stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מישל פוקו
הגותו > הגוף והמיניות

פוקו מנתח את מערכת היחסים שבין המוסדות ובין הגוף, וכיצד יחסי הכוח פועלים על הגוף. הוא מערער על ההנחות בדבר הזהות המינית ועל עצם המושג "מיניות". הוא הראה כיצד במאה ה-19 הוביל דיכוי הדיון המיני לתשוקה גדולה יותר לדבר על המיניות ולהפר את הטאבו; לייצר צורות התנהגותיות אפשריות, שקוטלגו כסוטות. פוקו מתאר כיצד פרקטיקה כדוגמת יחסי מין בין גברים, הפכה ל"הומוסקסואליות", כיצד פרקטיקה עברה להיות מכוננת אינדיבידואלים המסווגים כאנשים שנולדו אחרת. בכך תרם פוקו להבנת הקשר שבין העדפה מינית ובין זהות, וכיצד זהות איננה ישות מהותנית, אלא נוצרת במסגרת יחסי כוח/ידע ובמסגרת שיח מסוים. פוקו השווה את ההתייחסות ליחסי המין בין המינים השונים בתקופות יוון-רומא להתייחסות אליהם במאה ה-19 ובעידן החדש, השווה את המוסר שבעידן החדש מול המתירנות שבימי הביניים, את המילים הקשורות במיניות בימי הביניים שהתרכזו סביב המילה "תענוגות" ו"בשר" לבין המילים החדשות והרבות שנוצרו בעידן החדש החל מהמאה ה-19. ההשוואה מראה איך המוסר החמיר בדורות החדשים ואיך המיניות ההומוסקסואלית שהייתה "אהבת הנערים" נהייתה מוקצה מחמת איסור.
פוקו היה בעד קיום יחסי מין עם ילדים ויזם ב-1977 את העצומה לביטול גיל ההסכמה בצרפת. פוקו טען שבדומה למבוגרים גם ילדים יכולים לתת הסכמה ליחסי מין (ובכך שלל את רעיון "גיל ההסכמה"), ואמר כי "הרעיון לפיו ילד לא יכול להסביר מה קרה ולא היה מסוגל לתת את הסכמתו...הוא דבר בלתי מתקבל על הדעת". פוקו נמנה עם קבוצת אינטלקטואלים שחתמו על אמנה שבה דרשו מממשלת צרפת לנרמל פדופיליה על ידי ביטול גיל ההסכמה.
הגותו > שגעון ושפיות

פוקו בוחן את הדרך בה משתנה ההבחנה בין שיגעון לשפיות וכיצד מחלת הנפש מומצאת ומובנית. הוא מציג עמדה אנטי-פסיכיאטרית, המראה כיצד הסובייקט הוא תוצר של יחסי כח/ידע. ראו תולדות השיגעון בעידן התבונה.
טענותיו של פוקו הפכו למרכזיות בזרמים פוסט מודרניים שונים. הוא אביהם הרוחני של הפוסט קולוניאליזם, חלקים מזרמים בפמיניזם העכשווי ומהנאו-מרקסיזם.
הגותו > הסובייקט

עבודתו של פוקו במסגרת המלים והדברים בוחנת את המצאת מושג הסובייקט כחלק מיצירת מדעי האדם (מהביולוגיה ועד לפסיכולוגיה). בחקירה זו, שמהווה תשתית לחקירות מאוחרות שיערוך באופן ממוקד יותר, מבקש פוקו להציג מתי וכיצד המוצא רעיון הסובייקט האוטונומי במערב. פוקו עושה זאת, מתוך שאיפה מוצהרת, לזכות ולראות ב"היעלמותו של קמט זה", שלטענתו מבטא גישה שגויה ובעייתית, מעל דפי ההיסטוריה.
הגותו > ביקורת הנאורות

הגותו של פוקו מהווה בסיס מרכזי להגות הפוסט-מודרנית המבקרת את הנאורות והמודרנה, מאחר שהיא עסוקה כולה בניסיון לחשוף את המובן מאליו של התקופה המודרנית. אמנם, ניתן לראות מספר אבני דרך שונות בהגותו של פוקו בסוגיית הנאורות - בראשית עבודתו (כפי שניתן לראות בספר תולדות השיגעון בעידן התבונה) פוקו מאמץ גישה ביקורתית הדומה בעיקרה להוגים מוקדמים יותר שעסקו בביקורת הנאורות כמו ניטשה, מקס ובר וקרל מרקס, הטומנת בחובה שאיפה לחזור לאידיליה פרה-מודרנית. בשלבים מאוחרים יותר (החל מהספר המלים והדברים), פוקו מתאר את העובדה שכל הפרויקט שלו עצמו נשען על אדני הביקורת המודרנית עצמה. נאמן לשיטתו, אין לדבריו דרך לדון במציאות שלו דרך ההבנות של הנאורות, גם אם ברצונו לבקר את הנאורות מתוך הבנות אלו. מאמרו האחרון של פוקו "הנאורות מהי?" שהתפרסם ב-1984, עוסק בחזרה למאמר של קאנט בעל אותו שם, ובהתייחס לשלוש הביקורות של קאנט. פוקו מתאר את עצמו ואת מכלול עבודתו כמי שממשיך ומפנה את ביקורתו של קאנט גם ביחס לנאורות עצמה. תכליתה של פעולה זו, לדבריו, היא לאפשר חריגה מהמבנה המגביל מתוך הבנה של הגבולות אותם המובן מאליו הקיים מייצר.
ביקורת על פוקו

