכלכליים ותפיסת העולם שהיא מייצגת. דימויים אלה יוצרים זהויות לאורך כל הטווח - מדימוי וזהות חיוביים של מקומות מסוימים ועד דימויים וזהות שליליים.
הערכה ובקורת הספר

הערכה הגדולה לספרו של רלף נבעה משתי סיבות:
יצירת מסגרת תאורתית כללית מנותקת מזמן ומקום שמתאימה להבנת יחסי האדם והמקום בכל חברה אנושית.
יצירת טרמינולוגיה מורכבת וסיסטמטית שנתנה לחוקרים מושגים וכלים לחקור מקרים ספציפיים בקהילות שונות, תוך התייחסות והתבססות על מערכת זו.
כך לדוגמה, עבודתה של מיליון (1992) שחקרה חמש משפחות כפריות שהיו צריכות להתפנות ממקומן עקב בניית סכר בארה״ב. במחקר עומק, עם המשפחות היא הדגימה את ״המסע״ האישי והנפשי שמשפחות אלה עברו מאז שהוחלט לעקור אותן ממקומן, המאבק שניהלו והפסידו בו. האבל וההשלמה של נטישת הבית, ולבסוף המסע הארוך של הסתגלות למקום החדש שאליו הועברו - שבמשך הזמן צריך להפוך למקום בעל משמעות - בית. בעבודה זו, השתמשה החוקרת במערכת המושגים שפיתח רלף, ותארה את הדינמיקה שמשפחות אלה עברו בין מצבי זהות-מקום למצב של חוסר-מקומיות.
רלף בעצמו (1996) הצביע על חולשות מסוימות של הספר - לדעתו הספר לוקה בחוסר תחכום מושגי. הוא טען כי השתמש שם בצורה פשוטה בהפכים דיאלקטיים כדרך להמשגת חוויית המקום: אותנטיות / חוסר אותנטיות, שורשיות/ניידות, אתר סטאטי / אתר דינמי.
עם זאת הספר מספק שפה המאפשרת דיון מדויק בחוויה של אדם או קבוצה ביחס למקום שבו הם מוצאים את עצמם. רלף מספק טרמינולוגיה לתיאור כיצד ומדוע ניתן לחוות את אותו מקום באופן שונה על ידי אנשים שונים (למשל, תושב קבוע מול החדש לעומת חוקר הלומד את המקום) או כיצד, לאורך זמן, אותו אדם יכול לחוות את אותו המקום בצורות שונות בזמנים שונים (למשל, הבית והקהילה שנראים פתאום שונים כל כך בעקבות מוות של אנשים קרובים ומוכרים).
ביקורת נוספת על הספר הייתה כי רלף העדיף את הבית הקבוע על פני המסע. הוא העצים והדגיש תכונות חיוביות של מקום וצמצם או התעלם מתכונות שליליות של מקום. הוא לא חשב שזהות חזקה של אנשים עם מקום, יכולה ליצור מצב של פרובינציאליות, שנאת זרים וראיית עולם מצומצמת של תושבי המקום. הנדודים, הגירה, תיירות - הם תהליכים שמנתקים אנשים ממקומם והם עוברים למקומות אחרים. תהליכים אלה נתפסו על ידו כשליליים. הבקורת טענה גם, כי הספר מתאים לסוג מקומות אותנטיים היסטוריים, ואינו מתאים להסבר של חברה ומקום בזמנים הפוסט-מודרניים של שינויי טכנולוגי מתמשך, גיוון אנושי וניידות גאוגרפית וחברתית.
ביקורת זו מתעלמת, כמובן, ממסקנה מרכזית של הספר: כי ללא קשר לזמן ההיסטורי או למצב הגאוגרפי, הטכנולוגי והחברתי, אנשים תמיד יזדקקו למקום, משום שזהות עם המקום הוא חלק בלתי נפרד ממה ומי שאנחנו כבני אדם. מנקודת מבט זו, הטענה שהחברה הפוסט-מודרנית, באמצעות שינויים טכנולוגיים ותרבותיים, יכולה כעת להתעלם מהמקום, מוטלת בספק. קיומה של טענה זו, באופן מעשי, עלולה להיות הרסנית, בין אם במונחים של מדיניות או בהבנה הקיום האנושי.
למרות השינויים החברתיים והסביבתיים המתרחשים כיום, ה״מקום״ ממשיך להיות משמעותי כמבנה קונספטואלי וכחלק בלתי נפרד מחיי היומיום של האדם. זה לא אומר כי העולם חייב או יכול לחזור למצב של מקומות זרים ולא מחוברים, שאינם מודעים אחד לשני. בחברה הגלובלית של היום, מקום עצמאי, הוא במובנים רבים בלתי אפשרי. יתר על כן, חשיבותו של המקום חייבת להיות מאוזנת עם מודעות וקשרים למקומות אחרים ולצרכים גלובליים.
הבנה אמפתית ורחומה של עולמות שמעבר למקומותינו, עשויה להיות מעוגנת בצורה הטובה ביותר באהבה למקום מסוים שאליו אנחנו עצמנו שייכים. אנו עשויים לזהות את מה שאנחנו צריכים בעולם היומיום שלנו, ולהכיר בכך שיש במקביל עולמות של אחרים בעלי צרכים דומים או שונים.
הערות שוליים

