stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כדברא
דמויות > כדברות

קירקי גבע–ברזילי/אטלס (גילי איצקוביץ) – בתם הביולוגית של הלנה, ושל אוריה. אחותה הביולוגית והתאומה של לילה אשר גדלה בנפרד ממנה. אחותה המאומצת של אביגיל. קרויה על שם המכשפה היוונית "קירקה". חובבת גרפיטי. נערה שדבקה במטרה ופזיזה, לעיתים רבות עושה מעשים בלי לחשוב על התוצאות אחרי. בגיל 16 מגלה שהיא כדברא. בעונה 1 התאהבה בדקל ונהפכה לבת זוגו. יש לה חזיונות עתידיים בהם היא רואה אנשים במצוקה, אולם בעונה 2 מוותרת עליהם. בראשית הסדרה חשבו שהיא הפלגא, אולם התגלה כי היא המגנא ולילה היא הפלגא. נפרדת מדקל בעונה השלישית, ובהמשך חזרה אליו. חיסלה את תומאס. בסוף עונה 3 מוותרת על הכוחות הכדבריים שלה ועל היותה מגנא בגלל כל הטעויות שעשתה.
לילה ברזילי–אטלס (אביה מלכה) – בתם של הלנה ואוריה. אחותה התאומה של קירקי אשר גדלה בנפרד ממנה. ידעה שהיא כדברא כל החיים. גרה בקיבוץ. אף על פי שהיא גדלה בתכנון להיות המגנא, התגלה כי היא הפלגא וקירקי המגנא. מגלה שהיא עומדת למות ביום המאורות. בעונה הראשונה הייתה עם שחר אך הוא נפרד ממנה. בעונה השנייה מתאהבת בלוק והופכת לבת זוגו, הם נפרדו וחזרו במהלך העונות. חיסלה את אריאנה ואמילי. בסוף עונה 3 נהפכת למגנא לאחר שקירקי הבינה שהיא הייתה אמורה להיות המגנא כל הזמן וההיסטוריה תיקנה את עצמה.
אירה (יובל שבח) (עונה 3) – הכדברא הראשון ממין זכר, מגאן (מגנא ממין זכר). חובר לקירקי, לילה ולוק, על מנת להילחם באיגניסים. בנם של אידריס ונינה. העל טבעי החזק ביותר בטבע. חצי איגניסי וחצי כדברא. מתאהב בלילה וניסה להפריד אותה מלוק. כביכול חיסל את קירקי, אך בהמשך מתברר שזו הייתה אשליה שלוק יצר. חיסל את רומי שהייתה תחת היפנוזה.
הלנה ברזילי (ריימונד אמסלם) (עונות 1–2) – אמה של לילה והאם הביולוגית של קירקי. כדברא לשעבר. בת זוגו לשעבר של אוריה. קרויה על שמה של "הלנה" דמות במיתולוגיה היוונית שנחשבה ליפה בנשים.
סופיה (אביבה גר) (עונה 1, אורחת בעונה 2) – ראש הכדברות שלכאורה דואגת להן מאוד. חיה שנים רבות משום שלה אין למי להעביר את הטבעת. בסיום עונה 1 מתגלה כאמו של וולנו. בעונה השנייה היא חושפת בפני הכדברות שבעבר נישאה לקינו מנהיג הגרומלים הקודם והולידה את וולנו. לאחר שוולנו מת היא נכלאת בטשיא ללא כוחות, ומורידה את טבעתה, דבר שגרם למותה. היא מחזירה את הכדור למליפיקים לפני מותה. ניסתה לנקום בקירקי כאשר הייתה עם וולנו בארסיטו.
לארה (יעל בר זוהר) (עונה 1) – המגנא שהייתה לפני קירקי ונכשלה במשימתה ביום המאורות הקודם שהיה 1000 שנה קודם לכן, לא הצליחה לחסל את מנהיג הגרומלים. הדריכה את קירקי. הייתה אחותה התאומה של אליאנה.
נינה (ורד פלדמן) (עונה 3) – אמו של אירה, מסתירה ממנו את סוד הכדברא בתחילת העונה השלישית, אשתו לשעבר של אידריס מנהיג האיגניסים. חיסלה את ניקולס.
אליאנה (יעל נשר) (אורחת בעונה 1) – הפלגא שהייתה אמורה למות ביום המאורות הקודם אך ניצלה ולארה מתה במקומה. הייתה אחותה התאומה של לארה.
תמרה: אחת מהכדברות. שמרה על קירקי ולילה בזמן שהיו עם התליון עם האבן. הרגישה שמישהו נוגע בתליון של קירקי.
דמויות > הלביאים

