stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרייביס ואסקס

| --- | --- |

ואסקס בשנת 2013
 לידה:  16 בינואר 1987 (בן 37) קראקס, ונצואלה
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.98 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת מרילנד
 דראפט:  בחירה מספר 28, 2010 ממפיס גריזליס
 קבוצות כשחקן
 2010–2011 2011–2013 2013 2013–2015 2015–2016 2016:  ממפיס גריזליס ניו אורלינס הורנטס סקרמנטו קינגס טורונטו ראפטורס מילווקי באקס ברוקלין נטס
גרייביס חוסווה ואסקס רודריגס (בספרדית: Greivis Josué Vásquez Rodríguez; נולד ב-16 בינואר 1987) הוא כדורסלן עבר ונצואלי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2010–2016. ב-7 עונותיו ב-NBA שיחק עבור 6 קבוצות שונות, ורשם ממוצעים כוללים של 9.0 נקודות, 4.8 אסיסטים ו-2.5 ריבאונדים למשחק. כמו כן שיחק עבור נבחרת ונצואלה בכדורסל בין השנים 2007–2014.
נעורים וקריירת מכללות

ואסקס נולד וגדל בקראקס, בירת ונצואלה, ולקראת לימודיו התיכוניים עבר להתגורר ברוקוויל שבמרילנד, ארצות הברית. בקבוצת הכדורסל של "תיכון מונטרוז" המקומי שיתף פעולה עם כוכב ה-NBA לעתיד קווין דוראנט.
בין השנים 2006–2010 למד באוניברסיטת מרילנד, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל גארי ויליאמס. בכל שלוש עונותיו האחרונות בקבוצה הוביל את שחקניה בממוצעי נקודות (18.0), אסיסטים (6.0) וחטיפות (1.5) למשחק, אך באף אחת מהעונות לא עברה מרילנד את הסיבוב השני בטורניר אליפות המכללות. במשחק מול ג'ורג'יה טק ב-20 בפברואר 2010 קלע ואסקס את הנקודה ה-2,000 שלו במרילנד, ובך הפך לשחקן הראשון בתולדות מחוז ה-ACC אשר קולע לפחות 2,000 נקודות, מוסר לפחות 700 אסיסטים ואוסף לפחות 600 ריבאונדים. בסיום עונתו האחרונה, 2009/2010, זכה בתואר שחקן העונה במחוז ה-ACC, ונבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות ("Second-team All-American").
קריירה מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 2010 נלקח ואסקס על ידי ממפיס גריזליס בבחירה ה-28. בעונת הרוקי שלו שותף ב-12.3 דקות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של מייק קונלי, ותרם 3.6 נקודות למשחק. בפלייאוף 2011 סייע לגריזליס להעפיל לסיבוב השני, לראשונה בתולדות המועדון, לאחר שגברו על סן אנטוניו ספרס בתוצאה 4–2. בסדרת חצי גמר המערב הפסידה ממפיס מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר, אותה הוביל חברו של ואסקס קווין דוראנט, בתוצאה 3–4.
לאחר עונה אחת בלבד בממפיס הועבר בטרייד לניו אורלינס הורנטס בתמורה לקווינסי פונדקסטר, אשר נלקח שתי בחירות לפניו בדראפט 2010. בעונתו השנייה בניו אורלינס, 2012/2013, קבע שיאי קריירה בממוצעי נקודות (13.9), אסיסטים (9.0, שלישי ב-NBA) וריבאונדים (4.3) למשחק, כרכז הפותח של הקבוצה. ב-8 בפברואר 2013 קלע 21 נקודות, מסר 12 אסיסטים ואסף 11 ריבאונדים במשחק מול אטלנטה הוקס, ובכך השיג את הטריפל דאבל היחיד בקריירה. בהצבעות לפרס השחקן המשתפר של העונה סיים במקום השני, אחרי הזוכה פול ג'ורג'.
בקיץ 2013 הועבר לסקרמנטו קינגס, כחלק מטרייד משולש במסגרתו קיבלו הפליקנס את טייריק אוונס, בעוד רובין לופז הועבר לפורטלנד טרייל בלייזרס.
לאחר 18 משחקים בלבד בסקרמנטו הועבר יחד עם פטריק פטרסון, ג'ון סלמונס וצ'אק הייז לטורונטו ראפטורס, בתמורה לרודי גיי, קווינסי אייסי וארון גריי. עד לסיום עונת 2013/2014 קלע 9.5 נקודות למשחק כמחליפו מהספסל של קייל לאורי, וביולי 2014 חתם על הארכת חוזה בטורונטו לשנתיים נוספות, עבור כ-13 מיליון דולר. בפלייאוף 2015 הודחה הקבוצה בסיבוב הראשון של הפלייאוף, כפי שקרה גם בעונה הקודמת.
ביוני 2015 נשלח ואסקס בטרייד למילווקי באקס, בתמורה לנורמן פאוול ובחירת דראפט עתידית. לאורך עונתו היחידה במילווקי שיחק ב-23 משחקים בלבד, בשל פציעה קשה בקרסול רגלו הימנית.
לקראת עונת 2016/2017 חתם על חוזה בברוקלין נטס, אך כבר לאחר 3 משחקים נאלץ לעבור ניתוח נוסף בקרסולו, שוחרר מהקבוצה, ופרש ממשחק בגיל 29 בלבד.
נבחרת ונצואלה

