stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נורית גלרון
ביוגרפיה > העשור השני של המאה ה־21

בשנת 2010 יצא אלבומה ה־18, "ואז בא לנו", אלבום נוסף המורכב משירים (חדשים) של נתן זך. בין מלחיני השירים היו בן ארצי, ערן וייץ, שילה פרבר, איה כורם ואילן וירצברג. באלבום זה בלטו השירים "אהבה של שני אנשים" ו"חוזר אחרת". באותה שנה הקליטה גלרון עם המוזיקאי עילי בוטנר את השיר "בוא אלי הלילה", שכתבו גלרון ובוטנר במשותף. השיר נכלל באלבום השירים שלו "עילי בוטנר".
בשנת 2011 העלתה יחד עם המנצח, המלחין והפסנתרן גיל שוחט את המופע "קלאסי וקלאסיקה", שבו ביצעו יצירות קלסיות של מוצרט, באך ועוד מלחינים לצד קלסיקות ישראליות של משה וילנסקי, סשה ארגוב, מאיר ויזלטיר ועוד. המופע תועד על גבי דיסק הופעה חיה, וזו פעם ראשונה מאז שנת 1995 (השנה שבה יצא האלבום "קלאסי") שגלרון מבצעת קטעים קלסיים.
בשנת 2012 הוציאה את השיר "הייתי" לזכרו של עלי מוהר שכתב את המילים.
בינואר 2015 הוציאה לאור שיר ראשון בשם "כמו שמבקשים" מתוך אלבום אולפן שהפיק עופר מאירי. ביוני 2015 יצא השיר השני מתוך האלבום והוא קרוי "יקיצה", את המילים כתבה גלרון בעצמה. ביולי 2015 הוציאה את השיר השלישי "מוכה אהבה". באוגוסט 2015 הוציאה גלרון את הסינגל הרביעי "מי בלבבך" שכתב שגיא הרשקו ללחן של עינן פרל. בדצמבר יצא הסינגל החמישי "ויש". באותה שנה התארחה בספיישל שהוקדש לה בתוכנית "בית ספר למוסיקה".
ביולי 2016 הוציאה את השיר "תלתלים", שכתב והלחין חנן בן ארי.
בינואר 2019 הוציאה את השיר "שוב האש" שכתב גלעד כהנא, הלחין דודו טסה ועיבדו והפיקו מוזיקלית דודו טסה וניר מיימון.
ביוגרפיה > העשור השלישי של המאה ה־21

בשנת 2023 השיקה גלרון מופע חדש, בהפקה מוזיקלית של גיא ויהל ובהשתתפות הרכב נגנים, זמרות ונגניות גיטרה. באותה השנה הוציאה שיר חדש בשם "קורא לי לבוא". באותה שנה שיחקה גלרון בסדרה "גוף שלישי" ששודרה בקשת, הצטלמה לסדרה "טיפול לילי" של YES ולסרט "חמצן".
חיים אישיים

גלרון נשואה לשדרן הרדיו ומגיש הטלוויזיה רפי רשף. הם מתגוררים בשכונת רמת אביב ג' בתל אביב ולהם שלושה ילדים ונכדים.
דיסקוגרפיה > אלבומים

"נורית גלרון" (1978)
"שירים באמצע הלילה" (1981)
"סימפטיה" (1982)
"אני ראיתי יופי" (1983)
"נגיעה אחת רכה" (1984)
"משהו בלבבה" (1986)
"ציפור הנפש" (1988) (עם יוסי בנאי)
"אחרינו המבול" (1989)
"בתוך הסערות" (1992)
"מעשה בחמישה בלונים" (1992) (עם ירון לונדון) (הסיפורים: מעשה בחמישה בלונים, "הבית של יעל" ו"תירס חם")
"המקום ההוא" (1996)
"להתראות מתוק" (2000)
"מה שהשמיים נותנים" (2006)
"ואז בא לנו" (2010)
"יקיצה" (2015)
דיסקוגרפיה > הופעות

"נורית גלרון בהופעה חיה" (1979)
"משהו בלבבה – בהופעה" (1988)
"קלאסי" (1995) (עם תזמורת סימפונט רעננה בניצוחו של ירוחם שרובסקי)
"קלאסי וקלאסיקה" (2011) (עם גיל שוחט)
דיסקוגרפיה > אוספים ומארזי אלבומים

"אסיף" (1997)
"המיטב" (2005)
"האלבומים המקוריים" (2008) (מארז המכיל את האלבומים "אני ראיתי יופי", "סימפתיה", "נגיעה אחת רכה" ו"משהו בלבבה")
"האלבומים המקוריים 2" (2010) (מארז המכיל את האלבומים "אחרינו המבול", "בתוך הסערות", "המקום ההוא" ו"להתראות מתוק")
הערות שוליים

