stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בולימיה נרבוזה
בולימיה נרבוזה והיריון > הצריכה התזונתית של נשים בולימיות במהלך ההיריון

הצריכה אנרגטית המומלצת כדי לענות על דרישת הגוף בתקופת ההיריון היא להוסיף 340 קק"ל ליום במהלך הטרימסטר השני ו־452 קק"ל ליום במהלך הטרימסטר השלישי. גם הדרישה למיקרו־נוטריינטים עולה, כגון ברזל, חומצה פולית וויטמין C. בהשוואה להמלצה, הצריכה האנרגטית של נשים עם בולימיה נרבוזה פעילה בהריון גבוהה יותר וצריכת המיקרו־נוטריינטים נמוכה יותר.
בהשוואה לנשים ללא הפרעת אכילה, נשים עם בולימיה נרבוזה צורכות:
יותר קלוריות, שומן רווי ובלתי רווי, אשלגן, זרחן ופחות ברזל וחומצה פולית.
פחות משקאות ממותקים.
יותר משקאות ממותקים באופן מלאכותי.
פחות בשר שמן.
יותר יוגורט וגבינות.
בולימיה נרבוזה והיריון > סיבוכים של בולימיה נרבוזה במהלך ההיריון > השלכות רפואיות

אצל נשים בולימיות שנכנסות להיריון וממשיכות בסימפטומים ובהתנהגויות הקשורים להפרעה נמצא סיכון יתר להפלות, היפראמזיס (הקאות יתר בהיריון) וניתוח קיסרי. נוסף על כך, נשים בולימיות בתקופת ההיריון עלולות לסבול מחוסר איזון כימי, התייבשות ואי־סדירות בקצב הלב.
בולימיה פעילה בהיריון יכולה גם ליצור הפרעות אצל העובר:
קטן לגיל ההיריון.
לידת תינוק פג.
ציון נמוך במבחן אפגר, במיוחד בבדיקה השנייה (חמש דקות).
מצג עכוז.
חך שסוע.
קשיי אכילה מוקדמים.
לידה מוקדמת שמסתיימת לפעמים במוות של התינוק.
בעיות האכלה והנקה עם התינוק נמצאו יותר שכיחות אצל אמהות בולימיות מאשר אמהות ללא הפרעות אכילה.
ככל שיש יותר סימפטומים בולימיים של "היטהרות" (הקאות ומשלשלים) היה סיכון יותר גבוה ללידת תינוק עם מום.
ראו גם

אנורקסיה
הפרעת אכילה
EDNOS
לקריאה נוספת

לצר, י', פרץ, י', קרויצר, ת' (2005). טיפול התנהגותי־קוגניטיבי ממוקד בקונפליקט בחולות בולימיה נרבוזה . שיחות: כתב־עת ישראלי לפסיכותרפיה, 19 (2), 143–151
לצר, י', צישינסקי, א', (2003). הפרעת אכילה בולמוסית (BED) – תת־קבוצה של השמנת־יתר או של בולימיה נרבוזה? הרפואה, 142(7), 544–549.
רחמים, ל', אפטר, א', (2009). לא תרופתי. מדיקל, 23, 75–77.
אייבורס, א' ונסביט, ס' (2008). רעבים להבנה. קריית ביאליק: אח.
דנה, מ' ולורנס, מ' (1999). נשים אוכלות את עצמן. תל אביב: מודן.
לצר, י' (1999). הפרעות אכילה. ירושלים: המכון הארצי למחקר במדעי ההתנהגות.
קיירוז, ק' (2003). טיפול שיטתי בבולימיה נרבוזה. קריית ביאליק: אח.
שחר, מ' (2002). להיות מושלמת. תל אביב: הקיבוץ המאוחד.
רפאל יעקב מן רקובסקי

| --- | --- |

הרב מן רקובסקי
 לידה:  7 בינואר 1922 ז בטבת ה'תרפ"ב ירושלים, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  13 בינואר 2012 (בגיל 90) י"ט בטבת ה'תשע"ב
 מקום קבורה:  בית עלמין סנהדריה, ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 
הרב רפאל יעקב מן רקובסקי (ז' בטבת תרפ"ב, 7 בינואר 1922 - י"ט בטבת תשע"ב, 13 בינואר 2012) היה מורה הוראה, וכיהן כרב המרכזים הרפואיים הדסה בירושלים במשך כ-50 שנה.
תולדות חייו > ילדותו

