stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסיס ציפראס

אלכסיס ציפראס (ביוונית: Αλέξης Τσίπρας; נולד ב-28 ביולי 1974) הוא פוליטיקאי יווני שכיהן כראש ממשלת יוון וכחבר הפרלמנט האירופאי. עומד בראש מפלגת "קואליציית השמאל הרדיקלי" (הידועה בשמה סיריזה).
ציפראס נבחר לעמוד בראש מפלגת סינאספיסמוס בפברואר 2008. בבחירות 2012 ביוון הוביל את מפלגת סיריזה לזכייה ב-71 מושבים בפרלמנט היווני, ומונה לראש האופוזיציה. בבחירות לפרלמנט האירופאי בשנת 2014 נבחר לעמוד בראש גוש השמאל הרדיקלי האירופי, והוביל אותו לתוצאה הטובה ביותר אי פעם עם 51 מנדטים (6 מתוכם של סיריזה ביוון). לאחר הבחירות שנערכו במדינה בינואר 2015 מונה ציפראס לראש ממשלת יוון. באוגוסט 2015 התפטר מתפקידו והכריז על בחירות כלליות. בבחירות החוזרות שנערכו בספטמבר 2015 זכתה מפלגתו בניצחון, והוא נבחר בשנית לראשות ממשלת יוון.
בבחירות שנערכו ב-7 ביולי 2019 הפסידו ציפראס ומפלגתו "סיריזה" למועמד מפלגת דמוקרטיה חדשה קיריאקוס מיצוטאקיס, שהחליף אותו כראש ממשלת יוון.
ביוגרפיה

ציפראס נולד באתונה. הוא סיים לימודי הנדסה אזרחית באוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה בשנת 2000, ולאחר מכן עסק במקצוע זה.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

ציפראס היה פעיל פוליטי כבר בנעוריו, כשהצטרף לנוער הקומוניסטי של יוון וכתלמיד תיכון הוביל מחאת נוער נגד שינויים במערכת החינוך. בזמן לימודיו באוניברסיטה היה חבר באגודת הסטודנטים. לאחר פרישתה של המפלגה הקומוניסטית של יוון ממפלגת סינאספיסמוס, עזב אותה ציפראס, ונותר חבר בסינאספיסמוס. בין 1999 ל-2003 שימש כמזכ"ל הראשון של תנועת הצעירים במפלגה. במסגרת פעילותו בתנועה, נטל חלק בפעולות מחאה נגד הגלובליזציה. בשנת 2004 נבחר לחבר בהנהגת המפלגה, והיה אחראי לסוגיות חינוך וצעירים.
בשנת 2006 נבחר ציפראס למועצת העיר אתונה. בבחירות הכלליות שנערכו ביוון ב-2007 ויתר על ההתמודדות לפרלמנט, כדי להמשיך בכהונתו במועצת העיר. בשנת 2008 פרש אלקוס אלוואנוס מראשות המפלגה, וציפראס בן ה-33 נבחר לתפקיד במקומו. בבחירות שנערכו בשנת 2009 נבחר לראשונה לפרלמנט מטעם סיעת סיריזה, סיעה המורכבת ממספר מפלגות, בהן סינאספיסמוס. הסיעה מנתה 13 חברים (מתוך 300), וציפראס נבחר ליו"ר הסיעה. במהלך כהונתו הביע ציפראס התנגדות לתוכנית הצנע של ממשלת יוון, שהייתה חלק מתוכנית החילוץ של מנגנון היציבות הפיננסית האירופית ממשבר החוב החריף אליו נקלעה יוון. ציפראס טען כי המסים והקיצוצים פגעו בעם היווני וכי ”יוון הפכה למעבדת ניסוי של מדיניות נאו-ליברלית והיוונים הפכו לשפני ניסיונות”.
בבחירות שנערכו באפריל 2012 הגדילה סיריזה את כוחה פי ארבעה, זכתה ב-52 מושבים והייתה לסיעה השנייה בגודלה בפרלמנט. באתונה ובסלוניקי זכתה הסיעה למרב הקולות. תוצאות הבחירות, שנערכו על רקע המשבר הכלכלי החריף במדינה, יצרו פרלמנט בעל הרכב מקוטב, שבו מפלגות הימין הקיצוני והשמאל הקיצוני התחזקו. בתחילה הטיל הנשיא קרולוס פפוליאס את הרכבת הממשלה על יו"ר מפלגת המרכז-ימין הדמוקרטיה החדשה, אנטוניס סאמארס, אך זה נכשל בכך, ומלאכת הרכבת הקואליציה הוטלה על ציפראס. אך גם הוא לא הצליח להשיג את הרוב הדרוש. לאחר שיו"ר הסיעה השלישית בגודלה, התנועה הסוציאליסטית הפאן-הלנית, אוונגלוס וניזלוס הודיע כי כלל לא ינסה להרכיב ממשלה, הודיע הנשיא כי יתקיימו בחירות חוזרות בחודש יוני.
בבחירות החוזרות שנערכו ביוני 2012 הגדילה סיריזה את כוחה עוד יותר, וזכתה ב-71 מושבים. תוצאות הבחירות החוזרות הניבו הכרעה ברורה יותר, ומפלגת הדמוקרטיה החדשה הרכיבה את הממשלה החדשה. סיריזה הפכה לסיעת האופוזיציה הגדולה, וציפראס היה לראש האופוזיציה.
ביוגרפיה > כהונה ראשונה כראש ממשלת יוון (ינואר-אוגוסט 2015)

