ג'ון קרפנטר
ביוגרפיה > קריירה > שנות ה-70 – מסרטי סטודנטים לסרטי קולנוע מסחריים

ב-1974 יצא סרטו הגדול הראשון כבמאי, "Dark Star". מדובר בקומדיה שחורה שאותה כתב בצוותא עם דן או'באנון (שכתב בהמשך את הסרט הנוסע השמיני, ששאל אלמנטים רבים מהסרט "Dark Star"). תקציבו של הסרט מוערך בכ-60,000 דולר, והקושי העיקרי בהפקתו היה בכך שקרפנטר ואו'באנון נאלצו להשלים את הפקתו בעודם מבצעים במקביל מספר רב של משימות. קרפנטר כתב, הלחין, הפיק וביים בעוד או'באנון שיחק וביצע את האפקטים המיוחדים (שהביאו את ג'ורג' לוקאס לשכור את שירותיו עבור האפקטים המיוחדים בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה). הוליווד התפעלה מיכולותיו של קרפנטר לאור העבודה הקשה שביצע במסגרת התקציב המוגבלת.
סרטו הבא של קרפנטר היה "ההתקפה על מחוז 13" מ-1976, מותחן דל-תקציב המושפע מסרטיו של הווארד הוקס, ובעיקר המערבון "ריו בראבו" משנת 1959. גם בסרט זה היה קרפנטר אחראי על אספקטים רבים ביצירת הסרט. הוא כתב, ביים והלחין את הסרט ואף ערך אותו תחת הפסאודונים "ג'ון טי. צ'אנס", שם דמותו של ג'ון ויין בסרט ריו בראבו. קרפנטר ציין כי "ההתקפה על מחוז 13" הוא בעיניו סרטו האמיתי הראשון מאחר שהוא הסרט הראשון שהוא צילם על פי לוח זמנים. בסרט זה עבד קרפנטר לראשונה עם דברה היל, שתשחק בהמשך ברבים מסרטיו.
עם מסגרת תקציב של כ-100,000 דולר הצליח קרפנטר לכנס צוות של שחקנים ראשיים מנוסים, גם אם לא מוכרים יחסית. שני התפקידים הראשיים ניתנו לאוסטין סטוקר שהופיע לפני כן בסרטי מדע בדיוני, סרטי אסונות וסרטי בלקספלויטיישן ולדרווין ג'וסטון שעבד לפני כן בעיקר בטלוויזיה, והיה שכן של קרפנטר.
הסרט הופץ תחילה בארצות הברית, זכה לביקורות מעורבות ולא הצליח מסחרית, אך לאחר שהוקרן בפסטיבל הסרטים של לונדון זכה להצלחה באירופה הן מבחינת הביקורות והן מבחינה מסחרית, ונחשב לסרט שהזניק את הקריירה של קרפנטר. בהמשך הדרך זכה הסרט להערכת המבקרים גם בארצות הברית והוא נחשב היום לאחד מסרטי הניצול הטובים ביותר של שנות ה-70.
קרפנטר כתב וביים את המותחן "Someone's Watching Me!" משנת 1978. מדובר בסרט טלוויזיה המספר את קורותיה של רווקה עובדת שזמן מה לאחר הגיעה ללוס אנג'לס מגלה כי מישהו עוקב אחריה. הסרט מושפע מאוד מסרטיו של אלפרד היצ'קוק. קרפנטר בונה באיטיות עלילה מותחת ומטעה, עד לעימות הסופי.
ליל המסכות (1978) היה להיט מיד עם צאתו לאקרנים, והיווה נדבך חשוב בלידת סרטי ה"סלאשר". הרעיון המקורי (של המפיק אירווין יאבלנס) היה לסרט בשם "רציחות השמרטפית", שבמרכזו שמרטפיות המאוימות על ידי דמות העוקבת אחריהן. קרפנטר שילב את הרעיון ברעיון אחר של יאבלנס לפיו העלילה מתרחשת בליל כל הקדושים ופיתח את הסיפור. קרפנטר ציין כי הרעיון המקורי שלו היה סרט על בית רדוף רוחות. את הסרט כתבו קרפנטר ודברה היל. קרפנטר הודה כי המוזיקה לסרט נכתבה בהשראת הסרט "סוספיריה" של דריו ארגנטו (שהשפיע גם על הצבעוניות הסוריאליסטית של הסרט) ומהסרט מגרש השדים.
גם בליל המסכות עבד קרפנטר עם תקציב זעום של 320,000 דולר. הסרט גרף $65 מיליון בקופות כבר בתחילת דרכו, והוא נחשב לאחד הסרטים העצמאיים המצליחים בהיסטוריה.
על מנת לחשוף את טבעו המאיים של מייקל מאיירס השתמש קרפנטר במתח, ולא במוטיב הזוועה שישמש מאוחר יותר בסרטי הסלאשרים. לא אחת תיאר קרפנטר את הסרט במושגים שנראים כסותרים את הגישה שבה השתמש בפועל בבימוי הסרט: "סרט ניצול גס באמת. החלטתי לעשות סרט שהייתי אוהב לראות כילד, מלא טריקים זולים כמו בית רדוף רוחות ביריד, שאתה הולך בו ודברים קופצים עליך". לעיתים קרובות מייחסים לסרט מסר של טוהר מיני ואזהרה לגבי הסכנות שבקיום יחסי מין מזדמנים. קרפנטר ציין כי לא זו הייתה כוונתו: "היו מי שרמזו שבסרט הייתה הצהרה מוסרית. תאמינו לי, לא הייתה. ב"ליל המסכות" התייחסתי לדמויות כאל בני נוער נורמליים." מבין סרטי הסלאשרים שחיקו את "ליל המסכות", מעטים זכו לביקורות חיוביות כל כך.
נוסף להצלחה הקופתית ולביקורות החיוביות, נעימת הנושא שהלחין קרפנטר נותרה מוכרת עד ימינו.
ב-1979 שיתף קרפנטר פעולה עם השחקן קורט ראסל בסרט הטלוויזיה "אלביס". הסרט היה להיט הן בקרב הצופים והן בקרב המבקרים, והופץ לקולנוע מחוץ לארצות הברית. הסרט החיה את הקריירה של ראסל שהיה ילד שחקן בשנות ה-60, והוביל לשיתופי פעולה נוספים בין השניים.