stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטורן 5
מבנה המשגר > שלב שני (S-II)

השלב השני, S-II, נבנה על ידי חברת נורת' אמריקן אוויאיישן בסיל ביץ', קליפורניה. תפקידו של השלב השני היה להאיץ את הסטורן 5 דרך החלק העליון של האטמוספירה לאחר היפרדותו של השלב הראשון. שלב זה התנשא לגובה של 24.8 מטרים וקוטרו היה 10.1 מטרים. משקלו היבש הוא 36,000 ק"ג, ובעודו מתודלק במלואו הוא שקל 480,000 ק"ג. בבסיס השלב היו חמישה מנועי J-2 בתצורה דומה לשלב הראשון כאשר ארבעת המנועים החיצוניים שימשו לניווט. חמשת המנועים עשו שימוש בדלקים ממימן נוזלי וחמצן נוזלי וסיפקו כוח דחף של 5,141 קילו־ניוטון. השלב השני הפעיל את מנועיו לאורך 360 שניות אשר במהלכן הביא את הסטורן 5 לגובה של 185 קילומטר ולמהירות של 24,940 קמ"ש ובסיומן ניתק מהשלב השלישי ונפל למימי כדור הארץ בדומה לשלב הראשון.
מבנה המשגר > שלב שלישי (S-IVB)

השלב השלישי, S-IVB, נבנה על ידי חברת דאגלס איירקראפט קומפני בהנטינגטון ביץ', קליפורניה. שלב זה נשא את החללית אפולו ותפקידו היה להכניס את החללית אל מסלול סביב כדור הארץ ומאוחר יותר לבצע תמרון מעבר ירחי ולשלוח את החללית לכיוון הירח. אורכו של שלב זה 18.8 מטרים וקוטרו 6.6 מטרים. משקלו היבש הוא 15,200 ק"ג ובעודו מתודלק במלואו הוא שקל 123,000 ק"ג. בבסיס השלב היה מנוע J-2 יחיד אשר הונע בדלקים ממימן נוזלי וחמצן נוזלי וסיפק כוח דחף של 1,033 קילו־ניוטון. שלב זה הפעיל את מנועו פעמיים; הבעירה הראשונה אשר מטרתה הייתה להכניס את השלב למסלול סביב כדור הארץ, ארכה 165 שניות והאיצה את השלב למהירות מסלולית של 28,100 קמ"ש בעודו 185 ק"מ מעל פני הארץ. הבעירה השנייה אשר בוצעה מספר שעות לאחר מכן וארכה 335 שניות, האיצה את השלב למהירות של 40,000 קמ"ש וביצעה תמרון מעבר ירחי. בתום שתי בעירות אלו, ולאחר חיבורם של רכב הנחיתה הירחי יחד עם תא הפיקוד והשירות של החללית אפולו, ניתק השלב השלישי מהחללית אשר עשתה את דרכה לכיוון הירח.
הערות שוליים