דקל לביא (דין גרבר) – בנם של אמנון ודינה לביא ואחיו הצעיר של שרון. מכונה: "דוקדוק" על ידי אימו. החבר הטוב ביותר של אוג מהגן. בתחילת עונה 1 מתאהב בקירקי ובהמשך העונה נהיה בן זוגה. עבד עם אבא שלו ואחיו למציאת גורמים על-טבעיים בסביבות הקיבוץ עד שלוק בהסכמתו מוחק לו את זיכרון העל טבעי לתמיד. גר בקיבוץ כנען. באמצע עונה 3 קירקי נפרדה ממנו מפני שהיה לו דם כדברי, הם חזרו אחרי שקירקי ולוק עשו לדקל שאיבת דם כדברי.
שרון לביא (יהונתן וילוז'ני) (עונות 1–2) – בנם של אמנון ודינה ואחיו הבכור של דקל. עוזר לאביו למצוא מקורות על טבעיים. נהפך לבן זוגה של עמית בסוף עונה 1. עבד עם אבא שלו ואחיו למציאת גורמים על-טבעיים בסביבות הקיבוץ עד שנמחק לו זיכרון העל טבעי על ידי אריאנה. נפרד מעמית באמצע עונה 3.
אמנון לביא (מיכה סלקטר) (עונה 1, אורח בעונה 2) – אביהם של שרון ודקל, ובעלה של דינה. המזכיר של קיבוץ כנען. חלק ממסדר הלביאים. בניו עזרו לו במצוד אחרי יצורים על טבעיים. עבד עם בניו למציאת יצורים על-טבעיים בסביבות הקיבוץ עד שנמחק לו זיכרון העל טבעי.
דינה לביא (אורנה פיטוסי) (עונה 1) – אמם של שרון ודקל, ואשתו של אמנון. מנהלת קורס צורפות בו קירקי משתתפת. חברתה הטובה של הלנה.
יואל לביא (ירון מוטולה) (עונה 1) – אחיו של אמנון ודודם של שרון ודקל. גר בלונדון עם אשתו לורי. יש לו את המעבדה הכי משוכללת מכל הלביאים ובה הוא מפתח מכשירים מתוחכמים שהוא שומר לעצמו. הוקפא על ידי ונטו לאחר שניסה לצוד אותו, כתוצאה מכך נהרג.
לורי לביא (שרון דנון) (עונה 1) – אשתו של יואל. נוטה לערבב מילים באנגלית עם מילים בעברית במשפטיה.
דמויות > בני האנוש

אביגיל "אבי" גבע (דנה לב) – אחותה המאמצת של קירקי, באה איתה לקיבוץ כנען. מכונה בקיצור: "אבי" בת זוגו של אוג ולאחר מכן של גיא. מחליקה מוכשרת על סקייטבורד. בתחילת עונה 2 קירקי סיפרה לה הכל על הכוחות שלה, ובסוף העונה לוק מחק לה את זיכרון העל טבעי בהסכמתה. נפרדה מגיא בסוף עונה 2. בעונה 3 אביגיל היא בת זוגו של יפתח, בסוף עונה שלוש היא חוזרת לאוג.
עמיחי "אוג" שלו (רועי ניב ושלר) – יליד קיבוץ כנען, הבן של דליה, עובד במטעים ובמוסך של הקיבוץ. החבר הטוב ביותר של דקל מהגן. מתאהב באביגיל בעונה 1, אך לא ממש יודע איך להרשים אותה. כינויו "אוג" הודבק עליו מכיוון שהוא גבוה ומגושם. נהפך לבן זוגה של אביגיל בתחילת עונה 1. מתנסה בסטנד-אפ ומנסה לקבל פינה באתר הסטנד-אפ "הגמל הצוחק". בעונה 2 נהפך למוזיקאי והקים מחדש את הלהקה מילדותו עם לילה "לילה אוג", בזמן שזיכרונו נמחק אחרי מאורעות יום המאורות. בן זוגה של אביגיל ולאחר מכן של יסמין, ובעונה 3 של נהר. בסוף עונה 3 נפרד מנהר וחוזר לאביגיל.
עמית שכטר (מור סרוסי) – חברה של ליבי ולילה, בת דודתו של דורי, מדריכה בקורס טיפוס ומנהלת חנות "הזולה". בתחילת הסדרה הייתה מאוהבת בדקל ולא אהבה את זה שהוא וקירקי מתחברים. חולה באסתמה. גילתה את סוד העל טבעי עד שלוק מחק לה את הזיכרון. בת הזוג של שרון מסוף עונה 1 ועד אמצע עונה 3. בעונה 3 מתאהבת בעדי גאון והופכת לבת זוגו.
ליבי בר-שלום (אור גרוס) – חברתן של עמית ולילה, מנהלת בלוג איפור ועצות לנערות. עובדת בחנות האופנה יד-שנייה "אופננה" שבבעלות אמה. גילו לה את סוד העל טבעי אך לוק מחק גם לה את הזיכרון. בעונה 2 מצלמת עם עומרי פרויקט והופכת לבת זוגו, בעונה 3 הם נפרדים.
שחר דהאן (ירון בן הרוש) (עונה 1) – בן הזוג לשעבר של לילה. חברו של אוג. נפרד מלילה לאחר שגילה שקרים רבים של לילה אליו. בעונה השנייה מסופר שטס להימלאיה.
נהר (נופר סלמאן) (עונה 3) – תלמידה במגמת מוזיקה. חברה בלהקת "אקס בריבוע" יחד עם אוג ואביגיל. בעונה 3 יוצאת עם אוג אך בסוף העונה הוא נפרד ממנה וחוזר לאביגיל.
יפתח (בר גרוצקי) (עונה 3) – בחור חדש בכנען. גר בקיבוץ נבו משתתף בחוג ג'ודו עם דקל. מתאהב באביגיל ולבסוף הופך לבן זוגה, בסוף הם נפרדים.
דמויות > גרומלים

