stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרי מקיי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  960 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  77°30′00″S 143°20′00″W﻿ / ﻿77.5°S 143.33333333°W﻿ / -77.5; -143.33333333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי מקיי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהרי מקיי
 
הרי מקיי או הרי קלרנס מקיי (באנגלית: Mackay Mountains או Clarence Mackay Mountains) הם הרים נישאים ובולטים, ברכסי פורד, בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
ההרים ממוקמת 19 קילומטרים מדרום להרי אלגייני.
גובהם של ההרים 960 מטרים מעל פני הים; והם ההר ה-4,207 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי ההרים

ההרים התגלו בשנת 1934, על ידי משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה, שנערכה בפיקודו של ריצ'רד בירד.
היסטוריה > מקור השם

בירד נתן להרים את שמם.
ההרים נקראו על שמו של קלרנס מקיי (Clarence Mackay), שהיה יושב ראש הנהלת חברת הדואר והטלגרף והכבלים (Postal Telegraph and Cable Corporation) וכן נשיא חברת הטלגרף והרדיו של מקיי (Mackay Radio and Telegraph Company), שהיה תומך של משלחת בירד שגילתה את ההרים בשנת 1934.
לקריאה נוספת

Joachim Fromhold, Geochronological studies of the Swanson Formation of Marie Byrd Land, West Antarctica, and correlation with northern Victoria Land, East Antarctica, and South Island, New Zealand, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 29:3, 345-358, https://doi.org/10.1080/00288306.1986.10422157
Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, P 505
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
| אתרים ברכסי פורד |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | אסמן • דנפלד • היינס • מקיי • סארנוף • פוסדיק • פיליפס • קלארק |  |
| הרים | אלכסנדר • אקבלו • ביואנג'ל • ביטגוד • בירד • ברנהאם • ג'ון • ג'ונס • דאגלס • דרלינג • ואן וולקנברג • לוקהארט • מאליונה • סווארטלי • פייג' • קארבון • קולומבו • קופר • ריאה • ריצ'רדסון |  |
| מצוקים | ביילי |  |
| נונאטאקים | ברידינג • קיידי |  |
| מונוליתים | הבילבורד (לוח המודעות) |  |
| קרחונים | אוקס • ארתור • באלצ'ן • בויד • האמונד |  |
| מעברי הרים | ריס |  |
וינסנט ריימן

| --- | --- |

 לידה:  16 באוקטובר 1970 (בן 53) לוון, בלגיה 
 ענף מדעי:  קריפטוגרפיה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הקתולית ההולנדית של לוון  Sint-Pieterscollege 
 מנחה לדוקטורט:  Joos Vandewalle, René J. M. Govaerts 
 מוסדות:  האוניברסיטה הקתולית ההולנדית של לוון  האוניברסיטה הטכנולוגית של גראץ 
 תלמידי דוקטורט:  Victor Arribas, Kurt Dietrich, Elmar Tischhauser, Deniz Toz, Tomislav Nad, Vesselin Velichkov, תומר אשור, Ozgul Kucuk, Yunwen Liu, Thomas De Cnudde, Kerem Varici, Martin Schlaeffer, Andrey Bogdanov, Begül Bilgin, Lauren De Meyer, Gunther Lackner, Florian Mendel, Bart Mennink, Christian Rechberger, Norbert Pramstaller, Qingju Wang 
 תרומות עיקריות
 צופן הבלוקים AES
 
וינסנט ריימֶן (Vincent Rijmen; נולד ב-16 באוקטובר 1970) הוא קריפטוגרף ופרופסור מן המניין באוניברסיטת לובן. ריימן הוא אחד המתכננים (יחד עם יואן דאמן) של צופן הבלוקים ריינדל, אשר נבחר על ידי ה-National Institute of Standards and Technology‏ (NIST) כתקן ההצפנה הרשמי של ממשלת ארצות הברית. בין תרומותיו של ריימן לענף הקריפטוגרפיה ניתן למנות את פונקציית הגיבוב הקריפטוגרפית WHIRLPOOL ואת צופני הבלוקים אנוביס (Anubis),‏ KHAZAD,‏ Square,‏ NOEKEON ו-SHARK.
קריירה אקדמית

