stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גזה נאגי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בדצמבר 1892 שאטוראליאויהיי, הונגריה 
 פטירה:  13 באוגוסט 1953 (בגיל 60) קאפושוואר, הונגריה 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  אמן בינלאומי משנת 1950
 מדינה:  הונגריה
 
גזה נאגי (בהונגרית: Géza Nagy;‏ 29 בדצמבר 1892 - 13 באוגוסט 1953) הוא שחמטאי הונגרי בדרגת אמן בינלאומי.
נאגי זכה באליפות הונגריה בשנת 1924. הוא הגיע למקום השישי בתחרות בודפשט 1926 (ניצחו: ארנסט גרינפלד ומריו מונטיצ'לי).
נאגי ייצג את הונגריה בשתי אולימפיאדות:
באולימפיאדת השחמט 1927, בלוח השני של נבחרת הונגריה באולימפיאדה הראשונה בלונדון +8 -3 =3 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בין היתר, ניצח את בוריסלב קוסטיץ', קארל הרומאדקה, יסטה סטולץ וקארל קארלס באולימפיאדת השחמט 1928, בלוח הראשון של נבחרת הונגריה באולימפיאדה השנייה בהאג +9 -2 =5.
בשתי ההופעות זכה נאגי במדליית זהב קבוצתית.
ג'ון אשטון

| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1948 ספרינגפילד, ארצות הברית 
 פטירה:  26 בספטמבר 2024 (בגיל 76) פורט קולינס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1974–2024 (כ־50 שנה) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  Enfield High School  בית ספר לאמנויות הבמה של אוניברסיטת דרום קליפורניה  Defiance College 
 http://www.johnashton.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון דייוויד אשטון (באנגלית: John David Ashton;‏ 22 בפברואר 1948 – 26 בספטמבר 2024) היה שחקן אמריקאי, שנודע בתפקידיו בסרטי "השוטר מבוורלי הילס", "משהו נפלא" ו"מרדף חצות".
ביוגרפיה

אשטון נולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס, למד בתיכון אנפילד שבאנפילד, קונטיקט, במכללת דיפאיינס באוהיו ובבית הספר לתיאטרון של אוניברסיטת דרום קליפורניה.
ביוגרפיה > קריירה

אשטון הופיע במספר רב של תוכניות טלוויזיה וסרטי קולנוע. הוא גילם את וילי ג'ו גאר במספר פרקים של סדרת הטלוויזיה "דאלאס". בנוסף, הופיע בפרק של "קולומבו", "Negative Reaction", וכן בפרק החמישי של סדרת הקומדיה מחלק משטרה.
הוא גילם את דמותו של הבלש סמל ג'ון טאגט בשני הסרטים הראשונים בסדרת סרטי "השוטר מבוורלי הילס", לצד אדי מרפי. הוא גילם את אבי הדמות הראשית בסרטו של ג'ון יוז, "משהו נפלא" (1987), ושוב שיתף פעולה עם יוז בסרט "צירי לידה" בשנת 1988.
בשנת 1988, כיכב אשטון בקומדיית הפעולה "מרדף חצות", לצד רוברט דה נירו, כצייד ראשים מתחרה לדמותו של דה נירו. כמו כן, השתתף בסרטים "ליגת החלומות" (1994), "מלכוד בפרדייז" (1994), "הצלף" (1995), "Meet the Deedles" (1998), "אינסטינקט" (1999) ובתפקיד משנה בדרמה "נראתה לאחרונה" (2007), בבימויו של בן אפלק. בנוסף הופיע בפרק "Cup A' Joe" בסדרת הטלוויזיה "צוות לעניין" משנות ה-80, בתפקיד "קקטוס ג'ק סלייטר".
אשטון הופיע בהשוטר מבוורלי הילס: אקסל פולי מ-2024.
ביוגרפיה > חיים אישיים

אשטון נישא לוויקטוריה מארי רון בשנת 1968, והשניים התגרשו בשנת 1970. בשנת 1976 נישא בשנית לברידג'ט בייקר-אשטון, והשניים התגרשו בשנת 2001.
אשטון התגורר בפורט קולינס, קולורדו, נפטר ב-26 בספטמבר 2024, והותיר אחריו שני ילדים, אחד מכל אחת מנשותיו לשעבר.
הערות שוליים

