stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסון הנ"ד
הערות שוליים

↑  משה יעלון, אסון ולקח, ישראל היום, ‏ 29.04.2010.
↑  "אתם עוינים": מפקד טייסת לשעבר נטש את התכנית של "אורלי וגיא", באתר מעריב אונליין, 9 במאי 2017
↑  התקיימה אזכרה לציון 29 שנים לאסון הנ"ד בבקעה, באתר חיל האוויר הישראלי
↑  עמוס הראל, התרסקות המסוק ברומניה - יציאה מפרופורציות, באתר הארץ, 30 ביולי 2010
↑  ירון דרוקמן, 54 חללים בטיסת המוות של הצנחנים. השבוע לפני, באתר ynet, 9 במאי 2015
↑  פצאל, מעריב, 17 באפריל 1988
↑  שום ועדת חקירה לא תחזיר לנו את בנינו, מעריב, 3 בספטמבר 1980
↑  יום התייחדות עם נ"ד חללי המסוק, דבר, 29 במאי 1981
↑  הגשר החדש בין כפר גבירול (כביש 411) לצומת בילו ייקרא גשר “הרעות“ לזכר 54 חללי אסון המסוק בבקעת הירדן בשנת 1977 באסון בו נהרגו 5 מבני רחובות., באתר BE106.NET רחובות, ‏13.9.16
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010685524805171 
אנדרטת גשר הרעות בצומת גבירול ברחובות
גן הנ"ד ברמת גן
אנדרטת חללי עמק הירדן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 מיקום:  מועצה אזורית עמק הירדן 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1949
 תאריך פתיחה רשמי:  1949 
 
 קואורדינטות:  32°42′18″N 35°35′12″E﻿ / ﻿32.704952°N 35.586551°E﻿ / 32.704952; 35.586551
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) אנדרטת חללי עמק הירדן (למפת עמק בית שאן רגילה) אנדרטת חללי עמק הירדן (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת חללי עמק הירדן (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת חללי עמק הירדן 
 
אנדרטת חללי עמק הירדן היא אנדרטה הניצבת בצומת צמח, בקרבת חופה הדרומי של הכנרת. היא מוקדשת להנצחת שמות החללים מישובי מועצה אזורית עמק הירדן שנפלו במערכות ישראל ושמות הנופלים במערכה באזור צמח במלחמת העצמאות.
הקמת האנדרטה

ראשיתה של האנדרטה בגלעד שהוקם במקום בשנת 1949, בעקבות הקרבות העזים עם הצבא הסורי סביב הכנרת. האנדרטה הוקמה באתר שהיה מוקד קרב עמק הירדן במאי 1948.
במאי 1957 נרשמו במקום שמות חללי עמק הירדן. ביום הזיכרון תשכ"ח נחנכה באתר אנדרטת הסלע הניצבת בה כיום, בתכנונו של האדריכל ש. אלמוזלינו. בשנת 2002 חודשה האנדרטה בתכנונם של האדריכל אלמוזלינו, דב פייגין וראובן ג'יאמבשו.
האנדרטה

האנדרטה ממוקמת בגן הצמוד מצפון לכיכר התנועה בצומת צמח (במפגש הכבישים 90 ו-92).
המוקד הסמלי של האנדרטה הוא סלע גבוה הניצב על גבי במה מוגבהת. על גביו קבוע שלט אבן הנושא כתובת זו:
בחלקו התחתון של הסלע קבועה כתובת באותיות מתכת: דור לדור יישא זכרם.
בצדה של במת הסלע ניצבים כן ללהבת זיכרון ותרנים לדגלי ישראל והמועצה האזורית עמק הירדן.
מימין לסלע הזיכרון, על גבי במה נוספת, ניצבים שבעה סלעים שעל גביהם נחקקו שמות החללים בחלוקה לפי תקופות הזמן, משנת תש"ח ואילך. כבש אבן שנקבע בשמאל הבמה מנגיש אותה למוגבלים בניידות. מעקות המתכת של הכבש נושאים דמויות של ארבעה חיילים.
על גבי שבעת הסלעים מונצחים שמותיהם של 332 חללים. 151 מהחללים נפלו במהלך מלחמת העצמאות. רבים מהם נפלו בקרבות נגד הצבא הסורי בעמק הירדן.
גן האנדרטה רחב ידיים, נטוע דשא וסביב חלקו הצפוני נטועה שורת דקלים ועצים אחרים. בחלקו המערבי מוצבים ספסלים בפינה מוצלת. בעורף הגן מאחורי האנדרטה מצוי גן נוסף, שקוע, המכיל את האנדרטה המקורית שהוקמה באתר והוחלפה על ידי הנוכחית. מהאנדרטה המקורית הוסרו שמות הנופלים.
ראו גם

