stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרדכי יהודה רוזנק

| --- | --- |

מרדכי יהודה רוזנק
 לידה:  11 בספטמבר 1868 אלול ה'תרכ"ח נאדאש, סלובקיה 
 פטירה:  15 באוגוסט 1923 (בגיל 54) ג' באלול ה'תרפ"ג
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת ברן 
 תקופת הפעילות:  ? – 15 באוגוסט 1923 
 בן או בת זוג:  בלה רוזנק 
 צאצאים:  איגנאץ רוזנק 
 
הרב ד"ר מרדכי יהודה (לאופולד) רוזנק (בגרמנית: Leopold Rosenak; ‏11 בספטמבר 1868, אלול תרכ"ח – 15 באוגוסט 1923, ג' באלול תרפ"ג) היה רבה של העיר ברמן שבגרמניה.
ביוגרפיה

נולד בנאדאש (אנ'), עיירה בקרבת פרסבורג שבסלובקיה, לשמואל, סוחר, ולדבורה. אח למיקשה רוזנק, לימים מנהל בית החולים היהודי בבודפשט. בגיל צעיר מאוד נשלח ללמוד בנייטרא אצל דודו, הרב אליעזר רוזנר, שהיה ראש הישיבה. אחר כך נשלח ללמוד בישיבת פרשבורג שבראשה עמד שמחה בונם סופר, ה"שבט סופר". למד שם במשך כמה שנים ונסמך להוראה. למד פילוסופיה ופילולוגיה בברלין, ואחר כך כתב דוקטורט באוניברסיטת ברן שבשווייץ, על דקדוק עברי על פי אבן עזרא.
בשנת 1895 (תרנ"ו) מונה לרב בעיר ברמן שבצפון גרמניה. באותה שנה נישא לבֶּלָה, בתו של הרב שלמה קרליבך, רבה של ליבק, ושל אסתר (גר'), משוררת, בתו של הרב אלכסנדר זוסמן אדלר, רבה של ליבק לפני הרב קרליבך. הקהילה הייתה קהילה ליברלית יחסית מבחינה דתית, בעוד הוא היה אורתודוקסי. בתור רבה הראשון של עיר ליברלית וחילונית באופיה היה עליו לייסד את המוסדות היהודיים בה, כולל מערכת כשרות, מקווה ומוסדות חינוך.
בשנת תר"ע, במלאת 40 שנה לשבת חמיו, הרב שלמה קרליבך, על כס הרבנות בליבק, יצא ספר יובל. הרב רוזנק תרם לספר מחידושיו, וקרא להם "מאמר מרדכי". החידושים היו על מסכת ברכות ועל כמעט כל סדר מועד, מלבד מסכת סוכה, מסכת תענית ומסכת מגילה. כוונתו הייתה להוציא חלק שני, אך בימי חייו לא יצא הדבר אל הפועל. בכתב יד נמצאו חידושיו על כל שאר מסכתות הש"ס, ובשנת תש"ע (2010) יצאו חידושיו על המסכתות הנותרות מסדר מועד על ידי נכדיו, בצירוף מה שיצא לאור בספר היובל לרב קרליבך.
פוגרומים ורדיפות ביהודי מזרח אירופה הובילו רבים מהם להגר לארצות המערב. גרמניה הייתה תחנת מעבר זמנית, ולפעמים אף מושב של קבע, עבור אותם יהודים. הרב רוזנק השקיע רבות בעזרה לפליטים אלו, עד שהגירתם הופסקה ב-1914 עם תחילת מלחמת העולם הראשונה.
במלחמה שירת כרב צבאי בצבא הקיסרות הגרמנית בליטא הכבושה ושימש כיועץ לשלטונות הכיבוש. כמו גיסיו הרב עמנואל קרליבך, רבן של ממל וקלן ורב צבאי גם הוא, והרב יוסף צבי קרליבך, רבה של המבורג ורב צבאי, דאג להקמתם ותחזוקתם של מוסדות החינוך היהודיים בשטחים שנכבשו, ביניהם ישיבת סלבודקה. קיבל את אות צלב הברזל ואת אות צלב הנזה (Hanseatenkreuz).
לאחר המלחמה נמשכה ההגירה של האוסטיודן, ובשל סגירת גבולות ארצות הברית בפני אותם מהגרים נותרו רבים מהם בברמן. גם הפעם עזר וסייע הרב רוזנק ליהודים העניים. הוא ייסד ב-1901 את ה-Komitee für hilfsbedürftige jüdische Auswanderer (קוֹמִיטֶה פִיר הִילְפְסְבֵּדִירְפְטִיגֶה יִידִיֶשׁה אָוּסְוַנְדֵרֵר, ועדה למהגרים יהודים נזקקים). הוא פעל באגודה המרכזית של אזרחים גרמנים בני הדת היהודית ובאגודה למלחמה באנטישמיות (Verein zur Abwehr des Antisemitismus, פֵרָיִן צוּר אַבְּוֵר דֵס אַנְטִיסֵמֵטִיסְמוּס). הצליח להוביל את חברת נורדויטשר לויד (אנ'), שבאוניות שלה הגיעו רבים מהפליטים לארצות הברית, לפתוח מטבחים כשרים בספינות הקיטור שלה.
כחלק מעזרתו לפליטים נסע בשנת תרע"ג (1923) לארצות הברית, ודן עם הרשויות בנושאי הסיוע לפליטים. בדרכו חזרה, בהיותו באונייה בלב ים, נפטר. גופתו הובאה בחזרה לגרמניה והוא נקבר בברמן.
בנו יצחק צבי (איגנאץ) (גר') היה עורך דין ומשפטן; בימי מלחמת העולם השנייה, בשנת 1938, ברח יצחק עם משפחתו לארצות הברית. בנו של יצחק צבי, מיכאל, היה פילוסוף של החינוך היהודי, ובנו של מיכאל, אבינועם, שימש כראש החוג למחשבת ישראל שבאוניברסיטה העברית בירושלים.
על שמו רחוב Rosenakstraße בשכונת גרפלינגן (Gröpelingen) שבברמן. בית רוזנק (Rosenak-Haus), ששימש בית כנסת של הקהילה היהודית בברמן, וכיום בשימוש הקהילה היהודית בתור אתר זיכרון, נקרא גם הוא על שמו.
ספריו

