stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אשמן גדול
הערות שוליים

↑  אשמן גדול באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  רשות הטבע והגנים, תכנית הניטור הארצית לעטלפי ישראל: סקר עטלפי חרקים בישראל 2014, ‏יוני 2015
↑  יורם יום טוב, הרואים את הקולות: עטלפים - בין מיתוס למציאות, מסת"ב 978-965-572-563-6
↑  אַשְׁמָן גָּדוֹל, באתר החברה להגנת הטבע
| יונקים בארץ ישראל  |
| --- | --- | --- |
| טורפים בישראל | גירית הדבש • גירית קוואקזית • דלק הסלעים • חמוס השלגים • סמור משויש • לוטרה אירופית • זאב מצוי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב • שועל החולות • שועל מצוי • שועל צוקים • כלב ים נזירי מצוי • נמייה מצויה • צבוע מפוספס • חתול חולות • חתול ביצות • חתול בר • קרקל • נמר |  |
| אוכלי חרקים בישראל | חדף הרמון • חדף זעיר • חדף לבן-שיניים • חדף קטן • קיפוד מצוי • קיפוד המדבר • קיפוד חולות מצוי |  |
| לווייתנאים בישראל | גרמפוס אפור • דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • עבשן קטלני • סטנלה מפוספסת • סטנו תלום שן • זיפיוס חלול-חרטום • ראשתן גדול-ראש • לווייתן מצוי • לווייתן גוץ |  |
| פרסתנים בישראל | ערוד • פרא • חזיר בר • אייל הכרמל • יחמור פרסי • יעל נובי • צבי הנגב • צבי מצוי • ראם לבן |  |
| מכרסמים בישראל | סנאי זהוב • יערון גדול • יערון חרמוני • יערון קטן • יערון צהוב-צוואר • חולדה מצויה • חולדת חוף • עכבר מצוי • עכבר מקדוני • קוצן מצוי • קוצן זהוב • נסוקיה • גרביל החולות • גרביל החוף • גרביל דרומי • גרביל זעיר • גרביל הערבה • גרביל סלעים • יפה זנב • מריון מצוי • מריון חולות • מריון המדבר • מריון לובי • פסמון • חולד ארץ ישראלי • בר אוגר מצוי • נברן השדה • נברן השלג • ירבוע מצוי • ירבוע גדול • נמנמן סלעים • נמנמן העצים • דורבן מצוי • נוטריה |  |
| עטלפים בישראל | עטלף פירות מצוי • יזנוב גדול • יזנוב קטן • אשמן מצוי • אשמן מצרי • לילן מצרי • פרסף גדול • פרסף הנגב • פרסף מצוי • פרסף בהיר • פרסף חיוור • פרסף גמדי • פרספון מצוי • נשפון גדול • נשפון מצוי • נשפון דק-אוזן • נשפון הגדות • נשפון פגום-אוז • כנפן מצוי • אוזנן הנגב • אוזנן החרמון • אודנן • עטלפון לבן-שוליים • עטלפון בודנהיימר • עטלפון ריפל • עטלפון אריאל • עטלפון אירופי • עטלפון סאבי • אפלול מצוי • אפלול הנגב • בלומף שחור • רמשן לילי • אשף מצוי |  |
| יונקים נוספים | שפן סלעים • ארנבת מצויה • תחש המשכן |  |
בודלית דוד

| בודלית דוד |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים קדומים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: לועניתיים
סוג:: בודליה
מין:: בודלית דוד
שם מדעי
 Buddleja davidii ‏פרנשה
בודלית דוד, מוכר גם בשם שיח הפרפרים (שם מדעי: Buddleja davidii) הוא מין של צמחים בעלי פרחים מסוג בודליה המקומי לאזור סין ויפן. בודלית דוד נקראת על שם מיסיונר בסקי שנשלח לסין וזיהה את הצמח, ושמו ארמן דוד. הצמח מופיע כשיח מעוצה למחצה הפורח בתפרחות חרוטיות ומרשימות ברוב חודשי השנה.
מאפיינים

בודלית דוד הוא שיח עשבוני בעל גבעולים ארוכים (עד אורך של חמישה מטרים) המעוצים למחצה. קליפת הגבעולים נסדקת עם גיל הצמח. העלים מוארכים ונגדיים, בגודל 7-13 ס"מ, ובעלי מרקם שעיר בצעירותם. הפרחים צומחים בתפרחות חרוטיות בצבעים שבין סגול, ורוד ולבן, באורך של עד 20 ס"מ. ריחם מתוק ונעים והם מושכים פרפרים ודבורים. הפרחים מושלמים (כוללים איברים נקביים וזכריים על אותו הפרח). קיימים זני נוי שפותחו עם צבעים שאינם נמצאים בטבע, כגון מג'נטה וכחול.
הבוטנאי הדני אנטוניוס לואנברג סיווג את בודליית דוד לשישה זנים המתקיימים בטבע, הפרדה שנשמרת גם כיום:
Buddleja davidii var. alba
Buddleja davidii var. magnifica
Buddleja davidii var. nanhoensis
Buddleja davidii var. superba
Buddleja davidii var. veitchiana
Buddleja davidii var. wilsonii
בתרבות

