stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
במקום הכי רחוק
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019-20)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019-20)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019-20)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2019-20)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 3 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 4 |  |
|  ישראל | אקו"ם | 6 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 36 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 21 |  |
הערות שוליים

↑  בניה ברבי - במקום הכי רחוק, באתר ‏מאקו‏, 4 בדצמבר 2019
↑  ״במקום הכי רחוק״: בניה ברבי חוזר בסינגל חדש. צפו, באתר "סרוגים", 3 בדצמבר 2019
↑  אחרי שנה נפלאה: בניה ברבי מוציא שיר חדש מתוך אלבום שלישי, באתר וואלה, 3 בדצמבר 2019
1 2   בניה ברבי - במקום הכי רחוק, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:21)
↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
↑  Spotify Charts, www.spotifycharts.com
↑  במקום הכי רחוק, נבדק ב-2020-07-05
↑  בניה ברבי, במקום הכי רחוק, באתר יוסמיוסיק, ‏2019-12-03
↑   בן שלו, אהוד בנאי נכנס לתודעה אחרת ומצליח לשכנע, בניה ברבי פחות, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2019
↑  רן בוקר, השיר המושמע ביותר בשנת תש"פ: "מסע" של אליעד, באתר ynet, 9 בספטמבר 2020
| בניה ברבי |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | חלקים מהניגון • מישהו איתי כאן • קרן שמש |  |
| ערכים קשורים | The Voice ישראל • NMC |  |
| בניה ברבי - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| חלקים מהניגון | "אמונה (תחזיקי חזק)" • "מהכפר אל העיר" • "מיתרי הלב" |  |
| מישהו איתי כאן | "מישהו איתי כאן" • "תפסת לי מקום" • "עכשיו הלב פתוח" • "ממה את מפחדת" |  |
| קרן שמש | "במקום הכי רחוק" • "קחי את הפחדים" • "מנגינה קטנה" • "כמה רקדנו" • "עכשיו" • "מי לא יבוא" • "עד שזה נגמר" • "גומות" • "מה שבא בא" • "קרן שמש" |  |
| השתתפות בסינגלים | "אל תשאלי" |  |
בנדיקוטאים

| בנדיקוטאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
תת־מחלקה:: יונקי כיס
על־סדרה:: חיות כיס אוסטרליות
סדרה:: בנדיקוטאים
משפחות
 Yaralidae - נכחד  Thylacomyidae  Chaeropodidae - נכחד  Peramelidae
שם מדעי
 Peramelemorphia

בנדיקוטאים (שם מדעי: Peramelemorphia) הם סדרה של חיות כיס החיים בטבע באוסטרליה, טסמניה וגינאה החדשה בעיקר. כמו אצל רוב הכיסאים, הצעירים גדלים בכיסים מיוחדים כתחליף לרחם, כמו יונקי שליה.
הבנדיקוטיים הם יצורים קטנים ואוכלי בשר בעלי חוטם מחודד ואוזניים גדולות. ברובם הגדול הם חיות ליליות, וחלקם מטפסי עצים מיומנים.
הגדול בבני הסדרה הוא בנדיקוט ענק (Peroryctes broadbenti), שמשקלו עד 4.7 ק"ג. הקטן בבני הסדרה הוא בנדיקוט ננסי (Microperoryctes murina), שמשקלו עד 100 גרם.
מיון

בנדיקוטאים (Peramelemorphia)
משפחה: Yaralidae - נכחדה
משפחה: בילביים (Thylacomyidae)
סוג: בילבי (Macrotis)
משפחה: בנדיקוטיים רגלי-חזיר (Chaeropodidae) - נכחדה
סוג: בנדיקוט רגלי-חזיר (Chaeropus ecaudatus) - נכחד
משפחה: בנדיקוטיים (Peramelidae)
סוג: בנדיקוט קצר-חוטם (Isoodon)
סוג: בנדיקוט (Perameles)
סוג: בנדיקוט ניו-גינאי (Peroryctes)
סוג: בנדיקוט קוצני (Echymipera)
סוג: בנדיקוט ננסי (Microperoryctes)
סוג ומין יחיד: בנדיקוט סראם (Rhynchomeles prattorum)
גלריה

בנדיקוט חום דרומי
בנדיקוט סרוג מערבי
בילבי ענק
בנדיקוט חוטמני
בנדיקוט רגלי-חזיר - נכחד
בנדיקוט קצר-חוטם

| בנדיקוט קצר-חוטם |
| --- | --- |
 בנדיקוט חום
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: בנדיקוטאים
משפחה:: בנדיקוטיים
סוג:: בנדיקוט קצר-חוטם
מינים
 3
שם מדעי
 Isoodon ‏דמארה, 1817

