stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוועדה המיוחדת לדיון בהצעה לסדר היום בנושא קשיים ברפורמה בשירות המדינה
יושבי ראש הוועדה

| כנסת | יושב ראש | תמונה | סיעה |
| --- | --- | --- | --- |

| הכנסת העשרים | רועי פולקמן |  | כולנו |
הערות שוליים

↑  טלי חרותי-סובר, הרפורמה שמנסה לפרק את מועדון החברים של עובדי שירות המדינה, באתר הארץ, 7 באפריל 2014
↑  בשורה לסטודנטים: יוכלו לגשת למכרזים פנימיים בשירות הציבורי עד כה, לא היו רשאים להגיש מועמדות, גם אם עבדו באותו גוף לאורך זמן, באתר הכנסת, ‏9 בפברואר 2016
↑  פיילוט: משרדי ממשלה יקבעו בעצמם תנאי סף ומבחנים למועמדים לתפקיד, באתר הכנסת, ‏24 בפברואר 2016
↑  יו"ר הוועדה ח"כ רועי פולקמן: "לא ייתכן שב-14 השנים האחרונות פערי השכר בין נשים לגברים בשירות המדינה צומצמו ב-11% בלבד", באתר הכנסת, ‏9 במרץ 2016
↑  יו"ר הוועדה ח"כ פולקמן על הכוונה למנות משנה למנכ"ל במשרת אמון: "זו פשרה מאוזנת"; נציב שירות המדינה: "לא לקבל בכיר שאינו מקצועי", באתר הכנסת, ‏2 במרץ 2016
↑  יו"ר הוועדה ח"כ פולקמן: "אי אפשר להגן על השירות הציבורי ובו בזמן לנטרל אותו כדי שהדרג הנבחר יוכל לנוע באין מפריע", באתר הכנסת, ‏30 במרץ 2016
| ועדות הכנסת |
| --- | --- | --- |
| קבועות | ועדת החוקה, חוק ומשפט • ועדת החוץ והביטחון • ועדת החינוך, התרבות והספורט • ועדת הכלכלה • ועדת הכנסת • ועדת הכספים • ועדת המדע והטכנולוגיה • ועדת העבודה והרווחה • ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות • הוועדה לביטחון לאומי • ועדת הבריאות • הוועדה לענייני ביקורת המדינה • ועדת הפנים והגנת הסביבה • הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי • הוועדה למיזמים ציבוריים |  |
| היסטוריות | ועדת השירותים הציבוריים • ועדת השקיפות • ועדת הרפורמות • ועדת הגיוס • הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי • הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן • הוועדה המיוחדת לדיון בהצעה לסדר היום בנושא קשיים ברפורמה בשירות המדינה • ועדת הקורונה • ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים |  |
| מיוחדות  (הפועלות כיום) | הוועדה המיוחדת לפניות הציבור • הוועדה לענייני התמכרויות, סמים ואתגרי הצעירים בישראל • הוועדה לזכויות הילד • הוועדה המיוחדת לעניין הקרן לאזרחי ישראל • הוועדה המיוחדת לענייני הצעירים |  |
| שונות | ועדת האתיקה • ועדת הפירושים • ועדת חקירה פרלמנטרית • הוועדה המסדרת |  |
הגברת איננה פונה אחורה

הגברת איננה פונה אחורה (The Lady is not for turning) הוא ביטוי שבו השתמשה ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר בנאומה בכנס המפלגה השמרנית ב-10 באוקטובר 1980. הביטוי היה לשמו של הנאום שבו הוא נכלל, אשר נחשב לנאום מכונן בקריירה הפוליטית של תאצ'ר, והפך למעין מוטו שלה.
הביטוי שבנאום התייחס לסירובה של תאצ'ר לבצע פניית פרסה (U-turn, קרי "יוּ-טֵרְן") ולסגת מן המדיניות הכלכלית הליברלית שהנהיגה, כפי שהיו בקרב השמרנים מי שהאיצו בה לעשות, וביניהם ראש הממשלה השמרני הקודם אדוארד הית'. הקריאות לנסיגה מן המדיניות שנקטה תאצ'ר באו על רקע מיתון כלכלי שהשתרר בבריטניה ועלייה חדה בשיעור האבטלה בה - 2 מיליון מובטלים לעומת 1.5 מיליון בשנה שלפני כן, והגיע לשיא של 3 מיליון מובטלים ויותר עד אשר תם המיתון ב-1982.
הביטוי נטבע עבור תאצ'ר על ידי המחזאי רולנד מילאר (אנ'), שהיה כותב הנאומים של תאצ'ר מאז 1973. הוא משחק מילים ביחס לשמו של מחזה משנת 1948 מאת כריסטופר פריי (אנ') בשם The Lady's Not for Burning(אנ'). למעשה, מילאר התכוון שהמיקוד בנאום יהיה על המילים בו שקדמו לביטוי זה, שהיו "פנו אחורה אם רצונכם בכך" (You turn if you want to, משחק מילים על U-turn), אך היה זה הביטוי שלאחריהן שתפס את תשומת הלב המרבית. באותה עת כבר הייתה תאצ'ר ידועה בכינוי "אשת הברזל", אשר נטבע אודותיה על ידי עיתונאי סובייטי.
נאומה של תאצ'ר בכללותו התקבל בחיוב רב על ידי באי הכנס המפלגתי, וזכה בסיומו לתשואות שנמשכו חמש דקות.
הוריקן (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  בלגרד 
 מוקד פעילות:  בלגרד, סרביה סרביה
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 סוגה:  פופ, אר אנד בי
 https://www.hurricaneofficial.com/
 חברות
 סאניה ווצ'יץ' איוונה ניקוליץ' קסניה קנז'ביץ'
 
