stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוז'ה ורז'ה
ביוגרפיה

ורז'ה נולד בשנת 1930 בקומנטרי שבמרכז צרפת, אמו ודודתו היו בשלניות, בהשפעת דודתו החליט להיות טבח, והחל לעבוד כשוליה במסעדה מקומית. בגיל 20 התלמד במשך חצי שנה במסעדת "לה טור ד'ארז'אן" בפריז, אחריה עבר למלון פלזה אתנה, שהיה באותה עת המלון המוביל בפריז, שם עבד במשך שלוש שנים. שם עבד במטבח של 60 טבחים בכל המחלקות: צליית בשרים, ירקות ודגים והעפיל לתפקיד עושה רטבים, הבישול במטבח היה לפי מתכוניו של אוגוסט אסקופייה. אז תקף אותו יצר הנדודים שלא עזב אותו מאז. הוא עבר למלון מאנסורה בקזבלנקה ונהפך עד מהרה לשף הממונה על צליית הבשר. משם עבר עם צוות המלון לויטל שבמרכז צרפת, משם למלון אואזיס באלג'יר בשנת 1954. עבר לניירובי, בה נשאר עד 1961 והתמחה בהכנת קייטרינג למטוסים. שב לצרפת ועבד כעושה רטבים באוטל דה פארי. בשמונה השנים הבאות עבד בקיץ כשף במסעדה בריביירה ובחורף עבד כשף בג'מייקה. ב-1968 מונה לשף הראשי של משחקי החורף האולימפיים בגרנובל.
ב-1969 רכש ורז'ה אוברז' קטן בטחנת קמח מהמאה ה-16, בסמוך לכפר מוז'ן, זו הפכה למסעדת "מולן דה מוז'ן" (Moulin de Mougins) המפורסמת, המוסד הגסטרונומי הידוע ביותר בריביירה. שנים רבות היה מפעיל את מסעדתו רוב השנה ובחורף היה סוגר אותה ובכל פעם היה עובד בארץ אחרת בעולם. המסעדה נהפכה לאתר בילוי לאנשי קולנוע ואמנים ידועים והיא מעוטרת בחפצי אמנות של רבים מהם כמו סזאר, ארמאן, תיאו טוביאס, שגם מעצבים את התפריטים. שמו של ורז'ה ממתג אביזרי מטבח שונים שנמכרים בחנות במולן. בשיא הצלחתו היו לו חמישה כוכבי מישלן: שלושה ל"מולן דה מוז'ן" ושניים למסעדתו השנייה, "לז אמאנדיה" (Les Amandiers), שבינתיים הפך אותה לביסטרו עממי. בשלהי שנות התשעים הורדה לה מולן דה מוז'ן לכוכב אחד במישלן ו"לז אמאנדיה" הושר מכוכביו. בבעלותו של ורז'ה מסעדה באפקוט סנטר שבדיסניוורלד המערבי, באורלנדו פלורידה, בשיתוף עם פול בוקיז וגסטון לנוטר.
ב-2003 פרש ורז'ה מהמסעדה, החליף אותו אלן לורקה וב-2009 סבאסטיין שאמברו. בשנת 2011 הייתה המסעדה מנוקדת בשני כוכבים במדריך המישלן. ורז'ה נפטר בשנת 2015, בגיל 85, עקב סיבוכים של סוכרת. הוא היה נשוי פעמיים:מנישואיו הראשונים נולדו לו שתי בנות ומנישואיו השניים לדניז רניו נולדה לו בת נוספת. בזמנו הפנוי אסף יצירות של אמנים צרפתים בני זמנו.
במטבחו של ורז'ה השתלמו גדולי השפים של פרובאנס כמו: אלן דיקאס, ז'אק שיבואה, ז'יל גוז'ון וז'אק מקסימן. השתלמו בה כמה מגדולי השפים של ארצות הברית: דניאל בולו, דייוויד בולה ויוברט קלר. מלונדון התלמדו בה ניקו לדניס ואנטון מוסימן, מישראל חיים כהן. ביפן יש אגודה של 50 שפים שכולם עבדו אצלו. במסעדת "לז אמאנדייה" הוא הקים בית ספר לבישול.
ספריו

Ma Cuisine du Soleil (1978)
Les Fêtes de Mon Moulin (1993),
Les Légumes de Mon Moulin (1997),
Les Tables de Mon Moulin (1998),
Les Fruits de Mon Moulin (1999).
לקריאה נוספת

אביטל ענבר, התענוגות של פרובאנס, 2000. עמ' 20, 29, 50, 101, 175, 282, 293, 329, 330, 336, 357-346, 362, 363, 393.
רוז'ה קוט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 ביולי 1921 קלמאר, צרפת 
 פטירה:  1 במאי 1999 (בגיל 77) סאו פאולו, ברזיל 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  חלילית 
 