בנדיקוט קצר-חוטם או איסואודון (שם מדעי: Isoodon), הוא סוג של כיסאי בינוני במשפחת הבנדיקוטיים שכולל 3 מינים החיים ביבשת אוסטרליה וגינאה החדשה. הסוג הוגדר בשנת 1817 על ידי הזואולוג הצרפתי אנסלם גאייטאן דמארה (אנ') והוא גדול יותר מהסוג בנדיקוט המצוי אף הוא באוסטרליה.
תיאור

הבנדיקוט קצר-החוטם דומה במראהו החיצוני לקנגורו החולדתי. מבנה גופו גוצי ושמנמן, זנבו קצר ודקיק, וראשו המחודד רחב וקצר יותר מהסוגים האחרים במשפחה. סוג זה נבדל מהסוג בנדיקוט בהיותו כבד, גדול ומסיבי יותר, עם אוזניים קצרות ופרווה כהה. הטפרים שלו גדולים וחזקים ומשמשים לחפירה. הפרווה של הבנדיקוט קצר החוטם בצבע חום בהיר, קפה או זהוב בצד העליון (תלוי במין) וצהבהב-אפרפר בצד התחתון. אורך הראש והגוף של המינים בסוג 21–47 סנטימטרים, אורך זנבם 8–21 סנטימטרים ומשקלם 3-0.3 קילוגרם. הזכר גדול בצורה ניכרת מן הנקבה.
תפוצה וביולוגיה

המינים בסוג מצויים בעיקר בחופים הצפוניים והדרומיים של אוסטרליה, בטסמניה ובדרום גינאה החדשה. בית הגידול שלהם מורכב מיער אקליפטוס פתוח, חורש ים-תיכוני, סוואנות שיחים, בתה, וכרי דשא ליד ביצות ומקווי מים אחרים. בניגוד לסוג בנדיקוט, מיני הבנדיקוט קצר-החוטם נמנעים מאזורים מדבריים וצחיחים למחצה.
המינים בסוג פעילים בלילה, וישנים במהלך היום בקינים שבנו לעצמם מזרדים, עשבים ועלים בתוך מאורות או גזעי עצים חלולים. במהלך שעות הפעילות הליליות, הם נוטים לנוע בשבילים קבועים שיצרו בתוך העשב הגבוה או השיח הצפוף. הם אוכלי כל, וניזונים בעיקר מחרקים, תולעים, פירות, זרעים ופטריות. הבנדיקוטים הללו חיים בבדידות בטריטוריה קבועה המסומנת בבלוטות ריח, והם מגיבים באגרסיביות יוצאת דופן כלפי פולשים מבני מינם.
הרבייה של המינים בסוג מתרחשת לאורך השנה באזורים חמים, ובחודשי הקיץ באזורים קרירים יותר. הבנדיקוטית יכולה להמליט מספר פעמים בשנה (5-2), ותקופת ההיריון שלה היא בין הקצרות ביותר בקרב היונקים - 10 יום בלבד. גודל השגר הממוצע הוא 2–4 גורים; אף על פי שהבנדיקוטית עשויה להמליט עד 7 גורים, לרוב רק 4 מתוכם ישרדו. הגורים מבלים בכיס 7–8 שבועות ונגמלים זמן קצר לאחר מכן. הם הופכים לבוגרים סביבות גיל שנה. תוחלת החיים קצרה יחסית: 3-2 שנים ובמקרים חריגים עד 4 שנים.
מיני הבנדיקוט קצר-החוטם מאוימים בעיקר מצד אובדן בית גידול למטרת חקלאות ומרעה, והתפשטות טורפים לא-ילידים שהובאו ליבשת על ידי האדם כמו שועל אדום וחתול הבית.
מינים

בסוג זה 3 מינים:
בנדיקוט חום צפוני (Isoodon macrourus) - המין הגדול בסוג. חי בצפון אוסטרליה ובדרום גינאה החדשה.
בנדיקוט חום דרומי (Isoodon obesulus) - חי בדרום אוסטרליה ובטסמניה.
בנדיקוט זהוב (Isoodon auratus) - המין הקטן בסוג. אנדמי לאזור קימברלי וארץ ארנהם בצפון-מזרח אוסטרליה.
ג'ודי - מעבר לקשת

| --- | --- |

 מבוסס על:  End of the Rainbow 
 בימוי:  רופרט גולד 
 עריכה:  מלאני אוליבר 
 שחקנים ראשיים:  רנה זלווגר (ג'ודי גרלנד) רויס פירסון בלה רמזי (לורנה לופט) Andy Nyman פיל דאנסטר Arthur McBain ריצ'רד קרודרי (לואיס מאייר) ג'סי באקלי רופוס סוול (סידני לופט) פין ויטרוק (מיקי דינז) מייקל גמבון (Bernard Delfont) Darci Shaw (ג'ודי גרלנד) ג'ון דגליש (לוני דונגן) 
 מוזיקה:  גבריאל יארד 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  BBC Films 
 חברה מפיצה:  ורטיגו מדיה, רודסייד אטרקשנז, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 באוקטובר 2019 
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מוזיקלי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   judy
 פרסים:  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (רנה זלווגר) 
 www.judythefilm.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'ודי - מעבר לקשת (באנגלית: Judy) הוא סרט דרמה-ביוגרפי אמריקאי-בריטי שיצא ב-2019. הסרט בוים על ידי רופרט גולד (אנ'). הסרט מבוסס על שנת חייה האחרונה של הזמרת ושחקנית הקולנוע האמריקאית ג'ודי גרלנד, המגולמת בסרט על ידי שחקנית הקולנוע והמפיקה האמריקאית רנה זלווגר.
עלילה

