stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מושל מיין
סמכויות המושל

מושל מיין הוא המפקד העליון של המשמר הלאומי של מיין, למעט במקרה שבו הוא נמצא בשליטת הממשלה הפדרלית. המושל ממנה פקידי ממשל אזרחיים, קציני צבא ושופטים (למעט שופטי שלום), בכפוף לאישור בית המחוקקים, אלא אם כן נקבע בחוקת מיין או בחוק אופן מינוי אחר. למושל סמכות להעניק חנינות ולהמתיק עונשים, למעט במקרה של הדחה. המושל מפקח על פעילות הרשות המבצעת של מיין, כולל סוכנויות הממשל השונות. נציבי מחלקות הממשל השונות ממונים על ידי המושל ומינוים מאושר על ידי בית המחוקקים. המושל מוסמך לאשר או להטיל וטו על הצעות חוק שהתקבלו בבית המחוקקים.
התפנות המשרה

מיין היא אחת מחמש המדינות בארצות הברית שלא קיימת בהן משרת סגן מושל. על פי החוק הנוכחי, במקרה של התפנות משרת המושל, נשיא הסנאט של מיין הופך למושל.
מעון רשמי

בית בליין (The Blaine House) שבאוגוסטה הוא מעון המושל הרשמי, והוא ניצב מעברו השני של הרחוב מול בית המדינה של מיין (Maine State House). הבניין היה למעון רשמי ב-1919, והוא קרוי על שמו של ג'יימס בליין, שהבית היה בבעלותו. הבית נבנה על ידי קפטן ג'יימס הול ב-1833 וב-1964 הוכרז כאתר היסטורי לאומי (National Historic Landmark).
היסטוריה

ב-15 במרץ 1820 התקבלה מיין כמדינה ה-23 של ארצות הברית. לפני כן היא הייתה מחוז מיין, חלק ממדינת מסצ'וסטס. חוקת מיין הראשונה מ-1820 קבעה שמשך כהונת המושל יהיה שנה אחת, והיא תתחיל ביום רביעי הראשון של חודש ינואר מדי שנה. ב-1879 התקבל תיקון לחוקה שהאריך את כהונת המושל לשנתיים. ב-1957 הוארכה תקופת המושל לארבע שנים. בתיקון לחוקה של 1957 הונהגה גם הגבלה לשתי תקופות כהונה רצופות. עד קבלת תיקון זה נערכו כל השנים הבחירות למושל מיין בחודש ספטמבר, ולא כמו בכל רחבי ארצות הברית, בחודש נובמבר. מכאן נטבע הביטוי "לאן שמיין הולכת, לשם הולכת האומה" (As Maine goes, so goes the nation), כדי לציין שתוצאות הבחירות במיין בישרו במידה זו או אחרת את המגמות לקראת הבחירות בנובמבר. בתיקון לחוקה של 1957 הוחלט גם לשנות את מועד הבחירות במיין לחודש נובמבר. ארבעה ממושלי מיין כיהנו בשתי תקופות כהונה בלתי רצופות כל אחד.
ביאורים

