stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאיא עבדול-מאטין השני

| --- | --- |
יאיא עבדול-מאטין השני בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2018
יאיא עבדול-מאטין השני בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2018
 לידה:  15 ביולי 1986 (בן 38) ארצות הברית ניו אורלינס, לואיזיאנה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 עיסוק:  שחקן, מפיק קולנוע וטלוויזיה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (2020) 
 פרופיל ב-IMDb
 
יאיא עבדול-מאטין השני (באנגלית: Yahya Abdul-Mateen II; נולד ב-15 ביולי 1986) הוא שחקן אמריקאי.
עיקר פרסומו של עבדול-מאטין החל ב-2018, אז הוא גילם את דמותו של נבל-העל מנטה שחורה בסרט גיבורי-העל "אקוומן". ב-2020, הוא זכה בפרס אמי על תפקידו כדוקטור מנהטן בסדרת הטלוויזיה "השומרים".
ביוגרפיה

יאיא עבדול-מאטין השני נולד ב-15 ביולי 1986 בעיר ניו אורלינס שבמדינת לואיזיאנה, לאב מוסלמי ואם נוצרייה, שניהם אפרו-אמריקאים. משפחתו התגוררה בדיור ציבורי, עד שהצליחה להתבסס ועברה לעיר אוקלנד שבמחוז אלמידה במדינת קליפורניה, שם הוא גדל. הוא למד אדריכלות באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ולאחר שסיים את לימודיו עם תואר ראשון הוא החל לעבוד כמתכנן ערים ואזורים בסן פרנסיסקו. עם זאת, הוא תמיד חלם להיות שחקן, ובאמצע שנות ה-20 לחייו הוא החל ללמוד בדרמה באוניברסיטת ייל, שם הוא קיבל תואר שני.
קריירה

עבדול-מאטין החל את הקריירה שלו במשחק ב-2016, אז הופיע בסדרת הדרמה המוזיקלית "גט דאון" של באז לורמן בהזרמת המדיה "Netflix", בתפקיד ראשי כדמותו של קלרנס קולדוול. על תפקידו, זכה לשבחים רבים. שנה אחר כך, ב-2017, הוא הופיע בתפקיד קטן בסרט הבלשי "ההיעלמות של סידני הול" (אנ') של שון כריסטנסן, בדמותו של דוויין. עוד באותה השנה, הוא הופיע כדמויות משנה בשני סרטים נוספים - הקומדיה "משמר המפרץ", והדרמה "האמן הגדול מכולם".
בשנת 2018, הוא הופיע בתפקיד קטן בסרט "גבולות" (אנ') של שאנה פסט, והצטרף לזיכיון סדרת סרטי גיבורי-העל בלייב אקשן עתירי התקציב של האחים וורנר, "היקום הקולנועי של DC", כדמותו של נבל-העל מנטה שחורה בסרט "אקוומן". בשנה זו הוא גם הופיע בתפקיד משנה בעונתה השנייה של הסדרה הדיסטופית "סיפורה של שפחה" ובתפקיד ראשי בסרט הדרמה "הקרב הראשון".
בשנת 2019, עבדול-מאטין הופיע בסרט האימה "אנחנו", בסדרת הקומיקס "השומרים" בתפקיד ראשי כדוקטור מנהטן וגם בפרק "Striking Vipers" של סדרת האנתולוגיה "מראה שחורה". על תפקידו כדוקטור מנהטן, עבדול-מאטין זכה בפרס אמי.
במהלך 2020, הוא גילם את בובי סיל בדרמה המשפטית "משפט השבעה משיקגו" בבימויו של אהרן סורקין והופיע בסרט הדרמת פשע "לאחר מעשה".
בשנת 2021, עבול-מאטין הופיע כדמות הראשית בסרט האימה "קנדימן" ובתפקיד מורפיאוס בסרט המדע בדיוני "מטריקס: התחייה".
ב-30 בנובמבר 2021, עבדול-מאטין השיק חברת הפקה בבעלותו, "House Eleven10". בין החברה לבין שירות הזרמת המדיה "Netflix" נחתם הסכם שיתוף פעולה, אשר במסגרתו יככב עבדול-מאטין בסרטים ובסדרות שהוא יפיק עבור השירות. שם החברה הוא מחווה לבית ילדותו של עבדול-מאטין בעיר אוקלנד, ומבטא את חזונו לקדם כישרונות מקבוצות אוכלוסייה הסובלות מייצוג חסר בתעשייה.
הוא הופיע ברשימת טיים 100 נקסט לשנת 2022 של מגזין טיים.
בספטמבר 2022, עלה בתיאטרון ברודוויי עם המחזה בכיכובו "טופדוג/אנדרדוג" שם גילם את בות'; והיה מועמד לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה (אנ') לשנת 2023.
בשנת 2024 אמורה לעלות הסדרה "וונדר מן" בהשתתפותו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | ההיעלמות של סידני הול (אנ') | דיון ג'ונס |  |
| 2017 | משמר המפרץ | סמל גארנר אלרבי |  |
| 2017 | האמן הגדול מכולם | וי. די. וילר |  |
| 2018 | הקרב הראשון (אנ') | דארל |  |
| 2018 | גבולות (אנ') | סרג' |  |
| 2018 | אקוומן | דייוויד קיין / מנטה שחורה |  |
| 2019 | אנחנו | ראסל תומאס |  |
| 2019 | המתיקות שבבטן (אנ') | עזיז |  |
| 2020 | לאחר מעשה (אנ') | ביג סטונה |  |
| 2020 | משפט השבעה משיקגו | בובי סיל |  |
| 2021 | קנדימן | אנתוני מק'וי / קנדימן (אנ') |  |
| 2021 | מטריקס: התחייה | מורפיאוס (אנ')/ הסוכן סמית' |  |
| 2022 | אמבולנס (אנ') | וויל שארפ |  |
| 2023 | אקוומן 2: הממלכה האבודה | דייוויד קיין / מנטה שחורה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016–2017 | גט-דאון (אנ') | קלרנס קולדוול | תפקיד ראשי; 11 פרקים |
| 2018 | סיפורה של שפחה | עומאר | פרק: "Baggage" |
| 2019 | מראה שחורה | קארל | פרק: "Striking Vipers" |
| 2019 | השומרים | קאל אייבר / דוקטור מנהטן | תפקיד ראשי; 9 פרקים פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2020) |
| TBA | וונדר מן | סימון ויליאמס / וונדר מן | מיני-סדרה עתידית של דיסני+ |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022–2023 | טופדוג/אנדרדוג | בות' | תיאטרון ג'ון גולדן (אנ') בברודוויי מועמד פרס טוני לשחקן הטוב ביותר בהצגה (אנ') (2023) |
יחסי נמיביה–צ'ילה

