stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ללכת בין דינוזאורים
הפקה

הסרט מבוסס על סדרת טלוויזיה מ-1999 שנוצר על ידי BBC Earth שהיא זרוע של BBC Worldwide. ביוני 2010 החלו מגעים ראשונים עם חברות הפקה נוספות ליצירת הסרט, נובמבר לאחר מכן הודיעה ה-BBC על סרטיה הבאים ובניהם היה ללכת בין דינוזאורים. לאחר פרסום הרשימה נחשף גם כי תקציב הסרט הוא 65 מיליון דולרים.
הפקת הסרט החלה ב-2011, עם הפקת הדמויות וצילומי רקעי הלייב אקשן. האי קניה שבאלסקה נבחר משום הזכרתו המעטה לתקופת הקרטיקון, ב-2012 העניקה אלסקה מימון של 1.7 מיליון דולרים להפקת הסרט. עם זאת חלק מהרקעים לסרט צולמו בניו זילנד.
הפקה > שיווק והפצה

טריילר הסרט הופץ באפריל 2013. על מנת לקדם את הסרט הופצו בנובמבר 2013 אנציקלופדיות דינוזאורים וספרי דינוזאורים הקשורים לסרט. נודע גם כי יוצרו צעצועים של הסרט וביצי דינוזאורים לחג המולד. חברת "Supermassive Games" פיתחה משחק המבוסס על הסרט לפלטפורמת פלייסטיישן 3.
"IM Global" מכרו את זכויות ההפצה של הסרט לכמה מדינות בעולם. פוקס המאה ה-20 רכשו את זכויות ההפצה לארצות הברית, בריטניה, צרפת, אוסטרליה, יפן, קוריאה הדרומית ואמריקה הלטינית. בישראל, נרכשו זכויות ההפצה על ידי יונייטד קינג וא.ד. מטלון.
הפקה > אנימציה

דמויות הדינוזאורים והאפקטים שבאנימציה הופקו על ידי הסטודיו האמריקאי "Animal Logic", שהצטרף להפקה קצת לאחר תחילת צילום הרקעים, המעורבות בהפקה יצרה 140 מקומות עבודה בניו סאות' ויילס. אחראי האנימציה היה מרקו מראני שהיה אחראי גם על האנימציה בסדרת הטלוויזיה. ג'ינקו גוטה, אשר שימש כמפיק בסרטי האנימציה מוצאים את נמו ו-9, נשכר על מנת להפיק את חלקי האנימציה שבסרט. בנוסף, דוד קרנטז אשר שימש כמעצב הדינוזאורים בסרט דינוזאור של דיסני, נשכר על מנת לעצב את הדינוזאורים גם בסרט זה. עיבוד הסרט לתל מימד נעשה על ידי סטודיו "Fusion 3D system" האמריקאי, אשר עבד גם על הסרטים "אוואטר", "רובוטריקים 3: אפלת הירח" ועוד.
הפקה > מוזיקה

פול לאונרד-מורגן שימש כמלחין לכל השירים למעט השיר השישי שהולחן על ידי מתיסיהו. כל השירים הולחנו על ידי אנשים שונים ובוצעו על ידי אנשים שונים. המוזיקה נוגנה על ידי התזמורת המקומית של העיר פוטסדאם שבגרמניה והוקלטה בספטמבר 2013.
| ללכת בין דינוזאורים> מס' | ללכת בין דינוזאורים> שם | ללכת בין דינוזאורים> משך | ללכת בין דינוזאורים>  | ללכת בין דינוזאורים>  | ללכת בין דינוזאורים>  | ללכת בין דינוזאורים>  | ללכת בין דינוזאורים>  | ללכת בין דינוזאורים>  | ללכת בין דינוזאורים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Calling All Hearts (בביצוע סנפורד קלארק)   |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | What A Difference A Day Makes (בביצוע טים מאיירס)   |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | I'm Gonna Love You Just a Little More Baby (בביצוע בארי וייט)   |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Tusk (בביצוע פליטווד מק)   |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Ends of the Earth (בביצוע לורד יורון)   |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Live Like A Warrior (בביצוע מתיסיהו)   |   |  |  |  |  |  |  |  |
ביקורת

עיתון ה-"Wall Street Journal" נתן לסרט ציון בינוני וכתב כי הסרט הוא סיפור ללא מוצא שיכול להתאים בעיקר לחובבי דינוזאורים וילדים, באתר "Metacritic" קיבל הסרט ביקורות מעורבות אך לרב שליליות, האתר "Rotten Tomatoes" נתן לסרט 26% המבוססים על 62 חוות דעת.
הערות שוליים

