stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נטעאל בנדל
הערות שוליים

↑  ארבע הערות: אני הסדרניק גאה,  באתר כיפה
1 2  פוסט של נטעאל בנדל ברשת החברתית טוויטר, 14 ביוני 2014; ציוץ של נטעאל בנדל ברשת החברתית טוויטר, 25 ביולי 2018
↑    נטעאל בנדל, ‏פרקליטים בשירות המדינה סירבו לייצג אותה מול מפגיני חמאס, בעיתון מקור ראשון, 15 במאי 2018
↑    נטעאל בנדל, ‏המדינה הפרה הסכם עם עד מדינה שהפליל ארגון פשע, בעיתון מקור ראשון, 1 ביוני 2018
↑    נטעאל בנדל, ‏חופש ביטוי או הסתה: ביהמ"ש נגד ביקורת ברשתות החברתיות, בעיתון מקור ראשון, 16 ביולי 2018
↑    נטעאל בנדל, ‏פני הרוע, בעיתון מקור ראשון, 17 בפברואר 2019
↑    נטעאל בנדל, ‏מבקר המדינה הסמיך עצמו לבקר זכויות אדם, בעיתון מקור ראשון, 18 באפריל 2019
↑    נטעאל בנדל, ‏הותר לפרסום: נחקר שניסה להתאבד הוחתם על הסכם עד מדינה, בעיתון מקור ראשון, 23 במאי 2019
↑    נטעאל בנדל, ‏הופסקה פעילותם של 58 מדובבי משטרה, בעיתון מקור ראשון, 19 ביולי 2019
↑    נטעאל בנדל, ‏קיצור תולדות האקטיביזם השיפוטי בישראל, בעיתון מקור ראשון, 3 ביוני 2019
↑  הכתב הסרוג שמגיע לעיתון הארץ,  באתר כיפה
↑  נטעאל בנדל, המשטרה בדקה שיחות בין השופטת כרייף לשופט אלרון כחלק מחקירת תיק השוחד המיני, באתר הארץ, 4 באפריל 2021
↑   נטעאל בנדל, מנדלבליט הקים בחשאי פורום משפטנים מחוץ לפרקליטות ודן איתם בתיקי נתניהו, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2020
↑   נטעאל בנדל, הנהלת בתי המשפט פעלה להעלים כתבות ביקורתיות נגד שופטים, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2020
↑   נטעאל בנדל ויהושע בריינר, מנדלבליט הורה למפקד להב 433 שלא לחקור את חוקריו של ניר חפץ, באתר הארץ, 4 בפברואר 2020
↑   נטעאל בנדל, חברים בוועדה לבחירת שופטים מתנגדים למינוי כבוב לעליון כי נפגש עם תומכי טרור, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2021
↑   נטעאל בנדל, מנדלבליט יתעקש: על נתניהו להודות שקיבל טובות הנאה מאלוביץ' והורה להיטיב עמו, באתר הארץ, 19 בינואר 2022
↑   נטעאל בנדל, 00:36:00דקות, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2021
↑   נטעאל בנדל, מנדלבליט שלח לבכיר במשטרה ציוצים שסבר שהסיתו נגדו; אחד המצייצים הועמד לדין, באתר הארץ, 21 במרץ 2022
↑   נטעאל בנדל, איומים, צעקות ואי ודאות: עדויותיהן של נשים נגד נאשם בשוחד מיני, חשפו את מה שעשתה להן המשטרה, באתר הארץ, 22 במרץ 2022
↑   נטעאל בנדל, משפט נתניהו התחדש היום: ההגנה תטען שפוליטיקאים נוספים זכו לסיקור חיובי, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2021
↑  עזב את הארץ: התפקיד הבכיר החדש של הכתב הסרוג,  באתר כיפה
אביחי הולנדר

| --- | --- |

 לידה:  20 ביולי 1992 (בן 32) יום שני, י"ט בתמוז ה'תשנ"ב ישראל פתח תקווה, ישראל
 שם לידה:  אלימלך אביחי הולנדר
 תקופת הפעילות:  מ-2020
 מקום לימודים:  כינור דוד
 סוגה:  מוזיקה ישראלית
 חברת תקליטים:  Mobile1 Music
 בת זוג:  אלכס ברית הולנדר
 מספר צאצאים:  3
אביחי הולנדר (נולד ב-20 ביולי 1992, י"ט בתמוז ה'תשנ"ב) הוא זמר-יוצר ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה

הולנדר נולד וגדל בפתח תקווה, בנם של נחמה ושלום. מגיל צעיר התחבר למוזיקה, ולמד בישיבה התיכונית המוזיקלית כינור דוד.
שירת כלוחם ביחידת אגוז במהלך מבצע צוק איתן. השתתף בקרב שג'אעייה שבו איבד חברים מהיחידה, דבר שהותיר בו טראומה נפשית והשפיע רבות על שיריו ופעילותו המוזיקלית.
הולנדר מלווה נכי צה"ל ופועל לקידום והעלאת המודעות לנפגעי טראומה. לוקח חלק ב"מפתח soul", תוכנית של הקונסרבטוריון הישראלי למוסיקה תל אביב לחינוך מוזיקלי למתמודדים עם הלם קרב.
נשוי לברית ואב לשלושה ילדים.
קריירה

