stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לידיה פינקוס-גני
ביוגרפיה

לידיה פינקוס נולדה בשנת 1929 בבוקרשט בירת רומניה, שם סיימה את לימודיה התיכוניים ואת האקדמיה לאמנויות יפות במגמת סצנוגרפיה. עם סיום לימודיה החלה לעבוד בתיאטרון בבוקרשט ובערים נוספות. עיצבה ברומניה תפאורות לכ-15 הצגות. ב-1960 עלתה לישראל.
לידיה נישאה לפסח (Pascu) שכטר (1920–1992), ממנהיגי תנועת בית"ר ברומניה ואסיר ציון. עם עלייתם לישראל, עברת הזוג את שם משפחתם לגני.
מיד עם עלייתה לישראל החלה לעבוד בתיאטרון הישראלי ועיצבה תפאורות ותלבושות כמעט בכל הבמות בישראל בתחום התיאטרון והמחול. עבדה גם בתיאטראות בארצות הברית, צרפת והולנד. במשך שנות פעילותה עיצבה תפאורות ותלבושות לכ-200 הצגות.
ב-1972 הוזמנה להצטרף לסגל הפקולטה לאמנויות של אוניברסיטת תל אביב, שם כיהנה כמרצה בכירה וכראש המגמה לעיצוב במה.
פינקוס-גני הייתה פעילה במספר תחומים באמנויות הבמה: בתחום התיאטרון עיצבה תפאורות ותלבושות להצגות רבות ברוב התיאטרונים בישראל ועבדה עם במאים כגון: אורנה פורת, חנן שניר, אילן רונן, ציפי פינס, תיאודור תומא, הלנה קאוט-האוסון, עדנה שביט, תום לוי, דן רונן ועוד. כן תרמה להקמתו של תיאטרון באר שבע יחד עם עדה בן נחום, תום לוי, בן-ציון מוניץ וגרי בילו - עמו קיימה קשר רב שנים והמשיכה לעבוד לצידו בבית הספר למשחק בית צבי.
כמו כן, הייתה פעילה בתחום המחול, ועיצבה תפאורות ותלבושות להפקות כמו "סינדרלה", "היפהפייה הנרדמת" ו"רומיאו ויוליה" בבלט הישראלי, ולהפקות מחול מודרני עבור להקת בת שבע ותאטרון מחול ענבל.
פינקוס-גני עיצבה תפאורה ותלבושות גם למופעי בידור ופולקלור המבוססים על שפת התיאטרון, בהם עיצובים ללהקת כרמון למופעיה ברחבי העולם שזכו לשבחים בעיתונות, וללהקות צבאיות ברחבי ישראל.
פינקוס-גני הייתה אחת התפאורניות הישראליות הבודדות שהצליחו גם מחוץ לישראל, בתקופה שבה ייבאו תפאורנים מרחבי העולם אל ישראל. בין השאר נכתבו שבחים על עבודתה בהולנד, "שיר האופניים", בבימוי תיאודור תומא. נכתב עליה שהיא "פותחת שביל ליצוא ישראלי מסוג חדש: ציור תפאורות ותלבושות לתיאטרונים בחו"ל". כמו כן הצליחה בפריז עם "השלג בעת הקיץ" ועם מחזות זמר בבימוי יונתן כרמון בפריז ובברודוויי.
בתחום ההוראה, שימשה פינקוס-גני כמרצה בכירה וכראש המגמה לעיצוב במה בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב ולימדה את בכירי התפאורנים בישראל, בהם משה שטרנפלד, מרים גורצקי, רוני תורן, בוקי שיף, טל יצחקי, יוסי בן ארי, פרידה שהם, דנה צרפתי, אבי וורצל, כנרת קיש ואחרים.
כיוצרת וכמורה, הגדרתה את תפקיד התפאורן כללה יכולת של התפאורן להביע את עצמו בחומרים דרמטיים שונים, לפתח גמישות ושליטה בכל האמצעים הפלסטיים השונים שניתן להשיגם, ולהעז לעזוב פתרונות מסורתיים מוכרים כדי למצוא פתרון חדש לכל בעיה חדשה בהפקה תיאטרלית. לטענתה, המעצב צריך להיות מעורב בתפיסה הקונספטואלית של ההצגה, בתהליך בחירת אמצעי ההבעה (בימוי, מוזיקה, תנועה וכדומה), וכן עליו להיות בדיאלוג שיטתי עם הבמאי כדי להגדיר את התפקיד הספציפי של החלל: מידע, אווירה כללית, בימוי וכדומה.
נפטרה לאחר מחלה ב-1998, בגיל 68. הניחה בת ובן.
השפעות

