stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נוגה

ערך זה עוסק בכוכב לכת השני בקרבתו לשמש. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
נוגה, צילום ממארינר 10
נוגה, צילום ממארינר 10
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  כוכב לכת
 קטגוריה:  כוכב לכת ארצי
 מיקום:  מערכת השמש הפנימית
 תאריך גילוי:  ידוע מימי קדם
 על שם:  ונוס 
 מאפיינים מסלוליים
 מרחק ממוצע מהשמש:  108,208,926 ק"מ (0.723,331,99 AU)
 אפואפסיד:  108,941,849 ק"מ (0.728,231,28 AU)
 פריאפסיד:  107,476,002 ק"מ (0.718,432,70 AU)
 ציר חצי-ראשי:  108,208,930±1 קילומטר, 0.723332±0.000001 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  0.00677323
 זמן הקפה:  0.615197 שנים   224.70069 ימים
 מחזור סינודי:  583.92 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  35.020 ק"מ/שנייה
  ‑ מקסימלית:  35.259 ק"מ/שנייה
  ‑ מינימלית:  34.784 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  3.39471°
 מאפיינים פיזיים
 רדיוס קו משווה:  6,052 ק"מ
 ממדים:  12,103.6 קילומטר
 שטח פנים:  ‎4.6×108‎ קמ"ר
 נפח:  928,430,000,000 קילומטר מעוקב
 מסה:  ‎4.8685×1024‎ ק"ג
 צפיפות ממוצעת:  5.204 גרם/סמ"ק
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  0.904 ג'י   8.87 מטר/שנייה2
 זמן סיבוב עצמי:  117 ימים
 מהירות סיבוב עצמי:  0.00181103 ק"מ/שנייה (בקו המשווה)
 נטיית ציר הסיבוב:  2.64°
 אלבדו:  0.65
 בהירות נראית:  4.9-
 מהירות מילוט:  10.36 ק"מ/שנייה
 טמפרטורה מינימלית:  451.5 °C   724.65 K
 טמפרטורה מקסימלית:  499.85 °C   773 K
 טמפרטורה ממוצעת:  463.8 °C   737 K
 מאפייני אטמוספירה
 לחץ אטמוספירי:  9.3 מגה פסקל
 פחמן דו־חמצני:  ~96.5%
 חנקן:  ~3.5%
 גופרית דו־חמצנית:  0.015%
 ארגון:  0.007%
 אדי מים:  0.002%
 פחמן חד־חמצני:  0.0017%
 הליום:  0.0012%
 ניאון:  0.0007%
 
נוגה (בלועזית: Venus, ונוס) הוא כוכב הלכת השני במרחקו מהשמש (אחרי כוכב חמה). מסלולו של נוגה הוא הקרוב ביותר למסלול כדור הארץ (אם כי חמה הוא הקרוב ביותר לכדור הארץ רוב הזמן), וגודלו הוא הקרוב ביותר לגודל כדור הארץ. נוגה הוא כוכב לכת ארצי שהרכבו דומה להרכב כדור הארץ.
המאפיין הבולט ביותר של נוגה הוא החום העצום השורר על פניו, יותר מכל כוכב לכת אחר במערכת השמש. הטמפרטורה גבוהה מ־C°‏ 500, די והותר על מנת להתיך עופרת. האטמוספירה הסמיכה (פי 50 מזו של כדור הארץ) מסיעה את החום, כך שאין הפרש טמפרטורה משמעותי בין הצד המואר והצד החשוך.
מידע כללי

נוגה הוא כוכב הלכת השני במרחקו מהשמש, בין כוכב חמה לכדור הארץ.
בשל היותו בעל מסלול "פנימי" סביב השמש (יחסית למסלולו של כדור הארץ) כוכב הלכת נוגה נמצא בקרבת השמש באופק כדור הארץ, ויכול להיראות בבירור רק מוקדם בבוקר, קצת לפני הזריחה, או בערב, קצת אחרי השקיעה, בהתאם למיקומו יחסית לקו המחבר את כדור הארץ והשמש.
נוגה בהיר יותר מכל כוכב וכוכב לכת, ולעיתים ניתן לראותו ביום בעין בלתי מזוינת.
זמן הסיבוב העצמי הוא 243 ימי הארץ בתנועה לאחור, כלומר מסתובב ממזרח למערב במקום ממערב למזרח (בדומה לפלוטו ולאורנוס). לא ידוע בוודאות למה נוגה שונה במובן זה. זמן ההקפה (אורך השנה) הוא 224.7 ימי ארץ. לנוגה אין ירחים. מסלולו של נוגה סביב השמש הוא מעגל כמעט מושלם, עם אקסצנטריות של פחות מ־1%, בשונה משאר כוכבי־הלכת שלהם מסלול אליפטי. הרכב הכוכב סלעי.
במשך שנים ראו בנוגה אח תאום לכדור הארץ, משום ששני כוכבי הלכת כה דומים בממדיהם, במסה שלהם ובצפיפותם. קוטרו של כוכב הלכת נוגה הוא 12,100 ק"מ, לעומת קוטרו של כדור־הארץ שהוא 12,756 ק"מ.
העננים הסמיכים המכסים את נוגה אינם מאפשרים לראות את פניו. בגלל קרבתו לשמש ואפקט חממה חזק, שוררת על פניו טמפרטורה גבוהה בה מים וחומרים ממסים אחרים אינם מתקיימים במצב נוזלי אלא כגז (חלק מהאטמוספירה). בכך נמנעת היווצרות אוקיינוסים וימים, וכן אין משקעים שיוכלו ליצור נחלים או תהליכי בליית סלעים כמו אלה שקיימים על פני כדור הארץ. הגשושית מגלן הראתה שמרבית פני השטח של נוגה הם מישורים גדולים שחלק מהם מתנשאים לגובה של מספר ק"מ.
מכדור הארץ רואים את נוגה בשעות משתנות, בתקופות מסוימות לפני השחר ובתקופות אחרות בשעות הערב המוקדמות, אך לעולם לא סביב חצות הלילה. תכונה זו נובעת ממסלולו סביב השמש, שהוא פנימי לזה של כדור הארץ. תופעה זו הטעתה את הקדמונים לחשוב כי נוגה הוא שני כוכבים שונים. נוגה וכוכב חמה הם שני כוכבי הלכת היחידים שמתנהגים כך, ובתקופה שבה היה מקובל המודל הגיאוצנטרי מסלוליהם דרשו הסברים מסובכים. המודל ההליוצנטרי נותן הסבר פשוט של תופעה זו.
מקור השם

