stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאול קאלה
ספריו העיקריים

Textkritische und lexikalische Bemerkungen zum samaritanischen Pentateuchtargum, [Diss. phil.] Halle 1898.
Der masoretische Text des AT nach der Überlieferung der babylonischen Juden, [Diss. theol.] Halle 1902.
Masoreten des Ostens. Leipzig 1913.
Masoreten des Westens I, Stuttgart 1927; II, Leipzig 1930
Der hebräische Bibeltext seit Franz Delitzsch, 1961.
Die Kairoer Genisa, Untersuchungen zur Geschichte des hebräischen Bibeltextes und seiner Übersetzungen, hrsg. von R. Meyer, Berlin 1962 (= The Cairo Geniza, Oxford 1959).
הערות שוליים

↑  ד"ר מנחם זולאי - בן חמישים, הארץ, 23 במרץ 1951
1 2 3  לאה גולדברג, על גדולתו של אדם, משמר, 11 בפברואר 1945; המשך
↑  אחת מבין מיליונים, הארץ, 5 בפברואר 1947
↑  פאול קאהלה בן 80, על המשמר, 21 בינואר 1955
↑  מת פאול קאהלה, דבר, 1 בנובמבר 1964
↑  התורה על פי שומרון, ליאור גוטליב, מוסף שבת, גיליון פרשת האזינו מקור ראשון
↑  ערכו של ספר ישעיהו שנמצא, הַבֹּקֶר, 1 באוגוסט 1952
↑  יחזקאל קוטשר, מגילות ים המלח ומחקר הניבים העבריים, הארץ, 25 באפריל 1952
↑  צ. מ. רבינוביץ, מלילות, הצופה, 20 ביולי 1951
↑  בספרות ובאמנות, דבר, 9 באפריל 1937
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263446205171  PLWABN: 9813318264705606  BIBSYS: 90278795  BnF: cb12570330h (data)  CANTIC: a15727130  CiNii: DA07933927  GND: 118714678  ISNI: 0000 0001 0888 3985  LCCN: n86028740  NKC: zmp2014830359  NLA: 35257046  NLG: 153565  NSK: 000359897  NTA: 072440015  RERO: 02-A003438170  SELIBR: 65862  SNAC: w6p8536m  SUDOC: 035014660  TDVİA: kahle-paul-ernst  Trove: 885037  VcBA: 495/75823  VIAF: 37035194   WorldCat (עם VIAF): 37035194
סלו הרשמן

| --- | --- |

אדריכל סלו הרשמן במשרדו
 לידה:  11 בפברואר 1934 צ'רנוביץ, בוקובינה
 פטירה:  19 במאי 2021  (בגיל 87) תל אביב
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תקופת הפעילות:  1963–2015 (כ־52 שנים)
 תחום יצירה:  אדריכלות
 יצירות ידועות:  סינמטק תל אביב, המשכן לאומנויות הבמה באר שבע
 בת זוג:  שרה הרשמן
 צאצאים:  דבי הרשמן, קרן הרשמן גולד
 
בית פרטי בתכנון הרשמן ברח' לואי מרשל 33 בתל אביב, 9/2009
חזית מבנה מגורים טיפוסי בשכונה במעלה אדומים, 10/2010
סלו הרשמן בחזית בניין סינמטק תל אביב לאחר שיפוץ החזית, 6/2011
ארובת מרכז האנרגיה של בית חולים הלל יפה בחדרה כפי שנצפית מכביש החוף
סלו הרשמן (11 בפברואר 1934 – 19 במאי 2021) היה אדריכל ומתכנן ערים ישראלי.
ביוגרפיה

הרשמן נולד כבן זקונים בעיר צ'רנוביץ שבבוקובינה (באותה עת ברומניה, כיום באוקראינה). בינקותו שהה בגטו צ'רנוביץ ובגטו מוהיליב שבטרנסניסטריה. בשנת 1951 עלה לישראל עם אביו המבוגר, איתו שרד יחד את השואה. התגורר תחילה במשך שבע שנים במעברת קריית נחום שליד אזור התעשייה במפרץ חיפה. את שירותו הצבאי שירת במסגרת חיל ההנדסה בתור מדריך מיקוש וחבלה.
הוא השלים את לימודיו בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים של הטכניון שבחיפה. עוד בהיותו סטודנט בשנה הרביעית ללימודיו, יצר תקדים בישראל כשזכה בפרס הראשון בתחרות פומבית לאדריכלים לתכנון רובע המגורים "ברנע" באשקלון. הודות לכך, התאפשר לו להקים את משרדו העצמאי בתל אביב מיד בתום לימודיו בהסמכה של ארכיטקט ומתכנן ערים. בהמשך זכה בשתי תחרויות נוספות: המרכז לאמנויות הבמה ע"ש מקס ריינהרדט בתל אביב (לא נבנה), ובניין המשכן לאומנויות הבמה באר שבע (משכנם של תיאטרון באר שבע והסינפונייטה הישראלית באר שבע).
בתחילת שנות ה-80 הוזמן ללמד בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים שבטכניון. פרויקטים פרי יצירתו, נסקרו במשך השנים במעל ל-30 ספרים ורבעונים בספרות המקצועית הישראלית והבינלאומית.
ב-2019 סלו הוציא מונוגרפיה מקצועית ובה הציג מבחר מעבודותיו.
הרשמן נפטר ב-19 במאי 2021, וגופתו נשרפה לבקשתו.
פרויקטים נבחרים

