stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המלך צ'ארלס השלישי (מחזה)
עיבודים

ב-2015 הפיק רדיו 3 של ה-BBC תסכית בן שעתיים וחצי שעובד מהמחזה. ב-2017 הפיקו ערוץ BBC 2 ו-PBS עיבוד טלוויזיוני בן שעה וחצי, בכיכוב רוב השחקנים של ההפקה הלונדונית המקורית. פיגוט-סמית מת חודש לפני שידור הבכורה ב-10 במאי, בו צפו 1.8 מיליון בני אדם לפי אומדני המדרוג. השידור בטלוויזיה עורר מחאה על הצגה פוגענית של בית המלוכה, בייחוד על כך שנאמר שהנסיך הארי הוא למעשה בנו של ג'יימס יואיט, מאהבה של הנסיכה דיאנה.
הערות שוליים

↑  Mike Bartlett: How I wrote King Charles III. הגרדיאן, 20 בספטמבר 2014.
↑  Graham Saunders, Elizabethan and Jacobean Reappropriation in Contemporary British Drama. הוצאת שפרינגר, 2017. עמ' 50-51.
↑  Anette Pankratz, Claus-Ulrich Viol, (Un)Making the Monarchy. Universitätsverlag Winter, 2017. עמ' 15. גם הציטוט אודות השיפוד בפרק העלילה.
↑  BBC2’s King Charles III pulls in 1.8 million viewers,‏ 11 במאי 2017.
מארק ברנאל

מארק ברנאל קאסאס (בספרדית: Marc Bernal Casas; נולד ב-26 במאי 2007) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר ההגנתי בברצלונה מלה ליגה.
קריירת מועדונים

ברנאל נולד בברגה שבמחוז ברצלונה, קטלוניה, ובגיל 6 עבר מז'ימנסטיק מנרסה ללה מאסיה, אקדמיית הנוער של מועדון הכדורגל ברצלונה. ב-27 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים עם ברצלונה אתלטיק בהפסד 0–1 ל-UD לוגרונייס במסגרת הפרימרה דיוויסיון RFEF. הוא כבש את שני השערים הראשונים שלו בקבוצה בניצחון 3–1 על ססטאו ב-22 באוקטובר 2023 והפך לכובש הצעיר ביותר בהיסטוריה של הליגה.
קריירה מקצועית

ב-30 ביולי 2024 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים בתיקו 2–2 עם מנצ'סטר סיטי במשחק ידידות, וב-17 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בלה ליגה כשפתח בהרכב במשחק הפתיחה של עונת 2024/2025 מול ולנסיה. ב-27 באוגוסט הוא ספג פציעה ברצועה הצולבת הקדמית בניצחון 2–1 על ראיו ואיקאנו והושבת לשנה.
ברנאל החל את דרכו במחלקת הנוער של ברצלונה, "לה מאסיה", ונחשב לאחד הכישרונות המבטיחים של המועדון. לפני שהצטרף לקבוצה הבוגרת, שיחק בקבוצת הנוער סרד עד גיל 17, ורשם שם 7 הופעות. בעונת 2024/25, הוא קודם לקבוצה הבוגרת ופתח בשלושת המשחקים הראשונים של העונה. במשחק נגד ראיו ואייקאנו, שנערך בספטמבר 2024, נפצע ברנאל בתוספת הזמן לאחר תיקול עם איזי פלאזון. הבדיקות הרפואיות גילו קרע ברצועה הצולבת ופגיעה במיניסקוס החיצוני, מה שהוביל להיעדרות משוערת של כ-12 חודשים מהמגרשים.
פציעה

למרות הפציעה הקשה, בספטמבר 2024, ברצלונה וברנאל הגיעו להסכמה על הארכת חוזהו עד 2029, עם סעיף שחרור בסך 500 מיליון יורו, מה שמדגיש את האמון של המועדון בפוטנציאל שלו.
מאז הפציעה, ברנאל עובר תהליך שיקום אינטנסיבי, והצפי לחזרתו למגרשים הוא בסוף קיץ 2025.
מארק ברנאל נחשב לאחד מהכישרונות הצעירים המבטיחים בכדורגל הספרדי, והאוהדים מצפים לשובו למגרשים ולהמשך תרומתו לברצלונה בעתיד.
קריירה בנבחרת

ברנאל שיחק במדי נבחרת ספרד עד גיל 17 בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 2023 ובאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 2024.
הערות שוליים

