stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה זלמן הבלין (חוקר תלמוד)
ביוגרפיה

נולד בירושלים לשלום ובלהה הבלין. נכדו של הרב שלמה זלמן הבלין, ראש ישיבת תורת אמת. למד בישיבת חברון בירושלים, והוסמך לרבנות על ידי ראשי הישיבה הרב יחזקאל סרנא והרב משה חברוני וכן על ידי הרב יצחק יעקב וכטפויגל. נישא למאשה לבית פינקל, נכדתו של הרב משה פינקל, בנו של "הסבא מסלובודקה" וחתנו של הרב משה מרדכי אפשטיין, ולהם 8 ילדים.
בשנים 1962–1964 היה חבר ב"בית מדרש עליון לתורה ולחכמת ישראל" שבמוסד הרב קוק. בין היתר עסק בהכנת מהדורה מדעית של משנה תורה לרמב"ם ובאנתולוגיה להגות יהודית "אוצר היהדות". בשנים 1964–1966 שימש ר"מ ומחנך בישיבה התיכונית "מרום ציון – קריית נוער", שבשכונת בית וגן בירושלים. בין השנים 1964–1972 היה חבר במכון התלמוד שבמכון שוקן, שם עסק בפרויקטים שונים בחקר התלמוד, בהדרכתו של פרופ' אליעזר שמשון רוזנטל. במקביל עבד בין השנים 1966–1974 כמבקר ועורך במפעל מפתוח השו"ת במכון לחקר המשפט העברי בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, בראשות פרופ' מנחם אלון.
בשנת 1972 השלים את התואר הראשון באוניברסיטה העברית בחוג לתלמוד ובחטיבות השלמה (לשון עברית, מחשבת ישראל, תולדות ישראל וספרות עברית). בשנת 1983 השלים את התואר השלישי, בהנחיית פרופ' שרגא אברמסון. עבודת הדוקטורט הייתה בנושא: 'רבי אברהם הלוי בעל שו"ת גינת ורדים וחכמי דורו בארץ ישראל ובמצרים'.
בין השנים 1979–1986 היה מדריך, מרצה ולאחר מכן מרצה בכיר במחלקה לתלמוד ובמחלקה ללימודים ביבליוגרפיים ולספרנות באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1982 היה חבר מחקר באוניברסיטת הרווארד בקיימברידג', ובשנת 1983 היה מרצה אורח בישיבה אוניברסיטה בניו יורק. בשנים 1985–1986 היה מרצה בכיר אורח בבית הספר לספרנות באוניברסיטה העברית בירושלים, וכמו כן היה פרופסור אורח בסמינר למתקדמים במשפט עברי באוניברסיטה העברית.
נמנה עם מייסדי המחלקה ללימודי מידע וספרנות באוניברסיטת בר-אילן, לימד בה מאז ייסודה ועד לפרישתו, ועמד בראשה בין השנים 1984–1990. משנת 1986 הוא גם פרופסור חבר במחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן, ומשנת 2003 פרופסור מן המניין באוניברסיטת בר-אילן. יזם את מפעל אוסף צילומי כתבי היד של המחלקה לתלמוד.
בשנות ה-80 יזם וארגן את הכנסים הראשונים לחקר התלמוד בימינו. יזם את הקמת המכון לחקר הספרות הבתר תלמודית, ובמשך שנים היה חוקר ראשי של המכון, במיוחד של "פרויקט רש"י", מפעל הכנת מהדורות מדעיות של פירושי רש"י לתלמוד.
החל משנת 1984 ועד תחילת העשור הראשון של המאה ה-21 ערך את כתב העת "עלי ספר" לביבליוגרפיה וחקר הספר של אוניברסיטת בר-אילן. חבר מערכת "סדרא" - כתב עת לחקר תושב"ע. כמו כן הוא יושב-ראש המכון לחקר התפילה "תלפיות". השתתף והרצה בכנסים ובפורומים שונים, ובהם בכנסי הקונגרס העולמי למדעי היהדות ובכנס המדעי הבינלאומי שבאוניברסיטת הרווארד. משנת 2003 ראש המכון לחקר הספרות הבתר תלמודית באוניברסיטת בר-אילן.
פרופ' הבלין עוסק גם בתולדות החכמים בארצות המזרח ובתולדות ארץ ישראל. פרסם את הספר "המשפיע", על סבו הרב שלמה זלמן הבלין ובו העלה את תולדות היישוב היהודי האשכנזי בחברון במאה ה-19. כמו כן עוסק בתולדות תנועת החסידות ופרסם מספר פרסומים בנושא.
תושב שכונת גבעת שאול בירושלים. בן דודו הוא הפיזיקאי פרופ' שלמה הבלין.
פועלו המדעי והמחקרי

