stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי דנמרק–נפאל
היסטוריה

דנמרק נותנת יד בסיוע כספי לנפאל מאז 1990. ב-1973 הועברו 20 מיליון כתרים דנים לנפאל לשיתופי פעולה כלכליים. ב-1997 הסכימה ממשלת דנמרק לתת סיוע של 64 כתרים דנים לטובת פרויקטים כלכליים משותפים של שתי המדינות.
ב-2003 ניתנו 200 מיליון כתרים דנים לנפאל לטובת שיפור מערכת החינוך של המדינה. ב-2006 ביקרה שרת הפיתוח הדנית אולה טורנאס בנפאל. דנמרק סייעה פעם נוספת למטרות חינוך ב-2009 בהעברתם של 70 מיליון כתרים דנים. כמו כן, דנמרק סייעה למשפחות נפאליות עם חשמל ואנרגיה מתחדשת.
ילדי נפאל-דנמרק

ארגון העזר והסיוע ילדי נפאל-דנמרק נוסד באוקטובר 2001, על מנת לסייע לילדים נפאלים קשי יום. הרעיון נהגה בשנת 1999.
מסחר

דנמרק מייצאת מזון ומכונות לנפאל בעוד נפאל מייצאת פשמינה (אנ') לדנמרק.
יחסי דנמרק–עיראק

| יחסי דנמרק–עיראק |
| --- | --- |
דנמרק: עיראק


דנמרק: עיראק
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 438,317
אוכלוסייה
5,983,727: 46,286,779
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 250,843
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 5,419
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה פרלמנטרית

יחסי דנמרק-עיראק הם היחסים הבילטרליים בין דנמרק לבין הרפובליקת העיראקית.
ב-21 במרץ 2003, החליט הפרלמנט הדני לתמוך בפעולה צבאית אמריקאית בעיראק ואף סייעה לארצות הברית בעזרת תרומת נשק ימי למלחמה.
ב-2006, הודיע שר התחבורה העיראקי, סלאם אל-מלכי, על הקפאת היחסים הכלכליים עם חברות דניות ונורווגיות במחאה על קריקטורות מעליבות על עיראק שפורסמו בעיתוני המדינות.
האוכלוסייה העיראקית בדנמרק מונה סביב ה-29,600 עיראקים וכמה ארגונים עיראקים פועלים כיום בקופנהגן.
ב-2006 איש הדת השיעי, איתאללה עלי אל-סיסטאני, גינה את הקריקטורות שפורסמו ביילנדס פוסטן, אך גם התייחס לקיצונים המוסלמים אשר פועלים בשם האסלאם. סיסטאני הדגיש כיצד פעולות קיצוניות לא מוסלמיות משמשות הצדקה לתקוף את האסלאם.
יחסים דיפלומטים

דנמרק מחזיקה בשגרירות בבגדאד, משרד מסחר בבצרה וקונסוליה בארביל. מאידך, עיראק מחזיקה בשגרירות בקופנהגן.
ראו גם

יחסי דנמרק–ישראל
יחסי עיראק-שוודיה
יחסי דנמרק–סינגפור

| יחסי דנמרק–סינגפור |
| --- | --- |
דנמרק: סינגפור


דנמרק: סינגפור
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 719.20
אוכלוסייה
5,983,727: 5,842,033
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 501,428
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 85,831
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי דנמרק–סינגפור הם היחסים הדו-צדדיים בין דנמרק לסינגפור.
סקירה כללית

הקשרים בין המדינות החלו עם הקמת הקונסוליה הדנית הראשונה בסינגפור בשנת 1845, כדי להתכונן לבואה של הספינה הדנית, גלאתיאה, במהלך משלחתה ברחבי העולם. בשנת 1965 כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בין המדינות, ובשנת 2015 נחגגו 50 שנה ליחסים הדיפלומטיים בין המדינות. שתי המדינות משתפות פעולה בפעילות כלכלית, כמו גם יעילות מים, משאבים ואנרגיה.
נציגויות דיפלומטיות

דנמרק מחזיקה שגרירות בסינגפור.
סינגפור מחזיקה בדנמרק קונסוליה כללית בקופנהגן.
טיפולי החלפת ניקוטין

מדבקה לגמילה מעישון
טיפולי החלפת ניקוטין (באנגלית: Nicotine replacement therapy) הם דרכים מאושרות רפואית לצרוך ניקוטין שלא דרך טבק. המטרה של הטיפולים היא לעזור למטופל בתהליך הגמילה מעישון או הפסקת הרגלי לעיסת מוצרי טבק. הטיפול נעשה דרך מדבקות, מסטיקים ללעיסה, תרסיסי אף ומשאפים. בישראל ניתן לרכוש מוצרים אלו בבתי מרקחת ללא מרשם רופא, אך המכירה אסורה למי שטרם מלאו לו 18 שנים, בשל הימצאות ניקוטין במוצרים.
שימושים רפואיים

