stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניק אנדרסון
קריירת משחק > אורלנדו מג'יק

בדראפט ה-NBA‏ 1989 נלקח אנדרסון בבחירה ה-11, על ידי אורלנדו מג'יק. בכך היה אנדרסון נבחר הדראפט הראשון בתולדות הקבוצה, אשר הוקמה לקראת עונת 1989/1990. במהלך עונתו השנייה בקבוצה הפך לשחקן חמישייה קבוע, ובעונתו השלישית (1992) הוביל אותה עם ממוצע של 19.9 נקודות למשחק. בשנים הבאות המשיך להיות אחד השחקנים הבולטים של המג'יק לצד דניס סקוט, שאקיל אוניל ופני הארדוויי, אשר הצטרפו לקבוצה בין 1990–1993. ב-23 באפריל 1993 קלע אנדרסון שיא קריירה של 50 נקודות במשחק מול ניו ג'רזי נטס.
בעונת 1994/1995 השיגו המג'יק את המאזן הטוב ביותר באזור המזרחי, 57–25, וגברו על בוסטון סלטיקס בסיבוב הראשון של הפלייאוף (3–1) בדרך למפגש מול שיקגו בולס בחצי גמר המזרח. כוכב הבולס, מייקל ג'ורדן, חזר במהלך אותה עונה מפרישתו הראשונה ולבש גופייה מספר '45' במקום ה-'23' אשר יצג אותו עד הפרישה. בשניות האחרונות של המשחק הראשון בסדרה, כאשר שיקגו הובילה על אורלנדו בנקודה אחת, חטף אנדרסון את הכדור מידי ג'ורדן, מה שהוביל לקליעת שתי נקודות במתפרצת ולניצחון של המג'יק. בסיום אותו משחק אמר אנדרסון כי ג'ורדן "לא נראה כמו מייקל ג'ורדן הישן", וכי "המספר 45 לא מרשים כמו שהיה ה-23... לא הייתי יכול לעשות את זה למספר 23". לקראת המשחק הבא החליף ג'ורדן את מספר גופייתו בחזרה ל-'23', והוביל את קבוצתו לניצחון על אורלנדו עם 38 נקודות. בהמשך הדיחה אורלנדו את שיקגו (4–2) ואת אינדיאנה פייסרס (4–3), והעפילה לראשונה בתולדותיה לגמר ה-NBA.
כ-8 שניות לסיום המשחק הראשון של גמר 1995, כאשר המג'יק הובילו על יוסטון רוקטס ב-3 נקודות, נשלח אנדרסון לקו העונשין והחטיא 4 זריקות ברציפות, על אף שהיה קלעי של כ-70% מקו העונשין. מיד לאחר מכן קלע שחקן הרוקטס קני סמית' שלשה אשר שלחה את המשחק להארכה, בה גברה יוסטון על אורלנדו. גם בשלושת המשחקים הבאים ניצחו הרוקטס, וזכו באליפות ה-NBA השנייה ברציפות. בשלושת המשחקים האחרונים של הסדרה קלע אנדרסון 9.0 נקודות למשחק בלבד ב-28.1% קליעה מהשדה, לאחר שב-18 משחקי הפלייאוף עד אז קלע 15.1 נקודות למשחק ב-47.3% קליעה.
ב-4 העונות הבאות המשיך אנדרסון להציג יכולת יציבה, עם כ-14.2 נקודות למשחק, אך הקבוצה לא הצליחה לשחזר את הצלחתה מפלייאוף 1995. בעת עזיבתו את המג'יק בסיום עונת 1998/1999 ניצב אנדרסון ראשון ברשימת מובילי הקבוצה בנקודות (10,650) ובחטיפות (1,004).
קריירת משחק > סקרמנטו וממפיס

