stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רחובות
תחבורה > רכבת

רכבת ישראל משרתת את העיר באמצעות תחנת הרכבת רחובות, הממוקמת מצפון למכון ויצמן למדע. לפי נתוני הרכבת לשנת 2017 בכל חודש עוברים בתחנה 300 אלף איש. זוהי התחנה העמוסה ביותר בארץ אחרי תחנות תל אביב, ותחנת חיפה חוף הכרמל.
כמו כן, קיימת תוכנית עתידית לבניית תחנת הרכבת רחובות – ששת הימים במערב העיר, בסמוך למתחם השוק הסיטונאי בעיר.
תחבורה > אופניים

בשנים האחרונות, הולכת וגוברת המגמה של שימוש באופניים בתוך העיר – אמצעי תחבורה הזוכה לעידוד העירייה. העירייה יזמה במאי 2018 את מיזם השכרת האופניים Mobike, אולם המיזם ננטש לאחר מספר חודשים. עם שיפוץ הרחובות ובעיקר רחוב הרצל סמוך לתחנת הרכבת, נסללו לאורכם שבילי אופניים וכמו כן סומנו או נסללו שבילי אופניים לאורך רחובות וצירי תנועה רבים לאורך העיר. בעיר פועל המיזם האזרחי בתמיכת העירייה "רחובות בשביל אופניים".
תחבורה > תוכניות עתידיות

בשנת 2022 אושרה תוכנית הקו הכחול של המטרו שמתוכנן לעבור ברחובות. קו BRT במטרופולין גוש-דן מדרום רחובות (צומת ביל"ו) אל נס ציונה, ראשון לציון וצומת חולון, באמצעות כביש 412 וצפויה להתחיל לנסוע בשנת 2027. הוא ינוע ברחובות על פני 12 תחנות בין צומת ביל"ו לצומת המדע. במקביל מתוכננת להתחבר לעיר הזרוע הדרומית של קו המטרו M1.
ספורט

ברחובות מספר אולמות ספורט בבתי הספר, הידוע מתוכם הוא היכל הספורט ע"ש אוסי וזוהר. מגרשי כדורגל בעיר הם במתחם האצטדיון העירוני, שני מגרשים של דשא סינתטי במרכז וייסגל, מגרש מרמורק, שעריים וקריית משה.
בעיר קיימים גם בריכת השחייה וייסגל, מרכז טניס, מועדון האבקות עירוני, מטווח עירוני, מועדון טניס שולחן מקצועי, מועדון ובית ספר לשחמט, קאנטרי קלאב וספורטק רחובות. דרך מנחם בגין הוא מסלול פופולרי להליכה וריצה ספורטיבית.
כדורגל
שתי הקבוצות הבכירות בעיר הן:
מכבי שעריים – בליגה א' דרום. ב-1960 אוחדה עם מכבי רחובות ובאותה עת נודעה בשם "מכבי שעריים-רחובות", אך כעבור שנתיים פורק האיחוד.
הפועל מרמורק – בליגה א' דרום. ב-1968 אוחדה עם הפועל רחובות ובאותה עת נודעה בשם "הפועל מרמורק-רחובות".
בעבר מגרשן הביתי של הקבוצות בליגה הלאומית היו אצטדיון עירוני נס ציונה בה שיחקה שעריים והאצטדיון העירוני רמלה בה שיחקה מרמורק, כיוון שאין אצטדיון העומד בתקנים של ליגות בכירות בעיר, עד להשלמת בנייתו של אצטדיון רחובות, האמור להיחנך בשנת 2024. משחקי הדרבי בין קבוצות אלו נחשבים למתוחים ותוססים מאוד.
ובנוסף ישנן שתי קבוצות המשחקות בליגות נמוכות יותר:
מכבי רחובות – בליגה ג' מרכז. אחת הקבוצות הראשונות שקמו בארץ עוד מלפני קום המדינה.
בני יצ'אלאל רחובות – בליגה ג' מרכז. קבוצה של בני הקהילה הישראלית-אתיופית בעיר.
בעבר פעלה בעיר גם קבוצת מכבי כפר גבירול, אך היא פורקה לאחר הרצח של מרדכי קינד במהלך משחק נגד מכבי רחובות בשנת 1975.
כדורסל
מכבי רחובות – בליגה הלאומית. הקבוצה שיחקה בעבר בליגת העל. אולמה הביתי של הקבוצה הוא אולם של בית הספר התיכון אורט אולם ברזילי שנבנה בשנת 1983 ומכיל 700 מושבים.
כדוריד
עירוני רחובות – בליגת העל. נוסדה בשנות ה-30 של המאה ה-20 כ"מכבי רחובות". בשנת 1954 הקבוצה הייתה הראשונה שזכתה בתואר אליפות המדינה. אולמה הביתי של הקבוצה הוא אולם של בית הספר התיכון קציר שנבנה בשנת 2014 ומכיל 500 מושבים.
הפועל רחובות – קבוצת עבר שנוסדה ב-1955.
כדורעף
הפועל רחובות – בליגת העל לגברים ונשים. נוסדה בשנת 2014, ובשנת 2021 עלתה לליגת העל. אולמה הביתי של הקבוצה הוא אולם של בית הספר היסודי בגין ומכיל 500 מושבים.
שחייה
מכבי וייסגל רחובות – מועדון שחייה ותיק מהמובילים בישראל שהוקם בשנת 1973. המועדון פועל בבריכת השחייה העירונית וייסגל.
פוטבול
רחובות סילברבקס – הוקמה ב-2012 ובשנותיה הראשונות הייתה משויכת לעיר רחובות, אולם ב-2014 שינתה את שיוכה העירוני למזכרת בתיה.
אתרים בעיר > ארכאולוגיה