1 2 3 4  ויליאם קינג התפטר כדי להתמנות כשגריר לניהול משא ומתן על חוזה עם ספרד. כנשיא הסנאט של מיין, התמנה ויליאם ויליאמסון כמושל השני של מיין. לאחר חצי שנה התפטר גם ויליאמסון כדי לאייש מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית. במקומו הושבע כמושל יושב ראש בית הנבחרים של מיין, בנג'מין איימס. איימס מצדו לא ראה כל טעם להמשיך ולכהן כמושל כאשר הושבע הסנאט החדש, והתפטר אף הוא, שלושה ימים לפני השבעת המושל הנבחר החדש. במקומו הושבע נשיא הסנאט החדש, דניאל רוז, שכיהן שלושה ימים עד להשבעת המושל הנבחר החדש, אלביון פריס, שכיהן חמש שנים.
↑  קנט ניצח בבחירות בהפרש קטן, והדמוקרטים ערערו על תוצאות הבחירות. בסופו של דבר הוא הוכרז כמושל על ידי בית המשפט העליון של מיין והושבע ב-19 בינואר.
↑  התפטר מסיבות אישיות.
1 2 3 4  התפטר כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית.
↑  התפטר מסיבות בריאותיות.
↑  התפטר לאחר השבעת בית מחוקקים חדש.
↑  נבחר בתמיכתן של שתי המפלגות.
↑  הבחירות הראשונות שנערכו לתקופת כהונה של שנתיים.
1 2 3  קרוס כיהן כמושל בפועל במקומו של פרדריק פיין, שהתפטר כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית, מתוקף תפקידו כנשיא הסנאט. בהמשך הוא נבחר כמושל בזכות עצמו, אך כהונתו כנשיא הסנאט פגה 25 שעות לפני מועד השבעתו. לפיכך היה עליו להתפטר ובמהלך היום הזה כיהן כמושל נתניאל האסקל.
↑  ריד הושבע כמושל, מתוקף תפקידו כנשיא הסנאט, במקומו של קלינטון קלאוסון, שנפטר שלושה שבועות לאחר השבעתו. ב-1957 הוחלט במשאל עם שכל הבחירות למשרת המושל שתתקיימנה לאחר 1958, תהיינה לתקופת כהונה של ארבע שנים. כמו כן, הוחלט להזיז את מועד הבחירות מספטמבר, כפי שהיה נהוג כל השנים, לנובמבר, יחד עם כל הבחירות ברחבי ארצות הברית. בשל העובדה שריד היה אמור לכהן ארבע שנים מתוקף היותו יורשו של המושל קלאוסון המנוח, נערכו בחירות מיוחדות ב-1960, וב-1962 הוא נבחר פעם נוספת, הפעם לכהונה מלאה של 4 שנים.
הערות שוליים

↑  פרק 5 לחוקת מיין
↑  פרק 5, חלקים 2 ו-3 לחוקת מיין
↑  פרק 5, חלק 7 לחוקת מיין
↑  פרק 5, חלק 8 לחוקת מיין
↑  פרק 4, חלק 3, סעיף 3 לחוקת מיין
↑  האתר הרשמי של בית בליין
↑  פרק 5, חלק 1, סעיף 2 לחוקת מיין מ-1820
↑  תיקון לחוקת מיין מ-1879, פרק 151, עמוד 109.
↑  משאל עם לתיקון החוקה מ-1957
| מושלי מדינות ארצות הברית ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| מושלי מדינות ארצות הברית | אוהיו • אוקלהומה • אורגון • איווה • איידהו • אילינוי • אינדיאנה • אלבמה • אלסקה • אריזונה • ארקנסו • ג'ורג'יה • דלאוור • דקוטה הדרומית • דקוטה הצפונית • הוואי • וושינגטון • ויומינג •  ויסקונסין • וירג'יניה • וירג'יניה המערבית • ורמונט • טנסי • טקסס • יוטה • לואיזיאנה • מונטנה • מיזורי • מיין • מינסוטה • מיסיסיפי • מישיגן • מסצ'וסטס • מרילנד • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי • ניו המפשייר • ניו יורק • ניו מקסיקו • פלורידה • פנסילבניה • קולורדו • קונטיקט • קליפורניה • קנזס • קנטקי • קרוליינה הדרומית • קרוליינה הצפונית • רוד איילנד |  |
| ראו גם | נשיא ארצות הברית • זכויות המדינות בארצות הברית |  |
מלאך-ים פסיפי

| מלאך-ים פסיפי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
על־סדרה:: דמויי כריש
סדרה:: מלאכי ים
משפחה:: מלאך-ימיים
סוג:: מלאך ים
מין:: מלאך-ים פסיפי
שם מדעי
 Squatina californica ‏איירס, 1859
תחום תפוצה


מלאך-ים פסיפי (שם מדעי: Squatina californica) הוא מין של כריש קרקעי המצוי באוקיינוס השקט מחופי אקוודור עד צ'ילה וצפונה מאלסקה עד קליפורניה. הוא מצוי בקרבה לקרקעית הים החולית במים רדודים, סביב שוניות, משטחים חוליים וכרי אצות.
אורך הכריש עד 1.5 מ' ומשקלו עד 27 ק"ג. הוא בעל גוף שטוח, כמעט כמו הבטאים, זנב שטוח וסנפירי חזה שטוחים ביותר ומותאמים להסוואה מתחת למים. אין סנפיר גבי ויש כמה סנפירי גפיים לאורך הגוף. הראש גדול ביותר ובעל לסתות המופנות קדימה ויכולות לנוע בתנועת צליפה קדימה בתגובה לטרף הנע מעל הכריש.
הכריש הוא טורף הצד ממארב כשהוא מוסווה בחול ומחכה שיחלוף מעליו דג או דיונון, ואז הוא פוער את פיו ושואב אותם במהירות גבוהה.
הערות שוליים

