stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארנב ננסי הולנדי

| --- | --- |

ארנב ננסי הולנדי
 ארץ מוצא:  הולנד
 תפוצה:  בעיקר באירופה
 תכונות
 משקל:  0.50–1.59 ק"ג
 תוחלת חיים:  7–10 שנים
 מיון
 משפחה:  ארנביים
ארנב ננסי הולנדי (באנגלית: Netherland Dwarf rabbit) הוא זן של ארנב בית שמקורו בהולנד. במשקל 0.50–1.59 ק"ג, ארנב ננסי הולנדי הוא אחד מגזעי הארנבים הקטנים ביותר, והגזע הקטן ביותר מבין הארנבים המבויתים. לעיתים מבלבלים בין ארנב ננסי, ארנב ננסי הולנדי וארנב פולני, אך לארנב הננסי ההולנדי אוזניים קצרות יותר מהאחרים, ואופי שונה.
זן הארנב הננסי ההולנדי התחיל להיווצר בראשית המאה ה-20. נלקחו ארנבים פולניים, והורבעו עם ארנבי בר אירופאים קטנים יותר, שחלקם אף סבלו מגן הגמדות. לאחר מספר דורות החיה שהתקבלה הייתה ארנב בית קטן מאוד שקיים במגוון רחב של צבעים ודוגמאות. ננסיים הולנדיים יובאו לראשונה לבריטניה בשנת 1948. בשנות השישים והשבעים ארצות הברית ייבאה את ארנבותיה הננסיות הראשונות. הגזע התקבל על ידי איגוד מגדלי הארנבים האמריקני בשנת 1969 באמצעות שינוי בתקן הבריטי.
הארנבים הננסים ההולנדיים, המשיכו לסבול מבעיות אישיות של פחדנות ותוקפנות, וזו הייתה תוצאה של מגדלים שבחרו את הפריטים המורבעים לפי גודל, ולא לפי אופיו של הארנב. הארנבונים הננסיים הראשונים התנהגו יותר כמו ארנבות הבר האלה מאשר חיות בית ולא היו חיות מחמד טובות. עם זאת, לאורך דורות של גידול סלקטיבי, הגמד ההולנדי המודרני בוית לארנב בית עדין וידידותי, אם כי הוא עדיין יכול לשמור על נטייה אנרגטית יותר מגזעים גדולים יותר.
ישנם ארנבים מעורבים, שאחד מהוריו של ארנבון זה הוא ננסי או הולנדי, הגדלים מעט יותר מארנב ננסי, ועם אוזניים גדולות יותר בדומה לארנבון מצוי. ארנבון זה יכול להגיע עד 35 ס"מ, ועד משקל קילו ומאתיים גרם לכל היותר. ארנב זה נקרא באופן לא פורמלי "ארנבון מעורב ננסי" או "ארנב חצי ננסי" בשל היותו מעט גדול יותר מארנב ננסי, וקטן מארנבון מצוי וקרוב בגודלו לארנב ננסי הולנדי.
כחיית מחמד העובדה שארנבים ננסיים ממש קטנים ופחדנים באופן יחסי, לרוב הם לא יהיו חיית מחמד טובה לילדים קטנים (אם כי ההתאמה תשתנה בין ארנבים בודדים). ילדים אוהבים לשחק עם חיית המחמד, ולהרים אותה וללטף אותה, בעוד הארנב הננסי ההולנדי לא אוהב זאת, ואף ינשך, ישרוט ויחל להיאבק בפראות מכיוון שהוא רואה זאת כסכנה משמעותית לחייו. לעיתים קרובות תאונות יכולות לקרות אם הילד מפיל אותם, מה שמוביל לפציעות קשות עקב רגישותו של הארנב ננסי ועצמותיו השבירות יחסית.
עם זאת, ארנבים ננסיים יכולים להיות חיות מחמד מעולות למבוגרים. הם פורחים בסביבה שקטה ויציבה עם הרבה אינטראקציה אנושית. הם ניתנים לאימון, שקטים ונקיים. צורכי הטיפוח הם מינימליים, אך הארנב נהנה מהברשה יומיומית. נדרש זמן להיקשר עם הארנב ("בונדינג") וכדי לבנות אמון, מכיוון שגזעי הגמדים לעיתים קרובות עצבניים יותר ומרוחקים יותר מגזעים גדולים יותר. עם זאת, כאשר הארנב נקשר לבעליו הוא נהיה חיית מחמד מלאת חיבה.
אחת הבעיות הנפוצות ביותר בגידול ארנבים היא גדילת שיניי הארנב. בעיות אלו נובעות לעיתים מבעיות גנטיות, ובהרבה מהמקרים, עקב תזונה לא נכונה של הארנב. אם שיניי הארנב גדולות מידיי, הוא צריך לעבור ניתוח לשיוף שיניו אחרת לא יהיה מסוגל להמשיך לאכול בצורה תקינה.
אורך החיים הצפוי של ארנב ננסי הולנדי מוערך בין 7 ל־10 שנים.
הערות שוליים

