stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבחן אמילי

מבחן אמילי הוא מושג מתחום ניהול הידע שבא לבחון את מידת הכדאיות של תרומת ידע. "אמילי"  הם ראשי התיבות של "אז מה יצא לי מזה?" (?WIIFM - What's in it for me), תגובה אופיינית של פרט הבוחן את התועלת שתצמח לו מביצוע פעילות כלשהי. ה"מבחן" משמש כאבן בוחן לכדאיות של הטמעת מערכות טכנולוגיות בכלל ומערכות ניהול ידע בפרט.
מבחן אמילי בא לחדד את הדילמה שיש לפרט, שמתלבט לפני ביצוע פעילות כלשהי, מה מידת התועלת שיש לו מביצוע הפעילות והאם כדאי לו לבצע אותה. פעילות בה הצד התורם אינו נהנה מתרומתו בצורה כלשהי, היא בעלת סיכויי הצלחה נמוכים ואינה עונה על מבחן אמילי.
על פי מבחן אמילי, תרבות של שיתוף ידע בארגון אינה יכולה לסמוך על זולתנות. בסביבה הארגונית אין מתנות ידע חינם. כשאתה נותן, אתה מצפה במקביל גם לקבל וזה מחייב יצירת "שוק ידע" בארגון בשיטת "כלכלת המתנות".
דוגמה לתופעה ש"עברה בהצטיינות" את מבחן אמילי, היא תרבות שיתוף הקבצים באמצעות תוכנות עמית לעמית (peer to peer) המאפשרת לגולש להוריד קבצים ממחשבים של גולשים אחרים ובתמורה לאפשר להם להוריד קבצים מתוך המחשב האישי שלו.
| ניהול ידע |
| --- | --- | --- |
| כללי | ניהול ידע • ניהול תוכן • מבחן אמילי • למידה ארגונית • פער הידיעה-עשייה • עובד ידע • תרבות ארגונית |  |
| נושאים משלימים | נתונים • מידע • ידע • מדעי המידע • מערכת מידע • מידענות • מידען • מערכת תומכת החלטה • עיבוד נתונים |  |
| אישים | לארי פרוסאק |  |
מילטון ריבס

| --- | --- |

 לידה:  25 באוגוסט 1864 מחוז ראש, ארצות הברית 
 פטירה:  4 ביוני 1925 (בגיל 60) קולומבוס, אינדיאנה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
מילטון ריבס (באנגלית: Milton Reeves; ‏25 באוגוסט 1864 - 4 ביוני 1925) היה חלוץ תעשיית הרכב בארצות הברית, הוא החזיק מעל ל-100 פטנטים בתחום תעשיית הרכב.
ביוגרפיה

מילטון ריבס נולד בחוות באינדיאנה. בשנת 1879 הוא עבד במנסרה בעיר קולומבוס. הוא שם לב לבלאי גדול של חלקים. לאחר ניסיונות רבות הוא פיתח תיבת הילוכים רציפה ששיפרה את רמת פעילות המתקן.
בשנת 1868 ריבס ואחיו רכשו חברת הנדסה שפיתחה מכונות שונות. בשנת 1879 שמה של החברה שונה ל-Reeves & Co.
ריבס נמנה עם בוני המכוניות הראשונות בארצות הברית. זה הייתה מכונית עם 4 גלגלים ועם מנוע בעל 6 כוחות סוס. הנסיעה המתועדת הראשונה הייתה בשנת 1897. באותה שנה הוא קיבל פטנט על עמם פליטה לרכב. בנסיעה לאינדיאנפוליס הרכב הגיע למהירות של כ-25 קמ"ש ובהמשך גם ל-48 קמ"ש. בשנת 1898 בהיעדר מכירות החברה הפסיקה לעסוק בייצור מכוניות.
בשנת 1904 ריבס שכנע את אחיו לחזור לתחום ייצור רכבים. הוא תכנן מספר רכבים ומנועים. בשנת 1905 הם קיבלו הזמנה לייצור 500 יחידות לאירוקאר. במהלך שנת 1906 הם בנו 15 יחידות כל שבוע. הייצור נמשך עד לשנת 1911. בנוסף לכך החברה יצרה מנועים ליצרני כבר אחרים ברחבי ארצות הברית.
החברה המשיכה בייצור תיבת הילוכים רציפה עד לשנת 1955 כאשר נרכשה על ידי Rockwell Automation.
בשנת 1911 ריבס הקים חברה Reeves Sexto-Octo Company. הוא תכנן Reeves Sexto-Octo בעלת 8 גלגלים. המכונית הייתה מצוידת במנוע בעל 40 כוח סוס. בהיעדר מכירות תוכנן דגם עם 6 גלגלים בלבד אך גם הוא היה כישלון מסחרי.
ריבס נפטר בשנת 1925.
מחוז ג'ונג (סיאול)

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  סיאול
 מדינה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 שטח:  9.96 קמ"ר 
 אוכלוסייה:  121,230 (2023)
 קואורדינטות:  37°33′21″N 126°58′13″E﻿ / ﻿37.555922222222°N 126.97034722222°E﻿ / 37.555922222222; 126.97034722222
  המיקום של מחוז ג'ונג בסיאול
 
