stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסגות בודאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  68°49′00″S 67°03′00″W﻿ / ﻿68.8167°S 67.05°W﻿ / -68.8167; -67.05
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגות בודאן(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגות בודאן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגות בודאן(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגות בודאן
 
פסגות בודאן או פסגות בודן או פסגות בודין (באנגלית: Baudin Peaks) הם רכס של פסגות בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גובהן של הפסגות עולה על 750 מטרים מעל פני הים; הפסגות הן ההר ה-4,640 בגובהו באנטארקטיקה.
הפסגות ממוקמות בפינה הדרומית- מזרחית של מפרץ מיקלסן; בסמוך מדרום-מערב לשפכו של קרחון קלארק; 17 קילומטרים מזרחית - צפון-מזרחית מכף ברטו.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגות

אזור הפסגות מופה לראשונה באופן גס וחלקי בשנת 1909 על ידי המשלחת הצרפתית הרביעית לאנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.
הפסגות עצמן נסקרו לראשונה בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בהנהגת ג'ון ריימיל (בסקרים אלה לא ניתן לפסגות שם).
הפסגות נסקרו בשנית בין השנים 1948–1949, על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
היסטוריה > מקור השם

שארקו קרא ללשון היבשה הסמוכה "כף פייר בודאן" (Cap Pierre Baudin).
שארקו קרא ללשון היבשה על שמו של פייר בודאן (Pierre Baudin) שהיה מהנדס הנמל פרנאמבוקו (כיום נמל רסיפה שבברזיל) - הנמל בה עגנה האונייה "למה לא" (Pourquoi-Pas) בשובה מאנטארקטיקה.
סקר שטחי חסות איי פוקלנד זיהה את אזור הפסגות, כאזור לשון היבשה ששארקו גילה ׁ(ומיפה באופן חלקי - כך שהזיהוי לא היה ברור קודם לכן).
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
פסגות אייבורי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,120 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  63°50′00″S 59°09′00″W﻿ / ﻿63.833333333333°S 59.15°W﻿ / -63.833333333333; -59.15
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגות אייבורי(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגות אייבורי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגות אייבורי(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגות אייבורי
 
פסגות אייבורי (באנגלית: Ivory Pinnacles) הם זוג פסגות מכוסות קרח בצפון חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
שיא גובהן של הפסגות 1,120 מטרים מעל פני הים; פסגות אייבורי הם ההר ה-3,089 בגובהו באנטארקטיקה.
הפסגות ממוקמות ממזרח למפרץ שארקו שבחוף דייוויס.
הפסגות ממוקמות ממערב לקרחון פטוס, 14 קילומטרים דרומית-מזרחית לכף קיילמאן.
אוכף פוינטר מפריד בין פסגות אייבורי, לבין גבעת פוינטר.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגות

הפסגות נסקרו ביולי 1948 מהקרקע על ידי משלחת של סקר שטחי חסות איי פוקלנד אשר יצאה ממפרץ התקווה; הפסגות מופו לראשונה בשנת 1948 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
הפסגות צולמו מהאוויר על ידי הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
היסטוריה > מקור השם

שמן של הפסגות ניתן להן על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
השם הוא תיאורי - מתאר את צבע הפסגות.
אייבורי באנגלית משמעו "שנהב".
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
↑  לפי מקור אחר, פסגות אייבורי הם ההר ה-2,047 בגובהו באנטארקטיקה.
↑  מידע גאוגרפי על אוכף פוינטר
פלאבינים