| יחסי נמיביה–צ'ילה |
| --- | --- |
נמיביה: צ'ילה


נמיביה: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
824,292: 756,102
אוכלוסייה
3,045,810: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
12,351: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,055: 16,956
משטר
רפובליקה: רפובליקה דמוקרטית

יחסי נמיביה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת נמיביה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת נמיביה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין נמיביה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-16 באוקטובר 1960.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בנמיביה אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן, אלא מקבלים אחת בכניסה למדינה. לעומת זאת, אזרחי נמיביה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה אינה מיוצגת בנמיביה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
נמיביה אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. נמיביה האמינה את שגרירותה שבברזיליה, בירת ברזיל הסמוכה, על צ'ילה.
יוהנס הראשון, קיסר אתיופיה

יוהנס הראשון (בגעז: ዮሐንስ, גרסה אתיופית של השם יוחנן) מכונה גם בשם ג'ון הראשון הוכתר בשם אאילף סגד - "לו סוגדים אלפים", קיסר אתיופיה 1667–1682 בנו הרביעי של הקיסר שקדם לו פאסילידס.
יוהנס הוכתר לקיסר בעקבות מועצה שנתמתה לאחר מות אביו ונבחר לקיסר בתמיכתו של בלאטנה מלאקה קראסטוס.
עקב המחלוקת הדתית שגרמו המיסיונרים הקתולים בתקופת סבו סוסוניס, יוהנס נהג בהם בקשיחות. בשנת 1669 הוא פקד על גראזמאץ' מיכאל לגרש את כל הקתולים שלא אימצו את דוקטרינת הכנסייה האתיופית לסנאר. שישה פרנציסקנים שנשלחו על ידי האפיפיור אלכסנדר השביעי להמרת האתיופים לקתוליות הוצאו להורג בפקודת הקיסר.
כתוצאה מכך הקיסר העדיף אורחים ארמניים שמבחינה דתית היו קרובים לכנסייה האתיופית. ארמניה בתקופה זו שלחה מספר שליחויות דיפלומטיות וב-1679 הקיסר יוהנס קיבל את הבישוף הארמני אווסטאווס.
בתקופת יוהנס גדל הוויכוח על טבעו של ישו הנוצרי והוקמה מועצה שתפתור את וויכחי הדת. הנזירים מגוג'אם שבראשם עמד אווסטאווס הארמני טענו שישו נצלב והתאחד עם אביו טענה הנקראת בגעז קאבט - משיחה טענה שנתמכה גם על ידי בנו של הקיסר ייאסו מנגדם עמדו נזירי דברה ליבנוס משוואה שעמדו על דעתם המסורתית.
ארנסט וואליס באדג' טוען שהקיסר תמך בדוקטרינת הקאבט בגלל שבנו תמך בה, אך על פי חוקרים אחרים הקיסר תמך בדוקטרינה זו משום שגוג'אם הייתה מחוז חשוב וכדי לא לגרום לקרע בעם.
הערות שוליים

