stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המלוכה הנורווגית
רשימת מלכי נורווגיה > בית גילה

| שם   (שנות חיים) | תמונה | שנת עלייה למלוכה | שנת תום מלוכה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אינגה השני   (1185 - 1217) |  | 1204 | 1217 | בנה של ססיליה, בתו של זיגורד השני |
רשימת מלכי נורווגיה > בית סבר

| שם   (שנות חיים) | תמונה | שנת עלייה למלוכה | שנת תום מלוכה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הוקון הרביעי   (1204 - 1263) |  | 1217 | 1263 | "הוקון הזקן", בנו של הוקון השלישי |
| הוקון הצעיר   (1232 - 1257) |  | 1240 | 1257 | בנו של הוקון הרביעי, מלך כמלך-שותף לצד אביו |
| מגנוס השישי   (1238 - 1280) |  | 1257 | 1280 | "מגנוס המחוקק", בנו של הוקון הרביעי |
| אריק השני   (1268 - 1299) |  | 1273 | 1299 | בנו של מגנוס השישי |
| הוקון החמישי   (1270 - 1319) |  | 1299 | 1319 | בנו של מגנוס השישי |
רשימת מלכי נורווגיה > בית ביילבו

| שם   (שנות חיים) | תמונה | שנת עלייה למלוכה | שנת תום מלוכה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מגנוס השביעי   (1316 - 1374) |  | 1319 | 1343 | מגנוס הרביעי, מלך שוודיה. בנה של אינגבורג, בתו של הוקון החמישי |
| הוקון השישי   (1340 - 1380) |  | 1343 | 1380 | הוקון מגנוססון הצעיר, בנו של מגנוס הרביעי |
| אולף הרביעי   (1370 - 1387) |  | 1380 | 1387 | אולף השני, מלך דנמרק. בנם של הוקון השישי ושל מרגרטה הראשונה |
רשימת מלכי נורווגיה > בית אסטרידסן

| שם   (שנות חיים) | תמונה | שנת עלייה למלוכה | שנת תום מלוכה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מרגרטה   (1353 - 1412) |  | 1380 | 1412 | רעייתו של הוקון השישי. מלכת דנמרק, שוודיה ונורווגיה (איחוד קאלמאר) |
רשימת מלכי נורווגיה > בית פומרניה

| שם   (שנות חיים) | תמונה | שנת עלייה למלוכה | שנת תום מלוכה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אריק השלישי   (1381 - 1459) |  | 1389 | 1442 | אריק מפומרניה. מלך דנמרק, שוודיה ונורווגיה   נכד אחותה של מרגרטה הראשונה |
רשימת מלכי נורווגיה > בית פאלטין נוימרקט

| שם   (שנות חיים) | תמונה | שנת עלייה למלוכה | שנת תום מלוכה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כריסטופר   (1416 - 1448) |  | 1442 | 1448 | כריסטופר מבואריה. מלך דנמרק, שוודיה ונורווגיה   אחיינו של אריק מפומרניה |
אינטררגנום   (1149-1448)
רשימת מלכי נורווגיה > בית בונדה

| שם   (שנות חיים) | תמונה | שנת עלייה למלוכה | שנת תום מלוכה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קרל הראשון   (1409 - 1470) |  | 1449 | 1540 | קרל השמיני, מלך שוודיה |
רשימת מלכי נורווגיה > בית אולדנבורג

