stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'ארלס בארקלי

צ'ארלס וייד בארקלי (באנגלית: Charles Wade Barkley; נולד ב-20 בפברואר 1963) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק במשך 16 עונות בליגת ה-NBA, בעמדות הפאוור פורוורד והסמול פורוורד.
בארקלי, הנחשב לאחד מגדולי הפורוורדים של הליגה בכל הזמנים, נבחר למשחק האולסטאר של ה-NBA‏ 11 פעמים לאורך הקריירה, ואף זכה בתואר ה-MVP של המשחק בשנת 1991. הוא זכה בעונת 1993 בפרס ה-MVP של העונה הסדירה, ונבחר ארבע פעמים לחמישייה הראשונה של העונה, חמש פעמים לחמישייה השנייה ופעם נוספת לחמישיית העונה השלישית. בשנת 1996 נבחר בארקלי כאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA. הוא היה חבר בדרים טים שזכתה בשתי מדליות זהב אולימפיות, ובשנת 2006 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.
ביוגרפיה

בארקלי נולד וגדל בעיירה לידס שבאלבמה, המרוחקת כ-16 קילומטרים מהעיר ברמינגהאם. עד שנתו השלישית בתיכון צמח בארקלי לגובה של 1.78, שקל קרוב ל-100 קילוגרם, ולא הצליח להתקבל לקבוצת הכדורסל של בית הספר התיכון של לידס. אולם, בקיץ שלפני שנת הלימודים האחרונה בתיכון צמח בארקלי עד לגובה של 1.93, התקבל לקבוצת התיכון, רשם ממוצעים של 19.1 נקודות ו-17.9 ריבאונדים והוביל את קבוצתו למאזן של 23 ניצחונות, שלושה הפסדים וחצי גמר פלייאוף התיכונים של המדינה. על אף העונה הטובה בבית הספר, לא קיבל בארקלי הצעות מאף מכללה עד לאחר משחק חצי הגמר בו קלע 26 נקודות, שלאחריו גויס לאוניברסיטת אובורן.
ביוגרפיה > קריירת המכללות

במכללה, בה שיחק שלוש שנים, למד בארקלי ניהול במקביל למשחקו במדי הקבוצה. על אף המשך מאבקו של בארקלי בבעיית המשקל העודף, הוא הצטיין במשחקי הקבוצה והוביל את רשימת מורידי הריבאונדים של הבית הדרום-מזרחי (SEC) בכל אחת מהשנים בהן שיחק. בארקלי הפך במכללה לחביב הקהל בשל יכולתו להטביע ולחסום, על אף משקלו העודף, ופעמים רבות כאשר קלט את הריבאונד בהגנה, רץ לבדו את כל המגרש והטביע את הכדור.
בתקופתו במכללה שיחק בארקלי בעמדת הסנטר על אך היותו נמוך יחסית לשחקנים אחרים המשחקים בעמדה זו. הוא נבחר לחמישיית המאה של המכללה והוא מחזיק עד היום בשיא המכללה לאחוזי קליעה מהשדה עם 62.2%. בשנותיו במכללה זכה בארקלי בתארים רבים. בשנת 1984 נבחר בארקלי לשחקן המצטיין של ה-SEC, שלוש פעמים נבחר לחמישיית העונה של ה-SEC ופעם אחת לחמישיית העונה השנייה של ליגת המכללות. מאוחר יותר נבחר לחמישייה המצטיינת ב-SEC של שנות ה-80 על ידי העיתון "פוסט הארלד" שיוצא לאור בבירמינגהאם. בשנותיו במכללה רשם ממוצעים של 14.8 נקודות, 9.6 ריבאונדים, 1.6 אסיסטים ו-1.7 חסימות למשחק, ואף שיחק משחק בודד בטורניר אליפות המכללות בו קלע 23 נקודות והוריד 17 ריבאונדים בהפסד 71–72 בסיבוב הראשון. ב-3 במרץ 2001 הודיעה המכללה כי המספר אותו לבש בארקלי, 34, לא יינתן יותר לשחקני המכללה כאות של כבוד לשחקנה האגדי.
קריירת ה-NBA > תקרית היריקה

במרץ 1992, במהלך הארכת המשחק נגד ניו ג'רזי נטס, קרא אחד האוהדים לעברו של בארקלי קריאה גזענית. בארקלי הסתובב לעברו של האוהד וירק עליו, אך החטיא ופגע בילדה קטנה שישבה לידו. הנהלת הליגה קנסה את בארקלי ב-10,000 דולר בגין היריקה לעבר הקהל וניבול פיו. אמנם הסיפור הכפיש את שמו של בארקלי ברחבי ארצות הברית, אך לבסוף בארקלי דווקא פיתח קשרי ידידות עם הילדה ומשפחתה.
עם פרישתו אמר בארקלי:
אני מניח כי הייתי שנוי במחלוקת, אך אני מתחרט רק על דבר אחד - תקרית היריקה. אבל אתם יודעים מה? זה לימד אותי לקח חשוב. זה לימד אותי שהייתי אינטנסיבי מידי במהלך המשחק, שרציתי לנצח יותר מידי. נאלצתי להירגע. רציתי לנצח בכל מחיר. במקום לשחק בדרך הראויה ולכבד את המשחק, חשבתי אך ורק על הניצחון.
קריירת ה-NBA > פיניקס סאנס

