stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיים אריה לייב מישקובסקי
הערות שוליים

↑  מובא בהקדמת ספרו "פני הארי החי" (ראו קישור חיצוני). בספר הביוגרפי על החפץ חיים - "החפץ חיים חייו ופעלו" (חלק א' עמ' 207) מובא, שכאשר נודע לו כי ר' חיים לייב נוטה להחמיר בשיעור המים המותר ביין לעניין ברכת "בורא פרי הגפן", נסע אליו כדי לדון עמו בעניין, וכשנוכח החפץ חיים כי ר' חיים לייב עומד על דעתו, אמר: הן לא כל יהודי הוא רבה של סטוויסק המשתכר עשרים וחמישה רובל לשבוע ויכול להרשות לעצמו לקנות לקידוש יין מהודר שאינו מזוג בהרבה מים, אך מה יעשה יהודי עני שאין באפשרותו לקנות יין כזה והוא רוצה לזכות ולקיים מצוות קידוש?
↑  "מווולוז'ין עד ירושלים", מאת מאיר בר-אילן - עמ' 208
↑  דב כץ, פולמוס המוסר, עמ' 144-148
↑  בן גיסו של ר' חיים לייב, הרב יוסף זונדל הוטנר מאיישישוק, ואביהם של הרב יהושע הוטנר וחוה-לאה שנישאה לרב צבי יהודה הכהן קוק.
חכאיים

| חכאיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: חכאים
משפחה:: חכאיים
שם מדעי
 Lophiidae ‏רפינסק, 1810

חכאיים (שם מדעי: Lophiidae) היא משפחת דגי מצולות (אנ') מסדרת החכאים שבמחלקת מקריני סנפיר. דגים אלה מצויים בכל האוקיינוסים, ומצויים עד עומק 1,000 מ'.
אורכם של החכאיים מגיע עד 2-3 מ' והם בעלי ראש ענקי עם לסתות נפערות גדולות מאוד ובתוכם שיניים חדות. הם בעלי סנפיר גב שקצהו העליון הפך ל"חכה" עם אור המופק בקצה והחכה משתלשלת ממש קרוב לפיהם. החכאי מחכה במארב לטרף שיבדוק את האור ואז בולע אותו במהירות עצומה. הראש מגובשש עם דוקרנים קטנים אך הסנפירים קטנים והתנועה של החכאי איטית מאוד.
כמה מהחכאים נחשבים לדגים מסחריים למאכל, בייחוד בצפון אירופה וביפן.
סוגים

Lophiodes
סוג ומין יחיד חַכַּאי מְדֻבְלָל (Lophiomus setigerus)
Lophius - בו המין חכאי גמלוני
Sladenia
סוגים נכחדים

Eosladenia caucasica
Sharfia mirabilis
חופש הפטמה

הפגנה למען "חופש הפטמה" בחוף וניס בקליפורניה, 2011
טופלס במצעד "ציצי על אופניים" (Boobs on Bikes) בניו זילנד
חופש הפטמה (אנגלית: Topfreedom) היא תנועה חברתית ופוליטית המבקשת שינויים בחוק על מנת לאפשר לנשים להיות טופלס במקומות ציבוריים, בהם גברים ונערים יכולים להיות חשופי חזה, כביטוי של שוויון בין המינים. באופן ספציפי, התנועה מבקשת ביטול חוקים אשר מגבילים את זכות האישה לא לכסות את החזה בציבור.
בנוסף, פעילי תנועת חופש הפטמה מנסים לאפשר לנשים מיניקות להניק בציבור באופן גלוי, ולאפשר לנשים להשתזף ללא חלק עליון.
מעמד חברתי וחוקי

חברות רבות רואות בחשיפת פטמות מעשה לא צנוע ומנוגד לנורמות החברתיות. במקומות רבים אישה טופלס עשויה להתבקש להתכסות בהוראת הרשויות, ואף להיקרא לדין, וזאת משום שחשיפת השדיים נחשבת למגונה ולא מקובלת כלל. פעילי תנועת חופש הפטמה נאבקים למען שינוי תפיסה זו של השדיים כאובייקט מיני.
מספר מדינות באירופה ביטלו את החקיקה כנגד טופלס שאינו בעל משמעות מינית בציבור. שחייה ושיזוף טופלס מקובלים בחלקים רבים של אירופה, על אף שהעניין נותר שנוי במחלוקת במקומות רבים, והוא אינו נפוץ ברוב האזורים. בריכות שחייה רבות באירופה שייכות לרשויות מקומיות אשר קובעות בעצמן את כללי הלבוש במקום.
שחררו את הפטמה