| שם   (שנות חיים) | תמונה | שנת עלייה למלוכה | שנת תום מלוכה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כריסטיאן הראשון   (1426 - 1481) |  | 1450 | 1481 | מלך דנמרק, שוודיה ונורווגיה |
אינטררגנום   (1483-1481)
| הנס   (1455 - 1513) |  | 1483 | 1513 | מלך דנמרק, שוודיה ונורווגיה. בנו של כריסטיאן הראשון |
| כריסטיאן השני   (1481 - 1559) |  | 1513 | 1523 | מלך דנמרק, שוודיה ונורווגיה. בנו של הנס |
| פרדריק הראשון   (1471 - 1533) |  | 1523 | 1533 | מלך דנמרק ונורווגיה. בנו של כריסטיאן הראשון |
אינטררגנום   (1537-1533)
| כריסטיאן השלישי   (1503 - 1559) |  | 1537 | 1559 | מלך דנמרק ונורווגיה. בנו של פרדריק הראשון |
| פרדריק השני   (1534 - 1588) |  | 1559 | 1588 | מלך דנמרק-נורווגיה. בנו של כריסטיאן השלישי |
| כריסטיאן הרביעי   (1577 - 1648) |  | 1588 | 1648 | מלך דנמרק-נורווגיה. בנו של פרדריק השני |
| פרדריק השלישי   (1609 - 1670) |  | 1648 | 1670 | מלך דנמרק-נורווגיה. בנו של כריסטיאן הרביעי |
| כריסטיאן החמישי   (1646 - 1699) |  | 1670 | 1699 | מלך דנמרק-נורווגיה. בנו של פרדריק השלישי |
| פרדריק הרביעי   (1671 - 1730) |  | 1699 | 1730 | מלך דנמרק-נורווגיה. בנו של כריסטיאן החמישי |
| כריסטיאן השישי   (1699 - 1746) |  | 1730 | 1746 | מלך דנמרק-נורווגיה. בנו של פרדריק הרביעי |
| פרדריק החמישי   (1723 - 1766) |  | 1746 | 1766 | מלך דנמרק-נורווגיה. בנו של כריסטיאן השישי |
| כריסטיאן השביעי   (1749 - 1808) |  | 1766 | 1808 | מלך דנמרק-נורווגיה. בנו של פרדריק החמישי |
| פרדריק השישי   (1768- 1839) |  | 1808 | 1814 | לפני כן מלך דנמרק. בנו של כריסטיאן השביעי |
אינטררגנום   (1814)
| כריסטיאן פרדריק   (1786 - 1848) |  | 1814 | 1814 | כריסטיאן השמיני, מלך דנמרק. נכדו של פרדריק החמישי |
אינטררגנום   (1534-1533)
רשימת מלכי נורווגיה > בית הולשטיין-גוטורפ

| שם   (שנות חיים) | תמונה | שנת עלייה למלוכה | שנת תום מלוכה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קרל השני   (1748 - 1818) |  | 1814 | 1818 | קרל השלושה עשר, מלך שוודיה. המלך הראשון של האיחוד השוודי-נורווגי |
רשימת מלכי נורווגיה > בית ברנדוט

| שם   (שנות חיים) | תמונה | שנת עלייה למלוכה | שנת תום מלוכה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קרל השלישי יוהאן   (1763 - 1844) |  | 1818 | 1844 | ז'אן ברנדוט, קצין בצבאו של נפוליאון. אומץ על ידי קודמו ומלך כקרל הארבעה עשר מלך שוודיה. |
| אוסקר הראשון   (1799 - 1859) |  | 1844 | 1859 | מלך שוודיה. בנו של קרל השלישי יוהאן |
| קרל הרביעי   (1826 - 1872) |  | 1859 | 1872 | מלך שוודיה. בנו של אוסקר הראשון |
| אוסקר השני   (1829 - 1907) |  | 1872 | 1905 | מלך שוודיה. בנו של אוסקר הראשון ואחיו של קרל הרביעי |
אינטררגנום   (1905)
רשימת מלכי נורווגיה > בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג

| שם   (שנות חיים) | תמונה | שנת עלייה למלוכה | שנת תום מלוכה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הוקון השביעי   (1872 - 1957) |  | 1905 | 1957 | בנו של פרדריק התשיעי, מלך דנמרק   המלך הראשון של נורווגיה העצמאית לאחר פירוק האיחוד השוודי-נורווגי |
| אולף החמישי   (1903 - 1991) |  | 1957 | 1991 | בנו של הוקון השביעי |
| האראלד החמישי   (נולד: 1937) |  | 1991 | מולך | בנו של אולף החמישי |
האראלד הראשון, מלך נורווגיה מקבל את הממלכה מידי אביו, איור מהמאה ה-14
האספה הלאומית באיידסוול, 10 באפריל 1814
הנס המלכותי הנורווגי בתקופת האיחוד עם שוודיה
הנס המלכותי הנורווגי מאז 1905
המשפחה המלכותית הנורווגית. מימין לשמאל: המלך האראלד החמישי, המלכה סוניה, מטה מאריט, נסיכת הכתר, הוקון, נסיך הכתר, אינגריד אלכסנדרה, נסיכת נורווגיה.
חזית הארמון המלכותי באוסלו
רוק מזרחי

