stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FIFA (סדרת משחקים)
משחקי הסדרה > FIFA 10

סלוגן: "Let's FIFA 10" (הבה נשחק ב-FIFA 10)
עטיפה: ויין רוני פרנק לאמפרד ות'יאו וולקוט (באנגליה) רונאלדיניו וקייליני (באיטליה) צ'אבי וכרים בנזמה (מספרד) טים קייהיל ויין רוני (אוסטרליה).
שיר נושא: "Nothing to Worry" של להקת הרוק השוודית פיטר, בג'ורן וג'ון
הופץ: ב-1 באוקטובר באוסטרליה, ב-2 באוקטובר באנגליה ואירופה, וב-20 באוקטובר בכל אמריקה.
פלטפורמות: Xbox 360, פלייסטיישן 3, פלייסטיישן 2, Wii, ווינדוס, טלפון סלולרי (גם ל-אייפון‏), PSP, ונינטנדו DS.
משחקי הסדרה > FIFA 10 > חידושים

בפיפא 10 ישנן אפשרויות חדשות כמו:
טקטיקות: נוספה שליטה בטקטיקות מגוונות: תנועת המשחק, כיווני התנועה של כל שחקן, בחירה בין משחק התקפי להגנתי, נוסף מנוע גרפי מחודש, אצטדיונים להורדה (כמו סנטיאגו ברנבאו) ועוד.
פסקול: כמעט מכל הז'אנרים: ממוזיקה ישראלית, (בלקן ביט בוקס), ועד מוזיקת האוס.
ליגות: במשחק מופיעות 31 ליגות ויותר מ-500 קבוצות שונות ברחבי העולם, הכוללות 41 נבחרות לאומיות מהעולם (ללא ישראל).
משחקי הסדרה > FIFA 11

סלוגן: "We Are 11" (אנחנו 11)
שיר נושא: flashbacks של להקת ram di dam.
עטיפה: ויין רוני וקאקה (באירופה) לנדון דונובן קאקא וקרלוס ולה (באמריקה)
הופץ: ב-1 באוקטובר באירופה וב-28 בספטמבר בכל אמריקה.
פלטפורמות: Xbox 360, פלייסטיישן 3, פלייסטיישן 2, Wii, ווינדוס, טלפון סלולרי (גם ל-אייפון‏), PSP, ונינטנדו DS.
משחקי הסדרה > FIFA 12

סלוגן: " Love Football Play Football " (לאהוב כדורגל לשחק כדורגל)
עטיפה: ויין רוני וקאקה (באירופה) ויין רוני וג'ק וילשר (בבריטניה ואירלנד) טים קייהיל וויין רוני וקאקה (באוסטרליה) ויין רוני לנדון דונובן ורפאל מרקס (באמריקה).
שיר נושא: (עדיין לא יצא רשמית).
הופץ ב: 30 בספטמבר 2011 באירופה וב-27 בספטמבר בארצות הברית.
פלטפורמות: Xbox 360, פלייסטיישן 3, פלייסטיישן 2, Wii, ווינדוס, טלפון סלולרי (גם ל-אייפון‏), PSP, ונינטנדו 3DS.
משחקי הסדרה > FIFA 12 > חידושים במשחק

טקטיקות הגנה חדשות ואנושיות.
התנהגות ריאליסטית ויציבה יותר של השוערים והשופטים.
אינטליגנציה מלאכותית חדשה ומשופרת יחסית למשחקים קודמים בסדרה.
למשחק לא יתווספו ליגות חדשות, והליגה הטורקית והצ'כית לא יופיעו במשחק.
שדרני המשחק: אלן סמית' (שחקן ארסנל לשעבר), ומרטין טיילור הוותיק.
באפשרות שפת התפריט יהיו הפעם רק קריינות ערבית ואנגלית ללא שפות נוספות.
משחקי הסדרה > FIFA 13

סלוגן: Join the club
עטיפה: בפעם הראשונה בסדרת פיפ"א הופיע ליונל מסי על עטיפת המשחק בנוסף לכוכב המקומי אשר המשחק מופץ במדינה או אזור מסוים (למשל מריו גומז בגרמניה, דידייה דרוגבה בסין וחוף השנהב, רוני באנגליה, וכדומה).
ליגות: הליגות בהן ניתן לשחק במשחק בין היתר הן: הליגה האנגלית (חמש הליגות הראשונות באנגליה), הצרפתית (ראשונה ושנייה), הבונדסליגה והליגה מערב הסעודית שהתווספה לאחרונה.
EA שיפרה את משחק השוערים והשופטים.
הופץ ב: 25 בספטמבר 2012 בצפון אמריקה וב-28 בספטמבר באירופה (ישראל נכללת כאירופה ולא כאסיה, לכן המשחק הופץ בארץ בתאריך האירופי).
פלטפורמות: Xbox 360, פלייסטיישן 3,פלייסטיישן 2, Wii U, ווינדוס, טלפון סלולרי (גם ל-אייפון‏), PSP, ונינטנדו 3DS.
משחקי הסדרה > FIFA 14