1 2 3 4 5  רז שכניק, "הו, מה יפים", ידיעות אחרונות, 15 באוקטובר 2021
↑  מילות השיר "שלכת" והאזנה לו, באתר זמרשת.
↑   ביוגרפיה של נורית גלרון, בארכיון האינטרנט (מאתר MOOMA - המוזיקה של ישראל)
↑  "'מתי החלטתי להיות זמרת?' נורית משתהה ומשיבה בהתרגשות: 'יום אחד הוזמנתי למבחן-כניסה לתיאטרון הנוער. עמדתי על הבמה עם הגיטרה ושרתי; לפתע ביקשו ממני להניח את הגיטרה בצד ולשיר בליווי פסנתר. אינני יודעת למה, אבל ביקשתי מגיל אלדמע לנגן את "עמוק עמוק העצב בעיניים", זה היה השיר של אמא. כשהתחלתי לשיר משהו קרה לי. פתאום הרגשתי כאילו היא אִתי. בתוכי. זו לא היתה התגלות. לא ראיתי אותה, פשוט הרגשתי אותה. כשגמרתי לשיר ירדתי מן הבמה והסתלקתי. שום דבר לא היה חשוב באותו רגע, גם לא תשובת הבוחנים. וזוהי התשובה היחידה שאני יכולה לתת." (טלילה בן זכאי, מפגשים מן הסוג האישי | נורית גלרון, מעריב, 7 בנובמבר 1980) השיר "שלכת" נכלל ב-1978 באלבומה הראשון.
↑  נרי ליבנה, נגיעה אחת רכה, באתר הארץ, 2 ביולי 2008.
↑  בידור (מודעה), מעריב, 6 בדצמבר 1974
↑  רחל מהגר, הופעה - טובות השתייים - יהודית רביץ ונורית גלרון במופע משותף, כל העיר, 5 באוגוסט 1988
↑  יבל ניב, 50 דקות עס גלרון, חדשות, 31 במרץ 1988
↑  גיורא פרבר, תקליטים חדשים - נורית גלרון - ״אחרינו המבול״ - אן.אם.סי, חדשות, 3 באוגוסט 1989
↑  רונית אנטלר, חנן טל, נפסלו לשידור שירי גלרון ואלברשטיין - השירים שנפסלו על ידי הוועד המנהל של הרשות -"אחרינו המבול" ו"חד גדיא". נורית גלרון: "מנסים לסתום פיות", חדשות, 6 בדצמבר 1989
רונן טל, גל"ץ הגביל השמעת שיר של נורית גלרון, חדשות, 5 באפריל 1989
↑  משה נגבי, פרשנות משפטית - הפסילה סותרת אח החוק, חדשות, 6 בדצמבר 1989
↑  טל פרי, גל"ץ נגד גלרון: נפסל שיר על האינתיפאדה, מעריב, 5 באפריל 1989
↑  דרך הנשר, באתר ספר הקולנוע הישראלי, ‏2014-10-11
↑  השיר נכתב במקור עבור דפנה ארמוני לאלבומה "אשה אחת פחות" (1992), אך בסוף הועבר לגלרון. בתוכנית "היכל התהילה" (2011) ביצעה ארמוני בפעם הראשונה את השיר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296131605171  ISNI: 0000 0000 7067 7683  LCCN: n94039518  MusicBrainz: 0d2057e6-e05c-4ffa-b855-cef53b47ef78  VIAF: 97301360   WorldCat (עם VIAF): 97301360 
נורית גלרון בהופעה, 2013
The Pirate Bay

| --- | --- |


 סוג:  עוקב טורנטים, מנוע חיפוש לקובצי ביטורנט
 תקופת הפעילות:  21 בנובמבר 2003 – הווה (21 שנים)
 מייסדים:  גוטפריד סוורטהולם ופרדריק נייה
 בעלות:  גוטפריד סוורטהולם ופרדריק נייה
 הרשמה:  אופציונלית, חופשית
  אתר האינטרנט הרשמי של מפרץ הפיראטים (בשפות מרובות) (נכון למרץ 2025)
 
The Pirate Bay (בראשי תיבות TPB; תרגום לעברית: מפרץ הפיראטים) הוא אתר אינטרנט לשיתוף קבצים שהוקם בשוודיה ב-2003 ומאפשר למשתמשים שלו לחפש, להוריד ולתרום קישורי מגנט (אנ') וקובצי טורנט, ושיתוף קבצים עמית לעמית בין משתמשי פרוטוקול ביטורנט.
האתר עורר מחלוקות ודיונים על היבטים משפטיים של שיתוף קבצים, זכויות יוצרים וחירויות אזרח והפך לפלטפורמה ליוזמות פוליטיות נגד חוקי קניין רוחני ברחבי העולם וכן לכוח מרכזי בתנועה נגד זכויות יוצרים. במשך השנים האתר התמודד עם מספר השבתות ותפיסות דומיינים, ועבר לסדרה של כתובות אינטרנט חדשות כדי להמשיך לפעול.
באפריל 2009, מייסדי האתר (פיטר סונדה, פרדריק נייג' וגוטפריד סווארטהולם) נמצאו אשמים בשוודיה בגין סיוע בהפרת זכויות יוצרים ונידונו לשנת מאסר ולקנס. במדינות מסוימות, ספקי שירותי אינטרנט נצטוו לחסום את הגישה לאתר. לאחר מכן, אתרי פרוקסי סיפקו גישה אליו. המייסדים שוחררו כולם עד 2015 לאחר שריצו עונשים מקוצרים.
היסטוריה