טיפולי החלפת ניקוטין, בעזרת מגוון מוצרים הכוללים מסטיקים, טלאים, תרסיסי אף או משאפים משפרים באופן ניכר את הסבירות שמטופל יצליח להיגמל מצריכת מוצרי טבק. מחקרים שנערכו מוכיחים שהשימוש בטיפולים אלו יעילים באותה מידה כמו השימוש בתרופות בהיגמלות מעישון למשך תקופה של כ-6 חודשיים. כמו כן מחקרים אלו מראים שאין הבדל בין סוגי הטיפול השונים, אך כן נמצא שוני בסבירות שמטופל יקפיד בטיפול בהתאם לסוג הטיפול אותו הוא עובר. שימוש במספר טיפולים בעת ובעונה אחת מגביר באופן ניכר את הסבירות שמטופל יצליח להיגמל משימוש בטבק. בנוסף לכך, לווי מקצועי במהלך הטיפול הוכח כגורם המגביר את אחוזי ההצלחה.
טיפולי החלפת ניקוטין יעילים במיוחד בקרב מעשנים כבדים, זאת אומרת אנשים אשר מעשנים למעלה מ-15 סיגריות ביום. לעומת זאת אין מחקרים אשר מוכיחים יעילות בקרב מעשנים קלים, כאלו המעשנים פחות מעשר סיגריות ביום.
נעשה שימוש במוצרי החלפת ניקוטין גם בטיפול בקוליטיס כיבית.
שימושים רפואיים > יעילות

מחקרי יעילות, המתבצעים באמצעות ניסויים קליניים אקראיים, אינם מצליחים לשקף בצורה יעילה את האפקטיביות של המוצרים בעולם האמיתי.
מחקרי יעילות אשר נערכו על ידי ארגוני בריאות על מנת לקבוע את רמת היעילות של טיפולי החלפת ניקוטין הגיעו למסקנות צנועות יותר לגבי יעילות המוצרים בהשוואה למחקרים קליניים מבוקרים אשר נערכו על ידי התעשייה עצמה או מחקרים שנעשו על ידי גופים עצמיים שקיבלו מימון מהתעשייה.
הטענות שהטיפולים יעילים מאוד וכדאים מבחינה כלכלית עדין לא נמצאו כחד משמעים על ידי מחקרי יעילות עולמיים. מחקריים כן מראים שהסיכוי של אדם להפסיק לצרוך מוצרי טבק כחודש אחרי תחילת הטיפול הם גבוהים ועומדים על כ-53% אך לאחר תקופה נוספת של כ-11 חודשיים נמצא כי רק כ-15% מהמטופלים לא חזרו לצרוך מוצרי טבק, לכן עולה השאלה האם המוצר יעיל בטווח הארוך או רק בטווח הקצר. לעומת זאת ישנם מחקרים אחרים המציגים נתונים יותר חיובים כלפי יעילות המוצרים המראים כי הטיפולים מעלים את הסיכוי של המטופל להיגמל מצריכת טבק בכ-50%-70%. שימוש במספר מוצרים בעת ובעונה אחת משפר באופן משמעותי את אחוזי ההצלחה של הטיפול.
בישראל, האגודה למלחמה בסרטן כן ממליצה על שימוש במוצרי החלפת ניקוטין כדרך להיגמל מצריכת טבק. בשנת 2010 ניכנסו תרופות גמילה כמו ורניקלין לסל הבריאות אך כיוון שמוצרי החלפת ניקוטין אינם מוגדרים כתרופות הן אינן מסובסדות על ידי קופות החולים.
תופעות לוואי

ישנם מספר תופעות לוואי אשר מטופלים עלולים לחוות בהתאם לסוג המוצר בו הם משתמשים ומשך הזמן בו הם משתמשים במוצר זה. תופעות לוואי נפוצות בקרב לועסי מסטיק כוללים בחילה, שיהוקים, גירוי של חלל הפה, דימומים מהחניכיים, הפרשת יתר של רוק, הפרעות במערכת העיכול, שיהוקים, נפיחות של הפה ובחילות. תופעות לוואי שכיחות בקרב המשתמשים במדבקה כוללות גירוי בעור ויובש בחלל הפה בעוד המשאף בדרך כלל גורם לשיעול, נזלת, גירויים בפה, בגרון וכאבי ראש. תרסיסי האף עלולים לגרום לגירוי באף, לדמיעה מהעיניים ושיעול. כמו כן כל סוגי הטיפול עלולים להוביל להרעלת ניקוטין או להתמכרות.
ישנם ראיות מעטות לכך ששימוש לטווח ארוך במוצרי החלפת ניקוטין עלול להעלות את הסיכוי של המטופל לחלות בסרטן.
תופעות לוואי > הריון

