stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קו סירקל
מפה

למפת תחנות קווי הרכבת התחתית של לונדון המלאה, ראו: מפת הרכבת התחתית של לונדון.
פורמולה 1 עונת 2010

| --- | --- |

סבסטיאן פטל - הזוכה הצעיר ביותר בתואר האליפות
 סוג תחרות:  מרוץ מכוניות
 תאריך התחלה:  14 במרץ 2010
 תאריך סיום:  14 בנובמבר 2010
 מספר עונה:  61
 מספר מרוצים בעונה:  19
 זוכה באליפות הנהגים:  סבסטיאן פטל
 נקודות הנהג הזוכה:  256
 זוכה באליפות היצרנים:  רד בול
 נקודות היצרן הזוכה:  498
 → פורמולה 1 עונת 2009 פורמולה 1 עונת 2011 ← 
עונת 2010 בפורמולה 1 היא העונה ה-61 בה התקיימה האליפות. 27 נהגים ו-12 קבוצות השתתפו ב-19 מרוצים שהתקיימו לאורך העונה. העונה החלה ב-14 במרץ בגרנד פרי האוסטרלי והסתיימה ב-14 בנובמבר בגרנד פרי אבו דאבי. סבסטיאן פטל, שזכה באליפות במרוץ האחרון של העונה, הוא הזוכה הצעיר ביותר בתולדות האליפות. קבוצתו, רד בול רייסינג, זכתה בפעם הראשונה באליפות היצרנים.
מיכאל שומאכר, שזכה בעבר בשבע אליפויות, חזר להתחרות לאחר שלוש עונות פרישה. הוא הצטרף לקבוצת מרצדס, שחזרה לאליפות לראשונה מאז שנת 1955.
קבוצות ונהגים

| קבוצה | יצרן | מספר | נהגים | סיבובים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בריטניה מקלארן | מקלארן-מרצדס | 1 | בריטניה ג'נסון באטן | 1-19 |
| בריטניה מקלארן | מקלארן-מרצדס | 2 | בריטניה לואיס המילטון | 1-19 |
| גרמניה מרצדס | מרצדס | 3 | גרמניה מיכאל שומאכר | 1-19 |
| גרמניה מרצדס | מרצדס | 4 | גרמניה ניקו רוזברג | 1-19 |
| אוסטריה רד בול | רד בול-רנו | 5 | גרמניה סבסטיאן פטל | 1-19 |
| אוסטריה רד בול | רד בול-רנו | 6 | אוסטרליה מארק ובר | 1-19 |
| איטליה פרארי | פרארי | 7 | ברזיל פליפה מאסה | 1-19 |
| איטליה פרארי | פרארי | 8 | ספרד פרננדו אלונסו | 1-19 |
| בריטניה ויליאמס | ויליאמס-קוסוורת' | 9 | ברזיל רובנס באריקלו | 1-19 |
| בריטניה ויליאמס | ויליאמס-קוסוורת' | 10 | גרמניה ניקו הולקנברג | 1-19 |
| צרפת רנו | רנו | 11 | פולין רוברט קוביצה | 1-19 |
| צרפת רנו | רנו | 12 | רוסיה ויטלי פטרוב | 1-19 |
| הודו פורס אינדיה | פורס אינדיה-מרצדס | 14 | גרמניה אדריאן סוטיל | 1-19 |
| הודו פורס אינדיה | פורס אינדיה-מרצדס | 15 | איטליה ויטנטוניו ליוצ'י | 1-19 |
| איטליה טורו רוסו | טורו רוסו-פרארי | 16 | שווייץ סבסטיאן בואמי | 1-19 |
| איטליה טורו רוסו | טורו רוסו-פרארי | 17 | ספרד חיימה אלגרסוארי | 1-19 |
| מלזיה לוטוס | לוטוס-קוסוורת' | 18 | איטליה יארנו טרולי | 1-19 |
| מלזיה לוטוס | לוטוס-קוסוורת' | 19 | פינלנד הייקי קובליינן | 1-19 |
| ספרד HRT | HRT-קוסוורת' | 20 | הודו קרון סאנדוק | 1–10 |
| ספרד HRT | HRT-קוסוורת' | 20 | יפן סקון יממוטו | 11–14, 16–17 |
| ספרד HRT | HRT-קוסוורת' | 20 | אוסטריה כריסטיאן קליין | 15, 18–19 |
| ספרד HRT | HRT-קוסוורת' | 21 | ברזיל ברונו סנה | 1–9, 11–19 |
| ספרד HRT | HRT-קוסוורת' | 21 | יפן סקון יממוטו | 10 |
| שווייץ ב.מ.וו סאובר | סאובר-פרארי | 22 | ספרד פדרו דה לה רוסה | 1–14 |
| שווייץ ב.מ.וו סאובר | סאובר-פרארי | 22 | גרמניה ניק היידפלד | 15–19 |
| שווייץ ב.מ.וו סאובר | סאובר-פרארי | 23 | יפן קאמוי קוביאשי | 1-19 |
| בריטניה וירג'ין | וירג'ין-קוסוורת' | 24 | גרמניה טימו גלוק | 1-19 |
| בריטניה וירג'ין | וירג'ין-קוסוורת' | 25 | ברזיל לוקאס די גרסי | 1-19 |
קבוצות ונהגים > שינויים בנהגים

