stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ויווה קיילצה

ויווה קיילצה (בפולנית: KS PGE Vive Kielce) היא קבוצת כדוריד מהעיר קיילצה שבפולין, שמתחרתה בליגה העליונה של פולין. הקבוצה נוסדה בשנת 1965 בשם "איסקרה" (ניצוץ). בשנת 1973 הקבוצה התאחדה עם מועדון כדוריד אחר של העיר. בשנת 1978 היא לראשונה עלתה לליגה הפולנית העליונה תחת שם "קורונה".
ההישג המועדון החל להגיע להישגים של ממש בעיקר לאחר שמפעל לטקסטיל "ויווה" המקומי לקח אותו תחת חסותו.
בנוסף לאליפויות פולין רבות, הקבוצה זכתה להצלחה גם בזירה האירופית. בשנת 2016 היא זכתה בליגת האלופות בכדוריד, זאת בנוסף למקום שלישי בליגת האלופות בשנים 2013 ו-2015. בשנת 2022 היא הפסידה בבעיטות עונשין במשחק הגמר.
תארים

הליגה הפולנית בכדוריד: 15
זכייה: 1993,1994,1996,1998,1999,2003,2009,2010,2012,2013,2014,2015,2016,2017,2018
גביע פולין בכדוריד: 15
זכייה:1985,2000,2003,2004,2006,2009,2010,2011,2012,2013,2014,2015,2016,2017,1018
ליגת האלופות בכדוריד: 1
זכייה: 2016.
התעלה הגדולה (ונציה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  תעלת מים, אטרקציה תיירותית 
 כתובת:  המרכז ההיסטורי של ונציה 
 מיקום:  ונציה 
 מדינה:  איטליה 
 מידות
 אורך:  3.8 ק"מ 
 רוחב:  בין 30 ל-70 מטר מטר
 עומק:  5 מ' 
 גובה מעל פני הים:  0 מ' 
 קואורדינטות:  45°26′32″N 12°19′35″E﻿ / ﻿45.442222222222°N 12.326388888889°E﻿ / 45.442222222222; 12.326388888889
  (למפת ונציה מוגדלת) התעלה הגדולה(למפת ונציה רגילה) התעלה הגדולה
 
גונדולות על התעלה הגדולה.
התעלה הגדולה (באיטלקית Canal Grande; בפי תושבי העיר: קנלאצו, באיטלקית: Canalazzo) היא התעלה המרכזית העוברת במרכז ההיסטורי של העיר ונציה. אורכה של התעלה הוא 3,800 מטר, רוחבה נע בין 30 ל-70 מטר ועומקה הוא חמישה מטרים בממוצע. התעלה חוצה את העיר ויוצרת תוואי בדמות אות S הפוכה בין בנייני העיר. משני צידיה של התעלה שוכנים ארמונות מפוארים המשקיפים עליה, שבהם התגוררו בעבר המשפחות החשובות של העיר. התעלה מהווה את עורק התחבורה העיקרי בוונציה ויש בה תנועה ערה של מעבורות נוסעים, מוניות מים, גונדולות וסירות פרטיות. מהירות הנסיעה בתעלה מוגבלת על פי חוק, כדי למנוע נזק ליציבות הבניינים העתיקים אשר סביבה.
בקצה הדרומי-מזרחי של התעלה הגדולה נמצאת כיכר סן מרקו, מרכז המסחר והשלטון העתיק של העיר, ובה בזיליקת סן מרקו, ארמון הדוג'ים והקמפנילה. שישה גשרים חוצים את התעלה - גשר החירות, גשר מסילת הברזל, גשר הריאלטו, גשר האקדמיה, גשר החוקה ופונטה דלי סקאלצי; אולם פעם בשנה, במהלך פסטיבל הסלוטה, נמתח גשר שביעי בסמוך לכנסיית סנטה מריה דלה סאלוטה.
בהשוואה לתעלת ג'ודקה (Canale della Giudecca), תעלה המקבילה לחלק הדרומי של התעלה הגדולה ולמעשה רחבה ועמוקה ממנה, נחשבת התעלה הגדולה למרשימה ומרכזית יותר. בעוד התעלה הגדולה מהווה "רחוב ראשי" ומרכז שוקק חיים של העיר, הרי תעלת ג'ודקה משמשת כ"כביש מהיר" ומהווה עורק תחבורה ימי מרכזי עבור ספינות מהירות וגדולות.
היסטוריה > ההתיישבות הראשונה

