stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וואטסאפ
ציר זמן

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| שנה | יום וחודש | סוג אירוע | פרטים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | 4 בפברואר | חברה | יאן קום מייסד את וואטסאפ בקליפורניה. |
| 2009 | אוגוסט | מוצר | WhatsApp 2.0 שוחרר ב־App Store עבור מכשירי iPhone. |
| 2009 | אוקטובר | מימון | בריאן אקטון משכנע חמישה חברי !Yahoo לשעבר להשקיע 250,000 דולר כמימון ראשוני, והוא מעניק להם מעמד מייסד. |
| 2009 | דצמבר | מוצר | אפשרות חדשה לשליחת תמונות ב־WhatsApp עבור iPhone. |
| 2010 | אוגוסט | מוצר | התחלת תמיכה במכשירי אנדרואיד. |
| 2011 | 21 בינואר | תחרות | WeChat, אפליקציית מסרים מיידיים, נוסדה, וצברה פופולריות בסין. |
| 2011 | אפריל | מימון | בסבב הגיוס הראשון של החברה, המייסדים של WhatsApp הסכימו לקחת 8 מיליון דולר מסקויה קפיטל, בנוסף למימון הראשוני (השקעת SEED) של 250,000 דולר, לאחר חודשים של משא ומתן עם השותף של סקויה ג'ים גוטס. |
| 2011 | מאי | תחרות | נוסדה אפליקציית SnapChat, אפליקציה מתחרה להעברת תמונות בהודעות. |
| 2013 | פברואר | כמות משתמשים | כמות המשתמשים מגיעה לכ־200 מיליון משתמשים; וכמות העובדים ל־50. |
| 2013 | יולי | מימון | סקויה משקיעה עוד 50 מיליון דולר בסבב השני של המימון, והעריכה את שווי WhatsApp ב־1.5 מיליארד דולר. |
| 2013 | 16 ביולי | מוצר | WhatsApp מוצעת בחינם, עם דמי מנוי שנתי של דולר אחד לאחר השנה הראשונה. |
| 2013 | אוגוסט | תחרות | Telegram, שירות ענן מבוסס הודעות מיידיות, מושק. |
| 2014 | 19 בפברואר | חברה | פייסבוק מכריזה על רכישת WhatsApp בעלות של 19 מיליארד דולר, הרכישה הגדולה ביותר שלה עד אז. פייסבוק משלמת 4 מיליארד דולר במזומן, 12 מיליארד דולר במניות פייסבוק, ועוד 3 מיליארד דולר במניות חסומות שהוענקו למייסדי ה־WhatsApp. |
| 2015 | 21 בינואר | מוצר | WhatsApp משיקה את WhatsApp Web, אפשרות לראות את כל השיחוחים ב-WhatsApp על ידי חיבור הטלפון באמצעות קוד QR. |
| 2015 | 21 בינואר | מוצר | WhatsApp מכריזה על מדיניות שלה של הגבלה על לקוחות צד שלישי, כולל +WhatsApp משתמשים לא יוכלו להשתמש בשירותי WhatsApp כלל עד להסרת יישומי צד שלישי. |
| 2015 | דצמבר | משפטי | WhatsApp נסגרה לזמן קצר בברזיל לאחר שהחברה מנעה לבצע האזנות סתר על חשבונות מסוימים של WhatsApp. הוא נסגר שוב בברזיל במאי 2016 וביולי 2016. |
| 2016 | 18 בינואר | מוצר | יאן קום מודיע כי WhatsApp לא תחייב יותר את משתמשיה בדולר בכל שנה. אין עדיין תוכנית ברורה למונטיזציה של WhatsApp. |
| 2016 | מרץ | משפטי | דייגו דזודן, אחד ממנהלי פייסבוק, נעצר על ידי המשטרה הפדרלית הברזילאית לאחר שפייסבוק לא הצליחה למסור מידע מתוך חשבון ה־WhatsApp לבקשת שופט לחקירת סחר בסמים. |
| 2016 | 5 באפריל | מוצר, אבטחה | WhatsApp ו־Open Whisper Systems מודיעים כי הם מסיימים להוסיף הצפנה מקצה-לקצה לכל צורה של תקשורת ב־WhatsApp, וכי משתמשים יכולים כעת לאמת את המפתחות של אחרים. |
| 2016 | 10 במאי | מוצר | WhatsApp הציגה תמיכה עבור שתי מערכות ההפעלה Windows ו־Mac. |
הקונצונים

| --- | --- |

 סוגה:  חינוך לימוד
 יוצרים:  מוטי אבירם  בר בן-יוסף  דיקלה קידר  שירי צוק
 כותבים:  עודד פלוט
 בימוי:  מרקו כרמל
 מדבבים בעברית:  ז'יל בן דוד, איקי גלעד
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 הפקה
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  2001–2009
הקונצונים היא תוכנית לילדים בגיל הרך המשודרת בערוץ הופ!.
דמותם של הקונצונים הופיעו בסדרות: "החדר המוגן של הופ!" (2003), "הקייטנה של הופ! - מא' עד ת'" (2003), "חבורת ה"ס" (הופ סוכות 2003), "המגילה החדשה של הופ!" (הופ פורים 2004), "המרחב המוגן של הופ" (2006), ו"יום הולדת למדינה" (יום העצמאות ה60 למדינת ישראל 2008). והשתתפו גם במופעי מותק של פסטיבל בשנים 2008 ו-2009.
בשנת 2024 החלו הקונצונים להופיע במופע עצמאי.
רקעו

