stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זנק הידראולי
ניתוח מתמטי של הסיבות לזנק הידראולי > נחשול גאות

בדו-מימד, משוואות הזרימה במים רדודים בתנאים בהם כוח קוריוליס וכוחות הצמיגות זניחים הן:
{\begin{aligned}\partial _{t}u+u\cdot \partial _{x}u+g\cdot \partial _{x}h&=0\\\partial _{t}h+u\cdot \partial _{x}h+h\cdot \partial _{x}u&=0\end{aligned}}
כאשר  h הוא גובה פני המים ו- u המהירות האופקית שלהם, ושני המשתנים האלה תלויים בזמן ובמקום. נגדיר  c={\sqrt {gh}}, באמצעות מניפולציות אלגבריות ניתן להראות שמשוואות הזרימה נותנות:
{\begin{aligned}\left[\partial _{t}+(u+c)\cdot \partial _{x}\right](u+2c)&=0\\\left[\partial _{t}+(u-c)\cdot \partial _{x}\right](u-2c)&=0\end{aligned}}
בצורה זו נוח להבין את המשוואות באמצעות שיטת הקרקטריסטיקות, ומשמעותן היא שהגדלים  u\pm 2c קבועים לאורך עקומות עליהן  {\frac {dx}{dt}}=u\pm c.
נתבונן כעת במצב מופשט, בו מערכת דו-ממדית נמצאת במנוחה כאשר מהירות הזרימה היא 0 וגובה המים הוא  h_{0} ומהירות הגל היא  c_{0}={\sqrt {gh_{0}}}. נניח כעת שבזמן  t=0 הקצה השמאלי של הזורם מתחיל להאיץ באופן קבוע, כך שמהירותו היא  u=at. המערכת עבור  x>c_{0}t נמצאת במנוחה. בסביבה של נקודה זו, מניתוח הקרקטריסטיקה השלילית נקבל ש- u-2c=-2c_{0} ולכן לאורך הקרקטריסטיקה החיובית  \partial _{t}u+(3u/2+c_{0})\partial _{x}u=0 כלומר  u=f(x-(3u/2+c_{0})t) עבור פונקציה כלשהי  f. באמצעות תנאי השפה לפיו  u=at בנקודה  x={\frac {1}{2}}at^{2} ניתן למצוא את הפונקציה  f ולקבל ש:
c=c_{0}-{\frac {1}{4}}(c_{0}-3at/2)+{\frac {1}{4}}{\sqrt {(c_{0}-3at/2)^{2}-4a(x-c_{0}t)}} עבור  x<c_{0}t. מכאן קל לקבל:
\partial _{x}c=-{\frac {a}{2}}\left[(c_{0}-3at/2)^{2}-4a(x-c_{0}t)\right]^{-1/2} ובפרט   \partial _{x}c אינסופי בנקודה  t_{c}={\frac {2c_{0}}{3a}};x=c_{0}t. כלומר בנקודה זו הקפיצה בגובה היא אינסופית, בנקודה זו מתחיל זנק הידראולי והמשוואות הדיפרנציאליות כבר לא מתארות את הזרימה. במקומן הקפיצה מאופיינת לפי התנאים של הזנק ההידראולי.
המצב המופשט המובא כאן יכול לתאר היווצרות נחשול גאות, כאשר מסתכלים על הזרימה במערכת הייחוס של הנהר, ומתייחסים לכוח הגאות ככוח קבוע שפועל על שפך הנהר (הכוח של הגאות על הנהר עצמו זניח, רק בנקודה בה הנהר נשפך לים גדול הגאות רלוונטית).
ניתוח מתמטי של הסיבות לזנק הידראולי > זנק הידראולי בכיור

הזנק ההידראולי בכיור, כפי שמודגם באיור בראשית הדף, מתאפיין בכך שבאזור סביב לזרם מהברז הזרימה נמוכה ומהירה, וברדיוס מסוים מסביב לנקודה זו מתבצעת קפיצה הידראולית, והזרימה נעשית גבוהה ואיטית. המשוואות שמתארות את הזרימה מסובכות, וכוללות חיכוך של הזורם עם הכיור, השפעה של מתח הפנים של הנוזל, והשפעת הכבידה. התוצאה של משוואות אלו עם תנאי השפה של הזרימה נותן:
\partial _{r}u_{s}={\frac {-u_{s}rh{\frac {dp}{dr}}+\gamma u_{s}+{\frac {1}{2}}\rho gh^{2}u_{s}-\tau ru_{s}}{\left(C_{2}-{\frac {\gamma }{\rho u_{s}^{2}h}}-{\frac {gh}{2u_{s}^{2}}}\right)\rho u_{s}^{2}hr}}
כאשר  u_{s} הוא מאפיין של המהירות הרדיאלית,  C_{2}\approx 0.48,  p הוא הלחץ,  \gamma  מתח הפנים, ו- \tau  מתאר את החיכוך עם הכיור.
פתרון זה נעשה אינסופי בנקודה בה  We^{-1}+Fr^{-2}=1 כאשר  We={\frac {C_{2}\rho u_{s}h}{\gamma }} הוא מספר ובר בבעיה, ו- Fr={\sqrt {\frac {2C_{2}u_{s}^{2}}{gh}}} הוא מספר פראוד של הבעיה. בנקודה זו יתקיים זנק הידראולי.
יישומים תעשייתיים

