stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סנדי בר

| --- | --- |

סנדי בר, 2007
 לידה:  5 באפריל 1976 (בת 48) תל אביב-יפו, ישראל 
 שם לידה:  סנדי ברנס 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 בן או בת זוג:  אקי אבני (2001–2008) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
סנדי בר (נולדה ב-5 באפריל 1976) היא דוגמנית, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בשם סנדי ברנס בתל אביב-יפו, לאב שעלה מלוב, ולאם צברית ממוצא מרוקאי. התגלתה לראשונה בשנת 1993 בגיל 17 על ידי הצלם עדי ברקן, אשר הפך לסוכן האישי שלה ומאוחר יותר גם לבן זוגה לזמן מה.
באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 התגייסה לצה"ל ואת שירותה עשתה במענ"א.
קריירה > בישראל

בר דגמנה במשך שנים למותגי אופנה ישראלים, בין היתר למותגים "קסטרו" ו"פלפל", בקמפיינים שכללו שלטי חוצות ענקיים, קטלוגים ופרסום ארצי נרחב. היא השתתפה בפרסומות למותגים "מילקי", ישראכרט, אירוקה, בירה "בלאק אנד וייט", אינטרנט בזק בינלאומי ועוד.
בעקבות ההצלחה הרבה לה זכתה, בשנת 1997 הוציאה לשווקים לוח שנה עם תמונותיה בשיתוף עם עדי ברקן אשר זכה לפופולריות רבה. בשנות התשעים, בעודה חיילת החלה את קריירת המשחק שלה.
בשנת 1996 שיחקה באופרת הסבון הישראלית "כסף קטלני". בשנים 1997–1999 כיכבה בסדרת הטלוויזיה הישראלית "זבנג!", המבוססת על ספרי הקומיקס זבנג! של אורי פינק, בה גילמה את דמותה של מאיה שליט, פאם פאטאל, דוגמנית ו"מלכת השכבה" הבלונדינית. בשנת 1998 השתתפה במחזמר "חסמבה", בו גילמה את דמותה של תמר היפה לצדו של השחקן אקי אבני, שגילם את דמותו של ירון זהבי מפקד חסמבה. בסוף שנות התשעים הייתה חלק מצוות ההנחיה של התוכנית "קיץ על החוף" בערוץ 2.
בשנת 2000 שיחקה בדרמה הישראלית "זינזאנה" של הבמאי חיים בוזגלו. באותה שנה השתתפה בפסטיגל והצטרפה לצוות מנחי ערוץ הילדים בו הנחתה עד 2001, והשתתפה במסגרת זו בסרטי הילדים "כובע קסמים", ו"ורק אני לא". ב-2002, בר חזרה מאמריקה לישראל על מנת להשתתף בסרטו של עמוס גיתאי "קדמה". בשנים 2004–2005 לדגמן בקמפיין לרשת משקפי השמש הישראלית "אירוקה" לצד הדוגמן דודי בלסר. ב-2007 השתתפה בפרסומת לטלפון סלולרי של חברת פלאפון ושנה לאחר מכן השתתפה בפרסומת למעדן החלב "מילקי" ביחד עם אקי אבני.
בשנת 2009 שיחקה בפרק האחרון של העונה השביעית של קומדיית המצבים הישראלית "החיים זה לא הכל". שנה לאחר מכן גילמה את איריס בסדרת הדרמה הישראלית "חטופים" ושנה מאוחר יותר נבחרה לשמש כפרזנטורית של רשת האופנה "הוניגמן".
בשנת 2016 השתתפה בסדרה "מסובך" לצד רן שריג שכתב ושיחק, בערוץ 10. באותה שנה השתתפה בסרטה של הגר בן-אשר "הפורצת".
בשנת 2022 השתתפה בעונה השמינית של "רוקדים עם כוכבים" בקשת 12 והודחה השמינית. בשנה זו נבחרה להיות הפרזנטורית החדשה של רשת מלונות דן
בשנת 2024 השתתפה במחזמר "מותק, התאומות התחלפו".
קריירה > בארצות הברית

בשנת 2001 ירדה מהארץ, ועברה להתגורר בלוס אנג'לס, ארצות הברית עם בעלה הטרי אקי אבני, במטרה לפתח קריירת משחק בארצות הברית במקביל לקריירה שלהם בישראל.
ב-2006 השתתפה בתפקיד ראשי בסרט הרומנטי "Sea of Dreams" שצולם בארצות הברית ובמקסיקו. הסרט מספר על חייה של נערה בכפר דייגים מקסיקני, אותה מגלמת בר.
בשנת 2007 הופיעה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה האמריקנית "היחידה".
חיים אישיים

