stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היסטוריה של האינטרנט
איחוד הרשתות ליצירת האינטרנט > מעבר מ-ARPANET למספר רשתות פדרליות בכיסוי רחב: MILNET,NSI וכן NSFNet

לאחר ש ARPANET הוקמה ועבדה מספר שנים, החלה ARPA לחפש סוכנות אחרת שתיקח אחריות על הרשת. התפקיד המרכזי של ARPA היה מימון מחקר ופיתוח פורצי דרך ולא ניהול אתר תקשורת. לבסוף, ביולי 1975, עברה הרשת לרשותה של סוכנות התקשוב האמריקאית שהייתה חלק ממחלקת ההגנה של ארצות הברית. בשנת 1983, הוחלט להפריד את החלק הצבאי של רשת ARPANET לרשת אוטונומית שכונתה MILNET. ה-MILNET הפך מאוחר יותר לרשת צבאית לא מסווגת בשם NIPRNET. בנוסף הייתה רשת בסיווג סודי בשם SIPRNET ורשת בעלת סיווג סודי ביותר ומעלה בשם JWICS.
ל-NIPRNET קיימים gateways מבוקרים לרשת האינטרנט הציבורית.
הרשתות שהתבססו על ARPANET מומנו על ידי הממשלה ולכן היו מוגבלות לשימושים לא מסחריים כגון מחקר. שימוש מסחרי היה אסור באופן גורף. הדבר גרם לכך שהרשתות חוברו בתחילה רק לאתרים צבאיים ומוסדות אקדמיים. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 חוברו עוד מוסדות חינוכיים ואף חברות מסחריות כמו HP.
גם NASA ,NSF וכן אגף האנרגיה של ארצות הברית נהיו מעורבים במחקר האינטרנט והחלו לפתח יורש ל-ARPANET. באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 פיתחו האגפים הללו את הרשתות בעלות כיסוי נרחב הראשונות שהיו מבוססות TCP/IP. סוכנות החלל NASA פיתחה את רשת המדע של NASA, ה-NSF פיתח את CSNET ואגף האנרגיה קידם את רשת ה-ESNet.
שימוש באינטרנט והשלכות תרבותיות > דואר אלקטרוני ו-Usenet

דואר אלקטרוני היה קיים עוד לפני האינטרנט ושימש כאמצעי חשוב ביצירתו. הדואר האלקטרוני נוצר ב-1965 כאמצעי למשתמשים רבים במחשב מרכזי לתקשר ביניהם. ייתכן שבין המערכות הראשונות שהיה להן דואר אלקטרוני היו Q32 של חברת SDC וכן CTSS של MIT.
רשת ה-ARPANET תרמה רבות להתפתחות הדואר האלקטרוני. ישנו דוח אחד שמדבר על העברות דואר ניסיוניות בין מערכות קצת לאחר שARPANET הוקמה. בשנת 1971 יצר ריי טומלינסון את מה שיהיה לימים פורמט הכתובת התקני של הדואר האלקטרוני תוך שימוש בסימן הכרוכית @ על מנת להפריד בין שמות משתמשים ושמות שרתים.
מספר פרוטוקולים פותחו על מנת לאפשר שליחת דואר בין קבוצות של מחשבים משותפי זמן על מערכות שונות כגון UUCP ומערכת VNET של IBM. כך ניתן היה להעביר דואר בין מספר רשתות ביניהן ARPANET, BITNET וכן NSFNet. בנוסף ניתן היה להעביר דואר לשרתים שחוברו ישירות לאתרים אחרים באמצעות UUCP.
UUCP אפשר פרסום קובצי טקסט שיכלו להיקרא על ידי רבים אחרים. תוכנת החדשות שפותחה על ידי סטיב דניאל וטום טרסקוט בשנת 1979 שימשה להפצת חדשות והודעות בסגנון לוח מודעות. התוכנה התפתחה במהירות לכיוון קבוצות דיון בנושאים מגוונים.
שימוש באינטרנט והשלכות תרבותיות > מנועי חיפוש

