stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיינט פול
ממשל > ממשל מדינתי

בהיות סיינט פול בירת מדינת מינסוטה, בעיר ממוקמים מבני השלטון של המדינה ובהם קפיטול מדינת מינסוטה שנבנה על ידי האדריכל קאס גילברט. כמו כן נמצא בעיר בית מושל מינסוטה. העיר היא בירת מחוז רמזי.
ממשל > ממשל פדרלי

העיר סיינט פול שייכת לרובע הקונגרס הרביעי של מינסוטה.
כלכלה

בעיר ממוקמת הנהלת חברות הביטוח הגדולות טרוולרז ומינסוטה לייף, הנהלת יצרנית המיכשור הרפואי סיינט ג'וד מדיקל וכן החברות אקולב ופאטרסון דנטל.
תקשורת

בסיינט פול רבתי פועלות 10 תחנות טלוויזיה, מהן חמש תחנות הפועלות בעיר עצמה.
היומון "סיינט פול פיוניר פרס" הוא היומון היחיד היוצא לאור בעיר. כמו כן יוצאים לאור בעיר השבועון המקומי "איסט סייד רוויו" ומספר ירחונים.
תחבורה

מרבית תושבי העיר משתמשים ברכבם הפרטי על מנת לנוע ברחבי העיר, אף שבעיר מערכת אוטובוסים המנוהלת על ידי חברת מטרו טרנזיט. מערכת האוטובוסים מגיעה אל תחנות מערכת הרכבת הקלה המקשרת את מרכז העיר מיניאפוליס עם המול אוף אמריקה.
במרכז העיר מצויים 8 ק"מ של גשרים להולכי רגל, המקשרים במעברים סגורים 25 גושי בניינים במרכז העיר.
תכנון רחובות העיר מבוסס על הגבעות שבאזור מרכז העיר ועל עיקול נהר המיסיסיפי. במרכז העיר לרחובות שמות, ואילו באזורים החדשים של העיר, שפותחו על פי תוכניות מתאר מודרניות, בהם, כמקובל בארצות הברית, הרחובות סדורים בצורת שתי וערב, הרחובות העוברים ממזרח למערב ממוספרים, והרחובות העוברים מצפון לדרום בעלי שמות של אותיות.
בעיר עוברות הדרך הבינמדינתית 35E, הדרך הבינמדינתית 94, וכן הכביש המהיר US 52, הכביש המדינתי המהיר מינסוטה 280, והכביש המדינתי המהיר מינסוטה 5.
רכבות אמטרק בדרכן משיקגו לסיאטל עוברות דרך העיר.
תחבורה > שדות תעופה

בעיר ממוקם שדה התעופה הבינלאומי מיניאפוליס-סיינט פול, אליו מגיעות שלוש חברות תעופה בינלאומיות, 12 חברות תעופה הפועלות בארצות הברית, וארבע חברות תעופה מדינתיות. שדה התעופה משמש כבסיס פעולה מרכזי של החברות מסאבה איירליינס, סן קאונטרי איירליינס וצ'מפיון אייר.
כמו כן פועל בעיר שדה התעופה מרכז סיינט פול (St. Paul Downtown Airport) הממוקם בסמוך למרכז העיר, על גדתו השנייה של נהר המיסיסיפי.
אקלים

לסנט פול אקלים יבשתי האופייני למערב התיכון העליון. חורפים קפואים ומושלגים, ואילו הקיצים חמים עד לחים. העיר חווה מגוון רחב של משקעים ואירועי מזג אוויר נלווים, כולל שלג, גשם מעורב בשלג, קרח, גשם, סופות רעמים, סופות טורנדו וערפל.
| חודש | יאנ' | פבר' | מרץ | אפר' | מאי | יוני | יולי | אוג' | ספט' | אוק' | נוב' | דצמ' |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טמפרטורות ממוצעות גבוהות (°C) | -5 | -1 | 6 | 14 | 22 | 26 | 28 | 27 | 22 | 15 | 5 | -3 |
| טמפרטורות ממוצעות נמוכות (°C) | -14 | -11 | -4 | 2 | 9 | 14 | 17 | 16 | 11 | 4 | -3 | -11 |
השכלה