ב-2001 נישאה לשחקן אקי אבני. בנובמבר 2004 נולד בנם בלוס אנג'לס. בשנת 2008 חזרו בני הזוג לישראל, וזמן קצר לאחר מכן התגרשו.
מתגוררת בשכונת נוף ים שבהרצליה.
הערות שוליים

↑  הקמפיין החדש של סנדי בר: חופשה בשנות ה-60, באתר ynet, 10 במאי 2022
↑  רז שכניק,"החלטנו להיפרד, וזה אומר הכל","ידיעות אחרונות", 23 בספטמבר 2008
↑  סנדי בר מול המראה: "אוהבת את הגיל ואת השינויים שהוא מביא", באתר ynet, 4 באפריל 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428635705171  GND: 1179210247  LCCN: no2005008848  VIAF: 2192161   WorldCat (עם VIAF): 2192161
ישיבת ההסדר קריית שמונה

| --- | --- |


חזית מבנה הישיבה
 ישיבת הסדר
 השתייכות:  ישיבות הסדר   ציונות דתית
 תקופת הפעילות:  א' באלול ה'תשל"ז,  15 באוגוסט 1977 – הווה
 מייסדים:  הרב צפניה דרורי   הרב משה צבי נריה   הרב חיים ענזי   הרב אפרים שחור
 בעלי תפקידים
 מנהל:  אליאב סמואל
 ראש ישיבת ההסדר:  הרב צפניה דרורי   הרב ישראל שאול קירשטיין הרב אריאל ברקאי
 תלמידים
 :  200
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  33°12′49″N 35°33′57″E﻿ / ﻿33.213522°N 35.565866°E﻿ / 33.213522; 35.565866
 www.yk8.org.il
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) ישיבת ההסדר קריית שמונה (למפת אצבע הגליל רגילה) ישיבת ההסדר קריית שמונה (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת ההסדר קריית שמונה (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת ההסדר קריית שמונה 
ישיבת ההסדר קריית שמונה היא ישיבת הסדר בעיר קריית שמונה המונה כ-220 תלמידים. היא נוסדה בשנת 1977 על ידי הרב צפניה דרורי.
היסטוריה

הרבנים צפניה דרורי וחיים ענזי החלו בהקמת הישיבה בא' באלול ה'תשל"ז, 15 באוגוסט 1977, בעידודו של הרב צבי יהודה הכהן קוק. מטרת ההקמה הייתה חיזוק העיר שספגה באותה עת מטחי קטיושות וחדירות מחבלים. האישורים להקמת הישיבה התקבלו בסיועם של חבר הכנסת יוסי שריד, לימים יושב ראש מרצ, שגר באותה תקופה בקריית שמונה, ושל שר הביטחון שמעון פרס. לימים התחרט שריד על שעזר להקים את הישיבה, וכתב: "כל רעיון ההסדר היה מיקח טעות."
בשנת ה'תש"ם (1980) הצטרף לישיבה הרב ישראל שאול קירשטיין ולאחר פטירתו של הרב אפרים שחור בשנת תשמ"ג, כיהן כראש ישיבה עם הרב דרורי.
בהיותה ישיבת הסדר, משרתים תלמידיה שירות מוארך אשר כולל שנה וחצי ישיבה ועוד שנה וחצי בצבא ועוד שנתיים ישיבה, סך הכל שירות של חמש שנים. תלמידי הישיבה משרתים בעיקר ביחידות קרביות. במהלך מלחמת לבנון הראשונה נפלו שישה מתלמידי הישיבה בקרבות שריון בלבנון.
במהלך מלחמת לבנון השנייה, המשיכו תלמידי הישיבה ללמוד בקריית שמונה, תוך כדי סיוע למערך הרווחה בעיר שכלל חלוקת מזון, מצרכים ופעילות לילדים.
רבים מבוגרי הישיבה נשארו לגור בקריית שמונה לאחר תום לימודיהם והקימו את "הקהילה הצעירה" בעיר.
בשנת תשע"ט מונה הרב אריאל ברקאי לראש הישיבה, והצטרף אל הרב צפניה דרורי והרב ישראל קירשטיין בהנהגת הישיבה.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, נאלצה הישיבה להתפנות יחד עם כל תושבי האזור בעקבות המצב הביטחוני בגבול. הישיבה קבעה את מקומה באופן זמני בישיבת נחלים. עם תחילת הפסקת האש בין ישראל ללבנון חזרה הישיבה לקריית שמונה.
פעילויות הישיבה > פרויקט אימוץ ילדי קריית שמונה והאזור