תל שלף – תל ממערב לשכונת כפר גבירול, בתחום רחובות, שהיו שזיהו עם אֶלְתֵקֵה, עיר לויים המוזכרת בתנ"ך. על התל נמצאים כיום בתי פרדס ומטעים מסביבו וכן שני בתי אמידים נטושים.
זרנוקה – יישוב יהודי מתקופת המשנה והתלמוד אשר היה היכן ששכונת קריית משה שוכנת כיום. חוקרים רבים סבורים שזרנוקה הייתה היישוב היהודי ממנו יצא החכם ר' חייא בר זרנוקי, המוזכר בתלמוד הבבלי. במקום נמצאו חרסים מהתקופה הרומית-ביזנטית. בתקופה הממלוכית היה זרנוקה כפר במחוז עזה וכן בתקופה העות'מאנית.גת דורון – גת ענבים קדומה שנתגלתה במרכז העיר
גת דורון – ברחוב דונדיקוב, במרכז העיר, התגלתה בשנת 1976 גת לדריכת ענבים, המצטיינת בגודלה ובמורכבותה. בגלל גודלה מניחים החוקרים כי גת זו לא שימשה אדם פרטי, אלא הייתה גת ציבורית, שכמוה הוזכרו כבר בתלמוד. הגת, כמו גם ממצאים אחרים, חיזקו בקרב החוקרים את הסברה כי כבר בתקופות קדומות היה בשטחה של רחובות יישוב יהודי. היישוב היהודי שמזוהה עם רחובות הוא "דורון" – יישוב מתקופת המשנה והתלמוד, שתושביו התפרנסו בעיקר מכרמי גפנים וזיתים. "דורון" מוזכר בתלמוד הירושלמי, בו מסופר (ציטוט מתורגם): "רבי אבהו ורבי יוסי בר חנינא ורבי שמעון בן לקיש עברו ליד כרם דורון, הוציא להם האריס אפרסק אחד, אכלו הם וחמוריהם והותירו... לאחר ימים עברו שם, הוציא להם שניים שלושה בתוך ידו, אמרו לו: מן האילן הזה אנו רוצים, אמר להם: ממנו הוא, וקראו עליו: ארץ פרי למלחה מרעת יושבי בה" (תלמוד ירושלמי, מסכת פאה,  פרק ז', הלכה ג'). מאות שנים התקיים היישוב עד שנעזב או נהרס. בימים בהם הייתה יבנה מרכז האומה, נבנו כפרים בסביבותיה, שיושביהם היו מגיעים ליבנה. גם לאחר דיכוי מרד בר-כוכבא נשארו יהודים בכפרי הסביבה, עד למאות החמישית והשישית לפחות. בסביבותיה של רחובות התגלו ממצאים עתיקים, המעידים על יישובים שהתקיימו בתקופת המשנה והתלמוד ואף לפני כן.
חירבת אל-בד – באזור מרכז הנופש של מכון ויצמן, התגלו ממצאים מהתקופה הרומית ביזנטית והערבית הקדומה: אבני בית-בד (ומכאן שמו של האתר "חירבת אל-בד"), גת מרוצפת פסיפס, אבני ריחיים, קברים, שרידי מבנים וקרמיקה.
גבעת נבי גנדה – בכפר גבירול, בראש הגבעה, ניצב בעבר מבנה פתוח וכיפה לראשו. המבנה מיוחס על ידי הערבים לקברו של גד, בנו של יעקב אבינו. בשטח נמצאו גם חרסים מהתקופה הרומית ביזנטית. קיימת סברה שבחירבת אל-בד או בגבעת נבי גנדה שכנה פקיעין, בה ישב רבי יהושע בן חנניה, מחכמי יבנה. על פי התוספתא במסכת סוטה פרק ז הלכה ט: "מעשה בר' יוחנן בן ברוקה ור' לעזר חסמא שבאו מיבנה ללוד והקבילו פני ר' יהושע בפקיעין."
אזורים ושכונות

