stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גביע אסיה בכדורגל 1992
המדינות המשתתפות

יפן וערב הסעודית עלו לגביע ללא מוקדמות. ערב הסעודית העפילה כמחזיקת הגביע לאחר שזכתה בגביע אסיה 1988. יפן העפילה לטורניר כמארחת.
| נבחרת | סיבת העפלה | מספר הופעות בטורניר | הופעה אחרונה בטורניר | הישג שיא (עד תחילת הטורניר) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  יפן | מארחת הטורניר | 1 | 1988 | שלב הבתים (1988) |
|  ערב הסעודית | אלופת גביע אסיה בכדורגל 1988 | 2 | 1988 | אלופת אסיה (1984,1988) |
|  קטר | מנצחת בית א' במוקדמות | 3 | 1988 | שלב הבתים (1980, 1984, 1988) |
|  איחוד האמירויות הערביות | מנצחת בית ב' במוקדמות | 3 | 1988 | שלב הבתים (1980, 1984, 1988) |
|  איראן | מנצחת בית ג' במוקדמות | 6 | 1988 | אלופת אסיה (1968, 1972, 1976) |
|  קוריאה הצפונית | מנצחת בית ד' במוקדמות | 1 | 1980 | מקום רביעי (1980) |
|  סין | מנצחת בית ה' במוקדמות | 4 | 1988 | סגנית (1984) |
|  תאילנד | מנצחת בית ו' במוקדמות | 1 | 1972 | מקום שלישי (1972) |
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  יפן | 4 | 3 | 1 | 2 | 0 | 2 | 1 | 1 |
|  איחוד האמירויות הערביות | 4 | 3 | 1 | 2 | 0 | 2 | 1 | 1 |
|  איראן | 3 | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | 1 |
|  קוריאה הצפונית | 1 | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 5 | -3 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  קוריאה הצפונית | 0 – 2 | איראן   |
|  יפן | 0 – 0 | איחוד האמירויות הערביות   |
|  איראן | 0 – 0 | איחוד האמירויות הערביות   |
|  קוריאה הצפונית | 1 – 1 | יפן   |
|  איחוד האמירויות הערביות | 2 – 1 | קוריאה הצפונית   |
|  יפן | 1 – 0 | איראן   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ערב הסעודית | 4 | 3 | 1 | 2 | 0 | 6 | 2 | 4 |
|  סין | 4 | 3 | 1 | 2 | 0 | 3 | 2 | 1 |
|  קטר | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 3 | 4 | -1 |
|  תאילנד | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 1 | 5 | -4 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ערב הסעודית | 1 – 1 | סין   |
|  תאילנד | 1 – 1 | קטר   |
|  ערב הסעודית | 1 – 1 | קטר   |
|  סין | 0 – 0 | תאילנד   |
|  תאילנד | 0 – 4 | ערב הסעודית   |
|  קטר | 1 – 2 | סין   |
שלבי הנוקאאוט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | הגמר | הגמר |  |

|  | 6 בנובמבר - הירושימה | 6 בנובמבר - הירושימה |  |  |  |  |  |
|  |   יפן |  3 |   |  |  |  |  |
|  |   סין |  2 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 8 בנובמבר - הירושימה | 8 בנובמבר - הירושימה |  |
|  |   |   |   |   |   יפן |  1 |  |
|  |   |   |   |   |   ערב הסעודית |  0 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | המשחק על המקום השלישי | המשחק על המקום השלישי |  |
|  | 6 בנובמבר - הירושימה | 6 בנובמבר - הירושימה |   |  | 8 בנובמבר - הירושימה | 8 בנובמבר - הירושימה |  |
|  |   איחוד האמירויות הערביות |  0 |   |  |   סין |  1 (4) |  |
|  |   ערב הסעודית |  2 |   |  |   איחוד האמירויות הערביות |  1 (3) |  |
פרסים > השחקן המצטיין

