stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון קיגן
עבודותיו

ספריו של קיגן כללו תיאורי קרבות, ניסיונותיו של הפרט, סיבות היסטוריות לעימותים צבאיים, שינויים טכנולוגיים בזמן מלחמה, אסטרטגיה צבאית ואתגרים של מנהיגות. הא כותב בעיקר עבור הקורא המשכיל שאינו מתמחה בכך.
עבודתו בוחנת את אירועי הלוחמה במהלך ההיסטוריה, בכללם היסטוריה פרה-אנושית והתקופה הקלאסית, על כל פנים, עיקר עבודתו נסבה אודות התקופה שהחלה במאה ה-14 ועד לעימותים מודרניים בני המאה העשרים והמאה ה-21.
הוא אף תרם לעבודה אודות היסטוריוגרפיה בעימותים מודרניים.
פרנק ס. מהנק כתב כי קיגן נחשב "בין ההיסטוריונים הצבאיים הבולטים והנקראים ביותר במאה העשרים". בדברי השבח על עטיפת הספר שנלקחו ממאמר, כתב מייקל הווארד: "סוף סוף ההיסטוריון הקריא ביותר והמקורי ביותר מבין ההיסטוריונים החיים".
ביקורת

קיגן ספג ביקורת מצד עמיתיו, בכללם מייקל הווארד, פטר פארט וכריסטופר באספורד. עבור עמדתו הביקורתית על קרל פון קלאוזביץ, קצין וסופר פרוסי של פילוסופיה צבאית. בפרט חלק קיגן על אמרתו המפורסמת של קלאוזוביץ' כי "המלחמה אינה אלא המשך המדיניות באמצעים אחרים" וטען שבחברות אדם רבות לאורך ההיסטוריה, המלחמה לא הייתה מכשיר מדיני אלא תרבות ודרך-חיים. באספורד תיאר את קיגן כשוגה ביותר בעניין זה והצהיר כי "אין דבר בהתקפותיו הצולבות של קיגן על קלאוזביץ או 'קלאוזביות' - שניתן להבין מקריאה בכתביו של קלאוזביץ עצמו".
ספרים שכתב

תולדות הלחימה. מאנגלית מרדכי ברקאי. תל אביב: דביר תשנ"ו 1996.
מסכת הפיקוד: מהותה של מנהיגות צבאית. מאנגלית מרדכי ברקאי. תל אביב: דביר, תשנ"ג 1993.
פני הקרב. מאנגלית ברוך קורות. הוצאת מערכות, 1981.
Intelligence in war: knowledge of the enemy from Napoleon to Al-Qaeda/ John Keegan. New York: A.A. Knopf, 2003
An illustrated history of the first world war/ John Keegan. New York: A.A. Knopf, 2001
War and our World/ John Keegan. London: Pimlico, 1999
The First World War/ John Keegan. London: Hutchinson, 1998
The Second World War/ John Keegan. London: Pimlico, 1997
Fields of battle: the wars for North America/ John Keegan. New York: A.A Knopf, 1996
The battle for history: re-fighting World War II/ John Keegan. London: Hutchinson, 1995
The price of admiralty: war at sea from man of war to submarine/ John Keegan. London: Hutchinson, 1988
Who's who in military history: from 1453 to the present day/ John Keegan and Andrew Wheatcroft. London: Hutchinson, 1987
Six armies in Normandy: from D-Day to the liberation of Paris/ John Keegan. Harmondsworth, Middlesex: Penguin Books, 1983
ספרים שערך

The first armies/ Doyne Dawson; general editor, John Keegan. London: Cassel, 2001
The Cold War: a military history/ Lawrence Freedman; general editor, John Keegan. London: Cassel, 2001
The Penguin book of war: great military writing/ edited by John Keegan. London: Viking, 1999
War in the air/ Williamson Murray; General editor: John Keegan. London: Cassell, 1999
The Second World War in the West/ Charles Messenger; General editor: John Keegan. London: Cassel, 1999
Routledge Who's who in World War II/ edited by John Keegan. London: Routledge, 1995
Churchil's generals/ edited by John Keegan. London: Weidenfeld and Nicholson, 1991
World armies/ edited by John Keegan. second edition. London: Macmillan Press, 1983
Who was who in World War II/ edited by John Keegan. New York, N.Y.:T.Y. Crowel, 1978
הערות שוליים

↑  גל פרל פינקל, ‏פגע וברח, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 15 באפריל 2018.
↑  ויקטור דיוויס הנסון, מדוע ללמוד על המלחמה?, באתר מידה, 6 ביוני 2019.
↑  גל פרל, "מחר נדפוק אותם", הבלוג על הכוונת, ‏ 22 בפברואר 2024.
אוסקר ואלדס

