stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת קלפי המיקוח
נימוקי השופטים > שופטי המיעוט > השופט מ' חשין

לגישתו של השופט חשין, בשונה מעמדתה של השופטת דורנר, אף על פי שהמדינה אינה טוענת לכך, יש לדון במעצרם של האזרחים הלבנונים כאילו מוחזקים הם כשבויי מלחמה, שהחזקתם לגיטימית וראויה. השופט חשין תומך יתדותיו בהתניית שחרורם של העצורים בשחרורם של שבויים מקרב כוחות הביטחון של ישראל. מסקנה זו מתבקשת לדעתו גם מנסיבות תפיסתם של העצורים על ידי ישראל כחברים לוחמים בחזבאללה. בנסיבות אלה אין בעובדה כי לא נשקפת מהעצורים סכנה ישירה לביטחון המדינה כדי לשלול את סמכות החזקתם במעצר מנהלי. האמנות שקובעות את האיסורים בדבר לקיחת בני ערובה, עליהן נסמכת חוות דעתם של השופטים ברק ושל השופטת דורנר, אינן לסוגיה הנדונה, שהרי לא מדובר בהחזקת אזרחים תמימים.
נימוקי השופטים > שופטי המיעוט > השופט י' קדמי

להשקפתו של השופט קדמי ערך פדיון השבויים הוא ערך ראשון במעלה במדינת ישראל והוא אחד המרכיבים החיוניים לשמירה על ביטחון המדינה ושמירת המורל של לוחמיה, ולפיכך "חסימת הדרך לעמידה בדרישותיו של ערך זה, שקולה כנגד פגיעה בביטחון המדינה".
השקפתו זו מובילה את השופט קדמי, בניגוד לשופט ברק, לפירוש המונח "ביטחון המדינה" באופן רחב כך שניתן לעצור כל מי שמעצרו ימנע פגיעה בביטחון המדינה. בהיותו כלי מניעתי אין המעצר המנהלי מוגבל אך למי שנשקפת ממנו מסוכנות אישית, ודי בקיומה של זיקה כלשהי בין העצור לבין מי שיש בכוחו למנוע פגיעה בביטחון המדינה בפועל כדי להצדיק את מעצרו של בעל הזיקה.
עוד חולק השופט קדמי על דעת הרוב בהגדירה את העצורים כבני ערובה וקלפי מיקוח, מושגים אלה חוטאים, לגישתו, למציאות, מאחר שלא מרחף איום על חייהם או על שלמות גופם.
השופט קדמי אף תומך בטענת המדינה, כי המשפט הבין-לאומי הפומבי בדבר כללי המלחמה נסוג בפני משפט המדינה. בהתחשב בתכליתו של חוק המעצרים להבטיח, בין השאר, את עקרון העל של פדיון שבויים בהיעדר אמצעים אחרים, אין בכוחו של המשפט הבין-לאומי לשלול את הסמכות להורות על מעצרם המנהלי של העצורים.
קדמי מוסיף ואומר שאל מול מחויבותה של המדינה לעקרונות הצדק ההומניים יש להציב את מאזני הצדק כשעל הכף האחת מונחת הזכות לחירות ועל הכף השנייה מונחת התנהגותם הבלתי אנושית של ארגוני הטרור בהסתרת מידע בקשר למי שמוחזק על ידם, על מנת להיווכח כי מעצרם המנהלי של העצורים אך צודק הוא.
נימוקי השופטים > שופטי המיעוט > השופט י' טירקל

מצטרף לחוות דעותיהם של השופטים חשין וקדמי, ומוסיף כי כאשר עומדים הכבוד והחירות של לוחמי המדינה אל מול כבודם וחירותם של כוחות האויב כבודם וחירותם של לוחמי המדינה גובר.
בעקבות פסק הדין

על החלטה זו הוגשה לבג"ץ עתירה מאת משפחתו של רון ארד. בעתירה העלתה משפחת ארד שלושה טעמים להמשך החזקתם של האזרחים הלבנונים במעצר: (1) כשבויי מלחמה מכוח הוראת אמנת ז'נבה בדבר טיפול בשבויי מלחמה, (2) העמדתם לדין פלילי (3) הכנסת עומדת בפני חקיקתו של חוק שיתיר החזקתם של אנשים במעמדם של העצורים הלבנונים במעצר. בג"ץ דחה את העתירה, אך ציין כי לא יראה בחקיקת חוק שיאפשר כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים מעין עקיפה של פסק הדין.
עוד בעקבות פסק הדין הוגשה עתירתם של עבד אל-כרים עובייד ומוסטפא דיראני לשחרורם מכוח הלכת קלפי המקוח. עובייד ודיראני טענו כי מאחר שגם הם הוחזקו כקלפי מיקוח הרי שדין אחד להם ולעצורים הלבנונים ששוחררו. ואולם המדינה הפיקה לקחיה, ואת סיבת מעצרם השתיתה על יסוד מסוכנותם האישית של הנ"ל. בג"ץ אישר את מעצרם של עובייד ודיראני.
חודשיים לאחר מתן פסק הדין הועלתה בכנסת הצעת חוק כליאתם של אנשי כוחות אויב שאינם זכאים למעמד של שבויי מלחמה, ולאחר מספר גלגולי עריכה וניסוחים של הצעת החוק נחקק בשנת 2002 חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים.
השימוש בהלכת קלפי המיקוח בפסיקה המאוחרת