המילה המקראית "נגה" משמעה "זוהר", "זורח", והשם "כוכב נוגה" מתייחס לפלנטה זאת בספרות התלמודית. שם נוסף של הכוכב היה "כוכבת". השם "נוגה" ניתן לו כיוון שכוכב הלכת נוגה הוא כוכב הלכת הבהיר והזוהר ביותר הנצפה מכדור הארץ.[דרוש מקור]
אפיפניוס, שנולד להורים יהודים באזור בית גוברין בתחילת המאה ה־4 לספירה, תיעד את שמות כוכבי מערכת השמש לפי הפרושים, וביניהם שני השמות לכוכב נוגה: ζερούα (zeroua) ו־λουήθ (louēth). שני השמות הם צורת נקבה אך לא ברורה משמעותם והם לא מוכרים מהספרות העברית; נראה שאחד מהם מתייחס לכוכב נוגה ככוכב הערב והשני ככוכב הבוקר, התייחסות מסורתית מוכרת מהמזרח הקדום.
בשלהי המאה השלישית לפנה"ס או בראשית המאה השנייה לפנה"ס ככל הנראה נכתב ספר בן סירא, בתקופת כהונתו של הכהן הגדול שמעון הצדיק. בפרק נ' של ספר בן סירא מתואר שיר הלל לשמעון הצדיק. השיר המתואר הוא הבסיס לאחד הפיוטים הכי מוכרים הנקרא "מראה כהן" מדובר בפיוט אותו נוהגות קהילות אשכנז לומר בתפילת מוסף של יום כיפור. בפרק נ' של בן סירא נכתב כי מראהו של הכהן הגדול שמעון הצדיק כל כך מפעים כך – "כְּכוֹכַב הַנֹּגַהּ בִּגְבוּל מִזְרָח מַרְאֵה כֹהֵן".[דרוש מקור: לכך ש"נוגה" בהקשר זה מתייחס לכוכב נוגה]
היוונים קראו לכוכב על שם אלת האהבה והיופי, אפרודיטה (Ἀφροδίτη), שאותה ירשה ונוס (Venus) הרומאית, וזהו שמו הנפוץ של הכוכב ברחבי העולם.
מאפיינים גאוגרפיים > האטמוספירה

