stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גבעת האהבה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט גבעת האהבה
כרזת הסרט גבעת האהבה
 בימוי:  הנרי קינג
 הופק בידי:  באדי אדלר 
 תסריט:  ספר: האן סויאן תסריט:  ג'ון פטריקס
 עריכה:  ויליאם ריינולדס
 שחקנים ראשיים:  ויליאם הולדן ג'ניפר ג'ונס
 מוזיקה:  אלפרד ניומן 
 צילום:  לאון שמרוי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה העשרים
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 באוגוסט 1955
 משך הקרנה:  102 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט מלחמה, סרט רומנטי, סרט ביוגרפי 
 מקום התרחשות:  הונג קונג 
 תקציב:  1,780,000‏$
 הכנסות:  3,000,000‏$
 פרסים:  פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר בסרט צבעוני (Charles LeMaire)  פרס אוסקר לפסקול דרמטי או קומדי מקורי הטוב ביותר (אלפרד ניומן) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
גבעת האהבה הוא סרט רומנטי אמריקאי שצולם בצבע בשנת 1955 בשיטת הסינמסקופ. השם המקורי של הסרט הוא Love Is a Many-Splendored Thing (בתרגום חפשי - האהבה היא דבר זוהר מאד).
התסריט מבוסס על הרומן האוטוביוגרפי של האן סויאן: A Many-Splendoured Thing משנת 1952. עלילת הסרט מתרחשת בהונג קונג בשנת 1949, בשלהי מלחמת האזרחים הסינית. העיר מלאה בפליטים שברחו מסין מאימת הקומוניסטים בתוכם ד"ר האן סויאן.
סויאן היא בת תערובת אנגלית-סינית (אירואסיאתית). היא אמנם למדה רפואה באנגליה אך קשורה למסורת הסינית ולמשפחתה הסינית הענפה בסין. הסרט מתאר את האווירה הגזענית בהונג קונג ובסין המתנגדת ליחסיה עם העיתונאי האמריקאי מארק אליוט.
שם הסרט בעברית נובע מגבעה המתנשאת מעל הונג קונג שם נהגו סויאן ומארק להתבודד.
השיר מהסרט הולחן על ידי סמי פיין והפך ללהיט. הביצוע המפורסם ביותר שלו הוא על ידי "ארבעת האסים". הוא בוצע גם על ידי פרנק סינטרה, נט קינג קול, אנדי וויליאמס, פטולה קלארק, קוני פרנסיס, אנגלברט המפרדינק, ניל סדקה, שירלי באסי ועוד וכן יש לו ביצועים תזמורתיים רבים.
השיר זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר לשנת 1956.
תקציר העלילה

ד"ר האן סויאן (ג'ניפר ג'ונס) היא רופאה מוערכת בבית חולים גדול בהונג קונג. היא ממוצא מעורב - אם אנגליה ואב סיני. בבית החולים היא מטפלת בילדה סינית יתומה ומאמצת אותה. בעלה היה גנרל בצבא הלאומני ונהרג על ידי הקומוניסטים והיא ברחה כפליטה להונג קונג. היא גרה בבית החולים ומקדישה את כל זמנה לטיפול בחולים.
במסיבת קוקטייל היא נפגשת במארק אליוט (ויליאם הולדן), עיתונאי הפרוד מאשתו. הוא מתאהב בה ממבט ראשון ומתחיל לחזר אחריה. בתחילה היא מתייחסת בקרירות לקשר ביניהם אך אליוט לא נרתע עד שהיא מתרצה.
היא לוקחת אותו לגבעה המשקיפה על הונג קונג ובראשה עץ בודד, שם הם מביעים את אהבתם בחיבוקים ובנשיקות.
הקשר ביניהם הוא אינו מוצא חן בעיני בני משפחתה המזכירים לה שהיא בנשמתה סינית והוא לבן. אשתו של מארק מסרבת להתגרש ממנו. גם הנהלת בית החולים רומזת לה שהקשר עם אדם נשוי אינו לרוחה ואם תמשיך בו לא יוארך חוזה העבודה שלה בבית החולים.
בשלב מסוים היא נשברת ומודיעה למארק כי הקשר איתו חייב להיפסק, אך הוא לא נרתע ואומר לה שהוא אוהב אותה ולא משנה לו מוצאה. היא לא יכולה לעמוד בהפצרותיו ושניהם נוסעים לנופש במקאו.
לאחר זמן קצר במקאו מקבל אליוט מברק מעיתונו ובה הודעה כי עליו לחזור להונג קונג ומשם יישלח לסקר את מלחמת קוריאה שזה עתה פרצה. הם חוזרים להונג קונג ועולים זמן קצר לגבעה, שם הם מביעים שוב את אהבתם ומארק נפרד ממנה בתקווה להיפגש שוב בקרוב.
האן סויאן נאלצת לעזוב את בית החולים עם הילדה המאומצת ועוברת לגור אצל ידידים טובים שלה. מארק ממשיך לשלוח לה מכתבי אהבה מקוריאה.
יום אחד מראים לה עיתון בו ידיעה שמארק נהרג בהפצצה בקוריאה. היא מתחילה לרוץ לכיוון גבעת האהבה. בהגיעה לשם היא רואה (בדמיון) את מארק מחכה לה ליד העץ בפסגת הגבעה. היא ממהרת לעלות לכיוון העץ אך בהגיעה לשם מתברר לה לצערה שאין שם איש.
הערות שוליים

