stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ינסאפוט
אוכלוסייה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
מפקדי אוכלוסין - ג'ינסאפוט
| שנה | תושבים | מקור | הערות |
| 1596 |  |  | 26 משפחות מוסלמיות |
| 1922 | 267 |  |  |
| 1931 | 315 |  | גרו ב־79 בתים |
| 1945 | 450 |  |  |
| 1961 | 729 |  |  |
| 1987 | 1,100 |  |  |
| 1997 | 1,620 |  |  |
| 2005 | 2,203 |  |  |
| 2007 | 2,357 |  |  |
| 2011 | 2,800 |  | [דרוש מקור] |
| 2017 | 2,571 |  |  |
עד שנות ה-70 היה הכפר צפוף ודחוס, כך ש-30–40 נפש חיו על דונם אחד. לאחר מכן החלו התושבים להרחיב את השטח הבנוי, אל עבר שטחיו החקלאיים של הכפר, ובשנת 2011 הצפיפות עמדה על 8–10 נפשות לדונם. [דרוש מקור]
אדמות, חקלאות ומים

בשנת 1945 נקבע ששטח הכפר הוא 9,356 דונם, מתוכם 9,344 רשומים כאדמות פרטיות ועוד 12 דונם מושע. מתוך השטח הזה הכפר היה בנוי על כ-15 דונם, 3,618 שטחים חקלאיים ועוד 5,723 דונם אדמות בור.
בפנקסי מכס עות'מאניים משנת 1596 נכתב שתושבי הכפר מתפרנסים מגידול חיטה, שעורה, גידולי קיץ (תירס, מלפפון, אבטיח, מלון, קישוא, דלעת, חציל, פלפל, עגבנייה, שעועית, לוביה), זיתים, ענבים וצאן". הם שילמו מס קבוע של 33.3% בסך 8,654 אקצ'ה.
בשנת 1981 תושבי קרני שומרון החלו להכשיר שטח לסלילת כביש. תושב הכפר עתר לבג"ץ ושר הביטחון מנחם בגין ומפקד יו"ש הודיעו שהייתה טעות במדידות, והשטח הוחזר לבעליו.
בשנת 2002, כשנה לאחר שנרצח גלעד זר, בנו של משה זר, הקים אחיו, את המאחז רמת גלעד, בשטח של הכפר ג'ינסאפוט, לטענת משפחת זר, הם רכשו כחוק את האדמות אך המוכר סירב לחתום על שטר הבעלות. בשנת 2011 היו ניסיונות של תושבי רמת גלעד, להגיע להסכם עם המדינה, ולאחריו, ב-2014, העבירו התושבים רק את המבנים שנבנו על אדמה פרטית. בג"ץ דחה עתירה שהוגשה וקבע כי "במאחזים אלה לא נותרה בנייה על קרקע פרטית". המדינה התחייבה להסדיר את המאחז, אך לא קיימה את חלקה. בפועל, המאחז הוא חלק מהמועצה המקומית קרני שומרון.
בסך הכל הופקעו מהכפר כ-713 דונם.
בשנת 1999 הוקמה בכפר רשת המים ציבורית ואליה מחוברים כ-99% מהבתים. מי השקיה לחקלאות, מסופקים מבורות, בארות וכמה מעיינות.
כלכלה

חלק ניכר מתושבי הכפר מתפרנס מחקלאות. הגידולים העיקריים הם: זיתים, זעתר, דגנים, שקדים, ירקות עונתיים, קטניות, ועדרי כבשים. בכפר חנויות (בגדים, מזון, ירקות, חומרי בניין ועוד), וכן בתי מלאכה קטנים (נגריות, נפחיות, פחחיות, מתפרות ומוסכים). חלק מהתושבים מועסק במשרות ממשלתיות בכפר, ומחוצה לו.
אישים

פארוק קדומי - ראש המחלקה המדינית בתנועת אש"ף, ויו"ר תנועת הפת"ח. (נולד בכפר ועזב עם משפחתו בגיל צעיר).
הערות שוליים

1 2 3 4  ARIJ, Jinsafut Village Profile (including Al Funduq Locality), AEIJ - The Applied Research Institute – Jerusalem, 2013
↑  זאב וילנאי, אריאל - אנמיקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 1554
↑  ראה למשל: בערך על אודות הכפר במהדורה הערבית, וכן באתר كَشَّاف - https://www.kachaf.com/wiki.php?n=5ed8f8fd67717625af0e3b10 ועוד. הספר המוזכר כמקור - بلادنا فلسطين - נכתב על ידי מוסטפא מוראד אל-דבאח

לא ראיתי את המקור
1 2 3 4  Hütteroth, Wolf-Dieter; Abdulfattah, Kamal (1977). Historical Geography of Palestine, Transjordan and Southern Syria in the Late 16th Century. Germany. (הועתק מוויקיפדיה במהדורה האנגלית. לא ראיתי את המקור)
↑  ח'רבת עסכור, כל מקום ואתר
↑  Mayer, L.A., 1933, Saracenic Heraldry: A Survey, Oxford: Oxford University Press

