stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אי-אן שו

| --- | --- |

 לידה:  13 ביולי 1979 (בן 45) שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין 
 מוקד פעילות:  הרפובליקה העממית של סין 
 עיסוק:  מנצח, פסנתרן, מלחין
 כלי נגינה:  פסנתר
 בן או בת זוג:  טליה אילן 
 מספר צאצאים:  2 
 www.yianxu.com
 
אי-אָן שוּ (Yi-An Xu, נולד ב-13 ביולי 1979, בשנגחאי, סין) הוא מנצח, פסנתרן ומלחין סיני-ישראלי.
ביוגרפיה

אי-אן שו נולד בשאנגחאי. ב-2002 סיים את לימודי התואר הראשון בניצוח תזמורת ואופרה בקונסרבטוריון של שאנגחאי ויצא להמשיך את לימודיו בישראל, לפי הזמנתו של עמי מעייני. בשנת 2005 סיים את לימודי התואר השני בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, שם היו מוריו נעם שריף, עמי מעייני ומנדי רודן. מאז סיום לימודיו נמנה שו עם סגל מורי בית הספר ע"ש בוכמן-מהטה כמרצה בכיר שם הוא מורה לניצוח, קורפטיטור להרכבים ווקאליים ומנצח על התזמורת הסימפונית של בית הספר ועל הפקות האופרה (בהן כך עושות כולן של מוצרט, "הנזל וגרטל" של אנגלברט הומפרדינק ועוד).
אי-אן שו ניצח על תזמורות שונות בסין ובישראל. כאן הופיע כמנצח אורח עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה, תזמורת הבמה הישראלית, תזמורת הקמפוס רמת השרון, תזמורת "קלאסיקה" רחובות, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הקאמרית הרצליה, סימפונט רעננה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע ועוד. כמו כן ניצח על הרכבי המוזיקה החדשה אנסמבל המאה ה-21 ואנסמבל מוזיקה נובה.
בשנת 2017 נבחר להיות המנצח של תזמורת גדרה.
אי-אן שו נשוי למנצחת הישראלית טליה אילן והם הורים לשתי בנות.
007 באזור המסוכן

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  ספרי ג'יימס בונד מאת איאן פלמינג
 בימוי:  ג'ון גלן 
 הופק בידי:  אלברט ברוקולי מייקל וילסון ברברה ברוקולי
 תסריט:  ריצ'רד מייבאום, מייקל וילסון 
 עריכה:  ג'ון גרובר פטר דייוויס
 שחקנים ראשיים:  טימותי דלטון מרים ד'אבו ג'ו דון בייקר ארט מאליק ירון קרבה
 מוזיקה:  ג'ון בארי 
 צילום:  אלק מילס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  הפקות Eon 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 ביוני 1987
 משך הקרנה:  130 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מתח, סרט ריגול, סרט פעולה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  אפגניסטן, ברטיסלאבה, טנג'יר, גיברלטר, וינה, Baluchistan 
 תקציב:  40,000,000$
 הכנסות:  $191,200,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   livingdaylights
 סרט קודם:  רצח בעיניים
 סרט הבא:  רישיון להרוג (1989)
 דף הסרט ב־IMDb
 
007 באזור המסוכן (באנגלית: The Living Daylights) הוא הסרט ה-15 בסדרת סרטי הריגול ג'יימס בונד, והסרט הראשון בו שיחק טימותי דלטון כסוכן ה-MI6 הבדיוני ג'יימס בונד. כותרת הסרט באנגלית נלקחה מספורו הקצר של איאן פלמינג "The Living Daylights".
תחילת הסרט (בעקבות הכותרת) דומה לסיפור הקצר, שבו בכיר סובייטי עומד לערוק למערב. בונד נשלח להגן עליו ומנטרל צלפית שמנסה להרוג אותו. הסרט מתחיל כשבונד חוקר את מותם של מספר סוכני MI6. העריק הסובייטי, גאורגי קוזקוב, מודיע לבריטים שגנרל פושקין, ראש הק.ג.ב., מתכנן להרוג מרגלים בריטים ואמריקאים. כשנדמה שהסובייטים חוטפים בחזרה את קוזקוב, רודף אחריו בונד ברחבי אירופה, מרוקו ואפגניסטן.
מפיקי הסרט הם אלברט ברוקולי, בנו החורג מייקל וילסון ובתו ברברה ברוקולי. הסרט זכה לשבחים מפי המבקרים וגם להצלחה כספית, והכניס 191.2 מיליון דולר ברחבי תבל.
זהו הסרט האחרון בסדרה שנשא את שמו של אחד מספריו של איאן פלמינג עד ליציאת הסרט קזינו רויאל בשנת 2006, 19 שנים לאחר מכן.
הפקה

