stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המלכה כריסטינה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  רובן ממוליאן 
 הופק בידי:  ולטר ונגר 
 תסריט:  זאלקה פירטל
 עריכה:  בלאנש סוואל 
 שחקנים ראשיים:  גרטה גרבו ג'ון גילברט (אנ')
 מוזיקה:  הרברט סטוטארט 
 צילום:  ויליאם דניאלס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  23 בדצמבר 1933
 משך הקרנה:  97 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט רומנטי, סרט דרמה, סרט להט"בי 
 תקציב:  1,114,000 דולר
 הכנסות:  2,887,285 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   queenchristina
 דף הסרט ב־IMDb
 
המלכה כריסטינה (באנגלית: Queen Christina) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 1933 בבימויו של רובן ממוליאן, עם גרטה גרבו וג'ון גילברט (אנ') בתפקידים הראשיים. זה הסרט הרביעי והאחרון בו הופיעו ביחד, הוא מת שנתיים לאחר מכן.
הסרט עוסק בכריסטינה, מלכת שוודיה שוויתרה על כתרה, מפרוטסטנטית לקתולית ועזבה את שוודיה. הסיבות האמיתיות לצעדיה הקיצוניים האלה לא התבררו די צרכן אבל הסרט מספק סיבה הוליוודית מתאימה - היא מאסה במנהיגים תאבי המלחמה, התאהבה באציל ספרדי קתולי והחליטה לוותר על כתרה ולצאת איתו לספרד.
בסרט יש שתי סצנות מפורסמות ובלתי נשכחות של גרבו:
כשהיא מורידה את כתר המלוכה מעל ראשה.
כשהיא מתבוננת בספינה על הים בפנים קפואות לאחר שאהובה הספרדי נהרג.
תקציר העלילה

1632, המלך השוודי גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה נופל בקרב במלחמת שלושים השנה. בתו היחידה כריסטינה בת השש, מוכרזת כמלכה (בעצם כמלך). היא נכנסה לפרלמנט, מטפסת על כיסא המלך ונושאת נאום קצר לנציגי העם בפרלמנט.
1647, כריסטינה היא עלמה צעירה ונאה בת 21. היא מתעניינת בתרבות וספרים, שואפת לשלום ומתעבת את כל המנהיגים תאבי מלחמה. היא מוקפת ביועצים שלוחשים לאזנה. ראש הממשלה (הקנצלר) הוא אקסל אוקסנסטירנה (לואיס סטון) והמנהיג החזק הוא שר האוצר מגנוס (איאן קיית) והמצביא המהולל אהוב העם ועתיר הניצחונות, קרל גוסטב (רג'ינלד אוון).
העם סוגד למנצח קרל גוסטב. הקנצלר מפציר במלכה שתינשא לו ותקים יורש לממלכה אבל היא מסרבת. גם הרוזן מגנוס רוצה לשאת אותה אבל אותו היא מתעבת ודוחה.
האדם הקרוב לה ביותר ואיש סודה הוא המשרת האישי שלה, אגה (צ'ארלס אוברי סמית'). היא יוצאת אתו לבושה בבגדי גבר בדרך הם פוגשים בעגלה של ספרדים ששקעה בשלג והיא עוזרת להם להיחץ. בעגלה נמצא הרוזן אנטוניו (ג'ון גילברט) (אנ') בראש משלחת ממלך ספרד למלכת שוודיה. כריסטינה עוזרת להם לחלץ את העגלה התקופה ואחר כך הם נפגיש בפונדק סמוך. אנטוניו משוחח בידידות עם ה"עלם" הצעיר וכאשר בעל הפונדק אומר שאין לו חדרים ומציע שיחלוק את החדר הגדול עם "הצעיר" מהססת כריסטינה ולבסוף מסכימה.
רק לאחר שהם מתחילים להתפשט לפני השינה מגלה אנטוניו שמדובר באישה צעירה ויפה. הוא מתאהב בה מיד והם מבלים במקום יומיים כאשר הוא לא יודע שהמדובר בכריסטינה.
כריטינה חוזרת לארמון המלוכה ורק לאחר שאנטוניו מתקבל כראש המשלחת הוא מזהה אותה להפתעתו הרבה. כריסטינה ממשיכה את היחסים עם אנטוניו למרות התנגדות הקנצלר, הפרלמנט ובעיקר לורד מגנוס ששולח את אנשיו להתסיס את העם.
מתארגנת הפגנה גדולה של אנשים מוסתים שרוצים לפרוץ לארמון. כריסטינה נותנת להם להיכנס אך לאחר שהם רואים אותה הם נרתעים ונסוגים. על כריסטינה להחליט אם להמשיך עם אנטוניו או לוותר על המלוכה. היא מחליטה לוותר על כתרה ובטקס מרגש היא מסירה בעצמה את הכתר מראה ומעבירה את המלוכה לבן דודה קרל גוסטב.
היא מתכוונת לעזוב את שוודיה ביחד עם אנטוניו. הם קובעים להיפגש על ספינה בנמל. בינתיים אנטוניו שנעלב מפעולותיו של מגנוס מציע דו-קרב בסיף שבסופו הוא נפצע קשות ומובל גוסס לספינה. כריסטינה מחבקת אותו אך הוא מת בזרועותיה. כריסטינה פוקדת להשיט את הספינה, הולכת לחרטום ומתבוננת בפנים קפואים בים ובעתידה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גרטה גרבו | המלכה כריסטינה | מלכת שוודיה |
| ג'ון גילברט (אנ') | אנטוניו | אציל ספרדי |
| איאן קיית | הרוזן מגנוס | לורד של האוצר |
| לואיס סטון | אקסל אוקסנסטירנה | קנצלר של שוודיה |
| צ'ארלס אוברי סמית' | אגה | המשרת של כריסטינה |
| רג'ינלד אוון | קרל גוסטב | בן דוד של כריסטינה |
הדום הקרח מרקטור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  גרארדוס מרקטור 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  68°37′00″S 65°30′00″W﻿ / ﻿68.6167°S 65.5°W﻿ / -68.6167; -65.5
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמההדום הקרח מרקטור(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמההדום הקרח מרקטור(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהדום הקרח מרקטור(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהדום הקרח מרקטור
 