ישנם 18 אטומי מפתח באיזואלוקסאצין (אנ') המרכיבים את המבנה האופייני של שלוש טבעות. קבוצת ה-R משתנה ומבדילה בין הפלאבינים השונים.
ריבופלאבין
פלאבינים (מלטינית: Flavus, "צהוב") מתייחס בדרך כלל לקבוצת התרכובות האורגניות המכילות את התרכובת ההטרוציקלית הטריציקלית (אנ') איזואלוקסאצין (אנ') או האיזומר שלה, אלוקסאצין, ונגזרות שלהן. המקור הביוכימי לפלאבין הוא הוויטמין B הצהוב, ריבופלאבין. הקבוצה הפונקציונלית פלאבין מחוברת לעיתים קרובות עם אדנוזין דו-פוספט ליצירת פלאבין אדנין דינוקלאוטיד (אנ') (FAD), ובנסיבות אחרות, נמצא כפלאבין מונונוקלאוטיד (או FMN), צורה מזורחנת של ריבופלאבין. באחת משתי צורות אלו הפלאבין קיים כקבוצה פרוסטטית בפלאבופרוטאינים (אנ'). למרות השמות הדומים, הפלאבינים נבדלים כימית וביולוגית מהפלבונואידים ומהפלאבנולים (אנ').
קבוצת הפלאבין מסוגלת לעבור תגובת חמצון-חיזור, ויכולה לקבל אלקטרון אחד בתהליך דו-שלבי או שני אלקטרונים בבת אחת. החיזור מתבצע עם הוספת אטומי מימן לאטומי חנקן ספציפיים במערכת הטבעות של האיזואלוקסאצין (אנ'):
שיווי משקל בין הצורות המחומצנות (שמאל) והמחוזרות לחלוטין (ימין) של הפלאבין.
בתמיסה מימית, הפלאבינים הם בצבע צהוב כאשר הם מחומצנים, מקבלים צבע אדום במצב האניוני של חיזור למחצה או כחול במצב הנייטרלי (סמיקינון (אנ')), וחסרי צבע כאשר הם מחוזרים לחלוטין. הצורות המחומצנות והמחוזרות נמצאות בשיווי משקל כימי מהיר עם צורת הסמיקינון (רדיקלים חופשיים), המוזחות כנגד היווצרות הרדיקל:
כאשר Flox הוא הפלאבין המחומצן, FlredH2 הפלאבין המחוזר (עם הוספת שני אטומי מימן)
ו-• ‏FlH צורת הסמיקינון (תוספת של אטום מימן אחד).
פוטוחיזור

הן פלאבינים חופשיים והן כאלו הקשורים לחלבונים יכולים לעבור חיזור באמצעות אור (אנ'), במנגנון המתווך על ידי מספר תרכובות אורגניות, כגון חומצות אמינו מסוימות, חומצות קרבוקסיליות ואמינים. תכונה זו של פלאבינים מנוצלת על ידי חלבונים שונים הרגישים לאור. לדוגמה, תחום ה-LOV, המצוי במינים רבים של צמחים, פטריות וחיידקים, עובר שינוי מבני הפיך, תלוי אור, הכרוך ביצירת קשר בין שייר ציסטאין ברצף הפפטידים שלו לבין FMN קשור.
FAD

פלאבין אדנין דינוקלאוטיד היא קבוצה הקשורה לאנזימים רבים, כולל פרדוקסין-NADP(+) רדוקטאז (אנ'), מונואמין אוקסידאז, חומצת אמינו D אוקסידאז (אנ'), גלוקוז אוקסידאז (אנ'), קסנטין אוקסידאז (אנ') ואציל-קואנזים A-דהידרוגנאז (אנ').
FADH/FADH2

FADH ו-FADH2 הן צורות מחוזרות של FAD.‏ FADH2 מיוצר כקבוצה פרוסטטית בסוקסינט דהידרוגנאז (אנ'), אנזים המעורב במעגל קרבס. בזרחון חמצוני, שתי מולקולות של FADH2 מניבות בדרך כלל 1.5 ATP כל אחת, או שלוש ATP משולבות.
FMN

ריבופלאבין-5-פוספט הוא קבוצה פרוסטטית הנמצאת, בין היתר, בחלבונים NADH דהידרוגנאז (אנ'), אי. קולי ניטרורדוקטאז (אנ') ו-NADPH דהידרוגנאז (אנ').
לקריאה נוספת

Voet D, Voet JG (2004). Biochemistry (3rd ed.). John Wiley & Sons. ISBN 0-471-39223-5.
ביאורים

↑  תרכובות כימיות מחזוריות המכילות שלוש טבעות אטומים מחוברות.
הערות שוליים

↑  Michaelis L, Schubert MP, Smythe CV (1936). "Potentiometric study of the flavins". Journal of Biological Chemistry. 116 (2): 587–607. doi:10.1016/S0021-9258(18)74634-6. אורכב מ-המקור ב-2009-08-08.
1 2  Massey V, Stankovich M, Hemmerich P (בינואר 1978). "Light-mediated reduction of flavoproteins with flavins as catalysts". Biochemistry. 17 (1): 1–8. doi:10.1021/bi00594a001. PMID 618535. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Alexandre MT, Domratcheva T, Bonetti C, van Wilderen LJ, van Grondelle R, Groot ML, Hellingwerf KJ, Kennis JT (ביולי 2009). "Primary reactions of the LOV2 domain of phototropin studied with ultrafast mid-infrared spectroscopy and quantum chemistry". Biophysical Journal. 97 (1): 227–37. Bibcode:2009BpJ....97..227A. doi:10.1016/j.bpj.2009.01.066. PMC 2711383. PMID 19580760. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536035605171  BnF: cb12287101r (data)  GND: 4154578-3  LCCN: sh85049030  LNB: 000307941 
FAD
FMN
פרנקה די ריינצו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בדצמבר 1938 (בת 85) פיימונטה, איטליה 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרנקה די ריינצו (באיטלקית: Franca di Rienzo; נולדה ב-11 בדצמבר 1938) היא זמרת איטלקייה, ילידת צרפת.
קריירה