סלוגן: We are FIFA 14
עטיפה: על העטיפה מופיע ליונל מסי, על העטיפה בבריטניה מסי וגארת' בייל.
יצא לשווקים: 24 בספטמבר 2013.
פלטפורמות: ווינדוס, Xbox 360, פלייסטיישן 3, פלייסטיישן 4, Xbox one, פלייסטיישן 2.
משחקי הסדרה > FIFA 15

סלוגן: FEEL THE GAME
יצא לשווקים: 23 בספטמבר 2014.
פלטפורמות: IOS, חלונות, wii, פלייסטיישן 3, פלייסטיישן 4, אנדרואיד,Xbox 360,Xbox one
עטיפה: בין כוכבי העטיפה ניתן למצוא את ליונל מסי בעטיפה הראשית, זלאטן איברהימוביץ' (צרפת), (שוודיה), אדן הזארד (אנגליה, אירלנד, צרפת, בלגיה והולנד) גונסאלו היגוואין (איטליה) ועוד.
במשחק FIFA15 משתתפות 30 ליגות שונות.
משחקי הסדרה > FIFA 16

סלוגן: PLAY BEAUTIFUL
יצא לשווקים: 22 בספטמבר 2015
פלטפורמות: iOS, חלונות, פלייסטיישן 3, פלייסטיישן 4, אנדרואיד, Xbox One, Xbox 360.
עטיפה: בין כוכבי העטיפה ניתן למצוא את ליונל מסי בעטיפה הראשית והכדורגלנית אלכס מורגן.
במשחק FIFA 16 הוכנסו לראשונה בתולדות משחקי הפיפא מספר נבחרות של כדורגל נשים.
משחקי הסדרה > FIFA 17

תאריך הפצה: 27 בספטמבר 2016
פלטפורמות: iOS, חלונות, פלייסטיישן 3, פלייסטיישן 4, אנדרואיד, xbox 360 ,xbox one.
עטיפה: על העטיפה של המשחק הוכנסו ארבעה שחקנים: אנתוני מרסיאל (מנצ'סטר יונייטד), חאמס רודריגס (ריאל מדריד), אדן הזארד (צ׳לסי) ומרקו רויס (בורוסיה דורטמונד). לאחר סקר כלל עולמי הוחלט כי את עטיפת המשחק יציג מרקו רויס.
משחקי הסדרה > FIFA 18

תאריך הפצה: 29 בספטמבר 2017
פלטפורמות: חלונות, פלייסטיישן 3, פלייסטיישן 4, Xbox 360, Xbox One, Nintendo Switch, אנדרואיד.
עטיפה: כריסטיאנו רונאלדו.
משחקי הסדרה > FIFA 19

תאריך הפצה: 28 בספטמבר 2018
פלטפורמות: פלייסטיישן 3, פלייסטיישן 4, Xbox One, Xbox 360, Nintendo Switch, אנדרואיד.
עטיפה: כריסטיאנו רונאלדו, אך לאחר פרשת האונס יצא מעטיפת המשחק, והוחלף בניימאר, קווין דה בראונה ופאולו דיבאלה.
משחקי הסדרה > FIFA 20

תאריך הפצה: 27 בספטמבר 2019
פלטפורומות: פלייסטיישן 4, Xbox One, Nintendo Switch, מחשב אישי, אנדרואיד.
עטיפה: אדן הזאר, וירג'יל ואן דייק, זינדין זידאן
משחקי הסדרה > FIFA 20 > חידושים במשחק

הוספת ליגת העל הרומנית בכדורגל.
משחקי הסדרה > FIFA 21

סלוגן: Win As One
תאריך הפצה: 6 באוקטובר 2020
פלטפורמות: פלייסטיישן 4, Xbox One, Nintendo Switch, מחשב אישי, Xbox Series X/S, פלייסטיישן 5, אנדרואיד.
עטיפה: קיליאן אמבפה
משחקי הסדרה > FIFA 21 > חידושים במשחק

הוספת מצב חדש בשם VOLTA Football, אשר מושפע מסדרת FIFA Street ומתמקד בכדורגל רחוב וקטרגל.
מספר אצטדיונים חדשים מהסגונדה דיוויסיון והבונדסליגה השנייה.
15 שחקנים חדשים במצב ה-Ultimate Team.
משחקי הסדרה > FIFA 22

סלוגן: Powered By Football
תאריך הפצה: 26 בספטמבר 2021
פלטפורמות: פלייסטיישן 4, Xbox Series X/S, Xbox One, פלייסטיישן 5, נינטנדו סוויץ', מחשב אישי, אנדרואיד.
עטיפה: קיליאן אמבפה
חידושים במשחק
מצב hyper motion שזמין רק בקונסלות הדור החדש.
נוספה הליגה ההודית
אפשרות ליצירת מועדון במוד ה-career.
משחקי הסדרה > FIFA 23

