stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישיבת רנה של תורה
הערות שוליים

1 2  משה ויסברג, עצומה חילונית מפתיעה: לא לסגירת הישיבה, באתר בחדרי חרדים, 14 באוגוסט 2018
1 2  משה צבי, 'אורחות תורה': סודה של מעצמה, יתד השבוע, כ"ב בכסלו תשפ"ב, עמ' 42-44
↑  משה ויסברג, חתונת נכדת הגאב"ד הגר"א דינר בת ראש הישיבה הגר"א סטוארט, באתר בחדרי חרדים, 26 בפברואר 2023
↑  שאול כהנא, ‏אבל ביישוב רכסים: מרת עדינה פלונצ'ק ע"ה, באתר כיכר השבת, 7 ביולי 2019
↑  מ. ברגר, הגאון הגדול רבי יעקב אדלשטיין זצוק"ל, יתד נאמן, כ"ח שבט תשעז, עמ' 14
↑  בנימין י. רבינוביץ, יומנציפאלי, יתד השבוע, ט"ו בסיון תשע"ג, עמ' 46-47
↑  חזקי שטרן, כך נפתח 'זמן אלול' בישיבת 'רינה של תורה' | תיעוד, באתר כיכר השבת, ‏22 באוגוסט 2023
1 2  מ. גרין, ויעשו כולם פריפריה אחת, יתד השבוע, חול המועד סוכות תשפ"ב, עמ' 10-26
↑  ישראל הלוי, עולם הישיבות של הרב שטיינמן זצ"ל, המבשר קהילות, י"ט בכסלו תשפ"ב, עמ' 14-17
↑  משה צבי, בית נאמן בכרמיאל, יתד השבוע, חול המועד סוכות תשפ"ב, עמ' 96-99
↑  יוסי שטארק, השופט מתח ביקורת על היועמ"ש ודחה את מועד פינוי הישיבה, באתר בחדרי חרדים, 6 ביוני 2021
↑  ר. גיל, בשורת הפריפריה - תחנה מס' 1: כרמיאל, יתד השבוע, י"ט באייר תשע"ח, עמ' 30-33
מכתב קטן

מכתב קטן הוא פזמון שכתב, הלחין וביצע דני רובס ונכתב לזכר אחיו שנפטר בעת שירותו הצבאי.
רקע

השיר נכתב על ידי דני רובס לזכר אחיו הצעיר יואב, שנפטר ממחלת הסרטן בגיל 21, בעת שירותו הצבאי. השיר מבוסס על מכתב שנמצא בתיקו של יואב לאחר מותו והיה מיועד לחברתו.
השיר הופיע באלבום שיצא בשנת 1985, המבוסס על התוכנית "בשערייך יריחו" של להקת פיקוד מרכז.
דני רובס הקליט את השיר שנים לאחר מכן כדואט עם אופירה יוספי, שנכלל באלבום "ככה אני אוהב" שיצא בשנת 1996. "מכתב קטן" היה השיר הבולט באלבום זה.
השורה "לפני שהוא הלך למלחמה" מעידה כי השיר מדבר על חייל. השיר נחשב כשיר אבל וזיכרון המושר בטקסים וברדיו ביום הזיכרון לחללי צה"ל.
הערות שוליים

↑  יובל אברמוביץ', מסתער מחדש על אהבת הקהל, באתר ישראל היום, 14 במרץ 2014
↑  הסיפורים המרגשים מאחורי שירי יום הזיכרון, באתר ראש אחד, 11 במאי 2016
בתוך

| --- | --- |
 סינגל בביצוע דפנה ארמוני וצוות הווי חיל האוויר
 יצא לאור:  1977
 שפה:  עברית
 אורך:  4:00
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  יעל טבת קלגסבלד
 לחן:  יאיר רוזנבלום
 עיבוד:  יאיר רוזנבלום
 
"בתוך" הוא שיר שכתבה יעל טבת, הלחין ועיבד יאיר רוזנבלום וביצע צוות הווי חיל האוויר. דפנה ארמוני הייתה הסולנית. השיר התמודד בפסטיבל הזמר והפזמון תשל"ז (1977) והגיע למקום הרביעי.
על השיר

