stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האוצר מתחת לגשר
גלגולה של האגדה והמחקר אודותיה

מקורות הסיפור נמצאים בתלמוד הירושלמי ובמדרש. היא מסווגת כמספר 1645 בסיווג ארנה-תומפסון (נושא N531.1), בשם האוצר בבית.
במקור התלמודי בא אדם לפני רבי יוסי בן חלפתא וסיפר לו שבחלומו ראה שעליו ללכת לקפדוקיה (ביטוי ל"קצה העולם" - ולמעשה אזור בצפון מזרח טורקיה) ושם ימצא את "מזלו" של אביו. שאל אותו רבי יוסי: האם אביך היה מעולם בקפדוקיה? ענה האיש: לא. אם כן, השיב רבי יוסי: לך עשרה צעדים בתוך ביתך ותמצא את האוצר תחת קצה קורת הגג. בארמית, זהו משחק מילים של קפדוקיה וקפא דקורא, וכן עשרה שריין (צעדים) ועושר - מזלו של אבי החולם. המדרש מסביר את משחק המלים בכך שכפא - הוא עשרים - בגימטריה של האות כ"ף, או בשפה היוונית, ודוקיא - הוא קורה בשפה היוונית.
אגדה זו הייתה ידועה באירופה המערבית והמזרחית, וכן במזרח התיכון, ומיוחסת לאנשים ולמקומות שונים כסיפור אמיתי.
הסיפור החסידי הקדום מייחס סיפור דומה לבעל שם טוב, שיעץ לחולם החלום ולשומר הגשר ללכת אחר חלומם, בשמעם זה את חלומו של זה. ואכן הם מוצאים את האוצר במקום המרוחק. אלא שכל אחד מהם בנפרד מחליט לשתף את השני באוצר. כשנפגשים ביניהם הם משיאים את בניהם זה לזה. (גם לסיפור זה יסוד בתלמוד, בסיפור אלכסנדר מוקדון וארץ "קצה").
בקרב חסידי פולין יוחס סיפור זה לגביר רבי אייזיק יעקלס מקים בית כנסת אייזיק שול, בעיר קרקוב, ואילו בגרסה שסיפר רבי נחמן מברסלב, החולם הוא דמות אלמונית, והאוצר נמצא מתחת לגשר בעיר וינה שבאוסטריה.
מחקרים ומאמרים רבים על גלגולה של האגדה ומשמעותה נכתבו במרוצת הזמן, במיוחד על ידי חוקרי ה'השכלה', מבית המדרש לרבנים בגרמניה.
האגדה מופיעה בקובץ הסיפורים "אלף לילה ולילה" - החולם נמצא בבגדאד והאוצר במסגד בקהיר. לאחר שנתפש והולקה על לא עוול בכפו בעוון גנבה שלא ביצע, ראש המשטרה מגלה שאף הוא חלם על האוצר בבית האיש מבגדאד. יצוין שחלק ניכר מאגדות אלף לילה ולילה יסודם במקורות יהודיים ויש הסוברים כי האסופה המקורית נכתבה בידי היהודי המומר ואהב איבן מונאביה.
הסיפור נלמד בבתי ספר תיכוניים בישראל ובעולם, שימש נושא במבחן הבגרות בספרות, היווה נושא לסרטים, ומודפס כיום כסיפור ילדים עממי ללא מקור.
מחקר יסודי על מקורות הסיפור, ועיון בגלגוליו נערך בידי ד"ר חנה הנדלר.
עלילה

חסיד ושמו אייזיק מהעיר קראקא, חולם כמה פעמים שאם יסע לעיר הרחוקה פראג, ימצא שם אוצר, מתחת לאחד הגשרים הראשיים. הוא מחליט לנסוע לפראג הרחוקה, אך לאכזבתו, מגלה שהוא לא יכול לחפור מתחת לגשר, משום ששם שומרים אנשי משמר המלך. הוא מתעצב והולך אנה ואנה ליד הגשר. ראש השומרים שם לב ליהודי שמסתובב שוב ושוב סביבות הגשר, ושואלו לפשר מעשיו, הוא מספר לו על חלומו, וכתגובה השומר לועג לו, ואומר לו שגם הוא חלם חלום, שמתחת לתנור בביתו של יהודי ושמו אייזיק, בקראקא, (הוא אייזיק מושא הסיפור) מסתתר אוצר! הוא מוסיף כמובן, שלדעתו, אסור להאמין לחלומות, ושהחסיד עשה שטות בבואו עד לפראג רק מכוח חלום. אז הבין החסיד שמטרת בואו לפראג הייתה רק כדי לשמוע זאת, שבעצם האוצר נמצא ממש מתחת לאפו. חזר לביתו, חפר מתחת לתנור, מצא את האוצר והתעשר, ובנה בכסף בית כנסת על שמו.
פרשנות