הוגים רבים ביקרו את פוקו, ביניהם נעם חומסקי, ז'אן-פול סארטר, יורגן הברמאס, ז'אק דרידה, ז'אן בודריאר, סלבוי ז'יז'ק, צ'ארלס טיילור, היידן וייט ועוד אחרים. בעוד שכל אחד מהוגים אלו מתייחס לפנים אחרות בעבודתו של פוקו, נראה כי כל הגישות הללו חולקות כיוון משותף: הן טוענות כי פוקו דחה את הרעיונות והערכים הקשורים לנאורות, אך בו בזמן ובשקט הוא נשען עליהם בהגותו. הכשל הזה, נטען, הופך אותו לניהיליסט מסוכן, או שהוא הופך את עבודתו לחסרת ערך, משום שהוא מתכחש לערכים אותם הוא למעשה מניח מראש.[דרוש מקור]
פוקו עצמו הסביר לא פעם כי הוא מאמין בהחלט בשחרור האדם, וכי הפילוסופיה שלו בבסיסה היא פילוסופיה אופטימית, וכן שהוא מאמין שגם במצב הקשה ביותר ניתן לעשות תמיד משהו חיובי. יש לומר כי הגותו מכוונת למעשה להפרכת הטענה שההיגיון (או הרציונליות) הוא האמצעי היחידי לערוב לאמת ולתוקפן של שיטות מוסריות. מכאן, הביקורת על ההיגיון אין פירושה דחיית כל מושג של אמת או מוסר, כפי שסברו כמה מבקרים.
בשנת 2021 בריאיון לעיתון הלונדוני סנדיי טיימס האשים הוגה הדעות גי סורמן את פוקו בפדופיליה. סורמן, מגדולי המעריצים של פוקו כפילוסוף, סיפר כי בזמן שהותו בתוניסיה נהג פוקו לבעול ילדים ערבים תמורת תשלום.
מספריו > ספרים שתורגמו לעברית

תולדות השיגעון בעידן התבונה, ירושלים: כתר [1972 Gallimard], תרגום: אהרן אמיר.
הולדת הקליניקה: ארכאולוגיה של המבט הרפואי, [Presses Universitaires de France 1963] תל אביב-יפו: רסלינג, 2008. מצרפתית: נועם ברוך.
המלים והדברים: ארכאולוגיה של מדעי האדם, [Les mots et les choses, Gallimard, 1966] תל אביב-יפו: רסלינג, 2011, מצרפתית: אבנר להב.
סדר השיח, [1971 Gallimard] תל אביב-יפו: בבל, 2005, מצרפתית: נעם ברוך.
הארכאולוגיה של הידע, [1969 ,Gallimard] תל אביב-יפו: רסלינג, 2005, מצרפתית: אבנר להב.
מהו מחבר? (יחד עם: רולאן בארת, מות המחבר), תל אביב-יפו: רסלינג 2005, מצרפתית: דרור משעני.
תולדות המיניות - הרצון לדעת, [Gallimard 1976] הוצאת הקיבוץ המאוחד 1996, מצרפתית: גבריאל אש.
תולדות המיניות, חלק שני: השימוש בתענוגות, (L'Usage des plaisirs, Paris: Gallimard, 1984), תל אביב-יפו: רסלינג 2007.
הטרוטופיה, תל אביב-יפו: רסלינג 2003, תרגום ואחרית דבר: אריאלה אזולאי; מהדורה מחודשת 2010.
לפקח ולהעניש: הולדת בית-הסוהר, תל אביב-יפו: רסלינג 2015, תרגום: דניאלה יואל.
מספריו > ספרים בלועזית

מחלת הנפש והאישיות (Maladie mentale et personnalité, Paris: PUF, 1954)
ריימון רוסל (Raymond Roussel, Paris: Gallimard, 1963)
זו איננה מקטרת (Ceci n'est pas une pipe, Fata Morgana, Fontfroide-le-Haut, 1973,).
תולדות המיניות: שלושת החלקים (Le Souci de soi, Paris: Gallimard, 1984)
אמירות וכתבים (Dits et écrits, vol. 1 : 1954-1975, vol. 2 : 1976-1988, Gallimard, coll. « Quarto », Paris, 2001)
מספריו > הרצאות בקולז' דה פראנס