לכותבת השיר, יעל טבת, הייתה חברה שעבדה בתוכנית הטלוויזיה "עלי כותרת" בהנחייתו של ירון לונדון. יאיר רוזנבלום היה המנהל המוזיקלי של התוכנית. טבת (בת 21 וחצי אז) נסעה עם חברתה ועם רוזנבלום לראות זמרת. היא סיפרה על שהתרחש בדרך חזרה:
יאיר החזיר אותי הביתה, וביהירות שאין שנייה לה ולא ברור בכלל מאיפה, אמרתי לו: "טוב, לכתוב פזמונים זו ממש לא בעיה. שירה – זה מסובך". הוא לא התבלבל מהבחורה הצעירה והטיפשה שישבה לידו ואמר: "אוקיי, אם זה כזה 'לא בעיה', אז תכתבי לי". אמרתי לו: "אין שום בעיה, אני אכתוב לך" [...] הלכתי הביתה, לא הבנתי לאן דחפתי את עצמי, יאיר רוזנבלום לא הגיב כאשר קרא את הטקסט. לאחר שבוע הוא התקשר אלי ואמר לי: "השיר התקבל לפסטיבל הזמר. רוצה לשמוע אותו?" אמרתי "כן", ופתאום קרה הדבר הזה, שהוא כל כך גדול, שמשהו עובר מדבר אחד לאחר ונוסף לו עוד ממד.
'"בתוך" היה השיר היחיד שהקליט צוות הווי חיל האוויר (בגלגולו השני, שהוקם ב־1977). רוזנבלום ייעד את השיר לקולה של דפנה ארמוני (אז חיילת בלהקה) וביקש לאפשר לה להופיע בשיר בפסטיבל הזמר והפזמון, שנערך בבנייני האומה בירושלים באותה שנה, אבל בצה"ל לא הסכימו לכך שזמרת של להקה צבאית תופיע לבדה כזמרת פרטית, ולכן ביצעו את השיר צוות הווי חיל האוויר, והסולנית הייתה ארמוני. השיר היה השלישי בסדר השירים בתחרות וזכה לתשואות רמות מהקהל. מלבד ארמוני, החברים בצוות ההווי היו דני בסן ודייוויד ברוזה ואחותו טליה ברוזה, והם ליוו אותה בשיר. לשלושת המלווים היו רק שני מיקרופונים – דני בסן, שניגן בתוף מרים, היה בלי מיקרופון ולא שמעו אותו שר.
הצלחה

"בתוך" הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־14 במרץ 1977. השיר זכה להצלחה והגיע בשיאו למקום החמישי ב־25 במאי 1977. בסך הכל צעד השיר במשך 12 שבועות עד 20 ביוני 1977, אז יצא מהמצעד‏.
במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשל"ז של רשת ג' השיר דורג במקום ה־15.
הצלחה > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1977)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1977)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1977)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1977)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 5 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשל"ז)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשל"ז)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשל"ז)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשל"ז)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 15 |  |
גרסאות כיסוי

לשיר בוצעו כמה גרסאות כיסוי. בין השאר ביצעו את השיר קרן רוזנבלום (בתו של יאיר רוזנבלום), רן דנקר, אניה בוקשטיין, שי המבר, בן ארצי, אבי סינגולדה, אולה שור-סלקטר והתזמורת הקאמרית הישראלית, רביב כנר, והראל סקעת. סקעת ביצע את השיר בתוכנית "כוכב נולד 2" – ביצוע שזכה לשבחים – ואף הקליט אותו למהדורת הבונוסים של אלבום הבכורה שלו. סקעת שינה את מילות השיר מפנייה בלשון נקבה לזכר, לפנייה בלשון זכר לזכר.
הערות שוליים

↑  פסטיבל הזמר 1977 (פסטיבל הזמר הישראלי תשל"ז) (1977), באתר סטריאו ומונו
1 2 3 4  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, בדיקה אחרונה ב־20 בספטמבר 2023
↑  בתוך, באתר הספרייה הלאומית
1 2  רוני טוביה, יעל טבת – אני שקעים לכל קמריך | 45 שנים לשיר "בתוך" שאחראי לתחילת הקריירה של שלושה אומנים שונים, באתר ronnytuvia.co.il
↑  אסנת שוסטק, כשדייוויד פגש את דפנה, באתר מקור ראשון, 26 באפריל 2004
↑  יאיר רוזנבלום, בתוך, באתר yairrosenblum.co.il
↑  השיר מוצג ב"פינה לשיפוטכם" של רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־23 בספטמבר 2023
1 2  מיקום שיא במצעד השבועי של רשת ג' (5), באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־24 בספטמבר 2023
↑  השיר יוצא ממצעד רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־24 בספטמבר 2023
1 2  המצעד השנתי לשנת תשל"ז של רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־23 בספטמבר 2023
הימים האחרים

| --- | --- |
 סינגל בביצוע להקת פיקוד המרכז
 יצא לאור:  1972 
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  חיים חפר 
 לחן:  דובי זלצר 
 
"הימים האחרים" הוא שיר שכתב חיים חפר והלחין דובי זלצר. השיר נכתב בתחילה כמקאמה ופורסם לראשונה במוסף מיוחד של "ידיעות אחרונות" לחג השבועות ביוני 1970. השיר בוצע לראשונה על ידי להקת פיקוד מרכז בתוכניתה "ליד הירדן".
רקע לכתיבת השיר ותוכנו