הדום הקרח מרקטור או קרחון ההדום מרקטור (באנגלית: Mercator Ice Piedmont) הוא הדום קרח בעל שיפוע מתון, במזרח ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הדום הקרח ממוקם במוצאו של מפרצון מובילאויל.
ההדום נוצר במפגש של שלושה קרחונים יובליים: גיבס, לאמרז, קול, ו-ויירהאוזר.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הדום הקרח

הדום הקרח התגלה עת שצולם מהאוויר על ידי לינקולן אלסוורת ' בטיסתו מעל האזור בנובמבר 1935.
הדום הקרח מופה על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג - אשר סבר כי מדובר בעמק גדול בסמוך לחוף.
הדום הדקרח נראה לראשונה על הקרקע על ידי פין רון וקארל רוברט אקלנד מהשירות האנטארקטי של ארצות הברית אשר חקרו את האזור בין השנים 1939–1941, הדום הקרח צולם מן האוויר על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון ב-22 בדצמבר 1947.
הדום הקרח נסקר על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בדצמבר 1958, ומופה כהדום קרח לראשונה על בסיס סקר זה.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
ההדום נקרא על שמו של המתמטיקאי והגאוגרף הפלמי גרארדוס מרקטור, אשר מצא, בשנת 1568, דרך לתיאור של הגלובוס על פני מפה שטוחה - היטל מרקטור.
לקריאה נוספת

• Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Amy M. Mathie, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Kevin M. Foley, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, , USGS
• Huber, Jacqueline and Cook, Alison J. and Paul, Frank and Zemp, Michael (2017), , Earth system science data., 9 (1). pp. 115-131. https://doi.org/10.5194/essd-9-115-2017
• Pedro Skvarca, , Annals of Glaciology, Volume 20 1994, pp. 6-12, DOI: https://doi.org/10.3189/1994AoG20-1-6-12
המורה לפסנתר

| --- | --- |

 מבוסס על:  הפסנתרנית 
 בימוי:  מיכאל הנקה 
 הופק בידי:  פייט היידושקה 
 תסריט:  מיכאל הנקה ע"פ ספרה של אלפרידה ילינק
 עריכה:  נאדין מיוז מוניקה וילי
 שחקנים ראשיים:  איזבל הופר אנני ז'ירארדו בנואה מאז'ימל
 מוזיקה:  מרטין אכנבאך
 צילום:  כריסטיאן ברגר 
 מדינה:  צרפת, אוסטריה, גרמניה 
 חברת הפקה:  MK2, Les Films Alain Sarde, Wega Film, Arte France Cinéma 
 חברה מפיצה:  BiM Distribuzione 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  5 בנובמבר 2001
 משך הקרנה:  131 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט דרמה, מותחן ארוטי, סרט רומנטי, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 תקציב:  3,000,000‏€
 הכנסות:  13,897,768‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   pianoteacher02
 פרסים:  גרנד פרי של פסטיבל קאן  פרס סזאר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (אנני ז'ירארדו)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר (איזבל הופר) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
המורַה לפסנתר (בצרפתית: La pianiste; "הפסנתרנית") הוא סרט קולנוע דובר צרפתית מאת מיכאל הנקה, שיצא לאקרנים בשנת 2001. זהו עיבוד לספר "הפסנתרנית", מאת זוכת פרס נובל לספרות, אלפרידה ילינק.
תקציר העלילה