↑  איתי נבו, "גבוה יותר, חזק יותר, רחוק יותר", ‏ 9 בנובמבר 2018, מכון דוידסון לחינוך מדעי
↑  ‏ "The Dawn of the Space Age", ‏ 3 באוקטובר 2007, אתר סוכנות הביון CIA
↑  ‏ "Reach for the Stars", ‏ 17 בפברואר 1958, TIME
↑  רוג'ר בילשטיין, "Stages to Saturn: A Technological History of the Apollo/Saturn Launch Vehicles", הוצאה לאור שנת 1996
↑  רוג'ר בילשטיין, ‏ "Stages to Saturn: A Technological History of the Apollo/Saturn Launch Vehicles", עמ' 59–61, הוצאה לאור שנת 1996
↑  אדגר קורטרייט,‏ "Apollo Expeditions to the Moon", קטע 3.2, הוצאה לאור שנת 1975
↑  מידע אודות הסטורן 5, באתר סוכנות החלל הישראלית.
↑  מידע על השלב הראשון של הסטורן 5, באתר נאס"א
↑  מידע על השלב השני של הסטורן 5, באתר נאס"א
↑  מידע על השלב השלישי של הסטורן 5, באתר נאס"א
| משגרי לוויינים וחלליות |
| --- | --- | --- |
| בשימוש | ארצות הברית אטלס 5 • טאורוס • מינוטואר • אלקטרון • אנטארס • פאלקון 9 • פאלקון כבד • פגאסוס • SLS‏ • וולקן קנטאור • פיירפליי אלפה   רוסיה סויוז 2 • אנגרה • פרוטון (פרוטון M)   הרפובליקה העממית של סין צ'אנגג'נג (2C‏ • 2D‏ • 2F‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 4B‏  • 4C‏ • 5 • 6 • 7 • 8 • 11) • קואיג'ואו • קינטיקה 1 • קרס 1 • Zhuque • Jielong ‏• גרביטי • היפרבולה  הודו GSLV‏ • PSLV‏ •  SSLV • LVM-3‏  יפן H-II‏ (H-IIA)‏ • H-3‏ • אפסילון   איראן סימורג • Qaem  האיחוד האירופי וגה צרפת אריאן 6 קוריאה הדרומית נורי קוריאה הצפונית אונחה ישראל שביט |  |
| יצאו משימוש | ארצות הברית אטלס (1 • 2 • 3 • אג'ינה • אייבל • קנטאור • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E/F‏ • G‏ • H‏ • LV-3B‏ • SLV-3) •  אתנה • ג'ונו 2 • דלתא (0100 • 2 • 3 • 4 • 1000 • 2000 • 3000 • 4000 • 5000 • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E‏ • G‏ • J‏ • L‏ • M‏ • N)‏ • ואנגארד • טיטן (טיטן 2 23G‏ • טיטן 2 GLV‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 3D‏ • 3E‏ • טיטן 3 מסחרי • 4‏ • 34D) • ליטל ג'ו • סטורן (1 • 5 • IB‏ • INT-21) • פאלקון 1 • רדסטון • תור (אג'ינה • אייבל • אייבלסטאר • בורנר • דלתא • תוראד-אג'ינה • DSV-2 • DSV-2U)‏ • Launcher One • סקאוט  ברית המועצות ספוטניק • לונה • ווסטוק (ווסטוק K • ווסטוק 2 • ווסטוק 2M) • קוסמוס (קוסמוס 2 • קוסמוס 3M) • מולניה • ווסחוד • סויוז (סויוז • סויוז FG • סויוז U) • פרוטון (פרוטון • פרוטון K) • רוקוט • זניט (זניט 2 • זניט-3SL) • דנייפר • ציקלון (ציקלון 2 • ציקלון 3) הרפובליקה העממית של סין פנג באו 1 • צ'אנגג'נג (1 • 2 • 3)  יפן N-1‏ • N-II‏ • H-I‏ • H-IIB‏ • Mu‏  הודו GSLV‏ (Mk I)‏ • צרפת דיאמנט • אריאן (1 • 2 • 3 • 4 • 5) • איראן סאפיר • קוריאה הדרומית נרו 1 |  |
| בפיתוח | ניו גלן • אירטיש • סויוז SPG • סטארשיפ • צ'אנגג'נג 9 • צ'אנגג'נג 12 • טיאנלונג-3 |  |
| פיתוחם בוטל | ארס 1 • ארס 5 • K-1‏ • Sea Dragon‏ • STAR 460 Stratolaunch |  |
השלב הראשון של הסטורן 5 אשר שימש במשימת אפולו 8 מורם מעלה. צולם במתקן ההרכבה של מרכז החלל קנדי ב־1 בפברואר 1968
תרשים של השלב השלישי של הסטורן 5
כל שיגורי הסטורן 5
המושבה האחרונה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'ון סקאלזי
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני, מדע בדיוני צבאי
 הוצאה
 הוצאה:  ספרי טור 
 תאריך הוצאה:  2007
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  אופוס
 תאריך:  2020
 תרגום:  רז גרינברג
 פרסים
 פרס סיון לספר המתורגם הטוב ביותר (2010) 
 סדרה
 סדרת ספרים:  מלחמת האדם הזקן
 ספר קודם:  בריגדות הרפאים
 הספר הבא:  Zoe's Tale
 
המושבה האחרונה (באנגלית: The Last Colony) הוא רומן מסוגת המדע הבדיוני הצבאי, מאת הסופר האמריקאי ג'ון סקאלזי, אשר יצא לאור באנגלית בשנת 2007. זהו הספר השלישי בסאגה שמונה נכון להיום שישה ספרים ושלושה סיפורים.
תקציר

העלילה מתרחש בחלל בעתיד, ומסופרת מנקודת מבטו של ג'ון פרי, חייל לשעבר בצה"מ (צבא הגנת המושבות) אשר מגן על מושבות אנושיות בחלל, שלאחר פרישתו משירות עבר עם זוגתו ג'יין סייגן ועם בתו המאומצת זואי למושבות.
עלילה

ג'ון פרי מצא לבסוף פינה של שקט ושלווה ביקום אלים, והוא חי בשקט עם אשתו ג'יין ובתם זואי במושבה אנושית אחת מני רבות. אלה חיים טובים, אך משהו עדיין חסר בהם. כאשר ג'ון וג'יין מתבקשים להנהיג התיישבות חדשה, הוא שמח על ההזדמנות לחקור שוב את היקום.
אבל פרי מגלה במהרה ששום דבר אינו כפי שהוא נראה. הוא והמושבה החדשה הם רק כלים במשחקי מלחמה ודיפלומטיה בין איחוד המושבות האנושי ובין ברית חדשה של חייזרים, שנראית בלתי מנוצחת ומטרתה להפסיק בכלל את ההתיישבות האנושית.
בעוד המאבק נמשך מנסה פרי נואשות להגן על המתיישבים המבוהלים שלו בפני איומים חדשים וישנים, על פלנטה שבה מתגלים בהדרגה סודות קטלניים משלה.
למען הישרדותם הוא חייב לחשוף את מארג השקרים וחצאי האמיתות שנתווה סביבו – כדי למנוע מלחמה כוללת המאיימת להפוך את המושבה שבהנהגתו למושבה האחרונה של המין האנושי.
סאגת מלחמת האדם הזקן