רוז'ה קוט (בצרפתית: Roger Cotte; ‏21 ביולי 1921, קלמאר – 1 במאי 1999, סאו פאולו) היה נגן חלילית ומוזיקולוג צרפתי.
קריירה

קוט לחמד מוזיקה בקונסרבטואר של פריז אצל גסטון קרונל, מ-1940 עד 1948. הוא הקים וניהל מאז 1953 את "קבוצת הכלים העתיקים של פריז". בשנת 1961 קיבל תואר דוקטור למוזיקולוגיה מאוניברסיטת סורבון, שם ניהל את מעבדת המוזיקולוגיה. הוא לימד חליל צד ב"סקולה קנטורום של פריז".
מ-1984 עד 1992 לימד באוניברסיטה שח סאו פאולו, ברזיל, שם ייסד קבוצת מוזיקה עתיקה. הוא פרסם את "La musique maçonnique et ses musiciens", "Musique et symbolisme" וחוברת על שירי הבונים החופשיים.
המחקר המוזיקלי שלו התמקד בז'אן-ז'אק רוסו ומוזיקה של הבונים החופשיים אצל מוצרט, בטהובן ויוהאן נפומוק הומל.
פרסומים

1958: Méthode complète de flûte à bec (ou flûte douce), Paris
1959: Encyclopédie des grands compositeurs, Paris
1961: Compositeurs français émigrés en Suède, thèse de doctorat, Paris
1973: Précis d'organologie, in: L'éducation musicale
1974: La musique maçonnique et ses musiciens, Paris
Les textes de Voltaire mis en musique
1976: Jean-Jacques Rousseau musicien on the site of the BNF
הערות שוליים

↑  Musique et symbolisme on Cahiers d'ethnomusicologie סקירות מוזיקולוגיות: "מוזיקה וסימבוליות" ב"מחברות לאתנומוזיקולוגיה"
↑  Méthode complète de flûte à bec (ou flûte douce)
↑  La musique maçonnique et ses musiciens
↑  Jean-Jacques Rousseau musicien
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007343051805171  PLWABN: 9810697166005606  BnF: cb12066549v (data)  CiNii: DA1580727X  GND: 172026377  ISNI: 0000 0001 1086 0993  LCCN: nr89008839  MusicBrainz: 5532122e-62ce-4b91-b00c-d2191fa743aa  NKC: jo2017957760  NTA: 074301268  SUDOC: 028932307  VIAF: 119517170   WorldCat (עם VIAF): 119517170
רואל פוקס

רואל אדריאן פוקס (באנגלית: Ruel Adrian Fox; נולד ב-14 בינואר 1968) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
פוקס הוא יליד איפסוויץ' שבאנגליה, הוא שיחק בין השנים 1986–2002 בנוריץ' סיטי, בניוקאסל יונייטד, בטוטנהאם הוטספר ובווסט ברומיץ'.
פוקס שיחק גם בנבחרת מונטסראט וב-2004 גם היה המאמן שלה.
רב יהודה אחוה דרב סלא חסידא

| --- | --- |
 מקום מגורים:  נהרדעא
 השתייכות:  הדור השלישי או הרביעי לאמוראי בבל
 תחומי עיסוק:  אגדה, משיח
 בני דורו:  רב הונא?, אביי
 
רב יהודה אחוה דרב סלא חסידא (רב יהודה אחיו של רב סלא החסיד) היה אמורא בבלי. מוזכר מספר פעמים בתלמוד, בעיקר כשמוזכרים דברי אגדה ששמע מפי אליהו הנביא.
חייו וזמנו

בתלמוד מסופר שפעם החמיצו לרב הונא 400 חביות יין, והוא סיפר על כך לרב יהודה אחוה דרב סלא חסידא ולחכמים, והם הורו לו לפשפש במעשיו. רב הונא שאל אותם האם הם חושדים בו שנהג שלא כשורה, והם שאלוהו בתגובה האם הוא חושד שהקב"ה מעניש אותו לחינם.
הרב אהרן הימן מסיק ממעשה זה כי בדורו של רב הונא (המחצית השנייה של המאה השלישית, הדור השני לאמוראי בבל) היה רב יהודה כבר במעמד גבוה בקרב החכמים.
הרב הימן טוען, כי בעת שאירע מקרה זה היה רב יהודה צעיר ימים ואילו רב הונא היה זקן, שכן מצינו ששאל רב יהודה שאלה הלכתית את אביי, בן הדור הרביעי והמאה הרביעית. לעומתו, משה בר ומרדכי מרגליות דוחים את קישורו של רב יהודה לסיפור זה, ומעדיפים את הגרסה שרב הונא פנה לרב אדא בר אהבה.
שאלתו מאביי הייתה אודות טלטול זוג סנדלים המשמש לפעמים אותו ולפעמים את בנו, דבר המעיד כפי הנראה על עוני רב.
משה בר מסיק שעירו הייתה נהרדעא.
מהעובדה שרב יהודה מיוחס לאחיו רב סלא, ומכינויו של אחיו "חסידא", משמע שאחיו היה חכם חשוב בפני עצמו. עם זאת, אין בידינו שום מידע אודותיו, מלבד העובדה שבנו רב יוסף היה חכם בעצמו.
מאמרים שמסר לו אליהו הנביא

