stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסיה ארג'נטו
קריירה > בימוי

בשנת 2000 ביימה וכתבה את סרטה הראשון "Scarlet Diva", בו גם כיכבה בתפקיד ראשי.
בשנת 2004 ביימה וכתבה את סרט הדרמה הארוטי "דפיקות לב" (The Heart Is Deceitful Above All Things), גם שיחקה בו בתפקיד ראשי לצד שחקנים הוליוודים אחרים כמו ג'ימי בנט, ג'רמי רנר ובן פוסטר.
בשנת 2014 ביימה וכתבה את סרטה השלישי "בלתי מובנת" (Misunderstood), בכיכובה של שארלוט גינסבורג.
חיים אישיים > טענות של ארג'נטו לפגיעות מיניות בה

ב-2017, לאחר שנחשפה פרשת התקיפות המיניות של הארווי ויינסטין, היא הפכה למזוהה עם תנועת Me Too. ארג'נטו טענה באוקטובר 2017 במאמר של רונאן פארו שהתפרסם בניו יורקר כי חוותה אלימות מינית בידי הארווי ויינשטיין בשנות ה-90. היא אישרה שסצנה ב-Scarlet Diva שבה דמותה פוגשת בכיר מפוקפק בתעשיית הקולנוע מתייחסות לווינשטיין. מאוחר יותר, ארג'נטו הצהיר כי "המאמר עשה לי ולאמת שלי שירות עצום בכך שפישט את כל זה", והאשים את פארו ב"מצג שווא" של מה שקרה לה.
ארג'נטו נשאה נאום ב-20 במאי 2018, בעקבות פסטיבל קאן 2018, וכינתה את הפסטיבל "שטח הציד" של ויינשטיין, בטענה כי נאנסה על ידי ויינשטיין בקאן כשהייתה בת 21, והוסיפה, "ואפילו הלילה, יושבים ביניכם, ישנם מי שעדיין צריכים לתת דין וחשבון על התנהגותם נגד נשים."
ב-24 בינואר 2021, ארגנטו טענה שהבמאי רוב כהן סימם אותה בחומצת GHB ואנס אותה במהלך הצילומי הסרט xXx. נציג של כהן הכחיש את טענת התקיפה של ארג'נטו כ"שקרית לחלוטין".
חיים אישיים > טענות על תקיפה מינית של קטין על ידי ארג'נטו

באוגוסט 2018 פרסם "הניו יורק טיימס" את טענותיו של השחקן ג'ימי בנט על הטרדה מינית שחווה מצידה ב-2013, כאשר היה בן 17, והיא בת 37. ארג'נטו הכחישה את הטענות. לדברי בנט, במפגש שלהם בשנת 2013, ארג'נטו נתנה לו אלכוהול, ביצעה בו מין אוראלי, וקיימה עימו יחסי מין. מאוחר יותר היא שילמה לו 380,000 דולר כפיצוי. ארג'נטו הכחישה את הטענה של תקיפה מינית. היא אמרה שמעולם לא קיימה מפגש מיני עם בנט, וכשהוא ביקש ממנה כסף, בן זוגה לשעבר, אנתוני בורדיין, שילם לו כדי למנוע פרסום שלילי. בעקבות ההכחשות של ארג'נטו התפרסם תצלום בו שדיה חשופים בזמן שהיא במיטה עם בנט, וכן הודאתה לכאורה על סקס איתו במסרונים לחברתה.
בעקבות הטענות, ארג'נטו פוטרה מתפקידה כשופטת ב-X-Factor איטליה.
הערות שוליים

↑  "Asia". Dizionario italiano multimediale e multilingue d'Ortografia e di Pronunzia [DOP].
↑  "Asia Argento Biography (1975–)". Filmreference.com. נבדק ב-10 באוגוסט 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  https://www.bostonglobe.com/lifestyle/names/2018/04/13/actress-asia-argento-speaks-harvard-about-weinstein-backlash/ExsLx9vf0Hjd7TRKvqMAhM/story.html
↑  https://www.nbcnews.com/news/world/asia-argento-delivers-searing-speech-calling-cannes-festival-weinstein-s-n875846
↑  השחקנית אסיה ארג'נטו: "במאי 'מהיר ועצבני' סימם ואנס אותי", באתר וואלה, 25 בינואר 2021
↑  Severson, Kim (19 באוגוסט 2018). "Asia Argento, Who Accused Weinstein, Made Deal With Her Own Accuser". הניו יורק טיימס (באנגלית אמריקאית). New York City: New York Times Company. נבדק ב-20 באוגוסט 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mumford, Gwilym; Kirchgaessner, Stephanie (21 באוגוסט 2018). "Asia Argento denies sexual assault of 17-year-old actor". The Guardian (באנגלית). נבדק ב-21 באוגוסט 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Asia Argento, a #MeToo Leader, Made a Deal With Her Own Accuser" (באנגלית). נבדק ב-2018-08-27.
↑  Gwilym Mumford, Stephanie Kirchgaessner, Asia Argento denies sexual assault of 17-year-old actor, the Guardian, ‏2018-08-21 (באנגלית)
↑  "Photo, text messages appear to contradict Asia Argento's denial of relationship". NBC News (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-08-27.
↑  בעקבות פרשת הקטין: אסיה ארג'נטו פוטרה מ"אקס פקטור", באתר ynet, 27 באוגוסט 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009747996305171  PLWABN: 9810569563205606  BIBSYS: 8027988  BNE: XX1272658  BnF: cb140473916 (data)  CANTIC: a11729119  GND: 136085067  ICCU: RAVV095963  ISNI: 0000 0001 2114 6269  LCCN: no2003027747  MusicBrainz: 70557fe1-5e95-462c-9570-aa1182c18641  NKC: xx0109189  NLK: KAC201614794  NTA: 201969742  RERO: 02-A008618384  SUDOC: 066999707  VIAF: 161450911   WorldCat (עם VIAF): 161450911
ז'אן-דה-דייה סו