פרשת קלפי המיקוח עלתה בפסיקה המאוחרת והיוותה בסיס להכרעה בדיונים שבמרכזם עלתה שאלת מעצרם של בני אדם כשעילת מעצרם מנותקת מפועלם האישי והמסוכנות האינדיבידואלית הנשקפת מהם. כך למשל נקבע בבג"ץ אדם נגד כנסת ישראל כי הרתעה אינה יכולה להיות תכלית ראויה להחזקתם של מסתננים במעצר ולפגיעה בזכותם לחירות. בפס"ד עג'ורי נקבע כי תנאי הכרחי לתיחום מגוריו של אדם הוא כי מאותו אדם עצמו נשקפת סכנה ולא ניתן להגביל מגוריו של אדם לשם הרתעה בלבד.
ראו גם

קלפי המיקוח הלבנונים
הערות שוליים

↑  עמ"מ 10/94 פלונים נ' שר הביטחון, פ"ד נג(1) 97
↑  דנ"פ 7048/97 פלונים נ' שר הביטחון, פ"ד נד(1) 721
↑  שם עמ' 744 מול האות ד'
↑  סעיף 2, חוק סמכויות שעת-חירום (מעצרים), תשל"ט–1979
↑  סעיף 5, חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, ס"ח תשנ"ב 150
↑  ס' 8, חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, ס"ח תשנ"ב 150
↑  ס' 10, חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, ס"ח תשנ"ב 150
↑  עמ' 472 מול האות ה'
↑  Homepage | Security Council, main.un.org
↑  ס' 34, אמנת ז'נבה בדבר הגנת אזרחים בימי מלחמה מ-12 באוגוסט 199, כ"א 1, ע' 559, 573
↑  שם, ע' 766, פסקאות ד'–ז'
↑  סעיף 118, אמנת ז'נבה בדבר הטיפול בשבויי מלחמה מ-12 באוגוסט 1949, כ"א 1, ע' 453, 510–511
↑  עמ' 754 פסקה ו'
↑  בג"ץ 2967/00 בתיה ארד ואחרים נ' כנסת ישראל ואחרים, ניתן ב־19 באפריל 2000
↑  עמ"מ 5652/00 עובייד ואח' נ' שר הביטחון, פ"ד נה(4), 913
↑  חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים, ס"ח תשס"ב-2002 עמ' 192
↑  בג"ץ 7146/12 נג'ט סרג' אדם ואח' נ' הכנסת ואח', ניתן ב־16 בספטמבר 2013
↑  בג"ץ 7015/02 כיפאח מחמד אחמד עג'ורי ואחרים נ' מפקד כוחות צה"ל בגדה המערבית ואחרים, ניתן ב־3 בספטמבר 2002, פ"ד נו (6) 352
ישראל גלילי (בלשניקוב)

| --- | --- |

 לידה:  1923 פלשתינה (א"י), האימפריה הבריטית 
 פטירה:  9 במרץ 1995  (בגיל 72 בערך) גבעתיים, ישראל 
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 עיסוק:  מהנדס
 פרסים והוקרה:  פרס ביטחון ישראל 
 תרומות עיקריות
 פיתוח רובה הגליל
 
ישראל גלילי (בלשניקוב) (1923 – 9 במרץ 1995) היה מפתח כלי נשק ישראלי, שהמפורסם בפיתוחיו הוא רובה הגליל.
גלילי, יליד ארץ ישראל, היה מראשוני התעשייה הצבאית, ועבד בה במשך 44 שנים. גדל במשמר הירדן.
במהלך שנות עבודתו היה שותף לפיתוח רובי הדרור והעוזי. במשותף עם יעקב ליאור, פותח על ידו ב-1968 רובה הגליל, שנקרא על שמו, ונכנס לשימוש סדיר ביחידות צה"ל בשנת 1974. עבור פיתוח הגליל זכו גלילי וליאור בפרס ביטחון ישראל לשנת 1973.
שנים רבות עמד גלילי בראש מחלקת הפיתוח, הרכבה וניסויים במפעלי הנשק של התעשייה הצבאית.
נפטר במרץ 1995.
יהודה גליק

