יהדות קטלוניה
הערות שוליים

↑  ראו: יצחק בער, תולדות היהודים בספרד הנוצרית, תל אביב: עם עובד "דעת", ה'תש"ה, 1945.
↑  רבי שמעון בן צמח דוראן (רשב"ץ) מזכיר בכמה מקומות שבקטלוניה המנהג לפסוק כרשב"א ובספרד כרא"ש והטור, עי' תשב"ץ ח"ג סי' רנז (=שכז), וראו גם ח"ב סי' קמא, ח"ג סי' פו ו-קיח. וראו בח"ד טור ג סי' י.
↑  יש אין ספור דוגמאות בספרות הראשונים בהן יש הבחנה סמנטית-גאוגרפית בין קטלוניה לבין ספרד. ראו: שו"ת הראב"ד סי' קלא. שו"ת הרשב"א החדשות (מכתבי-יד) סימן שמה. שו"ת הריב"ש סי' עט, סי' שסט. שו"ת התשב"ץ חלק ג סי' פו ו-קיח, חלק ד (חוט המשולש) טור ג סי' י, ח"ג סי' רנז (=שכז), ח"ב סי' קמא. ראו גם: אהרן גבאי, 'הנחת תפילין בחול המועד', האוצר גיליון ט"ז (תשע"ח) עמ' שעג-שעח. אהרן גבאי, 'נוסח חתימת ברכת האירוסין', מוריה שנה 36, גיליון א-ב (תשע"ח), עמ' שמט-שסב.
↑  מאה ה-3 לפסה"נ – תחילת המאה ה-5 לסה"נ.
↑  השם 'ספרד' הופיע בפעם ראשונה בספר עבדיה: "וְגָלֻת הַחֵל הַזֶּה לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר כְּנַעֲנִים עַד צָרְפַת וְגָלֻת יְרוּשָׁלִַם אֲשֶׁר בִּסְפָרַד יִרְשׁוּ אֵת עָרֵי הַנֶּגֶב" (עובדיה א, פסוק כ). רש"י הסתמך על תרגום יונתן למקרא שבו תרגם את השם 'ספרד' לשם 'אספמיא': "ספרד תרגם יונתן אספמיא".
↑  ממכתבו של רבי חסדאי אבן שפרוט למלך הכוזרים ניתן להבין שהשם 'ספרד' התייחס באותה תקופה לארצות שהיו תחת שלטון האסלאם, כלומר אַל־אַנְדָלוּס: "יִוָּדַע לַאֲדוֹנִי הַמֶּלֶךְ, כִּי שֵׁם אַרְצֵנוּ שֶׁאָנוּ גָרִים בְּתוֹכָהּ בִּלְשׁוֹן הַקֹּדֶשׁ סְפָרַד וּבִּלְשׁוֹן יִשְׁמְעֵאלִים יוֹשְׁבֵי הָאָרֶץ אַל אַנְדָּלָס וְשֵׁם מְדִינַת הַמַּמְלָכָה קֹרְטֹבָה". המכתב הוא פרי רוחו של רבי יהודה הלוי, ואם כן הביטוי משקף את זמן ריה"ל בלבד.
↑  כך למשל כותב הרמב"ם במשנה תורה: "בָּתֵּי כְּנֵסִיּוֹת וּבָתֵּי מִדְרָשׁוֹת נוֹהֲגִין בָּהֶן כָּבוֹד וּמְכַבְּדִים אוֹתָן וּמַרְבִּיצִין אוֹתָן. וְנוֹהֲגִין כָּל יִשְׂרָאֵל בִּסְפָרַד וּבַמַּעֲרָב בְּשִׁנְעָר וּבְאֶרֶץ הַצְּבִי לְהַדְלִיק עֲשָׁשִׁיּוֹת בְּבָתֵּי כְּנֵסִיּוֹת וּלְהַצִּיעַ בְּקַרְקָעָן מַחְצְלָאוֹת כְּדֵי לֵישֵׁב עֲלֵיהֶם. וּבְעָרֵי אֱדוֹם יוֹשְׁבִין בָּהּ עַל הַכִּסְאוֹת" (הלכות תפילה פרק י"א, ה).
↑  בדברי הראשונים מצויה הבחנה ברורה בין יהדות ספרד לבין הקהילות שבצפון הנוצרי המכונה 'אדום' או 'עשו'.
↑  ברצלונה הייתה מוכרת כעיר הנשיאים בגלל כמות היהודים שנשאו את תואר הכבוד 'נשיא'.