אוסקר אדוארדו ואלדס דאנקוארט (בספרדית: Oscar Eduardo Valdés Dancuart; נולד ב־3 באפריל 1949 בלימה) הוא ראש ממשלת פרו לשעבר.
בשנים 1968–1972 למד ואלדס בבית ספר צבאי, ואחר כך שירת בצבא פרו. סיים את בית הספר הצבאי כמפקד תותחנים בשנת 1972. הוא מילא תפקידים בצבא משנת 1972 עד 1991 כמדריך בבית הספר הצבאי צ'ורילוס, בבית הספר הטכני של הצבא, ובבית הספר לתותחנים. ב 1991 פרש לגמלאות מהצבא בדרגת סגן אלוף. מ־28 ביולי 2011 כיהן ואלדס כשר הפנים. ב־11 בדצמבר 2011 מונה ואלדס לראש ממשלה והחליף בתפקיד את ראש הממשלה היוצא סלומון לרנר גיטיס. ב־23 ביולי 2012 סיים ואלדס את תפקידו.
הערות שוליים

↑  Óscar Valdés Dancuart: perfil del ministro del Interior, rpp.pe
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא פרו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אחיעם שושני

שושני מפסל את הפסל Torse de Danseuse (גו של רקדנית) בבזלת, 1993
אחיעם שושני (10 בפברואר 1916 – 26 במרץ 2005) היה פסל ישראלי שפיסל באבן. מ-1947 ולאורך רוב חייו התגורר בצרפת.
קורות חיים

שושני נולד בשנת 1916 בסמוך למושבה יבנאל.
לפני מותו ציווה חלק מיצירותיו, למעלה מתשעים פסלי אבן, ברונזה ועץ, לקק"ל, על מנת שזו תקים מוזיאון לזכרו. בשנת 2003 נפתח מוזיאון אחיעם לפיסול בפארק שוני בבנימינה, ובו מוצגים פסליו. לפי בקשתו של האמן, ובהתאם למשנתו, מותר לגעת בכל הפסלים במוזיאון. זאת כיוון שהאמין שלא ניתן לחוות פסל דרך חוש הראיה, אלא רק "דרך הידיים".
שושני, על אף שחי ויצר את יצירותיו בצרפת, הגדיר עצמו כפסל ישראלי, שמקורו בישראל, והִרבה לפסל דמויות מספר התנ"ך. למרות שיש דמיון בין סגנונו של שושני לבין הסגנון שאפיין את התנועה הכנענית, מעולם לא השתייך לתנועה זו. חלק מיצירותיו מוצגות גם במוזיאון הפתוח תפן.
לקריאה נוספת

אחיעם שושני, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל
איתי טטרו, המוזיאון סגור ולא לרגל שיפוצים", במקומון "גפן", 26 במרץ 2010
פסלים! נא לגעת!, סיפור הקמת מוזיאון אחיעם שושני, מקומון "גפן", 27.2.12
דדניימינג

דדניימיינג, שם מת או דדניים (באנגלית: Deadname או deadnaming, הלחם של המילים dead, "מת", ו-name, "שם") הוא שימוש בשם לידה או בשם קודם (כלומר שם שהוא "מת") של טרנסג'נדר או א-בינארי ללא הסכמתם. דדניימינג עשוי להיות מקרי; עם זאת, ניתן להשתמש בו גם במטרה לבטל את זהותו המגדרית של האדם.
רקע