| --- | --- |

 לידה:  29 במרץ 1769 טארן, מידי-פירנה, ממלכת צרפת ממלכת צרפת
 פטירה:  26 בנובמבר 1851 (בגיל 82) טארן, מידי-פירנה, הרפובליקה הצרפתית השנייה צרפת
 מדינה:  צרפת 
 בן או בת זוג:  Louise Berg 
 צאצאים:  Joséphine Louise Hortense Soult, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 השתייכות:  חיל רגלים 
 תקופת הפעילות:  1785–1815 (כ־30 שנה)
 דרגה:  מרשל כללי של צרפת
 פעולות ומבצעים
 המלחמות הנפוליאוניות
 עיטורים
 לגיון הכבוד
 
מרשל-גנרל ז'אן-דה-דייה סו, הדוכס הראשון מדלמטיה (בצרפתית: Jean-de-Dieu Soult; ‏29 במרץ 1769 – 26 בנובמבר 1851) היה מרשל צרפת, המרשל הכללי של צרפת וראש ממשלת צרפת.
תחילת חייו

סו נולד בכפר סן-אמן-לה-בסטי (Saint-Amans-la-Bastide), במחוז טארן, לאביו ז'אן, נוטריון במקצועו, ובריז'ט. הוא נקרא על שמו של יוחנן של האלוהים - קדוש נוצרי מהמאה ה-16.
אביו נפטר ב-1785, וז'אן-דה-דייה בן ה-15 נאלץ כדי להתפרנס להתגייס לצבא כחייל בחיל הרגלים.
שירותו הצבאי

בשורות הצבא ז'אן-דה-דייה המשכיל התקדם במהירות, וב-1794 כבר היה בתפקיד adjutant-general (עוזר-גנרל, תפקיד אדמיניסטרטיבי בכיר) בדרגת chef de brigade (מקבילה לקולונל).
לאחר קרב פלרי ב-1794, בו הצטיין בקור רוחו, קודם לדרגת בריגדיר גנרל.
לאחר מכן שירת בגרמניה למשך חמש שנים, תחת פיקודם של ז'ורדאן, מורו, קלבר, לפבר.
ב-1799 קודם למפקד דיוויזיה, תוך פקודה לצעוד לעבר שווייץ. במסע לשווייץ הפגין סו את יכולותיו הצבאיות, ובכך החל פרסומו הצבאי. הוא שירת תחת פיקודו של אנדרה מסנה במהלך המערכה הצבאית בשווייץ, כשהוא משמש כעוזרו הראשי בהגנת העיר ג'נובה. ב-13 באפריל 1800 הוא נפל בשבי, ושוחרר רק אחרי קרב מרנגו.
ב-1802 מונה לאחד ממפקדי המשמר הקיסרי, ולאחר מכן מפקד מחנה בולון שם החל להיווצר הגרנד ארמה. ב-1804 מונה על ידי נפוליאון כאחד ממרשלי הצבא, ופיקד על הכוח המרכזי בקרב אוסטרליץ, קרב ינה-אאורשטדט וקרבות רבים נוספים.
לאחר שוך הקרבות, וחתימת חוזה טילזיט, הוענק לו על ידי נפוליאון התואר דוכס דלמטיה. אך סו חש כי הוא היה ראוי לתואר דוכס אוסטרליץ, תואר אותו שמר נפוליאון לעצמו.
שירותו הצבאי > מלחמת חצי האי

בין השנים 1808–1812 שהה סו בספרד שם פיקד על כוחות הצבא הצרפתי בחצי האי האיברי. סו היה מפקד הכוח הצבאי, וככזה היה שנוא ביותר על תושבי ספרד ופורטוגל. כיבוש חצי האי נתקל בהתנגדות מבית ומחוץ, וב-1812 לאחר שנכשל בהשמדת הצבא האנגלו-פורטוגזי בפיקודו של הדוכס מוולינגטון למרות עדיפות מספרית, הורה לו ז'וזף בונפרטה לחזור לצרפת.
שירותו הצבאי > בגרמניה ודרום צרפת

