stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
X (סיווג צפייה)
צרפת

סרטי קולנוע בצרפת מורשים בבתי הקולנוע רק לאחר שאושרו על ידי ועדה מנהלית של משרד התרבות הצרפתי. סיווג הצפייה X נוצר בצרפת ב-1975 עבור סרטים פורנוגרפיים וסרטים עם רצף של סצנות של אלימות גרפית. עם זאת, ייתכן וכי סרטים המתאימים לתיאור הכללי, לא יסווגו ככאלו בשל האיכויות האמנותיות של הסרט. סרטים שסווגו בסיווג צפייה זה יופיעו בבתי קולנוע ספציפיים, עם מסים מיוחדים בגובה של 33% על הכנסות הסרט.
בשנת 2000, מספר ארגונים שמרניים תבעו את הממשלה על כך שהעניקה לסרט הפשע הארוטי הצרפתי Baise-moi, שהכיל סצנות גרפיות וריאליסטיות של יחסי מין ואלימות, סיווג שאינו סיווג הצפייה X. מועצת המדינה קבעה כי סיווג הצפייה של הסרט צריך להיות סיווג הצפייה X. החלטה זו הייתה שנויה במחלוקת מאוד, והיו כאלו שהציעו לשנות את סיווג הצפייה ל-18.
הממלכה המאוחדת

שני סמלי "X" בשימוש על ידי הוועדה הבריטית לסיווג קולנועי  (1951–1970 ו-1970–1982, בהתאמה)
סיווג הצפייה X המקורי, שהחליף את סיווג הצפייה H, הוענק ליצירות קולנועיות ב-1951–1982 על ידי הוועדה הבריטית לסיווג קולנועי (אנ') בממלכה המאוחדת. סיווג הצפייה קודם לאחר דו"ח של קנת וויר (אנ') על צנזורה על סרטים. ב-1951–1970, סרטים שסווגו בסיווג זה היו סרטים ש"אסור להציג לילדים מתחת לגיל 16", וב-1970–1982, סרטים שסווגו בסיווג זה היו סרטים ש"מתאימים לבני 18 ומעלה". בנובמבר 1982, הוחלף הסיווג בסיווג הצפייה 18.
לפעמים סיווג הצפייה של סרט משתנה עם הזמן. לדוגמה, הסרט הצרפתי "ז'ול וג'ים" סווג כ-X ב-1962, ומאוחר יותר הופחת לסיווג הצפייה PG ב-1991. כמו כן, בחלק מהמקרים, סרטים בעלי תוכן פוליטי קיצוני סווגו בסיווג הצפייה X. לדוגמה, "אוניית הקרב פוטיומקין" לא קיבל סיווג צפייה בשל "כתוביות מעוררות דלקת ותעמולה בולשביקית" ב-1926, סווג כ-X ב-1954, ולבסוף סווג כ-PG ב-1987.
ארצות הברית

בארצות הברית, סיווג הצפייה X הוחל על סרטים שהכילו תוכן שנחשב לא מתאים לילדים, כמו אלימות קיצונית, מין מרומז מאוד ושפה גרפית. איגוד הסרטים של אמריקה התחיל להעניק את סיווג צפייה זה ב-1 בנובמבר 1968. מסוף שנות ה-60 ועד אמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, סרטי מיינסטרים רבים יצאו לאקרנים עם סיווג צפייה זה, בין היתר "קאובוי של חצות", "תפוז מכני", "פריץ החתול", "טנגו אחרון בפריז" ו-"מוות אכזרי". סרטי קולנוע שזכו להצלחה ביקורתית ומסחרית דורגו מאוחר יותר מחדש כ-R לאחר חיתוכים קלים, כולל "קאובוי של חצות" ו-"תפוז מכני". האיום של סיווג הצפייה X עודד גם יוצרי סרטים לערוך מחדש את סרטיהם כדי להשיג את סיווג הצפייה R; אחת הדוגמאות הבולטות לכך הייתה עם סרט המדע הבדיוני משנת 1987, "רובוקופ", שהיה צריך לערוך 11 פעמים לפני שדורג בסיווג הצפייה R.
מאחר שסיווג הצפייה X לא היה בעל סימן מסחרי, כל אחד יכול היה לשים אותו על הסרטים שלו, כולל פורנוגרפיים, כפי שרבים החלו לעשות בשנות ה-70. ככל שהפורנוגרפיה החלה להיות פופולרית יותר ונסבלת יותר מבחינה משפטית ומסחרית, יוצרי תוכן פורנוגרפי הציבו את הסימן X על הסרטים שלהם כדי להדגיש את התוכן למבוגרים. חלקם אפילו השתמשו במספר פעמים של X (כלומר XX, XXX וכו') כדי ליצור את הרושם שהסרט שלהם מכיל יותר תוכן מיני גרפי מאשר X פשוט. במקרים מסוימים, דירוג ה-X יושם על ידי מבקרים או חוקרי קולנוע, כמו ויליאם רוטסלר (אנ'), שכתב "דירוג ה-XXX מיועד להארדקור (אנ'), דירוג ה-XX מיועד לסופטקור (אנ'), ודירוג X מיועד לסרטים מגניבים יחסית." שום דבר מעבר ל-X הפשוט מעולם לא הוכר רשמית על ידי איגוד הסרטים של אמריקה. בשל השימוש הרב בסיווג הצפייה X על ידי יוצרי תוכן פורנוגרפי, סיווג זה נקשר בעיקר לסרטים פורנוגרפיים, כך שלסרטים שאינם פורנוגרפיים שדורגו בסיווג זה יהיו פחות בתי קולנוע שמוכנים להזמין אותם ופחות מקומות לפרסום. כמו כן, עיתונים רבים סירבו לפרסם סרטים שדורגו ב-X. לפיכך, מספר סרטים יצאו ללא סיווג צפייה עם אזהרה שהסרט מכיל תוכן למבוגרים בלבד. בתגובה, איגוד הסרטים של אמריקה הסכים בסופו של דבר ב-1990 לסיווג צפייה חדש, NC-17, שיהיה בעל סימן מסחרי, ויוכל להיות מיושם רק על ידי האיגוד בעצמי. האיגוד, על ידי סימן מסחרי של הדירוג, התחייב להגן על סרט NC-17 שהואשם בהפרת חוקי מעשים מגונים.
ראו גם

