stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיקל בק
קריירת מועדונים

בק החל את הקריירה כנער במועדונים בראמברופדם וקולדינג, ובשנת 1992 החל לשחק בליגת העל הדנית כאשר חתם בבי 1909. בשנת 1993 עזב בק את דנמרק וחתם בפורטונה קלן מהבונדסליגה השנייה. בק החמיץ את כל המחצית הראשונה של עונת 1994/95 בגין פציעה בגב, אך לאחר שהשתקם מהפציעה בפברואר 1995, הבקיע בק בכל אחד מחמשת המשחקים הבאים, והדבר הוביל לזימונו לנבחרת דנמרק לראשונה במאי 1995, בה הבקיע בשלושה מתוך ששת המשחקים הראשונים שלו, ולבחירתו ככישרון הדני הצעיר לשנת 1995.
לאחר יורו 1996 חתם בק במידלסברו. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1996/97, הגיע בק עם מידלסברו לגמר גביע ה-FA, בו נכנס כמחליף כבר בדקה ה-24 במקום פבריציו רבאנלי. במשחק זה, מידלסברו הפסידה לצ'לסי בתוצאה 2-0. בתום עונה זו, נשרו בק ומידסלברו אל ליגת המשנה, לאחר שנוכו לקבוצה שלוש נקודות בגין עבירות שונות. בעונת 1997/98, לבק היה חלק חשוב בחזרה של מידלסברו לפרמייר ליג תוך עונה אחת בלבד. בפגרת החורף של עונת 1998/99 עזב בק את מידלסברו לאחר שהבקיע 24 שערים ב-91 הופעות ליגה, ונמכר לדרבי קאונטי תמורת חצי מיליון לירה שטרלינג. בק לא הצליח לשחזר את יכולתו ממידלסברו בחצי העונה ששיחק בדרבי קאונטי, ואף נבחר בסקר אוהדים ככדורגלן הגרוע ביותר בתולדות המועדון. בנובמבר 1999 הושאל בק לנוטינגהאם פורסט לחודשיים, אך כבר לאחר חודש, אחרי שהבקיע שער אחד במדי נוטינגהאם, נקרא בק מחדש לדרבי קאונטי, מפאת מחסור בחלוצים. בק ישב על הספסל משחק אחד, והושאל שוב עוד באותה עונה, הפעם לקווינס פארק ריינג'רס, אליה הושאל בפברואר 2000 למשך שלושה חודשים. בק הציג יכולת טובה בק.פ.ר, אך גם שם לא סיים את העונה, ולאחר 11 משחקים בהם הבקיע ארבעה שערים, חזר בק לדרבי קאונטי, והושאל מיד לאולבורג בולדספילקלאב מליגת העל הדנית, שם סיים את עונת 1999/00, בה שיחק בארבע קבוצות שונות, עם שמונה הבקעות בעשרה משחקים במדי אולבורג, עמה אף הגיע לגמר הגביע הדני, ובזכות יכולתו הטובה זומן לסגל הדני ליורו 2000, לאחר שתקופה ארוכה לא לבש את המדים הלאומיים.
לאחר יורו 2000 נרכש בק על ידי ליל הצרפתית, תמורת חצי מיליון לירה שטרלינג. בק לא הסתדר עם מאמנו בליל, ואהיד חלילודז'יץ', שנהג לבצע רוטציות תכופות בהרכב הקבוצה. בפברואר 2002, לאחר שצבר 33 הופעות והבקיע חמישה שערים במדי ליל, הושאל בק שוב לאולבורג בולדספילקלאב. בק קיווה להיכלל בסגל נבחרת דנמרק למונדיאל 2002, אך נפצע לקראת הטורניר ולא זומן. לאחר שסיים את ההשאלה באולבורג, חזר בק לליל, אך סבל שוב מפציעה ארוכה, שהשביתה אותו לתקופה של 18 חודשים. בספטמבר 2003 החל להתאמן בקורדובה הספרדית, אך לאחר שני משחקי אימון נפצע שוב. גם בקריסטל פאלאס התאמן בק ולא ערך ולו משחק אחד, מאחר ששוב נפצע. עקב ריבוי הפציעות והקושי לחזור לכושר משחק ולהשיג חוזה במועדון כלשהו, פרש בק מכדורגל בשנת 2004, כשלמעשה ערך את משחקו האחרון בשנת 2002.
לאחר פרישתו, החל בק לעבוד כסוכן שחקנים.
קריירה בינלאומית