↑  מלאך-ים פסיפי באתר הרשימה האדומה של IUCN
מועצה אזורית הערבה התיכונה

מאגר חצבה שבדרך השלום
מועצה אזורית הערבה התיכונה (או הערבה) היא מועצה אזורית במחוז הדרום, בעמק הערבה.
בתחומי המועצה 8 יישובים: חמישה מושבים חקלאיים (חצבה, עידן, עין יהב, פארן וצופר) ושלושה יישובים קהילתיים (ספיר, צוקים ועיר אובות). המרחק בין עידן, היישוב הצפוני ביותר ובין פארן, היישוב הדרומי ביותר, הוא 70 ק"מ.ממוצע המרחקים בין יישובי המועצה הוא 18.3 ק"מ.
במועצה שבעה חברים. מאז אפריל 2021 עומד בראשם מאיר צור. משרדי המועצה סמוכים למרכז ספיר. שטח השיפוט של המועצה הוא 1.5 מיליון דונם, מהם 800,000 דונם של שמורות טבע.
המועצה קיבלה מעמד מוניציפלי בשנת 1976. למועצה האזורית הערבה התיכונה יש קשר עם יהדות אוסטרליה דרך שותפות ביחד של הסוכנות היהודית.
יישובי המועצה

| מספר | צורת היישוב | יישוב | שנת הקמה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | מושב | חצבה | 1965 |
| 2 | יישוב קהילתי | ספיר | 1979 |
| 3 | מושב | עידן | 1980 |
| 4 | מושב | עין   יהב | 1959 |
| 5 | יישוב קהילתי | עיר   אובות | 1967 |
| 6 | מושב | פארן | 1971 |
| 7 | מושב | צופר | 1976 |
| 8 | יישוב קהילתי | צוקים | 1983 |
ראשי המועצה

עמי שחם מעין יהב (1976-1978)
חיליק (איזנבאום) טבע מעין יהב (1978–1983)
אילן אורן (1992–1994)
שי בן אליהו מעין יהב (1992–2001)
לילך מורגן מפארן (2001–2007)
עזרא רבינס מצופר (2007–2012)
אייל בלום מחצבה (2013–2021)
מאיר צור מעין יהב (2021–הווה)
גאוגרפיה

הערבה התיכונה היא חלק מהשבר הסורי אפריקאי ורובו מתחת לפני הים. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 30 מ"מ. בקיץ הטמפרטורות עולות מעל 40 מעלות כל יום עם לחות נמוכה מאוד. האזור אינו מחובר לרשת המים הארצית. קיימים קידוחים מקומיים שמספקים את כל הצריכה.
גאוגרפיה > גבולות המועצה

צפון: מועצה אזורית תמר
דרום: מועצה אזורית חבל אילות
מזרח: גבול ירדן
מערב: מועצה אזורית רמת הנגב
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית הערבה התיכונה 4,121 תושבים (מקום 236 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎2.9%‏.   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 74.1%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 10,162 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
כלכלה

תושבי האזור עוסקים בעיקר בחקלאות של ירקות ופרחים לייצוא וכן תיירות מדברית וכפרית. ישנם עובדי מועצה ועובדים במוסדות הציבוריים.
60% מיצוא הירקות הטריים מישראל מגיע מן הערבה התיכונה.
בשנת 2017 הורחב סל הגידולים החקלאיים בערבה התיכונה והחלו לגדל עצי אבוקדו לגידול ולמטרת מסחר.
תחום התיירות מהווה ענף כלכלי משמעותי וכיום באזור למעלה מ-350 חדרי אירוח לצד אטרקציות, מסעדות ושפע מסלולי טיול במדבר. דרך הבשמים הנבטית הוכרה בשנת 2005 כאתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו.
ערים תאומות

