stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איננה
איננה במיתוסים ובספרות השומרית > איננה אלת המלחמה

דמותה של איננה מתאפיינת בדואליות הפוכה - מצד אחד אלת האהבה ומצד שני אלת המלחמה. האטריבוט שלה הוא לביאה והיא מתוארת באמנות כאלה הניצבת על גבו של אריה או לביאה. בתפילה הגדולה לאיננה-אשתר, מהתקופה הבבלית החדשה היא מדומה ללביא זועם והתפילה מבקשת להרגיע אותה. דואליות דומה מופיעה גם בדמותה של האלה המצרית חתחור בתור סח'מת וגם בדמותה של האלה ענת מאוגרית.
על שמה

האסטרואיד 7088 Ishtar (אנ') נקרא על שמה.
לקריאה נוספת

ש. שפרה ויעקב קליין, בימים הרחוקים ההם, תל אביב, 1996
יעל רנן, אלות וגיבורים - מיתוסים על גבולות הכוח, תל אביב, 2001
ניצה אברבנאל, גילגמש, רמת גן, 2002
אורי גבאי ותמר וויס, המיתולוגיה הבבלית, ישראל, 2003
אלחנן גפני, תרבויות קדומות במזרח הקדום, 2005
ש. שפרה, המילים ככישוף והכישוף שבמילים, 2008
ש. שפרה, עלילות איננה-אישתר בשאול, הוצאת עם עובד, 2012
(Wolkstein, Diana & Kramer, Samuel Noah (1983) Inanna: Queen of Heaven and Earth (Harper Perennial
Black, Jeremy (2004). The Literature of Ancient Sumer. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-926311-0.
הערות שוליים

↑  המונח השומרי me, "אותות-אלוהות", מציין הן כוחות ותפקידים אלוהיים והן חפצים קונקרטיים שסימלו אותם
↑  ש.נ. קרמר, ההיסטוריה מתחילה בשומר, פרק י"א. טקסט מלא באנגלית (פרק 12)
↑  ש.שפרה ויעקב קליין, בימים הרחוקים ההם, 1996, 475.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000003-QINU`"'(7088) Ishtar In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_6275. ISBN 978-3-540-29925-7.
| המיתולוגיה המסופוטמית |
| --- | --- | --- |
| הפנתאון השומרי והאכדי | אבזו – אפסו (אנ') • אוּתוּ – שַמַש • איננה – אשתר • אנו • אנכי – אאה • אנליל • אשור • מרדוך • נינגל (אנ') – נִכַּל • נינורתה • נינחורסג – בלת־אילי • נינליל • נינקאסי • נינתינוגה (אנ') • נרגל • ננה – סין • שלמנו • תיאמת • דומוזיד – דואוזו (תמוז) |  |
| יצירות ספרותיות חשובות | אנומה אליש • הוראות שורופק • עלילות גילגמש |  |
| יצורים מיתולוגיים | אנזו (מפלצת) • חומבבה • למסו • פזוזו • פר השמיים (אנ') |  |
| גיבורים | אותנפישתים • אנכידו • גילגמש • זיאוסודרה • אדאפה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540794505171  GND: 111629578  LCCN: no2019087184  SUDOC: 027723577  VIAF: 12934158   WorldCat (עם VIAF): 12934158 
קטע מקיר מקדש איננה באור, המאה ה-15 לפנה"ס, מוזיאון פרגמון גרמניה
שרידי מקדש איננה בארך
הנישואים בין איננה ותמוז
פרוסיה המזרחית

פְּרוּסְיָה הָמִזְרחִית (בגרמנית: Ostpreußen, ‏האזנהקובץ:De-Ostpreußen-2.ogg‏Ⓘ‏; ליטאית: Rytų Prūsija, פולנית: Prusy Wschodnie, רוסית: Восточная Пруссия) הייתה בתחילה פייף של ממלכת פולין, ונקראה דוכסות פרוסיה, ולאחר מכן הייתה מחוז בממלכת פרוסיה ובמדינה החופשית של פרוסיה.
פרוסיה המזרחית שכנה לאורך החוף הדרום־מזרחי של הים הבלטי. בירתה הייתה קניגסברג, ששמה שונה ב־1946 לקלינינגרד על ידי ברית המועצות.
בעקבות הקרבות הנואשים שהתחוללו בה לקראת סיום מלחמת העולם השניה, הפצצות אוויריות על ידי בעלות הברית בשטח מאוכלס, האיחור בפינוי האוכלוסייה האזרחית, התנאים הקשים שבה בוצע הפינוי, הכיבוש על ידי הצבא האדום וגירוש האוכלוסייה האזרחית הגרמנית, הפכה פרוסיה המזרחית בגרמניה לסמל לזוועות מלחמה ופשעי המלחמה באוכלוסייה האזרחית הגרמנית, אם כי, ממחקרים מהשנים האחרונות עולה כי היקף מעשי הטבח היה קטן משתואר קודם לכן.
היסטוריה > פרוסיה הקדומה לפני הכיבוש הטווטוני

