stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי בלגיה–יפן
היסטוריה > מתקופת מלחמת סין–יפן הראשונה ועד לתחילת מלחמת העולם השנייה

הברון אלברט ד'אנתן (צר'), שר התושב החדש של בלגיה ביפן, הגיע ליוקוהמה באוקטובר 1893. בנובמבר באותה השנה, הוא והצוות הבלגי אשר עבד עימו, הועברו לטוקיו, בירת יפן. בשנת 1904 ד'אנתן הועלה לתפקיד הדיקן של החיל הדיפלומטי הבלגי בטוקיו. את תפקיד זה הוא מילא עד ה-25 ביולי 1910 כאשר נפטר. קברו נמצא בבית הקברות זושיגאיה בטוקיו. תפקידו כשר התושב הבלגי בטוקיו חל במקביל למלחמת סין–יפן הראשונה (1894–1895) ומלחמת רוסיה-יפן (1904–1905).
באפריל 1911 ז'ורז' דלה פיילה דה ליברגם (הו') ירש את תפקידו של אלברט ד'אנתן ומונה שר התושב החדש של בלגיה ביפן. ז'ורז' מילא את תפקידו עד לסיום כהונתו במאי 1919. כהונתו של ז'ורז' הייתה במקביל למלחמת העולם הראשונה (1914-1918).
בדצמבר 1920, אלברט דה באסומפייר התמנה לשר התושב הבלגי החדש. הוא שהה ביפן עד פברואר 1939. בעקבות עלייה ביחסים הדיפלומטיים בין יפן לבלגיה, הפך באסומפייר לדיפלומט הבלגי הראשון ביפן בדרגת שגריר (יוני 1922).
כהונתו של באסומפייר חוותה את רעידת האדמה הגדולה בקאנטו אשר אירעתה ב-1 בספטמבר 1923. באסומפייר היה מעורב בקבלת הסיוע הבלגי ליפן בעקבות רעידת האדמה. באסומפייר היה גם עד לעליית המיליטריזם היפני לשלטון במהלך כהונתו. כדיפלומט זר ביפן, הוא נקלע לאירועים כמו רצח ראש ממשלת יפן, הארה טקאשי בנובמבר 1921, תקרית מנצ'ורי בשנת 1931 והקמת מנצ'וקוו בשנת 1932, תקרית ה-15 במאי 1932.
בנובמבר 1939 אלברט דה באסומפייר קודם לדרג השגריר הבלגי ביפן.
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר כניעתה של יפן ב-2 בספטמבר 1945, המפקד העליון של בעלות הברית (SCAP) השתלט על הריבונות היפנית עד אפריל 1952. כתוצאה מכך, בלגיה הייתה צריכה אישור של ה-SCAP כדי לרקום יחסים דיפלומטיים עם יפן. הברון גיא דאופריסן דה לה צ'וואלרי הפך לנציג הצבא הבלגי בטוקיו באוקטובר 1946. המנדט שלו נמשך עד לאפריל 1952, אז חדל ה-SCAP מלהתקיים כתוצאה מאמנת סן פרנסיסקו.
אחת המשימות העיקריות של דאופריסן דה לה צ'וואלרי הייתה להחזיר את היחסים המסחריים בין בלגיה ליפן לשיאם. מאמציו אפשרו לחתימת הסכמים מסחריים בין שתי המדינות בין השנים 1949–1950.
בדצמבר 1962, אלברט הופרט התמנה לשגריר בלגיה ביפן. הוא הוחלף על ידי פרדנד קוגלס בדצמבר 1968, קוגלס הוחלף על ידי הופפר במאי 1972. במהלך תקופת כהונם כשגרירים, יפן אירחה את אולימפיאדת הקיץ בטוקיו בשנת 1964, ואירוע בינלאומי נוסף באוסאקה בשנת 1970.
עד שהחל הברון פטריק נוטומב כהונה של 9 שנים כשגריר בלגיה ביפן בשנת 1988, יפן ביססה את עצמה ככלכלה השנייה בגודלה בעולם. העלייה הדרסטית בכלכלתה של יפן הביאה לחוסר איזון בסחר הגובר עם בלגיה.
הקדנציה של נוטומב, שגריר בלגיה ביפן לשעבר, הייתה בסימן מותם של שני מלכים: הקיסר היפני הירוהיטו אשר נפטר בשנת 1989, והמלך בודואן מבלגיה אשר נפטר בשנת 1993. מלכותם של שני המלכים הייתה ארוכה במיוחד, כהונתו של הקיסר הירוהיטו משכה 62 שנים ואילו, כהונתו של בודואן, מלך בלגיה לשעבר, משכה 42 שנים. בשנת 1989 התרבות היפנית נכנסה בשיא כוחה לבלגיה, כמות היפנים אשר ביקרו בבלגיה באותה שנה עמדה על 1.6 מיליון יפנים.
במהלך כהונתו של דיירקס כשגריר בלגיה ביפן, בשנת 2002 יפן וקוריאה הדרומית אירחו במשותף את מונדיאל 2002. ב-1 בדצמבר 2001 הוחלט כי המשחק הראשון של המונדיאל ייערך בין נבחרת יפן בכדורגל לבין נבחרת בלגיה בכדורגל. לאחר המשחק, העיתונות היפנית שמרה על התמקדות בבלגיה במשך 7 חודשים, והתוצאה הייתה פלטפורמת קידום חופשית בלתי צפויה של היחסים בין המדינות.
סחר