↑  ג'יימס ברוס כתב שיוהנס מלך בשנים 1665–1680, אולם דעתו הופרכה בגלל שבתקופתו של יוהנס היה ליקוי שלפי החישוב המדעי התרחש ב-4 בנובמבר 1668 כך טוען באדג' בספרו היסטוריה של אתיופיה: נוביה וחבש 
 E. A. Wallis Budge, A History of Ethiopia: Nubia and Abyssinia, 1928 [Oosterhout, the Netherlands: Anthropological Publications, 1970], p. 408. ISBN 0938818910.
↑  Budge, pp.406f, 410f
↑  H. Weld Blundell, The Royal chronicle of Abyssinia, 1769-1840 (Cambridge: University Press, 1922, p. 525
↑  Donald Crummey, Priests and Politicians, 1972 (Hollywood: Tsehai, 2007), p. 22. ISBN 0198216777
| השושלת הגונדרית |
| --- | --- | --- |
| תקופת התחייה | פאסילידס • יוהנס הראשון • ייאסו הראשון • יסחק ייאסו • ייאסו הראשון • תקלה היימנות הראשון • עמדה ציון • תקלה היימנות הראשון • טאוופלוס • נאבחנה יוהנס • טאוופלוס • יוסטוס (אינו מהשושלת) • דווית השלישי • בקפה • ייאסו השני • חאזקאיס • ייאסו השני • יואס הראשון |  |
| תקופת השופטים | יוהנס השני • תקלה היימנות השני • סוסניוס השני • סלומון השני • תקלה גיורגיס הראשון • ייאסו השלישי • תקלה גיורגיס הראשון • חאזקאיס • תקלה גיורגיס הראשון • באדה מריאם השני • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • יונס • תקלה גיורגיס הראשון • סלומון השלישי • דמטריוס תקלה גיורגיס הראשון • דמטריוס • אגוולה ציון • יואס השני • ג'יגר • באדה מריאם השלישי • ג'יגר • ייאסו הרביעי • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • גברה קראסטוס • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל • יוהנס השלישי • סהלה דנגל |  |
האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: פאסילידס | קיסר אתיופיה  18 באוקטובר 1667 - 19 ביולי 1682 | הבא: ייאסו הראשון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012658475405171  GND: 1037192443  ISNI: 0000 0000 6047 9528  LCCN: no2009081132  VIAF: 88547999   WorldCat (עם VIAF): 88547999
יאיא טורה

נייניירי יאיא טורה (בצרפתית: Gnégnéri Yaya Touré, נולד ב-13 במאי 1983) הוא כדורגלן עבר מחוף השנהב, אשר שיחק בעמדת הקשר האחורי, ומשמש כיום כעוזר מאמן בנבחרת ערב הסעודית.
טורה ייצג את נבחרת חוף השנהב במשך מעל לעשור והוא לקח עם הנבחרת חלק בשלוש הופעות בגביע העולם בכדורגל. טורה זכה בארבע זכיות רצופות בפרס כדורגלן השנה באפריקה בין השנים (2011–2014), והוא השחקן שזכה בפרס הכי הרבה פעמים, יחד עם סמואל אטו.
נבחרת חוף השנהב

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
טורה שותף במונדיאל הראשון של נבחרת חוף השנהב שנערך בגרמניה בשנת 2006. כמו כן, הוא השתתף בגביע אפריקה לאומות שנערך באותה שנה, טורה גם היה חלק מסגל הנבחרת למונדיאל 2010, בו נבחרתו הודחה כבר בשלב הבתים. טורה תרם לנבחרתו בטורניר זה שער אחד ובישול אחד. טורה היה חלק מסגל הנבחרת שזכה בגביע אפריקה לאומות בשנת 2015.
בשנת 2016 פרש טורה מהנבחרת.
קריירת אימון

ב-10 בפברואר 2021 הצטרף טורה לקבוצת אולימפיק דונצק מליגת העל האוקראינית כעוזר מאמן. ביוני 2021 הצטרף לצוות האימון של אחמט גרוזני הרוסית.
ביוני 2023 הצטרף לסטנדרד ליאז' מליגת העל הבלגית כעוזר מאמן.
בנובמבר 2023 הצטרף לנבחרת ערב הסעודית כעוזר מאמן.
חיים אישיים