בית הקברות הצבאי בדגניה א'
הערות שוליים

↑  המספר מעודכן לחודש אוגוסט 2019.
חואן מרטין דל פוטרו

חואן מרטין דל פוטרו (בספרדית: Juan Martín del Potro; נולד ב-23 בספטמבר 1988) הוא טניסאי עבר ארגנטינאי, שדורג בשיאו במקום שלישי בעולם (13 באוגוסט 2018) בסבב העולמי לגברים.
זכה ב-22 תארים ביחידים ותואר אחד בזוגות.
דל פוטרו, זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה 2009, אולם איבד במהרה נקודות דירוג בשל פציעה שהרחיקה אותו מהמגרשים למשך זמן רב.
באוגוסט 2008 הפך דל פוטרו לשחקן ה-ATP הראשון שזוכה בארבעת התארים הראשונים שלו בקריירה ברציפות. כמו כן הוא מחזיק ברצף הניצחונות הגבוה ביותר בעונת 2008, וניצב במקום השני ברצף הארוך ביותר לנערים אחרי רפאל נדאל - עם 23 ניצחונות רצופים בחמישה טורנירים.
דל פוטרו זכה עד 2016 ב-15 תוארי יחידים בסבב ה-ATP. הוא נחשב כמצליח פחות כשחקן זוגות, אך עם זאת הוא זכה בתואר אחד בזוגות בשנת 2007.
ב-2 בדצמבר 2024 פרש דל פוטרו מטניס מקצועני באופן סופי.
חיים אישיים

דל פוטרו נולד בטנדיל שבארגנטינה לדניאל, שחקן רוגבי חצי-מקצועני בארגנטינה ווטרינר, ופטריסיה, מורה, ולו אחות קטנה בשם פטריסיה. דל פוטרו דובר ספרדית, איטלקית ואנגלית. לצד הטניס, הוא משחק לעיתים קרובות כדורגל ואוהד את קבוצת בוקה ג'וניורס בארגנטינה ואת יובנטוס באיטליה.
דל פוטרו החל לשחק טניס בגיל 7, והעריץ בילדותו את פיט סמפראס. הוא אף העריץ את מראט סאפין ואת לייטון יואיט.
נכון ל-2015 השתמש דל פוטרו במחבט של חברת "Wilson Sporting Goods", והספונסר שלו הוא חברת נייק.
קריירת טניס > תחילת הקריירה

בגיל 14, זומן דל פוטרו לשלושה טורנירים מטעם הפדרציה הבינלאומית לטניס (ITF) בארגנטינה, והודח בסיבוב הראשון בכל אחד מהם.
ב-2004, בגיל 15, ניצח לראשונה משחק מקצועני, בסיבוב הראשון של טורניר ה-ITF בבואנוס איירס את מתיאס ניימיז, ולאחר מכן הפסיד בסיבוב השני של הטורניר. מאוחר יותר באותה שנה, דל פוטרו הגיע עד לרבע הגמר בטורניר ה-ITF בקאמפינס, ברזיל. הוא אף הגיע לגמר גביע המדינה בארגנטינה ולגמר אליפות איטליה הפתוחה לנערים.
דל פוטרו פתח את שנת 2005 עם העפלה לגמר טורניר נערים שכונה "גביע הקפה" בקוסטה ריקה, שם הפסיד לרובין האס. הוא היה חביב הקהל ונודע בשל עצבנותו.
לאחר מכן העפיל לרבע גמר טורניר ה-ITF באל סלוודור. בגיל 16, העפיל לגמר היחידים השני בקריירה שלו בגביע קזבלנקה הבינלאומי במקסיקו, והפסיד לדרקו מדג'ורווסקי. הוא זכה גם בשני טורנירי ITF רצופים בסנטיאגו דה צ'ילה, ביניהם אליפות הנערים הפתוחה ה-26. הוא זכה בתואר השלישי שלו בארץ מולדתו, ארגנטינה, לאחר שניצח דמיאן פטריארסה בגמר טורניר קורדובה.
לאחר שהפך למקצוען מאוחר יותר באותה שנה, דל פוטרו העפיל לגמר טורניר הצ'אלנג'ר בקמפוס דו ג'וראדו בברזיל שם הפסיד לאנדרה סא. בגיל 17, הוא זכה בטורניר הצ'אלנג'ר מונטווידאו לאחר ניצחון בגמר על בוריס פשאנסקי. באותה שנה הוא אף ניסה להעפיל לטורניר הגראנד סלאם הראשון שלו, אליפות ארצות הברית הפתוחה. בסיום שנת 2005 דל פוטרו דורג במקום ה-1,077 בעולם לאחר שהתקדם בדירוג מעל 900 מקומות, עקב זכייתו בשלושה טורנירים.
קריירת טניס > 2006