ילדי האזור (מהקיבוצים, המושבים וקרית שמונה) מגיעים אל הישיבה כדי ללמוד ולהתכונן לקראת בר המצווה. ההכנה הכוללת ידע כללי ביהדות וקריאת קטע מפרשת הבר מצווה מועברת על ידי בחורי הישיבה. לאחר תום ההכנה מתקיים בישיבה טקס העלייה לתורה.
תלמידי הישיבה לוקחים חלק פעיל מפרויקט פר"ח וחונכים את בני הנוער והילדים בביתם או בישיבה.
במסגרת שיתוף פעולה בין עמותת 'קו לחיים' לישיבת ההסדר התלמידים מאמצים ילדים בעלי צרכים מיוחדים ונכויות ומשמשים להם כאחים וחברים.
פעילויות הישיבה > גמילות חסדים

תלמידי הישיבה מתנדבים ומסייעים במסגרת ארגון קו לחיים לילדים ומבוגרים החולים במחלות שונות.
בישיבה פועל גמ"ח מצרכי מזון אשר מחלק חבילות מזון לאנשים נזקקים בעיר. הגמ"ח נקרא על שמו של אבישי שינדלר בוגר הישיבה שנהרג בפיגוע.
הישיבה מפעילה קרן לסיוע לאנשים נזקקים הנמצאים במצב כלכלי קשה ובנסיבות קשות.
פעילויות הישיבה > פעילות תורנית

צוות רבני הישיבה מעביר שיעורים באופן קבוע בבתי הכנסת בעיר ובבתי התושבים. בין היתר מועברים 3 שיעורי דף יומי, וכן שיעורים בתנ"ך ואמונה.
מדי שנה נוסעים חלק מתלמידי הישיבה לקיים מניינים ביום כיפור בקיבוצים בכל אזור אצבע הגליל.
תלמידי הישיבה לומדים פעמיים בשבוע לימוד מונחה עם נערים מהעיר.
הישיבה מפעילה "מכון קודש" המספק שירותים לבדיקת מזוזות, תפילין וספרי תורה, וכן אספקת צורכי דת אלו במיטב ההידורים.
תלמידי הישיבה משדרים מדי שבוע תוכנית מסורת ברדיו האזורי 'קול הגליל העליון'.
מוסדות הישיבה

בישיבה פועל מכון להכשרת מורים בשיתוף עם משרד החינוך ומכללת שאנן, והוא מעניק לבוגריו תעודת הוראה ותואר אקדמי .B.Ed.
פרסים

הישיבה זכתה במספר פרסים על פעילותה הקהילתית והחינוכית.
פרס ישראל (יחד עם כל ישיבות ההסדר)
מגן שר הבריאות למתנדבים מצטיינים - תשס"א
פרס החינוך הדתי - תשס"ב
פרס שר הרווחה על הצטיינות בפעילות למען הקהילה - תשס"ד
מבוגרי הישיבה

הרב יחזקאל רפאלי (מחזור א') – ראש הישיבה התיכונית אביר יעקב בנהריה.
הרב מאיר כהנא – אב בית דין בבית הדין הרבני האזורי באשקלון ומועמד הציונות הדתית לתפקיד הרב הראשי לישראל.
אל"ם הרב חיים וייסברג – רמ"ח הרבנות הצבאית.
אורי אורבך (מחזור ב') – עיתונאי, סאטיריקן, שר וחבר הכנסת מטעם מפלגת הבית היהודי.
שי (מחזור ט') ושלומי (מחזור כ"א) צ'רקה – קומיקסאים, מאיירים.
מתן צור, יאיר יעקבי ונדב נוה – שלושה מתוך ארבעת חברי אנדרדוס.
מלאכי לוינגר – לשעבר ראש מועצת קריית ארבע-חברון.
יהושע מור יוסף – לשעבר דובר מועצת יש"ע ומנהל רדיו גלי ישראל.
העיתונאים שלמה פיוטרקובסקי ויאיר קראוס.
אביהוא שטראוס – מנכ"ל אחרי.
דורון ביינהרון – לשעבר יועץ השר נפתלי בנט.
יהודה לוינגר – עורך באתר "ICE" ולשעבר עורך מגזין וכתב משפט באתר סרוגים.
ד"ר יובל ריבלין – ד"ר להיסטוריה וקולנוע, מורה בבית הספר תיכון הימלפרב וכותב טור שבועי בישראל היום.
הערות שוליים