מחוז ג'ונג (בקוריאנית: 중구) הוא אחד מ-25 המחוזות של העיר סיאול שבקוריאה הדרומית.
נכון ל-2013, אוכלוסיית המחוז מנתה 131,452 תושבים, והמחוז השתרע על פני 9.96 קמ"ר. זהו המחוז הכי פחות מאוכלס והקטן ביותר בסיאול.
המחוז מכיל את מרכז העיר ההיסטורי של סיאול וכולל לא מעט מבנים היסטוריים לצד מבנים מודרניים כמו למשל בנייני משרדים רבי-קומות, חנויות כלבו, ומרכזי קניות. שכונת מג'ונגדונג היא אחד מאזורי השופינג המפורסמים ביותר בסיאול ומיעדי התיירות הפופולריים ביותר בקוריאה הדרומית.
מחוז ג'ונג
המחוז מכיל אתרי תיירות פופולריים רבים, הן אתרים היסטוריים והן אתרים מודרניים. האתרים הללו כוללים בין היתר את קתדרלת מיונגדונג, ורובע הקניות הפופולרי של מיונגדונג.
אתרים בולטים

נמדאמון
המוזיאון העממי של הכפר הגלובלי
גוואנגטונגוואן
התיאטרון הלאומי של קוריאה
מוזיאון סיאול לאמנות
קתדרלת מג'ונגדונג
מגדל N סיאול
הר נמסאן
אולם האמנויות של צ'ונגמו
המרכז הפיננסי של סיאול
ערים אחיות

פרמאטה, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה
הנצ'ון, הרפובליקה העממית של סין
רובע שיצ'נג, הרפובליקה העממית של סין
מילטון רזניק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בינואר 1917 ברסלב (עיר), אוקראינה 
 התאבד:  12 במרץ 2004 (בגיל 87) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  מכון פראט  American Artists School 
 תקופת הפעילות:  מ-1937 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם מופשט, אסכולת ניו יורק 
 הושפע על ידי:  הנס הופמן 
 בן או בת זוג:  פט פאסלוף 
 resnickpasslof.org
 
מילטון רזניק (באנגלית: Milton Resnick‏; 7 בינואר 1917 – 12 במרץ 2004) היה אמן אמריקאי. חלק מהציורים הגדולים ביותר שוקלים יותר משלוש מאות קילוגרמים, כמעט כל המשקל בעקבות השימוש בצבע רב.  הייתה לו קריירה ארוכה ומגוונת, שנמשכה כששים וחמש שנים. הוא הפיק לפחות שמונה מאות בדים ושמונה אלפים עבודות על נייר ולוח.
הוא גם כתב שירה על בסיס כמעט יומי במשך שלושים השנים האחרונות לחייו. הוא היה קורא נלהב, דובר מרתק ומספר סיפורים מחונן, המסוגל לשוחח עם קהל המכללות בפגישות שעשויות להימשך שלוש שעות.
עיזבונו מוחזק על ידי קרן מילטון רזניק ופט פסלוף. החל משנת 2017, מאה שנה להולדתו, פתחה הקרן את ביתו וסטודיו לשעבר, ברחוב אלדרידג 87 במנהטן כחלל תצוגה ציבורי להצגת עבודותיו, של אשתו פט פאסלוף וציירים אקספרסיוניסטים מופשטים אחרים.
הערות שוליים

↑  Mary Ellen Abell, Phd.
↑  As of 2016, the Milton Resnick and Pat Passlof Foundation owns 8003 paintings on board and paper, and 402 on canvas, only forty of which are dated before 1980.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007507950305171  BnF: cb125501280 (data)  GND: 17426254X  ISNI: 0000 0000 8450 2999  LCCN: n85141800  RKD: 66359  SNAC: w6n032wb  SUDOC: 157009491  ULAN: 500007270  VIAF: 45736067   WorldCat (עם VIAF): 45736067 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מורג (כלי חקלאי)

איכרים צרפתיים עוסקים בדישה באמצעות מחבט; איור משנת 1270 לערך.
מורג במוזיאון ימי התנ"ך בעין כרם
מורג הוא כלי חקלאי מסורתי. הוא משמש לפעולת הדישה, כמתואר באחד משני האזכורים שלו בתנ"ך, בספר ישעיהו פרק מ"א ט"ו: ”הִנֵּה שַׂמְתִּיךְ, לְמוֹרַג חָרוּץ חָדָשׁ--בַּעַל, פִּיפִיּוֹת; תָּדוּשׁ הָרִים וְתָדֹק, וּגְבָעוֹת כַּמֹּץ תָּשִׂים”.
המורג הוא לוח גדול, על-פי רוב עשוי עץ, ובצידו התחתון נעוצים להבים קצרים מרובים; במורג הקדום יותר להבים אלו היו עשויים אבן צור ובמורג המודרני יותר הותקנו להבי ברזל.
לוח זה נרתם לבהמה ונגרר במעגלים בגורן על מנת להפריד את הדגן מן המוץ, האיכר נהג בבהמה במושכות כאשר הוא עומד על המורג.
מאז פותח הקומביין, בחקלאות המודרנית נפסק השימוש במורג במדינות רבות, אולם ישנן מדינות בהן עדיין משתמשים בכלי זה באופן המסורתי.
ראו גם