בנובמבר 2020 הוציא את הסינגל הראשון, "לא נרגע", שבו הוא מנסה לתווך את ההתמודדות עם פוסט־טראומה לבנו בן השנתיים, ארי, כשהוא מלווה בקליפ אנימציה שיצר נדי חביב, בהתבסס על ציורים שצייר בעצמו. השיר הופק על ידי תומר בירן, כחלק מקמפיין גיוס כספים לעמותת "מפתח soul".
בפברואר 2021 הוציא את הסינגל השני, "בלתי מנוצח", מלווה בקליפ שמורכב מצילומי אולטרסאונד של עובר ברחם אמו, חלק מהם של בתו. השיר הופק על ידי גלעד שמואלי.
במאי 2021 הוציא סינגל שלישי, "ברית", שיר שכתב לאשתו לקראת הגיור שעברה. לדבריו היא הצילה אותו והאמינה בו מתחילת הדרך, ושבזכותה הולנדר למד לכתוב גם על הדברים המשמחים בחיים. השיר קרוי על פי השם היהודי שקיבלה בגיור והופק על ידי אסף צרויה.
באוגוסט 2021 הוציא את השיר "אליהו", שנכתב מזווית עינה של אישה ומדבר על געגוע וכמיהה לאהוב שאולי לא ישוב עוד.
באפריל 2022 הוציא את השיר "יומולדת", שמוקדש לחברו טל יפרח שנפל במהלך מבצע צוק איתן. את השיר כתב בשיתוף עם אביבה לוי יפרח, אמו של טל. השיר הופק על ידי תומר בירן.
באוגוסט 2023 הוציא הולנדר לאור את אלבומו הראשון, "ידיים ודממה", שהגיע למיליוני השמעות בשירותי הסטרימינג. האלבום נכתב כמסע המעניק למאזינים חוויה שנעה מכאב עז עד לשמחה מרקידה. הולנדר כתב והלחין את מרבית השירים. הוא שיתף פעולה באלבום עם המפיקים, אייל מזיג, תומר בירן, אסף צרויה וגלעד שמואלי. האלבום יצא בלייבל Mobile1 Music.
בינואר 2024 יצא לאור הסינגל "נלחם" – דואט עם רון בוחניק.
במרץ 2024 הוציא את השיר "אור בשיגעון", שבו שיתף את הטקסט "טביעה" של המשוררת סא"ל טלי ורסנו אייסמן.
באפריל 2024 פרסם ביצוע מיוחד לשיר "אליהו", ביחד עם מיכל גרינגליק, אחותו של חלל צה"ל שאולי גרינליק, מתמודד הכוכב הבא שנפל במלחמת חרבות ברזל. לביצוע יש השמעות רבות.
ביולי 2024 יצא השיר "לקום", שהולנדר הפיק עבורו וידאו קליפ מיוחד בשיתוף המרכז הרפואי תל השומר. בשיר ובקליפ מתועד הליך שיקום של פצוע צה"ל, עילי חיות, שנפצע בזמן לחימה ומאז נאבק להשתקם.
ב־16 בפברואר 2025 הוציא הולנדר את השיר "גלקסיה" לזכרו של רב-סרן שילה הר-אבן, מפקד ביחידת אגוז שנפל בקרב מוצב נחל עוז במהלך טבח שבעה באוקטובר. מילות הפזמון נלקחו ממכתבים של תמר, בת זוגו של שילה, שכתבה: "אומרים שכל אדם הוא עולם, אבל אתה גלקסיה". הולנדר התרגש מהמשפט הזה, והוא הפך לבסיס לשיר. הולנדר הופיע בטקס הממלכתי לציון עשר שנים למבצע צוק איתן בהיכל הזיכרון.
הערות שוליים