צילום הטקסט: https://commons.wikimedia.org/wiki/File:P.157.png
↑  Sharon, M. (2016). Corpus Inscriptionum Arabicarum Palaestinae, J (I). Vol. 6. pp. 203-201, BRILL

ראה: https://books.google.co.il/books?id=IOEzDwAAQBAJ&pg=PA203&redir_esc=y#v=onepage&q&f=false
↑  Conder, Claude Reignier; Kitchener, H. H. (1882). The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology 2. London: Committee of the Palestine Exploration Fund, p. 164.
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Palestine Remembered, جنصافوت - Jinsafut - ג'ינסאפוט, Palestine Remembered, 2007
↑  Barron, J.B., ed., Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922, Government of Palestine., 1923, עמ' 25
↑  Mills, E., ed. (1932). Census of Palestine 1931. Population of Villages, Towns and Administrative Areas, Jerusalem: Government of Palestines

(לא ראיתי את המקור. הועתק מוויקיפדיה במהדורה האנגלית)
↑  Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS), Preliminary Results of the Population, Housing and Establishments Census, 2017., 2018
↑  שר הביטחון ומפקד יו"ש הודו בבג"צ: תפישת קרקע הפלח נעשתה ב"טעות", דבר, 24 באפריל 1981.
↑  סיפורה של רמת גלעד - "המדינה מתנהלת כמו בסדום" • הקול היהודי, באתר • הקול היהודי
↑  נדב שרגאי, "המאחז הוא המצבה של גלעד - והיא מדברת אלי יותר מהמצבה בבית העלמין", באתר הארץ, 7 ביוני 2006
↑  שלמה פיוטרקובסקי, הסכם ברמת גלעד: 5 מבנים יוזזו עשרות מטרים, באתר ערוץ 7, 19 בדצמבר 2011.
↑  admin, בג"ץ 7891/07 תנועת "שלום עכשיו"- ש.ע.ל. מפעלים חינוכיים נגד שר הביטחון ואח', באתר ניר טולדנו, משרד עורכי דין ונוטריון בפתח תקווה, ‏2019-02-20
↑  עפרה לקס, כאן ביתי, באתר ערוץ 7, 29 ביוני 2017
| Flag of Senegalיישובי נפת קלקיליה |
| --- | --- | --- |
| ערים | קלקיליה |  |
| מועצות מקומיות | חבלה • כפר ת'ולת' • עזון |  |
| כפרים | אבו סלמאן • אימאתין • אל-פונדוק • באקת אל-חטב • בית אמין • ג'יוס • ג'ינסאפוט • ג'ית • עזון • חג'ה • כפר לאקף • כפר קדום • נבי אליאס • סניריא • עזון עתמה • עיזבת א-טביב • ערב א-רמאדין • פלאמה • פרעתא • ראס א-טירה • ראס עטייה |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498777105171
אהרן אסטרייכר

| --- | --- |

 לידה:  27 בנובמבר 1963 (בן 61) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר החדש לעיצוב ע"ש פרסונס 
 תחום יצירה:  אדריכלות, עיצוב פנים 
 יצירות ידועות:  מרכז עולמי לתורה וחסידות בעלז 
 
אהרן אסטרייכר (נולד בי"א בכסלו ה'תשכ"ד, 27 בנובמבר 1963) הוא חסיד בעלז, אדריכל ומעצב פנים מפורסם בציבור החרדי, מתכנן ומעצב מאות מוסדות ציבור בתי כנסת ואתרי מורשת יהודיים.
ביוגרפיה

אסטרייכר נולד בניו יורק למנחם אליעזר יליד העיר דברצן וניצול מחנה ההשמדה אושוויץ, משפחתו מתייחסת לרבי שמשון ורטהיימר מגדולי המנהיגים היהודיים במפנה המאה ה-18. בגיל 16 נכנס ללמוד בישיבת בעלז בירושלים, בסיום לימודיו נשא לאשה את מרים, תקופה קצרה התגורר באנטוורפן, ולאחר מכן עבר להתגורר בבורו פארק ברובע ברוקלין. כשנה לאחר נישואיו החל ללמוד במגמת אדריכלות ועיצוב פנים בבית ספר פרסונס לעיצוב בניו יורק, ופתח משרד לעיצוב פנים בברוקלין.
בקיץ של שנת תשנ"ו (1996) קרא לו רבו האדמו"ר מבעלז והזמינו להצטרף לצוות שתכנן באותן שנים את המרכז עולמי לתורה וחסידות בעלז, אסטרייכר נענה להזמנה ועלה לישראל בתחילת שנת תשנ"ז והצטרף לצוות התכנוני של המרכז העולמי, הוא מונה למעצב הפנים הראשי של היכל התפילה המרכזי ושל הפרויקט כולו, במסגרת פעילות זו התקרב לאדמו"ר, וכיום הוא אחד מהאנשים הקרובים אליו.
בשנת תשס"ו (2006) נמנה עם מאה המשפיעים החרדים בישראל.
כאמן, הוא עוסק גם בציור והלחנה, בשנת תשע"ו (2015) התפרסם לחנו על המילים 'נכספה וגם כלתה נפשי לחצרות השם', כמו כן התפרסמו במשך השנים עוד כמה מלחניו.
תחומי אדריכלות

