stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריסטיאנו רונאלדו
נבחרת לאומית > יורו 2016

שב-22 ביוני 2016, כבש רונאלדו צמד במשחק נבחרתו בטורניר הגמר של יורו 2016 נגד הונגריה, ובכך היה לשחקן הראשון שכובש בארבעה טורנירי יורו ברציפות. לאחר מכן, העלה את מניין שעריו בטורנירי היורו השונים לתשעה: שיא כיבושים, בצוותא עם מישל פלאטיני. פורטוגל לא הרשימה בשלב הבתים המוקדם בטורניר: היא סיימה את כל משחקיה בתיקו, והעפילה בקושי מהמקום השלישי שמקדימים אותה נבחרות איסלנד והונגריה. בחצי הגמר היא גברה על ויילס 2–0, רונאלדו הבקיע את הראשון בנגיחה ובישל עבור נאני את השני. משחק הגמר נגד צרפת המארחת נערך ב-10 ביולי בסטאד דה פראנס רונאלדו נפגע כבר בתחילת המשחק מתיקול של דימיטרי פאייה ובדקה ה-25 נאלץ לעזוב לאחר 25 דקות משחק בלבד. היה זה חילוף לאחר 24 משחקים רצופים בטורנירי גמר במדי פורטוגל שבהם לא הוחלף. פורטוגל גברה 1–0 על צרפת משער בהארכה של אדר וזכתה בגביע אירופה בפעם הראשונה בתולדותיה. רונאלדו כקפטן הניף את הגביע.
נבחרת לאומית > מונדיאל 2018

במשחקה הראשון של פורטוגל במונדיאל 2018 כבש רונאלדו שלושער בתיקו 3–3 מול נבחרת ספרד, והיה לשחקן הרביעי בהיסטוריה שכובש בארבעה מונדיאלים שונים, ולראשון שכובש שער בשמונה טורנירים רצופים של מונדיאל ואליפות אירופה בכדורגל. כמו כן, הפך לשחקן המבוגר ביותר שכובש שלושער במונדיאל: בגיל 33 שנים ו-100 ימים.
נבחרת לאומית > יורו 2020

ביורו 2020 שהתרחש בשנת 2021 בגלל מגפת הקורונה העולמית כבש רונאלדו 5 שערים, מהם 3 בפנדלים, ובישל שער נוסף. במשחק של פורטוגל נגד הונגריה בשלב הבתים הפך רונאלדו לגדול כובשי השערים באליפות אירופה בכדורגל בכל הזמנים כשכבש את שערו ה-10 באליפויות אירופה בפנדל ושבר את השיא של עצמו ושל מישל פלאטיני (9 שערים). כמו כן באותו משחק הפך רונאלדו לשחקן שהופיע בהכי הרבה טורנירי אליפות אירופה (שיחק ב-5 טורנירי אליפות אירופה רצופים מ-2004) ולשחקן שכבש בהכי הרבה טורנירי אליפות אירופה (כבש שער בכל אחד מ-5 הטורנירים שהשתתף בהם). בנוסף, במשחק נגד צרפת בשלב הבתים כבש רונאלדו את שערו ה-109 במדי נבחרתו ובכך השווה את שיאו של עלי דאי של הכי הרבה שערים לשחקן אחד במסגרת משחקים בין-לאומיים של נבחרות בכל הזמנים. בסיום הטורניר זכה רונאלדו בפרס מלך השערים של יורו 2020, כאשר הקדים את פטריק שיק הצ'כי, שגם הוא כבש 5 שערים, בזכות הבישול ופחות דקות משחק.
נבחרת לאומית > מונדיאל 2022

נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר מונדיאל 2022. רונאלדו כבש שער בבעיטת עונשין בניצחון הנבחרת 3–2 על נבחרת גאנה בכדורגל, ובכך הפך לכדורגלן הראשון בהיסטוריה שכובש לפחות שער אחד ב-5 טורנירי מונדיאל שונים וב-10 טורנירי מונדיאל ויורו ברציפות.
נבחרת לאומית > יורו 2024

רונאלדו נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר יורו 2024 אך סיים את הטורניר ברבע הגמר (הדחה מול צרפת בדו-קרב בעיטות עונשין) ללא הבקעת שער בטורניר. עם זאת, הוא רשם לזכותו בישול אחד.
עיסוקים נוספים

באוגוסט 2024, רונאלדו השיק ערוץ יוטיוב משלו. הערוץ, שנקרא "UR", עלה ב-21 באוגוסט ויכלול דיונים של רונאלדו על התשוקה הגדולה שלו לכדורגל, וכן על נושאים אחרים כמו משפחה, תזונה, כושר גופני, התאוששות פיזית, חינוך ועסקים. תוך שעה ו-29 דקות מהשקת הערוץ, הוא הגיע ליותר ממיליון מנויים, מה שהפך אותו לערוץ היוטיוב המהיר ביותר אי פעם שהגיע למספר זה.
פרופיל שחקן