ב-17 ביוני 1992 עבר בארקלי בטרייד לפיניקס סאנס תמורת ג'ף הורנסק, טים פרי ואנדרו לאנג. המעבר לפיניקס בעונת 1992/1993 הועיל הן לבארקלי והן לקבוצה. הוא רשם בעונתו הסדירה הראשונה בקבוצה 25.6 נקודות ב-52.0% מהשדה, 12.2 ריבאונדים ושיא קריירה של 5.1 אסיסטים בממוצע למשחק, והוביל את קבוצתו למאזן הטוב ביותר בליגה עם 62 ניצחונות ו-20 ההפסדים בלבד. עונתו המצוינת זיכתה אותו בבחירה שביעית ברציפות למשחק האולסטאר ובתואר ה-MVP של העונה הסדירה. בחירתו ל-MVP הפכה אותו לשחקן השלישי בלבד בהיסטוריה שזוכה בתואר מיד לאחר טרייד. במשחקי הפלייאוף הוביל בארקלי את פיניקס עד לגמר ה-NBA, לראשונה מאז עונת 1976, אך הפסידה לשיקגו בולס בשישה משחקים למרות יכולתו המצוינת של בארקלי אשר קלע בסדרה 27.3 נקודות, 13.0 ריבאונדים ו-6.5 אסיסטים למשחק, כולל טריפל דאבל של 32 נקודות, 12 ריבאונדים ו-10 אסיסטים במשחק הרביעי של הסדרה.
כתוצאה מכאבי גב חמורים, שקל בארקלי לפרוש מכדורסל בעונת 1992/1993, אך אף על פי שהתמודד עם הפציעה החמורה, סיים בארקלי את העונה הסדירה עם ממוצעים של 21.6 נקודות ו-11.2 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר לחמישייה השנייה של העונה ולמשחק האולסטאר בפעם השמינית ברציפות, אם כי לא נטל בו חלק בשל מתיחה בשריר הארבע ראשי. למרות פציעותיו של בארקלי סיימה פיניקס את העונה הסדירה במאזן של 56 ניצחונות ו-26 הפסדים. לאחר שהדיחה את גולדן סטייט ווריורס בסוויפ בסיבוב הראשון, פגשה פיניקס את יוסטון רוקטס בסיבוב השני, והודחה בשבעה משחקים על אף שכבר הובילה 0–2 בסדרה. למרות פציעותיו, קלע בארקלי 23 סלים מהשדה מתוך 31 ניסיונות במשחק מספר 3 של הסיבוב הראשון מול גולדן סטייט, כשהוא מסיים את המשחק עם 56 נקודות - שיא הקליעה בפלייאוף של אותה העונה, והתוצאה השלישית בטיבה בהיסטוריה של הליגה במשחקי הפלייאוף עד אז. אף על פי שטרם פתיחת עונת 1993/1994 שקל בארקלי פרישה, הוא חזר לעונתו ה-11 בליגה, רשם 23.0 נקודות ו-11.1 ריבאונדים למשחק, ונבחר בפעם התשיעית ברציפות למשחק האולסטאר. הוא הוליך את קבוצתו למאזן של 23–59 ולסיבוב השני של משחקי הפלייאוף שם פגשה שנית את הרוקטס, ובשחזור של העונה הקודמת הפסידה לה בשבעה משחקים, הפעם לאחר שהייתה ביתרון של 1–3 בסדרה. בארקלי רשם בפלייאוף ממוצעים של 25.7 נקודות ו-13.4 ריבאונדים, אך בשל פציעתו לא שותף במשחק השביעי והמכריע מול הרוקטס.
העונה הבאה, עונת 1995/1996, הייתה עונתו האחרונה של בארקלי בפיניקס. הוא הוביל את הקבוצה בנקודות, ריבאונדים וחטיפות, ורשם ממוצעים של 23.3 נקודות ו-11.6 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר בפעם העשירית ברציפות למשחק האולסטאר כשבהצבעת הקהל קיבל בארקלי את מספר הקולות הרב ביותר במערב, והפך לשחקן העשירי בתולדות הליגה שרושם 20,000 נקודות ו-10,000 ריבאונדים. במשחקי הפלייאוף רשם בארקלי 25.5 נקודות ו-13.5 ריבאונדים בהפסד הסדרה לסן אנטוניו ספרס בסיבוב הראשון.
קריירת ה-NBA > מחלוקת המודל לחיקוי