יאיא הוא אחיהם של שחקן קולו טורה ואיברהים טורה, כדורגלנים מקצוענים אף הם. ב-20 ביוני 2014 מת אחיו של יאיא, איברהים טורה, בזמן שיאיא וקולו השתתפו במונדיאל 2014.
טורה הוא מוסלמי.
תארים

אליפות חוף השנהב - 2001
אליפות יוון - 2005/2006
גביע יוון - 2005/2006
אליפות ספרד - 2008/2009, 2009/2010
גביע המלך הספרדי - 2008/2009
ליגת האלופות - 2008/2009
הסופרקאפ הספרדי - 2009
הסופרקאפ האירופי - 2009
גביע העולם לקבוצות - 2009
מגן הקהילה: 2012
גביע ה-FA‏: 2010/2011
אליפות אנגליה: 2011/2012, 2013/2014, 2017/2018
גביע הליגה האנגלית: 2013/2014, 2015/2016, 2017/2018
גביע אפריקה לאומות: 2015
השחקן הטוב ביותר בחוף השנהב - 2008, 2009
כדורגלן השנה באפריקה - 2014, 2013, 2012, 2011
יחסי נמיביה–צרפת

| יחסי נמיביה–צרפת |
| --- | --- |
נמיביה: צרפת


נמיביה: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
824,292: 643,801
אוכלוסייה
3,045,810: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
12,351: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,055: 45,527
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית למחצה

שגרירות נמיביה בפריז
יחסי נמיביה–צרפת הם היחסים הדו-צדדיים בין נמיביה לצרפת. שתי המדינות מנהלות יחסים מצוינים וידידותיים.
סקירה כללית

בשנות ה-70 הייתה צרפת פעילה במיוחד בנושא עצמאותה של נמיביה במועצת הביטחון של האו"ם, ובמאי 1981 היא הכירה בזכותה הבלתי מותנית של נמיביה לעצמאות, ו-SWAPO, הנציג המוכר של העם הנמיבי באו"ם, פתח משרד בפריז.
שתי המדינות מקיימות את המטרה המשותפת לשלום, ביטחון ופיתוח באפריקה, מאז שמרו על יחסים מוסדיים קבועים. הנשיאים סם נוג'ומה והיפיקפוניה פוהאמבה התקבלו בברכה בצרפת על ידי הנשיא ז'אק שיראק, שבעצמו נסע לנמיביה בשנת 1998. בשנת 2010, ניקולה סרקוזי אירח את הנשיא פוהאמבה בארמון האליזה. בנובמבר 2016 פגש הנשיא האגה גיינגוב את פרנסואה הולנד] בביקור רשמי. לאחר ביקור משלחת של הסנאט הצרפתי בווינדהוק בשנת 2013, התקבלה בברכה משלחת מהמועצה הלאומית של נמיביה בראשות נשיא המועצה אסר קוברי קפרה (אנ') בצרפת באוקטובר 2015.
לרגל ועידת הצדדים לאמנת האו"ם נגד שינויי אקלים בשנת 2016, הייתה נמיביה, המדינה האפריקאית הראשונה המחויבת להפחתת גזי חממה (GHG) ב-89% עד שנת 2030, עם יעד של 70% אנרגיות מתחדשות.
נציגויות דיפלומטיות

נמיביה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
צרפת מחזיקה בנמיביה שגרירות בווינדהוק וקונסוליה כללית בוואלוויס ביי.
יחסי נמיביה – קוריאה הצפונית

| יחסי נמיביה – קוריאה הצפונית |
| --- | --- |
נמיביה: קוריאה הצפונית


נמיביה: קוריאה הצפונית
שטח (בקילומטר רבוע)
824,292: 120,538
אוכלוסייה
3,045,810: 26,517,006
תמ"ג (במיליוני דולרים)
12,351: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,055: 
משטר
רפובליקה פדרלית: דיקטטורה, טוטליטריזם, משטר חד מפלגתי

יחסי נמיביה–קוריאה הצפונית הם היחסים הדו-צדדיים בין נמיביה לרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה (DPRK). אף אחת מהמדינות לא מפעילה שגרירות בבירותיהן, אם כי לקוריאה הצפונית הייתה בעבר שגרירות בווינדהוק, שנסגרה ב-1994.
היסטוריה