↑  "ללכת בין דינוזאורים", במסד הנתונים וההכנסות Box Office Mojo
↑  תקציר הסרט באתר USA today
↑  פיפ בלוק, "VFX House Animal Logic Will Lead Animation on BBC's 'Walking With Dinosaurs 3D", ב-1 בינואר 2013
1 2  ראמין זהד, "Pachyrhinos’ Stirring Saga", מגזין Animation, ב-15 בדצמבר 2013; אוחזר ב-16 בדצמבר 2013
↑  "Anchorman 2: The Legend Continues,' 'American Hustle,' 'Saving Mr. Banks,' 'Inside Llewyn Davis' (Review Revue)", עיתון Wall Street Journal, ב-20 בדצמבר 2013; אוחזר ב-20 בדצמבר 2013
↑  "ללכת בין דינוזאורים", באתר הביקורות והדרוגים Metacritic
↑  "ללכת בין דינוזאורים (2013)", באתר הביקורות והדרוגים Rotten Tomatoes
| ללכת עם> .. |
| --- | --- | --- |
| טרילוגיה | ללכת עם דינוזאורים (1999) • ללכת עם חיות (2001) • ללכת עם מפלצות (2005) |  |
| מיוחדים | הבלדה של Big Al‏ (2000) • נרדף בידי דינוזאורים (2002) • מפלצות ים (2003) |  |
| סדרות-בת | כוכב פרהיסטורי (2002) • ללכת עם אנשי מערות (2003) • פארק פרהיסטורי (2006) |  |
| ספרים | המדריך השלם לחיים פרהיסטוריים (2006) |  |
| סרטים | ללכת בין דינוזאורים (2013) |  |
| משחקי מחשב | עולם הדינוזאורים (2001) • ללכת עם דינוזאורים (2013) |  |
האי קניה שבאלסקה, בו צולמו רקעי הלייב אקשן לסרט
19 בפברואר

19 בפברואר הוא היום ה-50 בשנה בשבוע ה-8 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 315 ימים (316 בשנה מעוברת).
אירועים היסטוריים ביום זה

197 – קרב לוגדונום: ספטימיוס סוורוס הביס את מתחרהו על השלטון באימפריה שנתמך על ידי חלק מהלגיונות
1600 – התפרצות הר הגעש ואינאפוטינה, ההתפרצות הגדולה ביותר בהיסטוריה של דרום אמריקה
1674 – נחתמת אמנת וסטמינסטר ששמה קץ למלחמות הולנד-אנגליה. ניו אמסטרדם עוברת לשליטה אנגלית
1799 – אל עריש נופלת בידי נפוליאון
1803 – "חוק הבוררות", שנחתם על ידי נפוליאון, מביא את הרפובליקה ההלווטית לסוף דרכה ומחליפה במדינת שווייץ המודרנית
1861 – רפורמת 1861 – ביטול הצמיתות ברוסיה (לפי הלוח היוליאני)
1878 – הפונוגרף נרשם כפטנט על ידי תומאס אלווה אדיסון
1881 – קנזס היא המדינה הראשונה בארצות הברית האוסרת על מכירת משקאות אלכוהולים בתחומה
1915 – מלחמת העולם הראשונה: מתחיל קרב גליפולי
1919 – פולין כובשת את ביאליסטוק מידי הליטאים
1937 – נקבע הדגל הרשמי של הולנד
1941 – הוורמאכט מקים את קורפוס אפריקה בפיקודו של ארווין רומל
1942 – רוזוולט חותם על צו נשיאותי 9066 המורה על כליאת היפנים בארצות הברית
1942 – מלחמת העולם השנייה: הצבא היפני תוקף את העיר דרווין שבאוסטרליה
1945 – מלחמת העולם השנייה: קרב איוו ג'ימה – כ-30,000 נחתים אמריקאים נוחתים באיוו ג'ימה
1986 – ארצות הברית מאשרת אמנה המוציאה רצח עם מחוץ לחוק
1986 – משגר פרוטון K משגר את ליבת תחנת החלל מיר, החלק המרכזי אליו התחברו בהמשך שאר המודולים
1989 – נחיתה של סויוז TM-8, והחזרת צוות קוסמונאוטים לאחר שהות של 166 יום בתחנת החלל מיר
1998 – נחיתת משימת סויוז TM-26 המחזירה צוות קוסמונאוטים ואסטרונאוט צרפתי משהות בתחנת החלל מיר
2002 – החללית "מארס אודיסיי" (Mars Odyssey) מתחילה במיפוי פני המאדים באמצעות שימוש בהדמאה תרמית
2004 – שמה של חזית ההתנגדות הארטיבונית המהפכנית משתנה לחזית המהפכנית הלאומית לשחרור האיטי
2006 – אסמאעיל הנייה מושבע כראש הממשלה הפלסטיני
נולדו