ערך זה עוסק בחבר הכנסת. אם התכוונתם לאב"ד הרבני בפתח תקווה, ראו .
יהודה גליק בעת הדרכה בהר הבית, 2014
יהודה יהושע גליק (נולד ב־20 בנובמבר 1965, כ"ה בחשוון ה'תשכ"ו) הוא פוליטיקאי ישראלי אשר כיהן כחבר הכנסת בכנסת העשרים מטעם הליכוד וידוע בשל מאבקו נגד הגבלת כניסת יהודים להר הבית. הוא גם נאבק על זכות התפילה בהר, על הרחבת זכות הכניסה ועל הגדלת מספר המבקרים בהר. באוקטובר 2014 נורה על ידי מתנקש פעיל הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, נפצע קשה מאוד והחלים. כיום הוא משמש כנשיא אמי"צים (ארגון אלמנים אלמנות ויתומים צעירים).
ביוגרפיה

גליק נולד בארצות הברית, וכשהיה בן שמונה וחצי עלה לישראל עם הוריו וששת אחיו ואחיותיו. גדל בבאר שבע. אביו, פרופסור שמעון גליק, היה מנהל מחלקה פנימית בבית החולים סורוקה וממייסדי הפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
גליק הוא בוגר מדרשית נעם בפרדס חנה. שירת בצה"ל במסגרת ישיבת הסדר, תחילה בחיל השריון ולאחר מכן בחיל המודיעין. השלים קורס חובשים קרביים ושירת במילואים כחובש קרבי וכאיש הגמ"ר.
גליק הוא בעל תואר ראשון בהוראת תנ"ך ותורה שבעל פה ממכללה ירושלים, תואר שני בתולדות עם ישראל מטורו קולג', ותעודת מורה דרך מטעם משרד התיירות. בוגר ישיבות טלז סטון, מקור חיים, הר עציון ועתניאל.
עבד בהוראה ונשלח מספר פעמים כשליח למדינות ברית המועצות לשעבר. לאחר מכן, מונה לתפקידים בכירים במשרד הקליטה - דוברו של השר יולי אדלשטיין, מנהל אגף ההסברה, מנהל היחידה לזהות יהודית ומנהל אזור אשקלון. בשנת 2005, לאחר עשר שנות פעילות במשרד, התפטר מתפקידו בעקבות תוכנית ההתנתקות מרצועת עזה.
במשך חמש שנים שימש מנכ"ל "מכון המקדש". שימש כאחראי על "פרויקט תלמידי חו"ל" בישיבת עתניאל. משמש כמרצה בנושא ירושלים, הר הבית והמקדש.
מאז 2008 ועד לכניסתו לכנסת, עמד בראש ארגון "הקרן למורשת הר הבית" ומיזם הליב"ה (המיזם לחופש יהודי בהר הבית), שהוקמו על ידו ועוסקים בעידוד עליית יהודים להר הבית, ובמאבקים כנגד הגבלת כניסתם של יהודים להר ולמען זכותם להתפלל בו. במסגרת פעולותיו הוא משמש כמדריך קבוצות יהודים העולות להר. על רקע פעילותו בהר הבית הסיתו מוסלמים בדפי פייסבוק לפגוע בו.
ב־29 באוקטובר 2014 פלסטיני תושב אבו תור ניסה להתנקש בגליק, כשיצא מהכנס השנתי של פעילי הר הבית במרכז מורשת בגין בירושלים. הוא הובהל לבית החולים במצב קשה מאוד. המתנקש, מועתז חיג'אזי, עבד כשנה במסעדה הפועלת במתחם מרכז מורשת בגין והיה פעיל הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, אסיר ביטחוני משוחרר שישב בכלא למעלה מעשר שנים על הצתות על רקע לאומני ותקיפת סוהרים בפניהם באמצעות סכיני גילוח. כעשר שעות לאחר שירה בגליק הוא חוסל בידי כוח ימ"מ שפעל לעצרו בשכונת אבו תור, לאחר שירה לעבר הכוח. ב-24 בנובמבר 2014 שוחרר גליק מבית החולים.
בעקבות ההתנקשות מנע השר לביטחון פנים, יצחק אהרונוביץ', את הכניסה להר הבית, ליהודים ולמוסלמים, במשך יום. בעקבות טענות שגליק התלונן 5 פעמים במשטרה על איומים על חייו, ביקשו בכירים בממשלה הסברים מהמשטרה מדוע לא נעשה דבר להגנתו. המשטרה טענה בתגובה שלא הוגשו תלונות כאלו מעולם. עם זאת, בהקלטות שהתפרסמו לאחר ההתנקשות נשמע מפקד מרחב דוד במשטרה מספר לגליק על איומים על חייו.
ב-27 בספטמבר 2023 פורסם כי שירות הביטחון הכללי עצר חוליית טרור שהופעלה על ידי איראן וכללה 3 פלסטינים ו-2 ערבים-ישראלים שתכננו להתנקש בו ובשר לביטחון לאומי איתמר בן גביר.
מאז 2019 גליק משמש כנשיא אמי"צים (ארגון אלמנים אלמנות ויתומים צעירים) ארגון המייצג משפחות יתומים עם ילדים מתחת לגיל 18 בישראל, שאחד ההורים נפטר וההורה הנותר מגדל את ילדיהם. במסגרת פעילותו קידם גליק עם רעייתו הדס דיסין, מנכ"ל אמי"צים, את חוק יום משפחות היתומים בישראל וכן תיקון 21 לחוק הכשרות והאפוטרופסות אשר בין השאר מעניק לאפוטרופוס הכללי סמכות לאשר בעיזבון פעילות להורה אלמן/אלמנה עם ילדים קטינים ללא צורך באישור בית המשפט.
קריירה פוליטית