סביר להניח כי במקום בו עוברת כעת התעלה הגדולה עבר בעבר נהר (ככל הנראה נהר הברנטה) אשר זרם לתוך הלגונה. ההתיישבות לצד נהר זה התקיימה עוד לפני התקופה הרומית. התושבים הראשונים של האזור התגוררו בבקתות ליד הנהר והתפרנסו מדיג וממסחר במלח. במהלך האימפריה הרומית ולאחר מכן, ובייחוד לאחר נפילת האימפריה, ובמהלך שלטון האימפריה הביזנטית גדל מספר התושבים באיי הלאגונה.
בעקבות העלייה בהיקף המסחר ובהסתמכות תושבי הלגונה עליו, הביאה להחלטה להעמיק את הנהר ולבנות למעשה תעלה גדולה אשר תשתמש כנמל עבור התושבים ותאפשר לאוניות סוחר לעגון לאורכה. העבודות בוצעו במהלך שלטונו של הדוכס אגנלו פרטיצ'יפאציו, בתקופה בה הפך אזור הריאלטו למרכזה של העיר.
היסטוריה > ה"פונדאקו"

עליית היקף המסחר של הרפובליקה של ונציה ועליית כוחה הביאו לבניית בתי "פונדאקו" לאורך התעלה הגדולה. בתים אלה כללו מחסנים ומשרדים לאורך גדת התעלה, שמעליהם נבנו בתי המגורים של הסוחרים.
בתים אלה נבנו בסגנון זהה. בחזית המבנה הייתה אכסדרה שלתוכה הובלו הסחורות מסירות או ספינות שעגנו לצד הבית. הסחורות הוכנסו למחסנים בחלקו האחורי של המבנה (החלק הפונה לעבר האי). במרכז הקומה הראשונה הייתה חצר פתוחה שסביבה נבנה המבנה. בקומה הראשונה של המבנה היה אולם מרכזי המואר מכיוון החצר, ומשני צדדיו חדרי המגורים של הסוחרים.
לעיתים חלק ממבני הפונדאקו כללו מגדלי הגנה (torreselle) מצד אחד של המבנה או משני צדדיו הפונים אל התעלה. דוגמאות לכך הוא הפונדאקו דיי טדסקי והפונדאקו דיי טורקי ששרדו עד ימינו - שני פונדאקו אלה שימוש סוחרים זרים - הראשון סוחרים מגרמניה והשני סוחרים מטורקיה. המבנים נבנו על ידי רפובליקת ונציה, ושימשו מבנה מגורים לסוחרים ממדינות אלה מחד, ואמצעי לפקח על המסחר של הסוחרים הזרים ועל המכסים המוטלים עליהם מאידך.
היסטוריה > הסגנון הביזנטי - ונטי

קשרי המסחר הענפים עם האימפריה הביזנטית הביאו להשפעה רבה של האמנות, הפיסול והאדריכלות הביזנטית על מקבילותיהן שבוונציה. פסלים ביזנטיים הובאו לוונציה על מנת לעטר את מבניה, ועמודי המבנים נבנו בסגנון ביזנטיני. לימים החלה להתפתח סגנון מקומי המשלב בין השפעות מקומיות לאלו הביזנטיות סגנון זה מכונה - סגנון ביזנטי- ונטי. מבנים המשמרים סגנון זה עד ימינו הם קא' פארזטי וקא' לורדאן (שניהם מבני עיריית ונציה) וכן קא' דא מוסטו; שלושת מבנים אל נבנו במהלך המאה ה-12 והמאה ה-13. בתקופה זו נבנו מבנים רבים סביב אזור הריאלטו, ועוצבה צורת התעלה הגדולה באזור זה והאזורים הסמוכים לבה באמצעות ייבוש הים ובניית תעלות בין הבתים.
חלק מהמבנים שנבנו בתקופה זו שופצו בשנים מאוחרות יותר, תוך שילוב סגנונות מאוחרים בסגנון הביזנטי - ונטי. דוגמאות למבנים אלו הם קא' סגרדו ופאלאצו במבו.
למסע הצלב הרביעי בו בזזו כוחות ונציאנים את קונסטנטינופול בשנת 1204, והביאו חפצי אמנות רבים אל העיר, אשר השפיעו צורתם ומראיהם של המבנים של ונציה עד שלהי המאה ה-14.
היסטוריה > גותיקה ונציאנית

השפעת האדריכלות הגותית הגיע אל העיר ונציה בשלב מאוחר - רק במהלך המאה ה-15, אולם הפכה פופולרית. הסגנון הגותי של ונציה נודע בפארו וכונה "אדריכלות גותית מפוארת" בשל כך (gotico fiorito). דוגמה לסגנון זה היא החזית הדרומית של ארמון הדוג'ה, ומבנים שנבנו בסגנון זה כללו מרפסות מעוטרות בקטרפוי ובתחרה עשויה שיש. מבנים רבים נבנו בסגנון זה לאורך התעלה הגדולה ובהם קא' ד'אורו, פאלאצו ברנארדו, פאלאצו פוסקארי, פאלאצו פיזאני מורטה, פאלאצי בארבארו ופאלאצו קאוואלי-פרנקטי.
היסטוריה > תקופת הרנסאנס

