ערברבה שעירה
מאפיינים

ערברבה שעירה היא צמח עשבוני רב-שנתי שעיר בעל קנה שורש, זקוף, גובהו 60 עד 200 ס"מ, לעיתים מעוצה בבסיסו. קני השורש עבים ודמויי חבל באורך של עד מטר ויונקות תת-קרקעיות חזקות המעגנות אותו בקרקע, כך שאפילו שיטפונות החורף אינם מצליחים לעוקרו. בחורף מת חלק מהצמח, עליו נושרים, ובאביב הוא מחדש את נופו תוך צמיחה מהירה לגובה ולסיעוף. הצמח מסוגל להתחדש גם לאחר שריפה.
הגבעולים עגולים (terete), זקופים או מזדקפים, מחורצים ומחוסרי צלעות אורך בולטות כפי שיש לערברבה מרובעת, אבל הוא מחורץ או בעלי קווים. והם מסועפים בחלקם העליון, בדרך כלל מופיעים בקבוצות צפופות. הגבעולים והעלים שעירים מאוד, כאשר בנוסף לשערות המשי הארוכות והמפושקות, ישנן גם שערות בלוטיות מעט דביקות.
הלוואים חסרים.
העלים נגדיים, פשוטים, שעירים בדומה לגבעול, יושבים ולופתים במקצת את הגבעול בבסיסם. העלים של בסיס הצמח שצומחים מקנה השורש ערוכים במבנה דמוי שושנת, עלי הגבעול נגדיים ויושבים או בעלי פטוטרת קצרה, אורכם 3-8 ס"מ. העלים העליונים ביותר הגבעול או בתפרחת הם מסורגים.
הטרף דמוי אזמל באורך 4 עד 12, לעיתים רחוקות עד 23 ס"מ, וברוחב 0.3 עד 4 ס"מ לעיתים רחוקות עד 5 ס"מ. השוליים משוננים, עם 15 עד 50 שיניים בכל צד, הקודקוד מחודד עד מחודד מאוד, העלים שעירים משני הצדדים עם שערות ארוכות יותר לאורך העורקים. השערות הקיימות הן מפושקות וגם בלוטיות ומעט דביקות. מספר עורקי העלים 6 עד 9 עורקים בכל צד, והם נמשכים עד לשולי העלה (בניגוד לשנית גדולה, שבה העורק ההיקפי רצוף ומקביל לשפת העלה).
התפרחות הן אשכולות זקופים בקצה הגבעול עם עלים נלווים, המורכבים מ-3 עד 10 פרחים סגולים מפוזרים ולא צפופים, בדרך כלל גבעולי התפרחות מכוסים בצפיפות בשערות ארוכות וגם בשערות בלוטיות עדינות, ולעיתים רחוקות מכוסים גם בשערות עבות.
הפרחים דו-מיניים וסימטריים, מפורדי עלי כותרת, בעלי עטיף כפול, שחלה תחתית וצינור פרח (ראה בפסקה הבאה), מספר האבקנים פי 2 מעלי הכותרת. לפרח 4 עלי גביע ו-4 עלי כותרת, ו-8 אבקנים המסודרים בשני דורים ובמרכזם צלקת שסועה ל-4 אונות מוארכות ולבנות. הפרחים זקופים וערוכים באשכולות בקצות הגבעולים, בצבע סגול-ורוד עז ובקוטר של 1 עד 2 ס"מ. קיימים שלושה גדלים של פרחים: קטנים, בינוניים וגדולים. בפרחים הגדולים, הצלקת בולטת מחוץ לכותרת, מה שמונע האבקה עצמית, האבקה עצמית מתרחשת בפרחים הקטנים עם ייצור זרעים מופחת והיא נדירה יותר בפרחים הבינוניים. ערברבה שעירה מפתה את המאביקים באמעות האבקה ובאמצעות הצוף הנפרש מצופן הקבוע בראש השחלה התחתית. עם מאביקי הצמח נמנים פרפרים, דבורים וחיפושיות.
פקעי הפרחים באורך 5 עד 9 מ"מ וברוחב 1.8 עד 4.5 מ"מ, ולעיתים הם בעלי צורת מקור. עוקץ הפרח באורך 3 עד 11 מ"מ;
צינור הפרח (floral tube) באורך 1.3 עד 2.9 מ"מ וברוחב 2.2 עד 4 מ"מ, עם טבעת בולטת של שערות מפושקות קרוב לפתח הפנימי. צינור הפרח, או בשמו הלועזי הִיפַּנְטִיוֹן (Hypanthium), הוא מבנה דמוי גביע המצוי במיני פרחים מסוימים, הכולל את מצעית הפרח שבה מאוחים בסיסי עלי הגביע, עלי הכותרת והאבקנים. בערברבה שעירה, צינור הפרח קבוע בקודקוד השחלה התחתית (Epiperigynous Hypanthium), והוא כולל גם את הצופן.