שיחי בודלית דוד פופולריים בגינות הן באזורי המוצא שלהם באסיה והן במקומות אליהם יובאו כגון אמריקה ובריטניה. בבריטניה קיים אוסף מרשים של זנים בגלוסטשייר והמפשייר, כולל מספר זנים שפותחו לנוי. הצמח קיבל מעמד של זוכה פרס נכס לגן (Award of Garden Merit) בשנת 1941 מאת איחוד הגננים הבריטי.
מנגד, הצמח נחשב כמין פולש בבריטניה ומתרבה בבתות ובקרקעות עזובות בכמויות גדולות. ניתן לראות אותו צומח פרא לצדי פסי רכבת וחומות לבנים. במדינות אורגון ווושינגטון בארצות הברית הוא מסווג כעשב שוטה.
רנה אוברז'ונואה

| --- | --- |

רנה אוברז'ונואה, שנת 2010
 לידה:  1 ביוני 1940 ניו יורק, מדינת ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  8 בדצמבר 2019 (בגיל 79) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם במה:  רנה אוברז'ונואה
 שם לידה:  René Murat Auberjonois 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1962–2019 (כ־57 שנים)
 מקום לימודים:  Carnegie Mellon School of Drama 
 צאצאים:  Remy Auberjonois, Tessa Auberjonois 
 פרסים והוקרה:  3 מועמדויות, מתוכן זכייה אחת בפרס טוני 3 מועמדויות לפרס אמי 3 מועמדויות לפרס גלדת שחקני המסך
 http://www.renefiles.com
 פרופיל ב-IMDb
 
רנה מורה אוֹבֶּרְז'וֹנוּאָה (במקור: René Murat Auberjonois;‏ 1 ביוני 1940 – 8 בדצמבר 2019) היה שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון אמריקאי ומדבב. הוא מוכר בעיקר מתפקידיו בסרטי הקולנוע "מ.א.ש", "הקלפן והיצאנית" ו"בת הים הקטנה" ובסדרות הטלוויזיה "בנסון", "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" ו"בוסטון ליגל".
ילדותו

אוברז'ונואה נולד בעיר ניו יורק. אביו, פרנאנד אוברז'ונואה (1910–2004, יליד שווייץ), היה סופר, כתב לענייני חוץ בעידן המלחמה הקרה, סופר ומועמד לפרס פוליצר. סבו, שגם שמו רנה אוברז'ונואה, היה צייר פוסט-אימפרסיוניסט. אמו נולדה כנסיכה לור לואיז נפוליאון יוג'ין קרוליין מוראט (1913-1986), נינתו של הנסיך ז'ואקים מירא, בנו של איכר, אחד מנאמניו של נפוליאון בונפרטה; מעמד מלוכני הוענק לה, במקרה זה על כס המלוכה של נאפולי למרות היותה רפובליקנית נלהבת; אשתו הייתה קרוליין בונפרטה, אחותו של נפוליאון בונפרטה. סבתו מצד אמו, הלנה מקדונלד סטאלו (1820-1860), הייתה אמריקנית, מסינסינטי, אוהיו; אמו של סבו מצד אמו היא בת אצולה רוסית, יודוקסיה מיכאלובנה סומובה (1830-1870), וסבתו של סבו מצד אמו מצד אביו, קרוליין ג'ורג'ינה פרייזר שהייתה נשואה לנסיך צ'ארלס נפוליאון לוסיין מוראט, הייתה גם אמריקנית, מצ'ארלסטון שבדרום קרוליינה.
לאוברז'ונואה יש אח, אחות ושתי אחיות למחצה מנישואיה הראשונים של אמו. משפחתו עברה לפריז לאחר מלחמת העולם השנייה, שם, בגיל צעיר, החל להיות שחקן.
לאחר מספר שנים בצרפת, חזרה המשפחה לארצות הברית והצטרפה למושבת אמנים במחוז רוקלנד שבניו יורק, שבין תושביה האחרים נמנים ברג'ס מרדית', ג'ון האוסמן והלן הייז. הסביבה אישרה את החלטת אוברז'ונואה לעסוק במשחק, והוא יצר קשרים חשובים אשר לימים סייעו לו בקידום הקריירה שלו. אחד מהקשרים המשפיעים ביותר שיצר בתקופה זו היה עם האוזמן, אשר בגיל 16 נתן לו את העבודה הראשונה שלו בתיאטרון, כמתמחה. השניים יעבדו יחד שוב שנים מאוחר יותר, כאשר אוברז'ונואה, תחת האוזמן, ילמד בבית הספר ג'וליארד; אוברז'ונואה הצהיר, בראיון שהעניק בשנת 1993 כי האוזמן הוא האדם בעל ההשפעה הרבה ביותר על הקריירה שלו. כמו כן, משפחת אוברז'ונואה חיה גם בלונדון, שם סיים אוברז'ונואה בית ספר תיכון, בלומדו תיאטרון. על מנת להשלים את השכלתו, הוא למד וסיים לימודים במכון קרנגי לטכנולוגיה (כיום אוניברסיטת קרנגי מלון).
קריירה > תיאטרון