יפן קאזויושי מיורה
פרסים > מלך השערים

ערב הסעודית פאהד אל בישי (3 שערים)
גאוגרפיה של צרפת

| --- | --- |
 (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי +(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי +
 יבשת:  אירופה 
 קואורדינטות:  47°N 2°E﻿ / ﻿47°N 2°E﻿ / 47; 2
 שטח
 דירוג שטח:  44
 שטח:  643,801 קמ"ר 
   אדמה:  640,427 קמ"ר (99.48%)
   מים:  3,374 קמ"ר (0.52%)
 גובה
 הנקודה הנמוכה:  2 מטר מתחת לפני הים  (הדלתה של רון)
 גובה ממוצע:  375 מטר
 הנקודה הגבוהה:  4,807 מטר (מון בלאן)
 מידע נוסף
 אורך קו החוף:  4,853 ק"מ
 אורך הגבולות:  2,751 ק"מ
 מדינות גובלות:  ספרד, איטליה, מונקו, ברזיל, סורינאם, שווייץ, לוקסמבורג, גרמניה, אנדורה, בלגיה, ממלכת ארצות השפלה 
 
צרפת היא אחת המדינות הגדולות במרכז מערב אירופה. גבולותיה הימיים הם האוקיינוס האטלנטי והים התיכון, במערב מפרץ ביסקאיה, בצפון תעלת למאנש והים הצפוני. לצרפת יש גם שטחים בדרום אמריקה, איי הקריביים, והאוקיינוס ההודי. צרפת גובלת עם המדינות: בלגיה, לוקסמבורג, גרמניה, שווייץ, איטליה, מונקו, ספרד ואנדורה. שטחה האירופי נקרא שטחה צרפת המטרופוליטנית, הכולל גם את האי קורסיקה, והוא 545,630 קמ"ר (פי 23 משטחה של ישראל).
כיום ומאז תקופת המהפכה הצרפתית ב-1789, 22 חבלי המדינה חולקו ל-101 מחוזות צרפת ומתוכם 5 מעבר לים.
פני השטח

פני השטח בצרפת מגוונים. בצפון ובמערב המדינה: מישורים וגבעות, בדרום ובמזרח: רמות והרים. לצרפת שטחים מישוריים רבים ומעט שטחים הררים כגון האלפים. קו החוף של צרפת מפורץ ומישורי. לצרפת יש איים וחצאי איים רבים ונהרות רבים שנוצרים מההרים המושלגים של צרפת. יותר ממחצית שטח הארץ נמוך מ-250 מ' מעל פני הים, ופחות מרבע יכול להיחשב כארץ הרים. בצרפת נמצאת הנקודה הגבוהה ביותר באיחוד האירופי. יש בה גם מערכת נהרות נרחבת הכוללת את הלואר, הגארון, הסן והרון, שמפריד בין רכס ההרים המרכזי לאלפים וזורם לים התיכון בנקודה הנמוכה ביותר במדינה, הקאמארג. החלק המערבי והמרכזי מיוערים מאוד, ויש בו מפעלים הידרואלקטריים, מקומות מרפא ואתרי ספורט חורף.
אקלים

האקלים בצרפת מתחלק לשניים: בדרום-מזרח האקלים הוא ים-תיכוני (בקיץ יבש וחם, ובחורף לח), ובצפון המדינה האקלים הוא קר ולח (הרבה גשמים ולעיתים הטמפרטורות צונחות בחורף אל מתחת לאפס). בהרים כמות המשקעים גבוהה ובאזורים אחרים בינונית (600-500 מ"מ). בחורף בהרים קר מאוד, ופסגות ההרים הגבוהים מכוסות שלג כל ימות השנה. החורף היא עונת הגשם העיקרית.
רכסי הרים באזור צרפת

רכס הרי הפירנאים - רכס הרים המפריד את חצי-האי האיברי מאירופה ומהווה גבול בין ספרד לצרפת, במרכזם נמצאת הנסיכות אנדורה. אורך הרכס הוא 430 קילומטרים והפסגה הגבוהה ביותר שלו נמצאת באנטו (גובה של 3,404 מטרים).בשטחו הצרפתי מגיע רכס הפירנאים עד לגובה של כ 2,884 מטרים. הרי הפירנאים מושלגים בתקופת החורף ומהווים אתר תיירות פופולרי בקרב חובבי הסקי, וכוללים גם פארקים ושמורות טבע בשיטחם.
רכס מאסיף סנטרל (Massif central) - רכס וולקני, הנמצא במרכז-דרום צרפת ומכסה 15% אחוז משטחה. מתנשא לגובה של 1,886 מטרים והוא נחשב לרכס הנמוך ביותר מבין רכסי צרפת אך המגוון ביותר בצרפת מבחינה אקלימית.
רכס הרי האלפים - בדרום-מזרח צרפת מתחיל רכס האלפים האדיר שאורכו כ-1,000 קילומטרים, הממוקם על פני שבע מדינות. פסגתו הגבוהה ביותר של רכס האלפים, פסגת מון בלאן, שוכנת בגבול צרפת-איטליה וגובהה 4,808 מטר. הרי האלפים הם המוצא לנהרות רבים בצרפת ובמרכז אירופה.
הרי יורה - רכס המתרומם כלפי גבולות שווייץ ואיטליה עם צרפת. הוא נמוך מהרי האלפים ומגיע לגובה ממוצע של כ־600 מטרים. בשטחו יערות, מצוקים, ומסלולי טיול רבים.
נהרות באזור צרפת