באוגוסט 1999, לאחר 10 עונות באורלנדו, הועבר אנדרסון בטרייד לסקרמנטו קינגס בתמורה לטאריק עבדול-ואהד ובחירת דראפט עתידית. בעונתו הראשונה בקבוצה קלע 10.8 נקודות בממוצע למשחק, אך בעונה העוקבת הוצא מרוטציית הקבוצה והשתתף ב-21 משחקים בלבד. לקראת עונת 2001/2002 נשלח לצד ג'ייסון ויליאמס בטרייד לממפיס גריזליס, בתמורה למייק ביבי וברנט פרייס. בסיום אותה עונה פרש ממשחק, בגיל 34.
מאז פרישתו עובד אנדרסון במחלקת יחסי הציבור של אורלנדו מג'יק, וכן כפרשן של משחקי הקבוצה ברשת פוקס ספורטס.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של אנדרסון ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  זוכי פרס "מר אילינוי בכדורסל", באתר realgm.com
↑  סטטיסטיקות קריירת המכללות של אנדרסון, באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין אילינוי למישיגן, באתר sports-reference.com
↑  רשימת נבחרי דראפט 1989, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין אורלנדו לניו ג'רזי, באתר basketball-reference.com
↑  אנדרסון חוטף לג'ורדן את הכדור, בערוץ ה-NBA ביוטיוב, 7 במאי 2015
↑  Memories of MJ's first two acts, באתר ESPN, ינואר 1999
↑  Flashback: 20 years ago today, Anderson forces MJ back to No. 23, באתר ESPN,‏ 7 במאי 2015
↑  Bibby, J-Will Part of Four-Player Deal, באתר ה-NBA,‏ 27 ביוני 2001
↑  ביוגרפיה, באתר הרשמי של אנדרסון
↑  FOX Sports Florida to air all 82 Orlando Magic games, באתר orlandomagicdaily.com,‏ 14 בספטמבר 2016
סורת אל-קארעה

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת ההולמת
 מספר הסורה:  101
 מספר פסוקים:  11
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  אל-קארעה (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-עאדיאתסורת א-תכאת'ר ←
סורת אל-קארִעה
סורת אל-קארִעה (בערבית: سورة القارعة) היא סורה מספר 101 בקוראן. סורה קצרה זו מונה אחד עשר פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְּריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-קריש ולפני סורת אל-קיאמה.
כבסורות אחרות מציגה סורה זו מושג, אל-קארִעה (ההולמת), ושואלת מה פשרו ("הידעתָ מהי ההולמת?"). התשובה מובאת בהמשך הסורה, בה מתברר כי ההולמת הוא אחד מכינוייה של שעת הדין. ביום זה, ממשיכה הסורה "יפוצו האנשים כפרפרים לכל עבר, וההרים יהיו כצמר המנופץ." כלומר הן הסדר האנושי והן זה הקוסמולוגי יאבדו, שכן בקוראן הרים הם העמודים המפרידים בין גן העדן לארץ. הסורה ממשיכה ומציגה מאזן של שכר ועונש: מי שכף מאזניו תהייה כבדה, כלומר עמוסה במעשים טובים, יזכה ל"חיי נועם", ואילו מי שאין באמתחתו מעשים טובים רבים - יאבד. האבדון מתואר כגורל ב"בור השחת" שהוא "אש משתוללת", אשר בתרגום אחר יכול להיות מובן כ"אמו תהיה שכולה."
הערות שוליים

↑  גם סורת ההולמת או חזון הדופק
↑  מובא אצל אורי רובין, "נספח א: סדר התגלות פרקי הקוראן", הקוראן, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, עמ' 552. כל הציטוטים להלן הם מתרגום זה.
↑  סורה 101 (סורת אל-קארעה), פסוק 3
↑  הקוראן, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, הערת שוליים מספר 1 בעמ' 532.
↑  הקוראן, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, הערת שוליים מספר 9 בעמ' 532
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-עאדיאת | הקוראן | הסורה הבאה: סורת א-תכאת'ר |
| הסורה הקודמת: סורת אל-עאדיאת | סורה 101 | הסורה הבאה: סורת א-תכאת'ר |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010327358005171  LCCN: n80165860  TDVİA: karia-suresi  VIAF: 178617884   WorldCat (עם VIAF): 178617884
סינפוניה

סינפוניה (באיטלקית: Sinfonia) הוראתה סימפוניה באיטלקית, בספרדית ובפורטוגזית אבל בשפות שאינן מבוססות על הלטינית יש לה משמעות שונה ובכך, במשמעות האחרת, דן ערך זה.
שלהי הרנסאנס – הבארוק המוקדם