1473 – ניקולאוס קופרניקוס, אסטרונום ומתמטיקאי פולני (נפטר ב-1543)
1532 – ז'אן-אנטואן דה באיף, משורר צרפתי, מתרגם, נגן לאוטה ומלחין (נפטר ב-1589)
1594 – הנרי פרדריק, נסיך ויילס (נפטר ב-1612)
1846 – שארל קלרמון-גנו, דיפלומט, מזרחן וארכאולוג צרפתי (נפטר ב-1923)
1859 – סוונטה אוגוסט ארהניוס, כימאי שוודי (נפטר ב-1927)
1876 – קונסטנטין ברנקושי, פסל רומני (נפטר ב-1956)
1878 – שלמה רוזובסקי, מלחין ומוזיקולוג יהודי שפעל ברוסיה, בארץ ישראל המנדטורית ובארצות הברית (נפטר ב-1962)
1880 – אלווארו אוברגון, היה נשיא מקסיקו ה־39 (נפטר ב-1928)
1888 – רחל כהן-כגן, פוליטיקאית ישראלית (נפטרה ב-1982)
1901 – ישראל פיינמסר, מייסד המחלקה הטכנית של הקיבוץ הארצי ומהמתכננים הבכירים בתנועה הקיבוצית (נפטר ב-1990)
1917 – קארסון מקאלרס, סופרת אמריקאית (נפטרה ב-1967)
1922 – שמשון בר-נוי, זמר ישראלי שנחשב לאחד מכוכבי הזמר הראשונים בישראל (נפטר ב-1988)
1922 – ולדיסלב ברטושבסקי, פוליטיקאי פולני וחסיד אומות העולם (נפטר ב-2015)
1926 – ג'רג' קורטג, מלחין יהודי-הונגרי
1927 – יהודה בייליס, יהודי שעבר את השואה כנער בגטו קובנה (נפטר ב-2022)
1928 – משה סחר, פזמונאי, משורר ביידיש ובעברית, מתרגם וצייר ישראלי (נפטר ב-2022)
1929 – ויליאם הרופ, דיפלומט אמריקאי
1929 – יעקב עובד, היסטוריון ישראלי, חוקר תולדות הקומונות בעולם
1938 – ריקה זראי, זמרת ישראלית (נפטרה ב-2020)
1940 – ספרמורט ניאזוב, שליט טורקמניסטן (נפטר ב-2006)
1940 – סמוקי רובינסון, זמר רית'ם אנד בלוז ומוזיקת נשמה אמריקני
1941 – דייוויד גרוס, פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה
1947 – פרץ-דרור בנאי, משורר ומתרגם ישראלי
1948 – פים פורטאון, פוליטיקאי הולנדי (נרצח ב-2004)
1949 – פרץ לביא, פסיכולוג ישראלי
1952 – אמי טאן, סופרת אמריקאית ממוצא סיני
1953 – קריסטינה פרננדס דה קירשנר, נשיאת ארגנטינה
1954 – סוקרטס, כדורגלן ברזילאי (נפטר ב-2011)
1954 – עדי ולפמן, מאמן שחייה ישראלי
1955 – משה שחורי, קצין מודיעין ראשי בצה"ל בדרגת תת-אלוף, מנכ"ל מפלגת קדימה
1955 – ג'ף דניאלס, שחקן ומוזיקאי אמריקאי
1956 – דוד לביא, כדורגלן ישראלי
1959 – אנטולי דמיאננקו, כדורגלן סובייטי
1959 – יוכי ברנדס, סופרת ישראלית ומרצה לתנ"ך
1960 – הנסיך אנדרו, דוכס יורק
1961 – דנה ריב, שחקנית קולנוע ואשתו של כריסטופר ריב (נפטרה ב-2006)
1961 – ג'סטין פשנו, כדורגלן אנגלי (התאבד ב-1998)
1963 – סיל, זמר ופזמונאי בריטי
1965 – גיא כהן, שחיין ישראלי
1966 – אנזו שיפו, כדורגלן בלגי ממוצא איטלקי ששיחק בעמדת הקשר
1971 – גיל שחם, כנר ישראלי-אמריקאי זוכה פרס גראמי
1972 – מולי שגב, מפיק, עורך ותסריטאי ישראלי
1975 – נטלי עטיה, דוגמנית, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית
1977 – ג'אנלוקה זמברוטה, כדורגלן איטלקי
1979 – ירעם נתניהו, יועץ ומרצה ללשון, פרסומאי ועיתונאי
1979 – ויטאס, זמר ושחקן רוסי-אוקראיני יליד לטביה
1979 – צ'נצ'ו קורליאונה, זמר ומפיק מוזיקלי פוארטוריקני
1980 – טל בורשטיין, כדורסלן ישראלי
1987 – דנה פרידר, רקדנית, דוגמנית, שחקנית ומנחה ישראלית
1988 – עידן עמדי, זמר ויוצר ישראלי
1993 – ויקטוריה ג'סטיס, שחקנית וזמרת אמריקאית
1998 – צ'אפל רואן, זמרת-יוצרת אמריקאית
1999 – מיס בני, יוטיובר, זמר, פזמונאי ושחקן אמריקאי
2001 – דוד מזוז, שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-יהודי
2004 – מילי בובי בראון, שחקנית ודוגמנית אנגלייה
נפטרו