| --- | --- |

 מוצא:  ישראל ישראל
 כלים:  גיטרה חשמלית, גיטרה, בס, תופים
 תת-סוגות
 מוזיקה מזרחית, רוק ישראלי
 נושאים קרובים
 רוק ישראלי, רוק מתקדם
רוק מזרחי הוא ז'אנר מוזיקלי המשלב בין מוזיקה מזרחית למוזיקת רוק. להגדרה זו משתייכים כל אמני הרוק המשלבים ביצירתם אלמנטים מין תרבות המוזיקה המזרחית, וגם זמרים השייכים לזמר המזרחי אשר בשיריהם מורגשות השפעות של רוק מערבי.
רוק מזרחי הוא מונח רחב המשלב בתוכו כמה סגנונות מוזיקליים שונים. הוא מוגדר על ידי שילוב של מוזיקת רוק עם כלים, יצירות וטכניקות שירה מזרח תיכוניות. ניתן להשוות את הסגנון עם רוק מתקדם, שכן סולמות ומקצב מזרח תיכוניים נוטים לשבור נורמות מערביות. כמה דוגמאות הן אורפנד לנד, כנסיית השכל, אלגיר והסולן אביב גדג', יוסי סאסי ודודו טסה. דוגמה בולטת נוספת היא פורטיסחרוף, צמד יצירתי המורכב מהאמנים רמי פורטיס וברי סחרוף. גם לפורטיס וגם לסחרוף יש רקע מזרחי וספרדי חלקי (טורקי ועיראקי). האלמנטים המזרחיים במוזיקה שלהם נעים בין עדינים מאוד למאוד ברורים לפעמים. השניים החלו את הפרויקט שלהם ב-1989 בעקבות התפרקות קבוצת הפוסט פאנק Minimal Compact. שתי הקבוצות מציגות כמה נושאים מזרח תיכוניים, כולל שיר אחד בערבית ג'יבריש, "סנדניה", מתוך תקליט הבכורה שלהם Foreign Affair.
היסטוריה

הרוק המזרחי החל להתפתח בשנות ה-70. הזמרים גבי שושן, ניסים סרוסי, אבנר גדסי ושימי תבורי שנקראו אז זמרים מזרחיים או זמרי רוק מזרחי.
נמל התעופה הבין-לאומי שיקגו או'הייר

נמל התעופה הבין-לאומי שיקגו או'הייר (באנגלית: O'Hare International Airport) הוא נמל תעופה הממוקם סמוך לשיקגו, במדינת אילינוי שבארצות הברית. או'הייר הוא נמל הבית של חברת התעופה יונייטד איירליינס (United Airlines), שמשרדי המטה שלה נמצאים בסמיכות אליו, והמרכז השני בגודלו של חברת התעופה אמריקן איירליינס (American Airlines), אחרי נמל התעופה דאלאס - פורט וורת'.
הנמל תוכנן כדי להחליף את נמל התעופה שיקגו מידוויי שנחשב לעמוס מדי, תחילה שימש בתקופת מלחמת העולם השנייה את יצרנית התעופה דאגלס איירקראפט קומפני לצורכי תובלה צבאית במטוסי ה-C-54 (אנ') שלה. באמצע שנות ה-40 של המאה ה-20 נקרא הנמל 'שדה אורצ'ארד' (Orchard Field). באותה תקופה הסתיים בעקבות סיום המלחמה, החוזה של חברת דאגלס. לאחר שנים של תכנון ושיפורים בנמל התעופה, בחרה עיריית שיקגו לקבוע את שמו של הנמל על שמו של טייס הקרב אדוארד או'הייר (אנ'), אלוף ההפלות הראשון של צי ארצות הברית שנפל במערכה באוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה כאשר מטוסו אבד בגיחת הפצצה לילית ליד איי גילברט והיה הטייס הימי הראשון שעוטר במדליית הכבוד של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.
או'הייר נחשב לנמל התעופה השני העמוס ביותר בצפון אמריקה והרביעי בעולם כולו. בשנת 2018 היה הנמל העסוק ביותר בארצות הברית מבחינת טיסות נכנסות ויוצאות.
נמל התעופה מוזכר כדוגמה לאירוטרופוליס, צורה חדשה (או שלב התפתחות חדש) של יישוב עירוני שנסמך על נמל תעופה גדול כעוגן כלכלי ותעסוקתי מרכזי.
בבוקר יום שלישי ה-7 בנובמבר 2006 התרחש לכאורה אירוע נודע של מפגש מהסוג הראשון בנמל התעופה שיקגו או'הייר כאשר עשרות עובדי יונייטד איירליינס, בהם טייסים ומפקחים, בנוסף למספר עדים בלתי תלויים שעמדו מחוץ לנמל התעופה, צפו באובייקט בלתי מזוהה דמוי דיסק אשר ריחף לכאורה מעל לטרמינל C שבנמל התעופה במשך כשתי דקות.
טיסות לישראל וממנה

בפברואר 2019 פורסם שאל על מתכוונת להפעיל קו ישיר מתל אביב לנמל החל מ-2020.
ב-11 בספטמבר 2020 החלה יונייטד איירליינס להפעיל 3 טיסות שבועיות בין הנמל לתל אביב במטוסי הבואינג 787-9.
מפת הטרמינלים