הוריקן (באנגלית: Hurricane) היא להקה סרבית עם שלוש חברות - סאניה ווצ'יץ' (נציגת סרביה באירוויזיון 2016), איוונה ניקוליץ', קסניה קנז'ביץ'. הלהקה זכתה בקדם האירוויזיון הסרבי לשנת 2020 וזכתה לייצג את המדינה ברוטרדם, הולנד באירוויזיון 2020 עם שירה Hasta la Vista. לאחר ביטול התחרות בשל מגפת הקורונה, הוריקן נבחרו לייצג את סרביה גם באירוויזיון 2021, עם השיר "Loco Loco". ב-20 במאי 2021, הן ביצעו את השיר בחצי הגמר השני של התחרות, והגיעו למקום השמיני עם 124 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה הלהקה למקום ה-15 עם 102 נקודות.
חברות הלהקה

סאניה ווצ'יץ' - נציגת סרביה לאירוויזיון 2016, גדלה במשפחה של מוזיקאים, למשך מספר שנים הייתה חברה בלהקה בשם ZAA.
קסניה קנז'ביץ' - אביה הוא קנז, נציג מונטנגרו לאירוויזיון 2015 ומוזיקאי ידוע במונטנגרו. היא לקחה חלק בקדם האירוויזיון הסרבי לשנת 2013 ונכשלה בו.
איוונה ניקוליץ' - רקדנית מודרנית וזמרת.
דיסקוגרפיה > סינגלים

2018 - Irma, Maria
2018 - Personal
2019 - Pain In Your Eyes
2019 - Liar
2019 - Magic Night
2019 - Favorito
2019 - Avantura
2019 - Brzi prsti
2020 - Hasta La Vista
2020 - Guallame El Pantalon
2021 - Loco Loco
הערות שוליים

↑  Semi-final 2: The 10 songs qualified for the Grand Final
↑  Eurovision 2021 Results: Voting & Points
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 8303 8409  MusicBrainz: 6bccaffc-bb71-4b29-b953-ff1dc1349c48  VIAF: 94159032667001181199   WorldCat (עם VIAF): 94159032667001181199
הוועדה המיוחדת ליישום הנגשת המידע הממשלתי ועקרונות שקיפותו לציבור

| --- | --- |
 גוף פרלמנטרי:  הכנסת
 ייסוד הוועדה:  2015
 פירוק הוועדה:  30 באפריל 2019
 יו"ר:  סתיו שפיר (המחנה הציוני)
 
הוועדה המיוחדת ליישום הנגשת המידע הממשלתי ועקרונות שקיפותו לציבור (ידועה גם בתור "ועדת השקיפות") היא ועדה מיוחדת בכנסת, שהתקיימה בכנסת ה-20.
תחומי עיסוקה של הוועדה היו "יישום המידע הממשלתי ברוח חופש המידע; בחינת סוגי המידע העומדים לרשות הציבור או לעיונו; גיבוש עקרונות של שקיפות ודיווח של גופי הממשל". קביעת תחומי העיסוק של הוועדה תואמה עם יושבי ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט וועדת המדע והטכנולוגיה, שחששו תחילה כי הוועדה תנגוס בסמכויות הוועדות שבראשן הם עומדים.
יושבת ראש הוועדה הייתה חברת הכנסת סתיו שפיר מהמחנה הציוני.
היסטוריה

