stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמילי אולרופ
חיים אישיים

אולרופ דוברת דנית, אנגלית ווייטנאמית.
בשנת 2008 התגלה לה גידול שפיר אגרסיבי סביב עצבי עמוד השדרה. היא עברה ניתוח להסרת הגידול בשנת 2009, ובאותה העת הוסרה גם עצם הזנב שלה. לאחר כחמישה חודשי התאוששות היא חזרה לשגרה.
ב-14 באוגוסט 2018, היא נישאה לבן זוגה בשנים האחרונות, השחקן והקולנוען קייל קאסי. להם שני ילדים משותפים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | לצוד על מנת להרוג | דומיניקה |  |
| 2011 | The House | ליז קרינגטון |  |
| 2012 | A Little Bit Zombie | פנלופה פנדלטון |  |
| 2012 | זאת מלחמה | חברה לשעבר |  |
| 2013 | Step Dogs | סברינה |  |
| 2014 | Death Do Us Part | אמילי הוקינס |  |
| 2014 | What an Idiot | קאת'י |  |
| 2014 | Leprechaun: Origins | קת'רין |  |
| 2015 | מתח גבוה (אנ') | בקי |  |
| 2015 | The Blackburn Asylum | צ'לסי |  |
| 2016 | זכרונותיו של מתנקש בינלאומי (אנ') | סטפני |  |
| 2018 | Extracurricular | הילדה רנדל |  |
| 2022 | ללא מורא (אנ') | קטלין / דזייר |  |
| 2023 | Assassin's Fury | מישל מורטי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | בטלסטאר גלקטיקה | ג'וליה ברין | 2 פרקים |
| 2007 | Blood Ties | סנדרה | 2 פרקים |
| 2007 | Secrets of an Undercover Wife | פקידת קבלה | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2008 | jPod | קייטלין ג'ויס | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2007–2010 | מקלט באפלה | אשלי מגנוס | תפקיד ראשי (עונות 1–2); 28 פרקים |
| 2009 | סמולוויל | קאט גרנט (אנ') | פרק: "Crossfire" |
| 2009–2010 | Riese: Kingdom Falling | אלייזה | סדרת רשת; 5 פרקים |
| 2010 | Concrete Canyons | מגי | סרט טלוויזיה של Ion Television (אנ') |
| 2011 | מר יאנג (אנ') | סידני פינקלבאום | פרק: "Mr. Younger Man" |
| 2011 | על טבעי | מיה | פרק: "Defending Your Life" |
| 2011–2012 | צדק אמיתי (אנ') | אנג'לינה / אנה זמנקו | 6 פרקים |
| 2012 | Witchslayer Gretl | ארין | סרט טלוויזיה של Syfy (אנ') |
| 2012 | The Philadelphia Experiment | מולי גרדנר | סרט טלוויזיה של Syfy (אנ') |
| 2012 | The Music Teacher | די די | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2012–2014 | Arctic Air | אסטריד פולסן | תפקיד ראשי (3 עונות); 31 פרקים |
| 2013 | Fatal Performance | ליסה תומאס | סרט טלוויזיה |
| 2014 | כמעט אנושי (אנ') | שרה קורטני | פרק: "Beholder" |
| 2014 | מכתבי אהבה (אנ') | ד"ר מארי מור | פרק: "Soulmates" |
| 2014 | Package Deal | צ'לסי | פרק: "Two Half Men" |
| 2015 | Asteroid: Final Impact | מגי תומאס | סרט טלוויזיה |
| 2016–2022 | חופי צ'סאפיק (אנ') | ברי או'בריאן | תפקיד ראשי (6 עונות); 55 פרקים |
| 2016 | Signed, Sealed, Delivered: From the Heart | דייל טרוורס | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2016 | Signed, Sealed, Delivered: One in a Million | דייל טרוורס | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2016 | Signed, Sealed, Delivered: Lost Without You | דייל טרוורס | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2016 | Hearts of Christmas | ג'ני מילר | סרט טלוויזיה של Hallmark Mystery (אנ') |
| 2017 | Sleepwalking in Suburbia | מישל מילר | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2017 | Signed, Sealed, Delivered: Home Again | דייל טרוורס | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2017 | With Love, Christmas | מלאני וולש | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2018 | Christmas Bells are Ringing | סמנת'ה | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2019 | רומן על הקרח | ג'ני | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2019 | Stalked by My Doctor: A Sleepwalker's Nightmare | מישל מילר | סרט טלוויזיה של Lifetime (אנ') |
| 2020 | Nature of Love | קייטי | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2022 | מולדת: פורט סאלם (אנ') | קארה ברדנט | 6 פרקים |
| 2022 | Don't Forget I Love You | טיילור ג'ונס | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2023 | Retreat to You | אבי | סרט טלוויזיה של הולמרק |
הערות שוליים

