stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנסטייז'ה
פרסים

| טקס | קטגוריה | סינגל/אלבום |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
2000
| Italian Grammy Awards | האמנית הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |
| פרסי המוזיקה העולמית | האמן הבינלאומי הכי מוכר |  |  |  |
| M6 Awards | האמנית הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |
| Golden Europe Awards | תגלית השנה הטובה ביותר |  |  |  |

2001
| MTV Europe Music Awards | אמנית הפופ הטובה ביותר |  |  |  |
| פרסי המוזיקה העולמית | האמנית החדשה הטובה ביותר |  |  |  |
| Edison Awards | התגלית הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |
| Danish Music Awards | התגלית הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |
| NRJ Music Awards | התגלית הטובה ביותר |  |  |  |
| NRJ Music Awards | השיר הבינלאומי הטוב ביותר של השנה | "I'm Outta Love" |  |  |
| TMF Awards | האמן המבטיח של השנה |  |  |  |
| ECHO Awards | התגלית הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |

2002
| Bambi Awards | התגלית הטובה ביותר |  |  |  |
| Edison Awards | האמנית הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |
| Golden Kamara | אמנית הפופ הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |
| TMF Awards | האמנית הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |

2004
| Nordic Music Awards | האמנית הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |
| TMF Awards | אמנית הפופ הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |
| TMF Awards | האמנית הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |

2005
| Marie Claire | אשת השנה |  |  |  |
| ECHO Awards | האמנית הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |
| TMF Awards | האמנית הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |
| "Diva" Entertainment Award | האלבום המצליח של השנה | Anastacia |  |  |
| NRJ Radio Awards | האמנית הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |
| NRJ Radio Awards | אמנית הפופ הטובה ביותר |  |  |  |
| NRJ Radio Awards | השיר הטוב ביותר | "Left Outside Alone" |  |  |
| Rockbjörnen | האמנית הבינלאומית הטובה ביותר |  |  |  |
| Rockbjörnen | האלבום הבינלאומי הטוב ביותר | Anastacia |  |  |
הערות שוליים

↑  francesco altobelli (2010-07-06), What More Can I Give - Michael Jackson, Anastacia, Mariah Carey, Usher HQ, נבדק ב-2018-06-14
↑  Anastacia - Evolution, Discogs (באנגלית)
↑  Release group “A 4 App” by Anastacia - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  Anastacia - Ultimate Collection, Discogs (באנגלית)
↑  Release group “Our Songs” by Anastacia - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  Anastacia - Just You (Official Audio), נבדק ב-2023-09-29
↑  Anastacia Opens Up about Her Reasons For Not Having Children, Loose Women, 31 May 2018. Youtube
| אנסטייז'ה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Not That Kind • Freak of Nature • Anastacia • Heavy Rotation • It's a Man's World • Resurrection • Evolution • Our Songs |  |
| אלבומי אוסף | Pieces of a Dream • Ultimate Collection |  |
| אלבומי הופעה | A 4 App |  |
| סינגלים | "I'm Outta Love" • "Not That Kind" • "Cowboys & Kisses" • "Made for Lovin' You" • "Paid My Dues" • "One Day in Your Life" • "Boom" • "Why'd You Lie to Me" • "You'll Never Be Alone" • "Love Is a Crime" • "Left Outside Alone" • "Sick and Tired" • "Welcome to My Truth" • "Heavy on My Heart" • "Pieces of a Dream" • "I Belong to You (Il Ritmo della Passione)" • "I Can Feel You" • "Absolutely Positively" • "Defeated" • "Dream On" • "Best of You" • "Stupid Little Things" • "Staring at the Sun" • "Army of Me" • "Caught in the Middle" • "Supergirl" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Everything Burns" • "Stalemate" • "Burning Star" |  |
| אלבומי וידאו | The Video Collection • Live at Last |  |
| סיבובי הופעות | Live at Last Tour • Heavy Rotation Tour • Here Come the Girls • Resurrection Tour • Ultimate Collection Tour • Evolution Tour |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810641638005606  BIBSYS: 1092190  BnF: cb14032796m (data)  CANTIC: a11026443  GND: 131943197  ISNI: 0000 0000 6655 0962  LCCN: no2002063814  MusicBrainz: d3b2bec4-b70e-460e-b433-a865ceac2de8  NKC: mzk2003202122  NLA: 40008937  NTA: 226839532  RERO: 02-A006125743  SUDOC: 088521478  Trove: 800768  VIAF: 67613587   WorldCat (עם VIAF): 67613587 
ב-2005
בואו לפלשתינה