הוועדה אינה ועדה סטטוטורית, הקבועה בתקנון הכנסת או בהוראות חוק אחרות, אלא הוגדרה כוועדה מיוחדת המוקמת למשך תקופת כהונתה של כנסת מסוימת. זאת, בדומה לוועדה המיוחדת לפניות הציבור, הוועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול, לוועדה לזכויות הילד ולוועדות מיוחדות נוספות.
הוועדה הוקמה בעקבות יוזמתה של חברת הכנסת סתיו שפיר, שפנתה בתחילת הכנסת ה-20 ליושב ראש הכנסת, יולי אדלשטיין, בבקשה להקצות ועדה מיוחדת לנושא השקיפות. זאת בעקבות מאבקה של שפיר במהלך הכנסת ה-19 בוועדת הכספים לחשיפת מנגנון ההעברות התקציביות, שלדבריה הסתיר מהציבור את החלוקה האמיתית של תקציב המדינה.
תחום עיסוקה של הוועדה

באופן רשמי, נקבע כי סמכויות הוועדה יכללו: "יישום המידע הממשלתי ברוח חופש המידע; בחינת סוגי המידע העומדים לרשות הציבור או לעיונו; גיבוש עקרונות של שקיפות ודיווחיות של גופי הממשל". בפועל, רובה ככולה של עבודת הוועדה נוגע לפיקוח על עבודת הממשלה, יחידות הסמך והרשויות המקומיות. הנושאים המרכזיים בהן עסקה הוועדה נוגעים לפרסום ההתקשרויות והחוזים שעורכת המדינה מול גורמים חיצוניים, שקיפות בתקציבי הרשויות המקומיות והתנהלותן, מעקב אחר תוכניות ממשלתיות עתירות תקציב, הגברת השקיפות של הכספים הקואליציוניים ועוד.
כשנה לאחר הקמת הוועדה עלתה ביקורת מצד יו"ר הקואליציה, ח"כ דוד ביטן, ולפיה שפיר מנהלת את הוועדה "כמו ועדת חקירה". זאת, בשל דיונים רבים המתקיימים בנושא תקציב המדינה ואשר דורשים את התייצבותם של פקידים רבים ממשרד האוצר וממשרדי ממשלה אחרים.
נושאים

בין היתר עסקה הוועדה בנושאים הבאים:
התוכנית האסטרטגית לפיתוח הצפון – התגלה העדר שקיפות בתקציבים שיעדו לתוכנית.
התקשרויות משרדי הממשלה עם חברות ייעוץ – התגלו מקרים שבהם העסיקה הממשלה חברות ייעוץ ואסטרטגיה פרטיות, והמידע אודות ההתקשרויות עמן חלקי או לא קיים כלל.
מנהלת תנופה האמונה על טיפול במפוני גוש קטיף – נחשף כי לאחר שהמנהלת נסגרה הועברו אליה כספים נוספים, הטיפול שלה במפונים התעכב הרבה מעבר למצופה. העניין הועבר לטיפול מבקר המדינה.
יושבי ראש

| שם | תמונה | מפלגה | כנסות |
| --- | --- | --- | --- |
| סתיו שפיר |  | המחנה הציוני, העבודה | הכנסת העשרים |
הערות שוליים

↑  אריק בנדר, ‏סתיו שפיר תעמוד בראש הוועדה ליישום הנגשת המידע הממשלתי, באתר מעריב אונליין, 13 ביולי 2015
↑   צבי זרחיה, אושרה הקמת ועדת השקיפות בראשות ח"כ סתיו שפיר: "כשאין שקיפות, יש שחיתות", באתר TheMarker‏, 14 ביולי 2015
↑   נעמי דרום, כשסתיו שפיר תגמור את עבודתה בוועדת הכספים, כולנו נדע איך משתמשים במסים שלנו, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2014
מורן אזולאי, איפה שאין שקיפות, יש שחיתות, באתר ynet, 28 בדצמבר 2014
↑  הוועדה המיוחדת ליישום הנגשת המידע הממשלתי ועקרונות שקיפותו לציבור, באתר הכנסת
↑  רוני זינגר, יו"ר הקואליציה: אחליף את ח"כ שפיר בראשות ועדת השקיפות, באתר כלכליסט, 27 ביוני 2016
↑  שקיפות התכנית האסטרטגית לפיתוח הצפון, באתר הכנסת, ‏5 בדצמבר 2016;
שקיפות התכנית לפיתוח הצפון – דיון דחוף לקראת אישור תקציב המדינה, באתר הכנסת, ‏19 בדצמבר 2016
↑  שחר אילן, הממשלה שילמה 169 מיליון שקל על ייעוץ אסטרטגי בשנה, באתר כלכליסט, 14 בנובמבר 2016
| ועדות הכנסת |
| --- | --- | --- |
| קבועות | ועדת החוקה, חוק ומשפט • ועדת החוץ והביטחון • ועדת החינוך, התרבות והספורט • ועדת הכלכלה • ועדת הכנסת • ועדת הכספים • ועדת המדע והטכנולוגיה • ועדת העבודה והרווחה • ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות • הוועדה לביטחון לאומי • ועדת הבריאות • הוועדה לענייני ביקורת המדינה • ועדת הפנים והגנת הסביבה • הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי • הוועדה למיזמים ציבוריים |  |
| היסטוריות | ועדת השירותים הציבוריים • ועדת השקיפות • ועדת הרפורמות • ועדת הגיוס • הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי • הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן • הוועדה המיוחדת לדיון בהצעה לסדר היום בנושא קשיים ברפורמה בשירות המדינה • ועדת הקורונה • ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים |  |
| מיוחדות  (הפועלות כיום) | הוועדה המיוחדת לפניות הציבור • הוועדה לענייני התמכרויות, סמים ואתגרי הצעירים בישראל • הוועדה לזכויות הילד • הוועדה המיוחדת לעניין הקרן לאזרחי ישראל • הוועדה המיוחדת לענייני הצעירים |  |
| שונות | ועדת האתיקה • ועדת הפירושים • ועדת חקירה פרלמנטרית • הוועדה המסדרת |  |
הדרך הרביעית