מפת הטרמינלים
הערות שוליים

↑   מהפך בשמי ארה"ב: זה היה נמל התעופה העמוס ביותר ב-2018, באתר TheMarker‏, 4 בפברואר 2019
↑  endeavors age of aerotropolis
↑
↑  In the sky! A bird? A plane? A ... UFO? - Chicago Tribune
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏אל על מחזקת את היעדים בארה"ב: תפתח קו לשיקגו | בלעדי, באתר גלובס, 28 בפברואר 2019
↑  יונייטד חוזרת לטוס לסן פרנסיסקו ומשיקה קו חדש לשיקגו, באתר ynet, 7 ביולי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n50048797  SUDOC: 08027286X  VIAF: 150064073   WorldCat (עם VIAF): 150064073
מעורבות ערב הסעודית בפיגועי 11 בספטמבר

מעורבותה של ערב הסעודית בפיגועי 11 בספטמבר הוא נושא שצבר תשומת לב חדשה אחרי ששני סנאטורים לשעבר של ארצות הברית, אשר היו חברים בוועדה מטעם הקונגרס לחקירת הפיגועים, אמרו בריאיון ל-CBS באפריל 2016, כי הדפים שנגנזו מדו"ח חקירת הקונגרס מתייחסים לראיות מוצקות על מעורבות משמעותית של ערב הסעודית בביצוע הפיגועים. כתוצאה מכך התחדשו הקריאות לפרסם את הדפים הגנוזים. 15 מתוך 19 החוטפים היו אזרחים סעודים (ארבעת החוטפים האחרים היו שניים מאיחוד האמירויות הערביות, אחד מלבנון ואחד ממצרים). ב-15 ביולי 2016 פורסם הדו"ח על המעורבות הסעודית.
בעקבות הפיגוע

הממשלה הסעודית הכחישה כל קשר לפיגועים. קרובי משפחה של קרבנות הפיגועים ניסו לעשות שימוש בבתי המשפט כדי להביא לדין את בני המלוכה של ערב הסעודית, בנקים, או "ארגוני צדקה" האחראיים, אבל המאמצים האלה סוכלו חלקית על ידי החוק מ-1976 המעניק חסינות לממשלות זרות.
על פי גאוודאט בהגט, פרופסור למדע המדינה, בעקבות פיגועי 11 בספטמבר "המדיניות הסעודית של קידום ומימון טרור ושנאה" עמדה בפני ביקורת חריפה על ידי מספר "קובעי מדיניות בעלי השפעה בוושינגטון".
איומי הממשלה הסעודית על ארצות הברית

במרץ 2016 איים שר החוץ הסעודי עאדל אל-ג'ובייר על נשיא ארצות הברית ברק אובמה וממשלו כי סעודיה תמכור נכסים אמריקאים בשווי $750,000,000,000 אשר נמצאים בבעלותה, אם יאושר התיקון המבהיר כי החוק של 1976 הנותן לממשלה זרה חסינות אינו חל על פעולות טרור. בממשל אובמה החלו חששות כי הדבר עלול לערער את יציבות הדולר, ואובמה הזהיר מפני "השלכות לא צפויות". לעומת זאת אנליסטים של כלכלת סעודיה העריכו כי פעולה זו תפגע בממשלה הסעודית.
המתמודדים מטעם המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, ברני סנדרס והילרי קלינטון הביעו תמיכה בחקיקה שתאפשר למשפחות הקורבנות של פיגועי 11 בספטמבר לתבוע את ערב הסעודית על מעורבותה האפשרית בפיגועים.
הערות שוליים

↑  "28 Pages: Former Sen. Bob Graham and others urge the Obama administration to declassify redacted pages of a report that holds 9/11 secrets". CBS. 10 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rachael Revesz (12 באפריל 2016). "Barack Obama urged to declassify report detailing links between 9/11 and Saudi Arabia". The Independent. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Top secret "28 pages" may hold clues about Saudi support for 9/11 hijackers". 8 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thomas, Carls. "The Saudis channel the mafia: Fears of Saudi retaliation deter truth about 9/11". The Washingtion Times. נבדק ב-28 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ארה"ב: נחשף הדוח על מעורבות ערב הסעודית בפיגועי ה-11 בספטמבר, באתר וואלה, 15 ביולי 2016
↑  Black, Ian; Smith, David (20 באפריל 2016). "Obama faces friction in Saudi Arabia over 9/11 bill and Iran relationship". The Guardian (באנגלית). נבדק ב-22 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  MAZZETTI, MARK (15 אפר' 2016). "Saudi Arabia Warns of Economic Fallout if Congress Passes 9/11 Bill". New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bahgat, Gawdat (1 בינואר 2004). "SAUDI ARABIA AND THE WAR ON TERRORISM". Arab Studies Quarterly. 26 (1): 51–63. נבדק ב-29 באפריל 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Porter, Gareth (27 באפריל 2016). "The Classified 9/11 '28 Pages': A Diversion from Real US-Saudi Issues". נבדק ב-30 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Shabad, Rebecca. "Obama weighs in on 28 classified pages of 9/11 report". cbsnews. נבדק ב-22 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tumulty, Bill J. "N.Y. primary highlights bill allowing 9/11-related suits against Saudi Arabia". USA TODAY. נבדק ב-21 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
הארווי קורמן