העיר סיינט פול היא השנייה בערי ארצות הברית במספר מוסדות ההשכלה הגבוהה לנפש המצויות בה (שנייה אחרי בוסטון) . בעיר 11 מכללות ואוניברסיטאות (בהם 3 מכללות ואוניברסיטאות ציבוריות, ו-8 פרטיות), בתחום העיר רבתי 18 מכללות ואוניברסיטאות, ובהם:
מכללת סיינט קתרין
אוניברסיטת קונקורדיה
אוניברסיטת האמליין
מכללת מקאליסטר
אוניברסיטת סיינט תומאס
האוניברסיטה המטרפוליטנית המדינתית
מכללת סיינט פול.
כמו כן פועלים בעיר שני בתי ספר למשפטים:
מכללת ויליאם מיטצ'ל למשפטים
בית הספר למשפטים של אוניברסיטת האמליין
בית הספר הציבורים של סיינט פול מהווים את המחוז החינוכי הגדול ביותר במדינה. בעיר כ-42,000 תלמידים הלומדים בבתי ספר ציבוריים, בהם 48 בתי ספר יסודיים, 8 חטיבות ביניים, 7 בתי ספר תיכוניים, 3 בתי ספר אלטרנטיביים ובית ספר מיוחד לבעלי צרכים מיוחדים. בבתי הספר בעיר עובדים כ-6,500 מורים ועובדים.
בעיר פועלים בתי ספר פרטיים רבים וכן בתי ספר דתיים.
תרבות

בעיר פועלת תזמורת סיינט פול.
מדי שנה נערך בעיר "היריד המדינתי של מינסוטה", בשבועיים הקודמים ל-Labor Day. היריד מתרחש בשכונת פאלקון הייטס שבעיר בסמוך לקמפוס של אוניברסיטת מינסוטה.
בעיר מוזיאונים רבים ובהם מוזיאון המדע של מינסוטה, מוזיאון גולדסטין לעיצוב (הנמצא בקמפוס אוניברסיטת מינסוטה), מוזיאון הילדים של מינסוטה, מוזיאון כלי המוזיקה של מועדון שוברט, מוזיאון מינסוטה לאמנות אמריקאית, מרכז טרייסס להיסטוריה ולתרבות, המרכז להיסטוריה של מינסוטה, בית אלכסנדר רמזי, בית ג'יימס ג'יי. היל, מוזיאון התחבורה של מינסוטה, ומוזיאון דגמי הרכבות של הערים התאומות.
אתרים בעלי חשיבות ואתרי תיירות

בין האתרים בעלי החשיבות בעיר ניתן למנות פארק התילים האינדיאניים, וקתדרלת סיינט פול.
מרכז הקניות הפופולרי, המול אוף אמריקה כולל 520 חנויות, ופארק שעשועים שלם.
ספורט

מחלקות הפארקים והנופש של סיינט פול דואגים לתמיכה בלמעלה מ-1,500 קבוצות ספורט חובבניות הפועלות בעיר, בהן חברים למעלה מ-20,000 תושבים.
כמו כן, מחלקת הפארקים והגנים מתפעלת ברחבי העיר 160 פארקים ציבוריים ו-41 מרכזי ספורט קהילתיים.
מועדון הקרלינג הראשון בעיר נוסד בשנת 1888. המועדון הגדול בעיר כיום, מועדון הקרלינג של סיינט פול, נוסד בשנת 1912 והוא מועדון הקרלינג הגדול ביותר בארצות הברית.
קבוצת הבייסבול הראשונה בעיר - הסיינט פול סיינטס נוסדה בשנת 1884. הקבוצה הפסיקה פעולה בשנת 1889, אולם חידשה פעולתה מאוחר יותר, וכיום משחקת באצטדיון מידווי. בין השנים 1907–1911 שיחקה בעיר קבוצת הבייסבול האפרו אמריקאית סיינט פול קולורד גופרז.
בעיר פועלת קבוצת כדורגל מקצועית, מינסוטה יונייטד מליגת ה-MLS המשחקת באליאנץ פילד.
בין השנים 1972- 1977 שיחקה בעיר קבוצת ההוקי קרח מינסוטה פייטינג סייטס, ובשנת 2000 החלה לפעול בעיר קבוצת ההוקי קרח מינסוטה ויילד המשחקת בליגת ה-NHL. אולמה הביתי של הקבוצה הוא אקסל אנרג'י סנטר.
הטימברוולבס, הטווינס, הויקינגס והלינקס כולן משחקות במיניאפוליס הסמוכה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| מועדון | ספורט | ליגה | אצטדיון (מושבים) | תארים |
| מינסוטה ויילד | הוקי קרח | NHL | אקסל אנרג'י סנטר (17,954) |  |
| מינסוטה וייטקאפס | הוקי קרח נשים | NWHL | ‏TRIA רינק (1,200) | גביע קלרקסון: 2010 גביע איזובל: 2019 |
| מינסוטה יונייטד | כדורגל | MLS | אליאנץ פילד (19,400) | NASL:‏ 2011, 2014 |
| מינסוטה וינד צ'יל | אולטימייט | AUDL | אצטדיון סי פום (3,500) |  |
| סיינט פול סיינטס | בייסבול | AAIPB‏ | CHS פילד (7,210) | NL:‏ 1993, 1995, 1996, 2004 AAIPB:‏ 2019 |
ערים תאומות