בבחירות בינואר 2015 זכתה מפלגתו. הוא הקים קואליציה בהשתתפות מפלגת "היוונים העצמאיים" השמרנית, אשר כמו סיריזה מתנגדת בחריפות למדיניות הצנע, והושבע לראשות הממשלה ב-26 בינואר.
במהלך הישיבה הראשונה של הממשלה החדשה, הכריז ציפראס כי סדרי העדיפויות של ממשלתו יהיו להיאבק ב"משבר ההומניטרי" ביוון, לשאת ולתת עם האיחוד האירופי וקרן המטבע הבינלאומית בנושא החוב היווני, וביצוע ההבטחות של מפלגתו, סיריזה, להפסיק את מדיניות ההפרטה של הממשלה הקודמת.
ביוגרפיה > כהונה ראשונה כראש ממשלת יוון (ינואר-אוגוסט 2015) > משאל העם

ב-27 ביוני 2015, הכריז ציפראס שייערך משאל עם שייקבע אם לקבל את תנאי החילוץ שהוצעו במשותף על ידי ועדת יונקר, קרן המטבע הבינלאומית והבנק המרכזי של אירופה.
ציפראס המליץ להצביע "לא" במשאל העם. במשאל העם שנערך ב-5 ביולי 2015, 61.3% מהמצביעים הצביעו "לא".
ביוגרפיה > כהונה ראשונה כראש ממשלת יוון (ינואר-אוגוסט 2015) > הסכם ההצלה

ב-13 ביולי, לאחר כמה ימים של משא ומתן, ציפראס הגיע להסכם עם המלווים. יוון הייתה אמורה לקבל הלוואה של 82 עד 86 מיליארד אירו, אשר תימסר בהדרגה מ-2015 עד יוני 2018. בתמורה, יוון תעלה את המע"מ, תשלים רפורמה במערכת הפנסיה, תבטיח את עצמאות שירות הסטטיסטיקה הלאומי של יוון, ותצמצם את ההוצאות הציבוריות ועוד. ממשלת יוון קיבלה את חבילת החילוץ הכוללת קיצוצים והעלאות מיסים גדולות יותר מאשר החבילה שנדחתה במשאל העם.
ביוגרפיה > כהונה ראשונה כראש ממשלת יוון (ינואר-אוגוסט 2015) > התפטרותו ובחירתו מחדש

על רקע המשבר הכלכלי במדינה ואישורו בפרלמנט של הסכם לתוכנית חילוץ, נוצרה מחלוקת בתוך מפלגתו של ציפראס. ב-20 באוגוסט אותה שנה הכריז על התפטרותו מראשות ממשלת יוון עקב המחלוקות במפלגתו, וקרא לעריכת בחירות בזק במדינה. בבחירות, שנערכו ב-20 בספטמבר 2015, זכתה מפלגתו ב-145 מושבים מתוך 300 בפרלמנט היווני. לאחר הבחירות הקים ציפראס בשנית קואליציה צרה עם מפלגת "היוונים העצמאיים", וב-21 בספטמבר הושבע לראש ממשלת יוון.
ביוגרפיה > כהונה שנייה כראש ממשלת יוון (2015-2019)