סלוגן: The World's Game Powered By Football
תאריך הפצה: 30 בספטמבר 2022
פלטפורמות: פלייסטיישן 4, Xbox Series X/S, Xbox One, פלייסטיישן 5, נינטנדו סוויץ', מחשב אישי, אנדרואיד.
עטיפה: קיליאן אמבפה, סאם קר.
חידושים במשחק
שדרוג למצב ה-hyper motion
הוספת הליגה הצרפתית לנשים והליגה האנגלית לנשים
הוספת מועדון הכדורגל יובנטוס למשחק (בזמן החוזה עם Konami מפתחי PES המועדון נקרא Piemonte Calcio)
הסרת הליגה המקסיקנית והיפנית מהמשחק
הוספת הנבחרות שמשתתפות במונדיאל 2022
הוספת מצב מונדיאל גברים ומונדיאל נשים
שדרוג מערכת הפנדלים והבעיטות החופשיות
שיפור במערכת הפיזיקה במשחק
משחקי הסדרה > EA FC 24

סלוגן: Welcome To The Club
תאריך הפצה: 29 בספטמבר 2023
פלטפורמות: פלייסטיישן 4, Xbox Series X/S, Xbox One, פלייסטיישן 5, נינטנדו סוויץ', מחשב אישי, אנדרואיד.
עטיפה: מהדורה סטנדרטית – ארלינג הלאנד. מהדורה אולטימטיבית – כוללת 31 שחקנים ושחקניות כדורגל מהטופ העולמי שחלקם עדיין פעילים וחלקם הם שחקני עבר, ביניהם: ויניסיוס ז'וניור, סאם קר, מרתה, רונאלדיניו, מרקיניוס, וירג'יל ואן דייק, סון יונג-מין, ארלינג האלנד, מרקוס רשפורד, יוהאן קרויף, ג'וד בלינגהאם, אלכסנדר איסק, זינדין זידאן, פלה, אנדריאה פירלו, דייוויד בקהאם, בוקאיו סאקה ועוד.
חידושים במשחק
הוספת מוד יורו 2024, הכולל גם את נבחרת ישראל בכדורגל
הוספת האפשרות לשלוט ולהתמקד בטקטיקות מסוימות במצב קריירה
חיזוק הרמה של השחקניות במשחק, לעומת הגרסאות הקודמות שבהן היה הבדל גדול בין גברים לנשים
זווית צילום חדשה, שנותנת מבט רחב יותר על המגרש
משחקי הסדרה > EA FC 25

סלוגן: For The Club
תאריך הפצה: 27 בספטמבר 2024
פלטפורמות: פלייסטיישן 4, Xbox Series X/S, Xbox One, פלייסטיישן 5, נינטנדו סוויץ', מחשב אישי, אנדרואיד.
עטיפה: מהדורה סטנדרטית – ג'וד בלינגהאם. מהדורה אולטימטיבית – ג'וד בלינגהאם, זינדין זידאן, דייוויד בקהאם, אייטנה בונמטי, ג'אנלואיג'י בופון.
חידושים במשחק
הוספת שחקני עבר למצב קריירת שחקן.
הוספת קבוצות נשים לקריירת שחקן ומאמן.
מצב Rush, המשולב בתוך שאר המצבים האחרים ומחליף את VOLTA Football כמצב החמש-על-חמש החדש בסדרה.
הוספת מועדוני הכדורגל נאפולי ורומא למשחק (בזמן החוזה עם Konami, מפתחי PES, המועדונים נקראו Napoli FC ו־Roma FC).
הסרת מועדוני הכדורגל אינטר ומילאן מהמשחק (והוספתם עם השמות הגנריים Lombardia FC ו־Milano FC).
הוספת FC IQ, מודל AI המשפר את התנהגות השחקנים והטקטיקות במשחק.
הוספת הפורמט החדש של ליגת האלופות, הליגה האירופית והקונפרנס ליג למשחק.
הוספת הגביע הצרפתי למשחק (בעבר נקרא ה־Coupe Nationale).
הוספת הקבוצות אולימפיאקוס וקראבך למשחק, כמו גם נבחרת הנשים של פינלנד.
הוספת תפקידי שחקנים בנוסף לעמדות, מה שהופך את הטקטיקות במשחק לנוכחות יותר.
הוספת 8 שחקני ושחקניות עבר כקלף Icon במצב ה-Ultimate Team: ג'אנלואיג'י בופון, גארת' בייל, לוטה שלין, ג'ולי פוודי, ליליאן תוראם, נדין אנגרר, איה מיאמה ומרינט פישון.
הוספת 13 שחקני ושחקניות עבר כקלף Hero במצב ה-Ultimate Team: אדן הזאר, ג'יימי קראגר, יאפ סטאם, טים הווארד, לאורה ג׳ורג׳ס, מאייקון, גוטי, פארה וויליאמס, זה רוברטו, סליה סאסיץ', מארק האמשיק, מוחמד נור, ובלז מטווידי.
הערות שוליים