מלחמת האדם הזקן - הספר הראשון בסדרה
בריגדת הרפאים - הספר השני בסדרה
המושבה האחרונה - הספר השלישי בסדרה
Zoe's Tale - הספר הרביעי בסדרה
The Human Division - הספר החמישי בסדרה
The End of All Things - הספר השישי בסדרה.
יומני סייגן - נובלה שמתרחשת מבחינה כרונולוגית בין הספר השני לשלישי
שאלות לחייל - סיפור קצר על ג'ון פרי המתרחש לפני הספר השלישי
After the Coup - סיפור קצר על הארי וילסון
דפי שושנה אלפרן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בספטמבר 1987 (בת 37) כ"ד באלול ה'תשמ"ז 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
דפי אלפרן (נולדה ב-18 בספטמבר 1987) היא שחקנית, יוצרת ומפיקת תוכן, מלווה אנשים בפיתוח וכתיבת תוכן (הרצאות, סדנאות, קורסים דיגיטליים, נוכחות ברשת ועוד) קופירייטרית ויזמת חברתית.
ביוגרפיה

אלפרן גדלה והתחנכה בתל אביב, בה למדה בתיכון הגימנסיה העברית הרצליה. בשנות לימודיה בחטיבת הביניים ובתיכון, הייתה בוגרת להקת השכנים של צ'יץ', בה שיחקה בין השנים 2000–2004.
בשנת 2005, התגייסה לצה"ל ושירתה כפקידה פלוגתית בחטיבת הצנחנים בגדוד 101.
בשנת 2012, סיימה לימודי משחק בסטודיו מיסודו של יורם לוינשטיין וכשנתיים לאחר מכן, המשיכה ללימודי בימוי והוראה בסמינר הקיבוצים. בשנת 2023, סיימה לימודי קופירייטינג.
קריירה

אלפרן נמנית בין המייסדים של האירוע החברתי "אנשים שבדר"כ לא מרצים", אירוע הרצאות שנתי ענק שהתרחש בהאנגר 11 בשני סבבים של 4,000 צופים, בין השנים 2013–2019. באותה התקופה, היא שימשה גם כמנהלת התוכן של האירוע, ביימה אותו וגם ליהקה משתתפים. בהמשך וכחלק מתרומה לפרויקט, נוצר שיתוף פעולה עם קרן שוסטרמן, שהפך אותו לגלובלי והביא אותו למדינות שונות ברחבי העולם, ביניהן ניו יורק לונדון.
אלפרן הייתה גם מנהלת התוכן של אירועי ההרצאות של "האם ראית את האופק לאחרונה?" שנערכו בשנים 2018–2019 ונוצרו כניסיון להביא לתודעה את השיח על הסכסוך הישראלי פלסטיני, ולתת לו פתרונות מקוריים ריאליים וחדשניים.
בשנת 2020, יצרה את הפודקאסט: "מה הסיפור שלך?" ובשנת 2022 פתחה עם בעלה בית מרקחת לקנאביס רפואי בהרצליה.
קריירת משחק

בשנים 2002–2004, בעת לימודיה בגימנסיה העברית, השתתפה במחזמר "קטנטנות" הישראלי בתפקיד לוסיאנה.
בשנת 2003, נבחרה להשתתף בתוכנית 'החפרפרת' ששודרה בערוץ הילדים.
טלוויזיה

פאודה עונות 3–4 – בתפקיד חגית בן חיים.
2021 – "ישמח חתני", קשת 12 בתפקיד נטע.
2020 – "תיק נעדר" בשיתוף כאן 11 וקשת 12, בתפקיד מיכל אבני.
2020 – "לעבור את הלילה" בYES בתפקיד מיטל
2018 – "חברות" – בתפקיד רומי "החברה היותר טובה"
קולנוע

2024 – "פרימיירה", במאי עומר בן דוד.
2023 – סרט קצר "הצילו אני רוצה למות" זוכה פרס התסריט בפסטיבל הסטודנטים בתל אביב.
2019 – סרט קצר, "פופ 30" בתפקיד הראשי – זוכה פרס ראש עיריית ירושלים לסרט העלילתי הטוב ביותר ופרס השחקנית הטובה ביותר Centre Film Festival
2016 – "לעבור את הקיר", במאית רמה בורשטיין, בתפקיד נעם.
2015 – כיפה אדומה.
2014 – "תעשי בכאילו" בתפקיד אלה, סרט קצר בבימוי צורית הרציון.
זוכה פרס הסרט הקצר הטוב ביותר ב־OUTFEST Los Angeles (ב-2016)
זוכה פרס הצילום הטוב ביותר בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים בתל אביב (2016).
2012 – "אליס"
תפקידי דיבוב