לאחר שסיים את לימודיו בקולג', אוברז'ונואה עבד עם מספר להקות שחקנים שונות, הראשונה בהם היא "Arena Stage" היוקרתית שבוושינגטון די. סי.. לאחר מכן הוא נסע ללוס אנג'לס ולניו יורק, ועבד בהפקות תיאטרון רבות. אוברז'ונואה עזר להקים את "American Conservatory Theatre" בסן פרנסיסקו, את "Mark Taper Forum" בלוס אנג'לס ואת "Brooklyn Academy of Music Repertory Company" בניו יורק. הוא היה חבר בתיאטרון הקיץ "Peninsula Players" במהלך עונת ההצגות של 1962.
בסופו של דבר אוברז'ונואה "נחת" בברודוויי בשנת 1968, והופיע במקביל בשלוש הצגות שונות: כשוטה, בהפקת "המלך ליר" של לי ג'יי קוב (ההפקה הרצה הארוכה ביותר של מחזה בתולדות ברודוויי); כנד, ב-"A Cry of Players" (ביחד עם פרנק לנגלה); וכן כמרקו ב-"Fire!". בשנה שלאחר מכן הוא זכה בפרס טוני על הופעתו ב-"Coco", כסבסטיאן ביי, לצידה של קתרין הפבורן. מועמדויות לפרס טוני קיבל אוברז'ונואה על הופעתו ב-"The Good Doctor" של ניל סיימון (1973, ביחד עם כריסטופר פלאמר); תפקיד כדוכס ב-"Big River" (בשנת 1984) - תפקיד עליו זכה בפרס "Drama Desk Award"; וכן בתפקיד באדי פידלר/ארווין ס. ארווינג ב-"City of Angels" (בשנת 1989), אשר נכתב על ידי לארי גלברט וסיי קולמן.
הופעותיו הבולטות האחרות בברודוויי: מלווליו ב-"הלילה השנים עשר" (1972); סקאפין ב-"טריקים" (1973); מר סמסא ב-"הגלגול", ביחד עם מיכאיל ברישניקוב (1989); פרופ' אברונסיוס ב-"ריקוד הערפדים"; יתרו קראוץ' ב-"Sly Fox", שעבורו היה מועמד לפרס המבקרים של המעגל החיצוני (2004). אוברז'ונואה הופיע פעמים רבות ב-"Mark Taper Forum", בעיקר כמלווליו ב-"הלילה השנים עשר", וכסטניסלבסקי ב-"צ'כוב ביאלטה". כחבר ב-"Second Drama Quartet", אוברז'ונואה הופיע ביחד עם אד אסנר, דיאן ווסט ואריס יולין. כמו כן, הופיע ב-"Every Good Boy Deserves Favor" מאת טום סטופארד ואנדרה פרווין במרכז קנדי ובמטרופוליטן אופרה.
אוברז'ונואה הופיע לראשונה במסגרת ה-"Shakespeare Theatre Company" שבוושינגטון די. סי., במחזהו של מולייר "החולה המדומה", בתאריך 27 ביולי 2008.
כמו כן, אוברז'ונואה ביים הפקות תיאטרון רבות.
קריירה > קולנוע

