אברהם ישעיהו קרליץ
הערות שוליים

↑  איתם הנקין, פרקים בתולדות חייו של מרן החזון איש זצ"ל – עובדות על דיוקן, המעין 223, ה'תשע"ח, עמ' 90-101.
↑  דוד פרנקל, זכור לדוד – ספר זיכרון, ח"ב עמ' קמ"ג.
↑  מובא מפיה (מתורגם מיידיש) אצל: שיינרמן, אהל משה - במדבר, עמ' תרצ"ז.
↑  יעקב ישראל קניבסקי, תולדות יעקב עמ' צג.
↑  בנימין בראון, החזון איש: הפוסק, המאמין ומנהיג המהפכה החרדית, ירושלים תשע"א, עמ' 20.
↑  בראון, החזון איש (תשע"א), עמ' 21–22 (ראו שם דוגמאות נוספות). אין מקורות לחשיפה ישירה שלו לספרות ההשכלה, אך ייתכן כי הייתה השפעה עקיפה.
↑  שלמה זלמן הבלין, "החזון איש", קתרסיס 18 (תשע"ג), עמ' 12–73, באתר דעת.
↑  קרליץ, קובץ אגרות, ח"ג, איגרת ל"א.
↑  גרשטנקורן, חזון איש, עמ' 18, מצוטט אצל: בראון, החזון איש עמ' 21, הערה 14.
↑  הרב צבי רוטברג, נכדו של הרב מאיר קרליץ, בשמו; מובא אצל: אברהם ישכר קניג, גנזים ושו"ת חזון איש, חלק שני, ירושלים תשע"ב, עמ' כג, הערה 3.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 23.
↑  אליעזר שטיינמן (עורך), אנציקלופדיה של גלויות: סדרת פולין, כרך שני: בריסק-דליטא, תל אביב: חברת אנציקלופדיה של גלויות, תשט"ו, עמ' 165.
↑  י. סג"ל [=יהושע לוין], רבי ועלוול: דער איידל מאן, בני ברק תשס"ג, בשם רבי זאב אידלמן בשם אמו של החזון איש.
1 2  בראון, החזון איש, עמ' 23–24 והערה 21.
↑  בראון (החזון איש, עמ' 28) מעלה השערה, שמא הרב המערער, שהזדהה בפסבדונים "רב אשי", היה אף הוא החזון איש בעצמו (אשי=איש), שהעמיד מלכתחילה את אפשרות הערעור כדי לשלול אותה.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 29–30, בעיקר בהערה 43.
↑  חיים גראדה, מלחמת היצר עמ' 135–136.
↑  בראון, החזון איש עמ' 30, על פי גראדה.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 31, על פי גראדה, מלחמת היצר עמ' 136. בראון מסביר זאת על פי המובא ברמ"א (אבן העזר ב א): ”מי שפסקו לו ממון הרבה לשִדוכין וחזרו בהם, לא יעגן כלתו משום זה ולא יתקוטט בעבור נכסי אשתו, ומי שעושה כן אינו מצליח ואין זיווגו עולה יפה... אלא כל מה שיתן לו חמיו וחמותו יקח בעין טוב ואז יצליחו”. בראון מציין מכתב מאוחר של החזון איש, שבו הוא ממליץ לאחר, במקרה דומה, לנהוג כך, ורומז כי הוא ”מורגל תחת השפעת דברי הרמ"א ז"ל לעצמי ולאחרים” (קרליץ, קובץ אגרות, ח"א, מכתב קס"ז).
↑  צבי יברוב, מעשה איש, ח"א עמ' ט"ז.
↑  הורביץ, ארחות רבנו (מחיי הרב יעקב ישראל קניבסקי גיסו של החזון איש), ח"א, עמ' שצ"ט.
↑  הורביץ, ארחות רבנו ח"א, עמ' ת'; מצוטט אצל בראון, החזון איש, עמ' 32.
הורביץ מספר גם בשם הרב חיים קנייבסקי כי הרבנית, כמו גם אמו של החזון איש, חבשו פיאה נכרית (הורביץ, ארחות רבנו, חלק ג' אות ס"ג).
↑  בראון (החזון איש, עמ' 33), המקבל את תיאורי הביוגרפים המוקדמים של קרליץ.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 33–34, על פי פאר הדור, ח"א, עמ' ע'.
↑  אביהם של הסופר חיים ע. קוליץ (מחבר "החוזה מליטא", ביוגרפיה של החזון איש) ושל הרב יצחק קוליץ, רבה הראשי של ירושלים.