הייצוא היפני לבלגיה לשנת 2018 עמד על 753 מיליארד ין. המוצרים העיקריים אשר הוצאו לבלגיה הם: מכונות, ציוד הובלה, כלי רכב וחלקים, כימיקלים, מכונות חשמל, מכונות לבנייה וכרייה ועוד.
הייבוא היפני מבלגיה לשנת 2018 הסתכם ב-339 מיליארד ין. המוצרים העיקריים אשר הוצאו ליפן הם: כימיקלים, מוצרים פרמצבטיים, כלי רכב, מזון, יהלומים, מוצרים כימיים ועוד.
אוכלוסייה משותפת

באוקטובר 2018 כמות האזרחים היפנים אשר גרו בבלגיה עמדה על 5,896 אזרחים יפניים.
ביוני 2018 כמות האזרחים הבלגים אשר גרו ביפן הסתכמה ב-874 אזרחים בלגים.
עמי נאווי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באוגוסט 1964 (בן 60)
 עמדה:  רכז
 קבוצות כשחקן
 1982–1990 1990–1991 1991–1994 1994–1995 1995–1997:  מכבי רמת גן הפועל אריה תל אביב הפועל תל אביב מכבי הוד השרון בני הרצליה
 קבוצות כמאמן
       2004–2006    2009   2010 2010–2011  2012–2013   2016   2024–:  מכבי רעננה (עוזר מאמן) בני השרון (עוזר מאמן) מכבי גבעת שמואל הפועל תל אביב (עוזר מאמן) מכבי הוד השרון אליצור יבנה מ.כ. חיפה (עוזר מאמן) מ.כ. חיפה עירוני רמת גן אליצור יבנה  עירוני אליצור גבעתיים
 
עמי כדורי נאווי (נולד ב-2 באוגוסט 1964) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הרכז, ומשמש כמאמן עירוני אליצור גבעתיים מהליגה הארצית.
קריירה

נאווי החל את דרכו המקצועית כשחקן בקבוצת מכבי רמת-גן עימה זכה בתואר - גביע הליגה בעונת 1989/1990, ולאחר מכן שיחק בהפועל תל אביב שבה זכה לפרסום, הפועל אריה ת"א (קבוצת הבת), מכבי הוד השרון ובני הרצליה.
לאחר שפרש ממשחק, שימש כעוזרם של שרון דרוקר, מאמנה של מכבי רעננה, ואפי בירנבוים בהפועל תל אביב.
בעונת 2010/11 מונה תחילה לתפקיד עוזר המאמן של אלעד חסין במכבי חיפה. בדצמבר 2010 לאחר פיטוריו של חסין, מונה נאווי למאמן הקבוצה אך פוטר במרץ 2011.
ב-30 באוגוסט 2012 מונה למאמנה של עירוני רמת גן.
ב-4 במרץ 2016 מונה למאמנה של אליצור יבנה עד תום העונה.
ב-2020 הצטרף למכבי תל אביב והחל לאמן את קבוצת הפיתוח של המועדון.
ב-20 ביולי 2024 מונה למאמנה של עירוני אליצור גבעתיים מהליגה הארצית.
חיים אישיים

לנאווי שלושה בנים מגרושתו טל.
הערות שוליים

↑  אור שקדי‏, מכבי חיפה פיטרה את אלעד חסין, באתר וואלה, 30 בדצמבר 2010
↑  אור שקדי‏, עמי נאווי סיים את תפקידו במכבי חיפה, באתר וואלה, 2 במרץ 2011
↑  אור שקדי‏, עירוני רמת גן: נאווי מונה למאמן, גרינבוים סיכם, באתר וואלה, 30 באוגוסט 2012
↑  אליצור יבנה: מאמן חדש לקבוצה, באתר Myavne, ‏4 במרץ 2016
↑  אלירן כהן, קוקיה במעלה אדומים, עמי נאווי חוזר, באתר ספסל, 20 ביולי 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משה הדרעי