↑  Arctic Air (TV Series 2012–2014) - IMDb (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2021-09-16
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb162606038 (data)  GND: 142496227  ISNI: 0000 0001 0945 260X  LCCN: no2011119938  VIAF: 150874969   WorldCat (עם VIAF): 150874969
אספרוך (שליט בולגריה)

ערך זה עוסק בשליט בולגרי. אם התכוונתם לעיר בבולגריה, ראו .
אַסְפָּרוּךְ (בבולגרית: Аспарух או אִיסְפֵּרִיךְ (Исперих) היה מנהיג השבטים הטורקים-בולגרים שפלשו לחבל הבלקן, בנו של קובראט ואח של בטבאיאן, קוטראג, קובר ואלצק. נחשב למייסד בולגריה הבלקנית, אשר כונתה בהמשך, האימפריה הבולגרית הראשונה.
אספרוך יצא עם חלק משבטי הבולגרים מבולגריה של הוולגה, צלח את הדון, הדניפר והדניסטר והתיישב בבודג'אק ובדלתה של הדנובה. משערים שההתיישבות הייתה ברשות האימפריה הביזנטית בתמורה להגנת גבול האימפריה נגד פולשים אפשריים אחרים. לאחר מותו של קונסטנטינוס השני, ב-668, ניסה אספרוך להרחיב את שלטונו מזרחה ושדד את הארץ לאורך הדנובה. ב-679 ניסו הביזנטים לסלקו, אך הוא התיישב סופית בדוברוג'ה. בהדרגה התרחבה השליטה של אספרוך לכל הטריטוריה שבין הדנובה, הים השחור והרי הבלקן, כששבעת השבטים הסלאבים המקומיים קיבלו את מרותו.
אספרוך מת ב-701, ככל הנראה בקרב מול צבא ממלכת הכוזרים, וירש אותו טרבל.
לקריאה נוספת

Istoria românilor כרך ראשון, עמודים 222–223, מאת Constantin c. Giurescu, מהדורת 2003.
הערות שוליים

↑  Рашев, Рашо (2005). Прабългарите през V-VII век, Трето издание, София: Орбел, стр. 127-128- נתון במחלוקת
↑  Golden, Peter, An introduction to the history of the Turkic peoples: Ethnogenesis and state-formation in medieval and early modern Eurasia and the Middle East, Harrassowitz, 1992
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: קובראט, שליט בולגריה הישנה | שליטי האימפריה הבולגרית הראשונה  701-668 | הבא: טרבל |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810568575605606  BnF: cb126498100 (data)  GND: 11865070X  ISNI: 0000 0000 1050 4588  LCCN: n81078849  NKC: js2016919597  VcBA: 495/168104  VIAF: 67259179   WorldCat (עם VIAF): 67259179
אספניול (כדורגל נשים)

מועדון הספורט המלכותי אספניול מברצלונה נשים (בספרדית: Reial Club Deportiu Espanyol de Barcelona SAD Femenino), ובקיצור אספניול נשים (בספרדית: RCD Espanyol Femenino), הוא מועדון כדורגל נשים ספרדי מהעיר ברצלונה, המשחק בליגת העל הספרדית. המועדון נוסד בשנת 1970, והוא מחלקת כדורגל הנשים הרשמית של אספניול.
היסטוריה

אספניול הייתה אחת הקבוצות החלוצות בכדורגל הנשים בספרד, ושיחקה את משחקה הראשון כבר בשנת 1970.‏ ההצלחה הלאומית הראשונה של הקבוצה הגיעה בשנת 1989, אז היא הגיעה לראשונה לגמר גביע המלכה, אך הפסידה בגמר לאניורגה. אספניול זכתה בגביע המלכה לראשונה בשנת 1996, והיא הצליחה להגן על התואר גם בשנה שלאחר מכן.
שנת 2006 הייתה העונה הטובה ביותר בתולדותיה עד כה, כשזכתה באליפות הליגה הראשונה (והיחידה) שלה, ובגביע המלכה השלישי שלה. בכך השתתפה אספניול בגביע אופ"א לנשים בעונה שלאחר מכן.
בתחילת העשור השני של המאה העשרים ואחת, אספניול מיצבה את עצמה כאחת הקבוצות הבכירות בספרד. היא זכתה להצלחה רבה בגביע המלכה, וזכתה בשלושה גביעים נוספים בשנים 2009, 2010 ו-2012, והשוותה את השיא של לבאנטה כקבוצה עם מספר הזכיות הרב ביותר בגביע. בעונת 2011/2012 אספניול סיימה במקום השלישי אחרי ברצלונה ואתלטיק בילבאו.
לאחר עונה זו ועד 2020, הקבוצה נחלשה והיא לא הגיעה להישגים משמעותיים בליגה ובגביע.
תארים והישגים > תארים לאומיים