נולד בירושלים לחיה בשא, (בתו של הרב חיים מן "ראש המלמדים" בתלמוד תורה עץ חיים), ולרבי אברהם ברוך אבא רקובסקי שכיהן כרב השכונות אבן ישראל, עזרת ישראל והסביבה, והיה מתלמידיהם המובהקים של הרבנים: איסר זלמן מלצר וצבי פסח פרנק. רבי אברהם ברוך אבא קיבל את סמיכתו מהרב הראשי לישראל הגאון אברהם יצחק הכהן קוק.
על לידתו מסופר, שאמו חיה בשא נתקפה צירי לידה שנמשכו לאורך ליל שבת, אך הלידה בוששה לבוא. הרב אברהם ברוך אבא רקובסקי בעלה של היולדת ואביה רבי חיים מן הזעיקו את הרופא ד"ר משה וולך מנהל בית החולים שערי צדק, אך גם לו לא היה במה להקל מעליה. הם פנו אל המקובל רבי שמעון לידר, שהציע לקשור חבל בצדו האחד לכרעי מיטת היולדת, ובצדו השני לספר התורה בבית הכנסת הקרוב, ולפני תפילת מנחה של שבת יקראו על הבימה את ספר יונה. כשעמדו להוציא את ספר התורה, נולד הבן שנקרא יעקב, על שם רבי יעקב מן, אבי סבו - שהיה מגדולי ירושלים.
תולדות חייו > בחרותו ונישואיו

בצעירותו, למד בישיבת עץ חיים, והושפע רבות מדמותו של סבו ר חיים מן ומדמותו של ראש הישיבה הרב איסר זלמן מלצר. בגיל צעיר ייסד כולל אברכים ויסד בית מדרש "תורה אור", בו למדו אברכים חשובים ביניהם הרב יוסף ליב זוסמן, הרב משה הרשלר ועוד.
בשנת 1946 (תש"ז) נשא לאשה את יוכבד ברכה בת הרב ישראל הכהן, ממשפחת כהנים מיוחסת מדורי דורות בירושלים. רעייתו עמדה לצידו של הרב ותמכה בפעילותו הציבורית והתורנית.
לאחר נישואיו החל ללמוד ביוזמת הרב הראשי לישראל הרב הרצוג, בכולל "אוהל תורה" שהוקם על ידי הגאון רבי שמואל יצחק הילמן, בו למדו אברכים חשובים וגאונים שלימים נודעו כרבנים מובילים ומנהיגי ציבור כדוגמת הרב יוסף שלום אלישיב.
הרב שריה דבליצקי, נהג לספר שאת תורתו הוא "חייב" לרב רקובסקי שלמד איתו בצעירותו מספר שעות מדי יום.
תולדות חייו > המינוי לרב המרכזים הרפואיים הדסה

בשנת 1957 במהלך דיאלוג הלכתי בין הרב רקובסקי לבין רבה של ירושלים הגאון הרב צבי פסח פרנק התגלגלה השיחה אל בית החולים הדסה שבאותם ימים הולך ונבנה אז בתוככי ירושלים. או אז, פנה הרב צבי פסח פרנק בהצעה לרב רקובסקי לכהן כרב בתי החולים הדסה. הדבר עלה במחשבתו של הרב פרנק בעקבות מעשה שאירע בבית החולים הדסה הר הצופים (קודם למלחמת העצמאות). יהודי חולה אנוש פנה לפנות ערב בערב שבת אל האחות המטפלת בו וביקש שידאגו לכתוב גט לאשתו. האחות לא שמה לב לדבריו בחשבה כנראה שהוא אינו מדבר לעניין, מכיוון שנראה לה שהוא חי בשלום ובאהבה עם אשתו שמבקרתו מדי יום ומטפלת בו במסירות רבה. היהודי נפטר בשבת, ואשתו נותרה עגונה, משום שלבעלה המנוח לא היו ילדים, ולכן הייתה זקוקה לחליצה, ואילו אחי בעלה היה בברית המועצות.
בג' סיון תשכ"ב (22 לאוגוסט 1962), מונה הרב רקובסקי והוא בן 40 שנה כרבם של בתי החולים הדסה בירושלים, וזאת בטקס חגיגי בו נכחו אישי ציבור כגון שר הדתות זרח ורהפטיג, וסגן שר הבריאות ד"ר יצחק רפאל.
על מינויו זה כתב במכתב ברכה הרב שלמה זלמן אוירבך: "ליבי קל איתו להחדיר את אור התורה - אשר דרכיה דרכי נעם וכל נתיבותיה שלום - ולרומם קרנה במוסדות הרפואיים של הדסה היקרים והחביבים לכל ישראל".
שר הרווחה ד"ר יוסף בורג כתב : "הרב רקובסקי, הוא מגדולי הרבנים לומדי בית המדרש "אהל תורה" "בית דוד". אנו בטוחים כי גדולתו בתורה מידותיו הנעלות ונועם הליכותיו יביאו להצלחתו בתפקידו החשוב וישפיע מאור תורתו על כל הבאים אתו במגע פנים וחוץ, לשם ולתפארת".
עד למינוי זה לא נודע ברחוב הישראלי, תפקיד רבני מסוג של רב בית חולים.
תולדות חייו > פטירתו

הרב רקובסקי נפטר בהיותו כבן 90, ונקבר בבית העלמין סנהדריה בירושלים.
אישיותו הגותו ההלכתית ופסיקותיו