מתחם מגורים בשכונת גילה בירושלים (עליו זכה בפרס The Silver-Hexagon).
תכנון ניסיוני-ייעודי לאוכלוסייה ערבית, במסגרת מרקם-עירוני-למגורים.
בית ספר תיכון מקצועי לרשת אורט בבנימינה.
שכונת מגורים במעלה אדומים.
המשכן לאמנויות הבמה באר שבע.
המרכז לקולנוע ישראלי, שליד סינמטק תל אביב.
תוכנית אב לשכונת רמת הדר, גבעת שמואל.
מרכז הרפואי הלל יפה בחדרה בשיתוף האדריכלים אנדריי לייטרסדורף ואיליה בלזיצמן.
הערות שוליים

↑  פרטי אדריכלי מרכזים לאמנויות הבמה בישראל, בירחון עיצוב ואדריכלות צ'כי
↑  Salo Hershman's projects, באתר אמזון
פול ורלן

| --- | --- |

 לידה:  30 במרץ 1844 מץ, מוזל, צרפת 
 פטירה:  8 בינואר 1896 (בגיל 51) פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות בטיניול 
 שם עט:  Pauvre Lelian, Pablo de Herlagnèz 
 מקום לימודים:  תיכון קונדורסה 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 סוגה:  שירה לירית 
 זרם ספרותי:  סימבוליזם 
 תקופת הפעילות:  מ-1858 
 בן או בת זוג:  Mathilde Mauté   ארתור רמבו 
 צאצאים:  Georges Verlaine 
 פרסים והוקרה:  Prince des poètes 
 חתימה:   
 
דיוקן של פול ורלן
פול-מארי ורלן (בצרפתית: Paul-Marie Verlaine; ‏30 במרץ 1844 – 8 בינואר 1896) הוא מגדולי משורריה של צרפת.
קורות חייו ושירתו

ורלן נולד בעיר מץ, ולאחר לימודיו בפריז המשיך לעבודה במגזר הציבורי. הוא החל בכתיבת שירה בגיל צעיר, והושפע בעיקר מתנועת המשוררים הצרפתית מאסכולת הפארנאס, וממנהיגה שארל מארי רנה לקונט דה ליל.
אוסף שיריו הראשון שהוצא לאור, "Poèmes saturniens" (פורסם ב-1867) מיצב את ורלן כמשורר הומוסקסואל מקורי ומבטיח, על אף שזכה לביקורת מידי שארל אוגוסטן סנט-בב, מבקר השירה המפורסם. חייו הפרטיים של ורלן נראים בבירור בשיריו, החל מאהבתו (האפלטונית) למתילד מוטה (שהייתה מאוחר יותר לאשתו) וכלה בעזיבת משפחתו למען מאהבו, המשורר הצעיר ארתור רמבו, שאיתו ניהל רומן סוער.
ורלן אהב לשכב עם גברים ואהב את הטיפה המרה. באחד מהתקפי הזעם שלו בזמן שכרות ירה ברמבו ופצע אותו בפרק כף ידו. ורלן נעצר ונכלא במונס שבבלגיה. בעת שהותו בכלא היה לנוצרי קתולי. השפעת אירועים אלו ניכרת בעבודתו מאותה תקופה, Romances sans paroles ("שירי אהבה ללא מילים").
לאחר שחרורו נסע ורלן לאנגליה, שם עבד כמורה ופרסם אוסף שירים מצליח נוסף, שנקרא Sagesse (בצרפתית: "חוכמה"). הוא חזר לצרפת ב-1877, ושימש כמורה לאנגלית בעיר רת'ל. ורלן התאהב באחד מתלמידיו, לוסיאן לטינואה, אשר היה להשראה למספר שירים נוספים. לטינואה עצמו מת זמן קצר לאחר מכן מטיפוס הבטן.
ב-1884 טבע פול ורלן את הקטגוריה "משוררים מקוללים", שנעשתה עם השנים כינוי רווח לטיפוס המשורר הדחוי והמרדן, החי חיים פרובוקטיביים ומסוכנים ושאינו זוכה להכרה אלא אחרי מותו.
בשנותיו האחרונות הידרדר ורלן לאלכוהוליזם ולעוני, וכתוצאה מכך איבד את שפיותו. הוא נפטר ב-1896 ונקבר בבית הקברות Cimetière des Batignolles בפריז.
תרגומים לעברית