וולנו (אלדד פריבס) (עונה 1, אורח בעונה 2) – האנטגוניסט הראשי בעונה הראשונה. בנו של סופיה. מנהיג הגרומלים והגרומל החזק ביותר. חצי גרומל וחצי כדברא, למעשה אילו היה יכול לקבל טבעת, היה העל טבעי החזק ביותר וגם הכדברא הזכר הראשון. אחיהם למחצה של פירו וונטו. עיוור אשר הולך בעזרת מקל הליכה שלו ונעזר בבתו יעל (עד מותה). מסוגל לטפטף מהיד הימנית שלו חומר מקפיא, הקרוי "מלדור", ומהיד השמאלית שלו חומר מפשיר ומחמם הנקרא "סרדור". החזיק בכדור הסבוואר של המליפיקים, אותו גנב אחרי רעידת האדמה הגדולה שסופיה חוללה בריאל. בתחילת עונה 2 חוסל על ידי קירקי, חזר מעולם המתים וסחט את קירקי ולוק להביא לו את הטבעת של סופיה.
פירו (עומר ברנע) (עונה 1) – סגנו של מנהיג הגרומלים. אחיו הגדול של ונטו, ואחיו למחצה של וולנו. מנהל חברת טפטפות והשקיה בשם "אואזיס טפטפות". פירו מסוגל לירות קרן הקפאה מפיו. ניסה לפגוע באמנון אך קירקי חיסלה אותו.
ונטו (דניאל מורשת) (עונה 1) – אחיו הקטן של פירו, ואחיו למחצה של וולנו. מסוגל לירות קרן הקפאה מן ידו. הרג את יואל ואת המיילדת של קירקי ולילה. חוסל על ידי וולנו לאחר שעקב אחריו.
יעל (מאיה שואף) (עונה 1) – בתו של וולנו אשר עזרה לו במזימתו, ניסתה לחסל את קירקי. חוסלה על ידי שרון.
דולב (אלון ליאור) (עונה 1) – גרומל אשר ניסה להרוג את קירקי לפני שהפכה לכדברא, חוסל על ידי הלנה.
דורין (ספיר דרמון) (עונה 1) – גרומלית אשר חוסלה על ידי קירקי כאשר ניסתה להקפיא את אביגיל.
נעמי בראל (ורדה בן חור) (עונה 1) – המיילדת בבית החולים שבו לילה וקירקי נולדו. השתתפה בלידתן. פועלת שנשלחה על ידי ונטו ופירו לחסל את קירקי כשנולדה. חוסלה על ידי ונטו לאחר שגילה שהיא לא ביצעה את מה שהייתה אמורה. נפתח על היעלמותה תיק אשר לא ידוע בגורלו.
קינו (אורח בעונה 1) – מנהיג הגרומלים ביום המאורות הקודם לפני 1000 שנה, בעונה 2 מסופר שהתחתן עם סופיה, אביו של וולנו.
דמויות > מליפיקים