קמפיין "שחררו את הפטמה (אנ')" החל לאחר הפצת סרטה של לינה אסקו משנת 2014, אשר נושא את אותו השם. מטרת התנועה היא הפיכת חופש הפטמה לזכות בסיסית וקבועה בחוק. בין המניעים לתנועה היה מעצרה של פיניקס פיליי, שנעצרה בניו יורק בשנת 2005 בעוון חשיפת שדיה, וזאת על אף שמעשה זה הותר בחוק של מדינת ניו יורק 15 שנים קודם לכן. בסופו של דבר פיליי שוחררה וזכתה לפיצוי של 29,000$.
הקמפיין חדר לתודעתם של רבים כאשר סקאוט ויליס, בתו של ברוס ויליס, פרסמה את תמונותיה מסתובבת טופלס ברחוב בטוויטר, ותחתן ההאשטאג #FreeTheNipple (שחררו את הפטמה, בתרגום לעברית). אליה הצטרפו ידוענים נוספים, כמו ריהאנה ומיילי סיירוס. הסערה סביב הנושא גברה כתוצאה ממחיקת תמונות הטופלס של ויליס באינסטגרם כחלק ממדיניותה, שהגיעה לידיעת הציבור על ידי ציוץ של ויליס בטוויטר. ולבסוף, בא לידי ביטוי בהודעתה של הרשת החברתית פייסבוק כי תאפשר פרסום תמונות שדיים שאינן בהקשר מיני.
הקמפיין זכה לתשומת לב נוספת בשנת 2015, כאשר סטודנטית איסלנדית בשם אדה סמאראדוטיר פרסמה תמונה של פטמתה והציתה סערה באיסלנד. בעקבות סמאראדוטיר הכריז ארגון הפמיניסטיות של אוניברסיטת איסלנד על "יום ללא חזייה", והמהומה הציבורית הביאה את חברת הפרלמנט האיסלנדית ביורט אולפסדוטיר להצטרף למחאה ולפרסם תמונת טופלס בעצמה.
שחררו את הפטמה > GoTopless

על מנת לשבור את הטאבו בנוגע לחשיפת השדיים, הוקמה עמותת GoTopless, אשר שמה לה למטרה לתת לנשים חופש להסתובב באופן חשוף ככל שהן רוצות, ולדאוג לשוויון בין גברים לנשים. העמותה נחשבת עמותה פמיניסטית. ביום ראשון שלפני יום השוויון לנשים (26 באוגוסט) נקבע על ידי העמותה כיום ההליכה בטופלס (Go Topless Day).
ראו גם

פשטות - תנועה לעירום חברתי
הערות שוליים

↑  NYC pays $29,000 over topless arrest, ‏2007-06-18
↑  הבת של ברוס וויליס מפיצה פטמות ברשת, באתר וואלה, 1 ביוני 2014
↑  Rihanna on Twitter, ‏28 במאי 2014
↑  Jay Hathaway, Miley Cyrus Frees Her Nipples in Topless Instagram Photo (באנגלית)
↑  Scout LaRue Willis on Twitter, ‏22 במאי 2014
↑  TECH‏, פייסבוק מתגמשת: מותר לשתף תמונות של הנקה, באתר וואלה, 16 ביוני 2014
↑  מחאה באיסלנד: גולשות חושפות את הפטמות שלהן ברשת, באתר וואלה, 29 במרץ 2015
↑  Claudia Koerner BuzzFeed News Reporter, Icelandic Women Come Together To #FreeTheNipple In Solidarity With A Feminist Teen, BuzzFeed
↑  הציוץ של חברת הפרלמנט בטוויטר. תמונתה הורדה לאחר זמן מה, אולם הבעת התמיכה נותרה
↑  ענבל גולדברג, שברו את המחסומים: תנועת "שחררו את הפטמה" מגיעה לישראל בסופ"ש, באתר Xnet‏, 18 באוגוסט 2014
זיפליין (מטוס תובלה זעיר)

זיפליין  או "זיפ" הוא מטוס זעיר ללא טייס של החברה האמרקאית Zipline שמתכננת, מייצרת ומפעילה מטוסי תובלה אוטונומיים זעירים. מרכזי ההפצה הראשונים של הוקמו ב-2016 ברואנדה במטרה לשמש את מערכת הרפואה במדינה, והמטוסים משנעים בעיקר מנות דם, טסיות, ומוצרי דם אחרים לבתי חולים ומרפאות באזורי ספר, כמעט כל המשלוחים מחוץ לבירה קיגאלי נעשים במטוסי זיפ. מרכזים נוספים הוקמו במדינות אחרות, נכון לספטמבר 2023 ביצעו מטוסי זיפ קרוב ל-800,000 משלוחים וגמאו קרוב ל-9,000,000 קילומטר.
משלוח בזיפ הוא יקר יותר מהובלה ביבשה, אך מהיר בהרבה ומציל חיים במקרי חירום, והממשלות מסבסדות את השרות הרפואי. המשלוחים בזיפ הורידו את בזבוז מנות הדם ברואנדה כמעט לאפס, משום שחיי המדף של תאי דם אדומים הוא כ-35 יום, וריכוז המנות במקום אחד הוריד את הפחת.
מטוס מדגם פלטפורמה 2 שנמצא בפיתוח מתקדם מיועד למשלוחים באזורים עירוניים.
"זיפ" ברגע שהוא נורה ממתקן השיגור במהירות של כ-108 קמ"ש. משמאל נמצאים מגדלי התפיסה, שעליהם מורכבות זרועות מתנועעות וביניהן כבל. כשמטוס מתקרב הזרועות מתרוממות ברגע המדויק ומותחות את הכבל, והקרס שבקצה המטוס נתפס בו.
עובד סורק את קוד המשלוח לפני שהוא מכניס את הקופסה למטוס.
פלטפורמה 1 - "זיפ"

