stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איינהרד
הערות שוליים

↑  איינהרד, "חיי קרל הגדול" (תרגם: יצחק חן), האוניברסיטה הפתוחה: 2005, עמ' 18.
↑  בפרק המבוא. עמ' 36 בתרגום של יצחק חן. ראו הערה 1.
↑  איינהרד, "חיי קרל הגדול", עמ' 36.
↑  שם, עמ' 19.
↑  מגילת שיר השירים, פרק ד', פסוק י"ד: "נֵרְדְּ וְכַרְכֹּם קָנֶה וְקִנָּמוֹן".
↑  ספר שמות, פרק ל"א, פסוק ג'.
↑  איינהרד, חיי קרל הגדול, מבוא מאת המתרגם יצחק חן (מהדורה 2021), עמ' 31.
↑  איינהרד, חיי קרל הגדול, מבוא מאת המתרגם יצחק חן (מהדורה 2021), עמ' 33.
↑  איינהרד, "חיי קרל הגדול", עמ' 23.
↑  ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 4 (כתב: יצחק חן), עמ' 96, הערה 8.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275792905171  PLWABN: 9810669770605606  BIBSYS: 90367978  BNC: 000205376  BNE: XX859442  BnF: cb11930094n (data)  BPN: 36261653  CANTIC: a1141750x  CiNii: DA02233702  GND: 118529560  ICCU: RAVV055732  ISNI: 0000 0001 2121 4444  LCCN: n50046906  LNB: 000121026  NDL: 00466037  NKC: jn19981000952  NLA: 35765718  NLG: 150728  NLK: KAC200809319  NSK: 000094595  NTA: 071759298  SELIBR: 184705  SNAC: w6z0640f  SUDOC: 027209040  Trove: 1077446  VcBA: 495/37075  VIAF: 14778504   WorldCat (עם VIAF): 14778504
אינטרקונטיננטל

| --- | --- |


מלון אינטרקונטיננטל בתל אביב
 נתונים כלליים
 מייסדים:  פאן אמריקן וורלד איירווייז
 תקופת הפעילות:  1946–הווה (כ־78 שנים)
 חברת אם:  קבוצת אינטרקונטיננטל
 מיקום המטה:  דנהאם 
 משרד ראשי:  דנהאם, בריטניה
 שליטה בחברה:  קבוצת אינטרקונטיננטל
 ענפי תעשייה:  מלונאות
 מוצרים עיקריים:  מלונות ואתרי נופש ברחבי העולם
  
 https://www.ihg.com/hotels/us/en/reservation
 
מלון אינטרקונטיננטל בניו דלהי
מלון אינטרקונטיננטל בסינגפור
אינטרקונטיננטל (באנגלית: InterContinental) היא רשת מלונות יוקרה, מייסודה של "פאן אמריקן", בבעלותו של Juan Trippe, כיום היא בבעלותה של "קבוצת המלונות אינטרקונטיננטל" (InterContinental Hotels Group). הרשת מתפעלת 200 מלונות ואתרי נופש בכ-75 מדינות.
היסטוריה

אינטרקונטיננטל נוסדה ב-1946 כשהמלון הראשון ברשת נפתח בבלם, ברזיל. ב-1981, חברת ההחזקות "תאגיד המלונות אינטרקונטיננטל" (InterContinental Hotels Corporation) נמכרה לחברה הבריטית "גראנד מטרופוליטן" (Grand Metropolitan). כשגראנד מטרופולין התמקדה בעסקי הליבה שלה, נמכר "תאגיד המלונות אינטרקונטיננטל" לחברה היפנית Saison Group. ב-1998 רכשה אותו חברת Bass plc.
בשנת 2000 חיסלה חברת בס את פעילות המבשלה הוותיקה שלה ומכרה גם את המותג הוותיק בן 223 השנים. במקביל שינתה את שמה לחברת "שש היבשות". בשנת 2003 התפצלה חברת שש היבשות לשתי חברות. האחת עוסקת בניהול רשת הפאבים הרביעית בגודלה בבריטניה, וחברה שנייה שריכזה את עסקי המלונאות תחת שם חדש "קבוצת מלונות אינטרקונטיננטל".
פעילות החברה בישראל

בישראל הרשת מתפעלת מלון אחד - דייוויד אינטרקונטיננטל בתל אביב. בעבר הפעילה גם את מלון אואסיס בקזינו יריחו, ואת מלון שבע הקשתות  שבהר הזיתים בירושלים.
בישראל פועלת רשת המלונות של אפריקה-ישראל כזכיינית של רשת IHG ומנהלת את המלונות תחת המותג VERT מלונות מבית AFI HOTELS.
הערות שוליים

