stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לקרוא ולשרוף
הפקה > שחקנים

ליהוק הסרט עתיר כוכבים. רוב צוות השחקנים - מקדורמנד, קלוני, מלקוביץ' ופיט - כבר נקבע כאשר נכתב התסריט, והדמויות נכתבו מראש מתוך התאמה לשחקנים שיגלמו אותן.
ג'ון מלקוביץ': אוזבורן קוקס, אנליסט סיגינט ב-CIA.
טילדה סווינטון: קייטי קוקס, רופאת ילדים, אשתו של אוזבורן קוקס המתכננת להתגרש ממנו.
ג'ורג' קלוני: הארי פארר, מאבטח אישים במשרד האוצר, המנסה לשכב עם נשים רבות ככל האפשר. קלוני הופיע בסרטים נוספים של האחים כהן: "אחי, איפה אתה?" ו"אכזריות בלתי נסבלת".
פרנסס מקדורמנד: לינדה ליצקי, מדריכה במכון כושר, הרוצה לעבור סדרה של ניתוחים פלסטיים. מקדורמנד היא אשתו של במאי הסרט, ג'ואל כהן, לו נישאה לאחר שהופיעה בסרטם הראשון של האחים כהן, "רציחות פשוטות". הופיעה בסרטים נוספים של האחים כהן: "בייבי אריזונה", "פארגו", "האיש שלא היה שם".
בראד פיט: צ'אד פלדהיימר, מדריך במכון כושר, חבר לעבודה של לינדה ליצקי.
ניתוח

הסרט רווי במוטיבים החוזרים ונשנים בסרטיהם של האחים כהן: גירושין, בגידה, רצח, אבסורד, מוות סתמי וטיפשות. העלילה, המתפתחת בשרירותיות, רק משמשת במה להצגת הדמויות האקסצנטריות. המסר של הסרט, אם ישנו כזה, נמצא בדבריו המסכמים של סוכן ה-CIA שאומר "צריך ללמוד לא לעשות זאת שוב, אמנם לא ברור בדיוק מה עשינו". בנוסף לכך, מציג הסרט ביקורת על טיב שפיותה של החברה האמריקאית באמצעות הדמויות הביזריות.
WWE The Beast in the East

| The Beast in the East>  הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של ברוק לסנר.מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
תאריך: 4 ביולי 2015
עיר: סומידה, טוקיו, יפן
אולם: ריוגוקו קוקוג'יקן
מספר צופים: 8,646
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| כסף בבנק | The Beast in the East | באטלגראונד |
The Beast in the East היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע נערך ב-4 ביולי 2015, באולם ריוגוקו קוקוג'יקן שבסומידה, טוקיו, יפן. בנוסף, אירוע זה היה האירוע הראשון של ה-WWE ששודר בשידור ישיר מיפן.
שבעה קרבות התנהלו באירוע, כולל שניים ששודרו באופן בלעדי ברשת J Sports. בקרב המרכזי של הערב, ג'ון סינה ודולף זיגלר ניצחו את קיין והמלך בארט. בקרבות אחרים, כריס ג'ריקו התאבק בקרב הטלוויזיוני הראשון שלו מאז האירוע לילה של אלופים, שהתרחש בספטמבר 2014, כשניצח את נוויל. פין באלור ניצח את קווין אואנס וזכה באליפות ה-NXT. ברוק לסנר ניצח את קופי קינגסטון.
עלילות

האירוע כלל חמישה קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מהתוכניות השבועיות: Raw, סמאקדאון ו-NXT.
ב-28 במאי 2015, נודע שברוק לסנר יופיע באירוע שייערך ב-4 ביולי ביפן. בשורה זו סימלה את ההופעה הראשונה של לסנר ב-WWE בקרב שהוא לא בשיטת שלם וצפה מאז שנת 2004. לאחר מכן, ה-WWE שחררו פרסומת שבה האירוע לא יהיה אירוע שלא ישודר לטלוויזיה, אלא ישודר בשידור ישיר בערוץ ה-WWE Network. יום לאחר מכן, ה-WWE חשפו את כל רשימת הקרבות של האירוע. אחד הקרבות שתוכננו לאירוע בין הניו דיי לבין טייסון קיד וסזארו לא יצא לפועל בשל פציעה שקיד ספג, שהוציאה אותו מכלל פעילות למשך יותר משנה. סזארו וקיד הוחלפו בלוצ'ה דרגונס.
באירוע NXT TakeOver: Rival, שהתרחש בפברואר 2015, קווין אואנס זכה באליפות ה-NXT בזמן שפין באלור ניצח בטורניר אשר קבע את זהות המועמד לתואר האליפות. ב-25 במרץ בפרק של התוכנית NXT, באלור חשף את הדמות הדמונית שלו בעלת צבעי הפנים, מנגד אואנס אמר שהוא לא צריך להיות דמוני בשביל לנצח את האלוף; בקרב ביניהם, אואנס הפיק תועלת וגבר על באלור לאחר שהאחרון היה מעורב בפציעה שספג (כחלק מהעלילה). לעומת זאת, באלור השיג הזדמנות נוספת להתחרות על התואר לאחר שניצח את טיילר בריז באירוע NXT TakeOver: Unstoppable, שהתרחש בחודש מאי. באלור נשבע שבאירוע ביפן הוא יפגוש את הדמות הדמונית שלו מקרוב.
הידאו איטמי ומתאבק העבר, טאטסומי פוג'ינאמי, פורסמו שייקחו חלק באירוע.
אירוע