אריקה קוהיט (איזבל הופר) היא פרופסור ומורה לפסנתר בשנות השלושים המאוחרות לחייה, המתגוררת עם אמה (אנני ז'ירארדו) בדירה שכורה. היא מדריכה כיתת אמן בקונסרבטוריון, וכלפי חוץ היא קשוחה ומחמירה. את וולטר קלמר (בנואה מאז'ימל), בחור צעיר ובלונדיני, פוגשת אריקה ברסיטל פרטי בו שניהם מנגנים. וולטר מגלה בה עניין ומתחיל לחזר אחריה באמתלת סטודנט עקשן. אריקה מתגלה כחובבת סאדו-מזוכיזם ואינה מעוניינת לכאורה ביחסים נורמטיבים, מגחכת את ניסיונותיו ומתעללת בו. בהדרגה משתנים יחסי הכחות בינה לבין התלמיד עד לסצנת הקתרזיס בו וולטר כופה עצמו עליה. בסופו של הסרט חוזרת אריקה לחייה העצמאים ולשגרת המזוכיזם המבוקר שלה.
שחקנים ראשיים

איזבל הופר - אריקה קוהיט
בנואה מאז'ימל - וולטר קלמר
אנני ז'ירארדו - אמא של אריקה
סוזנה לותר - מאדאם שובר
פרסים ומועמדויות

3 פרסי פסטיבל קאן: גרנד פרי, השחקן הטוב ביותר - בנואה מאז'ימל, השחקנית הטובה ביותר - איזבל הופר.
פרס ה"סזאר" לשחקנית המשנה - אני ז'ירארדו, מועמדות לשחקנית הראשית - איזבל הופר.
6 מועמדויות לפרס האקדמיה האירופית לקולנוע, מתוכם זכייה אחת: שחקנית ראשית - איזבל הופר.
הערות שוליים

↑  עשור: מיכאל הנקה מדבר על "לחיות על הקצה" ו"המורה לפסנתר", באתר "indieWIRE" (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb150068773 (data)  GND: 4683049-2  SUDOC: 179259954  VIAF: 309914127   WorldCat (עם VIAF): 309914127
המאה ה-6

ממצאים ארכאולוגים שונים מהמאה ה-6
המאה ה-6 היא התקופה שהחלה בשנת 501 והסתיימה בשנת 600. היא המאה השישית של האלף הראשון.
אירועים בולטים בעולם

האקדמיה של גונדשאפור, האקדמיה הראשונה של המזרח, מוקמת באיראן על-ידי ח'וסרו הראשון
מתיישבים ופולשים אירים, הסקוטים, מתחילים להגר לקלדוניה (השם שונה מאוחר יותר לסקוטלנד)
מנזר גלנדלואו מוקם על-ידי קווין הקדוש באירלנד
הבודהיזם והזן חודרים לווייטנאם דרך סין
סיפורי הג'טקה הבודהיסטים מתורגמים לשפה הפרסית, בפקודתו של המלך הזרטוסטרי קוזרוי הראשון
הבודהיזם חודר ליפן דרך קוריאה בשנת 552
סדרה של התפרצויות געשיות סביב שנת 540 לספירה גורמות לעלייה בתמותה באירופה ובקונסטנטינופול
התפרצות של דבר מגיעה ממצרים לאימפריה הביזנטית, מתפשטת בהמשך המאה לערי נמל בים התיכון ומזרחה לפרס
בעקבות שרשרת אסונות באימפריה הביזנטית (דבר והתפרצויות געשיות), יורד כוחה הכלכלי, ומאחר שהיא פעילה עד אז ככוח קנייה משמעותי במזרח התיכון, ירידתה הכלכלית גוררת איתה אזורים נוספים, וגורמת בהדרגה לירידת כוחן של תרבויות מקומיות, בגבולות האימפריה או מחוצה לה
השפעה יהודית באקסום
נוביה ממירה את דתה לנצרות הקופטית
נכחדת ממלכת פונן
ההונים משתלטים על צפון הודו ומפילים את ממלכת גופטה
תחילת תקופת הגאונים ביהדות
ערים חדשות

