stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סורת אל-כות'ר
פירוט

ישנן גרסאות שונות לגבי נסיבות ירידת הסורה. לפי ההיסטוריון המוסלמי אבן אִסְחאק ירדה סורה זו למוחמד במכה זמן קצר לפני המסע הלילי של מוחמד, כאשר אעץ אבן ואיל, ממנהיגי עובדי האלילים בתקופה שלפני מדינה, עלב במוחמד על מותו של בנו אל-קאסם בינקותו ועל שאין לו בנים שישאו את שמו וזכרו, ועל כן יישכח עקב היותו ערירי. התומכים בפרשנות זו טוענים כי אעץ אבן ואיל הוא זה שימות ערירי, ולא הנביא מוחמד. פרשנים אחרים מייחסים את העלבון לאבו להב (أبولهب), שהיה דודו של מוחמד וחתנו, או לכעב אבן אל-אשרף, משורר בן שבט בני נדיר היהודי אשר עיין את מחמד וכתב נגדו.
המילה "אל-כַוּתְ'ר" היא מילה יחידאית בקוראן, המתארת את אשר ניתן למוחמד. תפסירים (פירוש לקוראן) מפרשים כי מדובר בשמו של נהר בגן עדן אליו יובלו כל המאמינים האמיתיים באללה ביום אלקיאמה, הוא יום הדין באסלאם, ממנו ישתו פעם אחת ויחידה, ולעולם לא יצמאו עוד. התפסירים גם מאמינים כי אל-כַוּתְ'ר מתאר את כל הטוב שהוענק למוחמד, ובכלל זאת ההתגלויות האלוהיות שיצרו את הקוראן.
המסורת השיעית טוענת כי אל-כות'ר היא כינוי לפאטמה בת מוחמד, אשתו של האימאם השיעי הראשון עלי בן אבי טאלב ואימם של האימאם השני חסן אבן עלי והשלישי חוסיין אבן עלי, דרכו נולדו שאר האימאמים שהנהיגו את הקהילה השיעית.
הערות שוליים

↑  מובא אצל אורי רובין, "נספח א: סדר התגלות פרקי הקוראן", הקוראן, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, עמ' 552.
↑  ראו כאן לפירוט המפגש והעלבון. תפסיר אל-ג'לאלין טוען כי בנו של אעץ, אל-קאסִם מת, ולכן לא היו לו יורשים. ראו כאן בתפסיר לאַ֫יַה 3. תפסיר תנויר אל-מכבאס (המכונה גם תפסיר אבן עבאס) מציין כי לא רק שאעץ נשכח ולא היו לו צאצאים, גם שמו לא נזכר מאז ואילו מוחמד יוודע לדורי דורות. ראו בתפסיר לאיה 3.
↑  מאיר בר-אשר, "פרשנות הקוראן", בתוך מאיר בר-אשר ומאיר חטינה (עורכים), האסלאם: היסטוריה, דת, תרבות, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2017, עמ' 180
↑  בחדית' המובאת בתפסיר אבן-כאתִ'ר סיפר מוחמד למלוויו כי בעת התגלות הסורה, הביא אותו גִ'בריל לגן עדן והראה לו את הנהר. לדברי מוחמד, גדות הנהר יהיו מרוצפות זהב, המים יהיו לבנים יותר מחלב ומתוקים מדבש. ראו את הנוסח המלא בצחיח אל-בח'ארי, כרך 9, ספר 93, חדית' מס. 608.
↑  ראו כאן בתפסיר אל-ג'לאלין לאיה 1. גם תפסיר אבן עבאס, המסתמך על חדית'ים מפי בן דודו ואחד ממלוויו של מוחמד עבדאללה אבן עבאס, מפרש בצורה דומה את המילה, ראו פה בתפסיר לאיה 1.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-מאעון | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-כאפרון |
| הסורה הקודמת: סורת אל-מאעון | סורה 108 | הסורה הבאה: סורת אל-כאפרון |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010327359505171  LCCN: no2023095007  TDVİA: kevser-suresi  VIAF: 8957159478338227990003   WorldCat (עם VIAF): 8957159478338227990003
סיריל אסלנוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1964 (בן 60 בערך) 
 מקום מגורים:  צרפת, ישראל
 מנחה לדוקטורט:  Jean-Louis Perpillou 
 תרומות עיקריות
 חקר התפתחותן הדיאכרונית של השפות וזיקותיהן לשפות אחרות בשילוב ניתוח מבני והשוואתי.
 
