stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שגר אותי לחלל, סשה!
הפקה

הסרט הופק בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי דרך קרן קולנוע פרינג'.
ייחודו של הסרט, בין היתר, בכך שהוא הסרט הראשון שעוסק בעלייה מברית המועצות לשעבר לישראל וביחסים של העולים בינם לבין עצמם (בניגוד לסרטים רבים אחרים שעוסקים ביחסים בין העולים לישראלים).
הסרט צולם במשך שלושה ימים באולפני גרין סקרין וכן במשך מספר ימים באזור הצפון. הוא היה אמור להיות הסרט הראשון שנתמך על ידי קרן הקולנוע הגלילית, שכן רוב חברי הצוות היו תושבי הצפון וצילומי החוץ צולמו בצפון.
הסרט נכתב ובוים על ידי גנית אורין, הופק על ידי חברת שינגה הפקות, צולם על ידי ארבל רום (מעין השופט הפקות) ונערך על ידי אלון לובנפלד ורודד יצחקי מסטודיו רוביקון שבקצרין.
בסרט מככבים בתפקידים הראשיים עמירם עיני (דוגמן הבית של המשביר לצרכן, זמר ואמן), אנה ווליקובסקי, רומן גרשקוביץ', מיכאל לרנר, קטיה קוסוי ופולינה חריטונסקי. כולם עולים ממדינות ברית המועצות לשעבר למעט עיני (עולה מנורווגיה).
הסרט עוסק גם בשאלה מדוע אדם נמשך לאדם מסוים, האם ניתן לשדך בין אנשים, ומדוע רבים נמשכים לבני זוג שאינם טובים להם. האם יש תשובה מי מתאים וטוב לך?
במקור נקרא הסרט "שגרי אותי לחלל, אסתר!", והבמאית קרן אביטן הייתה אמורה לביימו. אביטן ביימה טיזר עבור הסרט שצולם בשנת 2012.
הערות שוליים

↑  אוטופיה 2014: "תיאוריית האפס" יפתח את הפסטיבל, באתר מגפון ניוז Megafon News, ‏2014-09-04
↑  Naomi Michaeli, שגר אותי לחלל, סשה!, באתר www.israelfilmacademy.co.il
↑  קולנוע - 11 במאיות מתמודדות על פרס אופיר, באתר www.habama.co.il
↑  שגר אותי לחלל, סשה!, באתר ספר הקולנוע הישראלי, ‏2017-12-24
↑  תכנית אפריל סינמטק תל אביב by dorke dor - Issuu, באתר issuu.com (באנגלית)
↑  Beam Me Up, Sasha!, The Film Catalogue (באנגלית)
ריבלינו

רוברטו ריבלינו (בפורטוגזית: Roberto Rivellino‏; נולד ב-1 בינואר 1946) הוא כדורגלן עבר ברזילאי הידוע בכינויו ריבלינו.
נולד בסאו פאולו למהגרים איטלקים יוצאי מקיאגודנה שבנפת איסרניה בדרום איטליה.
ריבלינו שיחק בתפקיד קשר שמאלי ונודע בזכות בעיטות העונשין שלו שנבעטו ברגל שמאל והיו בעלות עוצמה רבה. כמו כן הצטיין במסירות מדויקות ובשליטה בכדור. הוא אף פיתח תנועה שנודעה בשם "פליפ פלאפ" (או אלסטיקו), אותה חיקו בשנים שלאחר מכן כדורגלנים כמרדונה, רונאלדיניו (שניהם התוודו שריבלינו היה אליל ילדותם), זלאטן איברהימוביץ' וכריסטיאנו רונאלדו. סימני ההכר של ריבלינו היו השפם אותו טיפח ותנועתו האתלטית במרכז המגרש.
קריירה בקבוצות

ריבלינו החל את הקריירה שלו בגיל 16 כשחקן קטרגל בסאו פאולו. לאחר זמן קצר עבר לקבוצת הקטרגל של קורינתיאנס ולאחר שנתיים החל לשחק כדורגל מקצועני במדי קורינתיאנס המשחקת בליגת הפאוליסטה. חיש מהר הפך לשחקן מפתח בקבוצה ולחביב האוהדים שהעניקו לו את הכינוי "מלך הפארק" (בהקשר לאצטדיונה של הקבוצה, פארק סאו ז'ורז'). עם זאת, בכל שנותיו בקורינתיאנס, לא הצליח המועדון לזכות באליפות הפאוליסטה. ב-1974 נוצחה קורינתיאנס בגמר אליפות הליגה על ידי פלמיירס. ריבלינו, שנחשב על ידי האוהדים כאחד מהאחראים לכישלון, עבר לריו דה ז'ניירו, לקבוצת פלומיננסה. בשנים שבאו לאחר מכן היה ריבלינו הכוכב הבלתי מעורער של פלומיננסה שזכתה באליפות בשנים 1975–1976 ושיתף פעולה עם שחקנים בולטים אחרים בקבוצה כגון: דוֹבאל, פינטיניו, ז'יל וקרלוס אלברטו טורס. ב-1978 עבר ריבלינו בן ה-32 לקבוצה הסעודית אל-הילאל, בשורותיה שיחק עד 1981. הוא זכה עם קבוצתו באליפות ערב הסעודית פעמיים ופעם אחת בגביע המדינה. הוא סיים את הקריירה שלו בערב הסעודית לאחר שב-1981 הוא חבט באגרופו בפניו של שחקן אל איתיחאד והורחק לשלושה חודשים. בכך בא למעשה קץ לקריירה שלו ככדורגלן מקצועני.
נבחרת ברזיל