הסרט פוגש את הזמרת הידועה בשנת חייה האחרונה, כאשר היא נאלצת לעזוב את שני ילדיה הקטנים ברשות אביהם בארצות הברית, ולהופיע בבריטניה, שם היא זוכה לאהבת הקהל למרות הקשיים שלה. הסרט עוקב אחרי התאהבותה בבעלה החמישי, הצעיר ממנה בשנים רבות, ואחרי ניסיונותיה להרוויח את הכסף הדרוש כדי שתוכל לספק בית יציב לילדיה. הסרט מציג מַעְתָּקים לֶעָבָר (פלשבקים) מעברה בתקופת הצילומים של הקוסם מארץ עוץ, ומנסה להסביר את חייה הבוגרים באמצעות הצצה לחיי הנעורים שלה, שנשלטו בידי אולפן הסרטים מטרו-גולדווין-מאייר.
הפצה

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים טליורייד (אנ') ב-30 באוגוסט 2019. כמו כן, הסרט הוקרן בפסטיבל חיפה באוקטובר 2019.
הסרט יצא בצורה מסחרית בארצות הברית ב-27 בספטמבר 2019, ובממלכה המאוחדת ב-2 באוקטובר 2019. בישראל יצא לאקרנים ב-6 בפברואר 2020.
בהילוך חוזר (ספר)

ערך זה עוסק בבהילוך חוזר (ספר). אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

עטיפת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  קן גרימווד
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 הוצאה:  כנרת
 תאריך הוצאה:  1989
 מספר עמודים:  270
 הוצאה בעברית
 תרגום:  אופירה רפן
 פרסים
 פרס עולם הפנטזיה לרומן הטוב ביותר 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001169441
 
בהילוך חוזר (באנגלית: Replay) הוא רומן מדע בדיוני מאת הסופר האמריקאי קן גרימווד שיצא לאור בשנת 1986. הספר זכה בפרס הפנטזיה העולמי של שנת 1988, ונחשב לאחת מיצירות המדע הבדיוני הטובות ביותר. הספר שייך לתת ז'אנר "מסע בזמן" ו"היסטוריה חלופית".
בשנת 1988 קיבל גיבור הספר, ג'ף וינסטון, התקף לב, והתעורר ממנו בשנת 1963 כסטודנט בן 18. ג'ף ניצל את הידע שלו באשר ל-25 השנים הבאות למסחר והפך לאחד מעשירי העולם. בגיל 43 מת פעם נוספת וחזר שוב לאותה שנה. הפעם התלבט האם לבחור בחיי תענוגות או לחפש את ההסבר לתופעה. כמו כן הכיר אישה שהייתה במצב דומה לשלו. הספר היה לרב מכר ביפן ותורגם מאנגלית על ידי אופירה רפן ויצא בהוצאת כנרת בתל אביב, בשנת 1989.
הדמויות והסיפור