לוק (דניאל ליטמן) (עונות 2–3) – מליפיק. בתחילת העונה השנייה הוא נשלח להרוג את קירקי המועלת ולאחר מכן גם את לילה. מתחזה לבן דודם של שרון ודקל. בעונה 2 ליבי מתאהבת בו אך זה לא הדדי. "משתף פעולה" עם קירקי והלביאים כדי למצוא את הכדור של וולנו אבל בפועל הוא מנסה להרוג את קירקי. מתקרב ללילה כדי לנסות לשכנע אותה להוריד לקירקי את הטבעת אך הוא מתאהב בה ולא מוכן לחסל אותה ומורד במליפיקים. לאחר מכן, מגלה ללילה את האמת והיא סולחת לו. עוזר לחסל את אריאנה. בסוף העונה הוא עבר לגור בכנען והסבוואר משויך אליו. חברתו הקודמת רומי חוזרת והוא מגלה שהיא עדיין בחיים.
אריאנה (אינה בקלמן) (עונה 2) – האנטגוניסטית הראשית בעונה השנייה. מנהיגת המליפיקים, אחותו של אוליבר. עקשנית ואגואיסטית. מתחזה לליאן (הדיירת שדינה ואמנון השכירו לה את הבית) היא עשתה זאת כדי לעזור ללוק עם הנגועים בכנען. נוטרת טינה ללביאים. מחזיקה בכדורים אשר מכילים כוחות מעל טבעיים שונים, ומטרתה היא לשלוט בעולם העל טבעי אחרי שתשיג את הכוח הכדברי. חוסלה על ידי לילה.
אמילי (ארבל קינן) (עונה 2) – עוזרת לאריאנה במבצע הנקמה שלה על מותו של אוליבר, אחראית הטכנולוגיה של המליפיקים. האנטגוניסטית הראשית בפרקים האחרונים של העונה השנייה. כועסת על גרי ואריאנה על זה שלא שיתפו אותה בתוכניתם. מואשמת בסיוע לבריחה של שרון ובעקבות כך אריאנה מצווה על גרי לחסל אותה. מסתבר שהוא לא עשה את זה ושהם עובדים יחד. חוסלה על ידי לילה.
גרי (שון מונגוזה) (עונה 2) – סגנה של אריאנה, ולאחר מכן עבד בשיתוף פעולה עם אמילי. חטף את שרון ודקל. לפי התכנון, היה אמור להיות הסגן של אריאנה אם תוכניתה הייתה מתממשת אך הוא עבד עליה וגרם למותה. חוסל על ידי דקל.
אוליבר (עפרי ביטרמן) (עונה 2) – אחיה של אריאנה. שונא את לוק ומקנא בו. אחותו אריאנה כועסת עליו מפני שהביא בת אנוש אל המליפיקים בטעות לפני 100 שנה. הופך למועל כשהוא מספר לאלכס על היותה בת אדם, אך אריאנה מחקה אותו מהסבוואר. לא מוחק לאלכס את הזיכרון כפי שציוו עליו. הוא מאוהב באלכס. חוסל על ידי דקל.
אלכס (שירה האס) (עונה 2) – בת אנוש שהגיעה אל המליפיקים בטעות. לפני מאה שנים, היא נחשפה לעל טבעי, אולם אוליבר גרם לה למוות מוחי במקום למחוק את זיכרונה. הוא הביא אותה לריאל כדי שתיגע בסבוואר ותירפא, אך לאחר שוולנו גנב את הסבוואר היא נשארה כלואה במשך מאה שנים. עזרה לדקל ולשרון לצאת מהריאל. גונבת את הסבוואר ויוצאת איתו לעולם האמיתי כדי לתת אותו לקירקי, אבל אריאנה תופסת אותה לפני כן, ואלכס מתה.
רומי (יעל אלקנה) (עונה 3) – מליפיקית. האקסית של לוק, עדיין אוהבת אותו. מגלה שלוק עם לילה. שרדה את רעידת האדמה בריאל והגיעה לכנען על מנת לחזור ללוק ולהמשיך את שושלת המליפיקים. נחטפה על ידי אליס באמצע העונה והוחזקה במחסן בקיבוץ עד שהשתחררה וגילתה לקירקי את האמת על אליס. עזבה את קיבוץ כנען אבל לבסוף חזרה. עבדה עם האיגניסים, אך לוק הפנט אותה לעבוד עם הכדברות. אירה גילה זאת וחיסל אותה.
דמויות > איגניסים

תומאס (אודי פרסי) (עונה 2 רק קול, עונה 3) – פועל בשורות האיגניסים תחת אידריס. חוסל על ידי קירקי.
אידריס "נמרוד מילר" (מולי שולמן) (עונה 3) – מנהיג האיגניסים. אח של ניקולס ואבא של אירה. בעלה לשעבר של נינה. מאבד את כוחותיו ביום האוקאסוס.
ניקולס (עונה 3) – אח של אידריס ודוד של אירה. חוסל על ידי נינה לאחר שניסה לסמן את אירה.
דמויות > איגניסים > כורי הלבה

רוס (אנטון מוקלנקו) (אורח בעונה 3) – כורה לבה שניסה לחסל את אירה. גילה לקירקי ולוק את התוכנית של האיגניסים ולאחר מכן חוסל על ידי קירקי.
אליס (עדי הימלבלוי) (עונה 3) – איגניסית אשר מתחזה לסוכנת אומנים. חוסלה על ידי קירקי.
דמויות > דמויות נוספות

