stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אגף שכר והסכמי עבודה
מבנה האגף > תפקידים

קביעת מדיניות שכר ויחסי עבודה מותאמת לצורכי המגזר הציבורי, תוך שמירה על מסגרת תקציבית בתחום השכר, הפנסיה ותנאי העבודה במגזר הציבורי.
ניהול משא ומתן בנושאי שכר ותנאי העסקה בשירות הציבורי בתיאום עם הגורמים הרלוונטיים בממשלה ומחוץ לה.
פיקוח ובקרה על גופים ציבוריים: איתור חריגות שכר, השבת כספים ששולמו, חקירת מאשרי חריגות שכר.
מתן הכוונה והדרכה למשרדים ממשלתיים וגופים ציבוריים בתחומי אחריות שונים.
גיבוש רפורמות ושינויים מבניים בנושאי כוח אדם ושכר במגזר הציבורי ויישומן.
גיבוש וביצוע תכנון אסטרטגי לקידום מדיניות ההון האנושי במגזר הציבורי, הצעת חלופות וניתוחי עלות תועלת לחלופות אלו.
ייזום עבודת מטה והובלתה מול אגפי משרד האוצר, בנק ישראל, הכנסת, משרדי ממשלה וגופים נוספים במגזר הציבורי.
יישום מערכות לתגמול עובדים במשרדי הממשלה וגופי הסמך ותמרוצם.
מבנה האגף > מטרות

במסגרת פעילותו השוטפת, מסייע האגף בידי הנהלות הגופים הציבוריים בניהול משא ומתן בשני תחומים עיקריים: הטמעת רפורמות מבניות ומתן מענה לתביעות שכר מצד העובדים. וזאת תוך ראייה משקית רוחבית של מסגרת אילוצי התקציב והשלכות הסכמי השכר על קבוצות עובדים אחרות (דומות) במשק.
פעילות אגף השכר והסכמי עבודה מתמקדת בשלושה תחומים עיקריים:
שימור מערכת יחסי העבודה במשק: אגף השכר מרכז את המשא ומתן לחתימה על הסכמים מול ארגוני העובדים והאיגודים המקצועיים. מטרת האגף היא לגבש הסכמי שכר שיאפשרו למעסיק הממשלתי לעמוד בתשלום הוצאות השכר ובמקביל יתגמלו בצורה הוגנת את העובדים.
רפורמות ושינויים מבניים: כמי שאמון על קביעת מדיניות השכר בסקטור הציבורי, אגף השכר שם לו למטרה לקדם רפורמות ושינויים מבניים לייעול הסקטור הציבורי ולשיפור השירות הניתן לאזרח, וזאת במסגרת קידום המדיניות הממשלתית הכוללת. במסגרת רפורמות אלו אמון אגף השכר על גיבוש הסכמי השכר ותנאי עבודה. דוגמאות לרפורמות כוללות את הרפורמה להסדרת משק החשמל, רפורמות "אופק חדש" ו"עוז לתמורה" והפרטת החברה הממשלתית "בזק", שהובילה לשינוי שוק התקשורת הישראלי ולשיפור השירות לאזרח. במסגרת ביצוע רפורמות אלו ואחרות אמון אגף השכר על גיבוש הסכמי השכר ותנאי העבודה.
פעילות יחידת האכיפה: יחידת האכיפה באגף השכר מרכזת את הפעולות הנחוצות לצורך יישום סעיף 29 לחוק יסודות התקציב. תפקיד היחידה לוודא שהשכר בגופים נתמכים ומתוקצבים, כמשמעם בחוק יסודות התקציב, משולם על-פי ההנחיות וההסכמים הקיבוציים. במקרים בהם התגלה בעניינו של עובד, כי השכר, תנאי העבודה, תנאי הפרישה, הגמלאות או הטבות כספיות אחרות הקשורות בעבודה שנתנו לו, חרגו מהנהוג לגבי כלל עובדי המדינה, פועלת היחידה לביטול חריגת השכר ולתביעת השבה רטרואקטיבית של התשלומים החורגים ששולמו לעובד.
מבנה האגף > פרסומים ודוחות

על פי סעיף 33 לחוק יסודות התקציב נדרש אגף שכר והסכמי עבודה לפרסם דו"ח שנתי על פעילותו. את הדיווח מבצע האגף דרך שלושה פרסומים מרכזיים.
דין וחשבון על הוצאות השכר בשירות המדינה וגופי הביטחון.
דין וחשבון על הוצאות השכר בגופים הציבוריים.
דין וחשבון על חריגות שכר לכאורה בגופים המתוקצבים והנתמכים.
הסכמים מרכזיים ורפורמות מרכזיות שאגף השכר הוביל

