stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלתיאה גיבסון
ביוגרפיה > 1956

באליפות צרפת הפתוחה שנערכה במאי 1956 זכתה גיבסון בטורניר הגראנד סלאם הראשון שלה ליחידות לאחר שניצחה במשחק הגמר את אנג'לה מורטימר מבריטניה בשתי מערכות (6–0, 12–10) וכן בטורניר לזוגות נשים עם אנג'לה בקסטון היהודייה מבריטניה לאחר ניצחון במשחק הגמר על דרלין הארד ודורות'י הד נוד שתיהן מארצות הברית בשלוש מערכות (6–8, 8–6, 6–1).
באליפות וימבלדון שנערכה ביולי אותה שנה היא הפסידה בשלב רבע הגמר לשירלי פריי מארצות הברית בשלוש מערכות (4-6, 6-3, 6-4) שאף זכתה בטורניר, היא זכתה בטורניר לזוגות נשים עם אנג'לה בקסטון לאחר ניצחון במשחק גמר על פיי מולר ודפנה סיני מאוסטרליה בשתי מערכות (6–1, 8–6) והפסידה במשחק הגמר בטורניר לזוגות מעורבים עם גרדנר מולוי מארצות הברית לשירלי פריי וויק סיישס מארוצות הברית בשלוש מערכות (6–2, 2–6, 5–7).
באליפות ארצות הברית שנערכה בספטמבר היא הפסידה במשחק הגמר לשירלי פריי בשתי מערכות (3–6, 4–6).
ביוגרפיה > 1957

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בשנת 1957 היא הפסידה במשחק הגמר לשירלי פריי בשתי מערכות (3–6, 4–6) וזכתה בטורניר לזוגות נשים ביחד עם שירלי פריי בניצחון במשחק הגמר בשתי מערכות (6–2, 6–1).
באליפות וימבלדון שנערכה ביולי אותה שנה היא זכתה בתואר ליחידות לאחר ניצחון במשחק הגמר על דרלין הארד מארצות הברית בשתי מערכות (6–3, 6–2) וגם בתואר לזוגות נשים ביחד עם דרלין הארד לאחר ניצחון במשחק הגמר על מרי בוויס יוטון ותלמה קווין לונג, שתיהן מאוסטרליה בשתי מערכות (6–1, 6–2), אך הפסידה בטורניר לזוגות מעורבים ביחד עם ניל פרייזר מאוסטרליה לדרלין הארד ומרווין רוז מאוסטרליה בשתי מערכות (4–6, 5–7).
באליפות ארצות הברית שנערכה בספטמבר היא זכתה בתואר ליחידות לאחר ניצחון במשחק הגמר על לואיז ברוף מארצות הברית בשתי מערכות (6–3, 6–2) וגם בטורניר לזוגות מעורבים ביחד עם קורט נילסן מדנמרק לאחר ניצחון במשחק הגמר על דרלין הארד ורוברט האו בשתי מערכות (6–3, 9–7) והיא הפסידה בטורניר לזוגות נשים ביחד עם דרלין הארד לאחר הפסד במשחק הגמר ללואיז ברוף ומרגרט אוסבורן דופונט בשתי מערכות (2–6, 5–7).
ביוגרפיה > 1958

באליפות וימבלדון שנערכה ביולי אותה שנה היא זכתה בתואר ליחידות לאחר ניצחון על אנג'לה מורטימר בשתי מערכות (8–6, 6–2) וגם בתואר לזוגות נשים ביחד עם מריה בואנו מברזיל בשתי מערכות (6–3, 7–5), אך הפסידה בטורניר לזוגות מעורבים ביחד עם קורט נילסן בשתי מערכות (3–6, 11–13).
באליפות ארצות הברית שנערכה בספטמבר היא זכתה בתואר ליחידות לאחר ניצחון על דרלין הארד בשלוש מערכות (3–6, 6–1, 6–2) והיא הפסידה בגמר טורניר לזוגות נשים ביחד עם מריה בואנו בשלוש מערכות (6–2, 3–6, 4–6).
בתום השנה היא פרשה מתחרויות טניס שבהן לא היו פרסים כספיים.
טורנירי גראנד סלאם > יחידות

| טורניר | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | זכיות/השתתפות בקריירה (לפי טורניר) | ניצחונות/הפסדים בקריירה (לפי טורניר) |  % ניצחונות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה | - | - | - | - | - | - | - | גמר | - | 0 / 1 | 4–1 | 80% |
| אליפות צרפת הפתוחה | - | - | - | - | - | - | זכייה | - | - | 1 / 1 | 6–0 | 100% |
| אליפות וימבלדון | - | סיבוב 3 | - | - | - | - | רבע גמר | זכייה | זכייה | 2 / 4 | 17–2 | 78% |
| אליפות ארצות הברית | סיבוב 2 | סיבוב 3 | סיבוב 3 | רבע גמר | סיבוב 1 | סיבוב 3 | גמר | זכייה | זכייה | 2 / 9 | 27–7 | 79% |
| ניצחונות/הפסדים בקריירה (לפי שנה) | 1–1 | 3–2 | 2–1 | 3–1 | 0–1 | 2–1 | 15–2 | 16–1 | 12–0 | 5 / 15 | 54–10 | 84% |
אליפות נורדאה נורדיק לייט הפתוחה