↑  Relph, E., 1976. Place and Placelessness. London: Pion.
↑  Buttimer, A., 1976. Grasping the Dynamism of Lifeworld, Annals of the Association of American Geographers, 66: 277-92.
1 2  Relph, Edward, 1996. Reflections on Place and Placelessness. Environmental and Architectural

Phenomenology Newsletter, 7, 3, 14-16 [special issue on the twentieth anniversary of the publication of Place and Placelessness; includes commentaries by Margaret Boschetti, Louise Million, Douglas Patterson, and David Seamon].
↑  פורטוגלי, י., 2000, ״1500 מילה ויותר על הגאגרפיה של האדם:מסע לתוך הדיסצפלינה״, תאוריה וביקורת, 16, עמ 213-22
↑  Relph, E., 1976. Place and Placelessness. London, Pion pp.4-7
↑  Relph, E., 1976. Place and Placelessness. London: Pion pp.64
↑  Relph, E., 1976. Place and Placelessness. London: Pion pp. 143
↑  Seamon, D., 2000. A Way of Seeing People and Place: Phenomenology in Environment- Behavior Research. In S. Wapner, J. Demick, T. Yamamoto, and H. Minami, eds., Theoretical Perspectives in Environment-Behavior Research (pp. 157-78). New York: Plenum.
↑  Million, M. L., 1992. “It Was Home”: A Phenomenology of Place and Involuntary Displacement as

Illustrated by the Forced Dislocation of Five Southern Alberta Families in the Oldman River Dam Flood Area. Doctoral dissertation, Saybrook Institute Graduate School and Research Center, San Francisco, California.
↑  Rose, G., 1993. Feminism and Geography. Cambridge: Polity
↑  Kemmis, D., 1995. The Good City and the Good Life. New York: Houghton Mifflin. Malpas, J. E., 1999. Place and Experience: A Philosophical Topography. Cambridge: Cambridge

University Press.
↑  Horan, T. A., 2000. Digital Places: Building Our City of Bits. Washington, DC: Urban

Land Institute.
↑  Cresswell, T., 2004. Place: A Short Introduction. London: Blackwell.
↑  Massey, D., 1997. A Global Sense of Place, In T. Barnes and D. Gregory, eds., Reading

Human Geography (pp. 315-23). London: Arnold.
ספרו של אדוארד רלף - מקום וחוסר מקומיות, 1976
דימוי נוכחי של מקום אותנטי מימי הביניים: כפריות, פשטות, ביטחון
עיירה אירופאית מימי הביניים - דימוי של מקום אותנטי בעיניים של תיירים.
מקומות לא אותנטיים: מרכז העיר דאלאס ופרברים שסביבה, ארה״ב.
גלובאליזם של הנוף העירוני הלא אותנטי - מרכז העיר סידני באוסטרליה.
ח.מר תעשיות