.xxx
הערות שוליים

↑  "Wheare Report, The (1950)". Screenonline. ארכיון מ-2024-05-27. נבדק ב-12 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jules and Jim". British Board of Film Classification. אורכב מ-המקור ב-24 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Case Study:Battleship Potemkin (אורכב 01.03.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Backstory RoboCop AMC". YouTube. אורכב מ-המקור ב-18 ביולי 2013. נבדק ב-18 ביולי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rotslter, William. Contemporary Erotic Cinema. New York: Penthouse/Ballantine Books, 1973. page 251.
עד 1990, סיווג הצפייה X שימש את איגוד הסרטים של אמריקה לסרטים שנחשבו מתאימים למבוגרים בלבד.
נעמי באן

| --- | --- |

 לידה:  29 בספטמבר 1922 סגד, הונגריה 
 פטירה:  7 ביוני 2019 (בגיל 96) בלינגהאם, ארצות הברית 
 שם לידה:  Schönberger Noémi 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום מגורים:  בלינגהאם 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
נעמי באן (במקור שנברגר, בהונגרית: Bán Noémi;‏ סגד, 29 בספטמבר 1922 – בלינגהם, 7 ביוני 2019) הייתה ניצולת שואה יהודייה-הונגרייה שהיגרה לארצות הברית בגיל 35, נואמת עטורת פרס תפוח הזהב (אנ') ומורה.
קורות חיים

נעמי שנברגר נולדה במשפחה יהודית כבתם של שאמו שנברגר, מורה לדת היהודית ולאחר מכן מנהל בית ספר ושל יוליאנה שנברגר. הוריה נישאו בסגד ב-27 בדצמבר 1921, והיו קרובי משפחה רחוקים. כשנעמי הייתה בת שנתיים, היא עברה עם הוריה לסנטגוטהארד, עיירה במחוז ואש על גבול הונגריה-אוסטריה-סלובניה של היום וכעבור כמה שנים לעיר קישקונהלש הקרובה לסגד, עיר הולדתה, שם למדה בגן וסיימה את כיתה א'. היא הייתה הבכורה מבין שלושת ילדי המשפחה ואחריה נולדה אחותה ארז'בט, שהייתה צעירה ממנה בתשע שנים, ואחיה הצעיר, גאבור, יליד דצמבר 1943. ב-1941 מונה אביה למנהל בית ספר בדברצן ולכן משפחתה עברה לשם. היא רצתה להמשיך את לימודיה לאחר קבלת תעודת בגרות, אך עקב ההידרדרות במצב היהודים נשלחה אל דודתה שהתגוררה בבודפשט, כדי ללמוד תפירה בעיר הבירה. היא הייתה רק בת עשרים ואחת כאשר היא ומשפחתה הגיעו לגטו.
במהלך הכיבוש הגרמני של ממלכת הונגריה (מבצע מרגרטה), נשלח אביה למחנה עבודות כפייה, ואילו היא, ארז'בט, גאבור, אמה, סבתה מצד אמה, נינה, ואחד עשר קרובי משפחה נוספים נשלחו תחילה למפעל ללבנים ליד דברצן ולאחר מכן, ב-1 ביולי 1944, למחנה הריכוז אושוויץ. כל בני משפחתה שנשלחו לאושוויץ נרצחו, אך היא הועברה על ידי יוזף מנגלה בעצמו לאלנדורף, תת-מחנה של מחנה הריכוז בוכנוולד, לעבודה במפעל תחמושת.
ב-15 באפריל 1945, היא וחבריה הוצעדו ממחנה בוכנוולד למחנה הריכוז ברגן בלזן. בדרך, נמלטה עם אחד עשר מהאסירים, ואז התגלו ליד ברגן בלזן על ידי הצבא האמריקני, שזה עתה שחרר את מחנה ברגן בלזן.
בספטמבר 1945, חזרה לדברצן, שם התאחדה עם אביה, שאמו (ששינה מאוחר יותר את שם משפחתו לגאבור לזכר בנו המנוח שנרצח באושוויץ). באוקטובר של אותה השנה היא נישאה בסגד לארנה באן (לימים ארנסט באן), מורה מבודפשט, איתו עברה לבודפשט ב-1948.
לאחר ההשתלטות הקומוניסטית בין 1947 לבין 1948, לימדה כיתות ז' ו-ח'. עקב הדיכוי הסובייטי היא ניסתה להימלט לאוסטריה במהלך המרד ההונגרי עם בעלה ועם שני בניה, אישטוואן (סטיבן) וג'רג' (ג'ורג'), אך הם לא הצליחו לעבור ברכבת שחצתה את הגבול. ב-29 בדצמבר 1956, פחות מחודש לאחר מכן, למרות האיסורים, ניסו לחצות שוב והפעם הסתתרו בכדורים ענקיים של חוטי תפירה. הפעם הצליחו והם הגיעו לווינה ב-1 בינואר 1957 ולארצות הברית בתחילת פברואר.
ארצות הברית