הרב רקובסקי היה מסור למאות אלפי החולים וצוותי הרפואה אותם ביקר ולהם יעץ ופסק במשך כל שנות כהונתו, זמינותו הייתה מלאה בכל שעות היממה לשאלות והתייעצויות. הוא היה ער לכל הבעיות ההלכתיות שהיו במקום ובד בבד שמר על קשר ישיר עם החולים המאושפזים, והכל במאור פנים וברוח טובה.
הרב רקובסקי סייע לבית החולים בקליטת והכלת כל הזרמים הדתיים בירושלים. במסגרת זו היה בקשר מתמיד ורציף עם הרבנים הראשיים לישראל ועד גדולי הדור מכל החוגים. היה מקורב במיוחד עם הרבנים הגאונים הרב אברהם שפירא והרב עובדיה יוסף ועם הרבי מגור.
הרב היה איש תורה והלכה ברמ"ח אבריו, אך עם זאת גילה פתיחות מחשבתית והבנה לצרכים הרפואיים ולמציאות התפקודית של בית החולים, כמובן מבלי לפגוע בדרישות ההלכה.
כחלק מתפקידו בבית החולים, היה חבר בוועדת האתיקה שדנה למשל במצוקות של חולים שסירבו לקבלת טיפולים מסוימים, ואשר בידי הוועדה הייתה סמכות להכריח חולה לקבלת הטיפול הנדרש לדעת הרופאים. אולם, כפי שמעיד פרופסור שלמה מור-יוסף שכיהן כמנכ"ל הדסה "מעולם לא נזקקנו לכפיה שכזו" מכיוון שמזכירת הוועדה הייתה הולכת קודם הדיון לרב רקובסקי, שהיה עולה אל החולה וחוזר כעבור זמן קצר עם הסכמתו לקבלת הטיפול.
אישיותו הגותו ההלכתית ופסיקותיו > פסיקותיו ההלכתיות

פסיקותיו והנהגותיו ההלכתיות היוו אבן יסוד בהתנהלותו היום יומית של בית החולים.
כך למשל בסמוך לכניסתו לתפקידו, לקראת חג הפורים, התקיים פולמוס בנוגע למתי יש לקרוא בבית החולים את מגילת אסתר: בי"ד או בט"ו באדר. רבה של ירושלים רבי צבי פסח פרנק פסק כי יש לקרוא המגילה בט"ו בטענתו כי הדסה היא בגדר "מוקפין וסמוך ונראה". על כך התעוררה מחלוקת עם הגאון רבי פנחס אפשטיין ראב"ד העדה החרדית שטען כי יש לקרוא בי"ד (שאף כתב לרב "אילולא הכבוד שאני רוחש לאביך ולך עצמך, הייתי יוצא במודעות מטעם העדה החרדית נגדך"). לאור הפולמוס הקשה, פנה הרב רקובסקי לרב הראשי לישראל רבי איסר יהודה אונטרמן וביקשו להכריע בסוגיה. הרב אונטרמן החליט להזמין שלושה גדולי תורה לפסוק בעניין. השלושה היו הרבנים שלמה זלמן אוירבך, יוסף שלום אלישיב, ושלמה יוסף זוין. וכך מספר הרב רקובסקי "הם באו להדסה לחדרי, ומיד הזמנתי מונית לעיר העתיקה, לאחר הנסיעה קבעו שלושתם כי אכן מדובר בסמוך ממש, ואין הפסק בתים בין בית החולים לבין העיר העתיקה. עם חזרתם, עלו לגג בית החולים הדסה משם ניתן היה לראות את החומה "ממש מתחת לידיים". בתגובה לכך פסקו כולם מיד "כי יש לפסוק בתקיפות לקרוא בט"ו". ומאז ועד היום נוהגים בבית החולים כפסק זה.
אישיותו הגותו ההלכתית ופסיקותיו > הנהגותיו והליכותיו בבית החולים

עם כניסתו של הרב רקובסקי לתפקיד, הוא קיבל על עצמו להשתדל ללכת לנחם כל משפחת חולה שנפטר בבית החולים, ועמד על כך שבית החולים יאפשר לכל מבקר שיחפוץ לבוא ולבקר את החולים המאושפזים בבית החולים. פעם היה מקרה שהופץ פוסטר המעודד הנקת תינוקות עם תמונה שאינה צנועה, ומיד העלה הנושא בדרכו העדינה בפני הנהלת בית החולים וזו הבינה את המורכבות ודאגה לטפל בעניין.
לאורך כל שנותיו כרב בית החולים זכה ליטול חלק באירועים היסטוריים משמעותיים, כגון: ברית מילה שארגן לבנו של פצוע מלחמת ששת הימים, במסיבות נישואין שנערכו בין כותלי בית החולים, באזכרה לתלמידי בית הספר לרפואה בהדסה, בתפילות חג העצמאות ויום ירושלים שארגן, בהלוויית לוי אשכול, הארי טרומן, ודוד בן-גוריון, בהכנסת ספר תורה לזכר חללי הל"ה, בחנוכת בית כנסת שאגאל ועוד אירועים רבים ומגוונים שקצרה היריעה מלהכיל.
כמו כן היה דואג להעביר לפני חגים שיעורים לחולים במערכת שמע פנימית המשודרת לחולים.
אישיותו הגותו ההלכתית ופסיקותיו > רפואה והלכה