סיריל אסלנוב (Cyril Aslanov, נולד ב-15 במאי 1964) הוא בלשן ישראלי, פרופסור באוניברסיטה העברית ומשמש ראש המדור ללימודים צרפתיים והמדור לרומאניסטיקה (שפות וספרות קטלאנית ואוקסיטנית) במוסד. תחום המומחיות שלו הן השפות הרומאניות ובעיקר הצרפתית והפרובאנסלית העתיקה.
ביוגרפיה

אסלנוב נולד בצרפת. למד לתואר ראשון ושני בבלשנות ושפות קלאסיות באקול נורמל סופרייר בין השנים 1984 ל־1988. השלים תואר ראשון נוסף בבלשנות ולימודים קלאסיים בסורבון בשנת 1985. בשנת 1992 סיים דוקטורט בסורבון ביוונית עתיקה ושפות קלאסיות בהנחיית פרופסור ז'אן-לואי פרפילו (Jean-Louis Perpillou). עבודת הדוקטורט הייתה בנושא "L'Adjectif épithète dans la Septante: étude syntaxique et sémantique". בשנת 1994 עלה לישראל ומאז מלמד באוניברסיטה העברית, בשנת 2003 מונה לפרופסור חבר.
דובר 20 שפות: עברית, ערבית, אנגלית, רוסית, צרפתית, איטלקית, ספרדית, פורטוגלית, גרמנית, יוונית, רומנית, הולנדית, דנית, שוודית, נורווגית, פולנית, צ'כית, סלובקית, סרבו-קרואטית, בולגרית ואיסלנדית.
במחקריו הוא בוחן את התפתחותן הדיאכרונית של אותן השפות וזיקותיהן לשפות אחרות בשילוב ניתוח מבני והשוואתי. כמו כן, הוא עוסק בחקר לשונות היהודים בדגש על הקשרן הרומאני ובהתפתחותה של השפה היוונית, בעיקר בשלהי העת העתיקה ובימי הביניים.
הוא חבר באקדמיה ללשון העברית.
ספריו

Pour comprendre la Bible: la leçon d’André Chouraqui, Éditions du Rocher, Monaco, 1999.
Le provençal des Juifs et l’hébreu en Provence: le dictionnaire Sharshot ha-Kesef de Joseph Caspi, Louvain-Paris, Peeters, 2001.
Evidence of Francophony in Mediaeval Levant: Decipherment and Interpretation (MS. BnF. Copte 43), Jerusalem, The Hebrew University of Jerusalem Magnes Press, 2006.
Le français levantin jadis et naguère: à la recherche d’une langue perdue, Paris, Honoré Champion, 2006.
Parlons grec moderne, Paris, L’Harmattan, 2008.
עוגייה רטובה

עוגייה רטובה (באנגלית: Soggy biscuit; ידוע גם בשמות: ביסקוויט רטוב, אוקי קוקי, לירות על העוגייה, ג'יזקוויט, או גמירה על העוגייה) היא פעילות אוננות קבוצתית לגברים, שבה המשתתפים עומדים סביב ביסקוויט או עוגיה ומאוננים עד שגומרים עליה. האדם האחרון שעושה זאת חייב לאכול את העוגייה. בנוסף אם אחד המשתתפים לא מצליח לפגוע בעוגייה עם השפיכה שלו, הוא חייב לאכול אותה. המשחק משוחק על ידי מתבגרים, בעיקר בארצות הברית, בריטניה ואוסטרליה. באוסטרליה המשחק ידוע גם בשם "סאו רטוב" על שם מותג הביסקוויטים הפופולרי במדינה, SAO.
עוגייה רטובה אינה בהכרח קשורה להומוסקסואליות, מכיוון שהמשחק אינו דורש מגע מיני בין המשתתפים. הרעיון והפרקטיקה של המשחק תואמים את רוח החקירה המינית של המתבגרים במדינות אלה.
סיריל מנגו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באפריל 1928 קונסטנטינופול, טורקיה 
 פטירה:  8 בפברואר 2021 (בגיל 92) אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  אדריכלות ביזנטית, תולדות האמנות, פילולוגיה, Greek philology, היסטוריה, אמנות ביזנטית, האימפריה הביזנטית, לימודים ביזנטיים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סנט אנדרוז 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  קינגס קולג' לונדון  דמברטון אוקס 
 בן או בת זוג:  Marlia Mango (1976–?) 
 