במהלך מלחמת העצמאות של נמיביה (1966–1990) צפון קוריאה סיפקה תמיכה משמעותית לצבא השחרור העממי של נמיביה (PLAN), הזרוע החמושה של ארגון העם של דרום מערב אפריקה (SWAPO). כמו מדינות פרו-סובייטיות רבות אחרות במהלך המלחמה הקרה, רבים מחברי SWAPO נסעו לפיונגיאנג על מנת לקבל הכשרה צבאית.
היחסים נותרו הדוקים לאחר עצמאותה של נמיביה ב-1990. הנשיא הראשון של המדינה, סם נוג'ומה, היה מקורב במיוחד לקוריאה הצפונית. הוא אף קיבל עיטור אזרחי גבוה מצפון קוריאה ב-1992. חברת הבנייה הלאומית של צפון קוריאה השקיעה במספר פרויקטים בנמיביה - כמו אקר הגיבורים, אנדרטת מלחמה אשר נפתחה ב-2002 בווינדהוק. המאפיינים הפיזיים של האנדרטה שנבנתה בצורת חייל לא ידוע דווחו כדומים מאוד לאלו של נוג'ומה. חברת הבנייה אחראית גם על השיפוצים בביתו הפרטי של נוג'ומה, וכמו כן, גם על מספר פרויקטים גדולים אחרים, ביניהם אנדרטת העצמאות של ווינדהוק, המעון הרשמי של נשיא נמיביה ומוזיאון עצמאות שכולל פסל של הנשיא נוג'ומה.
יורשו של נוג'ומה, הנשיא היפיקפוניה פוהאמבה שמר על היחסים הקרובים עם קוריאה הצפונית. ב-2008 ביקר קים יונג-נאם, יושב ראש נשיאות אספת העם העליונה, בנמיביה ונפגש עם הנשיא. בין שתי המדינות נחתמו מספר הסכמים בכדי לתחזק, בין היתר, את שיתוף הפעולה הדו-צדדי בנושאי סחר, מסחר, תחבורה, אנרגיה והגנה. לאחר מותו של קים ג'ונג-איל ב-2011, ממשלת נמיביה הצהירה כי פטירתו לא תשפיע על יחסי נמיביה-קוריאה הצפונית. בשנת 2012, דווח כי נמיביה ביקשה מקוריאה הצפונית לבנות 13 "מיני-מעונים רשמיים" בכל אחד ממחוזות המדינה עבור הנשיא פוהאמבה, מהלך יקר מאוד שהתקבל עם ביקורת מיידית. ב-2016 אושר כי שיתוף הפעולה הצבאי נמשך.
ראו גם

יחסי החוץ של קוריאה הצפונית
יואב בלום

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1978 (בן 46) רמת גן, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלי
 עיסוק:  פיתוח תוכנה, כתיבה
 שפות היצירה:  עברית 
 תחום כתיבה:  פנטזיה ומדע בדיוני
 יצירות בולטות:  מצרפי המקרים, המדריך לימים הקרובים, הקבוע היחידי, מה שאחרים חושבים בי, כהרף עין
 פרסים והוקרה:  פרס גפן (2017)  פרס גפן (2022) 
 www.yoavblum.co.il
 
יואב בלום (נולד ב-1 בספטמבר 1978) הוא סופר ישראלי.
ביוגרפיה

יואב בלום נולד וגדל ברמת גן. בצה"ל שירת כמדריך בקורס בבסמ"ח (קורס ממר"ם), וכקצין היה ראש צוות פיתוח תוכנה.
יואב עובד בפיתוח תוכנה במקביל לעיסוקו כסופר. כמו כן מפעיל את האתר "וורטס" - אתר שיתופי לדברי תורה.
פרסם סיפורים קצרים בירחון "חלומות באספמיה" וברשת האינטרנט. ב-2007 הוציא באופן עצמאי ספר סיפורים קצרים בשם "לתת לה את הירח". עותקי הספרים הושארו במתכוון במקומות ציבוריים, והקוראים נתבקשו להעביר את הספר הלאה, או להשאירו במקום ציבורי לאחר סיום הקריאה בו.
ב-2011 יצא לאור ספרו הראשון "מצרפי המקרים" בהוצאת "כתר ספרים". הספר הגיע ל"ספר זהב" (20 אלף עותקים). "מצרפי המקרים" תורגם לשלוש עשרה שפות, ביניהן אנגלית, פורטוגזית, ספרדית, צרפתית, איטלקית, גרמנית, פולנית, צ'כית, רוסית ובולגרית.
בינואר 2014 יצא לאור ספרו השני, "המדריך לימים הקרובים" בהוצאת "כתר ספרים". הספר תורגם לשפות סינית מסורתית, רוסית וקוריאנית.
בשנת 2016 יצא לאור ספרו השלישי, "הקבוע היחידי" בהוצאת "כתר ספרים".
בשנת 2021 יצא לאור ספרו הרביעי "מה שאחרים חושבים בי" בהוצאת "כתר ספרים".
בשנת 2023 יצא לאור ספרו החמישי "כהרף עין" בהוצאת "כתר ספרים".
בלום נשוי ואב לשתי בנות ובן. מתגורר בגבעת שמואל.
פרסים והוקרה

