stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ענה לי

ענה לי הוא אלבום האולפן השישי של אהוד בנאי. האלבום יצא ב-2004 וזכה בשלושה פרס עמ"י: אלבום השנה, זמר השנה ותמלילן השנה. האלבום יצא לאחר שבע שנים שבהן בנאי לא הוציא חומר חדש (מאז צאת האלבום "עוד מעט") וכחמש שנים לאחר אלבום האוסף, "טיפ טיפה". האלבום הופק על ידי גיל סמטנה אשר משתף פעולה עם בנאי מאז ראשית דרכו המוזיקלית. עטיפת האלבום צולמה על ידי יעל יעקבי. האלבום כולל להיטים כמו: "היום", "גבולות", והלהיט המוכר ביותר באלבום (ואחד הידועים של בנאי): "בלוז כנעני", אשר הוקדש לזמר מאיר אריאל. באלבום מופיע גם השיר "היברומן" אשר קורא לישראלים להתגאות בשפה העברית ורובו נכתב בכוונה, באנגלית.
השיר "הופעת מילואים" נכתב לזכרם של סגן אייל (מישאל) לוי, סמ"ר אסף טננבאום, סמ"ר גולן חזן, סמ"ר ארי וידל, סמ"ר אסף אבני, סמ"ר צחי דאלי, סמ"ר ניר זלאיט, מאג'ד רחל (גשש), וקצין היחס"פ אבי פישר. לפי בנאי, סגן לוי היה מפקד בחטיבת גולני אשר הוביל כוח לוחמים להיכנס למארב בלבנון ב-19 באוגוסט 1993, ובדרכם על כביש גדר המערכת פגשו החיילים את אהוד בנאי ודודי לוי, אשר סיימו בדיוק הופעה במוצבי הגזרה. לוי ביקש מהם שיר אחד לפני שהם ממשיכים בדרכם אל תוך לבנון. המש"קית האחראית אמרה שאין זמן, אך לבסוף החליטו לעשות הופעה קצרה ועל החלק האחורי של הרכב הוכנה בזריזות במה מאולתרת, דודי לוי תופף על קסדה ואהוד עם המפוחית והם שרו לחיילים את השיר "דוד ושאול". מספר שבועות לאחר מכן עלה הכוח על שרשרת מטעני צד. בנאי שב באותה עת חזר מחופשה בסיני וראה את תמונות ההרוגים בעיתון; מכאן לכאורה השורה "מפסגת לבנון עד סיני"..
רשימת הרצועות

דממה דקה
גבולות
מסך הברזל
אש
היום
ברוקלין
הופעת מילואים
סטארטר, אני ומיכה השקט
היברומן
בלוז כנעני
מתי תבוא
ענה לי
גשם באלפסי (קטע אינסטרומנטלי)
הערות שוליים

↑  אהוד בנאי, אהוד בנאי מספר על מאיר אריאל ועל בלוז כנעני, באתר אהוד בנאי
↑  אהוד בנאי - הופעת מילואים, נבדק ב-2022-03-24
| פרס עמ"י |
| --- | --- | --- |
| תגלית השנה | מאיה בוסקילה (פריצת השנה, 2005) • שירי מימון (זינוק השנה, 2006) • בית הבובות (תגלית השנה, 2006) • קרן פלס (2007) • רן דנקר ועילי בוטנר (2008) |  |
| זמר השנה | אהוד בנאי (2005) • עברי לידר (2006) • הראל סקעת (2007) • עידן יניב (2008) |  |
| זמרת השנה | מאיה בוסקילה (2005) • מירי מסיקה (2006) • נינט טייב (2007) • מירי מסיקה (2008) |  |
| הרכב השנה | הדג נחש (2005) • בית הבובות (2006) • סינרגיה (2007) • סינרגיה (2008) |  |
| אלבום השנה | ענה לי (2005) • מטרופולין (2006) • בעזרת הג'אם (2007) • פורטה (2008) |  |
| שיר השנה | "מי אוהב אותך יותר ממני" - ארקדי דוכין (2005) • "הוא" - איזבו ושוטי הנבואה (2006) • "ואת" - הראל סקעת (2007) • "זה ששומר עליי" - שרית חדד; "בואי נעזוב" - רן דנקר ועילי בוטנר (2008) |  |
| קליפ השנה | "שירת הסטיקר" - הדג נחש (2005) • "Perfect Cure" ‏- My Second Surprise‏ (2006) • "עם הזמן" - אביב גפן (2007) • "מכונת השירים הגדולה" - חמי רודנר (2008) |  |
| במאי השנה | ליאור מולכו (2005) • עמית עייני וקובי פלשמן (2006) • אסף בילט (2007) |  |
| תרומה מיוחדת למוזיקה העברית | שמוליק קראוס (2005) • אריק איינשטיין (2006) • שלמה ארצי (2008) |  |
| קטגוריות נוספות | די.וי.די השנה: משינה (2005) • "שבלול" - חבורת לול (2006) • מלחין השנה: ארקדי דוכין (2005) • תמלילן השנה: אהוד בנאי (2005) • צלם הקליפים של השנה: ניתאי נצר (2005) • מופע השנה: עברי לידר (2006) • חביבי הקהל: סינרגיה (2008) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 134fdb8b-68ec-3aa9-b1fd-3cfcee3b7e67
יחיאל אבן צור