בפברואר 2006, דל פוטרו שיחק בטורניר הראשון שלו מטעם סבב ה-ATP בוויניה דל מאר, וניצח בסיבוב הראשון את אלברט פורטאס לפני שהודח בסיבוב השני על ידי פרננדו גונזאלס. מאוחר יותר הוא זכה בטורניר הצ'אלנג'ר באגואסקליינטס, לאחר ניצחון בגמר על סרז'יו רויטמן.
דל פוטרו העפיל לטורניר הגראנד סלאם הראשון שלו באליפות צרפת הפתוחה 2006, בגיל 17, והפסיד בסיבוב הראשון לזוכה האליפות בעבר חואן קרלוס פררו. מאוחר יותר באותה שנה, הוא העפיל לרבע גמר טורניר ה-ATP באומג, קרואטיה, שם הפסיד לזוכה לבסוף סטניסלאס וורינקה. בספרד, הוא זכה בטורניר הצ'אלנג'ר סגוביה לאחר ניצחון בגמר הטורניר על בנג'מין בקר.
דל פוטרו העפיל לראשונה בקריירה שלו לאליפות ארצות הברית הפתוחה, אך הפסיד בסיבוב הראשון לאלחנדרו פלה. הוא המשיך עם העפלה בפעם הראשונה לטורניר מסדרת המאסטרס בספרד, שם הפסיד בסיבוב הראשון ליואכים יוהנסון. לאחר שקיבל זימון, הודות לרוג'ר פדרר, דל פוטרו הגיע לרבע הגמר בטורניר בבזל, שווייץ שם הפסיד ברבע הגמר לפרננדו גונזאלס, שזכה לבסוף בטורניר.
קריירת טניס > 2007

בתחילת שנת 2007, דל פוטרו העפיל בפעם הראשונה לחצי גמר טורניר ATP, לאחר שהגיע עד למעמד זה בטורניר אדלייד, אוסטרליה שם הפסיד לכריס גוצ'ין. הוא העפיל לאחר מכן לסיבוב השני בגראנד סלאם אליפות אוסטרליה הפתוחה, לאחר שפרש במערכה החמישית של המשחק כנגד פרננדו גונזאלס.
ב-11 בפברואר 2007 דל פוטרו שיחק יחד עם נבחרת ארגנטינה בסיבוב הראשון של גביע דייוויס כנגד אוסטריה, וניצח במשחק הרביעי בדרך לניצחון של נבחרתו 1-4 במפגש והעפלה לרבע הגמר.
הוא העפיל לסיבוב השני בטורניר אינדיאן וולס מאסטרס, ומאוחר יותר העפיל אף לסיבוב הרביעי בטורניר מיאמי מאסטרס לאחר שניצח את יונאס ביורקמן, מרכוס בגדאטיס ומיכאל יוז'ני לפני שהודח על ידי רפאל נדאל. במאי, הוא הפסיד פעם נוספת לנדאל, בסיבוב הראשון של אליפות צרפת הפתוחה.
בטורניר הראשון שלו על מגרש דשא, דל פוטרו העפיל לסיבוב השני ב"מועדון המלכה" שם הפסיד פעם נוספת לרפאל נדאל. הוא העפיל שבוע לאחר מכן לרבע הגמר בנוטינגהאם שם הפסיד לקרואטי איבו קרלוביץ'. בטורניר הבכורה שלו באליפות וימבלדון הוא הביס את דויד סנגווינטי בסיבוב הראשון לפני שהפסיד בסיבוב השני לזוכה לבסוף, רוג'ר פדרר.
דל פוטרו העפיל לטורניר סינסינטי מאסטרס והודח בסיבוב השלישי על ידי המדורג הראשון בעולם לשעבר, קרלוס מויה. הוא חבר לטרוויס פארוט, וזכה עמו בטורניר הזוגות בטורניר ה-ATP אינדיאנפוליס לאחר שניצחו בגמר את טיימורז גבאשווילי ואיבו קרלוביץ'. באליפות ארצות הברית הפתוחה, הוא ניצח את ניקולאס מהוט ואת יורגן מלצר לפני שהודח על ידי נובאק דיוקוביץ' בסיבוב השלישי בשתי מערכות. הוא אף העפיל לסיבוב השלישי בטורניר מדריד מאסטרס, שם הפסיד לזוכה דוד נלבנדיאן.
קריירת טניס > 2008