תוכנית המתאר שהכינה עיריית רחובות בסוף 2008 חילקה את העיר לשישה אזורים:
אזורים ושכונות > אזור 1 – צפון העיר

שכונת יחד/היקב
אחוזות הנשיא – שכונה חדשה על שטח של 116 דונם, צמודה לבית הנשיא וקרובה לפארק המדע.
רחובות המדע
שיכון עובדי מכון ויצמן למדע – שכונה שהוקמה בראשית שנות ה-60' למגורי חברי הסגל המנהלי והטכני במכון ובני משפחותיהם
מכון ויצמן למדע – כולל מדרשת פיינברג.
הפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית
בית הנשיא הראשון – נקרא גם ארמון הנשיא.
בית אגודת ניצן
בנין יקב רחובות
בית האמנים – בית ליוצרים מבוגרים, ילדים ונוער
המכון הישראלי ליין
אזורים ושכונות > אזור 2 – מזרח העיר

שכונת היובל/שרונה
קריית קרעטשניף
פסגת קרעטשניף
קריית דוד
דניה
אבני חן
אזורי ויצמן
אזורים ושכונות > אזור 3 – דרום העיר

קריית ההגנה
גני סביון
מקוב – שכונת בתים צמודי קרקע.
עין גנים
רמת אהרון – שכונה שנבנתה ב-1935 ונקראת על שם אהרן אייזנברג, גואל אדמות ונשיא לשכת בני ברית ברחובות. השכונה הוקמה על שטח של 56 דונם שחולקו ל-20 משקי עזר. אבן פינה למושב הונח ב-21 באפריל 1935. המתיישבים הראשונים בשכונה היו דתיים. בית הכנסת בשכונה נקרא "אהל בלהה" על שם אשתו של אהרן אייזנברג. באמצע 1946 הוחל בהקמת בית עולים בסמוך לשכונה.
אושיות – השכונה הוקמה ב-1954 על שטח פרדס פיינשטין, שעציו נעקרו ותושביה הראשונים היו בעיקר מפוני מעברת "הרמה". משנת 1990 הוכנסה לפרויקט שיקום שכונות והחלה לקלוט עולים מאתיופיה. ב-1995 הוכרזה כשכונת שיקום. מתגוררים בה כ-7,000 תושבים. ב-2002 הוקם בה גרעין המורים התורני "מורשת יעקב".
שכונת גבעתי – בשכונה נמצא מרכז הספורט העירוני.
רחובות החדשה – חברת אזורים הקימה את השכונה החל משנת 1997. שוכנת צפונית לשכונת חבצלת ובקרבת "גבעת דורון" (ראס דוראן). בעבר השתרעו פרדסים בשטח זה. ב-2002 נבנה בה המרכז המסחרי ("אזורים סנטר"). בשכונה נמצאים קאנטרי קלאב, מתנ"ס, גני ילדים, שני בתי ספר יסודיים ובית ספר מקיף. בשכונה מצוי גם פארק גבעת הדקלים.
גבעת האהבה – גובהה 65 מטר מעל פני הים, נמצאת מעל מרכז המושבה, ליד רחוב טלר, וצופה על סביבותיה. את הגבעה רכש לראשונה אברהם דונדיקוב ולכן נקראה גבעת דונדיקוב, אולם השם הפופולרי, המקובל, היה "גבעת האהבה", שכן כאן בילו צעירי המושבה והזוגות הצעירים ולראשה עלה כל מבקר במושבה כדי לצפות עליה. בראש הגבעה נמצא אחד ממגדלי המים של רחובות. על הגבעה הזו נכתב השיר "גבעת האהבה" של דן אלמגור בהלחנתה של נורית הירש. במלחמת העצמאות הייתה על הגבעה תצפית קבועה להתרעה מפני התקפות מהאוויר של מטוסים מצריים על רחובות. על הגבעה בנויים כיום רבי קומות ותצפית ממנה על רחובות אפשרית רק מאחד הגגות.
שכונת חבצלת – השכונה הדרומית ביותר בעיר.
בית החולים קפלן
אזורים ושכונות > אזור 4

שעריים
כפר מרמורק
שכונת מילצ'ן – נמצאת ממערב לשכונת אושיות ומצפון לשכונת רחובות החדשה
אזורים ושכונות > אזור 5 – מרכז העיר

נווה יהודה
נווה אלון
קריית ויז'ניץ
הספרייה העירונית
השוק העירוני החדש
התחנה המרכזית
קניון רחובות
אזורים ושכונות > אזור 6 – מערב העיר