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מידע כללי
 צייר:  זאב רבן
 תאריך יצירה:  1929
 טכניקה וחומרים:  ליתוגרפיה
 ממדים בס"מ
 אורך:  99
 רוחב:  63.5
 נתונים על היצירה
 מפעל מייצר:  בית-הדפוס שולץ,פראג, צ'כוסלובקיה
 מיקום:  מוזיאון ישראל; אוסף לוין
"בואו לפלשתינה" (במקור באנגלית: Come to Palestine)‏ (1929) היא כרזה לעידוד התיירות שעוצבה על ידי זאב רבן עבור "החברה לקידום תיירות בארץ הקודש".
תיאור

הכרזה "Come to Palestine" הודפסה בטכניקה של הדפס אבן (ליתוגרפיה) בשנת 1929. היא הודפסה בבית הדפוס "שולץ" בפראג, כיוון שבאותה עת לא הייתה אפשרות להדפיס גיליון שלם בטכניקה זו בארץ-ישראל. היא מעוצבת כמבנה של חלון דרכו נשקף נוף. חלון זה מורכב ממבנה של קשת מחודדת בסגנון מוסלמי, הנשענת על גבי זוגות עמודים מפותלים. מעל הקשת קבועים שני מדליונים. באחד מופיע דימוי של מגדל דוד ואילו באחר דימוי של מסגד אל-אקצא. מבנה החלון, המהווה שילוב של אלמנטים אדריכליים זרים. רבן עשה שימוש במבנה זהה בכמה מן היצירות שעיצב עבור "בצלאל" קודם לכן.
דרך החלון נשקף נוף אידיאלי של הכנרת, המעוצב בכמה מישורים. במישור הקדמי כר דשא ובו צומח עץ תמר, מעיין נובע ותיאור של רועים בביגוד ערבי-תנ"כי. מאחוריהם מתוארת עיר מזרחית בנויה אבן השוכנת לחופו של האגם. מתחת לחלון קבועה כתובת ובה ציטוט מתוך הפרק השני של שיר השירים בשפה האנגלית: ”"כִּי-הִנֵּה הַסְּתָו עָבָר הַגֶּשֶׁם חָלַף הָלַךְ לוֹ : הַנִּצָּנִים נִרְאוּ בָאָרֶץ עֵת הַזָּמִיר הִגִּיעַ וְקוֹל הַתּוֹר נִשְׁמַע בְּאַרְצֵנוּ"”. ציטוט זה מציע לצופה לפרש את ההווה של פלשתינה עם ארץ-ישראל המקראית. התיאור, המשלב בין אלמנטים מן האר נובו האירופי לבין תיאור פנטאסטי, משקף את התפיסה האוריינטלית של המזרח הקרוב בכלל ושל פלשתינה בפרט.
הערות שוליים

↑  ראו: עפרת, גדעון, אופקים רחבים: 120 שנות אמנות ישראלית, קרן וינה-ירושלים לאמנות ישראלית, 2012, עמ' 24
↑  ראו: עפרת, גדעון, 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 5-14
↑  ראו: צלמונה, יגאל, קדימה: המזרח באמנות ישראל, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1998, עמ' 52.
↑  ראו: עפרת, גדעון, 100 שנות אמנות הדפס בישראל, סדנת ההדפס ירושלים, 2015, עמ' 15-14
בואו בואו

"בואו בואו" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית. את השיר הוציאה בשנת 1984 לאור חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה הראשונה של אלבום האולפן ה-17 של הזמרת, אולי עוד פעם.
על השיר

"בואו בואו" נכתב והולחן על ידי אהוד מנור ונורית הירש, שגם הפיקה אותו. ב-27 במרץ 1984 נכנס לראשונה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום ה-22. ב-22 במאי עלה למקום הרביעי, שיאו במצעד הנוכחי. לבסוף, ב-24 ביולי יצא מהדירוג לאחר שנים-עשר שבועות צעידה רצופה. כמו כן, גם במצעד השבועי של גלי צה"ל דורג במקום השביעי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1984)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1984)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1984)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1984)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 4 |  |
|  ישראל | גלי צה"ל | 7 |  |
הערות שוליים