התוכנית מונחית על ידי בובות, שהן גם הדמויות בתוכנית. הדמויות הן ארבעה חברי משפחת הקונצונים, שני הורים ושני ילדים: האבא- מר קונץ, האמא- צילה, הבן הקטן- ציקי והבת הגדולה- צפי. בתוכנית מוצגים חייהם ובעיותיהם במסגרת חיי המשפחה, בית הספר והגן, והדרך בה הם מתמודדים עימן. התוכנית גדושה בתכנים חינוכיים ולימודיים, אשר קהל הצופים לומד מהם ולוקח מהם השראה, כגון: בטיחות בדרכים, איך להתמודד עם חברים ועוד. לתוכנית מספר עונות והיא משודרת החל משנת 2001. בתחילה התוכנית שודרה בשעות הבוקר בלבד, אולם בהמשך שודרה גם בשעות הערב החל משנת 2004, ובהמשך שודרה גם בנושא לחג החנוכה ושודרה גם בנושא בטיחות בדרכים החל משנת 2009.
הדמויות והמדבבים

מר קונץ (ז'יל בן דוד) - אב הבית וראש המשפחה, בעלה של צילה, אביהם של צפי וציקי. מכונה על ידי צילה "קונצי". הבשלן של הבית.
צילה (איקי גלעד) - נחמדה מאוד וחכמה, אמם של צפי וציקי. צוין שהיא כנראה עובדת משרד. היא ומר קונץ מכירים מגיל צעיר ובני אותו הגיל.
ציקי (ז'יל בן דוד) - ילד קטן חמוד ותמים אשר לומד בגן, אח קטן של צפי.
צפי (איקי גלעד) - ילדה, אחות גדולה של ציקי ובתם של צילה ומר קונץ, לומדת בבית ספר. לצפי יש כמה מושאי אהבה: מיכאל בן השכנים שהוזכר רק בסדרה, רונן שלומד בכיתתה והוזכר רק בסדרות הבת "הקייטנה של הופ: מא' ועד ת'" ו"המרחב המוגן של הופ" ויובל בן עמי שהוזכר בשיר "מתלבשים".
יעקב יהושע פלק

ערך זה עוסק ברבה של לבוב, מחבר "פני יהושע". אם התכוונתם לבעל הסמ"ע, ראו .
הרב יעקב יהושע פַלְק (1680, כ"ח בכסלו ה'תמ"א – 1756, י"ד בשבט ה'תקט"ז) היה רבן של לבוב, ברלין, מץ ופרנקפורט על המיין. מחבר סדרת ספרי פני יהושע על התלמוד הבבלי.
חיבוריו

פני יהושע – ספרו החשוב חידושים על הש"ס.
הספר נדפס במקור בארבעה חלקים: חלק שני נדפס באמסטרדם שנת ה'תצ"ט (1739), חלק ראשון נדפס בפרנקפורט על המיין בשנת ה'תקי"ב 1752, חלק שלישי נדפס בפרנקפורט בשנת מותו של הפני יהושע – ה'תקט"ז (1756). חלק רביעי נדפס לאחר מותו. הספר מבאר את סוגיות הש"ס על־פי גדולי המפרשים, בעיקר התוספות ורש"י – שהמחבר היה מצאצאיהם. הביאור נעשה בשיטת העיון, החקירה, הסברה והפלפול. אופיינית לחיבור זה הירידה לפרטי הפרטים של כל סוגיה. אף ששיטת הלימוד המקובלת בדורות האחרונים רחוקה למדי מדרכו, זוכה הספר לפופולריות רבה בישיבות והוא אחד מאבני היסוד במשא־ומתן התלמודי. ספרו כולל חידושים על מסכתות ברכות, שבת, כתובות, גיטין, קידושין, בבא קמא, בבא מציעא, חולין, מכות, שבועות, ועוד כמה חידושים על מסכתות שונות. לעומת זאת נשארו בכתב יד חידושיו למסכת בבא בתרא.
כאמור, בהקדמה לספרו, הסביר שאת הספר כתב לאחר הנדר להמשיך בדרכו של אבי סבתו של אביו בספר 'מגיני שלמה' ולפרש את כל השאלות של בעלי התוספות על פירוש רש"י בש"ס.
משפחתו

