stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עקרונות יסוד (משפט)
המקור לשאיבת עקרונות יסוד למשפט הישראלי

בשאלה העקרונית מהם המקורות הראויים לעקרונות היסוד של השיטה ישנה מחלוקת גדולה בבית המשפט העליון, (ראו ערך: חוק יסודות המשפט). היו שסברו כי המקור לשאיבת עקרונות היסוד יהיה על דרך ההקש מ'שיטות משטר דומות לשלנו במשפחת העמים הנאורה' ולעומתם היו שטענו בעד הפניה למשפט העברי בהשענם על צביונה היסודי של המדינה כמדינה יהודית. הראשונים נתלו, בין השאר, במגילת העצמאות, בה ראו את כוונת מייסדי המדינה להקים מדינה חילונית-יהודית-דמוקרטית, המבקשת לחיות במשפט העמים הנאורים.[דרושה הבהרה] האחרונים הדגישו את אופייה היהודי של מדינת ישראל אשר מופיע במפורש במגילת העצמאות ועל כן ראו את המשפט העברי כמקור העדיף לערכי היסוד שלה, ובין היתר הצביעו על חוק יסודות המשפט, התש"ם-1980 (אשר ביטל את ההיזקקות לסימן 46 לדבר המלך במועצה על ארץ ישראל ששימש "צינור-ייבוא" לאימוץ משפט מנדטורי מקום שבמשפט הארץ חלה לאקונה),  בו נקבע כי במקרים של חסר משפטי בחוק, בתקנות או בפסיקה, יפנו בתי המשפט "לעקרונות הצדק והיושר של מורשת ישראל". מחלוקת זו בדבר הגישה הראויה לשאיבת עקרונות היסוד לשיטה המשפטית עודנה מתקיימת, דבר שלא פעם מוביל לשוני מהותי בתוצאה המשפטית במקרים שונים.
מעמדם של עקרונות היסוד במשפט הישראלי

שאלת מעמדם של עקרונות-היסוד ביחס לדין החרות עלתה לא פעם בהקשר פרשנות הוראת חוק או תקנה, שנגדה או סתרה, במלואה או בחלקה, עקרונות יסוד מוכרים בשיטת משטר דמוקרטי.
דומה, כי הגישה השלטת - כפי שגם אומצה בחוקי היסוד משנת 1992 - שקנתה לה אחיזה בפסיקה, היא כי עקרונות יסוד משמשים את בית המשפט בפירוש חוקי הכנסת, ועדיפה פרשנות המקיימת אותם על זו הדוחה/מבטלת/מצמצמת אותם.
שאלה אחרת התעוררה בקשר לעדיפותם הנורמטיבית של עקרונות היסוד ומשמעותם. באין מעמד של חוקה לעקרונות-היסוד, לא היה בכוחם לדחות/ לבטל חוק רגיל. השאלה הוחרפה בשנת 1992 עת נחקקו שני חוקי-יסוד חשובים, חוק יסוד: חופש העיסוק, וחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו. היו שכינו זאת "מהפכה חוקתית" של ממש. במסגרת חוקי-יסוד אלה עוגנו במעמד-חוקתי חלק מזכויות האדם היסודיות במדינת ישראל. בהתאם לחוקים אלה הוכרו זכויות יסוד כגון: חופש העיסוק, חופש ההעסקה, הזכות לכבוד, זכות הקניין ועוד. בתי המשפט אף קראו לתוך חוקי-יסוד אלה זכויות יסוד נוספות שבליבת הזכויות.
ברם, מכוח הוראת הפתיחה של חוקי-יסוד אלה, מטרתם העיקרית לבסס את אופייה של המדינה כמדינה "יהודית ודמוקרטית", אי לכך נותרה על מכונה הפלוגתא-הרבתי למתח הרב שבין המונחים "יהודית" ו"דמוקרטית" הנ"ל. בהתאם להוראה אחרת בחוקי-היסוד הוטלה החובה הכללית על הכול -לרבות רשויות המדינה ואורגניה - לכבד זכויות יסוד אלה. כך הועלו עקרונות יסוד מוכרים לדרגה של הוראות חוקתיות, לאורם נצטוו בתי המשפט לפרש חוקים קיימים של הכנסת.
כוחן העיקרי של זכויות היסוד נובע מ'פסקת ההגבלה' (סעיף 8), המצויה בשני חוקי היסוד, אשר קובעת כי אין לפגוע בזכויות-יסוד מכוח של שני חוקים אלה אלא בחוק של הכנסת, ההולם את ערכי המדינה, ובמידה שאינה עולה על הנדרש. בפסיקת בתי המשפט נקבעו מבחנים לגבי "המידתיות" הנדרשת. כך נקבעה היררכיית תוקפן החוקתי, ונוסחת האיזון לפגיעה בזכויות יסוד אלה. שאלת עדיפותם של זכויות היסוד מכוח חוקי היסוד עלתה במלוא חריפותה, שעה שהכנסת חוקקה הוראות חוק מאוחרות, שסתרו או נגדו, חזיתית, את העקרונות והזכויות הנובעות מחוקי היסוד - וכי אז נחלקו הדעות אם לבית המשפט, ולאיזו ערכאה, הסמכות להצהיר על בטלות החוק של הכנסת. מספר פעמים הצהיר, בית המשפט העליון, מכוח חוקי היסוד של הכנסת, על בטלות סעיפים בחוקים רגילים שסתרו את חוקי היסוד. במקרה אחד לפחות, עשתה כן גם ערכאה נמוכה יותר (גם בשיטות משפט דמוקרטיות אחרות מקובל כי בית המשפט העליון שבמדינה מוסמך להצהיר על בטלות חוקים הסותרים את החוקה).
עקרונות וזכויות יסוד שטרם הוכרו במשפט הישראלי