"בהילוך חוזר" הוא סיפורו של ג'ף וינסטון, שדרן רדיו. יום אחד בשנת 1988, בהיותו בן 43, וינסטון מקבל התקף לב ומתעורר בחזרה בגיל 18, בשנת 1963, בגופו של סטודנט הלומד באוניברסיטת אמורי. הוא מתחיל לחיות מחדש את חייו כאשר הוא עדיין זוכר את חייו הקודמים, למשך 25 השנים הבאות, עד אשר למרות ניסיונותיו לשמור על כושר ובריאות ליבו, הוא שב ומקבל התקף לב נוסף ומת שוב בן 43 בשנת 1988. הוא מתעורר שוב בהיותו בן 18, בשנת 1963, אולם כעת באיחור של מספר שעות לעומת ה"הילוך החוזר" הקודם שלו. כך שוב ושוב, הוא מת ומתעורר לחיים כאשר כל פעם הוא חי מאורעות אחרים הקורים בחייו בהיסטוריה חלופית (כל פעם הוא מתעורר בהפרש הולך וגדל. בתחילה שעות, אחר כך ימים, לאחר מכן שנים ובסופו של דבר עשורים). ג'ף מבין שלא יוכל לשנות את גורלו ומותו הצפוי בשנת 1988, אך הוא יכול לשנות את האירועים והמאורעות המתרחשים במהלך חייו החוזרים תוך שימוש בידע מחייו הקודמים בכל "הילוך חוזר", לעצמו ולאחרים.
במהלכו של אחד מההילוכים החוזרים, וינסטון שם לב למודעה גדולה לסרט חדש בשם "כוכב הים", שהפך להצלחה כבירה בקופות בשנת 1974. הסרט נכתב והופק על ידי מפיקה בלתי ידועה בשם פמלה פיליפס שגייסה לצורך העניין את סטיבן ספילברג לבימויו ואת ג'ורג' לוקאס, כאחראי על האפקטים המיוחדים, לפני שאלה יצרו את הפרויקטים המצליחים שלהם. מאחר שהסרט לא היה זכור לו ממחזורי חייו הקודמים, וינסטון חושד שיוצרת הסרט, פיליפס, חווה אף היא את אותה התופעה של גלגולי החיים, כמוהו. עד מהרה הוא מאתר ושואל אותה שאלות המובילות להבנתו שגם היא חווה גלגולי חיים בהילוכים חוזרים, כמוהו, והיא מאששת את חשדו.
וינסטון ופיליפס מתאהבים לבסוף ומשוכנעים שהם נשמות תאומות. ככל שלולאות הזמן של חייהם הולכות ומתקצרות, כך גם הם שמים לב שמתעוררים סיבוכים כמו העובדה שחייה של פיליפס מתחילים בהפרשי זמן ותקופות שונים מכפי אלו של וינסטון. בסופו של דבר, השניים מחליטים לחפש ולמצוא אחרים שחווים את תופעת ההילוך החוזר על ידי פרסומן של ידיעות מוצפנות בעיתונות. ההודעות הנראות מוזרות למי שלא מבין, מביאות למספר התייחסויות ללא מוצא. עד אשר, הזוג מקבל מכתב מאדם שיודע דברים על התרחשויות עתידיות. וינסטון ופיליפס מחליטים לבקר את האדם הזר ומגלים שהוא מאושפז בבית חולים פסיכיאטרי. להפתעתם, הצוות המטפל בו לא שם לב לדיבוריו על העתיד, אך מתברר במהרה מדוע האדם מאושפז, כאשר הוא בעצם טען שחייזרים אילצו אותו לרצוח מספר אנשים לצורך בידורם בלבד.
בהילוך חוזר מאוחר יותר, השניים מחליטים להשתמש בניסיונם באופן פומבי ולדווח בפירוט רב במסיבת עיתונאים על אירועים עתידיים שאמורים להתרחש. הממשל האמריקאי שם לב בסופו של דבר, ומאלץ את וינסטון ופיליפס לדווח באופן רציף על התרחשויות עתידיות ביחסי החוץ של ארצות הברית. למרות שהממשל מכחיש ולא לוקח על כך אחריות, מאורעות פוליטיים גדולים מתחילים להתרחש באופן שונה, וינסטון מנסה להפר את הקשר עם הממשל. הממשל לא מסכים והזוג נאסר בבית הכלא תוך אילוצם להמשיך ולבצע את תפקידם השנוי במחלוקת, במסירת ידיעות עתידיות.
ככל שמחזורי ההילוכים החוזרים הבאים של חייהם הולכים ומתקצרים, כך תוהים השניים כיצד יסתיימו המחזורים הללו עבורם בסופו של דבר –
האם יסתיימו ההילוכים החוזרים והשניים יעברו לחיים שאחרי המוות ? או האם מחזור חייהם הנוכחי הוא האחרון עבורם וכך בעצם יסתיימו חייהם ?
ביקורות

הסופר אורסון סקוט קארד פרסם ביקורת על הספר במגזין לפנטזיה ומדע בדיוני (מאי, 1987). וכך כתב: "ג'ף מהמר הימור בטוח. הפעם שנות ה-70 וה- 80 מלאות הזוהר והעושר עד אשר הוא מת שוב, ושוב הוא מתעורר בשנת 1963, שוב ושוב, בהילוך חוזר של חייו, בכל פעם חכם יותר מהפעם הקודמת, כל פעם מופתע משמחה חדשה, כאב חדש. ילדים שגידל, אבדו לו, אהבות שלא רוצות אותו בפעם השנייה. בניסיון נואש, בודד במערכה עם כל הידע שרכש ושהוא לא יכול לשתף עם אף אחד, לכוד בלופ האינסופי של חייו החוזרים ונשנים. סגנונו של גרימווד ברור וחודר. הוא מוליך אותנו דרך מחזורי חייו של ג'ף וינסטון בכישרון רב. בלי להתמהמה יתר על המידה בניסיון אחד, לעולם לא מוביל אותנו מהר מדי, כך שלא נטעם בטעות יתר על המידה את טעמו של כל קטע בסיפור, במהלך העשורים של חייו. "בהילוך חוזר" הוא תהליך התפתחותו של צליין בן זמננו, קשוח אך עם זאת דיוקן מעורר חיבה של החיים בהם אנו מובלים. כשסיימתי לקרוא את הרומן, חשתי שהתקדמתי דרך קצבם החבוי של החיים, כך שראיתי בבהירות יתר, ואהבתי עמוק יותר מכפי שניתן לאהוב בפרק חיים קצר, אחד."
ביקורתו של ה- "Publishers Weekly": "גרימווד התעלה על עצמו בסוגה עם הסיפור המתבונן בקפדנות, ספרותי ומקורי שלו. ידיעותיו של ג'ף הופכות למסלול של ברכה עבורו. אחרי שהתאושש מההלם (האם העתיד הוא חלום, או שמא החיים האמיתיים?), הוא משחק בהזדמנויות בלתי מוחמצות. במחזור חיים אחד לדוגמה, הוא מתאהב בפאמלה, עקרת בית שמתה תשע דקות אחריו, הם מנסים להזהיר את העולם מאסונות, מתעמתים עם הממשל ומהלך ההיסטוריה. אדם נוסף הנתון בהילוך חוזר, מתגלה לפניהם כרוצח סדרתי, שרצח את אותם האנשים שוב ושוב. ג'ף ופאמלה עדיין מחפשים אחר חלקים נסתרים בחייהם כאשר הם מבחינים כי שהם חוזרים אחורה לנקודה בחייהם הקרובה יותר ויותר למועד מותם המקורי, עד שהם מבינים שההילוך החוזר של חייהם מתקרב לסופו."
פרסים והמלצות