.
| --- | --- |

סמליל הטורניר
 מיקום:  שוודיהסטוקהולם, שוודיה
 קטגוריה:  דרג 4
 משטח:  קשה/ פתוח
 הגרלה:  32M/32Q/16D
 סך פרסים:  $145,000
אליפות נורדאה נורדיק לייט הפתוחה הייתה טורניר טניס מהדרג ה-4 בסבב ה-WTA שנערך בין השנים 2002-2008 בעיר סטוקהולם שבשוודיה (בשנים 2002 ו-2003 שוחק הטורניר בעיר אספו שבפינלנד על מגרשי חימר). הטורניר שוחק על מגרשים קשים ופתוחים.
אלופות עבר > יחידות

| שנה | אלופה | יריבה בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | רוסיה סבטלנה קוזנצובה | צ'כיה דניסה חלאדקובה | 6-0, 3-6, 6-7(2) |
| 2003 | ישראל אנה סמשנובה | קרואטיה ילנה קוסטניץ' טושיץ' | 6-4, 4-6, 0-6 |
| 2004 | אוסטרליה אלישיה מוליק | אוקראינה טטיאנה פרביניס | 1-6, 1-6 |
| 2005 | סלובניה קטרינה סרבוטניק | רוסיה אנסטסיה מיסקינה | 5-7, 2-6 |
| 2006 | הרפובליקה העממית של סין ג'י ג'נג | רוסיה אנסטסיה מיסקינה | 4-6, 1-6 |
| 2007 | פולין אגניישקה רדוונסקה | רוסיה ורה דושבינה | 1-6, 1-6 |
| 2008 | דנמרק קרוליין ווזניאקי | רוסיה ורה דושבינה | 0-6, 2-6 |
אלופות עבר > זוגות

| שנה | אלופות | יריבות בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | ספרד ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו  רוסיה סבטלנה קוזנצובה | ספרד אווה בס  ספרד מריה חוזה מרטינס סנצ'ס | 3-6, (5)7-6, 3-6 |
| 2003 | אוקראינה ילנה טטארקובה  רוסיה יבגניה קוליקובסקיה | אוקראינה טטיאנה פרביניס  קרואטיה סילביה טאליה | 2-6, 4-6 |
| 2004 | אוסטרליה אלישיה מוליק  אוסטריה ברברה שט | גרמניה אנה-לנה גרונפלד  שווייץ עמנואל גליארדי | 3-6, 3-6 |
| 2005 | צרפת אמילי לואה  סלובניה קטרינה סרבוטניק | צ'כיה אווה בירנרובה  איטליה מארה סנטנג'לו | 4-6, 3-6 |
| 2006 | צ'כיה אווה בירנרובה  סלובקיה ירמילה גאידושובה | הרפובליקה העממית של סין דזה יאן  הרפובליקה העממית של סין ג'י ג'נג | 6-0, 4-6, 2-6 |
| 2007 | ספרד אנבל מדינה גאריגס  ספרד וירחיניה רואנו פסקואל | הרפובליקה הסינית צ'ין-ווי צ'אן  אוקראינה טטיאנה לוז'אנסקה | 1-6, 7-5, [6-10] |
| 2008 | צ'כיה איווטה בנשובה  צ'כיה ברבורה זאהלבובה-סטריצובה | צ'כיה פטרה צטקובסקה  צ'כיה לוציה שפרובה | 5-7, 4-6 |
איגור דודון

איגור דודון או איגור ניקולאייביץ' דודון (ברומנית: Igor Dodon, ברוסית: Игорь Никола́евич Додон, נולד ב-18 בפברואר 1975 בסדובה, מחוז קלראש) הוא פוליטיקאי מולדובי, מנהיג מפלגת הסוציאליסטים של רפובליקת מולדובה, נשיא רפובליקת מולדובה בשנים 2016–2020. דודון כיהן כחבר בפרלמנט של רפובליקת מולדובה וכיהן בעבר כשר המסחר והכלכלה בממשלות הקומוניסטיות בראשות וסילה טארלב וזינאידה גרצ'אני בספטמבר 2009 – ספטמבר 2006. דודון הוא כלכלן בהכשרתו.
ביוגרפיה