ערך זה עוסק ברבי משה הדרעי, חכם רבני מפאס וארץ ישראל, בן המאות ה-11 וה-12. אם התכוונתם לאדם אחר הנושא שם זה, ראו .
רבי משה הדרעי (או: משה דרעי), פעל בעיר פאס שבמרוקו, בשנות העשרים של המאה ה-12. חזה חזיון שווא אודות בואו הקרוב של המשיח. בערוב ימיו עלה לארץ ישראל ושם נפטר.
ביוגרפיה

מוצאו של רבי משה דרעי מדרעא במחוז דרעא-תפילאת(אנ') שבמרוקו. מדרעא נסע לאלאנדלוס והיה לתלמידו של רבי יוסף מיגאש.
ביוגרפיה > הובלה של התעוררות משיחית בפאס

בשנת 1125 שהה בפאס ועורר את בני הקהילה על בואו הקרוב של המשיח. בדבריו גרם לתסיסה משיחית בקרב היהודים בפאס ואמונתם בדבריו גרמה לנזקים כבדים. על כך סיפר הרמב"ם באיגרת תימן בנוסחה המקוצר: ”וכמו כן עמד איש אחד במערב במדינת פאס, היום ארבעים ושמונה שנה, ואמר שהוא מבשר ושלוחו של משיח, ואמר שבאותה שנה יגלה, ולא יצא דברו לאור, והתחדשו לישראל בגללו צרות. והודיעני הדבר הזה מי שהיה מצוי בכל.”
לדברי החוקר חיים זאב הירשברג, יש לראות את הנוסח המקורי של איגרת תימן בגרסתה המורחבת, בה מרחיב הרמב"ם על המאורע:
אבל מה שנספר עתה ידוע לנו לאמת, ותהינו על דיוקה, מפני שהדבר אירע לפני זמן קרוב.
איש חסיד ונעלה, אחד מחכמי ישראל, הנודע בשמו מר משה דרעי. בא מדרעא לארץ אנדלוס ללמוד תורה מרבי יוסף הלוי ז"ל אבן מיגאש, אשר שמעו הטוב הגיע אליך. מר משה שב אחרי כן למרכז ארץ המערב, היינו עיר פאס, והעם התקבץ אליו מפני חסידותו, מעלתו ותורתו. הוא הודיע להם שהמשיח נתגלה ושה' הודיע לו את זה בחלום. אבל לא החזיק את עצמו למשיח כמשוגע הנ"ל, הוא רק טען שהמשיח כבר הופיע. העם נהר אחריו והאמין לדבריו, ואדוני אבי ז"ל, השתדל למנוע את העם מלכת אחריו... וכמעט כולם הלכו את מר משה ז"ל, אחרי כן התחיל לנבא דברים שנתקיימו לנכון... אמר להם שהמשיח יופיע בליל פסח וייעץ להם למכור את כל נכסיהם ולהגדיל חובות אצל המוסלמים - לקנות מהם כל דבר ששווה דינר אחר בעד ששה דינרים... כי אחרי פסח לא יראו אותם לעולם. כשהגיע הפסח וכלום לא אירע גוועו האנשים ברעב, מפני שמכרו כל נכסיהם. וגם החובות עלו והגדילו עליהם. הדבר נודע לגוים ולעבדיהם, והאיש הזה היה נהרג על ידיהם לו מצאו אותו. ארץ ישמעאל לא יכלה עוד לשאת אותו, ובכך הלך לא"י ומת שם. יהיה זכרו ברוך.
לדברי הירשברג, קבלת דבריו של רבי משה באה על רקע מסעו של מוחמד אבן תומרת בפאס ובערים אחרות במגרב, שנים קודם לכן, במהלכו ניהל ויכוחים תאולוגים כנגד השיטות השולטות באסלאם של אותה התקופה והביא לתבוסתן. מצב זה הביא לחיזוק תקוותם של היהודים לגאולה ולבואו הקרוב של המשיח. לדבריו, הכזבת נבואותיו של רבי משה הביאה להפקעת קרקעות מיהודים לצורך בניית מסגדים, שנים אחדות לאחר מכן, והיוותה חיזוק לאל-מוואחידון בביצוע הפרעות ביהודים כעשרים שנה לאחר מכן.
ביוגרפיה > בארץ ישראל

כאמור, רמב"ם מסר כי רבי משה נמלט לארץ ישראל. בבואו לארץ ישראל נתקל בהבדלי המנהגים שבין המגרב לארץ ישראל בעניין סדר הפרשיות בתפילין. לאחר שחקר את הנושא הגיע למסקנה כי האמת עם השיטה הנהוגה בארץ, ומשום כך השליך את תפיליו הקודמים ועשה תפילין לפי מנהג הישראלי. הרמב"ם בתשובתו לחכמי לוניל הביא עובדה זאת כראיה שהשיטה הישראלית שרווחה אז היא הנכונה.
כאמור בדברי הרמב"ם, רבי משה נפטר בארץ ישראל.
לקריאה נוספת