יש עקרונות יסוד וזכויות אדם שהוכרו במדינות העולם, בין היתר, כחלק ממגילת האומות המאוחדות או מכוח אמנות בינלאומיות וכיוצא בזה. לגבי חלקם, נטושה מחלוקת בישראל, האם ראוי להכיר בהן בגדרי עקרונות יסוד של השיטה שאינם כתובים עלי ספר, או בגדרי חוקי-היסוד הקיימים, או שמא יש לחוקק חוקי-יסוד ייחודיים-נוספים בעניינם, שיהלמו את אופייה המיוחד של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית. 
כך למשל, טרם הוכרו בחוק זכויות-יסוד משפטיות, חברתיות וכלכליות (ראו למשל: חזקת החפות מפשע, הצעת חוק-יסוד:זכויות במשפט, ועוד). אם כי לאחרונה (2006), למשל, הוכרה הזכות לקיום מינימלי בכבוד בפסיקת בית המשפט העליון כחלק מה'זכות לכבוד'. זכויות "יסוד" אלה לכדי מעמד חוק-יסוד לא הגיעו. עם זאת, מקובל בבתי המשפט לפרש את חוקי הכנסת לאורם.
חרף הוויכוחים סביב תכולתו של המושג "עקרונות היסוד של השיטה" אין ויכוח על ההזדקקות לו. עמד על כך השופט אהרן ברק:
תהא תכליתו הספציפית של כל דבר חקיקה אשר תהא, חזקה היא, כי תכליתו הכללית היא להגשים את עקרונות היסוד של השיטה.
ממשיכה בדרך זו נשיאת בית המשפט העליון, דורית ביניש, באומרה:
מקובל עלינו העיקרון כי יש לפרש כל דבר חקיקה בדרך שתעלה בקנה אחד עם עקרונות היסוד של השיטה, שהרי התכלית הכללית של כל דבר חקיקה היא לשרת את הערכים היסודיים והאינטרסים הבסיסיים של החברה.
על היהודים ושקריהם

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מרטין לותר 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  עלילות אנטישמיות, ספרות נוצרית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1543 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-4-947737-37-3
 
על היהודים ושקריהם (בגרמנית: Von den Jüden und iren Lügen) היא מסה אנטישמית שכתב בשנת 1543 התאולוג הגרמני-פרוטסטנטי מרטין לותר, שבה הוא מטיף לרדיפה קשה, אכזרית ואלימה נגד היהודים והיהדות.
תחילה הביע לותר גישה אוהדת ומכילה כלפי היהודים. לאור הרפורמציות שביצע בנצרות, ודחיית מסורות אליליות של הכנסייה הקתולית, ציפה לותר שהיהודים יעזבו את דתם המסורתית ויקבלו את הנצרות ביתר קלות, כפי שהשליח פאולוס, שהפיץ את הנצרות בעולם, זנח את יהדותו וקיבל את עקרונות הנצרות. לאחר שראה שכשל במשימתו והיהודים המשיכו בסירובם להתנצר, שינה לותר את גישתו, והנהיג גישה תוקפנית ואנטישמית.
אחד החיבורים שהשפיעו על לותר רבות, לדעת חוקרים, הוא החיבור הפולמוסי-אנטישמי "האמונה היהודית כולה" (בגרמנית: "Der gantze Jüdisch Glaub") משנת 1530 מאת אנטוניוס מרגריטה. לדברי מרגריטה, יהודי מומר, מטרת החיבור הייתה "לחשוף את פניה האמיתיות של הדת היהודית" ולהעלות האשמות חריפות כלפי הרבנים מנהיגי הקהילות היהודיות. מרגריטה הזהיר בספר את קוראיו הנוצריים מפני מגע ומסחר עם יהודים, והפציר בהם שלא להיוועץ ברופאים יהודים תוך שהוא מציג תמונה שלילית של יום השבת היהודי ושל הנוהג להשתמש ב"גוי של שבת". אחת הטענות הקשות בחיבור נוגעת לנאמנותם הפוליטית של היהודים, המצטיירים כנתינים בוגדניים ותומכי מדינות אויב, בראשן האימפריה העות'מאנית. מרטין לותר קרא את הספר בשנת 1539, כ-4 שנים לפני פרסום "על היהודים ושקריהם".
לותר קרא לשריפת בתי כנסת ובתי ספר, השמדת ספרי תורה וסידורי תפילה, התלמוד ושאר ספרי הקודש, הטלת איסור על דרשות של רבנים, הריסת בתים והחרמת נכסים וכספים. לותר טען, שאין לגלות רחמים או התחשבות כלפי היהודים, למנוע מהם את הגנת החוק, ולגייס את "התולעים הרעילות ומטילות הארס" הללו לעבודות כפייה או לגרש אותם אחת ולתמיד.
השפעת החיבור