נראה שפרוסיה קיבלה את שמה משם העם או השבט שישב בה לפני הכיבוש הטווטוני (הגרמני). הפרוסים (או הברוסים) הקדומים מוזכרים כבר על ידי פְּתוֹלָאמָיוּס שחי במאה השנייה לספירה. מעט יחסית ידוע אודות הפרוסים, שהיו עם של ציידים ומגדלי בקר שישבו באזור המיוער בצפיפות, וזרוע ביצות ואגמים. ידוע שדיברו שפה ממשפחת השפות הבלטיות הנקראת פרוסית עתיקה (אנ') ששרדה לתוך הכיבוש הגרמני עד למאה ה־18. מעט שמות, בעיקר של מקומות, שרדו עד התקופה הנאצית שאז גורמנו (הפכו לגרמנים) על ידי השלטון שמות אלו.
ידוע גם שהפרוסים הקדומים האמינו במערכת אלים פוליתאיסטית וסגדו להם, בין השאר, סביב עצים גדולים, מרכזה של הדת היה ב־Romuva. הם היו מאורגנים בקבוצות שנקראו laūks שפירושו בשפה הפרוסית הקדומה שדה. כל קבוצה שכזו מנתה מספר איכרים ובני משפחותיהם שחלקו אינטרס משותף. ההחלטות המשותפות היו מתקבלות על ידי אספה כללית של כל הגברים, אספה שבחרה גם מנהיג וראש שבט, המנהיג היה אחראי על ענייני היום יום בעוד שראש השבט היה אחראי על הדרכים, מגדלי התצפית והגבולות.
החל מהמאה ה־11 נעשו ניסיונות לנצר את הפרוסים ולהכניסם תחת מרות הכנסייה הקתולית, ממלכת פולין והקיסרות. בשנת 1230 יצא המסדר הטווטוני, שנכשל בהגנה על ממלכת ירושלים הצלבנית והוגלה מארץ ישראל, למסע הצלב הפרוסי לכיבוש מדינה עצמאית לעצמו, ולניצור, שעבוד והכחדת הפרוסים שיתנגדו לכך.
הפרוסים לא היו שווי ערך בשדה הקרב לאבירים המיומנים שכבשו את ארצם, למרות זאת הם מרדו פעמים רבות באבירים המשעבדים. המרידות, מספר המתים הגדול, השעבוד, הכחדת האצולה שהתנגדה, הניצור והטמעת הנותרים בגרמנים שהיגרו למדינת המסדר הביאו לדעיכה אטית במספרם והכחדת תרבותם, נהוג לחשוב שכקבוצה תרבותית נעלמו הפרוסים במאה ה־18.
כפי שקרה פעמים רבות, המקור העיקרי כיום להכרת תרבותם של הפרוסים הם כתבי האבירים והנזירים שהכחידו אותם, מעט מאוד מתרבותם החומרית של הפרוסים שרדה, וביניהם פסלים בעלי משמעות פולחנית.
היסטוריה > מאבירים לווסאלים