לעיר סנט פול 11 ערים תאומות:
| --- | --- |
 יפן נגסאקי, יפן (מ־1955)  ישראל חדרה, ישראל (מ־1981)  מקסיקו קוליאקן, מקסיקו (מ־1983)  הרפובליקה העממית של סין צ'אנגשה, הרפובליקה העממית של סין (מ־1987)  דרום אפריקה לוואיקאמפ, דרום אפריקה (מ־1988)  איטליה מודנה, איטליה (מ־1989):  רוסיה נובוסיבירסק, רוסיה (מ־1989)  אל סלוודור סיאודד רומרו, אל סלוודור (מ־1991)  ישראל טבריה, ישראל (מ־1996)  גרמניה נויס, גרמניה (מ־1999)  מקסיקו מנסניו, מקסיקו (מ־2002)
הערות שוליים

↑  "Population and Housing Unit Estimates". נבדק ב-21 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  תילי קבורה סיינט פול
↑  מפת אזורי הבחירה של מועצת העיר
↑  האתר הרשמי של מועצת העיר
↑  ההיסטוריה של הקמת מועצות הרובע בסיינט פול
↑  המעברים העיליים של סנט פול
↑  כתבה בעיתון USA Today
↑  Saint Paul Public Schools - אתר מערכת החינוך של סיינט פול
↑  אנדרו שולמן, וינטר וונדרלנד, כתבה במגזין ספורט אילוסטרייטד
↑  כתבה בעיתון סטאר טריביון
↑  ההיסטוריה של ענף הקרלינג בסיינט פול
↑  ההיסטוריה של הסיינט פול קולורד גופרז
| דגל מינסוטה מדינת מינסוטה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | סיינט פול |  |
| אזורים גאוגרפיים | עמק הנהר האדום • מטרופולין מיניאפוליס–סנט פול |  |
| היישובים הגדולים ביותר | מיניאפוליס • סיינט פול • רוצ'סטר • בלומינגטון • דולות • ברוקלין פארק • פלימות' • סנט קלאוד • וודברי • איגן • מייפל גרוב • אידן פריירי • קון רפידס • בורנסוויל • בליין • לייקוויל • מינטונקה • אפל וואלי • אדינה • סנט לואיס פארק |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות מינסוטה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552598205171  BnF: cb135407126 (data)  GND: 4118227-3  LCCN: n81020369  LNB: 000298522  MusicBrainz: 96713a37-1ebb-419e-b052-ffc93ceabcb2  NARA: 10046113  NKC: ge396022  SUDOC: 091430305  VIAF: 239281976   WorldCat (עם VIAF): 239281976 
קו הרקיע של סיינט פול, מבט מכיוון דרום-מערב
שדה התעופה מרכז סיינט פול
טירת קרח בשנת 2004
מרכז לנדמרק
מרכז אורדווי לאמנויות הבמה
אקסל אנרג'י סנטר
פאולו דה לה האסה

פאולו חיאנקרלו דה לה האסה אורקיסה (בספרדית: Paolo Giancarlo de la Haza Urquiza; נולד ב-30 בנובמבר 1983), הידוע כפאולו דה לה האסה, הוא כדורגלן פרואני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בסיינסיאנו.
קריירה

פאולו דה לה האסה החל את הקריירה המקצועית בספורט בויס, מעיר הולדתו לימה שבפרו. בשנת 2005 חתם לשנתיים בסיינסיאנו עמה זכה באליפות פרו. בשנת 2007 חתם לארבע שנים במועדון הפאר האוקראיני, צ'רנומורץ אודסה, אך לא הירבה לשחק ואחרי 28 הופעות בשנתיים בהן כבש צמד שערים, חזר פאולו לעיר הולדתו בה חתם במועדון הגדול, אליאנסה לימה. בשנת 2009 הושאל לעונה אחת למועדון הפאר הישראלי, בית"ר ירושלים, עמו ניסה לזכות באליפות, לצד הפרואני ג'וניור ויסה, אך באמצע העונה נפצע ובית"ר סיימה במקום החמישי. לאחר עונה לא רעה בלימה, דה לה האסה היה שחקן חופשי עד מרץ 2011 בו חתם בקבוצה הסינית, ג'יאנגסו סונינג ורשם 21 הופעות ליגה. בין השנים 2012–2014 שיחק פאולו בססאר ואייחו הפרואנית בה אף שימש כקפטן. בשנת 2014 חזר הקשר ההתקפי לעיר הולדתו, אך הפעם לקבוצה ספורטינג קריסטל. בקיץ 2016 חתם לעונה אחת בחואן אאוריץ' בה הירבה לשחק וכבש שער ב-34 הופעות. ביולי 2017 חזר לקדנציה שנייה באליאנסה לימה. עונה לאחר מכן הגיע לסיינסיאנו שם שיחק 25 משחקים והבקיע שער. מ-2019 משחק דה לא האסה בספורט בויס.
נבחרת לאומית

פאולו דה לה האסה, רשם 24 הופעות בשבע שנותיו בנבחרת פרו אך לא כבש שערים במדיה. פאולו השתתף אף בקופה אמריקה של שנת 2007.
תארים