בהנדסת מים, זנק הידראולי יזום הוא הדרך הנפוצה ביותר "לבזבז" את האנרגיה של זרימה מהירה של מים. זנק הידראולי שמתוכנן היטב יכול לבזבז עד 60% - 70% מהאנרגיה של הזרימה, ובכך להגביל את הנזק שנגרם למבנים העומדים בדרכה של הזרימה. ספרות מדעית ענפה פותחה לסוג זה של הנדסה.
ראו גם

גל הלם
נחשול גאות
הערות שוליים

1 2  Acheson, D. J., Elementary fluid dynamics, Oxford, 2006, עמ' 97-102
↑  Rajesh K. Bhagat, N. K. Jha, P. F. Linden, D. Ian Wilson, On the origin of the circular hydraulic jump in a thin liquid film, Journal of Fluid Mechanics 851, 2018-09 doi: 10.1017/jfm.2018.558
זנק הידראולי נע, או נחשול גאות, כפי שנצפה במפרץ קוק באלסקה. ניתן לראות בתמונה את האזור הטורבולנטי מקדימה לקיר המים, בדומה לטורבולנציה המתקיימת באזור המעבר בזנק ההידראולי הנייח.
המחשה של התנהגות הזרימה בזנק הידראולי.

שחיקת אנרגיה מכוונת באמצעות זנק הידראולי. באיור ניתן לראות את הקפיצה בגובה המים לאחר שזרמו במורד הגבעה.
חלון החזית

| --- | --- |

 בימוי:  פרזן אוזפטק 
 הופק בידי:  Tilde Corsi, ג'אני רומולי 
 תסריט:  ג'אני רומולי, פרזן אוזפטק 
 עריכה:  פטריזיו מרונה 
 שחקנים ראשיים:  ג'יובנה מצוגורנו   מאסימו ג'ירוטי   ראול בובה   סרה יילמאז  
 מוזיקה:  אנדראה גוארה 
 צילום:  גלאן פיליפו קורטצ'לי 
 מדינה:  איטליה, טורקיה, פורטוגל, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Mikado Film, AFS Film, Clap Filmes, R&C Produzioni, Itaca Film 
 חברה מפיצה:  Sony Pictures Classics, וודו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 בפברואר 2003
 משך הקרנה:  106 דק' 
 שפת הסרט:  איטלקית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט להט"בי, סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   facingwindows
 פרסים:  פרס דוד די דונטלו לסרט הטוב ביותר  פרס גלובוס הקריסטל 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
חלון החזית (באיטלקית: finestra di fronte) הוא סרט איטלקי מאת פרזן אוזפטק משנת 2003, שנע מההווה של רומא, שבו ניצתת אהבה בין אישה נשואה ולבין השכן שלה בחזרה אל העבר של מלחמת העולם השנייה עם אהבה הומוסקסואלית אסורה.
עלילה

ג'ובאנה ופיליפו נשואים עם שני ילדים, גרים בבניין דירות, עם יחסים טובים עם השכנים. הם בדיוק חוזרים מהקניות ומתווכחים, כרגיל, על עבודה, סקס, ילדים, אוכל. פתאום הם מוצאים את עצמם עוזרים לזקן שכנראה איבד לחלוטין את הזיכרון ולא יודע איך קוראים לו ואיפה הוא גר. ג'ובאנה מתנגדת, אך פיליפו לא יכול שלא לעזור לו, וכך הוא אפילו נשאר אצלם כמה ימים. בתוך כל זה נמשכת ג'ובאנה יותר ויותר אל השכן, שגר מול חלון המטבח שלה. גם הוא צעיר, אך רווק, כנראה, וביניהם גם מתפתח רומן.
לאורך הסרט נחשפת זהותו של הזקן וסיפור האהבה האסור בתקופת מלחמת העולם השנייה. מסתבר שהוא, דוידה, יהודי, והאהוב שלו, סימונה, היה יהודי גם, אך סימונה וכל משפחתו של דוידה נלקחו למחנה ריכוז, ודודיה ניצל, והוא לא מצליח, גם אחרי 60 שנה, להשלים עם זה.
מוזיקה