בתקופת מגוריו בארצות הברית התמקד בעיצוב בתי יוקרה ומטבחים יוקרתיים, ולאחר שעלה לישראל החל להתמקד גם בתכנון ועיצוב בתי כנסת ומבני ציבור, הפרויקט הראשון אותו עיצב בישראל הוא בית הכנסת זכור לאברהם בירושלים שנבנה בתרומת משפחת אברהם פיצ'וטו מברזיל, אולם הפרויקט המרכזי שלו בשנותיו הראשונות בישראל היה המרכז העולמי של חסידות בעלז, מה שהקנה לו פרסום רב בתחום תכנון בתי כנסיות ומוסדות ציבור, ומאז תכנן ועיצב מעל 700 בתי כנסת ואתרי מורשת.
חוץ מתכנון ועיצוב בתי כנסת לכל שכבות הציבור החרדי, ליטאים, חסידים, עדות המזרח, דתיים לאומים, נבחר לעצב ולתכנן במגוון בתי כנסיות ואתרים מיוחדים, כדלהלן:
תחומי אדריכלות > תכנון מרכזי חסידויות גדולים בארץ ובעולם

בתחילת המאה ה-21 החלו חסידויות גדולות ברחבי העולם להקים מבנים גדולים שישמשו בתי כנסת מרכזיים ומרכזים עולמיים עבור קהילותיהן, ועקב ניסיונו הרב בתכנון מבנים מעין אלו, נבחר אסטרייכר לתכנן את הפרויקטים המורכבים הללו, במסגרת זו הוא תכנן את המרכז העולמי של חסידות ויז'ניץ בבני ברק,המרכז עולמי לתורה של חסידות בעלז, והמרכז העולמי של חסידות סקווירא בניו סקוור ניו יורק, כמו כן תכנן מרכזים עבור חסידויות קטנות יותר, חסידות ביאלה בירושלים, חסידות סלונים בירושלים, חסידות תולדות אהרן בירושלים, חסידות סאדיגורה בבני ברק, חסידות פיטסבורג באשדוד, ועוד.
תחומי אדריכלות > שחזור אתרי מורשת עתיקים

אסטרייכר עוסק גם בשחזור אתרי מורשת יהודיים עתיקים בשילוב התאמתם לשימוש באמצעות מערכות מיזוג ותאורה.
בשנת תשס"א (2001) נבחר על ידי הקרן למורשת הכותל המערבי כמעצב ראשי בפיתוח וחידוש פנים רחבת הכותל המערבי והאתרים הסמוכים, במסגרת זו תכנן ועיצב את פנים קשת וילסון, כולל עזרת הנשים, בית הכנסת ע"ש הרב גץ ובית הכנסת "שערי תשובה" באולם דגם בית המקדש הראשון במנהרות הכותל, מרפסת התצפית ובית שטראוס ברחבת הכותל.
בשנת תשס"ז (2007) מונה על ידי "קרן אוורסט" שבניהול הפילנתרופ היהודי מר ארווינג מוסקוביץ' לשקם את פנים בית הכנסת "אהל יצחק" ברובע המוסלמי בעיר העתיקה בירושלים, שנחנך שנה לאחר מכן ברוב פאר והדר, ומשמש עד היום מניני תפלה ולומדים רבים.
לאחר מכן נבחר על ידי הסוכנות היהודית לעצב ולשחזר את אתר קבר רחל, ועל ידי המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים לעצב ולשחזר את קבר דוד המלך ואתרי מורשת נוספים, ביניהם קבר הרמב"ם, קבר רבי עקיבא, וקבר רבי מאיר בעל הנס בטבריה ששופץ מחדש בתרומת קרן אדמונד ספרא.
תחומי אדריכלות > שחזור בתי כנסיות עתיקים באירופה

במסגרת עבודתו עסק בתכנון ועיצוב שחזורי בתי כנסיות עתיקים באירופה, ביניהם בית הכנסת Tsori Gilod(אנ') בלבוב, בית הכנסת Kharkiv Choral בחרקוב(אנ'), בית הכנסת פדול בקייב, בית הכנסת העתיק בעיר סדיגורה בו התפללו אדמו"רי סאדיגורה לדורותיהם, בית כנסת בברלין עבור קהילת רון לאודר פאונדיישן, שחזור בית הכנסת שבנה רבי ישעיהל'ה מקרעסטיר בקיר קרעסטיר ועוד.
תחומי אדריכלות > מרכזים ובתי כנסת על ידי שלוחי חב"ד בעולם