הסכם מסגרת 2023: בתאריך 17 ביולי 2023 נחתם הסכם קיבוצי (מסגרת) בין המדינה, מעסיקים במגזר הציבורי ובין הסתדרות העובדים הכללית החדשה ובו הוסכם בין היתר, על תוספות שכר רוחביות לעובדי המגזר הציבורי, מענק חד פעמי, מסגרת לפתרון בעיות, קיצור שבוע עבודה, כלים ניהוליים להעלאת הפריון ושיפור יעילות הניהול בשירות הציבורי והקמת המוסד ליחסי עבודה, לצד הסכמה מצד ההסתדרות לשקט תעשייתי מקיף עד לתום תקופת ההסכם.
הסכם מסגרת עובדי הוראה- אוקטובר 2022: המדינה והסתדרות המורים חתמו על הסכם מסגרת חדש לעובדי ההוראה בשירות המדינה: מורים, גננות ומנהלי בתי ספר.
הסכם התו הסגול – מאי 2020: מגפת הקורונה הביאה להחלת הגבלות על מקומות עבודה במשק. לנוכח הגבלות אלו, למען שמירה על רציפות השירות הציבורי נחתם הסכם התו הסגול. ההסכם מאפשר גמישות גבוהה למעסיק הציבורי, במסגרתה הוא רשאי לנייד עובדים, לשנות את אופי התפקיד, להגמיש את שבוע העבודה, לעבור למתכונת העסקה חלקית ולהטמיע טכנולוגיות.
הסכם המורים – מרץ 2018: הסכם קיבוצי בין ארגון המורים לשלטון המקומי שהתמקד בשלושה תחומים עיקריים: הגדלת השכר למורים מתחילים, חיזוק שדרת הניהול, ושיפור תהליך החניכה והפיתוח המקצועי של המורים.
הסכם חברת החשמל –מאי 2018: הסדיר את השלכות השינויים הארגוניים והמבניים בחברת החשמל, המשפיעים על משק החשמל כולו. בהסכם מוסדרת הקטנת חלקה של חברת החשמל בייצור החשמל הכולל, והוא מעגן בתוכו מהלך התייעלות רחב.
הסכם מסגרת - אוגוסט 2016: נחתם לאחר תקופה ארוכה בה לא נחתם הסכם שכר במגזר הציבורי. ההסכם נחתם ב-18 באפריל 2016 ונקבעה בו ובשני הסכמים נוספים שתיקנו הסכם זה על תוספת שכר בשיעור של 7.9% לשנים 2013–2017. בהסכם נקבע כי התוספת תהיה לכל הפחות מחצית שקלית ומחצית אחוזית, התוספת תחושב לגבי כל דירוג וכל גוף בנפרד, כמפורט בהסכם.
הסכם אופק חדש – ספטמבר 2016 ומרץ 2017: סדרת הסכמים עם הסתדרות המורים שעיקריה הם: צמצום פערי שכר בין מורים מתחילים למורים ותיקים, שיפורים במסלול התקדמות הדרגות של המורים וגמולי תפקיד חדשים.
הסכם מצילים – ספטמבר 2016: הסדיר רפורמה בתנאי ההעסקה ובמתכונת העבודה של מצילי הים ברשויות המקומיות, שהביאה לשיפור וייעול השירותים הניתנים לתושבים ולמתרחצים.
הסכם מסגרת - ינואר 2011: נחתם לאחר משא ומתן ארוך שנוהל במהלך שנת 2010, ההסכם נחתם ב-12 בינואר 2011 ונקבעה בו תוספת שכר בשיעור של 7.25% לשנים 2009–2012.
הסכם הרופאים – אוגוסט 2011: הסדיר שקט תעשייתי של 10 שנים. ההסכם כלל תוספות שכר משמעותיות לרופאים לצד שינויים מבניים רבים לשיפור הרפואה הציבורית הנוגעים בין היתר לשיפור השירותים בפריפריה, שינוי מתכונת העבודה הנוספת, מסלול הקריירה של הרופאים ותחומי ההתמחות שלהם.
ממוני השכר והסכמי עבודה

| ממונה | תקופה כהונה |
| --- | --- |
אפרים ירמנס: אפריל 1970 – יולי 1977
אברהם (רמי) פרידמן: ספטמבר 1977 – ינואר 1980
הלל דודאי: אפריל 1982 – אוקטובר 1986
יעקב דנון: יולי 1987 – ינואר 1999
שלום גרניט: ינואר 1999 – יולי 1999
יוסי קוצ'יק: אוגוסט 1994 – אפריל 1999
יובל רכלבסקי: מרץ 1999 – יולי 2005
עוזר ברקוביץ: ינואר 2006 – מאי 2006
אלי כהן: אוגוסט 2006 – יולי 2008
אילן לוין: אוגוסט 2008 – מאי 2012
קובי אמסלם: מאי 2012 – מאי 2013
ערן יעקב: פברואר 2017 – מרץ 2018
קובי בר-נתן: מרץ 2018 – ינואר 2023
אפי מלכין: ינואר 2023 - מכהן
ראו גם