↑  יהושע שם-טוב,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'‏יוסי שריד: "מתחרט שעזרתי ל´הסדר´", באתר כיכר השבת, 22 בדצמבר 2009.
↑  הארץ,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'יוסי שריד - הגולם מתפרע, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2009.
↑  ישראל מושקוביץ,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'שבעה חברים לא שבו מהקרב: החברים לנשק הנציחו את זכרם בספר תורה, באתר ynet, 2 בספטמבר 2022
↑  עפרה לקס, מלחמת האזרחים, באתר ערוץ 7, 20 ביולי 2006
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"' גדעון דוקוב,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'‏העברת המקל: "יש עניין בזקנה, אבל יש עניין גם בגמישות ובצעירות", בעיתון מקור ראשון, 16 בנובמבר 2021
↑  דביר עמר, ישיבת ההסדר קריית שמונה: הרוב במלחמה, השאר לומדים ועובדים בשדות, באתר ערוץ 7, 15 בנובמבר 2023
↑  חזקי ברוך, סמוטריץ' על תקיפת חיל האוויר: "הלילה נעשו דברים יפים בתימן, הם ירגישו עוד את נחת זרועינו", באתר ערוץ 7
↑  פרויקט בר מצווה – ישיבת קרית שמונה
↑  גמ"ח אבי-שי – ישיבת קרית שמונה
↑  "הקב"ה נתן לו במתנה כישרון נדיר": מועמד הציונות הדתית לרבנות הראשית הרב מאיר כהנא | פרופיל, באתר מקור ראשון, ‏2023-06-05
↑  יוסף ארנפלד, עניין אישי והפעם עם אל"מ הרב חיים וייסברג, באתר ערוץ 7, 1 בפברואר 2024
↑  ישיבה בשלייקס: נמשך המיזם לזכרו של אורי אורבך, באתר ערוץ 7, 14 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299872405171  MusicBrainz: a368c261-86e6-47a2-b1f2-e77531385426
עדי עזרוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בנובמבר 1978 (בת 46) הרצליה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 עיסוק:  מפיקה, שחקנית, מנחה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  בית הספר למשחק סטלה אדלר 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
עדי עזרוני (נולדה ב-16 בנובמבר 1978) היא מפיקה, שחקנית, מנחה ודוגמנית עבר ישראלית. כיום, היא שותפה בחברה להפקת סרטים עצמאיים בארצות הברית, ולפני כן מונתה לראש מחלקת הסרטים הבין-לאומית של קשת אינטרנשיונל.
ביוגרפיה

נולדה וגדלה בהרצליה, הבכורה משני ילדים. אביה היה סמנכ"ל התעשייה האווירית (תע"א) ואמה יועצת ארגונית. כשהייתה בבית ספר יסודי התגוררו במשך כמה שנים גם בארצות הברית, עקב עבודתו של אביה. לאחר מכן, שבו להתגורר בהרצליה. בצופים הייתה מדריכה ורשג"דית. בצה"ל שירתה בחיל הרפואה, בתור מדריכה בקורס חובשים.
יש לה תואר ראשון בפסיכולוגיה ומדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב, שם אף רצה בבחירות לאגודת הסטודנטים. למדה גם לימודי ניו מדיה בניו סקול שבניו יורק. ב-2004 למדה משחק בבית ספר לאמנויות הבמה "סטלה אדלר" שבניו יורק.
חיים אישיים

ב-2009 עזרוני נישאה למאט שומאן, תאורן קולנוע אמריקאי-נוצרי. מאז 2004 היא מתגוררת לסירוגין בישראל ובארצות הברית. שתי בנותיה נולדו בכפר סבא ב-2013, וב-2017.
הערות שוליים

1 2  עסקים ואמנות על-פי עדי עזרוני, באתר ynet, 3 בינואר 2013
↑  תמי שמש-כקריץ,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'הטריף אותי העיסוק במה שחושבים עלי, באתר nrg‏, 8 בינואר 2001
↑  גבי בר-חיים,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'עדי עזרוני: "אני כבר לא הטאלנט", באתר nrg‏, 10 במרץ 2010
1 2  הוציאו נגדי צו מעצר בקמבודיה, הפכתי שבויה, באתר גלובס, 3 בפברואר 2015
↑   אני לא כזה: מצה, נקניק, גבינה צהובה, סרטון  באתר יוטיוב
↑  ynet,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'אלשרד משקיעה 5 מיליון שקל בהחדרת המותג FILA, באתר ynet, 17 במרץ 2002
↑  רוגל אלפר,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'אל תנסו את זה בבית, באתר הארץ, 17 ביוני 2001
↑  אני עושה משהו שאני נמשכת אליו, באתר סלונה
↑  שמוליק דובדבני,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'שנה א' בתסריטאות, באתר ynet, 25 בדצמבר 2007
1 2  דיבור ישיר, באתר mako
↑  Adi Ezroni | עדי עזרוני, באתר לבנה חכים – ייצוג וליהוק אמנים
1 2  תמי שמש-קריץ,'"`UNIQ--nowiki-00000011-QINU`"'חיה בעוצמות גבוהות: עדי עזרוני חושבת בגדול, באתר nrg‏, 12 באוקטובר 2012
1 2  הפרק החדש בחיה של עדי עזרוני, באתר ‏מאקו‏, 17 בדצמבר 2012
↑  רן בוקר,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'עדי עזרוני ילדה בת בכורה, באתר ynet, 6 במרץ 2013
↑  ערן סויסה,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'סופ"ש חגיגי בביצה, באתר ישראל היום, 11 בפברואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5862398  GND: 1066495734  ISNI: 0000 0001 0519 6768  LCCN: no2010125286  NLK: KAC2020N4869  SUDOC: 169878287  VIAF: 157526256   WorldCat (עם VIAF): 157526256
דנה פרנס

| --- | --- |

 לידה:  28 במאי 1972 (בת 52)
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  1993–2012 (כ־19 שנים)
 עיסוק:  שחקנית, וכוריאוגרפית
 פרופיל ב-IMDb
 