יחיאל אבן צור (נולד ב-5 בפברואר 1962) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי. אבן צור מזוהה בעיקר עם קבוצת בית"ר תל אביב, בה שיחק במשך רוב הקריירה שלו. היה ידוע בכינויו "אבן".
קריירה

אבן-צור נולד בעיר מקנס שבמרוקו. כשהיה בן שנתיים עלה עם משפחתו לישראל, והם השתכנו בעיר רמלה. הוא החל את קריירת הכדורגל בקבוצת הנוער של נוה-דוד רמלה. לאחר מכן שיחק בבוגרים בהפועל מרמורק ובבית"ר רמלה.
ב-1984 לאחר פרשת קובלנץ שגרמה למכבי תל אביב לאבד את השחקנים, מאיר חנוכה שירד מישראל וחי קרייס שהורחק לתקופה ארוכה, החליט מאמנה יצחק שניאור להביא לקבוצה את המגן אבן-צור מבית"ר רמלה, שהיה אז שחקן לא מוכר. במכבי תל אביב התפרסם אבן-צור עקב משחקו האגרסיבי, שגרם לו לצבור כרטיסים צהובים רבים יחסית לכמות משחקיו, ובשל כך כונה "אבן". במכבי תל אביב ספג אבן צור כרטיס אדום אחד אחרי ביצוע עבירה קשה ויוצאת דופן הזכורה לאוהדי הכדורגל ותקשורת הכדורגל שנים רבות לאחר מכן, שביצע נגד שחקנה של מכבי נתניה, יגאל מנחם במהלך משחק הליגה נגדם.
לאחר מכן החליט מאמנה של בית"ר תל אביב דוד לויאן, להביא אותו לקבוצה ששחקה בליגה הארצית בעונת 1985/1986. איתה הצליח אבן-צור לעלות לליגה הלאומית, ושם שיחק עד 1991. לאחר מכן שיחק עוד עונה בהפועל באר יעקב, עד שפרש מכדורגל בשנת 1992 בגיל 29 בלבד, עקב בעיות בגב.
חיים אישיים

אבן צור מתגורר בבאר יעקב. הוא גרוש ואב לשני ילדים.
לאחר פרישתו מהכדורגל, נהיה אבן-צור נהג מונית. כיום עובד כפקח בעיריית תל אביב.
הערות שוליים

1 2 3  אשר גולדברג‏, "הייתה לי מוטיבציית יתר, החמצן לא נכנס לי למוח", באתר וואלה, 3 במרץ 2023
↑  אבן על אבן, כתבתו של משה גורלי על אבן-צור, עיתון מעריב, 22 דצמבר 1988
1 2 3  אשר גולדברג, "הכסאח של סכנין זה גועל נפש, אין היגיון בשיגעון שלהם", באתר הארץ, 6 בפברואר 2005
↑  "שוב פעם מוטי", בכתבה: "יחיאל אבן צור, המשחק כיום בהפועל באר-יעקב, חזר אתמול לכותרות....", מאת אייל לוי, עיתון מעריב, 17 בינואר 1991
↑  שחר פרנהיימר‏, היה חם ומגניב עם אבן צור, באתר וואלה, 28 בינואר 2005
פולקסווגן ברזיל

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1953–הווה (כ־71 שנים)
 חברת אם:  קבוצת פולקסווגן
 חברות בנות:  Audi Senna 
 מיקום המטה:  סאו ברנרדו דו קאמפו 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  מכונית 
 עובדים:  12,260 (דצמבר 2021)
  
 www.vw.com.br
 
פולקסווגן ברזיל בע"מ (בפורטוגזית: Volkswagen do Brasil Ltda.) היא חברת בת של קבוצת פולקסווגן, שנוסדה בשנת 1953 כמפעל הרכבה לדגם החיפושית שיובא מגרמניה. החיפושית שיוצרה במפעל הייתה המכונית הנמכרת בברזיל במשך 24 שנים רצופות. החל משנת 1987 מיוצרת במפעל פולקסווגן גול, שהייתה המכונית הנמכרת במדינה במשך 26 שנים ברציפות.
היסטוריה