לדעת חוקרים רבים, משמש ספר זה ציון דרך משמעותי בהתפתחות האנטישמיות המודרנית ארבע-מאות שנה לאחר מכן, השתמשו הנאצים בהוצאה מחודשת של הספר, בהפגנות הראווה בנירנברג שארגנו גבלס ואלברט שפר עבור היטלר. הספר נישא בידי המפגינים והוצג לראווה. למו"ל העיתון הנאצי "דר שטירמר" ניתן עותק ראשון של הספר כאות הוקרה.
ב-8 בנובמבר 1937, ארגן מנהל התיאטרון הבווארי אירוע תרבותי בתיאטרון "רזידנץ" לרגל פתיחת תערוכת "היהודי הנצחי" במינכן. האירוע ביטא את הנושאים היסודיים של התערוכה הנאצית ובחלק הראשון שלו הוצג ביצוע בימתי של קטעים מן הקונטרס של לותר.
הן העורך והן המוציא לאור[דרושה הבהרה] של "על היהודים ושקריהם" ב"כתבי מרטין לותר" נותנים ביטוי ל"חששות מפליגים" לגבי פרסום המסה משום הסיכון ל"גרימת נזק, אם ליהודים ואם ליחסי היהודים-נוצרים". הם קובעים, כי ספרו של לותר "מילא תפקיד גורלי בהתפתחות האנטישמיות בתרבות המערבית", וקובעים נחרצות, כי "אין לראות בשום פנים את הפרסום הזה כמתן הכשר להשקפות המסולפות על האמונה היהודית ומצוות הדת היהודית או להשמצת בני העם היהודי שמסה זו מכילה". הדעה הרווחת בקרב היסטוריונים מאז מלחמת העולם השנייה היא, שלביטויי האנטישמיות של לותר הייתה השפעה רבה ובת-קיימא במהלך המאות שמאז הרפורמציה.
ישנם תאולוגים לותרנים הממעיטים בחשיבותו ובהשפעת הספר על דעת הקהל הגרמנית, עד לאימוצו החוזר בידי המפלגה הנאצית במאה ה-20. ניסיון זה מסתמך על מאמרו של תאולוג לותרני גרמני יוהנס וואלמן אשר הסביר שעם התפתחות תנועת המקפידים בכנסייה הלותרנית, החל מהמאה ה-18, הכנסייה חזרה להדגיש שיש לנצר את היהודים, ולא רק לשנוא ולהשמיד אותם, ושפסוק בברית החדשה המורה על המרת דתם - עדיין לא התקיים, בניגוד לדעתו של לותר.
דחיית הכנסייה הלותרנית לאחר השואה