הספר "בהילוך חוזר" זכה בשנת 1988 בפרס הפנטזיה העולמי. כמו כן הוא נמנה ברשימה הקצרה כמועמד לפרס של שנת 1988 בתחרות על שם ארתור סי קלארק.
הספר נמנה ברשימות ההמלצה הבאות: "Modern Fantasy": מאה הספרים הטובים ביותר לשנת 1988, " Locus Reader's Poll": ספר המדע הבדיוני הטוב ביותר לשנת 1988, "Aurel Guillemette's The Best in Science Fiction - 1993", והמדריך האולטימטיבי למדע בדיוני של דייוויד פרינגל לשנת 1995.
ספר המשך וקולנוע

הסופר קן גרימווד עבד על ספר המשך כאשר מת בפתאומיות בשנת 2003 מהתקף לב, כשהיה בן 59. בשנת 2010 דווח שאולפני האחים וורנר תכננו לצלם גרסה קולנועית עבור הספר "בהילוך חוזר", בכיכובו של בן אפלק. את התסריט לגרסה זו כתב ג'ייסון סמילוביץ'. ב-2011 היו דיונים על בימויו של הסרט על ידי רוברט זמקיס.
הערות שוליים

↑  האם בן אפלק יככב בסרט "בהילוך חוזר ?"
↑  בן אפלק מעוניין להיכנס לפרויקט הפיכת "בהילוך חוזר" לסרט. כתבה ב- The WRAP
↑  רוברט זמקיס "חוזר לעתיד" עם "בהילוך חוזר"
באל גנגדהאר טילאק

| --- | --- |

צילום דיוקן מסביבות 1916
 לידה:  23 ביולי 1856 רטנגירי, הודו 
 פטירה:  1 בספטמבר 1920 (בגיל 64) מומבאי, הראג' הבריטי 
 שם לידה:  Keshav Gangadhar Tilak 
 מדינה:  הראג' הבריטי 
 השכלה:  Government Law College, Mumbai  Elphinstone College  Deccan College Post-Graduate and Research Institute 
 מפלגה:  הקונגרס הלאומי ההודי 
 השקפה דתית:  הינדואיזם 
 
באל גנגדהאר טילאק, ששמו בלידה היה קשאב גנגדהר טילאק
(במראטהית: बाळ गंगाधर टिळक; באנגלית: Bāḷ Gaṅgādhar Ṭiḷak), היה פוליטיקאי, הוגה דעות, סופר, פובליציסט ועיתונאי הודי, פעיל חברתי ומחנך, שנאבק למען עצמאות הודו. נודע גם בכינוי לוקמאניה ("המקובל בעם").
ביוגרפיה > ילדותו ונערותו

קשאב גנגדהר טילאק נולד בשנת 1865, בעיר רטנגירי, כיום בתחום מדינת מהאראשטרה שבהודו, אז הודו הבריטית. אביו, גנגדהר רמאצ'נדרה פאנט טילאק, היה מורה ומומחה בשפת הסנסקריט והוא נפטר כשטילאק היה בן 16. טילאק התיתם גם מאמו, פרוואטיבאי, עוד כשהיה בן 10. בערך באותה תקופה עבר אביו לעבוד ולגור בפונה, מה שאיפשר לבנו חינוך ברמה יותר טובה. בגיל 16, עוד בימי חייו של אביו, התחתן טילאק עם טפי או טפיבאי, בת לבית באל. בעקבות נישואיה היא שינתה את שמה לסאטיאבהמאבאי. אחרי לימודים בבית ספר בפונה למד טילאק בשנים 1873–1877 במכללת דקאן באותה עיר. הכיר שם פוליטיקאים לעתיד כמו ג.ס. חאפארדה והתיידד במיוחד עם גופאל גנש אגארקר. ב-1877 סיים שם טילאק תואר ראשון במתמטיקה בהצטיינות. לא המשיך במסלול זה לתואר שני והחליט ללמוד גם משפטים במכללה הממשלתית למשפטים במומבאי. סיים תואר ראשון במשפטים בשנת 1879.
ביוגרפיה > משפחתו