"מאמר מרדכי" על מסכת ברכות וסדר מועד, תש"ע, באתר אוצר החכמה
Die Fortschritte der hebräischen Sprachwissenschaft von Jehuda Chajjûḡ bis David Kimchi (X. bis XIII. Jahrhundert), Bremen 1898
Zur Bekämpfung des Mädchenhandels. Referat erstattet in der Rabbinerversammlung zu Frankfurt a.M., am 7. Juli 1902., Frankfurt A.M., J. Kauffmann, 1903.
Wahrheit und Gerechtigkeit! Ein Beitrag zur Volksaufklärung von Rabbiner Dr. Rosenak, Bremen 1919
לקריאה נוספת

Minnie Rosenak, The Rosenaks of Bremen: father and son: a chapter of German-Jewish history, Jerusalem, 1988.
הערות שוליים

↑  עליה ראו: Rosenak, Bella (Bela) geb. Carlebach, באתר Bremer Frauenmuseum (בגרמנית)
↑  מרדכי יהודה ד"ר ראזענאק, רב דק"ק ברעמען, מאמר מרדכי, בתוך: לשלמה: ספר היובל אשר נכתב למלאת ארבעים שנה לשבת מ"ור הרב ד"ר שלמה קארלעבאך על כיסא הרבנות בק"ק ליבעק (ט' בתמוז תר"ע), קבוצת דרושים ומאמרים בחכמת ישראל וקורות היהודים, מאת קרוביו ורעיו, נאספו ויצאו לאור על ידי משה שטערן, ברלין: פֿערלאג הויזפֿריינד, התר"ע, באתר היברובוקס
↑  Naphtali Carlebach, Joseph Carlebach and His Generation: Biography of the Late Chief Rabbi of Altona and Hamburg, New York: Joseph Carlebach Memorial Foundation, 1959, p. 82
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267223105171  BnF: cb16683311w (data)  GND: 126855609  ISNI: 0000 0003 7457 849X  LCCN: no2010057920  NKC: zmp20221141437  RERO: 02-A018840521  SUDOC: 131936786  VIAF: 13314296   WorldCat (עם VIAF): 13314296
Gee (שיר של Girls' Generation)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע Girls' Generation
 מתוך האלבום Gee
 יצא לאור:  5 בינואר 2009 
 מקום הקלטה:  SM Concert Hall SM Yellow Tail (Seoul)
 סוגה:  קיי-פופ
 שפה:  קוריאנית, אנגלית
 אורך:  3:21
 חברת תקליטים:  SM . Nayutawave
 כתיבה:  E-Tribe
 לחן:  E-Tribe
 הפקה:  E-Tribe
 