המושג דדניימינג עורר מחלוקת ניכרת. תומכי נורמליזציה של זהות טרנסג'נדרית טוענים כי השמות המתים הם חלק מהסביבה העוינת שחווים אנשים טרנסיים. דדניימינג יכול להיעשות בטעות גם על ידי אנשים שתומכים באנשים טרנסיים, כמו בני משפחה תומכים או חברים ותיקים שעדיין לא התרגלו להשתמש בשם החדש של האדם. עם זאת, כישלונות חוזרים ונשנים כדי להימנע מדדניימינג יכולים להיראות ככישלון בתרגול בריתות. דדניימינג יכול להוות תוקפנות גלויה או מיקרו-אגרסיה סמויה המציינת כי היעד אינו מוכר במלואו כחבר בחברה.
גם בקרב אלה שתומכים בזהויות טרנסיות, קיימת מחלוקת בדבר הנאותות לגבי השימוש בשמות קודמים, ודדניימינג כמושג לגיטימי. כריסטופר ריד, פרופסור להיסטוריה וחוקר תרבות קווירית, טען כי התנגדות לדניימינג "מעכבת מאמצים לקבלה ושילובים עצמיים". אחרים טענו כי החופש לעשות דדניימינג לא מכוסה בעקרונות החופש האקדמי. מחלוקות סביב הלגיטימיות של דדניימינג הובילו לסכסוכים חריפים בתוך הקהילה הקווירית, כאשר יש הסבורים כי הדדניימינג עצמו הוא נזק מוחשי, ואחרים טוענים כי המהלך למניעת דדניימינג הוא בגדר "מחנה חינוך מחדש".
מלומדים קווירים תיארו כי אנשים טרנסיים מתעקשים למנוע דדניימינג בין השאר כאסטרטגיה של קביעה עצמית לעתיד לבוא: "על ידי התעקשות על עליונות ההווה, על ידי ניסיון למחוק את העבר, או אפילו על ידי איתור רגשי של 'העצמי האמיתי' שלהם בעתיד, אותו מקום חמקמק שבו גישה (להליך התאמה מגדרית, שירותי בריאות, דיור, שכר ראוי למגורים, וכן הלאה) וכדאיות חברתית נוטות להופיע בשפע יותר". תיקון דדניימינג על ידי צדדים שלישיים מצוטט כדרך לתמוך בטרנסים.
מרבית האנשים הטרנסג'נדרים והרבה א-בינאריים רואים בזהותם המגדרית היבט קבוע ובלתי משתנה באישיותם, שהיה להם תמיד.[דרוש מקור] הטאבו נגד שמות מתים בדרך כלל מתרחב גם לדיונים של ימינו בנוגע לעבר, אם כי יש אנשים שמקבלים את הנוהג אם הם מוגבלים לדיון בעצמם כאשר הם מכונים בשם זה.[דרוש מקור]
מכשולים

ניסיונות להפסיק להיקרא בשם המת עלולים לגרום לפעמים למכשולים בירוקרטיים ומנהלתיים משמעותיים עבור אנשים טרנסג'נדרים. שינוי השם החוקי עצמו עולה זמן, כסף ומאמץ; יתר על כן, שינוי מידע מקביל כגון שמות, מיילים, לוחות זמנים בכיתות במוסדות מסוימים (כגון בתי ספר) יכול להיות מסובך.
בישראל

שינוי שם פרטי הוא הליך פשוט ולפי נוהלי משרד הפנים ניתן לעשות זאת ללא קשר למגדר המקובל של השם או למגדר של הפונה: "בקשה לשינוי שם, משם גברי לשם נשי או להפך יש לאשר, אין לדרוש לשם כך הסבר ולא אישור בדבר ניתוח לשינוי מין".
תגובות מדיניות

ב־12 במרץ 2021, המחלקה להדרכה ציבורית בצפון קרוליינה הודיעה כי מערכת המידע שלה לסטודנטים תציג את "השם המועדף" של התלמיד ולא את שם הלידה שלהם, מה שמבטל את הדדניימינג בדוחות המדינה, בתעודות התלמידים ובספרי ציון למורים.
ראו גם