משפחתו השתייכה למעמד הביניים ולדור השמיני של הברהמינים צ'יטפאוואן (יש הטוענים שאבותיהם הקדומים היו מקהילת בני ישראל (הודו)), הענף שאנדילי. מקור המשפחה היה בכפר צ'יחאלגאון על יד העיר רטנגירי ("הר התכשיטים") והיא החזיקה מדור לדור את התפקיד של מנהיג הכפר ("חוט").
ביוגרפיה > תחילת פעילותו הציבורית

טילאק היה גבר גבוה וחסון, בעל שפם עבות ועור כהה, ולרוב לבש חליפת משי מסורתית של ברהמין. הוא דגל במעורבות בעניינים הציבוריים. הוא סבר כי החיים והדת משולבים זה בזה ועל האדם לשרת לא רק את עצמו, אלא גם את משפחתו וקהילתו, את האנושות ואת האל. ב-1880 הקים טילאק יחד עם המורה הוותיק וישנו שאסטרי צ'יפלונקר (שמת ב-1882) את התיכון האנגלי הפרטי החדש בפונה, שבו לימד מתמטיקה. התיכון משך תלמידים רבים והפך ליוקרתי. בשנת 1884 ארגן טילאק בעיר פונה את "חברת החינוך של דקאן" יחד עם עוד כמה מורים, ביניהם אגארקר ומאהאדב בלאל נמג'ושי וזכה לגיבוי מקיר לקיר מבני האליטה ואף מן הממשל הבריטי והמהראני מבארודה. בעיני מייסדיו מטרת הארגון הייתה לשפר את איכות החינוך בהודו ונועד להקים מערכת לימודים חדשה שתשים דגש על טיפוח הזהות הלאומית והתרבות ההודית. במסגרת הארגון החדש שולבו התיכון האנגלי החדש וגם מכללה חדשה על שם פרגוסון, המשנה למלך הבריטי במומבאי. במכללה הזאת, לימד טילאק מתמטיקה, בעוד אדארקר לימד היסטוריה ולוגיקה. בו זמנית הוא עסק בהפצת רעיון העצמאות של הודו, תוך דגש על תחייתה התרבותית והדתית. הוא עשה זאת מעל דפי עיתונים שהקים בשנת 1881: "קסארי" ("האריה"), שבועון בשפה המראטהית, אותו ניהל יחד עם אגארקר, ו"מארטהה", שבועון באנגלית. בעיתונים דן בסוגיות רבות בתחום הפוליטיקה, הדת והמשפטים. תוך שנתיים הפך "קסארי" לעיתון הנפוץ בהודו ומהאראטה הפך לשופרה של דעת הקהל המלומדת במערב הודו. ב-1884 נידונו קילאק ואגארקר ל-4 חודשי מאסר אחרי שפרסמו חומר על מעורבות אמו החורגת של המהראג'ה מקולהאפור והשר הראשי (ה"דוואן") שלו בניסיון להדיח את המהראג'ה, בטענה של אי שפיות. בשנים 1885 ו-1887 נבחר טילאק למועצה המחוקקת של מומבאי. בשנת 1890, עזב טילאק את עבודתו ב"חברת החינוך של דקאן" כדי להקדיש את עצמו לפוליטיקה בלבד.
הקריירה הפוליטית > הנהגתו

טילאק, בן לקבוצה האתנית מראטהי, יליד החבל קונקן, היה המנהיג הראשון של התנועה ההודית לעצמאות, והיה המפורסם שבמנהיגים הפוליטיים ההודים לפני מהטמה גאנדי. השלטונות הקולוניאליים הבריטים כינו אותו "אבי המהומות בהודו". בקרב העם כונה "לוקמאניה", כלומר "המקובל בעם" (כמנהיגו). גאנדי עצמו כינה אותו "אבי הודו המודרנית". טילאק התנגד בחריפות להמשך נוכחות בריטניה בארצו ודגל בתקיפות ב"סוואראג", "השלטון העצמי" של ההודים. הוא נודע בציטוט בשפה המראטהית:
הוא היה הינדואיסט אדוק ושמרן והתקומם נגד הכפייה התרבותית הבריטית שלדעתו גרמה לצעירים ההודים לאבד את זהותם התרבותית.
קרא לחרם על הסחורות המיובאות מבריטניה ועשה מאמצים רבים כדי לגייס את העם למאבק הלאומי. סבר שרק השחרור מהשלטון הזר יבטיח את פריחתה של הודו: "אם לא נשיג סוואראג' לא תהיה קדמה תעשייתית, אם לא נשיג סוואראג', לא תיתכן שום אפשרות של חינוך לאומתנו... ללא סוואראג'יה לא יהיה חינוך לנשים, ולא רפורמה תעשייתית".
הקריירה הפוליטית > בקונגרס הלאומי ההודי