1 2  'לא נרגע' – השיר שנוגע בכאב של הלם הקרב, באתר ערוץ 7, 16 בנובמבר 2020
1 2  מרגש: אביחי הולנדר פותח את הלב בשיר חדש לאשתו. צפו, באתר "סרוגים", 4 במאי 2021
↑    שמואל מוניץ, ‏"יצאתי להילחם על הנפש, כמו שיצאתי להילחם על הדרום", בעיתון מקור ראשון, 9 בינואר 2021
↑   אביחי הולנדר – לא נרגע | Avihai Hollender – Lo Nirga, סרטון בערוץ "אביחי הולנדר avihai hollender", באתר יוטיוב (אורך: 03:23)
↑  לינוי משעלי, ‏מרגש: הלוחם שהחליט לספר לבנו על הטראומה בשיר. צפו, באתר "סרוגים", 16 בנובמבר 2020
↑  מפתח soul באתר הקונסרבטריון למוזיקה
↑  לאחר שריגש מדינה שלמה: אביחי הולנדר חוזר בסינגל חדש. צפו, באתר "סרוגים", 21 בפברואר 2021
↑   אביחי הולנדר – בלתי מנוצח | Avihai Hollender – Bilti Menutzah, סרטון בערוץ "אביחי הולנדר avihai hollender", באתר יוטיוב (אורך: 03:14)
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏הכל בזכותה: אביחי הולנדר מרגש עם שיר אהבה חדש לאשתו, באתר ‏מאקו‏, 4 במאי 2021
↑  אריאל פייגלין, אביחי הולנדר: אשתי הצילה אותי מעצמי, באתר ערוץ 7, 4 במאי 2021
↑  קשת ברגסון, ‏אביחי הולנדר בסינגל חדש ומרגש במיוחד, באתר "סרוגים", 15 באוגוסט 2021
↑   אביחי הולנדר – אליהו | Avihai Hollender – Eliyaho, סרטון בערוץ "אביחי הולנדר avihai hollender", באתר יוטיוב (אורך: 03:42)
↑  אריאל פייגלין, אביחי הולנדר כותב ושר מנקודת מבט נשית, באתר ערוץ 7, 15 באוגוסט 2021
↑  מערכת ישראל היום, אביחי הולנדר חוגג יום הולדת לטל יפרח ז"ל שנפל במבצע "צוק איתן", באתר ישראל היום, 3 באפריל 2022
↑  אוראל סבג, אביחי הולנדר משתף: איך חוגגים יום הולדת לחבר שנהרג? | צפו, באתר עכשיו 14, 3 באפריל 2022
↑   אביחי הולנדר – יומולדת | Avihai Hollender – Yomuledet, סרטון בערוץ "אביחי הולנדר avihai hollender", באתר יוטיוב (אורך: 03:23)
↑  Avihai Hollender, Chartmetric, ‏נלקח ב-28 ביולי 2024
↑  אריאל פייגלין, "בימים אני ידיים ודממה": אביחי הולנדר משחרר אלבום בכורה אישי וחשוף, באתר ערוץ 7, 1 באוגוסט 2023
↑  אריאל פייגלין, בדואט עם רון בוחניק: אביחי הולנדר שר על המלחמה מול כל הרעש, באתר ערוץ 7, 17 בינואר 2024
↑  אריאל פייגלין, אביחי הולנדר מבקש רגע אור בשיגעון, באתר ערוץ 7, 27 במרץ 2024
↑  יוני קמפינסקי, מצמרר: האחות השכולה בדואט מרגש עם אביחי הולנדר לשיר 'אליהו', באתר ערוץ 7, 17 באפריל 2024
↑  תהליך השיקום מעורר ההשראה של עילי חיות הפך לשיר של אביחי הולנדר, באתר ערוץ 7, 2 ביולי 2024
↑  איציק ברנדויין, "גלקסיה": אביחי הולנדר מרגש בסינגל לזכר המפקד שנפל, באתר ערוץ 7, 16 בפברואר 2025
↑  hollender_avihai, כבר ידענו מלחמות כואבות בעבר, ומה שבעיניי קשה ומייחד את המלחמה הזאת זו ההמוניות...., באתר אינסטגרם, ‏16 בפברואר 2025
↑   טקס אזכרה ממלכתי לזכר חללי מערכת צוק איתן - תשפ"ד, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406272905171  VIAF: 28155464789602040740   WorldCat (עם VIAF): 28155464789602040740
ג'ואנה מלוויץ

| --- | --- |

 לידה:  23 בספטמבר 1986 (בת 38) הילדסהיים, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הנובר למוזיקה, תיאטרון ותקשורת 
 עיסוק:  מנצחת, פסנתרנית
 סוגה:  מוזיקה קלאסית
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון 
 בן או בת זוג:  Simon Bode 
 פרסים והוקרה:  פרסהתרבות של בוואריה (2020) 
 joanamallwitz.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ואנה מלוויץ (בגרמנית: Joana Mallwitz; נולדה ב־1986 בהילדסהיים) היא מנצחת ופסנתרנית גרמנייה.
ביוגרפיה