בסתיו 1985 החלה העבודה על התסריט, לאחר אכזבה מביקורות הסרט הקודם "רצח בעיניים". הוחלט כי רוג'ר מור לא ישחק בסרט זה, לאחר ששיחק בשבעה סרטים בסדרה, במשך 12 שנים. החיפושים אחר שחקן חדש כללו את הניו זילנדי סם ניל, האירי פירס ברוסנן והוולשי טימותי דלטון. הבמאי ג'ון גלן והמפיקה ברברה ברוקולי מאוד התלהבו מסם ניל, שלאחר מספר הופעות בסרטים מצליחים יחסית מעמדו כשחקן קולנוע בינלאומי עלה, בניגוד לדעת המפיק אלברט ברוקולי. לאחר מחלוקות רבות, הוחלט כי דלטון יקבל את התפקיד.
צילומי האולפן התקיימו בלונדון, אוסטריה וגיברלטר.
המוזיקה בסרט הייתה הפסקול האחרון בסדרה שהולחן על ידי ג'ון בארי. שיר הנושא, "The Living Daylights", בוצע על ידי להקת א-הא. בעקבות מחלוקות רבות בין בארי ללהקה, יצאו שני ביצועים לשיר – ביצוע המועדף על ידי בארי ומופיע באלבום הסרט, וביצוע המועדף על ידי הלהקה ומופיע באלבומיה.
מכונית הספורט אשר כיכבה בסרט הייתה מסוג אסטון מרטין V8.
במהלך הסרט משתמשות הדמויות כמה פעמים ברכבים, ציוד ותרופות המסומנים בסמל של ארגון הצלב האדום. פעולה זו הכעיסה מספר ארגוני הצלב האדום ברחבי העולם, אשר שלחו מכתבי מחאה בנוגע לסרט. ארגון הצלב האדום הבריטי רצה להעמיד לדין את יוצרי הסרט והמפיצים, אך בפועל לא נעשתה שום פעולה משפטית. כתוצאה מכך, נוספה כתובית הצהרה בתחילת הסרט, המופיעה בכמה מהדורות DVD שלו. זהו סרט בונד השני בו מופיעה הצהרה כזו, לאחר שהראשון היה הסרט הקודם בסדרה, רצח בעיניים, כאשר נודע למפיקים כי בארצות הברית קיימת חברה בשם "תאגיד זוראן" (the Zoran Corporation), ששמה דומה לשמו של הנבל בסרט, 'זורין' (אותו מגלם כריסטופר ווקן), נוספה כתובית הצהרה בתחילת הסרט כי הדמות של 'זורין' והתאגיד הנושא את שמו, אינם מרמזים לאף אדם או חברה בעולם האמיתי.
הפצת הסרט וביקורות

הקרנת הבכורה התקיימה ב-27 ביוני 1987, בלונדון, בנוכחות דיאנה, הנסיכה מוויילס ובעלה צ'ארלס, נסיך ויילס. הסרט השיג רווחים של כ-191.2 מיליון דולר ברחבי העולם. האתר Rotten Tomatoes נתן ציון כ-70%, ציון המבוסס על 50 ביקורות.
שלמה מרזל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1932 ה'תרצ"ב ארצות הברית
 פטירה:  14 במאי 2011 (בגיל 79 בערך) י' באייר ה'תשע"א ירושלים, ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות
 מקום פעילות:  ירושלים
 השתייכות:  ציונות דתית
 תחומי עיסוק:  חינוך
 רבותיו:  הרב יהושע נויבירט
 בת זוג:  רבקה
 צאצאים:  ברוך מרזל
 מספר צאצאים:  5
 
