stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאס ליפטון
ביוגרפיה

תומאס ג'והנסטון ליפטון נולד בגלאזגו, סקוטלנד כבן למשפחה מכובדת של מעמד הפועלים. ליפטון היה הצעיר מבין חמישה ילדים. הוריו היגרו מאירלנד לסקוטלנד בסוף שנות ה-40 של המאה ה-19 בגלל התמוטטות האחוזה שלהם בזמן רעב תפוחי האדמה של אירלנד בשנת 1845. בשנות ה-60 של המאה ה-19, עם ההכרח לדאוג לקיומם, ואף על פי שאיבדו ארבעה מילדיהם בינקותם, הקימו בני הזוג חנות קטנה בה מכרו חמאה, חזיר וביצים.
ליפטון הצעיר, הילד היחיד ששרד, קיבל חינוך טוב אך בסיסי בבית הספר הקהילתי של סנט אנדרוז. עם זאת, ברצונו לעזור בפרנסת הוריו, הוא עזב את בית הספר בגיל 13 ועשה את דרכו בעבודות שונות, עד שנרשם כנער סיפון על ספינת קיטור בין גלאזגו לבלפסט. הוא הרוויח שמונה שילינג בשבוע. עבודה זו הייתה תחילתה של תשוקה לכל החיים לטיולים ושייט. עם השכר שחסך קנה לעצמו כרטיס הפלגה לניו יורק לאחר ששוחרר מהעבודה כנער סיפון, כדי לממש חלום להרחיק מעבר לקו בו שט.
במשך חמש שנים טייל ליפטון בכל רחבי ארה״ב, הועסק בעבודות רבות ומגוונות, שכללו תקופה במטע טבק בווירג'יניה, הנהלת חשבונות במטעי אורז בדרום קרוליינה, מוכר מדלת לדלת בניו אורלינס. העבודה בניו יורק כעוזר חנווני במכולת והמעקב שעשה אחר התפתחותו המהירה של עולם הפרסום והתחרות הקמעונאית, היא שקבעה את החלטתו להפוך את כיוון מסעו ולחזור לגלאזגו ולייצר את הונו.
ביוגרפיה > המעבר לסחר בתה

בגלאזגו פתח עד מהרה חנות משלו, שעם כושר העסקים הנרכש שלו התרחבה לרמה לאומית, ובכך נולדה אימפריית ליפטון. הוא ראה הזדמנות להתפרנס גם מבשר חזיר, ביצים וחמאה וגם ממעבר לסחר בתה.
בזכות מאמציו של ליפטון, התשוקה הבריטית הגדולה לתה הייתה כה נרחבת. באמצע המאה ה-19 של המאה העשרים, התה היה עדיין מצרך יקר שהיה זמין רק לדרגים העליונים בחברה. אך כשמחירי התה החלו לרדת, ליפטון ראה דרך למלא את הדרישה המוגברת לתה מהמעמד הבינוני והנמוך. הוא החליט להוריד את עלות המתווך ורכש בהדרגה מטעי תה בציילון.
ליפטון שיפר את אורך חיי המדף של תערובות התה ושיפר את תנאי השכר של הקוטפים. יצר תערובות ייחודיות משלו, שאותן העביר חזרה לבריטניה כדי למכור בקילו, חצי קילו ורבע קילו לאנשים רגילים. הוא התפאר בכך שתערובות התה שרקח התאימו לאזור בו היו נמכרות. מודעות הפרסום שלו התפארו במוצר שהוא 'התה המושלם שמתאים למים של עירך'.
תה ליפטון הפך במהרה לשם דבר. לאחר מות הוריו בשנת 1898 הוא שוכנע להעביר את עסקיו ללונדון ולנצל את הצלחתו - ליפטון הנפיק את החברה שלו בבורסה תמורת 2.5 מיליון ליש"ט.
אולי חשוב יותר מהכנסת המשקה הלאומי הבריטי לכל המעמדות החברתיים, היה דווקא האלטרואיזם הבלתי מוגבל של ליפטון, הפילנתרופיה החברתית ופעולותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1898 הוא קיבל, מהמלכה ויקטוריה, תואר אבירות על תרומתו לעסקים ועל עבודתו לצדקה. במהלך 1897 לדוגמה, הוא תרם 25,000 ליש"ט לנסיכת ויילס כדי לסייע בהקמת נאמנות המספקת ארוחות לעניי לונדון. בשנת 1902 הוא הפך לברון.
ביוגרפיה > הבניה החופשית

