stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפיגוע המשולב בצומת אריאל

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |

צומת גיתי, המוקד השני של הפיגוע (מבט מאזור התעשייה ברקן)
 תאריך:  17 במרץ 2019
 מקום:  צומת אריאל וצומת גיתי בשומרון
 קואורדינטות:  32°06′36″N 35°08′37″E﻿ / ﻿32.11°N 35.143506°E﻿ / 32.11; 35.143506
 סוג:  פיגוע דקירה, פיגוע ירי
 נשק:  סכין ורובה שנחטף מחייל
 הרוגים:  2 - אזרח וחייל צה"ל
 פצועים:  1 - חייל צה"ל
 מבצע:  מחבל פלסטיני (עומאר אבו לילא)
 מניע:  טרור פלסטיני לאומני
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) צומת אריאל(למפת צפון השומרון רגילה) צומת אריאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת אריאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת אריאל
 
הפיגוע המשולב בצומת אריאל הוא פיגוע טרור פלסטיני שכלל דקירה וירי. הפיגוע בוצע בצומת אריאל וצומת גיתי אבישר באזור השומרון בי' באדר ב' תשע"ט, 17 במרץ 2019.
בפיגוע נרצחו חייל צה"ל ואזרח ישראלי. חייל נוסף נפצע באופן קשה בפיגוע. כוחות הביטחון ניהלו מצוד אחר המחבל והוא נורה למוות כעבור יומיים במהלך ניסיון לעוצרו.
רקע

בחצי השנה שקדמה לפיגוע נערכו בשומרון פיגועים קטלניים אחדים בידי מחבלים פלסטינים בודדים שתקפו אזרחים ישראלים וחיילי צה"ל: פיגוע הירי באזור התעשייה ברקן, פיגוע הירי בגבעת אסף ופיגוע הירי בצומת עפרה.
לאבטחת הגזרה הוצב גדוד 334 מחיל התותחנים באזור אריאל. הגדוד עבר הכשרה בת שבוע לפני שנשלח למשימת האבטחה בגזרה.
הפיגוע

ביום ראשון בבוקר, י' באדר ב' ה'תשע"ט, 17 במרץ 2019, הגיע המחבל לצומת אריאל וניסה לדקור חייל צה"ל שעמד בתחנה יחד עם גל קיידאן. החייל הדף את המחבל ואז דקר המחבל את חייל צה"ל גל קיידאן מגדוד הרעם של חטיבת האש 282 וחטף את נשקו. קיידאן הדקור נאבק במחבל אך המחבל ירה בו למוות. הצמד של גל דרך את נשקו אך לא ירה מכיוון שהיה מעצור בנשק. לאחר תפעול המעצור ירה לכיוון המחבל שהספיק כבר לברוח אל הכיכר. המחבל עלה אל הכיכר שבמרכז הצומת, עמד עליה ופתח באש לעבר מכוניות נוסעות. מפקד הכוח ירה מעבר לכביש ופצע את המחבל באורח קל בכתפו.
הרב אחיעד אטינגר, ראש ישיבת עוז ואמונה בדרום תל אביב ותושב היישוב עלי, שנהג ברכבו וכבר עבר בנסיעה את הצומת, שמע את קולות הירי ושב למקום. הוא היה חמוש וירה באקדח שברשותו גם הוא לעבר המחבל. המחבל, חמוש ברובה אותו נטל מן החייל, השיב באש לעבר אטינגר, פגע בו ופצע אותו באורח אנוש. בדיעבד התברר שבחתירתו אל המחבל הציל הרב אטינגר את חייה של אישה בהריון מתקדם שהייתה על כוונת המחבל.
לאחר מכן שדד המחבל רכב תוך שהוא מאיים על נהגו בנשק שחטף, נסע לצומת גיתי אבישר, שם ירה לעבר חייל נוסף ופצעו באורח קשה. לאחר מכן נסע המחבל לעבר העיירה הפלסטינית בורוקין, שם נטש את הרכב.
המחבל שביצע את הפיגוע הוא עומאר אבו לילא, פלסטיני בן 19 מהעיירה הפלסטינית זאוויה שבאזור סלפית במרכז השומרון, סמוך לאריאל. אבו לילא היה סטודנט באוניברסיטה הפתוחה אל-קודס בסלפית.
לאחר הפיגוע