נהר הלואר- הנהר הארוך ביותר בצרפת (1,013 ק"מ), ניקוזו מכסה 20% משטחה של צרפת. מוצאו הוא מאזור הסון והוא נשפך למפרץ ביסקאיה בסן נאזר.
נהר הסן - הנהר השני באורכו בצרפת והעיקרי בצפון צרפת והוא אחד מנתיבי המסחר העיקריים של האזור וגם נחשב לאתר תיירות שכיח בצרפת. מתחיל במחוז דיז'ון, חוצה את העיר פריז, ממשיך דרך נורמנדי ונשפך לתעלת למאנש. אורכו 780 קילומטרים וגובהו כ-471 מטרים מעל פני הים.
נהר הרון - מגיע מהאלפים בשווייץ, עובר בין שני הרכסים של האלפים הצרפתיים ונשפך אל הים התיכון באזור מרסיי. אורכו כ-812 קילומטר.
נהר הריין - מקורו באלפים הברניים והוא נחשב לנהר הארוך ביותר במערב אירופה. הריין עובר דרך מספר מדינות ובהן שווייץ, ליכטנשטיין, אוסטריה והולנד ונחשב לגבולה של צרפת עם גרמניה לפני שהוא ממשיך בדרכו צפונה אל הים הצפוני. אורכו כ-1,233 קילומטר.
הערות שוליים

↑  לא כולל מחוזות צרפת מעבר לים
| גאוגרפיה של מדינות העולם |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין    • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הוותיקן • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה    • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה  • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל   • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי  • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס  • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל   • איי שלמה  • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה  • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007333702305171
ג'ייקוב ריס-מוג

ג'ייקוב ריס-מוג (באנגלית: Jacob Rees-Mogg; נולד ב-24 במאי 1969) הוא פוליטיקאי בריטי חבר המפלגה השמרנית. כיהן כנציג מחוז צפון-מזרח סאמרסט בבית הנבחרים. כיהן כשר המסחר, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית וכיושב ראש הקבוצה השמרנית בעד הברקזיט, "קבוצת המחקר האירופית" (ERG).
ביוגרפיה