ב-6 בפברואר 1961, פרנקה ניצחה בקדם השווייצרי לאירוויזיון 1961, ונבחרה לייצג את המדינה בתחרות. ב-18 במרץ, היא ביצעה את השיר "Nous Aurons Demain". בתום ההצבעה, הגיעה למקום השלישי עם 16 נקודות.
בשנת 1963, ייצגה שוב את שווייץ בפסטיבל סופוט, פולין. בשנת 1965, הקימה את להקת הפולק הצרפתייה "Les Troubadours".
הערות שוליים

↑  Eurovision 1961 Results: Voting & Points
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13927328f (data)  ISNI: 0000 0000 0276 8030  MusicBrainz: 73411c4b-3054-46c7-8743-b06b808dd118  SUDOC: 08627502X  VIAF: 7576697   WorldCat (עם VIAF): 7576697 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פסגות בראון

ערך זה עוסק בפסגות בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  714 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  85°35′00″S 158°04′59″W﻿ / ﻿85.5833°S 158.083°W﻿ / -85.5833; -158.083
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגות בראון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגות בראון
 
פסגות בראון (באנגלית: Brown Peaks) הם סדרה של פסגות נמוכות, ממזרח לקרחון אמונדסן, באזור חוף אמונדסן בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
אורכו של רכס הפסגות 7 קילומטרים.
הפסגות מצויות 11 קילומטרים ממצוק רובינסון.
גובהן של הפסגות 714 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגות

הפסגות מופו לראשונה בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו במהלך משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה, שנערכה בין השנים 1928–1930.
היסטוריה > מקור השם

שמם של הפסגות ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגות נקראות על שמו של קנת' ר. בראון (Kenneth R. Brown), ביולוג ששהה בתחנת מקמרדו בחורף האנטארקטי של 1964.
לקריאה נוספת

• I.B. Campbell, G.G.C. Claridge, , P. 76
• D. O. Øvstedal, R. I. Lewis Smith, , P. 37
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
פיאט 125p פולסקי