↑  אביבה קרול, ‏קבוצת באס, בעלת הולידיי אין, תרכוש את אינטרקונטיננטל ב-2.9 מיליארד ד', באתר גלובס, 23 במרץ 1998
↑  מייסד רשת פאבים מתעניין בחברת מלונות אינטרקונטיננטל, באתר גלובס, 19 בפברואר 2003
↑  אביבה קרול, ‏בעלי קזינו יריחו ושותפיהם הקימו בצמוד מלון 5 כוכבים בהשקעה של 30 מיליון ד', באתר גלובס, 8 באוגוסט 2000
↑   ניר חסון, המדינה משלמת 5 מיליון שקלים בשנה על תחזוקה של מלון במזרח ירושלים, באתר הארץ, 4 במרץ 2015
↑  רשת המלונות של אפריקה-ישראל - אפריקה – ישראל מלונות, באתר Africa Israel Hotels
אליסבת ואלאס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 באפריל 1956 (בת 68) 
 מדינה:  נורווגיה 
 השכלה:  אוניברסיטת ברגן 
 מפלגה:  מפלגת העבודה הנורווגית 
 
 
אליסבת ואלאס (בנורווגית: Elisabeth Walaas; נולדה ב-27 באפריל 1956) היא פוליטיקאית נורווגית ממפלגת העבודה (נורווגיה).
ביוגרפיה

ואלאס סיימה ב-1983 תואר באוניברסיטת ברגן, ועבדה כמורה במהלך ואחרי הלימודים.
מ-1983 ועד 1990 הייתה חברה בעיריית ברגן, מ-1989 ל-1993 שימשה כסגנית חברה בסטורטינג (הפרלמנט הנורווגי) מטעם מחוז הורדלנד, מ-1987 ועד 1989 הייתה יועצת פוליטית במשרד התרבות והמדע הנורווגי ומ-1990 ועד 1992 הייתה בתפקיד זה במשרד החוץ.
מ-2001 ועד 2004 עבדה במשרה דיפלומטית בבריסל. ב-2005 התמנתה לשגרירת נורווגיה בקרואטיה. הייתה גם סגנית שרת החוץ בקבינט השני של ינס סטולטנברג.
הערות שוליים

↑  H.E. Elisabeth Walaas, Ambassador of the Kingdom of Norway to Croatia visited the Constitutional Court of the Republic of Croatia | Constitutional Court of the Republic of Croatia, www.usud.hr
↑  CROMAC - Croatian mine action centre, www.hcr.hr (ארכיון)
↑  Minister: Norway's EU membership 'not on political agenda', euractiv.com, ‏2008-03-14 (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא נורווגים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אינטרפרון

| --- | --- |

 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D007372
 
האינטרפרונים הם קבוצה של חלבונים המופרשים מתאים בתגובה לחדירה של וירוסים או גורמים פולשניים אחרים כגון חיידקים, פרזיטים, או בתגובה להפיכת התא לסרטני. האינטרפרונים שייכים למשפחה גדולה של מולקולות סיגנל במערכת החיסון הקרויים ציטוקינים, אשר מווסתים את פעילותה של מערכת החיסון.
סוגי אינטרפרונים בבני אדם

ישנם אינטרפרונים רבים בגופם של בני אדם ובעלי חיים אחרים, אשר מסומנים על פי רוב באותיות יווניות כגון אינטרפרון אלפא (IFN-α), ביטא (IFN-β) וגאמא (IFN-γ). לעיתים ישנם מספר איזופורמים לאותו גן, והחלבונים הדומים-אך-שונים מסווגים בנוסף לאותיות היווניות גם במספר (לדוגמה IFN-α1, IFN-α21 ו-IFN-λ1).
כל האינטרפרונים מסווגים לאחת מ-3 משפחות בהתאם לקולטן אותו הם קושרים:
אינטרפרון מסוג I - אלה 134 איזופורמים מטיפוס אלפא ואיזופורמים בודדים מטיפוסים בטא, אומגא, אפסילון וקפא. הומולוגים לאינטרפרונים אלה מופיעים ברוב היונקים, הציפורים והדגים. כל האינטרפרונים הללו קושרים רצפטור בדופן התא הידוע כ-IFN-AR. קולטן זה מתבטא בתורו בכל (או מרבית) התאים בעלי הגרעין בגוף.
אינטרפרון מסוג II - קבוצה זו כוללת את אינטרפרון גאמא בלבד. אינטרפרון זה קושר את הקולטן IFN-γR. קולטן זה מתבטא במגוון רקמות, אך הציטוקין אינטרפרון גאמא מופרש בעיקרו על ידי תאי מערכת החיסון.
אינטרפרון מסוג III - קבוצה זו כוללת את אינטרפרון למדא, בעל ארבעה איזופורמים. הקולטן אשר קושר את האינטרפרונים מקבוצה III מכונה IFN-λR, וניתן למצוא קולטן זה בתאי אפיתל של רקמות מוקוזליות, כגון מערכת העיכול והנשימה.
אמנם כל האינטרפרונים משתתפים בהשריית סביבה עוינת לנגיפים ופולשים אחרים, תמהיל התגובה משתנה בהתאם לסוג האינטרפרונים המופרשים, הקולטנים המגיבים להם, ריכוזם, התאים המשתתפים בתהליך, וסוג הפולש. אלו מייצרים יחדיו פסיפס ייחודי המותאם למידותיו האישיות של הפולש שעל הפרק. מנגד, לכל הנגיפים באשר הם ישנם מנגנוני דיכוי אינטרפרונים מרובים, הן בשלב הסינתזה, והן בשלבים נוספים.
ייצור אינטרפרונים בתאים