צריכת ניקוטין במהלך ההריון הוא מעשה מסוכן עבור העובר ומומלץ להימנע מכך. לאחר שהניקוטין נספג בגוף הוא עובר דרך השליה וכתוצאה מכך ישנו ריכוז גבוהה של ניקוטין בחלב אם של נשים מעשנות וכאלה אשר חשופות לעישון פסיבי. קיים חשש שנזק עלול להיגרם לתינוק אם אמו עוברת טיפול להחלפת ניקוטין במהלך ההריון. נשים בהריון ואלה המניקות הרוצות לעבור טיפול להחלפת ניקוטין צריכות להתייעץ עם רופא לפני התחלת הטיפול.
קיים חשש לפיו ניקוטין עצמו כחומר עשוי להיות אחראי לפחות באופן חלקי לבעיות הבריאותיות אשר מתגלות אצל ילדים לאימהות אשר עישנו במהלך ההריון ולא רק שאר החומרים הנמצאים בסיגריה. קיימות ראיות לכך שהניקוטין משפיע לרעה על ההתפתחות המוחית של העובר ועל תוצאות ההריון. ישנו גם סיכון גבוהה יותר של מות עובר תוך רחמי ולידה מוקדמת בקרב נשים הצורכות ניקוטין במהלך חודשי ההריון. שימוש בניקוטין עלול ככל הנראה לפגוע בהתפתחות הנוירולוגית של העובר. ישנם גם סיכונים לעובר בשלב מאוחר יותר בחיים בשל חשיפה לניקוטין במהלך ההריון אשר כוללים בין היתר סוכרת מסוג 2, השמנת יתר, יתר לחץ דם, מומים נוירו-התנהגותיים, תפקוד לקוי של מערכת הנשימה ועקרות. חשיפה לניקוטין במהלך ההריון עלולה גם לגרום להפרעות קשב וריכוז (ADHD) וללקויות למידה בקרב ילדים שאימותיהם צרכו ניקוטין במהלך ההריון איתם. בנוסף לכך ילדים אשר נחשפו לניקוטין כאשר היו תינוקות נמצאים בסיכון מוגבר לפתח התמכרות לניקוטין בשלב מאוחר יותר בחיים שלהם.
תופעות לוואי > נוער

בעבור נערים ונערות מתחת לגיל 18 מומלץ להתייעץ עם רופא לפני התחלת הטיפול. ישנן ראיות לכך שתחילת צריכת ניקוטין לפני גיל 25 עלולה לגרום לנזק בלתי הפיך למוח וליכולת הקוגניטיבית של הצרכן.
רוב המעשנים מתחילים לעשן סיגריות לפני גיל 18, ומעטים מתחילים לעשן אחרי גיל 25.
תופעות לוואי > מחלה קרדיווסקולרית

אף על פי שאין ראיות חד משמעיות המקשרות בין טיפולי החלפת ניקוטין למחלות קרדיווסקולריות כן מומלץ לאנשים אשר כבר לוקים במחלות אלו או שחוו התקף לב בעבר להתייעץ עם רופא לפני התחלת הטיפול.
צורת פעולה

מטרת הטיפול היא להוריד את הצורך לעשן או ללעוס טבק על ידי ספיגת ניקוטין בדרך אחרת אשר אינה כוללת עישון או לעיסת טבק. המוצרים השונים מכניסים את הניקוטין לגוף בדרכים שונות ובמינונים שונים ולכן כמות הזמן שלוקח למטופל להרגיש את הספיגה ומשך הזמן שהוא או היא מרגישים סיפוק משתנה בין מוצר למוצר. ככל שהניקוטין נספג מהר יותר החשש להתמכרות עולה. קיים סיכוי לא מובטל שאנשים אשר יצליחו להפסיק ללעוס או לעשן טבק עקב הטיפול יתמכרו במקום למוצרים אשר איפשרו להם להפסיק עם ההתמכרות המקורית.
מדבקות ניקוטין משחררות ניקוטין לגוף באופן רציף ובמינון קבוע במשך כבין 16–24 שעות. מסטיקים ומשאפים משחררים כמות גדולה יחסית של ניקוטין לתוך הגוף בפרק זמן קצר דבר אשר מגביר את הסיכוי להתמכרות לניקוטין בקרב המשתמשים במוצרים אלו.
תרבות וחברה

טיפולי החלפת ניקוטין אושרו לראשונה לשימוש בארצות הברית בשנת 1984. המוצרים המשמשים לטיפול כלולים ברשימת המוצרים הבטוחים וההכרחים למערכת בריאות יעילה של ארגון הבריאות העולמי.
תרבות וחברה > כלכלה