ריבלינו היה שותף לנבחרת ברזיל בזכייתה בגביע העולם במקסיקו 1970. הוא שיחק באגף השמאלי בחוליית ההתקפה הברזילאית לצידם של טוסטאו, פלה וז'אירזיניו. הוא כבש בטורניר שלושה שערים ובישל שלושה נוספים והתפרסם כבועט בעיטות העונשין של נבחרת ברזיל. הוא נהג לבעוט את בעיטות העונשין בעוצמה רבה והאוהדים המקסיקנים הדביקו לו את הכינוי "בעיטה אטומית" אחרי שכבש שער בבעיטת עונשין במשחק הפתיחה של ברזיל מול נבחרת צ'כוסלובקיה שנסתיים בניצחון ברזיל 4:1.
ריבלינו אף נטל חלק בטורנירי הגמר של הגביע העולמי שנערכו בגרמניה ב-1974 בו סיימה ברזיל רביעית (ריבלינו כבש בטורניר שלושה שערים) ובארגנטינה ב-1978 בו סיימה ברזיל במקום השלישי (ריבלינו שותף בשלושה משחקים אך לא כבש). בסך הכל לבש ריבלינו את המדים הלאומיים של ברזיל ב-92 משחקים בינארציים בהם כבש 26 שערים.
לאחר פרישתו החל ריבלינו בקריירה של פרשן ואף אימן את קבוצת שימיזו מהליגה היפנית. ב-1989 השתתף ריבלינו בטורניר גביע העולם למאסטרס ואף הבקיע שער לזכות ברזיל בניצחונה במשחק הגמר על נבחרת אורוגוואי.
ב-2004 נבחר ריבלינו על ידי פלה כאחד מ-125 הכדורגלנים הגדולים החיים.
הערות שוליים

↑  נפוץ בתקשורת למצוא Rivelino (ב-L אחת).
↑  מיקי יואכים‏, שינוי גלובלי, באתר וואלה, 17 בפברואר 2008
↑  "Rivelino was everything I wanted to be as a football player "Maradona on his idol, ציטוט בטוויטר של פיפ"א, 21 בפברואר 2016
↑  פאביו ליקארי, הרנסנס של רונאלדיניו, באתר הארץ, 19 בינואר 2010
↑  מיקי יואכים, "שינוי גלובלי"
| נבחרת ברזיל – מונדיאל 1970 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 פליקס •  2 בריטו •  3 פיאזה •  4 קרלוס אלברטו •  5 קלודואלדו •  6 מרקו אנטוניו •  7 ז'אירזיניו •  8 ז'רסון •  9 טוסטאו •  10 פלה •   11 ריבלינו •  12 אדו • 13 רוברטו •  14 באלדוצ'י • 15 פונטנה • 16 אבראלדו • 17 ז'ואל • 18 פאולו סזאר • 19 אדו • 20 דאריו • 21 זה מריה • 22 ליאו • מאמן: זגאלו |  1 פליקס •  2 בריטו •  3 פיאזה •  4 קרלוס אלברטו •  5 קלודואלדו •  6 מרקו אנטוניו •  7 ז'אירזיניו •  8 ז'רסון •  9 טוסטאו •  10 פלה •   11 ריבלינו •  12 אדו • 13 רוברטו •  14 באלדוצ'י • 15 פונטנה • 16 אבראלדו • 17 ז'ואל • 18 פאולו סזאר • 19 אדו • 20 דאריו • 21 זה מריה • 22 ליאו • מאמן: זגאלו | ברזיל |
| נבחרת ברזיל – מונדיאל 1974 |
| --- | --- | --- |
|  1 ליאו •  2 לואיס פריירה •  3 מריניו פרס •  4 זה מריה •  5 פיאזה •  6 מריניו צ'אגאס •  7 ז'אירזיניו •  8 לביניה •  9 סזאר מלוצ'ו •  10 ריבלינו •   11 פאולו סזאר •  12 רנאטו • 13 ולדומירו •  14 נליניו • 15 אלפרדו • 16 מרקו אנטוניו • 17 קרפג'אני • 18 אדמיר דה ג'ויה • 19 מיראנדה • 20 אדו • 21 דירסאו • 22 ולדר פרס • מאמן: זאגאלו |  1 ליאו •  2 לואיס פריירה •  3 מריניו פרס •  4 זה מריה •  5 פיאזה •  6 מריניו צ'אגאס •  7 ז'אירזיניו •  8 לביניה •  9 סזאר מלוצ'ו •  10 ריבלינו •   11 פאולו סזאר •  12 רנאטו • 13 ולדומירו •  14 נליניו • 15 אלפרדו • 16 מרקו אנטוניו • 17 קרפג'אני • 18 אדמיר דה ג'ויה • 19 מיראנדה • 20 אדו • 21 דירסאו • 22 ולדר פרס • מאמן: זאגאלו | ברזיל |
| נבחרת ברזיל – מונדיאל 1978 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 ליאו •  2 דוס סנטוס •  3 אוסקר •  4 דוס סנטוס •  5 סרזו •  6 פילהו •  7 סרג'יו •  8 זיקו •  9 דה לימה •  10 ריבלינו •   11 דירסאו •  12 גאלו • 13 נליניו •  14 בראגה • 15 פולוזי • 16 נטו • 17 דה סילבה • 18 אלבס • 19 מנדונשה • 20 דינמיטה • 21 צ'יסאו • 22 פרס • מאמן: קוטיניו |  1 ליאו •  2 דוס סנטוס •  3 אוסקר •  4 דוס סנטוס •  5 סרזו •  6 פילהו •  7 סרג'יו •  8 זיקו •  9 דה לימה •  10 ריבלינו •   11 דירסאו •  12 גאלו • 13 נליניו •  14 בראגה • 15 פולוזי • 16 נטו • 17 דה סילבה • 18 אלבס • 19 מנדונשה • 20 דינמיטה • 21 צ'יסאו • 22 פרס • מאמן: קוטיניו | ברזיל |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1033154245  ISNI: 0000 0000 4382 4406  LCCN: no2003019276  VIAF: 43980602   WorldCat (עם VIAF): 43980602
רקמת יהדות תימן

