stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורי אורלב
ביוגרפיה

אורלב נולד בוורשה, בירת פולין, בשם יז'י הנריק אורלובסקי, אך היה ידוע בכינוי החיבה יורק. אביו היה רופא. בילדותו הוא גדל בבית מתבולל, הספוג פטריוטיות פולנית. הוא סיפר שכילד כלל לא ידע שהוא יהודי ואף נהג ללכת עם האומנת שלו לכנסייה בכל יום ראשון.
כשפרצה מלחמת העולם השנייה גויס אביו לצבא הפולני. בשנת 1940 נשלח עם משפחתו לגטו ורשה. בשנת 1943 חלתה אמו ונרצחה על ידי הגרמנים בבית החולים בגטו. דודתו היא שטיפלה בו ובאחיו קז'יק. בפברואר 1943 הבריחה אותם לאזור הפולני של ורשה והם הסתתרו באחד הבניינים. לאחר מכן הועברו לבית מבודד בכפר, והוחבאו בו במרתף חשוך עד קיץ 1943. משם הועברו עם דודתם למחנה הריכוז ברגן-בלזן, שם שהו עד ששוחררו כעבור שנתיים, באפריל 1945, על ידי הצבא הבריטי. לאחר המלחמה השיגה בעבורם דודתם אישורי כניסה לארץ ישראל, הם הגיעו באוניה 'מטרואה' בספטמבר 1945 ואורלב אומץ על ידי קיבוץ גניגר, שם עבד כרפתן.
בישראל שינה את שמו לאורי. אביו אותר, ועלה לארץ בשנת 1954. את שם משפחתו שינה מאוחר יותר, כאשר את ספרו הראשון, "חיילי עופרת", פרסם אורלב בשנת 1956, תחת השם א. אורולובסקי. בהמשך עבר לגור בקיבוץ רמת יוחנן, אחר כך במעלה החמישה וב–1967 עבר לירושלים. למד באוניברסיטה העברית בירושלים וכתב תוכניות ילדים לרדיו ולטלוויזיה.
קריירה > סופר

אורלב החל את דרכו כסופר למבוגרים, את ספרו הראשון "חיילי עופרת" כתב בגיל 23, במשך שנה, שתוך כדי כתיבה שיפר את ידיעתו בעברית, אך הוא הצליח לפרסם אותו רק כעבור שנתיים. הספר הוא האוטוביוגרפיה שלו בזמן השואה, כאשר אורי הוא הילד יורק. אורלב סיפר כי בזכות אמנותו עלה בידו לכתוב את ספריו בגיל צעיר בלי להינזק מכך. הוא כתב את הדברים כסופר-אמן היוצר מתוך ריחוק מסוים מהדמויות, ובחשיפה לא מלאה. במשך כל חייו, טען כי הוא מסוגל להסתכל על השואה בעיני ילד בלבד, וכל ראייה אחרת מסוכנת עבורו.
את ספרו השני הנובלה "עד למחר", פרסם בשנת 1958. עלילת הספר הספר עוקבת אחר ניצול שואה מילדותו ועד שהגיע לישראל התחתן והקים משפחה. לאחר הפסקה של עשר שנים, פרסם ב-1968 את ספרו השלישי, קובץ הסיפורים "חופשת הקיץ האחרונה".
החל מ-1976 התמקד אורלב בכתיבת ספרות ילדים ונוער. הידועים שבספריו עסקו בילדותו בשואה ("האי ברחוב הציפורים" ו"רוץ ילד, רוץ") או בשנותיו הראשונות בארץ ("רחוקי משפחה", וכן סיפוריו המוקדמים), והציגו את הדברים מנקודת מבט נגישה לילדים ולנוער.
ב-2005 פרסם אסופת שירים דו-לשונית (במקור נכתבו בפולנית ותרגמו על ידי אורלב לעברית) שכתב בהיותו ילד כבן 12–13 בברגן-בלזן, לקראת סוף המלחמה, בהוצאת יד ושם.
קריירה > מתרגם

אורלב עסק גם בתרגום מפולנית לעברית. בין היתר תרגם את "קוו ודיס" מאת הסופר הפולני הנריק סנקביץ', ו"המלך מתיא הראשון".
פרסים והוקרה

1966 - פרס עליית הנוער לספרות
1978 - פרס זאב, עבור ספרו חיית החושך
1982 - עיטור אנדרסן, עבור ספרו האי ברחוב הציפורים
1986 - פרס חרט הכסף
1990 - פרס יאנוש קורצ'אק לספרות (מטעם IBBY בפולניה)
1996 - פרס אנדרסן
2002 - פרס זאב לספרות ילדים ונוער
2003 - פרס יד ושם לספרות ילדים ונוער
2003 - פרס אנדרסן
2003 - פרמיו סנטו.
2003 - Mildred L. Batchelder award
2006 - פרס ביאליק
2011 - יקיר ירושלים
2014 - פרס דבורה עומר, עבור ספרו האי ברחוב הציפורים
2016 - פרס דבורה עומר על מפעל חיים
חיים אישיים