מלבד כישרונו של רונאלדו, הוא ניחן במספר תכונות המסייעות לו לכבוש שערים רבים:
גובה ועוצמת ניתור. גובה ראשו בעת ניתור לנגיחה עומד על כ-2.63 מטרים. יכולת הניתור ועוצמת נגיחותיו הופכות אותו נוגח מצטיין. כמו כן, כבש רונאלדו מספר שערים בבעיטות מספריים ("מספרות"), כאשר ניתר לגבהים יוצאי דופן.
מהירות. רונאלדו נחשב אחד השחקנים המהירים בעולם, בתנועה עם ובלי כדור. בשנת 2009, הוכתר רונאלדו על ידי המגזין הגרמני הנחשב דר שפיגל כשחקן המהיר בעולם, בהגיעו למהירות ריצה של 33.6 קמ"ש (9.3 מטר לשנייה) על כר הדשא.
מיומנות טכנית. שליטה בכדור ויכולת כדרור, המאפשרות לו לעבור שחקנים יריבים.
בעיטות עוצמתיות ומדויקות לעבר שער היריבה. תכונה זו מאפשרת לו לבעוט לשער היריבה גם מטווחים רחוקים, והיא מתבטאת הן במהלך משחק פעיל והן בבעיטות חופשיות והן בבעיטות עונשין מ-11 מטרים. הוא בועט בשתי רגליו, אך רגלו הימנית היא החזקה מבין השתיים.
כושר גופני עילאי, סיבולת לב-ריאה גבוהה (דבר המאפשר לו לשחק ברמה גבוהה לאורך כל המשחק ולאורך כל העונה) ואתלטיות פיזית.
אתלטיות וחוזק במאבקי מיקום.
"רעב" לשערים ותארים, המדרבן אותו לעבודה קשה באימונים ובמשחקים עצמם.
מבחינה טקטית, שיחק רונאלדו במספר עמדות התקפיות לאורך הקריירה שלו:
קשר התקפי, קיצוני ימני ושמאלי וחלוץ.
בספורטינג ליסבון ובמהלך עונתו הראשונה במנצ'סטר יונייטד, שיחק כקשר התקפי ימני, אף על פי שלעיתים מוקם במרכז המגרש או בצדו השמאלי. בהכוונתו של אלכס פרגוסון, הוא שיחק לחלופין במרבית עמדות ההתקפה.
מבחינת העמדה בה מוקם רונאלדו בהרכבה ה"יבש" ("דה יורה") של ריאל מדריד, המשיך להיות מוגדר כקשר התקפי קיצוני, אך בפועל ("דה פקטו") נחשב שחקן חופשי על המגרש. עובדת היותו שחקן חופשי סייעה לרונאלדו למצות את כישרונו כרצונו במהלך משחקיו, בהפכו ליעיל הרבה יותר, הן בכיבוש שערים והן בבישולים עבור חברי קבוצתו האחרים.
סטטיסטיקות קריירה > נבחרת פורטוגל

נכון ל-15 בנובמבר 2024
| שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- |
| 2003 | 2 | 0 |
| 2004 | 16 | 7 |
| 2005 | 11 | 2 |
| 2006 | 14 | 6 |
| 2007 | 10 | 5 |
| 2008 | 8 | 1 |
| 2009 | 7 | 1 |
| 2010 | 11 | 3 |
| 2011 | 8 | 7 |
| 2012 | 13 | 5 |
| 2013 | 9 | 10 |
| 2014 | 9 | 5 |
| 2015 | 5 | 3 |
2016: 13
2017: 11
| 2018 | 7 | 6 |
| 2019 | 10 | 14 |
| 2020 | 6 | 3 |
| 2021 | 14 | 13 |
| 2022 | 12 | 3 |
| 2023 | 9 | 10 |
| 2024 | 12 | 7 |
| סך הכול | 217 | 135 |
סה"כ (נכון ל־20 ביוני 2023): 1,170 הופעות ו-838 שערים
חיים אישיים > משפחה

לרונאלדו חמישה ילדים:
ב-17 ביוני 2010, נולד כריסטיאנו ג'וניור. אמו אנונימית והוא נמצא תחת חסותו המלאה של רונאלדו ותחת טיפולן של אמו ואחיותיו.
ב-8 ביוני 2017, נולדו לו תאומים: בן בשם מתאו ובת בשם אווה, אף הם מאם פונדקאית בארצות הברית.
ב-12 בנובמבר 2017, נולדה לרונאלדו ולבת זוגו ג'ורג'ינה רודריגז תינוקת בשם אלאנה מרטינה.
ב-18 באפריל 2022, נולדו לרונאלדו ולבת זוגו ג'ורג'ינה זוג תאומים, אך רק הבת שרדה את הלידה והבן נפטר.
רונאלדו היה מאורס לאירינה שייק, דוגמנית על רוסיה ונערת השער של גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד. בינואר 2015 נפרדו בני הזוג, לאחר חמש שנות זוגיות. כיום הוא בזוגיות עם הדוגמנית הספרדייה ג'ורג'ינה רודריגז (ספ')‏.
חיים אישיים > פרסום ויחסי ציבור