סגנונה הייחודי של פינקוס-גני לא היה בהכרח מזוהה עם השפעות ספציפיות, משום שרעיונות עבודתה נבעו תמיד מתוך המחזה הספציפי בו עסקה. אך מובן שהייתה מושפעת מן התקופה, המקום והתרבות בהם פעלה: "שהרי אדם לא גדל לבד, דברים נקלטים, נכנסים פנימה ויוצאים באינטרפרטציה אחרת". בנוסף, הכירה בהשפעתו הרבה עליה של אחד ממוריה ברומניה, הצייר מירצ'ה מרוזין (Mircea Marosin), אף שסגנונה היה שונה משלו. מלבד זאת הושפעה מן האמנים מגריט וסלבדור דאלי וממקורות השראה קולנועיים, במיוחד מהסוריאליזם הצבעוני של פליני ומסגנונו התקופתי של פרנקו זפירלי. לאורך השנים השתמשה גני בתיפאורותיה בסגנונות רבים מתולדות האמנות, אך השימוש שעשתה בהשפעות אלו היה באמן כסגנון, ולא כהשפעה כוללת.
מעבודותיה > עיצוב תפאורה ותלבושות

היושבת בגנים, בימוי: משה הלוי, תיאטרון משה הלוי 1965
תוציא את השטקר המים רותחים, מאת ובבימוי: אפרים קישון, התיאטרון הקאמרי 1965
אי המטמון, מאת: רוברט לואיס סטיבנסון, בימוי: דוד לוין, התיאטרון הקאמרי 1968
הקמצן, מאת מולייר, בימוי: אנדריי קלראשו, תיאטרון האהל 1968
הביתה, מאת: הרולד פינטר, בימוי: ליאונרד שאך, התיאטרון הקאמרי 1968
השקרן, מאת: קרלו גולדוני, בימוי: ראדו מירון, התיאטרון הלאומי הבימה 1970
הדה גאבלר, מאת:הנריק איבסן, בימוי: עדנה שביט, במה 73 1973
יוהאנה הקדושה, מאת:ג'ורג' ברנרד שו, בימוי: אורנה פורת, התיאטרון לילדים ונוער 1974
שרה גיבורת ניל"י, מאת: דבורה עומר, בימוי: ציפי פינס, התיאטרון לילדים ונוער 1976
האידיוט, מאת: דוסטויבסקי, בימוי: אילן רונן, תיאטרון החאן הירושלמי 1976
הנערה והחוליגן, על פי ולדימיר מאיאקובסקי, כוריאוגרפיה: ולרי פאנוב, להקת המחול בת שבע 1978
מגילת רות, כוריאוגרפיה: שרה לוי-תנאי, להקת המחול ענבל 1979
המשרתות, מאת: ז'אן ז'נה, בימוי: גזא פארטוש, תיאטרון באר שבע 1981
גולים, מאת: ג'יימס ג'ויס, בימוי: תיאודור תומא, התיאטרון הלאומי הבימה 1981
בית ספר למוקיונים, מאת:פרידריך קרל וואכטר, בימוי: גדי רול, תיאטרון באר שבע 1982
אגדת חורף, מאת: שקספיר, בימוי: יורם פאלק, תיאטרון החאן הירושלמי 1983
ברכה, בימוי: תום לוי, תיאטרון באר שבע 1984
הרופא בעל כורחו, מאת:מולייר, בימוי: דן רונן, תיאטרון החאן הירושלמי 1987
סינדרלה, כוריאוגרפיה: ברטה ימפולסקי, הבלט הקלאסי הישראלי 1987
עלי כינור, עיבוד של עדה בן נחום על פי שלום עליכם, בימוי: חנן שניר, התיאטרון הלאומי הבימה 1988
שמונה נשים, מאת: רובר תומא, בימוי: אתי רזניק, בית צבי 1990
רומיאו ויוליה, מוזיקה מאת: פרוקופייב, כוריאוגרפיה: ברטה ימפולסקי, התזמורת הסימפונית הישראלית בשיתוף עם הבלט הישראלי 1991
איש למאנשה, מאת: דייל וסרמן על פי סרוונטס, בימוי: תום לוי, החוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב 1992
הדוד וניה, מאת: אנטון צ'כוב, בימוי: נולה צ'לטון, תיאטרון הספרייה 1996
מעבודותיה > תערוכות ציורים ורישומים של תפאורות ותלבושות לתיאטרון

בית ציוני אמריקה, תל אביב 1961
מועדון התיאטרון, תל אביב 1963
המוזיאון העירוני, בת ים 1967
Webster Gallery, New York, 1968
1980 Stichting Culturee Centrum, Maastricht, Holland
בית אריאלה, תל אביב 1980
תערוכת א.מ.ב.י., הבימה, תל אביב
תערוכת עיצוב במה בישראל, גלריה אוניברסיטאית חיפה
תערוכת עיצוב במה, תיאטרון באר שבע 1991
עיצוב במה בישראל, פראג, צ'כוסלובקיה 1992
הערות שוליים

