stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם רמר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בנובמבר 1945 ה' בכסלו ה'תש"ו
 פטירה:  29 בדצמבר 1992 (בגיל 47) ה' בטבת ה'תשנ"ג
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  ? – 29 בדצמבר 1992 
 
הרב אברהם רמר (ה' בכסלו ה'תש"ו, 10 בנובמבר 1945 – ה' בטבת ה'תשנ"ג, 29 בדצמבר 1992) היה רב ציוני דתי, מפתח שיטה בלימוד התנ"ך. מרבני ישיבת ירושלים לצעירים.
תולדות חייו

נולד בקריית חיים ליחיאל, שהגיע כחלוץ לארץ ישראל, ולאהובה, שהגיעה עם הוריה למושב שדה יעקב שבעמק יזרעאל.
היה תלמידו של הרב משה צבי נריה בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה, ולאחר מכן למד בישיבת מרכז הרב, שם התקרב לרב צבי יהודה הכהן קוק. בשנות השבעים נעצר במהלך הפגנות גוש אמונים נגד הנרי קיסינג'ר. לאחר המשפט החליטו הנאשמים לבחור במאסר בכלא דמון על פני תשלום קנס.
הרב רמר עסק בחינוך ובהוראה, ובפרט בלימוד התנ"ך, על פי השיטה שלמד מהרצי"ה קוק. היה מורה ור"מ בישיבת ירושלים לצעירים בבית הספר נעם, במכון אורה ובמכללות.
היה שותף בהנהגת היישוב בית אל[דרושה הבהרה]. בית הכנסת המרכזי ביישוב קרוי על שמו, "בית הכנסת אברהם אוהבי".
משפחתו

נישא לשולמית (אחות של הרב זלמן מלמד), ולהם שלושה בנים ושלוש בנות, ביניהם:
הרב יאיר - משמש כרב היישוב חרשה בבנימין, מלמד בישיבת חרשה ובמכללת הרצוג. לימד בישיבה קטנה מורשה בשנותיה הראשונות. (חתנו של הרב מנחם בן יעקב מרבני כולל מרץ ומכון מאיר).
עמיחי - מנכ"ל מכון פוע"ה ונשוי לבתו של הרב מנחם פליקס.
נחמה - נשואה לרב אייל יעקובוביץ', ראש ישיבת ההסדר צפת.
הרב ישי - מלמד בישיבה התיכונית מצפה רמון ונשוי לבתו של הרב אליעזר ולדמן.
השקפתו על התנ"ך

בפתח חיבורו על התנ"ך כתב הרב רמר: "שתי הנחות יסוד עלינו להניח בבואנו ללמוד נביאים ראשונים. הראשונה: לנבואות הכתובות, המצויות בידינו, יש משמעות לדורנו ולכל דור ודור. והשנייה: למרות שניתן לחשוב שספרי הנביאים הראשונים מהווים קובץ תיאורי מאורעות, הרי הם דברי נבואה ומעלתם גבוהה מזו של נביאים אחרונים".
כתיבתו של הרב אברהם רמר מתאפיינת בראייה אקטואלית של מאורעות התנ"ך ובניסיון ללמוד את העומק הנבואי ואת ההדרכה לדורות הטמונה בהם.
ספריו

בחייו הוציא הרב רמר רק את המהדורה הראשונה של החוברת "גדול שימושה".
לאחר פטירתו הוציאו בניו את הכתבים שהשאיר אחריו:
מהדורה מעודכנת של החוברת "גדול שימושה", ובה סיפורים על רבו, הרב צבי יהודה הכהן קוק.
האוסף "שירת אברהם", שבו קובצו הצגות שכתב ומאמרים קצרים בנושאי הלכה ואמונה.
חוברת בשם "נשמת אברהם" יצאה לאור על ידי ישיבת ירושלים לצעירים לזכרו.
מתוך עלוני היישוב בית אל קובצו אל החוברת "חדוות יצירה" – מכתבים ופרסומים
סדרת ספרים על נביאים:
"מעבור הארץ" על ספר יהושע
"איש לשבטו" על ספר שופטים
"איש כלבבו" על ספר שמואל
הערות שוליים

