stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heard It in a Past Life
שיווק ומכירות

שני הסינגלים הראשונים, "Alaska" ו-"On + Off", שוחררו בעבר במיני אלבום של רוג'רס משנת 2017, "Now That the Light Is Fading", ואחריהם "Fallingwater", "Give a Little" ו-"Light On". ‏"Light On" הגיע למקום הראשון במצעד השירים האלטרנטיביים למבוגרים של בילבורד, והפך לשיר הראשון שלה במצעדי בילבורד. "Light On" דורג בתור השיר ה-13 הטוב ביותר של 2019 על ידי בילבורד.
"Heard It in a Past Life" יצא לאור ב-18 בינואר 2019 על ידי דסיי סאונדס ברישיון בלעדי של קפיטול רקורדס. הוא הופיע לראשונה במקום השני בבילבורד 200 בשבוע הראשון לצאתו, ועד אפריל, הוא מכר 200,000 יחידות שקולות לאלבומים, על בסיס יותר מ-400 מיליון השמעות בפלטפורמות הסטרימינג של שיריו.
ביקורות

| דירוגים מקצועיים> ציונים משוקללים.מקור | דירוגים מקצועיים> ציונים משוקללים.ציון |
| --- | --- |
AnyDecentMusic?: 7.0/10
Metacritic: 71/100
ציוני ביקורות
מקור: ציון
AllMusic: 
שיקגו טריביון: 
קלאש: 8/10
Exclaim!: 8/10
הגרדיאן: 
אייריש טיימס: 
NME: 
פיצ'פורק: 5.9/10
Q: 
רולינג סטון: 
Heard It in a Past Life זכה לביקורות חיוביות באופן כללי. ב-Metacritic, המקצה דירוג מנורמל מתוך 100 לביקורות מכלי תקשורת מרכזיים, האלבום קיבל ציון ממוצע של 71, על סמך 23 ביקורות. האייריש טיימס כינה אותו "אוסף אלקטרו-פופ תוסס", בעוד USA Today כינה אותו כאחד מאלבומי הפולק-פופ הטובים ביותר של שנת 2019. מגזין Q כתב כי האלבום "נבנה מתוך מחשבה ולעיתים קרובות קסום", ו-AllMusic אמרה שרוג'רס "מוצאת דרכים שונות לגבש גרסה מבריקה ומובטחת משלה לפופ" ב"בכורה חזקה".
מבקרים אחרים היו ביקורתיים יותר. פיצ'פורק ושיקגו טריביון האמינו שחלק גדול מהאלבום הופק יתר על המידה על ידי מפיקים שותפים בעלי פרופיל גבוה.
ביקורות > דירוגים

| מגזין | רשימה | דירוג | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| אלבומיזם | 50 האלבומים הטובים ביותר של אלבומיזם לשנת 2019 | 38 |  |
| בילבורד | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2019 | 5 |  |
| Chorus.fm | 25 האלבומים המובילים של 2019 | 23 |  |
| Complex | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2019 | 25 |  |
| Consequence | 50 האלבומים המובילים של 2019 | 25 |  |
| אסקווייר | 20 האלבומים הטובים ביותר של 2019 | — |  |
| GQ | האלבומים הטובים ביותר של 2019 | — |  |
| Crunchbase | 20 האלבומים הטובים ביותר של 2019 | — |  |
| הניו יורקר | המוזיקה הטובה ביותר של 2019 | — |  |
| Paste | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2019 | 26 |  |
| פופ קראש | אלבומי הפופ הטובים ביותר של 2019 | — |  |
| רולינג סטון | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2019 | 41 |  |
| Vice | 100 האלבומים הטובים ביותר של 2019 | 88 |  |
"–" מציין שהמגזין לא דירג את האלבומים שנכללו ברשימת סוף השנה שלהן.
רשימת רצועות