שושלת בית דוד: משפחות רבניות רבות מתייחסות לפני יהושע, ומציינות זאת, מפני שהפני יהושע הוא צאצא של מחבר 'מגיני שלמה', ומחבר 'מגיני שלמה' היה מיוחס לפי הקדמת ספרו לרבינו תם, סבו רש"י, ובהמשך לרבי יוחנן הסנדלר ולדוד המלך.
צאצאיו:
בתו גיטל – נספתה עם אמה בפיצוץ מחסן חומר נפץ, בשנת ה'תס"ג (סביבת 1702).
בתו מייטל – דברי התורה של בעלה הרב שלמה דב (בעריש) הרצפלד, אב"ד גלוגא, הודפסו בספר פני יהושע תחת הכותרת 'חתנא דבי נשיאה'. נפטרה בפסח שני ה'תצ"ג (29 באפריל 1733).
בנו בכורו רבי נתן, שהדפיס את ספרי אביו. כתב יד ספרו 'שארית נתן', הדן בסוגיות תלמודיות בסגנון אביו, נמצא כ-140 שנה לאחר שאבד, והודפס עם ספרו של אחיו אריה לייב. היה אב בית דין העיירה דוברומיל.
בנו רבי יששכר דב (בעריש) היה אב בית הדין בפודהייץ, ואביו של הרב צבי הירש רוזניס. מחבר קונטרס 'חזקת אבהתא' שהודפס בתוך ספרו של בנו הרב רוזניס – 'תשע שיטות'.
בנו רבי שמואל מבראדי.[דרוש מקור]
בנו רבי אריה ליב היה אב בית הדין בפודהייץ אחרי אחיו, ומאוחר יותר רבה של הנובר, חתנו של רבי חיים יונה תאומים, ומחבר הספר "פני אריה". נפטר בהנובר, בח' באדר ה'תקמ"ט (1789). דברי בנו של רבי אריה, הרב דב בעריש הודפסו בספרו של אביו עם הערות ממנו, והוא אף מונה לרבה של הנובר אחר פטירת אביו. בנו הרב שמואל ברנשטיין היה רבה של אמשטרדם.
דור שני:
בת רבי נתן נישאה לרב מאפטא.
בנו של רבי יששכר דב הוא הרב צבי הירש רוזניס, אב"ד לבוב, מוציא לאור ובעל בית דפוס עברי, בשיתוף עם אשתו השנייה יהודית, מחבר הספר 'תשע שיטות' – למעשה תשעה ספרונים ביניהן 'משרת ענבים' 'אמתלא' ועוד, ונותן ההסכמות לספרי הקבלה וביניהם מהמקורבים לרב יהונתן אייבשיץ ולשיטתו, בניגוד לדעת סבו.
בנה של מייטל היה הרב אהרן יהושע אליהו הרצפלד, אב בית דין רביץ' במשך יותר משלושים שנה, ונפטר בגיל מופלג בג' באלול ה'תר"ו (1846).
בנו של רבי נתן היה הרב שמחה לנדא, אב בית דין במחוז אוסטרוב שבמזרח-מרכז פולין.
דור שלישי:
בנו של הרב שמחה לנדא היה הרב נתן יחזקאל לנדא מדוברומיל והיה אב בית דין בק"ק פשיסחה ולבסוף ימיו בק"ק קוז'יניצה.
בנו של הרב שמחה לנדא היה הרב יהושע לנדא הוא היה אב בית דין של העיר דוקלה במדינת גליציה.
לקריאה נוספת

י"מ תא-שמע, "דברים אחדים על הספר "פני יהושע" ועל מחברו", בתוך: מחקרים בתולדות יהודי אשכנז, תשס"ח, עמ' 277–285. הדפסה חוזרת: כנסת מחקרים: עיונים בספרות הרבנית בימי הביניים, כרך ד', מוסד ביאליק, ירושלים תש"ע, עמ' 271–282
מרדכי הלוי הורוויץ, ר' יעקב יהושע פאלק, בתוך: רבני פרנקפורט, מוסד הרב קוק, ירושלים 1972, עמ' 90–118
מרדכי דאטו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1525
 פטירה:  1595-1601 ה'שנ"ה-ה'שס"א
 מקום פעילות:  איטליה
 תקופת הפעילות:  ?–1601 
 תחומי עיסוק:  הלכה, קבלה
 
רבי מרדכי בן יהודה דאטו (באיטלקית: Angelo Dato) (ז' בסיוון ה'רפ"ה, 1525 – ה'שנ"ה-ה'שס"א) היה רב, משורר ומקובל איטלקי אשר עסק בחישוב הקץ, תלמידו של המקובל רבי משה קורדובירו ושל דודו הרב משה באסולה.
תולדותיו