רקמת יהדות תימן היא אומנות רקמה מסורתית שמקורה בקהילת יהודי תימן, המובחנת בדגמים ובטכניקות ייחודיות שנעשה בהן שימוש לקישוט בגדים. הרקמה כוללת מגוון תפרים, בדים וחוטים, לעיתים קרובות מכילה אלמנטים שהושאלו מתרבויות הסביבה, נעשית בעבודת יד, ומועברת מדור לדור.
מחקר

חקר הרקמה של יהודי תימן הוא חלק חשוב בניתוח האתנוגרפי והטכנולוגי של תרבות הקהילה. ההבדלים העיקריים בין יהודים ומוסלמים תימנים נחקרו ותוארו על ידי פרופסור קארל ראתיינס, גאוגרף וחוקר תימן מפורסם שחקר את הלבוש המסורתי של הקהילה היהודית. ראתיינס הגיש את מחקרו שכותרתו "תלבושות היהודים בתימן" לעיבוד ולפרסום בישראל.
"מלאכת הרקמה היהודית" מושג המתאר את עבודת הרקמה שבוצעה על ידי יהודים, אך לא תמיד לשימוש בקהילה, אלא באופן בלעדי לקישוט בגדים. כיסויי מיטה, בדים ומגבות, שמופיעים לעיתים קרובות ברקמות ממדינות הים התיכון, מאגרים אלו לא נמצאו באף אוסף שמקורו בתימן. חלקי הלבוש המעוטרים ברקמה כוללים: מכנסי נשים בתחתיתם, "קרקוש" – כיסויי ראש והחלק העליון של רעלת הפנים "ראס מגמוק" של נשים מוסלמיות בעיר, שמלות לנשים וילדים וכובעי גברים, בעיקר של מוסלמים. אצל היהודים הרקמה הופיעה רק על כיפות מסוג "לג'ה". נמצאו גם מספר רקמות וקישוטים שנרקמו על כיסי קמעות, במיוחד על סוג שנקרא "כראטה".
ההבדל בין לבוש יהודי ומוסלמי בתימן

מכיוון שפרטי הלבוש הרקומים והחפצים הרקומים החומרים זמינים החל מהמאה ה-19, ישנם רק כמה הבדלים אפשריים פורמליים, בין בלבושם של יהודים והמוסלמים בתימן אך שאין להם ביסוס היסטורי או ארכאולוגי משמעותי. לדוגמה, הופעת כוכב גדול בצורת שושן ברקמות של יהודי צנעא, עיר הבירה בתימן, בדומה בעיצובו לאלה שנמצאו על סרקופגים בירושלים מתקופת בית שני.
דגמים רקמה ותכים רבים היו משותפים לרקמות של שתי הדתות, ולפעמים אפילו אותו מונח מציין שני תכים שונים או שני דוגמאות שונות: אחד ליהודים, אחד למוסלמים.
תהליך וטכניקה

בצנעא ביצעו את הרקמה הנשים היהודיות, אשר רקמו בדרך כלל יחד בזמן הפנוי לאחר עבודות בבית. חלק מהרוקמות התמקדו בסוג מסוים של רקמה ויכלו לסיים ביום אחד שני זוגות מכנסיים. בעוד שבכפרים, לרוב, עשו את העבודת הרקמה גברים, כולל המוסלמים.
עיצובי הרקמה נוצרו ללא שרטוטים או סקיצות מוקדמות. מיומנותה של הרוקמת הוערכה לפי איכות הרקמה של הפרטים הקטנים ביותר. הצורות נלמדו בילדות, כמו גם המיומנויות בשימוש במחט וחוט. ילדות בגיל חמש-שש, צפו בעבודת המבוגרות וקיבלו הנחיות לביצוע משימות פשוטות. כך המוטיבים והשילובים שלהם עברו מאם לבת, והעיצובים המסורתיים נשמרו בהתאם לסוג הבגד שאותו הן קישטו.
לבוש ותכשיטים אומצו לעיתים קרובות מהשכנים בימי קדם, סביר להניח שברקמה היהודית נשמרו צורות ועיצובים שבעבר היו משותפים למוסלמים. מעדויות של תימנים ניתן להבין שחידושים בעבודות מוזמנות עבור מוסלמים הוכנסו תחילה בעבודות שלהם, ורק עם הזמן, ככל הנראה בניגוד לרצון הזקנים, אומצו גם על ידי היהודים.
חומרים