ב-2015 בארצות הברית העלות של שימוש במדבקות ניקוטין למשך כחודש הייתה בין 100 ל-200 דולרים, מוצרים אחרים לרוב עולים יותר. בשנת 2015, אחוזי המכירה של מוצרי החלפת ניקוטין נפלו בפעם הראשונה מאז 2008 בהתאמה לעלייה במכירות של סיגריות אלקטרוניות דבר אשר מוביל חוקרים להעריך שאנשים מנסים להישתמש בסיגריות אלקטרוניות בתור תחליף ניקוטין, אף על פי שרוב הסיגריות האלקטרוניות אינן מאושרות לשימוש זה.
תרבות וחברה > מוצרים לא מאושרים רפואית

סנוס וטבק הרחה אינם מאושרים בתור מוצרי החלפת ניקוטין. אף על פי שסיגריות אלקטרוניות משווקות לרוב כאלטרנטיבה פחות מזיקה לעישון סיגריות רובן הגדול לא מאושרות כמוצרי החלפת ניקוטין. למנהל המזון והתרופות האמריקאי יש רשימה של מוצרים שברצונם להכניס לפיקוח על-מנת להפוך אותם למוצרי החלפת ניקוטין אשר כולל בתוכו סיגריות אלקטרוניות. המוצר האחרון אשר אושר על ידי מנהל המזון והתרופות האמרקאי הוא משאף ניקוטין. בשל חוסר המידע לגבי ההשלכות הבריאותיות של שימוש בסיגריות אלקטרוניות בתווך הארוך ארגוני בריאות רבים אינם ממליצים על שימוש במוצר זה בתור תחליף ניקוטין. בישראל סיגריות אלקטרוניות אינן מוכרות כתחליף ניקוטין ובשנת 2012 משרד הבריאות אף פרסם אזהרה כנגד השימוש בסיגריות אלרקטרוניות בשל הסכנות הבריאותיות שלהן.
ראו גם

סרטן ריאות
חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון
גמילה מעישון
מחלת לב כלילית
עישון
לקריאה נוספת

Benowitz, N. L. (1988). Pharmacologic aspects of cigarette smoking and nicotine addiction. New England journal of medicine, 319(20), 1318-1330
Stead, L. F., Perera, R., Bullen, C., Mant, D., Hartmann‐Boyce, J., Cahill, K., & Lancaster, T. (2012). Nicotine replacement therapy for smoking cessation. Cochrane database of systematic reviews, (11)
Dani, J. A., & De Biasi, M. (2001). Cellular mechanisms of nicotine addiction. Pharmacology Biochemistry and Behavior, 70(4), 439-446
Benowitz, N. L. (1996). Pharmacology of nicotine: addiction and therapeutics. Annual review of pharmacology and toxicology, 36(1), 597-613
Benowitz, N. L. (2009). Pharmacology of nicotine: addiction, smoking-induced disease, and therapeutics. Annual review of pharmacology and toxicology, 49, 57-71
Benowitz, N. L. (2008). Neurobiology of nicotine addiction: implications for smoking cessation treatment. The American journal of medicine, 121(4), S3-S10
Stephen L. Dewey. Jonathan D. Brodie. Madina Gerasimov. Bryan Horan. Eliot L. Gardner. Charles R. Ashby Jr. "A pharmacologic strategy for the treatment of nicotine addiction", Synapse, Volume 31, Issue1. January 1999. Pages 76-86
יוון במשחקים האולימפיים

יוון הייתה ביתם של המשחקים האולימפיים בעת העתיקה, ומסיבה זו הייתה בחירה טבעית להתחדשות המשחקים בשנת 1896. בשנה זו אירחה יוון את האולימפיאדה הראשונה בעת החדשה. יוון היא אחת מארבע המדינות היחידות (יחד עם אוסטרליה, בריטניה ושווייץ) שנטלו חלק בכל המשחקים האולימפיים שנערכו מאז. היא אירחה את המשחקים האולימפיים פעמיים: בפעם הראשונה ב-1896 את האולימפיאדה הראשונה, ובפעם השנייה ב-2004 את האולימפיאדה ה-28. בשני המקרים המשחקים נערכו באתונה, בירת יוון.
נוכח הרקע ההיסטורי של המשחקים, המסורת האולימפית העניקה ליוון מספר תפקידים סמליים במשחקים. בין היתר, הלפיד האולימפי מודלק באולימפיה של יוון, בה נפתח המסע המסתיים בהדלקתו באצטדיון האולימפי שמארח את המשחקים. בנוסף, מאז אולימפיאדת אמסטרדם (1928) הנוהג הוא כי המשלחת היוונית צועדת ראשונה בטקס הפתיחה.
הוועד האולימפי הלאומי של יוון נוסד בשנת 1894 והוכר בשנת 1895. שמו הוא "הוועד האולימפי ההלני" והוא אחד הוועדים האולימפיים הלאומיים הוותיקים ביותר. מושבו באתונה.
במהלך השנים זכו ספורטאים יוונים בסך של 121 מדליות, מהן 35 מדליות זהב. הענפים הבולטים ביותר הם אתלטיקה קלה (29 מדליות, מהן 7 מדליות זהב) והרמת משקולות (15 מדליות, מהן 6 מדליות זהב). יש לציין ש-44% ממדליות הזהב של יוון, ו-48% מהמדליות שלה בכלל, הושגו בשני המשחקים בהן יוון אירחה. בניכוי המשחקים אותם אירחה יש לה 66 מדליות מתוכן 20 מדליות זהב. ב-28 משחקים אולימפיים (נכון ל-2024).
מאז אולימפיאדת גרמיש פרטנקירכן (1936) משתתפת יוון גם במשחקי החורף, ומאז השתתפה בכולן פרט לאולימפיאדת סקוו ואלי (1960). השתתפויות אלה לא הניבו ליוון ולו מדליה אחת.
אירוח המשחקים

