stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אצטדיון גאון
גלריה

טקס קריאת אצטדיון מכבי יפו על שם נסים ורנה גאון 1979
תמונות נוספות מהטקס
תמונות נוספות מהטקס
הערות שוליים

↑  אלעזר לוין, לראשונה: 1,279 דירות מחיר למשתכן בת"א, באתר News1 מחלקה ראשונה, 1 בינואר 2018
גן חסידי אומות העולם תושבי חיפה

| --- | --- |

אבן הכניסה לגן חסידי אומות העולם תושבי חיפה
 מידע כללי
 סוג:  פארק הנצחה
 תאריך הקמה:  2008
 בעלות:  עיריית חיפה
 מיקום
 מדינה:  ישראל
 מיקום:  חיפה
 שכונה:  רמת אלון
 קואורדינטות:  32°46′34″N 35°00′42″E﻿ / ﻿32.7761935°N 35.0117946°E﻿ / 32.7761935; 35.0117946
 רחובות סמוכים:  יגאל אלון
 אתרים בפארק:  גן ילדי הנצח, אמפיתיאטרון, ספסלים ואבני זיכרון להנצחת חסידי אומות העולם תושבי חיפה
  (למפת חיפה מוגדלת) גן חסידי אומות העולם(למפת חיפה רגילה) גן חסידי אומות העולם(למפת הגליל המערבי רגילה) גן חסידי אומות העולם(למפת הגליל המערבי מוגדלת) גן חסידי אומות העולם
 
גן חסידי אומות העולם תושבי חיפה ממוקם בשכונת רמת אלון בחיפה להנצחת חסידי אומות העולם שסיכנו את חייהם למען הצלת יהודים בתקופת השואה והתגוררו בעיר פרק זמן מסוים או עד לפטירתם.
היוזמה והרעיון להקמת הגן

תושב חיפה רוני גרוסמן, אשר אביו ניצל בזכות ורוניקה פרוצאי, ואמו הסתתרה בבית מוגן של ראול וולנברג, ביקש למצוא דרך מיוחדת להנצחה בחיפה. הוא פנה ליונה יהב, ראש עיריית חיפה, וכך עלה הרעיון להנצחה באמצעות גן מיוחד. הנושא עלה ואושר פה אחד ב־2005 במועצת העיר. בישיבה הוחלט להקים גן ציבורי על שם חסידי אומות העולם תושבי חיפה, בשכונת רמת אלון, חיפה.
תיאור הגן

בכניסה לגן ניצבים שלושה עמודי זיכרון. על עמוד האבן המרכזי חרוטה מפת הגן עם מסלול ממוספר של אבני הזיכרון. בצדו השמאלי עמוד זיכרון ובו סיפורו של הגן. בצידו הימני עמוד עליו חרוטים שמות חסידי אומות העולם. הגן טובל בירק ומוצל באמצעות עצים ובו שבילים מרוצפים. ברחבי הגן מפוזרות פינות ישיבה. ובשבילי הגן במסלול מעגלי ניצבים הסלעים שעל כל אחד מהם חרוט השם ותמצית סיפור ההצלה של מי שהתגוררו בחיפה והוכרו כחסיד אומות העולם. בשטח הגן נבנה גם אמפיתיאטרון וכן מגרש משחקים הנקרא "גן ילדי הנצח" לזכרם של מיליון וחצי ילדים שנספו בשואה.
בגן מונצח גם הדיפלומט השוודי, חסיד אומות העולם ראול וולנברג, שבזכותו ניצלו עשרות אלפי יהודים בהונגריה. ב-1936 וולנברג התגורר במשך כחצי שנה בחיפה כשעבד בבנק הולנד ברחוב הבנקים פינת עיר התחתית בחיפה. חסידי אומות העולם הנוספים המונצחים באבני הזיכרון הם: זופיה אבני, אנה דוברוצקה, פלגיה שפרינגר הוצ'אק אנה הורנונג טומצ'ק, ברוניסלבה ואירינה זינטל יקירה, בלה ליפר (ואליה) יקימובה, הלינה לוגובסקי, ירוסלבה לויצקה, ויקטור מלניק, תמרה ברומברג, אליזבט סטרול (ניקופוי), מריה דיקר, ורוניקה פרוצאי, ויקטוריה צוקרביץ, יוליה קלדי, יוסף גרובר (נסטור סניאדאנקו) ויז'י שלאג.
חנוכת הגן

הגן נחנך ב-2008. לטקס חנוכת הגן הוזמנו חסידי אומות העולם שהיו עדיין בחיים, ניצולים ובני משפחותיהם. בטקס נכחו גם נציגים דיפלומטים מהמדינות שבהם פעלו חסידי אומות העולם, כגון, שגרירת פולין בישראל וקונסול הכבוד של פולין בחיפה, צרפת, אוקראינה וארצות הברית. כמו כן השתתפו בטקס ד"ר מרדכי פלדיאל, מנהל מחלקת חסידי אומות העולם ביד ושם, ונציגי תנועות הנוער ומועצת הנוער העירונית של חיפה.
פעילות חינוכית