ב-9 בנובמבר 2015, יצא לאקרנים סרט דוקומנטרי, המגולל את סיפור חייו.
רונאלדו שימש פרזנטור של חברות רבות והופיע במספר רב של פרסומות, עליהן נמנות גם פרסומות לחברת התקשורת הישראלית HOT.
רונאלדו רכש מכונית-על מדגם בוגאטי שירון, הנחשבת למכונית הכביש החזקה והמהירה בעולם.
חיים אישיים > צדקה

בצילומי טלוויזיה שסיקרו את אסון רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי (2004) נראה ילד כבן שמונה, לבוש בחולצה מספר 7 של נבחרת פורטוגל (המספר של רונאלדו באותו הזמן), הילד חולץ לאחר 19 ימים ומשפחתו נהרגה. בעקבות זאת ביקר רונאלדו באינדונזיה במחוז אצ'ה שנפגע קשות בצונאמי וגייס כספים לשיקום ובנייה מחדש.
תרומה גדולה ידועה נוספת הייתה של 100,000 יורו ב-2009. התרומה יועדה להקמת מרכז לחקר הסרטן בבית החולים במדיירה בו הייתה מאושפזת אמו. בנובמבר 2011 רונאלדו תרם זוג נעליים שלו למכירה פומבית, ובנובמבר 2012 מכר את נעלי הזהב שזכה בהם ב-2011 בעבור 1.5 מיליון יורו. הכספים משתי המכירות הועברו לקרן למימון והקמת בתי ספר ברצועת עזה.
במהלך מונדיאל 2014 במשחק של פורטוגל נגד ארצות הברית. הופיע כשלראשו תספורת בצורת זיג זג. מאוחר יותר פורסם שמדובר במחווה לילד חולה סרטן, הילד כבש את ליבו של רונאלדו, ששילם חלק מההוצאות הרפואיות עבורו, והתספורת היא בצורת צלקתו של הילד.
ב-2015, הוא השתתף בסרטון מיוחד, שהיה בחסות חברת ROC, ונועד לעורר את תשומת הלב הציבורית לחסרי הבית. במסגרתו, הוא התחפש לחסר בית ושיחק בכדור בכיכר במרכז מדריד. אף שהוא הפגין יכולת מרשימה עם הכדור, וניסה לעניין את העוברים ושבים, האחרונים לא מיהרו לשתף עמו פעולה בשל מראהו המרושל. כעבור שעה חשף את עצמו, והעניק את הכדור עם חתימתו לילד שכן שיחק איתו.
חיים אישיים > מחלוקות ושערוריות

בדצמבר 2016, פורסמו נגד רונאלדו חשדות בדבר העלמת מס שיטתית שביצע באמצעות סוכנו, ז'ורז'ה מנדש. פרסומים אלו טענו, כי העלמות המס בוצעו באמצעות רשת של מקלטי מס באירלנד, איי הבתולה הבריטיים ושווייץ. ב-15 ביוני 2018, הורשע רונאלדו בעסקת טיעון בעקבות פרשיות אלו, ונגזרו עליו שנתיים מאסר על תנאי, כמו גם תשלום קנס כספי בסך 18.8 מיליוני אירו.
ב-2017 פרסם המגזין הגרמני דר שפיגל כתבה ובה נטען שרונאלדו אנס אישה אמריקאית בלאס וגאס ב-2009 ולאחר מכן שילם לה דמי שתיקה. ב-28 בספטמבר 2018 פרסם העיתון פרטים נוספים על האונס לכאורה. רונאלדו וסוכנו הכחישו את ההאשמות. ביולי 2019 הודיעה הפרקליטות בלאס וגאס על סגירת התיק, אולם באוקטובר 2020 נקבע שבית המשפט של נבדה ידון בכשירותה המנטלית בעת שחתמה על הסכם הסודיות, וייתכן שהמשפט יתקיים בסופו של דבר.
תארים > קבוצתיים

הסופר קאפ הפורטוגלי: 2002
ליגת האלופות: 2007/2008
אליפות העולם לקבוצות: 2008
אליפות אנגליה (3): 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009
גביע ה-FA ‏: 2003/2004
גביע הפוטבול ליג (2): 2005/2006, 2008/2009
מגן הקהילה: 2003, 2007, 2008
אליפות ספרד (2): 2011/2012, 2016/2017
גביע המלך הספרדי (2): 2010/2011, 2013/2014
הסופר קאפ הספרדי (2): 2012, 2017
ליגת האלופות (4): 2013/2014, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018
הסופר קאפ האירופי (2): 2014, 2017
אליפות העולם לקבוצות (3): 2014, 2016, 2017
אליפות איטליה (2): 2018/2019, 2019/2020
הסופר קאפ האיטלקי (2): 2018, 2020
קופה איטליה : 2020/2021
גביע האלופות למועדונים ערבים: 2023
תארים > בין-לאומיים

מקום רביעי בגביע העולם: 2006
אליפות אירופה: 2016
סגנית: 2004
מקום שלישי-רביעי: 2012
ליגת האומות: 2018/2019
תארים > אישיים