נווה יהודה – נמצאת צמוד לפקולטה לחקלאות בין רחוב הרצל במזרח ועד לרחוב האצ"ל במערב ונקראת על שם תושב השכונה יהודה בן-דוד ששירת כמ"מ בצה"ל ונפל במלחמת השחרור. תחנת הרכבת שוכנת במרחק דקות הליכה ספורות ממרכז השכונה. רוב בתי השכונה הם בתים צמודי קרקע ומיעוטם בתים בבניה רוויה. בשכונה נמצאים שלושה גני ילדים, בית הספר היסודי שפרינצק, מתנ"ס ובית כנסת.
שכונת אפרים – נמצאת ממערב למרכז העיר, מדרום לנווה יהודה ומצפון לגבתון. בתחומה נמצא בית המשפט.
שיכון סלע – נמצאת ממערב לשכונת אפרים וגבתון וממזרח לקריית משה.
נווה עמית – השכונה הצפונית ביותר ברחובות, נמצאת ממערב לפארק המדע מאופיינית בבתים פרטיים בה נמצא מתחם של דיור מוגן.
גינות סביון – שכונה שהוקמה בשנת 2001, מאופיינית בבתים פרטיים, נמצאת בין שכונת נווה עמית לשכונת נווה יהודה, היא שכונה מבודדת בעיר שכן מפרידה החווה החקלאית בדרומה.
קריית משה – השכונה נקראת על שמו של מייסד המפד"ל משה חיים שפירא. הוקמה בשנות השישים של המאה ה-20 לאחר פינוי מעברת זרנוגה, שישבה על שטחו של הכפר הערבי הנטוש באותו שם. מעברת זרנוגה אוכלסה בשנות ה-50 בניצולי שואה ובעולים מצפון אפריקה. בשנות ה-90 הגיעו עולי אתיופיה לשכונה. רוב תושבי השכונה, מעל 10,000 תושבים, הם עולים ותיקים מאתיופיה. בשכונה מכינה קדם-צבאית ע"ש שלושת הנערים אייל יפרח, גלעד שער ונפתלי פרנקל "שובו אחים בשביל ישראל", מתנ"ס "חוויות", מועדון הכדורגל "יצ'אלאל", בית הנוער "חץ קדימה" ששייך לעמותת "לשובע", בתי הספר "עידוד" ו"הדרים" (יסודי), ישיבה תיכונית בית שלמה, תלמוד תורה "עץ החיים" וגן הבנים.
רחובות ההולנדית – שכונה שהוקמה בשנת 2001, ובה כאלף ושבע מאות יחידות דיור, ממוקמת בחלקה הדרום-מערבי של רחובות על אדמות שהיו שייכות בעבר למושב גאליה, מצפון לקריית משה. סמוך לשכונה נמצא הספורטק העירוני המשתרע על שטח של 50 דונם. מפעל יפאורה-תבורי נמצא מזרחית אליה. השכונה תוכננה כך שבמרכז נמצא פארק ובנייני השכונה בנויים סביב פארק עם מתקני שעשועים ומשחקי מים, גן אקולוגי וגן פסלים. במתחם אשכול של 7 גני ילדים, בית ספר יסודי, בית כנסת ומרכז מסחרי. בשכונת רחובות ההולנדית ממוקם בית הספר תיכון שש-שנתי ע"ש רון ארד.
כפר גבירול – השוכנת נמצאת בקצה המערבי של העיר רחובות בסמוך לכביש 411 וכביש 42, בצמידות לשכונת רחובות ההולנדית. נקראת על שמו של רבי שלמה אבן גבירול. בשכונה יש בתים צמודי קרקע, שיכונים המיועדים לפינוי-בינוי וחלק חדש המתאפיין בבנייה לגובה.
רחובות הצעירה – שכונה שהוקמה בשנת 2012, ממוקמת סמוך לשדות קבוצת שילר ומדרום לקריית משה. השכונה בנויה בסמוך לכביש 411 החדש המחבר בין צומת מערב רחובות לצומת ביל"ו.
חצרות המושבה – שכונה שהוקמה בשנת 2020, הנמצאת סמוך לאמריקן סיטי וממזרח לקריית משה. השכונה בנויה בסמוך לדרך יבנה, מאופיינת במגדלי מגורים.
אזורים ושכונות > מאחז בדואים נוודים

בתקופת הקיץ מגיעים שבטי בדואים נוודים לעיר רחובות ומתיישבים במאחזים ממזרח לפרדס מינקוב וכן במאהל ליד קריית משה. בני השבטים רשומים במשרד הפנים כתושבי רחובות ויש להם זכות בחירה בבחירות המוניציפליות בעיר.[דרוש מקור][מפני ש...]
ראשי המועצה וראשי העיר