↑  Marc Bernal, la promesa de Berga que despunta al Barça, Aquí Berguedà, [מארק ברנאל, ההבטחה של ברגה שבולטת בבארסה], ‏13 באוגוסט 2023 (בקטלאנית)
↑  Is Marc Bernal the next La Masia player ready to break into Barça's first team?, ספורט, ‏24 באוקטובר 2023
↑  בארסה ניצחה את מנצ'סטר סיטי בפנדלים בהכנה, באתר ONE‏, 31 ביולי 2024
↑  בבכורה של פליק: לאמין ימאל ולבנדובסקי בהרכב, באתר ONE‏, 17 באוגוסט 2024
↑  כואב: מרק ברנאל ייעדר מהמגרשים כ-12 חודשים, באתר ONE‏, 9 בספטמבר 2024
↑  Marc Bernal: el 'elegido' quiere dar el golpe en Indonesia, ספורט, [מארק ברנאל: 'הנבחר' רוצה לבצע את ההפיכה באינדונזיה], ‏1 בנובמבר 2023 (בספרדית)
↑  La lista definitiva de la Selección sub-17 para el Europeo, פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית, [הסגל הסופי של הנבחרת עד 17 ליורו], ‏17 במאי 2024 (בספרדית)
קונור הוק

| --- | --- |

קונור הוק, כפי שנראה על עטיפת החוברת Green Arrow Vol.2 #137 מאוקטובר 1998, אמנות מאת רודולפו דמאג'יו.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  Green Arrow Vol.2 #0 (אוקטובר 1994)
 יוצרים:  קלי פאקט ג'ים אפארו
 גילום הדמות:  ג'וזף דייוויד ג'ונס ("אגדות המחר", "החץ")
 מידע
 שם אמיתי:  קונור הוק, החץ האדום (ארץ-2)
 כינויים:  קשת הענבר
 סטטוס:  לא פעיל (ארץ-2)
 מקצוע:  עורך, אמן לחימה, גיבור-על, קשת
 כוחות:  ללא כוחות-על אתלט, צלף וקשת מיומן. נכון להיום הוא בעל כוח ריפוי ויכולת עמידות גבוהה לכאב.
 חבר לשעבר בקבוצה:  צוות חץ, ליגת הצדק (לפני ה-52 החדשים), צבא העולם (ארץ-2)
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  אוליבר קווין וסנדרה הוק (הורים) דיינה לאנס (אם חורגת) רוברט הנרי ומוירה קווין (סבים מצד האב) רוברט קווין (אח למחצה) נייתן הוק (סב מצד האם) מילו ארמיטג' (אב חורג)
 
קונור הוק (באנגלית: Connor Hawke) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס "החץ הירוק" ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Green Arrow Vol.2 #0 מאוקטובר 1994 והיא נוצרה על ידי הכותבת קלי פאקט והמאייר ג'ים אפארו.
קונור הוק הוא בנו האובד של אוליבר קווין, הגיבור שידוע בשם החץ הירוק. קווין פרש לחיי בדידות באשראם בו למד קונור, לאחר שהרג בשוגג פושע, ומאוחר יותר חזר לשם משום שהרג את חברו הטוב האל ג'ורדן. ג'ורדן הוא גיבור-העל הידוע בכינוי גרין לנטרן, שהפך לנבל-העל פאראלקס באירועי "גרין לנטרן: דמדומי הברקת". הודות לקונור, שהיה מעריץ גדול של החץ הירוק, קווין השיג שלווה והיה מסוגל לחזור לחיי המציאות.
קונור חזר עמו, יצר לעצמו תלבושת דומה לשלו, והחל לפעול כשותפו ללחימה בפשע. עם הזמן, קווין למד כי קונור הוא בנו, דבר אותו קיבל באופן קשה. הוא הסכים להצעת הממשלה להסתנן לשורות ארגון טרור אקולוגי. המשימה התבררה כקטלנית עבור קווין, שזרועו הייתה מחוברת לפצצה במטוס שעשה את דרכו למטרופוליס. כדי לא לסכן את העיר, ולאחר שסירב שזרועו תיקטע, קווין הקריב את חייו כדי לפוצץ את הפצצה הרחק מאזור מאוכלס. לאחר מות אביו, החליט קונור ליטול את זהותו של אביו ולהמשיך במסע הצלב שלו נגד הפשע. אדי פיירס לקח את קונור תחת חסותו ואימץ אותו, והוא אימן והכשיר אותו. בהמשך התברר כי אוליבר קווין חי וקיים, ובמאורעות הסיפור "החץ הירוק: אשפת חצים" הוא שב לתפקידו כלוחם פשע. מאז, הוק הצטרף לצוות החץ, שכלל גם את החץ האדום, הקנרית השחורה וספידי.
לאחר שכתוב יקום DC בעקבות אירועי "פלאשפוינט", דמותו של קונור הוק לא הופיעה בחוברות היקום הראשי, אלא בחוברות Earth-2 המתארים יקום מקביל ליקום הראשי החדש. ביקום זה, קונור פועל עבור צבא העולם תחת שם-הקוד "החץ האדום" ונהרג בניסיון להגן על מערת העטלף מידי צבא הפרדמונים של דארקסייד. את דמותו של קונור הוק מגלם בסדרת הלייב אקשן "אגדות המחר" השחקן ג'וזף דייוויד ג'ונס. גרסה זו היא אינה בנם של אוליבר קווין וסנדרה הוק אלא בנו של ג'ון דיגל, והוא ממוצא אפרו-אמריקאי ופועל בסטאר סיטי בשנת 2046. מאוחר יותר שוכתב סיפור המקור של הדמות בעונתה השביעית של הסדרה "החץ", והוא מתואר כבנו של טיגריס הארד שאומץ על ידי ג'ון דיגל וליילה מייקלס ופועל לצד מיה סמוק בסטאר סיטי 2040.
הערות שוליים