↑  Tim Bradshaw and Josh Noble, Electronic Arts kicks off rebranded football video game with strong demand, Financial Times, September 29, 2023
↑  האיש השנים עשר הוא כינוי לאוהדים במשחק הכדורגל (משום שיש 11 שחקנים – הקהל הוא השחקן ה-12)
↑  FIFAIsrael – פיפא ישראל, רשמית הליגה הרומנית מצטרפת למשחק...
| Electronic Arts |
| --- | --- | --- |
| עובדים | עובדים |  |
| בכירים | טריפ האווקינס (מייסד), לארי פרובסט • פטר מור • ויל רייט • ג'ו יברה |  |
| חברות בת | חברות בת |  |
| חברות בת נוכחיות | BioWare ‏ • Criterion Games ‏ • EA Black Box ‏ • EA Brazil ‏ • EA Canada ‏ • EA Casual Entertainment ‏ • EA China ‏ • EA Deutschland ‏ • EA Digital Illusions CE ‏ • EA France ‏ • EA Freestyle ‏ • EA India ‏ • EA Korea ‏ • DICE Los Angeles ‏ • EA Romania ‏ • EA Russia ‏ • EA Mobile ‏ • EA Montreal ‏ • EA North Carolina ‏ • EA Phenomic ‏ • EA Philippines ‏ • EA Salt Lake ‏ • EA Singapore ‏ • EA Sports ‏ • EA Tiburon ‏ • Easy Studios ‏ • European Integration Studio ‏ • Maxis ‏ • Mythic Entertainment ‏ • North American Testing Center ‏ • Playfish ‏ • PopCap Games ‏ • Visceral Games |  |
| חברות בת שנסגרו | Bullfrog Productions ‏ • DICE Canada ‏ • EA Baltimore ‏ • EA Bright Light ‏ • EA Chicago ‏ • EA Japan ‏ • EA Pacific ‏ • EA Sports Big ‏ • EA Seattle ‏ • EA UK ‏ • Kesmai ‏ • Origin Systems ‏ • Pandemic Studios ‏ • Westwood Studios |  |
| משחקים | משחקים |  |
| משחקים | Battlefield ‏ • Burnout ‏ • Command & Conquer ‏ • Dead Space ‏ • DeathSpank ‏ • Dragon Age ‏ • FIFA ‏ • Mass Effect ‏ • Medal of Honor ‏ • Mirror's Edge ‏ • Need for Speed ‏ • Shank ‏ • SimCity ‏ • Spore ‏ • SSX ‏ • The Lord of the Rings ‏ • The Sims |  |
| אחרים | אחרים |  |
| קישורים | Origin ‏ • Pogo.com |  |
קיפראס קאז'וקולובאס

קיפראס קאז'וקולובאס (בליטאית: Kipras Kažukolovas; נולד ב-20 בנובמבר 2000 בקורשן שבליטא) הוא כדורגלן ליטאי המשחק בעמדת הבלם בנבחרת ליטא.
קריירת מועדונים

קאז'וקולובאס גדל במחלקות הנוער של LFF אקדמיה וברייטון אנד הוב אלביון. ב-1 ביולי 2021 חתם בקטסטרופה וילנה, אולם ב-18 בנובמבר חתם בז'לגיריס וילנה מליגת העל הליטאית. הוא שוחרר מהמועדון ב-1 בינואר 2024, לאחר 49 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים. הוא זכה עם המועדון פעמיים באליפות ליטא, פעם אחת בגביע הליטאי, ופעם אחת בסופר קאפ הליטאי.
קריירה בינלאומית

ב-24 במרץ 2023 ערך קאז'וקולובאס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא, בהפסד 2-0 לנבחרת סרביה במסגרת מוקדמות יורו 2024.
תארים

אליפות ליטא (2): 2021, 2022
הגביע הליטאי (1): 2022
הסופר קאפ הליטאי (1): 2023
מסטרוסריה

| --- | --- |
 תחום:  כדורגל 
 ארגון:  התאחדות הכדורגל הפינית 
 מדינות:  פינלנד 
 תקופת הפעילות:  1930–הווה (כ־94 שנים) 
 