ריס-מוג נולד בלונדון וגדל בסאמרסט, אחד מחמשת ילדיהם של ויליאם ריס-מוג (אנ'), שהיה עורך עיתון "הטיימס", וג'ילאן שייקספיר מוריס. הוא למד בבית ספר יסודי דרגון ובתיכון איטון קולג'.
ב-1991 סיים תואר ראשון בהיסטוריה בטריניטי קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד. במהלך לימודיו כיהן כראש תא הסטודנטים השמרניים ובהנהלת תא הדיבייט של האוניברסיטה. לאחר לימודיו עבד בבנק ההשקעות רוטשילד ובשנים 1993–1996 עבד בחברת השקעות בהונג קונג ולאחר מכן בלונדון שם ניהל קרן השקעות לשווקים המתפתחים. ב-2007 הקים יחד עם שותפים חברת השקעות בשם "Somerset Capital Management" המתמחה בהשקעות גופים מוסדיים בשווקים מתעוררים.
בבחירות 1997, שבהן נחלה המפלגה השמרנית מפלה מוחצת, התמודד לראשונה כנציג המפלגה השמרנית למושב מחוז מרכז פייף בבית הנבחרים. הוא סיים שלישי ולא נבחר לפרלמנט. בבחירות 2001 התמודד למושב מחוז וורקין, אך סיים שני.
בבחירות 2010 נבחר לראשונה לבית הנבחרים כנציג מחוז צפון-מזרח סאמרסט, מאז נבחר לשתי כהונות נוספות. הוא כיהן עד 2015 בוועדה לבדיקת מסמכי האיחוד האירופי וכחבר ועדת הנהלים של בית הנבחרים. לאחר בחירות 2015 כיהן בנוסף גם כחבר בוועדת האוצר, ובוועדה המשותפת של שני בתי הפרלמנט לעניין שיפוץ ארמון וסטמינסטר. מספטמבר 2017 הוא מכהן כחבר הוועדה לפרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי. בינואר 2018 נבחר ליושב ראש "קבוצת המחקר האירופית" (ERG), המקדמת את רעיון הברקזיט. כחבר הפרלמנט הפגין עצמאות והתנגד תכופות ליוזמות של ראשי הממשלה ממפלגתו, דייוויד קמרון ותרזה מיי. ביולי 2019 מינה אותו ראש הממשלה בוריס ג'ונסון ללורד נשיא המועצה ולמנהיג בית הנבחרים הבריטי. בפברואר 2022 מונה על ידי ג'ונסון לשר לענייני הזדמנויות הברקזיט ויעילות הממשלה. לאחר בחירתה של ליז טראס לראשות הממשלה מונה לשר המסחר, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית. הוא התפטר מתפקידו באוקטובר 2022 לאחר בחירתו של רישי סונאק ליו"ר המפלגה השמרנית וראש הממשלה. בבחירות 2024 הפסיד את מושבו (במחוז הבחירה החדש צפון-מזרח סאמרסט והאנם) לדן נוריס מהלייבור.
בענייני דת ומדינה, ריס-מוג מצהיר על עצמו שהוא מחזיק בדעת הכנסייה הקתולית, אליה הוא משתייך. הוא מתנגד לנישואין חד-מיניים באומרו שנישואין הם פולחן דתי המוגדר על ידי הכנסייה ולא על ידי המדינה. בנוסף, ריס-מוג מתנגד לחלוטין להפלות. לדבריו, חיי האדם מתחילים ברגע ההתעברות ולכן הוא מתנגד להפלות גם במקרים של אונס וגילוי עריות.
הוא נודע ברטוריקה המשובחת שלו, בשימוש בשפה גבוהה, בלטינית ובהומור.
ריס-מוג הוא קתולי בדתו. הוא נשוי להלנה ולזוג שישה ילדים. הונם מוערך בכ-100–150 מיליון לירות שטרלינג.
הערות שוליים

↑  Jacob Rees-Mogg Says That He Opposes Abortion and Same-Sex Marriage | Good Morning Britain, נבדק ב-2019-10-16
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810571948705606  BIBSYS: 1560455411655  GND: 1150876352  ISNI: 0000 0004 2337 6617  LCCN: nb2013025670  UKPARL: 7syCchhA  VIAF: 305856780   WorldCat (עם VIAF): 305856780
גביע אמריקה (שיט)

| --- | --- |

 תחום:  שיט דו-קרב מפרשיות
 ארגון:  ISAF
 תקופת הפעילות:  1851–הווה (כ־173 שנים)
 אלופה נוכחית:  ניו זילנד emirates team new zealand
 מירב הזכיות:  ארצות הברית מועדון היאכטות ניו-יורק
 americascup.com
גביע אמריקה (באנגלית: America's Cup) היא תחרות השיט והספורט הוותיקה ביותר שפעילה בימינו והיא גם התחרות הנחשבת ביותר בעולם השיט. שיטת התחרות היא דו-קרב בין שתי יאכטות, אחת היא המנצחת של סבב התחרות הקודם והשנייה היא יאכטה שניצחה בסבב המוקדמות. הגביע נקרא על שם הספינה אמריקה.
לאורך השנים משכה התחרות בנוסף לשייטי עילית ומעצבי יאכטות מפורסמים, גם ספונסרים ויזמים עשירים. התחרות מהווה מבחן ליכולות שיט ובנית סירות וכן גם ליכולות ניהול וגיוס השקעות. ההשתתפות בתחרות היא פרויקט יקר כשהתקציבים להכנת הצוות ובניית הסירה מתחילים ב-100 מיליון דולר ומגיעים להרבה מעבר לזה.
היסטוריה