בין השנים 2007–2014 שיחק ואסקס עבור נבחרת ונצואלה, והשתתף עמה בטורנירי אליפות האמריקות בכדורסל ב-2007, ב-2009 וב-2011. בטורניר של שנת 2011 רשם ממוצעים של 19.2 נקודות, 5.8 אסיסטים ו-4.2 ריבאונדים למשחק, וסייע לנבחרתו לסיים במקום החמישי.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של ואסקס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  מרילנד גברה על ג'ורג'יה טק בתוצאה 76–74, באתר sandiegouniontribune.com,‏ 20 בפברואר 2010
↑  סטטיסטיקות המכללות של ואסקס, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2010, באתר basketball-reference.com
↑  ואסקס נשלח בטרייד לניו אורלינס, באתר ESPN,‏ 25 בדצמבר 2011
↑  סיכום המשחק בין אטלנטה לניו אורלינס, באתר ESPN,‏ 9 בפברואר 2013
↑  תוצאות הבחירות לפרסי עונת 2012/2013, באתר basketball-reference.com
↑  סקרמנטו מצרפת את ואסקס, באתר הקבוצה, 10 ביולי 2013
↑  סקרמנטו מצרפת את רודי גיי, טורונטו מקבלת את ואסקס, באתר Fox News,‏ 9 בדצמבר 2013
↑  ואסקס מסכם על הארכת חוזה בטורונטו, באתר ספורטס אילוסטרייטד, 9 ביולי 2014
↑  מילווקי מצרפת את ואסקס, באתר הקבוצה, 25 ביוני 2015
↑  עדכון פציעתו של ואסקס, באתר מילווקי באקס, 15 בדצמבר 2015
↑  ברוקלין מחתימה את ואסקס וסקולה, באתר הקבוצה, 13 ביולי 2016
↑  ברוקלין משחררת את ואסקס, באתר הקבוצה, 9 בנובמבר 2016
↑  After a four-year injury nightmare, what’s next for Greivis Vásquez, באתר theathletic.com,‏ 18 ביולי 2019
↑  הפרופיל של ואסקס באליפות האמריקות 2011, באתר פיב"א
דניאל קייסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 ביוני 1972 (בן 52) סטוקטון-און-טיס, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרהאם 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאל קייסי (באנגלית: Daniel Casey; נולד ב-1 ביוני 1972) הוא שחקן אנגלי המוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד סמל בילוש גאווין טרוי, עוזרו הראשון של פקד טום ברנבי, בשש העונות הראשונות של סדרת הטלוויזיה "רציחות במידסומר".
ביוגרפיה

קייסי נולד בסטוקטון-און-טיס. אביו הוא לוק קייסי, עיתונאי ושדרן בטלוויזיה. הוא למד בגריי קולג' באוניברסיטת דרהאם וסיים תואר ראשון בספרות אנגלית לפני שפנה לקריירת משחק.
קריירה

קייסי ידוע מגילום דמותו של סמל בילוש גאווין טרוי בסדרה הבלשית "רציחות במידסומר", ובהופעתו בתפקיד אנתוני קוקס בסדרת הדרמה "ידידינו בצפון". ב-20014 שיחק בתפקיד הכבאי טוני בארנס בסדרה של רשת ITV בשם "Steel River Blues". עוד כיכב בתפקיד אורח בסדרה "M.I. High".
ב-2010 הופיע קייסי בפרק בסדרה "המפקח ג'ורג' ג'נטלי", וב-2011 בפרק בסדרה "Marchlands". ב-2012 ושוב ב-2014 השתתף בסדרת הדרמה הרפואית "חדר מיון". בתחילת 2016 הצטרף לצוות השחקנים של אופרת הסבון הוותיקה "קורוניישן סטריט".
חיים אישיים