הרב רקובסקי דגל בשילוב שבין רפואה והלכה, וידע להתנהל מול הרופאים והחוקרים בנושאים בעלי משמעות דתית ואתית, כמו ניתוחי מתים, קביעת רגע המוות, השתלות ועוד. משרדו היווה תמיד כתובת להתייעצויות גם בנושאים רפואיים המשיקים לנושאים הלכתיים שלעיתים אף היו רגישים, כגון: השימוש בפורמלין שהוא בגדר חמץ לשימור הגופות בפסח.
אישיותו הגותו ההלכתית ופסיקותיו > הלכה וטכנולוגיה

כחלק מההבנה כי בית החולים צריך להיות מוסד מתקדם ומוביל, ידע הרב רקובסקי לשלב פתרונות טכנולוגיים והלכתיים. כך למשל היה הראשון שדאג להכניס מעליות שבת בבתי החולים ודלתות חשמליות לפתרון בעיית טומאת המת, כדי לאפשר לכהנים (חולים, מבקרים ואנשי צוות) לשהות בבתי החולים.
ספריו

"ארוכת בת עמי" - 7 כרכים, המקיפים בתוכם נושאים רבים ומגוונים ובהם :
חקר ההלכה ופסיקות הנוגעות לרפואה והלכה
חידושים על התורה, הש"ס ופרקי אבות
מועדים וזמנים
הלכה ומנהג
אסופת מאמרים ודרשות שנאמרו בבתי החולים ובאירועים שונים
הספדים
חיים אישיים

היה נשוי ליוכבד ברכה (לבית הכהן) והתגורר בשכונת גבעת שאול בירושלים.
בתו נחמה היא אשת הרב יוסף ישר - רבה הראשי של עכו.
אחיו הוא החזן יצחק צבי רקובסקי.
נכדו הרב אודי נכטשטרן ר"מ בישיבת מרכז הרב וחתנו של הרב שלמה שפירא.
הערות שוליים

↑  GRAVEZ, gravez.me
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306799705171  ISNI: 0000 0000 6915 9563  VIAF: 97278280   WorldCat (עם VIAF): 97278280
בנימין בן אליעזר

בנימין בן אליעזר, 2001
אלוף-משנה בנימין בן אליעזר כמפקד עוצבת ברעם ב-1974
בנימין (פוּאד) בן-אליעזר (12 בפברואר 1936 – 28 באוגוסט 2016) היה איש צבא ופוליטיקאי ישראלי. לאחר סיום שירותו הצבאי בדרגת תת-אלוף, בתפקיד מתאם פעולות הממשלה בשטחים, כיהן כחבר הכנסת ושר בממשלות ישראל.
בשנים 2001–2002 כיהן כשר הביטחון בתקופת האינתיפאדה השנייה ומבצע חומת מגן. בשנים 2001–2002 עמד בראש מפלגת העבודה.
בשנת 2014 היה מועמד המפלגה בבחירות 2014 לנשיאות ישראל. כמה ימים לפני הבחירות פרש בעקבות חקירת משטרה, שבסופה הועמד לדין בעבירות שוחד ומרמה. נפטר לפני הכרעת הדין במשפטו.
ביוגרפיה

בן-אליעזר נולד ב-1936, בבצרה שבעיראק, לסאלח ופַרחה. שמו בלידתו היה פואד אלעזר אך עוברת לבנימין בן אליעזר, לאחר שעלה לישראל בנעוריו, בשנת 1950, לאחר שהשלטונות בעיראק אסרו את אביו ובעקבות כך האב החליט לשלוח את הילד לישראל. הוא נקלט בקיבוץ מרחביה בעמק יזרעאל. בגיל 18 הוא החליט לעזוב את הקיבוץ כדי לסייע להוריו שעלו באותה שנה לישראל.
בשנת 1954 התגייס לצה"ל, לחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר ושירת בה כעשר שנים במגוון תפקידים, ובהם מפקד מחלקה ומפקד פלוגה. במלחמת סיני שירת כסגן מפקד פלוגה בחטיבה 11. לאחר המלחמה הדריך בקורס מ"כים ושירת כקצין מבצעים בגדוד 13 תחת פיקודו של זאב שחם. מונה לסגן מפקד סיירת שקד ופיקד עלייה במלחמת ששת הימים, בה לחמה בקרבות הציר המרכזי בסיני, ובמהלך מלחמת ההתשה. בשנת 1968, נפצע בן-אליעזר מירי כוחות פת"ח במהלך פשיטה מוסקת של סיירת שקד בירדן.
לאחר המלחמה היה אמור לצאת ללימודים בבית הספר הצבאי הגבוה בצרפת, אולם בשל האמברגו שהטיל שארל דה גול על היחסים הצבאים עם ישראל נשלח לסינגפור והפך למדריך ראשי בבית הספר לפיקוד ומטה של צבא סינגפור. בשובו לישראל מונה לסגן מפקד חטיבת הערבה.
במלחמת יום הכיפורים שימש במינוי חירום כקצין אג"ם תחת פיקודו של ישראל טל. ב-1974 מונה למפקד יחידה 300. בעקבות הפיגוע במעלות הוחלט שיפקד על חטיבה מרחבית שאיחדה את חטיבת בירנית עם יחידה 300 לעוצבת ברעם. במקביל שירת כקצין הקישור למובלעות בדרום לבנון, ובהמשך כקצין הקישור לכוחות הלבנוניים בביירות. במסגרת תפקידים אלה היה המפקד הראשון של יזמת ההתקשרות עם נוצרים בדרום לבנון, ובין האחראים להקמתה ותפקודה של הגדר הטובה. בעקבות מבצע ליטני מונה למושל אזור דרום לבנון והקים את אד"ל (אזור דרום לבנון), שהפכה ברבות הימים ליק"ל (יחידת קישור ללבנון)
ב-1978 מונה למפקד אזור יהודה ושומרון, תפקיד אותו מילא, בדרגת תת-אלוף, עד לפרישתו בשנת 1981. לאחר פרישתו פנה לפוליטיקה ושימש כמזכיר מפלגת תמ"י. ב-1983 מונה על ידי ראש הממשלה, מנחם בגין למתאם פעולות הממשלה בשטחים, ובתפקיד זה שימש כשנתיים, עד לפרישתו הסופית אל החיים הפוליטיים.
ביוגרפיה > 1996-1984: כניסה לפוליטיקה ושר השיכון

