stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אופטימוס פריים
ביוגרפיה בדיונית > הוצאת IDW

כאשר חברת IDW Publishing קיבלה את הזכויות לסדרה, כותב הקומיקס המקורי של מארוול קומיקס סיימון פורמן נשכר כדי לפקח על ליין הקומיקס, והוא החליט שהמשכיות הדור הראשון זקוקה לאתחול מחודש ומודרני, כדי שימשוך קהל קוראים עכשווי. המשכיות זו קובעת שאופטימוס פריים הוא המנהיג הנוכחי של צבא רובוטריקים שמפוזר בכל רחבי הגלקסיה ביחידות קטנות, ואשר מנהל מלחמה חשאית נגד יחידות הסתננות של שקרניקים על עולמות עשירים במחצבים.
המיני סדרה "מביא הסערה" (Transformers: Stormbringer) מסבירה שעולם הבית של הרובוטריקים, סייברטרון, הוא עולם מת שנחרב כתוצאה מאסון עתיק שנגרם בידי מלחמת הרובוטריקים בשקרניקים. פריים נאלץ לחבור אל יריבו הוותיק מגהטרון כדי לסיים את החורבן. בסדרה עצמה, התערבותם של ג'טפייר והטכנוטריקים במזימה של בלדג'יאון השקרניק מתריעה בפני אופטימוס את האפשרות שהאסון הסייברטרוני יתחיל מחדש ויתפשט לעולמות אחרים. פריים קורא ליחידת "ההורסים" (Wreckers) ונפגש עמם על קרקעית סייברטרון, בדיוק בזמן לחזות בחזרתה של ישות בשם ת'נדרווינג, שמשחקת תפקיד מרכזי בגרימתו של האסון. כוחם המשולב של פריים, ההורסים, ג'טפייר, השקרניקים שמונהגים בידי הפראניקים ויחידת סנטוריונים מזדקנים בקושי מצליחים להוציא את ת'נדרווינג מכלל פעולה.
הקבצים שבלדג'יאון השיג מביאים את אופטימוס לכדור ארץ, היכן שסיעת רובוטריקים של פראול גילתה שיחידת הסתננות של סטארסקרים עקפה נהלים סטנדרטים לאחר שגילתה סוג חדש של אנרג'ון. סוג זה מתברר כאותו אחד שבלדג'יאון השתמש בו כדי להחיות מחדש את ת'נדרווינג, ששכב בתרדמת למשך עידנים לאחר האפוקליפסה. סטארסקרים השתמש באנרג'ון המיוחד כדי לנסות לחתור תחת מנהיגותו של מגהטרון, כפי שתואר במיני סדרה "רובוטריקים: הסתננות".
במיני סדרה "רובוטריקים: הסלמה" (Transformers: Escalation), מגהטרון מתעמת עם פריים כשהוא מתודלק בידי האנרג'ון המיוחד, ומתגבר עליו. הרובוטריקים מאמינים שהמנהיג שלהם מת, והם מנסים לקנות את הוט-רוד החדש. פריים העביר את התודעה שלו לזיכרון גיבוי שבסמי-טריילר שלו וייעץ להם לנצל את החולשה שבאנרג'ון המיוחד, ולשתק את השקרניקים על ידי ניהול מתקפה כוללת על מגהטרון וניתוק אספקת האנרג'ון שלהם.
אופטימוס פריים, באמבלבי, ג'אז, פראול וראטצ'ט הופיעו בסדרת "רובוטריקים/האוונג'רס החדשים", קרוסאובר של חברת IDW עם מארוול קומיקס משנת 2007.
במיני סדרה "רובוטריקים: נגע" (Transformers: Infestation), אופטימוס פריים מוביל את באמבלבי, דריפט, קאפ, פראול, ראטצ'ט ווילג'ק כשספינת חלל סייברטרונית מתרסקת בלאס וגאס. בספינה זו נמצאים גלבטרון, סייקלונוס, סקורג' ועדר זומבים מיקום אחר. גלבטרון מנסה להשתלט על מנהיגות הרובוטריקים ואחרי שנלחם בהם מסביר את משימתו להילחם בנגע הזומבים. וילג'ק מפעיל מגן אנרגיה על העיר כדי לתחום את הנגע למשך 24 שעות.
ביוגרפיה בדיונית > רובוטריקים: רובוטים במסווה