 תפקידים נוספים:  מנהל ישיבת נתיב מאיר, יו"ר הנהלת מוסדות חורב, חבר הנהלת מכון לב, יו"ר הנהלת מבח"ר
שלמה צבי מרזל (1932 – 14 במאי 2011) היה איש חינוך ציוני-דתי. ממקימי וממנהלי מוסדות חינוך תורניים בירושלים. ניהל במשך כ-50 שנה את ישיבת נתיב מאיר ומוסדות חורב בירושלים. זוכה אות יקיר ירושלים לשנת תשס"ה.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1932 בארצות הברית. למד בישיבות ובאוניברסיטאות בארצות הברית וקיבל תואר מוסמך במינהל חינוכי. היה חבר פעיל בבני עקיבא ועבד במוסדות חינוך יהודיים בשיקגו. עמד בראש גרעין תורני גדול בשיקגו בשנות ה-50, ופעל יחד עם הרבנים דוד פוקס, מאיר כהנא, צבי קליימן, שלום הורוביץ ומרים לוינגר. ההנהגה הרוחנית של הקבוצה הייתה בידי הרב חיים קרייזווירט, שלימים מונה לרבה הראשי של בלגיה.
בשנת 1958, למרות הצעות למשרות חשובות בארצות הברית, עלה לישראל עם משפחתו והתיישב בשכונת בית וגן בירושלים. שלושה ימים לאחר עלייתו התמנה למנהל הלימודים בישיבת נתיב מאיר, תפקיד בו כיהן במשך שבע שנים. בהמשך עבד במוסדות חורב וניהל במשך 15 שנה את האולפנא לבנות ע"ש חנה ויינגרטן. בתקופת ניהולו עבר המוסד לקמפוס חדש ומפואר.
בשנת 1980 התמנה ליו"ר הנהלת מוסדות חורב. היה ידוע בדרישתו למצוינות בדרכי נועם ודרך ארץ מעצמו ומתלמידיו. במקביל לעבודתו החינוכית, פעל להבאת יהודים מברית המועצות ולקליטתם בישראל. הוא ורעייתו המשיכו לסייע לעולים בירושלים גם לאחר פרישתו.
היה תלמיד מובהק של הרב יהושע נויבירט, בעל ה"שמירת שבת כהלכתה", והשתתף בשיעוריו הקבועים בתלמוד במשך עשרות שנים.
לאחר פרישתו לגמלאות הקדיש את זמנו ללימודים ולפעילות ציבורית במוסדות שונים, ביניהם יד שרה, מכון לב, ארגון ארץ חמדה, וכיהן כיו"ר הנהלת מבח"ר.
נפטר בי' באייר ה'תשע"א (14 במאי 2011) בירושלים בגיל 79 לאחר מחלה קשה, ונטמן בהר המנוחות.
ביוגרפיה > פרסים והוקרה

בשנת ה'תשס"ה (2005) קיבל אות יקיר ירושלים, "על פיתוחם של מוסדות חינוך תורניים בירושלים ועל פעילות חינוכית, ציבורית והתנדבותית רבת שנים".
ביוגרפיה > חיים אישיים

היה נשוי לרבקה ולזוג נולדו חמישה ילדים - בן (ברוך מרזל) וארבע בנות.
הערות שוליים

1 2  איטל קציר, ‏ברוך דיין האמת: איש החינוך, שלמה מרזל ז"ל, באתר כיכר השבת, 14 במאי 2011
1 2 3  "דף יקיר ירושלים". עיריית ירושלים. 2005.
1 2 3  Hillel Fendel (19 במאי 2011). "Rabbi Shlomo Merzel, 79". Israel National News. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  יואל יעקובי, נתיב בינה, באתר ערוץ 7, 17 בנובמבר 2011
1 2  בד"ה ר' שלמה צבי מרזל ז"ל, באתר בחדרי חרדים, 15 במאי 2011
אל-באב

| --- | --- |
נפת אל-באב במחוז חלב
נפת אל-באב במחוז חלב
 מדינה:  סוריה סוריה
 מחוז:  מחוז חלב
 נפה:  נפת ג'בל סמעאן (נפת חלב)
 שטח:  30 קמ"ר
 גובה:  471 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  63,069 (2004)
 קואורדינטות:  36°22′21″N 37°31′04″E﻿ / ﻿36.3725°N 37.517777777778°E﻿ / 36.3725; 37.517777777778 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת  he   (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהאל-באב(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהאל-באב tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מפת הקרבות במלחמת האזרחים בסוריה סביב אל-באב
כוחות המורדים בסוריה
כוחות הצבא ששחררו את אל-באב מידי דאעש
אל-באב (בערבית: الْبَاب) היא עיר, דה יורה שייכת מבחינה מנהלתית למחוז חלב בסוריה. נכון לדצמבר 2016 העיר נמצאת בשליטת המיליציות הפרו-טורקיות, כחלק מכיבוש צפון סוריה על ידי טורקיה. אל-באב נמצאת 40 ק"מ צפונית מזרחית לחלב, 30 ק"מ דרומית לגבול עם טורקיה. שטחה הוא 30 קילומטרים רבועים (12 מילים רבועים). אל-באב נמצאת ברמה בגובה 471 מטר מעל לפני הים.
על פי נתוני הלשכה המרכזית הסורית לסטטיסטיקה, אוכלוסייתה מנתה 63,069 בשנת 2004. האוכלוסייה עלתה לכ-100,000 תושבים במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. לפני מלחמת האזרחים בסוריה, תושבי אל-באב היו מורכבים מרוב ערבי סוני עם מיעוט כורדי מחוץ למרכז העיר.
שם