↑  Randy Hall, Recognized Breeds, ARBA (באנגלית)
↑  Netherland Dwarf Rabbit Health Facts by Petplan, www.petplan.co.uk
ארל וילי

ארל דיוקס וילי (באנגלית: Earle Dukes Willey‏; 21 ביולי 1889 – 17 במרץ 1950) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מדובר, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הרפובליקנית ושימש כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור.
ביוגרפיה > ראשית חייו ומשפחתו

וילי נולד ב-21 ביולי 1889 בגרינווד, דלאוור. הוא למד בבתי הספר הציבוריים וסיים את לימודיו בקולג' דיקינסון בקרלייל, פנסילבניה, ב-1911. הוא גם למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בוושינגטון הבירה, והתקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור ב-1920.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית ופוליטית

הוא החל כמנהל בית הספר התיכון גרינווד מ-1911 עד 1915; וילי הפך למזכירו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית תומאס וו. מילר בוושינגטון הבירה מ-1915 עד 1917 ולספרן מדינתי מ-1917 עד 1921. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין, הוא מונה לסגן התובע הכללי ותובע של מחוז קנט מ-1921 עד 1931, שופט בית המשפט לתביעות נפוצות של מחוז קנט מ-1931 עד 1939, ושופט של בית המשפט לנוער של מחוזות קנט וסאסקס. מ-1933 עד 1939. וילי היה מזכיר המדינה מ-1941 עד 1943 ושימש כנאמן של אוניברסיטת דלאוור, של בית הספר אליזבת וו. מרפי לילדים יתומים, ושל המכללה הממלכתית לסטודנטים צבעוניים.
וילי נכשל בניסיונו להיבחר לסגן מושל דלאוור ב-1940, לאחר שהובס על ידי הדמוקרט אייזק ג'יי מקקולום. שנתיים לאחר מכן, ב-1942, נבחר וילי לבית הנבחרים של ארצות הברית, כשהביס את הנציג הדמוקרטי המכהן פיליפ א. טריינור. הוא שירת במיעוט הרפובליקני בקונגרס ה-78, והפסיד בניסיונו להיבחר לכהונה שנייה ב-1944 לקודמו, פיליפ א. טריינור. וילי כיהן מ-3 בינואר 1943 עד 3 בינואר 1945, בתקופת ממשלו של נשיא ארצות הברית פרנקלין ד. רוזוולט. לאחר כהונתו, הוא חידש את עיסוקו בעריכת דין בדובר.
ביוגרפיה > מוות ומורשת

וילי מת ב-17 במרץ 1950 בדובר, דלאוור, ונקבר בבית הקברות סנט ג'ונסטאון, ליד גרינווד, דלאוור.
ארנבון יער

| ארנבון יער |
| --- | --- |
 ארנבון אודובון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארנבאים
משפחה:: ארנביים
סוג:: ארנבון יער
שם מדעי
 Sylvilagus ‏גריי, 1867

Sylvilagus transitionalis
ארנבון יער או ארנבון כותנה (שם מדעי: Sylvilagus) הוא סוג במשפחת הארנביים החיים ברחבי יבשת אמריקה וקרוב למין ארנבון מצוי.
ארנבוני היער הם ארנבים בעלי זנב לבן כמו הכותנה, והם בעלי אוזניים ארוכות ורגליים אחוריות ארוכות העוזרות להם להימלט מטורפים. הם חיים באמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית במגוון בתי גידול ולא רק ביערות.
הם אוכלים בישיבה מגוון צמחים וחלקי צמחים שונים, ולעיתים גם פרוקי רגליים. הם חיים בזוגות או בחבורות קטנות והגורים מצויים במאורות בעצים או באדמה עד לבגרות.
מינים