בסוף המאה ה-20 ולאחר השואה, התוכן האנטישמי של ספר זה ושל כתבים אחרים נדחה על ידי כנסיות לותרניות שונות ברחבי העולם.
מועצת מיזורי של הכנסייה הלותרנית, שרשמה לפניה כי "אנטישמיות וצורות אחרות של גזענות מהוות בעיה מתמשכת בעולמנו", הוציאה בשנת 1983 הודעה רשמית בגנות "הגישה העוינת" של לותר כלפי היהודים:
הכנסייה הלותרנית - מועצת מיזורי מוקירה את מרטין לותר על הצהרתו האמיצה והרצאתו הברורה את תורת כתבי הקודש, אך בה בשעה היא מצטערת מעומק לבה ומגנה הצהרות שהשמיע לותר ואשר מהן משתמעת גישה שלילית ועוינת כלפי היהודים. לאור מספרן רב של התבטאויות חיוביות וחומלות שהשמיע לותר כלפי היהודים במהלך חייו, לא יהיה זה הוגן, על בסיס מספר קטן של הצהרות שליליות (ובלתי אופייניות), שיש להצטער עליהן, להגדיר את המתקן כ"אנטישמי קנאי". מועצת מיזורי של הכנסייה הלותרנית (LCMS) איננה מבקשת "לתרץ" הצהרות אלה של לותר, אלא מגנה ומוקיעה אותן (בלי לגנות ולהוקיע את התאולוגיה של לותר).
ב־1983 אימצה המועצה החלטה רשמית, המתייחסת להצהרות אלה של לותר ומבהירה את עמדתה היא בנושא האנטישמיות.
בשנת 1994 מועצת הכנסייה האוונגלית-לותרנית באמריקה דחתה בפומבי את כתביו האנטישמיים של לותר באמרה:
אנו הנושאים את שמו ואת מורשתו חייבים להכיר בכאב בדברי הנאצה נגד היהודים הכלולים בכתביו המאוחרים של לותר. אנו דוחים את ההתקפה הפוגענית והבוטה הזאת כפי שעשו רבים מעמיתיו במאה ה-16 ועצב עמוק מקנן בנו לנוכח ההשפעות הטרגיות על דורות של יהודים בתקופות מאוחרות יותר. פה אחד עם לותרנים אחרים המיוצגים בפדרציה הלותרנית העולמית, אנו מגנים בעיקר את העובדה, שאנטישמים ניכסו לעצמם את דברי לותר כחלק מהטפותיהם לשנאת יהודים ויהדות בימינו אנו.
הצהרות דומות הוציאה הכנסייה הלותרנית בקנדה.
ראו גם

אנטישמיות נוצרית
הערות שוליים

↑  "לותר, מרטין", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
↑  Michael, Robert. "Luther, Luther Scholars, and the Jews," Encounter 46:4, (Autumn 1985), p. 342
↑  Michael, Robert. "Luther, Luther Scholars, and the Jews," Encounter 46:4, (Autumn 1985), p. 343
1 2  Martin Luther, On the Jews and Their Lies, Trans. Martin H. Bertram, in Luther's Works (Philadelphia: Fortress Press, 1971)
↑  שאול פרידלנדר, גרמניה הנאצית והיהודים: שנות הרדיפות, 1939-1933; תרגמה מאנגלית עתליה זילבר; ספרית אפקים, הוצאת עם עובד, תל אביב 1997; עמ' 288
↑  על התנועה המקפידה בכנסייה הלותרנית, על פי מאמרו של יוהנס ואלמן, "על היהודים"
↑  מאמרו של וואלמן
↑  Uwe Siemon-Netto, "Luther and the Jews," Lutheran Witness 123 (2004) No. 4:19, 21
↑  Q&A: Luther's Anti-Semitism at Lutheran Church - Missouri Synod, www.lcms.org. Retrieved December 15 2005
↑  Lutheran Church, Missouri Synod
↑  Declaration of the Evangelical Lutheran Church in America to the Jewish Community, April 18 1994 Retrieved December 15 2005
↑  Statement by the Evangelical Lutheran Church in Canada to the Jewish Communities in Canada. 5th Biannual Convention of the ELCIC, July 12–july 16 1995. Retrieved December 20 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007570047205171  GND: 1110996365  LCCN: n2003075993  VIAF: 179165226   WorldCat (עם VIAF): 179165226
על המדידה של המעגל

על המדידה של המעגל (ביוונית: Κύκλου μέτρησις, Kuklou metrēsis) הוא חיבור מאת ארכימדס. החיבור, שמכיל שלוש טענות, הוא רק חלק קטן שנותר ממה שהיה עבודה ארוכה הרבה יותר.
הטענות > טענה אחת

טענה אחת קובעת:
השטח של כל מעגל שווה לשטחו של משולש ישר-זווית אשר בו אחת הצלעות הסמוכות לזווית הישרה שווה לרדיוס, והאחרת להיקף, של המעגל
כל מעגל עם היקף c ורדיוס r שווה בשטחו למשולש ישר-זווית עם ניצבים c ו-r. ארכימדס מוכיח את הטענה הזאת בעזרת שיטת המיצוי.
הטענות > טענה שנייה

טענה שתיים קובעת:
היחס בין שטח המעגל לשטח הריבוע הנבנה על קוטרו הוא כמו 11 ל-14.
טענה זו נובעת מן הטענה השלישית.
הטענות > טענה שלישית

טענה שלוש קובעת:
היחס בין היקפו של כל מעגל לקוטרו גדול מ- 3{\tfrac {10}{71}} אבל קטן מ- 3{\tfrac {1}{7}}.
זה מקרב את מה שכעת אנו מכנים הקבוע המתמטי π. הוא מצא את החסמים האלה על ערכו של  \pi  על ידי חסימה במעגל וחסימת המעגל עם שני מצולעים משוכללים דומים בני 96 צלעות.
הטענות > טענה שלישית > קירובים לשורשים ריבועיים

