stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אופנה במדינות המערב בשנות ה-60 של המאה ה-20
אופנת נשים בשנות השישים > סוף שנות ה-60 (1967–1969) > השפעת תת-התרבות ההיפית/ילדי הפרחים

לצד השינויים הגדולים באופנה שהביאה עמה התפיסה החדשה לגבי מעמדן של נשים בחברה, חלו שינויים באופנה בעקבות התופעה התרבותית של "ילדי הפרחים". דור ילדי הפרחים הוא הכינוי המקובל להיפים - תנועה של נערים, אשר מרדו במוסכמות החברתיות והפוליטיות של דור הוריהם ופעלו למען שוויון זכויות והפסקת המלחמה בווייטנאם. הם ניסו לבטא את מחאתם דרך מוזיקת רוק ולבוש מרושל ופרוע.
אופנת ההיפים התבססה על בגדים ותכשיטים העשויים בעבודת יד ומחומרים טבעיים כגון כותנה ופרחים. הפרחים שמשו אותם להכנת כתרים בהם התעטרו בפסטיבלי המוזיקה, וזוהי הסיבה שכונו "ילדי הפרחים". האופנה שלהם סבבה סביב צבעים, דוגמאות והדפסים שהושפעו מהאמנות הפסיכדלית שפרצה באותה תקופה. בנוסף עיצוב הבגדים התאפיין בגזרות קצרות ורחבות יותר ממה שהיה מקובל עד אז.
סממן מרכזי נוסף באופנה של ילדי הפרחים היו חולצות הטאי-דיי או הבטיק. הבטיק היא טכניקת צביעת בדים תוך שימוש בשעווה ממוחזרת. מספר גורמים הפכו את החולצות הללו לנפוצות ביותר בקרב ההיפים: הקלות בה ניתן להכין אותן, נגישות החומרים, ושמירה על הסביבה על ידי מחזור השעווה.
אופנת ההיפים באה לידי ביטוי גם בהימנעות מכוונת ממראה מטופח וטרחני. הימנעות זו הייתה ביטוי לתרבות מרד, תרבות שבקשה להיות בדיוק הפוכה מהדורות הקודמים שהתאפיינו ברדיפה אחר כסף ויוקרה. שיער וזקן ארוכים היו נפוצים. מאפיין מרכזי בתרבות ההיפים היה שותפות לתנועה להפסקת המלחמה בוייאטנם ופציפיזם, זה בא לידי ביטוי באופנת "ילדי הפרחים" בפריטי לבוש בעלי סמלים למען השלום.
מגמה אופנתית נוספת, שבאה לידי ביטוי בתרבות ההיפים בסוף שנות ה-60 אך המשיכה להוות חלק משמעותי באופנה העולמית גם בשנות ה-70 היא מכנסי הפדלפון, מכנסיים מתרחבים. המילה פדלפון מגיעה מהביטוי הצרפתי pattes d'éléphant שפירושו רגל פיל, שם שהולם את המכנסיים הללו בשל התחתית הרחבה שלהם.
אופנת גברים בשנות השישים > תחילת שנות השישים (1960-63) > המראה המחוייט

בשנות ה-60 המוקדמות, חליפות הדוקות בסגנון יפני ועניבות דקות היו אופנתיות במיוחד באנגליה ובאמריקה. חליפות אלה, אותם לבשו בין היתר שון קונרי כשגילם בקולנוע את ג'יימס בונד, והזמר הפופולרי פרנק סינטרה, היו עשויות לעיתים קרובות מפלאנל, מוהר או כריסקין אפורים. לחליפות הטוקסידו הייתה גזרה דומה והן היו זמינות בשחור או בצבעים בהירים כמו אדום או כחול. בעוד שגברים רבים לבשו כובעים עד שנות השישים, באמצע שנות ה -60 חלה דעיכה ניכרת בשימוש בכובעים.
אופנת גברים בשנות השישים > תחילת שנות השישים (1960-63) > אופנת האייווי ליג