דליה שלו (עדנה בליליוס) (עונות 1–2) – אמו של אוג. אלמנה. מכונאית וראש ענף החקלאות בקיבוץ "כנען". בעונה הראשונה הורעלה בשוגג על ידי פירו שהשאיר מלדור בכוס התה שלה, ניצלה על ידי לילה בעזרת סרדור.
נורית גבע (סיגל שחמון) (עונות 1,3) – האמא המאמצת של קירקי, ואמא של אביגיל. גרה בירושלים. נחטפה על ידי האיגניסים בעונה 3 אך לאחר מכן שוחררה. לוק מחק לה את הזיכרון על העל טבעי.
דני וסרמן (יהונתן בשן) (עונה 1) – יוצא יחידת לוט"ר. יליד הקיבוץ. מנהל קורס הטיפוס של כנען. מעסיק את שחר ועמית כעוזרי טיפוס. קשוח ומסור לעבודתו. בעונה השנייה נמצא בהימלאיה עם שחר.
רותם (שני קליין) (עונה 2) – המורה לתיאטרון בתיכון אזורי כנען. לא מחבבת את הקיבוץ ולא את תלמידיה. נחשבת כשחקנית גרועה. מתחנפת לגיא על מנת שיסדר לה תפקידי משחק.
דורי שכטר (גיל כהן) (אורח בעונה 2) – בן דודה של עמית. שוטר שמגלה ממנה על כך שקירקי היא כדברא, אבל מאבד את הזיכרון בגלל אריאנה ושוכח מכך.
אוריה אטלס (אייל שכטר) (עונה 2) – מדען, בעלה לשעבר של הלנה. אביה של לילה והאבא הביולוגי של קירקי. אדם מעט קשה כלפי סביבתו. לילה גילתה עליו בעונה 2 ויצרה איתו קשר במהלך העונה.
גיא חזן (יוני מלס) (עונה 2) – שחקן, תלמיד מקיבוץ נבו. במגמת תיאטרון עם אביגיל ויסמין. מתאהב באביגיל ובהמשך העונה השניים זוג. חבר של אוג. בסוף עונה 2 אביגיל נפרדה ממנו.
יסמין (אור כהן אכד) (עונה 2) – תלמידה חדשה בתיכון אזורי כנען. לומדת במגמת תיאטרון עם אביגיל וגיא. לא טובה בדרמה. מאוהבת בגיא. חברה של אוג לאחר פרידתו מאביגיל. בעונה 3 מסופר שהשניים נפרדו במהלך יום האהבה.
נחום ממן (אורי יניב) (עונה 2) – עובד עם אוריה. גילה על הכוחות של לילה. לוק מחק לו את הזיכרון העל טבעי.
דין (תמיר גינזבורג) (אורח בעונה 1) – מחפש כישרונות, הגיע לערב הקאברים של לילה. רוצה לקחת את אוג לפינה קבועה במלון יוקרתי באזור ים המלח.
גל בכר (בילי ברזילי) (אורח בעונה 1) – תלמיד מקיבוץ נבו שהזמין את ליבי לדייט בחדר האוכל. אביגיל שיקרה לליבי שאוג אמר לה שגל והוא חברים, ושגל נעלב מליבי וכשליבי חזרה לברר מה שלומו היא גילתה שיש לו חברה אחרת.
אפרת (דניאל ברוך) (אורחת בעונה 1) – חניכה בקורס טיפוס. עמית השתמשה בה כדי להפריד בין דקל וקירקי.
עומרי (אייל שיקרצי) (עונות 2–3) – צלם אופנה מקיבוץ נבו. מצלם עם ליבי פרויקט והופך לבן זוגה אך הם נפרדים. מתמודד למלגה בלונדון וזוכה בה.
שי (טל מוסרי) (עונה 3) – המורה לג'ודו של דקל ויפתח.
יעל ארד (עצמה) (עונה 3) – חברה של שי. ג'ודוקא ידועה.
נויה (מיכל תל-צור) (עונה 3) – אחותו של יפתח. בת דודה של עדי גאון. לומדת ריקוד בפנימייה לאומנויות. מאוהבת בדקל.
עדי גאון (נדב גדג') (עונה 3) – זמר מפורסם, בן דודו של יפתח ושל נויה. מתאהב בעמית והופך לבן זוגה.
איתי (עומר עציון) (עונה 3) – המורה במגמת מוזיקה. גורם לאוג, אביגיל ונהר לעבוד יחד.
אבא של קירקי (מוזכר) אביה המאמץ של קירקי, אבא של אביגיל ובעלה של נורית. גר בירושלים. לא הופיע בסדרה עצמה אבל הוזכר.
פרסים ומועמדויות

| שנה | טקס | פרס | המועמד/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017 | סדרת הדרמה הטובה ביותר לילדים ולנוער | כדברא | זכייה |
| 2017 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017 | השחקנית הטובה ביותר בסדרה לילדים ונוער | אביה מלכה | מועמדות |
| 2017 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017 | השחקן הטוב ביותר בסדרה לילדים ונוער | דניאל מורשת | מועמדות |
| 2017 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017 | בימוי הטוב ביותר לסדרה לילדים ולנוער | עודד רז | מועמדות |
| 2018 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2018 | סדרת הדרמה הטובה ביותר לילדים ולנוער | כדברא | מועמדות |
הערות שוליים

↑   איתי שטרן, יוצרת סדרות הנוער שמטילה כישוף על המסך, באתר הארץ, 22 במרץ 2017
↑   Spell Keepers Trailer, סרטון  באתר יוטיוב
↑  סדרות הדגל של Nutz מבית ענני תקשורת עולות לשידור באירופה, באתר אייס, 25 בינואר 2018
↑  רותי זוארץ, ‏אורנה פיטוסי בכדברא: "אין בי פחד, אבל חשבתי להחליף מקצוע", באתר מעריב אונליין, 19 בפברואר 2017
↑  איתמר חדד‏, "זה כיף לא נורמלי לשחק את הרע": דניאל מורשת מתבגר בתפקיד חדש, באתר וואלה, 17 בפברואר 2017
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2016 - Oboy | פרס האקדמיה לטלוויזיה - סדרת הדרמה לילדים ונוער הטובה ביותר   2017 - כדברא | הבא: 2018 - Oboy |
יהודית רביץ

| --- | --- |

 לידה:  29 בדצמבר 1956 (בת 68) כ"ה בטבת ה'תשי"ז ישראל באר שבע, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1971
 סוגה:  רוק, פופ, ג'אז, זמר עברי
 סוג קול:  מצו סופרן
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  אן אם סי, הליקון
 שיתופי פעולה בולטים:  מתי כספי, ששת, ארץ טרופית יפה, דני ליטני, יוני רכטר, דויד ברוזה, אריק איינשטיין, גידי גוב, יהונתן גפן
 פרסים והוקרה:  פרס מפעל חיים של אקו"ם, 2022
 פרופיל ב-IMDb
 
