stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עלית הארק

| --- | --- |
בקבוק של עלית הארק
בקבוק של עלית הארק
 סוג:  ערק
 אחוז אלכוהול:  40
 יצרן:  יקב הגליל
 מוצא:  ישראל ישראל
 מועד הכנה ראשוני:  1824
 צבע:  שקוף
 טעם:  אניס
 גרסאות אחרות:  כשר
עלית הארק הוא מותג ישראלי של משקה הערק המיוצר על ידי חברת "יקב הגליל יוסף גולד ובניו" החיפאית החל משנת 1824. המותג, שהוא המצליח במוצרי החברה, מכיל 40% אלכוהול ומחזיק ב-90% מקטגוריית משקאות האניס האלכוהוליים בישראל. נוסף ל"עלית הארק" מייצרת החברה משקאות אלכוהוליים נוספים, וייצור הערק תופס 70% מנפח הפעילות של המפעל, ביניהם גם מותגים יותר יקרים דוגמת "אלוף הארק" ו"אמיר הארק".
את היקב הקים בשנת 1824 בן למשפחת גולד שעלה לארץ מאוקראינה, שם עסקה המשפחה בייצור וודקה. הוא התיישב בצפת וייצר וודקה ויינות, אך המשקאות לא זכו לביקוש בקרב תושבי המקום, שהיו ברובם ערבים. לכן החל לייצר את משקה הערק, שהיה פופולרי באזור.
במהלך תהליך הייצור מזוקק המשקה שלוש פעמים במזקקת סיר.
מפעל החברה ממוקם בטירת כרמל, וכיום מנהל אותו יוסף גולד, דור שביעי ליצרני הערק שהצטרף לחברה בשלהי שנות ה-90. בקיץ 2011 ארעה במפעל תאונת עבודה בה נהרג עובד שעסק בריתוך מכל שהכיל כמות רבה של אדי אלכוהול, שהובילו לפיצוץ. בעקבות האירוע נגרם נזק כבד לציוד הייצור במפעל, והוגש כתב אישום כנגד בעל המפעל ומספר בעלי תפקיד בו.
היצרנית אינה עוסקת בפרסומו של המוצר או ביחסי ציבור יזומים. הסמליל המצויר על תווית המשקה, שמציג שני איילים, הוביל אחדים לכנותו ערק "איילים" או "איילות", כפי שנזכר בפזמון החוזר של השיר "שיר נחמה" מאת הדג נחש ובשיר "הכי ישראלי" של התקווה 6. גם השיר "צמד איילות" של להקת טיפקס רומז למותג.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  עופר פטרסבורג, נטלי גרויסמן ונווית זומר, מה עובר על ערק איילים, ממון שישי, ידיעות אחרונות, 12 ביולי 2013
↑  סמר עודה - כרנתינג'י, כתב אישום הוגד נגד תושב חיפה בגין גרימת מוות ברשלנות, אתר חי-פה
↑  תומר גנון, הד"ר שהתאהב בערק והפך למלך של השוק, באתר כלכליסט, 2 בנובמבר 2020
| משקאות חריפים |
| --- | --- | --- |
| כוהל | אתנול • ההיסטוריה של האלכוהול • השפעות בריאותיות של צריכת אלכוהול • פרסום אלכוהול • תרבות שתייה • נזקי האלכוהול • שכרות • חמרמורת • אלכוהוליזם • אפריטיף • דיז'סטיף |  |
| טעימת יין וטעימת בירה | אוצר יין • אוצר בירה |  |
| הפקה | בישול • זיקוק אלכוהול • הכנת יינות • אבקת אלכוהול |  |
| משקאות מותססים | בירה (סוגי בירה, מותגי ויצרני בירה) • יין (סוגי יין) • סיידר • סאקה • חואנגג'יו • אחרים: באסי • קומיס • תמד • פאלק • סאטי • גוקי ג'יו |  |
| קוקטיילים | אלכופופ •  קוקטיילים של בירה • סוגי קוקטיילים • משקאות בוערים • שוטים • קוקטיילי יין • יין מתובל |  |
| משקאות מזוקקים וליקרים (לפי מרכיב/מתבל) | משקאות מזוקקים וליקרים (לפי מרכיב/מתבל) |  |
| פירות | ענבים/אחר: ברנדי • קוניאק • פיסקו • שנאפס • ראקיו ♦ פומאס: גראפה • אורוג'ו • זיווניה • טסיקודיה • טסיפורו ♦ שזיף: סלו ג'ין • סליבוביץ' • צויקה ♦ דובדבן: שרי הרינג • קירשווסר • וישניווקה • וישניאק ♦ תפוח: אפלג'ק • קלבדוס ♦  קוקוס: ערק • מליבו ♦ לימון: ליקר לימון • לימונצ'לו ♦ משמש: אמרטו |  |
| דגנים | תפוח אדמה: וודקה • אקוואויט • ברנווין ♦ תירס: בורבון • ויסקי תירס • טנסי ויסקי ♦  דורה:  באיג'יו (קאוליאנג) ♦ אורז: באיג'ו אורז • סוג'ו • אוואמורי ♦ שעורה: ויסקי סקוטי • ויסקי אירי • ויסקי יפני  ♦ שיפון: ויסקי שיפון ♦ דגנים שונים: ג'ין • שוכו • וודקה • ויסקי • ויסקי קנדי |  |
| אניס | אבסינת • ערק • אוזו • ראקי • פאסטיס • סמבוקה • מאחיה • ריכרד |  |
| שונות | דבש: קרופניק • בארנייגר • דרמבוי • גלייבה • אייריש מיסט • תמד ♦ שמנת: אייריש קרים • שרידאנס ♦ ביצים: אדבוקט ♦ קנה סוכר/דבשה: רום • קשאסה • אגוארדיינטה • פאלרנאם • גוארמו • סקו הרריירנו ♦ אגבה: טקילה • מסקל  ♦  עשבים שונים: ביטרס • יגרמייסטר • שארטרז |  |
השרפות בהוואי (2023)