| --- | --- |

תפקיד:: שם:
צוות השידור: ביירון סקסטון
צוות השידור: מייקל קול
כרוזה: עדן סטיילס
אירוע > קרבות מקדימים

לפני שהאירוע עצמו החל, התקיימו שני קרבות חושך (קרבות שאינם שודרו בטלוויזיה), שבהם סזארו ניצח את דייגו כתוצאה מהכנעה והלוצ'ה דרגונס (קאליסטו וסין קארה) ניצחו את הניו דיי (ביג אי ואקסבייר וודס).
האירוע עצמו נפתח בקרב בין כריס ג'ריקו לבין נוויל. בסיום, ג'ריקו הצליח להתחמק מניסיון ביצוע מהלך הסיום של נוויל, ה"חץ האדום", ולהפוך אותו לטובת מהלך ההכנעה שלו, הליונטיימר, שבעזרתו הצליח להכניע את נוויל ולנצח בקרב.
בקרב השני, ניקי בלה הגנה על אליפות הדיוות בקרב משולש נגד טמינה ופייג'. באמצע הקרב, פייג' ביצעה על ניקי את מהלך הרמפייג', שלא הספיק לה כדי לנצח בקרב. בתגובה, טמינה ביצעה על פייג' את מהלך הסופרקיק, שריתק אותה עד לסוף הקרב. ניקי הצמידה את טמינה לניצחון לאחר מהלך הפורארם סמאש, שהספיק לה כדי לרשום הגנה מוצלחת על התואר.
הקרב שבא לאחר מכן היה קרב בין ברוק לסנר לבין קופי קינגסטון. לסנר שלט ללא עוררין בקרב הקצר, למרות שספג את מהלך הדרופקיק אל החבלים מצד קינגסטון, מה שלא הספיק כדי למנוע ממנו לבצע שלוש פעמים את מהלך הג'רמן סופלקס. בסיום, לסנר הצמיד את קינגסטון לניצחון לאחר מהלך הסיום שלו, ה-F5. לאחר הקרב, לסנר המשיך לבצע על קינגסטון את מהלך הג'רמן סופלקס. כשביג אי ואקסבייר וודס הופיעו, לסנר ביצע גם עליהם את מהלך ה-F5.
בקרב הלפני האחרון, קווין אואנס הגן על אליפות ה-NXT נגד פין באלור. אואנס לעג לג'ון סינה, שיחדיו היו נמצאים בפיוד באותה התקופה, כשהוא חיקה במהלך הקרב את סדרת מהלכיו של סינה. לעומת זאת, אואנס היה בין הבודדים שהצליחו לצאת מהצמדה לאחר מהלך הסיום של באלור, ה-Coup de Grâce. באלור ביצע פעם נוספת את אותו המלך ולאחר מכן הצמיד את אואנס לניצחון אשר הקנה לו זכייה בתואר.
אירוע > הקרב המרכזי

בקרב המרכזי, אלוף ארצות הברית, ג'ון סינה, ודולף זיגלר התחרו נגד קיין והמלך בארט. בארט וקיין שלטו בקרב, אך בסיום זיגלר ביצע על בארט את מהלך הסופרקיק, בעוד שסינה ביצע על קיין את מהלך הסיום שלו, אטיטיוד אדג'סטמנט. לאחר מכן, סינה הצמיד את קיין לספירת שלוש שהקנתה להם את הניצחון בקרב.
ביקורות

האירוע קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי. הקרב של אואנס נגד באלור זכה לשבחים רבים. מייק ג'ונסון מהאתר PWInsider.com כינה את הקרב הזה כ"קרב מרכזי מצוין". ג'יימס קאלדוול מהאתר PWTorch.com העניק לקרב זה ציון של ארבעה וחצי כוכבים, שהיה הגבוה ביותר לאותו הערב. לארי קסונקה מהאתר 411Mania שיבח את המראה הכללי של האירוע ואמר שהאירוע היה שונה בהרבה מ"האירועים הרגילים של ה-WWE".
תוצאות