יאנגון
גלאזגו
אישים בולטים

האפיפיור גרגוריוס הראשון (590–604)
המלך ארתור – מלך או מצביא בעל שם דומה שפעל בבריטניה אחרי נסיגת הרומאים ממנה, בתחילת המאה ה-5 לספירה.
יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית (527–565)
בליסאריוס, מצביא ביזנטי
גרגוריוס מטור – היסטוריון וכומר.
יורדנס, מחבר הגטיקה
מוחמד – מייסד האסלאם.
פרוקופיוס, היסטוריון
קוזרוי הראשון – מגדולי המלכים הסאסאנים
אישים בולטים > אישים בולטים ביהדות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
רבי אלעזר בירבי קליר, פייטן ארץ ישראלי, מחשובי הפייטנים הקלאסיים, שרבים מפיוטיו נכנסו לנוסח התפילה של יהודי אשכנז.
תגליות והמצאות

השש בש מומצא בפרס על ידי בוזורגמיר
השחמט נכנס לפרס מהודו
שימוש במחרשה כבדה בעמק הפו באיטליה
מרתמת-חזה לסוס בשימוש הממלכה הפרנקית
האימפריה הביזנטית רוכשת ידע על טכנולוגיית המשי מסין
הומצאה שיטת ספירת השנים הנוצרית
תרבות ואמנות

בסביבות מאה זו, או מעט לפניה, החלה תקופת הפיוט הקלאסי בארץ ישראל, ואיתה השימוש השיטתי בחריזה בשירה העברית. בתקופה זו נכתבו פיוטים רבים, בין השאר על ידי רבי יניי רבי שמעון בן מגס ורבי אלעזר בירבי קליר. מקצת פיוטים אלה נכללים בסידור התפילה עד היום, ורבים אחרים התגלו בגניזת קהיר.
למאה זו מתוארכות יצירות רבות של שירה קדם-אסלאמיות שנשתמרו והפכו לחלק מהמסורת האסלאמית.
נוצר כתב יד וינה של תרגום השבעים לספר בראשית
הערות שוליים

1 2  זיו ריינשטיין‏, נחשפה הסיבה לקריסת היישובים העתיקים בנגב, באתר וואלה, 25 במרץ 2019
↑  היסטוריה של הדבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
↑  היהודים בימי הביניים בעולם הנוצרי ובעולם המוסלמי (עמ' 34–35, 71–78)
↑  אמנות אסלאמית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
שנים במאה ה-6
| ___ | 501 | 502 | 503 | 504 | 505 | 506 | 507 | 508 | 509 |
| 510 | 511 | 512 | 513 | 514 | 515 | 516 | 517 | 518 | 519 |
| 520 | 521 | 522 | 523 | 524 | 525 | 526 | 527 | 528 | 529 |
| 530 | 531 | 532 | 533 | 534 | 535 | 536 | 537 | 538 | 539 |
| 540 | 541 | 542 | 543 | 544 | 545 | 546 | 547 | 548 | 549 |
| 550 | 551 | 552 | 553 | 554 | 555 | 556 | 557 | 558 | 559 |
| 560 | 561 | 562 | 563 | 564 | 565 | 566 | 567 | 568 | 569 |
| 570 | 571 | 572 | 573 | 574 | 575 | 576 | 577 | 578 | 579 |
| 580 | 581 | 582 | 583 | 584 | 585 | 586 | 587 | 588 | 589 |
| 590 | 591 | 592 | 593 | 594 | 595 | 596 | 597 | 598 | 599 |
600: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb119938804 (data)  NKC: ch460544 
משקוף בית הכנסת בכפר נבוריה ועליו כתובת: למספר ארבע מאות ותישעים וארבע שנה לחרבן (שנת 563 לספירה), הבית ניבנה בסרר חנינא בן ליזר ולוליאנא בר יודן
המלחמה האנגלו-סיקית הראשונה

אות סוטלג' שהוענק ללוחמי המלחמות האנגלו-סיקיות
המלחמה האנגלו-סיקית הראשונה התחוללה בין 11 בדצמבר 1845 ל-9 במרץ 1846 בין הצבא של חברת הודו המזרחית הבריטית (ששלטה, מטעם האימפריה הבריטית בהודו הבריטית) לבין הקיסרות הסיקית שהתקיימה בפונג'אב שמצפון מערב להודו. המאמץ הבריטי שיקף רצון לחזק את אחיזת בריטניה בצפון הודו כחלק ממהלכי המשחק הגדול שניהלו הבריטים מול האימפריה הרוסית.
המשחק הגדול

בתחילת המאה ה-19 פרץ סכסוך בין האימפריה הבריטית לאימפריה הרוסית. בריטניה, ששלטה בהודו, חששה מפלישה דרומה של רוסיה ששלטה בחלקה הצפוני של אסיה ובמקביל ברוסיה שלט חשש דומה מפני פלישה של האימפריה הבריטית. כדי להתמודד עם האיום שאפה כל אימפריה לחזק את גבולה מול האימפריה היריבה וכך הפך אזור זה (שכלל את פקיסטן, אפגניסטן, ג'אמו וקשמיר ועוד) לזירה בה נלחם כל צד לכבוש יותר שטחים. אחד מהאזורים האלו היה חבל פונג'אב בה התקיימה הממלכה הסיקית.
הרקע למערכה בפונג'אב

