stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חואניטה מור
פילמוגרפיה נבחרת

פינקי (1949)
רומן בתאילנד (1952)
עדה לרצח (1954)
כלאה של אישה (1955)
רנסום! (1956)
חיקוי לחיים (1959)
תמי ספרי לי את האמת (1961)
המצב העדין של אבא (1963)
ללכת על הצד הפרוע (1962)
במערבולת האהבה (1964)
הנזירה המזמרת (1966)
רוזי! (1967)
משחק צבע (1973)
המאק (1973)
תומאסיין ובושהורד (1973)
אבי (1974)
אבהות (1981)
משיכה ארוטית (1988)
הילד (2000)
8 מייל (2002)
וסיל קראבץ

וסיל רוסלנוביץ' קראבץ (באוקראינית: Василь Русланович Кравець; נולד ב-20 באוגוסט 1997 בלבוב שבאוקראינה) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת מטאליסט 1925 מליגת העל האוקראינית.
קריירת מועדונים

קראבץ נולד בלבוב שבאוקראינה, וגדל במחלקת הנוער של קרפטי לבוב המקומית. ב-10 במאי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במשחק נגד צ'רנומורץ אודסה במסגרת ליגת העל האוקראינית.
ב-24 בינואר 2017 הושאל קראבץ למשך חצי עונה לדפורטיבו לוגו מהליגה הספרדית השנייה, עם סעיף רכישה. ב-12 ביוני הודיעה דפורטיבו לוגו כי סעיף הרכישה הופעל.
ב-13 בינואר 2019 חתם קראבץ על חוזה לארבע עונות וחצי בלגנס מהלה ליגה. ב-24 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, כשפתח בהרכב בתיקו 1-1 נגד ולנסיה.
ב-15 בינואר 2020 הושאל קראבץ למשך חצי עונה לדפורטיבו לוגו.
ב-11 בספטמבר 2020 הושאל קראבץ למשך עונה אחת ללך פוזנן מליגת העל הפולנית. ב-13 ביולי 2021 הושאל למשך עונה אחת לספורטינג חיחון מהליגה הספרדית השנייה.
הערות שוליים

↑  Чемпіонат Прем'єр-ліги. 23 тур. Матч № 158 10 May 2015 באתר הרשמי של ליגת העל האוקראינית, 12 במאי 2015 (באוקראינית)
↑  Vasyl Kravets, nuevo jugador del CD Lugo באתר הרשמי של דפורטיבו לוגו, 24 בינואר 2017 (בספרדית)
↑  Comunicado Oficial. Situación Plantilla CD Lugo באתר הרשמי של דפורטיבו לוגו, 12 ביוני 2017 (בספרדית)
↑  Left back Vasyl Kravets joins C.D. Leganés until 2023 באתר הרשמי של לגנס, 13 בינואר 2019 (בספרדית)
↑  Vasyl Kravets, cedido al C.D. Lugo hasta final de temporada באתר הרשמי של לגנס, 15 בינואר 2020 (בספרדית)
↑  Testy medyczne Vasyla Kravetsa באתר הרשמי של ליגת העל הפולנית, 11 בספטמבר 2020 (בפולנית)
↑  Vasyl Kravets, cedido por una temporada al Sporting de Gijón באתר הרשמי של לגנס, 13 ביולי 2021 (בספרדית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "וסיל קראבץ".
חגיגת הכדורים הפורחים הבין-לאומית באלבקרקי

| --- | --- |

 סוג:  פסטיבל כדורים פורחים 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  ניו מקסיקו 
 מועדים
 תאריכי פעילות:  1972–הווה (כ־52 שנים) 
 קואורדינטות:  35°11′46″N 106°35′51″W﻿ / ﻿35.196111111111°N 106.5975°W﻿ / 35.196111111111; -106.5975
 balloonfiesta.com
  (למפת ניו מקסיקו מוגדלת) סנטה פה אלבקרקי לאס קרוסס ריו ראנצ'ו רוזוול פרמינגטון כלוביס אלמוגורדו מערות קרלסבד תרבות צ'אקו א ר י ז ו נ ה  יו. קולורדו א. טקסס מקסיקוחגיגת הכדורים הפורחים הבין-לאומית באלבקרקי(למפת ניו מקסיקו רגילה) סנטה פה אלבקרקי לאס קרוסס ריו ראנצ'ו רוזוול פרמינגטון כלוביס אלמוגורדו מערות קרלסבד תרבות צ'אקו א ר י ז ו נ ה  יו. קולורדו א. טקסס מקסיקוחגיגת הכדורים הפורחים הבין-לאומית באלבקרקי
 