בשנת 1984, לאחר פרק זמן מסוים בו הצטרף לאהרן אבוחצירא וכיהן כמזכ"ל מפלגת תמ"י, חבר לעזר ויצמן שהקים את מפלגת "יחד". בבחירות לכנסת האחת עשרה ב-1984 קיבלה "יחד" שלושה מנדטים ובן-אליעזר נבחר לכנסת האחת עשרה. לאחר הבחירות התאחדה "יחד" עם מפלגת העבודה. בן-אליעזר שימש במגוון תפקידים כחבר הכנסת, עד לבחירות לכנסת השלוש עשרה ב-1992. בבחירות אלו שימש בהצלחה כראש מטה ההסברה של המפלגה, והיה בין הגורמים לעליית יצחק רבין לראשות הממשלה. לאחר ניצחון המפלגה בבחירות מונה לשר הבינוי והשיכון, תפקיד אותו מילא עד לשנת 1996. בשנת 1994 יצא בשליחותו של רבין לתוניסיה והיה השר הישראלי הראשון שנפגש לשיחה עם יו"ר אש"ף יאסר ערפאת.
ביוגרפיה > 2003-1999: בהנהגת המפלגה ומשרד הביטחון

לאחר שובה של מפלגת העבודה לשלטון בראשות אהוד ברק, בשנת 1999, מינה אותו ברק לסגן ראש הממשלה ושר התקשורת. ב-11 באוקטובר 2000 מונה לשר הבינוי והשיכון, נוסף על תפקידיו הקודמים.
ממשלתו של ברק הייתה קצרת ימים, והוא הודיע על התפטרותו ועל עריכת בחירות לראשות הממשלה בלבד, ב-6 בפברואר 2001. בבחירות אלו ניצח אריאל שרון. מגעים בין מפלגת העבודה, בראשותו הזמנית של שמעון פרס, והליכוד, הביאו להקמת ממשלת אחדות לאומית. סוכם כי מפלגת העבודה תקבל שני תיקים מרכזיים. תיק החוץ, שהובטח לשמעון פרס באופן אישי, ותיק הביטחון. בן-אליעזר התמודד במרכז המפלגה על קבלת תיק הביטחון מול חברי הכנסת מתן וילנאי ואפרים סנה, וניצח בהתמודדות. ב-7 במרץ 2001, הציג שרון את ממשלתו בפני הכנסת, ומינה את בן-אליעזר לשר הביטחון.
תקופתו כשר הביטחון הייתה תקופה של פיגועים קשים, והסלמה במלחמה שבין מדינת ישראל ובין הפלסטינים, המכונה "האינתיפאדה השנייה". שרון עלה לשלטון על רקע ציפיות לנקיטת קו תקיף. ישיבת מפלגת העבודה בממשלה, ובמיוחד ישיבתם של פרס ובן-אליעזר בתיקי מפתח, סייעו לשרון למנוע מתקפות על צעדיו בזירה הבינלאומית ומחוגי השמאל. בן אליעזר ופרס גם הצטרפו לשרון בהתנגדותו לבניית גדר הפרדה לאורך מרחב התפר בין ישראל לגדה המערבית. כלפי מפלגתו הציג עצמו שרון כמי שרוצה לנקוט בצעדים כגון "גירוש ערפאת" אך נבלם על ידי אנשי השמאל בממשלתו. ההסלמה הגיעה לשיאה בפיגוע במלון פארק ובמבצע חומת מגן שבא בעקבותיו באפריל 2002. כשר ביטחון החליט בן-אליעזר לפתוח בשורה של פעולות צבאיות, בהן נכללו כניסות ל"שטח A", שאליו ישראל מנועה מלהיכנס על פי הסכמי אוסלו. כמו כן החליט לפגוע ב-22 ביולי 2002 בסלאח שחאדה, ממנהיגי החמאס, בהפצצת ביתו בלב שכונת מגורים, באמצעות פצצה במשקל טון שהושלכה ממטוס F-16. בפעולה זו נהרגו מלבד שחאדה גם עוזרו ועוד 14 אנשים, ובהם אשתו ואחת מבנותיו, וכן נשים וילדים, ונפצעו עשרות אזרחים שהיו בקרבת מקום. הריגתו של שחאדה פתחה שרשרת סיכולים ממוקדים של מפקדי החמאס ובכיריו, צעדים שעוררו מחלוקת בקהילה הישראלית והבינלאומית.
בחודש ספטמבר 2001 התמודד על משרת יושב ראש המפלגה, אל מול אברהם בורג. הבחירות המקדימות נותרו ללא הכרעה תוך חשד כבד לזיופים, ותחת צל של פרסומים (שאחר כך הוכחו כמסולפים) על שחיתויות של מי שהיה יושב ראש הכנסת, בורג. בחודש דצמבר של אותה שנה נערך סיבוב נוסף ב-51 קלפיות שנחשדו בהיותן מזויפות. בבחירות אלו זכה בן-אליעזר ברוב הדרוש ונבחר ליושב ראש. נקבע כי המינוי הוא זמני, וכי ייערכו בחירות נוספות בשנת 2002, לקראת התמודדות בבחירות הכלליות. ישיבתה של מפלגת העבודה בממשלת האחדות לא הייתה מקובלת על יוסי ביילין וחיים רמון, שנותרו מחוץ לממשלה, והביעו את אי שביעות רצונם מתפקודה. במיוחד בלטה ביקורתו של רמון כלפי בן-אליעזר בשל אי בנייתה של גדר ההפרדה.
באוקטובר 2002, בעקבות הצעת תקציב המדינה לשנת 2003, תקציב לו התנגדה מפלגת העבודה בנימוק שהוא מנוגד לעקרונות המפלגה והבטחותיה לבוחר, הוביל בן-אליעזר לפרישת מפלגת העבודה מהקואליציה. מצבו בתוך המפלגה פנימה הלך והחמיר. בבחירות הפנימיות שהתקיימו לאחר מכן, התמודד בן-אליעזר מול רמון ועמרם מצנע, שלבסוף ניצח, אך הוביל את המפלגה לכישלון בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-28 בינואר 2003, ולישיבה באופוזיציה.
ביוגרפיה > 2014-2005: שר התשתיות ופרישה מהחיים הפוליטיים