"The Pirate Bay" הוקם בספטמבר 2003, על ידי הארגון השוודי נגד זכויות יוצרים Piratbyrån (בתרגום לעברית 'משרד הפיראטים'); הוא מנוהל כארגון נפרד מאז אוקטובר 2004. האתר נוהל תחילה על ידי גוטפריד סווארטהולם ופרדריק נייה, המוכרים בכינויים שלהם "אנאקאטה" ו"TiAMO", בהתאמה. שניהם הואשמו ב"הפצת תוכן המוגן בזכויות יוצרים" על ידי איגוד הסרטים של אמריקה. ב-31 במאי 2006, בעקבות התלונה, המשטרה השוודית פשטה על שרתי האתר בסטוקהולם ולקחה אותם, מה שהוביל לשלושה ימים של השבתה, והאתר חזר לפעול אחר כך. האתר טען שהוא ישות ללא מטרות רווח שבסיסה באיי סיישל; עם זאת, טענה זו הייתה במחלוקת. בעקבות פשיטת המשטרה זכה האתר לחשיפה נוספת ומספר המשתמשים בו גדל. ארגון Piratbyrån הקים באותה עת את מפלגת הפיראטים של שוודיה, כדי להילחם בחוקי זכויות היוצרים. בבחירות לפרלמנט האירופי שנערכו בשנת 2009 קיבלה 7.1% מקולות הבוחרים, וקיבלה בתחילה מושב אחד בפרלמנט.
במהלך 2007 מספר המשתמשים המשיך לעלות במהירות, האתר אירח תוכן פיראטי שכלל סרטי קולנוע חדשים, סדרות טלוויזיה מיד עם סיום הפקתם, משחקי מחשב ואף עותקים אלקטרונים של ספרי הארי פוטר עוד לפני שיצאו לדפוס.
באפריל 2009 ניכנס לתוקף בשוודיה חוק המחייב ספקיות שירותי אינטרנט לחשוף את זהות הגולשים החשודים בשיתוף קבצים ברשת. מיד אחר כך צנחה תעבורת האינטרנט בשוודיה ב-33% ביום אחד. באוגוסט 2009, ספקית האינטרנט הגדולה בשוודיה חסמה את הגישה לאתר, אך על אף שהחסימה נאכפה - הוא המשיך לפעול.
במרץ 2012, הודיעו מפעילי האתר כי הם מחפשים דרכים לעקוף את גורמי אכיפת החוק. בין השאר בעזרת הפעלת תחנות שרתים ממטוסים זעירים ללא טייס. באוקטובר 2012 הודיעה האתר כי הוא עובר למחשוב ענן.
במאי 2012, מתקפת האקרים השביתה את "The Pirate Bay" למשך יממה.
במרץ 2013 הודיעו מפעילי "The Pirate Bay" כי בעקבות הרדיפות של ארגוני זכויות היוצרים וסוכנויות אכיפת החוק, הם מעבירים את שרתיהם לצפון קוריאה. אך התברר שזו הייתה רק בדיחה ופרובוקציה.
ביולי 2014 השיק אתר חדש המיועד לגולשים מהסלולרי.
בינואר 2018 הוכרז, יחד עם מספר אתרים נוספים כמו FMovies, על ידי נציב הסחר של ארצות הברית כאתר המארח תוכן פיראטי (Notorious market).
בעיות משפטיות

כמו אתרי הורדות רבים, גם האתר ומפעיליו היו חשופים לשלל איומים בתביעות משפטיות מצד תאגידים הקשורים לעולם התוכנה, תעשיית המוזיקה ותעשיית הסרטים. עד לסגירתו הראשונה ב-2015 כלל האתר עמוד שנקרא (באירוניה) "הבהרות משפטיות" (Legal) וכלל העתקים של מכתבי תביעה מצד אותם תאגידים ואת תגובת מפעילי האתר אליהם, התגובות נכתבו בצורה הומוריסטית ולא פעם ולא פעמיים גם מלווה בניבולי פה.
האתר נחסם מעת לעת על ידי רשויות של מדינות שונות:
במאי 2012, בית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת הורה לספקיות אינטרנט במדינה לחסום את "The Pirate Bay". ההחלטה נתפסת כאור ירוק לבעלי זכויות יוצרים להתחיל לדרוש חסימות של אתרי שיתוף קבצים גדולים נוספים במדינה.
בדצמבר 2016, בית משפט באוסטרליה הורה לספקיות האינטרנט לחסום יותר מ-60 אתרי הורדות פיראטיות, כולל "The Pirate Bay". באוסטרליה המאבק המשפטי בשיתוף הקבצים החל כבר ב-2005, בעקבות הפופולריות של תוכנת השיתוף קאזה.
בישראל ארגון זיר"ה חייב, במרץ 2018, את פייסבוק לחסום פוסטים או הודעות עם קישורים לאתרי שיתוף קבצים.
בעיות משפטיות > תביעות אזרחיות

בפברואר 2009 נפתח בסטוקהולם משפט בו תבעו מספר חברות מדיה גדולות, ביניהן אולפני פוקס, אולפני קולומביה, סוני, האחים וורנר וענקית המוזיקה EMI, את Pirate Bay בסכום של 100 מיליון קרונות שוודיות, כ-12 מיליון דולר, בגין הפרת זכויות יוצרים וכיסוי הפסדים כספיים שנגרמו להן בשל פעילות האתר.
בעיות משפטיות > הרשעתם בפלילים של מפעילי האתר