Sylvilagus bachmani
ארנבון אודובון (Sylvilagus audubonii)
Sylvilagus cognatus
Sylvilagus cunicularius
ארנב כותנה מזרחי (Sylvilagus floridanus)
Sylvilagus graysoni
Sylvilagus nuttallii
Sylvilagus obscurus
Sylvilagus robustus
Sylvilagus transitionalis
ארנבון ביצות (Sylvilagus aquaticus)
Sylvilagus brasiliensis
Sylvilagus dicei
Sylvilagus insonus
Sylvilagus palustris
Sylvilagus varynaensis
Sylvilagus mansuetus
אריק מירגרן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בינואר 1914 
 פטירה:  20 באוקטובר 1996 (בגיל 82) 
 מדינה:  שוודיה 
 מקצוע:  כומר 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (11 בדצמבר 1986) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אריק מירגרן
 
אריק מירגרן (בשוודית: Erik Myrgren; ‏2 בינואר 1914 – 20 באוקטובר 1996) היה כומר ממוצא שוודי בזמן מלחמת העולם השנייה, שהציל יהודים מפני הנאצים במהלך השואה והוכר כחסיד אומות העולם.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

בזמן המלחמה שימש ככומר בצי הימי השוודי בעיר שצ'צ'ין בפולין. לקראת סוף שנת 1944 הופצצה כנסיית קראוטמרקט. מירגרן החליט לחזור הביתה לאשתו ובתו בסטוקהולם כדי לחגוג איתם את חג המולד. מסלול החזרה עבר בברלין. כאשר הגיע לתחנת הרכבת בברלין, קידם את פניו הכומר אריק פרווה, שהיה ממלא מקומו של כומר הכנסייה השוודית בברלין. הוא ביקש ממירגרן להישאר בברלין, ולמלא את מקומו בהיעדרו לתקופה של שבועיים.
מירגרן הסכים בתנאי שיגיע הביתה עד חג המולד. עקב תאונת מטוס שבה נהרג פרווה, נאלץ מירגרן להישאר בברלין. לאחר שנודע לו שאריק פרווה ניהל פעילות סודית ומורכבת להצלת יהודים מפני הנאצים, הוא נרתם להמשיך את דרכו.
מירגרן גילה ש-15 יהודים הוסתרו במרתף הכנסייה. הוא המשיך להסתירם, הוא דאג להם למזון, לתרופות, למסמכים מזויפים, לבגדים, ועזרה רפואית בעת הצורך.
לעיתים החביא במשך הלילה כ-50 יהודים במרתף הכנסייה.
בסוף 1944 הוצע לו לחזור לשוודיה, אך הוא סירב והעדיף להמשיך את עבודת ההצלה, למרות הסכנות הנשקפות לו. במרץ 1945 הצליח לשלוח קבוצה של יהודים עם מסמכים מזויפים דרך נמל התעופה טמפלהוף לשוודיה. במאי 1945 נכבשה ברלין על ידי הצבא האדום, והכנסייה השוודית הועלתה באש על ידי חיילים רוסים. מירגרן מצא מקלט בבניין המשלחת הדיפלומטית, ובהמשך חזר לשוודיה דרך ברית המועצות.
לאחר המלחמה

מירגרן התגורר בקהילה כפרית בשוודיה. הוא מילא בשנות ה-50 תפקיד בפיקוח על חילופי שבויים בקוריאה.
נפטר ב-20 באוקטובר 1996.
הכרה והנצחה

ב-11 בדצמבר 1986 הכיר מוסד יד ושם באריק מירגרן כחסיד אומות העולם. בנוסף ניטע ביד ושם עץ לכבודו של מירגרן.
לקריאה נוספת

סילבר, אריק. צדיקים בסתר: ספר חסידי אומות העולם, הוצאת עידנים, 1992 פרק רביעי עמ' 89–96.
הערות שוליים

1 2 3  אריק סילבר, תרגום: יואב הלוי, הצדיקים בסתר, הוצאת עידנים/ ידיעות אחרונות, 1992, עמ' 89
1 2  The Righteous Among The Nations, באתר יד ושם (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא שוודים ובנושא אנשי דת נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אראי ג'ומרט

אראי ארווין ג'ומרט (בטורקית: Eray Ervin Cömert; נולד ב-4 בפברואר 1998 בבזל שבשווייץ) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ואיאדוליד מהלה ליגה בהשאלה מולנסיה ובנבחרת שווייץ.
קריירת מועדונים