אורלב התגורר בשכונת ימין משה בירושלים. היה נשוי ליערה, ולהם ארבעה ילדים. אחד מהם הוא איתמר אורלב, מחבר הספר "בנדיט", הוצאת עם עובד, 2015.
אורלב נפטר ב-25 ביולי 2022 בגיל 91. ארכיונו נמצא במכון גנזים בספריית בית אריאלה בתל אביב.
מספריו

עד מחר, הוצאת עם עובד, 1958
חופשת הקיץ האחרונה, סיפורים, דגה, תל אביב, 1968
חיית החושך, איירה מילכה צ'יזיק, עם עובד, תל אביב, 1976. זכה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער
משגעת פילים ירושלים: כתר, 1977
סיאמינה והחתולים של ימין משה, עם עובד, תל אביב, 1979
מוצץ המזל תל אביב: עם עובד, 1980
סבתא סורגת, 1981
האי ברחוב הציפורים, כתר, 1981 (עיטור אנדרסן לשנת 1982) (מהדורה חדשה ב-2011 לכבוד 30 שנה ליציאת הספר)
ראש העיר תן לשיר, 1981, הוצאת מסדה, צייר: יפתח אלון
אח בוגר, לראשית הקריאה, כתר, ירושלים, 1983
כתר הדרקון, ציורים אבנר כץ, כתר, 1984
חפיפת ראש, ציירה אלישבע געש, כתר, 1986
האיש מן הצד האחר, ציורים אבי כץ, ספרי כותרת, סדרת ספרים מקוריים לבני הנעורים, כתר, 1988
הגברת עם המגבעת, ציורים אהרן שבו, ספרי כותרת, סדרת ספרים מקוריים לבני הנעורים, כתר, 1989
לידיה מלכת ארץ ישראל כתר, ירושלים, 1991
רחוקי משפחה, 1996
סיפור על מלך, מלכה ותרנגול, מהדורה ביבליופילית עם הדפסי-רשת מאת דוד בן-שאול בהוצאת סדנת ההדפס ירושלים, 1996
חולצת האריה, צייר מישל קישקה, כתר, 2000
חיילי עופרת, כתר, 2001 (יצא לראשונה ב-1956 בהוצאת פועלים, הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, בשם מחבר: אורי אורלובסקי, מהדורה שנייה ומוגהת מחדש יצאה ב-1967) - סיפורם של הילדים יורק וקאזיק, שני אחים יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה, בפולין הנתונה לשליטת הנאצים.
רוץ ילד, רוץ, 2001
שירים מברגן-בלזן, 1944, יד ושם, 2005
הביתה מערבות השמש, הוצאת כתר, 2010 (הספר בקטלוג ULI)
מחשבות צימאון, ציירה ענבל לייטנר, הוצאת צלטנר, 2013
משחק החול - סיפור אוטוביוגרפי על ילדותו של המחבר בתקופת השואה.
מסע לגיל ארבע, איורים: אורה איל. הוצאת זמורה ביתן, 2005
המשפחה הנודדת
קטנה גדולה
קציצה מהצהריים
אורי אורלב הגדול
קשה להיות אריה
שירת הלווייתנים
מתרגומיו

המלך מתיא הראשון, מאת יאנוש קורצ'אק, הוצאת כתר 1979. בשנת 2012 יצא הספר בהוצאה מחודשת לרגל “שנת יאנוש קורצ'אק”, לציון 70 שנה למותו.
קאיטוש המכשף מאת יאנוש קורצ'אק (עיטור אנדרסן לשנת 1988)
עדן, מאת סטניסלב לם, מסדה, 1980
קוו ואדיס, מאת הנריק סנקביץ', איורי פנים הספר - אלכסנדר לויטס, זמורה ביתן, 2003
השד מהשביעית, מאת קורנל מקושינסקי, איורים - זביגניב פיוטרובסקי, "מרגנית", ספרי מופת לילדים ולנוער, זמורה ביתן, 1990
התפקיד העצוב של התיעוד, יומן מחבוא, צאלק פרחודניק, כתר, 1993
טייס החלל פירקס, מאת סטניסלב לם, שוקן, 1982
סיירת החלל ניצחון, מאת סטניסלב לם, שוקן, תל אביב, 1981
בישימון ובערבה, מאת הנריק סנקביץ’, תרגם מהמקור אורי אור-לב, איורים ז’ניה שור, ירושלים, 1970
חזרה מהכוכבים, מאת סטניסלב לם, כתר, 1988
יומני כוכבים, מאת סטניסלב לם, כתר, 1990.
חנויות קינמון, בית-המרפא בסימן שעון החול, מאת ברונו שולץ, תרגמו מפולנית - אורי אורלב, רחל קליימן, יורם ברונובסקי, אחרית-דבר - יורם ברונובסקי.
מחזות