2022 – נערה גבוהה 2, קימי סטיצ'ר.
2019 – נערה גבוהה, קימי סטיצ'ר.
2019 – מפלצות העל: מפלצות מחמד, ג'רי.
2019 – משמר מאליבו: הסדרה, לוגן.
2019 – משמר מאליבו, לוגן.
2017 – מעמקים, פונטיין נקטון.
2014 – גרוג'בנד, לייני פן.
פרסומות

פרסומות לדיגיטל לרשת מלונות אטלס 2021+2023
פרסומת מפעל הפיס 2021
פרסומת דיגיטל – engoo
פרסומת לסלקום 2013
פרסומת לויזה כאל 2012
פרסומות לבנק האוצר החייל 2010
תיאטרון

"מה זאת אהבה" בתפקיד הראשי, תום, בבימויו של תום שוורצברג, תיאטרון השעה הישראלי 2023.
"אח בוגר" בתפקיד רונה, בבימויו של תום שוורצברג, תיאטרון השעה הישראלי 2020.
"איתמר – הילד העברי הראשון" בתפקיד הראשי, לאה, בבימויה של יעל טילמן, בתיאטרון השעה הישראלי 2017.
"הנקה ופיט" בתפקיד פיט בבימויו של נועם שמואל בתיאטרון המדיטק 2016.
"אבא בורח עם הקרקס" תיאטרון אלעד, בבימויו של דייוויד בלינקה 2015.
"הקיץ שלי" בתפקיד "נטע" בבימוי של משה קפטן, בתיאטרון הארצי לנוער שנת 2013.
"משחקים בחצר האחורית" בתפקיד הראשי, דבורי, בבימויו של נועם שמואל, בתיאטרון אורנה פורת 2013–2019.
המחזמר "המלך סיאם" בבימויו של משה קפטן, בתיאטרון אורנה פורת 2012–2016.
המחזמר "קטנטנות", בבימויו של משה קפטן 2002–2004.
המחזמר "המלך סיאם", בבימויו של ירון כפכפי 2000.
חיים אישיים

אלפרן נשואה לשחקן והיזם הלל קפון. לזוג יש עסק משותף לקנאביס רפואי. לזוג שני ילדים.
הערות שוליים

↑  משהו שונה לגמרי, באתר ‏מאקו‏, 11 בינואר 2016
↑  אנשים שבדרך כלל לא מרצים 2019, באתר עיריית תל אביב-יפו
↑   נטע אחיטוב, "גם במחאה החברתית תקפו אותנו שאנחנו 'וודסטוק'", באתר הארץ, 24 באפריל 2018
↑  מה הסיפור שלך? עם דפי שושנה אלפרן, באתר "מה הסיפור שלך?" (באנגלית)
↑  שקד גרין-דריי, הכוכבות של פאודה: דפי אלפרן ולוסי איוב מציגות שלמות מהי, באתר חדשות 13, 12 ביולי 2022
↑  רחלי פלנט רוזן, ‏כוכבת פאודה לסרוגים: "לא ברור למה אני עוד כאן", באתר "סרוגים", 14 ביולי 2022
↑  תום גרציאני ואורי מחרז מצטרפים לבוגרי הסטודיו מירב שירום, דפי אלפרן, יעקב זדה דניאל ורונה לי שמעון בעונה החדשה של "פאודה", באתר הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין, ‏15 בנובמבר 2021
↑  מאיה כהן, למרות האנטישמיות: סרט ישראלי ישתתף בפסטיבל באוניברסיטת קולומביה, באתר ישראל היום, 30 באפריל 2024
החיפוש (תוכנית טלוויזיה)

ערך זה עוסק בתוכנית מציאות תיעודית ישראלית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

סמליל התוכנית
 מבוסס על:  "The gift" (בריטניה)
 סוגה:  מציאות תיעודית
 בימוי:  סיוון מורג
 מנחים:  ענת גורן
 משתתפים:  ראו בהמשך
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  5
 הפקה
 מפיק:  אסף גיל
 חברת הפקה:  גיל הפקות
 עורכים:  אסף גיל סיוון מורג
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 10
 פורמט (תמונה):  16:9
 תקופת שידור מקורית:  21 במאי 2017 – 18 ביוני 2017 (29 ימים)
החיפוש היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית המבוססת על הפורמט הבריטי "The gift", שבמסגרתה ענת גורן עוזרת לאנשים שרוצים להודות לאדם שהציל או שינה את חייהם, או לבקש סליחה מאדם שגרמו לו עוול. התוכנית שודרה החל מ-21 במאי עד 18 ביוני 2017 בערוץ 10 וכללה 5 פרקים.
התוכנית חודשה לעונה שנייה ואף הייתה אמורה לצאת לצילומים, אך היא בוטלה בעקבות בעקבות תחזית כלכלית הפסדית לערוץ.
פורמט