המקוללים, משירי שארל בודלר, פול ורלין, ארתור רמבו, הביאם לדפוס יונה דוד, תל אביב, עקד, 1961
"עלה עלי כמו אשה" ו"ישבנו בקפה מלא מטומטמים", שני שירים מאת פול ורלן, מתוך הקובץ HOMBRES, תרגם לעברית: דורי מנור, בתוך: "מיעוט", שירים ותרגומי שירה, הקיבוץ המאוחד 2001
Mille e Tre ו"אל תחרף, פייטן", שני שירים מאת פול ורלן, תרגם לעברית: דורי מנור, בתוך: "בריטון", שירים ותרגומי שירה, אחוזת בית, 2005
פול ורלן, 67 שירים, תרגם לעברית: עמינדב דיקמן, הוצאת כרמל, 2010
פול ורלן, שיר סתיו, תרגם לעברית: זאב ז'בוטינסקי, בתוך: ז'בוטינסקי, כתבים: שירים, עמודים סא–סג
פול ורלן, תכלת השחק, תרגמה לעברית: רחל המשוררת
ראו גם

ליקוי מאורות
הערות שוליים

↑   ורלן, ארתור רמבו, נובו, קרוס, בודלר, מבחר תרגומי שירה של מקוללים צרפתים, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2021
↑  התרגום כאן באתר פרויקט בן יהודה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269688505171  PLWABN: 9810531990505606  BIBSYS: 90061135  BNC: 000047652  BNE: XX1008900  BnF: cb119279849 (data)  CANTIC: a11422269  CiNii: DA01028785  GND: 118804219  ICCU: CFIV010732  ISNI: 0000 0001 2118 5217  KulturNav: cd26f5ba-3cad-41d7-a2b4-a437fbc97536  LCCN: n79043496  LNB: 000001441  MusicBrainz: 8394b1aa-606c-449f-a46e-cf9cfaa035e2  NDL: 00459680  NKC: jn19990008767  NLA: 35580091  NLG: 66339  NLK: KAC199628751  NSK: 000001634  NTA: 068449518  RERO: 02-A000172179  RKD: 328312  RSL: 000030610  SELIBR: 209396  SNAC: w6rf5tdb  SUDOC: 027181278  Trove: 1002603  VcBA: 495/115737  VIAF: 4937684   WorldCat (עם VIAF): 4937684
ג'ק דניאל'ס

| --- | --- |

בקבוק ג'ק דניאל'ס
 סוג:  ויסקי
 אחוז אלכוהול:  40%
 יצרן:  בראון-פורמן
 מוצא:  ארצות הברית ארצות הברית
 מועד הכנה ראשוני:  1863
 צבע:  חום
ג'ק דניאל'ס (באנגלית: Jack Daniel's) הוא מותג טנסי ויסקי אמריקני. הוא אחד ממותגי האלכוהול בכלל והוויסקי בפרט הפופולריים ביותר בעולם. הוא מאופיין בטעם מתקתק, חלק וקל יחסית לשתייה. את מזקקת ג'ק דניאל'ס הקים ג'ק דניאל בגיל 13 בלבד. כיום ממוקמת המזקקה בלינצ'בורג, בירת מחוז מור שבטנסי. ג'ק דניאל'ס מכיל 51% תירס לפחות. המשקה עובר את תהליך מחוז לינקולן (סינון דרך פחם מעץ אדר או השריית שבבי פחם בוויסקי לפני ההכנסה לחבית) ומיושן בחביות עץ אלון חרוכות.
וויסקי טנסי

ג'ק דניאלס הוא לא ויסקי אמריקאי טיפוסי מסוג בורבון, אלא - ויסקי טנסי:

ויסקי זה חייב להיות מיוצר במדינת טנסי בארצות הברית, וכן חייב לעבור סינון דרך פחם פעיל מסוג עץ מייפל.
מותגים

Old No. 7 Black Label – הבקבוק המוכר והנמכר ביותר, 40% אלכוהול (עד אוקטובר 2004 הכיל הוויסקי כ-43% אלכוהול). לא ברור אם ישנה משמעות למספר "7" ומהי, אך מספר אגדות אורבניות נקשרו במשמעותן.
Gentleman Jack – ויסקי מעט מעודן יותר, עובר סינון כפול דרך פחם עץ מייפל, חלק יותר לשתייה מה-No. 7 - בעל 40% אלכוהול.
Silver Select – ויסקי סינגל בארל בעל 50% אלכוהול.
Coca cola - קוקטיל של ויסקי ג'ק דניאלס בשילוב של משקה קוקה קולה אשר נמכר בפחית של 350 מ"ל של חברת קוקה קולה עם 5% נפח אלכוהול, שיתוף פעולה של מזקקת ג'ק דנילס עם חברת קוקה קולה ליצירת פחית של הקוקטל המוכר "ויסקי - קולה". מגיע בגרסה של קולה רגילה ושל קולה זירו.
אף על פי שהתיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית ביטל את האיסור על משקאות חריפים ברמה הפדרלית, החוקה איננה אוסרת על מדינות ומחוזות לחוקק חוקים מקומיים המגבילים את הסחר באלכוהול בתחומם. מזקקת ג'ק דניאלס עצמה נמצאת במחוז מור (טנסי), שהוא "מחוז יבש" ואסורה בו מכירת אלכוהול, ולכן ג'ק דניאלס איננו נמכר כלל במחוז בו הוא המיוצר, למעט בחנות המזכרות של המזקקה עצמה.
הערות שוליים