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 מייסדים:  חיים מר, יצחק בן בסט
 תקופת הפעילות:  1987–הווה (כ־37 שנים)
 מיקום המטה:  אור יהודה
 שליטה בחברה:  קרן פימי
 ענפי תעשייה:  תקשורת, תשתיות, אבטחת מידע
 שווי שוק:  270 מיליון ש"ח (30 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  646 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  38.9 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  16.3 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  94.4 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  474 מיליון ש"ח (2023)
 יו"ר:  ניר למפרט
 מנכ"ל:  רועי הס
 עובדים:  947 (2018)
  
 www.mer-group.com
 
ח.מר תעשיות בע"מ היא חברה ישראלית, העוסקת בביצוע פרויקטים ואספקת שירותים בתחומי התקשורת, האבטחה והביטחון. ח.מר תעשיות היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
היסטוריה

ח. מר תעשיות התאגדה בנובמבר 1987 כחברה פרטית והחלה את פעילותה העסקית בשנת 1988. החברה הוקמה על ידי חיים מר (שמה היא ראשי תיבות של שמו). מר היה עתודאי, למד מתמטיקה בטכניון, שירת ביחידה 8200 של חיל המודיעין והשתחרר בגיל 27. החברה הוקמה על בסיס מסגריה שייצרה עמודים לאנטנות, שהייתה בבעלות אביו. חברו ליחידה, יצחק בן-בסט הצטרף כשותף. החברה החלה את פעילותה בתחום תשתיות תקשורת, בשנים הראשונות עסקה בהקמת תשתיות לחברות הטלוויזיה בכבלים שהחלו לפעול באותה עת בישראל. אחר כך, עם הגידול המהיר בשוק תקשורת סלולרית בישראל החלה לספק שירותי הקמה לתחנות בסיס.
בשנת 1992 הנפיקה החברה את מניותיה בבורסה לניירות ערך בתל אביב לפי שווי של 45 מיליון דולר וגייסה 8 מיליון דולר. באותה שנה החברה החלה לפעול מחוץ לישראל והקימה חברות בת באירופה, ברזיל, מקסיקו, ואפריקה.
בשנת 2001 רכשה מחברת ECI Telecom את חברת הבת TMCS, העוסקת בפיתוח ושיווק פתרונות מערכתיים ברשתות טלוויזיה בכבלים, תמורת 6.5 מיליון דולר.
בספטמבר 2013, מכר חיים מר את השליטה בחברה לקרן פימי, שהשקיע 95 מיליון שקל תמורת 30% מהמניות. מר ממשיך להחזיק כ-28% מהמניות ומשמש כיושב ראש
.
פעילות

רוב פעילות החברה מבוצעת כפרויקטים בשיטת Turnkey, בארבעה מגזרי פעילות עיקריים:
תשתיות תקשורת - פעילות הכוללת בביצוע, הקמה ותכנון של מגדלי תקשורת ומבנים לציוד תקשורת ובינוי אתרים, וכן הקמת אנטנות ותחנות בסיס, ומתן שירותים הנדסיים לציוד תקשורת סלולרית. אספקת מוצרים ושירותים לשוק התקשורת רחבת-הפס, הכוללת תשתיות לטלוויזיה בכבלים, גישה לאינטרנט, והתקנת מערכות קליטת שידורי טלוויזיה בלוויין.
אבטחה - ביצוע עבודות תשתית ואינטגרציה של מערכות אבטחה העברת וידאו ואודיו שלמערכות צפייה מרחוק, לאבטחת מתקנים ועיר חכמה. בין השאר התקינה החברה מערכות אבטחה בעיר העתיקה בירושלים, ואולימפיאדת אתונה (2004).
ביטחון - פעילות הכוללת פיתוח, הרכבה וייצור מערכות תקשורת טקטיות צבאיות ואזרחיות, מערכות קשר חכמות לאפליקציות צבאיות לחיילות הים והיבשה בישראל ובעולם.
מוצרי תוכנה בתחום המודיעין, החקירה, הפינטק והגנת הסייבר באמצעות חברת "אתנה". החברה הוקמה במקור על ידי ראש המוסד לשעבר שבתי שביט כחברה לייעוץ אסטרטגי וביטחוני בעולם. בהמשך נכנס איש העסקים יוסי מימן כשותף. "ח.מר תעשיות" רכשה את חלקו של יוסי מימן בחברה בשנת 2006. בינואר 2017 מונה, יורם כהן, ראש השב"כ לשעבר, לתפקיד דירקטור בחברה.
השקעות והחזקות