רקופה סודאמריקאנה: 2004
גביע הטוטו: 2009/2010
אליפות פרו: 2014
אליפות פרו: 2017
סנדרו וגנר

סנדרו וגנר (בגרמנית: Sandro Wagner, נולד ב-29 בנובמבר 1987 במינכן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ ומאמן כדורגל. כיום עוזר מאמן נבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים

וגנר שיחק כנער בבאיירן מינכן, ובשנת 2006 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. בשנת 2007 בישל וגנר שער לפרנק ריברי והבקיע בעצמו את שערו הראשון במדי הקבוצה הבוגרת של באיירן מינכן, במשחק גביע הליגה הגרמנית מול שטוטגרט בו ניצחה באיירן מינכן 0–2. וגנר החליף במשחק זה את מירוסלב קלוזה החולה. עם זאת, וגנר לא הפך לשחקן הרכב קבוע, והמשיך לשחק בעיקר בקבוצת המילואים, כשבבונדסליגה צבר ארבע הופעות בלבד בתקופתו בבאיירן מינכן.
ביוני 2008 חתם וגנר בדיסבורג מליגת הבונדסליגה השנייה על חוזה לשנתיים, במטרה להשיב את הקבוצה שרק ירדה ליגה בחזרה אל הבונדסליגה. בדיסבורג צבר וגנר 36 הופעות והבקיע 12 שערים, ועזב כעבור עונה וחצי. בחלון ההעברות בעונת 2009/10 חתם וגנר בורדר ברמן מהבונדסליגה. וגנר שיחק הן בקבוצת המילואים של ורדר ברמן והן בקבוצה הבכירה, בה ערך את הופעת הבכורה באוגוסט 2010, בהפסד 1–4 להופנהיים, בו החליף את טים בורובסקי. וגנר צבר בסך הכל 30 הופעות בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן, והבקיע 5 שערים, נוסף על הופעותיו בקבוצת המילואים, ובפגרת החורף של עונת 2011/12 הושאל לקייזרסלאוטרן. בתום עונה זו ירדה קייזרסלאוטרן אל הבונדסליגה השנייה, והוא שב לוורדר ברמן, שהעדיפה לשחרר אותו.
בעונת 2012/13 החל וגנר לשחק בהרטה ברלין שירדה בעונה הקודמת לבונדסליגה השנייה, וסייע לקבוצה להעפיל בחזרה לבונדסליגה תוך עונה אחת. וגנר שיחק שלוש עונות במועדון, והבקיע שבעה שערים ב-70 הופעות.
בקיץ 2015 חתם וגנר בדרמשטאדט 98, העולה החדשה לבונדסליגה, והפך לשחקן הרכב קבוע. בעונתו היחידה במועדון הבקיע 14 שערי ליגה, והיה לאחד השחקנים הבולטים בעונה המפתיעה של דארמשטאט שנשארה בליגה.
בקיץ 2016 חתם וגנר בהופנהיים. וגנר היה חלק חשוב בכך שהקבוצה סיימה את עונת הבכורה שלו בקבוצה, עונת 2016/2017 בבונדסליגה במקום הרביעי והבטיחה מקום במוקדמות ליגת האלופות. וגנר שיתף פעולה בהתקפה בעונה זו עם קרם דמרביי ועם אנדריי קרמאריץ', והבקיע 11 שערי ליגה.
ב-21 בדצמבר 2017 חזר וגנר לקבוצת נעוריו באיירן מינכן וחתם לשנתיים וחצי עבור 15 מיליון אירו. ב-27 בינואר 2018 הבקיע וגנר את שערו הראשון בבכורה המחודשת שלו בבאיירן מינכן, בניצחון 2–5 על קבוצתו הקודמת הופנהיים. עד לתום העונה הבקיע וגנר שמונה שערים במדי באיירן מינכן, נוסף על ארבעה שהבקיע בהופנהיים בחצי הראשון של העונה. וגנר זכה עם באיירן מינכן באליפות הבונדסליגה, אך הודח עם הקבוצה בחצי גמר ליגת האלופות על ידי ריאל מדריד, והפסיד עם באיירן בגמר הגביע הגרמני לאיינטרכט פרנקפורט בתוצאה 1–3.
ב-30 בינואר 2019 חתם בטיינג'ין טדה הסינית עבור 5 מיליון אירו. ב-2 באוגוסט 2020 וגנר הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