יש הסוברים שאגדה זו מבוססת על סיפור אמיתי, משום שעד היום בפולין עומד בית כנסת על שם רבי אייזיק יעקלס מקרקוב, וגם על מצבתו כתוב "פ"נ הנגיד הנושא המיוחס... האלוף כמהר"ר אייזיק בר"י אשר בנה בית הכנסת מעשי ידי אומן".
רבי נחמן מברסלב הסביר שזהו משל לכל חסיד הנוסע לצדיק ללמוד ממנו, שיידע שהאוצר נמצא אצלו ממש, והוא צריך לחפור בביתו, כלומר בתוך עצמו, ויימצא את אוצרו. אלא שלהכיר בכך שיש בו אוצר מוכרח הוא ללכת אל הצדיק.
לכאורה, ניתן לראות במשל מסר כאילו לא צריך לחפש את האוצר רחוק מכיוון שהוא נמצא אצלנו בבית. אך ניתן לפרש את המסר בצורה הפוכה: חייבים לצאת ולחפש אחר משמעות החיים, בשביל לדעת שהאוצר אצלנו בבית. לעיתים צריך להגיע אפילו עד סוף העולם, כדי להבין כי האוצר האמיתי נמצא מתחת לאפינו.
ככל סיפור שעבר בעל פה, סיפור זה זכה לעיבודים שונים ולגרסאות שונות בעולם היהודי ואף מחוצה לו. ספרו המצליח של פאולו קואלו, "האלכימאי", מבוסס גם הוא על מוטיבים זהים לאלה שבסיפור.
חלק מהעיבודים בישראל

האוצר מתחת לגשר - סרט בכיכובו של שי אזנקוט, בבימויו של יגאל הושיאר בהפקת סרטי ניצוצות של קדושה, 2012
"האוצר" - בתוך הסרט סיפורי מעשיות של רבי נחמן שביים צבי פישמן, 2016
מחזמר "האוצר מתחת לגשר" שכתב וביים איז'ו ליבוביץ' בהשתתפות אסף אשתר, עודד מנסטר, טוביה רוזנפלד, דן סודרי, ודוד צנגר, 2016
"האוצר מתחת לגשר" הצגת ילדים בתיאטרון גשר מאת רועי חן בבימויו של אמיר וולף, 2021
הערות שוליים

↑  בראשית רבה חלק א' פרשה ס"ח יב, בתלמוד הירושלמי מסכת מעשר שני, פרק ד הלכה ו, ובמדרש איכה רבה, פרשה א' סימן י"ז.
↑  רשימת סיפורים מהעולם לפי סיווג ארנה-תומפסון, בנושא האוצר בבית (אתר אוניברסיטת פיטסבורג), בין היתר, הנושא מופיע גם בקובץ סיפורי אלף לילה ולילה.
↑  המדרש ב"איכה רבה" פרשה א' רמז י"ז
↑  בין המקומות המיוחסים: העיירה סוואפהאם בסביבת לונדון, הערים וינה, פראג, קרקוב ובגדאד, וכפרים שונים בגרמניה ובפרס. ר' להלן מאמרה של חנה הנדלר, וכן המאמר של אדמיאל קוסמן במקור ראשון
↑  הסיפור בספר דברים ערבים מונקטש ה'תקס"ג (1903) (אתר היברובוקס).
↑  הגרסה - בשם רבי שמחה בונים מפשיסחא בספר שמחת ישראל (באתר היברובוקס)
↑  כוכבי אור, סיפורים חדשים
↑  לדוגמה (בגרמנית) במאמר 'על אגדת החלום על האוצר תחת הגשר', עיתון הסיפור העממי מברלין 1909 (החל בעמוד 289). וראו ברשימת המאמרים והמחקרים, בתחילת מאמרה של ד"ר חנה הנדלר (להלן)
↑  מחקרו של המזרחן היהודי ויקטור שובין על המקורות היהודיים והיוונים לסיפורי אלף לילה ולילה, וזהותו של המלקט הראשון.
↑  עקב פרסומו הרב, הביטוי "האוצר תחת הגשר" שימש גם במאמרים על אודות גשרים וחיפושי אוצר סביבם (לדוגמה האוצר תחת הגשר מאמר ב"קדמוניות" על גשר שייח' חוסיין החרב ליד בית שאן), וכן כמשל בידי מומחים להכשרה אישית.
↑  חנה הנדלר, הסיפור החסידי בין עיצוב ספרותי לאידיאה רוחנית, מילת-אמת זעיר-רך, באתר משרד החינוך. פורסם לראשונה בה'תשס"ו (2006)
↑  רבי אברהם בן רבי נחמן מטולטשין, כוכבי אור, סיפורים נפלאים אות ד.
↑  האוצר מתחת לגשר באתר ניצוצות
↑  איפה מסתתר האוצר?, באתר ערוץ 7, 26 בדצמבר 2016
↑  עפרה לקס, מתכוננים לחנוכה, באתר ערוץ 7, 8 בדצמבר 2016
↑  ישראל מתחברת - מופעי תרבות בדיגיטל - האוצר מתחת לגשר, בעמוד הפייסבוק של משרד התרבות והספורט, 13 באפריל 2020
↑  יואב בירנברג, מרצח רבין ועד "השחף": תיאטרון גשר חוזר לפעילות ומציג את הרפרטואר החדש, באתר ynet, 16 במרץ 2021
אפקט פלטייה