הגן נועד להוות מוקד לפעילות חינוכית ערכית לתלמידים ולחניכי תנועות הנוער ומקום השראה ללימוד אודות הצלה בתקופת השואה תוך הדגשת הגבורה והבחירה האנושית והמוסרית להתגייס לעזרתם של היהודים הנרדפים.
בית הספר היסודי רוממה בחיפה הפך את ההגעה לגן ביום השואה והגבורה למסורת בית ספרית. הביקור בגן מהווה השלמה ללימוד בכיתה על המושג חסידי אומות העולם. הרעיון החל ביוזמה של יואב גרוסמן תלמיד בית הספר, בנו של רוני גרוסמן, יוזם הקמת הגן.
הערות שוליים

1 2 3 4  חגית הורנשטיין, הסודות של גן חסידי אומות העולם, באתר כלבו חיפה והקריות, ‏2.4.2020
↑  נגה כרמי, גן חסידי אומות העולם בחיפה – טיול בחיפה, באתר חיפה תאגיד החדשות, ‏23.4.2017
↑  מבזקים, חיפה: נחנך גן ציבורי לכבוד 17 חסידי אומות העולם שגרו בעיר, באתר ynet, 18 במאי 2008
↑  חיפה חיפה - גן חסידי אומות העולם, באתר עיריית חיפה - הערוץ הרשמי, ‏3 במאי 2011
↑  גן חסידי אומות העולם, באתר בית הספר הממלכתי רוממה "ניגונים"
שלושה עמודי אבן בכניסה לגן חסידי אומות העולם בשכונת רמת אלון חיפה
אחת מאבני הזיכרון וספסל בגן חסידי אומות העולם תושבי חיפה
גן משחקים ע"ש "ילדי הנצח" לזכרם של מיליון וחצי ילדים שנספו בשואה
מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית

| --- | --- |
 

מטה המחלקה
 Enhancing the health and well-being of all Americans 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 תחום שיפוט:  ארצות הברית 
 סוכנות אם:  הממשלה הפדרלית של ארצות הברית 
 סוכנות בת:  Scientific Advisory Committee on Television and Social Behavior, Office of the Surgeon General 
 תאריך הקמה:  11 באפריל 1953   4 במאי 1980
 סוכנות קודמת:  מחלקת הבריאות, החינוך והסעד
 מזכיר המחלקה:  רוברט קנדי ג'וניור
 מטה מרכזי:  וושינגטון די. סי. 
 עובדים:  79,540 (2015)
 תקציב:  700 מיליארד $ (2011)
 HHS.gov
 קואורדינטות:  38°53′12″N 77°00′52″W﻿ / ﻿38.886711°N 77.014413°W﻿ / 38.886711; -77.014413
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) מיקום המטה(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) מיקום המטה he
 
מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית (באנגלית: Department of Health and Human Services, בראשי תיבות: HHS) היא מחלקה בקבינט של הממשל הפדרלי של ארצות הברית, שמטרתה להגן על בריאותם של כל האמריקנים ואספקת שירותי אנוש חיוניים.
היסטוריה

הנשיא וורן הרדינג הציע להקים מחלקה לחינוך ולרווחה כבר ב-1923, והנשיאים שכיהנו אחריו העלו הצעות דומות. מסיבות שונות אף אחת מההצעות הללו לא הוגשמה עד 12 במרץ 1953, אז הוקמה המחלקה בעקבות תוכנית לארגון מחדש שהגיש הנשיא דווייט אייזנהאואר לקונגרס. מזכירת המחלקה הראשונה הייתה אובטה קאלפ הובי.
שם המחלקה שונה ל"המחלקה לבריאות ולשירותי אנוש" ב-1979, אז הועברו סמכויותיה בתחום החינוך למחלקת החינוך שהוקמה אז. בתחומי אחריותה של המחלקה נותרו מנהל הביטוח הלאומי, סוכנויות המרכיבות את שירותי בריאות הציבור ומנהל התמיכה במשפחות. מנהל הביטוח הלאומי הפך לסוכנות עצמאית במסגרת הממשל הפדרלי ב-1995.
בראש המחלקה עומד מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, הממונה על ידי הנשיא בהסכמת הסנאט. שירות בריאות הציבור הוא החטיבה העיקרית במחלקה, ובראשה עומד עוזר מזכיר המחלקה לבריאות. למחלקה יש גם סוכנות שאנשיה נחשבים לקציני אכיפת חוק, ובסמכותם לחקור פשעים בתחום אחריותה של המחלקה.
יחידות משנה