סיריל מנגו (באנגלית: Cyril Mango;‏ 14 באפריל 1928 – 8 בפברואר 2021) היה היסטוריון וחוקר תולדות האמנות בריטי יליד איסטנבול. תחום המחקר שלו היה האמנות והאדריכלות של האימפריה הביזנטית.
ביוגרפיה

מנגו נולד באיסטנבול שבטורקיה למשפחה ממוצא בריטי-רוסי. הוא כיהן כפרופסור בקינגס קולג' לונדון ובאוניברסיטת אוקספורד. בין חיבוריו הידועים מחקר על הפסיפסים של כנסיית אגיה סופיה (The Mosaics of St. Sophia at Istanbul) שיצא לאור בשנת 1962, קובץ המקורות "האמנות של האימפריה הביזנטית 312-1453" (1966) ו"ביזנטין, האימפריה של רומא החדשה" (1980).
נפטר ב-8 בפברואר 2021.
הערות שוליים

↑  Professor Cyril Mango, Society for the Promotion of Byzantine Studies, ‏9 בפברואר 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264792005171  PLWABN: 9810570647405606  BIBSYS: 90197773  BNE: XX996927  BnF: cb11914258w (data)  CANTIC: a1636336x  CiNii: DA0136998X  GND: 119307634  ICCU: CFIV044157  ISNI: 0000 0001 0879 2610  LCCN: n80013528  NDL: 00797214  NKC: mub2013780068  NLA: 35282103  NLG: 258839  NSK: 000145885  NTA: 069063613  RERO: 02-A003556759  SELIBR: 225665  SUDOC: 027005925  Trove: 896172  VcBA: 495/75254  VIAF: 24604755   WorldCat (עם VIAF): 24604755 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סורת אל-כאפרון

| --- | --- |

קליגרפיה של סורת אל-כאפרון
 שם מתורגם:  סורת הכופרים
 מספר הסורה:  109
 מספר פסוקים:  6
 מיקום:  מכה
 ויקיטקסט:  אל-כאפרון (תרגום רקנדורף)
 → סורת אל-כות'רסורת א-נצר ←
سورة الكافرون
סורת אל-כּאפִרוּן (בערבית: سورة الكافرون), או סורת הכופרים, היא סורה מספר 109 בקוראן. סורה קצרה זו מונה שישה פסוקים (אַיַא֫ת) בלבד, ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-מאעון ולפני סורת אל-פיל.
נוסח

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 109:1 قُلۡ: يَٰٓأَيُّهَا ٱلۡكَٰفِرُونَ, 109:2 لَآ أَعۡبُدُ مَا تَعۡبُدُونَ, 109:3 وَلَآ أَنتُمۡ عَٰبِدُونَ مَآ أَعۡبُدُ, 109:4 وَلَآ أَنَا۠ عَابِدٞ مَّا عَبَدتُّمۡ, 109:5 وَلَآ أَنتُمۡ عَٰبِدُونَ مَآ أَعۡبُدُ. 109:6 لَكُمۡ دِينُكُمۡ وَلِيَ دِينِ. | קֻל: יַא אַיֻּהַא אַל-כַּאפִרוּןַ, לַא אַעְבֻּד מַא תַעְבְּדוּןַ, וַּלַא אַנְתֻם עַאבּדוּן מַא אַעְבֻּד, וַּלַא אַנא עַאבֵּד מַא עַבַּדְתֻם, וַּלַא אַנְתֻם עַאבְּדוּן מַא אַעְבֻּד. לַכֻּם דִינְכֻּם וַּלִי דִיןִ. | אמור: הוי הכופרים, לא אעבוד את אשר אתם תעבדו, ולא אתם עובדים את אשר אעבוד, ולא אני עובד את אשר עבדתם, ולא אתם עובדים את אשר אעבוד. לכם דתכם ולי דת. |
פירוש

מתוך הסורה לא ניתן להבין מי הם ה"כופרים" המצוינים בתחילתה ושעל שמם נקראת הסורה. הפירוש המקובל לסורה הוא שאלה בני העיר מכה שסירבו לקבל על עצמם את דת האסלאם.
בדומה לסורות קצרות אחרות, גם סורה זו מהווה מעין תפילת בקשה או קריאה לעזרת אללה. סורה זו מבקשת להזכיר את ההפרדה בין בעלי האמונה לבין חסרי האמונה, הם הכופרים. תפסיר תנויר אל-מכבאס, המתבסס על חדית'ים מפי בן דודו, ואחד ממלווויו של הנביא מוחמד, עבדאללה אבן עבאס מספר כי סורה זו התגלתה למוחמד לאחר שכופרים קראו לו לזנוח את דתו, ולעבוד עימם את אליליהם. בתגובה, פתח מוחמד בגינויים. תפסיר אבן-כאתִ'ר הסוני מספר כי הכופרים הציעו למוחמד כי יעבדו את אלוהיו במשך שנה, ולאחר מכן מוחמד יצטרף אליהם לשנה לעבודת אליליהם. בעבר, בהווה ובעתיד. הסורה מסתיימת בפסוק המצוטט לעיתים קרובות: "לכם דתכם ולי דתי". יש המפרשים פסוק זה כוויתור לכופרים, ורואים בפסוק החמישי בסורת א-תובה (התשיעית) המאוחרת יותר, "פסוק החרב", המכריז על מלחמה בכופרים, כמבטל את הפסוק בסורה זו. לעומתם אחרים מפרשים את הפסוק כאיום, ולא כוויתור, ורואים בו הבטחה ואזהרה לשכר ולעונש בתמורה לאמונה ולחוסר האמונה בעולם הזה. המסורת קובעת כי קריאתה של סורה זו כמוה כקריאת רבע מהקוראן כולו, וחדית' ידוע מספר כי מוחמד נהג לקרוא סורה זו מדי בוקר בתפילתו.
הערות שוליים