↑  ראו ספרו גדול שימושה (להלן), וכן לאורך משמיע ישועה, שמחה רז והילה וולורשטיין (עורכים), מרכז שפירא תש"ע.
↑  עמוס לבב, "כצנחן אני יודע מהי חשיבות המיתלה, השתמשתי בסולם להודיע זאת לאלון", מעריב, 24 באוגוסט 1975, עמ' 8
↑  גדול שימושה, עמ' לח
↑  יוסף ארנפלד, עניין אישי והפעם עם עמיחי רמר, באתר ערוץ 7, ‏כ"ב בתמוז תשפ"ב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290445605171  ISNI: 0000 0000 5435 135X  LCCN: nr94027467  VIAF: 425148874386349620093   WorldCat (עם VIAF): 425148874386349620093
ג'יי. די. ואנס

ג'יימס דייוויד ואנס (באנגלית: James David Vance; נולד ב-2 באוגוסט 1984) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כסגן נשיא ארצות הברית. בין השנים 2023–2025 כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו.
לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים שירת בין 2003 ל-2007 ככתב צבאי. לאחר מכן למד באוניברסיטת המדינה של אוהיו וסיים את לימודיו שם ב-2009. ב-2013 סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל. ספרו האוטוביוגרפי "Hillbilly Elegy", שיצא לאור ב-2016, הפך לרב-מכר, זכה לתשומת לב עיתונאית משמעותית במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית באותה השנה ועובד לסרט העלילתי "יומני האפלצ'ים" ב-2020.
ב-2021 החל ואנס את הקריירה הפוליטית שלו כמועמד המפלגה הרפובליקנית בבחירות לסנאט של ארצות הברית באוהיו ב-2022, בהן הביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית טים ראיין. תחילה התנגד למועמדותו של דונלד טראמפ בבחירות ב-2016, אך מאז הפך לתומך נלהב שלו. ב-15 ביולי 2024 מינה אותו טראמפ לעמיתו למרוץ בבחירות לנשיאות ארצות הברית, בהן ניצחו.
ואנס מתנגד נחרצות לתפיסות פוליטיקת הזהויות והווק (Woke) הרווחות בחלקים מסוימים בשמאל האמריקאי ונחשב בעיני מתנגדיו לנאו-ריאקציונרי ולפופוליסט ימני. בנושאים חברתיים השקפותיו שמרניות. הוא מסתייג מהפלות, אך תומך בזכות המדינות לחוקק חוקים בעניין לפי השקפותיהן. הוא התנגד לנישואים חד-מיניים, אך ציין כי אינו מאמין כי יש לפתוח את הנושא מחדש. הוא מתנגד בתוקף לטיפולי התאמה מגדרית לקטינים.
ואנס נבדל מהשקפותיה המסורתיות של המפלגה הרפובליקנית בנושא מיסים, שכר מינימום, התאגדות, מכסים ומדיניות הגבלים עסקיים. הוא מתנגד למתן סיוע צבאי אמריקאי נרחב לאוקראינה, אך נחשב כתומך מובהק של מדינת ישראל.
ביוגרפיה

ואנס נולד בשם ג'יימס דונלד באומן ב-2 באוגוסט 1984, במידלטאון שבאוהיו, עיירה השוכנת בין דייטון וסינסינטי. הוריו הם דונלד באומן ובוורלי ואנס, ממוצא סקוטי-אירי. אימו ואביו התגרשו כאשר היה פעוט, אביו נעדר ממרבית חייו ואימו נאבקה בהתמכרות לסמים ולאלכוהול. הוא אומץ על ידי בעלה השלישי של אימו, אך הוא ואחותו גודלו בעיקר על ידי סבו וסבתו, ג'יימס ובוני ואנס. לימים נקרא בשם המשפחה של אביו החורג, האמל. עם נישואיו אימץ את שם המשפחה ואנס, לכבוד סבו וסבתו.
ואנס התחנך בבית הספר התיכון מידלטאון שבעיר הולדתו, ובתום לימודיו התיכוניים התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית. הוא שירת כמתעד פעילות מבצעית בכנף הנחתים השנייה במהלך מלחמת עיראק. ואנס השלים בהצטיינות תואר ראשון במדע המדינה ובפילוסופיה באוניברסיטת המדינה של אוהיו. כסטודנט באוניברסיטה זו, התמחה אצל חבר הסנאט של אוהיו, בוב שולר. בתום לימודיו באוהיו, קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת ייל. בהיותו בייל, שכנעה אותו מורתו איימי צ'ואה לכתוב את ספר הזיכרונות שלו.
לאחר תקופה שבה עבד במשרד עורכי דין תאגידי עבר ואנס לסן פרנסיסקו כדי לעבוד בתעשיית הטכנולוגיה. הוא שימש כמנהל בחברת ההון סיכון "Mithril Capital" שבבעלות היזם פיטר טיל.
ביוגרפיה > ספרו ופעילותו התקשורתית