תחומי התמחותו של פרופסור הבלין הם תלמוד, ספרות רבנית של תקופת הגאונים, ראשונים ואחרונים, תולדות ישראל בתקופת התלמוד ובימי הביניים, קהילות ישראל במאות ה-16 – ה-18 בארצות המזרח ובארץ ישראל, תולדות החסידות, תולדות ארץ ישראל בתקופה החדשה. כמו כן הוא מתמחה בתחום הפילולוגיה וההדרת כתבי יד.
עיקר התמחותו בתחום נוסח התלמוד ובתחום ספרות הראשונים והאחרונים, ובמיוחד בתחום חקר ספרי הרמב"ם וגלגולי נוסח ספריו בכתבי היד ובדפוסים הראשונים, וכן בתחום חקר ספרי הרשב"א וגלגולי קובצי השאלות ותשובות שלו. פרסם חיבורים ומאמרים רבים בנושאים אלו. ערך מהדורת פקסימיליה של דפוס קושטא של ספר משנה תורה לרמב"ם עם מבוא מקיף לתולדות דפוסי הרמב"ם. לאחר שנות מחקר רבות הוציא לאור מהדורת פקסימיליה של כתב יד אוקספורד של הספרים מדע ואהבה של ספר משנה תורה.
בעקבות התמחותו בתקופת התלמודים, בעבודתו במכון שוקן עסק רבות גם בתחום נוסח התלמוד, ביקורת הנוסח, תולדות כתבי היד והדפוסים הראשונים של משנה ותלמוד. מפירותיו של עיסוק זה היה הערך "תלמוד בבלי" באנציקלופדיה העברית, שנכתב על ידי הבלין. בשל חשיבותו הסכימה מערכת האנציקלופדיה להקצות לו מקום כפול מהמתוכנן.
באותה תקופה הוזמן להשתתף במפעל "יד לתלמוד", מפעל המשך לאנציקלופדיה העברית, בראשו עמדו הפרופסורים שאול ליברמן אפרים אלימלך אורבך וישראל תא שמע. התוכנית המקורית הייתה לפרסם שישה עשר כרכים על נושאים תלמודיים, וכל כרך מיוחד לנושא אחד. הנושא שפרופ' הבלין עסק בו במסגרת זו היה בתחום "איסור והיתר".
בין פעולותיו במכון שוקן היו: השלמת עבודתו של פרופ' אליעזר שמשון רוזנטל על מהדורה מדעית של מסכת פסחים, הכנת מהדורה מדעית של מסכת מגילה והכנת הוצאת מהדורה של חיבורו של הרב שלמה סיריליאו "גמרא למסכת עדויות" על פי כתב יד מאוסף גינצבורג שבספריית לנין במוסקבה שלא פורסם. שלושת המיזמים טרם פורסמו. באותה תקופה פרסם בכתב העת "המעין" מאמר על "משנה תורה לרמב"ם – סוף גאונות", שהיווה את הגרעין והרעיון העיקרי למאמרו הגדול על החתימה הספרותית כיסוד החלוקה לתקופות בהלכה.
פרקים מעבודת הדוקטורט שלו, שהייתה בנושא "רבי אברהם הלוי בעל שו"ת גינת ורדים וחכמי דורו בארץ ישראל ובמצרים", פורסמו בבמות שונות, ובהן: מאמר על ישיבות ירושלים בשלהי המאה הי"ז ב"שלם" של מכון יד בן צבי, ומאמר על היצירה הרוחנית של יהודי מצרים בספר "תולדות יהודי מצרים", שבעריכת פרופ' י' לנדו.
פרופ' הבלין הוציא לאור שניים מחיבורי המאירי. הראשון הוא "סדר הקבלה", ספר היסטורי שיטתי ושלם ויחיד במינו מתקופת הראשונים. הספר יצא על פי כתב יד שהגיע מאוסף גינצבורג. עד עתה כל ההוצאות היו על פי ההוצאה הראשונה בשאלוניקי, ולא נודע על כתב יד של חיבור זה. כן הוציא את הספר "בית הבחירה" למאירי על מסכת אבות, אף זה על פי כתב היד היחידי הידוע מחיבור זה מאוסף גינצבורג.
תפקידים ציבוריים

יושב ראש ועדת ההשקעות של קרן גמלאות "גילעד", אוניברסיטת בר-אילן, וחבר ההנהלה
חבר ועדת השופטים לפרס קהן-עבר, במשרד החינוך והתרבות (1986–1991)
חבר הנהלת המכון לאחזור מידע בפקולטה למדעי הטבע, אוניברסיטת בר-אילן
חבר הנהלת המכון למידע ממוחשב ביהדות בפקולטה למדעי היהדות, אוניברסיטת בר-אילן
יו"ר הוועדה לתכנון לימודים בתושב"ע במערכת החינוך הדתי, משרד החינוך והתרבות
חבר הוועדה הציבורית-מקצועית למכונים תורניים, משרד הדתות (1996–1997)
יו"ר ועדת הערעורים המקצועית למכונים תורניים, לשנת תשנ"ח, משרד הדתות (1998–1999)
יו"ר הוועדה המקצועית למכונים תורניים, משרד החינוך והתרבות
חבר הנהלת ישורון.
פרסומיו