ליגת העל הספרדית:
זכייה (1): 2005/2006
סגנות (3): 2006/2007, 2009/2010, 2010/2011
גביע המלכה:
זכייה (6): 1996, 1997, 2006, 2009, 2010, 2012 (שיא משותף)
סגנות (4): 1990, 2002, 2007, 2011
הסופר קאפ הספרדי:
זכייה (0): אין.
סגנות (1): 1997
תארים והישגים > תארים אזוריים

גביע קטלוניה:
זכייה (5): 2005, 2006, 2007, 2008, 2013
סגנות (9): 2009, 2011, 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019
הערות שוליים

↑  "La historia del RCD Espanyol Femení" [The history of RCD Espanyol Femení] (בספרדית). Sexto Anillo. 23 ביוני 2017. אורכב מ-המקור ב-2019-10-29. נבדק ב-9 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
שחקניות אספניול חוגגות את הזכייה בגביע המלכה בשנת 2010.
אליהו ליאון לוי

| --- | --- |

 לידה:  1939 ה'תרצ"ט מרעאש, טורקיה
 פטירה:  20 ביולי 2015 (בגיל 76 בערך) ד' באב ה'תשע"ה בני ברק
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום פעילות:  בני ברק
 תקופת הפעילות:  ? – 20 ביולי 2015 
 השתייכות:  מקובל
 תחומי עיסוק:  קבלה
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה למקובלים
 חיבוריו:  "תיקון יסוד ישועת אליהו", "ישועות אליהו השלם", "קדושת ישראל", "צעקת ישראל", "משבצות זהב לבושה"
ספרי הרב אליהו ליאון לוי
בית הכנסת בישיבת תיקוני אליהו ומעייני הישועה
הרב אליהו ליאון לוי ("הבאבא ליאון") (ה'תרצ"ט, 1939 – ד' באב ה'תשע"ה, 20 ביולי 2015) היה מקובל מבני ברק, מחבר "תיקון יסוד ישועת אליהו".
ביוגרפיה

נולד כבן זקונים לשפיקה ולרב ישועה שהיה רב העיר מרעאש שבטורקיה. כשהיה כבן 8, משפחתו עלתה לארץ ישראל והתיישבה במושבה נס ציונה, ובהמשך עברה להתגורר בשכונת עזרא שבתל אביב-יפו, שם הקים אביו את בית המדרש "עזרה ותושיה" והיה לרבם של העולים מטורקיה.
בגיל 12 למד בישיבת "אוהל מועד" בתל אביב, ובגיל 18 עבר ללמוד בישיבת חב"ד בעיר. בגיל 21 התגייס לצנחנים, אך כבן למשפחה שכולה שאיבדה את בנה יהודה במהלך מלחמת העצמאות, שוחרר לאחר כשנה. מקום קבורתו של אחיו לא נודע גם כיום. נישא לשושנה והחל ללמוד בכולל "בית הלל" במשך כארבע שנים, ולאחר מכן החל ללמוד את תורת הקבלה.
לימים עבר להתגורר בבני ברק והקים בה את ישיבת המקובלים "תיקוני אליהו ומעייני הישועה" בראשה עמד עד פטירתו. בימי חמישי נהג להיות שרוי בתענית ולקבל קהל.
חיבר את "תיקון יסוד ישועת אליהו" - תיקון מיוחד להוצאת זרע לבטלה, ובמשך עשרות שנים היה עובר עם חסידיו מעיר לעיר בבתי כנסת ומנחיל את התיקון. התיקון היה נערך מדי יום חמישי בימי השובבי"ם, בלילות של תפילות ותיקונים בשירה ובכיה עד אור הבוקר. התיקון האחרון בכל שנה שהיה נערך בכותל המערבי משך אליו אלפי אנשים.
היה ידוע כחזן.
במשך כארבעים וחמש שנה הרב היה מגיע פעמיים בשבוע לכותל המערבי: פעם אחת באמצע השבוע ופעם שנייה במוצאי שבת, שם היה מסיים יחד עם חסידיו את ספר התהילים ולאחר מכן היה מעביר דרשה שבועית. כמו כן, היה מגיע עם חסידיו מידי ראש חודש לכותל המערבי ל"תיקון ליל ראש חודש".
נפטר בד' באב תשע"ה, 20 ביולי 2015 בבני ברק, בגיל 76.
ספריו

