stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמארה סטודמאייר
קריירה כמאמן

ב-23 באוקטובר 2020 התמנה סטודמאייר לתפקיד עוזר מאמן בברוקלין נטס, לצידו של מאמנה החדש של הנטס, סטיב נאש, איתו שיחק במשך 8 עונות בפיניקס סאנס.
תארים והישגים

במהלך הקריירה שלו, זכה סטודמאייר בתארים הבאים:
חמישיית העונה:
החמישייה הראשונה: 2006/2007
החמישייה השנייה: 2004/2005, 2007/2008, 2009/2010, 2010/2011
בחירה למשחק האולסטאר של ה-NBA:‏ 2005, 2007, 2008, 2009, 2010
רוקי השנה: 2003
חמישיית הרוקיז:
החמישייה הראשונה: 2003
מדליית ארד אולימפית עם נבחרת ארצות הברית: 2004
אליפות אמריקה עם נבחרת ארצות הברית בכדורסל: 2007
בשנת 2016 זכה בגביע ווינר סל עם הפועל ירושלים
בעונת 2016/17 זכה באליפות המדינה עם הפועל ירושלים
החמישייה השנייה של היורוקאפ לעונת 2016/2017
בעונת 2019/2020 זכה באליפות המדינה עם מכבי תל אביב
בנוסף זכה בתואר אישי: MVP של גמר ליגת העל בכדורסל לעונת 2019/2020
סטטיסטיקה ב-NBA > עונה סדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002/2003 | פיניקס | 82 | 71 | 31.3 | 0.472 | 0.200 | 0.661 | 8.8 | 1.0 | 0.8 | 1.1 | 13.5 |
| 2003/2004 | פיניקס | 55 | 53 | 36.8 | 0.475 | 0.200 | 0.713 | 9.0 | 1.4 | 1.2 | 1.6 | 20.6 |
| 2004/2005 | פיניקס | 80 | 80 | 36.1 | 0.559 | 0.188 | 0.733 | 8.9 | 1.6 | 1.0 | 1.6 | 26.0 |
| 2005/2006 | פיניקס | 3 | 3 | 16.7 | 0.333 | 0.000 | 0.889 | 5.3 | 0.7 | 0.3 | 1.0 | 8.7 |
| 2006/2007 | פיניקס | 82 | 78 | 32.8 | 0.575 | 0.000 | 0.781 | 9.6 | 1.0 | 0.9 | 1.3 | 20.4 |
| 2007/2008 | פיניקס | 79 | 79 | 33.9 | 0.590 | 0.161 | 0.805 | 9.1 | 1.5 | 0.8 | 2.1 | 25.2 |
| 2008/2009 | פיניקס | 53 | 53 | 36.8 | 0.539 | 0.429 | 0.835 | 8.1 | 2.0 | 0.9 | 1.1 | 21.4 |
| 2009/2010 | פיניקס | 82 | 82 | 34.6 | 0.557 | 0.167 | 0.771 | 8.9 | 1.0 | 0.6 | 1.0 | 23.1 |
| 2010/2011 | ניו יורק | 78 | 78 | 36.8 | 0.502 | 0.435 | 0.792 | 8.2 | 2.6 | 0.9 | 1.9 | 25.3 |
| 2011/2012 | ניו יורק | 47 | 47 | 32.8 | 0.483 | 0.238 | 0.765 | 7.8 | 1.1 | 0.8 | 1.0 | 17.5 |
| 2012/2013 | ניו יורק | 29 | 0 | 23.5 | 0.577 | 0.000 | 0.808 | 5.0 | 0.4 | 0.3 | 0.7 | 14.2 |
| 2013/2014 | ניו יורק | 65 | 21 | 22.6 | 0.557 | 0.000 | 0.739 | 4.9 | 0.5 | 0.4 | 0.6 | 11.9 |
| 2014/2015 | ניו יורק | 36 | 14 | 24.0 | 0.543 | 0.000 | 0.740 | 6.8 | 1.0 | 0.6 | 0.9 | 12.0 |
| 2014/2015 | דאלאס | 23 | 1 | 16.5 | 0.581 | 0.000 | 0.678 | 3.7 | 0.3 | 0.4 | 0.2 | 10.8 |
| 2015/2016 | מיאמי | 52 | 36 | 14.7 | 0.566 | 0.000 | 0.746 | 4.3 | 0.5 | 0.3 | 0.8 | 5.8 |
| קריירה |  | 846 | 696 | 31.0 | 0.537 | 0.236 | 0.761 | 7.8 | 1.2 | 0.8 | 1.2 | 18.9 |
סטטיסטיקה ב-NBA > פלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002/2003 | פיניקס | 6 | 6 | 33.8 | 523. | 1.000 | 571. | 7.8 | 1.2 | 1.7 | 1.5 | 14.2 |
| 2004/2005 | פיניקס | 15 | 15 | 40.1 | 539. | 000. | 781. | 10.7 | 1.2 | 7. | 2.0 | 29.9 |
| 2006/2007 | פיניקס | 10 | 10 | 34.3 | 523. | 333. | 769. | 12.1 | 6. | 1.3 | 1.9 | 25.3 |
| 2007/2008 | פיניקס | 5 | 5 | 40.8 | 485. | 250. | 633. | 9.0 | 4. | 1.4 | 2.4 | 23.2 |
| 2009/2010 | פיניקס | 16 | 16 | 36.5 | 519. | 000. | 754. | 6.6 | 1.1 | 7. | 1.5 | 22.2 |
| 2010/2011 | ניו יורק | 4 | 4 | 33.5 | .382 | .000 | .667 | 7.8 | 1.8 | .25 | .75 | 14.5 |
| 2012/2013 | ניו יורק | 4 | 0 | 8.3 | 0.385 | 1.000 | 1.000 | 2.3 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 3.8 |
| 2014/2015 | דאלאס | 5 | 0 | 15.0 | .429 | 0.000 | .692 | 3.2 | 0.6 | 0.2 | 0.6 | 7.8 |
| 2015/2016 | מיאמי | 9 | 2 | 9.1 | 0.579 | 0.000 | 1.000 | 1.4 | 0.0 | 0.6 | 0.3 | 3.3 |
| קריירה |  | 78 | 62 | 30.7 | 0.512 | 0.250 | 0.750 | 7.4 | 0.8 | 0.8 | 1.3 | 18.7 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
הערות שוליים