מחציה השני של המאה ה־13 עד המאה ה־15 שלט המסדר הטווטוני באזור פרוסיה תחת מדינת המסדר הטווטוני. שאיפות הרחבת המדינה של האבירים הביאו למספר קרבות עם ממלכת פולין שהובילו למלחמה הפולנית־ליטאית־טווטונית בה ניצחו כוחות מאוחדים מפולין והדוכסות הליטאית הגדולה בקרב גרונוולד ב־1410. הניצחון נעשה לרשמי ב־1466 עם חתימת האמנה השנייה של תורן וכך הסתיימה מלחמת שלוש עשרה השנים שלאחריה עברה פרוסיה המערבית להיות תחת שלטון פולני, כשפרוסיה המזרחית נשארת תחת שלטון האבירים כפייף של פולין.
המסדר הפסיד את פרוסיה המזרחית עם עליית הרפורמציה כשראש המסדר אלברכט, דוכס פרוסיה הפך לחילוני והציג עצמו כווסאל של הכתר הפולני. בנו של אלברכט – אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה מת ב־1618 ופרוסיה הדוכסית עברה לרשות ברנדנבורג, מה שיצר את ברנדנבורג־פרוסיה. פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג הצליח להסיר את השליטה הפולנית מעל הדוכסות ב־1660 שהפכה כפופה לקיסרות הרומית הקדושה בלבד.
היסטוריה > ממלכת פרוסיה

אף על פי שברנדנבורג הייתה באופן תאורטי חלק מהאימפריה הרומית הקדושה, פרוסיה הייתה מחוץ לתחום שיפוטה של האימפריה. בתמורה לתמיכתו בקיסר לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה במלחמת הירושה הספרדית, המושל פרידריך השלישי מברנדנבורג הורשה להמליך עצמו כ"מלך בפרוסיה" ב־1701 תחת השם פרידריך הראשון. בממלכה החדשה שלט בית הוהנצולרן ונקראה ממלכת פרוסיה.
לאחר חלוקת פולין הראשונה ב־1772, אוחד וורמיה, חלק מפולין, עם דוכסות פרוסיה. ב־31 בינואר 1773, הודיע פרידריך השני מלך פרוסיה ששמו של המחוז החדש יהיה פרוסיה המערבית, כששמו של שאר השטח יהיה פרוסיה המזרחית.
בשנים 1824–1878 אוחדו פרוסיה המערבית והמזרחית למחוז אחד אך לאחר מכן הופרדו בשנית.
היסטוריה > האימפריה הגרמנית

ב־1871, עם ההכרזה על הקמתה של האימפריה הגרמנית, הפכה פרוסיה המזרחית לחלק מהאימפריה. ב־1875 החלוקה האתנית בפרוסיה המזרחית הייתה 73.48% דוברי גרמנית, 18.39% דוברי פולנית ו־8.11% דוברי ליטאית. אוכלוסיית המחוז ב־1900 הייתה 1,996,626 תושבים בחלוקה דתית של 1,698,465 פרוטסטנטים, 269,169 קתולים ו־13,877 יהודים. מספר הפולנים והליטאים ירד במשך הזמן לאור תהליך הגרמניזציה. הפרוסים דוברי־פולנית רוכזו בדרום האזור (מזוריה, וורמיה) והפרוסים דוברי־ליטאית רוכזו בצפון־מזרח.
היסטוריה > רפובליקת ויימאר

עם התפטרותו של וילהלם השני מכס המלכות הפכה גרמניה לרפובליקה. בין שתי מלחמות העולם, הפכה פרוסיה המזרחית למובלעת גרמנית לפי חוזה ורסאי כשחלקים מפרוסיה המערבית ומחוז פוזן סופחו לפולין כדי ליצור את המסדרון הפולני והעיר החופשית דנציג.
ב־1920 נערכו משאלי עם בפרוסיה המערבית ודרום פרוסיה המזרחית כדי לקבוע אם האזורים צריכים להצטרף לרפובליקה הפולנית השנייה או להישאר בגרמניה; 96.7% מהתושבים הצביעו להשארות בגרמניה.
היסטוריה > השלטון הנאצי

עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה במרס 1933 ישבו בקניגסברג 3,200 יהודים, כשהחלו הנאצים לרדוף את היהודים במוסדות להשכלה גבוהה החלו פרופסורים יהודים לעזוב את אוניברסיטת קניגסברג, מצאו מקלט בארצות הברית, או עלו לארץ ישראל.
כשהתרחבו הרדיפות גם למערכת ההשכלה העממית והתיכוני ואחרי שנאסר על ילדים יהודים ללמוד בבתי ספר כלליים, הקימה הקהילה ב־1935 בית ספר יהודי משלה.
בפרעות "ליל הבדולח", ליל 9 בנובמבר 1938, נשרף כליל בית הכנסת הגדול, בתי הכנסת האחרים נחרבו גם הם. שוכני בית האבות וילדי בית היתומים הושלכו לרחוב, וגברים יהודים נאסרו ונשלחו לחדשיים וחצי למחנות ריכוז.
ב־1938 שינו הנאצים כשליש משמות האזור לשמות פרוסים מקוריים, כולל שמות פולנים וליטאים וכל מי שלא שיתף פעולה עם חוקי גרמניה הנאצית, כולל פעילים של המיעוט הפולני והיהודי, נשלחו למחנות ריכוז.
היסטוריה > השלטון הנאצי > מלחמת העולם השנייה