לאורך הקריירה התבטא בארקלי מספר פעמים על כך שלדעתו אין לראות בספורטאים כמודלי לחיקוי, ואף אמר: "מיליון אסירים מסוגלים להטביע כדור לסל, האם ראוי שהם יהיו מודלים לחיקוי?". בשנת 1993 הוא הצטלם לפרסומת לנייקי שבה הוצג הסלוגן "אני לא מודל לחיקוי". בארקלי נהג תכופות לקרוא להורים ומחנכים להוות מודל לחיקוי לילדיהם, וזאת כינה סגן נשיא ארצות הברית לשעבר דן קווייל "מסר של ערכים משפחתיים". בארקלי עורר מחלוקת ציבורית רחבת היקף על טבעם של המודלים לחיקוי כשאמר:
אני חושב שבדרישתה של התקשורת להפוך את הספורטאים למודלים לחיקוי קיימת מידה של קנאה. כאילו שהם אומרים - הבחור השחור והצעיר הזה משחק למחייתו ומרוויח סכומי כסף גדולים, הבה נקשה עליו. ומה שהם באמת עושים הוא להגיד לילדים שעליהם לשאוף להפוך למה שהם אינם מסוגלים להיות, מכיוון שאין אנשים רבים המסוגלים להיות כמונו. ילדים לא יכולים להיות מייקל ג'ורדן.
קריירת ה-NBA > יוסטון רוקטס

לקראת עונת 1996/1997 עבר בארקלי בטרייד ליוסטון רוקטס בתמורה לסם קאסל, רוברט הורי, מייק בראיינט וצ'אקי בראון. ביוסטון קיווה בארקלי לזכות סוף כל סוף באליפות הליגה, כששיתף פעולה עם שני שחקנים נוספים שנכללו ברשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA - האקים אולאג'ואן וקלייד דרקסלר. כבר במשחקו הראשון רשם בארקלי שיא קריירה כשקטף 33 ריבאונדים, אך המשיך ושיחק 53 משחקים בלבד במהלך העונה כשהוא נאבק בפציעות חוזרות. באותה העונה הוא הוריד 13.5 ריבאונדים וקלע 19.2 נקודות בממוצע למשחק. הייתה זו העונה הראשונה בה רושם בארקלי ממוצע של פחות מ-20 נקודות למשחק מאז עונת הרוקי שלו. יוסטון סיימה את העונה במאזן של 57 ניצחונות מול 25 הפסדים, והמשיכה עד לשלב גמר המערב שם הפסידה בשישה משחקים ליוטה ג'אז.
העונה הבאה, עונת 1997/1998, הייתה אף היא עונה רוויית פציעות של בארקלי, והוא רשם ממוצעים של 15.2 נקודות ו-11.7 ריבאונדים למשחק. יוסטון סיימה את העונה במאזן של 41-41 והודחה מהפלייאוף כבר בסיבוב הראשון על ידי יוטה ג'אז בחמישה משחקים. בהיותו מוגבל על ידי פציעתו, שותף בארקלי רק ב-21.8 דקות למשחק בסדרה, ורשם ממוצעים נמוכים של 9.0 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק. במהלך עונת 1998/1999, בה קיימה כל קבוצה רק 50 משחקי ליגה בשל שביתת השחקנים, שותף בארקלי ב-42 מהמשחקים ורשם 16.1 נקודות ו-12.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. הוא הפך לאחד מארבעה שחקנים בהיסטוריה, אחרי עם וילט צ'מברלין, כרים עבדול-ג'באר וקארל מלון, שרושם 23,000 נקודות, 12,000 ריבאונדים ו-4,000 אסיסטים בקריירה. יוסטון סיימה את העונה עם מאזן של 19–31, ובהופעת הפלייאוף האחרונה בקריירה שלו רשם בארקלי 23.5 נקודות ו-13.8 ריבאונדים למשחק בהפסד ללוס אנג'לס לייקרס בסיבוב הראשון.
עונתו האחרונה בליגה, עונת 1999/2000, הסתיימה בצורה מפתיעה כאשר ב-8 בדצמבר 1999 קרע בארקלי גיד בשריר הירך. טרם פציעתו הספיק בארקלי לקבוע ממוצעים של 14.5 נקודות ו-10.5 ריבאונדים למשחק. על מנת שתמונות פציעתו לא יחרתו בזיכרון כתמונות האחרונות מהקריירה שלו, חזר בארקלי למגרשים ארבעה חודשים לאחר מכן למשחק אחד אחרון. הוא שיחק את משחקו האחרון במשחק החוץ מול ונקובר גריזליס ואף קלע סל מכדור חוזר בהתקפה, מהלך אשר אפיין את משחקו לאורך הקריירה, ועזב את המגרש לקול תשואות הקהל אשר קם על רגליו ומחא כפיים לכבודו.
נבחרת לאומית