פרננדו אלונסו עזב את קבוצת רנו והצטרף לקבוצת פרארי במקומו של קימי רייקונן. רוברט קוביצה, נהגה לשעבר של קבוצת סאובר, תפס את מקומו של אלונסו ברנו
רובנס בארקילו עבר מקבוצת בראון לקבוצת ויליאמס. באריקלו החליף את ניקו רוזברג, שלאחר 4 שנים בקבוצה, הצטרף לקבוצת מרצדס
ג'נסון באטן הצטרף ללואיס המילטון בקבוצת מקלארן. הפעם הראשונה בה שני אלופים נוהגים בקבוצה אחת מאז איירטון סנה ואלן פרוסט, שנהגו עבור הקבוצה בעונת 1989. באטן החליף את הייקי קובליינן, שעבר לקבוצת לוטוס והצטרף ליארנו טרולי שעבר מקבוצת טויוטה.
טימו גלוק הצטרף לקבוצת וירג'ין לאחר שעזב את קבוצת טויוטה, שפרשה מהאליפות. קאמוי קוביאשי, שהחליף בעונה הקודמת את גלוק לאחר שזה נפצע, עבר לקבוצת סאובר.
לוח המרוצים

| סיבוב | מיקום | תאריך | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בחריין שאקיר, בחריין | 14 במרץ 2010 | גרמניה סבסטיאן פטל | ספרד פרננדו אלונסו | ספרד פרננדו אלונסו |
| 2 | אוסטרליה מלבורן, אוסטרליה | 28 במרץ 2010 | גרמניה סבסטיאן פטל | אוסטרליה מארק ובר | בריטניה ג'נסון באטן |
| 3 | מלזיה קואלה לומפור, מלזיה | 4 באפריל 2010 | אוסטרליה מארק ובר | אוסטרליה מארק ובר | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 4 | הרפובליקה העממית של סין שנגחאי, סין | 18 באפריל 2010 | גרמניה סבסטיאן פטל | בריטניה לואיס המילטון | בריטניה ג'נסון באטן |
| 5 | ספרד ברצלונה, ספרד | 9 במאי 2010 | אוסטרליה מארק ובר | בריטניה לואיס המילטון | אוסטרליה מארק ובר |
| 6 | מונקו מונטה קרלו, מונקו | 16 במאי 2010 | אוסטרליה מארק ובר | גרמניה סבסטיאן פטל | אוסטרליה מארק ובר |
| 7 | טורקיה איסטנבול, טורקיה | 30 במאי 2010 | אוסטרליה מארק ובר | רוסיה ויטלי פטרוב | בריטניה לואיס המילטון |
| 8 | קנדה מונטריאול, קנדה | 13 ביוני 2010 | בריטניה לואיס המילטון | פולין רוברט קוביצה | בריטניה לואיס המילטון |
| 9 | ולנסיה ולנסיה, ספרד (גרנד פרי אירופה) | 27 ביוני 2010 | גרמניה סבסטיאן פטל | בריטניה ג'נסון באטן | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 10 | בריטניה סילברסטון, בריטניה | 11 ביולי 2010 | גרמניה סבסטיאן פטל | ספרד פרננדו אלונסו | אוסטרליה מארק ובר |
| 11 | גרמניה הוקנהיימרינג, גרמניה | 25 ביולי 2010 | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה סבסטיאן פטל | ספרד פרננדו אלונסו |
| 12 | הונגריה בודפשט, הונגריה | 1 באוגוסט 2010 | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה סבסטיאן פטל | אוסטרליה מארק ובר |
| 13 | בלגיה סטבלו, בלגיה | 29 באוגוסט 2010 | אוסטרליה מארק ובר | בריטניה לואיס המילטון | בריטניה לואיס המילטון |
| 14 | איטליה מונזה, איטליה | 12 בספטמבר 2010 | ספרד פרננדו אלונסו | ספרד פרננדו אלונסו | ספרד פרננדו אלונסו |
| 15 | סינגפור מרינה ביי, סינגפור | 26 בספטמבר 2010 | ספרד פרננדו אלונסו | ספרד פרננדו אלונסו | ספרד פרננדו אלונסו |
| 16 | יפן סוזוקה, יפן | 10 באוקטובר 2010 | גרמניה סבסטיאן פטל | אוסטרליה מארק ובר | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 17 | קוריאה הדרומית יונגן, קוריאה הדרומית | 24 באוקטובר 2010 | גרמניה סבסטיאן פטל | ספרד פרננדו אלונסו | ספרד פרננדו אלונסו |
| 18 | ברזיל סאו פאולו, ברזיל | 7 בנובמבר 2010 | גרמניה ניקו הולקנברג | בריטניה לואיס המילטון | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 19 | איחוד האמירויות הערביות אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות | 14 בנובמבר 2010 | גרמניה סבסטיאן פטל | בריטניה לואיס המילטון | גרמניה סבסטיאן פטל |
דירוג האליפות