ריימן נולד בעיר לוון שבבלגיה. בשנת 1993 השלים תואר שני בהנדסת חשמל, ובין השנים 1994–1997 המשיך ללימודי תואר דוקטור בקבוצת המחקר COSIC באוניברסיטת לובן. בשנת 1997 הגיש את הדיסרטציה שלו, בנושא "בנייה וניתוח של צופני בלוקים איטרטיביים", שהוכנה בהנחיית יוֹס וַנדֶוָולֶה (Vandewalle) ורנה גוברטס (Govaerts). עם סיום לימודיו נותר כחוקר ב-COSIC ועבד על מספר פרויקטים, בהם צופן הבלוקים ריינדל, שנבחר בהמשך כתקן ההצפנה הרשמי של ממשלת ארצות הברית.
בשנת 2001 התמנה לקריפטוגרף הראשי של חברת קריפטומטיק, חברה בינלאומית העוסקת בפיתוח אמצעים קריפטוגרפיים. במקביל היה פרופסור אורח במכון הטכנולוגי של גראץ בין השנים 2001–2003, ובשנת 2004 התמנה כפרופסור מן המניין, תפקיד בו החזיק עד לשנת 2012. החל בשנת 2007 מכהן כפרופסור להנדסת חשמל באוניברסיטת לובן.
הערות שוליים

↑  V. Rijmen, "Cryptanalysis and Design of Iterated Block Ciphers", PhD thesis, Katholieke Universiteit Leuven, R. Govaerts, and J. Vandewalle (promotors), 208+18 pages, 1997.
↑  "Announcing the ADVANCED ENCRYPTION STANDARD (AES)" (PDF). NIST Federal Information Processing Standards Publication 197. United States National Institute of Standards and Technology (NIST). 26 בנובמבר 2001. {{cite web}}:  (עזרה).
↑  Innovators under 35.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007425243505171  PLWABN: 9810611851905606  ACM DL: 81100064890  dblp: r/VincentRijmen  GND: 1293024171  ISNI: 0000 0001 1455 6470  LCCN: n98109389  MGP: 97311  NKC: xx0038095  NTA: 17690834X  SUDOC: 067703666  VIAF: 116456068   WorldCat (עם VIAF): 116456068
הסכם טרום-נישואים

הסכם טרום-נישואים או הסכם קדם-נישואין הוא הסכם בעל תוקף משפטי הנערך בין בני זוג לפני הנישואים, ומטרתו להסדיר בהסכמה בין בני הזוג עניינים אשר עשויים להיות שנויים במחלוקת אם יתערערו היחסים ביניהם.
פרטי ההסכם בישראל בין הרשומים כיהודים