באפריל 2009 הורשעו ארבעת מפעילי האתר (גוטפריד סוורטהולם, פרדריק נייה, פיטר סונדה ומנכ"ל ספקית האינטרנט של מפרץ הפיראטים, קארל לאנדסטרום) על ידי בית משפט בשוודיה בעבירה של תמיכה וסיוע ביודעין להפרת זכויות יוצרים. להגנתם טענו כי שום חומר המוגן בזכויות יוצרים לא אוחסן בשרתי האתר עצמו, ושאף החלפת קבצים לא התרחשה מעולם ישירות דרך האתר כך שהוא אינו אחראי לחומרים המוחלפים בין משתמשים. התביעה במשפט, לעומתם, טענה כי בכך שמימנו, תכנתו וניהלו את האתר, עזרו הארבעה למשתמשי האתר להפר זכויות יוצרים.
בנובמבר 2010, בעקבות ערעור שהגישו שלושה מהם, הופחתו עונשי המאסר בפועל שנגזרו עליהם, אך הוגדל סכום הפיצויים. על מפעילי האתר נגזרו עונשי מאסר בפועל של ארבעה עד עשרה חודשים, ובנוסף נגזר עליהם לשלם קנס בגובה 30 מיליון קרונות שוודיות (קנס השווה בערכו לכ-12 מיליוני ש"ח). בראשית 2012 דחה בית המשפט העליון של שוודיה את ערעורם של מפעילי האתר.
פיטר סונדה, גוטפריד סוורטהולם ופרדריק נייה, נמלטו מהמאסר שנגזר עליהם בשל הפעלת האתר. סוורטהולם נעצר באוגוסט 2012 בקמבודיה וביוני 2013 נידון גם לשנתיים מאסר בגין האקינג. סונדה נתפס ונעצר בדרום שוודיה שנתיים ביוני 2014. בנובמבר 2014, פרדריק נייה נעצר כשניסה לחצות את הגבול מלאוס לתאילנד, בידי משטרת הגבולות של תאילנד במחוז נונג קאי, כ-500 ק"מ מצפון מזרח לבנגקוק.
ב-9 בדצמבר 2014 נסגר האתר, בעקבות פשיטה של משטרת שוודיה על חוות השרתים של האתר בסטוקהולם.
מספר אתרים נפתחו כדי לשמר את ארכיון החומר של האתר לאחר סגירתו.
בעיות משפטיות > חזרתו של האתר לאוויר

ב-31 בינואר 2015 שב האתר לאוויר עם הדומיין thepiratebay.se. לוגו האתר השתנה לציור של עוף החול, המסמל את תחייתו המחודשת. אף על פי שאפשר להוריד את כל הקבצים הקודמים שהיו באתר, טופס "צור קשר" איננו פעיל. אתר "טורנט פריק" דיווח כי האתר עמד בתאריך שהציב לעצמו, וקם 24 שעות לפני המועד שהציב לעצמו.
בפברואר 2016 האתר החל להציע תוסף שמאפשר הזרמת מדיה ישירות מהדפדפן בלי צורך להוריד תוכנה.
ראו גם