↑  The Flash Vol.2 #217
↑  Zero Hour #0, September 1994
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הרוזן ורטיגו

| --- | --- |

הרוזן ורטיגו, כפי שהוא מופיע בחוברת Batman #647 מינואר 2006, אמנות מאת דאג מאנק.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  ורטיגו: World's Finest Comics #251 (יולי 1978) זיטל: Green Arrow Vol.5 #22 (ספטמבר 2013)
 יוצרים:  ג'רי קונוויי, טרבור פון איטן (ורטיגו) ג'ף למיר, אנדריאה סורנטינו (זיטל)
 גילום הדמות:  סת' גייבל, פיטר סטורמר 
 מידע
 שם אמיתי:  הרוזן ורנר ורטיגו ורנר זיטל
 כינויים:  הפרש הלבן
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  סוכן ממשלתי, פושע
 כוחות:  אפקט ורטיגו הגורם לחוסר שיווי משקל וסחרחורות, בעל מגפיים מגנטיות המאפשרות לו להלך על קירות ותקרות, תעופה.
 חבר בקבוצה:  ציידי הקשת הארוכה (זיטל)
 חבר לשעבר בקבוצה:  החברה הסודית של נבלי-העל, חברת אי-צדק, ארגון שחמט, יחידת המתאבדים (ורטיגו)
 אזרחות:  ולאטאבה 
 דמויות קשורות
 אויבים:  החץ הירוק 
 
הרוזן ורטיגו (באנגלית: Count Vertigo) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן והחץ הירוק ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת World's Finest Comics #251 מיולי 1978 ונוצרה על ידי הכותב ג'רי קונוויי והמאייר טרבור פון איטן.
הרוזן ורנר ורטיגו הוא צאצא ממשפחה מלכותית אשר שלטה במדינה בדיונית קטנה במזרח אירופה בשם ולאטאבה. על מדינה זו השתלטו בהמשך הסובייטים, והיא הושמדה בידי הספקטר. ורנר הופיע לראשונה בסטאר סיטי כאשר ניסה לגנוב בחזרה את התכשיטים שאותם מכרו הוריו עם הימלטם לאנגליה אחרי המלחמה. ורנר הוא בעל מום מולד באוזנו הפנימית אשר גרם לו לחוסר איזון, והוא משתמש במכשיר אלקטרוני שהושתל ברקתו הימנית ואשר פיצה על הלקות. באמצעות משחק עם המכשיר, ורנר גילה כי הוא מסוגל להשפיע על האיזון של אחרים ולעוות את תפיסת המרחב שלהם - אפקט הידוע כורטיגו. הוא נטל את הזהות "הרוזן ורטיגו" והחל בקריירת פשע שעימתה אותו לעיתים קרובות עם באטמן, החץ הירוק והקנרית השחורה.
הרוזן ורטיגו הוצג מחדש לתוך קומיקס החץ הירוק לאחר מאורעות "פלאשפוינט". רוזן זה, שעונה לשם ורנר זיטל, שלט באומת ולאטאבה אך בעקבות אובדן הון משפחתו נמלט לקנדה ונעשה מעורב בפשע מאורגן. הוא משתמש ברווחים מפעולותיו הבלתי חוקיות כדי לממן את חזרתו לולאטאבה ולהשיב לעצמו את זכותו מלידה. הוא פועל כמונרך אדיב וטוב לב, אך מתחת לחזות כוזבת זו משתמש בזהותו הנפשעת של הרוזן ורטיגו. כאשר החץ הירוק עורך מסע לולאטאבה להציל את שאדו החטופה, זיטל מבין שעליו לחבל ביכולתו של הקשת המיומן לכוון.
דמותו של הרוזן מופיעה בסדרת הלייב אקשן "החץ", כאשר בשתי העונות הראשונות גילם את דמותו השחקן סת' גייבל. בעונה השלישית יגלם את דמותו של זיטל השחקן פיטר סטורמר.
פסגת הפחד

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  The Executioners 
 בימוי:  מרטין סקורסזה
 הופק בידי:  ברברה דה פינה רוברט דה נירו סטיבן ספילברג פרנק מרשל קתלין קנדי
 תסריט:  ווזלי סטריק
 עריכה:  תלמה סקונמייקר 
 שחקנים ראשיים:  רוברט דה נירו ניק נולטי ג'סיקה לאנג ג'ולייט לואיס
 מוזיקה:  אלמר ברנסטין
 צילום:  פרדי פרנסיס
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אמבלין אנטרטיינמנט
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 בנובמבר 1991
 משך הקרנה:  127 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פשע, סרט אימה פסיכולוגי, מותחן פסיכולוגי, סרט דרמת פשע, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט דרמה, סרט אימה, סרט מתח, מותחן פשע 
 מקום התרחשות:  קרוליינה הצפונית 
 תקופת התרחשות:  יום העצמאות האמריקני 
 הכנסות באתר מוג'ו:   capefear
 דף הסרט ב־IMDb
 