הסכם טרום-נישואים עוסק בהיבטים שונים של אפשרות סיום הנישואים, בעיקר במקרה של גירושים:
משמורת: קביעת הסדר משמורת על ילדי בני הזוג. מאחר שהוא משליך על צדדים שלישיים, הוא כפוף לשיקול דעתו של בית המשפט.
חלוקת רכוש: בישראל חוק יחסי ממון בין בני זוג קובע חזקה לפיה כי כל אחד מבני הזוג זכאי לרכוש שהביא עמו ובנוסף למחצית הרכוש שצברו בני הזוג בתקופת חייהם המשותפים. ההסכם מאפשר לבני הזוג להתנות על כלל זה או לפרט את הנכסים שהביאו עימם.
מזונות: סעיף זה מגדיר מי מבני הזוג ישלם למי דמי מזונות וכמה, במקרה של גירושין, או פטירה (מזונות מעיזבון). אפשרויות בסעיף זה הן: הגבר ישלם לאישה, האישה לגבר, או בעל ההכנסה הגבוהה ישלם לבעל ההכנסה הנמוכה. חשוב להדגיש, כי הכוונה למזונות שישלם מי מהצדדים לצד השני, אולם לא למזונות ילדים, לגביהם לא ניתן להסכים מראש במסגרת הסכם ממון טרום-נישואים, שכן אין תוקף משפטי ביחס למזונות ילד שטרם נולד.
בית משותף: להסכם ממון טרום-נישואים חשיבות בהגנה על דירת מגורים. שכן, אם לאחד מבני הזוג יש דירה בבעלות מלפני הנישואין, הסכם ממון מהווה כלי משפטי חיוני להגנה על זכויותיו של אותו צד ביחס לאותה דירה. לפי פסיקת בית המשפט העליון מהשנים האחרונות (ע"ע הלכת קנובלר), בנסיבות מסוימות (כגון: מגורים משותפים לאורך זמן, הולדת ילדים וכו') עשויה לחול חזקה משפטית הקרויה "חזקת שיתוף ספציפית בדירת מגורים", לפיה הצד השני יוכל לתבוע מחצית מן הזכויות בדירת בן הזוג, אלא אם כן הצדדים ערכו ביניהם הסכם ממון, הקובע שהבעלות בדירה תיוותר של הצד שהיה בעליה ערב הנישואין.
מניעת סרבנות גט: לפי ההלכה, אשר ענייני נישואים וגירושים של יהודים הנערכים בישראל מתבצעים לפיה, גירושים תלויים בהסכמת האיש והאישה לסידור גט, או בהתקיים עילה הלכתית המספיקה לכך, באכיפתו באמצעות בתי הדין הרבניים. מחוץ לישראל, כלל אין אפשרות חוקית לאכוף גט. יש הסכמי טרום-נישואים, כגון ההסכם של הסתדרות הרבנים דאמריקה, שנוסחו עבור בני זוג יהודים ונועדו לחייב את הבעל לקבל את מרות בית הדין לעניין מתן גט לאשתו, על בסיס התחייבות שלו לתשלום כספי לאישה, מעת הפרידה והפעלת ההתחייבות, ועד לסיום הנישואים, אלא אם בית הדין יחליט אחרת. ההסכם לכבוד הדדי, כמו גם ההסכם מאהבה של רבני צוהר, נועדו לאפשר לבני הזוג לחייב זה את זה בגט אף ללא פסק דין רבני. חלק זה של ההסכמים אינו מקובל על רובו של העולם הרבני האורתודוקסי, וחשובי הרבנים והדיינים פסקו כי גט הנעשה על ידו הוא פסול, הרבנות הראשית לישראל בראשות הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא והרב מרדכי אליהו יצאה בקריאה נגד ההסכם, ופסקה כי גיטין הנעשים על ידו - פסולים. בין הרבנים שהכריזו על התנגדותם להסכם ופסילת הגיטין הנעשים על ידו ניתן למצוא את הרב יוסף שלום אלישיב, הרב אברהם דב אוירבך, הרב דוב ליאור, הרב זלמן נחמיה גולדברג והרב אביגדר נבנצאל אשר אף קבע שאין לסמוך על שום הוראה של רב העורך הסכם כזה כתחליף, הציעו חלק מהמתנגדים את ההסכם לכתובה הדדית, שגם הוא הסכם קדם נישואין הבא לפתור את תופעת סרבנות גט, אך מתנה את הקנס הכספי בקבלת מרות בית הדין וכן בתנאים נוספים שלדבריהם מבטיחים את כשרותו של הגט[דרוש מקור].
חלק מההסכמים מגדירים את זכויותיהם וחובותיהם של בני הזוג גם במהלך חיי הנישואים.
ההליך המשפטי בישראל בין הרשומים כיהודים