↑  קוקה קולה במהלך מפתיע: זה המשקה החדש שבדרך, באתר אייס, 20 ביוני 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n93009303  VIAF: 158421457   WorldCat (עם VIAF): 158421457 
ערך זה הוא קצרמרבנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עין יזרעאל

| --- | --- |

 מיקום המעיין
 מדינה:  ישראל ישראל
 מחוז:  מחוז הצפון
 אזור:  מחוז הצפון 
 קואורדינטות:  32°33′35″N 35°20′16″E﻿ / ﻿32.55972222°N 35.33777778°E﻿ / 32.55972222; 35.33777778
 גישה למעיין
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) עין יזרעאל(למפת עמק בית שאן רגילה) עין יזרעאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין יזרעאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עין יזרעאל
 
עין יזרעאל מתל יזרעאל
הבריכה ובית המשאבה
המשאבה
תעלת המים מהמעיין לבריכה

עין יזרעאל הוא מעיין העתק תת-קרקעי הנובע לרגלי העיר המקראית יזרעאל, ליד הגלבוע. המעיין נקרא בערבית עין אלמיתה שפירושו המעיין המת. המקום מוזכר בתנ"ך: ”וְיִשְׂרָאֵל חֹנִים בַּעַיִן אֲשֶׁר בְּיִזְרְעֶאל”. המעיין נמצא בין צומת נבות לבין צומת יזרעאל, סמוך לקיבוץ יזרעאל.
מעיין ניקבה

עין יזרעאל הוא מעיין נקבּה בו המים נובעים בחדר תת-קרקעי בעל שני פתחים עיליים, שדרך אחד מהם היה ניתן לרדת לניקבה אל המים ולעלות חזרה. כיום הנקבה חסומה לכניסה. בעבר שפיעת מי המעיין הייתה תנודתית, ונעה בין 10 ל־80 מ"ק לשעה.
המים מהמעיין יוצאים בתעלת אבן לבריכה קרובה ובה שרידי מבנה משאבה ותעלות מים. המקום היה מוקף צמחייה עבותה. הקרן הקיימת לישראל הכשירה את המקום כאתר נופש וטיולים, ונסללה אליו דרך עפר. המים מהבריכה זורמים אל נחל נבות וממנו אל נחל חרוד. בשנת 2007 יבש המעיין כליל, והחל משנת 2009 מוזרמים אליו מים מקידוח של חברת מקורות בספיקה של 30–50 מ"ק לשעה. הקידוח, שנמצא ליד צומת נבות, כבר אינו משמש למי שתייה מכיוון שמימיו מלוחים, ומימיו מוזרמים אל עין יזרעאל. בעקבות כך הבריכה חזרה להיות שוקקת פעילות ומים.
היסטוריה

ויקטור גרן, שסייר בארץ ישראל במאה התשע עשרה, מספר שהמעיין היה מתייבש מדי שנה בעונת הקיץ עד שהתייבש כמעט לגמרי. בשנת 1834 חידשו את המעיין על ידי חפירה ומאז לא חדל לנבוע ולספק את צורכי המים של תושבי הכפר זרעין. זרעין הייתה כפר ערבי קטן שישב במקומה של העיר המקראית יזרעאל ובשמו שימר במידת מה את שם המקום הקדום. הניקבה הורחבה בתקופת המנדט הבריטי כדי להגביר את שפיעת המים מהמעיין. המקום שימש מקום אימון ומסתור לאנשי ההגנה באזור בשל היותו נסתר ומוקף צמחייה עבותה. במלחמת העצמאות פונו תושבי הכפר הערביים לג'נין.
בתנ"ך

עין יזרעאל מוזכר בהקשר לקרב המכריע של שאול נגד הפלשתים, בספר שמואל א פרק כט: א וַיִּקְבְּצוּ פְלִשְׁתִּים אֶת-כָּל-מַחֲנֵיהֶם, אֲפֵקָה; וְיִשְׂרָאֵל חֹנִים, בַּעַיִן אֲשֶׁר בְּיִזְרְעֶאל. במקום התרחשה גם פרשת נבות היזרעאלי שאחאב מלך ישראל רצה לרשת את כרמו ואשתו של אחאב איזבל, ארגנה משפט לנבות שבסופו ניסקל למוות ואליהו הנביא ניבא את חורבן ממלכת אחאב.
ראו גם