↑  הגבעה בסרט צולמה בקליפורניה
קדושת החיים

קדושת החיים היא עיקרון בדת ובמוסר של שמירה על ערך החיים, בייחוד חיי אדם, מתוך הכרה בחשיבותם ונתינת מעמד קדוש להם.
ביהדות

בעשרת הדיברות שכתובות בתורה, המהוות את הציוויים הדתיים והמוסריים המכוננים ביהדות, הדיבר השישי הוא "לא תרצח". לפיו אסורה הפגיעה בחיי אדם אחר. ציווי איסור הפגיעה בחיי אדם אחר הוא אוניברסלי ולא תקף ליהודים בלבד ולכן הוא גם חלק משבע מצוות בני נח. בספר בראשית, פרק ט', פסוק ו' האיסור מנומק בכך שהאדם נברא בְּצֶלֶם אֱלֹהִים.
ביהדות הביטוי "קדושת החיים" עושה שימוש מטאפורי במושג "קדושה". לא לחיים עצמם הקדושה ולהם אין ערך עצמאי. לפי היהדות על האדם לקדש את החיים שלו מעל חיי החול, מכאן נובעים חשיבותם וקדושתם ולכן חלה חובת השמירה עליהם. בראי היהדות, החיים דוחים את מצוות התורה. על פי ההלכה, פיקוח נפש דוחה מצוות אחרות. אם בידי אדם הבחירה בין למות לבין לעבור עליהן, עליו לעבור עליהן ובלבד שיישאר בחיים. הלכה זו מתבססת על הפסוק: ”ושמרתם את חוקותי ואת משפטי אשר יעשה אותם האדם וחי בהם, אני ה'”. המצוות ניתנו לאדם לקיימן ושיוכל לחיות איתן וברוב הגדול של המקרים שווי החיים שלו גדול יותר מקיום מצווה זו או אחרת. בנוסף, לפי הפירוש הנפוץ לפסוקים מסוימים בתורה המזכירים את שמירת הנפש, יש להישמר מסיכונים פיזיים.
לכלל זה חריגות המצוות שפיכות דמים, איסור עריות ואיסור עבודה זרה, שהן בבחינת ייהרג ואל יעבור. בנוסף, בעת מלחמה על ישראל יש למסור את הנפש על קידוש השם. ובנוסף ישנה הרשאה מיוחדת לבית דין להוציא להורג אנשים שחטאו בחטאים חמורים כמו למשל רצח. במקרה בו אדם מבקש ליטול את חיי חברו, חל עליו דין רודף - מותר ואף חובה לעצור אותו גם במחיר הריגתו, מתוקף הכלל "הבא להורגך השכם להורגו".
בנצרות

הביטוי "קדושת החיים" בנצרות מתייחס לרעיון שחיי אדם הם קדושים ויקרים. במדינות דוברות אנגלית נעשה בו שימוש בעיקר בוויכוחים פוליטיים ומוסריים בנושאים שנויים במחלוקת כמו הפלה מלאכותית, אמצעי מניעה, המתת חסד, מחקר תאי גזע עובריים ו"הזכות למות". גם בשפות אחרות נעשה שימוש בביטויים דומים. על אף שבמאה ה-19 נעשה שימוש בביטוי זה בעיקר בשיח הפרוטסטנטי, מאז מלחמת העולם השנייה נעשה בו שימוש גם בתאולוגיית המוסר הקתולית ובעקבות פסק דין רו נגד וייד גם ברטוריקת "המוסר הנוצרי" האוונגליסטית. עקרון קדושת החיים, שלעיתים קרובות מנוגד ל"איכות החיים", הוא הבסיס לכל ההוראה הקתולית הקשורה למצווה החמישית בעשרת הדיברות.
בדתות המזרח