יעקב מאן, "התנועות המשיחיות בימי מסעי-הצלב הראשונים", בתוך: התקופה כד, עמ' 335 - 358, תרפ"ח.
חיים זאב הירשברג, תולדות היהודים באפריקה הצפונית ב, עמ' 86 - 89, ירושלים, תשכ"ה.
הרב יצחק שילת, אגרות הרמב"ם, עמ' קסד ואילך, ירושלים, תשנ"ה.
הערות שוליים

↑  ראו להלן בציטוט מ"איגרת תימן".
1 2 3  ראו: חיים זאב הירשברג, בפרק: קישורים חיצוניים.
↑  ראו: רבימשה בן מימון, תשובות הרמב"ם, חלק ב, עמ' 543, באתר היברובוקס. אודות הסברה שמדובר באותו רבי משה דרעי המוכר מאיגרת תימן, ראו עוד בהערה ואצל הירשברג ושילת בפרק "לקריאה נוספת".
שיפי אלוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 ביוני 1979 (בת 45) ירושלים, ישראל
 סוגה מועדפת:  קומדיה
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
שיפי אלוני (נולדה ב-25 ביוני 1979) היא שחקנית וקומיקאית ישראלית.
ביוגרפיה

אלוני גדלה בירושלים ולמדה באולפנה עד סיום התיכון והמשיכה לשירות לאומי בקיבוץ שלוחות.
היא בוגרת לימודי משחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים ובוגרת סדנת משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
אלוני שיחקה במחזה "שקופים" והייתה מועמדת לפרס שחקנית השנה בטקס הפרינג' על משחקה במחזה "האוהל האדום". כמו כן, היא שיחקה במופע "רחלי ואמא מחפשות".
בתיאטרון הערבי עברי שיחקה במחזה "חורף בקלנדיה". בתיאטרון באר שבע שיחקה במחזה "המדריך לחיים הטובים". בתיאטרון צוותא שיחקה בהצגות "שירת העצבים", "ליזי" ו"לי לה לו". היא שיחקה במופע ""הביג מאמות". בתיאטרון השעה הישראלי שיחקה במחזה "סולם יעקב" לצד יעקב כהן בכמה תפקידים.
שיחקה בהצגות הילדים "טיול לארץ התווים", "נעלי הזהב של אלמה", "האיחור האחרון", "דבלה בא אל העיר" ו"שובו של הג'יני".
בין השנים 2011–2016 השתתפה בארבע עונות בסדרת הילדים "חיפזון וזהירון".
בשנת 2013 גילמה את עליזה בסדרת הדרמה "בלו נטלי" שיצר וכתב אבנר ברנהיימר לYes. בשנת 2015 החלה לשחק בסדרה הקומית "לה פמיליה" בערוץ 10. בנוסף, החלה להשתתף בסאטירה "אנחנו במפה" בHOT3, לצידו של שלום מיכאלשווילי.
בתחילת 2016 שיחקה בסדרת הילדים "הבאגיס" ששודרה ב-HOT V.O.D. בדצמבר אותה שנה החלה לגלם את דמותה של לטי, אשתו של צביקה הדר בסדרה הקומית "לצבי יש בעיה" בזכיינית ערוץ 2, רשת. ושיחקה בתפקידי אורח בסדרות: "שותפים" בהוט קומדי סנטרל ו"צומת מילר" בזכיינית ערוץ 2, קשת.
בשנת 2017 החלה לשחק בסדרת המערכונים "אחת שיודעת" בטלוויזיה החינוכית הישראלית והחליפה את אירית דקל בתפקיד "חנה 'פינצטה' אוחנה", בעונה השלישית של הקומדיה שיצרו שלום ומני אסייג, "שנות ה-80".
החל מ-2017 משחקת בתיאטרון הבימה במחזה "בעלה של אשתי". ומחודש יוני משחקת במחזה "פילומנה" שתרגם וביים רוני פינקוביץ' לצד לימור גולדשטיין ונתן דטנר. באותה שנה הצטלמה לדרמה הפוליטית "שלטון הצללים" לצד זאב רווח שעלתה ב-2018 ב־HOT. באותה שנה שיחקה גם בסרטו של אלירן מלכה "הבלתי רשמיים".
ב-2019 משחקת אלוני בתיאטרון הבימה בתפקיד סיניה במחזמר גבעת חלפון אינה עונה (במקביל ליעל לבנטל). החל ממרץ 2019 משחקת את אוולין אלפונטה בסדרה בת אל הבתולה. בנוסף החל מיולי 2019 משחקת את דלית עובדת סוציאלית ב"נחמה".
ב-2021 משחקת בתיאטרון הבימה את יוספה, מנהלת הלשכה, בהצגה הקומית ראש המועצה והשתתפה בסדרה "העיר הטובה".ב-HOT ובסרט איראן 3.
מ-2022 משחקת אלוני בסדרת הילדים "האריות של שלי הכובשת " בכאן חינוכית לצד אורי גבריאל, גבי עמרני, טל פרידמן, חנן סביון ועוד, אלוני שיחקה את דורין. באותה שנה שיחקה בסדרת ההמשך של שנות ה-80 שנקראת שנות ה-90 באותו תפקיד שבה שיחקה בשנות ה-80 בתפקיד "חנה 'פינצטה' אוחנה", ושיחקה דמויות שונות בסדרה "פשע לא מאורגן".
ב-2023 עלתה לשידור הסדרה "השגרירות", בה היא מגלמת את אורנה.
ב-2024 עלתה לשידור הסדרה ״האמת״ בה היא מגלמת את הרבנית, ובהמשך שותפה בפרק 3 בעונה השלישית של הסדרה "המפקדת" בתפקיד רס"ן בן-צור − שתיהן בערוץ כאן 11. אלוני גילמה את דמות אמה של הסטנדאפיסטית יונה קפח במספר קטעים של העונה השנייה בתוכנית "מועדון הסטנד-אפ", גם היא של כאן11.
חיים אישיים