טענה זו גם מכילה קירובים מדויקים לשורש הריבועי של 3 (אחד גדול יותר ואחד קטן יותר) ומספרים גדולים אחרים שאינם ריבועים מושלמים. אף על פי כן, ארכימדס לא נותן הסבר כיצד הוא מצא את המספרים הללו. הוא נותן את החסם העליון והתחתון ל-3√ כ-:
 {\tfrac {1351}{780}}>{\sqrt {3}}>{\tfrac {265}{153}}\,.
האומדן המצוין הזה ל-3√ מציע שארכימדס חזה את שיטת השברים המשולבים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435892505171  BnF: cb12189969w (data)  GND: 4309870-8  LCCN: no97014493  VIAF: 260329899   WorldCat (עם VIAF): 260329899 
המעגל והמשולש שווים בשטחם.
דוגמאות לאיך ארכימדס חישב את פאי. ארכימדס השתמש במצולע בן 96 צלעות כדי למצוא את הקירוב שלו.
פגישה לאין קץ (אלבום)

| --- | --- |

 אלבום גרסאות כיסוי מאת יגאל בשן
 יצא לאור:  2009
 שפה:  עברית
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 הפקה:  יגאל בשן, דורון מזרחי
פגישה לאין קץ הוא אלבום סולו של הזמר הישראלי יגאל בשן, שיצא בשנת 2009. האלבום מורכב מגרסאות כיסוי של שירים עבריים מהקלאסיקה הישראלית. את האלבום עיבד הגיטריסט דורון מזרחי, אותו הפיק מוזיקלית יחד עם יגאל בשן. האלבום זכה לביקורות טובות ושיר הנושא שלו, "פגישה לאין קץ", הושמע רבות ברדיו.
הרעיון לחדש שירים עבריים קלאסיים עלה במוחו של בשן עוד בשנות ה-70, כשהקליט את השיר "עין גדי", אבל נדחה על ידו כל פעם לטובת יצירת תקליטים חדשים. הרעיון התממש רק כשפגש בדורון מזרחי והשניים הקליטו סקיצה לשיר "בית הערבה".
רשימת השירים

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | הימים הארוכים העצובים  | 3:39 |
| 2. | תלבשי לבן  | 3:07 |
| 3. | פגישה לאין קץ  | 3:55 |
| 4. | בית הערבה  | 3:43 |
| 5. | זמר אהבה לים (שאני גל)  | 4:26 |
| 6. | פרח הלילך  | 4:16 |
| 7. | השעות הקטנות של הלילה  | 3:56 |
| 8. | עין גדי  | 4:06 |
| 9. | דבר אליי בפרחים  | 3:34 |
| 10. | כחולה כחלום  | 2:49 |
| 11. | שיר סיום  | 3:17 |
| משך כולל: | משך כולל: | 40:53 |
ספיידרמן: יקום העכביש