לא תרתח ולא תחטי (=אל תכעס ולא תחטא), לא תרוי ולא תחטי (=אל תשתכר ולא תחטא), וכשאתה יוצא לדרך המלך בקונך וצא (=לפני צאתך לדרך תאמר תפילת הדרך).
אמריתו אמאי לא אתי משיח (=אתם שואלים מדוע לא מגיע המשיח)? והא האידנא, יומא דכיפורי הוא, ואבעול כמה בתולות בנהרדעא (=והרי עכשיו, יום הכיפורים, וכמה בתולות נבעלות בנהרדעא).
אין העולם פחות משמונים וחמשה יובלות, וביובל האחרון בן דוד בא. אמר ליה (=אמר לו): בתחילתו או בסופו? אמר ליה: איני יודע. כלה או אינו כלה? – אמר ליה: איני יודע. רב אשי אמר: הכי אמר ליה (=כך אמר לו): עד הכא – לא תיסתכי ליה, מכאן ואילך – איסתכי ליה (עד כאן אל תצפה לו, מכאן ואילך תצפה לו.
לקריאה נוספת

הרב אהרן הימן, "רב יהודה אחוה דרב סלא חסידא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ב, עמוד 552, באתר היברובוקס
משה בר, משהו על רב יהודה אחוה דרב סלא חסידא, בתוך: חכמי המשנה והתלמוד: הגותם, פועלם ומנהיגותם, רמת-גן תשע"א, עמ' 27–30 (הספר לצפייה באתר 'כותר' למנויים בלבד).
מרדכי מרגליות (עורך), אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, תשס"א, עמ' 165-164.
רמות גלעד

רָמוֹת גִּלְעָד, בכתיב המקרא: רָמֹת גִּלְעָד; נקראה גם רמות, רמה, רָאמֹת בַּגִּלְעָד, הייתה עיר בגלעד בעבר הירדן המזרחי. בתקופה הישראלית, התפתחה בסביבתה חקלאות מפותחת, שכללה תבואה, צמחי בושם ורפואה: הצֳרי והמור, ומטעי זית, גפן, תמר ואפרסמון.
בתנ"ך

רמות גלעד השתייכה לנחלת שבט מנשה. העיר ומגרשיה ניתנו ללווים מבני מררי. וכן, שימשה כאחת מערי מקלט לרוצחים בשוגג.
בימי שלמה המלך, הייתה רמות גלעד מרכז הנציבות השישית ובראשה עמד בן גבר, שהיה מופקד גם על חוות יאיר בגלעד ועל חבל ארגוב בבשן. לרמות גלעד הייתה חשיבות גדולה מבחינה ביטחונית בהיותה יישוב סְפר סמוך לגבול בין ישראל לבין ארם. לאחר התפלגות הממלכה לממלכת יהודה וממלכת ישראל, בימי רחבעם בן שלמה, כבשו מלכי ארם את רמות גלעד שבעבר הירדן המזרחי, בדרכם אל כיבוש או שליטה חלקית בממלכת ישראל בעבר הירדן המערבי.
יהושפט מלך יהודה הצטרף אל מלך ישראל אחאב במלחמה על רמות גלעד. על פי מסופר בספר מלכים:
”וַיְהִי בַּשָּׁנָה הַשְּׁלִישִׁית : וַיֵּרֶד יְהוֹשָׁפָט מֶלֶךְ יְהוּדָה אֶל-מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל : וַיֹּאמֶר מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל אֶל-עֲבָדָיו, הַיְדַעְתֶּם כִּי לָנוּ רָמֹת גִּלְעָד וַאֲנַחְנוּ מַחְשִׁים מִקַּחַת אֹתָהּ מִיַּד מֶלֶךְ אֲרָם : וַיֹּאמֶר אֶל יְהוֹשָׁפָט, הֲתֵלֵךְ אִתִּי לַמִּלְחָמָה רָמֹת גִּלְעָד : וַיֹּאמֶר יְהוֹשָׁפָט אֶל מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל, כָּמוֹנִי כָמוֹךָ כְּעַמִּי כְעַמֶּךָ כְּסוּסַי כְּסוּסֶיךָ”.
אולם שני הצבאות לא הצליחו להכריע את המערכה ואחאב נהרג במלחמה, והמקרא מספר שהיה זה עונש על שחרור בן הדד לאחר שאחאב ניצחו בשתי המערכות הקודמות, וכן על רצח נבות היזרעאלי. כעבור עשר שנים, לחמו יורם מלך ישראל ואחזיה מלך יהודה, נגד חזאל מלך ארם על רמות גלעד. גם במלחמה זו ניצחו הארמים את ישראל, ויורם עצמו נפצע.
ברמות גלעד משח שליחו של אלישע הנביא את השר יהוא בן נמשי למלך על ישראל, ומרמות גלעד יצא יהוא להכרית את זרעו של אחאב ולתפוס את המלוכה על ישראל.
מגמות בזיהויה