↑  אולי עוד פעם באתר סטריאו ומונו
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 27 במרץ 1984. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 22 במאי 1984. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 24 ביולי 1984. פזמונט
| אילנית |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עמיחי בגבול ירדן • אילנית לילדים • אילנית בשירי חגים לילדים (מס' 1) • אילנית (1972) • אילנית (1974) • להיטים לילדים • שירי משוררים לילדים • שירו שיר לשמש • בואו ונשיר ביחד • טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת • סולו? הופעה פומבית • תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים • שירים שילדים אוהבים והשירים היפים של מרים ילן-שטקליס • רגשות מעורבים • אל הדרך • מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים • אולי עוד פעם • סרט בשחור לבן • בוא נתחיל מבראשית • חלום ברזילאי • ישראלית |  |
| אלבומי אוסף | הלהיטים הגדולים של אילנית ואילן ואילנית • שירי הייצוג של ישראל • להיטי הזהב של אילנית • ארבעה צדדים • עכשיו כולם ביחד • 21 הלהיטים הגדולים של אילנית • כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה • נאסף תשרי, אוסף מס. 3 • אי שם – אוסף שירי הפופ והייצוג • ללכת שבי אחרייך – אוסף שירי ארץ ישראל • כל מקום – אוסף שירים בינלאומיים • שיר של יום חולין – אוסף הבלדות • ושוב איתכם – אוסף שירי אילן ואילנית • המיטב • אוסף להיטים • שירים ליום חולין – אוסף כפול |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1973 • ישראל באירוויזיון 1973 • אירוויזיון 1977 • ישראל באירוויזיון 1977 • אילן ואילנית • שלמה צח |  |
| אילנית – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "שיר בארבעה בתים" |  |
| שנות ה-70 | "אהבתה של תרזה די מון" • "רק הירח" • "פעם לאהוב" • "לאורך השדרה שאין בה איש" • "איש הסתיו" • "גוליבר" • "אי שם" • "אין מקום בחוף" • "עכשיו אני יודע" • "אחיי גיבורי התהילה" • "ללכת שבי אחרייך" • "אהבה אחת קטנה" • "אבל המנגינה" • "Chaque matin la joie du monde" • "אם ייפול הכוכב שלי" • "עיר אחרת" • "כי הנני בא" • "כשקיבלו את התורה" • "כשיבוא שלום לארץ" • "שירו שיר לשמש" • "שלום" • "כך היה כך יהיה" • "הכרתי פעם איש" • "האוניות חזרו" • "ילד בקרקס" • "עפרוני" • "דניאל" • "שיר של יום חולין" • "אל תשמעי לקול ליבך" • "ארץ" • "אדם רחוק" • "אהבה היא שיר לשניים" • "הנה הלילה" • "תבורכי" • "הנה ימים באים" • "הנה בא השלום" • "רגשות מעורבים" • "היי דנה" |  |
| שנות ה-80 | "אני לא מאמינה" • "פעם בשנה" • "חמסין של ניסן" • "הבית של פיסטוק" • "בשביל אל הכפר" • "עד עולם" • "אל הדרך" • "פרפר נחמד" • "נחמה" • "בשורה טובה" • "תצלום ישן" • "הלב" • "שיר על נחלים" • "אולי עוד פעם" • "בואו בואו" • "אם ובנה" • "בללייקה" • "עכשיו כולם ביחד" • "חלק בעולם" • "הנחמה היחידה" • "רק בינתיים" • "סרט בשחור לבן" • "קחי נשימה" • "חבר" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 81cf8e6d-25f2-441f-8f9f-45ef94a4de3e
אקו פארק (ספר)

| --- | --- |

עטיפת הספר בהוצאת מודן, 2006.
 מידע כללי
 מאת:  מייקל קונלי 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מתח, רומן
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס, קליפורניה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2006 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מודן
 תאריך:  2009
 תרגום:  אריאלה רביב
 מספר עמודים:  338
 סדרה
 ספר קודם:  The Closers, The Lincoln Lawyer 
 הספר הבא:  The Overlook 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002678641
 
אקו פארק (באנגלית: Echo Park) הוא רומן מאת מייקל קונלי, שיצא בעברית בשנת 2009 בהוצאת מודן. גיבור הספר הוא גיבורו הקבוע של קונלי, בלש המשטרה הארי בוש. זהו הספר ה-12 בסדרת הספרים שכתב קונלי אודותיו.
עלילת הספר