אוסטרליה מלבורן, אוסטרליה
לקריאה נוספת

לירון שני, שיטת הערבה: אנתרופולוגיה של טבע, תרבות וחקלאות, סדרת "ישראלים", למדא עיון ומכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, 2021
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  לטבלת הדירוג המלא.
↑  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה האזורית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן).
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ראשי המועצה לדורותיהם, מתוך אתר המועצה
↑  מהפך פוליטי בערבה התיכונה, עומר כרמון ערב ערב, 2012
↑  מאיר צור - ראש המועצה הנבחר במועצה אזורית הערבה התיכונה, משרד הפנים, 6 באפריל 2021
↑  פרופיל מועצה אזורית הערבה התיכונה באתר הלמ"ס
| דגל ישראל מועצות אזוריות בישראל |
| --- | --- | --- |
| מחוז הצפון | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף •  מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל |  |
| מחוז חיפה | אלונה • זבולון • חוף הכרמל • מנשה |  |
| מחוז המרכז | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |  |
| מחוז ירושלים | מטה יהודה |  |
| מחוז הדרום | אל קסום • אשכול • באר טוביה • בני שמעון • הערבה התיכונה • חבל אילות • חוף אשקלון • יואב • לכיש • מרחבים • נווה מדבר • רמת הנגב • שדות נגב • שער הנגב • שפיר • תמר |  |
| אזור יהודה והשומרון | גוש עציון • הר חברון • מגילות ים המלח • מטה בנימין • ערבות הירדן • שומרון |  |
| דגל ישראל מחוז הדרום |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת אשקלון • נפת באר שבע | מפת מחוז הדרום |
| ערים | אופקים • אילת • אשדוד • אשקלון • באר שבע • דימונה • נתיבות • ערד • קריית גת • קריית מלאכי • רהט • שדרות | מפת מחוז הדרום |
| מועצות מקומיות | חורה • ירוחם • כסייפה • להבים • לקייה • מיתר • מצפה רמון • עומר • ערערה בנגב • שגב שלום • תל שבע | מפת מחוז הדרום |
| מועצות אזוריות | אל קסום • אשכול • באר טוביה • בני שמעון • הערבה התיכונה • חבל אילות • חוף אשקלון • יואב • לכיש • מרחבים • נווה מדבר • רמת הנגב • שדות נגב • שער הנגב • שפיר • תמר | מפת מחוז הדרום |
| מועצה מקומית תעשייתית | נאות חובב | מפת מחוז הדרום |
| מועצות אזוריות שבוטלו | אבו בסמה | מפת מחוז הדרום |
| יישובים לשעבר | כרמון • נוה יאיר • אשלים | מפת מחוז הדרום |
| יישובים עתידיים | דניאל • דרור • נווה תמרים • כסיף • עבדה • מעלה אהרן • שפיר | מפת מחוז הדרום |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310955805171  VIAF: 147118814   WorldCat (עם VIAF): 147118814
מזט סקופיה

מ.ז.ט סקופיה (במקדונית: КK МЗТ Скопје) היא קבוצת כדורסל מקדונית משכונת "ארודרום" בעיר סקופיה, המתמודדת בליגת העל המקדונית והליגה האדריאטית.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1966 והשתתפה בליגה היוגוסלבית עד שנת 1991. והחלה לשחק בליגה המקדונית הבכירה בעונת 1991/92. מאז הקמת הליגה, נחשבת "מזט סקופיה" לקבוצת צמרת מובילה. בעונת 1995/96 זכתה הקבוצה לראשונה בגביע המקדוני.
בעונת 2011/12 זכתה הקבוצה באליפות הראשונה שלה כשניצחה את קבוצת פני אינדוסטריס בסדרת הגמר 1-4. ובנוסף זכתה בגביע החמישי והשלימה דאבל היסטורי. בעונת 2012/13 ניצחה הקבוצה בגמר הפלייאוף 0-4 את קבוצת קוז'וב גבגליה ובגמר הגביע את קבוצת קומנובו 2009, בכך השלימה זכייה נוספת בדאבל. בעונת 2013/14 זכתה בדאבל השלישי ברציפות כאשר ניצחה בגמר הפלייאוף 3-1 את רבוטניצ'קי סקופיה, ובגמר הגביע את ליריה סקופיה.
היסטוריה > במסגרת אירופאית

הקבוצה השתתפה בגביע קוראץ' בעונות 1993/94, 1994/95, 1995/96, 2000/01. בעונות 1996/97 (שובצה בשלב הבתים עם הפועל גליל עליון, ריאל מדריד ורטיופארם אולם, והגיעה לשמינית הגמר ללא הפסד ביתי), 1997/98, 1998/99 השתתפה בגביע ספורטה. בעונת 2012/13 החלה הקבוצה להשתתף במסגרת הליגה האדריאטית. בעונת 2013/14 השתתפה הקבוצה גם במסגרת היורוקאפ.
היסטוריה > אוהדים והיכל ביתי