פטרול השחר בפסטיבל, 2012
חגיגת הכדורים הפורחים הבין-לאומית באלבקרקי (באנגלית: Albuquerque International Balloon Fiesta) היא פסטיבל כדורים פורחים, הנערך בעיר אלבקרקי, העיר הגדולה במדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית. האירוע מתקיים מדי שנה במשך תשעה ימים בראשית חודש אוקטובר ובהשתתפות למעלה מ-500 כדורים פורחים והוא הפסטיבל הגדול מסוגו בעולם.
תולדות הפסטיבל

ראשיתו של הפסטיבל באירוע שנערך בחורף 1972 לציון חמישים שנות פעילות של תחנת רדיו מקומית. השתתפו בו 13 כדורים פורחים מתשע מדינות בארצות הברית, בנוכחות קהל של 20,000 איש. בשנה שלאחר מכן אירחה אלבקרקי את האליפות העולמית של כדורים פורחים והפסטיבל הפך לאחר מכן לאירוע בינלאומי קבוע. מאז 1975 מתקיים הפסטיבל בחודש אוקטובר.
מספר הכדורים הפורחים המשתתף בפסטיבל גדל משנה לשנה ובשנת 2000 הגיע לשיא של 1,019. בשנה שלאחר מכן קבעה הוועדה המארגנת של הפסטיבל כי מספר הכדורים הפורחים שישתתפו בו לא יעלה על 750, ובשנת 2009 הופחת סף זה ל-600 כדורים פורחים. בכל אחד מימי הפסטיבל נוכחים בשטח ההמראה של הכדורים עד 100,000 צופים ורבים אחרים צופים במעופם ובנחיתותיהם.
הפסטיבל הפך לאטרקציה תיירותית עיקרית בעיר ולבעל חשיבות כלכלית רבה עבורה. בשולי מתקיימות תצוגות רבות אודות התרבות וההיסטוריה של מדינת ניו מקסיקו.
פארק חגיגת הכדורים הפורחים, שבו נערכות ההמראות, נמצא בפאתיה הצפוניים של העיר. בשנת 2005 נפתח שם מוזיאון המתאר את תולדות הפסטיבל והבלונאות בכלל.
תולדות הפסטיבל > תיבת אלבקרקי

אחת הסיבות להשתתפות הגדולה של כדורים פורחים בפסטיבל היא תיבת הרוחות של אלבקרקי. זו היא תופעה שבה הרוחות בסביבות העיר נוטות לנשוב בגובה נמוך כלפי צפון ובגובה רב הן נוטות לנשוב כלפי דרום. תבנית רוחות צפויה זו ניתנת לניצול על ידי משתתפי הפסטיבל לשם ניווט הכדורים הפורחים. כך, כדור פורח עשוי להמריא, לטוס צפונה או דרומה, ואז לנסוק או להנמיך לפי הצורך ולנוע בכיוון ההפוך, בתבנית של תיבה.
אירועים בפסטיבל

פטרול השחר - מספר כדורים פורחים ממריאים לפני זריחת השמש, פעולה המאפשרת למפעילי כדורים פורחים אחרים לצפות בהם וללמוד על כיווני הרוחות ומהירותן בגבהים שונים. אירוע זה החל בשנת 1978.
המראה המונית - אחד האירועים הגדולים ביותר בפסטיבל, שבו ממריאים כל הכדורים הפורחים המשתתפים בו בשני גלים וממלאים את השמיים במאותיהם.
תחרויות:
אתגר החגיגה - אירוע שבו מפעילי הבלונים מתחרים זה בזה בהטלת מטען קרוב ככל האפשר לנקודה מוסכמת.
רוד-ראנר וקויוט - אירוע שבו רודפים כדורים פורחים אחרי כדור אחד וזה הנוחת בקרבה הרבה ביותר אליו הוא המנצח.
מרוץ הבלונים של אמריקה - בו ממריאים כדורים פורחים שעוצבו לשם טיסה למרחקים גדולים. המנצח הוא הכדור הפורח אשר טס למרחק הגדול ביותר. מקצת הכדורים הפורחים מגיעים במעופם עד לקנדה ולחוף המזרחי של ארצות הברית.
רודיאו צורות מיוחדות - אירוע מהפופולריים ביותר בפסטיבל בו ממריאים בו זמנית כדורים פורחים בעלי צורות מיוחדות, וביניהן - פרה חולבת, קרון, בקבוקי שתייה ובעלי חיים שונים.
כדורים זוהרים - אירוע המתקיים בשעות החשכה, שבו מופעלים המבערים בעשרות כדורים פורחים מבלי שהם ממריאים מן הקרקע. גלודיאו הוא האירוע המקביל מסוג זה בפסטיבל לכדורים פורחים בעלי צורות מיוחדות.
ראו גם