| --- | --- |

 תאריך התרחשות:  אוגוסט 2022 
 הרוגים:  111 
 פצועים:  68 
 נעדרים:  31 
 קואורדינטות:  20°52′57″N 156°40′54″W﻿ / ﻿20.8824°N 156.6816°W﻿ / 20.8824; -156.6816
 he
 
בתחילת אוגוסט 2023 פרצה סדרת שרפות במדינת הוואי שבארצות הברית, בעיקר באי מאווי. השרפות, שהואצו על ידי הרוח, גרמו לפינויים המוניים של תושבים ולנזק נרחב, וכן למותם של לפחות 111 בני אדם בעיירה להיינה (Lāhainā). לפחות 6 אנשים נעדרים. התפשטות השרפות יוחסה לתנאי יובש ולחץ אוויר מצפון להוואי וכן להוריקן דורה מדרום.
ב-8 באוגוסט נחתמה הצהרת חירום, המאשרת מספר פעולות, לרבות הפעלת המשמר הלאומי של הוואי, פעולות של מנהל הסוכנות למצבי חירום בהוואי ומנהל החירום, והוצאה של כספי ציבור של המדינה לשם הקלה על התנאים שנוצרו בעקבות השרפות. עד 9 באוגוסט, ממשלת הוואי פרסמה התראת מצב חירום לכל המדינה. ב-10 באוגוסט, נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן פרסם הצהרת אסון פדרלי.
נכון ל-12 באוגוסט, מספר הנספים בשרפות של להיינה הפך את האסון לקטלני ביותר בארצות הברית מאז השרפה בקלוקט שבצפון מינסוטה ב-1918 (בה נספו כ-450 איש), קטלני יותר משרפת המחנה שאירעה בשנת 2018, בה נספו 85 בני אדם. בשרפה בלהיינה לבדה, להערכת מרכז האסונות של האוקיינוס השקט (PDC) והסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום (FEMA), למעלה מ-2,200 מבנים נהרסו, ברובם מגורים בטבע, כולל ציוני דרך היסטוריים רבים בלהיינה. הנזק שנגרם מהשרפה נאמד בכמעט 6 מיליארד דולר.
רקע > סכנת שרפות

השטח שנשרף בשרפות יער בהוואי גדל בעשורים האחרונים כמעט פי ארבעה. מומחים האשימו את העלייה בהתפשטות הצמחייה שאינה מקומית ובמזג אוויר חם ויבש יותר, עקב שינויי אקלים. ימים לפני השרפה, עשרים אחוז ממחוז מאווי חוו בצורת מתונה (רמה 1 מתוך 4), ושישה עשר אחוז מהמחוז היו בתנאי בצורת קשים (רמה 2 מתוך 4). ירידה בכמות הגשמים התואמת את ההשפעות החזויות של שינויי האקלים נרשמה גם באיי הוואי, על פי הערכת האקלים הלאומית של ארצות הברית.
בתוכנית להפחתת סיכונים של מחוז מאווי לשנת 2020, המחוז זיהה את להיינה, הקהילה שנפגעה יותר מכל בשרפות אוגוסט, כנמצאת באזור סיכון גבוה לשרפות.
בתחזית העונתית החודשית ב-1 באוגוסט 2023, מרכז האש הבין-משרדי הלאומי (NIFC) חזה פוטנציאל "מעל הנורמלי" לשרפות יער משמעותיות עבור הוואי באוגוסט, בעיקר רוחות יורדות (leeward) באיים. המרכז ציין גידול צמחייה בשפע בשל העונה הגשומה הקודמת וכן את הבצורת המתרחבת, והזכיר כי "ציקלונים טרופיים יכולים להביא גם לתנאי רוח ויובש בהתאם לאופן בו הם מתקרבים לשרשרת האיים ויכולים להחמיר את פוטנציאל הגידול באש".
פגיעותם של האיים לשרפות קטלניות הוערכה בחסר בהערכות ארוכות טווח. שנה לפני כן, דו"ח תוכנית ניהול החירום המקיף של הוואי פירט את סיכוני השרפות כאחד האיומים הנמוכים ביותר עבור המדינה. הערכה ב-2021 הכירה בהתגברות השרפות במדינה, אך טענה שהכספים "בלתי מספקים" וביקרה קשות את האסטרטגיות של מכבי האש של מחוז מאווי בטענה כי לא נאמר "שום דבר על מה שניתן וצריך לעשות כדי למנוע שרפות".
רקע > גורמי מזג אוויר