נולד למשפחה עשירה בסאן-פליצ'ה (אנ') שבסביבות מודנה לרבי יהודה דאטו.
למד אצל דודו הרב משה באסולה. והוא עלה לארץ ישראל בחודש אייר שנת ש"כ באותו אונייה יחד עם דודו הרב משה באסולה. וחזר לאיטליה בחודש מאי שנת שכ"א כשבאמתחתו ספרי קבלה רבים שהעתיק לעצמו בצפת.
ר' עזרא מפאנו (רבו של רבי מנחם עזריה מפאנו), שאל לו שאלות בקבלה.
כתב הגהות על ספרו של חברו רבי שמואל גאליקו (מתלמידי רבי משה קורדובירו) ״עסיס רמונים״, שהוא קיצור של ספר רבו, פרדס רימונים.
בשנת שט"ו כתב ספרו "מגדל דוד", הקרוי על שם אחיו, הגיע לאחר חישובים למסקנה כי "התחלת הגאולה ובנין הבית יהיה בשנת של"ה, ובשנת ת"ח (1647) יקומו המתים מן העפר". לצורך החישוב הסתמך על פרקי דרבי אליעזר, פרק 28, ועל מדרש הנעלם בספר הזוהר.
דאטו היה משורר אשר כתב באיטלקית יהודית, וחיבר בין השאר גרסה שירית למגילת אסתר. כל כתביו היו ביד יוסף אלמנצי, וממנו הועברו רבים מכתבי היד שלו במוזיאון הבריטי בלונדון.
עשה פירוש על הספר מנורת המאור נקרא "שמן למאור", והוא עדיין בכתב יד.
הריב בין בני משפחת דאטו ובני משפחת בורדולאן ממנטובה, בשנים שכ"ו-שכ"ז, גרם לקונפליקט בין רבני מנטובה וויניציה, שגזרו חרם על האחים דאטו בעקבות פנייתם לבית משפט גויים, ובין רבני פירארה שביטלו את החרם.
העיד ר' אברהם יוסף שלמה בן מרדכי גרציאנו: "מצאתי כי המקובל הקדוש כמוהר"ר מרדכי דאטו זצ"ל שהיה נותן רשות לכמ' ישעיה סיצה ז"ל להחזיק אצלו ס' מאור עיניים לכמוהר"ר עזריה מן האדומי' ז"ל ולקרות בו ... היום הזה יום ג' כ"ה אינאר (ינואר) שנ"ה ...
מהאלף הששי הרשיתי אני מרדכי דאטו לכמ"ר ישעיה מסיצה יצ"ו להחזיק אצלו ולקרוא בספר הזה ... כשם שהורשיתי אני מגאוני פיררא כי ידעתי נאמנה כי הוא דומה לר' מאיר אשר אמרו עליו רמון מצא תוכו אבל קליפתו זרק כן ר' ישעיה זה הדברים שהם אמת בעצמם
כמו נמצאו מפי רז"ל אשר הם כתובים על ספר זה אותם יאמין ולא יטה לבו לפירושו של מחבר זה קימים בפירושים שלו ... שהם נגד דעת רז"ל ע"כ מצאתי כ"י מהגאון המקובל האלקי כמוהר"ר מרדכי דאטו זצו"ל".
משפחתו

אשתו - וירטואוזה.
בנו - ר' רפאל.
חתנו - ר' עמנואל אליעזר יצ"ו מסיצה בכ"מ משה לבית עוזיאל. (שהיה דר ב"סקרלינו").
ספריו

דרשות על פרשיות השבוע, כתב יד (בעיקר באיטלקית יהודית).
פירושים על מזמור לתודה על מאמרים ופסוקים, כתב יד.
דרכי התשובה - על תשובה, וי"ג העיקרים, כתב יד.
שמן ערב - אוסף של פיוטים.
שמן המשחה - פירוש על הפטרה, כתב יד.
שמן ששון - פירוש על תהלים.
שמן למאור - פירוש על ספר מנורת המאור (נשלם בניסן ה'שכ"ז).
מגדל דוד - העוסק בגאולה לשנת של"ה, כתב יד.
מבשר טוב - העוסק בגאולה לשנת שס"ח, כתב יד.
איגרות בשאלות על פי קבלה, כתב יד.
זמרת יה - שירים ופיוטים.
סודות הנקודות.
מאמר מרדכי - פירוש למגילת אסתר.
פירוש לחבקוק ולתהלים.
הגהות לספר הזוהר, לספר הפרדס, לטור.
מפתח הזוהר, כתב יד.
אגרת הלבנון - זכרונות ממסעו לצפת.
פירוש על ספר עסיס רמונים.
הגהות על הספר "גנזי המלך" מרבי יצחק אבן לטיף.
דרך אמונה.
לקריאה נוספת