תל יזרעאל
לקריאה נוספת

ויקטור גרן, תיאור ארץ ישראל, כרך 4 השומרון, עמודים 205 - 207, עין אלמיתה. תרגם מצרפתית חיים בן עמרם. המהדורה המקורית פריז 1868. הוצאת יד בן צבי תשמ"ד, 1984.
זאב וילנאי, אריאל אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, עמוד 2805. הוצאת עם עובד 1986.
יעקב שקולניק, לטייל בשבילי העבר,קרן קיימת לישראל. 2007, עמוד 18.
אורי מאור, ארץ המעיינות - המדריך השלם לנקודות המים הקסומות בישראל, הוצאת ספריית בית אל, 2011, עמ' 6 - 7
הערות שוליים

↑  ספר שמואל א', פרק כ"ט, פסוק א'
1 2  המשרד להגנת הסביבה, מקורות מים וזיהום ושינויים שחלו בנחל חרוד, ‏22 בנובמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407510905171
הלהקה השייקספירית המלכותית

מבנה תיאטרון הלהקה המשופץ בסטרטפורד אפון אייבון בשנת 2011
מבנה התיאטרון בסטרטפורד אפון אייבון בשנת 2003
הלהקה השייקספירית המלכותית או הרויאל שייקספיר קומפני (באנגלית: Royal Shakespeare Company, בקיצור: RSC) היא קבוצת תיאטרון ידועה הפועלת מסטרטפורד אפון אייבון - עיר הולדתו של ויליאם שייקספיר, בווריקשייר שבאנגליה.
בתיאטרון 700 עובדים, והוא מעלה כ-20 הפקות מדי שנה, בסטרטפורד אפון אייבון, בלונדון ובניוקאסל שעל הנהר טיין.
הלהקה מציגה מחזות של ויליאם שייקספיר ובני תקופתו, לצד מחזות של יוצרים חדשים.
היסטוריה

בעיר סטרטפורד שעל הנהר אייבון פעלו להקות שחקנים כבר בימיו של שייקספיר. התיעוד הראשון של העלאת מחזה של שייקספיר עצמו בעיר הוא משנת 1748, אז מנהל בית הספר המקומי, פארסון ג'וזף גרין, העלה מחזה שהכנסותיו הוקדשו לשיפוץ מצבת קברו של שייקספיר בכנסיית השילוש הקדוש. לא ידוע איזה מחזה הועלה, אולם המלומד וינדל (B. C. A. Windle) סבר כי מדובר במחזה "אותלו".
מבנה התיאטרון הראשון שהוקם בעיר לצורך העלאת מחזות שייקספיר היה ביתן זמני שבנה דייוויד גריק בשנת 1769. מבנה התיאטרון הקבוע למטרה זו הוקם בעיר בשלהי שנות ה-70 של המאה ה-19, בגני "הארמון החדש".
בשנת 1875 תרם צ'ארלס אדוארד פלואר, יצרן משקאות מקומי, מגרש בצמוד לגדת נהר האייבון, ובשנת 1875 החל לאסוף כספים להקמת מבנה תיאטרון. התיאטרון, שהכיל 700 מושבים, נפתח ב-23 באפריל 1879 בהופעה של "מהומה רבה על לא דבר". מבנה התיאטרון, שהיה בנוי סגנון נאו-גותי בלבנים אדומות תוכנן על ידי חברת דוגשאן ואנסוורת' (Dodgshun and Unsworth). המחזאי ג'ורג' ברנרד שו ביקר את המבנה ואמר כי מדובר במבנה מרשים, אך אינו ראוי לתיאטרון. הלהקה והמבנה נשאו את השם "התיאטרון לזכר שייקספיר" (Shakespeare Memorial Theatre).
בשנת 1919 מונה ויליאם ברידג'ס-אדמס למנהל התיאטרון, ובמהרה הפך התיאטרון לאחד התיאטראות הטובים בבריטניה.
התיאטרון קיבל הרשאה מלכותית לפעולתו בשנת 1925.
ב-6 במרץ 1926 עלה מבנה התיאטרון באש. לאחר השריפה עברה הלהקה להופיע בבית קולנוע מקומי, והחל מסע גיוס כספים להקמת מבנה חדש. בינואר 1928 זכתה האדריכלית אליזבת סקוט בתחרות שנערכה להקמת המבנה החדש. היה זה המבנה הציבורי החשוב הראשון שנבנה בממלכה המאוחדת על פי תוכניות של אדריכלית. סקוט תכננה מבנה בסגנון אר דקו, והמבנה נחנך ביום הולדתו של שייקספיר - 23 באפריל 1932. מבנה זה נותר בשימוש עד שנת 2007, עת עבר המבנה שיפוץ נרחב.
ב-20 במרץ 1961 קיבל התיאטרון את ההרשאה לשאת את התואר "מלכותי".
בשנת 1986 נפתח "תיאטרון הברבור", מבנה נוסף עבור הלהקה במיקום בו עמד מבנה התיאטרון משנת 1879.
היסטוריה > הפעילות בלונדון