השיר נכתב על ידי חיים חפר לאחר שטס עם מפקד פיקוד מרכז, האלוף רחבעם זאבי, לבקעת הירדן, לאזור המכונה ארץ המרדפים. בית המשפט דן בשאלה מדוע אזרח טס במסוק צבאי. בעקבות אותה טיסה כתב חפר את המקאמה “הימים האחרים” שהתפרסמה, לאחר שדובי זלצר הלחין אותה בגרסה מקוצרת, מה שיהפוך לאחד מהשירים המזוהים עם מלחמת ההתשה.
השיר היה לחלק מהתוכנית ה-18, "ליד הירדן", של להקת פיקוד המרכז בשנת 1970. בין חברי ההרכב היו דני וסלי, שלמה בראבא, שלומית אהרון, ניצה שאול, עמרי ניצן, דורון סלומון, גליה ישי, אפרת לביא ושם טוב לוי.
השיר הגיע למקום מספר 23 במצעד הפזמונים השנתי של גלי צה”ל בשנת 1971.
הערות שוליים

1 2 3  ד"ר אלי אשד, "הימים האחרים" של חיים חפר בגירסה המלאה בעברית ובתרגום לאנגלית, באתר "יקום תרבות", 28 בדצמבר 2023
↑  תשל"א (גלי צה"ל) – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תמיד עולה המנגינה

| --- | --- |
 סינגל בביצוע להקות חיל האוויר
 יצא לאור:  1974 
 סוגה:  זמר עברי 
 שפה:  עברית 
 אורך:  3.44 דק' 
 כתיבה:  יורם טהרלב 
 לחן:  יאיר רוזנבלום 
 
"תמיד עולה המנגינה" הוא פזמון שכתב יורם טהרלב, הלחין יאיר רוזנבלום וביצעה להקת חיל האוויר.
רקע

ב-1974 התבקש רוזנבלום להלחין כמה מנגינות לשירי שלישיית הגשש החיוור. לחן השיר יועד בתחילה לשיר שכתב להם יוסי בנאי "בין הזמנים", אך חברי הגשש החליטו שאיננו מתאים לצרכיהם. השיר של בנאי פורסם לבסוף בלחן של יצחק גרציאני, בתקליט של הגששים "אופסייד סטורי" (1974). לחן נוסף שנדחה על ידי הגששים, שימש לבסוף לשיר יש לי ציפור קטנה בלב של יגאל בשן.
השיר הועלה במסגרת התוכנית "מוכרחים להמשיך לנגן" בשנת 1974, (שנשאה את שם השיר המצליח בתוכנית, מוכרחים להמשיך לנגן). הסולנים בשיר היו רחל שיין ארגמן, עמי ויינברג ודגנית יורם-קריב (אמו של מורן קריב). בין חברי הלהקה באותה עת היו גם נתנאלה ודני בסן. הוא הגיע לראש מצעד הפזמונים, אך לא דורג במצעד השנתי.
בשנת 2004 האחיות פיק ביצעו גרסת כיסוי לשיר, ששימשה כשיר הפתיחה של הסדרה מ.ק. 22. פזמון השיר גם מבוצע כחלק משיר הפתיחה של העונה השלישית והרביעית של הסדרה השיר שלנו.
בשנת 2020, ביצעה להקת "הזאבות" גרסת כיסוי לשיר.
הערות שוליים

↑  באתר genius
↑  תמיד עולה המנגינה, באתר שרים במדים
↑  תמיד עולה המנגינה, באתר פזמונט
↑  הזאבות - תמיד עולה המנגינה
חמסינים במשלט

| --- | --- |
הקלטת קול ישראל במסגרת מצעד הפזמונים 3 (12 במרץ 1958)
הקלטת קול ישראל במסגרת מצעד הפזמונים 3 (12 במרץ 1958)
 סינגל בביצוע להקת פיקוד המרכז,  עם סולו של אילי גורליצקי
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  נעמי שמר
 לחן:  נעמי שמר  עיבוד: אריה לבנון
 
"חמסינים במשלט" הוא שיר של המשוררת והפזמונאית נעמי שמר, שגם הלחינה אותו, וביצעה ב-1958 הלהקה הצבאית להקת פיקוד המרכז, בעיבוד של אריה לבנון, עם סולו של אילי גורליצקי, בתוכנית ז' שלהם "האדם הנכון במקום הנכון". השיר זכה להצלחה רבה, מייד לאחר שיצא.
השיר, בגרסת כיסוי בוצע שוב על ידי להקת פיקוד המרכז, גם בתוכנית "רשות הדיבור לאריה" שיצאה ב-1961.
השיר בוצע גם על ידי שמעון ישראלי (1956) ולהקת הכל עובר חביבי.
השיר חודש על ידי להקת אף אוזן גרון, בעיבוד רוק של גיל דור, ב-1975 בתוך אלבום הבכורה של השלישייה, "שמש אחת".
מילות השיר

השיר מתאר את מחשבותיו של חייל בודד במשלט, המהרהר ביום חמסין על המעשים שיוכל לבצע, אם יצא מהמשלט לתל אביב.
”אולי נתפוס חמור או ג'יפ שיעברו בדרך

קפיצה קלה לתל אביב וכבר בחזרה,

נשרוק בקול נורא חביב לנערה עם פרח

והיא תמתין ב"מוגרבי" בשש ועשרה,”
הפזמון החוזר:
”חמסינים במשלט,
הזמן זוחל לאט,
כל יום כמו שבת נמתח. 