פסטיבל כדורים פורחים
תרשים תיבת הרוחות של אלבקרקי
המראה המונית בפסטיבל, 2007
חואקין סורויה

| --- | --- |

סורויה, 1908 בערך. הדפס פלטינום מאת גרטרוד קסביר (אנ')
 לידה:  27 בפברואר 1863 ולנסיה, ספרד 
 פטירה:  10 באוגוסט 1923 (בגיל 60) מדריד, ספרד 
 שם לידה:  Joaquín Sorolla y Bastida 
 מקום קבורה:  Cementeri General de València 
 מקום לימודים:  Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles de València 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  פוסט-אימפרסיוניזם, נטורליזם, ריאליזם חברתי, אימפרסיוניזם 
 הושפע על ידי:  Francisco Pradilla y Ortiz, Gonzalo Salvá Simbor 
 יצירות ידועות:  Sad Inheritance, White slave trade, Chapel on the Láchar estate 
 פרסים והוקרה:  הצלב הגדול של המסדר האזרחי של אלפונסו XII (1902)  אביר בלגיון הכבוד 
 בן או בת זוג:  Clotilde García del Castillo 
 צאצאים:  Joaquín Sorolla García, Elena Sorolla i García, María Sorolla García 
 
חואקין סורויה (בספרדית: Joaquín Sorolla, נהגה: [xoaˈkin soˈɾoʎa];‏ 27 בפברואר 1863 – 10 באוגוסט 1923) היה צייר ספרדי מוערך מאוד בארצו.
ביוגרפיה

חואקין סורויה נולד בוולנסיה שבספרד, כבן ראשון במשפחתו של סוחר. בהיותו בן שנתיים, שני הוריו נפטרו, במגפת הכולרה. הוא ואחותו הצעירה ממנו אומצו על ידי אחות אמו ובעלה.
הדוד המנעולן העסיק את חואקין המתבגר בסדנתו, אך הצעיר נמשך לציור. בגיל 14, בבית הספר התיכון, כישרונו התבלט מאוד ובעידוד מנהל בית הספר, חואקין התחיל ללמוד ציור, בהדרכתם של מורים מקומיים. בגיל 18 עבר למדריד, למד בסדנאות של מוזיאון הפראדו והושפע רבות מעבודותיהם של ולאסקז וגויה.
אחרי השלמת שרותו הצבאי, סורויה זכה במלגה, אשר איפשרה לו להמשיך את לימודי הציור ברומא ובפריס.
בשנת 1888 הוא חזר לולנסיה ונשא לאשה את קלוטילד גרסיה דה קסטיליו, אותה הכיר שם, בנעוריו המוקדמים.
בשנת 1890, בחיפושיו אחר הזדמנות להתפתח, סורויה ומשפחתו עברו למדריד. ב-1910 הוא בנה שם בית ובו היה ממוקם גם הסטודיו שלו. סביב הבית עיצב גן אשר היווה רקע לחלק מציוריו, משום שהשתלב היטב בסגנון הציור שלו, שהתרכז במופעים של אור וצל.
התפתחות אומנותית והכרה נרחבת

סגנונו היה פירוש אישי של אימפרסיוניזם. כמיטב הציירים האימפרסיוניסטים, הוא צייר בשטח, מול הנוף, תוך ניסיון ללכוד את האור, הצללים והתנועה. הוא שאב את השראתו מריצודי השמש על המים. ציוריו מצטיינים בניגודיות חריפה בין אור לצל, צבעים זוהרים ומשיכות מכחול נמרצות. אולם, הוא השתמש גם בצבעים שאינם קיימים אצל האימפרסיוניסטים. גם משיכות המכחול שלו ארוכות, כמיטב המסורת האיטלקית. הנושאים נלקחו מחיי היום יום, רובם על החוף הולנסי של נעוריו. בשלב מאוחר יותר, סורויה צייר גם פורטרטים של דמויות מפורסמות וגם של פשוטי העם. בציורים אלה מבחינים היטב בהשפעת יצירותיו של ולאסקז.
החל משנת 1890, הקריירה של סורויה נסקה, וב-1900 הוא נחשב לצייר הספרדי החי המפורסם ביותר.
בשנת 1899 הוא סיים את יצירתו "מורשת עצובה". הציור הביא לידי ביטוי גישה של ריאליזם חברתי, תוך תיאור ילדים נכים הרוחצים בים, תחת השגחתו של נזיר.
בשנת 1900 הציור הוצג בפריז, בתערוכה העולמית, שם זכה להצלחה אדירה. לסורויה הוענק הפרס הראשון ומדליה של כבוד. אותה רמה של הערכה קיבל הציור גם בתערוכה הלאומית במדריד, שנה לאחר מכן. תערוכה מיוחדת בפריז, מיצירותיו של סורויה, בשנת 1906, זיכתה אותו במינוי בלגיון הכבוד הצרפתי.
בשנת 1907 סורויה הוזמן לצייר פורטרט של המלך הספרדי אלפונסו השלושה עשר.
ב-1909 סורויה נחל הצלחה גדולה בניו יורק, עם ציוריו עבור החברה ההיספנית. בעקבות הצלחה זו, הוא הוזמן לבית הלבן, לצייר פורטרט של הנשיא המכהן, וויליאם הווארד טאפט.
הצלחותיו נמשכו ועבודותיו הוצגו במינכן, בפריז, בשיקגו, בווינה, בוונציה ובבואנוס איירס.
מורשת

