היסטוריה של נבחרת ישראל בכדורגל
לפני קום המדינה > הופעות ראשונות במוקדמות המונדיאל

מוקדמות מונדיאל 1934 היה הטורניר הרשמי הראשון של נבחרת ארץ ישראל/פלשתינה, שהורכבה אך ורק משחקנים יהודים והפכה ברבות הימים לנבחרת ישראל בכדורגל. הנבחרת נבחרה לשחק נגד שתי נבחרות בבית 12 של המוקדמות על מנת להעפיל למונדיאל. אולם בעקבות פרישתה של טורקיה שיחקה ישראל רק נגד מצרים. לקראת צמד המשחקים מונה למאמן שמעון "לומק" רוטנר, שהיה אחד מטובי הכדורגלנים בארץ ישראל בשנות ה-20 ובתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20. הוא זימן לסגל 16 שחקנים, רובם מהפועל תל אביב, וקבע לנבחרת משחקי אימון אחדים נגד קבוצות של יחידות הצבא הבריטי שחנו באזור. לומק היה מודע לאיכותה המקצועית הגבוהה של מצרים, והורה לשחקנים לשמור היטב על החלוץ מחמוד מוכתר מקבוצת "ארסנל קהיר".
הנבחרת יצאה למסע ברכבת לכיוון קהיר, אך ללא המאמן לומק שלא הגיע לתחנת היציאה והוחלף על ידי יהושע אלוף ואריה בן גד כראשי המשלחת הארץ ישראלית. המשחק הראשון נגד מצרים נערך במגרש הצבא הבריטי המרכזי בקהיר ב-16 במרץ 1934. שחקני הנבחרת לא הצליחו להוות יריב שקול למצרים, והחלוץ מוכתר הצליח להכניע את השוער וילי ברגר בשלושת ניסיונותיו הראשונים. לקראת סיום המחצית הצליחה מצרים להבקיע שער נוסף. במהלך ההפסקה ניסו ראשי המשלחת לארגן את השחקנים בהתאם להוראות שניתנו מראש על ידי לומק, אך השחקנים לא שעו לדבריהם ותוך זמן קצר מפתיחת המחצית השנייה עלתה מצרים ליתרון 6–0. לאחר מכן הצליחה הנבחרת לצמק את התוצאה משער של אברהם "נוצ'ה" נודלמן, אך לאחר מכן הבקיעה מצרים שער נוסף. שנים רבות לאחר המשחק התראיין אברהם נודלמן לעיתון "חדשות הספורט", ועורר שערורייה כאשר אמר את הדברים הבאים:
עד היום אני בדעה כי לולא הריב שפקד את כל שחקני ההגנה באגף הימני של הנבחרת, למן המגן ועד הקיצוני, לא היינו סופגים שבעה שערים. אבל החבר'ה לא דיברו האחד עם השני, זלזלו במשחק ואפשרו למצרים לערוך שבע התקפות תכליתיות באגף הימני ולזכות בניצחון מכריע.
ב-6 באפריל שלאחר מכן נערך משחק הגומלין במגרש הדקלים ששכן ברחוב שלוש בתל אביב. לקראת המשחק ביצע לומק שינויים אחדים בהרכב הפותח של הנבחרת, בראשם הדחת הקפטן רזניק והעברת סרט הקפטן שלו לפנחס פידלר ממכבי חשמונאי ירושלים. המחצית הראשונה התנהלה בצורה דומה למחצית הראשונה של המשחק בקהיר, והסתיימה ביתרון 4–0 לטובת מצרים, שגם הפעם נהנתה מיכולת טובה של מחמוד מוכתר. עם זאת, במחצית השנייה הפגינה הנבחרת יכולת טובה בהרבה, והשוער ברגר מנע ספיגת שערים נוספים. לקראת הסיום הצליח יוחנן סוקניק להבקיע שער מצמק לטובת ישראל. כתוצאה מכך סיימה ישראל את הטורניר במקום השני מתוך 3 (טורקיה דורגה במקום האחרון כי לא שיחקה כלל), עם שני הפסדים והפרש שערים של 2–11.