ישעיה תשבי, דמותו של רבי משה קורדובירו בחבור של ר' מרדכי דאטו, ספונות, ז', תשכ"ג, עמ' קכ"א-קס"ו
יורם יעקבסון, בנתיבי גלויות וגאולות: תורת הגאולה של ר' מרדכי דאטו, מוסד ביאליק, ירושלים, תשנ"ו
ראובן בונפיל, אחת מדרשותיו האיטלקיות של ר' מרדכי דאטו, כתב העת "איטליה", א', תשל"ו, עמ' א-ל"ב
יעקב בוקסנבוים, פרשיות מהווי יהודי איטליה במאה הט"ז, אוניברסיטת תל אביב ה'תשמ"ו
אורנה רחל וינר, רזי ר' מרדכי דאטו לשירי הנקודות, דעת 73, תשע"ב
הערות שוליים

↑  במלאת לו ששים שנה כתב 'רשות לנשמת כל חי', שהקדיש לחתנו, ובהקדשה שבראש הפיוט נאמר: "ויתחילו לומר אותו ביום שני של השבועות מהשנה הזאת [שמ"ה]... ותהיה לי השירה הזאת לה' תמורת הסעודה הנהוגה להעשות בישראל כשמגיע האדם לסוף הששים שנה, וזוכה ונכנס בגבול השבעים". ספונות, ז, עמ' קלב, הערה 64.
↑   לפי האנציקלופדיה היהודית בערכו 1527 – 1585. ולפי תשבי בספונות, נולד בשנת רפ"ה 1525. לפי לנדסהוט: 1502 – 1570. דוד תמר כתב באשכולות תמר, עמ' 192 הערה 34: קאסוטו, רות ואחרים כתבו שנפטר בין השנים שנ"א-שס"א (לפי גרינופ, שם, נפטר בשנת 1590, ולפי שולוואס, שם, עמ' 81, עוד לפני כן). דאטו היה עדיין בחיים בשנת שנ"ה. כך יוצא מפורש מדבריו של דאטו עצמו, שהעתיק גראציאנו (אי"ש ג"ר) מעצם כתב יד: "היום הזה יום ג' כ"ה איטור (צ"ל איטובר?- ottobre) שנ"ה הרשיתי אני מרדכי דאטו לכמ"ר ישעיה מסיצה יצ"ו להחזיק אצלו ולקרוא בספר הזה" (מאור עינים- מובא בראש ספר הדרשות של דאטו שנכתבו באיטלקית, ר' להלן). תוכנו של עניין זה כבר הובא על ידי מרגוליות (שם, ב, עמ' 43), אלא שהוא כתב שם שדאטו נתן את הרשות הנ"ל בשנת 1591. טעה וקרא שנ"א במקום שנ"ה, והטעה בכך את כל החכמים שבאו אחריו".
↑  בהקדמת ספרו מאמר מרדכי על מגילת אסתר כתב: "הגאון המופלא דודי כמהר"ר משה באסולה זצ"ל", ובספריו השונים מובאים הרבה דברים ששמע ממנו.
↑  ראו, "פרשיות מהווי יהודי איטליה במאה הט"ז", עמ' 409.
↑  פורסמו על ידי מאיר בניהו במאמרו 'רבי עזרא מפאנו חכם מקובל ומנהיג', בספר היובל להגרי"ד סולובייצ'יק כרך ב' עמ' תתמא-תתנג.
↑  מובא על ידי עזריה די רוסי במאור עינים, אמרי בינה, פרק מג, דף קלט ע"א: "ובפרט נודע כי מקובל ותורני מהולל ומנו ר' מרדכי דאט"ו, חבר מקרוב ספר מיוחד לזה, קראו על שם אחיו מגדל דוד, אשר בו אשר וקיים היותר מקוה גדול לישראל על התחלת גאולה, ובנין הבית בשנת של"ה, מהא דאיתא פרק כ"ח מפרקי רבי אליעזר... באופן שהחכם הנזכר שפט משפט צדק כי בשנת של"ה יבנה הבית... והנה בעקבות הפותחים זה השער יצאו כמו כן מקרוב האנשים החסידים האלה שהגבילו המועד בשנת של"ה כמו שזכרנו, אמן כן יעש ה' עמנו כדבריהם חסד, ויהי מגדל דוד הנזכר מגדל עוז ותעצומות לא מגדל פורח, אולם במחילה מכבוד הגאונים הנז' שהתחילו נראה כי תאותם גברה עליהם וקצתם הכשילתם חכמתם האנושית להציב לה יד אשר לא כדת במקום הקדש".
↑  Digitised Manuscripts, www.bl.uk
↑  ר' יחיאל ב"ר משה מאנוסקריוי, ממשפחת מגורשי צרפת שהתיישבה באיטליה, חיבר בשנת שכ"ה בעיר ויליטרי ספר "חכמת נשים", ספר דינים לנשים באיטלקית, והקדישו לאשתו של ר' מרדכי דאטו.
↑  מובא על ידי עזריה די רוסי במאור עיניים, אמרי בינה, פרק מג, דף קלט ע"א. ועל ידי רבי גדליה אבן יחיא בשלשלת הקבלה, דף מז ע"א.
↑  חיברו בשנת של"ב. מובא על ידי רבי דוד זכות ב"זכר דוד", מאמר שלישי, עמ' קפד.
↑  מוזכר על ידי החיד"א, בשם הגדולים.
↑  על טור, ויניציאה, ש"י, נמצא בירושלים R 75 a 1048.
↑  חיברו בסוף ימיו, לאחר שנת שמ"ה. נתפרסם בכתב העת ספונות, ז', תשכ"ג, עמ' קכ"א-קס"ו.
↑  כתב העת כרם חמד, ח, עמ' 89.
↑  מובא על ידי רבי דוד זכות ב"זכר דוד", מאמר ראשון פרק נב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276855905171  BIBSYS: 98009284  BnF: cb122620951 (data)  GND: 1146198663  ISNI: 0000 0001 2133 2432  LCCN: n84028655  SUDOC: 076993019  VIAF: 53080919   WorldCat (עם VIAF): 53080919
אמיל קלוג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בספטמבר 1883 סרד, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  15 ביוני 1944 (בגיל 60) 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 
אמיל קלוג (בהונגרית: Klug Emil; סרד, 27 בספטמבר 1883 – 15 ביוני 1944) היה עורך דין יהודי-הונגרי, סופר בולט בתחום המשפטי, מזכיר המחלקה הפיננסית של לשכת עורכי הדין ההונגרית אשר נרצח באושוויץ במהלך שואת יהודי הונגריה.
קורות חיים

