stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדם ייטס
ביוגרפיה > אוריקה גרין אדג' (2014-2020) > ניצחון בקטגוריית הרוכב הצעיר בטור דה פראנס

ב-2016 סיים ייטס במקום ה-7 בדופינה ליברה. לאחר מכן התחרה בטור דה פראנס, וזכה בקטגוריית הרוכב הצעיר המצטיין (החולצה הלבנה), הפך לרוכב הבריטי הראשון שזוכה בקטגוריה וסיים במקום ה-4 הכללי, 4:42 דקות אחרי כריסטופר פרום. ייטס השתתף במקצה הכביש באולימפיאדת ריו וסיים במקום ה-15.
בתחילת 2017 ניצח ייטס בפעם השנייה במרוץ גרנד פרי אינדוסטריה-ארטיאנאטו באיטליה. לאחר מכן סיים רביעי בוולטה אה קטלוניה ושמיני בלייז'–בסטון–לייז'. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בג'ירו ד'איטליה, סיים 7 פעמים בתוך העשירייה הראשונה בקטעים אך רק במקום ה-9 הכללי, הוא היה קרוב לעשות דאבל ולזכות בקטגוריית הרוכב הצעיר המצטיין אך בקטע האחרון איבד את ההובלה לבוב יאנגלס בקטע האחרון. הוא סיים חמישי בטור של פולין, הוא השתתף בוואלטה אספנייה, שימש בעיקר כפועל של אסטבן צ'אבס ולא התבלט. הוא סיים במקום השני במרוץ מילאנו - טורינו, 10 שניות אחרי ריגוברטו אוראן.
ב-2018 סיים רביעי בוואלטה ולנסיה, ו-5 בטירנו - אדריאטיקו לאחר שגם ניצח את הקטע החמישי. הוא סיים רביעי בטור של קליפורניה, ייטס רשם הופעה מוצלחת בדופינה ליברה, מסיים שני לאחר גריינט תומאס וגם מנצח את הקטע ה-7. בטור דה פראנס ייטס אכזב לאחר שסיים רק במקום ה-29 הכללי. לאחר מכן השתתף בוואלטה אספנייה וסייע לאחיו סיימון לנצח במרוץ.
את 2019 פתח עם מקום רביעי וניצחון בקטע הרביעי בוואלטה ולנסיה, לאחר מכן סיים חמישי בוואלטה אנדלוסיה. הוא סיים שני בטירנו - אדריאטיקו, לאחר שאיבד את ההובלה לפרימוז' רוגליץ' בקטע האחרון. הוא ניצח את הקטע השלישי וסיים שני בוולטה אה קטלוניה, 14 שניות אחרי מיגל אנחל לופז. לאחר מכן ניצח את הקטע השישי בטור של חבל הבסקים וסיים חמישי כללי. ייטס סיים רביעי בלייז'–בסטון–לייז' ובמקום ה-29 בפעם השנייה בטור דה פראנס, לאחר ששוב לא הצליח להיות חלק ממאבקי הדירוג הכללי. הוא ניצח את הטור של קרואטיה וגם את הקטע החמישי במרוץ, וסיים שלישי במילאנו - טורינו.
ב-2020, ייטס פתח את עונת התחרויות שלו באיחוד האמירויות, כשהתחרה בטור של האמירויות. הוא ניצח את הקטע ה-3 במרוץ ותפס את ההובלה בו, לאחר ששני הקטעים האחרונים (6 ו-7) בוטלו, הוא ניצח את המרוץ באופן רשמי.
ביוגרפיה > אינאוס (2021–2022)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ב-21 באוגוסט 2020 פרסמה באופן רשמי קבוצת אינאוס שאדם יצטרף אליה החל מעונת 2021 ובכך יעזוב את מיצ'לטון–סקוט לאחר שבע עונות במדיה וגם יתפצל מאחיו התאום סיימון, שהאריך את החוזה שלו במיצ'לטון - סקוט עד תום עונת 2022.
הערות שוליים

↑  Tour de France 2016, procyclingstats.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1266489266  VIAF: 5517166237107296380006   WorldCat (עם VIAF): 5517166237107296380006 
ייטס (מימין), לבוש בחולצה הלבנה במהלך טור דה פראנס 2016
ג'ואי לורן אדמס

| --- | --- |

ג'ואי לורן אדמס, 2015
 לידה:  9 בינואר 1968 (בת 56) נורת' ליטל רוק, ארקנסו, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 מקום לימודים:  North Little Rock High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ואי לורן אדמס (באנגלית: Joey Lauren Adams; נולדה ב-9 בינואר 1968) היא שחקנית קולנוע ובמאית אמריקאית שהשתתפה בלמעלה מ-30 סרטים. השתתפה בכמה מסרטי קווין סמית', בפרט עכברי הקניון ולרדוף אחרי איימי - עליו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה

אדמס נולדה בעיר נורת' ליטל רוק שבארקנסו.
גדלה לצד שני אחים, אחד מהם היה שקוע בתרדמת בעקבות תאונת דרכים.
החליטה להפוך לשחקנית לאחר שנת לימודים באוסטרליה במסגרת חילופי סטודנטים ועברה להוליווד בגיל 20.
הופעת הבכורה שלה הייתה בשנת 1977, בתפקיד שולי בסרט "מגרש השדים 2: הכופר" - סרט המשך של מגרש השדים.
ב-1991 התארחה בפרק ה-100 של "נשואים פלוס" ובשנים הבאות התארחה בסדרות טלוויזיה נוספות.
ב-1993 הופיעה בתפקידי משנה בקומדיות "תופסים ראש" ו"טריפ נעורים".
שנתיים לאחר מכן הופיעה בסרטו של קווין סמית' "עכברי הקניון", סמית' ואדאמס פיתחו מערכת יחסים מחוץ לסט הצילומים שנמשכה כשנתיים. מערכת היחסים שפיתחה עם סמית' נתנה לו השראה לסרטו "לרדוף אחרי איימי" בו כיכבה אדמס לצידם של בן אפלק וג'ייסון לי בתור אמנית קומיקס ביסקסואלית אליסה ג'ונס.
הופעה זו זיכתה את אדמס בפרסי המבקרים ובמועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בקומדיה או סרט מוזיקלי.
ב-1999 שיחקה בשובר הקופות הראשון שלה, הקומדיה "ביג דדי" בתור לילה חברתו של סוני קאופקס (אדם סנדלר).
ב-2006 שיחקה אדמס את אדי חברתה של ברוק מאיירס (ג'ניפר אניסטון) בקומדיה "הצד שלו, הצד שלה". באותה שנה יצא סרט הבכורה שלה כבמאית - "השכם בבוקר".
פילמוגרפיה

תופסים ראש (1993)
טריפ נעורים (1993)
התוכנית (1993)
The Pros & Cons of Breathing ‏(1993)
אשה גנובה (1994)
לא דופק חשבון (1994)
עכברי הקניון (1995)
עולם קטן שלי (1996)
לשרטט זבובים (1996)
מייקל (1996)
לרדוף אחרי איימי (1997)
מקום שקט (1998)
ביג דדי (1999)
ברונו (2000)
ביוטיפול (2000)
הטריפ שלי בהארוורד (2001)
ד"ר דוליטל 2 (2001)
Reaching Normal ‏(2001)
In the Shadows ‏(2001)
ג'יי ובוב השקט מכים שנית (2001)
התחרות הגדולה (2002)
ביפר (2002)
הריק הגדול (2003)
The Gunman ‏(2004)
Conflict ‏(2005)
הצד שלו, הצד שלה (2006)
משוך בגזר (2007)
טראקר (2008)
מחסלות לשעבר (2009)
Endure ‏(2010)
Big Swim ‏(2011)
Apart ‏(2011)
The Birthday Present ‏(2012)
Mulberry Stains ‏(2012)
Art Machine ‏(2012)
Blue Caprice‏ (2013)
A Country Christmas ‏(2013)
היא לא אוהבת אותי‏(2013)
Making the Rules ‏(2014)
Sequoia ‏ (2014)
Valley Inn ‏(2014)
Animal ‏(2014)
סטוץ כפול (2014)
All the Birds Have Flown South‏ (2016)
Greedy People‏ (2024)
Tankhouse‏ (TBA)
Twilight of the Mallrats‏ (TBA)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

Still the King‏ (2017-2016)
במאית

השכם בבוקר - 2006 - גם תסריט
ג'רג' קורטג

| --- | --- |

 לידה:  19 בפברואר 1926 (בן 98) לוגוז', רומניה 
 מוקד פעילות:  הונגריה הונגריה רומניה רומניה צרפת צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-1954 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט, התיכון הפיאריסטי בטימישוארה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  הונגרית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  ECM 
 בן או בת זוג:  מרתה קורטג (1947–17 באוקטובר 2019) 
 צאצאים:  ג'רג' קורטג הבן 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1973)  פרס גרומאייר להלחנה (2006)  פרס ארנסט פון סימנס (1998)  פרס סיבליוס (2012)  העיטור האוסטרי למדע ואמנות (1998)  פרס קושוט (1996)  פרס פרנץ ארקל (1969)  פרס פרנץ ארקל (1956)  פרס פרידריך הלדרלין של האוניברסיטה ואוניברסיטת העיר טיבינגן (2001)  אזרחות כבוד של בודפשט (2001)  פרס גרומאייר (2006)  פרס הרדר (1993)  פרס לאוני סונינג למוזיקה (2003)  פרס פרנץ ארקל (1954)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה (1999)  מדליית הזהב של החברה הפילהרמונית המלכותית (2013)  פרס בארטוק-פאסטורי (1984)  הצלב הגדול במסדר ההצטיינות של הונגריה (2006)  אמן מצטיין של הונגריה (1980)  פרס „מולדתי” (2002)  Honorary Member of the International Society for Contemporary Music 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'רג' קורטג
גֱ'רג' קוּרְטָג או גיירג' קורטג (בהונגרית: Kurtág György;‏ 19 בפברואר 1926) הוא מלחין יהודי-הונגרי.
קורות חייו