הפלטפורמה כוללת את המטוס האוטונומי הזעיר הקרוי בחברה "זיפ", את מתקני השיגור והתפיסה, מערך האספקה הלוגיסטי, ומערך הבקרה. המערכת נכנסה לפעולה בשנת 2016.
שלד המטוס עשוי מפולימר מחוזק בסיב פחמן (Carbon-fiber-reinforced polymers), ומחופה בפלסטיק מוקצף קל משקל שזול להחליפו אם הוא ניזוק. משקל גוף המטוס הוא כ-6.4 ק"ג. לגוף המטוס מחוברות הכנפיים, ומוכנס לתוכו המצבר. משקל הכנפיים 2 ק"ג ואורכן כ-3 מטרים מקצה לקצה. המצבר הוא המרכיב הכבד ביותר ומשקלו כ-10 ק"ג, כמחצית ממשקל המטוס. הוא מורכב מסוללות ליתיום-יון עם הספק של 1.2 קילוואט שעה (לשם השוואה למכונית טסלה ממוצעת יש 120 קילוואט שעה).
המצבר מכיל גם רכיבי אלקטרוניקה, מעגל ה-GPS נמצא ביחידת המצבר והוא מחובר תמיד ללוויין, כדי לקצר את הזמן הנדרש ליצור קשר עם לווין התקשורת, מה שעשוי לארוך מספר דקות. במצבר נצאים גם כל נתוני הטיסה מכל החיישנים. ברגע שהמצבר מוכנס למטוס הנתונים מתחילים לזרום לשרתים של זיפליין. בכל שעה מיוצר 1 גיגבייט דייטה.
המטוס טס במהירות של 100 עד 130 קילומטר לשעה, בגובה של 100 עד 120 מטר מעל הקרקע. כשהוא מגיע ליעד הוא מנמיך להרף עין, פותח את דלתות תא המטען, ומיד עולה מעלה ועושה את הדרך חזרה למרכז ההפצה. החבילה צונחת בעזרת מצנח הנייר ועובד המרפאה אוסף אותה.
המטוס הוא אוטונומי לחלוטין, יכול לטוס כמעט בכל מזג אוויר, והוא בנוי עם יתירות מלאה בכל הרכיבים החיוניים. אם רכיב אחד מתקלקל רכיב הגיבוי נכנס מיד לפעולה, אם שני הרכיבים מתקלקלים המטוס מפעיל מצנח ונופל בבטיחות לקרקע. אם מזג האוויר משתנה ונעשה בלתי אפשרי לטיסה, המטוס מחליט לחזור למרכז ההפצה או לצנוח ארצה.
מרכזי ההפצה

מרכז ההפצה הראשון נבנה ב-2016 בעיר מוחנגה ברואנדה. הוא משרת 25 בתי חולים ברדיוס של 80 קילומטר, כשבית החולים מרוחק ביותר נמצא במרחק של 4–5 שעות נסיעה ברכב בדרכי העפר הבוציות, לעומת כ-45 דקות טיסה של זיפ. מרכז ההפצה השני של זיפליין נבנה ב-2019 בעיר קאיונזה (Kayonza) ברואנדה. שני המרכזים פועלים כל שעות היום והלילה, והם משרתים יחד את כל שטח רואנדה.
במרכז ההפצה נמצא מחסן המוצרים הרפואיים, שמספר פעמים בשבוע מגיעה אליו אספקה בכלי רכב יבשתי. בצמוד למחסן נמצא מתקן השיגור, ולידו מתקן ההחזרה של המטוסים. צוות רפואי בבית חולים מרוחק שולח הזמנה, עובד מחסן המוצרים הרפואיים אוסף את המוצרים, אורז אותם בקופסה שמחובר אליה מצנח נייר קטן, ומעביר את הקופסה דרך אשנב לעובד מתקן השיגור הצמוד. צוות השיגור מכניס את הקופסה לגוף המטוס ומרכיב את הכנפיים, המצבר והחרטום כשהמטוס כבר על המשגר. הצוות מבצע בדיקה ממוחשבת לפני טיסה בעזרת אפליקצית טלפון, וכשהכל תקין המטוס משוגר. הזמנה שהתקבלה מטופלת ומשוגרת בתוך כ-6 דקות.
מרכזי ההפצה > מתקני השיגור וההחזרה