פרט לאירוח המשחקים ב-1896, שניתן לאתונה מסיבות היסטוריות, התמודדה העיר עוד פעמיים על אירוח המשחקים. היוונים קיוו לארח את המשחקים גם ב-1996, בשנת המאה לחידוש המשחקים בעת החדשה. במכרז שנערך לאירוח המשחקים התמודדו פרט לאתונה 6 ערים נוספות: אטלנטה, בלגרד, טורונטו, מלבורן ומנצ'סטר. בסיבוב הסופי הפסידה אתונה לאטלנטה ברוב של 51 מול 35. הנחת המוצא של היוונים הייתה כי בחירתם מובטחת משיקולים היסטוריים, והצעת המכרז שלהם לא נתנה מענה מלא לסוגיות לוגיסטיות, פיננסיות וביטחוניות. לאחר בחירתה של אטלנטה לעיר המאחרת, האשימו היוונים את הוועד האולימפי הבינלאומי בכך שבחר בה משום שבעיר זו ממוקמים משרדיה הראשיים של קוקה-קולה, אחת מנותנות החסות הראשיות למשחקים לאורך השנים.
אתונה התמודדה שוב על אירוח המשחקים ב-2004, מול בואנוס איירס, סטוקהולם, קייפטאון ורומא, ובסיבוב האחרון גברה על רומא ברוב של 66 מול 41. הפעם הגישה הצעה מפורטת יותר, שבה הוצעו פתרונות לקשיים הלוגיסטיים שהתעוררו בעבר, וגם האירוח המוצלח של אליפות העולם באתלטיקה 1997, חודש לפני הבחירה, סייע בהפגת החששות.
היסטוריה > אולימפיאדת אתונה (1896)

האולימפיאדה הראשונה הייתה אירוע הספורט הגדול ביותר שידע העולם עד אז. רבים מספורטאי הצמרת של העולם לא הגיעו למשחקים האולימפיים, וכך, הצליחו ספורטאים יוונים לזכות בהישגים והביאו להצלחת ולאהדת המשחקים מצד הציבור היווני. לאחר המשחקים ביקשו היוונים לארח בארצם את כל האולימפיאדות הבאות, אך אנשי הוועד האולימפי הבינלאומי התנגדו לכך. בסך הכל, זכו היוונים ב-46 מדליות, מהן 10 מדליות זהב, מספר דומה למספר המדליות בהן זכו היוונים בכל 22 האולימפיאדות הבאות גם יחד. בטבלת המדליות דורגו היוונים במקום השני, אחרי ארצות הברית.
בקליעה, זכו היוונים ב-9 מדליות, 3 מכל סוג. יואניס פרנגודיס זכה במדליית זהב בירי מ-25 מטר, במדליית כסף בירי מ-300 מטר משלושה מצבים ובמדליית ארד בירי מ-30 מטר. גאורגיוס אורפנידיס זכה במדליית זהב בירי מ-300 מטר, והיה סגנו של פרנגודיס בירי מ-25 מטר. פנטליס קרסוודאס זכה במדליית הזהב השלישית, בירי מ-200 מטר. הסייפים היוונים זכו ב-4 מדליות. שניים מהם, לאונידאס פירגוס ויואניס גאורגיאדדיס זכו במדליות זהב. עם זכייתו של פירגוס, הוא היה לאלוף האולימפי היווני הראשון בעת החדשה.
בהתעמלות זכו היוונים ב-6 מדליות, 2 מכל סוג. ניקולאוס אנדריאקופולוס זכה במדליית זהב בטיפוס על חבל ובמדליית כסף בתחרות המקבילים הקבוצתית, ויואניס מיטרופולוס זכה במדליית זהב בתרגיל הטבעות ובמדליית ארד בתחרות המקבילים הקבוצתית. שניים מחבריו לקבוצה של אנדריאקופולוס זכו אף הם במדליות נוספות: תומאס קסנאקיס זכה במדליית כסף בטיפוס על חבל ופטרוס פרסאקיס זכה במדליית ארד בתרגיל הטבעות.
באתלטיקה זכו ביוונים ב-10 מדליות, אך רק אחד מהם זכה במדליית זהב, ספירידון לואיס, שהיה לאלוף האולימפי הראשון בריצת מרתון. גם סגנו של לואיס, חריאלוס וסילאקוס, היה יווני. מילטיאדיס גוסקוס זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל ופאנאגיוטיס פאראסקוופולוס עשה זאת בזריקת דיסקוס. בשחייה זכו היוונים ב-7 מדליות, בהן מדליית זהב אחת. יואניס מאלוקיניס ניצח במשחה ל-100 מטר חופשי למלחים, תחרות שהייתה פתוחה רק לאנשי הצי היווני. בתחרויות שהיו פתוחות לכלל המשתתפים, בלט אפסטאתיוס חוראפאס, שזכה בשתי מדליות ארד, במשחים ל-500 ול-1200 מטר חופשי.
רוכב האופניים אריסטידיס קונסטנטינידיס ניצח במרוץ אופני כביש, וסטמאטיוס ניקולופולוס זכה בשתי מדליות כסף, במרוצים ל-333 מטר ול-2 ק"מ. יוונים נוספים זכו במדליות בהיאבקות, טניס והרמת משקולות.
היסטוריה > עד מלחמת העולם השנייה