441 – מסרוב משדוץ, אבי האלפבית הארמני (נולד ב-361)
1405 – טימור לנג, שליט וכובש מונגולי-טורקי, ומייסד האימפריה הטימורית (נולד ב-1336)
1445 – לאונור מאראגון, מלכת פורטוגל (נולדה ב-1402)
1596 – בלז דה ויז'נר, דיפלומט, מומחה בהצפנה ואלכימאי צרפתי (נולד ב-1523)
1806 – אליזבת קרטר, משוררת ומתרגמת אנגלייה (נולדה ב-1717)
1837 – גאורג ביכנר, מחזאי גרמני (נולד ב-1813)
1897 – קארל ויירשטראס, מתמטיקאי גרמני (נולד ב-1815)
1916 – ארנסט מאך, פיזיקאי ופילוסוף אוסטרי-צ'כי (נולד ב-1838)
1936 – בילי מיטשל, גנרל בשירות האוויר של צבא ארצות הברית, מהוגי רעיון הכוח האווירי (נולד ב-1879)
1952 – קנוט האמסון, סופר נורווגי, חתן פרס נובל לספרות ומשתף פעולה עם הנאצים (נולד ב-1857)
1968 – המילטון לוסק, אנימטור ובמאי קולנוע אמריקאי (נולד ב-1903)
1980 – נתן ילין-מור, ממנהיגי הלח"י וחבר הכנסת בכנסת הראשונה (נולד ב-1913)
1984 – דוד הכהן, ממנהיגי היישוב, דיפלומט וחבר הכנסת מטעם מפא"י (נולד ב-1898)
1994 – יצחק יצחקי, חבר הכנסת מטעם שלומציון (נולד ב-1936)
1995 – הרב שלמה זלמן אוירבך, "זקן הפוסקים" ומחשובי פוסקי ההלכה בדור האחרון (נולד ב-1910)
1997 – דנג שיאופינג, מהפכן ומנהיג הרפובליקה העממית של סין (נולד ב-1904)
2000 – פרידנסרייך הונדרטוואסר, צייר, פסל ואדריכל אוסטרי-יהודי (נולד ב-1928)
2000 – חנן הברון, אדריכל ישראלי וחבר מייסד בקיבוץ רעים (נולד ב-1931)
2001 – נחום בן-חור, רופא, מומחה לכירורגיה פלסטית, פרופסור לכירורגיה פלסטית, מנהל המחלקה לכירורגיה פלסטית בבית חולים שערי צדק (נולד ב-1928)
2006 – גברא מנדיל, צלם ישראלי (נולד ב-1936)
2016 – אריאל פורמן, שחקן ישראלי (נולד ב-1943)
2016 – יוסי גרבר, שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ומדבב ישראלי (נולד ב-1933)
2016 – נל הרפר לי, סופרת אמריקאית (נולדה ב-1926)
2016 – אומברטו אקו, סמיוטיקן, עיתונאי, פילוסוף וסופר איטלקי (נולד ב-1932)
2016 – שמואל וילנברג, פסל וצייר ניצול שואה ישראלי (נולד ב-1923)
2019 – קרל לגרפלד, מעצב אופנה גרמני ובעלי מותג האופנה שאנל (נולד ב-1933)
2020 – ז'אן דניאל, עיתונאי וסופר יהודי צרפתי (נולד ב-1920)
2020 – מערבי פרץ, חוקר מקרא, פרופסור בחוג לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן (נולד ב-1940)
2022 – צ'ארלי טיילור, שחקן פוטבול אמריקני (נולד ב-1941)
2024 – יוסי ואלד, מוזיקאי, מנצח ומלחין ישראלי (נולד ב-1935)
2025 – ב. מיכאל, סאטיריקן ופובליציסט ישראלי (נולד ב-1947)
18 בפברואר – 20 בפברואר
פברואר
לוח אירועים שנתי
ניקולאוס קופרניקוס
ספרמורט ניאזוב
טימור לנג
דנג שיאופינג
ערוץ לולי

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  ישראל ישראל פולין פולין
 קטגוריה:  פעוטות הגיל הרך
 תאריך השקה:  1 בספטמבר 2004
 בעלות:  קבוצת הופ!
 שפה:  עברית
 זמינות
 חבילה:  HOT • NEXT TV • yes  • STING+
 HOT:  אפיק 76 + VOD
 yes:  אפיק 95 (דרך +yes ו-STING+) + SVOD
 
 http://luli.tv
סמליל הערוץ הקודם, בשימוש מ-2004 ועד ל-2025
ערוץ "לוּלי" הוא ערוץ טלוויזיה לגיל הרך (מבית היוצר של ערוץ "הופ!") המיועד לגילאי 0–3.
הערוץ משודר באפיק 76 ב-HOT וב-NEXT TV, ב-+yes וב-STING+  באפיק 95
היסטוריה