בתחילת אוגוסט 2023 נותרה מערכת לחץ גבוה מצפון לאיי הוואי, ויצרה תנאים חמים ושטופי שמש. במקביל, הוריקן דורה החל להתעצם לדרגה 4 ויצר הפרש לחצים גדול בין אזור הלחץ הגבוה לציקלון הלחץ הנמוך. הפרש לחצים זה סייע לרוחות משמעותיות שנעו עוד קודם לדרום מערב, ויצר רוחות שיפוע חזקות מעל האיים. תופעה דומה התרחשה בשנת 2017 בפורטוגל בהוריקן אופליה. עדיין לא ברור כיצד השפיע הוריקן דורה על השרפות עצמן, אבל מומחי אקלים רבים סבורים שלדורה היה תפקיד בכך. מטאורולוגים ציינו כי מרכז הסופה נותר במרחק של יותר מ-700 מיילים מהאיים וכי הוא נותר מובנה יחסית עם זאת, הוא גם נשאר "עוצמתי להפליא במשך זמן רב", ורשם יותר שעות כהוריקן בקטגוריה 4 מכל סערה אחרת באוקיינוס השקט במשך למעלה מ-50 השנה האחרונות.
ציר זמן

בשעה 5:00 בבוקר ב-7 באוגוסט, משרד שירות מזג האוויר הלאומי בהונולולו פרסם אזהרת דגל אדום עבור החלקים בכל האיים בהם הייתה רוח יורדת (leeward) עד הבוקר של 9 באוגוסט, והדגיש כי "חומרי בעירה יבשים מאוד בשילוב עם רוחות מזרחיות סוערות ולחות נמוכה יפיקו תנאי מזג אוויר קריטיים של שרפה עד יום שלישי בלילה". דווחו רוחות מזרחיות של 30–45 מייל לשעה (48–72 קמ"ש) עם משבים של מעל 60 מייל לשעה (97 קמ"ש). במחוז מאווי, גורמים רשמיים דיווחו על משבים של עד 80 מייל לשעה (130 קמ"ש) באזור העלי של מאווי (Upcountry Maui).
ב-8 באוגוסט 2023, רוחות עזות הפילו עמודי חשמל רבים. עד השעה 16:55 כ-30 עמודים הופלו לפי הדיווחים במאווי, וכתוצאה מכך אירעו "לפחות 15 הפסקות חשמל נפרדות המשפיעות על יותר מ-12,400 לקוחות". עד אז, לא היה חשמל בחלקים מסוימים של מערב מאווי מאז 4:50 לפנות בוקר.
ציר זמן > מאווי > קולה

השרפה הראשונה באירוע דווחה בשעה 12:22 בבוקר ב-8 באוגוסט ליד כביש אולינדה ביישוב קולה (Kula), באזור העלי של מאווי (Upcountry Maui). החל מהשעה 15:20 הוכרז על פינוי תושבים סמוכים. עד 9 באוגוסט, נשרפו כאלף אקרים (400 הקטארים). כ-544 מבנים נחשפו לשרפה, מתוכם 96% שימשו למגורים, ו-16 נשרפו.
ציר זמן > מאווי > להיינה