אל-באב בערבית פירושו "הדלת". על פי הגאוגרף וההיסטוריון הערבי יאקות אל-חמאווי בשנת 1226, השם הוא קיצור של באב ביזאה (השער לביזעה). ביז'אה (גם בוז'אה ובזעה) היא עיירה הממוקמת כ-10 קילומטרים ממזרח לאל-באב.
היסטוריה

בתקופת האימפריה הרומית, אל-באב הייתה עיר-מדינה של המחוז הרומי בסוריה, המכונה בטנאי. חורבות היישוב ההוא מונחות על גדות וואדי 1 קילמטר צפונית לעיר אל-באב המודרנית. אין לבלבל בין עיר המדינה רומן בטנאי שהיא אל-באב לבין העיירה הרומית בטנאי שהיא סורוק המודרנית הנמצאת כ-70 קילומטרים מצפון מזרח לאל-באב, מעבר לגבול, בשטחה של טורקיה.
אל-באב נכבשה על ידי הצבא הערבי של חליפות ראשידון (אנ') בפיקודו של הח'ליף עומר בן אל-ח'טאב במאה השביעית. העיר קבלה את שמה שפירושו "השער", בתקופת השלטון האיסלאמי כיוון ששימש "השער" בין חלב לעיירה הסמוכה בוז'אה. קברו ומקדשו של אקיל בן אבי טאליב (אנ') (אחיו של עלי) נמצא באל-באב.
עד לשלטונם של האיובידים במאה ה-13, אוכלסה העיר בעיקר במוסלמים שיעים מזרע האיסמעילי.
על פי ההיסטוריון והגאוגרף יאקות אל-חמאווי בשנת 1226, אל-באב הייתה עיירה קטנה במחוז חלב. בעיירה היו שווקים מלאים במוצרי כותנה בשם קירבאס שיוצאו לדמשק ומצרים. ההיסטוריון מהמאה הארבע עשרה, אבו אל-פידאא, כותב כי אל-באב הייתה עיירה קטנה עם שוק, בית מרחץ, גנים נעימים ומסגד (המסגד הגדול של אל-באב).
ההון והרכוש של אל-באב התחלק עם זה של חלב לאחר שהעיר נכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1516, שתי הערים היוו חלק מאיילט חלב (מחוז, יחידה שלטונית באימפריה העות'מאנית עד 1866 ומאוחר יותר היו חלק מהוילאייט של חלב עד ינואר 1919, אז נכבש המחוז, על ידי חיילים צרפתים ששייכו את אל-באב למחוז חלב במסגרת המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון.
היסטוריה > מלחמת האזרחים בסוריה

עד אפריל 2012, העיר אל-באב כמעט שלא נפגעה ממלחמת האזרחים בסוריה. מאמצע מאי לאמצע יולי 2012 התמקמו בתוך העיר כ-15 קבוצות מורדים במטרה לכבוש את העיר. המערכה לכיבוש אל-באב (אנ') כללה סדרה של פשיטות ותקיפות על משרדי הממשלה בעיר במהלך חודשיים. ב-18 ביולי הסתיימה המערכה כאשר המורדים תפסו סופית את מעוז הממשלה שהיה בתחומי העיר. לטענת פעילי האופוזיציה, חיל מצב של הצבא נותר מחוץ לאל-באב והפגיז את עמדות המורדים. ב-29 ביולי כוחות המורדים הדפו את היחידות של חיל המצב הזה בקצה הדרומי של העיר. עם תפיסת העיר אל-באב, צברו המורדים בצפון חלב תאוצה ניכרת. לכידת העיר העניקה לחמושים שליטה מלאה באזורים שמצפון מזרח לחלב. עם זאת, בקיץ 2013 נכחה המדינה האסלאמית בעיר ובאמצע נובמבר 2013, ארגון הטרור שלט באופן מלא באל-באב.
לאחר לכידת הכוחות הסוריים הדמוקרטיים את מנבג' באוגוסט 2016, דווח כי אל-באב הוא המטרה הבאה של מסע הכוחות הסוריים הדמוקרטיים (SDF). בדצמבר 2016 נקלעה אל-באב למתקפה של מורדים סורים בגיבוי טורקיה. התקפות אוויריות של טורקיה ב-21 בדצמבר השמידו 67 יעדים של המדינה האסלאמית; על פי הדיווחים נהרגו 59 חיילים טורקים ומעל 200 מורדים. אל-באב הייתה עיירה חשובה מבחינה אסטרטגית עבור טורקיה מכיוון שהיא לא רצתה ששני אזורי ה-SDF יתחברו. ב-9 בפברואר 2017, בתקיפה אווירית רוסית נהרגו שלושה חיילים טורקים בטעות. ב-23 בפברואר 2017, אל-באב נכבשה על ידי מורדים הנתמכים על ידי טורקים, והפכה לחלק מאזור הכיבוש הטורקי בצפון סוריה על אדמת סוריה.
ב-15 ביולי 2020 ביצעו מטוסים לא ידועים, החשודים כי הם רוסים, תקיפות אוויריות על העיר אל-באב. בתקיפה נהרס מתחם דירות, אזרח אחד נהרג ולפחות 10 נוספים נפצעו. זו הייתה התקיפה האווירית הראשונה על העיר מאז שנכבשה מידי דאעש.
אוכלוסייה