מלוויץ התחילה ללמוד נגינה בכינור בגיל 3, ונגינה בפסנתר בגיל 5. בגיל 14 היא הייתה לתלמידה של כריסטה-מריה הרטמן וקרל היינץ קמרלינג. היא המשיכה את לימודי המוזיקה שלה באוניברסיטת הנובר למוזיקה, תיאטרון ותקשורת, שם כללו מוריה את מרטין בראוס ואייג'י אואה, בניצוח, והיא המשיכה ללמוד פסנתר אצל קמרלינג ואצל ברנד גוצקה. בשנת 2004 היא קיבלה מלגת ניצוח מהקרן האקדמית של העם הגרמני.
בשנת 2006 מלוויץ הצטרפה לצוות המנצחים של התיאטרון והתזמורת של היידלברג, בהזמנתו של המנהל המוזיקלי הכללי דאז, קורנליוס מייסטר. במהלך החודש השלישי של עבודתה בהיידלברג הייתה לה הופעת בכורה לא-מתוכננת בניצוח מקצועי כאשר נקראה לעלות לדוכן בהתראה של 6 שעות, בלילה הראשון של ההפקה החדשה של מאדאם באטרפליי. מ-2007 עד 2011 עבדה בהיידלברג כקאפלמייסטר שני ועוזרת למנהל המוזיקלי הכללי. בשנת 2009 זכתה מלוויץ בפרס החסות למוזיקה של פראטוריוס.
ביולי 2013, מונתה מלוויץ לתפקיד מנהלת מוזיקלית כללית של תיאטרון ארפורט, המנצחת הראשונה שמונתה לתפקיד זה בתולדות המוסד. היא נכנסה רשמית לתפקיד בעונת 2014–2015. באותו זמן היא הייתה גם המנהלת המוזיקלית הכללית הצעירה ביותר של בית אופרה גרמני. היא סיימה את כהונתה בארפורט בתום עונת 2017–2018.
באוקטובר 2017, הודיע התיאטרון הממלכתי של נירנברג על מינויה של מלוויץ כמנהלת המוזיקלית הכללית החדשה שלו, החל בעונת 2018–2019, עם חוזה ראשוני ל-5 שנים. גם הפעם היא הייתה אישה-מנצחת ראשונה שמונתה לתפקיד זה בנירנברג. באוגוסט 2020 ערכה מלוויץ את הופעת הבכורה שלה בפסטיבל זלצבורג עם כך עושות כולן, המנצחת השלישית אי פעם שניצחה על הפקת אופרה בפסטיבל זלצבורג, והמנצחת הראשונה שנקבעה מראש על ידי פסטיבל זלצבורג להפקת אופרה.
ביולי 2021, הודיע התיאטרון הממלכתי של נירנברג, כי מלוויץ התפטרה מהתפקידה כמנהלת המוזיקלית הכללית שלו בתום עונת 2022–2023.
מלוויץ ניצחה לראשונה על תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין בעונת 2020–2021. באוגוסט 2021, הודיעה התזמורת על מינויה של מלוויץ למנצחת הראשית והמנהלת האמנותית הבאה שלה, החל בעונת 2023–2024, עם חוזה ראשוני של חמש עונות. שוב, מלוויץ היא המנצחת הראשונה שזכתה להיות המנצחת הראשית של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין.
מלוויץ נשואה לטנור הגרמני סיימון בודה, שהוא חבר אנסמבל באופרה של פרנקפורט. בשנת 2019, מגזין אופרנוולט בחר במלוויץ בתור "מנצחת השנה". בנובמבר 2020 קיבלה מלוויץ את הזונדרפרייס (הפרס המיוחד) של התרבות הבווארית.
קקיסטוקרטיה

קקיסטוקרטיה היא ממשלה המנוהלת על ידי האזרחים הגרועים ביותר, הכי פחות מוכשרים ו/או חסרי מצפון. כפועל יוצא, קקיסטוקרטיה משפיע על הכלכלה, הביטחון האישי והמעמד הבינלאומי של המדינה. היא, לא פעם, הובילה לשחיתות, פגיעה בזכויות האזרח, ניהול ממשל כושל והחלשת מוסדות המדינה.
המילה נטבעה במאה ה-17, כהלחם בסיסים שלשתי מילים ביוונית, κάκιστος (קקיסטוס; הגרוע ביותר) ו-κράτος (קראטוס; שלטון) – שלטון הגרועים ביותר.
סיבות

על פי ההיגיון היה על השלטון להיות מורכב מהאנשים המוכשרים ביותר ולא הגרועים ביותר. זאת כדי שהמערכות יתפקדו בצורה טובה, דבר שיוביל לשביעות רצון העם. ישנן מספר סיבות לתופעת שלטון הגרועים ביותר הסותרת היגיון זה – המנהיג מעדיף למנות אנשים לא מוכשרים כדי שלא יהיו לו מתחרים או יורשים. בעלי התפקידים הללו יעשו הכל כדי לשמר את מעמדם, ולשם כך יפתחו נאמנות עיוורת להנהגה על חשבון מקצועיות. הם ימנו מעגל מקורבים שלהם לתפקידים נוספים, ואלו בתורם יפעלו כדי לשמר תפקידם. כך ייווצרו מעגלים מתרחבים שישמרו על שרידות השלטון. סיבה נוספת יכולה להיות במקרה שמעמד המנהיג נחלש וצפוי לפרוש, והוא מעדיף אפשרות שהמדינה שבהנהגתו תיפגע על פני אפשרות בה יוחלף על ידי מנהיג אחר שיוביל להצלחה.
היסטוריה