כבר בתחילת דרכו בקולנוע השתתף בארבעה מסרטיו של רוברט אלטמן, "מ.א.ש" (1970), "ברוסטר מקלאוד" ("Brewster McCloud"), כמומחה לציפורים, אשר בהדרגה הופך בעצמו לציפור, "הקלפן והיצאנית" (McCabe & Mrs. Miller) בכיכובו של וורן בייטי, ו"מראות" (Images, 1970). ב-1972 השתתף בסרט "פיט וטילי" לצדה של קרול ברנט. תפקידיו הקולנועיים האחרים כוללים את הגנגסטר טוני ב-"אקדמיה לשוטרים 5: המשימה מיאמי" (1988) והכומר אוליבר ב-"הפטריוט" (2000, בכיכובו של מל גיבסון). הוא הופיע בהופעות קמאו במספר סרטים, לרבות כד"ר ברטון, רופא במוסד לחולי נפש, בן-דמותו של טים ברטון, ב-"באטמן לנצח", וכקולונל ווסט ב-"מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת" (1991). הופעות קולנועיות בולטות נוספות שלו כוללת את "ההינדנבורג" (1975), בכיכובו של ג'ורג' סי. סקוט), הרימייק הראשון של "קינג קונג" (1976), "האוטובוס הגדול" (1976), "Eyes of Laura Mars" (1978), "Where The Buffalo Roam" (1980), "My Best Friend Is a Vampire" (1988), "Eulogy" (1999), "The Feud" (1999), "Inspector Gadget" (1999). כמו כן, אוברז'ונואה גילם את דמותו של הולנדר בסרט של חברת מירמקס משנת 1993 "The Ballad of Little Jo". בנוסף, הוא דיבב את הפרופסור הגאון ב-"Little Nemo: Adventures in Slumberland", השף לואי ב-"בת הים הקטנה" וב-"בת הים הקטנה 2", ובאטלר ב-"יוסף נסיך החלומות". בשנת 2004 גילם את אב המשפחה שנפטר בסרט "מת על ההספד", דרמה קומית לצד זואי דשנל ופמקה ינסן. בשנת 2016 שיחק בסרטה של קלי רייכארט "נשים מסוימות" לצידם של קריסטן סטיוארט ומישל ויליאמס, ובשנת 2020 שיחק בסרטה החדשה של רייכארט "פרה ראשונה".
קריירה > טלוויזיה

בנוסף להשתתפותו כאיש צוות קבוע בארבע תוכניות טלוויזיה שונות, בשלושה ז'אנרים שונים ("בנסון" - קומדיית מצבים; "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" - מדע בדיוני; "וונדר וומן" - מדע בדיוני; "בוסטון ליגל" - דרמת בית משפט), אוברז'ונואה הופיע כשחקן אורח בסדרות טלוויזיה רבות, לרבות: "האנטומיה של גריי", "Hogan's Heroes", "The Rockford Files", "המלאכיות של צ'רלי", "סטארסקי והאץ'", "The Jeffersons", "בגבולות המסתורין", "Night Gallery", "Matlock", "Murder, She Wrote", "The Bionic Woman", "פרייז'ר", "Judging Amy", "Chicago Hope", "The Bob Newhart Show", "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", "סטארגייט SG-1", "פרקליטי אל איי", "Warehouse 13", "Archer", "הפרקליטים" (הופעה שעבורה זכה במועמדות לפרס אמי), "Saving Grace", "פילדלפיה זורחת" ו-"מחשבות פליליות". בין סרטי הטלוויזיה בהם הופיע: "Geppetto" של דיסני, "Billy The Kid" מאת גור וידאל, "A Connecticut Yankee in King Arthur's Court" וכן המיני-סדרה "Sally Hemings: An American Scandal", בשנת 2000. את המועמדות השלישית שלו לפרס אמי קיבל על הופעתו בהפקת רשת ABC של "The Legend of Sleepy Hollow". בשנת 2012 הוא שיחק דמות של מדען נאס"א בפרק "Phoenix" של הסדרה "NCIS".
אוברז'ונואה דיבב מספר דמויות מונפשות, לרבות: דמויות שונות ב-"הזרבובים" וב-"באטמן: איש העטלף", דמותו של לנארד מק'לייש (Lenard McLeish) ב-"Pound Puppies" בשנת 2010, "אווטאר: כשף האוויר האחרון", דמותו של מאסטר פאנג (Master Fung) בפרק הראשון של "Xiaolin Showdown" (לפני שהוחלף במוריס לה-מארש), "Justice League Unlimited", "Max Steel", "Fantastic Max", "Archer", "Young Justice" ו-"Random! Cartoons". כמו כן, הוא העניק את קולו להפקות של סרטים תיעודיים של רשת PBS האמריקאית, בהם: קולו של וודרו וילסון בסרט "Woodrow Wilson", שהופק בשנת 2001 במסגרת תוכנית הטלוויזיה "American Experience"; הסרט התיעודי-היסטורי "Kingdom of David: The Saga of the Israelites", משנת 2003.
רנה אוברז'ונואה ביים מספר תוכניות טלוויזיה, לרבות "Marblehead Manor" וכמה פרקים של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
חייו הפרטיים

אוברז'ונואה התחתן עם ג'ודית מיהאליי ב-19 באוקטובר 1963. יש להם שני ילדים, טס ורמי, שניהם גם כן שחקנים. הוא נפטר ב-8 בדצמבר 2019 עקב גרורה של סרטן ריאות.
יצחק סדאי

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1935 סופיה, ממלכת בולגריה 
 פטירה:  26 בפברואר 2019 (בגיל 83) 
 שם לידה:  יצחק סידי 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס א.מ.ת. (2008) 
 
יצחק סדאי (Sadai; שם משפחתו המקורי סידי; 13 במאי 1935 - 26 בפברואר 2019) היה מלחין ישראלי, פרופסור באוניברסיטת תל אביב וחתן פרס א.מ.ת למוזיקה לשנת 2008.
ביוגרפיה