זכויות להט"ב בישראל
זכויות להט"ב בארצות הברית
טרנספוביה
הערות שוליים

↑  Sinclair-Palm, Julia (2017-05-01). ""It's Non-Existent": Haunting in Trans Youth Narratives about Naming". Occasional Paper Series. 2017 (37). ISSN 2375-3668.
↑  Stanborough, Rebecca (בפברואר 2020). She/He/They/Them: Understanding Gender Identity (באנגלית). Capstone. ISBN 978-0-7565-6561-9. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  women. (2017-03-17). "Deadnaming A Trans Person Is Violence — So Why Does The Media Do It Anyway?". HuffPost (באנגלית). נבדק ב-2020-01-02.
1 2  Johnson, Hannah Lee (Spring 2019). "Rhetorics of trans allyship, toward an ethic of responsible listening and ally labor". University of Iowa. נבדק ב-2020-08-03.
1 2  Rogers, Baker A. (2020-01-31). Trans Men in the South: Becoming Men (באנגלית). Rowman & Littlefield. ISBN 978-1-7936-0034-9.
↑  Reed, Christopher (2018-11-22). "AXIOMATIC" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2018-11-22. נבדק ב-2020-05-26.
↑  Lavery, Grace. "Grad School As Conversion Therapy". BLARB (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-05-26.
↑  "Conversion Therapy v. Re-education Camp: Open Letter to Grace Lavery". BLARB (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-05-26.
↑  Crawford, Lucas (2019-01-02). "What's Next is the Past". A/B: Auto/Biography Studies. 34 (1): 147–150. doi:10.1080/08989575.2019.1542845. ISSN 0898-9575.
↑  אלונה שטרן, המדריך לביקור במשרד הפנים, gogay, ‏17/11/2008
↑  Broverman, Neal (12 במרץ 2021). "North Carolina Ends Deadnaming of Students on Report Cards, Documents". The Advocate. אורכב מ-המקור ב-16 במרץ 2021. נבדק ב-2 באפריל 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
| טרנסג'נדריוּת  |
| --- | --- | --- |
| זהות מגדרית | א-בינארי/ג'נדרקוויר (אג'נדר • ביג'נדר • טריג'נדר • פאנג'נדר) • אנדרוגיני • טרנסג'נדר (אישה טרנסית, גבר טרנס, נוער טרנסג'נדרי) • טרנסקסואליות • מגדר שלישי (בורנשה • נזילות מגדרית • היג'רה • ח'נית' • Two-spirit) • סיסג'נדר • קתואי • פאפאפין |  |
| היסטוריה | מהומות סטונוול • מהומות קפיטריית קומפטון (ארצות הברית) |  |
| בריאות | דיספוריה מגדרית (בילדים) • היריון טרנסג'נדרי • הסרת שיער • התאמה מגדרית (טיפול הורמונלי להתאמה מגדרית • ניתוח להתאמה מגדרית) • ייעוד מגדרי |  |
| זכויות ומשפט | הצהרת האו"ם בדבר נטייה מינית וזהות מגדרית • טרנספוביה (טרנסמיזוגניה • TERF) • אלימות (אלימות נגד להט"ב • Trans panic) |  |
| חברה ותרבות | אירועים (יום הזיכרון הטרנסג'נדרי • יום הנראות הטרנסג'נדרית הבין-לאומי • מצעד הטרנס • שבוע המודעות הטרנסג'נדרי) • אנשים (א-בינארים) • התאבדויות בני נוער • דת (יהדות) • הדגל הטרנסג'נדרי • חרטה • ייצוג במדיה • ספורט |  |
| גישות ותאוריות | ביטוי מגדרי • בינאריות מגדרית • דדניימינג • זהות מגדרית • טרנסמיזוגניה • טרנס-פמיניזם • נון-קונפורמיות מגדרית • סיסג'נדריות • קרוס-דרסינג |  |
| ראו גם | אינטרסקס • מגדר • לימודי מגדר • להט"ב • מין (ייעוד מגדרי) • נטייה מינית |  |
לקטגוריה • לפורטל להט"ב
אימולה (הונגריה)

| --- | --- |
סמל אימולהסמל אימולה
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת פוטנוק
 שטח:  6.35 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  79 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°25′13″N 20°33′07″E﻿ / ﻿48.420269444444°N 20.551961111111°E﻿ / 48.420269444444; 20.551961111111 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.imola.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אימולה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.אימולה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אימולה (בהונגרית: Imola) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. אוכלוסיית אימולה קטנה מ-130 תושבים בשנת 1990 עד 85 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-34%), בדומה ליישובים רבים באירופה.
באימולה חיו מעט יהודים לתקופת זמן מוגבלת במפנה המאה העשרים.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 12 |  |
| 1880 | 8 | 306 |
| 1920 | 3 |  |
אחיעזר בן השמעה הגבעתי

אֲחִיעֶזֶר בֶּן־הַשְּׁמָעָה הַגִּבְעָתִי היה מגבורי דוד.
יחוסו וקורות חייו

על פי רד"ק אחיעזר היה מקרובי שאול, ועל פי רש"י אחיעזר היה רק משבטו של שאול – בנימין. אחיעזר נולד בעיר גבעה. אחיעזר הצטרף אל דוד כשהיה בצקלג, יחד עם חבורת הגיבורים משבט בנימין שבאו איתו. על פי המצודות, אחיעזר פיקד על הגבורים משבט בנימין שנספחו אל דוד בהיותו בצקלג, ועל פי המלבי"ם, אחיעזר פיקד על עשרה מהם.
הערות שוליים

