stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד תומפסון
סטטיסטיקה כמקצוען > שיאי קריירה > בעונה הסדירה

| סטטיסטיקה | שיא | יריבה | תאריך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות | 73 | בדטרויט פיסטונס | 9 באפריל 1978 |
| נקודות במחצית (ראשונה) | 53 | בדטרויט פיסטונס | 9 באפריל 1978 |
| נקודות ברבע (ראשון) | 32 | בדטרויט פיסטונס | 9 באפריל 1978 |
| אחוזי קליעה מהשדה | — |  |  |
| אחוזי קליעה מהשדה במחצית (ראשונה) | 20—23 | בדטרויט פיסטונס | 9 באפריל 1978 |
| אחוזי קליעה מהשדה ברבע (ראשון) | 13—14 | בדטרויט פיסטונס | 9 באפריל 1978 |
| קליעות מהשדה | 28 | בדטרויט פיסטונס | 9 באפריל 1978 |
| ניסיונות קליעה מהשדה | 38 | בדטרויט פיסטונס | 9 באפריל 1978 |
| קליעות מקו העונשין, ללא החטאה | 16—16 | נגד פורטלנד טרייל בלייזרס | 17 בפברואר 1978 |
| קליעות מקו העונשין, החטאה אחת | 18—19 | בפילדלפיה 76' | 6 במרץ 1981 |
| קליעות מקו העונשין | 20 | בניו אורלינס ג'אז | 10 באפריל 1977 |
| ניסיונות קליעה מקו העונשין | 22 | בניו אורלינס ג'אז | 10 באפריל 1977 |
| ריבאונדים | 11 |  |  |
ריבאונד התקפה: 
ריבאונד הגנה: 
| אסיסטים | 12 |  |  |
חטיפות: 
חסימות: 
איבודים: 
דקות משחק:
סטטיסטיקה כמקצוען > שיאי קריירה > פלייאוף

| סטטיסטיקה | שיא | יריבה | תאריך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות | 40 |  |  |
אחוזי קליעה מהשדה: 
| קליעות מהשדה | 16 |  |  |
| ניסיונות קליעה מהשדה | 30 |  |  |
| קליעות מקו העונשין, ללא החטאה | — |  |  |
| קליעות משדה, החטאה אחת | — |  |  |
| קליעות מקו העונשין | 12 |  |  |
| ניסיונות קליעה מקו העונשין | 14 |  |  |
| ריבאונדים | 8 |  |  |
ריבאונד התקפה: 
ריבאונד הגנה: 
| אסיסטים | 7 |  |  |
חטיפות: 
חסימות: 
איבודים: 
דקות משחק:
שיאי קולג'

שחקן השנה של The Sporting News ב-1975.
פרס אוסקר רוברטסון (1975).
בחירה קונסנזואלית לשחקן החמישייה הראשונה של אול אמריקן בשנים 1973, 1974 ו-1975, על ידי Associated Press, United Press International, קודאק ו-The Sporting News.
פרס Naismith College Player of the Year ב-1975.
פרס Adolph Rupp Trophy ב-.1975
שחקן השנה של Coach & Athlete Magazine ב-1975.
שחקן השנה של Helms Foundation בשנים 1974 ו-1975.
שחקן השנה של National Association of Basketball Coaches ב-1975.
שחקן השנה של United States Basketball Writers Association ב-1975.
שחקן השנה של Atlantic Coast Conference בשנים 1973, 1974 ו-1975.
הוביל את אוניברסיטת צפון קרוליינה לאליפות ה-NCAA ב-1974 עם מאזן 1–30 וניצחון על Marquette University בגמר, 76-64.
MVP של טורניר ה-NCAA ב-1974.
הוביל את הוולפאק למאזן 7–79 בשלוש עונותיו בקבוצה, כולל מאזן של 1–57 בעונותיו השנייה והשלישית בקבוצה, המאזן הטוב בתולדות ה-ACC.
קלע 2,309 נקודות (26.8 בממוצע למשחק) ב-86 משחקי קבוצתו, כולל שיא של 57 נקודות במשחק בשנתו האחרונה, 41 בשנתו השלישית, ו-40 בשנתו השנייה.
גרף 694 ריבאונדים (ממוצע של 8.1 למשחק) ב-86 משחקיו בקבוצה.
MVP של האוניברסיאדה ב-1973.
נבחר להיכל התהילה של אוניברסיטת צפון קרוליינה ב-1982.
נבחרת שנות ה-70 של ה-NCAA.
נבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-ACC, ביובל ה-50 של ה-ACC.
שיאי ABA ו-NBA

