אינדיאנה (BB-58)
היסטוריית שירות > מבצעי זירת האוקיינוס השקט > קרבות איוו ג'ימה ואוקינאווה

אדמירל משנה אוסקר סי באדג'ר השני, מפקד TU 12.5.2, הניף את דגלו על סיפון האונייה ב-8 בינואר 1945, והיא עזבה את פרל הארבור יומיים לאחר מכן יחד עם המשחתת בורי והמשחתת-מקשת גווין. האוניות שייטו לאניווטוק, ומשם המשיכו לסאיפאן, שם הצטרפה לשאר יחידתה ב-20 בינואר. היחידה יצאה ב-22 בינואר, פנתה לאיוו ג'ימה והגיעה לשם יומיים לאחר מכן. בהגיעם, אינדיאנה, שלוש סיירות כבדות, שבע משחתות וגווין הפגיזו את האי כהכנה לפלישה לאי חודש לאחר מכן. בשעה 13:17, מפציץ טורפדו נקג'ימה B6N תקף את האוניות, אך הופל באש נ"מ כבדה. אינדיאנה ירתה בסך הכל 200 פגזים מהסוללה הראשית שלה לפני שראות לקויה אילצה אותה להפסיק את האש בשעה 15:55. היא עזבה את האזור למחרת בבוקר ויצאה לאוליטי, לשם הגיעה ב-26 בינואר. לאחר מכן עבר באדג'ר לאוניית המערכה ניו ג'רזי ואינדיאנה העסיקה את עצמה באימונים נגד מטוסים למשך שארית החודש.
האונייה יצאה לדרך שוב ב-10 בפברואר כחלק מ-TG 58.1 עבור פשיטה על טוקיו, יפן; קבוצת נושאות מטוסים פתחה בתקיפות אוויריות על מטרות באזור ב-16 בפברואר, ולאחריהן סדרה של תקיפות על מטרות שונות באיי בונין (כולל איוו ג'ימה), ולאחר מכן ערכו תקיפה שנייה באזור טוקיו ב-25 בפברואר. בנוסף לאספקת הגנה נגד מטוסים עבור נושאות מטוסים, אינדיאנה גם השתמשה לעיתים קרובות במטוסי הקינגפישר שלה כדי לאסוף צוותי אוויר שהופלו, וב-1 במרץ אחד מהמטוסים שלה אסף את הצוותים של שני מטוסים כאלה. הצי חזר לאוליטי ב-3 במרץ לצורך מילוי מחדש. ב-14 במרץ, אינדיאנה התייצבה עם דקוטה הדרומית, מסצ'וסטס, קרוליינה הצפונית ווושינגטון, המכונה כעת TU 58.1.3, לתמיכה בסבב נוסף של תקיפות ביפן שנערך שלושה ימים לאחר מכן. היא הפילה מטוס יפני בשעות המוקדמות של 19 במרץ לפני שנושאות המטוסים תקפו נקודות שונות באי קיושו. מאוחר יותר באותו יום, הצי הפליג לתקוף את מספנת הצי בקורה. נושאות המטוסים ואספ ופרנקלין נפגעו קשות מהתקפות אוויריות יפניות ונאלצו לסגת.
ב-23 במרץ יצאה אינדיאנה לאוקינאווה כדי להצטרף להפגזת ההכנה על האי. היא ירתה 180 פגזים מתותחי הסוללה העיקריים למחרת ולאחר מכן הצטרפה מחדש לצי. היא חידשה את תפקידה בהגנה האווירית במשך הימים הבאים בזמן שנושאות המטוסים פתחו בפשיטות על האי. במשך רוב אפריל, אינדיאנה ושאר TG 58.1 סיפקו תמיכה לנחתים ולחיילים שנלחמו בקרב אוקינאווה. ב-7 באפריל, היפנים פתחו במתקפת נגד גדולה על כוחות הצי של בעלות הברית, כולל התקפות קמיקזה בקנה מידה גדול ומבצע טן-גו עם אוניית המערכה יאמטו, אך הם נהדפו עם אבדות כבדות. פשיטות הקמיקזה נמשכו לאורך כל החודש, וב-12 באפריל שני מטוסי קרב - מיצובישי A6M זירו ונקג'ימה Ki-43 - ניסו להתרסק לתוך אינדיאנה, אך אש הנ"מ הכבדה שלה הפילה את שניהם לפני שהספיקו לפגוע בה, למרות ששבר מאחד הקמיקזות פגע בסיפון האונייה. יומיים לאחר מכן, היא הפילה שלושה מטוסי Ki-43 נוספים. היא פתחה בטעות באש על זוג מטוסי גרומן F6F הלקט אמריקאים ב-15 באפריל, אך לא גרמה להם נזק. מאוחר יותר באותו יום, היא נפגשה עם מכלית לצורך תדלוק.
האוניות של פלגת אוניות המערכה ה-8 עזבו את אוקינאווה בסוף החודש וחזרו לאוליטי, שם נשארו בין 1 ל-9 במאי. לאחר מכן יצאה אינדיאנה שוב לדרך כדי ללוות נושאות מטוסים לסדרה נוספת של תקיפות על קיושו שהחלה ב-12 במאי. יומיים לאחר מכן, היא הפילה קמיקזה A6M וסייעה בחילוצו של טייס F6F שהופל מאש יפנית. ב-27 במאי, הצי השלישי החליף את הצי החמישי כמפקדה המבצעית, וכל כוחות המשימה והיחידות הכפופות של הצי הוחזרו לסדרות של 30, והחזירו את אינדיאנה ל-TG. 38.1. בתחילת יוני נוצר ציקלון רב עוצמה בים הפיליפיני ועבר צפונה לכיוון אוקינאווה; הוא פגע בצי השלישי ב-5 ביוני דרומית לאי. אינדיאנה רשמה רוחות של עד 80 קשרים (150 קמ"ש), אשר קרעה את אחד מהמטוסים שלה מהמעוט שלו והשליכה אותו לים. הרוחות גם העיפו מי ים לתוך פתחי האוורור של חדר המכונות, קיצרו את המרכזייה שלה והשביתו את בקרות ההיגוי שלה למשך כארבעים דקות. שלושים ושש אוניות מהצי נפגעו מהסערה, אם כי אינדיאנה נפגעה רק באופן שטחי.
הצי חידש את פעילותו הרגילה לתמיכה בקרב אוקינאווה ב-7 ביוני, כולל תקיפות אוויריות בשדות תעופה יפניים בקיושו למחרת בהם תמכה אינדיאנה. בליווי של חמש משחתות ב-9 ביוני, אינדיאנה, אלבמה ומסצ'וסטס נשלחו להפגיז מתקנים יפניים באי מינאמי דייטו ג'ימה; הן חזרו על המתקפה למחרת. אינדיאנה נותקה לאחר מכן כדי לחדש תחמושת ואספקה אחרת במפרץ סן פדרו בפיליפינים, והגיעה לשם ב-11 ביוני.