אפילו לפני ה-WWW, היו מנועי חיפוש שניסו לארגן את האינטרנט. הראשון היה ארצ'י (מנוע חיפוש) מאוניברסיטת מקגיל ב-1990, שלאחריו הגיעו ב-1991 WAIS וגופר.
כל שלוש המערכות הללו קדמו להמצאת ה-WWW אבל כולן המשיכו לאנדקס את הרשת וכן את האינטרנט במשך מספר שנים אחרי שהרשת הופיעה.
ככל שהרשת התרחבה, מנועי חיפוש וכן מדריכי אתרים נוצרו כדי לעקוב אחר עמודים ברשת ולאפשר לאנשים למצוא דברים. מנוע החיפוש מבוסס הטקסט הראשון היה WebCrawler בשנת 1994. לפניו, ניתן היה לחפש רק את הכותרים של עמודים ברשת. מנוע חיפוש מוקדם נוסף היה Lycos שנוצר ב-1993 כפרויקט אוניברסיטאי ואף היה הראשון שהשיג הצלחה מסחרית. בשנות ה-90 המאוחרות של המאה ה-20 נעשו מנועי חיפוש ומדריכי אתרים מקובלים בקרב המשתמשים במיוחד אלה של Yahoo ושל Altavista.
עד אוגוסט 2001, נעשו מנועי חיפוש מקובלים יותר ממדריכי אתרים בעיקר בשל עלייתה של חברת גוגל אשר פיתחה גישות חדשות לשליפת מידע לפי רלוונטיות.
שימוש באינטרנט והשלכות תרבותיות > רשתות חברתיות

רשת חברתית מקוונת היא פלטפורמה לקבוצה של אנשים שמתקיים ביניהם קשר. כבר ב-ARPANET, ראשוני המתחברים אליה ראו אותה כאמצעי לשיתוף פעולה בין חוקרים. כתוצאה מהופעתה של רשת האינטרנט, לרשתות חברתיות יש תפקיד חדש ומתחזק, בעלת תכונות מיוחדות. יישומי אינטרנט מנצלים את קיומן של רשתות חברתיות ומעצימים את השפעתן. לרשתות החברתיות תרומה בתהליכים החשובים לפרט, כמו מציאת עבודה, בן זוג, שותף עסקי או איתור מומחיות נדירה ונחוצה.
היסטוריוגרפיה

חששות רבים הועלו בנוגע להיסטוריוגרפיה העוסקת בהתפתחות האינטרנט. בפרט הועלה החשש שקשה למצוא תיעוד לגבי התפתחות האינטרנט בשל מגוון סיבות שביניהן העדר תיעוד מרוכז של רוב ההתפתחויות המוקדמות אשר הובילו לבסוף לאינטרנט.
"תקופת ה-ARPANET מתועדת בצורה טובה יחסית משום שהחברה האחראית - BBN - הותירה תיעוד. בעת המעבר לתקופת ה-NSFNET איבד תהליך התיעוד מריכוזיותו. התיעוד קיים במחסנים ובארונות של אנשים.[...] רוב מה שנעשה נעשה בעל-פה ועל בסיס אמון. "
ראו גם

דואר אלקטרוני
רשת חברתית
מנוע חיפוש - איתור מידע באינטרנט
אינטרנט בישראל
טים ברנרס-לי
BBS
לקריאה נוספת

בוב במר, "היסטורית הרעיונות שהובילו לאינטרנט"
ניב ליליאן, פרופ' לן קליינרוק: האיש שמכיר את כל הרשת, באתר ynet, 4 במאי 2010
Clark, David D., "The Design Philosophy of the DARPA Internet Protocols", Computer Communications Review 18:4, August 1988, pp. 106–114
הערות שוליים

↑  Ruthfield, Scott, The Internet's History and Development From Wartime Tool to the Fish-Cam, Crossroads 2.1, September 1995.
↑  "An Internet Pioneer Ponders the Next Revolution" (mdy). An Internet Pioneer Ponders the Next Revolution. נבדק ב-25 בנובמבר 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Leonard Kleinrock's Personal History/Biography: the Birth of the Internet". 2005. נבדק ב-2009-05-28."The History of the Internet", Leonard Kleinrock's Home Page
↑  Hafner, Katie (1998). Where Wizards Stay Up Late: The Origins Of The Internet. Simon & Schuster. ISBN 0-68-483267-4.
↑  Ronda Hauben (2001). "From the ARPANET to the Internet". נבדק ב-2009-05-28.
↑  tsbedh. "History of X.25, CCITT Plenary Assemblies and Book Colors". Itu.int. נבדק ב-2009-06-05.
↑  Mark Ward,‏ Celebrating 40 years of the net,‏ באתר BBC News,‏ 29 באוקטובר 2009
↑  Barry M. Leiner, Vinton G. Cerf, David D. Clark, Robert E. Kahn, Leonard Kleinrock, Daniel C. Lynch, Jon Postel, Larry G. Roberts, Stephen Wolff (2003). "A Brief History of Internet". נבדק ב-2009-05-28.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  "Computer History Museum and Web History Center Celebrate 30th Anniversary of Internet Milestone". נבדק ב-22 בנובמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jon Postel, NCP/TCP Transiti
on Plan, RFC 801
↑  "The Risks Digest" (mdy). Great moments in e-mail history. נבדק ב-27 באפריל 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The History of Electronic Mail" (mdy). The History of Electronic Mail. נבדק ב-23 בדצמבר 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The First Network Email" (mdy). The First Network Email. נבדק ב-23 בדצמבר 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "An Internet Pioneer Ponders the Next Revolution" (mdy). Illuminating the net's Dark Ages. נבדק ב-26 בפברואר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
קטע צינור מרשת האינטרנט המקורית, בשנת 1969. מוצג בארכיון האינטרנט.
מפה של רשת הבדיקה מבוססת הTCP/IP בינואר 1982
האדונית והרוכל (סרט)

