stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרה סטרומזה
מחקריה > ספרות הכלאם והספרות היהודית-ערבית > דאוד אבן מרואן אלמקמץ וחיבורו עשרון מקאלה

ספרה הראשון של שרה סטרומזה (Dawud ibn Marwan al-Muqammis's 'Ishrun Maqala) ראה אור ב-1989 בהוצאת בריל בליידן והוא עיבוד של עבודת הדוקטורט שלה. הספר עוסק בדאוד אבן מרואן אלמקמץ, ההוגה היהודי הראשון בימי הביניים שכתב ערבית. אלמקמץ קודם לפחות בדור לסעדיה גאון, וחי כנראה במחצית הראשונה של המאה ה-9. ייחודו של מקמץ בכך שלא השתייך כנראה למרכז התרבות היהודית ולא הגיע מעולם הישיבות של הגאונים, אלא למד בסביבה הנוצרית בנציבין שעל גבול סוריה-עיראק. הוא התנצר, ואחר כך שב ליהדות. יכולתו של אלמקמץ להביא לפריצת דרך בדפוסי מחשבה היהודית כרוכה בהשכלה הנוצרית שרכש. הדבר מתבטא בספרו התאולוגי "עשרים פרקים" ובפרשנות המקרא שכתב, שככל הידוע לנו היא הפרשנות השיטתית ראשונה שיהודי כתב בימי הביניים. עיסוקה של סטרומזה במקמץ משקף את העניין שלה (הבא לידי ביטוי גם מאוחר יותר) בחוליות הקישור ובנקודות המפנה היצירתיות של התפתחות התרבות היהודית-ערבית. מקמץ שייך לכלאם הקדום, שהוא חלק מהתאולוגיה המוסלמית הקדומה, אך הוא גם משקף את ההשפעות הנוצריות על ההגות היהודית.
אלמקמץ נכלל גם במאמר שכתבה סטרומזה על אינטלקטואלים יהודים מומרים בימי הביניים המוקדמים תחת שלטון האסלאם, כתבה על ראשית המועתזילה, כתבה על ההשפעה הנוצרית על ההוגים היהודיים וכתבה על סעדיה גאון.
מחקריה > הרזיות: כפירות, זרמים שוליים, מחשבה מרדנית ופולמוסים > הוגים חופשיים: אבן אל-ראוואנדי, אבו בכר אל-ראזי והשפעתם על ההגות האסלאמית

ספרה זה יצא לאור בשנת 1999 בהוצאת בריל בליידן (Freethinkers of Medieval Islam: Ibn al-Rawandi, Abu Bakr al-Razi, and Their Impact on Islamic Thought). כהוגים חופשיים מגדירה סטרומזה את אלה שמכחישים את מושג הנבואה, ואינם מכירים בתקפותו של טקסט קדוש או בסמכותו של ממסד דתי. סטרומזה מנסה בספרה זה לנתח את התופעה של הוגים חופשיים רדיקליים בתוך החברה הדתית של ימי הביניים הערביים. היא מנתחת את מקומם מבחינה היסטורית, שהוא למעשה שולי, ומצביעה לעומת זאת על ההשפעה העצומה שהייתה להם על המחשבה המוסלמית. ההסבר לפרדוקס זה נעוץ לדעת סטרומזה במרכזיותה של הנבואה באסלאם. המרדנים וההוגים החופשיים מכוונים את חיציהם לעיקרון המרכזי באסלאם, ומאותה סיבה עצמה מגיבה האורתודוקסיה בחריפות להתקפותיהם ורואה בהם סכנה הרבה מעבר למספרם הממשי.
תרגום של הספר לאינדונזית יצא לאור בשנת 2006.
מחקריה > ספרות פולמוס > פולמוס נסתור הכומר: קצה’ מגאדלה’ אל-אסקף וספר נסתור הכומר

סטרומזה כתבה, ביחד עם פרופסור דניאל לסקר מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ספר שראה אור בשפה העברית בהוצאת מכון בן-צבי ב-1996 ותורגם אחר כך לספרדית. הספר עוסק במסורת הפולמוסית היהודית האנטי-נוצרית. בשפה הערבית מתחילה מסורת פולמוסית זו עם אלמקמץ, ואחד הביטויים הראשונים שלה הוא ספר אנונימי שנקרא "המעשה בפולמוס עם הכומר". ספרם של סטרומזה ולסקר הוא מהדורה של הטקסט הזה בגרסותיו השונות. על פי הקטעים שנמצאו בגניזה העמידה סטרומזה את נוסח המקור הערבי, כולל תיקון של שיבוש דרמטי שנפל בכתבי היד ונקבע במהדורה הקודמת שפרסם שלוסברג, והשוואה עם הגרסאות העבריות והיווניות בספרות הפולמוס. לכאורה כל דת מתבצרת בעמדתה, ועם זאת, היא נאלצת ללמוד את הדת היריבה כדי להפריכה וכדי לשכנע את מאמיני הדת היריבה באמיתות טענתה שלה. כתוצאה מכך הופכת ספרות הפולמוס לאחד הכלים הטובים ביותר להעברת מידע ורעיונות בין דתות שונות.
מחקריה > הרמב"ם > ראשיתו של פולמוס הרמב"ם במזרח: איגרת ההשתקה על אודות תחיית המתים / ליוסף אבן שמעון