כחלק מעבודתו, עיצב ותכנן מרכזי ובתי חב"ד ברחבי העולם, כגון בית הכנסת חב"ד בקריבוי רוג, בית חב"ד בזפוריז'יה, בית חב"ד בוולגוגרד, ועוד.
כמו כן ליוה את בניית "היכל אדמו"ר הזקן" שנבנה ליד קברו של בעל התניא, בעיר האדיטש באוקראינה.
תחומי אדריכלות > חלקו בפרויקטים

ברבים מהפרויקטים להם הוא שותף בתכנון וביצוע, הוא נוטל חלק גם בפעילות הכללית של הפרויקט, החל בסיוע ליזמים לגיוס כספים במסגרת קשרים אישיים עם פילנתרופים, בבחירת אנשי מקצוע מומחים בתחומים שונים הקשורים לפרויקט, וכן נואם בדינרים ובאסיפות, ומסייע בשלל פעילויות נחוצות לקידום הפרויקטים שאותם הוא מתכנן.
במסגרת עבודתו זו יצר קשר קרוב עם מנהיגים יהודיים רבים, בעיקר מהיהדות החרדית.
עיצוב כלי קודש

בנוסף להתמחותו של אסטרייכר בעיצוב מבנים, הוא עוסק רבות בעיצוב כלי קודש. ארונות קודש רבים עוצבו על ידו, כדוגמת ארון הקודש במרכז העולמי של חסידות ויז'ניץ בבני ברק, וארון הקודש ברחבת הכותל המערבי מתחת לקשת וילסון.
כמו כן, עיצב את החנוכיה הגדולה ברחבת הכותל המערבי, ואלמנטים יהודיים אחרים, המפארים את הפרויקטים הרבים בהם הוא השתתף.
פעילות ציבורית

קרבתו של אסטרייכר לאדמו"ר מבעלז הביאה אותו לעסוק בפעילות ציבורית בתוך החסידות, בחורף שנת תש"ע (2010) מונה על ידי האדמו"ר כחבר מרכזי בוועד הפועל של מרכז מוסדות בעלזא בא"י, וכיום הוא עסקן בולט בחסידות ומחוצה לה.
כמו כן, כחסיד בעלז נלהב נוהג אסטרייכר לתכנן בתי כנסת וישיבות עבור החסידות ללא כל תמורה.
פרויקטים נבחרים

רובו של פרק זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
מרכז עולמי לתורה וחסידות בעלז.
אולם התפילה בקשת וילסון.
שיפוץ ועיצוב מבנה הקבר ואולמות התפילה בקבר רבי שמעון בר יוחאי במירון.
עיצוב פנים של בית המדרש של חסידות גור בירושלים
בית המדרש של חסידות ויז'ניץ בבני ברק
קבר רחל
קבר הרמב"ם בטבריה
קבר רבי מאיר בעל הנס בטבריה
קבר שמואל הנביא ברמות
ישיבת נתיבות חכמה בירושלים
ישיבת מיר בירושלים
ישיבת אורות התשובה בשכונת הר נוף
היכל האדמו"ר הזקן בהאדיטש בסמוך לקבר בעל התניא.
בית המדרש של חסידות סקווירא בעיירת ניו סקוור שבניו יורק
בית המדרש של חסידות תולדות אהרן בירושלים
בית הכנסת ברובע פודיל בקייב שבאוקראינה
הערות שוליים

↑  משה ויסברג, החסיד מבעלזא שחשף את המספר לעיני רבבות נפטר, באתר בחדרי חרדים, 12 באפריל 2020
1 2  ישראל כהן, ‏הנהלת ביהמ"ד גור מתלבטת - התורמים יכונסו להתייעצות, באתר כיכר השבת, 27 באוגוסט 2017
↑  דידי רפאלי, ‏תפילה נושנה: בתי הכנסת המפוארים בארץ, באתר ‏מאקו‏, 16 בספטמבר 2012
↑  נתי טוקר, 100 המשפיעים החרדים, באתר בחדרי חרדים, 17 במאי 2006
↑   ילד הפלא ארי רייך "נכספה" עם מקהלת "נרננה",Ari Reich nichsefu, סרטון בערוץ "משה כהן", באתר יוטיוב (אורך: 07:28)
↑  בית הכנסת פדול בקייב, באתר אומן שלום, ‏כ"ג כסלו ה'תשע"ח
↑  מסע המלכות לסאדיגורה • דער הייליגער רוזינער'ס הויף, באתר JDN‏, ו' מרחשון ה'תשע"ז
↑  בית הכנסת המפואר בקריבוי רוג פתח את שעריו, באתר חב"ד אינפו, ‏כא אלול התש"ע (31.08.2010)
↑  היכל אדמו"ר הזקן
↑  אוקראינה: נחנך מבנה מפואר על קבר בעל התניא, באתר בחדרי חרדים, ‏כ"ב כסלו תשע"ג 06/12/2012
↑  דידי רפאלי, ‏תפילה נושנה: בתי הכנסת המפוארים בארץ, באתר ‏מאקו‏, 16 בספטמבר 2012
↑  משה ויסברג, ואוו הדמיית, באתר טוויטר, ‏11 באוגוסט 2022
↑  לקראת ההילולא: שר המורשת עמיחי אליהו סייר במתחם קבר רבי מאיר בעל הנס - בחדרי חרדים, באתר www.bhol.co.il, ‏2023-04-02
↑  משה ויסברג, לקראת השלמת הבנייה, באתר טוויטר, ‏13 ביולי 2023
↑  Historic Synagogues of Europe
קספר דויד פרידריך