רשימת רצועות וקרדיטים מותאמים מטיידל.
| מס' | שם | כותב(ים) | מפיק/ים | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Give a Little  | מרגרט רוג'רס וגרג קורסטין | קורסטין ורוג'רס | 3:46 |
| 2. | Overnight  | קורסטין ורוג'רס | קורסטין ורוג'רס | 3:20 |
| 3. | The Knife  | קורסטין ורוג'רס | קורסטין ורוג'רס | 3:59 |
| 4. | Alaska  | רוג'רס ודאג שאדט | רוג'רס ודאג שאדט | 3:08 |
| 5. | Light On  | רוג'רס ותומאס האל | קורסטין, קיד הרפון ורוג'רס | 3:53 |
| 6. | Past Life  | רוג'רס | רוג'רס | 3:36 |
| 7. | Say It  | רוג'רס, טור מילר וג'ק האלנבק | רוג'רס, האלנבק, ריקי ריד ולוסיו ווסטמורלנד | 3:40 |
| 8. | On + Off  | רוג'רס וניקולס דאס | רוג'רס, שאדט ודאס | 3:41 |
| 9. | Fallingwater  | רוג'רס ורוסטאם באטמנגליג' | רוג'רס ובאטמנגליג' | 4:31 |
| 10. | Retrograde  | רוג'רס וקורסטין | רוג'רס וקורסטין | 4:11 |
| 11. | Burning  | רוג'רס ואריק פרדריק | רוג'רס וריד | 3:33 |
| 12. | Back in My Body  | רוג'רס | רוג'רס וקורסטין | 4:09 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 45:27 |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 8 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 30 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 2 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים האלטרנטיביים | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-Tastemaker | 3 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 95 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 25 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 18 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 92 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 10 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 49 |
תארים

| מדינה | תואר | עותקים |
| --- | --- | --- |
| קנדה (Music Canada) | זהב | 40,000 |
Made in Japan (אלבום של איומי האמאסאקי)

Made in Japan
(מעוצב כ-M(A)DE IN JAPAN)
הוא אלבום האולפן השיבעה-עשר של אמנית ההקלטות היפנית איומי האמאסאקי. הוא יצא לאור באמצעות שירות הסטרימינג "AWA Japan" ב-11 במאי 2016, ובסופו של דבר יצא לאור פיזית ודיגיטלית ב-29 ביוני. זהו אלבום האולפן השבעה עשר של האמאסאקי, מאז אלבום הבכורה שלה והוא נכתב במלואו על ידיה. זהו גם אלבום האולפן השיבעה-עשר שהופק על ידי המפיק המוזיקלי מקס מאטסורה מאז הופעת הבכורה שלה. מבחינה מוזיקלית, האלבום מכיל מגוון ז'אנרים וכולל בתוכו מוזיקה של רוק כבד, בלדה ומוזיקה אלקטרונית.
עם יציאתו, Made in Japan קיבל ביקורת מעורבת של פטריק סנט מישל ב"ג'פאן טיימס", שסקר את האלבום בהתבסס על יציאתו לסטרימינג. מבחינה מסחרית, מכירות האלבום בשבוע הראשון ביפן נסקו בהשוואה לאלבומים הקודמים של האמאסאקי, אך הגיעו למקום השני במדרג של אלבומי Oricon, מה שהפך אותו לאלבום המכניס ביותר מאז "Love Again" בשנת 2013. כדי לקדם את האלבום, היא החלה בגרסה מורחבת של סיבוב ההופעות "הספירה לאחור של 2015–2016" בטוקיו, באותו הכותרת של האלבום. אף על פי שלא יצאו לאור סינגלים מהאלבום, הרצועות "Flower" ו"Mad World" קיבלו קטעי וידאו למוזיקה והשיר "FLOWER" בוצע ב-29 ביולי 2016 בתוכנית הטלוויזיה היפנית "Music Station". האלבום כולל גם קאבר של השיר "Many Classic Moments" של הלהקה היפנית "Globe", אשר יצא לאור לקידום מכירות דרך אלבום המחווה, "Globe20#".
Mac App Store

| --- | --- |

 מפתח:  אפל
 מערכת הפעלה:  OS X
 קטגוריה:  חנות דיגיטלית
 ה-Mac App Store באתר אפל
 