בכל פרק, ענת גורן מלווה אנשים שהחמיצו את ההזדמנות להכיר תודה לאדם שהציל או שינה את חייהם או לבקש סליחה מאדם שגרמו לו עוול. במהלך התוכנית היא יוצאת לחפש, בארץ ובעולם, את אותו האדם עד שהיא מוצאת אותו ומביאה למפגש המחודש ביניהם.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון | מדרוג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 5 | 5 | 21 במאי 2017 | 18 ביוני 2017 | 10.2% |
סקירת הסדרה > פרקים

| מספר פרק | המחפש/ת | תאריך שידור מקורי ישראל | מדרוג | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | רחל אסגדץ' טלה טזזו | 21 במאי 2017 | 10.2% |  |
בגיל 10, משפחתה של רחל נמלטת מהכפר בעקבות מלחמת האזרחים באתיופיה. הם עוברים מסע של כמה ימים במדבר עד שהם מגיעים למחנה הפליטים בסודאן ומחכים להנחיות המוסד שיגיע תורם לעלות לארץ. לאחר שנתיים של המתנה, המשפחה פוגשת את סוכן המוסד ג'ק שמוביל אותם במסע מסוכן מאתיופיה לישראל. במשך 33 שנה רחל רוצה להגיד לג'ק תודה.
| 2 | אהרון גורביץ' | 28 במאי 2017 | 10.5% |  |
אהרון, ניצול שואה בן 80, הקדיש שנים רבות מחייו כדי למצוא את האישה שהצילה אותו מהנאצים. היא אימצה אותו בזמן מלחמת העולם השנייה שהיה בן 3 וכך הצילה אותו. כעת, הוא מנסה למצוא אותה על מנת לדאוג שהיא תוכר כחסידת אומות העולם ולומר לה תודה.
| 3 | פייסל אל-חטיב שרון שרעבי | 4 ביוני 2017 | 10.5% |  |
פייסל אל-חטיב, פלסטיני תושב הכפר חיזמא, דקר את משה קורן כשהיה בן 15. הוא נשפט וישב 12 שנה בכלא, ומאז שהשתחרר הוא מעוניין לפגוש את משה ולבקש ממנו סליחה. שרון שרעבי הוא גרוש ואב לשני ילדים. לפני כמה שנים התגלה גידול סרטני וסרטן הדם. בזכות תרומת מח עצם מתורמת אנונימית, חייו של שרון ניצלו ממוות. כעת, הוא מבקש לאתר את התורמת למרות נוהלי בית החולים שאוסרים על מסירת מידע של זהות התורמים, על מנת לומר לה תודה.
| 4 | דוד אגייב ראידה אדון | 11 ביוני 2017 | 9.9% |  |
דוד אגייב, היה בן 11 שעלה לארץ מאוזבקיסטן ומסלול חייו השתבש: הוא החל להשתמש בסמים ואלכוהול, נשר מהלימודים והשתתף בשודים. באחד ממעשי השוד הוא נעצר, והוא נשלח במסגרת פרויקט לנוער בסיכון לעבוד בחברה מסחרית. בחברה הוא פוגש את יואב שמלווה אותו במשך 3 שנים ומצליח להחזיר אותו למוטב. כעת, דוד מחפש את יואב כדי לומר לו תודה. ראידה אדון היא ציירת ואומנית מוערכת. בגיל 13 היא עבדה כמנקה במשרד לפרנסת המשפחה. היא נתקלת בציורים שהיו במשרד והיא מחליטה לגנוב אותם על מנת לצייר אותם בעצמה בבית. כאשר רפי, אחד מעובדי המשרד, מגלה על הגניבה, הוא רואה את הציור שלה ומחליט לתמוך בכישרון שלה. כעת, ראידה מחפשת את רפי כדי לומר לו תודה.
| 5 | סיגל יעקב | 18 ביוני 2017 | 9.5% |  |
טום יעקב עושה דרכו הביתה רכוב על אופנוע ועובר תאונת דרכים עם מכונית. הוא נפצע אנוש ומאבד הכרה ודופק. חייו של טום ניצלו הודות לעובר אורח שעזר לו בכביש והעניק לו עזרה ראשונה. כעת אימו של טום, סיגל יעקב, מחפשת את האדם שהציל את חיי בנה על מנת לומר לו תודה.
↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה
↑  במגזר היהודי
ביקורת