האטמוספירה של נוגה מתנשאת לגובה רב, דחוסה מאוד וחמה ככבשן. רוב האטמוספירה היא פחמן דו־חמצני, ובשכבות הגבוהות של האטמוספירה מצויה שכבה, אטומה בדרך כלל, של ענני חומצה גופרתית. הכמות העצומה של דו־תחמוצת הפחמן (CO2) באטמוספירה אינה מאפשרת לחום הנוצר מקרני השמש להיפלט לחלל על ידי קרינה תרמית, וכך גורמת לאפקט חממה חזק. אפקט חממה זה מעלה את טמפרטורת פני השטח בלמעלה מ־C°‏ 400 מעל מה שהייתה עשויה להיות ללא הכמות העצומה של הפחמן הדו־חמצני באטמוספירה, וגורם לטמפרטורת פני השטח להגיע לטמפרטורת גבוהות של C°‏ 500 במקומות נמוכים סמוך לקו המשווה. כך פני השטח של נוגה לוהטים אף יותר משל כוכב חמה, אף שנוגה רחוק כמעט פי שניים מהשמש ומקבל רק 25% מהקרינה הסולרית (2613.9 W/m2 בחלקים העליונים של האטמוספירה ורק 1071.1 W/m2 בפני השטח). הטמפרטורה אינה משתנה באופן משמעותי בין הצד שבו יש יום לצד שבו יש לילה למרות סיבובו האיטי של נוגה (פחות מסיבוב אחד בשנה של נוגה; בקו המשווה פני השטח של נוגה מסתובבים 6.5 קמ"ש בלבד), זאת בשל האינרציה התרמית והסעת החום באטמוספירה הצפופה של נוגה. הרוחות באטמוספירה העליונה סובבות את כוכב הלכת ב־4 ימים בלבד ויוצרות הסעת חום מהירה.
הלחץ בפני השטח של נוגה הוא פי 90 מזה שעל בכדור הארץ. אילו יכולנו ללכת על נוגה היינו נמעכים תחת הלחץ הכבד, השקול ללחץ בעומק של כקילומטר מתחת לפני הים בכדור הארץ, ואם היינו מוגנים בפני הלחץ הכביר - בקושי אפשר היה לנוע דרך אטמוספירה כה סמיכה.
אור השמש על פני השטח של נוגה קלוש בשל מעטה העננים העבה שמחזיר את רוב הקרינה לחלל. כתוצאה מכך נמנע מאור השמש לחמם את פני השטח. האלבדו הבולומטרי של נוגה הוא 60% בקירוב והאלבדו של האור הנראה הוא אף גדול יותר. לכן, על אף שהוא קרוב מכדור הארץ לשמש, פני השטח שלו אינם מתחממים משמעותית מקרינת השמש. ללא אפקט החממה הטמפרטורה על פני נוגה הייתה עשויה להיות דומה לזו שבכדור הארץ.[דרושה הבהרה]
העננים המורכבים בעיקר מגופרית דו־חמצנית ומעט חומצה גופרתית מכסים את כוכב הלכת כמעט לגמרי ומערפלים תצפיות אל פני השטח. הטמפרטורה בחלקים הגבוהים של עננים אלו היא C°‏ 45− בקירוב, בעוד שהטמפרטורה הממוצעת בפני השטח של נוגה היא C°‏ 464.
יש הסבורים כי מעטפת העננים של נוגה היא הסיבה לטמפרטורה הגבוהה, אך ההפך הוא הנכון. מעטפת העננים מחזירה חלק ניכר מקרינת השמש אל החלל, ומונעת ממנה להיכנס לאטמוספירת הפחמן הדו-חמצני הדחוסה שמתחתיה ולחמם אותה. לולא מעטפת העננים כמות החום הנלכדת בפחמן הדו־חמצני הייתה גדולה פי שניים בקירוב, והטמפרטורה הייתה עשויה להיות גבוהה עוד יותר.
בחלקים העליונים של העננים נושבות רוחות חזקות של 350 קמ"ש. בפני השטח הרוחות איטיות מאוד, לא יותר ממספר קילומטרים לשעה, בשל הצפיפות הגבוהה של האטמוספירה על פני השטח. גם רוחות איטיות אלו מפעילות כמות משמעותית של כוח נגד מכשולים
בשנת 2020 גילתה הדוקטורנטית יון ג'ו לי עדויות לריכוזים גבוהים של גז פוספין בעננים של נוגה, בעוד שלא ידועים תהליכים גאולוגיים או כימיים המתאימים להיווצרות הגז. המדענים העלו השערה שהגז נוצר על ידי מיקרואורגניזמים שחיים בעננים של נוגה ומייצרים את הגז. מיקרואורגניזמים דומים קיימים על כדור הארץ.
פרסומים מאוחרים יותר הטילו ספק בהשערה זו ואף באיכות הנתונים שהובילו אליה, וייתכן שהחומר שזוהה אינו פוספין אלא גפרית דו-חמצנית.
מאפיינים גאוגרפיים > הרכב פנימי

אף על פי שאין מידע ישיר על הרכבו הפנימי של נוגה, הדמיון בגודל ובצפיפות של כוכב הלכת לכדור הארץ מעיד כנראה על דמיון בין נוגה לארץ בנוגע להרכב הפנימי. כנראה גם לנוגה יש ליבה מתכתית של ניקל וברזל, שהרדיוס שלה הוא כ־3,000 ק"מ. ליבה זו נוזלית לפחות בחלקה, והיא מוקפת במעטפת סלעית ובקרום סלעי עבה.
השדה המגנטי של נוגה חלש מאוד בהשוואה לכוכבי לכת אחרים במערכת השמש, כנראה בשל סיבובו האיטי שאינו מספיק להניע דינמו פנימי של ברזל נוזלי.
בשל שני נתונים אלו - קרום עבה וסחרור איטי מאוד - בנוגה אין לוחות טקטוניים שקיימים בכדור הארץ.
מאפיינים גאוגרפיים > מאפייני פני־השטח