יהודית רביץ (נולדה ב-29 בדצמבר 1956, כ"ה בטבת תשי"ז) היא זמרת-יוצרת, מלחינה, מוזיקאית, מעבדת ומפיקה מוזיקלית ישראלית, מהזמרות הבולטות והמשפיעות במוזיקה הישראלית. זוכת פרס מפעל חיים מטעם אקו"ם (2022).
יהודית רביץ בהופעה משנת 2008
ביוגרפיה

רביץ גדלה והתחנכה בשכונה ה' בבאר שבע. יש לה אח גדול, וכן אח ואחות מנישואיו הראשונים של אביה.
היא למדה בבית הספר מקיף א' בעיר מגוריה, ועזבה אותו בסוף כיתה י"א כדי להתגייס ללהקה צבאית. כבר בנעוריה ניגנה והלחינה שירים. לפני גיוסה לצה"ל נבחנה והתקבלה למספר להקות ובחרה לשרת בצוות הווי של חיל הנדסה קרבית.
קריירה > שנות השבעים

בזמן שירותה הצבאי השתתפה בתוכנית כישרונות צעירים בגלי צה"ל יחד עם נורית גלרון. בעקבות שידור התוכנית הזמין אריק איינשטיין אותה ואת קורין אלאל לשיר באלבומו "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ב'". כעבור שנה ביצעה עם אלאל קולות רקע לשירו של איינשטיין "עטור מצחך זהב שחור" (אברהם חלפי/יוני רכטר), שנכלל באלבומו "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ג'". ב-1976 הוציאה את השיר "על החוף" שהלחינה למילים של חיים גורי (ומאוחר יותר נכלל באלבום הבכורה שלה).
בשנת 1977 והיא בת 20 בלבד הצטרפה רביץ להרכב "ששת" כסולנית, ותרמה ללהקה את אחד השירים הראשונים שהלחינה, "סמבה ברגל שמאל". הלחן, בסגנון סמבה, נכלל מאוחר יותר במופע "ארץ טרופית יפה". ההרכב "ששת" היווה בסיס לשיתוף פעולה עתידי בין רביץ לבין חבר ההרכב עדי רנרט, הן בתחום העיבודים המוזיקליים וההפקות והן על הבמות. רנרט הפיק ועיבד כמה מהופעותיה של רביץ, וממשיך לקחת חלק בהופעותיה עד היום.
בפסטיבל הזמר והפזמון של שנת 1977 ביצעה רביץ את השיר "סליחות" של לאה גולדברג (לחן: עודד לרר). השיר, הוצע בתחילה למספר מבצעים, ביניהם חוה אלברשטיין והכל עובר חביבי עד שרביץ, בעצת שייקה לוי מהגשש החיוור, בחרה בו. הופעתה בפסטיבל זה תרמה לחשיפתה לקהל הרחב כזמרת צעירה וחדשה בנוף המוזיקלי. השיר "סליחות" הגיע למקום השביעי בלבד בפסטיבל, אך זכה להצלחה רבה ונבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג'. לאחר מכן חברה רביץ לדני ליטני והקליטה איתו שני דואטים, "בראש אחד" (מילים ולחן: דני ליטני) ו"לא טוב היות האדם לבדו" (נתן זך/מתי כספי).
בשנת 1977 השתתפה רביץ בתוכנית "ארץ טרופית יפה". שירי התוכנית תועדו על גבי אלבום באותו השם. בעקבות הצלחת התוכנית והאלבום הועלה המופע "ארץ טרופית יפה". מופע ראשון מסוגו בארץ, וייחודו בסגנון לחניו הברזילאים כסמבה ובוסה נובה, בעיבודים של מתי כספי ובתרגומים של אהוד מנור. המופע זכה להצלחה רבה, והביא לגל של התעניינות במוזיקה ברזילאית בישראל.
בשנת 1978 חזרה רביץ אל בימת פסטיבל הזמר והפזמון וביצעה את השיר "מישהו" שכתב אהוד מנור והלחין מתי כספי, השיר זכה במקום השישי. בשנה זו גם השתתפה רביץ עם יוני רכטר, גידי גוב, דויד ברוזה ויהונתן גפן בהקלטת האלבום "הכבש השישה עשר". האלבום החל כשיתוף פעולה בין גפן לרכטר, כאשר רכטר הלחין רבים משירי הילדים שפרסם גפן בספר "הכבש השישה עשר". האלבום, שבו נכללו גם לחנים של יוצרים נוספים בעיבודו של רכטר, הפך עם השנים לקלאסיקה לילדים, ולאחד הנמכרים ביותר בישראל. בין היתר ביצעה רביץ באלבום ביצוע סולו ל"הילדה הכי יפה בגן", אחד השירים המזוהים ביותר עמה. באותה שנה גם תרמה לחן שלה לשיר "בבוקר" של יהודה עמיחי שהקליט גידי גוב לאלבום הבכורה שלו.
בשנת 1979 הוציאה רביץ בת ה-22 את אלבום הסולו הראשון שלה שנקרא "יהודית רביץ" שכלל שירים שקטים ומלודיים שהקליטה בעבר, כ"סליחות", "מישהו" ו"הילדה הכי יפה בגן", לצד שירים חדשים שהוקלטו עבור האלבום, כ"לקחת את ידי בידך" (יעקב רוטבליט/מתי כספי; ובו המשפט "דברים שרואים משם לא רואים מכאן" שהפך לביטוי שגור בשיח הפוליטי בישראל), "אהבה יומיומית" (תרצה אתר/רביץ) ו"ליד הדלת" (יעקב גלעד/רביץ) עבור פסקול הסרט "דיזנגוף 99". אחרי המופע יצאה רביץ להופעות בקיבוצים, בגפה עם הגיטרה שלה. באותה שנה הוציאו יהודית רביץ ויוני רכטר אלבום משותף, "באופן קבוע וחד פעמי", והופיעו עם שיריו.
קריירה > שנות התשעים