עם תחילת המאה ה-19 שלטה האימפריה הבריטית, בעזרת חברת הודו המזרחית הבריטית, בהודו כשנהר סוטלז' (אנ') מהווה את גבולה הצפוני עם הקיסרות הסיקית שבפונג'אב. עד 1839 שלט בקיסרות הסיקית המהראג'ה רנג'יט סינג. סינג ביסס את כוחה של המדינה והשכיל ליצור יחסם טובים עם הבריטים שאיפשרו לממלכה הסיקית להתקיים ללא התערבות חיצונית.
ב-1839 נפטר רנג'יט סינג והחלה מלחמת ירושה על תפקיד שליט המדינה. מלחמה זו שהייתה מלווה במוות של יורשי הכתר השונים הביא לחוסר יציבות כשבמקביל החל הצבא הסיקי להגדיל את כוחו. מגמות אלו הדאיגו מאוד את המושל הכללי של הודו שהחל לתגבר את הכוחות לאורך הגבול עם הממלכה הסיקית בפונג'אב. מבקרים של מהלכי המושל טענו שאופי התיגבור של צבא בריטניה מצביע על כוונות התקפיות במטרה לנצל את ההזדמנות ולכבוש ולספח את פונג'אב לאימפריה הבריטית.
הכוחות המעורבים

עיקר הכוחות שהופנו למערכה השתייכו ליחידות הבנגליות של הצבא הבריטי (אנ') בפיקודו של פילדמרשל סר יו גאוג' (אנ') כשמסייע לו מושל בנגל (ולימים מושל הודו) סר הנרי הרדינג (אנ'). יחידות אלו נתמכו על ידי סוללות ארטילריה של הצבא הבנגלי. יחידות אלו יועדו לתגבר את היחידות הבריטיות שכבר התבצרו בפירוזפור (אנ').
על הצבא הסיקי (אנ') פיקד גנרל לאל סינג (אנ') כשלצידו גנרל טג' סינג (אנ').
מהלך המלחמה

היה זה הצבא הסיקי שפתח את המלחמה כשחצה את נהר סוטלז' (אנ') ב-11 בדצמבר 1845 במספר גשרים והחל להתקדם למחוזות שהיו בשליטת הבריטים. נקודות הפלישה העיקריות היו בקרבת הערים לודהיאנה ופירוזפור (אנ')
מהלך המלחמה > קרבות לודהיאנה

קרב לודהיאנה נערך בין הבריטים לסיקים על השליטה בעיר שנכבשה על ידי הסיקים שפלשו מצפון. ב-1845 נערך קרב בעיר שנכבשה על ידי הבריטים ובהמשך הדפו הבריטים את הסיקים מצפון לנהר וניהלו את הקרב הבא במבצר פילאור (Phillaur Fort) בשטח הממלכה הסיקית.
מהלך המלחמה > קרב מודקי

קרב מודקי (אנ') התחולל ב-18 בדצמבר 1845 בקרבת העיר מודקי (אנ') שבהודו בה התרכז כוח התגבור הבריטי. העיר נמצאת בעורפה של פירוזפור (אנ') והגנו עליה כוחות בריטים לכן נדרשו הסיקים לעקוף את פירוזפור ולמנוע מהכוחות שבה לפעול נגדם. לשם כך פיצלו הסיקים את כוחותיהם כשחלק מיחידותיהם, בפיקודו של גנרל טג' סינג (אנ'), נערך מול פירוזפור (ובכך ריתק את הכוחות הבריטים שבה) וחלק אחר של הכוחות, בפיקודו של גנרל לאל סינג ובהיקף של ב-10,000 חיילים (אנ'), תקף את מודקי.
הכוחות הבריטים כללו 5 רגימנטים בריטים ו-15 רגימנטים הודים (סה"כ כ-10,000 חיילים) בפיקודם של פילדמרשל יו גאוג' ומושל בנגל הנרי הרדינג. כוחות אלו צעדו דרך ארוכה מבסיסי הקבע שלהם באזור דלהי עד הגיעם, בצהרי 18 בדצמבר למודקי. בשעות הערב הופתעו הכוחות הבריטים מהתקפה של הכוחות הסיקים שפתחו בירי ארטילרי כשהארטילריה הבריטית ענתה בירי חוזר. בהמשך ניסו הפרשים הסיקים לאגף את הכוחות הבריטים אך ללא הצלחה. במהלך הלילה התארגנו הבריטים והחלו להתקדם מול הכוחות הסיקים כשרגימנטי הפרשים מאגפים את סוללות התותחים.
בסופו של הלילה נחלו הבריטים ניצחון אך חוסר הניסיון שלהם בלחימת לילה הביאה לחוסר סדר בהתקפה ולנפגעים רבים (כשחלקם כתוצאה מאש ידידותית). בקרב נהרגו 216 חיילים בריטים ו-657 נפצעו. רבים המההרוגים היו קצינים וביניהם 2 מפקדי בריגדות.
מהלך המלחמה > קרב פירוזאשה