"ישועות אליהו השלם", הופץ גם כספר מקוצר בשם "ישועות אליהו"
"קדושת ישראל", הופץ גם כספרון-כיס מקוצר
"צעקת ישראל", הופץ גם כספרון-כיס מקוצר
"משבצות זהב לבושה" - לנשים
ספריו > צאצאיו

בנו בכורו הרב יהושע לוי, ראש ישיבת עטרת הלווים
בנו הרב חיים לוי, רב בישיבת עטרת הלויים
בנו ר' שמואל לוי, חזן בית הכנסת ספרא במנהטן
הערות שוליים

↑  תיקון יסוד ישועת אליהו באתר אורייתא
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301316705171  ISNI: 0000 0000 6795 1303  LCCN: n2011018301  VIAF: 97338024   WorldCat (עם VIAF): 97338024
אספקט

אַסְפֵּקְט (בעברית: הֶבֵּט) הוא מונח בבלשנות וקטגוריה דקדוקית המתאר את יחסו של הדובר לפעולה שעל אודותיה הוא מדבר בהקשר לזמן שעליו מדובר; היינו, האם מבחינת הדובר מדובר בפעולה מתמשכת, חד-פעמית או כזו הנשנית ומתרחשת, וכיוצא בזה. האספקט מתבטא בדרכים שונות, לעיתים באמצעות שינויים מורפולוגיים בפועל עצמו (כמו ברוב השפות הסלאביות), ועתים באמצעות מילים מיוחדות לכך. ישנן גם שפות בהן אין לאספקט יצוג בפני עצמו, והוא מיוצג בעזרת צורות זמן שונות.
הגדרה

לרוב, קיים בלבול מסוים בין מושג האספקט למושג הזמן הדקדוקי. אך בעוד הזמן מציין את מיקום הפעולה על גבי ציר הזמן (לרוב, ביחס לזמן הדיבור), הרי שהאספקט מתאר את איכות זמן הפעולה והיחס אליו. דוגמה לכך ניתן לראות במשפטים הבאים באנגלית: "I eat", "I am eating", "I have eaten", "I have been eating" כולם משתייכים בצורה כזו או אחרת לזמן הווה, אך נבדלים ביניהם בתיאור זמן הפעולה, ומכאן - באספקט. לאספקט צורות רבות, מהן המבטאות פעולה נמשכת, או פעולה הקורית-לעיתים ("מדי שבת אני הולך לבית הכנסת" למרות שהפועל הולך מופיע כאן בזמן הווה, הכוונה היא לפעולה הקורית מדי פעם), ועוד רבות. אך השכיחות שבהן ברוב השפות ובעיקר בסלאביות (ראה להלן) הן צורות הפרפקט (-מושלם) ואימפרפקט (בלתי מושלם) בנוסף לאספקט דורטיבי (ממושך). הפרפקט מתייחס לתוצאת הפעולה המושלמת, כמו במשפטים הבאים בצ'כית וברוסית (בהתאמה):
Otevřel jsem dveře.
Я открыл дверь.
(פתחתי את הדלת)

משמעותו של משפט זה מתייחסת לתוצאה, לאמור, הדלת כעת פתוחה. לעומת זאת האימפרפקט מתייחס לפעולה עצמה שנעשתה, ולא לתוצאתה. כך למשל:
Oteviral jsem dveře.
Я открывал дверь.
(פתחתי את הדלת)

המשפט הזה נבדל מקודמו בכך שהפועל בו הוא בצורת האימפרפקט, וע"כ משמעותו מתייחסת לפעולת הפתיחה ("עסקתי בפתיחת דלת").
דוגמה לאספקט דורטיבי (ממושך)
"המגדל הולך ושוקע"
השימוש באספקט

ישנן שפות בהן קיימת הבחנה ברורה וחדה בין האספקט לזמן. כך למשל במנדרינית קיימות תוספות ייחודיות לציון פועל מתמשך או מושלם (了, 过), אך לעומת זאת הפעלים אינם נוטים כלל בזמן, והזמן מצוין בלעדית בעזרת ציוני-זמן (אתמול, מחר וכדומה). לעומת זאת, בשפות ההודו-אירופיות (למעט השפות הסלאביות) התאחדה מערכת האספקטים לחלוטין עם מערכת נטיות הזמן והיא מבוטאת בעזרת צורות זמן שונות, או מובנת מההקשר הכללי של המשפט. קיימים גם אספקטים המורים על "הכנה לקראת" פעולה, (האספקט הפרוספקטיבי. "אני הולך לעשות כך-וכך". קיים באנגלית (I am going to do it), בצרפתית (Je vais le faire demain), ובערבית ועברית מדוברות, בהשפעת השפות האירופיות). כמו גם האספקט האינספטיבי המורה על תחילתה של הפעולה (למשל התחילית ek- באספרנטו: Mi ekmanĝas - אני מתחיל לאכול), ועוד רבים.
ראו גם