מנהלי התיאטרון שאפו להקים בסיס בלונדון עבור הלהקה, וזאת על אף התנגדות התיאטרון המלכותי הלאומי (התנגדות שיזמו ויסקונט צ'נדוס ולורנס אוליבייה אשר רצו לשמר את מעמדם כתיאטרון הממשלתי היחיד הפועל בלונדון). על אף התנגדות זו החלה הלהקה לפעול בתיאטרון אולדוויץ' בלונדון. בשנת 1982 עברה הלהקה באופן קבוע למרכז ברביקן, בחסות הסיטי של לונדון.
הלהקה פעלה בברביקן עד שנת 2002, משיקולים כלכליים. כיום אין ללהקה תיאטרון קבוע בלונדון, והיא מופיעה באולמות שונים.
היסטוריה > שחקנים ידועים שהופיעו בלהקה

שחקנים ידועים רבים הופיע בלהקה, ובהם קנת בראנה, טים קרי, ג'ודי דנץ', מיה פארו, אלברט פיני, מייקל גמבון, ג'ון גילגוד, נייג'ל הות'ורן, דסטין הופמן, ג'רמי איירונס, דרק ג'קובי, בן קינגסלי, ג'וד לאו, ויוויאן לי, ג'ון ליתגו, קלווין לוקהארט, אלק מקגוורן, איאן מקלן, איאן מקדרמיד, הלן מירן, גארי אולדמן, פיטר או'טול, לורנס אוליבייה, ונסה רדגרייב, איאן ריצ'רדסון, אלן ריקמן, מייקל שין, פטריק סטיוארט, דייוויד טננט.
הדרך האטלנטית

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  8.3 ק"מ 
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ? – 7 ביולי 1989
 מיקום
 ערים ראשיות:  מרה ורומסדל 
 קואורדינטות:  63°01′00″N 7°21′16″E﻿ / ﻿63.0167°N 7.3545°E﻿ / 63.0167; 7.3545
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת נורווגיה מוגדלת) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוסיההדרך האטלנטית(למפת נורווגיה רגילה) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוס.הדרך האטלנטית(למפת מרה ורומסדל רגילה) מולדההדרך האטלנטית(למפת מרה ורומסדל מוגדלת) מולדההדרך האטלנטית  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
"הדרך האטלנטית"  או " דרך האוקיינוס האטלנטי" (בנורווגית: Atlanterhavsveien) היא דרך באורך של 8.3 קילומטר, שעוברת דרך הארכיפלג Eide ו-Averøy שבמחוז מור ורומסדאל (Møre og Romsdal) בנורווגיה. זוהי דרך מפותלת, שעיקוליה חודרים אל האוקיינוס האטלנטי. והיא מקשרת בין איים קטנים, שוניות וצוקי סלע, בין היתר באמצעות כבישים מוגבהים ושמונה גשרים, שהגשר הגדול Storseisundet הוא הבולט שבהם.
לפני בנייתה ניתן היה להגיע אל חלק מהאיים ביניהם היא מקשרת באמצעות שיט בלבד. שיט זה היה מסוכן, במיוחד בתקופת הסתיו, בגלל הרוחות העזות שמנשבות באזור. באיים פרוצים לרוח אלה חיו בתחילת המאה העשרים כ-120 איש בלבד, שהתפרנסו מדייג ומכירת דגים יבשים. בשנת 1909 תוכננה מסילת רכבת לקשר בין האי אוורוי (Averøy) ליבשה, אולם תוכנית זו נגנזה. תכנון הכביש החל ב-1970, הבנייה החלה ב-1983  והכביש נחנך ב-1989. במהלך הבנייה, שעלותה 122 מיליון כתרים נורווגיים, נפגע האזור מ-12 סופות הוריקן קשות.
הדרך הפכה ליעד תיירותי מבוקש, נשמרת כאתר מורשת עולמית ונרשמה ב-2005 כמבנה המאה בנורווגיה. הדרך האטלנטית נחשבת לאחת מדרכי הנוף היפות בעולם.
עדי רגב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 במאי 1981 (בן 43) רמת גן שבישראל
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.04 מטר
 קבוצות כשחקן
 1998–2001   2001–2002  2002–2003   2003–2005   2005–2006   2006–2007   2007–2008   2008-:  מכבי רמת גן   מכבי אשדוד   עירוני רמת גן   אליצור אשקלון   מכבי אשדוד   בני השרון   הפועל נס ציונה   מכבי רחובות
 
עדי רגב (נולד ב-20 במאי 1981) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הסנטר. גובהו 2.04 מטרים.
במחלקת הנוער

עדי רגב גדל במחלקת הנוער של מכבי רמת גן, ואף שימש כקפטן. הוא זכה בחודש מאי 2000 עם קבוצת הנוער של המועדון באליפות המדינה של עונת 1999/00, לאחר שקלע 25 נקודות. יחד עם עודד שעשוע, ליאור רובינשטיין והמאמן מאור חמו. לאורך השנים היה בסגל נבחרת הנוער ונבחרת העתודה.
בקבוצות בוגרים