| --- | --- |

דיוקן, סביבות 1815, פרי יצירתו של גרהרד פון קוגלגן
 לידה:  5 בספטמבר 1774 שוודיה גרייפסוואלד, פומרניה השוודית
 פטירה:  7 במאי 1840 (בגיל 65) ממלכת סקסוניה דרזדן, ממלכת סקסוניה
 מקום קבורה:  Trinitatis Cemetery 
 לאום:  גרמנים
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גרייפסוואלד  האקדמיה הדנית המלכותית לאמנויות יפות 
 תחום יצירה:  ציור
 זרם באמנות:  אומנות רומנטית
 הושפע על ידי:  כריסטיאן אוגוסט לורנץ, תומאס תורילד, יאנס יול, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 יצירות ידועות:  הטייל מעל לים הערפילים, הנזיר על שפת הים
 בן או בת זוג:  Caroline Friedrich 
 צאצאים:  Adolf Friedrich 
 חתימה:   
 
קספר דויד פרידריך (בגרמנית: ‏Caspar David Friedrichקובץ:De-Caspar David Friedrich.ogg‏Ⓘ‏, 5 בספטמבר 1774 –  7 במאי 1840) היה אחד מגדולי הציירים בהיסטוריה של גרמניה בפרט ובזרם האמנות הרומנטית כלל. עבודותיו מוצגות כיום בכמה מוקדים בגרמניה שהחשובים בהם הם ברלין והמבורג. מבין יצירותיו המפורסמות ביותר ניתן למנות במיוחד את "הטייל מעל לים הערפילים" ו"הנזיר שעל שפת הים". במהלך חייו היה קספר דויד פרידריך לאמן נשכח, וזכה לתהילתו רק לאחר מותו.
אחד ממשפטיו המפורסמים ביותר, שמתחבר היטב עם סגנונו הייחודי הוא:
"הצייר אינו צריך לצייר אך ורק את מה שהוא רואה מולו, אלא גם את מה שהוא רואה בתוככי עצמו."
ביוגרפיה > ילדות

פרידריך נולד בעיירה גרייפסוואלד שבפומרניה, כבן השישי מבין עשרה אחים. הוא קיבל חינוך דתי-נוצרי-לותרני משמעותי ביותר, תוך כדי השפעה לותרנית מאביו אדולף גוטליב פרידריך שהתפרנס למחייתו ממלאכת חיוו והיא יצירת נרות וסבונים. במשך שנות ילדותו, קספר דויד פרידריך הושפע לא רק מהחינוך הדתי שקיבל אלא גם מאירועים דרמטיים בחייו כמו מות אימו סופי דורתיה בצ'לי (Sophie Dorothea Bechly). בזמן מות אמו פרידריך הקטן היה אך ורק כבן שבע שנים בלבד (שנת 1781). מוות שרר בחיוו של פרידריך שוב, כאשר מת אחיו (שהיה הקרוב ביותר מבחינה בין אישית לקספר) מטביעה באגם קפוא בזמן החודשים הקרים. בהחלט ייתכן כי אחיו של קספר, יוהאן כריסטופר (Johann Christoffer), ניסה להציל אותו מטביעה באגם כשלבסוף טבע הוא עצמו (קספר דויד פרידריך היה עצמו נוכח בזירת האירוע בזמן שהתרחש), דבר שמחוזק גם על ידי העדויות שהרגיש קספר אשמה במהלך שנות ילדותו. המוות פגש את קספר שוב בשנת 1782 בזמן שאחותו אליזבת, בת לאותם ההורים, נפטרה גם היא. כך קרה שוב בפעם הרביעית, כשאחותו מריה נפטרה ממחלה שבאותה התקופה הייתה חשוכת מרפא והיא מחלת טיפוס הבהרות. בדידות מסוימת ואף אפילו דיכאוניות יכולה להתבטא פעמים רבות, ויכולה להיות מוסברת, על פי מקורות מסוימים, כלוואי מאירועים אלו שקרו לו בעברו. קיימת סתירה מסוימת בין אופיו לבין סגנון הכתיבה שלו שהשתמר במכתבים ובמסמכים עד ימינו אנו, המביעים מעין חוש הומור ייחודי לו עצמו.
ביוגרפיה > לימודים גבוהים