מורג (כלי נשק)
הערות שוליים

↑  האזכור השני של המורג בתנ"ך הוא בדברי הימים א פרק כ"א כ"ג:  "וַיֹּאמֶר אָרְנָן אֶל-דָּוִיד קַח-לָךְ, וְיַעַשׂ אֲדֹנִי הַמֶּלֶךְ הַטּוֹב בְּעֵינָיו; רְאֵה נָתַתִּי הַבָּקָר לָעֹלוֹת, וְהַמּוֹרִגִּים לָעֵצִים וְהַחִטִּים לַמִּנְחָה--הַכֹּל נָתָתִּי".
ערך זה הוא קצרמרבנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מילטיאדס (אפיפיור)

האפיפיור מילטיאדס הקדוש (בלטינית: Miltiades; מת ב-10 בינואר 314), הנקרא גם מלכיאדס (Melchiades), כיהן מ-2 ביולי 311 עד מותו ב-10 בינואר 314‏.
משערים כי מוצאו מאפריקה, אך דבר לא ידוע אודותיו. מילטיאדס ויורשו סילבסטר הראשון, היו מתלמידיו של מרקלינוס. הוא נבחר לאחר סדה וקנטה (Sede vacante - תקופה שבה אין אפיפיור מכהן) של כעשרה חודשים בעקבות מות האפיפיור אוסביוס ב-17 באוגוסט 310, או אולי זמן קצר לאחר הגלייתו של אוסביוס לסיציליה בשנת 309.
מילטיאדס נבחר לאפיפיור לאחר שבאפריל 311 הקיסר הרומי גלריוס פרסם צו סובלנות, השם קץ לרדיפת הנוצרים. בשנת 313, במהלך כהונתו, פרסמו הקיסר המערבי קונסטנטינוס והקיסר המזרחי ליקיניוס את צו מילאנו, המתיר לנוצרים לקיים את פולחנם ומורה על השבת רכוש הכנסייה שהוחרם. קונסטנטינוס העניק לאפיפיור במתנה את ארמון הלטראנו, שהפך עם השנים למקום מגורי האפיפיורים ומושב הממשל הכנסייתי.
באותה שנה, ב-313, עמד מילטיאדס בראש סינוד לטראני ברומא, שזיכה את הבישוף קקיליאנוס (Caecilianus) מההאשמות נגדו והכריז על דונאטוס מגנוס ככופר. הוא הוזמן אחר כך לסינוד ארל, שהיה ההתוועדות הרשמית הראשונה של הבישופים הנוצרים בקיסרות הרומית המערבית, אך מת לפני שהסינוד נתכנס.
הליבר פונטיפיקליס (Liber Pontificalis), שנתחבר במאה ה-5 או אחריה, מייחס למילטיאדס את הנהגתם של כמה מנהגים.
במאה ה-13 נקבע בלוח הקדושים הקתולי, כי 10 בדצמבר יהיה יום חגו של הקדוש מלכיאדס (כפי שנקרא אז), ובטעות נוסף לשמו הציון מרטיר. ב-1969 נמחק יום זה מלוח החגיגות הליטורגיות המחייבות, והועבר ליום מותו, אל 10 בינואר, ללא הציון "מרטיר" ליד שמו.
הערות שוליים

↑  Annuario Pontificio 2008 (Libreria Editrice Vaticana), p. 8.
↑  Calendarium Romanum (Libreria Editrice Vaticana 1969), p. 148; Martyrologium Romanum (Libreria Editrice Vaticana 2001).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אוסביוס | אפיפיור (רשימת האפיפיורים) | הבא: סילבסטר הראשון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007397419805171  BnF: cb17783973d (data)  GND: 118733982  ISNI: 0000 0000 7821 0113  LCCN: nb2007022573  NKC: xx0025734  VIAF: 8182724   WorldCat (עם VIAF): 8182724
מורגן אירו-ספורטס

| --- | --- |
מורגן אירו-ספורטס 1930
מורגן אירו-ספורטס 1930
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מורגן מוטור
 שנות ייצור:  1920–1933
 הרכבה:  אנגליה אנגליה
 סיווג:  מכונית תלת אופן, ספורט - קבריולה
 מרכב:  דו מושבית
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע אופנועים (2 צילינדרים), דגם Anzani, (מיוצר בבריטניה), מקורר אוויר או מקורר נוזל של אופנועים, בנפח של 1,093 סמ"ק.
 הילוכים:  ללא הילוך רוורס
מורגן  אירו-ספורטס  (באנגלית: Morgan Aero-Sports) היא מכונית ספורט תלת אופן, קבריולה, 2 מושבים, אשר יוצרה על ידי חברת מורגן מוטור הבריטית בין השנים 1920-1933. על דגם ה- "מורגן  אירו-ספורטס" הורכב מנוע אופנועים בריטי (2 צילינדרים), מדגם Anzani, מקורר אוויר או מקורר נוזל של אופנועים, בנפח של 1,093 סמ"ק.
חברת מורגן מוטור