בהיותו בלונדון התיידד ליפטון עם הנסיך מוויילס אלברט אדוארד, לימים אדוארד השביעי. שני הגברים דמו בתשוקתם ליאכטות - אך בעיקר נקשרו זה לזה בזכות אחוותם בבנייה חופשית. הנסיך מוויילס הפך לפטרון של הבנייה חופשית הסקוטית בשנת 1870 שבה ליפטון הצטרף ל"לשכת סקוטיה" מס' 178 בגלאזגו בשובו מארצות הברית ליפטון התקדש ב-31 במאי, הועבר לחבר בונה והועלה לרב בונה ב-17 באוגוסט של אותה שנה.
ביוגרפיה > פעילותו כספורטאי

בתור חובב יאכטות נלהב, ליפטון קרא תיגר חמש פעמים על גביע אמריקה בין השנים 1899 עד 1930, אם כי מעולם לא זכה בו. למרות הפסדיו הוא התחבב מאוד על הציבור האמריקני, שהעניק לו גביע זהב לאחר תבוסתו האחרונה ב-1930.
לפני שנערך גביע העולם בכדורגל הראשון בשנת 1930, תרם תומאס ליפטון את "גביע סר תומאס ליפטון" ואת "גביע האתגר של ליפטון" באיטליה.
הוא גם תרם את גביע "קופה ליפטון" (Copa Lipton) לתחרויות בין קבוצות הכדורגל הלאומיות של ארגנטינה ואורוגוואי בין השנים 1905–1992.
ביוגרפיה > פעילותו בזמן מגפת הטיפוס

בתגובה לקריאה לאומית בשנת 1915 לפעולה מיידית לטיפול במגפת הטיפוס שפרצה בסרביה במהלך מלחה״ע ה-1, העמיד ליפטון את יאכטותיו לרשות הצלב האדום, ועדת בתי החולים לנשים סקוטיות וקרן הסיוע הסרבית, להובלת מתנדבי רפואה, רופאים, אחיות ונזקקים דחופים לציוד רפואי.
בשיאה של המגפה, הפליג ליפטון ביאכטת הקיטור שלו "ארין" לסרביה, במסע 'שנשלח על ידי הוועד המשותף של הצלב האדום הבריטי ומסדר סנט ג'ון'. המטרה הייתה לדווח על ההרס העצום שנגרם על ידי המחלה ולפנות לעולם בבקשה לסיוע הומניטרי. יכטת הקיטור שלו ״ארין״ טובעה על ידי צוללת גרמנית כאשר שימשה בית חולים צף.
בשובו, הוא פנה דרך ה״טיימס״ לבקשת כספים וסיוע באומרו כי: "טיפוס...מתפשט כפגע רע שממנו לא גבר ולא אישה ולא ילד מכל שלב בחייהם, לא חסינים ממנו." על שירותו ההומניטרי הפך לאזרח כבוד של העיר ניש בצפון סרביה.
דיוקן של ליפטון הופיע על שער המגזין טיים ב־3 בנובמבר 1924.
סר "טומי" ליפטון נפטר בשנתו בביתו באוסידג' ב-2 באוקטובר 1931, בגיל 81. הוא נפטר רווק וללא יורשים, הונו חולק בין חברים, משרתים וקרנות ייעודיות שהוקמו, אך רוב אחוזותיו הושארו לגלאזגו, עיר הולדתו . עד 1946 חולקו כל הכספים. נאמנות ליפטון העניקה 821,000 ליש"ט למטרות טובות שונות.
הוא נפטר באוסידג', ב-2 באוקטובר 1931, ונקבר לצד הוריו ואחיו בבית העלמין Southern Necropolis בגלאזגו.
הערות שוליים

↑  Glasgow Guide: Glasgow Info: Famous Glaswegians: Sir Thomas Lipton, www.glasgowguide.co.uk
↑  History of Lipton Tea From The 1800s Through To Today, Lipton US (באנגלית)
↑  Robbins, James (1930-08-18). "Players of the Game; Charles E. Nicholson--Designer of Shamrock V. A Builder of Yachts. Designed Famous Schooner. Is in Sole Charge. Challenger Sleek and Handsome. Very Successful at Starts". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-05-10.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007334307405171  BnF: cb12202576w (data)  CiNii: DA20022888  GND: 128575972  ISNI: 0000 0000 6323 7989  LCCN: no98092930  NDL: 00621005  SNAC: w6xk8m10  Trove: 1185300  VIAF: 57668439   WorldCat (עם VIAF): 57668439
ישיבת שבי חברון

| --- | --- |


בית רומנו, מבנה הישיבה
 ישיבה
 השתייכות:  ציונות דתית
 תקופת הפעילות:  תש"מ (1980) – הווה
 מייסדים:  הרב משה בלייכר
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה:  הרב חננאל אתרוג
 תלמידים
 :  500 (ועוד מאות בשירות צבאי פעיל)
 שונות
 ספרים:  הוצאת ספרים מעמק חברון
 מיקום
 מיקום:  חברון
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°31′30″N 35°06′20″E﻿ / ﻿31.525055555556°N 35.105694444444°E﻿ / 31.525055555556; 35.105694444444
 אתר הישיבה
  (למפת הר חברון מוגדלת) ישיבת שבי חברון(למפת הר חברון רגילה) ישיבת שבי חברון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת שבי חברון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת שבי חברון
 