ינוש קורצ'ק - יומן מן הגטו, הוצג בתיאטרון חיפה.
לקריאה נוספת

מנחם רגב, 'רובינזון קרוזו בין חורבות הגיטו: הערות והארות על "האי ברחוב הציפורים" מאת אורי אורלב', בדבריו תחושתו של אדם המתגנב אל ילדותו, תשס"ב.
דרורה פריאור, 'מלאכת מחשבת, מעשה חושב - "סבתא סורגת" מאת אורי אורלב: ללמוד על השואה - באיזה גיל? האם וכיצד ובמה להתחיל?', מסד, 2, תשס"ד-2004.
מנחם רגב, "כאילו אני חי בתוך איזה סיפור": ספרי אורי אורלב על תקופת השואה, מתוך הספר תחושתו של אדם המתגנב אל ילדותו הוצאת כרמל תשס"ב-2002, עמודים 279–299.
דינה שטרן, 'נושא השואה בסיפורי אורי אורלב: מציאות ומיבדה', ספרות ילדים ונוער, 14, 1988.
לאה חובב, 'חוויית ילדות ביצירה אוטוביוגרפית וביצירה לילדים': על "חיית החושך" לאורי אורלב, ספרות ילדים ונוער, 5, 1979.
דויד טראנס

מיגל דויד טראנס פרס (בספרדית: Miguel David Terans Pérez; נולד ב-11 באוגוסט 1994 במונטווידאו שבאורוגוואי) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת פניארול מליגת העל האורוגוואית ובנבחרת אורוגוואי.
קריירת מועדונים

טראנס גדל במחלקת הנוער של רנטיסטאס מליגת העל האורוגוואית. בשנת 2013 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ממנה הושאל לסנטיאגו וונדררס ולדאנוביו.
ב-15 ביוני 2018 חתם טראנס על חוזה לחמש עונות באתלטיקו מיניירו מליגת העל הברזילאית.
ב-14 בינואר 2020 הושאל לפניארול מליגת העל האורוגוואית.
ב-22 במאי 2021 חתם טראנס על חוזה לארבע עונות באתלטיקו פרנאאנסה מליגת העל הברזילאית.
קריירה בינלאומית

ב-2 בספטמבר 2021 ערך טראנס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אורוגוואי, בתיקו 1-1 נגד נבחרת פרו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
תארים

גביע סודאמריקנה (1): 2021
הערות שוליים

↑  David Terans jugará en Danubio באתר הרשמי של דאנוביו, 26 ביולי 2017 (בספרדית)
↑  Uruguaio David Terans é o novo reforço atleticano באתר הרשמי של אתלטיקו מיניירו, 15 ביוני 2018 (בפורטוגזית)
↑  Galo confirma empréstimo de David Terans para o Peñarol-URU באתר Terra, ‏ 14 בינואר 2020 (בפורטוגזית)
↑  Athletico confirma a contratação do meia uruguaio David Terans, ex-Atlético-MG e Peñarol באתר Globo Esporte, ‏ 22 במאי 2021 (בפורטוגזית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דויד טראנס".
מנחם בולה

ד"ר מנחם בולה
מנחם בולה (11 באוגוסט 1912 – 14 בינואר 1992) היה מנהל בית ספר ופרשן מקרא. כתב את פירוש דעת מקרא על ויקרא, ספר ירמיהו וספרי נחום, חבקוק וצפניה.
קורות חיים

בולה נולד באמסטרדם בשם לאו בולה להוריו משה מוריץ בולה ומרי בליץ, אמצעי בין 3 אחים.
למד בסמינר לרבנים באמסטרדם והיה פעיל בתנועת הנוער של המזרחי "זכרון יעקב". הוא עלה לארץ ישראל בראשית 1938, כדי ללמוד בה להיות מורה. בתחילת שנות ה-40 הוא העביר הרצאות במקומות שונים מטעם הפועל המזרחי. הוא עבד כמורה בנווה יעקב עד 1941 ובהמשך הוא עבד כמורה בקבוצת יבנה ואף ניהל שם את בית הספר. בשנת 1947 עלה בולה לירושלים כדי ללמוד באוניברסיטה. במקביל ללימודיו הוא עבד כמורה בבתי ספר שונים בירושלים. בשנים 1958–1960 הוא היה שליח של הסוכנות היהודית בהולנד, לימד בבית ספר תיכון יהודי באמסטרדם ובמקביל עשה דוקטורט באוניברסיטת אמסטרדם בהנחיית פרופ' ז'אק פרסר על "ביטול האוטונומיה של הקהילות בהולנד בשנת 1796". בסוף שנת 1960 הוא שב לישראל ונתמנה למנהל בית ספר מעלה בירושלים.
בשנת 1976 יצא לאור פירושו על נחום, חבקוק וצפניה ובתחילת 1984 יצא לאור פירושו לירמיהו, שניהם במסגרת סדרת דעת מקרא.
נפתלי קראוס כתב על פירושו לספר ירמיהו:
דגש חזק שם המפרש ... על הצד הלשוני השוואתי של היצירה וניכרת בפירושו העובדה, עליה הוא מעיד בעצמו בהקדמתו, כי היו לנגד עיניו כל המפרשים הקלאסיים ... דומה כי אין כאן חידושים מרעישים ...
בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 הכין עם יצחק פימנטל מילון הולנדי-עברי. בשנות ה-80 היה מעביר שיחות קצרות בתנ"ך במסגרת פרקי היום בתנ"ך ברדיו.
קורות חיים > משפחתו