↑  מובא אצל אורי רובין, "נספח א: סדר התגלות פרקי הקוראן", הקוראן, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, עמ' 552. כל הציטוטים להלן הם מתרגום זה.
↑  יוסף ויצטום, הקוראן ומחקרו, בתוך מאיר בר-אשר ומאיר חטינה (עורכים): האסלאם: היסטוריה, דת, תרבות, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2017, עמ' 160
↑  (ראו תפסיר זה לאיה 1)
↑  ראו כאן
↑  ראו גם סורה 10 איה 41.
↑  פסוק החרב: "עם תום החודשים הקדושים, הרגו את המשתפים בכל מקום אשר בו תמצאום, ותפסו אותם וכתרו אותם וארבו להם בכל אתר ואתר. ואולם אם יחזרו בתשובה ויקיימו את התפילה ויתנו זכאת, שלחו אותם לחופשי, כי אלוהים סולח ורחום". (על פי תרגומו של אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005). ראו למשל גם את דבריו של מוחמד בחדית' צחיח אל-בח'ארי "אין זכות לעבוד כל אל אחר מלבדך [אללה]", ראו פה, כרך 9, ספר 93 חדית' מס' 590.
↑  הקוראן, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, הערת שוליים בעמ' 540. תפסיר אל-ג'לאלין, למשל, טוען כי אַ֫יַה זו התגלתה טרם מוחמד צווה להילחם בכופרים (ראו כאן תפסיר לאיה 6) ותפסיר אבן עבאס מוסיף, כי הפסוקים המאוחרים שהורו על לחימה, ביטלו איה זו. 
 תפסיר אל-ג'לאלין מפרש את הפסוק כ"אלוהים יודע כי הלא מאמינים לעולם לא יהפכו למאמינים". ראו פה.
↑  אורי רובין, "שבחי הקוראן", בתוך הקוראן, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, עמ' 555.
↑  ראו בתפסיר אבן-כאתִ'ר.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-כות'ר | הקוראן | הסורה הבאה: סורת א-נצר |
| הסורה הקודמת: סורת אל-כות'ר | סורה 109 | הסורה הבאה: סורת א-נצר |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009461679105171  LCCN: no2011180757  TDVİA: kafirun-suresi  VIAF: 208734274   WorldCat (עם VIAF): 208734274
סיפור מההפטרה

| --- | --- |

מסך הפתיחה של התוכנית
 מנחים:  אפרת שפירא-רוזנברג 
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2 
 תקופת שידור מקורית:  2009–הווה 
 
סיפור מההפטרה (אפרת, מיכה וגיבורי התנ"ך) היא תוכנית דת ומסורת טלוויזיונית המשודרת על ידי הזכיינית רשת בערוץ 2, בהגשת אפרת שפירא-רוזנברג.
רוב פרקי התוכנית עוסקים בדמויות תנ"כיות והיתר עוסקים בספרים או נושאים שונים במחשבה היהודית.
כל פרק נמשך כשעה ברוטו ומתחלק לשני חלקים שווים פחות או יותר.
בחציה הראשון של התוכנית אפרת רוזנברג-שפירא משוחחת עם המשתתף הקבוע ד"ר מיכה גודמן, מרצה למחשבת ישראל, ואילו בחלקה השני של התוכנית היא נפגשת לדו-שיח עם אורחים שונים הנותנים לעיתים זווית קצת אחרת מן המקובל במיינסטרים היהודי.
סורת אל-מג'אדלה

שם ומספר הסורה בערבית
עמוד מהקוראן המציג חלק מסורת אל-מוג'אדלה
סורת אל-מֻג'אדִלה (בערבית: سورة المجادلة, "המתנצחת" או "המריבה") היא הסורה ה-58 בקוראן.
הסורה מונה 22 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק הראשון. שמה הנוסף של הסורה הוא סורת א-טִ'האר (الظهار), שם שנגזר מהפסוק השני.
תוכן הסורה > לפי נושאים