בק ערך תשע הופעות במדי נבחרת דנמרק בכדורגל עד גיל 21, ובשנת 1995 כאמור ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת דנמרק, והבקיע שלושה שערים בשש ההופעות הראשונות שלו במדים הלאומיים. בק זומן ליורו 1996 על ידי המאמן ריצ'רד מולר נילסן. בטורניר זה פתח בק בתיקו 1-1 מול נבחרת פורטוגל, ונכנס כמחליף בהפסד 3-0 לנבחרת קרואטיה. במשחק השלישי, בו ניצחה דנמרק את נבחרת טורקיה, בק לא שותף. דנמרק הודחה בטורניר זה בתום שלב הבתים, ונפרדה מתואר אלופת אירופה, בו זכתה ביורו 1992. בק לא זומן למונדיאל 1998 לאחר הירידה בכושרו, אך ליורו 2000 בק זומן, לאחר עונה מרובת טלטלות אותה סיים היטב באולבורג בולדספילקלאב. בק נכנס כמחליף במשחק הראשון של דנמרק ביורו 2000, בו הפסידה דנמרק 3-0 לנבחרת צרפת, לא שותף בהפסד 3-0 לנבחרת הולנד, ופתח בהפסד 2-0 לנבחרת צ'כיה. בק ודנמרק סיימו את הטורניר עם אפס נקודות ואפס הבקעות. הופעתו של בק מול צ'כיה הייתה ה-19 והאחרונה שלו במדים הלאומיים. בק עשה מאמצים להיכלל בסגל הדני למונדיאל 2002, אך לא זומן לבסוף בעקבות פציעה.
מסגד קוג'אטפה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסגד
 מיקום:  אנקרה
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1967–1987 (כ־20 שנה)
 תאריך פתיחה רשמי:  1987 
 אדריכל:  Hüsrev Tayla, Fatin Uluengin 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות עות'מאנית 
 קואורדינטות:  39°33′N 32°31′E﻿ / ﻿39.55°N 32.51°E﻿ / 39.55; 32.51
  (למפת אנקרה מוגדלת) מסגד קוג'אטפה(למפת אנקרה רגילה) מסגד קוג'אטפה
 
מסגד קוג'אטפה (בטורקית: Kocatepe Camii) הוא המסגד הגדול באנקרה בירת טורקיה שהפך לאחד מסמליה של העיר. המסגד נבנה בין שנת 1967 ל-1987 ברובע קוג'טפה, דרומית-מזרחית למרכז העיר.
תולדות המסגד

הרעיון לבנות את המסגד עלה כבר בשנות הארבעים של המאה ה-20 וב-1947 הוגשו הצעות לתכנונו של המסגד אך אף אחת מהן לא התקבלה. ב-1956 בהתערבותו של ראש ממשלת טורקיה אדנאן מנדרס, הוקצע שטח אדמה לבניית המסגד, ושוב הוגשו הצעות לבניית המסגד ב-1957.
בניית המסגד החלה לפי ההצעה הזוכה שהייתה מודרנית וחדשנית באופייה, אך בשל ביקורת נוקבת שנמתחה עליה מצד גורמים שמרנים, נפסקו העבודות בשלב הנחת היסודות. לאחר תחרות שלישית שנערכה בשנת 1967, נבחרה הצעה שמרנית, והמסגד נבנה לבסוף בסגנון עות'מאני קלאסי המזכיר את המסגד הכחול באיסטנבול שנבנה בתחילת המאה ה-17 על ידי הסולטן אהמט הראשון, ונחשב עד היום כאחד המבנים היפים ביותר בעיר.
מסגד קוג'אטפה נחנך בשנת 1987 על ידי ראש הממשלה טורגוט אזאל. המסגד משתרע על שטח של 4,500 מ"ר ובארבע פינותיו ניצבים ארבעה צריחים.
ראו גם

המסגד הכחול
המסגד המרכזי על שם סבנג'י
מראה המסגד המואר בלילה על רקע העיר אנקרה
תקרת המסגד המעוטרת: מבט מבפנים
מבט מקרוב על הרחבה ועל המסגד על שלל כיפותיו
אחד מארבעת המינראטים הגבוהים שבמסגד
מזכירות המודיעין הממלכתית

| --- | --- |

מפקדת הארגון בבואנוס איירס
מפקדת הארגון בבואנוס איירס
 מידע כללי
 תחום שיפוט:  ארגנטינה ארגנטינה
 משרד אחראי:  לשכת נשיאות ארגנטינה
 סוכנות אם:  נשיאות ארגנטינה
 סוכנות בת:  בית הספר הלאומי למודיעין  הסוכנות לביטחון לאומי  שירות הביון הארגנטינאי  הסוכנות הפדרלית לאבטחת סייבר  מחלקת חקירות פנים
 תאריך הקמה:  15 ביולי 2024
 סוכנות קודמת:  סוכנות הביון הפדרלית של ארגנטינה
 מטה מרכזי:  רחוב 25 במאי, בואנוס איירס, ארגנטינה
 עובדים:  חסוי
 תקציב:  100 מיליון פסו ארגנטינאי
 https://www.argentina.gob.ar/inteligencia
מזכירות המודיעין הממלכתית (בספרדית: Secretaría de Inteligencia de Estado, מילולית: "מזכירות המודיעין של המדינה", בראשי תיבות: SIDE), היא סוכנות הביון הפדרלית העיקרית בארגנטינה, כשראש הארגון עומד בראש קהילת המודיעין הארגנטינאית הלאומית (SIN) ומהווה את יועץ הנשיא לענייני מודיעין. הגוף אחראי להפקת מודיעין בעל ערך ואמין לקבלת החלטות אסטרטגיות בנושאי ביטחון.
היסטוריה