בשנת 1790 הוא החל ללמוד ספרות ואסתטיקה באוניברסיטת גרייפסוואלד, לימים נקראה מחלקת האומנות בה על שמו. מורו היה אדם בשם תומאס תהורילד (Thomas Thorild), בעל התואר היוקרתי פרופסור. תומאס תהורילד ביסס אצל קספר את ההבחנה וההבדל המהותי שבעין ציור מתוך עין חיצונית (שמתאפיינת בתכונות פיזיות של המושא) לבין העין הפנימית שמביעה את רגש האומן בקשר למושא ביצירה. לאחר אוניברסיטת גרייפסוואלד עבר קספר דויד פרידריך ללמוד באוניברסיטת קופנהגן. שם לימד את פרידריך הנרי פוסלי (Henry Fuseli), שקיבל השראה מרובה מהזרם הרומנטי של אותה התקופה באנגליה בשנת 1798 הוא התיישב בדרזדן. 1806 נחשבת לשנה בה החלו ניצני סגנונו העצמאי של פרידריך לבלוט, כאשר ציוריו הקודמים נשענו על מסגרות שהיו קרובות לאלו של מוריו הקודמים. בדרזדן החלה הקריירה של קספר להתפתח באופן משמעותי, במיוחד אפשר לסמן את הרגע בו הפך לזוכה בפרס של חברי ויימאר לאמנות.
ביוגרפיה > בדרזדן

פרידריך המשיך בעבודתו כצייר והצליח להשיג קשרים חשובים עם משפחת המלוכה בדרזדן (הממלכה הסקסונית) ועם יוצרים רומנטיים מרכזיים אחרים של התקופה. בזמן זה הוא נתקל בבקורת מצד מבקר אומנות שפעל באותה התקופה, ושתקף את קספר בערעור על טענתו של קספר שהנחתה אותו בציוריו הרבים, בניסיונו לייצוג רעיונות דתיים בנופים טבעיים. מקרוביו של פרידריך היו לצידו במקרה, ונתנו תשובות ארוכות ומספקות למבקר כך שגרמו להפך ממה שקיווה לו - קספר נהיה רק ידוע יותר עקב ביקורתו, וזכה לתשומת לב ממושכת יותר מצד אוכלוסיית דרזדן.
הוא היה מנותק מהסגנון הנאו-קלאסי ששלט באותה תקופה בפריז ופיתח סגנון אישי משלו. פרידריך מבטא בציוריו רגש דתי דרך שפה ציורית ומשתמש באלגוריות ובסימבוליות רבה. בציוריו ישנו דגש חזק על נושא המוות והבדידות, האדם מול הנוף וכוחו של הנוף. בנוסף רבות מציוריו מתמקדים בישו כאשר הם למעשה מייצגים את תחושותיו הפרטיות של האמן ושל המתבוננים. נושאים כמו תקווה ואמונה היוו חלק בלתי נפרד מעבודותיו גם כן. הטבע נתפס בעיני פרידריך כאמצעי לביטוי רעיונות דתיים ולכן הוא הצליח ליצור אמנות דתית מחוץ לתחום המפורש של הדת (כלומר, גם אם יצירותיו לא בהכרח תארו תמיד סממן דתי כלשהו בציור, רבות מהן לא פסקו מהמחשתם על ידי רגש בלבד). את סגנונו ניתן לאפיין כנטורליזם קלאסי מאופק. יצירותיו הן פאר לפטריוטיות הגרמנית. סיבה לכך הייתה תחילת הכיבושים הנפוליאוניים על מדינות גרמניה כשהוא היה כחלק מקבוצת המתנגדים הפטריוטים- הגרמנים לכיבושים הצרפתיים. אחרי סיום הקרבות פיתח פרידריך שאיפה לשינוי דמוקרטי יותר באופי השלטון הפרוסי, אך קרה ההפך ממה שציפה וגם זה השפיע על עבודותיו בשלב זה בחייו. בשנת 1816, הצטרף קספר לאקדמיה של דרזדן, דבר בעל חשיבות מרובה עקב שלא היה לאמן מצליח כלל באותה התקופה, הייתה האקדמיה למקור פרנסה חשוב בשבילו.
בפריז לא הוערכו עבודותיו בגלל גודלן הקטן, אך לבסוף אומצה מגמה זו כאופנה שלטת וכל העבודות של התקופה הרומנטית הן בקנה מידה קטן לעומת התקופה הקודמת - הנאו-קלאסיקה שבה גודל הציורים הוא 1:1 בקנה מידה אנושי. אחת מעבודותיו הטובות היא "הטייל מעל לים הערפילים" משנת 1818 (השנה בה הוא התחתן בנוסף) שהפכה לסמלה של התקופה הרומנטית. בתמונה רואים גבר העומד בגבו אלינו תוך שהוא מתבונן בנוף המכסה בערפילים ובו בולטות פסגות הרים. הציור, כציורים רומנטיציסטים אחרים, מנסה להעביר לצופה את חוויית הנשגבות וההתפעמות. פרידריך הציב את הדמות על מקום מורם, מעשה אדנות, ובכך העביר את רגש השליטה ויכולתו של האדם לקבוע את נקודת ההתייחסות שלו ממנה הוא מביט על הסביבה ועל המציאות.
אישיותו של קספר דוד פרידריך