במשחקים שנערכו לאחר האולימפיאדה הראשונה הייתה רחוקה יוון מלשחזר את הישגיה מאתונה, ובכמה מהם לא הצליח אף יווני לזכות במדליה.
לאולימפיאדת פריז (1900) שלחו היוונים 3 ספורטאים בלבד (לעומת 169 שהשתתפו באתונה). הספורטאי הבולט במשלחת היה פאנאגיוטיס פאראסקוופולוס, שסיים במקום הרביעי בזריקת דיסקוס ובמקום החמישי בהדיפת כדור ברזל. באולימפיאדת סנט לואיס (1904) שבו היוונים וזכו במדליות. מרים המשקולות פריקלס קקוסיס זכה במדליית זהב וניקולאוס גאורגאנטאס זכה במדליית ארד. הישגים אלה הספיקו כדי שיוון תדורג במקום השמיני בטבלת המדליות. באולימפיאדת לונדון (1908) זכו היוונים ב-3 מדליות כסף. קונסטנטינוס ציקליטיראס זכה בשתיים מהן, בקפיצה לגובה מהמקום ובקפיצה לרוחק מהמקום. במדליה השלישית זכה מטיל הכידון מיכאיל דוריזאס. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה ציקליטיראס בשתי מדליות נוספות: מדליית זהב בקפיצה לרוחק מהמקום ומדליית ארד בקפיצה לגובה מהמקום.
לאולימפיאדת אנטוורפן (1920) שלחו היוונים משלחת בת 57 ספורטאים. נבחרת הקלעים זכתה במדליית כסף, המדליה היחידה לזכות המשלחת במשחקים. נבחרת הכדורגל ספגה את אחת התבוסות הגדולות ביותר שלה, כשהפסידה 9-0 לשוודיה. בארבע האולימפיאדות הבאות שנערכו עד מלחמת העולם השנייה לא זכה אף ספורטאי יווני במדליה אולימפית.
היסטוריה > המחצית השנייה של המאה ה-20