1976-1977 Il faut défendre la societé (יצא לאור בצרפתית בשנת 1997, ובאנגלית כ: Society Must Be Defended)‏
1974-1975 Les anormaux (יצא לאור בצרפתית בשנת 1999, ובאנגלית כ: Abnormal)‏
1981-1982 L'herméneutique du sujet (יצא לאור בצרפתית בשנת 2001, ובאנגלית כ: The Hermeneutics of the Subject) ‏
1973-1974 Le pouvoir psychiatrique (יצא לאור בצרפתית בשנת 2003, ובאנגלית כ: Psychiatric Power)‏
1977-1978 Securité, territoire, population (יצא לאור בצרפתית בשנת 2004)‏
1978-1979 Naissance de la biopolitique (יצא לאור בצרפתית בשנת 2004)
מספריו > ספרים משותפים

אני פייר ריבייר, ששחטתי את אימי, אחותי ואחי, Moi, Pierre Rivière, ayant égorgé ma mère, ma soeur et mon frère, Gallimard 1973
מספריו > מאמרים וראיונות

הדיבייט בין חומסקי לפוקו
Foucault, M., Power/Knowledge: Selected Interviews and Other Writings 1972-1977 (ed. C. Gordon), Brighton: Harvester 1980
ראו גם

שיח (מדעי החברה)
פילוסופיה קונטיננטלית
פוסט-מודרניזם
פוסט-סטרוקטורליזם
פנאופטיקון
תאוריה ביקורתית
העצומה לביטול גיל ההסכמה בצרפת
לקריאה נוספת

דייוויד מייסי, מישל פוקו, מאנגלית: מיכל אילן, ידיעות אחרונות, 2012
מילס, שרה, מישל פוקו, תל אביב-יפו: רסלינג 2005 [2003], מאנגלית: אהד זהבי
ארבל, אילנה, פוקו וההומניזם, הוצאת דביר, סדרת מה?דע!, 2006
אופיר, עדי, "עיון מחדש בפוקו: המיפוי של ידע וכוח", עיון מ"א, 1992, עמ' 187–218
אופיר, עדי, "על מישל פוקו ועל ספרו 'תולדות השיגעון בעידן התבונה'", בתוך: פוקו, תולדות השיגעון
עדי אופיר, פוקו הטוניסאי, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2005 - מוסף ספרים, כ' בכסלו תשס"ו, עמ' 8–46
אזולאי, אריאלה, "צאצאי הזמן ודיירי המרחב", אחרית-דבר בתוך: הטרוטופיה
משעני, דרור, "בפעם האחרונה שהסטרוקטורות ירדו לרחוב", אחרית-דבר בתוך: מות המחבר/מהו מחבר?
נוית בראל (מתרגמת), "משמעות המילה פרהסיה". תרגום לעברית של הרצאה ראשונה מתוך שש שנשא פוקו בשפה האנגלית באוניברסיטת ברקלי בשנת 1983. מתוך הקובץ "Fearless Speech" בעריכת ג'וסף פירסון. בתוך: כתב העת "סדק" גיליון 4. יולי 2009. פרדס הוצאה לאור בשיתוף עמותת "זוכרות"
דעואל-לוסקי, חיים, "מתחת ומעבר לתשוקת הידיעה מונחת ההיסטוריה", אחרית-דבר בתוך: הארכאולוגיה של הידע
נחום, נוי. "פוקו הישראלי: גלגולו של דימוי". הוצאת רסלינג, 2024
Couzens Hoy, D. (ed.), Foucault : a critical reader, Oxford: Blackwell. 1986
Deleuze, Gilles, Foucault, trans. and ed. by Sean Hand, Minneapolis: University of Minnesota Press, 1988
Eribon, Didier, Michel Foucault, trans. by Betsy Wing, Cambrigge, Mass.: Harvard University Press, 1991
Eribon Didier, Insult and the Making of the Gay Self (Duke University Press, 2004). השליש האחרון של הספר מוקדש לחייו ולעבודתו של פוקו
Dreyfus, H. and Rabinow, P., Michel Foucault: Beyond Structuralism and Hermeneutics, Brighton: Harvester, 1982
Rabinow, Paul (ed.), The Foucault reader : An introduction to Foucault’s thought, with major new unpublished material, New York : Pantheon Books, 1984
"Le Feu Foucault", Liberation, Samedi 19 et Dimanche 20 Juin 2004
The Essential Foucault, Rabinow Paul, Nikolas Rose, The New Press, 2003
לקריאה נוספת > טקסטים מקוונים