| --- | --- |

עטיפת החוברת The Amazing Spider-Man Vol.3 #9 מנובמבר 2014, אמנות מאת אוליביה קויפה.
 מידע קומיקס
 יוצר:  דן סלוט
 סוגה:  קומיקס
 תקופת פרסום מקורית:  נובמבר 2014 – פברואר 2015 (כ־93 ימים)
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפת המקור:  אנגלית
 מוציא לאור:  מארוול קומיקס
 מספר החוברות:  7 (סיפור עיקרי) 10 (גבול יקום העכביש) 15 (חוברות קשורות)
יקום העכביש (באנגלית: Spider-Verse) היא קשת סיפור נרחבת, שפורסמה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול על ידי חברת מארוול קומיקס. הסיפור העיקרי נמשך כשבע חוברות עיקריות בין נובמבר 2014 לפברואר 2015 בכתיבתו של דן סלוט ובאיורם של אוליביה קויפה וג'וספה קאמונקולי. עלילת הסיפור מציגה מספר גרסאות שונות של ספיידרמן, הן מיקומים מקבילים והן וממדיות אחרות, אשר מותקפים בידי נבל-העל מורלון וקבוצת היורשים. השראת הסיפור מגיעה משני הפרקים האחרונים של "ספיידרמן: סדרת האנימציה" (הפרק הכפול "מלחמות העכביש") העוסקים בספיידרמנים שונים היוצאים להילחם ברחבי הממדים נגד נבלים. לעלילה קדמו שני גליונות חדשים של סדרת "ספיידרמן העליון" המבוטלת, גליונות של "ספיידרמן 2099" והרצה בת חמש חוברות של מהדורות מוגבלות תחת השם "גבול יקום העכביש". קשת הסיפור כללה כל אחד ואחד מגיבורי-העל הנושאים בכוחות עכביש שהוצגו עד כה, למעט ספיידרמן המדהים מסיבות משפטיות.
קשת הסיפור קיבלה ביקורות חיוביות, ומספר דמויות שהוצגו בעקבותיה קיבלו סדרות משלהן, כמו סילק מארץ-616 וספיידר-גוון מארץ-65. מספר גרסאות של ספיידרמן התאחדו מחדש בכרך השני של "יקום העכביש", אשר התרחש במהלך "מלחמות סודיות" של שנת 2015, והם המשיכו לפעול במשותף בסדרה החדשה "לוחמי הקורים". אירועי "יקום ונום" משנת 2017 נבנו באופן דומה, וכללו גרסאות מיקומים מקבילים של ונום במקום. הרעיון לאיחודן של מספר גרסאות חלופיות של ספיידרמן נחקר בהרחבה במשחקי מחשב ובסדרת האנימציה "אולטימייט ספיידרמן", כאשר סרט ההנפשה הממוחשבת "ספיידרמן: ממד העכביש" משנת 2018 היווה עיבוד רופף לקשת הסיפור. בשנת 2018 יצא סיפור המשך ליקום העכביש שנקרא "ספיידר-גדון".
בין הדמויות השונות שמופיעות בקשת הסיפור נמנים בין היתר ספיידרוומן, ספיידר-גוון, סילק, סקרלט ספיידר, אולטימייט ספיידרמן, בן ריילי, ספיידרמן העליון, ספיידר-גירל, מיי פארקר, ספיידרמן 2099, ספיידרמן מיקום בית אם, איירון ספיידר ממלחמת אזרחים חלופית, ספיידרמן מארץ-1983, ספיידרמן שהצטרף לארבעת המופלאים, ספיידרמן מארץ-13, האחר, ספיידר-גובלין מארץ-21205, קפטן "פלאש" ספיידר, ספיידר-האם, ספיידרמן מיקום מארוול 1602, ספיידרמן בעל שש הזרועות, ספיידרמן ממשחקי קפקום, ספיידרמן נואר, ספיידרמן מארץ-982 ואדם-עכביש מארץ-001.
"יקום העכביש" ממוקם במקום ה-25 ברשימת 25 הסיפורים הגדולים של ספיידרמן, לפי IGN ובמקום ה-21 ברשימת 25 הסיפורים הגדולים של ספיידרמן בכל הזמנים, לפי מגזין CBR.com
עלילת הסיפור > הקדמה

בארץ-311 של יקום מארוול 1602, פיטר פרקוואיי נמצא בתיאטרון הגלוב כשמורלון מגיע. הוא מנסה להגן על עצמו, אך מורלון חזק יותר ושואב את כוח החיים שלו. רגע לפני שמורלון נעלם לממד אחר, הוא מצהיר שכל העכבישים ימותו. מעט לאחר מותו של פיטר פרקוואיי, היקום שלו מושמד.
עלילת הסיפור > גבול יקום העכביש > גבול יקום העכביש: ספיידרמן העליון

ספיידרמן העליון (מוחו של דוקטור אוקטופוס בתוך גופו של ספיידרמן) נמשך לתוך מערבולת זמן אל שנת 2099. הוא מנסה לחזור הביתה, אך הוא מועבר במקום זאת לכדורי ארץ חלופיים, שם הוא מוצא את גופותיהם של ספיידרמנים שנשחטו ונושאים את אותם פצעי דקירה. הוא מחליט לאסוף צבא של ספיידרמנים כדי להילחם ברוצח.
בארץ-2818, עולם ביתו של סייבורג ספיידרמן, ספיידרמן העליון וקבוצתו החדשה (שכוללת את ספיידרמן נואר, הספיידרמן בעל שש הזרועות, קוף העכביש, אשלי ברטון והספיידרמן המתנקש) אורבים לקארן מקבוצת היורשים, אך הוא אינו מושפע מכלי הנשק שלהם. הקבוצה מצליחה להימלט רק כאשר אחיו של קארן, בריקס ובורה, מגיעים והשלושה נלחמים בין עצמם. בינתיים, קארן נמלט מהעימות ביניהם ומזנק לתוך מולטי-יקום אחר כדי להרוג גרסה חלופית של אי-אפאיק - הוא מזכיר לו את חייו הקודמים כחבר קבוצת היורשים ושואב ממנו את כוח החיים.
עלילת הסיפור > גבול יקום העכביש > גבול יקום העכביש: המיני סדרה