ג'רג' קורטג נולד להורים יהודים-הונגרים בלוגוז' במחוז באנאט ברומניה. מגיל חמש למד פסנתר אצל אמו ומשנת 1940 למד פסנתר אצל מגדה קרדוש והלחנה אצל מקס אייזיקוביץ' בטימישוארה. בשנת 1946 החל את לימודיו באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט, שם פגש את הפסנתרנית מרטה קינסקר שהייתה לאשתו, ואת ג'ורג' ליגטי שהיה לידידו הקרוב. מורו לפסנתר באקדמיה היה פאל קדושה. קורטג למד הלחנה אצל שאנדור ורש ופרנץ פרקש, מוזיקה קאמרית אצל לאו ויינר, ותאוריית המוזיקה אצל לאיוש ברדוש. בשנת 1948 קיבל אזרחות הונגרית. בשנת 1951 סיים את לימודיו בפסנתר ובמוזיקה קאמרית ובשנת 1955 קיבל גם תואר בהלחנה. בתקופה זו היה קורטג פעיל כפסנתרן יותר מאשר כמלחין. כתיבתו המוזיקלית הושפעה מהמבנים הריתמיים ומהמצלולים בנוסח שירי עם של בלה בארטוק.
החשיפה למוזיקה מערבית הייתה מוגבלת תחת השלטון הקומוניסטי בהונגריה, וקורטג התוודע רק לפרטיטורות בודדות של סטרווינסקי, שנברג ווברן. יצירות כאלה כמעט שלא הושמעו בהונגריה, אך למזלו של קורטג, לחברו ליגטי היה אוסף תקליטים ובהם כמה מיצירות סטרווינסקי.
לאחר המרד ההונגרי של 1956 יצא קורטג לפריז, שם שהה בשנים 1957–1958. שנים אלה היו קריטיות עבורו. הוא למד אצל אוליבייה מסייאן ודריוס מיו, אולם סבל מדיכאון חמור: "הייתי נואש כיוון שהבנתי, שדבר מכל מה שהאמנתי בו לגבי העולם איננו נכון...". טיפול פסיכולוגי שקיבל ממריאן שטיין עורר מחדש את חיוניותו וזירז את התפתחותו האמנותית. בתקופה זו גילה את יצירותיו של אנטון וברן ואת מחזותיו של סמואל בקט. רביעיית המיתרים שחיבר בשנת 1959, לאחר שובו לבודפשט, מציינת נקודת מפנה מכרעת בהתפתחותו. שש התמונות המיניאטוריות המרכיבות אותה אינן ניתנות להגדרה, אך אוצר הדימויים שלהן מלא חיים וצבעוני. קורטג ראה ביצירה זו את אופוס 1 שלו והקדיש אותה לד"ר מריאן שטיין.
בשנים 1958–1963 שימש כפסנתרן חזרות בבית הספר למוזיקה ע"ש בארטוק, ובשנים 1960 ל-1968 בפילהרמוניה הלאומית של הונגריה בבודפשט. ב-1967 התמנה לפרופסור לפסנתר ובהמשך גם לפרופסור למוזיקה קאמרית באקדמיה ע"ש פרנץ ליסט, שם לימד עד שנת 1993. בין תלמידיו היו גם זולטן קוצ'יץ' ואנדראש שיף.
קורטג זכה למוניטין בינלאומיים בזכות יצירתו "מסרים מאת מיס ר"ו טרוסובה המנוחה" לסופרן והרכב קאמרי, שהשמעת הבכורה שלה הייתה בפריז בשנת 1981. מאז ראשית שנות התשעים עבד קורטג בתדירות גדלה והולכת ברחבי אירופה. הוא היה מלחין הבית של הפילהרמונית של ברלין בשנים 1993–1995 ושל הקונצרטהאוס של וינה בשנת 1995. משנת 1996 עד 1998 חי בהולנד. הוא חזר לברלין לעונת 1998–1999 ובהזמנת אנסמבל אינטרקונטמפוריין, סיטה דה לה מוזיק ופסטיבל ד'אוטום, חזר לפריז בשנים 1999–2001. מאז 2002 חי קורטג סמוך לבורדו.
קורטג היה נשוי למרתה קורטג, פסנתרנית ילידת אסטרגום, עד למותה ב-2019.
יצירתו