| --- | --- |
 מבוסס על:  הסיפור "האדונית והרוכל" מאת ש"י עגנון
 בימוי:  חיים גיל 
 שחקנים ראשיים:  לאורה ריבלין שלמה תרשיש 
 צילום:  יעקב ספורטה
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  1989 
 משך הקרנה:  53 דק' 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 
האדונית והרוכל הוא סרט טלוויזיה משנת 1989, המבוסס על סיפורו של ש"י עגנון הנושא את אותו השם. את הסרט ביים חיים גיל וכיכבו בו לאורה ריבלין ושלמה תרשיש.
עלילה

יוסף הוא רוכל יהודי המהלך ביער, במטרה למכור חפצים אותם הוא נושא על גבו. הוא מגיע לביתה של לני, אדונית נוצרייה שקונה ממנו סכין ציידים, אך מסרבת לתת לו מחסה ומגרשת אותו. כשסערה פורצת והוא מוצא עצמו בלב יער הוא חוזר לבית האדונית כדי לבקש שוב מחסה, והאדונית נענית לו ונותנת לו לישון ברפת. בבוקר מגלה האדונית כי יש חור בגג ביתה ומציעה לרוכל שיתקן את הגג ובתמורה היא תאפשר לו להישאר יום נוסף בביתה. בימים שלאחר מכן הוא ממשיך לבצע עבודות ותיקונים בביתה, עד שהופך לבן בית. לאט לאט נוצר קשר בין האדונית והרוכל, קשר שהופך לקשר רומנטי. תוך כדי הקשר הרוכל עובר מהרפת למחסן, לחדר בבית ולבסוף למיטת האדונית. עם חיזוק הקשר הרומנטי והתשוקה שבין הסוחר לאדונית, הסוחר מפסיק את עבודותיו בבית ונשאר כבן זוג לאדונית ללא מחויבות.
לאחר זמן מה שהאדונית והרוכל בקשר, הרוכל מוצא את עצמו כלא יודע דבר על עברה של האדונית ועל כך שהיא איננה אוכלת, והוא שואל אותה על כך. היא עונה לו לאחר מה כי היו לה שישה בעלים שונים ושאכלה כל אחד מהם ושהיא אוכלת רק בשר ודם אדם. הרוכל המבולבל והלא מבין אם האדונית צחקה או דיברה ברצינות מחליט להתעלם ולהמשיך בקשר עם האדונית למרות הדאגות והסיוטים שפוקדים את חלומו. לאחר כמה חלומות וסיוטים הוא מחליט כי יעזוב עם שחר את בית האדונית וימשיך לדרכו. לפניי עוזבו חש חרטה על הזנחת עבודת ה' מצידו ויוצא ליער להתפלל ולומר קריאת שמע.
כשחוזר הסוחר מהיער אל בית האדונית, הוא מוצא אותה שרועה על מיטתה לצד הסכין שמכר לה בתחילת הסרט ומתבוססת בדמה, כשהיא רואה אותו מגיע היא אוזרת כוחות ומנסה לנשוך אותו בצווארו כדי לאוכלו. מזה אנו מבינים את אי אוכלה במשך כל הסיפור ואת תשוקתה לבשר אדם. האדונית איננה מצליחה לטרוף את הרוכל ומתה בידיו. לאחר מכן יוצא הרוכל וקובר אותה באדמת ביתה, לוקח את חפציו וממשיך במסעו ביער.
ג'ף קיני

| --- | --- |

ג'ף קיני בערב חתימות ספרים, נובמבר 2011
 לידה:  19 בפברואר 1971 (בן 54) פורט וושינגטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מרילנד, Bishop McNamara High School 
 שפות היצירה:  אנגלית, אנגלית אמריקאית 
 יצירות בולטות:  יומנו של חנון 
 פרסים והוקרה:  פרס חבר השופטים לספרות נוער של CPNB (2015) 
 wimpykid.com
 
ג'ף קיני בערב חתימה על ספריו בירושלים, 2016
ג'פרי (ג'ף) פטריק קיני (באנגלית: Jeffrey (Jeff) Patrick Kinney; נולד ב-19 בפברואר 1971) הוא סופר, מאייר, קריקטוריסט ומפתח משחקי מחשב אמריקאי. ידוע בעיקר כמחבר סדרת הספרים "יומנו של חנון".
ביוגרפיה