עלילת הספר נפתחת כאשר בלש המשטרה הארי בוש, גיבורו הראשי של קונלי, חוקר מחדש תיק רצח משנת 1993. גופתה של מרי גסטו מעולם לא נמצאה, ובוש לא הצליח לסגור את התיק. בשנת 2006 התובע המחוזי, ריק אושיי, מציע עסקת טיעון לחשוד בסדרת רציחות. בתמורה להמתקת גזר הדין מעונש מוות למאסר עולם הסכים הרוצח, ריינרד וייטס, להתוודות על רציחות נוספות ובהן מרי גסטו. בוש, שבעברו שירת בצבא ארצות הברית כלוחם ביחידה מובחרת של "עכברושי מנהרות" ולחם במלחמת וייטנאם, נדרש לאמת את סיפורו בטרם תתבצע עסקת הטיעון, לתמרן בין שתי חקירות ולהתמודד עם נבלים מסוגים שונים ובכלל זה שוטרים מושחתים, שיכורים, סחטנים ואנשי החברה הגבוהה.
הערות שוליים

↑  מייקל קונלי, "אקו פארק", מודן, 2009, עמוד 77.
↑  מייקל קונלי, "אקו פארק", מודן, 2009, עמוד 265.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 5440152502771310800002   WorldCat (עם VIAF): 5440152502771310800002
בואו נשמח

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  הנרי לוין
 הופק בידי:  מרסל הלמן
 תסריט:  דורותי קופר, דיאנה מורגן
 עריכה:  רוברט ה. פלאנק
 שחקנים ראשיים:  ורה-אלן טוני מרטין רוברט פלמינג
 מוזיקה:  אנג'לה מורלי, ניקולס ברודסקי
 צילום:  ארווין הילר
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 חברה מפיצה:  Associated British Picture Corporation
 הקרנת בכורה:  9 במאי 1957
 משך הקרנה:  107 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מוזיקלי, קומדיה רומנטית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
בואו נשמח (באנגלית" Let's Be Happy) הוא סרט מוזיקלי בריטי משנת 1957 בבימויו של הנרי לוין, עם ורה-אלן, טוני מרטין (אנ') ורוברט פלמינג (אנ') בתפקידים הראשיים.
זה רימייק של הסרט הבריטי "ג'יני" (אנ') משנת 1941 המבוסס על המחזה "ג'יני" של איימה סטיוארט (אנ') משנת 1940.
זמרתה של ורה-אלן מדובבת על ידי הזמרת ג'ואן סמול.
הסרט צולם בפריז, אדינבורו ובמקומות נוספים בסקוטלנד.
זה סרטה האחרון של ורה-אלן וגם הופעתו האחרונה של טוני מרטין בסרטים מוזיקליים.
תקציר העלילה

ג'יני מקלין (ורה-אלן) היא רווקה בת 28 שחיה עם סבה בעיירה קטנה בורמונט. הסבא נפטר ומוריש לה 4952 דולר ובכסף הזה היא מתכננת לנסוע לסקוטלנד לאזור לוך לומונד ולהיפגש עם צאצאי משפחת מקלין. היא שמחה ורוקדת עם ילדי השכונה "אני נוסעת לסקוטלנד".
בשדה התעופה היא נתקלת בסטנלי סמית' (טוני מרטין), איש עסקים מבויסי אידהו שטס אתה לפריז כדי להיפגש במשקיע להמצאה שלו - מכונת כביסה שגם מגהצת. הוא עוזר לה בסידורים שונים במקום ואחר כך שר לה "האיש מאידהו" ומוסר לה כרטיס ביקור שתתקשר אליו בעת הצורך.
ג'יני ממשיכה ברכבת לאדינבורו ונפגשת שוב עם סטנלי שנוסע לאותו מקום בו נמצא המשקיע שלו שכעת בחופשה. סטנלי ממשיך לעזור לה בסידורים ברכבת ובבית המלון באדינבורו והיא מתאהבת בו אך סטנלי פוגש בדוגמנית הלן (זינה מרשל) ומתחיל לצאת אתה למורת רוחה של ג'יני עליה "מתלבש" לורד ג'יימס מקניירן (רוברט פלמינג) שירד מנכסיו ומחפש בת זוג שתממן אותו. הוא מטייל עם ג'יני ברחבי סקוטלנד ומפגיש אותה עם צאצאי משפחתה בלוך לומונד שחוגגים חתונה. הם מדברים על חתונה אך כשמתברר לו שהיא חסרת פרוטה, הוא נעלם.
ג'יני חוזרת לורמונט ומתכוננת למכור את הבית ולעבור לניו יורק אלא שאז מגיע סטנלי ומציע לה נישואים והם מתחבקים ושרים "בואו נשמח" עם ילדי השכונה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ורה-אלן | ג'יני מקלין |  |
| טוני מרטין | סטנלי סמית' |  |
| רוברט פלמינג | לורד ג'יימס מקניירן |  |
| זינה מרשל | הלן |  |
| הלן הורטון | סיידי | חברה של ג'יני |
ביארני בנדיקטסון (ראש ממשלת איסלנד ה-13)

