stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ועדה לשמירה על קרקע חקלאית ושטחים פתוחים
הערות שוליים

1 2 3  אפרים שלאין וערן פייטלסון, מדיניות השמירה על קרקע חקלאית: התהוותה, מיסודה וערעורה, מכון פלורסהיימר למחקרי מדיניות, ירושלים, אוקטובר 1995
↑  10 דברים על ולקחש"פ, באתר גלובס, 14 בדצמבר 2008
↑  הוועדה לשמירת קרקע חקלאית : דו"ח מבקר המדינה 51ב', באתר גלובס, 31 בדצמבר 2001
↑  פיתוח ושיכון, מעריב, 14 באוגוסט 1957
↑  החלטה על שמירת קרקעות חקלאיות, הארץ, 19 באוגוסט 1963
↑  גבתי מודיע על החלטות הממשלה במדיניות הקרקעית, דבר, 19 במאי 1965
↑  חוק ההתיישבות החקלאית המבטיח עיבוד עצמי של אדמת המתיישב, על המשמר, 1 בנובמבר 1966
↑  נעה ווסרמן, ‏דו"ח משרד הפנים: בשנת 97' אושרה בניית 29 אלף יח"ד על קרקע חקלאית, באתר גלובס, 2 באפריל 1998
↑  דניאל אביב, אדמה פוריה- 45,433 דונם קרקע חקלא׳ת יופשרו לטובת בנייה למגודים, חדשות, 8 באוגוסט 1990
↑  אריה בדדר, יוקם רצף ישובים בין מודיעין למי עמי, מעריב, 4 בדצמבר 1990
↑  שלמה דרור, הכוכבים עולים, הקו הירוק נופל, חדשות, 25 בספטמבר 1991
↑  עו"ד תמי נוה, ‏תיקון 43: פסק הדין הוא רק תחילת הרפורמה, באתר גלובס, 23 בפברואר 2003
1 2  הוועדה לשמירת קרקע חקלאית ושטחים פתוחים - דוח שנתי 51ב לשנת 2000 ולחשבונות שנת הכספים 1999, באתר מבקר המדינה
↑  גלעד הס, רוצים באמת להסיר חסמים? תנו סמכויות לוועדה המקומית, באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2004
↑  אריק מירובסקי, מתחם איירפורט סיטי חרג מהתוכניות, וגורמי התכנון שתקו, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2007
↑  אריק מירובסקי, פרשת פאואר סנטר ירקונים: מי הרוויח מהבלבול מיליוני שקלים?, באתר TheMarker‏, 11 ביולי 2012
↑  נעה ווסרמן-עמיר, ‏פאוור סנטר - 12,000 מ"ר שימוש חורג, באתר גלובס, 9 באוגוסט 1999
↑  נעה ווסרמן-עמיר, ‏הולק"ח דחתה ההחלטה לגבי הפשרת קרקע בגליל ים, באתר גלובס, 2 בספטמבר 1998
↑  הארץ, תוכניות בנייה יאושרו רק בוועדה אחת; תכנון קרקעות יוצא לשוק הפרטי, באתר TheMarker‏, 10 בספטמבר 2003
↑  הארץ, הצעת חוק: לזרז הקמת מבני מסחר בשטחים חקלאיים במועצות אזוריות, באתר TheMarker‏, 29 באוגוסט 2004
↑  אבי בר-אלי, סמכויות ועדות התכנון יורחבו, תוסדר גביית הארנונה, באתר הארץ, 12 ביוני 2006
↑  שני שילה, סיפור  הפרברים  הדור  הבא, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2007
↑   נמרוד בוסו, המדינה מוותרת על הפריפריה: מתכננת חצי מיליון דירות במרכז, באתר TheMarker‏, 28 במאי 2013
↑  שלומית צור, ‏משרד הפנים יצמצם שטחים פתוחים בערים לטובת מגורים, באתר גלובס, 11 בדצמבר 2012
↑   טלי חרותי-סובר, מי צריך חקלאות בישראל?, באתר TheMarker‏, 3 ביוני 2014
↑  שלומית צור, ‏תמ"א 35 בנקודת הכרעה: אלה 3 השינויים העיקריים, באתר גלובס, 1 ביולי 2014
↑   גד שטילמן, תיקון פשוט של תמ"א 35 ישחרר 100 אלף יחידות מגורים לבנייה, באתר TheMarker‏, 14 באוקטובר 2013
↑   אריק מירובסקי, תוכנית המתאר הארצית תתוקן: שטחים פתוחים וכפריים יופשרו לבנייה עירונית, באתר TheMarker‏, 2 במרץ 2016
↑   הדר חורש, "בעשורים הבאים ישראל תצא ממשבר הדיור - ותיקלע למשבר מזון", באתר TheMarker‏, 1 בינואר 2020
עלמה גוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 במרץ 2002 (בת 23) ערוגות, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2020
 מקום לימודים:  כפר הנוער ביכורים 
 עיסוק:  זמרת-יוצרת, מוזיקאית, מלחינה
 סוגה:  אינדי, רוק, פופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 שיתופי פעולה בולטים:  מוניקה סקס, פיטר רוט, אביב גדג', שי צברי, אלון עדר, אסף אמדורסקי, אבנר טואג, רון עשהאל
 