באוקטובר 2005 התחתן קייסי עם אלי (Ellie). לבני הזוג יש שני בנים, רפרטי ומילו. הם חיים בסאסקס.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | המפצח | Cracker | שוטר | בפרק "To Be a Somebody" |
| 1995 | הארי | Harry | ג'פרי | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1996 |  | Peak Practice | קולין בנטלי | בפרק "New Horizons" |
| 1996 | ידידינו בצפון | Our Friends in the North | אנתוני קוקס | מיני-סדרה |
| 1997 |  | The Wingless Bird | רובי פלטון |  |
| 1997 |  | A Touch of Frost | איאן גרפטון | בפרק "Penny for the Guy" |
| 1997 | הגרנד | The Grand | ג'יימס קורנל | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1997–2008 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | סמל גאווין טרוי |  |
| 1999 |  | Polterguests | בארי | בפרק "Love Me Brenda" |
| 2003 | עדות אילמת | Silent Witness | דונלד גיבס | בפרק "Beyond Guilt" |
| 2003 | פרנץ' וסונדרס | French and Saunders | סמל בילוש טרוי | בפרק "French and Saunders Actually" |
| 2004 |  | Murder in Suburbia | סיימון ויבר | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2004 |  | Steel River Blues | טוני בארנס | סדרת טלוויזיה |
| 2005 | הקס | Hex | ד"ר גארט | בפרק "With a Little Help from My Friends" |
| 2007 |  | The Bill | פול ברוקס | בפרק "474" |
| 2007 |  | The Marchioness Disaster | דאגלס הנדרסון | סרט טלוויזיה |
| 2007 |  | The Royal | דייוויד היברט | בפרק "Love & Loss" |
| 2009 |  | M.I.High | סוכן ראשי שו | בפרק "Operation Flopsy" |
| 2010 | המפקח ג'ורג' ג'נטלי | Inspector George Gently | אלן צ'ריטון | בפרק "Gently Evil" |
| 2011 |  | Marchlands | סקוט מיינרד | מיני-סדרה |
| 2006–2011 | רופאים | Doctors | מיילס פיטרס / טום סאלט / מארק קופר |  |
| 2013 | חוק וסדר: UK | Law & Order: UK | ג'ורג' ארקרט | בפרק "Mortal" |
| 2014 |  | Under | גבר | סרט קצר |
| 2012–2016 | חדר מיון | Casualty | רוב ארקרייט / מיק סנדיסון / פרדי ניובולד |  |
| 2016 | קורוניישן סטריט | Coronation Street | טום פינליי |  |
הערות שוליים

↑  "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-20 באוגוסט 2008. נבדק ב-2008-08-25. {{cite web}}:  (עזרה);  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15040525d (data)  ISNI: 0000 0001 1446 6504  LCCN: no2004099377  SUDOC: 167513311  VIAF: 66190077   WorldCat (עם VIAF): 66190077
גי דויטשר (פיזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  19 במרץ 1936 ברלין, גרמניה הנאצית 
 פטירה:  4 במאי 2024 (בגיל 88) ישראל 
 ענף מדעי:  על מוליכות, אפקט קירבה, מצב מוצק, פיזיקה קריאוגנית
 מקום מגורים:  הרצליה, ישראל
 עיסוק:  פרופסור לפיזיקה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פריז XI: פארי-סוד 
 מנחה לדוקטורט:  פייר-ז'יל דה ז'ן
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 תלמידי דוקטורט:  צבי עובדיהו (האוניברסיטה העברית), אהרון קפיטולניק (סטנפורד), אלכס פלבסקי (אוניברסיטת תל אביב), אלכס גרבר (אוניברסיטת תל אביב), יוסי לראה (אוניברסיטת תל אביב), Ralf Krupke (Karlsruhe), יורם דגן (אוניברסיטת תל אביב), אלי פרבר (אוניברסיטת אריאל), אמיל פולטורק (טכניון), מיכאל רפפורט (מכון ויצמן למדע), Hector Castro (Bogota, Colombia), Leandro Tessler (Campinas, Brazil), רועי בק (אוניברסיטת תל אביב)
 פרסים והוקרה:  Israel Physical Society Fellow (2018),  Fellow of the American Physical Society, Fellow of the Institute of Physics (UK), Ordre des Palmes Academiques(1986) and the Legion d'Honneur (1999)
 
זיגפריד גי דויטשר (19 במרץ 1936 - 4 במאי 2024) היה פיזיקאי ניסיוני ישראלי, פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב, שהתמחה בפיזיקה של מצב מוצק, פיזיקה של טמפרטורות נמוכות ומוליכות-על .
ראשית חייו

דויטשר נולד בברלין, גרמניה ב-1936. משפחתו ברחה מהנאצים ב-1939, זמן קצר לפני מלחמת העולם השנייה, והתיישבה (תחילה באופן בלתי חוקי) בפריז, צרפת. ביולי 1942 נעצר יחד עם אמו ב-Vel d'Hiv roundup ובכל זאת, משום שאביו היה שבוי מלחמה צרפתי, הוא ניצל מגורלם של רוב העצורים האחרים שנשלחו למותם בעיקר לאושוויץ. ב-1953  השלים את לימודיו ב-Lycée Henri IV. ב-1956 התקבל ל- École nationale supérieure des mines de Paris, ממנו סיים את לימודיו ב-1959 עם Diplome d'ingenieur Civil des Mines, המתמחה במטלורגיה. לאחר שלוש שנות שירות צבאי הצטרף לקבוצת המחקר של חתן פרס נובל פייר ז'יל דה-ז'ן באוניברסיטת פריז-סוד (אורסיי). הקבוצה נודעה מאוחר יותר כ"קבוצת אורסיי בנושא מוליכות-על". הוא זכה לכינוי על ידי דה ז'ן כארבעת ה"מוסקטרים" כולל דויטשר, E. Guyon, JP Burger, ו-A. Martiner. . עבודת הדוקטורט של דויטשר התמקדה במחקרים ניסיוניים של השפעות הקרבה במוליכי-על.
ראשית חייו > קריירה ומחקר