ערך זה עוסק בראש ממשלת איסלנד במחצית השנייה של המאה העשרים. אם התכוונתם לראש ממשלת איסלנד שכיהן בשנת 2017, ראו .
ביארני בנדיקטסון (באיסלנדית: Bjarni Benediktsson;‏ 30 באפריל 1908 - 10 ביולי 1970) היה ראש ממשלת איסלנד בשנים 1970-1963 ובסוף 1961 כהונה קצרה — בעקבות התפטרותו הזמנית של אולאפור תורס מהתפקיד. בשנים 1970-1961 כיהן כיו"ר מפלגת העצמאות (מפלגת ימין). אביו של בנדיקטסון, בנדיקט סוויינסון, היה אחד ממנהיגי תנועת העצמאות האיסלנדית, שבשנים 1931-1908 כיהן כחבר אלת'ינגי (פרלמנט).
קורות חייו

בנדיקטסון למד משפט חוקתי באוניברסיטת איסלנד ומונה לפרופסור בגיל 24. בשנת 1934 הוא נבחר כחבר מועצת העיר של הבירה רייקיאוויק מטעם מפלגת העצמאות, ובשנים 1947-1940 כיהן כראש העירייה.
בשנת 1947 בנדיקסטון מונה לשר החוץ של איסלנד. במהלך כהונתו בתפקיד, איסלנד הייתה שותפה בשנת 1949 להקמת ברית נאט"ו — כאחת המדינות המייסדות של הארגון. בשנת 1953 הוא עזב את התפקיד, והיה שר במשרדים שונים עד שנת 1956.
כאשר השמאל עלה לשלטון ב-1956, בנדיקטסון פרש זמנית מהחיים הפוליטיים והחל למלא את תפקיד העורך הראשי בעיתון השמרני המוביל במדינה — "מורגונבלאדיד".
בשנת 1959 מפלגת העצמאות חזרה לשלטון ובנדיקטסון כיהן בממשלתו החמישית של אולאפור תורס כשר המשפטים והכנסייה, שר הבריאות ושר התעשייה. בשנת 1961 הוא נבחר למנהיג מפלגת העצמאות, מה שגרם לתורס, מנהיג המפלגה הקודם, להתפטר מתפקידו כראש הממשלה בספטמבר של אותה שנה. בנדיקטסון נבחר על ידי מפלגתו כראש הממשלה במקומו של תורס.
תורס הסכים לשוב לממשלה מתחילת 1962 וחזר לעמוד בראשה, בעוד בנדיקטסון ויתר על התפקיד וקיבל שוב את שלושת התיקים שבהם החזיק קודם. בבחירות שנערכו ביוני 1963, מפגלת העצמאות שוב זכתה במספר החברים הגבוה ביותר באלת'ינגי — הפעם בהובלתו של בנדיקטסון.
קורות חייו > מותו

בנדיקטסון כיהן כראש ממשלת איסלנד מ-14 בנובמבר 1963 עד יום מותו בשרפה שפרצה ב-10 ביולי 1970 במעון הקיץ הממשלתי בת'ינגווליר. גם אשתו ונכדו נספו באותה שרפה.
חיים אישיים

בנו של בנדיקטסון, ביורן ביארנאסון, כיהן כשר המשפטים של איסלנד בשנים 2009-2003.
בתו, ואלגרדור ביארנאדוטיר, היא פוליטיקאית, שהייתה נשואה לפוליטיקאי הסוציאל-דמוקרט המנוח וילמונדור גילפאסון. בנם נספה בשרפה בת'ינגווליר עם סבו וסבתו.
בנדיקטסון הוא אחי-סבו של ביארני בנדיקטסון - שר האוצר והכלכלה של איסלנד בשנים 2013–2017 וראש ממשלת איסלנד שכיהן מינואר ועד נובמבר 2017.
אוסף המסמכים שלו נשמר בהארכיון העירוני של רייקיאוויק.
ביארני בנדיקטסון (מימין) עם ראש ממשלת ישראל לוי אשכול בפגישתם בירושלים בשנת 1964
אקוהקוהי

| אקוהקוהי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פרושיים
סוג:: Palmeria
מין:: אקוהקוהי
שם מדעי
 Palmeria dolei ‏Wilson, 1891
תחום תפוצה