בשנת 2016 פרסמה ההוצאה לאור "הרפר" את ספר זיכרונותיו, שנקרא בתרגום חופשי "יומני האפלצ'ים: סיפורה של משפחה ותרבות במשבר" (אנ') (הספר מוזכר לעיתים בשם "אלגיית הילבילי: ממואר של חברה ותרבות במשבר"). הספר נכלל ברשימת רבי-המכר של "הניו יורק טיימס" בשנים 2016 ו-2017. ב-2017 היה הספר מועמד סופי לפרס דייטון לספרות שלום וזכה בפרס אודי לספר עיון (Audie Award for Nonfiction).
"הניו יורק טיימס" כינה את הספר בהקשר של בחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 "אחד מששת הספרים הטובים ביותר שיסייעו בהבנת ניצחונו של טראמפ". "הוושינגטון פוסט" הגדיר את הספר בתור "קולה של חגורת החלודה". מנגד, העיתון "ניו ריפבליק" מתח עליו ביקורת בתור "הזבל הלבן החביב על התקשורת הליברלית" ו"נביא השקר של אמריקה הכחולה". הכלכלן ויליאם איסטרלי מתח גם הוא ביקורת חריפה על הספר: "ניתוח מרושל של אוספים של אנשים – אליטות חופיות ואמריקה הבין-חופית, מוסלמים, מהגרים, חסרי השכלה גבוהה, מה שבא לכם – הפך לדבר שבשגרה, וזה הורג את הפוליטיקה שלנו".
בדצמבר 2016 ציין ואנס כי בכוונתו לשוב לאוהיו במטרה להקים שם מוסד ללא כוונת רווח, וכי ייתכן שיתמודד בעתיד לתפקיד ציבורי תוך התמקדות במאבק בהתמכרות לסמים בחגורת החלודה. בינואר 2017 הצטרף ואנס לסגל CNN. באפריל אותה שנה חתם הבמאי רון הווארד על אדפטציה קולנועית לספרו של ואנס, ובשנת 2020 הופץ בנטפליקס סרטו "יומני האפלצ'ים" בכיכובן של איימי אדמס וגלן קלוז, כשאת דמותו של ואנס גילם השחקן גבריאל באסו.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

בראשית 2018 דווח כי ואנס שקל להציע מועמדות לסנאט של ארצות הברית כמועמד רפובליקני נגד הסנאטור הדמוקרטי שרוד בראון, אך הדבר לא קרם עור וגידים. באפריל 2021 הביע ואנס לראשונה עניין בהתמודדות על מושב בסנאט שפונה בידי הסנאטור הרפובליקני רוב פורטמן. זמן קצר אחר כך תרם שותפו לשעבר פיטר טיל 10 מיליון דולר אמריקאי לוועדת פעולה פוליטית בשם "Protect Ohio Values" שתמכה במועמדותו של ואנס לסנאט. גם רוברט מרסר תרם סכום לא ידוע. במאי אותה שנה ייסד ואנס ועדת גישוש, ובחודש יולי נכנס באופן רשמי למרוץ.
במהלך מסע הבחירות שלו לסנאט האמריקאי, הפך ואנס עורו ביחסו אל נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ. בעוד שבמהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 היה למבקר חריף של טראמפ ומתח עליו ביקורת נוקבת בהזדמנויות אחדות, עם כניסתו למרוץ לסנאט התנצל על דבריו והביע את תמיכתו בטראמפ וברעיונותיו. ב-4 במאי 2022 זכה ואנס במועמדות המפלגה הרפובליקנית לסנאט.
ב-8 בנובמבר 2022 ניצח ואנס בבחירות לסנאט וגבר על חבר הקונגרס הדמוקרטי טים ראיין עם כ-53.3% מקולות הבוחרים. הוא נשבע לתפקידו ב-3 בינואר 2023 מיד עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.
ב-15 ביולי 2024 נבחר על ידי דונלד טראמפ כעמיתו למרוץ בבחירות לנשיאות ארצות הברית. לאחר הבחירות שבהן ניצח טראמפ את המועמדת הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית, קמלה האריס, נבחר ואנס לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית. ב-10 בינואר 2025 התפטר מתפקידו בסנאט לקראת השבעתו לסגן נשיא ארצות הברית. הוא הושבע לתפקידו ב-20 בינואר 2025.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ואנס נשוי מאז 2014 לאושה צ'ילוקורי-ואנס, בת לפרופסורים ילידי הודו, והם הורים לשלושה ילדים, אוון (נולד ב-2017), ויואק (נולד ב-2020) ומיראבל (נולדה ב-2021). ואנס גדל ב"ענף האוונגליסטי" של הנצרות הפרוטסטנטית והיה חלק ממנה עד ספטמבר 2016, אז אמר כי "הוא חושב ברצינות על המרה לקתוליות" והחליט לא להשתייך לאף כנסייה באופן רשמי. באוגוסט 2019 הוא הוטבל כקתולי בטקס בכנסיית סנט גרטרוד בסינסינטי, אוהיו.
עמדותיו > מגדר ומשפחה