↑  Buchanan, Jason. "John Ashton film biography". AllRovi. אורכב מ-המקור ב-17 בינואר 2013. נבדק ב-14 בספטמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426960405171  PLWABN: 9810654374805606  BNE: XX1288771  BnF: cb140074146 (data)  GND: 1141178958  ICCU: UBOV642921  ISNI: 0000 0001 1445 2444  LCCN: no98101147  NKC: xx0155909  NLK: KAC2020O0612  SUDOC: 156928779  VcBA: 495/291525  VIAF: 58703026   WorldCat (עם VIAF): 58703026
ג'ון ארתור ג'רוויס

ג'ון ארתור ג'רוויס (באנגלית: John Arthur Jarvis;‏ 24 בפברואר 1872 – 9 במאי 1933) היה שחיין ושחקן כדורמים בריטי, היה אלוף אולימפי (פריז 1900), בעל 2 מדליות זהב.
ביוגרפיה

ג'רוויס נולד וגדל בלסטר.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת פריז (1900) זכה ג'רוויס ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-1000 מטר חופשי בתוצאה של 13:40.2 דקות, לפני אוטו ואלה מאוסטריה (14:53.6 דקות) וזולטאן הלמיי מהונגריה (15:16.4 דקות) ובמשחה הארוך ל-4000 מטר חופשי בתוצאה של 58:24.0 דקות, לפני זולטאן הלמיי (1:08:55.4 שעות) ולואיס מרטין מצרפת (1:13:08.4 שעות). הוא זכה במדליית זהב שלישית כשחקן כדורמים. במדליית כסף זכתה בלגיה ובמדליית ארד זכו שתי קבוצות מצרפת.
באולימפיאדת אתונה (1906) זכה ג'רוויס ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה ל-1 מייל חופשי בתוצאה של 30:07.6 דקות, אחרי הנרי טיילור חברו לנבחרת (28:28.0 דקות) ואוטו שיף מאוסטריה (30:53.4 דקות) ומדליות ארד במשחה ל-400 מטר חופשי, אחרי אוטו שיף (6:24.0 דקות) והנרי טיילור (6:26.0 דקות) ובמשחה שליחים 4x250 מטר חופשי, אחרי הונגריה (16:52.4 דקות) וגרמניה (17:16.2 דקות).
תארים בהם זכה

108 תארים בהם זכה כללו:
יובל היהלום של המלכה ויקטוריה – 1 מייל
אליפות אירופה של הקייזר הגרמני
אליפות העולם של קיסר אוסטריה בווינה
אליפות העולם למרחקים של מלך איטליה
אליפות העולם של מלכת הולנד במשחה ל-4,000 מטר
גביע ההכתרה של המלך אדוארד השביעי – 1 מייל
אליפות אנגליה במייל – שש שנים ברציפות
אליפות אנגליה למרחקים ארוכים (7 מייל) – שמונה שנים
4 פעמים ברציפות אליפות חצי מייל
4 פעמים אליפות 500 יארד חופשי
פעמיים אליפות במים מלוחים 400 יארד חופשי
אליפות צלילה של אנגליה, 1904
פעמיים גביע זהב במשחה ל-15 מייל חופשי, סובב לונדון
גרנד פרי אנטוורפן במשחה ל-1000 מטר חופשי
גביע דה לה מיוז, בלגיה
תארים והישגים

בשנת 1968 זכה ג'רוויס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
הערות שוליים

↑  JOHN ARTHUR JARVIS (GBR) 1968 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14977159b (data)  ISNI: 0000 0004 5094 1757  VIAF: 316737168   WorldCat (עם VIAF): 316737168
ג'יין סימור

ערך זה עוסק באשתו השלישית של הנרי השמיני. אם התכוונתם לשחקנית הקולנוע ג'יין סימור, ראו .
ג'יין סימור (אנגלית: Jane Seymour; ‏בסביבות 1508 - 24 באוקטובר 1537) הייתה אשתו השלישית של הנרי השמיני, והיחידה שילדה לו בן, את אדוארד השישי.
חייה