ספרה זה של סטרומזה יצא לאור בהוצאת מכון יד בן צבי בשנת 1999. בספר זה זיהתה, ההדירה וניתחה חיבור של יוסף אבן שמעון, שהיה תלמידו האהוב של הרמב"ם. מתוך ניתוח של חיבור הזה בהקשרו, ובעיקר הקשר עם שני חיבורים אחרים – של הרמב"ם ושל הגאון שמואל בן-עלי – היא משחזרת את המאבק האינטלקטואלי והפוליטי שמתבטא בפולמוס על תחיית המתים.
מחקריה > הרמב"ם > הרמב"ם בעולמו: דיוקנו של הוגה ים-תיכוני

ספר זה מפתח רעיונות שהוצגו תחילה בשורה של מאמרים פרי עטה של סטרומזה על הרמב"ם Maimonides in his World: Portrait of a Mediterranean Thinker ראה אור בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון. על היותם של ההוגים היהודים בתקופה זו "הוגים ים-תיכוניים" כתבה סטרומזה כבר קודם לכן (סעדיה גאון – הוגה יהודי בחברה ים תיכונית תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, תשס"ב–2002). בספרה זה היא מרחיבה את הטיעון ומצביעה על ההשלכות המחקריות המקיפות של אפיון זה.
גם במאמרים וגם בספר מנסה סטרומזה להראות עד כמה הרמב"ם הוא תוצר של סביבה שבה חי ושל התרבות הים-תיכונית אותה ספג. לטענתה, לא ניתן להפריד בעולמו של הרמב"ם את העיסוק הפילוסופי מן העיסוק ההלכתי או הרפואי ולקבוע שבתחומים מסוימים הוא מושפע אך לא בתחומים אחרים.
במאמר שנכתב זה מכבר הראתה סטרומזה איך מעצב הרמב"ם את דמותו של אלישע בן אבויה (שאותו הוא מזכיר פעמים לא מעטות בכתביו) על פי דגם של ההוגים החופשיים המוסלמים ולא על פי הדמות התלמודית.
בשני מאמרים אחרים היא עוסקת בצאבאים אצל הרמב"ם, הרמב"ם משתמש בכינוי "צאבאים" כבשם קיבוצי המתאר כל עבודה זרה. על פי מה שמצא במה שהוא מזהה כספרי הצאבאים הוא מנתח את טעמי המצוות.
מאמרים אחרים עוסקים בהשפעה של השלטון המווחידי (שתחת שלטונו חי הרמב"ם באלאנדלוס ובצפון אפריקה) על מחשבתו של הרמב"ם גם בהלכה, גם בתאולוגיה וגם בבחירת הסוגות הספרותיות שבהן השתמש.
מחקריה > מפעלי מחקר

סטרומזה השתתפה במפעלי פרידברג לחקר הגניזה בשנים 2002–2008. מטרת המפעל היא להביא לזיהוי, קטלוג ודיגיטציה של כל קטעי הגניזה, כך שיהיו נגישים לציבור המתעניין בכלל ולציבור החוקרים בפרט. היא עמדה בראש הקבוצה העוסקת בזיהוי וקיטלוג של כל קטעי הפילוסופיה, התאולוגיה והפולמוס בגניזה. החל מ-2006 היא עוסקת, יחד עם סרי נוסייבה מאוניברסיטת אל-קודס ופרנק גריפל מאוניברסיטת ייל, בפיתוח ספרייה דיגיטלית של הפילוסופיה והמדע בעולם האסלאם בימי הביניים, מפעל המכונה "מפגשים אינטלקטואלים". החוקרים העוסקים בהיסטוריה אינטלקטואלית של חברת ימי הביניים הערביים מתרכזים לרוב ביצירות של קהילה דתית אחת ומתייחסים לשאר כאל רקע בלבד. מטרת הפרויקט היא להשתמש בכלים של עולם המחשוב כדי להציג בצורה יותר נכונה ומשולבת את העולם הזה ולאפשר שיח של חוקרים בנושא.
ספרים שכתבה