איגור דודון נולד בשנת 1975 בכפר סדובה במחוז קלראש ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובנית. הוא בן לזוג מולדובנים דוברי רומנית: ניקולאיה דודון ואשתו, גלינה, מורה לשפה הרומנית. הוא למד בפקולטה לכלכלה במסגרת האוניברסיטה הממלכתית לחקלאות של מולדובה וסיים דוקטורט בניהול עסקים בשנת 1998 במסגרת החוג לבנקים ובורסות לניירות ערך, באקדמיה ללימודי כלכלה של מולדובה. בהמשך סיים גם פקולטה למשפט כלכלי במסגרת המכון הבינלאומי לניהול עסקים IMI-NOVA בקישינב.
בשנים 1997–2005 עבד דודון בתחום ההוראה. לימד כסגן מדריך בקתדרה לבנקים ולבורסות לניירות ערך באקדמיה ללימודי כלכלה של מולדובה, במכון הבינלאומי לניהול עסקים (הקתדרה לפיננסים) ובאוניברסיטה הממלכתית של מולדובה. ישב בוועדות הרישוי של המכון הבינלאומי IMI-NOVA ו האוניברסיטה החופשית הבינלאומית ULIM בקישינב.
הפרופסורים מיכאלה גראדו ויואן פופה מן האקדמיה ללימודים כלכליים בבוקרשט האשימו אותו כי בעבודת הדוקטורט שלו העתיק לכאורה מספריהם -"עסקאות במניות" (1997) ו"הבורסה" (1993).
החל מיולי 1997 עבד דודון בבורסה לניירות ערך של מולדובה. בשנים 1997–2011 עבד במומחה בכיר במחלקה לקלירינג (ניקוי), במחלקה לסליקה וכמנהל המערכות האלקטרוניות למשא ומתן ואחר כך כמנהל מחלקת השיווק, הרישום והדירוג במסגרת הבורסה לניירות ערך של מולדובה.
בנובמבר 2001-מאי 2005 היה יושב ראש וחבר במועצת המנהלים של רשות הלאומית לאחסון ניירות ערך של מולדובה בע"ם. בספטמבר 2002-מאי 2005 היה יושב ראש הבורסה האוניברסלית לסחורות של מולדובה.
בשנים 2003–2005 היה חבר בוועדת המומחים שליד הוועדה הלאומית לניירות ערך. ב-2004–2005 היה חבר בוועדה לבוררות של הבורסה לניירות ערך. היה עורך ביטאון "הבורסה לניירות ערך של מולדובה" והביטאון הבורסאי של הבורסה האוניברסלית לסחורות "בורסה - דירוג בורסאי".
ביוגרפיה > חייו הפרטיים

איגור דודון נשוי לגלינה ואב לשלושה בנים: בוגדן, ולדוץ וניקולאיה.
לצד רומנית ורוסית, דודון מדבר צרפתית, ויש לו ידע באנגלית ובגרמנית.
החל משנת 2011 מכהן איגור דודון כיושב ראש הפדרציה המולדובנית לשחמט.
קריירה פוליטית

במאי 2005 הוא התמנה לסגן שר למסחר וכלכלה בממשלת טארלב השנייה. אחר כך החל מספטמבר 2006 היה לשר המסחר והכלכלה. הוא החזיק תפקיד זה עד ספטמבר 2009 כשממשלת זינאידה גרצ'אני סיימה את כהונתה. ב-2008–2009 כיהן דודון גם כסגן ראש הממשלה בממשלת גרצ'אני.
ביוני 2011 הפסיד דודון מול דורין קיטואקה בבחירות לראשות העיר קישינב. הצביעו בעדו 49.9% מהמצביעים.
בנובמבר 2011 עזב דודון את מפלגת הקומוניסטים של מולדובה מתוך תקווה כי יגיע להסכם עם ממשלת השלטון בראשות הברית לשילוב באירופה כדי להיבחר כנשיא מולדובה ולשים קץ למשבר החוקתי שנמשך שנתיים, מאז התפטרותו של ולדימיר וורונין ב-2009.
בו זמנית עזבו את מפלגת הקומוניסטים גם זינאידה גרצ'אני וורוניקה אברמצ'וק. ב-18 בדצמבר 2011 הצטרף איגור דודון למפלגת הסוציאליסטים של מולדובה ונבחר ליושב ראשה.
ב-2012 מפלגתו תמכה במועמדותו של ניקולאיה טימופטי לנשיאות מולדובה אבל מאוחר יותר הצהיר שהצטער על כך.
בבחירות לפרלמנט ב-30 בנובמבר 2014 מפלגת הסוציאליסטים בראשות דודון זכתה ב-20,51% מהקולות והפכה לסיעה הגדולה ביותר בפרלמנט. היא לא תמכה בתוכנית הממשלה לחיזוק הקשר בין מולדובה לאיחוד האירופי ועברה לאופוזיציה.
במהלך ההפגנות נגד הממשלה בקישינב בינואר 2016 איגוד דודון יחד עם אנדריי נסטאסה ורנאטו אוסאטי הנהיג את תנועת המחאה ובלט כאחד ממנהיגי האופוזיציה במשא ומתן עם ממשלת הרוב של הימין-מרכז.
קריירה פוליטית > גישתו הפוליטית