ג'יין נולדה בווילטשייר שבדרום-מערב אנגליה לסר ג'ון סימור ולמרגרט ונטוורת'. היא שירתה כבת לוויה לקתרין מאראגון ולאן בולין. עם הידרדרות מערכת היחסים בין אן להנרי, החל המלך לגלות עניין רב בג'יין. משפחתה של ג'יין עודדה אותה להיענות לחיזוריו של הנרי. ג'יין סירבה להפוך למאהבתו, ונודע כי אמרה לו שהיא "...נמוכה מדי במעמדה מכדי להיות אשתו, אך גבוהה מדי מכדי להפוך לזונתו..". המלך הנרי נמשך לתדמית הילדה הטובה והתמימה שג'יין ומשפחתה הציגו בפניו. ג'יין השתדלה להציג דמות הפוכה באופייה לזו של אן, שניחנה באופי חם-מזג וסוער. לאחר שאן הפילה את עוברה ב-1536, התהדקו היחסים בין ג'יין להנרי: היא זכתה למערכת חדרים מפוארת בארמון, ליד אלה של הנרי, ואחיה ואביה קיבלו תוארי אצולה ואחוזות. אחרי הוצאתה להורג של אן במאי 1536, נישאו ג'יין והנרי ב-30 במאי (עשרה ימים לאחר ההוצאה להורג) ובכך הפכה למלכת אנגליה.
היא הייתה בעלת גינונים רשמיים וטקסיים הרבה יותר נעלים מאן, ועמדה על כך שכל כללי הטקס בחצר יישמרו בכל רגע נתון. היא לא התעסקה הרבה בענייני הממלכה ובפוליטיקה. ג'יין הייתה שמרנית, אך בתהליך פירוק המנזרים והכנסיות שהחל עם ייסודה של הכנסייה האנגליקנית העצמאית, ניסתה להשתדל אצל המלך לטובת הקתולים, אך הוא קטע אותה בהסבירו שאל לה להתערב בענייני המלוכה, ובהזכירו לה כי גם המלכה הקודמת ניסתה להתערב בענייניו. מידע רב אודות פעילותה בחצר ויחסיה עם המלך נמסר בדיווחיו של שגריר האימפריה הרומית הקדושה, אסטאס שאפווי.
ג'יין נכנסה להריון בתחילת 1537. במהלך הריונה פיתחה תאווה לבשר שליו, והנרי שלח שליחים באופן מיוחד שירכשו לה אותו בקאלה, בצרפת. ב-12 באוקטובר אותה שנה ילדה ג'יין בן, אדוארד השישי. היא פיתחה דלקת זיהומית כפי הנראה במהלך הלידה ומקץ שבועיים נפטרה. היא נקברה בטירת וינדזור. הנרי הורה כי לאחר מותו הוא ייקבר לצדה של ג'יין סימור, אותה ציין כאישה היחידה מבין נשותיו שילדה לו יורש זכר.
הערות שוליים

1 2  מקורות שונים מזכירים תאריכים שונים, החל מ-1504 ועד 1509
Jane Seymour – Facts, Biography, Information & Portraits, https://englishhistory.net/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435009805171  PLWABN: 9810544031105606  BnF: cb13755889t (data)  GND: 121675858  ISNI: 0000 0000 7145 9901  LCCN: no90017958  NKC: xx0105156  NTA: 245834508  SELIBR: 288328  SNAC: w6d32q1g  SUDOC: 177542888  VIAF: 15631808   WorldCat (עם VIAF): 15631808 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'יימס ארצ'ר

| --- | --- |

 לידה:  10 ביוני 1823 אדינבורו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  3 בספטמבר 1904 (בגיל 81) הייזלמיר, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  התיכון המלכותי של אדינבורו  קולג' אדינבורו לאמנות 
 
ג'יימס ארצ'ר (באנגלית: James Archer;‏ 10 ביוני 1823 – 3 בספטמבר 1904) היה צייר סקוטי של דיוקנאות, יצירות ז'אנר, נופים וסצנות היסטוריות.
ביוגרפיה