↑  אשר ז. ראנד (עורך), תולדות אנשי שם, ניו יורק, 1950, ֿמשה רָאזין, עמ' 123–124, באתר היברובוקס
↑  בראון, החזון איש, עמ' 34.
↑  יברוב, מעשה איש, ח"א, עמ' יח.
↑  קרליץ קובץ אגרות, ח"ב, איגרת קע"ג.
↑  מהדיר קובץ אגרות רשם בסוף האיגרת (ח"ב, קע"ג): "לדאבוננו נאבד ההמשך". החלקים שהתפרסמו כוללים נקודות חשובות ממשנתו של החזון איש במגוון נושאים.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 36. בראון מוסיף לקבוע כי מתוכן האיגרת ניכרת חשיפתו של החזון איש לדעות מן הפילוסופיה היהודית הרציונליסטית והשפעתן על הגותו.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 37, משווה מקורות באשר למצבם הכלכלי של בני הזוג באותה תקופה.
↑  כהן ואחרים (עורכים), פאר הדור, ח"א, עמ' רלב; מובא אצל בראון, החזון איש עמ' 38. וראו עדות התומכת בגרסה זו: הרב יוסף אליהו הנקין, "החזון איש זכר צדיק לברכה", הספדים, לב איברא, ניו יורק, תשי"ז. הרב הנקין עצמו שימש לימים בסטויבץ (סטויפזי בלשונו) כראש ישיבה.
↑  גצל רייסר, "הרב ר' אברהם ישעיה קרליץ, ה"חזון איש"", בתוך: נחום חיניץ (עורך), ספר זיכרון סטויבץ סוורז'נא: והעירות הסמוכות רובעזעוויץ דערעוונא, נאליבאק, תל אביב: אירגון יוצאי סטויבץ בישראל, תשכ"ה 1964, עמ' 55; מרדכי מכטיי, "בפרוץ מלחמת העולם הראשונה", שם, עמ' 36; צבי סטולוביצקי, "הרב ר' יהושע דוב ליברמן", שם, עמ' 52; כולם מובאים אצל: בראון, החזון איש, עמ' 38.
↑  מכטיי שם, מובא אצל בראון שם.
↑  קרליץ, חזון איש, טהרות, מסכת כלים, סימן ז. כותרת נדירה בראש הסימן. ראו שם תיאורו את המלחמה: ”שנת מלחמה על פני כל הארץ אשר עשו ממלכת אשכנז [=גרמניה] אוסטריא את ממלכת רוסיא אנגליא צרפת, וחרבו עיָרות ונהרסו מדינות במושב בני ישראל ורבבות מבני ישראל גלו בלי משען ומשענה, ונערי בני יהודה [=עם ישראל] נפלו חללים על שדה קרב מזה ומזה, ומעטו בתי מדרש לתורה באין תומך ומחזיק והמהומה רבה בקרב כל ישראל” הספר, שנכתב בימי סטויבץ, נדפס רק 21 שנים מאוחר יותר.
↑  עדות הרב שמריהו גריינימן, מובאת אצל: צבי יברוב, מעשה איש, ח"א, עמ' קצה.
↑  ראובן גרוסמן, כי-אם...: ציוני דרך בתולדות חייו ומשנתו הרוחנית של מרן הגאון רבי מרדכי זאב שולמן, מהדורה שנייה, פתח תקווה תשמ"ז, עמ' 21.
↑  כהן ואחרים (עורכים), פאר הדור, ח"א, עמ' רלג (עובדה זו מצוינת גם אצל ביוגרפים אחרים).
↑  אהרן סורסקי (עורך), נר לישראל: ספר זיכרון לישראל דוב ולאה רפפורט, תל אביב תשנ"ח, עמ' יב. מסופר שם כי ישראל דוב רפפורט ובחורים נוספים נסעו לסטויבץ למטרה זו.
↑  שאול ליברמן, "במחיצת רבנים", בתוך: דוד רוזנטל (עורך), מחקרים בתורת ארץ-ישראל, ירושלים תשנ"א, עמ' 608-609.
↑  קרליץ, חזון איש, אורח חיים, פתיחה לסימן ק"ו (עירובין מ"ב).
↑  בראון, החזון איש, עמ' 41.
↑  עדות הרב יעקב ישראל קניבסקי מובאת אצל: יברוב, מעשה איש, ח"א, עמ' פג, וממנו אצל בראון, החזון איש, עמ' 42.