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| D1 | סזארו ניצח את דייגו בהכנעה | קרב יחידים | 08:13 |
| D2 | הלוצ'ה דרגונס (קאליסטו וסין קארה) ניצחו את הניו דיי (ביג אי ואקסבייר וודס) | קרב זוגות | 06:31 |
| 3 | כריס ג'ריקו ניצח את נוויל בהכנעה | קרב יחידים | 16:20 |
| 4 | ניקי בלה ניצחה את טמינה ופייג' | קרב משולש על אליפות הדיוות | 07:03 |
| 5 | ברוק לסנר ניצח את קופי קינגסטון | קרב יחידים | 02:36 |
| 6 | פין באלור ניצח את קווין אואנס (א) | קרב יחידים על אליפות ה-NXT | 19:25 |
| 7 | דולף זיגלר וג'ון סינה ניצחו את קיין והמלך בארט | קרב זוגות | 23:50 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים D - מציין שהקרב היה קרב חושך (קרב שלא שודר בטלוויזיה)
הערות שוליים

↑  חזרתו ההיסטורית של ברוק לסנר לטוקיו תשודר בערוץ ה-WWE Network
↑  ברוק לסנר חוזר ליפן בפעם הראשונה מאז שנת 2004
↑  הפרסומת לאירוע שייערך ביפן
↑  טייסון קיד ספג פציעה בצוואר; יהיה מחוץ לפעילות למשך 14 חודשים
↑  עדכונים על האירוע ביפן ועל האורח המיוחד שיופיע בו
↑  הביקורת של מייק ג'ונסון באתר PWInsider.com
↑  הביקורת של ג'יימס קאלדוול אתר PWTorch.com
↑  הביקורת של לארי קסונקה באתר 411Mania
1 2 3 4 5 6 7  התוצאות המלאות מהאירוע שהתקיים בטוקיו, יפן
אקוומן 2: הממלכה האבודה

| --- | --- |
כרזת הסרט הרשמית
כרזת הסרט הרשמית
 מבוסס על:  דמותו של אקוומן מאת מורט ויזינגר ופול נוריס
 בימוי:  ג'יימס ואן
 הופק בידי:  פיטר ספרן ג'יימס ואן ג'ף ג'ונס
 תסריט:  דייוויד לזלי ג'ונסון-מקגולדריק
 עריכה:  קירק מורי 
 שחקנים ראשיים:  ג'ייסון מומואה אמבר הרד יאיא עבדול-מאטין השני פטריק וילסון
 מוזיקה:  רופרט גרגסון-ויליאמס 
 צילום:  דון בורגס 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  DC Studios The Safran Company אטומיק מונסטר הפקות
 חברה מפיצה:  אולפני האחים וורנר
 הקרנת בכורה:  ישראל 21 בדצמבר 2023 ארצות הברית 22 בדצמבר 2023
 משך הקרנה:  124 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט בסוגת ספרות עלילה ספקולטיבית, סרט פנטזיה, סרט מדע בדיוני, סרט פעולה, סרט גיבורי-על 
 הכנסות באתר מוג'ו:   aquaman2
 www.aquamanmovie.net
 דף הסרט ב־IMDb
 
אקוומן 2: הממלכה האבודה (באנגלית: Aquaman and the Lost Kingdom) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי, המבוסס על דמותו של אקוומן מבית DC קומיקס. הסרט הוא סרט המשך לסרט "אקוומן" וסרטו השלושה-עשר ביקום הקולנועי של DC. את הסרט ביים הבמאי ג'יימס ואן עם תסריט שכתב דייוויד לזלי ג'ונסון-מקגולדריק (אנ'), ומככבים בו ג'ייסון מומואה בדמותו של אקוומן, ולצדו אמבר הרד, יאיא עבדול-מאטין השני ופטריק וילסון ששבים לגלם את דמויותיהם מהסרט הקודם.
הסרט עלה לאקרנים ב-21 בדצמבר 2023.
עלילת הסרט