אופנת האייווי ליג היו בגדי קז'ואל למבוגרים המעמד הבינוני באמריקה אשר היו פופולריים במהלך שנות השישים המוקדמות עד אמצע העשור. בגדים אופיינתיים כללו בין היתר חולצות פולו, מעילי הרינגטון, מכנסי צ'ינו בצבע חאקי, חולצות טריקו מפוספסות, גרבי ארגייל, חותלות, או מעילים ספורטיביים, אפודות סוודר, סוודרים מסוג קרדיגן, וסוודרים מפוספסים. הסגנון נשאר אופנתי עבור גברים מעל גיל 21 עד שהוא הוחלף על ידי בגדי קז'ואל פשוטים יותר שהושפעו מהתרבות ההיפית של שנות השישים המאוחרות ותחילת שנות השבעים.
אופנת גברים בשנות השישים > אמצע שנות ה -60 (1964-66) > אופנת הגלישה

הז'אנר המוזיקלי "Surf Rock" הפך פופולרי במיוחד בעולם המערבי בשנים 66–1962, ובמיוחד בארצות הברית, וכתוצאה מכך בני נוער רבים מדור הבייבי בום החלו להתלבש כמו חברי להקת הביץ' בויז.
אופנת גברים בשנות השישים > אמצע שנות ה -60 (1964-66) > השפעות של תת-תרבות המוד והפלישה הבריטית

באמצע שנות ה -60 היו לבריטים השפעה ניכרת במיוחד על האופנה בעולם המערבי. תת-תרבות המוד (מלשון מודרניזציה), אשר צמחה בבריטניה באמצע שנות השישים הקיפה תחומים כמו אופנה, מוזיקה ואף קולנוע ואומנות בבריטניה של שנות ה-60 (תקופת "לונדון החוגגת"). להקות רוק בריטיות בולטות מתקופה זו, כמו The Who, הביטלס, והקינקס הפכו לפופולריות במיוחד באותה העת בעולם המערבי מזוהות עם תת-תרבות המוד. חברתית הייתה התנגשות בין ה"מודים" ל"רוקרים". בעוד שהנמנים עם תת-תרבות הרוקרים אהבו במיוחד את מוזיקת הרוק אנד רול של שנות החמישים, לבשו מעילי עור שחורים, תסרוקות משומנות, ורכבו על אופנועים. ה"מודים" אימצו מראה חלק, מתוחכם, שכלל חליפות מחויטות, עניבות דקות, חולצות צווארון מכופתרות ותסרוקות שמחקות את המראה של שחקני קולנוע צרפתיים, ונהגו לרכב על קטנועים, בדרך כלל מסוג וספה או למברט.
אופנת גברים בשנות השישים > סוף שנות השישים (1967-69) > ההשפעות של תרבות הפולק ותרבות הנגד

בסוף שנות ה-60 עד תחילת שנות ה-70 בלטה הסצנה של תרבות הנגד ההיפית בעולם המערבי ובמיוחד בבריטניה, ובארצות הברית. בני נוער מהמעמד הבינוני משני המינים העדיפו מראה יוניסקס עם שיער ארוך, צבעי TIE DYE ומוטיבים של פרחים, כובעי בוב דילן, מעילי באג'ה, מכנסי פעמון, פונצ'ו בסגנון של מערבוני ספגטי, סנדלים, וטלאים עם פרחים או סמלי שלום. בהשראת התרבות ההיפית צעירים רבים לבשו בין היתר סרטי ראש, מעילי פרווה, מכנסי קורדרוי, ומגפי בוקרים.
תסרוקות בשנות השישים > תסרוקות גברים בשנות השישים

בשל ההשפעה של להקות מוד כמו הביטלס או האבנים המתגלגלות, תסרוקות ה"Mop-top" הפכו פופולריות בקרב גברים צעירים רבים בעולם המערבי באמצע שנות ה-60. תספורת ה"מוד" הייתה גם פופולרית במיוחד בעשור זה. פיאות לחיים ארוכות יותר, שפם וזקנים הפכו פופולריים בקרב גברים צעירים משנת 1966 ואילך.
במהלך העשור תסרוקת האפרו הפכה לתסרוקת פופולרית במיוחד בקרב צעירים אפרו-אמריקאים.
תסרוקות בשנות השישים > תסרוקות נשים בשנות השישים