פסגת הפחד (באנגלית: Cape Fear) הוא מותחן פסיכולוגי אמריקאי בבימויו של מרטין סקורסזה ובכיכובם של רוברט דה נירו, ניק נולטי, ג'סיקה לאנג וג'ולייט לואיס. הסרט, שיצא למסכים ב-1991, הוא רימייק לסרט בעל שם זהה משנת 1962, שהיה עיבוד לספרו של ג'ון מקדונלד, The Executioners. חלק מכוכבי הסרט הראשון מופיעים בסרט החדש בתפקידים משניים: גרגורי פק, רוברט מיצ'ם ומרטין בלסם. רוברט דה נירו וג'ולייט לואיס היו מועמדים לפרס אוסקר ולפרס גלובוס הזהב על משחקם בסרט זה.
צוות השחקנים הראשי

רוברט דה נירו - מקס קיידי
ניק נולטי - סם בודן
ג'סיקה לאנג - ליי בודן
ג'ולייט לואיס - דניאל בודן
כוכבי הגרסה הקודמת של הסרט מופיעים בתפקידים משניים.
גרגורי פק, ששיחק בגרסה המקורית את באודן, מופיע בגרסה החדשה כפרקליטו של קיידי. זה היה תפקידו האחרון של פק בקולנוע.
רוברט מיצ'ם, ששיחק בסרט המקורי את קיידי, משחק בגרסה החדשה את מפקד המשטרה אלגרט.
גם מרטין בלזם, ששיחק בגרסה המקורית את מפקד המשטרה דאטון - בן דמותו של אלגרט מהגרסה החדשה - משחק בגרסה החדשה, בתפקיד השופט בדיון על צו ההרחקה שמוציא קיידי כנגד באודן.
זום (קומיקס)

| --- | --- |

זום, כפי שהוא מופיע לראשונה בחוברת The Flash Vol.2 #197 מיוני 2003, אמנות מאת סקוט קולינס.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  כהאנטר זולומון: The Flash: Secret Files & Origins #3 (נובמבר 2001) כזום: The Flash Vol.2 #197 (יוני 2003)
 הופעה אחרונה:  The Flash Vol.5 #81 (דצמבר 2019)
 יוצרים:  ג'ף ג'ונס, סקוט קולינס
 גילום הדמות:  טדי סירס ("הפלאש")
 דיבוב:  טוני טוד ("הפלאש")
 מידע
 שם אמיתי:  האנטר זולומון
 סטטוס:  לא פעיל
 מקצוע:  פושע, נוסע בזמן, פרופילאי פלילי, סוכן FBI
 כוחות:  מהירות-על, תימרון זמן.
 חבר לשעבר בקבוצה:  החברה הסודית של נבלי-העל ליגת אי-צדק משטרת קי-סטון FBI
 אזרחות:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  Keystone City 
 דמויות קשורות
 משפחה:  אשלי זולומון (גרושה)
 אויבים:  וולי וסט, בארי אלן 
 
זום (באנגלית: Zoom) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס פלאש ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Flash: Secret Files & Origins #3 מנובמבר 2001 ונוצרה על ידי הכותב ג'ף ג'ונס והמאייר סקוט קולינס.
זום הוא האלטר אגו של האנטר זולומון, הפלאש ההפוך השלישי ויריבו של וולי וסט, הפלאש השלישי. דמותו של זום מדורגת במקום ה-37 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
את דמותו של זום בסדרת הטלוויזיה "הפלאש" מגלם טדי סירס ומדבב טוני טוד.
ביוגרפיה בדיונית > מקור

האנטר גדל במשפחה בעייתית, שבה אביו התגלה כרוצח סדרתי שרצח שש נערות. כשאמו גילתה זאת למשטרה, אביו רצח אותה, והוא נהרג בידי כוחות המשטרה לאחר שסירב להיכנע. בעקבות כך, האנטר הפך לאובססיבי בכל הנוגע למוח הקרימינלי, וביקש לעצור אנשים כמו אביו. הוא למד פסיכולוגיה וקרימינולוגיה במכללה, ואחר כך הצטרף לשורות ה-FBI יחד עם חברתו אשלי, עמה התחתן בהמשך. תיק חקירה אחד הביא בסופו של דבר למות אביה, דבר שגרם לפרידתם ולפיטוריו. בנוסף, כתוצאה מהמקרה, האנטר נפגע בברכו ונזקק למקל הליכה.
לאחר שהגיע לקי-סטון סיטי, האנטר החל לעבוד כפרופיילר במחלקה העוסקת באיומים על-אנושיים. עבודתו גרמה לו לעבוד במשותף עם הפלאש וולי וסט, שהפך לחברו הטוב.
ביוגרפיה בדיונית > ההפיכה לזום