מספר שנים לאחר שהפך למלך אטלנטיס, ארתור קורי התחתן עם מירה ונולד לשניים בן, ארתור ג'וניור, בזמן שמשלב את חייו בין יבשה למים. בינתיים, דייוויד קיין ממשיך לרקום נקמה בארתור על מות אביו, ועובד יחד עם הביולוג סטיבן שין כדי למצוא חפצים אטלנטיים. הוא מוצא טרידנט שחור, ויוצרו מתחייב לו לתת את הכוח להשמיד את ארתור.
חמישה חודשים מאוחר יותר, ההתחממות הגלובלית החמירה, כאשר אקלים של פני שטח חווה מזג אוויר קיצוני, והחמצת האוקיינוסים גורמת למחלות באוכלוסיית הים. אטלנטיס מותקפת על ידי דייוויד, אשר גונב את עתודות האוריקלקום של הממלכה כדי להפעיל את המכונות האטלנטיות העתיקות שלו ששוחזרו על ידי שין, ופוצע קשות את מירה. ארתור נפגש עם אמו - אטלנה, ואביה של מירה - נראוס, ומגלה שדייוויד עומד מאחורי ההתחממות הגלובלית,  הוא מחליט שהדרך היחידה לגלות היכן מסתתר, היא לרדוף אחר אחד מבעלי בריתו, אחיו למחצה של ארתור, אורם מריוס, המוחזק בשבי ממלכת הדייגים על כך שהרג את מלכם. ארתור משחרר את אורם מהשבי - כלא באמצע המדבר שנועד לדכא את כוחותיו האטלנטיים של אורם. אורם לוקח את ארתור להפגש עם אדון הפשע, מלך הדגים, ולאחר מאבק הוא מגלה לארתור שהשמועה אומרת שדייוויד נמצא על אי גבוה בדרום האוקיינוס השקט.
בהגיעם לאי, ארתור ואורם מגלים על בעלי חיים שעברו מוטציה על ידי אוריקלקום, ובו נמצא בסיסו של דייוויד. אטלנטיס תוקפת ומשמידה את האי, ואורם משיג את הטרידנט השחור ומותקף בחזיונות החושפים שיוצרו של הטרידנט היה קורדקס, אחיו של מייסד אטלנטיס, המלך אטלן, ושליט הממלכה האבודה של נקרוס, שהסתיים כחתום בכלא הקפוא לאחר הפסד במלחמה של אטלנטיס. מאחר שהחותם נוצר על ידי אטלן עם קסמי דם, הדם של כל אחד מצאצאיו יכול לשחרר את קורדקס, מה שמוביל את דייוויד לתקוף את המגדלור של תומאס קורי על מנת לחטוף את ארתור ג'וניור לפני שהוא מגיע לנקרוס. האטלנטים מגלים בעזרתו של שין גם כן את מיקומו של נקרוס.
בנקרוס, ארתור נלחם בדייוויד כדי להגן על ארתור ג'וניור, ודייוויד כמעט מביס את ארתור, אך מירה מגיעה לעזרתו. דייוויד זורק על מירה את הקלשון שלו אך אורם מגיח וטופס אותו ברגע האחרון. כתוצאה מכך, רוחו של קורדקס עוזבת את דייוויד עבור אורם, ואורם נלחם בארתור ומשתמש בדמו כדי להפשיר את הקרח, ומשחרר את קורדקס, אורם גובר על אחיזתו של קורדס ומאפשר לארתור לזרוק את הטרידנט השחור לעבר קורדקס, אך הוא מצליח לטפוס את הקלשון. בתגובה, ארתור זורק גם את הקלשון של אטלן על הקלשון של קורדקס ומשמיד בכך את הקלשון ואת קורדקס. כשהקסם של קורדקס נעלם, נקרוס מתחילה להתמוטט. דייוויד נפצע ומסרב לקבל את עזרתו של ארתור, ומתאבד. האטלנטים ושין בורחים למקום מבטחים, וארתור ומירה מחליטים לשחרר את אורם ולספר לשאר אטלנטיס שהוא מת. מתוך אמונתו של ארתור שאיחוד היבשה והים הכרחי, הוא חושף את קיומה של אטלנטיס לאומות המאוחדות, ומצהיר על כוונותיו להפוך את הממלכה למדינה.
צוות השחקנים והדמויות

ג'ייסון מומואה – ארתור קורי / אקוומן, חצי בן אטלנטיס וחצי בן אנוש המולך על האומה התת-ימית אטלנטיס. לארתור יש כוח על-אנושי ואת היכולת לתמרן את זרמי הגאות והשפל של האוקיינוסים, לתקשר עם חיות ימיות ולשחות במהירות על-קולית.
אמבר הרד – מירה, נסיכת קסבל, אהובתו של ארתור קורי, לוחמת ובתו של המלך נראוס, שגודלה על ידי המלכה אטלנה וטופחה להיות יורשתה. למירה יש כוחות הידרוקינטיים וטלפתיים המאפשרים לה לשלוט בסביבתה הימית ולתקשר עם בני אטלנטיס אחרים.
יאיא עבדול-מאטין השני – דייוויד קיין / מנטה שחורה, פיראט חסר רחמים ושכיר חרב הפועל בים הפתוח עם כישרון ליצירת חידושים טכנולוגיים קטלניים, שנוטר טינה עקובה מדם לארתור על כך שהשאיר את אביו - שודד הים - למות.
פטריק וילסון – הנסיך אורם מריוס / אדון האוקיינוס, אחיו למחצה של ארתור קורי ומלך אטלנטיס לשעבר.
דולף לונדגרן – המלך נראוס, המלך של אומת קסבל הנמצאת תחת שלטונו של אטלנטיס, ואביה של מירה.
טמורה מוריסון – תומאס קורי, שומר מגדלור ואביו של ארתור.
ניקול קידמן – אטלנה, אמו של ארתור ומלכת אטלנטיס לשעבר.
הפקה > פיתוח