רוקי השנה ב-ABA של הספורטינג ניוז ב-1976.
רוקי השנה של ה-ABA ב-1976.
MVP של משחק האולסטאר של ה-ABA ב-1976.
השתתף בתחרות ההטבעות הראשונה, במחצית משחק האולסטאר של ה-ABA, סיים שני לאחר ג'וליוס אירווינג.
נבחר לחמישייה הראשונה של ה-NBA ב-1977 וב-1978.
השתתף ארבע פעמים במשחק האולסטאר של ה-NBA.
MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA ב-1979.
האדם היחיד בהיסטוריה שנבחר ל-MVP הן במשחק האולסטאר של ה-ABA והן במשחק האולסטאר של ה-NBA.
קלע שיא קריירה של 73 נקודות נגד דטרויט ב-9 באפריל 1978.
אחד מ-20 שחקני NBA שקלעו 60 נקודות או יותר במשחק.
קלע 32 נקודות ברבע השני נגד דטרויט פיסטונס, מה שהיווה שיא באותו היום, אך נשבר מאוחר יותר באותו היום על ידי ג'ורג' גרווין (קלע 33 נקודות נגד ניו אורלינס ג'אז) כאשר גרווין זכה בתואר מלך הסלים של ה-NBA, עם 63 נקודות באותו המשחק.
ב-2 בנובמבר 1992 תלתה הדנוור נאגטס את גופיית המשחק שלו, מספר 33.
ספורטאי השנה המקצועי של קולורדו ב-1977.
קלע 2,158 נקודות (26 בממוצע למשחק) בקריירת ה-ABA שלו.
קלע 11,264 נקודות (22.1 נקודות בממוצע למשחק) בקריירת ה-NBA שלו.
נבחר ראשון הן בדראפט ה-NBA (על ידי אטלנטה), הן בדראפט ה-ABA (על ידי וירג'יניה), באותה השנה (1975).
דיוויזיית הוואפן הררית אס אס ה-24

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 כינוי:  קארסטייגר
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  אס אס ואפן אס אס
 סוג:  דיוויזיה הררית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 1944 – מאי 1945 (כ־274 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  גבירגסייגר
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית ואפן הררית ה-24 של האס אס "קארסטייגר" (בגרמנית: 24. Waffen-Gebirgs-(Karstjäger-) Division der SS) הייתה דיוויזיה הררית של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה ביוגוסלביה וצפון איטליה, אנשי הדיוויזיה ביצעו פשעי מלחמה רבים החל מהקמתה ועד ימיה האחרונים ממש של המלחמה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1944, כאשר גדודי הגבירגסייגר שלחמו בפרטיזנים באזור הקראס (Karst), הורחבו בהוראתו האישית של היינריך הימלר לגודל של דיוויזיה. על פי תוכניותיו של הימלר, הדיוויזיה הייתה אמורה לכלול בשלב ראשוני 6,600 איש, אשר יחולקו בשני רגימנטים. כינויה הרשמי של הדיוויזיה היה "קארסטייגר", כהלחם של המילים "קארסט", האזור בו פעלה הדיוויזיה, ו"יגר", מונח צבאי גרמני לחיל רגלים קל. לדיוויזיה סופקו כמו כן 14 טנקים איטלקיים מדגם קארו ארמאטו P 40, אשר הוכיחו את עצמם כלא-יעילים, ורק חצי מהם היו שמישים בכל רגע נתון.
הדיוויזיה לא יכלה להתקיים לאורך זמן, בשל מחסור חמור בכוח אדם. בספטמבר 1944 עדיין כללה הדיוויזיה פחות מחצי מכמות החיילים שתוכננו להיות בה, ולא ניתן היה להשיג חיילים נוספים. ב-5 בדצמבר הפכה הדיוויזיה לבריגדה ושמה שונה ל"בריגדת ואפן הררית של האס אס". בשלהי שנת 1944 ותחילת שנת 1945 השתתפה הדיוויזיה בפעילויות נגד הפרטיזנים היוגוסלבים שנתמכו בידי הצבא הבריטי.
בהמשך הרחיבה הדיוויזיה את תחומי פעילותה גם אל איטליה שעזבה את שורות הציר והצטרפה לבעלות הברית, הדיוויזיה פעלה במחוז ונטו שבצפון איטליה.
ב-10 בפברואר 1945 שמה שונה בחזרה לדיוויזיית ואפן הררית ה-24, למרות שהמבנה שלה לא שונה.
כדי להיחלץ מכיתור, נסוגה הדיוויזיה חזרה אל האלפים, תוך שהיא מפלסת את דרכה בקרבות מרים, היא המשיכה לנהל קרבות כנגד הבריטים והפרטיזנים באלפים הדרומיים עד שנכנעה ב-9 במאי.
פשעי מלחמה

