מצעדי גאווה בעולם
אירופה > רוסיה

במשך השנים היו התנגדויות לארגון מצעדי גאווה במספר ערים ברוסיה, הבולטות ביותר במוסקבה, בה הרשויות מעולם לא אישרו בקשה לקיומם. ראש עיריית הבירה לשעבר יורי לוז'קוב תמך בסירובה לאשר את המהדורות הראשונות של מצעד הגאווה במוסקבה של פעיל הלהט"ב הרוסי ניקולאי אלכסייב בשנים 2006–2007 בעודו כינה אותם כ-"שטניים" ואת משתתפיו כ-"מתרוממים" (כינוי גנאי נגד הומוסקסואלים). האירועים נמשכו כמתוכנן, בניגוד לחוסר אישורם ובמהלכם הותקף פעיל זכויות האדם הבריטי פיטר טאצ'ל בעת השתתפותו לצד מעצרם של בין שמונה לעשרה משתתפי המצעד על ידי המשטרה בשנת 2007. במצעד השתתפו בנוסף חברות ההרכב הרוסי ט.א.ט.ו. - ילנה קטינה ויוליה וולקובה.
גינוי יחס הרשויות למצעד הגיע מכל רחבי אירופה והעולם המערבי. ראש עיריית רומא, וולטר ולטרוני (אנ'), אמר כי "מה שקרה במוסקבה משאיר אותך פעור פה. להשתמש באלימות כלפי מי שמוחה באופן שליו להכרה בזכויות האדם והאזרח שלו הוא סימן עצוב" בדומה לברטראן דלנואה, ראש עיריית פריז, שגינה את הרשויות במוסקבה גם כן. קיום המצעד שנה לאחר מכן זכה שוב לדחייה מצד העירייה. עם זאת, נשיא רוסיה, דמיטרי מדבדב, התקשר למחוז האזור הניהול המרכזי במוסקבה והצהיר לאשר את קיום המצעד. אולם, בקשתו נדחתה. מארגניו הציגו מחאה בתגובה שאספה כ-30 פעילים בהנהגתו של אלכסייב מול פסלו של מלחין המוזיקה הרוסי צ'ייקובסקי וחשפו כרזה עם הציטוט "זכויות להומואים ולסביות. יש להעמיד לדין את ההומופוביה של ראש העיר לוז'קוב מהקומה השלישית בבניין מול עיריית מוסקבה".
אירוויזיון 2009 אשר נערך במוסקבה, היה מוקד לסיקור תקשורתי בינלאומי כלפי יחסה של רוסיה אל זכויות קהילת הלהט"ב הרוסית. אלכסייב הודיע כי מצעד הגאווה בעיר באותה שנה, ייערך במקביל לגמר התחרות ב-16 במאי, יום לפני היום הבינלאומי נגד הומופוביה. שם המצעד שונה ל-"מצעד הגאווה הסלאבי" כדי להעלות מודעות לזכויות להט"ב באזור הסלאבי של אירופה כולו. המצעד לא קיבל אישור מהרשויות במוסקבה בטענה שהוא יביא ל-"הרס המוסר בחברה", והוצאו הצהרות לפיהן "צעדים נוקשים" יעמדו בפני כל מי שיצטרף לקיומו.
ההפגנה פוזרה על ידי משטרת מוסקבה, ו-20 מפגנים נעצרו, בהם אלכסייב והפעיל טאצ'ל, שקרא את המשפט "זה מראה שהרוסים אינם חופשיים" כאשר נלקח על ידי השוטרים. נציגת שוודיה מאלנה ארנמן תמכה בקיום המצעד והביעה את צערה מכך שהשלטון במוסקבה לא מאפשר את קיום אירוע "המחווה לאהבה" באומרה. הזוכה באותה שנה, אלכסנדר ריבאק, התייחס גם הוא לאירוע בריאיון, ואמר כי האירוויזיון עצמו הוא "מצעד הגאווה הגדול ביותר". ההרכב ההולנדי "De Toppers" (אנ') חולל רעש תקשורתי כשחבר ההרכב גורדון איים להחרים את גמר התחרות אם המצעד ידוכא באלימות. עם זאת, ההרכב כשל להעפיל לגמר. סמואל זבוגר (אנ'), שר החוץ של סלובניה ויו"ר ועדת השרים של מועצת אירופה הגיב בביקורתיות כלפי הגבת הרשויות למארגני המצעד. לפני קיום ההפגנה, אלכסייב שלח מכתב לראש ממשלת סלובניה בורוט פאחור באפריל 2009 בבקשה לקחת את הנושאים לתשומת ליבו מול הרשויות הרוסיות.
בשנת 2010 נקנסה רוסיה על ידי בית הדין האירופי לזכויות אדם שקבע כי הרשויות מפלות אזרחי להט"ב על ידי סירובן להעניק היתר לקיום מחאות מטעמם. אף על פי שהרשויות טענו כי התרת קיום האירועים מהווה סיכון לאלימות, בית המשפט קבע כי החלטותיהן לביטולם "תמכו בקבוצות האלימות שקראו לשיבושן" וקבע כי למדינה יש עד 20 בינואר להגיב לביטול האירועים. במהלך מהדורת המצעד בשמת 2011, הפגינו חברות ההרכב פוסי ריוט ונעצרו מאוחר יותר על ידי המשטרה. באוגוסט 2012, אישר בית המשפט במוסקבה פסק דין החוסם את בקשות מארגני מצעדי הגאווה בעיר לאישור לקיומן מדי שנה עד שנת 2112, תוך ציון האפשרות "לאי סדר ציבורי ולהיעדר תמיכה באירועים כאלה מצד תושבי מוסקבה". במרץ 2021 סוכנות הידיעות רויטרס דיווחה כי האיחוד האירופי הטיל סנקציות הן על רוסיה והן על צ'צ'ניה עקב אפליה ממומנת ונתמכת ממשלתית נגד אזרחי להט"ב בשטחן.