דודון אימץ בעבר גישה הדוגלת בהידוק הקשר עם רוסיה ומנוגדת לשילוב מולדובה באירופה ותמך בהצטרפות אפשרית של מולדובה לאיחוד המכס האירו-אסיאתי מיסודה של רוסיה. הוא התבטא בעד ביטול מידי של הסכם ההתחברות של מולדובה עם האיחוד האירופי.
במדיניות הפנים הוא תמך ברעיון הפדרליזציה של רפובליקת מולדובה (ואף של רומניה).
בשנים 2012–2014 הוא הנהיג הפגנות מול עיריית קישינב תוך דרישה להתפטרות ראש העיר דורין קירטואקה והפסקת מדיניות ההפרטות.
בעבר ב-29 במרץ 2012 דודון הציע לארגן משאל עם לשם החלפת הדגל הלאומי הטריקולור של מולדובה (שצבעיו זהים לצבעי הדגל הרומני) בדגל ביקולורי אדום-כחול כשבאמצע ראש של שור הבר בצהוב ללא העיט.
דודון הצהיר בעבר את דבקותו בשמירת העצמאות והנייטרליות של מולדובה, שמירת זהות מולדובה והמולדובנים (למרות היותם דוברי רומנית), שמירת הערכים הנוצריים והמשפחה המסורתית, שיפור היחסים עם רוסיה ושמירת יחסים טובים עם האיחוד האירופי.
הוא הבטיח שיפור העתיד הכלכלי של המדינה תוך מילוי מחדש של ה"חור" של מיליארד דולר ש"נעלם" משלושה בנקים חשובים של מולדובה בימי ממשלות קודמות.
לאחר הנשיאות

דודון הפך לראש האופוזיציה במולדובה. במאי 2021, הוא, לצד הנשיא לשעבר וורונין, הקים ברית אלקטורלית המכונה הגוש האלקטורלי של הקומוניסטים והסוציאליסטים, שהתמודד בבחירות לפרלמנט של מולדובה ב-2021. הוא זכה בפחות מ-30 אחוזים מהקולות.
במאי 2022, הודיעו הרשויות במולדובה כי דודון חשוד בשחיתות ובבגידה.
פרסים ואותו הוקרה

2008 - אות מסדר "תהילת העמל" של רפובליקת מולדובה
אות מסדר הקבר הקדוש (מטעם הכנסייה הרומית-קתולית)
אות מסדר סרגיי הקדוש מראדונז' (מטעם הכנסייה האורתודוקסית הרוסית)
מדליית "מלאת 75 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה - מטעם בלארוס
הערות שוליים

↑  כתבה באתר המולדבי Deschide
↑  כתבה בעיתון "טימפול" מולדפרס 29.03.2012
↑  כתבה בtimes of israel
↑  אוריאל לוי, ‏נשיאה ראשונה במולדובה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 16 בנובמבר 2020
↑  "Pro-EU Maia Sandu sworn in as Moldova's president". Macau Business (באנגלית בריטית). 2020-12-24. נבדק ב-2020-12-24.
↑  Deutsche Welle (www.dw.com), Moscova i-a unit pe Dodon și Voronin – doi lideri eșuați, care se urăsc și se tem de electorat | DW | 13.05.2021, DW.COM (ב־)
↑  https://web.archive.org/web/20210712220431/https://pv.cec.md/parlamentare2021-prezenta.html
↑  תנסה להסיר את המצור הימי? קייב תקבל טילים נגד ספינות. "200 גופות" בהריסות בניין במריופול, באתר ynet, 24 במאי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810562140505606  GND: 1193925428  LCCN: n2015030370  VIAF: 315984435   WorldCat (עם VIAF): 315984435 
דגל שהציע בעבר דודון כתחליף לדגל הטריקולור של מולדובה
איגור דודון בפגישה עם ודים קרסנוסלסקי, נשיא "הרפובליקה" הפלגנית "המולדובנית של טרנסניסטריה"
הנשיא דודון בפגישה עם נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין
אימרה סקיי (רופא)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בדצמבר 1898 שולטוואדקרט, הונגריה 
 פטירה:  12 בנובמבר 1972 (בגיל 73) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Schvarcz Imre 
 מדינה:  הונגריה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1925) 
 
אימרה סקיי, במקור שוורץ, (בהונגרית: Székely Imre; שולטוואדקרט, 8 בדצמבר 1898 – לונדון, 1972) היה רופא שיניים יהודי-הונגרי-בריטי.
ביוגרפיה

אימרה סקיי נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר מור שוורץ ושל ויוזפה פראגר. הוא למד בפריז, ציריך וסגד ובאוניברסיטת פאזמאני פטר בבודפשט (שמו כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבל את התואר דוקטור לרפואה בשנת 1925. בין השנים 1925 לבין 1948 עבד במחלקת השיניים של מרפאת אפוני ברחוב סבטשג. בין השנים 1948 - 1956 הוא היה מרצה במחלקה לרפואת שיניים באוניברסיטת זמלווייס בבודפשט. הוא ברח מהונגריה בשנת 1956 במהלך המרד ההונגרי והתיישב בלונדון, שם הייתה לו מרפאה פרטית. הוא עסק בצמיחת פטריות הפה, בניית תותבות והשתלת מתכת. הוא עיצב את סמל הפקולטה לרפואת שיניים.
עבודותיו העיקריות