נולד בפורט וושינגטון במרילנד. גדל בפורסטוויל ובהמשך עבר עם משפחתו לניו אינגלנד. בשנות ה-90 למד באוניברסיטת מרילנד בקולג' פארק, ופרסם בעיתון הקולג' את סדרת הקומיקס "איגדוף", שזכתה להצלחה רבה.
ב-1998 החל לכתוב את סדרת הספרים "יומנו של חנון". הסדרה כוונה למבוגרים, והעבודה עליה נמשכה כשש שנים. ב-2004 פורסמו הספרים באתר אינטרנט. הסדרה זכתה להצלחה רבה, ובעקבותיה החליט קיני לחלק את הסדרה לחמישה ספרים ולפרסמם בכתב.
ב־14 בדצמבר 2003 התחתן קיני עם ג'ולי. הם מתגוררים בדרום מסצ'וסטס עם שני ילדיהם, ויל וגרנט.
בנובמבר 2016 ביקר קיני לראשונה בישראל. במהלך ביקורו קיים מופע בו השיק את הספר האחד-עשר בסדרה בעברית. בנוסף קיים שני אירועי החתמה על ספרים בתל אביב ובירושלים.
ביוגרפיה > יוֹמַנו של חנון

הספר הראשון בסדרה, "יומנו של חנון", יצא ב-2007 וזכה להצלחה רבה. אחריו יצאו הספר השני, "יומנו של חנון - רודריק שולט" (2008); השלישי, "יומנו של חנון - הקש האחרון" (2009); ובאותה שנה, גם הרביעי, "יומנו של חנון - קיץ קטלני". בשנת 2010 הוציא עוד ספר בסדרה ששמו "יומנו של חנון - עובדות החיים". כמו כן, הוציא קיני לאור ספר נספח בשם "יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך", שחלק ממנו מוקדש לפעילויות לקורא כגון חידונים, מבוכים וכו', וחלק אחר כולל בעיקר דפים ריקים בהם על הקורא לכתוב סיפור משלו.
בשנת 2010 יצא סרט בשם "יומנו של חנון" וקיני כתב בעקבותיו את "יומנו של סרט" העוסק בתהליך הפקתו. קיני כתב ספר נוסף בסדרה, אשר יצא לאור בשנת 2011: "יומנו של חנון - מכת קור", וכן ספר נוסף בסגנון "יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך" בשם "יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך שוב". בשנת 2012 הוציא את "יומנו של חנון - הצלע השלישית", וב-2013 יצא הספר בעברית. באותה שנה יצא לאור הספר "יומנו של חנון - משחקי מזל", הספר השמיני בסדרה, ושנה לאחר מכן, פורסם בעברית. הספר "יומנו של חנון - חופשה על גלגלים", פורסם בשנת 2015 בעברית (על עלילת הספר הופק סרט קולנוע שיצא לאקרנים בשנת 2017). בשנת 2015 יצא לאור באנגלית הספר העשירי בסדרה, "יומנו של חנון - קולות מהעבר", ושנה לאחר מכן, התפרסם בעברית. ב-2016 יצא לאור הספר האחד-עשר בסדרה, "יומנו של חנון - הכול או כלום". התרגום לעברית לספר יצא אף הוא באותה שנה, וזהו הספר הראשון אשר יצא לאור במקביל ליציאת הספר באנגלית. בשנת 2017 יצא הספר השנים-עשר בסדרה, "יומנו של חנון - יציאת חירום", ובשנת 2018 יצא הספר השלושה-עשר, "יומנו של חנון - המלחמה הקרה".
פרסים ותארים

הספר הראשון בסדרה, "יומנו של חנון", הופיע 65 שבועות רצופים ברשימת רבי המכר של "הניו יורק טיימס", וזכה בפרס ניקלודיאון לספר האהוב ביותר במשך שנתיים. הספר השני בסדרה זכה בתואר הספר האהוב ביותר במצעד הספרים.
בנוסף, נכלל קיני ברשימת "100 האנשים המשפיעים בעולם" לשנת 2009 של השבועון "טיים".
עבודותיו > ספרים

