stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניל"י
נפילת ניל"י

בתחילת ספטמבר 1917 תפסו העות'מאנים יונת דואר שנשלחה על ידי שרה אהרנסון. ליונה הייתה מצורפת הודעה מוצפנת, שהעות'מאנים לא הצליחו לפענח. תפיסת היונה לא חשפה את הרשת, אך לאחר תפיסתה ידעו העות'מאנים בוודאות שקיימת רשת ריגול הפועלת בארץ. תפיסת שני מרגלים ערבים, שפעלו ללא קשר לניל"י, לא הניחה את דעתם.
כעבור כמה ימים יצא נעמן בלקינד על דעת עצמו למצרים, לפתור את תעלומת היעלמותו של אבשלום פיינברג, שדבר מותו נשמר בסוד. הוא נתפס בדרך, נחשד כמרגל, נחקר וחשף את שאר הרשת. בערבו של אחד באוקטובר 1917, מוצאי חג ראשון של סוכות התרע"ח, הקיפה פלוגת חיילים עות'מאנית את זכרון יעקב מכל עבריה. על הגעת החיילים הטורקים נודע קודם לכן לאחר שדוד דוידסקו פעיל ניל"י והמוכתר של המושבה עתלית נחקר על ידי המושל הטורקי ומכך הבין שעלו על הרשת, הוא מיהר להגיע לחווה בעתלית והודיע לשרה אהרונסון שיצאה מיד לביתה בזכרון יעקב. הוחלט כי יוסף לישנסקי, מנשה ברונשטיין ויצחק הלפרין יברחו, ואילו שרה תישאר במקום. ייתכן כי חשבה להקריב עצמה כדי להניח את דעתם של הטורקים, וכך לתת לשאר הרשת לפעול. הצבא העות'מאני עצר רבים מאנשי הרשת. ראשי הרשת וחברים בה עונו עינויים קשים. לאחר זמן מה ביקשו העות'מאנים להעביר את המעונים לחקירה ממושכת יותר בנצרת. שרה אהרנסון חששה מהמשך החקירות והעינויים, והתאבדה ביריית אקדח בפיה. היא מתה כעבור שלושה ימים. לפני הירי הספיקה לכתוב מכתב המפרט מה לעשות לאחר מותה.
במהלך החקירות בנצרת נמצא ראובן שוורץ, אחד מאנשי ניל"י שנתפסו, תלוי בחדר המעצר. לא ידוע אם התאבד או מת במהלך החקירות ונתלה אחר כך.
יוסף לישנסקי הספיק להימלט, ונערך אחריו מרדף. לאחר שברח במשך כ-20 ימים, נתפס ונשלח לכלא בדמשק. ב-16 בדצמבר 1917 נתלו בדמשק נעמן בלקינד ויוסף לישנסקי.
נפילת ניל"י > מות אהרן אהרנסון

אהרן אהרנסון, ששהה במשך כל אותו זמן בחו"ל, המשיך בפעילות דיפלומטית מול הבריטים במטרה להשיג הישגים מדיניים. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא הצטרף לחיים ויצמן ולחברי המשלחת הציונית לשיחות השלום בפריז.
ב-1919 התרסק המטוס שבו טס מצרפת לבריטניה בתעלת למאנש והוא נהרג. לאחר התאונה נפוצו שמועות כאילו מדובר בפעולת חיסול בריטית מכוונת, אך דבר זה אינו סביר: בהתרסקות נהרג גם טייס בריטי; כמו כן, תאונות במטוסים מסוג זה היו נפוצות.
הישגים

חייהם של אלפי אנשים ניצלו בעקבות המודיעין שסיפקה ניל"י. על פי הערכה בריטית לאחר המלחמה, נחסכו חייהם של כשלושים אלף חיילים בריטים[דרוש מקור]. פעולותיו של אהרן אהרנסון בקרב הקצונה והדיפלומטיה הבריטית (שחלק מאנשיהן הפכו מאוחר יותר לבעלי עמדות רבות השפעה) גרמו, ללא ספק, לשיפור היחס כלפי היהודים בתחילת המנדט הבריטי.
תועלת מהותית נוספת הייתה הצלת רבים מאנשי היישוב ממוות ברעב, זאת על ידי הברחת כסף רב לארץ על סיפון האונייה מנגם. קשה לומר במדויק כמה אנשים ניצלו כך, אך אפשר לאמוד שמדובר במאות או אלפים (באותה תקופה מתו אלפים רבים מהיישוב ברעב; על פי הערכות קיצוניות כ-25,000 איש).
בספר רשמי של המודיעין הבריטי שפורסם בתחילת המאה ה-21, נכתב שאילולא המודיעין שניתן על ידי קבוצת ניל"י, ספק אם גנרל אלנבי היה מצליח לגרש את העות'מאנים מארץ ישראל. הערכה זו נתונה במחלוקת בקרב היסטוריונים בריטים ויש המתייחסים אליה כמופרזת.
יתר על כן, ניל"י עוררה את דעת הקהל בעולם החופשי לנעשה בארץ ובעיקר לגירוש תל אביב, ובכך ייתכן מאוד שמנעה גירושים נוספים (ואפשר שאף טבח מאורגן דוגמת רצח העם הארמני).
ממסמכי המודיעין הבריטי שנחשפו לאחרונה, עולה כי לאהרן אהרנסון כמנהיג ניל"י היה חלק בהצהרת בלפור ב-1917, שהעניקה ליהודים בית לאומי בארץ ישראל; עוד מסתבר כי הוא ואחיו שמואל אהרנסון קיבלו לעיונם את טיוטת נוסח ההצהרה.
לקריאה נוספת > מחקר ועיון

