stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכס טרנר
קריירה > יסוד ה"ארקטיק מאנקיז"

בשנת 2002 ייסדו את ה"ארקטיק מאנקיז". תחילה, הלדרס קנה ערכת תופים, טרנר הציע לניקולסון ללמוד גיטרת בס, והזמין את ג'ימי קוק, שכן נוסף שלמד בבית ספר אחר, לנגן בגיטרה. טרנר הפך לסולן בלית ברירה כאשר שני החברים מבית הספר סירבו לשיר.
לפני שהחלו להופיע, הלהקה התאמנה במשך שנה במוסך של טרנר. הופעתם הראשונה הייתה ביוני 2003, בפאב מקומי בשם "The Grapes". ההופעה כללה ארבעה שירים מקוריים וארבעה קאברים של הביטלס, הווייט סטרייפס, The Undertones ו-The Datsuns.
בשנת 2005, הודיע טרנר כי הוא מתכוון להשתתף גם בפרויקט צדדי בשם "דה לאסט שאדו פאפטס" עם ג'יימס פורד ומיילס קיין, אותם הכיר במהלך סיבוב הופעות.
באוגוסט 2006, קיבלה הלהקה החלטה להחליף את ניקולסון, שעשה הפסקה בסיבוב הופעות בעקבות "עייפות", בניק אומאלי, חבר ילדות נוסף. בעקבות ההחלטה טרנר וניקולסון הפסיקו לדבר במשך שנתיים, אך מאוחר יותר תיקנו את ידידותם.
טרנר הושפע מלהקת אואזיס והסטרוקס ולמד לנגן על גיטרה. טרנר היה הכותב הראשי בלהקה וההבחנות של טרנר לגבי החיים במרכז ערי אנגליה גרמו להשוואות בינו לבין הסולן של "הסטריטס" מייק סקינר.
טרנר סיפר כי בתחילת פעולתה של הלהקה ”אף אחד לא רצה להודות שהוא כתב אותם (את המילים) אז המשכנו לנסות זמרים אחרים כך שהם עשו זאת בשבילנו.” למרות ההנאה מכתיבת השירים טרנר התרחק מההכרה בו מכיוון שלא רצה "שהשתן יעלה לראשו". בראיון שאליו התראיין ב-2016 אמר שעם הזמן ההופעות שלו השתפרו מכיוון שזה הפך להיות הצגה בשבילו, כמו לשים מסיכה ולהופיע.
טרנר סיפר כי הוא נהנה מכתיבת שירים ושמאז שקיבל את הגיטרה שלו הוא העביר את רוב זמנו הפנוי בכתיבה כי "ככה (הוא) הרגיש נוח לעשות". בתיאור האופן בו הוא בונה את המילים לשירים, אומר טרנר ”אני חושב על משהו, אני כותב אותו על דף ואז אני מתחיל לבנות את זה. הדברים הטובים ביותר יוצאים כאשר יש לי מנגינה וקצב כך שאני יודע כמה הברות צריכות להיות בכל שורה, ואז אני בונה את זה משם, והופך את זה לדבר שלם, ומנסה לשים לב לכל ההיבטים.”
הלהקה הקליטה את האלבום המצליח הראשון שלהם ב-23 בינואר 2006 ("Whatever People Say I Am, That's What I'm Not") לאחר חתימה על חוזה ההקלטות הראשון שלהם. האלבום הפך לאלבום הבכורה בעל מספר המכירות הרב ביותר בבריטניה עד היום, ומאז הקליטו כשישה אלבומים נוספים.
קריירת סולו

במרץ 2011 יצא לאור הפסקול "Submarine", מיני-אלבום אשר מורכב משירים שטרנר לבדו כתב והלחין. בשונה מהשירים שלו עם ה"ארקטיק מנקיז" ו"דה לאסט שאדו פאפטס", אלבום זה מנוגן בעיקר בגיטרה אקוסטית, על ידי אלכס טרנר. האלבום הוא מיני-אלבום, ומורכב משישה שירים.
ישנן השוואות רבות של סגנון המוזיקה שטרנר מציג ב-"Submarine" לסגנון המוזיקה של הביטלס.
בשנת 2015 שיתף טרנר פעולה עם הזמרת אלכסנדרה סייביור בהפקת ובכתיבת השירים לאלבומה "Belladonna of Sadness" (אנ'). במרץ, טרנר גם שיתף פעולה עם להקה "Mini Mansions" בשירם "Vertigo".
חיים אישיים