תסרוקות נשים פופולריות בשנות השישים כללו תסרוקות "כוורת דבורים" בתחילת העשור, ותספורות קצרות לקראת סוף העשור אשר הפכו פופולריות ומזוהות במיוחד עם דוגמניות כמו טוויגי ומיה פארו.
באמצע שנות ה-60 המאוחרות תסרוקות נשים הפכו לגדולות מאוד והשתמשו בכמות גדולה של ספריי שיער, כפי שניתן לראות בסרט היירספריי.
גלריית תמונות

תמונות שמציגות מגמות בולטות באופנה במהלך העשור
הגברת הראשונה ז'קלין קנדי, סמל אופנה בתחילת שנות ה-60
הזמרת והשחקנית ברברה סטרייסנד עם תסרוקת וביגוד אשר היו פופולריים בשנות השישים, 1962.
אודרי הפבורן בסצנה מתוך "חידון בחרוזים" לבושים בבגד בעיצובו של ג'יבנשי, 1963
אישה צעירה בפלורידה, 1965
נערה אמריקאית לבושה בחצאית מיני וגרביונים, 1966
שני גברים בפסטיבל וודסטוק, 1969
ראו גם

אופנה בשנות ה-60 בארצות הברית
הערות שוליים

↑  1962 Sears catalog
1 2  Aesthetics and Activism: The History of the Miniskirt, ‏8.1.2016 (באנגלית)
↑  אראלה טהרלב בן-שחר, ממציא הגלולה בראיון: "לא חשבתי שזה יצליח כל-כך", באתר ynet, 15 בנובמבר 2013
↑  Lindsey Blake Churchill, The Feminine Mystique, Encyclopedia Britannica, ‏21.8.2014 (באנגלית)
↑  Sarah L. Kaufman, 'Pantsuit Power' flashmob video for Hillary Clinton: Two women, 170 dancers & no police, The Sunday Morning Herald, ‏8.10.2016 (באנגלית)
1 2  מי היו "ילדי הפרחים"?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
↑  מהן חולצות הבאטיק של ילדי הפרחים?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
↑  בן שלו, 1969: השנה בה מתו ילדי הפרחים, באתר הארץ, 5 ביוני 2009
↑  מהם מכנסי הפָּדֶלֶפוֹן של שנות ה-70?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה
| ההיסטוריה של האופנה במדינות המערב במאה ה-20 ובמאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1900–1909 • 1910–1919 • 1920–1929 • 1930–1945 • 1945–1959 • 1960–1969 • 1970–1979 • 1980–1989 • 1990–1999 |  |
| המאה ה-21 | 2000–2009 • 2010–2019 |  |
הסרט האמריקני "מסיבת חוף" השפיע רבות על העלייה בפופולריות של הביקיני בעולם המערבי במהלך הסרט
ה"ראט פאק" בתחילת שנות ה-60
הביטלס
תסרוקת ה"Mop-top", שהפכה לפופולרית בזכות חברי להקת הביטלס אך נחשבה לתסרוקת מרדנית, הייתה אופנתית במיוחד בקרב גברים צעירים במהלך העשור.
אליפות העולם בהוקי קרח 2021