ב-18 במרץ יום לאחר הפיגוע נפטר הרב אחיעד אטינגר מפצעיו. כשבוע לאחר מכן ילדה האישה שניצלה בזכותו והתינוק שנולד נקרא על שמו.
ב-19 במרץ, יומיים לאחר הפיגוע, אותר המחבל במבנה נטוש בכפר עבוין. כוח משולב של הימ"מ, צה"ל והשב"כ כיתר את המקום. בתגובה ירה המחבל לעבר הכוחות. אלה השיבו בירי לעברו, שממנו נהרג.
באפריל באותה שנה, לקחו מוסדות בני דוד עלי חסות על הישיבה של הרב אחיעד אטינגר בדרום תל אביב, ופיתחו אותה.
ב-29 במאי פרסם דובר צה"ל את תחקיר צה"ל אודות הפיגוע. התחקיר העלה כשלים מבצעיים הנוגעים למשמעת המבצעית של הכוח בשטח, לפעולות החסרות בהכנתו למשימה ובבקרת המפקדים. רמטכ"ל רא"ל אביב כוכבי ציין כי הכוח שהוצב בצומת התנהל בצורה לקויה ולא ביצע את המצופה מלוחמים בזירת פיגוע. בעקבות התחקיר העיר מפקד עוצבת געש תת-אלוף אבי גיל הערה פיקודית למפקד הגדוד ומפקד הסוללה. כן הודחו מלחימה מספר חיילים שלא פעלו כמצופה מלוחמים בזירת פיגוע.
בנו של הרב אחיעד אטינגר, הראל, מפקד צוות ביחידת אגוז נהרג במהלך התמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל
לאחר הפיגוע > תגובות לפיגוע

בכפר הפלסטיני בורוקין, שאליו נמלט המחבל לאחר הפיגוע, הוחלט כשבוע לאחר הרצח לקרוא לרחוב הראשי של הכפר על שם המחבל.
ראו גם

הפיגוע בצומת אריאל (2018)
פיגועי טרור בישראל ב-2019
פיגוע הירי באריאל (2022)
הערות שוליים

↑  אסף משניות, פיגוע מתחת לאף, באתר ערוץ 7, 20 במרץ 2019
↑  אלישע בן קימון, איתי בלומנטל, אליאור לוי, רועי רובינשטיין, ענבר טויזר ורותם אליזרע, פיגוע משולב ליד אריאל: הרוג ופצועים אנוש וקשה, באתר ynet, 17 במרץ 2019
↑  אור רביד, אמיר בוחבוט ויפעת רוזנברג‏, בן 19 ללא עבר ביטחוני: זה המחבל החשוד מהפיגוע באריאל, באתר וואלה, 18 במרץ 2019
↑  כאן רשת ב', 26 במרץ 2019, 23:40.
↑  אליאור לוי, איתי בלומנטל ואלישע בן קימון, בתום חילופי אש: חוסל המחבל שביצע את הפיגוע באריאל, באתר ynet, 19 במרץ 2019
↑  אבי זיתון, תחקיר הפיגוע ליד אריאל במרץ: הערה לקצינים, לוחמים הודחו, באתר ynet, 29 במאי 2019
↑  תחקיר הפיגוע באריאל: הכוח התנהל בצורה לקויה, מספר חיילים הודחו מלחימה
↑  יהונתן גוטליב, רחוב על שם המחבל שרצח באריאל, באתר ערוץ 7, ‏24/03/2019
דימיטר גלבצ'ב

דימיטר בוריסוב גלבצ'ב (בבולגרית: Димитър Борисов Главчев, נולד ב-15 באוגוסט 1962) הוא פוליטיקאי בולגרי שכיהן כראש ממשלת בולגריה ושר החוץ, במסגרת ממשלת מעבר. הוא פוליטיקאי עצמאי ומכהן גם כמבקר המדינה של בולגריה (אנ') בחופשה ללא תשלום. הוא היה בעבר חבר במפלגת אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה וכיהן כחבר האספה הלאומית מ-2009 עד 2021. בשנת 2017 הוא כיהן זמן קצר כיו"ר האספה הלאומית.
ביוגרפיה

הוא נולד ב-15 באוגוסט 1962 בסופיה. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה בשנת 1987 כרואה חשבון. הוא קיבל תואר שני ביחסים בין-לאומיים.
גלבצ'ב עבד כרואה חשבון במשך כ-30 שנה, 20 מהן כרואה חשבון עצמאי.
פעילות פרלמנטרית

גלבצ'ב נבחר ב-2009 לאספה הלאומית מטעם מפלגת אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה. הוא כיהן 5 קדנציות נוספות כחבר פרלמנט.
בכהונתו בפרלמנט שימש גלבצ'ב כחבר בוועדת התקציבים והכספים. בתפקיד זה סייע בניסוח "חוק מבקר המדינה" מ-2010.
בשנת 2011 הוא מונה לסגן יו"ר מפלגת אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה בפרלמנט..
במהלך האספה הלאומית ה-43 (אנ'), הוא מונה לסגן יו"ר האספה הלאומית, והוביל את ישיבות האספה בזמן היעדרותה של היו"ר צצקה צאצ'בה (אנ').
גלבצ'ב לא העמיד את עצמו לבחירה לפרלמנט בבחירות בבולגריה בנובמבר 2021.
פעילות פרלמנטרית > כיו"ר האספה הלאומית