ב-8 במאי 2016, ציפראס העביר בפרלמנט צעדי צנע חדשים, שכללו העלאת מיסים למפרנסים ברמה בינונית וגבוהה וקיצוצים. הרפורמות כללו גם ביטול הטבות במס ערך מוסף, קיצוץ בפנסיה והגברת הדה-רגולציה. ב-22 במאי העביר ציפראס צעדי צנע נוספים. החקיקה כללה קיצוץ שכר ופנסיה, שתתקבל באופן אוטומטי אם יעדי התקציב ירדו בשנה הבאה. העלאת מיסים על סיגריות, קפה ובירה, בעוד מס הרכוש הלא פופולרי הוטל מחדש כדי להגדיל את ההכנסות מבניינים גדולים והוקמה סוכנות הפרטה חדשה.
בריאיון להגרדיאן שפורסם ב-24 ביולי 2017, ציפראס סבר שהכלכלה היוונית נמצאת במעלה והגרוע מאחוריה. הוא גם הביע ביטחון שיוון לא תצטרך להסתמך עוד על החילוץ ועל הפיקוח הבינלאומי בשנת 2018.
יוון השלימה באופן רשמי את תוכנית החילוץ ב-20 באוגוסט 2018. בעקבות כך, ציפראס אמר בנאום כי "יום חדש מתרחש במדינה שלנו, היום הוא תחילתו של עידן חדש". ציפראס הוסיף וטען כי המדינה החזירה לעצמה את ריבונותה.
סיריזה ספגה תבוסה קשה בבחירות לפרלמנט האירופי שנערכו במאי 2019 וציפראס הכריז על בחירות חדשות לפרלמנט ההלני. בבחירות שנערכו ב-7 ביולי, סיריזה הובסה לאחר שזכתה ב-31.53% בלבד מהקולות, המעניקים לה רק 86 מושבים בפרלמנט, לעומת 158 מושבים של מפלגת דמוקרטיה חדשה השמרנית. זמן קצר לאחר פרסום התוצאות ציפראס הודה בהפסדו והתפטר מראשות הממשלה.
ביוגרפיה > חייו האישיים

ציפראס חי עם בת זוגו, פריסטרה בזיאנה, אותה הכיר כשהיו בני 13. הם מעולם לא נישאו ומגדלים יחד שני ילדים.
הערות שוליים

↑  ""Ανατροπές παντού -Αλλάζουν όλα σε ΔΕΗ, Παιδεία, Δημόσιο, ιδιωτικοποιήσεις" (Total recall - Everything changes in Public Power Corp., Education, Public Sector and privatizations)". iefimerida.gr. נבדק ב-28 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Greece PM urges 'No' vote to 'live with dignity in Europe'". Yahoo News UK. 3 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Δημοψήφισμα Ιούλιος 2015, Ministry of the Interior and Administrative Reconstruction. (accessed 5 July 2015)
↑  "Αναλυτικά τι προβλέπει η συμφωνία της Συνόδου Κορυφής". news247.gr. נבדק ב-13 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A new start for jobs and growth in Greece: Commission mobilises more than €35 billion from the EU budget". europa.eu. נבדק ב-15 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  German-Led Eurozone Launching Coup Against Greek Government. The Huffington Post. 12 July 2015.
↑  "Alexis Tsipras' state address from Ithaca: "Today is the beginning of a new era"". Greek News Agenda. 21 באוגוסט 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Greece headed to snap elections afer Syriza defeat in EU vote". www.euronews.com. נבדק ב-2019-07-08.
↑  Service, Reuters News (2019-07-08). "Greek conservative Mitsotakis sworn in as prime minister". Cyprus Mail (באנגלית בריטית). נבדק ב-2019-07-08.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810620289605606  BnF: cb170760001 (data)  GND: 138054738  ICCU: RAVV679798  ISNI: 0000 0000 5898 7785  LCCN: no2009205972  NLG: 327990  SUDOC: 172249724  VIAF: 86203747   WorldCat (עם VIAF): 86203747 
ראש הממשלה ציפראס ונשיא הנציבות האירופית ז'אן-קלוד יונקר, מרץ 2015
גיונס טירס

| --- | --- |

 לידה:  29 ביוני 1998 (בן 26) פריבור, שווייץ שווייץ
 שם לידה:  גיון מוהארמיי
 שם במה:  גיונס טירס
 מוקד פעילות:  צרפת צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  צרפתית, אנגלית, אלבנית
 כלי נגינה:  פסנתר, קול
 חברת תקליטים:  Jo & Co 
 פרסים והוקרה:  MTV Europe Music Award for Best Swiss Act (2021) 
 gjonstearsofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גיון מוהארמיי (בצרפתית: Gjon Muharremaj; נולד ב-29 ביוני 1998) הוא זמר שווייצרי הידוע בעיקר בשם הבמה גיונס טירס. גיונס טירס נבחר לייצג את שווייץ באירוויזיון 2020 עם שירו Répondez Moi. הוא ייצג את שווייץ בשנת 2021 עם השיר Tout l'univers, אשר הגיע למקום השלישי בתחרות.
ביוגרפיה