אליעזר ליבנה, יוסף נדבה, יורם אפרתי, ניל"י - תולדותיה של העזה מדינית, שוקן, 1961. מהדורה שנייה (מ-1981) בעלת עדיפות. (הספר בקטלוג ULI)
יעקב יערי-פולסקין, פרשת ניל"י, עידית, 1958. במהדורות קודמות נקרא הספר מרגלים או גיבורי המולדת (שומרון, 1930), וכמו כן ניל"י (מסדה, 1937). (הספר בקטלוג ULI)
בן-ציון דינור ואחרים, ספר תולדות ההגנה, כרך ראשון, עמ' 353–386, הוצאת מערכות, 1954. (הספר בקטלוג ULI)
אליעזר ליבנה, אהרון אהרנסון: האיש וזמנו, מוסד ביאליק, 1969. (הספר בקטלוג ULI)
שלמה בן אלקנה, אבשלום פיינברג שב מן המדבר, רשפים, 1987. (הספר בקטלוג ULI)
שמואל כץ, הרשת: ההגדה לבית אהרנסון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000. (הספר בקטלוג ULI)
יגאל שפי, הממד המודיעיני בכיבוש ארץ ישראל בידי הבריטים, 1914-1918, עמ' 185–195, אוניברסיטת תל אביב, 1993. (הספר בקטלוג ULI)
אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל - כרך ב':
פרק ק"א, הריגול לטובת אנגליה ומנהיגיו, משה סמילנסקי 1916 - 1917
פרק ק"ב, הרדיפות בשל חשד ריגול, י. ציגל לבני, 1917 -1918
יאיר אורון, הבנאליות של האדישות: יחס היישוב והתנועה הציונית לרצח־העם הארמני; פרק ד: קבוצת ניל"י ויחסה לארמנים, עמ' 151–202, הוצאת דביר, 1995. (הספר בקטלוג ULI)
עזיז בך, אליעזר טאובר (תרגום), מודיעין וריגול בסוריה, לבנון וארץ ישראל במלחמת העולם (1913-1918), הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1991. (הספר בקטלוג ULI)
לקריאה נוספת > יומנים, מכתבים וזיכרונות

חייל פשוט (אלכסנדר אהרנסון), שרה: שלהבת ניל"י, אחיאסף, 1943. (הספר בקטלוג ULI)
אהרן אהרנסון, יורם אפרתי (עורך), יומן אהרון אהרנסון, קרני, 1970. (הספר בקטלוג ULI)
אבשלום פיינברג, אהרן אמיר (עורך), אבשלום - כתבים ומכתבים של אבשלום פיינברג, שקמונה, 1971. (הספר בקטלוג ULI)
איתן בלקינד, כך זה היה... - סיפורו של איש ניל"י, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1977. (הספר בקטלוג ULI)
לקריאה נוספת > סיפורת לילדים ולמבוגרים

דבורה עומר, שרה, גיבורת ניל"י, י. שרברק, 1967. (הספר בקטלוג ULI)
יעקב גורן, תחנת עתלית: ניל"י, ירון גולן, 1991. (הספר בקטלוג ULI)
גבריאלה אביגור-רותם, אדום עתיק, כנרת-זמורה, 2007. (הספר בקטלוג ULI)
נאוה מקמל-עתיר, אות מאבשלום, הוצאת ידיעות ספרים, 2009. (הספר בקטלוג ULI)
אורה מורג, בעקבות מפות המדבר, בהוצאת ידיעות אחרונות, 2010. (הספר בקטלוג ULI)
נבחרת אזרבייג'ן בכדורגל עד גיל 21

נבחרת אזרבייג'ן בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל המייצגת את אזרבייג'ן במסגרות בינלאומיות לשחקנים שטרם עברו את גיל 21 ומנוהלת על ידי ההתאחדות לכדורגל האזרית. הנבחרת מעולם לא השתתפה באליפות אירופה עד גיל 21.
כל אליפויות אירופה לנבחרות צעירות

1978–1991 - חלק מברית המועצות
1992–1994 - לא נכנסה
1996 - 2015 - לא העפילה
דוד רפאל בנעט

| --- | --- |

דוד רפאל בנעט, מרץ 2019
 לידה:  29 באוקטובר 1921 כ"ח בתשרי ה'תרפ"ב ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  26 בינואר 2022  (בגיל 100) כ"ד בשבט ה'תשפ"ב כפר הרא"ה, ישראל 
 ענף מדעי:  הנדסת חשמל
 מקום מגורים:  כפר הרא"ה
 עיסוק:  מהנדס, ממציא ומרצה
 מקום לימודים:  הסיטי קולג' של ניו יורק
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן
 בת זוג:  אסתר חנה בנעט
 תרומות עיקריות
 המצאת מעלית השבת, חלוץ תחום המכ"ם בחיל האוויר הישראלי, ייסוד בית חזון
 