בשנת 1889 הצטרף טילאק לשורות הקונגרס הלאומי ההודי. השתתף בכנס במומבאי של המפלגה, כנציג של פונה. הוא שלל את המתינות שבה נהגה מפלגה זאת במאבק למען השלטון העצמי ודגל בגישה רדיקלית. לעומת זאת גישתו החברתית הייתה שמרנית. למשל, על אף שהתנגד לנישואים של ילדים, לא הסכים עם חוק הגבלת הגיל משנת 1891 (Age of Consent Act) שהעלה את גיל הסף לנישואים לבנות מ-10 ל-12 שנים, מכיוון שראה בו חתירה נגד ההינדואיזם ותקדים מסוכן. בשנת 1896 הוכה אזור מהרשטרה ברעב. טילאק דרש מהשלטונות הבריטים לקחת אמצעים על מנת להקדים רפואה למכה ולמנוע אסון. הוא דרש את יישום החוק Famine Relief Code, ביקש הפסקת גביית המיסים על האדמות בתקופת הרעב, היתר לשימוש באדמות הג'ונגל, שילומי משכורות לעובדים המעניקים סיוע לכפרים המוכים ברעב, חלוקת ארוחות חינם למשפחות העניים. כשנתקל באטימות הבירוקרטים הוא האיץ בתושבים לעמוד באומץ על זכויותיהם. ארגן מתנדבים כדי ליידע את האוכלוסייה על זכויותיה, לאסוף מידע על ממדי האסון ולשגר אותו לרשויות.
בשלהי שנת 1896 פרצה במומבאי מגפת דבר שהתפשטה לפונה ובינואר 1897 הגיעה לממדים גדולים. להבדיל מרבים מהאליטה המקומית, טילאק לא עזב את העיר, ביקר במקומות מוכי המגפה עם צוותי התברואה של הרשויות, פתח בית חולים ובית תמחוי לשירות האוכלוסייה. כוחות הצבא הבריטי הפעילו אמצעי חירום קשוחים שכללו פשיטות לבתים פרטיים, בדיקת הדיירים, פינויים לבתי חולים ולמחנות הסגר, הפקעת חפצים אישיים והשמדתם ואיסור על חולים להיכנס לעיר או לצאת ממנה. עד סוף חודש מאי 1897 המגפה הייתה תחת שליטה. אף על פי שאמצעים אלה נלקחו בשיקול דעת ומתוך כוונות טובות, הם נראו בעיני הציבור ההודי מעשי רודנות ודיכוי.
טילאק עצמו הוקיע אותם בעיתוניו. הוא ציטט את כתבי הקודש "בהגווד גיטא שבו נכתב שאין להאשים את מי שהורג צורר.
ב-22 ביוני 1897 ירו האחים צ'אפקר וחבריהם למוות בנציב הבריטי רנד ובקצין בריטי נוסף, הלוטננט איירסט. ההיסטוריונים ברברה ותומאס מטקאף סבורים שטילאק ידע את זהות המפגעים והסתיר אותה. הוא נשפט על הסתה לרצח והטפה לאי ציות לשלטונות (ה"ראג'") ונידון ל-18 חודשי מאסר.
בצאתו מן הכלא במומבאי, התקבל על ידי העם כקדוש מעונה וגיבור לאומי.[דרוש מקור] יחד עם שותפו למאבק, ג'וזף "קאקה" בפטיסטה, הוא המציא סיסמת מאבק חדשה:"סוואראג' (שלטון עצמי) הוא זכותי מלידה ואשיג אותו".
בשנת 1905 בעקבות חלוקת חבל בנגל, אסטרטגיה שננקטה על ידי הלורד קרזון על מנת להחליש את התנועה הלאומית ההודית, עודד טילאק את תנועת סוואדשי והחרם האנטי-בריטי.
תנועת סוואדשי ("של ארצנו") דרשה מכולם להשתמש אך ורק בתוצרת הודו. במקביל הועלתה הדרישה להחרים את כל הסחורות הזרות ולהטיל חרם חברתי על כל הודי המשתמש בסחורות זרות.
בעוד שבראש המחנה המתון במפלגת הקונגרס עמד גופאל קרישנה גוחאל, בראש הלאומנים הרדיקלים עמד טילאק, וכן ביפין צ'נדרה פאל בחבל בנגל ולאלה לג'פט ראי בפנג'אב. הם כונו הטריומווירט "לאל-באל-פאל".
בשנת 1907 התנהל הכנס השנתי של מפלגת הקונגרס בסוראט, במדינת גוג'ראט. בעת הבחירות ליושב ראש החדש של המפלגה פרצו מהומות בין המחנה המתון והרדיקלי. מפלגת הקונגרס התפצלה לקבוצה רדיקלית בראשות טילאק, פאל ולג'פאט ראי ולקבוצה מתונה. טילאק ועמיתיו נתמכו גם על ידי לאומנים נוספים כמו אורובינדו גוש ו.א. צ'ידמברם פילאי.
הקריירה הפוליטית > מאסריו על המרדה