דנה פרנס (נולדה ב-28 במאי 1972) היא שחקנית עבר, וכוריאוגרפית ישראלית.
ביוגרפיה

פרנס היא בוגרת בית הספר T. Schreiber Studio שבניו יורק וגם בוגרת בית הספר למחול של בת דור, והייתה חלק מלהקת המחול בת-שבע. פרנס היא ביתה של השחקנית והזמרת נירה רבינוביץ'.
קריירה

ב-1999 הייתה הכוריאוגרפית של קלטת הילדים "הכבש השישה עשר" שכיכבו בה מנחי ערוץ הילדים.
ב-2000 ביימה וכתבה את המילים של שיר הנושא של קלטת הילדים "דוד פומפה". שיחקה בסדרת הטלוויזיה "היעלמות" גילמה את מאיה.
ב-2001 הייתה הכוריאוגרפית של סרט הטלוויזיה "ורק אני לא" ששודר בערוץ הילדים. באותה השנה שיחקה בטלנובלה של ערוץ ויוה "לגעת באושר" גילמה את ג'ני, חברתו של אורי עזבה אותו בשביל מישהו אחר שאיתו התחתנה. אחרי שהתגרשה, חזרה לחייו בהמשך היא התחילה לצאת עם אחיו זיו, שעזב אותה בשביל לחזור ללבנה. בנוסף באותה השנה הופיעה בתפקיד עצמה בתוכנית הילדים "הקיטנה של הופ" ששודרה בערוץ הופ!. כמו כן באותה השנה גילמה את קרן בסרט "שישה מיליון רסיסים".
ב-2002 גילמה את מיכאלה בסרט "השיבה מהודו". באותה השנה גם השתתפה בסרט "חצוצרה בואדי" שיחקה את שירלי. בנוסף באותה השנה גם שיחקה את רוית בסרט "איש הלטאה".
ב-2004 שיחקה בעונה השישית של הסדרה הקומית "שמש" ששודרה בערוץ 2 גילמה את צילה, פקידה בעירייה קרה ולא נחמדה בהמשך היא וטנצר מתאהבים והם מתחתנים. באותה השנה גם שיחקה בסרט "הבשורה על פי אלוהים" בתפקיד ז'אן ד'ארק.
ב-2005 גילמה את רינה בסדרת דרמת הנוער "חיי כלב" ששודרה בערוץ הילדים, בנוסף הופיעה בתפקיד עצמה בתוכנית לגיל הרך "המשחקייה של פיצי" ששודרה בערוץ לולי.
ב-2008 התארחה בעונה הראשונה של הסדרה הקומית "רמזור" בתפקיד קונה במוזיאון. באותה השנה שיחקה בסדרת הטלוויזיה "חקירה פנימית" שיחקה את הילי.
ב-2010 הייתה שופטת בעונה החמישית של תוכנית הריאלטי "רוקדים עם כוכבים" ששודרה בערוץ 2.
ב-2011 ערכה את סדרת הטלוויזיה "באמצע החיים".
ב-2012 הופיעה בסדרת הדרמה "חטופים" ששודרה בערוץ 2 שיחקה בתפקיד מדריכת יוגה.
פרנס השתתפה במופעי הריקוד "תזוזה יחסית" (1993), "אפרקדן" (1993), "קאואלקד" (1994), ו"וידאו-דאנס" (1994). בנוסף שיחקה בהצגות "כריש פטיש" (1999), "לב טוב" (1999), ו"תיבת נח" (2002).
חיים אישיים

פרנס נשואה ליואב רז, המשמש כעורך אונליין ואחיו של עודד רז, ואם ל-3 בנות. כיום פרנס היא אחות סיעודית בבית חולים איכולוב.
הערות שוליים

1 2  נחום מוכיח, חשופה לפרנסתה, באתר ynet, 20 בנובמבר 2002
1 2 3 4 5  איתי עמיקם, כוכבת הטלנובלות שהפכה בגיל 40 לאחות באיכילוב, באתר ynet, 25 בפברואר 2019
↑  קרן נתנזון, דנה פרנס תשפוט ב"רוקדים עם כוכבים", באתר ynet, 25 בספטמבר 2009
↑  דנה פרנס – ארכיון בת־שבע, באתר archive.batsheva.co.il
↑  דנה פרנס, באתר archive.habima.co.il
מארק רסקו