האנטר נפצע קשות במהלך בריחתו של גורילה גרוד ממתקן הכליאה "איירון הייטס" ונותר משותק מהמתניים ומטה. הוא ביקש מוולי עזרה בשימוש במסילה הקוסמית שבמוזיאון פלאש כדי למנוע מהאירוע להתרחש, אך וסט סירב בתואנה כי אינו יכול להפריע לזרם הזמן. בשל כך, האנטר פרץ למוזיאון והשתמש במכשיר בעצמו, לאחר שהתבדה להאמין כי החברות ביניהם תגרום לוולי להתעלם מסכנות הכרוכות בכך. הפיצוץ שהתרחש כתוצאה מכך החריב את המוזיאון ושינה את מסלול חיבורו של האנטר לזמן - דבר שהעניק לו מהירות-על.
זולומון החליט כי וסט סירב לעזור משום שלא סבל מטרגדיה בחייו, ולכן לא הבין עד כמה נוראה היא יכולה להיות. הוא החליט שאם הוא יהפוך לזום החדש ויגרום לטרגדיה בחייו של וסט, אזי זה האחרון יהפוך לגיבור יותר טוב. פלאש הצליח להביס את זום - שרץ במהירויות הקרובות למהירות האור - לאחר שהשאיל מהירויות ממאיצים אחרים, וכן מנע מחברו לשעבר מלהרוג את אשתו ההרה לינדה פארק. אולם, התקפתו של זום גרמה להפלתם של זוג התאומים שטרם נולדו. הודות לשימושו של וסט בקרעי הזמן שנוצרו בידי כוחותיו של זום, זום נדחף לתוך תופעה טמפורלית שגרמה למצב תרדמתי - מה שאילץ אותו לחזות שוב ושוב במותו של חותנו. אשלי זולומון, גרושתו, החליפה אותו כפרופיילר וניסתה במשך זמן רב לתקשר עמו. בתקופה זו, תאונה גרמה לאשפוזה, וזולומון התעורר מתרדמתו מתוך דאגה לשלומה אך חרף כוחותיו הגדולים בחר להישאר בתאו.
ביוגרפיה בדיונית > מלחמת הנבלים

זולומון שוחרר מכלאו בידי נבלת-העל ד"ר ברברה מינרווה, הידועה בכינוייה צ'יטה, כדי לצרפו לחבורה הסודית של נבלי-העל. הוא מוצא עצמו באמצעה של מלחמה בין קבוצת הנבלים של קפטן קור, הנבלים המשוקמים של טריקסטר והנבלים שטופי המוח של טופ. לאחר שהביא את גרושתו אשלי לחוף מבטחים, זום מאיים לשבור את מפרקתו של קיד פלאש (בארט אלן), בדרך דומה בה בארי אלן שבר את מפרקתו של איאוברד ת'ון (פרופסור זום). אולם לפני שהוא מצליח לעשות זאת, פרופסור זום מגיע על מסילה קוסמית כשג'יי גאריק כבול אליה. קרב מתחולל בין שני הפלאשים וקיד פלאש לבין שני הפלאשים ההפוכים, שבסופו הם חוטפים את וסט ומזנקים חזרה למסילה הקוסמית. זום מאלץ את ווסט להתבונן בקרב הראשון שנערך ביניהם, שבו אשתו לינדה נפצעה והפילה את זוג התאומים שטרם נולד. הוא אומר לפרופסור זום לשחזר את התקרית שוב ושוב, היות שהוא מעוניין שוסט יתמקד ברגשי צער ואובדן. כשהתקרית מתחילה מחדש, דודו של וסט, בארי אלן, מופיע על מסילה קוסמית משלו. הוא מוציא את וסט מכלל סכנה ואומר לו כי עליו להחזיר את ת'ון לזמנו, וכי לא משנה עד כמה המצב חמור, הוא צריך לדחוף את גבולותיו עד לקצה יכולותיהם. בהמשך, הוא ות'ון נעלמים. בזעמו, זום מתחיל לרוץ מסביב לעולם בכוונה להשיג מספיק מומנטום כדי להתנגש בלינדה פארק ולהרוג אותה. וסט רודף אחריו, אך נשאר צעד אחד לפניו. ברגע האחרון הוא מחליט לדחוף את גבולותיו למקסימום, מכה בזום בגבו ובכך לוכד אותו בבום על-קולי שבו זום מהעבר הרג את ילדיה של לינדה. מעשה זה יוצר קרע בזמן שמונע את הפלת ילדיו של וסט בדיוק בזמן בו לינדה אמורה ללדת. זום נמלט למסילה הקוסמית, אך וסט תופס אותו ומחזיר את שניהם לזמן ההווה. במהלך הדרך, הם חוזים בקורות חייו של זום לנגד עיניהם. זום נוכח להכיר בטעויותיו ומתנצל בפני וסט.
זום חוזר במהלך המשבר האינסופי כמאיץ הראשי של החברה הסודית של נבלי-העל, שמשתתפים בטבח קבוצת גיבורי-העל פרידום פייטרס. במו ידיו, זום מצלק את גיבור-העל דאמאג'.
ביוגרפיה בדיונית > שנה לאחר מכן