גיון מוהארמיי נולד ב-1998 בקנטון פריבור שבשווייץ לאם אלבנית מטירנה ולאב קוסוברי-אלבני מפרישטינה.
בשנת 2010 התחרה מוהארמיי בעונה הראשונה של גוט טאלנט אלבניה. בשנת 2019 הוא התחרה בדה וויס צרפת והגיע לשלב חצי הגמר. ב-4 במרץ 2020 נחשף כי נבחר לייצג את שווייץ באירוויזיון לשנת 2020 ברוטרדם, הולנד. השתתפותו בתחרות לא יצאה לפועל בשל ביטול התחרות בעקבות התפשטות נגיף הקורונה בעולם, אך רשת הטלוויזיה השווייצרית הודיעה לזמר כי נבחר לייצג את שווייץ גם באירוויזיון 2021 עם שיר חדש.
ב-10 במרץ 2021 פורסם שירו לאירוויזיון, "Tout l'univers". ב-20 במאי 2021, טירס ביצע את השיר בחצי הגמר השני של התחרות, והעפיל לגמר. הוא זכה בתחרות הגמר במקום השלישי מבין 26 המשתתפים.
הערות שוליים

↑  GJON'S TEARS, אתר ביוגרפיות אלבני
↑  סמי לוקלה, Gjon’s Tears represents Switzerland in Rotterdam with “Répondez-moi”, אסקאקסטרה, 4 במרץ 2020
↑  איגוד השידור האירופי: תחרות האירוויזיון בוטלה!, באתר EuroMix
↑  שוויץ: Gjon's Tears יתמודד באירוויזיון 2021!, באתר EuroMix
↑  Semi-final 2: The 10 songs qualified for the Grand Final
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1205832912  ISNI: 0000 0004 8384 7660  MusicBrainz: b7ef437a-6ad1-481e-9b58-1af58f371e54  VIAF: 6059158369772001460001   WorldCat (עם VIAF): 6059158369772001460001 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית פרוגמור

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית מגורים שהוסב למוזיאון, בית אחוזה אנגלי, בית מגורים של משפחת המלוכה הבריטית 
 כתובת:  וינדזור 
 מיקום:  וינדזור ומיידנהד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1684
 תאריך פתיחה רשמי:  1684 
 אדריכל:  יו מאי 
 מידות
 גובה מעל פני הים:  70 רגל 
 
 קואורדינטות:  51°28′27″N 0°35′40″W﻿ / ﻿51.4743°N 0.594333°W﻿ / 51.4743; -0.594333
 אתר רשמי
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי בית פרוגמור(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי בית פרוגמור
 
בית פרוגמור (באנגלית: Frogmore House) הוא אחוזה כפרית אנגלית מהמאה ה-17, הנמצאת בבעלות נכסי הכתר הבריטי. המבנה, המוכרז כאתר היסטורי מדרגה I, ממוקם באחוזת פרוגמור בתחומי הפארק המלכותי בעיר וינדזור שבברקשייר, כחצי מייל דרומית לטירת וינדזור. עד לשלהי המאה ה-18, הושכר הנכס למספר דיירים, ולאחר מכן שימש לסירוגין כמעון למספר חברי המשפחה המלכותית הבריטית.
המלכה שרלוט בילתה זמן רב באחוזה, ומאוחר יותר שימש המקום כביתה של אמה של המלכה ויקטוריה, ויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד (שהמאוזוליאום הגדול שלה נמצא בחלק מגני האחוזה המשתרעים על פני 33 אקר). על אף שהבית שימש מדי פעם כמקום מפלט בתחילת המאה ה-20, הוא נותר ברובו בלתי מאוכלס מאז 1872. המלכה מרי שהתה בו לעיתים קרובות בתחילת נישואיה, ולאורך שארית חייה במאה ה-20 גילתה עניין מיוחד בריהוט הבית במזכרות משפחתיות. בשלהי המאה ה-20, הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו הציב במקום מזכרות מהיאכטה המלכותית "בריטניה" לאחר הוצאתה משירות. במאה ה-21, משמש הבית את המשפחה המלכותית לאירוח אירועים פרטיים ורשמיים כאחד.
היסטוריה