תושבי העיר עובדים במסחר, בתעשייה ובחקלאות. העיר אל-באב מייצאת את כל סוגי הגבינות והחלב לשאר הערים הסוריות. בני העיר מפורסמים בזכות מומחיותם במלאכת הנפחות. על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הסורית (CBS), מנתה העיר בשנת 2004 סך הכל 63,069 תושבים. האוכלוסייה זינקה לכמאה אלף נפש במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. לפני מלחמת האזרחים בסוריה אוכלוסיית אל-באב הייתה מורכבת מערבים סונים וכורדים, ובכך הייתה הרבה יותר הומוגנית מבחינה אתנית מהעיר השכנה מנבג' שמצפון מזרח לאל-באב.
נכון לשנת 2008 אוכלוסיית העיר מנתה 300,889 תושבים.
כלכלה

כלכלת העיר מתבססת על חקלאות וגידול בעלי חיים. אלה הם העיסוקים העיקריים ומקורות ההכנסה של האוכלוסייה, בנוסף להם ישנם כמה בעלי מקצועות חופשיים ומשרות ציבוריות ממשלתיות. החקלאות נפוצה באופן נרחב במישור שמסביב לעיר אל-באב, בהם החקלאות מתבססת על חקלאות בעל ופלחה (גידולים המושקים על ידי הגשם). שטחי הגידול סביב העיר מגיעים לשטח של 18,300 דונם של גידולי בעל. הגידולים החשובים ביותר הם חיטה, שעורה וקטניות, בעוד חקלאות השלחין המבוססת על השקיה ממי בארות משתרעת על שטח של 1,915 דונם בלבד. גידולי השלחין החשובים ביותר הם רימונים, פיסטוקים וזיתים ומעט ירקות. העיר מפורסמת גם בגבינות ובמוצרי בחלב שלה, בנוסף למספר תעשיות אחרות. העיר ניזונה מרשת מים השואבת את מימיה מנהר הפרת הזורם ב-50 קילומטרים ממזרח לעיר וממאגר מים ממערב לעיר.
השירותים הציבוריים הזמינים, כוללים: מרפאת בריאות הציבור, בתי ספר תיכוניים וכלליים, מוסדות צרכנות, משרדי ממשלה ותחנה מטאורולוגית. העיר מחוברת לעיר חלב בדרך סלולה (אספלט), ויש תחבורה ציבורית סדירה בין חלב לאל-באב. אל-באב מהווה את המרכז העיקרי של הקהילה הכפרית בסביבה במיוחד של תושבי העיירה השכנה תדף הנמצאת במרחק של כ-2 קילומטרים מדרום מזרח לעיר, המגיעים אליה בענייניהם העסקיים והמסחריים.
ביטחון

בפברואר 2017 הוצב באל-באב כוח משטרה שהתאמן בטורקיה של 2,000 איש.
מאז שפלשו הכוחות הצבאיים הטורקים לצפון סוריה באוקטובר 2019 גברה האלימות באל-באב, כולל התפוצצויות של מספר רכבי תופת.
חינוך

בשנת 2019 הוכרז כי אוניברסיטת גזיאנטפ (אנ') הטורקית פותחת פקולטה לכלכלה ומדעים אדמיניסטרטיביים באל-באב.
גאוגרפיה > מיקום