Dāwūd ibn Marwān al-Muqammiṣ‘s ʿIshrūn Maqāla. Etudes sur le judaïsme médiéval XIII, Leiden: Brill, 1989.
(עם דניאל י’ לסקר), פולמוס נסתור הכומר: קצה’ מגאדלה’ אל-אסקף וספר נסתור הכומר. ירושלים: מכון בן צבי, תשנ"ו 1996. (שני כרכים, 1. מהדורה ביקורתית; 2. מבוא, תרגום ופרוש).
[Spanish translation: El libro de Nestor el Sacerdote, tr. M. del Valle
Perez and C. del Valle Rodriguez, Madrid 1998].
ראשיתו של פולמוס הרמב"ם במזרח: איגרת ההשתקה על אודות תחיית המתים ליוסף אבן שמעון; המקור הערבי של רסאלה אלאסכאת פי חשר אלאמואת ונוסחה העברי עם מבוא, תרגום ופירוש מאת שרה סטרומזה. ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשנ"ט 1999.
Freethinkers of Medieval Islam: Ibn al-Rawandi, Abu Bakr al-Razi, and Their Impact on Islamic Thought. Islamic Philosophy and Theology XXXV; Leiden: Brill, 1999; Paperback edition 2016. [Indonesian translation: Para Bemikir Bebas Islam: Mengenal Pemikiran Teologi Ibn ar-Rawandi dan Abu Bakr ar-Razi, LKiS, 2006].
(עם חגי בן-שמאי, שגית בוטבול, אפרת בטאט, ודוד סקליר), כתבי היד בערבית-יהודית באוספי פירקוביץ': יפת בן עלי הבצרי, פירוש בראשית: קטלוג לדוגמה, ירושלים: מכון בן-צבי, תש"ס 2000.
Maimonides in his World: Portrait of a Mediterranean Thinker. Princeton: Princeton University Press, 2009; Paperback edition 2012.
הרמב״ם בעולמו: דיוקנו של הוגה ים תיכוני. ירושלים: מאגנס, 2021 (גרסה מעודכנת).
Andalus and Sefarad: On Philosophy and its History in Islamic Spain. Princeton: Princeton University Press, 2019. [Spanish translation: Al-Ándalus y sefarad: Historia de la Filosofía en Al-Ándalus. Córdoba: Almuzara, 2023]
(with Guy G. Stroumsa) Eine dreifältiger Schnur: Über Judentum, Christentum, und Islam in Geschichte und Wissenschaft / A Cord of Three Strands: On Judaism, Christianity and Islam in History and Scholarship (Tübingen: Mohr Siebeck: 2020).
דאוד בן מרואן אלמקמץ, עשרים פרקים. תרגום מוער מערבית יהודית. ירושלים: מאגנס, 2022.
Théologie et philosophie au temps des Almohades. XIIe siècle de l’Ère commune. Rabat: Académie du Royaume du Maroc, 2023.
Das Kaleidoskop der Convivencia: Denktraditionen des Mittelalters im Austausch zwischen Islam, Judentum und Christentum. Blumenberg Vorlesungen 7; Freiburg: Herder, forthcoming 2023.
ספרים שערכה

The Collected Works of Shlomo Pines, vol. III, Studies in the History of Arabic Philosophy, (Jerusalem: Magnes, 1996).
דבר דבור על אופניו: מחקרים בפרשנות המקרא והקוראן בימי הביניים: מוגשים לחגי בן-שמאי; עורכים: מאיר מ. בר-אשר, סימון הופקינס, שרה סטרומזה, ברונו קיאזה. ירושלים: מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, יד יצחק בן-צבי והאוניברסיטה העברית, 2007. (הספר בקטלוג ULI)
(with H. Ben-Shammai and Sh. Shaked), Exchange and Transmission Across Cultural Boundaries: Philosophy and Science in the Mediterranean World. Proceedings of a Workshop in Memory of Professor Shlomo Pines, Jerusalem 28 February -2 March 2005 (Jerusalem: The Israel Academy of Sciences, Forthcoming).
הערות שוליים