תחרות השיט הראשונה שאורגנה הייתה ב-1851 על ידי מועדון היאכטות הבריטי המלכותי (Royal Yacht Squadron) להקפת האי וייט (Isle of Wight) לאורך 53 מייל. בתחרות זו ניצחה המפרשית "אמריקה"(אנ') ממועדון היאכטות של ניו-יורק 15 ספינות בריטיות, ולקחה את הגביע ששוויו עמד על 100 לי"ש של אותם ימים. מסופר שלאחר התחרות, שאלה המלכה הבריטית ויקטוריה, מי סיים במקום השני, ונענתה בתשובה "אין מקום שני". הגביע עבר מאנגליה לניו יורק, ונתרם למועדון היאכטות של ניו-יורק (NYYC) על ידי הסינדיקט שמימן את הספינה באמצעות מסמך שטר העברה ללא תמורה שכותרתו הייתה: Deed of Gift of the America's Cup, כשהתנאי המרכזי בו היה שהגביע יוחזק תמיד בנאמנות על ידי המועדון המנצח עד לתחרות הבאה, זאת במטרה לאפשר את המשך התחרויות הידידותיות בין האומות על הגביע. מאוחר יותר נקבע שם התחרות לאמריק'ס קאפ (גביע אמריקה, על שם הסירה).
לכל מועדון יאכטות אשר עונה על הדרישות הקבועות בשטר ההעברה יש הזכות להתמודד מול המועדון אשר מחזיק את הגביע. המועדון המתמודד יקרא "the challenger" ומולו יגן על הגביע המחזיק הקודם שיקרא "the defender".
מאז הניצחון בבריטניה שמר מועדון היאכטות הניו-יורקי על הגביע עד 1983, כאשר משנת 1870 עד 1920 התחרויות היו בעיר ניו יורק ומ 1920 ועד 1983 עברו לניופורט. השליטה של המועדון הניו יורקי במשך 132 שנה הייתה כה מלאה עד שהוחלט להבריג את הגביע לרצפת המועדון. בתחרות בשנת 1983 ניצח מועדון היאכטות המלכותי של פרת' בראשות אלן בונד עם המפרשית "אוסטרליה II" בתוצאה 3–4 את הספינה "ליברטי" האמריקאית. לראשונה ארצות הברית איבדה את התואר והתחרות הבאה שהתקיימה בשנת 1987 הייתה בפרימנטל במערב אוסטרליה, בתחרות זו הפסידו האוסטרלים למועדון היאכטות סן דייגו, שבשלוש התחרויות הבאות שמר העל התואר עד שנת 2000 אז ניצחו אותו הניו זילנדים.
מאז לא ניצחה קבוצה יותר מפעמיים רצופות והגביע חזר לאירופה בפעם ראשונה מאז התחרות של 1851 בשנת 2003 לאחר שקבוצת Alinghi השווייצרית זכתה והתחרות הבאה התקיימה בולנסיה ב 2007 ובה הצליחה Alinghi לשמור על הגביע, אך איבדה אותו ב 2010 ל Golden_Gate_Yacht_Club מסן פרנסיסקו, המועדון מסן פרנסיסקו הצליח לשמור על הגביע גם בתחרות של 2013 אך איבד אותו לניו זילנד 2017 .
סבבים מוקדמים לתחרות

תחרויות הקדם נערכות לרוב בשיטת "round-robin"(אנ') כאשר בכל משט מתחרים שני צוותים אחד מול השני ובהמשך הסבבים, מתחרים כל הצוותים זה מול זה. בסוף התחרויות עולה המנצח שהשיג את מירב הנקודות לשלב הבא. בשלב ה-פיינל (final) יתחרו שני הצוותים שהשיגו את שני המקומות הראשונים. שלב ה פיינל של תחרויות הקדם יסתיים בנוקאאוט כאשר רק צוות אחד יעלה לתחרות ה america's cup להתחרות במחזיק הגביע.
סבבים מוקדמים לתחרות > תחרויות קדם נוספות (ACWS)

בשנה שלפני התחרות המרכזית נהוג לקיים תחרויות קדם שמאפשרות למתחרים לבחון את עצמם לפני התחרויות הרשמיות.
ב 2020 עקב התפשטות הקורונה בוטלו תחרויות הקדם שהיו אמורות להתקיים באפריל בקליארי-סרדיניה וביוני בפורטסמות' אנגליה, כך שהפעם הראשונה בה יכלו הצוותים להכיר אחד את השני ולהתחרות ביניהם היה ב 17-12-2020 באוקלנד ניו זילנד.
סבבים מוקדמים לתחרות > גביע לואי ויטון (Louis Vuitton)