לקראת העונה עברה שיטת הניקוד את השינוי הגדול בתולדות האליפות. מספר הנקודות הכולל הוגדל בכ-150% (101 נקודות לעשרה נהגים, כאשר המנצח מקבל 25 נקודות במקום 10).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| נקודות | 25 | 18 | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 2 | 1 |
הערות שוליים

↑  פרננדו אלונסו עובר לקבוצת פרארי: יקבל 25 מיליון יורו בעונה, באתר כלכליסט, 30 בספטמבר 2009
↑  2010 Driver Lineup, 2 November 2009
↑  Trulli, Kovalainen confirmed at Lotus, Autosport.com, 14 December 2009
↑  Glock to lead new Manor F1 team, BBC.co.uk, 17 November 2009
↑  Sauber F1 team recruit Japan's Kamui Kobayashi, BBC.co.uk, 17 December 2009
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ג'נסון באטן | פורמולה 1 - אלוף העולם לנהגים 2010  סבסטיאן פטל | הבא: סבסטיאן פטל |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: בראון | פורמולה 1 - אלופת העולם ליצרנים 2010  רד בול | הבא: רד בול |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 16174331-6  VIAF: 177631754   WorldCat (עם VIAF): 177631754
פרנץ ראדו

| --- | --- |

 לידה:  21 במאי 1921 טימישוארה, ממלכת רומניה 
 פטירה:  27 בנובמבר 1990 (בגיל 69) קלוז'-נאפוקה, רומניה 
 שם לידה:  Francisc Radó 
 ענף מדעי:  גאומטריה, אופטימיזציה 
 מקום קבורה:  קלוז'-נאפוקה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פוליטכניקה בבוקרשט (1940)  "King Ferdinand I" University (1946)  אוניברסיטת באבש-בויאי (1959) 
 מנחה לדוקטורט:  Tiberiu Popoviciu 
 מוסדות:  אוניברסיטת באבש-בויאי (1950–1986) 
 
פֶרֶנץ ראדו (בהונגרית: Radó Ferenc, ברומנית: Francisc Rado‏; 21 במאי 1921 טימישוארה – 27 בנובמבר 1990 קלוז') היה מתמטיקאי יהודי-הונגרי-רומני, יליד טרנסילבניה. הוא כיהן כפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת קלוז'. הירצה וכתב בשפות הונגרית ורומנית.
ביוגרפיה

פרנץ ראדו נולד ב-1921 למשפחה יהודית דוברת הונגרית בעיר טימישוארה, בחבל באנאט שהפך החל משנת 1918 לחלק מממלכת רומניה. הוריו היו ארתור ראדו ומליטה לבית שטילמן. הוא למד בבת ספר יסודי יהודי ולאחר מכן היה תלמיד מצטיין בבית הספר התיכון היהודי בעיר הולדתו. ב-1939 התקבל במכון הפוליטכני בבוקרשט כשהוא עומד במקום השלישי לפי הציונים במבחנים מתוך אלף המועמדים. לימודיו שהתחילו ממילא באווירה מכבידה מאוד על סטודנטים היהודים שסבלו עוד משנות ה-20 מהתעללויות מצד הסטודנטים הלאומנים והפאשיסטים, נקטעו במהרה על ידי "חוקי הגזע" נגד היהודים משנת 1940 שאסרו בכלל על היהודים ללמוד במוסדות חינוך של המדינה או המיועדים לאוכלוסייה הנוצרית. תחת המשטר של המרשל אנטונסקו נשלח ראדו למחנות עבודה בדומה לרוב הגברים היהודים ברומניה. בשלוש השנים שבהן עבד במחנות ניסה, למרות הנסיבות, למצוא מקומות בסמוך לאתרי החפירות, כדי להתעסק בזמן הפנוי בסוגיות מתמטיקה האהובות עליו. אחרי ההפיכה מ-23 באוגוסט 1944 ששמה קץ למשטר אנטונסקו והחזירה את החוקים הדמוקרטיים במדינה, ראדו חידש את לימודיו, הפעם באוניברסיטת קלוז'.
בשנת 1946 הוא סיים שם לימודי מתמטיקה וקיבל תעודת הוראה לבית ספר תיכון. בשובו לטימישוארה התקבל כמורה למתמטיקה בתיכון היהודי שבו למד. בינתיים, תחת הכיבוש הסובייטי, קם במדינה משטר קומוניסטי שסגר את התיכון היהודי יחד עם כל בתי הספר הפרטיים במדינה. ראדו עבר ללמד בתיכון ממלכתי, ולאחר מכן במכון הפדגוגי בעיר.
הקריירה האקדמית