| # | שם הספר | שנת יציאה | שנת יציאה בעברית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | יומנו של חנון | 2007 | 2008 |
| 2 | יומנו של חנון - רודריק שולט | 2008 | 2009 |
| 3 | יומנו של חנון - הקש האחרון | 2009 | 2009 |
| 4 | יומנו של חנון - קיץ קטלני | 2009 | 2010 |
| 5 | יומנו של חנון - עובדות החיים | 2010 | 2011 |
| 6 | יומנו של סרט | 2010 | 2010 |
| 7 | יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך | 2009 | 2011 |
| 8 | יומנו של חנון - מכת קור | 2011 | 2012 |
| 9 | יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך שוב | 2011 | 2013 |
| 10 | יומנו של חנון - הצלע השלישית | 2012 | 2013 |
| 11 | יומנו של חנון - משחקי מזל | 2013 | 2014 |
| 12 | יומנו של חנון - חופשה על גלגלים | 2014 | 2015 |
| 13 | יומנו של חנון - קולות מהעבר | 2015 | 2016 |
| 14 | יומנו של חנון - הכול או כלום | 2016 | 2016 |
| 15 | יומנו של חנון - יציאת חירום | 2017 | 2017 |
| 16 | יומנו של חנון - המלחמה הקרה | 2018 | 2018 |
| 17 | יומנו של חבר מושלם | 2019 | 2019 |
| 18 | בית ההריסות | 2019 | 2019 |
| 19 | במים עמוקים | 2020 | 2020 |
| 20 | יומנו של חנון - מלחמת הלהקות | 2021 | 2022 |
עבודותיו > סרטים

בנוסף ליצירת סדרת הסרטים, קיני משחק בסרט השלישי את אביהם של הת'ר והולי הילז (בסצנת המסיבה).
| # | שם הסרט | שנת יציאה | שנת יציאה בעברית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | יומנו של חנון | 2010 | 2010 |
| 2 | יומנו של חנון - רודריק שולט | 2011 | 2011 |
| 3 | יומנו של חנון - קיץ קטלני | 2012 | 2012 |
| 4 | יומנו של חנון - חופשה על גלגלים | 2017 | 2017 |
| 5 | יומנו של חנון (סרט אנימציה) | 2021 |  |
שדה מוקשים (סרט)

| --- | --- |

כרזת החלק הראשון (מהדורת ה-DVD)
 בימוי:  מוטי גל, שוקי בן פורת
 הופק בידי:  מוטי גל שוקי בן פורת אסף ברמן (מפיק בפועל)
 תסריט:  מוטי גל, שוקי בן פורת
 עריכה:  מייקל ברהם
 שחקנים ראשיים:  אליהו בן-פורת, מיכאל וייגל, ברוך ברנר, ישי גולן, שוקי בן פורת, מוטי גל
 מוזיקה:  עדי רן - אור אין סוף (שיר נושא חלק 1) חיים ישראל ויואב יצחק - ממעמקים (שיר נושא חלק 2)
 צילום:  רוני כצנלסון (צלם ראשי) מייקל ברהם
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  פרי עץ הדעת
 חברה מפיצה:  גרינטק מדיה
 שיטת הפצה:  CD, DVD
 הקרנת בכורה:  2001[דרוש מקור]
 משך הקרנה:  כ-108 דק' (2 חלקים, אורך מלא)
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  דרמה
 הכנסות:  כ-700 אלף ₪ (נכון ל-2002)
 סרטים בסדרה:  לילה בגומחה דג מלוח שדה מוקשים (2 חלקים) הנבל הכחול (2 חלקים)
שדה מוקשים הוא סרט דרמה מסוגת קולנוע חרדי משנת 2001, בהפקת מוטי גל ושוקי בן פורת. נחשב לאחד מסרטי הדרמה המצליחים והמושקעים במגזר בעשור הראשון של המאה ה-21.
עלילה

אפרים (אליהו בן-פורת) - נער חרדי המואשם בגניבת רימונים של ספר תורה מארון הקודש בבית הכנסת של התלמוד תורה. אביו (ברוך ברנר) שומע על הסיפור ומתפרץ עליו בזעם. אפרים בורח מהבית לאזור הגליל. פוגש את דרור (גלעד קבילו) - רועה צאן שמפציר בו להתמודד עם הבעיות ולא לברוח מהם. אפרים בורח וננשך על ידי כלבים נגועי כלבת ונקלע לתוך שדה מוקשים. "חבורת הגאולה" (ישראל, דוד ועובדיה) יוצאים למסע חיפושים אחר אפרים ונעזרים בתחנת חילוץ מקומית בהנהלת ינון (ישי גולן).
שחקנים

אליהו בן-פורת (אפרים)
שוקי בן פורת (מורה)
מיכאל וייגל (אבא של דרור)
ברוך ברנר (אבא של אפרים)
ישי גולן (ינון)
מוטי גל (מנהל בית הספר)
נתן אודנהיימר (ישראל)
אהוד אטון (דוד)
גלעד קבילו (דרור)
נתנאל גלעדי (עובדיה)
יוסי ברק (מוישלה)
מאי מילוא (ילד)
תדמור רחבי (ערבי)
אורי פאר (איתן)
משה פרי (רופא)
דוד משה (זכריה)
הערות שוליים

↑  שרי מקובר, הוליווד כשרה למהדרין, באתר nrg‏, 25 בינואר 2002
כרזת החלק השני (מהדורת ה-DVD)
מלאניה טראמפ