לאחר שובו לצרפת מונה למפקד הקורפוס הרביעי של הגרנד ארמה, תחת פיקודו השתתף הקורפוס בקרב ליצן וקרב באוצן. לאחר מכן נשלח לארגן מחדש את הכוחות הצרפתיים בדרום צרפת לאחר התבוסה בויטוריה. תפקידו זה הסתיים בקרב טולוז, שם הובס בידי הדוכס מוולינגטון, אם כי הצליח לפגוע קשות בצבא הבריטי ולסגת עם כוחותיו.
שירותו הצבאי > החלפת המחנות

עם גירושו של נפוליאון, הפך סו בין-לילה לתומך במשפחת המלוכה, ומונה לשר הצבא. עם שובו של נפוליאון מאלבה שוב החליף את עורו והפך לתומך נפוליאון. השתתף בקרב ווטרלו, אך לטענת היסטוריונים, היה לאחד מהסיבות לכישלון הקרב. יחסיו הרעים עם מישל נה, המפקד הבכיר הנוסף של הכוחות וחוסר יכולת ניהולית טובה שלו, גרמו למספר טעויות קריטיות במהלך הקרב.
לאחר שלטון נפוליאון

בתקופת הרסטורציה גלה סו, אך ב-1819 הוא נקרא לשוב לצרפת וב-1820 מונה למרשל צרפת בשנית. לאחר מהפכת יולי 1830 תמך בלואי פיליפ, שכאות תודה העניק לו את התואר "מרשל כללי של צרפת", תואר שהוענק קודם לכן רק לשלשה (ביניהם מוריס דה סאקס). הוא מונה לשר המלחמה, תפקיד בו כיהן עד 1834, ולראש הממשלה מ-1832 עד 1834. ב-1838 מונה כנציג צרפת לטקס הכתרת המלכה ויקטוריה. שם, מסופר, פגש את אויבו המושבע ומי שנלחם מולו פעמים רבות, הדוכס מוולינגטון. הדוכס תפסו בזרועו ואמר "תפסתי אותך, סוף סוף!" ("!have you at last").
הוא חזר לתפקיד ראש הממשלה ב-1840, והחזיק בו (עם הפסקות קצרות) עד 1847.
ב-1848, כאשר לואי פיליפ הודח מכסאו, הפך הגנרל המזדקן שוב לרפובליקן.
הוא מת בטירתו, סו-ברג (Soult-Berg) בסמוך לעיר הולדתו, ב-26 בנובמבר 1851.
חייו הפרטיים

באפריל 1796, נשא לאישה את ג'והנה לואיז אליזבת' ברג, מזולינגן. לזוג נולדו שלושה ילדים, בן ושתי בנות.
הערות שוליים

↑  טעות נפוצה מייחסת לו את השם הפרטי ניקולא. בתעודת הלידה שלו לא מוזכר שם זה, וזהו כינוי גנאי שדבק בו מאוחר יותר בחייו, במהלך תפקידו בכיבוש פורטוגל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810650570105606  BNE: XX1763894  BnF: cb122653064 (data)  CANTIC: a10247130  CiNii: DA11846258  GND: 119056437  HDS: 041515  ISNI: 0000 0000 8140 6061  LCCN: nr90017133  NSK: 000776458  NTA: 156877724  SNAC: w6r508z7  SUDOC: 031438598  VIAF: 61604577   WorldCat (עם VIAF): 61604577
דריק רוז

דריק מרטל רוז (באנגלית: Derrick Martell Rose; נולד ב-4 באוקטובר 1988) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז. בעונת 2010/2011 זכה בתואר ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA כשחקן שיקגו בולס, אשר בחרה אותו בבחירה הראשונה של דראפט 2008 ב-NBA, והפך לשחקן הצעיר בהיסטוריה שזוכה בתואר זה. עד שנת 2014 שיחק בנבחרת ארצות הברית בכדורסל.
נעורים וקריירת מכללות

רוז נולד בשיקגו שבאילינוי. הוא החל ללמוד בתיכון המקומי, אקדמיית הקריירה של סימאון, בשנת 2003, ושיחק עבור קבוצת הכדורסל של התיכון. בשנת הפרשמן שלו בתיכונים הוא קלע 18.5 נקודות בממוצע במשחקי הכדורסל, והעלה את ממוצעיו בעונת 2004/05, שנת הסופמור שלו (השנה השנייה). בעונה זו הוא נבחר לחמישייה השלישית של נבחרת ה"אול-אמריקן". ב-2006 הוא הוביל את הקבוצה לאליפות המחוז שלה בליגת התיכונים. עונת 2006/07, שהייתה שנת הסניור שלו בתיכונים, הייתה מוצלחת ביותר עבור רוז. הוא זכה עם סימאון פעם נוספת באליפות המחוזית, וזכה בתארים אישיים רבים מטעם כתבי עת שונים בארצות הברית.
ב-2007, לאחר סיום לימודיו בתיכון, נבחר רוז למר הכדורסל של אילינוי, פרס הוקרה המוענק לכדורסלן התיכונים אשר נבחר כמצטיין במדינת אילינוי. הוא קיבל 720 קולות שזיכו אותו בפרס, אותו הוא נושא לאורך כל דרכו.
רוז החל לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ממפיס, המכונה "ממפיס טייגרס", ובמקביל החל את לימודיו באוניברסיטה. בשנת הפרשמן שלו, עונת 2007/08, הוביל רוז את קבוצתו לגמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל עם 14.9 נקודות בממוצע. הוא נבחר לחבר בחמישיית המצטיינים ולפרשמן השנה ב"קונפרנס USA", וכן זכה בתואר ה-MVP בפיינל פור של טורניר המכללות. הצטיינותו הרבה בעונה זו הביאה לחשיפתו ככדורסלן כישרוני ברחבי ה-NBA והעולם, והוא הוזכר לא פעם על ידי התקשורת כמועמד לבחירה הראשונה בדראפט של ליגת ה-NBA, יחד עם מייקל ביזלי.
קריירה מקצועית > שיקגו בולס