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך התחלה:  21 במאי 2021
 תאריך סיום:  6 ביוני 2021
 מספר משתתפות:  16
 מדינה מארחת:  לטביה לטביה
 עיר מארחת:  ריגה
 הזוכה:   קנדה קנדה (זכייה 27)
 מקום שני:   פינלנד פינלנד
 מקום שלישי:   ארצות הברית ארצות הברית
 סטטיסטיקה
 מספר משחקים:  64
 מספר שערים:  329 (5.14 בממוצע למשחק)
 מצטיינים
 MVP:  קנדה אנדרו מנג'פאנה
 מבקיע מצטיין (נקודות):  קנדה קונור בראון (16)
 מבקיע מצטיין (שערים):  קנדה אנדרו מנג'פאנה (7) בריטניה ליאם קירק (7)
 http://2021.iihfworlds.com
 → 2020 (בוטלה) 2022 ← 
לוגו אליפות העולם בהוקי קרח 2021 עד ינואר 2021 עת הוכרז על שלילת בלארוס ממעמדה כמדינה מארחת על רקע המחאות בבלארוס (2020).
אליפות העולם בהוקי קרח 2021 היא טורניר אליפות העולם בהוקי קרח, שיועד להיערך באירוח משותף של ריגה שבלטביה ומינסק שבבלארוס, בחסות פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית ואמורה להיות האליפות ה-85 במספר. הטורניר תוכנן להתחיל ב-21 במאי להסתיים במשחק הגמר ב-6 ביוני 2021, תוך דחייה של שבועיים מהתאריכים המקוריים בהם יועד להתקיים הטורניר, עקב התחלה מאוחרת של עונת 2020/21 ברחבי העולם בעקבות התפרצות מגפת הקורונה.
לשתי המדינות המארחות המיועדות זו הייתה אמורה להיות הפעם השנייה בה הן מארחות את אליפות העולם. לטביה אירחה את האליפות ב-2006 ואילו בלארוס אירחה את האליפות ב-2014. פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית הכריזה על בלארוס ולטביה כמארחות משותפות של האליפות ב-15 במאי 2015, יחד עם הכרזת מארחות האליפות למספר שנים קדימה.
בינואר 2021, בעקבות המצב הפוליטי בבלארוס וחששות בדבר היערכותה של המדינה להיבטים הבריאותיים של הטורניר תוך כדי מגפת הקורונה, שללה פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית את אירוח הטורניר מבלארוס. כתוצאה מכך, כיוון שהאירוח יועד להיות בארגון משותף, החלה הפדרציה בבדיקה לגבי יכולתה של לטביה לארח את הטורניר לבדה ולהכנת מקום אירוח חלופי למקרה הצורך. ב-2 בפברואר החליטה פדרציית ההוקי קרח הבינלאומי לקיים את האליפות כולה בלטביה, בשני אולמות, שניהם בריגה. האולמות קרובים זה לזה כדי 150 מטר, כך שהתאפשר לשמור על מבנה "בועה" בהתאם למצב מגפת הקורונה - וכך אכן היה. התאריכים נשארו על פי התכנון האחרון, בין 21 במאי ל-6 ביוני.
כיוון שהאליפויות בדרגים הנמוכים יותר בוטלו בשל מגפת הקורונה, לא הייתה תנועת נבחרות בין הדרגים, ולא ירדו נבחרות מהדרג העליון לדרג 1A.
בשל סנקציות שהוטלו על רוסיה מטעם הוועד האולימפי הבינלאומי בעקבות תוכנית אמרצה מאורגנת, נבחרת רוסיה שיחקה באליפות ללא דגלה, סמליה והמנונה. תחת זאת השתמשה הנבחרת בסמלי הוועד האולימפי הרוסי, ובמקום המנון רוסיה נוגן קונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של צ'ייקובסקי.
קנדה, שהחלה את הטורניר בפעם הראשונה אי פעם בשלושה הפסדים רצופים ועלתה בקושי רב משלב הבתים, התעלתה בשלבי ההכרעה וזכתה לבסוף בטורניר אחרי ניצחון במשחק הגמר 3:2 לאחר הארכה על האלופה היוצאת, פינלנד. זו הייתה הזכייה ה-27 של קנדה בתואר, והיא השתוותה בראש טבלת הזכיות לברית המועצות ורוסיה (שהסטטיסטיקה שלהן נספרת רשמית במשותף).
התנהלות האליפות בתנאי מגפת הקורונה

עקב מגפת הקורונה התקיימה האליפות בתנאי "בועה" - השחקנים, אנשי הצוות, העסקנים והשופטים הורשו לנוע רק בין המלונות בהם לנו ואולמות המשחק, ושחקנים שהגיעו באמצע האליפות נדרשו לבידוד בן חמישה ימים בטרם יכלו להצטרף למשחקים. התנאים הרתיעו את רוב כוכבי ה-NHL שהיו זמינים לאליפות מלהגיע אליה, ומרבית שחקני ה-NHL שהגיעו לאליפות היו שחקני דרג שני.
בעקבות ההנחיות במסגרת המאבק במגפת הקורונה בלטביה, ראש הממשלה, שר הבריאות והפרלמנט המקומי אישרו לפתח תוכנית לאפשר הכנסת צופים שחוסנו או החלימו. המשחקים נפתחו חלקית לקהל החל מהיום האחרון של שלב הבתים.
המחלוקת בדבר דגל בלארוס