דיני פניות ציבור בנושאי מיסים ואוצר במשרדי מדינת ישראל
הערות שוליים

↑  גד ליאור, מינוי בכיר ראשון מתוך חמישה באוצר: הממשלה אישרה את הממונה על השכר, באתר ynet, 14 במאי 2023
↑  משרד האוצר - אגף השכר והסכמי עבודה, דין וחשבון על הוצאות השכר לשירות המדינה וגופי הביטחון 2019, באתר דוח אגף השכר והסכמי עבודה, ‏פברואר 2021
↑  אופק חדש, באתר משרד החינוך
↑  עוז לתמורה, באתר משרד החינוך
↑  תני גולדשטיין, בזק: 21 שנות הפרטה, באתר ynet, 8 במאי 2005
↑  דין וחשבון על הוצאות השכר בשירות המדינה וגופי הביטחון, באתר השירותים והמידע הממשלתי
↑  דין וחשבון על הוצאות השכר בגופים הציבוריים, באתר השירותים והמידע הממשלתי
↑  דין וחשבון על חריגות שכר לכאורה בגופים המתוקצבים והנתמכים, באתר השירותים והמידע הממשלתי
↑   נתי טוקר, מענק של 6,000 שקל לעובד: ההסתדרות ומשרד האוצר חתמו על הסכם במגזר הציבורי, באתר TheMarker‏, 17 ביולי 2023
↑  הסכם מסגרת עובדי הוראה, באתר השירותים והמידע הממשלתי
↑  הסכם מסגרת 2016, באתר השירותים והמידע הממשלתי
↑  הסכם מסגרת 2011, באתר השירותים והמידע הממשלתי
↑  אורן דורי, ‏הממונה על השכר מסכם קדנציה: "משרד האוצר מגיע למו"מ על השכר מעמדת נחיתות", באתר גלובס, 5 בפברואר 2023
↑  הממונה על השכר במשרד האוצר קובי בר-נתן יסיים את תפקידו, באתר וואלה, 13 בנובמבר 2022
האגודה היהודית להוצאה לאור

לוגו האגודה
האגודה היהודית להוצאה לאור (באנגלית: Jewish Publication Society of America) היא חברה ללא כוונת רווח לפרסום ספרים יהודיים באנגלית.
החברה נוסדה בשנת 1888 בפילדלפיה על ידי הרב הרפורמי יוסף קראוסקופף ואחרים בעקבות תהליך של התחזקות הזהות היהודית (אנ') בקרב יהודי ארצות הברית.
בשנת 1893 התמנתה הנרייטה סאלד למזכירת המערכת וחברת ההנהלה הראשית של האגודה. בעבודתה עסקה לא רק בענייני מנהלה, אלא תרגמה בעצמה וערכה ספרים וקבצים שונים, בהם "ספר השנה ליהודי אמריקה".
האגודה לא רק תרגמה ספרים קיימים אלא גם יזמה תחרויות לכתיבת ספרים בעלי תוכן יהודי.
הערות שוליים

↑  משה סמילנסקי, "הנרייטה סאלד", עמוד 7
↑  בחוץ לארצנו, המליץ, 24 בדצמבר 1897
↑  Write a story of Jewish Life; You may win a prize, שיקגו סנטינל, 19 בספטמבר 1913
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263590105171  GND: 16037390-6  ISNI: 0000 0001 0670 1359  LCCN: n81112581  NKC: kn20100721003  VIAF: 146315643   WorldCat (עם VIAF): 146315643 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היחדה למען הגולן

| --- | --- |

 התאגדות:  עמותה
 מדינה:  ישראל ישראל
 מטה הארגון:  ירושלים
 מייסדים:  צבי האוזר וד"ר אופיר העברי
 נשיא:  צבי האוזר
 יושב ראש:  עו"ד עופר חנוך
 מנכ"ל:  יעקב קויטי
 תקופת הפעילות:  2017–הווה (כ־8 שנים)
 האתר הרשמי
 
היַחְדָּה (קואליציה) למען הגולן - יל"ג היא עמותה הפועלת לקידום ההכרה הבינלאומית בריבונות ישראל ברמת הגולן. בזירה הישראלית פועלת היל"ג להמרצת הממשלה ונבחרי הציבור לכך שההכרה הבינלאומית בריבונות ישראל ברמת הגולן והכפלת אוכלוסיית הגולן, יהיו למשימה לאומית. בזירה הבינלאומית פועלת היל"ג להוריד מסדר היום כל אפשרות של נסיגה ישראלית מרמת הגולן ובשכנוע והמרצת מקבלי ההחלטות להכיר בריבונות ישראל ברמת הגולן.
פרסומים