הקבוצה ידועה כבעלת קהל אוהדים חם ורועש הממלא את ההיכל בכל משחק. ארגון האוהדים של הקבוצה נקרא "פאמילי ארודרום". בחודש נובמבר 2012, הוכרז כי ההיכל הביתי הישן יאן סנדנסקי, שהכיל 2,000 מקומות ישיבה ייהרס לחלוטין, ובמקומו יוקם היכל כדורסל חדש שיכיל 6,500 מקומות. בתאריך 14 בפברואר 2013, הקבוצה קיימה אימון אחרון ב"אולם סנדנסקי" בנוכחות יותר מאלף אוהדים. למחרת האולם נסגר באופן רשמי. בחודש אוגוסט 2014 חנכה הקבוצה באופן רשמי את מרכז הספורט סנדנסקי המכיל 6,500 מקומות ישיבה.
תארים והישגים

הליגה המקדונית :
אליפות (11): 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2019, 2021, 2022, 2023, 2024
מקום שני: 1993, 1996, 1998, 1999, 2001, 2004, 2018
חצי גמר: 2003, 2005, 2006, 2008, 2009, 2011
הגביע המקדוני :
זכייה (12): 1996, 1997, 1999, 2000, 2012, 2013, 2014, 2016, 2018, 2021, 2023, 2024
גמר: 1994, 1995, 2003, 2011, 2022
חצי גמר: 2004
גלריית תמונות
אוהדי הקבוצה "פאמלי אירודרום"
מרכז הספורט יאן סנדנסקי
שחקני הקבוצה עם הגביע של עונת 2011/12
הערות שוליים

↑  הפרויקט להקמת המרכז "יאן סנדנסקי" החדש באתר kajgana.com
מנייה

ערך זה עוסק בפעולת המְנִיָּה. אם התכוונתם לנייר ערך, ראו .
ספירה באמצעות קווים בקבוצות של חמישה קווים
מְנִיָּה היא הפעילות של מציאת מספר העצמים הנכללים בקבוצה סופית נתונה, או הפרדת מספר נתון של עצמים מתוך קבוצה נתונה. פעולת המנייה נעשית בדרך כלל באמצעות יצירת התאמה חד-חד-ערכית בין הקבוצה הנספרת ובין קבוצת המספרים הטבעיים לפי סדרה, החל מ-1 (ובמילים פשוטות יותר, ספירה היא הפעולה של אמירת או כתיבת שמות המספרים 1, 2, 3, וכו', ללא קשר עם קבוצה). תוצאתה של פעולת המנייה היא קבלת מספר מונה, המשקף את מספר העצמים בקבוצה.
ישנן עדויות ארכאולוגיות לפיהן עסקו בני אדם במנייה כבר לפני 50,000 שנה. ספירה שימשה בתרבויות קדומות בעיקר למעקב אחר מידע כלכלי. התפתחות הספירה והמנייה הובילו להתפתחותם של סימון מתמטי ושיטות ספירה.
המנייה נעשית בדרכים אחדות:
אמירת המספרים 1, 2, 3, וכו'. שיטה זו נוחה למנייתם של עצמים הנמצאים לנגד עיני המונה.
מנייה בבסיס אונרי – סימון כל עצם בקו, ולאחר מכן מניית הקווים. טכניקה מקובלת היא סימון קווים אנכיים, ולאחר הצטברות ארבעה קווים אנכיים, סימון הקו הבא כקו אופקי החוצה קווים אלה, כלומר הקבצת הספירה לקבוצות של חמישה עצמים. שיטה זו נוחה למנייתם של עצמים המצטברים לאורך זמן, למשל מספר המופעים של אירוע מסוים במשך היום.
מנייה באמצעות האצבעות, נוחה למניית מספר מצומצם של עצמים, בפרט על ידי מי שמתקשה במנייה.
התאמה חד-חד ערכית עם עצמים אחרים. דוגמה: בעת כנס המציע למשתתפיו מסעדות אחדות, מקבלים המשתתפים שוברים, המשמשים לכניסה למסעדה. מניית השוברים שנצברו בתום הסעודה שקולה למניית הסועדים, ומאפשרת הגשת חשבון לפי תוצאה זו.
בתורת הקבוצות, מנייה היא יצירת התאמה חד-חד ערכית בין קבוצה נתונה, גם כאשר זו קבוצה אינסופית, ובין קבוצת המספרים הטבעיים הסדורים לפי גודלים. כאשר מתאפשרת יצירת התאמה כזו עם קבוצה אינסופית, הקבוצה קרויה קבוצה בת מנייה.
מכונות מנייה