בין השנים 2007 ל-2011 טרנר ניהל מערכת יחסים עם הדוגמנית והסופרת אלכסה צ׳אנג. בין אוגוסט 2011 עד למרץ 2014 ניהל מערכת יחסים עם השחקנית והדוגמנית אריאל ונדנברג. מ-2015 עד ל-2018 ניהל מערכת יחסים עם הדוגמנית טיילור באגלי,ומאז שנת 2018 טרנר מנהל מערכת יחסים עם הזמרת הצרפתייה לואיז ורנוי.
התגורר 6 שנים בלוס אנג'לס ושב להתגורר באירופה וליצור בלונדון ובפריז. הוא אוהב אגרוף תאילנדי.
דיסקוגרפיה

2006 - Arctic Monkeys) Whatever People Say I Am, That's What I'm Not)
2007 - Arctic Monkeys) Favorite Worst Nightmare)
2007 - The Last Shadow Puppets) The Age of the Understatement)
2009 - Arctic Monkeys) Humbug)
2010 - Submarine
2011 - Arctic Monkeys) Suck It and See)
2013 - Arctic Monkeys) AM)
2016 -The Last Shadow Puppets) Everything You've Come To Expect)
2018 - Arctic Monkeys) Tranquility Base Hotel & Casino)
2022 - Arctic Monkeys) The Car)
הערות שוליים

↑  10. “I Guess the Sun Is Still Shining”, University of Hawaii Press, 2017-12-31, עמ' 76–85, ISBN 978-0-8248-4318-2
↑  Simon Armitage, Eclipse, Friendly Fire & Eclipse, 2000-11-20 doi: 10.5040/9780571285761.00000006
↑  "Drinks With: Arctic Monkeys « American Songwriter". American Songwriter (באנגלית אמריקאית). 2010-03-12. אורכב מ-המקור ב-2018-05-23. נבדק ב-2017-09-16.
↑  Susan McMullen, Business.com2002287Business.com. Santa Monica, CA: Business.com, Inc. 2000 to date. Gratis (some services fee‐based) URL: http://www.business.com Last viewed April 2002, Reference Reviews 16, 2002-06, עמ' 18–19 doi: 10.1108/rr.2002.16.6.18.287
↑  DHS alters TWIC compliance date, Biometric Technology Today 16, 2008-05, עמ' 12 doi: 10.1016/s0969-4765(08)70146-2
↑  S. V. Shachin, To the Question About the Arctic Development Strategy Based on the Implementation of the Potential of the Arctic Anthropology, Human Culture Education, 2020, עמ' 58–73 doi: 10.34130/2233-1277-2020-2-58-73
↑  College days, the Guardian, ‏2005-11-29 (באנגלית)
↑  Interview: Arctic Monkeys 'Setting Fire to the Dancefloor' | TheWaster.com, www.thewaster.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Craig McLean spends three months on the road with the Arctic Monkeys, the Guardian, ‏2006-01-01 (באנגלית)
↑  Welcome to the jungle - Page 3 - latimes, web.archive.org, ‏2015-09-29
↑  Made of steel: how South Yorkshire became the British indie heartland, the Guardian, ‏2018-02-02 (באנגלית)
↑  Arctic Monkeys' Matt Helders at 16 - he left school and spent his savings on a drum kit stored in Alex Turner's garage, Loud And Quiet (באנגלית אמריקאית)
↑  Episode 53: Via Hillsborough, Please (ft Andy Nicholson) (באנגלית), נבדק ב-2021-07-23
↑  The 279 Podcast - Andy Nicholson | The 279 Podcast on Stitcher, Stitcher
↑  McLean, Craig. "Arctic Monkeys hit their stride" (באנגלית). ISSN 0140-0460. נבדק ב-2021-07-23.
↑  BBC Radio 2 - Jo Whiley & Simon Mayo, Arctic Monkeys, Geese Confession, Job Interview Hacks, BBC (באנגלית בריטית)
↑  Alex Fletcher, Arctic Monkey plans side project, Digital Spy, ‏2007-08-02 (באנגלית בריטית)
↑  Arctic Monkeys bass player quits, The Sydney Morning Herald, ‏2006-06-21 (באנגלית)
↑  Arctic Monkeys: Too much monkey business, The Independent, ‏2011-10-23 (באנגלית)
↑  Better late than never for Arctic Monkeys’ bassist, Twin Cities, ‏2007-05-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  Ex Arctic Monkeys bassist considered suicide after leaving band, Radio X (באנגלית)
↑  orbiterlover, Hanging Out With Andy Nicholson: Ex-Arctic Monkey, Producer & Photographer, Orbiter Lover, ‏2015-01-29 (באנגלית)
↑  Meet Alexandra Savior: The LA Songwriter Who’s Made An Entire Album With Alex Turner, NME, ‏2016-05-16 (באנגלית בריטית)
↑  Mini Mansions song with Arctic Monkeys' Alex Turner released online – hear 'Vertigo' now, NME, ‏2015-03-10 (באנגלית בריטית)
↑  עינב שיף, משפט הקופים, ידיעות אחרונות 7 לילות 21.10.22, עמ' 12-13
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 7036903  BnF: cb16758453v (data)  GND: 1147068208  ISNI: 0000 0000 3886 0568  LCCN: nb2007023547  MusicBrainz: ee953029-6de8-4c50-8d0f-215a1e4e8dd6  NKC: xx0186988  SUDOC: 15886459X  Trove: 1530010  VIAF: 56140956   WorldCat (עם VIAF): 56140956 
אלכס טרנר, 2011
משחקי אפריקה (2019)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  מרוקו קזבלנקה ורבאט, מרוקו
 מדינות משתתפות:  54
 תחרויות:  301 תחרויות ב-26 ענפים
 טקס הפתיחה:  19 באוגוסט 2019
 טקס הנעילה:  31 באוגוסט 2019
 נפתח רשמית על ידי:  מולאי ראשיד, נסיך מרוקו
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון מוחמד החמישי
 → 2015 African Games 2023 African Games ← 
משחקי אפריקה ה-12 התקיימו בין ה-19 באוגוסט ל-31 באוגוסט. המשחקים התקיימו בערים קזבלנקה ורבאט במרוקו. זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות התחרות שהתחרות התקיימה בשתי ערים במקביל. מצרים ניצחה את המשחקים כשזכתה ב-273 מדליות, מתוכן 102 מדליות זהב, 98 מדליות כסף -73 מדליות ארד.
בחירת העיר המארחת