הגביע מורכב מ-4 עלים שנושקים זה לזה אך אינם חופפים. הגביע מאותה עלים וחלקו התחתון מרכיב את צינור הפרח. הגביע נושרים לאחר הפריחה עם הבשלת הפרי. עלי הגביע מוארכים וצרים, באורך 6 עד 12 מ"מ וברוחב 1 עד 3 מ"מ, ולעיתים קרובות בעלי קו-שדרה (keeled), כאשר צידם התחתון מכוסה בשערות צפופות.
הכותרת בעלת 4 עלי כותרת, שחופפים אחד את השני או שזורים, ומפורצים מעט בקודקודם. אורכם נע בין 9 ל-20 מ"מ ורוחבם בין 7 ל-16 מ"מ. צבעם נע בין ורוד בהיר לוורוד-סגול, ולעיתים קרובות הצבע מתכהה או דוהה עם הגיל.
האבקנים 8, פי 2 מעלי הגביע וערוכים בשני דּוּרִים, דור אחד של 4 אבקנים קצרים ודור אחד של 4 אבקנים ארוכים. האבקנים בשלים ומפזרים את האבקה זמן מה לפני שהצלקת כשירה לקליטת האבקה.
הזירים מופרדים, צבעם לבן או ורוד. אורכם של הזירים של האבקנים הארוכים יותר הוא 5 עד 10 מ"מ, והקצרים, שאינם בולטים מהכותרת הוא 2.5 עד 6 מ"מ.
המאבקים בצבע קרם, אורכם 1.5 עד 3 ורוחבם 0.6 עד 1.2 מ"מ והם בעלי שתי לשכות, שנפתחות בסדק לאורכם.
השחלה תחתית זקופה, מוארכת מאוד, אורכה 15 עד 34 מ"מ, מכוסה בצפיפות בשערות ארוכות וגם שערות בלוטיות עדינות. השחלה מורכבת מ-4 עלי שחלה ו-4 מגורות מאוחות.
בכל מגורה יש שליה זוויתית שמכילה מספר רב של ביציות המסודרות בכמה שורות. הביצית הפוכה (אַנַטְרוֹפִּית, anatropous), כלומר, הקודקוד של גוף הביצית מופנה אחורה לכיוון בסיס העוקץ שלה. גוף הביצית בעל מעטה כפול (bitegmic).
עמוד השחלה נימי, צבעו לבן או ורוד, באורך 5 עד 12 מ"מ, בדרך כלל קירח. הצלקת שסועה ל-4 אונות, באורך 1.8 עד 2.2 מ"מ ורוחב 3 עד 5.5 מ"מ, האונות מכופפות לאחור או מפושקות, ובולטות מעבר לאבקנים.
הפרי הוא הלקט (דמוי תרמיל) מוארך, בעל 4 מגורות ו-4 מקצועות, לעיתים קרובות בעל גוון סגול, באורך 25 עד 90 מ"מ. עוקץ ההלקט באורך 5 עד 20 מ"מ. ההלקט מכוסה בדרך כלל בשערות צפופות וארוכות, וכן בשערות בלוטיות עדינות, ורק לעיתים רחוקות הוא קירח (בניגוד לערברבה מרובעת, שההלקט שלה הוא קירח). ההלקט נפתח לאורך ארבעת הקשוות שלו, מלמעלה למטה ומשאיר את העמודה נושאת הזרעים במרכז. הפתיחה של ההלקט היא פְּתִיחָה חוֹצַת מְגוּרָה (loculicidal), כלומר, הסדק מתחיל בדרך כלל מהקודקוד כלפי מטה ונמשך לאורך העורק הראשי שעובר באמצעו של עלה השחלה ומכונה תפר הגב (Dorsal Suture).
הזרעים מרובים, קטנים למדי, ובעלי ציצת שערות נוצתיות ארוכות המסייעות להפצתם באמצעות הרוח למרחקים. הזרעים חומים ומחוספסים, דמויי ביצה הפוכה וצרה, באורך 0.8 עד 1.2 מ"מ וברוחב 0.3 עד 0.6 מ"מ. הציצה היא בצבע חום-זהוב או לבן עמום, באורך 7 עד 10 מ"מ, והיא ניתקת בקלות. הטבעת באזור החַלַזָה (Chalaza) קטנה, לא ברורה וקשה לזיהוי. החַלַזָה היא נקודה בתוך הזרע שבה מתחברות הרקמות המעבירות חומרים מהאם לזרע, והיא מהווה את אזור החיבור בין מעטי הביצית לבין עוקץ הביצית.
העובר שמנוני והאנדוספרם חסר.