במהלך השנים השקיעה החברה במספר חברות הזנק ומיזמים שונים, בין השאר:
מר טלמנג'מנט סולושנז (MER Telemanagement Solutions) - חברת בת שהוקמה בשנת 1995, הונפקה במאי 1997 בבורסת נאסד"ק וגייסה כ-8 מיליון דולר, לפי שווי של 35 מיליון דולר. החברה אגדה פעילות של מספר חברות תוכנה, שסיפקו בין היתר, תוכנה לניהול בתי מלון ומשרדים, תוכנה לניהול מערכות טלפונים ומערכות דואר קולי. בשנת 1999 ביצעה ספין-אוף של מר טלמנג'מנט סולושנז, כאשר חילקה את מניותיה לבעלי המניות של ח.מר תעשיות, באופן יחסי להחזקותיהם.
חלל תקשורת - מפעילת לווייני התקשורת עמוס, ח.מר תעשיות השקיע בחברה בתחילת דרכה והחזיקה בכ-25% מניותיה, אותם מכרה בהדרגה במהלך השנים.
נובנט - חברת הזנק שהוקמה בשנת 1998 ועסקה בפיתוח רכיבים לתשתיות תקשורת סלולרית ואינטרנט. נמכרה כעבור שנתיים תמורת כ-150 מיליון דולר במניות ובמזומן. "ח.מר תעשיות" החזיקה כ-40% ממניות החברה.
ביפ א-קול - חברה שהוקמה בשותפות עם תדיראן תקשורת, והקימה רשת לתפעול מכשירי זימונית. נמכרה בשנת 1995 לחברת יורוקום.
רדיוס 100FM - תחנת רדיו אזורית שהוקמה ב-1995, ב-1999 מכרה את החזקתה (39%) לשותפיה בתחנה.
סיבידיה מערכות (cVidya Networks) - חברה שהוקמה בספטמבר 2000 על ידי היזם אלון אגינסקי, ששימש קודם כסמנכ"ל פיתוח עסקי בקבוצת ח.מר. קבוצת ח.מר והחברה האחות MTS סיפקו את המימון הראשוני לחברה. החברה פיתחה פתרונות אבטחת הכנסה (Revenue Assurance) עבור ספקי תקשורת ובהמשך גייסה הון נוסף ממספר קרנות הון סיכון. סיבידיה נמכרה לחברת אמדוקס בינואר 2016 תמורת 30 מיליון דולר.
מרימון גז הטבעי - חברה שהוקמה בשותפות עם רימון שרותי ייעוץ וניהול, וזכתה בשנת 2013 במכרז לתכנון, הקמה, והפעלה של רשת חלוקה גז טבעי באזור הצפון ברישיון לתקופה של 25 שנה. באוגוסט 2019 מכרה את החזקתה (50%) במרימון לקרן ההשקעות הפרטיות "נוי", ברווח של 20 מיליון שקל.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  ח.מר תעשיות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  חן שליטא, ‏מר ביטחון, באתר גלובס, 25 בנובמבר 2009
↑  אפי לנדאו, ‏חיים מר:  התחיל במסגריה, באתר גלובס, 12 בדצמבר 1999
↑  גולן פרידנפלד, ‏מר התקנות, באתר גלובס, 23 באוגוסט 2005
↑  ח.מר מסתערת על שוק של מיליארד ד' במקסיקו, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2001
↑  שלומי גולובינסקי, ח.מר השלימה את רכישת TMCS ממאי.סי.איי תמורת 6.5 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 12 בפברואר 2001
איי אונליין, ח.מר רוכשת את חברת TMCS מ- ECI טלקום בכ- 6.5 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 25 בדצמבר 2000