אינטרפרון אלפא ובטא מיוצרים על ידי רוב סוגי התאים בגוף כתוצאה ממצבי עקה שבהם נמצאים תאים אלו, אינטרפרונים אלו הם הגורמים החשובים בתגובה החיסונית לזיהום ויראלי על ידי הפעלת המקרופאגים ותאי NK. אינטרפרון אלפא פעיל גם נגד גידולים סרטניים.
בניגוד לאינטרפרון אלפא ובטא המופרשים מרוב תאי הגוף ומשפיעים באופן מקומי על הרקמה, אינטרפרון גמא מופרש רק מתאי מערכת החיסון מסוג תאי T מסייעים ותאי NK. אינטרפרון גמא מופרש למחזור הדם, שם הוא מגייס ומפעיל תאים שונים במערכת החיסון, בייחוד תאי T מסייעים מסוג 1, תאי T הורגים, תאים מציגי אנטיגן ומקרופאגים. תפקיד זה הופך אותו למרכיב חשוב בתהליכים דלקתיים רבים, בכללם התמודדות הגוף עם נגיפים, חיידקים, טפילים ותאים ממאירים. פעולת יתר של הציטוקין עלולה לגרום למחלות אוטואימוניות.
שימושים רפואיים של אינטרפרונים

השימוש הרפואי באינטרפרון היה לא-ישים עד 1980, השנה שבה גן האינטרפרון הוחדר בהצלחה לחיידק באמצעות שחלוף של DNA, התקדמות שאפשרה לגדל ולבודד אינטרפרון מתרביות חיידקים.
מספר טיפולים המשתמשים באינטרפרון מסוגים שונים אושרו בבני אדם, כולל שימוש נגד מספר סוגים של סרטן בכללם מלנומה, סרטן הריאה, אוסטאוסרומה, קפוסי סרקומה ועוד. מנגנון הפעולה של אינטפרון אלפא הוא הפעלת המערכת החיסונית על מנת לאפשר לה לתקוף את הגידול הסרטני. בדרך כלל מוגבר האפקט האנטי סרטני של האינטרפרון אם הוא מלווה בחיסון על ידי אנטיגן המצוי על פני הגידול הסרטני כגון gp100 במלנומה. הבעיה בטיפול היא שהחדרת אינטרפרון עשויה להוביל לתופעות לוואי חמורות.
ב-1991 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקני את השימוש באינטרפרון נגד דלקת כבד נגיפית מסוג C. כיום מאושרות מספר צורות של אינטרפרון אלפא כתרופות נגד דלקת כבד נגיפית זו. יש לציין שטיפול זה אינו יעיל מספיק ומביא לתופעות לוואי, ולכן המדענים אינם חדלים לחפש חלופות לשימוש באינטרפרון כנגד מחלה זו. יעילות האינטרפרון במקרה זה היא כ־50%. ישנן עדויות מסוימות שטיפול באינטרפרון מיד אחרי ההדבקה עשוי להעלים לחלוטין את דלקת הכבד, אך בשל חוסר הסימפטומים של המחלה, גילויה בזמן אינו מעשי לרוב. קיימות וריאציות תרופתיות המשלבות את אינטרפרון אלפא עם פוליאתילן גליקול וכך גורמות לו להישאר זמן רב יותר בגוף. כך ניתן להזריק את התרופה פעם בשבוע במקום שלוש פעמים בשבוע. בשימוש יחד עם תרופה אנטי-ויראלית נוספת - ריבווירין, נגד זנים מסוימים של דלקת כבד נגיפית C, ניתן להגיע ל־75% הצלחה.
אינטרפרון אלפא-b משמש גם כתרופה נגד לוקמיה של תאים שעירים, לוקמיה מילואידית כרונית ומיאלומה נפוצה.
באינטרפרון בטא נעשה כיום שימוש נרחב להאטת קצב ההידרדרות בחולי טרשת נפוצה.
אינטרפרון גמא

שחפת היא מחלה שבה מופרש אינטרפרון גמא, המקרופאגים אשר בולעים את החיידק, מציגים את האנטיגן החיידקי לתאי TH1, וכתוצאה מכך מופרש אינטרפרון גמא. זהו ציטוקין חשוב באבחנה של שחפת. כיום ניתן לאבחן שחפת לטנטית (חבויה) באמצעות בדיקה המודדת את הפרשתו.
וירוס ה-RSV (ראו: וירוסים וחיידקים במערכת הנשימה) גורם למחלה נפוצה אצל ילדים מתחת לגיל שנה, הגורמת לדלקת ריאות. לאחר חדירת הווירוס לתא קיימת הפרשה של אינטרפרון גמא החוצה. הוא נקשר לרצפטורים שעל התא ומביא להרס התא, כך מופסק הזיהום הוויראלי.
אינטרפרון גמא
חוקר האינטרפרון פרופ' מישל רבל ממכון ויצמן
אילורארקטוס

| אילורארקטוס |
| --- | --- |

תקופה
סוף מיוקן, 8 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: דוביים
סוג:: אילורארקטוס
מינים
 Ailurarctos lufengensis  Ailurarctos yuanmouenensis
שם מדעי
 Ailurarctos