פרקים מספרים, מאמרים וראיונות
הערות שוליים

↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), pp. 5–6
↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), p. 11
↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), p. 26
↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), pp. 35–36
↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), pp. 56–57
↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), p. 57
↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), pp. 73–74
↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), pp. 88–89
↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), p. 129
↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), pp. 141–142
↑  תולדות השגעון בעידן התבונה / מישל פוקו ; עברית - אהרן אמיר ; עריכה מדעית - עדי אופיר | פוקו, מישל, 1926-1984 (אמיר, אהרן, 1923-2008) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), pp. 152–154
↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), pp. 187–188
↑  פוקו בראיון מ-1978. מצוטט אצל: משעני, אחרית דבר ל"מהו מחבר?", עמ' 88
↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), p. 198
↑  Didier Eribon, Michel Foucault, Harvard University Press (1991), p. 205
↑  מישל פוקו, מהו מחבר?, רסלינג, עמ' 36
↑  Kritzman (ed.) Michel Foucault: Politics, Philosophy, Culture, מצוטט אצל מילס, מישל פוקו, עמ' 39
↑  מאמר ב-Liberation, 24.9.1975, מצוטט אצל: Eribon, Foucault, p.265
↑  תמונת קבוצת המוחים
↑  מצוטט אצל: Eridon, Foucault, p. 256.
↑  Présentation, Moi, Pierre Rivièr, also in: Eribon, Foucault, p. 234-5
↑  תולדות המיניות - הרצון לדעת, עמ' 11
↑  דפר בראיון בLiberation, מה-19–20 ביוני 2004, עמ' 4
↑  Liberation, ה-26 ביוני 1984
↑  מצוטט אצל: עדי אופיר, "פוקו התוניסאי", עמ' 46
↑  מצוטט אצל: Eribon, Foucault, p. 196.
↑  מילס, מישל פוקו, הוצאת רסלינג
↑  Marie Doezema, France, Where Age of Consent Is Up for Debate, The Atlantic, ‏2018-03-10 (באנגלית)
↑  מתוך ההקדמה לספרו של פוקו המילים והדברים: ארכאולוגיה של מדעי האדם, מתורגם מהמהדורה האנגלית: The Order of Things, London, New York: Routledge. pp. xxv
↑  מופיע בתוך בתוך בשארה, עזמי (עורך), הנאורות – פרויקט שלא נשלם?, תל אביב: הקיבוץ המאוחד. עמ' 79-97.
↑  פוקו והנאורות - התבוננות מחודשת
↑  נטע בר, "מישל פוקו אנס ילדים בתוניסיה", באתר ישראל היום, 31 במרץ 2021
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261203705171  PLWABN: 9810570110805606  BIBSYS: 90051324  BNC: 000041814  BNE: XX877672  BnF: cb11903202t (data)  CANTIC: a1008678x  CiNii: DA00453901  GND: 11853453X  ICCU: CFIV040224  ISNI: 0000 0001 2146 278X  LCCN: n79065356  LNB: 000006184  MusicBrainz: 6108a775-99df-4be6-b497-9d77bc24a495  NDL: 00439918  NKC: jn19990002361  NLA: 35096225  NLG: 60986  NLK: KAC199609116  NSK: 000001551  NTA: 068190549  RERO: 02-A003255406  RKD: 28764  SELIBR: 187273  SNAC: w67h5dqf  SUDOC: 026870290  Trove: 825444  ULAN: 500240445  VcBA: 495/97714  VIAF: 104722665   WorldCat (עם VIAF): 104722665 
חצר הקולז' דה פראנס בפריז
הסוואה בעולם החי

גוון עורה של מניפנית מצויה משתלב היטב עם גוון הקרקע והסלעים באזור מחייתה במדבר יהודה.
השתלבות עם הסביבה. צפרדע ביער בשמורת שישואאו-שיפרינה בברזיל
עכן חרטומים מתחבא בחול.
סרטביש על פרח צהוב.
קבוצת יעלים משתלבים עם הסביבה המדברית.
מצחן (Acrida cf. ungarica) נטמע בסביבת עשבים, מועצה אזורית ברנר
הסוואה בעולם החי או הסוואה טבעית משמעותה היטמעות בעל חיים או צמח בסביבה הקרובה לו, כך שחושיהם של בעלי חיים אחרים מתקשים להבחין בו.
ההסוואה הטבעית נוצרת בעזרת עיקרון הברירה הטבעית, לפיו ככל שבעל חיים מותאם יותר לסביבתו, כך גדלים סיכויי הישרדותו ואיתם סיכויי הרבייה שלו. ההסוואה היא צורת הגנה פסיבית, ואצל חלק מבעלי החיים גם גורם מסייע וחוסך סיכון ואנרגיה בהתקפה. זאת משום שהיא דורשת מנוחה מוחלטת של הגוף. הסוואה בעולם החי פועלת בשני כיוונים: אצל הטורף - כך שהטרף לא יבחין בו, ואצל הטרף – כדי להתחמק מהטורף. צורה מחוכמת של הסוואה היא התחפשות - התחזות לדבר מסוכן או חסר עניין. הניגוד להסוואה הוא אפוסמטיות, שנועדה להבליט את בעל-החיים ולהזהיר טורפים מפניו.
גורמים המשפיעים על צורת ההסוואה