| סמל | שם היחידה | תיאור |
| --- | --- | --- |
|  | המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן | תפקידו שמירה על בריאות הציבור ועל בטיחותו על ידי מתן מידע לשיפור יכולת קבלת ההחלטות בתחום הבריאות, וקידום בריאות הציבור באמצעות שיתוף פעולה עם מחלקות הבריאות של מדינות וארגונים אחרים. |
|  | המכונים הלאומיים לבריאות | אחראים למחקר ביו-רפואי. המכונים אחראיים ל-28%, כ-26.4 מיליארד דולר – מן ההוצאה הכללית בארצות הברית על מחקר ביו-רפואי. |
|  | שירות הבריאות לאינדיאנים | אמון על מתן שירותי בריאות רפואיים וציבורים לאינדיאנים בארצות הברית ולעמים ילידיים באלסקה המוכרים על ידי הרשויות. הגוף הוא ספק שירותי הבריאות הפדרלי העיקרי של אינדיאנים המתגוררים בארצות הברית. |
|  | סוכנות הרישום של מחלות וחומרים רעילים | סוכנות פדרלית לבריאות הציבור מתמקדת בלהפחית את סיכוני הבריאות הקשורים לחשיפה לחומרי מסוכנים למינימום האפשרי. |
|  | מנהל המזון והתרופות האמריקאי | מרכז את הפיקוח והרגולציה על מוצרי מזון ותרופות לבני אדם וחיות, מוצרי קוסמטיקה, מכשור רפואי, תוצרי דם מוצרי טבק ומכשירים המקרינים גלים אלקטרו-מגנטיים בארצות הברית. |
|  | המינהל לילדים ולמשפחות | אמון על טיפול בתחומים הקשורים ברווחת הילד, ביניהם התעללות בילדים, אכיפת מזונות, סיוע באימוץ וכדומה. |
|  | המינהל לענייני ניצול לרעה של תרופות פסיכואקטיביות ושירותי בריאות הנפש | אמון על שיפור האיכות והזמינות של הטיפול והשירותים השיקומיים במטרה להפחית מחלות, מוות או נכויות וכן לשפר את העלות לחברה כתוצאה משימוש לרעה בסמים. |
מינהל לענייני הזדקנות (AOA)
המינהל למחקרי בריאות ואיכות (AHRQ)
המרכז לביטוח רפואי לקשישים ומעוטי יכולת (CMS)
המינהל משאבי ושירותי בריאות (HRSA)
המרכז לתוכניות תמיכה (PSC)
ראו גם

המחלקות לשירותים חברתיים בישראל
הערות שוליים

↑  Medical Research Spending Doubled Over Past Decade
↑  "Quick Look". Newsroom (באנגלית). נבדק ב-2017-11-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269265705171  BIBSYS: 2123612  BnF: cb11872724j (data)  CANTIC: a11284882  CiNii: DA00409717  GND: 127198-2  ICCU: TO0V106644  ISNI: 0000 0001 2177 6076  LCCN: n80102594  LNB: 000108168  NKC: nlk20020125618  NLA: 36081798  NLK: KAB202015958  NSK: 000241849  RERO: 02-A000167230  SELIBR: 268359  SNAC: w61s151z  SUDOC: 026488248  Trove: 1050517  VIAF: 145337417   WorldCat (עם VIAF): 145337417
מפעל האמייל של שינדלר המוזיאון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה אדריכלי 
 כתובת:  קרקוב 
 מיקום:  קרקוב 
 מדינה:  פולין 
 מייסדים:  אוסקר שינדלר 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2010
 תאריך פתיחה רשמי:  2010 
 תאריך פירוק:  מרץ 1943 
 
 קואורדינטות:  50°02′51″N 19°57′42″E﻿ / ﻿50.0475°N 19.961778°E﻿ / 50.0475; 19.961778
 אתר רשמי
  (למפת קרקוב מוגדלת) מפעל האמייל של שינדלר המוזיאון(למפת קרקוב רגילה) מפעל האמייל של שינדלר המוזיאון he
 
"מפעל האמייל של שינדלר"
מפעל האמייל של אוסקר שינדלר
ספר מבקרים: "הוּא יִשְׁפֹּט בְּקֶרֶב הָאֻמּוֹת וְיוֹכִיחַ עַמִּים רַבִּים. הֵם יְכַתְּתוּ חַרְבוֹתֵיהֶם לְאִתִּים וַחֲנִיתוֹתֵיהֶם לְמַזְמֵרוֹת. לֹא תִּשָּׂא אֻמָּה עַל אֻמָּה חֶרֶב, וְלֹא יִלְמְדוּ עוֹד מִלְחָמָה"
מפעל האמייל של אוסקר שינדלר (באנגלית: Oskar Schindler's Enamel Factory, בפולנית: Fabryka Emalia Oskara Schindlera) הוא מפעל ייצור חלקי מתכת שפעל בעבר בקרקוב. כיום המקום משמש כמוזיאון.
רקע