ואנס מתנגד להפלות מלאכותיות ותמך בביטול של פסק דין רו נגד וייד. ואנס הצהיר בעבר כי הוא עשוי לתמוך באיסור פדרלי על הפלות לאחר השבוע ה-15 להיריון. עם זאת, ואנס הצהיר מאוחר יותר שהחלטות בסוגיה זאת צריכות להיקבע על ידי המדינות עצמן ולא על ידי הממשל הפדרלי. ואנס השווה הפלה לעבדות וקבע בראיון למגזין 'זרם' (Current) הקתולי כי "יש משהו דומה בין הפלה לעבדות" מבחינה מוסרית. עם זאת, בדיון ב-2022 הוא אמר: "תמיד האמנתי בהחרגות סבירות". מאוחר יותר, הוא ציין כי הוא תומך בהחרגות המתירות ביצוע הפלה, בהם מקרים של אונס, גילוי עריות ושמירה על חיי האם. באותה השנה הצהיר כי "אוהיו תרצה מדיניות הפלות שונה מקליפורניה, מניו יורק, ואני חושב שזה הגיוני. אני רוצה שאוהיו תהיה מסוגלת לקבל החלטות משלה, ואני רוצה שהמחוקקים הנבחרים של אוהיו יקבלו את ההחלטות האלה אבל אני חושב שזה בסדר גם להגדיר איזה סטנדרט לאומי מינימלי".
ואנס התנגד ל"חוק כבוד הנישואין" (אנ'),
משום שחייב את הממשל הפדרלי ואת כל המדינות להכיר בתוקף של נישואים חד-מיניים. אך מאוחר יותר הבהיר את עמדתו: "אני מאמין שנישואים הם בין גבר אחד לאישה, אך אני לא חושב שנישואים גאים הם נושא רלוונטי כרגע. אני לא אחד מאלה שמחפשים לקחת משפחות של אנשים ולקרוע אותן לגזרים." מלבד זאת, ואנס הגיש הצעת חוק שתהפוך טיפול להתאמה מגדרית בקטינים לעבירה פדרלית ותחסום את השימוש בכספי משלמי המיסים עבורו, והצהיר כי "בשום פנים ואופן אין לאפשר לרופאים לבצע את הניתוחים הנוראיים והבלתי הפיכים הללו בילדים קטינים". בוועידה השמרנית הלאומית שנערכה ב-2021, ואנס טען שפורנוגרפיה גורמת להפחתת מספר הנישואים והלידות בארצות הברית, מלבד זאת, בראיון באוגוסט 2021, אמר שהוא תומך באיסור על פורנוגרפיה.
בנאום שנשא ב-2021 האשים ואנס את "השמאל חסר הילדים" בבעיותיה של ארצות הברית בתחום הילודה. הוא שיבח את ראש ממשלת הונגריה, ויקטור אורבן על כך שעודד זוגות נשואים בהונגריה להביא כמה שיותר ילדים לעולם, וטען כי להורים צריכה להיות השפעה גדולה על התהליך הדמוקרטי מאשר לאנשים שאינם הורים. ואנס טען ששיעורי האלימות במשפחה "הרקיעו שחקים" בשנים האחרונות בשל מה שהוא כינה "המלחמה של החברה המודרנית במשפחות", וזאת על אף שבעשורים האחרונים, שיעורי האלימות במשפחה ירדו. בנוסף לכך, בהצהרה מעוררת מחלוקת, הצהיר כי "אם הורים אוהבים את ילדיהם, הם יישארו נשואים, גם כשמדובר בזוגיות אלימה". אחר כך אמר שדבריו הוצאו מהקשרם.. בנוסף לכך, ואנס ספג ביקורת הן מצד הדמוקרטים והן מצדי חברי מפלגתו על אמירותיו נגד נשים רווקות וחסרות ילדים, לאחר שאמר בסרקסטיות כי "ארצות הברית מנוהלת על-ידי נשים ללא ילדים שמגדלות חתולים ומרגישות אומללות לגבי חייהן ולגבי הבחירות שעשו, אז הן רוצות לאמלל גם את שאר המדינה".
עמדותיו > הגירה וזהות לאומית