דל פוטרו הפסיד בסיבוב הראשון באדלייד למיכאל ראסל, ולאחר מכן העפיל לסיבוב השני באליפות אוסטרליה הפתוחה, ממנה הודח עקב פרישה מהמשחק מול דויד פרר בשל פציעה. דל פוטרו חזר למעגל התחרויות במרץ, וניצח במשחק הראשון שלו מאז החזרה נגד ג'סה לווינה 7–5, 6–1 בטורניר המאסטרס במיאמי. ביוני, הוא העפיל לחצי הגמר באליפות אורדינה הפתוחה, והפסיד לזוכה דויד פרר.
לאחר שהודח בסיבוב השני בווימבלדון, דל פוטרו רשם הצלחה רבה במהלך התקופה שלאחריו. הוא זכה בתואר ה-ATP הראשון שלו ביחידים בגביע מרצדס בשטוטגרט, לאחר שניצח את רישאר גאסקה בשתי מערכות בגמר. שבוע לאחר מכן, הוא זכה באליפות אוסטריה הפתוחה לאחר שניצח בגמר את השחקן המקומי והמדורג שישי בטורניר יורגן מלצר 6–2, 6–1 בתוך פחות משעה, ובכך השלים שתי זכיות בטורנירי ATP במשך שבועיים. הוא זכה בתואר השלישי ברציפות שלו בטורניר בלוס אנג'לס, לאחר ניצחון בגמר על אנדי רודיק 6-1 ,7-6(2) ב-10 באוגוסט 2008. שבוע לאחר מכן הוא זכה בתואר הרביעי ברציפות, אליפות לג מייסון בוושינגטון עם ניצחון בתוצאה 6-3, 6-3 בגמר מול ויקטור טרויצקי, והפך לשחקן הראשון בהיסטוריה שזוכה בארבעת תוארי ה-ATP הראשונים שלו ברציפות.
באליפות ארצות הברית הפתוחה 2008, דל פוטרו התקדם לסיבוב השלישי, וניצח בחמש מערכות את ז'יל סימון בקרב על העלייה לשמינית הגמר. הוא העפיל לרבע הגמר לאחר שניצח את קיי נישיקורי בשתי מערכות. ברבע הגמר הוא נוצח על ידי אנדי מארי בארבע מערכות במשחק שנמשך כמעט ארבע שעות, ובכך הודח מן הטורניר ונמנע מלהשיג את ניצחונו ה-24 ברציפות בסבב.
לאחר אליפות ארצות הברית, בה הגיע להישג הגדול ביותר שלו בטורנירי גראנד סלאם עד אז, הוא השלים רצף של 23 ניצחונות: הרצף הארוך ביותר ב-2008, השני באורכו לנער בעידן התחרויות הפתוחות, והשלישי בטיבו בקרב השחקנים הארגנטינאים.‏
דל פוטרו נכלל בנבחרת ארגנטינה למשחקים בגביע דייוויס כנגד רוסיה ב-19-21 בספטמבר 2008. הוא ניצח במשחק היחידים הראשון נגד ניקולאי דווידנקו בשלוש מערכות, בתוצאה 6-1, 6-4, 6-2. הוא אף ניצח את איגור אנדרייב במשחק החמישי והמכריע: 6-4, 6-2 ו־6-1, והעלה את נבחרתו לגמר מול ספרד.
באליפות יפן הפתוחה, דל פוטרו העפיל לגמר לאחר שניצח את המדורג ה-11 בטורניר ירקו ניימינן, המדורג הראשון בטורניר והאלוף דאז דויד פרר, והמדורג רביעי בטורניר ריצ'רד גאסקה. הוא הובס על ידי תומאס ברדיץ' 6-1, 6-4 במשחק הגמר; וברדיץ' ודל פוטרו בעצמו הסכימו כי הוא לא היה במיטבו במשחק. כתוצאה מהופעותיו בטורניר, דל פוטרו התקדם לעשירייה הראשונה בעולם ועלה למקום התשיעי.
בטורניר המאסטרס במדריד דל פוטרו הודח ברבע הגמר על ידי רוג'ר פדרר בשתי מערכות. בטורניר הבא שלו בבזל, הוא העפיל עד לחצי הגמר, לפני שהפסיד לבן ארצו דוד נלבנדיאן. לאחר מכן הוא הפסיד לנלבנדיאן שנית, הפעם בסיבוב השני של טורניר פריז מאסטרס. למזלו, ז'ו-וילפריד צונגה ניצח את ג'יימס בלייק בחצי הגמר, מה שהבטיח לדל פוטרו מקום בטורניר גביע המאסטרס היוקרתי של סוף השנה בשאנגחאי. את גביע המאסטרס עצמו פתח דל פוטרו עם הפסד לנובאק דיוקוביץ', שזכה לבסוף בטורניר. הוא כשל בעלייה לחצי הגמר, ולאחר הטורניר הוא ירד מהמקום השמיני למקום התשיעי בעולם.
דל פוטרו זכה עם הנבחרת הארגנטינאית במדליית הכסף בגביע דייוויס, לאחר שהפסיד עימה בגמר לספרד בתוצאה 1-3 בסיכום המפגש. ארגנטינה חסרה ביום המפגש האחרון את דל פוטרו, שהיה השחקן המוביל שלה, עקב פציעתו לאחר הפסד לפליסיאנו לופס במשחק השני.
קריירת טניס > 2009