בשנת 1957, נעמי עברה עם משפחתה לסנט לואיס, מיזורי. היא ובעלה למדו אנגלית והשיגו תעודות הוראה. בנה הבכור, סטיבן, עבר לבלינגהם, מדינת וושינגטון, לשם גם היא ובעלה עברו ב-1982. בשנת 1994, ארנסט מת ממחלת אלצהיימר.
לאחר מותו של ארנסט, נשאה באן הרצאות על השואה הן בארצות הברית והן ובכמה מדינות ברחבי העולם (גם בהונגריה ובטאיפיי). בשנת 1998 קיבלה את פרס תפוח הזהב. בשנת 2003 יצא לאור ספרה Sharing Is Healing: A Holocaust Survivor Story, בו כתבה על קורותיה בתקופת השואה ועל וויותיה כנואמת בציבור. בשנת 2007 צולם סרט דוקומנטרי בשם My name is Noémi על חייה. היא נפטרה ביוני 2019 בגיל 96.
פרס תפוח הזהב

פרס תפוח הזהב הוא שם למספר פרסים שאינם קשורים זה לזה ומוענק למחנכים בבמדינות שונות בארצות הברית.
הפרס שהיא קיבלה מכיר ביחידים ובתוכניות לימוד שעושים שינוי דרמטי בחינוך במדינת וושינגטון (המדינה בה נעמי באן קיבלה את הפרס) מכיתות גן טרום-חובה עד כיתה י"ב. הפרס מוענק מאז 1992.
לקריאה נוספת

Ban, Noemi. ˇˇSharing Is Healing: A Holocaust Survivor's Story".
"Resource Information for Noémi Ban". Jewish Women's Archive.
Noemi Ban Full Testimony 1996. on YouTube
Survivor Encyclopedia. Holocaust Center Seattle
הערות שוליים

↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a szegedi polgári házassági akv. 876/1921. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-02.
↑  Holocaust survivor Noémi Ban dies at 96
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312104305171 
משפחת שנברגר
אח"י עצמאות (סער 4)