זמן (בלשנות)
מודוס (בלשנות)
לקריאה נוספת

The acquisition of Lexical and Grammatical aspect
Bernard Comrie, Aspect: an introduction to the study of verbal aspect and related problems, Cambridge : Cambridge University Press, 1976. ISBN 9780521290456(paperback), ISBN 9780521211093(hardcover).
הערות שוליים

↑  הֶבֵּט במילון תורת הצורות [בלשנות] (תשע"ח), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535901905171  BnF: cb119591459 (data)  GND: 4068892-6  LCCN: sh85056268  NKC: ph117973
אנדה

ערך זה עוסק במחזה ישראלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אנדה (קרן צור)
אנדה (קרן צור) ונוחי (מיכה סלקטר)
נוחי (מיכה סלקטר) יושב ואנדה (קרן צור) נראית ברקע
אנדה הוא מחזה ישראלי מאת הלל מיטלפונקט, שעלה בתיאטרון בית ליסין, בבימויו של מיטלפונקט, ב-24 בספטמבר 2008.
פרסים

פרס התיאטרון הישראלי למחזאי השנה - הלל מיטלפונקט.
פרס התיאטרון הישראלי להצגת השנה - אנדה.
פרס התיאטרון הישראלי לשחקנית השנה - קרן צור.
היוצרים

במאי – הלל מיטלפונקט
מעצב תפאורה – במבי פרידמן
מעצבת תלבושות – אורנה סמורגונסקי
מעצבת תאורה – קרן גרנק
מלחין מוזיקה – אורי וידיסלבסקי
הדמויות

| שם הדמות | תיאור הדמות | שחקנים בבית ליסין |
| --- | --- | --- |
| נוחי | משפטן בפרקליטות | מיכה סלקטר |
| שניאור | כבן שישים וחמש, משפטן, ראש מחלקה בפרקליטות | אילן דר |
| איריס | מזכירתו של נוחי | מיכל קירזון |
| פקר | איש קשר של הממשלה עם התביעה במשפט | יורם חטב |
| שולם | אביו של נוחי | אברהם סלקטר |
| אלונה | ארוסתו של נוחי. עוזרת של טדי קולק | דבי יבלונקה |
| מייק | אביה של אלונה | רפי תבור |
| אנדה | אחות במוסד לחולי נפש | קרן צור |
| גרשון | חוסה במוסד | אברהם פלטה |
לקריאה נוספת

הלל מיטלפונקט, אנדה, הוצאת גוונים, תל אביב, תשס"ט 2009 (71 עמודים).
הערות שוליים

↑  אנדה, הוצאת גוונים, 2009 עמ' 53.
אנה יווריינובה

| --- | --- |

אנה יווריינובה
 לידה:  1844 סנקט פטרבורג
 פטירה:  13 בפברואר 1919 (בגיל 75 בערך) גטצ'ינה, רוסיה 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 השכלה:  דוקטור מומחה במשפטים באוניברסיטת לייפציג, גרמניה
 תקופת כהונה:  ? – 13 בפברואר 1917 
 תקופת הפעילות:  ? – 13 בפברואר 1917 
 תחומי מחקר:  פוליטיקה וחברה
 פעילויות נוספות:  סופרת פמיניסטית, עורכת דין ועורכת ספרות
 
אנה מיכילובנה יווריינובה (ברוסית: Евреинова, Анна Михайловна, מכונה גם יוהאנה פון אוורינוב; 1844 – 13 בפברואר 1919) הייתה סופרת פמיניסטית רוסית, עורכת דין ועורכת ספרות. לאחר לימודיה באוניברסיטת לייפציג, היא הייתה האישה הרוסית הראשונה שזכתה בתואר דוקטור מומחה במשפטים (Doctor of Juridical Science או JD או J.D. במשפטים) היא הייתה גם האישה הראשונה שקיבלה את התואר דוקטור במשפטים מאוניברסיטה גרמנית.
ביוגרפיה