בארקלי התחרה במדי נבחרת ארצות הברית באולמפיאדת ברצלונה (כשחקן ה"דרים טים") ובאולימפיאדת אטלנטה, ובשתיהן זכה במדליות זהב. החוק שמנע משחקנים מקצוענים מלהשתתף במשחקים בוטל שלוש שנים קודם לאולימפיאדת ברצלונה, דבר שאיפשר לארצות הברית להרכיב נבחרת שכללה את הטובים שבשחקני ה-NBA. במוקדמות הטורניר האולימפי של שנת 1992 ניצחה הנבחרת האמריקאית בכל ששת המשחקים, ובטורניר עצמו ניצחה בכל שמונת המשחקים, וזכתה במדליית הזהב בנקל כשהיא קולעת בממוצע 117.3 נקודות למשחק ומנצחת בהפרש ממוצע של 43.8 נקודות, כולל ניצחון בגמר הטורניר על נבחרת קרואטיה בתוצאה 117-85. בארקלי הוביל את קלעי נבחרת ארצו בטורניר כשקלע 18.0 נקודות למשחק, כולל משחק שיא בו קלע 30 נקודות בניצחון נבחרתו 83–127 על נבחרת ברזיל.
באולימפיאדת אטלנטה הוביל בארקלי את נבחרתו בנקודות, ריבאונדים ואחוזי קליעה מן השדה. הוא רשם ממוצעים של 12.6 נקודות ב-81.6% מהשדה, אשר מהווה את שיא נבחרת ארצות הברית באולימפיאדות בכל הזמנים, והוסיף 6.6 ריבאונדים למשחק. תחת הנהגתו של בארקלי רשמה ה"דרים טים" מאזן של 0–8 וזכתה בנקל במדליית זהב שנייה ברציפות.
פרופיל כשחקן

בארקלי שיחק בעיקר בעמדת הפאוור פורוורד לאורך הקריירה, אך לעיתים שיחק בעמדת הסמול פורוורד ואף בעמדת הסנטר. הוא היה ידוע בשל מבנה גופו החריג לשחקני כדורסל, מוצק יותר יחסית לשחקנים בעמדת הסמול פורוורד ונמוך יחסית לשחקנים בעמדת הפאוור פורוורד מולם התמודד.
בארקלי היה קלעי מצטיין אשר רשם במהלך הקריירה שלו 22.1 נקודות למשחק בעונת הליגה הסדירה, ו-23.0 נקודות במסגרת משחקי הפלייאוף. הוא נודע כאחד השחקנים המגוונים ביותר ב-NBA וכאחד שמסוגל לקלוע מכל עמדה במגרש. כמו כן ביסס עצמו בארקלי כשחקן קלאץ' מהמובילים בליגה.
סטטיסטיקות > ליגת ה-NCAA