כל הבדים והחוטים ששימשו לרקמה בתימן הובאו מהודו, יפן, איטליה וצ'כוסלובקיה. אמנם הייתה אריגה מקומית, אך היא הוגבלה לייצור בדים לטליתות, חולצות גברים שונות ושטיחים. סוגים מסוימים של בדים וחוטים הגיעו לצביעת בתימן. בצנעא הצביעה הייתה אחת ממלאכות של היהודים.
יהודי תימן רקמו על בדים שונים, לדוגמה, על בד כותנה שחור עם משטח מבריק בשם "דבית", שממנו תפרו בעיקר שמלות לנשים ולבנות. בד איכותי יותר היה בד קטיפה שחור. כמו כן, רקמו על בד כותנה עבה בצבע אדום, כנראה הוא שימש כאנלוג זול יותר של לבד.
כמעט כל בד שנעשתה עליו רקמה היה כפול. בתחילת התהליך היו מוסיפים לבד העיקרי ריפוד של לפחות שכבה אחת של בד עבה, שבדרך כלל היה בצבע לבן. למטרה זו השתמשו אפילו בשקים ישנים. בחלק התחתון היפה של מכנסיים היו מוסיפים בצד השני בטנה לרוב בבד מבריק מפוספס (אטלס/סאטן), ששימשו גם לתפירת שמלות ומצרפות תינוקות. הבד היה פחות פופולרי בקרב יהודי תימן מאשר בקרב המוסלמים בתימן.
הסוג הנפוץ ביותר של חוטים, הנקרא "שָׁרִיט" הוא חוט כסף או זהב, המורכב מרצועת מתכת מלופפת סביב חוט בסיס עשוי כותנה או משי. חוטים אלה הובאו בדרך כלל מהודו ולעיתים מיפן. כל הרקמות בחוטי מתכת בצנעא נעשו בטכניקה הנקראת "לַיָּהּ". רקמות בחוטי מתכת עיטרו את הבגדים הן של היהודים והן של המוסלמים בערים הגדולות בתימן.
היה סוג אחד של חוטי כותנה, שנקרא "פִתְלֵה", בעוד שחוטי המשי "חַרִיר" היו קיימים בכמה וריאציות, במיוחד לא שזור, שנודע בשם "חַרִיר כשר" או "כ ז".
קישוט כיפות "לְגַ'ה", המסורתיות ליהודים המבוגרים נעשה כולו ממשי אדום מסוג זה. לעיתים אותם דגמים נרקמו גם בחוטי משי וגם בחוטי כותנה. רקמות המשי נועדו לתושבי עשירים בערים, בעוד לעניים ולחקלאים השתמשו בחוטי כותנה זולים.
פנינים היו נתפרות באופן פעיל לבדים, בין אם בנפרד, בקבוצות קטנות, או כרצועות. אצל אנשים עשירים השתמשו בפנינים אמיתיות, שנקראו "לולו". אך לרוב השתמשו בחרוזי אלמוגים אדומים ("מרג'אן") או בעותקים המלאכותיים שלהם. החרוזים האדומים שימשו לקישוט בגדי ילדות יהודיות קטנות.
בנוסף לפנינים, הרקמה הועשרה גם בשני סוגי קונכיות: "צַדַף", שנחתכו בצורות לא סדירות, לרוב בצורת משולשים, והיה להן חור במרכז שדרכו השחילו את החוטים כדי לחבר אותן לבד. הסוג השני הוא קונכיית "וַדע" או "דַמע דָאוד". קונכיות אלה היו מוחלקות מהצד האחורי ונתפרו לבד. סוג זה של קונכיות שימש לקישוט בגדי תינוקות וילדים, בעוד ש"צַדַף" היה פופולרי לקישוט גם לשמלות חגיגיות של נשים יהודיות ומוסלמיות.
השפעה על התרבות הישראלית