↑  הנשיא האיטלקי העניק את עיטור-ההזדהות האיטלקי לרקטור האוניברסיטה פרופ' שרה סטרומזה ולפרופ' שלמה אבינרי, דוברות האוניברסיטה העברית, 7 ביולי 2009
↑  רקטור האוניברסיטה העברית פרופ' שרה סטרומזה וראש המרכז לחקר הרציונליות באוניברסיטה פרופ' אייל וינטר זכו בפרסי הומבולדט למחקר, דוברות האוניברסיטה העברית, 14 בדצמבר 2010
↑ (על אינטלקטואלים יהודים מומרים בימי-הביניים המוקדמים תחת שלטון האסלאם, פעמים 42 (תש"ן) 75-61
The Barahima in Early Kalam," Jerusalem Studies in Arabic and (Islam 6 (1985): 229-41.
↑  ("The Beginnings of the Mu'tazila Reconsidered," Jerusalem Studies in Arabic and Islam 13 (1990): 265-93.)
↑ ("The Impact of Syriac Tradition on Early Judaeo-Arabic Bible Exegesis," Aram 3 (1991): 83-96.
From the Earliest Known Judaeo-Arabic Commentary on Genesis," Jerusalem Studies in Arabic and Islam 27 (2002): 375-95.)
↑ ("Saadiah and Jewish kalam," in D. H. Frank and O. Leaman, eds., The Cambridge Companion to Medieval Jewish Philosophy (Cambridge, 2003), pp. 71-90;
(סעדיה גאון - הוגה יהודי בחברה ים תיכונית, תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, תשס"ב 2002).
↑  "Elisha Ben Abuya and Muslim Heretics in Maimonides' Writings," Maimonidean Studies 3 (1995): 173-93.
↑ ("Entre Harran et al-Maghreb: la théorie maïmonidienne de l'histoire des religions et ses sources arabes," in M. Fierro (ed.), Judios y musulmanes en al-Andalus y el Magreb - Contactos intelectuales (Madrid: Casa de Velazquez, 2002), pp. 153-64.
"Sabéens de Harran et Sabéens de Maïmonide," in T. Lévy and R. Rashed, eds., Maimonide: philosophe et savant, (2004), pp. 335-52.)
↑ ("הרמב"ם: הוגה /פונדמנטליסטי'?" בתוך: אביעזר רביצקי (עורך), הרמב"ם: שמרנות, מקוריות, מהפכנות (ירושלים: מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, תשס"ט), עמ' 453–464).
("האם היה הרמב"ם הוגה מווחדי?", בתוך דניאל י' לסקר וחגי בן-שמאי (עורכים), עלי עשור: דברי הוועידה העשירית של החברה לחקר התרבות הערבית-היהודית של ימי-הביניים (באר-שבע: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ט), עמ' 171-151.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268646405171  BIBSYS: 90570318  BNE: XX1296529  BnF: cb124158629 (data)  CiNii: DA11187093  GND: 120832208  ISNI: 0000 0001 2277 5497  LCCN: nr93016323  NKC: jo2011657462  NTA: 074955624  ORCID: 0000-0002-3384-0685  RERO: 02-A003871078  SUDOC: 033276161  VcBA: 495/46461  VIAF: 24689713   WorldCat (עם VIAF): 24689713
חיים בן-עמרם

חיים בן-עמרם (לִיפּוֹבֶצְקי) (29 באוגוסט 1924, ליטא – 26 בפברואר 1990, רמת גן, ישראל) היה עורך ומתרגם ישראלי. תרגם ממספר שפות ובהן אנגלית, צרפתית ורוסית. חתן פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת לשנת 1955.
חיים בן-עמרם, שנת הצילום אינה ידועה
קורות חייו

נולד לפסח בן-עמרם (אז ליפובצקי; המשפחה החליפה את שמה לבן-עמרם ב-1948) ואשתו רחל במהלך שהותו של פסח בליטא מטעם ארגון "החלוץ". ב-1925 שבה המשפחה לארץ ישראל. בשל עבודתו של אביו כמורה בבתי ספר שונים, התגוררה המשפחה במקומות שונים בארץ. בנעוריו, למד בבית הספר הריאלי העברי בחיפה והיה חבר בתנועת הנוער המחנות העולים. ב-1943, לאחר סיום לימודיו, הצטרף להכשרה של "המחנות העולים" בקיבוץ דפנה.
בשנת 1950 סיים את לימודיו בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. בשנת 1952 הצטרף לקיבוץ בית קשת (אשר בהקמתו השתתף, עם חבריו להכשרה, ב-1944). בהיותו חבר קיבוץ, התחיל לעסוק בתרגום ובעריכה בהוצאת הקיבוץ המאוחד (היה חבר המערכת בשנים 1956 - 1961), ותרגום מאמרים ל"השדה לנוער". ב-1955 זכה בפרס טשרניחובסקי על תרגום הספר תורת הקרקע (לייאון, באקמן ובריידי).
בשנים 1957 עד 1959 עשה את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת רן בצרפת, בתחום תולדות הרפואה. כותרת העבודה: L'histoire de la draconculose et de la bilharziose et leur incidence ėconomique et sociale
בשנת 1962 עזב את הקיבוץ ועבד בעריכה ובתרגום, בין השאר במחלקת הפרסומים של משרד החקלאות, במערכות כתבי העת "השדה" ו"טבע וארץ" ובהוצאת דביר. משנת 1968 עבד באוניברסיטת תל אביב. תחילה שימש כמלבה"ד, עורך ומתרגם מאמרים בכתב העת "הספרות", ולאחר מכן עבר לכתב העת "הציונות" (כרך תשל"א) וכתב העת "מיכאל" (כרכי השנים תשל"ג עד תשמ"ט). כן ערך פרסומים שונים של המכון לחקר התפוצות, בהם ספריהם של יעקב טורי, משה גיל ועוד.
בשנת 1989 פרש לגמלאות. ב-1990 נפטר.
משנת 1950 לערך ועד יום מותו עסק, במקביל לפעילויותיו האחרות, בתרגום ספרים, כתיבת סיקורות (רצנזיות) בכתבי עת (בעיקר "מעריב" ו"הארץ") וכתיבה מקורית, במיוחד בתחומי מדעי החיים, הטבע וידיעת הארץ, תולדות ארץ ישראל ותולדות עם ישראל. כמו כן, כתב ערכים לאנציקלופדיות "בריטניקה לנוער", "עולם התרבות" ו"תרבות"; שירים וחידות על צפורים לעיתוני הילדים "סלעית" ו"פשוש".
על תרגומו לז'אן-אנרי פאבר כתב נתן אלתרמן מילים אלו:
השפה שלך, שהיא שפה ברורה ויפה, שפה חפשיה ועם זאת קשורה בנימים רבות אל תולדותיה וחוקיה, מעידה עליך שעשוי אתה להיות תוספת כח באמנות התרגום ושעתיד עתה לשמח ליבם של החרדים לה בהווה.
מעבודותיו