אילורארקטוס (שם מדעי: Ailurarctos; מילולית: "דוב חתול") הוא סוג נכחד של טורף ממשפחת הדוביים, אשר התקיים בסוף המיוקן בסין שלפני 8 מיליון שנה מזמננו. סוג זה תואר למדע ב-1989
והוא כולל 2 מינים: Ailurarctos lufengensis ו-Ailurarctos yuanmouenensis.
המאובנים שלו התגלו בלופנג שביונאן, דרום-מערב סין.
שמו הוענק לו עקב המבנה החתולי של הגולגולת הקטנה בעלת המבנה המחוזק. לפי מבנה שיניו הוא מקושר לתת-המשפחה איילורופודים, בה גם הפנדה הענקית. הוא היה קטן בהרבה מהפנדה, באורך משוער של 30 עד 60 ס"מ אך מבנה שיניו היה בעל מבנה דומה שהתאים חלקית לתזונה צמחונית. עם זאת התזונה שלו הייתה מגוונת יותר ואולי דומה לזו של פנדה אדומה.
סוג זה היה אולי אביהם הקדום של הסוגים פנדה והקרטזויארקטוס, אשר החלו להתפתח כעבור 2 מיליון שנה ממנו והחלו לגדול בהדרגה.
לטורף הענק הייתה עצם שורש כף היד מוגדלת מאוד שסייעה לפיצוח ואכילת צמח החזרן (במבוק).
הערות שוליים

↑  Ailurarctos, uchytel.com
↑  Qiu, Zhangxiang; Qi, Guoqin (1989). "Yúnnán lù fēng wǎn zhōng xīn shì de dà xióngmāo zǔxiān huàshí" 云南禄丰晚中新世的大熊猫祖先化石 [Ailuropod Found From the Late Miocene Deposits in Lufeng, Yunnan] (PDF). Vertebrata PalAsiatica. 27 (3): 153–169
↑  Miocene-Period Giant Panda Already Had Enigmatic Extra ‘Thumb’ | Sci.News, Sci.News: Breaking Science News, ‏1 ביולי 2022
אלחו וידאל-קואדרס רוקה

אלחו וידאל-קואדרס רוקה (בספרדית: Alejo Vidal-Quadras Roca (שם המשפחה נהגה: בּידאל); נולד ב-20 במאי 1945) הוא פיזיקאי קרינה ופוליטיקאי ספרדי. חבר מפלגת ווקס ובעבר חבר וסגן נשיא הפרלמנט האירופי. נורה במרכז מדריד ב-9 בנובמבר 2023.
ביוגרפיה

וידאל-קואדרס רוקה, יליד ברצלונה, עשה את ראשית דרכו בפוליטיקה הספרדית במסגרת מפלגת הימין "המפלגה העממית" ובפרלמנט האירופי במסגרת "מפלגת העם האירופית". כיהן במשך חמש עשרה שנים כחבר הפרלמנט האירופי (בין השנים 1999–2014), במהלכן כיהן  מ-2004 ועד 2007 כסגן נשיא הפרלמנט האירופי (אנ') הראשון.
ב-2014, הודיע כי הוא עוזב את מפלגת העם לטובת מפלגה חדשה, Vox. הוא היה המועמד המוביל מטעם Vox בבחירות לפרלמנט האירופי ב-2014, אך המפלגה נכשלה והוא לא זכה במושב.
וידאל-קואדרס רוקה מגדיר את עצמו כליברלי-שמרן.
הוא מתפרנס כגמלאי מעבודותיו כפרופסור לשעבר באוניברסיטה וכחבר לשעבר בפרלמנט האירופי.
ביוגרפיה > ניסיון ההתנקשות

ב-9 בנובמבר 2023 בשעה 13:30, בעת שהלך בכיכר נונייס דה בלבואה במדריד, נורה בפניו בידי אדם שרכב על אופנוע. הוא הועבר במצב קשה לבית החולים שם נותח ומצבו יוצב.
וידאל-קואדרס טען כי מאחורי ההתנקשות עומדת איראן, שכן בשל קשריו עם ארגוני אופוזיציה גולים לאיראן הוא אחד הפוליטיקאים הראשונים אותם הכניסה ממשלת איראן ל"רשימת הטרוריסטים" שלה.
הערות שוליים