ב-24 במאי, בעקבות תקרית טיסה 4978 של ריאנאייר, החליטו בכירים בלטביה על החלפת דגל בלארוס באתרים שונים, והציגו במקומו את דגל בלארוס הקודם (טרום עידן אלכסנדר לוקשנקו) שהפך למזוהה עם האופוזיציה בבלארוס, ובמרכזו סמל בלארוס. בין השאר הוחלפו הדגלים במצגות שונות שהוצבו ברחבי ריגה לרגל אליפות העולם בהוקי קרח, שכללו את דגלי המדינות המשתתפות, ביוזמת שר הספורט של לטביה וראש עיריית ריגה. כתוצאה מכך התעוררה תקרית דיפלומטית חריפה בין שתי המדינות. בלארוס הודיעה על סגירה של שגרירות לטביה וגירוש השגריר וצוות השגרירות, ולטביה נקטה בצעד דומה כלפי שגרירות בלארוס.
נשיא פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית, רנה פאסל, מחה על החלפת הדגלים במצגות המזוהות עם האליפות, ודרש להחזיר אליהן את דגל בלארוס הרשמי, ולחלופין - להסיר מהמצגות את דגלי הפדרציה וסמלי האליפות, על מנת שלא לערב את הפדרציה ואת האליפות במחלוקת פוליטית. בתגובה הודיע ראש עיריית ריגה על הסרת דגלי הפדרציה וסמלי האליפות מהמצגות.
אולמות

| --- | --- |
ריגה
ארנה ריגה קיבולת: 10,300: מרכז הספורט האולימפי קיבולת: 6,000
שלב הבתים > בית א'

| בית א' (ריגה - מרכז הספורט האולימפי)> נבחרת | בית א' (ריגה - מרכז הספורט האולימפי)> משחקים | בית א' (ריגה - מרכז הספורט האולימפי)> ניצחונות | בית א' (ריגה - מרכז הספורט האולימפי)> ניצחונות בהארכה | בית א' (ריגה - מרכז הספורט האולימפי)> הפסדים בהארכה | בית א' (ריגה - מרכז הספורט האולימפי)> הפסדים | בית א' (ריגה - מרכז הספורט האולימפי)> שערים לטובת | בית א' (ריגה - מרכז הספורט האולימפי)> שערים נגד | בית א' (ריגה - מרכז הספורט האולימפי)> הפרש שערים | בית א' (ריגה - מרכז הספורט האולימפי)> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי | 7 | 5 | 1 | 0 | 1 | 28 | 10 | +18 | 17 |
| שווייץ שווייץ | 7 | 5 | 0 | 0 | 2 | 27 | 17 | +10 | 15 |
| צ'כיה צ'כיה | 7 | 3 | 2 | 0 | 2 | 27 | 18 | +9 | 13 |
| סלובקיה סלובקיה | 7 | 4 | 0 | 0 | 3 | 17 | 22 | -5 | 12 |
| שוודיה שוודיה | 7 | 3 | 0 | 1 | 3 | 14 | 21 | +7 | 10 |
| דנמרק דנמרק | 7 | 2 | 1 | 1 | 3 | 14 | 17 | −3 | 9 |
| בריטניה בריטניה | 7 | 1 | 0 | 1 | 5 | 13 | 31 | -18 | 4 |
| בלארוס בלארוס | 7 | 1 | 0 | 1 | 5 | 10 | 29 | -19 | 4 |
שלב הבתים > בית ב'