Mac App Store היא חנות האפליקציות של מערכת ההפעלה OS X שפותחה על ידי אפל. ההכרזה על חנות האפליקציות נערכה ב-20 באוקטובר 2010, באירוע "Back to the Mac" של אפל. התוכנה יצאה לאור ב-6 בינואר 2011.
24 שעות לאחר יציאתה הודיעה אפל כי הורידו יותר ממיליון יישומים מהתוכנה.
הערות שוליים

↑  Apple Mac App Store: open for business starting January 6th  באתר Engadget.
↑  Mac App Store Downloads Top One Million in First Day באתר חברת אפל.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Android Auto

| --- | --- |

 מפתח:  חברת גוגל 
 גרסה אחרונה:  5.1.1W 
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד לוליפופ, אנדרואיד מרשמלו 
 סוג רישיון:  רישיון קנייני 
 www.android.com/auto/
 
Android Auto היא גרסה של מערכת ההפעלה אנדרואיד עבור כלי רכב, המתממשקת עם טלפון חכם המריץ את מערכת ההפעלה אנדרואיד בגרסה 5 ומעלה. Android Auto הוכרז ב-25 ביוני 2014, במהלך כנס Google I/O 2014.
המכוניות הראשונות שכללו מערכת מולטימדיה שתמכה ב-Android Auto הושקו בשנת 2015 ובמקביל הושקה גם האפליקציה לטלפון החכם.
בתחילה Android Auto רץ על גבי מערכות מולטימדיה תומכות בכלי רכב בלבד והחל מ-2016 התאפשר לעשות שימוש במסך הטלפון החכם. הצגת הניווט התבצעה באמצעות גוגל מפות ובהמשך באמצעות Waze. השמעת מוזיקה מוצעת באמצעות Google Play Music, וניתן להוריד מספר יישומים נוספים מחנות Google Play ייעודית ל-Android Auto.
החיבור למערכת המולטימדיה ברכב מתבצע באמצעות חיבור כבל USB.
השימוש ב-Android Auto מחייב התקנת אפליקציית Android Auto על גבי הטלפון החכם ועם חיבורה לרכב מתאפשרת שליטה במספר תכונות מצומצם של הטלפון דרך מסך הרכב בלבד ובטלפון עצמו אינו מתאפשר שימוש. נכון ל-2018 הייתה האפליקציה זמינה להורדה במספר מדינות באמריקה אירופה ואסיה, אך לא בישראל.
המתחרה העיקרי של שירות זה, הוא CarPlay של חברת אפל.
Lately I Feel Everything

Lately I Feel Everything (מעוצב באותיות קטנות וגדולות; lately i feel EVERYTHING, בעברית: לאחרונה אני מרגישה הכל) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית וילו. האלבום יצא לאור ב-16 ביולי 2021, על ידי חברות התקליטים רוק ניישן ו-MSFTS. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים, "Transparent Soul" ו-"Lipstick", שהראשון ביניהם נכנס לטופ 40 במצעד הסינגלים הבריטי, אירלנד, וניו זילנד, וגם הפך לשיר השלישי של ווילו במצעד בילבורד הוט 100, שם הגיע למקום ה-76.
האלבום שונה מאלבומיה הקודמים מבחינת הסגנון המוזיקלי, ופונה לכיוון אחר מסגנון ה-R&B אלטרנטיבי, ומתאפיין בסגנונות פופ פאנק ובאינדי רוק, באלבום ישנן הופעות אורח של האומנים טראוויס בארקר, אבריל לאבין, טיירה ואק, צ'ארי גלזרר ואיילה טסלר-מאבה.
שבחים > רשימת סוף שנה

| עיתון | תואר | דירוג | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2021: רשימת הצוות | 41 |  |
| The Line of Best Fit (מגזין בריטי) | האלבומים הטובים ביותר של The Line of Best Fit לשנת 2021 (לפי דירוג) | 49 |  |
| Dazed | האלבומים הטובים ביותר של Dazed לשנת 2021 | 13 |  |
| Dork | האלבומים הטובים ביותר לשנת 2021 | 17 |  |
| בוקר טוב אמריקה | 50 האלבומים הטובים ביותר של 2021 | 44 |  |
| אינדפנדנט | 40 האלבומים הטובים ביותר של 2021 | 39 |  |
רשימת רצועות