מרבית בעלי החיים פיתחו סוג כלשהו של הסוואה טבעית, במטרה להשיג מזון או להתחמק מטורפים. צורת ההסוואה משתנה ממין למין בהתאם למספר גורמים:
ההסוואה תלויה בפיזיולוגיה ובהתנהגות של בעל החיים. הסוואתו של יונק בעל פרווה, תהייה שונה מהסוואתו של זוחל בעל קשקשים. הסוואתו של דג החי בלהקה שונה מהסוואתו של דג החי לבדו.
ההסוואה מותאמת לסביבה, המרכיבים השונים בסביבת המחיה מתפקדים כמודל עבור ההסוואה. צבע פרוותו של שועל שלג לבן כשלג הסובב אותו. צבעו של המברישן הירוק דומה לצבע הצמחייה הסובבת אותו.
ההסוואה של בעל חיים מסוים תלויה בפיזיולוגיה ובהתנהגות של טרפו/טורפו. צבעיה של הזברה בולטים לעומת הדשא הירוק בסוואנה, אולם אויבם האריה הוא עיוור צבעים וכך מסתווים הזברות בין האורות והצללים הרבים.
ההסוואה היא בעצם רכישת פרמטרים חזותיים מהסביבה - צבעים, צורות, צללים והקרנתם על החלק החיצוני ביותר והנראה לעין אצל בעל החיים. הדבר מתאפשר בשתי דרכים:
על ידי ביוכרומים, פיגמנטים מיקרוסקופיים המפיקים צבעים באמצעים כימיים בתוך תאים חיים. נשלטים על יד הורמונים שמפריש בעל החיים.
על ידי מבנים פיזיקליים מיקרוסקופיים הפועלים כמנסרות (פריזמות). למשל, צבע פרוות דוב קוטב היא שחורה, ובאמצעות עקרונות המנסרה נראית הפרווה שהיא מבריקה ומבהיקה בלובנה.
הסוואה טבעית, כדי שתהיה אפקטיבית, משתנה עם הסביבה. בעלי חיים השוכנים בסביבה המשתנה בצורה קיצונית, אימצו לעצמם סוגים שונים של מופעים (אצל העופות ניצוי שונה), כדי שהתאמתם לסביבה תהייה מושלמת. זאת הם משיגים באמצעות שתי הדרכים המוזכרות למעלה.
אצל היונקים והעופות השכבה החיצונית ביותר, פרווה או נוצות, הם מבחינת "רקמה מתה" שעליהם להחליף לגמרי כדי לשנות את צבעה או צורתה, על כן יעדיפו את שיטת המנסרות. החלפת השכבה החיצונית נעשית במהלך חילופי העונות או בעת שינויים אקלימים קיצוניים ביותר.
אצל זוחלים, דו-חיים ודגים נראית ההעדפה לשיטת הביוכרומים, כי שכבתם החיצונית היא רקמה בעלת תאים חיים. החלפת השכבה החיצונית נעשית לעיתים קרובות ובתדירות גבוהה יותר. ההחלפה כמעט ואינה קשורה לשינויי האקלים (דם קר), אלא מונעת על ידי שינויי סביבה מינוריים, להתאמה מושלמת יותר. מינים אחדים משנים את עורם בהתאם לשינויים במצב רוחם, דוגמה לכך היא הזיקית, שפועלת כך על אף הדעה הרווחת. מינים אחדים משנים את עורם בהתאם לצבע מזונם, דוגמה לכך הם יצורי ים זעירים הניזונים מאלמוגים שצבעם מגוון ועלוקות שונות.
סוג נפוץ של הסוואה הוא הצללת נגד בה צבע חלקו הגבי של בעל החיים הוא כהה בעוד שצבע חלקו הגחוני הוא בהיר יותר. מטרת הצללת הנגד היא לשבור את קווי המתאר של בעל החיים ולסייע להסוותו בתנאי תאורה טבעיים באמצעות משחקי אור וצל.
טכניקות של התחפשות