גיאורג איבאנוביץ' גורדייף התווה את המושג  הדרך הרביעית
הדרך הרביעית הוא מושג שהתווה גיאורג איבאנוביץ' גורדייף, שהפך להיות כותרת לשיטה רוחנית שהוא הביא עמו ממסעותיו במזרח.
סקירה כללית

לפי תפיסתו של גורדייף, האדם כמו שאנו מכירים אותו הוא ישות בלתי מפותחת, הרחוקה מלהגשים את הפוטנציאל המיועד  לה. הסיבה לכך היא שהאדם מצוי בתוך בית כלא, אך הוא אינו יכול לראותו.
בית הכלא מורכב ממספר עיוותים עיקריים:
שינה: האדם קורא למצב התודעה בו הוא חי "ערות". גורדייף לעומת זאת טוען שלמה שהאדם קורא "עירות" יותר מתאים לתת את השם "שינה" או "שינה בהקיץ". מצב השינה בו האדם חי גורם לו לתפוס את המציאות בצורה מעוותת, מתוך שהוא סובייקט ועוד לא נפתח לממדים המופלאים שמעבר לקליפה הדקה של התפיסה השטחית שלנו, שאינה אלא בלאגן מלא סתירות - כל עוד לא נפתח למופלא שבהם וגורם לו לשכוח מה שעשה או אמר רגע לפני, ומעל לכל מונע ממנו מלהיות נוכח בחיים שלו.
מכניות: לאדם הרגיל אין רצון חופשי. כל דבר שהאדם עושה הוא "מכני", כלומר אוטומטי ללא הכוונה רצונית, ללא שיתוף של "הנשמה". אין מדובר רק בתנועות מכניות, אלא גם במחשבות מכניות וברגשות מכניים.
ריבוי אני: לאדם יש אשליה של תפישת האחדות שלו. היות שיש לו שם אחד וגוף אחד הוא חושב שהוא תמיד אותו האחד. למעשה בכל אדם ואדם חיים אינספור "אני" אשר לכל אחד תשוקות משלו, מטרות משלו ולרוב אלו נוגדות את תשוקותיו של "אני" אחר. דבר זה מונע מהאדם את היכולת לעשות משהו ולהתמיד בו.
רגשות שליליים: אחד המנגנונים הבלתי טבעיים שאדם רוכש במהלך חייו הוא רגשות שליליים. רגשות כגון, כעס, שנאה, קנאה, חמדנות, דיכאון, עלבון וכדומה. מנגנונים אלו חסרי תועלת ממשית והם מכלים את האנרגיה של האדם.
שלוש הדרכים