המסטרוסריה (בפינית: Mestaruussarja; סדרת האליפות) הייתה הליגה הבכירה של הכדורגל הפיני בשנים 1930–1989 ושימשה כליגת כדורגל חובבנית וחצי-מקצוענית. היא הוחלפה על ידי Veikkausliiga בשנת 1990, שהפכה לליגת הכדורגל המקצוענית הבכירה בפינלנד.
בשנת 1930 נעשה שימוש בפורמט הליגה לראשונה כדי להכריע מי זוכה באליפות פינלנד בכדורגל. לפני כן מ-1908 עד 1929 טורניר האליפות נערך בשיטת תחרות גביע. הליגה נשלטה על ידי מועדונים מהלסינקי, טורקו וויבורג. האלופה הראשונה הייתה HIFK מהלסינקי. בשנת 1935 ארבעת המועדונים הטובים ביותר היו מהלסינקי ובשנת 1934 וב-1936 שלושת המועדונים המובילים הגיעו גם הם מהלסינקי הבירה. בשנים 1908 עד 1940 בתואר האליפות זכו קבוצות מחוץ להלסינקי רק שש פעמים בלבד. קואופיו הייתה העיר היבשתית הראשונה שנכנסה לליגה ב-1938. במהלך שנות מלחמת העולם השנייה הליגה לעיתים נקטעה, ננטשה או הוחלטה במסגרת תחרות גביע במקום זאת. בשנות הארבעים השתתפו גם מועדוני פועלים הסוציאליסטיים.
העונה האחרונה הייתה בשנת 1989 כאשר קוסיסי (Kuusysi) הוכתרה כאלופה האחרונה. הליגה החדשה שהחליפה אותה נקראה תחילה SM-liiga ובהמשך קיבלה את השם Veikkausliiga.
ב-1930, הליגה כללה 8 מועדונים עם הקמתה. בהמשך הורחבה לעשרה ובעת הפירוק בליגה היו 12 מועדונים. הפופולריות של הליגה הגיעה לשיא בשנות השישים. בעשרה משחקים של HJK בין 1964 ל-1969 היו יותר מ-10,000 צופים. הנוכחות הגבוהה ביותר הייתה 17,293 במשחק בין HJK להאקה בשנת 1965. הנוכחות הגבוהה ביותר בממוצע עמדה על 3,071 בשנת 1967, נתון שעדיין לא הגיעה אליו Vekakausliiga המודרנית.
אלופות הליגה > אלופות המסטרוסריה (1930–1989)

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הפיני באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
טבלת אליפויות לפי קבוצות (מ-1908 ועד 1989)

| מועדון | אליפויות | סגנויות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| ה.י.ק. הלסינקי | 16 | 9 | 1911, 1912, 1917, 1918, 1919, 1923, 1925, 1936, 1938, 1964, 1973, 1978, 1981, 1985, 1987, 1988 |
| הלסינגן פלוסאורה | 9 | 6 | 1921, 1922, 1926, 1927, 1929, 1932, 1934, 1935, 1957 |
| טורון פאלוסאורה | 8 | 12 | 1928, 1939, 1941, 1949, 1968, 1971, 1972, 1975 |
| א.ס. הלסינקי | 7 | 7 | 1930, 1931, 1933, 1937, 1947, 1959, 1961 |
| קופס | 5 | 8 | 1956, 1958, 1966, 1974, 1976, 2019 |
| האקה | 4 | 5 | 1960, 1962, 1965, 1977 |
| קוסיסי | 4 | 2 | 1982, 1984, 1986, 1989 |
| קיפן | 4 | 1 | 1913, 1915, 1916, 1955 |
| התאחדות הספורט טורקו | 3 | 5 | 1910, 1920, 1924 |
| ואזה איי אף קיי | 3 | 2 | 1944, 1946, 1953 |
| רייפס לאהטי | 3 | 8 | 1963, 1967, 1970 |
| ואסאן פלוסאורה | 2 | 3 | 1945, 1948 |
| קוטקה טוייבאן פאולוייליאט | 2 | - | 1951, 1952 |
| אולון פלסוארה | 2 | - | 1979, 1980 |
| איגוד הספורט הפוליטכני הלסינקי | 1 | 1 | 1909 |
| סודט | 1 | 1 | 1940 |
| קוקולן פלובייקוט | 1 | 1 | 1969 |
| אילבס | 1 | 1 | 1983 |
| Unitas | 1 | - | 1908 |
| טובריט הלסינקי | 1 | - | 1942 |
| אילבס קיסאט | 1 | - | 1950 |
| פירקיבה | 1 | - | 1954 |
הערות שוליים

↑  בעקבות מלחמת העולם הראשונה
↑  בעקבות מלחמת העולם השנייה
ג'יימס בארד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באוקטובר 1815 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  26 במרץ 1897 (בגיל 81) וייט פליינס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות גרינווד 
 תחום יצירה:  צבע שמן 
 
ג'יימס בארד (באנגלית: James Bard;‏ 4 באוקטובר 1815 – 26 במרץ 1897) היה אוֹמָן ימי במאה ה-19. הוא ידוע בציורי כלי השיט שלו, בעיקר של ספינות קיטור. עבודותיו מוגדרות לעיתים כאמנות נאיבית. על אף שבארד מת עני וכמעט נשכח, עבודותיו הפכו ליקרות ערך. היה לו אח תאום, ג'ון (1815–1856), והם שיתפו פעולה בתחילת דרכם בציור.
ביוגרפיה

ג'יימס בארד וג'ון בארד נולדו בשנת 1815 בעיר ניו יורק. אביהם היה ג'וזף בארד, שנולד באנגליה. אמם הייתה נלי פורוויס בארד, שנולדה בסקוטלנד. היו להם לפחות שני אחים (ג'וזף וג'ורג'), שתי אחיות גדולות (אלן ומרי) ואחות אחת צעירה יותר, מרגרט. זמן מה לפני 1843 התחתן בארד עם הרייט דג'וט, שהייתה מבוגרת ממנו בשש שנים. נולדו להם שישה ילדים, אך בין 1843 ל-1856 נפטרו חמישה מהם. רק בתם אלן שרדה.
אחיה של הרייט, אלברט דג'וט, הפך לימים לקברניט ספינת קיטור ונעשה אדם עשיר, שהזמין מספר עבודות אצל גיסו ג'יימס בארד.
יצירה > עבודה עם ג'ון בארד