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981/1982 | אובורן | 28 | 26.6 | 0.595 | 0.636 | 9.8 | 1.1 | 0.5 | 1.8 | 12.7 |
| 1982/1983 | אובורן | 28 | 27.9 | 0.644 | 0.631 | 9.5 | 1.8 | 1.1 | 1.6 | 14.4 |
| 1983/1984 | אובורן | 28 |  | 0.638 | 0.683 | 9.5 | 2.1 | 1.1 | 1.8 | 15.1 |
| קריירה | קריירה | 84 | 27.6 | 0.626 | 0.652 | 9.6 | 1.6 | 0.9 | 1.7 | 14.1 |
סטטיסטיקות > ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1984/1985 | פילדלפיה | 82 | 60 | 28.6 | .545 | .167 | .733 | 8.6 | 1.9 | 1.2 | 1.0 | 14.0 |
| 1985/1986 | פילדלפיה | 80 | 80 | 36.9 | .572 | .227 | .685 | 12.8 | 3.9 | 2.2 | 1.6 | 20.0 |
| 1986/1987 | פילדלפיה | 68 | 62 | 40.3 | .594 | .202 | .761 | 14.6 | 4.9 | 1.8 | 1.5 | 23.0 |
| 1987/1988 | פילדלפיה | 80 | 80  | 39.6 | .587 | .280 | .751 | 11.9 | 3.2 | 1.2 | 1.3 | 28.3 |
| 1988/1989 | פילדלפיה | 79 | 79 | 39.1 | .579 | .216 | .753 | 12.5 | 4.1 | 1.6 | 0.8 | 25.8 |
| 1989/1990 | פילדלפיה | 79 | 79 | 39.1 | .600  | .217 | .749 | 11.5 | 3.9 | 1.9 | 0.6 | 25.2 |
| 1990/1991 | פילדלפיה | 67 | 67 | 37.3 | .570 | .284 | .722 | 10.1 | 4.2 | 1.6 | 0.5 | 27.6 |
| 1991/1992 | פילדלפיה | 75 | 75 | 38.4 | .552 | .234 | .695 | 11.1 | 4.1 | 1.8 | 0.6 | 23.1 |
| 1992/1993 | פיניקס | 76 | 76 | 37.6 | .520 | .305 | .765 | 12.2 | 5.1 | 1.6 | 1.0 | 25.6 |
| 1993/1994 | פיניקס | 65 | 65 | 35.4 | .495 | .270 | .704 | 11.2 | 4.6 | 1.6 | 0.6 | 21.6 |
| 1994/1995 | פיניקס | 68 | 66 | 35.0 | .486 | .338 | .748 | 11.1 | 4.1 | 1.6 | 0.7 | 23.0 |
| 1995/1996 | פיניקס | 71 | 71 | 37.1 | .500 | .280 | .777 | 11.6 | 3.7 | 1.6 | 0.8 | 23.2 |
| 1996/1997 | יוסטון | 53 | 53 | 37.9 | .484 | .283 | .694 | 13.5 | 4.7 | 1.3 | 0.5 | 19.2 |
| 1997/1998 | יוסטון | 68 | 41 | 33.0 | .485 | .214 | .746 | 11.7 | 3.2 | 1.0 | 0.4 | 15.2 |
| 1998/1999 | יוסטון | 42 | 40 | 36.3 | .478 | .160 | .719 | 12.3 | 4.6 | 1.0 | 0.3 | 16.1 |
| 1999/2000 | יוסטון | 20 | 18 | 31.0 | .477 | .231 | .645 | 10.5 | 3.2 | 0.7 | 0.2 | 14.5 |
| קריירה | קריירה | 1073 | 1012 | 36.7 | .541 | .266 | .735 | 11.7 | 3.9 | 1.5 | 0.8 | 22.1 |
סטטיסטיקות > ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהשלוש | אחוזים מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1984/1985 | פילדלפיה | 13 | 2 | 31.4 | .540 | .667 | .635 | 11.1 | 2.0 | 1.8 | 1.2 | 14.9 |
| 1985/1986 | פילדלפיה | 12 | 12 | 41.4 | .578 | .067 | .695 |  15.8 | 5.6 | 2.2 | 1.2 | 25.0 |
| 1986/1987 | פילדלפיה | 5 | 5 | 42.0 | .573 | .125 | .800 | 12.6 | 2.4 | 0.8 | 1.6 | 24.6 |
| 1988/1989 | פילדלפיה | 3 | 3 | 45.0 | .644 | .200 | .710 | 11.7 | 5.3 | 1.7 | 0.7 | 27.0 |
| 1989/1990 | פילדלפיה | 10 | 10 | 41.9 | .543 | .333 | .602 | 15.5 | 4.3 | 0.8 | 0.7 | 24.7 |
| 1990/1991 | פילדלפיה | 8 | 8 | 40.8 | .592 | .100 | .653 | 10.5 | 6.0 | 1.9 | 0.4 | 24.9 |
| 1992/1993 | פיניקס | 24 | 24 | 42.8 | .477 | .222 | .771 | 13.6 | 4.3 | 1.6 | 1.0 | 26.6 |
| 1993/1994 | פיניקס | 10 | 10 | 42.5 | .509 | .350 | .764 | 13.0 | 4.8 |  2.5 | 0.9 | 27.6 |
| 1994/1995 | פיניקס | 10 | 10 | 39.0 | .500 | .257 | .733 | 13.4 | 3.2 | 1.3 | 1.1 | 25.7 |
| 1995/1996 | פיניקס | 4 | 4 | 41.0 | .443 | .250 | .787 | 13.5 | 3.8 | 1.0 | 1.0 | 25.5 |
| 1996/1997 | יוסטון | 16 | 16 | 37.8 | .434 | .289 | .769 | 12.0 | 3.4 | 1.2 | 0.4 | 17.9 |
| 1997/1998 | יוסטון | 4 | 0 | 21.8 | .522 | .000 | .571 | 5.3 | 1.0 | 1.2 | 0.0 | 9.0 |
| 1998/1999 | יוסטון | 4 | 4 | 39.3 | .529 | .286 | .667 | 13.8 | 3.8 | 1.5 | 0.5 | 23.5 |
| קריירה | קריירה | 123 | 108 | 39.4 | .513 | .255 | .717 | 12.9 | 3.9 | 1.6 | 0.9 | 23.0 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 1998/1999 50 משחקים בלבד
לאחר הפרישה > התמכרות להימורים

בארקלי נודע בשל בעיית ההימורים שלו. בריאיון לטריי וינגו מרשת ESPN הודה בארקלי כי הפסיד כ-10 מיליון דולר בהימורים. בנוסף הודה בארקלי כי הפסיד 2.5 מיליון דולר "תוך 6 שעות" כששיחק בלאקג'ק. אף על פי שבארקלי מוכן היה לדבר בפתיחות על בעיית ההימורים שלו, הוא טען שהיא אינה בעייתית, מכיוון שיש באפשרותו לממן את ההרגל הרע באמרו: "זו אינה בעיה. אם אתה מכור לסמים או אלכוהול - זו בעיה. ההימורים הם הרגל רע, אך אני מתכוון להמשיך בו.".
בחודש מאי 2008 הגיש קזינו בלאס וגאס תביעה אזרחית נגד בארקלי לאחר שלא הצליח לשלם חוב של 400,000 דולר שהצטברו מאז אוקטובר 2007. בארקלי התנצל על שלא עמד במועדי התשלומים, ושילם את חובו לקזינו. לאחר ששילם, אמר בארקלי בשידור שלפני משחק בו השתתף: "אני מוכרח להפסיק להמר, מהיום ואילך לא אהמר יותר. רק משום שאני יכול להרשות לעצמי להפסיד כסף, לא אומר שכך עליי לעשות".
לאחר הפרישה > נהיגה בשכרות