אֶפֶקְט פֶּלְטְיֶה הוא אפקט פיזיקלי המאפשר מעבר חום בעקבות מעבר של זרם חשמלי בין מוליכים חשמליים שונים. כשזרם חשמלי עובר דרך מעגל של שני מוליכים או מוליכים למחצה שונים, בין שני הצמתים נוצרים הפרשי טמפרטורות בהתאם לכיוון הזרם. האפקט קרוי על-שם המדען הצרפתי ז'אן שארל פלטייה (Jean Charles Athanase Peltier) שגילה אותו בשנת 1834.
אפקט פלטייה הוא האפקט ההופכי לאפקט סיבק ושני האפקטים נכללים באפקט התרמו-אלקטרי (אנ').
בתעשייה משתמשים באפקט במוליכים למחצה (שם האפקט חזק יותר) על מנת ליצור מכשירי קירור מדויקים, ומשאבות חום תרמו-אלקטריות.
היסטוריה

בשנת 1821, תומאס סיבק גילה את האפקט הקרוי על שמו, אשר מתרחש כאשר קיימים הפרשי טמפרטורות במעגל שבו שתי מתכות שונות, וכתוצאה מכך נוצר הפרש פוטנציאלים ובגללו זורם זרם במעגל. בשנת 1834, כשחקר פלטייה את אפקט סיבק, הוא שם לב שגם האפקט ההפוך קורה, ושנוצר הפרש טמפרטורות בעקבות מעבר זרם. עם זאת, גם הוא וגם סיבק לא הצליחו להסביר פיזיקלית מדוע זה קורה. זאת עשה הפיזיקאי ויליאם תומסון, שגם הוכיח את הקשר בין האפקטים. עד לשנת 1930 לא מצאו שימוש תעשייתי לאפקט, עד שקבוצת מדענים רוסים החלו לחקור אותו מחדש, מה שהוביל להתפתחות של מכשירים תרמו-אלקטרים שימושיים.
הסבר פיזיקלי

הזרם חשמלי עובר דרך מעגל המכיל שני מוליכים עם מקדמי פלטייה שונים, ניתן לצפות באפקט של קירור בצומת אחד, וחימום בצומת השני, והאפקט הוא מה שמתאר את שינויי הטמפרטורה.
הזרם החשמלי העובר דרך הצומת המחברת בין שני מוליכים שונים, יגרום לשחרור או לספיגה של חום על מנת לאזן את ההבדל בפוטנציאל הכימי ביניהם.
האנרגיה הממוצעת של האלקטרונים המועברים בזרם החשמלי שונה עבור מוליכים שונים, ותלויה במספר גורמים כמו רמת האנרגיה של האלקטרונים והריכוז שלהם במוליך ופיזור תחת השפעת מתח. בצומת בין שני המוליכים השונים האלקטרונים עוברים ממוליך אחד לאחר (תלוי בכיוון הזרם). אותם אלקטרונים יכולים להעביר את האנרגיה העודפת שלהם לאטומים המקיפים אותם, או לחלופין לשאוב אנרגיה מהסביבה. בשני במקרים אנרגיה תומר לחום או שחום ישאב מהסביבה לאנרגיה (אפקט קירור).
מאחר שבזרם חשמלי בטור כמות המטען בהכרח שווה, נובע שמעבר מטען, כלומר זרם חשמל, בין מוליכים בעלי מקדמי פלטייה שונים, יפלוט או ייבלע חום; חום ייפלט במעבר ממוליך בעל מקדם פלטייה גבוה לנמוך, וייבלע במעבר הפוך.
החום הנוצר בצומת ליחידת זמן מתואר על ידי הקשר הבא:
d
Q


d
t



=
(

Π

a


−

Π

b


)
I


{\textstyle {\frac {dQ}{dt}}=(\Pi _{a}-\Pi _{b})I}
כאשר מתקיים : {\frac {dQ}{dt}} זה הנגזרת של החום בזמן,  \Pi _{a},\Pi _{b} הם מקדמי פלטייה, ו- I זה הזרם שעובר במעגל.
מקדם פלטייה

מקדם פלטייה אופייני לכל מוליך, והוא מתאר את כמות החום הנישאת ליחידת מטען העובר במוליך.
קיים קשר בין מקדם פלטייה למקדם סיבק, והוא מתואר על ידי:
\Pi =ST
כאשר  \Pi  ו- S הם מקדמי סיבק ופלטייה בהתאמה, ו- T היא הטמפרטורה.
בגלל הקשר הזה, מקדם פלטייה כמעט ואינו נמדד באופן ישיר, מהסיבה הפרקטית שקשה למדוד באופן מדויק חום שנפלט, לעומת הבדלי טמפרטורה והבדלי מתחים (הגורמים למקדם סיבק), מה שהופך את מקדם סיבק לפשוט יותר למדידה, ומכך את ההמרה לפשוטה.
שימושים בתעשייה וברפואה