ג'ומרט גדל במחלקות הנוער של קונקורדיה בזל ופ.צ. בזל. ב-7 במאי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בפ.צ. בזל, בניצחון 2–3 על פ.צ. ציריך במסגרת המחזור ה-32 בליגת העל השווייצרית לעונת 2015/2016. בסך הכל ערך 101 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן בהקיע חמישה שערים. הוא זכה עם המועדון באליפות שווייץ ובגביע השווייצרי.
ב-8 במרץ 2017 הושאל ג'ומרט ללוגאנו מליגת העל השווייצרית עד לתום עונת 2016/2017. ב-19 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 ליאנג בויז ברן במסגרת המחזור ה-25 בליגה. בסך הכל ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-7 ביולי 2017 הושאל ג'ומרט לפ.צ. סיון מליגת העל השווייצרית. ב-23 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על תון במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2017/2018. בסך הכל ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-25 בינואר 2022 חתם ג'ומרט על חוזה לארבע עונות וחצי בוולנסיה מלה ליגה. ב-2 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על קדיס במסגרת גביע המלך הספרדי. ב-6 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד ריאל סוסיאדד במסגרת המחזור ה-23 לעונת 2021/2022. בחצי העונה הראשונה שלו במועדון ערך שמונה הופעות ליגה.
ב-2 באוקטובר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד אספניול במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2022/2023.
ב-26 באוגוסט 2023 הושאל ג'ומרט לנאנט מהליג 1 לעונה אחת עם אופציית רכישה.
קריירה בינלאומית

ב-18 בנובמבר 2019 ערך ג'ומרט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ, בניצחון 1–6 על נבחרת גיברלטר במסגרת מוקדמות יורו 2020. הוא היה חלק מסגל נבחרת שווייץ בטורניר יורו 2020 בשנת 2021, אך לא שיחק בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת שווייץ לטורניר מונדיאל 2022.
תארים

אליפות שווייץ (1): 2015/2016
הגביע השווייצרי (1): 2018/2019
הערות שוליים

↑  Cuemart zu Lugano באתר הרשמי של פ.צ. בזל, 8 במרץ 2017 (בגרמנית)
↑  Eray Cümart leihweise zum FC Sion באתר הרשמי של פ.צ. בזל, 7 ביולי 2017 (בגרמנית)
↑  ERAY CÖMERT באתר הרשמי של ולנסיה, 25 בינואר 2022 (באנגלית)
↑  Squad Announcement בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת שווייץ, 9 בנובמבר 2022
| נבחרת שווייץ – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 זומר •  2 אמבאבו •  3 וידמר •  4 אלבדי •  5 אקאנג'י •  6 זקאריה •  7 אמבולו •  8 פרוילר •  9 ספארוביץ' •  10 ג'אקה •   11 ורגאס •  12 מבוגו • 13 רודריגס •  14 צובר • 15 סואו • 16 פאסנאכט • 17 בניטו • 18 מחמדי • 19 גבראנוביץ' • 20 פרננדס • 21 אומלין (משחק ראשון) / קובל (יתר המשחקים) • 22 שר • 23 שאקירי • 24 אומרגיץ' • 25 ג'ומרט • 26 לוטומבה • מאמן: פטקוביץ' |  1 זומר •  2 אמבאבו •  3 וידמר •  4 אלבדי •  5 אקאנג'י •  6 זקאריה •  7 אמבולו •  8 פרוילר •  9 ספארוביץ' •  10 ג'אקה •   11 ורגאס •  12 מבוגו • 13 רודריגס •  14 צובר • 15 סואו • 16 פאסנאכט • 17 בניטו • 18 מחמדי • 19 גבראנוביץ' • 20 פרננדס • 21 אומלין (משחק ראשון) / קובל (יתר המשחקים) • 22 שר • 23 שאקירי • 24 אומרגיץ' • 25 ג'ומרט • 26 לוטומבה • מאמן: פטקוביץ' | שווייץ |
| נבחרת שווייץ – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 זומר •  2 פרננדס •  3 וידמר •  4 אלבדי •  5 אקאנג'י •  6 זקאריה •  7 אמבולו •  8 פרוילר •  9 ספארוביץ' •  10 ג'אקה •   11 שטפן •  12 אומלין • 13 רודריגס •  14 אייבישר • 15 סואו • 16 פאסנאכט • 17 ורגאס • 18 ג'ומרט • 19 אוקפור • 20 פריי • 21 קובל • 22 שר • 23 שאקירי • 24 קון • 25 רידר • 26 ישארי • מאמן: יאקין |  1 זומר •  2 פרננדס •  3 וידמר •  4 אלבדי •  5 אקאנג'י •  6 זקאריה •  7 אמבולו •  8 פרוילר •  9 ספארוביץ' •  10 ג'אקה •   11 שטפן •  12 אומלין • 13 רודריגס •  14 אייבישר • 15 סואו • 16 פאסנאכט • 17 ורגאס • 18 ג'ומרט • 19 אוקפור • 20 פריי • 21 קובל • 22 שר • 23 שאקירי • 24 קון • 25 רידר • 26 ישארי • מאמן: יאקין | שווייץ |
ארל הריסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 באפריל 1899 
 פטירה:  28 ביולי 1955 (בגיל 56) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  בית הספר למשפט אוניברסיטת פנסילבניה  Frankford High School 
 מעסיק:  אוניברסיטת פנסילבניה 
 תפקיד:  Commissioner of the United States Immigration and Naturalization Service (20 ביולי 1942–20 ביולי 1944) 
 