| Lately I Feel Everything> מס' | Lately I Feel Everything> שם | Lately I Feel Everything> משך | Lately I Feel Everything>  | Lately I Feel Everything>  | Lately I Feel Everything>  | Lately I Feel Everything>  | Lately I Feel Everything>  | Lately I Feel Everything>  | Lately I Feel Everything>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Transparent Soul (בהשתתפות טראוויס בארקר)   | 2:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | F**k You  | 0:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Gaslight (בהשתתפות טראוויס בארקר)   | 1:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Don't Save Me  | 1:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Naïve  | 2:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Lipstick  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Come Home (בהשתתפות איילה טסלר-מאבה)   | 3:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | 4ever  | 2:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Xtra (בהשתתפות טיירה וואק)   | 2:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Grow (ביחד עם אבריל לאבין בהשתתפות טראוויס בארקר)   | 2:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Breakout (בהשתתפות צ'ארי גלזרר)   | 2:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 26:09 |  |  |  |  |  |  |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 16 ביולי 2021 | תקליטור • תקליט • הורדה דיגיטלית • סטרימינג | רוק ניישן • MSFTS |  |
הערות שוליים

↑  Pometsey, Olive (8 ביולי 2021). "An interview with Willow Smith on her new album". The Face. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Richardson, Jake (14 ביולי 2021). "Album review: WILLOW – lately I feel EVERYTHING". Kerrang!. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Breihan, Tom (16 ביולי 2021). "Stream Willow's Strange New Alt-Rock Album Lately I Feel Everything Feat. Tierra Whack, Avril Lavigne, & Cherry Glazerr". Stereogum. נבדק ב-16 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Wally, Maxine (10 ביוני 2021). "Willow Enters Her Pop-Punk Era". W. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Currie, Jordan (15 ביולי 2021). "Willow Smith Makes Pop-Punk Her Own on 'lately i feel EVERYTHING'". Exclaim!. נבדק ב-16 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Album reviews: Clairo - Sling, Willow - Lately I Feel Everything and John Mayer - Sob Rock". inews.co.uk (באנגלית). 15 ביולי 2021. נבדק ב-16 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kenneally, Cerys (25 ביוני 2021). "WILLOW unveils "Lipstick" as second single from new album". The Line of Best Fit. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nast, Condé (25 ביוני 2021). "Willow Smith Announces Release Date for New Album, Shares New Song "Lipstick"". Pitchfork. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Shaffer, Claire (25 ביוני 2021). "Willow Smith Previews New Album 'Lately I Feel Everything' With 'Lipstick'". Rolling Stone. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Copsey, Rob (18 ביוני 2021). "Are we witnessing the return of rock music to the Official Singles Chart?". Official Charts Company. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "irishcharts.com - Discography Willow". irish-charts.com. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NZ Top 40 Singles Chart". Recorded Music NZ. 28 ביוני 2021. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Willow Chart History (Hot 100)". Billboard. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Williams, Kyann-Sian (29 ביוני 2021). "The musical evolution of Willow Smith". NME. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Trapp, Philip (26 ביוני 2021). "Willow Smith Announces Her Debut Pop-Punk Album, Shares New Song 'Lipstick'". Loudwire. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Moore, Sam (12 ביולי 2021). "Willow Smith confirms Avril Lavigne, Travis Barker and more on new album tracklist". NME. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Atkinson, Katie (6 בדצמבר 2021). "The 50 Best Albums of 2021: Staff List". Billboard. ארכיון מ-6 בדצמבר 2021. נבדק ב-6 בדצמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  The Best Albums of 2021 Ranked, The Line of Best Fit (באנגלית)
↑  Dazed, The best albums of 2021, Dazed, ‏2021-12-17 (באנגלית)
↑  Dork, Dork's Albums of 2021 | Dork, readdork.com, ‏2021-12-31 (באנגלית אמריקאית)
↑  Good Morning America, 50 best albums of 2021, Good Morning America (באנגלית)
↑  The 40 best albums of 2021, The Independent, ‏2021-12-22 (באנגלית)
↑  lately i feel EVERYTHING by Willow (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-07-16
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: d7e8bb9f-0153-4119-b948-b22a4a7ba164
Girls Just Want to Have Fun