פולסווגן ברזיל הוקמה לאחר שבשנת 1953 אסרה המדינה על ייבוא של מכוניות מורכבות במלואן. נשיא החברה הראשון היה פרדריך שולץ-ונק, שהיגר לברזיל בשנת 1950 אחרי תקופה קצרה כשבוי מלחמה. המפעל הראשון הוקם בבאיפיראנגה, סאו פאולו והיה מפעל בו הורכבו ערכות שהגיעו מוכנות. במהלך השנתיים הראשונות הורכבו במפעל, באופן ידני, 2,268 יחידות של החיפושית ו-552 מסחריות מדגם פולקסווגן טייפ 2 ("קומבי"). בשנת 1957 הוחל בבניית מפעל ייצור בסאו ברנרדו דו קמפו. בספטמבר 1957 הוחל בייצור במפעל החדש של מכוניות מדגם טייפ 2. בינואר 1959 הוחל לייצר במקום גם חיפושית עם מנוע בנפח 1,200 סמ"ק, גרסה מקומית למכונית המפורסמת שיוצרה תוך שימוש בחלקים רבים שיוצרו במדינה. באותה השנה נחנך מפעל ייצור חדש בסמוך לסאו פאולו.
בשנת 1961 עברה פולקסווגן את יצרנית הרכב האמריקאית "וויליס אוברלנד" והפכה ליצרנית הרכב הגדולה בברזיל. דגמים רבים תוכננו, יוצרו ונמכרו רק בברזיל. בים השנים 1971 ל-1975 יוצרו בברזיל כ-250 יחידות בייצור מיוחד של ה"קומבי". הרכבים נקראו במדינה "דה לוקס" (de luxe) ובגרמניה זכו לכינוי "סמבה".
בשנת 2012 ייצרה והרכיבה פולקסווגן ברזיל 852,086 יחידות.
היסטוריה > משאיות ואוטובוסים

בין השנים 1979–1999 החזיקה פולקסווגן ברזיל בחברת הבת "פולקסווגן משאיות" (Volkswagen Caminhões) שעסקה בייצור משאיות ואוטובוסים. בהמשך הפכה החברה לחלק מפולקסווגן רכבים מסחריים, חברת בת של קבוצת פולקסווגן. בדצמבר 2008 נמכרה כל פעילות הייצור של אוטובוסים ומשאיות לידי חברת מאן.
היסטוריה > טענות לשיתוף פעולה עם השלטון הצבאי

במהלך שנות השבעים האשימו עובדים בחברה את הנהלת החברה בריגול אחריהם בתקופת הדיקטטורה הצבאית במדינה. לטענתם, מחלקת הביטחון של החברה יידעה את המשטרה על פעילויות של גורמי אופוזיציה ומתנגדים למשטר. בשנת 1976 נערכו מעצרים המוניים של עובדים בחברה וחלק מהעצורים סבלו מעינויים. בשנת 2014 "נציבות האמת" בראשות דילמה רוסף, נשיאת המדינה, קבעה כי "עשרות חברות, ביניהן פולקסווגן ויצרניות רכב אחרות סייעו לשלטון הצבאי לפעול נגד התאגדויות עובדים". מנגד, הכיחשה החברה את הדברים וטענה שאין תיעוד לכך שהיא פגעה בזכויות עובדים.
בנובמבר 2016 הזמינה החברה סקירת מומחה שנייה שבוצעה על ידי ההיסטוריון כריסטופר קופר מאוניברסיטת בילפלד הגרמנית. ההיסטוריון הראשי מנפרד גריגר התפטר מתפקידו בערך באותו זמן שבו מונה קופר. לאחר התפטרותו אמר גריגר שהוא ממליץ לחברה "לבנות אנדרטה לזכרם של אלו שהחברה הפרה את זכויות האדם שלהם". ביולי 2017 התראיין מנכ"ל פולקסווגן לשעבר, קארל האן והכחיש שאי פעם ידע על פעילות משטרת הביטחון בתחומי החברה.
מפעלים

פולקסווגן ברזיל מחזיקה בארבעה מפעלים ברחי המדינה:
| מיקום | תאריך פתיחה | דגמים מיוצרים |
| --- | --- | --- |
| סאו ברנרדו דו קמפו | 18 בנובמבר 1958 | ניבוס, פולו, וירטוס, סבירו |
| סאו קרלוס | 12 באוקטובר 1996 | מפעל מנועים |
| טאובטה | 14 בינואר 1974 | גול, וויאז' |
| סאו ז'וזה דוס פיניאיס | 18 בינואר 1999 | טי קרוס, אאודי Q3 |
הערות שוליים

↑  Volkswagen aided Brazil dictatorship’s repression: historian, 25 July 2017
↑  Brazil probe of dictatorship period not satisfied by Volkswagen testimony, Reuters, 28 February 2015
↑  VW worked hand in hand with Brazil's military dictatorship, DW.com, 24 July 2017
↑  "Volkswagen do Brasil". www.vw.com.br (בפורטוגזית). נבדק ב-2021-11-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007347573405171  VIAF: 144053275   WorldCat (עם VIAF): 144053275
חדשות ברייטברט

| --- | --- |

 סוג:  אתר חדשות
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־17 שנים)
 מייסדים:  אנדרו ברייטברט
 מנכ"ל:  לארי סולוב 
 בעלות:  אנדרו ברייטברט 
 עריכה:  אלכס מרלו 
 breitbart.com
 