גם בשתי האולימפיאדות הראשונות שנערכו לאחר מלחמת העולם השנייה לא הצליח אף ספורטאי יווני לזכות במדליה. באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה גרגוריוס רובאניס במדליית ארד בקפיצה במוט, והיה ליווני הראשון שזוכה במדליה אולימפית מזה 36 שנים. באולימפיאדת רומא (1960) זכה צוות שייטי הדרגון במדליית הזהב הראשונה של יוון מזה 48 שנים. בין השייטים היה גם יורש העצר היווני קונסטנטינוס, שארבע שנים מאוחר יותר היה למלך יוון.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה המתאבק פטרוס גאלאקטופולוס במדליית ארד, ובאולימפיאדת מינכן (1972) שיפר את הישגו וזכה במדליית כסף. באותם משחקים זכה גם השייט איליאס חאציפאווליס במדליית כסף בדגם פין. באולימפיאדת מונטריאול (1976) שוב לא זכה אף ספורטאי יווני במדליה, בפעם האחרונה עד כה.
באולימפיאדת מוסקבה (1980) השתפרו הישגי היוונים והם זכו ב-3 מדליות. המתאבק סטליוס מיגיאקיס זכה במדליית זהב, ועמיתו גאורגיוס חאציונאידיס זכה במדליית ארד. צוות שייטי הסולינג זכה אף הוא במדליית ארד. גם באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) בלטו המתאבקים היוונים. דמטריוס תאנופולוס זכה במדליית כסף וחאראלמבוס חולידיס זכה במדליית ארד. חולידיס זכה במדליית ארד נוספת באולימפיאדת סיאול (1988).
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכו היוונים בשתי מדליות זהב. הייתה זו הפעם הראשונה מזה 96 שנים שבה היוונים זוכים ביותר במדליית זהב אחת במשחקים. וולה פאטולידו ניצחה בריצת 100 מטר משוכות, והייתה ליווניה הראשונה שזוכה במדליה אולימפית. במדליית הזהב השנייה זכה מרים המשקולות פירוס דימאס.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) השתפרו הישגיהם של היוונים באופן ניכר. הם זכו ב-8 מדליות, מהן 4 מדליות זהב. הענף הבולט היה הרמת משקולות, עם 5 מדליות. פירוס דימאס שמר על תוארו, וכך גם מרים המשקולות יליד גאורגיה קאחי קאחיאשווילי, שרשם הישג דומה בברצלונה, במדי המשלחת המאוחדת. שלושה מרימי משקולות נוספים זכו במדליות כסף: לאונידאס סבאניס, ולריוס לאונידיס ולאונידאס קוקאס. המתעמל יואניס מליסאנידיס זכה במדליית זהב בתרגיל הקרקע, והגולש ניקוס קקלמנאקיס זכה במדליית זהב בדגם מיסטרל. האתלטית ניקי בקויאני זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה.
היסטוריה > אולימפיאדת סידני (2000)

ארבע שנים לפני שאירחה את המשחקים, המשיכה יוון במגמת השיפור באולימפיאדת סידני (2000). 140 ספורטאים יוונים השתתפו במשחקים, והם זכו ב-13 מדליות, מהן 4 מדליות זהב.
מרימי המשקולות המשיכו להניב את המספר הגבוה ביותר של מדליות - 5. פירוס דימאס היה למרים המשקולות השני בהיסטוריה שזוכה בתואר האולימפי 3 פעמים ברציפות, ויומיים אחר כך היה קאחי קאחיאשווילי למרים המשקולות השלישי בהיסטוריה שעושה זאת. לאונידאס סבאניס זכה במדליית כסף שנייה ברציפות, וגם מרים המשקולות יליד אלבניה ויקטור מיטרו זכה במדליית כסף. יואנה חציואנו זכתה במדליית ארד.
קונסטנטינוס קנטריס זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר, ושלוש אתלטיות נוספות זכו במדליות כסף: אקטריני תאנו בריצת 100 מטר, אנסטסיה קלסידו בזריקת דיסקוס ומירלה מניאני, ילידת אלבניה, בהטלת כידון. מיכאיל מורוצוס זכה במדליית זהב בטאקוונדו, המתעמל דימוסתניס טמפאקוס זכה במדליית כסף בתרגיל הטבעות, ובמדליות ארד זכו נבחרת הנשים בהתעמלות והמתאבק אמירן קרדנוב.
היסטוריה > אולימפיאדת אתונה (2004)