מתקן השיגור הוא מעין רוגטקה באורך 13 מטר המופעלת על ידי גלגלת וקבל-על, והוא מאיץ את המטוס תוך 0.3 שניות למהירות של מעל 100 קילומטר לשנייה, שהיא מהירות השיוט של המטוס .
מטוס שחוזר אחרי ביצוע משלוח נתפס בעזרת קרס שנמצא בקצה האחורי שלו. מתקן התפיסה מורכב משני מגדלים שבראשם זרועות מתנועעות שביניהן כבל. כשמטוס מגיע הזרועות מתרוממות בדיוק ברגע הנכון, הכבל נמתח והקרס נתפס בו . המטוס מדומם מיד את המנוע, וכשהוא מפסיק להיטלטל על הכבל הוא מדליק נורה ירוקה. העובדים מורידים את המטוס ומעבירים אותו לפירוק לקראת המשלוח הבא. מנגנון התפיסה נכשל בכ-10 אחוז מהמקרים, ואז המטוס מגביה, מסתובב ונכנס שוב.
הערות שוליים

↑  אתר זיפליין
1 2  Special Report: Zipline International blood drone delivery service, אוגוסט 2019
1 2 3  The impact of Zipline drones in innovation, באתר Tactis, ספטמבר 2021
↑  In the Air With Zipline’s Medical Delivery Drones, מאמר ב IEEE Spectrum, אפריל 2019
↑  Zipline Fact Sheet, דף מידע
↑   מרכז הפצה באומנקו, גאנה, מרץ 2023
↑  Zipline is now the national drone service provider for Rwanda, סקירה בדצמבר 2022
"זיפ" שהגיע ליעדו פותח את דלתות תא המטען ומצניח את המשלוח
זריחה

ערך זה עוסק ברגע ביממה בה ניתן לצפות בשמש מכדור הארץ. אם התכוונתם ללרגע בו ניתן לצפות בכדור הארץ מן הירח, ראו .
זריחה מעל הרי מואב
זריחה ורודה מעל הכרמל תצפית מרחוב העלייה בגבעת נשר בעיר נשר
זריחה כתומה על עמק זבולון, תצפית מגבעת נשר
השתקפות הזריחה בים המלח
צפרירים לקראת זריחה מעל הר הבית והכותל המערבי, בסוף תפילת תיקון ליל שבועות, בשנת 2012.
הזריחה היא הרגע ביממה שבו ניתן לראות לראשונה את השמש באופק של כדור הארץ בצד מזרח. למרות שנראה שהשמש "עולה" מהאופק, למעשה תנועת כדור הארץ היא שגורמת לשמש להופיע בכדור הארץ.
לזריחה קודם זמן הדמדומים שבו השמים מתחילים להאיר אף טרם שהשמש עצמה נצפית מכדור הארץ.
מרגע הזריחה ועד לשקיעה שבה השמש נעלמת מעיני הצופה בכדור הארץ, מופע השמש בכיפת השמים נע ממזרח למערב. מיקומה המדויק של השמש בכיפת השמיים משתנה במהלך השנה על פי מסלול קבוע המכונה 'אנלמה'.
חישוב שעת הזריחה והשקיעה

מכיוון שהזריחה והשקיעה מחושבים מהרגע שהקצה העליון של השמש מפציע מהאופק בזריחה ועד הרגע שבו הקצה השני נעלם לחלוטין בעת השקיעה, ולא לפי המועד שבו עולה באופק (או יורד) מרכז השמש, הדבר מגדיל במעט את אורכו של היום על חשבון הלילה. בחצי הכדור הצפוני, זריחת השמש המאוחרת ביותר איננה ביום ההיפוך החורפי (היום הקצר בשנה) החל ב-21 בדצמבר, אלא בתחילת ינואר. באופן דומה, זריחת השמש המוקדמת ביותר איננה ב-21 ביוני (יום ההיפוך הקיצי) אלא בתחילת יוני. במשך שבוע או שבועיים המקיפים את שני ההיפוכים, הן הזריחה והן השקיעה מתאחרים מדי יום.
גם בקו המשווה מוזזים הזריחה והשקיעה בכמה דקות קדימה ואחורה במהלך השנה, ביחד עם "הצהריים השמשיים". אפקט זה משורטט על ידי אָנָלֶמה (תרשים בצורת הספרה שמונה המצביע על מיקומה של השמש ברקיע בשעה קבועה בכל יום של השנה).
בתרבות

באמנות ובספרות מסמלת הזריחה תקווה חדשה והתחלה חדשה.
אשלית מסלול השמש בכיפת השמים היא כל כך משכנעת שמרבית התרבויות פיתחו מיתולוגיות ודתות סביב המודל הגאוצנטרי. אפקט זה מורגש גם על ידי לוויינים החגים סביב כדור הארץ בעת שהם חוצים בקרבת הקטבים.
בלוחות השנה של מצרים העתיקה, הנוצרים בימי הביניים, וכנראה גם לוח השנה במגילות קומראן, התחילו את היממה בזריחה.
צבעי הזריחה