סורויה חי חיים אישיים וחברתיים מאוד מסודרים, בניגוד לדימוי הבוהמי של הצייר ה"קלאסי". הוא הקדיש שעות רבות בכל יום לעיסוק בציור. סורויה הספיק לצייר 3000 ציורי שמן ו-20,000 רישומים. ניתן לשייך אותם למספר סגנונות - אימפרסיוניזם, פוסט אימפרסיוניזם ריאליזם ונטוראליזם.
תרומתו לאומנות הספרדית הוכרה כבר בחייו וכאשר נפטר, ב-1923, הוא נקבר בטקס ממלכתי .
לאחר מותו, אלמנתו הורישה את הבית, הרהיטים וחלק מיצירותיו, לעם הספרדי. הבית והגן הפכו למשכנו של מוזיאון סורויה במדריד.
גלריה

דיוקן עצמי, 1909
חוף ולנסיה, 1908
דיוקן הנשיא האמריקאי ויליאם הווארד טאפט, 1909
טיול לחוף הים, 1909
"ירושה עצובה"(אנ'), 1899
גן ביתה של משפחה סורויה, 1920
הערות שוליים

↑  Peel, Edmund, The Painter Joaquin Sorolla, London: Philip Wilson Publishers, Ltd, 1989, עמ' 13
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279959405171  BIBSYS: 90671908  BNE: XX1120853  BnF: cb12268210t (data)  CANTIC: a10159307  CiNii: DA09324792  GND: 119110296  ISNI: 0000 0001 1872 7409  LCCN: n81106801  LNB: 000250272  NKC: jx20090622004  NLG: 210674  NLK: KAC202248789  NTA: 073108979  RERO: 02-A003849677  RKD: 73994  SNAC: w6417g0v  SUDOC: 03147280X  ULAN: 500018256  VcBA: 495/172515  VIAF: 8190537   WorldCat (עם VIAF): 8190537
וסילה דינקו

וסילה סבסטיאן דינקו (ברומנית: Vasile Sebastian Dîncu; נולד ב-25 בנובמבר 1961) הוא פוליטיקאי רומני מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית. שימש כסגן ראש ממשלת רומניה וכשר לפיתוח אזורי ומנהל ציבורי בין 2015–2017, וכשר ההגנה הלאומית בין 2021–2022.
ביוגרפיה

דינקו נולד בנסאוד ב-25 בנובמבר 1961. הוא למד סוציולוגיה באוניברסיטת באבש-בויאי ולפני שהצטרף לפוליטיקה היה פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת בוקרשט. הוא ייסד את השבועון REPORTER המופיע בטרנסילבניה, ואת המגזין SINTEZA.
החל משנת 2000, דינקו הוא חבר פעיל במפלגה הסוציאל-דמוקרטית הרומנית. בשנת 2004 הוא נבחר לסנאט הרומני מטעם המפלגה. ב-2007 הוא נבחר גם לפרלמנט האירופי מטעם מפלגת הסוציאליסטים האירופאים.
בנובמבר 2015 מונה דינקו לשר לפיתוח אזורי ומנהל ציבורי, ולסגן ראש ממשלת רומניה בממשלתו של דאצ'יאן צ'ולוש. הוא כיהן בשני התפקידים עד פיזור ממשלתו של צ'ולוש בינואר 2017. בסוף שנת 2020 הוא נבחר מחדש לסנאט, ובנובמבר 2021 נקרא לשמש כשר ההגנה הלאומית בממשלתו של ניקולאיה צ'וקה.
באוקטובר 2022, העניק דינקו ראיון בו טען כי על מדינות נאט"ו לנהל משא ומתן עם רוסיה על סיום מלחמת אוקראינה-רוסיה, גם ללא הסכמת אוקראינה. דבריו עוררו סערה, וזכו לגינוי מהנשיא קלאוס יוהאניס. ב-24 באוקטובר הוא התפטר מתפקיד שר ההגנה. הנימוק הרשמי להתפטרותו היה חוסר יכולת לשתף פעולה עם ראש הממשלה והנשיא.
הערות שוליים

↑  Din culisele demisiei lui Vasile Dîncu. Cum joacă și ce vrea să obțină PSD
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007368118105171  GND: 1117125041  LCCN: n2012021869  SUDOC: 193043254  VIAF: 240587131   WorldCat (עם VIAF): 240587131
חגיגת

|  נתונים כימיים |
| --- | --- |
 מסה מולרית:  149.084 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 מזהים
 מספר CAS:  71031-15-7
 PubChem:  62258
 ChemSpider:  56062
 