כפר רימון - ממערב לג'רש בירדן. תמך בהצעה החוקר הנרי בייקר טריסטראם, שקיבל את זיהוי הקודמים לו.
סלט - בירדן. ההצעה נתמכה על ידי כמה חוקרים, ובהם זאב וילנאי. באתר בירדן, מוצג שלט בערבית ובאנגלית: "רמות גלעד", וכביש ההגעה יורד לנחל, שנמצאים בו שלושה מבנים עתיקים עם אבני גזית גדולות.
תל ראמית - בירדן, כ-5 ק"מ מדרום לא-רמת'א.
ראו גם

הגלעד
אירביד
לקריאה נוספת

מנשה הראל, "גלעד בתוך אפרים בתוך מנשה" (שופטים י"ב, ד'), ארץ שומרון, הכינוס הארצי השלושים לידיעת הארץ, (עורך: יוסף אבירם), ירושלים: החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, תשל"ד-1974, עמ' 52-47.
יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974.
הערות שוליים

↑  מלכים ב ח, כט.
↑  (דברים ד, מג. יהושע כ, ח.)
↑  מנשה הראל, "גלעד בתוך אפרים בתוך מנשה" (שופטים י"ב, ד'), ארץ שומרון, הכינוס הארצי השלושים לידיעת הארץ, (עורך: יוסף אבירם), ירושלים: החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, תשל"ד-1974, עמ' 50.
↑  יהושע כא, לו.
↑  יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 108.
↑  מלכים, א, כ"ב, א-ד.
↑  אחאב נהרג בשנת 852 לפנה"ס, ואילו אחזיה מלך ביהודה בין השנים 843-842 לפנה"ס.
↑  מלכים ב ח, כח-כט.
↑  אטלס כרטא לתקופת המקרא, עמ' 126.
↑  מלכים ב ט.
↑  אטלס כרטא לתקופת המקרא, עמ' 134.
↑  ראו אצל: מנשה הראל, "גלעד בתוך אפרים בתוך מנשה" (שופטים י"ב, ד'), עמ' 50.
↑  ראו: זאב וילנאי, הערך: רמות גלעד, אנציקלופדיה אריאל.
↑  יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, עמ' 126.
רעידת האדמה בפרו (2018)

| --- | --- |

 סוג:  רעידת אדמה
 תאריך התרחשות:  14 בינואר 2018
 שעה:  04:18:45
 מגניטודה:  7.1 בסולם מגניטודה לפי מומנט
 עוצמה:  VII (חזקה מאוד) בסולם מרקאלי
 מוקד:  האוקיינוס השקט, מול חופי פרו
 צונאמי:  15 סנטימטרים
 הרוגים:  2
 פצועים:  136
 חסרי קורת גג:  2,000
 נזק:  443 מבנים קרסו; 1,720 מבנים ניזוקו
 קואורדינטות:  15°46′34″S 74°44′38″W﻿ / ﻿15.776°S 74.744°W﻿ / -15.776; -74.744
  (למפת פרו מוגדלת) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו טאקנהאקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטרעידת האדמה בפרו(למפת פרו רגילה) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו טאקנהאקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטרעידת האדמה בפרו
 
רעידת האדמה בפרו הייתה רעידת אדמה שהתרחשה ב־14 בינואר 2018 ב־04:18:45 לפי השעון המקומי (09:18:45 בשעון UTC). הרעידה, שעוצמתה הייתה 7.1 בסולם מגניטודה, גרמה לשני הרוגים ול־139 פצועים. הרעידה גרמה גם לצונאמי בגובה 15 סנטימטרים.
מוקד הרעידה היה באוקיינוס השקט, כ־38 קילומטרים מחופי פרו, בעומק כ־39 קילומטרים.
הרעידה גרמה לקריסתם של כמה כבישים ו־443 מבנים, בעוד של־1,720 מבנים אחרים נגרם נזק. כ־2,000 איש נותרו ללא קורת גג.
שני אנשים מאזור העיר ארקיפה נהרגו, אחד מהם נמחץ על ידי סלע גדול.
ראו גם

רעידת האדמה בפרו (2019)
הערות שוליים

↑  "Tsunami Event". www.ngdc.noaa.gov. נבדק ב-2019-06-17.
ערך זה הוא קצרמרבנושא רעידות אדמה ובנושא פרו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רופא מגפה