ב־1939 היו בפרוסיה 2.49 מיליון תושבים, 85% מהם היו גרמנים, האחרים הגדירו עצמם גרמנים תרבותית, לותרנים דתית, אך כמזורים או ליטאים. האחרונים חיו ברובם במזרח ודרום־מזרח המחוז.
בזמן מלחמת העולם השנייה הורחב המחוז, בניגוד לתעמולה הנאצית שהציגה את כל המחוזות שנלקחו ממנה ככאלה שיש בהם רוב גרמני שרוצים איחוד עם גרמניה, סטטיסטיקות הרייך מ־1939 מראות שרק 31,000 מתוך 994,092 האנשים שחיו בטריטוריות שסופחו מפולין היו גרמנים.
במהלך המלחמה נרדפו יהודי מזרח פרוסיה, כך למשל בבירת החבל קניגסברג ב-1939 נותרו 1,585 יהודים, 763 מהם גורשו לטרזיאנשטאט בסוף 1941 וראשית 1942 (59 נותרו בחיים כשהמחנה שוחרר), וב־1944 נותרו רק 60 משפחות יהודיות בעיר. עם סיום המלחמה נותרו רק יהודים ספורים בקניגסברג, בעיקר כאלה שהיו נשואים ללא־יהודים.
מפקדתו של היטלר "מאורת הזאב" (Führerhauptquartier Wolfsschanze) שכנה במזרח פרוסיה.
היסטוריה > השלטון הנאצי > מלחמת העולם השנייה > 1944–1945

במשך מרבית המלחמה הייתה פרוסיה המזרחית אחד האזורים שנפגעו פחות מאימי המלחמה (זאת למעט האוכלוסייה היהודית והפולנית שסבלה סבל רב במלחמה ולמעט הגברים הצעירים שגויסו לוורמאכט ושחלקם נהרגו בזמן פעולה) עקב מרחקה מהחזית המערבית והמזרחית גם יחד.
אולם לקראת השלבים הסופיים של המלחמה פקדה המלחמה את מזרח פרוסיה בביתה.
ב-1944 הוכרזה העיר קניגסברג על ידי היטלר כ"מבצר לאומי" (אנ'), וינסטון צ'רצ'יל קרא לעיר "מבצר מודרני וממוגן בצורה כבדה", ואכן בשלב הסופי של הקרב הוגנה פרוסיה המזרחית על ידי כ־580,000 אלף חיילים בסיוע כ־200 אלף איש ביחידות הפולקסשטורם, 8,200 תותחים, 1,000 טנקים, 560 מטוסים.
בלילה שבין ה־26 ל־27 באוגוסט ובלילה שבין ה־29 ל־30 באוגוסט 1944 העיר העתיקה של קניגסברג כמעט הושמדה לגמרי בשתי התקפות מהאוויר.
בינואר 1945 החל מבצע פרוסיה המזרחית על ידי הצבא האדום.
אריך קוך חיכה עם פינוי האוכלוסייה הגרמנית עד שהחזית המזרחית התקרבה לגבול פרוסיה המזרחית, אוכלוסיית המחוז הוטעתה באופן שיטתי על ידי תעמולת ה-Endsieg (ניצחון סופי) הנאצית. ונאמר להם שהגרמנים קרובים לניצחון למרות המצב בשטח, בעקבות כך חלקם לא עזבו עד שהיה מאוחר מידי, אחרים נמלטו מערבה בעקבות ההתקדמות המהירה של הצבא האדום, שחייליו התעללו בתושבים שנשארו.
עד אמצע פברואר נותקה פרוסיה המזרחית לחלוטין והדרך לפינוי האזרחים והחיילים נשארה דרך הים בלבד.
הדיווחים על זוועות ומעשי אונס קבוצתי זרעו פחד וייאוש באוכלוסייה הנצורה, הפחד מהצבא האדום הועצם על ידי התעמולה הגרמנית שרצתה להשתמש בטבח שנערך בכפר נמרסדורף על מנת לחזק את הרגשת "מלחמת אין ברירה" בקרב האוכלוסייה אך במקום זאת העצימה את הרגשת הפחד והיאוש.
ב־23 בינואר הורה אדמירל דיניץ להתחיל במבצע חניבעל, במהלך 15 שבועות פונו דרך הים למעלה מ־800,000 אזרחים וכ־350,000 חיילים במאות משטים.
אלפים איבדו את חייהם כשהטביע הצבא האדום ספינות גרמניות שפינו אזרחים לשטחי הרייך במערב, ביניהם כתשעת אלפים שהיו בספינה וילהלם גוסטלוף במה שנחשב לאחד האסונות הימים הגדולים בהיסטוריה וזכה לפרסום בעקבות ספרו של זוכה פרס נובל גינטר גראס בהילוך של סרטן.
מעריכים כי שלוש מאות אלף אזרחים מתו בין השנים 1944 ו־1945, בעיקר בגלל האיחור בפינוי האוכלוסייה האזרחית, רעב, מחלות, רצח ואונס שבוצעו על ידי חיילי הצבא האדום.
קניגסברג בירת מזרח פרוסיה נכנעה ב־9 באפריל 1945, לאחר קרב על כיבוש העיר קניגסברג שנמשך ארבעה ימים ובזה הסתיים השלטון הגרמני בחבל שארך כשבע מאות שנה.
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה

| --- | --- |
 :  ראו גם – גירוש גרמנים בתום מלחמת העולם השנייה
צ'רצ'יל ראה ב"מיליטריזם הפרוסי" את הסיבה לשתי מלחמות העולם ולכן רצה לפרק את פרוסיה ולהעמידה תחת משטר כיבוש ואילו סטלין רצה לחסל את מזרח פרוסיה כקרש קפיצה גרמני לפלישה נוספת לרוסיה והכריז כי בכוונתו להחזיר את פרוסיה לעולם הסלבי אליו היא שייכת. לבסוף, חולקה פרוסיה המזרחית לאחר המלחמה לאזור של ברית המועצות ולאזור כיבוש פולני.
מספר מועט יחסית של גרמנים נשארו במקומם לאחר כניעת גרמניה, גרמנים נוספים שנמלטו ב־1945 ניסו לאחר המלחמה לחזור לבתיהם בפרוסיה המזרחית אולם האוכלוסייה הגרמנית שנותרה באזור גורשה בידי המשטר הקומוניסטי והפולני. רבים הוגלו למחנות עבודה (גולאגים) במזרח ברית המועצות או לרפובליקות האסייתיות בברית המועצות, ושמות מקומות בגרמנית שונו לשמות רוסיים או פולנים. לאחר גירוש האוכלוסייה הגרמנית, יושבו רוסים, בלארוסים, אוקראינים ופולנים במה שהיה פרוסיה המזרחית.
באפריל 1946 הפך צפון פרוסיה המזרחית למחוז ברפובליקה הסובייטית הסוציאל־פדרטיבית של רוסיה, וטריטוריית ממל הפכה לחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית. ביולי אותה שנה שונה שמה של הבירה קניגסברג לקלינינגרד, ושמו של האזור שונה למחוז קלינינגרד. כמו כן שונו שמות כל היישובים באזור לשמות חדשים בעלי אופי סובייטי מובהק.
דרום האזור שסופח לפולין נקרא עתה ורמיה־מזוריה.
בעיקר בחלק הסובייטי, הייתה מדיניות של מחיקת כל שאריות היסטוריה ותרבות גרמנית; ב־1967 הרסו את טירת קניגסברג בהוראתו של ליאוניד ברז'נייב כדי לפנות מקום ל"בית הסובייטים" החדש.
הערות שוליים