ההרכב הכימי של קאתינון, החומר הפעיל ב"גת" ובשנים הראשונות של ייצור ה"חגיגת"
חגיגת הוא סם פיצוציות פסיכואקטיבי ממשפחת האמפטמינים (סמי מרץ) המשווק בישראל מאז שנת 2003, ככמוסה צבעונית הממולאת בכ-200 מ"ג אבקה, שנצרכת לרוב באמצעות הסנפה, בליעה או הזרקה. כאשר החומר מוסנף מתחילה השפעתו תוך 20 דקות לערך, ובבליעה או שתייה לאחר כ-45 דקות. לרוב נטען כי החומר הפעיל באבקה הוא סם קאתינון (Cathinone), שהוא גם המרכיב הפעיל העיקרי בצמח הגת אבל ככל הנראה מדובר בדיווחים כוזבים, כיוון שקאתינון הוא חומר בלתי יציב שמתפרק בקלות ברוב התנאים ובנוכחות חמצן, מה שהופך את מיצויו לכמעט בלתי אפשרי ובטח שלא כלכלי ליצרנים.[דרוש מקור]
מסופר כי בתחילת דרכה של החגיגת היא הופקה מעלי גת שבתהליך כימי סונן מהם החומר הפעיל קאתינון ונוצרה האבקה, ושבהמשך פותחה שיטה להפיק את הקאתינון בהרכבה כימית וכך התאפשר ייצורו ושיווקו ההמוני של הסם. מדובר כנראה בטעות מהסיבות האמורות לעיל, ומן הסתם מעולם קאתינון לא היווה רכיב בחגיגת, כי אם אנלוגים דומים.
ככל האמפטמינים, מגביר הסם את קצב דפיקות הלב ומשחרר דופמין במוח; עלייה בריכוז מוליך עצבי זה במוח מעלה את מצב הרוח אך עשויה גם לגרום להזיות. בכמות קטנה (עד 30 מ"ג), יכול סם החגיגת לשמש כמעורר חושים ואפרודיזיאק, אך המינון הוא בעל טווח תרפויטי צר יחסית; כלומר, צריכה של מנה מעל המינון הרצוי יכולה לגרום לפסיכוזה ואף למוות עקב דימום מוחי או שיתוק שריר הלב.
משתמשים בחגיגת מדווחים על תחושת אופוריה, יצר מיני מוגבר, חדות, ערנות ורצון לדבר ולשתף אחרים ברעיונות, מחשבות ומעשים, אך גם על דכדוך, איבוד תיאבון ונדודי שינה ביום שלאחר נטילת הסם. כמו כן דווחו תופעות לוואי כמו: קשיים בהשגת זקפה או אורגזמה, התקפי חרדה, כאב ראש, צביטת לסתות וחריקות שיניים בלתי רצוניות, רעד, כאבי בטן (שמקורן בכבד והכליות), בחילות והקאות, גלי חום וקור, התייבשות ואיבוד הכרה. בשימוש לאורך זמן דווח על פריחות בעור וסממני התמכרות. הסנפת הסם דרך האף גורמת לפיצוצים בנימי הדם הדקים והצפופים שבתעלות האף, ושימוש משותף בקשיות ההרחה יוצר מגע של דם בדם.
השפעות ארוכות טווח

שימוש תכוף וארוך טווח בחגיגת (חצי שנה ומעלה), משפיע על המוח גם בחיי היומיום ועלול לגרום להופעה מוקדמת של מחלת פרקינסון. צרכני חגיגת וחומרים מקבוצת הממריצים מאבדים אט-אט את יכולת השליטה העצמית ומפתחים טיקים, פרנויות, הפרעות שינה קשות, גמגום ומצבי רוח קיצוניים ומשתנים: התרגשות יתר, התקפות זעם, דיכאונות, חרדות, וחוסר איפוק וריסון במצבי בכי או צחוק.
תופעות אלה, המופיעות לאחר שימוש ממושך, נגרמות מכיוון שבעת לקיחת הסם החומר פועל על המערכת הלימבית במוח שהיא "מרכז מצב הרוח" וגורם לשינויים קיצוניים בתהליך הייצור והקליטה של מוליכים עצביים כמו דופמין המשפיעים על מצבי רוח. בעוד שבחיי היום-יום שינויים אלה איטיים ונעשים בצורה טבעית ומבוקרת, שימוש בסם משפיע על המוח באופן דרמטי, ובטווח הארוך גורם לנזקים חמורים.
המעמד החוקי של החגיגת בישראל