בולה התחתן בשנת 1944 בקבוצת יבנה עם מרים לוי (ילידת 1917), ארוסתו עוד מהולנד, ניצולת ברגן-בלזן, שעלתה לארץ ישראל באותה השנה, במסגרת תוכנית ההחלפה של טמפלרים שהיו בארץ ישראל מול יהודים שהיו בברגן בלזן. נולדו להם שלושה ילדים. בנו חנניה נפל כטייס במבצע מוקד בעת התקיפה על שדה התעופה במפרק, בפתיחת מלחמת ששת הימים. גופתו הושבה לישראל באוגוסט 1967 במסגרת חילופי שבויים. בתו, אילנה בולה, נהרגה בתשעה באב תש"ל, בפעולת איבה עת רכבה עלה על מוקש שהטמין מחבל סורי בשדות רמת מגשימים. היישוב אבני איתן נקרא בין היתר על שם ההרוגים בפיצוץ המוקש.
בתו רינה, היחידה אשר נותרה, התחתנה ונפטרה בגיל 62.
הוא נפטר ונקבר בירושלים בגיל 79.
אשתו מרים בולה הוציאה את ספרה "מכתבים שלא נשלחו-אמסטרדם, וסטרברוק, ברגן בלזן" בשנת 2011.
בג' בכסלו התשפ׳ה עיריית ירושלים קראה כיכר בעיר על שם משפחת בולה.
הערות שוליים

↑  מרים בולה, מכתבים שלא נשלחו, יד ושם, ירושלים, עמוד 12
↑  חדרה, הצופה, 18 ביולי 1941
שיעורים הרצאות ומסיבות בנקודות ובסניפי הפועהמ"ז מטעם המרכז לתרבות וחינוך, הצופה, 15 במאי 1942
↑  הכפר העברי נווה-יעקב ועטרות, דוגמה להתיישבות הציונית מצפון לירושלים, טללי אורות, כרך טו
↑  חברת ביכורים, אתר מורשת קבוצת יבנה
↑  מנחם בולה, אתר הארכיון הציוני המרכזי
↑  מרים בולה, מכתבים שלא נשלחו, יד ושם, ירושלים, עמוד 18
↑  קורות החיים של חנניה בולה, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  אברהם כרמי, אמסטרדם - ירושלים של הולנד, הצופה, 14 בינואר 1960
↑  מרדכי גרסטנפלד, יהדות הולאנד לפי דיסרטציה של מחבר ירושלמי, הצופה, 12 באוגוסט 1960
↑  יום עיון בבעיות החינוך היהודי בגולה, הצופה, 21 בנובמבר 1960
↑  400 ספרים ל"תקוותנו", חרות, 15 באוקטובר 1962
אבל הרב כהן ז"ל, הצופה, 14 בדצמבר 1967
שיבושים בפתיחת הלימודים בירושלים, דבר, 3 בספטמבר 1973
↑  נפתלי קראוס, ספרים ביהדות, מעריב, 10 בדצמבר 1976
↑  נפתלי קראוס, ירמיהו בלבוש חדש, מעריב, 17 בפברואר 1984
↑  מילון עברי הולנדי, חלק שני, הוצאת שטרנגהולט, 1984
↑  רשת ב', מעריב, 24 בדצמבר 1982
↑  דינה חלוץ, "אף פעם לא הראיתי לבעלי את המכתבים שכתבתי לו כשהייתי במחנה ברגן־בלזן", באתר ynet, 18 באפריל 2023
↑  גוויית הטייס חנניה בולה הוחזרה מירדן, על המשמר, 8 באוגוסט 1967
↑  עודד מזרחי, בסתר אוהלו – סיפור לשבת, באתר ערוץ 7, 23 במאי 2019
↑  יחד למדו,יחד יצאו למשק,יחד מתו, מעריב, 13 באוגוסט 1970
↑  דף לזכר אילנה בולה, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
↑  ל. צבי, יד הגורל היכתה שוב, מעריב, 29 בנובמבר 1977
↑  Aviv Ron (2024-12-04), טקס קריאת כיכר בירושלים על שם משפחת בולה, ג כסלו התשפ'ה, נבדק ב-2024-12-04
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258948505171  BIBSYS: 1576136028674  GND: 1150671998  ISNI: 0000 0000 6693 8297  LCCN: n84022326  NTA: 070377871  SUDOC: 12622028X  VIAF: 11238972   WorldCat (עם VIAF): 11238972 
כיכר בירושלים על שם משפחת בולה
ראש עיריית ירושלים וסגניתו עם מרים בולה ואחייניה בטקס קריאת כיכר על שם משפחת בולה.
מוזיאון המשאיות והתובלה