משחק הבכורה שלו בבוגרים בליגת העל היה בעונת 1998/99 מול קבוצת הפועל ירושלים. לאחר מכן שיחק בקבוצת הבוגרים במשך 3 עונות,
בעונת 2001/02, הגיע לקבוצת מכבי אשדוד מהליגה הלאומית, שניהלה מאבק הישרדות עד למחזור האחרון ונשארה.
בעונת 2002/03 חזר לעירוני רמת גן ושיחק בה במשך עונה אחת. בעונות 2003–2005 שיחק באליצור אשקלון, איתה הגיע בעונה הראשונה לבית הגמר ולמקום הרביעי בליגה. ובעונה שלאחר מכן הגיע עם הקבוצה עד לרבע גמר היורוקאפ צ'לנג'.
בעונת 2005/06 חזר למכבי אשדוד ונתן עונה עם ממוצעים של 6.8 נקודות ו-2.1 ריבאונדים ב-7.2 דקות משחק. בעונה שלאחר מכן חזר לליגת העל וחתם בקבוצת בני השרון.
בעונת 2007/08 שיחק בקבוצת הפועל נס ציונה, איתה העפיל בסיום העונה לליגה הלאומית.
מאז עונת 2008/09 משחק רגב בקבוצת מכבי רחובות מהליגה הארצית. במקביל לומד מנהל עסקים ומרצה במכללה בנושאים של כלכלה ומתמטיקה.
בשנת 2013 הקים יחד עם שותף(יניב גוטמן) את האתר "רגב+גוטמן" הנותנים תרגולים ושיעורי עזר ללומדים במגוון קורסים בעיקר בניהול, כלכלה וחשבונאות וגם בתכנות.
עדי רגב נשוי להגר ומתגורר במושב בית חנניה.
הערות שוליים

↑  אודותינו, באתר רגב גוטמן
חנן בר סלע

| --- | --- |

חנן בר סלע
 לידה:  1964 (בן 60 בערך)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 כלי נגינה:  קלרינט 
 
חנן בר סלע (נולד ב-1964) הוא מוזיקאי ישראלי, קלרניתן וסקסופוניסט המתרכז בתחום מוזיקת הנשמה היהודית. בעבר היה המנהל האמנותי של פסטיבל הכליזמרים בצפת.
בר סלע נולד בישראל בשנת 1964. החל ללמוד נגינה בגיל עשר. בנעוריו ניגן בתזמורת הנוער של עיריית נתניה. עם סיום לימודיו התיכוניים עבר ללמוד בישיבה הגבוהה בבית אל ובישיבת ההסדר בחיספין שברמת הגולן. שירת בצה"ל במסגרת ההסדר כלוחם בחטיבת גבעתי. לאחר שירותו הצבאי למד במדרשה הממלכתית למוזיקה בתל אביב בהתמחות בניצוח על תזמורות ומקהלות.
בתחילת דרכו המקצועית שימש כמנצח תזמורות כלי נשיפה וכמנצח חבורות זמר ומקהלות ילדים ביישובים שונים ברחבי הארץ. בהופעותיו משלב חנן בר סלע, ביחד עם מוזיקת נשמה יהודית ממזרח אירופה, גם פיוטים ותפילות, מוזיקה צוענית וג'אז.
בר סלע השתתף באופן קבוע בפסטיבל הכליזמרים בצפת והחל משנת 1996 הוא משמש כמנהל האמנותי של הפסטיבל. בשנת 2004 יזם בר סלע מיזם אמנותי הנקרא "כיתות האמן הבינלאומיות - קלרינט וכליזמר בגליל" ומסר את ניהולו האמנותי לאמן הקלרניט הבינלאומי גיורא פיידמן. מיזם נוסף של בר סלע הוא מופע הנקרא "תיאטרון הגולם", על השפעתו הנמשכת במרוצת הדורות של הגולם מפראג. ואף הפיק בפראג מחזמר בשם "הגולם".
בר סלע הפיק לקרן לב"י מספר מופעים שנקראו בשם "ערב מידות ומדים", ביניהם: מחווה לחזן הראשי לצה"ל בהיכל התרבות בתל אביב בליווי תזמורת צה"ל, מחווה למלחינה נורית הירש עם התזמורת הסימפונית ירושלים, מופע הצדעה לישראל של קהילת יהודי וינה בהשתתפות תזמורת הצבא האוסטרי, חגיגת יום הולדתו השישים של אהוד מנור ומופע הוקרה ליהורם גאון.
חנן בר סלע השתתף עם המוזיקאי שלמה גרוניך במופע שהדגש בו היה על מוזיקת נשמה יהודית, וכן הופיע יחד עם ג'ימי לויד, זמר ג'אז מולאטי יליד טרינידד החי ומופיע בישראל.
לצד הופעותיו בארץ מופיע חנן בר סלע כסולן ראשי בקונצרטים למוזיקת נשמה יהודית ברחבי העולם.
בר סלע היה דובר עמותת עצת נפש העוסקת בטיפולי המרה. כמו כן אירח למעצר בית את מי שהיה יו"ר הארגון ומטפל מטעמו, ראובן ישראל וולצ'ר, במהלך משפט שהתנהל נגדו על מעשים מגונים בשני אנשים, ושהורשע בסופו.
מתקליטוריו