לפי החוק בישראל, על מנת שלהסכם ממון טרום-נישואים יהיה תוקף משפטי לאחר שבני הזוג חותמים עליו הם גם חייבים לאשר אותו באופן פורמלי. הסכם ממון טרום-נישואים ניתן לאשר בחתימתו של נוטריון, רושם הנישואין במועצה הדתית שבה נרשמו בני הזוג לנישואין, בית משפט לענייני משפחה או בית דין רבני. ניתן לאשר הסכם כזה גם לאחר הנישואים, אך אז יש צורך באישורו של בית משפט לענייני משפחה או בית דין רבני, מכיוון שלהסכם יש תוקף משפטי של הסכם גירושים.
כאשר בני זוג מבקשים הכרה חוקית בהיותם ידועים בציבור, עריכת הסכם כזה היא דרך לקבלת הכרה כזו מצד המדינה.
ראו גם

כתובה
לקריאה נוספת

Yoel Shilo, "Prenuptial Agreements in Ketubot from Italy", The Jews in Italy, Academic Studies Press, Boston 2019, pp. 214-227
הערות שוליים

↑  "האם יש חשיבות לתניות הגירה בהסכמי משמורת ילדים?". חדשות ודעות מעולם המשפט. 2017-05-17. נבדק ב-2017-10-09.
↑  אתר ההסכם
 "הסכם קדם נישואין - תשובות הפוסקים", דיון בפורום אוצר החכמה ובו קישורים לחוות דעת בעניין הסכם הסתדרות הרבנים בארצות הברית וקנדה; 
 המכתב שיסעיר את בתי הדין בארצות הברית, פרסום באתר קול חי ובו מכתב מאת 11 פוסקי הלכה המתנגדים להסכם של הסתדרות הרבנים בארצות הברית וקנדה;
↑  הרב אלישיב קנוהל, הכתובה והסכמי ממון בנישואין, תחומין כא, ‏תשס"א
↑  
 רבנים נגד הסכם קדם נישואין: גורם לפסילת הגט, כתבה באתר סרוגים;

גם הרב ליאור: הסכם קדם נישואים פוסל את הגט, באתר סרוגים;
 הגר"א נבנצל מצטרף לפסק: "רב העורך הסכם קדם נישואין אין לסמוך על הוראותיו", באתר כל הזמן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295589205171  BNE: XX547033  GND: 4013646-2  LCCN: sh85005513  NKC: ph1006415
ואניולה

ואניולה (בהונגרית: Vanyola) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בואניולה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 701 ובשנת 2020 רק 517 תושבים.
בשנת 1950 התאחד הכפר ואניולה עם הכפר פאפנייגר (Pápanyőgér).
יהודי ואניולה

בפאפנגייר חיו שישה יהודים בשנת 1880 ושלושה יהודים בשנת 1910. חלק מתושבי הכפר נרצחו בשואה.
בואניולה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. חלק מתושבי הכפר נרצחו בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 4 |  |
| 1880 | 52 | 1,046 |
| 1910 | 12 |  |
| 1920 | 22 |  |
| 1930 | 2 |  |
| 1941 | 2 | 1,033 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
↑  תיעוד יהודים מפאפנגייר שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  תיעוד יהודים מואניולה שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת פאפה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פאפה • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • פרקשגייפי • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמשסאלוק • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר |  |
הקלאסיקה של הטקסים

הקלאסיקה של הטקסים (סינית מסורתית: 禮經, סינית מפושטת: 礼经, פין-יין: lǐ jīng), הידועה בסינית בשם לִי גִ'י (מילולית "רשומות הטקסים", מוכר במערב כ"ספר המנהגים"), היא אוסף של טקסטים שמתארים את המוסכמות החברתיות, המנהל והטקסים של שושלת ג'ואו כפי שהיו מוכרים בתקופת המדינות הלוחמות ובראשית תקופת שושלת האן. הקלאסיקה של הטקסים, הטקסים של ג'ואו, וטקסים ומנהגים ידועות בתור "שלוש יצירות הטקסים" שמהוות ביחד את החלק העוסק בטקסים בחמש הקלאסיקות, אשר נמצאות בלב הקאנון הקונפוציאני. יש חוקרים הסוברים כי "הקלאסיקה של הטקסים" היה למעשה שמה המקורי של היצירה כאשר היו בה 85 פרקים, בעוד השם "רשומות הטקסים" ניתן לה על ידי דָאי שֶׁנְג כאשר ערך אותה לכדי גרסת 49 הפרקים המוכרת.
היסטוריה