↑  כמקובל בשמות ספרדיים, מורכב שם המשפחה מפטרונים (וידאל-קואדרס) ומטרונים (רוקה)
↑  https://www.elmundo.es/madrid/2023/11/09/654cdd3ee9cf4a02628b45af.html
↑  https://www.elmundo.es/espana/2023/11/10/654d531ae4d4d8e77f8b4573.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1102497  CANTIC: a10175283  CiNii: DA11987205  GND: 173083595  ISNI: 0000 0000 5924 9119  LCCN: n96094525  SUDOC: 119729393  VIAF: 43573480   WorldCat (עם VIAF): 43573480
איסאק צידילקובסקי

| --- | --- |

 לידה:  21 במאי 1923 רקיטנוה, אוקראינה 
 פטירה:  30 באוקטובר 2001 (בגיל 78) יקטרינבורג, רוסיה 
 ענף מדעי:  פיזיקה, מגנטיות, מטלואיד, מוליך למחצה, פיזיקה של מוליכים למחצה 
 מקום קבורה:  Shirokorechenskoe Cemetery 
 מקום לימודים:  המכון הפוליטכני של קייב 
 מוסדות:  מכון לפיזיקת מתכות 
 פרסים והוקרה:  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה  פרס ברית המועצות  עיטור הכוכב האדום  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית 
 
איסאק צידילקובסקי (ברוסית: Исаак Михайлович Цидильковский‏; 21 במאי 1923 - 30 באוקטובר 2001) היה פיזיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בתחום חקר מוליכות למחצה תוך שימוש בשיטות של פיזיקה ניסויית.
קורות חיים

'איסאק צידילקובסקי נולד בשנת 1923 בכפר רקיטנויה, מחוז קייב (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחה יהודית.
לאחר סיום בית ספר, בשנת 1940 צידילקובסקי החל ללמוד הנדסה במכון הפוליטכני בקייב. לאחר פלישת נאצים לברית המועצות הוא התנדב לשורות הצבא האדום. במהלך המלחמה הוא נפצע מספר פעמים וסיים את הלחימה בעיר פראג. על השתתפות בלחימה הוא קיבל מספר עיטורים.
בשנת 1946 צידילקובסקי חזר לקייב והחל לימודי פיזיקה באוניברסיטת קייב אותה סיים בתחילת שנות ה-50. בשנת 1953 הוא התחיל לעבוד במכון למחקר במחצ'קלה. בהמלצת אברם יופה הוא עסק בחקר מוליכות למחצה.
בשנת 1957 צידילקובסקי עבר למכון חקר פיזיקה של מתכות של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בזמן שהוא עבד במכון הוא השלים לימודי תואר שלישי ופוסט דוקטורט.
בשנת 1987 צידילקובסקי התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים. בשנת 1994 מעמדו שודרג לחבר בפעול.
על פעילותו המדעית לצידילקובסקי הוענק פרס על שם יופה (1978), פרס על שם לומונוסוב (1994) ופרס ברית המועצות בשנת 1982.
פעילות של צידילקובסקי התרכזה בתחום חקר מוליכות למחצה. בין היתר הוא גילה באופן ניסויי תופעה שנחזתה באופן תאורטי על ידי ודים גורביץ'.
צידילקובסקי כתב מעל ל-100 מאמרים ומספר ספרים. בהדרכתו בוצעו מספר עבודות תואר שלישי ופוסט-דוקטור. הוא היה חבר מערכת של כתבי עת שיצאו לאור ברוסיה/ברית המועצות ומחוץ לגבולותיהם.
צידילקובסקי נפטר בשנת 2001 ביקטרינבורג.
אליסבטה ליפה

אליסבטה ליפה על בול רומני משנת 2004
אליסבטה אולניוק-ליפה (ברומנית: Elisabeta Oleniuc-Lipă;‏ נולדה ב-26 באוקטובר 1964) היא חותרת רומניה בעברה ושרה בממשלת רומניה. היא אלופה אולימפית בעלת 8 מדליות, מהן 5 זהב ואלופת עולם בעלת 13 מדליות מהן 1 זהב.
ליפה היא החותרת המעוטרת ביותר בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים ומחזיקה בשיא הפרש השנים בין מדליית הזהב הראשונה שבה זכתה לבין מדליית הזהב האחרונה שבה זכתה, הפרש שעומד על עשרים שנה. היא האדם היחיד שזכה בשתי מדליות זהב בשני מקצי חתירה עיקריים: חתירה בסירה לחותר בודד ובחתירה בסירת שמונה חותרים.
ליפה מכהנת כשרת הנוער והספורט בראשותו של דאצ'יאן צ'ולוש משנת 2015.
קריירת ספורט

ליפה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים בגיל 19 באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) וזכתה במדליית הזהב הראשונה שלה בחתירה בסירת זוגות. את מדליית הזהב האחרונה שלה השיגה באולימפיאדת אתונה (2004) בחתירה בסירת שמיניית חותרים.
בשנת 2004, נהייתה לחותרת הראשונה בהיסטוריה שהתחרתה בשש אולימפיאדות. לפניה, היו רק חותרים גברים שהשתתפו בכמות כה נכבדת של תחרויות.
תארים והישגים

בשנת 2008 הוענקה לליפה מדליית תומאס קלר, אות הכבוד הגבוה ביותר הניתן לחותר.
איסמט אינני