שיר הנושא של הסרט Gocce di memoria ("טיפות של זיכרון") מדבר על הזיכרון ועל כך, שהגוף והזיכרון בלתי ניתנים להפרדה, והוא מתייחס לשתי האהבות הלא ממומשות בסרט.
שואת יהודי איטליה בקולנוע האיטלקי

הסרט מצטרף לקבוצה קטנה של סרטים איטלקים שעוסקים בנושא שואת יהודי איטליה, כמו "החיים יפים" משנת 1997 של רוברטו בניני ו"שומר הלילה" משנת 1974 של ליליאנה קוואני, שניהם סרטים שנויים מאוד במחלוקת.
זרם הקרח פוקס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  אדריאן פוקס 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  73°28′00″S 85°29′00″W﻿ / ﻿73.4667°S 85.4833°W﻿ / -73.4667; -85.4833
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיזרם הקרח פוקס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיזרם הקרח פוקס
 
זרם הקרח פוֹקס (באנגלית: Fox Ice Stream) הוא זרם קרח ארוך, בארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
אורכו של זרם הקרח 11 קילומטרים.
זרם הקרח נשפך אל מפרץ אלטאנין, דרומית מערבית לחצי האי וירת'.
היסטוריה > מקור השם

שמו של זרם הקרח ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
זרם הקרח נקרא על שמו של אדריאן פוקס (Adrian Fox), איש הסקר האנטארקטי הבריטי, אשר, במסגרת שיתוף פעולה בריטי - אמריקאי, עבד על הכנת מפות קרחונים, ומיפוי שינויי קו החוף בחצי האי האנטארקטי, מתחילת שנות ה-90 ואילך.
לקריאה נוספת

• Christie, F. D. W., R. G. Bingham, N. Gourmelen, S. F. B. Tett, and A. Muto (2016), , Geophys. Res. Lett., 43, 5741–5749, doi:10.1002/2016GL068972
• Frazer D. W. Christie, Robert G. Bingham, Noel Gourmelen, Simon F. B. Tett, Atsuhiro Muto, , https://doi.org/10.1002/2016GL068972
זרם זליגה

זרם זליגה או זרם דלף הוא זרם חשמלי שאינו עובר במעגל החשמלי בו הוא מתוכנן לזרום אלא דולף מנתיבו המתוכנן בתווך שסביב המעגל, כך שהמעגל נסגר בדרך עקיפה, למשל תוך מעבר הזרם בריהוט או דרך המבנה.
המעבר "דרך" התווך אינו בהכרח כתוצאה מפריצת הבידוד, ויכול להיגרם מסיבות רבות, למשל כתוצאה מפגיעה מכנית שמבטלת את הבידוד בנקודת המעבר או סביבה לחה.
זרם זליגה במוליכים

על מנת שיתקיים זרם הדלף, חייב להיווצר מעגל חשמלי שמקום התקלה הוא חלק ממנו. כך למשל, אם נוצרה תקלה בבידוד של מכשיר עשוי מתכת, אך מכשיר זה מבודד לחלוטין (למשל: מקרר שעומד על רפידות גומי) לא ייווצר זרם דלף עד אשר ייסגר מעגל, בדוגמה שלנו למשל כאשר אדם יחף יגע בגוף המקרר.
גם מגע ישיר של מוליך בקרקע אינו מבטיח היווצרות זרם דלף. לקרקעות שונות יש מוליכות חשמלית שונה, וייתכן כי הקרקע עצמה תהווה בידוד ולא תאפשר סגירת המעגל (קרקע חולית, למשל, היא קרקע בעלת מוליכות נמוכה במיוחד).
למעשה, בכל מעגל חשמלי קיים זרם דלף כל הזמן, אולם במעגלים תקינים עוצמתו של זרם זה זניחה לחלוטין.
זליגה במוליכים למחצה

מעבר לזליגה ממוליכים, קיימים סוגי זליגה ייחודיים לרכיבים מוליכים למחצה. בשל תופעת המנהור צמתים אינם מבודדים לחלוטין. ניתן לצמצם את הזליגה על ידי אילוח כבד יותר ובידוד בעל מקדם דיאלקטרי גבוה, אך לא למנוע אותה לחלוטין. הזליגה מהווה מכשול עיקרי בהמשך המזעור והגדלת מהירות השעון של רכיבים.
הסכנה בזרם זליגה