מלאניה טראמפ (באנגלית: Melania Trump; נולדה ב-26 באפריל 1970) היא רעייתו של נשיא ארצות הברית ה-47 דונלד טראמפ והגברת הראשונה של ארצות הברית, תפקיד בו נשאה גם בשנים 2017–2021. מלאניה, ילידת סלובניה שהיגרה לארצות הברית בבגרותה, הייתה בעבר דוגמנית ומעצבת שעונים ותכשיטים. לה ולדונלד טראמפ בן אחד משותף.
ביוגרפיה

נולדה בשם מלאניה קנאוּס (בסלובנית: Melanija Knavs) בנובו מסטו שבסלובניה (אז חלק מיוגוסלביה). לאב סוכן מכירות רכב, ואם מעצבת אופנה. היא החלה בקריירת דוגמנות בגיל 16, ושנתיים לאחר מכן חתמה על חוזה עם סוכנות דוגמנות במילאנו שבאיטליה. היא דוברת אנגלית, צרפתית, גרמנית, סרבית וסלובנית.
למדה עיצוב וחקלאות באוניברסיטת ליובליאנה שבסלובניה, אך לא סיימה את התואר. לאחר מכן עבדה עבור חברות דוגמנות במילאנו ובפריז, עד שעברה לניו יורק ב-1996. בעת עבודתה בסלובניה זכתה ב-1992 במקום השני בתחרות יופי ארצית.
ביוגרפיה > מערכת היחסים עם דונלד טראמפ

בחודש ספטמבר 1998 פגשה את איל הנדל"ן דונלד טראמפ במסיבה והזוג החל לצאת בזמן שטראמפ היה בתהליך גירושין מאשתו השנייה, מרלה מייפלס. במהלך אותה תקופה המשיכה בקריירת הדוגמנות ואף הועסקה בסוכנות הדוגמנות של טראמפ, טראמפ מודל.
היא הופיעה עם טראמפ בזמן קמפיין המועמדות לנשיאות מפלגת הרפורמה בשנת 2000. כשנשאלה על ידי הניו יורק טיימס מה יהיה תפקידה אם דונלד טראמפ יהפוך לנשיא ענתה: "אהיה מסורתית מאוד, כמו בטי פורד או ג'קי קנדי."
ביוגרפיה > נישואין

הזוג טראמפ התארסו ב-2004. עלותה של טבעת האירוסין נאמדה בכ-11 מיליון שקלים. החתונה נערכה ב-22 בינואר 2005 בכנסייה האפיסקופלית בפאלם ביץ' פלורידה. אלו הם הנישואין הראשונים שלה והשלישיים שלו. שמלת הכלה שלה עוצבה על ידי ג'ון ג'וליאנו לבית כריסטיאן דיור ועלתה כ-200,000 דולרים. בחתונה נכחו מנהיגים וידוענים רבים ביניהם נשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון ואשתו הסנאטורית הילרי קלינטון, רודי ג'וליאני ראש עיריית ניו-יורק לשעבר, פאף דדי, ברברה וולטרס, שאקיל אוניל, קונרד בלאק וסיימון קאוול.
ב-20 במרץ 2006 נולד בנם המשותף בארון ויליאם טראמפ.
ביוגרפיה > רעיית נשיא ארצות-הברית