↑  גלעד מרגלית, הגרמנים כקורבנות, באתר הארץ, 9 בינואר 2007
↑  גלעד מרגליות, העדנה של העיסוק הציבורי בסבלם של הגרמנים, באתר מט"ח, בתוך אשמה סבל וזיכרון, גרמניה זוכרת את מתיה במלחמת העולם השנייה פרק שישי (הקישור אינו פעיל, 8.10.2022)
↑  Prussia, britannica
1 2  קניגסברג, באתר בית התפוצות
↑  אלבום בית הספר היהודי בקניגסברג, גרמניה, באתר יד ושם
↑  גלעד מרגלית,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'אשמה, סבל וזיכרון: גרמניה זוכרת את מתיה במלחמת העולם השנייה, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, תשס"ז–2007, עמ' 143
↑  גינטר גראס,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'בהילוך של סרטן, באתר ynet, 19 באוקטובר 2004
↑  Piotr Eberhardt,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'[http://rcin.org.pl/Content/15652/WA51_13607_r2011-nr12_Monografie.pdf POLITICAL MIGRATIONS ON POLISH
עמ 114 (TERRITORIES (1939–1950], POLISH ACADEMY OF SCIENCES, ‏WARSZAWA 2011
↑  Germans, kuriame kartu lietuva
↑  BORUSSIA WORKS TO BUILD AND DEEP THE CULTURE OF DIALOGUE AND TOLERANCE, borussia
↑  Von Susanne Beyer,'"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'Russian City Looks to German Roots Resurrecting Königsberg, spiegel
↑  Fischer Establishes German Outpost in Kaliningrad, DW, ‏12 February 2004
↑  Gabrielle Tetrault-Farber,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'If Russia Gets Crimea, Should Germany Get Kaliningrad?, The MoscowTimes, ‏March 20, 2014
↑  Don't Look Back: De-Germanification Campaign Gains Steam In Russia's Kaliningrad, By Yulia Paramonova, ‏December 15, 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987013003055005171  PLWABN: 9810537445005606  BnF: cb119521192 (data)  GND: 4075754-7  LCCN: n81126894  NKC: ge130538  NLA: 51890884  VIAF: 124921115   WorldCat (עם VIAF): 124921115 
השבטים הבלטיים סביב 1200 לאחר הספירה
פסלים פרוסיים בעלי משמעות פולחנית, כיום בדנציג
הפרובינציה של פרוסיה המזרחית (אדום) בפרוסיה (כחול) שבאימפריה הגרמנית, 1871
פרוסיה המזרחית ב 1939
מפקדתו של היטלר במזרח פרוסיה מאורת הזאב, ממנה פיקד על המלחמה בחזית המזרחית בתחילת וסוף המלחמה כפי שהיא נראית היום, שימו לב לעובי קירות הבטון בהשוואה למבקרים שבכניסה.
מבצע פרוסיה המזרחית, כוחות סובייטים נכנסים לעיר כבושה, בצד הדרך ניתן לראות מוטלים שרידי רכושם של האזרחים הגרמניים שניסו לנוס על נפשם
כניעת מזרח פרוסיה, קצינים גרמניים שבויים ברחובות קניגסברג
קלנינגרד (קניגסברג) בית הסובייטים שנבנה על חורבותיה של טירת קניגסברג שנהרסה בהוראת ליאוניד ברז'נייב כחלק ממחיקת העבר הגרמני של מזרח פרוסיה. הסגנון המודרני נועד להיות תשובה סובייטית לעבר הגרמני שיוצג בטירה.
קתדרלת קניגסברג שחרבה במלחמת העולם השנייה בשנת 1982. התיירים שבתמונה הם ככל הנראה גרמנים ב"טיול שורשים".
קתדרלת קניגסברג לאחר ששוחזרה בשנת 2018.
Sick Boy

Sick Boy (בעברית: "ילד חולה") הוא אלבום האולפן השני של הצמד הדיג'יים האמריקאים הצ'יינסמוקרס. האלבום יצא לאור ב-14 בדצמבר 2018, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, Disruptor Records.
רשימת רצועות

| Sick Boy> מס' | Sick Boy> שם | Sick Boy> משך | Sick Boy>  | Sick Boy>  | Sick Boy>  | Sick Boy>  | Sick Boy>  | Sick Boy>  | Sick Boy>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | This Feeling  | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Beach House (בהשתתפות קלסי בלריני)   | 3:26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Hope (בהשתתפות וינונה אואק)   | 3:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Somebody (בהשתתפות דרו לאב)   | 3:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Side Effects (בהשתתפות אמילי וורן)   | 2:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Sick Boy  | 3:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Everybody Hates Me  | 3:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Siren (בהשתתפות אזאר)   | 2:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | You Owe Me  | 3:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Save Yourself (בהשתתפות Nghtmre)   | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 32:42 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא > אלבום