בעולם ביתו של ספיידרמן נואר, ארץ-90214, ספיידרמן מותקף בידי קארן בזמן שהוא נלחם במיסטריו. הוא ניצל בידי ספיידרמן העליון, שמגיע בזמן ולוקח אותם חזרה לשנת 2099.
בארץ-65, גוון סטייסי הופכת לספיידרוומן, בשעה שפיטר פארקר הופך אל הלטאה. הוא מת כשהוא מנסה להגן על גוון, והיא מואשמת במותו על ידי ג'יי ג'ונה ג'יימסון ואביה, מפקד משטרת ניו יורק קפטן ג'ורג' סטייסי. סטייסי חברה בלהקת רוק נשית בשם המרי ג'יינס, שמונהגת בידי מרי ג'יין ווטסון. בזמן הופעה של הלהקה, מתנקש מנסה להתנקש בחייו של ג'ורג' סטייסי. גוון מביסה אותו אך קפטן סטייסי מחזיק את ספיידרוומן באיומי אקדח. היא נאלצת לחשוף את זהותה הסודית. קפטן סטייסי ההמום אומר לה לעזוב את המקום כל עוד היא יכולה. רצף האירועים נחזה בידי ספיידרמן הבריטי, ספיידר-UK.
ביקום יפני בסגנון אנימה, אהרון אייקמן משתמש בכוחות העכביש שלו בשריון מתקדם כדי להפוך לספיידרמן. לפני שנים, אהובתו קאורי איקגמי מצאה את בתה לאחר תאונת דרכים כשהיא סובלת ממוות מוחי. בעקבות המקרה, קאורי התבודדה, אך כעת היא חוזרת בטענה שבתה התעוררה ממצבה והשתלט עליה משהו. בתה של קאורי מאלצת אותה לחטוף אנשים, היא משתלטת גם עליהם ומרכיבה מהם צבא. אהרון מתכונן לעימות המתקרב ובא כאשר מורלון מופיע בפניו ואומר לו ש"זהו סוף הסיפור שלו", אך אין זה ידוע אם הוא הרג את טוטם העכביש או לא.
בארץ-51412, פאטון פארנל הוא צעיר מעורער בנפשו שמתגורר עם דודו המתעלל טד. פאטון "עורך ניסויים" בבעלי חיים ומרגל אחר שכנתו שרה ג'יין. בטיול לתעשיות AI-קורפ, פאטון ננשך בידי עכביש אדום ואט אט מתחיל להציג תכונות עכבישאיות. הוא לוכד אנשים ואת דודו המתעלל במלכודות קורים לצורך מזון. כששרה ג'יין מגיעה לביתו בחיפוש אחרי החבר שלה ג'ין, פאטון מנשק אותה, נושך את צווארה ואז הופך למפלצת עכבישאית גדולת ממדים. מורלון מגיע ושואב את כוח החיים שלו, בכך מאפשר לשרה ג'יין להימלט. בבוקר שאחרי, מאות עכבישים שחורים קטנים פורצים מתוך הנשיכה שעל צווארה של שרה.
עלילת הסיפור > גבול יקום העכביש > גבול יקום העכביש: ספיידרמן 2099

מיגל מקבוצת אקסיילז המולטי-יקומית מתחיל לקבל חזיונות לתקופה שבה מיגל אוהרה נהרג במלחמת הגורלות. הוא מתכונן לעזוב לארץ-616 לתקופה בה מורלון נהרג בפעם הראשונה. כאשר מורלון הורג את הגרסה החלופית של ספיידרמן 2099 ממערבולת הזמן, מיגל מארץ-616 מתחיל להרגיש את מקרי המוות מאחר שהוא תקוע במאה ה-21. בדיוק כשמיגל מהאקסיילז מתכונן לזנק לתוך מערבולת בין-ממדית, מורלון מגיע והורג אותו בנוכחותו של מיגל של ארץ-616. מורלון נסוג מהמערבולת מאחר שהוא חושש מספיידרמן של ארץ-616. מיגל עצמו מבין שעליו למצוא את פיטר פארקר.
עלילת הסיפור > גבול יקום העכביש > גבול יקום העכביש: ספיידרמן המדהים