"Gee" הוא שיר של להקת הבנות הדרום קוריאנית גירלז ג׳נריישן, שיצא לאור יחד עם מיני-אלבום בשם זה, על ידי SM Entertainment ב-5 בינואר 2009.
הסגנון המוזיקלי של השיר מבוסס על באבלגאם פופ, עם צלילי אלקטרופופ ויורופופ המבוצעים על ידי סינתיסייזרים, עם ביטים המושפעים מהסגנונות טכנו והיפ הופ. מילות השיר עוסקות בנערה שמתאהבת בפעם הראשונה.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד של תוכנית המוזיקה מיוזיק בנק, שם שהה במשך תשעה שבועות רצופים. שירות הזרמת המוזיקה מלון מחשיב את השיר לשיר הטוב ביותר של העשור הראשון של המאה ה-21. לפי סקר של גאלופ קוריאה מ-2009, השיר היה הפופולרי ביותר באותה שנה.
ביפן השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים של אוריקון ולמקום הראשון במצעד הדיגיטלי של RIAJ. לפי נתוני איגוד תעשיית ההקלטות של יפן (RIAJ) השיר נמכר בלמעלה ממיליון עותקים דיגיטליים.
השיר זכה בפרס ״שיר השנה״ בטקס פרסי המוזיקה של מלון ובפרסי המוזיקה הקוריאנית, וכן קיבל את פרס Digital Daesang, בפרסי ״דיסק הזהב״ ב-2009. מבקרי מוזיקה מתייחסים לשיר כשיר שקבע סטנדרט חדש בקיי-פופ, שבהמשך שימש תפקיד בעיצוב של צליל הבאבלגאם פופ העכשווי.  השיר דורג ב-2023 במקום הראשון ברשימת 100 השירים הגדולים בתולדות הקיי-פופ של הרולינג סטון.
משמעות השם של השיר הוא ביטוי של קריאת הפתעה, בדומה לביטוי הקוריאני "어머나!-Eo-meo-nah!", שדומה במשמעותו לביטוי "Oh, my goodness!‎" ("הו אלוהיי") הנהגה בקיצור כ-"Oh Gee".
רקע

חברת הבידור SM Entertainment השיקה באוגוסט 2007 להקת בנות בת תשע חברות בשם Girls' Generation. בנובמבר יצא לאור אלבום האולפן הראשון של הקבוצה, יחד עם שני סינגלים: "Into the New World" ו-"Girls' Generation"; האחרון היה בין שלושת השירים הפופולריים ביותר של 2007 לפי סקר של גאלופ קוריאה.  במרץ 2008 האלבום יצא בהוצאה מחודשת תחת השם Baby Baby.  השיר נמכר בלמעלה מ-100,000 עותקים בדרום קוריאה, וסייע ללהקה לגדול באופן משמעותי ולהיות לאחת מקבוצות האיידול הפופולריות בדרום קוריאה.
רקע > הפקה

השיר נכתב, עובד והופק על ידי צמד המפיקים E-Tribe (אהן מיונג-וון וקים יאנג-דוק), והוקלט באולם הקונצרטים של SM ובאולפני Yellow Tail בסיאול.
קבלה

ב-10 בינואר הלהקה הופיעה בתוכנית המוזיקה Music Core בפעילות קידום ראשונה עבור השיר,  שבהמשך הפך ללהיט, ושהה במקום הראשון בתוכנית Music Bank של רשת KBS תשע פעמים רצופות.   בנוסף, השיר הגיע לשמונה ניצחונות רצופים במצעד Mnet,  דבר שהיווה שיא לאותה תקופה. פלטפורמת המוזיקה הקוריאנית מלון הכתירה אותו כ״שיר העשור״,  והוא נבחר לשיר הפופולרי ביותר של שנת 2009 ב- Music Bank.  בנוסף, השיר זכה במספר פרסים חשובים, כמו Digital Daesang ו-Digital Bonsang, בטקס פרסי דיסק הזהב ה-24,  ובפרס Daesang למוזיקה הדיגיטלית.  בנוסף, זכה בפרס ״שיר השנה״ בטקס פרסי המוזיקה הקוריאנית השביעי.
הגרסה היפנית של השיר נמכרה בכ-130,145 עותקים פיזיים ביפן ב-2010.  השיר זכה להצלחה גם במצעדים, כשהגיע למקום הראשון במצעד הדיגיטלי השבועי של RIAJ ב-26 באוקטובר, ובהמשך הופיע בדירוג במקומות עשרים ושלוש וחמישים ושבע במצעד יפן הוט 100 של הבילבורד. בינואר 2014 השיר הגיע ליותר ממיליון הורדות דיגיטליות לפי נתוני איגוד תעשיית ההקלטות של יפן.  השיר היה לסינגל הנמכר ביותר של הלהקה בארצות הברית, עם כ־80,000 מכירות עד למאי 2020.
השיר זכה במקום הראשון ב-14 פרסים של תוכניות מוזיקה שונות בדרום קוריאה, והגיע לשיא של תשע זכיות רצופות בתוכנית Music Bank.
השפעה