דוד רפאל בנעט (כ"ח בתשרי ה'תרפ"ב, 29 באוקטובר 1921 – כ"ד בשבט ה'תשפ"ב, 26 בינואר 2022) היה מהנדס אלקטרוניקה, חלוץ תחום המכ"ם בחיל האוויר הישראלי, מאנשי "הרכש" של ההגנה בארצות הברית, מראשוני המהנדסים בתעשיית האלקטרוניקה הישראלית בראשית התפתחותה, והממציא של מעליות שבת. בנעט היה ראשון המרצים לאלקטרוניקה במחלקה לפיזיקה של אוניברסיטת בר-אילן ובמרכז האקדמי לב, ונמנה עם מקימי שכונת בית חזון בכפר הרא"ה.
ביוגרפיה

דוד רפאל בנעט נולד בניו יורק, לזאב ואסתר בנעט, ילידי ארצות הברית. הוא למד בבית ספר ציבורי ואחה"צ למד יהדות ב"תלמוד תורה". כשהגיע לגיל בר מצווה החל להקפיד על שמירת מצוות. הוא סיים בית ספר תיכון בגיל 16, ולמד מתמטיקה, פיזיקה והנדסה בסיטי קולג' של ניו יורק. במלחמת העולם השנייה, עבד בצבא האמריקאי כאיש הדרכה בתחום מערכות מכ"ם (מגלה כיוון ומרחק), טכנולוגיה שהייתה אז מסווגת וחדשנית. לקראת מלחמת העצמאות הישראלית גויס ל"רכש" של ההגנה, כמתואר בסעיף הבא.
בנעט עלה לישראל בשנת ה'תש"ט (1949) עם שני ילדיו ועם אשתו אסתר חנה שהתאחדה עם משפחתה בארץ. אסתר חנה היא בתם של שרה מלכה, נשיאת אגודת נשי מזרחי בוושינגטון הייטס ושמריהו הכהן מרגלית, בן היישוב הישן בירושלים שנמלט לארצות הברית בתחילת מלחמת העולם הראשונה והיה מראשי תנועת המזרחי בארצות הברית ולימים מראשי משרד הדתות בישראל ויקיר ירושלים. בנעט גויס לצה"ל כאזרח עובד צה"ל בתפקיד "קצין מכ"ם טכני ראשי" וכיהן בתפקיד מספר שנים.
בעלייתה ארצה הייתה משפחת בנעט בגרעין של תנועת "השומר הדתי" שהתיישב בקיבוץ כפר דרום, אשר פונה מרצועת עזה במלחמת העצמאות, מושב בני דרום של היום. באמצע שנות ה-50 הקים דוד בנעט עם חבריו שמשון נוביק ודוד שמיר, את שכונת בית חזון על גבעת הישיבה בכפר הרא"ה, לאחר שחלק מהגבעה הוקצה בהשתדלותם לעולים מארצות דוברות אנגלית.
בנעט היה מהנדס האלקטרוניקה הראשון של חברת "תדיר", שהתמזגה בהמשך עם חברת ראן כדי ליצור את חברת תדיראן. ואחר כך עבד באלקו. בנעט ייעץ לתעשייה הביטחונית, לשב"כ ולמוסד, ופעל רבות בתחום שילוב הטכנולוגיה וההלכה, כפי שמתואר בהרחבה בהמשך. נוסף על כך, בנעט היה המרצה הראשון לאלקטרוניקה באוניברסיטת בר-אילן וכיהן בה כמרצה מן החוץ מראשיתה ועד 1994. כמו כן, היה חבר הסגל הראשוני של המרכז האקדמי לב, אז בית ספר גבוה לטכנולוגיה.
בנעט התפרסם גם כבעל תוקע, עם שיא של 82 שנים רצופות בתפקיד.
רכש בשירות ההגנה ושירות בחיל האוויר

בהתבסס על המומחיות בתחום המכ"ם שרכש בנעט כאיש הדרכת מכ"ם בצבא האמריקאי במלחמת העולם השנייה, הוא גויס על ידי ארגון "ההגנה" כמומחה למכ"ם, והצטרף לצוות של טדי קולק בניו יורק. הוא פתח קורס מכ"ם לתושבי ארץ ישראל שהיו סטודנטים בארצות הברית ופתח עסק לרכישת מכשירי מכ"ם וקשר מעודפי הצבא האמריקאי. כזכור, ארצות הברית הטילה אמברגו על אספקת ציוד צבאי לצדדים הניצים במלחמת העצמאות, ולכן כל פעילות הרכש הייתה חשאית במסווה של פעילות חוקית. בין השאר, בנעט הבריח דוברה ובה ציוד צבאי מגוון, כולל מטוסי קרב מפורקים מסוג P-51 מוסטנג, לספינה מחוץ למים הטריטוריאליים של ארצות הברית, כאשר הציוד היה רשום על שמו. הדוברה נתפסה על ידי משמר החופים וה-FBI, ובעקבות כך נאלץ בנעט להימלט מארצות הברית לזמן מה עד שהסיפור דעך. עם עלייתו ארצה ב-1949, ובהמשך לשירותו ב"הגנה", מונה בנעט להיות קצין המכ"ם הטכני הראשי של חיל האוויר, תפקיד שמילא עד אמצע שנות ה-50.
טכנולוגיה והלכה: מעליות שבת ואתגרים נוספים