↑  כהן ואחרים (עורכים), פאר הדור, ח"א, עמ' רמג–רמד.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 43, ע"פ גראדה, מלחמת היצר, עמ' 390, הטוען כי העסק היה כושל והותירם בעלי חובות.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 42.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 92.
↑  סורסקי, החזון איש בדורותיו עמ' נג, בשם בעל הדירה, הרב גריינימן. ראו שם תיאורו על הילדים הקטנים שדידו אחריו, כשהם מחקים אותו וחוזרים על דברי המשנה, שאותם שמעו מאות ואלפי פעמים מתנגנים מפיו.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 46.
↑  המכתב כולו מצוטט אצל סורסקי, החזון איש בדורותיו, עמ' נד.
↑  בתרגום מיידיש, מצוטט אצל יברוב, מעשה איש, ח"ג, עמ' סד.
↑  ראו על כך להלן "ביוגרפיות", "פאר הדור".
↑  קישור להקלטה של זיכרונותיו מאותה תקופה מובא להלן בפרק "קישורים חיצוניים".
↑  בראון, החזון איש, עמ' 50–51. ההשערה בדבר ההעדפה לעצב את סגנון הלימוד היא של תלמידו ד"ר צבי יהודה, המצוטט אצל בראון שם.
↑  חיים ע. קוליץ, החוזה מליטא, ירושלים תשנ"א, עמ' 61, מצוטט אצל בראון, החזון איש, עמ' 49-50.
↑  הורביץ (ארחות רבנו, ח"ה, עמ' קסט) מוסיף ששמע זאת גם מהרב חיים קנייבסקי בשם אביו; דבריו הובאו אצל בראון, החזון איש, עמ' 55-56.
↑  מצוטט אצל בראון, החזון איש, עמ' 56, הערה 160. הרב סולובייצ'יק השיב להשגות עליו (החידושים המקוריים נדפסו ב"אגרות הגרי"ד", עמ' קל–קלב, והתשובות להשגות בעמ' קלד–קלט).
↑  להרחבה על פולמוס זה ראו:‏ Bacon, G. "Rubinstein Vs. Grodzinski: The Dispute Over the Vilnius Rabbinate and the Religious Realignment of Vilnius Jewry, 1928-1932," in: Izraelis Lempertas (ed.), The Gaon of Vilnius and the Annals of Jewish Culture, Vilnius: Vilnius University Publishing House, 1998, pp. 295-304 (באנגלית); "רבם דקרו", בתוך: אהרן סורסקי (עורך), אחיעזר: קובץ אגרות, ח"ב, בני ברק תש"ל, שער עשירי: פרקי חיים, עמ' תרפד–תרצד.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 53–54, על מידת מעורבותו של החזון איש במאבק פוליטי זה. בראון מעריך כי אפשר שמאבק זה גיבש את יחסו העוין של החזון איש לתנועת "המזרחי".
↑  שלום מאיר ולך, שמואל בקוראי שמו (על הרב שמואל וינטרוב), בני ברק תשנ"א, עמ' מז–נ; מובא אצל בראון, החזון איש, עמ' 52–53 והערה 145. בתיאורו הספרותי של גראדה (מלחמת היצר עמ' 300–302) החזון איש אומנם זומן לישיבה זו וכבר היה בדרכו אליה, אך חזר על עקבותיו.
↑  גרודז'ינסקי, איגרות רבי חיים עוזר, ניו יורק, תשס"א, ח"ב, איגרת תשנא ותשסח.
↑  הרב אליקים שלזינגר, חתנו של בלוי, כותב בספר הדור והתקופה עמ' מז, שהחזון איש נימק את התנגדותו לפסיקות ממוניות משום שעדיין לא גמר את לימודיו בחלק "חושן משפט" כראוי. האגרות ודברי הרב שלזינגר מצוטטים אצל בראון, החזון איש, עמ' 55.
↑  ראובן גרוסמן, כי-אם...: ציוני דרך בתולדות חייו ומשנתו הרוחנית של מרן הגאון רבי מרדכי זאב שולמן, מהדורה שנייה, פתח תקווה תשמ"ז, עמ' 41.