מה שהיה בעבר המפעל המפורסם של אוסקר שינדלר שהתפרסם בסרט “רשימת שינדלר” מאכלס כיום שני מוזיאונים: מוזיאון שואה העוסק בעיקר באימת החיים היהודים בקרקוב תחת הכיבוש הנאצי ובאופן כללי בכיבוש הנאצי של פולין וקרקוב, ומוזיאון אמנות. המוזיאון ששוכן באזור ששימש בעבר כמשרדים ומתאר את חיי היהודים ותושבי קרקוב האחרים תחת הכיבוש הנאצי ואת פועלו של אוסקר שינדלר. המוזיאון השני ממוקם בתוך מה שהיו בעבר אולמות הייצור הוא מוזיאון לאמנות בת זמננו.
היסטוריה

מפעל האמייל של אוסקר שינדלר (בפולנית: Fabryka Emalia Oskara Schindlera) הוא מפעל ברזל לשעבר בקרקוב. כיום הוא מארח שני מוזיאונים: מוזיאון קרקוב לאמנות מודרנית בפולין, הממוקם בבתי המלאכה הישנים, וסניף של המוזיאון לתולדות העיר קרקוב, הממוקם ברחוב Lipowa 4 ברובע זבלוסיה, בבניין המנהלי של מפעל האמייל לשעבר הידוע. בתור Deutsche Emailwarenfabrik של אוסקר שינדלר (DEF), כפי שניתן לראות בסרט "רשימת שינדלר". פעל כאן לפני DEF היה המפעל הראשון של Malopolska של כלי אמייל ומוצרי מתכת של חברה בע"מ, שנוסד במרץ 1937. בשנת 2007, הוחלט להעביר את הבניין המנהלי של מפעל כלי האמייל לשעבר למוזיאון ההיסטוריה של העיר קרקוב, שנבנה על מקל. ליפובה 4 בקרקוב, סניף ליצירת תערוכת קבע המתעדת את תקופת הכיבוש הגרמני של העיר 1939–1945. התערוכה הקבועה בנושא זה המוצגת בסניף נקראת קרקוב - תקופת העבודה 1939–1945. מטרת המוזיאון היא להציג את ההיסטוריה של המפעל ב-ul. ליפובה בהקשר היסטורי רחב יותר. 45 חדרי תצוגה מציגים את קרקוב ותושביה במהלך מלחמת העולם השנייה. התערוכה מחולקת למספר חלקים המוקדשים לנושאים ספציפיים: מלחמת 1939, תפקידה של קרקוב כמרכז הכוח של הגנרל גנרל, חיי היומיום של התושבים, גורלם של יהודי קרקוב, האזור הסודי, כמו גם ההיסטוריה של עובדי המפעל וסיפורו של אוסקר שינדלר עצמו. את תערוכות המוזיאון משלימים תצלומים עשירים ומסמכים ארכיוניים שנאספו מפולין ומחוצה לה. הסניף נפתח רשמית ב-10 ביוני 2010. בבניין המפעל של שינדלר נבנה גם המוזיאון לאמנות מודרנית.
ראו גם

אוסקר שינדלר
הערות שוליים

↑  עמית פלד, אטרקציות מרכזיות בקרקוב: אתרי החובה בעיר, באתר למטייל, ‏10 בספטמבר 2008
↑  Oskar Schindler's Enamel Factory - Museum of Krakow, muzeumkrakowa.pl
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007491625005171  GND: 4372112-6  LCCN: no2012118768  MusicBrainz: bbb41cc6-bc3d-4216-9016-95b6b4b1fe0a  NKC: ko2016930915  VIAF: 249721880   WorldCat (עם VIAF): 249721880
המאבק נגד הקמת נמל תעופה בין-לאומי בעמק יזרעאל

המאבק נגד הקמת נמל תעופה בין-לאומי בעמק יזרעאל (נקרא בידי אנשי המחאה: "לא לשדות התעופה בעמק יזרעאל!") הייתה מחאה אקטיביסטית של תושבים וראשי רשויות באזור עמק יזרעאל כנגד כוונת ממשלת ישראל להקים נמל תעופה בין-לאומי במקום בסיס רמת דוד. החלופה העיקרית, להקמת נמל תעופה חדש, לה מתנגד חיל האוויר הישראלי, היא בסיס נבטים. חלופות נוספת שנבחנות, על אף עלותן הקמתן הגבוהה, היא הקמת אי מלאכותי מול חופי ראשון לציון, או הרחבת נמל התעופה חיפה לטיסות בין-לאומיות ארוכות טווח.
באוקטובר 2021 הודיעה שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מרב מיכאלי כי תגיש לממשלה הצעה לבטל את הכוונה להקים נמל תעופה בין-לאומי ברמת דוד, ולהקים ועדה שתבחן מיקום חלופי, או להקים שני שדות תעופה משניים קטנים במקום אחד גדול.
היסטוריה