מנייה נעשית בדרך כלל על ידי בני אדם, בשיטות המתוארות לעיל. לעיתים מנייה בשיטות אלה איטית מדי או שאינה נוחה, ולכן נוצרו אמצעים מכניים המשמשים למטרה זו. מכונה נפוצה היא זו המשמשת בבנקים למניית שטרות כסף. ניתן לשים במכונה צרור שטרות, ומכונה מעבירה את כל השטרות דרכה ומציגה את מספר השטרות שנמנו.
מניית המצביעים בעת הצבעה במליאת הכנסת נערכה שנים רבות בידי אדם: חברי הכנסת הניפו ידיהם, ויו"ר הישיבה מנה את הידיים המונפות. כאשר במליאה נוכחים חברי כנסת רבים, זו שיטת מנייה איטית ומועדת לטעויות, ולכן הוחלפה במערכת הצבעה אלקטרונית: חברי הכנסת לוחצים במשך זמן מה על כפתור הצבעה, וההצבעות נמנות באמצעות מחשב.
ראו גם

ספירת הנוצרים - מניית השנים החל מהשנה שבה, על פי האמונה, נולד ישו
ספירת העומר - מניית הימים שבין פסח לשבועות
ספירת מלאי - מניית הפריטים הנמצאים בעסק מסוים
מפקד אוכלוסין
מספרי ברזל
מניולה נלבאני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 באוגוסט 1969 (בת 55) טירנה, אלבניה 
 מוקד פעילות:  אלבניה אלבניה
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  סופרן 
 פרופיל ב-IMDb
 
מניולה נלבאני (באלבנית: Manjola Nallbani; נולדה ב-3 באוגוסט 1969) היא זמרת אופרה אלבנית.
ביוגרפיה

נלבאני נולדה ב-3 באוגוסט 1969 בטירנה, בירת אלבניה. לאחר שסיימה את לימודיה ב-1991, החלה לעבוד בתיאטרון האופרה והבלט של אלבניה. היא רשמה שלושה ניצחונות בפסטיבלי אי קנגס: ב-1989 עם פרדריק ויוליה נדוצי בביצוע "Toka e diellit", ב-1992 עם אלכסנדר ג'וקה וויקטור טאהיראי בביצוע "Pesha e fatit" וב-1993 בביצוע Kur e humba" një dashuri".
ב-2005 השתתפה במהדורה ה-44 של האירוע עם השיר "S'mjafton një že". היא הודחה בשלב הגמר ולא בשלושת המקומות הראשונים. שנתיים לאחר מכן התחרתה פעם נוספת עם "Kjo svënë merr svëvë nga tëmëria", שמילותיו חוברו על ידה בלבד, וסיימה את התחרות במקום השביעי עם 27 נקודות. באותה שנה השתתפה בתחרות ה-"Top Fest" יחד עם אדריאן גקסה בביצוע השיר "Sensacion çorçië". הם העפילו לגמר וקיבלו את פרס ההופעה הטובה ביותר.
במהדורה ה-49 של פסטבלי אי קנגס הייתה בחבר השופטים של האירוע, שבחר את נציג אלבניה לאירוויזיון 2011. בדצמבר 2017 השתתפה בפעם הרביעית בתחרות עם "I sättä qiêl", שנכתב על ידי רוזנה ראדי ואלגית דודה.
באוקטובר 2022 רשות השידור האלבנית דיווחה כי נלבאני נמנתה בין 26 המשתתפים במהדורה ה-61 של פסטיבלי אי קנגס עם השיר "Duaj". ב-28 באוקטובר אושר באופן רשמי שיטת ההצבעה של האירוע: שלושת המקומות הראשונים יבחרו כרגיל על ידי חבר השופטים, אך הזוכה בפסטיבל לא יהפוך לנציגה הרשמי של אלבניה באירוויזיון באופן אוטומטי. הנציג הלאומי לאירוויזיון יבחר על ידי מערכת הצבעה נפרדת מזו הקודמת, בהתאם לקולות הציבור בלבד. מכיוון שנחשפו רק שלושת המקומות הראשונים בפסטיבל, לא ידוע לאיזה מקום הגיעה נלבאני.
הערות שוליים