תחריט מנחושת של רופא מגפות ברומא של המאה ה-17, 1656 בקירוב.
רופא מגפה (באנגלית: Plague doctor) היה רופא שטיפל בקורבנות המוות השחור (1347–1351) בעת הפצה של דבר הבלוטות (אחת משלוש תת-הצורות של דבר השכיחות באדם). רופאים אלו נשכרו בערים שונות כדי לטפל בחולים נגועים ללא קשר להכנסתם, במיוחד עניים שלא יכלו להרשות לעצמם לשלם עבור טיפולים רפואיים.
לרופאי המגפה היה מוניטין שנוי במחלוקת, כאשר חלק מהאזרחים ראו בנוכחותם אזהרה לעזוב אזור מסוים. חלק מרופאי המגפה גבו מהמטופלים ובני משפחותיהם תשלום נוסף עבור טיפולים מיוחדים או תרופות שווא. במקרים רבים היו אלו מתנדבים, רופאים מדרגה שנייה או רופאים צעירים שרק מתחילים קריירה. רופאי מגפה כמעט שלא ריפאו חולים, אלא העלו את שיעורי ההדבקה והתמותה.
בצרפת ובהולנד, רופאי מגפה לעיתים קרובות לא היו בעלי ניסיון רפואי ונקראו "אמפיריה"; כלומר, אלו פעלו לפי התחושות שלהם ברגע הטיפול בחולה. רופאי מגפה היו ידועים בתור "רופאי מגפה עירוניים או קהילתיים", בעוד "רופאים כלליים" היו רופאים נפרדים, ושניהם היו עשויים להיות באותה עיר או עיירה אירופית באותו הזמן.
תחפושת

כמה רופאי המגפה לבשו תחפושת מיוחדת המורכבת ממעיל עליון עד הקרסול ומסכת פנים דמוית ציפור בצורת מקור, שלעיתים קרובות הייתה מלאה בחומרים מתוקים או בעלים עם ריח חזק (בדרך כלל לבנדר), יחד עם כפפות, מגפיים, כובע רחב שוליים ובגדים נוספים. עם זאת, התחפושת לא נלבשה על ידי כל הרופאים מימי הביניים ומהעת המודרנית המוקדמת.
למסכה האופיינית היו פתחים לעיניים ומקור מעוגל בצורת מקור של ציפור עם רצועות שהחזיקו את המקור מול אפו של הרופא. למסכה היו שני חורים קטנים באף והיא הייתה מעין מכונת הנשמה שהכילה פריטים ארומטיים. המקור היה יכול להכיל פרחים מיובשים (כמו ורדים וציפורנים), עשבי תיבול (כמו לבנדר ונענע), קמפור או ספוג חומץ, וכן גרגרי ערער, ענבר אפור, ציפורן, לבורנום, מור וסטארקס. מטרת המסכה הייתה להרחיק ריחות רעים, הידועים בשם מיאזמה, שנחשבו כגורם העיקרי למחלה. הרופאים האמינו שהצמחים יתמודדו עם הריחות ה"רעים" של המגפה ואף יוכלו למנוע הדבקה נוספת שלה.
רופאי מגפה בולטים

העיר האיטלקית פאביה, בשנת 1479, נעזרה בג'ובאני דה ונטורה כרופא מגפה קהילתי.
הרופא האירי, נייל או גלקיין (1563?–1653) זכה לכבוד רב בספרד, בצרפת ובאיטליה על "אומץ ליבו" בטיפול באנשים רבים בעת התפרצות המגפה.
האנטומאי הצרפתי אמברואז פרה והאלכימאי השווייצרי פאראצלסוס היו גם רופאי מגפות מפורסמים מתקופת הרנסאנס.
נוסטרדמוס נתן עצות לגבי אמצעי מניעה נגד המגפה, כגון פינוי גופות נגועות, נשימת אוויר צח ושתיית מים נקיים. בנוסף, המליץ לא להקיז את דם החולה.
ג'ון פאוליטיוס היה רופא המגפה הראשון של אדינבורו, אך הוא מת ביוני 1645, שבועות בלבד לאחר תחילת העבודה. המשיך אותו ג'ורג' ריי.
הערות שוליים