גוטפריד סוורטהולם
ביטורנט
שיתוף קבצים
זכויות יוצרים
הערות שוליים

↑  אוראל תמרי, משטרת שוודיה פשטה על thepiratebay.org, באתר הארץ, 1 ביוני 2006
↑  עודד ירון, מפלגת הפיראטים נכנסה לפרלמנט האירופי, באתר הארץ, 8 ביוני 2009
↑  עפרי אילני, הפיראט שניצח את הקוסם, באתר TheMarker‏, 30 ביולי 2007
↑  עומר טנא, השוודים שמים את הפיראטים על הכוונת, באתר TheMarker‏, 7 באפריל 2009
↑  עודד ירון, השמועות על מות ה-pirate Bay היו מוקדמות, באתר הארץ, 26 באוגוסט 2009
↑  מיה אפשטיין, פיראט ביי רוצה לארח את הקבצים שלה ממטוס בשמיים, באתר TheMarker‏, 20 במרץ 2012
עודד ירון, שירות הענן של The Pirate Bay: יעלו שרתים למל"טים, באתר הארץ, 20 במרץ 2012
↑  עודד ירון, אתר שיתוף הקבצים The Pirate Bay הודיע: עוברים לענן, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2012
↑  עודד ירון, מתקפת האקרים השביתה את The Pirate Bay למשך יממה, באתר הארץ, 16 במאי 2012
↑  הארץ, The Pirate Bay הכריזו: עוברים לצפון קוריאה, באתר הארץ, 5 במרץ 2013
↑   סוכנויות הידיעות, "מובייל ביי": פייראט ביי השיק אתר חדש המיועד לגולשים מהסלולרי, באתר TheMarker‏, 25 ביולי 2014
↑  "2017 Out of Cycle Review of Notorious Markets" (PDF). Office of the United States Trade Representative., Office of the United States Trade Representative., ‏11 בינואר 2018
↑  ג'וש הלידיי, הגרדיאן, ביהמ"ש העליון בבריטניה הורה לחסום את The Pirate Bay, באתר הארץ, 1 במאי 2012
↑   רויטרס, גם באוסטרליה ייחסמו אתרי הצפייה וההורדות הפירטיים, באתר TheMarker‏, 15 בדצמבר 2016
↑  אוראל תמרי, בית משפט באוסטרליה הורה לקאזה להפסיק שיתוף הקבצים תוך 11 יום, באתר TheMarker‏, 27 בנובמבר 2005
רויטל סלומון, סופה של קאזה מתקרב בצעדי ענק; בית המשפט באוסטרליה ליוצרי התוכנה: "יש לכם 11 יום להפסיק את הפיראטיות", באתר הארץ, 24 בנובמבר 2005
↑   רן בר-זיק, זיר"ה מכופפת את פייסבוק, והגולשים צריכים לחשב מסלול מחדש, באתר הארץ, 4 במרץ 2018
↑  שירות גלובס, ‏נפתח המשפט נגד אתר שיתוף הקבצים Pirate Bay, באתר גלובס, 17 בפברואר 2009
אוראל תמרי, הוליווד שוב תובעת את Pirate Bay, באתר הארץ, 29 ביולי 2009
↑  עודד ירון, הפיראטים של האינטרנט נתפסו בחכה, באתר הארץ, 19 באפריל 2009
↑  שירות גלובס, ‏שוודיה: שנת מאסר למפעילי אתר שיתוף הקבצים פיראט ביי, באתר גלובס, 19 באפריל 2009
↑  עודד ירון, נדחה ערעורם של מפעילי האתר לשיתוף קבצים "The Pirate Bay", באתר הארץ, 28 בנובמבר 2010
↑  סוכנויות הידיעות, עכשיו זה סופי: 3 מייסדי פיראט ביי הפסידו בערעור על קנסות ועונשי מאסר, באתר TheMarker‏, 2 בפברואר 2012
↑  רויטרס, מייסד The Pirate Bay נידון לשנתיים מאסר בגין האקינג, באתר הארץ, 20 ביוני 2013
↑   הגרדיאן, אחרי שנתיים במנוסה, נעצר אחד ממייסדי The Pirate Bay, באתר הארץ, 1 ביוני 2014
↑  איי.פי, המייסד האחרון של The Pirate Bay נעצר בגבול תאילנד, באתר הארץ, 4 בנובמבר 2014
↑  עודד ירון, משטרת שוודיה השביתה את The Pirate Bay, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2014
↑  עודד ירון, מפעילי IsoHunt החיו את The Pirate Bay, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2014
↑  עודד ירון, אתר The Pirate Bay חזר לחיים, באתר הארץ, 31 בינואר 2015
↑  עודד ירון, אתר "פייראט ביי" מתחיל להציע סטרימינג, באתר הארץ, 8 בפברואר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 10070883  VIAF: 4148995996859752024   WorldCat (עם VIAF): 4148995996859752024
פינטובו

| --- | --- |
ענן האפר מעל פינטובו במהלך ההתפרצות של שנת 1991
ענן האפר מעל פינטובו במהלך ההתפרצות של שנת 1991
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש שכבתי פעיל
 גובה:  1,486 (1,785 לפני 15 ביוני 1991) מטר
 מדינה:  הפיליפינים הפיליפינים
 מיקום:  האי לוזון
 רכס הרים:  הרי זמבלס
 מספר הר געש:  273083
 התפרצות אחרונה:  30 בנובמבר 2021‏
 קואורדינטות:  15°7′48″N 120°21′0″E﻿ / ﻿15.13000°N 120.35000°E﻿ / 15.13000; 120.35000
  (למפת הפיליפינים מוגדלת) מנילה קזון סיטי דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי פינטובו(למפת הפיליפינים רגילה) מנילה קזון סיטי דבאו סיטי סבו סיטי זמבואנגה סיטי קגאיאן דה אורו מלזיה ים הפיליפינים  ים סין הדרומי פינטובו
Pinatubo
פִּינַטוּבּוֹ (בפיליפינית: Bundok Pinatubo) הוא הר געש פעיל על האי לוזון שבפיליפינים, הנמצא על גבול הפרובינציות זמבלס, טרלק ופמפנגה. עד לשנת 1991 היה פינטובו רדום וניכרו עליו סימני בליה טבעית. על מורדותיו היה יער עבות שממנו התקיימו כמה אלפי תושבים מקומיים, בני שבט אייטה שנמלטו מן העמקים להרים עם בוא המתיישבים הספרדים בשנת 1565.
התפרצותו של הר הגעש ביוני 1991, במדד התפרצות געשית 6, באה לאחר יותר מחמש מאות שנה בהן היה ההר רדום. התפרצותו של הפינטובו הייתה התפרצות הר הגעש השנייה בגודלה במאה ה-20, מבחינת כמות החומר שנפלט מן הלוע. תחזיות מדויקות של ההתפרצות הקרבה הביאו לפינויים של אלפי תושבים מן האזורים הסמוכים להר ובכך חסכו אבדות רבות בנפש, אולם אזורים אלה ניזוקו באופן קשה מן הזרמים הפירוקלסטיים ומנשירת אפר וכן מלהארים (מפולות בוץ געשי) שנגרמו מגשמים עזים, והביאו להרג של מאות אנשים ולהרס אלפי בתים.
השפעות התפרצות הפינטובו הורגשו בכל קצוות תבל. בהתפרצות נפלטו מלוע ההר כ-10 מיליארד טון של מגמה וכ-20 מיליון טון של דו-תחמוצת הגופרית (SO2), וכן נפלטו כמויות עצומות של מינרלים ומתכות לפני האדמה. בהתפרצות נפלטו לחלל הסטרטוספירה כמויות גדולות של תרסיסים – יותר מבכל התפרצות הר געש אחרת מאז התפרצות הקרקטואה בשנת 1883. התרסיסים שנפלטו לחלל המשיכו לרחף במשך החודשים שלאחר ההתפרצות, ויצרו שכבה של אובך גופריתי. בתקופה זו ירדה הטמפרטורה הממוצעת בכדור הארץ בחצי מעלת צלזיוס לערך, וקצב הרס שכבת האוזון גבר באופן משמעותי.
סביבת ההר