רוז החליט לעבור לליגת ה-NBA, ונרשם לדראפט ה-NBA 2008 כבר אחרי שנה אחת במכללות. ב-26 ביוני 2008 נבחר רוז במקום הראשון בדראפט על ידי קבוצת שיקגו בולס, לאחר שהקדים את ביזלי ואת או.ג'יי. מאיו. עובדת בחירתו בסיבוב הראשון הבטיחה לרוז חוזה מיידי ב-NBA. שיקגו בחרה ברוז, בין היתר, בשל הצורך הדחוף שלה לרכז מצטיין. לאחר שנבחר במקום הראשון בדרפט של שנת 2008, חתם רוז על חוזה עם חברת אדידס בעבור מיליון דולר לשנה. כמו כן לרוז קו נעליים עם החברה.
בעונת 2008/2009, עונת הרוקי שלו ב-NBA, היה רוז מהשחקנים הבולטים של שיקגו, וקלע 16.8 נקודות בממוצע בעונה הסדירה. הוא נבחר שלוש פעמים במהלך העונה לרוקי החודש של הליגה. בחודש פברואר הוא זכה בתחרות אתגרית ייחודית, המשלבת בחינה של יכולות כדרור, זריקה ומסירה, ומתקיימת במסגרת סוף-שבוע האולסטאר ב-NBA. הוא סייע לשיקגו להעפיל למשחקי הפלייאוף של 2009, אך למרות 19.7 נקודות בממוצע בסדרת הסיבוב הראשון, לא הצליח למנוע את הדחתה של קבוצתו. בסיום העונה זכה רוז בתואר רוקי השנה ב-NBA. רוז הצליח ביחד עם קרלוס בוזר להגיע למקום הראשון בעונה במדי שיקגו בולס.
בעונתו השלישית בליגה, עונת 2010/2011, זכה רוז בפרס ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA לאחר שהעמיד ממוצעים של 25 נקודות למשחק, 7.7 אסיסטים ו-4.1 ריבאונדים. רוז זכה בפרס בגיל 22, והוא הצעיר ביותר שזכה בפרס זה.
לקראת עונת 2011/2012 שנפתחה בשביתה חתם רוז על הארכת חוזה ל-5 שנים נוספות עבור 94.8 מיליון דולר. רוז נבחר לחמישיית משחק האולסטאר של ה-NBA בפעם השנייה ברציפות והיה במקום השני במספר ההצבעות מאחורי הסנטר דווייט הווארד. במהלך העונה נפצע רוז והחמיץ מספר רב של משחקים. למרות זאת הצליחו הבולס להשיג בתום העונה המקוצרת (66 משחקים במקום 82) את המאזן הטוב בליגה. בסיבוב הראשון במשחקי הפלייאוף התמודדה הקבוצה מול פילדלפיה 76'. במשחק הראשון הציג רוז יכולת טובה וקלע 23 נקודות עם 9 ריבאונדים ו-9 אסיסטים בניצחון קבוצתו אך 2 דקות לפני סיום המשחק נפצע בברכו ובבדיקת MRI התברר שקרע את רצועת ה-ACL בברכו השמאלית ונאלץ להחמיץ את שארית הפלייאוף.
בעונת 2014/2015, חזר רוז מפציעה כדי לשחק במשחק פתיחת העונה של הבולס נגד ניו יורק ניקס ב-29 באוקטובר 2014, ורשם 13 נקודות ו-5 אסיסטים ב-21 דקות. הוא המשיך לקלוע 32 נקודות, שיא עונה, ב-14 בינואר נגד וושינגטון ויזארדס. הוא הופיע ב-46 משחקים, ושיחק ביותר משחקים מאז עונת 2010/2011. ב-24 בפברואר הוכרז כי רוז נדרש לעבור ניתוח בברכו הימנית ונפסל ללא הגבלת זמן. בחינה ובדיקת MRI שלאחר מכן אישרה מדמיע המניסקוס המדיאלי של הברך הימנית, אותה פגיעה שנגרמה לו ב-22 בנובמבר 2013 נגד הפורטלנד טרייל בלייזרס. ב-27 בפברואר הוכרז שרוז עבר ניתוח מוצלח והוא יוכל לחזור לשחק אחרי שישה שבועות.
קריירה מקצועית > ניו יורק ניקס