אפקט פלטייה פחות יעיל מאמצעי קירור יומיומיים מכיוון שיש לו נצילות נמוכה אם כי יש לו גם יתרונות בתעשייה. האפקט מאפשר לבנות מכשיר חימום או קירור ללא חלקים נעים ובכך מפחית את הסיכון לכשלים מכניים, בנוסף, הוא שקט ויכול להיות אפקטיבי גם ברמה מיקרוסקופית (בניגוד לשיטות הקירור הקונבנציונליות המבוססות דחיסה).
בתעשייה משתמשים בעיקר במוליכים למחצה משום שהם מוליכים חום פחות טוב ובכך מקצינים את האפקט ואת הפרש הטמפרטורות.
שימושים:
מקררים – מקררים אלקטרונים מדויקים, מצנני אוויר במחשבים (CPU coolers)
חלליות – משתמשות באפקט כדי לאזן בין הצד בחללית שחשוף לשמש, שחם משמעותית מהצד השני
תא פלטייה – תא פלטייה הוא רכיב אלקטרוני קטן המבוסס על האפקט
קירור DNA, איסולין ורקמות לצרכים רפואיים
ראו גם

אפקט סיבק
מכניקה סטטיסטית
האפקט התרמו-אלקטרי (אנ') – לקריאה בוויקיפדיה באנגלית
לקריאה נוספת

Encyclopedia of Materials: Science and Technology, 2002
Reference Module in Materials Science and Materials Engineering, 2016
הערות שוליים

↑  What is the Peltier Effect?, Techopedia (באנגלית)
1 2  Peltier Effect Theory, Inst Tools, ‏2016-03-17 (באנגלית אמריקאית)
1 2  Peltier Effect - an overview, ScienceDirect Topics
↑  אפקט פלטיה (Peltier Effect) (למתקדמים), באתר אנרגיה בהיבט רב תחומי, מאת רמי אריאלי
↑  - Medical Applications of Thermoelectrics, CRC Press, 2012-04-25, עמ' 535–564, ISBN 978-0-429-08825-4
חנן שדמי

| --- | --- |

 לידה:  21 בספטמבר 1914 א' בתשרי תרע"ה ריגה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  18 ביולי 2010 (בגיל 95) כפר בלום, ישראל 
 שם לידה:  חנן פלדמן 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  כפר בלום 
 השכלה:  סמינר הקיבוצים  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מעסיק:  בית ספר עמק החולה, המכללה האקדמית בית ברל, אורנים - המכללה האקדמית לחינוך 
 פרסים והוקרה:  יקיר הגליל (1995) 
 
חנן שדמי (פלדמן) (21 בספטמבר 1914 – 18 ביולי 2010) היה איש חינוך ומשורר לילדים, ממייסדי קיבוץ כפר בלום ומערכת החינוך בו. היה מנהלו הראשון של בית-החינוך המשותף "עמק החולה", בית ספר שהיה ממקימיו. ניהל ולימד במכללות להכשרת מורים וגננות אורנים ובית ברל ופרסם מאמרים בענייני חינוך וספרות ילדים. שדמי היה בין מעצביו המרכזיים של החינוך המשותף, הגה ויצר רבים מהטקסים ומהחגים הקיבוציים.
ביוגרפיה

חנן (חודג'יק) שדמי נולד בריגה שבלטביה, בשנת 1914, בן למשפחת פלדמן. קיבל חינוך יהודי-עברי ולמד בגימנסיה העברית. בנעוריו שימש מדריך מרכזי בהנהגת תנועת הנוער החלוצית נצ"ח, וב-1939, בהיותו בן 25, עלה לארץ ישראל יחד עם רעייתו ליובה.
עם הגיעו ארצה היה שדמי מיועד להצטרף לקיבוץ עין גב, אולם נשלח על ידי הנהגת התנועה ל"קיבוץ האנגלו-בלטי" (לימים כפר בלום), שישב בהכשרה בבנימינה. ב-1941, לאחר שנפגע בידו בתאונת עבודה, נשלח ללמוד הוראה במחזור השלישי של סמינר הקיבוצים בתל אביב, ואת שנתו הראשונה כמורה עשה בגן שמואל, שם למדו ילדי קיבוצו באותה עת. בתקופה זו החל לכתוב לילדים, ומאז ואילך שילב בחייו את החינוך והכתיבה.
ב-1947 יצא שדמי לשליחות בת שנתיים מטעם הסוכנות היהודית בגרמניה, שם גם מצא את אחיו ניצולי השואה, מרדכי ומנשה שדמי, והביאם ארצה. עם שובו ארצה המשיך לעסוק בחינוך ובהמשך אף בהכשרת מורים ומחנכים.
ב-19 ביולי 2010 נפטר חנן שדמי בגיל 95, והובא לקבורה בקיבוצו, כפר בלום.
עבודתו בחינוך