באוקטובר 2018, הצהיר במאי הסרט "אקוומן" (2018), ג'יימס ואן כי הסרט הותיר בכוונה קצוות פתוחים עבור סרט המשך פוטנציאלי וכי הדיונים על הפקת ההמשך החלו במהלך תהליך גמר-הפקת הסרט הראשון. ג'ייסון מומואה, שמגלם ביקום הקולנועי של DC את דמותו של אקוומן, כתב את תחילת העלילה של סרט המשך פוטנציאלי בזמן צילומי הסרט הראשון, ואחרי שהציג את הסיפור לאולפנים באמצעות יו"ר חטיבת הבידור של האחים וורנר, טובי אמריך, והמפיק פיטר ספרן, האולפנים היו פתוחים ונלהבים לרעיון להפיק המשך לסרט. בעקבות הרווחים הגבוהים ממכירת הכרטיסים המוקדמת לפני עליית הסרט הראשון לאקרנים ובעקבות הביקורות החיוביות, אולפני האחים וורנר החלו בפיתוחו של סרט המשך. בינואר 2019, פיתוחו של סרט ההמשך אושר על ידי האחים וורנר. בפברואר 2019, נמסר כי דייוויד לזלי ג'ונסון-מקגולדריק, שהיה שותף לכתיבת תסריט הסרט הראשון, יהיה אמון על כתיבת התסריט לסרט ההמשך. במרץ 2019, אמר ספרן כי הסרט יחקור את שבע הממלכות האחרות של אטלנטיס. לקראת סוף שנת 2019, אושר שובם של פטריק וילסון ויאיא עבדול-מאטין השני לגילום דמויותיהם של הנסיך אורם מריוס ודייוויד קיין / מנטה שחורה, בהתאמה, מהסרט הראשון. במרץ 2021, נמסר כי הפקת וצילומי הסרט עתידים להתחיל ביוני 2021 בבריטניה. באפריל 2021, נמסר כי פילו אסבק נכנס לתהליכי משא ומתן על הצטרפות לצוות השחקנים. ביוני 2021, ואן חשף כי שמו הרשמי של הסרט הוא "Aquaman and the Lost Kingdom" (בתרגום חופשי לעברית: "אקוומן והממלכה האבודה").
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו ב-28 ביוני 2021 בלונדון והסתיימו ב-12 בינואר 2022 במליבו.
הפצה

הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-22 בדצמבר 2023. בישראל הסרט עלה לאקרנים ב-21 בדצמבר 2023. ב-10 במרץ 2022 הסרט נדחה ל-17 במרץ 2023.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך הטקס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס בחירת הקהל | 18 בפברואר 2024 | כוכב סרט האקשן של השנה | ג'ייסון מומואה | מועמדות |  |
| פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | 13 ביולי 2024 | הסרט האהוב ביותר | "אקוומן 2: הממלכה האבודה" | מועמדות |  |
| פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון | 13 ביולי 2024 | שחקן קולנוע אהוב | ג'ייסון מומואה | מועמדות |  |
מזייפי המטבעות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אנדרה ז'יד
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  רומן
 מקום התרחשות:  פריז 
 הוצאה
 הוצאה:  La Nouvelle Revue Française, אלפרד א. קנופף 
 תאריך הוצאה:  1925
 מספר עמודים:  281
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת סימן קריאה
 תאריך:  1977
 תרגום:  יהושע קנז
 פרסים
 רשימת 100 הספרים של המאה של לה מונד 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001906911, 001921865
כללי

מזייפי המטבעות (בצרפתית: Les faux-monnayeurs) הוא רומן צרפתי משנת 1925 מאת אנדרה ז'יד, אשר פורסם לראשונה ב-Nouvelle Revue Française. התרגום העברי נעשה בידי יהושע קנז. מבחינות רבות, ספר זה נחשב כמבשר ה"רומאן החדש".
מזייפי המטבעות מציג מספר  דמויות גברים הומוסקסואלים או ביסקסואלים - המתבגר אוליבייה, ברנאר, עמיתיו ללימודים גונתראן ופיליפה, ולבסוף הסופר המבוגר קומטה דה פאסוואן, ואדואר הנדיב. חלק חשוב מהעלילה הוא תיאור אפשרויות מערכות יחסים הומו-ארוטיות שליליות או חיוביות.
עם הופעתו זכה הרומן לקבלת פנים צוננת, ככל הנראה בשל התמות ההומוסקסואליות והמבנה הבלתי רגיל שלו, לתקופתו. עם זאת, הרומן זכה למוניטין בשנים שלאחר מכן ובאופן כללי נחשב כיצירת מופת בקאנון המערבי של הספרות.
כתיבת הרומן, הכולל מכתבים, גזירי עיתון וחומרים אחרים, תועדה על ידי ז'יד בשנת 1926 ב-"Journal of The Counterfeiters".
תקציר העלילה