מפענוח תמונות שסיפקו חלליות מנוגה הסתבר שקיימת פעילות געשית רבה ונמרצת המשפיעה על פני השטח. קרוב ל־90% מפני השטח של נוגה נראים כמורכבים מבזלת חדשה יחסית. מעט מאוד מכתשים של פגיעת מטאורים קיימים, הן בגלל האטת המטאורים באטמוספיה הדחוסה, והן בגלל הפעילות הגעשית שמוחקת פני שטח קודמים, אך קיימים כמה מכתשי מטאורים, שהגדול מביניהם מגיע לקוטר 280 ק"מ. רוב מראות הנוף בנוגה הם תוצאה של התפרצויות של הרי געש וזרימה של לבה ופני השטח עתירי מכתשים געשיים, בקעות, מישורים קטנים והרי געש נישאים. מראות הנוף העתיקים ביותר על פניו של נוגה נראים כבני 800 מיליון שנה בלבד ורוב השטח צעיר הרבה יותר, וגילו כמה מיליוני שנים. להשוואה, פני השטח היבשתיים בכדור הארץ הם בני מיליארדי שנים.
על נוגה שני מישורים גדולים. מישור גדול אחד הוא אשתר־טרה שגודלו הוא בערך כגודלה של אוסטרליה ונמצא בחציו הצפוני של נוגה. במישור אשתר־טרה נמצאים ההרים הגבוהים ביותר על פני נוגה הקרויים הרי מקסוול ומתנשאים לרום של 11 ק"מ. המישור הגדול השני הוא אפרודיטה־טרה בחציו הדרומי של נוגה שגודלו בערך כגודלה של דרום אמריקה.
הר געש הגבוה על נוגה הוא מאעת מונס.
למעט הרי מקסוול, כל תווי השטח על פני נוגה קרויים על שמן של נשים מההיסטוריה ומהמיתולוגיות. למשל, הר אנאלה נקרא על שם אנאלה (אנ'), אלת הפוריות ההינדית.
מעבר נוגה על פני השמש

מעבר נוגה על פני השמש קורה כאשר כוכב הלכת נוגה נמצא בדיוק בין כדור הארץ לשמש. מכדור הארץ, נוגה מופיע כדיסקה שחורה הנעה על פני השמש. תופעה דומה לתופעה זאת היא ליקוי חמה הנגרם על ידי הירח, אבל, על אף שקוטרו של נוגה גדול כמעט פי ארבעה מקוטרו של הירח, נוגה מופיע כקטן בהרבה כיוון שהוא רחוק מכדור הארץ. לפני האסטרונומיה המודרנית, אירוע זה עזר למדענים להעריך את המרחק בין השמש לכדור הארץ באמצעות שיטת היסט.
המחקר אודות נוגה

ב־1967 חדרה חללית מסדרת ונרה הסובייטית לאטמוספירה של נוגה, ומדידותיה הפכו את המושגים אודות פני השטח של נוגה על ראשם. התגלה שנוגה רחוק מאוד מהתואר "התאום של כדור הארץ" שניתן לכוכב הלכת קודם לכן.
למעלה מ־30 שנה מדענים שולחים גלי מכ"ם לכוכב הלכת נוגה מכדור הארץ, ובאמצעות הגלים החוזרים יוצרים הדמיות תלת־מימד של פני השטח. בשנת 1978 החללית "פיוניר־ונוס" ערכה מיפוי של רוב כוכב הלכת נוגה. ב־1983 הגיעו מיפויי מכ"ם שערכו החלליות הסובייטיות מסוג ונרה. כמה חלליות מסוג זה אף נחתו על פני נוגה ונשרפו.
ב־1989 הגיעה החללית "מגלן" לנוגה. מטרתה הייתה לספק נתונים על השאלה: "מה היה מנגנון שחרור החום בנוגה?" התשובה עדיין לא ידועה בוודאות מספקת[דרושה הבהרה]. עם זאת, נתגלה שבנוגה הייתה וישנה פעילות געשית רבה, ולפעילות געשית זו השפעה נכבדת על עיצוב הנוף של נוגה, נוף הררי מאוד.
המחקר אודות נוגה > מארינר

מארינר 1 - שוגרה אל נוגה ב־22 ביולי 1962, אך הושמדה בזמן השיגור. נשאה מספר מכשירי מדידה, אך לא נשאה ציוד צילום.
מארינר 2 - שוגרה ב־27 באוגוסט 1962, וחלפה על פני נוגה ב־14 בדצמבר באותה שנה. היא הייתה זהה בהרכבה למארינר 1, ולטענת נאס"א, הייתה חללית המחקר הבין־פלנטרית המוצלחת הראשונה. היא חלפה במרחק של 34,833 ק"מ מעל פניו של נוגה. לאחר מכן המשיכה ונכנסה למסלול סביב השמש.
מארינר 5 - שוגרה ב־14 ביוני 1967, וחלפה על פני נוגה ב־19 באוקטובר אותה שנה. הגשושית הגיעה למרחק של פחות מ־4,000 קילומטרים מעל קצות העננים. במקור הייתה אמורה להיות חללית חלופית למארינר 4 אשר שוגרה למאדים, אך בסופו של דבר משימתה של מארינר 4 הצליחה ולא היה בכך צורך, ולכן, נשלחה מארינר 5 אל נוגה. מארינר 5 נשאה ציוד מדידה רגיש יותר מזה של מארינר 2 וחזרה עם תוצאות חדשות. ניסוי שערכה בליקוי רדיו הניב מידע חדש על הרכבה, לחצה, וצפיפותה של אטמוספירת נוגה.
מארינר 10 - שוגרה ב־3 בנובמבר 1973, וחלפה על פני נוגה ב־5 בפברואר 1974 במרחק של 5,790 ק"מ ממנו. עם זאת, היא שוגרה בשיטת מקלעת כבידתית לכיוון כוכב חמה ומשימתה העיקרית הייתה דווקא לחקור אותו. לאחר שחלפה על פני נוגה נכנסה למסלול סביב השמש, במהלכו חלפה על פני כוכב חמה שלוש פעמים. הגשושית צילמה יותר מ־4,000 תמונות של נוגה. התמונות שהיו האיכותיות ביותר עד אז הציגו מעט מאוד מאפיינים של פני השטח באור נראה ואילו בעל־סגול נצפו לראשונה פרטים על פני העננים שלא נצפו עד אז מכדור הארץ.
המחקר אודות נוגה > חלליות נוספות