| --- | --- |

 לידה:  15 בפברואר 1927 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  29 במאי 2008 (בגיל 81) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית קברות וודלון ממוריאל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1950–2008 (כ־58 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דהפול  תיכון סן  סטודיו אייץ' בי 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי להופעת יחיד במופע או תוכנית מוזיקלית (1972) 
 פרופיל ב-IMDb
 
הארווי הרשל קורמן (באנגלית: Harvey Herschel Korman;‏ 15 בפברואר 1927 – 29 במאי 2008) היה שחקן קומי יהודי אמריקאי. זכה בפרס גלובוס הזהב על תפקידו בסדרת המערכונים "המופע של קרול ברנט" והופיע בארבעה מסרטיו של מל ברוקס.
קורות חיים

קורמן נולד בשיקגו למשפחה יהודית רוסייה. בנם של אלן וסיריל ריימונד קורמן.
קורמן שירת בצי ארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה ולאחר שהשתחרר למד דרמה ב"בית ספר גודמן לדרמה" שבשיקגו.
קריירת משחק > טלוויזיה

קורמן החל את דרכו המקצועית בתעשיית הבידור בשנות ה-60 בתוכנית הבידור של כוכב הקולנוע דני קיי "המופע של דני קיי", כשחקן אורח בסדרה "עולמו המופלא של דיסני" ובדיבוב דמות החייזר גאזו עבור הסדרה הפופולרית "משפחת קדמוני".
בשנת 1967 החל קורמן לשחק בתוכנית המערכונים "המופע של קרול ברנט", הוא זכה למעמד של כוכב בזכות תפקידיו הקומיים בסדרה ובשנת 1975 קיבל על משחקו את פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה.
קריירת משחק > קולנוע

קורמן החל את דרכו בתעשיית הסרטים בשנת 1966 בסרט האנימציה הקולנועי "האדם ששמו פלינסטון" המבוסס על הסדרה "משפחת קדמוני".
לאור הצלחתו בסדרה הקומית "המופע של קרול ברנט" קורמן קיבל תפקידים קולנועיים ממל ברוקס בסאטירות שלו: המערבון "אוכפים לוהטים" בתור הפרקליט האדלי לאמר, הפרודיה על סרטי אלפרד היצ'קוק "מתח גבוה" בתור ד"ר צ'ארלס מונטג'יו, הקומדיה התקופתית "ההיסטוריה המטורפת של העולם" בתור הרוזן הצרפתי דה מונט ו"דרקולה: מת ואוהב את זה" בתור הפסיכיאטר ד"ר סווארד.
קורמן השתתף גם בעיבוד הטלוויזיוני המצליח לספר הילדים "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" בתפקיד המלך הלבן. קורמן דיבב בסרט "הפלינטסטונס" את דמותו של דיקטייבריד וגילם בסרט ההמשך "הפלינטסטונס: ויוה רוק וגאס" את דמותו של קולונל סלאגהופל.
חיים אישיים

קורמן היה אב לארבעה ילדים, בן ובת מנישואיו הראשונים לדונה אלהארט ושתי בנות מנישואיו השניים לדברה פירטץ.
הוא מת ב-29 במאי 2008 בגיל 81 כתוצאה מזיהום במפרצת האב-עורקית של הבטן, בעיה רפואית ממנה סבל בעברו. הואר נקבר ב"בית העלמין וודלאן" שבסנטה מוניקה.
פילמוגרפיה

האדם ששמו פלינסטון (1966)
האקלברי פין (1974)
אוכפים לוהטים (1974)
מתח גבוה (1977)
אמריקטון (1979)
משפחה ראשונה (1980)
ההיסטוריה המטורפת של העולם (1981)
עקבותיו של הפנתר הוורוד (1982)
אליס בארץ הפלאות (1985)
Crash Course‏ (1988) - סרט טלוויזיה של NBC
הצעה מגנה (1993)
הפלינטסטונס (1994)
דרקולה: מת ואוהב את זה (1994)
מתנה בלתי אפשרית (1996)
הפלינטסטונס: ויוה רוק וגאס (2000)
הבחורים בחיי (2001)
סדרות טלוויזיה