משנה תורה להרמב"ם, ותולדות הדפוסים הראשונים. מהדורת צילום של דפוס קושטא רס"ט. מבוא: "לתולדות הדפוסים הראשונים של ספר משנה תורה להרמב"ם". הוצאת מקור, ירושלים, תשל"ג.
משנה תורה להרמב"ם, ותולדות דפוסי ספרד. מהדורת צילום של דפוס ן' שאלתיאל. מבוא: "משנה תורה דפוס ן' שאלתיאל ותולדות הדפוסים הספרדיים של הרמב"ם". הוצאת מקור, ירושלים, תשל"ה.
שו"ת הרשב"א, דפוס רומא, עם מבוא: "שו"ת הרשב"א, ותולדות קובצי שו"ת הרשב"א בכת"י ובדפוס הראשון". הוצאת בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, ירושלים, תשל"ז.
סדר הקבלה לרבינו מנחם המאירי, שערי ציון לר' יצחק די לאטיש, והערות רבי חיים פלאג'י. מהדורה מדעית על פי כת"י פטרבורג ועל פי כת"י אוקספורד של 'שערי ציון'. מבוא מקיף לדרכו של המאירי, הערות וביאורים, כולל מפתחות מפורטים. (בהשתתפות פרופ' ב' ספטימוס מאוניברסיטת הארוורד). הוצאת מכון אופק (ירושלים-קליבלנד), ירושלים, תשנ"ג. מהדורה שנייה ומחודשת, ירושלים, תשנ"ד.
בית הבחירה להמאירי על מסכת אבות, וחלקים מחיבור התשובה להמאירי. מהדורה מדעית על פי כת"י פטרבורג, מבוא לדרך המאירי בפירושיו, הערות וביאורים, והשוואות למקורותיו ולחכמי דורו (בהשתתפות פרופ' ב' ספטימוס מאוניברסיטת הארוורד ושמואל אשכנזי). הוצאת מכון אופק (ירושלים-קליבלנד), ירושלים, תשנ"ד. מהדורה שנייה ומחודשת, ירושלים תשנ"ה. מהדורה שלישית, ירושלים, תשנ"ח.
הספרים המוגהים של משנה תורה (כת"י אוקספורד והגהות מישיבת מצרים). נוסח המשנה תורה בספרים המוגהים בהשוואה לנוסחאות אחרות, ובירורים בעשרות סוגיות שבהן הרמב"ם שינה, הגיה וחזר בו מפסקיו, ועדויות על הנוסח המוגה ותולדות כתבי היד הללו. הוצאת ספריית פרידברג, מכון אופק ירושלים-קליבלנד, תשנ"ז. החלק האנגלי: The Authorized Version of the Code of Maimonides, prepared with an historical and bibliographical introduction, Jerusalem-Cleveland 5757, pp. I-XV.
שו"ת חדשות להרשב"א, קובץ של שלוש מאות וחמישים תשובות חדשות של הרשב"א מכתבי יד וממובאות בספרי קודמים. מהדורה מדעית, עם מבוא, הערות וציוני מקורות ומפתחות. בהוצאת י"י וידובסקי, ירושלים, תשס"א.
מחקרי רשב"א, פרקי מחקר בתולדות הרשב"א, דעותיו בעיקרי האמונה, יצירותיו וקובצי שאלות ותשובות שלו בדפוס ובכתבי היד. הוצאת י"י וידובסקי, ירושלים, תשס"א.
תורתן של גאונים (יחד עם יצחק יודלוב). אוסף חיבורי הלכה ותשובות של גאוני בבל וארץ ישראל שנאספו מתוך קבצים וכתבי עת. שבעה כרכים, הוצאת "מאזנים", ירושלים-ניו יורק, תשנ"ג. כרך א: תורת הגאונים ותקופתם. מבוא, מפתחות וביבליוגרפיות לגאונים, תקופתם וספרותם. כרך ב: כתבי רב סעדיה גאון. כרך ג: ספר המעשים לבני ארץ ישראל. כרך ד: כתבי רב שמואל בן חפני. כרך ה: כתבי רב שרירא גאון ורב האי גאון. כרך ו: תשובות וחיבורים מן הגאונים (א). כרך ז: תשובות וחיבורים מן הגאונים (ב).
רשימת כתבי-היד של פירוש רש"י לתלמוד. הוצאת המכון לחקר ההלכה הבתר תלמודית, אוניברסיטת בר-אילן, תשמ"ח.
היצירה הרוחנית של יהודי מצרים במאות הט"ז - הי"ט. בתוך: תולדות יהודי מצרים בתקופה העות'מאנית, בעריכת פרופ' יעקב לנדאו, בהוצאת משגב (המכון לחקר יהדות המזרח, והוצאת מגנס - האוניברסיטה העברית), ירושלים, תשמ"ח.
מסורת התורה שבעל פה - אוסף מאמרים, הוצאת מכללת אורות ישראל, אלקנה, תשע"ב.
פרסומיו > מאמרים