| --- | --- |

אח"י עצמאות 1980.
אח"י עצמאות 1980.
 תיאור כללי
 מוטו:  זה לא הגוף זו הנשמה
 סוג אונייה:  ספינת טילים
 צי:  חיל הים הישראליחיל הים הישראלי
 דגל הצי:  
 סדרה:  סער 4
 אוניות בסדרה:  אח"י ניצחון, אח"י עצמאות, אח"י מולדת, אח"י קוממיות.
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  מספנות ישראל, ישראל
 הוזמנה:  ספינה שנייה מתוך 4 ספינות במסגרת פרויקט "נדרן" – סער 4.
 תקופת הפעילות:  1979 – 14 במרץ 2014 (כ־35 שנים)
 אחריתה:  הוטבעה על ידי חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 מלחמות וקרבות:    מלחמת לבנון הראשונה   מלחמת לבנון השנייה 
 מידות
 הֶדְחֶק:  415 טון; מקסימלי 450 טון
 אורך:  58 מטר
 רוחב:  7.6 מטר
 שוקע:  2.5 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  מרבית 34 קשר
 גודל הצוות:  45 איש, בדגם נצ"ל 50 איש.
 טווח שיוט:  4,000 מיל ימי ב-17.5 קשר; 1,650 מיל ימי ב-30 קשר
 גובה התרנים:  10 מטר
 הנעה:  4 מנועי דיזל מאייבך MTU 538 V16; סה״כ 12,800 כוח סוס
 צורת הנעה:  4 מדחפים
 מתקני התפלה:  שני מעבים
 אמצעי לחימה
 חימוש:  החימוש כולל: 5 × טילי ים-ים "גבריאל" נגד ספינות לטווח 36 ק"מ  4 × טילי ים-ים "הרפון" לטווח 128 ק"מ  1 × תותח "וולקן פאלאנקס" 20 מ"מ 6 קני  1 × תותחי אוטו מלרה 76 מ"מ (לפני הסבה לנצ"ל)  2 × טורפדות MK46 בצמ"ט משולש (עם ההסבה לנצ"ל)  2 × תותחי אורליקון 20 מ"מ  2 × מקלעים מא"ג 7.62 מ"מ  פצצות עומק
 אמצעי גילוי ול"א:  מכ"ם "דגון" דו-תחומי לניווט וחיפוש תוצרת אלתא * מכ"ם בקרת אש "אוריון" תוצרת חברת סילניה באיטליה * מערכות לוחמה אלקטרונית אקטיבית ופסיבית  * מערכת סונר נגרר – נוספה עם ההסבה לספינות נצ"ל
ספינת הטילים אח"י עצמאות, מדגם  סער 4 – "נדרן", פעלה בשירות חיל הים הישראלי במסגרת שייטת ספינות הטילים משנת 1979 ועד 2014.
מהלך חיי הספינה

הספינה נבנתה במספנות ישראל לפי תכנון של חיל הים בהסתמך על הניסיון שנצבר מהפעלת הסטי"לים מסדרת "סער 4 תכלית". הספינה נטלה חלק במערכת שלום הגליל ובמבצעים רבים בתחום הביטחון השוטף, לרבות בלכידת כלי שיט עוינים. בשנים 1997–1999, נוספו לספינה צמ"טים (צינור מטיל טורפדו) וסונר נגרר בירכתיים במקום תותח 76 מ"מ. מאז נקרא דגם זה "סער 4 נצ"ל".
זוהי הספינה הראשונה בחיל הים בשם זה. נקראה על שם אוניית מעפילים שהפליגה מבולגריה. הגיעה לקפריסין ב-1 בינואר 1948 ועל סיפונה אלפי מעפילים, לאחר הסכם עם הבריטים.
מהלך חיי הספינה > יציאה משירות

הספינה הוצאה משירות מבצעי ב-14 במרץ 2014.
ב-26 ביוני 2016, אח"י עצמאות שימשה כספינת מטרה במהלך תרגיל חילי והוטבעה על ידי אח"י חרב ואח"י חץ – כל אחת מהספינות שיגרה טיל הרפון אשר השמידו את הספינה.
מפקדים

| מפקדי אח"י עצמאות (סער 4) |
| --- | --- | --- | --- |
| דרגה ושם | תקופת כהונה | תרומה כמפקד הספינה | תמונה |
| יעקב צוק | 1978–1979 |  |  |
| יצחק בכר | 1979 |  |  |
| אבי שחף | 1980–1981 |  |  |
| דורון עמיר | 1981–1981 |  |  |
| אלי מרום (צ'ייני) | 1981–1983 |  |  |
| גיורא בוקסר | 1983–1984 |  |  |
| עופר דובנוב | 1985–1986 |  |  |
| דרור הררי | 1986–1987 |  |  |
| ללא מפקד | 1987–1988 | שיפוץ מורחב באילת |  |
| שחר יהודה | 1988–1989 |  |  |
אברהמי סרולביץ: 
| הראל גוב | 1989–1990 |  |  |
| שלומי בסון | 1990 |  |  |
| עופר דורון | 1991 |  |  |
| בני שפנייר | 1991–1992 |  |  |
| אופיר שוהם | 1992–1993 |  |  |
| יוסי משיטה | 1993–1994 |  |  |
| אלי שרביט | 1994–1995 |  |  |
| עידו רם | 1995–1996 |  |  |
| נבו ארז | 1996–1997 |  |  |
| רונן נימני | 1997–1998 |  |  |
| זיו פלג | 1998–1998 |  |  |
| ללא מפקד | 1998–1999 | טיפול רמה 3 הסבה לנצ"ל |  |
| אילן מינץ | 1991–2001 | הספנה לאחר שריפה בים בחדר מכונות אחורי |  |
| רועי נגלר | 2001–2002 |  |  |
| זיו ברק | 2002–2004 |  |  |
| טימור דביר | 2004–2006 |  |  |
| אדר גרשון | 2006–2008 |  |  |
| ערן הלר | 2008–2009 |  |  |
| אורי ארנון | 2009–2010 |  |  |
| עירא ליף | 2010–2011 |  |  |
| סמיון גמברג | 2011 |  |  |
| מני נחמיאס | 2012 2014 | העמדת הספינה |  |
גלריה