עלמה גוב (נולדה ב-13 במרץ 2002) היא זמרת-יוצרת, כותבת ומלחינה ישראלית. ב-2022 הייתה מועמדת לפרס "פריצת השנה" בגלגלצ. ב-2023 זכתה במקום השני במצעד שיר השנה של כאן 88 עם השיר "מה לעשות עם הזאב".
ביוגרפיה

גוב נולדה במושב ערוגות. בגיל שש החלה לקחת שיעורי פסנתר קלאסיים ואחרי שנתיים עברה ללמוד ליווי אקורדים למוזיקה קלה עם אורי אשחר. בגיל 14 עברה ללמוד בכפר הנוער ביכורים במועצה אזורית אשכול, שם למדה במגמת הג'אז בהדרכת עמיקם קימלמן, ורד דקל ואלירן קליסקי. בתום לימודיה עשתה שירות לאומי בפרויקט "ילדי המוזיקה" ביפו, כמנהלת מוזיקלית ומנחת הרכבים.
ביוגרפיה > קריירה

בגיל 19 הוציאה את אלבומה הראשון "מאוחר מדי" בהפקת בועז ריינשרייבר. האלבום כלל שבעה שירים שכתבה גוב. שיר הנושא מתוכו נכנס לפלייליסט כאן גימל. אחרי מופע השקה בתיאטרון תמונע בדצמבר 2021 יצאה לסיבוב הופעות ברחבי הארץ.
ביולי 2022 הוציאה את אלבומה השני "לב בקופסה", שצולם והוקלט בלייב, ונוהל מוזיקלית בידי גוב. לאחר מכן השיקה סיבוב הופעות נוסף בליווי רביעיית כלי קשת. כעבור שלושה חודשים קיימה הופעה ראשונה באינדינגב מול קהל של כ־2,000 איש.
במאי 2023 הוציאה את אלבומה השלישי "איך האהבה הזאת חומקת בין האצבעות". גוב הפיקה את רוב האלבום בעצמה. השיר "מה לעשות עם הזאב" נכנס לפלייליסטים שונים ברדיו, בהם גלגלצ, כאן 88 וכאן גימל. את יציאת האלבום ליוו שני קליפים שיצרה בשיתוף עם הבמאי והצלם תמיר פיינגולד. ביולי 2023 הופיעה לראשונה בבארבי ואירחה את תומר ישעיהו ורון עשהאל. לאחר מכן המשיכה למסע הופעות רביעי, הפעם במועדונים גדולים, שנחתם בהופעה חגיגית ברחבת מועדון התדר בתל אביב.
במהלך מלחמת חרבות ברזל הוזמנה לשיר ולהקליט עם מוניקה סקס את שירם "העץ יחיה". לראשונה בתולדותיה, שיתפה הלהקה זמרת ששרה שיר שכתבו חברי הלהקה. השיר זכה להשמעות רבות ברדיו, וגוב הופיעה עם מוניקה סקס בבארבי החדש בנמל יפו בינואר 2024. באותו חודש אירחה את רן דנקר במופע בבארבי.
ב-17 ביולי 2024 הוציאה את אלבומה הרביעי, "עולם שלי". ב-14 בנובמבר הוציאה גוב את הסינגל "שיר ורוד // אל תרוץ רחוק מידי" כסינגל השני מתוך האלבום.
ב-23 בינואר 2025 יצא לאור הסינגל "סיבה להמשיך", דואט של גוב יחד עם אבנר טואג, כסינגל הראשון מתוך האלבום של השניים. ב-13 בפברואר הוציאה, יחד עם טואג את הסינגל "לפני שהכל נרדם" המהווה את שיר הנושא מתוך אלבומם המשותף.
ב-12 במרץ הוציאה יחד עם טואג את האלבום "לפני שהכל נרדם".
סגנון

כיוצרת ישראלית, לגוב רצף סגנוני רחב, עם השפעות פולק, ג'אז ופופ לצד מוזיקה אלקטרונית ורוק. בהופעותיה היא נוטה לארח אמנים מז'אנרים רחוקים ממנה, כמו היפ הופ או פופ, כביטוי לתפיסתה שכתיבת שירים צריכה לחצות סגנונות ולגשר בין אמנים עם קהלים שונים.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2021: מאוחר מדי
2023: איך האהבה הזאת חומקת בין האצבעות
2024: עולם שלי
2025: לפני שהכל נרדם
דיסקוגרפיה > פסקולים