ישיבת שבי חברון היא ישיבה ציונית דתית גבוהה המשתייכת לבית המדרש של הרב קוק ובנו הרב צבי יהודה קוק, הישיבה נחשבת לאחת מהישיבות היוקרתיות בציונות הדתית[דרוש מקור] [דרושה הבהרה],  וממוקמת בבית רומנו שבחברון.
הישיבה הוקמה בשנת תש"מ (1980) בתור כולל פעיל ולאחר שנתיים הפכה לישיבה בראשותו של הרב משה בלייכר, על ידי גרעין של עשרה בחורים שארגן הרב אבינועם הורביץ . כיום, הישיבה מונה כ-480 ועוד מאות תלמידים בשירות צבאי פעיל. ראש הישיבה הוא הרב חננאל אתרוג. בישיבה ובשלוחותיה לומדים כ-800 תלמידים.
היסטוריה

הישיבה הוקמה ב-1982 עם קבוצה של עשרה תלמידים מישיבת מרכז הרב בירושלים שאורגנו על ידי הרב אבינועם הורביץ. הבחורים התחילו ללמוד בבית מדרש מאולתר, אותו הם קבעו בחדרי הקומה העליונה של בית הדסה שבחברון. תוך זמן קצר עברה הישיבה לבית רומנו, מתחם גדול אשר שימש את קהילת חב"ד בחברון במאה ה-19 ושכנו בה בין השאר ישיבת ה'שדי חמד' ואחרי ישיבת 'תורת אמת' של חב"ד.
הרב משה בלייכר ראש הישיבה הראשון ומייסדה כתב בשנותיה הראשונות של הישיבה כי: "מטרת הישיבה היא להצמיח מתוך האווירה המיוחדת של חברון גדולי תורה ואמונה אשר עתידים להנהיג את העם מתוך העמקה בבעיות הדור והשעה".
בכ"ו בתמוז תשמ"ג נרצח תלמיד הישיבה אשר אהרן גרוס בכיכר סמוכה לישיבה ובכל שנה מתקיימת אזכרה לזכרו. בליל שבת פרשת פקודי, ד' באדר ב' ה'תשס"ג, במהלך פיגוע חבלני נרצח בביתו הרב אלנתן הורוביץ, ר"מ בישיבה, עם אשתו הרבנית דינה הורוביץ. באותה שנה, לקה ראש הישיבה הרב משה בלייכר באירוע מוחי שבעקבותיו פרש מתפקידו. במקומו מונה לראש הישיבה הרב חננאל אתרוג. לימינו עומד הרב מישאל רובין המשמש כפוסק וכר"מ כיתת הלכה בישיבה [דרושה הבהרה].
ב-12 ביוני 2014 (י"ד בסיון התשע"ד), נחטף ונרצח תלמיד הישיבה איל יפרח, לאחר שעלה לטרמפ בצומת אלון שבות, יחד עם שניים מתלמידי ישיבת מקור חיים
הישיבה בנתה במתחם רומנו מבנים נוספים והרחיבה את המבנה הישן. בנוסף, פועלת העמותה שלה לשימור בית רומנו ולהקמת מרכז מבקרים על שם הרב חיים חזקיהו מדיני, ה"שדי חמד", העוסק בהיסטוריה של המקום.
חלק מתלמידי הישיבה מתגייסים לשירות רגיל בצה"ל לאחר סיום לימודיהם בישיבה, ושאר התלמידים מתגייסים דרך מסלול הסדר מרכז וישיבות הסדר. משורות הישיבה עמדו לצה"ל חיילים ביחידות השדה, יחידות מובחרות ובתפקידי פיקוד.
בישיבה מלמדים: הרב חננאל אתרוג, הרב מישאל רובין, הרב בועז כהנא, הרב דודו מתוקי, הרב אליעזר קשתיאל, הרב דני סטיסקין ועוד.
בארגוני ומיזמי הישיבה בשנת 2021 בישיבה ובשלוחותיה לומדים כ-800 תלמידים.
מוסדות, ארגוני ומיזמי הישיבה