זום מופיע בתקופת בזיזתה של רומא, לאחר שפנתה אליו סבתו של בארט אלן וביקשה ממנו להגן עליו מפני טרגדיה אותה מתכנן אינרציה. כמו כן, הוא נרדף בידי ליגת הצדק במאמץ לאתר את סינסטרו לאחר שבאטמן והאל ג'ורדן למדו אודות קיומו של חיל סינסטרו. דאמאג', חבר חברת הצדק של אמריקה, רודף אחר זום לתוך אטלנטה בחפשו אחר נקמה. הוא לוקח את זום כבן ערובה, אך נעצר בידי ליברטי בל. זום - מאוכזב שדאמאג' לא שיפר את יחסו מאז התראו בפעם האחרונה - זורק צינור חד לעברו במטרה להורגו אך ליברטי בל משתמשת במהירות-העל שלה כדי לזרוק אותו חזרה ולהמם את זום.
ביוגרפיה בדיונית > המשבר האחרון

בסיפור "נקמת הנבלים" של המשבר האחרון, זום משחרר את אינרציה מהשיתוק שלו שנגרם על ידי וסט מתוך כוונה להפכו לקיד פלאש החדש. הוא מלמד אותו כיצד "לשפר" את מהלך חייו בכך שיגרום לטרגדיות, אך אינרציה לוקח את שיעוריו לרמה אחרת כאשר הוא קורא לעצמו "קיד זום" ופונה נגד הנבלים וזום עצמו. בהשתמשו בכוחות תימרון הזמן אותם למד מזום, קיד זום משיב אותו לגופו המשותק ומסיר ממנו את כוחותיו.
באירועי "פלאש: לידה מחדש", האנטר זולומון נראה במתקן הכליאה "איירון הייטס" ומדבר עם פרופסור זום הכלוא, כשהוא אומר לו שהם צריכים לעזור אחד לשני כדי להיות טובים יותר.
הסדרה פלאש

זום -אנטר זלומון- הופיע כנבל הראשי בעונה השנייה של הסדרה
שהיה ילד אבא שלו חזר הביתה אחרי המלחמה וגילה שאשתו החליטה לעזוב אותו כתוצאה מכך האבא החליט להרוג אותה ואנטר הלך לבדוק את כל מה שקרה ראה שאבא שלו מכוון אליה רובה והאבא ראה אותו ואמר לו לישאר ולקח את הרובה וירה בה מול אנטר, 
כתוצאה מכך אנטר הועבר לבתי יתומים (בגלל ששום קרוב משפחה לא רצה קשר אליו), אם החיים הוא נהפך לרוצח סדרתי ושתפסו אותו המשטרה החליטו לשלוח אותו לכיסא חשמלי ברגע שתפעלו את הכיסא מאיץ החלקיקים של מעבדות S.T.A.R התפוצץ, ושהוא התעורר הוא ראה שהוא ספידסטר ובאותו יום הוא הלך לתחנת משטרה ורצח 50 שוטרים והשאיר אחד בחיים כדי לספר את מה שהוא ראה - השוטר אמר: כל מה שראיתי זה זמזומים של אור כחול שעוברים מולי: ויום לאחר מכן הרג את השוטר האחרון גם . וכך הוא קיבל את השם *זום*
הוא לקח דוגמה מהמסיכה ששמו לו על הפה לפני הכיסא חשמלי - שמזכירה מפלצת-.
כוחות ויכולות

זום מסוגל לשנות את זרם הזמן מסביבו, בניגוד לשימוש בכוח המהירות כמו יתר המאיצים השונים. הדבר מאפשר לו לרוץ מהר יותר מהם. שלא כמו מסע בזמן, זום מסוגל לשלוט בצורה בה הזמן זורם סביבו, ולווסת את מהירותו בהתאם. מכיוון שהוא אינו רץ במהירות-על למעשה אלא משתמש בכוח המהירות בצורה אוטומטית וללא הכרה, הבעיות בהן נתקלים המאיצים השונים (חיכוך אוויר) אינן מנת חלקו. אולם, פעולה זו אינה מאפשרת לו לחקות את אפקט הרטיטה דרך עצמים, מה שמעניק לפלאשים יתרון גדול עליו.
אף על פי שאין לזום כל חיבור לכוח המהירות, הוא נצפה כמה פעמים כשהוא משאיל מהירות לאחרים - הענקת מהירות-על לצ'יטה כדי שתוכל להתעמת מול וונדר וומן והשבת מהירותו של אינרציה ושחרורו מהשיתוק שנכפה עליו בידי וסט. יכולת זו מקושרת לתימרון זרם הזמן, היות שהוא מסוגל לחבר אחרים לזמן דרכו ולנתק את עצמו אימתי שירצה. מעטי מעטים - כמו אינרציה - השתמשו בזום ככלי לעקיפת תמרונו עליהם והתחברות ישירות לזרם הזמן.
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Villains of All Time: #37 - Zoom
קיגליה מנוצה