לאחר שבילה שנתיים בפוסט דוקטורט באוניברסיטת ראטגרס (1967-8) בקבוצתו של ברני סרין, חזר לצרפת. מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת פריז-אורסיי (IUT). בשנת 1971 עלה לישראל והצטרף למחלקה לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב, שם עבד בהמשך הקריירה שלו. הוא פיתח כיוון חדש של מחקר על פיזיקה ניסיונית של טמפרטורות נמוכות, עם דגש מיוחד על מוליכים גרגירים, מדיה לא מסודרת, תכונות מעבר מתכת-מבודד ומוליכי-מחצה של סרטים מוליכים דקים וצמתים של ג'וזפסון. הוא תרם תרומה משמעותית להבנת דינמיקת מערבולת במוליכי-על ולפיתוח מכשירים מוליכים-על. בנוסף, הוא עבד על חומרים גרגירים וחסרי סדר עם דגש על תופעת החלחול.
דויטשר היה חוקר פורה, שפרסם למעלה מ-300 מאמרים מדעיים. הוא גם היה מורה ומנטור מסור, שהנחה מספר רב של סטודנטים לתארים מתקדמים ופוסט-דוקטורנטים. רבים מתלמידיו המשיכו למלא תפקידים באקדמיה ובתעשייה בישראל ומחוצה לה.
ראשית חייו > מחקר על חומרים גרגירים לא מסודרים

בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, קבוצת המחקר של דויטשר באוניברסיטת תל אביב התמקדה בחומרים גרגירים וחומרים לא מסודרים. עבודה זו כללה חקר המאפיינים של סרטים דקים העשויים מתערובות של מתכות ומבודדים. המחקר של הקבוצה בתחום זה זכה להערכה רבה והוביל לפרסום ספר ערוך בשם "חלחול, מבנים ותהליכים" מאת האגודה הישראלית לפיזיקה .
ראשית חייו > כבוד ופרסים

דויטשר זכה במספר אותות הצטיינות ופרסים על תרומתו למדע, לרבות עמית האגודה הישראלית לפיזיקה בשנת 2018, הכבוד המדעי הגבוה ביותר שניתן על ידי האגודה "על הובלתו במחקר ניסיוני ותאורטי בתורת מוליכות העל ובפרט באפקט הקרבה. על תרומתו המשפיעה למחקר על חלחול ולוקליזציה בשני ממדים ועל הובלתו בבניית פיזיקת החומר המעובה הניסויית בישראל". הוא גם היה עמית של האגודה האמריקנית לפיזיקה ושל המכון לפיזיקה (בריטניה) . כהוקרה על הישגיו המדעיים, ממשלת צרפת העניקה לו את ה-Ordre des Palmes Academiques בשנת 1986 ואת דרגת שבלייה (אביר) של לגיון הכבוד בשנת 1999.
ראשית חייו > מנהיגות ושירות לציבור

דויטשר היה לא רק מדען מבריק אלא גם מנהיג ומנטור מסור. הוא תיפקד כמנהל מרכז היינריך הרץ מינרווה למוליכות-על בטמפרטורות גבוהות ומרכז גורדון לחקר אנרגיה, שניהם באוניברסיטת תל אביב. דויטשר שירת כחבר בוועדות בינלאומיות רבות, כולל הוועד הפועל של הסכם היישום של סוכנות האנרגיה הבין-לאומית (IEA) בנושא מוליכות-על בטמפרטורה גבוהה.
ראשית חייו > שנים מאוחרות יותר ומורשת