↑  בנימין בראון, "החזון איש וקביעת דרכה של היהדות החרדית בארץ ישראל", בתוך: שני עברי הגשר: דת ומדינה בראשית דרכה של ישראל, יד יצחק בן צבי, 2002, עמוד 372
↑  סורסקי, החזון איש בדורותיו, פרק תשיעי, בצירוף מסמכים רלוונטיים. בראון (החזון איש, עמ' 56–57) מביא גרסה אחרת, של הרב שמואל אהרון שזורי, מזכירה הראשון של הרבנות הראשית לישראל, בשאלה אם הרבנות הייתה מעורבת בניסיונות להשיג אשרת עלייה עבור החזון איש. לדעת בראון, עסקני אגודת ישראל אכן הסתדרו בכוחות עצמם, אך הוא סובר שהטענה החרדית לפיה החזון איש סירב באופן מוחלט לקבל סיוע מהרבנות הראשית, מפוקפקת.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 59, לפי סורסקי, החזון איש בדורותיו, עמ' פד–פה.
↑  בראון (החזון איש, עמ' 59–60) מביא את דברי הביוגרפים המוקדמים שהרב גרודז'ינסקי הצטער על עזיבתו וכתב זמן מה לאחר הפרידה: "בשבילנו זו אבדה גדולה".
↑  חיים באר, דו"ח מעולם אחר: עיירה יהודית בלב פרדסים גדועים, דבר, 28 במרץ 1983.
↑  לפי מכתבו של הרב גרודז'ינסקי המצטט את דברי החזון איש אליו; מצוטט אצל בראון, החזון איש עמ' 64.
↑  שלמה כהן ואחרים (עורכים), פאר הדור, ח"ב, עמ' לח.
↑  כיום רחוב חזון איש. במקום שוכן תלמוד תורה תשב"ר, על שם החזון איש.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 65–66. וראו שם (הערה 15) שתי גרסאות לסיפור זה.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 202, מצטט את איגרות רבי חיים עוזר, ח"ב, איגרות תרלו, תשעט, תרכז.
↑  רפאל הלפרין, במחיצת החזון איש, עמ' 22.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 72.
↑  הרב אברהם ישעיהו קארעליץ געפעהרליך קראנק, אונזער עקספרעס, 24 בדצמבר 1936 (ביידיש).
↑  בראון, החזון איש, בעיקר עמ' 87.
↑  גלאט - מדריך הכשרות לפסח ולכל ימות השנה. בהוצאת בד"ץ שארית ישראל. מהדורה ט"ז, בני-ברק, ניסן ה'תש"ס. עמ' 209--215
↑  ראו בקצרה להלן ספריו, על פולמוסו עם משנתו של חז"ס בנושא זה.
↑  י. קניג (עורך) גנזים ושו"ת חזון איש, ב, בני ברק תשע"ב, עמוד תיט.
↑  חזון איש - קונטרס שמונה עשרה שעות, ירושלים, תש"ג, באתר היברובוקס.
↑  החזון אי"ש בדורותיו, אהרן סורסקי, עמד ריד.
↑  אהרן סורסקי, החזון איש בדורותיו, עמ' רטז
↑  'אל נא נעבור לגדולות ממנו': התנגדותו של החזון איש להנצחת השואה ומניעיה, בנימין בראון, עמ' 211, והערה 2, בתוך הספר: שואה ממרחק תבוא: אישים ביישוב הארץ-ישראלי ויחסם לנאציזם ולשואה, 1948-1933, עורכת דינה פורת, 2009.
↑  החזון איש: הפוסק, המאמין ומנהיג המהפכה החרדית, בנימין בראון, 2011, עמ' 799. הציטוט וניתוח הטקסט הועתק מתוך הבלוג העולם החרדי בתקופת השואה - עובדות חדשות
↑  על פי עדותו של משה שינפלד, 'ילקוט דעת תורה', עקבתא דמשיחא', עמ' סח. ראו גם במאמר 'על מה עשה ה' ככה? התמודדות החרדים עם השואה', מנחם פרידמן, בתוך הספר 'השואה בהיסטוריה יהודית', עמ' 591.
↑  החזון איש – הפוסק, המאמין ומנהיג המהפכה החרדית, בנימין בראון, עמ' 244, 247
↑  החזון איש – הפוסק, המאמין ומנהיג המהפכה החרדית, בנימין בראון, עמ' 246,249.
↑  יברוב, מעשה איש, ח"ג, עמ' רמג ואילך.
↑  שלמה לורינץ, במחיצתם של גדולי התורה, עמ' 86.
↑  חנני ברייטקופף, ‏יחסם של גדולי הדור למדינת ישראל - לאורך השנים • מיוחד, באתר כיכר השבת, 14 באפריל 2021
↑  ראו: קרליץ, חזון איש, מהדורה חדשה, מסכת דמאי סימן טו, בקטע המתחיל "ע"ד הזיתים שנלקחו".