גלבצ'ב כיהן כיו"ר האספה הלאומית ה-44 מ-18 באפריל עד ל-17 בנובמבר 2017.
גלבצ'וב התפטר ב-17 בנובמבר, לאחר תקרית עם מנהיגת המפלגה הסוציאליסטית הבולגרית, קורנליה נינובה (אנ'), אותה הוא אילץ לעזוב את הישיבה בשל 'העלבת' ראש הממשלה בויקו בוריסוב.
כיו"ר לשכת הביקורת

ב-26 ביולי 2023 גלבצ'ב נבחר לתפקיד מבקר המדינה של בולגריה בתמיכת 148 חברי פרלמנט. ב-31 ביולי, גלבצ'וב החל רשמית כהונה בת 7 שנים.
כראש ממשלה זמני

ב-28 במרץ 2024, לאחר התפטרותה של ממשלת ניקולאי דנקוב, גלבצ'וב נפגש עם הנשיא רומן ראדב. על פי חוקת בולגריה, גלבצ'ב, כמבקר המדינה, יכול להיבחר על ידי הנשיא לכהן כראש ממשלה זמני.
למחרת, ראדב הכריז שגלבצ'ב מיועד לתפקיד ראש הממשלה, והזמין אותו לפגישה נוספת ב-30 במרץ.
ב-30 במרץ, ראדב העניק לגלבצ'ב רשמית את האחריות להרכיב ממשלה זמנית.
על פי הצעת חוק שהתקבלה על ידי האספה הלאומית ב-29 במרץ, גלבצ'ב ייקח חופשה ללא תשלום מלשכת מבקר המדינה.
הוא הושבע כראש ממשלה זמני באספה הלאומית ב-9 באפריל, והוא יכהן בתפקיד עד לסיום המשא ומתן על הרכבות הממשלה לאחר הבחירות הקרובות לפרלמנט (אנ'). במהלך מסיבת עיתונאים משותפת עם ראש הממשלה היוצא, ניקולאי דנקוב, הוא הבטיח בחירות הוגנות בבולגריה.
במהלך ישיבת הממשלה הראשונה שלו, הכריז גלבצ'ב כי המשימה העיקרית של הממשלה היא להבטיח שיתקיימו בחירות חופשיות והוגנות. הוא כיהן בתפקידו עד ינואר 2025, מועד בו הושבעה ממשלתו של רוסן ז'ליאזקוב.
גיאה נודיה

גיאָה נוֹדיָה (בגאורגית: გია ნოდია) או גיאורגי נודיה (נולד ב-4 בספטמבר 1954, רוסיה) הוא חוקר מדע המדינה גאורגי ושר החינוך והמדעים של גאורגיה מה-1 בינואר 2008.
נודיה סיים את לימודיו בחוג לפילוסופיה ופסיכולוגיה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי בשנת 1976 ומשנת 1980 ועד 2001 הוא עבד במכון לפילוסופיה של האקדמיה הגאורגית למדעים. משנת 1992 הוא עומד בראש צוות החשיבה של המוסד הטביליסאי, המכון הקווקזי לשלום, דמוקרטיה ופיתוח. לאחר הרכבת הממשלה הגאורגית מחדש בינואר 2008, הוא מונה לתפקיד שר החינוך והמדעים.
במסגרת השינויים שבוצעו בצמרת הממשלה בעקבות התבוסה הגאורגית במלחמה נגד רוסיה, באוגוסט 2008, פוטר נודיה, ב-15 בדצמבר, מתפקידו יחד עם שר ההגנה דוד קזרשווילי ושרת החוץ אקה טקשלאשווילי. מחליפו בתפקיד יהיה שר המשפטים של גאורגיה, ניקה גוורמיה ‏.
הערות שוליים

↑  גאורגיה: שרי החוץ וההגנה פוטרו, באתר ynet, 5 בדצמבר 2008
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מיה מימינושווילי |  שר החינוך והמדעים של גאורגיה   2008  | הבא: ניקה גוורמיה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349443005171  BnF: cb13190310r (data)  GND: 120729997  ISNI: 0000 0001 1662 2013  LCCN: n86090747  NKC: jn19981001892  NTA: 171378539  RERO: 02-A018633010  SELIBR: 268835  SUDOC: 090199316  VIAF: 66608393   WorldCat (עם VIAF): 66608393 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאורגים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רצח תומר חזן