2024: האחות הרביעית
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

2022: לב בקופסה (Live Session)
2023: הופעות במפעל הפיס (Live)
הערות שוליים

↑  כאן 88, 88 שיודעים, באתר כאן 88, ‏14 בספטמבר 2023
↑  רועי ויינברג, "שיחה בלתי נגמרת שלי עם עצמי" /// רועי ויינברג בשיחה עם עלמה גוב לכבוד צאת האי.פי. 'מאוחר מידי', באתר Columbus Music Magazine, ‏2021-11-23
↑  מיקי נירון, ‏האלבומים חזרו, באתר ‏מאקו‏, 6 בינואר 2022
↑  רועי ויינברג, רגשות מודל 2023 /// רועי ויינברג על האלבום החדש של עלמה גוב, באתר Columbus Music Magazine, ‏2023-06-06
↑  יובל אראל, מופע האהבה של עלמה גוב - יובל אראל, באתר הבלוג של יובל אראל, ‏2023-07-04
↑  יובל אראל, מוניקה סקס ועלמה גוב - העץ יחיה - יובל אראל, באתר הבלוג של יובל אראל, ‏2024-01-02
↑  עמית אטיאס, ‏לפעמים עלמה גוב חושבת שזה גדול עליה, וזה לא, באתר ‏מאקו‏, 3 במרץ 2024
↑  שיר ורוד, 2024-11-14, נבדק ב-2024-11-14
↑  סיבה להמשיך..., באתר אינסטגרם, ‏23 בינואר 2025
↑  עלמה גוב ב-Apple Music, באתר Apple Music - נגן מקוון
↑   שירה נאות, עלמה גוב: "לפעמים אני לא יודעת אם אני הדמות או שאני אני", באתר הארץ, 2 ביולי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010857448305171  MusicBrainz: 2d6f1941-1ff2-46ea-9359-c09625717b36  VIAF: 6164600602437672870   WorldCat (עם VIAF): 6164600602437672870
מתחם ירקונים

#invoke:תבנית מידע
מחלף ירקונים ומבנים שהוקמו בסביבתו ללא היתר
מפעל, במתחם סמוך למחלף ירקונים
מתחם ירקונים הוא אזור השוכן בין פתח תקווה וכביש 5, שהפך מאזור חקלאי לאזור מסחרי ללא אישור וללא שינוי תוכנית המתאר המקומית לאזור. המתחם משתרע על שטח של כ-2,000 דונם בין הוד השרון, פתח תקווה ונחל הירקון. על השטח חלות תוכניות שמייעדות אותו לשימושים חקלאיים ולגן לאומי ירקון שאמור להשתרע לאורך הנחל. גם תחנת הרכבת במתחם נבנתה ללא תוכנית מתאר מאושרת ומבלי להסדיר את הגישה אליה להולכי רגל מאזור התעשייה סגולה, אותו היא אמורה לשרת.
היסטוריה

קרקעות המתחם הוכרזו כקרקע חקלאית בשנת 1968.
רוב המבנים שבמתחם הוקמו במחצית השנייה של שנות ה-90 של המאה ה-20, רובם ללא היתר בנייה, וחלקם על-פי היתרים לבנייה של מבנים חקלאיים. המבנים שימשו למסחר, וזאת ללא היתרים לשימוש חורג, ובלא אישורים של הוועדה לשמירה על קרקע חקלאית ושטחים פתוחים וההוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה. בסך הכל הוקמו כ-40 מבנים ו-30 מחסנים, וסככות בשטח כולל של 50 אלף מ"ר. במתחם פעלו כ-50 עסקים, ביניהם מרכולים, חנויות כל בו ואולמות אירועים. גם הדרכים למתחם נסללו ללא היתר בנייה. התמרורים הוצבו במקום שלא בסמכות רשות התמרור. במתחם לא היו תשתיות ביוב. בשנת 1998 אישרה הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה פתח תקווה להקים או להלבין עשרות מבני עסק שהוקמו או תוכננו לקום במתחם. המבנים הוקמו ללא היתר בנייה ושימשו למסחר ללא היתרים לשימוש חורג וללא אישור ועדות התכנון והבנייה השונות. חלקם אף פועלו ללא רישיונות עסק וחלקם החזיקו ברישיונות לא חוקיים.
באוגוסט 1999 סירבה הוועדה לשמירה על שטחים חקלאיים ופתוחים להכשיר את היתר בנייה שקיבל היזם עמוס לוזון לפאוור סנטר בצומת ירקונים, על סמך תוכנית שאושרה עקרונית קודם אך חרגה באופן נרחב מההיתר לשימוש מסחרי בקרקע חקלאית. עיריית פתח תקווה לא המתינה לאישורה הסופי של התוכנית וחילקה אישורים לבנייה מסחרית רחבת היקף על שטחים מסחריים במתחם. בנובמבר 1999 נעצרו אבי לביא, לשעבר המשנה למנכ"ל עיריית פתח תקווה, והיזם עמוס לוזון, בחשד לשוחד. לביא, שהיה יד ימינו של ראש העירייה, גיורא לב, היה חשוד בכך שקיבל מלוזון שוחד עבור סיוע בקבלת עבודות בעבור עיריית פתח תקווה ובקבלת היתרי בנייה עבור מתחם יקונים. היחידה הארצית לחקירות הונאה ניהלה במשך תקופה ארוכה חקירה סמויה, ולאחר שנאספו ראיות לכאורה, הוחלט לעצור את החשודים. באוגוסט 2000 המליצה המשטרה להעמיד את עמוס לוזון, אבי לביא ומהנדסת העיר מדלן אונגיל. באפריל 2002 קבע בית המשפט המחוז כי אין לתת אורכה נוספת לסגירת החנויות שנבנו בלי אישור בשטח.
ביוני 2002 כתב מבקר המדינה כי הקמת העסקים נעשתה תוך הפרה בוטה של הוראות החוק, וכי הוועדה המקומית ועיריית פתח תקווה לא מילאו את חובתן למנוע את הקמת המבנים. חקירת המשטרה שהתנהלה לאורך השנים העלתה בין היתר חשד לפיו בכירים בעירייה אישרו את הקמת הפאואר סנטר במתחם ביודעם כי יש בכך משום הפרת חוק. מאוחר יותר אף נפתחו הליכים פליליים נגד היזמים בגין הפעלתו במתחם ללא היתר.
ביוני 2005 ביקשה עיריית פתח-תקווה והוועדה המקומית לתכנון ובנייה בעיר לבטל את ההחלטה של המועצה הארצית לתכנון ובנייה, אשר אסרה מתן היתר לשימוש חורג בשטח מתחם ירקונים.
באוגוסט 2006 הגשו כתבי אישום נגד בכירי העירייה, בחשד להפרת אמונים ולמתן היתרים שלא כדין. פרקליטות מחוז תל אביב הגישה כתבי אישום נגד ראש עיריית פתח-תקווה לשעבר גיורא לב, ונגד מהנדסת העיר מדלן אונגיל בחשד להפרת אמונים ולמתן היתרי בנייה שלא כדין. השניים הואשמו בכך שהעניקו היתר בנייה בלתי חוקי להקמת הפאואר סנטר בשטח המיועד להקמת גן לאומי. ב-2012 לא הורשעו לב ואונגיל בעבירות, על אף שנקבע כי ביצעו את העבירות שיוחסו להם, וחויבו כל אחד ל-120 שעות עבודות לתועלת הציבור.
המבנים במתחם