התמונה הידועה הראשונה של האחים בארד היא של ספינת הקיטור "בלונה", שנעשתה בשנת 1827 כשהיו בני 12. [4] ג'יימס המשיך לעבוד עם ג'ון בשנות השלושים של המאה ה-19. לא ניתן לדעת אילו חלקים מהעבודה בוצעו על ידי כל אחד מהאחים. על עבודותיהם המשותפות חתומים "J & J Bard". אף עבודה לא שרדה בחתימת ג'ון בלבד, אך ישנם כמה "Jas. Bard" חתומים.
עבודותיהם בשנות השלושים של המאה ה-19, היו בצבעי מים. הם החלו לשפר את הטכניקה שלהם ועברו לציור בצבעי שמן בשנות הארבעים. קיימת רק דוגמה אחת המתעדת את עבודתם המשותפת משלב זה, משנת 1842 - בתצוגה גדולה של עבודות של אמנים ימיים אחרים בעיר ניו יורק.
הציורים המשותפים האחרונים הידועים של האחים הם משנת 1849. אלה ציורי ספינות הקיטור "וילסון ג' האנט" ו"הסנטור", שניהם עזבו את אזור ניו יורק במארס 1850 כדי לנסוע לדרום אמריקה בדרך להגיע אל הזהב בקליפורניה. אחרי ציורים אלה, אין שום עדות נוספת לשיתוף הפעולה של ג'ון בארד. מניחים כי הוא נסע לחפש זהב, אך אין שום עדות למקום הימצאו או לפעילותו של ג'ון במהלך תקופה זו. ידוע שג'ון אושפז בבית חולים לעניים בניו-יורק. הוא נפטר ב-18 באוקטובר 1856, ונקבר בקבר לא מסומן בבית הקברות גרין-ווד בברוקלין.
יצירה > עבודות מאוחרות

פריצת הדרך שעשה ג'יימס בארד לבדו מסומנת על ידי ציורי השמן של ספינות הקיטור "אוקיינוס" ו"בוסטון" במארס 1850, עליהם חתום ג'יימס לבדו. בשנות ה-50 של המאה ה-19 היו תקופת הפיתוח של בניית ספינות בניו יורק, ובארד קיבל הזמנות רבות מבעלי ספינות שנבנו באותה העת. נראה כי בארד התפרנס בצורה צנועה מיצירתו, מכיוון שהוא היה רשום כ"אמן" בספריות עירוניות שונות, אך הצלחתו הכספית הייתה מוגבלת, מכיוון שאין שום תיעוד לכך שבארד פתח חשבון בנק או היה נדל"ן בבעלותו. ישנה הוכחה כלשהי שהוא עבד כמכונאי רכבת בשנות ה-60 של המאה ה-19. בשנות ה-80 של המאה ה-19 הופסקו ההזמנות לעבודותיו של בארד, אם כי בשלהי 1890 הוא עדיין הצליח למכור שני ציורים.
בשנת 1892, עם הגיל הידרדרה יכולתו לצייר, וככל הנראה הוא כבר לא היה מסוגל להתפרנס. בשנות ה-90 של המאה ה-19 עברו בארד ואשתו לווייט פלייס, ניו יורק, כנראה לגור עם בתו, אלן, שהייתה לה היכולת היחידה, גם אם מוגבלת, לפרנס אותם. בסוף 1896, אשתו של בארד חלתה בדלקת ריאות ונפטרה ב־5 בינואר 1897.
ג'יימס בארד עצמו נפטר ב-26 במרץ 1897. בתם אלן חיה עד שנת 1919. היא עבדה כמשרתת. חברו של אביה, סמואל וורד סטנטון, עזר לה לה באמצעות כסף ששלח לה מדי חודש. מלבד עבודותיהם, ג'יימס וג'ון בארד לא השאירו ניירות, כתבי-עת, צוואות או מסמכים אחרים.
בארד כמעט ונשכח בזמן מותו בשנת 1897. חברו, האמן הימי וההיסטוריון סמואל וורד סטנטון, ספד לו.
סגנון