בנעט היה המהנדס הראשון של המכון המדעי טכנולוגי להלכה בראשות הרב לוי יצחק הלפרין. הוא פיתח את מעלית השבת, ותרם רבות לפיתוחים נוספים כגון טלפון שבת לבתי חולים, התקני גרמא לשבת, ומערכת "טהרת פתחים" לפיקוד דלתות המאפשר שהיית כהנים בבניין בית החולים בלי חשש טומאת כהנים. במשך עשרות שנים, נסע בנעט בהתנדבות לקהילות יהודיות שונות ברחבי העולם לייעוץ בנושא מעליות שבת. גם בשנות התשעים המאוחרות לחייו, למרות גילו המופלג נחשב בנעט בר-סמכא בתחום זה בעיני פוסקי ההלכה המתירים שימוש במעליות שבת.
בנעט תרם שרטוטים, תוכניות ומאמר באנגלית לספרו של הרב הלפרין "מעליות בשבת".
משפחתו

דוד רפאל בנעט היה נשוי במשך 75 שנה לאסתר חנה, מ-1945 ועד לפטירתה ב-2021, ולהם ארבעה ילדים. מאז 1953 ועד לפטירתם התגוררו בשכונת בית חזון בכפר הרא"ה. הרחוב שליד ביתם נקרא על שמם "דרך בנעט", לאחר שהלכו לעולמם.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  עמיחי בנעט, קורות חיי דוד בנעט, ‏5.10.2020
↑  דוד תדהר, אנצקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו (עמ' 4468-4469)
↑  דוד תדהר, אנצקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו (עמ' 3990-3991)
↑  חגי הוברמן ואברהם נווה, ייחודו של כפר-תולדותיו וקורותיו של כפר הרא"ה, וועד כפר הרא"ה, 2003, עמ' 237-240
↑  המועצה האיזורית עמק חפר, מכבדים את ראשוני בית חזון
↑  חיים אושרי, תדיר מפעל מיוחד במינו - בחולון מעבדים גבישי קוורץ, עיתון דבר, ‏8.5.1958
1 2  בי"ס גבוה לטכנולוגיה, מודעה על פתיחת לימודי הנדסאי משולבים בלימודי קודש, מעריב עמוד 17, ‏18.8.69
↑  שיא גינס? תוקע בשופר 82 שנים ברציפות, באתר ערוץ 7, 7 בספטמבר 2020
↑  רות קולדני-בקי, ביוגרפיה מפי חברים:זהו טדי, ירושלים: משרד הבטחון, 1995, עמ' 69
↑  ליאונרד סלייטר, הנאמנים: מסודות הרכש בתש"ח, תל-אביב: מערכות, תשל"א, עמ' 191-192 (אלו העמודים במקור באנגלית-The Pledge)
↑  חגי הוברמן,"מטוסים בתוך ארגזים", באתר ערוץ 7, 1 במאי 2009
↑  המכון המדעי טכנולוגי להלכה, צוות ייחודי של מהנדסים ומדענים בכירים
↑  הרב ישראל רוזן והרב אשר וייס, הרב אשר וייס בהתייחסות הלכ-טכנית למעליות ללא תשלובת "גיר", ‏27.6.2010
↑  הרב לוי יצחק הלפרין, מעליות בשבת, ירושלים: המכון המדעי-טכנולוגי לעניני הלכה, תשד"מ, עמ' 7-23 בצד האנגלית
↑  הרב לוי יצחק הלפרין, דברי תודה וברכה בספר מעליות שבת, ‏תשד"מ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007413206605171  VIAF: 57156674999433581537   WorldCat (עם VIAF): 57156674999433581537
נורווגיה

אגם בונדהוס בפארק הלאומי פלוגפונה
נורווגיה מוכרת בפיורדים המרהיבים שלה. בתמונה ייראנגרפיורד, שיחד עם נרייפיורד הם אתרי מורשת עולמית.
פיורד רומסדלס, והעיירה אונדלסנס
נורווגים ביום החוקה, 17 במאי 2005
הפרלמנט הנורווגי – הסטורטינג, באוסלו
נורווגיה (נקראת רשמית ממלכת נורווגיה; בנורווגית: Kongeriket Norge בנורווגית ספרותית; Kongeriket Noreg בנורווגית חדשה) היא מדינה נורדית בסקנדינביה שבצפון-מערב אירופה. לנורווגיה צורה מוארכת וקו חוף נרחב לאורך האוקיינוס האטלנטי הכולל את הפיורדים המפורסמים שלה. היא גובלת בשוודיה, רוסיה ופינלנד. היא חברה מייסדת של המועצה הנורדית ושל ברית נאט"ו.
נורווגיה היא מדינה מודרנית מתועשת וכשכנותיה היא מובילה שוק חופשי המלווה במדיניות רווחה נדיבה, לצד מעורבות ביחסים בין-לאומיים ובדגש על נושאי זכויות האדם והגנת הטבע והסביבה. יוקר המחיה בה הוא מהגבוהים בעולם, ובסקר של דירוג ערים לפי מדד יוקר המחיה לשנת 2011 הגיעו עיר הבירה אוסלו ועיר הנפט סטוונגר, למקומות השני והרביעי בעולם (בהתאמה), ולמובילות רשימת ערי יבשת אירופה. בבדיקה שבוצעה על ידי האו"ם, דורגה נורווגיה כמדינה שהכי טוב להתגורר בה בין השנים 2001–2006 ושוב בין 2009–2011. בנוסף, נורווגיה משמרת מורשת תרבותית ענפה, שמקיימת בתוכה גם ייצוג ניכר למיעוט הסאמי המתגורר בעיקר בצפון המדינה.
על פי האטימולוגיה המודרנית, משמעות השם נורווגיה (Norge) היא "הנתיב הצפוני" (Nor = צפוני, gen = דרך).
היסטוריה