אקרה, ניירובי ולוסקה הכריזו על רצונן להתמודד על אירוח המשחקים, אך אף אחת מהן לא נבחרה. ביוני 2016 הוחלט באיחוד האפריקאי כי המשחקים יתקיימו במלאבו, בירת גינאה המשוונית. בעיות כלכליות במדינה הובילו לנסיגה מהתוכנית. לוסקה, בירת זמביה, דחתה גם היא את ההצעה לארח את המשחקים, בטענה שאין לה מתקנים מתאימים לכך. ביולי 2018 הוכרז כי קזבלנה ורבאט יארחו במשותף את המשחקים.
ענפי הספורט

באליפות התקיימו תחרויות ב-26 ענפי ספורט
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   אופניים (10)   אגרוף (13)   אתלטיקה (47)   בדמינטון (6)   ג'ודו (14)   האבקות (18)   הרמת משקולות (20)   התעמלות מכשירים (14)   חתירה (9) |   טניס (6)   טניס שולחן (7)   טאקוונדו (16)   טריאתלון (3)   כדוריד (2)   כדורעף (24)   כדורגל (2)   כדורסל 3X3 ‏ (2)   סיף (12) |   סנוקר (3)   קראטה (16)   קיאק (18)   קליעה (5)   קשתות (5)   רכיבה (2)   שחייה (42)   שחמט (5) |  |  |  |  |  |
טבלת מדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| 1 | מצרים מצרים | 102 | 98 | 73 | 273 |
| 2 | ניגריה ניגריה | 46 | 33 | 48 | 127 |
| 3 | דרום אפריקה דרום אפריקה | 36 | 26 | 25 | 87 |
| 4 | אלג'יריה אלג'יריה | 33 | 32 | 60 | 125 |
| 5 | מרוקו מרוקו (מארחת) | 31 | 32 | 46 | 109 |
| 6 | תוניסיה תוניסיה | 26 | 36 | 35 | 97 |
| 7 | קניה קניה | 11 | 10 | 10 | 31 |
| 8 | מאוריציוס מאוריציוס | 6 | 6 | 12 | 24 |
| 9 | אתיופיה אתיופיה | 6 | 5 | 12 | 23 |
| 10 | מדגסקר מדגסקר | 6 | 4 | 2 | 12 |
| 11 | חוף השנהב חוף השנהב | 5 | 5 | 8 | 18 |
| 12 | בוטסואנה בוטסואנה | 5 | 3 | 6 | 14 |
| 13 | קמרון קמרון | 4 | 14 | 8 | 26 |
| 14 | בורקינה פאסו בורקינה פאסו | 4 | 2 | 2 | 8 |
| 15 | גאנה גאנה | 2 | 2 | 9 | 13 |
| 16 | אנגולה אנגולה | 2 | 2 | 4 | 8 |
| 16 | נמיביה נמיביה | 2 | 2 | 4 | 8 |
| 18 | סיישל סיישל | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 19 | גמביה גמביה | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 20 | גבון גבון | 2 | 0 | 4 | 6 |
| 21 | ניז'ר ניז'ר | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 22 | סנגל סנגל | 1 | 5 | 16 | 22 |
| 23 | מוזמביק מוזמביק | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 24 | זמביה זמביה | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 25 | סאו טומה ופרינסיפה סאו טומה ופרינסיפה | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 26 | אריתריאה אריתריאה | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 27 | הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו | 0 | 2 | 9 | 11 |
| 28 | אוגנדה אוגנדה | 0 | 2 | 8 | 10 |
| 29 | לוב לוב | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 29 | מאלי מאלי | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 31 | הרפובליקה של קונגו הרפובליקה של קונגו | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 31 | זימבבואה זימבבואה | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 33 | ג'יבוטי ג'יבוטי | 0 | 1 | 1 | 3 |
| 34 | גינאה ביסאו גינאה ביסאו | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 34 | לסוטו לסוטו | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 36 | צ'אד צ'אד | 0 | 0 | 4 | 4 |
| 37 | רואנדה רואנדה | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 38 | בנין בנין | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 38 | גינאה גינאה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 38 | טוגו טוגו | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 41 | כף ורדה כף ורדה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 41 | הרפובליקה המרכז-אפריקאית הרפובליקה המרכז-אפריקאית | 0 | 0 | 1 | 1 |
הערות שוליים