אדריכלות הרנסאנס הגיעה לוונציה בשלהי המאה ה-15, אולם מוטיבים של סגנון זה הופיעו כבר בראשית המאה. דוגמאות לסגנון זה ניתן לראות בפאלאצו דאריו, פאלאצו קורנר ספינלי, פאלאצו פאפאדופולי, פאלאצו גרימאני די סן לוקה ובקא' ונדראמין קאלרגי.
אדריכלות נאו קלאסית הגיעה אף היא אל העיר וניתן לראותה לאורך התעלה הגדולה במבנים שתוכננו על ידי יאקופו סנסובינו ובהם פאלאצו קורנר ופאלאצו דולפין מאנין.
היסטוריה > בארוק ונציאני

בשנת 1582 החל אלסאנדרו ויטוריה בהקמת פאלאצו באלבי בסגנון הבארוק.
בהמשך, פשט סגנון זה ברחבי ונציה, ובשנת 1631 החל באלדאסרארה לונגנה להקים את בזיליקת סנטה מריה דלה סאלוטה בסגנון זה על גדת התעלה הגדולה. הכנסייה נחשבת ליפה בכנסיות ונציה (בחיצוניותה) והפכה לאחד מסמליה של העיר.
לונגנה תכנן מבנים נוספים בסגנון זה על גדת התעלה הגדולה ובהם קא' פזארו וקא' רצוניקו, וכן כנסיית סנטה מריה די נצרת.
שקיעתה של רפובליקת ונציה במהלך המאה ה-16 והמאה ה-17 לא באה לידי ביטוי במבנים המפוארים שנבנו לאורכה של התעלה הגדולה בתקופה זו - בעיקר בשל העובדה שמשפחות סוחרים עשירות הפכו למשפחות אצולה בכך שהם שילמו כספים רבים לרפובליקה. משפחות אלה בנו ארמונות לאורך התעלה בהתאם למעמדן החדש.
היסטוריה > התקופה הנאו קלאסית

הסגנון הנאו קלאסי הגיע לגדות התעלה הגדולה במהלך המאה ה-18. במחצית הראשונה של מאה זו נבנתה כנסיית סן סימאון פיקולו בעלת החזית המרשימה מהסדר הקורינתי. במחצית השנייה של מאה זו נבנה פאלאצו גראסי בתכנונו של מאסארי.
היסטוריה > העת החדשה

לאחר נפילתה של רפובליקת ונציה בשנת 1797 הוקפאה למעשה הבנייה בוונציה, וארמונות שבנייתם טרם הושלמה נותרו במצב זה (דוגמה לכך הם כנסיית סן מרקואולה הבלתי גמורה, ופאלאצו דיי ליאוני המשמש כיום את אוסף פגי גוגנהיים). משפחות האצולה הוונציאניות איבדו את מעמדם ולרוב גם את כספם. מצב הארמונות, בלא שהיו כספים לשפצם, התדרדר עם השנים, ומבנים היסטוריים רבים נהרסו בהיעדר אמצעים לתחזקם. עם מות אחרוני בניהם של חלק ממשפחות האצולה עברו מבנים רבים לרשות העיר, וזו דאגה לתחזקם ולשמרם. כיום מרבית הארמונות החשובים הם בבעלות ציבורית (מוסדות שונים או מוזיאונים).
מבני הדת השונים הולאמו במצוות נפוליאון בונפרטה בתקופת שלטונו בעיר, ויצירות האמנות הוצאו מרבות מהן. כנסיית סנטה מריה דלה צ'ריטה הפכה למוזיאון וכיום היא חלק מגלריית האקדמיה. כנסיות רבות אחרות נהרסו כגון כנסיית סנטה קרוצ'ה (כיום ניצבים במקום גני פאפאדופולי) וכנסיית סנטה לוציה אשר תוכננה על ידי אנדראה פאלאדיו נהרסה על מנת לבנות את תחנת ונציה סנטה לוצ'יה.
עם הקמת ממלכת איטליה בשנת 1861, ותחילת עלייתה של ונציה כעיר תיירות, החל שיקומה של העיר ושיקום המבנים לאורך התעלה הגדולה. מבנים שנבנו בתקופה זו נבנו בסגנון גותי. דוגמה למבנים אלה היא הפסקאריה - שוק הדגים שליד גשר ריאלטו.
גלריה

גשר סקאלצי על התעלה הגדולה, בקרבת תחנת הרכבת.
גונדולה בתעלה הגדולה. המשיטים לובשים חולצה מפוספסת וכובע קש רחב  שוליים לראשם.
התעלה הגדולה עמוסה כמעט תמיד. התמונה צולמה מגשר הריאלטו.
התעלה הגדולה וגשר הריאלטו.
תמונה פנורמית של התעלה הגדולה (180o)
הפונדאקו דיי טורקי.
קא' ד'אורו.
כנסיית סנטה מריה דלה סאלוטה.
הפסקאריה בסמוך לגשר ריאלטו.
השושלת הגוג'אמית

| --- | --- |

 מדינה:  גוג'ם
 בית האב:  השושלת הסולומונית
 מייסד:  יוסדיק וולדה חביב
 השליט האחרון:  היילו תקלה היימנות
 תקופת השושלת:  1752–1932 (כ־180 שנה)
 אתניות:  אמהרים
השושלת הגוג'אמית היא שושלת שליטים ששלטו בגוג'ם (1752–1932) שושלת זו היא ענף של השושלת הסולומונית בקו נשי.
שליטי השושלת