לקראת עונת 2016/2017 נשלח בטרייד לניו יורק ניקס, יחד עם ג'סטין הולידיי ובחירת דראפט עתידית, בתמורה לרובין לופז, חוסה קלדרון וג'ריאן גרנט. ב-2 באפריל 2017 במשחק מול הסלטיקס נפצע רוז כאשר קרע את המיניסקוס והושבת עד לסוף עונת 2016/2017.
קריירה מקצועית > קליבלנד קאבלירס

ב-25 ביולי 2017 חתם רוז לעונה אחת בקליבלנד קאבלירס תמורת 2.1 מיליון דולר. בפברואר 2018 נשלח בטרייד ליוטה ג'אז, אשר מיד שחררה אותו מהקבוצה.
קריירה מקצועית > מינסוטה טימברוולבס

ב-8 במרץ 2018 חתם על חוזה במינסוטה טימברוולבס עד לסיום עונת 2017/2018. בעונה זו חזר להראות יכולת גבוהה ואף פתח בדרך כלל בהרכב כרכז. ב-31 באוקטובר במשחקי "ליל כל הקדושים" במשחקה של מינסוטה נגד יוטה קלע את שיא הקריירה שלו, 50 נקודות כולל חסימה בשנייה האחרונה של המשחק. בריאיון שלאחר המשחק בעודו שטוף בדמעות אמר "עבדתי כמו משוגע כדי להגיע לזה".
קריירה מקצועית > דטרויט פיסטונס

ב-6 ביולי 2019 חתם על חוזה בדטרויט פיסטונס.
קריירה מקצועית > ניו יורק ניקס

ב-8 בפברואר 2021 חזר בטרייד לניו יורק ניקס, בתמורה לדניס סמית' ובחירת סיבוב שני בדראפט. הוא שוחרר מהקבוצה ב-24 ביוני 2023.
קריירה מקצועית > ממפיס גריזליס

ב-3 ביולי 2023 חתם בממפיס גריזליס, מיעט לשחק והתמודד עם פציעות שונות. ב-30 במרץ 2024 הודיע מאמן הקבוצה, טיילור ג'נקינס, שבעקבות פציעה בגב התחתון סיים רוז את העונה. במשחקים בהם שיחק במהלך עונת 2023/2024 העמיד ממוצעים של 8 נקודות, 3 אסיסטים ו-2 ריבאונדים ב-16 דקות משחק. הוא שותף ב-24 משחקים בלבד ולא שיחק יותר מחמישה משחקים ברצף, אך הצהיר שבכוונתו להמשיך ולשחק בשורות הגריזליס גם בעונת 2024/2025. ב-23 בספטמבר הוא שוחרר לבקשתו מהשנה האחרונה בחוזהו.
קריירה מקצועית > פרישה