כדור הזהב/כדור הזהב של פיפ"א (5): 2008, 2013, 2014, 2016, 2017
כדורגלן השנה בעולם: 2008
שחקן השנה של אופ"א: 2013/2014, 2015/2016, 2016/2017
The Best (פיפ"א) (2): 2016, 2017
פרס בראבו: 2004
נעל הזהב האירופית (4): 2008, 2011, 2014, 2015
כדורגלן השנה בליגה האנגלית (התאחדות שחקני הכדורגל) (2): 2007, 2008
השחקן המצטיין בפרמייר ליג (2): 2007, 2008
הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית: 2007
מלך השערים בליגת האלופות (7): 2007/2008, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018
מלך השערים בגביע האלופות למועדונים ערבים: 2023
מלך השערים בליגה הספרדית (3): 2010/2011, 2013/2014, 2014/2015
מלך השערים בפרמייר ליג: 2007/2008
מלך השערים בסרייה א׳: 2020/2021
מלך השערים בליגת העל הסעודית: 2023/2024
מלך שערי אליפות אירופה: יורו 2020, 2012
פרס פושקש לשנת 2009
כדורגלן השנה של WorldSoccer לשנת 2013
ספורטאי השנה של התקשורת הפורטוגלית: 2013
שחקן השנה של Globe Soccer לשנת 2013
תואר אצולה "קצין בכיר במסדר יורש העצר דון הנריקה" השלישי בחשיבותו בפורטוגל: 2014
נבחר לכדורגלן הטוב בהיסטוריה של פורטוגל במסגרת אירוע לציון 100 שנה להקמת התאחדות הכדורגל הפורטוגלית
ב-2019 קיבל את התואר "אגדת מארקה" של עיתון הספורט מארקה
רגל הזהב: 2020
"שחקן המאה" של Globe Soccer
כדורגלן השנה בליגה האיטלקית: 2019, 2020
שחקן החודש בפרמייר ליג (5): נובמבר 2006, דצמבר 2006, ינואר 2008, מרץ 2008, ספטמבר 2021
שחקן השנה ע"ש סר מאט באזבי (4): 2003/2004, 2006/2007, 2007/2008, 2021/2022
שיאים וציוני דרך > שיאים כלליים

כריסטיאנו רונאלדו כבש בסך הכל בקריירה 900 שערים במשחקים רשמיים, הכי הרבה במאה ה-21 ולפי ה-IFFHS הוא הכדורגלן שכבש הכי הרבה שערים רשמיים בכל הזמנים
הכדורגלן הראשון בהיסטוריה לכבוש 900 שערים במשחקים רשמיים (ועד כה היחיד שכבש מעל 900 שערים)
הכדורגלן הראשון בהיסטוריה לכבוש 850 שערים במשחקים רשמיים
השחקן הראשון לכבוש שער בכל דקה של המשחק
זכה בכדור הזהב עם הכי הרבה נקודות בהיסטוריה: 946 נקודות (2017)
זכה בכדור הזהב בהפרש הנקודות הכי גדול בהיסטוריה: 429 נקודות (2016)
בחירה להרכב כל הזמנים בדצמבר 2020
שיאן ההופעות בנבחרת השנה של אופ״א עם 15 הופעות
השחקן שכבש הכי הרבה שערי ניצחון: 269
השחקן שכבש הכי הרבה שערים בשנה הקלנדרית 2023: 54 שערים
שיאים וציוני דרך > שיאי מועדונים

מלך השערים של ריאל מדריד בכל הזמנים (450 שערים בכל המסגרות, מתוכם 311 שערי ליגה)
השחקן הראשון בהיסטוריה שכבש 100 שערים בגביעי אירופה (כולל ליגת האלופות)
מלך השערים של גביע העולם למועדונים בכל הזמנים: 7 שערים במדי מנצ׳סטר יונייטד וריאל מדריד
השחקן היחיד לכבוש שלושער בגמר גביע העולם למועדונים (2016)
השחקן הראשון והיחיד בהיסטוריה שזכה ב־2 נעלי זהב של גביע העולם למועדונים
השחקן הכי מהיר לכבוש 350 שערים עבור מועדון אחד מחמש הליגות הגדולות (עשה זאת ב-335 הופעות במדי ריאל מדריד)
השחקן הראשון שכבש 50 שערים בשלוש הליגות הבכירות באירופה (בפרמייר ליג, בלה ליגה, ובסרייה א')
השחקן הראשון בהיסטוריה שכבש 100 שערים בשלוש קבוצות שונות (מנצ׳סטר יונייטד, ריאל מדריד ויובנטוס) ובנבחרת
הראשון בהיסטוריה להבקיע 20 שערים במשחקי הדרבי של מדריד
הראשון בהיסטוריה לכבוש 40 שערים בליגת כדורגל מקצועית בשתי עונות רצופות
השחקן הראשון לכבוש 30+ שערים ב-6 עונות רצופות בחמש הליגות הגדולות
השחקן הראשון והיחיד לכבוש 60 שערים בשנה 4 שנים ברצף (2011–2014)
השחקן הראשון לכבוש 50 שערים ב-4 עונות רצופות
השחקן הראשון לכבוש 50 שערים ב-5 עונות רצופות
השחקן הראשון לכבוש 50 שערים ב-6 עונות רצופות
השחקן הראשון והיחיד שזכה בתארים הבאים בשני מועדונים שונים (ריאל מדריד ומנצ'סטר יונייטד): תואר הליגה, תואר ליגת האלופות, תואר הסופר קאפ, גביע הליגה, השחקן המצטיין של העונה בליגה, נעל הזהב, כדור הזהב וגביע העולם למועדונים
שיא השערים לעונה בליגה הסעודית: 35, בעונת 2023/2024
השחקן הראשון שזכה בתואר מלך השערים ב-4 ליגות שונות (פרמייר ליג, לה ליגה, סרייה א' וליגת העל הסעודית).
שיאים וציוני דרך > שיאי נבחרות