אנה יווריינובה הייתה בתו של אוורינוב, מיכאיל גריגורייביץ (רו') סגן אלוף, מנהל מתחם הארמונות והגנים בפטרהוף הנמצא בסן פטרסבורג. המשפחה ניסתה לארגן את נישואיה של אנה בניגוד לרצונה עד שהיא נאלצה לבצע ניסיון התאבדות. באותה תקופה אנה קיבלה מכתב מהמתמטיקאית הרוסיה סופיה קובלבסקיה, שהציעה לה עזרה בהרשמה לאוניברסיטה גרמנית. מכיוון שהמשפחה התנגדה למהלך שלה, אנה לא יכלה לקבל דרכון רוסי וחצתה את הגבול באופן לא חוקי. היא חצתה את הביצות שהיו לאורך הגבול בנעלים שטוחות בלבד (נעלי פרונילה).
אנה יווריינובה קיבלה את התואר JD, דוקטור מומחה למשפטים, ב־21 בפברואר 1873. כותרת עבודת הדוקטורט שלה הייתה "חובותיהם של מפלגות נייטרליות כלפי מפלגות נלחמות משני צידי המתרס הפוליטי – The Duties of Neutral Parties towards Parties of War".
היא הייתה מתכתבת תכופה עם סופרים ובניהם אנטון צ'כוב. בשנת 1885 הקימה את כתב העת הספרותי Severny Vestnik (אנ'). היא הייתה העורכת הראשית והבעלים של המגזין הזה בחמש השנים הראשונות לקיומו.
לאנה יווריינובה הייתה מערכת יחסים לסביים ארוכת טווח עם הסופרת מריה פיודורובה. על כן קהילת הלהט"ב מציינת אותה כאדם היסטורי מבחינת הקהילה.
מבחר פרסומים

A. M. Evreinova's abstract on South Slavic law: (A brief sketch of some monuments of South Slavic law): Chit. in the meeting of Moscow. jurid. islands. - [M.]: type. K. Indriha, qualification. 1878 .-- 18 p.
Concerning the question of the right to acquire land by rural societies in public ownership: Ref., Chit. in Moscow. jurid. o-ve d. A. Evreinova. - M .: type. F.B. Miller, 1880 .-- 24 p.
On the meaning and limits of customary law in the development of individual institutions of the Civil Code : (Ref. Of the member of the St. Petersburg juridical island, A. M. Evreinova, reported at the meeting of the Citizens Department, Feb. 12, 1883) ... - [SPb.]: Typ. M-va put. message (A. Benke), 1883 .-- 42 p.
Contractual agricultural artel, its role and significance in the economic life of the people: Art. Dr. Anna Mikhailovna Evreinova. - Odessa: type. "Odessa. news ", 1895. - [2], 15 p .; Ott. from "Odessa. news "
Tasks of legislation in relation to labor artels // Journal of the Ministry of Justice. - 1901. - No. 7, September. - S. 219-246.
Artel huts and the central artel chamber as intermediary labor bodies: (Dokl., Ch. 17 Jan. in St. Petersburg juridical island) / [A. Evreinova]. - SPb .: type. V. Demakova, 1902. - [2], 35 p.
הערות שוליים

↑  Anton Pavlovich Chekhov; Michael Henry Heim; Simon Karlinsky (1973). Anton Chekhov's Life and Thought: Selected Letters and Commentary. Northwestern University Press. p. 133. ISBN 978-0-8101-1460-9.
↑  Margrit Twellmann, Wolfgang Abendroth : . In: . 1972, p. 112-117 .
↑  Сабашников М. В. Воспоминания / М. В. Сабашников; [Вступ. ст., с. 7-26, Е. И. Осетрова; Примеч. и крат. коммент. указ. имен В. Г. Уткова]. — [2-е изд., доп.]. — М.: Книга, 1988. — 510,[1] с. ISBN 5-212-00019-X
↑  Margrit Twellmann, Wolfgang Abendroth (1972). Marburger Abhandlungen zur Politischen Wissenschaft (בגרמנית). Hain. p. 112. Die erste Frau, die in Deutschland an der Universität in Leipzig am 21. 2. 1873 zum Dr. jur. promovierte, war die Russin Johanna von Evreinov; sie war als "Gasthörerin" in Leipzig zugelassen worden.
↑  Margrit Twellmann, Wolfgang Abendroth (1972). Marburger Abhandlungen zur Politischen Wissenschaft (בגרמנית). Hain. p. 117. „Am 21. 2. 1873 promovierte die Russin Johanna von Evreinov an der Universität Leipzig zum Dr. jur. mit einer Dissertation über die Pflichten der neutralen gegenüber den Kriegsparteien.
↑  Игорь Семенович Кон (1995). The Sexual Revolution in Russia: From the Age of the Czars to Today. Simon and Schuster. p. 35. ISBN 978-0-02-917541-5.
↑  Wayne R. Dynes (1992). History of Homosexuality in Europe and America. Taylor & Francis. pp. 168–169. ISBN 978-0-8153-0550-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810713243605606  GND: 1048571793  VIAF: 307295571   WorldCat (עם VIAF): 307295571 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנה יווריינובה".
איוואן גשפארוביץ'