עדויות לנוכחות בני אדם בנורווגיה תוארכו לסביבות שנת 8,000 לפנה"ס. מאותה תקופה התגלו עדויות של כלי אבן, כלי חרס ואף ציורי קיר המתארים את חברת הציידים של הנורווגים הקדמונים. בסביבות 3,000 לפנה"ס החל בחבל ארץ זה המעבר לעיסוק בחקלאות, כחלק מהמהפכה החקלאית.
התקופה הוויקינגית (מהמאה ה־9 עד למאה ה־11) הייתה תקופה חשובה של איחוד לאומי והתרחבות. הוויקינגים הנורווגים פשטו על שטחים נרחבים במערב אירופה, הם הקימו קשרי סחר נרחבים והתיישבו בחלק מן האזורים שאליהם הגיעו. בתקופה זו הייתה נורווגיה מחולקת למספר רב של ממלכות קטנות. במשך למעלה מ־200 שנים נמשך תהליך האיחוד של נורווגיה. מלכי ויקן (Viken), האזור הסובב את הפיורד של אוסלו, מילאו תפקיד משמעותי בתהליך האיחוד, תוך שהם משתלטים באופן הדרגתי על עוד ועוד שטחים, ממלכות, ערים וקהילות. עד שנת 1060 נראה כי תהליך האיחוד הגיע לסיומו.
במהלך המאה ה־14 קטנה האוכלוסייה בנורווגיה בשל המגפה השחורה ובעיות אקלימיות, וכתוצאה מכך החלה הידרדרות במצב הכלכלי באזור. חולשה כלכלית זו נוצלה על ידי אצילים דנים וגרמנים שהחלו תופסים עמדות כוח בתוך היבשת הסקנדינבית. טקסי נישואין שנערכו בין חברי שושלות מלכים הובילו לאיחוד המשולש של מדינות נורווגיה, דנמרק ושוודיה – איחוד קאלמאר – החל מ־1450. האיחוד עוגן בחתימת המדינות על אמנה. תקופה זו תוארה באופן לאומי־רומנטי כ"ליל 400 השנים". ב־1521 פרשה שוודיה מהאיחוד אולם נורווגיה נותרה מאוחדת עם דנמרק.
לאחר שדנמרק־נורווגיה תמכה בנפוליאון בתקופת המלחמות הנפוליאוניות, נמסרה נורווגיה למלך שוודיה שניצל את חברותו בקואליציה נגד נפוליאון על מנת לתקוף את דנמרק, שותפתה של צרפת, ולהרוויח את נורווגיה כשלל נוסף. בינואר 1814 נכנעה דנמרק ללחצי השוודים ומסרה לידיהם את נורווגיה. בזמן שהצבא השוודי היה במערכה צבאית ביבשת אירופה, אימצה לעצמה נורווגיה חוקה, הכריזה על עצמאות ובחרה לעצמה מלך ב־17 במאי 1814, כל זאת כאקט של התרסה כנגד האיחוד החדש שנכפה עליה. שוודיה, בתמיכת בעלות בריתה מתקופת המלחמות הנפוליאוניות, שיגרה כוח צבא לנורווגיה על מנת לכפות את האיחוד. המהלך צלח ונורווגיה ושוודיה אוחדו באיחוד הקרוי לעיתים שוודיה־נורווגיה. למרות האיחוד זכתה נורווגיה למידת מה של אוטונומיה.
היסטוריה > המאות ה־20 וה־21