פיוניר ונוס - משימה זו הורכבה משתי חלליות נפרדות: חללית אחת, ששוגרה ב־20 במאי 1978, נכנסה למסלול ב־4 בדצמבר אותה שנה; וחללית שנייה, ששוגרה ב־8 באוגוסט אותה שנה, הטילה לאטמוספירת נוגה ארבע גשושיות שמדדו את הרכבו, את הרוחות ואת התפרצויות החום בכוכב הלכת, והגיעה אל נוגה בעצמה ב־9 בדצמבר וביצעה מדידות של האטמוספירה העליונה. החללית הראשונה נשרפה באטמוספירת נוגה באוקטובר 1992 עד אז היא עסקה בחקירת האטמוספירה ומיפויו של כוכב הלכת בעזרת ראדאר.
מגלן - החללית מגלן הגיעה לנוגה ב־1990 והקיפה אותו עד 1994 כאשר התרסקה אל תוך אטמוספירת הכוכב. מיפתה את רוב הכוכב ונתוניה היו הבסיס למידע המדעי העכשווי על הכוכב. כינויה של החללית נובע מתאריך השיגור שלה, שהיה התאריך בו הפליג מגלן למסעו.
ונוס אקספרס - משימה של סוכנות החלל האירופית ששוגרה ב־9 בנובמבר 2005. משימתה היא לחקור את האטמוספירה ומאפייני הקרקע של נוגה ממסלול. החללית הגיעה אל נוגה ב־4 באפריל 2006, ונכנסה למסלול בהצלחה. משך הפרויקט המתוכנן הוא 500 יום.
אקאטסוקי ("שחר" ביפנית) - גשושית ששוגרה על ידי סוכנות החלל היפנית ב־2010 אל עבר נוגה כדי לחקור את האטמוספירה של נוגה ותופעות מטאורולוגיות בה, וכן פעילות געשית על פני הקרקע. הגשושית הגיעה לנוגה בדצמבר 2010 אך עקב תקלה במנוע הראשי נכשלה והחלה להקיף את השמש. הגשושית המתינה 5 שנים עד ל־7 דצמבר 2015 אז הגיעה מחדש לקרבת נוגה, והפעילה בהצלחה ארבעה מנועי כוונון משניים כדי להיכנס למסלול אליפטי סביב נוגה.
המחקר אודות נוגה > חלליות נוספות > יעפים בקרבת נוגה

הגשושית האמריקנית מסנג'ר ביצעה שני יעפים בקרבת נוגה בדרכה לכוכב חמה.
הגשושית האירופאית־יפנית בפיקולומבו ששוגרה בשנת 2018 עתידה לבצע גם שני יעפים בקרבת נוגה, אף היא בדרכה לכוכב חמה.
הגשושית האמריקאית Parker Solar Probe עברה בסמוך וכיוונה את מצלמותיה לצד הלילי של הכוכב והצליחה לתעד את אורכי הגל הנראים של האור, לרבות הצבעים האדמדמים הגובלים באינפרא־אדום, שיכולים לעבור דרך העננים.
המחקר אודות נוגה > הצעות שטרם הוחל ביישומן

כדי להתגבר על תנאי השטח הקשים, צוות של נאס"א הציע לבנות כלי רכב ייעודי לנוגה שיעמוד בלחץ ובחום העצומים. אפשרות אחרת היא לשגר לנוגה מטוס שישא מכשירים אלקטרוניים רגישים בתנאים הנוחים יותר של האטמוספירה העליונה. אפשרות נוספת היא לשגר לשם לוויין שיהפוך לכדור פורח.
בגובה 50 קילומטרים טווח הטמפרטורות נע בין C°‏ 0 ל־C°‏ 50, לחץ האוויר הוא אטמוספירה אחת, כוח המשיכה 0.9 מזה של כדור הארץ.
המחקר אודות נוגה > חיים על נוגה