מזכירות המודיעין הממלכתית הוקמה ביולי 2024 במסגרת רפורמה שקידם הנשיא חאבייר מיליי בשל אי שביעות רצון מתפקודה של סוכנות הביון הפדרלית של ארגנטינה, שלא הצליחה למנוע את ההתנקשות בסגנית הנשיא כריסטינה פרננדס דה קירשנר, שהייתה נתונה בסכנת חיים. בנוסף, ביקשו הרשויות להגדיל את תפקידי המודיעין ואת שקיפות המידע אודותיו לציבור.
משימות

הסוכנות משתפת פעולה עם שאר גופי הביון הארגנטינאיים כמו:
הסוכנות לביטחון לאומי (Agencia de Seguridad Nacional ,ASN), שהיא סוכנות ביון הפועלת בכפיפות למזכירות המודיעין כדי לייעל את הפעולה והתגובה המוקדמת של כוחות הביטחון בעת חקירת פשעים פדרליים מורכבים. כחלק מרפורמה מבנית במערכת הביון הלאומית, הסוכנות לביטחון לאומי נועדה לחזק את יעילות גופים כמו הז'נדרמריה הלאומית, המחוז הימי, המשטרה הפדרלית ומשטרת הביטחון של שדות התעופה.
שירות הביון הארגנטינאי (Servicio de Inteligencia Argentino ,SIA), שמופקד על איסוף מודיעין אסטרטגי ברחבי העולם, וכן שיתוף פעולה עם סוכנויות ביון זרות למניעה והרתעת איומים על המדינה.
הסוכנות הפדרלית לאבטחת סייבר (Agencia Federal de Ciberseguridad ,AFC), המהווה את הזרוע הממשלתית העוסקת בהגנה על אירועי סייבר ובמניעתם, בשמירה על אישים ועל מתקנים ובאבטחתם, באבטחת רשומות ובאבטחת מידע.
אגף חקירות פנים (División de Asuntos Internos ,DAI), הסוכנות המופקדת על קידום חקירות, בדיקות וסקירות שמטרתן להעריך ביצועים, חסכון המשאבים, האפקטיביות והשילוב הפונקציונלי של שאר הסוכנויות המרכיבות את מערכת המודיעין הלאומית וכן פיקוח על יושרתם של עובדי המודיעין.
בנוסף, הגוף מתאם ומבקר באופן מבצעי את תקציב המנהלת הלאומית למודיעין פלילי (DNIC) והמנהלת הלאומית לאסטרטגיה צבאית (DNEI), התלויים במשרד ביטחון הפנים ובמשרד ההגנה, בהתאמה. המזכירות מהווה את ארגון הגג של קהילת הביון הארגנטינאית מתוך מטרה להרכיב את המודיעין שגופי הביון השונים אוספים ולהציגו בפני הנשיא.
ראשי הארגון

| מס' | שם | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| 1 | סרחיו נייפרט | 15 ביולי 2024 – ואילך |
ראו גם

סוכנות הביון הפדרלית של ארגנטינה
הערות שוליים

↑  Government increases budget, allocating 100 billion pesos to spy agency
↑  El Gobierno disolvió la AFI y anunció cambios en el Sistema de Inteligencia Nacional
מסגד שייח' לוטפאללה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסגד
 כתובת:  אספהאן 
 מיקום:  אספהאן
 מדינה:  איראן איראן
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1616
 תאריך פתיחה רשמי:  1619 
 חומרי בנייה:  אבן, אריח, שיש, לבנה, מלט 
 אדריכל:  שייח' בהאי 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ספאווית 
 מידות
 גובה:  32 מ' (כיפה) 
 שטח:  2,500 מ"ר 
 קואורדינטות:  32°23′33″N 51°24′16″E﻿ / ﻿32.3926°N 51.4044°E﻿ / 32.3926; 51.4044
  (למפת אספהאן מוגדלת) מסגד שייח' לוטפאללה(למפת אספהאן רגילה) מסגד שייח' לוטפאללה
 
קירות המסגד המקושטים בגווני כחול
מסגד שייח' לוטפאללה (בפרסית: مسجد شيخ لطف الّله) הוא אחד מארבעת המבנים המרכזיים בכיכר ההיסטורית מיידאן-י אמאם בעיר אספהאן באיראן. המסגד שוכן בחלקה המזרחי של הכיכר ונבנה בשנים 1616-1603 בימיו של עבאס שאה הראשון. המסגד קרוי על שמו של אביו של השאה.
בניית המסגד

המסגד נבנה לשמש כמסגד הפרטי של חצר המלוכה, בניגוד למסגד האמאם באותה כיכר שנועד לציבור הרחב. מסיבה זו, המסגד קטן יותר, ואין בו  מינרטים. כדי להימנע מן הצורך לעבור בכיכר נבנתה מנהרה המובילה מארמון המלך עאלי קאפו ישירות למסגד. אדריכל המבנה, מוחמדרזה אספהאני, גם הקים מבואה המקשרת בין הכניסה המוליכה אליו מהכיכר לבין חלל המסגד, כדי לשמור על כיוון התפילה למכה.
תיאור המבנה