אמיל קלוג נולד בסרד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט קלוג ושל רגינה סטוּקס. הוא השלים את לימודיו התיכוניים בין 1893 לבין 1901 בברטיסלאבה, ולאחר מכן התקבל לפקולטה למשפטים ולמדע המדינה של אוניברסיטת בודפשט (שמה כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד). הוא למד משפטים גם באוניברסיטת וינה וגם באוניברסיטת ברלין. לאחר השגת התעודה עסק בעיקר בנושאי מיסים, היטלים, כספים, עניינים משפטיים כלליים ובמשפט מסחרי. ב-1912 הקים את כתב העת "סקירת מיסים והיטלים" (Adó- és Illetékügyi Szemlé), שאותו ערך יחד עם שאנדור בנדק, פרידייס פלנר, אימרה ורגה ולורנט הגדוש עד 1919, אז התמזג כתב העת שלו התמזג עם כתב העת בשם "מיסים", ומאז ואילך, הוביל את כתב העת המאוחד כעורך הראשי. כמזכיר המחלקה הפיננסית של לשכת עורכי הדין ההונגרית ביצע עשרות שנים של עבודה מדעית. היה מזכיר החוג האזרחי המאוחד ליפוטווארוש. בקיץ 1944 - בהתבסס על זכרונו של אנדרה שוש - הוא גורש ממפעל ללבנים קצ'קמט למחנה הריכוז אושוויץ. מועד מותו נקבע דרך בית המשפט.
ב-29 ביוני 1913, בבודפשט, נשא לאישה את לואיזה הורן (1893–1924), בתם של ד"ר קארוי הורן ושל מלווין זאהן. אשתו השנייה הייתה אנה דויטש, אתה התחתן ב-18 באוגוסט 1925. הם התגרשו ב-1938. בניו אימרה קאזי (1914–1946) היה עורך דין ולאסלו קלוג (1917–1942) היה מתמחה בעריכת דין.
במצוקתו, משרד הקהילה הקתולית של בודפשט-קבניה על פי רישום 307/1939 של תעודה מ-22 במרץ 1939 המיר את דתו לקתולית בגיל 52.
מחקריו, פרסומיו