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: תוכן מבולבל.
בתחילת דרכה היה לחגיגת מעמד חוקי, אך לאחר בדיקות שביצע הורה משרד הבריאות לאסור את מכירתה. לאחר שאירעו מספר מקרים שבהם משתמשים בסם אושפזו בבתי חולים, ומעטים מהם אף סבלו מפגיעה קשה במערכת העצבים המרכזית ובלב, הוחלט בשנת 2004 להכניס את הקאתינון לפקודת הסמים המסוכנים. עם זאת, עלי צמח הגת עצמו בצורתם הטבעית המיועדים ללעיסה, אינם נמצאים ברשימה זו. לפני האיסור על מכירתו, ניתן היה להשיגו בקיוסקים, פיצוציות ובחנויות מקוונות שונות. ברם, גם לאחר האיסור, הוא נמכר על ידי גורמים דומים בטענה שמדובר בתרכובת כימית שונה מעט מהסם המקורי, ועל כן חוקית.
הסם מיוצר במעבדות פיראטיות בצורה לא חוקית ולא מפוקחת (מה שמקשה על האפשרות לדעת אלו מרכיבים קיימים בכל כמוסה).
התיקון לפקודת הסמים אוסר באופן גורף על הפצה ושימוש בכל הנגזרות של ארבעה חומרים כימיים המהווים את הבסיס לחגיגת – קאתינון,
מתקאתינון, אמפטמין, ומתאמפתמין.
בעשור השני של המאה ה־21 הופצו תחת המותג "חגיגת" מספר נגזרות דומות כגון אפדרין, אתילאמפתמין, בדָפּרון, ו-MDPV ‏ (MethyleneDioxyPyroValerone). סמים אלה מסוכנים בהרבה מהקאתינון והשפעותיהם דומות לאלה של הסם מתאמפטמין והאנלוגים שלו.
עם זאת, בדיון שנערך בבית משפט השלום של תל אביב ב-3 בנובמבר 2009 בעניין הארכת מעצרו של חשוד באחזקת חגיגת, קבעה השופטת רחל גרינברג שהחגיגת אינו מוגדר בפקודת הסמים המסוכנים כ"סם מסוכן". ביולי 2010 הוכנסו המרכיבים המרכזיים בייצור ה"חגיגת" לפקודת הסמים המסוכנים.
בתרבות

במערכון פארודי על הסדרה "קרובים קרובים" בתוכנית "ערב אדיר" הוזכר החגיגת בתור סם שחנה (רועי בר נתן) רוצה להפיק מצמח הגת.
בשנת 2023 יצא סרט ישראלי בשם "מלך החגיגת" בכיכובו של אושרי כהן.
הערות שוליים

↑  מיטל יסעור בית-אור, הסוף לחגיגת? הכנסת הוציאה 4 חומרים מחוץ לחוק, באתר ynet, 12 ביולי 2010
↑  מאור צור, בית המשפט קבע: החגיגת אינו סם מסוכן, באתר nrg‏, 3 בנובמבר 2009
↑  Doctors - סוף לסם ה"חגיגת", באתר Doctors
וסילה מארין

| --- | --- |

 לידה:  16 בינואר 1904 (יוליאני) בוקרשט, ממלכת רומניה 
 פטירה:  13 בינואר 1937 (בגיל 32) מאחאדונדה, מחוז מדריד, הרפובליקה הספרדית השנייה 
 מדינה:  ממלכת רומניה 
 השכלה:  אוניברסיטת בוקרשט 
 מפלגה:  התנועה הלגיונרית 
 השקפה דתית:  נצרות אורתודוקסית 
 
הלוויית יון מוצה ווסילה מארין
וסילה מארין ויון מוצה על בול דואר רומני מ-1941
וסילה מארין (ברומנית: Vasile Marin;‏ 29 בינואר 1904 - 13 בינואר 1937), מחברי תנועת הלגיונרים ברומניה ומהלוחמים במלחמת האזרחים של ספרד.
חייו

עורך הדין מארין, מנהיג סניף בוקרשט בתנועה הלגיונרית, יצא לספרד, בנובמבר 1936, יחד עם עוד שישה מחברי התנועה הלגיונרית, כדי ללחום במלחמת האזרחים הספרדית לצד כוחותיו של פרנסיסקו פרנקו. ב-13 בינואר 1937 נהרג, יחד עם חברו, יון מוצה, בקרב מחדאונדה (אנ'). שרידי גופותיהם הובאו לרומניה והתנועה הלגיונרית, שראתה באירוע הזדמנות פרסום ותעמולה, ארגנה מסע לוויה מפואר בהשתתפות רבבות לגיונרים במדים ירוקים. ארונות המתים הגיעו לרומניה בפברואר ונערכו טקסים בטרנסילבניה, אולטניה ומונטניה, בדרך לבוקרשט. הארונות הגיעו לתחנת רכבת צפון בבוקרשט ב--11 בפברואר, שם המתינו להם לגיונרים במדים, שעמדו בשורות ארוכות. הארונות הובלו בין שורות הלגיונרים, דרך רחובות ראשיים בבוקרשט, אל כנסייה, שם הונחו ליומיים, במהלכן הגיעו המונים להביע להם כבוד.
לאחר היומיים הוצבו הארונות על עגלה מקושטת בסמלים לגיונרים, שהופקו מענפי ברושים. את העגלה משכו כמה עשרות לגיונרים ומאחוריה צעדו לגיונרים אחרים במבנה של צלב, ששרו המנון, שחובר במיוחד עבור מוצה ומארין. אחריהם צעדו מנהיגי התנועה הלגיונרית, נציגים מגרמניה, איטליה, יפן וספרד, איכרים בבגדים עממיים לאומים, כמרים וקבוצות נוספות של לגיונרים. השיירה עברה ברחובות הראשיים של בוקרשט והובילה ל"בית הירוק", המרכז של התנועה הלגיונרית, שם הוכן עבורם מאוזוליאום.
מסע הלוויה השאיר רושם עצום על תושבי בוקרשט והדבר בא לידי ביטוי גם בתקשורת של התקופה. בשנת 1941 הופק בול דואר לזכרם.
הערות שוליים