השרפה המשמעותית ביותר באירוע החלה מסיבות לא ידועות בשעות הבוקר המוקדמות של 8 באוגוסט, סמוך לעיירה להיינה (Lāhainā) במערב מאווי. שרפת יער על שטח כ-3 אקרים (כ-1.2 הקטאר) ליד כביש להיינלונה (Lahainaluna) דווחה בשעה 6:37 בבוקר ב-8 באוגוסט, פינויים החלו לאחר דקות באזור בית הספר הביניים להיינה בצד הצפון מזרחי של העיר. מחוז מאווי דיווח כי השרפה כבתה עד תשע בבוקר. עם זאת, בערך בשעה 3:30 אחר הצהריים נודע כי השרפה התלקחה שוב ואילצה את סגירתו של מעקף להיינה / כביש 3000, וכן פינוי. תושבים בצד המערבי של העיר קיבלו הנחיות למצוא מקלט בסביבת מגוריהם.
השרפה גדלה במהירות. משבי רוח גרמו להתפשטות הלהבות באזור הצפון-מזרחי של היישוב. האש נעה לדרום-מערב ולמטה לעבר חוף האוקיינוס השקט ושכונת קאהומה (Kahoma). בסביבות השעה 16:46 השרפה חצתה את הכביש המהיר הונואפיילאני (כביש הוואי 30), נכנסה לחלקה העיקרי של להיינה, ואילצה את התושבים להתפנות בעצמם, ללא הודעה מוקדמת או בהודעה זמן קצר מראש. עד 17:45 השרפה הגיעה לקו החוף. אז נודע למשמר החופים של ארצות הברית לראשונה על אנשים שקפצו לאוקיינוס בלהיינה כדי להימלט מהאש.
גורמים רשמיים אמרו כי סירנות אזרחיות לא הופעלו במהלך השרפה הגם שלמדינה יש מערכת ההתרעה החיצונית המשולבת הגדולה בעולם, עם למעלה מ-80 סירנות במאווי בלבד המיועדות לשימוש באסונות טבע. כמה תושבים אמרו לעיתונאים שלא קיבלו אזהרה ולא ידעו מה קורה עד שנתקלו בעשן או בלהבות. לא היה זרם חשמל או תקשורת בלהיינה במשך רוב היום.
נכון ל-12 באוגוסט, אושר מותם של 93 בני אדם בלהיינה ובסביבתה. רק 3% מהאזור היה נתון לחיפושים. מספר ההרוגים צפוי לעלות כאשר מומחי חיפוש והצלה של FEMA יערכו חיפוש בבניינים שרופים. קורבנות מעטים זוהו. מניין ההרוגים עמד על 67 ב-11 באוגוסט, אך מספר זה שיקף רק את מספר הקורבנות שנמצאו מחוץ לבניינים, מכיוון שהרשויות המקומיות חיכו לצוות המיוחד של FEMA. לדברי גורמים פדרליים, רבים מהקורבנות שנמצאו בחוץ "מתו ברכבם". השרפה שרפה 2,170 אקר (880 הקטאר) של אדמה. הרשויות PDC (מרכז האסונות האוקיאני) ו-FEMA העריכו כי 2,207 בניינים נהרסו, ואמדו את הנזק ב-5.52 מיליארד דולר נכון ל-11 באוגוסט 2023. למחרת הודיע המושל ג'וש גרין שהנזק קרוב ל-6 דולר מיליארד. מבנים היסטוריים רבים נהרסו, כולל כנסיית וואיולה (Waiola Church) ופונדק החלוצים (Pioneer Inn). 86% מהמבנים השרופים בלהיינה היו מבני מגורים.
ציר זמן > מאווי > קיהיי

שרפה גדולה בקיהיי (Kīhei) הובילה לפינוי של תושבים.
ציר זמן > מאווי > שרפות אחרות

שרפה ב-4 באוגוסט ליד נמל התעופה קהולוי (Kahului) שרפה כמעט 30 דונם והשביתה זמנית את שדה התעופה. שרפות נוספות במאווי ב-9 באוגוסט גרמו לעיכוב טיסות.
שרפה ב-11 באוגוסט הובילה לפינוי קאנאפאלי (Kāʻanapali) במערב מאווי לפני שנבלמה.
ציר זמן > האי הוואי

במחוז הוואי, שכונות במחוזות צפון ודרום קוהלה (Kohala) פונו עקב שרפות יער וחורש שהתפשטו במהירות. ב-9 באוגוסט פרצו שרפות נוספות ליד נ'אלהו (Nā'ālehu) ופאהלה (Pāhala) על השרפות הללו הושגה שליטה במהירות. ראש עיריית מחוז הוואי, מיץ' רוט, אמר כי לא היו דיווחים על פציעות או בתים הרוסים באי הגדול.
ציר זמן > אואהו

שרפות יער מרובות בערו באי אואהו בשבוע הראשון של אוגוסט, מתחו את משאבי מכבי האש, וכובו עד 4 באוגוסט. הצד הדרומי והמערבי של האי נותרו יבשים באופן חריג ובבצורת.
השפעות

מושל מדינת הוואי, ג'וש גרין, התייחס לשרפות השדה כ"אסון הטבע הגרוע ביותר" בהיסטוריה של הוואי. זוהי השרפה הקטלנית ביותר בארצות הברית מאז השרפה בקלוקט ב-1918, שבה נהרגו 453 בני אדם.
ב-11 באוגוסט פורסמו התראות על מים לא בטוחים כבר בשעה 15:00 המזהירות את תושבי להיינה וקולה עילית, עם הנחיות לא לשתות או להשתמש במי ברז לפעילויות יומיומיות, גם לאחר הרתחה, וכל התושבים התבקשו להגביל את השימוש במים. בעקבות פריסה מוקדמת, ב-9 באוגוסט, הוצבו מכליות מי שתייה נוספות במקומות ברחבי האי.
השפעות > נפגעים

נכון ל-12 באוגוסט 2023, היו 93 מקרי מוות מאומתים, ולפחות 1,000 אנשים שמיקומם אינו ידוע עקב השרפה. מניין ההרוגים במערב מאווי הפך את האירוע לשרפה ולאסון הטבע הקטלני ביותר שתועדו בהוואי מאז הקמת המדינה. בפברואר 2024 מספר הנספים עמד על 101 ונותרו שני נעדרים.
השפעות > נזק