↑  קובץ אגרות, ח"א, איגרת קיב. עם זאת, בפגישתו המפורסמת באותה שנה עם ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון, שהתקיימה בעיצומו של הדיון הציבורי בחוק, לא עלה העניין כלל. בראון (החזון איש, עמ' 90) מוסיף כי רק לאחר הפגישה הפציר החזון איש בבן-גוריון באמצעות עסקנים, ואף כתב לו מכתב, כי יפעיל את השפעתו לביטול החוק; בן-גוריון סירב.
↑  למה פרשה האגודה מהממשלה, שערים, 9 בדצמבר 1952
↑  ש. ז. שרגאי, "וודאי, עליכם לעשות את שהרבנות הראשית אומרת לכם": (להודעותיו של ה"חזון איש" ועמדתנו בכנסת), הצופה, 30 באוגוסט 1953
↑  ביום הפגישה פרסם "מעריב" כתבת רקע על החזון איש: מ. מייזלס, חזון-איש שבן-גוריון רוצה בעצתו: מי הוא הרב קרליץ, המתבודד בבני-ברק, שהיהדות הדתית שומעת בקולו, מעריב, 20 באוקטובר 1952
↑  ראש הממשלה אצל ה"חזון איש", שערים, 21 באוקטובר 1952
↑  בן-גוריון אצל הרב קרליץ, על המשמר, 21 באוקטובר 1952. "מעריב" בכותרתו הראשית בן-גוריון נועד עם "חזון איש", מעריב, 20 באוקטובר 1952 מדווח כי ארגוב ביקר פעמיים בביתו של החזון איש, ונענה בחיוב. על פי העיתון "חרות" התקבל ארגוב בקרירות והמליץ לבן-גוריון לוותר על הפגישה (מפילוסופיה יוונית לקבלה... ד. בן גוריון מבקר אצל החזון איש, חרות, 21 באוקטובר 1952). לעומת זאת מ כתבה שפורסמה ב"מעריב" יום לפני הפגישה (פגישת בן גוריון ו-"חזון איש" - ביום ג', מעריב, 19 באוקטובר 1952), עולה כי לתיאום הפגישה היו שותפים גם יצחק מאיר לוין וקלמן כהנא.
↑  ענת זלצר, מודי בר-און [ואחרים], "החזון איש", פרק 4 (26 דקות), בסדרת התוכניות הכל אנשים (הטלוויזיה החינוכית, 1997 . תיאור הפגישה והרקע בראיון מוקלט מאוחר עם יצחק נבון: ישראל כהן, ‏האזינו: יצחק נבון משחזר את פגישת בן גוריון והחזון איש זצ"ל, באתר כיכר השבת, 7 בנובמבר 2015.
↑  דוד מלמד, איזו עגלה מלאה יותר: החילונית או החרדית?, באתר nrg‏, 26 באוגוסט 2013
↑  יצחק דיש, אבן על קברו של "חזון איש, חרות, 6 באוגוסט 1961.
↑  תיאור הפגישה ביומני בן-גוריון, בבלוג של המכון למורשת בן-גוריון.
↑  שלמה לורינץ, במחיצתם של גדולי התורה, חלק א', עמ' 73.
↑  רפאל הלפרין, במחיצת החזון איש.
↑  אבי רבינא, ‏המכתבים של ה'חזון איש' ובן גוריון נחשפים, באתר כיכר השבת, 24 ביוני 2019
↑  חזון איש, ירושלים: דפוס המסורה, תשי"ב (1952), באתר היברובוקס
↑  מתוך כתבה על פטירת החזון איש, מעריב, 25.10.1953. באתר עיתונות יהודית היסטורית.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 92. בהקשר זה הוא מצטט מספר מקורות על כך שבחלק מכתביו כותב החזון איש על ספר מסוים שאיננו נמצא תחת ידו, וכוונתו למשמעות המילולית של הביטוי, מאחר שלא היה בכוחו להתרומם ממקומו ולקחת את הספר מן המדף.
↑  חזון איש, ירושלים: דפוס המסורה, תשי"ד, באתר היברובוקס
↑  נפטר הרב קארליץ ("החזון איש"), הארץ, 25 באוקטובר 1953
↑  שלמה כהן, פאר הדור, ה, עמ' קכ.
↑  רפאל הלפרין, במחיצת החזון איש, עמ' 147.
↑  "על המשמר", 26 באוקטובר 1953, עמוד השער. באתר עיתונות יהודית היסטורית.