בשנותיו האחרונות המשיך דויטשר להיות פעיל במחקר ובהוראה. הוא חיבר מספר ספרים, כולל "מוליכי-על חדשים: מגרירי ל-Tc גבוה" , "משבר האנטרופיה" , "אנטרופיה וצמיחה בת-קיימא" , "חוב האקלים" . הוא נפטר ב-4 במאי 2024, והותיר אחריו משפחה ומורשת של הישגים מדעיים והשפעה עמוקה על תחום מוליכות העל.
האיש שרצה להיות מלך (סרט)

| --- | --- |

האיש שרצה להיות מלך
 מבוסס על:  The Man Who Would Be King 
 בימוי:  ג'ון יוסטון 
 הופק בידי:  ג'ון פורמן 
 תסריט:  ג'ון יוסטון, גלדיס היל 
 עריכה:  ראסל לויד 
 שחקנים ראשיים:  שון קונרי (דניאל דרבוט) ג'ק מיי מייקל קיין אלברט מוזס Mohammad Shamsi שאקירה קיין סעיד ג'פארי דוע'מי אל-ערבי כריסטופר פלאמר Paul Antrim 
 מוזיקה:  מוריס ז'אר 
 צילום:  אוסוואלד מוריס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית, אוסטרליה 
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה 
 הקרנת בכורה:  27 בנובמבר 1975 
 משך הקרנה:  129 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 הכנסות באתר מוג'ו:   manwhowouldbeking
 דף הסרט ב־IMDb
 
האיש שרצה להיות מלך (באנגלית: The Man Who Would Be King) הוא סרט קולנוע משנת 1975 בבימויו של ג'ון יוסטון ובכיכובם של שון קונרי ומייקל קיין. עלילתו עוסקת בשני סמלים לשעבר בצבא הבריטי המשחרים אחרי הרפתקה בהודו הבריטית של שלהי המאה ה-19 ומעבר לה. הסרט מבוסס בשינויים קלים על הספר בן אותו שם של הסופר רודיארד קיפלינג, משנת 1888.
עלילה

בשנת 1885 עובד העיתונאי רודיארד קיפלינג (כריסטופר פלאמר) בשעת לילה מאוחרת במשרדו. לפתע נכנס אליו הלך מוזנח ומעורער המציג את עצמו כפיצ'י קרנהאן (Peachy Carnehan) (מייקל קיין). הוא וחברו דניאל דראבוט (Daniel Dravot) (שון קונרי) פגשו את קיפלינג שלוש שנים לפני כן. הוא מספר לו את עלילותיהם מאז.
קרנהאן ודראבוט היו סמלים לשעבר בצבא הודו הבריטית. בשעתו גנב קרנהאן את שעונו של קיפלינג, אך החזיר לו אותו לאחר שמצא עליו סמל של הבונים החופשיים, אליהם השתייך הוא עצמו. קיפלינג גם סיכל מזימה שלהם לסחוט את הראג'ה המקומי. הם היו מתוסכלים מהיעדר הזדמנויות למזימות רווחיות בהודו הבריטית, שהלכה והתמסדה. הם פנו לקיפלינג ובפיהם תוכנית שאפתנית לצאת בראש קבוצת שכירי חרב לקפיריסטן, ארץ אסייתית בלתי מוכרת לאירופים,, שנכבשה בעבר בידי אלכסנדר הגדול, כדי להציע את שירותיהם לשליט המקומי בהבסת שכניו, בתקווה לשוב להודו עטורי ניצחון ושלל. קיפלינג, שלא הצליח להניא אותם מתוכניתם, העניק לדראבוט את סמל הבונים החופשיים. הוא וקרנהאן חתמו על חוזה בו הבטיחו זה לזה נאמנות וכן התנזרות מאלכוהול ומנשים.
השניים יצאו לדרכם דרך מעבר ח'ייבר ואפגניסטן והגיעו לקפיריסטן לאחר הרפתקאות שונות בעזרתו של בילי פיש (Billy Fish) (סאעד ג'פרי (אנ')), חייל גורקה שפגשו בדרך. שם אימנו בלחימה את תושביו של כפר רדוף באויבים ויצאו עמם לקרבות. במהלך אחד הקרבות פגע חץ בדראבוט ולא גרם לו נזק. שני הצדדים ראו בכך אות להיותו אל, ולא ידעו כי חגורת התחמושת שלו עצרה את החץ. דראבוט וקרנהאן נחלו ניצחון אחר ניצחון וצבאם הלך וגדל. לבסוף הוזמנו לעיר הקדושה סיקנדרגול (Sikandergul) על ידי כוהן הדת שלה. הוא שחזר את תקרית החץ כדי לראות אם דראבוט מדמם וכך לקבוע אם הוא אדם או אל. כאשר נקרעה חולצתו נדהמו התושבים לראות על חזהו את סמל הבונים החופשיים, שהעניק לו קיפלינג בהודו. זהו סמל שעל פי המסורת הוענק להם על ידי סיקנדר (שמו המקומי של אלכסנדר הגדול), אשר הבטיח לשלוח להם צאצא משלו שימשול בהם.
דראבוט הוכרז כמלך וכאל ומוענק לו האוצר המלכותי הגדוש זהב ותכשיטים. קרנהאן הציע לחברו לעזוב מיד עם המסת השלגים במעברי ההרים ועמם שלל ככל שיוכלו לשאת. לדראבוט לעומתו קסם מעמדו החדש כשליט. בנוסף, תוך הפרת התחייבותו להתנזר מנשים הוא התאהב בנערה מקומית בשם רוקסנה (Roxana) (שאקירה קיין (Shakira Caine), אשתו של מייקל קיין), שהוא גם שם אשתו של אלכסנדר הגדול, והוא ביקש לשאתה לאשה כדי להביא לעולם יורש לנתיניו. כשהנערה המבוהלת הובאה לפניו הוא ניסה לנשקה. היא חששה שמגעו של האל בה ימית אותה ונשכה את לחיו לעיני התושבים. הם ראו את דראבוט זב דם מהנשיכה והבינו כי איננו אל.
דראבוט וקרנהאן ניסו להימלט אך ההמון הזועם גבר עליהם ולכד אותם. דראבוט נדחף לעבר גשר חבלים הנטוי על פני תהום עמוקה. בעודו עומד שם ושר במרץ קיצצו התושבים את חבלי הגשר עד אשר דראבוט נפל לתהום אל מותו. קרנהאן נצלב על ידי התושבים אל שני עצים, אך כיוון ששרד את הלילה הניחו לו ללכת. כשהוא פגוע בגופו ומעורער בנפשו הוא עשה את דרכו חזרה להודו כקבצן.
לאחר שקרנהאן מסיים לספר את סיפורו לקיפלינג, הוא עוזב ומשאיר צרור במשרדו. בתוכו מוצא העיתונאי את ראשו הכרות של דראבוט, עוטה עדיין כתר זהב.
הפקה