"חברת מורגן מוטור" היא חברה בריטית בבעלות משפחתית, אשר נוסדה בשנת 1910 על ידי הנרי פרדריק סטנלי מורגן. מקום מושבה של החברה ב- Malvern, אשר במחוז ווסטרשייר באזור מערב המידלנדס אחת מתשעה אזורי אנגליה. החברה מעסיקה 177 עובדים. כל המכוניות מיוצרות בעבודת יד.
חברת Morgan Motor Company התחילה לייצר דגמי תלת אופן בשנת 1911. בתחילת שנות ה-30 פיתחה  חברת "Morgan Motor Company" את מודל ה- "Morgan Super Sports", אשר היה מודל מפותח יותר, אבל מאוד דמה למודל ה- "מורגן אירו-ספורטס".
תמונות

מורגן אירו-ספורטס שנת 1927
מורגן אירו-ספורטס שנת 1930
מורגן אירו-ספורטס, שנת 1931
מורגן אירו-ספורטס, שנת 1933
מורגן אירו-ספורטס שנת 1932
מורגן אירו-ספורטס
מילטיאדיס גוסקוס

מילטיאדיס גוסקוס (ביוונית: Μιλτιάδης Γκούσκος; ‏ 1877 – 9 ביולי 1903) היה אתלט יווני, סגן האלוף האולימפי (אתונה 1896) בהדיפת כדור ברזל.
ביוגרפיה > 1896 > סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת אתונה שנערכה בשנת 1896 באתונה שביוון זכה גוסקוס במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.03 מטר, אחרי רוברט גארט מארצות הברית (11.22 מטר) ולפני גאורגיוס פאפאסידריס מיוון (10.36 מטר).
ביוגרפיה > מותו

ב-9 ביולי 1903 מת גוסקוס כתוצאה מהרעלת מזון.
מבצע מטאטא

יגאל אלון, מפקד הפלמ"ח
מבצע מטאטא היה חלק ממבצע יפתח בגליל העליון המזרחי במלחמת העצמאות. המבצע נערך בתחילת מאי 1948 באזור שבין הכנרת לעמק החולה, ואילץ את השבטים הבדואים באזור לחצות את הירדן לסוריה. בעקבות המבצע חובר הגליל העליון לתחתון והתאפשרה תחבורה חופשית אליו וממנו.
רקע

החל מסוף אפריל 1948 החלו כוחות ההגנה לבצע את תוכנית ד' גם באזור הגליל העליון המזרחי. הרעיון מאחורי התוכנית היה מעבר מאסטרטגיה הגנתית לאסטרטגיה התקפית ויצירת רצף טריטוריאלי יהודי בשטח שהוכר כמדינה היהודית על פי תוכנית החלוקה, והיערכות לקראת פלישת צבאות ערב הצפויה ב-15 במאי, לאחר עזיבת הבריטים את הארץ.
בעקבות התעצמות הלחימה בגליל וכישלון שתי ההתקפות הראשונות על מצודת המשטרה נבי יושע נשלח יגאל אלון מהמטכ"ל צפונה כדי לבחון את המצב. המלצותיו הביאו להחלטה על מבצע יפתח, אשר נוהל בפיקודו, שמטרתו הייתה להשתלט על הגבול הצפוני המזרחי ממטולה ועד הכנרת, ולמנוע חדירת לוחמים דרך הגבול שהיה למעשה פרוץ. באזור שכנו עשרות כפרים ערבים בנוסף לערביי העיר צפת. כדי לאפשר תנועה חופשית בצירי התנועה החליט אלון בשלב ראשון לפעול נגד הבדואים ממזרח לכביש ט'בחה-ראש פינה שבמשך חודשים התנכלו לתחבורה היהודית שעברה באזורם. לדברי בני מוריס אלון החליט שהדרך הטובה ביותר לחסימת גבול הצפון המזרחי היא על ידי טיהור השטח שממערב לו מכל הלוחמים והאזרחים הערבים.
בסוף אפריל התפנו רוב הכפריים[דרושה הבהרה] מצפון וממזרח לראש פינה בהוראת הכוחות הערביים וקצינים סוריים. בכפרים נשארו רק הגברים ולוחמים ערביים. ב-1 במאי נכבשו ביריה ועין זיתים. בליל 2 במאי ירו כוחות פלמ"ח כמה מטחים של פצצות מרגמה לעבר כפרים מצפון לראש פינה שהטרידו את התחבורה היהודית ובעקבות כך החלה בריחה מהכפרים.
רקע > סדר הכוחות למבצע