↑  פרופיל באתר היורוליג
↑  TheSportsChannel (2010-08-02), exclusive interview with amare stoudemire, נבדק ב-2019-03-13
↑  NBA superstar Stoudemire is Jewish - Israel - Jerusalem Post, www.jpost.com
↑  כוכב הכדורסל התגייר - ורקד עם אברכי כולל, באתר כיכר השבת
↑  יענקי פרבר, כוכב הספורט יהושפט הגיע לביקור בבית מדרש גבוה, באתר בחדרי חרדים, ‏30 ביוני 2022
↑  משה ברדה, ‏הוא עוד ישוב? סטודמאייר חזר לארצות הברית, באתר ONE‏, 28 באוגוסט 2020
↑  אהרל'ה ויסברג‏, אמארה סטודמאייר חתם עד תום העונה במכבי תל אביב: "זה חלום שהתגשם", באתר וואלה, 22 בינואר 2020
↑  Citing injury concern, Stoudemire turns down Team USA - USATODAY.com, usatoday30.usatoday.com
↑  אמארה סטודמאייר יתמנה לעוזר מאמן ברוקלין, באתר וואלה, 23 באוקטובר 2020
| נבחרת ארצות הברית – מדליסטית הארד - אתונה (2004) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 אלן אייברסון •  5 סטפון מרבורי •  6 דוויין וייד •  7 קרלוס בוזר •  8 כרמלו אנתוני •  9 לברון ג'יימס •  10 אמקה אוקפור •   11 שון מריון •  12 אמארה סטודמאייר • 13 טים דאנקן •  14 למאר אודום • 15 ריצ'רד ג'פרסון • מאמן: לארי בראון |  1  •  2  •  3  •  4 אלן אייברסון •  5 סטפון מרבורי •  6 דוויין וייד •  7 קרלוס בוזר •  8 כרמלו אנתוני •  9 לברון ג'יימס •  10 אמקה אוקפור •   11 שון מריון •  12 אמארה סטודמאייר • 13 טים דאנקן •  14 למאר אודום • 15 ריצ'רד ג'פרסון • מאמן: לארי בראון | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5912 157X  LCCN: no2009058107  MusicBrainz: dfe375fb-c6e4-47c8-9998-39bb43f63e78  VIAF: 86364453   WorldCat (עם VIAF): 86364453 
סטודמאייר מטביע מול גילברט ארינאס, נובמבר 2009
ציור קיר של סטודמאייר, בקריית המלאכה בתל אביב, מאת סלומון סוזה
סטודמאייר במהלך אימון
לאוניד קנטורוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  19 בינואר 1912 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  7 באפריל 1986 (בגיל 74) מוסקבה, ברה"מ 
 שם לידה:  Леонид Витальевич Канторович 
 ענף מדעי:  אנליזה פונקציונלית, מתמטיקה, תורת הקבוצות, תכנון לינארי, כלכלה 
 מקום מגורים:  סנקט פטרבורג, מוסקבה, Barochnaya street 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סנקט פטרבורג (1930) 
 מנחה לדוקטורט:  גריגורי פיכטנגולץ, Vladimir Smirnov 
 מוסדות:  St. Petersburg State Transport University (1930–1939)  Institute for Systems Analysis (1976)  אוניברסיטת נובוסיבירסק (1961–1971)  State Committee for Science and Technology (1971–1976)  האוניברסיטה להנדסה צבאית (1939–1945)  אוניברסיטת סנקט פטרבורג (1931–1960) 
 תלמידי דוקטורט:  Svetlozar Rachev, Igor Karlovich Daugavet, Iosif Romanovsky, Valentin Ilyin, Viktor Khavin, Valery Makarov, Lyudmila Trofimovna Petrova, Vladimir Aleksandrovich Bulavsky, László Czách, Tamara Nikiforovna Smirnova, Gleb Pavlovich Akilov, Gennady Rubinshtein, Michael Z. Solomyak, Izabella Yurievna Kharrik 
 פרסים והוקרה:  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה (1985)  פרס נובל לכלכלה (1975)  עמית החברה האקונומטרית (1972)  עיטור לנין (1967, 1982)  פרס לנין (1965)  פרס סטלין (1949)  עיטור הדגל האדום של העמל (1949, 1953, 1975)  עיטור אות הכבוד (1944) 
 