הבמאי ג'ון יוסטון תכנן להפיק את הסרט מאז שנות החמישים אך לא הצליח לממש זאת. הוא ייעד לתפקידים הראשיים שורה של כוכבי קולנוע - קלארק גייבל והמפרי בוגרט, ברט לנקסטר וקירק דאגלס וגם ריצ'רד ברטון ופיטר או'טול. בשנות השבעים פנה אל רוברט רדפורד ופול ניומן, אך ניומן שכנע אותו לתת את התפקידים הראשיים לשחקנים בריטיים והציע לו לפנות אל קונרי וקיין.
הסרט צולם באולפני פיינווד וכן בצרפת ובמרוקו.
המוזיקה לסרט נכתבה על ידי מוריס ז'אר. הוא הזמין נגני מוזיקה הודית מסורתית להשתתף בהקלטות ביחד עם תזמורת סימפונית אירופית. שיר מרכזי המופיע בסרט היה השיר הפטריוטי האירי "נער המינסטרל" (The Minstrel Boy), ששולבו בו מילות השיר "בן האלוהים צועד למלחמה" (The Son of God Goes Forth to War) מאת הבישוף האנגלי רג'ינלד הבר (Reginald Heber). הוא שובץ בקטעים שונים בסרט לרבות המעמד בו שר דראבוט על הגשר לפני שצנח אל מותו.
קבלה

הסרט זכה לביקורות חיוביות ואחד המבקרים סבר כי הוא הטוב בסרטיו של יוסטון מאז המלכה האפריקאית. ביקורות אחרות טענו כי הסרט הוא ארוך מדי וכי מייקל קיין לא היטיב למלא את תפקידו בו. אתר Rotten Tomatoes העניק לסרט דירוג של 96%.
הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר:
פרס הבימוי האמנותי - לאלכסנדר טראונר (Alexandre Trauner), טוני אינגליס (Tony Inglis) ופיטר ג'יימס (Peter James)
פרס התסריט המעובד - לג'ון יוסטון וגלדיס היל (Gladys Hill)
פרס עיצוב התלבושות - לאדית הד
פרס העריכה - לראסל לויד (Russell Lloyd)
מועמדויות נוספות לפרסים:
מוריס ז'אר היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לפס הקול הטוב ביותר
אדית הד הייתה מועמדת לפרס באפט"א לעיצוב התלבושות הטוב ביותר
אוסוולד מוריס (Oswald Morris) היה מועמד לפרס באפט"א לצילום הטוב ביותר.
הארבור ויו

מועדון הכדורגל הארבור ויו (באנגלית: Harbour View F.C), הוא מועדון כדורגל ג'מייקני מהעיר קינגסטון, בירת ג'מייקה, ומשחקת בליגת העל הג'מייקנית.
היסטוריה

המועדון המקצועי הארבור ויו הוקם רשמית ב-4 במרץ 1974 על ידי וין בליין יחד עם קהילת הרבור ויו בשנות ה-60 של המאה ה-20. 25 שנה לאחר מכן, המועדון רשמית הפך לחברה בערבון מוגבל והפך למועדון הכדורגל הראשון בג'מייקה שנהפך לחברה בערבון מוגבל.
המועדון הופיע לראשונה בטורניר ליגת האלופות של CONCACAF בשנת 1987, בשלב הסיבוב הראשון, ששיחקו מול המועדון הגוואדלופי להטוואיל המורנה-א-לא. המשחק הראשון הסתיים בהפסד של 1:3, אך המשחק השני הסתיים בניצחון של 2:0 והוביל לדו-קרב פנדלים שנגמר בהפסד 4:3. בין ההישגים של המועדון ניתן למנות את מקומו הראשון בליגת העל של ג'מייקה בעונת 2000/2001. בנוסף, המועדון זכה באליפות הגביע הקריבי 3 פעמים.
תארים