את עונת התחרויות של 2009 פתח דל פוטרו עם זכייה בטורניר באוקלנד שבניו זילנד, לאחר ניצחון בגמר על סם קוורי בתוצאה 6-4, 6-4. היה זה התואר החמישי בו זכה בקריירה שלו. באליפות אוסטרליה הפתוחה בשנה זו הוא הגיע לרבע הגמר, שם הודח על ידי המדורג שני בעולם באותו זמן, רוג'ר פדרר, עם הפסד 6-3, 6-0, 6-0. בטורניר אינדיאן וולס מאסטרס הוא הודח גם כן ברבע הגמר לאחר הפסד לרפאל נדאל. ברבע הגמר של טורניר מיאמי, לעומת זאת, הוא ניצח לראשונה את נדאל בתוצאה 4-6, 6-3, 6-7(3), והעפיל לחצי הגמר שם הפסיד לאנדי מארי. בעקבות ההישג, הוא התקדם למקום החמישי בדירוג העולמי.
בטורניר מונטה קרלו מאסטרס הודח דל פוטרו כבר בסיבוב השני על ידי איבן ליוביצ'יץ', ובטורניר ברומא הפסיד בשתי מערכות ברבע הגמר לנובאק דיוקוביץ', שהיה האלוף המכהן. בטורניר מדריד מאסטרס הוא הצליח להגיע לחצי הגמר, שם הפסיד לפדרר בתוצאה 6-3, 6-4.
באליפות צרפת הפתוחה, גבר דל פוטרו על מיכאל לודרה, ויקטור טרויצקי, איגור אנדרייב וז'ו-וילפריד צונגה בדרך להעפלה לרבע הגמר. ברבע הגמר הוא ניצח את טומי רוברדו, ורשם העפלה ראשונה בקריירה שלו לשלב חצי הגמר בטורניר גראנד סלאם. בחצי הגמר הוא הודח על ידי פדרר, לאחר קרב צמוד שהסתיים בחמש מערכות בתוצאה 6-3, 6-7(2-7), 2-6, 6-1, 6-4. בטורניר וימבלדון הוא הודח כבר בסיבוב השני, על ידי לייטון יואיט שלא היה מדורג.
בחודש אוגוסט השיג דל פוטרו זכייה שנייה ברציפות בטורניר בוושינגטון, והפסיד לאנדי מארי בגמר טורניר מונטריאול. באליפות ארצות הברית הפתוחה באותה שנה הגיע דל פוטרו להישג השיא שלו, כשזכה לראשונה בקריירה בטורניר גראנד סלאם במה שהיה גם הופעתו הראשונה בגמר. בשלב רבע הגמר הוא ניצח את מרין צ'יליץ', ובחצי הגמר השיג ניצחון גדול על רפאל נדאל בתוצאה 6-2, 6-2, 6-2. הוא היה לארגנטינאי הראשון שמעפיל לגמר טורניר גראנד סלאם, מאז מריאנו פוארטה באליפות צרפת ב-2005. בגמר הוא גבר בחמש מערכות על רוג'ר פדרר בתוצאה 6-3, 6-7(5), 6-4, 6-7(4), 2-6, והשלים זכייה בטורניר גדול עוד לפני היותו בן 21.
בשנה זו קיבל את פרס ספורטאי השנה בארגנטינה ("אולימפיית זהב").
קריירת טניס > 2011

במאי זכה בטורניר אשטוריל אחרי שגבר בגמר על פרננדו ורדסקו.
קריירת טניס > 2012

באליפות אוסטרליה הפתוחה הגיע לרבע גמר ושם הפסיד לרוג'ר פדרר. בטורניר רוטרדם הגיע לגמר והפסיד לפדרר.
באינדיאן וולס מאסטרס הגיע לרבע גמר והפסיד לפדרר גם כן. באליפות וימבלדון הגיע לרבע גמר ושם הפסיד לדויד פרר. בטורניר הטניס באולימפיאדת לונדון (2012) הפסיד בחצי הגמר לרוג'ר פדרר בשלוש מערכות. במשחק על המקום השלישי ניצח את נובאק ג'וקוביץ' בשתי מערכות וזכה במדליית הארד.
קריירת טניס > 2013

הודח בסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה, חודש לאחר מכן זה בטורניר רוטרדאם. בגמר האינדיאן וולס מאסטרס נוצח על ידי רפאל נדאל. הודח באליפות וימבלדון בחצי הגמר על ידי נובאק ג'וקוביץ' בחצי גמר גברים הארוך ביותר שהיה אי פעם בטורניר(4 שעות ו־43 דקות). הודח בסיבוב השני באליפות ארצות הברית הפתוחה על ידי לייטון יואיט. הוא סיים את השנה במאזן של 51-16, זכייה בארבעה תארים ו$4,294,039. באותה שנה הוא קיבל את תואר "ספורטאי השנה" של ארגנטינה.
קריירת טניס > 2014-2015

בשנת 2014 החמירה פציעתו בשורש כף היד ולאחר מספר הפסדים ופרישות מטורנירים שונים עבר ניתוח ולא השתתף בטורנירים נוספים באותה שנה. ניסה לחזר למשחק פעיל בשנת 2015, שיחק בטורניר סידני ונרשם לאליפות אוסטרליה הפתוחה ממנה פרש יום לפני תחילת המשחקים בגלל כאבים בשורש כף היד, שיחק בטורניר מיאמי ולאחר מכן לא נצפה על המגרש כמעט שנה, כאשר בחודש יוני 2015 עבר ניתוח נוסף.
קריירת טניס > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה דל פוטרו במדליית כסף בטורניר היחידים לאחר שהפסיד במשחק הגמר לאנדי מארי ב-4 מערכות (7-5, 4-6, 6-2, 7-5). כבר בסיבוב הראשון הוא ניצח את נובאק ג'וקוביץ' (1 בעולם) בשתי מערכות (6-7, 6-7). באליפות ארצות הברית הפתוחה, הפסיד דל פוטרו ברבע הגמר. בסוף השנה ניצח את אליפות סטוקהולם הפתוחה, התואר הראשון שבו זכה לאחר חזרתו מהפציעה. בשנה זו זכה בשנית בפרס ספורטאי השנה בארגנטינה ("אולימפיית זהב").
קריירת טניס > 2017