מחקר החיים על פני נוגה זכה לתשומת לב מדעית וציבורית רבה, בשל האמונה הרווחת בעבר כי יש עליו חיים לאור קרבתו ודמיונו היחסי לכדור־הארץ. לאחר שחמש חלליות רוסיות ושלוש חלליות אמריקניות צפו בנוגה, כששתי חלליות רוסיות נחתו בהצלחה על פניו ולאחר מחקרים באמצעות מכ"ם וטלסקופ רדיו, נודע בבירור שפני השטח של נוגה הם מקום שאינו מאפשר קיום חיים, ודאי לא כאלה המוכרים למדע. עם זאת, בשלהי המאה העשרים מתחזקות טענות (שהוצגו לראשונה כבר ב־1963) לפיהן גופים זעירים שהתגלו באחת השכבות באטמוספירה של נוגה הם יצורים חיים בדמות בקטריות. במאמר הראשון שהעלה את התאוריה נאמר ”תנאי השטח של נוגה הופכים את האפשרות שיש חיים שם לבלתי־סבירה, אבל העננים של נוגה הם סיפור אחר לגמרי. מים, פחמן דו־חמצני ואור שמש – התנאים ההכרחיים לפוטוסינתזה – שופעים בקרבת העננים.” יותר מזה, ספיגת האור של החלקיקים המדוברים שבענני נוגה כמעט זהה (או לכל הפחות, דומה יותר משאר האפשרויות שנבחנו לאורך השנים) לספיגת האור של המיקרואורגניזמים החיים בעננים של כדור הארץ, ונראה שגם גודלם דומה מאוד.
במחקר משנת 2020 התגלה גז מסוג פוספין באטמפוספירה של נוגה, בגובה של בין 48 ל־60 ק"מ מעל פני הקרקע, דבר אשר יכול להעיד על קיומם של חיים.
נוגה במיתולוגיה ובתרבות > בתרבות פופולרית

"כל הקיץ ביום" - סיפור מדע בדיוני קצר מאת הסופר האמריקאי ריי ברדבורי, שפורסם לראשונה במרץ 1954, ואשר עלילתו מתרחשת בבית ספר שנמצא על הכוכב נוגה.
הערות שוליים

↑  משה גלנץ, נוגה עובר לערב: 7 עובדות על כוכב הלכת הלוהט, באתר ynet, 8 בינואר 2018
↑  ספר ישעיהו, פרק ט', פסוק א': הָעָם הַהֹלְכִים בַּחֹשֶׁךְ רָאוּ אוֹר גָּדוֹל יֹשְׁבֵי בְּאֶרֶץ צַלְמָוֶת אוֹר נָגַהּ עֲלֵיהֶם.
ספר ישעיהו, פרק נ', פסוק י': מִי בָכֶם יְרֵא יְהוָה שֹׁמֵעַ בְּקוֹל עַבְדּוֹ אֲשֶׁר הָלַךְ חֲשֵׁכִים וְאֵין נֹגַהּ לוֹ יִבְטַח בְּשֵׁם יְהוָה וְיִשָּׁעֵן בֵּאלֹהָיו.
 יחזקאלספר יחזקאל, פרק י', פסוק ד': וַיָּרָם כְּבוֹד יְהוָה מֵעַל הַכְּרוּב עַל מִפְתַּן הַבָּיִת וַיִּמָּלֵא הַבַּיִת אֶת הֶעָנָן וְהֶחָצֵר מָלְאָה אֶת נֹגַהּ כְּבוֹד יְהוָה.
 ספר יואל, פרק ב', פסוק י': לְפָנָיו רָגְזָה אֶרֶץ רָעֲשׁוּ שָׁמָיִם שֶׁמֶשׁ וְיָרֵחַ קָדָרוּ וְכוֹכָבִים אָסְפוּ נָגְהָם.
ספר יואל, פרק ד', פסוק ט"ו: שֶׁמֶשׁ וְיָרֵחַ קָדָרוּ וְכוֹכָבִים אָסְפוּ נָגְהָם.
 ספר עמוס, פרק ה', פסוק כ': הֲלֹא חֹשֶׁךְ יוֹם יְהוָה וְלֹא אוֹר וְאָפֵל וְלֹא נֹגַהּ לוֹ.
ספר איוב, פרק כ"ב, פסוק כ"ח: וְתִגְזַר אוֹמֶר וְיָקָם לָךְ וְעַל דְּרָכֶיךָ נָגַהּ אוֹר
ספר משלי, פרק ד', פסוק י"ח: וְאֹרַח צַדִּיקִים כְּאוֹר נֹגַהּ הוֹלֵךְ וָאוֹר עַד נְכוֹן הַיּוֹם.
1 2  Robert R. Stieglitz, The Hebrew Names of the Seven Planets, Journal of Near Eastern Studies 40, 1981, עמ' 136
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קנ"ו, עמוד א'.
↑  אפיפניוס מסלמיס, פנריון, 15.2
↑  מראה כהן, באתר היסטוריה עולמית, ‏22 באוקטובר 2015
↑  אופיר מינץ-מנור, ""כתפוח נאה בפרות כן כהן בצאתו": הדימוי בפיוטי 'מה נהדר' מתקופת הפייטנות הקדם-קלאסית", גנזי קדם ה (תשס"ט), עמ' 165–188.
↑  Plait, Phil. "Update: Life Above Hell? Serious Doubt Cast on Venus Phosphine Finding". נבדק ב-26 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Purported phosphine on Venus more likely to be ordinary sulfur dioxide". ScienceDaily (באנגלית). נבדק ב-2021-02-03.
↑
↑   ניו יורק טיימס, רכב חלל תיעד את פני השטח הזוהרים והצבעוניים של נוגה, באתר הארץ, 27 בפברואר 2022
↑   בשמי נוגה התגלו גופים זעירים. מחקר חדש מחזק את הסברה שהם חיים, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2019
↑  אליסף קוסמן, חוקרים גילו עדות אפשרית לחיים על כוכב הלכת נוגה, באתר ynet, 14 בספטמבר 2020
↑  מי שנולד בשעה שבה שולט כוכב נוגה (על פי המחזוריות של שבעת כוכבי הלכת כמו שכותב שם רש"י) יהיה אדם עשיר וזנאי (נואף) מדוע? מכיוון ששולט בו היצר כתנור כמו שנוגה עטוף באש.
↑  דיו קסיוס ספר 37 פרק 19
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536685705171  BNE: XX451944  BnF: cb12066488g (data)  GND: 4062527-8  LCCN: sh85142768  NARA: 10046627  NDL: 00565856  NKC: ph118176  NLG: 1892  VIAF: 316741882   WorldCat (עם VIAF): 316741882 
תמונת על־סגול מ־26 בפברואר 1979 של ענני נוגה
לחץ וטמפרטורה באטמוספירה של נוגה
הרכב האטמוספירה של נוגה
המבנה הפנימי המשוער של ונוס - הקרום (שכבה חומה חיצונית דקה), מעטפת (שכבה אמצעית אדומה) והליבה (שכבה פנימית צהובה) הערה: הצבעים הפנימיים מיועדים להמחשה בלבד
מפה טופוגרפית של נוגה מפיוניר ונוס
תמונת ראדאר של פני השטח של נוגה
השוואת גדלים בין גרמי שמים (בכל תמונה מימין לשמאל):