הפיזיקאי הגרמני גוטליף היינריך פון שוברט אמר על אופיו של קספר דויד פרידריך כך:"...הוא אכן היה שילוב מוזר של מזג רוח, מצבי רוחו היו בטווח בין האדם הרציני והכבד ביותר לבין ההומוריסט העליז ביותר. אך ורק מי שידע רק צד אחד של אישיותו, כלומר את הדיכאוניות הרצינית שלו, ידע אך ורק חצי אדם. אני פגשתי אך ורק כמה אנשים שהיו להם את המתנה של סיפור בדיחות וכזאת תחושה של כיף כמו שהיה לו, מה שמוכיח כי הוא היה בחברת אנשים שאהב."
ראו גם

הדר בן-אהרון והנרי וסרמן, אירופה ערש הלאומיות - "ורוח האומה מרחפת על פני היער", הצייר קספר דויד פרידריך, הוצאת האוניברסיטה הפתוחהמיזמי קרן ויקימדיה ציטוטים בוויקיציטוט: קספר דויד פרידריך תמונות ומדיה בוויקישיתוף: קספר דוד פרידריך
הערות שוליים

↑  https://www.google.com/culturalinstitute/beta/entity/%2Fm%2F01q3f
1 2 3  Caspar David Friedrich Biography, www.caspardavidfriedrich.org
1 2 3 4  Caspar David Friedrich Facts, biography.yourdictionary.com
↑  המונח בו השתמשו הרומנטיציסטים היה Gemütsbewegung, משמעותו חוויה של היפעמות וסערת רגשות.
↑  http://www.caspardavidfriedrich.org/biography.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303632005171  PLWABN: 9810567464005606  BIBSYS: 90062766  BNE: XX947693  BnF: cb12300916t (data)  CiNii: DA01814801  GND: 118535889  ISNI: 0000 0001 0855 1681  KulturNav: 351378a6-1d4f-4478-9fae-ee1a11abfbfc  LCCN: n79059754  LNB: 000155691  MusicBrainz: 1eed464d-5e84-4859-9a99-065260458d90  NDL: 00620688  NKC: jn20011018087  NLA: 35104582  NLG: 196000  NLK: KAC2022C8968  NSK: 000095731  NTA: 068772513  RERO: 02-A003265030  RKD: 29498  SELIBR: 187508  SNAC: w60p1kqj  SUDOC: 031876129  Trove: 827798  ULAN: 500116242  VcBA: 495/134714  VIAF: 12145857793223021180   WorldCat (עם VIAF): 12145857793223021180 
הטייל מעל לים הערפילים
הערב
מראה הנמל, 1815-1816
עץ העורבים ציור מעשה ידי פרידריך משנת 1822
גרגמל (דמות)

| --- | --- |

דמותו של גרגמל מחזיק דרדס עם חתחתול
 יוצרים:  פייר קוליפור 
 גילום הדמות:  האנק עזריה 
 דמויות קשורות
 אויבים:  smurf, דרדסית (הדרדסים) 
 
פסל של גרגמל בפארק שעשועים באנקרה שבטורקיה
גרגמל (בצרפתית: Gargamel) הוא דמות בדיונית מהזיכיון הבלגי "הדרדסים", אשר נוצר על ידי פייר קוליפור. הוא מכשף מרושע ולא יוצלח, אויבם המושבע של הדרדסים והאנטגוניסט הראשי בסדרות הטלוויזיה, הסרטים וחוברות הקומיקס של הזיכיון.
גרגמל גר בטירה עתיקה ומוזנחת מדרום ליער הדרדסים ביחד עם החתול שלו, חתחתול. מטרתו העיקרית היא לגלות את מחבוא כפר הדרדסים, בשל רצונו לתפוס שישה דרדסים כדי להפוך אותם לזהב ולהיות עשיר, או על מנת לתפוס דרדסים ולאכול. מעת לעת גרגמל מצליח לגלות את מיקומו של כפר הדרדסים, אך הוא מאבד את המיקום באופן שיטתי כל פעם מחדש. לעיתים קרובות הוא מאבד את מיקום הכפר משום שהוא רודף אחרי הדרדסים, מאבד אותם, ולא מצליח לשחזר את צעדיו חזרה אל הכפר.
על אף שגרגמל הוא מכשף, כוחותיו לכאורה הם מוגבלים מאוד. היכולת העיקרית שלו היא ליצור שיקויי קסם. בקומיקס הוא חבר בגילדת הקוסמים אבל יש עליו הרבה תלונות.
לאורך הסדרה גרגמל שיתף פעולה עם אויבים אחרים של הדרדסים, אף על פי שבמקרים רבים הנבלים האחרים מתגלים כאויבים יעילים וממוקדים הרבה יותר, אשר בוחרים בסוף להפסיק לשתף פעולה עם גרגמל או אף לשעבד אותו.
גרגמל יצר בעבר את דרדסית, על מנת לפגוע באופן זה בהרמוניה של הדרדסים ולעורר בהם תחושות של קנאה ויריבות, אך בסופו של דבר דרדסית השתלבה בכפר הדרדסים וחיה אתם בהרמוניה.
גילום > דיבוב > סדרות טלוויזיה