מאז המאה ה-16 נמצאת אחוזת פרוגמור תחת בעלות מלכותית, ובתקופה זו הוחכרה לדיירים מטעם הכתר. הבנייה של בית פרוגמור החלה רק בשנת 1680 עבור הדיירים אן אולדוורת' ותומאס מיי. העבודות נמשכו עד 1684 ומיוחסות ליו מיי, אדריכל שהועסק על ידי צ'ארלס השני, מלך אנגליה בטירת וינדזור ודודו של הדייר תומאס מיי.
הדייר המלכותי הראשון בבית היה ג'ורג' פיצרוי, הדוכס הראשון מנורת'מברלנד, בנו הבלתי חוקי של צ'ארלס השני וברברה פאלמר, הדוכסית הראשונה מקליבלנד. הדוכס נפטר ב-1716, אך אשתו המשיכה להתגורר בפרוגמור עד מותה ב-1738. לאחר מכן היו מספר דיירים מתחלפים, ביניהם אדוארד וולפול, עד שבשנת 1792 רכש ג'ורג' השלישי את הבית עבור אשתו, המלכה שרלוט.
מקום מפלט מלכותי

הבית שימש כמקום מפלט כפרי עבור המלכה שרלוט ועבור בנותיה הרווקות. הן השתמשו בפרוגמור כ"מקלט" מחיי החצר, שם יכלו לעסוק בתחביביהן: "ציור, רישום, תפירה, לכה יפנית, קריאה ו'בוטניקה'"[דרוש מקור]. התעניינותה של המלכה בבוטניקה משתקפת במספר חדרים בפרוגמור, כולל חדר המעוטר בציורי פרחים מעשה ידי האמנית מרי מוזר. תשומת לב רבה הוקדשה לגנים, שם נטעה המלכה מספר עצי ערמון ספרדי, לברנום וליבנה, והציבה מספר מבני נוי דקורטיביים.
הבית היה במצב טוב, אך כדי להתאימו לדיירים המלכותיים, הועסק ג'יימס וייאט להרחיב ולחדש את בית פרוגמור. בין השנים 1795 ו-1804, הרחיב וייאט את הקומה השנייה, הוסיף ביתנים באגפים הצפוני והדרומי של הבית, והרחיב אותו כדי לפנות מקום לחדר אוכל וספרייה חדשים. כחלק מפיתוח הגנים של פרוגמור, נבנה עבור המלכה שרלוט בית מפלט פשוט יותר בשנת 1801, המוכר כיום כקוטג' פרוגמור. כאשר שרלוט נפטרה ב-1818, היא הורישה את הבית לבתה הנסיכה אוגוסטה סופיה, שהתגוררה בו עד מותה ב-1840.
מהמאה ה-19

בית פרוגמור היה בשימוש לסירוגין במהלך המאה ה-19. הנסיכה המלכה אלכסנדרה (אז נסיכת ויילס) ילדה את ילדה הראשון (הנסיך אלברט ויקטור) בבית בשנת 1864, ולאחר מכן היה הבית מעונם של הנסיכה הלנה, בתה השלישית של המלכה ויקטוריה, ובעלה הנסיך כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין. הלנה ובעלה עברו ללודג' קמברלנד ב-1872. נכד-נינה של המלכה ויקטוריה, לואי מאונטבאטן, נולד באחוזה בשנת 1900. בין השנים 1902 ל-1910, נסיך ונסיכת וויילס (לימים המלך ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת והמלכה מרי) היו דיירים תכופים במקום. משנת 1925 ועד מותה ב-1953, מרי אספה וסידרה בבית מזכרות של המשפחה המלכותית, בתארה אותו כ"מוזיאון מזכרות 'משפחתי' וכן מוזיאון של 'עתיקות' ופריטים מעניינים".
במהלך תקופה זו, ג'ורג' החמישי אפשר לבת דודתו מדרגה ראשונה, קסניה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, להתגורר בקוטג' פרוגמור החל משנת 1925, לאחר שנמלטה מהמהפכה הרוסית. קסניה הייתה "אסירת תודה מאוד" על כך שבן דודה אפשר לה להתגורר בפרוגמור. עד מרץ 1937, קסניה עברה מקוטג' פרוגמור לבית ווילדרנס בשטחי ארמון המפטון קורט. מאז 1928, רוב חברי המשפחה המלכותית, למעט השליטים ובני/בנות זוגם, נקברו בבית הקברות המלכותי באחוזת פרוגמור.
בשנת 1997, לאחר הוצאתה משירות של היאכטה המלכותית "בריטניה", הדוכס מאדינבורו, הנסיך פיליפ, ריהט את מה שהיה בעבר הספרייה של המלכה שרלוט וחדר האוכל של הדוכסית מיורק בפריטים נבחרים מהספינה. בין אלה נכלל שולחן מהגוני שנבנה עבור "בריטניה" בסביבות 1950.
הבית המשיך לשמש את המשפחה המלכותית לאירוח, ושימש כאתר לקבלת הפנים לאחר חתונתו של נכד המלכה אליזבת השנייה, פיטר פיליפס, עם אוטום קלי במאי 2008. הוא שימש גם לקבלת הפנים לאחר חתונתם של הנסיך הארי, דוכס סאסקס ואשתו מייגן, דוכסית סאסקס במאי 2018, ולחתונתה של הליידי גבריאלה וינדזור עם תומאס קינגסטון במאי 2019.
שימור ושיפוץ