שר התחבורה חיים לנדאו מבקר באח"י עצמאות לאחר השקתה, 1979.
צוות אח"י עצמאות בפיקוד עופר דובנוב 1985.
אח"י עצמאות בנמל חיפה לאחר שהוצאה משרות, מרץ 2016.
ראו גם

אח"י עצמאות (סער 6)
לקריאה נוספת

ירון דור, מצפון תיפתח הרעה, על יציאה מיותרת לים סוער, קטע ב"עשירי בדצמבר 1980 – הפוסיידון שלי/ של חיי, אח"י פלברה אגדות שקרו באמת", בית החובל, 2020, עמ' 410.
ביאורים

↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
↑  לנדאו מקבל הסבר מרס"ן יעקב צוק – מפקד הספינה. מאחריו תא"ל אלי רהב – מפקד בסיס חיפה.
הערות שוליים

↑  משה אימבר וגד אריאל, שייטת 3 – ספינות הטילים בחיל הים, עמ' 124–125, ההוצאה לאור משרד הביטחון, 2005.
↑  התפתחות התחבורה הימית, פרסום משרד התחבורה, ב-12 במרץ 2013.
↑  אמיר בוחבוט‏, צפו: ספינות הטילים של חיל הים משמידות ספינה ממרחק של יותר ממאה ק"מ, באתר וואלה, 7 ביולי 2016
↑  יואב זיתון, מ-120 ק"מ: צפו בטילי חיל הים פוגעים בספינת טילים ישנה, באתר ynet, 7 ביולי 2016
↑  ברית אלמוג, ‏תרחישי מלחמה עם כוחות היבשה והאוויר, באתר חיל הים הישראלי, 26 ביוני 2016
↑  התמונה מתקופה מוקדמת יותר.
↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
| ספינות טילים של חיל הים הישראלי |
| --- | --- | --- |
שייטת ספינות הטילים • כלי שיט של חיל הים
| סער 1 שלכת | אח"י מבטח • אח"י משגב • אח"י מזנק | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 2 שלכת | אח"י חיפה • אח"י אילת • אח"י עכו | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 3 שלכת | אח"י סער • אח"י סופה • אח"י געש • אח"י חרב • אח"י חנית • אח"י חץ | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4 תכלית | אח"י רשף • אח"י קשת • אח"י רומח • אח"י כידון • אח"י תרשיש • אח"י יפו | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4 נדרן | אח"י ניצחון • אח"י עצמאות • אח"י מולדת • אח"י קוממיות | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4.5 חוחית | אח"י עליה • אח"י גאולה | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4.5 נושב | אח"י רומח • אח"י קשת | סמל חיל הים הישראלי  |
| זיוונית | אח"י שמרית • אח"י שלומית | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 4.5 נירית | אח"י חץ • אח"י תרשיש • אח"י כידון • אח"י יפו • אח"י חרב • אח"י סופה | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 5 להב | אח"י אילת • אח"י להב • אח"י חנית | סמל חיל הים הישראלי  |
| סער 6 | אח"י מגן • אח"י עוז • אח"י עצמאות • אח"י ניצחון |  |
1979 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1979  במוזיקה |  |
< · 1977 · 1978 — 1979 — 1980 · 1981 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
להלן חלק מהאירועים המוזיקליים הבולטים של שנת 1979.
אלבומים > בעולם

בתוכניתו של דיק קלארק מוצגות לראשונה התנועות המזוהות עם השיר Y.M.C.A. של להקת אנשי הכפר.
סיד וישס בסיסט הסקס פיסטולס, נמצא מת ממנת יתר
ביבי קינג נהיה נגן הבלוז הראשון להופיע בברית המועצות במסע הופעות.
קייט בוש יוצאת למסע הופעות הראשון והאחרון בקריירה שלה. נהיית האומנית הראשונה להשתמש בהתקן אוזניות אלחוטיות הכוללות מיקרופון ייעודי לבמה, המאפשר ריקוד ושירה על הבמה.
לד זפלין מוציאים את האלבום In Throught The Out Door, שהיה האלבום האחרון שיצא כאשר ג'ון בונהם היה בחיים.
פינק פלויד משחררים את אופרת הרוק The Wall, שהפכה להיות בין המוכרות והמפורסמות שלהם.
דייוויד בואי משחרר את האלבום Lodger (השלישי בטרילוגיית ברלין)
אלבומים > בישראל

האירויזיון מתקיים לראשונה בישראל, השיר הזוכה  הללויה בביצוע להקת חלב ודבש.
ראו גם

שנות ה-70 של המאה ה-20 במוזיקה הפופולרית
1918 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1918  במוזיקה |  |
< · 1916 · 1917 — 1918 — 1919 · 1920 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