במרכז העלילה עומדת דמותו של ברנאר - חברו ללימודים של אוליבייה המתכונן למבחני הבגרות שלו. ברנאר מגלה כי הוא ממזר ומשתמש בכך כאמתלה לבריחה מן הבית. הוא מבלה לילה במיטתו של אוליבייה (שם הם מנהלים שיחה על מיניות במהלכה אוליבייה חושף את דבר ביקורו אצל זונה, שלא היווה עבורו כחוויה מהנה במיוחד). לאחר שברנאר גונב את המזוודה השייכת לאדואר, דודו של אוליבייה, הוא הופך למזכירו האישי. אוליבייה מקנא ומסיים בזרועותיו של קומטה דה פאסוואן, אדם ציני ושטני, והשניים נוסעים יחדיו לים התיכון.
בסופו של דבר, ברנאר ואדואר מחליטים שאינם מתאימים זה לזה כפי שציפו, וברנאר עוזב לטובת משרה בעיתון, ולאחר מכן מחליט לחזור לבית אביו. אוליבייה הופך תחתיו למזכירו האישי של אדואר, ולאחר ערב רב של אירועים במהלכו הוא מביך אותו בצורה גמורה, אוליבייה מסיים את הערב במיטתו של אדואר, והשניים סופסוף מממשים את תשוקתם שעד כה לא העזו לממש.
עלילות משנה שונות נשזרות סביב אלמנטים אלה. סיפורו של אחיו הצעיר של אוליבייה, ז'ורז', ומעורבותו עם זייפני מטבעות, וסיפורו אחיו הבכור, ונסאן, ויחסיו עם לורה, אישה נשואה, עימה הביא ילד מחוץ לנישואין.
במובנים מסוימים מזכיר הרומן את התמות העולות במחזה של פרנק ודקינד "האביב המתעורר", כמו למשל אופן השיחה והפעולה, שאינו מותאם לגילם, של המתבגרים בספר, ולצד זאת אי כשירותם של המבוגרים (במיוחד של האבות), כמו גם המוטיבים של התפתחות וזהות מינית מבולבלת. מזייפי המטבעות חולק עם המחזה את התפישה כי מערכות יחסים הומוסקסואליות טובות יותר, תחת תנאים מסוימים, מהטרוסקסואליות, כאשר האחרונות  מובילות באופן בלתי נמנע לתוצאות הרסניות.
זיהוי אפשרי של דמויות בספר עם דמויות בשר ודם

מלבד זיהוי של ז'יד עצמו בחלק מהדמויות, דמויות אחרות ברומן מזוהות עם אנשים אמיתיים. קומטה דה פאווסאן נתפס כמרמז לז'אן קוקטו, אוליביה למארק אלגרה, ולורה לבת דודתו של ז'יד, ובהמשך אשתו, מדליין. אלפרד ג'רי נוכח גם הוא בסצנת המסיבה תחת שמו האמיתי ואובו רוי מוזכר גם הוא. מסיבות אלו, נראה כי עלילת הרומן מתקיימת בין 1896 (הפרמיירה של אובו רוי) לבין 1907 (מותו של ג'רי). רישום ביומנו של אדואר בפרק 12 בחלקו השלישי, מציין שנת בציר של יין משנת 1904, מאשר את החשד לטווח ספציפי יותר של זמן שבו ממוקם ככל הנראה הרומן.
לקריאה נוספת

André Gide: The Counterfeiters. ISBN 0394718429
André Gide: Journal of The Counterfeiters.
List of books portraying paedophilia or sexual abuse of minors
"Gide's Rhetoric of Acceptance in Les Faux-monnayeurs" by Eric Mader
"Gide's Fictional Technique" by Justin O'Brien
"La Séduction du lecteur-André Gide" by Maya Nestelbaum, Sorbonne Paris IV
עובדים עניים

עובדים עניים הם אנשים העובדים למחייתם, אך הכנסתם נמוכה מקו העוני בגלל שכר נמוך. עובדים עניים מתקשים למצוא מקום עבודה ולהתמיד בו, לא מצליחים לחסוך כסף וסובלים מדימוי עצמי נמוך.
מחקרים שנעשו על שיעור העוני בארצות הברית מצאו כי במשך השנים גדל שיעור העובדים המצויים במצוקה כלכלית, בגלל שינויים בשוק העבודה. המעבר מכלכלה מבוססת-ייצור לכלכלה מבוססת-שירותים גרם לקיטוב בשוק העבודה: נוצרו מקומות עבודה נוספים לבעלי המשכורות הגבוהות ולבעלי ההכנסות הנמוכות, אבל מספר המשרות באמצע ירד משמעותית.
מספר שיטות נוסו כדי למגר את תופעת העובדים העניים. על פי המחקרים, הדרך היעילה ביותר לצמצום העוני היא מדיניות רווחה חברתית. הגישה המקובלת היום היא סיוע דרך צעדים אקטיביים להגדלת התמורה לעבודה למי שיכול להשתלב בתעסוקה. בין היתר דרך הכשרות מקצועיות מותאמות לצרכי המעסיקים ומענק עבודה.
התפתחות המושג