במהלך שנות ה-80, הבית עבר שיפוץ נרחב, שחשף את ציורי הקיר האבודים מתחילת המאה ה-18 מעשה ידי לואי לאגר. עבודות נעשו גם בביתן הירוק, במאמץ להשיב אותו למראהו בתקופת שהותה של המלכה שרלוט. העבודות כללו שיפוץ של האח, השומרים על "הפרטים החדים האופייניים" של וייאט. עלות השיפוצים הסתכמה ב-2.5 מיליון ליש"ט עד להשלמתם בשנת 1990.
הערות שוליים

1 2 3 4  About Frogmore House, web.archive.org, ‏2017-10-08
↑  Jane Roberts, Royal Landscape: The Gardens and Parks of Windsor, Yale University Press, 1997-01-01, ISBN 978-0-300-07079-8. (באנגלית)
↑  A royal Russian resident: Grand Duchess Xenia Romanov at Hampton Court Palace, Historic Royal Palaces (באנגלית)
↑  BBC News | UK | Britannia treasures find new home, news.bbc.co.uk
↑  About Frogmore House, www.rct.uk (באנגלית)
↑  Elise Taylor, See Lady Gabriella Windsor’s Royal Wedding Portraits at Frogmore House, Vogue, ‏22 במאי 2019
↑  escenic, The Telegraph
האספה הכללית של ניו ג'רזי

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 הרכב
 מספר מושבים:  80 
  
 משכן
  
 הסנאט של ניו ג'רזי 
 אתר אינטרנט
 www.njleg.state.nj.us
 
האספה הכללית של ניו ג'רזי (באנגלית: New Jersey General Assembly) היא הבית התחתון של בית המחוקקים של ניו ג'רזי שבארצות הברית.
מאז הבחירות ב-1967, האספה מורכבת מ-80 חברים. שני חברים נבחרים מכל אחד מ-40 מחוזות ניו ג'רזי לכהונה של שנתיים. כל מחוז מייצג בממוצע כ-232,225 (נכון ל-2020), כאשר הסטייה בכל מחוז אינה עולה על 3.21% מעל ומתחת לממוצע זה. תנאי הכהונה הם גיל 21 לפחות, ומגרים במחוז הבחיר לפחות שנה אחת טרם הבחירות, ומגורים במדינת ניו ג'רזי במשך שנתיים. חברות באספה נחשבת למשרה חלקית, ולחברים רבים יש תעסוקה בנוסף לעבודה זו. הבחירות מתקיימות בנובמבר בכל שנה אי-זוגית. אחד מחברי האספה הנוכחיים, גארי שאר, מחזיק בתפקיד נבחר אחר (נשיא מועצת העיר פסאייק), וזאת מכיוון שכיהן עוד לפני האיסור במספר תפקידים נבחרים.
האספה מנוהלת על ידי יושב ראש האספה, הנבחר על ידי חברי הבית. אחרי סגן מושל ניו ג'רזי ונשיא הסנאט של ניו ג'רזי, יושב ראש האספה הוא שלישי בסדר הירושה למשרת מושל ניו ג'רזי. יושב הראש מחליט על לוח הזמנים של האספה, סדר הדיונים, ממנה ראשי ועדות, ובדרך כלל מנהל את סדר היום של האספה. יושב הראש הנוכחי הוא קרייג קופלין מהמפלגה הדמוקרטית.
נכון לנובמבר 2022, למפלגה הדמוקרטית יש רוב של כ-52 נציגים, אל מול 28 נציגי המפלגה הרפובליקנית.
בריאן ברי

| --- | --- |

 לידה:  16 בפברואר 1934 סדג'לי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  2 בינואר 2025 (בגיל 90) Dodd City, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  גאוגרפיה, גאוגרפיה חברתית, עירוניות (אורבניזם) 
 מקום לימודים:  יוניברסיטי קולג' לונדון (1955)  אוניברסיטת וושינגטון (1958)  Queen Elizabeth's High School 
 מנחה לדוקטורט:  William Garrison 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת קרנגי מלון  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת טקסס בדאלאס 
 תלמידי דוקטורט:  Jimmy Lynn Verner 
 פרסים והוקרה:  פרס ווטרן לו (2005)  עמית באגודה האמריקאית לקידום המדע  עמית האקדמיה הבריטית  מדליית ויקטוריה (1988)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 brianjlberry.com
 