האולימפיאדה השנייה אותה אירחה יוון הייתה המוצלחת ביותר עבורה מאז קודמתה. מספר שיא של 426 ספורטאים נטלו חלק במשחקים, והם זכו ב-16 מדליות, מהן 6 מדליות זהב.
המדליות הושגו ב-10 ענפים שונים, הבולט שבהם אתלטיקה, עם 5 מדליות מהן שתי מדליות זהב, בכולן זכו נשים. פאני חלקיה זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות ואנסטסיה צומלקה עשתה זאת בהליכה ל-20 ק"מ. חריסופיי דווצי זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת, ואנסטסיה קלסידו זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית כסף בזריקת דיסקוס. מירלה מניאני זכתה במדליית ארד בהטלת כידון. על הישגי האתלטיות היווניות העיבה פרשה בה היו מעורבים האצנים קונסטנטינוס קנטריס ואקטריני תאנו. השניים לא הגיעו לבדיקה לגילוי סמים, ולאחר מכן טענו כי היו מעורבים בתאונת דרכים. בהמשך התברר כי התאונה בוימה, והשניים פרשו מהמשחקים.
במדליות זהב נוספות זכו הג'ודוקא בן ה-17 איליאס איליאדיס, המתעמל דימוסתניס טמפאקוס (בתרגיל הטבעות), הקופצים למים תומאס בימיס וניקולאוס סירנידיס (בקפיצה סינכרונית מ-3 מטר), ושייטות ה-470 סופיה בקטורו ואמיליה צולפה. מתחרה נוסף בענף השיט, ניקוס קקלמנאקיס, שהיה אחת התקוות הגדולות של היוונים במשחקים ואף הדליק את הלפיד האולימפי בטקס הפתיחה, הסתפק במדליית כסף, לאחר שהפסיד לגל פרידמן.
לוחמי הטאקוונדו אלכסנדרוס ניקולאידיס ואליסבט מיסטקידו זכו במדליות כסף, המתאבק וסיליו פולימרוס וצמד החותרים ניקולאוס סקיאתיטיס וארטיום קיורגקיאן זכו במדליות ארד. מרים המשקולות פירוס דימאס, שנשא את דגל יוון בטקס הפתיחה, איבד את תוארו לאחר שלוש זכיות רצופות והסתפק במדליית הארד.
נבחרת הנשים בכדורמים זכתה במדליית כסף, לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת אוסטרליה והפסידה במשחק הגמר לנבחרת איטליה. נבחרת הגברים סיימה את שלב הבתים ללא הפסד, אך הפסידה בחצי הגמר לנבחרת סרביה ומונטנגרו וסיימה במקום הרביעי לאחר הפסד נוסף, לנבחרת רוסיה. נבחרת הגברים בכדורסל, בשורותיה שיחקו בין היתר תיאודורוס פאפאלוקאס, דימיטריס דיאמנטידיס ולזארוס פאפאדופולוס, הודחה בשלב רבע הגמר בידי נבחרת ארגנטינה, וסיימה במקום החמישי. פאפאלוקאס היה החוטף הבולט בטורניר, עם 2.8 חטיפות למשחק. נבחרת הנשים הודחה אף היא ברבע הגמר, בידי ארצות הברית, וסיימה במקום השביעי. גם נבחרות הגברים בכדוריד ובכדורעף הודחו בשלב ברבע הגמר. נבחרת הכדוריד הפסידה לקרואטיה ונבחרת הכדורעף הפסידה לארצות הברית. שתיהן סיימו במקום החמישי. יתר הנבחרות בענפי הכדור לא עברו את שלב הבתים.
היסטוריה > אולימפיאדת בייג'ינג (2008)

לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) שלחה יוון משלחת גדולה, בת 156 ספורטאים, אך הישגיה ירדו באורח ניכר בהשוואה לאולימפיאדות הקודמות בהן השתתפה. המשלחת היוונית זכתה ב-3 מדליות בלבד, ולראשונה מזה 16 שנה אף ספורטאי יווני לא זכה במדליית זהב.
לוחם הטאקוונדו אלכסנדרוס ניקולאידיס זכה במדליית כסף שנייה ברציפות. החותר וסיליוס פולימרוס החליף בן זוג, ויחד עם דמטריוס מוגיוס שיפר את הישגו מאתונה וזכה במדליית כסף. קופצת המשולשת חריסופיי דווצי זכתה במדליית ארד אך זו נשללה ממנה ב-2016 בשל הרשעה באימרוץ. צוות שייטות היינגלינג זכו במדליית ארד. ספורטאים יוונים נוספים שבלטו בבייג'ינג כללו את החותר יואניס חריסטו (מקום רביעי במקצה היחידים), החותרות כריסי ביסקיצי ואלכסנדרה ציאבו (מקום שישי במקצה הזוגות), חותר הקאנו חריסטוס צאקמאקיס (מקום שביעי בסלאלום), האתלט פריקליס יאקובאקיס (מקום שמיני בריצת 400 מטר משוכות) והגולש ניקוס קקלמנאקיס (מקום שמיני בניל פרייד RS:X). נבחרת הכדורסל שוב הפסידה לארגנטינה ברבע הגמר, וסיימה בפעם השנייה ברציפות במקום החמישי.
היסטוריה > אולימפיאדת לונדון (2012)

באולימפיאדת לונדון (2012) ירדו הישגי המשלחת היוונית עוד יותר, והיא צברה רק שתי מדליות ארד: הג'ודוקא איליאס איליאדיס (שהחליף קטגוריית משקל והתחרה בקטגוריה של עד 90 ק"ג) וצמד החותרות כריסטינה גיאזיצידו ואלכסנדרה ציאבו.
ספורטאים יוונים נוספים שרשמו הישגים נאים בלונדון כללו את השחיין ספירידון יאניוטיס (מקום רביעי בשחייה במים פתוחים ל-10 ק"מ), רביעיית החותרים (מקום רביעי), הסייפת וסיליקי ווגיוקה (מקום חמישי), המתעמל וסיליוס צולקידיס (מקום שישי בתרגיל המקבילים), השייט ביירון קוקלאניס (מקום שישי בדגם ניל פרייד RS:X), קונסטדינוס פיליפידיס (מקום שביעי בקפיצה במוט), ספירידון לבסיס (מקום שביעי בהטלת כידון) וצמד השחייניות הצורניות (מקום שמיני).