בסדרת הטלוויזיה "הדרדסים" ששודרה בשנות ה-80 של המאה ה-20, דובב בגרסה המקורית על ידי פול וינצ'ל ובעונה 9 על ידי מייקל בל והמילטון קמפ. בדיבוב העברי דובב על ידי איציק סיידוף בדיבוב שנעשה על ידי סרטי רז, ועל ידי שאולי הלוי בדיבוב שנעשה על ידי אולפני תומיתות.
בסדרת הטלוויזיה "הדרדסים" שמשודרת בשנות ה-20 של המאה ה-21, מדובב בגרסה בצרפתית על ידי עמנואל קורטיל ובדיבוב באנגלית על ידי מארק איירונס. בדיבוב העברי מדובב על ידי צביקה פורמן.
גילום > דיבוב > סרטים

בסרט "דרדסים: הכפר האבוד" שיצא לראשונה בשנת 2017, דובב במקור על ידי ריין וילסון ובעברית על ידי קובי מימון, כאשר בטריילר דובב על ידי שמחה ברבירו.
גילום > לייב אקשן

בסרטים "הדרדסים" (2011) ו"הדרדסים 2" (2013) גולם על ידי האנק עזריה, אשר גם דיבב את הדמות בסרטים הקצרים "חג מולד מדורדס" (2011) ו"הדרדסים: האגדה על הפרש המסתורי" (2013) שיצאו בצמוד לסרטים. בדיבוב העברי של הסרטים באורך מלא דובב על ידי איציק סיידוף, ובדיבוב העברי של הסרטים הקצרים דובב על ידי שאולי הלוי, כאשר השניים דיבבו את הדמות בסדרה משנות ה-80. בפארודיה של זהו זה! גילם אותו דובל'ה גליקמן.
גילום > על הבמה

בגרסה הבימתית של "הדרדסים" שעלתה בדצמבר 2024 גילמו את הדמות לסרוגין עודד פז ומרטין אומנסקי.
תאוריות קשר

לסדרה בכלל ולגרגמל בפרט יוחסו פרשנויות אחדות החורגות מאופיה כסיפור ילדים תמים.
למשל, הסוציולוג הצרפתי אנטואן בואנו טען בעבר כי דמותו של גרגמל התבססה על סטריאוטיפים המיוחסים ליהודים (אנ') - יש לו אף גדול, כוחות קסם, אהבה לזהב, ומראה מקריח.
ייתכן שחלק ממאפייני הדומויות נובעות מסטריאוטיפים שהיו קיימים באותה תקופה. אך הטענות לאנטישמיות מכוונת וכדומה נמצאו ברובן מופרכות.
הערות שוליים

↑  "The Little Blue Book: A Critical and Political Analysis of the Smurf Society", Antoine Buéno
↑  Flood, Alison (2011-06-06). "Smurfs accused of antisemitism and racism". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-10-02.
↑  התשובה עם דורון פישלר Hatshuva With Doron Fishler - האם גרגמל יהודי? (ש.ח.) [התשובה], באתר Google Podcasts
↑  Sieg Smurf ! | The Forbidden Planet International Blog Log, web.archive.org, ‏2011-09-10
ערוץ פלא

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  ישראל ישראל
 קטגוריה:  ילדים
 תאריך השקה:  2023
 בעלות:  קבוצת מדיה הופ!
 שפה:  עברית
 זמינות
 חבילה:  FreeTV
ערוץ פלא הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי המשודר ב-FreeTV. הערוץ הוא מבית היוצר של הערוצים הופ! ולולי.
היסטוריה

ערוץ פלא הופק בשנת 2023 על ידי יוצרי שאר ערוצי מדיה הופ!, סמלו המסחרי של הערוץ הוא קשקוש דמוי אבק אדום מחייך הסיבה מאחורי זה היא כדי להעביר תוכן לילדים שהוא בלאגן של תוכניות וילדים אוהבים בלאגן.
תוכניות טלוויזיה לפי מדינה

ערוץ פלא רכש המון תוכניות, להלן רשימה של תוכניות ששודרו בערוץ עם דגל ושם מדינה. הרשימה רשומה לפי יבשות.
תוכניות טלוויזיה לפי מדינה > אירופה

בוב הבנאי (בריטניה בריטניה)
פיפ ופוזי (גרמניה גרמניה)
המלך בבר ההרפתקה של באדו
טימי הטלה (בריטניה בריטניה)
ציוצים מתוקים
אודו (פולין פולין)
נחש כמה אני אוהב אותך (שוודיה שוודיה)
פפה פיג (בריטניה בריטניה)
קליפורד
פוקויו (ספרד ספרד)