2000, 2007, 2010, 2013, 2022
האבובית המקורבת

| --- | --- |
 שיוך:  אבובית הכליה 
 מיקום אנטומי:  אבובית הכליה 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1223) 
 מזהים
 קוד MeSH:  A05.810.453.736.560.570 
 מזהה MeSH:  D007687 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0022677 
 
האבובית המקורבת (tubulus contortus proximalis) היא מבנה צינורי מפותל המהווה חלק מכל נפרון. באבובית המקורבת נעשית מרבית הספיגה החוזרת של חומרים מהתסנין שנכנס לנפרון. כשני שלישים מהמים, מהנתרן ומהכלור שסוננו לנפרון נספגים בחזרה בעזרת מנגנונים אקטיביים ופסיבים בדפנות האבובית, בדרך כלל במהלך מעבר אקטיבי של נתרן או כתוצאה ממעברו. גלוקוז וחומצות אמינו נספגים בחזרה כמעט לחלוטין. מהאבובית המקורבת נספגים בחזרה גם אשלגן וביקרבונט.
תאי האבובית המקורבת גם מפרישים חומרים לתוך התסנין. ביניהם יונים של מימן (פרוטונים) וכן חומצות ובסיסים אורגנים, שרובם הם תוצרי פסולת סופיים של תהליכים מטבוליים.
מבנה ופעילות

האבובית המקורבת מחולקת לשלושה מקטעים:
מקטע S1- אחראי על עיקר הספיגה החוזרת- ובו נספגים כ־90 ליטרים ליממה (מחצית מהתסנין). לצורך כך האפיתל במקטע צריך להיות בעל שטח פנים רחב (בעל microvilly) וכן בעל brush border- אזור המכיל טרנספורטרים, תעלות, אנזימים וכולי.
מקטע S2- בו מתבצעת הפרשה
מקטע S3- הצינור הישר או ה- pars recta: בו מתבצעת ספיגה חוזרת שלאחר הפרשה יחד עם מעט ספיגה חוזרת.
באבובית המקורבת נספגים בחזרה 50–60 אחוזים מהנתרן המסונן, כל הגלוקוז וחומצות האמינו, 80 אחוזים מהזרחן, 80 אחוזים מהביקרבונט, ו-50 אחוזים מהסידן. ספיגה חוזרת של מים לגוף מתבצעת שתי דרכים- בין התאים (פארא-צלולרית- 30 אחוזים מהספיגה החוזרת) ודרך התאים (אינטרא צלולרית- 70 אחוזים מהספיגה)- על ידי תעלות מים מסוג אקווהפורין 1 (תעלות דומות מסוג 2 נמצאות בצינור המאסף והן תלויות בפעילותו של הורמון נוגד השתנה.
משאבות, תעלות ונשאים

משאבת נתרן-אשלגן: המשאבה המרכזית שנמצאת על הממברנה הבאזו-לטרלית היא משחלף נתרן/אשלגן ATP. משאבה זו מכניסה שני יוני אשלגן לתא, ומוציאה תמורתם שלושה יוני נתרן אשר נספגים בחזרה בגוף. כתוצאה מכך נוצר כוח מניע למשאבות הנמצאות בצד הפנימי של צינור האבובית.
סימפורטרים: למשל סימפורטר נתרן-גלוקוז, או נתרן-חומצות אמינו: נמצאים בצד הפנימי של האבובית, (המחצית הראשונה) הנתרן עובר בפעפוע, כאשר גלוקוז או חומצות אמינו עוברות בהעברה משנית יחד עם הנתרן. באותו האופן, סימפורטר נתרן-פוספט (אשר מושפע ספציפית מפעילות של PTH ומרמת הזרחן בדם- אשר מעכבים את המשאבה)
אנטיפורטר נתרן-מימן- כניסה של נתרן לעומת יציאה של מימן. המימן בתורו יוצר יחד עם ביקרבונט (והאנזים קרבוניק אנהידרז) מים ופחמן דו-חמצני. הפחמן הדו-חמצני נכנס חזרה לתא ונהפך שוב לביקרבונט אשר יוצא מהתא באמצעות סימפורטר נתרן/ביקרבונט.
ספיגה פרצלולרית: חלק מהתסנין עובר בין התאים: למשל, חלק מהאשלגן עובר ספיגה מחדש בדרך פרצלולרית, (וחלק בתוך תעלה בתוך התא) כמו גם כלור ואניונים נוספים. במחצית השנייה של האבובית המקורבת, נתרן עובר ספיגה באופן פארא צלולרי יחד עם כלור.
ספיגה טרנסצלולרית- מים עוברים דרך תעלות מים מיוחדות, (מלבד העברתם במנגנון טרנסצלולרי) אוריאה עוברת בפעפוע יחד עם המים (משנית לספיגת המים).
מנגנון גרירת הממס- solvent drag: המים זורמים בספיגה חוזרת לאבובית, כתוצאה מספיגת הנתרן, והם גוררים איתם מומסים כגון אשלגן, סידן ומגנזיום.
תרופות הפועלות באבובית המקורבת