18 בינואר – קונצרט למען אלמנות ויתומים של חיילים אוסטרים והונגרים נערך בקונצרטהאוס של וינה.
13 בפברואר – מיי מוקלה ורבקה קלארק מופיעות ברסיטל ב-Aeolian Hall בעיר ניו יורק, בליווי מרג'ורי הייווארד, ומבצעות יצירות מאת יוברט פארי, פרנק ברידג', וקלארק עצמה. הרסיטל כולל ביצוע בכורה של "מורפיאוס" מאת קלארק, שפורסם בשם העט "אנתוני טרנט".
3 במרץ – רביעיית מיתרים מס' 2 מאת בלה בארטוק בביצוע בכורה בבודפשט.
אוגוסט – קינג אוליבר עוזב את ניו אורלינס ועובר לשיקגו
28 בספטמבר – ביצוע בכורה ל"מעשה בחייל" מאת איגור סטרווינסקי בניצוחו של ארנסט אנסרמה בלוזאן שבשווייץ.
29 בספטמבר – ביצוע בכורה לסוויטה התזמורתי "כוכבי הלכת" מאת גוסטב הולסט בקווינס הול שבלונדון בניצוחו של אדריאן בולט.
15 בנובמבר – הופעת הבכורה של רוזה פונסל במטרופוליטן אופרה בתפקיד לאונורה באופרה "כוחו של גורל" מאת ורדי לצדו של אנריקו קארוזו.
30 בנובמבר – ארנסט אנסרמה מנצח על הקונצרט הראשון של תזמורת שווייץ המערבית.
רייף וון ויליאמס ממונה למנהל מוזיקלי צבאי בארמייה הראשונה של בריטניה.
מוזיקה פופולרית

"After You've Gone" מילים: הנרי קרימר לחן: טרנר לייטון
"Bagdad" מילים הרולד אטרידג' לחן: אל ג'ולסון
"Beautiful Ohio" מילים: בלארד מקדונלד לחן: מרי ארל
"Ding Dong" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"They Were All Out of Step But Jim" מילים ולחן: אירווינג ברלין
להיטים

"Tiger Rag/Skeleton Jangle" של להקת הג'אז המקורית של דיקסילנד ג'אז
"Over There" של אנריקו קארוזו
"After You've Gone" של מריון האריס
"Smiles" של תזמורתו של ג'וזף סי סמית'
"I'm Always Chasing Rainbows" by Charles Harrison" של צ'ארלס האריסון
"Rock-A-Bye Your Baby With a Dixie Melod" של אל ג'ולסון
"Hello Central, Give Me No-Man's Land" של אל ג'ולסון
מוזיקה קלאסית

אגוסטין באריוס – Un sueño en la foresta
ארנולד באקס
רביעיית מיתרים מס' 1 בסול מז'ור, GP 199
וריאציות סימפוניות, GP 210
לילי בולאנז'ה
"בוקר אביב"
"ערב נוגה"
פרדריק דיליוס – A Song Before Sunrise
אדוארד אלגר – סונאטה לכינור
ג'ורג'ה אנסקו – סימפוניה מס' 3 בדו מז'ור, אופוס 21
אלכסנדר גלאזונוב – רומנסה לנינה
לאוש יאנאצ'ק – רפסודיה "טאראס בולבה"
בוהוסלב מרטינו – רביעיית מיתרים מס' 1
קרל נילסן – "פאן וסירינקס"
איגור סטרווינסקי – "מעשה בחייל"
קרול שימנובסקי
Songs of an infatuated Muezzin, for soprano and orchestra
3 Caprices de Paganini, for voice and piano
4 Songs to Lyrics by Rabindranath Tagore, for voice and piano
אופרה

בלה בארטוק – "טירתו של כחול הזקן" (הולחן ב-1911) מבוצע בבית האופרה של בודפשט ב-24 במאי
ג'אקומו פוצ'יני – "איל טריטיקו" (כולל את "האדרת", "האחות אנג'ליקה", ו"ג'אני סקיקי")
נולדו

24 בינואר - גוטפריד פון איינם, מלחין (נפטר ב-1996)
27 בינואר - אלמור ג'יימס, מוזיקאי בלוס (נפטר ב-1963)
16 בפברואר - פאטי אנדרוז מלהקת האחיות אנדרוז (נפטרה ב-2013)
20 במרץ - ברנד אלואיס צימרמן, מלחין גרמני (נפטר ב-1970)
29 במרץ - פרל ביילי, זמרת (נפטרה ב-1990)
3 באפריל - סיקסטן ארלינג, מנצח (נפטר ב-2005)
25 באפריל - אסטריד ורניי, זמרת סופרן (נפטרה ב-2006)
17 במאי - בירגיט נילסון, זמרת סופרן (נפטרה ב-2005)
8 ביוני - רוברט פרסטון, כוכב מחזות זמר (נפטר ב-1987)
5 ביולי - ג'ורג' רוכברג, מלחין (נפטר ב-2005)
27 ביולי - ליאונרד רוז, צ'לן (נפטר ב-1984)
25 באוגוסט - ליאונרד ברנשטיין, מלחין ומנצח (נפטר ב-1990)
31 באוגוסט - אלן ג'יי לרנר, מחבר שירים, לבריתן ותסריטאי אמריקאי (נפטר ב-1986)
22 בספטמבר - הנריק שרינג, כנר (נפטר ב-1988)
11 באוקטובר - ג'רום רובינס, כוריאוגרף (נפטר ב-1998)
17 באוקטובר - ריטה הייוורת', שחקנית, רקדנית וזמרת (נפטרה ב-1987)
נפטרו