פינטובו הוא חלק משרשרת הרי געש השוכנת לאורך חופו המערבי של האי לוזון. הרי געש אלה נוצרו בנקודת המגע של שני לוחות טקטוניים אדירים, הלוח האירואסייתיי המחליק מתחת ללוח הפיליפיני לאורך שקע מנילה הנמצא ממערב ומהווים חלק מטבעת האש שסביב האוקיינוס השקט. המילה "פינטובו" בלשונות המקומיות טגלוג וסמבל, פירושה "אשר גדל", המרמז להתפרצותו של ההר במאה ה-15, אף שלא נמצאה עדות לאזכורי ההתפרצות ההיסטורית בסיפורת העממית של תושבי האזור. לשם "פינטובו" ישנו פירוש נוסף, ולפיו מדובר בקרקע פורייה שבה היבולים משגשגים.
קודם להתפרצות האדירה בשנת 1991 היה פינטובו הר געש בלתי ידוע, שלא היה מוכר ברוב האזורים ששכנו סמוך לו. פסגתו הייתה בגובה 1,745 מטר מעל פני הים, אולם היא בלטה רק 600 מטר מעל הרמה שעליה שוכן ההר ורק 200 מטר מעל הפסגות השכנות, שהסתירו אותו מכמה כיוונים. בני שבט האייטה ישבו על מורדות הר הגעש ובאזורים השכנים במשך מאות שנים, מאז הימלטם מאימת הכובשים הספרדים. האייטה עסקו בציד ובאיסוף מזון בג'ונגלים הסבוכים שבסביבת ההר ושרדו בהצלחה רבה. הם אף עסקו בגידולים חקלאיים כגון אורז ושעורה.
בסביבתו הקרובה של ההר התגוררו כשלושים אלף תושבים, ששכנו בכפרים קטנים. היערות הסבוכים בסביבה, ששגשגו הודות למשקעים רבים (כמעט 4,000 מ"מ בשנה) היוו מקור קיום לאוכלוסייה, והקרקע הגעשית הפורייה התאימה לעיבוד חקלאי. במרחק של 40 ק"מ מן ההר התגוררו כמעט חצי מיליון תושבים, חלקם ביישובים עירוניים. באזור זה שכן אף בסיס חיל האוויר האמריקאי קלארק, בו התגוררו כעשרים אלף איש.
מקורותיהם של מספר נהרות מוצאם בהר פינטובו, בהם הנהרות בוקאו, סנטו תומאס, מלומה, טנגואיי וקילנג. לפני ההתפרצות היוו נהרות אלה מערכות אקולוגיות חשובות, אולם לאחר ההתפרצות נסתמו עמקים רבים בחומרי ההתפרצות. מאז שנת 1991 נסתמו ערוצי הנהרות במשקעי אפר ובלהאר (מפולות בוץ געשי). ממחקרים שנעשו באזור מסתמן שיחלפו שנים רבות לפני שמערכת הנהרות בסביבת ההר תתאושש.
היסטוריה גאולוגית

אף שתושבים מקומיים אינם זוכרים התפרצויות גדולות קודמות של פינטובו, כמה מבני שבט אייטה סיפרו שאבותיהם זכרו התפרצויות קטנות של ההר בעבר. אזור הר פינטובו היה ידוע בפעילות גאו-תרמית בסביבתו והתפרצויות קטנות של קיטור אופייניות לאזורים כאלה בעולם. רק לאחר ההתפרצות בשנת 1991 חקרו גאולוגים את ההיסטוריה של הר הגעש והאזור. ניתן לחלק את ההתפרצויות של הר הגעש לשתי תקופות עיקריות.
היסטוריה גאולוגית > פינטובו הקדום

רוב האזור המצולק המקיף היום את הר הגעש מורכב משרידים של הר פינטובו הקדום. פינטובו הקדום היה ממוקם בערך במקום שבו עומד היום הר פינטובו ונראה שפעילותו של ההר החלה בערך לפני 1.1 מיליון שנה. על-פי מבנה המורדות הסמוכים, משערים שפינטובו הקדום הגיע לגובה של כ-2,300 מטר מעל פני הים.
מספר הרים השוכנים היום סמוך לפינטובו היו הרי געש לווייניים לפינטובו הקדום. חלק מהפסגות הסמוכות אף היוו חלק מפינטובו הקדום והופרדו מההר במהלך הדורות בפעילות גאולוגית טבעית.
פעילותו הגעשית של פינטובו הקדום הייתה רגועה הרבה יותר מזו של פינטובו המודרני והסתיימה ככל הנראה לפני כ-45 אלף שנה. לאחר תקופה ארוכה של חוסר פעילות נוצר פינטובו המודרני בהתפרצויות שהתחילו לפני כ-35 אלף שנה.
היסטוריה גאולוגית > פינטובו המודרני