חיל עגום קלסתר,
ולו זקן דוקר,
עם ערב יהרהר לו כך.”
השיר מתאר מקומות בילוי רבים בתל אביב: קולנוע מוגרבי, צפון תל אביב, שפת הים מלונות "דן" ו"אכדיה", קפה רוול, תיאטרון הבימה ומועדון ריקודים שנקרא "הבאר".
כמו כן, מזכיר דמויות ואישים בתל אביב: נערה עם פרח, שוטר גיבור, גברת במחשוף, תיירת בת מאה ואת חנה'לה מרון.
בתי השיר, עם הירהורי החייל, מולחנים בקצב מהיר ושמח, ואילו הפזמון, המתאר אותו בודד במשלט בחמסין, מולחנים בקצב נוגה.
השורות הראשונות של השיר מצוטטות בשיר הבלדה על ברוך ג'מילי שזכה בפסטיבל הזמר והפזמון 1974,

בשעה שבביצוע המקורי של "חמסינים במשלט" יש ציטוט קצר מהמנון הפלמ"ח ("אנו אנו הפלמח").
הערות שוליים

↑   חמסינים במשלט, סרטון  באתר יוטיוב
לויס גנדן

| --- | --- |

 לידה:  25 בפברואר 1915 פלנגן, ארצות הברית 
 פטירה:  27 באוגוסט 2005 (בגיל 90) לנסדייל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקצוע:  מרצה באוניברסיטה, French teacher 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (27 בפברואר 2013) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  לויס גנדן
 
לויס גנדן (באנגלית: Lois Gunden;‏ (1915 – 2005) הייתה חסידת אומות העולם, אחת מחמישה אזרחי ארצות הברית שהוכרו בתואר זה.
קורות חיים

גנדן נולדה וגדלה בגושן (אנ') שבאינדיאנה.
קורות חיים > פעילות במלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה, לימדה גנדן אנגלית בקהילה מנוניטית בדרום צרפת. גנדן הצילה מספר ילדים יהודים ומספר פליטים ספרדים ממעצר. היא הצילה לפחות ילדה אחת ממחנה הריכוז ריווזאלט (Rivesaltes) (אנ') בדרום צרפת, ליד הגבול עם ספרד, והמשיכה בפעילות ההצלה שלה גם לאחר כיבוש אזור משטר וישי על ידי הגרמנים בנובמבר 1942. פעילי הצלה נוסף שהציל יהודים ממחנה זה היו פול קוראזי הלגה הולבק ומרי אליזבת אלמס.
בינואר 1943 נעצרה גנדן בידי הגרמנים. היא שוחררה בשנת 1944 בעסקת חילופי שבויים וחזרה לביתה באינדיאנה.
קורות חיים > לאחר המלחמה

בשנת 1958 נישאה גנדן לאלמן ארנסט קלמנס. לא היו לה ילדים משלה, אך הייתה לה בת חורגת מנישואיה. היא לימדה צרפתית בקולג' גושן ובאוניברסיטת טמפל. כמו כן הייתה בתפקיד כומר בכנסייה מנוניטית.
הכרה

בשנת 2013 הכיר יד ושם בלויס גנדן בתור חסידת אומות העולם.
מרי אליזבת אלמס

| --- | --- |

 לידה:  1909 אירלנד קורק, אירלנד
 פטירה:  3 ביוני 2002  (בגיל 93 בערך) צרפת צרפת
 מדינה:  אירלנד 
 מקצוע:  אשת עסקים, הומניטרית 
 בן זוג:  רוג'ר דנג'ו
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (23 בינואר 2013) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  מרי אליזבת אלמס
 
מרי אליזבת אלמס (Mary Elizabeth Elmes;‏ 1909[דרושה הבהרה] – 3 ביוני[דרושה הבהרה] 2002) הייתה חסידת אומות העולם אשר הבריחה ילדים יהודים ממחנה המעצר ריווסלטס (אנ') בדרום צרפת, אל מעבר להרי הפירנאים הצרפתיים, על מנת למנוע את העברתם למחנות השמדה.
לאלמס הוענק התואר חסידת אומות עולם בשנת 2013. נערך לכבודה טקס במרסיי, צרפת.
נעוריה ותחילת דרכה