↑  לידיה פינקוס-גני באתר חברה קדישא ת"א–יפו
↑  פסח גני באתר חברה קדישא ת"א–יפו
↑  "רישומי תיאטרון", מתוך עיתון "על המשמר" 5 בינואר 1980. הארכיון הישראלי לתיאטרון, אוניברסיטת תל אביב, תיק:21.5.1.
↑  מסעות לידיה פינקוס-גני, עיתון "דבר", 3 במאי 1979
↑  אבי וורצל, לידיה פינקוס-גני וגורדון קרייג, עבודה סמינריונית במסגרת לימודי מאסטר בעיצוב בקורס: אדולף אפיה וגורדון קרייג, מוגש לידי: ד"ר אירן קונפינו, אוניברסיטת תל אביב.
↑  Guretzky,Miriam, Lydia Pincus-Gany:Profile of a prominent Israeli set designer, Assaph-Studies in the Theatre No.4:(pp.149-155), Department of Theatre Arts,Tel Aviv University, 1988.
↑  ירון, אליקים, פגישה עם ציירת תיאטרון, "במה" מס' 42, 1965
↑  אבי וורצל, לידיה פינקוס-גני וגורדון קרייג, עבודה סמינריונית במסגרת לימודי מאסטר בעיצוב בקורס: אדולף אפיה וגורדון קרייג, מוגש לידי: ד"ר אירן קונפינו, אוניברסיטת תל אביב.
↑  אבי וורצל, לידיה פינקוס-גני וגורדון קרייג, עבודה סמינריונית במסגרת לימודי מאסטר בעיצוב בקורס: אדולף אפיה וגורדון קרייג, מוגש לידי: ד"ר אירן קונפינו, אוניברסיטת תל אביב.
↑  הארכיון הישראלי לתיאטרון, אוניברסיטת תל אביב, תיק: 21.5.1
↑  הארכיון הישראלי לתיאטרון, אוניברסיטת תל אביב, תיק: 21.5.1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012449772105171  BnF: cb14695367x (data)  ISNI: 0000 0004 1003 3834  VIAF: 304429278   WorldCat (עם VIAF): 304429278
למר

ערך זה עוסק בזמר בריטי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1978 (בן 46) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 סוגה:  מוזיקת נשמה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק 
 www.lemar-online.com
 פרופיל ב-IMDb
 
למר אוביקה (באנגלית: Lemar Obika; נולד ב-4 באפריל 1978) הוא זמר ריתם אנד בלוז וסול אנגלי. הוציא חמישה אלבומי אולפן ואלבום אוסף אחד, ומכר למעלה משני מיליון אלבומים ברחבי העולם.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

למר נולד בלונדון להורים מניגריה. בביתו היה נהוג לשמוע מוזיקת נשמה ו-R&B. הוא נהג לשיר עם אחיו, והם היו מעמידים פנים שהם הג'קסונים.
בגיל 18 הוא הופיע לראשונה בקונצרט שבו הופיע אשר. הוא ויתר על ההזדמנות ללמוד רוקחות באוניברסיטת קארדיף, כדי לפתח קריירה מוזיקלית.
למר הופיע עם דסטיניז צ'יילד וקיבל חוזה הקלטות. בעקבות כך, הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו "Got Me Saying Ooh"', אשר לא נכנס למצעד הבריטי. לאחר שהסינגל נכשל הוא קיבל עבודה כמנהל חשבונות בבנק "NatWest".
ביוגרפיה > קריירה

למר ראה מודעה של "Fame Academy" ב-2002, תוכנית בסגנון כוכב נולד, והחליט להשתתף בה. בתוכנית הוא הגיע למקום השלישי. למר הפך למצליח ביותר מבין מתחריו בתוכנית. חברת סוני התרשמה ממנו, והם החתימו אותו לחמש שנים.
אלבום הבכורה שלו, "Dedicated" מכר מעל למיליון לחצי מיליון עותקים ברחבי בריטניה. אלבום זה זיכה אותו בפרס "אמן ה-R&B הטוב ביותר" בבריטניה.
הלהיט הגדול מאלבומו הראשון של למר "Dance With U" הצליח מאוד בבריטניה ואף מוקרן מדי פעם בערוץ MTV.
בשנת 2007 למר היה זמר החימום של הזמרת ביונסה באירופה.
ביוגרפיה > Dedicated

ב-2003 הוציא למר את אלבום הבכורה שלו "Dedicated". הסינגל הראשון מתוך האלבום היה "Dance With U" שכבש את המצעדים ודורג 2 במצעד הבריטי. זהו למעשה הסינגל המצליח ביותר של למר עד היום.
הסינגל השני היה "50/50 / Lullaby" שהצליח יפה ודורג 5 בבריטניה. הסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום היה "Another Day" שהצליח גם הוא להיכנס לטופ 10 בבריטניה, והגיע למקום ה-9.
האלבום הצליח יפה ברחבי בריטניה ואירופה, והוא מכר כמיליון עותקים. במצעד הבריטי האלבום דורג במקום ה-16.
ביוגרפיה > Time To Grow