השתתף באליפות אליפות צרפת הפתוחה אחרי שלא השתתף בגראנד סלאם מאז 2014 והודח בסיבוב השלישי על ידי אנדי מארי. השתתף והודח בסיבוב השני באליפות וימבלדון ולאחר מכן השתתף באליפות ארצות הברית הפתוחה, הדיח את רוג'ר פדרר ברבע הגמר ונוצח בחצי הגמר על ידי המדורג מספר אחד רפאל נדאל. הגיע לחצי הגמר בטורניר המאסטרס בשנגחאי שם הודח על ידי רוג'ר פדרר. בשנה זו ניצח בפעם השנה ברציפות בסטוקהולם, שם התחרה בגמר מול גריגור דימיטרוב. בסוף שנה זו הגיע דל פוטרו למקום ה-11 בדירוג העולמי.
קריירת טניס > 2018

באליפות אוסטרליה הפתוחה הגיע לסיבוב שלי שם הודח על ידי תומאש ברדיך. ניצח את רוג'ר פדרר בגמר האינדיאן וולס מאסטרס. הודח בחצי גמר אליפות צרפת הפתוחה על ידי רפאל נדאל בשלוש מערכות. באליפות וימבלדון הודח שוב ברגע הגמר על ידי רפאל נדאל. בשנה זו הגיע בפעם השנייה בקריירה לגמר גראנד סלאם כאשר הגיע לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס בו הפסיד לנובאק ג'וקוביץ'. במהלך טורניר המאסטרס בשנגחאי נפצע בברך ונאלץ לא להשתתף בגמר ה-ATP אליו הגיע לראשונה מאז 2013. בשנה זו הגיע לדירוגו הגבוה ביותר בקריירה - מקום 3 בעולם.
תוארי ATP

| מקרא | תארים | סגנויות |
| --- | --- | --- |
גראנד סלאם: 1
| גביע המאסטרס | 0 | 1 |
| סדרת המאסטרס | 1 | 3 |
| סבב ה-ATP‏ | 20 | 7 |
| צ'אלנג'ר | 5 | 1 |
תוארי ATP > יחידים > זכיות

| מס>  | תאריך | טורניר | משטח | יריב בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | יולי 2008 | שטוטגרט, גרמניה | חימר | צרפת ריצ'רד גאסקה | 6–4, 7–5 |
| 2. | יולי 2008 | קיצביהל, אוסטריה | חימר | אוסטריה יורגן מלצר | 6–2, 6–1 |
| 3. | אוגוסט 2008 | לוס אנג'לס, ארצות הברית | קשה | ארצות הברית אנדי רודיק | 6–1, 7–6(7–2) |
| 4. | אוגוסט 2008 | וושינגטון, ארצות הברית | קשה | סרביה ויקטור טרויצקי | 6–3, 6–3 |
| 5. | ינואר 2009 | אוקלנד, ניו זילנד | קשה | ארצות הברית סם קווירי | 6–4, 6–4 |
| 6. | אוגוסט 2009 | וושינגטון די. סי., ארצות הברית | קשה | ארצות הברית אנדי רודיק | 3–6, 7–5, 7–6(8–6) |
| 7. | ספטמבר 2009 | אליפות ארצות הברית הפתוחה, ניו יורק | קשה | שווייץ רוג'ר פדרר | 3–6, 7–6(7–5), 4–6, 7–6(7–4), 6–2 |
| 8. | פברואר 2011 | דלריי ביץ', ארצות הברית | קשה | סרביה ינקו טיפסרביץ' | 6–4, 6–4 |
| 9. | מאי 2011 | אשטוריל, פורטוגל | חימר | ספרד פרננדו ורדאסקו | 6–2, 6–2 |
| 10. | פברואר 2012 | אופן 13, צרפת | קשה | צרפת מיכאל לודרה | 6–4, 6–4 |
| 11. | מאי 2012 | אשטוריל, פורטוגל | חימר | צרפת רישאר גאסקה | 6–4, 6–2 |
| 12. | אוקטובר 2012 | סיינה, איטליה | קשה | קרואטיה גרגה זמליה | 7–5, 6–3 |
| 13. | אוקטובר 2012 | סוויס אינדור, שווייץ | קשה | שווייץ רוג'ר פדרר | 6–4, 6–7(5–7), 7–6(7–3) |
| 14. | פברואר 2013 | רוטרדם, הולנד | קשה | צרפת ג'וליאן בנטו | 7–6(7–2), 6–3 |
| 15. | אוגוסט 2013 | וושינגטון די. סי., ארצות הברית | קשה | ארצות הברית ג'ון איזנר | 3–6, 6–1, 6–2 |
| 16. | אוקטובר 2013 | אליפות יפן הפתוחה בטניס, יפן | קשה | קנדה מילוש ראוניץ' | 7–6(7–5), 7–5 |
| 17. | אוקטובר 2013 | סוויס אינדור, שווייץ | קשה | שווייץ רוג'ר פדרר | 7–6(7–3), 2–6, 6–4 |
| 18. | ינואר 2014 | סידני, אוסטרליה | קשה | אוסטרליה ברנרד טומיץ' | 6–3, 6–1 |
| 19. | אוקטובר 2016 | סטוקהולם, שוודיה | קשה | ארצות הברית ג'ק סוק | 7–5, 6–1 |
| 20. | אוקטובר 2017 | סטוקהולם, שוודיה | קשה | בולגריה גריגור דימיטרוב | 6–4, 6–2 |
| 21. | מרץ 2018 | אליפות מקסיקו הפתוחה, מקסיקו | קשה | דרום אפריקה קווין אנדרסון | 6–4, 6–4 |
| 22. | מרץ 2018 | אינדיאן וולס מאסטרס, ארצות הברית | קשה | שווייץ רוג'ר פדרר | 6–4, 6–7(8–10), 7–6(7–2) |
תוארי ATP > יחידים > סגנויות