חדשות ברייטברט (באנגלית: Breitbart News) הוא אתר חדשות אמריקאי המזוהה עם הימין הקיצוני הבלתי ממסדי, ואף עם הימין האלטרנטיבי.
באתר מתפרסמים דיווחים חדשותיים, טורי דעה ופרשנות. האתר נחשב על ידי רבים כמוסד עיתונאי מפוקפק ואף הוגדר כפייק ניוז על ידי עורכי ויקיפדיה האנגלית, שם הובהר כי אין להשתמש בו כמקור עובדתי לכתיבת ערכים.
הכתבים באתר נוטים להיות מוטים אידאולוגית וחלק מהתכנים שפורסמו בו תוארו כמיזוגניים וקסנופובים על ידי ליברלים ושמרנים כאחד.
האתר נוסד בשנת 2007 על ידי איש התקשורת האמריקאי-יהודי אנדרו ברייטברט לאתר גם תוכנית רדיו יומית. מטה חברת החדשות הוא בלוס אנג'לס. לחברה משרדים גם בטקסס, בלונדון ובירושלים. אנדרו ברייטברט החליט על הקמת האתר ב-2007 לאחר ביקור במדינת ישראל, כדי לייסד אתר שיפעל "בעד חופש ובעד ישראל". סטיב באנון היה שותף מייסד באתר וכיהן בו בתחילה כמנכ"ל.
לאחר מותו של ברייטברט ב-2012, נבחר סטיב באנון לשמש כיו"ר ההנהלה. במהלך קמפיין הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 האתר זכה להתייחסות רבה בתקשורת, ואף הילרי קלינטון, המועמדת הדמוקרטית, התייחסה אליו באחד מנאומיה. האתר הביע במהלך קמפיין הבחירות תמיכה רבה במועמד דונלד טראמפ, שנבחר לשמש כנשיא ארצות הברית. לאחר הבחירות מונה באנון על ידי טראמפ לשמש כיועץ האסטרטגי והיועץ הראשי לנשיא ארצות הברית. בזמן כהונתו החליף אותו בתפקידו אלכס מרלו, עד לחזרתו של באנון לתפקידו בעיתון באוגוסט 2017 לאחר התפטרותו מממשל טראמפ. בינואר 2018 עזב באנון את תפקידו כיו"ר ההנהלה.
חדשות ברייטברט הוא אחד מאתרי החדשות הפופולריים בארצות הברית ובעולם ועל פי דירוג אלכסה, נכון לפברואר 2017 האתר מדורג במקום ה-29 בארצות הברית ומקום 242 בעולם. נכון ליוני 2019 האתר מדורג במקומות ה-68 וה-309 בהתאמה.
הימין האלטרנטיבי והאשמות בגזענות

ברייטבארט הואשם על ידי גורמים שונים שהוא נגוע בגזענות. באפריל 2016 נכתב על ידי המרכז המשפטי לדרום העני כי "האתר שינה את פניו ואימץ את הרעיונות של קצוות הקיצוניים של הימין השמרני", וכי הוא מבטא רעיונות "גזעניים, אנטי-מוסלמיים ואנטי-הגירה" וכן שהפך לזרוע העיתונאית של הימין האלטרנטיבי.
בן שפירו, עורך לשעבר בברייטברט, כתב שמאז מינויו של סטיב באנון האתר נהיה "מקור החדשות המועדף על ידי הימין האלטרנטיבי. באתר התחילו לדחוף אג'נדה של לאומנות לבנה כתשובה לתקינות פוליטית, ומדור התגובות הפך לביב שופכין של ממים הדוגלים בעליונות לבנה". הוא האשים עורך אחר, מילו יאנופולוס, בניסיון הפיכת האלט-רייט למיינסטרים במהלך קמפיין הנשיאות של דונלד טראמפ. שפירו התפטר מהאתר לאחר שברייטבארט סירבו להגן על כתבת שלהם, מישל פילדס, שהאשימה את מנהל הקמפיין של טראמפ, קורי לוונדובסקי (Corey Lewandowski), באשמת תקיפה. וידאו שהראה תמונות מהאירוע לא גילה שום עדויות על תקיפה שכזו, והמשטרה לא הגישה כתב אישום נגד לוונדובסקי. בנוסף, ברייטברט הוגדר על ידי הליגה נגד השמצה כ"אתר שמייצג לאומנים לבנים, אנטישמיים חסרי מעצורים וגזעניים מכל הסוגים".
האשמות אלו נדחו על ידי כותבים ועורכים שונים בברייטבארט, חלקם יהודים, כגון ג'ואל פולאק ומילו יאנופולוס, כשהם מצביעים על מספר היהודים העובדים בברייטבארט וכן על העמדה הפרו-ישראלית שלו. עורכים וכותבים אלו טענו שמדובר בקמפיין השמצות פוליטי נגד האתר. באוגוסט 2017 פורסם מחקר שנערך על ידי הארוורד ו-MIT שקבע כי באתר עצמו אין תוכן של הימין הקיצוני, אך חלק ניכר מהטוקבקיסטים שלו מביעים עמדות שכאלו. לטענת החוקר שערך את המחקר, ברייטבארט איננו ה'אלט- רייט'.
ראו גם