רצח תומר חזן הייתה פרשת רצח על רקע לאומני של חייל צה"ל תומר חזן, בן 20 מבת ים. גופתו התגלתה סמוך לכפר סניריא ב-20 בספטמבר 2013.
הפרשה עוררה עניין תקשורתי עקב העובדה שהרוצח הכיר את חזן היטב והיה מצוי עמו בקשרי ידידות דרך עבודתם המשותפת במסעדה בבת ים.
רקע

תומר חזן נולד ב-13 בדצמבר 1992, והיה בנם השלישי של שרה ואריה חזן. הוא גדל בראשון לציון ובבת-ים, והתחנך בבית הספר הממלכתי-דתי "ציפורי" ובתיכון חשמונאים במגמת תקשורת. לאחר מכן התגייס לחיל האוויר ושירת בגף אבטחת מידע בבסיס פלמחים.
במקביל עבד חזן במסעדת "צחי בשרים" ברחוב הרצל בבת-ים. בין העובדים במקום היה גם שוהה בלתי חוקי פלסטיני בשם נידאל עמאר. אחיו של נידאל, נור א-דין, כלוא בישראל בשל עבירות ביטחוניות, והוא זה שלחץ על אחיו לבצע חטיפה כדי לאפשר את שחרורו.
פרשת הרצח

ב-20 בספטמבר 2013, לאחר שכנועים חוזרים ונשנים מצידו של נידאל עמאר שחזן יבוא עמו למקום מגוריו, הם נפגשו ונסעו יחד במונית למחסום שערי תקווה. חזן התלווה אליו אל שטח פתוח סמוך לכפר סניריא, בטענה כי נמצא שם "מטמון עתיק" ושעמאר זקוק לעזרה כדי לחפור אותו במלואו וכי חזן "יזכה לנתח מהשלל".
השניים חצו דרך פרצה בגדר, עלו לכלי רכב יחד עם אחיו של נידאל, סאלם, ונסעו למבנה נטוש. סאלם עזב וחזר לאחר שעתיים מחופש לשוטר פלסטיני. הוא אזק את חזן באזיקון, כיסה את עיניו, ובאותו זמן שבר אחיו, נידאל, את המכשיר הסלולרי של חזן, כדי שלא ניתן יהיה לאכן את מיקומו. חזן הובל אל מטע זיתים סמוך ושם חנק אותו נידאל למוות באמצעות חגורה. הגופה הושארה במטע הזיתים כמה שעות, ובשעה 22:00 שבו האחים למטע והשליכו את הגופה לבור מים סמוך. נידאל נטל מגופתו של חזן תעודות מזהות לצורך ניהול המשא ומתן על גופתו, והאחים תכננו להעביר את הגופה לארגון טרור, כדי שישא וייתן על החזרתה תמורת שחרור אסירים, בעיקר אחיהם נור א-דין.
בערב, דיווחו הוריו של חזן על היעלמותו. מספר שעות לאחר מכן הגיעו לשב"כ דיווחים אודות אפשרות על אירוע חטיפת חייל. במשטרה ובשב"כ פתחו בחיפושים ולפנות בוקר עצרו את עמאר ואת אחיו. בחקירתו סיפר עמאר כי תכנן לסחור בגופת החייל, בתמורה לשחרור אחיו, נור א-דין, פעיל תנזים המרצה מאסר בכלא הישראלי. עמאר קיבל סיוע משני אחיו, נור וסאלם, ונגד שלושתם הוגשו כתבי אישום אל בית הדין הצבאי בשומרון בעוון חטיפה ורצח בכוונת תחילה.
נגד בעל מסעדת "צחי בשרים", צחי אנטבי, הוגש כתב אישום בעוון העסקת שוהה בלתי חוקי שלא כדין ובעוון הלנת הרוצח בדירתו מעל המסעדה שבבת ים. אנטבי הורשע ונגזרו עליו 6 חודשי עבודות שירות. ימים אחדים לאחר מכן הושלכה פחית ובה חומר דליק לעבר אדנית מחוץ למסעדתו, ככל הנראה כניסיון להצית את הסניף.
חודשים לאחר הרצח התגלה כי סאלם העביר דרך תוכנית טלוויזיה פלסטינית מסר חשאי לאחיו הכלוא בישראל, נור א-דין, ובו סיפר כי ההכנות לחטיפה מתקדמות. בפרק בתוכנית "למענכם" ששודר בחודש מאי, עלה סאלם לשידור כדי למסור ד"ש לאחיו, תוך ציון כי "בקרוב העגל יהיה בתוך הכלוב ונחגוג את חירותם של כל האסירים". "עגל" הוא שם הקוד שניתן לחזן. מי שאיתרו את הקטע מהתכנית הם אנשי ארגון "מבט לתקשורת הפלסטינית".
תגובות והנצחה