פרס גפן (תשע"ז) על "הקבוע היחידי".
פרס רטרו גפן (תשע"ח) על "מצרפי המקרים".
פרס גפן (תשפ"ב) על "מה שאחרים חושבים בי".
"מצרפי המקרים" היה מועמד לפרס “יסנאיה פוליאנה” עבור הספר הזר הטוב ביותר שתורגם לרוסית.
יוהנס דה קלרק

יוהנס דה קלרק (Johannes de Klerk‏; 22 ביולי 1903 - 24 בינואר 1979) היה פוליטיקאי דרום אפריקאי, חבר המפלגה הלאומית, סנאטור (1955-1975), שר העבודה והעבודות הציבוריות (1954-1958), שר העבודה והמכרות (1958-1961), שר הפנים, העבודה וההגירה (1961), שר הפנים, החינוך האמנויות והמדעים (1961-1966), שר החינוך, האמנויות, המדעים והמידע (1966-1967), שר החינוך הלאומי (1968-1969) ונשיא הסנאט של דרום אפריקה (1969-1976).
ביוגרפיה

דה קלרק נולד לכומר וילם דה קלרק ולרעייתו אלטה יוהנס ואן רוי ב-22 ביולי 1903 בבורגרסדורפ. תקופת ילדותו עברה עליו בפוטשפסטרום, בדרום-מערב טרנסוואל, שם גם השלים את לימודיו האוניברסיטאיים בשנת 1926. ב-27 באפריל 1927 נשא את הנדרינה קורנליה קאוצר. לשניים נולדו שני בנים, וילם יוהנס ופרדריק וילם - לימים נשיא דרום אפריקה.
בין 1927 ל-1945 פעל דה קלרק בנילסטרום ובויטווטרסרנד. שימש מורה בכיר בבית ספר, ומזכיר של ארגון עובדים לבנים. בינואר 1947 מונה לתפקיד מזכיר אדמיניסטרטיבי של המפלגה הלאומית במחוז ראנד, ובשנת 1948 למזכ"ל המפלגה הלאומית בטרנסוואל. בין 1949–1955 כיהן כחבר במועצת הפרובינציה של טרנסוואל.
בשנת 1954 נבחר דה קלרק לסנאט ומונה לתפקיד שר העבודה והעבודות הציבוריות בממשלת גיסו יוהנס סטריידום. המינוי עורר מחלוקת ציבורית בשל הקרבה המשפחתית בין השניים. דה קלרק כיהן כשר גם בממשלות הנדריק פרוורד וג'ון פורסטר עד לשנת 1969. במסגרת תפקידו כשר החינוך סייע לייסד את האוניברסיטה של ראנד (Afrikaans University of Rand) ואת אוניברסיטת פורט אליזבת, בעודו מכהן כנשיא אוניברסיטת פוטשפסטרום.
דה קלרק דחה פעמיים פניות לכהן כנשיא הרפובליקה (ב-1967 וב-1968). בין 1969 ל-1976 כיהן כיושב ראש הבית העליון של הפרלמנט של דרום אפריקה. מכוח תפקידו זה כיהן כנשיא דרום אפריקה לתקופת ביניים בשנת 1975.
| נשיאי דרום אפריקה |
| --- | --- | --- |
| חוקת 1961 (תפקיד ייצוגי) | צ'ארלס רוברטס סווארט • תאופילוס אבנהעזר דונגס • ז'וזואה פרנסואה נודה • יאקובוס יוהנס פושה • יוהאנס דה קלרק • ניקולאס יוהאנס דידריקס • מרה פיליון • ג'ון פורסטר • מרה פיליון |  |
| חוקת 1983 (תפקיד ביצועי) | פיטר וילם בותה • כריס היוניס • פיטר וילם בותה • פרדריק וילם דה קלרק |  |
| חוקת 1996 (תפקיד ביצועי) | נלסון מנדלה • תאבו מבקי • קגאלמה מוטלנטה • ג'ייקוב זומה • סיריל רמפוזה |  |
יוהנס הנס דניאל ינסן

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1907 המבורג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  11 בפברואר 1973 (בגיל 65) היידלברג, גרמניה המערבית 
 שם לידה:  Hans Daniel Jensen 
 ענף מדעי:  פיזיקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המבורג  אוניברסיטת קיל 
 מנחה לדוקטורט:  וילהלם לנץ 
 מוסדות:  אוניברסיטת היידלברג  אוניברסיטת הנובר 
 תלמידי דוקטורט:  Berthold Stech, Hans-Arwed Weidenmüller, Jörg Eichler, Gustav Kramer, H. Dieter Zeh 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיקה (1963)  הצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (1965) 
 