| --- | --- |

Polski Fiat 125p
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Fabryka Samochodów Osobowych (FSO)
 שנות ייצור:  1967–1991
 הרכבה:  פולין פולין
 מודל קודם:  FSO ורשביה 
 מודל אחריו:  FSO Polonez 
 חברת אם:  פיאט
 אורך:  4,230 מ"מ  4,234 מ"מ (טנדר)
 רוחב:  1,625  מ"מ
 גובה:  1,440 מ"מ
 משקל:  970 ק"ג  טנדר – מטען 550 ק"ג + 2 נוסעים
 בסיס גלגלים:  2,505 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים,  1,295 סמ"ק המפיק 60 כ"ס, ב-5,400 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 (יוצר בין השנים 1968–1975) 4  צילינדרים,  1,481 סמ"ק המפיק 70 כ"ס, ב-5,400 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 (יוצר בין השנים 1968–1975) 4  צילינדרים,  1,592 סמ"ק המפיק 98 כ"ס, ב-6,000 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 (יוצר בין השנים 1968–1975) 4  צילינדרים,  1,1756 סמ"ק המפיק 105 כ"ס, ב-6,000 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 (יוצר בין השנים 1968–1975) 4 צילינדרים, 1,295 סמ"ק  המפיק 65 כ"ס, ב-5,200 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 (יוצר בין השנים 1983–1975) 4 צילינדרים, 1,481 סמ"ק המפיק 75 כ"ס, ב-5,400 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 (יוצר בין השנים 1983–1975) 4 צילינדרים, 1,295 סמ"ק המפיק 65 כ"ס, ב-5,300 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 (יוצר בין השנים 1983–1991) 4 צילינדרים, 1,295 סמ"ק המפיק 60 כ"ס, ב-5,000 סל"ד, יחס דחיסה 7.4:1 (יוצר בין השנים 1983–1991) 4 צילינדרים, 1,481 סמ"ק המפיק 75 כ"ס, ב-5,400 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1 (יוצר בין השנים 1983–1991) 4 צילינדרים, 1,481 סמ"ק המפיק 70 כ"ס, ב-5,200 סל"ד, יחס דחיסה 7.2:1 (יוצר בין השנים 1983–1991) 4 צילינדרים, 1,481 סמ"ק המפיק 82 כ"ס, ב-5,200 סל"ד, יחס דחיסה 9.2:1 (יוצר בין השנים 1983–1991) 4 צילינדרים, 1,588 סמ"ק המפיק 54 כ"ס, ב-4,800 סל"ד, יחס דחיסה 23.0:1 (מנוע דיזל) (יוצר בין השנים 1983–1991)
 הילוכים:  תמסורת ידנית – 4 מהירויות (בין השנים 1967–1988)  תמסורת ידנית – 5 מהירויות (בין השנים 1989–1991)
 מהירות מרבית:  140 קמ"ש (מנוע 1,295 סמ"ק המפיק 60 כ"ס) (יוצר בין השנים 1968–1975) 150 קמ"ש (מנוע 1,481 סמ"ק המפיק 70 כ"ס) (יוצר בין השנים 1968–1975) 165 קמ"ש (מנוע 1,592 סמ"ק המפיק 98 כ"ס) (יוצר בין השנים 1968–1975) 170 קמ"ש (מנוע 1,592 סמ"ק המפיק 105 כ"ס) (יוצר בין השנים 1968–1975) 145 קמ"ש (מנוע 1,295 סמ"ק המפיק 65 כ"ס) (יוצר בין השנים 1975–1983) 145 קמ"ש (מנוע 1,481 סמ"ק המפיק 75 כ"ס) (יוצר בין השנים 1975–1983) 145 קמ"ש (מנוע 1,295 סמ"ק המפיק 65 כ"ס) (יוצר בין השנים 1983–1991) 145 קמ"ש (מנוע 1,295 סמ"ק המפיק 60 כ"ס) (יוצר בין השנים 1983–1991) 155 קמ"ש (מנוע 1,481 סמ"ק המפיק 75 כ"ס) (יוצר בין השנים 1983–1991) 155 קמ"ש (מנוע 1,481 סמ"ק המפיק 82 כ"ס) (יוצר בין השנים 1983–1991) 125 קמ"ש (מנוע 1,588 סמ"ק המפיק 54 כ"ס) (מנוע דיזל) ((יוצר בין השנים 1983–1991)
 צריכת דלק:  8.21 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1,295 סמ"ק המפיק 60 כ"ס) (יוצר בין השנים 1968–1975)   7.41 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1,588 סמ"ק המפיק 54 כ"ס) מנוע דיזל (יוצר בין השנים 1983–1991)
 
פיאט 125p פולסקי (בפולנית: Polski Fiat 125p) היא מכונית משפחתית אשר נבנתה בין השנים 1967–1991, על ידי יצרנית המכוניות הפולנית Fabryka Samochodów Osobowych (FSO)  ברישיון קונצרן פיאט האיטלקית.
דגם ה"פיאט 125p פולסקי" היה כמעט זהה לדגם פיאט 125.
יצרנית הרכב המצרית נאסר"  ייצרה את דגם "נסר 125" שהיה זהה ל"פיאט 125p פולסקי".
סך הכול יוצרו 1,445,669 יחידות.
תצורות "פיאט 125p פולסקי"

סדאן – 4 דלתות
סטיישן – 5 דלתות (בפולנית: "Polski Fiat 125p Kombi")
טנדר
לימוזינה
אמבולנס
יצוא "פיאט 125p פולסקי"

דגם ה"פיאט 125p פולסקי" יוצא לארבעים מדינות, ברחבי העולם.
בין המדינות שאליהן יוצא הדגם: יוגוסלביה (114,526 יחידות), צ'כיה (82,662 יחידות), הרפובליקה העממית ההונגרית (67,887 יחידות), הממלכה המאוחדת (48,370 יחידות), בולגריה (45,500 יחידות), גרמניה המזרחית (43,340 יחידות), צרפת (27,663 יחידות), קולומביה (14,875 יחידות), יוון (14,616 יחידות), עיראק (13,092 יחידות), סין, (11,849 יחידות) פינלנד (11,561 יחידות), בלגיה (10,820 יחידות), גרמניה המערבית (8,864 יחידות), הולנד (5,746 יחידות), דנמרק (5,631 יחידות), איראן (5,334 יחידות), אקוודור (2,504 יחידות), נורווגיה (2,377 יחידות), אוסטריה (2,250 יחידות), תאילנד (1,873 יחידות), אלג'יריה (1,575 יחידות), פקיסטן (1,501 יחידות) ולבנון (1,460 יחידות).
תמונות