גליק היה בין מקימי קבוצת "מנהיגות יהודית" בהנהגתו של משה פייגלין, הפועלת כסיעה פנים-מפלגתית בליכוד. הוא חבר הליכוד מאז 1997, ממקימי פורום "מנהיגות יו"ש" וחבר בפורום "חברי מרכז הליכוד יו"ש". הוא מרכז את השדולה בכנסת למען החלת החוק הישראלי ביהודה ושומרון שבראשות חברת הכנסת מירי רגב.
גליק נבחר לנציג מחוז יש"ע במפלגת הליכוד לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה ושובץ במקום ה־56 ברשימת הליכוד - ישראל ביתנו.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים, כחודשיים לאחר ניסיון ההתנקשות בו, זכה גליק שוב בפריימריז על משבצת יש"ע ברשימת הליכוד ושובץ במקום ה־33 ברשימה. הליכוד זכה ב־30 מנדטים וגליק לא נכנס לכנסת. לאחר כניסתם של שרן השכל ואמיר אוחנה, ולאחר התפטרותו של משה יעלון מהכנסת, החל גליק לכהן כחבר הכנסת ב־23 במאי 2016. היה חבר בוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן, בוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי וממלא מקום בוועדת הפנים והגנת הסביבה.
גליק התנגד להצעה לתיקון חוק למניעת מפגעים שנודעה בשם "חוק המואזין".
גליק נאבק רבות בכנסת נגד נזקי העישון. הוא העלה הצעת חוק להעלאת הגיל האסור בעישון ל-21, אולם לאור התנגדות שרת המשפטים איילת שקד, ואחרי מאבק שכלל הפרת המשמעת הקואליציונית, הסכים לוותר עליה תמורת קידום הצעת חוק שלו ושל איתן כבל להגבלת פרסום סיגריות ומוצרי טבק.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת התמודד בפריימריז לרשימת הליכוד, נבחר במקום ה-26, אולם לאחר הכנסת מועמדים במקומות משוריינים ושיבוצי נציגי המחוזות, שובץ במקום ה-42 ברשימה ולא נכנס לכנסת. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים הוצב במקום ה-44 ברשימת הליכוד. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש הוצב במקום ה-43 ברשימה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע הוצב במקום ה-43 ברשימת הליכוד.
באוקטובר 2020 הודיע על כוונתו להתמודד בבחירות לנשיאות ישראל על תפקיד נשיא המדינה. ב-19 במאי 2021 הודיע על פרישה מהמירוץ.
דעותיו ועמדותיו

גליק הוא מראשי המאבק נגד הגבלת כניסת יהודים להר הבית ופגיעה בחופש הפולחן שלהם. הוא הקים את הליב"ה - המיזם לחופש יהודי בהר הבית ומארגן סיורים מודרכים בהר.
גליק תומך בסיפוח שטחי יהודה והשומרון תוך אזרוח מלא של תושביו הפלסטינים, שלדבריו, רובם הגדול מעדיפים שלטון ישראלי. גליק התנגד לביקורת כלפי "נשות הכותל". הוא גינה את אלאור אזריה (אך טען שלא היה צריך לשבת בכלא אלא לקבל ימי מחבוש), קרא לא להחרים את היהודים הרפורמים, והביע התנגדות ליוזמה לשלול את אזרחותו של מנכ"ל "בצלם".
פרשיות הקשורות אליו