בסוף אפריל פעלו בגליל העליון שני גדודים של ההגנה: הגדוד השלישי של הפלמ"ח וגדוד 11 של חטיבת גולני. לצורך מבצע יפתח הוזעק גם הגדוד הראשון של הפלמ"ח, אשר פעל עד אז באזורי הגליל המערבי ועמק יזרעאל, אל הגליל העליון המזרחי. כיוון שהדרך אל הגליל העליון עברה אז רק בכביש טבריה-ראש פינה, 'נוצל' מעברו של הגדוד הראשון לצורך הקצאתו כגרעין הכוח המיועד למבצע מטאטא. הגדוד תוגבר גם במחלקה מגדוד 11 ובשתי מחלקות של חטיבת אלכסנדרוני.
המבצע ותוצאותיו

ב-4 במאי נערך מבצע מטאטא במטרה להרחיק את הבדואים בשטח המשתרע בין כביש טבריה-ראש פינה במערב עד לירדן במזרח. מטרות המבצע הוגדרו: "חיסול בסיסי האויב המחבל ומטריד את התחבורה בגליל, הריסת נקודות היאחזות לכוחות פולשים ממזרח, חיבור הגליל התחתון והעליון ברצועה רחבה ובטוחה יחסית [של שטח יהודי רצוף]".
למבצע קדמה הרעשת מרגמות, ועם התקרבות לוחמי הגדוד הראשון של הפלמ"ח נמלטו הערבים מזרחה. לטענת הסורים מדובר היה בכ-2,000 איש בני השבטים ערב אל-שמלינה באזור שפך הירדן לכנרת, ערב אל-סמכיה ערב אל-סויאד וערב אל-זנגריה בירדן ההררי. בני שבט ערב אל-הייב בכפר טובא שגילו עמדה אוהדת ליישוב היהודי ואף נלחמו לצידו במסגרת הפלהיב לא נפגעו. למחרת פוצצה יחידת ההנדסה של הפלמ"ח עשרות בתים בזנגריה ובכפרים נוספים.
כתוצאה מהמבצע חובר הגליל העליון אל שאר חלקי הארץ ונתאפשרה תחבורה חופשית אליו וממנו, ללא צורך בנסיעה בשיירות מאובטחות. לדברי יגאל אלון, למבצע הייתה "השפעה פסיכולוגית עצומה" על ערביי צפת ועמק החולה שנותקו מסוריה, והוא סלל את הדרך לכיבושם.
הערות שוליים

1 2 3 4  בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, הוצאת עם עובד, 1991, עמ' 170-169
↑  יואב גלבר, קוממיות ונכבה : ישראל, הפלסטינים ומדינות ערב, 1948, אור יהודה: דביר, 2004, עמ' 178.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011252738405171
מילטיאדס הצעיר

מילטיאדס
מילטיאדס (לערך 550 - 489 לפנה"ס) ממפקדי צבא אתונה, האיש שהוביל את הצבא לניצחון בקרב מרתון.
ביוגרפיה

מילטיאדס נולד בערך בשנת 550 לפני הספירה למשפחה אתונאית אצילה.
כשהתבגר מונה על ידי טיראן אתונה, היפיאס, למושל בחצי האי כרסונסוס (גליפולי של היום) ליד הלספונטס. הוא הכיר שלטונו של מלך פרס, דריווש הראשון, כשפרס כבשה את תרקיה, ואף היה בין מפקדי המסע הפרסי נגד הסקיתים. אחרי שהשתתף במרד האיוני (שנת 500) מילטיאדס נמלט לאתונה והפך לאחד מעשרת הסטראטגוי של הצבא האתונאי.
בשנת 490 לפני הספירה הפרסים נחתו במפרץ מרתון, ומילטיאדס שכנע את הפיקוד היווני לכפות על הפרסים קרב מוקדם ככל האפשר, משום שחשש ממריבות פנימיות בתוך המחנה היווני.
הקרב נערך ביום שהיה תורו של מילטיאדס להיות מפקד מתוך עשרת הסטראטגוי. לפי התכנון של מילטיאדס היוונים החלישו בכוונה את העומק במרכז המערך שהתייצב מול הפרסים בשדה הקרב ליד מרתון ושמרו על אורכו. מאידך מילטיאדס החליט לעבות את האגפים וכששני הצבאות התנגשו, תחילה חשו הפרסים כי ידם תהיה על העליונה אחרי שפרצו את המרכז החלש של היוונים, אך בשלב מאוחר יותר האגפים היווניים המעובים הכריעו את גורל המערכה וסגרו על הפרסים, אשר נאלצו לנוס מזירת הקרב.
לפיכך היה מילטיאדס איש השעה בקרב מרתון. הוא בחר את התזמון הנכון לקיום הקרב, מכיוון שקרא היטב את מפה הפוליטית ביוון עצמה. מילטיאדס גם בחר אסטרטגיית קרב שהצדיקה את עצמה, והפגין כישרון צבאי מרשים. ניצחונו בקרב מרתון נחשב לאחד הגדולים ומפורסמים בעת העתיקה, והוא הרחיק את הפרסים מאתונה למשך כעשר שנים.
עם זאת, שנה מאוחר יותר, בשנת 489 לפנה"ס, נכשל בכיבוש פארוס והואשם בבגידה על ידי קסאנתיפוס, הושלך לכלא ושם מת (כנראה מנמק).
הערות שוליים