Girls Just Want to Have Fun (בעברית: בנות רק רוצות לכייף) הוא שיר שנכתב והוקלט לראשונה בשנת 1979 על ידי המוזיקאי האמריקאי רוברט הזאר. השיר ידוע בעיקר בזכות גרסתה של הזמרת האמריקאית סינדי לאופר, שפורסמה בשנת 1983. זה היה סינגל הבכורה של לאופר כאמנית סולו והסינגל המוביל מאלבום הבכורה שלה She's So Unusual. הגרסה שלה זכתה להכרה כהמנון פמיניסטי, תוך שקודמה באמצעות וידאו קליפ נלווה שזכה בפרס גראמי. למעלה מ־30 אמנים אחרים ביצעו גרסת כיסוי לשיר.
השיר היה להיט הפריצה של לאופר. הוא הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100 והפך ללהיט בינלאומי בסוף שנת 1983 ותחילת 1984. הוא נותר אחד משירי החותם של לאופר והיה שיר פופולרי מאוד בשנות ה־80 של המאה ה־20. ברשימות של רולינג סטון & MTV‏: "100 שירי הפופ הגדולים ביותר 1–50", של רולינג סטון: "100 הקליפים המובילים" ושל VH1‏: "100 הקליפים הגדולים ביותר" הוא מוקם במקומות 22, 39 ו־45, בהתאמה. השיר קיבל מועמדות לפרס גראמי בקטגוריית "הקלטת השנה" ו"ביצוע הפופ ווקאלי הטוב ביותר". בשנת 2013, השיר הוקלט מחדש על ידי יולנדה בי קול, ונכלל בהוצאה המחודשת של יום השנה ה־30 של She's So Unusual.
רקע

השיר נכתב על ידי רוברט האזר, שהקליט דגימה ממנו בשנת 1979. גרסתו של האזר נכתבה מנקודת מבט גברית. גרסתה של לאופר הופיעה באלבום הסולו הראשון שלה, She's So Unusual. גרסתה תוארה כ"המנון מנקודת מבט פמיניסטית, המעביר את הנקודה שכל הנשים רוצות לחוות את אותן החוויות שגברים יכולים". ג'יליאן ג. גאאר, מחברת הספר She's a Rebel: The History of Women in Rock & Roll, תיארה את הקליפ שלו כ"הצהרה פמיניסטית חזקה" ו"המנון של סולידריות נשית והשתוללות שובבה שחוגגת אחווה נשית".
ביקורות > רשימות כל הזמנים