ב-26 בספטמבר 2024, לאחר 15 עונות ב-NBA, הודיע על פרישה ממשחק.
ב-4 בינואר 2025 הודיעה השיקגו בולס שתפריש במהלך עונת 2025/2026 ב-NBA את גופייתו של רוז ככה שאף שחקן בבולס לא ילבש את המספר 1.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008/2009 | שיקגו | 81 | 80 | 37.0 | 0.475 | 0.222 | 0.788 | 3.9 | 6.3 | 0.8 | 0.2 | 16.8 |
| 2009/2010 | שיקגו | 78 | 78 | 36.8 | 0.489 | 0.267 | 0.766 | 3.8 | 6.0 | 0.7 | 0.3 | 20.8 |
| 2010/2011 | שיקגו | 81 | 81 | 37.4 | 0.445 | 0.332 | 0.858 | 4.1 | 7.7 | 1.0 | 0.6 | 25.0 |
| 2011/2012 | שיקגו | 39 | 39 | 35.3 | 0.435 | 0.312 | 0.812 | 3.4 | 7.9 | 0.9 | 0.7 | 21.8 |
| 2012/2013 | שיקגו | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |
| 2013/2014 | שיקגו | 10 | 10 | 31.1 | 0.354 | 0.340 | 0.844 | 3.2 | 4.3 | 0.5 | 0.1 | 15.9 |
| 2014/2015 | שיקגו | 51 | 51 | 30.0 | 0.405 | 0.280 | 0.813 | 3.2 | 4.9 | 0.7 | 0.3 | 17.7 |
| 2015/2016 | שיקגו | 66 | 66 | 31.8 | 0.427 | 0.293 | 0.793 | 3.4 | 4.7 | 0.7 | 0.2 | 16.4 |
| 2016/2017 | ניו יורק | 64 | 64 | 32.5 | 0.471 | 0.217 | 0.874 | 3.8 | 4.4 | 0.7 | 0.3 | 18.0 |
| 2017/2018 | קליבלנד | 16 | 7 | 19.3 | 0.439 | 0.250 | 0.854 | 1.8 | 1.6 | 0.2 | 0.3 | 9.8 |
| 2017/2018 | מינסוטה | 9 | 0 | 12.4 | 0.426 | 0.167 | 1.000 | 0.7 | 1.2 | 0.4 | 0.0 | 5.8 |
| 2018/2019 | מינסוטה | 51 | 13 | 27.3 | 0.482 | 0.370 | 0.856 | 2.7 | 4.3 | 0.6 | 0.2 | 18.0 |
| 2019/2020 | דטרויט | 50 | 15 | 26.0 | 0.490 | 0.306 | 0.871 | 2.4 | 5.6 | 0.8 | 0.3 | 18.1 |
| 2020/2021 | דטרויט | 15 | 0 | 22.8 | 0.429 | 0.333 | 0.840 | 1.9 | 4.2 | 1.2 | 0.3 | 14.2 |
| 2020/2021 | ניו יורק | 35 | 3 | 26.8 | 0.487 | 0.411 | 0.883 | 2.9 | 4.2 | 0.9 | 0.4 | 14.9 |
| 2021/2022 | ניו יורק | 26 | 4 | 24.5 | 0.445 | 0.402 | 0.968 | 3.0 | 4.0 | 0.8 | 0.5 | 12.0 |
| 2022/2023 | ניו יורק | 27 | 0 | 12.5 | 0.384 | 0.302 | 0.917 | 1.5 | 1.7 | 0.3 | 0.2 | 5.6 |
| קריירה |  | 699 | 511 | 31.0 | 0.456 | 0.315 | 0.831 | 3.3 | 5.3 | 0.8 | 0.3 | 17.7 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008/2009 | שיקגו | 7 | 7 | 44.7 | 0.492 | 0.000 | 0.800 | 6.3 | 6.4 | 0.6 | 0.7 | 19.7 |
| 2009/2010 | שיקגו | 5 | 5 | 42.4 | 0.456 | 0.333 | 0.818 | 3.4 | 7.2 | 0.8 | 0.0 | 26.8 |
| 2010/2011 | שיקגו | 16 | 16 | 40.6 | 0.396 | 0.248 | 0.828 | 4.3 | 7.7 | 1.4 | 0.7 | 27.1 |
| 2011/2012 | שיקגו | 1 | 1 | 37.0 | 0.391 | 0.500 | 1.000 | 9.0 | 9.0 | 1.0 | 1.0 | 23.0 |
| 2014/2015 | שיקגו | 12 | 12 | 37.8 | 0.396 | 0.348 | 0.897 | 4.8 | 6.5 | 1.2 | 0.5 | 20.3 |
| 2017/2018 | מינסוטה | 5 | 0 | 23.8 | 0.509 | 0.700 | 0.857 | 1.8 | 2.6 | 0.4 | 0.0 | 14.2 |
| 2020/2021 | ניו יורק | 5 | 3 | 35.0 | 0.476 | 0.471 | 1.000 | 4.0 | 5.0 | 0.4 | 0.2 | 19.4 |
| 2022/2023 | ניו יורק | 1 | 0 | 3.0 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 0.0 | 1.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |
| קריירה |  | 52 | 44 | 37.7 | 0.426 | 0.322 | 0.845 | 4.3 | 6.3 | 0.9 | 0.5 | 21.9 |
הערות שוליים

↑  nrg מעריב, טום ת'יבודו: "רוז היה חייב לשחק", באתר nrg‏, 29 באפריל 2012
↑  דרק רוז עובר לניו יורק, ג'ף טיג לאינדיאנה, ג'ורג' היל ליוטה, באתר וואלה, 22 ביוני 2016
↑  מתאחד עם טום ת'יבודו: דרק רוז חתם במינסוטה עד תום העונה, באתר וואלה, 8 במרץ 2018
↑  לברון, וייד ופיפן עם מחוות מרגשות: הלילה בו דרק רוז חזר להיות גיבור על, באתר וואלה, 1 בנובמבר 2018
↑  רוז מסכם על חוזה בדטרויט, באתר ספורטס אילוסטרייטד
↑  דרק רוז הודיע על פרישה מכדורסל: "נתתי את הכל למשחק", באתר ynet, 26 בספטמבר 2024
↑  דרק רוז פרש: "בילדותי חלמתי לשחק ב-NBA. עמדתי במטרה", באתר וואלה, 26 בספטמבר 2024
↑  Instagram, www.instagram.com
| נבחרת ארצות הברית – אליפות העולם בכדורסל 2010 (מדליית זהב) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 בילאפס •  5 דוראנט •  6 רוז •  7 וסטברוק •  8 גיי •  9 איגודלה •  10 גריינג'ר •   11 קרי •  12 גורדון • 13 לאב •  14 אודום • 15 צ'נדלר • מאמן: ששבסקי |  1  •  2  •  3  •  4 בילאפס •  5 דוראנט •  6 רוז •  7 וסטברוק •  8 גיי •  9 איגודלה •  10 גריינג'ר •   11 קרי •  12 גורדון • 13 לאב •  14 אודום • 15 צ'נדלר • מאמן: ששבסקי | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – גביע העולם בכדורסל 2014 (מדליית זהב) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 קרי •  5 תומפסון •  6 רוז •  7 פאריד •  8 גיי •  9 דרוזן •  10 אירווינג (MVP) ‏ •   11 פלאמלי •  12 קאזינס • 13 הארדן •  14 דייוויס • 15 דראמונד • מאמן: ששבסקי |  1  •  2  •  3  •  4 קרי •  5 תומפסון •  6 רוז •  7 פאריד •  8 גיי •  9 דרוזן •  10 אירווינג (MVP) ‏ •   11 פלאמלי •  12 קאזינס • 13 הארדן •  14 דייוויס • 15 דראמונד • מאמן: ששבסקי | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2009078168  VIAF: 103469097   WorldCat (עם VIAF): 103469097 
דריק רוז בשנת 2011 עם השיקגו בולס
רוז במדי קליבלנד קאבלירס
אליפות העולם באתלטיקה 1995