1. כדור הארץ > נוגה > מאדים > כוכב חמה

2. צדק > שבתאי > אורנוס > נפטון > כדור הארץ

3. סיריוס > השמש > פרוקסימה קנטאורי > צדק

4. אלדברן > ארקטורוס > פולוקס > סיריוס

5. ביטלג'וז > אנטארס > ריג'ל > אלדברן

6. UY במגן > NML בברבור > VY בכלב גדול > ביטלג'וז
מרי השנייה, מלכת אנגליה

מרי השנייה (באנגלית: Mary II of England; ‏30 באפריל 1662 – 28 בדצמבר 1694) הייתה מלכת אנגליה ואירלנד מ-13 בפברואר 1689 ועד מותה, ומלכת סקוטלנד מ-11 באפריל 1689 ועד מותה. מרי עלתה לשלטון כתוצאה מהמהפכה המהוללת, בה הודח אביה, ג'יימס השני, ושלטה במשותף עם בעלה ויליאם השלישי.
ביוגרפיה

בשעת הולדתה מרי הייתה במקום השני בסדר הירושה לכתרי אנגליה, סקוטלנד ואירלנד לאחר אביה. למרות זאת כולם הניחו שדודה, צ'ארלס השני, מלך אנגליה, שהיה אדם צעיר בזמן הולדתה יוליד ילדים חוקיים עם אשתו קתרינה, נסיכת פורטוגל וכך הסיכויים של מרי לרשת את הכתר לא נראו גבוהים. אן הייתה אחותה היחידה ששרדה והגיעה לבגרות.
בעת שהייתה ילדה המירו הוריה את דתם לקתולית, אולם אף על פי כך מרי ואן גודלו במסגרת הכנסייה האנגליקנית על פי הוראתו המפורשת של המלך צ'ארלס, שהבין שהציבור האנגלי והפרלמנט לא יסתכלו בעין יפה על הפיכת שושלת המלוכה לשושלת קתולית.
בשנת 1677 בגיל 15 היא נישאה לבן דודה ויליאם מאוראנז', שהיה פרוטסטנטי. מרי נכנסה להריון מספר פעמים במהלך נישואיה, אולם כל אחד מההריונות הסתיים בהפלה.
בשנת 1685 ירש אביה את דודה הערירי, והחל למלוך כג'יימס השני. כתוצאה מכך מרי הפכה ליורשת העצר. מעמדה בסדר הירושה לכתר הבריטי נמשך עד שבשנת 1688 נולד אחיה הצעיר ג'יימס, נסיך ויילס. ג'יימס תפס את מקומה כיורש העצר כתוצאה מחוק העדפת הבן הבכור. הולדתו של הנסיך מוויילס גרמה התמרמרות גדולה באנגליה. עד כה הפרלמנט והציבור היו מוכנים לסבול את המלך הקתולי מתוך מחשבה שתקופת מלכותו תהיה מעין אינטררגנום בין מלכותם של אחיו ושל בתו האנגליקניים, אולם עתה נראה שהמלוכה הקתולית לא תהיה עוד אפיזודה חולפת אלא שושלת מלוכה מבוססת.
הולדת יורש העצר ביחד עם מדיניותו הדתית של ג'יימס הובילו בסופו של דבר למהפכה המהוללת. קבוצה של אישים פרוטסטנטים בולטים הזמינו ב-30 ביוני 1688 את בעלה של מרי לפלוש לאנגליה כדי להדיח את המלך הקתולי. ויליאם נענה להזמנתם ונחת באנגליה בראש צבא פרוטסנטי. עד מהרה ערקו חלק גדול מהכוחות האנגליים לצידו, וג'יימס הובס ונמלט לצרפת.
לאחר ניצחון המהפכה הכריז הפרלמנט האנגלי שבריחתו של ג'יימס כמוה כהכרזה על ויתור על כס המלוכה, והציע את הכס הפנוי למרי ובעלה ויליאם שימלכו בצוותא. ב-13 בפברואר 1689 הם קיבלו את השלטון באנגליה ובאירלנד, וב-11 באפריל 1689 הלך הפרלמנט הסקוטי בעקבותיו של הפרלמנט האנגלי והעניק להם את כס המלוכה בסקוטלנד תחת אותם תנאים.
מרי הייתה המלכה היחידה של בריטניה אשר לא הוכתרה על כס אדוארד הקדוש.
ויליאם ומרי הפכו למלך ולמלכה. מבחינה חוקית היו מרי וויליאם שווים לחלוטין בכוחותיהם וסמכותיהם, אולם בפועל הכפיפה מרי את עצמה לסמכותו של בעלה במשך רוב זמן שלטונם המשותף. והיא לרוב התייעצה עם בעלה – מנהיג צבאי מפורסם והמתנגד העיקרי ללואי הארבעה עשר – כאשר הוא היה באנגליה.
עם זאת, היא פעלה לבדה כאשר ויליאם היה עסוק במערכות צבאיות בחו"ל, והוכיחה עצמה כשליטה חזקה, תקיפה ויעילה. מותה של מרי מאבעבועות שחורות ב-1694 בגיל 32 הותיר את ויליאם כשליט יחיד עד מותו ב-1702, אז ירשה אותו אחותה של מרי, אן.
הנישואים לנסיך ויליאם מאורנז'