העיר שוכנת 38 קילומטרים צפונית מזרחית מהעיר חלב. היא שוכנת בתחתית המדרון המזרחי של ההר בשם ג'בל אלשייך אקיל שגובהו 534 מ'. בצפון, במזרח ובדרום משתרעות אדמות מישוריות המשתרעות לכיוון דרום, הכוללות את "עמק הזהב" ממזרח לעיר המשתרע מכיוון צפון לדרום לעבר אגם סלאלח אל-ג'אבול. לאורכו נמצאים 157 כפרים, 52 חוות ושלושה מחוזות: תדף, דיר האפר ואל-ראי. כ-50 ק"מ ממזרח לאל-באב זורם נהר הפרת מצפון לדרום.
העיר אל-באב מחולקת ל-5 אזורים עיקריים.
גאוגרפיה > מיקום > העיר העתיקה

כוללת שלוש שכונות ובנוסף היא מכילה גם את המסגד הגדול (מסגד אומיה), השוק המקורה, בנוסף לקולנוע הישן ובית המרחץ הפופולרי.
גאוגרפיה > מיקום > האזור הצפוני

כולל 4 שכונות ואת תחנת המטרו בכיכר השוק.
גאוגרפיה > מיקום > האזור המערבי

כולל 2 שכונות, את בית החולים הציבורי ואזור תעשייה.
כולל שכונה אחת ואת שוק הירקות והפירות הגדול.
גאוגרפיה > מיקום > האזור הדרומי

כולל 4 שכונות, את האצטדיון העירוני, חטיבת הביניים לבנים, שרייה, בית הספר הגבוה לאמנות לבנות ועוד.
גאוגרפיה > אקלים

באל-באב אקלים צחיח למחצה עם השפעות של אקלים יבשתי במהלך החורף. הקיץ יבש וחם וחורף קריר ומושלג מדי פעם. הטמפרטורה הגבוהה הממוצעת בינואר היא C° 8.3. הטמפרטורה הגבוהה הממוצעת בחודש יולי היא C° 36.2. השלג יורד בדרך כלל בדצמבר או בינואר.
הטבלה המובאת למטה מבטאת את הטמפרטורות והמשקעים הממוצעים לתקופה שבין השנים 1961 ועד שנת 1999.
| אקלים באל-באב - الْبَاب> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים באל-באב - الْبَاب> ינואר.11.-1.1.60.3 | אקלים באל-באב - الْبَاب> פברואר.12.4.1.52.0 | אקלים באל-באב - الْبَاب> מרץ.15.2.3.46.1 | אקלים באל-באב - الْبَاب> אפריל.17.4.7.6.33.6 | אקלים באל-באב - الْبَاب> מאי.21.8.13.5.17.9 | אקלים באל-באב - الْبَاب> יוני.26.17.1.2.3 | אקלים באל-באב - الْبَاب> יולי.29.6.20.9.0.1 | אקלים באל-באב - الْبَاب> אוגוסט.29.3.20.9.0.3 | אקלים באל-באב - الْبَاب> ספטמבר.25.2.17.3.2.2 | אקלים באל-באב - الْبَاب> אוקטובר.20.11.4.19.2 | אקלים באל-באב - الْبَاب> נובמבר.14.4.3.4.35.2 | אקלים באל-באב - الْبَاب> דצמבר.11.8.1.3.59.6 | אקלים באל-באב - الْبَاب> שנה.23.8.10.9.328.8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: World Meteorological Organization, Hong Kong Observatory sun 1961–1990   Weather Information for Aleppo
ראו גם