הקלאסיקה של הטקסים מכילה אוסף מגוון של טקסטים שמקורם ותיארוכם אינו ברור. בניגוד לטקסטים האחרים העוסקים בטקסים ("הטקסים של ג'ואו" ו"טקסים ומנהגים"), היצירה אינה בעלת מבנה כללי מסודר. חלק מהפרקים מתבססים על הגדרות של מונחים טקסיים, בעיקר אלו הנמצאים ב"טקסים ומנהגים", בעוד שאחרים מכילים פרטים על חייו ותורתו של קונפוציוס. חלקים מהיצירה התגלו כלקוחים מטקסטים מתקופת טרום-האן כגון "שׂוּ'ן דְזְה" ו"האביבים והסתוים של מר לוּ'", בעוד שאחרים נראה שנוצרו בתקופת האן המוקדמת.
בתקופת שלטונו של הקיסר הראשון מצ'ין, קלאסיקות קונפוציאניות רבות הושמדו במסגרת "שריפת הספרים" של 213 לפנה"ס. ואולם שלטונה של שושלת צ'ין התמוטט כעבור מספר שנים, ובתקופתה של שושלת האן שהגיעה אחריה שיחזרו את הטקסט מלומדים ששיננו בעל-פה את הקלאסיקה, או הסתירו עותקים כתובים. על פי הכתובים, הקלאסיקה של הטקסים שוחזרה במלואה, אך את קלאסיקת המוזיקה לא ניתן היה לשחזר, ומקטעים ממנה שרדו בעיקר בפרק "רשומות המוזיקה" של הקלאסיקה של הטקסים.
בשנים שחלפו מאז השחזור עמלו מלומדים שונים על עריכת טיוטות השחזור. ספר סְווֵי מציין כי דָאי דֶה ערך את הטקסט במאה ה-1 לספירה, תוך שהוא מצמצם אותו מ-214 מגילות ל-85 בלבד, ולאחריו אחיינו דָאי שֶׁנְג הוסיף וצמצם את היצירה לכדי 46 מגילות. שלוש מגילות נוספות נוספו ליצירה בסוף ימי שושלת האן, וכך נוצרה הגרסה המוכרת בה 49 מגילות.
ב-1993 נחשף עותק של הפרק "הגלימות השחורות" בקבר מספר 1 בקברי גְווֹדְייֵן בג'ינגמן שבמחוז חוּבֵּיי. מאחר שהקבר נחתם בסביבות 300 לפנה"ס, טרם עלייתה של שושלת צ'ין, התגלית הציתה ויכוחים אקדמיים באשר לשאלת תיארוכם האפשרי של פרקים נוספים ביצירה לתקופת המדינות הלוחמות.
"לי" - הטקסים

קונפוציוס תיאר "טקסים" בתור כל הדרכים המסורתיות שהיוו את התקן של התנהלות. המונח "לי" שבדרך כלל מתורגם "טקסים", יכול להתפרש כ"הליכות", ואכן המושג "לי" נעשה מקושר בחלוף הזמן עם נימוסים והליכות. קונפוציוס כיוון לכך שהטקסים צריכים להדגיש אווירה של כיבוד הורים וכבוד לאחרים באמצעות עקרונות של התנהלות וטקסיות.
כפי שמצוין ב"קלאסיקה של הטקסים", הטקסים נועדו להעלות שוב על נס את הדרכים המסורתיות באמצעות התבוננות בפשטות שהתקיימה בעבר, ולפיכך טען קונפוציוס שהסדרת ההתנהלות תוך התמקדות בדרכים העתיקות, תקל על התוהו בשושלת ג'ואו הקורסת.
כוחם המוחלט של הטקסים מוצג גם ב"ספר הטקסים" כך: "מכל הדברים להם חבים בני האדם את חייהם, הטקסים הם הראשונים במעלה..." מאלו צמחה האמונה כי הטקסים קשורים בקשר עמוק לטבע האדם, לאתיקה ולסדר חברתי באוכלוסיות שמטמיעות אותם. הטקסים, על פי הקונפוציאנים מועילים לחברה כי הם מדריכים את האנשים להכיר בהתחייבויותיהם לאחר ומעודדים אותם להביא מחויבות זו לידי ביטוי.
ביבליוגרפיה