ביקום של סדרת האנימציה "רובוטריקים: רובוטים במסווה", אופטימוס פריים משנה צורה למשאית כיבוי אש. הוא מדובב על ידי ניל קפלן בסגנון דומה לקולו של פיטר קאלן. בשל שמו בדיבוב היפני, ״כבאית״, מגזין Wired דירג את דמותו של פריים מסדרה זו כאחת מהדמויות המגוחכות ביותר בזיכיון הרובוטריקים. ביקום זה, אופטימוס פריים ואחיו אולטרה מגנוס נוצרו באותו זמן בידי אלפא טריון, אך כשפריים נבחר לשאת את המטריקס, מגנוס חש שמתעלמים ממנו ושמר על טינה ממושכת נגד אחיו.
מאוחר יותר, אופטימוס פריים רודף אחר מגהטרון לכדור הארץ בניסיון למנוע ממנו לבזוז את משאבי הטבע של העולם. צוות הרובוטריקים הנאמן של פריים מתעמת רבות עם הפראניקים של מגהטרון, ועוצרים את מזימותיו בעזרתו של קוג'י, בן אנוש שאביו נחטף בידי הפראניקים. פריים וקוג'י פיתחו יחסי חברות חזקים, למרות שפריים האשים את עצמו בחטיפת אביו של קוג'י. אופטימוס הוכיח את אומץ ליבו במקרים רבים כמו לחימה תת-ימית בסקיי-בייט והצלת סיידברן ממלכודת הפראניקים. מאוחר יותר, כשמגהטרון סרק מכלית למצב שינוי צורה, אופטימוס זינק והציל את הנהג. כתוצאה מכך, המכלית, פריים והנהג נסרקו שלושתם יחדיו. בעזרת אנרגיית הניצוץ של מגהטרון שתשלים את החיבור נולד סקורג', אחיו התיאום האפל של אופטימוס פריים. תחינותיו של אופטימוס כדי שסקורג' יזכור את נאמנותו המקורית לרובוטריקים נפלו על אזניים ערלות.
לאופטימוס היו דאגות אחרות כאשר בהמשך מגיע מגנוס מתוך כוונה לקחת לרשותו את המטריקס בכל מחיר, שהוא האמין ששייך לו. פריים סירב להילחם נגדו ונפצע אנושות. מגנוס עקב אחריו עד לאי מדברי, שם העמיד פנים שכוונתו טובה אך למעשה רצה לספוג את המטריקס לתוך עצמו. במהלך הקרב, שני האחים התמזגו לדמותו של אומגה פריים. באמצעות החיבור הזה ביניהם, מגנוס יכול היה לתעל את כוחו של המטריקס ולטעון את כוחם של השניים לתצורות רובוטים חדשות. למרות שמגנוס נותר עצמאי וסירב לקחת פקודות מאחיו, עם הזמן היריבות בין השניים התפוגגה והוא עזר לרובוטריקים על ידי התמזגות עם פריים בקרבות עם הפראניקים והשקרניקים. במהלך הקרב האחרון עם צורתו החדשה של מגהטרון, גלבטרון, שני האחים התפייסו לבסוף. יחדיו, הם התמודדו מול גלבטרון בגרעין הכוכב והביסו אותו אחת ולתמיד.
בגרסה היפנית של הסדרה לא קיים מטריקס מנהיגות יחיד אלא מספר רב, כאשר כל אחד משתייך לרובוטריק רם-דרג אחר. מגנוס מחזיק כבר במטריקס משלו ומבקש להעצים את כוחו.
ביוגרפיה בדיונית > טרילוגיית יוניקרון

בסדרת "רובוטריקים ארמדה", אופטימוס פריים חולק בתפקיד הפרוטגוניסט יחד עם ראד, אלכסיס, קרלוס, סטארסקרים והוט שוט. לדמותו ישנם מספר קווי דמיון לגרסאות מיקומים החלופיים, ביניהם אצילות נפש ורצון חזק להגן על כל בני האדם בכדור הארץ. בגרסה זו, שני הצדדים הלוחמים אינם מחפשים אחר אנרג'ון אלא גזע קטן של רובוטים משדרגי כוחות בשם מיניקונים. אופטימוס מוביל את צבא הרובוטריקים שלו כדי לעצור את מגהטרון מלהשיג את הכוח שלהם לעצמו.
בהופעתו הראשונה בסדרה, אופטימוס נראה כמו אופטימוס פריים המקורי מהדור הראשון עד שהוא מעתיק את עצמו עם עיצוב סמי-טריילר. מעט לאחר מכן הוא משיג את שותפו המיניקון, מצת. הקבינה של המשאית מתנתקת כדי להפוך לאופטימוס עצמו, בעוד הטריילר הופך לעמדת קרב אותה מפעילים אופטימוס וכמה מהמיניקונים. אופטימוס יכול להתמזג גם עם עמדת הקרב שלו למצב סופר רובוט, כאשר יחד עם מצת הוא יכול לירות לייזרים חזקים. בנוסף, אופטימוס יכול להתמזג עם ג'טפייר ו/או אוברלוד לתוספת כוח.
בגלגול זה של הדמות, אופטימוס פריים מציג גישה כמעט קסנופובית לגבי תיקשור עם תרבויות אחרות, בהאמינו שקשר שכזה יכול לגרום ליותר נזק מאשר תועלת. כתוצאה מכך, הוא אוסר על הרובוטריקים להתערב בענייניהם של תושבי כדור הארץ, ולוסיטרון ועולם הג'ונגל במהלך חיפושיהם אחר מפתחות כוכב הסייבר. גישה זו השתנתה במידה רבה כשאופטימוס הבין שהדרך היחידה להשיג את מפתחות הסייבר מולוסיטרון ואנימטרוס הייתה ללכת לפי החוקים שלהם.
ביוגרפיה בדיונית > סרטי לייב אקשן