המופע של דני קיי (1963–1967)
משפחת קדמוני (1964–1966)
עולמו המופלא של דיסני (1965)
המופע של קרול ברנט (1967–1977)
המופע של הארווי קורמן (1978)
גיא ליפקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין מודיעין של עוצבת געש  קצין מודיעין של פיקוד הצפון  ראש מחלקת האיסוף באגף המודיעין  קצין חיל מודיעין השדה ראשי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה
 
גיא ליפקין הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת בתפקידו האחרון כקצין חיל מודיעין השדה ראשי.
ליפקין עשה את מרבית שירותו הצבאי בחיל המודיעין, שירת כראש ענף במודיעין בפיקוד הצפון, קצין המודיעין של עוצבת געש וסגן קצין המודיעין של פיקוד הצפון. ב-1998 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה ראש מחלקת מודיעין שדה במפקדת זרוע היבשה, בשנים 2000 עד 2003 שירת כקצין המודיעין של פיקוד הצפון ולאחר מכן שירת כראש מחלקת האיסוף באגף המודיעין.
ב-2005 מונה לקצין חיל מודיעין השדה ראשי, שירת בתפקיד עד יולי 2007 ובמהלך מלחמת לבנון השנייה.
לאחר שחרורו עסק ביזמות בתחום הביטחוני ומונה לראש מטה ביטחון הפנים והעורף (HLS) בחברת אל-אופ מקבוצת אלביט מערכות.
ליפקין מתנדב ויו"ר לשעבר של שותפות ביחד.
ליפקין הוא צאצאו של יצחק ליפקין מבוני שכונות ירושלים, ואחיינו של אמנון ליפקין-שחק. הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים.
| קציני הגנת גבולות ראשיים  |
| --- | --- | --- |
| קציני איסוף קרבי ראשיים  | אמנון סופרין • יובל חלמיש • גיא ליפקין • אריאל קארו • אלי פולק • גיא בר-לב • מרדכי כהנא |  |
| קציני איסוף קרבי ראשיים  ומפקדי מערך הגנת הגבולות | מרדכי כהנא • דן נוימן (ממלא מקום) • אמיר אבשטיין |  |
| קציני הגנת גבולות ראשיים  | אמיר אבשטיין • עמית ימין • אליעד מואטי |  |
פישר בלאק

| --- | --- |

 לידה:  11 בינואר 1938 וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 פטירה:  30 באוגוסט 1995 (בגיל 57) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כלכלה, מתמטיקה 
 מקום מגורים:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  הרווארד קולג' 
 מנחה לדוקטורט:  פטריק ק. פישר 
 מוסדות:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  אוניברסיטת שיקגו  בית הספר  לניהול MIT סלואן 
 תלמידי דוקטורט:  René M. Stulz 
 
פישר בלאק (באנגלית: Fischer Black;‏ 11 בינואר 1938 – 30 באוגוסט 1995) היה כלכלן ומתמטיקאי אמריקאי שהתפרסם במיוחד בשל היותו, יחד עם מיירון שולס, בין מפתחי המודל המקובל ביותר להערכת אופציות – נוסחת בלאק ושולס.
את הדוקטורט קיבל בלאק ב-1964 באוניברסיטת הרווארד שבבוסטון, מסצ'וסטס, בתחום המתמטיקה השימושית. הוא היה תלמידו של מרווין מינסקי ועבד איתו על בעיות באינטליגנציה מלאכותית.
פעילותו ככלכלן

ב-1971 עבר לאוניברסיטת שיקגו ואחר כך הצטרף למכון המחקר MIT. בתחילת דרכו היה מעורב בוויכוחים בין הכלכלנים המוניטריסטים בראשות מילטון פרידמן והקיינסיאנים בראשות מודיליאני. בלאק לא ראה חשיבות גדולה למדיניות המוניטרית במסגרת ייצוב של צמיחת המשק, וב-1972 כתב למילטון פרידמן מכתב בזו הלשון:
"בכלכלה האמריקאית חלק גדול מהחוב הציבורי מצוי בשטרות אוצר. כאשר נפדים שטרות אלה, מונפקים שטרות חדשים. אם ינסה הבנק הפדרלי להזרים כסף לסקטור הפרטי, כי אז הסקטור הפרטי פשוט יעביר את כספו לשטרות אוצר חדשים (שיונפקו). אם יקטין הבנק הפדרלי את כמות הכסף, הסקטור הפרטי יבחר לפדות חלק משטרות האוצר שלו."
המקור באנגלית
"In the U.S. economy, much of the public debt is in the form of Treasury bills. Each week, some of these bills mature, and new bills are sold. If the Federal Reserve System tries to inject money into the private sector, the private sector will simply turn around and exchange its money for Treasury bills at the next auction. If the Federal Reserve withdraws money, the private sector will allow some of its Treasury bills to mature without replacing them."
מודל הערכת האופציות