לאוניד ויטַלייביץ' קנטורוביץ' (ברוסית: Леонид Витальевич Канторович; ‏19 בינואר 1912 – 7 באפריל 1986) היה מתמטיקאי וכלכלן סובייטי יהודי, חתן פרס נובל לכלכלה בשנת 1975. נחשב למפתח התכנון הליניארי שבעבורו זכה בפרס נובל, וכן ערך מחקרים חשובים בתחום אנליזה פונקציונלית, תורת הקירובים ואי-שוויון קנטורוביץ'.
קורות חיים

לאוניד קנטורוביץ' נולד בסנקט פטרבורג למשפחת רופאים יהודים. בשנת 1926 בהיותו, בן 14 בלבד, החל את לימודיו באוניברסיטת לנינגרד. בין היתר למד אצל גריגורי פיכטנגולץ. לאחר סיום לימודיו בפקולטה למתמטיקה החל ללמד ובשנת 1934 מונה לפרופסור. בשנת 1935 הוא קיבל תואר דוקטור על סמך כלל העבודות שבוצעו על ידו.
בשנת 1938 קנטורוביץ' ייעץ לבית חרושת לייצור עץ לבוד. הוא הבין שמדובר בבעיית אופטימיזציה תוך אילוצים רבים. השיטה שהוא פיתח נהפכה עם הזמן לבסיס של תכנון ליניארי.
החל משנת 1939 קנטורוביץ' לימד באוניברסיטה למהנדסים צבאיים בלנינגרד. בשנת 1948 קבוצת מתמטיקאים בראשותו צורפה לפרויקט הגרעין הסובייטי. בשנת 1949 זכה בפרס סטלין עבור עבודותיו בתחום המתמטיקה.
בשנת 1958 קנטורוביץ' נבחר לחבר בהתכתבות של האקדמיה למדעים של ברית המועצות. באותה תקופה שימש ראש קתדרה למתמטיקה חישובית באוניברסיטת לנינגרד ובמקביל עבד במכון למתמטיקה על שם סטקלוב בלנינגרד.
עבודותיו של קנטורוביץ' בתחום הכלכלה זכו לביקורת צוננת מכלכלנים סובייטים שאף האשימו אותו בגישה אנטי-מרקסיסטית, אולם תפקידו ותאריו הרבים בתחום המתמטיקה הגנו עליו מפני מתנגדיו.
בשנת 1960 ממשלת ברית המועצות החליטה להקים מרכז מדעי בנובוסיבירסק. במסגרת זו הועברו לעיר מדענים ממספר מרכזים מדעיים ותיקים. קנטורוביץ' הקים קתדרה למתמטיקה חישובית באוניברסיטת נובוסיבירסק ועבד במכון למתמטיקה של האקדמיה למדעים שהוקם בעיר.
בתחילת שנות ה-60 רעיונותיו של קנטורוביץ' בתחום הכלכלה החלו להתקבל בקרב כלכלנים סובייטים. בשנת 1964 קנטורוביץ' נבחר לחבר באקדמיה למדעים ובשנת 1965 זכה בפרס לנין עבור פיתוח שיטות של תכנון ליניארי ויישומיהן בתחום הכלכלה.
בשנת 1971 קנטורוביץ' חזר למוסקבה והחל לעבוד באקדמיה לכלכלה לאומית של מועצת השרים של ברית המועצות. בשנת 1975 הוענק לקנטורוביץ' פרס נובל לכלכלה. בשנת 1976 הוא החל לעבוד במכון לבעיות מערכתיות ליד האקדמיה למדעים.
קנטורוביץ' נפטר בשנת 1986 ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.
זהרה ראהנאווארד