בתחילת המירוץ לנשיאות 2016 הודיעה טראמפ כי אינה מתכננת להיות מעורבת תדיר בקמפיין, וכי תתרכז בגידול בנם שהיה אז בן עשר. ב-18 ביולי 2016 נאמה ביום הראשון של הכנס הרפובליקני הלאומי. לאחר מכן נתגלה כי בנאום הועתקה פסקה אחת כמעט בשלמותה מנאומה של מישל אובמה בכנס הדמוקרטי הלאומי ב-2008. יומיים לאחר מכן הודתה כותבת הנאומים של משפחת טראמפ באחריותה למקרה. לאחר מקרה זה מיעטה עוד יותר להופיע בעצרות בחירות ורק לקראת סיומו הופיעה בעצרת בחירות בפנסילבניה. היא אמרה שתייחד את תפקידה כגברת הראשונה של ארצות הברית, למאבק בבריונות נגד ילדים וחסרי ישע ובעיקר בבריונות רשת. לאחר השבעתו של בעלה הוסיפה טראמפ להתגורר במגדל טראמפ שבניו יורק עד לסיום שנת הלימודים של בנה בארון בקיץ 2017. ב-11 ביוני 2017 עברה טראמפ יחד עם בנה להתגורר בבית הלבן.
היא הגברת הראשונה של ארצות הברית השנייה בהיסטוריה שלא נולדה בארצות הברית והראשונה מבין הגברות הראשונות שלא נולדה כאזרחית ארצות הברית והתאזרחה. כמו כן, היא הראשונה ששפת האם שלה אינה אנגלית. בנוסף, היא הגברת הראשונה של ארצות הברית השנייה במספר שהיא קתולית (אחרי ג'קלין קנדי-אונאסיס).
ב-2018 התגלה באחת מכליותיה גידול שפיר, ובמאי 2018 נותחה ואושפזה.
מלאניה הפכה לאייקון אופנה מיד לאחר השבעתו של בעלה והעניין הרב שיצרה התלבושת שבחרה לאירוע. מאז, בחירותיה האופנתיות ייצרו עניין רב ברחבי העולם, ועיתונאים אף ייחסו לבחירותיה משמעויות פוליטיות. לדוגמה, כשלבשה מעיל של דולצ'ה וגבאנה לאחר שהממשלה הסינית יצאה בחרם על החברה, או במקרה אחר בו לבשה מעיל שעליו נכתב "לי לא ממש אכפת ולכם?" בעת ביקור ילדי מהגרים במרכז כליאה. ביוני 2020 לבשה מלניה שמלה שחורה בזמן מחאות ג'ורג' פלויד שהתרחשו בעקבות רצח ג'ורג' פלויד במיניאפוליס ועוררה גל של תאוריות לגבי המסר אותו ניסתה להעביר.
משפחה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |  |  |  פרד טראמפ  פרד טראמפ     |  פרד טראמפ  פרד טראמפ     |  פרד טראמפ  פרד טראמפ     |     |  מרי טראמפ  מרי טראמפ     |  מרי טראמפ  מרי טראמפ     |  מרי טראמפ  מרי טראמפ     |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   |   |   |   |   |     |   |   |   |     |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |     |   |  |  |
|   מריאן טראמפ בארי   מריאן טראמפ בארי     |   מריאן טראמפ בארי   מריאן טראמפ בארי     |   מריאן טראמפ בארי   מריאן טראמפ בארי     |   |  רוברט טראמפ  רוברט טראמפ     |  רוברט טראמפ  רוברט טראמפ     |  רוברט טראמפ  רוברט טראמפ     |  |  איוונה טראמפ  איוונה טראמפ     |  איוונה טראמפ  איוונה טראמפ     |  איוונה טראמפ  איוונה טראמפ     |     |  דונלד טראמפ  דונלד טראמפ     |  דונלד טראמפ  דונלד טראמפ     |  דונלד טראמפ  דונלד טראמפ     |   |   |   |   |   |   |     |   |   |  מרלה מייפלס  מרלה מייפלס     |  מרלה מייפלס  מרלה מייפלס     |  מרלה מייפלס  מרלה מייפלס     |   |  מלאניה טראמפ  מלאניה טראמפ     |  מלאניה טראמפ  מלאניה טראמפ     |  מלאניה טראמפ  מלאניה טראמפ     |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |     |   |     |   |   |   |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |  |  |   |   |   |  |
|  ונסה קיי היידון  ונסה קיי היידון     |  ונסה קיי היידון  ונסה קיי היידון     |  ונסה קיי היידון  ונסה קיי היידון     |   |  דונלד טראמפ ג'וניור  דונלד טראמפ ג'וניור     |  דונלד טראמפ ג'וניור  דונלד טראמפ ג'וניור     |  דונלד טראמפ ג'וניור  דונלד טראמפ ג'וניור     |   |  איוונקה טראמפ  איוונקה טראמפ     |  איוונקה טראמפ  איוונקה טראמפ     |  איוונקה טראמפ  איוונקה טראמפ     |   |  ג'ארד קושנר  ג'ארד קושנר     |  ג'ארד קושנר  ג'ארד קושנר     |  ג'ארד קושנר  ג'ארד קושנר     |   |  אריק טראמפ  אריק טראמפ     |  אריק טראמפ  אריק טראמפ     |  אריק טראמפ  אריק טראמפ     |   |  טיפאני טראמפ  טיפאני טראמפ     |  טיפאני טראמפ  טיפאני טראמפ     |  טיפאני טראמפ  טיפאני טראמפ     |   |  מייקל בולוס  מייקל בולוס     |  מייקל בולוס  מייקל בולוס     |  מייקל בולוס  מייקל בולוס     |   |  בארון טראמפ  בארון טראמפ     |  בארון טראמפ  בארון טראמפ     |  בארון טראמפ  בארון טראמפ     |
פרינסס

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  טלי שלום עזר
 הופק בידי:  אלעד גביש, משה אדרי, לאון אדרי
 תסריט:  טלי שלום עזר
 עריכה:  נטע דבורקיס
 שחקנים ראשיים:  שירה האס קרן מור אורי פפר אדר זהר הנץ
 מוזיקה:  ישי אדר
 צילום:  ראדק לאדצ'וק
 מדינה:  ישראלישראל
 חברת הפקה:  סרטי יונייטד קינג, מרקר הפקות
 הקרנת בכורה:  19 במרץ 2015
 משך הקרנה:  92 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  2,999,149 ש"ח
 הכנסות:  163,140 ש"ח (מהקרנות בבתי קולנוע בארץ במהלך 2015 בלבד)
 פרסים:  פסטיבל הקולנוע ירושלים 2014
 דף הסרט ב־IMDb
 