פיאט 125p פולסקי
פיאט 125p פולסקי
פיאט 125p פולסקי
פיאט 125p פולסקי – מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
פיאט 125p פולסקי
מספר מכוניות מדגם פיאט "125p פולסקי"
פיאט 125p פולסקי, שנת 1980
פיאט 125p פולסקי – מבט למנוע
דגמי "פיאט 125p פולסקי" בקו הייצור (שנת 1974)
פיאט 125p פולסקי – סטיישן
פיאט 125p פולסקי – סטיישן
פיאט 125p פולסקי – סטיישן
פיאט 125p פולסקי – סטיישן
פיאט 125p פולסקי – טנדר
פיאט 125p פולסקי – טנדר
פיאט 125p פולסקי – טנדר
פיאט 125p פולסקי – טנדר
פיאט 125p פולסקי לימוזינה
פיאט 125p פולסקי לימוזינה, שנת 1974 (קבריולט)
פיאט 125p פולסקי לימוזינה, שנת 1974 (קבריולט)
פיאט 125p פולסקי לימוזינה, שנת 1974 (קבריולט)
פיאט 125p פולסקי – אמבולנס
ראו גם

פיאט
פיאט 125
נאסר 125
לקריאה נוספת

פיאט 125p פולסקי - משטרתי (automobilia.pl/polski-fiat-125p)
הערות שוליים

↑  פיאט 125p פולסקי - היסטוריהpiotrwiewiora.w.interiowo
↑  פיאט 125p פולסקיniquecarsandparts
↑  פיאט 125p פולסקי - מידות ומפרט טכניautomobile-catalog.com/make/polski_fiat/125
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph912504
פיאט 124

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאט 
 מודל קודם:  פיאט 1300 
 מודל אחריו:  פיאט 131 
 אורך:  4,030 מ"מ 
 רוחב:  1,625 מ"מ 
 גובה:  1,420 מ"מ 
 משקל:  855 ק"ג 
 בסיס גלגלים:  2,420 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 
פיאט 124, סדאן, שנת 1970
פיאט 124, סדאן, שנת 1972
פיאט 124, סדאן
פיאט 124, סטיישן
פיאט 124, ספורט קופה
פיאט 124, 1970 ספיידר ספורט
פיאט 124 היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי קונצרן הרכב האיטלקי פיאט, בין השנים 1966–1974. פיאט 124 זכתה בתואר מכונית השנה באירופה בשנת 1967. בברית המועצות יוצרו 17,332,954 יחידות.
המיתלים של דגם ה"זגאטו זאל" נלקחו מדגמי פיאט 500 ו"פיאט 124".
דגמים

פיאט 124 4 דלתות
פיאט 124 5 דלתות, Familiare (סטיישן)
ספורט קופה 2 דלתות
ספורט ספיידר
עיצוב: אוסקר מונטבונה
ארצות ייצור של הפיאט 124

הפיאט 124 הורכבה באיטליה, מלזיה ומרוקו
ברית המועצות - המפעל הפיק גרסה מותאמת 124R של 124, המכונה ""ז'יגולי"" Vaz-2101 . (לאדה 1200 - 1300 התבססו על הפיאט 124). יוצרו עד 1988 יוצרו 17,332,954 יחידות
הודו - יוצרה בין השנים 1985 - 2001
בולגריה - 1967–1971
ספרד - הפיאט 124 נמכר בספרד תחת השם "סיאט 124", (1968 - 1975), וסיאט 124 ספורט (1970-1975).
דגם נוסף, הסיאט 1430 התבסס על "פיאט 124 ספציאל" ועל פיאט 125.
טורקיה - הפיאט 124 יוצרה על ידי Tofaş תחת השמות "מוראט 124" בין השנים 1971–1977 ו-"Serçe" ( "דרור" בטורקית) בין השנים 1984–1994
דרום קוריאה - הפיאט 124 יוצרה תחת השם "פיאט-KIA 124" על ידי "מוטורס אסיה", (1970 - 1975)
מצרים - "לאדה - מצרים" יצרה 9,000 מכוניות (2002 - 2007)
מפרט טכני ומידות