↑  הדפסת האיגרת בתוך הספר שבט יהודה, הנובר תרט׳׳ו.
↑  ראו: מנחם בן-ששון, יהודי סיציליה 825–1068: תעודות ומקורות. ירושלים: מכון בן-צבי, תשנ"א
↑  Moshe Idel, «The Ecstatic Kabbalah of Abraham Abulafia in Sicily and its Transmission during the Renaissance», Italia Judaica V: Atti del V Convegno internazionale (Palermo, 15-19 giugno 1992), Roma: Ministerio per i benni culturali e ambientali, pp. 330-340
↑  בסידור כמנהג ק"ק קטלוניא, המחבר זיהה כתב־היד פרמה פלטינה 1752 כסידור נוסח קטלוניה. בסידור נמצאת 'ברכת המלך', בה מוזכר המלך פדריקו השלישי (1341–1377) שמלך בסיציליה בשנים 1355–1377. הודות זה ניתן לומר בוודאות שהייתה קהילה יהודית קטלאנית באי כבר במאה ה-14 לפני פרעות קנ"א. זה התיעוד הראשון על הקהילה היהודית הקטלאנית בסיציליה.
↑  עד היום חשבו שהגל הגדול של יהודי קטלוניה הגיעו לסיציליה בסוף המאה ה-14 בעקבות פרעות קנ"א: Nadia Zeldes, «Els jueus i conversos catalans a Sicília: migració, relacions culturals i conflicte social», Roser Salicrú i Lluch et. al. (eds.), Els catalans a la Mediterrània medieval: noves fonts, recerques i perspectives, Barcelona: Institut de Recerca en Cultures Medievals, Facultat de Geografia i Història, Universitat de Barcelona, 2015, pp. 455-466
↑  התעודות הארכיוניות פורסמו על ידי אריאל טואף, ראו: Ariel Toaff, «The jewish communities of Catalonia, Aragon and Castile in 16th century Rome», Ariel Toaff, Simon Schwarzfuchs (eds.), The Mediterranean and the Jews. Banking, Finance and International Trade (XVI-XVIII centuries), Ramat Gan: Bar-Ilan University Press, 1989, pp. 259-270
↑  התארגנו בשבע קהילות בשם: קאטאלאן, אראגון, קאשטילייה, לשבון, גרוש ספרד, מאייורקה וציצילייה. כל הקבוצות התארגנו לפי מקום מוצאם של היהודים ושמרו על נוסח התפילה (מחזור) ועל המנהגים שנהגו לפני הגירוש. היה בקרבם נוסטלגיה גדולה למקום מוצאם והרבה הוסיפו לשם המשפחה את השם של העיר או המקום ממנו הגיעו: קאטאלאנו, קורדוב'ירו, קאסטרו, טולידאנו, קואינקה, וכו'.
↑  ראו מפקדים במאמר: Simon Schwarzfuchs, «La Catalogne et l'invention de Sefarad», Actes del I Congrés per a l'estudi dels jueus en territori de llengua catalana: Barcelona-Girona, del 15 al 17 d'octubre de 2001, Barcelona: Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona, 2004, pp. 185-208.
↑  הספרייה הלאומית, R 52 A 347
↑  בית הקברות היהודי בסלוניקי מהמאה ה-16 ונחרב בשנת 1943. אף על פי שהמצבות לא קיימות, כמה חוקרים מקומיים העתיקו את הכתוב בהן ולכן יש לנו מידע על המצבות של הקהילה הקטלאנית.
↑  בתשובה של רבי שמואל די מדינה פסק לטובת משה אלמושנינו ביחס לבניית בית כנסת של ק"ק קטלוניה.
↑  יש עדות לכך בשו"ת הרדב"ז חלק א סימן רצב.
↑  בשו"ת מהרש"ך (רבי שלמה בן אברהם הכהן) חלק ד סימן יד, יש עדות למחזור המיוחד לימים נוראים בנוסח ק"ק קאטאלאן.
↑  המחזור הודפס בשם 'מחזור לראש השנה כפי מנהג ספרד בקהילות קדושות סאלוניקי יע"א' וכולל התפילות של ק"ק קטלאן ישן וחדש וק"ק אראגון.
↑  הספרייה הלאומית, R 41 A 257
↑  יצחק שמואל עמנואל, גדולי שלוניקי לדורותם, תל אביב: דפוס א' סטרוד ובניו, תרצ"ו, ע' 22–23. (כולל רשימת שמות משפחה של הקהילות הקטלאניות בשנת 1936)
↑  כרך א: תפלת שמואל. מחזור לראש השנה. כרך ב: תפלת יעקב. מחזור לשחרית ומוסף יום כפור. כרך ג: תפלת סעדי. מחזור ליל כפור ומנחה ונעילה.