| בית ב' (ריגה - ארנה ריגה)> קבוצה | בית ב' (ריגה - ארנה ריגה)> משחקים | בית ב' (ריגה - ארנה ריגה)> ניצחונות | בית ב' (ריגה - ארנה ריגה)> ניצחונות בהארכה | בית ב' (ריגה - ארנה ריגה)> הפסדים בהארכה | בית ב' (ריגה - ארנה ריגה)> הפסדים | בית ב' (ריגה - ארנה ריגה)> שערים לטובת | בית ב' (ריגה - ארנה ריגה)> שערים נגד | בית ב' (ריגה - ארנה ריגה)> הפרש שערים | בית ב' (ריגה - ארנה ריגה)> נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית ארצות הברית | 7 | 6 | 0 | 0 | 1 | 21 | 8 | +13 | 18 |
| פינלנד פינלנד | 7 | 4 | 2 | 1 | 0 | 19 | 10 | +9 | 17 |
| גרמניה גרמניה | 7 | 4 | 0 | 0 | 3 | 22 | 14 | +8 | 12 |
| קנדה קנדה | 7 | 3 | 0 | 1 | 3 | 19 | 18 | +1 | 10 |
| קזחסטן קזחסטן | 7 | 3 | 0 | 0 | 4 | 17 | 15 | +2 | 10 |
| לטביה לטביה (מארחת) | 7 | 2 | 0 | 3 | 2 | 15 | 16 | -1 | 9 |
| נורווגיה נורווגיה | 7 | 2 | 1 | 0 | 4 | 17 | 21 | -4 | 8 |
| איטליה איטליה | 7 | 0 | 0 | 0 | 7 | 11 | 41 | -30 | 0 |
שלבי ההכרעה

בחצי הגמר משובצות מנצחות רבע הגמר מחדש, על פי הישגיהן בבתים המוקדמים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | 3 ביוני, מרכז הספורט האולימפי | 3 ביוני, מרכז הספורט האולימפי |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | 3 ביוני, מרכז הספורט האולימפי | 3 ביוני, מרכז הספורט האולימפי |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קנדה |   2* |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קנדה |   2* |   |   | 5 ביוני, ארנה ריגה | 5 ביוני, ארנה ריגה |   |   |  |  |
|  |  הוועד האולימפי הרוסי |   1 |   |   | 5 ביוני, ארנה ריגה | 5 ביוני, ארנה ריגה |   |   |  |  |
|  |  הוועד האולימפי הרוסי |   1 |   |   |  פינלנד |   2 |   |   |  |  |
|  | 3 ביוני, ארנה ריגה | 3 ביוני, ארנה ריגה |   |   |  פינלנד |   2 |   |   |  |  |
|  | 3 ביוני, ארנה ריגה | 3 ביוני, ארנה ריגה |   |   |  גרמניה |   1 |   |   |  |  |
|  |  פינלנד |   1 |   |   |  גרמניה |   1 |   |   |  |  |
|  |  פינלנד |   1 |   |   |  |  |   |   | 6 ביוני, ארנה ריגה | 6 ביוני, ארנה ריגה |
|  |  צ'כיה |   0 |   |   |  |  |   |   | 6 ביוני, ארנה ריגה | 6 ביוני, ארנה ריגה |
|  |  צ'כיה |   0 |   |   |  |  |   |   |  קנדה |   3* |
|  | 3 ביוני, ארנה ריגה | 3 ביוני, ארנה ריגה |   |   |  |  |   |   |  קנדה |   3* |
|  | 3 ביוני, ארנה ריגה | 3 ביוני, ארנה ריגה |   |   |  |  |   |   |  פינלנד |   2 |
|  |  ארצות הברית |   6 |   |   |  |  |   |   |  פינלנד |   2 |
|  |  ארצות הברית |   6 |   |   | 5 ביוני, ארנה ריגה | 5 ביוני, ארנה ריגה |   |   |  |  |
|  |  סלובקיה |   1 |   |   | 5 ביוני, ארנה ריגה | 5 ביוני, ארנה ריגה |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  |  סלובקיה |   1 |   |   |  ארצות הברית |   2 |   |   | משחק על המקום השלישי | משחק על המקום השלישי |
|  | 3 ביוני, מרכז הספורט האולימפי | 3 ביוני, מרכז הספורט האולימפי |   |   |  ארצות הברית |   2 |   |   |  6 ביוני, ארנה ריגה |  6 ביוני, ארנה ריגה |
|  | 3 ביוני, מרכז הספורט האולימפי | 3 ביוני, מרכז הספורט האולימפי |   |   |  קנדה |   4 |   |   |  6 ביוני, ארנה ריגה |  6 ביוני, ארנה ריגה |
|  |  גרמניה |   3** |   |   |  קנדה |   4 |   |   |  ארצות הברית |   6 |
|  |  גרמניה |   3** |   |   |  |  |   |   |  ארצות הברית |   6 |
|  |  שווייץ |   2 |   |   |  |  |   |   |  גרמניה |   1 |
|  |  שווייץ |   2 |   |   |  |  |   |   |  גרמניה |   1 |
‏ * אחרי הארכה 
‏** אחרי דו-קרב חבטות עונשין
הערות שוליים