נמל התעופה בן-גוריון הוא נמל התעופה הראשי של מדינת ישראל ונכון ל-2019 עוברים בו יותר מ-22 מיליון נוסעים בשנה, כאשר ב-2030 צפוי להיות גידול של עד ל-30 מיליון בשנה. למרות הדרישה להרחבתו של נמל התעופה בן-גוריון ואף על פי שכבר אושרו התוכניות להרחבתו, עדיין הוא מתקרב לשיא הקיבולת האפשרית של כמות הטיסות העוברות בו ולכן יש צורך בהקמת נמל תעופה נוסף.
בפברואר 2009 החליט שר התחבורה והבטיחות בדרכים שאול מופז לאמץ את מסקנות ועדה מיוחדת בראשות מפקד חיל האוויר בדימוס הרצל בודינגר על הקמת נמל התעופה במקום בו נמצא מנחת מגידו ובעקבות החלטה זו החלה התארגנות המחאה על ידי תושבי האזור כאשר ההתנגדות היחידה בקרב ראשי הרשויות באזור הייתה של ראש מועצה אזורית מגידו חנן ארז. בעקבות הטענות שהועלה במסגרת המחאה, לה הצטרפו גם שר התשתיות עוזי לנדאו ומשרד החקלאות ופיתוח הכפר, נדחתה ההחלטה בפועל. להתנגדות להצעת מנחת מגידו נוספה זו של החברה להגנת הטבע והוקם מטה משותף תוך התרחבות המתנגדים שכללו את המועצות האזוריות עמק-יזרעאל ומגידו, יישובי המועצה האזורית מגידו, עמותת "עמקים ומרחבים" וארגוני סביבה נוספים. צוות ההיגוי הבין-משרדי שהוקם הביא את שר התחבורה ישראל כ"ץ בדצמבר 2011 להמליץ כי נמל התעופה המשלים לנתב"ג יוקם בבסיס נבטים שבנגב.
ב-7 באוקטובר 2014 החליטה ממשלת ישראל כי נמל התעופה המשלים לנתב"ג יוקם ויופעל באמצעות המגזר הפרטי ועוד נקבע כי המיקום המועדף להקמת נמל תעופה משלים הוא במרחב בסיס "רמת דוד" והשטחים הסמוכים הנדרשים לשם הקמתו ותפעולו השוטף של נמל התעופה המשלים.
באוקטובר 2021 הודיעה שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מרב מיכאלי כי תגיש לממשלה הצעה לבטל את החלטת ממשלה זו, להקים ועדה שבחן מיקום חלופי, או להקים שני שדות תעופה משניים קטנים במקום אחד גדול.
נמל תעופה ברמת דוד > החלטת הממשלה

ב-7 באוקטובר 2014 החליטה ממשלת ישראל כי נמל התעופה המשלים לנתב"ג יוקם ויופעל באמצעות המגזר הפרטי ועוד נקבע כי המיקום המועדף להקמת נמל תעופה משלים הוא במרחב בסיס "רמת דוד" והשטחים הסמוכים הנדרשים לשם הקמתו ותפעולו השוטף של נמל התעופה המשלים.
נמל תעופה ברמת דוד > המאבק נגד הקמת נמל תעופה בין-לאומי בעמק יזרעאל

בעקבות החלטת הממשלה התרחבה המחאה בקרב תושבי האזור. פעילות המחאה מאז אוקטובר 2014 לוותה בהפגנות, במיצגים ובכנסים בהובלת חברי כנסת, ראשי המועצות האזוריות וראשי המועצות המקומיות רמת ישי וקריית טבעון.
המאבק כנגד החלופה להקמת נמל התעופה המשלים בבסיס רמת דוד נוהל בעיקר על ידי "העמותה נגד שדות התעופה בעמק יזרעאל ומגידו" והטיעונים העיקרים מתייחסים למפגעים של רעש ושל פגיעה באיכות הסביבה, באיכות החיים של התושבים באזור, כולל סכנות בריאותיות וזיהום אוויר. לעמדה זו הצטרף פרופ' יוסי לשם באומרו כי ישנה גם סכנה של פגיעה בבעלי חיים ייחודיים לאזור.
המאבק נגד הקמת נמל תעופה בין-לאומי בעמק יזרעאל (נקרא בידי אנשי המחאה: "לא לשדות התעופה בעמק יזרעאל!") הפך למחאה אקטיביסטית של תושבים וראשי רשויות באזור עמק יזרעאל.
כמו כן, בוצע סקר אתרים, אשר הגיש את המלצה זו ב-7 בנובמבר 2017 למועצה ארצית לתכנון ובניה שזו קבעה לאחר בחינה של 21 חלופות כי ישנן שתי חלופות סופיות - בסיס רמת דוד ובסיס נבטים. ב-10 ביולי 2018 הגיש מטה המאבק עתירה לבג"ץ, בטענה כי המועצה הארצית אישרה את התוכנית על בסיס נתונים מוטעים כי תהיה פגיעה בתושבים ובחברות תעופה ישראליות.
נמל תעופה ברמת דוד > התומכים בהקמת נמל התעופה בעמק