בשנת 1950 הוא התקבל לסגל אוניברסיטת קלוז' בשפה ההונגרית על שם יאנוש בויאי, שהתאחדה בשנת 1959 עם האוניברסיטה הרומנית על שם ויקטור באבש תחת השם אוניברסיטת באבש-בויאי. בשנת 1969 התמנה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטה והחזיק במשרה זאת עד שנת 1985 כשפרש לגמלאות.
במקביל עבד ראדו כחוקר בכיר ב"מכון לחישוב" של שלוחת האקדמיה הרומנית בקלוז'. בשנת 1958 הוא סיים את עבודת הדוקטור שלו בתחום המשוואות הפונקציונליות והיחסים הנומוגרפיים.
אחרי פתיחות זמנית מסוימת של המשטר הקומוניסטי בשנות ה-1960–1970 התאפשר לראדו להיות חבר במועצת העורכים של העיתון המדעי "ג'ורנל אוף ג'אומטרי" שהופיע בבזל ושל כתב העת הבינלאומי Aequationes Mathematicae. בשנת הלימודים 1969–1970 לימד כפרופסור אורח באוניברסיטת וטרלו בקנדה.
פרנץ ראדו נודע בעיקר במחקריו בתחום הגאומטריה, המשוואות הפונקציונליות, איזומטריות במרחבים מטריים, קבוצות קמורות, גאומטריות על טבעתיות, האנליזה הנומרית והגרפית, וכן בתכנות המתמטי ויישומיו הכלכליים. הוא פרסם מאמרים בעיתונות המדעית המקומית ובחו"ל. את המאמר הראשון "הערות בנוגע למערכת ליניארית אינסופית" פרסם ברומנית בשנת 1953. בשנת 1955 לימד קורס על נומוגרפיה שנועד למהנדסים ולטכנאים. כעבור שנה הוא פרסם אותו ברומנית תחת הכותרת "הרצאות לנומוגרפיה". מאוחר יותר התעניין במיוחד ביסודות האלגבריים של הגאומטריה.
בשנת 1963 השתמש בשיטת "branch and bound" בפתרון בעיית התכנות הדיסיונקטיבי.
בין השאר פרסם בכתבי העת בהונגרית Matematikai lapok ‏("עיתונים מתמטיים") וברומנית "גאזטה מתמטיקה" (Gazeta matematică) ו -Utunk (דרכנו), כמו כן השתתף בשנת 1954 בפרסום הספר הממוריאלי לזכרו של יאנוש בויאי ובשנתון של כתב העת "קורונק" (תקופתנו) בשנת 1973.
מאמרים

Two theorems concerning the separation of variables in nomography 1955
On rhomboidal nomograms 1956
The best projective transformation of the scales of alignment nomograms 1957
Functional equations in connection with nomography 1958
ספרים

1954,1958 Analitikus geometria (גאומטריה אנליטית)
1956 - Lecţii de nomografie (קורס לנומוגרפיה, עם ל. באל)
1958 - Analitikus geometriai példatár (עם פאל סילאגי)
1957,1959 - -Feladatgyűjtemény középiskolai matematikai körök számára (קובץ תרגילים לחוגים למתמטיקה בבתי ספר תיכון, עם ארנה קיש) . I-II
1979 - Geometrie (עם ג. גאלבורה)
1981 - A geometria mai szemmel (גאומטריה במבט עכשווי, עם בלה אורבאן)
1983 - Matematikai kislexikon (לקסיקון קטן למתמטיקה, עורך)
פרסים ואותות כבוד

1960 ,1966 פרסים על הצטיינות - מטעם משרד החינוך הרומני
הנצחה

אולם בפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת באבש-בויאי בקלוז' נקרא על שמו
1993 - הוקמה בקלוז' "החברה לטיפוח המתמטיקה על שם פרנץ ראדו", המוציאה לאור את העיתון "MatLap", המשך העיתון Matematikai Lapok
הוקמה תחרות שנתית למתמטיקה על שם פרנץ ראדו, לתלמידי תיכון
לקריאה נוספת