בריאן ג'ו לובלי ברי (באנגלית: Brian Joe Lobley Berry; ‏16 בפברואר 1934 –  2 בינואר 2025) היה גאוגרף בריטי-אמריקאי ומתכנן אזורי. פרופסור בבית הספר למדעי הכלכלה, הפוליטיקה והמדיניות באוניברסיטת טקסס בדאלאס. מחקרו העירוני והאזורי בשנות ה-60 השתלב במהפכה המדעית של הגאוגרפיה, והפך אותו לגאוגרף המצוטט ביותר ב-25 שנה.
ביוגרפיה

ברי נולד בסדגלי(אנ'), סטפורדשייר, בריטניה. הוא התחנך בבית הספר התיכון Gainsborough, לינקולנשייר. הוא סיים את אוניברסיטת קולג', לונדון, עם B.Sc. (כלכלה) עם תואר ראשון בהצטיינות בשנת 1955. בסיוע מלגת פולברייט הוא המשיך באוניברסיטת וושינגטון, שם הוא סיים תואר שני בשנת 1956, ודוקטורט בשנת 1958, בהדרכתו של הגאוגרף הנודע מראשי מנהיגי "המהפכה הכמותית" ויליאם גאריסון במחלקה לגאוגרפיה.
עם השלמת הדוקטורט שלו, מונה ברי לסגל באוניברסיטת שיקגו, ועלה לתפקיד פרופסור לגאוגרפיה עירונית, יו"ר המחלקה לגאוגרפיה ומנהל המרכז ללימודים עירוניים, תפקידים שהחזיק בהם עד 1976. בתקופה זו עורר מחקרו העירוני והאזורי את המהפכה החברתית-מדעית של הגאוגרפיה והפך אותו לגאוגרף המצוטט ביותר מ-25 שנה. מחקריו היו ידועים בשיפורם את תאוריית המקומות המרכזיים ובהנחת יסודות הגאוגרפיה העירונית האנליטית, אנליזה מרחבית, ומדע המידע גיאו-מרחבי. מאז 1990 התמקדו מחקריו בתאוריה של גלים ארוכים וביחסיו עם השלכות מקרו-היסטוריות של התפתחות כלכלית והתנהגות פוליטית. הוא גם חקר גוונים באיכות החיים ("אושר") על פני מדינות ובתוך מדינות.
מ-1976 עד 1981 היה ברי פרופסור לתכנון העיר והאזור של בית הספר לעיצוב, יו"ר תוכנית לתואר שלישי ופרופסור בסוציולוגיה בפקולטה לאמנויות ומדעים, מנהל המעבדה בגרפיקה ממוחשבת וחבר סגל במכון לפיתוח בינלאומי בהרווארד. לאחר מכן מונה לפרופסור למדעי המדינה ולמדיניות ציבורית ולדיקן מכללת היינץ באוניברסיטת קרנגי מלון לתקופה של 5 שנים. בשנת 1986 הוא הצטרף לאוניברסיטת טקסס בדאלאס, והפך לדיקן המייסד של בית הספר למדעי הכלכלה, הפוליטיקה והמדיניות.
ברי חיבר למעלה מ-550 ספרים ומאמרים, ומנסה לגשר על תאוריה ומעשה באמצעות מעורבות בפעילות פיתוח עירונית ואזורית במדינות מתקדמות ומתפתחות. במהלך הקריירה שלו הוא גם היה יועץ ומדריך ליותר מ-145 דוקטורנטים חדשים. רבים מתלמידיו עברו לקריירות אקדמיות ומקצועיות מוצלחות בזכות עצמם.
אותות הכבוד

ברי נבחר חבר האקדמיה הלאומית למדעים בשנת 1975 ועמית של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים בשנת 1976. הוא גם עמית של האקדמיה הבריטית ואוניברסיטת קולג', לונדון.
הוא היה נשיא אגודת הגאוגרפים האמריקאים בשנים 1978 - 1979, ובין פרסים רבים נוספים, בשנת 1988, זכה במדליית ויקטוריה מהחברה הגאוגרפית המלכותית. בשנת 1999 הוא נבחר כחבר במועצת האקדמיה הלאומית למדעים, ובשנת 2004 היה חבר מייסד של האקדמיה לרפואה, ההנדסה והמדעים של טקסס, ולאחר מכן מכהן במועצה שלה.
בשנת 2005 הוא נבחר לקבל את הפרס Laureat Internationale de Geographie 'Vautrin Lud' ("פרס נובל לגאוגרפיה") והפך לעמית במכון האמריקאי למתכננים מוסמכים, ולאחר מכן הפך לעמית באיגוד למדעי האזור.
הערות שוליים