↑  מגורשי קסטיליה היו הרוב ולכן השפה הספרדית-יהודית (לאדינו) הפכה לשפה המדוברת לכל הקהילות, כולל הקהילה הקטלאנית.
↑  הספרייה הלאומית, R 56 A 346
↑  הריב"ש היה במשך תקופה ארוכה רבה של קטלוניה.
↑  הרשב"ץ התפרנס במיורקה ממקצוע הרפואה ואילו באלג'יר שלא היה ביקוש לחכמת הרפואה נאלץ להתפרנס מן הרבנות. ראו: אליהו רחמים זייני, פירוש על מסכת אבות: הוא החלק הרביעי מספר מגן אבות לרבנו שמעון בר צמח דוראן, ירושלים: ארז, תש"ס, פ"ד מ"ה.
↑  כך כתב רב העיר רבי רפאל ידידיה שלמה צרור (1682–1729). תשב"ץ, הקדמה, ד"ה ומודעת וד"ה וכן. ראו גם: רבי יהודה עייאש (1688–1760), קונטרס 'דיני מנהגי ארג'יל', מודפס בסוף שו"ת 'בית יהודה' ח"א.
↑  רבי אברהם בן טאווה היה מצאצאי הרשב״ץ והרמב"ן עמד בראש הישיבה באלג׳יר, תשובותיו נקבצו בשני ספרים האחד, נדפס בטור השלישי של הספר ״חוט המשולש״ שהמדפיסים צירפוהו כחלק רביעי לתשב״ץ.
↑  שו"ת תשב"ץ חלק ד (חוט המשולש) טור ג סימן י.
↑  רבי יצחק מרעלי (1867–1952) בהקדמתו למחזור כותב: "המחזור הזה הביאו אותו אבותינו מספרד בעת הגרשם משם בשנת קנ"א (1391) והחזיקו בו רבותינו הקדושים הריב"ש והרשב"ץ זצ"ל והנהיגוהו לדורות הבאים אחריהם."
↑  הספרייה הלאומית, R 23 V 2883
↑  שלמה מ. ד. ועקנין, 'תשובות חכמי אלג'יר ותוניס בעניין שינוי במנהג התפילה באלג'יר, מקבציאל כרך ל"ט (סיון תשע"ג), עמ' ל"ג-ק"ב.
↑  מנהג המקובלים הוקבע בערך בשנת תקכ"ה (1765).
↑  נהוראי בן סעדיה אזוביב, חכמת מסכן: והוא ספר קרוב"ץ שנהגו לאומרם הקהל הקדוש שבעיר ארג'יל יע"א, ליוורנו: תקל"ב [מהדורה שנייה בשם 'חכמת המסכן' ליוורנו תקנ"ג, ואחר כך כמה מהדורות בשם 'קרובץ' ליוורנו תרי"ב, שם תרכ"ה, שם תרס"ב]. יש אומרים שהמילה קרוב"ץ היא ראשי תיבות של הפסוק 'קול רינה וישועה באהלי צדיקים' (תהלים קיח טו), ויש אומרים שזה שיבוש של המונח 'קרובות' (קרובות=פיוטים) בהגייה אשכנזית.
↑  גם בבתי הכנסיות של המקובלים שמרו על לחן ונוסח הפיוטים אלא שאמרום מחוץ לעמידה וברכות ק"ש בדומה למנהג הספרדים היום.
↑  מטעם המחלקה למוזיקה שבאוניברסיטת בר-אילן בשותפות צוות הפונותיקה של הספרייה הלאומית והמרכז לחקר המוזיקה היהודית של האוניברסיטה העברית.