סמדר שילוני מאתר "ynet" כתבה: ”מפגשים בין אנשים למי שהצילו את חייהם עומדים במוקד הסדרה 'החיפוש' - ונראה שהמטרה העיקרית שלה היא לייצר רגש בקרב הצופה”.
רוית הכט מעיתון "הארץ" כתבה: ”ב'החיפוש' מתגייסת ענת גורן, דוקומנטריסטית מחוננת, למעין ספר שורשים משוכלל, שתרומתו לציבור מוגבלת למדי”.
הערות שוליים

↑  הרשמה לעונה השנייה של התוכנית, בעמוד הפייסבוק של ערוץ 10, 17 באוגוסט 2017
↑   נתי טוקר, צרות בערוץ 10: דוחה הפקות ברגע האחרון, בלווטניק לא מוכן להזרים כסף, באתר TheMarker‏, 20 בדצמבר 2017
↑  אלכסנדר כץ, 'מועדון לילה' ממשיכה להיחלש; נתון שפל לחדשות 'כאן', באתר אייס, 22 במאי 2017
↑  משה בנימין, 'חדשות 2' נופלת ל-15.4%, 'מועדון לילה' לא מצליחה לטפס, באתר אייס, 29 במאי 2017
↑  אלכסנדר כץ, יש מסיבה: התחזקות ל'מועדון לילה', 'החיפוש' יציבה, באתר אייס, 5 ביוני 2017
↑  משה בנימין, תבוסה ורייטינג של 10.1%: גם אמש ניצח כאן 11 את ערוץ 10, באתר ביזפורטל, 12 ביוני 2017
↑  משה בנימין, אחרי סופ"ש קשה: 'חדשות 2' מתאוששת, החיפוש סגרה עונה, באתר אייס, 19 ביוני 2017
↑  סמדר שילוני, "החיפוש": לוחצת על בלוטות הרגש, באתר ynet, 22 במאי 2017
↑   רוית הכט, מה בין ענת גורן וצופית גרנט? מסתבר שיותר מדי, באתר הארץ, 22 במאי 2017
המעבר (ספר)

| --- | --- |

עטיפת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  ג'סטין קרונין
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  אימה ,אפוקליפסה ופוסט-אפוקליפסה
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  Ballantine Books
 תאריך הוצאה:  2010
 מספר עמודים:  824 (עברית)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מטר
 תרגום:  אינגה מיכאלי
 סדרה
 הספר הבא:  התריסר
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 978-0-345-50496-8
 הספרייה הלאומית:  003535000
המעבר (באנגלית: The Passage) הוא רומן מאת הסופר ג'סטין קרונין אשר יצא לאור בשנת 2010 על ידי רנדום האוס. הספר הופיע במקום השלישי ברשימת הניו יורק טיימס בקטגוריית הספרים הבדיוניים הנמכרים ביותר, הספר נשאר ברשימה למשך שבעה שבועות. המעבר הוא הספר הראשון בסדרת הטרילוגיה, שנקראת "המעבר" גם היא. הספר השני "התריסר", יצא לאור ב-2012, הספר השלישי "עיר המראות", יצא לאור בשנת 2016 והופץ בעברית בינואר 2019.
רקע

הספר מתחיל בעתיד הקרוב ומתאר אפוקליפסה, ובהמשך עולם בפוסט-אפוקליפסה אשר השתלטו עליו יצורים דמויי ערפדים, שבמקור היו בני אדם שנדבקו בווירוס מדבק מאוד.
האפוקליפסה החלה לאחר שפרויקט צבאי המתבסס על וירוס מזן לא מזוהה של עטלף בדרום אמריקה, יצא מכלל שליטה, ואנשים שנדבקו בווירוס משמידים את המתקן, בורחים ממנו, ומתחילים להדביק אנשים אחרים.
הרומן מתחיל בשנת 2016 ולאחר מכן קופץ 90 שנה קדימה, כאשר מושבות של בני אדם מנסות לחיות בעולם המלא ביצורים אשר נמצאים במרדף תמידי אחר דם חדש.
ביקורות

הספר זכה להשוואה ל"העמדה", וקרונין זכה להשוואה לסטיבן קינג. ב-"Booklist" ציינו כי הספר כל כך דומה להעמדה ש"נדרש לבדוק את העובדות ולוודא כי הספר לא נכתב תחת שם עט של סטיבן קינג". ב-"USA Today" נכתב כי "המעבר" "יכול להיות הספר הטוב ביותר של הקיץ". ב"ניו יורק טיימס" נכתב כי הספר "שובר קופות". ה"סן פרנסיסקו כרוניקל" בחר בספר כאחד מספר המדע בדיוני הטובים ביותר של 2010. סטיבן קינג עצמו אמר כי הספר "מרתק".
הינד רוסתום