אהרון קליין, ראש הדסק הישראלי בעיתון
מיילו ינופולוס, ראש מדור טכנולוגיה לשעבר בעיתון
הערות שוליים

↑  Analysis: It's official: The chief of Breitbart News is headed to the West Wing, Chicago tribune, ‏13.11.2016
↑  Buzz Feed, Here's Audio Of Trump Campaign CEO Saying "What We Need To Do Is Bitch-Slap" The GOP, ‏12/10/2016
↑  hings-going-alt-right/89376208/ "For the Record: For Trump, everything's going to be alt-right". USA TODAY. נבדק ב-2016-12-31. {{cite news}}: Check |url= value (עזרה)
↑  Posner, Sarah (August 22, 2016). "How Donald Trump's New Campaign Chief Created an Online Haven for White Nationalists". Mother Jones. Retrieved November 20, 2016. 'We're [i.e., Breitbart News is] the platform for the alt-right,' Bannon told me proudly when I interviewed him at the Republican National Convention (RNC) in July.
↑  Marcus Gilmer, Wikipedia demotes Breitbart to fake news, Mashable (באנגלית)
↑  By Adam Smith, 2018 1:58PM EST October 3, 2018 October 3, Wikipedia Bans Breitbart as Source of Fact, PCMAG (באנגלית)
↑  New York Times New York City Poll, August 2004, ICPSR Data Holdings, ‏2005-02-18
↑  "Breitbart News Network: Born In The USA, Conceived In Israel". Breitbart (באנגלית אמריקאית). 2015-11-17. נבדק ב-2016-12-31.
↑  Tinfoil Hillary: ‘Alt-Right,’ Alex Jones, Brexit, Putin All Part of Global Conspiracy Against Her, Breitbart News, ‏25 באוגוסט 2016
↑  Inside Steve Bannon's First Day Back at Breitbart News, The Hollyood reporter, ‏8/8/2017
↑  Breitbart News 29th Most Trafficked Site in America, Overtakes PornHub and ESPN
↑  "Is Breitbart.com Becoming the Media Arm of the 'Alt-Right'?". Southern Poverty Law Center (באנגלית). נבדק ב-2017-02-08.
↑  "I Know Trump's New Campaign Chairman, Steve Bannon. Here's What You Need To Know". Daily Wire. 2016-08-17. אורכב מ-המקור ב-2020-06-01. נבדק ב-2017-02-08.
↑  Michelle Fields, Ben Shapiro resign from Breitbart, Politico
↑  USA TODAY, Prosecutor drops simple battery case against Trump aide Lewandowski
↑  "The Alt-Right is coming to the White House". NBC News (באנגלית). נבדק ב-2017-02-08.
↑  CNN, Joel Pollak: "Defamatory" To Call Breitbart A "White Nationalist Website"
↑  I Am A Gay Jew And Steve Bannon Made Me Into A Star’ 25190 16, Breitbart
↑  Partisanship, Propaganda, and Disinformation: Online Media and the 2016 U.S. Presidential Election, ‏24.8.2017
↑  Down the Breitbart Hole, NYT, ‏16.8.2017
ענת ברון

ענת בָּרוֹן (נולדה ב־12 באוקטובר 1953) היא משפטנית ישראלית שכיהנה כשופטת בבית המשפט העליון בשנים 2015–2023.
ביוגרפיה

ברון נולדה בשנת 1953 בישראל. בשנת 1971 סיימה את לימודיה בתיכון עירוני ד' ולאחר מכן שירתה בצה"ל במשך שנתיים.
למדה משפטים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב וסיימה את לימודיה לתואר ראשון ב־1977. את התמחותה עשתה בלשכת היועץ המשפטי למערכת הביטחון, ועם סיומה ב־1979 הוסמכה כעורכת דין, ועבדה מאז במקצועה. בפברואר 1991 מונתה כשופטת בבית משפט השלום בתל אביב, וביולי 2002 – כשופטת בבית המשפט המחוזי בתל אביב. היא התמחתה בעיקר בתיקים אזרחיים. בין התיקים הידועים שעסקה בהם הייתה התביעה האזרחית של ענת קם, שדרשה פיצויים מהעיתון "הארץ".
בספטמבר 2014 נבחרה לשמש שופטת בבית המשפט העליון, יחד עם מני מזוז. היא נכנסה לתפקידה בינואר 2015. ב-12 באוקטובר 2023, בהגיעה לגיל פרישה, פרשה מכס השיפוט.
ברון היא המנהלת המקצועית, יחד עם השופט יגאל מרזל, של ההשתלמות התלת-יומית במיומנות כתיבת פסקי דין במרכז להכשרה ולהשתלמות שופטים.
בתפקידה כשופטת