סדאי נולד בסופיה בירת בולגריה ועלה לישראל עם הוריו ב-1949. למד קומפוזיציה אצל אלכסנדר אוריה בוסקוביץ' בקונסרבטוריון הישראלי למוסיקה תל אביב בשנים 1951–1956, ולאחר מכן אצל יוסף טל. הוא השתתף גם בסמינר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטאדט בשנים 1962 ו-1964, ועבד עם פייר שפר בפריז ב-1966.
הוא כתב מאמרים אקדמיים רבים בנושא אפיסטמולוגיה, פנומנולוגיה ופרצפציה מוזיקלית בכתבי עת מקצועיים בכל העולם, ופרסם שלושה ספרים חשובים, בהם הספר המתודולוגי Harmony in its Systemic and Phenomenological Aspects – אחד הספרים המשפיעים ביותר בתחום האנליזה המוזיקלית כיום.
הוא לימד הלחנה כמרצה בכיר באקדמיה למוסיקה בירושלים בשנים 1960–1981 ובאקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב מ-1966 עד 2003.
ב-1974 ייסד באקדמיה בתל אביב את הסטודיו למוזיקה אלקטרונית, ולימד שם מקצועות שונים כפרופסור מאז 1980.
ביצירותיו המוקדמות ניסה סדאי מחד לחבר בין מקאמים ערביים ואקספרסיוניזם בסגנון אלבן ברג, ומאידך להשתחרר מן ההשפעות האוריינטליות של המוזיקה הקלאסית הישראלית של תחילת המאה העשרים. לאחר מכן, הוא עבר לחקור טכניקות אירופיות חדשות יותר, כמו למשל הווריאציות הסריאליות לצ'מבלו "Impressions d'un chorale", שבוצעו בפסטיבל ישראל 1964 בידי פרנק פלג.
החל משנת 1971 כללו יצירותיו של סדאי אלמנטים מתחום האלקטרואקוסטיקה.
התגורר ברמת-גן ואחרי-כן בגבעתיים.
ספריו

Methodology of the Theory of Music,‏ 1960 (הופיע בעברית בשם מתודולגיה של התאוריה המוזיקלית, אקדמון, ירושלים, תשכ"ח 1968).
Harmony in its Systemic and Phenomenological Aspects,‏ 1980.
Traité de sujets musicaux – envers une épistémologie musicale,‏ 2003.
יצירות (רשימה חלקית)

Ricercare symphonique לתזמורת קטנה, 1957.
Canti Fermi לסינקלביר ותזמורת קטנה, 1986.
הצבי ישראל, קנטטה לסולנים, מקהלה ותזמורת, 1960.
משפט 19, אופרה למילים מאת רחה פראייר (על פי פרוטוקולים של האינקוויזיציה), לקריין, קריינית וסרט מגנטי, 1979.
לקריאה נוספת

נתן מישורי, ביוגרפיה, באתר Grove Music Online (באנגלית)
זאב תדמור

| --- | --- |
פרופסור זאב תדמור
פרופסור זאב תדמור
 לידה:  6 בפברואר 1937 (בן 87) ממלכת רומניה
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל  המכון הטכנולוגי של סטיבנס 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס א.מ.ת. (2005) 
 הערות:  נשיא הטכניון בשנים 1990 עד 1998
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום הפולימרים והחומרים הפלסטיים
 
זאב תדמור (נולד ב-6 בפברואר 1937) הוא מדען ישראלי, פרופסור אמריטוס מחקר, בפקולטה להנדסה כימית בטכניון. כיהן כנשיא הטכניון במשך 8 שנים מ-1990 עד 1998.
קורות חיים

תדמור נולד ברומניה ועלה ארצה ב-1950. תדמור קיבל תואר ראשון ותואר שני בהנדסה כימית מהטכניון, ולאחר מכן תואר דוקטור מהמרכז הטכנולוגי ע"ש סטיבנס בניו ג'רזי, ארצות הברית. הוא פרופסור מחקר בגמלאות בטכניון וכיהן כדיקן הפקולטה להנדסה כימית בטכניון. לאחר מכן נבחר לשתי כהונות כנשיא הטכניון. תדמור הוא הנשיא הראשון של הטכניון שקיבל בו את התואר הראשון שלו. מכהן כיושב ראש מוסד שמואל נאמן למחקר מתקדם במדע וטכנולוגיה בטכניון.
תדמור הוביל, החל משנות ה-90 של המאה ה-20, פרויקטים במדעי המחשב ובתחומים נוספים, בהם נערך שיתוף פעולה בין הטכניון לבין חברות היי-טק בישראל. בין הדוקטורנטים שלו ניתן למנות את משה פבלוקיס.
תדמור ממשיך להרצות וללמד בתחומיו הרבים, הוא מוזמן להרצאות במיוחד בארצות הברית ובטכניון.
פרסים