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1945 (בת 79) בורוג'רד, איראן 
 מדינה:  איראן 
 השכלה:  אוניברסיטת טהראן  אוניברסיטת אזאד האסלאמית 
 מפלגה:  הדרך הירוקה לתקווה
 בן זוג:  מיר-חוסיין מוסאווי
 
זהרה ראהנאווארד (בפרסית: زهرا رهنورد; תעתיק מדויק: זהרא רהנורד; נולדה ב-31 באוקטובר 1945) היא פוליטיקאית, סופרת ואמנית איראנית. נשואה לראש ממשלת איראן לשעבר מיר-חוסיין מוסאווי. ראהנאווארד הייתה במעצר בית, יחד עם בעלה, מפברואר 2011 למאי 2018, לאחר שהובילו את המהפכה הירוקה.
ביוגרפיה > השכלה

ראהנאווארד נולדה בבורוג'רד. ראהנאווארד קיבלה תואר ראשון ושני באמנות וארכיטקטורה מאוניברסיטת טהראן. היא עשתה תואר שני נוסף ודוקטורט מאוניברסיטת אזאד האסלאמית במדע המדינה. ראהנאווארד הייתה בין המהפכנים הראשונים נגד השאה. בשנים האחרונות לשלטונו של השאה, היא הייתה קרובה לעלי שריעתי, מהאידאולוגים של האופוזיציה לשלטון שעודד את הצעירים להתחבר לזוג ראהנאווארד
ביוגרפיה > קריירה

בשנות השמונים בשעה שבעלה, מיר-חוסיין מוסאווי, כיהן כראש ממשלה, ראהנאווארד הקימה את האגודה הבינלאומית של נשים מוסלמיות ב-1987 ומונתה למנהלת אגודת הנשים התרבותית והחברתית שהייתה זרוע של משרד המדע. ב-1990 היא מונתה לחברה במועצה העליונה של המהפכה התרבותית שמטרתה לשמר את התרבות והחינוך האיסלמי באירן. ראהנאווארד טענה כי התרבות המערבית מחפצנת נשים ואילו האסלאם לא. ב-1999 היא הביעה דעות יותר מתונות כלפי מעמדן של נשים באיראן. בראיון שנתנה למגזין הנשים היחיד הפרסית באיראן, זאנן, אמרה שהיחס אל הנשים האיראניות הוא כמו אל המין השני. באמירתה רמזה ראהנאווארד אל ספרה של הפמיניסטית הצרפתייה, סימון דה בובואר, המין השני.
ראהנאווארד כיהנה כנשיאת אוניברסיטת אלזהרא, אוניברסיטה ממלכתית לנשים בלבד, בטהראן בין השנים 1998 ל-2006, וכיועצת פוליטית לנשיא איראן לשעבר, מוחמד ח'אתמי. ראהנאווארד הייתה האישה האיראנית הראשונה שמונתה לתפקיד נשיאת אוניברסיטה מאז המהפכה האיראנית ב-1979. היא מונתה לתפקיד על ידי שר המדע, והטכנולוגיה והטכנולוגיה לשעבר, מוסטפא מואין. לאחר בחירתו של הנשיא מחמוד אחמדינז'אד ב-2005, אנשי ממשל רפורמיסטים הועברו מתפקידיהם, בניהם גם ראהנאווארד שסיימה או תפקידה כנשיאת אוניברסיטת אלזהרא ב-2006.
בבחירות 2009 לנשיאות איראן, ראהנאווארד, השתתפה באופן פעיל בקידום הקמפיין של בעלה. היא הייתה האישה הראשונה שלקחה חלק פעיל בקמפיין הבחירות של בעלה מאז המפכה ב-1979. היא אף ארגנה עצרות נשים וחוגי בית לנשים לקידום מועמדותו. במהלך מערכת הבחירות, אחמדינז'אד פיקפק בתעודותיה האקדמיות ובכך ניסה להחזיר אליו מצביעות. ראהנאווארד איימה לתבוע אותו על הוצאת דיבה.
במהלך מערכת הבחירות, כינו את ראהנאווארד מישל אובמה של איראן. בתגובתה לכינוי אמרה: "אני לא מישל אובמה של איראן, אני זהרה על שם ביתו של הנביא מוחמד. אני מכבדת כל אישה שפעילה [ציבורית]". בעצרות בחירות היא דיברה על שוויון זכויות והיעדרותן של נשים מהמערכת הפוליטית באיראן. לאחר שנודעו תוצאות הבחירות, ניצחונו של אחמדינז'אד בהפרש ניכר את מוסאווי, טענו רבים מתומכי מוסאווי לזיוף התוצאות והחלה תנועת מחאה באיראן. המחאה דוכאה בתחילת 2010 וראהנאווארד ומוסאווי היו במעצר בית, ללא משפט, עד מאי 2018.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ראהנאווארד מקפידה ללבוש צ'אדור שחור. בזמן מסע הבחירות של מוסאווי, היא צולמה עם מטפחת ראש צבעונית מתחת לצ'אדור והידיים שלה לא היו מכוסות לחלוטין. כמו כן היא לא הקפידה לכסות את פנייה בפומבי.
לראהנאווארד שלוש בנות אקדמאיות.
הערות שוליים