הרעיון המרכזי בתרופות משתנות הוא הגברת השתן במנגנון של עיכוב ספיגת הנתרן באתרים שונים במערכת האבובית- כתוצאה מכך שפוגעים בספיגת הנתרן בחזרה לגוף, יש "סחיבת מים" לאורך האבובית שגורמת להשתנה מוגברת. הנפרון פועל כך שחלקים מסוימים מפצים על חוסר פעילות של חלקים אחרים- כך שעצירת הספיגה במקטע מסוים תעלה משמעותית את הספיגה באתרים אחרים.
באופן כללי, הטיפול בתרופות משתנות שפועלות באבובית המקורבת אינו יעיל מספיק- מאחר שישנם מגנוני פיצוי כאמור בחלקים אחרים של הנפרון.
התרופה המשתנת שפועלת באבובית המקורבת היא תרופה המעכבת את האנזים קרבוניק אנהידראז או – carbonic anhydrase inhibitors: (אצטזולמידים): הרעיון המרכזי הוא מניעת חזרתו של ביקרבונט לדם, ועל ידי כך עיכוב האנטיפורטר נתרן-מימן- פחות נתרן ייספג חזרה בדם אלא יופרש בשתן- הגברת ההשתנה. מאחר שספיגת הנתרן תלויה בספיגת ביקרבונט באופן עקיף, התרופה מעכבת את ספיגת הביקרבונט בחזרה לדם. תופעות הלוואי הן חמצת מטבולית (ראו מאזן חומצה ובסיס. לרוב משתמשים בתרופות אלו כטיפול לגלאוקומה- מאחר שגם ייצור והפרשת נוזלי העין מתווכת על ידי אנזים זה ועיכובו יביא להורדת הלחץ התוך עיני. גם במצבים של אלקליזציה והיווצרות שתן חומצי מטפלים בתרופה זו, או כטיפול לפני עליה להרים- מביא לעיכוב ייצור נוזל מוחי שדרתי. כאמור, תופעת הלוואי העיקרית היא חמצת מטבולית, יכולה להיווצר היפוקלמיה כתוצאה מהגעת כמות גדולה מדי של נתרן לצינור המאסף בתמורה להפרשת יתר של אשלגן, מאחר שהתרופה רעילה לכליות יכול להתפתח נפריטיס אינטרסטיציאלי, ויכולות להיווצר אבנים בכליות. לא משתמשים בתרופה זו במקרים של שחמת הכבד.
מחלות

תסמונת פנקוני היא בעיה נרכשת או תורשתית, שבה התא לא סופג בחזרה חומצות אמינו, גלוקוז, או פרוטאינים בעלי משקל נמוך.
Dalmatian hypouricemia- חומצת שתן נספגת באבובית המקורבת, מופרשת, ונספגת שוב בחזרה. אם ההפרשה עצמה לא תקינה, תהיה הצטברות של חומצת שתן- שגדון- אולם לעיתים יש היפואוריצמיה כתוצאה מעודף הפרשה של חומצת שתן לשתן- יכול להיות כתוצאה ממוטציה בנשא URAT1 אשר מכניס חומצת שתן ומוציא חומצה לקטית או בנשא GLU9 שמכניס חומצת שתן לדם. התוצאה היא היפואוריצמיה, הרבה חומצת שתן בשתן, ולכן הרבה אבנים בשתן.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מנגנונים אקטיבים ופסיבים לספיגה חוזרת. משאבות נתרן-אשלגן(6) מוציאות יוני נתרן מהתאים, בצד הרחוק מהנפרון, בעזרת אנרגיה וכנגד מפל הריכוזים. נתרן שואף להיכנס לתוך התאים מצד הנפרון ועושה זאת בפעפוע, בין היתר דרך תעלות בקרום התא(1). תנועת הנתרן פנימה לתאים מנוצלת להעברת גלוקוז מהנפרון לתא(3) או להפרשת יוני מימן(2). המומסים הרבים שיוצאים מהנפרון יוצרים לחץ אוסמוטי שגורם לתנועת מים דרך התאים(4) או ביניהם(5). הזרימה של המים בין התאים מניעה עימה מומסים נוספים