מרי אליזבת אלמס נולדה בקורק, אירלנד ב-1909, שם למשפחתה היה בית מרקחת. ב-1928 היא נרשמה למכללת טריניטי בדבלין. היא סיימה בהצטיינות את לימודי הספרות המודרנית בספרדית והצרפתית. לאחר מכן, למדה בבית הספר לכלכלה של לונדון. ב-1935 הוענקה לה תעודה על לימודים בין לאומיים והיא זכתה במלגה (LSE Scholarship in International Studies) להמשיך את לימודיה בז'נבה.
כאשר פרצה מלחמת האזרחים בספרד, היא החליטה לעבור לספרד על מנת להשתתף בפעילות הומניטרית כחלק מארגון קוויקרי, American Friends Service Committee.
ב־1939 היא הצטרפה לפליטים הרפובליקאים שברחו מספרד לצרפת, והפכה לאחראית על כל הפעילות הקוויקרית בפירנאים. הכיבוש הנאצי של צרפת ב-1940, הביא עמו אתגרים רבים עבור עובדי הסעד. העובדים בעלי האזרחות הבריטית שסייעו לאלמס, נחשבו כעת כאויב ונאלצו לעזוב את הארגון ואת צרפת. הצוות המצומצם של הארגון הקוויקרי, ניצב בפני אתגרים משמעותיים הקשורים בכמות היהודים ההולכת וגוברת שהגיעו כפליטים נמלטים, למחנות באזור הפירנאים.
פעילותה במהלך השואה להצלת יהודים

אלמס חברה לאוז"ה, ארגון סיוע לילדים יהודיים, ובמיוחד להלגה הולבק, ד"ר גוזף וייל ואנדריי סלומון, אשר היו פעילים בהצלת יהודים. עד אמצע אוגוסט 1942 ילדים יכלו להשתחרר ממחנות בצורה חוקית אבל ב-11 באוגוסט העברה של יהודים ממחנה ריבסלט (Rivesaltes) החלה, תחילה לדרנסי(אנ') ליד פריז ומשם לאושוויץ. מהזמן הזה, עד סגירת המחנה ב-25 בנובמבר 1942, הרשויות לא הסכימו לשחרר ילדים מהמחנה. אלמס הייתה מודעת לגורל הצפוי ליהודים שהועברו מהמחנה. לויס גנדן (שהוכרה כחסידת אומות עולם ב-2012 על הצלת ילדים יהודים באותו אזור) כתבה ביומנה כי:
"מרי סיפרה לי על ההחזרה של היהודים הגרמנים ופולנים לפולין איפה שרעב ומוות מחכים להם"
על אף הסכנה, אלמס ואנשי הארגון הבריחו ילדים מהמחנה והביאו אותם למקומות בטוחים, בלב הרי הפירנאים. רוב ההברחות שביצעה אלמס היו ברכבה.
שניים מהילדים שהצילה מרי אליזבת אלמס, היו רניי ומריו פרוינד, ששינו את שמם לאחר המלחמה לרונלד פרוינד (כיום פרינד) ומייקל.הוריהם, ד"ר הנס ואווה פרוינד, ברחו מגרמניה לאיטליה עם עלית היטלר לשלטון ב-1933. הם התגוררו בעיר מילאנו, שם נולד בנם מייקל ב-1936. כאשר נחקקו חוקים אנטי-יהודים באיטליה, המשפחה ברחה לצרפת והתגוררה בפריז. עם פלישת גרמניה לצרפת, הם ברחו שנית, הפעם לדרום צרפת. ב-1942 הם ניסו לברוח לשווייץ אך כשלו וב-4 בספטמבר 1942, הם נתפסו ונכלאו במחנה ריבסלטס Rivesaltes. לפי מכתב שמרי אלמס כתבה לAmerican Friends Service Comittee במרסיי, היא שכנעה את ד"ר פרוינד להוציא את שני ילדיו מהמחנה. רניי ומריו נלקחו לבית ילדים ב-Verent les Bains ולאחר מכן לבית החולים סנט לואי בפרינאים. לאחר המלחמה היגרו לקנדה.
הנס פרוינד, אביהם של הבנים, הועבר למחנה מידאנק ב-4 במרץ 1943 ונספה. אמם של הבנים שרדה את המלחמה והתאחדה עם בניה לאחר השחרור.
בפברואר 1943 מרי אלמס נעצרה על ידי הרשויות באשמת הבעת התנגדות לכובש הגרמני ולממשל וישי. תחילה הוחזקה בטולוז ולאחר מכן נלקחה לכלא פרסנס שבפרוורי פריז. היא שוחררה כעבור שישה חודשים והמשיכה בעבודתה ההומניטרית עד סוף המלחמה ושחרור צרפת.
מותה והנצחתה