משטרת ישראל אסרה על גליק מספר פעמים, אחת מהן במשך שנתיים, את הגישה להר הבית, ובעקבות כך הוא פתח בשתי שביתות רעב ברחבת הכותל ועתר לבג"ץ. הוא תבע את המשטרה על שעיכבה אותו בשנת 2009 פעמיים שלא כדין בכניסה להר הבית משום שצילם את עמדת הבידוק במקום. באחד המקרים הפרה המשטרה בכך צו שיפוטי. בראשית 2015 קיבל בית המשפט העליון בערעור את תביעתו של גליק ופסק כי על המשטרה לפצותו ב־7,500 ש"ח וב־2,500 ש"ח הוצאות משפט. בפברואר 2015 פסק בית משפט השלום בירושלים שעל המדינה לשלם לגליק 500,000 ש"ח כפיצוי על האיסור לעלות להר הבית, שלדבריו פגע בזכויותיו ובפרנסתו, אולם המדינה ערערה והפיצויים בוטלו על ידי בית המשפט המחוזי בירושלים.
בסוף שנת 2014 התלוננה נגדו במשטרה אישה מוסלמית בטענה שהפיל אותה בהר הבית וגרם לשבירת ידה. בעקבות זאת הגישה נגדו המשטרה כתב אישום בגרימה לחבלה ונאסר על גליק לעלות להר עד תום ההליכים. בפברואר 2016 התברר שהמתלוננת שיקרה ושהמשטרה קיבלה את גרסתה אף על פי שבמצלמותיה ניתן לראות שהאירוע לא התרחש. התובעת הודיעה שהיא חוזרת בה מכתב האישום וגליק הורשה לעלות להר הבית.
בפברואר 2020, עצרו שוטרים את גליק בהר הבית, לאחר שלא נענה להוראותיהם והלך לאט מדי, ולאחר מכן ערכו חיפוש בביתו בחשד לגנבת מסמכים מתיק החקירה שלו במשטרה.
ביוני 2020, בעת שהגיע גליק לנחם את משפחתו של איאד אלחלאק שנורה למוות בידי שוטרים בעיר העתיקה בירושלים, הותקף וסולק מאוהל המנחמים באלימות ופונה לבית החולים במצב קל. על התוקף הוטל לשלם לגליק פיצויים בסך 60,000 ש"ח.
פרסים והוקרה

2014 - פרס למען זכויות אדם מתנועת אם תרצו על פועלו למען זכויות אדם של יהודים בהר הבית.
2015 - פרס מוסקוביץ' לציונות.
2017 - אות אביר איכות השלטון בקטגוריית הרשות המחוקקת, הפרס ניתן באופן תקדימי לח"כ המכהן בשנתו הראשונה בכנסת.
חיים אישיים

גליק היה נשוי ליפה (אחותם של הרב שמואל טל ונחום לנגנטל) ולהם ארבעה ילדים. יפה נפטרה מפוסט טראומה והוכרה כחללת פעולות איבה מאחר שסבלה מפוסט טראומה בעקבות ניסיון ההתנקשות ב-2014 בבעלה. בנו שחר משמש ככתב בגלי צה"ל. בנוסף, גליק הוא אב חורג לשני ילדיה של יפה מנישואיה הראשונים ואב לשני ילדי אומנה. התגורר בעתניאל. ב-28 בינואר 2019 התחתן בשנית עם הדס דיסין, יו"ר עמותת "אמיצים" ועבר לגור איתה בירושלים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |  בן ציון לנגנטל  בן ציון לנגנטל     |  בן ציון לנגנטל  בן ציון לנגנטל     |  בן ציון לנגנטל  בן ציון לנגנטל     |     |  לאה לנגנטל  לאה לנגנטל     |  לאה לנגנטל  לאה לנגנטל     |  לאה לנגנטל  לאה לנגנטל     |  |   |   |   |   |   |   |
|  |   |   |   |   |    |   |   |   |   |  |   |   |   |   |  |
|  נחום לנגנטל  נחום לנגנטל     |  נחום לנגנטל  נחום לנגנטל     |  נחום לנגנטל  נחום לנגנטל     |   |  שמואל טל  שמואל טל     |  שמואל טל  שמואל טל     |  שמואל טל  שמואל טל     |   |  יפה גליק  יפה גליק     |  יפה גליק  יפה גליק     |  יפה גליק  יפה גליק     |     |  יהודה גליק  יהודה גליק     |  יהודה גליק  יהודה גליק     |  יהודה גליק  יהודה גליק     |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |
|   |   |   |   |  הראל טל  הראל טל     |  הראל טל  הראל טל     |  הראל טל  הראל טל     |   |   |   |  שחר גליק  שחר גליק     |  שחר גליק  שחר גליק     |  שחר גליק  שחר גליק     |   |   |  |
19 (אלבום)