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לכלי רכב
 כתובת:  משרדי תעבורה, החזון 2 אזור תעשייה ב’, רמלה, ישראל ישראל
 מיקום:  רמלה 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  קבוצת תעבורה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2009
 תאריך פתיחה רשמי:  2009 
 
 קואורדינטות:  31°55′42″N 34°52′49″E﻿ / ﻿31.928233°N 34.880267°E﻿ / 31.928233; 34.880267
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מוזיאון המשאיות והתובלה (למפת גוש דן רגילה) מוזיאון המשאיות והתובלה (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוזיאון המשאיות והתובלה (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוזיאון המשאיות והתובלה   he מוזיאון המשאיות והתובלהhe מוזיאון המשאיות והתובלהמפת  __ רמלה [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון: __ לוד, __ מועצה אזורית שדות דן ממזרח: __ מועצה אזורית חבל מודיעין ממזרח, מדרום וממערב: __ מועצה אזורית גזר ממערב: __ באר יעקב tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
השדרה המערבית של התצוגה
מוזיאון המשאיות והתובלה של קבוצת תעבורה הוא מוזיאון ישראלי שנמצא ברמלה ליד בניין המטה של קבוצת תעבורה, צמוד לכביש 44 בין מחלף רמלוד לצומת מעשיהו. המוזיאון מציג משאיות ורכבים נוספים ששימשו להובלה ותעבורה על כבישי ישראל.
תולדות המוזיאון

המוזיאון הוקם בשנת 2009 לכבוד יום ההולדת ה-85 של מייסד קבוצת תעבורה, אברהם (בונדי) לבנת.
המשאיות אותרו ונאספו למוזאון ממוסכים של קבוצת תעבורה באזור רמלה ובחיפה.
רוב סוגי המשאיות המוצגות במוזיאון היו בשרות קבוצת תעבורה בין שנות ה-50 של המאה ה-20 לשנות ה-80 של המאה ה-20.
מוצגים בולטים

האוסף של המוזאון כולל כ-40 משאיות ורכבים נוספים.
Autocar דגם שנת 1950
Autocar דגם שנת 1971
Autocar דגם שנת 1971
Bedford TJ-55
יעה אופני של קטרפילר
משאית DAF 2500
משאית DAF
Euclid 20 טון
Euclid R100
Ford F-6 V-8
Kenworth דגם שנת 1988
Leyland Super Beaver  הורכב בין שנות 60-73 במפעל ליילנד אשדוד
משאית Leyland,הורכב במפעל ליילנד אשדוד
Mack B-81
Mack EH years 36-50 120 hp
Paccar Pacific TR-1 Tank transporter
Special vehicle
Studebaker Transtar E-13 דגם שנת 1960 הורכב בקייזר-אילין תעשיות
וולוו סטארקֶה דגם "L 465"
מוצגים בולטים > רכבים מסילתיים

קרונית שרות לביצוע ביקורת ותחזוקת מסילת ברזל. שנת ייצור 1950. מנוע פורד, 40 כ"ס.
גורר מסילתי שימש לגרירת קרנות מלט במפעל נשר בשנים 1957-1960
נבי ימין

.
תבנית:קבר
נבי ימין הוא אתר הנחשב כקברו של בנימין בן יעקב, על פי זיהוי מוסלמי עממי מהמאה ה-14, המצוי במזרח כפר סבא סמוך למושב נווה ימין. במתחם פועלת כיום ישיבה ולמקום באים מתפללים רבים במהלך כל ימות השנה.
תולדות המקום

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בספר "ייחוס האבות" משנת 1537, מתואר קבר בנימין באזור זה, הנקרא שם "סראקה", כנראה על שם אתר הקבורה הסמוך. נוסע ערבי שעבר במקום הזה בשנת 1714 קורא לו "סידי בניאמין" - אדוני בנימין.
עד לשנת 1948 היה האתר בתחומי הכפר הערבי כפר סאבא, וב-13 במאי 1948, נכבש האזור תוך שעתיים על ידי חטיבת אלכסנדרוני (מבצע מדינה). למרות הכיבוש המהיר, בסמוך למתחם הקבר נערך קרב עקוב מדם בין הערבים לבין חיילי החטיבה (סך הכל נפלו בקרב 29 מחיילי החטיבה).
בשנת 1981 תואר המקום על ידי אורי אור בדבר:
היום המבנה משמש קבוצת חסידי ברסלב המפעילה את המקום ולומדת לימודי קודש.
תיאור האתר