משנה תורה לרמב"ם - סוף גאונות, המעין ניסן תשכ"ה, באתר היברובוקס; מלואים ונשמטות למאמר, המעין, תמוז תשכ"ו
על החתימה הספרותית כיסוד החלוקה לתקופות בהלכה, מחקרים בספרות התלמודית, יום עיון לרגל מלאת שמונים שנה לשאול ליברמן, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, ירושלים תשמ"ג, עמ' 148–192.
"בירורים חדשים בענייני תקנות רגמ"ה, ייחוסן, תחולתן והתפשטותן", שנתון המשפט העברי, כרך י"א–י"ב (תשמ"ד–תשמ"ו)
"לקראת מהדורה מדעית של פירוש רש"י לתלמוד", בתוך: רשימת כתבי-היד של פירוש רש"י לתלמוד, הוצאת המכון לחקר ההלכה הבתר תלמודית, רמת גן, תשמ"ח.
"להבנת יסודות דרכי הלימוד של חז"ל", בתוך: מ' בר (עורך), מחקרים בהלכה ובמחשבת ישראל, ספר יובל לכבוד הרב פרופ' רקמן, הוצאת בר-אילן, רמת גן, תשנ"ד.
"חוקים ומשפטים – בתורה בחז"ל ובמשנת הרמב"ם", ספר לכבוד פרופ' י"ד גילת, בסדרת שנתון בר-אילן, כ"ו–כ"ז, תשנ"ה
"פרקי יסוד בעקרונות התורה שבעל פה", הגיון, חוברת ג, תשנ"ה.
"לעניין הספרים 'כלבו' ו'ארחות חיים': מחקר לזיהוי מחבר ספרים אלו, כתבי היד שלהם ומהדורותיהם. בתוך: ארחות חיים, הלכות שבת, מהדורה מדעית, הוצאת מכון ירושלים ומכון למחקר שעל ידי ישיבת אור עציון, ירושלים תשנ"ו
"בין ראשונים לאחרונים בענייני נוסח", מחקרי מורשתנו, כרך ראשון, הוצאת מכללת מורשת יעקב, רחובות, תשנ"ח.
DocumentDB

| --- | --- |

 מפתח:  microsoft
 מחזור חיים:  2015–הווה (כ־10 שנים)
 
 
Azure Cosmos DB הוא שירות מסד נתונים מבוזר מסוג NoSQL של מיקרוסופט, לניהול מסמכי JSON בקנה מידה של האינטרנט. כמרבית מסדי הנתונים מסוג NoSQL, המסמכים הם נטולי סכמה (Schema). ניתן לתייג את מסד הנתונים כמסד נתונים NewSQL מאחר שהוא משתמש בשפת שאילתות דומה ל-SQL והוא תומך בהגדרות ACID לטרנזאקציות, אולם אינו תומך בקשרים בין טבלאות כשאר (RDBMS) אשר בדרך כלל מצופים ממסדי נתונים מסוג NewSQL.
שאילתות על מאגרי נתונים של DocumentDB

ישנם מספר מנגנונים מסופקים לביצוע שאילתות :
שאילתות בסגנון SQL עם התאמות לנתונים מסוג JSON.
LINQ - שפה משולבת שאילתות.
JavaScript - זמין רק ב-SDK של צד השרת, חשוף לפרוצדורות מאוחסנות, טריגרים, פונקציות המוגדרות על ידי משתמש. בהשראת ה-API של Underscore.js .
שפת שאילתות של MongoDB תומך JSON באמצעות פרוטוקול MongoDB Driver.
קיכלי לבן-גבה

| קיכלי לבן-גבה |
| --- | --- |
 קיכלי לבן-גבה   שירה, מוסקבה, רוסיה 
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: קיכליים
סוג:: קיכלי
מין:: קיכלי לבן-גבה
שם מדעי
 Turdus iliacus ‏לינאוס, 1766
תחום תפוצה
 מפת התפוצה של קיכלי לבן-גבה   מקייץ   חולף   חורף

קִיכְלִי לְבֶן-גַּבָּה או קִיכְלִי לְבֶן-גַּבּוֹת (שם מדעי: Turdus iliacus) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הקיכליים, הנפוץ באירופה והאזור הפלארקטי, וקטן במעט מקיכלי רונן הקרוב אליו.
בישראל הוא חולף וחורף נדיר, בעיקר בצפון הגולן ובגליל העליון אך גם בהרי יהודה. לעיתים קרובות הוא נצפה בחברת קיכלים אפורים.
טקסונומיה ואטימולוגיה