המתחם כולל את פאוור סנטר ירקונים ועסקים רבים נוספים, ביניהם סניף של רשת המזון חצי חינם. כמו כן ממוקמת במתחם תחנת הרכבת פתח תקווה – סגולה.
המבנים במתחם > פאוור סנטר ירקונים

יזמי המרכז היו אנשי העסקים עמוס לוזון, לוי שטרית, ואפרים מאיר על חטיבת קרקע חקלאית בבעלותם, ובחלקה על קרקע שהושכרה מצדדים שלישיים לתקופה של 15 שנה החל מחודש ספטמבר 1998. באפריל 1999, מכרו 51% מהפרויקט לחברת בת של חברת הכשרת היישוב בשם "הכשרת היישוב קניונים ומרכזי מסחר בע"מ". בניית הפאואר סנטר הושלמה בספטמבר 1998 והוא נפתח לקהל הרחב באוגוסט 1999. השוכר הגדול ביותר הייתה רשת "אייס קנה ובנה", ששכרה כ-4,200 מ"ר. השוכר השני בגודלו הייתה רשת אופיס דיפו, ששכרה 2,000. כמו כן שכרו חנויות רשת H&O, רשת איי.די.דיזיין, ורשת צומת ספרים. ההכנסות השנתיות מדמי שכירות במתחם היו כ-8.5 מיליון שקל בשנים 2003–2005.
הקמת הפאוור סנטר אושרה באוגוסט 1998, על בסיס ההיתר לשימוש חורג בשטח חקלאי, שניתן לתקופה של חמש שנים. לקראת תום תקופת השימוש החורג הגישו ארבע החברות שיזמו את הקמתו: ל.א שטרית נכסים, הילת השרון השקעות, ע. לוזון נכסים והכשרת היישוב קניונים, בקשה להאריך את ההיתר. הבקשה אושרה על ידי הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה, אך נדחתה על ידי הוועדה המחוזית בנובמבר 2004. על החלטה זו הוגשה עתירה מינהלית לבית משפט לעניינים מינהליים בתל אביב. בנובמבר 2005 עתרו נגד ההחלטה לבית המשפט העליון, שגם דחה את עתירתם. במקביל המליצה המשטרה להעמיד לדין את עמוס לוזון בחשד למתן שוחד למשנה למנכ"ל עיריית פתח תקווה, עבור אישור השימוש החורג בשטח. ב-2006 הוגש כתב האישום נגד היזמים, ובחודש יולי 2012 הרשיע בית משפט השלום בכפר-סבא אותם, במסגרת הסדרי טיעון, שבמסגרתם הודו הנאשמים באישומים שיוחסו להם. בית המשפט קבע כי היזמים התעלמו מצו הפסקת עבודה שהוציאה להם הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה, והמשיכו לפעול במבנה שהקימו, על אף שמ-2003 לא ניתן להם כל היתר לפעול בו. בינואר 2014 הטיל בית משפט קנסות מצטברים בסך 15 מיליון שקל כנגד הנאשמים.
ב-2017 נדחתה עתירה נוספת להיתר שימוש חורג בפאוור סנטר ירקונים.
בינואר 2019 נסגר הפאוור סנטר. היזמים החליטו לא להרוס את המבנה, אך הוא נהרס כתוצאה מביזה של חומרי בניין וציוד במהלך שנת 2020.
המבנים במתחם > תחנת הרכבת פתח תקווה – סגולה