| מס>  | תאריך | טורניר | משטח | יריב בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אוקטובר 2008 | טוקיו, יפן | קשה | צ'כיה תומאס ברדיץ' | 1–6, 4–6 |
| 2. | אוגוסט 2009 | אליפות קנדה הפתוחה, קנדה | קשה | בריטניה אנדי מארי | 7–6(7–4), 6–7(3–7), 1–6 |
| 3. | נובמבר 2009 | גמר ה-ATP, בריטניה | קשה | רוסיה ניקולאי דווידנקו | 3–6, 4–6 |
| 4. | אוקטובר 2011 | וינה, אוסטריה | קשה | צרפת ז'ו-וילפריד צונגה | 7–6(7–5), 3–6, 4–6 |
| 5. | פברואר 2012 | רוטרדם, הולנד | קשה | שווייץ רוג'ר פדרר | 1–6, 4–6 |
| 6. | מרץ 2013 | אינדיאן וולס מאסטרס, ארצות הברית | קשה | ספרד רפאל נדאל | 6–4, 3–6, 4–6 |
| 7. | אוקטובר 2013 | שאנגחאי, סין | קשה | סרביה נובאק ג'וקוביץ' | 1–6, 6–3, 6–7(3–7) |
| 8. | אוגוסט 2016 | אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, ברזיל | קשה | בריטניה אנדי מארי | 5–7, 6–4, 2–6, 5–7 |
| 9. | אוקטובר 2017 | סוויס אינדור, שווייץ | קשה | שווייץ רוג'ר פדרר | 7–6(7–5), 4–6, 3–6 |
| 10. | ינואר 2018 | אוקלנד, ניו זילנד | קשה | ספרד רוברטו באוטיסטה אגוט | 1–6, 6–4, 5–7 |
| 11. | אוגוסט 2018 | לוס קאבוס, מקסיקו | קשה | איטליה פאביו פוניני | 4–6, 2–6 |
| 12. | אוקטובר 2018 | אליפות סין הפתוחה, סין | קשה | גאורגיה ניקולוז בסילישווילי | 4–6, 4–6 |
תוארי ATP > זוגות > זכיות

| מס>  | תאריך | טורניר | משטח | שותף | יריבים בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 30 ביולי 2007 | אינדיאנפוליס, ארצות הברית | קשה | ארצות הברית טרוויס פארוט | רוסיה טיימורז גבאשווילי קרואטיה איבו קרלוביץ' | 3–6, 6–2, [10–6] |
הערות שוליים

1 2  atptennis.com, Del Potro Captures Fourth Straight ATP Title, ‏17 באוגוסט 2008
↑   אלון עידן, אי אפשר להישאר אדיש ליופי הזה, לעצב הזה, לרגש הזה. אי אפשר לא לדמוע, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2024
↑  atptennis.com, Del Potro Captures First ATP Title, ‏13 ביולי 2008
↑  sportsline.com, Del Potro on 23-match winning streak at US Open, ‏2 בספטמבר 2008
↑  sportsnetwork.com, Berdych blasts Del Potro to win Tokyo tournament, ‏5 באוקטובר 2008
↑  BBC Sport, Nalbandian faces Tsonga showdown, ‏1 בנובמבר 2008
דל פוטרו באליפות אוסטרליה הפתוחה 2007
דל פוטרו באליפות ארצות הברית הפתוחה 2008
דל פוטרו באליפות ארצות הברית הפתוחה 2009
Ice Peaks