קרב פירוזאשה (אנ') התחולל בין 21 בדצמבר ל-22 בדצמבר 1845 בקרבת העיר פירוזאשה (כ-18 ק"מ מצפון ערב למודקי וכ-18 ק"מ ממזרח לעיר המחוז פירוזפור (אנ')). הצבא הסיקי, בפיקודו של הגנרל לאל סינג, שנסוג ממודקי לאחר תבוסתם שם, התבצר בפירוזאשה.
מול הסיקים הציבו הבריטים כוח בהיקף של כ-17,000 חיילים שכלל את הכוחות הבאים:
הכוח שלחם במודקי, בפיקודם של יו גאוג' והנרי הרדינג.
דיוויזיה מכוח המשמר של פירוזפור, בפיקודו של מייג'ור גנרל ליטר (Littler)
הקרב החל ב-21 בדצמבר בירי ארטילרי בריטי לא יעיל כשבעקבותיו תקפו חיילי הרגלים. הביצורים החזקים והתגוננות החזקה של הסיקים גבו מחיר יקר מהבריטים בנפגעים. עם ערב הצליחו הבריטים לחדור למחנה הסיקי וכמו בקרב במודקי הפעילות הלילית גרמה לכאוס בכוחות הבריטים. עם עלות השחר של 22 בדצמבר התברר שהבריטים הצליחו להאחז ברוב שטחו של המחנה הסיקי. עד הצהריים הצליחו הבריטים להדוף את כוחותיו של לאל סינג אל מחוץ לעיר במחיר גבוה של נפגעים. בנקודה זו הגיעה התגבורת הסיקית מפירוזפור בפיקודו של גנרל טג' סינג (אנ') ונערך להילחם בבריטים המותשים וחסרי התחמושת. מסיבות לא ממש ברורות החליט טג' סינג להסיג את כוחותיו.
בסיומו של הקרב נסוגו הסיקים מעבר לנהר הסוטלז' תוך הטחת האשמות בשני מנהיגי המערכה. בצד הבריטי נמנו 694 חללים ו-1,721 פצועים. כמו כן חלו רבים מהחיילים עקב שתיית מים מזוהמים כך שהיקף הפגיעה בכוח הבריטי הגיע לכ-15%. גם בצד הבריטי נוצר משבר של חוסר אמון ביחסים בין יו גאוג' והנרי הרדינג והרדינג תכנן להדיח את גאוג' מתפקידו.
מהלך המלחמה > קרב באדוואל

קרב באדוואל (Battle of Baddowal) נערך ב-21 בינואר 1846 ממערב לעיר לודהיאנה בין כוחות בריטים לכוחות סיקים. העיר לודהיאנה נכבשה על ידי הבריטים כבר בתחילת המלחמה אך בינואר 1846 חצו הסיקים (בהיקף של כ-10,000 חיילים ובפיקודו של ראנג'ודה סינג (אנ')), בשנית, את נהר סוטלז', כבשו טריטוריה בריטית ואיימו לכבוש את העיר. מפקד המערכה הבריטי, פילדמרשל יו גאוג', הורה ללוטננט גנרל סר הארי סמית' (אנ') לצאת בראש כוח, בהיקף של דיוויזיה, מפירוזפור (אנ') מזרחה כדי לתגבר את הכוחות בלודהיאנה.
בדרכו אל העיר הותקף הכוח הבריטי על ידי הסיקים שזינבו בעורפו וחיסלו את העתודות ויחידות הלוגיסטיקה של הכוח הבריטי. אף על פי כן הגיע רוב הכוח ללודהינא ותיגבר את הכוחות העיר. בריגדת גורקה נוספת הגיעה לעיר מדלהי כתגבור.
מהלך המלחמה > קרב עליוואל