| --- | --- |

 לידה:  12 בנובמבר 1929 אלכסנדריה
 פטירה:  8 באוגוסט 2011  (בגיל 81) קהיר
 שם לידה:  נרימאן חוסיין מוראד
 מדינה:  מצרים
 תקופת הפעילות:  1950–1970 (כ־20 שנה)
 עיסוק:  שחקנית קולנוע
 בן או בת זוג:  Mehammad Fayyad (?–2009)  Hassan Reda 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
הינד רוסתום (בערבית: هند رستم), שם הבמה של נרימאן חוסיין מוראד (12 בנובמבר 1929 – 8 באוגוסט 2011), הייתה שחקנית מצריה, מגדולות השחקניות של עידן הזהב של הקולנוע המצרי. המראה החיצוני שלה הקנה לה את הכינוי "מרילין מונרו של המזרח" (בערבית: مارلين مونرو الشرق).
הינד רוסתום כיכבה בלמעלה מ-80 סרטים במהלך הקריירה שלה.
ביוגרפיה וקריירה מוקדמת

רוסתום נולדה בשכונת מוחרם בכ, באלכסנדריה, מצרים, ב-12 בנובמבר 1929, לאב טורקי ואם ערבייה.
היא התחילה את הקריירה שלה בגיל 16 עם הסרט פרחים וקוצים. ההצלחה האמיתית הראשונה שלה הייתה ב-1955, כאשר הבמאי המפורסם חסן אל-אימאם הציע לה תפקיד בסרט בנות הלילה. הסרטים המפורסמים בהם השתתפה כוללים את אבן חמידו ב-1957; סרטו של יוסף שאהין תחנת הרכבת עם פריד שאוקי ב-1958; סרטו של צלאח אבו סיף נדודי שינה עם פאתן חמאמה, עומר שריף ורושדי אבאזה ב-1958; מאבק בנילוס עם עומר שריף ורושדי אבאזה ב-1959; ושאפיקה הילדה הקופטית בשנת 1963. רוסתום הייתה ידוע כמלכה הפתייניות בקולנוע המצרי, "מרילין מונרו של המזרח (או של הקולנוע המצרי)."
היא החליטה לפרוש ממשחק בשנת 1979, כיוון שרצתה שהקהל יזכור אותה בצעירותה.
רוסתום דחתה הצעה של מיליון לירות מצריות עבור כתיבת הביוגרפיה שלה, בחודש דצמבר 2002. ההצעה הוגשה מטעם ערוץ לוויין מצרי וביקשה לתאר את החיים שלה בסדרת דרמה. היא התבקשה להגיש את ההיסטוריה המלאה של העבר שלה, הישגים, חוויות העבודה עם שחקני עבר בולטים, כגון פריד שאוקי, יוסף שאהין, שכרי סרחאן, ושאדיה. רוסתום אמרה כי סירבה למכור את חייה כאמצעי בידור, כיוון שהחיים האישיים שלה נוגעים לה בלבד ולא לאף אחד אחר. רוסתום הייתה נשואה פעמיים: לחסן רדא, במאי הקולנוע ואבי בתה היחידה, ולמוחמד פיאד, רופא.
מותה

ב-8 באוגוסט 2011, רוסתום נפטרה בבית החולים אל-מוהנדסין בגיזה בעקבות התקף לב, בגיל 81.
מבחר מסרטיה

| שנה | הסרט | התפקיד |
| --- | --- | --- |
| 1950 | באבא אמין | סוניה |
| 1954 | נשים לא יודעות לשקר | נבויה |
| 1955 | בשר | נורתן |
| 1955 | נשים של הלילה |  |
| 1957 | אתה אהובי | נאנא |
| 1957 | אבן חמידו | עזיזה |
| 1958 | תחנת קהיר | הנומה |
| 1958 | נדודי שינה | כוות'ר |
| 1958 | אסמאעיל יאסין בבית החולים לחולי נפש |  |
| 1959 | המאבק בנילוס | נרגיס |
| 1959 | היא חיה בשביל האהבה |  |
| 1960 | בין שמיים וארץ (מבוסס על סיפור של נגיב מחפוז) |  |
| 1961 | שמועה של אהבה | בתפקיד עצמה |
| 1963 | שאפיקה הילדה הקופטית | שאפיקה |
| 1965 | הנזירה |  |
| 1967 | היציאה מגן עדן | ענאן |
| 1967 | החתן השני | וופאא |
| 1971 | המורה היפה שלי | נדיה |
| 1972 | מאורת הפושעים |  |
| 1979 | חיים קשים | פאטמה |
הערות שוליים