הפרשה עוררה בישראל הדים לאור העובדה שעמאר הועסק במסעדה ללא האישורים המתאימים. בעקבות הפרשה התקיימה בבת ים הפגנת זעם שקראה לבעלי עסקים לא להעסיק ערבים ולנקמת מוות. שר הכלכלה והמסחר נפתלי בנט הגיב בחריפות וטען כי הפרטנר הפלסטיני לא השתנה ויש להילחם בו בעוצמה. לעומתו יו"ר האופוזיציה דאז שלי יחימוביץ' קראה לראש הממשלה בנימין נתניהו שלא להיכנע לטרור ולהמשיך את המשא ומתן מול אבו מאזן והעם הפלסטיני.
חזן מונצח בתיכון חשמונאים בבת-ים בו למד. שבוע לאחר הרצח נפתח משחקה של קבוצת הכדורגל מכבי תל אביב, שחזן היה מאוהדיה, בדקת דומייה ובהנפת שלטים לזכרו ביציע. בשנים לאחר מכן השתתפו שחקני הקבוצה בטורנירים בקטרגל לזכרו.
בשנת 2019 הוקמה בגבול בת-ים עם ראשון לציון כיכר על שם תומר חזן, בעיצוב רענן כספין. הכיכר ממוקמת סמוך לשכונת "פואבלו אספניול" בה התגורר חזן בראשית חייו. חזן מונצח בבית ספרו, במועדון החיילים בבסיס בו שירת וכן באתר אינטרנט ובעמוד פייסבוק ייעודי.
הערות שוליים

↑  ניר דבורי, ‏תיעוד: רגעיו האחרונים של סמל תומר חזן ז"ל, באתר ‏מאקו‏, 17 בנובמבר 2013
↑  יהושע בריינר‏, כסף תמורת הברחת סמים: "כך פיתיתי את החייל תומר חזן, ורצחתי אותו", באתר וואלה, 15 בנובמבר 2013
↑  מור שמעוני‏, בעלי "צחי בשרים" הואשם: העסיק הרוצח שלא כדין, באתר וואלה, 15 בינואר 2014
↑  מור שמעוני‏, חשד: אלמונים ניסו להצית את מסעדת "צחי בשרים", באתר וואלה, 1 באוקטובר 2013
↑  יהושע בריינר‏, צפו: רוצח תומר חזן מעדכן את אחיו בשידור חי, באתר וואלה, 19 בנובמבר 2013
↑  גלעד שלמור, ‏בעקבות רצח החייל תומר חזן ז"ל: מאות הפגינו בבת ים, באתר ‏מאקו‏, 22 בספטמבר 2013
↑  יחימוביץ' על הרצח: מזעזע, שפל ונתעב, לא להיכנע לטרור, באתר ערוץ 7, 21 בספטמבר 2013
↑  זוכרים את תומר חזן ז"ל, באתר מכבי תל אביב, ‏26 באוקטובר 2014
↑  שחקני מכבי ת"א השתתפו בטורניר לזכר תומר חזן, באתר ONE
↑  מורן בן זכאי, שש שנים לאחר הרצח: הושלמה הקמת כיכר לזכרו של תומר חזן ז"ל, באתר השקמה, ‏22 בספטמבר 2019
↑  אתר האינטרנט לזכרו של תומר חזן (ארכיון)
↑  הדף לזכרו של תומר חזן ז"ל
כיכר תומר חזן
הפיגוע בגבע בנימין

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |

אנדרטה לזכר יותם עובדיה סמוך למקום הפיגוע
 תאריך:  26 ביולי 2018
 מקום:  גבע בנימין
 מטרה:  יהודים
 קואורדינטות:  32°12′03″N 35°11′01″E﻿ / ﻿32.200961°N 35.183506°E﻿ / 32.200961; 35.183506
 סוג:  פיגוע דקירה
 הרוגים:  1
 פצועים:  2
 מבצע:  מוחמד טארק יוסף
 מניע:  לאומני
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) גבע בנימין(למפת צפון השומרון רגילה) גבע בנימין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבע בנימין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבע בנימין
 
פיגוע הדקירה בגבע בנימין הוא פיגוע דקירה על רקע לאומני שהתרחש ב-26 ביולי 2018 בהתנחלות גבע בנימין, שבו נהרג אדם אחד ושניים נפצעו.
הפיגוע