1 2  ספר דברי הימים א', פרק י"ב, פסוק א'
↑  רד"ק ספר דברי הימים א', פרק י"ב, פסוק ב'
↑  רש"י ספר דברי הימים א', פרק י"ב, פסוק ב'
↑  מצודת דוד ספר דברי הימים א', פרק י"ב, פסוק ג'
↑  מלבי"ם ספר דברי הימים א', פרק י"ב, פסוק ג'
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גלוקגון (תרופה)

| --- | --- |
Glucagon stereo animation
Glucagon stereo animation
 שם IUPAC
 Glucagon
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C153H225N43O49S
 מסה מולרית:  3482.747314 g/mol g·mol−1
 מזהים
 מספר CAS:  16941-32-5
 PubChem:  16132283
 ChemSpider:  17288942
גלוקגון הוא הורמון הגורם לפירוק של מאגרי גליקוגן האגורים בכבד והפיכתם לגלוקוז לצורך ייצור אנרגיה. זהו גם שם תרופה המבוססת עליו והמשמש לטיפול בסוכר נמוך בדם, מינון יתר של תרופות מסוג חוסם בטא, מינון יתר של חוסמי תעלות סידן ולטיפול בחולים עם אנפילקסיס שלא חל שיפור במצבם לאחר טיפול באפינפרין. התרופה ניתנת באמצעות הזרקה לווריד, לשריר או מתחת לעור.
תופעות לוואי שכיחות כוללות הקאות, אשלגן נמוך בדם ולחץ דם נמוך. התרופה אינה מומלצת לשימוש בקרב אנשים הסובלים מפאוכרומוציטומה או אינסולינומה. שימוש בהריון לא נמצא כמזיק לתינוק. גלוקגון הוא במשפחת התרופות הגליקוגנוליטיות. מנגנון הפעולה של התרופה הוא פירוק הגליקוגן האגור בכבד והפיכתו לגלוקוז זמין, ממנו מייצרים תאי הגוף אנרגיה.
גלוקגון אושר לשימוש רפואי בארצות הברית בשנת 1960. הוא נמצא ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי, התרופות היעילות והבטוחות ביותר הדרושות במערכת בריאות. העלות הסיטונאית בעולם המתפתח היא כ־25.75 דולר למנה. בבריטניה המינון לתרופה זו עולה ל-NHS כ-11.52 ליש"ט. בארצות הברית העלות הסיטונאית של מנה היא 247.32 דולר.
שימושים רפואיים > לחץ דם נמוך

צורה של גלוקגון שניתן להזרקה משמשת כטיפול ראשוני במקרים של סוכר נמוך בדם כאשר האדם מחוסר הכרה או מסיבות אחרות אינו יכול ליטול גלוקוז דרך הפה או דרך הווריד. הגלוקגון ניתן באמצעות זריקה תוך שרירית, תוך ורידית או תת-עורית, ומעלה במהירות את רמת הגלוקוז בדם. על מנת להשתמש בצורה הניתנת להזרקה, יש לשחזר אותה מחדש לפני השימוש, שלב הדורש הזרקה של דילול סטרילי לתוך בקבוקון המכיל גלוקגון אבקה, מכיוון שההורמון אינו יציב ביותר כאשר הוא מומס בתמיסה. כשהוא מומס במצב נוזלי, גלוקגון יכול ליצור סיבים עמילואידים, או שרשראות ארוגות של חלבונים המורכבים מפפטידי הגלוקגון הבודדים, וברגע שהגלקגון מתחיל לפרפור, הוא הופך להיות חסר תועלת כאשר מוזרק, מכיוון שהגלוקגון לא יכול להיספג ולהיות בשימוש על ידי גוף. תהליך השחזור הופך את השימוש בגלוקגון למסורבל, אם כי ישנם מספר מוצרים הנמצאים כעת בפיתוח ממספר חברות שמטרתן להקל על השימוש במוצר.
שימושים רפואיים > מנת יתר של חסם בטא

עדויות אנקדוטליות מצביעות על תועלת של מינונים גבוהים יותר של גלוקגון בטיפול במינון יתר עם חוסמי בטא; מנגנון הפעולה הסביר הוא עליית ה-cAMP בשריר הלב, ולמעשה עוקף את מערכת השליחים השנייה-אדרנרגית.
שימושים רפואיים > אנפילקסיס

יש אנשים הסובלים מאנפילקסיס ומטופלים באופן קבוע בחוסמי בטא, מה שמייצר אצלם עמידות לאפינפרין שעלול בשל כך שלא לייצר אצלם את התגובה הנדרשת. בחולים אלו עשוי גלוקגון אשר מוזרק דרך הווריד להיות שימושי לטיפול בתת-לחץ דם הנגרם כתוצאה מהתגובה האנפילקטית.
שימושים רפואיים > גוף זר כלוא

גלוקגון מרפה את הסוגר התחתון של הוושט והוא עשוי לשמש באנשים עם בולוס מזון מושפע בוושט ("תסמונת steakhouse"). מספר ההוכחות ליעילותו של הגלוקגון במצב זה הוא מועט,   וגלוקגון עלול לגרום לבחילות והקאות, אך בהתחשב בבטיחות הגלוקגון זה עדיין נחשב לאופציה מקובלת כל עוד הוא לא מוביל לעיכובים בסידור טיפולים אחרים.
שימושים רפואיים > שיקוף דרכי המרה