בשנת 1905 החל משבר עם שוודיה וממשלת כריסטיאן מיכלסן התפטרה. בהמשך בוטל האיחוד בין הממלכות, ושוודיה הכירה בעצמאות נורווגיה. ממשלת נורווגיה הציעה את כתר נורווגיה לנסיך הדני קרל. לאחר משאל עם שאישר את המונרכיה, בחר הפרלמנט בקרל למלך פה אחד. קרל שינה את שמו להוקון השביעי (Haakon VII) על שם מלכי נורווגיה העצמאית של ימי הביניים.
נורווגיה הייתה נייטרלית במלחמת העולם הראשונה. במלחמת העולם השנייה פלשו לנורווגיה כוחות גרמניה הנאצית ב־9 באפריל 1940. ההתנגדות בנורווגיה נמשכה כחודשיים והכיבוש הנאצי הושלם ב־10 ביוני. המלך והממשלה המשיכו במאבק ממקום גלותם בממלכה המאוחדת (בריטניה). הגרמנים הקימו ממשלת בובות תחת הנהגתו של וידקון קוויזלינג. הכיבוש הסתיים עם כניעת הגרמנים בנורווגיה, ב־8 במאי 1945. הכיבוש הנאצי של נורווגיה הפך את הנורווגים לספקנים לגבי מדיניות הנייטרליות.
נורווגיה הייתה בין החברות המייסדות של ארגון האומות המאוחדות (1945) ובין המדינות שחתמו על אמנת נאט"ו ב-1949, אך היא אינה חברה באיחוד האירופי, לאחר שפעמיים (בשנים 1972 ו־1994) נדחתה הצעה זו במשאל עם בפער קטן.
לקראת סוף שנות השישים של המאה העשרים התגלו מאגרי נפט בים הצפוני, ונורווגיה הפכה למפיקה העיקרית שלהם. עקב כך, החלה צמיחה כלכלית במדינה ועלייה ברמת החיים. העלייה התבטאה בשיפור מערכות החינוך והרווחה, והפיכתן למתקדמות בעולם, בנוסף להגדלת קצבאות הזקנה והאבטלה יחד עם מתן שירותים רפואיים וחינוך גבוה חינם.
ב־22 ביולי 2011 אירעה מתקפת טרור בנורווגיה שכללה פיצוץ מכונית תופת בסמוך לקריית הממשלה שהביא למותם של 8 בני אדם ולנזק רב למבנים, ופיגוע ירי כשעתיים לאחר מכן, שבו נהרגו כ־69 בני נוער ועשרות נפצעו במחנה קיץ של מפלגת העבודה הנורווגית.
גאוגרפיה

.
שטחה של נורווגיה מונה 385 אלף קילומטר רבוע כולל האיים המרוחקים מהיבשת (ששטחם הוא 60 אלף קמ"ר).
פני השטח של נורווגיה הם הררים ברובם המכוסים בקרחונים. אורכו של קו החוף הנורווגי הוא למעלה מ־20,000 קילומטר (האורך המדויק תלוי במדידה). קו החוף משופע בלשונות חוף רבים ועמוקים הידועים בשם פיורדים. סוגנפיורד הוא הפיורד השני באורכו בעולם (204 ק"מ) והשני בעומקו. בנורווגיה למעלה מ־400 אלף אגמים, בהם אגם הורנינדל שהוא העמוק באירופה.
בנוסף לפיורדים משופעת נורווגיה באיים ואיונים רבים. מספר האיים הוא 239,057 ואם לוקחים בחשבון גם את אורך קו החוף שלהם, מתקבל כי לנורווגיה קו חוף בעל אורך כולל של 100,915 קילומטר (שני באורכו רק לקנדה). נורווגיה שוכנת לחופיו הצפוניים של האוקיינוס האטלנטי ומתוחמת על ידי שלושה ימים שונים: הים הצפוני מדרום מערב, הים הנורווגי ממערב וים ברנץ מצפון מזרח. ההר הגבוה בנורווגיה הוא גלדהפיגן (Galdhøpiggen) המתנשא לגובה של 2,469 מטר. הקרחון הגדול ביותר במדינה ואף באירופה הקונטיננטלית הוא יוסטדאלסבריין (Jostedalsbreen). אורך הקרחון כמאה קילומטר, שטחו כארבע מאות ותשעים קמ"ר והנקודה הגבוהה בו (Høgste Breakulen) מתנשאת לגובה 1,957 מטרים מעל פני הים. באי טורגט נמצא הר טורגהאטן, הנודע בחור המוזר שבמרכזו.
האיים הסמוכים, סניה, סבאלבּרד ויאן מאיין מצויים תחת ריבונותה ונחשבים כחלק מהממלכה. לעומתם, האיים בּוּבֶה שבדרום האוקיינוס האטלנטי והאי פטר הראשון שבדרום האוקיינוס השקט הם שטחי חסות נורווגיים ולא נחשבים כחלק מהמדינה על ידי הקהילה הבין-לאומית. לנורווגיה תביעות טריטוריאליות גם בנוגע לארץ המלכה מוד שבאנטארקטיקה.
נורווגיה ידועה בכינוי "ארץ שמש החצות", משום שחלקה הצפוני שוכן מצפון לחוג הארקטי, היכן שבקיץ השמש אינה שוקעת ובחורף רוב העמקים נותרים באפלה לתקופות ארוכות. בשל מצב ייחודי זה, היישובים הצפוניים של המדינה ובראשם טרומסה אינם מתנהלים על פי היממה המוכרת בכל העולם אלא על פי זמני עגינת והפלגת המעבורות.
האקלים הנורווגי מגוון ומתחלק לכמה סוגים:
אקלים ממוזג אוקייני – במיוחד לאורך החופים וזאת תחת השפעת זרם הגולף.
האקלים בתוך היבשה נוטה להיות קשה יותר ומתחלק בין האקלים היבשתי לח בעיקר בדרום.
האקלים הסובארקטי ברוב חלקיה הפנימיים.
ובאזורים צפוניים וגבוהים הוא אף הופך לאקלים ארקטי.
הודות לאקלים ולטופוגרפיה שלה נמצאים בנורווגיה מספר רב של בתי גידול, ובה ובסביבתה הימית חיים כ־60,000 מינים. הטורף הגדול ביותר במי נורווגיה הוא ראשתן גדול-ראש, ובסביבתה חי גם הכריש הענק. הטורף הגדול ביותר על פני היבשה בנורווגיה הוא דוב הקוטב או בגבולות נורווגיה היבשתית הדוב החום.
פוליטיקה וממשל