ברון נחשבת לשופטת בעלת גישה ליברלית מובהקת.
בתפקידה כשופטת > משפט אזרחי

בערכאות השלום והמחוזי ברון דנה בעיקר בתיקים אזרחיים מגוונים, והתמחתה בתחום התובענות הייצוגיות מראשית התפתחותו בישראל. גם בבית המשפט העליון היא עסקה רבות בנושא. לדבריה, תרומתה המרכזית היא התוויית מדיניות ראויה בתחום, כזו אשר קידמה הגשת תובענות ייצוגיות שיש בצידן ערך חברתי או ציבורי, ובמקביל מייצרת תמריץ שלילי לניצול לרעה של ההליך הייצוגי".
ברון כתבה פסקי דין עקרוניים בתחומים של דיני לשון הרע ודיני הקניין הרוחני.
בשנת 2013 היא אישרה תובענה ייצוגית נגד קלאב הוטל שהוגשה על ידי בעלי יחידות הנופש שביקשו לסיים את ההתקשרות עם החברה. ב-2010 קיבלה את בקשת קשת לדחות על סף תביעה שהגיש אילן בירן נגד התוכנית עובדה. בירן הגיש תביעה נגד התוכנית ושידורי קשת שלא לפי חוק איסור לשון הרע, אלא לפי חוק עשיית עושר ולא במשפט (התעשרות שלא כדין). הכתבה ששודרה עסקה בבירן, בעלים במרפאות לטיפול מיני, בין היתר באמצעות סרוגייט. ברון הטילה על בירן והחברה שבבעלותו הוצאות משפט בגובה 15 אלף שקל.
בפסק דין משנת 2016 קבעה חובת זהירות חדשה על בית חולים לדאוג שרופאים העובדים בו, ואינם עובדי בית החולים, יבוטחו בביטוח אחריות מקצועית. לפסיקתה הצטרף השופט ניל הנדל, כנגד דעתו החולקת של השופט נעם סולברג.
בשנת 2022, פסקה שמפרסמים בפייסבוק יכולים להגיש תביעות נגדה בישראל.
ביום סיום כהונתה כשופטת, פורסם פסק דין תקדימי שכתבה ונקבע בו שלא חלה התיישנות על זיהום שגרמו מפעלים לייצור פוספטים של חברת איי.סי.אל לשמורת הטבע עין בוקק ליד ים המלח ולמי התהום באזור. לכן יש לאשר הגשת תובענה ייצוגית של קבוצת תושבי הסביבה נגד המפעלים.
בתפקידה כשופטת > משפט מנהלי

בשנותיה כשופטת היא הגנה בפסיקותיה על חירויות וכן על זכויות של מיעוטים. לדבריה, אחת המשימות החשובות שראתה לנגד עיניה הייתה הגנה על חירויות וזכויות אדם חוקתיות - ובתוך כך גם הגנה על זכויות נשים וקידום שוויון מגדרי.
בדעת מיעוט, הביעה התנגדות למסלול הכולל הפרדה מגדרית של חרדים בלימודי השכלה גבוהה בישראל בחסות המדינה בנימוק שמדובר בצעד שאינו מידתי כי לא היה איזון בין מטרתו (עידוד תעסוקת חרדים) להשלכות ביחס לזכות לשוויון, השיח האקדמי ו'גלי ההדף' של צעד זה (זליגת ההפרדה מהכיתות באקדמיה אל מרחבים אקדמיים נוספים, אל שוק העבודה ואל מרחבים נוספים). לגישתה, "הפרדה מגדרית אינה אלא פרקטיקה של הדרת נשים, וכי מדיניות של 'נפרד אך שווה' היא ככלל מפלה ומשפילה, ומגלמת תפיסה סטריאוטיפית של נשים ככאלה ש'מפריעות' לגברים ללמוד, וכל זאת בחסות המדינה ובמרחב הציבורי".
ברון התנגדה להריסת בתי מחבלים וסברה שיש לשנות את ההלכה המתירה הריסת בתי מחבלים שנקבעה בבג"ץ 8091/14. לדבריה, חוות הדעת של גורמי הביטחון שהונחו לפניה לא שכנעו אותי ביעילות ההרתעתית של צעד זה, ויש לא מעט אנשי מקצוע שאף סבורים שהריסת בתים מלבה תחושות שנאה ואירועי טרור. כל עוד ההלכה בתוקפה, ברון הבדילה בין מקרים בהם בני המשפחה אינם מתגוררים בדירה שהריסתה התבקשה, שאז היא מאשרת את ההריסה לפי סעיף 119 לתקנות ההגנה (שעת חירום). כן התייחסה ברון, לשאלת ידיעת בני המשפחה על הכוונה לבצע את הפיגוע ולהתייחסותם אליה לאחר הפיגוע. ככל שבני המשפחה לא היו מעורבים במעשה הטרור, לא הייתה בידם ידיעה קונסטרוקטיבית בדבר כוונותיו הרצחניות של המחבל, ולא הביעו תמיכה בפיגוע אחריה, הפגיעה בזכויותיהם לשיטתה אינה מידתית ועל כן היא סוברת שיש למנוע את ההריסה במקרים אלו.
ביוני 2024 פורסם שהינה בין זוכי פרס "אבירי איכות השלטון" מטעם התנועה לאיכות השלטון.
בתפקידה כשופטת > משפחתה