במאי 2018 שיגרו ראשי רשויות בצפון הארץ, ביניהם ראש עיריית מעלות-תרשיחא שלמה בוחבוט וראש עיריית חיפה יונה יהב, מכתב לראש הממשלה בנימין נתניהו ולשרים בממשלתו בו הם מבקשים להקים את נמל התעופה המשלים דווקא ברמת דוד על מנת לסייע לאזור מבחינה כלכלית, תעסוקתית וחברתית. ישנן עוד סיבות לתמיכה באפשרות רמת דוד, שהעיקריות שבהן הן היתכנות כלכלית גדולה יותר מאשר החלופות והוספת נתיב טיסה נוסף מעבר לנתיב שמשמש את נתב"ג.
נמל תעופה ברמת דוד > ביטול ההחלטה

באוקטובר 2021 הודיעה שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מרב מיכאלי כי תגיש לממשלה הצעה לבטל את החלטת ממשלה זו, להקים ועדה שבחן מיקום חלופי, או להקים שני שדות תעופה משניים קטנים במקום אחד גדול, בשנת 2022 הודיעה שרת התחבורה מרב מיכאלי כי לא יוקם שדה תעופה בעמק יזרעאל.
נמל תעופה ברמת דוד > דיון בקיום ההחלטה

בינואר 2023, עם הקמת ממשלת ישראל ה-37, הוועדה המקצועית המליצה על הקמת שדה תעופה ברמת דוד שבעמק יזרעאל. ב-2 במאי 2023, נתניהו הנחה את שמחון לבחון הקמת שדה תעופה בין-לאומי ברמת דוד. ב-17 ביולי 2023, בגלל לחץ ראשי ערים מהליכוד: מירי רגב עיכבה שוב את הקמת שדה התעופה.
חלופת נבטים > התנגדות

צה"ל הוא מבין המתנגדים העיקריים לחלופת בסיס נבטים משום שהדבר עלול לפגוע בפעילותו של בסיס חיל האוויר שם, יהיה צורך לפנות משם טייסות ואמצעים בעלויות של מיליארדים, וכי לא ניתן להקים נמל תעופה אזרחי וצבאי זה לצד זה[דרושה הבהרה], אך שר התחבורה ישראל כ"ץ כבר צוטט כאומר "אומרים שחיל האוויר מתנגד, אבל למדנו שצה"ל אינו פרה קדושה".
חלופת נבטים > תמיכה

לצד מתנגדי החלופה ברמת דוד, מועצת הנגב מציגה קו ובו דרישה להקים את נמל התעופה המשלים בבסיס נבטים על מנת לספק מנוף כלכלי ומקומות תעסוקה לתושבי הנגב. בינואר 2018 נחתמה אמנה בין ראשי רשויות מקומיות ואזוריות מכל רחבי הארץ, הקוראת לבחור בחלופת נבטים.
בכנס פעילים שנערך בעפולה בתחילת מרץ 2019, אמר שר האוצר משה כחלון כי הוא ומפלגתו תומכים בהקמת נמל התעופה בנבטים. מטה המאבק שמע את הדברים והגיב כי "דיבורים לחוד ומעשים לחוד". גם מפלגת מרצ הביעה במצעה לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת תמיכה בחלופה זו.
חלופת חיפה

עם היבחרה של עינת קליש-רותם לראשות עיריית חיפה היא מקדמת את הרחבת נמל התעופה חיפה כנמל תעופה בין-לאומי עם טיסות ליעדים באירופה. לצורך המאבק החל שיתוף פעולה עם ראש מועצה אזורית עמק יזרעאל אייל בצר על מנת להפעיל לחץ על הרשויות לתמוך בחלופה זו. חלופה זו נבחנה וירדה מן הפרק בעבר הרחוק בשל הקרבה למפעלי בז"ן, חשש מתאונות והתנגדות של משרד הביטחון.
התמכרות לטלפון סלולרי