אוסף הכליזמרים הגדול.
אוסף ניגוני חב"ד הגדול.
כליזמר עם כל הנשמה.
תקליטי ניגוני חב"ד.
ניגוני ברסלב
אוסף משירי הרב שלמה קרליבך.
חיים אישיים

בר סלע מנהל אורח חיים דתי.
הערות שוליים

↑  פסק דין: עמ"י (ירושלים) 61893-01-15 - מדינת ישראל נ' רובן, באתר www.takdin.co.il
↑  חנן בר סלע: "חששתי לחיי, שלחו לי מלאך משמים", באתר ערוץ 7, ‏2023-03-24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308863705171  ISNI: 0000 0001 0818 8691  VIAF: 160638180   WorldCat (עם VIAF): 160638180
מיכאל הולר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1931 פראג, צ'כוסלובקיה 
 פטירה:  7 ביוני 2005 (בגיל 74 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  קול ישראל 
 
מיכאל (מייק) הולר (1931 - 7 ביוני 2005) היה עיתונאי, איש רדיו וטלוויזיה ישראלי.
הולר שירת כאיש קבע בחיל הים. הוא החל את דרכו בקול ישראל לאחר שהשדרן משה טימור אירח אותו כמה פעמים בתוכנית המתיחות "זהירות מיקרופון". עם הזמן עבר למחלקת החדשות ואחר כך שימש ככתב הפלילים והמשטרה. כמו כן שידר בגלי צה"ל. הגיש ברשת ב' תוכנית בנושאי מיסטיקה בשם "אחוז החסימה".
במשך שנים ארוכות שימש הולר ככתב הפלילים של קול ישראל. לאחר פרישתו, הנחה בערוץ 33 את התוכנית "על טי.וי", שעסקה במרפאים ותופעות על טבעיות. הוא הגיש את התוכנית "הזקן והים" בערוץ 8, שבה נפגש עם ימאים, ארכאולוגים, דייגים, צוללנים ואנשים הקשורים בדרכים שונות לים.
הולר היה נשוי ואב לשלושה ילדים. הוא נפטר ממחלת הסרטן בשנת 2005, בן 74 במותו. נקבר בבית הקברות בקריית שאול.
דהידרו-אפיאנדרוסטרון

מבנה דהידרו-אפיאנדוסטרון
דֶהִידְרוֹ-אֶפִּיאַנְדרוֹסְטֶרוֹן (Dehydroepiandrosterone‏ ובקיצור DHEA‏) הוא פרו-הורמון סטרואידי טבעי המיוצר בגוף מפרגננולון המיוצר מכולסטרול על ידי בלוטות יותרת הכליה (האדרֶנָל), וכן בבלוטות המין כגון השחלות והאשכים,  בעור, ברקמות השומן ובמוח. ה-DHEA משמש בגוף כחומר קוֹדְמָן ליצירת ההורמון הסטרואידי אנדרוסטנדיון (Androstenedione), שבהמשך עובר המרה נוספת ומייצר את הורמוני המין הנקביים והזכריים, בהם האנדרוגן טסטוסטרון והאסטרוגנים אסטרון ואסטרדיול.
תפקידים

ה-DHEA הוא פרו-הורמון להורמוני המין, ולכן מכונה גם "אֵם ההורמונים". ייצורו במוח מרמז על כך שיש לו תפקיד כנוירו-סטרואיד. מאחר שמרבית ה-DHEA מיוצר בשכבה הנקראת zona reticularis ביותרת הכליה, יש הטוענים כי יש לו תפקיד חשוב בתגובה החיסונית ובתגובת עקה (stress) של הגוף, שכן באזור זה מיוצרים הורמוני עקה כגון אדרנלין וקטכולמינים.
מחקרים שנערכו בקרב חולי זָאֶבֶת מצביעים על כך שמתן DHEA מביא לשיפור ניכר בתסמיני המחלה. במקביל, נמצאה נסיגה במדידת רמותיהם של סַמָני המחלה בבדיקות הדם. לנוכח יעילותו המוכחת של הטיפול, דן ה-
FDA בשנת 2001 ביישומו באמצעות תרופת מרשם לטיפול בזאבת המבוססת על ה-DHEA, הנקראת 701GL. 
מחקרים נוספים שנערכו בקרב קשישים הוכיחו כי מתן ה-DHEA הביא לעלייה במספר תאי הדם הלבנים, החיוניים למיגור זיהומים נגיפיים וחיידקיים, ובמספר תאי ה-NK – תאי מערכת החיסון האחראים להשמדת תאים סרטניים.
מתן תוסף DHEA נחקר גם כטיפול למחלת אלצהיימר, אך נמצא כבלתי יעיל למטרה זו.
מספר מחקרים קטנים אך מבוקרי פלצבו ואקראיים הראו כי מתן DHEA לאנשים עם רמות נמוכות של הפרו-הורמון, משפרת באופן מובהק את מצב הרוח.