"Gee" זכה להכרה נרחבת כקלאסיקה בעולם הקיי-פופ, ולשיר המזוהה ביותר עם הלהקה.  צ'אק אדי ממגזין המוזיקה Spin דירג את השיר במקום החמישי ברשימת 21 שירי הקיי-פופ הגדולים בכל הזמנים. עורך אתר פיצ׳פורק, ג׳ייקוב דורוף, כלל את השיר ברשימת 20 שירי הקיי-פופ של שנת 2014, וציין אותו כ"מגנום אופוס" של ז'אנר הבאבלגאם פופ הקוריאני המודרני. מגזין הבילבורד כתב על השיר שהוא "ככל הנראה שיר הקיי-פופ האייקוני ביותר בעשר השנים האחרונות".
בשנת 2016, המגזינים Dong-a Ilbo ו־Idology, וחברת המחקר M Brain בחרו בשיר כשיר המוביל של להקת קיי-פופ נשית ל-20 השנים האחרונות, לפי סקר שכלל 2,000 איש ו-30 מומחים מתעשיית המוזיקה.
בפאנל של 35 מבקרי מוזיקה ואנשי מקצוע בתעשיית המוזיקה שנערך על ידי שירות המוזיקה מלון והעיתון Seoul Shinmun, השיר דורג במקום החמישי בשירי האיידול הטובים בכל הזמנים, והוכר כאחד מהגורמים לעליה המשמעותית של מוזיקת האיידול בקיי-פופ. בשנת 2023 הרולינג סטון הצהיר כי השיר הוא ״השיר הגדול ביותר בהיסטוריה של מוזיקת הפופ הקוריאנית״, ותיאר אותו כ-"זיקוק טהור של סחרחורת של התאהבות".
חואן מנואל פנג'יו

חואן מנואל פנג'יו דרמו (בספרדית: Juan Manuel Fangio Déramo [בארגנטינה מבוטא שם משפחתו "פנחיו"], ‏ 24 ביוני 1911 - 17 ביולי 1995) היה נהג מרוצים ארגנטינאי, שזכה חמש פעמים באליפות הפורמולה 1 בראשית שנות החמישים, שיא שהחזיק מעמד 47 שנים עד שנשבר על ידי מיכאל שומאכר. האליפויות הושגו עבור ארבע קבוצות שונות. חבר בהיכל התהילה של האליפות ונחשב בעיני רבים לאחד מנהגי המרוצים הטובים בכל הזמנים.
פנג'יו נשר מבית הספר בגיל צעיר והחל לעסוק במכונאות רכב. בשנת 1934 החל להשתתף במרוצי מכוניות מקומיים ובשנת 1940 הוכתר כאלוף ארגנטינה. בשנת 1948 החל להתחרות במרוצי גרנד פרי ברחבי אירופה. הצטרף לאליפות הפורמולה 1 עם הקמתה, בשנת 1950. בשנת 1957 זכה באליפות החמישית, כשהוא בן 47. האלוף המבוגר ביותר בתולדות התחרות.
לאחר פרישתו מונה למנהל של "מרצדס ארגנטינה" ומאוחר יותר מונה לנשיא של כבוד לכל חייו. עסק בשיפוץ ובנייה של רכבי מרוץ ישנים, המוצגים במוזיאון הנושא את שמו בעיר הולדתו.
ביוגרפיה

לורטו פנג'יו והרמניה דרמו היגרו, בנפרד, לארגנטינה מנפת קייטי, שבמחוז אברוצו, איטליה ונישאו באוקטובר 1903. ב-24 ביוני 1911 נולד חואן מנואל, ילדם הרביעי מתוך שישה. כילד, הצטיין באיגרוף ובכדורגל. בגיל 13 עזב את לימודיו בבית הספר והחל לעבוד כעוזר מכונאי. בגיל 16 חלה בדלקת ריאות קשה, שריתק אותו למיטה למשך כחודשיים. בגיל 21 התגייס לשירות חובה בצבא. לאחר שחרורו מהצבא הקים יחד עם אחיו, טוטו, מוסך בו עסק בתיקון כלי רכב ללקוחותיו. במקביל ניסה לבנות מכונית מרוץ מחלקי רכבים שהיו ברשותו..
קריירת המרוצים > שנים ראשונות

במקביל לעבודתו במוסך החל להתחרות במרוצי מכוניות מקומיים. בשנת 1934 השתתף לראשונה בתחרות, כשהוא נוהג בפורד מודל A משנת 1929 ששיפץ בעצמו. המרוצים שנערכו בארגנטינה באותה תקופה היו שונים מהמרוצים האירופאים - הם היו ארוכים יותר והתקיימו בעיקר בדרכי עפר. בשנת 1940 ניצח את הגרנד פרי של הצפון, מסלול באורך של כ-10,000 קילומטר, שהחל בבואנוס איירס עבר דרך הרי האנדים, הגיע ללימה בירת פרו וחזרה לבואנוס איירס. התחרות הורכבה ממקטעים שונים ונמשכה כשבועיים. בסיום אותה שנה הוכתר לאלוף ארגנטינה, הישג עלו חזר שנה לאחר מכן.
מלחמת העולם השנייה הביאה לעצירה בפעילות הספורטיבית של פנג'יו, שהתמקד בהפעלת המוסך שבבעלותו. הוא נסע בקביעות לדרום המדינה, שם רכש משאיות ונגררים, רק עבור הצמיגים שלהם, שהפכו להיות מצרך מבוקש מאוד בעקבות המלחמה. בשנת 1946 שב להתחרות והשתתף בשני מרוצים. שנה לאחר מכן השתתף בשישה מרוצים וניצח במחציתם.
החטיפה