במהלך חייו, צייר ברד רישומים של לפחות 3,000 כלי שיט, כולל ככל הנראה כל ספינות הקיטור שנבנו בניו יורק במהלך חייו הפעילים כאמן.[8] העבודות של בארד כללו מרכיבים פופולריים שנועדו לרצות את הלקוחות. סירות מפרש הוצגו שכל מפרשיהן פתוחים. כמו כן הוצגו ספינות קיטור כשדגלים רבים הונפו עליהן, שאחד מהם נשא את שם הספינה. בדוגמה אחת, ג'יימס וג'ון בארד ציירו עבור פטרונם קורנליוס ונדרבילט, אז אחד האנשים העשירים ביותר בארצות הברית. הציור מציג תחרות שבה ניצחה הספינה "אורגון" את הספינה של ונדרבילט, אך בציור המצב מוצג הפוך - ספינתו של ונדרבילט מוצגת כמנצחת וממלאת את רב שטח הציור.
בארד עשה מאמצים רבים כדי לקבל את פרטי הספינות בצורה מדויקת, כולל מדידה אישית של הספינה המדוברת. ישנם שרטוטים מקדימים עבור כמה כלי שיט. באותה תקופה היה נהוג שאמנים ימיים יציירו מספר רב של יצירות של כלי בודד, אבל להציגם על רקעים אחרים, תלוי בהזמנות הפטרונים. בארד פעל לפי נוהג זה, וצייר לעיתים קרובות את אותו כלי שיט מספר פעמים.
הכרה מאוחרת יותר

ככל שבארד התבגר, הצילום נעשה יותר ויותר בשימוש גם בתחומי הימי, וספינות קיטור עצמן פחתו בחשיבותם ביחס למסילות הרכבת. במהלך חייו של בארד, סטנטון, היה האמן היחיד שהודה בהשפעתו של בארד, וקבע בספרו "ספינות קיטור אמריקאיות" משנת 1895 כי בארד היה ג'נטלמן שהחל בעבודתו על דיוקנאות ספינות קיטור לפני 1830, "והעולם הימי חייב לו תודה על תרומתו לתיעודן הנכון של אוניות הקיטור המפורסמות".
מרבית העבודות של בארד נעשו עבור אנשים שעסקו בספינות קיטור או בים, וכאשר אנשים אלה מתו או יצאו מעסק, העבודות אבדו או נהרסו. בראשית המאה העשרים החלו ההיסטוריונים להסתמך על יצירות בארד שנותרו כאסמכתאות.
בשנת 1924, לראשונה מאז 1842, הוצגו שתי יצירותיו של בארד בתערוכת אמנות.
אחרי ההספד 1897לא נכתב דבר על האחים בארד כאמנים עד שנת 1949, אז כתבו אלכסנדר קרוסבי בראון והרולד סניפן מאמר שפורסם ב"אמנות באמריקה" שהתמקד ביצירתם של האחים בארד, דיוק הרישומים שלהם וחשיבותם עבור היסטוריונים ימיים.
הערות שוליים

1 2  Stanton, Samuel Ward, American Steam Vessels, Stanton, NY 1895, republished as American Steam Vessels—The Classic Illustrations, New York, Dover 2003,
↑  "James and John Bard: Ship Painters of the Hudson River", Issuu (באנגלית)
↑  Mariner's Museum and Peluso, Anthony J., Jr., The Bard Brothers—Painting America under Steam and Sail, Abrams, New York 1997
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 120055384  ISNI: 0000 0000 6677 881X  LCCN: nr91039953  RKD: 4379  SNAC: w6cc4f2t  ULAN: 500006629  VIAF: 57435671   WorldCat (עם VIAF): 57435671 
ג'יימס וג'ון בארד, ספינת הקיטור אילינוי, 1837
ג'יימס וג'ון בארד, ספינת הקיטור קורנליוס ואנדרבילט, בתחרות שיט, 1847
ג'יימס בארד, ספינת הקיטור אנדרו פלאטצ'ר, 1864
ג'יימס בארד, ספינת קיטור סרטוגה,1881
ג'יימס בארד, ספינת קיטור לוויתן, 1855
מתקפת הטילים בארביל (2021)

מתקפת הטילים בארביל הייתה מתקפה שהתרחשה ב-15 בפברואר 2021. במסגרתה נורו רקטות רבות כנגד מטרות אמריקאיות בארביל, בירת כורדיסטן העיראקית. התקיפה החלה באזור 21:30 (שעון מקומי), אז נורו כ-14 רקטות מאזור דרום ארביל לעבר הבסיס של כוח המשימה המשותף המשולב - מבצע נחישות טבועה שנמצא בסמוך לנמל התעופה הבינלאומי של ארביל (אנ'), רקטות אחרות שנורו נפלו באזורי מגורים ובסמוך למתקנים אזרחיים. כ-2 בני אדם נהרגו בתקיפה וכ-13 נוספים נפצעו.
ההתקפה הייתה הקשה והקטלנית ביותר בשנה זו על הקואליציה הצבאית בראשות ארצות הברית בעיראק, והייתה הפעם הראשונה מאז סוף 2020 שמוקדים במדינה (הן מתקנים צבאיים והן מתקנים דיפלומטיים מערביים), בנוסף לכך זו הייתה המתקפה הקטלנית ביותר על הקואליציה בהנהגת האמריקאים מאז חילופי השלטון בארצות הברית, בהם נשיא ארצות הברית היוצא, דונלד טראמפ הוחלף על ידי הנשיא הנכנס, ג'ו ביידן ונחשבה על ידי רבים כמבחן למדיניות ביידן בנושא האיראני, שנחשבה על ידי מספר אנליסטים ככזו ש"העבירה מסר של הפחדה הן לממשל ביידן והן לממשלת עיראק הפדרלית".
בעקבות התקיפה הודיעה נאט"ו כי היא תגדיל את כוחותיה בעיראק מ-500 ל-4,000 אנשים.
רקע