הליכי טיפולי שורש ברפואת שיניים (עם אוסקר קאופמן, אישטוואן ברקני, בודפשט, 1936)
הסיבות להתפשטות מתונה של הוספת מתכות (Fogorvosi Szemle, 1948, מס' 6)
החלפת הטוחנת התחתונה במקרה של שן תומכת נוטה (Fogorvosi Szemle, 1949, מס' 8)
עוגני גשר קוסמטיים מנקודת מבט ביולוגית (Fogorvosi Szemle, 1949, מס' 11)
בדיקה מיקרוסקופית של סגירת הקצה של תוסף מתכת לבנה (Fogorvosi Szemle, 1951, מס' 2)
הרמת נשיכה במקרה של שחיקה גבוהה (Fogorvosi Szemle, 1951, מס' 8)
חקירת ההשפעה האוליודינמית של מתכות על חיידקים אוראליים מסוימים (Fogorvosi Szemle, 1952, מס' 7)
פלורת הפה הפטריתית (Fogorvosi Szemle, 1953, מס' 7)
החלפת פרוטזות מאקריליק (עם פרנץ סקאלוד, Fogorvosi Szemle, 1954, מס' 5)
תותבות פנים באקרילט (אפיתזה) (שבועון רפואי, 1955, מס' 51)
לקריאה נוספת

נתוניו במוזיאון הספרותי פטפי
לקסיקון ביוגרפי הונגרי. כרך השלמה 3 עורכת ראשית אגנש קניירש. 1981. ISBN 963-05-2500-3
לקסיקון ביוגרפי רפואי. 2004. ISBN 963-950-132-8
Tóth András (1976-10-31). "Éremművész orvosok". Orvosi Hetilap. Budapest. 117 (44): 2681–2685.
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 11009/1905. Forrás: MNL-OL 30806. mikrofilm 433. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1905. év 42. oldal 28. sor
↑  "Születési bejegyzése a soltvadkerti polgári születési akv. 479/1898. folyószáma alatt".
אלבום תמונות

אלבום תמונות קלאסי
תמונות שצילמה ג'וליה מרגרט קמרון במאה ה-19 מודבקות בדף מתוך אלבום תמונות
אלבום תמונות הוא אוסף תצלומים המאורגנים יחד. בעבר אלבומי תמונות אורגנו בצורת ספר. באלבומים אלו לרוב ישנם תאים אליהם ניתן להכניס את התמונות ולמנוע תזוזתן. באלבומים אחרים, לרוב ישנים יותר, יש דפי נייר עבים עליהם ניתן להדביק או להצמיד את התמונות, ובחלקם שולבה אמנות הסקרפבוקינג ונוספו להם אלמנטים קישוטיים, נפוצים הברוב הבתים אלבומי תמונות משפחתיים המאחסנים תמונות של בני המשפחה ומהווים מזכרות מאירועים משפחתיים שונים.
כיום המונח "אלבום תמונות" התרחב וכולל גם אלבום דיגיטלי או אלבומים מקוונים הזמינים לגולשים באינטרנט. אתרים רבים מציעים למשתמשים להעלות תמונות שצילמו ולהציגן בדף אישי באתר. אתרים שונים מציעים גם מגוון אפשרויות, כגון עריכת התמונות, קביעת גודלן, גלישת הצבעים בהן, עיצוב דפי האלבום וכן הלאה. אתרים אלו גם מזמינים לרוב את הגולשים להשאיר הערות או לדרג את התמונות שהעלו גולשים אחרים, בין האתרים אלה הם: PicABook ו-lupa.co.il,‏ sfarfarim.co.il, MyAlbum,‏ cbook.
המילונאי ראובן אלקלעי הציע תחת "אלבום" את חידושו תְּמוּנוֹן, אולם חידושו זה, המופיע בכמה מהמילונים, לא נקלט.
הערות שוליים

↑  ראובן אלקלעי, מלון עברי שלם, כרך 3, הוצאת גליל, 1994
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543509605171  BnF: cb11946248p (data)  GND: 4219550-0  LCCN: sh85101196  LNB: 000349189  NARA: 10632225  NKC: ph187638 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אימרה סקיי (פסנתרן)

| --- | --- |

 לידה:  8 במאי 1823 Matiiovo, אוקראינה 
 פטירה:  8 באפריל 1887 (בגיל 63) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מוקד פעילות:  האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
אימרה סקיי (בהונגרית: Székely Imre; מטיובו כיום אוקראינה, אז ממלכת הונגריה, 8 במאי 1823 – בודפשט, 8 באפריל 1887) היה פסנתרן, מלחין יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