↑  חלק מהתחרויות התקיימו החל מה-16 בחודש, לפני קיום טקס הפתיחה הרשמי
↑  Equatorial Guinea to hold 2019 African Games, 21 June 2016
↑  New host needed for 2019 African Games after Equatorial Guinea withdraw, 1 November 2017
↑  Morocco To Host African Games, 25 July 2018
יהודית עורפת את ראשו של הולופרנס (ג'נטילסקי, נאפולי)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  ארטמיזיה ג'נטילסקי
 תאריך יצירה:  1612
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  125.5 ס"מ 
 גובה:  158.8 ס"מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  Q 378 (Museo di Capodimonte) 
 מיקום:  Museo di Capodimonte נאפולי שבאיטליה
 
יהודית עורפת את ראשו של הולופרנס (באיטלקית: Giuditta che decapita Oloferne) הוא ציור שמן מעשה ידי הציירת ארטמיזיה ג'נטילסקי משנת 1612. היצירה מוצגת ב-Museo di Capodimonte בנאפולי. זוהי הגרסה הראשונה מבין שתי גרסאות שציירה ג'נטילסקי, הגרסה השנייה נמצאת בגלריית אופיצי בפירנצה.
הסיפור בספר יהודית

הציור מתאר את יהודית, אלמנה יהודיה שביקשה להציל את עם ישראל משליטה זרה, כשהיא עורפת את ראשו של הולופרנס, שר הצבא האשורי של נבוכדנצר, לאחר שהסתננה למחנהו. כפי שמתואר בספר יהודית:
ותיגש אל העמוד אשר בראש המיטה, ותיקח את חרב הולופרנס מעליו. ותשלח את ידה ותקחהו בציצית ראשו, ותאמר: ה' אלוהים, חזקני נא ואמצני אך הפעם. ותכה בחוזקה פעמיים על צווארו, ותכרות את ראשו, ותָגָל נבלתו מעל המיטה. ותיקח היריעה מעל העמוד ותצא
תיאור היצירה