במולטי-יקום, בילי בראדוק - הידוע בכינויו ספיידר-UK - הוא אחד המגויסים החדשים לחיל קפטן בריטניה. הוא סורק את היקומים האחרים ורואה את מותם של הספיידרמנים החלופיים מידיהם של היורשים: מורלון מחסל את ספיידרמן מארץ-1983 ואת חבריו אייסמן וכוכב אש; בריקס ובורה הורגים את עכביש החתול מארץ-999; ובארץ-7831, דיימוס הורג את ספיידרמן וכמה מהתושבים החייתיים של כדור הארץ החלופי. אחיו של דיימוס, ג'ניקס, חש שבילי בראדוק צופה בהם, ומיד מנתק את הקשר ביניהם. כאשר סטורנין וליידי רומא מחיל קפטן בריטניה מביעים דאגה על התקריות אשר גורמות להשמדתם של יקומים שלמים, ספיידר-UK מנסה להסביר את הריגתם של הספיידרמנים ברחבי המולטי-יקום. סטורנין דוחה מעליו את ההסבר, אך רומא מגלה סימפתיות ונותנת לו קמע שיאפשר לו לנדוד בקור החיים כדי להציל את שאר הספיידרמנים הנותרים. בארץ-982, דיימוס תוקף את מיי פארקר (בתו של פיטר וגיבורת-העל הידועה בתור ספיידר-גירל). החבר שלה ווס, יחד עם פיטר ומרי ג'יין מקריבים את חייהם כדי להציל אותה ואת אחיה התינוק בן. ספיידר-UK וספיידרמן השורד האחרון מגיעים דרך פורטל ולוקחים אותה ואת בנג'י. מיי נשבעת להרוג את דיימוס.
עלילת הסיפור > חלק ראשון - ההתאספות

בארץ-001, ורנה ודיימוס מקבוצת היורשים מתעמרים במורלון על גרסאות הספיידרמנים שהרג. ורנה יוצאת למסע ציד עם הציידים שלה סייבל, קרבינוף ופיירהארט (גרסאות ארץ-001 לסילבר סייבל, קרייבן הצייד ופומה). דיימוס אומר למורלון שמשפחת היורשים יודעת שהוא התחמק מסיב ספציפי בקור החיים הגדול, שמתברר כארץ-616.
בארץ-616, ספיידרמן וסילק נפגשים עם ספיידרוומן, ספיידר-גירל, ספיידרמן 2099, ספיידר-UK, ספיידר-גירל מארץ-982 וספיידר-האם. ספיידר-UK מסביר שהם הספיידרמנים מממדים אחרים ושכל הסיבים בקור החיים הגדול נפגשים עם פיטר פארקר מארץ-616. ספיידר-UK אומר לו שאחיו של מורלון, דיימוס, מגיע לארץ-616 וכולם עוברים דרך פורטל לממד אחר.
במזרח אירופה, מקום מפקדתם של הלוחמים החדשים, כפילו של פארקר קיין - הידוע בכינויו סקרלט ספיידר - וחברים נוספים של הלוחמים החדשים מוכים בידי דיימוס. קיין דוקר את דיימוס בחזהו באמצעות דוקרני הזרוע שלו. דיימוס מבין שקיין יכול לפגוע בו מכיוון שהוא המארח הנוכחי של האחר. ספיידרמן הזקן מארץ-70105 וספיידרוומן מארץ-65 מופיעים. דיימוס שובר את עמוד השדרה של ספיידרמן הזקן והיתר נמלטים דרך הפורטל.
בארץ-13, קבוצה גדולה של ספיידרמנים מתאספת. ספיידרמן הקוסמי אומר לספיידרמן שזהו העולם בו מעולם לא איבד את כוח האניגמה ושהיורשים יהיו טפשים אם יגיעו לכאן. אולם, הוא אינו יכול לעזוב את עולמו אחרת כוח האניגמה יישאר מאחור. ספיידר-UK אומר שמלחמה מתקרבת ושפיטר פארקר הוא הספיידרמן הגדול מכל שאר הספיידרמנים.
בארץ-001, שולחן הארוחה מתמלא בגופותיהם בעלי המום של טוטמי הספיידרמן ובריקס, בורה, ג'ניקס ודיימוס מחכים בקוצר רוח לבואו של מורלון. דיימוס מבטל את דאגתו של ג'ניקס שהספיידרמנים השונים מתאגדים יחדיו. אבי המשפחה סולוס מגלה להם שידע כל הזמן היכן הכלה, האחר והנצר ממוקמים ושואל את ילדיו מה משמעות קור החיים והגורל עבורם. בריקס ובורה רואים את קור החיים כמשחק נצחי, תחרות שמבקשת להחליט מי יכול להרוג כמה שיותר טוטמים. ג'ניקס רואה בקור החיים פאזל שעליהם לפתור, וזאת משום שאל העכביש האורג הגדול אמר לו שלעולם לא יוכל לחשוף את סודותיו. דיימוס רואה את קור החיים כרישיון להוללות, וזאת משום שהאורג הגדול הודיע לו שימות לפני אביו ושהוא רוצה להנות ולחיות את חייו במלואם. מורלון מציין שכיורשו הנבחר של סולוס, קור החיים הוא המורשת והחובה הבלעדית שלו. סולוס אומר שקור החיים הוא כל הדברים ומצוי בכל מקום, וכן שמדובר בממלכה שלהם - מה שהופך אותם ליורשים של כל הבריאה. ספיידרמן מארץ-9105 קורא ליורשים גנבים ומזהיר אותם ששאר הספיידרמנים יעצרו אותם.