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1890–1900: לוין אפשטיין (ראש הוועד הראשון)  1901–1923: אהרן אייזנברג  1923–1924: יצחק כהן (ראש המועצה הראשון)  1924–1930: אפרים זקס  1931–1945: יהודה גורודיסקי |  1946–1955: בן ציון הורוביץ (ראש המועצה עד 1950 וראש העיר החל מ-1950)  1955–1968: יצחק כ"ץ  1968–1969: משה ברזילי  1969–1978: שמואל רכטמן  1978–1989: יחזקאל הרמלך |  1989–1993: מיכאל (מיש) לפידות  1993–1998: יעקב סנדלר  1998–2009: יהושע (שוקי) פורר  2009–2024: רחמים מלול  2024 ואילך: מתן דיל |
גלריה

מכון ויצמן למדע (ומדרשת פיינברג). הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה. סמית (של האוניברסיטה העברית)
אנדרטה לנופלים במערכות ישראל בגן המגינים
גבעת הדקלים בשכונת "רחובות החדשה"
אנדרטת זיכרון ושלט הנצחה לטייס חיים הולצמן בגן המגינים
בית סלוצקין ברחוב "בתי המיליונרים". כיום בנין המנהלה בקמפוס בית הספר התיכון ע"ש עמוס דה-שליט
בית זקס ברחוב "בתי המיליונרים". הוכר כחלק מאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
בית ברוידא ברחוב "בתי המיליונרים". הוכר כחלק מאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
בריכת החורף הטבעית של רחובות
אתר הפרדסנות ע"ש מינקוב. הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
מכון איילון. הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
בית חיים ויצמן. הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
שיכון עובדי מכון ויצמן
גשר הרעות ברחובות לזכר נ"ד חללי אסון המסוק מ-1977 (ה'תשל"ז) בבקעת הירדן, ובהם 5 מתושבי העיר רחובות. שם הגשר ניתן לזכרם בשנת 2016
ערים תאומות

| --- | --- |
 צרפת גרנובל, צרפת  גרמניה היידלברג, גרמניה  בריטניה מנצ'סטר, בריטניה  ארגנטינה פרנה, ארגנטינה:  ארצות הברית פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית  ארצות הברית רוצ'סטר, ניו יורק, ארצות הברית  ארצות הברית אלבקרקי, ניו מקסיקו, ארצות הברית
אקלים

| אקלים ברחובות> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים ברחובות> ינואר.18.1.7.3.140 | אקלים ברחובות> פברואר.17.8.7.1.111 | אקלים ברחובות> מרץ.20.2.9.3.62 | אקלים ברחובות> אפריל.24.9.12.2.14 | אקלים ברחובות> מאי.27.3.15.4.2 | אקלים ברחובות> יוני.29.2.17.9.0 | אקלים ברחובות> יולי.31.3.20.8.0 | אקלים ברחובות> אוגוסט.31.2.21.3.0 | אקלים ברחובות> ספטמבר.29.7.19.4.0.5 | אקלים ברחובות> אוקטובר.27.6.15.8.26 | אקלים ברחובות> נובמבר.23.8.12.3.74 | אקלים ברחובות> דצמבר.20.2.9.4.114 | אקלים ברחובות> ... |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Israel Weather
לקריאה נוספת

משה סמילנסקי, רחובות – ששים שנות חייה, 1950. ספריית לנֹער.
אברהם יערי (עורך), זכרונות ארץ ישראל :
כרך א': פרק כ', ניסיון לקנות את אדמות דורן, יואל משה סלומון, 1872.
כרך ב': פרק נ"ח, קניית אדמת רחובות, אליהו אהרן אייזנברג, 1890; פרק נ"ט, יסוד המושבה רחובות, אליהו זאב לוין אפשטיין, 1890–1891; פרק ס', התפשטות שיר התקוה בימי ייסוד רחובות, שמואל כהן, 1890–1891; פרק ע"ב, הרצל ברחובות, משה סמילנסקי, 1898.
דני בר-מעוז, מגולת תימן לח'רבת דוראן: התיישבות עולי תימן ברחובות 1908-1948, הוצאת אעלה בתמר, 2003.
"רחובות", מתוך: לכו ונלכה, סיורים במושבות העלייה הראשונה, רן אהרנסון, 2004.
ברוך רביד, מאה בתים ברחובות: אדריכלות בימי המושבה 1890–1950, הוצאת עיריית רחובות, 2015.
דניאלי, עמוס. מלכה ללא כתר: סיפור על מושבה ומשפחה. ירושלים: המשפחה. 2006.
קומפטון, ישראלה. רחובות – אתרים ומסלולים: מדריך למטייל. רחובות: עיריית רחובות. 1990.
שגרירות ישראל באוטווה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 כתובת:  רח' או'קונר 50
 עיר:  אוטווה
 קואורדינטות:  45°25′16″N 75°41′55″W﻿ / ﻿45.4212°N 75.6987°W﻿ / 45.4212; -75.6987
 תאריך פתיחה:  1953
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי ישראל-קנדה
 שגריר:  עדו מועד (אנ')
 שטח האמנה:  קנדה קנדה
 מדינה מיוצגת:  ישראל ישראל
 
 https://embassies.gov.il/ottawa
  (למפת אוטווה מוגדלת) שגרירות ישראל באוטווה(למפת אוטווה רגילה) שגרירות ישראל באוטווה
 