קרב עליוואל (אנ') התחולל ב-28 בינואר 1846 בקרבת העיירה עליוואל והיה המשכו של קרב באדוואל (Battle of Baddowal). הדיוויזיה הבריטית, בפיקודו של לוטננט גנרל סר הארי סמית' (אנ'), שהגיעה ללודהיאנה התאוששה והתארגנה למרדף אחרי הסיקים הנסוגים. הסיקים, בפיקודו של ראנג'ודה סינג (אנ'), נסוגו צפונה לעיר עליוואל שם הקימו קו ביצורים בארוך של כ-6 ק"מ.
סמית' זיהה את העיירה עליוואל באגפו המזרחי של קו הביצורים כנקודה החלשה של הסיקים והקצה 2 בריגדות (מתוך 4) לתקיפת נקודה זו. ב-28 בינואר החלה המערכה שנפתחה בירי ארטילרי ובעקבותיו צרו חיילי הרגלים על הכפר, כבשו אותו והחלו לירות על מרכז קו הביצורים. יחידות פרשים סיקיות ניסו לאגף את הבריטים אך התערבות הפרשים הבריטים מנעה זאת. הפרשים המשיכו בהתקפתם במרכז קו ההגנה והביאו לשבירת קו ההגנה ונסיגה מבוהלת של הסיקים שנסו מעבר לנהר כשהם משאירים ציוד רב מאחור.
בסיומו של הקרב נמנו כ-850 נפגעים בצד הבריטי לעומת כ-2,000 נפגעים בצד הסיקי. הנסיגה המהירה אילצה את הסיקים לנטוש את כלי נשקם הכבדים וביניהם 67 תותחים.
מהלך המלחמה > קרב סובראון

קרב סובראון (אנ') התחולל ב-10 בפברואר 1846 בקרבת העיירה סובראון (אנ') בין הצבא הבריטי לצבא הממלכה הסיקית.
לאחר התבוסות של הסיקים ב"קרב פירוזאשה" ו"קרב עליוואל" הם נסוגו מעבר לנהר סוטלז' לכוון העיר לאהור. לאחר מנוחה ותגבור כוחות יצא הכוח, בפיקודו של שאם סינג אטאריוואלה (אנ'), דרומה, חצו שוב את הנהר והתבצרו מדרום לו. מולם נערכו הבריטים בכוחות משולבים שכללו כוחות מפירוזפור (אנ') בפיקודו של פילדמרשל יו גאוג', דיוויזיה בפיקודו של לוטננט גנרל הארי סמית' (אנ') הגיעה מלודהיאנה, דיוויזיית תגבורת בפיקודו של גנרל וולטר גילברט (אנ') ודיוויזיה בפיקודו של מייג'ור גנרל רוברט הנרי דיק (אנ').
יציאת הבריטים למערכה התעכבה עד ל-10 בפברואר כדי לאפשר הגעת ארטילריה כבדה לזירה. הקרב החל בהפגזה ארטילרית ועם סיומה תקפו הדיוויזיות הבריטיות את אגפי קו ההגנה הסיקית. התקיפה הראשונה נכשלה והבריטים שסבלו מנפגעים רבים נאלצו לסגת כשאחד ממפקדי הדיוויזיות (מייג'ור גנרל רוברט הנרי דיק) נהרג. הבריטים התאוששו מהר ותקפו את קו ההגנה הסיקי במספר נקודות וזאת בסיוע יחידת הנדסה שפוצצה חלק מהביצורים. הסיקים, שמפקדם גנרל טג' סינג (אנ') ברח מהמערכה, החלו נסוגים לעבר הנהר כדי לחצות אותו צפונה על גבי גשר פונטון שהקימו הסיקים מוקדם יותר. שילוב של עומס וזרימה חזקה בנהר (בעקבות גשמים חזקים) הביאו להתפרקותו של הגשר ולניתוקם של כ-20,000 חיילים סיקים מהממלכה. חיילים אלו סירבו להיכנע ופנו לתקוף את ההכוחות הבריטים שהשיבו בירי מקלעים ותותחים וגרמו להרג המוני בקרב הסיקים עד לכניעתם.
הבריטים ניצלו את הניצחון המכריע ופלשו לממלכה הסיקית, התקדמו צפונה והגיעו ב-13 בפברואר למרחק של כ-50 ק"מ מלאהור בירת פונג'אב. התנועה המהירה של הבריטית לא איפשרה לסיקים להתארגן להגן על בירתם והם נאלצו לשלוח משלחת כדי לדון בתנאי הכניעה. עם סיום הקרב נמנו בצד הבריטי כ-2,300 נפגעים בעוד שבצד הסיקי נמנו 8,000-10,000 נפגעים.
סיום המלחמה