הציור הושלם מיד לאחד משפט בו ארטמיזיה ג'נטילסקי האשימה חבר של אביה באונס. קירבה כרונולוגית זו הביאה חוקרי אמנות לחשוב שמדובר בציור נקמה על האונס שעברה.
הציור מרגש לא רק בגלל הברוטליות של העריפה אלא גם בגלל תנוחתן של הגיבורות. בניגוד למתואר בציורו של קאראווג'ו (שצייר את יהודית והולופרנס בשנת 1599), כאן רואים שיתוף פעולה בין שתי הנשים, שרק במאמץ משותף מצליחות להתגבר על שר הצבא האשורי. גם בנקודה זאת יש התייחסות לחייה האישיים של ג'נטילסקי, אשר במהלך משפט האונס האשימה אישה אחרת בכך שסייעה לאנס במקום לסייע לה. אי לכך, הציור נתפס כמייצג את תמת "הכוח הנשי" (אנ').
ניתן לראות את המיומנות של ג'נטילסקי בתיאור המאמץ הגופני בתנועת הדמויות. המאבק של שתי הנשים מיוצג בצורה הטובה ביותר על ידי פניה העדינות של השפחה, שכאן היא צעירה יותר מאשר בתיאורים אחרים, אשר בהן נאחז הולופרנס בידו השרירית במאמץ נואש לשרוד.
בציור זה נעשה שימוש נרחב יותר בצבעי יסוד בהשוואה לגרסת פירנצה המאוחרת יותר. יהודית לובשת שמלה בצבע כחלחל עם עיטורים מוזהבים, לשפחה שמלה אדומה.
כחסידה של קאראווג'ו, ג'נטילסקי השתמשה בסגנון הטנבריזם שפיתח.
הערות שוליים

↑  
תרגם מיוונית: יצחק זעקיל פרענקיל, ‏ספר יהודית, מהדורת ווארשא 1885, באתר "דעת"
↑  Lois Fichner-Rathus (בינואר 2011). Foundations of Art and Design: An Enhanced Media Edition. Cengage Learning. p. 74. ISBN 1-111-77145-6. {{cite book}}:  (עזרה)
דניס ווטרמן

| --- | --- |

דניס ווטרמן
 לידה:  24 בפברואר 1948 קלפהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  8 במאי 2022 (בגיל 74) ספרד
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1960–2022 (כ־62 שנים) 
 מקום לימודים:  בית הספר לתיאטרון קורונה 
 בן או בת זוג:  פטרישה מיינרד (1977–1987)  רולה לנסקה (1987–1998) 
 צאצאים:  האנה ווטרמן 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניס ווטרמן (באנגלית: Dennis Waterman;‏ 24 בפברואר 1948 – 8 במאי 2022) היה שחקן וזמר אנגלי, שהיה מוכר בעיקר מהופעותיו בתפקיד הברנש הקשוח בסדרות טלוויזיה כמו "היחידה", "Minder" ו"סדר חדש".
בקריירה שנמשכה יותר מחמישים שנה ושהתחילה בילדותו שיחק ווטרמן במספר רב של סרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה ובתיאטרון. הוא שיחק במגוון רחב של תפקידים בהם בסוגות של אימה ("Scars of Dracula"), הרפתקאות ("קולדיץ"), קומדיה ("Fair Exchange"), דרמה קומית ("Minder"), מחזות זמר ("Windy City") וספורט ("The World Cup: A Captain's Tale"), כמו גם בסדרת טלוויזיה משטרתית "The Sweeney". ווטרמן הופיע ביותר מ-25 סרטי קולנוע.
ביוגרפיה

ווטרמן נולד בקלפהאם שבלונדון. הוא היה הצעיר בין תשעה ילדים של רוז ג'וליאנה והארי פרנק ווטרמן. אביו, הארי ווטרמן, היה כרטיסן ברכבת. כשהוא נולד שתיים מאחיותיו עזבו כבר את הבית. אחד מאחיו נפטר כשהיה ילד.
חלק חשוב מחייו של ווטרמן בילדותו היה האגרוף. אביו היה מתאגרף חובב, והוא לימד את כל בניו להתאגרף. אחיו הגדול, קן, לקח את דניס לראות תחרות אגרוף כשהיה בן שלוש, ובגיל עשר הצטרף למועדון האגרוף "Caius Boxing Club". אח אחר שלו, פיטר, היה אלוף אגרוף במשקל חצי בינוני (אנ').
ווטרמן למד בבית הספר היסודי גראנאד באשברטון אסטייט בפאטני שבדרום-מערב לונדון. אחר כך למד ב-"Corona Theatre School", בית ספר עצמאי ברייבנסקורט פארק שבהאמרסמית' במערב לונדון.
ווטרמן נפטר ב-8 במאי 2022, בבית חולים בספרד.
ביוגרפיה > שנות השישים של המאה העשרים