בשלושת הסרטים הראשונים, אופטימוס פריים מסוגל לשנות צורה למשאית מסוג פיטרבילט 379 בעלת קבינה ארוכה, בניגוד לעיצוב המקורי מהדור הראשון. בסרט "רובוטריקים 3: אפלת הירח", אופטימוס משיג טריילר בסגנון הדור הראשון לפני שמשנה צורה למשאית אבטיפוס מסוג וסטרן סטאר 5700. בתחילת הסרט הרביעי, הוא משנה צורה למשאית מסוג מארמון משנת 1973, ולאחר מכן למשאית וסטרן סטאר 4900 פנטום. סטייה נוספת מהדור הראשון היא עיטורי להבות אדומות על גוף קבינה כחול. למרות השוני בעיצובים, אופטימוס שמר על מספר מאפיינים מהדור הראשון, כמו רובוטים אחרים. מאפיינים אלה כללו בית חזה אדום, רגליים כחולות, לוחית הפנים והאזניים המחודדות המפורסמות. לוחית הפנים נסוגה לאחור ויכולה לחשוף פה.
לפי נרטיב הסיפור של הסרטים והקומיקס המבוסס עליהם, אופטימוס פריים עמד בראש מחלקת המדעים של סייברטרון אשר חקרה את הניצוץ לפני עידנים, וקיבלו הגנה מצבאו של המגן העליון מגהטרון. כשמגהטרון הושחת בידי "הנופל", אופטימוס גילה שהוא האחרון בשושלת פריים, שהוסתר כשהנופל השמיד את שושלת היוחסין שלהם. בתגובה לכך שמגהטרון ניסה להשיג ידו על הניצוץ ולכבוש עולמות אחרים, אופטימוס נטל את המנהיגות על הרובוטריקים ואסף אותם כדי להילחם בצבאו של מגהטרון, השקרניקים. באותה אובססיביות שמגהטרון מבקש להשיג את מטרתו, כך אופטימוס היה מסור למטרתו לעצור אותו, אפילו במחיר חייו, במחיר עולמו ואף במחיר אנשיו. בהוראתו, הניצוץ שוגר לחלל, ובכך גזר על סייברטרון מוות איטי ועל אנשיו חיי נוודות. הקורבנות שהוא עשה השפיעו רבות על הניצוץ שלו, אך היה צורך לעשותם בלית ברירה. הוא מכיר את השאיפות החבויות בניצוץ של מגהטרון, ואסור להן לעולם לראות את אור היום. חיים צריכים להישמר הרחק מאיום הרודנות של מגהטרון בכל מחיר. האובססיביות הזו להבסתו של מגהטרון גזלה מאופטימוס חלק מהאידיאליזם שלו, ואישיותו הכנה ואכפתית קיבלה פן כמעט חסר רחמים. פריים בגרסה זו אינו מאמין בהזדמנויות נוספות ומוכן לשקול כל פעולה שתוביל לניצחון, לרבות הקרבת הקרובים אליו.
אחרי שהגיע לכדור הארץ וסרק צורה של משאית פיטרבילט, אופטימוס הציג את עצמו ואת חייליו לפני סאם ויטוויקי ומיקאלה ביינס והסביר את הסיבה לשמה הגיע לעולם שלהם. בסופו של הסרט, הוא שולח מסר לתוך החלל ומזמין את כל הרובוטריקים להצטרף אליהם. בסרט השני, אופטימוס מוביל את הרובוטריקים ברדיפה אחר שאר השקרניקים שנותרו ברחבי העולם, ומשתף פעולה עם צוות הלחימה האנושי NEST. הוא גורם נזק גדול למגהטרון ומשמיד את אדונו, "הנופל", שהיה למעשה מנהיג השקרניקים המקורי. הדבר מאלץ את מגהטרון ואת סטארסקרים לסגת. בסרט השלישי, אופטימוס מסייע ליחידת NEST בלחימתם נגד שוק-וייב בצ'רנוביל. הוא מגלה שבני האדם הסתירו את דבר גילויה של ספינת חלל סייברטרונית על הירח, בה נמצא קודמו בתפקיד, סנטינל פריים. אופטימוס מגן על סנטינל פריים ממנהיגי העולם, אך סנטינל פריים בוגד בו וכורת ברית עם השקרניקים. עם הבסתם של השקרניקים וסיומה של המלחמה, אופטימוס והרובוטריקים מקבלים את כדור הארץ בתור ביתם החדש. בסרט הרביעי, הרובוטריקים מוצאים את עצמם נרדפים אחרי שבני האדם לא סומכים עליהם יותר, ואופטימוס פריים צריך לאחד מחדש את כוחות הרובוטריקים הנותרים כשצייד הראשים הסייברטרוני לוקדאון מצטרף ליחידה ממשלתית שמטרתה ללוכדם ולהשמידם.
ביוגרפיה בדיונית > רובוטריקים אנימייטד