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| # | שם | תחילת כהונה | סיום כהונה | הערות |
| 1 | חביב בן יבידו | 1744 | 1749 | החזיק בתואר "דאג'זמץ". |
| 2 | יוסדיק וולדה חביב | 1752 | 28 ביולי 1759 | החזיק בתואר "דאג'זמץ". |
| 3 | היילו יוסדיק | 17 בפברואר 1784 | 5 ביולי 1795 | החזיק בתואר "ראס". |
| 4 | מאריד היילו | 5 ביולי 1795 | 20 ביולי 1799 | החזיק בתואר "ראס". |
| 5 | גוולו מאריד | 20 ביולי 1799 | 1825 | החזיק בתואר "דאג'זמץ". |
| 6 | גושו זאוודה | 1825 | 27 בנובמבר 1852 | החזיק בתואר "ראס". |
| 7 | טדלה גוולו | 1853 | 1855 | החזיק בתואר "דאג'זמץ". |
| 8 | דאסטה טדלה | 1868 | 11 בנובמבר 1869 | החזיק בתואר "ראס". |
| - | דאסטה טדלה | מאי 1874 | 14 ביולי 1874 |  |
| 9 | אדאל טסמה | 14 ביולי 1874 | 20 בינואר 1881 | החזיק בתואר "ראס". |
| - | תקלה היימנות | 20 בינואר 1881 | 10 בינואר 1901 | זהו אדאל טסמה לאחר הכתרתו "נגוס" ("מלך"). |
| 10 | מנגשה אטיקם | פברואר 1901 | מאי 1902 | החזיק בתואר "ראס ביטווודאד" ומושל כללי של גוג'אם. |
| 11 | ראס באטסב | מאי 1902 | 1907 | החזיק בתואר "ראס" ומושל כללי. |
| 12 | היילו תקלה היימנות | 1907 | 1932 | החזיק בתואר "לאול ראס". |
הערות שוליים

| השושלת הסולומונית |
| --- | --- | --- |
| תור הזהב | יקונו אמלק • יאגבה ציון • סינפה ערד הרביעי • חיזבה אסגד • קידמה אסגד • ג'ין אסגד • סבא אסגד • וואדם ערד • עמדה ציון הראשון • ניואיה קראסטוס • ניואיה מריאם • דווית הראשון • תוודרוס הראשון • יסחק הראשון • אנדראיאס • תקלה מריאם • סארוו ייאסוס • עמדה ייאסוס • זרע יעקב • באדה מריאם הראשון • אסכנדר • עמדה ציון השני • נהואד |  |
| תקופת השפל | דווית השני • גלאוודיוס • מינאס • סרצה דנגל • יעקב • זה דנגל • יעקב |  |
| ענפים | השושלת הגונדרית • השושלת השאוונית • השושלת התיגראינית • השושלת הגוג'אמית |  |
האימפריה האתיופית
ויוויאן תומאס

| --- | --- |

 לידה:  29 באוגוסט 1910 Lake Providence, ארצות הברית 
 פטירה:  26 בנובמבר 1985 (בגיל 75) 
 שם לידה:  Vivien Theodore Thomas 
 ענף מדעי:  כירורגיית לב-חזה, תסמונת התינוק הכחול 
 מקום לימודים:  Martin Luther King Jr. Magnet School 
 מוסדות:  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס 
 
ויוויאן תיאודור תומאס (אנגלית: Vivien Theodore Thomas; ‏29 באוגוסט 1910 – 26 בנובמבר 1985) היה עוזר מנתח אפרו-אמריקאי שעזר לפתח שיטות כירורגיות לטפל בסינדרום התינוקות הכחולים (אנ') בשנות ה-40 של המאה ה-20, בארצות הברית.
תומאס היה עוזרו של אלפרד בלאלוק באוניברסיטת ואנדרבילט בנשוויל ואחר כך באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור. הוא הצליח להתגבר על הגזענות והעוני של תקופת השפל הגדול, להפוך לאחד החלוצים בתחום הכירורגיה ולעביר את שיטותיו לתלמידים רבים שהיו לדור הבא של המנתחים הבכירים ביותר במדינה.
הוא קיבל הכרה על עבודותיו רק בשנת 1971 בשל חוקי הגזענות באמריקה בזמנו.
חיים אישיים