על מנת לחזק את מעמדו, ויליאם מאורנז' ביקש להינשא לבת דודו מרי, בתו של ג'יימס, דוכס יורק (לימים ג'יימס השני, מלך אנגליה).
החתונה התקיימה ב-4 בנובמבר 1677 ויליאם ומרי נישאו בארמון סנט ג'יימס על ידי הבישוף הנרי קומפטון ב-4 בנובמבר 1677. טקס ההשכבה הציבורי, שנועד לאשר את מימוש הנישואים, נערך בנוכחות משפחת המלוכה, כאשר דודה של מרי, המלך עצמו, הסיט את וילונות המיטה.
מרי התלוותה לבעלה בהפלגה סוערת בחזרה להולנד מאוחר יותר באותו החודש, לאחר עיכוב של שבועיים בגלל מזג האוויר הרע. הם הגיעו לרוטרדם שהייתה בלתי נגישה בגלל הקרח, והם נאלצו לנחות בכפר הקטן תר היידה, וללכת דרך השדות הקפואים עד שפגשו עגלות שלקחו אותם לבית הונסלרסדייק. ב-14 בדצמבר, הם נכנסו רשמית להאג בתהלוכה מפוארת.
האופי התוסס והחביב של מרי הפך אותה לפופולרית בקרב העם ההולנדי, ונישואיה לנסיך פרוטסטנטי היו פופולריים בבריטניה. היא הייתה מסורה לבעלה, אך הוא היה לעיתים קרובות רחוק ממנה במסעות צבאיים, מה שהוביל את משפחתה של מרי להניח שהוא קר ולא מתחשב. בתוך חודשים מהנישואים מרי הייתה בהריון; עם זאת, בביקור אצל בעלה בעיר המבוצרת ברדה, היא עברה הפלה, שעלולה הייתה לפגוע לצמיתות ביכולתה להרות. הפלות נוספות שעברה, התרחשו באמצע 1678, בתחילת 1679 ובתחילת 1680. העקרות שלה הייתה מקור האומללות הגדול ביותר בחייה.
ממאי 1684, בנו הלא חוקי של צ'ארלס השני, ג'יימס סקוט, דוכס מונמות', חי בהולנד, שם התארח אצל ויליאם ומרי. מונמות' נחשב כמתחרה לדוכס יורק, וכיורש פרוטסטנטי פוטנציאלי למלך צ'ארלס השני שיכול להחליף את הדוכס בקו הירושה. עם זאת, ויליאם לא ראה בו חלופה בת קיימא וניחש נכונה שלמונמות' אין תמיכה מספקת.
בעוד שהזוג התחיל את הנישואים ביניהם בריחוק מסוים, עם הזמן הם הפכו לקרובים ואמינים זה לזה לאורך הנישואים. הדבקות המשותפת שלהם בפרוטסטנטיות עזרה לקשור אותם יחד. כשמרי מתה אמר ויליאם ש"מהיותי האדם המאושר ביותר" הוא "הולך כעת להיות היצור האומלל ביותר על פני האדמה".