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא יש לקצר משמעותית, ולהשאיר את המידע העיקרי ביותר בלבד.
מעבודותיו > ספרים שכתב

חיים בן-עמרם בעקבות נטליה בוליס, אוצר המדע לבני הנעורים: עולם בעלי החיים, תל אביב: הוצאת מ. מזרחי, 1966, ציורים:פרננדו רוסו.
חיים בן-עמרם בעקבות נטליה בוליס, אוצר המדע לבני הנעורים: עולם הצומח, תל אביב: הוצאת מ. מזרחי, 1966, ציורים:פרננדו רוסו.
חיים בן-עמרם בעקבות נטליה בוליס, אוצר המדע לבני הנעורים: עולם הכימיה והפיסיקה, תל אביב: הוצאת מ. מזרחי, 1966, ציורים:פרננדו רוסו.
חיים בן-עמרם, חיות הבר, רמת-גן-גבעתיים: מסדה, 1969.
חיים בן-עמרם, חיות במים, רמת-גן-גבעתיים: מסדה, 1969.
חיים בן-עמרם, חיות בית, רמת-גן-גבעתיים: מסדה, 1969.
חיים בן-עמרם, צפרים יפהפיות, רמת-גן-גבעתיים: מסדה, 1969.
מעבודותיו > ספרים שתרגם

אלברט הווארד, המעטה הירוק של האדמה - לקט מכתביו של סר אלברט הווארד ; לקטה לואיז א. הווארד, הוצאת ארגון העובדים בזבל האורגני, תשי"ב.
לייאון, באקמן ובריידי, תורת הקרקע (קורס באדפולוגיה) (מאנגלית), מרחביה, הוצאת ספרית פועלים, 1955.
פאבר, זכרונות אנטומולוגיים, פרקים נבחרים (מצרפתית), תל אביב, הוצאת עם עובד, 1955.
בודנהיימר, הנרי בייקר טריסטראם: אבי הזואולוגיה של ארץ-ישראל (תרגום מכתב היד, מאנגלית), תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1957.
לאק, חיי אדום החזה (מאנגלית), תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1961.
רוסטאן, תורשת האדם (מצרפתית), תל אביב, הוצאת מ. מזרחי, 1964.
לורנץ, טבעת המלך שלמה (מאנגלית), תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1958, 1964.
שרם, נעורים לאורך ימים (מצרפתית), תל אביב, הוצאת דביר, תשכ"ז (מהדורה שנייה: תש"ן).
בויס, בועות סבון והכוחות המעצבים אותן (מאנגלית), תל אביב, ספרית מדע לעם, הוצאת דביר ועם עובד, תשכ"ז.
אמיל גיינו, מוצא המינים, תל אביב: הוצאת מ. מזרחי, 1969.
קסטלר, יוהנס קפלר, האיש ופעלו (מאנגלית), תל אביב, הוצאת דביר, 1970.
טריסטראם, מסע בארץ ישראל (לחקר חיי הארץ וטבעה), יומן 1863 - 1864 (מאנגלית), ירושלים, מוסד ביאליק, 1975 (כולל מבוא והערות מאת בן-עמרם). מהדורה מתוקנת יצאה ב-1981.
באטלר, הביולוגיה החדשה ומשמעותה לאדם (מאנגלית), תל אביב, הוצאת דביר, תשל"ט.
טולקובסקי, יומן ציוני מדיני, לונדון 1915 - 1919 (מצרפתית), ירושלים, הספרייה הציונית, תשמ"א.
כרוניקה של הפראנציסקנים, מתוך ספר VI, שנת 1625. נספח לספר חרבות ירושלם במהדורה מדעית מאת מינה רוזן, אוניברסיטת תל אביב, תשמ"א.
גרן, תיאור גאוגרפי היסטורי וארכאולוגי של ארץ ישראל (מצרפתית), ירושלים, הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשמ"ב 1982 - תשמ"ה 1985. (7 כרכים: א–ג – יהודה; ד–ה – השומרון; ו–ז – הגליל. מבוא והערות של המתרגם).
חיסין, מסע בארץ המובטחת (מרוסית), תל אביב, אוניברסיטת תל אביב והוצאת הקיבוץ המאוחד, תשמ"ב.
צ'רנוב (עורך של המהדורה העברית), עולם החי - מינים, תחומי מחיה ואבולוציה (מאנגלית), בסדרת האנציקלופדיה המדעית לנוער בהוצאת כתר, ירושלים 1990.
מעבודותיו > פרסומים בכתבי עת