אימרה סקיי נולד במשפחה יהודית בזקרפטיה. הוא היה תלמידו של יוז'ף מרקל. כבר כאמן צעיר, בשנת 1836, הופיע ב"שעשועי הקול" של הקזינו הלאומי בבודפשט. בראשית שנות ה-40 של המאה ה-19 הוא היה המורה למוזיקה של משפחת טלקי (משפחת אצולה ותיקה שהחזיקה בתואר רוזן מטעם הקיסרות הרומית הקדושה מאז 1697) בדיומרה (Gyömrő) ובשנת 1845 הציג את עצמו גם כמלחין בקונצרט בתיאטרון הלאומי של בודפשט. בשנת 1846 נסע לטרנסילבניה ולאחר מכן לחו"ל. במהלך נסיעותיו בחו"ל הוא שהה בפריז עם אדה רמני בשנת 1847 והתגורר בלונדון תקופה ארוכה יותר, שם הופיעו גם יצירותיו. הוא חזר לפשט בשנת 1852 ושב ללונדון לתקופה קצרה. בשנת 1853 התיישב לצמיתות בפשט. הוא היה המורה הפרטי של ילדי הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן ומשנת 1879 ועד מותו היה מורה לפסנתר ב"מוזיקה הלאומית".
עבודותיו העיקריות

בעיקר יצירות לפסנתר:
קטעי "מוזיקת סלון" (אידליות הונגריות, חלומות בהקיץ הונגרים)
פרפרזות
אטיודים
יצירות קונטרפונט (למשל 15 המצאות, פרלודים ופוגות הונגרים)
יצירה תזמורתית אחת או שתיים
מוזיקה קאמרית וקונצ'רטו לפסנתר
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1969
יאנוש קירי: ביוגרפיה של אימרה סקיי (פסנתרן) (1823-1887), רשימת חלומות בהקיץ הונגרים ויצירותיו האחרות. עבודת דוקטורט (DLA), באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, 2015.
לקריאה נוספת > לקסיקונים

לקסיקון מוזיקלי ברוקהאוס-רימן. עורך דלהאוס, קרל ואגנברכט, הנס היינריך. המהדורה ההונגרית מהדורה. אנטאל בורונקאי, הוצאת מוזיקה, 1985-1983.
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. אימרה סקיי
לקסיקון מוזיקלי הונגרי. מדריך אנציקלופדי. ערך וכתב יוז'ף שאג. 1880.
לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי. לאסלו מרקו. מועדון ספרים הונגרי
בנצה סאבולצ'י-אלדאר טוט: לקסיקון מוזיקלי I-III. מהדורה חדשה מתוקנת. עורך ראשי. ד"ר. דינש ברטה, עורכת מרגיט טוט. חברת הוצאת מוזיקה, 1965.
אלבארו רקובה

אָלבַארוֹ אָלֵכּסָנדֵר רֵקוֹבּה רִיבֵרוֹ (בספרדית: Álvaro Alexander Recoba Rivero, נולד ב-17 במרץ 1976) הוא כדורגלן עבר אורוגוואי. נחשב לאחד מגדולי שחקני אורוגוואי בכל הזמנים. המכונה "אל צ'ינו" (El Chino, הסיני) בשל עיניו המעט מלוכסנות.
רקובה החל את דרכו ככדורגלן בשנת 1993 בקבוצת דאנוביו מונטבידאו מהליגה הבכירה באורוגוואי. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש רקובה 5 שערים ב-7 הופעות. הפריצה הגדולה שלו ארעה בשתי העונות שלאחר מכן, בהן הוא כבש 27 שערים ב-24 הופעות. בעונה שלאחר מכן, עבר לקבוצת נסיונל בה הבקיע 30 שערים ב-27 הופעות במשך שתי עונות.
בעונתו האחרונה בנסיונאל, הוביל רקובה את קבוצתו לזכייה באליפות תוך כדי שהוא קוטף את תואר שחקן העונה בליגה האורוגוואית. הופעותיו המרשימות של רקובה בקבוצתו צדו את עיניהם של הסקאוטרים של אינטר ובראשם שחקן העבר, סנדרו מאצולה, ולקראת עונת 97/98 הורה נשיא אינטר מאסימו מוראטי להביא את האורוגוואי לסן סירו תמורת 7 מיליון יורו.
קריירה > הופעת בכורה באינטר

ב-31 באוגוסט 1997, ערך "אל צ'ינו" רקובה את בכורתו במדי הכחול שחור של אינטר (לצד רונאלדו אשר ערך את הופעתו הראשונה באינטר מילאנו גם הוא). במהלך המחצית השנייה, כאשר אינטר הייתה בפיגור 1-0 ביתי מול ברשה בסן סירו, נכנס רקובה וכבש צמד שערים בדקות 80' ו-87' שהקנה לאינטר ניצחון במחזור הראשון של אותה עונה.
עד סיום העונה הספיק רקובה להופיע ב-19 משחקים ולכבוש 5 שערים בכל המסגרות כאשר אחד משעריו היה מחצי מגרש נגד אמפולי בחוץ. כמו כן, רקובה היה שותף לזכייה של אינטר בגביע אופ"א כאשר ערך 6 הופעות במפעל, אם כי לא שיחק במשחק הגמר נגד לאציו אותו ניצחה אינטר 0-3.
קריירה > השאלה לוונציה