ב-31 בדצמבר 2008, נעצר בארקלי על ידי שוטר בסקוטסדייל, אריזונה בשל אי-עצירה בתמרור עצור. קצין המשטרה, אשר הריח אלכוהול נידף, ביצע בדיקת פיכחות. בארקלי סירב לבדיקת אחוז האלכוהול בנשימתו, אך נתן דגימת דם, וכשל בה. בארקלי נעצר, קיבל זימון לבית המשפט ורכבו הוחרם. קצין המשטרה ציין כי בארקלי טען כי הוא מיהר מכיוון שחיכתה לו בחורה למין אוראלי. תוצאות בדיקות המעבדה הראו כי בדמו של בארקלי הייתה בעת המעצר כמות אלכוהול כמעט כפולה מהכמות המותרת בחוק. בבית המשפט הודה בארקלי בסעיף של נהיגה בשכרות, הוא נשפט לחמישה ימי מעצר ו-2,000 דולר קנס, עונש שהומתק מאוחר יותר לשלושה ימי מעצר.
במהלך החודשיים ממעצרו ועד למשפט, נעדר בארקלי בעמדתו כפרשן ברשת TNT. בהיעדרו בחרה חברת T-Mobile, אותה הוא פרסם, שלא לשדר את הפרסומות בכיכובו. ב-19 בפברואר 2009 חזר בארקלי לעמדתו כפרשן, ואף חזרו לשידור הפרסומות בהן הופיע.
הערות שוליים

1 2 3  ביוגרפיה באתר Answers.com
1 2 3 4 5 6 7 8  ביוגרפיה באתר NBA.com
1 2 3 4  104 Years of Auburn Basketball באתר המכללה
↑  סטטיסטיקות קריירה באתר basketball-reference.com
1 2 3 4  עד עונת 2002/2003 הסיבוב הראשון התקיים בסדרת הטוב מחמישה משחקים.
↑  The List: Most controversial MVPs באתר ESPN
↑  Barkley Will Switch To Johnson's No. 32 באתר הניו יורק טיימס
1 2  כתבה באתר salon.com
↑  כתבה באתר הניו יורק טיימס
1 2  ביוגרפיה באתר השחקנים ההיסטוריים של הליגה
↑  כתבה באתר ספורטס אילוסטרייטד
↑  סטטיסטיקות סדרת הגמר 1993
1 2  כתבה באתר Salon.com
↑  סיקור משחקי אולימפיאדת ברצלונה
↑  סטטיסטיקות אולימפיות באתר sports-reference.com
↑  סטטיסטיקות אולימפיות של נבחרת ארצות הברית
1 2 3  Barkley admits huge losses, big gains while gambling ברשת ESPN
↑  Barkley says he'll pay huge gambling debt באתר U.S.A.Today
↑  Barkley: 'I've got to stop gambling' באתר U.S.A.Today
↑  Barkley arrested on suspicion of DUI in Arizona באתר CBS Sport
↑  Police report: Barkley in hurry to get oral sex
↑  Charles Barkley to take leave of absence from TNT after arrest באתר USAToday
↑  Barkley pleads guilty in DUI case באתר ESPN
↑  Barkley's DUI sentence reduced to 3 days in jail
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - ברצלונה (1992) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 כריסטיאן לייטנר •  5 דייוויד רובינסון •  6 פטריק יואינג •  7 לארי בירד •  8 סקוטי פיפן •  9 מייקל ג'ורדן •  10 קלייד דרקסלר •   11 קארל מלון •  12 ג'ון סטוקטון • 13 כריס מאלין •  14 צ'ארלס בארקלי • 15 מג'יק ג'ונסון • מאמן: צ'אק דיילי |  1  •  2  •  3  •  4 כריסטיאן לייטנר •  5 דייוויד רובינסון •  6 פטריק יואינג •  7 לארי בירד •  8 סקוטי פיפן •  9 מייקל ג'ורדן •  10 קלייד דרקסלר •   11 קארל מלון •  12 ג'ון סטוקטון • 13 כריס מאלין •  14 צ'ארלס בארקלי • 15 מג'יק ג'ונסון • מאמן: צ'אק דיילי | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - אטלנטה (1996) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 גארי פייטון •  5 גרנט היל •  6 פני הארדוויי •  7 דייוויד רובינסון •  8 סקוטי פיפן •  9 מיץ' ריצ'מונד •  10 רג'י מילר •   11 קארל מלון •  12 ג'ון סטוקטון • 13 שאקיל אוניל •  14 צ'ארלס בארקלי • 15 האקים אולאג'ואן • מאמן: לני וילקנס |  1  •  2  •  3  •  4 גארי פייטון •  5 גרנט היל •  6 פני הארדוויי •  7 דייוויד רובינסון •  8 סקוטי פיפן •  9 מיץ' ריצ'מונד •  10 רג'י מילר •   11 קארל מלון •  12 ג'ון סטוקטון • 13 שאקיל אוניל •  14 צ'ארלס בארקלי • 15 האקים אולאג'ואן • מאמן: לני וילקנס | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272682805171  CiNii: DA13828960  ISNI: 0000 0000 8330 4069  LCCN: n91103782  MusicBrainz: c5f90981-b5e9-4a52-ae94-33feabbb404b  NDL: 00511889  VIAF: 117908688   WorldCat (עם VIAF): 117908688
צזאר קואי