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 41 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 65 |
|  יפן | אוריקון | 36 |
|  נורווגיה | VG-lista | 6 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 18 |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 77 |
מיקומי שיא > Sick Boy (מיני אלבום)

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 53 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הדאנס\אלקטרוני | 1 |
|  דנמרק | היטליסטן | 36 |
מיקומי שיא > Sick Boy...Beach House

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  נורווגיה | VG-lista | 18 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 45 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 13 |
מיקומי שיא > Sick Boy...Save Yourself

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  נורווגיה | VG-lista | 15 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 27 |
מיקומי שיא > Sick Boy...Side Effects

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  דנמרק | היטליסטן | 40 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 41 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 142 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 57 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 29 |
מיקומי שיא > Sick Boy...Siren

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  נורווגיה | VG-lista | 22 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 45 |
מיקומי שיא > Sick Boy...This Feeling

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  דנמרק | היטליסטן | 37 |
|  נורווגיה | VG-lista | 13 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 28 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 9 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | פלטינה | 40,000 |
הערות שוליים

↑  הצ'יינסמוקרס, שון פרנק, אלכס פאל, כריס ליון, נג'מר, אדם אלפרט
↑  CERTIFICADOS – Pro-Música Brasil, pro-musicabr.org.br
| הצ'יינסמוקרס |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | Memories...Do Not Open • Sick Boy • World War Joy • So Far So Good |  |
| מיני-אלבומים | Bouquet • Collage • Sick Boy EP • Sick Boy...This Feeling • World War Joy EP |  |
| סיבובי הופעות | Memories Do Not Open Tour • Euro Memories... Do Not Open Tour • World War Joy Tour |  |
| הצ'יינסמוקרס – שירים |
| --- | --- | --- |
| Bouquet | "Roses" • "Waterbed" • "Until You Were Gone" • "New York City" |  |
| Collage | "Don't Let Me Down" • "Inside Out" • "Closer" • "All We Know" • "Setting Fires" |  |
| Memories...Do Not Open | "Honest" • "Something Just Like This" • "Paris" |  |
| Sick Boy | "Sick Boy" • "You Owe Me" • "Everybody Hates Me" • "Somebody" • "Side Effects" • "Save Yourself" • "This Feeling" • "Siren" • "Beach House" • "Hope" |  |
| World War Joy | "Who Do You Love" • "Kills You Slowly" • "Do You Mean" • "Call You Mine" • "Takeaway" • "Push My Luck" • "The Reaper" • "Family" • "See the Way" • "P.S. I Hope You're Happy" |  |
| סינגלים אחרים | "Erase" • "The Rookie" • "Selfie" • "Kanye" • "Polkadots" • "Let You Go" • "Split (Only U)" |  |
| סינגלים שיווקים | "The One" • "Young" |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2018: הצ'יינסמוקרס – Memories...Do Not Open | פרס המוזיקה של בילבורד לאלבום הדאנס/אלקטרוני המוביל   2019: הצ'יינסמוקרס – Sick Boy  | הבא: 2020: מרשמלו – Marshmello Fortnite Extended Set |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: cc07ffab-a386-447d-b4a7-e0f5c0fb191c
כי תבוא אל מודיעין

"כי תבוא אל מודיעין" הוא שיר ציוני לחנוכה שכתב המשורר אברהם ברוידס בסוף שנות ה-30. לשיר נכתבו לחנים נוספים בידי מרדכי זעירא, ובידי מרק לברי, אך הוא ידוע בעיקר בלחנו של עמנואל עמירן.
אודות השיר

השיר יצא לאור לראשונה בשירון "לחנוכה" בשנת 1950. חג החנוכה זכה למעמד מיוחד בקרב חוגים ציוניים בארץ ישראל ובגולה. הציונים ראו את עצמם כממשיכי דרכם של המכבים, ולכן שמו דגש על נושאים כגון גבורה, לוחמה יהודית, מעטים מול רבים, ומעל לכל עצמאות וריבונות. שירי חנוכה, כמו "מי ימלל", "אנו נושאים לפידים", ואף "ימי החנוכה", ביטאו הלך רוח זה, ומצד שני עוררו התנגדות בקרב חוגים דתיים שונים.