ב-2004, שנה אחרי אלבומו הראשון, הוציא למר את אלבומו השני "Time To Grow". הסינגל הראשון מהאלבום היה "If There's Any Justice" שדורג 3 בבריטניה, ונחשב לאחד הלהיטים הגדולים לשנת 2004. ג'יימס בלאנט הקליט אף הוא גרסת כיסוי לשיר זה.
הסינגל השני היה שיר הנושא של האלבום "Time To Grow" שהצליח גם הוא, וכמו "Another Day"- דורג 9 בבריטניה. לשיר זה אף יצאה גרסת דואט עם הזמרת הצרפתייה ג'סטין, והשיר הצליח יפה בצרפת.
הסינגל השלישי שסגר את האלבום היה "Don't Give It Up" שאכזב ולא נכנס ל-20 הגדולים, כשדורג במקום ה-21.
האלבום מכר ברחבי בריטניה ואירופה כחצי מיליון עותקים. במצעד הבריטי האלבום דורג במקום ה-8.
ביוגרפיה > The Truth About Love

ב-2006, לאחר הפסקה בת שנתיים אחרי אלבומו השני, הוציא למר את אלבומו המצליח ביותר עד כה- "The Truth About Love". באלבום התארחה זמרת הסול הבריטית ג'וס סטון בשיר "Anniversay". כמו כן התארחו זמרת הנשמה מיקה פאריס והראפר סטיילס P בשיר "Can't You See". הסינגל הראשון שקידם את האלבום היה "It's Not That Easy" שהחזיר את למר לטופ 10 במצעד הסינגלים הבריטי, כשהסינגל מדורג במקום ה-7.
מכאן, שני סינגלים של למר שדורגו נמוך יותר- "Someone Shuld Tell You" שדורג 21, ו-"Tick Tock", הסינגל השלישי שסגר את האלבום, דורג במקום ה-45. מעריציו של למר טענו שהסיבה לכישלון הסינגל "Tick Tock" היא בגלל שחרור הרמיקס של השיר כסינגל, ולא גרסת האלבום. האלבום מכר כחצי מיליון עותקים ודורג במקום ה-3 בבריטניה, וזהו למעשה האלבום שהגיע בדירוג האלבומים בבריטניה הכי גבוה מכל אלבומיו של למר.
לקראת סוף 2008, התארח למר בסינגל החדש של הראפר הבריטי סוואי "Saturday Night Hustle", מתוך אלבומו החדש "The Singture LP". הסינגל דורג במקום ה-67 בבריטניה.
ביוגרפיה > The Reason

ב-24 בנובמבר ישוחרר אלבומו הרביעי של למר- "The Reason". למר עבד על האלבום במיאמי, ושבועיים לפני יציאת האלבום, ב-10 בנובמבר ישוחרר הסינגל הראשון If She Knew.
בשבוע השני ליציאתו, דורג הסינגל הראשון מהאלבום "If She Knew" במקום ה-14 במצעד הבריטי, והוא לסינגל ה-7 של למר שנכנס לטופ 20 של מצעד הסינגלים הבריטי.
למר אישר שהסינגל השני מתוך האלבום יהיה "Weight Of The World", שנחשב לשיר הפופולרי ביותר מהאלבום החדש. הסינגל ישוחרר ב-2 במרץ.
הסינגל דורג ביום הראשון ליציאתו במקום ה-46 בבריטניה, על סמך הורדות בלבד. הסינגל דורג גם 11 במצעד ה-R&B של בריטניה.
שבוע אחרי יציאתו דורג הסינגל במקום ה-31 במצעד הבריטי ו-10 במצעד ה-R&B של בריטניה.
במצעד הבריטי האלבום דורג במקום ה-41.
ביוגרפיה > The Hits

למר החל לעבוד על אלבום חדש שישוחרר לקראת סוף 2009. האלבום החדש, ישוחרר לקראת סוף 2009 או בתחילת 2010. שיר חדש שכנראה יהיה באלבום הוא "U Got Me" שדלף לאינטרנט. השיר הופק על ידי ג'ים בנז שעבד עם למר על אלבומו האחרון.
למר אישר שאלבומו החדש יהיה אלבום אוסף והוא יכלול מספר שירים חדשים. האלבום החדש אושר על ידי למר בטקס פרסי המובו והוא ישוחרר במרץ 2010, כשהסינגל הראשון ישוחרר בינואר.
הסינגל הרשמי הראשון מן האלבום יהיה "The Way Love Goes" והוא ישוחרר ב-14 בפברואר 2010, יום האהבה.
האלבום החדש יקרא "The Hits" והוא יכלול 11 להיטים מהעבר של למר, גרסה חדשה לשיר "What About Love" שבו יתארחו ההרכב JLS ו-3 שירים חדשים. האלבום החדש ישוחרר ב-8 במרץ 2010.
הסינגל החדש "The Way Love Goes" נכנס בבכורה שלו במצעד הבריטי למקום ה-8 והוא ללהיט הטופ 10 הראשון של למר מזה 4 שנים.
הסינגל השני מן האלבום יהיה "Coming Home" שישוחרר בתחילת מאי.
למר יתארח בסינגל החדש של ג'וני L שנקרא "Dreaming".
ביוגרפיה > Invincible