הוריו היו וילארד מאקיו תומאס (1874-1963) ו-מארי אליס איטון (1880-1968), אבי סבו של ויויאן, לואיס תומאס יליד 1829 היה עבד תחת עול בעלי מטעי הכותנה בדרום ארצות הברית וסבו גרין תומאס (1849-1935) קיבל את שחרורו מעבדות רק בגיל 15.
ויויאן נישא ב-22 בדצמבר 1933 לקלרה ביאטריס פלאנדרס (1913-2005) ונולדו להם 2 בנות: אולגה פאי (1934) ותיאודוסיה פטריסיה (1938).
הוא השלים את כתיבת הביוגרפיה האישית שלו קרוב לפטירתו והיא ראתה אור ימים ספורים לאחר פטירתו בשנת 1985, הותיר אחריו את אשתו, 2 בנותיו ו-3 נכדות.
בשנת 2004 יצא על סיפור חייו הסרט "יצירת האלוהים" בכיכובו של מוס דף, על ידי אולפני HBO.
לקריאה נוספת

(1985) Partners of the Heart: Vivien Thomas and His Work with Alfred Blalock (originally published as Pioneering Research in Surgical Shock and Cadiovascular Surgery: Vivien Thomas and His Work with Alfred Blalock), U. Penn. Press.
(1989) "Like Something the Lord Made", by Katie McCabe. Washingtonian magazine, August 1989. Reprinted in Feature Writing for Newspapers and Magazines: The Pursuit of Excellence, ed. by Jay Friedlander and John Lee. May also be accessed via the Washingtonian.
(2003). Partners of the Heart. American Experience.
(2003) Stefan Timmermans, "A Black Technician and Blue Babies" in Social Studies of Science 33:2 (April 2003), 197–229.
ויטני (שיר)

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"ויטני" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית שירי מימון. השיר יצא לאור ב-1 בינואר 2020, מתוך אלבומה החמישי של מימון, "נשימה", על ידי חברת התקליטים הליקון.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי חנן בן ארי ומורן דוד, הולחן על ידי מורן דוד ורונן רצבי והופק על ידי רובי פאייר, השיר הוא בסגנון מוזיקת נשמה.
בשיר מספרת מימון על געגועיה לתקופה בה הייתה ילדה ששמעה בחדרה שירים של הזמרת ויטני יוסטון וחלמה להיות ולשיר כמוה, לה היא עושה מחווה בשיר.
הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי אשר ציין את השיר בחיוב והעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי קובי פלשמן והועלה לערוץ היוטיוב של שירי מימון ב-1 בינואר 2020, בקליפ ניתן לראות את מימון בחדר שחקנים מטיילת לבושה בפאה ובחצאית כמו יוסטון ויושבת מול מראה תוך כדי שהיא שרה את מילות השיר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 6 |  |
הערות שוליים

↑  שירי מימון - ויטני, באתר ‏מאקו‏, 1 בינואר 2020
↑  ויטני, באתר יוסמיוסיק, ‏2020-01-12
↑  ויטני, נבדק ב-2020-02-26
↑   ויטני, בביצוע שירי מימון, סרטון  באתר יוטיוב
התאבדותו של טיילר קלמנטי

| --- | --- |

טיילר קלמנטי, מתוך דף הפייסבוק.
 לידה:  19 בדצמבר 1991 רידג'ווד, ניו ג'רזי 
 התאבד:  22 בספטמבר 2010 (בגיל 18) גשר ג'ורג' וושינגטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  ניו ג'רזי, ארצות הברית
 השכלה:  תיכון רידג'ווד  אוניברסיטת ראטגרס 
 
טיילר קלמנטי (באנגלית: Tyler Clementi) היה סטודנט אמריקאי בן 18, תלמיד שנה א' באוניברסיטת רטגרס שבניו ג'רזי, ארצות הברית שהתאבד בקפיצה מגשר ג'ורג' וושינגטון ב-22 בספטמבר 2010, לאחר ששותפו לחדר ותלמידה נוספת צפו בשידור סטרימינג שלו ללא ידיעתו ובו נראה קלמנטי, שהיה הומוסקסואל בארון, מקיים יחסי מין עם גבר בחדרו שבמעונות הסטודנטים. לאחר שניסו השניים לעשות כן פעם נוספת ופרסמו בקרב מכריהם לינק לשידור סטרימינג משולב בצ'אט, איתר קלמנטי את המצלמה הנסתרת והתוודע לפרסום הסרטון, ובבוקר למחרת התאבד. נגד המעורבים הוגש כתב אישום בגין חדירה לפרטיות, והתביעה הודיעה כי שקלה להאשימם גם בביצוע פשע שנאה, במקרה שיוכח כי מעשיהם נועדו לבזות אותו על רקע נטייתו המינית.
פרשת ההתאבדות סוקרה בהרחבה בכלי התקשורת בארצות הברית ועוררה דיון ער בדבר בריונות על רקע נטייה מינית בקרב בני נוער, בדבר בריונות אינטרנט וכן אודות אאוטינג והשלכותיו. הטרגדיה הביאה, יחד עם פרשות דומות שהתרחשו תוך זמן קצר, לתגובות נרחבות של פוליטיקאים וידוענים, ליוזמות חקיקה, ולהשקתו של קמפיין תמיכה נרחב לבני נוער להט"בים בו לקחו חלק ידוענים רבים, כמו גם הילרי קלינטון וברק אובמה. המקרה הפך למקרה מייצג של תופעת ההתאבדויות בקרב בני-נוער להט"בים בעקבות בריונות והטרדה על רקע נטייה מינית.
רקע