ארל גרנט הריסון (בשם מלא באנגלית: Earl Grant Harrison;‏ 27 באפריל 1899 – 28 ביולי 1955) היה עורך דין אמריקאי, אקדמאי ועובד ציבור. בעקבות מלחמת העולם השנייה הסב את תשומת הלב הציבורית למצוקתם של הפליטים היהודים ניצולי השואה בדו"ח הידוע בכינויו "דו"ח הריסון", שהפיק עבור נשיא ארצות הברית, הארי טרומן.
קורות חייו > שנותיו המוקדמות

הריסון נולד בשכונת פרנקפורד (אנ') בפילדלפיה, פנסילבניה, בנו של החנווני ג'וזף ליילנד הריסון (יליד אנגליה) והסקוטית-אירית אנה מקמולן (ילידת צפון אירלנד). הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון פרנקפורד. בשנת 1918 שירת בחיל הרגלים בצבא ארצות הברית כקצין בדרגת סגן, במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1920 סיים את לימודיו באוניברסיטת פנסילבניה עם תואר ראשון במשפטים בבית הספר למשפטים באוניברסיטת פנסילבניה בשנת 1920 ועם תואר שני במשפטים בשנת 1923. הוא היה עורך בעיתון המשפטי של אוניברסיטת פנסילבניה. הוא עסק בעריכת דין במשרד שאול, יואינג, רמיק וסול משנת 1923 עד 1945, והפך לשותף בשנת 1932. בשנת 1944 התמנה לדיקן בית הספר למשפטים באוניברסיטת פנסילבניה, תפקיד אותו מילא עד 1948.
קורות חייו > קריירה ממשלתית

הריסון כיהן בממשלו של הנשיא פרנקלין רוזוולט, תחילה כמנהל רישום במשרד המשפטים מיולי 1940 עד ינואר 1941. הוא היה נציב ההגירה וההתאזרחות בארצות הברית משנת 1942 עד 1944. במהלך כהונתו עבר שירות ההגירה וההתאזרחות של ארצות הברית רפורמה ושינוי ארגון משמעותי לאחר העברתו ממשרד העבודה למשרד המשפטים. ב-1945 התמנה הריסון לתפקיד סגן נשיא אוניברסיטת פנסילבניה ודיקן בית הספר למשפטים.
קורות חייו > דו"ח הריסון

ב-15 במרץ 1945 מינה הנשיא רוזוולט את הריסון בתור נציג ארצות הברית בוועדה הבין-ממשלתית לפליטים. ב-22 ביוני ביקש הנשיא הארי טרומן מהריסון לערוך סיור במחנות העקורים באירופה. הריסון עזב בתחילת יולי בתור ראש משלחת קטנה שהתפצלה לביקור בעשרים מחנות עקורים. ב-24 באוגוסט הפיק הריסון דו"ח על ממצאיו.
קורות חייו > פעילויות נוספות

באביב 1946 העיד הריסון מטעם סטודנט שחור שנשללה קבלתו לבית הספר למשפטים באוניברסיטת טקסס, סטודנט שנאלץ ללמוד בבידוד עקב מדיניות האפליה הגזענית של בית הספר. היה זה תיק סווט נ' פיינטר (אנ'), שהקדים את תיק בראון נגד מועצת החינוך.
הריסון התפטר מתפקידו כדיקן בשנת 1948, כאשר חבר הנאמנים של אוניברסיטת פנסילבניה בחר לתפקיד נשיא האוניברסיטה את הרולד סטאסן, תפקיד אותו ביקש הריסון. הריסון הצטרף למשרד עורכי הדין שנדר, הריסון, סגל ולואיס (shnader Harrison seagal & Lewis).
הריסון זכה להכרה בזכות היענותו לצורכי הקהילה ומסירותו לשירות הציבורי. בנוסף לעבודתו עבור ממשלת ארצות הברית ובנוסף לקריירה המקצועית שלו, היה הריסון פעיל בנושאי צדקה ומנהל המועצה האזורית בפילדלפיה של הוועידה הלאומית של נוצרים ויהודים, האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות וה-NAACP. הוא היה נאמן קרן קרנגי לשלום בינלאומי (אנ') ושל אוניברסיטת פנסילבניה. בשנת 1946 נשקלה מועמדותו לתפקיד מושל פנסילבניה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262479805171  GND: 104339608X  ISNI: 0000 0000 7908 8965  LCCN: no00061273  NARA: 10598929  SNAC: w6611k1w  VIAF: 78325773   WorldCat (עם VIAF): 78325773
אפרים וולף