תחנת הרכבת נפתחה בשנת 2000 כחלק מקו הרכבת תל אביב – ראש העין. בעלי קרקע חקלאית באזור התחנה הגישו עתירה לבג"ץ נגד הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה מחוז מרכז, הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה בפתח תקווה ורשות הנמלים והרכבות, בטענה שנבנתה ללא תוכנית מתאר מאושרת, ללא הסדרה תחבורתית, ותוך הפרת זכויותיהם של בעלי הקרקע במקום. כביש הגישה והחניון של פאוור סנטר ירקונים משמשים גם את התחנה. באוגוסט 2017 הודיע עמוס לוזון, כי ביום שבו ייסגר הפאוור סנטר, בכוונתו לחסום את דרכי הגישה לתחנה העוברים בשטחו. ביוני 2019 אכן נחסם החניון לנוסעי הרכבת. עיריית פתח תקווה מימנה, בשיתוף פעולה מועט ממשרד התחבורה, עבודות לסלילת כביש שיעקוף את המרכז המסחרי ויאפשר גישה מנועית לתחנת הרכבת והקמת חניון קרוב, ואלו הסתיימו רק בחלוף ארבע שנים, ב-2022. עד אז, הגישה לתחנת הרכבת הייתה אך ורק רגלית, באמצעות חיבור שהעירייה מיהרה להקים לתחנות האוטובוס שעל כביש 40.
המבנים במתחם > קרקעות חברת פוליגון

חברת "פוליגון נדל"ן בע"מ", הנמצאת בבעלות איש העסקים קובי מימון, החזיקה בקרקע חקלאית במתחם, בשותפות עם איש העסקים לי נתנאל. על קרקע זו הוקמו חנויות של הרשתות הום סנטר, היפרטוי וביתילי. באוגוסט 2000, המליצה המשטרה להעמיד לדין את מימון בחשד למתן שוחד למשנה למנכ"ל עיריית פתח תקווה, עבור אישור השימוש החורג בשטח. במאי 2002 קבע בית המשפט העליון שהעסקים שהוקמו בקרקעות אלו יסגרו. בניגוד ליזמי "פאוור סנטר ירקונים" מימון ונתנאל ביצעו את ההחלטה, בתגובה הגישה הום סנטר תביעה נגדם, בסכום של חמישה מיליון שקל, בגין סיום השכירות וכפיצוי על ההשקעה שלה בהקמת החנות. בספטמבר 2008, קבע בית המשפט כי הום סנטר תקבל מיליון שקל פיצוי בשל השקעותיה בסניף מלי נתנאל בלבד. זאת מכיוון שקבלת ההיתר לשימוש חורג הוטלה על משכירת הנכס חברת לי נתנאל בהסכם השכירות מ-1996. פוליגון רכשה את חלקה בקרקע רק בדצמבר 1997, גם בהסכמה כי נתנאל אחראי לקבלת ההיתר.
המבנים במתחם > סניף חצי חינם

בצידו המזרחי של המתחם פעל במשך שנים רבות סניף של רשת המזון חצי חינם. הסניף היה חנות שהוקמה ללא היתר במקור על ידי רשת פיקנטי עוד בתחילת שנות ה-90, ולאחר שהרשת פשטה את הרגל בשנת 1997 הוא נרכש על ידי חצי חינם. בשנת 2000 הוגשו ארבעה כתבי אישום בגין פעילותו הבלתי חוקית של הסניף. ב-2004 ניתן פסק דין שלפיו הורשעו בעלי הרשת והושתו עליהם קנסות. במסגרת גזר הדין ניתנו להם צווים לסגירת החנות, להפסקת השימוש האסור בו ולהריסת הבנייה הבלתי חוקית. אולם בעלי הרשת הגישו בקשות חוזרות ונשנות לעיכוב ביצוע הצווים. בספטמבר 2010, קבע בית המשפט המחוזי בפתח-תקווה כי הסניף ייסגר וייהרס, בפסק דין שהתקבל בערעור שהגישה המחלקה לאכיפת דיני מקרקעין בפרקליטות המדינה והוועדה המקומית לתכנון ולבנייה פתח-תקווה.
העונות השנייה והשלישית של קומדיית המצבים "קופה ראשית" צולמו בסניף.
המבנים במתחם > סניף יינות ביתן

בחלקו הדרומי של המתחם פעל סניף של רשת יינות ביתן. הסניף היה במקור חנות שהוקמה על ידי רשת "סופר חביב", הוא נמכר לרשת "מחסני כמעט חינם" באוקטובר 2009 תמורת כ-14.2 מיליון שקל, על אף שלא היה לו היתר לשימוש חורג ורישיון עסק. יינות ביתן רכשה את רשת "מחסני כמעט חינם" ב-2012 ולבסוף סגרה את הסניף ב-2018.
המבנים במתחם > פרויקט שופרסל