מארק רסקו (באנגלית: Marc Racicot; נולד ב-24 ביולי 1948) הוא עורך דין, שדלן, ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל ה-21 של מונטנה מ-1993 עד 2001. לאחר שסיים את כהונתו עבד רסקו כשדלן במשרד עורכי הדין "בראקוול וג'וליאני". בין לקוחותיו הבולטים נמנו אנרון, חברת הרכבת BNSF, ואיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
הוא כיהן כיו"ר הוועדה הרפובליקנית הלאומית בין השנים 2001 ל-2003, ולאחר מכן מונה ליו"ר מטה הבחירות של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש ב-2004. הן בבחירות 2000 והן בבחירות 2004 נפוצו שמועות לפיהן הנו המועמד המועדף על בוש לתפקיד התובע הכללי של ארצות הברית. במהלך בחירות 2000 היו שראו בו מועמד לעמיתו למרוץ של בוש. העיתון וושינגטון פוסט תיאר אותו כ"אחד מחבריו ויועציו הקרובים של בוש".
רסקו נודע כמבקרו החריף של דונלד טראמפ, ובמהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 הביע את תמיכתו במועמד הדמוקרטי ג'ו ביידן. בעקבות זאת, המפלגה הרפובליקנית במונטנה גינתה אותו והכריזה כי אינה רואה בו רפובליקני.
ראשית חייו

רסקו נולד בתומפסון פולס (Thompson Falls) שבמונטנה. אבותיו הגיעו לשטחי מונטנה דהיום בשנות ה-60 של המאה ה-19. סבו של מארק התיישב בליבי בשנת 1917 כדי לעבוד כטבח במחנה לכריתת עצים בצפון-מערב מונטנה עבור חברת העץ "J. Neils Lumber Company". רסקו נולד ב-24 ביולי 1948, בנם של ביל ופאט רסקו. הוא גדל בערים מיילס סיטי וליבי. הוריו ניהלו בית אומנה, ואביו עבד כמורה, מאמן כדורסל, ומאמן אתלטיקה קלה.
רסקו השלים לימודיו התיכוניים בתיכון ליבי, ולאחר מכן השלים לימודי תואר ראשון באנגלית במכללת קרול בשנת 1970. במהלך לימודיו בתיכון ובקולג' נהג לשחק כדורסל. בשנת 1973 השלים לימודי תואר שני במשפטים בבית הספר למשפטים באוניברסיטת מונטנה שבמיזולה.
תחילת דרכו הציבורית

לאחר לימודיו הגבוהים היה רסקו לבוגר התוכנית להכשרת קציני המילואים של צבא ארצות הברית (ROTC). הוא למד בבית הספר למשפטים של חיל הפרקליטות הצבאית של צבא ארצות הברית באוניברסיטת וירג'יניה והתגייס לחיל הפרקליטות הצבאית (JAG Corps) לאחר מכן. מיד עם גיוסו הוצב כפרקליט צבאי תובע בין השנים 1973 ל-1976. הוא שירת בגרמניה המערבית, שם שימש כתובע הראשי של תחום השיפוט הצבאי האמריקאי הגדול ביותר באירופה. במהלך שהותו שם לימד דיני עבודה ומשפט פלילי באוניברסיטת מרילנד. לאחר שלוש שנים השתחרר מהצבא בדרגת קפטן, וב-1976 שב למונטנה.
לאחר שחרורו מהצבא התמנה לסגן התובע המחוזי של מחוז מיזולה ב-1976, תפקיד אותו מילא עד 1977. בשנה זו מונה לתובע מדינתי מיוחד במונטנה, וכיהן בתפקיד זה עד 1988. בתקופה זו רשם לעצמו שיעור הרשעות של 95%, והוא הפסיד רק בשני תיקים ב-12 שנה. בין הרשעותיו הבולטות ניתן למנות את זו של דון ודן ניקולס, שחטפו את הספורטאית האולימפית קרי סוונסון (אנ') ורצחו אדם שניסה להצילה. במאי 1985, דן ניקולס נידון ל-20 שנות מאסר בגין חטיפה ותקיפה, ובספטמבר אותה שנה נגזר על דון ניקולס 85 שנות מאסר בגין חטיפה, רצח ותקיפה בנסיבות מחמירות.
בשנת 1980 התמודד רסקו לנשיאות בית המשפט העליון של מונטנה, אך הפסיד. הוא גם התמודד ללא הצלחה על תפקיד שופט מחוזי במחוז לואיס וקלארק ב-1982, ובמחוז ברודווטר בשנת 1984.
רסקו שימש כתובע המיוחד במשפטו של בארי ביץ' (אנ') בשנת 1984. ביצ' הורשע ברצח הנערה קים ניס ליד פופלר שבמונטנה בשנת 1979, כשהיה בן 17 בלבד, ונידון למאסר עולם ללא אפשרות לחנינה. ביץ' טען כי הוא חף מפשע וכי הודאתו נגבתה ממנו בכפייה, אך רסקו היה משוכנע באשמתו. ערעוריו של ביץ' נדחו, ובית המשפט העליון של מונטנה דחה בקשתו לביטול הרשעתו ברוב של 4–3. עתירותיו לחנינה בפני מועצת החנינות והשחרורים של מונטנה נתקלו בהתנגדותו של רסקו, אך נתמכו על ידי דמויות בולטות במונטנה כמו הסנאטור ג'ון טסטר והמושל לשעבר בריאן שווייצר. בדיון על החנינה, הודה רסקו כי רשויות אכיפת החוק "יצרו בלגן" בזירת הפשע בכך שזיהמו אותה, אך טען כי הודאתו המפורטת של ביץ' היא הוכחה ניצחת לאשמתו, וכי האלטרנטיבות שהוצגו למקרה הרצח אינן סבירות.
התובע הכללי של מונטנה