בשנים האחרונות של תקופת הרנסאנס ובראשית תקופת הבארוק, סינפוניה היה שם אחר לקנצונה, פנטזיה או ריצ'רקר. אלה היו כמעט תמיד צורות אינסטרומנטליות, ששורשיהן נעוצים במסורת הפוליפונית. בשנים מאוחרות יותר בתקופת הבארוק הסינפוניה צפויה יותר להופיע כסוג של סונאטה, בייחוד טריו סונאטה או סונאטה להרכב גדול יותר. עוד בהמשך הבארוק שימשה המילה להגדיר פרלוד אינסטרומנטלי, כמפורט בסעיף הבא.
לקריאה נוספת

Manfred Bukofzer, Music in the Baroque Era. New York, W.W. Norton & Co., 1947. ISBN 0-393-09745-5
The New Harvard Dictionary of Music, ed. Don Randel. Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press, 1986. ISBN 0-674-61525-5
Article Sinfonia, in The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ISBN 1-56159-174-2
סאלי אל-חוסייני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  יוני 1976 (בת 48) סוונסי 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, מצרים 
 השכלה:  אוניברסיטת דרהאם  UWC Atlantic College 
 מקצוע:  במאית, תסריטאית, סופרת
 השקפה דתית:  אסלאם 
 
סאלי אל-חוסייני (באנגלית: Sally El Hosaini; בערבית: سالى الحسينى) היא במאית ותסריטאית קולנוע ולשית-מצרית.
סרט הבכורה שלה My Brother the Devil (אחי השטן) משנת 2012 זכה בפרסים בין-לאומיים, כולל בפרסי הקולנוע של עיתון Evening Standard, פסטיבל סאנדנס, פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין ופרסי פסטיבל הסרטים של לונדון, בין השאר. בסרט כיכבו פאדי אלסעיד, זוכה פרס פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי (BIFA) ג'יימס פלויד ומועמד פרס סזאר, סעיד טגמאווי.
ביוגרפיה

אל-חוסייני נולדה בסוונסי, ויילס, להורים ממוצא ולשי ומצרי, וגדלה בקהיר, מצרים. היא פרסמה את סיפורה הקצר הראשון בגיל שבע.
אל-חוסייני למדה ב-Atlantic College, אחת מ-ארצות העולם מכללות. ומשם המשיכה ללימודי תואר ראשון בערבית ולימודי המזרח התיכון באוניברסיטת דורהאם. לפני שהחלה לייצר סרטים היא לימדה ספרות אנגלית בבית ספר לנערות בצנעא, תימן, ועבדה עבור אמנסטי אינטרנשיונל. היא מתגוררת בהאקני, שבלונדון, מזה זמן רב.
קריירה

אל-חוסייני התלמדה אצל הבמאי שובר-המוסכמות, ג'ון סישל. היא החלה את הקריירה שלה בעבודה על סרטים דוקומנטריים על המזרח התיכון, ולאחר מכן עברה לסרטים עלילתיים עצמאיים, בהם התחילה כרכזת הפקה.
היא הייתה תחקירנית ועורכת התסריט במיני-סדרה זוכת פרסי BAFTA ואמי של HBO Films/BBC, House of Saddam. המחקר שערכה עבור הסדרה ארך 21⁄2 שנים, והסדרה זכתה זבפרס גרירסון לדרמה העובדתית הטובה ביותר.
היא זכתה בפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה (BAFTA) אזורי (ויילס) עבור סרטה הקצר משנת 2008, The Fifth Bowl.
בשנת 2009, סרטה הקצר Henna Night היה בחירה רשמית של פסטיבל סרטי הלהט"ב של לונדון. הסרט השתתף גם בתחרות בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי ברוטרדם ובפסטיבל הסרטים Raindance.
אל-חוסייני השתתפה במעבדת סאנדנס לבמאים ותסריטאים בשנת 2009, אז פיתחה את סרטה My Brother the Devil.
היא נמנתה ברשימת מגזין תעשיית הקולנוע Screen International של "הכוכבים הבריטים של מחר" לשנת 2009.
My Brother the Devil יצא לאקרנים בהפצה רחבה בבריטניה בנובמבר 2012, ובהפצה מוגבלת בארצות הברית במאי 2013. במהלך 2013, הסרט יצא גם בקנדה, אוסטרליה, ניו זילנד וגרמניה. הוא הוקרן ב-40 פסטיבלי קולנוע בין-לאומיים, בהם זכה ב-12 פרסים, 17 מועמדויות וכן ציון לשבח.
אל-חוסייני זכתה בפרס תגלית השנה של Evening Standard ב-2013, בפרס התסריט הטוב ביותר מטעם גילדת הכותבים של בריטניה, פרס תגלית השנה בפסטיבל הסרטים של לונדון ובפרס הכישרון הבריטי החדש בפרסי הארגון הבין-לאומי לנשים בטלוויזיה ובקולנוע ב-2012. היא גם הייתה מועמדת לפרס דאגלס היקוקס לסרט הביכורים הטוב ביותר בפרסי הקולנוע הבריטי העצמאי ולגביע סאתרלנד לסרט ביכורים בפסטיבל הסרטים של לונדון.
ב-2014 היא הייתה אחת משני במאים שנבחרו על ידי דני בויל לביים את Babylon, סדרת הטלוויזיה שהוא יוצר-בשיתוף שלה ואשר הופקה עבור ערוץ 4 ו-SundanceTV.
נערכו כתבות פרופיל אודותיה על ידי "הגרדיאן", BBC אמריקה, IndieWire ו"וראייטי", אשר הכתיר אותה בתור "הבריטית לצפות בה" של שנת 2014.
פילמוגרפיה