↑  The 2010 O Power List, O, The Oprah Magazine, ‏September 14, 2010
↑  "2,000 days and counting" (באנגלית בריטית). 2016-08-04. נבדק ב-2019-04-19.
↑  יואב זהבי, מנהיג האופוזיציה האיראני נראה לראשונה מאז 2011, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי, ‏03 במרץ 2019
↑  Women and the Vote, FRONTLINE - Tehran Bureau, ‏12 MAY 2009 (באנגלית)
↑  Nasrin Alavi, Iran: a blind leap of faith | openDemocracy, web.archive.org, ‏2 June 2009
1 2 3  Afary, Janet., Sexual politics in modern iran, Cambridge, UK: Cambridge University Press, 2009
1 2  Torfeh, Massoumeh (2009-05-05). "Iran's first first lady? | Massoumeh Torfeh". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2019-04-20.
↑  Haleh Esfandiari, The Women's Movement in Iran, Wilson Center, ‏2012-08-24 (באנגלית)
↑  JBOC: 1998 - Zahra Rahnavard named university chancellor in Tehran (באנגלית)
↑  Rahnavard, Zahra | Encyclopedia of Women Social Reformers - Credo Reference, search.credoreference.com (ארכיון)
↑  Karimi, Maral, 1979-, The Iranian green movement of 2009 : reverberating echoes of resistance, Lanham, Maryland: Lexington Books, 2018, עמ' 99
↑  Putz, Ulrike (2009-06-10). "Iran's Michelle Obama?: The Woman Ahmadinejad Should Fear". Spiegel Online. נבדק ב-2019-04-25.
↑  צבי בראל, חוסיין מוסאווי הרפורמיסט ואשתו - הפתעת הבחירות באיראן, באתר הארץ, 25 במאי 2009
1 2  Black, Ian (2009-06-07). "Rival's wife threatens to sue Ahmadinejad ahead of Iranian election". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2019-04-25.
↑    Damien McElroy, ‏Zahra Rahnavard takes leadership role in Iran's opposition movement, The Telegraph, 22 June 2009
↑  Kim Sengupta, Has President Ahmadinejad finally met his match in Mrs Mousavi?, The Independent, ‏2009-06-11 (באנגלית)
↑  Preeti Aroon, Iranian candidate's wife compared to Hillary, Foreign Policy (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810572612405606  BNE: XX1680300  BnF: cb14545392x (data)  GND: 1168813379  ISNI: 0000 0003 6634 5469  LCCN: n80152214  NTA: 25637533X  SUDOC: 091190460  VIAF: 233167073   WorldCat (עם VIAF): 233167073
יוסיף פרידליאנדר

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1913 (יוליאני) אנדיז'ן, Fergana Oblast, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  31 במאי 2009 (בגיל 95) מוסקבה, רוסיה 
 ענף מדעי:  metals theory, הנדסת חומרים 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרויקורובסקויה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית ע"ש באומן במוסקבה 
 מוסדות:  All Russian Scientific Research Institute of Aviation Materials 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין  עיטור אות הכבוד  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  פרס לנין  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור מהפכת אוקטובר  עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית  פרס מועצת השרים של ברית המועצות 
 
יוסיף פרידליאנדר (ברוסית: Иосиф Наумович Фридляндер‏; 28 בספטמבר 1913, אנדיז'ן - 31 במאי 2009, מוסקבה) היה מדען יהודי סובייטי - אוזבקי בתחום הנדסת חומרים, מומחה ביצירת סגסוגות לתעשייה.
קורות חיים