ישיבת מעלה חבר - הישיבה קטנה לאומית הראשונה, ביישוב מעלה חבר
ישיבה גבוהה "נתיבות דרור" על שם דרור וינברג, ביישוב תלם.
מדרשת שירת חברון - מדרשה תורנית לבוגרות שירות לאומי וחיילות משוחררות, קריית ארבע
תלמוד תורה "קניין תורה" לילדים בכיתות א'-ח', קריית ארבע.
ישיבת שבי חברון לצעירים - ישיבה תיכונית הפועלת בסמוך לישיבת מעלה חבר.
מעמק חברון - הוצאת ספרים בראשותו של הרב משה אברהם שמוציאה ספרים של רבני הישיבה ושל רבנים נוספים. מרבית הספרים עוסקים בנושאי אמונה. ההוצאה מפיקה מדי שנה לוח לימוד תורה יומי לחיילים בשם "לכו לחמו בלחמי" ולוח דומה לבנות שירות לאומי בשם "בדרכיו כל הימים".
'לוקחים אחריות - משנים מציאות ברשת' - ארגון המציע פתרונות לאתגרים הקיימים כיום בעולם המסכים.[דרושה הבהרה]
מרכז שדי חמד - מרכז מבקרים במתחם רומנו העוסק בהיסטוריה של המקום ובמורשתו של הרב חיים חזקיהו מדיני.
ימי עיון בתנ"ך - מיזם חינוכי המתקיים מדי שנה.
בוגרים ידועים

הרב חננאל אתרוג
הרב שי פירון, שר החינוך לשעבר
הרב ליאור אנגלמן
אלוף דוד זיני
תא"ל שי קלפר
תא"ל יאיר פלאי
אל"ם ניסים חזן
שר העלייה והקליטה אופיר סופר
דרור אידר
יגאל קליין
הערות שוליים

↑  מתוך החוברת 'כולנו יחד לחזק ולהתחזק'
↑  דף הזיכרון לאשר אהרן באתר ביטוח לאומי
↑  אודות, באתר ישיבת שבי חברון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270270705171  LCCN: no2007008424  VIAF: 124873875   WorldCat (עם VIAF): 124873875 
היכל ישיבת שבי חברון
יעקב מורטקוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  25 במרץ 1876 אופוצ'נו, רפובליקת פולין 
 התאבד:  9 באוגוסט 1931 (בגיל 55) ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 מדינה:  פולין 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בוורשה 
 בן או בת זוג:  ינינה מורטקוביץ' 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר פולוניה רסטיטוטה 
 
יעקב מורטקוביץ'
קברם של יעקב מורטקוביץ' ואשתו ינינה בבית העלמין היהודי בוורשה (המצבה מתארת כוננית ספרים)
יעקב (יאקוּבּ) מוֹרטקוֹביץ' (בפולנית: Jakób Mortkowicz (לעיתים Jakub);‏ 25 במרץ 1876, אופוצ'נו – 9 באוגוסט 1931, ורשה) היה מוציא לאור בשפה הפולנית ומוכר ספרים יהודי-פולני ורשאי.
קורות חיים

יעקב בן אליהו מורטקוביץ' נולד בשנת 1876 באוֹפּוֹצְ'נוֹ שבפולין הרוסית במשפחה יהודית. סיים לימודים תיכוניים בעיר ראדום, ולאחר מכן, משלא התקבל ללימודים גבוהים בוורשה מסיבות פוליטיות, נסע ללמוד במינכן, בריסל ואנטוורפן, שם סיים את לימודיו באקדמיה למסחר. בעת לימודיו שם היה חבר אגודת הסטודנטים הפולנים והתאחדות הצעירים הסוציאליסטים. לאחר שובו לפולין עבד עבור הבנק של היפוליט ואוולברג (אנ'). הוא המשיך בפעילותו הסוציאליסטית, הצטרף למפלגה הסוציאליסטית הפולנית, ובגין פעילותו זו, שכללה בין היתר הפצת עיתונות בלתי-חוקית, הוא נכלא ב-1899 במבצר ורשה (אנ') ולאחר מכן הוגלה בכפייה להרי הקווקז.
לאחר ששב מגלותו לוורשה בשנת 1903, נכנס כשותף בעסקי מכירת הספרים של גבריאל צֶנטנֶרשוֶור (Centnerszwer, (פול')), וב-1912 היה לבעלי העסק. בשנת 1915 ייסד את הוצאת הספרים מורטקוביץ' בוורשה (Mortkowicz Towarzystwo Wydawnicze w Warszawie), שהייתה מהוצאות הספרים החשובות ביותר בפולין שלפני המלחמה.
בין מפעליו החשובים היה הוצאה לאור של כל כתבי ניטשה בתרגום לפולנית. בין הסופרים שהוציאו את ספריהם אצל מורטקוביץ' היה הפדגוג וסופר הילדים יאנוש קורצ'אק.
למורטקוביץ' הוענק צלב הקצונה של מסדר תחיית פולין (Polonia Restituta, (אנ')).
מורטקוביץ' התאבד בירייה ב-1931, בגיל 55, בעקבות דיכאון על רקע תוצאותיו של המשבר הכלכלי העולמי.