| --- | --- |

 ענף:  אתלטיקה 
 ארגון מפעיל:  התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית 
 תקופת התחרות:  5 באוגוסט 1995 – 13 באוגוסט 1995 (9 ימים) 
 מספר תחרות:  5 
 מספר מתמודדים:  1,755 
 עיר מארחת:  אולבי 
 
 → אליפות העולם באתלטיקה 1993 אליפות העולם באתלטיקה 1997 ← 
 
 קואורדינטות:  57°42′21″N 11°59′14″E﻿ / ﻿57.70583333°N 11.98722222°E﻿ / 57.70583333; 11.98722222
 he
 
אליפות העולם באתלטיקה 1995 הייתה אליפות העולם החמישית באתלטיקה, שנערכה בין 5 באוגוסט ל-13 באוגוסט 1995 באצטדיון אולבי הממוקם בגטבורג שבשוודיה. בתחרות השתתפו 1,804 אתלטים ואתלטיות מ-191 מדינות, ב-44 תחרויות (20 לנשים ו-24 לגברים).
אירועים בולטים

ארצות הברית (ארצות הברית) זכתה במקום הראשון עם 12 מדליות זהב ו-19 מדליות בסך הכל. בלארוס (בלארוס) דורגה במקום שני עם 2 מדליות זהב בלבד ו-7 מדליות בסך הכל. רוסיה (רוסיה) שדורגה במקום 11 עם מדליית זהב אחת בלבד, צברה 12 מדליות בסך הכל והייתה שנייה בכמות המדליות.
אירועים בולטים > שיאי עולם

באליפות זו נקבעו 3 שיאי עולם חדשים, שניים לנשים ואחד לגברים:
אירועים בולטים > נשים

קים באטן (ארצות הברית ארצות הברית) קבעה שיא עולם חדש בריצת 400 מטר משוכות, 52.61 שניות.
אינסה קראבץ (אוקראינה אוקראינה) קבעה שיא עולם בקפיצה משולשת, 15.50 מטר (השיא הנוכחי - 2014).
אירועים בולטים > גברים

ג'ונתן אדוארדס (בריטניה בריטניה) קבע שיא עולם חדש בקפיצה משולשת, 18.29 מטר (השיא הנוכחי - 2014).
אירועים בולטים > האתלטיות המצטיינות

גוון טורנס (ארצות הברית ארצות הברית) שזכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר.
מרלין אוטי (ג'מייקה ג'מייקה) שזכתה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. היא הגנה על תוארה בריצת 200 מטר ומדליות כסף בריצת 100 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר.
גייל דיברס (ארצות הברית ארצות הברית) הגנה על תוארה בריצת 100 מטר משוכות.
סטפקה קוסטדינובה (בולגריה בולגריה) שזכתה פעם נוספת בקפיצה לגובה, 8 שנים לאחר זכייתה הראשונה.
מארי-ז'וזה פרק (צרפת צרפת) שזכתה פעם נוספת, 4 שנים לאחר זכייתה הראשונה בריצת 400 מטר.
חסיבה בולמרכה (אלג'יריה אלג'יריה) שזכתה פעם נוספת, 4 שנים לאחר זכייתה הראשונה בריצת 1500 מטר).
אירועים בולטים > האתלטים המצטיינים