ג'יימס ארצ'ר נולד באדינבורו, הראשון מבין ארבעה ילדים לאנדרו ארצ'ר, רופא שיניים, ואשתו אן קנינגהם גרגורי. אחותו הייתה המחנכת והפמינסטית ג'ורג'ינה ארצ'ר שייסדה קולג' מוקדם לנשים בגרמניה. המשפחה התגוררה ברחוב האנובר 25 בעיר החדשה, קרוב לרחוב פרינסס.
הוא התחנך בתיכון המלכותי ולמד באקדמיית הנאמנים באדינבורו אצל סר ויליאם אלן ותומאס דאנקן (צייר). בשנת 1840, הוא התקבל כסטודנט באקדמיה המלכותית הסקוטית והציג שם לראשונה בשנת 1842. הוא הפך למקורב של האקדמיה ב-1850, וב-1858 לחבר אקדמיה (RSA).
ב-1848, הוא הצטרף למועדון ה-Edinburgh Smashers: מועדון רישום.
ארצ'ר עבד בצבעי שמן, בעיפרון ובגיר, ובתחילת דרכו התמחה בציור דיוקנאות, עבודתיו הידועות ביותר כוללות ילדים ואנשים – למעשה, הוא היה הצייר הוויקטוריאני הראשון שיצר דיוקנאות ילדים בתקופה זו. בשנת 1849 הוא הציג את תמונתו ההיסטורית הראשונה "הסעודה האחרונה" באקדמיה הסקוטית המלכותית. עבודתו לאחר מכן כללה בעיקר סצנות שנלקחו מספרות או אגדות שהיו פופולריות באותה תקופה, כמו שייקספיר והמלך ארתור.
בשנת 1853 נישא לג'יין קלרק לוסון, בתו של עורך הדין מאדינבורו מרובע סטוקברידג' לזוג היו ארבעה ילדים.
ב-1864 עבר ללונדון, ובשנות ה-80 נסע ארצ'ר לארצות הברית, שם צייר את דיוקנו של אנדרו קרנגי, ומשם נסע להודו, שם צייר נופים ואנשים בתלבושות מקומיות.
ארצ'ר עבד בעיקר על סצנות היסטוריות ודתיות בעלות אופי פיגורטיבי. הוא קיבל עבודות רבות לציור דיוקנאות. בולטים דיוקנאות של אנדרו קרנגי, ג'יימס ג'י בליין, ליידי דופרין, לורד דאלהוזי, סר ג'ורג' טרוליאן, ג'ון סטיוארט בלקי, סר הנרי אירווינג, אדווין ארנולד ודניאל מקני.
ארצ'ר נפטר ב-3 בספטמבר 1904 בהייזלמיר. הוא נקבר בחצר הכנסייה בהסלמרה.
גלריה

קיץ
אמילי
מותו של ארתור
ג'ימייס בליין, מזכיר המדינה, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  Soden, Joanna. Oxford Dictionary of National Biography.
↑  Works and biography of James Archer Archived 2008-03-30 at the Wayback Machine (ArtMagick)
↑  British Art: James Archer - Summertime, Gloucestershire, British Art, ‏2008-04-16
↑  Joanna Soden, ‘Archer, James (1822–1904)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004 accessed 29 Dec 2016
↑  Avictorian.com, www.avictorian.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AAG: 2426  DSI: 177  ISNI: 0000 0000 6708 6399  LCCN: nr90002870  RKD: 2290  ULAN: 500009004  VIAF: 73701377   WorldCat (עם VIAF): 73701377
ג'יימס ארל ראדר

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1910 עדן, טקסס
 פטירה:  23 במרץ 1970 (בגיל 59) יוסטון, טקסס
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת טקסס A&M  אוניברסיטת המדינה טרלטון 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1941–1967 (כ־26 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד הריינג'רים ה-2 מפקד רגימנט הרגלים ה-109
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה:  הפלישה לנורמנדי  הקרב על הבליטה
 עיטורים
   צלב השירות המצוין   כוכב הכסף   כוכב הארד(2)   מדליית השירות המצוין  לגיון ההצטיינות 
 
ג'יימס ארל ראדר (באנגלית: James Earl Rudder ‏ 6 במאי 1910 - 23 במרץ 1970) היה מייג'ור גנרל אמריקאי שהתפרסם בתפקידו כמפקד גדוד הריינג'רים ה-2 שלחם בקרב פואנט דו אוק במהלך הפלישה לנורמנדי.
חייו

ראדר נולד בעיירה עדן שבטקסס. הוא למד באוניברסיטת טקסס A&M ובמסגרת העתודה האקדמית עבר קורס קציני מילואים של צבא ארצות הברית, והוסמך כקצין חי"ר. לאחר לימודיו עבד כמורה וכמאמן פוטבול. עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, בשנת 1941, התגייס ראדר לצבא ושימש בשורת תפקידי מטה ופיקוד בדיוויזיית החי"ר ה-83. בשנת 1943 מונה למפקד גדוד הריינג'רס ה-2. בפלישה לנורמנדי פיקד ראדר על צוות קרב של הריינג'רס שכלל את גדודי הריינג'רס ה-2 וה-5. זמן קצר בטרם הפלישה גילה ראדר כי סגנו, שאמור היה לפקד על כיבוש עמדת התותחים בפואנט דו אוק, אינו כשיר לתפקידו. בשל כך פיקד ראדר על גדוד הריינג'רס ה-2 שנחת בחוף אומהה וכבש את מתחם בפואנט דו אוק, לאחר לחימה קשה. על האופן שבו פיקד על הגדוד בקרב הוענק לראדר צלב השירות המצוין. בהמשך המלחמה פיקד על רגימנט הרגלים ה-109 במהלך הקרב על הבליטה, שם עוטר בכוכב הכסף על גבורתו.
לאחר המלחמה שימש בשורת תפקידי מטה ופיקוד במילואים ועלה לדרגת מייג'ור גנרל. לאחר שחרורו שימש כנשיא אוניברסיטת טקסס A&M.
הערות שוליים

