דווייט אייזנהאואר
ראשית חייו ולימודיו

משפחת אייזנהאואר (משמעות השם בגרמנית: חוצב/כורה ברזל) היגרה מקרלסברון שבגרמניה לצפון אמריקה. הם התיישבו בעיר יורק שבפנסילבניה בשנת 1741 ובשנות ה-80 של המאה ה-19 עברו לקנזס. המשפחה שינתה את שמה מ-"Eisenhauer" הגרמני לשם בעל כתיב אנגלי יותר - "Eisenhower". אבותיו הגרמנים של דווייט אייזנהאואר שהתיישבו בפנסילבניה היו ברובם חקלאים, ביניהם האנס ניקולאוס אייזנהאואר מקרלסברון, שהיגרו לעיר לנקסטר שבפנסילבניה בשנת 1741.
נכד נכדו של האנס אייזנהאואר היה דייוויד ג'ייקוב אייזנהאואר (David Jacob Eisenhower; חי בין השנים 1863-1942) - אביו של דווייט אייזנהאואר. דייוויד למד בקולג' והוסמך למהנדס, זאת למרות הפצרותיו של אביו להישאר בחווה המשפחתית. אמו של דווייט אייזנהאואר, אידה אליזבת (סטובר) אייזנהאואר, נולדה בווירג'יניה למשפחה גרמנית לותרנית שהיגרה מקנזס לווירג'יניה. אידה נישאה לג'ייקוב ב-23 בספטמבר 1885 בעיר לקומפטון שבקנזס, בקמפוס של אוניברסיטת ליין בו למדו.
דייוויד ניהל חנות בעיר הופ שבקנזס, אך החנות כשלה והמשפחה התרוששה. האייזנהאוארים עברו לטקסס וחיו שם בין השנים 1889–1892, ולאחר מכן חזרו חזרה לקנזס; דייוויד עבד כמכונאי רכבת ולאחר מכן במחלבה. בשנת 1898 כבר הייתה המשפחה במצב כלכלי תקין, והתגוררה במגורים שהתאימו למשפחה מרובת הילדים.
דווייט אייזנהאואר נולד ב-14 באוקטובר 1890 בעיר דניסון שבטקסס, השלישי מבין שבעה בנים. אמו קראה לו במקור "דייוויד דווייט" (David Dwight) אך הפכה לאחר מכן את סדר השמות, כדי למנוע את הבלבול שהיה יכול להיווצר משני "דייוויד" שונים במשפחה. כל הבנים במשפחה נקראו "אייק" (Ike), למשל "אייק הגדול" (לאח הבכור אדגר), ו"אייק הקטן" (לדווייט); כינויים אלו באו כקיצור לשם המשפחה שלהם. עד למלחמת העולם השנייה רק דווייט נותר עם הכינוי "אייק".
בשנת 1892 עברה המשפחה לעיר אבילן שבקנזס. כילד היה מעורב בתאונה שבעקבותיה איבד אחיו הצעיר עין, חוויה שטען שלימדה אותו אחריות לאנשים שמשרתים מתחתיו. כנער, גילה דווייט עניין בחקר העולם הרחב, בציד, בדיג וגם בבישול. תחומי לימוד נוספים שהיו אהובים עליו בילדותו היו אריתמטיקה ואיות.
על אף שאמו התנגדה למלחמות, היה זה אוסף ספרי ההיסטוריה שלה שהצית לראשונה את התלהבותו להיסטוריה צבאית, התלהבות שנותרה עד לערוב ימיו. הוא התמיד בקריאת הספרים שבאוסף שלה ולא ידע שובעה מהנושא.
הוריו הקפידו על זמנים קבועים בארוחת הבוקר וארוחת הערב לקריאה משפחתית יומית של פרקי התנ"ך. מטלות הבית הוטלו בצורה שווה על כל הבנים והתנהגות לא ראויה נתקלה במשמעת התקיפה שהנהיג דייוויד. אמו, חברה לשעבר (יחד עם דייוויד) בקבוצת "River Brethren" המנוניטית, הצטרפה להתאחדות לומדי התנ"ך הבינלאומית (International Bible Students Association), שלאחר מכן נודעו בשם "עדי יהוה". בית משפחת אייזנהאואר שימש כמקום הכינוס המקומי ללימוד תנ"ך משנת 1896 ל-1915, אך דווייט עצמו מעולם לא הצטרף לארגון זה. החלטתו בהמשך ללכת לוסט פוינט הפתיעה את אמו, שחשבה שמלחמה היא "אכזרית למדי", אבל היא לא ערערה על החלטתו. בהתייחסות לעצמו, בשנת 1948 אמר אייזנהאואר שהוא "אחד מהאנשים הדתיים ביותר שהוא מכיר", אף על פי שבחר לא להצטרף לאף "פלג או ארגון". הוא הוטבל בכנסייה הפרסביטריאנית בשנת 1953.
אייזנהאואר למד בתיכון של אבילן וסיים את לימודיו בשנת 1909. כשהיה תלמיד השנה הראשונה נפצע אייזהאואר בברכו והתפתח אצלו זיהום שהתפשט עד למפשעתו; הרופא קבע כי הזיהום מהווה סכנה לחייו וכי יש לקטוע את הרגל, אך דווייט סירב. בדרך נס הוא התרפא אך נאלץ לחזור בשנית על שנת הלימודים הראשונה. הן דווייט והן אחיו הגדול אדגר רצו בלימודים אקדמיים אך לא היו להם האמצעים הכלכליים לכך. הם עשו הסכם ביניהם, לפיו הם ילמדו לסירוגין בקולג' בשעה שהשני יעבוד למימון שכר הלימוד.
אדגר נכנס ראשון ללימודים בקולג' ודווייט שמר בלילות על מחלבה מקומית. אדגר רצה להמשיך גם לשנה השנייה ודווייט הסכים לכך. חבר של דווייט שהצטרף לאקדמיה הימית של ארצות הברית שכנע אותו להצטרף גם הוא לאקדמיה הימית, מאחר שלא נדרש שכר לימוד. אייזנהאואר שקל אם ללכת לאנאפוליס או לוסט פוינט; על אף שעמד בבחינות הכניסה לאקדמיה, לא יכול היה אייזנאואר להתקבל כיוון שהיה מתחת להגבלת הגיל, וביוני 1911, הוא התקבל לוסט פוינט.
בוסט פוינט, אהב אייזנהאואר את העיסוק בספורט ובמסורת, אולם פחות התלהב מהיחס לחניכים החדשים, אם כי מילא אחר ההוראות. הוא הפר הוראות באופן קבוע וסיים את לימודיו עם נקודות משמעת מועטות. הוא הצטיין באנגלית, אולם בשאר התחומים היה ממוצע, אם כי נהנה מהנדסה, מדע ומתמטיקה.
אייזנהאואר טען שהתאכזב מכך שלא התקבל לנבחרת הבייסבול בוסט פוינט, אולם הוא כן התקבל לנבחרת הפוטבול. אייזנהאואר נפצע בברכו במהלך משחק, ולאחר שנפצע שוב ברכיבה על סוסים ובאגרוף, החליט לפנות לסייף ולהתעמלות אומנותית.
אייזנהאואר היה גם מאמן נבחרת הפוטבול של וסט פוינט. הוא סיים את לימודיו ב-1915 כתלמיד בינוני. הוא למד במחזור עם גנרלים גדולים כעומר בראדלי, ג'יימס ואן פליט, סטפורד לירוי אירווין וג'ון לאונרד.