19 הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הבריטית אדל. האלבום יצא לאור ב-28 בינואר 2008, על ידי חברות התקליטים XL. שבוע לאחר שהסינגל המוביל של האלבום, "Chasing Pavements", יצא. מהרגע שיצא דורג במקום הראשון בטבלת אלבומי הממלכה המאוחדת. האלבום זכה להצלחה עולמית כאשר מכר למעלה מ-3,000,000 עותקים בארצות הברית הברית, למעלה מ-2,300,000 בבריטניה וכ-8,000,000 עותקים ברחבי העולם ובכך הפך לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בהיסטוריה.
רקע

אדל קראה לאלבום בהתאם לגילה אז, 19. שמו של אלבומה השני 21, עומד על אותו הבסיס וכן האלבום השלישי "25". תחילה הוציאה אדל את הסינגל הראשון בכל הקריירה שלה הנקרא "Hometown Glory", אשר זכה להצלחה בינונית כאשר הצליח בשיאו להיכנס למקום ה-19 במצעד הבריטי. לאחר מכן הוציאה הזמרת את סינגל הפריצה שלה הנקרא "Chasing Pavements", אשר זכה להצלחה עולמית, מכר כמויות עותקים רבות והצליח להיכנס למקום ה-2 במצעד הבריטי ובכך הפך לסינגל המצליח ביותר מן האלבום. לאחר מכן יצא הסינגל השלישי הנקרא "Cold Shoulder", אשר זכה להצלחה נאה ברחבי העולם. ולבסוף יצא הסינגל הרביעי והאחרון מן האלבום הנקרא "Make You Feel My Love", וסינגל זה היה חידוש לשירו של הזמר בוב דילן, ועורר עניין רב בקרב האנשים ובכך הצליח בשנית והפך במהרה לסינגל נמכר מאוד.
רשימת רצועות

| 19> מס' | 19> שם | 19> כותב(ים) | 19> משך | 19>  | 19>  | 19>  | 19>  | 19>  | 19>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Daydreamer  | אדל | 3:41 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Best for Last  | אדל | 4:19 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Chasing Pavements  | אדל, אג וויט | 3:31 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Cold Shoulder  | אדל, סכה סברקס | 3:12 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Crazy for You  | אדל | 3:28 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Melt My Heart to Stone  | אדל, אג וויט | 3:24 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | First Love  | אדל | 3:10 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Right as Rain  | אדל, לאון מיכלס, ג'ף סילברמן | 3:17 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Make You Feel My Love  | בוב דילן | 3:32 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | My Same  | אדל | 3:16 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Tired  | אדל, אג וויט | 4:19 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Hometown Glory  | אדל | 4:32 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 43:41 |  |  |  |  |  |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 2× | 213,000 |
| בלגיה (BEA) | פלטינה 2× | 60,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה 3× | 240,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | זהב | 15,000 |
| פינלנד (Musiikkituottajat) | זהב | 15,709 |
| גרמניה (BVMI) | פלטינה | 200,000 |
| איטליה (FIMI) | פלטינה | 70,000 |
| מקסיקו (AMPROFON) | זהב | 40,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה 2× | 30,000 |
| ספרד (PROMUSICAE) | פלטינה | 80,000 |
| שווייץ (IFPI Switzerland) | פלטינה | 30,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה 7× | 2,309,688 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 3× | 3,000,000 |
סיכום
| אירופה (IFPI) | פלטינה 3× | 3,000,000 |
| בכל העולם | — | 13,054,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך | פורמט | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- |
| אירופה | 25 בינואר 2008 | CD, הורדה דיגיטלית | XL |
| אוסטרליה | 26 בינואר 2008 | CD, הורדה דיגיטלית | XL |
| הממלכה המאוחדת | 28 בינואר 2008 | CD, הורדה דיגיטלית | XL |
| ארצות הברית | 10 ביוני 2008 | CD, הורדה דיגיטלית | קולומביה |
| פולין | 24 בנובמבר 2008 | CD, הורדה דיגיטלית | XL |
| ברזיל | 6 ביוני 2011 | CD, הורדה דיגיטלית | סוני מיוזיק |
| סין | 13 במרץ 2013 | CD | 星外星唱片 (סטארסינג) |
הערות שוליים