אנשי הדיוויזיה ביצעו פשעי מלחמה עוד בטרם אוחדו גדודי הגבירסייגר לדיוויזיה והמשיכו לבצע אותם עד ימיה האחרונים של המלחמה, פשע המלחמה האחרון שבצעו היה ב 2 במאי 1945 (יום נפילת ברלין) ובו רצחו 51 איש במחוז וונציה ג'וליה באיטליה.
מפקדים

אוברשטרומבנפיהרר קרל מרקס (אוגוסט 1944 - דצמבר 1944)
שטורמבנפיהרר ורנר האן (דצמבר 1944 - פברואר 1945)
אוברפיהרר אדולף ואגנר (פברואר 1945 - מאי 1945)
לקריאה נוספת

Williamson, Gordon, German Mountain & Ski troops 1939-45, Oxford: Osprey Publishing, 1996.
הערות שוליים

↑  Waffen Gebirgs Karstjäger Division der SS Karstwehr Bataillon, The Atlas of Nazi and fascist massacres
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוואפן אס אס  |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות פאנצר | דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה • דיוויזיית אס אס "דאס רייך" • דיוויזיית האס אס השלישית "טוטנקופף" • דיוויזיית פאנצר אס אס החמישית "ויקינג" • דיוויזיית פאנצר אס אס התשיעית "הוהנשטאופן" • דיוויזיית פאנצר אס אס העשירית "פרונדסברג" • דיוויזיית פאנצר אס אס ה-12 "היטלריוגנד" |  |
| דיוויזיות פאנצרגרנדיר | דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-11 "נורדלנד" • דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-16 "רייכספיהרר-אס אס" • דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-17 "גץ פון ברליכינגן" • דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-18 "הורסט וסל" • דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-23 "נדרלנד" |  |
| דיוויזיות הרריות | דיוויזיית אס אס השישית "נורד" • דיוויזיית אס אס השביעית "פרינץ אויגן" • דיוויזיית אס אס הררית ה-13 "הנדשאר" • דיוויזיית אס אס הררית ה-21 "סקנדרבג" • דיוויזיית אס אס הררית ה-23 "קאמא" • דיוויזיית ואפן הררית אס אס ה-24 "קארסטייגר" |  |
| דיוויזיות פרשים | דיוויזיית פרשים אס אס השמינית "פלוריאן גאייר" • דיוויזיית פרשים אס אס ה-22 "מריה תרזה" • דיוויזיית ואפן פרשים אס אס ה-33 • דיוויזיית פרשים אס אס ה-37 "ליצו" • דיוויזיית הפרשים הקוזאקים הראשונה • דיוויזיית הפרשים הקוזאקים השנייה |  |
| דיוויזיות חיל רגלים | דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-14 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-15 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-19 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-20 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-25 "הוניאדי" • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-26 • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-27 "לנגמרק" • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-28 'ולוניה' • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס רונה • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-29 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-30 • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-31 • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-32 "ינואר" • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-33 "שרלמן" • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-34 'לנדשטורם נדרלנד' • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-36 • דיוויזיית האס אס ה-38 "ניבלונגן" |  |
| דיוויזיות משטרה | דיוויזיית האס אס הרביעית • דיוויזיית האס אס ה-35 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4822824-2  LCCN: n2006004184  VIAF: 149139210   WorldCat (עם VIAF): 149139210
הבחירות לנשיאות ברית המועצות 1990