עד אמצע עונת 98/99 שיחק רקובה בארבעה משחקים בלבד עקב מספר פציעות, מבלי שכבש אפילו שער בודד אחד. באמצע העונה החליטה אינטר להשאיל את רקובה לוונציה שהייתה מסובכת במאבקי התחתית של הליגה האיטלקית. בוונציה רקובה פרח מחדש ועזר לה להישאר בסרייה א' לאחר שכבש 11 שערים ומסר 9 אסיסטים ב-19 הופעות.
במהלך תקופת השאלתו בוונציה, כבש רקובה שער בבעיטה חופשית ובישל שער נוסף בניצחונה של ונציה 1-3 על אינטר.
קריירה > המשך הקריירה באינטר

בסיום אותה חצי עונה של רקובה בוונציה, החליטה אינטר מילאנו להחזירו מההשאלה. מאז, רקובה שיחק עוד 8 עונות במדי אינטר במהלכם הוא כבש 67 שערים ובישל מספר דומה של בישולים.
בתחילתה של עונת 00/01, שיחקה אינטר נגד הלסינגבורג במוקדמות ליגת האלופות. את המשחק הראשון בהתמודדות ניצחה הלסינגבורג 0-1. במשחק הגומלין בסן סירו, כאשר לוח התוצאות הורה על 0-0 בדקה ה-90', נשרק פנדל לטובתה של אינטר אותו ניגש לבעוט רקובה. "אל צ'ינו" החמיץ את הפנדל ובכך פסיפסה אינטר את ההזדמנות להעפיל לליגת האלופות. אינטר המשיכה את העונה האירופית שלה בגביע אופ"א, כאשר רקובה כבש חמישה שערים בתשעה משחקים, מה שלא עזר לאינטר שהפסידה 2-0 לאלאבס בסן סירו במשחק הגומלין של הסיבוב הרביעי, ובכך סיימה את העונה האירופית שלה.
בעונת 01/02 הושעה רקובה לתקופה ארוכה עקב זיוף דרכון איטלקי. לקראת סיומה של אותה עונה, כאשר התמודדה אינטר עם יובנטוס ורומא על האליפות, חזר רקובה לפעילות ובשמונת המחזורים האחרונים כבש חמישה שערים ובישל חמישה בישולים, מה שלא עזר לאינטר שאיבדה את האליפות בעקבות הפסד 2-4 ללאציו באולימפיקו במחזור האחרון, כשבמקביל גברה יובנטוס 2-0 על אודינזה וזכתה באליפות הסרייה א'.
במחזור האחרון של עונת 03/04, שלוש דקות בלבד לאחר שנכנס, כבש רקובה שער בבעיטה חופשית בדקה ה-65' במשחק החוץ מול אמפולי, ובכך עזר לאינטר לנצח 3-2 ולהעפיל למוקדמות ליגת האלופות על חשבונה של פארמה שסיימה עם נקודה פחות.
במחזור ה-18 של עונת 04/05 ביצעה אינטר מהפך דרמטי, כאשר חזרה מפיגור 2-0 בדקה ה-88' מול סמפדוריה בסן סירו בדרך לניצחון 2-3. את שלושת השערים לטובת אינטר כבשו אובאפמי מארטינס (88'), כריסטיאן ויירי (91') ואלבארו רקובה (94') שגם בישל את השער הראשון למארטינס.
שערו הרשמי האחרון של רקובה במדי אינטר היה במחזור ה-34 של עונת 06/07 נגד אמפולי בסן סירו, אותו כבש רקובה מנקודת הקרן ובכך הפך לשחקן השלישי בלבד אי פעם שכובש ישירות מנקודת הקרן בליגה האיטלקית, כשלפניו עשו זאת רק חואן סבסטיאן ורון במדי לאציו וסיניסה מיכאלוביץ' במדי לאציו גם כן.
ב-31 באוגוסט 2007, עשר שנים בדיוק לאחר שערך את הופעת הבכורה שלו במדי אינטר, נפרד רקובה בפעם השנייה מאוהדי אינטר כאשר הושאל לטורינו לעונה אחת.
נבחרת אורוגוואי