בשנת 1970 מספר יאכטות ממועדונים שונים ביקשו להתחרות מול המועדון הניו יורקי על הגביע. כך נקבע כי שלב בחירת הטוען לגביע (CHALLENGER) יופרד מהתחרות הראשית ויתקיים שלב מוקדם בו יבחר המתחרה היחיד על הגביע אל מול המגן עליו (defender). ב 1983 הצטרף מעצב האפנה הצרפתי לואי ויטון והפך לספונסר הראשי בתחרויות הקדם כאשר הרעיון המרכזי בהשקעות העתק בצוותים ובסירות היה לזהות ולפתח מתחרה חזק לתחרות על הגביע ולדאוג לכך שתחרויות הקדם תהוונה רף כניסה גבוה מספיק לתחרות הראשית.
תחרויות הקדם שנקבעו לחודשים שלפני התחרות על הגביע, משנת 1983 ועד 2017 נקראו "גביע לואי ויטון"(אנ'). חמישה מתוך תשעת המנצחים בגביע לואי ויטון זכו בגביע אמריקה.
סבבים מוקדמים לתחרות > גביע פרדה (Prada)

בספטמבר 2017 הוכרז כי חברת פרדה האיטלקית תיקח את החסות על כל אירועי הקדם לאמריקס קאפ כולל גם התחרות הראשית של אמריקס קאפ ה-36, שתתקיים במרץ 2021. תחרויות הקדם "גביע פרדה" נקבעו לחודשים ינואר ופברואר 2021.
התחרות > כללים

הכללים בגביע אמריקה, בהם מקום התחרות, התאריך, דגם הסירה בה יתחרו ואף מספר השיוטים הדרושים לניצחון, נקבעים על ידי מנצח גביע אמריקה הקודם, תוך התייעצות במתחרה, לכן הם משתנים לעיתים קרובות בשונה מרוב מקצועות הספורט המקצועני. לפני התחרות מתפרסם פרוטוקול (עבור התחרות ה 36 שתהיה במרס 2021 הפרוטוקול התפרסם בספטמבר 2017) . למעט מקרה אחד לקראת התחרות ב 2010 שם הגיע סיכום הפרוטוקול לדיון בבית משפט אשר השתמש במסמך היסוד the Deed of Gift שנכתב ב 1851 כדי לפסול מועדון מתחרה. רוב הפרוטוקולים נכתבים בהסכמה ובהגינות בין המגינים על הגביע למאתגרים. זאת תוך שמירה על רוח התחרות הידידותית הספורטיבית בין המדינות המשתתפות ותוף שאיפה למצוינות ולחלוציות בטכנולוגיה .
התחרות > חוקי התחרות

לאחר סיום הסבב המוקדם מתמודדים המאתגר (challenger) והמחזיק בתואר מהתחרות הקודמת (defender) בסדרת שיוטי דו-קרב. מכיוון שזו תחרות דו-קרב המטרה היא לחצות את קו הסיום ראשון. בתחרות אין חשיבות לזמן אלא למיקום, מי שמגיע ראשון מקבל נקודה.
חוקי התחרות נגזרו מחוקי השיט הרגילים החל ממעבר מוקדם של קו ההתחלה, חציית מסלול אחד של השני, סיבוב סביב המצוף ושמירת טווח נקי בין המקיף למצוף, הסתרת רוח וכן אי עמידה בכללים שנקבעו בפרוטוקול התחרות. אי עמידה בכל אלה גוררים ענישה (penalty) שגם היא נקבעת בפרוטוקול ובחוקי התחרות שנקבעים לקראת התחרות.
התחרויות מ-1983