ערוץ "לוּלי" החל את שידוריו ב-2004 ופותח בהתייעצות עם פסיכולוגים, אנשי חינוך ומומחים להתפתחות הילד. תוכניות הערוץ מציגות לפעוטות אותיות, מספרים, אומנות, מוזיקה, תנועה, צבעים, צורות, חיות, כלי נגינה, פירות, ירקות וכלי תחבורה.
ב-2010 נמכר ערוץ "לוּלי" לחברת התקשורת הפולנית Orange ברשת IPTV ומאז משודר בדיבוב מלא לפולנית. פעם הערוץ שודר בשפות ערבית, אנגלית, ספרדית, טורקית, רומנית (השפה שגם הייתה בערוץ "הופ!") ושני ספיישלים ברוסית והם נקראו תחת השם "Luil TV".
הערוץ הטורקי של לולי הוא הערוץ היחיד (לצד הערוץ הישראלי) ששידר תוכניות רכש מבניהם נמנים: וויבולו, רה רי האריה, צ'ארלי דוב קטן, טין טן וכדומה.
הלוגו והדמות של הם אפרוח ששמו כשם הערוץ.
סביב הדמות יצאה סדרת בובות, ספרים ומוצרים נוספים.
את שיר הערוץ ביצעה ליאורה שלזינגר שאומרת את המשפט "לוּלי" במעברוני הערוץ, והופיעה גם בסדרות "רגע של חיבוק", "דברים שלולי אוהב" ודיבבה גם בסדרה "כדוריקים" ועוד מלא סדרות.
בערוץ הזה ישדר שירים קלטות וידאו וdvd לילדים שודרו שירים בקלטות ילדים
שודרו שירים מסרטי "הד ארצי" כגון:
"חיות בפזמון של דוד ושרון"
"הפיציקט של רינת"
"מצילים את מקהילת הלוטם"
"טיף וטף" (מ"טיף וטף לטף" ו"טיף וטף 2" בלבד)
"מחסן/גינת השטוזים של דתיה"
"אמא משחקושקוש"
"חלב ודבש"
"נשיבוק"
"מפתחות הקסם של דידי"
ועוד.
החומרים מבית "קלסיקלטת" שמהם שודרו שירים, מקורם בעיקר ביצירות:
"עץ השירים"
"100 שירים ראשונים"
"מי שטוב לו ושמח כף ימחא" (שירי משחק של דתיה בן-דור)
"סבתא בישלה דייסה" (100 שירי משחק ראשונים)
"דיג דיג דוג - שלוש, ארבע, לעבודה!" מותק התאומות התחלפו
"בלי חיתולים"
"אליעזר והגזר"
"כספיון"
"הפיל שרצה להיות הכי"
ועוד.
החומרים מבית MCI שמהם שודרו שירים הם:
"שירים קטנים"
"דיג דיג דוג"
"הולכים לגן"
"גוזל שלי"
"פים פם פה" (וגם מתוך "פים פם פה בארמון הקסמים")
"פיית הקסם"
"גמדי הלילה"
ועוד.
הסדרה "רגע של חיבוק" הופצה על ידי MCI (מאוחר יותר על ידי "פליי רקורדס") בקלטות וידאו וב-DVD, וסדרות הערוץ הופצו ב-DVD בהפצת "קלסיקלטת" ו"פליי רקורדס".
ערוץ "לולי" שיתף פעולה עם הסופרת מיריק שניר ושודרו בערוץ סיפורים של הסופרת בשלוש סדרות:
"סיפור": סדרה ובה כל הסיפורים של מיריק שניר מסדרת הספרייה הקטנה שלי בקולו של דורי בן זאב.
"סיפורים שלולי אוהב": סדרה ובה כל הסיפורים של מיריק שניר בכיכובו של לולי על רקע של איורים של המאיירים הבאים: אליאור שניר, דנה נחום, מיכל פרנקל, סופי עדן, רוני בסיק ושירה אבני.
ערוץ "לולי" שידר גם סדרה ובה מיריק שניר מספרת על הספרים שכתבה.
היסטוריה > תוכניות טלוויזיה ששודרו או משודרות בערוץ (כולל גם דוגמה לשם מדינה ודגל) (התוכנית כתובה רק פעם אחת)

לערוץ לולי ישנן המון תוכניות טלוויזיה שמקורם בארצות שונות (כגון: בריטניה, אירלנד, ארצות הברית, צרפת וישראל). להלן רשימה של תוכניות טלוויזיה לפי יבשת.
היסטוריה > אסיה

ארנבי שובבי (סינגפור סינגפור)
משפחת קוקוריקו (דרום קוריאה דרום קוריאה)
קמי (דרום קוריאה דרום קוריאה)
קוף אחרי בן אדם (ישראל ישראל)
צמד חמד (קטר (מדינה) קטר)
טוטיטו (ישראל ישראל)
טוטו, דפנה ודוק (הודו הודו)
כדוריקים (רוסיה רוסיה)
מנור (הונג קונג הונג קונג)
תוכניות המקור של ערוץ לולי (ישראל ישראל) כמו: רגע של חיבוק, עץ השירים, דיג דיג דוג - שלוש, ארבע, לעבודה!, מותק התאומות התחלפו ספר הצבעים, ספר הצורות, בולי בלבולי, קוקו הארנב, טוק טוק ותותי, מי מה מו תנועה וצליל, גרגירי הקסם, בשתי ידיים, חפצים מתלוצצים, חברים בכף היד, אני סופר, גלגולון, בוטי ורובוטי, דו רה מי דו רה מה, שירי משחק, בבקתה של סבתא ננה, ניפי, המשחקייה של פיצי, פיצי פוגש חיות, החידה של ליאור מה שייך?, בונים מבלונים, אני אוהב חיות, נוף וטבע, הצבעים של קשת, רכבת החידות, נצנוצים, לילה לי, מדף אל דף, הנה הצלחתי, דביבוני בונבוני, מוריה-יה, מגלים צלילים עם לולי, משחקים על בטוח
היסטוריה > אפריקה