אלוני נשואה ואם לשתי בנות ובן, מתגוררת בקיבוץ מזרע.
הערות שוליים

↑  לצבי יש בעיה - ליאת, "לטי" / שיפי אלוני, באתר רשת
↑  מועדון הסטנד-אפ עונה 2 | פרק 3 - שד רוסי, מוכר פרסי וקרחת, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 4 בדצמבר 2024
גרנט שאפס

גרנט שאפס (באנגלית: Grant Shapps; נולד ב-14 בספטמבר 1968) הוא פוליטיקאי יהודי-בריטי, שכיהן כשר התחבורה, שר הפנים וכשר ההגנה של בריטניה, מטעם המפלגה השמרנית, וייצג בפרלמנט הבריטי בין 2005 ל-2024 את מחוז וולווין האטפילד.
ביוגרפיה

שאפס נולד ב-14 בספטמבר 1968 בקרוקסלי גרין במחוז הרטפורדשייר בנם של בריל וטוני שאפס. משפחתו יהודית.
שאפס למד בבית ספר יסודי פרטי לבנים בווטפורד, ולמד לימודים גבוהים בלימודי עסקים ופיננסים. בשנת 1989 היה מעורב בתאונת דרכים בקנזס, שהותירה אותו בתרדמת למשך שבוע.
שאפס מגיע ממשפחה יהודית וכיהן כראש ארגון הצעירים היהודי נוער לנוער. הוא נשוי לבלינדה גולדסטון, יהודייה אף היא, והשניים מקיימים אורח חיים יהודי הכולל שמירה על כשרות.
קריירה פוליטית