המין תואר לראשונה על ידי קרל ליניאוס במהדורה העשירית שלו משנת 1758 של "Systema Naturae" תחת שמו המדעי הנוכחי.
שם הסוג turdus נובע מהמילה הלטינית לקיכלי, ו - ile "צדדים", בשל הצבע האדום בצדדיו.
קיימים כ-65 מינים של קיכלים בינוניים עד גדולים נמצאים בסוג Turdus, המאופיינים בראשים מעוגלים, כנפיים ארוכות ומחודדות, ובשירה מלודית לרוב. למרות ששני מיני קיכלי אירופאים, קיכלי גדול וקיכלי רונן, הם נצר קדום מהשושלת האירואסית של הסוג לאחר שהתפשטו צפונה מאפריקה, אבותיו הקדומים של הקיכלי לבן-הגבה התיישבו באיים הקריביים מאפריקה ורק לאחר מכן הגיעו לאירופה משם.
ישנם שני תת-מינים מוכרים:
T. i. iliacus (קרל ליניאוס, 1758) - תת-המין הנומינלי, המקנן באירואסיה.
T. i. coburni (ריצ'רד באודלר שארפ, 1901) - מקנן באיסלנד ובאיי פארו, חורף ממערב סקוטלנד ואירלנד דרומה לצפון ספרד. הוא כהה יותר, וגדול במעט מהנומינלי.
תיאור

זהו קיכלי באורך 20–24 ס"מ, עם מוטת כנפיים של 33–34.5 ס"מ ומשקל של 50–75 גרם. הזוויגים דומים, בעלי גב חום פשוט וכתמים חומים כהים על החלקים התחתונים הלבנים. מאפייני הזיהוי הבולטים ביותר הם הצדדים והתת-כנף האדומים, והפס הלבן מעל העין. בוגרים מבצעים חילוף נוצות בין יוני לספטמבר, מה שאומר שחלקם מתחילים להחליף את נוצות התעופה שלהם בעודם מאכילים את הצעירים.
תיאור > קולות

לזכר יש שירה קצרה ומגוונת, וקריאות תעופה שורקות. קיימת אצל קיכלים לבני-גבה וריאציה דיאלקטית מובהקת בשירה, בעלת דמיון ניכר בדפוסי השירה בקרב פרטים בני אותה אוכלוסייה מקומית.
השירה מורכבת ממספר אלמנטי מבוא של תדר יורד או עולה. אלמנטים אלו עשויים להיות באיכות טונאלית טהורה, או באיכות קשוחה יותר (דרגות שונות של מודולציות בתדרים או " טריל-ים"). לאחר מרכיבי המבוא, מופיע לרוב דפוס שירה מהיר ומורכב יותר. מרכיבי המבוא הם אלו שמאופיינים בווריאציה גאוגרפית. הגבולות של כל ניב נתון עשויים להשתנות, אך בסביבה כפרית ומיוערת בנורווגיה הגודל הממוצע של אזורים אלה הוא בסביבות 41.5 קמ"ר.
תפוצה ובית גידול

הוא מקייץ ומקנן באזורים הצפוניים של אירופה והאזור הפלארקטי, מאיסלנד דרומה עד צפון סקוטלנד, ומזרחה דרך סקנדינביה, המדינות הבלטיות, צפון פולין ובלארוס, ודרך רוב רוסיה עד כ-165°E במחוז האוטונומי צ'וקוטקה. בשנים האחרונות הוא הרחיב מעט את תחום תפוצתו, הן במזרח אירופה, שם הוא מקנן כיום מדרום לצפון אוקראינה, והן בדרום גרינלנד, שם התיישב באזור קאקורטוק בשנים 1990–1991.
לעיתים קרובות הוא מוחלף על ידי קיכלי סהרון הקרוב אליו באזורים גבוהים יותר.
זהו מין נודד, החורף במערב, מרכז ודרום אירופה, צפון-מערב אפריקה ודרום-מערב אסיה ממזרח לצפון איראן. אוכלוסיות בחלקים מסוימים של מערב תחום התפוצה (במיוחד דרום-מערב נורווגיה) עשויות להיות יציבות, לא נודדות כלל, בעוד אלו במזרח הרחוק של הטווח נודדות לפחות 6,500–7,000 ק"מ כדי להגיע לאזורי החריפה שלהן.
ישנן תצפיות רבות של מזדמנים מהחוף הצפון-מזרחי של צפון אמריקה, כמו גם שתי תצפיות בחוף הצפון-מערבי (אחת בוושינגטון ב-2005 ואחד בסיוארד, אלסקה בנובמבר 2011).
התנהגות ואקולוגיה