אסכולות רבות בפילוסופיה המזרחית גורסות כי חיי כל בעלי החיים קדושים לא פחות מחיי בני האדם. לעיתים הגישה הזו מובילה למצבים והתנהגות קיצוניים. למשל ג'יינים הנושאים עמם מברשות כדי לטאטא מדרכם חרקים, שמא ידרכו עליהם בשוגג.
באסלאם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לפי האסלאם, התאבדות או המתת חסד אסורות מתוך האמונה שאללה הפקיד בידי האדם את השמירה על חייו עד מותו.
מועצת הפסיקות העליונה מתירה להפסיק טיפול בחולה, כולל ניתוק ממכונות הנשמה, רק במצב של מוות מוחי או של חוסר יכולת לרפא את החולה ובאישור של שלושה רופאים.
האימאם אל-תרמיד'י פסק כי חורבן העולם קל יותר על אללה מאשר הריגת אדם מוסלמי אחד. עם זאת, יש שייח'ים מוסלמים שהוציאו פתוות המתירות פיגועי התאבדות.
העולם המערבי

בעת המודרנית העולם המערבי מגנה מלחמות יזומות בהן סביר שייפגעו חיי אדם. הלגיטימיות בהכרזת מלחמה, נובעת רק מטעמים הגנתיים ושמירה על חיי אחרים. זאת בשונה מתקופות רבות בהיסטוריה בהן מלחמות זכו ללגיטימיות גם אם מטרתן הייתה התעצמות חומרית.
רופאים במערב הנשבעים בשבועת היפוקרטס שמחייבת אותם לנסות להציל חיים של כל אדם באשר הוא אדם. רופאים מצילים גם פושעים ומחבלים שנפגעו במהלך פשעיהם עקב ערך קדושת החיים. מרגע שאדם אינו מהווה איום, מטפלים בו על אף שהתכוון להזיק. אמנת הלסינקי אוסרת על חוקרים לפגוע בשלום הנחקר, גם לשם קידום המדע ותועלתו לחברה כולה.
בפילוסופיה המודרנית שאלה מפורסמת היא: "לו היית יכול, האם היית הורג את היטלר בהיותו תינוק?" ניתן לראות כי בשתי התשובות האפשריות (כן / לא) ישנה התנגשות עם עיקרון קדושת החיים. התשובה לשאלה זו היא דרך ברורה להבחין בין אנשים עם תחושה מוסרית תוצאתית או דאונטולוגית.
היחס לחיות

קבוצות בעלי אידאולוגיה צמחונית מאמינות כי צריך ליישם את עקרון קדושת החיים גם על בעלי חיים ומיקרואורגניזמים. למשל בדתות המקבלות את עקרון האהימסה, חייהם נתפסים כקדושים וראויים לא פחות משל חיי בני האדם. לפי עיקרון זה ישנו איסור לגדוע חיים ובכך הוא גם שולל את הזכות למות.
ראו גם

הזכות לחיים
שמירת הנפש
לקריאה נוספת

אביעזר רביצקי ואחרים, קדושת החיים וחירוף הנפש: קובץ מאמרים לזכרו של אמיר יקותיאל (יחד עם ישעיהו גפני), מרכז זלמן שזר, תשנ"ג 1992
הערות שוליים

↑  Drutchas, Geoffrey Gilbert (1996). Is Life Sacred? The Incoherence of the Sanctity of Life as a Moral Principle within the Christian Churches. Lancaster Theological Seminary.
↑  Ronald M. Green (1999). "Jewish Teaching on the Sanctity and Quality of Life".  In Edmund D. Pellegrino; Alan I. Faden (eds.). Jewish and Catholic Bioethics: An Ecumenical Dialogue. Georgetown University Press. pp. 25–26. ISBN 9781589013506.
↑  Anthony Fisher (2011). Catholic Bioethics for a New Millennium. Cambridge University Press. pp. 238–239. ISBN 9781139504881.
↑  David F. Kelly; Gerard Magill; Henk ten Have (2013). Contemporary Catholic Health Care Ethics. Georgetown University Press. pp. 32–38. ISBN 9781589019614.
↑  Scaria Kanniyakonil (2007). The Fundamentals of Bioethics: Legal Perspectives and Ethical Aproches. Oriental Institute of Religious Studies India. pp. 229–230. ISBN 9788188456284.
↑  "Jainism Literature Center - Jain Education". sites.fas.harvard.edu.
↑  קאסם בדארנה, ביטאון הסיעוד האונקולוגי בישראל, באתר מרכז שוורץ, ‏דצמבר 2013 (ארכיון)
↑  HADITH EXPLANATION – THE “HONOUR AND SANCTITY OF MUSLIM BLOOD”, ‏26 במאי 2016 (באנגלית)
↑  רנית נחום-הלוי, פסק הלכה של השייח' יאסין: על עיראק לבצע פיגועי התאבדות נגד ארה"ב - "בלי רחמים", באתר News1 מחלקה ראשונה, 17 בפברואר 2003
אבי יששכרוף ועמוס הראל, מסר לפלשתינאים, באתר הארץ, 2 בינואר 2009
| דיני נפשות ביהדות |
| --- | --- | --- |
| מיתה שלא בידי בית דין | מיתה בידי שמיים • הבא במחתרת • הבא להורגך השכם להורגו • רודף • מוסר • קנאים פוגעים בו • מורידין ולא מעלין • גואל הדם |  |
| מרכיבי הדינים | סנהדרין בלשכת הגזית • סנהדרין קטנה וסנהדרין גדולה • עדות • התראה |  |
| איסורים ומצוות | רצח במשפט העברי • לא תרצח • ייהרג ואל יעבור • מסירות נפש • קידוש השם • לא תעמוד על דם רעך • עדים זוממים • פיקוח נפש • קדושת החיים • שמירת הנפש • מאבד עצמו לדעת |  |
| שונות | כרת • הכנסה לכיפה • קם ליה בדרבה מיניה • עיר מקלט • שינוי הדין • המתת חסד בהלכה • הפלה מלאכותית • שור הנסקל • דיני בני נח |  |
| ארבע מיתות בית דין | ארבע מיתות בית דין |  |
| חייבי סקילה | עבודה זרה • נערה המאורסה • חילול שבת • מסית • מדיח • ברכת השם • קללת אב ואם • משכב בהמה • משכב זכר • שוכב עם אמו • שוכב עם אשת אביו • שוכב עם כלתו • בן סורר ומורה • מכשף • בעל אוב • ידעוני |  |
| חייבי שרפה | בת כהן שזינתה • שוכב עם אישה ובתה או אשה ונכדתה • שוכב עם בתו או נכדתו |  |
| חייבי הרג | עיר הנידחת • רוצח |  |
| חייבי חנק | אשת איש • הכאת הורים • גונב איש • זקן ממרא • נביא שקר |  |
לילי