המתיחות בין ארצות הברית לאיראן הסלימה כבר בינואר 2020, כאשר חיל האוויר של ארצות הברית ביצע את התקיפה בנמל התעופה הבין-לאומי בבגדאד בה נהרג מפקד כוח קודס, קאסם סולימאני וכן אבו מהדי אל-מוהנדס שהיה סגן מפקד אל-חשד א-שעבי (כוחות הגיוס העממי) ואף פיקד על חלק מכוחות חזבאללה. הממשל האמריקאי בראשות נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ נימק את הריגת סולימאני בטענה כי הוא מהווה "איום". מנגד הממשל האיראני טען כי התקיפה בנמל התעופה הבין-לאומי בבגדאד היא טרור מדינתי. המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי הצהיר כי הוא "נשבע לנקום בארצות הברית", איום דומה השמיע נשיא איראן, חסן רוחאני ואכן כעבור מספר ימים החלו כוחות משמרות המהפכה האסלאמית את מבצע השהיד סולימאני ותקף את טילים בלסיטים של האמריקאים במספר יעדים בעיראק, על אף העובדה שאף חייל אמריקאי לא נהרג בתקיפה יותר מ-100 חיילים כן נפצעו ואובחנו כסובלים מפגיעות מוחיות טראומטיות.
ח'אמנאי חידש את נדרו לנקום בסולימאני בדצמבר 2020, איום זה התמשש כאשר ב-20 בדצמבר פגעו שני טילים בסמוך לשגרירות האמריקאית בבגדאד והתפרש על ידי רבים במערב כנקמה איראנית בסמוך לציון יום השנה למותו של סולמיאני. כאשר החלו בבגדאד בינואר 2021 הפגנות אנטי-אמריקאיות החליטה ארצות הברית לצמצם את כוחותיה שלקחו חלק בכוח משימה משותף משולב - מבצע נחישות טבועה, שהיא בעצם הקואליציה הבינלאומית בראשות ארצות הברית נגד המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה.
התקיפה

ב-15 בפברואר 2021, בסביבות השעה 21:30 (שעון מקומי) שוגרו כארבע עשרה רקטות מאזור שנמצא דרומית לארביל ובסמוך לגבול עם מחוז כירכוכ, כ-3 מהן פגעו בשטח בשדה התעופה המארח את כוחות הקואליציה חרף זאת הרקטות פגעו גם במתקנים אזרחיים שנמצאים בסמוך למקום, סוכנות הידיעות הכורדית, "רודאו" דיווחה כי כ-2 רקטות נחתו באזור מגורים ורקטה שלישית פגעה בשוק מקומי ובתקיפה נהרג קבלן אמריקאי וכמה אנשים נלקחו לאשפוז, בעקבות התקיפה שדה התעופה הושבת והטיסות ממנו הופסקו בשל חשש בטיחותי, במקביל הרשויות הכורדיות הזהירו את תושבי ארביל להתרחק מהאזור והמליצו להם להשאיר בביתם ככל הניתן.
התקיפה > זהות התוקפים

זהות התוקפים לא הייתה ברורה בתחילת האירוע, כאשר הרשויות העיראקיות והאמריקניות פתחו בחקירה לזיהוי העבריינים וטענו כי הם "יפעלו ביחד עם העיראקים על מנת לתת דין וחשבון לאחראים" וזאת במקביל לחקירה זהה מצד העיראקים. קבוצה מזוינת שיעית ומעט מוכרת בשם בשם "סראיה אווליה אל-דאם" קיבלה אחריות על התקיפה אך לא סיפקה ראייה מספקת על מנת לאשר את חלקה באירוע והצהירה כי היא מתנגדת ל"כיבוש האמריקאי" ואמרה כי היא "תמשיך לבצע פיגועים נוספים כנגד כוחות אמריקאים", חרף זאת מספר גורמים בהם עיראקים, כורדים עיראקים ואנליסטים מערביים האשימו מיליציות שקיבלו סיוע איראני שהן אלו שעומדות מאחורי התקיפה, לאחר שהתברר האירוע ונודע מי עומד מאחוריו המשיכו הגורמים להאשים את איראן בכך שהקבוצה קשורה אליה. סברה זו נובעת מהעימות בין ארצות הברית לאיראן שהתעצם לאחר התקיפה בנמל התעופה הבין-לאומי בבגדאד (2020). על אף ההאשמות המרובות נגדה איראן הכחישה כל מעורבות לתקיפות.
ב-16 בפברואר הצהיר דובר משרד החוץ האיראני, סעיד ח'טיב-זאדה, כי "איראן מתנגדת לכל מעשה שפוגע בביטחון עיראק" וכפר בהאשמות של הטוענים כי לאיראן יש קשר לסראיה אווליה אל-דאם.