↑  Adams, William Lee (2022-09-11). "Albania: Report says RTSH will add televote to Festivali i Këngës 61". wiwibloggs (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-10-28.
מלאכי חזקיה

| --- | --- |

מלאכי חזקיה
 לידה:  1 ביוני 1951 (בן 73) רמלה, ישראל ישראל
 שם לידה:  מלאכי חזקיהו 
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  1973–2020 (כ־47 שנים)
 עיסוק:  קריין חדשות, מדבב
 מעסיק:  קול ישראל
 צאצאים:  אורי חזקיה 
 מספר צאצאים:  4 
 
מלאכי חזקיה (נולד ב-1 ביוני 1951) הוא קריין החדשות בתחנת הרדיו "קול ישראל".
קורות חייו

נולד בשם מלאכי חזקיהו ברמלה לשמואל וצילקה חזקיהו. בשנת 1973 השתתף בקורס קריינים בקול ישראל, ולאחר מכן השתלב בעבודה ברדיו. באותה תקופה שינה את שם משפחתו לחזקיה. הגיש את מצעד הפזמונים של קול ישראל ברשת ב' וברשת ג'. כעבור זמן עבר לתחום קריינות החדשות. בשנת 1991 הגיש את מהדורת החדשות בה נשמעה קריאת "נחש צפע", עם מטח הטילים הראשון על ישראל במלחמת המפרץ.
חזקיה דיבב דמויות בסדרת ילדים על אגדות האחים גרים ששודרה בערוץ 2 הניסיוני, ולאחר מכן גם בערוץ ג'וניור. דיבב את פתיחת הסדרה "ספיידרוומן" ששודרה בערוץ הילדים. קריין בפרסומות רבות ברדיו ובטלוויזיה.
ב-2016 עבר לבצע את אותה עבודה בתאגיד השידור הישראלי והיה למגיש הראשון של השידור הראשון בתאגיד, כששידר את מהדורת החדשות הראשונה בשעה 06:00 בבוקר עם פתיחת שידורי התאגיד במאי 2017 עד שב-31 בדצמבר 2020 יצא לגמלאות.
עובד גם כקריין פרסומות. בין היתר מקריין גם את הפרסומות של מחסני חשמל.
חזקיה נשוי לדורית ואב לארבעה ילדים, בהם הבדרן והסטנדאפיסט אוֹרי חזקיה.
הערות שוליים

↑   כאן רשת ב – תוכניות מיוחדות, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007573907005171  VIAF: 27147266555435480234   WorldCat (עם VIAF): 27147266555435480234 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח

| --- | --- |


 תחום:  היסטוריה יהודית
 מדינה:  ישראל 
 בעלות:  יד יצחק בן-צבי
 מייסדים:  יצחק בן-צבי
 יושב ראש:  משה אידל
 מנכ"ל:  מרים פרנקל
 תקופת הפעילות:  26 בנובמבר 1976 – הווה (47 שנים)
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל
 אתר רשמי
 קואורדינטות:  31°46′32″N 35°12′53″E﻿ / ﻿31.775645705367°N 35.214787090395°E﻿ / 31.775645705367; 35.214787090395
 he
 
מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח הוקם ב-26 בנובמבר 1947, ביוזמת יצחק בן-צבי, לימים נשיאה השני של מדינת ישראל. בן-צבי הגדיר את מטרת המכון "להציל מכיליון את נכסי הרוח של היהודים במזרח התיכון, ולעודד את חקר קורותיהם ותרבותם".[דרוש מקור: דרוש] משנת 1973 מנוהל המכון בשיתוף יד יצחק בן-צבי והאוניברסיטה העברית בירושלים לפי פקודת ההקדשות לצורכי צדקה.
בשנת תשמ"ה (1985), זכה המכון בפרס ישראל על תרומתו הרבגונית לחקר ההיסטוריה והתרבות של יהודי ספרד והמזרח.
תחומי המחקר