לאחר שהחליט להיכנס לחיים הפוליטיים, כתב שאפס לחבר הפרלמנט השמרני מטעם מחוז ווטפורד, טריסטן גארל-ג'ונס, שהזמין אותו לבית הנבחרים וייעץ לו. ב-1990 הפך שאפס למועמד מטעם השמרנים למועצת העיר מנצ'סטר, אך הפסיד הפסד מוחץ למועמד הלייבור המכהן. ב-1994 התמודד שאפס כמועמד מטעם השמרנים בבחירות המקומיות ברובע ברנט בלונדון, אך לא הצליח להיבחר והלייבור זכו בניצחון דחוק בשני המושבים של הרובע במועצה. ב-1997 שוב כשל שאפס בהתמודדות על מושב בפרלמנט מטעם מחוז צפון סאת'רק וברמונדסי בבחירות הכלליות כמועמד המפלגה השמרנית. גם בבחירות הכלליות של 2001 לא הצליח שאפס להיבחר כשהתמודד במחוז וולווין האטפילד.
בבחירות הכלליות של 2005 נבחר שאפס לפרלמנט מטעם המפלגה השמרנית במחוז וולווין האטפילד, לאחר שגבר על מועמדת הלייבור והשרה לבריאות הציבור, מלאני ג'ונסון.  ב-2007 קודם לראשונה לקבינט הצללים כשר הצללים לשיכון ולתכנון. שאפס תמך בפומבי במועמדותו של דייוויד קמרון למנהיגות המפלגה השמרנית, ובבחירות הכלליות של 2010 נבחר מחדש ברוב של 57% מהקולות במחוז. לאחר כניסתו של דייוויד קמרון לתפקיד ראש הממשלה ב-2010, מונה שאפס לשר השיכון והשלטון המקומי. בסבב המינויים הממשלתי ב-2012 הצטרף שאפס לקבינט כיו"ר סיעת המפלגה השמרנית וכשר בלי תיק. במאי 2015 עזב את הקבינט אך נשאר בממשלה בתפקיד שר לפיתוח בינלאומי. בנובמבר אותה שנה נאלץ שאפס להתפטר מתפקידו כיו"ר הסיעה בשל הטיפול הלקוי שלו בהאשמות על בריונות פנים-מפלגתית.
שאפס התנגד לפרישתה של בריטניה מהאיחוד האירופי לפני משאל העם ב-2016 והצביע בעד הישארות באיחוד. עם זאת, לאחר משאל העם הודיע כי יתמוך בתוצאה ויצביע להפעלת "סעיף 50", וקרא לשאר חברי הפרלמנט התומכים לנהוג כמותו. באוקטובר 2017 קרא שאפס להתפטרותה של תרזה מיי, ואמר כי המפלגה לא יכולה "לטמון את ראשה בחול" בעקבות הבחירות ביוני. שאפס אמר כי 30 חברי פרלמנט ו"שר אחד או שניים" הסכימו איתו שתרזה מיי צריכה להתפטר. מיי נשארה בתפקיד והתפטרה שנתיים לאחר מכן.
בבחירות הכלליות של 2019 נבחר שאפס ברוב של 52.6% מהקולות. לאחר שתמך במועמדותו לראשות המפלגה השמרנית של בוריס ג'ונסון ב-2019, מינה אותו ג'ונסון לשר התחבורה. שאפס קידם צעדים משמעותיים בתחום משרדו - הלאמה בפועל של זכיין הרכבת Northern Trains, הגבלות התנועה בתקופת הקורונה בכניסה לבריטניה וממנה, ותוכנית הרכבות המשולבת שפורסמה בשנת 2021, המגדירה את האסטרטגיה ארוכת הטווח לרכבות בצפון אנגליה ובמידלנדס. בספטמבר 2022 החליפה ליז טראס את ג'ונסון בראשות הממשלה, פיטרה את שאפס מתפקיד שר התחבורה, והוא חזר לכהן כחבר פרלמנט מן המניין. באוקטובר 2022, על רקע המשבר הממשלתי, מינתה טראס את שאפס לשר הפנים במקום סואלה ברוורמן. כהונתו בת ששת הימים זיכתה אותו בשיא המפוקפק של שר הפנים בעל הכהונה הקצרה ביותר בהיסטוריה הפוליטית הבריטית. לאחר שרישי סונאק נבחר לראשות הממשלה הועבר שאפס לתפקיד שר לענייני עסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית, והחליף בתפקיד את ג'ייקוב ריס-מוג. ב-31 באוגוסט 2023 מינה אותו סונאק לתפקיד שר ההגנה של בריטניה, לאחר שהשר המכהן בן וולאס הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים.
בבחירות 2024 הפסיד את מושבו בפרלמנט לאנדרו לואין מהלייבור.
חיים אישיים

גראנט ובלינדה נשואים מאז 1997 ולזוג יש שלושה ילדים. בשנת 1999 אובחן שאפס עם לימפומת הודג'קין, עבר כימותרפיה והקרנות והחלים מהמחלה בשנה שלאחר מכן. כתוצאה מהשפעות הכימותרפיה, ילדיו נולדו בהפריה חוץ גופית. בשל הטיפולים שעבר נכלל שאפס באוכלוסיות שנמצאו בסיכון גבוה במהלך מגפת הקורונה, ובפברואר 2021 היה חבר הקבינט הבריטי הראשון שקיבל את החיסון נגד COVID-19. למרות זאת, בפברואר 2022 הוא חלה בקורונה.
אחיו של גרנט, אנדרה שאפס, הוא קלידן שהיה חבר בשנות ה-90 בלהקה Big Audio Dynamite (BAD). בן דודם מיק ג'ונס(אנ') היה דמות מפתח בפאנק רוק של סוף שנות ה-70, ואחד מחברי הקלאש ו-Big Audio Dynamite.
וטנשייד 09

שפורטגמיינשאפט וטנשייד 09 (בגרמנית: Sportgemeinschaft 09 Wattenscheid) הוא מועדון כדורגל מרובע וטנשייד שבעיר בוכום שבמדינת נורדריין וסטפאליה בגרמניה. המועדון ידוע בכך ששיחק בליגת הבונדסליגה בתחילת שנות ה-90 במשך ארבע עונות רצופות. נכון לעונת 2024/25, המועדון משחק באוברליגה המערבית, שהיא החמישית בהייררכיית הליגות בגרמניה.
היסטוריה