↑  רון שטיינבלט, ‏נחתם: פימי תשקיע 95 מ' ש' בח.מר תמורת כ-30% מהמניות, באתר גלובס, 9 בספטמבר 2013
↑  נתן שבע, ח.מר זינקה ב-10%: קיבלה הזמנה של 3.5 מ' ד' לתשתיות תקשורת באפריקה, באתר הארץ, 7 במאי 2007
↑  יניב הלפרין, ‏קבוצת מר תשדרג מערכות של המשטרה בעיר העתיקה – ב-30 מיליון שקלים, באתר "אנשים ומחשבים", 14 בספטמבר 2016
↑  יורם גביזון, מר עשויה לנצל את המוניטין שצברה באתונה, באתר TheMarker‏, 24 ביוני 2004
↑  טל לוי, חוזה שלישי לח.מר בתוך שבוע: זכתה במכרז להסכם מסגרת עם משרד הביטחון בהיקף של 20 מיליון שקל לשנה הקרובה, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2005
↑  עמרי מילמן, ראש המוסד לשעבר שבתי שביט יחפש מעלימי מס בפייסבוק, באתר כלכליסט, 14 במרץ 2016
↑  ניצן כהן, חברת אתנה שבבעלות שבתי שביט ויוסי מימן תאבטח את הצוותים והמתקנים של רשת NBC באולימפיאדה, באתר הארץ, 4 ביוני 2004
↑  יורם כהן, ראש השב"כ לשעבר, מצטרף לדירקטוריון אתנה מקבוצת מר, באתר "אנשים ומחשבים", 18 בינואר 2017
↑  מר תעשיות פתחה בהליכים לספין-אוף של MTS, באתר גלובס, 28 באפריל 1999
↑  נתן שבע, הנפקת חלל תקשורת הביאה לרווח של 16 מיליון שקל לח.מר; ההכנסות עלו ב-10%, באתר הארץ, 31 במאי 2005
↑  צביקה רובינס, ‏אף אחד כבר לא מתרגש: נובנט נמכרה לקונקסנט האמריקאית ב-150 מ' ד', באתר גלובס, 20 ביולי 2000
שלמה פרידמן, ‏מר מוכרת אחזקותיה בנובקום ברווח הון של 100–135 מיליון שקל, באתר גלובס, 19 ביולי 2000
↑  צביקה רובינס, ‏ח. מר: מהבלון של נובנט יצא כמעט כל האוויר, באתר גלובס, 12 באפריל 2001
↑  אפי לנדאו, ‏המגרש של הגדולים, באתר גלובס, 2 ביולי 1997
↑  אפי לנדאו, ‏מר שירותים במגעים למכירת חלקה בתחנת הרדיו האזורית בשרון, באתר גלובס, 15 בספטמבר 1999
↑  בועז גילמור, ‏סיבידיה נמצאת במו"מ מתקדם לאספקת פתרונות לאבטחת הכנסה למפעילי תקשורת, באתר גלובס, 4 בנובמבר 2002
↑  צורי דאר, סיבידיה משלימה גיוס של 7 מיליון דולר לפי שווי של כ-17 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 6 ביוני 2004
בתיה פלדמן, ‏הסטראט אפ סיבידיה משלימה גיוס של 7 מיליון דולר, באתר גלובס, 6 ביוני 2004
↑  ענבל אורפז, אמדוקס השלימה את רכישת cVidya ב-30 מיליון דולר; 10% מהעובדים פוטרו, באתר TheMarker‏, 18 בינואר 2016
↑  הדי כהן, ‏מנכ"לי חברות חלוקת גז מתלוננים על הסחבת בחיבור המפעלים לגז טבעי, באתר גלובס, 18 ביוני 2015
↑  קובי ישעיהו, ‏ח. מר, ההשקעה הלא מוצלחת של פימי, מוכרת לקרן נוי את החזקתה במרימון גז ברווח של 20 מיליון שקל, באתר גלובס, 26 באוגוסט 2019
פחד