↑  דוד אשרי, מילטיאדס, האנציקלופדיה העברית 23, 1973, עמ' 203
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010635635905171  PLWABN: 9810587377105606  BNE: XX5676422  GND: 118733990  NLG: 119468  NTA: 075085208  VcBA: 495/156660  VIAF: 5726105   WorldCat (עם VIAF): 5726105
מבצע מכבש

מבצע מכבש הוא שם הקוד לפעולה צבאית שביצע צה"ל ב-29 באוקטובר 1956. במסגרת המבצע הוצנח גדוד 890 של חטיבת הצנחנים, בפיקודו של רס"ן רפאל איתן, בפתחו המזרחי של מעבר המיתלה, כ-70 קילומטר מזרחית לתעלת סואץ. המבצע היווה את פתיחתו של מבצע סיני. הייתה זו הצניחה הקרבית הראשונה והגדולה ביותר בהיסטוריה של צה"ל.
רקע

את מלחמת סיני יזמו בריטניה וצרפת בתגובה לתוקפנותו של נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר, אשר הכריז ב-26 ביולי 1956 על הלאמתה של חברת "תעלת סואץ" (שהייתה בבעלות המדינות), צעד שגרם לנזק כלכלי רב. ישראל הסכימה להצטרף למבצע בשל מספר סיבות, ובהן תגובה לסגירת מצרי טיראן על ידי המצרים בפני כלי שיט ישראלים וכן הצורך בהשמדת בסיסי "הפדאיון" על מנת למנוע את חדירתם לישראל, וזאת לאחר שפעולות התגמול כשלו בכך.
ב-22 ביולי 1956, כמה ימים לפני הכרזת נאצר על הלאמת התעלה, נפגשו נציגי שְלוש המדינות בפרבר סוור הסמוך לפריז וסיכמו את פרטי המבצע (ועידת סוור).
על פי הסיכום בוועידת סוור, הייתה ישראל אמורה לבצע פעולת "הסחה" צבאית, שבעקבותיה יגישו בריטניה וצרפת דרישת אולטימטום למצרים וישראל להפסקת אש כללית ולנסיגה מאזור התעלה. הצפי היה כי מצרים תסרב לאולטימטום, ותספק בכך לישראל ושותפותיה סיבה מספקת לכיבוש סיני. בכך יוכלו צרפת ובריטניה להחזיר לעצמן את השליטה על תעלת סואץ והשיט בה.
ההכנות למבצע

בשלבי התכנון הראשונים של המבצע, ב-26 באוקטובר 1956, נקבע כי כוח הצנחנים יוצנח בפתח המערבי של מעבר המיתלה, כ-30 קילומטר מזרחית לתעלת סואץ. אחד החששות שהתעוררו בקשר עם המיקום המתוכנן נבע מחוסר היכולת לסייע לכוח המוצנח אם יותקף על ידי מטוסים משדה התעופה המצרי כברית, המרוחק 50 ק"מ מהאתר המתוכנן (מרחקו מבסיס חצור הוא כ-250 ק"מ). בנוסף, לפי צילום אוויר שהתקבל התגלה כי קיים מחנה אוהלים באזור ההצנחה, והיה חשש שהמעבר ייתפס בצידו המערבי על ידי כוח חי"ר מצרי. על כן שונה יעד הצניחה בליל 28 באוקטובר.
היעד החדש שנבחר, במבוא המזרחי של מעבר המיתלה, היה במרחק כ-70 קילומטר מהתעלה.
לפי התוכנית המבצעית, על גדוד הצנחנים הוטלה המשימה לצנוח במעבר המיתלה ולהיערך להגנה היקפית, וזאת עד לחבירת יתר הכוחות של חטיבת הצנחנים בשילוב כוחות שריון, אשר ביחד יתקדמו מערבה לכיוון תעלת סואץ.
בשל המגבלה המדינית שנכפתה על ישראל – איסור לפתוח את המערכה בפעולה מקדימה להשמדת חיל האוויר המצרי, נוצר מצב שכוח הצנחנים יהיה חשוף לאיום אווירי מצרי במשך 36 שעות, וזאת מרגע ההצנחה ועד תחילת ההפצצות של חיל האוויר הצרפתי והאנגלי על שדות התעופה במצרים.
במבצע זה הושם דגש רב על תכנון ההגנה האווירית, כולל ליווי מטוסי התובלה לאתר ההצנחה, וכן חיפוי ופטרול מעל לכוחות בהמשך. לליווי הוקצו 10 מטוסי מטאור ו-12 מטוסי אוראגן, שנועדו לטוס מעל נתיב טיסתם של מטוסי התובלה. במקביל, נועדו שלושה מטוסי מיסטר לפטרל מעל שדה-התעופה כיברית, על מנת ליירט מטוסי מיג מצריים, במקרה שימריאו לתקוף את כוחות צה"ל. פינוי הנפגעים נועד להתבצע למחרת ההצנחה, באמצעות שמונה מטוסי פייפר ומטוס דקוטה, משדה-נחיתה שיוכשר על ידי יחידת מסלול שתתלווה לכוח המוצנח.
אנחנו עומדים לפני המבצע המוצנח הראשון של צבא יהודי מאז ומעולם. הצניחה תהיה באור יום ומשימתנו היא להתארגן להגנה על ציר מסוים במקום מסוים. יהיה לנו כחצי שעה אור להתארגנות. כל אחד שיוצא מהמטוס והמצנח שלו נפתח, יסתכל למטה, יראה צומת דרכים, לשם עליו להגיע. הגיע לקרקע - כל אחד מוריד את המצנח והנשק יהיה מיד בידו. הוא יתחיל לנוע לכיוון ההרים. סימן אחר: השמש תשקע באותו זמן, על כל אחד ללכת לכוון השקיעה, כלומר לכיוון מערב. אבל דבר ראשון זה נשק ביד. אחרי ההתארגנות תהיה תנועה לתפיסת היעדים. במשך הלילה הראשון צריך להתחפר כשלכל אחד יש עמדה שלו. לקראת יום, עם בוקר, נתחיל לקבל צליפות והפצצות. מי שלא יתחפר זה הסוף שלו. מה שנמצא אתנו זה מה שיש לנו. כל לגימת מים שאתם שותים - זה יחסר לכם. אין שם בורות מים - יש שם מדבר. בפעם הראשונה שהיחידה צונחת למלחמה ולא לתרגילים על חולות. משמעת, כוח רצון וכוח סבל ואנחנו מבצעים את זה בלי בעיות. יש שאלות?"
המבצע