זרם הזליגה הוא זרם חשמלי לכל דבר, וסכנתו זהה לסכנה הנובעת מכל זרם חשמלי אחר בעוצמה זהה. הבעיה העיקרית בזרמי הזליגה היא שבניגוד לקצר חשמלי, הערכים אליהם מגיע הזרם הם "מתונים" יחסית, ולכן קשה יותר לאתר אותם. זרם הדלף במקרה של תקלה אמיתית יכול להיות של אמפרים בודדים או אף פחות מאמפר – זרם הנחשב נורמלי במעגלי מכשירים ביתיים – אך עם זאת מספיק חזק על מנת לגרום לשרפה או התחשמלות בעוברו בתווך לא מתוכנן.
הזליגה (בניגוד, למשל, לנזילת מים) איננה נראית לעין, ומגע אקראי בנתיב הזרם הזולג עלול לגרום להתחשמלות. זליגה של עשרות מיליאמפרים עלולה להיות קטלנית.
ההגנה בפני זרם זליגה

ישנן שתי דרכים להגנה בפני זרם דלף:
הארקה – חיבורם של רכיבים מתכתיים שעלולים לבוא במגע עם מוליך חשמלי לאדמה, תוך הבטחת מוליכות טובה בכל מסלול אפשרי של זרם הדלף. שיטת הגנה זו נותנת פתרון לבעיית ההתחשמלות, היות שבמקרה תקלה יזרום הזרם לאדמה דרך מוליכים טובים לאין ערוך מגוף האדם, אך שיטה זו אינה מספיקה למניעת שריפות, היות שזרמי דלף בערכים נמוכים יכולים לזרום באין מפריע ולהביא להתחממות של רכיבים במסלול הזרימה עד להצתתם.
ממסר פחת – רכיב זה מנתק את מקור הזינה של המעגל ברגע הופעת זרם הדלף. את ערכו המינימלי של הזרם שינתק את המעגל קובעים כך שלא יסכן חיי אדם. השילוב של ממסר פחת עם הארקה תקינה מבטיח ניתוק של כל מעגל ברגע הופעת התקלה.
חביב אבו שהלא

חַבִּיבּ סַלִים אַבּוּ שַׁהְלַא (בערבית حبيب سليم أبو شهلا; 1902–22 במרץ 1957) היה מדינאי ומשפטן לבנוני, יושב ראש הפרלמנט הלבנוני וסגן ראש ממשלת לבנון ושר בממשלות ח'יר א-דין אל-אחדב וריאד א-סולח.
חייו

אבו שהלא נולד בביירות בשנת 1902 למשפחה נוצרית אורתודוקסית. הוא למד משפטים באוניברסיטה האמריקנית בביירות, ואת הדוקטורט שלו קיבל מהסורבון בשנת 1924.
בשנת 1925 פתח משרד עורכי דין בביירות, ובשנת 1928 נבחר לחבר מועצת העיר, תפקיד שבו כיהן במשך שלוש שנים.
הוא נבחר לראשונה לפרלמנט ב-1937 כנציג של מחוז הבחירה ביירות מטעם החזית הלאומית הלבנונית, אז גם כיהן כשר במספר משרדים בממשלות ח'יר א-דין אל-אחדב. ב-1943 נבחר בשנית לפרלמנט, ובמהלך כהונה זו, שמיש סגן ראש ממשלת לבנון, שר החינוך ושר המשפטים בממשלתו הראשונה של ריאד א-סולח בתקופת נשיאותו של בשארה אל-ח'ורי. הייתה זו ממשלת לבנון הראשונה לאחר הכרזת העצמאות הלבנונית, אשר כוננה ב-25 בספטמבר 1943 וסופה ב-3 ביולי 1944. אבו שהלא המשיך בתפקידיו אלו בממשלתו השנייה של ריאד א-סולח עד ל-9 בינואר 1945. במשך 12 יום, מ-11 בנובמבר עד 22 בנובמבר,  כיהן כנשיא לבנון וכראש הממשלה בפועל של ממשלת המרי, עד לשחרורם ממעצר של הנשיא וחברי הממשלה, אשר נעצרו על ידי שלטונות המנדט הצרפתי לאחר אשרור החוקה אשר קבעה ניתוק של לבנון מהשפעה צרפתית.
ב-22 באוקטובר 1946 נבחר לתפקיד יושב ראש הפרלמנט, אף על פי שהיה נוצרי אורתודוקסי, ולא מוסלמי שיעי כפי שקובעים תנאי האמנה הלאומית. בעקבות זאת פרצו הפגנות סוערת במחוז הבחירה של סברי חמאדה השיעי, קודמו בתפקיד שהתמודד מולו. בהמשך התרחבו ההפגנות, שהיו לעימותים אלימים, גם למחוזות אחרים שבהם ריכוזי אוכלוסייה שיעית. בעקבות משבר זה התפטר אבו שהלא מתפקידו וחדל לכהן ב-7 באפריל 1947. במושב הפרלמנט הבא נבחר שנית חמאדה ליושב ראש הפרלמנט.
אבו שהלא נפטר בשנת 1957 בביירות מאוטם שריר הלב. לא נישא ולא הוליד ילדים. פסל בדמותו מוצב בביירות ורחוב על שמו נקרא בעיר.
הערות שוליים