חיים בן-עמרם (בחתימת חיים ליפובצקי), "לילה אחד בנגב" (סיפור), עתים, גיליון מס' 9, 5.12.1946.
חיים בן-עמרם, "בהפסקה הגדולה (מחברת חיבורים של התלמיד יצחק יעקבי)", דבר, 5.12.1947.
חיים בן-עמרם, "טרמפ" (סיפור), דבר השבוע, 5.7.1951.
חיים בן-עמרם, "אינטרמצו אירופי" (סדרת כתבות), בקיבוץ, גיליון 452 (23.12.1959); גיליון 457 (27.1.1960); גיליון 462 (2.3.1960); גיליון 467 (6.4.1960); מס' 478 (29.6.1960).
חיים בן-עמרם, "זמירות כנף" (שירים על צפורים), סלעית, גיליון ב/1 (ספטמבר 1973); גיליון ב/2 (אוקטובר 1973).
מעבודותיו > פרסומים נוספים

חיים בן-עמרם, "Astronomical Investigation in the History of the Jewish People", בתוך החוברת The Florence and George Wise Observatory, חוברת שהוצאה לכבוד מצפה הכוכבים ע"ש פלורנס וג'ורג' וייז על ידי אוניברסיטת תל אביב בשנת 1973.
מעבודותיו > תרגומים בכתבי עת

ז'אן-אנרי פאבר, "שבתאי השקד" (מצרפתית), השדה לנער, יוני 1950.
ז'אן-אנרי פאבר, "הכומר" (מצרפתית), השדה לנער, ינואר 1953.
ז'אן רוסטאן, "המדע צריך להביאנו לידי תיקון חוקינו ומנהגינו" (מצרפתית), מבפנים, כרך כג, מרץ 1961.
מרסל פרוסט, "שני סיפורים (פגישה על שפת האגם, ביקורת התקווה לאור האהבה)", משא, 8.12.1961.
אנטון צ'כוב, "נשף הזמיר" (מרוסית), טבע וארץ, כרך ו', חוב' י', יולי 1964.
הערות שוליים

↑  מצוטט אצל קדמי (תשמ"ד)
↑  ויקטוֹר גֵרֵן, ‏תיאור גיאוגרפי, היסטורי וארכיאולוגי של ארץ-ישראל, כרך חמישי: השומרון (ב), תרגום מצרפתית והוסיף מבוא והערות חיים בן-עמרם (התרגום לפי מהדורת פּאריס 1875), בארכיון האינטרנט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304292105171  VIAF: 82164965   WorldCat (עם VIAF): 82164965
מוטי גוטמן

מוטי גוטמן
מוטי גוטמן (נולד ב-29 באוקטובר 1961) הוא מנכ"ל חברת המחשוב "מטריקס" מיום הקמתה בשנת 2001 ומשמש כיו"ר מועצת המנהלים בעשרות החברות הבנות שלה.
ביוגרפיה