| סרט | תפקיד | סוג | שנה |
| --- | --- | --- | --- |
| השחייניות | תסריטאית/במאית | סרט עלילתי לנטפליקס | 2022 |
| Babylon | במאית | סדרת טלוויזיה | 2014 |
| My Brother the Devil | תסריטאית/במאית/מפיקה | סרט עלילתי | 2013 |
| Camelia | תסריטאית | סרט עלילתי | 2011 |
| Henna Night | תסריטאית/במאית | סרט קצר | 2009 |
| The Fifth Bowl | תסריטאית/במאית | סרט קצר | 2008 |
פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Evening Standard | הקולנוען/ית החדש/ה המבטיח/ה ביותר | זכייה |
| 2013 | גילדת הכותבים הבריטית | התסריט הטוב ביותר (My Brother the Devil) | זכייה |
| 2012 | פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין | הסרט האירופאי הטוב ביותר (My Brother the Devil) | זכייה |
| 2012 | פסטיבל הסרטים של לונדון | תגלית השנה | זכייה |
| 2012 | פסטיבל הסרטים של לונדון | גביע סאתרלנד (לסרט ביכורים – My Brother the Devil) | מועמדות |
| 2012 | הארגון הבין-לאומי לנשים בטלוויזיה ובקולנוע | הכישרון החדש – הממלכה המאוחדת | זכייה |
| 2012 | LA Outfest | פרס השופטים | זכייה |
| 2012 | פסטיבל הסרטים Frameline, סן פרנסיסקו | סרט הביכורים הטוב ביותר (My Brother the Devil) | ציון לשבח |
| 2012 | פסטיבל הסרטים סאנדנס | פרס השופטים (My Brother the Devil) | מועמדות |
| 2012 | פרס הקולנוע הבריטי העצמאי (BIFA) | פרס דאגלס היקוקס לסרט ביכורים הטוב ביותר (My Brother the Devil) | מועמדות |
| 2008 | פרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה (BAFTA) – ויילס | הסרט הקצר הטוב ביותר (The Fifth Bowl) | זכייה |
הערות שוליים