יוסיף פרידליאנדר נולד בשנת 1913 באנדיז'ן (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוזבקיסטן) למשפחה יהודית. בשנת 1929 הוא סיים לימודי בית ספר והחל עבודה כעיתונאי בעיתון מקומי. בשנים 1930–1931 היה עיתונאי בעיתון "קומסומולסקאיה פראבדה" בדושנבה.
בשנת 1931 פרידליאנדר החל לימודים באוניברסיטה הטכנית הממלכתית של מוסקבה ע"ש באומן וסיים את הלימודים בשנת 1937.
בשנת 1937 פרידליאנדר החל לעבוד במכון לחומרים לתעשיית התעופה ועבד בו עד לשנת 2009. בשנת 1943 הוא סיים עבודת תואר שלישי ובשנת 1958 פוסט דוקטורט.
החל משנת 1945 במקביל לעבודה במכון פרידליאנדר החל ללמד במכון לטכנולוגיית תעופה ועבד בו עד לשנת 1986.
פרידליאנדר פיתח סגסוגות אלומיניום שנוצלו לבניית מטוסי קרב מתוצרת טופולב, סוחוי ומיג. כמו כן חומרים אלו נוצלו לבניית משגרים, טילים בליסטיים וצנטריפוגות לתעשיית הגרעין.
בשנת 1955 הוא לראשונה יצר סגסוגת על בסיס בריליום. פרידליאנדר פיתח תאוריה להתיישנות סגסוגות שאיפשרה להכין תקנים מתאימים.
פרידליאנדר התקבל לאקדמיה למדעים של ברית המועצות בשנת 1984. בשנת 1949 הוענק לו פרס ברית המועצות ובשנת 1963 פרס לנין. כמו כן הוא קיבל מספר עיטורים על פעילותו.
בוריס לויטן

| --- | --- |

 לידה:  7 ביוני 1914 ברדיאנסק 
 פטירה:  4 באפריל 2004 (בגיל 89) מיניאפוליס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  אנליזה מתמטית, פיזיקה מתמטית, אנליזה פונקציונלית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חרקוב (1936) 
 מנחה לדוקטורט:  Naum Akhiezer 
 מוסדות:  אוניברסיטת חרקוב (1938–1941)  האקדמיה הצבאית של כוחות הטילים האסטרטגיים (1944–1961)  אוניברסיטת מוסקבה (1961) 
 תלמידי דוקטורט:  Mukhtarbay Otelbayev, Ashot A. Danieljan, Leonid V. Parnovsky, Etibar Panahov, Peter A. Mishnaevskii, Ishkhan Saribekovich Sargsyan, G. A. Suvorchenkova, Max August Jodeit, Jr., Dietrich Schenk 
 פרסים והוקרה:  פרס לנין (1962)  דרגה שנייה במסדר המלחמה הפטריוטית 
 
בוריס לויטן  (ברוסית: Борис Моисеевич Левитан ‏; (7 ביוני 1914 - 4 באפריל 2004) מתמטיקאי סובייטי ממוצא יהודי.
קורות חיים

בוריס לויטן נולד בשנת 1914 בברדיאנסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. לאחר סיום בית ספר הוא התחיל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטה הלאומית חרקוב וסיים אותה בשנת 1936. הוא החל לימודי המשך, בשנת 1940 קיבל תואר "דוקטור למדעים" ובשנת 1941 מונה לפרופסור.
לאחר פלישת נאצים לברית המועצות לויטן גויס לשורות הצבא האדום. לאחר הכשרה הוא נשלח לחזית הלחימה. בשנת 1944 הוא הועבר לסגל של האקדמיה לתותחנות ועבד באקדמיה זו עד לשנת 1961. בשנת 1961 לויטן עבר לאוניברסיטת מוסקבה וכיהן בה בדרגת פרופסור. הוא עבד באוניברסיטה עד לשנת 1992.
בשנת 1992 לויטן עבר לארצות הברית והחל לעבוד באוניברסיטת מינסוטה. אחרי 5 שנים הוא נאלץ להפסיק את העבודה בגלל מחלת פרקינסון. הוא נפטר בשנת 2004 במינאפוליס.
לויטן היה מומחה באנליזה מתמטית ומתמטיקה שימושית. בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוא פרסם מספר עבודות ביחד עם ישראל גלפנד. בהמשך הוא חקר פונקציות כמעט פריודיות ותורת שטורם-ליוביל. על פעילותו בתחום בשנת 1962 הוענק לו פרס לנין.
לויטן פרסם מעל ל-170 מאמרים מדעיים ו-8 ספרים. בשנת 2014 באוניברסיטת מוסקבה אורגן כנס לכבוד 100 שנים ללויטן.
זרים ברכבת