מנוע 1,197 סמ"ק, 4 צילינדרים, שהפיק 44 כ"ס, 49 כ"ס, 59 כ"ס, ו-65 כ"ס. (1974–1966)
מנוע 1,438 סמ"ק, שהפיק 51 כ"ס, 55 כ"ס, 69 כ"ס, 74 כ"ס (1974–1968)
מנוע 1,592 סמ"ק שהפיק 70 כ"ס, ו-94 כ"ס (1973 - 1972)
מנוע Abarth ראלי 1,756 סמ"ק שהפיק 94 כ"ס, ו-126 כ"ס (1972–1973)
ממסורת ידנית 4 מהירויות
תמסורת ידנית 5 מהירויות
תמסורת אוטומטית
מנוע 1,920 סמ"ק שהפיק 85 כ"ס, ו-113 כ"ס (1979)
אורך הרכב - 4,042 מ"מ בגרסת הסדאן, ו-4,045 מ"מ בגרסת הסטיישן
רוחב - 1,625 מ"מ בכל הגרסאות
גובה - 1,420 מ"מ בגרסת הסדאן, 1,440 מ"מ בגרסת הסטיישן
משקל - 850 - 895 ק"ג
פיאט 124 מכונית השנה באירופה בשנת 1967

בשנת 1967 זכתה הפיאט 124 בתחרות מכונית השנה באירופה לשנת 1967.
ראו גם

פיאט
פיאט 125
פיאט 124  (באנגלית)
פיאט 130
פיאט 131
פיאט 132
זגאטו זאל
סיאט 124 ספורט
סיאט 1430
לקריאה נוספת

פיאט 124 ברלינה  (2:44 דקות), יו-טיוב
פיאט 124, 1400, שנת 1972  (6:39 דקות), יו-טיוב
פיאט 124  (1:18 דקות), יו-טיוב
פיאט 124 סטיישן - מידות
פיאט 1100 (1937)

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאט 
 מודל קודם:  פיאט 508 באלילה 
 מודל אחריו:  פיאט 1100 
 
פיאט 1100 (באיטלקית: Fiat 1100) היא מכונית משפחתית קטנה שיוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית בשנים 1937-1953.
הפיאט 1100, החל משנת המודל 1937 הוצגה כתחליף עבור פיאט 508 באלילה.
מנוע הסימקה 8 של חברת סימקה הצרפתית נלקח מדגם הפיאט 1100 (ברישיון פיאט).
בינואר 1940 מחירה של "פיאט 1100 שנת 1937–1953" היה 20,750 לירטות איטלקיות. מחירו של דגם מתחרה ה-לנצ'יה ארדאה היה 26,500 לירטות איטלקיות.
פיאט 1100, 6 חלונות
פיאט 1100 A, (מספר החלונות 4)
פיאט 1100 E
פיאט 1100
פיאט 1100, מודל s קופה, שנת 1947
פיאט 1100, זאגאטו קופה, שנת 1950
פיאט 1100 ELR, שנת 1949 - טנדר
גרסאות

4 דלתות, 4 חלונות
4 דלתות, 6 חלונות
2 דלתות קבריולה
2 דלתות קופה (מודל s ומודל זאגאטו)
2 דלתות - טנדר
סדרות

פיאט A 1100
פיאט B 1100 (מספטמבר 1948)
פיאט 1100 E {משנת 1949)
מפרט טכני

מנוע קדמי, 1,089 סמ"ק המפתח 24 כ"ס ו- 32 כ"ס
בגרסת 1,100 E: מנוע 4 צילינדרים, 1,089 סמ"ק המפתח 31 כ"ס, ו- 42 כ"ס
תמסורת ידנית 4 מהירויות
אורך הרכב - 4,020 מ"מ
בסיס גלגלים - 2,420 מ"מ
משקל - 890 ק"ג
תאוצה 0-100 קמ"ש - 46.7 שניות
מהירות שיא - 110 קמ"ש
שיווק בישראל

בשנת 1938 שווקה הפיאט 1100 בארץ ישראל המנדטורית על ידי "פיאט סוכנות ארץ-ישראל בע"מ". דגמים נוספים ששווקו על ידי פיאט היו: פיאט 1500, פיאט 508 באלילה והפיאט 500 טופולינו שמחירה היה 130 לירות א"י לגרסת גג סגור ו-140 לירות א"י לגרסת גג מתקפל.
לקריאה נוספת

פיאט 1100 1932-1985 סקירה כללית
פיאט 1100 ברלינה 1946  אוטומוביל קטלוג (אנגלית)
פיאט 1100, שנת 1948  (באנגלית)
פיאט 1100  (3:02 דקות), יו-טיוב
פיאט 1100  (1:41 דקות), יו-טיוב
פיאט 1100  (5:01 דקות ללא פס-קול), יו-טיוב
פיאט 1100 טנדר שנת 1947  (2:28 דקות), יו-טיוב
פיאט 1100 טנדר צבאי  (2:51 דקות), יו-טיוב
משפחת פיאט - אורוגוואי  (ראה פיאט 1100 שנת 1937), (אנגלית)
הערות שוליים