רונאלדו הוא שיאן ההופעות והשערים במשחקי נבחרות לאומיות.
מלך השערים העולמי לנבחרות: 132 שערים במדי נבחרת פורטוגל בכדורגל.
מלך השערים של נבחרת פורטוגל בכל הזמנים
שיאן ההופעות במשחקי נבחרות בכל הזמנים (214 הופעות)
מלך ההופעות של נבחרת פורטוגל בכל הזמנים (214 הופעות)
השחקן הראשון בהיסטוריה שהופיע 200 פעמים במדי הנבחרת
הבקעה של לפחות שער אחד ב-10 טורנירי מונדיאל ויורו ברציפות, מהם הבקעת שער ב-5 טורנירי מונדיאל
השחקן הראשון בהיסטוריה שכבש לפחות שער אחד ב-5 טורנירי מונדיאל שונים
הוא השחקן המבוגר ביותר שכובש שלושער במונדיאל: עשה את זה במונדיאל 2018 בגיל 33 ו-100 ימים
מלך שערי היורו בכל הזמנים עם 14 שערים בטורנירי הגמר ו-31 שערים במוקדמות (שיא בכל קטגוריה)
שיאים וציוני דרך > שיאי ליגת האלופות

רונאלדו הוא הכובש הפורה ביותר בתולדות ליגת האלופות ושבר בה שיאי שערים רבים:
מלך השערים של ליגת האלופות בכל הזמנים (עם 134 שערים, נכון ל־9 בדצמבר 2020)
מלך הבישולים של ליגת האלופות בכל הזמנים (עם 47 בישולים, נכון ל-8 באוגוסט 2020)
השחקן הראשון בתולדות ליגת האלופות שכובש 100 שערים במפעל זה.
שיאן השערים בעונה אחת בליגת האלופות: 17 שערים בעונת 2013/2014
השחקן הראשון בהיסטוריה שזוכה 5 פעמים ברציפות בתואר מלך השערים של ליגת האלופות
שיא 6 של זכיות ברציפות בתואר מלך השערים של ליגת האלופות
השחקן עם הכי הרבה שערים בשלב חצי גמר ליגת אלופות: 13 שערים
הראשון בהיסטוריה שכבש 50 שערים בשלבי הנוק-אאוט בליגת האלופות
הראשון בהיסטוריה להבקיע שני שלושערים רצופים בשלבי הנוק אאוט של ליגת האלופות
השווה את השיא של ליונל מסי: 8 שלושערים בליגת האלופות
השחקן הראשון בהיסטוריה שכבש בכל אחד מששת משחקי שלב הבתים של ליגת האלופות, בעונת 2017/2018
השחקן הראשון שכבש 100 שערים במדי קבוצה אחת בליגת האלופות
השחקן הראשון שכבש 10 משחקים ברציפות בליגת האלופות (מהגמר של עונת 2016/2017 ובעונת 2017/2018)
כבש 11 משחקים ברציפות בליגת האלופות (מהגמר של עונת 2016/2017 ובעונת 2017/2018)
כבש ב־15 עונות רצופות בליגת האלופות (מעונת 2006/2007 עד עונת 2020/2021)
השחקן הראשון והיחיד לכבוש 15+ שערים בליגת האלופות בשנה (עשה את זה 3 פעמים בשנים 2013, 2015 ו-2017)
השחקן שזכה בהכי הרבה פרסי שחקן השנה של אופ"א בהיסטוריה: 3 זכיות
השחקן שזכה בהכי הרבה פרסי נעל הזהב של ליגת האלופות: 7 זכיות
השחקן הראשון והיחיד לסיים כמלך השערים של ליגת האלופות 6 עונות ברצף (מעונות 2012/2013 עד עונת 2017/2018)
השחקן שכבש הכי הרבה שערים מול יריבה אחת בליגת האלופות (10 שערים מול יובנטוס)
השחקן הראשון והיחיד לכבוש שלושער בשני משחקים אחד אחרי השני בליגת האלופות (עשה זאת מול באיירן מינכן ואתלטיקו מדריד בעונת 2016/2017)
השחקן שכבש הכי הרבה שערים בשלבי רבע הגמר של ליגת האלופות: 20 שערים
השחקן הראשון לכבוש 100 שערים בליגת האלופות
השחקן הראשון לכבוש 100 שערים באירופה (ליגת האלופות, מוקדמות ליגת האלופות והסופר קאפ האירופאי)
השחקן הראשון לכבוש יותר מ-40+ שערים בשלבי הנוק אאוט של ליגת האלופות
השחקן הראשון לכבוש יותר מ-50+ שערים בשלבי הנוק אאוט של ליגת האלופות
השחקן שכבש הכי הרבה שלושערים בעונת ליגת אלופות (בעונת 2015/2016)
השחקן שכבש הכי הרבה בעיטות חופשיות בליגת האלופות: 12 שערים
יובל כהן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1973 (בן 52 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל
 מקום לימודים:  מכללת ברקלי למוזיקה, תלמה ילין 
 סוגה:  ג'אז
 כלי נגינה:  סקסופון
 חברת תקליטים:  Anzic Records 
 www.yuvalcohenmusic.com
 