| --- | --- |

 מבוסס על:  Strangers on a Train 
 בימוי:  אלפרד היצ'קוק 
 הופק בידי:  אלפרד היצ'קוק 
 תסריט:  ריימונד צ'נדלר רומן: פטרישיה הייסמית'
 עריכה:  ויליאם זיגלר 
 שחקנים ראשיים:  פארלי גריינג'ר רות' רומן רוברט ווקר לאו ג. קרול
 מוזיקה:  דימיטרי טיומקין 
 צילום:  רוברט ברוקס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  האחים וורנר, Warner Bros. Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 ביוני 1951 
 משך הקרנה:  101 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  פילם נואר, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט מתח, מותחן פשע, סרט בלשי, מותחן פסיכולוגי, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  וושינגטון די. סי. 
 תקציב:  1,200,000 דולר
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
זרים ברכבת (Strangers On A Train) הוא מותחן פסיכולוגי משנת 1951, אשר בוים על ידי אלפרד היצ'קוק על פי תסריט שנכתב על ידי ריימונד צ'נדלר, המבוסס על רומן של פטרישיה הייסמית'. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר אחד.
בשנת 1987 הוסרטה פארודיה על הסרט בשם "זרוק את אמא מהרכבת", בכיכובם של דני דה ויטו ובילי קריסטל.
עלילת הסרט

פגישה של שני זרים ברכבת אשר דנים ברעיון של "החלפת רציחות" - האחד מבצע רצח למען חברו ולהפך. לגאי, שחקן טניס, יש אישה שממררת לו את החיים. לברונו, אבא רודה ושתלטן. המשטרה לעולם לא תקשר בין הרציחות, המניעים והרוצחים האמיתיים. הזרים נפרדים לשלום כשגאי אינו חושב פעם נוספת על אותה שיחה מוזרה, עד שגופתה של אשתו נמצאת לאחר שנחנקה למוות.
שחקנים

גאי היינס - פארלי גריינג'ר
אנני מורטון - רות' רומן
ברונו אנטוני - רוברט ווקר
סן. מורטון - לאו ג. קרול
ברברה מורטון - פטרישיה היצ'קוק
מרים ג'וייס היינס - קייסי רוג'רס
גברת אנטוני - מאריון לורן
כמו ברבים מסרטיו, גם בסרט זה מבזיק היצ'קוק למסך, הפעם הוא מופיע בדקה העשירית כשהוא עולה לרכבת עם קונטרבס בעת שגאי היינס יורד ממנה.
מארט קרולי

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1935 ויקסבורג, ארצות הברית 
 פטירה:  7 במרץ 2020 (בגיל 84) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הקתולית של אמריקה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  הנערים בחבורה 
 פרסים והוקרה:  פרס למדא לספרות  star on Playwrights' Sidewalk 
 
אדוארד מרטינו קרולי (באנגלית: Edward Martino Crowley;‏ 21 באוגוסט 1935 – 7 במרץ 2020) היה מחזאי, תסריטאי ומפיק אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות מחזהו משנת 1968, "הנערים בחבורה (מחזה)" (The Boys in the Band), שנחשב לאחד המחזות הראשונים שעסקו בצורה גלויה ומעמיקה בחייהם של גברים הומוסקסואלים.
ביוגרפיה מוקדמת

קרולי נולד בויקסבורג, מיסיסיפי. בשנת 1957 סיים את לימודיו באוניברסיטה הקתולית של אמריקה בוושינגטון די. סי., שם למד משחק ותעשיית הבידור. לאחר סיום לימודיו עבר להוליווד, שם עבד במספר חברות הפקה טלוויזיוניות, ובמקביל החל לפתח את כישוריו בכתיבה תסריטאית.
קריירה מקצועית

בשנת 1968 כתב קרולי את המחזה הנערים בחבורה, שנחשב לאחד המחזות הראשונים שהתמקדו באופן גלוי ומעמיק בחייהם של גברים הומוסקסואלים, ועורר שיח תרבותי על ייצוגם בתיאטרון. המחזה עלה לראשונה ב-14 באפריל 1968 באוף-ברודוויי וזכה להצלחה רבה, עם מעל 1,000 הופעות. בעקבות הצלחת המחזה, הוצע לקרולי תפקיד כתיבה באולפני סרטי פרמאונט, שם עבד על מספר פרויקטים טלוויזיוניים וקולנועיים, כולל תסריטים לסרטים וסדרות.
בשנת 1970 עובד המחזה לסרט קולנוע בבימויו של ויליאם פרידקין, שהפך גם הוא להצלחה והגביר את הפופולריות של קרולי בתעשיית הקולנוע. בשנת 2002 כתב קרולי מחזה המשך בשם "The Men from the Boys", אשר ממשיך את סיפורן של הדמויות מהמחזה המקורי. בשנת 2018, במלאת 50 שנה לעליית המחזה, הועלה המחזה מחדש בברודוויי בהפקה שכללה את השחקנים מאט בומר, ג'ים פרסונס, זאכרי קווינטו ואנדרו ראנלס.
פטירה והנצחה