מוטי גוטמן נולד בחיפה בשנת 1961. בוגר בית הספר התיכון "חוגים". שירת בצה"ל במסגרת ממר"ם כ-7 שנים וסיים את שירותו כראש מדור תקשורת ומיני מחשבים. גוטמן מוסמך במנהל עסקים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים, MBA בניהול אסטרטגי אותו השלים בהצטיינות יתרה.
לאחר שחרורו מממר"ם הצטרף לחברת התכנה לירז מקבוצת דיסקונט השקעות, ושימש בין השנים 1994–2000 כמנכ"ל החברה הבורסאית. בשנת 2000 הוביל את מכירת לירז לחברת EDS והצטרף לקבוצת פורמולה.
בשנת 2001 הקים את "מטריקס" כמיזוג החברות "פורסופט", "ניקוב" ו"בשן מערכות",
ומשמש מאז כמנהל הכללי שלה.
מטריקס אי.טי בע"מ היא חברת טכנולוגיית מידע ישראלית, חברת בת של חברת פורמולה מערכות הישראלית שהיא עצמה חברת בת של חברת אסקו הפולנית. נכון לשנת 2023 מעסיקה מטריקס כ־11,500 עובדים בארץ ובחו"ל. מטריקס נסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב במדד תל אביב 125 החל מ-2002.
מראשית הקמתה ולאורך שנות קיומה אסטרטגיית הצמיחה של מטריקס בראשותו של מוטי גוטמן, מושתתת הן על צמיחה אורגנית והן על רכישות ומיזוגים של חברות כבסיס לגידול וכניסה למגזרים חדשים. לאורך השנים מטריקס יצעה למעלה מ-100 מיזוגים ורכישות בישראל ומחוצה לה.
רכישות בישראל: ניו אפליקום, סינטק, סיון, אלרון טלסופט,טנגרם, טאקט, פרוגרמה, סיבם, אונו-אפס, ספיה, נטוויז, מידעטק, KBIS, 2Bsecure, באבקום, חושן אליאב, מננג'וור, אינטגריטי, נוח טכנולוגיות, טקטופ, SEEV, טופקיו, המי"ל, קמביום, סיווי, אביב ניהול, DHV, דנה הנדסה, גסטטנרטק, אורטק, גב מערכות ועוד.
חברות ומיזמים שהוקמו בארץ: Matrix BI, CLOUDZONE, מטריקס דיפנס, תלפיות, מטריקס DEVOPS
רכישות בחו"ל: EXZAC, XTIVIA ששינתה את שמה ל-MATRIX-IFS ובהמשך את ,NIT, STONS, PVBS, Matrix3D, Hydus, Alius, RightStar Alacer ועוד
בנובמבר 2024 זכה מוטי גומן בפרס מפעל חיים מטעם עמותת יוצאי ממרם.
מוטי גוטמן נשוי ואב לשלושה. הוא גם פסנתרן חובב ג'אז.
אבשלום הרשקוביץ

| --- | --- |

אבשלום הרשקוביץ
 לידה:  21 בספטמבר 1964 (בן 60) נשר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  תל אביב
 השכלה:  תואר ראשון בכלכלה וומדע המדינה, מאוניברסיטת תל אביב  תואר שני בכלכלה חקלאית ומנהל, בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים
 מקצוע:  כלכלה וניהול
 פרסים והוקרה:  איש השיווק של איגוד השיווק הישראלי לשנת 1999.
אבשלום הרשקוביץ (נולד ב־21 בספטמבר 1964) הוא מנכ"ל ישראלי, שהקים וניהל את קבוצת אלבר.
לימודים

הרשקוביץ נולד ב-1964 בנשר, ומ-1973 גדל בשכונת נוה שאנן בחיפה. הוא בוגר בית הספר היסודי יזרעאליה ובית הספר תיכון עירוני ג' בחיפה. בשנים 1980–1983 היה שופט כדורגל, עד לגיוסו לצה"ל ב-1983.
בשנת 1989 קיבל תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1996 קיבל תואר שני בכלכלה חקלאית ומנהל מהפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת התזה שלו הייתה על אמידת הביקוש לפנסיה פרטית, בהנחיית פרופ' איל קמחי. השתתף בלימודי מנהל עסקים למנהלים בבית ספר Kellogg למנהל עסקים(אנ') של אוניברסיטת נורת'ווסטרן בשנת 2000, אשר אורגנו על ידי קבוצת אי.די.בי..
קריירה עסקית

הרשקוביץ החל את הקריירה העסקית שלו כקניין-משווק בחברת שופרסל, בשנים 1989–1991. בשנים 1991–1993 עבד בחברת איילון חברה לביטוח ככלכלן הראשי. במסגרת תפקידו היה אחראי על התעריף הדיפרנציאלי לביטוח רכב ולפיתוח כלים אנליטיים בתחום הביטוח הכללי.
קריירה עסקית > בקבוצת אלבר

בשנת 1993 ייסד את קבוצת אלבר (בבעלות דיסקונט השקעות מקבוצת IDB ו-GE Capital (אנ'), חברת בת של ג'נרל אלקטריק), שעוסקת במימון וליסינג לכלי רכב ומכירת כלי רכב, וכיהן בה כמנכ"ל כעשר שנים.
בתקופת כהונתו הפך המימון והליסינג החוץ בנקאי בישראל לנפוץ ברכישת כלי רכב לשוק הפרטי והעסקי. לרשות בימיו[דרושה הבהרה] היו נכסים בהיקף כולל של כ־3 מיליארד ש"ח.
כמנכ"ל אלבר הוביל, בין היתר, את הפעולות:
קריירה עסקית > ניהול חברות