מועדון הכדורגל וטנשייד 09 הוקם ב-18 בספטמבר 1909 כאיחוד בין שני מועדונים, סודליטאט דר וטנשייד וטויטוניה וטנשייד. שני המועדונים שיחקו אז בעיר וטנשייד, שהייתה אז עיר עצמאית, לפני שסופחה לעיר בוכום והפכה לרובע בתוכה.
בשנת 1958 המועדון הצטרף לליגה האזורית הווסטפאלית, ובשנת 1969 העפיל לליגה האזורית המערבית, שהייתה אז השנייה בהיררכיית הליגות בגרמניה. בשנת 1974 וטנשייד סיימה ראשונה בליגה האזורית המערבית, אך לא העפילה אל הבונדסליגה עקב שינויים במבנה הליגות, והחלה לשחק בליגת הבונדסליגה השנייה הצפונית, שכן ליגה זו הייתה מחולקת לפי מחוזות. בתום עונת 1980/81 אוחדו שני המחוזות בבונדסליגה השנייה לליגה אחת. וטנשייד סיימה עונה זו במקום העשירי, והבטיחה את מקומה בבונדסליגה השנייה המאוחדת, ולאורך שנות ה-80 הייתה וטנשייד חברה קבועה בבונדסליגה השנייה.
בעונת 1989/90 העפילה וטנשייד אל הבונדסליגה לראשונה בתולדותיה, כשסיימה את הליגה במקום השני. באותה שנה שחקנה מוריס בנך היה מלך השערים של הליגה עם 22 כיבושים.
וטנשייד שיחקה ארבע עונות בבונדסליגה, ושחקניה המרכזיים היו הקשר טורסטן פינק והחלוץ הסנגלי סולימאן סאנה. בעונה הראשונה של וטנשייד בבונדסליגה, 1990/91, סיימה הקבוצה במקום ה-11 המפתיע, והשיגה ניצחון יוקרתי בתוצאה 3-2 על באיירן מינכן. בעונת 1991/92 סיימה וטנשייד במקום ה-16 וניצלה מירידה על חודה של נקודה אחת. בעונת 1992/93 שוב סיימה וטנשייד בתחתית הטבלה, שתי נקודות מעל הקו האדום, אך השיגה ניצחון נוסף על באיירן מינכן בתוצאה 2-0, וניצחה אף בדרבי את בוכום באותה תוצאה. בעונת 1993/94 נשרה וטנשייד בחזרה לבונדסליגה השנייה, מהמקום הלפני אחרון בבונדסליגה.
לאחר שתי עונות בבונדסליגה השנייה, נשרה וטנשייד לליגה האזורית בתום עונת 1995/96. בעונת 1997/98 חזרה וטנשייד לבונדסליגה השנייה, אך נשרה שוב כעבור עונה אחת, ובעונת 2003/04 מצאה עצמה בליגה הרביעית. לאורך שנות ה-2000 וטנשייד התנדנדה בין ליגות נמוכות ואף הגיעה עד לליגה השישית.
שחקנים בולטים

טורסטן פינק
סולימאן סאנה
עלי איברהים פלה
יורג באך
מארק לשניאק
אובה נויהאוס
שטפן אמרלינג
לותר קובלון
מיכאל פריץ
סיון יערי

| --- | --- |

 לידה:  23 ביוני 1978 (בת 46) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 פעילות בולטת:  ייסוד עמותת "חדשנות: אפריקה"
 מקצוע:  יזמת, מנהלת כללית
 מעסיק:  חדשנות אפריקה 
 תפקיד:  מנכ"לית עמותת "חדשנות: אפריקה" "יועץ מיוחד" למועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות
 בן זוג:  דוד יערי
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס החדשנות מטעם האומות המאוחדות, ועוד
 
סיון יערי (נולדה ב-23 ביוני 1978) היא יזמת ישראלית. מייסדת ומנכ"לית של עמותת חדשנות: אפריקה.
ביוגרפיה

יערי היא המייסדת והמנכ"לית של עמותת "אינוביישן אפריקה" משנת 2008. העמותה מספקת טכנולוגיות ישראליות כגון אנרגיה סולארית, ציוד לחקלאות ותשתיות מים לכפרים נידחים באפריקה.
יערי נולדה בישראל, גדלה בצרפת, ורכשה השכלה אקדמית בארצות הברית. יערי בוגרת תואר ראשון בהצטיינות יתרה באוניברסיטת פייס בניו יורק, ותואר שני בניהול ומדיניות אנרגיה בינלאומית באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
בזכות עבודתה והחדשנות הישראלית, מעל 5 מיליון חיים באפריקה ביותר מ-1000 כפרים הושפעו לטובה.
"אינוביישן אפריקה" זכתה במספר לא מבוטל של פרסים ובהם פרס החדשנות שקיבלה מהאו"ם.
במרץ 2023 נבחרה יערי להציג בפני האספה הכללית של האו"ם ומנהיגי אפריקה מידע על אודות פעילותה באפריקה. באותה שנה, נבחרה להדליק משואה בטקס הדלקת המשואות שלפני יום העצמאות ה-75.
חיים פרטיים