עם עלייתם של יהודי תימן לארץ ישראל, הרקמה המסורתית התפתחה לסגנון מודרני. מוצרי הרקמה כללו בעיקר בגדים חגיגיים ובגדי טקסים לנשים, גברים וילדים, כמו טוניקות ושמלות, גרביים וכיסויי ראש. הרקמה בדרך כלל מוקמה סביב לקו הצוואר ונמשכה לאורך חלקה הקדמי של הבגד עד הקצה. ההשראה לרקמה החצי-עגולה סביב הצוואר באה מרקמה בצורת טיפה, האופיינית לבגדי נשים יהודיות בדרום תימן, וכן מתכשיטי הצוואר העשירים.
הארגונים "שני", ויצו ומשכית שיחקו תפקיד מפתח בקידום ושימור הרקמה התימנית בישראל. קבוצות אלו תרמו לשילוב מסורות הרקמה התימניות בתרבות הישראלית, על ידי מתן הכשרה ומשאבים לנשים מזרחיות ותמיכה פעילה ביצירת סגנון ייחודי המשלב בין טכניקות מסורתיות לדרישות מודרניות. במיוחד, ארגון הנשים "שני" כלל באופן פעיל את הרקמה התימנית באמנות העממית הישראלית, בעוד שבארגון ויצו הוכשרו נערות מזרחיות בעיקר, כתמיכה בהתפתחות המקצועית שלהן. גם חברת "משכית" (1954–1994) תמכה בתהליך זה, סייעה בהפצת והכרה ברקמה התימנית כחלק חשוב מהמורשת התרבותית של ישראל.
הערות שוליים

1 2  בתיה דונר, פרקטיקה של רקמת מחבר: משכית כמקרה מבחן, ‏2015
↑  גילעת יעל, כסות ומסר: לבושם של יהודים בארצות האסלאם, באתר ביקורת ספר של אביבה מולר־לנצט, ‏2010
1 2 3 4  אביבה לנצט-מולר, רקמת היהודים בעיר צנעא, ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה, 1964, עמ' 171–179
1 2 3  גילעת יעל, רוקמות אומה: תפקידם של ארגוני נשים בהצמחת התרבות העממית-רשמית, נשים יוצרות בישראל באמנות 1920–1970, 2008, עמ' 181-225
↑  עציוני יובל, רקמה בארץ ישראל, באתר דואר ישראל, ‏2024
שחורי (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אינו לינו
 שפת המקור:  פינית
 סוגה:  נובלה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1916
 מספר עמודים:  178
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת כרמל
 תאריך:  2005
 תרגום:  רמי סערי
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002472081
שחורי (בפינית: Musti) הוא אחד מספרי המשורר והסופר הפיני אינו לינו. מדובר בנובלה שראתה אור בפינית בשנת 1916 ושתורגמה עד כה לאסטונית (1926), לאנגלית (1986), לנורווגית (2004) ולעברית (2005). מתרגם הספר לעברית, רמי סערי, צירף לתרגום העברי של הנובלה תרגום של נובלה נוספת מאת אינו לינו, כף-דבש וכן אחרית דבר. שתי הנובלות התפרסמו בספר שראה אור בהוצאת כרמל.
בנובלה "שחורי" מסופרות קורות חייו של כלב נבון ומשעשע, השומר על הדרך אל איי החלום. סיפורו של שחורי מתחיל בחלום ומסתיים בחלום: בין שני החלומות שזורות קורות חייו של הכלב, אולם סיפור המסגרת החלומי מפקפק בעצם קיומה של מציאוּת חוץ-חלומית, וסופו ששחורי, כמוהו כקוראיו, אינו יכול עוד לדעת בוודאות מתי מת או שמא עודו חי. כיצירה מודרנית הנובלה מסתיימת בהדגשת היחסיות, חוסר היציבות וחוסר הוודאות בכל מה שנוגע לתפישה חד משמעית של המתרחש. עיצוב דמותו של שחורי משמש לנובלה הן סיפור מסגרת והן ציר שהעלילה מתפתחת סביבו. סיפור המסגרת של הנובלה קושר את עלילות הכלב לקורות הדוב, שהוא הגיבור הראשי בנובלה "כף-דבש", ואפשר לקרוא את שתי הנובלות גם יחד כיצירות מלבבות שחוכמת חיים ותום ילדות משולבים בהן זה בזה או כאלגוריות מחכימות על טבעו של עולמנו.
ריידן

| --- | --- |

 יוצרים:  ג'ון טוביאס 
 גילום הדמות:  כריסטופר למברט, Ryan Robbins, David Lee McInnis, Jeffrey Meek, ריצ'רד אפקר, ג'יימס רימר, טדאנובו אסאנו 
 מידע
 כוחות:  אלקטרוקינזיס, תעופה, טלפורטציה, אלמוות 
 דמויות קשורות
 אויבים:  קואן צ'י, שינוק, שאו קאהן 
 
העיצוב המקורי של ריידן
ריידן (באנגלית: Raiden) הוא דמות בדיונית בזיכיון משחקי המכות "מורטל קומבט" שפותחו בידי חברת Midway Games (אנ') (ולאחר מכן NetherRealm Studios (אנ')).
דמותו של ריידן הופיעה לראשונה במשחק מורטל קומבט הראשון. ריידן מבוסס על האליל היפני רייג'ין, אל הברק. הוא דמות פעילה בכל המשחקים הראשיים בסדרת מורטל קומבט חוץ ממורטל קומבט 3. ריידן גם הופיע כדמות מרכזית או דמות אורח במשחקים אחרים שלא קשורים לסדרת מורטל קומבט, ובהם NBA Jam Tournament Edition (1995), NFL Blitz (1997) ו-Unreal Champions 2 (2005).
ריידן נחשב לאחת מהדמויות הכי מפורסמות בסוגת משחקי המכות.
סיפור רקע