צבע השמים בעת הזריחה והשקיעה מקבל גוונים רבים. תופעה זו היא תוצאה של פיזור קרני השמש מחלקיקי החומר המרכיבים את האטמוספירה. פיזור זה נקרא פיזור ריילי, והוא נעשה משמעותי ככל שאורך הגל של הקרינה המתפזרת קצר יותר, כלומר קרניים הנוטות לצבע הכחול יבלטו יותר כאשר מתרחש פיזור ריילי. זוהי הסיבה לצבע הכחול של השמים במשך היום. לעומת זאת, הפיזור של קרני האור הנוטות לאדום (בעלות אורך גל גדול ומשרעת גבוהה), חלש יותר. בזמן זריחת השמש, הדרך שקרני האור צריכות לעבור בתוך אטמוספירה, כדי להגיע לצופה, מתארכת ככל שהזריחה מתקדמת. הקרניים בעלות הסיכוי הגדול ביותר להגיע לצופה ללא פיזור הן הקרניים בעלות אורך גל גדול ולכן צבע הזריחה נוטים לאדום. אורך גל גדול מאפשר לגל האור לעקוף את החלקיקים הרבים הנמצאים בחתך האטמוספירה הגדול הקיים בזמן שקיעה, וכן לעקוף את הגזים והאבק המצטבר על פני כדור הארץ. ככל שיש יותר גזים ואבק על פני כדור הארץ, כך צבעי הזריחה יהיו בגוונים יותר חזקים של אדום, זו גם הסיבה שמעל פני הים צבעי הזריחה בגוונים חזקים יותר של אדום. צבעה האמיתי של השמש לבן, אך בעקבות פיזור ריילי בצפייה מתוך כדור הארץ מתקבל הצבע צהוב. בזמן הזריחה יש פיזור יותר גדול, ולכן השמש נוטה טיפה אל גוני הכתום והאדום.
גם למשרעת יש השפעה על התופעה. ככל שמשרעת גל האור גדולה יותר, כך גוני הצבע יהיו חזקים יותר. למשל, גל אור אדום עם משרעת גדולה יראה כגוון אדום חזק, לעומת גל אור אדום עם משרעת קטנה שיראה גוון אור אדום חלש.
ניווט בעזרת הזריחה והשקיעה

לזריחה כמו גם לשקיעה חשיבות רבה בניווט אסטרונומי. ניתן לחשב את שגיאת המצפן בעזרת חישוב הכיוון האמיתי של הזריחה (אמפליטוד) והשוואתו לכיוון שמראה המצפן, ההבדל שמתקבל הוא שגיאת המצפן. לצורך החישובים דרושים רק דקלינציית השמש באותו רגע, קו הרוחב וטבלה הנקראת טבלת אמפליטודה של השמש.
ביהדות

ביהדות הזריחה היא נקודת הזמן שבה ניתן לקיים מצוות רבות הנעשות במהלך היום דווקא כמו תפילת שחרית, והיא נקראת בספרות ההלכה 'הנץ החמה'.
ראו גם

שחר
דמדומים
שקיעה
אנלמה
הנץ החמה
זמני הזריחה והשקיעה
זריחת הארץ
זיוה ארבל

| --- | --- |

זיוה ארבל, "הנערה עם האקדח", בתצלום המפורסם של בוריס כרמי
 לידה:  9 בפברואר 1927 אדירנה, טורקיה 
 פטירה:  31 בדצמבר 2012 (בגיל 85) 
 שם לידה:  זיוה הלוי 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית עלמין סביון 
 מספר צאצאים:  3 
 
זיוה ואיתמר ארבל, 2003
זיוה ארבל (הלוי) (9 בפברואר 1927 – 31 בדצמבר 2012) הייתה קצינת-קשר בפלמ"ח, שנודעה בתור "הנערה עם האקדח" ו"החיילת השותה מהכד" והייתה סמל לנשים הלוחמות במלחמת העצמאות.
קורות חיים

זיוה ארבל נולדה לאברהם הלוי באדירנה שבטורקיה.
בשנת 1943, בגיל 15 וחצי, לאחר שסיימה את לימודיה בגימנסיה, עלתה לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער ללא משפחתה. התגוררה בהכשרה בקיבוץ גבעת חיים במשך כשנתיים. בשנת 1945 התגייסה עם חבריה להכשרה לפלמ"ח, ושובצה בפלוגה ט' בגדוד השלישי של חטיבת יפתח. במרץ 1946 יצאה לקורס מדריכי ספורט, ולאחר מכן לקורס מ"כים, שלאחריו התמנתה למ"כית במחלקת פלמ"ח בכפר גלעדי. באוגוסט 1947 יצאה לקורס מ"מים בג'וערה, ולאחריו מונתה למ"מ בחולתה. הייתה חברת הכשרת חולתה. בראשית שנת 1948 יצאה לקורס קציני קשר הראשון, ואחריו הייתה ממקימי בית הספר לקשרים קרביים של הפלמ"ח בקדימה והדריכה בקורס קשרים קרביים. במאי 1948 שבה לגדוד השלישי של חטיבת יפתח כקצינת קשר גדודית, ושם שירתה עד סוף מלחמת העצמאות. היא נחשבת לקצינת הקשר הראשונה של צה"ל.
השתחררה בספטמבר 1949 ונישאה לאיתמר ארבל-איצקוביטש, מפקד פלוגה בגדוד שלה, לאחר שהשניים הכירו בעת שירותם. הוא היה למהנדס, בוגר הטכניון, והיא למדה הנהלת חשבונות. איתמר היה בנם של ד"ר יצחק איצקוביטש, הרנטגנולוג הראשון בצפון הארץ, ועליזה (אליז), בתו של יעקובוס קאן, בנקאי יהודי-הולנדי ופעיל ציוני. ארבל התאלמנה מאיתמר בשנת 2010.
השניים היו הורים לשלושה: נורית, יגאל ודליה, וסבים לשישה נכדים ולנינים.
על קיומה של התמונה המפורסמת עם האקדח למדה ארבל רק לימים, לאחר שילדיה ראו אותה במוזיאון ההגנה.
בערב יום העצמאות 1983 השיאה ארבל את משואת הפלמ"ח בטקס הדלקת המשואות, שהוקדש לנושא גבורת ישראל.
קורות חיים > "הנערה עם האקדח"