ביום ב' 29 באוקטובר 1956 בשעה 15:00, לאחר תדרוך שהועבר על ידי מפקד חיל האוויר דן טולקובסקי, המריאו מבסיס חיל האוויר בתל נוף 16 מטוסי דקוטה (טייסת תובלה 103) אשר נשאו 395 צנחנים מגדוד 890, בליווי של מטוסי אוראגן ומטאור.
בהצנחה זו השתתפו ארבע נשים: הטייסת הראשונה בחיל האוויר הישראלי יעל רום, הנווטת הראשונה בצה"ל בתיה אורני, האלחוטנית אהליה צמחוני, והצנחנית הראשונה, יוכבד קאשי.
לפי נתיב הטיסה, כפי שתוכנן על ידי מפקד הטייסת יעקב אבישר והנווט הראשי של הטייסת, אחיקר אייל, טסו המטוסים במסלול מבאר שבע למכתש רמון ומשם מערבה במקביל לכביש כונתילה-מיתלה.
בשעה 16:59 הסתיימה ההצנחה הראשונה כפי שתוכננה.
בשעה 21:00 הצניח מטוס דקוטה, בליווי מטוס נורד, מחלקה נוספת מכוח הגדוד. ההצנחה הושלמה בהצלחה בשעה 2:00.
הגדוד התמקם באזור הצניחה עד לחבירה עם יתר כוחות החטיבה בליל 30 באוקטובר.
הערות שוליים

↑  פקודת מבצע "מכבש", באתר חיל האוויר הישראלי
↑  בדיעבד, התברר שידיעות המודיעין היו שגויות: האוהלים המועטים היו שייכים לפועלי כביש מצריים; ואילו כתגובה להצנחה, נע כוח חי"ר מצרי אל המעבר ותפס עמדות בתוכו, עובדה שלא הייתה ידועה ושעתידה לעלות בחייהם של עשרות צנחנים.
↑  זו הייתה ההצנחה המבצעית הראשונה (וכמעט היחידה) בתולדות צה"ל; בעקבות כך, משתתפי הפעולה עתידים היו לענוד את כנפי הצניחה שלהם על רקע אדום. בין הטייסים של ה"דקוטות" הייתה גם הטייסת יעל רום.
מחוז ג'ונסון (ויומינג)

מחוז ג'ונסון (באנגלית: Johnson County) הוא מחוז של מדינת ויומינג שבארצות הברית. המחוז ממוקם בצפון מרכז המדינה. נכון לשנת 2000 התגוררו במחוז 7,025 תושבים. בירת המחוז היא העיר באפלו.
דרך המחוז חולפים כביש בין מדינתי 25 וכביש בין מדינתי 90.
היסטוריה

מחוז ג'ונסון הוקם בשנת 1875. בשנת 1892 נערך במחוז קרב מחוז ג'ונסון - מאבק מזוין בין כוחות המשטרה המקומית לחוואים מקומיים וגנבי בקר, שדרשה לבסוף את התערבותו של צבא ארצות הברית להשלטת סדר במחוז. המערבון שערי החופש מ-1980 מתאר בצורה בדיונית קרב זה.
גאוגרפיה