↑  בשנים 1953-1965 הוצגה גרסה חדשה ושונה לחלוטין מגרסת "1937-1953", גרסת (פיאט 1100)
↑  פיאט 1100  אתר נוסטלגיה
פמיניזם מרקסיסטי

פמיניזם מרקיסיסטי הוא סוג של פמיניזם המתמקד במרקסיזם והתנערות מהקפיטליזם כדרך מרכזית לשחרור האישה. על פי גישה זו, רכוש פרטי הוא זה שיוצר אי שוויון כלכלי בחברה, תלות של נשים בגברים ודחיקתן ממרכזי הכוח, כפי שמתבטא בחברה הקפיטליסטית כיום, ויש לשנות זאת.
מרקסיזם

על פי התאוריה המרקסיסטית החברה מחולקת לשני מעמדות – שולט ונשלט, הנבדלים בבעלות על אמצעי היצור המשתנים בהתאם לתקופה. למעמד הנשלט יש את כוח העבודה. היחסים בין המעמדות מושתתים על מאבק, קונפליקט, סכסוך, אך יש גם תלות. הניצול והקונפליקט נובעים מהרצון של בעל אמצעי היצור להרוויח כמה שיותר. מעמד הפועלים מייצר יותר ממה שהחברה זקוקה, הערך העודף הוא הרווח שבעל העסק מרוויח על חשבון הפועל. זו תאוריה מטריאליסטית – מתחילה מהבסיס של אמצעי היצור. הבסיס החומרי/ תשתית, הוא הבסיס עליו מעוצב מבנה העל. מבנה העל כולל את האידאולוגיה של החברה, את המנהגים, התרבות, המוסר, השפה, חינוך, דת ועוד. הטענה של מרקס היא, שמבנה העל משרת את האינטרסים של המעמד השולט. דת = אופיום להמונים, מטשטשת את בני האדם ומונעת מהם לראות את יחסי הניצול שמאפיינים את חייהם. כל אלה משמרים את האינטרסים של המעמד השולט משום שהם נתפסים כמובן מאליו, כאמת היחידה ומכאן נצחית ובלתי ניתנת לשינוי.
ההתייחסות המרקסיסטית לפמיניזם ומעמד האישה

הפמיניזם, בתחילת דרכו של המרקסיזם, השתמש בסכימה הזו של מבנה העל כדי לנתח יחסי גברים ונשים. אנגלס, בספרו "מוצא המשפחה, המדינה והקנין הפרטי" תיאר את התפתחות המבנה המשפחתי הנוכחי בניתוח היסטורי. אנגלס טען שהמשפחה הנוכחית מייצגת את הקונפליקט המעמדי הבסיסי ביותר בהיסטוריה שבו הרווחה וההתפתחות של צד אחד מושג דרך דיכוי של צד שני. הטענה שלו היא שברגע שהתמסד רכוש פרטי בחברה, האישה הפכה להיות תלויה בבעלה ואצל הגבר התפתח אינטרס מובהק לשמור על הרכוש הפרטי ולדאוג שהרכוש יעבור רק ליורשים הלגיטימיים – ילדיו הביולוגים, כלומר הוא מחייב את אשתו למונוגמיה. קיומו של רכוש פרטי ממסד יחס למוסר, ליחסי גברים נשים. לכן אנגלס השווה את היחסים בין בעל לאשה, לזנות. הוא אמר שנשים מוכרות את גופן לעבודות הבית תמורת תמיכה כלכלית. הוא השווה את הגבר לקפיטליסט שנהנה מהערך העודף שאשתו מייצרת. הבורגני רואה באשתו מכשיר ייצור בלבד של יורשים לגיטימיים, של שירותי מין, ושל עבודות בית. הטענה הייתה שכשאין רכוש פרטי אין לו שום אינטרס לשמור על יחסי המין של אשתו. לפי אנגלס התנאים לשחרור הם לא שינוי תודעה מגדרית, אלא ביטול הרכוש הפרטי – מהפכה חברתית של הפרולטריון. התנאי השני הוא שנשים יעבדו בתחום הציבורי כדי שתהיה להן עצמאות כלכלית ואז לא יזדקקו לתמיכת הבעל. חיי הנישואין יתבססו רק על אהבה ויהיה שוויון.
השקפות עכשוויות של פמיניזם מרקסיסטי