פרינסס הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת דרמה העוסק באלימות מינית. הסרט נכתב ובוים על ידי טלי שלום עזר. בתפקידים הראשיים משחקים קרן מור, אורי פפר, שירה האס ואדר זהר הנץ. הסרט זכה לביקורות טובות, וגרף מספר פרסים.
תקציר העלילה

בזמן שאמה (קרן מור) נעדרת מהבית, אדר (שירה האס) בת ה-12 ואביה החורג מיכאל (אורי פפר) מפתחים משחקי תפקידים הגולשים למחוזות מסוכנים. בעודה מנסה למצוא את מקומה בין מערכות היחסים הסוערות והיצריות בבית, אדר פוגשת באלן (אדר זהר הנץ) - נער חלומי שדומה לה להפליא, ומצרפת אותו למשפחה. אדר יוצאת בעקבות אלן למסע אפל בין ילדות להתבגרות, בין מציאות לדמיון, המשנה לעד את חוקי המשחק בבית.
צוות השחקנים

אדר (שירה האס) - ילדה בת 12, הבת של אמה. אדר היא ילדה בת 12 שנמצאת בבית ספר למחוננים, וכבר בתחילת הסרט אנו נחשפים להיותה בעייתית ואף מועמדת לסילוק מבית הספר. בשיחה אליה הוזמנה אמה של אדר לשיחה, אדר מתנהגת באדישות מוחלטת לעובדה שהיא עלולה להיות מסולקת מבית הספר. בהמשך הסרט אדר בסופו של דבר נזרקת מבית הספר אל בית ספר ציבורי שמתואר לנו בסצנה כמעט גרוטסקית של המוניות הילדים שנמצאים שם וממהרים להיכנס לכיתה בעת הישמע הצלצול. יחסיה של אדר עם אמה אינם של ילדה ואם רגילות, מצד אחד אדר נרתעת מהפתיחות היתרה של אמה ומכך שהיא עובדת משמרות ארוכות בבית החולים ומצד שני היא מחקה אותה ומנסה להידמות לה. בנוסף, ישנן שתי סצנות בהן נדמה שאמה משמשת לה מקלט של ממש ואדר מבקשת ממנה שלא תלך. לאדר אין חברים מלבד אלן, היא מרגישה שהיא חכמה יותר מרוב האנשים שמקיפים אותה ובוודאי משאר הילדים בכיתה ולכן בודדת במיוחד. על אף שאביה אינו גר איתה ונדמה שהם אינם בקשר, אנו נחשפים לאב בסצנה אחת ומתגלה שהיא מקפידה להתקשר אליו אחת לתקופה והוא משתדל להתעדכן במה שקורה בחייה.
עלמה (קרן מור) - גרושה, מנהלת זוגיות עם מיכאל, אמה של אדר.
מיכאל (אורי פפר) - מנהל זוגיות עם אמה, מורה מובטל.
אלן (אדר זהר הנץ) - דומה לאדר, שמצרפת אותו למשפחה.
אבא של אדר
חברו של אלן
המורה של אדר (שמעון מימרן)
הקרנות בבתי קולנוע בארץ

על פי ספר הקולנוע הישראלי צפו בסרט זה 5,581 צופים בבתי הקולנוע ברחבי הארץ.
פרסים

שירה האס, הועמדה לפרס השחקנית הראשית הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר אך לא זכתה. הסרט וההפקה גרפו ארבעה פרסים בטקס פרסי "פסטיבל הקולנוע ירושלים 2014", פרס חג'ג לסרט באורך מלא יחד עם "גט", פרס חג'ג על המוזיקה של ישי אדר, פרס קרן ון ליר על צילום הסרט זכה ראדק לאדצ'וק על עבודתו ופרס חג'ג על משחקה של שירה האס בסרט באורך מלא.
לקריאה נוספת

פבלו אוטין, שיעורים בקולנוע - שיחות עם יוצרות ויוצרים ישראלים, הוצאת אסיה, 2017, הפרק "פרינסס / שני קיניסו בשיחה עם טלי שלום עזר", עמ' 152–169.
הערות שוליים

1 2  על פי דו"ח שפרסם אמציה סמקאי, יו"ר עמותת "בצדק".
↑   נטע אלכסנדר, ״פרינסס:״ סרט ביכורים מטלטל ומתגמל, באתר הארץ, 23 במרץ 2015
↑  פסטיבל הקולנוע 2014 - הזוכים