פני ילדה מפוחדת.
פחד, ציור של ז'אן-בטיסט גרז.
הסתרת פנים
פחד הוא תחושה רגשית ופיזיולוגית לא נעימה אצל בני אדם ובעלי חיים, לרוב הנגרמת כתוצאה מחשיפה לגירוי חיצוני מסוכן או מאיים (פיזית או מנטלית). למשל, פחד למראה חיה מסוכנת.

ככל שהגירוי החיצוני הוא בלתי צפוי וגדול יותר – תחושת הפחד חזקה יותר. לפחד תפקיד מרכזי בשרידותו של האדם או בעל החיים, והוא משמש כאמצעי להרחקתו מהסכנה כל שהיא הנשקפת לחייו, ואף מהווה גורם המונע להיכנס מלכתחילה למצבים מסוכנים. עם זאת פחד יכול להגביל את תפקודו של האדם, ואת מרחב העשייה והפעילות שלו.
במישור הפיזי הפחד גורם להעלאת הורמון האדרנלין ומביא לתופעות אופייניות כמו הרחבת האישונים, הגברת קצב פעימות הלב, צמרמורת, העלאת לחץ הדם והרחבת כלי הדם אל השרירים כל זאת כדי להכין את מערכות הגוף להתמודדות פיזית אפשרית עם האיום או הסכנה. תגובה נורמלית לתחושת הפחד היא בריחה מאזור הסכנה, החזרת מלחמה, או קיפאון ושיתוק במטרה להסתוות, כאשר שתי האופציות הראשונות אינן אפשריות.
תאוריות רבות ניסו להסביר את הגורם לפחד. הזרם ההתנהגותי-קוגניטיבי סבור שתחושת הפחד נרכשת כתוצאה מניסיונות שליליים עם הגורם המפחיד (למשל: נשיכת כלב בילדות), או גורם דומה לו, או שהאדם ראה או שמע שמישהו אחר ניזוק מהגירוי המפחיד. אפשרות נוספת לרכישת פחד על פי זרם זה, היא מצב שבו גירוי אחר מופיע עם גירוי מפחיד מלכתחילה, ואז מתבצעת העתקה של התייחסות אל הגירוי השני שנחשב למפחיד. במישור האנושי הפסיכולוגי התאוריות הפסיכודינאמיות מסבירות פחד על ידי תסביכים לא פתורים, כאשר מקור הפחד מזכיר אותם בדרך סמלית.
הבסיס הביולוגי לפחד

גירוי אמוציונלי שנקלט מגיע אל התלמוס הסנסורי. בו-זמנית נשלחים מהתלמוס מסרים אל שני אזורים מרכזיים אחרים: הקורטקס והאמיגדלה. אם המסר חזק מאוד, האמיגדלה תגיב מהר יותר מאשר הקורטקס ולכן תהיה הרגשה מהירה יותר ללא פיענוח קוגניטיבי. מהאמיגדלה נשלח מסר אל ההיפותלמוס, וההיפותלמוס מתחיל שרשרת של פעולות שסופה עוררות של מערכת העצבים האוטונומית וכניסה למצב הילחם או ברח.
במקביל, קיים גם מעבר עצבי שהוא יותר קוגניטיבי. התלמוס הסנסורי שולח מסרים אל הקורטקס הסנסורי הפרונטלי, שאחראי על עכבה של התנהגות ושיפוט. הקורטקס שולח מסר אל ההיפוקמפוס, המסייע בפרשנות של הגירוי האמוציונאלי. הוא מתמחה בתפיסה מרחבית, הוא יודע למקם את הגירוי הנקלט בזמן או במרחב, והוא מכניס את האירוע המפחיד הזה להקשר הנכון ועוזר לפרשנות. דבר זה נעשה בעזרת זיכרונות שונים הקיימים בזיכרון. האמיגדלה יכולה ללמוד דברים. היא מרחיבה את הידע שלה, היא מסוגלת ללמוד (על ידי יצירה של שבילים עצביים מסוימים) ולהגיב בהתאם.
לפעילות באמיגדלה מיוחסת כיום חשיבות גדולה בתחושה של פחד. היא פועלת על פי הוראה מהקורטקס אולם פועלת גם על ידי מסרים עוקפים. כאשר היא תעבוד ללא עזרה של ההיפוקמפוס הפחד יהיה לא ברור, לא נדע מהו הפחד הזה. האמיגדלה יוצרת פחד ברמה הרגשית, אך אנחנו לא יכולים לפרש אותו ללא מרכזים תומכים, ההיפוקמפוס והקורטקס. הקורטקס עוזר להבין ולשלוט על הפחד, ההיפוקמפוס מכניס את הפחד לקונטקסט. כאשר מסירים את האמיגדלה החיה אינה מפחדת. היא תוקפת "בלי חשבון". במחקרים שבוצעו בארצות הברית נמצא כי בקרב רוצחים סדרתיים האמיגדלה נוטה להיות קטנה מאוד, ואכן הם אינם מביעים פחד מענישה ומסנקציות חברתיות שיפעילו כנגדם.
קיימת מחלה נדירה הנקראת אורבך ויאט. במחלה זו חסר החלבון המקוּדד על ידי גן המכונה ECM1, דבר הגורם בין השאר לנזק במערכת העצבים המרכזית ובמיוחד באמיגדלה ולכן פוגעת ביכולת לחוש פחד, נכון להיום חולים בה כ-300 אנשים ברחבי העולם.
הבסיס הביולוגי לפחד > פחד והורמוני המין הנשיים