המבנה נושא כיפה בקוטר של 12 מטר הנתמכת על ידי קירות בעובי של 170 ס"מ. צבעה של הכיפה מבחוץ נע בין גוונים של אפור וורוד בהתאם לאור השמש, והיא ניצבת מעל לשער הכניסה הצבוע בגווני טורקיז. במרכז צדה הפנימי של הכיפה מצוירת דמות טווס, והאריחים הצבעוניים שמסביב לה נראים כזנבו. על קירות המבנה כתובים פסוקים מהקוראן.
| --- | --- |

פנים הכיפה וקירות התמך ומבט על כיכר האימאם, שייח' לוטפאללה משמאל
מסגד קאולון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסגד 
 כתובת:  105 Nathan Road 
 מיקום:  צים שא צוי 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1896
 תאריך פתיחה רשמי:  11 במאי 1984 
 עלות:  25,000,000 דולר הונג קונגי 
 אדריכל:  י. מ. קאדרי
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות אסלאמית 
 מידות
 גובה:  11 מ' 
 קואורדינטות:  22°17′55″N 114°10′19″E﻿ / ﻿22.2987°N 114.172°E﻿ / 22.2987; 114.172
  (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומימסגד קאולון(למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומימסגד קאולון
 
מסגד קאולון בשעות הערב.
חזית המסגד.
מסגד קאולון והמרכז האיסלמי (באנגלית: Kowloon Masjid and Islamic Centre; בסינית: 九龍清真寺暨伊斯蘭中心) הוא הגדול שבארבעת המסגדים הנמצאים בהונג קונג. המסגד ממוקם בצידה המערבי של דרך נייתן, בצמוד לפארק קאולון באזור צים שא צוי של חצי האי קאולון שבהונג קונג. המסגד מסוגל להכיל כ-3,500 מתפללים.
היסטוריה

המסגד והמרכז האיסלמי הוקם בשנת 1896 באתר סמוך (בו ממוקמת כיום תחנת המשטרה של צים שא צוי) ונועד לשרת את החיילים ההודים אשר התגוררו בקסרקטין ויטפילד הסמוך (כיום - פארק קאולון).
בשל עבודות הקמת קו צואן ואן של הרכבת התחתית של הונג קונג בשנות ה-70 של המאה ה-20 נגרם נזק למבנה. פיצויים אשר שילמה חברת הרכבת התחתית, וכן תרומות של הקהילה המוסלמית איפשרו את בניית המסגד החדש בשנת 1984 במיקומו הנוכחי.
תיאור המבנה

המבנה תוכנן על ידי האדריכל י. מ. קאדרי, בסגנון אדריכלות אסלאמית מסורתית. בארבע קצות המבנה, ארבעה מינרטים שגובהם 11 מטרים, ובמרכזו של המבנה כיפה גדולה, שקוטרה 5 מטרים וגובהה 9 מטרים. המבנה, המינרטים והכיפה מצופים שיש לבן.
המבנה כולל שלושה אולמות תפילה, אולם לאירועים קהילתיים, מרפאה קהילתית וספריה. אולם התפילה העיקרי יכול להכיל 1,000 מתפללים. בקומה השנייה של המבנה אולם תפילה המיועד לנשים.
מסוק משולב

מסוק משולב ניסיוני מדגם פיאסקי X-49.
מסוק משולב או מסוק כנף משולבת הוא מסוק המשלב רכיבים האופייניים למטוסים, כגון כנפיים ומדחפים. מבנה מסוק מגביל את תכונותיו, והרכיבים האלה מיועדים לשיפור ביצועי המסוק על ידי הוספת דחף או עילוי או שניהם יחד.
היסטוריה