בתקופה זו החל לעבוד על גולת הכותרת של הצלחתו - מודל הערכת האופציות בלאק-שולס.
המודל של בלאק ושולס הוא מודל מתמטי יישומי במלוא מובן המילה. הוא אומד את ערכה של אופציה מסוג קול (Call) או פוט (Put) בהינתן פרמטרים הנוגעים לשערי מניות, התנהגותן, שער הרבית במשק ועוד.
ב-1984 הצטרף לחברת הברוקרים גולדמן זקס, פועל יוצא מהצלחת הטמעתו של המודל בקרב האוכלוסייה הפיננסית.
בלאק נפטר ב-1995 מסרטן. ב-1997 הוענק פרס נובל לכלכלה לעמיתו לפיתוח המודל, מיירון שולס, ולכלכלן נוסף שהיה מעורב בפיתוח - רוברט סי. מרטון. ועדת הפרס העלתה על נס את תרומתו המכרעת לפיתוח הנוסחה. יש להניח כי אילו חי, היה בלאק חתן פרס נובל.
תעלת התברואה והספינות של שיקגו

| --- | --- |
תעלת התברואה והספינות של שיקגו
תעלת התברואה והספינות של שיקגו
 מידע כללי
 סוג:  תעלת מים 
 מיקום:  מחוז קוק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  מחוז הטיוב והמים של מטרופולין שיקגו
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1900
 תאריך פתיחה רשמי:  1900 
 מידות
 אורך:  28 מיל 
 קואורדינטות:  41°42′18″N 87°56′02″W﻿ / ﻿41.7050314°N 87.9339469°W﻿ / 41.7050314; -87.9339469
 he
 מפה של נהר שיקגו ותעלת התברואה והספינות
 
תעלת התברואה והספינות של שיקגו Chicago Sanitary and Ship Canal, הידועה היסטורית בשם תעלת הניקוז של שיקגו, היא מערכת תעלות באורך 28 מייל (45 ק"מ) המחברת את נהר שיקגו לנהר דה פליינס. התעלה מביאה להטיית הכיוון של הקטע הראשי והקטע הדרומי של נהר שיקגו, שבעבר זרם אל ימת מישיגן וכיום הוא זורם כעת מימת מישיגן לכיוון נהר אילינוי. תעלת קאל-סאג' (Calumet-Saganashkee) משמשת למטרה דומה עבור נהר קאלומת (Calumet) ומעט דרומית משם היא מתחברת לתעלת שיקגו קרוב למחצית הדרך שלה אל נהר דה פליינס. השניים מספקים את הניווט היחיד לספינות בין נתיב המים הגדול של האגמים הגדולים לעבר נהר המיסיסיפי.
הרקע לבנייתה

התעלה נבנתה כחלק מתוכנית לטיפול בשפכי העיר שיקגו. בטרם פתיחתה בשנת 1900, שפכים מהעיר שיקגו הוזרמו לתוך נהר שיקגו ודרכו זרמו אל אגם מישיגן. האגם אשר היווה מקור עיקרי לאספקת מי השתייה של העיר (ומשמש ככזה עד היום), כך שנוצר חשש שמי השפכים יביאו להתפרצות מחלות קשות. מכיוון שמערכות הביוב כבר זרמו לנהר, התקבלה ההחלטה להפוך את זרימת הנהר, ובכך להזרים את מי השפכים לכיוון היבשה ובדרך כך להביא לטיהורם בטרם הזרמתם לנהר דה פליינס.
מטרה נוספת בבניית התעלה, הייתה לספק חלופה מודרנית במקום תעלת אילינוי ומישיגן הרדודה והצרה (I&M), אשר חיברה מאז 1848 את אגם מישיגן עם נהר המיסיסיפי והביאה לפריחתה של שיקגו עצומת תעבורה מרכזית. כחלק מבניית התעלה החדשה, נבנה התוואי כולו כדי לאפשר ספינות גדולות בהרבה כדי לנווט בה. רוחבו 202 רגל (62 מ') ועומקו 24 רגל (7.3 מ'), יותר מפי שלושה ממידותיה של תעלת אילינוי ומישיגן הוותיקה, אשר עם פתיחת התעלה החדשה, הפכה לנתיב משני בלבד ואף נסגרה לחלוטין עם יצירת נתיב המים אילינוי בשנת 1933.
בניית תעלת שיקגו הביאה להכשרה אינטנסיבית ומעשית למהנדסים שבנו מאוחר יותר את תעלת פנמה. התעלה מתוחזקת על ידי מחוז הטיוב המים של מטרופולין שיקגו. בשנת 1999. התעלה נרשמה ברשימה הלאומית של מקומות היסטוריים ב-20 בדצמבר 2011.
ג'נט לין קבנדי