בסדרת ההנפשה משנת 2008, אופטימוס פריים היה באקדמיית הרובוטריקים יחד עם סנטינל פריים ואליטה-1. כשאליטה-1 הולכת לאיבוד בכוכב שנשלט על ידי חייזרים דמויי עכביש, הוא מאשים את עצמו בכך שהשאיר אותה מאחור, והיא נהרגת לכאורה בהתפוצצות ספינת שקרניקים המלאה באנרג'ון. סנטינל לא סולח לאופטימוס על כך שאופטימוס איבד אותה. הדבר גורם לאופטימוס לנשור מהלימודים. אולם, סנטינל פריים מושך בכמה חוטים כדי שאופטימוס ישמש כקפטן בצוות הצלה של גשר חלל שכולל יוצא מלחמה ותיק בשם ראטצ'ט ושני חניכי אקדמיה בשם באמבלבי ובולקהד. ניתן לאופטימוס פיקוד על ספינת חלל, שהיא מצב שינוי הצורה של אומגה סופרים הענק.
הסדרה מתחילה כשאופטימוס וצוותו אוספים רובוט נינג'ה בשם פראול ונשלחים לאסוף פסולת מגשר חלל. הם נתקלים בניצוץ ומותקפים בידי ספינת הקרב של מגהטרון, "הנמסיס". באמצעות בוגדנותו של סטארסקרים, מגהטרון נפגע וספינת הרובוטריקים מתרסקת בכדור הארץ בתחילת המאה ה-21. לאחר ששהו בהקפאה למשך 50 שנים בימת אירי, הרובוטריקים מתעוררים בדטרויט בעתיד הקרוב. הם מוצאים בני אדם שזקוקים לעזרה והופכים לגיבורי העיר לאחר ניסוי שהשתבש של סאמדק טכנולוגיות. במהלך הקרב על מציאת הניצוץ, אופטימוס יוצא מכלל שימוש לאחר שהביס את סטארסקרים ומוחזר לחיים בידי סארי סאמדק ומפתח הניצוץ שלה.
בפרק הכפול "סוף משחק", ראטצ'ט בונה לאופטימוס מנשא סילון כדי לעזור לו בקרב עם השקרניקים. בנוסף ניתן לו הפטיש של מגנוס, אם כי בהתחלה אופטימוס לא רצה להשתמש בו בהתחשב בעבר שלו עם אולטרה מגנוס. הוא לומד להשתלט על כוחו של הפטיש במהלך הקרב עם מגהטרון, שעד כה המעיט בערכו ואפילו לא התייחס אליו בשמו. אופטימוס חס על חייו של מגהטרון ואומר שלא מגיעה לו הדרך הקלה למות. הוא חוזר לסייברטרון יחד עם הרובוטריקים בספינת החלל של אומגה סופרים ומוכרז כגיבור כשהוא נושא על חזהו את מטריקס המנהיגות.
ביוגרפיה בדיונית > רובוטריקים פריים

בסדרת התלת-ממד משנת 2010, אופטימוס פריים הוא מפקד צבאי ותיק שהיה שני בפיקוד אחרי זטה פריים, שנפל בקרב. לפני עידני עידנים בסייברטרון, אופטימוס היה ארכיביסט היסטורי בספריית העיר איאקון תחת השם אוריון פקס. באמצעות מחקר ההיסטוריה של סייברטרון, אוריון למד על חוסר הצדק החברתי באוכלוסייה. הוא קיבל השראה מגלדיאטור שנטל את השם של אחד מ-13 הפריימים המקוריים, מגהטרונוס. מגהטרונוס ניסה להתחיל מרד במטרה להפיל את השלטון הנוכחי ולקחת את תואר הפריים. אולם, אוריון הטיף אידאולוגיה אחרת שאומרת שאלימות היא אינה הדרך להשגת צדק. הוא הופיע בפני מנהיגי סייברטרון ושכנע אותם שדרוש שינוי. בעקבות כך, מגהטרונוס שינה את שמו למגהטרון, ניתק את קשריו עם אוריון והחל את המלחמה הגדולה שהשמידה את סייברטרון. מעט לאחר מכן, אוריון ערך מסע למעמקי סייברטרון והוענק לו מטריקס המנהיגות בידי פרימוס, יוצר הרובוטריקים. הוא הפך לאופטימוס פריים. אחרי שסייברטרון הפך לכוכב שומם וחסר חיים, הוא ומגהטרון המשיכו את הקרב המתמשך שלהם בכדור הארץ, שם מגהטרון נעלם למשך שלוש שנים.
פריים והרובוטריקים שתחת פיקודו (ראטצ'ט, ארסי, באמבלבי, בולקהד וקליף ג'אמפר) קיבלו מקלט על כדור הארץ בידי ממשלת ארצות הברית אם הם ישמרו על העולם מפני השקרניקים. אולם, בפרק הפתיחה השקרניקים חוזרים, הורגים את קליף-ג'אמפר ושמים למטרה את בני האנוש ג'ק, מיקו ורפאל. מגהטרון גם הוא חוזר וכמעט הורג את אופטימוס ואת ראטצ'ט בעזרת אנרג'ון אפל ועדר של גופות סייברטרונים שהוחיו מחדש. בקרב בינו לבין מגהטרון על גשר חלל שנועד להעביר צבא אלמתים לכבוש את הארץ, אופטימוס מתגבר על מגהטרון ומותיר אותו למות בעוד הרובוטריקים משמידים את הגשר. אולם, אופטימוס מתוודה בפני ראטצ'ט שהוא עדיין מתאבל על מותו של מגהטרון מאחר שהיה לו ניצוץ של תקווה שניתן להחזירו לצד הטובים.
בזמן היעדרותו של מגהטרון, הרובוטריקים נאלצו להתעמת עם השקרניקים בראשותו של סטארסקרים, שהתגלה כאויב עקשן, וכן נגד ארגון אנושי שאובססיבי לחיפוש אחר טכנולוגיות מתקדמות, בראשותו של סילאס המושחת. כשאופטימוס נפל קורבן לווירוס שאיים על חייו ואשר נוצר בידי מגהטרון, באמבלבי וארסי גילו את גופתו של מגהטרון בספינת החלל של השקרניקים כאשר חיפשו אחר תרופה. באמבלבי נכנס למוחו של מגהטרון כדי למצוא את התרופה, ולמרות שהדבר הוביל לריפויו של אופטימוס, מגהטרון ניצל זאת כדי לחזור לעולם החיים.
הערות שוליים