השרפה המרכזית במאווי שרפה חלק גדול מלהיינה, שבה יותר מ-2,200 מבנים נפגעו או נהרסו, כולל חלק גדול מהמחוז ההיסטורי של מרכז העיר שבמרכזו רחוב פרונט. 96% מהמבנים השרופים שימשו למגורים. הרובע ההיסטורי של להיינה, שהוגדר נקודת ציון היסטורית לאומית בשנת 1962 והיה בירת ממלכת הוואי במשך 35 שנים, סבל מנזק רב. בין המבנים שנהרסו היו כנסיית וואיולה ובקתת החלוצים. עץ הבניאן של לאהאינה, עץ הבניאן הגדול ביותר בארצות הברית, נחרך ברובו, אם כי נותר עומד. סרטון שצולם ב-11 באוגוסט הראה מקומיים משקים את העץ כדי לסייע להחלמתו. עלווה ירוקה נכחה והשורשים, הגזעים והענפים של העץ לא נפגעו ברובם.
תמרה פלטין, המייצגת את להאינה במועצת מחוז מאווי, דיווחה על נקודות ציון היסטוריות שנהרסו או ניזוקו קשות ברובע ההיסטורי של להאינה.
כנסיית וואיולה, שחגגה 200 שנה להיווסדה במאי 2023, איבדה את בית התפילה הראשי, המשני והאולם החברתי. בית הקברות של כנסיית וואיולה הוא מקום הקבורה של בני משפחת המלוכה של הוואי, כולל המלכה קאופולאני (Keōpūolani), שייסדה את הכנסייה ב-1823.
נפגעו הכנסייה הקתולית מריה לנקילה בלהיינה, שנחנכה ב-1858. בניין הכנסייה הראשי והצריח לא נהרסו ושרדו את השרפה ברובם שלמים, אם כי ייתכן שהגג והפנים ספגו נזק.
נפגע מקדש בודהיסטי בצפון להיינה (Lāhainā Jodo Mission), שהוקם בשנת 1912 ועמד במיקומו הנוכחי מאז 1932.
פונדק החלוצים, The Pioneer Inn, מלון המהווה ציון דרך בעיירה, שנבנה על ידי ג'ורג' אלן פרילנד בשנת 1901.
מרכז תרבות מקומי ששיכן בעבר בית תמחוי לעובדי מטעים שובתים במהלך שביתת איגוד החוף והמחסנים הבינלאומי (ILWU) נגד מפעל פיוניר.
בית המשפט הישן של להיינה, שפעל משנת 1860 כבית מכס לאוניות מסחר וצייד לווייתנים. גג הבניין נהרס כליל. בית המשפט הישן של להיינה ניצב בפארק בית המשפט להיינה בניאן שניזוק.
מוזיאון מורשת להאינה והאוסף שלו, ששכנו בתוך בניין בית המשפט הישן, נהרסו אף הם. האוסף כלל פריטים שהתפרשו על פני ההיסטוריה של להיינה, כולל חפצים מתקופת הוואי העתיקה של האזור וממלכת הוואי, תקופת המטעים ותקופת ציד הלווייתנים של העיר. עותקים של מסמכי המוזיאון עברו דיגיטציה ואוחסנו באינטרנט לפני השרפה.
מוזיאון הבית של בולדווין, אשר נבנה בשנים 1834 ו-1835 כביתם של המיסיונרים האמריקאים דווייט בולדווין ושרלוט פאולר בולדווין, נשרף עד היסוד. בית בולדווין היה הבית העתיק ביותר באי מאווי. פריטים היסטוריים שאבדו בשרפה בבית כללו את המכשירים הרפואיים של בולדווין שבהם השתמש כדי לחסן חלק גדול מאוכלוסיית מאווי נגד אבעבועות שחורות בשנות ה-1800, אוספי צדפים, ורהיטי המשפחה וכיסאות הנדנדה מהחוף המזרחי.
אולם Wo Hing Society, שנבנה בתחילת שנות ה-19 של המאה ה-20 כדי לשרת את האוכלוסייה הסינית הגדלה בלהיינה. הוא שוחזר והפך למוזיאון וו הינג בשנות ה-80.
השרפה הרסה מגדלי סלולר, מה שגרם להפסקות שירות ושירותי טלפון חירום 9-1-1.
השרפה שבערה ליד היישוב קולא הרסה לפחות שני בתים.
המרכז האזרחי של להיינה, המקום לטורניר של מאווי, אירוע בולט בכדורסל לגברים לפני העונה הסדירה, ניצל מנזק משמעותי, למרות שהיה צריך לפנותו לאחר ששימש מוקדם יותר כמרכז פינוי. הטורניר 2023, המתוכנן לנובמבר, עשוי לעבור ליבשת, לארצות הברית גופא.
השפעות > פינויים