מרי אליזבת אלמס נישאה לרוג'ר דנג'ו, צרפתי, ונולדו להם בן ובת. היא חיה בצרפת עד שנפטרה ב-2003.
היא סירבה לקבל את אות לגיון הכבוד שממשלת צרפת רצתה להעניק לה.
מרי אליזבת אלמס הוכרה כחסידת אומות עולם בשנת 2013, לאחר מותה. הטקס נערך במרסיי, צרפת בו השתתפו בני משפחתה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  The Righteous Among the Nations, באתר יד ושם (באנגלית)
1 2 3  Corkwoman helped Jewish brothers and many others avoid Auschwitz, The Irish Times
↑  Mary Elmes, Tolouse Quakers
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007409222505171  GND: 116922136X  ISNI: 0000 0004 9950 2982  LCCN: n2018004199  NKC: xx0257176  VIAF: 2555151717054413900001   WorldCat (עם VIAF): 2555151717054413900001
יש לי אהוב בסיירת חרוב

| --- | --- |
 סינגל בביצוע להקת פיקוד מרכז
 מתוך האלבום ליד הירדן
 יצא לאור:  1970 
 סוגה:  זמר עברי, שיר אהבה 
 שפה:  עברית 
 אורך:  3:01
 כתיבה:  חיים חפר 
 לחן:  יאיר רוזנבלום 
 
"יש לי אהוב בסיירת חרוב" הוא שיר של להקת פיקוד מרכז, שכתב חיים חפר והלחין יאיר רוזנבלום, ואשר בוצע לראשונה בשנת 1970, בתוכניתה ה-18 של הלהקה, "ליד הירדן".
השיר, שהוא לכאורה בלדה המתארת סיפור אהבה באופן היתולי, מתאר למעשה את פעולותיה המורכבות והחשובות, לפי השיר, של סיירת חרוב בזמן מלחמת ההתשה בבקעת הירדן. סיירת חרוב (גדוד 484), הייתה סיירת פיקודית, שפעלה בפיקוד המרכז בין השנים 1966–1974, ועסקה במשימות סיור ובמשימות מיוחדות שעיקרן תצפיות, מארבים חודרים מעבר לגבול ומרדפים אחר מחבלים ומסתננים באזורי יהודה ושומרון. עד פרסום השיר בשנת 1970 נחשבה הסיירת לסודית והצנזורה הצבאית לא אישרה את פרסום שמה.
הביצוע של סולנית הלהקה, שלומית אהרון, הביא לפרסומה כבר בהופעותיה הראשונות והיה בין הגורמים שהזניקו את הקריירה שלה בהמשך.
תוכן השיר

השיר מורכב משבעה בתים, אשר כל אחד מהם מסתיים בשורה "יש לי אהוב בסיירת חרוב". השיר מתאר את חוסר זמינותו של האהוב אל בת זוגו, במהלך ימות השבוע. ביום הראשון היה במארב ולא היה פנוי לה; ביום השני והשלישי היה בסיור ולא היה זמין; ביום רביעי וחמישי היה עסוק, וכן הלאה. הבתים מתארים את האהבה של הלוחם האהוב לשטח ולכלי הנשק, במקום לה. לדוגמה, במילים "כשלי הוא נשבע, אחכה לך, מרדף יש ליד ים המלח"... "לבי במזרח כשהוא במארב" (משחק מילים עם השורה "לבי במזרח ואנכי בסוף מערב" של רבי יהודה הלוי), ועוד.
השורות "רק זאת שמרוב אהבה לציון, תפס הוא הרבה אשמים בשומרון" מרמזות לשני ספריו המפורסמים של אברהם מאפו - "אהבת ציון" ו-"אשמת שומרון".
חיבור השיר

לימים התברר כי בכתיבת השיר היו מעורבים מאבקי כוחות של אלופי פיקוד, שהביאו לעקיפה של הצנזורה הצבאית. באותם ימים התנהלה תחרות בין הלהקות הצבאיות ובין שלושת אלופי הפיקודים הממונים עליהן. אלוף פיקוד המרכז, רחבעם זאבי (גנדי), התקנא באלוף פיקוד הדרום על כך שלהקת פיקוד דרום הכפופה לו הפיקה באותה תקופה את השיר "בסיירת שקד" (מלים: דליה רביקוביץ', לחן: רפי בן-משה), על סיירת שקד, שיר שהפך ללהיט בתוכניות הזמר ברדיו. מאחר שהיה מעוניין שלהקת פיקוד מרכז תתמודד באותו שדה קרב, פנה לחיים חפר בבקשה לכתוב שיר סוחף על סיירת חרוב – גולת הכותרת של פיקוד המרכז. כך נולד ההמנון לסיירת חרוב. בתוך זמן קצר יצאה גם להקת פיקוד צפון עם השיר "סיירת אגוז" (מילים: דודו ברק, לחן: אפי נצר), על סיירת אגוז.
בתמורה לכתיבת השיר ניאות זאבי להתיר ללהקת פיקוד מרכז לשיר את שירו השני של חיים חפר, שהיה שנוי במחלוקת, "הימים האחרים". בטור שפרסם נחום ברנע בעיתון "דבר", תיאר את השתלשלות כתיבת השיר, וטען כי חשיפת שמה של סיירת חרוב הייתה חשיפת סוד צבאי שלא לצורך. עד אז אסרה הצנזורה הצבאית על אזכורה של סיירת חרוב, שקיומה ופעולותיה היו סודיים. לפי הפרסום בטורו של ברנע, זאבי החליט על דעת עצמו לבטל את הצנזורה הצבאית על אזכורה של הסיירת, לצורך פרסום השיר, ללא הליך מסודר, מבלי שהתקיימו דיונים על כך, ומבלי שהתקבלה החלטה מקצועית. בעקבות כתיבת טור ביקורתי זה ספג ברנע, לדבריו, סדרת התנכלויות לו ולאמו, התנכלות שהופסקה רק בעקבות פניית עורכת "דבר", חנה זמר, לרמטכ"ל.
אזכורים בתרבות