במאי 1997, שכרה רשת שופרסל 40 דונם של קרקע חקלאית במתחם וביקשה לבנות במקום חנות בת 8,000 מ"ר, ולידה מגרש חניה גדול. הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה לא התירה לרשת לעשות שימוש חורג למסחר בקרקע, היא עתרה לבית המשפט העליון, העתירה נדחתה והפרויקט לא הוקם.
המבנים במתחם > אולם ה"רויאל גארדן"

אולם האירועים ה"רויאל גארדן", הצמוד לסניף חצי חינם מדרום, הוא המבנה היחיד שבית המשפט התיר את המשך הפעלתו בשנת 2016. לאחר שפעל מ-1996 ברציפות על בסיס היתר בנייה שנית, על אף שנבנה על קרקע חקלאית.
בתרבות

סצנה מתוך הסרט "גיבור בעננים" משנת 2018 עם יובל שם טוב והצמד שי ורועי צולמה במתחם לאחר שהוא כבר נסגר.
לקריאה נוספת

ע"א 8265/00 שופרסל בע"מ נ. הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה, בבית המשפט העליון בשבתו כבית משפט לערעורים אזרחיים, 2 במרץ 2002
הבנייה והשימוש במקרקעין במתחם ירקונים, באתר מבקר המדינה, 30 ביוני 2002
ע"א 8966/08 נכסי לי נתנאל בע"מ - נגד - הום סנטר (עשה זאת בעצמך) בע"מ; פוליגון נדל"ן בע"מ בבית המשפט העליון בשבתו כבית משפט לערעורים אזרחיים, 20 במרץ 2011
עפ"א 10068-03-16 מדינת ישראל נ' רויאל גרדן אירועים - (פתח-תקוה) בע"מ ואח', 7 ספטמבר 2016
יכין-חק"ל

| --- | --- |


"קבוצת אריזה" של יכין בכפר סבא, 1939
 נתונים כלליים
 מייסדים:  ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  1927–הווה (כ־98 שנים)
 שליטה בחברה:  משפחת שמעון
 ענפי תעשייה:  חקלאות ונדל"ן
  
 yakhingroup.co.il
יכין-חק"ל היא חברה לעיבוד תוצרת חקלאית, יזמות ונדל"ן. ייסודה בתאגיד לעיבוד חקלאי שהוקם על ידי ההסתדרות הכללית והסוכנות היהודית ב-1952 על ידי איחוד החברות הקבלניות יכין וחק"ל. בשנת 1992 נקלע התאגיד לקשיים ונמכר לאיש העסקים סמי שמעון.
היסטוריה > יכין

חברת יכין הוקמה על ידי ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל בשם "המשרד הקבלני לעבודות חקלאיות" כתגובה למשבר אבטלה ששרר בארץ ישראל ב-1927, תקופה בה נקלטה בארץ העלייה הרביעית ונוצר צורך ליצור מקומות תעסוקה לעולים, תוך ביסוס עבודה עברית במושבות ואספקת תנאי עבודה נאותים לפועלים.
החברה נטעה פרדסים והכשירה פועלים חקלאיים בישראל ומחוצה לה (באמצעות תנועת החלוץ) לעבודה ולהתיישבות. החברה ארגנה בקבלנות את הקטיף והאריזה של הפרי וסייעה לייצוא פרי ההדר מארץ ישראל. בכך היוותה החברה תחרות לבעלי הון פרטיים שנטעו פרדסים בשרון כחברת בני בנימין למשל. יכין הקימה משרדי תעסוקה במושבות שניווטו פועלים למפעליה.
במהלך השנים קיבלה על עצמה "יכין" עיבוד של פרדסים שהיו בבעלות יהודים מחו"ל וכן ישראלים שלא רצו או שלא ידעו לטפל בפרדסים שבבעלותם.
היסטוריה > חק"ל

חק"ל (חברה קבלנית לחקלאות) נוסדה ב-1942 תוך שיתוף פעולה בין הסוכנות היהודית להסתדרות במטרה לארגן את משרדי התעסוקה במבנה ארצי. חק"ל דאגה להעסקה הקבלנית של הפועלים, להכשרה ולהתיישבות בעוד יכין עסקה בעיבוד תוצרת חקלאית (למשל הפקת מיץ תפוזים, חומץ וכדומה) ובשיווק.
היסטוריה > האיחוד

ב-1952 אוחדו יכין וחק"ל לתאגיד אחד שהקים בתי אריזה ובתי חרושת לעיבוד חקלאי, נטע מטעים, שיווק את התוצרת וגידל ירקות (לחמוצים ולמאכל בהמות). ליכין-חק"ל היה תפקיד חשוב בפרויקט פרדס בחיסכון שיזמה הממשלה. לצורך כך, הוחכרו לחברה על ידי מינהל מקרקעי ישראל כ-13,000 דונם של קרקע חקלאית במהלך שנות ה-50 וה-60.
היסטוריה > הפרטה