↑   TRANSFORMERS Auto-Converting Optimus Prime Built by Robosen, סרטון בערוץ "Robosen Official", באתר יוטיוב (אורך: 01:40),
 This Transformers robot transforms BY ITSELF, סרטון בערוץ "CNET", באתר יוטיוב (אורך: 07:29).
↑  פרק 43 בעונה שנייה, War Dawn
↑  פרקים 29-30 בעונה שלישית, The Return of Optimus Prime
↑  פרקים 1-3 בעונה רביעית, Rebirth
↑  Less Than Meets the Eye: The 12 Most Ridiculous Transformers of All Time, May 21st 2012
↑  פרקים 41-42 בעונה שלישית, Endgame
| רובוטריקים |
| --- | --- | --- |
| יוצרים | הסברו • טאקארה טומי (אנ') • הנרי אורנשטיין |  |
| דמויות | אופטימוס פריים • מגהטרון • באמבלבי • סטארסקרים |  |
| סדרות אנימציה | הרובוטריקים • מלחמות החיות • מכונות חיות • רובוטים במסווה • ארמדה • אנרג'ון • סייברטרון • רובוטריקים אנימייטד • פריים • המלחמה על סייברטרון |  |
| קומיקס | רובוטריקים (מארוול קומיקס) • רובוטריקים (Dreamwave) • רובוטריקים (IDW Publishing) |  |
| סרטים | רובוטריקים: הסרט • רובוטריקים (2007) • הנקמה • אפלת הירח • עידן ההכחדה • האביר האחרון • באמבלבי • עליית החיות • ההתחלה |  |
| שירים | "What I've Done" • "New Divide" • "Back to Life"‏ |  |

אופטימוס פריים בגרסת "מלחמות החיות".
אופטימוס פריים בגרסת "רובוטים במסווה".
אופטימוס פריים, כפי שהופיע בסרטי הקולנוע.
משאית מסוג פיטרבילט 379, מצב שינוי הצורה של אופטימוס פריים בסרטי הקולנוע.
אופטימוס פריים בגרסת "רובוטריקים אנימייטד".
אופטימוס פריים בגרסת "רובוטריקים פריים".
ברנרדינו אמיקו

| --- | --- |

 לידה:  1576 גליפולי, סלנטו, פוליה
 פטירה:  1619 (בגיל 43 בערך) 
 מדינה:  ממלכת נאפולי 
 ידוע בשל:  איורי מבנים קדושים בארץ ישראל   הטפות למסע צלב לארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  1596–1620 (כ־24 שנים) 
 תפקיד:  נזיר בשרות משמורת ארץ הקודש
 השקפה דתית:  נצרות קתולית 
 
שער חיבורו של אמיקו "על תוכניות ותמונות של הבניינים המקודשים בארץ הקודש", מהדורת 1620, בעיצוב ז'אק קאלו
מפת ירושלים בספרו של ברנרדינו אמיקו
מכלול מבני כנסיית המולד בבית לחם בתרשים של ברנרדינו אמיקו
אמיקו; חתך מבנה כנסיית הקבר בירושלים
אמיקו; קבר רחל
ברנרדינו אמיקו (Bernardino Amico da Gallipoli; ‏1576–1619) היה נזיר פרנציסקני ששהה בארץ ישראל בשנים 1593–1597 ותיעד בתרשימים ובכתובים את מבני המקומות הקדושים לנצרות בירושלים ובבית לחם.
קורות חייו

ברנרדינו אמיקו, על פי כינויו, היה יליד גליפולי (אנ') בחבל פוליה שבדרום איטליה. המידע על אודותיו מצוי רק במה שכתב הוא עצמו בספרו. אמיקו התקדש לנזוּרה במסדר הפרנסציקנים והוסמך לכמורה. ב-1593 הגיע לארץ ישראל ומילא תפקידים שונים במשמורת ארץ הקודש. כשישה חודשים שימש כמפקח על כנסיית המולד בבית לחם וב-1596 מונה על ניהול חלקם של הקתולים בכנסיית הקבר בירושלים. ב-1597 נשלח למצרים למשך כשנה לשמש ככומר של קהילת הסוחרים האירופים בקהיר. אמיקו חזר לאיטליה ב-1598. בתקופת שהותו במזרח עסק במדידות ובאיורים של מבנים מקודשים לנוצרים. אין יודעים מה היו מעשיו אחרי שובו, מלבד הפקת שתי המהדורות של ספרו, "חיבור על תוכניות ותמונות של הבניינים המקודשים בארץ הקודש" (Trattato delle Piante & Imagini de i sacri edificii di Terra Santa).
מדידות, תרשימים ואיורים