חלב
מלחמת האזרחים בסוריה
תדף
הערות שוליים

↑  Barrington Atlas, 2000, pl. 67 F4.
↑  Batnai (Tell Batnan) Syria (Syria).
1 2  Le Strange, 1890, p.406.
↑    Damien Mcelroy, ‏Syria dispatch: Rebels forced to share guns as Assad's tanks roll in to Aleppo, The Telegraph, 26 July 2012
↑  Holliday, Joseph (17 September 2012), Campaign for North Syria, September 2012, Institute for the Study of War
↑  Al Jazeera speaks to Syria secret police, Al Jazeera, 29 July 2012.
↑  Rebels claim victory in Syria's al-Bab. Al Jazeera. 2012-07-31.
↑  McCormick, Ty. Morning Brief: Syrian rebels make gains in Aleppo, Al-Bab. Foreign Policy. 2012-07-31.
↑  The Islamic State of Iraq and ash-Sham Expands Into Rural Northern Syria Joshualandis.com, 18 July 2013
↑  Paul Iddon (2016-08-15). "What happened to the race for Raqqa?". נבדק ב-2016-08-15.
↑  Antonopoulos, Paul (25 באפריל 2017). "Free Syrian Army leader says they will fight Syrian Army, Kurdish YPG in rural Aleppo". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tulay Karadeniz and Orhan Coskun (2016-12-21). "Battle for Syria's al-Bab intensifies, 14 Turkish soldiers killed: army".
↑  Fabrice Balanche (2017-02-11). "Syria conflict: What is at stake in the battle of al-Bab?". BBC News (באנגלית בריטית). נבדק ב-2017-02-11.
↑  "Syria war: Russian 'friendly fire' kills Turkish soldiers". BBC. 9 בפברואר 2017. נבדק ב-20 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   "Turkey-backed rebels in 'near full control' of Al Bab", Al Jazeera, 23 January 2017.
↑  "Suspected Russian airstrike kills civilian in Turkish-controlled Al-Bab in northern Syria". alaraby (באנגלית). נבדק ב-2020-07-17.
↑  "Al-Bab airstrikes widen rift between Ankara and Kremlin". Arab News. 2020-07-17. נבדק ב-2020-07-17.
↑  "'Car bomb kills 51' near al-Bab in Syria" (באנגלית בריטית). 2017-02-24. נבדק ב-2019-11-03.
↑  "Meclîsa Gel a Bab: Tirkiye avaniya demografik a heremê diguherîne". diclehaber.com.
↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-13 בדצמבר 2016. נבדק ב-11 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
↑  Khaddour, Kheder; Mazur, Kevin (Winter 2013). "The Struggle for Syria's Regions". Middle East Research and Information Project. נבדק ב-27 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Postings, Robert (2018-02-07). "Free Syria Police: Creating Security and Stability". International Review (באנגלית בריטית). נבדק ב-2019-11-03.
↑  "Car bomb kills at least 18 in Syrian town held by Turkey". Portland Press Herald. Portland, Oregon. Associated Press. 16 בנובמבר 2019. אורכב מ-המקור ב-16 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Turkish university to open faculties in northern Syria" (באנגלית). Reuters. 2019-10-04. נבדק ב-2019-11-03.
↑  "Climatological Information for Aleppo, Syria". Hong Kong Observatory. Archived from the original on 4 March 2016.
↑  "Average Conditions Al Bab, Syria". BBC Weather
אדית פאברי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 ביוני 1919 בודפשט, הרפובליקה הסובייטית ההונגרית 
 פטירה:  20 באוקטובר 1990 (בגיל 71) בודפשט, הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 מקום לימודים:  Fodor Zeneiskola (העשור של 1940) 
 הושפעה על ידי:  Tiana Lemnitz, פרידה ליידר 
 
אדית פאברי (בהונגרית: Fábry Edit;‏ בודפשט, 1 ביוני 1923 – בודפשט, 20 באוקטובר 1990) הייתה זמרת אופרה יהודייה-הונגרייה (סופרן), פרופסור באוניברסיטה.
ביוגרפיה