ביוני 2012 אושר שסינגל הקאמבק של למר יהיה "Invincible" שישוחרר ב-13 באוגוסט והאלבום החדש והחמישי של למר ישוחרר באוקטובר. ביולי 2012 אושר שגם האלבום יקרא "Invincible". הסינגל "Invincible" הגיע למקום ה-158 במצעד הבריטי. הסינגל השני הרשמי מהאלבום "The First Time" כשל בכניסה למצעד הבריטי. האלבום "Invincible" הגיע למקום ה-49 במצעד האלבומים הבריטי.
אלבומים

2003- Dedicated
2004- Time To Grow
2006- The Truth About Love
2008- The Reason
2010- The Hits
2012- Invincible
2015- The Letter
סינגלים

2001- Got Me Saying Ooh לא נכנס למצעד הבריטי
2003- Dance With U דורג 2 במצעד הבריטי
2003- 50/50 / Lullaby דורג 5 במצעד הבריטי
2004- Another Day דורג 9 במצעד הבריטי
2004- If There's Any Justice דורג 3 במצעד הבריטי
2005- Time To Grow דורג 9 במצעד הבריטי
2005- Don't Give It Up דורג 21 במצעד הבריטי
2006- It's Not That Easy דורג 7 במצעד הבריטי
2006- Someone Should Tell You דורג 21 במצעד הבריטי
2007- Tick Tock דורג 45 במצעד הבריטי
2008- Saturday Night Hustle דורג 67 במצעד הבריטי
2008- If She Knew דורג 14 במצעד הבריטי
2009- Weight Of The World דורג 31 במצעד הבריטי
2010- The Way Love Goes דורג 8 במצעד הבריטי
2010- Coming Home לא נכנס למצעד הבריטי
2012- Invincible דורג 158 במצעד הבריטי
2012- The First Time לא נכנס למצעד הבריטי
2015- The Letter לא נכנס למצעד הבריטי
מהירות אווירית מכשירית

מד מהירות אוויר, הנתון המוצג הוא מהירות האוויר המכשירית הדורשת המרה.
מהירות אווירית מכשירית (באנגלית: Indicated airspeed, בראשי תיבות: IAS) היא המהירות האווירית המוצגת במכשירי המטוס והנמדדת על ידי מערכת הפיטו של המטוס. מהירות זאת מתאפיינת בשגיאות מכשירים שנובעות מתכונות מכשירי המדידה. מהירות זאת דורשת תיקון חישובי לפני שניתן להשתמש בה לניווט. מהירות האוויר המכשירית נמדדת לרוב בקשרים ומסמלים אותה כ-KIAS. מהירויות ה-V של כלי טיס בדרך כלל מחושבים למהירות מכשירית בשביל להקטין את הסיכויים ליצירת בלבול ומנוע את הצורך בחישובים למהירויות קריטיות ובטיחותיות.
לטובת שימוש בניווט וחישוב ביצועים של כלי טיס ממירים את המהירות לנתון מהירות אווירית מתוקנת.
ראו גם

מהירות אווירית
מהירות אווירית מתוקנת
מהירות אווירית מושווית
מהירות אווירית אמיתית
ערך זה הוא קצרמרבנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מהירות אווירית אמיתית

מהירות אווירית אמיתית (באנגלית: True airspeed, או בקיצור: TAS) הוא מושג מתחום התעופה הבא לתאר את מהירותו של כלי טיס ביחס לגוש אוויר בתוכו הוא נמצא. ידיעת המהירות האווירית חשובה מאוד לטייס, שכן במטוסים היא קובעת את גודל העילוי הנוצר על ידי הכנפיים, אם אין מספיק עילוי המטוס עלול לאבד עילוי ולהזדקר.
מהירות אווירית יכולה להיווצר גם כאשר כלי הטיס אינו בתנועה כלל ביחס לקרקע (זאת בניגוד למהירות קרקעית), וזאת על ידי רוחות. ישנן אף ציפורים, בעיקר דורסים,  המשתמשות ברוח על מנת לרחף מעל נקודה מסוימת, בדרך כלל למטרות ציד.
תוספת המילה "אמיתית" למושג באה להדגיש שזו אכן המהירות שבה האוויר זורם סביב כלי הטיס בכיוון בו אנו מודדים, בעוד שמהירות אווירית מכשירית היא המהירות הנמדדת על ידי מכשיר המדידה בכלי הטיס, שעם השינוי בגובה הטיסה מידת דיוקו יורדת עקב שנוי לחץ האוויר.
ניסוח מתמטי

מהגדרת המהירות האווירית עולה כי:
 {\vec {V}}_{A}\ ={\vec {V}}_{G}\ -{\vec {V}}_{W}\
ההגדרה לעי"ל נכונה עבור מהירות אווירית באופן כולל, אך נרצה לפתח ביטוי למהירות האווירית כפי שהיא נמדדת במכשיר המדידה בכלי הטיס - בטיסה ישרה ואופקית.