לפי "מיתולוגיות מורטל קומבט: סאב-זירו", ריידן היה מגן הארץ אשר ניהל מלחמת חורמה נגד האל הבכיר המושחת שינוק. בעזרת האלים הבכירים, ריידן גירש את שינוק אל העולם התחתון ושמר על קמע הכוח שלו במחבוא סודי במקדש האלמנטלים במרומי הרי נפאל. בתקופת המשחק הראשון, ריידן הוזמן להשתתף בטורניר מורטל קומבט בידי שאנג טסונג עצמו, ולקח על עצמו חזות אנושית. כאשר הקיסר שאו קאהן וכוחותיו איימו לכבוש את ממלכת הארץ, ריידן פרש את חסותו על גיבורי הארץ המבקשים להתנגד לו.
בהמשך קיבל מעמד של אל בכיר, אך היה מנוע מלהתערב כששאנג טסונג הרג את לו קאנג. נגעל מסירובם של האלים הבכירים להתערב בנעשה, ריידן ויתר על המעמד ועזר לגיבורי הארץ לעצור את הברית הקטלנית בין שאנג טסונג לקוואן צ'י. כאשר אונאגה מלך הדרקון איים על הברית הקטלנית, ריידן שיתף פעולה עם שני המכשפים כדי לנסות לעצור אותו. בראותו שמאמציהם בקושי נושאים פרי, ריידן שחרר פצצת ברקים שהרגה את שני המכשפים אך לא הזיקה כלל למלך הדרקון. מהותו של ריידן התחברה מחדש בממלכת הארץ, אך היא הושחתה, וכעת ריידן נשבע להגן על ממלכת הארץ בכל האמצעים הדרושים, אלימים ככל שיהיו.
בעידן השלישי הוא בן תמותה סיני.
מהלכים מיוחדים

עם המהלכים המיוחדים של ריידן נמנים: יריית ברקים, טורפדו ברקים וטלפורטציית ברק. מהלך "פטליטי" ידוע של ריידן הוא הוצאה להורג מחשמלת.
ריי אלן

וולטר ריי אלן הבן (באנגלית: .Walter Ray Allen, Jr; נולד ב-20 ביולי 1975 במרסד, קליפורניה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הקלע.
אלן החזיק בשיא קליעות השלוש ב-NBA עם 2,973 קליעות ונחשב לאחד הקלעים הגדולים בתולדות המשחק. הוא חבר בהיכל התהילה של הכדורסל, זכה בשתי אליפויות NBA, נבחר עשר פעמים למשחק האולסטאר של הליגה, ואף זכה כשחקן נבחרת ארצות הברית במדליית זהב באולימפיאדת סידני.
ביוגרפיה

אלן נולד כשלישי מבין חמישה ילדים של וולטר אלן האב ופלורה אלן, בבסיס חיל האוויר האמריקאי ליד העיר מרסד שבקליפורניה. כבן לאב המשרת בצבא נדד אלן בצעירותו בין בסיסים בסקסמנדהם (אנ') שבאנגליה, באלטוס (אנ') ובבסיס חיל האוויר אדוארדס שבארצות הברית, ובגרמניה. בתקופה שאלן היה תלמיד בתיכון בדרום קרוליינה הוא הוביל את קבוצת הכדורסל של בית הספר לזכייה באליפות התיכונים של המדינה.
לאחר סיום לימודיו התיכוניים, החל אלן לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קונטיקט שם שיתף פעולה עם הישראלי דורון שפר. בעונת ה"פרשמן" שלו היו לאלן ממוצעים מרשימים של 12.6 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים למשחק. הוא עזר לקבוצתו לזכות באליפות ה"ביג איסט", אך הפסיד את תואר "פרשמן השנה של ה'ביג איסט'" לשפר.
בעונת ה"סופמור" שלו הצטרף לקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ישראלי נוסף, אורי כהן-מינץ. אלן שיפר את ממוצעיו באותה עונה והיו לו בה 21.1 נקודות, 6.8 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק. הוא הוביל את קבוצתו לזכייה באליפות ה"ביג איסט" בפעם השנייה ברציפות ולרבע-גמר טורניר אליפות המכללות. עונתו השלישית והאחרונה של אלן במדי נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת קונטיקט הייתה גם העונה המוצלחת ביותר מבחינתו. הוא נבחר לחמישיית השחקנים המצטיינת של המכללות, זכה בתואר "שחקן השנה של ה'ביג איסט'" עם ממוצעים של 23.4 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק, והוביל את נבחרת קונטיקט לזכייה באליפות ה"ביג איסט" בפעם השלישית ברציפות.
אלן סיים את קריירת המכללות שלו כשהוא מדורג שלישי בהיסטוריה של נבחרת קונטיקט עם 1,922 נקודות אותן קלע במהלכה. הוא גם מחזיק בשיא המכללה בקליעת זריקות לשלוש בעונה בודדת (115 קליעות). בשנת 2001 נבחר אלן לקפטן של "קבוצת המאה" של האוניברסיטה.
קריירת ה-NBA > מילווקי באקס (1996–2003)