מוסטפא איסמט אינני (בטורקית: Mustafa İsmet İnönü; ‏24 בספטמבר 1884 – 25 בדצמבר 1973) היה איש צבא ומדינאי טורקי, הראשון שכיהן כראש המטות המשולבים של טורקיה וכראש ממשלתה, וכן כנשיאה השני.
הוא נולד באיזמיר. אביו היה עובד מדינה עות'מאני ממלטיה, ואמו בת לפליטים טורקים שנמלטו מבולגריה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית שהתרחשה בין השנים 1877–1878. אינני היה ידידו הקרוב של מוסטפא כמאל, והוא היחיד שזכה להיקבר לצדו באנטקביר, המאוזוליאום של אטאטורק באנקרה.
כאיש צבא

אינני סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית ב-1903. הוא התגייס לצבא העות'מאני ונודע כאיסמט פאשה (İsmet Paşa). הוא השתתף בדיכוי מרד שפרץ באזור אדירנה ב-1906, וכשהוקמה מועצת האיחוד והקידמה (İttihad ve Terakki Cemiyeti) בידי הטורקים הצעירים, הצטרף לשורותיה. הוא שירת בסוריה ובתימן, ומשהחלה מלחמת העולם הראשונה שירת תחילה לצדו של מוסטפא כמאל באזור צ'נקלה ובחזית נגד צבאות רומניה ורוסיה. ב-1917 שירת בגזרות הקווקז וארץ ישראל, ולקראת סוף המלחמה ב-1918 בסוריה שוב תחת פיקודו של מוסטפא כמאל.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הצטרף אינני למלחמת העצמאות של טורקיה עליית התנועה הלאומית הטורקית והקמת האספה הלאומית הגדולה של טורקיה: תנועה הלאומית הטורקית, וכשהוקמה האספה הלאומית הגדולה של טורקיה מונה למפקד צבאה, תפקיד בו החזיק עד ל-10 בנובמבר 1921. ב-10 בנובמבר 1920 יצא לחזית במלחמת יוון–טורקיה, ולאחר שפיקד בהצלחה על כוחות האספה הלאומית בשני הקרבות באינני (İnönü) בינואר ובמרץ 1921, הוא מונה למפקד חזית זו ב-4 במאי 1921. ב-1934, עם הנהגת שמות משפחה בטורקיה, אימץ אינני לעצמו את שמו של האתר שבו התרחשו שני הקרבות כשם משפחתו. הוא המשיך והשתתף ביתר הקרבות במלחמת יוון–טורקיה עד לסיומה ב-1922.
כמדינאי בתקופת מוסטפא כמאל

עם תום מלחמת יוון–טורקיה מונה אינני לשר החוץ של האספה הלאומית ב-25 באוקטובר 1922, ובמסגרת זו שימש כראש צוות המשא ומתן בוועידת לוזאן, שניסחה את הסכם לוזאן אשר נחתם ב-24 ביולי 1923. הוא נחשב כמי שהביא להתמשכות הדיונים משך למעלה מחצי שנה ולהפסקתם בשל עקשנותו וחוסר נכונותו לוותר על עמדותיו. הוא סיים את תפקידו כשר החוץ ב-27 באוקטובר 1923. ב-1 בנובמבר 1923, כשבוע לאחר הכרזת העצמאות של הרפובליקה הטורקית ולאחר מינוי של מוסטפא כמאל כנשיא המדינה, מונה אינני לראש ממשלת טורקיה. הוא שימש בתפקיד זה משך שבע כהונות עד 25 באוקטובר 1937, למעט שלושה וחצי חודשים בסוף 1924 ובתחילת 1925.
כנשיא המדינה

עם מותו של אטאטורק ב-1938 היה אינני לנשיאה השני של טורקיה ב-11 בנובמבר 1938. הוא השלים את יוזמתו של אטאטורק לסיפוח מדינת האטיי במחצית שנת 1939, ויזם וטיפח את פולחן האישיות של אטאטורק ואת מיתוס היותו "אבי האומה" הטורקית המודרנית. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הפעילו הן מדינות הציר והן בעלות הברית לחצים על אינני במטרה לצרף את טורקיה למלחמה לצידן.
אינני, אשר זכר את מוראותיה של מלחמת העולם הראשונה ואת תוצאותיה העגומות מבחינת האימפריה העות'מאנית, עמד על כך שטורקיה תשמור על נייטרליות. הוא הצליח לדחות את הצטרפותה של טורקיה למלחמה עד 23 בפברואר 1945, עת הצטרפה אל בעלות הברית, דבר הנחשב לאחת מהצלחותיו הפוליטיות החשובות ביותר. מעבר לעובדה שההצטרפות למלחמה לצד בעלות הברית בשלב זה של המלחמה לא סיכנה את הטורקים וקנתה לטורקיה את הזכות להימנות עם הצד המנצח ולהצטרף אל האומות המאוחדות, ביקש אינני להשיג את תמיכתן של בריטניה וארצות הברית במקרה שסטלין ינסה לממש את רצונו להשתלט על מצרי הבוספורוס והדרדנלים. מטרה זו הושגה כאשר נשיא ארצות הברית הארי טרומן, פרסם ב-12 במרץ 1947 את דוקטרינת טרומן, אשר הייתה במקורה הצהרת מדיניות-נגד לפעולות ברית המועצות (בעיקר באירופה) ובמיוחד נגד תמיכתה בתנועות הקומוניסטיות באיראן, בטורקיה וביוון. מעבר לחשיבותה ההצהרתית של הדוקטרינה, היא הביאה עמה סיוע כלכלי וצבאי אמריקאי רחב היקף לטורקיה.
בתקופה הרב-מפלגתית