ב-26 ביולי 2018 סמוך לשעה 21:10, חדר המחבל מוחמד טארק יוסף בן ה-17 מהכפר כובאר להתנחלות גבע בנימין (אדם) בקפיצה מעל גדר היישוב. עם כניסתו להתנחלות דקר שני בני אדם בשעה שישבו מחוץ לבית - גבר בן 58 שנפצע בינוני ויותם עובדיה בן 31 שנפצע באורח אנוש, ולאחר מכן מת מפצעיו. שכן שהזדמן למקום ניגש אליהם בהנחה שמדובר בקטטה, ולאחר שנדקר בעצמו באורח קל בגפיו ירה בדוקר שלושה קליעים והרג אותו. לדברי עדי ראייה, בשלב זה פגעה במחבל מכונית שעברה ברחוב.
לאחר הפיגוע

יותם עובדיה הובא למנוחות בהר המנוחות שבירושלים יממה לאחר הפיגוע.
בלילה שלאחר הפיגוע פעלו כוחות הביטחון בכפר כובאר שבו התגורר המחבל. ב-26 באוגוסט 2018, כחודש לאחר הפיגוע, צה"ל הרס את ביתו של המחבל.
לאחר הפיגוע משפחת המחבל  ביקשה לקבל לידיהם את גופתו. ב-25 במאי 2020, הכריע בית המשפט העליון כי גופת המחבל לא תוחזר למשפחתו, בטענה כי למחבל הייתה זיקה לארגון הטרור חמאס.
לאחר הפיגוע > הנצחתו של יותם עובדיה

במשחק כדורגל של בית"ר ירושלים שהתקיים סמוך לרצח הוקרנו תמונותיו של עובדיה על מסכי ענק באצטדיון טדי ונישאו דברי זיכרון. ב-2 באוקטובר 2018 התקיים טורניר כדורגל לזכרו. ביישוב מגוריו, אדם, נקרא אולם אירועים על שמו - "משכן יותם". בדצמבר 2018, במהלך חג החנוכה, התקיים מצעד לפידים לזכרו, ונערכה הדלקת נרות חגיגית באולם. במקום עבודתו של יותם, סניף "ברינקס" בירושלים, נקרא על שמו חדר ישיבות.
סמוך למקום הפיגוע הוקמה אנדרטה לזכרו של עובדיה.
ראו גם

פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2018
הערות שוליים

↑  יותם עובדיה, באתר לעד
↑  יותם ברגר, יניב קובוביץ וג'קי חורי, פיגוע דקירה בהתנחלות אדם: גבר נפצע באורח אנוש, הדוקר נורה למוות, באתר הארץ, 26 ביולי 2018
↑  אלישע בן קימון ויואב זיתון, שני פצועים אנוש וקשה בפיגוע דקירה באדם, המחבל חוסל, באתר ynet, 26 ביולי 2018
מאיה הורודניצ'אנו, אמיר בוחבוט ואור רביד‏, הותר לפרסום: הנרצח בפיגוע הדקירה באדם - יותם עובדיה, בן 31, באתר וואלה, 27 ביולי 2018
↑  ענבר טויזר, נרצח הפיגוע הובא למנוחות: הבן קורא אבא - והלב נשבר, באתר ynet, 27 ביולי 2018
הפיגוע בבית הכנסת קהילת בני תורה

| חלק מהמהומות בקרב הפלסטינים וערביי ישראל (2014) |
| --- | --- |

אנשי זיהוי פלילי ומשטרה בכניסה לבית הכנסת לאחר הפיגוע
 תאריך:  18 בנובמבר 2014
 מקום:  בית הכנסת "קהילת בני תורה", הר נוף, ירושלים, ישראל
 קואורדינטות:  31°47′09″N 35°10′31″E﻿ / ﻿31.785888888889°N 35.175277777778°E﻿ / 31.785888888889; 35.175277777778
 סוג:  פיגוע ירי ודקירה
 נשק:  אקדחים, גרזן, סכין קצבים
 הרוגים:  6
 פצועים:  7
 מבצע:  רסאן ועודאי אבו ג'מל
  (למפת ירושלים מוגדלת) הפיגוע בבית הכנסת קהילת בני תורה(למפת ירושלים רגילה) הפיגוע בבית הכנסת קהילת בני תורה(למפת הרי ירושלים רגילה) הפיגוע בבית הכנסת קהילת בני תורה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) הפיגוע בבית הכנסת קהילת בני תורה
 
הפיגוע בבית הכנסת "קהילת בני תורה", היה פיגוע טרור פלסטיני במתווה ירי ודקירה שבוצע בבוקר כ"ה בחשוון ה'תשע"ה (18 בנובמבר 2014), במהלך תפילת שחרית בבית כנסת בשכונת הר נוף שבירושלים. בפיגוע, שבוצע בידי שני מחבלים פלסטינים, תושבי שכונת ג'בל מוכאבר שבמזרח ירושלים, נרצחו שישה בני אדם – חמישה מתפללים ושוטר, ושבעה אחרים נפצעו.
רקע