השפעתו של גלוקגון מהגדלת ה-CAMP גורמת להרפיית שריר חלק של splanchnic, אשר מאפשרת יצירת חלל בתריסריון במהלך ההליך האנדוסקופי של רדיוונצ'רד דלקת ריאות (ERCP).
תופעות לוואי

גלוקגון פועל מהר מאוד; תופעות לוואי שכיחות כוללות כאבי ראש ובחילה.
אינטראקציות תרופתיות: גלוקגון מקיים אינטראקציה רק עם נוגדי קרישה דרך הפה, מה שמגדיל את הנטייה לדמם.
תופעות לוואי > התוית נגד

בעוד שניתן להשתמש בקליניקה לטיפול בגלוקגון לטיפול בצורות שונות של היפוגליקמיה, זה התווית נגד חולים עם פאוכרומוציטומה, מכיוון שהוא יכול לגרום לגידול לשחרר קטכולאמינים, מה שמוביל לעלייה פתאומית בלחץ הדם. [16] באופן דומה, התווית נגד גלוקגון היא בחולים עם אינסולינומה, מכיוון שההשפעה ההיפרגליקמית שלו יכולה לגרום לגידול לשחרר אינסולין, מה שמוביל להחמרת היפוגליקמיה. [16]
מנגנון פעולה

גלוקגון נקשר לקולטן הגלוקגון, קולטן צימוד לחלבון G, הממוקם בקרום הפלזמה. שינוי הקונפורמציה בקולטן מפעיל חלבוני G, חלבון הטרוטרימרי עם תת-יחידות α, β ו- γ. כאשר חלבון ה- G מקיים אינטראקציה עם הקולטן, הוא עובר שינוי קונפורמטיבי המביא להחלפת מולקולת התמ"ג שהייתה קשורה ליחידת ה- α במולקולת GTP. החלפה זו גורמת לשחרור תת-היחידה α מתת-יחידות β ו- γ. יחידת האלפא מפעילה באופן ספציפי את האנזים הבא במפל, אדנילט ציקלאז.
אדנילט ציקלאז מייצר מונופוספט אדנוזין מחזורי (AMP מחזורי או cAMP), שמפעיל חלבון קינאז A (קינאז חלבון תלוי cAMP). אנזים זה, בתורו, מפעיל פוספוריאלאז קינאז, אשר לאחר מכן מזרחן את הגלוקוגן פוספורילאז ב, וממיר אותו לצורה הפעילה הנקראת פוספורילאז א. פוספורילאז א 'הוא האנזים האחראי לשחרור הגלוקוז-1-פוספט מפולימרים של גליקוגן.
בנוסף, השליטה המתואמת של הגליקוליזה והגלוקונאוגנזה בכבד מותאמת על ידי מצב הזרחניים של האנזימים המזרזים את היווצרותו של פעיל פעיל של גליקוליזה המכונה פרוקטוז-2,6-ביספוספט. חלבון האנזים קינאז A, שעורד על ידי המפל שיזם גלוקגון, יזרח גם שארית סרין יחידה משרשרת הפוליפפטיד הדו-פונקציונלית, המכילה גם את האנזימים פרוקטוז-2,6-ביספוספטאז וגם פוסופופרוקטוקינאז -2. זרחן קוולנטי זה שיזם הגלוקגון מפעיל את הראשון ומעכב את האחרון. זה מווסת את התגובה המזרזת את פרוקטוז-2,6-ביספוספט (מפעיל חזק של פוסופופרוקטוקינאז -1, האנזים שהוא הצעד הרגולטורי העיקרי של הגליקוליזה) על ידי האטת קצב היווצרותו, ובכך מעכב את שטף הגליקוליזה. מסלול ומאפשר לגלוקונאוגנזה לשלוט. תהליך זה הפיך בהיעדר גלוקגון (ובכך נוכחות של אינסולין).
גירוי גלוקגון של PKA גם מפעיל את האנזים הגליקוליטי פירובאט קינאז.
היסטוריה

בשנות העשרים של המאה העשרים חקרו קימבל ומורלין תמציות לבלב, ומצאו חומר נוסף בעל תכונות היפרגליקמיות. הם תיארו את הגלוקגון בשנת 1923. רצף חומצות האמינו של הגלוקגון תואר בסוף שנות החמישים. הבנה מלאה יותר של תפקידה בפיזיולוגיה ומחלות לא הוקמה עד לשנות השבעים, אז פותח ניתוח רדיואימונו ספציפי.
לקריאה נוספת