לאחר עליית כפר בלום על הקרקע בנקודת הקבע בעמק החולה, ייסד שדמי את בית הספר היסודי במקום, שהפך ברבות הימים לבית ספר "הגומא", והיה למורה ולמחנך הראשון בקיבוץ. כשהגיעו ילדי המחזור הראשון לגיל בית ספר תיכון, יזם את השותפות להקמת בית החינוך המשותף "עמק החולה", בו לימד במשך שנים ואף היה מנהלו הראשון.
בהיותו מחנך בקיבוץ היה בין הוגי המודל הקיבוצי של טקס בר המצווה.
שדמי למד ספרות וחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים, ולאחר מכן היה מורה ומנהל בסמינר למורים בית ברל, ואחר כך בסמינר אורנים, בו לימד במשך 17 שנים ואף ניהל אותו שנים אחדות. מלבד זאת היה חבר מרכז הסתדרות המורים במשך 25 שנים, ושימש שנים רבות כחבר מערכת הביטאון לחינוך "אורים". כמו כן, מילא תפקידי ניהול במחלקת החינוך של איחוד הקבוצות והקיבוצים, והיה חבר מליאת רשות השידור.
במשך שנים השתתף בארגון סמינר של אנשי חינוך ישראלים וגרמנים, במטרה ללמוד את לקחי השואה.
לאחר צאתו לגמלאות התמיד שדמי בפעילותו החינוכית, שראה בה שליחות אישית. הוא לימד בהתנדבות ילדי עולים חדשים בבית ספר "הגומא", ובמכללת תל חי לימד במכינה לחיילים משוחררים שנפלטו בצעירותם ממערכת החינוך.
כהוקרה על פעילותו, קיבל ב-1995 את התואר "יקיר הגליל", וב-2002 את התואר "יקיר הסתדרות המורים".
יצירתו

כבר בהיותו מורה בגן שמואל כתב שדמי מחזה לילדים שהוצג בבתי הספר בסביבה, ומאז המשיך לכתוב שירים רבים לילדים. בשנת 1946 החל לפרסם משיריו בשבועוני ילדים. החל משנות השישים פורסמו סיפוריו ושיריו לילדים בספרים רבים ובעיתוני הילדים.
ב-1968 היה בין מייסדי פרס אסתר רבינוביץ לספרות ילדים.
בנוסף, פרסם גם ספרי שירה אחדים למבוגרים.
כמה משיריו הולחנו, בהם:
"עוד רבה הדרך" - המנון כפר בלום - להאזנה ביוטיוב בביצוע של ישיב כהן בן הקיבוץ
"ירח בלילה" - הלחין נחום היימן, בביצוע חוה אלברשטיין
"לנו עדר בשדה" - הלחין דניאל סמבורסקי - להאזנה בזמרשת
"הבחורים חזרו הביתה" - הלחין דוד זהבי
"ברכת הגליל" - הלחין דוד זהבי
"ברכת שלום" - הלחין טוני אנטונל הלפמן
ספריו > ספרי ילדים

לנו עדר בשדה: שירים לילדים (תל אביב: איחוד הקבוצות והקיבוצים, 1960), איורים: אסתר ניני
חג ומועד: טקסי-ציון בבית-הספר (תל אביב: תרבות וחינוך, תשכ"א 1961)
איזה ילד מבולבל: שירים לילדים (תל אביב: מחברות לספרות, תשכ"ד 1964), איורים: אסתר ניר
יופי של עולם (רמת גן: מסדה, 1970), איורים: אבי מרגלית
מה מבלבלים הבלבלים (תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ד 1973), איורים: מיכל לשם
שמחת צפרים (תל אביב: מסדה, תשל"ו), איורים: אבי מרגלית
למה? שאלה הלמה (תל אביב: ספרית פועלים, תש"מ 1979), איורים: אורה איל
מי ספר לנחליאלי? (תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ד 1984), איורים: אהרן שבו
שלדגים על המים (תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1984), איורים: חגית שטרנשוס
עוג וגוג פילי היער: 24 סיפורי שיר (תל אביב, תשנ"א)
ספריו > שירה

ברן טל: שירים (תל אביב: מחברות לספרות, 1968)
שהעולם עליך: שירים (תל אביב: עקד, תשל"ה 1975)
תפילת היחיד: מבחר קטן של שירים (תל אביב, תשנ"ב 1992)
מבוע שנסתם (כפר בלום, תשנ"ד)
ספריו > דיסקוגרפיה

שירים לשירה בציבור עם דוד זהבי, דוד זהבי (מלחין), אריה יחיאלי, אברהם שלמה עמיאל, רפאל ספורטה, חנן שדמי, קיבוץ בית השיטה, ערב סוכות תשט"ז, 1955, "ארכיון דוד זהבי", סדרה C : טקסטים לשירים, פריט מס' 042 ,.
מה מבלבלים הבלבלים
למה? שאלה הלמה
שהעולם עליך
הערות שוליים