↑  ג'יימס אלטיירי, "ראשי-החנית", הוצאת מערכות, 1965, עמודים 316-317.
↑  גל פרל פינקל,המערכה על אנציו - חצי־גשר על פני תהום, כתב העת "בין המערכות" באתר צה"ל, ‏ 25 בנובמבר 2020.
↑  גל פרל פינקל‏, גם 75 שנים ליום הארוך ההוא בנורמנדי - יש לנו עדיין מה ללמוד, באתר וואלה, 6 ביוני 2019.
↑  גל פרל, "אולי תגידו לי איך לעזאזל עשינו את זה?", הבלוג על הכוונת, ‏ 6 ביוני 2014.
↑  גל פרל פינקל וסא"ל ירון,מבצע "קרנף": מה כדאי לחטיבת הקומנדו ללמוד מרגימנט הריינג'רס של צבא היבשה האמריקני, מערכות 488, יולי 2020, עמוד 42.
↑  סטיבן אמברוז, "יום הפלישה", מאנגלית: מרדכי ברקאי, הוצאת זמורה ביתן, 2002, עמודים 350-366.
↑  Valor awards for James Earl Rudder, מתוך אתר "Military Times".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1015506224  ISNI: 0000 0000 4612 3322  LCCN: no98089833  SNAC: w6gq983g  VIAF: 31616177   WorldCat (עם VIAF): 31616177
ג'ין קלי

| --- | --- |

קלי, 1943
 לידה:  23 באוגוסט 1912 פיטסבורג, ארצות הברית 
 פטירה:  2 בפברואר 1996 (בגיל 83) בוורלי הילס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות ווסטווד וילג' 
 שם לידה:  Eugene Curran Kelly 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ מסורתית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית   אירלנד אירלנד
 תקופת הפעילות:  1938–1994 (כ־56 שנים) 
 עיסוק:  שחקן, במאי, כוריאוגרף, רקדן, זמר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פיטסבורג  אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה  Peabody High School 
 בן או בת זוג:  בטסי בלייר (1941–אפריל 1957)  Jeanne Coyne (1960–10 במאי 1973) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  גלובוס הזהב על שם ססיל ב. דה-מיל (1981)  פרס אוסקר לשם כבוד (1951)  פרס דב הזהב (1956)  פרס אמי לבידור בשעות היום לתוכנית אנימציה לילדים (1967)  פרס מכון הסרטים האמריקאי על מפעל חיים (1985)  פרס מרכז קנדי  פרס גילדת שחקני המסך למפעל חיים  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  אביר בלגיון הכבוד  המדליה הלאומית לאומנויות 
 פרופיל ב-IMDb
 
קלי, 1986
יוג'ין קיוראן "ג'ין" קלי (באנגלית: Eugene Curran "Gene" Kelly;‏ 23 באוגוסט 1912 – 2 בפברואר 1996), היה שחקן קולנוע, במאי, כוריאוגרף, רקדן וזמר אמריקאי-אירי.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קלי נולד בפיטסבורג, פנסילבניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית–קתולית ממוצא אירי-קנדי, אירי וגרמני.
קיבל גם אזרחות מאירלנד (מוצאם של מרבית משפחתו), אם כי בגיל מבוגר.
קריירה