טיילר קלמנטי נולד בכפר רידג'ווד במחוז ברגן שבמדינת ניו ג'רזי, ארצות הברית. הוא למד בבית-ספר מקומי והיה כנר מחונן והנגן הראשי בתזמורת ברגן ובתזמורת רידג'ווד. בשנת 2010 החל את לימודיו באוניברסיטת רטגרס, הגדולה ביותר בניו ג'רזי.
במהלך שנת הלימודים התלונן בפני הממונה על המגורים המשותפים באוניברסיטה ובפני שני גורמים רשמיים נוספים של המוסד ששותפו לחדר, דארון רייבי (Dharun Ravi), מרגל אחר חיי המין שלו ואף צילם אותו במצלמת אינטרנט ושידר את הצילומים ברשת בסטרימינג. במעשיו של רייבי הייתה מעורבת סטודנטית נוספת בשם מולי ויי (Molly Wei), ופעולות השידור והצפייה נעשו מהחדר שלה במעונות.
קלמנטי כתב על תלונותיו באתר האינטרנט "Just Us Boys"‏ ובאתר Yahoo!‎, ותיאר את הגשת התלונות בערוצים הרשמיים של האוניברסיטה. בהודעות שכתב באתרים טען קלמנטי שהוא אינו מעוניין להמשיך ולהתגורר עם רייבי. טיילר טען שפנה לממונה על המגורים המשותפים באוניברסיטה וביקש לעבור חדר לאחר שגילה על הפרת פרטיותו לראשונה. קלמנטי כתב 15 שעות בטרם התאבד כי "נראה שהממונה על המגורים לקח את התלונה ברצינות", וציין שהתלונן גם בפני שני עובדי האוניברסיטה "בדרגות הגבוהות".
באותו ערב, שב קלמנטי וביקש משותפו שיותיר אותו לבד. בתגובה, פרסם השותף בטוויטר שלו הודעה הקוראת לחבריו להצטרף אליו לצפייה בשידור דרך הווידאו-צ'אט "iChat" כי "כן, זה קורה שוב!".
ב-22 בספטמבר בשעה 8:42 כתב קלמנטי בדף הפייסבוק שלו "קופץ מגשר GW. מצטער" וקפץ אל מותו מגשר ג'ורג' וושינגטון. הארנק שלו נמצא על מדרכה בסמוך לגשר לאחר שעדי ראייה דיווחו שראו אדם קופץ מהגשר. שבוע לאחר מכן, ב-29 בספטמבר, מצאה המשטרה גופה בנהר הדסון מצפון לגשר. הגופה זוהתה יום לאחר מכן כגופתו של קלמנטי.
באותו חודש ספטמבר אירעו בארצות הברית ארבעה מקרי התאבדות על רקע זהה של בני נוער נוספים: בילי לוקאס בן ה-15, אשר בראון בן ה-13, ריימונס צ'ייס בן ה-19 וסת' וולש בן ה-13. כל הארבעה התאבדו לאחר שחוו בריונות והטרדה על רקע נטייתם המינית מצד חבריהם לבית הספר. בשנים קודמות נודעו גם פרשות ההתאבדות של אריק מוהט בן ה-17, וקארל ג'וזף ווקר-הובר בן ה-11.
מולי ויי הסגירה עצמה למשטרה ב-27 בספטמבר ושוחררה באותו היום ולאחר שחתמה על כתב התחייבות שלא לעזוב את ניו ג'רזי. דארון רייבי הסגיר עצמו יום לאחר מכן ושוחרר בערבות של 25,000 דולר. מעשיהם של השניים היוו עבירה על קוד ההתנהגות של אוניברסיטת רטגרס, דבר שעלול להוביל להרחקה מהלימודים. בהמשך פרשו השניים מהאוניברסיטה ביוזמתם.
הליכים משפטיים > תביעה