איוואן גשפארוביץ' (בסלובקית: Ivan Gašparovič; נולד ב-27 במרץ 1941) הוא פוליטיקאי ומשפטן סלובקי, בעל שורשים קרואטיים. נשיא הרפובליקה הסלובקית בשנים 2004–2014. הוא הנשיא הראשון של סלובקיה שנבחר לקדנציה שנייה. בין השנים 1992 - 1998 כיהן כיושב ראש של הפרלמנט הסלובקי - המועצה הלאומית.
רקע משפחתי, שנות צעירותו ולימודיו

איוואן גשפארוביץ' נולד בשנת 1941 בפולטאר, על יד לוצ'נץ ובאנסקה ביסטריצה, באזור הדרום-מרכזי של סלובקיה. אביו, ולדימיר גשפארוביץ', היגר מקרואטיה ללסלובקיה בתום מלחמת העולם הראשונה והיה מורה בבית ספר תיכון.
בין השנים 1959–1964 למד גשפארוביץ' משפטים באוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה.
בתום לימודיו עבד במשרד פרקליט המחוז מרטין בין השנים 1965–1966. לאחר מכן היה לפרקליט בברטיסלאבה בין השנים 1966–1968.
בשנת 1968 ימי האביב של פראג, הצטרף למפלגה הקומוניסטית הסלובקית כדי לתמוך ברפורמות של אלכסנדר דובצ'ק. אולם אחרי פלישת הכוחות הסובייטיים וכוחות ברית ורשה נוספים לצ'כוסלובקיה
באוגוסט 1968, גורש גשפארוביץ' מהמפלגה.
הקריירה האקדמית ובמערכת המשפט

למרות סילוקו משורות המפלגה, התאפשר לו, בין 1968 ויולי 1990 ללמד ולהגיע לתפקיד פרופסור בחוג למשפט פלילי, קרימינולוגיה ופרקטיקה קרימינולוגית בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה. בפברואר 1990 התמנה לפרו-רקטור של האוניברסיטה.
אחרי מהפכת הקטיפה בצ'כוסלובקיה ונפילת המשטר הקומוניסטי, נבחר גשפארוביץ' על ידי הנשיא החדש ואצלב האוול לכהן כפרקליט הראשי של צ'כוסלובקיה. אחרי מרץ 1992 היה לפרק זמן קצר סגן יושב ראש המועצה המחוקקת של צ'כוסלובקיה, לפני פירוק המדינה הפדרלית למרכיביה - צ'כיה וסלובקיה בינואר 1993. עוד בשלהי שנת 1992 היה גשפארוביץ' המחבר העיקרי של החוקה הסלובקית.
אחרי הצהרת עצמאות סלובקיה, בינואר 1993 חזר זמנית לאוניברסיטת קומניוס. היה חבר בוועדים המדעיים של הפקולטה למשפטים ושל האוניברסיטה.
הקריירה הפוליטית > בכיר בממשל הראשון של סלובקיה העצמאית. יושב ראש הפרלמנט

בשנת 1992 הצטרף פרופ' גשפארוביץ' לתנועה לסלובקיה דמוקרטית (HZDS, Hnutie za demokratické Slovensko שבהנהגתו של ולדימיר מצ'אר, השנוי במחלוקת. גשפארוביץ' הייתה אחת מהדמויות המרכזיות של ממשלו של מצ'אר( 1992 - 1994, 1998-1994), שנתפס כבעל נטיות ריכוזיות. אחרי נצחות המפלגה HZDS בבחירות ביוני 1992, הוא נבחר ליושב ראש המועצה הלאומית - הפרלמנט של הרפובליקה הסלובקית. כיהן בתפקיד זה בין 1992–1998.
אחרי שערוריית גילוי מיקרופונים בקונסוליה האמריקאית בברטיסלאבה בנובמבר 1992, גשפארוביץ' עמד בראש ועדה שיקרה את הפרשה אך החקירה הסתיימה ללא מסקנות ברורות. שנה לאחר מכן גשפארוביץ' תמך בהחלטת ממשלת מצ'אר לסגור את אוניברסיטת טרנבה שנשלטה על ידי כוחות האופוזיציה. להערכתו פתיחת אוניברסיטה זו הייתה בלתי חוקית.
בגלל חוסר אמון במערב בשיטת הממשל של מצ'אר, סלובקיה הורחקה באותה תקופה מהשיחות להרחבתם של האיחוד האירופי ושל הברית נאט"ו במרכז אירופה.
תקופת ממשלות מצ'אר התאפיינה, בין השאר, במתיחות מתמדת בין הממשלה ובין הנשיא מיכאל קובאץ', שהיה מתנגד בצורה מפורשת לנהנגתו של ולדימיר מצ'אר. הסכסוך בין השניים הגיע לנקודת שיא כשהשירותים החשאיים SIS נחשדו כי חטפו את בנו של הנשיא, מיכאל קובאץ' הבן, שסיממו אותו באלכוהול והשאירו אותו בחזית תחנת משטרה על יד היינבורג באוסטריה, שם היה מבוקש בחשד להונאה. גשפארוביץ' נשמע פעם פולט בפומבי הערה מעליבה על הנשיא ברגע מסוים כששם לב כי דיבור בפני מיקרופון פתוח.
הקריירה הפוליטית > הקרע עם מצ'אר