ואנס טען כי טראמפ מבצע דמוניזציה כלפי מהגרים לארצות הברית, אך במרוץ לסנאט כינה שוב ושוב את ההגירה הבלתי חוקית לארצות הברית "מטונפת". כמו כן, ב-2022 טען ואנס כי "הדמוקרטים החליטו שהם לא יכולים לנצח בבחירות האמצע הקרובות, אלא אם כן יביאו מספר גדול של בוחרים חדשים שיחליפו את הבוחרים שכבר נמצאים כאן". כאשר הואשם על ידי מתנגדיו הפוליטיים שבדבריו יש משום תמיכה בתאוריית "ההחלפה הגדולה", שטוענת כי יש ניסיון להחליף את האוכלוסייה הלבנה האמריקאית במהגרים, טען ואנס כי זו השמצה חסרת בסיס כלפיו וכי ילדיו שלו עצמו הם ממוצא מעורב (אשתו של ואנס היא ממוצא הודי).
ואנס תמך בהצעה של טראמפ לבנות חומה בגבול עם מקסיקו ודחה את הטענה שהתומכים בבניית החומה הם גזענים. הוא הציע שהממשל הפדרלי ישקיע כ-3 מילארד דולר כדי לסיים את בניית חומת טראמפ. ואנס טען כי אי אבטחת הגבול הדרומי של ארצות הברית הניעה את משבר האופיואידים בארצות הברית, בכך שאיפשרה הגירה בלתי חוקית וסחר בסמים. במהלך מרוץ הבחירות שלו לסנאט ב-2022, הוא טען שהנשיא ג'ו ביידן מציף את אוהיו בסמים לא חוקיים בכך שאינו מטפל בגבול הדרומי.
ב-2023 הציג ואנס הצעת חוק שתהפוך את האנגלית לשפה הרשמית של ארצות הברית.
עמדותיו > מדיניות חוץ > נאט"ו

בנאום בוועידת הביטחון של מינכן, ואנס אמר כי ארצות הברית איננה רוצה לפרוש מנאט"ו, אך טען שארצות הברית צריכה להתמקד יותר במזרח אסיה, וכי מדינות מסוימות החברות בנאט"ו אינן מוציאות מספיק כסף למען ביטחונן. כך למשל, ואנס אמר שההצהרה של טראמפ שהוא יעודד את רוסיה לתקוף חברות בנאט"ו שאינן עומדות בהתחייבויותיהן הפיננסיות במסגרת הברית, היא "קריאת השכמה" לאירופה ולהוצאות הביטחון שלה.
עמדותיו > מדיניות חוץ > אוקראינה

ואנס מתח ביקורת על הסיוע הכספי והצבאי האמריקאי לאוקראינה במלחמת אוקראינה–רוסיה, וטען כי אין אפשרות לספק לאוקראינה מספיק נשק כדי שתנצח, וכי האינטרס האמריקאי הוא "להשלים עם זה שאוקראינה תיאלץ לוותר על חלק משטחיה לרוסים". בראיון עם סטיב באנון, ואנס הצהיר "לא באמת אכפת לי מה קורה לאוקראינה". בדצמבר 2023, הוא ספג ביקורת רבה על כך שקרא להשעיית סיוע נוסף לאוקראינה, מכיוון שלדבריו, הכסף "ישמש את שריה של אוקראינה כדי לקנות יאכטה גדולה יותר".
עמדותיו > מדיניות חוץ > יחסו לישראל

ואנס הוא תומך נלהב של מדינת ישראל ותיאר את מערכת היחסים בין המדינות כ"מערכת יחסים תרבותית, מוסרית, פוליטית". ואנס תומך בהמשך הסיוע הצבאי האמריקאי לישראל במלחמת חרבות ברזל ותיאר את ישראל “הדמוקרטיה היחידה באזור מסוכן". ואנס מתח ביקורת על ממשל ביידן בנוגע לעיכוב משלוח נשק מונחה לישראל, וטען כי חמאס נושא באחריות מלאה לכל מקרי המוות של האזרחים ברצועת עזה.
עמדותיו > מדיניות חוץ > איראן