סורה זו עוסקת בשלושה נושאים עיקריים:
הטִ'האר (الظهار), שהוא שיטת גירושים שהייתה מקובלת בקרב הערבים בתקופת הקדם-אסלאם.
הלכות הקשורות ביחסים החברתיים.
המונאפיקון.
תוכן הסורה > לפי פסוקים

פסוקים 1–2 מתארים את הטִ'האר כדבר שיש להימנע ממנו.
פסוקים 3–4 עוסקים באופן שבו יש לכפר על הטִ'האר.
פסוקים 5–7 מתארים לכאורה את התוצאות של התנגדות לסדר האלוהי.
פסוקים 9–13 עוסקים במונאפיקון וביחס של המוסלמים כלפיהם, ומזהירים מפני פגיעה במוחמד.
פסוקים 14–22 מרחיבים הן בעניין המונאפיקון וביחס של המוסלמי כלפיהם, ודנים גם באנשים שמכונים "האויבים של האל".
הערות שוליים

↑  Hebrew_Quran
↑  הקוראן / אלמוני/ת / צבי חיים הרמן רקנדורף - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
↑  Translation of Surah Al-Mujadilah - NobleQuran.com, noblequran.com
↑  Surah Al-Mujadila [58], Surah Al-Mujadila [58] (באנגלית)
↑  TheLastDialogue, Surah Al Mujadilah Summary, The Last Dialogue, ‏7 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  Sura al-Mujadala, WikiShia (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הסורה הקודמת: סורת אל-חדיד | הקוראן | הסורה הבאה: סורת אל-חשר |
| הסורה הקודמת: סורת אל-חדיד | סורה 58 | הסורה הבאה: סורת אל-חשר |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4666210-8  SUDOC: 241156246  TDVİA: mucadile-suresi  VIAF: 203743747   WorldCat (עם VIAF): 203743747
סרגיי גוצמנוב

סרגיי אנטולייביץ' גוצמנוב (בבלארוסית: Сяргей Анатолевіч Гоцманаў; נולד ב-27 במרץ 1959) הוא כדורגלן עבר סובייטי ובלארוסי, ששיחק בעמדת הקשר התקפי בקבוצת דינמו מינסק ובנבחרת ברית המועצות. לאחר פירוק ברית המועצות שיחק באנגליה, גרמניה וארצות הברית.
ביוגרפיה

גוצמנוב נולדבכפר קראסו ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית להורים ילידי בלארוס. כשהיה בן שנתיים שבו הוריו לבלארוס. בשנת 1977 צורף לסגל של קבוצת דינמו מינסק. כעבור שנה עבר לדינמו ברסט ושיחק במדי הקבוצה עונה אחת. בשמת 1979 שב לדינמו מינסק ושיחק בשורותיה במשך 11 שנים. בשנת 1982 זכה יחד עם קבוצתו באליפות ברית המועצות. בשנת 1984 זומן לראשונה לנבחרת ברית המועצות. בנבחרת שיחק גוצמנוב 31 משחקים והבקיע 2 שערים. השתתף במוקדמות מונדיאל 1986, אך לא השתתף במונדיאל עצמו בשל פציעה. השתתף עם הנבחרת הסבוייטית באליפות אירופה ב-1988, בה נטל חלק בארבעה מתוך חמשת משחקי הנבחרת בתחרות. לאחר התפרקות ברית המועצות שיחק שלושה משחקים בשורות נבחרת בלארוס.
בשנת 1990 עזב גוצמנוב את ברית המועצות לאנגליה. הוא שיחק מספר חודשים בברייטון אנד הוב אלביון ולאחר מכן הועבר לסאות'המפטון. בתום עונת 1990/1991 החליט המאמן החדש של הקבוצה למכור את כרטי השחקן של גוצמנוב. הוא עבר לגמניה, לקבוצת האלשר מהעיר האלה, ששיחקה בבונדסליגה השנייה. בסיום עונת 1992/1993 ירדה הקבוצה ליגה ונאלצה להיפרד מכל השחקנים הזרים שלה מסיבות כלכליות. גוצמנוב שב לבלארוס, לדינמו קייב. בשנת 1995 פרש למעשה ממשחק פעיל.
בשנת 1996 קיבלה אשתו של גוצמנוב הצעת עבודה בתור מאמנת התעמלות אומנותית בארצות הברית ועברה לשם עם כל המשפחה. בארצות הברית הוצע לגוצמנוב לשחק בקבוצה מהליגה השלישית במינסוטה. הוא שיחק בקבוצה המקומית במשך שנתיים ואז פרש סופית ממשחק פעיל. מתגורר עם משפחתו בארצות הברית.
תארים