הבחירות לנשיאות ברית המועצות ב-14 במרץ 1990 היו הבחירות הראשונות והיחידות מסוגן לבחירת נשיא ברית המועצות - משרה שהפכה למשרת ראש המדינה דה פקטו ודה יורה בעקבות הרפורמות של מיכאיל גורבצ'וב (גלאסנוסט ופרסטרויקה). השינויים החוקתיים והרפורמות שהוליכו לבחירות נעשו כחלק מהדמוקרטיזציה של ברית המועצות שנועדה למנוע את קריסתה הפוליטית והתפרקותה. כיוון שהיו אלו הבחירות הראשונות מסוגן, הוחלט שוועידת נציגי העם תבחר את הנשיא בבחירות עקיפות ולא בבחירות ישירות בידי הציבור כדרש בחוקה.
המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות מאז 1985, מיכאיל גורבצ'וב, שהנהיג את הרפורמות שהובילו לבחירות, התמודד לנשיאות. הבחירות נועדו להעניק מנדט כהונה בן חמש שנים לנשיא הנבחר. פגישת ועידת מרכז המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות מינתה את גורבצ'וב, שר הפנים ואדים באקאטין וראש ממשלת ברית המועצות לשעבר, ניקולאי ריז'קוב, כשלושת המועמדים לנשיאות. בהמשך, ריז'קוב ובאטאקין נסוגו מההתמודדות שלהם ופרשו מן המירוץ. מכאן שרק גורבצ'וב נותר מועמד לנשיאות. במהלך הבחירות הצביעו 1,878 מתוך 2,245 נציגי העם. מתוכם 1,329 (72.9%) בחרו בגורבצ'וב, 495 (27.1%) הצביעו נגד גורבצ'וב ו-54 הצביעו פתק לבן. בכך נבחר גורבצ'וב לכהונה בת חמש שנים כנשיא ברית המועצות. כהונתו לא הושלמה במלואה, שכן בסוף 1991 התפרקות ברית המועצות הובילה לפירוק מוסדות השלטון הסובייטיים כולל משרת הנשיא.
הערות שוליים

↑  Конституция СССР в редакции от 14 марта 1990 г., constitution.garant.ru
↑  Первый и последний: как Горбачев стал президентом СССР, BBC News Русская служба, ‏11 במרץ 2015 (ברוסית)
| מיכאיל גורבצ'וב |
| --- | --- | --- |
| משפחה | ראיסה גורבצ'ובה (רעיה) • אירינה גורבצ'ובה (בת) |  |
| מוסדות וארגונים | אוניברסיטת מוסקבה • המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות • קומסומול • הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות • הסובייט העליון • המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של רוסיה |  |
| מקורבים | יורי אנדרופוב • אנדריי גרומיקו • אדוארד שוורדנדזה • סרגיי סוקולוב • דמיטרי יאזוב • גנאדי ינאייב • ניקולאי ריז'קוב • בוריס ילצין |  |
| מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ונשיא ברית המועצות | מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ונשיא ברית המועצות |  |
| בחירות | הבחירות לנשיאות ברית המועצות 1990 • הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 1990 • הבחירות לנשיאות רוסיה 1996 |  |
| אירועים מרכזיים | מלחמת אפגניסטן (עד 1988) • גלאסנוסט ופרסטרויקה (1986–1991) • אסון צ'רנוביל (1986) • פסגת רייקיאוויק (1986) • הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני (1987) • תקרית הנגיחות בים השחור (1988) • רעידת האדמה בספיטק (1988) • מלחמת נגורנו קרבאך הראשונה (1988–1994) • סתיו העמים (1989) • השרשרת הבלטית (1991) • נפילת חומת ברלין (1989) • איחוד גרמניה מחדש (1990)‏ • אמנת הברית החדשה (1991) • האמנה לצמצום הנשק האסטרטגי (1991) • פירוק ברית ורשה (1991) • ניסיון ההפיכה הסובייטי (1991) • התפרקות ברית המועצות (1991) • הסכמי בלובז' (1991) |  |
| מדיניות | מדיניות החוץ • דוקטרינת סינטרה |  |
| שונות | מר גורבצ'וב, הפל חומה זו! • כלכלת ברית המועצות • העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 • יחסי ברית המועצות–ישראל |  |
דמוניזציה