1 2  Singlehood of Lebanese Politicians-Five presidents, eleven ministers and thirteen MPs, Monthly Magazine, 10 December 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007374081805171  BNE: XX1299768  ISNI: 0000 0003 7883 7903  LCCN: nr89011381  VIAF: 256471272   WorldCat (עם VIAF): 256471272
חיים ירקוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1931 (בן 93 בערך) רדאוץ, רומניה
 תאריך עלייה:  1947
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 404  מפקד גדוד 403  מפקד גדוד 827  מפקד בה"ד 9  מפקד עוצבת התקומה  מת"פ פיקוד המרכז  סגן מפקד חיל התותחנים
 פעולות ומבצעים
   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
 יקיר העיר גבעתיים 
 תפקידים אזרחיים
 מנהל במפעלי נייר חדרה
 
חיים ירקוני (נולד ב-1931) הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד עוצבת התקומה וסגן קצין תותחנים ראשי.
חייו

ירקוני נולד בעיר רדאוץ שבבוקובינה ברומניה בשם קרול גרינברג. בתקופת מלחמת העולם השנייה שהה במחנות ריכוז בטרנסניסטריה. בסיום המלחמה חזר לרדאוץ והצטרף לתנועת בית"ר. הוא עבר הכשרה באיטליה, ב-1947 העפיל לארץ ישראל באמצעות אוניית המעפילים חיים ארלוזורוב. האונייה נתפסה על ידי הבריטים והמעפילים בהם ירקוני נשלחו למחנות המעצר בקפריסין, שם שהה במשך מספר חודשים עד הגעתו לישראל.
בישראל התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים. במלחמת סיני לחם כקצין ניהול אש בגדוד 403, גדוד תותחי 155 מ"מ. אחרי המלחמה שימש מדריך ראשי בענף אימון קצינים בבה"ד 9, בשנים 1962 עד 1963 פיקד על גדוד 404. ב-1963 מונה למפקד גדוד 403 והסב אותו מתותחים נגררים לתותחים מתנייעים M7 פריסט. לאחר מכן שירת כראש ענף ההדרכה ותורת חת"ם במפקדת קצין תותחנים ראשי. היה חניך בפו"ם ובשיבוץ חירום שימש מפקד גדוד מילואים 827 באגד ארטילרי 212. בתקופת ההמתנה לקראת מלחמת ששת הימים גויס הגדוד ובמלחמה השתתף הגדוד תחת חטיבה 37 בקרבות כיבוש צפון השומרון, שכם ורמת הגולן. שימש מפקד בה"ד 9 ב-1970 מונה למפקד עוצבת התקומה אותה הקים כאגד ארטילרי קבוע של עוצבת המפץ. שימש מפקד התותחנים הפיקודי של פיקוד המרכז ובתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש סגן קצין תותחנים ראשי עד שחרורו ב-1973.
לאחר שחרורו עבד כמנהל במפעלי תעשייה בהם במפעלי נייר חדרה.
מכהן בהתנדבות כיו"ר ארגון "צוות" בגבעתיים ובמחוז דן וכיו"ר ועדת ההתנדבות. ב-2014 זכה לאות יקיר העיר גבעתיים.
לקריאה נוספת

קרול גרינברג - זיכרונות, הוצאה עצמית, 2001
הערות שוליים

↑  יקירי העיר גבעתיים לשנת תשע"ד - 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296897205171  ISNI: 0000 0000 7338 2557  VIAF: 103635953   WorldCat (עם VIAF): 103635953
ועד ההצלה של יהודי אתיופיה במחנות הפליטים בסודאן