↑  Spectacolul înmormântării legionarilor Moţa-Marin (ברומנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265060305171  BNE: XX1373213  GND: 119474956  ISNI: 0000 0000 6675 0534  LCCN: n85253397  SUDOC: 075026015  VIAF: 10656800   WorldCat (עם VIAF): 10656800
חואנה מאוסטריה, נסיכת פורטוגל

חואנה מאוסטריה, נסיכת פורטוגל (בספרדית: Juana de Austria; ‏24 ביוני 1535 – 7 בספטמבר 1573), הייתה בתו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואמו של סבשטיאו, מלך פורטוגל.
ביוגרפיה

חואנה נולדה במדריד ב-24 ביוני 1535, לקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולאיזבלה, נסיכת פורטוגל, בתם של מנואל הראשון, מלך פורטוגל ומריה מאראגון. ילדותה עברה עליה בין ואיאדוליד לטולדו. היה לה קשר חזק עם אחיה פיליפה ועם אחותה מריה שנמשך גם בהמשך חייהם.
ב-11 בינואר 1552 התחתנה חואנה עם בן דודה ז'ואאו מנואל, נסיך פורטוגל, בנו של ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל. ב-2 בינואר 1554 מת ז'ואאו מנואל בליסבון, ושבועיים לאחר מכן נולד בנם סבשטיאו, מלך פורטוגל. לאחר מותו חזרה חואנה לספרד על פי בקשת אביה, והיא הותירה את בנה בידי חמותה קתרינה מאוסטריה, מלכת פורטוגל. חואנה לא ראתה שוב את בנה, אולם שלחה לו מכתבים ודיוקנאות שלה במשך השנים. בעת שהותו של אחיה פליפה השני, מלך ספרד באנגליה, שימשה חואנה כעוצרת הממלכה. בשנת 1557 ייסדה חואנה את מנזר נואסטרה סניורה דה לה נחמה, וב-7 בספטמבר 1573 היא מתה באל אסקוריאל.
חואנה הייתה קתולית אדוקה ופטרונית נלהבת של הישועים. בזכות מעמדה ולחץ כבד שהפעילה, הצליחה להתקבל כחברה מלאה במסדר, אם כי הושבעה לשמור את הדבר בסוד. היא האישה היחידה הידועה בהיסטוריה שזכתה לכך.
הערות שוליים

↑  Ines G. Županov, The Oxford Handbook of the Jesuits. הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2019. עמ' 244.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007402463705171  BNE: XX1149826  BnF: cb12558287q (data)  GND: 121209881  ISNI: 0000 0003 8678 1364  LCCN: nr97029954  NKC: jo20191034410  NLA: 51934048  SUDOC: 075071533  Trove: 1510864  VcBA: 495/379891  VIAF: 294256540   WorldCat (עם VIAF): 294256540
חלון (מחשוב)

עריכת חלון
בתחום המחשוב חלון הוא אזור חזותי תחום, פני המסך, בממשק משתמש גרפי, המיועד לאובייקט תוכנתי ותורם לסדר ולארגון השימוש בממשק המשתמש. החלון מכיל לרוב אמצעי שליטה בפונקציות ייחודיות לאובייקט בהתאם לתוכנה בה הוא קיים, המאפשרות אינטראקציה עם המשתמש וכן פתיחת חלונות נוספים מתוכו. במסגרתו של החלון מצויים אמצעי שליטה כלליים, שקיימים במרבית החלונות, כמו אמצעים לשליטה בגודל החלון.
החלון קיים כיום במערכות ממוחשבות מודרניות רבות המבוססת על ממשק משתמש גרפי. כאשר תוכנות בעלות ממשק משתמש אך חסרות חלון (כמו וירגו 4) הן נדירות ביותר.
החלונות צצו לראשונה במערכות ההפעלה של המקינטוש ואומצו על ידי מיקרוסופט. האחרונה נתנה להם את השם "חלונות" וקראה לכלל מערכת ההפעלה הגרפית שלה על שמם.
תכונות