פמיניזם מרקסיסטי עכשווי, ממשיך את אנגלס בטענה העיקרית והיא שההסבר לאי השוויון בין נשים לגברים בחברה נובע מזה שגברים מנצלים את כוח העבודה של נשים. הן מנוצלות בשני אתרים: במשק הבית ובשוק העבודה. 
יש קשר בין שני התחומים האלה. עד המהפכה התעשייתית נעשה חלק ניכר מהייצור החומרי בתוך משק הבית. המהפכה התעשייתית, והוצאת הייצור אל מחוץ לבית, לתחום הציבורי, יצרה הבחנה בין פרודוקציה – תחום ציבורי ורה-פרודוקציה (מילה שאפשר לתרגם גם כ"ילודה והתרבות") – בתחום הפרטי. מה שבפרטי הוא לא יצרני ולכן לא צריך לתגמל את זה, לכן זה לא מעניק סטטוס, תגמולים כלכליים. התפיסה הייתה שמה שקורה במפעל זה ייצור, מי שמייצר מקבל על זה תשלום. מה שקורה בתחום הפרטי, שקשור בעיקר לרבייה, זה לא יצרני ולכן לא מקבלים על זה סטטוס, יוקרה, גמול. כל מה שנשים עושות בתחום הפרטי לא נחשבות לעבודה, אלא תופסים אותם בתור חובה, מובן מאליו, ייעוד נשי.
הטענה הפמיניסטית המרקסיסטית היא שגם עבודות הבית הן פרודוקציה, גם הן ייצור, שיש להן ערך כלכלי ושימושי, כמו כל עבודה פרודוקטיבית אחרת – כמו עבודה במפעל. לא רק שיש להן ערך שימושי, אלא גם יש להן ערך עודף – בעבודתן בבית הן משחררות את הגבר ליום עבודה מלא. לכן העבודה היא בעלת ערך כלכלי. כשנשים עובדות רק במשק ביתן, הן כבר נמצאות בשוק העבודה. עבודה של נשים במשק הבית היא גלגל השיניים עליו נעה המכונה הקפיטליסטית. לכן הפמיניזם המרקסיסטי הציע שתי הצעות לשינוי:
קולקטיביזציה של עבודות הבית – להוציא את עבודות הבית לתחום הציבורי, המדינה תדאג לאוכל, לכביסה לחינוך וכו´. אחת הבעיות עם הטיעון הזה היא שלפחות מניסיון הקיבוץ, אף על פי שעברו לתחום הציבורי, עדיין נעשו עבודות אלה בידי נשים. השאלה היא איך ליצור את הנתק בין עבודות הבית לבין נשים.
תשלום על עבודות הבית מהמדינה. קמה תנועה Wages for Housework שטענו שכשנשים יקבלו תשלום על עבודות הבית זה יאפשר להן עצמאות כלכלית, ויבהיר את המשמעות הכלכלית של העבודות האלה, שיש לזה ערך כלכלי ולא מדובר בתחביב. הביקורת העיקרית הייתה שזה מנציח את הקשר בין עבודות הבית לנשים במקום ניתוק הקשר.
הארגון לא הצליח להשיג את המטרות שלו, אבל כן יש שינוי בתפישה לפיה מה שנשים עושות בבית זו עבודה. כאשר האו"ם עושה חישוב של התל"ג של מדינות הוא מכניס גם את הנתונים של עבודת נשים שהיא ללא שכר. בארץ יש הכרה של ביטוח לאומי בעבודה שהיא רק במשק הבית. כמו כן במשפטי גירושים במדינות רבות בעולם ובמיוחד בארצות הברית מקובל לתת משקל שווה ערך לעבודת האשה בבית, גם כאשר בעלה הוא זה שעבד והרוויח כסף (מתוך הראיה שהוזכרה לעיל, בה האשה מאפשרת לבעל להתפרנס כאשר היא עובדת בבית ולכן מגיע לה חלק משכרו).
Berk - The Gender Factory בזמן שעבודות הבית וחלוקת העבודה בבית מייצרות סחורה (ילדים נקיים, ארוחות, בגדים נקיים), הן בו זמנית מייצרות את ההיררכיה בין נשים ובין גברים, את התפישות של נשיות וגבריות, כי החלוקה של העבודה בבית מבוססת על יחסי שליטה ושיעבוד, והדרישות של העבודה בבית מתערבבות כל הזמן עם תפיסות ודרישות של מגדר.
ראו גם

פמיניזם ליברלי
פמיניזם רדיקלי
פמיניזם פוסט מודרני
פמיניזם דתי
פמיניזם מזרחי
אקופמיניזם