דוכס יורק
היסטוריה

בימי הביניים, הייתה יורק העיר הראשית של צפון אנגליה ומקום מושבו של הארכיבישוף מיורק החל משנת 735. יורקשייר היה השייר הגדול ביותר של אנגליה באזור.
בתקופת השלטון הויקינגי באנגליה, נקראה יורק בשם "יורוויק" (Jorvik), והיא הייתה ממלכה זעירה בימי הביניים המוקדמים. בתקופת הביניים שבין נפילת יורוויק העצמאית, שהייתה תחת שלטונו של אריק "גרזן הדם", מלך מלך יורוויק האחרון, שנרצח ב-954, לבין יצירתה של דוכסות יורק, היו כמה אישים שכיהנו בתואר רוזן יורק.
התואר "דוכס יורק" נוצר לראשונה כתואר אצולה אנגלי ב-1385 והוענק לאדמונד מלאנגלי. בנו, אדוארד מנוריץ', שירש את התואר, נהרג בקרב אז'נקור ב-1415. התואר עבר לאחיינו של אדוארד, ריצ'רד פלנטג'נט, בנו של ריצ'רד מקוניסברו, רוזן קיימברידג' השלישי (שהוצא להורג על קשירת קשר נגד הנרי החמישי). ריצ'רד הצעיר הצליח ליצור את חידוש התואר, אך כאשר בנו הבכור, שירש את התואר, היה לאדוארד הרביעי, התמזג התואר עם הכתר.
הפעם הבאה בה נוצר התואר, הייתה עבור ריצ'רד משרוסברי, בנו השני של אדוארד הרביעי. ריצ'רד היה אחד משני הנסיכים שבמצודה, ובשל העובדה שהוא מת ללא יורשים, נכחד התואר שוב עם מותו.
הפעם השלישית בה נוצר התואר, הייתה עבור הנרי טיודור, בנו השני של הנרי השביעי. ב-1502, כאשר מת אחיו הבכור, ארתור, נסיך ויילס, היה הנרי ליורש בכוח לכתר. ב-1509, כאשר עלה הנרי למלוכה כהנרי השמיני, התמזגו תואריו עם הכתר.
התואר נוצר בפעם הרביעית עבור צ'ארלס סטיוארט, בנו השני של ג'יימס הראשון. כאשר אחיו הבכור, הנרי פרדריק, נסיך ויילס, מת ב-1612, היה צ'ארלס ליורש בכוח לכתר. ב-1616 הוא היה לנסיך ויילס, ובסופו של דבר הוכתר ב-1625 כצ'ארלס הראשון, והתואר התמזג שוב עם הכתר.
יצירת התואר החמישית הייתה לטובתו של ג'יימס סטיוארט, בנו השני של צ'ארלס הראשון, שנקרא גם דוכס אולבני. על שמו נקראו מדינת ניו יורק, בירתה אולבני והעיר ניו יורק. ב-1664 העניק צ'ארלס השני את השטחים שבין נהר דלאוור לבין נהר קונטיקט לאחיו הצעיר ג'יימס. לאחר כיבושן על ידי האנגלים, שונה שמן של המושבה ההולנדית לשעבר הולנד החדשה, והנמל הראשי שלה ניו אמסטרדם, לפרובינציית ניו יורק ולעיר ניו יורק, לכבודו של ג'יימס. שמה של פורט אורנג', ששכנה 240 ק"מ במעלה נהר הדסון, שונה לאולבני, לציון תוארו הסקוטי של ג'יימס. כאשר מת צ'ארלס השני ללא יורשים, ירש ג'יימס את הכתר כג'יימס השני, ושוב התמזג התואר עם הכתר.
במהלך המאה ה-18 נוצרה מספר פעמים הדוכסות הכפולה של יורק ואולבני כתואר אצולה בריטי. ראשון האוחזים בתואר זה היה ארנסט אוגוסטוס, דוכס יורק ואולבני (אנ'), אחיו הצעיר של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה. ארנסט אוגוסטוס מת ללא יורשים. היצירה השנייה של תואר כפול זה הייתה עבור הנסיך אדוארד, דוכס יורק ואולבני (אנ'), בנו הצעיר של ג'ורג' השלישי, והוא נפטר מבלי שנשא אישה וללא יורשים. הפעם השלישית בה נוצר התואר הכפול דוכס יורק ואולבני הייתה עבור הנסיך פרדריק, בנו השני של ג'ורג' השלישי. הוא שירת כמפקד העליון של הצבא הבריטי במשך שנים רבות, והוא זה שמוזכר בשיר ידוע כ"דוכס הגדול הזקן של יורק" (The Grand Old Duke of York). גם הוא מת ללא יורשים.
היצירה השישית של התואר דוכס יורק, והפעם ללא השילוב עם התואר דוכס אולבני, הייתה עבור הנסיך ג'ורג' מוויילס, בנו השני של מי שימלוך לימים כאדוארד השביעי. התואר דוכס יורק הוענק לו בעקבות מות אחיו הבכור, הנסיך אלברט ויקטור, דוכס קלרנס ואייבונדייל. עם עלייתו של ג'ורג' לכס המלוכה כג'ורג' החמישי, התמזג שוב התואר עם הכתר.
הפעם השביעית בה נוצר התואר הייתה עבור הנסיך אלברט, בנו השני של ג'ורג' החמישי, ואחיו הצעיר של מי שימלוך לימים כאדוארד השמיני. באופן בלתי צפוי, ירש אלברט את הכתר כאשר אחיו ויתר עליו, ומלך כג'ורג' השישי. שוב התמזג התואר דוכס יורק עם הכתר.
הפעם השמינית והאחרונה עד כה בה נוצר התואר, הייתה עבור בנה השני של אליזבת השנייה, הנסיך אנדרו. לאנדרו נולדו שתי בנות, וכך, אלא אם כן בעתיד ייוולדו לו בנים חוקיים, התואר ייכחד שוב עם מותו.
למעט ביצירת התואר בפעם הראשונה, כל המחזיקים בתואר דוכס יורק מתו ללא יורשים או שעלו לכס המלוכה ותואריהם התמזגו עם הכתר.