קלי החל את הקריירה שלו בראשית שנות ה-40 כבמאי וכשחקן בברודוויי. ב-1941 הוא עבר להוליווד ושיחק בסרט של MGM שנקרא "לי ולנערתי", לצדה של ג'ודי גרלנד (1942).
הוא כונה "היורש של פרד אסטר", ואכן כישוריו כרקדן ושחקן נוצלו עד תום בשלל מחזות זמר בשנות ה-40 וה-50. שני הידועים ביותר הם "אמריקאי בפריז" ו"שיר אשיר בגשם", שניהם צולמו ב-1951, כשהראשון זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
קלי היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על הופעתו בסרט "הרימו עוגן" (1945), אך קיבל את הפסלון המוזהב רק כשזכה בפרס כבוד, על תרומתו הרבה לאמנות הקולנוע ובפרט על הישגיו באמנות הכוריאוגרפיה הקולנועית (1952).
קלי גם ביים מספר סרטים כמו "מנהרת האהבה" (1958) ו"המועדון החברתי של שאיין" (1970).
פילמוגרפיה נבחרת

"לי ולנערתי" (1942)
"הרימו עוגן" (1945)
"שיגיונות זיגפילד" (1946)
"שלושת המוסקטרים" (1948)
"הפיראט" (1948)
"קח אותי לבייסבול" (1949)
"יום בניו יורק" (1949)
"תיאטרון קיץ" (1950)
"אמריקאי בפריז" (1951)
"שיר אשיר בגשם" (1952)
"בריגדון" (1954)
"עת האביב הגיע" (1955)
"הנשים" (1957)
"מנהרת האהבה" (1958) – גם כבמאי
"מרג'ורי מורנינגסטאר" (1958)
"משפט הקופים" (1960)
"לואיזה וששת בעליה" (1964)
"העלמות מרושפור" (1967)
"הלו, דולי" (1969) – כבמאי בלבד
ו"המועדון החברתי של שאיין" (1970).– גם כבמאי
"זהו בידור: חלק 2" (1976)
"זאנאדו" (1980)
ג'יין סטנפורד

| --- | --- |

 לידה:  25 באוגוסט 1828 אולבני, ניו יורק
 פטירה:  28 בפברואר 1905 (בגיל 76) הונולולו, הוואי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  מאוזוליאום סטנפורד 
 ידועה בשל:  הקמת אוניברסיטת סטנפורד
 השכלה:  אקדמיית אלבני לבנות 
 תפקיד:  First Lady or Partner of California (10 בינואר 1862–10 בדצמבר 1863) 
 בן או בת זוג:  לילנד סטנפורד 
 
ג'יין לת'רופ סטנפורד (אנגלית: Jane Lathrop Stanford; ‏25 באוגוסט 1828 – 28 בפברואר 1905) הייתה בין המייסדים של אוניברסיטת סטנפורד יחד עם בעלה, לילנד סטנפורד. הם ייסדו את האוניברסיטה ב-1891 לזכר ילדם היחיד, ללאנד סטנפורד הבן. אחרי מות בעלה ב-1893 היא מימנה וניהלה את האוניברסיטה כמעט לבדה עד מותה ב-1905.
שנותיה הראשונות ונישואים

ג'יין לת'רופ הייתה בתם של החנווני דייר לת'רופ וג'יין אן (שילדס) לת'רופ. היא למדה באקדמיית אלבני לבנות, בית הספר לבנות הוותיק ביותר במדינה. היא נישאה ללילנד סטנפורד ב-30 בספטמבר 1850, והתגוררה איתו בפורט וושינגטון, ויסקונסין, שם למד משפטים מאז 1848.
הזוג סטנפורד גרו בפורט וושינגטון עד שב-1852 שרפה כילתה את אוסף ספרי המשפטים של בעלה ודברים אחרים, ואז חזרו לאלבני. לילנד עבר לקליפורניה כדי להצטרף לאחיו בעסקי מסחר הקשורים לבהלה לזהב בקליפורניה, בזמן שג'יין נשארה באלבני עם משפחתה. הוא חזר ב-1855, ושנה לאחר מכן הם עברו לסן פרנסיסקו, שם עסק בעסקי מסחר בקנה מידה גדול. לילאן היה בין המייסדים של הסנטרל פסיפיק רייל רואוד, וכיהן כנשיא שלו מ-1861 עד מותו בשנת 1893. הוא היה גם הנשיא של הסאות'רן פסיפיק רייל רואוד מ-1868 עד שהודח מהתפקיד על ידי קוליס הנטינגטון פוטר בשנת 1890.
אוניברסיטת סטנפורד