דמוניזציה (מלועזית: Demon - שד) היא תהליך שבו קהילה, עמדה או התנהגות מוצגת יותר ויותר כרע בהתגלמותו. הדמוניזציה היא תהליך של התדרדרות והסלמה מתמדת (ולא מצב סטטי קבוע וריטואלי) שבו קהילת זהות מסוימת, עמדה פוליטית מסוימת או פרקטיקת התנהגות מסוימת מנגידה את עצמה לעמדה אחרת - כלומר ההוקעה של זהות קבוצת החוץ כרעה לחלוטין מופיעה במקביל התפיסה של זהות קבוצת הפנים כטובה לחלוטין, מאחר שזהות קבוצת החוץ היא ניגודו המוחלט של זהות קבוצת הפנים.
דמוניזציה מתרחשת תמיד בתוך הקשר של ניגודים, כאשר ההשחרה של הקוטב השלילי של הניגוד מהווה גם הלבנה מוחלטת של הקוטב החיובי שלו.
דמוניזציה היא תהליך בלתי רציונלי במהותו (מאחר שבמציאות אין ניגודים מושלמים כאלו, ודברים אינם טובים או רעים באופן מובהק ומוחלט) ובשעה שהוא מופיע בהקשר פוליטי הוא מציין את התדרדרותה של הפוליטיקה לשיח בלתי רציונלי, ועל כן נפיץ ובלתי יציב.
דוגמה ספרותית לדמוניזציה היא היחס לעמנואל גולדשטיין ברומן הדיסטופי "1984".
ראו גם

קבוצת פנים וקבוצת חוץ
דינמו אורלוצ'קה

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1985 
 מדינה:  רוסיה 
 zlat-uralochka.ru
 
דינמו אורלוצ'קה (ברוסית: Динамо-Уралочка) הוא מועדון כדורמים רוסי לנשים מהעיר זלאטוסט שבמחוז צ'ליאבינסק.
היסטוריה

אורלוצ'קה זכתה במהדורה הראשונה של אליפות רוסיה בשנת 1992, ולאחר מכן זכתה בארבעה תארים נוספים בשנים 1999 עד 2002 והגיעה גם לגמר גביע אירופה בשנת 2000. בשנים 1996, 1997, 1998 ו-2004, 2005, 2006, 2007, 2008 היא סיימה כסגנית אלופה.
בעונת 2012 היא סיימה במקום הרביעי והגיעה לרבע גמר גביע LEN האירופי.
תארים

אליפות ברית המועצות
1990
הגביע הסובייטי
1989, 1990
אליפות רוסיה
1992, 1999, 2000, 2001, 2002
גביע רוסי
1992, 1999, 2000, 2002, 2006
הערות שוליים

↑  List of champions in Gazeta.ru
↑  Table in waterpolo.spb.ru
דינמו ברלין

אלופת מזרח גרמניה (1984)
האצטדיון הביתי
דינמו ברלין (Berliner FC Dynamo) הוא מועדון כדורגל גרמני מברלין, שהוקם ב-15 בינואר 1966 והוא מועדון הכדורגל המוצלח ביותר בגרמניה המזרחית עם 10 זכיות רצופות באליפות ליגת העל המזרח-גרמנית.
במשך שנים רבות הייתה לה יריבות עם אוניון ברלין, במסגרת הדרבי של ברלין.
היסטוריה

דינמו ברלין הוקם כיורש לקבוצת הכדורגל של המשטרה (Sportgemeinde Deutsche Volkspolizei Berlin) שנוסדה בשנת 1949 בברלין. במרס 1953 הקבוצה תפסה את מקומה של קבוצת SC Volkspolizei Potsdam בליגה השנייה במזרח גרמניה. הקבוצה שינתה את שמה כמה פעמים.
הקבוצה נחשבה למוצלחת מאוד בשנות ה-50 ונודעה לשמצה כמי שזכתה לתמיכה מלאה השטאזי וראשהּ, אריך מילקה.
דינמו זכתה ב-10 אליפויות רצופות בשנים 1979–1988, עם עזרה של שיפוט מוטה ולא הוגן - ההונאה הייתה בוטה כל כך ועוררה מורת רוח אך המועדון נהנה מתמיכת הפוליטביורו של המפלגה השלטת במזרח גרמניה. המניפולציה לכאורה במשחק האליפות בעונת 1985–1986 (שבו דינמו סיימה בתיקו) הובילה למחאה ארצית שהביאה לענישת השופט ברנד סטומפף.
בשנת 1989 זכתה בגביע המזרח גרמני כשניצחה במשחק הגמר את קבוצת קמניצר. בשנת 1990 שונה שם המועדון לפ.ק. ברלין בניסיון להתרחק מן העבר הלא נעים ולהתחדש, אבל בשנת 1999 הקבוצה חזרה לשם דינמו. ללא תמיכת השלטון, כבעבר, הקבוצה התדרדרה עד לליגה השלישית בגרמניה והיא ננטשה על ידי רוב האוהדים. מעונת 2000/2001 ועד עונת 2007/2008 שיחקה לסירוגין בליגה הרביעית ובליגה החמישית.
מעונת 2008/2009 ועד עונת 2013/2014 הקבוצה שיחקה ברציפות בליגה החמישית. בעונות 2008/2009, 2009/2010 סיימה במקום השני ובעונת 2012/2013 סיימה במקום השלישי בליגה החמישית. בסוף עונת 2013/2014 סיימה במקום הראשון והעפילה לליגה הגרמנית הרביעית - אך טרם הצליחה לשוב לרמות הגבוהות של הכדורגל בגרמניה.
תארים