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  5 באוגוסט 1920 כ"א באב ה'תר"ף נירנברג, גרמניה
 פטירה:  29 בינואר 2003 (בגיל 82) כ"ו בשבט ה'תשס"ג ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 פעילות בולטת:  יו"ר אגודת חסידי חב"ד בישראל, מנהל ישיבות חב"ד ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1949 
 
אפרים וולף (5 באוגוסט 1920, כ"א באב ה'תר"ף – 29 בינואר 2003, כ"ו בשבט ה'תשס"ג) היה יושב ראש אגודת חסידי חב"ד בישראל ומנהל ישיבות חב"ד בישראל.
ביוגרפיה

נולד בעיר נירנברג שבגרמניה לבנימין ובריינדל וולף. בגיל 12 הלך ללמוד בישיבה בעיר היידא בסמיכות לאנטוורפן, ושם התוודע לחסידות חב"ד, בהמשך עבר ללמוד בישיבת טלז בליטא. בשנת 1935 נמלטה משפחתו להולנד כשנתיים לאחר עליית הנאצים לשלטון. כגיל 17 נפטרה אמו והוא חזר למשפחתו בהולנד, לקראת תשרי תרצ"ט נסע לרבי יוסף יצחק שניאורסון באוטבוצק, שם התוודע לראשונה גם לחתנו של הריי"צ, הרבי מליובאוויטש והתקבל לתלמיד בישיבת תומכי תמימים באוטבוצק, בעקבות בקשת אביו לעלות לארץ ישראל, נסע כעבור חודשיים לווילנה לצורך סידור מסמכים הדרושים ליציאה מאירופה והכניסה לארץ, משם נסע לריגא שבלטביה, שם למד בישיבת תומכי תמימים המקומית, לאחר סידור כל המסמכים יצא לעיר הנמל אודסה שם עלה על אנייה לארץ ישראל, מהאחרונות שעזבו את אודסה בעת המלחמה. למד בישיבת תורת אמת בירושלים יחד עם משה אשכנזי. בא' באדר ה'תש"ב נישא לפסיה, בתו של הרב אברהם פריז.
בשנת תש"ח החל לארגן שיעורי תורה וחסידות בבית כנסת חב"ד במאה שערים, בשנת ה'תש"ט (1949) מונה למנהל ישיבת תומכי תמימים בלוד, שהוקמה תקופה קצרה קודם לכן, כארבע שנים לאחר שהתמנה למנהל הישיבה עבר בתשי"ג עם משפחתו ללוד. בשנת תשכ"ג עם הקמת הישיבה גדולה בכפר חב"ד החל לנהל אותה במגביל לישיבה בלוד, במהלך השנים התווספו לישיבה סניפים בראשון לציון, קריית מלאכי, ולהם הקמו בהוראת הרבי כולל אברכים בנחלת הר חב"ד שבקריית מלאכי ובכפר חב"ד. זאת בנוסף לניהול בית הספר למלאכה בכפר חב"ד וקריאת מלאכי.
כיהן כיו"ר אגודת חסידי חב"ד בישראל וכחבר בהנהלת ארגון הגג של חסידי חב"ד בישראל במשך כשלושים שנה, עד 1990 (ה'תש"ן). במסגרת תפקידו ניהל את הקמת שכונות חב"ד בלוד ובקריית מלאכי וסייע בהקמת קריית חב"ד בצפת.
במשך כחמישים שנה היה וולף מראשי עסקני חב"ד בישראל. רוב ההוראות של הרבי לחסידי חב"ד בישראל ניתנו דרכו.
בשנת ה'תש"ן (1990) הודח מתפקידו באגודת חב"ד על ידי בית דין רבני חב"ד בישראל בעקבות תמיכתו בהשתתפות אגודת ישראל בתרגיל המסריח והטענה כי היה שותף בהצגת הרבי מליובאוויטש כמי שתומך במועמדותו של שמעון פרס לתפקיד ראש הממשלה. וולף טען כי הדחתו הונעה משיקולים אישיים של הרבנים, אך הרבי השיב לרב יצחק יהודא ירוסלבסקי, מזכיר בית הדין, כי הנהגת חסידי חב"ד בארץ ישראל היא בידי אגודת חסידי חב"ד בישראל ובראשם בית הדין. עם זאת, הרבי המשיך להתייחס אליו כמנהל המוסדות, כך שבשנת ה'תשנ"א (1991) כשנה לאחר ה"תרגיל המסריח" הרבי נתן לו בחלוקת הדולרים דולר "עבור כל המוסדות" כמו שהיה נותן לו בשנים לפני התרגיל. מחליפו בראשות אגודת חסידי חב"ד היה שלמה מיידנצ'יק.
וולף נפטר בכ"ו בשבט ה'תשס"ג, ונקבר בהר המנוחות לצד בנו, ברק'ה וולף.
לקראת השלושים לפטירתו נערך אירוע לזכרו באולם ישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד בהשתתפות הרבנים ישראל מאיר לאו, משה יהודא ליב לנדא, מרדכי שמואל אשכנזי ועוד.
נכדו זושא וולף, הוציא לאור סדרת ספרים בשם "ימי תמימים" שבה חומר רב על פועלו, מתוך ארכיוניו. הסדרה מונה שמונה כרכים. בשנת ה'תשע"ד הוציא את הספר 'עסקנות ציבורית', הכולל התכתבויות בינו לבין הרבי בנושאי עסקנות ציבורית בצירוף תצלומים של ההתכתבויות.
משפחתו