לוגנר שמונה הופעות וארבעה שערים במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21. בשנת 2009 השתתף עם נבחרת זו באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009, וזכה עם הנבחרת בטורניר, לאחר שהבקיע צמד בניצחון 0–4 על נבחרת אנגליה במשחק הגמר. במאי 2017 זומן וגנר לסגל נבחרת גרמניה לגביע הקונפדרציות 2017 על ידי המאמן יואכים לב. וגנר ערך את הבכורה במדי נבחרת גרמניה הבוגרת ב-7 ביוני 2017 במשחק ידידות השהסתיים בתיקו 1-1 מול נבחרת דנמרק, כאשר פתח בהרכב והוחלף בדקה ה-66 על ידי יוליאן בראנדט. שלושה ימים לאחר מכן, הבקיע סנדרו את שעריו הראשונים במדים הלאומיים, כשפתח בהרכב מול נבחרת סן מרינו והבקיע שלושער בניצחון של גרמניה בתוצאה 0–7 במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. לאחר שלא זומן למונדיאל 2018 הודיע וגנר על פרישה מנבחרת גרמניה ואמר שבכוונתו להקדיש את כל כולו לבאיירן מינכן.
תארים

אליפות גרמניה: 2007/2008, 2017/2018
הגביע הגרמני: 2007/2008
גביע הליגה הגרמנית: 2007
אליפות הבונדסליגה השנייה: 2012/2013
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009
סנדרו גוטל

סנדרו גוטל (בגרמנית: Sandro Gotal; נולד ב-9 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת החלוץ במונטליגן.
קריירה

גוטל התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל ברגנץ, בה הבקיע בשנתו הראשונה בקבוצה הבוגרת 8 שערים ב-21 משחקים. בינואר 2010 חתם בפירסט וינה ובסיום העונה חתם בוולפסברג. בעונתו השנייה במועדון, עלה עם הקבוצה לליגת העל האוסטרית.
בקיץ 2014 גוטל חתם בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית, ממנה עבר לסנט גאלן ובהמשך שיחק גם בייני מלטיאספור ופיאסט גליביצה.
בפברואר 2017 חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל, אך שוחרר ממנה כעבור חודש וחצי בלבד. לאחר מכן שיחק חצי עונה באיסטרה 1961 ובדינמו ברסט.
בספטמבר 2018 חתם בסודובה מריאמפולה מליגת העל הליטאית, בה כבש 8 שערים ב-13 משחקיו והיה שותף לזכייה של הקבוצה באליפות.
בקיץ 2019 חזר לאוסטריה וחתם בTSV הארטברג.
תארים

הליגה האוסטרית השנייה: 2011/2012
הגביע הבלארוסי: 2017/2018
הסופר קאפ הבלארוסי: 2018
ליגת העל הליטאית: 2018
הסופר קאפ הליטאי: 2019
הערות שוליים

↑  שחר כחלון, רכש חמישי לאשדוד בחלון: סנדרו גוטאל חתם רשמית, מנגה טרם נחת בארץ וייעדר מהסגל מול רעננה, באתר אשדודנט, 3 בפברואר 2017
↑  עמית קרקו, ‏לא רק ויגור: גם סנדרו גוטאל שוחרר ממ.ס. אשדוד, באתר ONE‏, 14 במרץ 2017
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סנדרו גוטל".
פונצ'ו (כדורגלן)

אלפונסו מריה רודריגס סלס (בספרדית: Alfonso María Rodríguez Salas, נולד ב-29 באפריל 1939 בסן קריסטובל דה לה לגונה שבספרד, נפטר ב-20 במרץ 1994 בל'הוספיטלט שבספרד) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת הבלם ונודע בכינוי פונצ'ו (Foncho). את עיקר הקריירה שלו בילה במדי ברצלונה, שם שיחק בין 1960 ל-1967. בנוסף שיחק לתקופות קצרות בקבוצות טנריפה, מורסיה וריאל סרגוסה. יתר על כן, ערך שתי הופעות במדי נבחרת ספרד.
תארים > ברצלונה

הגביע הספרדי (1): 1962/1963
גביע ערי הירידים (1): 1965/1966
סנדרו סלבדורה

סנדרו סלבדורה (באיטלקית: Sandro Salvadore;‏ 29 בנובמבר 1939 - 4 בינואר 2007) היה כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדות הבלם האחורי והבלם בקבוצות מילאן ויובנטוס ובנבחרת איטליה. סלבדורה החל את הקריירה שלו במילאן, ולאחר 4 שנים במדי הקבוצה הבוגרת, עבר ליובנטוס, שם שיחק במשך 12 שנים. עם נבחרת איטליה השתתף בשני מונדיאלים (1962 ו-1966) והוא היה שותף לזכייתה הראשונה באליפות אירופה ב-1968.
קריירת מועדונים