מתחם הקבר מורכב ממבני קבר בעל כיפה, סביל שאינו פעיל כיום ומבנה בעל שלוש קשתות. על מבנה הסביל קבועה כתובת ערבית קדומה המתוארכת לשנת 1312 והמזכירה את שמו של המושל הכללי של ארץ ישראל בימי השלטון הממלוכי תנכיז אלחוסאמי. את המתחם כולו מקיפה גדר אבן, והוא מתוארך לתקופה הממלוכית.
אל מול המתחם מצוי מבנה קבר קטן בעל כיפה הנקרא מקאם נבי סוארכה. לפי מסורת אחת, זהו קברו של שיח' בדווי מהנגב. לפי מסורת אחרת, שם האתר הוא נבי סראקה (ה"גנב"). שני המבנים הוקמו כנראה בתקופה הממלוכית. בסמיכות לשני קברים אלו מצויות שרידיה של חווה חקלאית קדומה שפעלה במקום עד לשנת 1948.
האזור כולו שוכן על אתר ארכאולוגי מהתקופה הרומית והביזנטית, שכולל שתי בארות. רק חלקים קטנים מהמתחם נחפרו ונחקרו.
גלריה

המצבה בקבר בנימין בצד הגברים, עליה נחרטה ברכת משה לבנימין (ספר דברים, פרק ל"ג, פסוק י"ב)
המצבה בקבר בנימין בצד הנשים
מקאם נבי סוארכה
סביל בחזית המתחם, 10/07
לקריאה נוספת

זאב וילנאי: מצבות קודש בארץ ישראל, הוצאת אחיעבר, 1985: חלק א' עמוד 182.
אריה יצחקי: מדריך ישראל - אנציקלופדיה שימושית לידיעת הארץ, כרך השרון, דרום מישור החוף וצפון הנגב, הוצאת משרד הביטחון, 1979: עמוד 30.
הערות שוליים

↑  אורי אור, קבר בנימין, דבר, 14 באפריל 1981
| קברי צדיקים בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| ירושלים | קבר דוד המלך • קבר שמעון הצדיק • קברי הסנהדרין • בית הקברות היהודי בהר הזיתים • קברים נוספים |  |
| יהודה | מערת המכפלה • קבר רחל • קבר ישי ורות • קבר אבנר בן נר • קבר עתניאל בן קנז • בית העלמין היהודי העתיק בחברון |  |
| שומרון | קבר יוסף • קבר איתמר בן אהרן הכהן • קבר אלעזר בן אהרן הכהן • גבעת פינחס • קבר יהושע בן נון • קבר כלב בן יפונה |  |
| הגליל | קבר רבי שמעון בר יוחאי • קבר יונתן בן עוזיאל • קבר רבי יהודה הנשיא • קברי מרדכי ואסתר • בית הקברות היהודי העתיק בצפת • מערת שם ועבר • מערת הלל • קברים נוספים |  |
| טבריה | קבר רבי מאיר בעל הנס • קבר הרמב"ם • קבר רחל אשת רבי עקיבא • קבר האמהות • קברים נוספים |  |
| חיפה | קבר אבדימי דמן חיפה • בית העלמין היהודי הישן של חיפה |  |
| קברים נוספים | נבי רובין • נבי ימין • קבר שמואל הנביא • קבר הבאבא סאלי |  |
Wordle

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  ינואר 2021 (עלה לאינטרנט), אוקטובר 2021 (התפרסם)
 סוגה:  משחק חשיבה ממוחשב, שעשוע לשון
 פיתוח:  ג'וש ורדל 
 הוצאה לאור:  ניו יורק טיימס 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  דפדפן
 
 אתר רשמי
 
Wordle (בעברית: וורדל או וורדעל) הוא משחק חשיבה ממוחשב. מטרת המשחק היא לנחש מילה בת חמש אותיות תוך שישה ניסיונות, כאשר לאחר כל ניחוש השחקן מקבל רמזים על אותיות שמשותפות לניחוש ולפתרון.
המשחק נוצר ב-2021 על ידי המתכנת הוולשי-אמריקאי ג'וש וורדל, תחילה בתור משחק פרטי עבורו ועבור בת זוגו. במפתיע, תוך מספר חודשים המשחק הפך לוויראלי: ב-1 בנובמבר שיחקו בו 90 שחקנים, ב-2 בינואר 300,000 שחקנים, ושבוע אחר כך כ-2 מיליון שחקנים. בעקבות ההצלחה, פותחו מספר רב של וריאציות על המשחק, כולל גרסאות בכ-150 שפות.
בפברואר 2022 רכש "הניו יורק טיימס" את המשחק עבור כמה מיליוני דולרים, והמשחק הועבר למדור המשחקים באתר העיתון.
חוקי המשחק