השרפות גרמו לפינוי המוני של אלפי תושבים ומבקרים מלהיינה, קאאנאפאלי, קיהיי וקולה. משמר החופים האמריקני אישר שחולצו 17 אנשים שקפצו לים בלהיינה כדי להימלט מהשרפות. נכון ל-12 באוגוסט, יותר מ-1,400 אנשים במאווי נשארו בבתי מקלט. ראשת עיריית סן פרנסיסקו הנופשת, לונדון בריד, הייתה בין אלה שפונו ממאווי.
לפי הערכות, 11,000 אנשים טסו ממאווי דרך נמל התעופה קאהולוי ב-9 באוגוסט 2023. נכון ל-12 באוגוסט, כ-40,000 איש עזבו את מאווי.
אמריקן, סאות'ווסט, הוויאן ואלסקה איירליינס הוסיפו טיסות לנמל התעופה קאהולוי עד 10 באוגוסט כדי לסייע בפינוי מהאי, ואמריקן החליפה מטוס איירבוס A321 בבואינג 777 רחב גוף כדי להגדיל את הקיבולת. ארבע חברות התעופה ויתרו על קנסות על ביטול תעריפים ועל דמי הפרשי נסיעה לנוסעים שנפגעו, והוואי ודרום מערב הציעו טיסות זמניות של 19 דולר בין מדינות עד 11 באוגוסט
פקידי מדינת הוואי יצרו תוכניות לשכן מבקרים יחד עם אלפי תושבי מאווי שנעקרו במרכז הכנסים של הוואי בהונולולו ויותר מ-100 שהו שם ב-10 באוגוסט.
לאחר שהשרפה שטפה את להיינה ב-8 באוגוסט, מחוז מאווי חסם את הגישה לכל מערב מאווי במחסומים על כביש 30/340 (הכביש המהיר הונואפיאלאני, הכביש המהיר היחיד באזור ומחוצה לו). במהלך שלושת הימים הבאים יצר המצור מצב נואש עבור תושבי יישובים שעדיין נותרו שלמים, שחסרו להם תרופות, מזון ודלק. תושבים ותיירים אחרים מצאו עצמם מחוץ למצור וביקשו להחזיר את חפציהם שנותרו בשטח הנצור. ב-11 באוגוסט 2023, המחוז פתח מחדש את המחסום בכביש 30 במעליאה (Māʻalaea) כדי לסייע. תוך חמש שעות, המחסום נסגר שוב, בגלל ניסיונות להיכנס לחלק הסגור של להיינה.
בין המפונים גם מספר משפחות ישראליות המתגוררות באי שביתם נשרף כליל.
תגובות

סגנית מושל הוואי סילביה לוק, ששימשה כמושל בפועל בהיעדרו של המושל ג'וש גרין בזמן שנסע מחוץ להוואי, הוציאה כרוז חירום והפעילה את המשמר הלאומי של הוואי. המשמר הלאומי של הוואי, יחד עם דיוויזיית הרגלים ה-25 מצריף שופילד באואהו, נפרסו במאווי והאי הוואי כדי לסייע בדיכוי האש, בפעולות חיפוש והצלה ובבקרת תנועה. שני מסוקי UH-60 בלאק הוק ומסוק CH-47 צ'ינוק נפרסו כדי לתמוך במאמצי כיבוי האש.
החל מ-9 באוגוסט 2023, רשות התיירות של הוואי ביקשה מכל המבקרים במאווי בנסיעות לא הכרחיות לעזוב את האי ומנעה בתוקף כל נסיעה לא חיונית לאי.
נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הורה לגייס את "כל הנכסים הפדרליים הזמינים" כדי לסייע בתגובה לשרפות. הוא ציין כי הצי השלישי ומשמר החופים תומכים ב"מאמצי תגובה והצלה". חיל הנחתים של ארצות הברית סיפק מסוקי בלאק הוק כדי לסייע בכיבוי שרפות במחוז הוואי, ומחלקת התחבורה של ארצות הברית פעלה בשיתוף עם חברות תעופה מסחריות כדי לסייע בפינוי תיירים ממאווי. כדי לסייע במבצע החיפוש וההצלה המתמשך של משמר החופים, חיל הים שלח את טייסת התקיפה הימית של מסוקים שלוש שבע (HSM-37) ושני מסוקי MH-60R Seahawk, כאשר פיקוד הודו-פסיפיק של ארצות הברית עומד מוכן לספק סיוע לפי הצורך.
הנשיא ביידן אישר את בקשתה של מדינת הוואי להכרזת אסון ב-10 באוגוסט, תוך מימון פדרלי למאמצי התאוששות באזורים שהושפעו. ב-10 באוגוסט, FEMA יזמה פריסה של אנשי כוח משימה עירוניים לחיפוש והצלה מרחבי ארצות הברית למאווי. כוח משימה 1 של מדינת וושינגטון שלח 45 מומחים עם צוות K-9 בן 5 חברים. כל חבר בצוות K-9 עובד עם כלב שותף לזיהוי שרידי אדם בעל אישור FEMA. אותו כוח משימה נפרס בעבר במאווי ב-2018 כדי לסייע בהשלכות הוריקן ליין. ב-10 באוגוסט, כוח משימה 1 של נבאדה התבקש תחילה לשלוח מטפל וכלב אחד, שעזבו באותו יום. הבקשה תוקנה לארבעה מומחים נוספים, ואז נוסף צוות משימה מלא בן 45 חברים, שכולם טסו ב-11 באוגוסט. קליפורניה שלחה 11 חברי כוחות משימה של חיפוש והצלה עירוניים מסקרמנטו, ריברסייד ואוקלנד, ושישה עובדים ממשרד שירותי החירום של מושל קליפורניה.
הגישה למערב מאווי דרך הכביש המהיר הונואפי'ילאני, שנסגרה כדי לתעדף שירותי חירום וכן תושבים עם הוכחת תושבות ומבקרים עם הוכחת הזמנות במלון, חודשה החל מהשעה 12:00 ב-11 באוגוסט עם זאת, בשעה 16:00 הגישה שוב הוגבלה עקב דיווחים על אנשים שניגשים לאזורים מוגבלים למרות המצב המסוכן. הגישה נפתחה מחדש למחרת דרך ואייהי (Waiheʻe) מצפון בלבד.
מבדוק (ים)