↑  Masters, Sam (4 בפברואר 2013). "El Hosaini's film about gangs wins her gong at Evening Standard Film Awards". The Independent. London. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Willis, Holly (20 בפברואר 2012). "Sally El Hosaini's My Brother The Devil wins Best European Film at 2012 Berlin Film Festival". Sundance Institute. אורכב מ-המקור ב-11 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "London Film Festival announces 2012 award winners". British Film Institute. 2 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hoggard, Liz (26 בינואר 2013). "Sally El Hosaini: 'I'm interested in people on the margins of society'". The Observer. London. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Al Muhanna, Talal (במרץ–באפריל 2010). "Know Who: Script Talk – Sally El Hosaini". Media Production. Dubai: 70. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Pulver, Andrew; Barnes, Henry (12 בנובמבר 2012). "My Brother the Devil director Sally El Hosaini: 'A lot of urban films have been laughed at'". guardian.co.uk. London. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fox, Killian; Kappala-Ramsamy, Gemma (31 בדצמבר 2011). "Screen picks for 2012: Tom Green, Domhnall Gleeson and Sally El Hosaini". The Observer. London. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McCrum, Kirstie (15 במרץ 2013). "Welsh-Egyptian director Sally El Hosaini on her inspiration". Wales Online. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Fifth Bowl – Awards". IMDb. 2014.
↑  "Henna Night". British Film Institute. אורכב מ-המקור ב-2015-09-26. נבדק ב-2018-10-24.
↑  "Henna Night". Raindance Film Festival. אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-2018-10-24.
↑  "Sundance Institute Announces Twelve Feature Film Projects for January Screenwriters Lab". Sundance Film Festival. אורכב מ-המקור ב-15 בדצמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "My Brother the Devil". Sundance Institute. אורכב מ-המקור ב-2014-01-02. נבדק ב-2018-10-24.
↑  "Stars of Tomorrow". Screendaily.com. אורכב מ-המקור ב-4 ביולי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Awards winners". Writers' Guild. 13 בנובמבר 2013. אורכב מ-המקור ב-27 ביולי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hoggard, Liz (27 בינואר 2013). "Sally El Hosaini: 'I'm interested in people on the margins of society'". The Observer. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brook, Tom (28 במרץ 2013). "Sally El Hosaini Provides Antidote to 'Downton Abbey' British Fantasy". BBC America. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
↑  "Meet the 2012 Sundance Filmmakers #29: Sally El Hosaini, 'My Brother the Devil'". Indiewire. 26 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Variety's 10 Brits to Watch". Variety. 26 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
סיטרואן קקטוס

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סיטרואן 
 מודל קודם:  סיטרואן C4 
 אורך:  4,157 מ"מ 
 רוחב:  1,729 מ"מ 
 גובה:  1,480 מ"מ 
 בסיס גלגלים:  2,595 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 
סיטרואן קקטוס
רכב הסיטרואן קקטוס (צרפתית: Citroën C4 Cactus) נוצר בשנת 2014 על ידי יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן והורכב במדריד שבספרד. הדגם הושק באירופה בשנת 2014 והגיע לישראל בשנת 2015. בישראל הדגם משווק על ידי חברת דוד לובינסקי.
סיטרואן קקטוס היא קרוסאובר קטנה, בתצורת הצ'בק 5 דלתות, המיוצרת בספרד על ידי יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן. הקקטוס נחשבת באירופה כמכונית קבוצה C, למרות שהיא מבוססת על שלדת PF1 הקטנה, שמהווה את הבסיס גם לסיטרואן C3 ו-DS3. מאפיין עיצובי ייחודי הם לוחות ה-"Airbump" על דפנותיה החיצוניות של המכונית, המיועדות להגן עליה מפני נזקים קלים ארעיים במגרשי חנייה. הם זמינים בצבעים מנוגדים לצבע הרכב.
עיצוב

דגם הקקטוס עוצב על ידי מארק לויד. מכונית הקקטוס מעוצבת בעיצוב חדשני, שזכה למספר תארים, כגון: "עיצוב הפנים היפה ביותר" בפסטיבל אוטומוביל בעיר פריז, "המכונית המעוצבת ביותר" לשנת 2015 בפסטיבל המכוניות הגדול של ניו יורק וזכתה בפרס "Reddot desing" ובפרס "CARBUYER". עיצוב המכונית זכה במספר תארים של מכונית השנה במגזינים מובילים, כגון "DIESELCAR" ו-"TOP GEAR". בסך הכול, רכב הסיטרואן קקטוס זכה ל-35 פרסים ברחבי העולם.
ייצור ושיווק

הייצור החל באביב 2014 במפעל וילהוורדה של PSA במדריד, ספרד והמכירות החלו בצרפת ביוני 2014. זהו דגם קרוסאובר הצ'בק 5 דלתות ברמות גימור "Touch", "Feel" ו-"Flair" (לפי סיווג היצרנית), המונע על ידי מנוע בנזין 1.2 ליטר 3 צילינדרים בטור ומנוע דיזל 1.6 ליטר 4 צילינדרים בטור.
דגם הקונספט של סיטרואן