ברוב מערכות ההפעלה של מחשבים קיימים ארבעה בקרים בעלי אפשרויות בסיסיות לטיפול במסך:
סגירת חלון
מזעור חלון
מִקסום חלון
הקטנת חלון
במערכות הפעלה רבות קיימת אפשרות מובנית להתאים את גודל החלון על-פי רצון המשתמש.
קיימות תוכנות ותכונות ניהול חלונות רבות, המאפשרות לסדר את החלונות על פי תבניות ותצורות מגדרות מראש. כך לדוגמה במערכת ההפעלה windows 7 קיימת תכונה בשם Aero snap המסדרת חלונות אוטומטית בעת הזזתם אל קצוות המסך, תכונה דומה קיימת במערכות הפעלה שונות מבית לינוקס.
חואנה אנריקס

חואנה אנריקס (בספרדית: Juana Enríquez;‏ 1425 - 13 בפברואר 1468), הייתה אשתו של חואן השני, מלך אראגון ואמו של פרננדו השני, מלך אראגון.
ביוגרפיה

חואנה נולדה בטורלובטון בשנת 1425, לפאדריקה אנריקס, רוזן מנדוסה ולמריאנה פרנאנדס דה קורדובה אי איאלה, בתם של דייגו פרנאנדס דה קורדובה, לורד באנה הראשון ואינש דה איאלה אי טולדו.
באפריל 1444 התחתנה חואנה עם חואן מאראגון, אשר שלט באראגון בשם אחיו אלפונסו החמישי, מלך אראגון ששהה בממלכת נאפולי, וממנו נולדו לה שני ילדים. בשנת 1450 חזר חואן השני עצמו לשלוט ישירות על נווארה, שנשלטה עד אותה העת על ידי בנו קרלוס, נסיך ויאנה, בעידודה של אשתו השאפתנית חואנה, שביקשה להבטיח את הירושה לבנה פרננדו (אשר לעתיד יקרא פרננדו "הקתולי"). כתוצאה מכך פרצה מלחמת אזרחים אשר בה הצד החזק של האגראמונטים תמך במלך ובמלכה; והצד של הבומונטים - הקרוי של מנהיגם חואן דה בומונט - תמך במועמדותו של דון קרלוס. תושבי ההרים תמכו בנסיך ויאנה, ואילו תושבי המישורים תמכו במלך. הנסיך דון קרלוס האומלל הובס על ידי אביו באייבר בשנת 1451, ונאסר לשנתיים, שבמהלכן כתב את ספרו המפורסם "קורות נווארה" אשר מהווה מקור עיקרי לידע על התקופה. לאחר שחרורו, הוא ביקש לשווא את עזרתו של שארל השביעי, מלך צרפת וכן את עזרת דודו אלפונסו החמישי, מלך אראגון (אשר גר אז בנאפולי).
ב-27 ביוני 1458 מת גיסה אלפונסו החמישי, מלך אראגון, ובעלה חואן עלה במקומו לשלטון, מלבד בממלכת נאפולי שם עלה בנו של אלפונסו פרדיננדו הראשון, מלך נאפולי לשלטון. בשנת 1460 נאסר שוב בנו קרלוס בהתעקשותה של אשתו חואנה, אך לשמע הדבר התמרדו הקטלונים והוא שוחרר והושם כמושל קטלוניה. קרלוס מת בשנת 1461 ללא בנים יורשים שיוכלו לכבוש חזרה את ממלכת נווארה; לפני מותו מינה את אחותו בלאנקה כיורשת, אך היא נאסרה עם מותו ומתה בשנת 1464.
ב-13 בפברואר 1468 מתה חואנה בטרגונה מסרטן השד, ובשנת 1469 התחתן בנה פרננדו מאראגון עם איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה, ובכך החלו את איחוד ספרד.
משפחתה

באפריל 1444 התחתנה חואנה עם חואן השני, מלך אראגון, ממנו נולדו לה 2 ילדים:
פרננדו השני, מלך אראגון (1452–1516)
חואנה מאראגון, מלכת נאפולי (1454–1517)
וין הופ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 במאי 1936 (בן 88) הנובר, הרייך הגרמני 
 שם לידה:  Winfried Lüssenhop 
 שם במה:  Wyn Hoop 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 חברת תקליטים:  דקה רקורדס 
 בן או בת זוג:  Andrea Horn 
 horn-hoop-maritim.de
 פרופיל ב-IMDb
 
וינפריד לסנהופ (בגרמנית: Wyn Hoop; נולד ב-29 במאי 1936), ידוע בשם הבמה שלו, וין הופ, הוא זמר גרמני, שהתפרסם בזכות השתתפות באירוויזיון 1960.