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים | 63 |  |
וידאו קליפ

יציאת הסינגל לוותה בקליפ שעלה פחות מ־35,000 דולר, בעיקר מפני שצוות השחקנים בו היה בהתנדבות. בנוסף, השאילו ללאופר ציוד וידאו מהמשוכללים שהיו באותה העת. צוות השחקנים כלל את דן אקרויד בדמותו של בלדר קונהאד, מנהל ההיאבקות המקצועית "קפטן" לו אלבנו בתפקיד אביה של לאופר בזמן שאמה הביולוגית, קטרין, גילמה את עצמה. מאוחר יותר, לאופר הופיעה בסיפורי העלילה של התאחדות ההיאבקות העולמית מול אלבנו ובפרק אורח ב"האחים סופר מריו". באותו הפרק, אלבנו גילם את מריו ואת עצמו. עורך דינה של לאופר, אליוט הופמן, הופיע כבן זוגה לריקוד. בצוות השחקנית, היו גם מנהלה של לאופר, דייוויד וולף, אחיה, בוץ' לאופר, המוזיקאי סטיב פורברט, ושלל מזכירות מטעם פורטרט / CBS, חברות התקליטים של לאופר. בקליפ של "Girls Just Want to Have Fun" ישנו אזכור לסרט "הגיבן מנוטרדאם".
לורן מייקלס (Broadway Video,‏ SNL), אחד מלקוחותיו של הופמן, הסכים להשאיל ללאופר ציוד עריכה דיגיטלי חדש בשווי מיליון דולר, איתו היא הפיקה ויצרה דברים שונים. בתחילת הקליפ, ניתן לראותה כשהיא רוקדת עם עורך הדין שלה, ומובילה את כל השחקנים בריקוד ברחובות ניו יורק. הריקוד מסתיים בחדר השינה של לאופר בביתה. סצנת חדר השינה היא מחווה לסצנת התא המפורסמת בסרטם של האחים מרקס "לילה באופרה".
"שנת 1983 הופכת לנקודת מפנה בהיסטוריית ההעצמה הנשית. זו השנה שבה נושאים מסוימים וייצוגים החלו להשיג בולטות והאסטרטגיות הטקסטואליות של נאום שמבוצע על ידי נשים החלו להתאחד". בקליפ, לאופר רצתה להראות בצורה "מהנה" ו"קלילה" שנשים רוצות את אותו השוויון וההכרה שהיו לגברים בחברה. לפני שהקליפ מתחיל, ניתן לשמוע את "He's So Unusual".
את הקליפ ביים אד גריילס. המפיק היה קן וולס והצלם היה פרנסיס קני. התסריט שלו נכתב יחד על ידי גריילס, וואלס וסינדי לאופר. הוא צולם בלואר איסט סייד במנהטן, בקיץ 1983 והוקרן לראשונה בטלוויזיה בדצמבר 1983. הכוראוגרפיה נעשתה על ידי להקת מחול ומוזיקה בניו יורק בשם XXY, בהשתתפות מרי אלן סטרום, סינדי לי ופירס טרנר.
מיקומי שיא

השיר יצא בסוף 1983, אך מרבית הצלחתו במצעדים אירעה בתחילת 1984. הוא הגיע לעשירייה הפותחת בלמעלה מ־25 מדינות וכבש את פסגות המצעדים שבאוסטרליה, קנדה, אירלנד, יפן, ניו זילנד ונורווגיה. הוא הגיע למקום השני בבריטניה ובארצות הברית. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה, מה שהופך אותו לאחד משיריה הנמכרים ביותר של לאופר.
ב־17 בדצמבר 1983, נכנס למצעד הבילבורד הוט 100, והתברג במקום ה־80. ב־10 במרץ 1984 עלה למקום השני, שם שהה במשך שבועיים, מתחת ל־"Jump" של ואן הלן. ב־14 בינואר 1984 נכנס למקום ה־50 במצעד הסינגלים הבריטי וב־4 בפברואר 1984 הגיע למקום השני. ב־29 בינואר 1984, נכנס למצעד הסינגלים האירי והגיע בשיאו למקום הראשון, שם נשאר במשך שבועיים. הוא שהה במצעד בסך הכול במשך שבעה שבועות. באוסטרליה, השיר הופיע לראשונה ב־100 הגדולים במצעד הסינגלים של המדינה, ב־27 בפברואר 1984. הוא הגיע לעשירייה הפותחת במצעד רק בשבוע השלישי שלו ובהמשך, הגיע למקום הראשון ב־26 במרץ 1984. הוא היה בראש המצעד במשך שבועיים ולאחר מכן, נשאר במקום השני במשך ארבעה שבועות, כש־"99 Luftballons" של ננה חוסם אותו. הוא נשאר במצעד במשך 21 שבועות והיה לשיר התשיעי הנמכר ביותר באותה השנה. בבלגיה, הופיע לראשונה במקום ה־38 ב־18 בפברואר 1984, והגיע בשיאו למקום הרביעי ב־7 באפריל 1984. בהולנד, הופיע לראשונה במקום ה־38 ב־25 בפברואר 1984 והגיע בשיאו למקום הרביעי ב־31 במרץ 1984.
בשוודיה, נכנס למקום ה־13 ב־6 במרץ 1984 והגיע בשיאו למקום החמישי ב־3 באפריל 1984. בשווייץ, הופיע לראשונה במקום ה־15 ב־1 באפריל 1984, והגיע בשיאו למקום השישי ב־29 באפריל 1984. בניו זילנד, הופיע לראשונה במקום ה־21 ב־1 באפריל 1984, והגיע בשיאו למקום הראשון ב־6 במאי 1984. באוסטריה, הופיע לראשונה במקום השלישי ב־1 במאי 1984.
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1983–2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1983–2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1983–2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1983–2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | – |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 190 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 2 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 4 |  |
רשימות השמעה