ב-10 בינואר 2005, בעקבות אישור תוכנית ההתנתקות, הצטרפה מפלגת העבודה לקואליציה, ובן-אליעזר מונה לשר התשתיות הלאומיות. הוא פרש מתפקידו יחד עם שאר חברי סיעתו ב-23 בנובמבר 2005. בבחירות לראשות מפלגת העבודה ומועמדה לראשות הממשלה לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה, שנערכו ב-9 בנובמבר 2005, התמודד בן-אליעזר מול שמעון פרס ועמיר פרץ וזכה ב-15% מהקולות. עמיר פרץ ניצח בבחירות וזכה בראשות המפלגה. עם הקמת הממשלה ה-31 בראשות אהוד אולמרט, מונה בן-אליעזר בשנית לשר התשתיות.
בתחילת מרץ 2007, עמד במוקד פרשה דיפלומטית שהתעוררה בעקבות שידור סרטו התיעודי של רן אדליסט, "רוח שקד", בערוץ הראשון. בסרט הובאה עדות ולפיה גדוד שקד, בפיקודו של בן-אליעזר, הרג חיילי קומנדו מצריים שנפלו בשבי. טענות אלו, שהוכחשו על ידי יוצאי היחידה ובן-אליעזר, עוררו סערה תקשורתית במצרים.
ב-7 באפריל 2008, בעת שביקר בחמ"ל משרדו במסגרת תרגיל העורף הלאומי, אמר: "תקיפה של איראן תוביל לתגובה קשה של ישראל, שתגרום לחורבן האומה האיראנית".
בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום השמיני ברשימת העבודה לכנסת ונבחר לעוד כהונה בכנסת. לאחר הקמת הממשלה ה-32 בראשות בנימין נתניהו והצטרפות מפלגת העבודה לקואליציה זו, מונה בן-אליעזר לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה. בעקבות היעלמותה של מפלגת הגמלאים מהכנסת וכניסתו של שמעון פרס למשכן הנשיא, נעשה בן-אליעזר לזקן חברי הכנסת. ב-17 בינואר 2011 פרש אהוד ברק מהמפלגה והקים את סיעת העצמאות. בתגובה, בן אליעזר ושרי המפלגה הנוספים, יצחק הרצוג ואבישי ברוורמן, התפטרו מתפקידיהם.
ב-19 בינואר 2011, התנגדו רוב חברי הכנסת מסיעת העבודה למינויו ליושב ראש המפלגה. לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הוצב בן-אליעזר במקום החמישי ברשימת העבודה. בשל היותו ותיק חברי הכנסת בכנסת זו, שימש בתפקיד יושב ראש הכנסת בפועל.
באוגוסט 2013, הצהיר בפני חברי כנסת על כוונתו להתמודד על תפקיד נשיא המדינה וביקש את תמיכתם. בפברואר 2014 החליטה סיעת מפלגת העבודה שבן-אליעזר יהיה המועמד הרשמי של המפלגה בבחירות לנשיאות ישראל. חרף זאת מספר חברי סיעה הודיעו בגלוי בתמיכתם במועמדים אחרים גם בעקבות האשמות שהועלו מצד עמיתים בעברו על התנהגות בלתי ראויה, הפרת אמונים ואף בעבירות פליליות. ב-27 במאי 2014 הכריז מועמדות לבחירות לנשיאות שיתקיימו ב-10 ביוני 2014. ארבעה ימים לפני הבחירות זימנה אותו המשטרה לחקירה באזהרה, בחשד שקיבל בניגוד לחוק כספים למימון רכישת ביתו ביפו מאיש העסקים אברהם נניקשווילי. בעקבות זאת הודיע ב-7 ביוני 2014 על פרישתו מהבחירות לנשיאות.
ביוגרפיה > 2014-2005: שר התשתיות ופרישה מהחיים הפוליטיים > התדרדרות במצבו הבריאותי ומותו