ב-7 במרץ 2020 נפטר קרולי במנהטן, בגיל 84, מסיבוכים לאחר ניתוח לב פתוח שעבר בעקבות התקף לב. עיבוד חדש לסרט המבוסס על המחזה, הנערים בחבורה (סרט, 2020), שהופק בשנת 2020 עבור נטפליקס, הוקדש לזכרו. הסרט, שהופק בהפקתו של ראיין מרפי, שיחזר את המחזה המקורי עם שחקנים מברודוויי, בהם ג'ים פרסונס ומאט בומר, והביא עימו פרשנות מודרנית וחשיבות חברתית רבה, במיוחד לאור השינויים החברתיים של העשורים האחרונים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428572705171  BnF: cb14674865z (data)  GND: 172035260  ISNI: 0000 0000 8213 1688  LCCN: n91079846  NKC: xx0156434  NTA: 12089470X  SNAC: w6nk4pf6  SUDOC: 156594153  VIAF: 28713110   WorldCat (עם VIAF): 28713110
דרור אדום (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  הספר דרור אדום מאת ג'ייסון מת'יוס
 בימוי:  פרנסס לורנס 
 הופק בידי:  גארט באש דייוויד רדי  סטיבן זייליאן
 תסריט:  ג'סטין הייט', אריק וורן סינגר 
 עריכה:  אלן אדוארד בל 
 שחקנים ראשיים:  ג'ניפר לורנס ג'ואל אדגרטון מתיאס שונארטס שארלוט רמפלינג מרי-לואיז פרקר ג'רמי איירונס
 מוזיקה:  ג'יימס ניוטון הווארד 
 צילום:  ג'ו וילמס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Chernin Entertainment
 חברה מפיצה:  סרטי פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1 במרץ 2018
 משך הקרנה:  139 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית ורוסית
 סוגה:  סרט מותחן
 מקום התרחשות:  לונדון 
 תקציב:  $69 מיליון דולר
 הכנסות:  $150.2 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   redsparrow
 www.redsparrowmovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
דרור אדום (באנגלית: Red Sparrow) הוא סרט אמריקאי, מותחן ריגול בבימויו של פרנסיס לורנס, המבוסס על ספר באותו שם, שנכתב על ידי ג'ייסון מת'יוס. גיבורת הסרט, דומיניקה אגורובה (ג'ניפר לורנס), הופכת מרקדנית בלט לסוכנת כפולה. לצידה מככבים ג'ואל אדגרטון, מתיאס שונארטס, שארלוט רמפלינג, מרי-לואיז פרקר וג'רמי איירונס. הסרט יצא לאקרנים ב-2 במרץ 2018.
רקע

הסרט מבוסס על הספר "דרור אדום", המספר על ריגול אמריקאי ורוסי, כשהדמות הראשית היא דומיניקה איגורובה, המכונה "דרור אדום", שדוד שלה מאלץ אותה לעבור אימון מחתרתי בבית ספר "הדרור", היכן שהיא וגברים ונשים אחרים עוברים הדרכה כיצד לשדל את האויב. דמויות אחרות הן "שיש", סוכן כפול רוסי שמספק מודיעין ל-CIA ונייט נאש, איש מבצעים של סוכנות הביון האמריקאית שמגייס ומטפל בנכסים מודיעיניים של הסוכנות. הספר מספק הצצה לאספקטים שונים של עבודת המודיעין, כולל שיטות עבודה שונות. הספר זכה לשבחים רבים לאחר צאתו לאור בשנת 2013.
תקציר עלילת הסרט

לדומיניקה אגורובה יש הרבה צדדים: בת מסורה הנחושה להגן על אימה בכל מחיר, פרימה בלרינה אשר דוחפת את עצמה לקצה היכולת שלה, סוכנת פתיינית ומניפולטיבית.
כאשר היא סובלת מפציעה הקוטעת את קריירת הריקוד שלה, דומיניקה ואמא שלה מתמודדות בפני עתיד עגום ולא ידוע. כך היא מוצאת את עצמה מגויסת לארגון מודיעין סודי אשר מאמן צעירות יוצאות דופן כמוה כיצד להשתמש בגופן ואישיותן כנשק.
לאחר ששרדה את תהליך האימונים האכזרי, היא הופכת ל'דרור האדום' האכזרי ביותר בארגון. כאשר חייה שלה ושל כל יקיריה בסכנה עליה להחליט האם לבטוח בסוכן CIA צעיר המנסה לשכנע אותה כי הוא התקווה היחידה שלה.