Kovács Nemere: A kutató öröme, a nevelő gondja. Beszélgetés R. F.-cel a geometria rögös útjairól
(קובאץ' נמרה - שמחת החוקר, מחשבה חינוכית-ריאיון עם פרנץ ראדו על הדרכים העקלקלות של הגאומטריה)
A Hét 1981/25. Rostás Zoltán: Gyűrűk és hálók. Újraközölve Visszajátszás c. kötetében (1984) (זולטאן רושטאש - טבעות ורשתות).
Orbán Béla:Rado_Ferenc a matematikus, a tanár és az ember. Matematikai Lapok 1994/5.
(בלה אורבאן - פרנץ ראדו המתמטיקאי, המורה והאדם)
Nagydobai Kiss Sándor, A matematika szolgálatában. Radó Ferenc matematikus életpályája, EuroPrint, Szatmárnémeti, 2011.
(שאנדור קיש נאג'דובאי - בשירות המתמטיקה. מפעל חייו של פרנץ ראדו)
הערות שוליים

↑  האתר הגנאלוגי מונדיה Mundia by Ancestry
| --- | --- |
בקרת זהויות :  dblp: 178/6302  GND: 1114326208  ISNI: 0000 0001 1187 246X  LCCN: n79130706  VIAF: 162793600   WorldCat (עם VIAF): 162793600
פורמולה 1 עונת 2012

| --- | --- |

סבסטיאן פטל זכה באליפות בפעם השלישית ברציפות
 סוג תחרות:  מרוץ מכוניות
 תאריך התחלה:  18 במרץ 2012
 תאריך סיום:  25 בנובמבר 2012
 מספר עונה:  63
 מספר מרוצים בעונה:  20
 זוכה באליפות הנהגים:  סבסטיאן פטל
 נקודות הנהג הזוכה:  281
 זוכה באליפות היצרנים:  רד בול
 נקודות היצרן הזוכה:  460
 → פורמולה 1 עונת 2011 פורמולה 1 עונת 2013 ← 
עונת 2012 בפורמולה 1 היא העונה ה-63 בה התקיימה האליפות. 25 נהגים המייצגים 12 קבוצות לקחו חלק ב-20 המרוצים שהתקיימו במדינות שונות.
שבעה נהגים שונים נצחו את בעת המרוצים הראשונים בעונה. פרננדו אלונסו היה הנהג הראשון שהשיג ניצחון שני, כשניצח את גרנד פרי אירופה, שהתקיים בולנסיה ולקח את הובלה במרוץ לאליפות. הוא החזיק בראשות הטבלה במהלך שבעת המרוצים הבאים, אך פרישות במהלך הגרנד פרי הבלגי והיפני אפשרו לפטל לתפוס את מקומו. אל המרוץ האחרון בעונה הגיע פטל בפער של 13 נקודות מאלונסו. הוא סיים את המרוץ במקום השישי וזכה באליפות בפעם השלישית ברציפות.
קבוצות ונהגים

| קבוצה | מספר | נהגים | סיבובים |
| --- | --- | --- | --- |
| אוסטריה רד בול | 1 | גרמניה סבסטיאן פטל | 1-19 |
| אוסטריה רד בול | 2 | אוסטרליה מארק ובר | 1-19 |
| בריטניה מקלארן | 3 | בריטניה ג'נסון באטן | 1-19 |
| בריטניה מקלארן | 4 | בריטניה לואיס המילטון | 1-19 |
| איטליה פרארי | 5 | ספרד פרננדו אלונסו | 1-19 |
| איטליה פרארי | 6 | ברזיל פליפה מאסה | 1-19 |
| גרמניה מרצדס | 7 | גרמניה מיכאל שומאכר | 1-19 |
| גרמניה מרצדס | 8 | גרמניה ניקו רוזברג | 1-19 |
| בריטניה לוטוס | 9 | פינלנד קימי רייקונן | 1-19 |
| בריטניה לוטוס | 10 | צרפת רומן גרוז'אן | 1–12, 14–20 |
| בריטניה לוטוס | 10 | בלגיה ג'רום דאמברוסיו | 13 |
| הודו סהרה פורס אינדיה | 11 | בריטניה פול די רסטה | 1-19 |
| הודו סהרה פורס אינדיה | 12 | גרמניה ניקו הולקנברג | 1-19 |
| שווייץ סאובר | 14 | יפן קאמוי קוביאשי | 1-19 |
| שווייץ סאובר | 15 | מקסיקו סרחיו פרס | 1-19 |
| איטליה טורו רוסו | 16 | אוסטרליה דניאל ריקארדו | 1-19 |
| איטליה טורו רוסו | 17 | צרפת ז'אן-אריק ורן | 1-19 |
| בריטניה ויליאמס | 18 | ונצואלה פסטור מלדונדו | 1-19 |
| בריטניה ויליאמס | 19 | ברזיל ברונו סנה | 1-19 |
| מלזיה קטרהאם | 20 | פינלנד הייקי קובלינן | 1-19 |
| מלזיה קטרהאם | 21 | רוסיה ויטלי פטרוב | 1-19 |
| ספרד HRT | 22 | ספרד פדרו דה לה רוסה | 1-19 |
| ספרד HRT | 23 | הודו נראיין קרטיקיאן | 1-19 |
| רוסיה מרוסיה | 24 | גרמניה טימו גלוק | 1-19 |
| רוסיה מרוסיה | 25 | צרפת שארל פיק | 1-19 |
קבוצות ונהגים > שינויים בנהגים