שטחו של מחוז ג'ונסון 10,813 קמ"ר מהם 10,791 קמ"ר הם שטחי יבשה, ו-22 קמ"ר (0.80%) הם שטחי מים. מחוז שרידן גובל במחוז ג'ונסון מצפון, מחוז קמפבל גובל בו ממזרח, מחוז קונוורס גובלים בו מדרום מזרח, מחוז נטרונה גובל בו מדרום, מחוז וושקי גובל בו ממערב, ומחוז ביג הורן מצפון מערב.
נהר פאודר זורם דרך המחוז לכיוון צפון.
אוכלוסין

נכון לשנת 2000 מתגוררים במחוז 7,075 תושבים. צפיפות האוכלוסין הממוצעת היא 2 נפשות לקמ"ר.
27% מתושבי המחוז הם ממוצא גרמני, 15.2% ממוצא אנגלי, ו-10.8% ממוצא אירי.
מה עניין שמיטה אצל הר סיני

מה עניין שמיטה אצל הר סיני? הוא ביטוי עברי, המביע תמיהה על שני עניינים שנקשרו, אף שלכאורה אין כל זיקה ביניהם.
הביטוי המקורי

מקור הביטוי בספרא לפרשת בהר סיני: ”'וידבר ה' אל משה בהר סיני לאמר', מה עניין שמיטה אצל הר סיני? והלא כל המצוות נאמרו מסיני! אלא, מה שמיטה נאמרו כללותיה ודקדוקיה מסיני, אף כולם נאמרו כללותיהם ודקדוקיהם מסיני.” (ספרא בהר פרשה א'). המדרש שואל כאן מדוע מציין הכתוב שמצוות שמיטה ניתנה במעמד הר סיני (בספר ויקרא, פרק כ"ה, וראו גם רש"י ורמב"ן לפסוק א' שם). ההסבר שנותן המדרש מציג זאת כהוכחה לכך שמקורה של התורה שבעל פה אף הוא במעמד הר סיני, ולכן קיים הטיעון ההלכתי המופיע מספר פעמים בתלמוד, "הלכה למשה מסיני". טיעון זה נאמר כאשר המקור הרלוונטי לטיעון מסוים הוא שהוא ניתן למשה בסיני ועבר במסורת, ומכאן תוקפו האלוהי הבלתי מעורער.
משמעותו המושאלת של הביטוי

מחוץ להקשרו המקורי משמש הביטוי להבעת תמיהה על דיון היוצר זיקה בין שני נושאים שכלל אינם קשורים זה לזה. דוגמאות:
דבריו של חבר הכנסת מאיר וילנר: "אשר לנימוק שהכנסת לא צריכה להתערב בסכסוכי עבודה – מה הקשר? מה עניין שמיטה אצל הר-סיני? אנחנו מדברים פה על סכסוך עבודה? לא. גם אנחנו נגד התערבות הכנסת בסכסוכי עבודה, וכך נהגנו תמיד. אבל פה אין מדובר בסכסוך עבודה, פה מדובר בחוק עבודה."
דבריו של חבר הכנסת דוד מנע: "בין מצרים לבין ישראל מפריד מדבר סיני, ויכולנו להחזיר את סיני. יש לנו ביטחון מספיק. אבל מה עניין שמיטה אצל הר סיני? אתה מדבר פה על יהודה ושומרון וחבל עזה, ואתה משווה את זה לסיני."
ראו גם

מה לכהן בבית הקברות
הערות שוליים

↑  ישיבה המאתיים-שלושים-ושתיים של הכנסת האחת-עשרה, דברי הכנסת, 29 ביולי 1986
↑  ישיבה המאה-ועשרים-ושמונה של הכנסת השלוש-עשרה, דברי הכנסת, 9 בספטמבר 1993
מחוז ברצ'קו

מחוז ברצ'קו (ירוק) בבוסניה והרצגובינה
מחוז ברצ'קו (בקרואטית, בסרבית ובבוסנית: Brčko distrikt; בסרבית קירילית: Брчко дистрикт) הוא מחוז עצמאי בבוסניה והרצגובינה, הנמצא בריבונות משותפת של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה והרפובליקה סרפסקה, ובירתו ברצ'קו. שטחו של המחוז הוא 493 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה כ-80,000 איש. המחוז נמצא בפיקוח בינלאומי של האיחוד האירופי.
היסטוריה

מחוז ברצ'קו הוקם באופן רשמי ב-8 במרץ 2000 לאחר תהליך פישור שקיים הנציב לבוסניה והרצגובינה, ובניגוד לאמור בהסכם דייטון שחילק את בוסניה והרצגובינה לשתי ישויות מדיניות ואשר קבע נוהל אחר ליישוב המחלוקת בענינו של המחוז. המחוז הוקם על שטח שנלקח מהרפובליקה סרפסקה - בעיקר תחומה של העיר ברצ'קו והמהווה 48% משטחו, ושטח שנלקח מהפדרציה, בעיקר כפרי באופיו והמהווה את יתרת שטחו. בשנת 2006 בוטלה כל החקיקה המקומית הקיימת בתחומי המחוז וכן חקיקה מתקופת יוגוסלביה, כך שכיום החוק השולט בו הוא חוקה של בוסניה והרצגובינה. באספה המחוזית מכהנים 29 חברים.