לכן נניח שלפי התרשים משמאל המהירות האווירית נמדדת לפי כיוון ציר ה-Y


 \alpha  - הזווית  בין כיוון ציר ה-Y לכיוון המהירות הקרקעית (זווית החלקה).

 \delta  - הזווית בין כיוון ציר ה-Y לכיוון מהירות הרוח.

סכום ההטלים על ציר ה- Y:

 V_{A,Y}=V_{G}\cos \alpha +V_{W}\ cos(180-\delta )

מהירות אווירית בטיסה ישרה ואופקית נתונה בביטוי:

 V_{A,Y}=V_{G}\cos \alpha -V_{W}\ cos\delta
מגפה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  דרמה
 כותבים:  Bernard Dansereau 
 בימוי:  יאן לנואט טורז'ן
 שחקנים:  ראו רשימה כאן
 פסקול:  רמצ'נדרה בורקר
 ארץ מקור:  קנדה קנדה
 שפות:  אנגלית צרפתית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  10
 הפקה
 מפיק:  סופי פלרן
 חברת הפקה:  Sphère Média Plus
 אתר צילומים:  ונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה
 שידור
 רשת שידור:  TVA
 תקופת שידור מקורית:  7 בינואר 2020 – פברואר 2020
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מגפה (באנגלית: Epidemic, בצרפתית: Épidémie) היא סדרת דרמה קנדית המתמקדת בסיפורה של מחלה שמתפשטת במונטריאול ומסתכנת בהפיכה למגפה כלל עולמית. הסדרה שודרה במשך עונה אחת בת עשרה פרקים בינואר–פברואר 2020 בערוץ הטלוויזיה הקנדי TVA.
תסקיר

| עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (קנדה)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (קנדה)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 10 | 10 | ינואר 2020 | ינואר 2020 |
עלילה

כאשר נגיף שתוקף את מערכת הנשימה מתחיל להתפשט בקרב אוכלוסיית מונטריאול, מומחית המחלות הזיהומיות אן-מארי לקלרק מנסה לעשות הכל כדי לעצור את התפשטות המחלה ולמנוע מגפה. כל החולים סובלים מאותם תסמינים: כהות בעיניים, חום גבוה ושיעול קשה. בתחילה, התושבים אדישים לגבי הנגיף, אך עד מהרה הוא מתחיל להתפשט במהירות מדהימה והתסמינים הקלים ביותר גורמים לאנשים להיבהל ולפחד. הרופאים מבינים - עיכוב יביא לתוצאות איומות והרות אסון.
שחקנים

ז'ולי לברטון – אן-מארי לקלרק, מומחית למחלות זיהומיות
גיום קיר
מליסה דזורמו-פולן
אדואר בי לארוק
מני סוליימנלו
פליקס-אנטואן טרמבלה
ברונו מרסיל
אליסה פסקל
לורן למר
אווה לנדרי
קתרין בריובה
גבריאל סאבורן
סנדרין ביסון
ז'ול פיליפ
ז'יל רנו
אינקה מלוביץ'
אוליביה אובן
מבצע עמלק

מבצע עמלק נערך על ידי צה"ל ב-10 באוגוסט 1973, במטרה ללכוד את ג'ורג' חבש, ראש ארגון הטרור "החזית העממית לשחרור פלסטין". המבצע לא הצליח לעמוד ביעד שהוצב לו.
הרקע למבצע

לאחר מלחמת ששת הימים התגברו הפעולות של טרור פלסטיני כנגד מדינת ישראל. ארגונו של ג'ורג' חבש היה הראשון שיזם פיגועים אוויריים ובין פעולותיו היו חטיפת מטוס אל על לאלג'יריה והטבח בנמל התעופה לוד וכן  חטיפת המטוסים לשדה התעופה זרקא בירדן ופיצוצם לאחר הוצאת הנוסעים.
המבצע