↑  Hubbard, P., et al. (1993). Key thinkers on space and place. pp. 47–51.
↑  SHOPPING CENTERS AND THE GEOGRAPHY OF URBAN AREAS: A Theoretical and Empirical Study of the Spatial Structure of Intraurban Retail and Service Business. Ph.D Dissertation, University of Washington. University Microfilms, Ann Arbor, MI. L.C. Card No. Mic. 58-3263.
↑  Brian J Berry at University of Texas in Dallas. Accessed Nov 20, 2009.
↑  מאמר ביוגרפי וניתוח עבודתו של ברי
↑  STUDIES OF HIGHWAY DEVELOPMENT AND GEOGRAPHIC CHANGE. With W.L. Garrison, D. F. Marble, J.D. Nystuen and R. L. Morrill. Seattle: University of Washington Press. Contributed pp. 39-140
↑  “Alternate Explanations of Urban Rank-Size Relationships.” With Wm. Garrison. ANNALS OF THE ASSOCIATION OF AMERICAN GEOGRAPHERS 48: 83-91. 8.1 Reprinted in H. Mayer and C. Kohn, eds., READINGS IN URBAN GEOGRAPHY. University of Chicago Press, 1959. 8.2 Also in Bobbs-Merrill Reprint Series in the Social Sciences. No. S-341, 1964. 8.3 Reprinted in V.V. Pokshishevskij, ed. GEOGRAFIYA GORODOV (Moscow: Izdatel'stvo „Progress,‟ 1965) as “Razlichnye Ob'yasneniya Zavisimosti Mezdhu Poryadkovym Chislom Goroda e ego Razmerami,” 201-213.
↑  “The Quantitative Bogey-Man.” ECONOMIC GEOGRAPHY 36: Guest Editorial, October. 19.1 Reprinted in WHY GEOGRAPHY HAS CHANGED. The Open University Press, 1973.
↑  “Creating Future Geographies,” Presidential Address to Association of American Geographers, published in ANNALS OF THE ASSOCIATION OF AMERICAN GEOGRAPHERS 70: 449-458.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258499405171  PLWABN: 9810614008705606  BnF: cb122803368 (data)  CiNii: DA00682385  GND: 12433136X  ISNI: 0000 0001 1031 9523  LCCN: n79065686  MGP: 221199  NDL: 00433138  NKC: uk2009539302  NTA: 069080186  SELIBR: 178116  SNAC: w67q1h4m  SUDOC: 03162412X  S2AuthorId: 79622716  VIAF: 103117790   WorldCat (עם VIAF): 103117790 
מדרגים עירוניים סכמתיים - מהמחקרים המפורסמים של ברי: עיר ראשה, (אדום) מדרג מדורג (ירוק) מדרג רב מוקדי (כחול). הגרפים מקשרים בין גודל האוכלוסייה ובין מקומן של ערים במדרג הארצי. ברי ניסה לחזות התפתחות כלכלית וחברתית על פי מודל זה.
ערים מטרופוליטניות, מבנן, כלכלתן וכיווני התפתחותן היו מהנושאים הנחקרים במהפכה שהוליך ברי. בתמונה טוקיו
בין הגישה האנליטית והתיאורית בניתוח העירוני - דגמי התפתחות ערים - הדגם המגזרי של הויט 1939.
בארות בנגב

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מגדל מים ישן
 מיקום:  עלומים 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  הקיבוץ הדתי 
 מפעיל:  קיבוץ עלומים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2010–2014 (כ־4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2014 
 
 קואורדינטות:  31°27′37″N 34°29′59″E﻿ / ﻿31.46029°N 34.49979°E﻿ / 31.46029; 34.49979
 www.shimur.org/beerot
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) בארות בנגב(למפת מערב הנגב רגילה) בארות בנגב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בארות בנגב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בארות בנגב
 
בארות בנגב הוא מרכז הדרכה ומורשת הנמצא בקיבוץ עלומים בנגב המערבי (עוטף עזה). המרכז מספר את סיפורו של קיבוץ בארות יצחק שהוקם ב-1943 והיה הראשון בגוש הנגב של הקיבוץ הדתי. בעקבות קרב הגבורה בו נעצרו המצרים במלחמת העצמאות נגרם הרס קשה לקיבוץ והוא פונה מתושביו. מרכז המורשת כולל את מגדל המים הישן הנמצא בשדות ומרכז מבקרים הנמצא בתוך קיבוץ עלומים.