קריירת המשחק של ווטרמן החלה בילדותו. תפקידו הראשון היה ב-1960 בסרט "Night Train for Inverness". באותה שנה הופיע בתפקידים קטנים בהפקות תיאטרון של הלהקה השייקספירית המלכותית. ב-1961, בגיל 13, שיחק בתפקיד וינתרופ פארו במחזמר "The Music Man" בתיאטרון אדלפי. בשנה שלאחר מכן כיכב בתפקיד ויליאם בראון בסדרת הטלוויזיה "ויליאם" של ה-BBC המבוססת על סדרת ספרי "רק ויליאם" מאת ריצ'מל קרומפטון (אנ'). הוא שיחק בדמות אוליבר טוויסט בהפקה של המחזמר "אוליבר!" מאת ליונל בארט שהועלתה בתיאטרון מרמייד בלונדון בתחילת שנות השישים של המאה העשרים, והשתתף בהקלטה של שירי המחזמר שיצאה לאור ב-1961. ב-1962 השתתף בסדרה הקומית "Fair Exchange" של רשת CBS בתפקיד נוויל פינץ בן העשרה. ווטרמן שיחק בצוות המקורי של המחזה "הצילו" מאת אדוארד בונד שהועלה לראשונה בנובמבר 1965 בתיאטרון רויאל קורט. ב-1968 שיחק בסרט "Up The Junction".
ביוגרפיה > שנות השבעים של המאה העשרים

בתחילת שנות השבעים הופיע ווטרמן בסדרת הטלוויזיה "קולדיץ" של ה-BBC בתפקיד קצין גסטפו צעיר. ב-1970 שיחק בתפקיד אח של קורבן של הרוזן דרקולה (כריסטופר לי) בסרט "הצלקת של דרקולה", וב-1971 גילם את החבר של סוזן ג'ורג' בסרט "Fright". ווטרמן היה חבר בלהקת שחקנים שהשתתפה בסדרה "The Sextet" של BBC 2 שכללה גם את הדרמה "Follow the Yellow Brick Road" מאת דניס פוטר. ב-1974 שיחק ווטרמן במחזה נוסף מאת פוטר "Joe's Ark" במסגרת סדרת "Play for Today". הבמאי אלן ברידג'ס (אנ') ביים את שני המחזות. עוד ב-1974 הופיע ווטרמן בפרק "Did You Ever Meet Rommel" בסדרה הקומית "Man About the House", בו גילם את החבר של רובין, סטודנט גרמני בשם פרנץ וסרמן (משחק מילים על שמו).
במהלך שנות השבעים זכה ווטרמן להכרה רחבה יותר כששיחק בתפקיד סמל בילוש ג'ורג' קרטר בסדרת המשטרה "The Sweeney". הוא גם כיכב בסדרה "Minder" ושר את שיר הנושא "I Could Be So Good for You". השיר, שנכתב על ידי אשתו דאז פטרישה ווטרמן וג'ררד קני, היה ללהיט בשנת 1980 בבריטניה והיה בין עשרת הראשונים במצעדים באוסטרליה. ווטרמן הקליט את השיר "What Are We Gonna Get For 'Er Indoors?" יחד עם השחקן ג'ורג' קול שכיכב בסדרה "Minder".
ב-1976 יצא אלבומו הראשון של ווטרמן בשם "Downwind of Angels" בעיבודים והפקה של בריאן בנט. מתוך האלבום יצא הסינגל "I Will Glide" אבל לא הצליח להגיע ל-40 הגדולים.
ב-1978 חזר ווטרמן להופיע עם הלהקה השייקספירית המלכותית ושיחק בתפקיד סאקט בקומדיה "סרטוגה" מאת ברונסון הווארד (אנ').
ביוגרפיה > שנות השמונים של המאה העשרים