ציפורים נודדות וחורפות יוצרות לעיתים קרובות להקות רופפות של 10 עד 200 ציפורים או יותר, לעיתים קרובות ניזונות יחד עם קיכלים אפורים, שחרורים וזרזירים מצויים, לפעמים גם עם קיכלי גדול, קיכלי רונן וקיכלי סהרון. בניגוד לקיכלי רונן, קיכלי לבן-גבה שנודד יותר אינו נוטה לחזור באופן קבוע לאותם אזורים בחורף.
התנועה בנדידה מתרחשת בסתיו עד תחילת החורף ולעיתים קרובות הם נעים בלילה ומבצעים קריאות תעופה "ציפ" שיכולות להינשא מרחק רב.
התנהגות ואקולוגיה > קינון

הוא מקנן ביערות מחטניים ושל עצי שדר, ובטונדרה. קיכלים לבני-גבה מקננים בשיחים או על הקרקע, ומטילים ארבע עד שש ביצים בקן מסודר. הביצים הן בדרך כלל בגודל 2.6 על 1.9 סנטימטר ובמשקל 4.6 גרמים, מתוכו 5% מהקליפה, והבקיעה מתרחשת לאחר 12–13 ימים. הגוזלים פורחים מהקן לאחר 12–15 ימים, אך הצעירים נשארים תלויים בהוריהם למשך 14 ימים נוספים.
התנהגות ואקולוגיה > תזונה

הוא אוכל-כל, כולל מגוון רחב של חרקים ושלשולים כל השנה, בתוספת פירות יער בסתיו ובחורף, במיוחד של סורבוס ועוזרר.
התנהגות ואקולוגיה > איומים טבעיים

מחקר רוסי על טפילי דם הראה שכל הקיכלים האפורים, הקיכלים לבני-גבה והקיכלים הרוננים שנדגמו נשאו haematozoans, במיוחד Haemoproteus ו-Trypanosoma.
סטטוס

לקיכלים לבני-הגבה יש תפוצה נרחבת, המוערכת ב-10 מיליון קמ"ר, ואוכלוסייה המוערכת ב-26.3 עד 40.6 מיליון פרטים באירופה בלבד. האוכלוסייה האירופאית מהווה כ-40% מהאוכלוסייה העולמית, ולכן הערכה ראשונית מאוד של האוכלוסייה העולמית עומדת על 98 עד 151 מיליון פרטים. מעריכים כי המין מתקרב לסף הקריטריון של ירידה באוכלוסייה של הרשימה האדומה של IUCN (כלומר, ירידה של יותר מ-30% תוך עשר שנים או שלושה דורות), ולפיכך הוא הועלה ברשימה, כאמצעי זהירות, לרמת קרוב לסיכון. המספרים עלולים להיות מושפעים לרעה מחורפים קשים, העלולים לגרום לתמותה כבדה, ומקיצים קרים רטובים, המפחיתים את הצלחת הרבייה.
גלריה

מין חובב עצים. פינלנד
מבט חזיתי על שיח חבושית מושלג, נורת'מברלנד, בריטניה
מראה את התת-כנף האדומה, האי רוזנבורג, דרום הולנד
מבט מהגב, פינלנד
בשירה, מהתת-מין T. i. coburni, רייקיאוויק, איסלנד
ראש של התת-מין T.i. coburni באיסלנד
תצפית נדירה שלו בפורטלנד, מיין, ארצות הברית
בשלג, סנט פטרסבורג, רוסיה
עם תולעת אדמה שתפס, סנט פטרסבורג
משכשך במים
מלקט פירות עוזרר
הערות שוליים

↑  קיכלי לבן-גבה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  ד"ר יואב פרלמן, קיכלי לבן-גבה, Turdus iliacus, באתר הצפרות הישראלי
↑  Linnaeus, Carl (1758). Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata (בלטינית). Holmiae. (Laurentii Salvii). p. 168. T. alis subtus flavescentibus, rectricibus tribus lateralibus apice utrinque albis.
1 2  "Redwing Turdus iliacus  [Linnaeus, 1766 ]". BTO Birdfacts. BTO. נבדק ב-2008-01-28.
↑   Reilly, John (2018). The Ascent of Birds. Pelagic Monographs. Exeter: Pelagic. pp. 221–225. ISBN 978-1-78427-169-5.
1 2 3 4 5 6 7  Snow, D. W. & Perrins, C. M. (1998).
1 2 3 4 5 6 7 8  del Hoyo, J., Elliott, A., & Christie, D., eds. (2005).
1 2 3 4 5 6 7 8  Clement, P., & Hathway, R. (2000).
↑  RSPB Handbook of British Birds (2014).
1 2  Bjerke, T. K., & Bjerke, T. H. (1981).
↑  Evans G (1972). The Observer's Book of Birds' Eggs. London: Warne. p. 78. ISBN 0-7232-0060-2.
1 2  Snow, David; Perrins, Christopher M., eds. (1998). The Birds of the Western Palearctic concise edition (2 volumes). Oxford: Oxford University Press. ISBN 0-19-854099-X.
↑  Palinauskas, Vaidas; Markovets, Mikhail Yu; Kosarev, Vladislav V; Efremov, Vladislav D; Sokolov Leonid V; Valkiûnas, Gediminas (2005). "Occurrence of avian haematozoa in Ekaterinburg and Irkutsk districts of Russia". Ekologija. 4: 8–12.
↑  קיכלי לבן-גבה, באתר הרשימה האדומה של IUCN
ספקטרוגרמה המציגה דוגמה למבנה השירה של קיכלי לבן-גבה באיסלנד.
קיכלי לבן-גבה במגדיר קרוסלי
חיים הכהן (מקובל)