מתחילת קיץ 2014 חלה עלייה חדה בפיגועים בירושלים, על רקע חטיפת שלושת הנערים ורציחתם, מבצע שובו אחים, רצח הנער מוחמד אבו ח'דיר ומבצע צוק איתן. אירועים אלו כללו בעיקר יידוי אבנים (בייחוד על הרכבת הקלה בשועפט), זריקת בקבוקי תבערה, הפרות סדר וירי זיקוקים לעבר כוחות הביטחון. במהלך סתיו 2014 אירעו שני פיגועי דריסה בתחנות הרכבת הקלה בהם נרצחו 4 ישראלים, ונערך ניסיון התנקשות בחייו של יהודה גליק, פעיל מרכזי למען עליית יהודים להר הבית. התגובה הישראלית לאירועים אלו הייתה בעיקרה הגברת הנוכחות המשטרתית בירושלים, הגבלות בכניסת ערבים למתחם הר הבית, פיזור הפרות הסדר ומעצר מתפרעים וחשודים בפעולות טרור.
יומיים קודם לטבח בבית הכנסת נמצא נהג אוטובוס של חברת אגד, ערבי ממזרח ירושלים, כשהוא תלוי בתוך אוטובוס. ממצאי הנתיחה שלאחר המוות העלו כי מדובר בהתאבדות ולא ברצח על רקע פלילי או לאומני, אך בתקשורת הפלסטינית עלו טענות שווא כי מדובר ברצח על רקע לאומני .
המחבלים

המחבלים, רסאן ועודאי אבו ג'מל משכונת ג'בל מוכאבר בדרום מזרח ירושלים, היו בני דודים בעלי מעמד של תושבות בישראל. השניים הם קרובי משפחתו של ג'מאל אבו ג'מאל, אסיר שנידון ב-1994 ל-22 שנות מאסר על ניסיון דקירת שוטר, שהתגורר אף הוא בשכונת ג'בל מוכבר והשתייך לארגון החזית העממית. הוא השתחרר במסגרת מחווה מדינית לאבו מאזן כשנה קודם האירוע, ונעצר שוב מספר ימים קודם לפיגוע. ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין טען לאחר האירוע שהמחבלים נמנו על שורותיו, אך חזר בו כמה שעות מאוחר יותר.
הפיגוע

המחבלים, חמושים באקדחים, בגרזן ובסכין קצבים, הגיעו במכונית לאזור בית הכנסת קהילת בני תורה בשכונת הר נוף בירושלים והמתינו בגן משחקים סמוך לכניסת מתפללים לבית הכנסת. בשעה 6:55 בבוקר, במהלך תפילת שחרית, נכנסו לבית הכנסת והחלו לתקוף את המתפללים שסיימו את תפילת העמידה. בשלב זה נרצחו ארבעה: הרב משה טברסקי (בנו של הרב יצחק טברסקי) בן 59, ר"מ בישיבת תורת משה, אריה קופינסקי בן 43, אברהם שמואל גולדברג בן 68, וקלמן לוין בן 55. לפני שנרצח, נאבק אריה קופינסקי במחבלים, ובכך אפשר למתפללים רבים להינצל מהטבח.
בשעה 7:08 הגיעו למקום שני שוטרי תנועה שפעלו בסמוך ולאחריהם גם קצין בדרגת רב-פקד מיחידת זיהוי פלילי. המחבלים פרצו מבית הכנסת לעבר השוטרים ונהרגו בקרב יריות עמם. בקרב נפצע באופן אנוש אחד משוטרי התנועה, זידאן סיף, שנפטר בהמשך היום. חברו, רס"ר איציק ויצמן נפצע אף הוא. מפכ"ל המשטרה, יוחנן דנינו, החליט להעניק לסיף את עיטור המופת, שאותו קיבל לאחר מותו בחנוכה ה'תשע"ה.
אחד הפצועים בפיגוע, יחיאל חיים רוטמן, נפטר מפצעיו בי"א בחשוון ה'תשע"ו (23 באוקטובר 2015), כ-11 חודשים לאחר האירוע.
תגובות לפיגוע