ועד ההצלה של יהודי אתיופיה במחנות הפליטים בסודאן הידוע יותר בכינוי "קומיטי" (אמהרית: ኮሚቲ - "ועד"; תעתיק: "כּוֹמִיתֵי") הייתה קבוצה של אקטיביסטים שפעלו בין השנים 1991-1979 תחת המוסד והסוכנות היהודית במחנות הפליטים בסודאן במהלך עלייתה של ביתא ישראל דרך סודאן. פעילי הקומיטי כללו יהודים, נוצרים ומוסלמים מקרב הפליטים בסודאן, וכן יוצאי אתיופיה מישראל.
שורשי הקומיטי נטועים בפעולות שנעשו במהלך 1979, בראשית מבצע אחים ומבצע אליהו, על ידי פרדה אקלום שגויס על ידי המוסד ובצוות האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה שכלל את ברוך טגניה וביל הלפרן שהסתמכו על מכרים וחברים יהודים, נוצרים ומוסלמים והקימו רשת שאיתרה את היהודים במחנות, מצאה מקומות מסתור ודאגה להם עד להוצאתם מסודאן. לאחר מכן, ולאור מספרם הגדל של היהודים במחנות, המוסד והסוכנות גייסו מתנדבים יוצאי אתיופיה בישראל שנשלחו למחנות.
פעולות הקומיטי כללו שליחתם לאתיופיה ועידוד היציאה לסודאן, הדרכה של היוצאים, החבאת מזון ומים בדרכים למחנות, חלוקת מזון, מים וכסף, איתור יהודים שהגיעו למחנות וארגון המועמדים לעלייה. בתחילת מבצע משה התגלו חילוקי דעות קשים בין בכירי הקומיטי לבין הנציג הישראלי שנשלח למבצע, זכריה יונה, שבסופם הבכירים נשלחו אל מחוץ לסודאן ומונתה הנהלה חלופית על ידי יונה.
הקומיטי פורקה עם סיום מבצע אחים במהלך מרץ 1991.
עם סיום העלייה התגלו מקרי שחיתות בקרב חלק מהפעילים שכללו הקדמת עלייה תמורת מין, אונס ואיומים. רבים מהם קיבלו ואיומים על חייהם, ונשלחו על ידי המוסד לגור בחו"ל מבלי שישפטו.
לקריאה נוספת

מיכה פלדמן, יציאת אתיופיה, הסוכנות היהודית לארץ־ישראל, 1998
Louis Rapoport, Redemption song: the Story of Operation Moses, Harcourt Brace Jovanovich, 1986
הערות שוליים

↑  Rapoport, Redemption song, p. 74
↑  Rapoport, Redemption song, p. 79
↑  Feldmann, On Wings of Eagles, pp. 40-45
↑  Feldmann, On Wings of Eagles, pp. 90-91
↑  Feldmann, On Wings of Eagles, pp. 92-94
חיים ירון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 ביוני 1929 גרמניה
 פטירה:  11 באפריל 2023 (בגיל 93)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   פלמ"ח  צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1947–1975 (כ־28 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש להק הציוד
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל חברת ציקלון
 
חיים ירון (17 ביוני 1929 – 11 באפריל 2023) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש מחלקת הציוד של חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה

נולד בגרמניה, התגייס לפלמ"ח ב-1947 והצטרף להכשרת כפר מנחם. במלחמת העצמאות שירת בגדוד החמישי של חטיבת הראל, השתתף בליווי שיירות לירושלים, במבצע מכבי ובמבצע נחשון. נפצע בניסיון כיבוש הראדר. בזמן ההפוגה הראשונה עבר קורס מפקדי כיתות. לאחר מכן לחם במבצע יואב ונפצע שוב.
ב-1950 עבר לשרת בחיל האוויר כמכונאי וכקצין טכני. ב-1953 היה ממקימי טייסת הסילון הראשונה, ב-1955 עבר לשרת כקצין טכני בטייסת מטוסי אוראגן. ב-1958 החל בלימודי הנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות של הטכניון, ובשנת 1962 קיבל תואר ראשון בהנדסת מכונות. באותה שנה מונה לקצין ההנדסה של בית הספר לטיסה וב-1964 מונה למפקד טייסת תחזוקה בבסיס חצור, שירת בתפקיד זה בתקופת מלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה מונה לראש מצ"ד 3, ענף במטה החיל אשר היה אחראי בין השאר על ייצור חלקי חילוף למטוסי חיל האוויר, ב-1969 יצא במשלחת לארצות הברית לקליטת ראשוני מטוסי הפנטום בחיל האוויר.
ב-1970 מונה לסגן ראש מחלקת הציוד של חיל האוויר ובאפריל 1971 מונה לראש המחלקה, שירת בתפקיד זה עד 1 בספטמבר 1974, כולל בתקופת מלחמת יום הכיפורים, במלחמה פעלה המחלקה באופן אינטנסיבי להשבה לכשירות של מטוסי החיל הפגועים, פיתוח אמצעי התגוננות נגד טילי נ"מ וקליטת מטוסי הפנטום שהגיעו ברכבת האווירית מארצות הברית.
לאחר שחרורו מצה"ל הוגש נגדו כתב אישום באשמה של קבלת שוחד בתקופת היותו ראש ענף וראש מחלקת ציוד, על מנת לקדם את עסקי חברת "התכוף" ("כארמור" של היום), הוא זוכה במשפט בעוד נותן השוחד, התעשיין יוסף מהרשק, הורשע.
ב-1975 דרס למוות ילדה, הוא הועמד לדין והורשע בגרימת מוות, הוא ערער לבית המשפט המחוזי בו זוכה מכל אשמה.
עם שחרורו מצה"ל מונה למנכ"ל חברת "האחים מילצ'ן", ובהמשך כיהן כיו"ר חברת ציקלון מוצרי תעופה. ב-1983 קיבל את פרס התעשייה. ב-1987 הקים חברת ייעוץ פרטית.
ירון היה חבר קורטוריון הטכניון וחבר בוועד המנהל של אגודת דורשי הטכניון בישראל.
נישא לאראלה ונולדו להם שלושה בנים.
נפטר ב-11 באפריל 2023.
לקריאה נוספת