| --- | --- |

 לידה:  18 בינואר 1835 לוח שנה לא מוגדר, ככל הנראה יוליאני וילנה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  24 במרץ 1918 סנקט פטרבורג, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית 
 מקום קבורה:  בית העלמין טיחווין 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית 
 מקום לימודים:  Nikolay engineering school 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  אביר במסדר אלכסנדר נבסקי  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 3  עיטור ולדימיר הקדוש, דרגה 4  עיטור  ולדימיר הקדוש, דרגה 3  מסדר ולדימיר הקדוש, דרגה 2  מסדר ולדימיר הקדוש  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 2  אות מסדר העיט הלבן  עיטור  אנה הקדושה,  דרגה ראשונה  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 1  מסדר סנטה אנה, דרגה 2  אות המסדר אנה הקדושה, דרגה 3  מפקד בלגיון הכבוד 
 
צזאר אנטונוביץ' קואי (רוסית: Цезарь Антонович Кюи; פולנית: Cezar Antonowicz Cui; צרפתית: César Cui)‏ (6 בינואר 1835 - 13 במרץ 1918) היה רוסי ממוצא צרפתי וליטאי. במקצועו היה קצין צבא ומורה לביצורים; לתחביבו, או עיסוקו הנלווה, הייתה חשיבות מיוחדת בתולדות המוזיקה, בהיותו מלחין ומבקר מוזיקה; במשלח ידו זה הוא מוכר כאחד מחברי החמישה, קבוצת מלחינים רוסים תחת מנהיגותו של מילי באלאקירב, שהציבה לה כיעד מחייב יצירת מוזיקה רוסית באופייה.
ביוגרפיה > חינוך וקריירה

סזאריוס-בנימינוס קואי נולד בווילנה (בירת ליטא), למשפחה קתולית, כצעיר בין חמישה ילדים. אביו הצרפתי אנטואן (שהוסב לרוסית כאנטון לאונרדוביץ') נכנס לרוסיה כחייל בצבא נפוליאון בשנת 1812, השתקע בווילנה לאחר תבוסת הצרפתים ונשא לו אישה מקומית פולנייה בשם יוליה קוסביץ'. בתוך הרב-אתניות הזאת גדל סזאר כדובר צרפתית, רוסית, פולנית וליטאית. לפני שסיים את הגימנזיום, בשנת 1850, נשלח קואי לסנקט פטרבורג להכין את עצמו לכניסה לבית הספר הראשי להנדסה, וזאת עשה בשנה שלאחריה, בגיל 16. בשנת 1855 סיים את לימודיו באקדמיה ולאחר השתלמות נוספת באקדמיית ניקולאייבסקי להנדסה, החל את הקריירה הצבאית שלו בשנת 1857 כמדריך להקמת ביצורים. בין תלמידיו במהלך השנים היו כמה מבני משפחת המלוכה, שהנודע ביותר בהם הוא ניקולאי השני. כמומחה לביצורים לימד בשלוש מן האקדמיות הצבאיות בסנקט פטרבורג והגיע במשך הזמן למעמד של פרופסור, בשנת 1880, ולדרגת גנרל בשנת 1906.
עיסוקו במוזיקה