אקוהקוהי (שם מדעי: Palmeria dolei) הוא מין של ציפור ממשפחת הפרושיים ומקבוצת פרושי הוואי, האנדמית להוואי. זהו המין היחיד בסוג Palmeria.
תיאור

ציפור זו היא מפרושי הוואי הגדולים ביותר כשאורכה 17 עד 18 ס"מ בקירוב ומשקלו 21 עד 31 גרם בקירוב. צבעה שחור-אפור ואדמדם והבטן אפורה מסורטטת בלבן וצידי השת אדמוניים מסורטטים בלבן. הכנפיים והזנב שחורים בקצה וערמוניים עד כתומים עזים בתחילתם. הראש שחור עם עורף כתום עז וציצה לבנה ארוכה מעל המקור הכהה. העיניים שחורות ומוקפות בעור כתום המשתפל עד העורף הכתום. הרגליים שחורות. ציפורים צעירות בעלי גוונים כהים יותר מבוגרים והם חסרי נוצות כתומות.
הציפור משמיעה קריאות דקות ונמוכות הנשמעות מעט כמו צחוק נמוך ולרוב היא משמיעה אותם לפנות בוקר או בין הערביים.
הציפור ניזונה בטבע מצוף של הפרח ברזילי גבעות פולינזי ופרחים נוספים ולעיתים מגוונות גם בחרקים ובפירות כמו פטל. ציפור זו אגרסיבית ותגרש פרושים מתחרים מאזור תזונתה. לעיתים היא משחרת מזון גם על הקרקע.
הציפור מצויה רק על האי מאווי סמך למספר הרי געש מוריקים כמו Haleakalā בגובה 1,300 עד 2,200 מטרים שלהם יערות לחים שופעי פרחים, מהם היא ניזונה. עם זאת יערות אלה הפכו לנדירים כיום, מה שפגע באוכלוסייתה וכיום ישנם רק כמה אוכלוסיות מופרדות שלה, אשר רובם נמצאים בהפארק הלאומי הליאקלה. לפי ההערכה ישנם רק 2 אוכלוסיות שלהם ובהם 3,800 פרטים בוגרים.
הערות שוליים

↑  אקוהקוהי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ביארנה גולדבק

ביארנה גולדבק (בדנית: Bjarne Goldbæk, נולד ב-6 באוקטובר 1968 בקופנהגן שבדנמרק) הוא כדורגלן עבר דני. גולדבק שיחק במספר מועדונים בעיקר בבונדסליגה ובפרמייר ליג, וזכה באליפות ובגביע הגרמני עם קייזרסלאוטרן. גולדבק ערך 28 הופעות במדי נבחרת דנמרק, והשתתף עמה במונדיאל 1998 וביורו 2000.
גולדבק כיום עובד כסוכן שחקנים, וכפרשן בערוץ יורוספורט למשחקי הבונדסליגה.
קריירת מועדונים