המודעות למעמד העובדים העניים בארצות הברית החלה בעקבות תהליכי מודרניזציה שחלו בסוף המאה ה-19. הוגים רבים מאותה תקופה, בהם ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז וג'יין אדמס, ראו את החברה האמריקאית כחברה לא-שוויונית שיוצרת פערים כלכליים ועוני. דו בויז ערך מחקר על השכונות בפילדלפיה בהם התגוררו שחורים מתוך כוונה לסייע להם לצאת מהמצוקה הכלכלית.
לאחר השפל הגדול, הניו-דיל ומלחמת העולם השנייה חוותה ארצות הברית עידן של שגשוג, שבמהלכו נרשמו שיפורים בשכר ובתנאי העבודה. אולם בשנות החמישים נוצר שוב מעמד של עובדים עניים, דבר הבולט במיוחד בספריו של ג'ון קנת גלבריית: קפיטליזם אמריקני (אנ') (1952), חברת השפע (אנ') (1958), והמדינה התעשייתית החדשה (אנ') (1967).
מאידך גיסא, חוקרים וקובעי מדיניות ליברלים טוענים לעיתים קרובות כי קיים דמיון רב בין עניים עובדים לעניים שאינם עובדים. מחקרים מצאו כי הענקת סיוע ממערכת הרווחה לאימהות חד-הוריות אינה פוגעת ברצונן למצוא עבודה ולצאת ממעגל הרווחה. לטענתם, ההבדל העיקרי בין עניים עובדים לבין עניים שאינם עובדים הוא הקושי להתגבר על מחסומים בסיסיים המאפשרים כניסה לשוק העבודה, בהם מסגרת חינוכית לילדים קטנים, מציאת דיור בקרבת מקומות עבודה פוטנציאליים, והסדרי נסיעה למקומות עבודה, ולכן הממשלה צריכה להגדיל את הסיוע למשפחות אלה בתחומי הדיור, החינוך והתחבורה הציבורית.
דיונים בנושא זה נוטים להיות טעונים פוליטית: לכל גישה כלכלית יש תומכים הטוענים כי יישומה ישפר את מצבם של עובדים עניים.
הגדרת המושג

בארצות הברית, הגדרת "עובדים עניים" של מחלקת העבודה היא: "אנשים שעבדו או חיפשו עבודה במשך 27 שבועות או יותר בשנה, אבל ההכנסות שלהם נמוכות מקו העוני."
כמות העובדים העניים בארצות הברית מחושבת על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של ארצות הברית, בשלושה חתכים שונים. על פי נתוני הלשכה לשנת 2009, עובדים עניים בעלי משפחה מהווים 7% מסך העובדים בשוק העבודה, עובדים עניים שאינם חיים עם בני משפחה מהווים 11.7%, ויחידה משפחתית מלאה העובדת אך מוגדרת כענייה 7.9%. נתונים אלה עלו בשנת 2009 במידה משמעותית לעומת נתוני שנת 2000.
באירופה ובארצות נוספות משתמשים בהגדרה יחסית ולא מוחלטת. על פי יורוסטאט, הלשכה לסטטיסטיקה של האיחוד האירופי, משק בית מוגדר כעני אם ההכנסה שלו היא פחות מ-60 אחוז מההכנסה החציונית של המדינה. יורוסטאט אימצה מדידה יחסית של עוני בגלל הבדלים כלכליים בין המדינות - מישהו שנחשב עני במדינה עשירה ומפותחת יכול להיחשב עשיר במדינה מתפתחת. לפי מדד זה, שיעור העוני בשנת 2000 היה 7.8% בקנדה, 4% בבריטניה ו-3.8% בגרמניה.
בישראל וברוב המחקרים בנושא זה מקובל להגדיר משק בית כעני אם ההכנסה שלו היא פחות מ-50 אחוז מההכנסה החציונית של המדינה.
התפתחות מעמד העובדים העניים

מחקרים כלכליים גילו כי מעמד העובדים העניים בארצות הברית התפתח לאורך השנים כתוצאה מירידה בייצור וקיטוב בשוק העבודה, שהובילו להרעה ברמות השכר, היציבות בעבודה ותנאי העבודה עבור אנשים בעלי מיומנות נמוכה וללא חינוך פורמלי. אנשים אלו זכו למצוא עבודה מכובדת ויציבה במשך שנים רבות, מאמצע שנות הארבעים ועד אמצע שנות השבעים. בתקופה זו היו קיימים מפעלי יצור רבים בארצות הברית, אולם אז החלה תחרות עולמית וחלו שינויים טכנולוגיים שבעקבותיהם מפעלי יצור רבים עברו למדינות אחרות. משנת 1970 עד 2008 ירד שיעור העובדים המועסקים בענפי התעשייה מ-23.4% ל-9.1%. בתקופה זו חל קיטוב בשני הקצוות של שוק העבודה: במקום עבודות בשכר בינוני לבעלי מיומנות בינונית נוצרו עבודות בשכר גבוה לבעלי מיומנות גבוהה ועבודות בשכר נמוך לבעלי מיומנות נמוכה. כתוצאה מכך עובדים רבים בעלי השכלה נמוכה עד בינונית, שהצליחו למצוא עבודה בענפי יצור בשנת 1970, נאלצו לעבוד לאחר מכן במגזר השירותים בעבודות בעלות שכר נמוך.
תהליכים דומים לאלה של ארצות הברית חלו במדינות המאופיינות בליברליזם כלכלי, בעיקר בריטניה ואוסטרליה. לעומתן, רוב מדינות אירופה חוו קיטוב כלכלי נמוך יותר, וכתוצאה מכך שיעור העובדים העניים בהן קטן יותר. הגורמים העיקריים להבדלים בין המדינות הללו הם כלכלת שוק שוויונית, כוח מיקוח קיבוצי משמעותי, וחוקי שכר מינימום חזקים.
מחקרים מצאו פער גדול בשיעורי העובדים העניים בין ארצות הברית למדינות אירופה, והסבירו פער זה בכך שבמדינות אירופה קיימת מדיניות רווחה חברתית יותר, והיא מסייעת למעמד הנמוך ולמעמד הביניים לצאת ממעגל העוני.
גורמי סיכון