סלבדורה נולד במילאנו שבאיטליה. הוא צורף למילאן על ידי הסקאוטים שלה בהיותו בן 15, ושיחק בקבוצה הצעירה של המועדון עד שערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' בעונת 1958/1959, כשהוא בן 20. הוא זכה פעמיים באליפות איטליה עם מילאן, ועזב את המועדון לאחר 4 עונות, בהן ערך 72 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
בשנת 1962 נרכש סלבדורה על ידי יובנטוס והפך במהרה לאחד מעמודי התווך בהגנה שלה. לאחר מספר משחקים הוא ביסס עצמו כעדיפות הראשונה בעמדת הבלם האחורי. הוא זכה עם יובנטוס בשלוש אליפויות איטליה נוספות ובגביע האיטלקי. הוא אף כיהן כקפטן של יובנטוס כאשר סיימה כסגנית אלופת אירופה בעונת 1972/1973 והפסידה בגמר לאינדפנדיינטה בגמר הגביע הביניבשתי לעונת 1973.
בשנת 1974 הוא פרש מכדורגל, והחליף אותו בתפקיד הבלם האחורי גאטאנו שיראה.
קריירה בינלאומית

בין השנים 1960 ו-1970 ערך סלבדורה 36 הופעות בנבחרת איטליה. הוא היה חלק מסגל הנבחרת במונדיאל 1962 ובמונדיאל 1966, ולקח חלק גם בזכייתה הראשונה של איטליה באליפות אירופה.
סלבדורה החמיץ את מונדיאל 1970 בשל שני שערים עצמיים שהבקיע ב-21 בפברואר 1970 בתיקו 2-2 נגד נבחרת ספרד. זה היה משחקו האחרון של סלבדורה בזירה הבינלאומית, ובגיל 31 החליט פרוסיו ולקרג'י, מאמן נבחרת איטליה, שסלבדורה כבר לא במיטבו.
לאחר הפרישה

לאחר פרישתו מכדורגל שימש סלבדורה כמאמן הקבוצה הצעירה של יובנטוס למשך תקופה קצרה, ולאחר מכן הקים חווה קטנה באסטי. ב-1 בנובמבר 2006 הופיע סלבדורה לאחרונה בפומבי, כשהוזמן על ידי יובנטוס לטקס יום השנה ה-109 להקמת המועדון.
ב-4 בינואר 2007 נפטר סלבדורה מהתקף לב.
תארים

אליפות איטליה (2): 1958/1959, 1961/1962
אליפות איטליה (3): 1966/1967, 1971/1972, 1972/1973
קופה איטליה (1): 1964/1965
אליפות אירופה (1): 1968
עדנים (כפר נוער)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  יישוב 
 מיקום:  מועצה אזורית בני שמעון 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2007
 תאריך פתיחה רשמי:  2007 
 קואורדינטות:  31°26′15″N 34°45′36″E﻿ / ﻿31.4375°N 34.76°E﻿ / 31.4375; 34.76
 he
 
מצפה
רמון
מצפה
רמון
עֲדָנִים הוא כפר נוער בצפון הנגב אשר הוקם ב-2006 בסמוך לקיבוץ בית קמה הנמצא בתחום השיפוט של מועצה אזורית בני שמעון.
בכפר הנוער שוכנים בתנאי פנימייה צעירים וצעירות בגילאים 12 עד 18 בעלי קשיים נפשיים ורגשיים. בכפר ארבעה מבנים מרכזיים המשמשים מקום מגורים לשוהים בו ומרחבים ירוקים מסביב. בנוסף, בכפר קיים בית בוגרים אשר נותן מענה לחניכים בשנתם האחרונה בפנימייה, כיתה יב', ובמטרה לפתח עצמאות בקרב החניכים.
כפר הנוער מופעל על ידי עמותה בשם "עדנים: עמותה לקידום ולטיפול באוכלוסיות נוער מיוחדות".
הכפר נמצא תחת פיקוח ממשלתי של משרד הרווחה ומתגוררים בו  כ-70 נערים ונערות.
עדנים נבנה בסיוע קרן רש"י, קרן וינברג' יהדות מונטריאול והמוסד לביטוח לאומי, וממומן בעיקר על ידי מימון ממשלתי ותרומות.
עמק המומינים בנובמבר

| --- | --- |

כריכת הספר בגרסה האנגלית המקורית
 מידע כללי
 מאת:  טובה ינסון
 שפת המקור:  שוודית
 סוגה:  ספרות ילדים
 הוצאה
 הוצאה:  Schildts Förlags Ab
 תאריך הוצאה:  1970
 מספר עמודים:  164
 סדרה
 ספר קודם:  מומינאבא והים
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0141915676
עמק המומינים בנובמבר (בשוודית: Sent i november, מילולית: מאוחר בנובמבר) הוא ספר ילדים שנכתב על ידי הסופרת השוודית-פינית טובה ינסון ופורסם לראשונה בשנת 1970 על ידי המוציא לאור "Schildts Förlags Ab". זהו הספר התשיעי והאחרון בסדרת ספרי המומינים. הספר לא תורגם לעברית.
זהו הספר היחיד בסדרת הספרים אשר איננו מתמקד כלל במשפחת מומין. במקום זאת, עלילת הספר מתמקדת בקבוצת דמויות משנה, אשר מחכות שמשפחת המומינים תחזור לביתם, והעלילה מתמקדת באינטראקציות השונות בין הדמויות.
תקציר העלילה