בעקבות שיחות הכניעה בין הבריטים לסיקים נחתם, ב-9 במרץ 1846, הסכם לאהור (אנ') שכלל את הסעיפים הבאים:
ויתור סיקי על אדמות החקלאיות יקרות הערך בפונג'אב לטובת חברת הודו המזרחית הבריטית.
אישור התיישבות של בריטים בלאהור ובערים אחרות בפונג'אב.
תשלום קנס של 1.2 מיליון פאונד. לאחר שהממלכה הסיקית לא עמדה בתנאי התשלום התירו הבריטים לשליט ג'אמו לרכוש ולספח את קשמיר (שהייתה חלק מפונג'אב) ולשלם את תמורתה (750,000 פאונד) לבריטניה.
הניצחון המוחץ של הבריטים וההסכם הביאו לפונג'אב פקידים רמי דרג ששלטו בפועל במדינה, צמצמו את כוחם של שליטי המחוזות המקומיים ואף הגלו מהממלכה גורמים מתסיסים. פעולות אלו הגבירו את האיבה של הסיקים לבריטים דבר שהוביל לאחר שלוש שנים למלחמה האנגלו-סיקית השנייה.
הנצחה

בעיירה עליוואל הוקמה אנדרטה לציון "קרב עליוואל" (אנ'). על האנדרטה נכתב: ”קרב עליוואל התחולל ב-28 בינואר 1846 בין כוחות בריטים לסיקים בצפון הודו (כיום פנג'אב). הבריטים הונהגו על ידי סר הארי סמית', ואילו הסיקים הונהגו על ידי רנג'וד סינג' מג'יטה”.
בעיירה מודקי הוקמה אנדרטה להנצחת קרב מודקי.
לקריאה נוספת

Farwell, Byron (1973). Queen Victoria's little wars. Wordsworth Editions. ISBN 978-1-84022-216-6.
Featherstone, Donald (2007). At Them with the Bayonet: The First Anglo-Sikh War 1845-1846. Leonnaur Books.
Hernon, Ian (2003). Britain's forgotten wars. Sutton Publishing Ltd. ISBN 978-0-7509-3162-5.
Grewal, J. S. (1998). The Sikhs of Punjab. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-26884-4.
Cunningham, Joseph (1853). Cunningham's history of the Sikhs. נבדק ב-24 ביולי 2015. {{cite book}}:  (עזרה)
Sidhu, Amarpal (2010). The First Anglo-Sikh War. Stroud, Gloucs: Amberley Publishing Limited. ISBN 978-1-84868-983-1.
Jawandha, Nahar (2010). Glimpses of Sikhism. New Delhi: Sanbun Publishers. ISBN 978-93-80213-25-5.
Allen, Charles (2001). Soldier Sahibs. Abacus. ISBN 978-0-349-11456-9.
A fictionalised description of the origins and course of the First Anglo-Sikh War (as well as various Sikh fortifications including breastworks) can be found in the comedy/adventure novel Flashman and the Mountain of Light by George MacDonald Fraser (1990). However, the book's well-researched footnotes are a source for serious historical information and further reading, such as the memoirs of some of the principals involved.
Smith, David (2019). The First Anglo-Sikh War 1845–46: The betrayal of the Khalsa. Osprey Publishing; Osprey Campaign Series #338. ISBN 978-1-4728-3447-8.
הערות שוליים

↑  בין 1839 ל-1845 גדל הצבא הסיקי מ-29,000 חיילים ל-80,000 חיילים
↑  חלקם צעדו כ-370 ק"מ מהעיר מירוט
↑  טג' סינג הסביר את נסיגתו בחששו מאיגוף של פרשים בריטים אך הואשם בבגידה בממלכה הסיקית
↑  סה"כ כללו הכוחות הבריטים 10 רגימנטים מאנגליה ו-26 רגימנטים הודים
↑  הסיקים האשימו את טג' סינג בחבלה מכוונת בגשר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543761005171  GND: 7609639-7  LCCN: sh85122433 
רגימנט הפרשים המלכותי של המלכה (אנ') בהתקפה על סוללות התותחים של הסיקים
קרב פירוזאשה
רגימנט הפרשים ה-16 (אנ') תוקף את הכוחות הסיקים בקרב עליוואל
ההתקפה האחרונה של הסיקים בקרב סובראון
האנדרטה במודקי
המלחמה האנגלו-סיקית השנייה

גנרל יו גאג'ר, מפקד המערכה הבריטי
מושל הודו הלורד דלהאוזי
המלחמה האנגלו-סיקית השנייה התחוללה בין 18 באפריל 1848 ל-30 במרץ 1849 בממלכת הסיקים שבפונג'אב בין האימפריה הבריטית (ושלוחתו חברת הודו המזרחית הבריטית) לבין ממלכת הסיקים. המלחמה החלה בעקבות פרוץ מרד בממלכה הסיקית כנגד ההסכמים שהושגו בסיומה של המלחמה האנגלו-סיקית הראשונה. לאחר סדרה של קרבות בהן התקשו הבריטים במאבקם מול המורדים הצליחו הבריטים להביא לכניעת המורדים ב-12 במרץ 1849 ולסיפוח פונג'אב להודו ב-29 במרץ 1849.