נקבר בבית העלמין היהודי בוורשה.
מורטקוביץ' היה נשוי למתרגמת ינינה מורטקוביץ; 1875–1960).
בתם האנה מורטקוביץ'-אולצ'קובה הייתה משוררת וסופרת, שכתבה יצירות רבות לילדים. בתה שלה (נכדתו של מורטקוביץ'), יואנה אולצ'ק-רוניקר (אנ'), היא סופרת ותסריטאית.
לקריאה נוספת

Marianna Mlekicka, Jakub Mortkowicz, księgarz i wydawca, Wrocław: Ossolineum, 1974.
יואנה אולצ'אק-רוניקר, בגן הזיכרון, הוצאת שוקן, 2012, תרגם מפולנית עוזי פריידקין
הערות שוליים

↑  Jakub Mortkowicz, Geni, ‏2022
↑  וורשה | התאבדותו של המו"ל היהודי הידוע יעקב מורטקוביטש, הצפירה, טור 2, 11 באוגוסט 1931
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810594840905606  GND: 1035395088  ISNI: 0000 0001 1774 0249  NKC: js2015869499  NTA: 133872084  VIAF: 89328521   WorldCat (עם VIAF): 89328521
טדי סירס

| --- | --- |

 לידה:  6 באפריל 1977 (בן 47) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 שם לידה:  Edward M. Sears 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וירג'יניה  סטודיו ויליאם אספר  בית הספר לנדון 
 פרופיל ב-IMDb
 
אדוארד מ. סירס (באנגלית: Edward M. Sears נולד ב-6 באפריל 1977) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

סירס נולד בוושינגטון די. סי. וגדל בצ'בי צ'ייס, מרילנד. הוא למד בבית הספר התיכון לנדון בבת'סדה, מרילנד. סירס שיחק פוטבול באוניברסיטת מרילנד, אך עבר וסיים את לימודיו באוניברסיטת וירג'יניה עם תואר בניהול עסקי ב-1999.
קריירה

הקריירה העסקית של סירס בניו יורק הוקפאה כאשר זכה בתפקיד באודישן הראשון שלו, עם תפקיד חוזה לשנתיים באופרת הסבון "לחיות את החיים". לאחר מכן השתתף בכמה סדרות בזכיינית "חוק וסדר" ובסדרת הקומדיה "וופי". הוא השתלם בסטודיו למשחק ויליאם אספר. הכשרה זו הובילה להופעות בתוכנית של דייוויד לטרמן ובתוכנית של קונאן או'בריאן.
בשנת 2008 הוא שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "מצדי המתרס" בה הוא גילם את הסנגור הציבורי ריצ'רד פטריק וולסלי.
בשנת 2009 הופיע סירס בסדרת הטלוויזיה "בית הבובות" . הוא השתתף בסרט "רשימת הלקוחות",  ושיחק בסדרת הטלוויזיה "הסנגורים" (אנ').
בשנת 2013, סירס הצטרף לצוות השחקנים של סדרת הדרמה "הסקס של מאסטרס".
מ-2015 עד 2016, שיחק סירס בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הפלאש" בתפקיד זום.  זום הוא האלטר אגו של האנטר זולומון, הפלאש ההפוך השלישי ויריבו של וולי וסט, הפלאש השלישי. דמותו של זום מדורגת במקום ה-37 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
בשנת 2017, הוא שיחק בתור קית' מולינס בסדרה "24: מורשת".
בין השנים 2018–2022 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "שיקגו FIRE".
בין השנים 2019–2020 שיחק בסדרת הטלוויזיה "הפוליטיקאי", ששודרה בנטפליקס.
בשנת 2023 לוהק לתפקיד חוזר בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "סוכן הלילה" .
חיים אישיים

סירס התחתן עם השחקנית מיליסה סקורו ב-5 באוקטובר 2013. בזמנו הפנוי הוא גולש ומשחק הוקי קרח. יש לו שני אחים, כריסטיאן וריקי, ואחות דיינה.
הערות שוליים