בשנים 2003–2011, בחברת גיזה זינגר אבן ושות' לייעוץ פיננסי ועסקי, כיהן כשותף מייסד ויו"ר גיזה זינגר אבן מימון.
משנת 2003, מנכ"ל בחברת גובלי (מימון והשקעות).
בשנים 2003–2007, בחברת ISL - החברה הישראלית למימון השכלה גבוהה, כמייסד ומנכ"ל, עד למכירת הפעילות לכלל ביטוח ב־2007 בסכום מוערך של 50 מיליון ₪. בעת המכירה מנו לקוחות החברה למעלה מ־10,000 סטודנטים, בהיקף מימון כולל של כ־150 מיליון ₪.
משנת 2010, בחברת קמפאלוק וחברות הבת. בתפקידי מנכ"ל ויו"ר מועצת המנהלים. מוצרי החברה שווקו בכ־35 מדינות ובלמעלה מ־50,000 נקודות מכירה ברחבי העולם לרבות ברשתות השווק וולמארט, וולגרינס, קרפור, מונופרי (אנ'), CVS Pharmacy (אנ'), Mercadona (אנ') ועוד. בשנת 2020 פעילותה העיקרית של חברת קמפאלוק נמכרה לחברת מורז צמחי מרפא.
משנת 2020, בחברת רנטסייפ ישראל (חברת פינטק), בתפקידי מייסד ומנכ"ל. החברה מנפיקה ערבויות בנקאיות לשוכרי נכסים ללא צורך בפיקדון..
קריירה עסקית > חבר דירקטוריון

החל משנת 1995 שימש כדירקטור בחברות שופרסל, אילנות דיסקונט קרנות נאמנות, קבוצת שגריר ואופיל מערכות. באסקו ישראל שירותי חשמל ואנרגיה היה יו"ר וחבר דירקטוריון.
חיים אישיים

בשנת 1995 התחתן עם מירה, מרפאה בעיסוק. לזוג שני ילדים.
הערות שוליים

↑  אנשי השיווק, באתר איגוד השיווק הישראלי
↑  דובי בן-גדליהו, ‏להמציא את החברה מחדש בכל רבעון", באתר גלובס, 13 בספטמבר 1999
↑  עירן פאר, ‏איילון מוזילה בינואר את תעריפי ביטוח החובה, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2004
↑  דובי בן-גדליהו, ‏להמציא את החברה מחדש בכל רבעון", באתר גלובס, 13 בספטמבר 1999
↑  מאת עמי גינזבורג, ‏דסק"ש רכשה את השליטה בר.צ תמורת 23 מיליון שקל, באתר גלובס, 8 באוקטובר 1997
↑  שי שלו, ‏אלבר מקבוצת דסק"ש הגישה הצעת רכש למחיקת אוטו ר.צ. מהמסחר, באתר גלובס, 8 בינואר 1998
↑  אוטו ר.צ - הצעת הרכש הושלמה בהצלחה, באתר גלובס, 29 בינואר 1998
↑  ניר גולדברג, ‏אלבר גייסה 100 מיליון שקל באג"ח למוסדיים, באתר גלובס, 15 באוגוסט 2001
↑  יהודה שרוני, הבורסה מתעוררת - ואלבר מתכוננת להנפקה, באתר nrg‏, 3 באוגוסט 2009
↑  המכללה למינהל מציגה: תכנית מימון לימודים, באתר ערוץ 7, 27 באוגוסט 2003
↑  לא רק בבנק, באתר גלובס, 7 בפברואר 2006
↑  רון שטיין, ‏כלל ביטוח רכשה את ISL, המעניקה הלוואות לסטודנטים, באתר גלובס, 20 במרץ 2007
↑  קבוצת MORAZ, צמחי מרפא רכשה לאחרונה את חברת "קמפאלוק", המשווקת מברשות שיער, תחת המותג "מישל מרסייה"
↑  אתר חברת רנטסייפ ישראל
↑   הדר חורש, "לשחרר מיליארדים למשק": פעילות חדשה למשפחת רקנאטי במימון נדל"ן מסחרי, באתר TheMarker‏, 2 במאי 2021
רפאל מוקדי

| --- | --- |

 לידה:  23 ביולי 1929
 נהרג:  9 ביוני 1967 (בגיל 37)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1947–1967 (כ־20 שנה)
 דרגה:    רב-סרן
 תפקידים בשירות
 מפקד פלוגת הסיור החטיבתית 87 של חטיבה 8
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות    מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים
 עיטורים
   עיטור המופת
 תפקידים אזרחיים
 דוקטור למדעי הקרקע והמים
 
אנדרטה לזכר רס"ן רפי מוקדי וסרן יובל בן-ארצי על ציר הנפט ברמת הגולן, בסמוך לכפר הסורי הנטוש סיר א-דיב.
רפאל (רפי) מוקדי (23 ביולי 1929 – 9 ביוני 1967) היה מרצה בכיר למדעי הקרקע והמים בטכניון, ורב-סרן במילואים בצה"ל, מפקד פלוגת הסיור של חטיבה 8 במלחמת ששת הימים ובעל עיטור המופת על לחימתו בקרב על קלע ברמת הגולן.