ארבל השתתפה בקרבות הגדוד במלחמה, ובהם כיבוש צפת, כיבוש לוד, פשיטות בסוריה ולבנון, מבצע גי"ס ומבצע יואב.
בקרב לכיבוש העיר לוד הייתה אישה יחידה, לצד 136 לוחמים גברים. לאחר הקרב צולמה על ידי הצלם של עיתון "במחנה" בוריס כרמי בעת שנכחה באיסוף הלוחמים ביער בן שמן בתום הקרב שאירע ביולי 1948. כרמי, שהתלהב מרגליה הארוכות, וממכנסי החאקי הקצרים שלה, צילם אותה כשהיא שעונה על עץ אורן. בלבושה - חאקי קצר, אקדח וכאפיה, וכאשר תחבושת לבנה מעטרת את מצחה הפכה ארבל לסמל האישה הלוחמת במלחמת העצמאות, המשלבת את הכוח היהודי, הנשק, והתרבות הצברית המקומית. תמונה זו הפכה לאחת מסמליה של מלחמת העצמאות. התמונה הוצגה בתערוכה "אשת חיל מי ימצא" במוזיאון הנגב לאמנות בשנת 2008, ואוצרת התערוכה, ניצה לבבי תיארה אותה:
המכנסיים הקצרים, הרגליים החשופות והכאפיה לראשה משדרים נשיות, כוח ושורשיות והופכים את ארבל לדמות לחיקוי...צילום זה הוא ללא ספק מאלה שעיצבו את הדימוי העצמי של דור שלם. קבוצת הלוחמים נותנת משקל יתר לנוכחות הנשית והתצלום עוסק ביחס זה ולאו דווקא בהצגת האישה כשלעצמה.
בעקבות תמונה זו, שבה היא היחידה מבין הלוחמים הנושאת נשק, נודעה ארבל בתור "הנערה עם האקדח".
קורות חיים > "החיילת השותה מהכד"

כרמי צילם תמונה נוספת של ארבל, כשהיא שותה מים מתוך כד חרס בעת שהיא נחה בכפר הערבי ברפיליה הסמוך ללטרון. המשורר אברהם חלפי ראה את גיליון "במחנה" ובו תמונת החיילת השותה מהכד ותחתיה הכיתוב "מי מקנא בכד". בעקבות תמונה זו כתב את "שיר הכד", שזכה לפרסום בביצוע הלל (אילקה) רווה עם לחנו של מרדכי זעירא. זהות "החיילת השותה מהכד" לא צוינה והתבררה מאוחר יותר.
בית השיר הראשון:
רְאִיתִיךְ עִם כַּד צָמוּד אֶל הַשְּׂפָתַיִם,

וַאֲנִי יוֹשֵׁב עַל מִשְׁלָטִי בָּדָד,

אַתְּ בְּצִמְאוֹנֵךְ שָׁתִית מִמֶּנּוּ מַיִם

הוֹי, חֲבָל, חֲבָל שֶׁגַּם אֲנִי אֵינֶנִּי כַּד.
ספרה

זיוה ארבל, הנערה עם האקדח: סיפור חיי, תל אביב: ספרית פועלים, תש"ס 1999. (ראה אור באנגלית בהוצאה עצמית, בעריכת נתן שחם, בשנת 2001.)
לקריאה נוספת

'הנערה מאדירנה שבטורקיה שהדליקה את המשואה בליל העצמאות בשם הפלמ"ח בשנת 1983', בתוך: מרדכי פלקון, דניאל ציפר, משיח אבידן (עורכים), יהדות טורקיה והציונות: קבצים לחקר התנועה הציונית והחלוצית בטורקיה, ירושלים: עמותת יוצאי התנועה הציונית בטורקיה, תש"ס.
הערות שוליים