ברון נשואה לגבי, יזם בתחום הנדל"ן ויושב ראש הוועד המנהל של הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב. מתגוררת בצפון תל אביב. היא אם לשניים. באפריל 2003 שכלה את בנה הבכור, רן, מוזיקאי בן 22, בפיגוע במועדון מייק'ס פלייס בטיילת תל אביב, לשם הגיע לנגן. בעקבות האירוע כתב אחיו הצעיר, עידו (יליד 1983), את השיר "ממתקים" לארקדי דוכין. אחותה, הצעירה ממנה ב-4 שנים, היא השופטת בדימוס אורלי סלע, שכיהנה כנשיאת בית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע בין השנים 2010–2017.
הערות שוליים

↑  יעל פרידסון, שופטת חדשה בעליון: "פסקי הדין מעידים עליה", באתר nrg‏, 21 בינואר 2015
1 2  גלעד מורג, השופטת ברון בפסק דין ביום פרישתה: "יש למנוע נזקי זיהום עתידיים", באתר ynet, 12 באוקטובר 2023
↑   שרון פולבר, האקטיביזם של שקד מבסס את השמרנות בעליון, באתר הארץ, 24 בפברואר 2017
1 2   רויטל חובל, מני מזוז וענת ברון נבחרו לשופטי העליון, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2014
↑  ע"א 8146/13 ד"ר סולימאן ג'ושה נ' בית החולים אלדג'אני (בפירוק), ניתן ב־21 ביולי 2016
↑  ניצן שפיר, ‏העליון קבע: מפרסמים בפייסבוק יוכלו לתבוע את הרשת החברתית בישראל, באתר גלובס, 4 בינואר 2022
↑  ע"א 4354/22 פרופ' אלון טל ואחרים נ' רותם אמפרט נגב בע"מ ואחרים, ניתן ב־12 באוקטובר 2023
↑   חן מענית, שופטת העליון ברון: הפרדה היא הדרת נשים. הגנה עליהן היא נייר לקמוס לדמוקרטיה, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2023
↑  טובה צימוקי, הבן שנהרג, ההתנגדות להרס בתי מחבלים: ריאיון הפרישה של ענת ברון, באתר ynet, 6 באוקטובר 2023
↑  בג"ץ 8010/16 מלכה נעמה ברזון ואחרים נ' מדינת ישראל ואחרים, ניתן ב־12 ביולי 2021
1 2 3  שופטת בעליון: "בעת האחרונה יש מי שמקדמים בכל הכוח מדיניות של הפרדה מגדרית במרחב הציבורי" | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2023-10-05
↑  בג"ץ 8010/16 מלכה נעמה ברזון ואחרים נ' מדינת ישראל ואחרים, ניתן ב־12 ביולי 2021
↑  בג"ץ 8091/14 המוקד להגנת הפרט ואחרים נ' שר הביטחון ואחר, ניתן ב־31 בדצמבר 2014
1 2  בג"ץ 8161/17 בהאא אלג'מל ואחרים נ' מפקד כוחות צהל ביהודה ושומרון, ניתן ב־7 בנובמבר 2017
↑  בג"ץ 1125/16 חמד מרעי ואחרים נ' מפקד כוחות הצבא בגדה המערבית ואחר, ניתן ב־31 במרץ 2016, פסקאות 5–8 לפסק דינה של השופטת ברון
↑  בג"ץ 752/20 כאמל עטאונה נ' המפקד הצבאי לאיזור הגדה המערבית, ניתן ב־25 במאי 2020
↑  בג"ץ 4359/22 צבחי אבו שקיר נ' מפקד כוחות צה"ל בגדה המערבית, ניתן ב־17 ביולי 2022
↑  בג"ץ 1374/23 חאג'ר נורי חד'ר צוף נ' מפקד כוחות צה"ל באיו"ש, ניתן ב־6 במרץ 2023
↑  ביני אשכנזי‏, ראש המועצה שנהרג ב-7 באוקטובר וחושף שחיתויות: פורסמה רשימת זוכי אות אבירי איכות השלטון, באתר וואלה, 20 ביוני 2024
↑  פורסמו שמות הרוגי הפיגוע בתל אביב, באתר וואלה, 30 באפריל 2003
אמנון ברזילאי, וההרוגים רן ברון וינאי וייס באו לנגן בפאב, באתר הארץ, 1 במאי 2003
↑  כותבים שונים, מילות פרידה מוסף הספדים מיוחד לערב יום הזיכרון, באתר ידיעות אחרונות, ‏24 באפריל 2023
↑  יואב קוטנר, ‏השיר שלנו, באתר גלובס, 20 באפריל 2006
מילות השיר "ממתקים", באתר שירונט
↑  הנהלת בתי המשפט - השופטים והרשות השופטת - השופטים - קשרי משפחה בין השופטים, באתר elyon1.court.gov.il (ארכיון)
| שופטים לשעבר בבית המשפט העליון |
| --- | --- | --- |
| נשיאים | זמורה • אולשן • אגרנט • זוסמן • לנדוי • כַהן • שמגר • ברק • ביניש • גרוניס • נאור • חיות |  |
| שופטים | דונקלבלום • חשין • אסף • זילברג • ברנזון • גויטיין • ויתקון • כהן • מני • הלוי • קיסטר • עציוני • שרשבסקי • בן-פורת • אשר • אלון • בכור • בייסקי • לוין • כהן • כהן • לוין • בך • נתניהו • חלימה • גולדברג • מלץ • אור • מצא • חשין • זמיר • דורנר • טל • שטרסברג-כהן • קדמי • טירקל • אנגלרד • ריבלין • פרוקצ'יה • לוי • ארבל • זילברטל • רובינשטיין • ג'ובראן • דנציגר • שהם • מלצר • מזוז • הנדל • קרא • ברון • פוגלמן |  |
| שופטים במינוי זמני | בקר • זהר • לוין • צלטנר • כהן • בן-עתו • שילה • שינבוים • אבנור • וייס • בן דרור • וינוגרד • ולנשטיין • אריאל • אלוני • בן יאיר • גולדברג • אלון • אילן • זועבי • ברלינר • עדיאל • חשין • שוחט |  |
ראו גם: שופטים מכהנים
שפת תיאור חומרה