השימוש המוקדם ביותר במילה מתוארך למאה ה-17, ב-"A sermon Preached at the Publique Fast the ninth day of Aug. 1644 at St. Maries" של פול גוסנולד:
לכן אין לנו צורך להקפיד על תפילה נגד כאלה: נגד אותם מסיתים מתחסדים, שהביאו אש משמים כדי להעלות את ארצם באש, העמידו פנים שהדת מעוררת ומקיימים מרד מרושע ביותר: נגד אלה של נירון, אשר קרע את רחם האם שילדה אותם, ופצע את השדיים שינקו אותם: נגד אותם קניבלים שניזונים מהבשר ושיכורים בחולצת אחיהם: נגד אלה של קטילינה שמחפשים את מטרותיהם הפרטיות בהפרעה לציבור, והציתו את הממלכה כדי להצית ביצים משלהם: נגד הסערות האלה של המדינה, אותן רוחות חסרות מנוחה שאינן יכולות לחיות עוד, אז מתערבות ומתערבבות; שנוקטים בגירוד תמידי של שינוי וחידוש, הפיכת ההיררכיה הישנה שלנו לכנסייה חדשה, וזה שוב לעצמאות חדשה יותר; והמונרכיה המנומסת שלנו הופכת לסוג מטורף של קקיסטוקרטיה. אלוהים אדירים!
הסופר האנגלי תומאס לאב פיקוק השתמש במונח ברומן שלו משנת 1829 "The Misfortunes of Elphin", שבו הוא מסביר שהקקיסטוקרטיה מייצגת את ההפך מאריסטוקרטיה, שכן אריסטוס (ἄριστος) פירושו "מעולה" ביוונית. בספר שלו משנת 1838, Memoir on Slavery, הסנאטור האמריקני ויליאם הארפר השווה קקיסטוקרטיה לאנרכיה, ואמר שקקיסטוקרטיה התרחשה רק לעיתים רחוקות:
אנרכיה היא לא ממש היעדר ממשל, אלא ממשל של הגרועים מכל – לא אריסטוקרטיה אלא קקיסטוקרטיה – מצב אשר, יאמר לזכות טבע האדם, אירע רק לעתים רחוקות בקרב בני אדם, ושאולי הודגם במלואו רק במהלך שלביה הגרועים ביותר של המהפכה הצרפתית, כאשר הגיהינום הנורא הזה בער בשיא להבתו. במצב עניינים כזה, להיות מואשם פירושו להיות מורשע - להגן על החפים מפשע פירושו להיות אשם; ואולי ההשפעה הגרועה ביותר, היא שאפילו אנשים שטבעם טוב, ומעשיהם עצמם מתועבים בעיניהם, מונעים מתוך אימה לחקות ומבצעים מעשי אשמה ואלימות.
המקור באנגלית
Anarchy is not so much the absence of government as the government of the worst—not aristocracy but kakistocracy—a state of things, which to the honor of our nature, has seldom obtained amongst men, and which perhaps was only fully exemplified during the worst times of the French revolution, when that horrid hell burnt with its most horrid flame. In such a state of things, to be accused is to be condemned—to protect the innocent is to be guilty; and what perhaps is the worst effect, even men of better nature, to whom their own deeds are abhorrent, are goaded by terror to be forward and emulous in deeds of guilt and violence.
שימושים

המשורר האמריקני ג'יימס ראסל לוול (אנ') השתמש במונח בשנת 1876, במכתבו לג'ואל בנטון, בכותבו: "מה שממלא אותי בספק ובפחד הוא השפלה של הטון המוסרי. האם זה או לא תוצאה של דמוקרטיה? האם שלנו היא 'ממשלה של העם, על ידי העם, למען העם', או האם קקיסטוקרטיה, לטובת נבלים במחיר של שוטים?"
השימוש במונח קקיסטוקרטיה תיאר במהלך צורות שלטון שונות ברחבי העולם:
הנשיא בוריס ילצין מילא תפקיד היסטורי מרכזי בהתפתחויות הפוסט-סובייטיות של רוסיה. שלטונו היה סותר ושנוי במחלוקת. ניתן גם לחלק אותו בערך לשני חלקים: הרס האידאולוגיה הקומוניסטית, המפלגה הקומוניסטית והאימפריה הקומוניסטית בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 והנחת היסודות לקקיסטוקרטיה לאחר מכן על ידי ביצוע רפורמות, שהתוצאה הסופית שלהן הייתה יצירה וחיזוק של פסאודו-אליטה אוליגרכית פלילית ומיזוגה עם ההנהגה הפוליטית.
במאמר הסוקר את התפתחות קקיסטוקרטיה במדינות אפריקה שמדרום לסהרה, החוקרים מצביעים על מספר גורמים שהובילו לכך: נפוטיזם, קלפטוקרטיה (שלטון שלוקח משאבים ציבוריים לתועלת אישית), ושימוש בכוח השלטוני כדי לשמר אינטרסים אישיים על חשבון טובת המדינה. במדינות רבות, מנהיגים מקצים משאבים לתומכיהם במקום להשקיע בתשתיות ושירותים ציבוריים, מה שמחמיר את העוני והאי-שוויון הכלכלי. קקיסטוקרטיה מובילה למשילות חלשה, חוסר יציבות פוליטית ובריחה של השקעות זרות,בנוסף, הממשל הכושל פוגע גם במערכת החינוך ובתעסוקה, ומעודד חוסר אמון ציבורי במוסדות המדינה
בתקופת שלטונם של הנשיאים בניגנו אקינו ורודריגו דוטרטה לטענת מבקרי השלטון, הייתה הקקיסטוקרטיה בפיליפינים. זו השפיעה באופן נרחב על הדמוקרטיה, הכלכלה, הביטחון האישי והמעמד הבינלאומי של המדינה. היא הובילה לשחיתות עמוקה, פגיעה בזכויות האזרח, ניהול ממשל כושל והחלשת מוסדות הדמוקרטיה.
במהלך כהונתו הראשונה של דונלד טראמפ כנשיא ארצות הברית החל שימוש מוגבר במונח זה לתיאור ממשלת ארצות הברית, והוא הפך לוויראלי ב-2017 ו-2018. במונח נעשה שימוש רב במאמרי פובליציסטיקה, בפרסומים פוליטיים ובספרים.
אמצעי תקשורת שונים בישראל תיארו את ממשלת ישראל השלושים ושבע, שבראשות בנימין נתניהו, כקקיסטוקרטיה.
ראו גם