תדמור עוסק במחקר בתחום הפולימרים והחומרים הפלסטיים. הוא זכה בפרס אגודת הפלסטיקה של ארצות הברית על הישגיו בתחום, כמו כן זכה בפרס רוטרי לתרומה מצטיינת להשכלה הגבוהה בישראל. נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בשנת 1984 והוא זוכה פרס א.מ.ת.
בתחום החברתי

תדמור היה מבין מנסחי אמנת כנרת השואפת ליצור מכנה משותף לזרמים והמחנות השונים בציבור היהודי (ימין-שמאל, דתיים-חילוניים וכך הלאה) ואף חתם עליה ביחד עם שורה של אנשי ציבור מהימין והשמאל. הוא ממייסדי בשער, עמותה של חברי סגל אקדמי לקידום החברה בישראל, והיה יושב-הראש הראשון של העמותה.
לקריאה נוספת

הערך "זאב תדמור" בלקסיקון החיפאים, אישים ודמויות בחיפה, מאת ד"ר שי חורב, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 388–389, 2018, חיפה.
התארכות הזמן

תופעת התארכות הזמן מסבירה מדוע שני שעונים זהים מדווחים על זמן שונה לאחר שהואצו במהירויות שונות. לדוגמה: אסטרונאוטים ששוהים בתחנת החלל הבינלאומית מזדקנים במעט לאט יותר מאשר אילו היו שוהים על כדור הארץ.
בתורת היחסות, התארכות הזמן היא השינוי בהבדל בזמן שחלף בין שני מאורעות נפרדים הנעים במקביל אחד לשני, בין אם בגלל ההבדל במיקום היחסי לשדה הכבידה או בהבדלי מהירות התנועה. ככל שהמערכת (לדוגמה, חללית) תנוע מהר יותר, כך יעבור הזמן לאט יותר בחללית בעיני המתבונן, אף על פי שבעיני הטייס של החללית הזמן ממשיך להתקדם בהתמדה.
ניתן לראות את תופעת התארכות הזמן אם מסנכרנים שני שעונים אטומיים (השעון המדויק בעולם), ולוקחים אחד מהם לטיסה על מטוס מהיר, בעוד השני נשאר על הקרקע. הזמן יעבור לאט יותר על השעון ששהה על המטוס, ולכן לאחר חזרתו של המטוס הוא יציג שעה מוקדמת יותר מהשעה שיציג השעון שנשאר על הקרקע. ניסוי הייפלי-קיטינג הוא ניסוי דומה שבוצע כדי להוכיח טענה זו.
התופעה קשורה גם ב"מסע בזמן". לדוגמה נניח ואדם טס במהירות של 99.9999% ממהירות האור, במשך מה שנראה בשבילו כמו 10 שנים, הוא יחזור לכדור הארץ לאחר 7,000 שנה.
היסטוריה

ב-1905 הראה אלברט איינשטיין כי התארכות הזמן נוגעת לאופי הזמן עצמו. ב-1907, הרמן מינקובסקי הציג את מושג הזמן העצמי, ובכך הבהיר את משמעות התארכות הזמן.
מהירות התארכות הזמן

ההבדל בין תנועת הזמן בשעונים בעת התארכות זמן נגרמת כיוון שמהירות ה"טיקים" שונה בין השעון שנע לבין זה שלא. ככל שגוף יזוז מהר יותר כך גם התארכות הזמן תגדל.
תאורטית, התארכות זמן מאפשרת לנוסעים ברכב שנע במהירות להתקדם הלאה אל העתיד ולהתקדם זמן קצר משלהם. עבור מהירות גבוהה מספיק ההשפעה של התארכות זמן יכולה להיות משמעותית. לדוגמה יכול להיות שנסיעה במשך שנה יכולה להתאים לעשר שנים על כדור הארץ.
מהירות התארכות הזמן > הסבר ומשוואות

שעון פשוט בנוי משתי מראות A ו-B, שביניהן יש קרן אור אשר מקפצת מ-A ל-B . ההפרדה בין המראות מסומנת ב- d, והשעון מתקדם ("מתקתק") בכל פעם שקרן האור מגיעה למראה A. כאשר השעון במנוחה, האור עובר דרך באורך  2d, ומכיוון שמהירותו היא מהירות האור, זמן המעבר הוא 



Δ
t
=



2
d

c




{\textstyle \Delta t={\frac {2d}{c}}}

. מתוך הסתכלות של עצם נע במהירות v שזז ביחס לשעון שלא דופק, האור נראה כנע במסלול ארוך יותר, כלומר, השעון הנע ביחס לאחד שלא נמצא בתנועה נראה כפועל לאט יותר.
באופן דומה לשעון במנוחה, זמן המעבר של השעון הנע הוא 