מקום שני באליפות אירופה – 1988
אליפת ליגת העל הסובייטית – 1982
עזרת כהן

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  הראי"ה קוק
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  שאלות ותשובות, שאלות ותשובות 
 נושא:  אבן העזר 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  תשכ"ט
 עורך:  הרצי"ה קוק
 
עזרת כהן הוא ספר שאלות ותשובות בנושאי חלק אבן העזר של השו"ע מאת הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב הראשי לארץ ישראל וראש ישיבת מרכז הרב. הספר מכיל 109 תשובות בענייני הלכות אישות והנלווה להן.
הספר נערך על ידי בנו הרב צבי יהודה הכהן קוק. הוא יצא לראשונה בהוצאת מוסד הרב קוק, בשנת תשכ"ט. את סידור המפתחות לספר עשה הרב יעקב פילבר. המהדורה האחרונה יצאה במוסד הרב קוק בשנת תשנ"א.
פרקי הספר

הלכות פריה ורבייה (עמ' א–ט).
הלכות אישות (עמ' יא–קלט).
הלכות קידושין (עמ' קמה–קצט).
הלכות כתובות (עמ' ר–ריב).
הלכות גיטין (עמ' ריג–שפ).
הלכות יבום וחליצה (עמ' שפא–שצו).
מילואים והשמטות (עמ' שצז–תב).
הערות הלכתיות שכתב הרצי"ה (עמ' תג–תכח).
מפתחות (נכתב על ידי הרב יעקב פילבר; עמ' תלא–תפה).
הערות שוליים

↑  אתר מוסד הרב קוק
↑  הקדמה לספר עזרת כהן
| הרב אברהם יצחק הכהן קוק |
| --- | --- | --- |
| כתביו | אגרות הראי"ה • אורות • אורות הקודש • אורות התורה • אורות התשובה • עולת ראיה • עין איה • מאמרי הראי"ה • שמועות ראי"ה • חדריו דעת כהן • משפט כהן • אורח משפט • עזרת כהן • שבת הארץ • כתבים נוספים |  |
| ממשנתו | למהלך האידיאות בישראל • הרצאת הרב • חזון הצמחונות והשלום • מאמר הדור • יסוד כסא השם בעולם • המספד בירושלים |  |
| משיריו | שיר האמונה •  ישמח לבי • לחשי ההוויה • כנפי רוח |  |
| תלמידיו | הרב צבי יהודה הכהן קוק (בנו) • הרב יעקב משה חרל"פ • הרב הנזיר • הרב שלום נתן רענן (חתנו) • הרב יצחק אריאלי • הרב אריה לוין •  הרב שאול ישראלי • האדמו"ר החלוץ • הרב משה צבי נריה • הרב יצחק הוטנר • תלמידים נוספים |  |
| מוסדותיו | הרבנות הראשית לישראל • ישיבת מרכז הרב • מכון הלכה ברורה ובירור הלכה • תנועת דגל ירושלים |  |
| כהונות ברבנות | זיימל • בויסק • יפו • מחזיקי הדת (לונדון) • ירושלים • ארץ ישראל |  |
| הנצחתו | בית הרב קוק • כפר הרא"ה • מוסד הרב קוק • פרס הרב קוק לספרות תורנית • פרס ירושלים לספרות תורנית • קבוצת אברהם |  |
ציונות דתית • תורת ארץ ישראל • מועדי הראי"ה • משפחתו • תלמידי הרצי"ה • עוד
| כתבי הראי"ה |
| --- | --- | --- |
| בהלכה וש"ס | דעת כהן • משפט כהן • אורח משפט • עזרת כהן • שבת הארץ • חבש פאר • עץ הדר • עיטור סופרים • טוב ראי |  |
| בהגות | עין איה • עולת ראיה • מאמרי הראי"ה • אדר היקר • ראש מילין • לנבוכי הדור • מדבר שור • מוסר אביך • מידות הראי"ה • עקבי הצאן • ארץ חפץ • חזון הגאולה |  |
| סדרת ה"אורות" | אורות (אורות ישראל) • אורות הקודש • אורות התורה • אורות התשובה • אורות הראי"ה • אורות התפילה • אורות האמונה |  |
| כתבים | למהלך האידיאות בישראל • הרצאת הרב • חזון הצמחונות והשלום • מאמר הדור • אגרות הראיה • שמונה קבצים • פנקסי הראי"ה • משנת הרב • המספד בירושלים • חדריו |  |
| שירים | נכתבו על ידו כשירים: שיר האמונה  • ישמח לבי • לחשי ההויה קטעים ופיסקאות שהולחנו: כנפי רוח • יסוד כסא השם בעולם |  |
הערה: חלק מספרי ה"אורות" הם ליקוטים מאוחרים ממשנתו סביב נושאים שונים, שהשתמשו אף הם בשם "אורות".
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סיאבונגה נומווטה