קורפורטוקרטיה
אידיוקרטיה: הטמטום שולט
משטר צבאי
קלפטוקרטיה
אוכלוקרטיה
העיקרון הפיטרי
טוטליטריזם
אליפות העולם בכדורסל 1954

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  22 באוקטובר 1954
 תאריך סיום:  5 בנובמבר 1954
 מספר משתתפות:  12
 מארחת:  ברזיל ברזיל
 ערים מארחות:  ריו דה ז'ניירו
 זוכה:   ארצות הברית
 מלך הסלים:  אורוגוואי אוסקר מוגליה  18.6 למשחק
 
 → 19501959 ←
 
אליפות העולם בכדורסל 1954 היא אליפות העולם השנייה בכדורסל שנערכה על ידי פיב"א. האליפות נערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל בין התאריכים 22 באוקטובר ל-5 בנובמבר 1954 וכללה 12 נבחרות.
ארגון הטורניר לווה בבעיות רבות, שכללו את העברתו מסאו פאולו, בה אמור היה הטורניר להתקיים על פי התכנון המקורי, לריו דה ז'ניירו, עקב אי עמידה בזמנים של הקמת אצטדיון הכדורסל בסאו פאולו. הטורניר הועבר למרקנזיניו (המרקנה הקטן), שהכיל 35,000 מקומות. החרם של ממשלת ברזיל על מדינות הגוש הקומוניסטי באירופה גרם אף הוא לסיבוכים בארגון הטורניר.
ארצות הברית, שגילתה עליונות מוחלטת על יריבותיה בטורניר הכדורסל באולימפיאדת הלסינקי (1952), שלחה נבחרת צעירה ולא מנוסה. עם זאת, היא ניצחה בכל משחקיה וזכתה באליפות, לאחר שגברה על המארחת ברזיל במשחק המכריע 62–41.
שיטת המשחקים

מספר הקבוצות גדל ביחס לטורניר הקודם מעשר לשתים עשרה נבחרות. בניגוד לשיטת המשחקים המסובכת והלא שוויונית בטורניר הקודם, הפעם חולקו הנבחרות לארבעה בתים בני שלוש קבוצות כל אחד בשלב המוקדם. שתי הראשונות מכל בית העפילו לסיבוב הגמר, שנערך בשיטת ליגה בת סיבוב אחד.
המדינות המשתתפות

לממשלת ברזיל לא היו יחסים דיפלומטיים עם מדינות הגוש הקומוניסטי והיא סירבה להעניק אשרות כניסה לנבחרות ברית המועצות (אלופת אירופה), הונגריה (סגנית אלופת אירופה) וצ'כוסלובקיה (מקום רביעי באליפות אירופה בכדורסל 1953). לכן הוזמנו לטורניר נבחרות אחרות במקומן: צרפת, ישראל בהופעת בכורה באליפות העולם ויוגוסלביה (שלמרות היותה קומוניסטית לא הוחרמה על ידי ברזיל).
מיבשת אמריקה הוזמנו לא פחות משבע נבחרות, בעיקר עקב שיקולים גאוגרפיים: קנדה ופרגוואי, שערכו הופעת בכורה באליפות העולם, ארצות הברית, אורוגוואי, צ'ילה, פרו (במקום מקסיקו) וברזיל המארחת. האלופה המכהנת, ארגנטינה, לא השתתפה בשל התפרקות הנבחרת עקב האשמות שנגעו למקצוענות שחקניה (אז כדורסל נחשב עדיין לספורט חובבני).
לראשונה באליפות העולם השתתפו שתי נבחרות מיבשת אסיה: הפיליפינים ופורמוזה (טאיוואן).
נבחרת ישראל באליפות