↑  איתמר ארבל, באתר הפלמ"ח.
↑  אתר "Billiongraves"
↑   יום העצמאות | 1983, באתר כאן ארכיון, 17 באפריל 1983
↑  מילות שיר הכד, באתר שירונט.
↑  סיפור שיר הכד, באתר זמרשת.
↑  הנערה עם האקדח, במרכז מידע פלמ"ח.
↑  The Girl with the Gun, במרכז מידע פלמ"ח.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308993005171  ISNI: 0000 0000 3896 0016  LCCN: no00046177  VIAF: 297177251   WorldCat (עם VIAF): 297177251 
תמונתה שותה מהכד
חכאי תהומות

| חכאי תהומות |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: חכאי תהומות
משפחות
 Cyematidae  Eurypharyngidae  Monognathidae  Saccopharyngidae
שם מדעי
 Saccopharyngiformes

חכאי תהומות (שם מדעי: Saccopharyngiformes) היא סדרת דגים מקריני סנפיר הקרובים לצלופחים וחיים רק במעמקי הים והאוקיינוס.
לא כל החוקרים מסכימים על קיום הסדרה. אחרים משייכים משפחות אלה לסדרת הצלופחאים.
מאפיינים

מיני סדרה זו חיים רק באוקיינוסים העמוקים ויכולים לצלול לעומק של יותר מ-3,000 מטר ועולים למעלה לעיתים נדירות. המינים מוכרים למדע רק מ"דגימות" שונות שנאספו על ידי דייגים או כשגופותיהם נפלטו לחוף. עדיין חסר מידע על רוב המינים.
מינים אלו חסרים עצמות הקיימות לדגים אחרים, כגון הצלעות, וחסרים להם גם סנפירים מותאמים ושלפוחיות אוויר. הם אורבים בעומק לטרף ואז פוערים את לועותיהם ובולעים אותו, כמעט ללא קשר לגודלו כשביכולתם לבלוע טרף שגדול ממשקלם.
כמו החכאים שעל שמם הם קרויים הם בעלי פיתיון המושך טרף לעבר פיהם הרחב.
מיון

סדרה חכאי תהומות (Saccopharyngiformes)
תת-סדרה Cyematoidei
משפחה צלופחי זנב-מחבט (Cyematidae)
סוג ומין יחיד Cyema atrum
סוג ומין יחיד Neocyema erythrosoma
תת-סדרה Saccopharyngoidei
משפחה צלופחי שקנאי (Eurypharyngidae)
סוג ומין יחיד צלופח שקנאי (Eurypharynx pelecanoides)
משפחה Monognathidae
סוג Monognathus
משפחה Saccopharyngidae
סוג Saccopharynx
חמשה

ערך זה עוסק במערכת הקווים. אם התכוונתם למספר, ראו .
קווי עזר
במוזיקה, חַמְשָׁה היא מערכת של חמישה קווים ישרים אופקיים ומקבילים, הרחוקים מרחק שווה זה מזה, שעליהם רושמים את התווים. הרווח בין הקווים נקרא בֵּינָה.
ניתן לרשום תווים על הקווים או ביניהם. גובה הקו על גבי החמשה מצביע על גובהו יחסית לשאר הצלילים בחמשה.
כאשר מסמנים תו בגובה נמוך יותר מהקו התחתון של החמשה, או גבוה מהקו העליון של החמשה, ניתן להרחיב את החמשה לאותו תו ספציפי, על ידי תוספת של קווים צרים, באורך סימון התו, הנקראים "קווי עזר".
היסטוריה

החמשה המודרנית היא תוצאה של התפתחות הדרגתית בסימון התיווי במוזיקת הכנסייה, במשך מאות שנים. 
החל מהמאה ה-8 לספירה נהגה בכנסייה שיטת רישום מלודיה באמצעות נוימות, סימנים ואותות קבועים מעל הטקסט המושר, בדומה לטעמי המקרא. בתקופה מאוחרת יותר התפתחו הנוימות הדיאסטמטיות, בהן גם למרחק הסימון מעל הטקסט הייתה משמעות, ולא רק לסימנים עצמם, דבר שאיפשר לקורא התווים להעריך את יחסי הגובה בין הצלילים השונים שעליו לשיר. שיטה זו שימשה מהמאה העשירית לערך עד ראשית המאה ה-11. שינוי מהפכני חל כשהוסיפו שני קווים מאוזנים לנוימות, שמטרתם הייתה להצביע על גובה מוחלט של צלילים (על פי רוב ביחס לצלילים דו ופה, בשל מיקומם מעל מרווחים של חצי טון במערכת הדיאטונית).
גווידו ד'ארצו הציע צורת רישום שכללה צביעת הקו שעליו סומן הצליל דו בצבע צהוב, ואילו הקו של הצליל פה נצבע באדום. בהמשך התפתחה צורת רישום בת ארבעה קווים , ומשם התפתחה החמשה בת ימינו.
ראו גם