שהותו של קורטג בפריז אפשרה לו להתוודע לפרטיטורות של מלחינים מערביים, והשפעתם של סטרווינסקי ווברן ניכרת ביצירתו. קורטג התנסה בדודקפוניה, אבל לא דבק בכללי השיטה. ואף שהושפע ממלחינים מערביים, ההשפעה העיקרית על יצירתו באה מבארטוק.
היצירות שקדמו לאופוס 33 – היצירה התזמורתית Stele שהוקדשה לקלאודיו אבאדו ולפילהרמונית של ברלין – כוללות בעיקר מוזיקה לקול סולו ולמקהלה ומוזיקה אינסטרומנטלית, מיצירות סולו עד יצירות להרכבים גדלים והולכים. "אמרות פטר בּוֹרְנֶמיסָה" ("Bornemisza Péter mondásai") אופוס 7, שנכתב בשנים 1963 עד 1968, הוא מחזור שירים בן 40 דקות לסופרן ופסנתר המבוסס על דרשות של מטיף רפורמי בן המאה ה-16. היצירה היא מסע לאורך החיים, מלידה עד מוות. זו יצירתו הווקאלית הראשונה של קורטג מאז 1956, והיא גולת הכותרת של שלב היצירה הבוגר הראשון שלו. המבנה הסימפוני בן ארבעת החלקים של יצירה זו בולט בייחודו במכלול יצירתו של קורטג.
באחדות מיצירותיו של קורטג יש תפקיד חשוב לחלל האופף את המאזין. " - קואזי אונה פנטזיה...", שהשמעת הבכורה שלה הייתה ב-1988 בפסטיבל ברלין, היא היצירה הראשונה שבה בוחן קורטג את הרעיון של מוזיקה האופפת את הקהל במרחב. מאז אופוס 33 זכו כמה יצירות גדולות של קורטג לביצועי בכורה – "מסרים" אופוס 34 ו"מסרים חדשים" אופוס 34a לתזמורת, המוזיקה למחזה של בקט pas a pas – nulle part אופוס 35, הקונצ'רטו הכפול "...קונצ'רטנטה..." אופוס 42 ו-"6 מומנטים מוזיקליים" אופוס 44 לרביעיית מיתרים.
פרסים ואותות הוקרה

1954, 1956 ו-1969 פרס פרנץ ארקל ממדינת הונגריה
1985 אות מסדר האמנויות והספרות הצרפתי
1996 פרס קושוט של ממשלת הונגריה על מפעל חיים
1998 פרס "אהרנצייכן" ופרס המוזיקה ע"ש ארנסט פון סימנס של אוסטריה
2006 פרס גרומיה על יצירתו "...קונצ'רטנטה..." אופוס 42 לכינור, ויולה ותזמורת.
קורטג הוא חבר האקדמיה הבווארית לאמנויות במינכן והאוניברסיטה לאמנויות של ברלין (שניהם מאז 1987).
האקדמיה האמריקנית לאמנויות ולספרות העניקה לו תואר חבר כבוד בשנת 2001.
גד מכנס (פעיל ציוני)

ערך זה עוסק בגד מכנס, פעיל ציוני ממייסדי נתניה. אם התכוונתם לגד מכנס, הכדורגלן, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 באוגוסט 1893 פתח תקווה, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  7 במרץ 1954 (בגיל 60) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות סגולה 
 
גד מָכְנֶס (א' באלול תרנ"ג, אוגוסט 1893 – ב' באדר ב' תשי"ד, 7 במרץ 1954) היה פעיל ציוני בארץ ישראל, גואל אדמות, ממייסדי נתניה ואבן יהודה, מפעילי "בני בנימין" ויו"ר הבנק "בני בנימין", מראשי ענף הפרדסנות ושיווק פרי הדר.
קורות חיים

נולד בפתח תקווה לאהרון לייב מכנס, איש העלייה הראשונה וממייסדי פתח תקווה, ולחיה שרה, בת אשר זליג בלום, אף הוא ממייסדי פתח תקווה. למד בבית הספר יק"א פיק"א בפתח תקווה. בשנת 1921 נישא לאפרת, בת אריה לייב גיסין ולאה לבית אוסטשינסקי, ממתיישבי פתח תקווה.
בשנת 1924 ייסד, יחד עם אחיו משה מכנס, עובד בן עמי ואחרים, את חברת "הנוטע", באמצעותה נגאלו עשרות אלפי דונמים למטרות חקלאות ולבנייה עירונית. באותה שנה גאלה החברה אלפי דונמים סמוך לחוף הים בשרון ועליהם הוקמה העיר נתניה. ביוזמת חברת "הנוטע" ייבשה ממשלת המנדט את הביצות שבאזור ובעקבות זאת הוכשרו עשרות אלפי דונמים באזור להתיישבות. בשנת 1930 הקימה חברת "הנוטע" את "החברה לפיתוח חוף נתניה בע"מ", שעסקה בפיתוח נתניה. עוד מפעולותיו בחברת "הנוטע": גאולת שטחים נרחבים ביהודיה (יהוד), כ-2000 דונם מאדמת צפריה שבהם ניטעו פרדסי פרי הדר, 7000 דונם קרקע בשרון שעליהם הוקמה אבן יהודה, 5000 דונם מאדמת שפרעם לצורך בנייה עירונית.
תחום נוסף שעסק בו מכנס היה ענף הפרדסנות ושיווק פרי הדר. בשנת 1932 יסד, יחד עם פרץ פסקל, את אגודת הפרדסנים "בוסתן". בשנת 1939 השתתף ביסוד "פרדס סינדיקט" וכיהן בו כחבר הוועד הפועל עד 1946. ב-1946 רכש עם אחיו משה מכנס את חברת "הדרי יפו" לשיווק פרי הדר. היה חבר הנהלת מרכז התאחדות האיכרים.
מכנס היה המנהל הכללי של משרד המיעוטים, שפעל לתקופה של כשנה בשנים 1948 ו-1949.
מכנס היה מפעילי "בני בנימין" וכיהן כיו"ר מועצת הבנק של "בני בנימין".
נפטר בתל אביב בשנת 1954, ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. לאחר פטירתו נקראו על שמו רחובות בנתניה ובפתח תקווה. נכדו של אחיו יצחק, כדורגלן העבר גד מכנס, קרוי על שמו.
הערות שוליים