מבדוק עבור כלי שיט בסנט מארטן באיים הקריביים.
מבדוק יבש עם מילוי חלקי של מספנת Valmet Vuosaari לשעבר ב- Vuosaari, הלסינקי, פינלנד.
מבדוק ( בהולנדית: dok באנגלית: Dock) ימי, הוא שטח המים בין קבוצה של מבנים, המשמשים לטיפול בסירות או ספינות. "מבדוק" עשוי להתייחס גם למספנה, שבה עוסקים, בבנייה או תיקון של ספינות.
היסטוריה

המבדוקים המוקדמים ביותר הידועים, היו אלה שהתגלו בוואדי אל-ג'ארף (אנ'), מעגן מצרי קדום, של פרעה ח'ופו, המתוארך לסביבות שנת 2500 לפנה"ס הממוקם על חוף ים סוף.  ארכאולוגים גילו גם עוגנים וצנצנות אחסון בקרבת האתר.
המבדוק הימי שבלותאל בהודו מתוארך לשנת 2400 לפנה"ס   היה ממוקם הרחק מהזרם הראשי של הנהר סברמטי כדי למנוע שקיעת סחף במבדוק. אוקיינוגרפים מודרניים הבחינו כי ההראפנים, בני תרבות עמק האינדוס הקדומים היו בעלי ידע רב אודות גאות ושפל על מנת לבנות מבדוק שכזה, במסלול המשתנה ללא הרף של הנהר סברמטי, כמו גם הידרוגרפיה והנדסה ימית. זהו המבדוק הימי המוקדם ביותר המוכר כשהוא מצויד באמצעי עגינה לשירות ספינות.
משערים כי מהנדסי לותאל חקרו את תנועות הגאות והשפל והשפעותיהן על מבנים הבנויים מלבנים, שכן הקירות שלהם בנויים מלבנים שרופות בכבשן. הידע הזה גם אפשר להם לבחור את מיקומו של מבדוק לוטאל מלכתחילה, שכן למפרץ חמבהט (אנ') יש את משרעת גאות ושפל גבוהה ביותר וניתן היה לפתוח ולסגור סכר כדי שספינות תכנסנה למבדוק בשעת הגאות ובשעת השפל הסכר הסגור כלא את המים בבריכת המבדוק הימי כמעין מעגן בו ממשיכות הספינות לצוף, גם בשעת השפל. אם היה צורך לטפל בתחתית הספינות ניתן היה להפוך את המבדוק הימי למבדוק יבש. במקרה זה לאחר שהספינה נכנסה למבדוק בשעת הגאות, ניתן היה בשעת השפל להזרים את המים לים ובכך יבשו את אזור העבודה שבו הנמצאת הספינה. בתום ייצוב הספינה במבדוק היבש נעלו את סכר המבדוק כדי שמי הים לא יחזרו למבדוק בשעת הגאות. מהנדסים בנו מבנה טרפז, עם זרועות כדי לתמוך בכלי השייט במבדוק היבש לאחר ירידה המים ממנו.
בבריטניה, מבדוק הוא אזור סכור של מים המשמש להעמסה, פריקה, בנייה או תיקון ספינות.
סוגי מבדוקים