ערך זה עוסק במקובל מארם צובא. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  1585 שמ"ה מצרים
 פטירה:  2 במאי 1655 (בגיל 70 בערך) כ"ה בניסן ה'תט"ו ונציה
 שם מלא:  חיים בן אברהם הכהן
 כינוי:  חיים הכהן מארם צובא, הרב טור ברקת
 מקום קבורה:  ליבורנו
 מדינה:  מצרים, סוריה, איטליה
 מקום פעילות:  ארם צובא
 תקופת הפעילות:  ? – ערך בלתי־ידוע 
 תחומי עיסוק:  פסיקה, שירה, קבלה
 רבותיו:  חיים ויטאל
 אב:  אברהם הכהן
 מספר צאצאים:  1
 
הרב חיים בן אברהם הכהן (או חיים הכהן מארם צובא או הרב טור ברקת) (שמ"ה - תט"ו; 1585–1655) היה רב, פוסק, משורר ומקובל שפעל בארם צובא. תלמיד מובהק של רבי חיים ויטאל.
ביוגרפיה

נולד במצרים לאברהם הכהן. בהקדמתו לספרו 'תורת חכם' מונה רבי חיים סדר ייחוסו בכהונה מעל חמישה דורות. בצעירותו עבר לצפת ולאחר מכן לארם צובא, שם החל לדרוש בהלכה ואגדה בבתי הכנסת בעיר. לימים עברה משפחתו לדמשק, שם התגורר עימם המקובל רבי חיים ויטאל במשך שלוש שנים, ורבי חיים הכהן למד אצלו קבלה. בהמשך מונה לרב ולראב"ד בארם צובא. בעיר הוא ייסד בתי מדרש חדשים וחיזק את הישנים.
לאחר מספר שנים החליט להדפיס את ספריו ולשם כך נסע יחד עם בנו לעיר ונציה שבאיטליה. הספינה הותקפה על ידי שודדי ים והוא ובנו נאלצו לקפוץ אל תוך הים מחשש פן ימכרו כעבדים, והשאירו אחריהם את כל כתביו. הרב הצטער על זה מאוד, אבל בסופו של דבר הגיע לוונציה ושם העלה מחדש מזכרונו חלק מספריו, והדפיסם.
בזמן שהותו בוונציה פגש ברב נתן נטע הנובר (ב' משה הנובר) מחבר הסידור 'שערי ציון', 'יוון מצולה', 'טעמי סוכה' וספרים נוספים. הפיוט 'דודי ירד לגנו' שחובר על ידי הרב מופיע בסדר תיקון חצות המופיע בסידור 'שערי ציון' ושם צוין שהפיוט חובר על ידי "מורי ורבי החכם השלם מוהר"ר חיים". הרב נתן נטע הנובר מציין בסידורו 'שערי ציון' כי הרב הנ"ל לימדו את חכמת הנסתר "ועבר עלינו איש קדוש הרב הכולל מוהר"ר חיים ז"ל ה"ה תלמיד מובהק תלמיד מובהק של הרב האלוקי מוהר"ר חיים ויטאל ז"ל ה"ה וקיבלתי ממנו חכמה מפוארה".
נפטר בוונציה בכ"ה בניסן ה'תט"ו (1655). על פי החיד"א הוא נקבר בעיר ליבורנו.
חיבוריו

ספר מקור חיים, פירוש לשולחן ערוך (על דרך הקבלה)
טור אודם,
טור ברקת - לשולחן ערוך אורח חיים
טור פטדה
פירוש לספר רות בשם תורת חסד - ונדפס תחת השם "מגדל דוד" (בלי תזכורת שמדובר במחבר חיים הכהן)
תורת חכם על חמישה חומשי תורה
הפיוט דודי ירד לגנו הפותח את שירת הבקשות של יהודי מרוקו וכן בסדר תיקון חצות המופיע בסידור
עטרת זהב - פירוש למגילת אסתר, מכון האוצר
פירוש על ספר עין יעקב
חיבוריו > חיבוריו שלא נדפסו

עטרת שלום - פירוש לשיר השירים
מגינת לב - פירוש למגילת איכה
מפשר חלמין - פירוש לספר דניאל
מנורת זהב לספר קהלת
פירוש לספר ישעיה
פירוש לספר איוב
סידור תפילה של רבי חיים הכהן על פי כוונות האריז"ל
לקריאה נוספת