בשנת 1988 התמודד רסקו לתפקיד התובע הכללי של מונטנה. בבחירות הכלליות הוא גבר על המועמד הדמוקרטי מייק מגראת' ביחס של 48%-52%. הוא מילא את התפקיד עד השבעתו למושל בינואר 1993.
מושל מונטנה

בשנת 1992 החליט מושל מונטנה סטן סטיבנס שלא להתמודד לתקופת כהונה שנייה בעקבות מצבו הבריאותי. רסקו החליט להתמודד במקומו לתפקיד, וזכה בקלות בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית כאשר גבר על אנדי בנט עם 69% מהקולות. הוא ניצח בכל מחוזות המדינה. בבחירות הכלליות, התמודד מול חברת בית הנבחרים של מונטנה דורותי בראדלי, מועמדת המפלגה הדמוקרטית מבוזמן. שני המועמדים תמכו במס מכירה בן 4%, אך נבדלו בהצעותיהם לשימוש בהכנסות ממס זה. רסקו ניצח בפער של 51%-49%, הבדל של 10,980 קולות.
בנובמבר 1996 התמודד רסקו לכהונתו השנייה. הוא ניצח בקלות את רוב נטלסון בפריימריז הרפובליקני, עם 76% מהקולות. בבחירות הכלליות ניצב בפני המועמד הדמוקרטי צ'ט בליילוק, שהיה חבר הסנאט של מונטנה כ-20 שנה. הסקרים ניבאו לרסקו הובלה בפער משמעותי לאורך מסע הבחירות. עם זאת, שבועות אחדים טרם הבחירות, נפטר בליילוק בפתאומיות מהתקף לב בדרכו לעימות בחירות. בעקבות מותו, עמיתתו למרוץ ג'ודי ג'ייקובסון נטלה על עצמה את ההתמודדות מול רסקו אך לא נותר לה די זמן לניהול קמפיין עצמאי. מכיוון שהבחירות היו קרובות, ניתן היה לשנות את פתקי ההצבעה כך שיציינו את ג'ייקובסון כמועמדת למושלת ולסגנית המושל כאחד. רסקו הביס אותה באחד הפערים הגדולים בתולדות המדינה – 79%-21% – וזכה בכל מחוזות מונטנה.
בתור מושל, תואר רסקו בעיתונות המקומית כשמרן פיסקלי וכ"תומך בביטול רגולציה ובאינטרסים עסקיים". לאחר שעבד עם בית המחוקקים של מונטנה לחיסול גירעון תקציבי בגובה 200 מיליון דולר בשנת 1993, ממשלו הצליח להוביל לעודף תקציבי של 22.4 מיליון דולר בשנה העוקבת. בעודף השתמשו להורדת מיסים. רסקו אישר חקיקה שהובילה לדה רגולציה על מגזר החשמל במונטנה, צעד שנתמך על ידי חברת האנרגיה הראשית של המדינה, "Montana Power Company". בעקבות הרפורמה, החברה מכרה את פעילותה בתחום החשמל ועברה לעסוק בתקשורת. כעבור שנים אחדות החברה פשטה את הרגל. הדה-רגולציה הובילה לעלייה חדה בתעריפי החשמל עבור רוב תושבי מונטנה, כאשר עובדים שהיו זכאים לפנסיה מ-Montana Power Company מצאו עצמם לפתע ללא הכנסה.
יו"ר הוועדה הרפובליקנית הלאומית