יובל כהן (נולד ב-9 בספטמבר 1973) הוא מוזיקאי ג'אז, סקסופוניסט, מלחין ומורה למוזיקה ישראלי. מנגן עם אחיו, ענת ואבישי כהן, בהרכב "שלושת הכהנים".
ביוגרפיה

כהן למד מוזיקה בקונסרבטוריון תל אביב, בבית הספר לאמנויות ובתיכון לאמנויות "תלמה ילין". במהלך לימודיו הוא נבחר לביצוע הקונצ'רטו של גלזונוב לאלט סקסופון ולתזמורת מיתרים, וסייר באירופה ובישראל כסולן. את שירותו הצבאי עשה בתזמורת צה"ל כנגן מוביל, סולן, מעבד, מנצח.
בשנת 1996 סיים כהן את לימודיו במכללת ברקלי למוזיקה בהצטיינות יתרה (Summa Cum Laude). בהיותו בברקלי הוענק לכהן פרסי המכללה על הישגים מצטיינים ופרס מחלקת כלי העץ. הקומפוזיציות שלו נבחרו לייצג את המכללה בכתב העת היוקרתי Jazziz.
בשנת 1997 קיבל מלגה מלאה לתואר שני בבית הספר למוזיקה במנהטן (Manhattan School of Music), אך בשל ניתוח שעבר, היה מושבת מנגינה למשך זמן רב. הוא שב לישראל לתהליך שיקום שבמהלכו למד משפטים ואף עבד בפרקליטות. לאט לאט הוא חזר לנגן וללמד מוזיקה וחבר לאחיו להרכב "שלושת הכהנים". בשנת 2004 הוציאו שלושת האחים אלבום ראשון משותף בשם "3 Cohens".
אלבום הבכורה של כהן, Freedom, שיצא בשנת 2007, זכה לביקורות חיוביות והושמע לא מעט בתחנות הרדיו בישראל.
ביוני 2010 יצא אלבומו השני, דואט עם הפסנתרן שי מאסטרו, Song Without Words. ההיכרות בין השניים נרקמה עוד כשמאסטרו היה תלמידו של כהן במגמת המוזיקה בבית הספר התיכון "תלמה ילין" בגבעתיים. בעקבות האלבום יצאו השניים גם לסיבוב הופעות משותף.
ביולי 2012 ניגן במופע המרכזי של פסטיבל הג'אז הבינלאומי אילת עם הרכב השביעייה שלו.
ב-2014 יצא אלבומו השלישי, Hakol Zehavi, אלבום מחווה ללחניו של המלחין דוד זהבי. על המוזיקה של זהבי אמר כהן: "המוזיקה של דוד זהבי נכתבה מתוך ערגה למקום טהור במוזיקה ובחיים בארץ הזו". האלבום זכה, אף הוא, לביקורות חיוביות.
בשנת 2022 פרסם כהן יצירה מוזיקלית בשם "אלגיה על הצעקה של הינדה", שנכתבה בהשראת ספרה של שרה מלצר, "הצעקה של הינדה" – יומן מצויר. היצירה בוצעה לראשונה בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה תשפ"ב בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה בהרכב של רביעיית נגנים ובהשתתפותה של מלצר, שליוותה את היצירה בקטעי קריאה.
במסגרת הוראת מוזיקה, כהן מנהל המרכז ללימודי ג'אז, ראש המחלקה לימודי ג'אז ומנצח על תזמורת הביג בנד בקונסרבטוריון הישראלי בתל אביב, מלמד במחלקה ללימודי ג'אז האקדמיה למוזיקה ומחול בירושלים, ובבית הספר התיכון לאמנויות תלמה ילין.
פרסים והוקרה

2010 - זוכה פרס לנדאו למבצע בתחום מוזיקת הג'אז

2017 - זוכה פרס ראש הממשלה למלחיני ג’אז
דיסקוגרפיה

Freedom‏ (2007)
Song Without Words, with Shai Maestro‏ (2010)
Hakol Zehavi, מלחניו של דוד זהבי‏ (2014)
(2025) Winter Poems
דיסקוגרפיה > עם שלושת הכהנים (Cohens ‏3)