על אף הישגיו המרשימים כאיש צבא אקדמאי מקצועי, במערב קואי נודע בעיקר בחייו ה"משניים" במוזיקה. כנער בווילנה קיבל שיעורי פסנתר, למד את יצירות שופן והחל לחבר יצירות קטנות בגיל ארבע-עשרה. בחודשים המעטים לפני שנשלח לפטרבורג הספיק לקבל כמה שיעורים בתאוריה של המוזיקה אצל המלחין הפולני סטניסלב מוניושקו, שגר אותו זמן בווילנה. הכיוון המוזיקלי של קואי השתנה ב-1856, כשפגש את מילי באלאקירב ומעורבותו במוזיקה נעשתה רצינית יותר.
אף כי הגביל את ההלחנה וכתיבת הביקורת המוזיקלית לזמנו הפנוי, התגלה קואי כמלחין וכותב מאמרים פורה ביותר.
"הופעת הבכורה" שלו כמלחין הייתה ב-14 ו-26 בדצמבר 1859, עם ביצוע הסקרצו לתזמורת אופוס 1 שלו, בניצוח אנטון רובינשטיין ובחסות הסניף הפטרבורגי של החברה הרוסית למוזיקה. בשנת 1869 התקיימה ההצגה הפומבית הראשונה של אופרה פרי עטו של קואי; הייתה זו "ויליאם רטקליף" (המבוססת על טרגדיה של היינריך היינה, אך היא לא נחלה הצלחה וירדה אחרי שמונה הצגות, בין השאר בגלל כתיבתו הבוטה בעיתונות המוזיקלית. כל האופרות שלו פרט לאחת חוברו לטקסטים רוסיים; יוצאת הדופן, שהתבססה על מחזה צרפתי, עלתה בהצגת בכורה באופרה קומיק בפריז בשנת 1894 אך ירדה אחרי ארבע הצגות, בין השאר בגלל מחלת הטנור הראשי, הצגת "פלסטף" של ורדי ותהילתו של ריכרד וגנר. יצירות אחרות של קואי לבימה שהצליחו יותר בשנות חייו היו אופרה קומית בת מערכה אחת בשם "בן המנדרין" (הופעת בכורה ב-1878), "האסיר מן הקאווקז", מבוסס על פושקין (1883), ו"מדמואזל פיפי" במערכה אחת (1903), המבוססת על גי דה מופאסאן. מלבד האופרה הצרפתית של קואי, בוצעו רק עוד שתיים במהלך חייו מחוץ לרוסיה, "האסיר מן הקאווקז" (בליאז', בלגיה, 1886) ואופרת הילדים "החתול במגפיים" (ברומא, 1915).
פעילויותיו של קואי בתחום המוזיקה כללו גם חברות בוועדה לבחירת אופרות בתיאטרון מארינסקי; זו באה אל קצה בשנת 1883, כשהוא ורימסקי-קורסקוב עזבו את הוועדה במחאה על דחייתה את "חובנשצ'ינה" של מוסורגסקי. בשנים 1896–1904 היה מנהל הסניף הפטרבורגי של החברה הרוסית למוזיקה.
בין המוזיקאים הרבים שהכיר קואי בחייו, מתבלט בעיקר פרנץ ליסט. ליסט הוקיר את המוזיקה של המלחינים הרוסים; הוא הכתיר את "ויליאם רטקליף" של קואי בשבחים רמים וקואי מצדו הקדיש לו את ספרו בצרפתית "המוזיקה של רוסיה" ואת הסוויטה לפסנתר שלו, אופוס 21. נוסף לכך, הטרנטלה לתזמורת של קואי, אופוס 12, היוותה בסיס לעיבוד האחרון של ליסט לפסנתר.
שנים אחרונות ומוות

קואי התעוור בשנת 1916, אך המשיך להכתיב יצירות קטנות שחיבר. הוא מת ב-13 במרץ 1918 מאירוע מוחי ונקבר לצד אשתו מלווינה (שמתה בשנת 1899) בבית הקברות הלותרני בסמולנסק. בשנת 1939 הועברה גופתו לבית הקברות טיחווין בכנסיית אלכסנדר נבסקי בלנינגרד (שמה של סנקט פטרבורג בתקופה של ברית המועצות) ליד שאר החברים בקבוצת החמישה.
פונקציה אוניוולנטית

באנליזה מרוכבת, פונקציה אוניוולנטית (Univalent function, simple, schlicht) היא פונקציה הולומורפית חד חד ערכית. פונקציה מולטי-ולנטית היא פונקציה המקבלת כל ערך מספר סופי וחסום של פעמים.
התאוריה של פונקציות אוניוולנטיות היא רחבה ומסובכת. משפט דה ברנז', אחד המשפטים החשובים בדבר פונקציות אוניוולנטיות, קובע כי המקדמים  b_{n} בפיתוח טיילור של פונקציה אוניוולנטית על עיגול היחידה מקיימים  |b_{n}|\leq n. המשפט נוסח תחילה כהשערה בשנת 1916 והיה בגדר בעיה פתוחה עד להוכחתו בשנת 1985, והוכחתו נחשבת להישג חשוב באנליזה מרוכבת. השערת גודמן על פונקציות מולטי-ולנטיות מכלילה את משפט דה ברנז'.
הגדרה והצורה הנורמלית > הגדרה

פונקציה מרוכבת  f:\Omega \to \mathbb {C}  תקרא
אוניוולנטית (Univalent function) אם היא הולומורפית וחד חד ערכית.
מולטי-ולנטית (Multivalent function) אם היא הולומורפית והיא מקבלת כל ערך מספר סופי של פעמים. עבור  p המקסימלי נקרא לה p-ולנטית.