לידתו של פינטובו המודרני אירעה בהתפרצות העזה ביותר בהיסטוריה של ההר, בה נשפכו זרמים פירוקלסטיים ברוחב של עד 100 מטרים על כל מורדותיו של ההר. נפח החומר שנשפך מן ההר מוערך בכ-25 קילומטר מעוקב ופליטתו של חומר כה רב יצרה לוע ענק.
התפרצויות גדולות נוספות של ההר אירעו לפני 17,000, 9,000, 5,000-6,000, 3,900 ו-2,300 שנה. כל אחת מהן הייתה כנראה גדולה מאוד ובמהלכה נפלט חומר בנפח העולה על 10 ק"מ מעוקב, שכיסה שטחים נרחבים בסביבת ההר. להערכת מדענים ההתפרצות האחרונה, לפני ההתפרצות של 1991, אירעה לפני כחמש מאות שנה ולאחריה היה הר הגעש רדום. בתקופה זו כוסו מורדות ההר לחלוטין ביער גשם עבות.
התעוררות ההר בשנת 1991

ב-16 ביולי 1990 זעזעה רעידת אדמה בעוצמה של 7.8 בסולם ריכטר את מרכז האי לוזון. מוקד רעידת האדמה היה 100 ק"מ לערך מצפון-מזרח לפינטובו, דבר שהוביל מספר וולקנולוגים לשער שרעידה זו היא שגרמה בסופו של דבר להתעוררותו של ההר, אף שהדבר לא ניתן להוכחה ודאית. שבועיים לאחר רעידת האדמה דיווחו תושבים מקומיים על קיטור היוצא מן ההר, אולם מדענים שביקרו בהר מצאו שהמקור לדיווח הוא כנראה מפולות אדמה קטנות ולא פעילות געשית.
ב-15 במרץ 1991 חשו התושבים בכפרים מצפון-מערב להר בסדרה של רעידות אדמה. רעידות אדמה בעוצמה גוברת והולכת התרחשו בשבועיים שלאחר מכן, דבר שהבהיר שפעילות געשית כלשהי הולכת ומתקרבת. ב-2 באפריל התעורר ההר בהתפרצויות של קיטור ואפר שאירעו סמוך לפסגה בבקע שאורכו כ-1.5 ק"מ. במהלך השבועות שלאחר מכן המשיך ההר בסדרה של התפרצויות קטנות שהטילו אפר על אזורים סמוכים. סייסמוגרפים תיעדו באותה תקופה מאות רעידות אדמה קטנות בכל יום.
עם תחילת הפעילות הביאו מדענים ציוד לניטור פעילות ההר והחלו אוספים מידע גאולוגי על התפרצויות קודמות של הר הגעש. תיארוך פחמן-14 של פחם משיירי התפרצויות היסטוריות גילה שלוש התפרצויות גדולות באלפי השנים האחרונות, בערך לפני 5,500, 3,500 ו-500 שנה. מחקרים גאולוגיים הראו שהמישורים הסמוכים להר נוצרו ברובם ממפולות בוץ געשי (להאר) שנפלט בהתפרצויות קודמות.
פעילות ההר הלכה וגברה בחודשים אפריל ומאי. מדידות של הפליטה היומית של דו-תחמוצת הגופרית הראו עלייה מהירה מ-500 טון ב-13 במאי ל-5,000 טון ב-28 במאי. ממצאים אלה הצביעו על עמוד של מגמה המתרומם בהדרגה מתחת להר הגעש. לאחר 28 במאי, ירדה באופן משמעותי כמות פחמן דו-חמצני שנפלטה מן ההר, דבר שהוביל לחששות שנתיב הגז הנפלט מן המגמה נחסם, דבר העלול להוביל לעלייה בלחץ הפנימי של ההר ובסופו של דבר להתפרצות בעלת אופי של התפוצצות אדירה.
התפרצויות המגמה הראשונות אירעו ב-3 ביוני וההתפרצות הגדולה הראשונה התרחשה ב-7 ביוני ובה התרומם ענן אפר לגובה של 7 ק"מ. לאחריה פרסם המכון הפיליפיני לוולקנולוגיה וסייסמולוגיה אזהרה ולפיה קיימת אפשרות להתפרצות חזקה של ההר בתוך שבועיים.
התעוררות ההר בשנת 1991 > הפינוי