קאיו (דרום אפריקה דרום אפריקה) (עונה 5)
היסטוריה > אירופה

טלטאביז (בריטניה בריטניה)
הגן הקסום... (בריטניה בריטניה)
צ'ארלי דוב קטן (בריטניה בריטניה)
משחקים עם בני (גרמניה גרמניה)
מה מה (הולנד הולנד)
מיילו (איטליה איטליה)
וויבולו (בריטניה בריטניה)
פינוקי (בריטניה בריטניה)
מיני טף (נורווגיה נורווגיה)
ילדי העננים (בריטניה בריטניה)
קרן ואור (בריטניה בריטניה)
אוזי בו! (צרפת צרפת)
בוטן וחברים (ווילס ווילס)
מוסטי (בלגיה בלגיה)
מיפי וחברים (הולנד הולנד)
קובידוביות (בריטניה בריטניה)
ררי האריה (בריטניה בריטניה)
טימי הטלה (בריטניה בריטניה)
נוקי וחברים (בלגיה בלגיה)
פוקויו (ספרד ספרד)
לומדים עם טימי הטלה (בריטניה בריטניה)
משחק הזיכרון של טל וגל (ספרד ספרד)
ארנבונים אמיצים (אוקראינה אוקראינה)
שמוף (בריטניה בריטניה)
שעון העכברונים (סקוטלנד סקוטלנד)
צבעבלוקס (בריטניה בריטניה)
שכונת השעשועים (אירלנד אירלנד)
זומזומים (צרפת צרפת)
חבורת אבאדס (אירלנד אירלנד)
אי הפאפינים (אירלנד אירלנד)
אוקי (בלגיה בלגיה)
נחשו מה? (צרפת צרפת)
בינג (בריטניה בריטניה)
דאגי (בריטניה בריטניה)
גולי גלו לי (פולין פולין)
גיגלבאג (פינלנד פינלנד)
רז וברווז (בריטניה בריטניה)
מישמיש העכביש (בריטניה בריטניה)
מייסי (בריטניה בריטניה)
רני רן הסקרן (בריטניה בריטניה)
אמא ואני (בריטניה בריטניה)
הסדרות של צ'רלי (צרפת צרפת)
השלישייה השובבה (ספרד ספרד)
פפה פיג (בריטניה בריטניה)
דובים ונהנים (בריטניה בריטניה)
היסטוריה > אמריקה

טיגי הטיגריס (ארצות הברית ארצות הברית)
לוטי דוטי מיני (ברזיל ברזיל)
טימבלו
משי וצמר (קנדה קנדה)
טיגה וטוגה (קנדה קנדה)
גורגורים (קנדה קנדה)
טין טן (ארגנטינה ארגנטינה)
תפודים קטנים (ארצות הברית ארצות הברית)
פינת הציפורים (ארצות הברית ארצות הברית)
יו גאבה גאבה! (ארצות הברית ארצות הברית)
פיג'ממה (ארצות הברית ארצות הברית)
קוגומלון (ארצות הברית ארצות הברית)
היסטוריה > אוקיאנה

הג'לונים (אוסטרליה אוסטרליה)
הגן הקסום - לילה זונק (אוסטרליה אוסטרליה)
שיר וחברים הרתפקאות חווים (אוסטרליה אוסטרליה)
רצועות הערוץ

לוליפיץ: רצועה המשודרת כיום לפנות בוקר ובצהריים וכוללת סדרות טלוויזיה לילדים קטנים ממש כגון: פנדה לב,
רגע של חיבוק
טיק טק.
שלום לחיתול: רצועה שמשודרת כל פעם כדי להגיד לילדים בגיל הרך להפירד מהחיתול עם פרקים מתוכניות טלוויזיה שונות כגון: השליישיה השובבה, בינג וטיגי הטיגריס
הערות שוליים

↑  ערוצי לולי בשפות השונות, באתר www.youtube.com
היסטוריה של יפן

הטריטוריה הנוכחית של יפן מיושבת ככל הנראה עוד מסביבות 30,000 לפני הספירה, בתקופה בה נוצרו כלי האבנים הקדומים ביותר שנמצאו עד היום ביפן.
תחילת יפן > תקופת ג'וֹמוֹן