תחומי המחקר של המכון הם: חיי הרוח, החברה והכלכלה, המעמד הפוליטי, ההיסטוריה, הספרות והתרבות החומרית של קהילות ישראל במזרח, ובכלל זה לשונות שהיו שגורות בפיהם. ההגדרה "קהילות ישראל במזרח" מכוונת לכל הקהילות שאינן שייכות ליהדות אשכנז; דהיינו, הן הקהילות בארצות האסלאם - מגבולות הודו ועד לקצות אפריקה המערבית, וממרכז אסיה ועד לתימן – והן לארצות שבהם שלטה הדת הנוצרית, כדוגמת ספרד, איטליה, גאורגיה, ארמניה ואתיופיה, וכן לפזורה הספרדית בארצות המערב.
המכון זוכה להכרה בינלאומית כמוסד המוביל בעולם בתחום זה, מהווה מרכז למפגשי חוקרים מאוניברסיטאות רבות בארץ ובעולם, ויוזם ותומך במחקרים רבים. אירועי המכון כוללים כנסים בינלאומיים, ימי עיון, ערבי ספר ופעילויות ציבוריות וחינוכיות נוספות, הנתמכות על ידי "המרכז לשילוב מורשת יהדות המזרח" ב"מזכירות הפדגוגית" במשרד החינוך.
אוספי המכון

אוספי המכון השמורים בספריית יד יצחק בן-צבי כוללים מגוון כתבי יד עתיקים, ספרים נדירים ועיתונים בשלל לשונות היהודים כגון: לאדינו, ערבית יהודית, בוכרית, אמהרית, פרסית יהודית, מאליאלאם, קרימצ'אקית ועוד, מתקופות שונות ומקהילות יהודיות שחלקן כבר אינן וחלקן עודן קיימות. לצד זה מצויים בספרייה עשרות אלפי מסמכים מקהילות שונות. מסמכים ציבוריים, מכתבים, אוספי מסחר ותיעוד נדיר מארצות המזרח השונות. כתב היד החשוב, הנמצא ברשותו של המכון, הוא "כתר ארם צובא", אשר חוקרי המקרא רואים בו את הנוסח המדויק ביותר של התנ"ך. תנאי השימור הקפדניים של "כתר ארם צובא", גרמו להעברתו להצגה דרך קבע בהיכל הספר במוזיאון ישראל יחד עם המגילות הגנוזות.
הנהלה ופעילויות

ראשת מכון בן-צבי (נכון למאי 2022) היא פרופ' מרים פרנקל ויושב ראש הוועדה האקדמית המכהן הוא פרופ' משה אידל. במסגרת המכון פועלים פרויקטים שונים וביניהם "מרכז תיעוד יהדות צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה" בהנהלתו של פרופ' חיים סעדון; מיזם קהילות ישראל במזרח במאות ה-19 וה-20; מיזם רואים את הקולות - לתיעוד מורשתם של יהודי ארצות ערב ואיראן, כתב העת פעמים - רבעון לחקר קהילות ישראל במזרח בעריכתו של ד"ר יאיר עדיאל; "המרכז לחקר יהודי בוכארה" בראשות ד"ר יוליה רובנוביץ ומיזמים נוספים. עד לספטמבר 2015 פעל במסגרת המכון "מפעל פרידברג לחקר הגניזה"; עד לספטמבר 2018 פעל במסגרת המכון "המרכז לחקר יהדות תימן ותרבותה ע"ש עובדיה בן-שלום" בראשות פרופ' בת ציון עראקי קלורמן.
ראו גם

מרכז תיעוד יהדות צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה
הערות שוליים

↑  על ייסודו וראשיתו של המכון לחקר קהילות ישראל במזרח, באתר www.ybz.org.il
| יצחק בן-צבי |
| --- | --- | --- |
| מוסדות וארגונים שהקים | פועלי ציון • המכון לחקר קהילות ישראל במזרח • הגימנסיה העברית רחביה |  |
| משפחתו | צבי שימשלביץ' (אבא) • אהרן ראובני (אח) • שולמית קלוגאי (אחות) • יצחק קלוגאי (גיס) • רחל ינאית בן-צבי (רעיה) • עלי בן-צבי (בן) • בנימין מזר (גיס) • בתיה לישנסקי (גיסה) |  |
| הנצחה | יד יצחק בן-צבי • דרך בן-צבי • מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח • שדרות בן-צבי • צריף הנשיא • בית הנשיא יצחק בן-צבי |  |
| שונות | בית עלי • פרס יצחק בן-צבי • ספר תולדות ההגנה • יזכור (ספר, 1916) • בית החלוצות (ירושלים) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265234205171  LCCN: n80056949  VIAF: 143063688   WorldCat (עם VIAF): 143063688