סינגל 7
Girls Just Want to Have Fun" (גרסת רוברט הזאר)
Right Track Wrong Train" (גרסת סידני לאופר, אלי גרינוויך' וג'ף קנט)
סינגל 12
Girls Just Want to Have Fun" (גרסה מורחבת)
Fun With V. Knutsn" (גרסה אינסטורמנטלית)
"Xtra Fun" – 5:05"
'גרסה מורחבת הונפקה בשנת 2007, כללה חומר בונוס אינטראקטיבי למחשב וכן קוד להורדת רינגטון בחינם של רצועת הכותרת. הוא הציג את רצועת הכותרת ולראשונה בתקליטור, "Right Track Wrong Train". הטבעת, כמו גם כל שאר הצלצולים שהונפקו, הוזכרו על ידי סוני מיוזיק בגלל בעיות עם הרינגטון שלא פעלו כהלכה. הם טרם הונפקו מחדש.
"Girls Just Want to Have Fun"
"Right Track Wrong Train"
מדיה ממוחשבת
גרסאות רשמיות
גרסת אלבום – 3:51
גרסת וידאו – 4:19
גרסה מורחבת – 6:08
Fun With V. Knutsn" (גרסה אינסטורמנטלית)
Xtra Fun" – 5:05"
רמיקס- 6:30 small> יצא בשנת 1993, (עובד על ידי ג'וניור ווסקז)
רמיקס רדיו – 3:39 small>(יצא בשנת 1993, עובד על ידי ג'וניור ווסקז)
The Body Acoustic version featuring Puffy AmiYumi "– 2:59"
Girls Just Wanna Have Fun X Set Your Heart" – 3:52"
Girls Just Wanna Have Fun X Set Your Heart Long Version" (גרסה מורחבת)
גרסאות רשמיות (גרסת Hey Now)
Factory Dub version" – 6:50"
Junior Vasquez remix "Dancehall Main" – 5:46
Junior Vasquez remix "Harder Dancehall" – 5:46
Junior Vasquez remix "Lounge Dub" – 6:00
Junior Vasquez remix "Lounge Mix" – 6:12
Junior Vasquez remix "Pop Goes the Dancehall" – 4:58
Junior Vasquez Soundfactory mix – 7:40
Mikey Bennett's "Carnival" version – 6:04
Mikey Bennett's "Carnival" version edited – 4:09
Single edit – 3:39
Sly & Robbie's "Home Grown" version – 4:16
Sly & Robbie's "Home Grown" version – 6:15
Straight Up Pass version – 7:13
Techno dub – 3:55
Techno Main mix – 8:23
קרדיטים

מילים: רוברט הזארד. הפקה: ריק צ'רטוף.
מילים: סינדי לאופר, אלי גריניץ ', ג'פרי ב' קנט. הפקה: ריק צ'רטוף
סינדי לאופר – שירה, קולות רקע
ז'ול שיר – קולות רקע
אלי גריניץ' – קולות רקע
אריק בזיליאן – בס
קריסטל דייוויס – קולות רקע
ריק דיפונזו – גיטרה חשמלית
אנטון פיג – תופים אלקטרוניים
רוב היימן – קלידים, סינתיסייזרים
מרתה סטיוארט – קולות רקע
דיאן וילסון – קולות רקע
(Hey Now (Girls Just Want to Have Fun