מחקרים זיהו חמישה סוגים עיקריים של גורמי סיכון המגבירים את הסיכוי שאדם ישתייך למעמד העניים העובדים: גורמים תעסוקתיים, גורמים דמוגרפיים, גורמים כלכליים, מוסדות שוק העבודה ומדיניות רווחה חברתית. תופעת העניים העובדים היא תופעה שמשפיעה על מגוון רחב מאוד של אנשים, אך קיים מתאם בין שיעורי עוני גבוהים לענפי תעסוקה, קבוצות דמוגרפיות, גורמים פוליטיים וגורמים כלכליים. באמצעות גורמים מגזריים ודמוגרפיים ניתן להסביר מדוע אנשים מסוימים בתוך מדינה מסוימת נוטים יותר מאחרים להיות עניים. גורמים פוליטיים וכלכליים יכולים לספק הסבר לכך שבמדינות שונות יש שיעורי עוני שונים.
גורמי סיכון > גורמים תעסוקתיים

מעמד העובדים העניים אינו מתחלק באופן שווה בין מגזרי התעסוקה. במגזר השירותים יש את שיעור העוני הגבוה ביותר. בשנת 2009, כ-13% מעובדי מגזר השירותים בארצות הברית היו מתחת לקו העוני, בהם עובדי מזון מהיר, עובדים סיעודיים, מלצרים ומחסנאים.
כמו כן נפוצים עובדים עניים בקרב עובדי צווארון כחול בענפי התעשייה, החקלאות והבנייה. בעבר היה מקובל להעניק שכר גבוה לעובדי יצור בארצות הברית, אך עם השנים המפעלים עברו לאזורים בהם נאסר על חופש ההתאגדות של העובדים. במקומות אלה כמעט בלתי אפשרי להקים איגוד עובדים, והמעסיקים משלמים לעובדים שכר נמוך במיוחד.
גורמי סיכון > גורמים דמוגרפיים

הכלכלנית קתרין ניומן (אנ') כתבה ספר על עובדים עניים, ומצאה שצעירים, משפחות חד הוריות, בעלי השכלה נמוכה ובני מיעוטים נוטים להיות עניים יותר מעובדים אחרים.
גורמים נוספים הם משפחות מרובות ילדים, משפחות בעלות מפרנס יחיד, נשים, בעלי משרה חלקית (במקום משרה מלאה), עובדים זרים ועובדים עצמאיים.
גורמי סיכון > גורמים כלכליים

קשה לחזות את השפעותיהם של גורמים כלכליים על העובדים העניים. בניגוד להנחה הרווחת, צמיחה כלכלית לא מובילה בהכרח לשיעורי תעסוקה גבוהים יותר ולשכר גבוה יותר, אלא להפך. לדוגמה, שנות השמונים היו תקופה של צמיחה כלכלית ושגשוג בארצות הברית, אך רוב הרווחים זרמו לבעלי ההכנסה הגבוהה, ועובדים בעלי מיומנויות נמוכות חוו דווקא ירידה בהכנסותיהם.
גורמי סיכון > מוסדות שוק העבודה

במחקר שפורסם בשנת 2010 מאופיינים שני סוגים של שוק עבודה: שוויוני ויעיל. שוק עבודה יעיל, כמו זה של ארצות הברית, מתאפיין בדרך כלל בגמישות, באבטלה נמוכה ובצמיחה כלכלית גבוהה, ומאפשר העסקה מהירה ופיטורין מהירים. לעומתו, שוק עבודה שוויוני, כמו זה של רוב מדינות אירופה, מתאפיין בשכר מינימום משמעותי, איגודים מקצועיים חזקים, שכר גבוה יחסית וביטחון תעסוקתי.
לכל מערכת כזו יש יתרונות וחסרונות, אבל המודל השוויוני של שוק העבודה מוביל בדרך כלל לשיעורי עוני נמוכים יותר.