ישנן מספר טכניקות של התחפשות, המשיגות תוצאות שונות:
התחזות לפרט כלשהו בסביבה. בצורה זו בעל החיים אינו מסתתר כלל אלא גלוי לחלוטין אך פשוט תואם את הסביבה הקרובה לו. דוגמה לכך הוא המקלון המתחזה למקל.
התחזות על ידי דוגמאות חזותיות שונות הגורמות לתעתועי ראייה אצל הטורף. הפועלים בשיטה זו סומכים בעיקר על חוש הראייה הלוקה בחסר של אויביהם. הסוואה זו נראית בעיקר אצל דגים השוחים בלהקות – מאחר שאין בכוחה של דוגמה יחידה לבלבל אויב. גם אצל הזברות ניכרת שיטה זו. גם פרפרים שונים שדוגמאות כנפיהם מזכירות עיני טורף משתמשים באמצעי מתעתע זה.
התחזות לבעל חיים ארסי בעל צורה דומה. דוגמה לכך היא זעמן מטבעות הדומה לצפע מצוי. בנוסף, בעלי חיים ארסיים רבים משתמשים בצבעי הרתעה כירוק זרחני ואדום בוהק, והלא ארסיים הרוצים להידמות להם משתמשים באותם צבעים.
גלריה

קאקאפו בין הצמחים
שועל שלג
סוסון האצה
תחמס
דג מסדרת הסוליתאים
זיקית מוסווה
מברישן ירוק מוסווה על רקע עשבים ירוקים.
גמל שלמה דמוי עלים מתים
פתיונאי בשונית אלמוגים
איגואנית קצרת-קוצים ננסית
דיונון
נמר שלג עם חברבורות המקנות לו הסוואה
הפיגמנט על כנפיו של המורפו הכחול הוא דווקא חום, המשמש כהסוואה על גזעי העצים. הצבע הכחול מושג באמצעות צבעוניות מבנית.
ראו גם

הסוואה
אפוסמטיות
הסוואה בתנועה
התחזות למת
לקריאה נוספת

נטלי אנג'יר, אמנות ההטעיה - תחפושות, חיקויים והטעיות הם אסטרטגיות הישרדות יעילות מאד ביערות הגשם, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 135, אוגוסט 2009
אנך

ערך זה עוסק במונח גאומטרי. אם התכוונתם לכלי המשמש לקביעת זווית ישרה עם הקרקע, ראו .
קטע AB הוא אנך לקטע CD בנקודה B. שתי הזוויות שהאנך יוצר עם הקטע (מסומנות בכתום ובכחול) הן זוויות ישרות.
שני ניצביו של משולש ישר־זווית מאונכים זה לזה
בגאומטריה, אנך הוא ישר החותך ישר נתון בזווית ישרה. שני ישרים הנחתכים בזווית ישרה מכונים מאונכים זה לזה. כאשר מתייחסים לאנך העובר דרך נקודה מסוימת על הישר, מקובל לכנות את האנך, אנך העולה מן הישר, ובמקרה בו ההתייחסות היא לאנך העובר דרך נקודה מחוץ לישר, האנך מכונה אנך יורד. אנך לעקומה נתונה במישור נקרא נורמל, והוא ישר החותך את העקומה, ומאונך למשיק לה בנקודת החיתוך.
במרחב התלת־ממדי, אנך למישור, הוא ישר החותך את המישור, ומאונך לשני ישרים השוכנים בו, ועוברים דרך נקודת החיתוך. אנך למשטח, הוא ישר החותך את המשטח, ומאונך למישור המשיק לו בנקודת החיתוך.
אנך לקטע, או לקרן, הוא האנך לישר המכיל אותם.
אנך אמצעי, הוא אנך החוצה קטע מסוים. בשם גובה, מכנים אנכים, שהשימוש העיקרי שלהם הוא בחישובי שטח או נפח של צורות גאומטריות שונות.
בנייה

כדי לבנות בעזרת סרגל ומחוגה אנך לישר נתון AB דרך נקודה P (בין שהיא על הישר ובין שהיא לא) יש לפעול על פי הצעדים הבאים:
שרטט מעגל שמרכזו ב־P כך שיחתוך את הישר (בציור מסומן באדום). את נקודות החיתוך של המעגל עם הישר סמן ב־'A ו־'B.
שרטט שני מעגלים שמרכזיהם ב־'A וב־'B ועוברים ב־P (בציור מסומנים בירוק). את נקודת החיתוך השנייה של המעגלים סמן ב־Q.
העבר ישר PQ (בציור מסומן בכחול). זהו האנך המבוקש.
אם הנקודה על הישר, יש לשרטט את המעגלים בשלב 2 עם רדיוסים גדולים יותר, ולהעביר ישר דרך נקודות החיתוך שלהם.
ראו גם