בעקבות הפיגוע תגברה משטרת ישראל את האבטחה סביב מוסדות החינוך בבירה. בהלוויית הנרצחים השתתפו אלפי בני אדם.
ראש הממשלה בנימין נתניהו אמר: "הקהילה הבינלאומית מתעלמת מההסתה בחוסר אחריות. נגיב ביד קשה לרצח האכזרי של יהודים שבאו להתפלל ונקטלו בידי מרצחים שפלים". הוא אמר למזכיר המדינה האמריקאי ג'ון קרי כי הפיגוע הוא תוצאה ישירה של הסתת אבו מאזן. יו"ר הקואליציה זאב אלקין פנה לראשי מפלגות האופוזיציה מלבד המפלגות הערביות, והציע להן להצטרף לממשלת אחדות לשעת חירום.
ראש עיריית אשקלון, איתמר שמעוני, הורה על הפסקה זמנית של עבודות לבניית ממ"דים בגני ילדים בעיר, שבהן מועסקים ערבים ישראלים. הוא נימק צעד זה ברצון להגביר את הביטחון האישי אצל ההורים, הילדים והצוות החינוכי. החלטה זו גונתה על ידי חברי הכנסת מהאופוזיציה.
יו"ר הרשות הפלסטינית, אבו מאזן, פרסם כי הוא "מגנה הרג של אזרחים, בלי קשר לזהות האחראים לו מכל צד שהוא", ללא התייחסות לפיגוע המסוים. הוא דרש באותה הזדמנות "להפסיק את הפלישות למסגד אל-אקצא ואת הפרובוקציות של המתנחלים... הגיע הזמן לסיים את הכיבוש". חמאס שיבח את הפיגוע ופרסם הודעה זמן קצר לאחר האירוע בה הכריז כי "מדובר בתגובה לרצח חסן יוסף ראמוני", נהג אוטובוס פלסטיני שנמצא תלוי יומיים קודם לכן במסוף אוטובוסים בהר חוצבים, ועל פי הבדיקה הפתולוגית - התאבד. בהודעה הרשמית של הארגון נקראו הפלסטינים להמשיך את "פעולות הנקמה בתגובה לפשעי ישראל המתמשכים במסגד אל-אקצא". ברצועת עזה חולקו סוכריות לכבוד האירוע ונורו זיקוקים לאות שמחה.
חלק ממשפחות המחבלים הביעו שמחה על הפיגוע וכינו את המחבלים "שהידים". בן דודם של המחבלים, עלאא אבו ג'מאל, אמר כי "המעשה הזה התרחש בגלל הלחצים של ממשלת ישראל הכובשת נגד העם הפלסטיני ובירושלים באופן כללי והפגיעה הממושכת במסגד אל-אקצא". כשנה לאחר מכן, ב-13 באוקטובר 2015, דרס אבו ג'מאל במכוון ולאחר מכן תקף בגרזן את הפצועים ברחוב מלכי ישראל בירושלים. הוא רצח אדם אחד ופצע אחר קשה, ונורה למוות. עם זאת, אביו של אחד המחבלים הביע התנגדות מסוימת למעשיו של בנו.
מועצת הביטחון של האומות המאוחדות ונשיא ארצות הברית ברק אובמה גינו את הפיגוע. מזכיר המדינה האמריקני ג'ון קרי כינה את האירוע "טרור מוחלט וברוטליות חסרת הבחנה", קישר בין המעשה ובין הקריאה הפלסטינית ל"ימי זעם" בירושלים, וקרא למנהיגים הפלסטינים לגנות את הפיגוע.
שגריר האיחוד האירופי בישראל, לארס פאבורג-אנדרסן, פרסם הודעת גינוי. מדינות רבות נוספות, ובהן טורקיה, קנדה ורוסיה גינו את הפיגוע. ירדן גינתה גם היא, אולם הפרלמנט הירדני התפלל לזכרם של המחבלים. בחריין גינתה את האירוע וקראה לו "פשע".
בעקבות מותו של השוטר הדרוזי זידאן סייף הגיעו להלווייתו מאות חרדים בראשות רב בית הכנסת, הרב יצחק מרדכי רובין שאף ספד לו בהלוויה. מנהיגים דרוזים ביקרו בביהכנ"ס, במלאת שנה לפיגוע נערכה צעדה משותפת לחרדים ולדרוזים.
הרב יעקב קירמאיר מניו יורק ייסד עם המשפחה השכולה של השוטר הדרוזי זידאן סייף חברה לתועלת הציבור בשם יקיר: יוזמה קהילתית ישראלית רבת-פנים על מנת לקדם קירוב לבבות בין העדה הדרוזית לקהילות יהודיות בישראל ובארצות הברית. הארגון מקדם מיזם בשם 'שבת יתרו' שבה מדי שנה, בשבת שבה קוראים פרשה זו, נפגשים מאות דרוזים ויהודים. בשנה הראשונה השתתפו במיזם השיח מוואפק טריף וסגן השר איוב קרא.
הזמר יואלי קליין הוציא יחד עם הזמר והמלחין שייע גרוס ובהשתתפות הזמר מוטי ויזל את השיר עד מה השם לעילוי נשמת הנרצחים בפיגוע.
משפחתו של הנרצח קלמן לוין, תבעה את הרש"פ בבית משפט בארצות הברית על סך מיליארד דולר, אך התביעה נדחתה.