כשנשאל אם יתמוך בפעולה צבאית נגד איראן לאחר שמיליציות שקשורות לאיראן תקפו חיילים אמריקאים, ואנס אמר שזו תהיה "טעות", והעלה חשש שזו תהיה הסלמה משמעותית במזרח התיכון.
עמדותיו > מדיניות חוץ > סין

ואנס כינה את סין "האיום הגדול ביותר" על ארצות הברית, וטען כי המלחמה באוקראינה מסיחה את דעתה של ארצות הברית מהתמקדות באיומים מצד סין.
עמדותיו > מדיניות חוץ > מלחמת עיראק

בנאום ב-2024 אמר ואנס כי "ב-2003 עשיתי טעות כשתמכתי במלחמת עיראק".
עמדותיו > מדיניות חוץ > אירופה

ביולי 2024, לאחר שמפלגת הלייבור ניצחה בבחירות הכלליות בבריטניה שנערכו באותו החודש, אמר ואנס כי בריטניה היא "המדינה האיסלאמיסטית הראשונה באמת עם נשק גרעיני".
עמדותיו > כלכלה

ואנס תומך בדיני הגבלים עסקיים, בהגברת רגולציה של התנהלות תאגידים ובחקיקה נגד ריכוזיות כלכלית. הוא הביע דאגה שלחברות טכנולוגיה גדולות יש השפעה רבה מדי על הפוליטיקה האמריקאית ועל זרימת המידע באינטרנט, קרא לפרק את "גוגל" ורמז שיש לפצל את "מטא". בנוסף לכך, הביע תמיכה בפעולותיה של יו"ר נציבות הסחר של ארצות הברית, לינה קאן, שלדבריו "עושה עבודה די טובה", וציין את אכיפת ההגבלים העסקיים שלה נגד חברות טכנולוגיה.
ביחס לזכויות עובדים, הכריז ואנס כי הוא תומך בהסכמים קיבוציים, אך התנגד לחוק המרחיב את זכויותיהם של העובדים להתארגן ולנהל משא ומתן קיבוצי מורחב יותר. במקום זאת הוא הביע תמיכה בהצעות של הקבוצה השמרנית American Compass, הכוללת הקמת מועצות פועלים.
עמדותיו > שירותי בריאות ורווחה

ואנס תמך בחקיקה שקידם ממשל ביידן המאפשרת למדיקר לנהל משא ומתן על מחירי התרופות. ב-2022 היה שותף להצעת חוק שקידמה הגבלה למחיר האינסולין. הוא אף ציין כי אין בכוונתו לבטל את חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה וכי הוא תומך בקידום ייבוא תרופות מחו"ל.
ואנס התנגד לקיצוץ בביטוח הלאומי. אף על פי כן, הוא חושב שיש צורך לבצע רפורמה בביטוח הלאומי לאור מגמת הזדקנות האוכלוסייה בארצות הברית. הוא הצהיר כי "אני לא תומך בקיצוץ בביטוח לאומי או במדיקר ואני חושב שהפרטת ביטוח לאומי היא רעיון רע". בספטמבר 2023, ואנס קידם הצעת חוק שבמרכזה עמד מה שהוא קרא לו "החופש לנשום", מטרת החוק היא למנוע מסוכנויות פדרליות לחייב עטיית מסכות בטיסות, נסיעות בתחבורה ציבורית ובבתי ספר ציבוריים ואף טען כי עטיית מסיכות לא הוכחה כיעילה כדי למנוע התפשטות של מגפות[דרוש מקור].
עמדותיו > נשק

ואנס כינה את עצמו "תומך גדול של התיקון השני". ב-2018, הוא טען לצורך למצוא את "האיזון הנכון" בין הגנה על אנשים וזכויות התיקון השני, והוסיף כי הוא חשש שאנשים עלולים לפגוע כאשר מנסים לטפל באלימות בנשק. בדיבייט במהלך מסע ההתמודדות שלו לסנאט ב-2022, ואנס אמר שבקרת נשק רבים פוגעת בזכויותיהם של אנשים מבלי להפוך אותם לבטוחים יותר. בספטמבר 2024, במהלך אירוע קמפיין שנערך יום לאחר הטבח בתיכון אפלצ'י (אנ') הם "עובדת חיים" ולא יימנעו על ידי החמרת חוקי הנשק, במקום זאת הוא קרא להגברת האבטחה בבתי הספר.[דרושה הבהרה]
עמדותיו > משבר האקלים

ואנס ממעיט בהשפעות שינוי האקלים ואף הכחיש את קיומו של משבר האקלים. הוא קידם בסנאט חוק המבטל את זיכויי המס הפדרליים עבור כלי רכב חשמליים, וטען כי סבסוד כלי רכב חשמליים הם "חלומות בהקיץ על אנרגיה ירוקה".
דומה בוקו