גולדבק גדל במועדון הנוער הדני בי 1901, ובשנת 1987 החל לשחק בבוגרים של נסטווד בולדקלוב. באותה שנה חתם בשאלקה 04 מהבונדסליגה, וערך 22 הופעות ליגה בעונת הבכורה שלו, 1987/88, כשהוא משתף פעולה בקישור עם אולף תון וקלאוס דיטר ווליץ. שאלקה וגולדבק נשרו אל הבונדסליגה השנייה בתום עונה זו מהמקום האחרון. בעונת 1988/89 הפך גולדבק לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, אך לא הצליח להעפיל עמה בחזרה לבונדסליגה. גולדבק החל את עונת 1989/90 בשאלקה, שם שיחק עד לפגרת החורף, ואחריה עבר גולדבק לקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה. גולדבק ערך רק שלוש הופעות ליגה עד לתום העונה, אך זכה עם הקבוצה בגביע הגרמני לאחר ניצחון 2–3 בגמר על ורדר ברמן. גולדבק לא שותף בגמר זה. בעונת 1990/91 היה חלקו של גולדבק בקבוצה רב יותר, והוא זכה עם קייזרסלאוטרן באליפות היסטורית, כשהוא מרכיב קישור חזק במיוחד בצוותא עם גידו הופמן, אובה שר, מרקוס שופ ותומאס דולי. לאחר עונה זו, זכה גולדבק עם קייזרסלאוטרן בסופר קאפ הגרמני, לאחר ניצחון 1–3 על ורדר ברמן, במשחק בו גולדבק שיחק 75 דקות. גולדבק שיחק בקייזרסלאוטרן שתי עונות נוספות, בהן הקבוצה הייתה בחלק העליון של הטבלה אך רחוק מהצמרת.
את עונת 1993/94 פתח גולדבק בקייזרסלאוטרן, אך עבר לאחר שלושה מחזורים לטניס בורוסיה ברלין ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. גולדבק ערך 24 הופעות בקבוצה והבקיע חמישה שערים, אך המועדון נשר לליגה השלישית בתום עונה זו. בקיץ 1995 חזר גולדבק לבונדסליגה כאשר חתם בפ.צ. קלן. גולדבק שיחק בקלן שתי עונות, בהן היה שחקן רוטציה, והקבוצה סיימה בחלק התחתון של הטבלה, אך רחוק ממאבקי התחתית.
בקיץ 1996 חתם גולדבק בפ.צ. קופנהגן הדנית, בה שיחק בהצלחה רבה. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1996/97, הבקיע גולדבק שבעה שערי ליגה, וזכה בגביע הדני, לאחר ניצחון 0–2 בגמר על איקסט. בעונת 1997/98 הבקיע גולדבק שישה שערים והפגין יכולת מצוינת, בגינה נבחר ככדורגלן השנה של פ.צ. קופנהגן. באותה עונה הבקיע גולדבק שני שערים בגביע אירופה למחזיקות גביע נגד צ'לסי, והפגין יכולת שגרמה לצ'לסי לרכוש אותו בנובמבר 1998 מקופנהגן תמורת 330 אלף לירה שטרלינג, ולשלוח לקופנהגן את בריאן לאודרופ. גולדבק אכן התחיל את עונת 1998/99 בקופנהגן, ואחרי 12 מחזורים עבר לצ'לסי, והופיע במדיה עד לתום העונה ב-23 משחקי ליגה, בהם הבקיע חמישה שערים. גולדבק וצ'לסי סיימו עונה זו במקום השלישי בליגה, מרחק ארבע נקודות מהאלופה מנצ'סטר יונייטד. את עונת 1999/00 החל גולדבק בצ'לסי, אך עבר כעבור שישה מחזורים לפולהאם תמורת 650 אלף לירה שטרלינג, לאחר שלא היה בתוכניות של מאמנו בצ'לסי ג'אנלוקה ויאלי. פולהאם שיחקה אז בליגה הראשונה של הפוטבול ליג. גולדבק ופולהאם סיימו את העונה במקום התשיעי ולא עלו לפרמייר ליג, אך בעונת 2000/01 סיימו את העונה במקום הראשון, ועלו לפרמייר ליג. גולדבק נשאר בפולהאם שתי עונות נוספות, בהן שימש בעיקר מחליף ומיעט יחסית לשחק. את שתי העונות פולהאם סיימה בחלק התחתון של הטבלה אך רחוק ממאבקי התחתית.
בקיץ 2003 חתם גולדבק ברוט-וייס אסן, ששיחקה אז בליגה הגרמנית השלישית. גולדבק רצה לחבור למועדון עם מסורת וקהל רב, ולתרום למועדון מניסיונו. בעונתו הראשונה במועדון, 2003/04, העפילו אסן וגולדבק אל הבונדסליגה השנייה, אך נשרו בחזרה לליגה השלישית כעבור עונה אחת. בקיץ 2005, לאחר ירידת הליגה עם אסן, הצהיר גולדבק על פרישתו ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

גולדבק ערך את הבכורה בנבחרת דנמרק בשנת 1987, בהפסד לנבחרת גרמניה המערבית במוקדמות טורניר הכדורגל של אולימפיאדת סיאול. גולדבק נכלל בסגל הדני למונדיאל 1998, בו הודחה דנמרק ברבע הגמר לאחר הפסד 2–3 לנבחרת ברזיל, אך לא שותף בו ולו לדקה אחת. ביורו 2000, בו דנמרק הודחה בשלב הבתים עם אפס נקודות, גולדבק שיחק 90 דקות בהפסד 0–2 לנבחרת צ'כיה במחזור האחרון של שלב הבתים. סך הכל צבר גולדבק 28 הופעות במדים הלאומיים, האחרונה בשנת 2001, אך לא כבש שערים.
תארים

עם קייזרסלאוטרן:
הגביע הגרמני: 1989/90
אליפות הבונדסליגה: 1990/91
הסופר קאפ הגרמני: 1991
עם פ.צ. קופנהגן:
הגביע הדני: 1996/97
כדורגלן השנה של פ.צ. קופנהגן: 1998
עם פולהאם:
אליפות הליגה הראשונה של הפוטבול ליג: 2000/01
אנתרקס (סרט, 2017)