לאור הסימנים הגוברים להתפרצות מתקרבת של ההר נוצר שיתוף פעולה בין המכון הפיליפיני לוולקנולוגיה וסייסמולוגיה לבין המכון הגאולוגי האמריקאי, כדי לשכנע את התושבים באזורי הסכנה סמוך להר להתפנות מבתיהם. הסיכון בכך היה שאזהרת שווא עלולה להוביל להתעלמות התושבים מאזהרות עתידיות. לעומת זאת, עיכוב באזהרה עלול היה לגרום למותם של אלפי תושבים. על כן הייתה חשיבות עליונה להערכה מדויקת של מידת הסיכון להתפרצות של ההר בכל רגע נתון.
סביב ההר הוגדרו שלושה אזורי פינוי. הקרוב ביותר להר היה ברדיוס של 10 ק"מ מהפסגה, השני היה בין 10 ל-20 ק"מ מהפסגה והשלישי היה בין 20 ל-40 ק"מ מהפסגה (ובתוכו היה בסיס חיל האוויר האמריקאי קלארק והעיר אנג'לס סיטי בת כ-150,000 תושבים). עד לרדיוס של 20 ק"מ מן הפסגה התגוררו כ-40 אלף תושבים, בעוד שבמרחק של 20 - 40 ק"מ מן הפסגה נמנו 331,000 תושבים. המדענים הגדירו חמש דרגות של התרעה, החל מדרגה 1 (פעילות סייסמית מעטה) ועד לדרגה 5 (התפרצות עזה). בכל יום פורסמו התראות תוך פירוט דרגת האזהרה ואזור הסכנה. התראות פורסמו באמצעי התקשורת השונים: עיתונים, שידורי רדיו וטלוויזיה וכן באמצעות ארגונים קהילתיים שונים שפעלו באזורי הסכנה.
רבים מבני האייטה שגרו במורדות ההר נטשו את כפריהם מרצונם החופשי כשהחל ההר להתפרץ בחודש אפריל, והתכנסו בכפר ששכן כ-12 ק"מ מהפסגה. ככל שהלכו ההתפרצויות והחמירו נדדו בני האייטה לכפרים מרוחקים יותר, חלקם נאלצו לנדוד תשע פעמים במהלך החודשיים שקדמו להתפרצות הגדולה.
ההוראה הרשמית הראשונה להתפנות מהאזור ברדיוס 10 ק"מ מהפסגה פורסמה ביום 7 באפריל. ההוראה להתפנות מהאזור שבין 10 - 20 ק"מ מן הפסגה פורסמה ביום 7 ביוני. התרעה בדרגה 5 שפורסמה ביום 14 ביוני גרמה לפינוי האזור שבמרחק 20 - 40 ק"מ מהפסגה. בסך הכול פינו את האזור כ-60 אלף תושבים ברדיוס 30 ק"מ מהפסגה עד ליום 15 ביוני. רוב התושבים עברו לבירת הפיליפינים מנילה וכן לקזון סיטי, שם שהו כ-30 אלף פליטים באצטדיון הכדורגל שבעיר.
התעוררות ההר בשנת 1991 > ההתפרצויות לקראת השיא

בתחילת חודש יוני הראו מכשירי מדידה שההר מגדיל את נפחו, כנראה עקב כמות גדולה של מגמה המצטברת בתוך ההר, מתחת לפסגה. במקביל, פעילות סייסמית שמוקדה הקודם היה בעומק של מספר ק"מ במעבה האדמה, כ-5 ק"מ מצפון-מערב לפסגה, החלה להיות רדודה יותר ומוקדה היה בדיוק מתחת לפסגת ההר. ב-7 ביוני החלו התפרצויות המגמה הראשונות ויצרו כיפה געשית בפסגת ההר. הכיפה הלכה וגדלה במשך חמישה ימים והגיעה לקוטר של 200 מטר ולגובה של 40 מטר.
בבוקר ה-12 ביוני, בשעה 03:41, בישרה התפוצצות קטנה את השלב הבא, החזק יותר של ההתפרצות. מספר שעות אחר כך, התפוצצויות גדולות שמשכן היה בין חצי שעה לשעה יצרו ענן ענק שהגיע לגובה של 19 ק"מ וזרמים פירוקלסטיים ירדו במורדות ההר והגיעו, בחלק מעמקי הנהרות, עד למרחק של 4 ק"מ מן הפסגה. 14 שעות מאוחר יותר שיגרה התפרצות שנמשכה רבע שעה ענן אפר לגובה של 24 ק"מ. התרוממות הענן לוותה בברקים רבים.
ב-13 ביוני, בשעה 08:41, החלה התפרצות עזה שלישית, לאחר שורה ארוכה של רעידות אדמה קטנות בשעתיים שקדמו לה. ההתפרצות נמשכה כחמש דקות, שבהן ענן האפר טיפס שוב לגובה 24 ק"מ. לאחר שלוש שעות של שקט החלה שוב פעילות סייסמית שהלכה וגברה לאורך 24 שעות, עד שביום 14 ביוני בשעה 13:09 אירעה התפרצות עזה נוספת שנמשכה שלוש דקות ושגרה ענן אפר לגובה 21 ק"מ.
האפר שנפלט בארבע ההתפרצויות הללו התפזר בעיקר באזור שמדרום-מערב להר. שעתיים לאחר האחרונה מבין ארבע ההתפרצויות, החלה סדרת התפרצויות שנמשכה כ-24 שעות ובמהלכן נצפו זרמים פירוקלסטיים לאורך מספר ק"מ במורד ההר ובעמקי הנהרות היוצאים ממנו.