A törvénykezési illetékekről szóló 1914. évi XLIII. törvényczikk magyarázata. Vargha Imrével. Budapest, 1915
A bélyeg- és illetékekre vonatkozó törvények és szabályok némely rendelkezéseinek módosításáról szóló 1916. évi XXVII. törvényczikk. Magyarázó jegyzetekkel ellátta: dr. Klug Emil ügyvéd, Budapest, 1916. Grill Károly könyvkiadóvállalata
A hadinyereség adóról és a vagyonadóról szóló 1916. évi XXIX. és XXXII. törvénycikk. Magyar jegyzetekkel ellátta: Klug Emil
A magyar egyenes adók gyakorlati rendszeres feldolgozása az összes magyar egyenes adókra vonatkozó törvényeknek... Soltész Adolffal. Budapest, 1917, Országos Iparegyesület
Az 1918. évi háborús adónovella. Soltész Adolffal. Budapest, 1918, Országos Iparegyesület
A magyar illetékjog. Sárffy Aladárral. 1–2 kötet. Előszóval ellátta: Benedek Sándor. Budapest, 1930
Pótlék a magyar illetékjog 1–2. kötethez. Sárffy Aladárral. Budapest, 1932
Az adók legújabb érvényükben, gyakorlati útmutató adónaptárral. Budapest, 1934
A magyar illetékjog. 2. bővített és javított kiadás. Sárffy Aladárral. Budapest, 1936
Magyar illetékjog: pótlék a magyar illetékjog 2. bővített, javított kiadásához. Sárffy Aladárral. Budapest, 1936
Az új egyenesadó reform. Hegedűs Józseffel. Budapest, 1940
Das Devisenrecht in Ungarn. Meznerics Ivánnal. Bázel, 1942
לקריאה נוספת

Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002)
A magyar társadalom lexikonja. A Magyar Társadalom Lexikona Kiadóvállalat, Budapest, 1930. (לקסיקון החברה ההונגרית)
Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. 490. o. Online elérés (לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת).
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a Budapest IV. kerületi (belvárosi) polgári halotti akv. 187/1947. folyószáma alatt".
↑  Pesti Napló, 1912. október 23. (63. évfolyam, 250. szám)
↑  Sós Endre (1945-10-27). "Zöldi Márton poklában". Magyar Nemzet. p. 3.
↑  "Házasságkötési bejegyzése Horn Lujzával a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 335/1913. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése Deutsch Annával a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 426/1925. folyószáma alatt". נבדק ב-2023-04-29.
↑  "Kazi Imre halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 99/1946. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1055357505  ISNI: 0000 0001 0894 3319  VIAF: 45296050   WorldCat (עם VIAF): 45296050 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמיל קלוג".
יציב פתגם

יציב פתגם הוא פיוט בארמית, שנכתב כרשות לאמירת תרגום יונתן בן עוזיאל להפטרה. את הפיוט חיבר רבי יעקב בן מאיר, הידוע בכינויו רבנו תם.
בנוסח אשכנז המזרחי, נוהגים לומר את הפיוט בשבועות, בהפטרת יום טוב שני של גלויות.
רקע

בתקופת חז"ל, נהגו במהלך קריאת התורה וההפטרה בבית הכנסת לתרגם את הקריאה לארמית, שהייתה השפה המדוברת בפי חלקים מהציבור, שלא ידעו עברית. התרגום התבצע כך שהקורא בתורה או בנביא, קרא פסוק, והמתורגמן תרגם אותו לציבור, ואז קרא הקורא את הפסוק הבא. בקריאת התורה עשה לרוב שימוש בתרגום אונקלוס (בבבל) ובתרגום ירושלמי (בארץ ישראל), ובקריאת הנביאים בתרגום יונתן בן עוזיאל. מנהג התרגום נמשך גם בתקופת הגאונים, אולם, בימי הביניים התבטל מנהג התרגום, משום שארמית כבר לא הייתה השפה המדוברת, ולפיכך התרגום לא מילא את מטרתו. רק בקהילות תימן המשיכו לתרגם בקריאת התורה ובהפטרה.
בקהילות אירופה בימי הביניים, שלא תרגמו בהן במרבית הקריאות בשנה, נפוץ המנהג לתרגם את קריאת התורה ואת ההפטרה במועדים חגיגיים – בפסח ובשבועות. ההיקף המדויק של מועדי התרגום השתנה בין הקהילות. בנוסח איטליה, ובחלק מקהילות צרפת, נהגו לתרגם את כל ההפטרות של פסח ושבועות, ואת קריאת התורה בשביעי של פסח וביום הראשון של שבועות. המנהג הנפוץ בקהילות אשכנז וצרפת היה לתרגם את קריאת התורה וההפטרה בשביעי של פסח, את קריאת התורה ביום הראשון של שבועות, ואת ההפטרה של היום השני בלבד. הטעם לתרגם דווקא במועדים אלה מוסבר בתוספות בכך שקריאת אלה עוסקות בניסים שאירעו בחגים אלה (ובפרט קריעת ים סוף ומעמד הר סיני), ולכן התרגום מהווה פרסומי ניסא. לדעת יונה פרנקל, מאחר שהקריאות הללו עוסקות במעמד שהייתה בו התגלות של ה', התרגום לארמית נתפס למקום ראוי להרחיב בענייני תורת הסוד הקשורים להתגלות.
תרגומים חגיגיים אלה לוו בפיוטים שנכתבו כדי לפתוח את התרגום או להרחיב אותו. פיוטים אלה, שהשתלבו בתוך התרגום נכתבו בלשון התרגום, ארמית. בפתיחת התרגום להפטרה נהג המתורגמן לומר נוסח פתיחה קצר, שבה הוא הצהיר על כוונתו לפרש את הדברים שנאמרו בנבואה, על פי הפירוש שהתפרשו בתרגום יונתן בן עוזיאל. פתיחה קצרה זו הייתה בסיס לפייטנים, שבחרו להוסיף כאן פיוטים ארוכים של נטילת רשות, שבהם הם מבקשים רשות לתרגם את ההפטרה. כתיבת רשויות לתרגום ההפטרה הייתה מקובלת בעיקר אצל פייטני צרפת.
תוכן הפיוט ומבנהו