אלן התמודד בדראפט בשנת 1996 ונבחר בבחירה מספר 5 על ידי מינסוטה טימברוולבס, אך הועבר מיד בטרייד ביחד עם אנדרו לאנג למילווקי באקס בתמורה לסטפון מרבורי שנבחר באותה השנה בבחירה הרביעית. בעונת הרוקי שלו שותף אלן בכל 82 משחקי העונה הסדירה, ואף פתח בחמישייה בכולם למעט באחד. הוא רשם בעונה הסדירה ממוצעים של 13.4 נקודות, 4.0 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים ו-0.9 חטיפות למשחק, ונבחר לחמישיית הרוקיז השנייה. את העונה הסדירה סיימה קבוצתו עם מאזן של 30 ניצחונות מול 52 הפסדים, וכשלה להעפיל למשחקי הפלייאוף.
בעונה השנייה, עונת 1997/1998, שיפר אלן את יכולתו האישית, ורשם ממוצע קליעה של 19.5 נקודות למשחק. מילווקי אמנם שיפרו את מאזן הניצחונות שלהם, עם 36 ניצחונות מול 46 הפסדים, אך מאזן זה הספיק רק למקום ה-12 בדירוג המזרח והקבוצה לא העפילה למשחקי הפלייאוף. בעונת 1998/1999, עונת שביתת השחקנים, הצליח אלן להעפיל לראשונה למשחקי הפלייאוף עם קבוצתו שסיימה במאזן חיובי של 22–28. מילווקי פגשה בסיבוב הראשון את אינדיאנה פייסרס של רג'י מילר, קבוצה שנחשבה לאחת מהמועמדות לאליפות באותה העונה, והודחה בסוויפ בשלושה משחקים.
יכולתו של אלן המשיכה והשתפרה. בעונת 1999/2000 כבר רשם אלן 22.1 נקודות למשחק, ואף נבחר לראשונה למשחק האולסטאר של ה-NBA. מילווקי, שסיימה את העונה במאזן של 40–42 העפילה פעם נוספת למשחקי הפלייאוף, פגשה בפעם השנייה ברצף את אינדיאנה בסיבוב הראשון, והודחה בחמישה משחקים. עונת 2000/2001 הייתה עונתו המוצלחת ביותר של אלן במדי הבאקס. הוא נבחר למשחק האולסטאר בפעם השנייה, ואף זכה בתחרות השלשות המסורתית הנערכת כחלק מסוף-שבוע האולסטאר. אלן אף נבחר לחמישיית העונה השלישית, והוביל ביחד עם גלן רובינזון וסם קאסל את מילווקי עד לגמר המזרח, בו הפסידו לפילדלפיה 76' בשבעה משחקים.
קריירת ה-NBA > סיאטל סופרסוניקס (2003–2007)

אלן נשאר במילווקי עד אמצע עונת 2002/2003, אז עבר בטרייד ביחד עם רונלד מוריי, קווין אולי ובחירת סיבוב ראשון בדראפט לסיאטל סופרסוניקס תמורת גארי פייטון ודזמונד מייסון שעברו לבאקס. ב-29 המשחקים הנותרים בהם שותף אלן עד לסיום העונה, רשם אלן שיאי קריירה כששותף ב-41.3 דקות ורשם 5.6 ריבאונדים, 5.9 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק, אך לא הצליח לעזור לקבוצתו להעפיל למשחקי הפלייאוף. לאחר עונת 2003/2004, שהייתה עונה מרובת פציעות עבורו, חזר אלן ליכולתו הטובה בעונת 2004/2005, הוביל את קבוצתו לסיבוב השני של משחקי הפלייאוף, ונבחר, ביחד עם חברו לקבוצה רשארד לואיס, לחמישיית העונה השנייה. בסיום העונה חתם אלן על הארכת חוזהו בקבוצה בחמש שנים נוספות תמורת סכום של 80 מיליון דולר.
בעונת 2005/2006 המשיך אלן לשפר את משחקו. הוא רשם באותה העונה 25.1 נקודות למשחק, הגיע לרף 15,000 הנקודות בקריירה ואף שבר את שיאו בן העשור של דניס סקוט כשקלע 269 שלשות בעונה אחת.‏ הסופרסוניקס סיימו את העונה במאזן של 35 ניצחונות בלבד מול 47 הפסדים ולא העפילו למשחקי הפלייאוף. פתיחת עונת 2006/2007 הייתה הטובה ביותר של אלן בתקופתו בסיאטל מבחינת הסטטיסטיקה האישית. הוא רשם שיא קריירה של 26.4 נקודות למשחק, כולל שיא קליעה אישי למשחק בודד עם 54 נקודות בניצחון 114–122 בהארכה מול יוטה ג'אז. זמן קצר לאחר המשחק נגד יוטה נזקק אלן לניתוח בקרסולו אשר השבית אותו ממשחק לשארית העונה הסדירה. ללא הכוכב שלה סיימה סיאטל את העונה במאזן שלילי של 31–51, במקום האחרון בבית הצפון-מערבי, ולא העפילה למשחקי הפלייאוף.
קריירת ה-NBA > מיאמי היט (2012–2014)