ב-28 בספטמבר 2010 הודיע התובע של מחוז מידלסקס שדארון רייבי ומולי ויי הואשמו בשידור יחסי מין ברשת האינטרנט ללא הסכמת המצולם ובחדירה לפרטיות שהתרחשו ב-19 בספטמבר. רייבי הואשם גם במקרה שבוצע ב-21 בספטמבר. במדינת ניו ג'רזי איסוף או צפייה בתמונות או וידאו המציגים עירום או תוכן מיני של אדם ללא הסכמתו, נחשבים לפשע מדרגה רביעית. שידור או העברה של תוכן כזה ללא ידיעת המצולם נחשבים לפשע מדרגה שלישית. הרשעה בפשע מדרגה שלישית יכולה להביא לעונש מאסר של עד חמש שנים.
התובעים שקלו להוסיף לאישומים גם סעיף של ביצוע פשע שנאה במידה וייקבע כי מעשיהם נועדו לבזות אותו על רקע נטייתו המינית, מה שיכול להכפיל באופן פוטנציאלי את משך ריצוי עונש המאסר של השניים לעשר שנים. ב-14 באוקטובר 2010 הודיע התובע בתיק, ברוס קפלן, כי הוא אינו סבור שיהיו מספיק הוכחות להאשים את השניים בביצוע פשע שנאה.
הליכים משפטיים > הגנה

ב-15 באוקטובר פרסמו עורכי דינה של ויי הצהרה הטוענת לחזקת החפות מפשע בעניינה. התובע הפדרלי של ניו ג'רזי לשעבר, הנרי קלינגמן, אמר בנושא: "אין כל עדות לכך שגברת ויי עשתה משהו. אני סקרן באשר לסיבה שבגינה התובע מוצא אותה אחראית בכל צורה שהיא, שכן פשוט רייבי השתמש במחשב שלה". ב-1 בנובמבר פורסם כי דארון רייבי ומולי ויי טוענים שלא שידרו באינטרנט את החומרים שהקליטו, ושחוץ מהם לא צפה בהם אף אחד. על שידור הווידאו, עורך הדין של רייבי אמר: "דבר לא שוגר אל מחוץ לאותו מחשב יחיד, ומה שנראה בווידאו נצפה למשך שניות בודדות בלבד". בנוגע לתוכנו של הווידאו אמר עורך הדין של ויי: "אינני מודע לאף עדות בנוגע לתוכן מיני. החוק המגדיר תוכן מיני מתייחס לעירום וחלקים פרטיים, למיטב ידיעתי תכנים כאלה אינם נראים בווידאו. בנוסף אינני יודע על כל הקלטה, שכפול או שידור של הווידאו בכל דרך שהיא".
הליכים משפטיים > אישום

ב-20 באפריל 2011 מצא חבר מושבעים במחוז מידלסקס את דארון רייבי אשם ב-15 סעיפים, לרבות איום להסתה (bias intimidation), חדירה לפרטיות, הטרדת עד והעלמת ראיות.
ב-6 במאי 2011 קיבל השופט עסקת טיעון במסגרתה הושמטו מכתב האישום נגד מולי ויי הסעיפים אודות חדירה לפרטיות. ההסכם הותנה בכך שוויי תעיד כנגד רייבי ותבצע תוכנית בת שלוש שנים הכוללת בין היתר עבודות שירות.
לאחר ההתאבדות > אירועים ויוזמות

סנאטור ניו ג'רזי, פרנק לוטנברג, הודיע כי בכוונתו לקדם חקיקה ממשלתית פדרלית שתעגן מימון ממשלתי של תוכניות חינוך למניעת הטרדה, ותאלץ בתי-ספר להעביר תוכניות חינוך נגד בריונות כתנאי לקבלת מימון ממשלתי, ותחייב אותם לייסד קודי התנהגות.
נציגי הבית התחתון של בית המחוקקים של ניו ג'רזי פרסמו הצהרה לפיה תוצג הצעת חוק דו-מפלגתית בנושא בריונות בעקבות האירוע.
ארגון הקמפיין לזכויות אדם פרסם תוכנית פעילות בהיקף לאומי להגברת המודעות למקרי התאבדות בקרב בני נוער להט"בים והטרדה על רקע נטייה מינית.
הסטודנטים באוניברסיטת רטגרס ארגנו אירוע בשם "יום שישי השחור" על מנת להנציח ולכבד את זכרו של קלמנטי, ובו אמר נשיא האוניברסיטה: "אנו מתאבלים עליו ועבור משפחתו, ידידיו וחבריו לספסל הלימודים בזמן שהם מתמודדים עם האובדן הטראגי של נער צעיר ומחונן. בבתי ספר רבים באזור מגוריו של קלמנטי נערכו בשבועות שלאחר מותו משמרות זיכרון ופעולות הנצחה והסברה.
מועצת החינוך של התאחדות בתי הספר במחוז סן דייגו אישרה פה אחד החלטה רשמית מחייבת בדבר הענקת סביבת לימודים בטוחה לבני נוער הומואים, לסביות, ביסקסואלים, טרנסג'נדרים ומתלבטים. נשיא המועצה אמר: "אנו בני מזל שלא נתקלנו במקרה כזה במחוז, אבל אין בכוונתנו לחכות לטרגדיה".
מושל ניו ג'רזי, כריס כריסטי, כינה את המקרה "טרגדיה שלא ניתנת לתיאור" ואמר: "אני לא יודע איך שני החבר'ה האלה יהיו מסוגלים לישון בלילה". כמו כן, הורה המושל על חקירה מלאה של האירוע. הוא הוסיף ואמר: "קודם כול, בתור אבא לילד בן 15 וחצי אני לא מסוגל לדמיין את תחושותיהם של ההורים שלו. אני פשוט לא יכול".
הקומקאית הלסבית אלן דג'נרס התייחסה לנושא בהרחבה בתוכניתה. בפנייה לציבור הביעה דג'נרס זעזוע מהאירוע והזכירה בני נוער נוספים שהתאבדו בנסיבות דומות. דג'נרס כינתה את ההתאבדויות בקרב בני נוער להט"בים על רקע ביריונות הומופובית "מגפה" ואמרה כי התופעה מתרחבת, ומדובר ב"קריאת השכמה". דג'נרס פנתה לבני נוער לבקש סיוע וסיימה במילים: "דברים ישתפרו, ואתה צריכים להיות בחיים כדי להיווכח בזה".
בפייסבוק הושק שיתוף פעולה מיוחד של האתר ושל הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה שמטרתו למנוע הפצה של הומופוביה ברשת החברתית. רשת MTV השיקה אפליקציה לאייפון בשם "Over The Line"‏ המאפשרת לילדים לחלוק סיפורים על בריונות בין צעירים.
בעקבות ההתאבדות הושק פרויקט הנצחה בשם "Spirit Day" שקרא ללבוש סגול לאות הזדהות עם בני נוער שנפלו קובנות להומופוביה. הפרויקט נתמך על ידי הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה, ידוענים מהוליווד, וכ-1.6 מיליון משתמשי פייסבוק.
לאחר ההתאבדות > It Gets Better