נורווגיה היא מונרכיה חוקתית בעלת מערכת שלטון פרלמנטרית. תפקידי המלך הם טקסיים ברובם, אולם הוא עדיין בעל השפעה כסמל לאחדות לאומית. למרות זאת, החוקה של 1814 מעניקה למלך תפקידים ביצועיים בעלי חשיבות, אלה מופעלים על ידי מועצת המדינה (הממשלה) בשמו של המלך (מועצת המלך). מועצת המדינה (היא הממשלה) או קבינט המונה את ראש הממשלה וחברי המועצה, הממונים על ידי המלך. מאז 1884, השיטה הפרלמנטרית מבטיחה שלקבינט חייבת להיות תמיכת הפרלמנט, דבר שהופך את המינוי מהמלך להליך פורמלי בלבד.
השיטה הפרלמנטרית הנורווגית היא שיטה המונה בית מחוקקים בודד הוא הסטורטינג (Storting). בסטורטינג יושבים 169 חברים, הנבחרים לכהונה של 4 שנים על ידי תושבי 15 המחוזות המוניציפליים המרכיבים את נורווגיה. חברי הסטורטינג נבחרים לפי שיטת הייצוג היחסי. החוק הנורווגי אינו מאפשר פיזור של הפרלמנט, והממשלה זקוקה לתמיכת הפרלמנט במהלכיה (כנהוג בדמוקרטיה פרלמנטרית). עד שנת 2009 חולק הסטורטינג לאחר הבחירות לשני בתים, האודלסטינג (Odelsting) והלגסטינג פורטה (Lagsting Forte), אך הדבר הופסק עקב הדמיון הרב מדי בעמדות הפוליטיות של נציגי שני הבתים. בבחירות שנערכו בשנת 2021 המפלגה הגדולה ביותר מפלגת העבודה זכתה ב־48 מושבים. המפלגה האדומה של נורווגיה הגדילה את מספר מושביה מ־1 ל־8.
מערכת המשפט הנורווגית כוללת את בית המשפט העליון, ההויסטרטט (Høyesterett) המונה 15 שופטים קבועים ונשיא, בית משפט לערעורים, בתי משפט מחוזיים ועירוניים ובית משפט לעבודה. שופטים ממונים על ידי הממשלה לאחר ששר המשפטים מציע את מועמדותם.
פוליטיקה וממשל > חלוקה מינהלית

נורווגיה מחולקת ל־18 מחוזות, והבירה אוסלו נחשבת הן כמחוז והן כנפה.
| # | סמל | שם המחוז | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה נכון לשנת 2016 | שטח בקמ"ר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | אסטפול | סארפסבורג | Østfold | 290,400 | 4,183 |
| 2 |  | אקרסהוס | אוסלו | Akershus | 596,700 | 4,917 |
| 3 |  | אוסלו | אוסלו | Oslo | 661,000 | 454 |
| 4 |  | הֵדמרק | האמאר | Hedmark | 195,400 | 27,388 |
| 5 |  | אופלנד | לילהאמר | Oppland | 188,900 | 25,191 |
| 6 |  | בוסקרוד | דראמן | Buskerud | 278,000 | 14,927 |
| 7 |  | וסטפול | טנסברג | Vestfold | 245,200 | 2,216 |
| 8 |  | טלמרק | סקיאן | Telemark | 172,500 | 15,313 |
| 9 |  | מזרח אגדר | ארנדל | Aust-Agder | 115,900 | 9,212 |
| 10 |  | מערב אגדר | קריסטיאנסנד | Vest-Agder | 182,900 | 7,281 |
| 11 |  | רוגלנד | סטוונגר | Rogaland | 470,900 | 9,326 |
| 12 |  | הורדלנד | ברגן | Hordaland | 517,600 | 15,634 |
| 13 |  | סון או פיורנה | לייקנגר | Sogn og Fjordane | 109,600 | 18,619 |
| 14 |  | מרה ורומסדל | מולדה | Møre og Romsdal | 265,200 | 15,104 |
| 15 |  | נורדלנד | בודו | Nordland fylke | 243,335 | 38,456 |
| 16 |  | טרומס | טרומסה | Troms | 161,800 | 25,877 |
| 17 |  | פינמרק | וודסו | Finnmárkku | 75,200 | 48,618 |
| 18 |  | טרנדלג | סטיינקייר | Trøndelag | 418,500 | 41,260 |
פוליטיקה וממשל > יחסים עם ישראל