1 2  Cipolla 1977, p. 65
↑  Cipolla 1977, p. 68
↑  Andrew Whalen, Are surgical masks the new plague masks? A history of the not-always-helpful ways we've reacted to pandemics, Newsweek, ‏2020-03-19 (באנגלית)
1 2  Byrne 2006, p. 170
↑  Doctor's Review | Doctors of the Black Death, web.archive.org, ‏2014-05-06
↑  Miskimin, Harry (1977). The Medieval City. Yale University Press. p. 66. ISBN 0-300-02081-3.
1 2  Ellis 2004, p. 202
↑  Byrne 2006, p. 169.
1 2  Simon, Matthew, Emergent Computation: emphasizing bioinformatics, Publisher シュプリンガー・ジャパン株式会社, 2005, p. 3. ISBN 0-387-22046-1
↑  Pommerville 2010, "Body Systems", p. 15
↑  Bauer 2003, p. 145
↑  Byfield 2010, p. 26
↑  Glaser, pp. 33–34
↑  Winston Black, All About History published, Plague doctors: Separating medical myths from facts, livescience.com, ‏2020-05-19 (באנגלית)
↑  O'Donnell 1936, p. 135
↑  Stuart 2004, p. 15
↑  Byrne 2006, p. 170
↑  Plagues of the Past, Science in the News, ‏2014-12-31 (באנגלית אמריקאית)
↑  Irvine Loudon, Western Medicine: An Illustrated History (Oxford, 2001), p. 189
↑  King, Margaret L., Western Civilization: a social and cultural history, Prentice-Hall, 2002, p. 339. ISBN 0-13-045007-3
↑  J. O. Woods, The history of medicine in Ireland, The Ulster Medical Journal 51, 1982, עמ' 35–45
↑  Körner, Christian, Mountain Biodiversity: a global assessment, CRC Press, 2002, p. 13. ISBN 1-84214-091-4
↑  Hogue, John,Nostradamus: the new revelations, Barnes & Noble Books, 1995, p. 1884. ISBN 1-56619-948-4
↑  Richard Smoley, The Essential Nostradamus, Penguin, 2006-01-19, ISBN 978-1-4406-4984-4. (באנגלית)
↑  Pickover, Clifford A., Dreaming the Future: the fantastic story of prediction, Prometheus Books, 2001, p. 279. ISBN 1-57392-895-X
1 2  Repertoire Chronologique Nostradamus/1539-1567/1555-003 Nostradamus, Excellent & moult utile, web.archive.org, ‏2012-03-17
↑  Edinburgh's Dark Side, web.archive.org, ‏2007-07-18
1 2  Wayback Machine, web.archive.org
1 2 3  Brit History: Plague Doctors in British History, Anglotopia.net (באנגלית אמריקאית)
↑  The Real Edinburgh Plague Doctor - Real Mary Kings Close, web.archive.org, ‏2020-05-14
רפובליקת לייז'

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 שפה נפוצה:  צרפתית  ולונית
 עיר בירה:  לייז'
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  18 באוגוסט 1789 
 תאריכי פירוק:  12 בינואר 1791 
 ישות קודמת:   נסיכות-בישופות לייז'
 ישות יורשת:   נסיכות-בישופות לייז'
 
רפובליקת לייז' (בצרפתית: République liégeoise) הייתה מדינה קצרת מועד שבמרכזה העיר לייז' בבלגיה של ימינו. הרפובליקה נוצרה באמצע אוגוסט 1789 לאחר מהפכת לייז' שהובילה להרס של המדינה הכנסייתית הקודמת ששלטה בשטח, נסיכות-בישופות לייז'. היא התקיימה יחד עם המדינה המהפכנית הקצרה עוד יותר, המדינות הבלגיות המאוחדות, שנוצרה על ידי מהפכת בראבנט של 1789, מצפון. עד שנת 1791, כוחות הרפובליקה הובסו על ידי כוחות פרוסים ואוסטריים והנסיך בישוף הוחזר לתפקידו.
המהפכה

ב-18 באוגוסט 1789, ז'אן ניקולס באסנג' ודמוקרטים אחרים הגיעו למלון דה ויל של לייז'. הם דרשו את פיטורי השופטים הנוכחיים לטובת שני בורגנים פופולריים: ז'אק-ז'וזף פאברי וז'אן-רמי דה שאסטרה. מצודת סנט וולבורג נפלה לידי המורדים. הנסיך-הבישוף, סזאר-קונסטנטין-פרנסואה דה הונסברוק, הוחזר מארמון הקיץ שלו בסרינג כדי לאשרר את מינויו של הפקידים החדשים ולבטל את ה-Reglement de 1684 הלא פופולרי. מספר ימים לאחר מכן, דה הונסברוק ברח לעיר טריר בגרמניה המודרנית. האימפריה הרומית הקדושה גינתה את מהפכת לייז' ודרשה את השבת המשטר העתיק בנסיכות-בישופות.
הלך הרוח הרדיקלי בלייז' הוביל להכרזה על רפובליקה, שנתיים לפני שצרפת הכריזה על עצמה כרפובליקה.
חוק