שגרירות ישראל באוטווה היא הנציגות הדיפלומטית הגבוהה ביותר של ישראל בקנדה. השגרירות ממוקמת באונטריו ומטרתה לקדם אינטרסים ישראלים בקנדה.
היסטוריה

בדצמבר 1948, כחצי שנה לאחר הכרזת העצמאות של מדינת ישראל, הכירה קנדה במדינת ישראל דה פקטו, ובהמשך, ב-11 במאי 1949, בעקבות קבלתה של מדינת ישראל כמדינה חברה באו"ם, הכירה בה דה-יורה, ובעקבות זאת כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים רשמיים ביניהן.
ישראל פתחה קונסוליה במונטריאול ב-1949, ששודרגה בספטמבר 1953 לצירות, עם מינוי מיכאל קומיי לציר ישראל בקנדה הראשון, וב-1954 לשגרירות. במקביל פתחה קנדה שגרירות בתל אביב.
במאי 1961, ביקר ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון בקנדה.
ב-1961 נערך ויכוח הרצוג–טוינבי, בין השגריר יעקב הרצוג לבין ההיסטוריון ארנולד טוינבי.
שגרירי ישראל בקנדה

מיכאל קומיי 1953–1957, במעמד של צירות
ארתור לוריא 1957–1960
יעקב הרצוג 1960–1963
גרשון אבנר 1963–1967
אריה אשל 1967–1969
אפרים עברון 1969–1971
תיאודור מירון 1971–1975
מרדכי שלו 1975–1979
ישעיהו ענוג 1979–1983
אלישיב בן חורין 1983–1987
ישראל גור-אריה 1987–1990
יצחק שלף 1990–1995
דוד סולטן 1996–2000
חיים דיבון 2000–2004
אלן בייקר 2004–2008
מרים זיו 2008–2013
רפאל ברק 2013–2016
נמרוד ברקן 2016–2021
רונן הופמן 2021–2023
עדו מועד מ–2023
הערות שוליים

↑  "Israel - Embassies and Consulates". נבדק ב-2019-07-31.
↑  "Canada - Embassies and Consulates". נבדק ב-2019-07-31.
↑  אטלס כרטא לתולדות מדינת ישראל - שנים ראשונות - תש"ח-תש"ך, ירושלים: כרטא, משרד הביטחון, 1978, עמ' 90
↑  משה יגר, ראשיתו של שירות החוץ 1948 - 1967, ירושלים: הוצאת פרדס, תשפ"א 2021, עמ' 113
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
בית הנבחרים של מישיגן

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 הרכב
 מספר מושבים:  110 
  
 משכן
  
 Michigan State Capitol 
 אתר אינטרנט
 house.mi.gov
 
בית הנבחרים של מישיגן (באנגלית: Michigan House of Representatives) הוא הבית התחתון של בית המחוקקים של מישיגן שבארצות הברית. ישנם כ-110 חברים, שכל אחד מהם נבחר ממחוזות בחירה חד-נציגיים שבהם כ-77,000 עד 91,000 תושבים, בהתבסס על נתוני אוכלוסייה ממפקד האוכלוסין של ארצות הברית. הרכבו, סמכויותיו וחובותיו נקבעים בסעיף IV של חוקת מישיגן.
החברים נבחרים בשנים זוגיות ונכנסים לתפקידם בשעה 12:00 (EST) ב-1 בינואר לאחר הבחירות הכלליות בנובמבר. במקביל לסנאט של מישיגן, הבית מתכנס לראשונה ביום רביעי השני בינואר, על פי חוקת המדינה. כל חבר מוגבל לכהן לכל היותר שש קדנציות של שנתיים, אך לא יכול לכהן יותר מ-12 שנים בסך הכול בבית המחוקקים על שני בתיו. הבית נפגש באגף הצפוני של הקפיטול של מישיגן בלאנסינג הבירה. נכון לאוקטובר 2024 יש רוב קל למפלגה הדמוקרטית עם כ-56 נציגים, אל מול 54 נציגי המפלגה הרפובליקנית.
בשנים האחרונות, הרוב הרפובליקני בבית הנבחרים יוחס באופן נרחב להטיה בקביעת מחוזות בחירה לאחר מפקד האוכלוסין ב-2010. בבחירות רבות מאז, המפלגה הדמוקרטית זכתה ברוב הקולות, אך בכל זאת לא הצליחה להשיג רוב באספה. בשנת 2018 הוחלט על חלוקה מחדש של המחוזות על ידי ועדה לא מפלגתית בהתאם למפקד האוכלוסין של 2020. כך בשנת 2022, זכו הדמוקרטים לרוב בבית הנבחרים לראשונה מאז 2008.
על פי חוקת מישיגן, כדי להיבחר לתפקיד, המועמד חייב להיות אזרח ארצות הברית, בן 21 לפחות, ותושב מחוז הבחירה בו הוא מתמודד.
הערות שוליים