ביולי 2012 תם חוזהו של אלן בבוסטון, והוא הפך לשחקן חופשי. הוא סירב להצעתה של בוסטון סלטיקס לחתום על חוזה לשנתיים תמורת 12 מיליון דולר, ובחר לעבור למיאמי היט בה חתם על חוזה לשלוש שנים תמורת שלושה מיליון דולר לעונה.
אלן השתלב במהרה במיאמי כשחקן העולה מהספסל בחמישייה השנייה. הוא תרם לאורך העונה 10.9 נקודות למשחק, וסייע למיאמי לסיים את העונה במאזן הטוב בליגה. במשחק השלישי של הסיבוב הראשון של משחקי הפלייאוף מול קבוצתו הראשונה בליגה, מילווקי באקס, קלע אלן את השלשה ה-322 בקריירה במשחקי הפלייאוף, ושבר את שיאו הקודם של רג'י מילר. מיאמי העפילה עד לסדרת הגמר של הליגה, שם פגשה את סן אנטוניו ספרס. אל המשחק השישי בסדרה הגיעה מיאמי בפיגור של 2–3, קלע אלן שלשה כשעל השעון 5.2 שהשוותה את תוצאת המשחק, ושלחה את הקבוצות להארכה. בהארכה, כשמיאמי ביתרון 100–101, חטף אלן כדור ממאנו ג'ינובילי, וסחט עבירה 1.9 שניות לסיום, קלע את שתי הזריקות החופשיות, וקבע את תוצאת הסיום 100–103. מיאמי ניצחה גם במשחק השביעי, וזכתה באליפות השנייה ברציפות.
אלן המשיך והיה לבורג מרכזי בקבוצה בעונת 2013/2014, וממוצע הדקות שלו אף עלה במעט, למרות גילו המבוגר. קבוצתו שוב הגיעה לגמר הליגה ופגשה את סן אנטוניו ספרס בשחזור גמר השנה הקודמת, אולם בסיום הסדרה הייתה ידה של סן אנטוניו העליונה.
בסיום העונה חלו שינויים במיאמי והעיקרי שבהם, כוכב הקבוצה לברון ג'יימס חזר לקליבלנד קאבלירס, עלו דיווחים בכלי התקשורת כי אלן יעבור גם הוא עמו, גם מיאמי וקבוצות נוספות הביעו בו עניין רב למרות גילו המבוגר (39). אך הוא הודיע כי הוא מעדיף פסק זמן כדי לחשוב, ובסופו של דבר לא שיחק בעונת 2014/2015 במדיה של אף קבוצה, אך הודיע כי עוד לא פורש ולקראת עונת 2016/2015 יחליט אם לחזור לשחק, בסופו של דבר גם בעונת 2015/2016 למרות דיווחים במהלך העונה על משא ומתן עם קבוצת מיאמי היט נשאר אלן כשחקן חופשי, אך לא הודיע רשמית על פרישה ממשחק פעיל.
קריירת ה-NBA > פרישה

באוקטובר 2016 הודיע על פרישה באופן סופי, את הודעת הפרישה פרסם בטור בפליירס טריביון בצורת "מכתב עצמי" אל ריי אלן הצעיר שעכשיו מתחיל את צעדיו הראשונים בכדורסל המקצועני. בין השאר כתב שם "תשמע הרבה שהקליעה של ריי אלן היא מתת אל, אלוהים יעניק לך דברים רבים, קליעה זה לא אחד מהם. רק עבודה קשה תעשה זאת". בעת פרישתו דורג במקום ה-22 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA, עם 24,505 נקודות, ובמקום הראשון בתולדות הליגה בשלשות, עם 2,973.
ב-2018 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל, יחד עם ג'ייסון קיד וסטיב נאש בנאומו אמר אלן "המסר שאני רוצה להעביר. תעבדו קשה רק ככה אפשר להצליח".
מחוץ למגרש

ב-1998 שיחק בסרטו של ספייק לי "יש לו את זה" בתפקיד ג'יזס שאטלסוורת', שחקן כדורסל הטוב בתיכונים שהאוניברסיטאות מתקוטטות על שירותיו.
אלן פעיל בהפצת זיכרון השואה, החל מ-2017 הוא מדריך וחבר דירקטוריון במוזיאון השואה. הוא ביקר לראשונה במוזיאון השואה ב-1998 והביקור לדבריו טלטל אותו ומאז בכל הקבוצות בהן שיחק כשהגיעו לוושינגטון לשחק נגד וושינגטון ויזארדס, היה לוקח מאנשי הקבוצה לסיורים במוזיאון. באוגוסט 2017 ביקר במחנה ההשמדה אושוויץ ופרסם ב"פליירס טריביון" מאמר המתאר את רשמיו מהביקור.
ב-2022 ביקר בשילה הקדומה ובמקומות שונים נוספים במועצה אזורית בנימין.
חיים פרטיים

מתגורר בפלורידה, נשוי ואב לחמישה.
סטטיסטיקת קריירה

נכון ל-1 ביולי 2014‏