בינואר 2018 פרסמה היל"ג מסמך מדיניות מקיף בשם: "הערות לאסטרטגיה לאומית לרמת הגולן". המסמך סוקר את הקשר ההיסטורי של הגולן לעם ישראל ולמדינת ישראל וכן מציג עקרונות, רעיונות ואבני יסוד לגיבוש אסטרטגיה לאומית לרמת הגולן שבמרכזה: הכרה בינלאומית בריבונות ישראל ברמת הגולן והגדלת מספר התושבים בגולן. במסגרת העבודה על המסמך בוצע מחקר משווה ובו נבחן גידול האוכלוסייה בערי פריפריה בין השנים 1967–2017 בהשוואה לגידול האוכלוסייה ברמת הגולן. בנוסף נבחנו תוכניות פיתוח ממשלתיות לרמת הגולן במשך חמישים שנות שליטה ישראלית. הממצאים העלו כי מרבית תוכניות הממשלה ליישוב ופיתוח הגולן לא הושלמו וחלקן אף לא כלל לא בוצע, עוד עלה כי גידול האוכלוסייה ברמת הגולן הוא הנמוך ביותר מבין הערים שנבחנו וכי מאז חקיקת חוק רמת הגולן בשנת 1981 חלה ירידה משמעותית במספר היישובים החדשים שהוקמו ברמת הגולן ובפיתוחו.
מסמך המדיניות תורגם לאנגלית והושק במסגרת כנס שנערך בקונגרס האמריקאי ביולי 2018.
כנס: אסטרטגיה לאומית לרמת הגולן

במרץ 2018 קיימה היל"ג כנס ראשון מסוגו בנושא גיבוש אסטרטגיה לאומית לרמת הגולן. בכנס השתתפו אנשי ציבור וכן גורמים מתחום הביטחון, הדיפלומטיה, התקשורת, האקדמיה וההתיישבות וכן מנהיגות מקומית מהגולן. בין המשתתפים: האלופים (במיל.) עמוס ידלין וגרשון הכהן, השגרירים לשעבר מייקל אורן ורון פרושאור, פרופסור אייל זיסר, ראש אגף המודיעין לשעבר במוסד חיים תומר וראש המועצה המקומית קצרין דמיטרי אפרצב. בכנס נידונו האפשרויות והסיכויים להכרה בינלאומית בריבונות ישראל ברמת הגולן, קידום תוכנית חירום לאומית לפיתוח הגולן והכפלת מספר התושבים בו.
כמו כן נידון עתיד המרחב הסורי מנקודת מבט ישראלית.
תוצרי הכנס והמסקנות שהתקבלו בו משמשות בימים אלה בסיס לגיבוש תוכנית חירום לאומית לפיתוח והכפלת אוכלוסיית הגולן אשר תוצג למקבלי ההחלטות.
גיוס תמיכה בארצות הברית

כחלק מהמאמץ לקידום ההכרה הבינלאומית בריבונות ישראל ברמת הגולן, קיימה היל"ג מסע הסברה בארצות הברית ביולי 2018, במהלכו נערכו פגישות עבודה עם גורמי ממשל בכירים, סנאטורים, ביניהם טד קרוז, וחברי בית הנבחרים, וכן עם מעצבי דעת קהל ועמיתים במכוני מחקר. 

העמדה המרכזית שהוצגה במסע ההסברה התמקדה בחשיבות ובצורך הדחוף שבהכרה אמריקאית בריבונות ישראל ברמת הגולן כאינטרס ישראלי-אמריקאי משותף. בהיבט רחב יותר, הוצג לסנאטורים ולחברי בית הנבחרים מזכר מפורט המתייחס לא רק לסוגיית הגולן אלא גם לצורך שבתהליך חשיבה חדש בכל הנוגע למדיניות החוץ של ארצות הברית למזרח התיכון, לאור המגמות המשתנות, ונדונו מהלכים מעשיים לקידום ההכרה האמריקאית.
במסגרת הביקור התקיים כנס בקונגרס האמריקאי ובו הוצג למשתתפים מסמך המדיניות "הערות לאסטרטגיה לאומית לרמת הגולן" המפרט את העקרונות המרכזיים בנוגע לחשיבות והדחיפות שבהכרה בינלאומית בריבונות ישראל ברמת הגולן. משתתפי הכנס קיבלו תדרוך מפורט בנוגע לאינטרס הישראלי והאמריקאי שבהכרה בגולן הישראלי, וכן סקירה רחבה בנושא שהעניק מייקל דוראן, מומחה אמריקאי בין-לאומי לפוליטיקה ומזרח תיכון ממכון הדסון שהגיע כאורח היל"ג.
דיון בכנסת

היחדה למען הגולן השתתפה בדיון שהתקיים בכנסת בנושא ההכרה הבינלאומית בריבונות ישראל ברמת הגולן. במרכז הדיון שהתקיים תחת הכותרת "העולם עם הגולן" עמדה החשיבות בקידום ההכרה הבינלאומית ברמת הגולן. את הכנס יזמה מפלגת 'יש עתיד' והשתתפו בו סגן שר הביטחון אלי בן דהן, וכן חברי כנסת ממפלגות הליכוד, המחנה הציוני, כולנו ויש עתיד. מלבד חברי הכנסת נשאו באירוע דברים עוזי ארד, ראש המועצה לביטחון לאומי לשעבר, אלי מלכה, ראש המועצה האזורית גולן ודמיטרי אפרצב ראש המועצה המקומית קצרין.
ראו גם