בשנת 1957 יזם המשטר הקובני, בראשותו של הגנרל פולחנסיו בטיסטה, קיום של מרוץ גרנד פרי במדינה. המרוץ לא נכלל בסבב אליפות הפורמולה 1. פנג'יו ניצח את מרוץ הבכורה בשנת 1957 וקבע את הזמן הטוב ביותר בדירוג לקראת המרוץ של 1958. ב-23 בפברואר נכנסו שני אנשים חמושים, חברים בארגון "26 ביולי" שהקים פידל קסטרו, למלון לינקולן בהוואנה וחטפו את פנג'יו באיומי רובה. מטרת החטיפה הייתה למשוך את תשומת לב התקשורת העולמית לפעילותם על ידי חטיפת דמות ספורטיבית בכירה. למרות הידיעות, שהופצו בעולם, הורה בטיסטה על קיום המרוץ כמתוכנן. שוטרים נשלחו להקים מחסומי דרכים בכבישים ונערכו חיפושים נרחבים בשדות תעופה.
פנג'יו הועבר בין שלושה בתי מסתור. חוטפיו אפשרו לו להאזין ברדיו לשידור המרוץ ולצפות בטלוויזיה בסיקור התאונה שהתרחשה במהלך המרוץ. חוטפיו ניהלו עמו שיחות בו פרשו לפניו את משנתם הפוליטית, אך הוא הביע את חוסר התעניינותו בנושא. לאחר ששוכנע שחייו אינם בסכנה פיתח סימפטומים של תסמונת סטוקהולם ולאחר מכן הביע הזדהות עם מטרות החטיפה. לאחר סיום המרוץ, 29 שעות לאחר שנחטף, הועבר פנג'יו לשגרירות ארגנטינה.
החוטפים ביקשו להוביל לביטול המרוץ ועל ידי כך להביך את שלטונו של בטיסטה. המרוץ אמנם התקיים בסופו של דבר, אך רבים בקובה ראו בעובדה שהמשטרה לא הצליחה לאתר את החוטפים כסימן לאוזלת ידו של השלטון. המהפכה הקובנית שהתרחשה בשנת 1959 הובילה לביטול המרוץ בשנים הבאות. בשנת 1999 תועד סיפור החטיפה תועד בסרט שנקרא "מבצע פנג'יו" (בספרדית: Operación Fangio).
לאחר הפרישה

לאחר פרישתו עבד כאיש מכירות של חברת מרצדס בארגנטינה. בשנת 1974 מונה למנהל הראשי של מרצדס ארגנטינה ובשנת 1987 מונה לנשיא של כבוד לכל החיים.
בשנת 1986 נפתח "מוזיאון חואן מנואל פנג'יו". המוזיאון המשתרע על פני שטח של כ-4,600 מ"ר מהווה משכן לדגמי מכוניות מרוץ, רפליקות, גביעים ומזכרות הקשורים למרוצי מכוניות. המוזיאון מרוחק חמישה רחובות בלבד מהמקום בו נולד פנג'יו. חלק ניכר מכלי הרכב המוצגים במוזיאון שופצו והורכבו על ידי פנג'יו עצמו במהלך השנים שלאחר הפרישה.
בשנת 1990 נבחר להיכל התהילה של ספורט המוטורי.
ב-15 ביולי 1995 נפטר בבית החולים בו אושפז בעקבות דלקת ריאות ואי-ספיקת כליות.
ביולי 2013 נמכרה במכירה פומבית מרצדס W196R מודל 1954, שבה נהג פנג'יו במהלך עונת הבכורה של מרצדס באליפות. המכונית נרכשה על ידי אספן ששילם תמורתה כ-30 מיליון דולר, סכום שיא לרכב באותו הזמן.
חיים אישיים

פנג'יו מעולם לא התחתן. במהלך שנות החמישים ניהל מערכת יחסים רומנטית עם אנדראה ברואט, ממנה נפרד בשנת 1960. בשנת 2000 אדם בשם אוסקר "קאצ'ו" אספינוסה (Oscar Cacho Espinosa) טען כי הוא בנם המשותף של פנג'יו וברואט. טענות דומות עלו מצד רובן ואסקס. ביולי 2015 הורה בית המשפט בארגנטינה על הוצאת גופתו של פנג'יו מקברה לצורך עריכת בדיקת אבהות. בעקבות הבדיקה קבע בית המשפט כי אספינוסה הוא בנו של פנג'יו. חודשיים לאחר מכן הכיר בית המשפט גם בוואסקס כבנו של פנג'יו.
הערות שוליים