13 במרץ - צזאר קואי, מבקר מוזיקה ומלחין (נולד ב-1835)
15 במרץ - לילי בולאנז'ה, מלחינה (נולדה ב-1893)
25 במרץ - קלוד דביסי, מלחין (נולד ב-1862)
10 ביוני - אריגו בויטו, סופר ומלחין (נולד ב-1842)
15 באוקטובר - אנטוניו קוטוני, זמר בריטון (נולד ב-1831)
24 באוקטובר - מריאנה שארוונקה, כנרת (נולדה ב-1856)
הערות שוליים

↑  "Historical Concert for the Benefit of Widows and Orphans". World Digital Library. 2014-02-10. נבדק ב-2014-06-22.
תוכניית הרסיטל של רבקה קלארק ב-Aeolian Hall
1900 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1900  במוזיקה |  |
< · 1898 · 1899 — 1900 — 1901 · 1902 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

22 בפברואר – הכנר ז'אק טיבו יחד עם המלחין ג'ורג'ה אנסקו ליד הפסנתר מנגן בהופעת בכורה בפריז של הסונטה לכינור מס' 2, בסדרת קונצרטים של תזמורת קולון.
אפריל – מרי גארדן מופיעה בהופעה פומבית ראשונה בתפקיד הראשי באופרה "לואיז" מאת גוסטב שרפנטייה
2 ביולי – בכורה לפואמה "פינלנדיה" מאת ז'אן סיבליוס עם הפילהרמונית של הלסינקי בניצוחו של רוברט קז'אנוס
3 באוקטובר – בכורה לביצוע היצירה "חלום גרונטיוס" מאת אדוארד אלגר בברמינגהאם
נוסדה תזמורת פילדלפיה
מוזיקה פופולרית

"מעוף הדבורה" מאת ניקולאי רימסקי-קורסקוב
"כניסת הגלדיאטורים" מאת יוליוס פוצ'יק
"Hail To The Spirit Of Liberty" מילים ולחן ג'ון פיליפ סוזה
"Hunky Dory" מילים אייב הולצמן
"I Won't Be an Actor No More" מילים ולחן ג'ורג' מ. קוהאן
"I'll Overcome Some Day" מילים ולחן צ'ארלס אלברט טינדלי
מוזיקה קלאסית

אדוארד אלגר – "חלום גרונטיוס"
ג'ורג'ה אנסקו
Impromptu לפסנתר
Die nächtliche Herschau לבריטון מקהלה ותזמורת
Octet for Strings in C major, Op. 7
Plugar למקהלה מעורבת
ריינהולד גליאר – סימפוניה מס' 1 במי במול מז'ור אופוס 8
ריכרד שטראוס – חמישים שירים לקול ופסנתר, אופוס 48
יוזף סוק – קטעים לכינור ופסנתר
אופרה

גוסטב שרפנטייה – "לואיז", בכורה בפריז, 2 בפברואר
צזאר קואי – "Feast in Time of Plague"
גבריאל פורה – "Prométhée"
מיכאיל איפוליטוב-איבנוב – "אסיה"
רוג'רו ליאונקוואלו – "זאזא"
ג'אקומו פוצ'יני – "טוסקה", בכורה ברומא, 14 בינואר
ניקולאי רימסקי-קורסקוב – "אגדת צאר סאלטן"
אלכסנדר זמלינסקי – "Es war einmal"
נולדו

13 בינואר – יאסוג'י קיוסה, מלחין יפני (נפטר ב-1981)
2 במרץ – קורט וייל, מלחין גרמני (נפטר ב-1950)
23 באוגוסט – ארנסט קרנק, מלחין (נפטר ב-1991)
3 בספטמבר – אדוארד ון ביינום, מנצח הולנדי (נפטר ב-1959)
14 בנובמבר – אהרן קופלנד, מלחין (נפטר ב-1990)
14 בדצמבר – חואן ד'אריינסו, מוזיקאי ארגנטינאי (נפטר ב-1976)
22 בדצמבר – אלן בוש, פסנתרן מלחין ומנצח בריטי (נפטר ב-1995)
נפטרו

28 במאי – ג'ורג' גרוב, העורך המייסד של מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים
22 בנובמבר – סר ארתור סאליבן, מלחין
8 בדצמבר – הנרי ראסל, פסנתר זמר בריטון ומלחין
הערות שוליים

↑  Alfred Hoffman and Adrian Rațiu, "Succese ale simfonistului (1900–1906)", in George Enescu: Monografie, 2 vols., edited by Mircea Voicana, 237–329 (Bucharest: Editura Academiei Republicii Socialiste România, 1971), citation on p. 245.