צעירים שקועים בסלולרי שלהם בזמן מסיבה
התמכרות לטלפון הסלולרי היא תסמונת תלות בקרב משתמשי הטלפון הנייד. חלק מהמשתמשים בטלפונים ניידים מפגינים התנהגויות בעייתיות הדומות להפרעות בשימוש בסמים. התנהגויות אלו יכולות לכלול עיסוק יתר בתכתובות בנייד, השקעת כסף או זמן רב מדי בטלפונים ניידים, שימוש בטלפונים ניידים במצבים לא מתאימים מבחינה חברתית או פיזית, כגון נהיגה במכונית. שימוש מופרז יכול גם להוביל לבזבוז זמן מופרז בתכתובות בנייד, להביא להשפעות שליליות על מערכות יחסים ולחרדה אם מנתקים את המשתמש מהטלפון הנייד או מההתראות שהוא מציג לעיתים תכופות.
השימוש בטלפון סלולרי גדל ברחבי העולם במהלך העשור האחרון במיוחד בקרב מתבגרים[דרושה הבהרה]. בבית הספר, בבית, במפגשים עם חברים, מוקדם בבוקר ולפני השינה. הילדים היום חיים, נושמים, אוכלים וחולמים בתוך הטלפונים הסלולריים שלהם. המחקרים מראים כי ההתמכרות לטלפון אף מטלטלת את ההיררכיה המשפחתית מכיוון ובמשפחות רבות קיימת 'ברית שתיקה': גם הילדים וגם ההורים שקועים בטלפון הסלולרי. עיצוב הסמארטפון, שנועד לעודד את המשתמש להציץ במסך פעמים רבות ביום באמצעות התראות, הושווה על ידי טריסטן האריס, פילוסוף מוצר לשעבר בגוגל, לזה של מכונות מזל בקזינו
שכיחות

העלייה בשימוש בטלפונים הניידים מעלה איתה גם תהיות לגבי השפעות התופעה על החברה. בכל רחבי העולם, המספרים המדווחים על התמכרות לטלפונים הניידים עולים בהתמדה. בדרום קוריאה, אחת מצרכניות הטכנולוגיה הגדולות בעולם, סקר ממשלתי העלה כי 18% מבין המתבגרים בה מוגדרים כמכורים לטלפון חכם, ומבין המבוגרים, שבכלליות סובלים פחות מהתופעה, האחוז עומד על 9.1. אנגליה, בה אחוז המתבגרים המעידים על עצמם כמכורים הוא 60%, הכריזה על עצמה כמדינה מכורה לסמארטפון. מבחינה דמוגרפית, צעירים בין גילאי 15–24 נמצאים בסיכון הגבוה ביותר לסבול מהתמכרות, וההיתכנות להתמכרות אצל נשים גבוהה מזו אצל גברים.
במטא-אנליזה עלה שמתבגרים בגילאי 15-35 המתגוררים בסין ובערב הסעודית הם בעלי זמן המסך הגבוה ביותר, בעוד שבגרמניה ובצרפת שיעור זמן המסך הוא הנמוך ביותר.
גורמי סיכון

במחקר שפורסם ב-2022 בחנו החוקרים את המתאם בין הזמן אותו בילו 11,780 הילדים בני התשע והעשר שהשתתפו במחקר מול מסכים (במשחקי וידאו, רשתות חברתיות, צפייה בטלוויזיה וכדומה) ובין בריאותם הנפשית. נמצא כי בקרב הילדים שהשתתפו במחקר, אלו שבילו יותר משעתיים ביום מול מסכים נטו יותר לסבול מהפרעות דיכאוניות, הפרעות חרדה ובעיות נפשיות נוספות בהשוואה לילדים שהשתמשו במסכים פחות משעתיים ביום. כיווניות הקשר הסיבתי בין הפרעות נפשיות ושימוש רב בסמארטפונים, טאבלטים וכדומה, אם ישנו כזה, עדיין לא פוענחה. השערה אחת היא שייתכן שילדים הסובלים מבעיות נפשיות נוטים לבלות יותר זמן מול מסכים בהשוואה לילדים שאינם סובלים מהן. השערה נוספת היא שייתכן שבריאותם הנפשית של ילדים המבלים למעלה משעתיים ביום מול מסכים נוטה להתערער יותר כתוצאה מכך בהשוואה לבריאותם הנפשית של ילדים הנמצאים מול מסכים פחות משעתיים ביום.
במחקר שנערך באוניברסיטת הונג קונג, עלו תוצאות המראות סבירות גבוהה יותר להתמכרות מצד אלה הסובלים מערך עצמי נמוך, בדידות, דיכאון, חרדה בין-אישית, ואלה שיש להם צורך גבוה בתחושת שייכות. מיקרו בלוגים, דוגמת טוויטר ופייסבוק, זוכים להצלחה רבה מכיוון שהם מציעים הפוגה מאותם רגשות שליליים. נמסו פארק מצאה ששימוש במדיה החברתית בקרב סטודנטים הסובלים מבעיות נפשיות, הנותן להם פתח לחיבורים בין-אישיים לו לא זכו קודם לכן, מוריד את הסיכון שאלה ינסו לשלוח יד בנפשם. מחקרה של פארק לא בחן את ההשלכות של שימוש-יתר ברשתות חברתיות.
השלכות