ערך זה עוסק בסרט משנת 1953. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
כרזת הסרט לילי
כרזת הסרט לילי
 בימוי:  צ'ארלס וולטרס 
 הופק בידי:  אדווין ה. קנופף
 תסריט:  ספר: פול גאליקו תסריט:  הלן דויטש
 עריכה:  פריס ובסטר 
 שחקנים ראשיים:  לסלי קארון מל פרר
 מוזיקה:  ברוניסלב קפר 
 צילום:  רוברט פלנק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 במרץ 1953
 משך הקרנה:  81 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט רומנטי, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  צרפת 
 תקציב:  1,350,000‏$
 הכנסות:  5,393,000‏$
 פרסים:  פרס אוסקר לפסקול דרמטי או קומדי מקורי הטוב ביותר (ברוניסלב קפר)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
לילי (באנגלית: Lili) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1953. התסריט מבוסס על סיפור קצר מאת פול גאליקו בשם "האיש ששנא אנשים". בעקבות הצלחת הסרט הרחיב גאליקו את הסיפור הקצר לרומן בשם "אהבת שבע הבובות". ב-1961 הופק מחזמר המבוסס על תסריט זה בשם "קרנבל".
תמצית הסרט היא על יחסים רגשיים בין נערה תמימה (לסלי קארון) לבובנאי (מל פרר) המובעים בתיווך של ארבע בובות.
הסרט זכה בפרס אוסקר למוזיקה הטובה ביותר בקטגוריה של סרט דרמטי או קומי.
כן היה מועמד לאוסקר בקטגוריה הבמאי הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר (לסלי קארון), הצילום הטוב ביותר, התסריט הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר והעיצוב האמנותי הטוב ביותר.
השיר "היי לילי היי לו" הפך ללהיט בקולותיהם של לסלי קארון ומל פרר. בישראל נכתבו לו מילים עבריות על ידי מרים תמיר והוא נקרא "לילי בת הגליל". גם חיים קינן כתב מילים לשיר הזה.
תקציר העלילה