השיר מקשר בין נס חנוכה לבין נס ההתיישבות היהודית החקלאית בארץ ישראל. המסר של השיר הוא כפול - גם זיקה לעבר, למודיעין, ערש הולדתם של החשמונאים, וגם חיבור לעתיד על ידי נטיעת גרעין במקום. הפרחת השממה במקום זה היא סמל לכיבוש הארץ ויישובה.

מיזוג אחר שהשיר יוצר הוא בין חנוכה לט"ו בשבט. הצירוף "כי תבוא" הפותח את השיר מופיע גם בשירי ט"ו בשבט ומקורו בפסוק "כִּי תָבֹאוּ אֶל הָאָרֶץ וּנְטַעְתֶּם כָּל עֵץ מַאֲכָל, וְנָתַן הָעֵץ פִּרְיוֹ וְהָאָרֶץ יְבוּלָהּ" (ויקרא י"ט, פסוק כ"ג).
אודות השיר > ביצועים

לשיר ביצועים רבים, בין היתר ביצעו את השיר מרים אביגל, הדסה סיגלוב, מקהלת הדסים, דליה עמיהוד, רוחמה רז, שלום כהן, אורי ברגר, וחבורת "שירו שיר".
הערות שוליים

↑  כי תבוא אל מודיעין, באתר זמרשת
↑  כי תבוא אל מודיעין, באתר הספרייה הלאומית
↑  שיר עברי, שמעון בר - כי תבוא אל מודיעין - ברוידס / לברי (1961), באתר יוטיוב, ‏22.12.2023
We Are the Champions

"We Are the Champions" (בעברית: "אנחנו האלופים") היא בלדת רוק של להקת הרוק הבריטית קווין, מתוך אלבומה השישי News of the World. את השיר כתב סולן הלהקה פרדי מרקיורי, והוא זכה לפרסום רב ולהצלחה במצעדי המוזיקה של מדינות רבות ברחבי העולם. השיר מושמע בתור המנון מנצחים בתחרויות ספורט שונות.
מרקיורי אמר בראיון בשנת 1978:
זו יכולה להיות מערכת יחסים, כמובן, אבל אני חשבתי על כדורגל כשכתבתי את זה. רציתי שיר השתתפותי, שהקהל יוכל להקשר אליו. הוא כוון להמון, חשבתי שנראה איך הם יקבלו אותו. זה היה נהדר. ביצענו אותו בהופעה פרטית בלונדון, והמעריצים באמת התחילו לשיר שירי כדורגל בין השירים. מובן שנתתי לזה יותר מעודנות תיאטרלית מאשר לשיר כדורגל רגיל. אתה מכיר אותי. בהחלט לא חשבתי על התקשורת. אני לא חושב על התקשורת הבריטית כיום. השיר נועד למוזיקאים, כמו גם למעריצים. אני מניח שהוא יכול להתפרש כגרסה שלי ל-My Way. יצירת השיר לא הייתה קלה.
את השיר ניגנו חברי להקת קווין כאשר מרקיורי על הפסנתר, רוג'ר טיילור על התופים, ג'ון דיקון על גיטרת הבס ובריאן מיי על הגיטרה החשמלית. מאחר שהקול העיקרי בשיר הוא תובעני במיוחד ודורש שירה באוקטבה גבוהה, נהג טיילור לשיר קטעים מסוימים בהופעות חיות.
בצדו השני של הסינגל נמצא השיר "We Will Rock You", שזכה אף הוא להצלחה מרובה. תחנות רדיו אמריקאיות נהגו להשמיע את שני השירים ברצף. לכן, חברת התקליטים האמריקאית של קווין הפיצה את שני השירים בתור שני צדי א'.
הביצוע הזכור ביותר של השיר הוא במופע לייב אייד, שם ניגנו אותו אחרי השיר We Will Rock You, וגם זכה לביצוע של לייזה מינלי בסיום המופע לזכרו של פרדי מרקיורי ב-1992.
לשיר גרסאות כיסוי רבות, כמו גם השמעות רבות בסרטים ובסדרות טלוויזיה. השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי.
גרסת הסקורפיונז

בשנת 2004 הוציאה להקת הרוק הגרמנית סקורפיונז יחד עם מיכאל קלייטמן, גרסת כיסוי בשם "You Are the Champion". גרסה מיוחדת זו הוקלטה לכבוד זכייתו של מיכאל שומאכר באליפות הפורמולה 1 השביעית שלו. השיר הגיע למקום ה-92 במצעד הסינגלים הגרמני.