ועד יישובי הגולן
הערות שוליים

↑  אודות, באתר של "היַחְדָּה למען הגולן"
↑  מסמך המדיניות "הערות לאסטרטגיה לאומית לרמת הגולן"
↑  אסטרטגיה לאומית לרמת הגולן 2018 - הכנס השנתי
↑   ציוץ של טד קרוז ברשת החברתית אקס (טוויטר), 25 ביולי 2018
↑   ציוץ של דאג למבורן ברשת החברתית אקס (טוויטר), 26 ביולי 2018
↑   ציוץ של סקוט פרי ברשת החברתית אקס (טוויטר), 26 ביולי 2018
↑  מזכר לקונגרס
↑  סיקור הכנס באתר emetonline
↑  שי ניר, ‏כנס הקורא להכרה בינלאומית בריבונות ישראל בגולן התקיים בכנסת, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 6 ביוני 2018
↑  אוריאל בארי, ‏לפיד בפנייה לעולם: "הכירו בריבונות הישראלית על רמת הגולן", באתר "סרוגים", 6 ביוני 2018
↑  הסרטון המלא באנגלית באתר יוטיוב
כריכת מסמך המדיניות
צבי האוזר, עמוס ידלין, מייקל אורן ורון פרושאור בפאנל כנס היחדה למען הגולן
הכנס בקונגרס של ארצות הברית
ביטוח פנסיוני בישראל
פנסיית חובה

מדינת ישראל הייתה אחת המדינות היחידות בעולם המערבי שלא הייתה לה תוכנית פנסיה חובה הכוללת את כל האוכלוסייה. קיצבת הזקנה של הביטוח הלאומי, המהווה כ-16% מהשכר הממוצע במשק, הייתה ההכנסה היחידה של כ-40% מהשכירים שלא היו מכוסים בביטוח פנסיוני. רק 32% מהשכירים בעשירון התחתון היו מכוסים בביטוח פנסיוני לעומת 82% מהשכירים בעשירון העליון. בתחילת שנות ה-2000 החלו דיונים על החלת פנסיית חובה בישראל. תחילה תוכנן שכל העובדים במשק, שכירים ועצמאים, יבוטחו בפנסיית חובה החל מינואר 2005. ושגובה פנסיית החובה לא יפחת משכר המינימום. תהליכי החקיקה ליישום התוכנית התעכבו, ורק בינואר 2007 הודיע שר האוצר, אברהם הירשזון, על פנסיה חובה אך רק לשכירים, שבמקביל הונהג מס הכנסה שלילי לשכבות החלשות, כפיצוי על הירידה בהכנסת הנטו שלהם עקב הפרשת החובה לפנסייה.
החל מ-1 בינואר 2008 קיימת חובת ביטוח פנסיוני לכל השכירים במשק, מכוח צו הרחבה. החובה מוטלת על המעבידים. כאשר מעביד מפר אותה, הוא עלול להיות מחויב בתשלום פנסיוני לעובד. כך לדוגמה, אישה שהעסיקה עוזרת בית, ארבע שעות בשבוע במשך שנה, חויבה לשלם פיצוי בסך של כ-100,000 ש"ח לשאיריה של העובדת שחלתה ונפטרה.
החוק חל גם על עובדים זרים.
בדצמבר 2009, שר האוצר יובל שטייניץ, יחד עם המפקח על הביטוח ונשיא לשכת העצמאים יהודה טלמון, חתמו על הסכם להשקתה של פנסיית החובה גם לעצמאים. אך יישום פנסיית החובה גם לעצמאים התעכב ורק בשנת 2016 הושלמה החקיקה בנושא.
בינואר 2017 נעשה הסכם חדש ומשולב בין ההסתדרות והמעסיקים המקנה שיפור תנאים כמו: תוספת להפרשות (18.5% מהשכר), מתוכם 6% על חשבון העובד והיתר (12.5%) על חשבון המעסיק (6.5% הפרשות מעסיק לרכיב תגמולים ו-6% הפרשות מעסיק לרכיב פיצויים).
חובת ביטוח פנסיוני חלה גם על עצמאים החל משנת 2017.
הפרשת פנסיית החובה חלה על כל עובד לאחר שלושה חודשי העסקה, החל מגיל 21 לגבר ו–20 לאישה. לאחר שלושה חודשי העסקה או בתום שנת המס, המוקדם מביניהם, יש להשלים רטרואקטיבית את תשלום דמי הפנסיה על שלושת חודשי ההעסקה הראשונים. במקרה של עובד שאינו בעל ביטוח פנסיוני קיים, יהיה העובד זכאי לביצוע ההפרשות לאחר שישלים שישה חודשי עבודה.
בשנת 2013 הקים משרד האוצר אתר בשם "הר הכסף", אשר מאפשר לאזרחים לבדוק קיום קרנות פנסיה, גמל, השתלמות וביטוחי חיים.
איתור עמיתים שהקשר עמם נותק