↑  "Michigan Legislature - Article XI § 2". legislature.mi.gov (באנגלית). נבדק ב-2018-10-16.
↑  "Michigan Legislature - Article IV § 13". legislature.mi.gov (באנגלית). נבדק ב-2018-10-16.
↑  Hendrickson, Clara (9 בנובמבר 2022). "Michigan voters approve Proposal 1 to modify term limits, require disclosures". Detroit Free Press. נבדק ב-2023-08-30. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Michigan Legislature - Article IV § 54". legislature.mi.gov (באנגלית). נבדק ב-2023-08-29.
↑  "In Michigan, an effort to take politics out of redistricting". PBS NewsHour (באנגלית אמריקאית). 2021-09-25. נבדק ב-2022-11-12.
↑  "Michigan Legislature - Article IV § 7". legislature.mi.gov (באנגלית). נבדק ב-2023-08-29.
| בתי מחוקקים בארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| הקונגרס | בית הנבחרים של ארצות הברית • הסנאט של ארצות הברית |  |
| מדינות | אוהיו (בית הנבחרים • הסנאט) • אוקלהומה (בית הנבחרים • הסנאט) • אורגון (בית הנבחרים • הסנאט) • איווה (בית הנבחרים • הסנאט) • איידהו (בית הנבחרים • הסנאט) • אילינוי (בית הנבחרים • הסנאט) • אינדיאנה (בית הנבחרים • הסנאט) • אלבמה (בית הנבחרים • הסנאט) • אלסקה (בית הנבחרים • הסנאט) • אריזונה (בית הנבחרים • הסנאט) • ארקנסו (בית הנבחרים • הסנאט) • ג'ורג'יה (בית הנבחרים • הסנאט) • דלאוור (בית הנבחרים • הסנאט) • דקוטה הדרומית (בית הנבחרים • הסנאט) • דקוטה הצפונית (בית הנבחרים • הסנאט) • הוואי (בית הנבחרים • הסנאט) • וושינגטון (בית הנבחרים • הסנאט) • ויומינג (בית הנבחרים • הסנאט) • ויסקונסין (אספת המדינה • הסנאט) • וירג'יניה (בית הנבחרים • הסנאט) • וירג'יניה המערבית (בית הנבחרים • הסנאט) • ורמונט (בית הנבחרים • הסנאט) • טנסי (בית הנבחרים • הסנאט) • טקסס (בית הנבחרים • הסנאט) • יוטה (בית הנבחרים • הסנאט) • לואיזיאנה (בית הנבחרים • הסנאט) • מונטנה (בית הנבחרים • הסנאט) • מיזורי (בית הנבחרים • הסנאט) • מיין (בית הנבחרים • הסנאט) • מינסוטה (בית הנבחרים • הסנאט) • מיסיסיפי (בית הנבחרים • הסנאט) • מישיגן (בית הנבחרים • הסנאט) • מסצ'וסטס (בית הנבחרים • הסנאט) • מרילנד (בית הנבחרים • הסנאט) • נבדה • נברסקה • ניו ג'רזי (האספה הכללית • הסנאט) • ניו המפשייר (בית הנבחרים • הסנאט) • ניו יורק (האספה • הסנאט) • ניו מקסיקו (בית הנבחרים • הסנאט) • פלורידה (בית הנבחרים • הסנאט) • פנסילבניה (בית הנבחרים • הסנאט) • קולורדו (בית הנבחרים • הסנאט) • קונטיקט (בית הנבחרים • הסנאט) • קליפורניה (אספת המדינה • הסנאט) • קנזס (בית הנבחרים • הסנאט) • קנטקי (בית הנבחרים • הסנאט) • קרוליינה הדרומית (בית הנבחרים • הסנאט) • קרוליינה הצפונית (בית הנבחרים • הסנאט) • רוד איילנד (בית הנבחרים • הסנאט) |  |
| אחרים | מחוז קולומביה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי מריאנה הצפוניים (בית הנבחרים • הסנאט) • גואם • סמואה האמריקנית (בית הנבחרים • הסנאט) • פוארטו ריקו (בית הנבחרים • הסנאט) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007371397605171  GND: 131260-1  ISNI: 0000 0001 2109 8623  LCCN: n79106614  SUDOC: 092657729  VIAF: 131339204   WorldCat (עם VIAF): 131339204
אורי מנוס