גווידו ד'ארצו
מפתח (מוזיקה)
תו (מוזיקה)
קפריצ'ו לצ'מבלו (1664) מאת המלחין הסיציליאני ברנרדו סטוראצ'ה; תפקיד יד ימין כתוב בחמשה בת 6 קווים, יד שמאל בחמשה בת 7 קווים.
אלמנד לצ'מבלו מאת הנרי פרסל, כתוב על חמשות בנות שישה קווים.
עט מיוחד בעל חמישה חודים הכותב חמשות.
חופש המידע

ערך זה עוסק בהגנה על זכות הביטוי באינטרנט. אם התכוונתם לזכות הציבור לקבל מידע המצוי בידי הרשויות הציבוריות, ראו .
חופש המידע או השקפת מידע מתייחסים להגנה על הזכות לחופש הביטוי בהקשר לאינטרנט ולטכנולוגיית המידע (ראו גם זכויות דיגיטליות). חופש המידע והשקפת מידע גם קשורים למניעת צנזורה בהקשר לטכנולוגיית המידע, כלומר היכולת לאחזר מידע מהאינטרנט בלא הגבלות או צנזורה.
חופש המידע הוא הרחבה של חופש הביטוי, זכות אנושית בסיסית המוכרת במשפט הבינלאומי. כיום מקובל לפרש זכות זו באופן נרחב יותר כחופש הביטוי בכל סוג של מדיום: בדיבור, בכתב, בדפוס, דרך האינטרנט או באחת מצורות האמנות. לפיכך, ההגנה על חופש הדיבור כזכות כוללת לא רק את התוכן, אלא גם את אמצעי הביטוי. חופש המידע יכול גם להתייחס לזכות לפרטיות בהקשר לאינטרנט ולטכנולוגיית המידע. כמו בחופש הביטוי, הזכות לפרטיות היא אחת מזכויות האדם וחופש המידע פועל כהרחבה לזכות זו.
חברת המידע וחופש הביטוי

הצהרת העקרונות של הפסגה העולמית למען חברת המידע (WSIS‏ – World Summit on the Information Society) שאומצה בכנס ב-2003 אישרה מחדש את התמיכה בדמוקרטיה, ובאוניברסליות, בשלמות ובתלות ההדדית של זכויות האדם הבסיסיות. ההצהרה גם מתייחסת במפורש לחשיבות הזכות לחופש הביטוי עבור חברת המידע בהצהירה:
אנו מאשרים מחדש, כי כבסיס מהותי של חברת המידע, וכשם שנכתב בסעיף 19 של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם, הזכות לחופש הביטוי והדעה מגיעה לכל אחד, שזכות זו כוללת את החופש להחזיק בדעות בלא הפרעה, ולחפש אחר, לקבל, ולהעביר מידע ורעיונות דרך כל מדיום ובלא קשר לגבולות. תקשורת היא תהליך חברתי יסודי, צורך אנושי בסיסי, והתשתית לכל ארגון חברתי. היא מרכזית לחברת המידע. לכל אחד, בכל מקום, צריכה להינתן ההזדמנות להשתתף, ואין לשלול מאיש את היתרונות שחברת המידע מציעה.
הצהרת העקרונות של כנס חברת המידע מ-2004 גם היא מכירה בכך ש"הכרח למנוע את השימוש במשאבי המידע ובטכנולוגיות המידע למטרות פליליות וטרוריסטיות, תוך כיבוד זכויות האדם". וולפגנג בנדק (Wolfgang Benedek) מציין שההצהרה של הכנס מכילה כמה התייחסויות לזכויות האדם, אבל אינה מפרטת נהלים או מנגנונים שיבטיחו שזכויות האדם יכובדו בפועל.
יוזמת הרשת הגלובלית

ב-29 באוקטובר 2008 נוסדה יוזמת הרשת הגלובלית (GNI ראשי תיבות של Global Network Initiative), כשהיא מתבססת על "עקרונות חופש הביטוי והפרטיות". היוזמה הוקמה ביום השנה ה-60 להכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם, והיא מבוססת על חוקים ותקנים של זכויות האדם חופש הביטוי והזכות לפרטיות המקובלים בעולם, והקבועים בהכרזה, באמנה הבינלאומית לזכויות אזרחיות ופוליטיות ובאמנה הבינלאומית לזכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות. הארגונים החברים ביוזמה כוללים את קרן החזית האלקטרונית, משמר זכויות האדם, גוגל, מיקרוסופט, יאהו, חברות גדולות אחרות, ארגוני זכויות אדם, משקיעים וחברי אקדמיה.
על פי הדיווחים הוזמנה גם חברת סיסקו להשתתף בדיונים המקדימים, אבל לא השתתפה ביוזמה. חברת ההשקעות הרינגטון (Harrington Investments), שהציעה שסיסקו תקים חבר מנהלים לנושא זכויות האדם, פטרה את היוזמה כסוג של קוד התנהגות רצוני שאין לו שום השפעה. ג'ון הרינגטון, מנכ"ל החברה כינה את היוזמה "רעש חסר משמעות", ובמקום זאת קרא לחקיקת חוקי עזר שיכריחו את חבר המנהלים ליטול על עצמם אחריות בנושא זכויות אדם.