סעיף 24 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) קובע: "השר רשאי לקבוע הוראות לעניין הצעדים והפעולות שעל חברה מנהלת לנקוט לשם איתור עמיתים שהקשר עמם נותק ולשם איתור מוטבים לאחר מותו של עמית". לבעיות שאותן בא לפתור סעיף זה גורמים רבים, ובהם:
החלפה תכופה של מעסיקים – מאחר שמרבית ההפרשות לביטוח פנסיוני מבוצעות על ידי המעסיק (ובעבר לקופה לפי בחירת המעסיק), הרי שככל שהוחלפו מקומות עבודה בתכיפות רבה יותר כך קיים סיכוי שלאותו עמית תוכניות פנסיוניות בקופות גמל אחדות, ואף כאלה שאינו מודע להן או שאינו עוקב אחריהן ואינו יודע על קיומן.
השארת סכומים בקופה – בהתאם לפקודת מס הכנסה יכול שכיר הפורש מעבודתו להשאיר כספי פיצויים בקופה במקום לפדות אותם (על פי רוב על מנת לדחות התחשבנות מיסוי למועד מאוחר יותר). כספים שהושארו עלולים להישכח ובמרוצת הזמן להתנתק מבעליהם.
בעלי חשבונות שנפטרו – רכוש בעלי חשבונות שנפטרו ולא השאירו תיעוד מפורט על יורשיהם עלול להפוך לרכוש ללא דורש.
שינויים וטעויות בפרטים אישיים – שינויים תכופים במקומות מגורים מקשים על הגופים המוסדיים לשלוח את הדיווחים השוטפים ללקוחותיהם ועל כן מקשה על העמיתים לעקוב באופן סדיר אחר הקופות והקרנות השייכות להם. טעויות ברישום הפרטים אישיים, כגון טעות ברישום הכתובת, במספר הזהות או בשם העמית, מקשים אף הם על איתורו.
הערות שוליים

↑  ראו פירוט בהמשך.
↑  בהתאם לפרק ב לחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו־2018), התשע״ז–2016
↑  הגדלה של 0.25% על חשבון המעביד ו-0.25% על חשבון העובד ביום 1.7.2016, והגדלה בשיעורים זהים נוספים ביום 1.1.2017. הצו פורסם בילקוט הפרסומים 7287, התשע"ו, 20.6.2016, עמ' 7974. הוא הרחיב הסכם קיבוצי כללי (מסגרת), שהצדדים לו הם נשיאות הארגונים העסקיים וההסתדרות הכללית, ושנחתם ביום 3.4.2016.
↑  אריה כספי, זיקנתם תבייש, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2001
↑  בעד פנסיית חובה, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2003
↑  חיים ביאור, פנסיית חובה לכל עובד - לפחות על שכר מינימום, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2003
↑  צבי לביא, ‏אושר בקריאה ראשונה: פנסיית חובה לכל עובד, באתר גלובס, 25 בינואר 2005
↑  מוטי בסוק, רפורמות האוצר: מס הכנסה שלילי עוד שנה וחצי, פנסיית חובה מ-2009, באתר הארץ, 29 בינואר 2007
↑  מירב ארלוזורוב, האם פנסיית החובה תבוא על חשבון קצבאות הזיקנה?, באתר הארץ, 29 בינואר 2007
↑  ראו הצו שפורסם ב-ילקוט הפרסומים 6302, התשע"א, 27 בספטמבר 2011, עמ' 6938 (אשר החליף את הצו שפורסם בילקוט הפרסומים 5772, התשס"ח, 29 בינואר 2008, עמ' 1736)
↑  צו הרחבה לביטוח פנסיוני מקיף במשק, באתר כל זכות
↑  צו הרחבה (נוסח משולב) לפנסיה חובה לפי חוק הסכמים קיבוציים, התשי"ז-1957, באתר משרד התמ"ת
↑  ע"ע 6471-03-21, רינה עם רן - יונתן שי תירוש ואח'; ניתן ביום 22.2.2023.
↑  חן מענית, ‏לידיעת המעסיקים: גם לעובד זר מגיעה פנסיה, באתר גלובס, 14 באפריל 2016
↑  רון שטיין, ‏שנתיים אחרי הסכם פנסיית חובה לשכירים: האוצר מקדם חוק דומה גם לעצמאים, באתר גלובס, 30 בנובמבר 2009
↑  מירב ארלוזורוב, תיאורית הקונספירציה של פנסיית החובה, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2009
↑  חן מענית, ‏חוק פנסיה חובה לעצמאים: חשוב אבל בעייתי, באתר גלובס, 11 בפברואר 2016
↑  חיים ביאור, נחתם הסכם על הסדר פנסיה חובה משופר, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2010
↑  פנסיה חובה לעצמאים, באתר GOV.IL
↑  מדריך ביטוח פנסיוני כללי לעובד, באתר כל זכות
↑  משרד האוצר, הר הכסף, מנוע לאיתור חסכונות פנסיוניים ופוליסות לביטוח חיים
אגודת המדריכות והצופות העולמית