מקורותיה ההיסטוריים של התרבות היפנית לוטים בערפל, ומקורם באגדות במרוצת השנים. לפי המסורת, ה-11 בפברואר 660 לפנה"ס, הוא התאריך הרשמי (לפי ספירת הנוצרים) שבו נוסדה יפן על ידי הקיסר גִ'ימוּ טֶנוֹ. התאריך מופיע בגרסאות הקדומות ביותר של תיעוד היסטורי ביפן בתעודות שנכתבו בין המאה ה-6 למאה ה-8, לאחר אימוץ הכתב הסיני על ידי היפנים. זהו תיעוד ממקור ראשון, אך עם זאת הוא נעשה יותר מ-1,000 שנה לאחר התרחשותם, כביכול, של האירועים המתוארים בו. התקופה בה נכתבו התעודות הללו, הייתה תקופה של מלחמות בין מספר שליטים מקומיים ששלטו בחלקיה השונים של המדינה ותבעו לעצמם את תפקיד קיסר הארץ כולה, שהוחזק על ידי המשפחה הקיסרית ששלטה על חלק נכבד מן הארץ. במטרה ליצור לגיטימציה לאחזקתה של המשפחה הקיסרית השלטת, יצרו וליקטו תומכי הקיסר אסופת שירים וסיפורי אגדה, אשר מתארים את התגלגלות האלוהות מאלת השמש אמטראסו (אשר נחשבת עד לימינו לבכירה באלי הפנתיאון של דת השינטו, הדת המקורית של יפן), דרך נכדהּ ניניג'י ועד לקיסר המייסד, ג'ימו טנו, שהיה לטענת המיתוסים הללו מייסדה של השושלת הקיסרית השלטת. שושלת זו, אשר כתבה את ההיסטוריה הקדומה של יפן, היא אותה שושלת עליה נמנים קיסרי יפן של ימינו. תעמולה מהסוג שבו השתמשה המשפחה הקיסרית באלף הראשון לפנה"ס, חוותה תחייה מחודשת במאה ה-19 והיוותה את עמוד התווך לאידאולוגיה הלאומנית הקיצונית של יפן באותה התקופה (אידאולוגיה אשר נקראה קוֹקוּטַאי).
מקורות היסטוריים הנחשבים לאמינים יותר הם המקורות הסיניים, אשר מתארים ארץ בשם "ווא" אשר נשלטה על ידי משפחות שבטיות שהאמינו במוצאן האלוהי. מחקרים אנתרופולוגיים של העת האחרונה גורסים כי ערש התרבות היפנית טמון במתיישבים אשר הגיעו ליפן מסיביר דרך קוריאה או מאיי פולינזיה לפני עשרות ואולי אף מאות אלפי שנים. את שמה קיבלה תקופת ג'ומון (=חבל) משמם של כלי החרס הייחודיים שנוצרו באותה העת עליהם נותרו סימני החבלים שהיו כרוכים סביבם ומאפיינים תקופה זו. קריאת תקופות היסטוריות על שמם של ממצאים ארכאולוגיים ביפן היא נוהג מקובל החוזר גם בתקופות הבאות בהיסטוריה שלה.
תחילת יפן > תקופת יאיואי

תקופת יאיואי היא התקופה המגשרת בין יפן הפרהיסטורית, האפופה בערפל האגדי, לבין יפן ההיסטורית, המוגדרת כישות היסטורית ספציפית. תקופת יאיואי קרויה על שם אזור מסוים בטוקיו שנחשף על ידי ארכאולוגים ושויך לתקופה. לגבי הגדרת זמן תחילתה של תקופת יאיואי מתנהל ויכוח בקרב חוקרי התרבות היפנית. יש הטוענים כי תחילת התקופה מסומנת בתחילת גידול האורז בבריכות (טכניקה שהובאה מאסיה היבשתית), אחרים טוענים ששינוי בסגנון הקדרות שנבע מהתפתחות טכנולוגית שחלה באותה תקופה, היה זה שבישר את העידן החדש. גרסה אחרת טוענת כי תרבויות ג'ומון ויאיואי התקיימו בחפיפה לאורך זמן מה ושלא היה ביניהן כל קשר. רוב החוקרים מסכימים שתרבות יאיואי התקיימה ביפן בין שנת 300 לפנה"ס לשנת 250 אך יש כאלה הגורסים שהסממנים שמאפיינים את התרבות הופיעו כבר בתחילת האלף הראשון לפני הספירה.
התיעוד הסיני העתיק המזכיר את קיומה של יפן (ממלכת "ווא"), נכתב בשנת 257 (סוף תקופת יאיואי) ומתאר את הממלכה השכנה כממלכה פרימיטיבית הנשלטת בידי שבטים שנלחמים זה בזה. קשה למצוא בתיאור הסיני (תיאור שנמצא אמין בעיני רוב החוקרים) את הממלכה בת 800 השנים שמתוארת במיתוסים היפניים, אך ללא ספק, תקופת יאיואי, על אף המסתורין ההיסטורי שרובץ עליה, הייתה תקופה של פיתוחים טכנולוגיים ותרבותיים שהביאו לעולם את יפן אשר שורשיה ממשיכים להתקיים עד ימינו.
יפן העתיקה > תקופת קופון

תקופת קוֹפוּן, הידועה גם כתקופת יאמטו כשמה של השושלת הקיסרית ששלטה באותו הזמן, הייתה התקופה הראשונה בהיסטוריה העתיקה של יפן, ובה מוגדרת יפן לראשונה כישות מבוססת ועצמאית. את תקופת קופון, שקיבלה את שמה משמו של סוג מסוים של תלי קבורה שהיו נפוצים ביפן של אותה עת, ניתן לחלק לשתי תקופות עיקריות: תקופת קופון המוקדמת והמאוחרת (תקופת אסוקה).
יפן העתיקה > תקופת קופון > תקופת קופון המוקדמת