↑  Kurt Anthony Krug, The Many Roles of Teddy Sears: Alumnus actor goes where his characters take him, Virginia Magazine (באנגלית)
↑  Teddy Sears: From Flash To Star Actor, Paradox Magazine, ‏4 בינואר 2024
↑  Nellie Andreeva,The Associated Press, Nellie Andreeva, The Associated Press, Bochco drama has legal dream team, The Hollywood Reporter, ‏2007-08-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  Brian Lowry, Variety, Variety, ‏28 באוגוסט 2008
↑  Lowry, Brian (14 ביולי 2010). "Review: 'The Client List'". Variety. נבדק ב-21 באוקטובר 2015. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Garcia, Patricia (11 ביולי 2014). "Talking Nudity and Masters of Sex with Teddy Sears". Vogue. אורכב מ-המקור ב-5 במרץ 2016. נבדק ב-21 באוקטובר 2015. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Zumberge, Laura Prudom,Marianne (2015-07-12). "'The Flash' Casts DC Comics' Jay Garrick, Patty Spivot for Season 2, Teases New Villain at Comic-Con". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-06-16.
↑  "Zoom reveals all and Barry is powerless to stop him on The Flash". The A.V. Club. 19 באפריל 2016. נבדק ב-8 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Top 100 Comic Book Villains of All Time: #37 - Zoom
↑  Patches, Matt (6 בפברואר 2017). "Let's Figure Out Who the Mole Is on the New '24'". Thrillist. נבדק ב-23 במאי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Monica Mercuri, Soaps.com, Soaps.com, ‏21 ביולי 2023
↑  Rosy Cordero, Berto Colon, Louis Herthum & Arienne Mandi Among New Recruits For ‘The Night Agent’ Season 2, Deadline, ‏2024-01-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Edward Sears & Milissa Skoro's Wedding Registry, web.archive.org, ‏2014-02-02
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1518 5691  LCCN: no2011019059  NTA: 380243385  VIAF: 167935005   WorldCat (עם VIAF): 167935005
קרב קייב (2022)

קרב קייב היה קרב צבאי על השליטה בעיר הבירה של אוקראינה, קייב. קרב זה הוא חלק מהמתקפה על קייב בפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022.
בתחילה כבשו כוחות רוסיים אזורים מרכזיים מצפון וממערב לקייב, מה שהוביל לספקולציות בינלאומיות לגבי נפילתה הקרובה של העיר. עם זאת, התנגדות אוקראינית עזה, לצד לוגיסטיקה כושלת והחלטות טקטיות לקויות מהצד הרוסי, עזרו למגינים לסכל מאמצי כיתור, ולאחר חודש של לחימה ממושכת כוחות אוקראיניים ביצעו התקפות נגד מוצלחות. הרוסים החלו לסגת ב-29 במרץ; ב-2 באפריל הכריזו שלטונות אוקראינה כי קייב והמחוז סביבה שוב נמצאים בשליטה אוקראינית. הקרב נתפס ככישלון גדול עבור הרוסים, שכן השתלטות על קייב הייתה אחת המטרות העיקריות של פלישתם.
מהלך הקרב > 25 בפברואר

בבוקר, שלושה חבלנים רוסים לבושים במדי צבא אוקראינה נכנסו לרובע אובולון. רובע צפוני זה נמצא במרחק של כ-9.7 ק"מ מבניין הפרלמנט של אוקראינה. שלושת החבלנים נהרגו על ידי כוחות אוקראינים. לאורך כל היום נשמעו יריות ברחבי כמה אזורים בעיר; גורמים רשמיים אוקראינים תיארו את הירי כתוצאה מעימותים עם חיילים רוסים.
ויטלי קליצ'קו, ראש עיריית קייב, נשבע להרים נשק ולהילחם. אחיו ולדימיר הביע את אותם רגשות, לאחר שהצטרף לחיילי המילואים חודשים קודם לכן.
כוחות מזוינים רוסים התבצרו בנמל התעופה אנטונוב, שנמצא בפרבר הוסטומל בקייבאן. כחלק מהקרב בנמל התעופה אנטונוב, השליטה בשדה התעופה הוחלפה פעמיים. נשיא אוקראינה, וולודימיר זלנסקי, דחק בתושבי קייב להגיב למתקפה הרוסית בזריקת בקבוקי תבערה. 18,000 רובים חולקו בין אזרחים. כוחות ההגנה הטריטוריאליים, שבדרך כלל משמשים כחיילי מילואים, נשלחו גם הם.
בלילה התפתחו קרבות ירי כבדים. הכוחות המזוינים האוקראינים טענו כי הרגו כ-60 חבלנים רוסים.
מהלך הקרב > 26 בפברואר