יוהנס הנס דניאל ינסן (בגרמנית: Johannes Hans Daniel Jensen;‏ 25 ביוני 1907 - 11 בפברואר 1973) היה פיזיקאי גרעין וחתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1963 (ביחד עם מריה גופרט-מאייר).
חייו

יוהנס ינסן נולד ב-25 ביוני 1907 בהמבורג לגרנר קארל ינסן. החל מ-1926 למד פיזיקה מתמטיקה ופילוסופיה באוניברסיטת המבורג והשיג שם את הדוקטורט שלו בשנת 1932.
ב-1937 היה ינסן מרצה ללא שכר באוניברסיטת המבורג ובאותה תקופה החל לעבוד עם פול הרטק מנהל מחלקת כימיה פיזיקלית באוניברסיטת המבורג ויועץ לחימוש צבאי, ב-24 באפריל 1939 התקשרו השניים למשרד הרייך למלחמה כדי לספר להם על יישומים צבאיים אפשריים של תגובות שרשרת גרעינית. שליטה צבאית על פרויקט הגרעין של גרמניה הנאצית, הידוע גם בשם מועדון האורניום, החלה ב -1 בספטמבר 1939, היום שגרמניה הנאצית פלשה לפולין. אותו אחר הצהריים, אחד מהמנהלים, הביא את ינסן לתוך הפרויקט. עיקר ענינו של ינסן היה בצנטריפוגות כפולות להפרדת איזוטופים של אורניום, ינסן פיתח צנטריפוגות כפולות המבוססות על תהליך נדנדה כדי להקל על השפעת ההפרדה.
ב-1941 ינסן היה פרופסור מן המניין לפיזיקה תאורטית במכון הטכנולוגי של הנובר (כיום אוניברסיטת הנובר), ובשנת 1946 הוא התמנה להיות פרופסור. ב-1949 הוא התמנה פרופסור באוניברסיטת קרל, מאז 1969 הוא היה פרופסור אמריטוס והוא היה פרופסור אורח באוניברסיטת ויסקונסין במדיסון, אוניברסיטת אינדיאנה והמכון טכנולוגי של קליפורניה.
בשנת 1963 קיבל ינסן פרס נובל לפיזיקה ביחד עם מריה גופרט-מאייר על בניית מודלים של גרעין האטום,
ינסן נפטר ב-1973 בהיידלברג.
יחסי ניקרגואה–שווייץ

| יחסי ניקרגואה–שווייץ |
| --- | --- |
ניקרגואה: שווייץ


ניקרגואה: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
130,370: 41,277
אוכלוסייה
6,939,055: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,829: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,569: 99,060
משטר
רפובליקה: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי ניקרגואה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ניקרגואה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בין רפובליקת ניקרגואה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים ומלאים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ניקרגואה לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים המבוססים על ניסיונותיה של שווייץ לסייע לניקרגואה בהאצת הפיתוח שלה. שווייץ מחזיקה משרד במנגואה, בירת ניקרגואה שמטרתו לסייע בפיתוח של המדינה. למשרד יש דרג דיפלומטי.
ניקרגואה זכתה בעצמאותה מספרד בשנת 1821, הרפובליקה של ניקרגואה נוצרה לראשונה בשנת 1838. שווייץ הכירה בעצמאותה של ניקרגואה מיד לאחר שזו הוקמה. בשנת 1936, מועצת הברית של שווייץ פתחה קונסוליית כבוד בניקרגואה. היחסים הדיפלומטיים שבין ניקרגואה לשווייץ כוננו לראשונה בשנת 1957 ובין 1968 ל-1976, שווייץ הפעילה שגרירות בבירה מנגואה.
הסוכנות השווייצרית לפיתוח החלה לפעול בניקרגואה לאחר מפלתו של הדיקטטור אנסטסיו סומוסה דביילה ב-1979. מספר שווייצרים הצטרפו לבריגדות בניקרגואה על מנת לעזור לבניית המדינה מחדש.
מאז 1990 פועל המשרד בעל הדרג הדיפלומטי של הסוכנות במנגואה, בירת ניקרגואה.
שווייצרים בניקרגואה

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו בניקרגואה מאתיים חמישים וארבעה אזרחים שווייצרים.
נציגויות דיפלומטיות