↑  בדין וחשבון של ועדת דירוג עובדי הממשלה (1949), מכנס רשום כ-"ממונה על המשרד" במרץ 1949. באותו מקור נקבע שמקום עבודתו הקודם היה "מנגנון ההגנה".
אורומצ'י

| --- | --- |

למעלה: מראה פנורמי של אורומצ'י; ימין: שוק הלילה, שמאל: הונג שאן; למטה: מבט מאורומצ'י על רכס טיין שאן
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז אוטונומי:  שינג'יאנג
 ראש העיר:  ג'ילה איסמודין (Jila Isamuddin)
 שטח:  13,775 קמ"ר
 גובה:  800 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנציבות העירונית:  4,054,369 (2020)
  ‑ במטרופולין:  3,980,779 (2020)
  ‑ צפיפות:  294.3 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  43°48′00″N 87°35′00″E﻿ / ﻿43.80000°N 87.58333°E﻿ / 43.80000; 87.58333
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.urumqi.gov.cn
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןאורומצ'י(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןאורומצ'י(למפת שינג'יאנג רגילה) קזחסטן מונגוליה גאנסו צ'ינגהאי טיבט הודו פקיסטן א. ט. קירגיזסטןאורומצ'י(למפת שינג'יאנג מוגדלת) קזחסטן מונגוליה גאנסו צ'ינגהאי טיבט הודו פקיסטן א. ט. קירגיזסטןאורומצ'י    מיקומה של אורומצ'י במחוז שינג'יאנג tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
אוּרוּמְצִ'י (באויגורית: ئۈرۈمچی/Ürümchi; בסינית מפושטת: 乌鲁木齐; בסינית מסורתית: 烏魯木齊; בפין-יין: Wūlŭmùqí, תעתיק: ווּלוּמוּצִ'י; בקזחית: Ürimji/Үрімжі/ءۇرىمجى; ממונגולית: Өрөмч/ᠥᠷᠥᠮᠴᠢ - "מרעה יפה") היא נציבות עירונית ובירת המחוז האוטונומי האויגורי שינג'יאנג בצפון-מערב הרפובליקה העממית של סין. העיר מהווה צומת תחבורתי מרכזי ויוצאים ממנה שלושה נתיבים השייכים לרשת הכבישים המהירים החדשים הנקראים "כבישי המשי החדשים". מחקר שמדד את רמת ומאפייני זיהום האוויר בעיר בין השנים 2004 ו-2007 העלה כי אורומצ'י היא העיר בעלת האוויר המזוהם ביותר בעולם.
היסטוריה

סביב המאה הראשונה לספירה, בתקופת שלטונה של שושלת האן, צורפה אורומצ'י לשטח המנהלי של אימפריית האן. באותה עת הייתה אורומצ'י עיר חשובה על הנתיב הצפוני של דרך המשי – רשת מסועפת של נתיבי מסחר שגם שירתו תהליכים של חילופי תרבויות באירואסיה. ב-648 לספירה, בשנה ה-22 לשלטונו של הקיסר טאיזונג משושלת טאנג, קבעה ממשלת טאנג את מושבה בעיר לונטאי הנמצאת כ-10 קילומטרים מפרבריה הדרומיים של אורומצ'י המודרנית. באותן שנים נהג הממשל לממן את פעולותיו בדרך של גביית מיסים מהעוברים בנתיבי דרך המשי. כניסיון למניעת השתלטות של שבטים נומדיים, נשלחו כוחות לאזור והתיישבו בו כחקלאים.
בתקופת שושלת צ'ינג, ב-1763 לספירה, קרא הקיסר צ'יינלונג לעיר המורחבת של לונטאי בשם "טי הוה" שפירושו "להאיר". סביב טי הוה נבנתה חומה שנשארה גם עם התרחבותה של העיר. ב-1884 ייסד הקיסר גואנג שו את המחוז של שינג'יאנג וקבע את טי הוה כבירתו. ב-1936 מנתה אוכלוסיית העיר כ-47,000 נפש.
בעקבות הפיכת סין לסין העממית ב-1 בפברואר 1954, נקראה העיר בשם חדש – אורומצ'י, שפירושו בשפה המונגולית של שבט ג'ונגאר - "כר המרעה היפהפה". לפני עליית השלטון הקומוניסטי מנתה האוכלוסייה כ-100,000.
היסטוריה > סכסוך שינג'יאנג