במוקדמות מונדיאל 1938, האחרון בגלגולה כמייצגת את המנדט הבריטי, הוגרלה הנבחרת, בהדרכת אגון פולק, לבית מספר 6 ביחד עם יוון. המנצחת מבין השתיים הייתה אמורה להמשיך למשחק מכריע על ההעפלה למונדיאל בצרפת, מול הונגריה. פולק ביצע שינויים רבים בסגל הנבחרת לקראת שני המשחקים, והותיר מהסגל של מוקדמות 1934 רק את אברהם רזניק (הקפטן), אברהם "נוצ'ה" נודלמן ויוחנן סוקניק. בישראל שרר חוסר ידע לגבי יכולותיה של יוון, שהגיעה לאזור כשבוע לפני המשחק. המשחק הראשון נגד יוון נערך במגרשה של מכבי תל אביב ב-22 בינואר 1938, ונקבע כי הוא ינוהל על ידי השופט המצרי יוסוף ביי מחמוד, מטובי שופטי הכדורגל המצרים בכל הזמנים ומי שהמליץ לפיפ"א לקבל את ארץ ישראל כחברה בארגון. עוד לפני המשחק התחוללה שערורייה במחנה הנבחרת הארצישראלית, לאחר שפולק החליט להעלות בהרכב את השוער יוליוס קליין מהפועל חיפה במקום וילי ברגר, מי שנחשב עד היום לגדול השוערים בתקופה שקדמה להקמת המדינה. יוון פתחה את המשחק עם לחץ חזק על השער של קליין, ותוך 10 דקות משריקת הפתיחה הצליחה לעלות ליתרון 0–2. כעבור עשר דקות הצליחה ישראל להתאושש, לאחר שפרי נויפלד ממכבי תל אביב הצליח לעבור ארבעה שחקני הגנה יווניים ולהכניע את השוער פפדופולוס. המחצית השנייה הייתה מאוזנת מבחינת היכולות של שתי הנבחרות, אך הייתה זו יוון שהבקיעה שער בדקה ה-51, שקבע את תוצאת המשחק על 1–3 לטובת יוון.
לאחר המשחק נערכה ישיבה מיוחדת של הנהלת ההתאחדות לכדורגל, בה נקבע כי השחקנים יתאמנו באופן אינטנסיבי על מנת לשפר את כושרם הגופני, שהיה לקוי לדעת חברי ההנהלה. המאמן פולק כלל לא הצטרף למסע הנבחרת ליוון, רשם על פתק את 11 השחקנים הפותחים, ונתן אותו ליושב ראש ההתאחדות יצחק חלוץ, ששימש כראש המשלחת. לפני המשחק ערכה הנבחרת שני אימונים במגרשה של פנאתינאיקוס, שהיה במצב תחזוקתי לא טוב בגלל מזג האוויר הגשום. קליין הודח מההרכב הראשון לטובת ישראל אלסנר. שינויים בולטים נוספים בהרכב הייתה מתן ההזדמנות הראשונה לנתן פנץ, והעלאתם להרכב הפותח בצוותא של האחים אברהם בית הלוי וג'רי בית הלוי. ישראל שיחקה היטב במשחק הגומלין, אך בדקה ה-90 נפסקה לחובתה בעיטת חופשית מ-16 מטרים, שבוצעה בהצלחה על ידי קלינתיס ויקלידס, ומיד לאחר מכן שרק השופט היוגוסלבי מיקה פופוביץ' לסיום המשחק. במשחק מול הונגריה, שהעפילה עד גמר המונדיאל, הובסה יוון בתוצאה 1–11. היה זה ההפסד הגבוה ביותר בהיסטוריה של הנבחרת היוונית.
משחקים אלה היו היחידים של נבחרת ארץ ישראל בשנות ה-30 של המאה ה-20. משחקה האחרון של נבחרת ארץ ישראל היה משחק ידידות מול לבנון באצטדיון המכביה ב-27 באפריל 1940. לבנון נחשבה לאחת הנבחרות החלשות ביותר בעולם באותה תקופה, וכשתוצאת המשחק עמדה על 5–1 לזכות ישראל במחצית השנייה, ביקש מנהל הנבחרת הלבנונית מארתור באר, מרכיב הסגל של הנבחרת, כי ישראל לא תשפיל את נבחרתו.