כאמור, הפיוט נועד לנטילת רשות עבור המתרגם את ההפטרה. הפיוט פותח בשבחיו של ה' ובתיאור המלאכים. לאחר בקשת הרשות מה', מבקש הפייטן רשות גם מתלמידי החכמים, ומוסיף לכך תפילה לגאולה ולהתקיימות נבואות הנחמה, כמו גם לעונשם של אומות העולם. בסיום הפיוט חוזר הפייטן לנושא התרגום, ומשבח את מחבר התרגום, יונתן בן עוזיאל.
בחלק מן השורות, המשמעות המדויקת, כמו גם התרגום לעברית, אינה ברורה בוודאות.
כרוב פיוטיו של רבנו תם, הפיוט כתוב במשקל ספרדי, לפי שיטת היתדות והתנועות. משקל השיר הוא המכונה "המרנין", ובו כל "בית" (שורה) מתחלק לארבע צלעיות של יתד ושתי תנועות. בכל בית לשתי הצלעיות הראשונות יש חרוז פנימי, ולכל הבתים חרוז מבריח החוזר בכל הפיוט.
מחבר הפיוט

האקרוסטיכון של הפיוט הוא 'יעקב ברבי מאיר לוי'. בכמה כתבי יד מימי הביניים נכתב שמחבר הפיוט הוא "רבנו יעקב" ובאחד מהם הוא יוחס בפירוש ל"רבנו יעקב בן מאיר מרמרו", דהיינו רבנו תם. בשל כך, יוחס הפיוט בידי כמה מראשוני החוקרים, ובהם צונץ, לרבנו תם, נכדו של רש"י. יש שהשיגו על הזיהוי הזה, בשל החתימה 'לוי', שהרי רבנו תם לא היה לוי, לפי הידוע. יש שהציעו כי הבתים האחרונים הם ממחבר אחר, ששמו היה "לוי בן יהונתן" והוסיף את פיוטו לפיוטו של רבנו תם. אולם, בכמה מגרסאות הפיוט השורות האחרונות באות בנוסח שונה ולפיו כלל אין 'לוי' באקרוסטיכון. משום כך, המוסכמה כיום היא שהפיוט הוא אכן לרבנו תם.
מנהגי אמירתו

כרוב הרשויות לתרגום ההפטרה, הפיוט נכתב באופן כללי ולא נועד למועד מסוים ולהפטרה מסוימת. לכן, הוא התאים לשימוש הן בהתרגום ההפטרה בפסח הן בשבועות, והוא מועתק לאחד משני מועדים אלה או לשניהם בכתבי יד של נוסח אשכנז, נוסח צרפת ונוסח רומניא. בסוף תקופת הראשונים התבטל מנהג התרגום בקריאת התורה וההפטרה, אך אמירת הרשויות הארמיות לאחר הפסוק הראשון נמשכה. במנהגי מהרי"ל נזכר הפיוט לאחר הפסוק הראשון של ההפטרה ביום השני של שבועות. למרות זאת, במנהג אשכנז המערבי לא נהגו לומר את הפיוט במאות השנים האחרונות. לעומת זאת, במנהג אשכנז המזרחי הוא נאמר עד היום ברוב הקהילות, לאחר קריאת שני הפסוקים הראשונים של ההפטרה.
בדומה לפולמוס שהתעורר ביחס ל"אקדמות", גם ביחס ל"יציב פתגם" דנו הפוסקים אם מותר לאמרו באמצע ההפטרה. הט"ז סבר כי יש בכך בעיה של הפסק, ולכן הציע להעביר את אמירתו אל קודם ברכות ההפטרה. אחדים מן האחרונים פסקו כדעת הט"ז. אולם, למעשה, גם במנהג אשכנז המזרחי, שעל פי רוב התקבלה בו דעת הט"ז בעניין "אקדמות", לא התקבלה דעת הט"ז בעניין "יציב פתגם", ונהוג לאומרו בתוך ההפטרה.
הניגון שבו נאמר "יציב פתגם" נחשב, לצד נעימת "אקדמות", לאחד מניגוני התפילה הראשיים של חג השבועות.