אמיקו עסק בתקופת שהותו במזרח בתיעוד מבנים בירושלים ובבית לחם, שהפרנציסקנים היו מופקדים על שמירתם. התיעוד נדרש, ככל הנראה, לחיזוק זכויותיה של משמורת ארץ הקודש, שכן מעמדה במקומות הקדושים עורער והיה נתון לשרירות לִבּן של הרשויות העותמאניות. בשובו לרומא עובדו המדידות והתרשימים האדריכליים והוכנו לדפוס בידי הצייר אנטוניו טמפסטה. השרטוטים המקוריים של אמיקו לא שרדו. האיורים, שנלוו בתיאורים כתובים, כונסו בספרו שראה אור ברומא ב-1609 בדפוס מדיצ'י (Typographia Medicea). מהדורה זו הודפסה במספר עותקים מצומצם, שנעשו נדירים עוד בזמנם. מהדורה שנייה של הספר הופקה בפירנצה ב-1620 בחסות קוזימו השני דה מדיצ'י והוקדשה לו. שער המהדורה מעוטר בשלט משפחת מדיצ'י. עיבוד האיורים והכנת התחריטים נעשו בידי האמן הצרפתי ז'אק קאלו. מהדורה זו שונה מקודמתה בגודל הדפים וגם במערך הפרקים: האיורים הוצמדו לפרקי הכתוב הנוגע להם, ואילו במהדורה הראשונה קובצו האיורים בנפרד מהכתוב. כמו כן נוספו בה איורי אתרים בדרך הייסורים. הספר מכיל שתי מפות שונות של ירושלים: האחת של ירושלים באותה התקופה, שהועתקה ממפת דה אנג'ליס מ-1578; והשנייה – של ירושלים בימי ישו שהתבססה על הכתוב אצל יוספוס.
במדידותיו ובתרשימיו, שנעשו באורח בלתי אמצעי באתרים השונים, ביקש אמיקו ליצור הדמיה של המבנים בקנה מידה מדויק ככל האפשר ועל פי כללי הפרספקטיבה, כמוצהר בכותרת חיבורו. מטרתו, לדבריו, הייתה לאפשר בניית דגמים תלת-ממדיים של האתרים הקדושים. בהתאם לכך צייר את מכלול המבנים של כנסיית המולד ושל כנסיית הקבר בירושלים בפרספקטיבה, בתוכניות קרקע ובחתכים.
פרקי הספר (מהדורת 1620) ערוכים בהתאם למסכת חייו של ישו. שנים-עשר הפרקים הראשונים (כרבע מכלל פרקי הספר) מוקדשים למתחמי כנסיית המולד בבית לחם. בהמשך מוצגים אתרים בדרכו האחרונה של ישו עד כנסיית הקבר, שלחלקיה מוקצים פרקים רבים. בפרקים האחרונים מובאים תיאורי אתרים נוספים, בהם כנסיית העלייה בהר הזיתים, כיפת הסלע בהר הבית (מקומו כביכול של מקדש שלמה), כנסיית סנטה אנה וקבר מרים. בסוף הספר מובאות מפות ירושלים ואחריהן פרק על קברי המלכים.
לתיעוד המבנים ההיסטוריים בידי אמיקו נודע ערך גם במחקר המודרני השיטתי, משום שהיו בהם כאלה שעברו שינויים במרוצת הדורות והיו שנהרסו. טובלר כתב ב-1867 על חיבורו של אמיקו: "רוב תוכניות הקרקע הן בעלות ערך רב ובמובנים מסוימים עדיין ללא מתחרים: אוצר בלום לבוזזים".
ואכן, האיורים בספריו של אמיקו חזרו והועתקו לא מעט בספרי אחרים בדורות הבאים.
קריאה למסע צלב