↑  שלומי פרידמן, פורמולה 1: הנהגים הגדולים ביותר, אוטו, 30 באוקטובר 2013
↑  אלן הנרי, היריב האחרון של מיכאל שומאכר, באתר הארץ, 28 ביולי 2002
↑  Obituaries: Juan Manuel Fangio, Independent, 18 July 1995
↑  Juan Manuel Fangio - Developed Childhood Interest In Cars
↑  Juan Manuel Fangio - Pieced Together Own Race Car
↑  Juan-Manual Fangio - Bio, www.grandprixhistory.org
↑  Tercera Parte 1943-1949
↑  בשנים הראשונות של אליפות הפורמולה 1 התקיימו מרוצים שלא נחשבו לצורך חישוב הנקודות באליפות
↑  Lancia Wins Big Road Race. Townsville Daily Bulletin, 25 November 1953
↑  Cuban Rebels Kidnap Argentine Auto Racer, The Newburgh News, 24 February 1958
↑  Rebels let Fangio see crash on TV, The Bulletin, 26 February 1958
↑  Fangio Released by Rebels, The Glasgow Herald, 26 February 1958
↑  Kidnapped in Cuba, ESPN.co.uk, 20 July 2010
↑  Fangio Kidnapping Convinces Many Batista Powerless, The Free Lance-Star, 26 February 1958
↑  Operación Fangio (בספרדית)
↑  Juan Manuel Fangio dead at 84, Motorsport.com, 5 August 1995
↑  ניר בן זקן, ‏המשומשת החבוטה שנמכרה בכמעט 30 מיליון דולרים, באתר ‏מאקו‏, 14 ביולי 2013
↑  Argentine F1 legend Juan Manuel Fangio exhumed, BBC.co.uk, 8 August 2015
↑  DNA test confirms Espinoza as Fangio's son, Motorsport.com, 9 December 2015
↑  DNA test confirms Vázquez as Fangio’s son, Buenosairesherald.com, 4 February 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007374015805171  BNE: XX1364831  BnF: cb12505742c (data)  CiNii: DA19271852  GND: 118686054  ISNI: 0000 0001 0774 705X  LCCN: n86078072  LNB: 000349991  NDL: 00439199  NKC: xx0130192  NLA: 35121885  NSK: 000122006  NTA: 139134921  RERO: 02-A003230845  SNAC: w6cd5vb3  SUDOC: 034287116  Trove: 832768  VIAF: 91539108   WorldCat (עם VIAF): 91539108 
פנג'יו במהלך הגרנד פרי הגרמני (1954)
פנג'יו חוגג בסיום הגרנד פרי הגרמני בעונת 1957את הניצחון האחרון בקריירה והזכייה באליפות החמישית
דז'ה אראני

| --- | --- |

 לידה:  18 באוגוסט 1868 סאטו מארה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  25 בינואר 1923 (בגיל 54) Pestszenterzsébet, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 
דז'ה אראני (במקור דוד מאיר גולדברגר, בהונגרית: Arányi Dezső; מחוץ להונגריה Desider Arányi; סאטו מארה, 28 אוגוסט 1867 – פשטארז'בט, 21 ביוני 1923) היה זמר אופרה (טנור).
ביוגרפיה

דוד מאיר גולדברגר נולד במשפחה יהודית בת שבע נפשות. אביו היה מוריץ גולדברגר, חזן ותלמיד חכם, ואמו הייתה ארנקה אקשטיין. בתור ילד פלא, דז'ה הקטן שר בבית הכנסת המקומי כבר כשהיה בן שש. עמית של אביו, חזן בעיר פשט, שזיהה את כישרונו יוצא הדופן, הביא את הילד בן העשר לבירת ממלכת הונגריה. הוא המשיך להתפתח כנער במקהלת בית הכנסת, ואחר כך, בגיל ארבע עשרה, הפך לתלמידו של אימרה בלוביץ' ולאחר מכן של גיירינגר בווינה.
בשנת 1891 ערך את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון העיר ברנו בתפקיד ראול (מאיירבר: ההוגנוטים). באותו הזמן כבר השתמש בשם אראני, אם כי לא שינה אותו רשמית עד 1906. הוא שהה בבירת מורביה במשך שתי עונות, שם בשנת 1891 נשא לאישה את זמרת האופרה אמיליה לאנגה (1864–1909). במשך עונת 1892–1893 הוא התקבל לקרולאופר בברלין. התקופה הראשונה של שלו בבית האופרה של בודפשט החלה בשנת 1894. באותה תקופה הוא עדיין שר בעיקר תפקידי טנור לירי. אראני עזב את בית האופרה לראשונה בשנת 1900. הוא הופיע כאורח בכל רחבי אירופה, למשל בשנת 1901 שר את דון אוטביו (מוצרט: דון ג'ובאני) בזלצבורג. משנת 1902 עד 1904 היה חבר בלהקת התיאטרון הגרמני בפראג. שם שר את תפקיד פדרו ב-15 בנובמבר 1903 בהצגת הבכורה של האופרה "ארץ השפלה" (Tiefland) מאת אז'ן ד'אלבר. שותפתו באופרה הייתה אירן אלפלדי (מקודם: רבוס שוורץ) בתפקיד מרתה. התקופה השנייה שלו בבית האופרה של בודפשט החלה בשנת 1904. בשלב זה, עם צליל קולו שנשחק משהו, הוא בעיקר שימש טנור הרואי (המכונה בגרמנית "Heldentenor") - טנור דרמטי בעל גוון אפל ונמוך יותר. משמש בעיקר באופרות גרמניות, לדוגמה, תפקידו של "טנהויזר" באופרה הנושאת שם זה מאת ריכרד וגנר. הוא פרש מהבמה בשנת 1913, ולימד בשנים שלאחר מכן.
אראני סבל מסוכרת בשנים האחרונות לחייו. ביוני 1923 פונה לבית החולים היהודי באויפשט, שם אובחן כסובל מתסמיני אלח דם. היה צריך לקטוע את רגליו, אך לאחר השיפור הראשוני מצבו החמיר והוא הלך לעולמו. בהתאם לבקשתו, הוא נקבר יחד עם הוריו בארז'בטפלבה, בבית הקברות היהודי.
ילדיו היו סרנה, רומיאו, אראקיל וראול.
תפקידיו