מאז ההצלחות הראשונות של טיסות המסוקים התגלו מגבלות רבות בתכונותיהם, ובהן המהירות והטווח הצנועים של הכלים. העניין בניסיון לשפר את הנתונים הללו היה גבוה.
בשנת 1936 במענה למכרז של משרד האווירייה הבריטי המציא המהנדס הראשי של חברת סיירבה אוטוג'יירו, ד"ר ג'יימס אלן ג'יימסון בנט, מסוק משולב שהוא קרא לו ג'ירודיין. במסוק המתוכנן שולבו רוטור ראשי ושני מדחפים שהקנו ניגוד לפיתול האופייני למסוקים וכן דחף קדמי במהירויות שיוט. בניגוד לאוטוג'ירו, שבו הרוטור מונע רק לקראת המראה, בג'יירודיין הרוטור הונע בכוח המנוע והקנה למסוק את כל העילוי בהמראה ונחיתה. במהלך שיוט הרוטור קיבל כוח מינימלי המספיק כדי להתגבר על הגרר ויתר הכוח הועבר למדחפים. בשנת 1939 הגיש בנט פטנט על הקונספט.
בשנת 1936, בגרמניה הנאצית פיתח אנטון פלטנר את הפלטנר Fl 185, מסוק שצורתו דומה לג'יירודיין, אך הפיתוח לא עבר את שלב הניסויים.
אחרי מלחמת העולם השנייה חברת פיירי החלה בפיתוח מסוק הג'ירודיין. למרות העיניין הרב לא היו הזמנות לכלי הטיס הבינוני, והתוכנית הופסקה בשנת 1962.
בשנת 1954 טס לראשונה המקדונל XV-1. הוא היה מסוק ניסיוני בעל תצורה דומה לג'יירודיין, והיו לו מדחף אחורי וכנפיים דקות וארוכות יחסית. המסוק הציע שיפורים צנועים יחסית למסוקים בני זמנו ולכן התוכנית נזנחה.
במהלך שנות ה-60 בארצות הברית היה עניין רב בהגדלת מעטפת הטיסה של המסוקים, הן במהירות והן בטווח, ולכן הופיעו כמה תוכניות פיתוח למסוקים משולבים. בין המסוקים הנסיוניים שפותחו באותו זמן היו בל 533, בואינג 347, לוקהיד AH-56 צ'ייני ו- לוקהיד XH-51. למרות העניין הרב היו חסרונות בולטים במסוקים משולבים: בכלי הטיס הותקנו כנפיים גדולות, והן היו מכשול לזרימת האוויר האנכית מהרוטור; המדחפים דרשו הקצאת כוח מהמנועים, והם לא סייעו בהנעת המסוק במהירויות נמוכות, ולכן היו "משקל מת" במהירויות כאלה. כל אלה פגעו בתכונות הריחוף ולא היו כדאיים. עם זאת במסוקי משרד התכנון מיל: מיל מי-6 ומיל מי-24, שולבו כנפיים כדי לשפר את ביצועי השיוט. עם זאת הכנפיים היו קטנות יחסית, והמסוקים האלה אינם מוגדרים כמסוקים משולבים. העניין במסוקים משולבים לא שכך והמשיכו תוכניות פיתוח למסוקים כאלה.
לקראת שנות ה-2000 מסוקים התקרבו לסף הביצועים האפשריים, והצטמצמו הפשרות שדרשה כנף משולבת. תוכניות פיתוח שונות הבטיחו שיפורים ברורים בביצועי המסוקים. המסוק הראשון לטוס בעשור הראשון באלף השני היה הפיאסקי X-49.
סיקורסקי X-2 המריא לראשונה ב-2008 והיה מסוק קואקסיאלי בעל מדחף אחורי שהגיע למהירות של 260 קשר (480 קמ"ש) -שיא מהירות למסוקים.
תוכנית עכשווית של צבא ארצות הברית שנקראת עילוי אנכי עתידי דורשת ייצור מסוקים בעלי ביצועים מתקדמים. אחד המשתתפים בתוכנית הזאת הוא ה-סיקורסקי–בואינג SB-1 Defiant.
מאפיינים

במהלך שיוט להבי המסוק מייצרים דחף ועילוי, אך כשהמהירות עולה הלהב הנסוג (הלהב הנע עם כיוון זרימת האוויר במהלך סיבובו) מקטין את העילוי, עד שהלהב הנסוג מזדקר. מהירות שבה הלהב הנסוג מזדקר, תלויה בעומס הדיסקה (הדומה בערך לעומס כנף) המושפע כאמור מהדחף ומהעילוי הנדרש מהדיסקה, ויוצר מגבלה למהירות המרבית ולמהירויות השיוט של כלי הטיס.
שתי השיטות לשיפור נתון הזדקרות להב נסוג הן הגברת עילוי על ידי הוספת כנפיים או הגברת דחף על ידי מדחף או דחף סילון. אפשר לשלב את שני הפתרונות (הגברת דחף ועילוי) יחד, עם זאת לכל פתרון יש יתרונות וחסרונות אופייניים. הוספת כנפיים תקטין את העילוי הדרוש בשיוט, אך יש להן כמה חסרונות ניכרים: הכנפיים מוסיפות למשקל הריק של המסוק; הן אינן שימושיות במהירות איטית, ומגדילות את שטח הפנים של המסוק החשוף לזרימת האוויר מהרוטור, וכך מקטינות את יעילות הרוטור ומשפיעות על ביצועי הריחוף. הוספת דחף תאפשר שימוש ברוטור ליצירת עילוי בלבד, אך בדומה לכנפיים, הוא אינו שימושי במהלך ריחוף ומוסיף למשקל הריק של הכלי. כיוון שלרוב הוספת דחף מבוצעת על ידי מדחף, הוא צריך להיות מותקן מחוץ לזרימת האוויר של הרוטור, לרוב בזנב. לשם כך נדרש מבנה זנב ארוך הכולל משטחי ייצוב, ואלה מוסיפים משקל נוסף ומשנים את מיקום מרכז המסה של המסוק. כל זה משפיע לרעה על ביצועי הריחוף.
כאמור, הפשרות האלה לא היו כדאיות עד לאחרונה, אולם התקדמות הטכנולוגיה משנה את התמונה. הפתרון המועדף למסוקים משולבים הוא שילוב מדחף ורוטור קואקסיאלי. הרוטור הקואקסיאלי מצטיין בעומס דיסקה נמוך ובסימטריה של העילוי במהירות גבוהה יחסית למסוקים טהורים.
רשימת מסוקים משולבים