לילי, נערה יתומה בת 16 מגיעה מעיירה קטנה לעיר הגדולה פריז וכל רכושה נמצא במזוודה. היא מחפשת כתובת של חבר של אביה המנוח כדי שייתן לה עבודה אך מסתבר לה שהוא נפטר.
היא ממשיכה לשוטט ונכנסת לחנות. החנווני מוכן לקבלה לעבודה אך מתחיל להטרידה מינית היא בורחת ממנו וברגע המתאים נכנס לחנות בחור יפה המציג את עצמו בתור מארק הקוסם (ז'אן-פייר אומון). לילי יוצאת לרחוב והולכת בעקבות מארק וחבריו ביניהם הבובנאי פול ברטאלט, מגיעה אתם ללהקת הקרנבל ומבקשת עבודה. היא מתקבלת לעבודה כמלצרית אך מפוטרת תוך זמן קצר כי היא מתבוננת כל הזמן בקסמי המופע של מארק עם העוזרת הסקסית שלו רוזלי (ז'ה ז'ה גאבור), במקום לבצע את תפקידה כמלצרית.
בייאושה היא מתחילה לעלות על סולם במטרה להתאבד. לפתע היא שומעת שהבובות קוראות לה. היא מתחילה בשיחה עם ארבעתן:"גולו" הענק הפחדן, "מרגריטה" הבלרינה, "רינאלדו" השועל הערמומי ו"ראש גזר" החצוף. הבובות מעודדות אותה והיא שרה איתן את "היי לילי היי לו".
חברי הלהקה נאספים סביבה, נהנים מהשיחה ומחליטים לשבץ את לילי והבובות בהופעה. לילי בינתיים מתאהבת במארק אך הוא מודיע לה כי הוא מתכוון לשאת את מרגריטה ולעזוב את הלהקה. לילי מחליטה גם היא לעזוב את הלהקה. פול היה רקדן מפורסם בעבר אך נפצע במלחמת העולם השנייה ונותר צולע לפיכך הוא ממורמר ומתקשה להביע רגשות. הוא מאוהב בלילי ובאמצעות הבובות מנסה לשכנע אותה לא לעזוב אך לשווא.
שני אמרגנים ידועים מתרשמים מהופעותיה של לילי והבובות ומציעים לפול חוזה הופעות אך לילי עוזבת. בדרכה היא מדמיינית שהבובות הולכות אתה ומתחילה לרקוד אתן עד שלפתע היא רואה בדמיונה את פול המחבק אותה ומתרחק ממנה. היא מבינה שמקומה בלהקה עם פול, רצה בחזרה ונופלת לזרועותיו. הם מתנשקים והבובות מוחאות כפיים.
הערות שוליים

↑  לילי בת הגליל
| פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1947‏-1954 | נס ברחוב 34 (1947) • החיפוש (1948) • קרב קרקע (1949) • הכל אודות חוה (1950) • ניצחון בוהק (1951) • חמש אצבעות (1952) • לילי (1953) • סברינה (1954) |  |
| 1965‏-1980 | דוקטור ז'יוואגו (1965) • אדם לכל עת (1966) • כחום הלילה (1967) • צ'ארלי (1968) • אן של אלף הימים (1969) • סיפור אהבה (1970) • בית חולים (1971) • הסנדק (1972) • מגרש השדים (1973) • צ'יינהטאון (1974) • קן הקוקייה (1975) • רשת שידור (1976) • דירה לשניים (1977) • אקספרס של חצות (1978) • קרמר נגד קרמר (1979) • התצורה התשיעית (1980) |  |
| 1981‏-2000 | האגם המוזהב (1981) • גנדי (1982) • תנאים של חיבה (1983) • אמדאוס (1984) • שושנת קהיר הסגולה (1985) • המיסיון (1986) • הקיסר האחרון (1987) • אהבה במלכוד (1988) • נולד בארבעה ביולי (1989) • רוקד עם זאבים (1990) • תלמה ולואיז (1991) • ניחוח אישה (1992) • רשימת שינדלר (1993) • ספרות זולה (1994) • על תבונה ורגישות (1995) • לארי פלינט: האיש והסקנדל (1996) • סיפורו של ויל האנטינג (1997) • שייקספיר מאוהב (1998) • אמריקן ביוטי (1999) • טראפיק (2000) |  |
| 2001-היום | נפלאות התבונה (2001) • אודות שמידט (2002) • אבודים בטוקיו (2003) • דרכים צדדיות (2004) • הר ברוקבק (2005) המלכה (2006) • ארץ קשוחה (2007) • נער החידות ממומביי (2008) • תלוי באוויר (2009) • הרשת החברתית (2010) • חצות בפריס (2011) • ג'אנגו ללא מעצורים (2012) • היא (2013) • בירדמן (2014) • סטיב ג'ובס (2015) • לה לה לנד (2016) • שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי (2017) • הספר הירוק (2018) • היו זמנים בהוליווד (2019) • משפט השבעה משיקגו (2020) • בלפסט (2021) • רוחות אינישרין (2022) • אנטומיה של נפילה (2023) ‏•‏‏ עד שיצא עשן לבן (2024) |  |
בלתי נראה (סרט, 2020)