נורווגיה תמכה בישראל בעקביות מאז הצבעת כ"ט בנובמבר באו"ם בשנת 1947. ב־1961 הוקמה בתל אביב שגרירות נורווגית. עם השנים נוצרו גם קשרי מסחר, תיירות ותרבות. יחסי המדינות נפגעו בעקבות פרשת לילהאמר ב־1973, בה התנקשו סוכני מוסד ישראלים בחייו של מלצר מקומי שטעו בזיהויו. באופן כללי, תדמיתה של ישראל בנורווגיה הייתה חיובית עד פרוץ האינתיפאדה הראשונה, אולם הדיווחים מהנעשה בשטחים פגמו בתדמית הישראלית. בשנות ה־90 לקחו דיפלומטים נורווגים, מונה יול ובעלה טריה לארסן יחד עם שר החוץ הנורווגי יוהאן יורגן הולסט, חלק בתהליך השלום הישראלי-פלסטיני. הללו תיווכו בין ישראל לנציגי אש"ף, למה שהתפתח להסכם אוסלו אשר נחתם באוסלו בסוף 1993. אי הגעה להסדר קבע, יחד עם פרוץ האינתיפאדה השנייה, העצימה את הרגשות העוינים לישראל, בין היתר עם גידול אוכלוסיית המהגרים המוסלמים במדינה. בשנת 2004 ספינות סוחר ישראליות אף נתקלו בהתנגדות לפריקת מטענן בנמל אוסלו. במקביל, החלו להתפרסם בעיתונות הנורווגית כתבות אנטי ישראליות, בחלקן אף בעלות נימה אנטישמית. כנגד תופעה זו פועל הארגון "המרכז למאבק באנטישמיות" (SMA).
צבא וביטחון

נורווגיה נמנית עם מייסדות ברית נאט"ו ב־1949. בנורווגיה מופעל חוק גיוס חובה שבמסגרתו על גברים (6–12 חודשים) ונשים לשרת בצבא.
כלכלה

הכלכלה הנורווגית, כמו כלכלתן של שאר מדינות סקנדינביה, היא כלכלה המבוססת על תפיסה סוציאל-דמוקרטית, לפיה יש לשלב את מודל מדינת הרווחה הסקנדינבית, בכלכלת שוק ומעורבות ממשלתית. הממשלה שולטת בשווקים מרכזיים כגון שוק הנפט והאנרגיה החיוני למדינה וזאת באמצעות שלושה תאגידים ממשלתיים. נורווגיה עשירה במשאבים טבעיים כגון: נפט, כוח הידרואלקטרי, דגה, עץ ומינרלים.
במהלך שנות ה־60 של המאה ה־20 החלו להתגלות מאגרי נפט בים הצפוני בשטחים הנמצאים במים הכלכליים של נורווגיה. הכלכלה הנורווגית מסתמכת במידה רבה על משק הנפט כמקור הכנסה מרכזי (35% מכלל היצוא הכלכלי בשנת 1999 היו נפט וגז). משום כך תלוי המשק הנורווגי במידה רבה בתנודות שוק הנפט העולמי, בביקוש, בהיצע ובעיקר במחירו. נורווגיה אינה חברה באופ"ק.
בשל הסתמכות זאת על ענף הנפט כמקור הכנסה לא התפתחה התעשייה הנורווגית והיא בעיקר מסתמכת על יבוא מוצרי תעשייה.
על אף רמת החיים הגבוהה בנורווגיה החלה הממשלה בנקיטת צעדים על מנת לדאוג לעתיד בו ידלדל מלאי הנפט הנורווגי ועל כן שומרת הממשלה רזרבות נפט המוערכות ב־114 מיליארד דולר אמריקני, וכן הוקמה קרן השקעות ריבונית אליה מופרשים חלקים מהכנסות המדינה מנפט.
נורווגיה בחרה להישאר מחוץ לאיחוד האירופי בשני משאלי עם שנערכו במדינה, ב־1972 וב־1994. נורווגיה חברה באיגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA), מסגרת מקבילה לאיחוד שהוקמה בשנת 1960. רוב מדינות האיגוד, ונורווגיה ביניהן, מסדירות את קשרי הסחר שלהן עם האיחוד האירופי במסגרת הקרויה "האזור הכלכלי האירופי" (EEA), המבטיחה למדינות החברות בה חופש של תנועה לאנשים, סחורות, שירותים והון, אך אינה מטילה על מדינות שאינן חברות באיחוד האירופי את החובות המוטלות על חברות האיחוד.
עיקר סחר החוץ של נורווגיה מתבצע עם מדינות האיחוד האירופי.
על פי נתוני 2022 סך כל היצוא של נורווגיה עמד על 285 מיליארד דולר, 154 מהם (54%) גז פחממני מעובה (גפ"מ), ו-59 מיליארד נפט גולמי. המוצר הבא ברשימה הוא דגים טריים (9 מיליארד דולר). סך כל היבוא של נורווגיה עומד על 106 מיליארד, כשבראש הרשימה מכוניות (7%). נורווגיה היא היצואנית הגדולה בעולם של שמן דגים (563 מיליון דולר) ושל ספינות דיג (160 מיליון דולר). שותפות הסחר המרכזיות הן גרמניה, בריטניה, צרפת, שוודיה, סין דנמרק והולנד.