פלטנר Fl 185
פיירי FB-1 ג'ירודיין
בל 533
בואינג 347
לוקהיד AH-56 שאיין
לוקהיד XH-51
סיקורסקי S-69
סיקורסקי S-72
סיקורסקי X-2
סיקורסקי S-97
סיקורסקי–בואינג SB-1 Defiant
יורוקופטר X3
פיירי FB-1 ג'ירודיין
פיירי ג'ט ג'ירודיין
פיירי רוטורדיין
פיאסקי X-49
ראו גם

המראה ונחיתה אנכית – VTOL
מטה רוטור
מסוק פיירי FB-1 ג'ירודיין.
מסוק סיקורסקי X-2 המחזיק בשיא המהירות למסוקים. המסוק הוא קואקסיאלי ועם מדחף בזנב המסוק.
עקומת גרר בסימולציה של מסוק משולב. החלק הכתום הוא הגרר מהכנפיים הנוספות, והוא אחת הסיבות להימנעות מהוספת כנפיים בפיתוחים הנוכחיים.
מסוק בואינג 347 הכולל כנפיים גדולות יחסית.
מסוק לוקהיד AH-56 הכולל כנפיים ומדחף אחורי.
מנהלת מודיעין וסיור (סרביה)

מנהלת מודיעין והסיור (בסרבית: Uprava za obaveštajno-izviđačke poslove / Управа за обавештајно-извиђачке послове) או J-2 של המטה הכללי של צבא סרביה, הוא גוף מודיעין צבאי של כוחות הצבא הסרבים המספק מודיעין מבצעי וטקטי לגדודים בשטח. עד אימוץ חוק המודיעין והביטחון של סרביה בשנת 2007, מחלקת המודיעין של המטה הכללי הייתה המודיעין הצבאי הראשי של כוחות הצבא הסרביים. מאז, VOA הוא שירות מודיעין צבאי אסטרטגי ונמצא בסמכות משרד ההגנה של סרביה, ואילו מנהלת מודיעין וסיור אורגנה מחדש כגוף למודיעין אותות ואיסוף מודיעין גאוגרפי. המכון הצבאי הגאוגרפי ומרכז הלחימה האלקטרונית ה-224 כפופים ישירות למנהלת זו. הסוכנות יונקת את שורשה מגופים קודמים ופועלת מאז 1884.
ראו גם

צבא סרביה
סוכנות הביון הצבאית (סרביה)
סוכנות הביטחון הצבאית (סרביה)
סוכנות הביון והביטחון של סרביה
מיקל ביירג

מיקל ביירג (בדנית: Mikkel Bjerg; נולד ב-3 בנובמבר 1998) הוא רוכב אופני כביש דני בקבוצת יו. איי. אי. אמירטס. ביירג הוא אלוף העולם בנגד השעון עד גיל 23 בשנים 2017–2019. עקב כך, ביירג הוא גם שיאן הניצחונות במקצה זה באליפות. בנוסף לכך, ביירג הוא גם מחזיק שיא השעה הדני.
ביוגרפיה

ביירג נולד בבירת דנמרק קופנהגן.
ב-2016, התחרה ביירג באליפות העולם עד גיל 19, הוא זכה במדליית הכסף במקצה נגד השעון, 35 שניות אחרי ברנדון מקנולטי המנצח. במקצה הכביש, לא סיים את המרוץ.
ב-2017, זכה ביירג במדליית כסף באליפות אירופה עד גיל 23 בנגד השעון, לאחר שהגיע 2 שניות אחרי קספר אסגרן, זוכה במדליית הזהב. בספטמבר, השתתף ביירג באליפות העולם וזכה במדליית הזהב באליפות בנגד השעון עד גיל 23, מקדים את ברנדון מקנולטי האמריקאי ב-1:05 דקות ואת קורנטיין ארמנו הצרפתי ב-1:16 דקות.
ביוגרפיה > האגנס ברמן אקסון (2018–2019)

ב-2018, עבר לקבוצת האגנס ברמן אקסון האמריקאית מדרג הפרו קונטיננטל. באותה שנה, סיים ביירג שני באליפות דנמרק בנגד השעון, 25 שניות אחרי מרטין טופט מאדסן המנצח. ב-24 בספטמבר, ניצח ביירג בפעם השנייה ברציפות את אליפות העולם בנגד השעון עד גיל 23 וזכה במדליית הזהב, מקדים את ברנט ואן מור הבלגי ב-33 שניות, ובן קבוצתו מת'יאס נורסגאד ב-38 שניות.
ב-2019, סיים חמישי באליפות דנמרק בנגד השעון, 1:27 דקות אחרי קספר אסגרן המנצח. הוא זכה שוב במדליית הכסף באליפות אירופה, 11 שניות אחרי בן ארצו, יוהאן פרייס פטרסן. ב-24 בספטמבר, הפך לשיאן הניצחונות באליפות העולם עד גיל 23 בנגד השעון לאחר שזכה במדליית הזהב השלישית שלו, מקדים את שני האמריקאים איאן גאריסון ב-27 שניות וברנדון מקנולטי ב-28 שניות.
ביוגרפיה > יו. איי. אי. אמירטס (2020–היום)