את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך רקובה ב-18/1/95 במשחק ידידות נגד נבחרת ספרד שהתקיים באצטדיון ריאסור של דפורטיבו לה קורוניה בעודו בן 18 ועשרה חודשים בלבד. שער הבכורה של רקובה הגיע בהופעתו השלישית בנבחרת כאשר אורוגוואי התארחה בבייג'ינג למשחק ידידות מול נבחרת סין שנגמר בתיקו 1-1.
רקובה נטל חלק בקופה אמריקה בשנת 1997, בו אורוגוואי התמודדה בבית משולש מול פרגוואי וקולומביה ששוחק בין הנבחרות שסיימו במקום השלישי בבית המוקדם. אורוגוואי סיימה במקום השלישי והאחרון בבית והודחה מהטורניר.
רקובה הגיע עם אורוגוואי לחצי גמר גביע הקונפדרציות בשנת 1997.
למונדיאל 2002 הגיע רקובה כשחקן היקר בעולם עם משכורת של 7.2 מיליון דולר לעונה. שערו היחיד של רקובה במונדיאל היה במשחקה האחרון של אורוגוואי נגד סנגל אותו אורוגוואי הייתה חייבת לנצח על מנת לעלות לשלב הבא. רקובה כבש שער בפנדל בדקה ה-88' שהשווה את תוצאת המשחק ל-3-3 לאחר שסנגל כבר הוליכה 3-0. אורוגוואי לא הצליחה לכבוש את השער הרביעי המיוחל והודחה מהמונדיאל כבר בשלב הבתים.
את טורניר מוקדמות מונדיאל 2006 אורוגוואי פתחה רע מאוד אך התאוששה לאט לאט. במשחקה האחרון בטורניר - אותו הייתה חייבת לנצח - אירחה אורוגוואי את ארגנטינה במונטווידאו. אורוגוואי ניצחה 0-1 משער של רקובה בעקב בדקה ה-46', ובכך השיגה את הנקודות הדרושות על מנת להתמודד במפגש כפול מול אוסטרליה על הזכות לעלות למונדיאל 2006. בסופו של דבר, אוסטרליה ניצחה בפנדלים ועלתה למונדיאל.
טורנירו האחרון של רקובה במדי הנבחרת טרם הודיעה על פרישתו היה טורניר הקופה אמריקה 2007. אורוגוואי הגיעה עד לחצי הגמר מול נבחרת ברזיל תוך כדי שרקובה משטה שוב ושוב בהגנה הברזילאית כאשר קרן שלו הובילה לשער שוויון של דייגו פורלאן לפני סיום המחצית הראשונה. במהלך המחצית רקובה נפצע והוחלף ואורוגוואי הפסידה במשחק בפנדלים.
לאחר הטורניר רקובה הודיע על פרישה ממדי נבחרת אורוגוואי אשר במשחקיה לקח חלק במשך 12 וחצי שנה.
סגנון משחק

משחקו של רקובה מתאפיין בווירטואוזיות רבה ובכבישת שערים מרהיבים ברגלו השמאלית כדרך קבע. כמו כן, רקובה מצטיין בבעיטות מטווחים ארוכים וידוע כאחד מבועטי המצבים הנייחים הטובים בעולם.
כל הקריירה של רקובה לוותה בפציעות כרוניות, שחזרו על עצמן שוב ושוב ומנעו ממנו לממש את הפוטנציאל האדיר שטמון בו. לדעת רבים, פציעות אלו מנעו ממנו להפוך לאחד השחקנים הגדולים בתולדות המשחק.
אליפות ליכטנשטיין בכדורגל

| --- | --- |

 שם מלא:  אליפות ליכטנשטיין
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל של ליכטנשטיין
 מדינות:  ליכטנשטיין ליכטנשטיין
 תקופת הפעילות:  1932–1937 (כ־5 שנים)
 מירב הזכיות:  טריזן (3)
 מפעל מקביל:  גביע ליכטנשטיין בכדורגל
 www.lfv.li
אליפות ליכטנשטיין בכדורגל הייתה טורניר האליפות השנתי בנסיכות ליכטנשטיין בו השתתפו כל מועדוני הכדורגל של ליכטנשטיין כמו גם מועדונים משווייץ ומסנט גאלן.
אלופת ליכטנשטיין בשנת 1937 הוכתרה ללא שנערך כל משחק כדורגל לאחר שמועדון טריזן היה המשתתף היחיד באותה שנה. האליפות נערכה במשך 5 שנים בלבד (אם כי טורניר הגביע החל להתקיים לאחר מלחמת העולם השנייה).
אליפויות > לפי שנה

1932: ואדוץ (לא רשמי)
1934: טריזן
1935: טריזן
1936: ואדוץ
1937: טריזן
אליפויות > לפי מועדון

| מקום | קבוצה | אליפויות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| ‏ 1 | טריזן | ‏ 3 | ‏ 1934, 1935, 1937 |
| ‏ 2 | ואדוץ | ‏ 2 | ‏ 1932, 1936 |
הערות שוליים

↑  Liechtenstein - List of Champions, RSSSF.com
↑  http://rsssf.com/tablesl/lie32.html
אלבורז (פרובינציה)

פרובינציית אלבורז (בפרסית: استان البرز) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן ובירתה כרג'. שטח הפרובינציה הוא הקטן ביותר מבין פרובינציות איראן, 5,833 קמ"ר. באזור נמצאים הרי אלבורז.
הפרובינציה נוצרה בהחלטה של הפרלמנט האיראני ביוני 2010 לחלק את פרובינציית טהראן לשתיים.