אדית פאברי נולדה ככל הנראה בשנת 1919 כפי שכתוב על מצבתה (ולא בשנת 1923) במשפחה יהודית. בשל יהדותה, בין 1939 לבין 1944, היא הופיעה רק בהפקות המוזיקליות של הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך בתיאטרון גולדמרק כי נאסר עליה להופיע בפני קהל לא יהודי.
למעשה הופעתה הראשונה במסגרת זו הייתה רק בדצמבר 1941, הוא הציגה את עצמה כאחד מזמרי רביו הבוקר של יצירות פרנץ להאר. הייתה הפסקה ארוכה עד אוקטובר 1942, אך מאותו הזמן ואילך, היא הופיעה בסדרה של מחזות זמר וביניהם שלוש הנערות של ברטה (Berté). אחריו הופיעה ברביו של יצירות ז'אק אופנבך, בתפקידים של הלנה היפה ואורפיאוס. הייתה לה גם הופעה בדרמה המוזיקלית של ד'אלבר: "בתחתית ההרים". בפעם הבאה שבה הופיעה על במת תיאטרון גולדמרק הייתה בסתיו 1943, בתפקיד חשוב: היא שרה בנשף המסכות של ורדי בתור אוסקר הקדט הקטן.
בנוסף להופעות באולם גולדמרק, שרה בחודשים הראשונים של 1944 גם כמה פעמים בבתי כנסת, בבית יתומים של נערים יהודים. בפברואר 1944, דיווח "העיתון" באופן הבא: "השירה התרבותית והביצועים המסוגננים של שארי מדאק, איבויה דרוואש, אדית פאברי וקאטו גדרי ראויים לכל שבח".
לא ידוע על קורותיה לאחר הכיבוש הגרמני רק שהיא הצליחה לשרוד ולהינצל.
בין 1946 לבין 1950, היא הייתה חברה בוויגאופרה (האופרה העליזה).
בין 1947 לבין 1948, קיבלה מלגה מבית האופרה הממלכתי ההונגרי.
פאברי החלה את לימודיה בבית הספר למוזיקה פודור
לאחר מכן המשיכה את לימודיה בברלין בין השנים 1950–1952 כתלמידתן של טיאנה למניץ ופרידה ליידר.
באותן השנים בין 1950 ל-1952, היא הייתה זמרת של האופרה של ברלין.
בין 1955 לבין 1960 הייתה סולנית של הפילהרמונית.
בין 1957 לבין 1959 הייתה זמרת פרטית בתיאטרון הממלכתי בדרזדן .
בין 1960 לבין 1962, הייתה זמרת פרטית של תיאטרון האופרטה של בודפשט .
משנת 1964 עבדה כמורה בבית הספר למוזיקה בלה ברטוק.
בין 1974 לבין 1990, הייתה מורה, מרצה ופרופסור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט.
כסולנית היא הרגישה בבית גם בז'אנרים של אופרה ואופרטה וגם בזימרה של שירים. כמורה לימדה תלמידים רבים מצוינים.
תפקידי התיאטרון שלה

ורדי: נשף המסכות. . . . אוסקר
ורדי: לה טרוויאטה. . . . ויולטה
רוג'רו ליאונקוואלו: ליצנים. . . . נדה
סופה: בוקאצ'ו. . . . הבן שלו
זלר: הצפר. . . . הדוור מילר
פוצ'יני: לה בוהם. . . . מימי
לורטצינג: הפרא. . . . ברונית
יוהאן שטראוס הבן: לילה בוונציה. . . . אנינה
ראו גם

לקסיקון מוזיקלי ברוקהאוז-רימן. עורך דאלהאוס, קארל ואגנברכט, הנס היינריך. המהדורה ההונגרית. אנטל בורונקאי. בודפשט, הוצאת מוזיקה, 1985-1983.
מי זה מי בחיי המוזיקה ההונגרית? עריכה: אמדראש סקיי. בודפשט, הוצאת מוזיקה, 1979, 1988.
הלקסיקון החדש של רוואי. ISBN 963-927-226-4
Új magyar életrajzi lexikon II. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש). ISBN 963-547-414-8
לקריאה נוספת

Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X
Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4
אדית פאברי באתר האקדמיה למוזיקה.Zeneakadémia.hu
אדית פאברי ב-omike
ברוכים הבאים לצפון

| --- | --- |

 בימוי:  דני בון 
 הופק בידי:  קלוד ברי, ג'רום סידו
 תסריט:  דני בון, אלכסנדר שרלו, פרנק מנייר 
 עריכה:  לוק ברנייה 
 שחקנים ראשיים:  קאד מראד Fred Personne Claude Talpaert Lorenzo Ausilia-Foret Jérôme Commandeur פיליפ דוקוסן כריסטוף רוסגנון Patrick Bosso Zoé Félix דני בון Bruno Tuchszer אן מריון סטפן פריס לין רנו זינדין סואלם בפסקה זו 4 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מוזיקה:  פיליפ רומבי 
 צילום:  פייר האים 
 מדינה:  צרפת 
 חברת הפקה:  פאתה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 חברה מפיצה:  Pathé Distribution 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  פברואר 2008
 משך הקרנה:  106 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית, שטי
 סוגה:  סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  צרפת, סלון דה פרובאנס, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תקציב:  11,000,000 אירו (כ-15 מיליון דולר)
 הכנסות באתר מוג'ו:   bienvenuechezleschtis
 פרסים:  Audience Award of the Alpe d'Huez International Comedy Film Festival 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ברוכים הבאים לצפון (בצרפתית: Bienvenue chez les Ch'tis) הוא סרט קומדיה צרפתי. הסרט שיצא בשנת 2008, הוא אחד מהסרטים הצרפתיים המצליחים ביותר מבחינה מסחרית, עם למעלה מ-20 מיליון צופים והכנסות של קרוב ל-200 מיליון דולר בצרפת בלבד.