אותן תופעות חיוביות שהשימוש במדיה החברתית מוביל אליהן מתהפכות כאשר השימוש הוא מרובה; במקום בו שימוש נורמטיבי גרר הפוגה ממתחים ורגשות שליליים, שימוש היתר הוביל לעליה בהן. במחקר שנעשה באוניברסיטת סן-דייגו נמצא כי בקרב בני נוער העושים שימוש אינטנסיבי במדיה החברתית, קיים סיכוי גבוה ב-13% להצגת סימפטומים דיכאוניים. אחד הסימפטומים שנמצאו להתמכרות לטלפון הנייד, היא האמונה בקרב המכורים שמערכות היחסים שהם מטפחים במרחב הסייבר הן בעלות אופי אינטימי יותר מאלה שיוכלו ליצור בעולם האמיתי, בקשרים פנים-אל-פנים, מה שעלול להוביל להחמרת תחושת הבדידות. ממחקר נוסף עולה כי אלה המחפשים – דרך שימושם בטלפון הנייד והמדיות החברתיות - לשמר או לבנות מערכות יחסים, סביר כי לא ימצאו עצמם מכורים לטלפון. הבעייתיות מתחילה כאשר המטרה של האינדיבידואל מגיעה ממניעים חד-צדדיים (כגון קבלת הכרה על ידי הזולת, יצירת רושם, ובריחה מבדידות) ולא ממניע של רצון בקשר הדדי; אלה עלולים להוביל לשימוש מוגזם ולהתמכרות.
מחקר שנעשה בקרב צעירים בגילאי ה-16 עד 24 שנים התמקד בגורמים הפסיכולוגיים הקשורים בהתמכרות לטלפון נייד. במחקר מצאו התמכרות לטלפונים ניידים מתבטאת בהתנהגויות חריגות כגון התנגשות עם אנשים, אובדן סבלנות והנאה מפעילויות לטווח קצר בלבד, אובדן שליטה על התנהגותם, חוסר סבלנות ועוד. דוח אחרון שנעשה בדבר זמן המסך של ילדים בישראל מול הטלפונים מצא כי ההורים כיום ברובם 43% מההורים אינם מגבילים את זמן המסך של ילדיהם, 36% מאפשרים להם עד שעתיים ביום ו־13% לא מאפשרים זמן מסך בכלל.
השימוש הבעייתי בטלפונים סלולריים משפיע ונקשר למשתני אישיות שונים כגון חרדה, מתח, נוירוטיות, הערכה עצמית, אימפולסיביות ודימוי עצמי. בנוסף, השימוש הבעייתי בטלפונים סלולריים נמצא פוגע באיכות השינה ואף גורם להפרעות שינה ודיכאון. התעללות באינטרנט שכיחה גם היא ונקשרה לשימוש בעייתי בטלפון סלולרי. בנוסף, הסקירה הנוכחית חושפת את הקשר הדו-קיום בין שימוש בעייתי בטלפונים סלולריים ושימוש בחומרים כגון טבק ואלכוהול. על פי מחקר אחר בנושא, אנשים המכורים לטלפונים סלולריים יצרו פחות קשרים חברתיים עם אחרים בקבוצות שונות, מה שעתיד לפגיעה הדרגתית והחלשת המיומנויות והכישורים החברתיים שלהם. תוצאות אלו עלולות גם להוביל לפיתוח ביישנות או פחד לבטא את דעות ורגשות בפני אחרים כאשר מתקיימת תקשורת חברתית במפגשים פנים מול פנים.מחקר נוסף בחן את הסיכונים הממשיים בהתמכרות לטלפון הנגרמים מעצם החזקת הטלפון ביד. הליכה תוך בהייה בטלפון הנייד והסכנה הנובעת בעיקר מהסחות דעת כגון נפילה עקב פגיעה מעצם דומם, פגיעה מכלי רכב חולף או אדם, שימוש בטלפונים הסלולריים תוך כדי נהיגה אשר מוביל גם הוא לתאונות רבות ועוד. המשתמשים בטלפונים הסלולריים מודעים לסכנות אלו אך ממשיכים להסיט את מבטיהם למטה וממשיכים לחשוף עצמם לפגיעות אלו.