אחרי מות בנם היחיד לילאנד סטנפורד הבן, ב-1884 בזמן טיול באיטליה, לילאנד האב פנה אל אשתו ואמר "הילדים של קליפורניה יהיו ילדינו". אז הם ייסדו את אוניברסיטת לילאנד סטנפורד הבן לזכר בנם. האוניברסיטה נפתחה ב-1891. אחרי מותו של לילאנד האב ב-21 ביוני 1893, ג'יין ניהלה את האוניברסיטה. האוניברסיטה סבלה מבעיות כלכליות בגלל מותו של לילאנד, והנאמנים תמכו בסגירה זמנית של האוניברסיטה עד שאפשר יהיה לפתור בעיות מס וסוגיות משפטיות, אך היא התעקשה שהאוניברסיטה תמשיך לפעול. במהלך השנים שלאחר מכן היא הפעילה את האוניברסיטה כאילו היה זה ביתה שלה; תשלום משכורות מתוך מהכסף האישי שלה ולמשכן את תכשיטיה כדי לשמור על תוכנית הבנייה של האוניברסיטה.
ג'ובאני פאיזיילו

| --- | --- |

פאיזיילו ליד הקלאוויכורד, מאת מארי לואיז אליזבת ויגה-לברון, 1791. הפרטיטורה היא "Nina, o la pazza d'amore".
 לידה:  9 במאי 1740 רוקפורצטה, ממלכת נאפולי 
 פטירה:  5 ביוני 1816 (בגיל 76) נאפולי, ממלכת שתי הסיציליות 
 שם לידה:  Giovanni Gregorio Cataldo Paisiello 
 מוקד פעילות:  ממלכת נאפולי 
 תקופת הפעילות:  מ-1763 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 בן או בת זוג:  Cecilia Pallini 
 פרופיל ב-IMDb
 
פסל של פאיזיילו מאת סטניסלאוס ליסטה (אנ') בתיאטרון סן קרלו.
ג'ובאני פאיזיילו (באיטלקית: Giovanni Paisiello או Paesiello;‏ 9 במאי 1740 – 5 ביוני 1816) היה מלחין איטלקי מהתקופה הקלאסית.
יצירתו

האופרות של פאיזיילו, 94 במספר ככל הידוע, משופעות במלודיות, שיופיין וחינן זוכים להערכת אמת עד היום. הידועה ביותר, אולי, מבין אריות אלה היא "Nel cor più non mi sento" המפורסמת מתוך "לה מולינארה", שהונצחה לעד בוריאציות של בטהובן. המוזיקה הכנסייתית שלו רבה מאוד וכוללת שמונה מיסות ועוד יצירות רבות קטנות יותר; כמו כן כתב חמישים ואחת יצירות אינסטרומנטליות ומספר רב של קטעים בודדים. דומניקו דרגונטי מסר כתבי יד של רבות מן האופרות שלו לספריית המוזיאון הבריטי בלונדון.
ספריית ג'רולאמיני בנאפולי מחזיקה בקובץ כתבי יד מעניין, המתעד את דעותיו של פאיזיילו על מלחינים בני זמנו ומציג אותו כמבקר מחמיר משהו, בעיקר של יצירות פרגולזי.
מילון גרוב המרוכז למוזיקה מציין,  כי "פאיזיילו היה אחד ממלחיני האופרה המצליחים והמשפיעים ביותר בתקופתו. רוב האופרות שלו, למעלה מ-80 במספר בסך הכל, הן קומיות וכתובות בסגנון פשוט, ישיר ומלא חיים, והמאוחרות שבהן מצטיינות באפיון דמויות חד יותר, בתזמור צבעוני יותר ובמלודיות חמימות יותר (מאפיינים שהשפיעו על מוצרט). באופרות הרציניות שלו כמות קטנה מהמקובל של כתיבה ווקאלית וירטואוזית; אלה (שכתב) לרוסיה הן הקרובות ביותר לגישה ה"מתקנת" של גלוק."
הערות שוליים

↑  מייקל פ. רובינזון, "ג'ובאני פאיזיילו", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  רובינזון, שם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266092305171  PLWABN: 9810674075205606  BIBSYS: 4051247  BNE: XX884569  BnF: cb12209564k (data)  CANTIC: a10458918  CiNii: DA09106099  GND: 119010097  ICCU: CFIV005342  ISNI: 0000 0001 2118 6383  LCCN: n80028478  LNB: 000049875  MusicBrainz: 253b7a54-38a2-41da-a075-7db61a01ab53  NDL: 01047175  NKC: jn20000604322  NLA: 35810278  NLK: KAC201945492  NSK: 000097998  NTA: 07056499X  RERO: 02-A000127171  SELIBR: 208624  SNAC: w6j9692s  SUDOC: 03073987X  Trove: 1097829  VcBA: 495/105312  VIAF: 4979714   WorldCat (עם VIAF): 4979714
ברברה פראווי