בשעות הבוקר הפגיזה ארטילריה רוסית את העיר במשך יותר מ-30 דקות. במקביל, כוחות אוקראינים הדפו מתקפה על תחנת כוח בשכונה טרוישצ'ינה בצפון-מזרח העיר; ה-BBC דיווח שהמתקפה נועדה "לפגוע בחשמל בעיר". קרבות קשים התרחשו גם ליד גן החיות של קייב בשכונת שוליאבקה המרכזית, שם הגנו כוחות אוקראינים על בסיס צבא בפרוספקט פרמוהי. קרבות התרחשו גם ברחובות אחרים ברחבי קייב. התושבים הוזהרו להימנע מפתיחת חלונות ומרפסות בבתיהם.
מהלך הקרב > 27 בפברואר

בשעות הבוקר המוקדמות, היו כמה עימותים עם חבלנים רוסים בקייב. גורמים מקומיים טענו כי קייב נותרה בשליטה מלאה של הכוחות האוקראינים עד הבוקר. מאוחר יותר באותו בוקר נפלה רקטה והתפוצצה בחצר בניין בן 16 קומות שנמצא בטרוישצ'ינה, מה שגרם ל-7 מכוניות להתלקח. לטענת גורמים אוקראינים, הטיל נורה על ידי מפציץ רוסי מבלארוס.
בשעות הערב הודיע ראש עיריית קייב ויטלי קליצ'קו, כי העיר מכותרת מכל עבריה, וכי אין באפשרות הכוחות האוקראיניים לפנות יותר את התושבים. בהמשך זה התגלה כשקר.
מהלך הקרב > 28 בפברואר

ב-28 בפברואר האשים משרד ההגנה הרוסי את ממשלת אוקראינה בשימוש באזרחים בקייב כ"מגנים אנושיים", בכך שהכריז על עוצר ושיכנע אותם להישאר בבתיהם. הרוסים האשימו גם אוקראינים חמושים באלימות בעיר. האוקראינים האשימו חבלנים רוסים.
מהלך הקרב > מרץ

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מהלך הקרב > נסיגה רוסית

בעקבות התקפות הנגד האוקראיניות המוצלחות בסוף חודש מרץ, הודיעה רוסיה כי היא מוציאה את כוחותיה מאזור קייב ב-29 במרץ. השתלטות על קייב נחשבה כמטרה מרכזית והתבוסה הרוסית נתפסה ככישלון צבאי גדול במערכה הרוסית.
ב-2 באפריל, טענו השלטונות האוקראינים שכל אזור קייב שוחרר.
הערות שוליים

↑  The Kyiv Independent news desk, Kyiv is under control of Ukrainian military and territorial defense forces., The Kyiv Independent, ‏27 בפברואר 2022 (באנגלית)
↑  У Києві на Троєщині стався вибух - Вечірній Київ, web.archive.org, ‏27 בפברואר 2022
↑  "На житловому масиві Троєщина в Києві впав уламок російської ракети, збитої ППО – радник голови МВС". Інтерфакс-Україна (באוקראינית). נבדק ב-2022-02-28.
↑  ראש העיר של קייב הודיע: העיר מכותרת, פינוי התושבים נעצר, באתר מעריב אונליין, 27 בפברואר 2022
↑  Anguiano, Samantha Lock (now); Dani; Booth, Robert; Bartholomew (earlier), Jem; MacInnes, Paul (2022-02-28). "Zelenskiy backing hits 90% among Ukrainians in poll since invasion – as it happened". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2022-02-28.
↑  Denysenko: Column of Russian military equipment near Makariv, Kyiv region destroyed, Interfax-Ukraine (באנגלית)
סער בדישי

| --- | --- |

סער בדישי, 2005
 לידה:  2 במאי 1971 (בן 53) רחובות, ישראל ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 סוגה:  פופ, רוק
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
סער בדישי (נולד ב-2 במאי 1971 ברחובות) הוא מוזיקאי, מדבב, זמר ושחקן ישראלי.
ביוגרפיה > משפחתו

סער בדישי הוא אחיינה של הזמרת שרה בדישי שפעלה בתחילת שנות ה-70 ואחיו הוא הסטנדאפיסט שאולי בדישי. בדישי הוא בן דודו של דני רובס.
בדישי נשוי ואב לבת.
דיסקוגרפיה

משיכה מגנטית (1994)
הערות שוליים

↑  Face Caméra
↑  שרה בדישי, באתר Mooma (בארכיון האינטרנט)
נטלי זי

| --- | --- |

 לידה:  17 במרץ 1975 (בת 49) מחוז האריס, טקסס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 מקום לימודים:  תיכון מונהאנס  האקדמיה האמריקאית למוזיקה ודרמה 
 בן זוג:  טראוויס שולדט
 פרופיל ב-IMDb
 
נטלי זי (באנגלית: Natalie Zea; נולדה ב-17 במרץ 1975) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור גוון הוצ'קינס ווינת'רופ באופרת הסבון "תשוקות" ברשת NBC, תפקידה בתור ווינונה הוקינס בסדרה "צדק פרטי" ברשת FX ובזכות הופעתה בתור קלייר מת'יוס בסדרה "The Following" של רשת פוקס.
ביוגרפיה