מייקל ג'ונסון (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה ב-3 מדליות זהב, בריצת 200 מטר בשיא אליפות חדש, בריצת 400 מטר בשיא אליפות חדש נוסף ובריצת שליחים 4x400 מטר.
דונובן ביילי (קנדה קנדה) שזכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר.
סרגיי בובקה (אוקראינה אוקראינה) שזכה בכל חמש אליפויות העולם שנערכו בקפיצה במוט.
נור א-דין מורסלי (אלג'יריה אלג'יריה) שזכה שלוש אליפויות עולם ברציפות בריצת 1500 מטר.
מוזס קיפטנוי (קניה קניה) שזכה שלוש אליפויות עולם ברציפות בריצת 3000 מטר מכשולים.
לארס רידל (גרמניה גרמניה) שזכה שלוש אליפויות עולם ברציפות בזריקת דיסקוס.
דן אובראיין (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה שלוש אליפויות עולם ברציפות בקרב עשר).
איסמאיל קירוי (קניה קניה) שהגן על תוארו בריצת 5000 מטר.
היילה גבריסלאסי (אתיופיה אתיופיה) שהגן על תוארו בריצת 10000 מטר.
יאן ז'לזני (צ'כיה צ'כיה) שהגן על תוארו בהטלת כידון.
אנדריי אבדובלייב (טג'יקיסטן טג'יקיסטן) שהגן על תוארו ביידוי פטיש.
תוצאות > נשים > מקצועות המסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | גוון טורנס   ארצות הברית ארצות הברית | 10.85 שניות | מרלין אוטי   ג'מייקה ג'מייקה | 10.94 שניות | אירינה פריבלובה   רוסיה רוסיה | 10.96 שניות |
| ריצת 200 מטר | מרלין אוטי   ג'מייקה ג'מייקה | 22.12 שניות | אירינה פריבלובה   רוסיה רוסיה | 22.12 שניות | גלינה מלצ'וגינה   רוסיה רוסיה | 22.37 שניות |
| ריצת 400 מטר | מארי-ז'וזה פרק   צרפת צרפת | 49.28 שניות | פולין דייוויס-תומפסון   בהאמה בהאמה | 49.96 שניות | ג'רל מיילס קלארק   ארצות הברית ארצות הברית | 50.00 שניות |
| ריצת 800 מטר | אנה פידליה קירוט   קובה קובה | 1:56.11 דקות | לטישיה וריסד   סורינאם סורינאם | 1:56.68 דקות | קלי הולמס   בריטניה בריטניה | 1:56.95 דקות |
| ריצת 1500 מטר | חסיבה בולמרכה   מרוקו מרוקו | 4:02.42 דקות | קלי הולמס   בריטניה בריטניה | 4:03.04 דקות | קרלה סקרמנטו   פורטוגל פורטוגל | 4:03.79 דקות |
| ריצת 5000 מטר | סוניה או'סאליבן   אירלנד אירלנד | 14:46.47 דקות   שיא אליפות | פרננדה ריביירו   פורטוגל פורטוגל | 14:48.54 דקות | זורה אועזיז   מרוקו מרוקו | 14:53.77 דקות |
| ריצת 10000 מטר | פרננדה ריביירו   פורטוגל פורטוגל | 31:04.99 דקות | דררטו טולו   אתיופיה אתיופיה | 31:08.10 דקות | טגלה לורופ   קניה קניה | 31:17.66 דקות |
| ריצת מרתון   המרתון היה קצר ב-400 מטר | מנואלה משדו   פורטוגל פורטוגל | 2:25:39 שעות | אנוצה קטונה   רומניה רומניה | 2:26:25 שעות | אורנלה פררה   איטליה איטליה | 2:30:11 שעות |
| ריצת 100 מטר משוכות | גייל דיברס   ארצות הברית ארצות הברית | 12.68 שניות | אולגה שישיגינה   קזחסטן קזחסטן | 12.80 שניות | יוליה גרודין   רוסיה רוסיה | 12.85 שניות |
| ריצת 400 מטר משוכות | קים באטן   ארצות הברית ארצות הברית | 52.61 שניות  שיא עולם | טניה בופורד-ביילי   ארצות הברית ארצות הברית | 52.62 שניות | דיון המינגס   ג'מייקה ג'מייקה | 53.48 שניות |
| 10 ק"מ הליכה | אירינה סטנקינה   רוסיה רוסיה | 42:13 דקות   שיא אליפות | אליזבטה פרונה   איטליה איטליה | 42:16 דקות | ילנה ניקולאייבה   רוסיה רוסיה | 42:20 דקות |
| ריצת שליחות 4x100 מטר | ארצות הברית ארצות הברית   סלינה מונדי-מילנר   קרלט גידרי   כריסטי גיינס   גוון טורנס | 42.12 שניות | ג'מייקה ג'מייקה   דליה דהני   ג'ולייט קאת'ברט   בוורלי מקדונלד   מרלין אוטי | 42.25 שניות | גרמניה גרמניה   מלאני פשקה   זילקה ליכטנהאגן   זילקה קנול   גבריאלה בקר | 43.01 שניות |
| ריצת שליחות 4x400 מטר | ארצות הברית ארצות הברית   קים גרהם   רושל סטיבנס   קמרה ג'ונס   ג'רל מיילס קלארק | 3:22.29 דקות | רוסיה רוסיה   טטיאנה צ'ביקינה   סבטלנה גונצרנקו   יוליה סוטניקובה   ילנה אנדרייבה | 3:23.98 דקות | אוסטרליה אוסטרליה   לי ניילור   רנה פוצקה   מלינדה גיינספורד-טיילור   קתי פרימן | 3:25.88 דקות |