במהלך 2006 אושפז בן אליעזר פעמיים בבית החולים אסף הרופא בשל אירועי לב. במרץ 2011, אושפז בבית החולים אסף הרופא במחלקה לטיפול נמרץ במשך כ-40 יום בשל דלקת ריאות חריפה. אף שהיה חשש לחייו, החלים ושוחרר מבית-החולים. בריאיון לאילנה דיין בשנת 2014 חשף פואד שעבר אירוע שמוגדר כמוות קליני. בדצמבר 2014 אושפז בבית החולים אסף הרופא, ולאחר כשבוע ב-11 בדצמבר 2014 הודיע בן-אליעזר על פרישה מהחיים הפוליטיים, אותה נימק בהרעה במצבו הבריאותי. הוא נפטר ב-28 באוגוסט 2016, בגיל 80 ונקבר בבית העלמין בחולון.
ביוגרפיה > פלילים

בדצמבר 2015 הוגש כתב אישום נגד בן-אליעזר באשמת שוחד, מרמה והפרת אמונים, עבירות מס והלבנת הון. על פי כתב האישום, דרש וקיבל שוחד מאנשי עסקים בעד פעולות הקשורות בתפקידיו כשר, כמו כן מסר הצהרות הון כוזבות ליו"ר הכנסת, לא הגיש דוחות כמתחייב על פי פקודת מס הכנסה, פעל במרמה כדי להתחמק מתשלום מיסים, והלבין כספים. משפטו החל בפברואר 2016, במהלכו ביקשו סנגוריו עו"ד יעקב וינרוט ועו"ד עמית חדד דחיה למשפטו בשל מצבו הרפואי וטיפולי הדיאליזה שהוא עובר בשל אי ספיקת כליות. בן-אליעזר נפטר באוגוסט 2016, לפני שבית המשפט הספיק להכריע בעניינו.
פרקליטות המדינה הגישה תביעה כספית על סך של כ-2.7 מיליון ש"ח כנגד עיזבונו של בן אליעזר, בנימוק שהוא קיבל סכום זה כשוחד בהיותו איש ציבור ולכן על עיזבונו להשיב סכום זה למדינה. ב-2020 הסתיים המאבק על ירושת בן-אליעזר בהסכם פשרה. לפי ההסכם, המדינה הגיעה להסדר עם מנהלי העיזבון שהביא לסיומם של שלושה הליכים שניהלה המדינה נגד העיזבון - ערעור מס, הליך פלילי בבקשה לחילוט הרכוש התפוס ותובענה אזרחית שהוגשה לבית המשפט המחוזי. על פי ההסדר, העיזבון נדרש להעביר למדינה את כל סכום המזומן שנתפס בכספת של בן-אליעזר בעת הפתיחה בחקירה - סך של כ-600 אלף דולר - וכן חלק משווי זכויותיו בפנטהאוז ביפו.
באוגוסט 2019 הורשע איש העסקים אברהם נניקשוילי במתן שוחד בסך של כמיליון וחצי שקלים לבן אליעזר ובחתימה על הסכם הלוואה פיקטיבי שנועד להסוות את מתן השוחד. בית המשפט המחוזי גזר עליו עונש של 14 חודשי מאסר, שהוחמרו בבית המשפט העליון ל-21 חודשי מאסר לאחר ערעור של פרקליטות המדינה.
חיים אישיים

הניח אישה (אשתו השנייה, דולי), חמישה ילדים ונכדים.
לקריאה נוספת

פרופסור ירון זליכה, איומים וניסיונות להשפיע על עדים (על ידי בנימין בן אליעזר), הספר הגווארדיה השחורה עמודים 298–301, יצא בשנת 2008 בהוצאת זמורה ביתן
אריק הניג, פואד - כנגד כל הסיכויים, ידיעות ספרים, 2005.(הספר בקטלוג ULI)
משה גבעתי, הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל, חולון: הוצאת 'רעות', תשע"ג-2013.
עפר שלח ורביב דרוקר, בומרנג, הוצאת כתר, 2005.
שתילי אריה

| --- | --- |


בית שתילי אריה
 פעילות:  קידום ידע מקצועי וחינוכי
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  ירושלים 
 מייסדים:  הרב יהודה אריה גולדקנופף
 תקופת הפעילות:  תשמ"ו (1986) – הווה
 