| --- | --- |


 כינוי:  היכל הקרח Ice Peaks
 כתובת:  רחוב מפרץ שלמה
 מיקום:  ישראל פארק פרס, חולון, ישראל
 קואורדינטות:  32°00′09″N 34°47′52″E﻿ / ﻿32.0025°N 34.797777777778°E﻿ / 32.0025; 34.797777777778
 תקופת הפעילות:  2013–הווה (כ־11 שנים)
 עלות הבנייה:  25 מיליון ש"ח (כולל הרחבה)
 מפעיל:  פסגות הקרח בע"מ
 משטח:  קרח
 קבוצות:  ראשון דווילס כפר סבא הורסס מ.ה. בת ים נס ציונה דרגונז
 מושבים:  500
 ממדי משטח:  900 מ"ר
 http://www.icepeaks.co.il
  מפת מיקום  מפה מפורטת #invoke:תבנית חוזרת tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
משחק הוקי קרח בהיכל Ice Peaks
היכל הקרח Ice Peaks, במתחם פארק פרס שבחולון, הוא מרכז ספורט שהוקם בשנת 2013 בסיוע קבוצת תורמים יהודים ממדינות שונות. זירת הקרח בגודל 900 מ"ר של ההיכל נבנתה בטכנולוגיה גרמנית, סביבה הוקם אוהל בגודל 1800 מ"ר המצויד בטכנולוגיות בידוד תרמיות המקדמות אנרגיה ירוקה וטריבונות ישיבה ל-240 צופים לצד מספר דומה של מקומות עמידה. בהיכל מתקיימים משחקי הוקי קרח בבית המרכז של ליגת ההוקי קרח הישראלית (הבית השני בצפון מארח משחקים במרכז קנדה שבמטולה), תחרויות החלקה אמנותית והחלקה חופשית לציבור.
פעילויות בהיכל > הוקי קרח

עוד לפני שנפתח ולמרות היות משטח הקרח קטן מהתקן של פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF), אישרה התאחדות ההוקי קרח הישראלית את השימוש בהיכל לצורכי הליגה, אך קבעה כי הרכב הקבוצות יוקטן לארבעה שחקני שדה ושוער (במקום חמישה ושוער).
מאז שנפתח, הפך ההיכל למרכז ההוקי קרח במרכז הארץ והביא להקמת קבוצות הוקי קרח רבות נוספות במרכז הארץ ולהקמת הליגה הלאומית (הליגה השנייה). בחודש יולי 2013 הגיעה נבחרת ארצות הברית להתאמן בהיכל לקראת המכביה ה-19.
לקראת עונת 2013/14 הוחלט בהתאחדות ההוקי קרח הישראלית על פיצול ליגת העל ל-2 בתים על מנת לאפשר לקבוצות המרכז להפחית נסיעות למרכז קנדה, שעד הקמת ההיכל היה המקום היחיד בישראל בו ניתן היה לשחק הוקי קרח.
בסוף עונת 2013/14 התקיים בהיכל גמר אליפות ישראל, הראשון מחוץ למרכז קנדה, ואף שודר בשידור ישיר בערוץ 9 והפך להיות משחק ההוקי קרח הישראלי הראשון ששודר בזמן אמת בטלוויזיה. בחודש יוני 2014, קיים ההיכל, בשיתוף התאחדות ההוקי קרח הישראלית, טורניר בינלאומי לילדים עד גיל 14 בהשתתפות מספר קבוצות מקומיות וקבוצה אחת מאוקראינה ואף משחק ידידות בין נבחרת ישראל הבוגרת לבין קבוצה אוקראינית.
פעילויות בהיכל > החלקה אומנותית

עם פתיחת ההיכל, נפתחו מספר חוגי החלקה על הקרח למתחילים, למתקדמים ואף למבוגרים ונוספו הזדמנויות אימון למחליקים אומנותיים המשתתפים בתחרויות בישראל ובעולם. בשנת 2014 התקיימה בהיכל אליפות ישראל בהחלקה אומנותית בה השתתפו אלכסיי ביצ'נקו - בקטגוריית הגברים והצמד יבגני קרסנופולסקי ואנדריאה דוידוביץ' בקטגוריית ההחלקה האומנותית לזוגות. זו הייתה הופעתם האחרונה של השלושה לקראת אולימפיאדת סוצ'י (2014)
פעילויות בהיכל > תוכניות פיתוח

בדצמבר 2014 אישרה עיריית חולון להקים סמוך להיכל הקרח אולם נוסף עם משטח החלקה אולימפי (1,800 מ"ר) ו-1,200 מושבים ביציעים כדי לשמש לאימונים ולארח תחרויות החלקה על קרח והוקי קרח על משטח תקני. האולם החדש אמור היה להיפתח בתחילת 2017. עלות המבנה המתוכנן כ-25 מיליון ש"ח. אך למרות הכנת התוכנית, נכון לעכשיו בנייתו טרם החלה. רק בסוף דצמבר 2017 פורסם המכרז להקמתו ותאריך היעד להקמתו היה סוף 2018. באפריל 2018 נחתם הסכם עם חברת פסגות הקרח המפעילה את המתחם להקמת משטח הקרח האולימפי. שטח מתחם ההוקי קרח יגדל מכ-1,800 מ"ר כיום, לכ-6,600 מ"ר עם זירת ההוקי קרח האולימפית שתושלם בסוף 2020 וצפויה להכיל כ-1,500 צופים. היכל הקרח האולימפי מיועד לארח את משחקי ההוקי קרח במכביה ה-21. אך הבנייה נדחתה וכעת העבודות להקמתו צפויות להסתיים רק בסוף 2024.
הערות שוליים

↑  כ-300 מקומות ישיבה, השאר בעמידה
↑  גמר אליפות ישראל הוקי קרח - #בחולון
↑  אורן אהרוני, אולם חדש להחלקה על הקרח יוקם בחולון, באתר ynet, 10 בדצמבר 2014