ברוך רוזנברג
קורותיו

נולד בעיר מוהילב שהייתה אז בשליטת רוסיה, לרב גרשון חנוך ובלה ראשא רוזנברג. מיד לאחר לידתו עברו הוריו לעיר בריסק שבליטא, אותה עזבו עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914. אביו שהיה מנכבדי הקהילה ומעסקניה, היה מקורב לרב יצחק זאב סולוביצ'יק, אביו של הרב גרשון חנוך הרב יחיאל מיכל ראשעס (רוזנברג), גם הוא מראשי הקהל בבריסק, היה בצעירותו תלמידו של הרב יוסף דב סולוביצ'יק, ומקורב לבנו הרב חיים סולוביצ'יק, רב העיר. כמו כן היה אביו קרוב משפחתו של רבי גרשון חנוך הניך ליינר האדמו"ר מראדזין, ועל שמו הוא נקרא, גרשון חנוך.
בהגיעו לבר מצווה בשנת תרצ"ו, החל ללמוד בהכוונת הרב יצחק זאב סולוביצ'יק שהיה רבה של העיר, עם אחד מתלמידיו הרב ברוך רוזנבלום, שעיצב את דמותו כבן ישיבה. בשנת ת"ש (1940) בעיצומה של מלחמת העולם השנייה נמלט לקיידאן עם אביו, לאחר מכן נפרד מאביו ונסע לווילנה, שהייתה אז תחת שלטון עצמאי, והסתפח לתלמידי ישיבת מיר, כאשר הוא נושא עמו מכתב המלצה המיועד לראשי הישיבה, הקורא לקבל את הנער הצעיר לישיבה, לאחר מכן הצטרף ליתר בני ישיבת מיר שמצאו מקלט בשאנגחאי. באותו הזמן התייתם משני הוריו שנרצחו בתחילת החורף של שנת תש"א (1941), בגטו בריסק, שם נרצחה גם אחותו היחידה.
במשך שנות שהותה של הישיבה בשאנגחאי למד עם תלמידי הישיבה, כאשר הוא נמנה עם 2 התלמידים הצעירים ביותר. בין ידידיו מאותה תקופה: הרב שלום צבי שפירא, לימים משגיח בישיבת מיר ובעוד ישיבות, הרב ראובן פיין חתנו של הרב אליעזר אלפא מחיפה וראש ישיבת תורה ודעת, וכן הרב נחום פרצוביץ לימים חתנו של הרב חיים שמואלביץ וראש ישיבה בישיבת מיר.
בתום מלחמת העולם השנייה ולאחר שגם יפן (בה שהה), נכנעה לכוחות הברית, בשנת תש"ז, היגר יחד עם רוב תלמידי הישיבה לארצות הברית, שם למד במשך למעלה משנתיים בישיבת מיר שהוקמה על ידי הרב אברהם קלמנוביץ, ורבותיו שם היו תלמידי הישיבה המבוגרים, כמו הרב אריה ליב מאלין (לימים ראש ישיבת בית התלמוד). כעבור מספר שנים עלה לארץ ישראל בגפו. כאשר הוא נושא עמו מזוודה ובתוכה ספרי קודש, הגיע לנמל חיפה בכ"ט אלול תש"י (23.09.1949), ונשאר לשהיה קצרה בימי ראש השנה בשכונת הדר הכרמל בעיר, אצל הרב אליעזר אלפא, חתנו של הרב מאיר קרליץ, שקיבל מברק מהנהלת ישיבת מיר לארח אותו בימי החג. מיד למחרת החג בצום גדליה עלה לירושלים לישיבת מיר שם למד במשך שנה, עד לנישואיו בשנת תשי"א.
נישא ללאה גרודזינסקי (נפטרה בט"ו בטבת ה'תשע"ט), בתו של הרב אברהם גרודזינסקי, ששימש המשגיח בישיבת סלבודקה בליטא ונהרג בשואה, אשתו זו גדלה כאמור בסלבודקה שהייתה פרבר בעיר קובנה, בסמוך לבנין הישיבה בה כיהן אביה כמשגיח, ונמסרה בתחילת המלחמה למשפחה נוצרית מקומית, שגידלה אותה תוך כדי שהות במנזר, היא אומצה בסיום מלחמת העולם השנייה על ידי הרב יצחק אייזיק שר ראש ישיבת סלבודקה. השדכן היה רבו הרב יחזקאל לוינשטיין, שמחת הנישואין נערכה בהיכל הכולל של ישיבת סלבודקה ומסדר הקידושין היה ראש ישיבת מיר, הרב אליעזר יהודה פינקל.
לאחר נישואיו החל ללמוד בכולל הנ"ל שע"י ישיבת סלבודקה, כאשר בתחילת שנת תשי"ג (1952), בגיל 30 החל למסור 'חבורות' לתלמידי הישיבה, לאחר מספר חודשים הורה לו המשגיח רבי משה טיקוצינסקי, למסור שיעור בהיכל הישיבה, שיעור חד שבועי שנמשך למעלה מ-50 שנה (עד לפטירתו בשנת תשס"ד).
לאחר פטירת ראש הישיבה, הרב מרדכי שולמן, בשנת תשמ"ב, מונה לכהן כראש הישיבה, לצד עמיתיו: הרב עמרם זקס, הרב דוב לנדו והרב משה הלל הירש. בשנת תשס"ג - 2003 מונה לחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה. כן היה חבר נשיאות מפעל הש"ס.
נפטר בראש חודש א' אדר תשס"ד (2004), הלוייתו יצאה מישיבת סלבודקה בבני ברק, ונקבר בבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז' בבני ברק.
בשנת תשס"ה (2005) יצא ספרו "דברי ברוך", הכולל מאמרים ושיחות מוסר, לפי סדר פרשיות התורה.