↑  אדוין סרוסי ואריק קרסנטי, 'לחקר המוזיקה הליטורגית של יהודי אלג'יריה', פעמים 91 (תשס"ב), עמ' 31-50
| יהדות ספרד |
| --- | --- | --- |
| קהילות יהודיות בספרד ובפורטוגל (טרם האיחוד הנוצרי ברקונקיסטה) | יהדות אנדלוסיה • יהדות אסטוריאס • יהודי בלמונטה • יהדות טולדו • יהדות מדריד • יהדות סרדיניה • יהדות פורטוגל • יהדות קטלוניה |  |
| יהודים ספרדים מתקופת הראשונים | ארבעת השבויים • רבי חנוך בן משה • רבי שמואל הנגיד • רי"ץ גיאת • ר"י מיגאש • רבי יהודה הברצלוני • רמ"ה • רבי שמואל הסרדי • רבי יונה גירונדי • רבי יהודה בן הרא"ש • מהר"ם חלאווה • אבודרהם • רבי יעקב בעל הטורים • רבי יוסף חביבא • רבי שמואל ירונדי (אוהל מועד) |  |
| בית המדרש הקדום בספרד המוסלמית | רבי שמואל הנגיד • רי"צ אבן גיאת |  |
| בית המדרש של יהדות צפון אפריקה שנדד לספרד | רבנו נסים בן יעקב • רבנו חננאל • רי"ף מעבר לספרד • ר"י מיגאש • רמב"ם מעבר לצפון אפריקה |  |
| בית המדרש בעיר טולדו | רמ"ה • רבי יצחק מאיר אבן מיגאש (בנו של הר"י מיגאש) • (ראב"ן הירחי) • רבנו יונה |  |
| בית מדרשו של הרמב"ן בצפון ספרד הנוצרית | הרמב"ן • רא"ה • רשב"א • ריטב"א • ר"ן • רבי פרץ הכהן • הריב"ש מעבר לצפון אפריקה • רשב"ץ • רבי יצחק קנפנטון • רבי יצחק אבוהב (גאון קסטיליה) • רבי יעקב בירב מעבר לצפון אפריקה בגירוש ספרד |  |
| מדענים ואנשי ממשל יהודים ספרדים | אברהם בר חייא • שלמה בן אדרת • אבן עזרא • שלמה אבן גבירול • בנימין מטודלה • אפרים אנקווה • אברהם זכות • יהודה אבן תיבון • יהודה הלוי • יהודה אברבנאל • יצחק אברבנאל • בנבנידה אברבנאל |  |
| אישים בולטים לאחר גירושי ספרד ופורטוגל | שלמה מולכו • יוסף יעבץ • יוסף קארו • יוסף טאיטאצאק • אברהם זכות • דונה גרציה נשיא • משה זכות דון יוסף נשיא • שלמה בן יעיש • אוריאל אקוסטה • שלמה די אוליוירה • אליהו מונטאלטו • יהודה ביבאס • יהודה אלקלעי • אמה לזרוס • בנימין זאב הרצל • משה מונטיפיורי |  |
| אירועים ופוגרומים | גירוש ספרד במאה השביעית • תור הזהב בספרד • ויכוח ברצלונה • ויכוח טורטוסה • פרעות קנ"א • גירוש ספרד • גירוש פורטוגל • יהודי ספרד בהודו |  |
| קהילות לא-יהודיות שמוצאן מיהודי ספרד | אנוסים • לנסאדוס • נאופיטי • צ'ואטה |  |
| יהדות אירופה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה (סיציליה) • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בלגיה • בלארוס • בוסניה והרצגובינה • בריטניה (גיברלטר • סקוטלנד • ויילס) • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה •  סן מרינו • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ • ברית המועצות • יוגוסלביה |  |
| מדינות שההכרה בהן מוגבלת | אבחזיה • קוסובו • צפון קפריסין • דרום אוסטיה • טרנסניסטריה |  |
| אזורים היסטוריים | אשכנז • מזרח אירופה • אוברלנד • אונטרלנד • אלזס • גליציה • טרנסילבניה • קטלוניה • הקרפטים |  |
חותם המיוחס לרמב"ן [העתק ממוזיאון היסטוריה יהודית בג'ירונה, המקור נמצא במוזיאון ישראל
הקדש רבי שמואל הסרדי בעיר העתיקה של ברצלונה
אבן הנצחה של בית הכנסת בג'ירונה (מאה 14)
חותם למצות (מאה 14) [העתק ממוזיאון היסטוריה יהודית בג׳ירונה, המקור נמצא במוזיאון של אספלוגה דה פ'ראנקולי
ארון קודש של הקהילה היהודית הקטלאנית באג'ירה, סיציליה (שנת 1453)
מפה בבית הכנסת קאטאלאן ואראגון ברומא (שנת 1838)
מחזור לנוסח ברצלונה מנהג קאטאלוניה. סלוניקי, שנת 1527.
מחזור כפי מנהג ק"ק קאטאלאן (כרך א: תפילת שמואל). סלוניקי, שנת 1927.
מחזור קטן כמנהג ק"ק ארג'יל. ליוורנו, שנת 1886.
ספר חכמת מסכן והוא ספר קרוב"ץ, ליוורנו שנת 1772.