| --- | --- |

 מבוסס על:  "הרואה ואינו נראה" מאת הרברט ג'ורג' ולס "הרואה ואינו נראה" מאת רוברט סדריק שריף
 בימוי:  לי וונל 
 הופק בידי:  ג'ייסון בלאם קיילי דו פרסנה
 תסריט:  לי וונל 
 שחקנים ראשיים:  אליזבת מוס אוליבר ג'קסון-כהן אלדיס הודג' סטורם ריד הארייט דייר
 מוזיקה:  בנג'מין וולפיץ' 
 צילום:  סטפן דוסקיו 
 מדינה:  ארצות הברית, אוסטרליה 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל בלאמהאוס הפקות Goalpost Pictures Nervous Tick
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  אוסטרליה ישראל 27 בפברואר 2020 ארצות הברית 28 בפברואר 2020
 משך הקרנה:  124 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  אימה מותחן מדע בדיוני
 מקום התרחשות:  סן פרנסיסקו 
 תקציב:  7 מיליון דולר
 הכנסות:  143.2 מיליון דולר (13 במרץ 2020)
 הכנסות באתר מוג'ו:   untitledblumhouse20a
 פרסים:  פרס AACTA לסינמטוגרפיה  פרס AACTA לעריכה הטובה ביותר  פרס AACTA לפסקול הטוב ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בלתי נראה (באנגלית: The Invisible Man, בתרגום חופשי: האיש הבלתי נראה) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי מסוגת אימה שנכתב ובוים על ידי הבמאי לי ואנל, ומהווה עיבוד מודרני לסיפורו של הרברט ג'ורג' ולס, "הרואה ואינו נראה"; כמו כן מהווה עיבוד מחודש לסרט הפולחן "הרואה ואינו נראה" משנת 1933. הסרט נחשב לסרט השני ביקום האפל של סרטי יוניברסל, ומככבים בו אוליבר ג'קסון-כהן, אליזבת מוס, סטורם ריד, אלדיס הודג' והארייט דייר.
הסרט עלה לאקרנים ב-28 בפברואר 2020. בישראל, הסרט עלה לאקרנים ב-27 בפברואר 2020.
צוות השחקנים

אליזבת מוס - ססיליה קאס
אוליבר ג'קסון-כהן - אדריאן גריפין / האיש הבלתי נראה
אלדיס הודג' - ג'יימס לנייר
סטורם ריד - סידני לנייר
הארייט דייר - אמילי קאס
מייקל דורמן - טום גריפין
בנדיקט הרדי - מארק
אמאלי גולדן - אנני
סם סמית' - הבלש רקלי
זארה מייקלס - אחות בבית החולים
אנתוני ברנדון וונג - נפגע בתאונת דרכים
נאש אדגרטון - מאבטח
הפקה > פיתוח

פיתוחו של עיבוד מחודש בכיכובו של האיש הבלתי נראה החל כבר בשנת 2007, כאשר דייוויד ג. גוייר נשכר לכתוב את התסריט. שמו של גוייר נותר קשור לפרויקט עד לשנת 2011, אך לא נודעו חדשות בקשר להתקדמות פיתוח העיבוד המחודש.
בפברואר 2016, העבודה על הפרויקט חודשה ועוצבה מחדש כחלק מהיקום האפל של סרטי יוניברסל, בו מככבים המפלצות הקלאסיות שלהם. במקביל, נודע כי השחקן ג'וני דפ לוהק לתפקיד הראשי של הסרט ושהתסריטאי אד סולומון יהיה אמון על כתיבת התסריט. עם זאת, לאחר שהסרט הראשון, "המומיה" נכשל ביקורתית וקופתית בצורה קריטית, האולפנים החליטו לעצב מחדש את היקום האפל שלהם ולהתמקד בסיפורים אישיים ואינטימיים יותר ופחות בקשרים שבין סרט לסרט.
בינואר 2019, בלאמהאוס הפקות הודיעה שהיא תהיה מעורבת בהפקת הפרויקט. בהמשך נודע כי הבמאי לי ואנל נשכר לכתוב ולביים את הסרט, ושדפ כבר לא מעורב בהפקה.
במהלך ראיון בפודקאסט "ReelBlend" של האתר "סינמבלנד" ב-22 בפברואר 2020, לי ואנל הצהיר כי הסרט אינו חלק מאף יקום קולנועי לרבות היקום האפל של יוניברסל. וואנל הצהיר: "זה היה מוזר, הסרט הזה התרחש בצורה אקראית ממש. זה לא כאילו שהייתי מחובר לאיזה סוג של יקום בהתהוות. בדיוק סיימתי את 'משודרג', הם קראו לי לפגישה עם כמה מהבכירים ביוניברסל ובלאמהאוס... אני הולך לפגישה הזו והם לא ממש דיברו על 'משודרג'. כלומר, הם אמרו שהסרט מצא חן בעיניהם והמשיכו הלאה. אז אני יושב על הספה הזאת וחושב 'בשביל מה אני כאן? על מה מדובר בפגישה הזו?', והם התחילו לדבר על האיש הבלתי נראה."
הפקה > ליהוק