ב-1982 כיכב ווטרמן בסרט הטלוויזיה "The World Cup: A Captain's Tale" שהופק על ידי "Tyne Tees Television". הסרט מבוסס על סיפור אמיתי, אודות זכייתם בגביע סר תומאס ליפטון של מועדון הכדורגל וסט אוקלנד, בטורניר שנחשב הטורניר הבינלאומי הראשון. ווטרמן גילם את דמותו של קפטן הקבוצה, בוב ג'ונס. אתרי הצילומים היו בצפון-מזרח אנגליה ובטורינו שבאיטליה. סצנות אחדות צולמו בכפרי הכורים במחוז דרהאם ובאשינגטון שבמחוז נורת'מברלנד, שם הוקמו שערים ויציעים בגן ציבורי. בסרט השתתפו שחקנים מקומיים כשהם לבושים במכנסיים ארוכים ומגפיים מהתקופה המתאימה. הסרט כלל סצנות קומיות אחדות בהן פגישה של ועדה של המועדון עם מועצת התאחדות הכדורגל האנגלית, כשההצעה שקבוצה אנגלית תשתתף בתחרות החדשה זכתה לתגובות פושרות וציניות.
ב-1982 כיכב ווטרמן במחזמר "Windy City", הפקה בה השתתפו אנטון רוג'רס, דיאן לנגטון, ויקטור ספינטי ואמנדה רדמן, איתה היה לווטרמן מערכת יחסים בתקופה שבה הועלתה ההצגה. ווטרמן ורדמן כיכבו יחד שנים אחר כך בסדרת הטלוויזיה "סדר חדש". ב-26 בפברואר 1983 ירד המחזמר אחרי 250 הופעות. ב-1986 שיחק ווטרמן בתפקיד ראשי בעיבוד של ה-BBC זוכת פרס באפט"א לספרה של פיי ולדון "אישה שטן".
ב-1983 היה ווטרמן הקריין בסדרה דוקומנטרית של ה-BBC בשם "The Way of the Warrior" על אמנויות לחימה אסיאתיות.
ב-1988 שיחק ווטרמן בסרט הטלוויזיה האוסטרי "The First Kangaroos" וגילם את אלברט גולדתורפ באופן מרושע, מה שגרר הגשת תלונה רשמית נגדו מצד הנכדה של גולדתורפ.
עוד ב-1988 דיבב ווטרמן את טוסטר, העוזר קשה התפיסה של ורנון, בסדרה המצוירת לילדים "Tube Mice" שבה כיכב גם ג'ורג' קול.
ביוגרפיה > שנות התשעים של המאה העשרים

ווטרמן שר את שיר הנושא של שלוש תוכניות טלוויזיה נוספות בהן הופיע. הדרמה הקומית "Stay Lucky" עם ג'אן פרנסיס (טלוויזיית יורקשייר / ITV מ-1989), הסיטקום "On the Up" (בהפקת ה-BBC מ-1990), וסדרת הדרמה "סדר חדש" (BBC, החל מ-2003). ב-1997 הופיע בתפקיד ג'ון דנסון (מי שעמד בראש רשת ההברחות הגדולה ביותר בבריטניה) בעונה השלישית של סדרת הדרמה "The Knock". בשנת 1992 דיבב בסדרה עופל בופל.
ביוגרפיה > שנות האלפיים

ווטרמן השתתף בכל אחת מהעונות של הסדרה "סדר חדש" החל מ-2003 ועד 2015. הוא דקלם קטעים מתוך יומנו של וולטר ה. תומפסון (אנ') בסדרה ההיסטורית "Churchill's Bodyguard". על במת התיאטרון שיחק במחזה "Jeffrey Bernard is Unwell" מאת קית ווטרהאוס, וב-2001 גילם את אלפרד דוליטל בהפקה מחודשת של המחזמר "גבירתי הנאווה" בלונדון. ב-2009 השתתף במיני-סדרה "מוזס ג'ונס" של BBC2.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ווטרמן התחתן ארבע פעמים:
פני דיקסון (1967–1976)
פטרישה מיינרד (1977–1987) שחקנית. איתה נולדו לווטרמן שתי בנות, האחת האנה ווטרמן שגם היא שחקנית. האנה ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד לורה ביל באופרת הסבון "איסטאנדרס" של ערוץ BBC One. היא הופיעה בסדרה "סדר חדש" בדמות בתו של ווטרמן.
רולה לנסקה (1987–1998)
פם פלינט (2011 ועד למותו)
ביוגרפיה > הממלכה הקטנה

אחת הדמויות בסדרה הקומית "הממלכה הקטנה" נקראת דניס ווטרמן, והיא קריקטורה על דמותו. את הדמות מגלם דייוויד ואליאמס שמציג שחקן שדן על תנאי העסקתו עם סוכנו (בגילומו של מאט לוקאס). במערכונים אלה ווטרמן נראה ננס, וכל העצמים מסביבו נראים ענקיים. הסוכן מציע לווטרמן תפקידים אבל הוא תמיד מסרב לקחת אותם כי לא מאפשרים לו לכתוב את שיר הנושא או לשיר אותו. ווטרמן אכן שר כמה משירי הנושא של סדרות בהן כיכב אבל לא כתב את השירים.
בנובמבר 2006 השתתף ווטרמן בתפקיד אורח בהופעה בימתית של "הממלכה הקטנה" לצד דמותו שבסדרה.
ספרים

2000: Waterman, Dennis; and Jill Arlon. - ReMinder. - London: Hutchinson. - ISBN 978-0-09-180108-3.
פילמוגרפיה