ב-1992 נקלע התאגיד, כמו רבים ממפעלי חברת העובדים לקשיים כלכליים והחברה נמכרה לאיש העסקים סמי שמעון. אחד הנכסים הגדולים של החברה עם מכירתה היה נדל"ן רב. הן פרדסים באזורים נחשקים במרכז הארץ, הן שטחי מפעלים ו"בית יכין" במרכז העיר תל אביב (בצומת הרחובות אבן גבירול, קפלן). רשות מקרקעי ישראל הסכים לאחד את מועדי חידוש החכירה של הקרקעות באופן שהיטיב עם החברה. לטענת החברה, השר אריאל שרון גם הבטיח לשמעון שחוזי החכירה של הקרקעות יחודשו באותם תנאים של החוזים המקוריים, כך שלגבי חלק נכבד מהקרקעות תהנה החברה מעליית ערך הקרקעות עם שינוי ייעודם מחקלאות לבנייה. לימים פסק בית המשפט העליון שהבטחה כזאת, גם אם ניתנה, ניתנה בחוסר סמכות ולכן בטלה.
היסטוריה > מכירת יכין תעשיות

ב-1998 נמכרה פעילות חברת הבת "יכין תעשיות", הפועלת בתחום שימורי המזון, לחברת זנלכל בע"מ. זנלכל הפכה את המותג "יכין" למותג הפונה לקהל הרחב בניגוד למותגים "פרי מבורך" ו"פרי זה" בהשגחת כשרויות למהדרין.[דרושה הבהרה]
תחומי פעילות

חקלאות - בבעלות החברה פרדסים ומטעים בפריסה ארצית ובהיקף של אלפי דונמים. תמהיל הגידולים כולל בעיקר הדרים לסוגיהם (תפוזים, אשכוליות, קלמנטינות) וכן גידולים נוספים בהם: אבוקדו, אפרסמון, ליצ'י וסוגים שונים של ירקות.
מסחר - בבעלות החברה שני מתחמי קניות והבילוי הפועלים תחת שם המותג "Y Center"
נדל"ן - בבעלות החברה מספר בניני משרדים
ראו גם

אגרקסקו
מהדרין (חברה)
הערות שוליים

↑  ע"א 5566/18 עזבון המנוח סמי שמעון ז"ל נ' רשות מקרקעי ישראל, ניתן ב־3 בדצמבר 2020, פסקה 12
↑  ע"א 5566/18 עזבון המנוח סמי שמעון ז"ל נ' רשות מקרקעי ישראל, ניתן ב־3 בדצמבר 2020, פסקאות 23-24
↑  זנלכל - מתמזגת עם יכין, באתר גלובס, 19 באוגוסט 1998
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310291105171  VIAF: 149463416   WorldCat (עם VIAF): 149463416
רשות מקרקעי ישראל

| --- | --- |

 מידע כללי
 תחום שיפוט:  חוק רשות מקרקעי ישראל
 תאריך הקמה:  2013
 סוכנות קודמת:  מינהל מקרקעי ישראל
 חוק:  חוק רשות מקרקעי ישראל
 האתר הרשמי
 
רשות מקרקעי ישראל (רֵמ"י) היא הרשות הממשלתית שמנהלת את קרקעות הלאום במדינת ישראל החל מ-1 במרץ 2013 מכוח חוק רשות מקרקעי ישראל. הרשות היא ממשיכת דרכו של מינהל מקרקעי ישראל, שהוקם למטרה זו בשנת 1960 ואשר ניהל את קרקעות הלאום מכוח חוק מינהל מקרקעי ישראל-תש"ך 1960.
רשות מקרקעי ישראל מנהלת את מרבית הקרקעות שבמדינת ישראל ובבעלות המדינה. בנוסף רמ״י מנהלת את קרקעות קק״ל ורשות הפיתוח. בראש הרשות פועלת מועצת מקרקעי ישראל הקובעת את מדיניות המקרקעין במדינה. בראש המועצה עומד שר הבינוי והשיכון וחבריה הם נציגים בכירים של משרדי ממשלה ונציגי קק"ל. רשות מקרקעי ישראל מבצעת את המדיניות הנקבעת על ידי מועצת מקרקעי ישראל. מנהל הרשות הנוכחי, יעקב קוינט, מונה על ידי שר הבינוי והשיכון בדצמבר 2020.
מטרות הרשות

ניהול מקרקעי ישראל כמשאב לשם פיתוחה של מדינת ישראל לטובת הציבור, הסביבה והדורות הבאים, ובכלל זה השארת עתודות קרקע מספיקות לצרכיה ולפיתוחה של המדינה בעתיד, תוך איזון ראוי בין צורכי שימור לצורכי פיתוח, ובין שיווק קרקע לשמירה על עתודות קרקע לצורכי ציבור.
קידום התחרות בשוק המקרקעין ומניעת ריכוזיות בהחזקת מקרקעין.
תפקידי הרשות