1 2  ניצחון (בזמן החוקי) מקנה 3 נקודות בטבלה
1 2  ניצחון בהארכה, כולל דו-קרב חבטות עונשין, מקנה 2 נקודות בטבלה
1 2  הפסד בהארכה, כולל דו-קרב חבטות עונשין, מקנה נקודה אחת בטבלה
1 2  הפסד (בזמן החוקי) אינו מקנה נקודות בטבלה
מצגת בריגה לרגל אליפות העולם, עם דגלי המדינות המשתתפות. בקצה השמאלי - דגל הוועד האולימפי הרוסי, שמחליף את דגל רוסיה בעקבות הסנקציות הספורטיביות על רוסיה. מימינו - הדגל מעורר המחלוקת שהחליף את דגל בלארוס. דגלי העיר ריגה, בראש התמונה, מחליפים את דגלי פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית ואת דגלי האליפות
אליפות הדיוות

| אליפות הדיוות>  חגורת אליפות הדיוות (2014–2016).פרטים | אליפות הדיוות>  חגורת אליפות הדיוות (2014–2016).פרטים |  חגורת אליפות הדיוות (2014–2016)>  |
| --- | --- | --- |
| ארגון מפעיל | WWE |  |
| תאריך יצירה | 20 ביולי 2008 |  |
| תאריך ביטול התואר | 3 באפריל 2016 |  |
| שמות קודמים | אליפות הדיוות של ה-WWE‏ (2008–2010, 2010–2016) אליפות הדיוות המאוחדת (2010) |  |
| סטטיסטיקות | סטטיסטיקות |  |
| האלופה הראשונה | מישל מק'קול |  |
| האלופה האחרונה | שארלוט |  |
| הכי הרבה זכיות | AJ לי ואיב טורס ‏(3 פעמים) |  |
| האלופה לזמן הארוך ביותר | ניקי בלה ‏(301 ימים) |  |
| האלופה לזמן הקצר ביותר | ג'יליאן הול ‏(2 דקות) |  |
| האלופה המבוגרת ביותר | ליילה ‏(34 שנים ו-92 ימים) |  |
| האלופה הצעירה ביותר | פייג' ‏(21 שנים ו-233 ימים) |  |
| האלופה הכבדה ביותר | בת' פיניקס ‏(68 ק"ג) |  |
| האלופה הקלה ביותר | קלי קלי ‏(49 ק"ג) |  |
אליפות הדיוות הייתה האליפות השייכת למתאבקות בארגון ה-"WWE". ב-3 באפריל 2016, האליפות הוחלפה באליפות הנשים של ה-WWE.
אליפות הדיוות של ה-WWE נוצרה ב-2008 על ידי המנהלת של התוכנית סמאקדאון, ויקי גאררו. המתאבקת הראשונה שזכתה באליפות הייתה מישל מק'קול ב-20 ביולי 2008, לאחר שניצחה את נטליה. בשנת 2009 האליפות הועברה לתוכנית Raw. ב-19 בספטמבר 2010, מישל מק'קול, אלופת הנשים, הביסה את מלינה, אלופת הדיוות, וכתוצאה מכך שמה של האליפות הוחלף ל"אליפות הדיוות המאוחדת של ה-WWE", חודש לאחר מכן שמה של האליפות הוחזר ל"אליפות הדיוות של ה-WWE".
ב-3 באפריל 2016, באירוע רסלמניה 32, הציגה ליטה את "אליפות הנשים של ה-WWE" (במקום "אליפות הדיוות") והכריזה כי מהיום ואילך יקראו לדיוות "סופרסטארס" (Superstars), כפי שלגברים. הוכרז כי המנצחת בקרב בין שארלוט, בקי לינץ' וסשה בנקס תהיה אלופת הנשים הראשונה ותזכה באליפות הנשים החדשה. שארלוט ניצחה בקרב וזכתה באליפות.
היסטוריה