Aggházy Károly: Maritta, a korsós Madonna
Bahnert József: Csempészek
בטהובן: פידליו – Florestan
Boieldieu: A fehér nő – George Brown
Czobor Károly: Karen
D'Albert: Hegyek alján – Pedro
דוניצטי: לוצ'יה די למרמור – Edgard
Erkel: Hunyadi László – címszerep; V. László
Erkel: Bánk bán – címszerep
Goldmark: A házi tücsök
Goldmark: Téli rege – Florizel
Hubay Jenő: A cremonai hegedűs – Sandro
Hubay Jenő: A falu rossza – Göndör Sándor
Hubay Jenő: Lavotta szerelme
Lehár Ferenc: Kukuska
מסקאני: אבירות כפרית – Turridu
Meyerbeer: Ördög Róbert – címszerep
Meyerbeer: A hugenották – Raoul
מוצרט: דון ג'ובאני – Don Ottavio
מוצרט: חליל הקסם – טמינו
אופנבך: סיפורי הופמן – הופמן
פוצ'יני: מאנון לסקו – Des Grieux
פוצ'יני: לה בוהם – Rodolphe
פוצ'יני: מאדאם באטרפליי – B. F. Pinkerton
רוסיני: הספר מסביליה – הרוזן אלמוויווה
ריכרד שטראוס: Elektra – Aigiszthosz
Szabados Béla: Alszik a nagynéni
Sztojanovits Jenő: Ninon
ורדי: ריגולטו – הנסיך ממנטובה
ורדי: לה טרוויאטה – Alfred Germont
ורדי: נשף המסיכות – Richard
ורדי: אאידה – Radames
וגנר: ההולנדי המעופף – Erik
וגנר: לוהנגרין – לוהנגרין
וגנר: A nürnbergi mesterdalnokok – David, Walther von Stolzing
Zichy Géza: Nemo – címszerep
לקריאה נוספת

צ'אבה צ'יראק: זמר האופרה דז'ה אראני
זמרי אופרה שנשכחו: דזידר אראני 1868–1923 (עם דיסקוגרפיה)
ביוגרפיה באתר operissimo.com
100 שנה לבית האופרה של בודפשט. Ed. גזה שטאודט בודפשט, 1984. מוציא לאור מוזיקה. ISBN 9633305241
Seeger, Horst: Opernlexikon. 3. ... überarb. ... Aufl. Berlin, 1986. Henschelverlag. ISBN 3362000142
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. דז'ה אראני
הערות שוליים

↑  Egyes forrásokban tévesen 1859. augusztus 18.
↑  Az Ujság, 1923. június 19., 4. old.
↑  Világ, 1923. június 22., 6. old.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16727347s (data)  GND: 1014876265  ISNI: 0000 0000 5262 2662  LCCN: nr2001038033  VIAF: 22072150   WorldCat (עם VIAF): 22072150
אורי פטישי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באוקטובר 2002 (בן 22)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  טאקוונדו
 משקל:  עד 58 ק"ג
 
אורי פטישי (נולד ב-23 באוקטובר 2002) הוא לוחם טאקוונדו ישראלי. אלוף ישראל (2024) בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג.
ביוגרפיה > 2022

באליפות אירופה שנערכה במנצ'סטר שבממלכה המאוחדת במאי הפסיד בסיבוב הראשון לריקי גנה פארנס מדנמרק.
ביוגרפיה > 2024

באליפות אירופה שנערכה בבלגרד שבסרביה במאי הפסיד בשלב שמינית הגמר לוויטו דלאקווילה מאיטליה, לאחר שבסיבוב הראשון ניצח את ניקולאי בולאטוביץ' מסלובניה.
באליפות ישראל זכה במדליית זהב בקטגוריית המשקל של עד 63 ק"ג.
הערות שוליים