↑  אלבומה של אדל בראש המצעדים. חדשות BBC, ה-3 בפברואר 2008 (באנגלית)
↑  "WATER UNDER THE BRIDGE FOR NEW ADELE SINGLE | auspOp". auspOp (באנגלית אמריקאית). 2016-11-09. נבדק ב-2017-10-23.
↑  Musiikkituottajat - Tilastot - Kulta- ja platinalevyt, www.ifpi.fi (בפינית)
↑  Adele album sales pass 10 million mark | News | Music Week, www.musicweek.com (באנגלית)
↑  Sign In, ATRL (באנגלית)
| אדל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | 19 • 21 • 25 • 30 |  |
| מיני-אלבומים | ITunes Live from SoHo • iTunes Festival: London 2011 |  |
| אלבומי וידאו | Live at the Royal Albert Hall |  |
| סיבובי הופעות | An Evening with Adele • Adele Live • Adele Live 2016 • Weekends with Adele • Adele in Munich |  |
| ערכים קשורים | Adele at the BBC • Adele Live in New York City • Adele One Night Only |  |
| אדל – שירים |
| --- | --- | --- |
| 19 | "Hometown Glory" • "Chasing Pavements" • "My Same" • "Cold Shoulder" • "Make You Feel My Love" |  |
| 21 | "Rolling in the Deep" • "Someone like You" • "Set Fire to the Rain" • "Rumour Has It" • "Turning Tables" • "Lovesong" |  |
| 25 | "Hello" • "River Lea" • "When We Were Young" • "Million Years Ago" • "Send My Love (To Your New Lover)" • "All I Ask" • "Water Under the Bridge" • "Love in the Dark" • "I Miss You" • "Remedy" • "Sweetest Devotion" |  |
| 30 | "Strangers by Nature" • "Easy on Me" • "My Little Love" • "Cry Your Heart Out" • "Oh My God" • "Can I Get It" • "I Drink Wine" • "All Night Parking (Interlude)" • "Woman Like Me" • "Hold On" • "To Be Loved" • "Love Is a Game" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Many Shades of Black" • "Water and a Flame" |  |
| שירים אחרים | "I Can't Make You Love Me" • "Skyfall" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 9796da06-2d59-3176-8598-2105f31ee54a
1000 Forms of Fear

1000 Forms of Fear (בעברית: 1000 צורות של פחד) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת האוסטרלית סיה פרלר. האלבום יצא ב-4 ביולי 2014. הסינגל הראשון מתוך האלבום "Chandelier", יצא לאור ב-17 במרץ 2014, ונכנס עם יציאתו אל המקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100.
באוקטובר 2015, הוענק לאלבום תואר זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, לאחר שנמכר בלמעלה מ-500,000 עותקים במדינה. בינואר 2016, הוענק לאלבום תואר הפלטינה, על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, לאחר שנמכר בלמעלה ממיליון עותקים במדינה.
רקע ופיתוח

בשנת 2010, לאחר צאת האלבום החמישי: We Are Born, פרלר החליטה לפרוש מהקריירה שלה בתור זמרת, ולפתח קריירה של כותבת שירים. בשנת 2011 פרלר כתבה את הסינגל: "Titanium", השיר הוקלט בתחילה עם הזמרת האמריקאית מרי ג'יי בלייג', אך לבסוף הוחלט להוציאו בגרסה בה שרה סיה. ב-5 באוגוסט 2011, השיר יצא; "Titanium" היה הצלחה מסחרית כלל-עולמית. למרות זאת, פרלר לא הייתה מרוצה עם הצלחת הסינגל; "אף פעם לא חשבתי שזה הולך לקרות, והייתי מאוד מבואסת. אני לפני זמן קצר פרשתי מהקריירה שלי, ואני ניסיתי להיות כותבת שירי פופ, ולא אמנית. בשנים 2011-2013, פרלר נהייתה מאוד מוכרת בתור כותבת שירים לביונסה, פלו ריידה, כריסטינה אגילרה וריהאנה.
בספטמבר 2013, פרלר הקליטה מספר שירים בסטודיו הביתי שלה, עם התקווה שתצליח להוציא אלבום כבר באביב הקרוב. מאוחר יותר באותה השנה, קבוצת נציגים מתקליטי RCA, כולל המנכ"ל, פיטר אדג', נפגשו עם פרלר כדי לדון על חוזה הקלטות. פרלר חתמה על חוזה הקלטות להוצאת אלבום חדש, אך נאסר עליה לצאת לסיבוב הופעות או לכנס מסיבת עיתונאים במטרה לקדם את האלבום. בריאיון ל-NME, בפברואר 2015, פרלר חשפה כי האלבום החדש שלה יצא בתור מחויבות מתוך החוזה הקלטות; "בעיקרון, אני הוצאתי את האלבום הזה כדי לצאת מהחוזה. אני תכננתי לכתוב שירי פופ לאמנים אחרים, אך חוזה ההקלטות שלי חייב אותי להוציא אלבום בתור אמנית, אז הייתי חייבת להוציא אלבום. לא רציתי להיות מפורסמת אז שמרתי את כל השירים שרציתי ושהיה לי כיף ליצור אותם.[דרוש מקור]
קידום