יערי מתגוררת בתל אביב. נשואה לדוד יערי ולהם שלושה ילדים.
פרסים והוקרה

בפסקה זו יש מקורות, אולם ניתן וכדאי לשפר את המקורות שכבר קיימים בה. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת הערות שוליים.
2009: פרס החמלה העולמית מטעם Supreme Master Ching Hai International Association.
2012: מעמד מייעץ לעמותה במועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות (אקוסו״ק).
2013: פרס החדשנות מטעם האומות המאוחדות.
2014: פרס מנהיגות הרשת החברתית לשיווק ופרסום המדינה מטעם בית הספר וורטון באוניברסיטת פנסילבניה
2014: פרס "תיקון עולם" מטעם ארגון "אש התורה".
2014: פרס מטעם הארגון העולמי של מקצוענים צעירים באנרגיה, סניף ישראל.
2015: פרס "דואגים לקונגו" מטעם קרן דיקמבה מוטומבו.
2016: פרס "מעגל המצוינות" של נבחרת הנשים בונדס ישראל.
2017: עשרת הישראלים המשפיעים ביותר בעסקים בינלאומיים, מדע ותרבות
2018: קיבלה מהאגודה לפיתוח בין-לאומי "SID" את "אות ההוקרה לישראלים שמשנים חיים בעולם המתפתח".
2019:ֶ מגזין גפן - סיון נבחרה לאחת הישראליות הכי "מעוררות השראה״ בעשור האחרון
2021: מכון אבא אבן - עבור דיפלומטיה חדשנית: פרס דיפלומטיה של חדשנות
2021: זכתה בפרס "האור של ישראל" מטעם משרד החוץ הישראלי
2023: משיאת משואה ביום העצמאות ה-75 של מדינת ישראל.
2023: יערי נבחרה כאחד האנשים היהידיים המשפיעים ביותר (לפי עיתון ג'רוזלם פוסט)
2024: זכתה בפרס ההומנטרי על שם "ברטי לובנר" על ידי הירחון South Africa Jewish Report
הערות שוליים

1 2  מאירה את החשכה, באתר Epoch Times, ‏31 באוגוסט 2012(הקישור אינו פעיל)
↑  קרן נתנזון ויץ, הישראלית שמייצרת חשמל ומספקת מי שתייה נקיים להצלת מאות כפרים באפריקה, באתר ynet, 14 באפריל 2021
↑  JNS, Innovation: Africa marks milestone of impacting 5 million lives, Jewish News Syndicate- JNS, ‏June 17, 2024
↑  ליאת רון, ‏בן הזוג אמר לי: הילדים שלנו בסדר, לכי תעזרי לילדים שאין להם", באתר גלובס, 3 בדצמבר 2015
↑  By New York News Group, A Kind-Hearted Jewish-American Helps Africa, New York News, ‏2009
↑  שרון אודיסין, הלב היהודי לאפריקה מקבל הכרה באו"ם, באתר עיתון ג'רוזלם פוסט, ‏אוגוסט 2012
↑  Innovation: Africa Receives UN Award
↑  https://www.gov.il/en/departments/news/light-of-israel-ceremony-held-at-the-mfa-1-december-2021
↑  קהלני, בלאט ושלום אסייג: אלה מדליקי המשואות בערב יום העצמאות, באתר ישראל היום, 16 באפריל 2023
↑  "50 Influential Jews: Sivan Yaari - No. 39". Jerusalem Post. 15 בספטמבר 2023. נבדק ב-5 בינואר 2025. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Extraordinary impact: bringing water to Africa". South Africa Jewish Report. 21 בנובמבר 2024. נבדק ב-3 בינואר 2025. {{cite news}}:  (עזרה)
יערי מספקת לכפרים באפריקה אנרגיה סולארית בטכנולוגיה ישראלית
יערי מקבלת את "פרס החדשנות" מהאומות המאוחדות
פישקיר

מועדון כדורגל פישקיר (באיסלנדית: Fylkir) הוא מועדון כדורגל איסלנדי, המשחק בארבר, פרבר של רייקיאוויק באיסלנד. המועדון משחק בליגה האיסלנדית השנייה.