אלופת ליגת העל המזרח-גרמנית (10): 1978/1979, 1979/1980, 1980/1981, 1981/1982, 1982/1983, 1983/1984, 1984/1985, 1985/1986, 1986/1987, 1987/1988
מחזיקת הגביע המזרח-גרמני (3): 1959, 1987/1988, 1988/1989
הישגים באירופה

גביע אירופה לאלופות :
רבע גמר (2): 1979/1980, 1983/1984
שמינית גמר (4): 1980/1981, 1981/1982, 1984/1985, 1986/1987
גביע אופ"א :
שמינית גמר (1): 1972/1973
גביע אירופה למחזיקות גביע :
חצי גמר (1): 1971/1972
שמינית גמר (1): 1989/1990
דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון

דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון (בסינית מסורתית: 史記索隱; בסינית מפושטת: 史记索隐; בפין-יין: shǐjì suǒyǐn, שְׁה גִ'י סְווֹ יִין) היא מחקר על "רשומות ההיסטוריון" (שְׁה-גִ'י) אשר נעזר בהצלבת מידע ובמחקר טקסטואלי על מנת לאמת את הטקסט. היצירה נכתבה על ידי סְה-מָה גֶ'ן, פקיד בכיר בתקופת שושלת טאנג, כ-800 שנים לאחר "רשומות ההיסטוריון".
מבנה היצירה

היצירה כוללת 30 מגילות.
הרקע לכתיבה

בשל הגלגולים שעברו על העותקים השונים של רשומות ההיסטוריון מימי שושלת האן ועד ימי שושלת ג'ין, נוצרו הבדלים בסימנים ובמשפטים בין הגרסאות. כאשר חקרו את הטקסט בתקופת שושלת ג'ין, נתגלה צורך לפרש אותו, מאחר שמילים וביטויים שהופיעו בו כבר לא היו חלק מן השפה המקובלת. כתוצאה מכך נוצרו גם פרשנויות על שגיאות העתקה, ועד תקופת שושלת טאנג כבר נוצר סבך של חומר מקורי ושגוי, ותילים של פרשנויות אשר בנויים על גבו. כאשר כתב סְה-מָה גֶ'ן את "דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון" כיוון לפתרון העניין הזה, כמו גם למילוי חורים, להוספת מקורות, ולאיתור חומר אבוד.
חשיבות

ביצירת הטקסט השתמש סְה-מָה גֶ'ן ביותר מ-400 מקורות ובכך שימר אוסף עשיר של מסמכים היסטוריים. רשימות הספרים של ה"דרישה" אִפשרו לדורות מאוחרים ללקט ולשחזר יצירות, ולהסתמך עליהן בלימוד מקורות.
הישגיה של "דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון" בתחום חקר הטקסט גם הם מרשימים, וסוקרים שמות, עובדות היסטוריות, ואף פרטים מחייו של סְה-מָה צְ'ייֵן.
סְה-מָה גֶ'ן נחשב לאחד הפרשנים החשובים ביותר של רשומות ההיסטוריון.
גרסאות

הגרסה שנמצאת כיום בספריות האקדמיות, מקורה בסוף שושלת מינג.
דגל ניו אורלינס

| --- | --- |

 יחס אורך/גובה:  2:3
 קבלת מעמד רשמי:  ינואר 2018
 מוטיבים עיצוביים:  פלר דה ליס 
 שם המעצב:  ברנרד בארי וגוסטב קורט
 