טוסקה
1917 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1917  במוזיקה |  |
< · 1915 · 1916 — 1917 — 1918 · 1919 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
Original Dixieland Jazz Band
אירועים

12 במאי – בכורה לבלט "נסיך העץ" מאת בלה בארטוק בבודפשט
הקלטות ג'אז ראשונות של אפרו-אמריקאים נעשו על ידי להקתו של וילבור סווטמן
הקלטות ראשונות של אדי קנטור
השיר Songs of the First World War הופך פופולרי בארצות הברית
מוזיקה פופולרית

"Cleopatra Had A Jazz Band" מילים: ג'ק קוגן, לחן: ג'ימי מורגן
"For Your Country and My Country" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"Have A Heart" מילים: פ. ג'. וודהאוס, לחן: ג'רום קרן
"Homeward Bound" לחן: ג'ורג' מייר, מילים הווארד ג'ונסון וקולמן גץ
"Huckleberry Finn" מאת קליף הס
"I'll Take You Back To Italy" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"Indiana" מילים: בלארד מקדונלד לחן: ג'יימס פ. הנלי
"Leave It To Jane" מילים: פ. ג'. וודהאוס, לחן: ג'רום קרן
"Let's All Be Americans Now" מילים ולחן: אירווינג ברלין, אדגר לזלי וג'ורג' ו' מייר
"Little Mother Of Mine" מילים: וולטר ה. בראון, לחן: הארי ברלי
"Napoleon" מילים: פ. ג'. וודהאוס, לחן: ג'רום קרן
"There's Something Nice About The South" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"You Never Knew About Me" מילים: פ. ג'. וודהאוס, לחן: ג'רום קרן
להיטים

"A Bachelor Gay" מאת פיטר דאוסון
"Joe Turner Blues" מאת וילבור סווטמן
"That's The Kind Of A Baby For Me" מאת אדי קנטור
מוזיקה קלאסית

ארנולד באקס – "יערות נובמבר"
לילי בולאנז'ה – תהילים ק"ל (ממעמקים קראתיך יה), לאלט, טנור, מקהלה ותזמורת
פרנק ברידג' – סונאטה לצ'לו ברה מינור
קרלוס צ'אבס – סונאטה פנטזיה (סונאטה לפסנתר מס' 1)
קלוד דביסי – סונאטה לכינור בסול מינור
פרדריק דיליוס – Eventyr
גבריאל פורה – סונאטה לצ'לו מס' 1
אלכסנדר גלאזונוב – קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 בסי, אופוס 100
לאוני גרנדל – קונצ'רטו לכינור ברה מז'ור
קרל נילסן – שאקון לפסנתר
סרגיי פרוקופייב
קונצ'רטו לכינור מס' 1, אופוס 19
המהמר, אופרה, אופוס 24
"חזיונות חולפים", 20 קטעים לפסנתר, אופוס 22
סונאטה לפסנתר מס' 3, אופוס 28
סונאטה לפסנתר מס' 4, אופוס 29
סימפוניה מס' 1, אופוס 25
מוריס ראוול – קברו של קופרן, לפסנתר
אוטורינו רספיגי – Ancient Airs and Dances Suite No. 1
ארנולד שנברג – "ליל הוד", פואמה סימפונית בעיבוד לתזמורת כלי-מיתר
ז'אן סיבליוס – הומורסקות לכינור ולתזמורת אופוס 88 ו-89
איגור סטרווינסקי
Berceuse, לקול ופסנתר
Le chant du rossignol, פואמה סימפונית
Cinq pièces faciles, לפסנתר בארבע ידיים
קרול שימנובסקי
סונאטה מס' 3 לפסנתר
רביעיית מיתרים מס' 1 בדו מז'ור
Demeter, קנטטה
Agave, קנטטה
הייטור וילה לובוס –
רביעיית מיתרים מס' 4
סימפוניה מס' 2 (Ascenção)
אז'ן איזאיי – Exil, לתזמורת מיתרים, אופוס 25
אופרה

סרגיי פרוקופייב – המהמר
איגנץ ואגהלטר – Jugend
ג'אקומו פוצ'יני – La rondine, האופרה של מונטה קרלו, 27 במרץ
ריכרד שטראוס – Die Frau ohne Schatten
אלכסנדר זמלינסקי – Eine florentinische Tragödie