בחיבורו של אמיקו ניתן למצוא דברי שידול למסע צלב נוצרי לכיבוש המקומות הקדושים בארץ ישראל מידי המוסלמים. מעמדם של הפרנציסקנים בירושלים התערער במהלך המאה ה-16. הם נושלו ממאחזיהם בהר ציון, נאסרה עליהם ההתעכבות בתחנות דרך הייסורים ובכמה מן המקומות הקדושים לא ניתנה להם דריסת רגל. ב־1594–1595 נאבקו מול הרשויות בתביעתה של הכנסייה הגאורגית להחזיר לרשותה את מנזר סן סלוודור בירושלים.
המהדורה הראשונה של ספרו נשאה הקדשה לפליפה השלישי, מלך ספרד, שהחזיק בין היתר גם בתואר "מלך ירושלים". ההקדשה הועתקה גם למהדורה השנייה. מלך זה, שסייע בכספו למסדר הפרנציסקני, היה חדור להט צלבני כמיטב מסורת הרקונקיסטה, והוא שגירש בשנים 1609–1613 את המומרים המוסלמים (Mosriscos) בהמוניהם מספרד. בדברי ההקדשה מציין אמיקו ש”הוד מלכותו הקתולי – – – מגלם את האדיקות ואת הלהט הקדוש של הלוחמים הגדולים למען האמונה – גוטפריד מבויון והמלכים הראשונים של הנוצרים בירושלים”. באותה נשימה מזכיר אמיקו לשבחו של המלך את גירוש המוסלמים מספרד. לקבריהם של מנהיגי מסע הצלב הראשון, גוטפריד מבויון ואחיו בלדווין, שהיה מלכהּ הראשון של ממלכת ירושלים, ייחד אמיקו שלושה פרקים בספרו.
המהדורה השנייה נשאה הקדשה לקוזימו השני, שבה הדגיש אמיקו את סבלות הפרנציסקנים והצליינים הנוצרים מידי הכופרים, ופירט את המקומות שמהם נדחקו: אתרי הר ציון, ובהם חדר הסעודה האחרונה וקבר דוד, וכן הר הזיתים שהגישה אליו נחסמה בפניהם. בית מדיצ'י ראה עצמו כחלוץ במאבק במוסלמים. ב-1561 יסד את מסדר אבירי סטפנוס הקדוש (אנ') (Cavalieri di Santo Stefano), שייעודו היה לחימה בעות'מאנים ובפירטים בים התיכון. המסדר השתתף בהגנת מלטה במצור 1565 וכחלק מרכזי בכוח ששיגרה דוכסות טוסקנה לעזרת "הליגה הקדושה" בקרב לפאנטו (1571). בתחילת המאה ה-17 כבר ניכרו ניצני שקיעתה של דוכסות טוסקנה. קוזימו השני אמנם העניק מקלט בפירנצה לפח'ר א-דין השני ב-1613–1618, אבל מאבק חזיתי בעותמאנים לא היה יעד מציאותי. את ספרו חתם אמיקו בפנייה לצליינים הנוצרים שממנה נעדרת הנימה הלוחמנית וכולה עידוד לעלייה לרגל למקומות הקדושים בארץ ישראל.
בסיפורת

ברנרדינו אמיקו הוא אחת משלוש הדמויות שעליהן נסב ספרו של משה לוין, דמי מלחמה בשלום (הוצאת "מערכת", קיבוץ דליה, 2007). הסיפורים, שהרקע להם הוא כנסיית המולד בבית לחם, הם דמיוניים, אך מבוססים על דמויות אמיתיות.
לקריאה נוספת

Bernardino Amico, Plans of the sacred edifices of the Holy Land (Edited by Bellarmino Bagatti; Translated by Theophilus Bellorini and Eugene Hoade; Preface and notes by B. Bagatti), Jerusalem: Studium Biblicum Franciscanum, 1953
תרגום חיבורו מ-1620 של ברנרדינו אמיקו מאיטלקית לאנגלית ראה אור בירושלים ב-1953. העריכה, ההקדמה המלומדת וההערות נעשו בידי האב בלרמינו בגאטי בהוצאת בית הספר הפרנציסקני למקרא בירושלים.
הערות שוליים

↑  טמפסטה אִייר, בין היתר, את האפוס של טורקוואטו טאסו, "ירושלים המשוחררת" (1581), שגיבורו הוא גוטפריד מבויון, ממנהיגי מסע הצלב הראשון, ושיאו בכיבוש ירושלים מידי המוסלמים
↑  נודע גם בשמות "דפוס שפות זרות" ו"דפוס המזרח" והתמקד בהוצאת כתבי קודש בשפות העדות הנוצריות במזרח, בהן ערבית, ארמית סורית וארמנית; הדפוס נוסד ב-1584 ביוזמת החשמן פרדיננדו דה מדיצ'י, שיהיה ב-1587 לדוכס הגדול של טוסקנה
↑  על הקולופון צוינה שנת 1619
↑  בכותרת המלאה צוין שהתרשימים "מצוירים בירושלים על פי כללי הפרספקטיבה ובמדדים האמיתיים של גודלם" (disegnate in Ierusalemme secondo le regole della prospettiua, & vera misura della lor grandezza)
↑  אמיקו יזם גילוף דגמים מוקטנים של אתרים קדושים בעץ זית בשיבוץ פיסות דר, בעוד שעד זמנו הסתפקו האוּמנים המקומיים בייצור מחרוזות תפילה וצלבי עץ עבור צליינים
↑  הפרק הבא חורג מגבולות ארץ ישראל ונושאו הוא הכנסייה במַטַרִיָה (المطرية; mater מלשון אֵם) שבמצרים, האתר שבו, לפי המסורת הנוצרית, שהתה המשפחה הקדושה בעת הבריחה מפני הורדוס
↑  Bibliographia geographica Palaestinae, 1867, p. 87
↑  על דינמיקת ההעתקות בהדגמה על מפות ירושלים כתב ריכב רובין, "מפת ירושלים מאת אנטוניו דה אנג'ליס (1578): מפת-אם והמפות שנגזרו ממנה", קתדרה 52, יולי 1989, עמ' 119-110
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257634705171  PLWABN: 9810544177205606  BNE: XX830802  BnF: cb11888660s (data)  GND: 123887666  ICCU: SBLV299801  ISNI: 0000 0001 0524 8425  LCCN: no00034260  NKC: ola2008459789  NTA: 080623808  RERO: 02-A000007094  SELIBR: 175589  SUDOC: 026684489  ULAN: 500057723  VcBA: 495/122965  VIAF: 248443395   WorldCat (עם VIAF): 248443395
באטרס סטוץ'