| --- | --- |
 :  ראו גם – מערכות למידת פחד ודיכאון בערך אסטרדיול
נשים נוטות פי שניים מגברים ללקות בחרדה, ניתן להניח שלהורמוני המין תפקיד בבקרת המערכות הביולוגיות העומדות בבסיס הפתולוגיות מן הסוג הזה, ושיכולות וויסות הרגש ישתנו לאורך המחזור כתוצאה מעליות וירידות בריכוז הורמונים אלו בגוף האישה. מצבי התודעה העומדים בבסיס הפתלוגיות האלו קשורים בין היתר לתהליכי למידה ושכחה של פחד, ואכן נמצא שהמנגנונים העומדים בבסיס תהליכי שכחה של פחד פועלים ביתר שאת כאשר רמות האסטרדיול בגוף האישה גבוהות, ובהתאמה תהליכי הלמידה של תגובת פחד לגירוי נמצאו מוגברים כאשר רמות האסטרדיול היו נמוכות.
פחד בתרבות

ניתן לפרש תגובות של פחד מזווית אבולוציונית כתגובות המגינות מפני מצבים של סכנה שמעלות את הכשירות (Fitness) של האורגניזם. עם זאת תחושות פחד עלולות לעורר תגובות חברתיות שליליות. למשל, אנשים שנוטים להביע פחד בצורה פומבית ייקראו "פחדנים" (Chickens) ולרוב תהיה להם תדמית שלילית בעיני סביבתם[דרוש מקור], אף על פי שאולי רק הביעו זהירות מונעת. כמו כן, ישנה נטייה חברתית לייחס לנשים צורות פחד רבות יותר לעומת גברים[דרוש מקור], בעיקר בסרטים ובספרים.
במסגרת פסטיבל הסרטים סאנדנס של שנת 2017 הוקרן הסרט "מגדל בגובה 10 מטרים" (באנגלית 10Meters Tower). שני יוצרים שוודיים תיעדו אנשים שונים שהתבקשו לקפוץ ממקפצה בגובה 10 מטרים לבריכה שמתחתיה. הסרט הציג את שלל התגובות השונות, ברובן תגובות של פחד מפני ביצוע המטלה, וכן את ההשפעה של לחץ חברתי על הרצון להתגבר על הפחד. היוצרים טענו שהסרט מציג יותר מכל את הפחד כתחושה מחברת ומאחדת בין כל בני האדם באשר הם, ללא הבדלי שפה, גזע, דת או תרבות.
פחד לעומת חרדה