טורקיה נכנסה לתקופה הרב-מפלגתית בבחירות שהתקיימו ב-14 במאי 1950, וב-22 במאי 1950 סיים אינני את תפקידו כנשיא כאשר מפלגתו, מפלגת העם הרפובליקאית, הפסידה בבחירות. הוא היה לראש האופוזיציה עד לאחר ההפיכה הצבאית ב-1960, ונבחר שוב כראש ממשלת טורקיה ב-20 בנובמבר 1961. עם זאת, בשנים אלה חוותה טורקיה חוסר יציבות פוליטית, ובמשך מעט יותר משלוש שנים עמד אינני בראש שלוש ממשלות שונות. ב-20 בפברואר 1965 הפסידה מפלגתו בבחירות ועברה שוב לאופוזיציה. אינני נותר מנהיג המפלגה עד 8 במאי 1972, עת הוחלף על ידי בולנט אג'וויט. בנובמבר 1972 הוא התפטר מהפרלמנט וממפלגתו כמחאה על כך שמפלגתו פרשה מתמיכה בממשלה. מתוקף היותו נשיא לשעבר הוא מונה לחבר הסנאט ועלו השערות שבכוונתו להתמודד שוב על הנשיאות במרץ 1973, עם תום כהונתו של ג'וודט סונאי. אינני מת בשנה שלאחר מכן.
מעבר ל-12 שנות כהונתו כנשיא טורקיה, כיהן אינני כראש ממשלתה בעשר כהונות שונות, שנמתחו על פני 16 שנים לערך, וכפי שהעיד על עצמו, "בכל כהונה, כאילו אני מתחיל את חיי מחדש" (Ben her devre yeni bir hayata başlar gibi başlarım).
ראו גם

היסטוריה של הרפובליקה הטורקית
הערות שוליים

↑  ש. כהן, איסמט אינונו, בן 88, פרש מהפרלמנט התורכי וממפלגתו, מעריב, 17 בנובמבר 1972
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007271352805171  BIBSYS: 97001375  BnF: cb13605357m (data)  CiNii: DA09686239  GND: 118896067  ISNI: 0000 0001 2138 9519  LCCN: n85039604  NARA: 10569011  NKC: jn20020307004  NLA: 35396632  NLG: 84864  NTA: 071406743  SNAC: w6322jd6  SUDOC: 050677071  TDVİA: inonu-mustafa-ismet  Trove: 938170  VcBA: 495/159526  VIAF: 71565655   WorldCat (עם VIAF): 71565655 
אינני בעת נפת הדגל הטורקי לאחר סיפוח מדינת האטיי
בחברת צ'רצ'יל ורוזוולט בקהיר, דצמבר 1943
קבר אינני באנטקביר באנקרה
אלגוריתם גרצל

אלגוריתם גרצל הוא אלגוריתם עיבוד אותות ספרתי (DSP) המזהה מרכיבי תדר באות. האלגוריתם פורסם על ידי ד"ר ג'רלד גרצל ב-1958.
בניגוד לאלגוריתם FFT שמחשב רכיבי תדר בנקודות שמחולקות באופן שווה לאורך רוחב הסרט של האות, אלגוריתם גורצל מאפשר התמקדות בתדר ייחודי, ודורש עבור כל תדר מבוקש כ-6N  חישובים.
המדד להעדפת אלגוריתם הFFT יהיה כאשר M הוא מספר פסי התדר הנדרשים.
במקרה שלנו M שווה לכל היותר 8 ועבור 777 דגימות האלגוריתם של גרצל כבר יותר יעיל.
כמו כן FFT מחייב כמות דגימות שהיא בדיוק חזקה שלמה של 2 ואחסון של טבלאות ערכים של פונקציות הקוסינוס והסינוס הדרושות לחישוב, ובכך המימוש שלו מורכב יותר ודורש יותר שורות קוד.
אחד השימושים החשובים של אלגוריתם גרצל הוא זיהוי טונים בטלפוניה (DTMF), על ידי איתור מרכיבי התדר שמכיל האות.
פירוט האלגוריתם