על פי מידע מודיעיני שהתקבל, נמנה חבש עם נוסעיה של טיסה 006 של חברת התעופה העיראקית מביירות לבגדאד, ונשקלה פעולה ללכידתו באמצעות יירוט המטוס. בריאיון עם אלי זעירא, שהיה ראש אמ"ן באותה עת, טען זעירא שהתנגד למבצע, עקב הנזק המדיני הכרוך בו, מהצגת ישראל כמדינה פיראטית. שר הביטחון, משה דיין ייחס חשיבות ללכידתו של חבש, והורה על קיום המבצע.
לאזור נמל התעופה של ביירות נשלחו שני מטוסי מיראז' 3 של חיל האוויר הישראלי, כחצי שעה לפני שעת ההמראה המתוכננת, 18:30, של מטוס נוסעים מדגם "הוקר סידלי טריידנט" של חברת התעופה העיראקית. ההמראה התעכבה, ומטוסי המיראז' הוחלפו, עקב מחסור בדלק, בשני מטוסי מיראז' אחרים. בשעה 21:00 המריאה מביירות לבגדאד טיסה 006A, שנוספה ברגע האחרון על הטיסה המקורית שהתעכבה, במטוס נוסעים מדגם "קראוול", שנחכר מחברת התעופה הלבנונית. לאחר ההמראה יירטו מטוסי המיראז' 3 את מטוס הנוסעים, שבו היה אמור חבש לטוס, והובילו אותו לנחיתה בבסיס חיל האוויר ברמת דוד.
ברמת דוד המתינו למטוס שר הביטחון משה דיין, הרמטכ"ל דוד אלעזר, מפקד חיל-האוויר בני פלד ומפקד הבסיס זוריק לב.
לאחר שהמטוס, ובו 74 הנוסעים ו-7 אנשי צוות, הונחת, השתלט עליו כוח מסיירת מטכ"ל בפיקוד גיורא זורע ומוקי בצר, אולם התברר שחבש לא היה עליו, והמטוס על כל נוסעיו שוחרר והמשיך בדרכו. בישראל הוסבר כישלון המבצע בשינוי של הרגע האחרון בתוכניותיו של חבש, וגם חבש הודה בכך. הסבר אחר ניתן מאוחר יותר: כחודשיים לאחר היירוט ניסתה חוליית מחבלים של "חזית השחרור הערבית" לחדור לישראל דרך גבול הצפון. אחד מחברי החוליה, שנלכד פצוע, סיפר לחוקרו שבמטוס שיורט היו מפקד חזית השחרור הערבית וסגנו, שלא נעצרו. מידע זה מסביר את הכישלון בטעות מודיעינית: מנתח המודיעין התבלבל בין חזית השחרור הערבית, ארגון שלא היה מוכר בישראל, ובין החזית העממית לשחרור פלסטין.
תגובות למבצע > התגובות בישראל

שר התחבורה שמעון פרס נפגש עם צוות מטעם הטלוויזיה הישראלית. פרס ציין שיש לפרשה אספקטים אנושיים ופורמליים. באספקט האנושי, ישראל נקטה בכל האמצעים להצלת חיי הנוסעים, ואכן כולם חזרו בריאים ושלמים. באספקט הפורמלי, בפעולה שנקטה ישראל לא נגרם לתעופה האזרחית שיבוש גדול יותר מכפי שנגרם כבר על ידי פעולות הטרור הערבי. פרס הוסיף ואמר שכאשר מתגוננים, צריכים לפעמים גם להתגונן באמצעים חריפים.
מרדכי יואל יצא נגד התגובות בעולם שהתייחסו ליירוט המטוס וטענו שזו שערורייה וסכנה לשלום העולם. אותם גורמים אשר גינו את מדינת ישראל לא גינו את הרוצחים האמיתיים שחטפו מטוסים והתנכלו לישראלים ברחבי אירופה.
חנה זמר כתבה שמדובר בקיצוני שבארגוני החבלה גם מבחינה אידאולוגית וגם מבחינת המעשים. ארגון זה פתח את עידן חטיפות המטוסים וכך פגעו בבטיחות הטיסה האזרחית פוצצו מטוסים והרגו אזרחים רבים. דעת הקהל בעולם לא הולידה אף מעשה משמעותי להפסקת חטיפות המטוסים. לכן, כאשר הייתה אפשרות להשתלטות על ראשי ארגון החבלה ולהנחית מהלומה על פעילות הטרור, יש לשקול זאת כנגד העיקרון של חסינות התעופה האזרחית והחוק הבינלאומי.
איגוד הטייסים הישראליים גינה את היירוט. הקברניט יצחק שקד, נשיא האיגוד, אמר שארגונו נלחם כל הזמן נגד חטיפת מטוסים ושיבושים של התעופה האזרחית.
תגובות למבצע > התגובות בעולם