בכל יום נבחרת מילה בת חמש אותיות ועל המשתמשים לנחש את המילה בתוך שישה ניסיונות. המילה היומית זהה אצל כל השחקנים וניתן לשחק בו רק פעם אחת ביום. מילת הניחוש חייבת להיות מילה תקנית. בתגובה לכל ניחוש המערכת מגיבה בצביעת האותיות לפי הימצאותן ומיקומן במילה היומית שנבחרה. אות אפורה מעידה שהאות אינה קיימת כלל במילה, אות צהובה – האות קיימת במילה אך במיקום אחר, אות ירוקה – האות קיימת במילה במיקום זהה.
המשחק הרשמי מתבסס על מילון של כ-13,000 מילים באנגלית, אך מאחר שרבות מהמילים אינן מוכרות, המילה היומית נבחרת מתוך רשימה מצומצמת יותר של כ-3,000 מילים. הכתיב הוא הכתיב האמריקאי ולא הבריטי (אף על פי שיוצר המשחק ממוצא ולשי). המילה היומית לעולם אינה צורת רבים שנגמרת ב-S או ES, אך היא יכולה להיות צורת רבים חריגה (למשל FUNGI).
ניתן לשחק ב-hard mode ("מצב אתגר"), מצב משחק שבו חייבים להשתמש ברמזים שניתנו על הניחושים הקודמים (למשל אם ידוע שקיימת אות מסוימת במילה, חייבים שכל הניחושים הבאים ישתמשו בה).
היסטוריה > רקע > משחקים שקדמו ל-Wordle

ישנם מספר משחקים ותיקים שחוקיהם מזכירים את חוקי "Wordle", ובחלק מהמקרים אף היוו השראה ישירה.
בול פגיעה, משחק שלפי מקורות מסוימים קיים מעל מאה שנה, הוא משחק עט ונייר שבו כל שחקן בוחר מספר בן 4 ספרות ("הקוד"), ומטרת היריב היא לנחש את המספר. לאחר כל ניחוש, נחשפת כמות הספרות המופיעות בקוד מתוך הספרות שנבחרו ("פגיעה"), וכמות הספרות שנמצאות במיקום הנכון ("בול"). בניגוד ל-"Wordle", נחשפת רק כמות ה"פגיעות" וה"בולים", ואילו הספרות הספציפיות עצמן אינן נחשפות.
"Jotto" (אנ') הוא משחק עט ונייר מ-1955 שיש לו חוקים זהים לבול פגיעה, אלא שהוא כולל מילים במקום מספרים.
ב-1970 יצר מרדכי מאירוביץ (אנ'), מומחה תקשורת ישראלי, את משחק הלוח מאסטרמיינד (אנ'). למשחק חוקים דומים לבול פגיעה, אלא שהוא מבוסס על צבעים ולא על ספרות. מאסטרמיינד היה אחד ממשחקי הלוח המצליחים ביותר בשנות השבעים – כ-30–50 מיליון יחידות נמכרו בשנות השבעים, המשחק היה נמצא ב-80% מהבתים בדנמרק, וסלבריטאים כמו מוחמד עלי שיחקו בו. מאסטרמיינד היווה השראה ישירה ליוצר של "Wordle".
ההצלחה של מאסטרמיינד הובילה ליצירת מספר וריאנטים למשחק הלוח. אחד מהווריאנטים היה "Word Mastermind", גרסה של המשחק שבה מנחשים מילים בנות 4 אותיות במקום קומבינציות של צבעים.
ב-1987 שודר הפרק הראשון של "Lingo", שעשועון טלוויזיה עם מנגנון משחק דומה ל-"Wordle" (ובעונות מסוימות אף זהה). לעומת המשחקים שהוזכרו בפרק זה, ב-"Lingo" הרמזים חשפו איזה אותיות ספציפיות תואמות את מילת הפתרון (בדומה ל-"Wordle"). לסדרה הופקו גרסאות במספר שפות. בשנות התשעים שודרה גרסה ישראלית בערוץ 2, בהנחיית גיל אלון ואסף אשתר. כמו כן, נוצרו משחקי קופסה המבוססים על השעשועון.
היסטוריה > רקע > ג'וש וורדל

ג'וש וורדל (Wardle), שלימים יפתח את "Wordle", גדל בל'אנד'ווי רד'רץ' (אנ'), עיירה קטנה בדרום ויילס. אביו היה חקלאי, וכך גדל וורדל לצד חוות חיות משפחתית. ב-2003–2006 למד media arts ברויאל הולוויי (אנ') שבאוניברסיטת לונדון. ב-2011 השלים תואר שני (M.F.A. (אנ')) באמנויות דיגיטליות מאוניברסיטת אורגון. ב-2011 עבר לקליפורניה, והחל לעבוד ב"רדיט" כאמן ומנהל מוצר.
היסטוריה > תחילת הפיתוח