ערך זה עוסק בסרט קולנוע ישראלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  פרשת ניסוי "עומר 2"
 בימוי:  שי שרף
 הופק בידי:  אלעד פלג, חגי ארד
 תסריט:  יעל אורון שי שרף
 עריכה:  איל סיבי
 שחקנים ראשיים:  אודי פרסי עמית אפשטיין זיו פלג ליאור חסון אורטל בן שושן דנה מיינרט
 מוזיקה:  אוהד סטמטי עיצוב פסקול: אורי צ'צ'יק; בן לוי; ניל גיבס
 צילום:  דוד מיכאל שחר
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  דרומהפקות
 חברה מפיצה:  טרנספקס הפקות/סינמה פה
 הקרנת בכורה:  14 בדצמבר 2017
 משך הקרנה:  77 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט מתח; סרט דרמה; פאונד פוטג'
 פרסים:  הסרט הטוב ביותר, פסטיבל אוטופיה 2017, ישראל
 דף הסרט ב־IMDb
אנתרקס הוא סרט פאונד פוטג' ישראלי משנת 2017, מותחן קונספירציה שיצר וביים שי שרף והפיקו אלעד פלג וחגי ארד.
הסרט מבוסס על פרשת הניסוי בחיסון נגד גחלת בצה"ל (עומר 2), שבמסגרתה חשפה תוכנית התחקירים "עובדה" בשנת 2007, שחיילות וחיילים בצה"ל שימשו כנסיינים בניסוי סודי שנמשך שמונה שנים, של חיסון נגד חיידקי גחלת (אנתרקס). את התסריט כתבה יעל אורון על-פי סיפורו האישי של יוצר הסרט והבמאי שי שרף, שכחייל בשירות חובה, היה עד לניסוי ולגיוס נסיינים מתנדבים, אך לא התנדב להשתתף בניסוי. הדמויות מבוססות על חבריו האמיתיים של שרף, ובסרט משולבים סרטוני וידאו אותנטיים שחיילים צילמו במהלך שירותם.
הצגת הבכורה העולמית התקיימה בישראל ב-14 בדצמבר 2017, במסגרת פסטיבל אוטופיה, והסרט יצא לבתי הקולנוע ב-12 ביולי 2018.
ליהוק

| שחקנים | דמויות |
| --- | --- |
אודי פרסי: נועם קפלן
אורטל בן שושן: מיכל קפלן
עמית אפשטיין: שי שרף
זיו פלג: דני קליין
ליאור חסון: יותם אביבי
דנה מיינרט: שלי אביבי
סנדרה שונוולד: ד"ר יניר
יפתח קמינר: ד"ר אביגדור כץ
עדי וייס: פרופ' עדי כהן
אסף שיינברג: קצין חיל הרפואה
אוריין פרתם: עורכת דין בחיל הרפואה
לליאה גורמזנו: ד"ר הילה ראובן
עדן גוזלן: חייל נסיין
שיפי אלוני: חיילת נסיינית
אורי אוריין: ד"ר דותן
אפרת כדר-לוי: אחות בית חולים
גל בן עמרה: שוטר יס"מ
דידי לובצקי: איש ב"שבעה"
ניב שטנדל: שוטר תנועה
יונית טובי: רחלי
לינוי בר-גפן: קריינית חדשות (קולה בלבד)
אורן וייגנפלד: קריין חדשות (קולו בלבד)
הפקה

הבמאי שי שרף ביסס את העלילה על סיפורו האישי. כחייל ביחידת מגלן, שרף היה עד לביצוע הניסוי, כאשר ראה אנשי צבא מגיעים ומקימים אוהל שחור שאליו הוכנסו הנסיינים לקבל את הזריקות. לדבריו, בעקבות הצפייה בתחקיר "עובדה", הוא החל לשאול את עצמו שאלות על הקשר בין אדם למולדתו, ושאלות אלה הביאו אותו ליצור את הסרט. פגישת שי בסרט עם אימו היא קטע מפגישה אותנטית של הבמאי עם אימו האמיתית.
כמקובל בסרטי פאונד פוטג', אין מוזיקת רקע, והפסקול מורכב מרעשי סביבה. הסרט מסתיים בשיר "זכות הצעקה" של להקת "נקמת הטרקטור" (נענע דיסק, 1 בינואר 1992).
הפצה

הסרט יצא להקרנות מסחריות בבתי הקולנוע בישראל ב-12 ביולי 2018.