בהנדסת מחשבים, שפת תיאור חומרה (Hardware Description Language; ובקיצור HDL) היא שפה פורמלית המתארת את המבנה וההתנהגות של מעגלים אלקטרוניים ובפרט לוגיקה דיגיטלית.
שפת תיאור מחשב מאפשרת לתאר בצורה פורמלית את המבנה של מעגלים חשמליים וכך לבצע אנליזה אוטומטית וסימולציה למעגלים חשמליים. ניתן לסנתז תיאור חומרה ל-netlist (רשימת חיווט; תיאור של הרכיבים האלקטרוניים ואיך הם מחוברים), שלו אפשר לעשות מיקום וניתוב (Place and route) ליצירת מסיכות שמשמשות לייצור מעגל משולב.
מהנדסים של מעגלים משולבים משתמשים בשפת תיאור חומרה לתיאור השערים הלוגים ברמה גבוהה מבלי להיות תלויים בטכנולוגיה ספציפית כדוגמת ECL, TTL ו-CMOS. שפות תיאור חומרה משמשות אבסטרקציה לרמת מעברי אוגר (register-transfer level ובקיצור RTL) של מעברי מידע לאורך זמן במעגל משולב.
שתי שפות עיקריות לתיאור חומרה הן VHDL ו-Verilog. דוגמה לקוד VHDL:
LIBRARY IEEE;
USE IEEE.STD_LOGIC_1164.ALL;

ENTITY not1 IS
    PORT(
        a : IN  STD_LOGIC;
        b : OUT STD_LOGIC;
    );
END not1;

ARCHITECTURE behavioral OF not1 IS
BEGIN
    b <= NOT a;
END behavioral;
סמדר נהב

| --- | --- |

 לידה:  1951 (בת 73 בערך) הזורע, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  מכון ויצמן למדע  אוניברסיטת תל אביב 
 
סמדר נהב (נולדה ב-1951) היא יזמית טכנולוגית ואשת הייטק שעוסקת בתעשייה בישראל וקליפורניה, רובן בחברות הזנק. ב-2007 עברה נהב ליזמות חברתית: הגתה, יזמה וייסדה ביחד עם שותפים את צופן - מרכזי טכנולוגיה עילית, חל"צ שמטרתו לעודד תעסוקת ערבים אקדמאים בהייטק הישראלי כמנוע לצמיחה כלכלית בחברה הערבית ושוויון חברתי בישראל. נהב זכתה (ביחד עם שותפיה מצופן) בפרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים לשנת 2016 בעקבות פועלה למען קידום העסקת ערבים בהייטק בישראל.
ביוגרפיה > שנים ראשונות והשכלה

סמדר נהב נולדה בשנת 1951 בקיבוץ הזורע וגדלה בבית הומניסטי. הוריה נולדו בגרמניה, ועלו לארץ ישראל ב-1933 עם עליית היטלר לשלטון. היא למדה בבית ספר תיכון שומריה במשמר העמק, כתבה את עבודת הגמר שלה בתיכון בתחום המחשבים. נהב סיימה תואר ראשון במתמטיקה ופילוסופיה של המדע באוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני במדעי המחשב במכון ויצמן, והיא בעלת תעודה בניהול עסקים מהפקולטה לניהול ע״ש קולר באוניברסיטת תל אביב.