קבוצת לוטוס שחררה את ויטלי פטרוב וברונו סנה, נהגיה בעונה החולפת. במקומם החתימה הקבוצה את קימי רייקונן, שחזר לאליפות אחרי שנתיים של השתתפות באליפות העולם בראלי ואת רומן גרוז'אן לשעבר, אלוף ה-GP2, שנעדר אף הוא כשנתיים מסבב הפורמולה 1. פטרוב חתם בקבוצת קטרהאם וסנה הצטרף לקבוצת ויליאמס. נהג נוסף שחזר לאליפות לאחר היעדרות היה ניקו הולקנברג, ששב לקבוצת פורס אינדיה לצידו של פול די רסטה.
קבוצת טורו רוסו החליפה גם היא את צמד נהגיה - דניאל ריקארדו וז'אן-אריק ורן הוחתמו במקומם של חיימי אלגורשוארי וסבסטיאן באומי.
פדרו דה לה רוסה ונראיין קרטיקיאן חזרו גם להתחרות באליפות כנהגיה של קבוצת HRT. דה לה רוסה לא התחרה באופן סדיר מאז הגרנד פרי האיטלקי בעונת 2010. בעונת 2011 שימש כנהג מבחן עבור קבוצת מקלארן והשתתף בבגרנד פרי הקנדי כנהגה של קבוצת סאובר. קרטיקיאן עזב את הקבוצה לפני הגרנד פרי הבריטי בעונה הקודמת וחזר להופעה נוספת בגרנד פרי הודו.
ג'רום דאמברוסיו, שעזב את קבוצת מארוסיה הצטרף במהלך העונה כנהג שלישי בקבוצת לוטוס. שארל פיק, שסיים במקום הרביעי בסבב ה-gp2 בעונה הקודמת, תפס את מקומו של דאמברוסיו.
לוח המרוצים

| סיבוב | מיקום | תאריך | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אוסטרליה מלבורן, אוסטרליה | 18 במרץ 2012 | בריטניה לואיס המילטון | בריטניה ג'נסון באטן | בריטניה ג'נסון באטן |
| 2 | מלזיה קואלה לומפור, מלזיה | 25 במרץ 2012 | בריטניה לואיס המילטון | פינלנד קימי רייקונן | ספרד פרנדדו אלונסו |
| 3 | הרפובליקה העממית של סין שנגחאי, סין | 15 באפריל 2012 | גרמניה ניקו רוזברג | יפן קאמוי קוביאשי | גרמניה ניקו רוזברג |
| 4 | בחריין שאקיר, בחריין | 22 באפריל 2012 | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 5 | ספרד ברצלונה, ספרד | 13 במאי 2012 | ונצואלה פסטור מלדונדו | צרפת רומן גרוז'אן | ונצואלה פסטור מלדונדו |
| 6 | מונקו מונטה קרלו, מונקו | 27 במאי 2012 | אוסטרליה מארק ובר | מקסיקו סרחיו פרס | אוסטרליה מארק ובר |
| 7 | קנדה מונטריאול, קנדה | 10 ביוני 2012 | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה סבסטיאן פטל | בריטניה לואיס המילטון |
| 8 | ולנסיה ולנסיה, ספרד | 24 ביוני 2012 | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה ניקו רוזברג | ספרד פרננדו אלונסו |
| 9 | בריטניה סילברסטון, בריטניה | 8 ביולי 2012 | בריטניה לואיס המילטון | פינלנד קימי רייקונן | אוסטרליה מארק ובר |
| 10 | גרמניה הוקנהיימרינג, גרמניה | 22 ביולי 2013 | ספרד פרננדו אלונסו | גרמניה מיכאל שומאכר | ספרד פרננדו אלונסו |
| 11 | הונגריה בודפשט, הונגריה | 29 ביולי 2012 | בריטניה לואיס המילטון | גרמניה סבסטיאן פטל | בריטניה לואיס המילטון |
| 12 | בלגיה סטבלו, בלגיה | 2 בספטמבר 2012 | בריטניה ג'נסון באטן | ברזיל ברונו סנה | בריטניה ג'נסון באטן |
| 13 | איטליה מונזה, איטליה | 9 בספטמבר 2012 | בריטניה לואיס המילטון | גרמניה ניקו רוזברג | בריטניה לואיס המילטון |
| 14 | סינגפור מרינה ביי, סינגפור | 23 בספטמבר 2012 | בריטניה לואיס המילטון | גרמניה ניקו רוזברג | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 15 | יפן סוזוקה, יפן | 7 באוקטובר 2012 | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 16 | קוריאה הדרומית יונגן, קוריאה הדרומית | 14 באוקטובר 2012 | אוסטרליה מארק ובר | אוסטרליה מארק ובר | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 17 | הודו אוטר פרדש, הודו | 28 באוקטובר 2012 | גרמניה סבסטיאן פטל | בריטניה ג'נסון באטן | גרמניה סבסטיאן פטל |
| 18 | איחוד האמירויות הערביות אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות | 4 בנובמבר 2012 | בריטניה לואיס המילטון | גרמניה סבסטיאן פטל | פינלנד קימי רייקונן |
| 19 | ארצות הברית אוסטין, ארצות הברית | 18 בנובמבר 2012 | גרמניה סבסטיאן פטל | גרמניה סבסטיאן פטל | בריטניה לואיס המילטון |
| 20 | ברזיל סאו פאולו, ברזיל | 25 בנובמבר 2012 | בריטניה לואיס המילטון | בריטניה לואיס המילטון | בריטניה ג'נסון באטן |
לוח המרוצים > שינויים בלוח התחרויות