One‏ (2003)
Braid‏ (2007)
Family‏ (2011)
Tightrope‏ (2013)
הערות שוליים

↑  דף יובל כהן, באתר הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה
↑  בן שלו, על שלושה אחים, באתר הארץ, 22 במרץ 2004
↑  יוסי חרסונסקי, על האלבום חופש, Freedom, באתר יוסמיוזיק, 6 בפברואר 2007
↑  בן שלו, משפחת בנאי, מאחורייך, באתר הארץ, 19 בפברואר 2007
בן שלו, יובל כהן משיק אלבום בכורה, באתר הארץ, 17 בפברואר 2007
↑  אור ברנע, מאסטרו, נגן בבקשה, באתר ynet, 17 ביוני 2010
↑  בן שלו, קני גארט היה הכוכב הגדול של פסטיבל הג'ז באילת, באתר הארץ, 31 ביולי 2012
↑  מירב יודילוביץ', פתיחת ג'אז בים האדום: המגוון כאג'נדה, באתר ynet, 31 ביולי 2012
↑  יוסי חרסונסקי, יובל כהן "הכל זהבי" לזכרו של אריק איינשטיין, באתר יוסמיוזיק, 11 בספטמבר 2014
↑  הזמנה לאירוע השקת ספרה של שרה מלצר, באתר הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה
↑   בן שלו, "היתה קבוצה קטנה של ניצולים שאמרו לנו 'כולם נרצחו. אבל הינדה צעקה'", באתר הארץ, 25 באפריל 2022
↑  זוכי פרס לנדאו לאמנויות הבמה לשנת 2010, באתר מפעל הפיס
↑  אמיר מנדל, ג'זיסט וחמישה מוזיקאים קלאסיים יחלקו 300 אלף שקל, פרס רה"מ, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 4778 4965  MusicBrainz: 70d543b8-12ca-4aea-9c67-9cb6e7b542e1
זכריה פרנקל

| --- | --- |

 לידה:  30 בספטמבר 1801 י"א בחשוון תקס"א האימפריה הרומית הקדושה פראג, בוהמיה
 פטירה:  13 בפברואר 1875 (בגיל 73) ח' באדר א' תרל"ה הקיסרות הגרמנית ברסלאו, פרוסיה
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום פעילות:  מרכז אירופה
 תקופת הפעילות:  ? – 13 בפברואר 1875 
 השתייכות:  האסכולה הפוזיטיבית-היסטורית
 רבותיו:  בצלאל רנשבורג, נחמיה פייבל בונדי
 תלמידיו:  מרדכי בראנן (גר')
 בני דורו:  שמשון רפאל הירש, אברהם גייגר
 חיבוריו:  "דרכי המשנה"
 
 תפקידים נוספים:  מנהל בית המדרש לרבנים בברסלאו
 
הרב זכריה פרַנקל או רז"פ (בגרמנית: Zacharias Frankel‏; י"א בחשוון תקס"א, 30 בספטמבר 1801 – ח' באדר א' תרל"ה, 13 בפברואר 1875) היה רבן של טפליץ ודרזדן, מייסד בית המדרש לרבנים בברסלאו וחלוץ המחקר המדעי של המשנה והתלמוד. נחשב לאביה הרוחני של היהדות הקונסרבטיבית.
לקריאה נוספת

Ismar Schorsch, Zacharias Frankel and the European Origins of Conservative Judaism, Judaism 30 (1981): 344—54.
מיכאל מאיר, Response to Modernity: A History of the Reform Movement in Judaism. Wayne State University Press, 1995. עמ' 84-89, 135-138.
חיים לנדרר, R’ Shlomo Yehuda Rapoport (Shir), Champion of Jewish Unity in the Modern Era
Andreas Brämer, Samuel Holdheim and Zacharias Frankel: Comparative Perspectives.
אנדראס ברמר, שנותיו הראשונות של הסמינר לרבנים בברסלאו.
דוד אלנסון, Samuel Holdheim and Zacharias Frankel on the Legal Character of Jewish Marriage.
שניאור ליימן, ?"Did Rabbi Azriel Hildesheimer Label Rabbi Zechariah Frankel "An Apostate,‏ Tradition הסתדרות הרבנים דאמריקה, גיליון 41:2, 2008.
שאול פנחס רבינוביץ, ר' זכריה פרנקעל, חייו, זמנו, ספריו ובית מדרשו, ורשה: אחיאסף, תרנ"ח (1898).
י' שכטר, חכמת ישראל באירופה, כרך ב, עמ' 255–266.
ד' רודבסקי, השקפותיו של זכריה פרנקל על בעיית ההסתגלות לרוח הזמן, פרקים: ביטאון האקדמיה העברית באמריקה ד (תשכ"ו), עמ' 161–183.
א"א אורבך, 'זכריה פרנקל, ישראל לוי, שאול הורוביץ, שלושת מורי התלמוד של הסמינר בברסלוי', מחקרים במדעי היהדות ב (תשנ"ח), 851–862.
גצל קרסל, לקסיקון הספרות העברית, ספריית פועלים, מרחביה תשכ"ז, כרך ב, עמ' 684-686.
רבקה הורביץ, 'רעיון עצמאות היהודים בארץ ישראל לרבי זכריה פרנקל בשנת 1842', כיוונים 6 (תש"ם), עמ' 5–26.
רבקה הורביץ, זכריה פרנקל וראשית היהדות הפוזיטיבית היסטורית, ירושלים: מרכז זלמן שזר, תשמ"ד.
הערות שוליים