ב-5 בדצמבר 2001 הודיע נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש כי ימנה את רסקו, שהיה בעל בריתו הקרוב, ליושב ראש הוועדה הרפובליקנית הלאומית. רסקו נמנה בין תומכיו הראשונים של בוש, והיה נציג בולט של מטה הבחירות של בוש במהלך ספירת הקולות החוזרת בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000 (אנ'). בנוסף, רסקו היה הבחירה הראשונה של בוש לתפקיד התובע הכללי של ארצות הברית, אך זה הסיר את מועמדותו מסיבות אישיות.
כדי לקבל את אישור המפלגה לתפקיד יו"ר הוועדה, ניתק רסקו את קשריו עם ארגוני שדלנות שהיו קשורים לחברת אנרון, אותה ייצג בעבר כעורך דין פרטי. ב-18 בינואר 2002 אישרה הוועדה הרפובליקנית הלאומית את מינויו של רסקו פה אחד.
רסקו זקף לזכותו הצלחה גדולה בתפקידו, כאשר המפלגה הרפובליקנית זכתה להישגים מרשימים בבחירות אמצע הכהונה בנובמבר 2002. הרפובליקנים השתלטו על הסנאט של ארצות הברית, מה שהפך את ביל פריסט למנהיג הרוב. בנוסף, בעקבות רפורמת מימון הבחירות מקיין-פיינגולד, גייסה הוועדה הרפובליקנית הלאומית סכום שיא בן 250 מיליון דולר בכספי תרומות.
בינואר 2003 החליט רסקו להתפטר מתפקידו כדי לשמש כיו"ר מטה הבחירות של הנשיא בוש בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004. לאחר פרישתו, מינה בוש את אד גילספי למחליפו של רסקו בוועדה הרפובליקנית הלאומית.
הבחירות לנשיאות 2004

רסקו כיהן כיושב ראש מטה הבחירות של בוש לכהונה שנייה בין השנים 2003 ל-2004, לאורך כל מחזור הבחירות. הוא תיאר את תפקידו במילים: "אני רק מחליף שימושי". רסקו כינה את יריבו של בוש, הסנאטור ג'ון קרי, כמי ש"מחוץ לזרם המרכזי" ודחה את כל הסקרים שניבאו לקרי ניצחון. בנוסף, הוא טען כי "הרקורד של קרי בנוגע למימון מודיעין צבאי וביטחון לאומי אינו בר הגנה". בוש ניצח בבחירות ונבחר לכהונה שנייה, כשגבר על קרי ברוב של 51%.
לאחר הקריירה הפוליטית

רסקו כיהן כנשיא איגוד הביטוח האמריקאי (AIA), קבוצת שדלנות של תעשיית הביטוח בארצות הברית, מ-13 ביוני 2005 ועד 1 בפברואר 2009. בעבר היה חבר במועצת המבקרים של בית הספר למשפטים באוניברסיטת מונטנה. בנוסף, כיהן במועצת המנהלים של "AmeriCorps" ושל "United Way", והיה חבר במועצת הנאמנים של מכללת קרול. הוא גם היה שותף במשרד עורכי הדין "בראקוול וג'וליאני" שבטקסס.
רסקו מתח ביקורת על פסק דין סיטיזנס יונייטד נגד ועדת הבחירות הפדרלית, בטענה שהחלטה זו הובילה ל"רמות מבישות" של גיוס תרומות מצד "גופי צד שלישי" והחמירה את השיח הפוליטי בארצות הברית, לצד השפעות המדיה החברתית.
רסקו הוא מבקר חריף של דונלד טראמפ, אותו כינה "מכה על אמריקה". במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 פרסם מאמר דעה ב"וושינגטון פוסט", בו כתב כי "טראמפ לא הפגין תכונות של מנהיגות עקרונית, ולא הציע מדיניות שמרנית מהותית או רצינית התואמת את העמדות ההיסטוריות של המפלגה הרפובליקנית".
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 הביע תמיכה פומבית במועמד הדמוקרטי ג'ו ביידן על פני טראמפ. בנוסף, הוא מיאן לתמוך במועמדים רפובליקנים שתמכו בטראמפ. בבחירות 2022 נמנע מלתמוך בראיין זינקי, לשעבר מזכיר הפנים של ארצות הברית בממשלו הראשון של טראמפ, בהתמודדותו לייצוג מחוז הקונגרס הראשון של מונטנה בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית, באומרו כי הוא "היה מאפשר לטראמפ לפעול כרצונו".
בפברואר 2023, הוועד המרכזי של המפלגה הרפובליקנית במונטנה קיבלה החלטה המגנה את רסקו, והצהירה כי אינה רואה בו עוד חבר במפלגה בשל התנגדותו לטראמפ.
במהלך הבחירות לסנאט של ארצות הברית במונטנה 2024, הביע רסקו תמיכה בסנאטור הדמוקרטי ג'ון טסטר על פני המועמד הרפובליקני טים שיהי, שנתמך על ידי טראמפ.