שתילי אריה היא עמותה רשומה הפועלת לקידום ידע מקצועי וחינוכי. העמותה פועלת באמצעות כמה שלוחות: המרכז הפדגוגי "שתילי אריה" לגיל הרך, "פסגות" - מרכז הכשרה מקצועי, "פסגות דעת" - מרחב השתלמויות לעובדי הוראה, ומערך החוגים המפעיל פעילויות בצהרונים ובקייטנות בתוכנית ניצנים.
העמותה הוקמה בשנת 1986 (תשמ"ו) תחת השם "שתילים" כמרפ"ד לגיל הרך.
מרפ"ד שתילי אריה - מרכז פדגוגי לגיל הרך

מרפ"ד "שתילי אריה" עוסק בפיתוח, הפקה והפצה של עזרי הוראה לגיל הרך בחינוך הרגיל ובחינוך המיוחד, הוא פתוח לקהל הרחב ומשמש סטודנטים ועובדי הוראה לגיל הרך.
המרפ"ד הוקם - כאמור - בשנת תשמ"ו (1986) על ידי הרב יהודה אריה גולדקנופף. בהמשך השנים ניהל את המקום בנו יצחק גולדקנופף. במקביל, אסתר קליין שימשה כמנהלת פדגוגית של המקום.
במסגרת הפעילות, המרפ"ד מפיק חומרי הוראה במגוון תחומי הדעת: תוכניות חינוכיות, תוכניות לימודים בדיסציפלינות שונות, משחקים דידקטיים, ספרי קריאה לילדים, עזרי המחשה, מרכזי למידה, ערכות לעיצוב סביבת הלמידה, ועוד, המותאמים לתוכניות הלימודים העדכניות כמו גם לצורכי עובדי ההוראה והילדים בשטח. הפקת כלל החומרים הללו נעשית באמצעות צוות פדגוגי לצד כותבי תוכן, מעצבים גרפיים, מאיירים, צלמים ועוד.
כלל החומרים מקוטלגים בספריית תוכן על פי נושאים וגילאים, והם זמינים לרכישה או ניתנים להדפסה באופן מיידי באמצעות מחלקת הדפוס הדיגיטלי הפועלת במקום ותוך הכוונה של הצוות המקצועי.
לצד חומרי ההוראה, קיימים במקום ספריית עיון הכוללת ספרות מקצועית בתחומי ההוראה לגיל הרך, מאגר מולטימדיה של מאות אלפי תמונות לצד סרטים ושירים מקוריים ומחלקת חומרי הוראה ייעודיים לתלמודי תורה.
המרפ"ד מקיים שיתופי פעולה עם רשויות עירוניות, רשתות גני ילדים בחינוך הרגיל והמיוחד, מעונות, משפחתונים ומכונים להכשרת צוותי הוראה. כמו כן, מבקרים בו אישי ציבור, שרי ממשלה ובכירים בעולם החינוך.
פסגות - מרכז הכשרה אקסטרה מקצועית

"פסגות" הוא מערך הכשרה מקצועית לנשים ובוגרות תיכון מהמגזר החרדי אשר הוקם בשנת 2022. למרכז סניפים בירושלים, ביתר ובית שמש, והוא כולל מגוון של קורסים בתחומים שונים, כמו: ניהול, חשבונאות, היי-טק ועיצוב.
הקורסים המוצעים מותאמים לעולם התעסוקה העדכני, ולצד הלמידה המקצועית מיושמת בהם גישת can do להעצמה רגשית-מנטלית. כמו כן, המרכז מפעיל מודל השמה באמצעות שיתופי פעולה וקשרי מעסיקים.
לבוגרות ניתנות תעודות מטעם משרד הרווחה והביטחון החברתי, משרד החינוך וגופים פורמליים נוספים.
פסגות - מרכז הכשרה אקסטרה מקצועית > פסגות דעת - מרחב השתלמויות לעובדות הוראה

מרכז פסגות מפעיל בתוכו את "פסגות דעת" - אגף פיתוח מקצועי לעובדות הוראה הפועל בשיתוף פעולה עם עמותות "בית יעקב" ו"פתחיה" משדות החינוך בגיל הרך והחינוך המיוחד.
ב"פסגות דעת" מועברים קורסים המוכרים על ידי משרד החינוך לצבירת שעות פיתוח מקצועי - גמולים. הקורסים מציעים השתלמות במגוון תחומי דעת המשיקים להוראה. כך למשל: פיתוח חוסן, הוראת פרשת השבוע, קידום תפקודים ניהוליים, פיתוח חשיבה, גינון טיפולי, בובנאות, וחינוך גופני.