היוזמה הבולטת ביותר בעקבות התאבדותו של קלמנטי היא זו של העיתונאי האמריקאי דן סבאג' אשר סיקר חלק ממקרי ההתאבדות והקים פרויקט באתר YouTube תחת השם "It Gets Better". במסגרת הפרויקט קרא סבאג' לידוענים, פוליטיקאים ואזרחים להעלות סרטונים המספרים על חוויותיהם האישיות בתור בני נוער בארון במטרה לעודד בני נוער להט"בים. לפרויקט נרתמו בין היתר ברק אובמה, הילרי קלינטון, גלוריה אסטפן, ניל פאטריק האריס, קייטי פרי, שרה סילברמן, גרג גרונברג, קשה, אדם למברט, ג'ול, סיה פרלר, צ'סטר בנינגטון, סיארה, קאת'י גריפין, כוכבי הסדרה "משפחה מודרנית" ואפילו קרמיט הצפרדע. נוסף על ידוענים השתתפו בפרויקט כמה בישופים וצוות חברות כגון עובדי גוגל ועובדי פייסבוק, ורבים אחרים. הפרויקט זכה למיליוני צפיות.
ציר זמן של האירוע

| תאריך | אירוע |
| --- | --- |
19 בספטמבר: רייבי (מחדרה של ויי) צופה בהיחבא בקלמנטי מקיים יחסי מין ומודיע על כך בחשבון הטוויטר שלו.
21 בספטמבר: רייבי מנסה לצפות בקלמנטי פעם נוספת ומזמין את חבריו ברשת האינטרנט לצפות בווידאו בסטרימינג.
22 בספטמבר: קלמנטי קופץ למותו מגשר ג'ורג' וושינגטון.
27 בספטמבר: ויי מסגירה עצמה למשטרה ומשוחררת בתנאים מגבילים.
28 בספטמבר: רייבי מסגיר עצמו למשטרה ומשוחרר בערבות. השניים מואשמים בעבירות פליליות.
29 בספטמבר: המשטרה מודיעה על מציאת גופה בנהר ההדסון.
30 בספטמבר: הגופה מזוהה כזו של קלמנטי.
1 באוקטובר: באוניברסיטת רטגרס נערך טקס זיכרון לקלמנטי.
ראו גם

אאוטינג
הומופוביה
זכויות להט"ב בארצות הברית
השושלת הגונדרית

| --- | --- |

 מדינה:  האימפריה האתיופית
 בית האב:  השושלת הסולומונית
 מייסד:  סוסניוס
 השליט האחרון:  סהלה דנגל
 תקופת השושלת:  1606–1855 (כ־249 שנים)
 אתניות:  אמהרים
השושלת הגונדרית הייתה שושלת קיסרים אמהרים, ששלטו באימפריה האתיופית משנת 1606 עד שנת 1855. שושלת זו היא צאצאית של השושלת הסולומונית ומהווה ענף נפרד המכונה "הענף הבוגר" בניגוד לשושלת השאוונית המכונה "הענף הצעיר".