הדגל העירוני של ניו אורלינס הוא הדגל המייצג של העיר ניו אורלינס, לואיזיאנה, ארצות הברית. לדגל שדה לבן גדול המכיל שלושה פלורס דה ליס והוא תחום בראשו בפס אדום ומלמטה בפס כחול. נוכחותו של פלר דה ליס, תיאור מסוגנן של פרח וסמל צרפתי מסורתי, מדגימה את המורשת הצרפתית של העיר וקשרים חזקים עם צרפת.
היסטוריה

עיריית ניו אורלינס אימצה את דגלה הרשמי לאחר שבחרה את תכנונה מתוך כמעט 400 רעיונות שהוגשו לוועדת דגל האזרח שלה לקראת החגיגה הדו-שנתית בעיר. הדגל האדום, הלבן והכחול שעליו מוטבע פלורס דה ליס שילב את ערכת הצבעים המוצעת של הצעה אחת עם אלמנטים דקורטיביים מהאחר. את ערכת הצבעים הפטריוטית הציע ברנרד בארי, שהועסק אז כחרט ב-AB Griswold and Co., תכשיטנים, ואת הרעיון של הפלורס דה-ליס מייחסים לגוסטב קורט, שרטט עם משרד האדריכלים דיבול, אוון וגולדשטיין. הדגל הרשמי של העיר ניו אורלינס נבחר על ידי מועצת העיר בינואר 1918.
סמליות

הרקע הלבן הוא סמל הצדק והשלטון, הפס הכחול מייצג חירות והפס האדום מייצג אחווה. בנוסף אלה גם צבעי דגל צרפת. השדה הלבן ארוך פי חמישה מהפסים. שלושת פלורס דה-ליס המקובצים בצורה משולשת מייצגים את ניו אורלינס תחת עקרונות השלטון, החירות והאחווה.
הערות שוליים

↑  איכורן, אם. אל. (סתיו 2016). "Couret Family Papers". The Historic New Orleans Collection Quarterly (באנגלית).
↑  "New Orleans, Louisiana (U.S.)". Flags of the World (באנגלית). Flags of the World. 6 ביוני 2009. נבדק ב-21 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פורסל, ג'ון אמ.; קרופט, ג'יימס איי.; מונכן, ריץ' (2003). American City Flags: 150 Flags from Akron to Yonkers (PDF) (באנגלית). North American Vexillological Association. pp. 233–234. ISBN 978-0-9747728-0-6. OCLC 1011001515. נבדק ב-3 בפברואר 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
דינמו ברנאול

מבט ליציע המזרחי של אצטדיון "דינמו".
אוהדי דינמו ברנאול
מועדון הכדורגל המקצועני דינמו ברנאול (ברוסית: Профессиональный футбольный клуб Динамо-Барнаул) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר ברנאול. הוקם בשנת 1957.
אצטדיון הקבוצה

מגרש הבית של המועדון הוא אצטדיון "דינמו", הממוקם בלב הרובע המרכזי של העיר, בין רחוב ניקיטין לשדרות לנין ושדרות הקומסומול (ברחוב ניקיטין 55). לאצטדיון קיבולת של 16,000 מושבים.
האצטדיון קיים מאז 1927. בשנים 1940—1941 שופץ: נבנו יציעים לצופים, מגרש כדורגל חדש ומסלול הליכה. בשנות הששים של המאה העשרים בוצע שיפוץ נוסף: נבנו חדרי הלבשה, מקלחות, מגרש אימונים, חדר לשופטים, חדר הדרכה, מגרש טניס והותקנה תאורה מלאכותית.
סמל

עד 1998 סמל המועדון היה הלוגו קלאסי של האות D של אגודת הספורט "דינמו" עם שם העיר בתוך מלבן אופקי. בשנים 1999-2014 הסמל כלל האות D כשהיא ממוסגרת משני צדדיה בשיבולי חיטה. קווי המתאר של האות כוללים סמלי כוכבים, ובמרכז מלך השערים של הקבוצה — בוריס בריקין, שהבקיע 168 שערים. ברקע הסמל, אחד מסמלי העיר: בית תחת צריח.
עם חזרתה ב-2014 לליגה המקצוענית, המועדון עדכן את הלוגו שהורכב מהאות "D" מוקפת בשלושה יהלומים בצבעי המועדון. לקבוצה גם לוגו חלופי שמשמש כסמל האוהדים והוא מעוין ובתוכו דמות זאב. על פי האגדה, "ברנאול" פירושו "זאב הנהר" ולכן הזאב מופיע על הלוגו. מוטו המועדון והאוהדים הוא: "אנחנו קבוצה אחת. אנחנו עדר". בשל הסמל החלופי, הקבוצה מכונה: "הזאבים".
‏1991—1998
‏1999—2014
הישגים