מבנה האדם: לפי תפיסתו של גורדייף קיימים באדם שבעה מרכזים, מתוכם שלושה מרכזיים: המרכז השכלי, המרכז הרגשי, והמרכז הגופני, וישנן דרכים נפרדות לעבוד על כל מרכז בפני עצמו: דרך היוגי (שכלי), דרך הנזיר (רגשי) ודרך הפקיר (גופני). הדרך הרביעית משלבת עבודה על שלושת המרכזים על מנת להתעורר מהשינה המנטלית בה הוא שקוע בחייו.
לשיטתו, אדם אינו יכול להיות ער כל עוד לא קיים איזון בין שלושת מרכזיו. על האדם ללמוד את עצמו תוך התבוננות פנימית במרכזים המרכיבים אותו, בתהליכים המתרחשים בתוכו. כל הדיסהרמוניות נובעות מכך שהמרכזים אינם מתואמים. כל מרכז מתווה בו זמנית כיוון אחר בתוך התודעה.
האיזון בין המרכזים מאפשר יצירת קשר עם שני המרכזים הגבוהים (המרכז הרגשי הגבוה, והמרכז השכלי הגבוה) ואשר לאדם הרגיל אין מגע איתם ביום יום. מרכזים אלו מאפשרים לאדם יכולות שאין לו ברגיל, כגון תודעה עצמית, ראיית הנולד, טלפתיה וכדומה.
השחרור מבית הכלא: על פי גורדייף, על מנת לצאת מבית הכלא בו האדם שבוי על האדם ליצור אחדות פנימית כדי להשתחרר מהשינה, המכניות וריבוי האני.
לטענתו הדרך היחידה שאדם יכול להשיג התפתחות אמיתית היא בעזרתו של מורה אמיתי. אדם שנמלט בעצמו מהכלא.
את הידע אודות השיטה אסף גורדייף במסעותיו ברחבי אסיה, אפריקה, ובמזרח התיכון בחיפושו אחר ידע עתיק.
במסעותיו ליקט גורדייף מעמים ותרבויות שונות ריקודים הנקראים 'ריקודים מקודשים', או 'תנועות מקודשות'. ריקודים אלה נאספו מהעם הטיבטי מהסופים וממקדשים שונים בהם שהה גורדייף.
'הריקודים המקודשים' מהווים תרגול שמעורר סימולטנית ומאזן את הפעילות של שלושת המרכזים. תרגול כזה מכריח את המתרגל להיות נוכח וער לעצמו. כאשר פעולת האיזון מתחילה, מתחיל להתרחש התהליך של ההתעוררות.
הרעיונות המרכזיים של הדרך הרביעית, כפי שהוצגו על ידי גורדייף, מוצגים בבהירות על ידי תלמידו הבולט ביותר פטר דמיינוביץ' אוספנסקי בספר החיפוש אחר המופלא בהוצאת שוקן.
בתי ספר של הדרך הרביעית

עד היום ישנן קבוצות, בארץ ובעולם, הלומדות את "הדרך הרביעית", תורתו של גורדייף. ישנן  קבוצות הקשורות ישירות  ל"בתי-ספר", זו של גורדייף בפריז או זו של אוספנסקי. אלו השתיים קשורות ל"מרכז" רעיונותיו של גורדייף .
ישנן  גם קבוצות שלא קשורות ל"בתי-הספר" המקוריים אך מתבססות על רעיונות של גורדייף :
בישראל פועלות מספר קבוצות הלומדות את תורתו של גורדייף: בירושלים בתל אביב וביודפת קיימות קבוצות הקשורות לבתי ספר המקוריים של גורדייף .
ראו גם

אניאגרם (הדרך הרביעית)
לקריאה נוספת

ספריו של ג.א. גורדייף:
'סיפורי בעל זבוב לנכדו - ביקורת אובייקטיבית חסרת פניות על חיי האדם'.
'פגישות עם אנשים מיוחדים'.
'Life is real only then when I am'.
'Views from the real world'.
ספריו של פ.ד אוספנסקי:
'חיפוש אחר המופלא'.
'הדרך הרביעית'.
'הפסיכולוגיה של התפתחותו האפשרית של האדם'.
הערות שוליים

↑  Gurdjieff and the Fourth Way: A Critical Appraisal (באנגלית)
↑  Murat Yagan, Ahmsta Kebzeh: The Science of Universal Awe, ‏1999 (באנגלית)
↑  Gurdjieff's Possible Buddhist Influences
↑  Meetings with Three Tibetan Masters
↑  Idries Shah, The Way of the Sufi, Part 1, Notes and Bibliography, Note 35
↑  Omar Ali-Shah, The Rules or Secrets of the Naqshbandi Order
↑  "הדרך הרביעית" ההרצאה הציבורית האחרונה של בנט (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553690605171  LCCN: sh92002177  LNB: 000306631
ה'תשי"א

ה'תשי"א (5,711) ובקיצור תשי"א – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-12 בספטמבר 1950, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 30 בספטמבר 1951.
המולד של תשרי חל ביום שלישי, 8 שעות ו-843 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג גכז. היא מעוברת, ואורכה 384 ימים.
זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 11 במחזור העיבור ה-301. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 27 (סימנה כזיאא) במחזור השמש ה-204.
שנה זו היא שנת 1,882 לחורבן הבית, ושנת 2,262 לשטרות.
מדינת ישראל חגגה ביום העצמאות ה'תשי"א 3 שנות עצמאות.
אירועים