Δ

t
′

=



2
D

c




{\textstyle \Delta t'={\frac {2D}{c}}}

, כאשר המרחק  D הוא אורך מחצית הדרך של השעון. ניתן לחשב את  D על-ידי משפט פיתגורס 







D



=




(



1
2


v
Δ

t
′


)


2


+

d

2










{\textstyle {\begin{aligned}D&={\sqrt {\left({\frac {1}{2}}v\Delta t'\right)^{2}+d^{2}}}\end{aligned}}}

, ובעזרת שתי המשוואות הקודמות מתקבל 



Δ

t
′

=



Δ
t


1
−

v

2



/


c

2







{\textstyle \Delta t'={\frac {\Delta t}{\sqrt {1-v^{2}/c^{2}}}}}

, אשר מבטא את העובדה שבמערכת הייחוס של השעון  t, פרק הזמן בשעון  t' יותר ארוך מאשר פרק הזמן בשעון  t. כלומר, ממערכת ייחוס זו לוקח יותר זמן לשעון הנע להשלים מחזור (הלוך חזור).
תופעות שנגרמות מהתארכות הזמן > פרדוקס התאומים

פרדוקס התאומים הוא ניסוי מחשבתי בתורת היחסות הפרטית: התאום הראשון טס לחלל במהירות גבוהה מאוד וחוזר לכדור הארץ, ואילו השני נשאר בכדור הארץ. על פי תורת היחסות הפרטית, תנועה במהירות גבוהה מאיטה את זרימת הזמן. מכאן קיימים שני טיעונים סותרים: התאום שטס נע במהירות גבוהה יחסית לתאום שנשאר, ועל כן התבגר פחות מזה שנשאר, ויהיה צעיר ממנו. מאידך, כיוון שיחסות פרטית מבוססת על ההנחה שאין מסגרת התייחסות מועדפת, ניתן לטעון שהתאום שנשאר בכדור הארץ נע יחסית לתאום בחללית, ועל כן דווקא הוא שיהיה צעיר יותר.
תופעות שנגרמות מהתארכות הזמן > זמן חיי המיואון

תופעה מוכרת נוספת שמרבים לדבר עליה בהקשר זה היא תופעת המיואון, חלקיק יסודי (בדומה לאלקטרון) שזמן החיים שלו קצר מאוד, רק 2.2μs. אם נוצר חלקיק מיואון באטמוספירה של כדור הארץ (בגובה של 100 קילומטרים מעל הקרקע), מבחינת הצופה החיצוני, זמן ההגעה של החלקיק לקרקע (במהירות האור, המהירות הגבוהה ביותר האפשרית) מנקודת המבט של הצופה על הקרקע הוא:
\Delta t={L_{0} \over c}={100km \over 3*10^{8}{km \over s}}\cong 333\mu s
כלומר, יותר מזמן החיים של החלקיק. עם זאת, זמן ההגעה של החלקיק לקרקע מנקודת המבט של החלקיק היא רק:
\Delta t={\Delta t_{0} \over {\sqrt {1-{u^{2} \over c^{2}}}}}\iff 333\mu s={2.2\mu s \over {\sqrt {1-{u^{2} \over c^{2}}}}}\iff ...\iff u\cong 0.999978c
כלומר המהירות המינימלית שדרושה למיואון להגיע לכדור הארץ קטנה ממהירות האור (99.9978 אחוז ממהירות האור), ולכן בזכות תופעת התארכות הזמן, החלקיק יכול לעבור את המסע לכדור הארץ בזמן קצר יותר מנקודת ראותו, לעומת הזמן שלוקח לו להגיע לפני כדור הארץ מנקודת המבט של הצופה החיצוני.
בתרבות

התרחבות זמן משמשת כמכשיר עלילה(אנ') עיקרי בסרט "בין כוכבים", כאשר גילם של האסטרונאוטים בסרט יוצא מסנכרון עם חבריהם על כדור הארץ, ולבסוף גם זה עם זה.
התופעה מופיעה בשיר של להקת קווין, '39, אשר מתאר קבוצת אסטרונאוטים בחיפוש אחר עולמות חדשים. בלי לדעת שכאשר יחזרו, כל יקיריהם כבר ימותו. סיפור דומה מופיע גם בשיר "Justin And Nova" של הצ'רצ'ילים.
התופעה מופיעה ברומן "כוכב הקופים" (בצרפתית: La Planète des singes) מאת פייר בול שיצא לאור ב-20 בדצמבר 1963.
ראו גם

התרחבות זמן כבידתית
הערות שוליים

↑  Kenneth S. Krane, Modern Physics, 4th Edition, 2009, עמ' 33
↑  Kenneth S. Krane, Modern Physics, 4th Edition, 2019, עמ' 33
↑  Klemen Breznikar, Churchill's, Jericho Jones & beyond interview with Robb Huxley and Danny Shoshan, It's Psychedelic Baby Magazine, ‏2012-12-23 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536564305171  LCCN: sh85135410
דן זכאי

| --- | --- |

דן זכאי, 2011
 לידה:  1939 (בן 85 בערך)
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה קוגניטיבית
 מקום לימודים:  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 מנחה לדוקטורט:  אמיר פנואלי 
 פרסים והוקרה:  פרס א.מ.ת. (2011) 
 