בספטמבר 1990 הוציאה רביץ את האלבום "שֵׁם", שלא הצליח מסחרית, אך זכה להערכה רבה בקרב מבקרי המוזיקה. גם באלבום זה הלחינה רביץ את כל השירים למילותיה של שמרית אור. בין להיטי האלבום היו "אפריקה", "רעידת אדמה", "משנה לשנה" ושיר הנושא בעל האמירה הפוליטית הנוקבת על יחסי יהודים וערבים: "שֵׁם, שנינו בני שֵׁם". ירון בכר עיבד את שירי האלבום, וניגן בקלידים, פסנתר ותיכנות תופים, ואיתו השתתפו בהקלטות גם יהודית רביץ בגיטרות, בנצי גפני בגיטרה בס, ואלון הילל בתופים וכלי הקשה.
ב-1992 הפיקה רביץ את אלבומו של אהוד בנאי "השלישי", ועיבדה את שיריו יחד עם בנאי. עוד באותה שנה הפיקה את האלבום "זן נדיר" של קורין אלאל.
רביץ חזרה להצליח עם האלבום "ומאוד לא פשוט לחכות" שיצא בספטמבר 1993. באלבום זה הלחינה רביץ בסגנון רוקיסטי שירי משוררים של דליה רביקוביץ ("תמונה"), יהודה עמיחי ("באהבתנו"), אסתר שמיר (״עשה שיהיה לי קל״) ולאה גולדברג ("הגננים היום עצובים", "אני משם" ו"למחרת", הידוע יותר בשורה "ומאוד לא פשוט לחכות", כשם האלבום). באלבום נכלל גם שיר שהולחן למילותיה של הזמרת חוה אלברשטיין ("נוסע סמוי"), שגדעון כפן הלחין אותו קודם. יהודית רביץ עיבדה את שירי האלבום, ובהקלטות השתתפו חברי "להקה מקומית", יחד עם משה לוי בקלידים ופסנתר, ואלון הילל בכלי הקשה. בעקבות האלבום חזרה רביץ להופעות גדולות באצטדיונים.
האלבום "עד לאן שהלב לוקח", שיצא ב-1994, הורכב ברובו מחומר ישן של רביץ, שזכה לעיבודים חדשים במספר הופעות שקיימה באותה תקופה. מהמופע המשותף בערד שקיימה עם גידי גוב בעיבודיו של רמי קלינשטיין יצאה גרסת טראנס חדשה לשיר "באה מאהבה". השירים "ברחובות שלנו" (במקור של להקת משינה), "שקט" (במקור של להקת בלאגן) ו"לילה" (במקור של שלום חנוך), הופקו ועובדו למופע חד פעמי שנקרא "סטנדרט מקומי" שהתקיים בפסטיבל ג'אז בסינמטק תל אביב. כל שאר השירים עובדו למופע של רביץ שבא בעקבות אלבומה הקודם, "ומאוד לא פשוט לחכות".
באותה שנה הופיעה רביץ בפסטיבל "ג'אז סרטים ווידאוטייפ", בהפקתו של עדי רנרט. ההופעה צוינה כמיוחדת בזכות עיבודיה המחודשים, שניחנו בסגנון ג'אז עשיר לשירים ישראלים וביניהם שירו של מאיר אריאל "נשל הנחש"[דרוש מקור].
ב-1995 העלתה רביץ מופע משותף עם אסתר עופרים במסגרת פסטיבל ערד. לכבוד המופע הלחינה רביץ שיר חדש למילים של אהוד מנור בשם "ים של געגוע". בשנת 1996 ביצעה רביץ את הדואטים "החופש בבית הבראה" ו"קרה זה רק הפעם" לצדו של אריק איינשטיין באלבומו "קצת לקחת חזרה".
בשנת 1997 הוציאה רביץ את האלבום "איזו מין ילדה", בעיבודים משותפים שלה עם עדי רנרט. למרות הצלחת שיר הנושא ושאר השירים כמו: "אישה בגילך" ו"חוזרת", נכשל האלבום מסחרית. באלבום זה החלה רביץ לראשונה לכתוב חלק ממילות שיריה בעצמה. בשנת 1998 שימשה מעבדת מוזיקלית ומלחינה למחזמר "בוסתן ספרדי" מאת יצחק נבון שעלה בתיאטרון הבימה.
קריירה > העשור הראשון של המאה ה-21