י"ג בתשרי - תחנת גלי צה"ל מתחילה את שידוריה
כ"א בחשוון - דוד בן-גוריון מציג את ממשלת ישראל השנייה בפני הכנסת
כ"ג בטבת - החלה לפעול הבורסה לניירות ערך בתל אביב
ב' בשבט - נוסדה ירוחם
י' בשבט - הוכתר רבי מנחם מנדל שניאורסון לאדמו"ר השביעי של חסידות חב"ד
י"ג בשבט - החל מבצע ייבוש החולה שנועד להוסיף שטחי חקלאות
כ"ד בשבט - השבועון לילדים "הארץ שלנו" יוצא לאור לראשונה
י"ז באדר א' - נפתחת בתל אביב התערוכה הראשונה של "קבוצת העשרה"
כ"א באדר א' - אישור התיקון ה-22 לחוקת ארצות הברית, המגביל את תקופת כהונתו של הנשיא לשתי כהונות
כ"א באדר ב' - יוליוס ואתל רוזנברג מורשעים באשמת ריגול על סודות האטום האמריקאים לטובת ברית המועצות
כ"ו בניסן - קרב תל מוטילה - חיילים סורים נכנסים לאזור המפורז בכורזים וצה"ל מגיב בשליחת יחידות להניסם
כ"א בתמוז - היאחזות הנח"ל הראשונה "נחלאים א'", (לימים נחל עוז) עולה על הקרקע
כ"ו בתמוז - מפא"י בראשות דוד בן-גוריון זוכה בבחירות לכנסת השנייה
נולדו

ו' בתשרי - אבשלום קור, בלשן עברי, זוכה פרס סוקולוב לעיתונאות
י"א בתשרי - לימור לבנת, פוליטיקאית ישראלית
ט"ז בכסלו - יהודה פוליקר, זמר ישראלי
ט"ז בכסלו - יעקב אדרי, פוליטיקאי ישראלי
כ"א בכסלו - דני סנדרסון, זמר ישראלי
י"ז בטבת - הרב יעקב אלעזר כהנא שפירא, ראש ישיבת מרכז הרב
כ"ה בטבת - אלי כהן, מאמן כדורגל ישראל.
י"ד בשבט - יוסף הכט, רבה הראשי האשכנזי של אילת וחבר בבית דין רבני חב"ד
כ"ו בשבט - הרב הלל פלסר - ראש ישיבה קטנה ותלמוד תורה מורשה.
ג' באדר ב' - אריה גמליאל, חבר הכנסת מטעם ש"ס
ג' באדר ב' - הרב יוסף יצחק וילשנסקי, ראש ישיבות חב"ד בצפת
ה' באדר א' - אבשלום וילן, חבר הכנסת מטעם מרצ
כ"ב באדר א' - אלי מויאל, ראש עיריית שדרות
ה' באדר ב' - יזהר כהן, זמר ישראלי
י"ג באדר ב' - נורית גלרון, זמרת ישראלית
ה' בתמוז - הרב ישראל הגר, אדמו"ר מחסידות ויז'ניץ מונסי
ט"ז באב - מוני מושונוב, שחקן, ובדרן ישראלי
כ"ח באלול - יעקב כץ (כצל'ה), חבר הכנסת, ח"כ מטעם האיחוד הלאומי
נפטרו

י"ג באייר - דוד רמז, מדינאי ישראלי, ממנהיגי היישוב, שר בממשלת ישראל
ט' בתמוז -ארנולד שנברג, מלחין (נולד ב-ה'תרל"ה)
י"ח אדר ב' - שמואל זנוויל שפיצר (מהעסקנים הבולטים של הישוב הישן)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכז, ובה 384 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ה' באייר חל ביום שישי, ולכן יום העצמאות מוקדם ליום חמישי ד' באייר ויום הזיכרון לחללי מערכות ישראל מוקדם ליום רביעי ג' באייר.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
הדרך השלישית (מפלגה)

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 שם רשמי:  הַדֶּרֶךְ הַשְׁלִישִׁית‎ 
 מייסד:  אביגדור קהלני ועמנואל זיסמן
 מנהיגים:  אביגדור קהלני
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־28 שנים) 
 אפיון:  מפלגת מרכז
 כנסות:  13, 14
 ממשלות:  27
 אותיות:  הד
 שיא כוחה:  4 מנדטים (1996)
 שפל כוחה:  לא עברה את אחוז החסימה   (1999)
 נוצרה מתוך:  העבודה
 התמזגה לתוך:  ישראל דמוקרטית
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז
 
הדרך השלישית הייתה מפלגת מרכז של פורשי מפלגת העבודה. התנועה הוקמה ב-7 במרץ 1996, שלהי הכנסת ה-13, עם פרישת חבריה מהעבודה על רקע התנגדותה לנסיגת ישראל מרמת הגולן וכן כמפלגת מרכז המאחד הגושים במפה הפוליטית.
היסטוריה