רבי שלמה משה עמאר, דודי ירד לגנו : פירוש וביאור לפיוט דודי ירד לגנו, ירושלים תשע"ט.
הערות שוליים

↑  תורת חכם - חלק א - חיים בן אברהם, הכהן, מארם צובא (page 4 of 453), באתר www.hebrewbooks.org
↑
↑  הקדמת הספר, באתר היברובוקס
↑  בספרו "מעגל טוב"
↑  לפי דעתו של היעב"ץ (בספר "תורת הקנאות" דף עא עמוד ב), המדפיס של הספר העלים את שם המחבר על מנת ליקח לעצמו את הקרדיט של החיבור
↑  מוזכר בספרו מקור חיים (סי' א' ס"ק ב'), נדפס בקובץ בית אהרן וישראל תשמ"ג א'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307940705171  LCCN: nr92002713  VIAF: 155209948   WorldCat (עם VIAF): 155209948
Deadline Hollywood

| --- | --- |

 סוגה:  עיתונות בידור 
 מייסד:  Nikki Finke 
 בעלים:  Penske Media Corporation 
 תאריכי הופעה:  מרץ 2006 – הווה (כ־18 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 deadline.com
 
Deadline Hollywood, הידוע גם כ-Deadline או Deadline.com, הוא אתר חדשות מקוון שנוסד כבלוג החדשות Deadline Hollywood Daily על ידי ניקי פינק ב-2006. האתר מתעדכן מספר פעמים ביום והוא מתמקד בעיקר בחדשות מתעשיית הבידור. מאז 2009 שייך המותג ל-Penske Media Corporation.
היסטוריה

מייסדת האתר, ניקי פינק, החלה ביוני 2002 לכתוב סדרת טורים ב-LA Weekly בשם Deadline. במרץ 2006 נוסד הבלוג Deadline Hollywood Daily (DHD) כגרסה מקוונת של הטור. הוא הושק רשמית כאתר בידור בשנת 2006. עד 2009 היה האתר לאחד מהאתרים בעלי מספר העוקבים הגדול ביותר בהוליווד. בשנת 2009 מכרה פינק את Deadline ל-Penske Media Corporation (אז Mail.com Media). פינק קיבלה גם חוזה העסקה של חמש שנים פלוס שדווח על ידי הלוס אנג'לס טיימס כשווה "מיליוני דולרים", כמו גם חלק מהכנסות האתר. בספטמבר 2009 שונתה כתובת האתר ל-deadline.com ושם האתר הפך ל-Deadline Hollywood.
האתר התרחב לניו יורק ב-2010, אז צורפו לצוות האתר כתב וראייטי מייק פלמינג ג'וניור כעורך ה-Deadline החדש של ניו יורק, עורך הפייננשל טיימס טים אדלר הוביל את Deadline London, ונלי אנדריבה לסיקור טלוויזיה. פינק נשארה העורכת של Deadline Hollywood עד נובמבר 2013, אז עזבה לאחר מחלוקת של שנה בינה לבין פנסקה, שרכשה את Variety המתחרה.
הערות שוליים

↑  "About Us". Deadline Hollywood. 4 בספטמבר 2009. ארכיון מ-13 במאי 2018. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Finke, Nikki (11 במאי 2016). "Deadline Turns 10 And Celebrates Disruptors: Nikki Finke Looks Back". Deadline Hollywood. ארכיון מ-6 ביולי 2021. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Maglio, Tony; Donnelly, Matt (20 ביולי 2017). "She's Back?! Nikki Finke Poised to Return to Deadline Hollywood as Columnist (Exclusive)". TheWrap. ארכיון מ-27 במרץ 2021. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Fritz, Ben (24 ביוני 2009). "Mail.com picks up Deadline Hollywood". Los Angeles Times. ארכיון מ-7 באוגוסט 2020. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Haber, Matt (4 בספטמבר 2009). "Fixedja! Nikki Finke's Deadline Sleeker, Less Daily". Portfolio.com. אורכב מ-המקור ב-18 במרץ 2012. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Young, Pandora (11 בינואר 2010). "Nikki Finke Hires Mike Fleming Away From Variety". Mediabistro. אורכב מ-המקור ב-14 בינואר 2010. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ernst, Amanda (11 בינואר 2010). "Nikki Fine Hires Variety Vet To Helm Deadline New York". Mediabistro. אורכב מ-המקור ב-15 בינואר 2010. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Reagan, Gillian (29 במרץ 2010). "Nikki Finke Poaches Hollywood Reporter's TV Editor Nellie Andreeva". Business Insider. ארכיון מ-1 באוגוסט 2020. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kaufman, Leslie (6 בנובמבר 2013). "Nikki Finke Leaves Deadline Hollywood". The New York Times. ארכיון מ-2 באוקטובר 2018. נבדק ב-17 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)