גרנד פרי בחריין, שבוטל בעונה הקודמת עקב מחאות התושבים, שב לסבב האליפות. הגרנד פרי, שתוכנן להתקיים במקור בחודש אוקטובר, הוקדם בסופו של דבר והתקיים במהלך חודש אפריל.
גרנד פרי טורקיה הוצא מסבב התחרויות. במהלך חודש אוגוסט ניהלו מנהלי המרוץ משא ומתן עם ברני אקלסטון על הארכת החוזה, אך בהמשך החודש הוחלט על ביטול המרוץ.
הערות שוליים

↑  Romain Grosjean joins Kimi Raikkonen at Lotus Renault for 2012, Autosport.com, 9 December 2011
↑  vitaly-petrov joins caterham f1 team, 17 February 2012
↑  Williams confirms Bruno Senna will race for the team in F1 in 2012, Autosport.com, 17 January 2012
↑  Hulkenberg joins Di Resta in Force India's 2012 line-up, Formula1.com, 19 December 2011
↑  Ricciardo earns Toro Rosso ride, theaustralian.com.au, 15 December 2011
↑  Marussia Virgin Racing Completes 2012 Race Driver Line-up, 27 NOVEMBER 2011
↑  United States Grand Prix remains on unchanged 2012 F1 calendar, F1fanatic.co.uk, 7 December 2011
↑  Turkish GP chiefs hopeful race will win reprieve on 2012 F1 calendar, Autosport, 8 August 2011
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: סבסטיאן פטל | פורמולה 1 - אלוף העולם לנהגים 2012  סבסטיאן פטל | הבא: סבסטיאן פטל |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רד בול | פורמולה 1 - אלופת העולם ליצרנים 2012  רד בול | הבא: רד בול |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1029357803  VIAF: 226108547   WorldCat (עם VIAF): 226108547
פרווה חמה

ליאור פרנקל ו"חמצמץ", דמות הומוריסטית קבועה בהופעות הלהקה, מתוך הופעה במועדון "קוֹלטורה".
פרווה חמה היא להקת רוק ישראלית, שהוקמה בשנת 1997 בבית הספר למוזיקה "רימון".
הלהקה מושפעת מסגנונם של פרנק זאפה, קינג קרימזון של שנות השמונים, ג'ון זורן, פסיכדליה ועוד.
עד שנת 2005 הוציאה הלהקה שני אלבומי דמו ברשת האינטרנט וב-2005 הוציאה את אלבום הבכורה, שלה "פרווה חמה".
הלהקה הופיעה בעיקר באזור תל אביב.
בשנים האחרונות מייסד הלהקה מתגורר בלונדון והלהקה אינה פעילה.
חברי הלהקה

ליאור פרנקל - לחנים ועיבודים, גיטרה, קלידים
נדב בכר - גיטרה - בעקבות חזרתו בתשובה בחר לעזוב את הלהקה.
בן הנדלר - בס
ארז קוסקאס - תופים, כלי הקשה
שאול עשת - קלידים
אורן בן אבי - סקסופון
ליאור רון - חצוצרה
בהופעותיה של הלהקה, לצד חבריה מופיעים שחקנים, לעיתים קרובות בתחפושות גרוטסקיות, המבצעים את התסכיתים ההומוריסטיים של השירים. בין השחקנים המופיעים:
דני הוכברג - בתפקיד חמצמץ
עמית קגיאן
עידו הרטוגזון
שגיא שטרית - בתפקיד ג'וני בייבי
ליאור גלר
אייל קניג
צעד קטן

| --- | --- |

 בימוי:  שחר סגל
 הופק בידי:  רפי בוקאי
 תסריט:  גיא מאירסון
 שחקנים ראשיים:  ברק גרינברג אדם הירש אבי נשר לימור גולדשטיין חלי גולדנברג
 מוזיקה:  דניאל סולומון ואביב גפן
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  2 באוקטובר 2003
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  ₪5,630,000
 go.walla.co.il/step
 דף הסרט ב־IMDb
 