ב-2020, הצטרף ליו. איי. אי. אמירטס מאיחוד האמירויות הערביות.
הערות שוליים

↑  Mikkel Bjerg signs a three-year with the UAE Team Emirates, uaeteamemirates.com
ביירג בפעולה, אליפות העולם לנגד השעון עד גיל 23, 2018
מסגד עומר עלי סייפודיאן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסגד 
 מיקום:  בנדר סרי בגוואן 
 מדינה:  ברוניי 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1954
 תאריך פתיחה רשמי:  1958 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות אסלאמית 
 קואורדינטות:  4°53′22″N 114°56′21″E﻿ / ﻿4.889578°N 114.939136°E﻿ / 4.889578; 114.939136
 he
 
המסגד
מסגד עומר עלי סאיפודיאן (במלאית: Masjid Omar Ali Saifuddien, בכתב ג'אווי: مسجد عمر علي سيف الدين) הוא מסגד בבנדר סרי בגוואן, בירת ברוניי. זהו אחד משני המסגדים הלאומיים במדינה, וגם ידוע בתור מבנה בולט לאומי. זהו אחד מהמסגדים הגדולים והעתיקים במדינה והוא נקרא על שמו של עומר עלי סיפודיאן השלישי (1914–1986), הסולטן ה-28 של ברוניי ואביו של המלך הנוכחי סולטן חסנאל בולקיה. המסגד משמש כסמל לאמונה האסלאמית בברוניי.
בנייה

בניית המסגד ארכה כמעט חמש שנים ועלתה יותר ממיליון פאונד. עבודות הבנייה החלו ב-4 בפברואר 1954. הבנייה עשתה שימוש ב-1,500 טון בטון ו-700 טון פלדה.
המסגד נחנך ב-26 בספטמבר 1958 יחד עם חגיגת יום הולדתו ה-42 של הסולטן עומר עלי סיפודיאן השלישי.
ארכיטקטורה

המסגד מושפע מאדריכלות מוגולית. העיצוב עוצב לראשונה על ידי הסולטן עומר עלי סאיפודיאן השלישי ולאחר מכן פותח על ידי האדריכל רודולפו נולי, פסל איטלקי וקבלן עבודות אבן דקורטיביות.
גודל המסגד הוא 69 מטר על 26 מטר ויכול להכיל 3,000 מתפללים. גובהו המרבי הוא 52 מטרים. הכיפה מכוסה זהב, הרצפות והעמודים נבנו משיש איטלקי בעלות של 200,000 דולר סינגפורי. בפנים יש נברשות באורך של 4.6 מטר, שוקל יותר משלושה טונות; הוא מכיל 62 מנורות פלואורסצנט. גם פנים המבנה מואר על ידי תוספת של יותר מ-480 פנורות פלואורסצנט. הרצפה כוסתה בשטיחי אקסמינסטר, בעבודת יד מבלגיה ומערב הסעודית.
שטח המסגד הוא 2 הקטאר ומוקף כמעט לגמרי בלגונה מעשה ידי אדם. הוא נחנך ב-19 בדצמבר 1967 ביחד עם יום השנה ה-1,400 של נוזול אל-קוראן, חג בלוח השנה האסלאמי המנציח את התגלות הפסוקים הראשונים של הקוראן. הדוברה, שנבנתה באותה תקופה בעלות של 500,000 דולר ברוניי, נועדה להיות מקום קבוע לאירועים דתיים אסלאמיים לאומיים שונים.
הערות שוליים

1 2  "MINGGU PERAYA'AN DI-BANDAR BRUNEI, PEMBESAR2 LUAR NEGERI BERSARAM BERGEMBERA" (PDF). Pelita Brunei (במלאית). No. 3 #16. Jabatan Penerangan. 1 באוקטובר 1958. pp. 2, 4. נבדק ב-11 באוקטובר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6  Rozan Yunos (5 במאי 2007). "The Mosque in the Capital". The Brunei Times. אורכב מ-המקור ב-5 במרץ 2016. נבדק ב-28 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  Fish, William (27 בספטמבר 1958). "6,000 roar their thanks as Sultan of Brunei opens mosque". p. 1. נבדק ב-6 במאי 2020 – via NewspaperSG. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Pembenaan Mahligai menelan belanja $500,000.00" (PDF). Pelita Brunei (במלאית). No. 12 #50. Jabatan Penyiaran dan Penerangan Kerajaan Brunei. 13 בדצמבר 1967. p. 2. נבדק ב-15 באוקטובר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2011057944  Trove: 1505066  VIAF: 177593545   WorldCat (עם VIAF): 177593545 
הדוברה
מיקל אויארסבאל