נתן וולף - מנהל מוסדות חב"ד בקריית מלאכי
ברק'ה וולף - דובר חב"ד
מני וולף - מנהל הוצאת ספרים קה"ת ומרכז לענייני חינוך בישראל
אליקים וולף - ממלא מקומו בהנהלת הישיבה
בני וולף - מנהל בית הספר בית רבקה לבנות בשכונת קראון הייטס
ברינדי דערען - מנהלת מוסדות חב"ד לבנות בלוד[דרוש מקור]
לקריאה נוספת

זושא וולף, סדרת ימי תמימים - תולדותיה של ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בישראל, תשס"ח (2008)
זושא וולף, המנהל פרקים מחייו ומפועלו בשליחות הרבי של הרה"ח ר' אפרים וולף ז"ל, 546 עמ', תשפ"ב
הערות שוליים

↑  צילום כתב ידו של הרבי.
↑  פנינים מחלוקת הדולרים: יום ראשון כ"ט כסלו, חדשות 770 – בית חיינו 69, כ"ט כסלו – ו' טבת תשנ"א, עמ' 9, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  שלושים לפטירתו של הרב אפרים וולף, באתר col תשס"ג
↑  בעלה הראשון שנפטר
↑  בעלה השני הנוכחי
↑  סקירה על הספר, באתר COL
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308418305171  ISNI: 0000 0000 6866 3864  VIAF: 97548422   WorldCat (עם VIAF): 97548422
ארטמיס 1

ארטמיס 1 (באנגלית: Artemis 1) הייתה טיסת ניסוי לא מאוישת של החללית אוריון אשר הקיפה את הירח, והטיסה הראשונה בתוכנית ארטמיס של נאס"א. משימה זו הייתה טיסת הבכורה של משגר ה-SLS. הטיסה שוגרה ב-16 בנובמבר 2022 מכן השיגור 39B במרכז החלל קנדי שבפלורידה.
ארטמיס 1 נמשכה 25 ימים ובחנה את כל שלבי המשגר ואת החללית שבהם יעשו שימוש בהמשך תוכנית ארטמיס. לאחר השיגור למסלול וביצוע תמרון מעבר ירחי אשר שלח את החללית אוריון לכיוון הירח, החללית נכנסה למסלול סביב הירח ולאחר מכן חזרה לכדור הארץ וחדרה דרך האטמוספירה אל עבר צניחה במימי האוקיינוס השקט אל מול חופי באחה קליפורניה שבמקסיקו.
במשימות הבאות בתוכנית, ארטמיס 2 תבצע טיסת יעף מאוישת סביב הירח ובארטמיס 3 תתבצע נחיתה מאוישת על אדמת הירח, לראשונה מאז סיומה של תוכנית אפולו בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.
רקע