בריאיון למגזין "Dazed" הבריטי, הסבירה פרלר כי היא החליטה לא להראות את הפנים שלה בקליפים שלה ובצילומים לאלבום, ובמקום, היא מתרכזת ביצירת אמנות ויזואלית דרך הסרטונים שלה. תוך-כדי קידום האלבום שלה, פרלר גייסה את מאדי זיגלר כדי שתוכל להיות האישיות על הבמה ובקליפים. ב-19 במאי 2014, פרלר הופיעה עם הסינגל: "Chandelier", בתוכנית אירוח של אלן דג'נרס, ובהופעה מאדי רקדה את הריקוד כמו בקליפ. פרלר בנוסף הופיעה עם אותו השיר בתוכנית הלילה של סת' מאיירס ב-9 ביוני 2014, עם כוכבת תוכנית הטלוויזיה "בנות"; לינה דנהאם, המבצעת את הכוראוגרפיה. ב-4 ביולי 2014, פרלר הופיעה בתוכנית האירוח הלילית של ג'ימי קימל עם השירים "Chandelier",‏ "Big Girls Cry", ו-"Elastic Heart".
כדי לקדם את האלבום, פרלר התארחה במספר תוכניות אירוח בטלוויזיה, וביניהם, תוכנית האירוח של אלן דג'נרס ותוכנית האירוח של ג'ימי קימל. בתוכניות ההן היא הופיעה עם הרקדנית מאדי זיגלר, המככבת בשלושה סינגלים מן האלבום.
סינגלים

"Chandelier" - הסינגל הראשון מהאלבום, יצא ב-24 בספטמבר 2015. הסינגל היה הצלחה מסחרית, ואף הגיע למקום השמיני במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100, והפך לשיר הראשון של פרלר שנכנס למצעד בתור אמנית עצמאית.
"Big Girls Cry" - הסינגל השני מהאלבום, יצא ב-11 בפברואר 2016.
"Elastic Heart" - הסינגל השלישי מהאלבום, יצא ב-5 בספטמבר 2016. סינגל זה נכנס עם יציאתו אל המקום ה-17 במצעד הבילבורד הוט 100.
"Fire Meet Gasoline" - הסינגל השני מהאלבום, יצא ב-11 בפברואר 2016.
סינגלים > סינגל שיווקי

"Eye of the Needle" - יצא כסינגל השיווקי הראשון של האלבום עם פתיחת ההזמנות מראש של האלבום ב-3 ביוני 2014.
ביקורות והצלחה

אתר Metacritic, דירג את האלבום בניקוד של 76, בהתבסס על 28 ביקורות. 76 מורה על "ציון חיובי". עיתון הבוסטון גלוב האמריקאי, תיארו את האלבום כעוצמתי, בעוד שאתר Allusic קרא לאלבום "הקול של סיה שולטת בהצלחה שלה". דיילי טלגרף, שהוא עיתון אנגלי, בירך את הפקת האלבום ואת המילים המעוררות השראה, הממחישות את ההתמודדות של סיה עם ההתמכרות לסמים וההפרעה דו-קוטבית. מגזין הרולינג סטון האמריקאי טענו כי פרלר "נשמעת כמו סופרסטאר."
כתבת העיתונים שרה רודמן מעיתון ה-Boston Globe האמריקאי תיארה את האלבום כ"הפתעה הטובה ביותר לשנת 2014". האלבום הגיע למקום 13 במצעד "15 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2014" באתר Digital Spy. ג'ון פרלס מעיתון הניו יורק טיימס מיקם את האלבום במקום החמישי ברשימת האלבומים האהובים עליו לשנת 2014.
האלבום קיבל בעיקר שבחים וביקורות טובות ממבקרי המוזיקה, אשר בירכו את קולה של פרלר ואת מילות השירים. האלבום הגיע למקום הראשון בארצות הברית במצעד הבילבורד 200, עם מכירות של מעל 50,000 עותקים בשבוע הראשון להוצאתו. ב-26 באוקטובר 2015, האלבום הגיע למעמד זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, עם מכירות של מעל 500,000 עותקים בארצות הברית. האלבום הגיע למקומות גבוהים במצעדים באוסטרליה ובקנדה, ואף הגיע לחמשת הראשונים בדנמרק, ניו זילנד, נורווגיה, שוודיה, שווייץ, ובריטניה.
האלבום זיכה את פרלר ב-3 תארים בטקס פרסי המוזיקה האוסטרלית (אנ') בשנת 2014. ובנוסף הוא נחשב אחד מהאלבומים הטובים שיצאו בשנת 2014. הסינגל: "Chandelier", זכה ב-4 מועמדויות בטקס פרסי גראמי; שיר השנה, הקלטת השנה, הופעת הסולו לשיר פופ הטובה ביותר, ווידאו-קליפ הטוב ביותר.