מאמר מערכת של העיתון הלונדוני סנדיי טלגרף (The Sunday Telegraph), הצדיק את יירוט המטוס. המאמר טען כי הזכות הראשונית של הגנה עצמית מצדיקה את ניסיונה של ישראל ללכוד את הטרוריסטים. במקרה נבחרה המטרה הלא נכונה ודבר זה רק מדגיש את הסכנה לסדר הבינלאומי, הכרוכה בסוג זה של לחימה שאותו מנהלים אנשי הגרילה.
גם העיתון הצרפתי לה פיגארו תמך בפעולת היירוט וטען שישראל ביקשה להוכיח שהיא מסוגלת לחטוף מטוס בלי שפיכות דמים או חטיפת בני ערובה. זו הייתה פעולה מתוכננת ומדויקת ויעילה בניגוד לפעולותיהם חסרות האחריות של המחבלים הערביים.
משרד החוץ האמריקאי הביע צער על יירוט המטוס אולם מדינות רבות בעולם גינו את הפעולה הישראלית. משרד החוץ הבריטי גינה את הפעולה וגם דובר משרד החוץ הצרפתי הכריז כי הפעולה הישראלית נגד מטוס אזרחי, ראויה לגינוי. סוכנות הידיעות הסובייטית הרשמית טא"ס הגדירה את יירוט המטוס כמעשה שחצני של פירטיות אווירית.
הפדרציה הבינלאומית של טייסי חברות התעופה אפלפ"א גינתה את המעשה כהפרה גלויה של אמנות בינלאומיות. גם מועצת הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית איקא"ו, גינתה את ישראל והזהירה שהארגון ינקוט באמצעים נוספים אם תישנה פעולה דומה.
מועצת הביטחון של האו"מ החליטה פה אחד לגנות את ממשלת ישראל והזהירה את ישראל שאם תפגע שוב בריבונות לבנון או בבטיחות התעופה האזרחית, תשקול מועצת הביטחון נקיטת אמצעים חריפים. שגריר ישראל באו"ם, יוסף תקוע, אמר בנאומו שמדינת ישראל תמשיך במאבקה נגד הטרור הערבי בדבקות ובהחלטיות כדי להגן על חיי אזרחיה. כמו כן אמר כי חשובה יותר מהגינוי, העובדה שהאו"ם איננו מסוגל לטפל בטרור הבינלאומי בכלל ובטרור הערבי בפרט.
הערות שוליים

↑  המטוסים פוצצו-הנוסעים הועברו לעמן, דבר, 13 בספטמבר 1970
↑  מוקי בצר, "לוחם חשאי", הוצאת כתר, 2015, עמודים 167-171.
↑  יעקב ארז, יירוט המטוס - חלק מהמדיניות ההתקפית והיוזמה נגד הטרור, מעריב, 13 באוגוסט 1973
↑  לג'ורג' חבש מציקה השאלה כיצד נודע למודיעין הישראלי על טיסתו, מעריב, 13 באוגוסט 1973
↑  ע' כהן, החזית הלא נכונה, מבט מל"מ 64, אוקטובר 2012, עמ' 27
↑  פרס: היירוט שבר הטבו על ג'ורג' חבש וחבריו, דבר, 13 באוגוסט 1970
↑  מרדכי יואל, איפה ואיפה בדיני נפשות, דבר, 14 באוגוסט 1973
↑  חנה זמר, יירוט המטוס: בין החלטה לביקורת, דבר, 17 באוגוסט 1973
↑  הטייסים הישראליים מגנים היירוט, דבר, 12 באוגוסט 1973
↑  "סנדיי טלגרף" מצדיק את יירוט המטוס, דבר, 12 באוגוסט 1973
1 2  נחום ברנע, משרד החוץ האמריקני "מצטער" על הפרת הריבונות הלבנונית, דבר, 12 באוגוסט 1973
↑  מועצת איקא"ו גינתה את ישראל תוך אזהרה, דבר, 31 באוגוסט 1973
↑  נחום ברנע, ישראל גונתה פה-אחד ע"י מועצת הבטחון, דבר, 16 באוגוסט 1973
מהירות אווירית מתוקנת

מהירות אווירית מתוקנת (באנגלית: Calibrated Air Speed או בראשי תיבות: CAS) הוא נתון המחושב לתיקון שגיאות מכשירים ומצב של מהירות אווירית מכשירית. הנתון משמש כצעד ביניים לחישוב מהירות אווירית אמיתית ולחישוב תכונות הניהוג של מטוסים במהירויות שונות (יחד עם מהירות אווירית מושווית) מכיוון שהנתון הזה מתאר את הלחץ הדינמי על משטחי ההיגוי ללא תלות צפיפות האוויר, גובה רוח ושאר גורמים. למרות שמהירות האווירית המושווית משמשת את המהנדסים לחישובים אלה, לא ניתן להציג את הנתון הזה על ידי מחוונים סטנדרטיים ולכן מהירות האווירית המתוקנת משמשת את צוותי האוויר במהלך טיסה.
השימוש הגובר בג'י פי אס הקטין את השימוש בנתוני CAS לחישובים של מהירות אווירית אמיתית מכיוון שמכשירי הניווט מסוגלים לתת קריאה ישירה של נתון זה ואף נתון מהירות קרקעית. בדרך כלל מהירות האווירית המתוקנת נמדדת בקשרים, כאשר בשביל להבדיל מהירות זאת ממהירויות אחרות מסמלים אותה ב-KCAS (ראשי תיבות של:"Knots Calibrated Air Speed").
ראו גם

מהירות אווירית
מהירות אווירית מושווית
מהירות אווירית אמיתית
ערך זה הוא קצרמרבנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.