זי נולדה במחוז האריס, טקסס בארצות הברית וגדלה והתחנכה במחוז ווקד בטקסס.
בשנת 1995 זי החלה את לימודיה באקדמיה האמריקאית למוזיקה ודרמה (אנ') בניו יורק. ובשנה זו גם שיחקה בסרט הקצר "בנים אינם בוכים", דמות שגילמה מאוחר יותר קלואי סביני בגרסה המלאה של הסרט. היא גם הופיעה בפרסומות רבות ביניהם לדאב, סניקרס וסלטי הלמן.
קריירה

זי החלה את קריירת המשחק שלה בתיאטרון אוף ברודוויי בין היתר במחזות "שלוש אחיות" מאת אנטון צ'כוב ו-"חלום ליל קיץ" מאת ויליאם שייקספיר. בשנת 2005 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "Eyes", דרמת פשע מבית ABC, בו גילמה את טריש אגרמייר. בסדרה שלא צלחה ושידרה רק 4 פרקים (תוך 12), כיכבו בין היתר טים דיילי ולורה לייטון.
בשנת 2007 החלה לשחק בסדרת הדרמה "כסף, דארלינג" ברשת ABC, את דמותה של קארן דארלינג, ביתו של פטריק (דונלד סאת'רלנד). ב-2008 שבה לשחק בעונה השנייה.
בשנת 2010, זי החלה לככב בשלוש העונות הראשונות של סדרת דרמת "צדק פרטי" ברשת FX Networks, ועם עליית העונה הרביעית, שבה לתפקיד חוזר. היא שיחקה את התפקיד של וינונה הוקינס, אשתו לשעבר של ריילן גיבנס. זי הייתה במקור כוכבת אורחת בפיילוט של הסדרה, אך הפכה לדמות קבועה מיד לאחר הפיילוט עם חוזה לשנתיים. בקולנוע, לזי היה תפקיד משנה בקומדיה "החבר'ה האחרים" משנת 2010.
בשנת 2011 היא שיחקה יחד עם שון פטריק פלאנרי במותחן העצמאי "InSight", ולאחר מכן בסרט הטלוויזיה של ערוץ לייפטיים "Burden of Evil" משנת 2012.
לצד תפקידה הקבוע ב"צדק פרטי", מ-2012 עד 2013, היה לזי את התפקיד החוזר בדרמה הקומית "קליפורניקיישן" ברשת שואוטיים, כמושא אהבתו החדשה לדמותו של דייוויד דוכובני.
בשנת 2013, זי כיכבה בתפקיד הראשי של ד"ר קלייר מת'יוס, אשתו הפרודה של רוצח סדרתי בסדרת הדרמה "המעקב" מבית רשת FOX. היא שבה עם תפקידה לעונה השנייה על תקן תפקיד חוזר. כמו כן, ב-2013, היה לה תפקיד חוזר בתור מקסין סיגרייב, מנהיגת הסמים וההימורים, בעונה הראשונה של הסדרה "בתוך הבועה" ברשת CBS.
ב-4 באוגוסט 2014, הוכרז שזי לוהקה לדמות הראשית באופרת הסבון של ABC‏, "Members Only", שםהיא גילמה את התפקיד של מיקי הולמס-האריס, "החברה הכי משכילה ומלוכדת במשפחה שהקימה את הקאנטרי קלאב שסביבו מתרכזת ההופעה. "Members Only"בוטלה על ידי ABC לפני הקרנת הבכורה.
בשנת 2024 גילמה את ג'קי נלסון בעונה העשירית של סדרת הדרמה הרפואית "שיקגו MED" שיצר דיק וולף עבור רשת NBC.
חיים אישיים

ביוני 2013, לאחר עשר שנות זוגיות, הודיעה על אירוסיה לשחקן טראוויס שולדט, שכיכב לצדה ב"תשוקות". הזוג התחתן ב-16 ביולי 2014 בהוואי. באוקטובר 2015 ילדה בת בשם רייגן.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Macbeth in Manhattan | סמנת'ה |  |
| 1999 | Lucid Days in Hell | נעמי |  |
| 2008 | From a Place of Darkness | ברנדה |  |
| 2010 | החבר'ה האחרים | כריסטינית' |  |
| 2011 | InSight | קייטלין |  |
| 2013 | Sweet Talk | דלילה |  |
| 2016 | Too Late | מארי מאלר |  |
| 2017 | Grey Lady | מליסה ריינולדס |  |
| 2020 | על החיים ועל המוות | קריסטן |  |
| 2021 | באושר | קארן |  |