השיר מתאר את הלוחם המסור, האוהב את המדינה ואת הצבא יותר מאשר את אהובתו. במהלך השנים נעשו פרודיות שונות על השיר.
בסדרת הטלוויזיה של כאן 11 "היהודים באים", בפרק השני בעונה השלישית, שימש השיר לפרודיה על הלהקות הצבאיות, תוך ביקורת על הטרדות מיניות בצה"ל.
השיר בדפוס

יורם טהרלב, מרדכי נאור, שירו הביטו וראו: הסיפורים שמאחורי השירים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992. (הספר בקטלוג ULI)
קרן רוזנבלום-פולק (עורכת), תמיד עולה המנגינה: משירי יאיר רוזנבלום, עמ' 42–45, הוצאת משכל, 2013. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  יעקב העליון, שיח נהגות ליד הירדן, מעריב, 7 בספטמבר 1970.
↑  יורם סימנטוב, שרים במדים - הלהקות הצבאיות - להקת פיקוד מרכז, תוכנית י"ח ליד הירדן.
↑  שלומית, בדרך לסוכה, באתר ישראל היום, 11 באוקטובר 2016.
↑  שמואליק טסלר, שירים במדים - סיפורן של הלהקות הצבאיות בישראל, הוצאת יד בן צבי, 2007. לדף הספר בהוצאת בן צבי.
↑  עוזי בנזימן, על עכברים ואנשים, באתר העין השביעית, 19 בפברואר 2011.
↑  נחום ברנע, חניכותו של דובר צה"ל, דבר, 23 באוגוסט 1977
שבח וייס, על עכברים ואנשים, דבר, 1 בספטמבר 1977.
↑   היהודים באים | עונה 3, פרק 2: יש לי אהוב, סרטון  באתר יוטיוב.
"חוצה הוא מדבר וגם מים/ ועט על אויביו משמיים" (מתוך השיר). חייל סיירת נאה מראה, תמונת אילוסטרציה, 1967
נבחרת עומאן בכדורגל

נבחרת עומאן בכדורגל (בערבית: منتخب عمان لكرة القدم) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של עומאן.
הנבחרת נחשבת לאחת הנבחרות החלשות בעולם כולו. הנבחרת מעולם לא העפילה למונדיאל. הדירוג הנוכחי של נבחרת עומאן ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-80 בעולם, נכון ל-19 בדצמבר 2024; הניקוד הוא 1,306.67 – ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 50 נמדד לראשונה באוגוסט 2004, והדירוג הנמוך ביותר 129 נמדד לראשונה באוקטובר 2016.
כל גביעי העולם

1930 עד 1982 - לא נרשמה
1986 - פרשה
1990 עד 2022 - לא העפילה
כל גביעי אסיה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1956 עד 1980: לא הייתה חברה בקונפדרציית הכדורגל של אסיה
סינגפור 1984: לא העפילה
קטר (מדינה) 1988: פרשה
יפן 1992: לא העפילה
איחוד האמירויות הערביות 1996: לא העפילה
לבנון 2000: לא העפילה
| הרפובליקה העממית של סין 2004 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 3 |
| אינדונזיה מלזיה תאילנד וייטנאם 2007 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 2 | 1 | 1 | 3 |
קטר (מדינה) 2011: לא העפילה
| אוסטרליה 2015 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 1 | 5 |
| איחוד האמירויות הערביות 2019 | שמינית גמר | 4 | 1 | 0 | 3 | 4 | 6 |
| קטר (מדינה) 2023 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 2 | 1 | 2 | 3 |
| ערב הסעודית 2027 | העפילה |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | 5/18 | 16 | 3 | 5 | 8 | 12 | 20 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
אליפות פדרציית הכדורגל של מערב אסיה