סיטרואן C-Cactus הייתה מכונית הקונספט שהקדימה את הייצור הסדרתי של הקקטוס בתערוכת המכוניות של פרנקפורט בשנת 2007. ה-C-Cactus הוצגה בתור "מכונית אקולוגית" עם חטיבת הנעה היברידית דיזל עם צריכת דלק משוערת של 3.4 ליטר ל-100 ק"מ (= 29.4 ק"מ לליטר) במחזור המשולב ופליטות CO2 של 78 גרם/ק"מ. ה-C-Cactus, שתוכננה לגלם פשטות, הייתה בעלת עיצוב "מושך, מודרני ועליז". כמעט כל החומרים ששימשו לייצורה ניתנו למיחזור. סיטרואן הציגה ב-C-Cactus שורה של מאפייני עיצוב חדשים. מכונית הקונספט היא בעלת עיצוב חד ומאפיינים אטרקטיביים. אורכה 4.2 מטר ורוחבה 1.8 מטר, והיא מכילה מגוון רחב של ציוד, הכולל: מיזוג אוויר עם בקרת טמפרטורה אוטומטית, מערכת שמע איכותית, חלון שמש (sunroof) פנורמי בגג, בקרת שיוט ומגביל מהירות. בנוסף, עיצוב פנים המכונית נוצר באמצעות הסרת חומרים.[דרושה הבהרה]
טכנולוגיה ומפרט טכני

מנוע קדמי -3 צילנדרים הפיק 82 כוחות סוס ב-5,850 סל"ד ו-12 קמ"ג ב-2,750 סל"ד.
מנוע קדמי - 3 צילינדרים מגדש טורבו המפיק 110 כ"ס ב-5,500 סל"ד ב-20.9 קג"מ ב-1,500 סל"ד
מנוע קדמי - 4 צילינדרים מנוע דיזל המפיק 100 כ"ס ב-3,750 סל"ד ב-25.9 קג"מ ב-1,750 סל"ד
המנוע נעזר ברצועת תזמון מגומי חזק, ונדרש להחליפה רק אחת ל-180,000 ק"מ או 5 שנים וטיפול תקופתי אחת ל-15,000 ק"מ. רצועה מסוג זה יכולה לעזור לעמידות ולאורך חיים ארוך יותר.
בלמים : דיסקיים בבלמים קדמיים, תופיים בבלמים האחוריים
מתלים : מלפנים תלה נפרד לכל גלגל דמוי מק-פרסון, מאחור זרועות עוקבות מתקשרות בקורה מתפתלת
הגה כח חשמלי משתנה בהתאם למהירות (קוטר סיבוב בין מדרכות - 10.9 מטרים)
טכנולוגיה ומפרט טכני > מידות

בסיס גלגלים - 2,595 מ"מ
אורך - 4,157 מ"מ
רוחב - 1,729 מ"מ
גובה | עם מוטות - 1,480 / 1,530 מ"מ
משקל עצמי : 965 - 1,070 ק"ג
משקל עצמי מורשה : 1,500 - 1,610 ק"ג
סדאן (כדורגל)

קלאב ספורטיף סדאן ארדנים הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר סדאן, אשר מארח את משחקיו הביתיים בעיר בסטאד לואיז דוגאוגז. המועדון הוקם בשנת 1919. נכון לעונת 2021/2022, המועדון משחק בליגה השלישית בצרפת.
תארים

1955/1956, 1960/1961
1956
סגרש

| --- | --- |
סמל סגרשסמל סגרש
מצודת סגרש מצפון
מצודת סגרש מצפון
 מדינה:  פורטוגל פורטוגל
 מחוז:  פארו
 תאריך ייסוד:  1519
 שטח:  34.28 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,909 (2011)
  ‑ צפיפות:  56 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  37°01′N 8°56′W﻿ / ﻿37.01°N 8.94°W﻿ / 37.01; -8.94
 אזור זמן:  UTC
 http://www.sagresonline.com/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פורטוגל מוגדלת) ליסבון פורטו בראגה סטובל קוימברה לייריה פארו אבורה ספרד האוקיינוס האטלנטי סגרש(למפת פורטוגל רגילה) ליסבון פורטו בראגה סטובל קוימברה לייריה פארו אבורה ספרד האוקיינוס האטלנטי סגרש  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סגרש (בפורטוגזית: Sagres) היא עיירה בפורטוגל הנחשבת כיום לחלק מן המועצה המקומית של וילה דו בישפו במערב אלגארבה; ליד קאבו דה סאו ויסנטה, שהיא הנקודה הדרום-מערבית ביותר ביבשת אירופה. סגרש ידועה בעיקר כעיר שבה הקים אנריקה הספן את בית הספר הפורטוגזי לספנות (escola náutica) במהלך המאה ה-15. בעיירה מתגוררים 1,939 תושבים ושטחה הוא 34,28 קמ"ר.
מיקומה של סגרש בקצה יבשת אירופה ועל חוף האוקיינוס האטלנטי הפכה אותה לנקודה נוחה להפלגה ואכן, מספר מסעות התחילו ממנה. עם זאת, ככל הנראה מקור הטענה כי אנריקה הספן (שהיה אז מושל אלגרבה) הקים בה את האקדמיה לספנות היא פרי סיפורים שפותחו במאות מאוחרות יותר, כפי שהוכיחו היסטוריונים פורטוגזיים כבר בתחילת המאה ה-20. ההכשרה המעשית של הספנים הייתה בליסבון ובלאגוש.
מצודת סגרש (Fortaleza de Sagres) שוכנת דרומית-מערבית לעיר על צוק שאורכו כקילומטר. המצודה היא אתר לאומי והיא ידועה במשטח אבן בקוטר של 43 מטר הנמצא בחצר הפנימית שלה ומייצגת את "שושנת הרוחות" (Rosa dos Ventos).
הערות שוליים