במרץ 2019, אליזבת מוס נכנסה לתהליכי משא ומתן מוקדמים על השתתפות בסרט כאחת הדמויות הראשיות, ולוהקה רשמית חודש לאחר מכן. סטורם ריד, אלדיס הודג', והארייט דייר הצטרפו לצוות השחקנים הראשי, יחד עם אוליבר ג'קסון-כהן שלוהק לתפקיד הראשי בדמותו של האיש הבלתי נראה.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו ב-16 ביולי 2019 בסידני, אוסטרליה והושלמו בספטמבר אותה שנה.
הפצה

במקור, הסרט התעתד לעלות לאקרנים בבכורה עולמית ב-13 במרץ 2020, תחת הפצתם של "סרטי יוניברסל". עם זאת, עלייתו לאקרנים הוקדמה ל-28 בפברואר 2020. בישראל, הסרט עלה לאקרנים ב-27 בפברואר 2020.
תגובה > קופות

החל מה-1 במרץ 2020, הסרט גרף 29 מיליון דולר ברחבי ארצות הברית ובקנדה, ו-20.2 מיליון דולר ברחבי העולם, בסכום כולל של 49.2 מיליון דולר ברחבי העולם.
בארצות הברית ובקנדה הסרט התעתד להכניס סכום של 24–30 מיליון דולר מכ-3,610 תיאטראות בסוף השבוע הפותח שלו. הסרט הכניס 9.8 מיליון דולר ביום הראשון שלו, כולל 1.65 מיליון דולר מהקרנת טרום הבכורה של יום חמישי בערב. בסוף השבוע הפותח שלו, הסרט הכניס 28.9 מיליון דולר, כשהוא עומד בראש הקופות.
תגובה > ביקורות

אתר הביקורות "Rotten Tomatoes" דיווח כי הסרט קיבל ציון 91% על סמך 256 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.61/10. בקונצנזוס נכתב כי "חכם, עשוי היטב, ומעל להכל מפחיד. בלתי נראה מוכיח שלעיתים, חומר המקור הקלאסי לאתחול מחודש יכול להסתתר לעיני כל." באתר הביקורות "Metacritic", הסרט קיבל ציון ממוצע משוקלל של 71 מתוך 100, על סמך 55 ביקורות, דבר המצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל." קהל הצופים שענה לסקר של "CinemaScore" העניק לסרט ציון ממוצע של "B +", וב-"PostTrak" דיווחו שהסרט קיבל ביקורות חיוביות, כולל ציון של 76% ושל 4 מתוך 5 כוכבים בממוצע, כאשר 53% מהאנשים שצפו בסרט אמרו שהם בהחלט ימליצו עליו.
מרכבת הדואר

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור מאת ארנסט הייקוקס
 בימוי:  ג'ון פורד 
 הופק בידי:  ולטר ונגר 
 תסריט:  דאדלי ניקולס בן הכט
 עריכה:  אוטו לוברינג דורותי ספנסר ולטר ריינולדס
 שחקנים ראשיים:  קלייר טרבור ג'ון ויין תומאס מיטצ'ל ג'ון קרדין אנדי דיויין ג'ורג' בנקרופט
 מוזיקה:  ג'רארד קרבונרה
 צילום:  ברט גלנון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  יונייטד ארטיסטס 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 15 בפברואר 1939
 משך הקרנה:  97 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מערבון, סרט דרמה, סרט פעולה 
 מקום התרחשות:  ניו מקסיקו 
 הכנסות באתר מוג'ו:   stagecoach
 פרסים:  זוכה שני פרסי אוסקר
 דף הסרט ב־IMDb
 
מרכבת הדואר (באנגלית: Stagecoach) הוא מערבון אמריקאי משנת 1939 בבימויו של ג'ון פורד ובכיכובם של קלייר טרבור וג'ון ויין.
עלילת הסרט