↑  עיינו בדיווחים בעיתונות התקופה:כעשרים אלף מלווים למנוחות את "חזון איש", מעריב, 25 באוקטובר 1953, עמ' 1 המשך הכתבה;נפטר "חזון-איש", על המשמר, 25 באוקטובר 1953, עמ' 1;הרב א. י. קרליץ - ה"חזון איש", דבר, 25 באוקטובר 1953, עמ' 1;הגאון ר' אברהם ישעיהו קרליץ, בעל חזון איש - איננו, הצופה, 25 באוקטובר 1953, עמ' 1 המשך הידיעה; נפטר א. י. קרליץ החזון איש, חרות, 25 באוקטובר 1953, עמ' 1;
רבבות מלווים את חזון איש למנוחת עולמים, הצופה, 26 באוקטובר 1953 (למחרת ההלוויה), עמ' 1;
המונים חילקו את הכבוד האחרון ל"חזון איש" ז"ל, חרות, 26 באוקטובר 1953, עמ' 4. לפי ידיעה זו, בהלוויה השתתפו קרוב ל-30,000 איש, ומאות מתלמידיו של החזון איש קרעו "קריעה" אחר מיטתו. באתר עיתונות יהודית היסטורית.
↑  מקימים קרן "חזון איש", מעריב, 17 בנובמבר 1953. באתר עיתונות יהודית היסטורית.
↑  פאר הדור; מצוטט אצל רפאל הלפרין, במחיצת החזון איש, עמ' 18.
↑  יברוב (בשם האחיין), מעשה איש ח"ג, עמ' קצב.
↑  מכתב לחיים גראדה מערב יום הכיפורים תש"ל, 21 בספטמבר 1969.
↑  להרחבה בעניין זה, ראו: אריה לייב פרידמן, צדקת הצדיק: ליקוטי דינים מראשונים ואחרונים בשינוי הנוסחאות בכתיבת סת"ם, בו יבואר צדקת וכשרות צורת הצדיק ביו"ד הפוכה, ובסופו מכתבים ממרן הגאון החזון-איש, ירושלים תשל"ג 1973; מהדורה שנייה, ד"צ עם תוספות, ירושלים, תשמ"ח.
↑  סורסקי, החזון אי"ש בדורותיו, עמ' סה-סו. להרחבה על מעשי דקדוק במצוות שלו ראו שם.
↑  סורסקי, החזון אי"ש בדורותיו, עמ' סו.
↑  פורים שני קויים בבני-ברק הנוהגת כ"עיר חומה", מעריב, 21 במרץ 1962.
↑  זהר עמר, אתרוגי ארץ ישראל, 2010. עמ' 61, שם כותב שאין תשובה ברורה לשאלת המקוריות של אתרוגיו.
↑  "ביאור הלכה", סימן רע"א, סעיף י"ג.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 424-440.
↑  או"ח, מסכת ראש השנה סימן קלח, אות ה.
↑  תמונה נוספת מאירוע זה, נדפסה אצל כהן, פאר הדור, ח"ב, עמ' רלט.
↑  טיקוצ'ינסקי, "החזון וגבולותיו"(הקישור אינו פעיל, 7.6.2021), אקדמות, כז (תשע"ב), עמ' 253–263.
↑  בראון, "לְהָבִיא צֶדֶק עֹלָמִים וְלַחְתֹּם חָזוֹן", אקדמות, כח (אדר תשע"ג), 187-194.
↑  נח זבולוני (רנ"ז), שך: בשל ביקורת על ה"חזון אי"ש", הוציא עצמו הרב יוסף מ"עולם התורה", "דבר", 13 בדצמבר 1992, עמ' 4, באתר מאמריו של זבולוני.
↑  ראו את צילום כתב ידו.
↑  משה צבי נריה, "בין ראי"ה וחזון", פרק בספרו בשדה הראי"ה, בני ברק: צלע, תשנ"א.
↑  הרב משה צבי נריה, בשדה הראי"ה, כפר הרא"ה תשנ"א, עמ' 248-233
↑  הרב אברהם הורוביץ, "ארחות רבינו"
↑  מלבד הפרק "בין ראי"ה וחזון", בספרו של הרב משה צבי נריה "בשדה הראי"ה", ראו גם חיבורים שלמים, כמו (מן הצד המחייב): הרב משה צבי נריה, ראיה וחזון: על חילופי מכתבי-הלכה ויחסי כבוד תורה בין מרן הגראי"ה קוק לבין מרן הגראי"ש קרליץ ("חזון איש") , תל אביב-יפו תשמ"ב; (ומן הצד השולל): יואל אלחנן, חזון לבם ידברו: בעניין יחסו האמיתי של מרן החזון אי"ש לראי"ה קוק, פתח תקווה תשע"ג 2013 (שימו לב לסמנטיקה בבחירת שמות הספרים).