צעד קטן הוא סרט ביכורים ישראלי של הבמאי שחר סגל.
הסרט מוצג מזווית ראיתו של סהר צור, נער בן 14 שאביו עובד כמהנדס בפרויקט תעופה יוקרתי של התעשייה האווירית. סהר צופה בחוסר אונים ביחסיהם המתפוררים של הוריו, במקביל הוא מתעד את חייו בסיפור שהוא כותב לתחרות סיפורים קצרים.
סהר וחבריו עוסקים במה שעוסקים נערים בגילם, מדברים על בנות וחולמים על מין, אך במקביל הם גם מלווים את התמודדותו של חברם אייל עם מחלת הסרטן המתפשטת בגופו. הם מנסים לדאוג לכך שאייל בן ה-14 לא ימות בבתוליו.
הערות שוליים

↑  אברהם כרמלי, זהר שביט, קולנוע בישראל, סיכום פעילות שנתית 2002–2003, המרכז למידע ולמחקרי תרבות, יולי 2006, עמ' 13
קולומביה האוס

האנדרטה בברלין לזכר קרבנות קולומביה האוס. ברקע נראים מבני שדה התעופה טמפלהוף
קולומביה האוס (Columbia Haus) היה בית מעצר בברלין, ששימש את השלטון הנאצי בגרמניה בשנים 1933 עד 1936. היה זה אחד ממתקני המעצר הראשונים שהקימו הנאצים לאחר עלייתם לשלטון.
היסטוריה

בניין בית המעצר שכן ברובע טמפלהוף של ברלין, בגבולו הצפוני של שדה התעופה טמפלהוף. הוא נבנה במקור כדי לשמש כתחנת משטרה צבאית. היו בו 134 תאי מעצר, עשרה חדרי חקירות וחדר לשומרים. 
מ-1929 היה הבניין נטוש. הוא החל לשמש כבית מעצר וכמחנה ריכוז מיד לאחר עליית הנאצים לשלטון ב-1933. בספטמבר 1933 היו כלואים בו 400 אסירים. רובם היו קומוניסטים ויהודים.
בתחילה אויש בית המעצר על ידי אנשי האס אס והאס אה. מאוחר יותר הוא הופעל על ידי הגסטפו, ומדצמבר 1934 היה בית המעצר כפוף ליחידת הפיקוח על מחנות הריכוז של האס אס בפיקודו של תאודור אייקה. המקום נודע לשמצה בברלין בשל העינויים שהושתו על האסירים בו.
רבים מבכירי מנגנון הריכוז וההשמדה לעתיד שירתו בסגל בית המעצר בתפקידים שונים. ביניהם היו קארל אוטו קוך, לימים מפקד מחנות מיידנק ובוכנוואלד, שפיקד על בית המעצר; ארתור ליבהנשל, לימים מפקד מחנות ההשמדה אושוויץ ומיידנק, ששימש כשליש בית המעצר; ריכרד בר, לימים מפקדו האחרון של מחנה אושוויץ; תיאודור דנקר, שארגן לימים את שילוחם להשמדה של יהודי איטליה, הונגריה, תראקיה ומקדוניה וכן של יהודי פריז.
באוגוסט 1936 נסגר בית המעצר כדי לאפשר את הרחבת שטח שדה התעופה טמפלהוף ובהמשך נהרס. האסירים שהוחזקו בו עם סגירתו הועברו אל מחנה הריכוז זקסנהאוזן.
בסמוך לאתר בניין בית המעצר הוקמה לאחר המלחמה אנדרטה לזכר קרבנותיו, שעוצבה על ידי גיאורג סיברט.
פסגת פרידמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  רוזלי אוקאמפו פרידמן 
 גובה:  1,920 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי דרווין 
 קואורדינטות:  79°51′S 156°45′E﻿ / ﻿79.85°S 156.75°E﻿ / -79.85; 156.75
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת פרידמן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת פרידמן
 
פסגת פרידמן (באנגלית: Friedmann Peak) היא הר נישא במרכז רכס קנט, בהרי דרווין שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,920 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

הפסגה נקראת על שמה של רוזלי אוקאמפו פרידמן (Roseli Ocampo Friedmann), פרופסורית למיקרביולוגיה, באוניברסיטת פלורידה לחקלאות ולמכניקה (Florida A&M University), בטלהסי במדינת פלורידה שבארצות הברית.
פרידמן חקרה במשך חמש עונות מחקר בעמקים היבשים מקמרדו, וגילתה, יחד עם אימרי פרידמן (Imre Friedmann), מיקרואורגניזמים המצויים באבן החול שבעמקים.