אחד המעשים הראשונים של הרפובליקה היה הצגת "הצהרת זכויות האדם והאזרח של פראנשימון" ב-16 בספטמבר 1789. המסמך הושפע מאוד מההצהרה הצרפתית בדבר זכויות האדם והאזרח שהוצגה באוגוסט 1789, אך הכיל כמה הבדלים חשובים:
סעיף 3: הריבונות שוכנת בעם [ולא באומה]
סעיף 10: לכל אזרח יש חופש מחשבה ודעה [ללא הגבלה]
סעיף 17 של ההצהרה הצרפתית הנוגעת לרכוש נעדר מכיוון שזכויות אזרחיות ומשפטיות בלייז' ביחס לרכוש היו בתוקף מאז 1196.
רעידת האדמה בפרו (2019)

| --- | --- |
 סוג:  רעידת אדמה
 תאריך התרחשות:  26 במאי 2019
 שעה:  02:41:12
 משך האסון:  60 שניות
 מגניטודה:  8.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט
 עוצמה:  VIII (הרסנית) בסולם מרקאלי
 מוקד:  פרו אלטו אמזונאס (אנ'), לורטו (אנ'), פרו
 צונאמי:   אין
 הרוגים:  2 
 פצועים:  30 
 קואורדינטות:  5°47′46″S 75°17′53″W﻿ / ﻿5.796°S 75.298°W﻿ / -5.796; -75.298
  (למפת פרו מוגדלת) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו טאקנהאקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטרעידת האדמה בפרו(למפת פרו רגילה) לימה איקיטוס ארקיפה קוסקו צ'יקלאיו טרוחיו מאצ'ו פיצ'ו טאקנהאקוודור קולומביה ברזיל בוליביה צ'ילה האוקיינוס השקטרעידת האדמה בפרו
 
רעידת האדמה בפרו הייתה רעידת אדמה שהתרחשה ב-26 במאי 2019 ב-02:41:12 לפי השעון המקומי (ב-07:41:14 בשעון UTC). הרעידה בעוצמה של 8.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט גרמה לשני הרוגים ושלושים אנשים פצועים (15 מאקוודור ו-15 מפרו). רעידת אדמה זו היא החזקה ביותר שהתרחשה ב-2019.
ראו גם

רעידת האדמה בפרו (2018)
הערות שוליים

↑  M 8.0 - 78km SE of Lagunas, Peru, earthquake.usgs.gov
↑  Instituto Geofísico del Perú, הנתונים מרעידת האדמה מהמכון לגיאופיזיקה של פרו, באתר @igp_peru, ‏2019T10:06 (בספרדית)
↑  ADN 40. "Aumentan a dos los muertos por terremoto en Perú". ADN 40 (בספרדית). נבדק ב-2019-05-27.
↑  "Sismo en Perú dejó en Ecuador 15 heridos y viviendas afectadas". El Universo (בספרדית). 2019-05-26. נבדק ב-2019-05-27.
↑  페루 아마존 8.0 강진 사망자 2명…부상 30여명·집 수백채 파손, news.naver.com (בקוריאנית)
↑  В Перу уточнили информацию по разрушениям после землетрясения, РИА Новости, ‏20190527T2115+0300Z (ברוסית)
↑  n-tv NACHRICHTEN, Starkes Erdbeben erschüttert Perus Norden, n-tv.de (בגרמנית)
↑  ORF at/Agenturen red, Zwei Tote durch Erdbeben in Peru, news.ORF.at, ‏2019-05-27 (בגרמנית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא רעידות אדמה ובנושא פרו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קטיה זמולוצ'יקובה

| --- | --- |

קטיה מופיעה במרץ 2015
 לידה:  1 במאי 1982 (בן 42) בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 שם במה:  Katya Zamolodchikova 
 שם לידה:  בריאן ג'וזף מקקוק
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 עיסוק:  מלכת דראג, קומיקאי, שחקן, סופר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוסטון, המכללה לאומנות ועיצוב של מסצ'וסטס
 http://welovekatya.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
בריאן ג'וזף מקקוק (באנגלית: Brian Joseph McCook; נולד ב-1 במאי 1982), שחקן וקומיקאי אמריקאי הידוע בשם הבמה יקטרינה פטרובנה זמולוצ'יקובה (ברוסית: Екатерина Петро́вна Замоло́дчикова) ובתור קטיה (ברוסית: Катя), הוא מלכת דראג. קטיה ידועה בעיקר בהשתתפותה בעונה השביעית של המרוץ לדראג של רו פול ובעונה השנייה של המרוץ לדראג: אולסטארס.
ביוגרפיה > תחילת הדרך