| קיגליה מנוצה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: ביגנוניים
סוג:: קיגליה
מין:: קיגליה אפריקנית
שם מדעי
 Kigelia africana ‏בנתם, 1849
קִיגֶלִיָה מנוצה (שם מדעי: Kigelia africana) היא מין יחיד בסוגו (מונוטיפי) של עץ ירוק-עד רחב עלים ממשפחת הביגנוניים. תפוצתו הטבעית של עץ זה באזורים הטרופיים והדרומיים של אפריקה ובעיקר בבתי גידול טרופיים בעלי עונת יובש מוגדרת. מאפריקה הוא התפשט האזורים לאקוודור באמריקה הדרומית, לדרום-מערב מקסיקו ולאסאם, מדינה בצפון-מזרח הודו, הידועה באקלים הטרופי שלה. קיגליה מגודלת גם כעץ נוי באזורים טרופיים אחרים, כולל אוסטרליה, ארצות הברית ודרום-מזרח אסיה ואף ניתן למצוא אותה בגינות נוי רבות בישראל.
קיגליה אפריקנית המכונה גם "עץ הנקניק," היא עץ מקודש עבור קהילות רבות באפריקה ויש לה מגוון רחב של שימושים ברפואה המסורתית והמערבית, כולל קרמים לעור הזמינים באופן מסחרי. השם המדעי "Kigelia" נגזר משמה המקומי במוזמביק, "קיגלי-קיה," המתאר את הפירות דמויי הנקניק התלויים על העץ.
הפריחה נמשכת באביב ובקיץ.
הפירות

פרותיו מגיעים לאורך של 30-100 ס"מ וכן למשקל של עד 10 ק"ג כל אחד. הפרי הוא חזק וקשיח, עם קליפה חומה אפורה, כשמקלפים אותו, הוא ירוק בהיר מבפנים. הפרי רעיל לאדם אולם נאכל על ידי כמה מינים של יונקים, כולל בבונים, פילים, ג'ירפות, סוסי יאור, קופים ודורבנים.
הפרחים

לעץ פרחים גדולים בצבע אדום כהה עם עורקים צהובים וריח חזק ובלתי נעים. הם פורחים לאחר הגשמים, נפתחים רק בלילה ומואבקים על ידי עטלפים ורפרפים גדולים ממשפחת העשים. הפרחים אדומים כהים, דבר שאינו שגרתי עבור מינים המואבקים על ידי עטלפים (שבדרך כלל נמשכים לפרחים לבנים), אך הריח החזק והבלתי נעים של הפרחים נחשב כגורם שמושך את העטלפים.
שונות מורפולוגית והסתגלות אקולוגית

השונות במאפיינים המורפולוגיים של הקיגליה האפריקנית המתועדת בספרות הבוטנית נובעת מתנאים אקולוגיים משתנים, תפוצה גאוגרפית רחבה, וקיום של שני תת-מינים בתוך המין, כאשר לכל תת-מין יש התאמות ספציפיות לבית הגידול שלו, מה שמתבטא בהבדלים מורפולוגיים כמו גודל וצורת העלעלים, מבנה התפרחות ותכונות נוספות.
תנאים אקולוגיים שונים: הצמח גדל במגוון רחב של בתי גידול, כגון יערות לחים, אדמות עשב מיוערות, סוואנות ושולי יערות. השונות בתנאי הסביבה, כמו סוג הקרקע, כמות המשקעים, הטמפרטורה והגובה מעל פני הים, משפיעה על התפתחות והופעת תכונות מורפולוגיות שונות. לדוגמה, עצים הגדלים ביערות לחים עשויים לפתח עלעלים גדולים ורחבים יותר מאשר אלו הגדלים באזורי סוואנה יבשים.
תפוצה גאוגרפית רחבה: התפוצה הרחבה של הקיגליה ברחבי אפריקה הטרופית, מדרום הסהרה ועד דרום אפריקה, חושפת את הצמח למגוון רחב של תנאי סביבה. השונות הגאוגרפית תורמת לשונות גנטית ומורפולוגית בין אוכלוסיות שונות.
קיום שני תת-מינים : קיימים שני תת-מינים מוכרים של הקיגליה האפריקנית:
Kigelia africana subsp. africana: תת-מין זה גדל בעיקר באדמות עשב מיוערות וביערות פתוחים.
Kigelia africana subsp. moosa: תת-מין זה נפוץ ביערות טרופיים לחים. הוא בעיקר צמח של יערות ירוקי-עד או יערות ביצה אבל גדל גם בשיחיות באזורים גבוהים, ובמקומות עם רסס מפלים; בגבהים של 1,050–2,250 מטר.
מאפיינים מורפולוגיים