תרבות הקופון (250-538) קיבלה את שמה ממבני קבורה, בשל הקשר המהותי בין עיסוקי החיים והמוות שאפיינו אותה. רוב הממצאים הארכאולוגיים, השופכים אור על התקופה, נמצאו קבורים יחד עם בעליהם. במהלך תקופה זו, התפתחה ביפן חברה בעלת מבנה מעמדי מובהק, אשר התבססה על ערכים צבאיים. חיילי החברה אומנו בטכניקות צבאיות מתקדמות אשר הובאו מאסיה, וצוידו בכלי נשק עדכניים, כמו שריונות וחרבות. קשרי התרבות עם היבשת היו אינטנסיביים, והעדויות לכך באות לידי ביטוי בזהויות אשר נתגלו בממצאים ארכאולוגיים מאותה תקופה ביפן ובקוריאה. אבן דרך היסטורית חשובה מתקופת קופון היא אימוצו הרשמי של הכתב הסיני בשנת 405 לערך.
יפן העתיקה > תקופת קופון > תקופת אסוקה

תקופת אסוקה (538-710) החלה עם הגעת הבודהיזם ליפן. הגעתו הביאה לשינויים מהותיים בשלטון בית המלוכה של שושלת יאמטו, באומנות היפנית ובמבנה החברתי. התקופה התאפיינה ביבוא תרבותי בולט מסין, ובקשרים הדוקים עם שושלת טאנג השלטת במעצמה הסמוכה, אשר נמשכו לאורך שנים רבות. במהלך תקופת אסוקה, התפתחה לראשונה התופעה שבה הקיסר המכהן אינו השליט בפועל. הקיסר שימש דמות סמלית בלבד. בעוד השליטים האמיתיים היו השוגונים, מצביאים ששלטו במדינה בכוח הזרוע, ועוצרים שמונו על ידי הקיסר, כמו גם אצילי חצר בעלי מעמד נחות.
יפן העתיקה > תקופת נארה

תקופת נארה (710-784), קרויה על שם העיר נארה שהפכה לבירת הקיסרות. בתקופה זו, הייתה מרבית החברה היפנית עובדת אדמה בכפרים קטנים ברחבי הארץ, והדת השלטת הייתה שינטו. בקרב האצילים באותה התקופה, ניכרה השפעה עמוקה של תרבות סינית: הבירה נארה תוכננה כהעתק של הבירה הסינית צ'אנג-אן (שיאן), האותיות הסיניות (נקראות קאנג'י ביפן) היו בשימוש נרחב, ומרבית האצילים אימצו את הבודהיזם. בשנת 784 הועברה הבירה לנגאוקה, ועשר שנים מאוחר יותר לקיוטו.
יפן העתיקה > תקופת הייאן

תקופת הייאן הייתה התקופה האחרונה בתולדות יפן הקלאסית והיא נמשכה משנת העברת הבירה מנאגאוקה לקיוטו (794) ועד להתפלגות שחלה בקיסרות בשנת 1185. תקופת הייאן נחשבת לאחד השיאים התרבותיים בהיסטוריה היפנית, ובמהלכה פרחה האמנות, הכתיבה הספרותית והשירה. ההתפתחות התרבותית לא פסחה על הבודהיזם, שהלך והתפשט ביפן, התקדם מהבחינה הפילוסופית וביסס את מעמדו בחצר הקיסרית.
לאורך התקופה המשיכה להתקיים השושלת הקיסרית, אך השליטה בפועל הייתה בידי האצילים לבית פוג'יווארה שקרנם עלתה עוד בתקופת נארה. במהלך התקופה נוסד והתחזק מעמד הסמוראי, מעמד שהנמנים עליו השתלטו לבסוף על המדינה כולה והחלו בה את התקופה הפיאודלית.
יפן הפיאודלית

השיטה הפיאודלית ביפן כוננה על ידי מינאמוטו נו יוריטומו, השוגון הראשון ומייסד שוגונות קמקורה, בכך שהפך את מנהיגי שבטי הסמוראים לאדונים פיאודלים בשם דאימיו שהחליפו הלכה למעשה את אצילי החצר הקיסרית בקיוטו, והפך את הקיסר שוב לדמות סמלית ומנהיג דתי. התקופה הפיאודלית החלה במאה ה-12 ונמשכה ברצף עד למאה ה-19, אך היא מחולקת לשושלות:
יפן הפיאודלית > תקופת קמקורה

תקופת קמקורה (1333-1185) הייתה תקופה בהיסטוריה של יפן בה שלטו במדינה השוגונים לבית קמקורה. שלטונה של המשפחה החל רשמית בשנת 1192 על ידי השוגון ("מצביא ראשי") מינאמוטו נו יוריטומו, שהקים מטה צבאי בקמקורה (עיר ליד יוקוהאמה), מטה אשר התנהל במקביל לממשל האזרחי ברשות הקיסר, ואשר היווה את הרשות השולטת בפועל ביפן.
התקופה הגיעה לסיומה עם חורבן השוגונות והעיר קמקורה עקב מלחמות ירושה שהתפתחו בין יורשי השלטון. לאחר תקופת קמקורה, ניסה הקיסר גו-דאיגו להחזיר את השלטון לחצר הקיסרית, שאיפה שלא התממשה עקב התנגדות של מעמד הסמוראים, ששלט בפועל ביפן, לוותר על כוחו הפוליטי.
תקופת קמקורה נחשבת לתחילתם של ימי הביניים ביפן כמו גם לתחילתה של התקופה הפיאודלית במדינה, תקופות שנמשכו עד לרסטורציית מייג'י בשנת 1868.