יהושע בן-ישראל, רחל טומשבסקי, זאב פידלמן, היפוגליקמיה מתמשכת ואי ספיקת לב חדה אצל קשיש המטופל בטיפות עיניים טימולול. האגודה הישראלית לגרונטולוגיה, 1987.
הערות שוליים

1 2 3  BNF 69 : British national formulary.
1 2 3 4 5 6 7 8  Jennifer L. Sherr, Katrina J. Ruedy, Nicole C. Foster, Claude A. Piché, Glucagon Nasal Powder: A Promising Alternative to Intramuscular Glucagon in Youth With Type 1 Diabetes, Diabetes Care 39, 2016-04, עמ' 555–562 doi: 10.2337/dc15-1606
1 2  C. M. White, A review of potential cardiovascular uses of intravenous glucagon administration, Journal of Clinical Pharmacology 39, 1999-05, עמ' 442–447
1 2  Angela W. Tang, A practical guide to anaphylaxis, American Family Physician 68, 2003-10-01, עמ' 1325–1332
1 2  Hin Hin Ko, Robert Enns, Review of Food Bolus Management, Canadian Journal of Gastroenterology 22, 2008, עמ' 805–808 doi: 10.1155/2008/682082
↑  T. D. Müller, B. Finan, C. Clemmensen, R. D. DiMarchi, The New Biology and Pharmacology of Glucagon, Physiological Reviews 97, 2017-04, עמ' 721–766 doi: 10.1152/physrev.00025.2016
↑  Sanjay Arora, Peter Galich, Myth: glucagon is an effective first-line therapy for esophageal foreign body impaction, CJEM 11, 2009-03, עמ' 169–171 doi: 10.1017/S1481803500011143
↑  D Leopard, S Fishpool, S Winter, The management of oesophageal soft food bolus obstruction: a systematic review, The Annals of The Royal College of Surgeons of England 93, 2011-09, עמ' 441–444 doi: 10.1308/003588411X588090
1 2  Kyle A. Weant, Mallika P. Weant, Safety and efficacy of glucagon for the relief of acute esophageal food impaction, American Journal of Health-System Pharmacy 69, 2012-04-01, עמ' 573–577 doi: 10.2146/ajhp100587
↑  Steven O. Ikenberry, Terry L. Jue, Michelle A. Anderson, Vasundhara Appalaneni, Management of ingested foreign bodies and food impactions, Gastrointestinal Endoscopy 73, 2011-06, עמ' 1085–1091 doi: 10.1016/j.gie.2010.11.010
↑  Armelle Chauvin, Jerome Viala, Philippe Marteau, Philippe Hermann, Management and endoscopic techniques for digestive foreign body and food bolus impaction, Digestive and Liver Disease 45, 2013-07, עמ' 529–542 doi: 10.1016/j.dld.2012.11.002
↑  Jan Koch-Weser, Potentiation by Glucagon of the Hypoprothrombinemic Action of Warfarin, Annals of Internal Medicine 72, 1970-03-01, עמ' 331 doi: 10.7326/0003-4819-72-3-331
↑  L Hue, M H Rider, Role of fructose 2,6-bisphosphate in the control of glycolysis in mammalian tissues, Biochemical Journal 245, 1987-07-15, עמ' 313–324 doi: 10.1042/bj2450313
↑  T.H. Claus, M.R. El-Maghrabi, D.M. Regen, H.B. Stewart, Current Topics in Cellular Regulation, כרך 23, Elsevier, 1984, עמ' 57–86. (באנגלית)
↑  J. E. Feliu, L. Hue, H. G. Hers, Hormonal control of pyruvate kinase activity and of gluconeogenesis in isolated hepatocytes., Proceedings of the National Academy of Sciences 73, 1976-08-01, עמ' 2762–2766 doi: 10.1073/pnas.73.8.2762
↑  W. W. Bromer, L. G. Sinn, Otto K. Behrens, The Amino Acid Sequence of Glucagon. V. Location of Amide Groups, Acid Degradation Studies and Summary of Sequential Evidence, Journal of the American Chemical Society 79, 1957-06, עמ' 2807–2810 doi: 10.1021/ja01568a038
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
Glucagon Activation
גז מתאן מדיאש (כדורסל)

גז מתאן מדיאש (ברומנית: CS Gaz Metan Mediaş) היא קבוצת כדורסל רומנית מהעיר מדיאש. המתמודדת בליגת העל הרומנית וביורוצ'לנג'.
היסטוריה