לקיגליה אפריקנית שני מופעים כשיח וכעץ. כשיח היא מגיעה לגובה של 2 עד 3 מטרים, ואילו כעץ בעל נוף רחב היא מתנשאת לגובה של 2.5 עד 18 (לעיתים עד 24) מטרים. הדיווחים על גובה של עד 35 מטרים אינם נכונים.
הקליפה בעלת צבע אפור, לעיתים חום, ומשתנה בין חלקה, מחורצת או קשקשית, ולעיתים מתקלפת.
העלים נגדיים או מסודרים בדורים של שלושה בקצות הענפים. העלים מנוצים למספר בלתי זוגי של עלעלים.
העלעלים דקים עד עבים מאוד, ערוכים ב-2 עד 8 זוגות, יושבים או כמעט יושבים, פרט לעלעלים הקיצוניים שלהם פטוטרות באורך של 0.7–6.5 ס"מ. צורתם מוארכת, אליפטית, דמוית ביצה או ביצה הפוכה ובסיסם מעט או מאוד אסימטרי, פרט לעלעל הקצה שתמיד אסימטרי.
הפרחים מפיצים ריח בלתי נעים ומופיעים במכבדים תלויים (אשכולות מורכבים משולשלים), כאשר בכל תִּפְרַחַת מְסֻיֶּמֶת יש אחד עד שלושה פרחים. המכבד באורך 30 עד 80 (לעיתים עד 150) ס"מ, כולל עוקץ התפרחת באורך של עד 40 ס"מ. אורכם של הפרחים 7.5 ס"מ. עוקצי הפרחים הבודדים בתוך התפרחת מעוקלים, ואורכם נע בין 1 ל-4 ס"מ, ולעיתים רחוקות עד 5 ס"מ.
הפרחים בולטים, דו-מיניים בעלי שחלה עילית, בלתי-סימטריים, ועלי הכותרת שלה מאוחים בבסיסם לצינור והם נושרים כיחידה אחת שלמה.
הגביע דמוי פעמון, באורך 2 עד 5 ס"מ, דו-שפתני עם אונות בלתי שוות באורך של כ-1 ס"מ.
הכותרת גדולה, דמוית פעמון רחב ובעלת צינור גלילי קצר ואוגן דו-שפתני, ששפתו העליונה בעלת 2 אונות והתחתונה בעלת 3 אונות מופשלות כלפי חוץ. בתחילה צבעו של צינור הכותרת צהוב מבחוץ, מתחלף לכתום או אדום עם פנים כהה בגווני אדום כהה עד שחור. האונות דמויות ביצה, צהובות-ירקרקות מבחוץ עם גוון אדום כהה, באורך וברוחב של 3 עד 4.5 ס"מ.
האבקנים ארבעה, מסודרים בשני זוגות, כאשר זוג אחד ארוך באופן מובהק מהזוג השני. בנוסף, ישנו אבקן חמישי נוסף, בלתי פורה (עקר). כל האבקנים מחוברים לצינור הכותרת.
השחלה עילית, עמוד השחלה לרוב דקיק עם צלקת בת שתי אונות.
הפירות גליליים, באורך 30 עד 90 ס"מ וברוחב 7.5 עד 10 ס"מ, קשים, מעוצים ובלתי נפתחים. עוקצי הפירות יכולים להגיע לאורך של עד 50 ס"מ.
הזרעים דמויי ביצה ואינם מכונפים, באורך של כ-11 מ"מ, רוחב 7 מ"מ ועובי 4 מ"מ.
שימושים

פירות העץ משמשים כצמח מרפא לטיפול בבעיות עור. באפריקה מתסיסים את הפרי לצורך הכנת משקה אלכוהולי דומה לבירה. פירות העץ ניתנים למאכל לאחר התססה או ייבוש. הפרות נחשבים לרעילים ללא עיבוד, אך ערכיהם התזונתיים לא נחקרו לעומק וישנן מספר תצפיות של בעלי חיים שאוכלים את הפרי באופן תדיר.
גלריה

עלים של העץ כפי שצולמו בקולקטה, מערב בנגל, הודו.
פרח העץ כפי שצולם בקולקטה, מערב בנגל, הודו.
פרי הקיגליה כפי שצולם בקולקטה, מערב בנגל, הודו.
הערות שוליים

↑  קיגליה מנוצה באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  Kigelia africana (Lam.) Benth., POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  Kigelia africana (Lam.) Benth., WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏4-6-2024
1 2  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 401-408
↑  דר. אסף רוזנטל, ‏עצים שימושיים באפריקה, באתר "הידען", 23 בספטמבר 2004.
↑  Joffe, P. (2003). PlantZAfrica: Kigelia africana
↑
McBurney, R. (2004). African Wild Harvest. Royal Botanic Gardens, Kew