מקימי התנועה היו חברי הכנסת תא"ל (מיל.) אביגדור קהלני ועמנואל זיסמן, אשר פרשו ממפלגת העבודה ב-7 במרץ 1996. אל המפלגה חברו אישים מ"חוג תכלת" ובראשם פרופסור אלכסנדר לובוצקי. בבחירות לכנסת הארבע עשרה ב-1996 זכתה המפלגה בארבעה מנדטים והצטרפה לממשלתו של בנימין נתניהו. יו"ר המפלגה קהלני שימש כשר לביטחון פנים.
כמו מפלגת המרכז שבאה אחריה, "הדרך השלישית" זכתה להצלחה חד-פעמית בלבד, ובבחירות לכנסת החמש עשרה ב-1999 לא עברה את אחוז החסימה. לאחר הכישלון נשארה המפלגה רשומה ברשם המפלגות ושימשה כמפלגת מדף עד אפריל 2011, אז שימשה בסיס לרישומה של מפלגת העצמאות.
תוצאות בחירות

| בחירות | מנהיג | קולות | אחוז | מושבים | +/- | קואליציה/אופוזיציה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | אביגדור קהלני | 96,474 | 3.1% (#9) | 4 / 120 | חדש | קואליציה |
| 1999 | אביגדור קהלני | 26,290 | 0.7% (#19) | 0 / 120 | 4 | לא עברה את אחוז החסימה |
חברי כנסת

הסיעה הוקמה ב-7 במרץ 1996 עם פרישת חבריה מהעבודה והקמת סיעת הדרך השלישית.
אביגדור קהלני
עמנואל זיסמן
אביגדור קהלני
יהודה הראל
עמנואל זיסמן
אלכסנדר לובוצקי
הרשימה לא עברה את אחוז החסימה
אביגדור קהלני
אלי מלכה
יהודה הראל
ראו גם

מפלגת המרכז - מפלגת מרכז נוספת שפעלה בישראל בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20
ביאורים

↑  ב-29 במרץ 1999 פרש זיסמן מהסיעה והקים סיעת יחיד.
הערות שוליים

↑  אטילה שומפלבי, מפלגת העצמאות ממשיכה ב"דרך השלישית", באתר ynet, 7 באפריל 2011
↑  הרכב הרשימה - מפלגת הדרך השלישית, באתר www.knesset.gov.il, ‏2014-01-04
| סיעות הכנסת הארבע עשרה |
| --- | --- | --- |
| קואליציה | הליכוד-גשר-צומת (הליכוד, גשר, צומת) • ש"ס • מפד"ל • ישראל בעלייה • יהדות התורה (דגל התורה, אגודת ישראל) • הדרך השלישית |  |
| אופוזיציה | העבודה • מרצ • מולדת • מד"ע-רע"ם (מד"ע, רע"מ) • חד"ש-בל"ד (חד"ש, בל"ד) |  |
סמליל המפלגה בבחירות 99
פתק הקלפי של הדרך השלישית
הטלוויזיה הלטבית

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  לטביה לטביה
 תאריך השקה:  1954
 בעלות:  ממשלת לטביה
 שפה:  לטבית, רוסית
 משרד ראשי:  ריגה, לטביה
 אזור קליטה:  לטביה
 https://ltv.lsm.lv/lv/
 
הטלוויזיה הלטבית (בלטבית: Latvijas Televīzija) היא תחנת הטלוויזיה הציבורית של לטביה.
רשת הטלוויזיה הוקמה ב-1954 ושידרה בשחור-לבן, ב-1974 היא עברה לשיטת SECAM וב-1998 שונה התקן לPAL, ב-2008 התחילה להיות משודרת בDVB-T, היא ממומנת בכ-60 % על ידי ממשלת לטביה ו-40 % על ידי פרסומות, היא מחזיקה בשני ערוצים המשדרים בלטבית וברוסית, ערוץ LTV1 המשדר את האירוויזיון וערוץ LTV7 המשדר אירועי ספורט כמו אולימפיאדות.
ב-1993 הצטרפה התחנה לאיגוד השידור האירופאי, היא אירחה את אירוויזיון 2003 ואת אליפות העולם בהוקי קרח 2006.
הערות שוליים

↑  Latvijas Valsts Radio un Televīzijas Centrs, ‏2015-12-08
↑  País, Ediciones El (2003-05-25). "Beth consiguió un decepcionante octavo puesto en el Festival de Eurovisión". El País (בספרדית). ISSN 1134-6582. נבדק ב-2018-10-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2005029437  VIAF: 123362829   WorldCat (עם VIAF): 123362829 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה ובנושא לטביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות

| --- | --- |
 
 פרטי הערוץ
 מדינה:  ברית המועצות 
 תאריך השקה:  22 במרץ 1951 
 תאריך סגירה:  27 בדצמבר 1991 
 בעלות:  ברית המועצות, All-Union State Broadcasting Company 
 משרד ראשי:  מוסקבה, המרכז הטכני אוסטנקינו 
 
הטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות (ברוסית: Центральное телевидение Гостелерадио СССР ,ЦТ СССР) היה הארגון האחראי על טלוויזיה הממלכתית הכלל ארצית ברית המועצות ובחלקו גם על הטלוויזיה האזורית. הארגון היה בשליטת המדינה, באמצעות הוועדה הממלכתית לשידורי רדיו וטלוויזיה (Государственный комитет СССР по телевидению и радиовещанию). הטלוויזיה המרכזית התקיימה מ-1951 עד 1991 עת התפרקה המדינה והטלוויזיה המרכזית פוצלה למספר רב של ערוצי טלוויזיה עצמאיים.
ב-22 במרץ 1951 הוקם אולפן הטלוויזיה המרכזית (Центральная студия телевидения) ששידר תוכניות רבות ומגוונות מדי שבוע, החל מה-1 בינואר 1955 הטלוויזיה החלה לשדר באופן יומיומי ומאז לא חדלה לשדר. ב-4 בנובמבר 1967 הטלוויזיה כבר שידרה בכל תחומי ברית המועצות וב-1 בינואר 1977 החלה לשדר בצבע ולא בשחור-לבן. ערוץ זה הוקרן ברחבי ברית המועצות. הוקרנו בו מספר סדרות טלוויזיה שזגו להצלחה גדולה וחלקם מוקרנים בשידורים חוזירם גם כיום. תוכנית הומור "בית קפה 13 כסאות" הוקרנה משנת 1966 ועד לשנת 1980. הוקרנו 133 פרקים.
התוכנית השנייה (המוסקבאית) של הטלוויזיה המרכזית (Вторая (московская) программа ЦТ)  יצאה לדרך ב-14 בפברואר 1956, והחלה לשדר בצבעוני ב-14 בינואר 1960.
ב-29 במרץ 1965 יצא לדרך ערוץ הטלוויזיה השלישי של ברית המועצות שהיה ערוץ לימודי בעיקרו, בדומה לטלוויזיה החינוכית הישראלית. ב-4 בנובמבר 1967 יצא לדרך הערוץ הרביעי. בטלוויזיה הסובייטית לא הוצגה אף פרסומת, מאחר היה זה סממן קפיטליסטי בעיקרו, אולם ב-1988 - עם היכנסו לתוקף של חוק הקואופרטיבים שהתיר עסקים פרטיים בברית המועצות - הוצגה לראשונה פרסומת של פפסי, בהופעת הזמר מייקל ג'קסון. ב-2 בנובמבר 1989 יצא לדרך ערוץ הטלוויזיה המסחרי הסובייטי הראשון, ערוץ 2×2.
ב-7 במרץ 1991 בהתאם להחלטת הממשלה נוסדה החברה הממלכתית לטלוויזיה ורדיו ( Всесоюзная Государственная Телевизионная и Радиовещательная Компания) בקבלה את הערוצים הארציים של הטלוויזיה המרכזי. באוגוסט 1991 הערוץ הרביעי ששידר רק בערבים, התחיל לשדר במשך כל היום. ב-16 בספטמבר 1991 הערוץ השני חדל לשדר ואת שידוריו מחליף ערוץ מקומי של הרפובליקה הסובייטית הרוסית, באוקטובר אותה שנה הערוץ המוסקבאי (התוכנית הראשונה של הטלוויזיה המרכזית) חדל לשדר ואת מקומו יורש ערוץ טלוויזיה מוסקבאי.
החברה הממלכתית לטלוויזיה ורדיו הפסיקה פעילותה ב-27 בדצמבר 1991. בהתאם לכך הערוץ הראשון, השני, הערוץ המוסקבאי, הערוץ הרביעי, הערוץ הלנינגרדי והערוץ השישי בוטלו והוחלפו בערוצים אחרים: ערוץ 1 אוסטנקינו, ערוץ הטלוויזיה הרוסית, הערוץ הרביעי של אוסטנקינו, פטרבורג - הערוץ החמישי והערוץ הטכני.
ראו גם

הערוץ הראשון (רוסיה)
ה'תקע"ג

ה'תקע"ג (5,573) ובקיצור תקע"ג – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-7 בספטמבר 1812, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 24 בספטמבר 1813.
המולד של תשרי חל ביום ראשון, 15 שעות ו-432 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בחה. היא מעוברת, ואורכה 383 ימים.
זו שנה ראשונה לשמיטה, ושנת 6 במחזור העיבור ה-294. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 1 (סימנה אלדא) במחזור השמש ה-200, ולכן מברכים בה את ברכת החמה.
שנה זו היא שנת 1,744 לחורבן הבית, ושנת 2,124 לשטרות.
אירועים

הרב יצחק מוולוז'ין מתמנה כראש ישיבת וולוז'ין.
האדמו"ר רבי דובער שניאורי, מעביר את חצר חסידות חב"ד לעיירה לובביץ' על שמה נקראת החסידות עד היום.