↑  Instituto Nacional de Estatística
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533315305171  LCCN: no93009249  SUDOC: 151219672  VIAF: 137493494   WorldCat (עם VIAF): 137493494 
שושנת הרוחות במצודת סגרש
סורת אל-קיאמה

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת תחיית המתים
 מספר הסורה:  75
 מספר פסוקים:  40
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  אל-קיאמה (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-מודת'ירסורת אל-אנסאן ←
סורת אל-קיאמה (בערבית: سورة القيامة) היא סורה מספר 75 בקוראן המונה 40 פסוקים. שם הסורה לקוח מהפסוק הראשון בה, שבו נאמר "נשבעתי ביום התקומה", ומשמעותו של השם היא "חזון התקומה".
במסורת האסלאמית

ישנו חדית' שבו נטען כי הנביא מוחמד אמר שפניו של האדם שירבה לקרוא את הסורה הזאת ולנהוג על פי הנאמר בה, יהיו לכאורה ביום הדין זוהרים יותר מפניהם של אנשים שלא עשו כך.
הערות שוליים

↑  הקוראן סורה 75 (תרגום רקנדורף) – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  Sura al-Qiyama, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-מודת'יר | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-אנסאן |
| הסורה הקודמת: סורת אל-מודת'יר | סורה 75 | הסורה הבאה: סורת אל-אנסאן |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010327357905171  LCCN: n84038562  NKC: unn2008437302  SUDOC: 241157897  TDVİA: kiyame-suresi  VIAF: 176213142   WorldCat (עם VIAF): 176213142
סאליוט 2

| --- | --- |

 NSSDC:  1973-017A
 אות קריאה:  סאליוט 2
 צוות:  3
 שיגור:  3 באפריל 1973
 משגר:  פרוטון K
 כן שיגור:  קוסמודרום בייקונור
 חדירה לאטמוספירה:  28 במאי 1973
 מסה:  כ-18,500 ק"ג
 אורך:  14.55 מטרים
 רוחב:  17 מטר
 קוטר:  4.15 מטרים
 נפח מדוחס:  90 מ"ק
 פריגיאה:  257 ק"מ
 אפוגיאה:  278 ק"מ
 נטיית מסלול:  51.6 מעלות
 זמן הקפה:  89.8 דקות
 ימים במסלול:  54
 מספר הקפות:  866
 
 
סאליוט 2 (OPS-1 ברוסית:Салют-2) הייתה תחנת חלל סובייטית אשר שוגרה בשנת 1973 כחלק מתוכנית סאליוט. התחנה הייתה התחנה הראשונה ששוגרה כחלק מסדרת תחנות החלל הצבאיות "אלמאז". בתום שבועיים משיגור התחנה היא איבדה שליטה ולחץ, מה שהשאיר אותה בלתי יציבה. לבסוף התחנה החלה מאבדת מסלול והיא התרסקה ב-28 במאי אותה שנה, כאשר היא מעולם לא אכלסה צוות.
התחנה

סאליוט 2 הייתה תחנת חלל מסוג אלמאז. למרות זאת היא תוכננה כחלק מתוכנית סאליוט זאת על מנת להסתיר את קיום שתי תוכניות נפרדות, צבאית ומדעית.