נבחרת ישראל בכדורסל, לה הייתה זו ההופעה הראשונה באליפות העולם, פתחה בהפסד לפורמוזה, אך ניצחון במשחקה הבא על צ'ילה העלה אותה לבית הגמר בזכות יחס סלים עדיף על צ'ילה.
בשלב הגמר ניצחה הנבחרת את צרפת אך הפסידה ביתר משחקיה, וסיימה במקום השמיני והאחרון בבית הגמר.
בסך הכול סיימה הנבחרת במקום השמיני באליפות במאזן של שני ניצחונות מול שבעה הפסדים. אברהם שניאור סיים כקלע הבולט של הנבחרת עם 97 נקודות (10.8 נקודות למשחק) ודורג במקום השביעי ברשימת הקלעים של האליפות.
סגל הנבחרת באליפות: אברהם שניאור, זכריה עופרי, משה דניאל, ראובן פכר, פרדי כהן, ישראל טוויל, שמעון שלח, יהודה וינר, רלף קליין, מרסל חפץ, עזרי לובושיץ, דני ארז. המאמן היה יעקב שאלתיאל.
שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ברזיל | 4 | 2 | 2 | 0 | 160 | 114 | 46 |
|  הפיליפינים | 3 | 2 | 1 | 1 | 126 | 151 | -25 |
|  פרגוואי | 2 | 2 | 0 | 2 | 104 | 125 | -21 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  הפיליפינים | 64 – 52 | פרגוואי   |
|  ברזיל | 99 – 62 | הפיליפינים   |
|  פרגוואי | 52 – 61 | ברזיל   |
שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | 4 | 2 | 2 | 0 | 132 | 88 | 44 |
|  קנדה | 3 | 2 | 1 | 1 | 105 | 117 | -12 |
|  פרו | 2 | 2 | 0 | 2 | 109 | 141 | -32 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  קנדה | 37 – 59 | ארצות הברית   |
|  ארצות הברית | 73 – 51 | פרו   |
|  פרו | 58 – 68 | קנדה   |
שלב הבתים > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אורוגוואי | 4 | 2 | 2 | 0 | 113 | 98 | 15 |
|  צרפת | 3 | 2 | 1 | 1 | 113 | 118 | -5 |
|  יוגוסלביה | 2 | 2 | 0 | 2 | 112 | 122 | -10 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  יוגוסלביה | 52 – 55 | אורוגוואי   |
|  צרפת | 67 – 60 | יוגוסלביה   |
|  אורוגוואי | 58 – 46 | צרפת   |
שלב הבתים > בית ד'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  פורמוזה | 3 | 2 | 1 | 1 | 115 | 113 | 2 |
|  ישראל | 3 | 2 | 1 | 1 | 100 | 98 | 2 |
|  צ'ילה | 3 | 2 | 1 | 1 | 117 | 121 | -4 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ישראל | 45 – 49 | פורמוזה   |
|  פורמוזה | 66 – 68 | צ'ילה   |
|  צ'ילה | 49 – 55 | ישראל   |
משחקי הדירוג 9–12

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  פרגוואי | 6 | 3 | 3 | 0 | 193 | 177 | 16 |
|  צ'ילה | 5 | 3 | 2 | 1 | 179 | 170 | 9 |
|  יוגוסלביה | 4 | 3 | 1 | 2 | 210 | 221 | -11 |
|  פרו | 3 | 3 | 0 | 3 | 190 | 204 | -14 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  יוגוסלביה | 62 – 70 | צ'ילה   |
|  פרגוואי | 66 – 58 | פרו   |
|  פרו | 84 – 86 | יוגוסלביה   |
|  צ'ילה | 57 – 60 | פרגוואי   |
|  יוגוסלביה | 62 – 67 | פרגוואי   |
|  פרו | 48 – 52 | צ'ילה   |
שלב הגמר