האגודה העולמית של מדריכות בנות וצופות בנות
אגודת המדריכות והצופות העולמית (באנגלית: World Association of Girl Guides and Girl Scouts- WAGGGS) נוסדה ב-1928, 201 תנועות חברות ב-145 מדינות ו-3 טריטוריות, 10 מיליון חברים.
WAGGGS היא המקבילה ל-WOSM של מדריכות וצופות. ממוקמת בלונדון, אנגליה, WAGGGS מייצגת תנועות לבנות בלבד שאינן חברות ב-WOSM, וגם מייצגת את החברות הבנות ב-55 תנועות צופים לאומיות ו"התאחדויות מטריה" שבוחרות להיות חברות גם ב-WOSM וגם ב-WAGGGS. זה אומר, שגברים ונשים באותה תנועה מעורבת יכולים להיות מיוצגים על ידי שני ארגונים בינלאומיים שונים (כמו במקרה של התאחדות הצופים והצופות בישראל). בנוסף, WAGGGS מונה כ-11,000 בנים וגברים צעירים בקרב 9 מיליון חבריה הצעירים (לערך), למרות יעדה המוצהר להיות ארגון המתמקד ב"צרכים של בנות ונשים צעירות".
חמש התנועות הגדולות ביותר ב-WAGGGS (תנועת הצופים בארצות הברית, הפיליפינים, הודו, אנגליה וקנדה) כוללות 76% מכלל החברות באגודה.
WOSM ו-WAGGGS אינם קשורים בדרך כלשהי, אך הם משתפים פעולה בנושאים בעלי אינטרס משותף. למרות החיכוך כתוצאה מהנטייה כלפי צופיות מעורבת, WOSM ו-WAGGGS ערכו פגישות בהן דנו באפשרות של מיזוג.
WAGGGS מחלקת את העולם לחמישה אזורים ומפעילה ארבעה מרכזים בינלאומיים. הארגון חבר מלא ב-European Youth Forum, ועובד בצמוד למועצת אירופה ולאיחוד האירופאי.
המשימה

המשימה של WAGGGS היא לאפשר לנערות ולנשים צעירות לפתח את מלוא הפוטנציאל שלהן כאזרחיות אחראיות בעולם. הארגון מספק תוכנית חינוכית בלתי-פורמלית המספקת הכשרה בכישורי חיים, מנהיגות וקבלת החלטות. הוא מציע גם פרויקטים ותוכניות ברמה בינלאומית, המאפשרות לצופות ולמדריכות להיות אזרחיות העולם ולהיות פעילות בקהילה שלהן. הארגון מנוהל כולו על ידי נשים ופועל עבור נערות ונשים צעירות. צופות ומדריכות עוברות הכשרות בנושאי מנהיגות וקבלת החלטות, ומוזמנות להשתתף בממשל ובהנהגתו של הארגון. כל יחידה בודדת (קבוצה או שבט) מנוהלת באופן דמוקרטי כאשר לכל אחת מהחניכות והמדריכות בתנועת הצופות יש מקום להתנסות במנהיגות ובקבלת החלטות. התנועה פתוחה לכל הנערות והנשים הצעירות, בלי הבדל דת, גזע, לאום, או כל מצב אחר. WAGGGS מאמינים שהחינוך של בנות, וחינוכם של בנים, כוללים חינוך לשותפות שווה. גברים צעירים ונשים צעירות לומדים להכיר את ההבדלים ביניהם ודמיונם, ולכבד אחד את השני כיחידים.
תנועת הצופות היא ארגון וולונטרי המסתמך על מעל ל-100,000 מתנדבים ברחבי העולם כדי ליישם תוכניות למדריכות וצופות, ולתת לנערות ולנשים צעירות תמיכה ומנהיגות. צופות מכל רחבי העולם יכולות לפגוש אחת את השנייה באירועים בינלאומיים בכל אחד מארבעת מרכזי הצופות הבינלאומיים.
היסטוריה

תנועת הצופות הוקמה בשנת 1910 על ידי רוברט באדן פאוול, בסיועה של אחותו אגנס באדן פאוול. לאחר נישואיו בשנת 1912 לקחה אשתו אוליב באדן פאוול תפקיד מוביל בפיתוח של אגודת הצופות והמדריכות העולמית.
עם התפשטות התנועה, הוקמו עמותות לאומיות עצמאיות במדינות שונות, ועם זאת, הורגש צורך בשיתוף פעולה בינלאומי. אוליב באדן פאוול ייסדה מועצה בינלאומית פורמלית בלונדון בפברואר 1918. בוועידה העולמית הרביעית שנערכה במחנה Edith Macy בשנת 1926, נציגים ממדינות שונות הציעו את יצירתו של איגוד עולמי כדי לתפוס את המקום של המועצה הבינלאומית הפורמלית. לאחר הכנס הבינלאומי בשנת 1926 באדן-פוואל ביקש להקים עמותה רשמית ובשנת 1928 האגודה העולמית של המדריכות והצופות הוקמה. רוז קר הייתה סגן היו"ר, ומאוחר יותר הפכה לנציבה למדינות חדשות.
בשנת 1920, שתי מדריכות בכירות מכל מדינה בה הייתה קיימת תנועת צופות ידועה הוזמנו לוועידת נציבי המחוז הבריטית שנערכה ב-Saint Hugh's College, אוקספורד. זו נודעה בשם הוועידה הבינלאומית הראשונה. הוועידה העולמית ה-13 נערכה באותה האוניברסיטה בשנת 1950. הארגונים החברים המשיכו להיפגש בכל שלוש שנים (בתחילה כל שנתיים) בוועידות העולמיות.
אזורים בעולם