אריה הלל, וידי אדם מתחת כנפיהם – תולדות המערך הטכנולוגי בחיל האוויר 1948–1973, הוצאת מערכות, 1999
הערות שוליים

↑  תא"ל (מיל.) ירון זוכה; התעשיין מהרשק הורשע בשוחד, דבר, 4 בנובמבר 1976
↑  תא"ל (מיל.) זוכה מגרימת מוות בתאונה, דבר, 29 ביוני 1977
↑  יואב קרני, הבי.בי.סי.: ישראל נתנה ידה לקשר בינלאומי למכירת נשק לרודזיה, מעריב, 12 ביוני 1979;

ציקלון נוסק לשנות ה-2000, מעריב, 30 במאי 1984;

אורי גינוסר, מישוש דופק אצל צבא ארה"ב, מעריב, 17 ביוני 1986;

דן ארקין, יוסף ולטר ומנחם רהט, 'זקהיים מביא היום רק 2 חלופות רציניות ללביא', מעריב, 4 בינואר 1987
↑  זוכי פרס התעשייה, באתר התאחדות התעשיינים
↑  מגזין הטכניון, חורף 2013
חלון אוברטון

חלון אוברטון (ידוע גם כחלון השיח) הוא טווח הרעיונות המקובל בשיח הציבורי. המונח נקרא על שמו של איש מדע המדינה ג'וזף אוברטון (אנ'), שטען כי יכולת הקיום הפוליטית של רעיון תלויה לא בהעדפות האישיות של הפוליטיקאים, אלא בעיקר בשאלה האם הוא נמצא בתוך טווח הדעות המקובלות על הציבור. לדברי אוברטון, החלון מכיל את מגוון הרעיונות שפוליטיקאי יכול להמליץ עליהן מבלי להיתפש כקיצוני מדי בדעת הקהל הנוכחית.
סיכום הרעיון

אוברטון תיאר מנעד של רמות חופש בהקשר של התערבות ממשלתית, שנמצא על ציר אנכי. ככל שדעה מתרחקת ממרכז החלון, כך היא נעשית פחות מקובלת.
הפרשן הפוליטי ג'ושוע טרביניו אמר כי דרגות הקבלה של רעיונות הן, פחות או יותר:
לא יעלה על הדעת
קיצוני
קביל
הגיוני
פופולרי
חלון אוברטון הוא גישה לזיהוי אילו רעיונות מגדירים את התחום המקובל בו נמצאת מדיניות ממשלתית אפשרית בדמוקרטיה. תומכי מדיניות שנמצאת מחוץ לחלון מבקשים לשכנע את הציבור להזיז או להרחיב את החלון. תומכי המדיניות הנוכחית, או דומות לה, מבקשים לשכנע אנשים כי מדיניויות מחוץ לחלון צריכות להיות בלתי מקובלות.
לאחר מותו של אוברטון בחנו אחרים את הרעיון של הזזת החלון על ידי קידום מכוון של רעיונות מחוצה לו, או הפיכת רעיונות למקובלים יותר על ידי הצגה של רעיונות קיצוניים מהם.
תקדימים היסטוריים