בעוד שפחד הוא תגובה מידית לתופעה מסוכנת, קיימת אצל בני אדם ופרימטים אחרים גם תופעה של חרדה השונה מפחד בכך שהיא כללית ואינה מכוונת כלפי גורם סכנה מוגדר (ההבדל בין פחד ממכונית מתקרבת לפחד קבוע מלחצות כביש).
בבני אדם נצפו סוגי פחדים כרוניים וקיצוניים (פוביה) רבים המוגדרים כלא רצויים וככאלה הפוגעים בתפקודו של האדם ומשבשים את חייו, חלקם ללא קשר אל המציאות. סוגי הפחדים רבים ומגוונים כדמיונו של האדם החל מפחד משהייה במים, במקומות סגורים ובחושך וכלה פחד מחרקים, הופעה בפני קהל ונסיעה ברכב.
הגישות הקוגניטיביות-התנהגותיות הן המוצלחות ביותר לטיפול בפחדים. שיטות הטיפול הן בעיקר הצפה, הקהייה שיטתית של הפחד והתניית נגד. הטיפול הפסיכודינאמי מתרכז בניתוח הקונפליקטים מהילדות ופתרונם.
הגות הפחד ביהדות

ביהדות היחס לפחד סתמי ללא כל סיבה הוא שלילי. האדם המאמין והבוטח באלוהיו אינו אמור לפחד ולדאוג, כפי שאמור בתהילים:
לֹא תִירָא מִפַּחַד לָיְלָה, מֵחֵץ יָעוּף יוֹמָם
בפרשת הקללות כתוב שאחד העונשים בגלות יהיה מצב נפשי מתמשך של פחד תמידי ביום ובלילה:
"וְהָיוּ חַיֶּיךָ תְּלֻאִים לְךָ מִנֶּגֶד, וּפָחַדְתָּ לַיְלָה וְיוֹמָם, וְלֹא תַאֲמִין בְּחַיֶּיךָ. בַּבֹּקֶר תֹּאמַר מִי יִתֵּן עֶרֶב וּבָעֶרֶב תֹּאמַר מִי יִתֵּן בֹּקֶר, מִפַּחַד לְבָבְךָ אֲשֶׁר תִּפְחָד, וּמִמַּרְאֵה עֵינֶיךָ אֲשֶׁר תִּרְאֶה.
בתלמוד מסופר על רב שגער בתלמידו שראהו מפחד וחושש, ואמר לו שהפחד מעיד על כך שהוא חטא, ולכן הוא מפחד מהעונש, על בסיס הפסוק ”פָּחֲדוּ בְצִיּוֹן חַטָּאִים, אָחֲזָה רְעָדָה חֲנֵפִים, מִי יָגוּר לָנוּ אֵשׁ אוֹכֵלָה? מִי יָגוּר לָנוּ מוֹקְדֵי עוֹלָם?” (ישעיה, ל"ג, י"ד) כאשר התלמיד הקשה מהפסוק ”אַשְׁרֵי אָדָם מְפַחֵד תָּמִיד, וּמַקְשֶׁה לִבּוֹ יִפּוֹל בְּרָעָה” (משלי, כ"ח, י"ד), השיב לו רבו שמדובר בפסוק זה, בחשש משכחה של לימודו ולא בפחד רגשי ממשי.
בהתאם לגישה זו כתב רבי נחמן מברסלב:
"ודע, שהאדם צריך לעבור על גשר צר מאוד מאוד, והכלל והעיקר – שלא יתפחד כלל"
גם הראי"ה כתב מספר דברים בגנות הפחד ובמיוחד הפחד המופרז, שמקפיא את האדם:
"הפחד הנפרז (=המופרז), הוא נוטל את זיו החיים של האדם ושל כל החי המרגיש. אין דבר רע ואכזרי בעולם דומה לו. הוא מגדיל את כל הרעות יותר באין ערוך ממה שהם, ומאפיל את זוהר כל הטובות בחתירתו אשר יחתור מתחת ליסודותיהן להגזים ששם צפונה רעה תחת הטוב הגלוי. מקור כל חולשה, כל רפיון חומרי מוסרי ושכלי, הוא רק הפחד העובר את גבולו. הוא יאיים על האדם שלא יעשה כל דבר לישועתו, שלא ינקוף אצבע להצלתו – שמא ינזק, שמא יביא עליו רעה לא יוכל כפרה – עד שהוא עושהו לחלש ומלא רפיון, עד שמעצלות ואפס מעשה הוא נופל בכל רע."
ראו גם

הפרעות חרדה
פוביה