| --- | --- |

 לידה:  17 ביולי 1959 (בת 65) קרתגו, מיזורי, ארצות הברית 
 מידע כללי
 בשירות:  NASA
 לאום:  אמריקאית
 השכלה:  דוקטור לכימיה מטעם אוניברסיטת וושינגטון
 עיסוק בעבר:  כימאית, אסטרונאוטית
 תקופת השירות:  דצמבר 1994 – ספטמבר 2019 (כ־24 שנים)
 דרגה:  מנהלת מרכז המחקר גלן של נאס"א
 זמן שהייה בחלל:  33 ימים, 2 שעות, 8 דקות
 מספר פעילות חוץ-רכבית:  התאמנה ב"הליכת חלל" אך לא ביצעה בפועל בזמן שהייתה בתחנת החלל
 זמן שהייה בפעילות חוץ-רכבית:  0
 עיסוק נוכחי:  נשיאת חברת סיירה ספייס לטכנולוגיות תעופה וחלל
 ביוגרפיה בנאס"א:  ג'נט לין קבנדי
 משימות
 STS-91 (2-12 ביוני 1998),  STS-99 (11–22 בפברואר 2000)  STS-104 (12–24 ביולי 2001)
 תג משימה STS-91 -   תג משימה STS-99 -   תג משימה STS-104 - 
 עיטורים
 מדליות טיסות החלל של נאס"א  מדליות שירות יוצא דופן של נאס"א, 2001 ו-2002.  מדליית מנהיגות מצטיינת של נאס"א, 2006.  מקום בהיכל התהילה של האסטרונאוטים של ארצות הברית, 2019.
 
ג'נט לין קבנדי (באנגלית: Janet Lynn Kavandi; נולדה ב-17 ביולי 1959) היא מדענית אמריקאית ואסטרונאוטית בנאס"א. היא השתתפה בשלוש משימות של מעבורות החלל, שימשה כסגנית ראש משרד האסטרונאוטים של נאס"א, והייתה מנהלת מרכז המחקר של נאס"א על שם גלן בקליבלנד, אוהיו ממרץ 2016 ועד פרישתה מנאס"א בספטמבר 2019. היא נכנסה להיכל התהילה של האסטרונאוט של ארצות הברית ב-2019.
קבנדי היא נשיאת חברה לטכנולוגיות תעופה וחלל סיירה ספייס (אנ') שבסיסה בלואיוויל, קולורדו.
חינוך

קבנדי, ילידת קרתגו, מיזורי (אנ'), סיימה את לימודיה ב-Valedictorian בשנת 1977 מבית הספר התיכון קרתגו בעיר הולדתה. היא למדה כימיה במכללת מיזורי סאות'רן סטייט (לתואר בוגר, 1980), באוניברסיטת מיזורי למדע וטכנולוגיה (לתואר מוסמך, 1982), ובאוניברסיטת וושינגטון (לתואר דוקטור, 1990).
קריירה

לאחר סיום לימודיה ב-1982, קבנדי התקבלה לעבודה ב־Eagle-Picher Industries בג'ופלין, מיזורי, כמהנדסת בפיתוח סוללות חדשות ליישומי הגנה. ב-1984 היא התקבלה לתפקיד מהנדסת במחלקה הטכנולוגית של בואינג מערכות הגנת, חלל ואבטחה בסיאטל, וושינגטון. היא הייתה בתפקיד המהנדסת הראשית במחלקת טילי התקיפה לטווח קצר, ונציגת הצוות הטכני העיקרי המעורבת בתכנון ופיתוח של סוללות תרמיות עבור Sea Lance. תוכניות אחרות שבהן תמכה, כללו את תחום תחנת חלל, לימודים אודות הקמת בסיסים בירח ומאדים, מבצעי מילוט, טילי שיוט המשוגרים מהאוויר, Minuteman ואחרים. בשנת 1986, בזמן שעדיין עבדה בבואינג, היא התקבלה לבית ספר לתואר שני באוניברסיטת וושינגטון, שם החלה לעבוד לקראת הדוקטורט שלה בכימיה אנליטית. עבודת הדוקטורט שלה כללה פיתוח של ציפוי לבדיקה גופים אווירודינמיים במנהרות רוח. עבודתה על צבעי הציפויים הביאה לרישום שני פטנטים.