דומה גדעון בוקו (באנגלית: Duma Gideon Boko; נולד ב-31 בדצמבר 1969) הוא עורך דין ופוליטיקאי מבוטסואנה. משנת 2012 הוא הוביל את ליצירת מפלגת הקואלציה למען שינוי דמוקרטי (אנ') (Umbrella for Democratic Change), שהייתה ברית של מפלגות האופוזיציה העיקריות בבוטסואנה, ועמד בראש המפלגה בין השנים 2014–2019. בוקו התמודד לנשיאות בוטסואנה בבחירות ב-2014 וב-2019. בבחירות 2024, הוא הוביל את מפלגתו לניצחון והושבע לנשיא בוטסואנה השישי ב-1 בנובמבר 2024.
ראשית חייו

אביו של בוקו עבד כמרצה בתוכנית החינוכית והקהילתית שהוקמה בבוטסואנה כחלק ממיזם "מרכזי הבריגדות - Madiba Brigades". הוא נפטר ב-2004. לדומה יש אחות בשם אמה בוקו.
בשנת 1987 בוקו למד משפטים באוניברסיטת בוטסואנה (אנ') והיה במועצת הסטונדטים. לאחר שסיים את לימודיו ב-1993, הוא למד בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד, שם השלים תואר מוסמך במשפטים.
קריירה

מ-1993 עד 2003, לאחר סיום התואר השני, בוקו החל להרצות בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בוטסואנה, תוך כדי ניהול משרד עורכי דין. בתחילת שנות ה-2000 הוא כתב טור בעיתון "המוניטור" בו טען ששופטים אינם מתקדמים מבחינה אינטלקטואלית. הוא הביע תסכול מכך שאנשי האקדמיה והשופטים לא עסקו מספיק במחקר כדי לעסוק בשפוט.
פוליטיקה

בוקו הפך למנהיג החזית הלאומית של בוטסואנה בשנת 2010. מינויו למנהיג המפלגה גרר עתירות לבית המשפט, מאחר שבעת פיצול בחזית הלאומית של בוטסואנה בשנת 2000, הוא הצטרף למפלגה מתחרה בשם "החזית הדמוקרטית הלאומית". אם היה מוכח בבית המשפט שהוא היה חבר מייסד של מפלגת החזית הדמוקרטית הלאומית, הוא היה מנוע מלכהן בכל משרה בחזית הלאומית של בוטסואנה במשך שלוש שנים, בהתאם לתקנון המפלגה. עם זאת בית המשפט דחה את העתירות. הוא ירש מפלגה שהייתה במשבר ובתהליכי דעיכה תחת הנהגתו של אוצוולטסה מופו.
החזית הלאומית של בוטסואנה התאגדה עם התנועה החדשה לדמוקרטיה של בוטסואנה, פלג שפרש מהמפלגה הדמוקרטית של בוטסואנה, ועם מפלגת העמים של בוטסואנה כדי להקים את הקואליציה למען שינוי דמוקרטי. כמה מחברי החזית הלאומית התנגדו להקמת הקואליציה בטענה שהאיחוד יגרום להעלמות מפלגתם. באותה שנה הוגשו לבית הדין הגבוה לצדק של בוטסואנה תביעות נגד בוקו והוועד המרכזי של המפלגה, אך אלו נדחו בבית המשפט.
פוליטיקה > בחירות 2014

בבחירות בבוטסואנה ב־2014 הגיעה הקואליציה למען שינוי דמוקרטי למקום השני עם 17 מושבים באספה הלאומית, בעוד שמפלגת השלטון המפלגה הדמוקרטית של בוטסואנה השיגה 37 מושבים. בוקו מונה לראש האופוזיציה.
הקואליציה למען שינוי דמוקרטי איחדה מספר מפלגות אופוזיציה כדי להוות חזית מאוחדת בבחירות, ובנתה את הקמפיין שלה על ביקורת כלפי ניהול הכלכלה והפערים החברתיים במדינה.
פוליטיקה > בחירות 2019