הקצאת קרקעות למטרות מגורים, דיור בר השגה, דיור ציבורי, תעסוקה, שטחים פתוחים ולמטרות אחרות, במקומות ובהיקפים הנדרשים על פי צורכי המשק, החברה והסביבה, לרבות צרכים עתידיים.
רכישת קרקעות וסיוע למדינה בהפקעת קרקעות לפי כל דין, לרבות למטרות סביבתיות.
שמירת זכויותיהם של הבעלים במקרקעי ישראל.
קידום הרישום של הזכויות במקרקעי ישראל בפנקסי המקרקעין.
מתן שירותים לבעלי זכויות במקרקעי ישראל ככל הנדרש, לצורך ניהול זכויותיהם או מימושן.
פרסום מידע בקשר למקרקעי ישראל, לרבות פרטים על הסכמי הרשות לגבי מקרקעין שבניהולה, וכן נתונים בדבר זמינותם של מקרקעי ישראל לתכנון, לפיתוח ולשמירה על שטחים פתוחים.
כל תפקיד אחר הנוגע לניהול מקרקעי ישראל, המוטל עליה לפי כל דין או לפי החלטת הממשלה.
מבנה הרשות

בראש הרשות עומד מנהל הרשות הממונה על ידי ראש הממשלה והשרים לתקופת כהונה בת חמש שנים וכפוף ישירות לשר האוצר. עובדי הרשות הם עובדי מדינה.
מבנה הרשות > המבנה הארגוני

ברשות מקרקעי ישראל שישה מרחבים (צפון, חיפה, מרכז, ת"א ירושלים ודרום) ושלוש חטיבות:
חטיבה עסקית מטפלת בתכנון, בשיווק ובביצוע עסקאות במקרקעין,
חטיבת שמירה על הקרקע עוסקת בפיקוח ובאכיפת זכויות המדינה במקרקעין,
חטיבת השירות (לחוכר), המעניקה שירותים למי שהתקשרו בחוזים שעדיין תקפים עם רשות מקרקעי ישראל.
מבנה הרשות > החטיבה העסקית

החטיבה פועלת לייצר פתרונות קרקע (משלב הייזום, דרך תכנון ופיתוח ועד לשיווק בפועל), בהתאם לצורכי המשק בהווה ובעתיד, עבור כל סוגי שימושי הקרקע (מגורים, חקלאות, תעשייה, מסחר ותיירות), בהתאם למדיניות הרשות.
במטה החטיבה העסקית פועלים האגפים הבאים:
אגף תכנון ופרויקטים – מקדם תהליכי תכנון ארצי מול משרד הפנים ומשמש  כמנחה מקצועי לנושא התכנון הפיתוח שבאחריות הרשות, המבוצעים במרחבים.
אגף לשיווק ומכרזים – מתמקד בשיווק ופרסום מכרזים פומביים במטרה לתת פתרונות לביקושים ברמה ארצית בהתאם להחלטות הממשלה.
אגף עסקאות – פועל  לביצוע פעילות עסקית ארצית מול שימושים ממשלתיים ואחרים, ומטפל בעסקאות מיוחדות והקצאות שלא במכרז בסיוע המרחבים השונים.
אגף כלכלה – מבצע ניתוחים ובדיקות כלכליות ליעילות הכלכלית של הפעילות העסקית ברמת המאקרו והמיקרו.
אגף שמאות – מהווה גוף מטה ליחידות השמאות המרחביות.
ניהול קרקע חקלאית – ניהול קרקע המוקצית ליישובים (קיבוצים ומושבים) ולפרטיים (חוזה מטעים), הקצאות קרקע, כתיבת נהלים והצעות למועצה, הנחיה מקצועית של המרחבים העסקיים בתחום זה וחתימה על חוזים לדורות בהתיישבות.
אגף  תורה ונהלים – אחראי  לפיתוח התורה התפעולית של החטיבה, להסבת החלטות מועצת מקרקעי ישראל והחלטות הנהלה להוראות נוהל תפעוליות, להדרכה והטמעה של הוראות והחלטות בקרב העובדים ולריכוז צרכים ודילמות העולים מהשטח והמרתם להוראות ונוהלי עבודה. נוהלי הרשות עוברים עריכה, עדכון והתאמה להחלטות מועצת מקרקעי ישראל שבתוקף, מתוך אמונה שכתיבה איכותית של נהלים ברורים, סדורים ופשוטים ככל הניתן, מייעלת באופן משמעותי את עבודת הרשות.
מבנה הרשות > חטיבת השמירה על הקרקע

החטיבה פועלת לשמירה על קרקעות המדינה מפני פלישות, הסגות גבול והפרת חוזים. פעילות החטיבה תכלול בין היתר איתור שימושים חורגים בקרקעות בניהול הרשות ובצוע פעולות אכיפה לסילוק פלישות והסגות גבול.
החטיבה פועלת בשיתוף פעולה ברמה הארצית והמרחבית עם גורמי אכיפה שונים כדי לקדם את מטרותיה: פרקליטות המדינה, היחידה לפיקוח על השטחים הפתוחים (סיירת ירוקה), משטרת ישראל (יחידת תיאום ואכיפה), היחידה לפיקוח על הבנייה במשרד הפנים, יחידות הפיקוח בוועדות לתכנון ובנייה, המשטרה הירוקה, יחידות הפיקוח של המשרד להגנת הסביבה ועוד.