מקקוק נולד במרלבורו, מסצ'וסטס. יש לו אח גדול ואחות קטנה. מקקוק ומשפחתו איריים והוא היה חונך קתולי. לאחר שסיים תיכון ב-2001 למד במכללה לאומנות ועיצוב של מסצ'וסטס(אנ'), שם היה הראשון להתעניין באומנות דראג. מקקוק יצר את דמות הדראג שלו, קטיה, ב-2006 באמצעות שילוב של שמות רוסיים ושמה של המתעמלת האהובה עליו, אלנה זמולוצ'יקובה (אנ'). הוא עוסק בעצמו בהתעמלות ומשלב זאת במופעיו. כשהוא יצר את דמות הדראג שלו, מקקוק אמר שהוא קיבל השראה מ"קומיקאיות ופשוט נשים מצחיקות מעניינות כמו טרייסי אולמן, מריה באמפורד, לנה דל ריי [ו]איימי סדריס". במהלך השתתפותו במרוץ לדראג אמר שהדראג שלו מבוסס על מורה מתקופת הלימודים שלו בקולג' אשר "מעולם לא עזבה את הבית ללא פנים מלאות באיפור ועקבים בגובה 15 ס"מ". מקקוק אינו רוסי, ולקח שיעורי רוסית בנוסף לאימוני מבטא. בנוסף לרוסית, הוא יודע צרפתית וגם נשמע מדבר ביפנית ופורטוגזית.
כקטיה, אירח מופע חודשי בשם "פרסטרויקה" ב"ז'אק קברט". קטיה נודעה בסצנת הדראג המקומית בבוסטון בהופעת שירים של אומנים רוסיים פופולריים כמו אלה פוגצ'ובה, ט.א.ט.ו. וגלוקוזה. הוא הפך לאחת ממלכות הדראג המובילות בבוסטון.
ביוגרפיה > קריירה > המרוץ לדראג של רו פול

קטיה ניסתה להתקבל ארבע פעמים למרוץ לדראג של רו פול לפני שהוכרזה כאחת מהמשתתפות בעונה השביעית של התוכנית. היא ניצחה בשני אתגרים וסיימה במקום החמישי. ההחלטה להדיח אותה הייתה שנויה במחלוקת, בעקבות הפופולריות הרבה שלה בקרב הצופים. לבסוף היא נבחרה לחביבת הקהל (Miss Congeniality) של עונה זו. ב-17 ביוני 2016 הוכרז כי קטיה תחזור לעונה השנייה של המרוץ לדראג: אולסטארס. היא הגיעה לגמר יחד עם דיטוקס ומנצחת העונה, אלסקה ת'אנדרפאק.
ביוגרפיה > קריירה > פרויקטים נוספים

יחד עם טריקסי מאטל, היא הנחתה את סדרת הרשת "UNHhhh". בעקבות ההצלחה, הנחו השתיים את התוכנית "המופע של טריקסי וקטיה" שעלתה לשידור ב-נובמבר 2017 בווייסלנד.
ב-2018 לקחה חלק בסרט "הוריקן ביאנקה: מרוסיה בשנאה" בכיכובה של מלכת הדראג מנצחת העונה השישית של המרוץ לדראג, ביאנקה דל ריו.
ב-2019 התארחה במיני-סדרת הטלוויזיה "סיפורי סן פרנסיסקו", שעלתה בנטפליקס ומבוססת על סדרת הספרים מאת ארמיסטד מופין. באביב 2019, קטיה הכריזה על סיבוב הופעות של הופעה קומית בשם "הצילו, אני גוסס" ("Help Me, I'm Dying"). סיבוב ההופעות צולם לספיישל קומדיה באותו השם ששודר ב-OutTV בקנדה באוקטובר 2019. בנובמבר 2019, קטיה וטריקסי מטאל החלו להנחות תוכנית של נטפליקס ביוטיוב בשם "I Like to Watch" שבה הן מגיבות לסדרות של נטפליקס. ביוני 2019, פאנל של שופטים ממגזין ניו יורק בחר בקטיה במקום ה-13 ברשימה שלהם של 100 מלכות הדראג המשפיעות ביותר באמריקה.
ב-2020 היא השתתפה בפרק מתוך הסדרה "איי-ג'יי והמלכה" בכיכובו של רופול. ב-14 ביולי, היא פרסמה את הספר הראשון שלה, שאותו כתבה יחד עם מטאל, "Trixie and Katya's Guide to Modern Womanhood". הספר פתח במקום השני ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס בקטגוריית "עצות, איך לעשות ושונות". באותה שנה, קטיה וטריקסי מטאל השיקו פודקאסט שבועי בשם "The Bald and The Beautiful". באוקטובר, קטיה הודיעה שמיני-אלבום הבכורה שלה, "Vampire Fitness", יצא ב-13 בנובמבר. בדצמבר, הוכרז שקטיה וטריקסי מטאל ינחו את טקס פרסי סטרימי העשירי בלוס אנג'לס.
באוגוסט 2021, קטיה וטריקסי מטאל השיקו ניוזלטר של עצות ב-Substack בשם "Gooped" שפורסם עד יולי 2022.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בינואר 2018, הודיע מקקוק על הפסקה זמנית מדראג בשל בעיות בריאות נפשיות, וסיבוב ההופעות הקומי שלו "הצילו, אני גוסס" ("Help Me, I'm Dying") נדחה לאביב 2019. במרץ הודיע שישנה את שם המופע. כמו כן שיתף בפודקאסט שהוא מנחה שותף בו כי השתמש במתאמפטמין ולכן סבל מהתקף. הוא שב לבית משפחתו במסצ'וסטס לפני שנכנס למכון גמילה באריזונה.