העלילה מתרחשת לקראת סוף הסתיו. מר המיולין, סנופקין וגברת פיליונק ושני חברים נוספים של משפחת מומין הולכים לבית המומינים לבקר את משפחת מומין. אף על פי כן הם מגלים כי המומינים נעלמו מבלי להשאיר עקבות (הסיפור מתרחש מבחינה כרונולוגית באותה העת בה מתרחשת עלילת הספר "מומינאבא והים"). הם מחליטים לחכות למשפחת המומינים בביתם.
הדבר המשותף לחמש הדמויות המרכזיות בסיפור הוא שהם איבדו דבר מה - את עתידם, את זהותם, את החופש שלהם או את השקפת עולמם. משום שמשפחת מומין לא נוכחת ואיננה מסייעת להם, הם נאלצים להתמודד עם הבעיות שלהם כקבוצה וכיחידים.
אודות הספר

הספר אפל ומלנכולי בהרבה משאר ספרי המומינים ומתמקד בתהליכים הפסיכולוגיים המתרחשים בעולמם של חמש הדמויות המרכזיות בסיפור.
מות אמה של ינסון, סיגנה האמארסטן-ינסון, במהלך השנה בה הספר נכתב (1970), היה בעל השפעה רבה על סגנון כתיבתה של ינסון, ומבקרי ספרות שונים ציינו לאורך השנים כי הסגנון האפל והמלנכולי של הספר נוצר בהשפעת מותה של אמה.
לאחר השקת הספר ינסון ציינה כי איננה מסוגלת יותר לחזור לעמק המומינים השליו והשמח ולכן החליטה להפסיק לכתוב את ספרי המומינים. אף על פי כן ינסון המשיכה לאורך השנים לכתוב סיפורים ורומנים קצרים למבוגרים.
הערות שוליים

↑  Moomin Struck | EW.com
| המומינים |
| --- | --- | --- |
| יוצרים ומפתחים | טובה ינסון • לארס ינסון |  |
| משפחת מומין | מומינטרול • מומינאבא • מומינאמא |  |
| העולם של המומינים | עמק המומינים • בית המומינים • סניף • סנופקין • מאי הקטנה • סנורקה • סנורק • הגרוק • השמנטפים • דמויות נוספות |  |
| ספרי הסדרה | משפחת המומינים והשיטפון הגדול (1945) • כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (1946) • משפחת המומינים - הסיפור על מגבעת המכשף (1948) • ספר הזכרונות של מומינאבא (1950) • קיץ מסוכן בעמק המומינים (1954) • משפחת המומינים - חורף קסום (1957) • הילדה הבלתי נראית (1962) • מומינאבא והים (1965) • עמק המומינים בנובמבר (1970) |  |
| ספרי תמונות וקומיקס | הספר על בימבל, מומינטרול ומאי הקטנה (1952) • מי יעודד את רשוש? (1960) • המסע המסוכן (1977) • אורח לא רצוי (1980) • שירים מעמק המומינים (1993) • מומינטרול (קומיקס) (1954 - 1975) |  |
| סרטים וסדרות טלוויזיה | משפחת החיות המוזרות (1973) • המומינים (1977 - 1982) • המומינים (1990 - 1992) • המומינים - כוכב השביט: הסרט (1992) • קיץ מסוכן בעמק המומינים (2008) • כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (2010) • עמק המומינים (2019 - הווה) |  |
| שונות | פארק עולם המומינים • Metsä • מוזיאון עמק המומינים |  |
עמק המומינים

ערך זה עוסק בעמק שבו מתגוררים המומינים. אם התכוונתם לסדרת האנימציה בעלת אותו שם, ראו .
נוף פנורמי של העמק
עמק המומינים (בשוודית: Mumindalen) הוא עמק בדיוני בו גרות הדמויות הראשיות בסדרת ספרי המומינים ובה מתרחשת רוב עלילת הסדרה.
מאפייני העמק

עמק המומינים הוא מקום פסטורלי ושליו, מלא ביצורים שמחים ובעצים פורחים, בו מתגוררים המומינים בשלווה ובהרמוניה עם הטבע.
העמק מתוחם מצד אחד בים ומצד השני בהרים שהבולטים בהם שייכים לרכס שנקרא "הרי הבדידות" (באנגלית: The Lonely Mountains).
במרכזו של העמק ניצב בית המומינים, ובמערב משתרע חוף הים. בים, לא הרחק מהחוף, ישנו אי בו מתכנסים השמנטפים אחת לשנה וסוגדים לברומטר הישן.
נהר צלול וצר זורם מההרים, סובב את בית המומינים, וממשיך למקומות רחוקים, בהם יצורים אחרים תוהים על מוצאו. הנהר קופא, כמו הים, בעונת החורף. כשהאביב מגיע, העמק כולו פורח, כמו גם הגן המטופח של מומינאמא. המומינים מעבירים את הקיץ במפגשים עם תושבי העמק ומחוצה לו ונהנים ממיני הרפתקאות ומסיבות.
המומינים אוהבים את הים, ונהנים להסתובב על החוף. לפעמים הם יוצאים לטיולים במטרה לחקור את הסביבה הרחוקה מהעמק, אך תמיד הם יודעים שיש להם בית בטוח לחזור אליו.
כשמגיע הסתיו, המומינים מתכוננים לשנת החורף. כשמגיע הרגע בו העמק מכוסה כולו בשמיכת שלג, המומינים נמצאים כבר בשינה עמוקה. תיאורי העונות והטבע בעמק המומינים נמצאים בעיקר בספרים "משפחת החיות המוזרות", "חורף בעמק המומינים" ו-"עמק המומינים בנובמבר".
מאפייני העמק > מקומות בעמק המומינים