מִיקֵל אוֹיַארְסָבַּאל אוּגָרְטֶה (בספרדית: Mikel Oyarzabal Ugarte; נולד ב-21 באפריל 1997) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת הקשר והכנף בריאל סוסיאדד ובנבחרת ספרד. הוא בילה את כל הקריירה שלו עם ריאל סוסיאדד, רשם למעלה מ-300 הופעות וכבש למעלה מ-90 שערים. הוא זכה בגביע המלך ב-2020 עם המועדון, והבקיע בגמר. אויארסאבל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד ב-2016, ומאז ייצג אותה ביורו 2020, וביורו 2024, בו כבש את שער הניצחון של ספרד בגמר.
קריירת מועדונים

מיקל נולד באייבר שבספרד, וכבר בילדותו שיחק במועדוני הילדים של אייבר. בשנת 2011, כאשר היה בן 14, חתם אויאסבאל במועדון הנוער של ריאל סוסיאדד. כאשר היה עוד בן עשרה, ערך את הופעתו הראשונה בריאל סוסיאדד ב', כאשר עלה כמחליף ב-15 בנובמבר 2014, במהלך משחק הליגה השנייה בספרד.
ב-20 בספטמבר 2015, כבש אויאסבאל את שערו הרשמי הראשון, כאשר כבש בניצחונה של ריאל סוסיאדד ב', במסגרת הליגה השנייה של ספרד. ב-25 באוקטובר אותה שנה, ערך את הופעת הלה ליגה הראשונה שלו כאשר עלה כמחליף בניצחונה של ריאל סוסיאדד, 4-0 את לבאנטה.
אויאסבאל כבש את שערו הראשון לזכות ריאל סוסיאדד ב--8 בפברואר 2016, בניצחון החוץ 0–5, של ריאל סוסיאדד על אספניול. שישה ימים לאחר מכן חתם על הארכת חוזה במועדון עד לשנת 2021. מיקל כבש צמד שערים נוסף כמה ימים מאוחר יותר בניצחונה של סוסיאדד על חטאפה 3-0.
ב-19 באוגוסט 2016, האריך פעם נוספת אויארסבאל את חוזהו, עד לשנת 2022. במהלך עונת המשחקים של 2016/2017, שיחק בכל המשחקים של ריאל סוסיאדד בלה ליגה ושיחק 38 משחקים בסך הכל ובכך עזר לקבוצתו לשוב לליגה האירופית לאחר שנתיים בהם לא שיחקה שם.
ב-19 באוקטובר 2017, ערך אויאסבאל את הופעת הבכורה שלו באירופה ובה גם כבש, במסגרת ניצחונה האדיר של סוסיאדד את ורדאר 0–6 במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. קבוצתו הצליחה להעפיל לשלב 32 הגדולות, אך הודחה לבסוף על ידי רד בול זלצבורג כשאויארסבאל עצמו כבש שער עצמי אשר הוביל להפסדה של סוסיאדד 3–4 בסיכום שני המשחקים. בסוף אותה עונה כבש 12 שערי ליגה מה שהיווה את עונת השיא שלו בלה ליגה.
ב-5 באוקטובר 2018, כבש אויארסבאל לאחר בצורת ארוכה הנמשכה כ-5 חודשים. אויאסבאל עזר לקבוצתו לנצח 1–3 את אתלטיק בילבאו, בדרבי הבסקי. באותו חלון העברות ניסתה אתלטיק בילבאו להחתים את מיקל אך הוא סירב ואף חידש את החוזה במועדון עד לשנת 2024.
ב-4 במרץ 2020, כבש אויארסבאל שער בפנדל במהלך ניצחונה של סוסיאדד במשחק חצי גמר גביע המלך הספרדי 1-0 (3-1 בסיכום שני המשחקים) ובכך עזר לסוסיאדד להעפיל לגמר הגביע לאחר כ-32 שנה.
קריירה בינלאומית

במהלך תקופת הנעורים שלו, שיחק אויאסבל בנבחרות הנוער של נבחרת ספרד. ב-17 במאי 2015, בגיל 19 בלבד, נקרא אויאסבל, לראשונה לנבחרת הבוגרת למשחק הידידות מול נבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורגל. שבועיים לאחר מכן ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת כשעלה כמחליף בניצחונה של נבחרת ספרד 1–3, על נבחרת שווייץ.
אויאסבל כבש את שערו הראשון ב-10 ביוני 2019, במסגרת מוקדמות יורו 2020, במהלך ניצחונה של נבחרת ספרד על נבחרת שוודיה 3-0. במאי 2020 זומן לסגל הנבחרת למשחקי יורו 2020.
אויאסבל משחק לעיתים גם בנבחרת הבסקים, בה כבש את שערו הראשון ב-30 בדצמבר 2016.
ב-14 ביולי 2024 הבקיע את שער הניצחון בגמר יורו 2024 לזכות נבחרת ספרד שניצחה את אנגליה 2-1 וזכתה ביורו.