↑  Taekwondo Israel, ארבע מדליות באליפות אירופה לבוגרים 2022, באתר Taekwondo Israel, ‏2022-10-18
↑  [אלופי ישראלי שלנו!] בחשבון האינסטגרם הרשמי של ההתאחדות הישראלית לטאקוונדו, 9 ביולי 2024 (בעברית)
סדיקה הידראולית

תיאור שיטת הקידוח בעזרת סדיקה הידראולית
סדיקה הידראולית (באנגלית: Hydraulic fracturing, מכונה גם Fracking) היא שיטה המשמשת להפקת נפט, גז טבעי ומחצבים נוספים על ידי שבירה של שכבות סלע עמוקות בעזרת דחיסת נוזלים בלחץ גבוה.
בקידוח כזה, נחפר פיר לעומק רב עד להגעה לשכבת סלע בלתי חדירה למשאב אותו מבקשים להפיק, ומוחדר צינור מתכת לתוך הפיר.
בשלב זה מוזרק דרך הצינור 'נוזל פראקינג' (תערובת של מים, חומצה אציטית, מלח, חומרים קרמיים וכימיקליים אחרים) בלחץ אדיר של למעלה מ-9,000 PSI, כ-612 אטמוספירות, לתחתית הבאר.
הלחץ ההידראולי שנוצר סודק את שכבת הסלע ויוצר בה בקיעים רבים, המתרחבים ככל שלחץ הנוזל גדל. לבסוף, מופסקת דחיסת הנוזל והוא זורם מן הבאר חזרה אל פני השטח.
על מנת שלא תסתמנה המנהרות שנפתחו, מעורבבים בנוזל הפראקינג חומרים קרמיים המייצבים את צורת המנהרות גם לאחר שהן מתרוקנות מנוזלים.
משאבים כמו גז טבעי, נפט, פצלי שמן ועוד שהיו כלואים תחת לחץ שכבות קרקע רבות יכולים לאחר הסדיקה לזרום בחופשיות דרך הפיר אל פני השטח.
שיטת מחצב זו נפוצה בעיקר בארצות הברית, אך נמצאת בשימוש גם במדינות נוספות כמו רוסיה, לוב, סין, ארגנטינה ועוד.
היסטוריה

השימוש הראשון בלחץ נוזל לגירוי בארות נעשה בשנות ה-40 של המאה ה-20, כשתאגיד הגז והנפט של סטאנוליד הפיק כך 3,800 ליטרים של ג'ל נפט מעומק של 700 מטרים.
אמברגו הנפט שהטילו חברות אופ"ק על ארצות הברית בשנת 1973 תרם לפיתוח הפראקינג ולשיפורים טכנולוגיים שהורידו את מחירי הפקת חבית נפט בעזרת פראקינג מ-70 דולר בשנת 1973 לפחות מ-25 דולר כיום.
הקידוח האופקי הראשון מיוחס לג'ורג' פ. מיטשל המכונה "אבי הפראקינג", יזם נדל"ן שניסה את השיטה בשנת 1991.
כיום בארצות הברית לבדה מופקות בעזרת פראקינג למעלה מ-8 מיליון חביות ביום, כ-51% מכל תוצרת הנפט היומית בארצות הברית, תוספת זו מיצבה את ארצות הברית כמדינה שמפיקה הכי הרבה נפט בעולם, ומחזיקה ב-18% מכלל הנפט העולמי.
נוזל הפראקינג

נוזל הפראקינג הוא תערובת של חומרים רבים שנועדו ליצור לחץ גדול ככל שניתן, לסכך את מעבר המשאבים בסדקים ולהחזיק את הבקיעים בשכבת הסלע פתוחים גם לאחר יציאת המים.
בין המרכיבים ניתן למצוא:
מים
חומצה אצטית המשמשת לפתיחת חללים בקרבת צינור הקידוח בתהליך קדם הפראקינג.
סודיום כלורי (מלח)
פוליכרילמיד (Polyacrylamid) המשמש למניעת טורבולציות בנוזל הפראקינג.
אתילן גליקול למניעת היווצרות קורוזיה בצנרת.
מלחי בוראקס השומרים על צמיגות הנוזל בטמפרטורות גבוהות.
גואר גאם (Guar gum) המשמש להגברת צמיגות הנוזל. Guar gum שימש שנים ארוכות בתעשיית הגלידות של ארצות הברית עד שהכנסתו לשימוש בנוזל הפראקינג גרמה לעליית מחירו שהובילה לפשיטת רגל של מספר חברות.
מיץ לימון.
נוזל הפראקינג רעיל ומזיק לסביבה ובעל השפעות מזיקות בטווח המיידי, ולכן מספר מדינות בארצות הברית חוקקו חוקי רגולציה קפדניים מאוד על העברתו וטיהורו.
ראו גם

שדה הנפט ואקה מוארטה