↑  בראון, החזון איש, עמ' 220–227. וראו שם סיכום ממצה של עדויות משני הצדדים על ביטויים ופעולות של החזון איש בהתייחס לרב קוק.
↑  להרחבה על גישתו של החזון איש בנושא הלכה מול מוסר ראו אצל בראון, החזון איש, שער שני, פרק שני "פולמוסו של החזון איש עם תנועת המוסר", עמ' 130–170. בראון מקדיש חלק מדיונו גם לתגובות של רבנים המצדדים בתנועת המוסר על אף הערצתם את החזון איש, אשר מדברים על "טעותם של אלה שעלה על דעתם כי בעל החזון איש היה מתנגד לשיטת המוסר" ו"אדרבה, תמך בו בכל חום לבו הקדוש" (שם הערה 104).
↑  פרק ד', אותיות י"ח - י"ט, ובחלק המצונזר שנדפס בגנזים ושו"ת חזו"א ח"א עמ' ק"ז.
↑  יברוב, מעשה איש ח"ג עמ' ע"ב.
↑  ראו אצל בראון, החזון איש, עמ' 181. אף יש שטענו כי לבש בגד חגיגי לציון יום הטלת החרם על החסידות (נתן קמינצקי, עשייתו של גדול, עמ' 136), אך טענה זו הוכחשה על ידי הרב חיים קניבסקי (דב אליאך, בסוד שיח עמ' 72).
↑  יברוב, מעשה איש, ח"ד עמ' רכ"ט.
↑  רבי אברהם הורביץ, ארחות רבינו' ח"ה עמ' קפ"ד.
↑  בראון, החזון איש, עמ' 179 - 186.
↑  הוטנר, פחד יצחק: אגרות וכתבים, ניו יורק תשמ"א, עמ' קפח–קפט.
↑  ראו מאמרו של הרב איסר פרנקל, הספרים של חזון איש, "שלושים" להסתלקותו של המחבר, 27 בנובמבר 1953, בעיתון "חרות".
↑  פתק בכתב ידו של החזון איש(הקישור אינו פעיל, 7.6.2021), ובו שרטוטים שונים ששימשו אותו לחישוביו בענייני הלכות קידוש החודש. בתחתית הדף בצד ימין שם של מאמין המבקש ברכה, ושם אמו, כנהוג.
↑  ראו: קרליץ, חזון איש, או"ח, מסכת ראש השנה, סימן קמא, אות ט. לדברי חז"ס בעיתונו "הצפירה" ראו: חז"ס, על דבר שמירת יום השבת לאנשי המזרח - מאמר ראשון בסדרה, "הצפירה", תרל"ד, 1874. באתר עיתונות יהודית היסטורית.
↑  אברהם חיים אליהו ויסמנדל (עורך), איש חמודות, מונסי, תשס"ח 2008, עמ' תמג.
↑  קובץ אגרות - חזון איש, חלק ב, באתר היברובוקס
↑  ראו למשל: 1. ספר הגהות חזון איש: והוא כולל הגהות על הש"ס וליקוט על פירוש המהרש"א והמהר"ם... ירושלים: א' בלום, תשנ"ז 1997. 2. גיליונות חזון איש על ספר ישועת דוד: נמצא בכתב יד..., עם צילום כתב היד, בני ברק תש"נ 1990.
↑  ראו: חיים דובר גולבסקי, להט החרב המתהפכת: לשמור את דרך עץ ה"חיים, ניו יורק, תשל"ו (1976), ... לבאר ולברר ... דברי רבינו ... אור החיים מבריסק דליטא ולהשיב על השגותיו של ... בעל חזון איש, באתר אוצר החכמה
↑  שב שמעתתא: ונוסף לזה הערות והארות "חזון אי"ש", ניו יורק תשל"ד 1974.
↑  כפר הרא"ה(הקישור אינו פעיל, 7.6.2021), באתר המועצה האזורית עמק חפר.
↑  להרחבה על מנהגי בית כנסת זה, והכרעות החזון איש, ראו: אלחנן כהן, מנהגי בית הכנסת חזון איש (לדרמן), בני ברק תש"ע.