אורתוגונליות
אנך אמצעי
גובה (גאומטריה)
וקטור נורמלי
ישרים מקבילים
הערות שוליים

↑  פועל יוצא מכך הוא, שהאנך מאונך גם לכל יתר ישרי המישור העוברים דרך נקודת החיתוך
↑  בשונה מאנך לישר, במקרה של קטע או קרן, יכולים להיות מקרים, בהם האנך להם אינו חותך אותם, אלא את המשכם, על הישר המכיל אותם.
↑  כך למשל, במשולש, הגובה הוא האנך היורד מאחד הקדקודים לצלע נגדית, ושטח המשולש, הוא מחצית מכפלת אורך הגובה באורך הצלע.
בנייה של אנך (בצבע כחול) לישר נתון
היילי ביבר

| --- | --- |
קובץ:Hailey Bieber 2020 2.jpg
 לידה:  22 בנובמבר 1996 (בת 28) ארצות הברית טוסון, אריזונה, ארצות הברית
 שם לידה:  Hailey Rhode Baldwin 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ידועה בשל:  עבודתה כדוגמנית
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 מקצוע:  דוגמנית, מנחת טלוויזיה
 השקפה דתית:  אוונגליזם 
 בן זוג:  ג'סטין ביבר
 מספר צאצאים:  1
 
היילי רוד ביבר (באנגלית:  Hailey Rhode Bieber; נולדה ב-22 בנובמבר 1996), הידועה גם בשמה הקודם היילי בולדווין, היא דוגמנית ואישיות טלוויזיונית אמריקאית. בתו של השחקן סטיבן בולדווין.
ראשית חייה ומשפחתה

ביבר נולדה בטוסון, אריזונה, ארצות הברית ב-1996, והיא בתו של השחקן סטיבן בולדווין, הצעיר מבין האחים בולדווין, והמעצבת הגרפית הברזילאית, קניה דאודטו בולדווין וסבה מצד אמה הוא המוזיקאי הברזילאי אומיר דאודטו.
קריירה > דוגמנות

סוכנות הדוגמנות הראשונה שבה ביבר הוחתמה הייתה סוכנות פורד בניו יורק. בתחילה היא הופיעה במגזינים כגון Tatler, LOVE, V ו-I-D. הקמפיין המסחרי הראשון שלה היה עבור מותג הלבוש French Connection בחורף של 2014. באוקטובר 2014 ביבר עשתה את הבכורה במסלול הליכה עבור טופשופ ומעצבת האופנה הצרפתייה סוניה ריקייל. בדצמבר 2014 היא הייתה מעורבת בצילומים של "Love magazine", שהפיקה גם סרט קצר אשר צולם על ידי דניאל ג'קסון ופורסם בערוץ היוטוב הרשמי של המגזין.
בינואר 2015 צולמה ביבר עבור המגזין ווג האמריקאי ובמרץ עבור Teen Vogue. בחודש אפריל היא הצטלמה עבור עטיפת שער המגזין הראשון שלה עבור Jalouse Magazine לצד הדוגמן Lucky Blue Smith. באותו חודש היא הייתה מעורבת בשני צילומים לעטיפות שערים אחרות, במהדורה ההולנדית של L'Officiel ובמהדורה האמריקאית של Wonderland Magazine, ותמונתה הופיעה במאמרי מערכת עבור מגזיני Miss Vogue ו-W. בחודש יולי 2015 היא הוצגה בפרסומת של ראלף לורן לצד הזמר האוסטרלי קודי סימפסון, ובאוקטובר חזרה למסלול של טומי הילפיגר ופיליפ פליין.
בינואר 2016, הופיעה ביבר במסע פרסום של ראלף לורן וצולמה במאמר מערכת עבור המהדורה הקוריאנית של "ווג". לאחר שובו של טומי הילפיגר בפברואר, ביבר הוצגה בקמפיינים באביב/קיץ עבור פיליפ פליין וטומי הילפיגר. באותה תקופה היא צולמה גם עבור Self Magazine וצולמה עבור פרסומת של מותג ההלבשה H&M, אשר היה בתקופה של פסטיבל המוזיקה Coachella. במרץ 2016, חתמה ביבר על חוזה עם סוכנות דוגמנות בניו-יורק IMG MODELS ובמאי הופיעה על עטיפת השער של Marie Claire, שנתנה לה את השם "פנים טריים". עטיפת השער האמריקנית הייתה זהה גם לגיליון יולי של המהדורה ההולנדית של המגזין. ביוני ביבר הלכה עבור Moschino עם דוגמניות מובילות בתחום כמו מירנדה קר, אלסנדרה אמברוזיו, Jourdan Dunn ו-Chanel Iman ובאותו חודש היא גם הופיעה בפעם הראשונה כדוגמנית עבור המותג Guess.
לאחר מכן צולמה ביבר למסע הנעלה של UGG, לצד דוגמנית העל רוזי הנטינגטון-ויטלי. יחד עם Joan Smalls, ביבר הייתה גם הפנים עבור מהדורה מוגבלת של בגדים עבור המעצב קרל לגרפלד, הבגדים היו זמינים בצפון אמריקה תחת הכותרת "אהבה מפריז". ביבר הופיעה גם במאמרי מערכת עבור מגזיני Glamour Magazine ו"ווג" האיטלקי. בספטמבר היא השתתפה בשבוע האופנה בניו יורק, עבור טומי הילפיגר, Prabal Gurung, Jeremy Scott, טורי ברץ' ו-Matty Bovan. לאחר מכן היא טסה ללונדון, שם אירחה מסיבה בסטרדיבריוס לפני התחלת שבוע האופנה בלונדון וצעדה בתערוכת האופנה של Julien Macdonald, ואז במילאנו, צעדה בתערוכה עבור דולצ'ה וגבאנה ובפריז, צעדה בתערוכה עבור אלי סעב. ביבר הופיעה גם בפרסום עבור המהודרה הספורטיבית של Prabal Gurung. מאוחר יותר היא הוצגה בקמפיינים של חגים עבור Guess ועבור המותג האוסטרלי Sass & bide. בנובמבר, ביבר כיבדה את עטיפת השער של המהדורה האוסטרלית של הרפרס בזאר, והופיעה במאמר במהדורה הצרפתית של המגזין Elle.
בשנת 2017 הופיעה ביבר על עטיפת השער של המהדורה הספרדית של המגזין "הרפרס בזאר" לצד הדוגמן Jon Kortajarena. וגם עבור המהדורות האמריקאית, הבריטית והיפנית של מגזין Elle.
קריירה > מיזמים אחרים > הופעות בטלוויזיה