סיאבונגה יוג'ין נומווטה (באנגלית: Siyabonga Eugene Nomvethe; נולד ב-2 בדצמבר 1977 בדרבן) הוא כדורגלן דרום אפריקאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אמאזולו מליגת המשנה בדרום אפריקה.
נומווטה שיחק במהלך הקריירה בדרום אפריקה, איטליה, שוודיה ודנמרק, וכן ערך 82 הופעות במדי נבחרת דרום אפריקה בהן כבש 16 שערים. הוא ממוקם שלישי בטבלת מלך ההופעות במדי הנבחרת בכל הזמנים, וייצג אותה בין היתר בשני טורנירי מונדיאל.
קריירת משחק > נבחרת דרום אפריקה

נומווטה הוא משחקניה הבולטים בכל הזמנים של נבחרת דרום אפריקה. הוא ערך את הבכורה שלו ב-6 במאי 1999, בהפסד 2-0 לטרינידד וטובגו במשחק ידידות. את שערו הראשון במדיה כבש כחצי שנה אחר כך, בהופעתו השלישית במדי הנבחרת. היה זה שער הניצחון שקבע 1-0 לדרום אפריקה מול שוודיה.
מאמן הנבחרת טרוט מולוטו זימן את נומווטה לטורניר המשמעותי הראשון שלו, גביע אפריקה לאומות 2000. הוא שיתף פעולה בחוד עם שון ברטלט, שסיים כמלך השערים של הטורניר. בשלב רבע הגמר כבש נומווטה בדקה ה-42 את השער היחיד בהתמודדות מול גאנה, שהעלה את נבחרתו לחצי הגמר. בשלב זה נוצחה הנבחרת 2-0 על ידי ניגריה. במשחק על המקום השלישי, כבש נומווטה את שער היתרון הזמני של קבוצתו מול תוניסיה וקבע 2-1, אך התוניסאים השוו והמשחק הוכרע בדו-קרב בעיטות עונשין. נומווטה החמיץ את הבעיטה הראשונה של נבחרתו, אך בסיום היא התגברה וניצחה 4-3 בדרך למקום השלישי.
לאחר הטורניר התמנה קרלוס קיירוש לתפקיד המאמן, ותחתיו זכה נומווטה למקום של קבע בחוד הנבחרת. בגביע אפריקה לאומות 2002 כבש נומווטה שער אחד בשלב הבתים, אך לא הצליח לסייע לנבחרתו ברבע הגמר שם נוצחה 2-0 על ידי מאלי והודחה. בעקבות ההדחה הוחלף קיירוש בג'ומו סונו, שזימן כחצי שנה אחר כך את נומווטה לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2002. לאחר שלא שותף בשוויון 2-2 של נבחרתו במשחק הפתיחה מול פרגוואי, עלה נומווטה בהרכב למשחק השני מול סלובניה, וגמל על כך תוך ארבע דקות בלבד, כשכבש עם ירכו לאחר הגבהת כדור חופשי של קווינטון פורצ'ן מאגף שמאל. השער של נומווטה היה היחיד במשחק, ודרום אפריקה ניצחה בסיום 1-0. נומווטה פתח בהרכב גם בהפסד 3-2 לספרד, שחרץ את גורלה של דרום אפריקה בטורניר וגרם להדחתה בשלב הבתים.
נומווטה, שזומן על ידי המאמן הזמני אפריל פומו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2004, פתח היטב את הטורניר כשכבש את הצמד הראשון שלו במדי הנבחרת, בניצחון 2-0 על בנין במשחק הפתיחה. תבוסה לניגריה ושוויון בלבד מול מרוקו גרמו להדחתה המוקדמת של הנבחרת מהטורניר. שנה אחר כך השתתפה הנבחרת כאורחת בטורניר גביע הזהב 2005. היא צלחה את שלב הבתים, אך הודחה על ידי פנמה ברבע הגמר בדו-קרב פנדלים. נומווטה כבש שער אחד במהלך הטורניר.
המאמן טד דומיטרו זימן את נומווטה לגביע אפריקה לאומות 2006, המהדורה הרביעית בה השתתף, והכי פחות מוצלחת מבחינת הנבחרת. דרום אפריקה סיימה את שלב הבתים עם שלושה הפסדים וללא שער זכות, והודחה מהמשך המשחקים. נומווטה הוסיף להיות חלק פעיל בנבחרת עד לשלהי שנת 2007, אז איבד את מקומו לחלוטין תחת המאמן ג'ואל סנטנה.
באפריל 2010, שנתיים וחצי לאחר הופעתו האחרונה בנבחרת, זומן נומווטה על ידי קרלוס אלברטו פריירה לסדרת משחקי ידידות לקראת מונדיאל 2010 אותו אירחה דרום אפריקה. הוא היה שותף בשישה משחקים בתוך כחודש, וזומן על ידי פריירה לסגל הסופי של הנבחרת למונדיאל הביתי. דרום אפריקה כשלה להעפיל משלב הבתים, ונומווטה זכה להופעה אחת בטורניר, כשעלה מהספסל במהלך המחצית השנייה בניצחון 2-1 על צרפת.
לאחר המשחק האחרון במונדיאל, שוב נותר נומווטה מחוץ לסגל הנבחרת לשנתיים. ביוני 2012 חזר לסגל הנבחרת וערך שלוש הופעות אחרונות, השתיים הראשונות במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, והאחרונה שלו במדי דרום אפריקה הייתה ב-16 ביוני, בניצחון 3-0 על גבון במשחק ידידות. בסך הכול, ב-13 שנות קריירה בינלאומית רשם נומווטה 82 הופעות במדי הנבחרת, וכבש 16 שערים. הוא ממוקם שלישי בכל הזמנים בטבלת ההופעות בנבחרת.
תארים