| --- | --- |
פראווי, אירוויזיון הילדים 2021
פראווי, אירוויזיון הילדים 2021
 לידה:  10 באפריל 1993 (בת 31) פריז, צרפת 
 שם לידה:  ברברה פלוויץ'
 מוקד פעילות:  צרפת צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 סוגה:  פופ צרפתי, שאנסון
 שפה מועדפת:  צרפתית
 כלי נגינה:  זמרה
 חברת תקליטים:  קפיטול מיוזיק צרפת
 פרופיל ב-IMDb
 
ברברה פראווי (בצרפתית: Barbara Pravi; נולדה ב-10 באפריל 1993) היא זמרת-יוצרת צרפתייה יהודייה. פראווי התבלטה בתחום יצירת השירים לאחר עבודה עם מספר אמנים צרפתיים מפורסמים ביניהם יאניק נואה, שימן באדי וג'יידן סמית', ולאחר כתיבה של השיר הזוכה של אירוויזיון הילדים 2020, "J'imagine" בביצוע ולנטינה. פראווי היא נציגת צרפת לאירוויזיון 2021 ברוטרדם, הולנד עם השיר "Voilà". ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה פראווי למקום השני עם 499 נקודות.
חיים פרטיים

פראווי נולדה בפריז ב-10 באפריל 1993 בשם ברברה פיאביץ'. משפחתה של פראווי כוללת בעיקר אמנים ומוזיקאים. סבה של פראווי מצד אביה הוא סרבי וסבה מצד אמה הוא איראני. סבתה של פראווי מצד אמה היא יהודייה מפולין וסבתה של פראווי מצד אביה היא יהודייה מאלג'יר. שם הבמה של פראווי מגיע מהמילה הסרבית "Prava" (בקירילית: права) שמשמעה "זכויות" ומהווה הומאז' לסבה הסרבי. פראווי היא פעילה למען זכויות נשים ובמאבק באלימות נגד נשים.
קריירה

פראווי החלה בקריירתה המוזיקלית בשנת 2014 לאחר פגישה עם המוזיקאי הצרפתי ז'ול ז'קונלי. יחד עם ז'קונלי החלה פראווי בחיבור שירים ובשנה שלאחר מכן חתמה על חוזה הקלטות עם "קפיטול מיוזיק צרפת". פראווי הופיעה בפסקול הגרסה הצרפתית של הסרט השווייצרי היידי ושיחקה במחזמר "Ete 44" בנובמבר 2016, עם שירים של ז'אן-ז'אק גולדמן ושארל אזנבור.
ב-2017 הוציאה פראווי לאור את הסינגל הראשון שלה "Pas Grandir". הסינגל נכלל לאחר מכן ב-EP שנשא את שמה והוצא שנה אחר כך. גם ב-2017 כיכבה פראווי בסרט הטלוויזיה "המשפחה הקדושה" ששודר בערוץ France 2 בדצמבר 2019. מ-2017 ועד 2018 הופיעה פראווי כאמנית חימום של הזמרת הצרפתייה פלורן פאגני. בסוף 2018 פראווי אימצה לעצמה את סגנון השאנסון וזנחה מעט את סגנון הפופ ששלט בקריירה המקצועית שלה בשנים המוקדמות.
ב-2019 כתבה פראווי את השיר "Bim Bam Toi" שייצג את צרפת באירוויזיון הילדים 2019, יחד עם היוצר איגיט. השיר הגיע למקום החמישי בתחרות שהתקיימה בגליביצה שבפולין. בנוסף, הפך השיר ללהיט בטיק טוק. לאחר הצלחת "Bim Bam Toi" הוציאה לאור פראווי EP שני בשם "Reviens pour l'hiver" בחודש פברואר 2020.
ב-2020 כתבה את השיר "J'imagine" שזכה באירוויזיון הילדים 2020. בדצמבר באותה השנה, הוכרזה פראווי כאחת ממשתתפות הקדם הצרפתי לאירוויזיון. בקדם שהתקיים ב-30 בינואר זכתה במקום הראשון ובזכות לייצג את צרפת בתחרות.
במרץ 2021 שחררה פראווי EP נוסף, בשם "Les Prières" (התפילות), אותו כתבה והפיקה בעצמה במהלך הסגר שחל בצרפת במגפת הקורונה.