|  | מדינה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  ארצות הברית | 7 | 7 | 0 | 300-482 | 182+ | 14 |
| 2. |  ברזיל | 7 | 6 | 1 | 341-418 | 77+ | 13 |
| 3. |  הפיליפינים | 7 | 5 | 2 | 406-438 | 32+ | 12 |
| 4. |  צרפת | 7 | 3 | 4 | 392-371 | 21- | 10 |
| 5. |  פורמוזה | 7 | 2 | 5 | 405-345 | 60- | 9 |
| 6. |  אורוגוואי | 7 | 2 | 5 | 446-422 | 24- | 9 |
| 7. |  קנדה | 7 | 2 | 5 | 498-433 | 65- | 9 |
| 8. |  ישראל | 7 | 1 | 6 | 451-330 | 121- | 8 |
| מדינה | תוצאה | מדינה | תאריך |
| --- | --- | --- | --- |
|  קנדה | 50–43 |  ישראל | 27 באוקטובר |
|  צרפת | 57–49 |  אורוגוואי | 27 באוקטובר |
|  פורמוזה | 44–61 |  ברזיל | 27 באוקטובר |
|  הפיליפינים | 43–56 |  ארצות הברית | 27 באוקטובר |
|  אורוגוואי | 66–67 |  קנדה | 28 באוקטובר |
|  ישראל | 46–68 |  ברזיל | 28 באוקטובר |
|  צרפת | 49–70 |  ארצות הברית | 28 באוקטובר |
|  פורמוזה | 38–48 |  הפיליפינים | 29 באוקטובר |
|  קנדה | 67–82 |  ברזיל | 29 באוקטובר |
|  ברזיל | 59–64 |  ארצות הברית | 29 באוקטובר |
|  ישראל | 56–90 |  הפיליפינים | 30 באוקטובר |
|  צרפת | 58–48 |  פורמוזה | 30 באוקטובר |
|  קנדה | 50–84 |  ארצות הברית | 30 באוקטובר |
|  ברזיל | 57–41 |  הפיליפינים | 31 באוקטובר |
|  אורוגוואי | 67–62 |  פורמוזה | 31 באוקטובר |
|  ישראל | 48–45 |  צרפת | 31 באוקטובר |
|  קנדה | 76–83 |  הפיליפינים | 1 בנובמבר |
|  ארצות הברית | 72–28 |  פורמוזה | 1 בנובמבר |
|  ברזיל | 49–36 |  צרפת | 1 בנובמבר |
|  אורוגוואי | 73–69 |  ישראל | 3 בנובמבר |
|  קנדה | 61–74 |  פורמוזה | 3 בנובמבר |
|  הפיליפינים | 66–60 |  צרפת | 3 בנובמבר |
|  ארצות הברית | 74–30 |  ישראל | 4 בנובמבר |
|  ברזיל | 60–45 |  אורוגוואי | 4 בנובמבר |
|  קנדה | 62–66 |  צרפת | 4 בנובמבר |
|  פורמוזה | 51–38 |  ישראל | 5 בנובמבר |
|  הפיליפינים | 67–63 |  אורוגוואי | 5 בנובמבר |
|  ארצות הברית | 62–41 |  ברזיל | 5 בנובמבר |
פולי ברונשטיין

| --- | --- |
 לידה:  הרצליה
 מדינה:  ישראל 
 
פולי ברונשטיין 2024
פולי ברונשטיין (נולדה ב-1974) היא פעילה חברתית ופוליטית ישראלית. מנכ"לית "יוזמת-המאה", מייסדת תנועת "דרכנו", מחברת הספר "תור המתינות – מסע אישי מהשמאל אל המרכז" ומגישת התוכנית "נקודת האמצע" בערוץ כנסת.
יו"ר הוועדה לקידום ספורט הנשים בישראל.
ביוגרפיה

ברונשטיין גדלה בהרצליה, הייתה מדריכה ורשג"דית בתנועת הצופים העבריים ושירתה כמפקדת מחלקה בה"ד 12. היא השתחררה מצה"ל בדרגת סגן. היא בוגרת תואר ראשון בתקשורת ומדעי המדינה ותואר שני בלימודי המזרח התיכון (בהצטיינות) שניהם מאוניברסיטת תל אביב.
פעילות חברתית

ב-1998, במהלך לימודיה לתואר ראשון, נבחרה לנציגת החוג למדעי המדינה במועצת הסטודנטים מטעם תא הסטודנטים של תנועת "דור שלום". לאחר מכן נבחרה במועצה למנהלת המחלקה למלגות ומעונות באגודת הסטודנטים. באותה שנה הייתה פעילה במאבק הסטודנטים להורדת שכר הלימוד, ובמהלכו נעצרה ושבתה רעב במשך 11 יום מול בית ראש הממשלה בנימין נתניהו.
בשנים 2002–2005 שימשה כמנהלת המחלקה הבינלאומית של תנועת הצופים.
בשנים 2006–2009 שימשה כמנהלת עמותת "עתיד" – שותפות בינלאומית של תנועות נוער ציוניות ופלורליסטיות.
בשנים 2009–2013 התגוררה בלונדון בשליחות הסוכנות היהודית ותנועת הצופים. היא שימשה כשליחה מרכזית של הצופים למערב אירופה וראש המשלחת של הסוכנות בבריטניה. הקימה את שבטי הצופים הישראליים בלונדון ובאמסטרדם, את גרעין העלייה "צבר אירופה" ואת קומונות שנת השירות באירופה.
במרץ 2020 נבחרה למנכ"לית קרן היסוד. היא הייתה אמורה להיכנס לתפקיד זה בתחילת יוני 2021, אולם יממה לפני כניסתה לתפקיד המינוי בוטל.
במאי 2021 הקימה עם שותפים את "יוזמת המאה" – ארגון שמשימתו היא פיתוח מערך של פעילויות, יוזמות וארגונים המקדמים יחד ולחוד זהות ומדיניות של מרכז ישראלי.