| --- | --- |

 תוכנית טלוויזיה:  סאות' פארק
 הופעה ראשונה:  הפלישה לפי הטבעת של קרטמן (1997)
 יוצרים:  טריי פארקר 
 דיבוב:  מאט סטון
 מידע
 שם אמיתי:  לאולפלד "באטרס" סטוץ'
 כינויים:  האביר באטרס מרג'ורין מנטקילה פרופסור כאוס מר ביגלס טריצרטופס
 גיל:  10
 תאריך לידה:  11 בספטמבר
 מקום לידה:  ליהואה, קאואיי, הוואי, ארצות הברית
 מין:  זכר
 דת:  רומני קתולי
 אזרחות:  אמריקאי
 מקום מגורים:  סאות' פארק, מחוז פארק, קולרדו, ארצות הברית
 דמויות קשורות
 משפחה:  סטיבן ווילס סטוץ' (אבא) לינדה סטוץ' (אמא) באד סטוץ' (דוד) נלי סטוץ' (דודה) סבתא סטוץ' (סבתא)
 חברים:  אריק קרטמן, סטן מארש, קייל ברופלובסקי, קני מקורמיק, דוגי אוקונל, ג'ימי ולמר, האב מקסי,  שארלוט (עונות 19-20)
 אויבים:  אריק קרטמן (עונה 20), ונדי טסטרברגר (עונה 17), נלי (עונה 20)
 
ליאופולד "באטרס" סטוץ' (אנגלית: Leopold "Butters" Stotch; מדובב על ידי מאט סטון) הוא אחת מהדמויות המצוירות המרכזיות בסדרה האמריקאית סאות'פארק.
הכינוי שלו הוא משחק מילים באנגלית, והוא נובע מהמילה butterscotch, (ממתק מסוכר חום וחמאה). באטרס הוא הדמות התמימה בסדרה, בעל לב רחב, נימוס וערכים אך סובל מחוסר מזל. דמותו של באטרס מבוססת על במאי האנימציה של התוכנית, אריק סטו, הרגיש מאוד לרגשותיהם של אחרים. יוצרי הסדרה, מאט סטון וטריי פארקר, ציינו בעבר שבאטרס הוא אחת משלוש הדמויות החביבות עליהם.
דמותו של באטרס

לבאטרס יש כרבולת גדולה של שיער בלונדיני על ראשו, הוא לובש חולצה בצבע טורקיז ומכנסיים ירוקים. הוא מדבר במבטא דרומי עם מעט גמגום, בדומה לדיבור האופייני לילדים מתוכניות טלוויזיה משנות ה-50 וה-60. באטרס הוא דמות מתוקה, תמימה ונאיבית. ניכר עליו שהוא יותר נחמד מהדמויות האחרות בסדרה אשר נוהגות לקלל ונוהגות לעיתים באלימות. כתחליף "נקי" לקללות, באטרס משתמש במילים מרוככות כמו "הו, המבורגרים" או "בן ביסקוויט". עם זאת, גם לדמותו יש חסרונות, בעיקר פחדנותו.
לבאטרס יש ביטחון עצמי נמוך מאוד. לכן הוא לא יודע איך או מתי להשתמש בכישוריו, ואף אחד מסביבו לא מודע לקיומם. באטרס הוא תלמיד טוב, ונחשב לחנון על ידי חבריו. הוא תמיד מנסה להשתלב בין חבריו, ומקווה לקבל קצת כבוד או הערכה, אך ללא הועיל. בעולם האלים של סאות' פארק באטרס הוא תמיד מושא ללעג ולקלס.
בין תחביביו של באטרס ניתן למנות ריקוד סטפס (אף על פי שגרם ל-8 אנשים למות בתחרות סטפס שבה השתתף), ציור, ספורט ומתמטיקה. יום הולדתו חל ב-11 בספטמבר, אך אין הדבר מפתיע שיום הולדתו חל ביום של טרגדיה לאומית בארצות הברית, שכן זהו רק מקרה אחד בשרשרת של מקרי ביש מזל הפוקדים אותו תכופות.
במשך הסדרה מתגלה כי באטרס נולד בהוואי ושהוא הנבחר של הקהילה המקומית.
בסוף העונה ה25 נשלח באטרס לעבודות שירות למשך תקופה ארוכה, בגלל שהוא הואשם בהטרדה מינית בגלל המנהג לצבוט ביום פטריק הקדוש מישהו שאינו לובש בגד ירוק.