אורי מנוס (נולד ב-14 בדצמבר 1941) הוא איש צבא ואיש חינוך ישראלי. כיהן כנציב ומפקח כבאות ראשי, שירת בצה"ל במגוון תפקידי פיקוד והשתחרר בדרגת תת-אלוף לאחר שפיקד על מערך הגדנ"ע ושימש קצין הג"א ראשי בתקופת מלחמת המפרץ.
חייו

מנוס נולד בפתח תקווה ולמד בתיכון בקיבוץ מעיין צבי. ב-1959 התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים. ב-1962 השתחרר בדרגת סגן. עבד במטעי הבננות בקיבוץ וכמדריך בחברת הנוער. במלחמת ששת הימים גויס לשירות המילואים, שירת בחזית המצרית ונפצע. ב-1969 חזר לשירות הקבע, פיקד על סוללה במלחמת ההתשה ושימש מדריך בקורס קציני תותחנים.
בתחילת 1973 מונה לסגן מפקד גדוד 405. בפרוץ מלחמת יום הכיפורים היה פרוס הגדוד ברמת הגולן. מפקד הגדוד, אריה מזרחי, שימש כמפקד הסיוע הארטילרי של חטיבה 7 ומנוס פיקד על כוחות הגדוד. במהלך המלחמה איבד הגדוד 21 לוחמים. כאשר אחת הסוללות טווחה על ידי הסורים פעל מנוס לחלצם תחת אש ועל כך זכה בצל"ש מפקד אוגדה. הוא יזם את הקמת אנדרטת גדוד 405 שנחנכה ב-2008 על שטח של 3 דונם ברמת הגולן, ומנציחה את לוחמי הגדוד שנפלו במלחמה. את האנדרטה תכננה רעייתו הפסלת, לביאה.
בהמשך שירותו הצבאי פיקד על גדוד 403, במבצע ליטני שירת כסגן מפקד אגד ארטילרי 282, ובשנת 1979 מונה למפקד אגד ארטילרי 9222 (עוצבת התקומה). ב-1980 מונה למפקד התותחנים של פיקוד הצפון ושירת בתפקיד במהלך מלחמת לבנון הראשונה. לאחר המלחמה למד חינוך והיסטוריה בבית ברל. באותה תקופה ארגן קורסים להכנה לצה"ל לצעירים מרקע בעייתי. באוגוסט 1984 מונה למפקד הגדנ"ע ושירת בתפקיד עד 1988, בתקופתו שם דגש על שילוב יוצאי אתיופיה בצה"ל ובחברה הישראלית. בתחילת 1989 מונה לראש הג"א ושירת בתפקיד עד 1992, כולל בתקופת מלחמת המפרץ.
לאחר שחרורו מונה ב-1995 לנציב ומפקח כבאות ראשי וכיהן בתפקיד עד 1998. לאחר מכן עבד כמורה בחטיבת ביניים בכפר שמריהו עד צאתו לגמלאות בשנת 2007. הוא הקים וניהל מכללות לביטחון לאומי לנוער (מבל"ל) ברעננה ובהרצליה.
מנוס נשוי ללביאה אותה הכיר בגיל 14 בקיבוץ מעיין צבי והם הורים לשלוש בנות ולבן.
בנו, עומר, נפטר ב-7 בספטמבר 2015 בעת שהיה עמו בטיול בגאורגיה.
לקריאה נוספת

שמעון גולן, טילים על ישראל, המחלקה להיסטוריה של צה"ל, מודן הוצאה לאור (הוצאת משרד הביטחון), 2020
הערות שוליים

↑  27 ציונים לשבח הוענקו ללוחמי הצפון, דבר, 3 בנובמבר 1975
↑  שמות מקבלי הצל"שים, אוגדה - צפון, על המשמר, 26 באוקטובר 1975
↑  יהודה שלזינגר, עמוד האש, באתר ישראל היום, 10 באוקטובר 2016
↑  המבחן של איתן תורן, כל העיר, 16 במרץ 1984
↑  מפקד חדש, חדשות, 26 באוגוסט 1984
↑  שאול לילוב, סנטר אתיופי־עברי־כשר, מעריב, 7 באפריל 1987
המ"כ גרמה תמנון בן 22; אולי אהיה הרמטכ"ל האתיופי הראשון, מעריב, 2 באוגוסט 1988
↑  עמנואל רוזן, אל"מ אורי מנוס יתמנה לקצין הג"א ראשי במקום תא"ל אהרון ורדי, מעריב, 24 באוקטובר 1988
עמנואל רוזן, אל"מ אורי מנוס - ראש הג"א במקום תא"ל ורדי, מעריב, 22 בינואר 1989
↑  אריה אברמזון, "חזר לארץ בארון: הבן נפטר במהלך טיול עם האב", 21.09.15
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007401078105171  VIAF: 67156674990033581298   WorldCat (עם VIAF): 67156674990033581298