↑  רחוב חזון איש נחנך בתל אביב, הארץ, 30 ביוני 1959
↑  אור אלכסנדרוביץ', גבולות של נייר: ההיסטוריה המחוקה של שכונת נווה שלום, תיאוריה וביקורת, 41, קיץ 2013, עמ' 169, הערה 5.
↑  בראון, החזון איש, מבוא עמ' 4.
↑  בראון, החזון איש, מבוא, עמ' 4-9.
1 2  בראון, החזון איש, מבוא עמ' 6.
↑  בראון, החזון איש, מבוא עמ' 6. וראו: משה מרדכי הלוי שולזינגר, (חתנו של עורך "פאר הדור" הרב שלמה כהן) פניני רבנו הקהלות יעקב, ח"א עמ' צא. בראון מצביע על מקורות בכתבי הרב קנייבסקי, מהם עולה כי סבר שיש לצנזר חומר היסטורי וביוגרפי שיש בו כדי לגרום נזק חינוכי.
↑  גראדה, דער חזון-איש: פון ווילנע ביז בני-ברק. הקלטת שמע. 1980 (ביידיש) להאזנה, ראו להלן "קישורים חיצוניים".
1 2  בראון, החזון איש, מבוא עמ' 7.
↑  ראו ביקורת על הספר: א. עמירם, צדיק בשר־ודם, מוסף הספרות של מעריב, כ"א בחשון, תשנ"א, מעריב, 9 בנובמבר 1990
↑  כל ספרי הסדרה זמינים לקריאה ברשת: מעשה איש חלק ראשון; חלק שני; חלק שלישי; חלק רביעי; חלק חמישי; חלק שישי; חלק שביעי, באתר היברובוקס
1 2  בראון, החזון איש, מבוא עמ' 8.
↑  בראון, החזון איש, פתח דבר עמ' יג-יד.
↑  כלשונו של בראון, החזון איש, מבוא עמ' 5.
↑  בראון, החזון איש, מבוא עמ' 9–10. למעשה, כותב בראון כי רק מאחד המרואיינים, ד"ר צבי א' יהודה, קיבל מידע רב הבא לידי ביטוי בספר.
↑  בראון, החזון איש, מבוא עמ' 7. בראון מוסיף כי ספריו אלו של גראדה שימשו מקור גם לכותבי ביוגרפיות קודמות של החזון איש, בהם "פאר הדור" שמכנה אותו "מקור נאמן" תוך העלמת שמו.
↑  המאמר זמין לעיון מקוון.
↑  המאמר זמין לעיון מקוון
↑  המאמר זמין לעיון מקוון.
↑  המאמר זמין לעיון מקוון
↑  המאמר זמין לעיון מקוון.
↑  המאמר זמין לעיון מקוון.
↑  https://rationalbelief.org.il/wp-content/uploads/2022/11/מאמר-ראשון-בישורון.pdf המאמר זמין לעיון מקוון].
↑  המאמר זמין לעיון מקוון
↑  המאמר זמין לעיון מקוון.
↑  המאמר זמין לעיון מקוון.
↑  פורסם ב-1999 בתקליטור מס.1 במארז "הכל אנשים". יוצרי הפרק - עורכת ומפיקה: ענת זלצר. במאית: רנה פאפריש. יועץ: דב אלבוים.
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
| אברהם ישעיהו קרליץ |
| --- | --- | --- |
| ספריו | חזון איש • אמונה וביטחון (ספר) |  |
| תלמידיו | חוג חזון איש • הרב חיים שאול גריינימן • הרב גדליה נדל • הרב נסים קרליץ • הרב חיים קניבסקי • הרב שריה דבליצקי • הרב דוב לנדו |  |
| ממשנתו | חשמל בשבת • פולמוס השבת ביפן • משל העגלה המלאה והעגלה הריקה |  |
| משפחתו | משפחת קרליץ • אבא: הרב שמריהו יוסף קרליץ • סבא: הרב שאול קצנלנבוגן • אחים: הרב מאיר קרליץ • הרב יצחק קרליץ • הרב משה קרליץ • גיסים: הרב שמואל אליהו קהאן • הרב שמואל גריינימן • הרב נחום מאיר קרליץ • הרב אבא סוויאטיצקי • הרב יעקב ישראל קניבסקי |  |
| הנצחתו | כולל חזון איש • שיכון חזון איש • רחוב חזון איש • בית הכנסת חזון איש (לדרמן) • תלמוד תורה תשב"ר • בית חזון |  |