צורת העבודה של האלגוריתם היא חישוב נוסחת נסיגה התלויה בערכי דגימות קודמות.
המשוואה לחישוב הסדרה היא:
(s(n) = x(n)+2cos(2πω)s(n−1)−s(n−2
כאשר, ערכי הדגימות (s(-2) ,s(-1 שווים לאפס.
עבור ערך ידוע של ω מדובר בחיבור אחד חיסור אחד והכפלה אחת.
האלגוריתם מממש מסנן IIR מסדר שני כאשר במוצא אמורים להתקבל ערכי ה DFT של האות.
צורת העבודה היא כדלהלן:
התמרת Z של המשוואה תהיה:
אם נעביר את התוצאה במסנן הבא:
התוצאה לאחר שני המסננים תהיה:
בחזרה למישור הזמן נקבל:
או בעצם DFT מוכפל בגודל קבוע.
כדי לקבל רק את ה DFT במוצא נגדיר:
{(X(ω) = y(N − 1)e^{−2πiω(N − 1)} = (s(N − 1) – e^{−2πiω}s(N − 2))e^{−2πiω (N − 1
כאשר (y(N-1 הוא מוצא המסנן עבור N דגימות בשימוש עם הגדרת המסנן השני.
מכיוון ש ω הוא התדר הדיגיטלי ביחידות של מחזורים הנדרשים למטרת דגימה אחת, 
אזי ωN הוא גודל שלם, k.
נובע מכך שניתן לפשט את המשוואה ל:
(X(ω) = (s(N − 1) – e^{−2πiω}s(N − 2))e^{+2πiω} = e^{+ 2πiω}s(N − 1) − s(N − 2
אם נחשב את הערך המוחלט של המוצא נקבל:
(X(ω)X'(ω) = s(N − 2)² + s(N − 1)² − 2cos(2πω)s(N − 2)s(N − 1
אלחוטן אוויר

סיכת כנפיים של אלחוטן אוויר בחיל האוויר הישראלי עד 1972
אלחוטנית אוויר סמלת צמחוני אהליה עם סיכת כנפיים של אלחוטני אוויר
אלחוטן אוויר היה איש צוות מטוס שהיה אחראי על תפעול מכשירי קשר במטוס.
עם התפתחות התחבורה הימית והאווירית בתחילת המאה ה-20, התעורר גם הצורך בקיום קשר ארוך טווח למרכזי שליטה הן בכלי השיט והן במטוסים. למטרה זו שימשו אנשים בתפקיד "מפעיל רדיו" או "קצין רדיו" (בכלי שיט). אנשי מקצוע אלו הוכשרו במיוחד לתפקידם ועברו מבחני תקשורת ואלקטרוניקה סטנדרטיים על מנת לקבל רישיון.
בתחום התעופה האזרחית בוטל התפקיד בשנת 1960. תפעול מערכות הקשר במטוסים הועבר לתחום אחריותו של הנווט.
בחיל האוויר הישראלי

כאשר הוקם חיל האוויר הישראלי שירתו בו אלחוטני אוויר בעלי ניסיון אותו רכשו בצבאות זרים, ביניהם גם אלחוטני אוויר שלחמו במלחמת העולם השנייה.
במהלך השנים הוכשרו בחיל האוויר עשרות בודדות של בעלי מקצוע זה. ההכשרה המקצועית לתפקיד ארכה כשנתיים והתקיימה בבית הספר לטיסה, במסגרת טייסת נמ"א (נווטים, מקלענים\מטילנים, אלחוטנים). בסיום הקורס קיבלו החניכים דרגת סג"ם וכנפי טיסה שבמרכזן - ברק. אלחוטן אוויר או אלחוטן מוטס, היה מקצוע של אנשי צוות אוויר.
באחראיות האלחוטן היה לשמור על קשר רדיו ארוך טווח עם מפקדות הקרקע, קיום קשר באנגלית וצרפתית עם פקחי הטיסה, קליטת תשדורות מורס של תחזיות מטאורולוגיות מתחנות הקרקע וניהול תקשורת מצוקה בערוץ הבינלאומי הן באותות מורס והן בדיבור.
בחיל האוויר, אלחוטני אוויר שירתו במערך התובלה וטסו על מטוסי B-17 פליינג פורטרס, דקוטה, נורד, קטלינה, אנסון וסטרטוקרוזר.
עמדת האלחוטן הייתה ממוקמת לרוב מאחורי הטייסים וכללה מקלט-משדר (מקמ"ש) לתחום התדרים הגבוהים (HF), שליטה על אנטנה נגררת בזנב המטוס (שהופעלה בעת הצורך), הפעלת פנס אלדיס בראדום (זרקור ששימש לקשר עין עם מגדל הפיקוח בהיעדר קשר רדיו) וציוד רזרבי.
התפקיד בוטל בחיל האוויר בשנת 1972, כאשר החל השימוש בטכנולוגיות תקשורת מתקדמות יותר. לאחר מכן חלק מאלחוטני אוויר עברו הסבה לנווטים.
תעודת סיום קורס אלחוטני אוויר מס' 2 בבית ספר לטיסה מס' 12 בחיל האוויר. התעודה הוענקה לסמלת צמחוני אהליה, 24 באוקטובר 1952
תעודת הסמכה למקצוע אלחוטן אוויר בחיל האוויר של סמלת צמחוני אהליה, 24 באוקטובר 1952
ראו גם

מפעיל קשר מוטס
אלחוטאי