דן זכאי (זקהיים) (Zachai; נולד ב-1939) הוא פסיכולוג ישראלי, חוקר פסיכולוגיה קוגניטיבית ופרופסור אמריטוס בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, שבו שימש בעבר ראש החוג. כיהן בעבר כראש התוכנית לתואר שני בהתנהגות ופיתוח ארגונים בחוג לפסיכולוגיה במרכז הבינתחומי הרצליה וכיו"ר הסתדרות הפסיכולוגים בישראל. זוכה פרס א.מ.ת לשנת 2011.
ביוגרפיה

דן זכאי נולד בתל אביב ב-1939, בנם של יהודית ויואל, ואחיהן הצעיר של השחקנית ומדבבת שפרירה זכאי והווירולוגית פרופ' זִכריה זכאי-רוֹנֶס. 
למד בגימנסיה הרצליה. סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה בהצטיינות ב-1970, תואר שני בפסיכולוגיה קוגניטיבית בהדרכת פרופ' רון שובל וד"ר אריה שלוסברג בהצטיינות ב-1972. דוקטורט בפסיכולוגיה בהדרכת הפרופסורים הנס קרייטלר, שולמית קרייטלר ואמיר פנואלי ב-1976 ותואר שני נוסף בפסיכולוגיה קלינית בהדרכת ד"ר יעקב לומרנץ ופרופ' גדעון מדיני, כולם מאוניברסיטת תל אביב, והחל ללמד שם בחוג לפסיכולוגיה, עד פרישתו ב-2007. ב-1979 שהה בפוסט-דוקטורט באוניברסיטת ברונל, במלגת המועצה הבריטית.
לאורך השנים היה פרופסור אורח במוסדות מחקר כגון אוניברסיטת אילינוי, MIT, המכון הטכנולוגי של טוקיו ואוניברסיטת מינכן.
במסגרת החוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב כיהן כראש החוג (בשנים 1996–1999), וכן כראש ועדת ההוראה של הפקולטה למדעי החברה (2002–2007).
זכאי הוא פסיכולוג חברתי-תעסוקתי-ארגוני בדרגת מומחה מ-1980, ובדרגת מדריך מ-1981. כיהן גם במספר תפקידי ניהול מקצועיים, בהם יו"ר האיגוד הישראלי לפיתוח ארגוני (1992–1995) ויו"ר הסתדרות הפסיכולוגים בישראל (2005–2009).
כחוקר פרסם יותר מ-100 פרסומים מדעיים. שימש כחבר מערכת בכתבי העת המדעיים Journal of Behavioral Decision Making ו-Experimental Psychology. תחומי מחקרו עוסקים בשיפוט ואומדן זמן פסיכולוגי, שיפוטים קוגניטיביים ומטה קוגניטיביים, תהליכי קבלת החלטות וניהול סכסוכים.
ב-2011 זכה בפרס א.מ.ת, על הישגיו בפיתוח הבנת תפיסת ושיפוט הזמן, השפעת שיפוט זה על תהליכי קבלת החלטות, ו"מודל שער הקשב" שפיתח בתחום זה.
לאחר פרישתו מהחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב ב-2007, החל לכהן כפרופסור בבית הספר לפסיכולוגיה במרכז הבינתחומי הרצליה, ולאחר מכן מונה לראש החוג לתואר שני "התנהגות ופיתוח ארגוני".
משנת 2016 מרצה במכללה האקדמית אשקלון.
זכאי נשוי ולו ארבעה בנים.
מספריו

יסודות הפסיכולוגיה הקוגניטיבית, 1985, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה
קבלת החלטות, 1998, הוצאת פרולוג
זמן פסיכולוגי, 1998, הוצאת משרד הביטחון
פסיכולוגיה קוגניטיבית, 2006, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה
הערות שוליים

↑  בוגרי מדעי הרוח באוניברסיטת ת"א, מעריב, טור 1, 21 במרץ 1971.
↑  מקבלי תארי מוסמך בהצטיינות באוניברסיטת ת"א, דבר, 23 באוקטובר 1972.
↑  כותרת עבודת הדוקטור שלו: "Decision by Meaning: A Decision Making Model Based Upon the Cognitive Orientation Theory" (ובעברית: "החלטה באמצעות מובן").
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277081805171  ISNI: 0000 0001 0777 0524  LCCN: n88284513  MusicBrainz: b219ae4f-23a2-4600-b7a5-147d39a786af  NTA: 074263714  SUDOC: 033415951  VIAF: 9938847   WorldCat (עם VIAF): 9938847