קבוצת הכדורסל של גז מתאן מדיאש החלה לשחק בליגה הבכירה ברומניה בעונת 2004/05.
בעונת 2009/10 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה בעונה הסדירה. ובנוסף הגיעה עד לגמר הגביע הרומני. בנוסף החלה הקבוצה להשתתף בליגה הבלקנית, אך הושעתה מהליגה לאחר מספר משחקים בעקבות שיתוף שחקן זר מעל המותר. בעונת 2010/11, הקבוצה הגיעה עד לחצי גמר הפלייאוף והפסידה 3-2 בסדרה מול קבוצת מוביטלקו קלוז' נפוקה. ובנוסף הגיעה לגמר הגביע הרומני, וזכתה בו לראשונה בתולדותיה. בעונת 2012/13 הגיעה לחצי גמר הפלייאוף. ובנוסף זכתה בגביע הרומני לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת מוביטלקו קלוז' נפוקה.
בעונת 2011/12 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף ונוצחה על ידי קבוצת אססופט פלוישט. בעונת 2012/13, ניצחה את קבוצת אורל יקטרינבורג בשלב המוקדמות של היורוצ'לנג', והגיעה לשלב הבתים.
העיר מדיאש ממוקמת מצפון לעיר סיביו וכל מפגש מול היריבה אטלסיב סיביו הופך למאבק על יוקרה אזורית.
תארים והישגים

הליגה הרומנית :
מקום שני: 2010, 2011
חצי גמר: 2012, 2013
הגביע הרומני :
זכייה (2): 2011, 2013
גמר: 2010
איגנצי לוקשביץ'

| --- | --- |

 לידה:  8 במרץ 1822 האימפריה האוסטרית זדושניקי (אנ'), האימפריה האוסטרית
 פטירה:  7 בינואר 1882 (בגיל 59) האימפריה האוסטרו-הונגרית חורקובקה (אנ'), האימפריה האוסטרו-הונגרית
 מדינה:  האימפריה האוסטרית, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 השכלה:  אוניברסיטת וינה
 תפקיד:  חבר הדיאט של גליציה ולודומריה 
 בן או בת זוג:  Honorata Łukasiewicz 
 
איגנצי לוקשביץ' (בפולנית: Ignacy Łukasiewicz;‏ 8 במרץ 1822 – 7 בינואר 1882) היה רוקח, מהנדס, איש עסקים, ממציא ונדבן פולני. אחד הנדבנים הבולטים בממלכת גליציה ולודומריה, ארץ הכתר של האימפריה האוסטרו-הונגרית. בנה ב-1856 את בית הזיקוק לנפט המודרני הראשון בעולם.
הישגיו כללו את הגילוי כיצד לזקק קרוסין מנפט, המצאת מנורת הנפט המודרנית (1853), הצגת פנס הרחוב המודרני הראשון באירופה (1853) ובניית באר הנפט המודרנית הראשונה בעולם (1854).
חייו > שנותיו הראשונות ולימודיו

לוקשביץ' נולד ב-8 במרץ 1822 בזדושניקי (אנ'), ליד מיילץ שבממלכת גליציה ולודומריה שבאימפריה האוסטרית (לאחר חלוקת פולין) כבן הצעיר מבין חמישה ילדים. משפחתו הייתה ממוצא ארמני. המשפחה שכרה אחוזה קטנה בזדושניקי, אך זמן קצר לאחר לידתו של איגנצי נוצר קושי כלכלי והם נאלצו לעבור לעיר הסמוכה ז'שוב. על מנת לעזור להוריו ולתמוך כלכלית בכל קרובי המשפחה, עבר ללנצוט, שם החל לעבוד כעוזר רוקח.
חייו > מעורבות בתנועות פוליטיות

עם המעבר ללנצוט, לוקשביץ' היה מעורב במספר ארגונים פוליטיים שתמכו ברעיון החזרת הריבונות והעצמאות הפולנית והשתתף בכנסים פוליטיים רבים ברחבי האזור. ב-1840 חזר לז'שוב, שם המשיך לעבוד בבית המרקחת הפרטי של אדוארד הובל. ב-19 בפברואר 1846 נעצרו לוקשביץ' וכמה מחברי המפלגה שהקים עם אדוארד דמבובסקי (אנ') על ידי השלטונות האוסטריים ונכלאו בעיר לבוב. עם זאת, ב-27 בדצמבר 1847 שוחרר לוקשביץ' מהכלא בשל היעדר ראיות נגדו, אך במשך כל חייו נחשב כ"בלתי אמין מבחינה פוליטית".