(1960) Night Train for Inverness
(1960) Snowball
(1962) Crooks Anonymous
(1962) The Pirates of Blood River
(1964) Go Kart Go
(1968) Up the Junction
(1969) I Can't... I Can't
הו, איזו מלחמה נחמדה (1969) Oh! What a Lovely War
(1969) The Smashing Bird I Used to Know
(1969) This, That and the Other; שם הפצה נוסף A Promise of Bed
(1970) My Lover My Son
(1970) Scars of Dracula
(1971) Fright
(1971) Man in the Wilderness
עליזה בארץ הפלאות (1972) Alice's Adventures in Wonderland
(1973) The Belstone Fox
היחידה (1977) Sweeney!
היחידה 2 (1978) Sweeney 2
(1982) A Captain's Tale
(1985) Minder on the Orient Express
אישה שטן (1986) The Life and Loves of a She-Devil
(1988) The First Kangaroos
(1989) Cold Justice
(1996) Vol-au-vent
(2001) Arthur's Dyke
(2007) Back in Business
(2012) Run for Your Wife - תפקיד קמע
דיסקוגרפיה > אלבומים

| שנה | שם | לייבל | מס' קטלוגי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1976 | Down Wind Of Angels | DJM | DJF 20483 |
| 1977 | Waterman | DJM | DJF 20513 |
| 1980 | So Good For You | EMI | EMC 3349 |
דיסקוגרפיה > סינגלים

| תאריך | צד א' | צד ב' | לייבל | מס' קטלוגי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 במרץ 1976 | For Their Pleasure | You're A Part Of Me | DJM | DJS 646 |
| 8 באוקטובר 1976 | I Will Glide | Snakes And Ladders | DJM | DJS 10715 |
| 21 בינואר 1977 | Hooray For Curly Woolf | Don't Say No | DJM | DJS 10740 |
| ספטמבר 1977 | It Ain't Easy | Rock 'N' Roll Sunshine Lady | DJM | DJS 10801 |
| אוגוסט 1979 | Love's Left Me Bleeding | Nothing At All | EMI | EMI 2989 |
| אוקטובר 1980 | I Could Be So Good For You | Nothing At All | EMI | EMI 5009 |
| יוני 1980 | Holding On To Love | Gone Wrong Song | EMI | EMI 5079 |
| ינואר 1981 | Wasn't Love Strong Enough | Gone Wrong Song | EMI | EMI 5129 |
| מאי 1981 | Come Away With Me | If Only | EMI | EMI 5187 |
| מרץ 1982 | We Don't Make Love On Sundays | Indian Silk | C&D | CD 1 |
| יולי 1982 | Shake The City | Wait Till I Get You On Your Own Tonight | EMI | EMI 5322 |
| דצמבר 1983 | What Are We Gonna Get 'Er Indoors? | Quids And Quavers | EMI | MIN 101 |
הערות שוליים

↑  Waterman, Dennis; Jill Arlon (2000), ReMinder, Hutchinson, p. 1, ISBN 978-0-09-180108-3
1 2  haring, Bruce (May 8, 2022). Dennis Waterman Dies: ‘The Sweeney’ And ‘New Tricks’ Star In UK TV Was 74. Deadline Hollywood, retrieved May 8, 2022
↑  "Performance database". Shakespeare Birthplace Trust.
↑  australian-charts.com - Forum - One Hit Wonders (Australian Chartifacts)
↑  "Performance database". Shakespeare Birthplace Trust. אורכב מ-המקור ב-2014-06-26. נבדק ב-26 ביוני 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Robinson, John; Garrett Jones (8 ביוני 1988), "Family fights to clear League Hero's Name", The Sydney Morning Herald, p. 74, נבדק ב-20 בפברואר 2011 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "Drama - People Index Dennis Waterman". BBC. 28 בפברואר 1948. נבדק ב-29 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  www.imdb.com
↑  "Model Moss joins Little Britain". BBC News Online. 23 בנובמבר 2006. נבדק ב-24 בנובמבר 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273178505171  BNE: XX1177152  GND: 172737338  ISNI: 0000 0000 8114 8242  LCCN: no98025950  MusicBrainz: 46d28b07-6450-4389-84ba-fdebdbfe93f0  NTA: 070458952  SUDOC: 14675803X  VIAF: 35787407   WorldCat (עם VIAF): 35787407 
ווטרמן בצילומי הסדרה "סדר חדש" בבאטרסי, לונדון 2012