בין אוקטובר 1998 ובין 15 ביולי 1998 כשמפלגתו HZDS ישבה באופוזיציה, גשפארוביץ' היה חבר בוועדה הפרלמנטרית לפיקוח על השירותים החשאיים. כמו כן היה חבר במשלחת הסלובקית באיחוד הבין-פרלמנטרי.
ביולי 2002, אחרי שוולדימיר מצ'אר החליט לא להכלילו ברשימה להצבעה בבחירות המתקרבות לפרלמנט,
גשפארוביץ' עזב את המפלגה יחד עם עוד כמה מורדים והקים ב-12 ביולי 2002 מפלגה חדשה בשם התנועה לדמוקרטיה HZD ‏ (-Hnutie za demokraciu).
כאשר מפלגתו זכתה רק ב-3.3% מהקולות ולא הצליחה לעבור את אחוז החסימה, חזר גשפארוביץ' להוראת משפטים באוניברסיטת קומניוס. בתקופה זו כתב כמה ספרי לימוד, מאמרים ומחקרים בתחום המשפט הפלילי.
הקריירה הפוליטית > בחירתו לנשיא

באפריל 2004 הציג גשפארוביץ' מועמדותו לנשיאות מול ולדימיר מצ'אר ומול המועמד של הקואליציה השלטת, אדוארד קוקאן. במפתיע, הצליח לעלות לסיבוב השני לאחר שלדעת הפרשנים הרבה מהתומכים בקוקאן לא התייצבו בהצבעה בגלל ביטחונם כי המועמד שלהם יעבור ללא בעיות לסיבוב הבא.
אחרי שהתעוררו מול המציאות של צורך לבחור בין שני מועמדים של ה"ממשל הקודם", רבים העדיפו את גשפארוביץ' על פני מצ'אר. נבחר לנשיא עם 60% מהקולות.
זאת אף על פי שהשמרנים הפרו-אירופים בראשותו של ראש הממשלה מחקולאש דזורינדה קראו לאוהדיהם להימנע מההצבעה.
הקריירה הפוליטית > נשיא סלובקיה

כנשיא גילה גשפארוביץ' גישה מתונה ולא כוחנית וזכה לפופולריות בקרב חוגים רחבים בציבור.
זכה בין היתר לתמיכת חברי המפלגה הסציאל דמוקרטית של ראש הממשלה לשעבר רוברט פיצו ושל המפלגה הלאומית הסלובקית, מפלגה ימנית לאומנית בראשותו של יאן סלוטה.
בבחירות ב-2009 הגיע לראש הטבלה בסיבוב הראשון עם 46.7% מהקולות בעוד איווטה רדיצ'ובה שצברה 38% מהקולות. בסיבוב השני נבחר פרופ' גשפארוביץ' מחדש עם 55.53% מהקולות.
הקריירה הפוליטית > נושאים במחלוקת

הנשיא גשפארוביץ' נכנס לעימות עם הנהגת הונגריה השכנה, כולל נשיאה - פאל שמיט, כאשר התנגד להקמה בעיר קושיצה של פסל לזכרו של הרוזן יאנוש אסטרהאזי, שבימי השואה היה היחיד במועצה הלאומית הסלובקית שהצביע נגד החוקים נגד היהודים. הוא נפל מאוחר יותר קרבן למשטר הקומוניסטי, נכלא בגולאג ומת בכלא במוראביה בשנת 1957. התנגדותו של גשפארוביץ' נומקה בכך שאסטרהאזי היה חסיד של מיקלוש הורטי, תמך בזמנו בסיפוח קושיצה ושטחי סלובקיה אחרים להונגריה בימי בשנים שקדמו למלחמת העולם השנייה, והוכרז בסלובקיה כפושע מלחמה. לעומת זאת בדעת הקהל ההונגרית נחשב יאנוש אסטרהאזי כהומניסט קתולי.
הקריירה הפוליטית > חייו הפרטיים

איוואן גשפארוביץ' נשוי לסילביה בניקובה, מהנדסת בניין, ולזוג שני ילדים.
פרט לסלובקית וצ'כית, פרופ' גשפארוביץ' מדבר רוסית, קרואטית וגרמנית.