2008 - סיבוב ראשון
2010 - סיבוב ראשון
2012 - מקום שלישי
2014 - סיבוב ראשון
כל גביעי המפרץ לאומות

| גביע המפרץ לאומות> שנה | גביע המפרץ לאומות> סיבוב | גביע המפרץ לאומות> משחקים | גביע המפרץ לאומות> ניצחונות | גביע המפרץ לאומות> תיקו* | גביע המפרץ לאומות> הפסדים | גביע המפרץ לאומות> שערי זכות | גביע המפרץ לאומות> שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
בחריין 1970: לא נכנסה
ערב הסעודית 1972: לא נכנסה
| כווית 1974 | מקום שישי | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 9 |
| קטר (מדינה) 1976 | מקום שביעי | 6 | 0 | 1 | 5 | 3 | 21 |
| עיראק 1979 | מקום שביעי | 6 | 0 | 0 | 6 | 1 | 21 |
| איחוד האמירויות הערביות 1982 | מקום שישי | 5 | 0 | 0 | 5 | 2 | 15 |
| עומאן 1984 | מקום שביעי | 6 | 0 | 2 | 4 | 3 | 9 |
| בחריין 1986 | מקום שביעי | 6 | 0 | 1 | 5 | 4 | 11 |
| ערב הסעודית 1988 | מקום שביעי | 6 | 1 | 1 | 4 | 3 | 9 |
| כווית 1990 | מקום רביעי | 4 | 0 | 3 | 1 | 4 | 6 |
| קטר (מדינה) 1992 | מקום שישי | 5 | 0 | 0 | 5 | 1 | 10 |
| איחוד האמירויות הערביות 1994 | מקום שישי | 5 | 0 | 2 | 3 | 4 | 9 |
| עומאן 1996 | מקום שישי | 5 | 0 | 2 | 3 | 2 | 7 |
| בחריין 1998 | מקום רביעי | 5 | 1 | 1 | 3 | 6 | 12 |
| ערב הסעודית 2002 | מקום חמישי | 5 | 1 | 1 | 3 | 5 | 7 |
| כווית 2003 | מקום רביעי | 6 | 2 | 2 | 2 | 6 | 4 |
| קטר (מדינה) 2004 | מקום שני | 5 | 3 | 1 | 1 | 10 | 7 |
| איחוד האמירויות הערביות 2007 | מקום שני | 5 | 4 | 0 | 1 | 7 | 4 |
| עומאן2009 | אלופה | 5 | 3 | 2 | 0 | 7 | 0 |
| תימן 2010 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 3 | 0 | 1 | 1 |
| בחריין 2013 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 4 |
| ערב הסעודית 2014 | מקום רביעי | 5 | 1 | 2 | 2 | 7 | 5 |
| כווית 2017 | אלופה | 5 | 3 | 1 | 1 | 4 | 1 |
| קטר (מדינה) 2019 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 4 |
| עיראק 2023 | מקום 2 | 5 | 3 | 2 | 0 | 7 | 4 |

| סה"כ | 25\23 | 111 | 23 | 29 | 59 | 91 | 180 |
שיאי שחקנים

נכון ל-26 במרץ 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | הופעות | שערים | שנים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אחמד קאנו | 180 | 23 | 2003–2019 |
| 2 | פאוזי באשיר | 150 | 30 | 2001–2013 |
| 3 | עלי אל-חבסי | 136 | 0 | 2001–2019 |
| 4 | חסן מוד'פר אל-גאילאני | 127 | 6 | 2003–2015 |
| 5 | עימאד אל חוסני | 126 | 38 | 2003–2015 |
| 6 | מוחמד אל-מסלמי | 114 | 3 | 2010–הווה |
| 7 | סעד אל-מוחיאני | 111 | 1 | 2006–2019 |
| 8 | אחמד חדיד אל-מח'איני | 103 | 9 | 2003–2013 |
| 9 | האני אל-ד'ביט | 102 | 43 | 1997–2014 |
| 10 | עבדולעזיז אל-מוקבאלי | 99 | 34 | 2011–2021 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שערים | הופעות | יחס | שנים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | האני אל-ד'ביט | 43 | 102 | 0.42 | 1997–2014 |
| 2 | עימאד אל חוסני | 38 | 126 | 0.3 | 2003–2015 |
| 3 | עבדולעזיז אל-מוקבאלי | 34 | 99 | 0.34 | 2011–2021 |
| 4 | פאוזי באשיר | 30 | 150 | 0.2 | 2000–2013 |
| 5 | אחמד קאנו | 23 | 180 | 0.13 | 2003–2019 |
| 6 | חאלד אל-האג'רי | 18 | 45 | 0.4 | 2017–2022 |
| 6 | האשים סאלח | 18 | 75 | 0.24 | 2001–2010 |
| 8 | בדר אל-מימני | 17 | 71 | 0.24 | 2003–2012 |
| 9 | איסמעיל אל עג'מי | 14 | 97 | 0.14 | 2003–2013 |
| 10 | קאסים סעיד | 13 | 84 | 0.15 | 2009–2017 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
אחמד קאנו שיאן ההופעות (180) בנבחרת עומאן בכל הזמנים.
האני אל דביט מלך שערי (43) נבחרת עומאן בכל הזמנים.