↑  "Hend Rostom". IMDb. נבדק ב-2017-01-19.
↑  "Hind Rustom, AlexCinema". www.bibalex.org. נבדק ב-2017-01-19.
↑  MAXIMILLIEN., DE, (2018). STARS ILLUSTRATED MAGAZINE. APRIL 2018. ECONOMY EDITION. [S.l.]: LULU COM. p. 120. ISBN 138770933X. OCLC 1032280396.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link)
↑  "‘Marilyn Monroe of Arabia’ Hind Rostom dies", Arab News, 2011-08-10.
↑  De., Lafayette, Maximillien (2011). Hind rostom : the world's greatest actress (a synopsis). [Place of publication not identified]: Lulu Com. ISBN 1257054198. OCLC 941695283.
1 2  Rym T. Ghazal, "The Other Marilyn Monroe," Huffington Post, 08/13/2012
↑  Rym Ghazal, "Egyptian screen siren Hind Rostom was an accidental feminist," The National, July 7, 2012.
↑  Dina Aboul Hosn, "Egyptian cinema sensation dies of heart attack at 82," GulfNews, August 10, 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1187213586  ISNI: 0000 0003 5807 4267  LCCN: n2006203942  SUDOC: 07930978X  VIAF: 41282175   WorldCat (עם VIAF): 41282175 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הינד רוסתום".
החלוצים (סרט, 2018)

| --- | --- |

 בימוי:  דמיטרי סובורוב
 הופק בידי:  יורי אובוחוב אלכסיי ריזאנצב
 תסריט:  אנסטסיה איסטומינה סרגיי מוראטוב וסילי בלדנוב
 שחקנים ראשיים:  נאיל עבדרחמאנוב אלינה לאנינה יבגני טקאצ'וק וסילי בוריסוב ולארי ברינוב דנילה יאקושב יגור טימצוניק סרגיי רוסט סרגיי טרשצ'נקו
 מוזיקה:  אלכסיי שליגין
 צילום:  גריגורי רודאקוב סרגיי קולישנקו
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  KARO Productions KARO Prokat Sakhafilm
 הקרנת בכורה:  רוסיה 7 ביוני 2018
 משך הקרנה:  96 דקות
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  דרמה והרפתקאות
 דף הסרט ב־IMDb
 
החלוצים (ברוסית: Первые) הוא סרט דרמה והרפתקאות רוסי בבימויו של דמיטרי סובורוב.
הקרנת הבכורה של הסרט ברוסיה התקיימה ב-7 ביוני 2018.
עלילה

הסרט מגולל את מערכת היחסים וגבורתם של בני הזוג וסילי וטטיאנה פרונצ'ישצ'ב — חוקרי קוטב בחוג הארקטי שנשלחו כחלק ממשלחת מחקר אל הצפון הקפוא בתקופת מסעות המחקר במאה ה-18.
שחקנים ודמויות

נאיל עבדרחמאנוב — וסילי פרונצ'ישצ'ב
אלינה לאנינה — טטיאנה פרונצ'ישצ'ב
יבגני טקאצ'וק — סמיון שליוסקין
וסילי בוריסוב — יגורוב, איש משמר של הצי
ולרי ברינוב — ויטוס ברינג
דנילה יאקושב — מפקח
סרגיי רוסט — פרברסון
אלכסנדר דיאצ'נקו— פיוטר הגדול
ולנטינה בורטוביק — יקטרינה
איגור טימצוניק
דמיטרי ניקולין
סרגיי טרשצ'נקו
תמרה אובוטובה
הפקה > פיתוח

הסרט מבוסס על המחזה "הכוכבים של מריה", שהוצג ביאקוטסק על בסיס עבודתו של ולדימיר פיודורוב.
במיוחד עבור הסרט במספנת "וריאג" שבפטרוזבודסק, נבנה עותק של אוניית המפרשים "יאקוטסק" (Якуцкъ) ששימשה בפועל את המשלחת הגדולה לצפון, 20 מטר אורכה, 5 רוחבה וכ-20 טון עומק דחיקה.
הפקה > צילומים

הצילומים התקיימו בערים סנט פטרסבורג, מוסקבה, יאקוצק, פטרוזבודסק ובסורטאוולה שעל האי ריקלנאסאארי (Riekkalansaari).
הסרט הופק בסיוע שלל אולפני סרטים כ"קארו הפקות", "סאחה פילם", "לנפילם" ובהפצת רשת "קארו". התסריט נבחר על ידי ועדת מומחים וקיבל מענק ממשרד התרבות של הפדרציה הרוסית. במימון ההפקה הייתה מעורבת גם החברה הגאוגרפית הרוסית וממשלת יקוטיה. הפרויקט נתמך על ידי השלטונות וראש הרפובליקה יגור בוריסוב.
הערות שוליים

↑  Обзор изменений графика релизов c 23 по 29 января // «Бюллетень Кинопрокатчика», 29 января 2017
↑  "Браво «Созвездию Марии»!". Комсомольская правдв.
↑  Ренарт Фасхутдинов. "Призвание «Варяга»". Корабел.ру.
↑  Айал Яковлев. "По спектаклю Андрея Борисова «Созвездие Марии» снимают фильм". Якутское-Саха Информационное Агентство. אורכב מ-המקור ב-2016-11-14. נבדק ב-2018-11-15.
↑  "«Созвездие Марии»". Русское географическое общество.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "החלוצים (סרט, 2018)".