על רקע תביעתם של בדלנים אויגורים לניתוק החבל מסין העממית קיימים החל משנות ה-50 של המאה ה-20 גלים של אלימות ומעשי טרור בחבל שינג'יאנג. התנועה המזוהה עם מאבק זה היא התנועה לעצמאות מזרח טורקסטן (אנ') חלק מאירועים אלו התרחשו בבירת החבל, אורומצ'י.
ב-5 ביולי 2009 פרצו בעיר מהומות אלימות קשות על רקע אתני בין אויגורים ובין בני האן. על פי דיווחי מקורות רשמיים נהרגו בעימותים אלו 197 איש.
באביב 2014 אירעו שורה של התנגשויות ומעשי טרור. אירוע טרור בולט התרחש ב-22 במאי 2014 באורומצ'י, בעת ששתי מכוניות השליכו מטעני חבלה בשוק באורומצ'י ולאחר מכן התפוצצו כמכוניות תופת (אנ') וגרמו בכך למותם של 43 איש (כולל ארבעת הטרוריסטים).
גאוגרפיה ואקלים

אורומצ'י היא העיר הגדולה ביותר במחציתה המערבית של סין העממית וספר השיאים של גינס מכתיר אותה כעיר המרוחקת ביותר בעולם מחוף ים, כ-2,500 קילומטר. קוטב אי הנגישות נמצא כ-300 קילומטר צפונית לעיר, במדבר דזוסוטוין אליסן (Dzoosotoyn Elisen), אך היישובים בסביבתו קטנים יחסית. שטח העיר הוא 10,989 קילומטר רבוע וגובהה הממוצע הוא 800 מטר.
אורומצ'י ממוקמת ברצועה פורייה החוצה את רכס הרי טיין שאן. במיפוי המערבי הקצה המזרחי של טיין שאן נמצא לפני אורומצ'י, והאזור ממזרח לעיר ידוע כבוגדה שאן. לעומת זאת, במיפוי הסיני, משושלת האן ועד לימינו, טיין שאן כולל גם את בוגדה שאן ורכס ברקול.
העיר נמצאת על גדת הנהר אורומצ'י, בעמק שמחבר בין אגן טארים (Tarim) הענק שמדרום ובין אגן ג'ונגר שמצפון.
מצפון וממערב לאורומצ'י נמצא מחוז צ'אנגז'י (Changji) העשיר במחצבים ובמכרות. מדרום ומדרום מזרח לאורומצ'י נמצא מחוז טורפאן (Turpan) שגם בו יש מחצבים רבים ואף חקלאות מפותחת למרות אופיו המדברי. מדרום לאורומצ'י נמצא מחוז באיאנגול (Bayangol) המתאפיין בשטחים חקלאיים נרחבים.
באורומצ'י עצמה קיימים מרבצי פחם גדולים המוערכים בכ-100 מיליון טון והיא נקראת לעיתים "עיר על שדה פחם"
האקלים באורומצ'י מוגדר כאקלים יבשתי חצי מדברי ובעל מאפיינים ערבתיים. הקיץ חם ויבש והטמפרטורה הממוצעת בחודש יולי היא 24°. החורף קר ולח והטמפרטורה הממוצעת בחודש ינואר היא 16° מתחת לאפס. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 5.4° וכמות המשקעים הממוצעת היא 236 מילימטר.
| אקלים באורומצ'י> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים באורומצ'י> ינואר.-8.4.-17.9.8 | אקלים באורומצ'י> פברואר.-6.2.-15.9.8 | אקלים באורומצ'י> מרץ.3.7.-4.9.18 | אקלים באורומצ'י> אפריל.16.7.5.2.29 | אקלים באורומצ'י> מאי.24.3.12.0.28 | אקלים באורומצ'י> יוני.28.8.16.8.36 | אקלים באורומצ'י> יולי.31.2.19.1.20 | אקלים באורומצ'י> אוגוסט.30.0.17.7.16 | אקלים באורומצ'י> ספטמבר.23.7.11.8.24 | אקלים באורומצ'י> אוקטובר.13.6.3.4.22 | אקלים באורומצ'י> נובמבר.2.0.-6.0.17 | אקלים באורומצ'י> דצמבר.-6.1.-14.4.10 | אקלים באורומצ'י> שנה.12.8.2.2.236 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2020, מספר התושבים הכולל בנציבות היה מעל 4 מיליון תושבים.
הרכב האוכלוסייה בעיר לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010:
סינים בני האן - 74.91%
אויגורים - 12.46%
סינים בני חווי - 9%
קזחים - 2.19%
מונגולים - 0.34%
חלוקה מנהלית