עם הרחבת המותג הראשונה של WWE בשנת 2002, נכתבה עלילה שלפיה ארגון ה-WWE הקצה את עובדיו לתוכניות טלוויזיה שונות ולסיבובי הופעות שונים, כשאליפות הנשים של ה-WWE הייתה אמורה להיות מוגנת במקור בשני המותגים. עם זאת, בשלב מסוים באותה שנה, הוא הפך בלעדי למותג Raw. לאחר מכן, רק דיוות במותג Raw יכלו להתחרות על התואר, בעוד שהדיוות במותג סמאקדאון לא יכלו להתחרות על אליפות בלעדית לנשים. עם זאת, בכמה הזדמנויות, התקנון נעקפה כאשר מלינה, אשלי מסארו, טורי וילסון ונידיה התמודדו על התואר בזמן שהן היו במותג סמאקדאון, אך אף אחת לא הצליחה לזכות באותה אליפות.
כתוצאה מכך, הארגון יצר את אליפות הדיוות והציג אותה ב-6 ביוני 2008 בפרק של התוכנית סמאקדאון, כאשר אז המנהלת הכללית של סמאקדאון, ויקי גוררו, הכריזה על יצירת התואר. ב-6 ביוני וב-4 ביולי, בפרקי התוכנית השבועית סמאקדאון, נטליה ומישל מק'קול ניצחו בקרב חלומות הזהב שלהן בהתאמה (שכללה בנוסף גם את מאריס, ויקטוריה, קלי קלי, צ'רי וליילה) כדי להעפיל לקרב על אליפות הדיוות. באירוע החגיגה האמריקאית הגדולה, מק'קול ניצחה את נטליה והפכה לאלופה הראשונה. כשמאריס זכתה בתואר ממק'קול בדצמבר 2008, היא פרקה את פיקת הברך באירוע חי מאוחר יותר באותו חודש. בדומה לאופן שבו טריש סטרטוס שמרה על אליפות הנשים כאשר הושבתה עם פריצת דיסק בשנת 2005, מאריס הצליחה לשמור על תואר הדיוות עם שובה בסוף ינואר 2009. כחלק מהדראפט של 2009, אז אלופת הדיוות, מאריס, הייתה אחת המתאבקות שהועברו למותג Raw, תוך כדי כך שהאליפות הפכה בלעדית למותג Raw.
היסטוריה > טורניר אליפות הדיוות (2010)

ב-4 בינואר 2010 ה-WWE החליטו להפשיט את התואר ממלינה לאחר שהאחרונה נפצעה, ולכן קיימו טורניר בין שבועיים כאשר ב-22 בפברואר ב-Raw התקיים הגמר, שבו מאריס ניצחה את גייל קים, מה שהפך אותה לאלופה הראשונה שמוכתרת בפעם השנייה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  מאריס |  הצמדה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  מאריס |  הצמדה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  ברי בלה |  02:18 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  ברי בלה |  02:18 |   |   |  מאריס |  הצמדה |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  מאריס |  הצמדה |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  איב טורס |   |   |   |  |  |
|  |  איב טורס |  הצמדה |   |   |  איב טורס |   |   |   |  |  |
|  |  איב טורס |  הצמדה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קייטי לי בורצ'יל |  01:53 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קייטי לי בורצ'יל |  01:53 |   |   |  |  |   |   |  מאריס |  הצמדה |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  מאריס |  הצמדה |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  גייל קים |   |
|  |  קלי קלי |  הצמדה |   |   |  |  |   |   |  גייל קים |   |
|  |  קלי קלי |  הצמדה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  אלישיה פוקס |  02:00 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  אלישיה פוקס |  02:00 |   |   |  אלישיה פוקס |  הצמדה |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  אלישיה פוקס |  הצמדה |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  גייל קים |   |   |   |  |  |
|  |  גייל קים |  הצמדה |   |   |  גייל קים |   |   |   |  |  |
|  |  גייל קים |  הצמדה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  ג'יליאן הול |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  ג'יליאן הול |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
שיאים

האלופה הגבוהה ביותר הייתה מישל מק'קול (1.78 מטר).
האלופות הנמוכות ביותר היו AJ לי וליילה (1.57 מטר).
הניצחון המהיר ביותר היה של ניקי בלה שניצחה את AJ לי, ומלינה שניצחה את ג'יליאן הול ב-35 שניות.