ליגת המשנה: מקום 12
ליגת הכדורגל המקצוענית: מקום 2
הליגה הסובייטית השנייה: מקום 3 (1989)
גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל: גמר (1975)
הגביע הסובייטי בכדורגל/הגביע הרוסי בכדורגל: 16 אחרונות (1967, 1981, 1989, 1991, 2018/2019)
הבחירות לנשיאות גרמניה 2017

מערכת הבחירות השש עשרה לנשיאות הרפובליקה הפדרלית של גרמניה נערכה ב-12 בפברואר 2017, ובה נבחר פרנק-ואלטר שטיינמאייר לנשיא המדינה.
הנשיא נבחר על ידי ועידה שהורכבה מחברי הבונדסטאג וממספר זהה של אלקטורים משש עשרה מדינות גרמניה. הוועידה כללה 1,260 בעלי זכות הצבעה. ב-14 בנובמבר 2016 בחרו המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ו-CDU/CSU בשר החוץ שטיינמאייר כמועמדן לנשיאות.
שטיינמאייר נבחר עם 73.89% מקולות חברי הוועידה. בהצבעה השתתפו 1,253 מבעלי זכות ההצבעה. שטיינמאייר החל את כהונתו כנשיא ב-19 במרץ 2017 והחליף את הנשיא יואכים גאוק, שהשלים כהונה בת חמש שנים בתפקיד.
תוצאות

| מועמד | מפלגה | מפלגות תומכות | קולות | אחוזים (%) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרנק-ואלטר שטיינמאייר | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | SPD, CDU/CSU, הירוקים, FDP ו-SSW | 931 | 73.89 |
| כריסטוף בוטרווגה | מועמד עצמאי | Die Linke | 128 | 10.16 |
| אלברכט גלאזר | אלטרנטיבה לגרמניה | AfD | 42 | 3.33 |
| אלכסנדר הולד | מצביעים חופשיים | מצביעים חופשיים, תנועת BVB/FW | 25 | 1.98 |
| אנגלברט זונבורן | מועמד עצמאי | מפלגת הפיראטים הגרמנית ו-Die PARTEI | 10 | 0.79 |
| נמנעו | נמנעו | נמנעו | 103 | 8.17 |
| קולות פסולים | קולות פסולים | קולות פסולים | 14 | 0.11 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 1,253 | 99.44 |
| מצביעים זכאים | מצביעים זכאים | מצביעים זכאים | 1,260 | 100 |
מקור: Wahlrecht.de
הערות שוליים

↑  "Bundespräsidentenwahl durch die 16. Bundesversammlung". 12 בפברואר 2017. נבדק ב-13 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Election of the Federal President. Office of the Federal President. 12 February 2017. Retrieved 13 February 2017.
דמונולוגיה

קריקטורה של שד מ-1814
דמונולוגיה הוא ענף מחקר בתחום התאולוגיה, העוסק בחקר שדים (באנגלית Demon) ואמונות לגבי שדים.
התחום עוסק בחקר אמונות שונות בפולקלור לגבי מגוון סוגים של שדים: כאלו המאופיינים כ"טובים" ונדיבים, ואלו המאופיינים כשליליים; המתוארים כדמויות אנוש, דמויות בלתי אנושיות (לעיתים כאנימיזם) או רוחות שאינן מתקיימות בתוך גוף כלשהו; ועוד. חוקרי התחום עוסקים באופן בו תופסות תרבויות שונות את דמויות השדים וכוחותיהם במסגרת המיתולוגיות והסיפורים העממיים שלהן. כן עוסק המחקר בתופעות חברתיות, דתיות ותרבותיות שונות הקשורות בתפיסות אלו בתוך כל תרבות.
מקור השם הוא מהמילה היוונית Δαίμooν ‏(daimōn), שמשמעה כוח אלוהי או על-אנושי.
ראו גם

התנ"ך השטני
גירוש שדים
לקריאה נוספת

גרשם שלום, שדים, רוחות ונשמות, מחקרים בדמונולוגיה, הוצאת יד בן צבי, 2004