עלילת הסרט מתרחשת במערב הפרוע בשנת 1880. בתחילת הסרט קבוצת נוסעים ביישוב טונטו שבטריטוריית אריזונה עולה על כרכרת נוסעים רתומה לסוסים שבדרכה ליישוב לורדסבורג שבניו מקסיקו. הנוסעים בכרכרה כוללים זונה בשם דאלאס (קלייר טרבור) שגורשה מן העיר על ידי "ליגת המוסר", רופא אלכוהוליסט בשם דוק בון (תומאס מיצ'ל), בנקאי בשם הנרי גייטווד (ברטון צ'רצ'יל), ג'נטלמן בשם הטפילד (ג'ון קאראדיין), אשה הרה של קצין פרשים בשם לוסי מלורי (לואיז פלאט), איש מכירות של משקאות אלכוהוליים בשם סמואל פיקוק (דונלד מיק), המרשל קרלי וילקוקס (ג'ורג' בנקרופט) והנהג באק (אנדי דיוויין). במהלך הנסיעה עולה על הכרכרה אסיר נמלט בשם רינגו קיד (ג'ון ויין), אשר ברח מהכלא לאחר שהואשם ברצח, ואשר מעוניין להתנקם באחים פלאמר על כך שהרגו את אחיו. קרלי עוצר את קיד ואוזק אותו.
בדרכם הם נתקלים בפרשים המיידעים אותם כי מנהיג לוחמי האפאצ'י ג'רונימו ולוחמיו משוטטים באזור ועשויים להתקיף אותם בכל עת. בעקבות כך הנוסעים מקיימים הצבעה בה הם מחליטים האם ימשיכו ללורדסבורג או לא. החבורה מחליטה לבסוף להמשיך ללורדסבורג. בהמשך הכרכרה עוצרת בתחנה בדרך, ובמהלך השהייה הארוכה שם בון מיילד את מלורי, ודאלאס וקיד מתאהבים. קיד מצליח לנצל את ההזדמנות על מנת לחמוק, בסיועה של דאלאס, אך לאחר זמן קצר הוא ממהר לחזור לאחר שהוא מבחין בעדות לכך שלוחמי האפאצ'י האינדיאנים עשויים להימצא בקרבת מקום. בהמשך משחרר קרלי את קיד מן האזיקים על מנת שיסייע לנוסעים להילחם בלוחמים האינדיאנים במקרה הצורך. לקראת סוף הסרט מתקיפים לוחמי האפאצ'י את הכרכרה ממש קרוב לגבול, ומתפתח מרדף ארוך שבמהלכו הטפילד נרצח, וקיד מצליח להשתלט על הסוסים ולהציל את החבורה כולה, שעם סיום התחמושת מצליחה לשרוד עד הגעתה לגבול, שם מניסים חיילים את לוחמי האפאצ'י.
נוסעי הכרכרה מגיעים בשלום ללורדסבורג. גייטווד הבנקאי נעצר על ידי השריף המקומי על כך שגנב כספים מהבנק. דאלאס מתחננת לקיד שלא ילך לנקום באחים פאלמר, אך הוא עומד על כך. בהמשך, לאחר שהוא הורג את האחים פאלמר בקרב יריות, מסגיר עצמו קיד לקרלי, כפי שהוסכם ביניהם, אך במקום לעצרו יורד קרלי מן הכרכרה ומשלח אותה לדרכה, כשעליה קיד ודאלאס בלבד.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| קלייר טרבור | דאלאס |  |
| ג'ון ויין | רינגו קיד |  |
| אנדי דיויין | באק |  |
| ג'ון קרדין | האטפילד |  |
| תומאס מיצ'ל | דוק בון |  |
| לואיס פלאט | לוסי מלורי |  |
| ג'ורג' בנקרופט | מרשל קרלי ווילקוקס |  |
| דונלד מיק | סמואל פיקוק |  |
| ברטון צ'רצ'יל | הנרי גייטווד |  |
| טים הולט | לוטננט בלאנצ'ארד |  |
| טום טיילור | לוק פאלמר |  |
| יקימה קנוט | פרש |  |
| כריס-פין מרטין | כריס |  |
| צ'יף סוס לבן | ג'רונימו |  |
ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 100% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 28 ביקורות.
מועמדויות וזכיות בפרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1940 | פרס אוסקר | השחקן המשנה הטוב ביותר | זכייה |
| 1940 | פרס אוסקר | המוזיקה המקורית הטובה ביותר | זכייה |
| 1940 | פרס אוסקר | ג'ון פורד - הבמאי הטוב ביותר | מועמדות |
| 1940 | פרס אוסקר | פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר | מועמדות |
| 1940 | פרס אוסקר | העריכה המקורית הטובה ביותר | מועמדות |
| 1940 | פרס אוסקר | העיצוב האמנותי הטוב ביותר | מועמדות |
| 1940 | פרס אוסקר | הצילום הטוב ביותר | מועמדות |
| 1995 | המועצה הלאומית לשימור סרטים של ארצות הברית | שימור בארכיון הסרטים הלאומי | זכייה |
הערות שוליים

↑  "Stagecoach‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007379347505171  BnF: cb164728731 (data)  GND: 4532364-1  LCCN: n84076309  SUDOC: 027663124  VIAF: 300328600   WorldCat (עם VIAF): 300328600 
מוניומנט ואלי שבו צולם הסרט.
לואיס פרנקל

לואיס ג'יין פרנקל (באנגלית: Lois Jane Frankel; נולדה ב-17 במאי 1948) היא פוליטיקאית יהודייה-אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-22 של מדינת פלורידה, מאז 2013. בשנים 2023-2017 ייצגה את מחוז הקונגרס ה-21, וקודם לכן את המחוז ה-22 אותו שבה לייצג בינואר 2023. טרם שירותה בקונגרס כיהנה כראש עיריית וסט פאלם ביץ'.