Buckley Ebrey, Patricia. Confucianism and the Family Rituals in Imperial China. New Jersey: Princeton University Press, 1991, ISBN 978-0-691-03150-7
Confucius; James Legge; Chʻu Chai; Winberg Chai. Li Chi: Book of Rites. An encyclopedia of ancient ceremonial usages, religious creeds, and social institutions, New Hyde Park, N.Y., University Books [1967]. (originally published in 1885)
Creel, H.G. Confucius and the Chinese Way. New York: Harper & Row, Publishers, 1949
Dawson, Raymond (1981), Confucius, Great Britain: The Guernsey Press, ISBN 978-0-19-287536-5.
de Bary, Wm. Theodore, Wing-tsit Chan, and Buton Watson. Sources of Chinese Tradition. New York and London: Columbia University Press, 1960, ISBN 978-0-231-02255-2
Holm, Jean, and John Bowker. Sacred Writings. London: Printer Publishers Ltd., 1994
Jingpan, Chen. Confucius as a Teacher. Beijing: Foreign Languages Press, 1990, ISBN 978-0-8351-2240-5
Lin Yutang. The Wisdom of Confucius. New York: Random House, Inc., 1938
Nylan, Michael (2001), The five "Confucian" classics, Yale University Press, ISBN 978-0-300-08185-5.
פואט 2009: Puett, Michael. “Centering the Realm: Wang Mang, the Zhouli, and Early Chinese Statecraft.” in Elman, Benjamin A. and Kern, Martin, eds., Statecraft and Classical Learning: the Rituals of Zhou in East Asian History, pp.129-154.
Riegel, Jeffrey K. (1993), "Li chi 禮記",  in Loewe, Michael (ed.), Early Chinese Texts: A Bibliographical Guide, Society for the Study of Early China, pp. 293–297, ISBN 978-1-55729-043-4.
Smith, Howard. Confucius. Great Britain: Charles Scribner's Sons, 1973
מילר 1879: Müller, Max, ed. (1879). "Preface". The Sacred Books of China. The Sacred Books of the East. 3. Trans. James Legge. Oxford: Clarendon Press. pp. xviii–xix. Retrieved 2011-05-31.
הערות שוליים

↑  ריגל 1993, עמ' 283
↑  ריגל 1993, עמ' 295
↑  ריגל 1993, עמ' 295-296
↑  "Annotated Edition of "The Book of Rites"". World Digital Library. 1190–1194. נבדק ב-2013-09-04.
↑  מילר 1879
↑  פואט 2009, 137, 19
הרמיקסים (אלבום של עדן בן זקן)

הרמיקסים הוא אלבום הרמיקס הראשון של הזמרת הישראלית עדן בן זקן. הוא יצא לאור ב-6 באוקטובר 2023, בהוצאת חברות התקליטים שרית הפקות והליקון ארומה מיוזיק. על הרמיקסים באלבום אחראי רוני מלר. עטיפתו מציגה את בן זקן כששמה מתנוסס בצבע זהב עם שם האלבום עצמו בצבע שחור.
באלבום נכללו רמיקסים לשירים שונים שהוציאה בן זקן במהלך הקריירה שלה, כדוגמת: "הגענו הבנות", "כולם באילת" ו"תל אביב בלילה".
רשימת רצועות

