Time Out
היסטוריה

טיים אאוט הוקם ב-1968 כמגזין רישומים בלונדון על ידי טוני אליוט, שהשתמש בכסף ממתנת יום ההולדת שלו להפקת עלון בן גיליון אחד, יחד עם בוב האריס כעורך שותף. העלון הראשון נקרא "איפה זה נמצא" (Where It's At), לפני שקיבל השראה מהאלבום "טיים אאוט" של דייב רובק. המגזין היה אחד מפרסומים רבים של עיתונות מחתרתית בלונדון.
הקו המערכתי שנקטו השניים היה רדיקלי והגיע לשיאו בשנת 1976 עם פרסום שמם של 60 מרגלים-לכאורה שעבדו בשירות ה-CIA והוצבו באנגליה. בשנת 1980 הופסקה בו מדיניות קבלת ההחלטות המשותפת והענקת שכר שווה לכל העובדים, שהייתה מקובלת מאז ראה אור לראשונה. שינוי מדיניות זה הוביל לפרישת חלק מהצוות, שהקים מגזין מתחרה בשם "גבולות העיר" (City Limits).
הגיליונות הראשונים היו הודפסו בכמות של כ-5,000 עותקים, והם התפתחו בהדרגה לתפוצה שבועית של 110,000 עותקים, כשהם משירים את הרדיקליות בהדרגה.
הסגנון של המגזין היה כמעט לחלוטין באחריות המעצב שלו, פירס מרצ'בנק:
מרצ'בנק הוזמן על ידי טוני אליוט להצטרף ל-טיים אאוט העוברי בשנת 1971. הוא הפך אותו לשבועון, הוא הפיק את הלוגו הקלאסי שלו, [וביסס את זהותו החזקה ואת מבנה העריכה שלו - שנשארו בשימוש ברחבי העולם עד היום. הוא גם הגה ועיצב את הראשון מבין ספרי ההדרכה של טיים אאוט. ... הוא המשיך לעצב עבור טיים אאוט במשך שנים רבות. מדי שבוע, עטיפות הטיים אאוט העוצמתיות והשנונות שלו הפכו לחלק מהותי מהחיים בלונדון.
אליוט השיק את "טיים אאוט ניו-יורק" (Time Out New York (TONY)), בהופעת הבכורה שלו במגזין בצפון אמריקה, בשנת 1995. המגזין שכר כישרונות צעירים שיספקו ביקורות תרבות לצעירים בניו יורק באותה תקופה. הצלחת TONY הובילה להוצאותו של "טיים אאוט ניו-יורק לילדים" (Time Out New York Kids), מגזין רבעוני המיועד למשפחות. ההתרחבות נמשכה עם רישיון אליוט למותג טיים אאוט ברחבי העולם והפיץ את המגזין לכ-40 ערים כולל איסטנבול, דובאי, בייג'ינג, הונג קונג וליסבון.
מוצרים נוספים של טיים אאוט כללו מגזיני טיולים, מדריכי ערים וספרים. בשנת 2010, טיים אאוט הפך למוציא לאור הרשמי של מדריכי טיולים וספרי תיירות למשחקים האולימפיים והפראלימפיים בלונדון 2012.
עד שנת 2010 שימש טוני אליוט כבעלים יחיד. הצורך של טיים אאוט להתרחב לפלטפורמות דיגיטליות הוביל לכך שאליוט מכר 50% מהשליטה בחברה ו-66% מ-"TONY" לקרן השקעות פרטית בשם "אוקלי קפיטל" שהעריכה את החברה ב-20 מיליון ליש"ט. הקרן, שהוקמה על ידי פיטר דובנס, הייתה בבעלות טוני אליוט ואוקלי קפיטל עד 2016, ההסכם סיפק הון להשקעה להרחבת המותג. טיים אאוט השיקה לאחר מכן אתרי אינטרנט ל-33 ערים נוספות כולל דלהי, וושינגטון הבירה, בוסטון, מנצ'סטר ובריסטול. כשהיא נרשמה בבורסת AIM של לונדון. ביוני 2016, "קבוצת טיים אאוט" (Time Out Group) עברה הנפקה והיא רשומה בבורסת AIM של לונדון הנסחרת תחת סמל המניה 'TMO'.
המהדורה הלונדונית של טיים אאוט הפכה למגזין חינמי בספטמבר 2012. המגזין הלונדוני של טיים אאוט הופץ ידנית בתחנות מרכזיות בלונדון, וקיבל את תעודת ה-ABC הרשמית הראשונה שלו לאוקטובר 2012 המציגה הפצה של למעלה מ-305,000 עותקים בשבוע, שהייתה ההפצה הגדולה ביותר בתולדות המותג. אסטרטגיה זו הגדילה את ההכנסות ב-80 אחוז עם עלייה מתמשכת. טיים אאוט הזמין גם מספר בעלי טורים אורחים לכתוב עבור המגזין.
במשך שנות קיומה התרחבה קבוצת "טיים אאוט" והיא מפיצה את המגזין במהדורות ייחודיות בכ-60 ערים שונות ברחבי העולם. בנוסף לכך, מפרסמת החברה מדריכי טיולים, מדריכי בילויים הכוללים ביקורת מסעדות וביקורת בארים, ומנהלת אתר אינטרנט בעל תכנים זהים.
באפריל 2015, גם המהדורה של ניו יורק עברה למודל ההפצה החופשית כדי להגדיל את בסיס הקוראים ולהגדיל את המודעות למותג. מעבר זה הכפיל את התפוצה על ידי הגדלת קהל האינטרנט שלו, המוערך בכ-3.5 מיליון מבקרים ייחודיים בחודש. טיים אאוט הגדילה את תפוצת המגזין השבועי שלה ליותר מ-305,000 עותקים, וגדלה במיליוני משתמשים דיגיטליים של "טיים אאוט ניו יורק". טיים אאוט ניו יורק השהתה את ההדפסה הפיזית של עותקים של המגזין בשנת 2020.
במהלך מגפת COVID-19, טיים אאוט הפסיק להדפיס עותקי נייר של המגזין ועבר להפצה מקוונת בלבד. המיתוג מחדש באופן זמני כ-Time Out In, בנוסף הפרסום מיקד מחדש את תוכן העריכה שלו לאירועים וירטואליים עבור אנשים שנשארים בבית במהלך הסגר.
באפריל 2022, הוכרז כי המהדורה המודפסת של "טיים אאוט לונדון" תיפסק סופית לאחר 54 שנים, כאשר הדפסתו האחרונה הופצה ב-23 ביוני 2022. המגזין ימשיך להתפרסם באינטרנט.