הגביע הדרום אפריקאי: 1999/2000
אליפות שוודיה: 2005
הגביע השוודי: 2005
אליפות דנמרק: 2007/2008
מלך השערים של ה-PSL‏: 2011/2012
תארים > נבחרת לאומית

| נבחרת דרום אפריקה> שנה | נבחרת דרום אפריקה> הופעות | נבחרת דרום אפריקה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1999 | 3 | 1 |
| 2000 | 11 | 3 |
| 2001 | 10 | 1 |
| 2002 | 10 | 2 |
| 2003 | 5 | 2 |
| 2004 | 10 | 3 |
| 2005 | 9 | 2 |
| 2006 | 7 | 0 |
| 2007 | 7 | 1 |
2008: 0
2009: 0
| 2010 | 7 | 1 |
2011: 0
| 2012 | 3 | 0 |
| סה"כ | 82 | 16 |
סקסטוס לוקיליוס באסוס

סקסטוס לוקיליוס באסוס (בלטינית: Sextus Lucilius Bassus) היה מפקד צבא רומאי, נציב יהודה, ומפקד הלגיון העשירי פרטנסיס בשנים 71–73. הוא כבש את הרודיון ומכוור, ונפטר בזמן שירותו בפרובינקיה.
תולדות חייו

בשנת 69 נמנה עם תומכיו של גלבה, אך לאחר מכן עבר אל מחנהו של ויטליוס מתוך רצונו לקידום אישי מהיר יותר. הוא עלה מדרגת מפקד על גונדת פרשים לזו של מפקד הציים של רוונה ומיסנום. לוקיליוס לא נשאר זמן רב בין תומכי ויטליוס, ועד שנת 69 הוא הפך לתומכו של אספסינוס. טקיטוס ייחס עריקה זו לאכזבתו של באסוס מוויטליוס. לדברי טקיטוס שאף באסוס למשרת מפקד המשמר הפרטוריאני, וכאשר לא זכה בה, הוא הסיק את המסקנות. הוא הסית בהצלחה את חיילי הצי ברוונה לעבור לצידו של אספסינוס, אך היסוס מצידו להופיע בגלוי בראש מרידה, או בשל חוסר פופולריות, עלו לו במשרתו. חיילי הצי עצרו אותו, אולם הוא שוחרר בהתערבות של הרומוס, עבדו המשוחרר של אספסינוס.
הוא נזכר שוב כמפקד יחידת פרשים בתחילת שנת 70. במחצית הראשונה של שנת 71 הוא חזר לתפקידו הקודם כמפקד הציים של מיסנום ורוונה. ארבע תעודות שחרור של חיילי הצי בהן נזכר שמו הן מפברואר 71 ואפריל 71. חלקן מזכירות אותו כמפקד הצי של רוונה ואחרות מעידות על היותו מפקיד הצי של מיסנום. יש להניח כי קודם לבואו ליהודה הוכלל באסוס בין הפריטורים.
הוא הגיע ליהודה בין חודש יוני לחודש אוקטובר של שנת 71, ומונה לנציב יהודה ומפקד הלגיון העשירי פרטנסיס. יוסף בן מתתיהו מספר על פעולותיו בביעור קיני המרידה האחרונים של המרד הגדול. הוא כבש את הרודיון ואת מכוור והשמיד כ-3,000 קנאים ביער בשם ירדס. לוקיליוס באסוס מת ביהודה בזמן כהונתו כנציב. כמחליפו נשלח פלביוס סילבה.