האגודה העולמית של מדריכות בנות וצופות בנות מחולקת לחמישה אזורים: אירופה, מדינות ערב, אפריקה, אסיה וחצי הכדור המערבי.
כיום, יו"ר "הוועד העולמי" (World Board) של WAGGGS היא קירסטי גריי. המנהלת הראשית (Chief Executive) של WAGGGS היא לזלי בולמן.
צופות בנות

צופות בנות או צופות מדריכות, מייצגות תנועה דומה לתנועת הצופים במקור, אשר עדיין ברובה מיועדת לנערות ולנשים בלבד. התנועה התפתחה משנת 1908 בזכות בנות שהיו מעוניינות לקחת חלק בתנועת הצופים.
במקומות שונים ברחבי העולם, התנועה התפתחה בדרכים מגוונות. במקומות מסוימים בנות הצטרפו או ניסו להצטרף לארגוני הצופים הקיימים ובמקומות אחרים קבוצות של בנות הוקמו, חלקן אף נפתחו מאוחר יותר גם עבור בנים או אוחדו עם ארגונים של הצופים הבנים. במקרים אחרים, הוקמו קבוצות מעורבות לבנים ולבנות, לעיתים במטרה להתפצל בעתיד. באותה הדרך, גם השם Girl Guide או Girl Scout היה בשימוש בזמנים שונים ובמקומות שונים, עם קבוצות אשר שינו את שמן משם אחד לשני.
צופות בנות > משימה חד מינית

היו דיונים רבים בנוגע לדמיון בין הצופות הבנות לתנועת הצופים הבנים ועד כמה צריך להיות דמיון כזה. בעוד שבנות רבות ראו מה הבנים היו עושים ורצו להצטרף ולעשות זאת גם כן, ארגוני הבנות ביקשו להימנע מהעתקה פשוטה או חיקוי של הבנים. ג'ולי בנטלי, אשר מונתה כמנכל"ית צופות בריטניה בשנת 2012 וישבה בראש הארגון לתכנון המשפחה משנת 2007, תיארה את הבנות המדריכות בריאיון לעיתון הטיימס בתור "הארגון הפמיניסטי האולטימטיבי". אפילו בזמן שרוב ארגוני הצופים הפכו למעורבים מבחינת המין, הצופות הבנות נשארו נפרדות במדינות רבות על מנת לספק תוכנית חינוכית ממוקדת בנשים.
צופות בנות > היסטוריה

במקור, באדן פאוול דמיין את הצופים כתנועה לבנים בין הגילאים 11 ל-18 אך כבר בשנת 1909 מדריכי הצופים עמדו בפני בעיה של "אחים קטנים" שרוצים להצטרף לחוויה. חלק מהמדריכים פשוט העלימו עין מגיל הנערים ואחרים הקימו קבוצות וגדודי צופים נפרדים לילדים צעירים יותר. הבעיה לא הייתה רק אצל אחים קטנים אלא גם אצל אחיות. בשנת 1909 ביקר באדן פאוול אצל קבוצת צופים שנקראה Girl Scouts ("צופים לבנות").
בשנת 1909 נערכה עצרת של תנועת הצופים בארמון הבדולח בלונדון. באותם ימים, לא היה נהוג שבנות יוצאות למחנה או לטיול, כפי שנכתב במגזין הצופים הבריטים משנת 1909: "אם אסור לילדה לרוץ, או אפילו למהר, לשחות, לרכוב על אופניים, או להרים זרועותיה מעל ראשה, איך היא יכולה להיות צופה?" בין אלפי הצופים הבנים בעצרת הייתה קבוצה של בנות מהכפר פינקניז גרין (Pinkneys Green). הן ביקשו מבאדן פאוול לתת גם לבנות להיות בצופים אבל הוא החליט כי ארגונים חד מיניים נפרדים היו פתרון טוב יותר. בשנת 1910 הקים באדן-פאוול את תנועת המדריכות הבנות בבריטניה.
ראו גם

תנועת הצופים
תנועת הצופים: ארגונים בינלאומיים
לקריאה נוספת

יהודה ברקאי: לא אישי בלבד, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2004