באלבומה "געגוע" שיצא בשנת 2000 החלה רביץ לשתף פעולה עם יוצרים צעירים בעיבודים, כתיבה והפקת השירים, ובהם דן תורן ויובל שפריר. בין שירי האלבום היו הבלדה "בך לא נוגע", שכתב והלחין תורן, "ברנדי וג'יטאן" למילותיה של אסתר שמיר ושיר הפופ "געגוע", שכתבה והלחינה רביץ. באותה שנה גם יצאה מהדורה מחודשת של האלבום כאשר נוסף לו דיסק בונוס, עם 5 שירים, רובם דואטים.
בעקבות אימוץ בתה בשנת 1998 העלתה רביץ ב-2004 מופע אינטימי בשם "ילדות". במופע זה היא ביצעה שירי ילדים אהובים עליה, כמו "פרש" ("רוץ בן סוסי") של חיים נחמן ביאליק, בעיבודים מיוחדים שלה. רביץ שילבה במופע מספר שירי ילדים מקוריים שכתבה. ממופע זה יצא כסינגל השיר "את עושה אותי אמא", שהלחינה רביץ למילים של עינת רז. באותה שנה הלחינה רביץ את שירי הצגת הילדים "בנצי" של "התיאטרון שלנו", שנכתבו על ידי רונן פלד ועובדו על ידי עמית פוזננסקי.
בשנת 2007 הוציאה רביץ את אלבומה "עיר קטנה", שבו השתתפו בכתיבה יהלי סובול, רונה קינן וסיון שביט. רביץ עיבדה את כל שירי האלבום יחד עם אמיר צורף. שלושה חודשים לאחר צאתו הגיע האלבום למעמד אלבום זהב. מהאלבום יצאו כסינגלים השירים "עיר קטנה" שכתב והלחין סובול, "כשתבוא אהבה" שכתבה שביט, "ציפייה לאושר" שכתבה אסתר שמיר, שגם ביצעה אותו במקור בלחן משלה, "שוב מתחלפת העונה" שהלחינה רביץ למילים של איתמר רוטשילד, "הפנים שבפנים" שכתבה רונה קינן ו"בשעה שאחרי הלילה", למילים של נתן זך, שגם קורא את הבית האחרון בשיר. גם האלבום הזה יצא במהדורה מחודשת עם דיסק בונוס.
בשנת 2008 הקליטה רביץ גרסת כיסוי לשירה של להקת אתניX "ציפור מדבר", עבור הפרויקט "עבודה עברית". ב־3 ביולי 2008 הופיעה רביץ לראשונה מזה עשור בתיאטרון קיסריה, וזכתה להצלחה מסחרית ולביקורות טובות. כרטיסים להופעות נוספות לאחר מכן נמכרו במהרה ואזלו. ההופעה תועדה על גבי האלבום הכפול "באה מאהבה – קיסריה 2008", שצילומו הופץ גם על DVD.
בחנוכה של אותה שנה הייתה המנהלת המוזיקלית של פסטיבל שירי הילדים המחודש ואף הופיעה בו לצד גידי גוב שהיה אמן אורח.
קריירה > העשור השני של המאה ה-21

בשנת 2010 הוציאה רביץ את האלבום "יהודית ויעקב, שירים מהבית", במשותף עם אחיה הגיטריסט יעקב רביץ. האלבום הורכב כולו מגרסאות כיסוי של השניים לשירים עבריים ישנים. תוך חודש הגיע האלבום למעמד אלבום זהב, על מכירות של למעלה מ-20 אלף עותקים באותה שנה הפיקה רביץ את אלבומה של קרן פלס "בין העיר לכפר", ועיבדה את כל שיריו.
באוגוסט 2012 הוציאה רביץ אלבום כפול בשם "סופות של חול", בהפקתו המוזיקלית של ברי סחרוף. מבין שיריו התפרסמו הסינגלים "באתי בידיים ריקות", "לכי אל הים" ו"האור שמאיר עליי". בדומה לאלבומיה "געגוע" ו"עיר קטנה", גם אלבום זה כלל תקליטור בונוס ובו הקלטות שונות של רביץ מהשנים שקדמו לאלבום.
באפריל 2015 הופיעה רביץ בשני קונצרטים עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של אילן מוכיח, בתוכנית זהה לזו שביצעה עם התזמורת ב-2000 ושיצאה על גבי תקליטורים. רביץ אירחה בקונצרטים את גידי גוב. במאי 2015 הוציאה רביץ את השיר "שחרית", שיתוף פעולה נוסף עם המוזיקאית אהובה עוזרי. בנובמבר 2015 הוציאה את השיר "דבר איתי באביב" שהוא שיתוף פעולה עם דודו טסה. השיר זכה להצלחה.
ב-2016 הודיעה על כוונתה לקחת פסק זמן מהופעות, ולהתמקד בכתיבה ובאמנות, בדגש על רישום, בנוסף לעיסוקה במוזיקה.
ב-2018 השתתפה באלבומם של ישראל גוריון ואסף אמדורסקי "שרים הדודאים" בשיר "דבקה רפיח". ב-2019 לקחה חלק בפרויקט מוזיקלי של ביצועים מוזיקליים לשירי המשוררת זלדה, במסגרתו ביצעה יחד עם הזמרת תמר אייזנמן את השיר "בנחל אכזב".