ב-2013 וורדל החל ללמוד פיתוח אפליקציות, במקביל לעבודתו כמנהל מוצר ב"רדיט". וורדל יצר אב-טיפוס ל-"Wordle" כדי לשחק בו יחד עם בת זוגו, שניהם חובבי חידות מילים. המשחק נוצר בהשראת Words with Friends (אנ') ומשחק הלוח "מאסטרמיינד". תחילה השתמש בכל 13,000 המילים באנגלית שיש להן 5 אותיות, אך מצא שרבות מהן אינן מוכרות ומקשות על המשחק. בת זוגו סיננה את הרשימה לרשימה מצומצמת יותר של 2,000 מילים מוכרות. לאחר מספר חודשים איבד וורדל עניין בפרויקט ונטש אותו למשך השנים הקרובות.
בינתיים יצר וורדל שני ניסויים חברתיים ברדיט שהפכו לוויראליים: "The Button" (אנ') ו-"r/place".
ב-2020, תקופת מגפת הקורונה, שיחקו וורדל ובת זוגו באדיקות במשחקי החידות היומיים של "הניו יורק טיימס" - משחק האיות "Spelling Bee" (אנ') והתשבץ היומי. וורדל רצה ליצור משחק דומה שבת זוגו תהנה ממנו. הוא נזכר באב טיפוס מ-2013, והוסיף לו שינויים בהשראת המשחקים של "הטיימס": ממשק משתמש פשוט, מעבר מאפליקציית אנדרואיד לאתר אינטרנט, וחידה אחת בלבד ביום (המשחק המקורי איפשר לשחק משחקים בזה אחר זה). בינואר 2021 פרסם וורדל את "Wordle", ובחצי השנה הבאה שיחק בו רק עם בת זוגו. "הניו יורק טיימס" תיאר את יצירת המשחק כ"סיפור אהבה".
השם "Wordle" נבחר כמשחק מילים לשם המשפחה של יוצרו.
היסטוריה > ויראליות

לאחר כחצי שנה שבה רק וורדל ובת זוגו שיחקו במשחק, שיתף וורדל את המשחק גם עם קרובי משפחה וחברים. המשחק "נהפך במהירות לאובססיה" עבורם. בחודשים שלאחר מכן, המשיך המשחק להתפשט, והוא נהפך לוויראלי בסוף 2021. ב-1 בנובמבר שיחקו בו 90 שחקנים, ב-2 בינואר 300,000 שחקנים, ושבוע אחר כך כ-2 מיליון שחקנים. השיא בכמות שחקני ה-"Wordle" ביום אחד היה בסוף מרץ 2022.
בדצמבר 2021 היו כ-400 ציוצים על "Wordle" ביום. בשבועיים הראשונים של ינואר כבר שותפו בטוויטר 1.2 מיליון תוצאות של משחקי "Wordle", ומספר שבועות לאחר מכן הגיעה כמות הציוצים לשיא של כחצי מיליון ציוצים ביום. בתקופה זו השיח בטוויטר על אודות המשחק צמח בממוצע בכ-26% ביום. עד מאי 2022, "Wordle" הוזכר ב-32.2 מיליון ציוצים בידי 3.3 מיליון אנשים שונים. ציוצים אלו זכו ל-6.6 טריליון צפיות, 58 מיליון לייקים ו-9 מיליון תגובות.
ב-2022 היה "Wordle" מונח החיפוש הפופולרי ביותר במנוע החיפוש גוגל (הן בארצות הברית עצמה, והן ברחבי העולם). 7 מתוך 10 החיפושים הפופולריים ביותר של הגדרות למילים בגוגל ב-2022 הגיעו מ-"Wordle". מילון קיימברידג' טבע את המונח "Wordle effect" לתיאור התופעה שבה מילת ה-"Wordle" היומית זוכה לחיפושים רבים, ואף בחר במילה HOMER בתור מילת השנה של 2022 משום שהיא חוותה עלייה פתאומית ומאסיבית בפופולריות בעקבות "Wordle".
היסטוריה > רכישה על ידי "הניו יורק טיימס"

ב-31 בינואר 2022 קנתה "The New York Times Company" (חברת האם של ה"ניו יורק טיימס") מוורדל את "Wordle" עבור כמה מיליוני דולרים. עבור "הטיימס", זוהי דרך להביא קהל שחקנים גדול לפלטפורמה שלהם, ולעודד אותם לרכוש מנוי בתשלום ("הטיימס" מציע מנוי למדור המשחקים בלבד, אך מנוי המשחקים משמש גם כמשפך למנויים לשאר שירותי החברה). עבור וורדל, שמעולם לא התכוון ש-"Wordle" יצליח, ניהול משחק כל כך פופולרי היה מלחיץ והפך אותו ל"אומלל", ולכן הוא שמח למכור את המשחק. ב"ואניטי פייר" דווח שגם "וושינגטון פוסט" שקלו לקנות את "Wordle".
בשבוע שבו "Wordle" עבר לאתר "הניו יורק טיימס", תעבורת האתר עלתה ב-11%. לפי "CNN", זוהי העלייה השבועית הגדולה ביותר של אתר תקשורת אי פעם. לדברי מנכ"לית העיתון (אנ'), "Wordle" הביא עשרות מיליוני משתמשים חדשים ל"טיימס", ורבים מהם נשארו כדי לשחק במשחקים הנוספים של "הטיימס". 35% ממנויי "הטיימס" החדשים ציינו את "Wordle" כאחת מהסיבות שבגללן קנו מנוי ל-"NYT Games" (אף על פי שניתן לשחק במשחק ללא מנוי). עורכי מדור המשחקים של העיתון קראו לחודשים שלאחר הקנייה "Hot Wordle Summer" בגלל העלייה בכמות השחקנים בכלל משחקי העיתון.