סאליוט 2 הייתה באורך של 14.55 מטר ובעלת קוטר של 4.15 מטר מה שנתן לה נפח מודחס של 90 מטרים מעוקבים. כאשר שוגרה התחנה שקלה 18,500 ק"ג. התחנה כללה מעגן אחד אשר יועד עבור חלליות סויוז ונועד להביא קוסמונאוטים לתחנה. בתחנה הותקן זוג קולטניי שמש יחיד בסמוך למעגן, קולטים אלו יכלו לייצר 3,120 וואט של חשמל עבור התחנה. התחנה צוידה ב-32 מנועים קטנים לתיקון ושינוי הכיוון אליו פונה התחנה אך גם ב שני מנועי RD-0225 לשינוי המסלול בו מוצבת התחנה.
השיגור

סאליוט 2 שוגרה מכן שיגור 81/23 בקוסמודרום בייקונור, על גבי טיל תלת שלבי פרוטון-K, מספר 01–283. השיגור נערך בתשע בבוקר UTC ב-3 באפריל 1973 והעלה באופן מוצלח את התחנה למסלול סביב כדור הארץ. כאשר הגיעה למסלול קיבלה התחנה את הסימון הבינלאומי 1973-017A, פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה נתן לה את המספר הסידורי ללוינים 06398. השלב השלישי של הטיל נכנס אף הוא למסלול וקוטלג אף הוא.
הכישלון

שלושה ימים לאחר שיגור נותקה התחנה מהשלב השלישי של הטיל עליו שוגרה. כעבור שלושה עשר ימים אחרי השיגור סאליוט 2 החלה לאבד לחץ ומערכת השליטה במסלולה וכיוונה החלו לצאת משליטה. ההערכה היא כי צינור דלק פגום התפוצץ וגרם לחור בתחנה. מאוחר יותר גילו כי חלק מהשלב השלישי של הטיל פגע בתחנה והוא זה שגרם לבעיות הרבות.
במהלך הכישלון הסופי של התחנה התנתקו ממנה מספר חתיכות וביניהן גם קולטני השמש מה שמנע מהתחנה להפיק חשמל. שלוש חתיכות מהתחנה קוטלגו אך לבסוף התרסקו ב-13 במאי כתוצאה מירידה במסלול. שאר התחנה חדרה לאטמוספירה ב-28 במאי 1973 מעל לאוקיינוס השקט.
ראו גם

תוכנית סאליוט
תחנת החלל מיר
סקיילאב
תחנת החלל הבינלאומית
סורת אל-קדר

| --- | --- |

שם ומספר הסורה בערבית
 שם מתורגם:  סורת ליל אלקדר
 מספר הסורה:  97
 מספר פסוקים:  5
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  אל-קדר (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-עלקסורת אל-בינה ←
סורת אל-קדר בקליגרפיה ערבית
סורת אל-קַדְר (בערבית: سورة القدر), או סורת ליל אלקדר, היא סורה מספר 97 בקוראן. סורה קצרה זו מונה חמישה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְּריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת עבס ולפני סורת א-שמס.
הסורה משבחת את ליל אלקדר, הנחשב במסורת המוסלמית לזמן שבו החלו פרקי הקוראן לרדת למוחמד וכן לזמן שבו חורץ אללה את גורלם של ברואיו מדי שנה. האַ֫יַה הרביעית גורסת כי "המלאכים והרוח" הם הנושאים את גורלות הברואים שגזר האל, ולרוב, אם כי לא תמיד, מפרשים המוסלמים כי "הרוח" היא ג'בריל (המלאך גבריאל).
ליל אלקדר מתרחש בלילה אי-זוגי במהלך עשרת הימים האחרונים של חודש הרמדאן, אולם תאריכו המדויק אינו ידוע. התשבחות שבסורה זו, כמו גם קטעי חדית' שונים, הביאו את המוסלמים להתייחס למועד ליל אלקדר כזמן מתאים במיוחד לתפילה, תחינה והכאה על חטא בפני אללה.
תִרגוּם

בשם אללה הרחמן הרחום
1: אכן, אנו הורדנוהו (את הקוראן) בליל הגורל.
2: והאם נהיר לך מהו ליל הגורל ?
3: ליל הגורל טוב יותר מאלף חודשים
4: המלאכים והרוח (המלאך גבריאל) יורדים בו בהיתר ריבונם, לכל משימה
5: שלום הוא עד עלות השחר.