בעת חייו נשפט טילאק, בין היתר, שלוש פעמים על ידי הרשויות הבריטיות בהודו, באשמת המרדה: ב-1897, ב-1909 וב-1916. ב-30 באפריל 1908 השליכו שני צעירים בנגלים, פרפוללה צ'אקי וחודירם בוס, פצצה על כרכרה בעיר מוזאפרפור כדי לרצוח את ראש בית המשפט מקולקטה, השופט דאגלס קינגספורד. בטעות רצחו במקומו שתי נשים שנסעו באותה כרכרה. צ'אקי התאבד אחרי שנעצר, ובוס הוצא להורג בתלייה. טילאק לימד בעיתונו "קסארי" סנגוריה על המפגעים וקרא להשכנה מידית של ה"סווראג'" - השלטון העצמי. השלטונות ראו במאמרו מעשה המרדה והעמידו אותו לדין.
בתום המשפט חבר המושבעים הרשיעו את טילאק ב־7 קולות נגד שניים. השופט דינשו ד. דבר דן אותו לשש שנות מאסר וקנס של אלף רופיות על המרדה והסתה לשנאה גזעית נגד הבריטים. כשנתבקש במשפט אם יש לו מה לומר, טילאק השיב:
כל מה שברצוני לומר הוא, שעל אף פסק הדין, אני עדיין עומד על כך שאני חף מפשע. ישנם כוחות עליונים השולטים בגורלם של בני אדם ושל עמים, ואני חושב שכנראה היה זה רצון האל שהעיניין שאני נאבק למענו יפיק תועלת רבה יותר מסבלי מאשר מעטי ולשוני
בפסק דינו הביע השופט בקורת חריפה נגד התנהגותו של טילאק. הוא עזב את האיפוק השיפוטי וגינה את מאמרי טילאק כ"מבעבעים מרוב המרדה", הטפה לאלימות, אישור מעשי הרוצחים. "אתה מהלל את הגעת הפצצה להודו כאילו זו ישועה. אני אומר: עיתונות כזאת היא קללה לארץ". הסנגור שבחר טילאק, העורך הדין המוסלמי מוחמד עלי ג'ינה שעבד במומבאי, לא יכול היה לבטל את הרושם שעשו מאמריו הפולמוסיים של טילאק ושהיוו ראיות נגדו. טילאק ריצה את העונש במנדלאי בבורמה בשנים 1908–1914. בעת המאסר המשיך לקרוא ולכתוב, ולפתח את רעיונותיו על המאבק לשחרור הודו. באותה תקופה הוא כתב את "גיטא רהסיה", פירושו לבהגוואד גיטא. טילאק השתחרר מן הכלא ב-16 ביוני 1914.
בין מגניו במשפטים היו עורכי הדין מוחמד עלי ג'ינה (לעתיד נשיא פקיסטן הראשון) ודויד סולומון אירולקר מקהילת הבני ישראל (הודו).
הקריירה הפוליטית > מאסריו על המרדה > השנים אחרי המאסר

בעת כליאתו לקה טילאק בסוכרת. אחרי שחרורו חזר לפעילותו פוליטית במסגרת מפלגת הקונגרס. ייתכן כי שנות הכלא והמחלה ריככו במשהו את עמדותיו. עם פריצת מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 שיגר טילאק מברק למלך-הקיסר ג'ורג' החמישי והביע בו את תמיכתו ואת רצונו לעזור בגיוס לוחמים לצד בריטניה.
הוא קיבל בברכה את "חוק המועצות ההודי" (The Indian Councils Act) שנודע כ"רפורמות מינו-מורלי" ושאושר בפרלמנט הבריטי במאי 1909. הוא ראה בו "הגברת האמון ההדדי בין השלטון והנשלטים". הוא השתכנע כי מעשי האלימות הפחיתו יותר משהגבירו את קצב הרפורמות הפוליטיות הנחוצות להודו. טילאק חפץ להתפייס עם מפלגת הקונגרס ולנטוש את דרישתו ל"פעילות ישירה" והסכים עם גישת יריבו גוחאל לפעול על ידי "אמצעים חוקתיים בלבד". בשנת 1920 נבחר כיושב ראש מפלגת הקונגרס.
עם זאת ניסה לשכנע את מוהנדס גאנדי לנטוש את רעיון אי האלימות המוחלט (אחימסה המוחלט) ולשאוף להשגת השלטון העצמי - ה"סווארג'יה" בכל האמצעים. גאנדי, אף-על-פי שכיבד את טילאק כ"גורו" שלו, לא שינה את דעתו.[דרוש מקור]