(Hey Now (Girls Just Want to Have Fun הוא הסינגל הראשון של סינדי לאופר מתוך אלבום הלהיטים שלה "Twelve Deadly Cyns...and Then Some". השיר יצא לאור ב־25 ביולי 1994, כסינגל הראשון מתוך אלבום הלהיטים והיה לשירה הראשון מאז "My First Night Without You", שנכנס למצעד הבילבורד הוט 100.
שיר זה הוא מסוגת הרגאיי. העיבוד שלו נוצר במהלך סיבוב ההופעות "Hat Full of Stars Tour" שהתקיים ב־1993–1994. הוא היה להיט גדול של לאופר, והגיע לעשיריות הפותחות במדינות רבות. בנוסף, הוא זכה להצלחה במצעדי הבילבורד שבארצות הברית. הוא הגיע בשיאו למקום הרביעי בבריטניה ובניו זילנד, המיקומים הגבוהים ביותר שלו.
(Hey Now (Girls Just Want to Have Fun > רשימת השמעה

תקליטור סינגל אירופאי / קלטת שמע סינגל בריטית
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (גרסת סינגל) – 3:39
"Hat Full of Stars"‏ – 4:27
תקליטור סינגל אמריקאי ובריטי / תקליטור מקסיסינגל אירופאי
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (עריכת סינגל) – 3:39
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (גרסת ה"קרנבל" של מיקי בנט בהשתתפות פטרה) (ערוך) – 4:09
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (הגרסה של סלי ורוב'ס הומ גראון בהשתתפות סנואו) – 4:16
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (ווסקז "Remix Pop Goes the Dancehall" בהשתתפות סנואו) – 5:04
"Girls Just Want to Have Fun" (גרסה מקורית) – 3:54
תקליטור סינגל יפני
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (Single Edit) – 3:39
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (Mickey Bennett's Carnival Version featuring Patra) (Edit) – 4:09
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (Sly & Robbie's Home Grown Version featuring Snow) – 4:16
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (Vasquez Remix Pop Goes the Dancehall featuring Snow) – 5:04
תקליטור סינגל אוסטרלי
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (Single Edit) – 3:39
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (ווסקז רמיקס "Pop Goes the Dancehall" בהשתתפות סנואו) – 5:04
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (ווסקז רמיקס "Dancehall Main" בהשתתפות סנואו) – 5:50
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (ווסקז רמיקס "Harder Dancehall" בשהתתפות סנואו) – 5:49
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (Sly & Robbie's Home Grown Version featuring Snow) – 4:16
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (Vasquez Lounge Mix featuring Snow) – 6:12
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (מיקי בנט "Carnival" בהשתתפות פאטרה) (ערוך) – 4:09
תקליט 12 אינץ' אירופאי
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (ווסקז רמיקס "Pop Goes the Dancehall" בהשתתפות סנואו) – 5:04
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (ווסקז רמיקס "Dancehall Main" בהשתתפות סנואו) – 5:50
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (ווסקז רמיקס "Harder Dancehall" בהשתתפות סנואו) – 5:49
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (הגרסה הביתית של סליי ורובי בהשתתפות סנואו) – 4:16
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (מיקס לאונג' ווסקז בהשתתפות סנואו) – 6:12
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (ווסקז " Lounge Dub" בהשתתפות סנואו) – 6:00
"Hey Now (Girls Just Want to Have Fun)" (מיקי בנט "Carnival" בהשתתפות פאטרה) – 6:00
Lasting Lover

"Lasting Lover" הוא סינגל של הדי ג'יי הבריטי, סיגלה, והזמר-יוצר הבריטי, ג'יימס ארתור, שיצא, על ידי מיניסטרי אוף סאונד, B1 רקורדינגס ואריסטה רקורדס, ב-4 בספטמבר 2020. בשיר נמצאת דגימה מהשיר "Time to Pretend" של להקת האינדי פופ האמריקאית, MGMT.
נכון לדצמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-193 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השירף בבימויה של רבקה בירד, הועלה לערוץ היוטיוב של סיגלה, ב-25 בספטמבר 2020. נכון לדצמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-17 מיליון פעמים.