↑  אתר הספרייה הלאומית, ערך : דוד זהבי, "שירים לשירה בציבור עם דוד זהבי", מלחין : דוד זהבי, מחבר \ יוצר : אריה יחיאלי, אברהם שלמה עמיאל, רפאל ספורטה, חנן שדמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281901705171  ISNI: 0000 0000 3114 9239  LCCN: n87875664  MusicBrainz: b01cbfbf-6a14-473c-9d2b-bae096d3aa42  VIAF: 40905022   WorldCat (עם VIAF): 40905022 
הנהגת נצ"ח
שדמי המחנך
רמת אפעל

#invoke:תבנית מידע
שלט בכניסה לרמת אפעל
מראה כללי של שכונת רמת אפעל בספטמבר 1969 לפני אכלוסה
רמת אפעל היא שכונה במזרח העיר רמת גן, באזור בקעת אונו, מדרום מזרח למחלף אלוף שדה. עד שנת 2008 הייתה יישוב קהילתי במעמד ועד מקומי במסגרת מועצה אזורית אפעל.
מקור שמה של רמת אפעל הוא ראשי תיבות של "אגודת פועלים עברית לאומית" (אפע"ל). במרוצת השנים ירד סימן הגרשיים מהמילה "אפעל".
היסטוריה

השכונה הוקמה על אדמות קיבוץ אפעל שהתפרק בשנת 1952. בשנת 1953 הוקם במקום סמינר אפעל - מרכז הדרכה וחינוך של הקיבוץ המאוחד (כיום חלק מהתנועה הקיבוצית). הוקם גם בית דיור מוגן של רשת "משען" - "משען אפעל", המשתרע על פני 136 דונמים. בתחילת שנות ה-60 הועלתה הצעה להקים במקום יישוב ל-400 משפחות עולים מארצות הברית. כיוון שהעולים לא הגיעו התוכנית ירדה מן הפרק. בשנת 1969 הקימה במקום חברת "שיכון עובדים" שכונת מגורים, שכללה בעיקר וילות, שהייתה במעמד של ועד מקומי במסגרת מועצה אזורית אונו (שבשנת 1984 שונה שמה ל"מועצה אזורית אפעל"). הרחבת השכונה, בווילות, בקוטג'ים ובבתים בני שתיים או שלוש קומות, נמשכה עד 1997.
בשנת 2003, במסגרת מיזם איחוד רשויות מקומיות, המליצה ועדת שימוע של משרד הפנים על סיפוחה של רמת אפעל לרמת גן, תוך הקמת ועד רובע עירוני ביישוב, בדגם שיושם לאחר מכן ביישובים הקהילתיים נוה מונוסון ומכבים-רעות. בשל מאבקה המוצלח, באותה עת, של המועצה אזורית אפעל נגד פירוקה, ירדה הצעה זו מהפרק. הודעת משרד הפנים מ-2 במרץ 2007 לא העניקה ליישובי המועצה האזורית (רמת אפעל, כפר אז"ר ורמת פנקס, שסופחה לעיר אור יהודה), אפשרות להקים ועד רובע עירוני.
לנוכח התנגדותה על עיריית רמת גן להענקת מעמד סטטוטורי של רובע עירוני ליישוב, הפכה רמת אפעל, בחודש פברואר 2008, לשכונה של העיר רמת גן, בדומה לשכונות קריית קריניצי ורמת חן הסמוכות, כאשר כפר אז"ר שומר על מעמדו כמושב עובדים בתחום השיפוט של העירייה.
ב-2019 החלה הקמת קריית חינוך בשכונה. על פי התכנון, הקמפוס צפוי להיות בשטח של כ-16,000 מ"ר ויכיל כחמישה מבנים ייעודים, שיקלטו לפחות 1,200 תלמידים.. ב-19 בדצמבר 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, נגרם נזק כבד לבית הספר בשכונה מפגיעת טיל בליסטי שירו החות'ים מתימן אל עבר גוש דן.
גלריה

הכניסה לרמת אפעל. ברקע מגדל המים
בית הכנסת
האנדרטה לחללי היישוב
הדמיית קריית החינוך
הערות שוליים