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דגם | שנה | אתר | מועדון מגן | צוות מגן (ספונסר, סירה) | מועדון מאתגר | צוות מאתגר (ספונסר, סירה) | תוצאה |
חוקי ISAF סדרה 12 מטר: 
| חוקי ISAF סדרה 12 מטר | 1983 | ניופורט | מועדון יאכטות ניו יורק | סינדיקט חירות, "ליברטי" | מועדון היאכטות המלכותי של פרת' | אלן בונד, "אוסטרליה III" | 3–4 |
| חוקי ISAF סדרה 12 מטר | 1987 | פרימנטל | מועדון היאכטות המלכותי של פרת' | קווין פרי, "קוקברה III" | מועדון היאכטות סן דייגו | "סייל אמריקה", "כוכבים ופסים 87" | 0–4 |
דו-קרב: 
| דו-קרב | 1988 | סן דייגו | מועדון היאכטות סן דייגו | "סייל אמריקה", "כוכבים ופסים 88" | מועדון הסירות מפרץ מרקורי | מיכאל פיי, "KZ-1" | 2–0 |
סדרת אמריקה'ס קאפ בינלאומי: 
| סדרת אמריקה'ס קאפ בינלאומי | 1992 | סן דייגו | מועדון היאכטות סן דייגו | ביל קוך, "אמריקה בשלישית" | מועדון המפרשיות של ונציה | ראול גרדיני, "Il Moro di Venezia" | 4–1 |
| סדרת אמריקה'ס קאפ בינלאומי | 1995 | סן דייגו | מועדון היאכטות סן דייגו | סייל אמריקה, "Young America" | שייטת היאכטות המלכותית של ניו זילנד | צוות ניו זילנד, "NZL-32" | 0–5 |
| סדרת אמריקה'ס קאפ בינלאומי | 2000 | אוקלנד | שייטת היאכטות המלכותית של ניו זילנד  | צוות ניו זילנד, "NZL-60" | מועדון יאכטות פונטה אלה | לונה רוסה, "ITA-45" | 5–0 |
| סדרת אמריקה'ס קאפ בינלאומי | 2003 | אוקלנד | שייטת היאכטות המלכותית של ניו זילנד | צוות ניו זילנד," NZL 82" | איגוד השייטים של ז'נבה | קבוצת אלינגהי, "SUI-64" | 0–5 |
| סדרת אמריקה'ס קאפ בינלאומי | 2007 | ולנסיה | איגוד השייטים של ז'נבה | קבוצת אלינגהי, "SUI-100" | שייטת היאכטות המלכותית של ניו זילנד | צוות ניו זילנד, "NZL-92" | 5–2 |
דו-קרב: 
| דו-קרב | 2010 | ולנסיה | איגוד השייטים של ז'נבה | קבוצת אלינגהי, "אלינגהי 5" |  מועדון היאכטות גולדן גייט | ב.מ.וו. אורקל מרוצים, "USA-17" | 0–2 |
AC72: 
| AC72 | 2013 | סן פרנסיסקו | מועדון היאכטות גולדן גייט | צוות אורקל ארצות הברית, "צוות אורקל USA-17" | שייטת היאכטות המלכותית של ניו זילנד | צוות ניו זילנד, "ניו זילנד אוטאורה" | 8-9 |
AC50: 
| AC50 | 2017 | ברמודה | מועדון היאכטות גולדן גייט | צוות אורקל ארצות הברית, "17" | שייטת היאכטות המלכותית של ניו זילנד | צוות ניו זילנד, "ניו זילנד אוטאורה" | 7-1 |
↑  לאחר הפחתת שתי נקודות לצוות אורקל ארצות הברית בעקבות ענישה
ראו גם

שיט מפרשיות
הערות שוליים

↑  (הקישור אינו פעיל) פוסט בנושא 'האם האמריקן קאפ היא תחרות הספורט הוותיקה ביותר?' (באנגלית)
↑  Alfred Fullerton Loomis (באוגוסט 1958). "Ah, Your Majesty, there is no second". American Heritage. 9 (5). נבדק ב-28 בפברואר 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011371256005171  BnF: cb133217340 (data)  GND: 4098109-5  LCCN: n99053106  VIAF: 137391188   WorldCat (עם VIAF): 137391188
בנדיקוט ננסי ארפקי

| בנדיקוט ננסי ארפקי> מצב שימור |
| --- | --- |
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: בנדיקוטאים
משפחה:: בנדיקוטיים
סוג:: בנדיקוט ננסי
מין:: בנדיקוט ננסי ארפקי
שם מדעי
 Microperoryctes aplini ‏הלגן ופלנרי, 2004
תחום תפוצה


בנדיקוט ננסי ארפקי (שם מדעי: Microperoryctes aplini), הוא מין בנדיקוט קטן בסוג בנדיקוט ננסי שאנדמי למערב גינאה החדשה. הוא תואר מדעית בשנת 2004 על ידי הזואולוגים טים פלנרי (אנ') האוסטרלי וכריסטופר הלגן (גר') האמריקני מדגימות שנאספו בשלושה מסעות מחקר במהלך המאה ה-20 ונחשבו במקור כשייכות למין בנדיקוט עכברי. משמעות שמו המדעי היא "חופר-כיס קטן של אפלין", על שמו של הזואולוג האוסטרלי קן אפלין.
מידע כללי