לאחר סיומה של תוכנית אפולו בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, הועלו מספר הצעות לחזרה מאוישת לחקר הירח. בשנת 1989, ביום השנה ה-20 למשימת אפולו 11, נשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש הכריז על יוזמת חקר החלל (Space Exploration Initiative) שמטרתה לשגר אסטרונאוטים בחזרה לירח ובהמשך למאדים. עם זאת, דו"ח שפורסם 90 ימים לאחר מכן העריך כי יוזמת חקר החלל תעלה 500 מיליארד דולר, סכום גבוה שהרתיע את הקונגרס אשר דחה את המימון לתוכנית.
בשנת 2005, הנשיא ג'ורג' ווקר בוש הקים את תוכנית קונסטליישן, במטרה להנחית בני אדם על הירח עד שנת 2020. במסגרת התוכנית פותחו המשגרים ארס 1 וארס 5 אשר תוכננו לשאת את הנחתת אלטאיר ואת חללית האוריון. בשנת 2009 אף שוגר קונספט מוקדם של המשגר ארס 1, במסגרת טיסת הניסוי ארס 1-X. עם זאת, כמו קודמתה, גם תוכנית זו בוטלה, על ידי הנשיא ברק אובמה בפברואר 2010 עקב חריגות בתקציב ועיכובים. בשנים שלאחר מכן, תחת ממשל אובמה, נעשו מספר שינויים בתכנון ובמימון לתוכנית החלל האמריקאית והחקר המאויש, במסגרתם ניתן מימון לפיתוח משגר ה-SLS וחללית מאוישת המיועדת לטיסות שמעבר למסלול הלווייני הנמוך.
בשנת 2017, הנשיא דונלד טראמפ חתם על צו נשיאותי שבמסגרתו תמומן תוכנית מאוישת לחקר הירח ומאוחר יותר למאדים. בשנת 2019, הוכרז שהתוכנית החדשה לחקר הירח תיקרא "ארטמיס" על שם אחותו של אפולו מהמיתולוגיה היוונית. מבין שלל החומרה שפותחה במסגרת תוכנית קונסטליישן, החללית אוריון היא השריד היחיד שהמשיך לתוכנית ארטמיס.
מטען

נאס"א, בשיתוף פעולה עם סוכנות החלל הישראלית והמרכז הגרמני לחקר החלל, בוחנת את אפודי AstroRad של חברת סטמראד הישראלית המספקים הגנה מקרינה קוסמית. הניסוי שנקרא Matroshka AstroRad Radiation Experiment ‏ (MARE), יספק מידע אודות יעילות ההגנה של האפוד מפני הקרינה בדרכה של החללית לירח.
ארטמיס 1 נושאת שלוש בובות מבחן בגודל אנושי על סיפון חללית האוריון אשר בוחנות את השפעת השיגור, הטיסה והקרינה; בובת המבחן הראשונה, אשר נקראת "קפטן מוניקין קאמפוס" (ע"ש ארתורו קאמפוס, מהנדס לשעבר בנאס"א) יושבת במושב המפקד ותלבש את 'חליפת מערכת ההישרדות של אוריון' (Orion Crew Survival System). מוניקין מצויד בשני חיישנים אשר מתעדים את ההאצה והרעידות במהלך השיגור והטיסה. בובת המבחן השנייה נקראת זוהר והיא לובשת את אפוד "AstroRad" של חברת סטמראד הישראלית. בובת המבחן השלישית, אשר נקראת הלגה, לא לובשת אפוד ובכך מאפשרת לבחון את השפעת הקרינה ואת איכות ההגנה של האפוד מקרינה.
מחוץ למטען שבתוך החללית אוריון, מעליו מותקנים מספר לווייני קיובסאט קטנים אשר פותחו על ידי סוכנות החלל האיטלקית, הסוכנות היפנית לחקר החלל ומספר אוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית. לוויינים אלו משמשים עבור מגוון רחב של משימות מחקר בתחומי קרינה, חקר המגנטוספירה של כדור הארץ, חיפוש קרח בקטבי הירח ועוד.
מלבד המטען הפונקציונלי, ארטמיס 1 נושאת גם סטיקרים, טלאים, דגלים וחפצים שונים משותפי נאס"א וסוכנויות חלל ברחבי העולם. מסוכנות החלל הישראלית נשלחו בין היתר שני דגלי ישראל, מזוזה אחת, זרעי עצים שונים ו-20 סטיקרים של סוכנות החלל הישראלית.