מקומות בולטים בעלילת הסדרה:
בית המומינים - הבית הגדול ביותר בעמק המומינים. משפחת המומינים זוכה לביקורים תכופים מאורחים שונים, מהעמק ומהסביבה הרחוקה יותר, והיא תמיד מסבירת פנים לכל המבקרים. הבית הוקם במקור על ידי מומינאבא עבור משפחתו. בית המומינים כחול ועגול, בעל גג רעפים מחודד, ומכיל מספר קומות. בקומה השלישית נמצא חדרו של מומינטרול וחדר העבודה של מומינאבא, בקומה השנייה נמצא חדר השינה של מומינאמא ומומינאבא, חדר אורחים ושני חדרי שינה נוספים ובקומה התחתונה נמצא המטבח והסלון של הבית. העתק של בית המומינים הוקם בפארק עולם המומינים שבמערב פינלנד.
בית המרחץ - בית מרחץ קטן, צר, כחול ועגול, בעל גג רעפים מחודד אותו בנתה משפחת מומין. בית המרחץ נמצא בקצה מזח. בחורף, טוטיקי מתגוררת בבית המרחץ.
תחנת המשטרה - תחנת המשטרה של עמק המומינים הנמצאת במרכז העמק.
ביתו של מר המיולין - ביתו של מר המיולין אשר ממוקם בקצה היער ומוקף בצמחים.
הרי הבדידות - רכס הרים בו שוכנת הגרוק.
מקור השראה

האי בילדו שבארכיפלג סטוקהולם היווה מקור ההשראה העיקרי לעמק המומינים
האי בלידו (Blidö) שבארכיפלג סטוקהולם, בו היה ממוקם בית הקיץ של משפחתה ובו העבירה ינסון חופשות קיץ רבות יחד עם משפחתה במהלך ילדותה, היווה מקור ההשראה העיקרי לעמק המומינים. סביבת האי מכילה אזור הררי, יערות ואיים  בדומה לעמק המומינים.
המומינים מתמודדים בספרים רבים בסדרה עם טבע לא מתפשר, ועם אקלים קשה. התמודדות זו משקפת את התמודדותה של ינסון ושל הסובבים אותה עם תנאי החורף הקשים בארצות סקנדינביה.
| המומינים |
| --- | --- | --- |
| יוצרים ומפתחים | טובה ינסון • לארס ינסון |  |
| משפחת מומין | מומינטרול • מומינאבא • מומינאמא |  |
| העולם של המומינים | עמק המומינים • בית המומינים • סניף • סנופקין • מאי הקטנה • סנורקה • סנורק • הגרוק • השמנטפים • דמויות נוספות |  |
| ספרי הסדרה | משפחת המומינים והשיטפון הגדול (1945) • כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (1946) • משפחת המומינים - הסיפור על מגבעת המכשף (1948) • ספר הזכרונות של מומינאבא (1950) • קיץ מסוכן בעמק המומינים (1954) • משפחת המומינים - חורף קסום (1957) • הילדה הבלתי נראית (1962) • מומינאבא והים (1965) • עמק המומינים בנובמבר (1970) |  |
| ספרי תמונות וקומיקס | הספר על בימבל, מומינטרול ומאי הקטנה (1952) • מי יעודד את רשוש? (1960) • המסע המסוכן (1977) • אורח לא רצוי (1980) • שירים מעמק המומינים (1993) • מומינטרול (קומיקס) (1954 - 1975) |  |
| סרטים וסדרות טלוויזיה | משפחת החיות המוזרות (1973) • המומינים (1977 - 1982) • המומינים (1990 - 1992) • המומינים - כוכב השביט: הסרט (1992) • קיץ מסוכן בעמק המומינים (2008) • כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (2010) • עמק המומינים (2019 - הווה) |  |
| שונות | פארק עולם המומינים • Metsä • מוזיאון עמק המומינים |  |
ביתם של המומינים (בגודל טבעי) בפארק הנושא "עולם המומינים" בפינלנד. ניתן להיכנס לחדריו ולראותם כפי שמתוארים ומופיעים בסדרה.