בשנת 2005, בגיל 9, הופיעה ביבר לצד משפחתה בסרט התיעודי Livin It: Unusual Suspects ובשנת 2009 היא הופיעה בפרק של תוכנית טלוויזיה סאטרדיי נייט לייב לצד הדוד שלה אלק בולדווין. מאוחר יותר, בשנת 2011, היא הופיעה בסרטון של השיר "On My Mind" על ידי הזמר האוסטרלי קודי סימפסון כחלק מעבודתה המוקדמת וכעבור כמה שנים, ב-2016, הופיעה בסרטון של השיר "Love To Love You Baby" על ידי הדוגמן והזמר הצרפתי Baptiste Giabiconi, השיר הוא גרסת כיסוי של הזמרת דונה סאמר אשר פורסם בשנת 1975.
קריירה > מיזמים אחרים > הנחיה

ב-25 באוקטובר 2015 עבדה ביבר כמנחת טלוויזיה בפרסי המוזיקה של MTV אירופה במילאנו, איטליה, ביחד עם הדוגמנית האיטלקייה ביאנקה בלטי והראפר טייני טמפה הם חשפו את הזוכה בפרס הסרטון הטוב ביותר במוזיקה, "Downtown" על ידי מאקלמור ו-Ryan Lewis.
ב-19 ביוני 2016 הכריזה, יחד עם הדוגמנית ג'יג'י חדיד, על התערוכה של שון מנדס ב-iHeartRadio Much Music Video Awards בטורונטו, קנדה.
מ-2 במאי 2017 עד 2019 הנחתה את תוכנית האירוח Drop the Mic ברשת TBS, יחד עם הראפר מת'וד מן. התוכנית הציגה 4 סלבריטאים בסדרה של קרבות ראפ.
קריירה > מיזמים אחרים > מיתוג אישי

בשנת 2016, שיתפה ביבר פעולה עם מותג הבגדים The Daily Edited אשר קידם אוסף תיקי יד שכותרתו theHAILEYedited collection#. מאוחר יותר בשנה היא הודיעה על שיתוף פעולה עם מותג הנעלה הבריטי Public Desire, באמצעות ההאשטאג PDxHB#.
באותה שנה היא הודיעה כי היא משיקה קו איפור משלה המיוצר על ידי המותג האוסטרלי ModelCo.
חיים אישיים

שאיפת הקריירה הראשונה של ביבר הייתה להיות רקדנית בלט קלאסית מקצועית, אבל האימונים שלה הסתיימו בשל פציעה ברגל.
ביבר גדלה כנוצרייה-אוונגליסטית ולעיתים קרובות חלקה ציטוטים מהתנ"ך בערוצי מדיה חברתית:
גדלתי בכנסייה. גדלתי בחיים האלה, ואני חושבת שזה חשוב מאוד שכולם יהיו בקשר עם הרוחניות שלהם ושתהיה להם מערכת יחסים עם אלוהים. לא כולם יאמינו באלוהים שאני מאמינה בו, אבל זה משהו שאני לא מפחדת לחלוק עם אנשים כי אני יודעת איך זה מעורר אצלי השראה – איך זה משפיע לחיוב על חיי... אני חושבת שאלוהים סוג של שם אותי במקום בחיים שלי, לא במטרה להיות בשקט לגביהם ולגביו, אלא כדי להגיע לאנשים ולעורר בהם השראה.