ניקרגואה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. ניקרגואה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: ז'נבה, ולוגאנו.
שווייץ אינה מיוצגת בניקרגואה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. שווייץ מיוצגת בניקרגואה באמצעות משרד ייצוגי שהיא מחזיקה במנגואה, בירת המדינה.
יחסי אוגנדה–טורקיה

| יחסי אוגנדה–טורקיה |
| --- | --- |
אוגנדה: טורקיה


אוגנדה: טורקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
241,038: 783,562
אוכלוסייה
50,356,876: 87,527,097
תמ"ג (במיליוני דולרים)
49,273: 1,108,022
תמ"ג לנפש (בדולרים)
978: 12,659
משטר
דמוקרטיה למחצה: נשיאותי

יחסי אוגנדה–טורקיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוגנדה לטורקיה. לטורקיה יש שגרירות בקמפלה. לאוגנדה יש שגרירות באנקרה.
יחסים דיפלומטיים

לטורקיה לא היו קשרים משמעותיים עם אוגנדה, אם כי מספר חברות טורקיות ניהלו עסקים עם אוגנדה, במיוחד בתקופת אמין.
בשנות ה-60, טורקיה, ישראל ואוגנדה שיתפו פעולה כלכלית ובעניינים צבאיים. אולם בסוף שנות ה-60, הנשיא אובוטה חיזק את הקשרים עם סודאן. שיתוף הפעולה נמשך לאחר התמיכה הישראלית באמין הובילה להפלת ממשלת אובוטה. הנשיא אמין החזיר במהירות. את קשרי הידידות עם ישראל.
לרוב, ממשלת טורקיה שמרה על פרופיל נמוך ונמנעה ממעורבות בנושאים פוליטיים אוגנדיים מקומיים או סיוע כלכלי. לאחר הפריצה של אוגנדה עם בריטניה בשנת 1973, היחסים היו מתוחים בגלל הפרות זכויות האדם של אוגנדה.
בעקבות החלטת קונגרס ארצות הברית להפסיק את כל המסחר עם אוגנדה, טורקיה הלכה בעקבותיה. בעקבות הפלתו של אידי אמין בשנת 1979, הצטרפה טורקיה לארצות הברית במתן סיוע חירום, שנמשך באמצעות משטר אובוטה השני.
יחסים כלכליים

היקף הסחר בין שתי המדינות עמד על 40 מיליון דולר בשנת 2018.
יונתן אמבר

| --- | --- |
 לידה:  ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 סוגה:  רוק
 כלי נגינה:  גיטרה
 שיתופי פעולה בולטים:  אברהם טל (זמר), קובי אפללו, אריאל זילבר, דין דין אביב
 אתר רשמי
 
יונתן (יוני) אמבר הוא גיטריסט, מלחין ומפיק מוזיקלי ישראלי. מלווה כגיטריסט את אברהם טל, קובי אפללו, דין דין אביב ועוד. הלחין את שירה של מרגלית צנעני "עץ ירוק מפלסטיק".
ילדותו

אמבר נולד וגדל ברמת השרון. אביו היה טייס חיל האוויר ומורה בתיכון עירוני ד'.
בגיל 13 קיבל את הגיטרה הראשונה מהוריו, והחל ללמוד אצל המורה לגיטרה יזהר שאבי.
קריירה

לאחר שירותו הצבאי, החל ללמוד ברימון. אחרי שנה, טס לבוסטון ללמוד ב"ברקלי קולג' אוף מיוזיק", לאחר שקיבל מלגת לימודים.
ב-2004 סיים תואר ראשון, עם התמחות בהנדסת קול והפקה מוזיקלית, ובמקביל לעבודה כגיטריסט וטכנאי סאונד באולפנים, החל לעבוד על אלבומו הראשון "לנוע".
בשנת 2006 חזר לארץ, ומאז מנגן עם כמה מהאמנים המובילים בארץ. בנוסף, הלחין מוזיקה לפרסומות באינטרנט ובטלוויזיה. בימים אלה, במקביל לעבודתו כגיטריסט ומפיק מוזיקלי, עובד על שירים מקוריים.
לאמבר אולפן הקלטות בבעלותו ובניהולו, ברמת השרון.
בשנת 2009 הלחין, עם חברו ישראל קמחי, את השיר "עץ ירוק מפלסטיק", שכתב אסף אטדגי. השיר, בביצועה של מרגלית צנעני, זכה באותה השנה בתואר השיר המושמע ביותר. באותה השנה כתב עבורה גם את השיר "סרט ישן".
חיים אישיים

בשנת 2005 נישא לעינת, ולהם שלושה ילדים. מתגורר ברמת השרון.
יונתן בטשא

יונתן בטשא (נולד ב-6 בספטמבר 1996) הוא אלוף ישראל בשחייה במשחה ל-200 מטר פרפר. אלוף המכביה העשרים (2017) במשחה ל-400 מטר חופשי.