בבחירות ב-2019, הובס בוקו על ידי אנה מוקגטי מהמפלגה הדמוקרטית של בוטסואנה במחוז הבחירה גאבורונה בונינגטון צפון. כתוצאה מתבוסתו, הוא איבד את תואר מנהיג האופוזיציה באספה הלאומית.
בוקו טען שבמהלך הבחירות היו זיופי קולות והונאה מסיבית על ידי המפלגה הדמוקרטית של בוטסואנה והנשיא מוקגווצי מסיסי. בין העדויות שהוצגו על ידי בוקו והארגון הדרום אפריקני Forensics for Justice, היו טענות על אי השימוש בדיו לטביעת אצבעות בבחירות, דבר שאמור היה למנוע הצבעה כפולה, ועל הפקת כמות עודפת של כרטיסי הצבעה מזויפים מעבר למספר בעלי זכות ההצבעה הרשומים בספר הבוחרים.
פוליטיקה > בחירות 2024

למרות עזיבת מפלגת הקונגרס של בוטסואנה וגם החזית הפטריוטית של בוטסואנה את הקואליציה למען שינוי דמוקרטי, מפלגתו של בוקו והאופוזיציה כולה הצליחו לזכות ברוב המושבים בבחירות ובכך בוקו הפך לנשיא הנבחר. הוא הושבע לתפקיד ב-1 בנובמבר 2024.
חיים אישים

בשנת 2015 דומה בוקו ורעייתו קאונה נישאו בטקס מסורתי של בני הקבוצה האתנית קוסה. לזוג תשעה ילדים.
הערות שוליים

↑  Kupemba, Danai Nesta (2 בנובמבר 2024). "Botswana's politician who did the unthinkable". BBC News. נבדק ב-3 בנובמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  "Meet Your Hero. President Duma Gideon Boko. UDC Presidential Candidate Botswana". Democracy Heroes Award. אורכב מ-המקור ב-5 במרץ 2024. נבדק ב-5 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mathala, Sharon (8 בספטמבר 2017). "The loo flushes away BMD'S woes". The Voice. אורכב מ-המקור ב-20 בפברואר 2018. נבדק ב-20 בפברואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "President Duma Boko". Umbrella for Democratic change. UDC. אורכב מ-המקור ב-7 באוקטובר 2017. נבדק ב-6 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mmegi Online :: Boko victorious; elected BNF president". Mmegi Online. 22 ביולי 2010. נבדק ב-30 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BNF backs Boko's membership claim". Sunday Standard. 11 ביולי 2010. נבדק ב-30 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Brief History | UDC". www.udc.org.bw. נבדק ב-30 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mehler, Andreas (1 בינואר 2013). "V. Central Africa". Africa Yearbook Volume 9. BRILL. pp. 451–454. doi:10.1163/9789004256002_006. ISBN 978-90-04-25600-2. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Kaelo, Goitsemodimo (29 ביולי 2019). "Boko Wins 'Principal Residence' Objection Case". Mmegi Online. נבדק ב-3 במאי 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Elections Botswana". Elections Botswana. נבדק ב-30 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Seismic change in Botswana as party that ruled for 58 years loses power, yourbotswana (באנגלית)
↑  Basimanebotlhe, Tsaone (18 בנובמבר 2019). "Duma Boko Petitions Constituency Election Outcome". Mmegi Online. נבדק ב-4 במאי 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Massive vote rigging uncovered in Botswana elections, claims opposition leader Duma Boko". News24. 5 בדצמבר 2019. נבדק ב-15 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Benza, Brian (1 בנובמבר 2024). "Botswana voters kick out ruling party of nearly six decades". Reuters. נבדק ב-1 בנובמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Roberts, Brownwen (1 בנובמבר 2024). "Botswana's new president sworn in after historic election upset". Yahoo News. נבדק ב-1 בנובמבר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Botswana Youth, Batswana Men React with Admiration and Envy as Kaone Boko Kneels for Duma at Inauguration, Botswana Youth Magazine, ‏2024-11-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  Botswana Youth, Pics: Botswana's First Family Graces President Duma Boko’s Inauguration, Botswana Youth Magazine, ‏2024-11-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  How Botswana’s new lawyer first lady won the hearts of voters – YourBotswana (באנגלית בריטית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4665 3585  LCCN: no2002030389  RERO: 02-A009114468  VIAF: 46427463   WorldCat (עם VIAF): 46427463
זוראן ג'ינג'יץ'

זוראן ג'ינג'יץ' (בסרבית: Зоран Ђинђић, ‏האזנהקובץ:Sr-ZoranDjindjic.ogg‏Ⓘ‏, 1 באוגוסט 1952 – 12 במרץ 2003) היה ראש ממשלת סרביה בשנים 2001–2003, ונרצח, ככל הנראה בידי אנשי המאפיה הסרבית הקשורים למשטרו של סלובודן מילושביץ'.