הבנדיקוט הארפקי הוא המין הקטן ביותר בסדרת הבנדיקוטאים כולה: אורך ראשו וגופו 14–16 סנטימטרים ואורך זנבו 11–12 סנטימטרים. משקלו אינו ידוע, אך כנראה סביבות 100 גרם. מבנה גופו גוצי וקמור יותר מהבנדיקוט העכברי וראשו החרוטי קצר יותר. אוזניו משולשות וקצרות, ועיניו קטנות וחרוזיות. חוטמו מחודד ומותאם לנבירה בפסולת שעל אדמת היער. זנבו דקיק וארוך, ויש לו טפרים דקים וחדים. בצורה הכללית ובמראה, הבנדיקוט הארפקי נראה כגרסה מוקטנת של בנדיקוט ננסי פפואני.
הפרווה שלו בצבע חום מבריק או אדמדם בצד העליון, וחום-אפרפר בצד התחתון עם כתם לבנבן על החזה. הראש זהה לצבע הגוף, עם פס כהה על המצח ומשקפיים כהים סביב העיניים. הסנטר והלחיים לבנבנים. לאורך הגב יש לו פס שחור, ובנוסף, זוג פסים כהים רוחביים בחלק האחורי. הזנב חום בחלקו העליון ולבנבן בחלקו התחתון. חלקי הגוף החשופים (הגפיים, האף והאוזניים) בצבע ורוד.
הבנדיקוט הארפקי אנדמי לחצי המערבי של גינאה החדשה הנמצא בשליטת אינדונזיה. הוא מוגבל לאזור קטן בתוך רכס ארפק שבחצי האי ראש-ציפור (ווגלקופ). ארבע הדגימות הידועות למדע נאספו כולם בשני אתרים בגובה 1,800 ו-2,200 מטר מעל פני הים במרכז הרי ארפק סביב אגם אנגי ג'יג'י (שתי דגימות נאספו ב-1928, אחת ב-1963 ואחת ב-1986). בית הגידול שלו שוכן בתוך יער עננים טרופי ולח. אין מידע זמין אודות אורח החיים והביולוגיה של המין. הוא ככל הנראה פעיל בלילה, וניזון מחסרי חוליות וצמחים.
מצב

הבנדיקוט הננסי ארפקי מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור פגיע (VU), מכיוון שככל הידוע הוא מוגבל לאזור יחיד שגודלו פחות מ-20 קילומטרים רבועים.
אף שהידע אודות היונקים באזור גינאה לוקה בחסר, ובפרט לגבי יונקים שחיים באזורים הרריים בלתי נגישים, העובדה שהמין לא נצפה בטבע מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 מלמדת על כך שהוא אכן נדיר מאוד. הבנדיקוט הארפקי מאוים מצד פגיעה בבית גידול ומלכודות וייתכן שמצבו האמיתי חמור בהרבה. הוא מצוי בשמורת הטבע של ארפק. נדרשים מחקרים נוספים לגלות את מצבו ואורח חייו, ולבדוק האם הוא קיים ברכס טמראו הסמוך לרכס ארפק.
הערות שוליים

↑  בנדיקוט ננסי ארפקי באתר הרשימה האדומה של IUCN
גרהארד רודקס

גרהארד רודקס (בגרמנית: Gerhard Rodax; 29 באוגוסט 1965 – 16 בנובמבר 2022) היה כדורגלן אוסטרי ששיחק בעמדת החלוץ.
רודקס החל את הקריירה במדי אדמירה ואקר, במדיה פרץ לתודעה ככדורגלן השנה באוסטריה (1989) וכמלך השערים של הבונדסליגה האוסטרית (1990). בהמשך שיחק באתלטיקו מדריד, עמה זכה בגביע המלך הספרדי, ובראפיד וינה. כשנתיים לאחר שפרש במדי ראפיד, שב לעונה אחת לקבוצת נעוריו בטרם פרש סופית ממשחק. רודקס כבש שלושה שערים בעשרים הופעות במדי נבחרת אוסטריה, וייצג אותה בין היתר במונדיאל 1990.