אורומצ'י כוללת שבע מועצות ונפה אחת:
| שם | בסינית | בפין-יין | באויגורית (בכתב ערבי) | באויגורית (בכתב לטיני) | אוכלוסייה (מפקד 2020) | שטח (קמ"ר) | צפיפות לקמ"ר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מועצת טְייֵנְשָׁאן | 天山区 | Tiānshān Qū | تەڭرىتاغ رايونى | Tengritagh Rayoni | 652,792 | 170.8 | 3,822 |
| מועצת שָׁאיִיבָּאקֶה | 沙依巴克区 | Shāyībākè Qū | سايباغ رايونى | Saybagh Rayoni | 799,539 | 399.5 | 2,001 |
| מועצת שִׂינְשְׁה | 新市区 | Xīnshì Qū | يېڭىشەھەر رايونى | Yëngisheher Rayoni | 1,011,440 | 158.7 | 6,373 |
| מועצת שְׁווֵימוֹגוֹאוּ | 水磨沟区 | Shuǐmógōu Qū | بۇلاقتاغ رايونى | Bulaktagh Rayoni | 549,576 | 280.1 | 1,962 |
| מועצת טוֹאוּטוּנְחֶה | 头屯河区 | Tóutúnhé Qū | تۇدۇڭخابا رايونى | Tudungxaba Rayoni | 419,022 | 363.9 | 1,151 |
| מועצת דָאבָּאנְצֶ'נְג | 达坂城区 | Dábǎnchéng Qū | داۋانچىڭ رايونى | Dawanching Rayoni | 35,540 | 4,764 | 7.460 |
| מועצת מִידוֹנְג | 米东区 | Mĭdōng Qū | كۆكتاغ رايونى | Köktagh Rayoni | 512,870 | 3,397 | 151 |
| נפת ווּלוּמוּצִ'י | 烏魯木齊县 | Wūlǔmùqí Xiàn | ئۈرۈمچى ناھىيىسى | Ürümchi Nahiyisi | 73,590 | 4,242 | 17.35 |
כלכלה

אורומצ'י היא מרכז תעשייתי מרכזי במחוז שינג'יאנג. יחד עם העיר קאראמאי ואזור באינגול הם אחראים ל-64.5% מהתפוקה התעשייתית בשינג'יאנג. העיר היא גם מוקד הצרכנות הגדול במחוז. ב-2007 עמדו המכירות הקמעונאיות של טובין בעיר על סכום של 32.2 מיליארד יואן, עליה של 18.24% לעומת הצריכה המקבילה ב-2006.
התוצר המקומי הגולמי לנפש באורומצ'י ב-2007 עלה על 4,000 דולר אמריקני. נתונים סטטיסטיים מציבים את אורומצ'י במקום השביעי בין הערים במערב סין בהכנסה פנויה לנפש. אורומצ'י הייתה יעד פיתוח מרכזי בפרויקט של פיתוח מערב סין שאותו קידמה הממשלה המרכזית של סין העממית. החל משנת 1991 מתקיים מדי שנה בעיר יריד לקשרי חוץ כלכליים ולמסחר. מטרת היריד היא קידום שווקים מקומיים ושוקי חוץ.
ב-1955 התגלה שדה נפט גדול בקראמאי שבצפון אגן ג'ונגר ומסוף שנות ה-50 החלה הפקת נפט מהשדה בהיקף נרחב והוא משמש כיום כאחד ממקורות הנפט העיקריים בסין כולה. באורומצ'י נמצאים בתי זיקוק העושים שימוש בנפט. כמו כן, אזור אורומצ'י עצמו עשיר בפחם וכרייתו היא אחד מהענפים המרכזים באזור. התעשייה המטלורגית בעיר מפותחת בעקבות המחצבים הרבים הנמצאים במחוזות הסובבים אותה. עוד ענפים מרכזיים בכלכלתה של אורומצ'י הם: תעשיית מכונות חקלאיות, חומרי בנין, דשנים וטקסטיל.
יחד עם ההתפתחות הכלכלית, התרחב האזור האורבני באורומצ'י החל משנות ה-90. מרכז העסקים הראשי בעיר גדל במהירות והתרחב לכל מחוזות המשנה העיקריים. גורד השחקים צ'ונג טיין פלאזה, הממוקם באחד ממרכזי העסקים בכביש צ'ין הואה הצפוני, הוא הבניין הגבוה ביותר באורומצ'י ובשינג'יאנג. גובהו, 229 מטר, הופך אותו גם לבניין הגבוה ביותר בכל צפון מערב סין ובמרכז אסיה כולה.
באורומצ'י אין רכבת תחתית ועורק התחבורה המרכזי הוא כביש טבעתי מחוץ לעיר שהושלם ב-2003 ואשר נותן מענה כלשהו לצרכים התחבורתיים של העיר המתפתחת במהירות. הרחוב המפורסם ביותר בעיר הוא "דרך צ'ונג שאן". סביב רחוב זה מרוכזים בנייני החברות המובילות בתחום המחשבים, התקשורת הסלולרית ושוק מוצרי הצריכה האלקטרוניים. אזור זה נחשב כמוקד הטכנולוגי החשוב ביותר בשינג'יאנג.
אתרי תיירות בולטים