↑  ברמר, "שנותיו הראשונות של הסמינר" (לקריאה נוספת), עמ' 39.
↑  Michael Miller, Rabbis and Revolution: The Jews of Moravia in the Age of Emancipation, Stanford University Press, 2010. עמ' 156-158.
↑  Jay M. Harris, How Do We Know This? : Midrash and the Fragmentation of Modern Judaism, State University of New York Press, 2012. עמ' 190-197.
↑  Alan Jeffery Avery-Peck, Jacob Neusner, The Mishnah in Contemporary Perspective, BRILL, 2006. עמ' 156.
↑  Marc Shapiro, Saul Lieberman and the Orthodox, University of Scranton Press, 2006. עמ' 4 והערו"ש.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261381405171  PLWABN: 9811305254605606  BnF: cb150858943 (data)  GND: 116715804  ISNI: 0000 0000 7986 0599  LCCN: n88241450  NKC: jo2004220462  NLG: 164608  NTA: 073644145  SELIBR: 54065  SNAC: w61z570k  SUDOC: 077005554  VIAF: 20438799   WorldCat (עם VIAF): 20438799 
השימוש הראשון במונח "פוזיטיבי-היסטורי", דצמבר 1843.
אופיר כהן (רב)

| --- | --- |
הרב אופיר כהן (משמאל) בשמחת בית השואבה בישיבת מרכז הרב. מימינו: הרב אלישע אבינר והרב יהודה ישעיהו גליק, דיין בבית הדין הרבני בפתח תקווה
הרב אופיר כהן (משמאל) בשמחת בית השואבה בישיבת מרכז הרב. מימינו: הרב אלישע אבינר והרב יהודה ישעיהו גליק, דיין בבית הדין הרבני בפתח תקווה
 לידה:  1968 (בן 57 בערך) ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת חורב 
 
הרב ד"ר אופיר יחזקאל כהן (נולד בשנת 1968) הוא מייסד ישיבת ההסדר בעיר אשקלון. לשעבר ראש מנהלת תנופה, ראש הגרעין התורני באשקלון, מנהל בית ספר תיכון אמי"ת בקריית מלאכי, ראש אולפנת בני עקיבא באבן שמואל, מנהל המדרשה בגוש קטיף ומרכז תחום כתיבה במרכז תורה ומדינה.
ביוגרפיה

נולד וגדל ברוממה בירושלים. למד בישיבת חורב והמשיך לישיבת מרכז הרב, שם למד במשך חמש שנים, מתלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא. במהלך שנים אלו נישא לנגה.
בעל הסמכה לרבנות ותואר שלישי בחינוך. הגיע לכפר דרום בשנת 1989 והיה מהמשפחות הראשונות במקום. היה איש התיישבות בכפר דרום במשך כ-15 שנים כולל תפקידים של יו"ר מזכירות, דובר היישוב וחבר מליאת המועצה בגוש קטיף. שירת בצה"ל כרב צבאי והגיע לדרגת רב-סרן במילואים.
בשנים 1995–2009 שימש כמנהל בית ספר תיכון אמי"ת בקריית מלאכי וראש אולפנת בני עקיבא באבן שמואל וכמנהל המדרשה ליהדות וידיעת הארץ בגוש קטיף.
בבחירות לכנסת השמונה עשרה שנערכו ב-2009 שובץ כהן במקום התשיעי ברשימת הבית היהודי, אך לא נבחר לכנסת. לאחר הבחירות עד שנת 2011 שימש כיועץ שר המדע, דניאל הרשקוביץ, שעמד בראש ועדת השרים לסיוע למפוני גוש קטיף.
בדצמבר 2011 מונה לראש מנהלת תנופה, העוסקת בטיפול ושיקום מפוני גוש קטיף. החליף בתפקידו את בנצי ליברמן. תפקיד זה היה בתוקף עד לסגירת המנהלת באמצע 2013.
כיום גר באשקלון ומראשי הגרעין התורני "אורות אשקלון" בעיר ומרבני צהר. ממקימי ישיבת ההסדר בעיר. מנהל מרכז תורה ומדינה שביישוב ניצן.
הרב כהן נשוי לנגה ואב לעשרה ילדים, מתגורר באשקלון. משפחתו פרצה לתודעה הציבורית לאחר הפיגוע באוטובוס הילדים ב-20 בנובמבר 2000, בו נפצעו שלושה מילדיו באורח קשה ואיבדו את רגליהם, לאחר שמחבלים הניחו מטען תופת ופוצצו את האוטובוס שבו נסעו לבית הספר.
ערך את הספר 'כפר דרום לדורותיו' – יחד עם הרב אברהם שרייבר, 181 עמ'. תשנ"ה. כמו כן, את הספר 'חיל עם ומדינה: מקורות לעיון ולימוד בנושאי צבא, חברה, שלטון ומדינה'.