המודל של אוברטון מזכיר מספר רעיונות שקדמו לו, בהם ספֵירות האלין (אנ') של ההיסטוריון והעיתונאי דניאל האלין. האלין השתמש במודל שלו כדי להסביר את החדשות האמריקאיות על מלחמת וייטנאם. המודל של האלין מחלק את הדיון הפוליטי לשלוש ספירות קונצנטריות: ספירת הקונצנזוס, שהיא תחום הדעות שעיתונאים מניחים שכל הקוראים מסכימים עליו, ספירת המחלוקת, שבה הציפייה מעיתונאים היא להישאר נייטרלים, וספירת הסטייה, שהדיון בה נחשב ללא לגיטימי וממנו עיתונאים יכולים להתעלם.
בנאומו משנת 1857, המכונה "אמנציפציית הודו המערבית", תיאר פרדריק דאגלס, חבר התנועה לביטול העבדות, כיצד דעת הקהל מגבילה את פעולתם של בעלי הכוח, באופן שמזכיר את חלון אוברטון:
מצא את הדברים להם אנשים ייכנעו בשקט ומצאת את המדד המדויק לאי הצדק שיופעל כלפיהם, ואי צדק זה ימשיך עד שהם יתנגדו במילים או באלימות, או בשניהם. הגבולות של עריצים מוכתבות לפי הסיבולת של אלו אותם הם מדכאים.
ראו גם

דיפוזיית החידושים
מסגור
הערות שוליים

↑  Joseph Overton biography and article index, Mackinac Center for Public Policy, ‏30 באוגוסט 2013 (באנגלית)
↑  A Brief Explanation of the Overton Window, Mackinac Center for Public Policy, ‏7 ביולי 2012 (באנגלית)
↑  thereisnospoon, Why the Right-Wing Gets It--and Why Dems Don't [UPDATED], Daily Kos, ‏10 במאי 2006 (באנגלית)
↑  תזיזו את "חלון אוברטון" ותוכלו לשנות את הדיון הציבורי במדינה, אתר אפוק טיימס ישראל
↑  חלון אוברטון, אתר הומור ועסקים
↑  האלין, דניאל, The Uncensored War: The Media and Vietnam, ניו יורק, 1986, עמ' 116-118, ISBN 978-0-19-503814-9
↑  (1857) FREDERICK DOUGLASS, “IF THERE IS NO STRUGGLE, THERE IS NO PROGRESS”, BLACKPAST, ‏25 בינואר, 2007 (באנגלית)
איור של חלון אוברטון, יחד עם דרגות הקבלה של טרביניו
חיים ישעיה הלברסברג

אין תמונה חופשית
הרב חיים ישעיה הכהן הלברסברג (תר"ח, 1848 - ה' בשבט תר"ע, 1910) היה רב חסידי-פולני, שהתפרסם על שם ספר ההלכה שלו "מסגרת השולחן".
ביוגרפיה

נולד בלובלין לרבי שמעון זאב ולרחל רייזל צאצאית של ה"תוספות יום טוב". בילדותו ביקרה אמו אצל רבי שלום רוקח מבעלז, והוא בירכו ואמר עליו "דברים נוראים ונפלאים". הלך לחצרותיהם של רבי מאיר יחיאל מאוסטרובצה, רבי אברהם מטריסק ורבי צדוק הכהן מלובלין.
נישא להדסה אסתר בת הרב אלקנה זאבערמאן. התגורר לאחר נישואיו בכפר קצובה ועבד לפרנסתו. בהמשך עבר לגור בראחוב, וכונה על שמה "ר' ישעיה ראחובער", אב"ד ראחוב ואדמו"ר מראחוב (אין לבלבל עם חסידות ראחוב הפועלת היום ברמת-גן, ששושלת אדמו"ריה ממשפחת רוזנבוים). בזמן שהותו בעיר חיבר את רוב ספריו.
בשנת תרנ"ו (1894) מונה לרבה של וויסקי הסמוכה ללובלין, שם עסק בהדפסת ספריו. בשנת תרס"ו 1906 החל להתכונן לעלייתו לארץ ישראל, וחיבר ספר בשם "קץ הפלאות" על הגאולה. בשנת תרס"ז עלה יחד עם שתי בנותיו הצעירות והתגורר בעיר העתיקה. בהמשך עבר לשכונת בתי נייטין הסמוכה למאה שערים והתפלל בבית הכנסת החסידי בבתי אונגרין. בהתחלה הצניע את שמו, אך לאחר תקופה התגלתה זהותו, והוא הוכר כרב ותלמיד חכם. בלווייתו השתתפו אלפים.
רבי אהרן רוקח, האדמו"ר מבעלז, התבטא על ספריו שהם גדושים ביראת שמים. רבו המגיד מטריסק אמר לתושבי ראחוב שבאו להתברך אצלו, שאינם צריכים לבוא אליו כשבעירם מתגורר רבי חיים ישעיהו, שיכול לפעול שתתקבל תפילתם.