הבאזאר הגדול של שינג'יאנג - באזאר איסלאמי הממוקם בדרך ג'יפאנג נאן ונחשב אחד ממוקדי המשיכה העיקריים בשינג'יאנג ובאורומצ'י.
הר הונג שאן - נקודה נופית סמלית באורומצ'י הממוקמת בפארק הונג שאן.
קרחון יבשתי מספר 1 - נמצא במקורות הנהר אורומצ'י. זהו הקרחון היבשתי הגדול ביותר הסמוך לעיר בסין העממית.
כיכר העם
כיכר נאנהו
מוזיאון האזור האוטונומי האויגורי שינג'יאנג
המעיינות החמים של שוימוגו - ממוקמים חמישה קילומטרים מצפון מזרח לאורומצ'י.
מוזיאון דרך המשי של שינג'יאנג - נמצא בסמוך ל"בזאר הגדול של שינג'יאנג".
שוק ארדאוצ'יו - שוק המציג מוצרים מקומיים של המיעוטים החיים בעיר.
השכלה גבוהה

באורומצ'י קיימות מספר אוניברסיטאות. הבולטת שבהן היא אוניברסיטת שינג'יאנג שהיא האוניברסיטה המובילה בשינג'יאנג.
כמו כן, נמצאות בעיר אוניברסיטאות נוספות:
אוניברסיטת שינג'יאנג לרפואה
אוניברסיטת נורמל של שינג'יאנג
אוניברסיטת שינג'יאנג לחקלאות
אוניברסיטת שינג'יאנג לאמנות
מכון שינג'יאנג לכלכלה ומימון
תחבורה

אורומצ'י נחשבת לצומת תחבורתי חשוב ומרכזי בכל אזור צפון מערב סין. דרכה עוברים נתיבים תחבורתיים המחברים את סין עם רוסיה, טורקיה ומדינות מרכז אסיה.
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי אורומצ'י דיוופו. שדה תעופה זה, שנחנך ב-1973 ונמצא בפרבר דיוופו - 16 קילומטרים מצפון מערב למרכז העיר, הוא אחד מחמשת שדות התעופה העיקריים בסין העממית.
מסילת ברזל מקשרת את העיר קאשגאר (הנמצאת בקצה המערבי של סין העממית) לאורומצ'י. כמו כן, נמצאת העיר על קו בייג'ינג - אלמטי שעובר דרך מעבר הגבול בדויטסק לקזחסטן. נכון ל-2008, קיימת תוכנית לבניית מסילת ברזל חדשה שתקצר את הדרך לאלמטי.
אורומצ'י נמצאת על כביש לאומי מהיר לאומי 312, שבין שאנגחאי וקורגז שבמדבר גובי, ועל כביש לאומי מהיר 314, שבין אורומצ'י ומעבר חונג'ראב שבגבול סין-פקיסטן.
זיהום אוויר

אורומצ'י עברה ועוברת תהליכים מואצים של עיור ותיעוש שמשפיעים על רמת זיהום האוויר. ב-1998 קבע מחקר שהיא אחת משבע הערים בעלות רמות זיהום האוויר הרב ביותר בסין. מחקר שפורסם ב-2008 ונערך על ידי חוקרים מאוניברסיטאות בשאנגחאי ובאורומצ'י וניתח דגימות שנאספו באורומצ'י בשנים 2004-2007, מצא כי רמות זיהום האוויר בעיר היו פי 12 מהרמה המותרת בארצות הברית ופי 3 מהרמה המותרת בסין העממית. על פי תוצאות אלו הגדירו החוקרים את העיר כבעלת הרמה הגבוהה בעולם של זיהום אוויר.
על פי ממצאי מחקר זה, הפליטה התעשייתית של גופרית דו-חמצנית הופכת לגופרית באוויר ובמקביל מוסעת כמות גדולה של אבק מהאזורים החקלאיים הנמצאים מדרום, מאגן הג'ונגאר ומאזורי אגמי המלח, אל אזור העיר. עירוב האבק והמזהמים התעשייתיים שבאוויר, בצירוף רוחות חלשות שאינן מסיעות את הזיהום, הם אלו היוצרים את ריכוז האוויר המזוהם מעל העיר
אחת מהדרכים בהן מנסים השלטונות להתמודד עם בעיית האבק היא שתילת ונטיעת צמחייה על מורדות ההרים הסובבים את העיר
ספורט

הנמרים המעופפים של שינג'יאנג היא קבוצת כדורסל המשחקת (נכון ל-2023) בחטיבה הצפונית של ליגת ה-CBA.
שינג'יאנג טיקאי היא קבוצת כדורגל המשחקת (נכון ל-2008) בליגה השלישית הסינית.
ערים תאומות

פקיסטן פשאוור, פקיסטן
קירגיזסטן בישקק, קירגיזסטן
קזחסטן אלמטי, קזחסטן
קוריאה הדרומית אוסן, קוריאה הדרומית (מ־2005)
איראן משהד, איראן