↑  אודותינו
↑  משען אפעל, באתר של רשת "משען"
↑  מוקם יישוב חדש - קריית אפעל, למרחב, 13 בנובמבר 1961
דוד דיין, 'קריית אפעל' – שכונה חדשה לעולים מהמערב, הארץ, 4 בינואר 1962
↑  הושלם שלב א' במכירת וילות ברמת אפעל, מעריב, 14 באוגוסט 1968
רמת אפעל - ישוב עירוני חדש, מעריב, 20 בפברואר 1969
מרדכי אלקן, משתכני רמת אפעל כפו שינויים בביצוע בלחץ הפגנה, מעריב, 11 בנובמבר 1969
↑  רמת אפעל, באתר "שיכון ובינוי"
↑  עדינה חכם, ביקור ברמת אפעל: כמו מושב בתוך עיר, באתר ynet, 17 בספטמבר 2015
↑   רם הנדסה - קריית חינוך רמת גן - טרום עבודות - פברואר 2019, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:48)
↑  נעמה ריבה, קיסלוב קיי זכה בתחרות קרית החינוך רמת אפעל, באתר Xnet‏, 6 בינואר 2013
↑   קרית חינוך חדשה ברמת-גן, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:07)
↑  יעל צ'כנובר, מאיר תורג'מן, בית הספר שנפגע ברמת גן ייהרס לחלוטין. בצה"ל בודקים: "כנראה נפל טיל" | תיעוד הנזק העצום, באתר ynet, 19 בדצמבר 2024
| בקעת אונו |
| --- | --- | --- |
| עיריות | קריית אונו • יהוד-מונוסון • גני תקווה • אור יהודה (רמת פנקס) • רמת גן (תל השומר, רמת אפעל וכפר אז"ר) |  |
| מועצות מקומיות | סביון (גני יהודה) |  |
| ועדי רובע עירוני | נוה מונוסון |  |
| מועצה אזורית דרום השרון | מגשימים • כפר מעש • גת רימון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565383605171  GND: 2128632-2  LCCN: n91068547  VIAF: 130866596   WorldCat (עם VIAF): 130866596
מקסין פארקר

מקסין פארקר (באנגלית: Maxine Parker; נולדה ב-14 ביוני 2002) היא שחיינית אמריקאית, סגנית אלופת עולם (פוקואוקה 2023) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי.
ביוגרפיה

פארקר נולדה וגדלה בארצות הברית.
ביוגרפיה > 2019 > אלופת עולם לנוער

באליפות העולם לנוער שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכתה בשתי מדליות זהב ובמדליית כסף אחת: מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב, בהם שחתה בשלב המוקדמות, ומדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 24.75 מטר.
ביוגרפיה > 2023 > סגנית אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה ביולי בפוקואוקה שביפן זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

100 מטר חופשי: 53.51 שניות (2023)
200 מטר חופשי: 2:01.22 דקות (2023)
כשזה עמוק (שיר)

"כשזה עמוק" הוא סינגל שכתבו וביצעו קורין אלאל וענבל פרלמוטר והלחינה אלאל. את השיר הוציאה לאור בשנת 1997  חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, כסינגל מתוך אלבומה השישי של קורין אלאל, "כשזה עמוק".
רקע

השיר הוא דואט בין אלאל לפרלמוטר, סולנית להקת "המכשפות". הוא נכלל באלבום הנושא שם זה שהוציאה אלאל. השיר בביצועו המקורי הגיע למקום ה-6 במצעד השבועי של רשת ג'.
בשנת 1998 ביצעו את השיר קורין אלאל ואביתר בנאי במופע "חברים שרים קורין". הביצוע הוקלט ונכלל באלבום המופע "חברים שרים קורין". ביצוע זה דורג במקום ה-28 במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ט (1999), כשבמצעדים השבועיים הגיע למקום 2.
ואפן אס אס

| --- | --- |

סמל הואפן אס אס
 Meine Ehre heißt Treue
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   אס אס
 סוג:  זרוע צבאית
 בסיס האם:  ברלין 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  17 במרץ 1933 – 8 במאי 1945 (12 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה 
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  38 דיוויזיות ויחידות נלוות
 פיקוד
 מפקדים:  היינריך הימלר
 
ואפן אס אס (גרמנית: Waffen-SS, "אס אס חמוש") הייתה הזרוע הצבאית של האס אס, שלחמה לצד הוורמאכט במלחמת העולם השנייה והייתה כפופה למפקד האס אס, היינריך הימלר. היחידה הוקמה בשנת 1933 כיחידת אבטחה לראשי המפלגה הנאצית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה הפכה לזרוע צבאית נוספת, שכוחה הגיע בשיאו להיקף של 38 דיוויזיות לוחמות ויחידות קומנדו, ומעל 950 אלף חיילים, חלקם מתנדבים ממדינות כבושות ואוהדי הנאצים. בדומה לוורמאכט, גם הוואפן אס אס היה אחראי לביצוע פשעי מלחמה רבים וכחלק מהאס אס הוכרז כארגון פשע במשפטי נירנברג על מנת לאפשר העמדה לדין של חברים בו.
הקמת האס אס והוואפן אס אס