| הרמיקסים> מס' | הרמיקסים> שם | הרמיקסים> משך | הרמיקסים>  | הרמיקסים>  | הרמיקסים>  | הרמיקסים>  | הרמיקסים>  | הרמיקסים>  | הרמיקסים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | חיים מאושרים  | 3:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | WTF  | 2:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | בחור מזהב  | 4:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ג'נטלמן  | 3:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | הגענו הבנות  | 2:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | חמסה  | 2:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ילדת רחוב  | 3:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | כולם באילת  | 2:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | לזאת שניצחה  | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | מאורסת  | 2:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | מה קרה?  | 3:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | מועבט  | 3:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | סירי  | 2:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | ריגוש זמני  | 3:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | תזיזו  | 3:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | תל אביב בלילה  | 3:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | ראשון בבוקר  | 2:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | פילטרים יפים  | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | שונה מהנוף  | 2:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | מקלט בטוח  | 3:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 21. | כל העיר שלנו  | 2:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 63:41 |  |  |  |  |  |  |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 6 באוקטובר 2023 | הורדה דיגיטלית • סטרימינג | שרית • הליקון ארומה |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5  עדן בן זקן הרמיקסים, 2023-10-06, נבדק ב-2024-01-27
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godparent" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" ‏•‏‏ "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
ולאדו בוצ'קובסקי

ולאדו בוצ'קובסקי (במקדונית: Владо Бучковски; נולד ב-2 בדצמבר 1962, בסקופיה שביוגוסלביה) הוא פוליטיקאי מקדוני שכיהן בתפקיד ראש ממשלת מקדוניה בין 2004 ל-27 באוגוסט 2006, כאשר העביר את מושכות השלטון לניקולה גרואבסקי. בוצ'קובסקי משתייך למפלגת האיחוד הסוציאל-דמוקרטי המקדוני.
ב-9 בדצמבר 2008 הואשם בהתעללות בזמן כהונתו כשר ההגנה (שנת 2001) ונידון לשלוש וחצי שנות מאסר.
ביוגרפיה

ולאדו בוצ'קובסקי נולד ב -2 בדצמבר 1962 בסקופיה, הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה. סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים בסקופיה ב-1986. בשנות ה-90 סיים את הדוקטורט שלו במשפטים. בזמן זה עבד בפרלמנט. בשנים 2000–2001 כיהן כראש העיר סקופיה.
לפני שהתמנה לראשות הממשלה כיהן בוצ'קובסקי פעמיים כשר ההגנה של מקדוניה (פברואר עד נובמבר 2001, 2002–2004). היה ראש הממשלה ב-15 בדצמבר 2004 ועד ל-27 באוגוסט 2006, לאחר בחירות שבהן מפלגתו נחלה מפלה.
הקרן הלאומית לפארקים זואולוגיים ואקווריומים

הקרן הלאומית לפארקים זואולוגיים ואקווריומים (באנגלית: National Foundation of Zoological Parks and Aquaria; בראשי תיבות: FUNPZA) הוקמה בשנת 1991. הקרן מוקצה למשרד לאיכות הסביבה של ונצואלה, ומטרתה היא ייעוץ ותמיכה בפארקים זואולוגיים והאקווריום הלאומי, וכן בשליטה על הביצועים הטכניים והמקצועיים שלה.
פעילויות הקרן כוללות, אוסף בעלי חיים, חילופי הסכמים עבור האקווריום הטוב ביותר, ותמיכה משפטית. בנוסף הקרן מפתחת תוכניות שימור לאומיות ובינלאומיות. הקרן ממשיכה בפיתוח של פארקים זואולוגיים ואקווריומים בוונצואלה כמרכזי שימור.
הקרב השני על האיזונצו

הקרב השני על נהר איזונצו (איטלקית: Seconda battaglia dell'Isonzo)מתוך סדרת קרבות הנהר איזונצו, הוא קרב שהתקיים בין 17 ביולי עד 3 באוגוסט 1915, בין ממלכת איטליה לאוסטרו-הונגריה, במסגרת החזית האיטלקית במלחמת העולם הראשונה.