ישנם סוגים ספציפיים של מבדוקים שבהם מפלס המים נשלט:
מבדוק רטוב או מבדוק צף הוא גרסה שבה גובה המים מבוקרים על ידי שערי המבדוק או על ידי סכרים ובכך מאפשרים לספינות להישאר צפות בשעת השפל. במיוחד במקומות בהם מתקיים משרעת טווחי גאות ושפל גדולים. מפלס המים במבדוק הימי נשמר למרות העלייה והירידה של הגאות והשפל. מבדוק ימי מסוג זה מקל על העברת המטענים. המבדוק הרטוב הראשון בעולם עם שערי נעילה לשמירה על מפלס מים קבוע ללא קשר לתנאי הגאות והשפל היה המבדוק הגדול של האולנד (אנ') על נהר התמזה, שנבנה ב-1703. המבדוק היווה רק מעגן, ללא מתקני פריקה והעמסה. המבדוק הרטוב המסחרי הראשון בעולם, עם רציפים ומחסני פריקה, היה המעגן הישן בליברפול, שנבנה ב-1715 שיכל להכיל עד 100 ספינות. המעגן הישן עם הסכרים שלו, צמצם את ההמתנה של הספינות ואפשר סבבים מהירים, ומשופרים של טעינה ופריקה וכמו כן תפוקת נמל משופרת.
מבדוק יבש הוא גרסה נוספת, גם עם שערים, שבו ניתן לרוקן את המים מהמבדוק כדי לאפשר חקירה ותחזוקה של החלקים התת-מימיים של הספינות. המבדוק היבש הגדול בעולם נמצא בבלפסט שבצפון אירלנד. המבדוק היבש העתיק בעולם נמצא בבסיס הצבאי הימי בפורטסמות' שבאנגליה, ובו נמצאת הספינה אה"מ ויקטורי.
מבדוק יבש צף (לעיתים השימוש רק בשם מבדוק צף ) הוא מבנה או ספינה המסוגלים לשקוע מתחת למים עד מתחת לשוקע הספינות המיועדות לטיפול, להתרומם ולהרים אליהם ספינות מתוך המים כדי לאפשר עגינה יבשה עליהם. כדי לעגון ספינה במבדוק, ממלאים את מכלי ההצפה של המבדוק הצף במים כך שהמבדוק כולו טובל עמוק עד שרצפת המבדוק מגיעה לעומק שמתחת לשוקע הספינה המיועדת לכניסה למבדוק. לאחר מכן, הספינה המיועדת לטיפול נמשכת למבדוק באמצעות כננות או גוררות, ממוקמת במקום הרצוי ונעגנת למבדוק. לאחר מכן שואבים את המים ממכלי ההצפה והמבדוק צף ועולה עד שהספינה המיועדת לטיפול נחשפת מעל קו המים. השימוש במבדוקים יבשים נעשה במיוחד במקומות בהם אין מתקנים יבשתיים זמינים לטיפול בכלי השיט. מבדוקים צפים היו בשימוש רב במהלך מלחמת העולם השנייה וספקו שרותי תיקון במקומות נידחים. ניתן היה אף לצרף מספר מבדוקים שכאלו כדי להכיל ספינות ארוכות במיוחד.
מספנה מורכבת ממבדוק יבש אחד או יותר.
המושג Dock באנגלית אמריקאית מתורגם בשונה מאשר באנגלית בריטית כפי שמתואר בערך זה. באנגלית אמריקאית השמות הנרדפים למילה Dock הן pier או wharf שמשמעותן רציף נמל או רציף צף במעגן סירות.
ראו גם

מבדוק
תא שיט
תעלת פנמה
לקריאה נוספת

Heinrich Schoof: The floating dock. Its development from the beginnings to the present . Oceanum Verlag, Wiefelstede 2019, ISBN 978-3-86927-429-4 .
הערות שוליים

↑  4,500-year-old harbor structures and papyrus texts unearthed in Egypt, NBC News (באנגלית)
↑  Marouard, Gregory; Tallet, Pierre (2012). "Wadi al-Jarf - An early pharaonic harbour on the Red Sea coast". Egyptian Archaeology. 40: 40–43. נבדק ב-18 באפריל 2013. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Tallet, Pierre (2012). "Ayn Sukhna and Wadi el-Jarf: Two newly discovered pharaonic harbours on the Suez Gulf" (PDF). British Museum Studies in Ancient Egypt and Sudan. 18: 147–68. ISSN 2049-5021. נבדק ב-21 באפריל 2013. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Codebò, Mario (2013). "ARCHAEOASTRONOMICAL SURVEYS IN LOTHAL (INDIA)". www.archaeoastronomy.it. נבדק ב-2020-05-10.
↑  Frenez, D. (2014). Lothal re-visitation Project, a fine thread connecting Intis to contemporary Raveena (Via Oman). UK: BAR. pp. 263–267. ISBN 9781407313269.
1 2 3  Rao, S. R. (1985). Lothal, a Harappan Port Town (1955–62). New Delhi: Archaeological Survey of India. pages 27–28
1 2 3  Rao, S. R. (1985). Lothal, a Harappan Port Town (1955–62). New Delhi: Archaeological Survey of India. pages 28-29
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557795205171  BNE: XX525589  GND: 4255968-6  LCCN: sh85038703  NARA: 10636946  NDL: 00561649 
מבדוק יבש קטן בגלוסטר, אנגליה
המבדוק הגדול של האולנד שעל נהר התמזה איור משנת 1877