הוואפן אס אס היה הזרוע הצבאית של ארגון האס אס (Schutzstaffel - "יחידות הגנה"), שבעצמו היה גוף מיוחד שהוקם על ידי אדולף היטלר, ונועד להיות יחידת מגן הכפופה להוראותיו האישיות, להבדיל מהאס אה (ס.א, Sturmabteilung – "יחידת הסער"), פלוגות הסער של המפלגה הנאצית (NSDAP), שהיו תחת פיקודו של ארנסט רהם (Röhm); היטלר ראה ברהם סכנה חמורה במאבק על הנהגת המפלגה.
האס אס כונה בתחילה "משמר המטה" (Stabswache). יחידות ראשונות בעלות אופי צבאי החלו להתגבש עם עליית הנאצים לשלטון. ב-17 במרץ 1933 הקים יוזף דיטריך ("זפ"), בהוראתו הישירה של היטלר, יחידה בשם "משמר הראש – אדולף היטלר" (Leibstandarte – Adolf Hitler), שנועדה לשמש כמשמר ראש וכמשמר טקסי לבנייני המפלגה. היחידה אומנה על ידי חטיבת חיל הרגלים מספר 9 של הרייכסווהר (Reichswehr), צבא רפובליקת ויימאר, שבסיסה היה ליד ברלין. יחידת "משמר הראש" השתתפה ב"ליל הסכינים הארוכות" (30 ביוני – 1 ביולי 1934), שבו חיסל האס אס, בהנחייתם של היטלר, הרמן גרינג והיינריך הימלר, את ראשי האס אה, ובהם רהם. במהלך "ליל הסכינים הארוכות" ניצל הימלר, שהיה ראש האס אס, את האירוע ואת המהומה שנוצרה, לחיסול מתנגדי שלטון אחרים. הדבר בוצע על ידי יחידות נוספות, שנקראו "יחידות האזעקה הפוליטיות" (Politische Bereitschaft). היכולת המרשימה שגילו יחידות אלה עוררה את הימלר לתכנן כוח צבאי משלו, שכונה "כוח הכוננות" (Verfügungstruppe). יחידה זו כללה שלוש חטיבות, ועל פי הצו שהוציא שר ההגנה ורנר פון בלומברג ב-24 בספטמבר 1934, הוחלט כי כוח האס אס החמוש לא יעלה על שלוש חטיבות, וכי בשעת מלחמה הן תהיינה כפופות לצבא הגרמני, הוורמאכט (Wehrmacht), ובזמן שלום - למשרד ההגנה. למרות הגבלה זו השיג האס אס הצלחה גדולה, והוכר על ידי המדינה ככוח צבאי עצמאי ונפרד לצד הצבא.
התעצמות הוואפן אס אס

מכאן ואילך[דרושה הבהרה] הפכו יחידות צבאיות אלו לנושא למאבק מתמיד בין האס אס לבין הצבא הגרמני; האס אס שאף להגדיל ככל האפשר את כוחו, לעומת הצבא שחשש שגידולן של יחידות אלו יבוא על חשבונו בכוח אדם, ציוד ובכלל בעמדתו הבכירה. בהדרגה, ועל ידי תכסיסים שונים, הגדיל הימלר את כוחו ויכולתו של צבאו הקטן. הוא עשה זאת, בין השאר, על ידי ניצול סמכותו כמפקד עליון של המשטרה להקמת יחידה צבאית מורכבת משוטרים, ה-Polizeidivision – "אוגדת המשטרה". על תיאודור אייקה הוטל להקים יחידה נוספת בשם יחידות גולגולת המת (טוטנקופּפ-פֵרבֶנדֵה, -SS Totenkopfverbände) משומרי מחנות הריכוז. המאבק נמשך עד פברואר 1938, עת הודחו הגנרלים ורנר פון בלומברג, שר ההגנה, וורנר פון פריטש, ראש המטה הכללי של הצבא, לאחר קנוניה שרקחו נגדם הימלר וריינהרד היידריך, ראש המודיעין של הימלר, באירוע המכונה פרשת בלומברג-פריטש.
 נפילתם של המתנגדים העיקשים ביותר לכוחות החמושים של האס אס הקלה על הימלר עוד יותר בעיצוב כוחו הצבאי. עם הזמן הפך האס אס החמוש – שהחל להיקרא ואפן אס אס החל מנובמבר 1939 – לכוח עילית, מאומן בצורה שונה מן הצבא הרגיל, וחדור באידאולוגיה הנאצית.
ארגון מחדש במלחמת העולם השנייה

הפעילות המלחמתית הראשונה שבה השתתפו יחידות האס אס החמוש הייתה הפלישה לפולין, בספטמבר 1939. יחידות האס אס, שסופחו ליחידות הצבא הרגיל, לא הפגינו יכולת יוצאת דופן. פיקוד הוואפן אס אס החליט, על מנת לשפר את יעילותן של יחידותיו, לגבש אותן לאוגדות, ובהמשך לגיס (כוונה שהצבא התנגד לה). בפלישה לארצות השפלה ולצרפת, במאי–יוני 1940, הופעלו ארבע אוגדות: "משמר הראש", "כוח הכוננות", "גולגולת המת", ו"משטרה". עתה הופעל הוואפן אס אס כיאות, ויחידותיו לחמו היטב ובהצטיינות. אוגדת "גולגולת המת" "תרמה" תוספת נוספת לשמו של הוואפן האס אס: פשע מלחמה, שבוצע כאשר אחת מיחידותיה הוציאה להורג, במהלך הקרבות בצרפת, כמאה שבויים בריטים. זה היה אות מבשר לבאות.