אריה פרידמן-לבוב
הערות שוליים

↑  חיפה: ליובלו של אמן, דבר, 26 בדצמבר 1949.
↑  X., הד-יפו: נשף יובל, דואר היום, טור 1, 1 ביוני 1922.
↑  פרידמן-לבוב נהג לספר כי אנגל העיר לו: "זמרים רוסיים וזמרי אופרה ישנם כמוך; אבל זמר שישיר כך שיר עממי יהודי – אין" (כרמי, 'אריה פרידמן-לבוב', בתוך: ברוך קרוא, בהשתתפות ועדת ספר וויטבסק: משה דה שליט, אריה אלינסון' ישראל ריפין (עורכים), וויטבסק, תל אביב: ארגון עולי וויטבסק והסביבה בישראל, תשי"ז, עמודה 175 (ספר יזכור לקהילת ויטבסק, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 100)).
↑  ב. רון, הערות של מאזין: זמרים חלוצים – פרידמן-לבוב והר-מלח, דבר, 12 בדצמבר 1947.
1 2  ב. רון, הערות של מאזין: אריה פרידמן-לבוב (25 שנה לפעולתו המוסיקאלית בארץ), דבר, 27 בינואר 1950.
1 2 3 4  משה גורלי, יובלו של זמר: א. פרידמן-לבוב בן שבעים, דבר, 12 בפברואר 1954.
↑  כרמי, אריה פרידמן-לבוב (תשי"ז), עמודה 176 (ספר יזכור לקהילת ויטבסק, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 100).
↑  ח. פ., אחד הראשונים (ליובל הששים של הזמר א. פרידמן-לבוב), דבר, 9 בפברואר 1944.
1 2  א. צבי, המזמר פרידמן-לבוב, דואר היום, 27 במאי 1921.
↑  לפרידמן-לבוב והר-מלח היו מספר מאפיינים ביוגרפיים משותפים, פרט לכך ששניהם היו נמוכי-קומה וחלקו אותו שם פרטי ביידיש וברוסית: לייבּ-לֶב ("שניהם גוצים... שניהם כונו בשם "ליובקא"; א. אורן (סוסנובסקי), מן ההוי החיפאי: פורטרטים: פרידמן-לבוב, דואר היום, 1 בנובמבר 1934). השניים, ילידי אותה שנה (1884), למדו זה גם זה בקונסרבטוריון בפטרבורג, פעלו כזמרי אופרה ברוסיה והיו פעילים בחברה למוזיקה עממית יהודית. שניהם עלו לארץ ישראל בהפרש של פחות משנה (הר-מלח עלה באוגוסט 1920), ושניהם נישאו בארץ בשנות ה-20 לאחיותיו של דוד בן-גוריון: פרידמן-לבוב לצפורה, והר-מלח לרבקה (דוד תדהר (עורך), "יהודה הר-מלח (בארגזאלץ)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2335).
↑  על הופעתם של פרידמן-לבוב והר-מלח ביפו בספטמבר 1921, ראו: X., הד-יפו: הנשף הנגינתי הגדול, דואר היום, טור 2, 13 בספטמבר 1921. על הופעתם באולם "ציון" בחודש אוקטובר, ראו: י. קר–ל [ישעיהו קרניאל], מעל במת החזיון, דואר היום, טורים 1–3, 28 באוקטובר 1921. קרניאל מעיר שם כי האולם היה מלא למרות מחירי הכרטיסים הגבוהים.
↑  בתיה כרמיאל, קורבמן – צלם תל אביבי אחר, 1919–1936, תל אביב: מוזיאון ארץ ישראל, וירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2004, עמ' 141.
↑  X., הד-יפו: הצגות תיאטרוניות, דואר היום, טור אחרון, 30 בדצמבר 1921; א. ג., האופרה העברית הראשונה, דואר היום, 6 בינואר 1922; א. ב. יפה (עורך), עשרים השנים הראשונות: ספרות ואמנות בתל-אביב הקטנה 1909–1929, תל אביב: קרן תל-אביב לספרות ולאמנות והוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"ם 1980, עמ' 112.
↑  מילות השיר "שירת העמק" והאזנה לו, באתר זמרשת.
↑  מילות השיר "שני מכתבים" והאזנה לו, באתר זמרשת.
↑  מילות השיר "עגבניה" והאזנה לו, באתר זמרשת.
↑  יפה (עורך), עשרים השנים הראשונות (תל אביב תש"ם 1980), עמ' 74.
↑  X., הד-יפו: הנשף הנגינתי הגדול, דואר היום, טור 2, 13 בספטמבר 1921.
↑  ש. זלמן ריבלין, על המזמרים פרידמן לבוב והר-מלח, דואר היום, 2 בדצמבר 1921.
↑  L., לשובו של פרידמן לבוב, דואר היום, 29 ביולי 1924 (כל ההדגשות במקור).
↑  ירושלים יום-יום: נשף פרידה לה' פרידמן-לבוב, דואר היום, 8 בספטמבר 1922.
1 2  L., לשובו של פרידמן לבוב, דואר היום, 29 ביולי 1924.
↑  הקונצרט של פרידמן לבוב, דואר היום, טור 1, 15 באוגוסט 1924.
↑  על המקהלה ראו: ההרשמה למקהלת הפועלים, דבר, 1 בנובמבר 1932.
↑  חיפה: במוסדות ובהסתדרויות, דבר, 19 בדצמבר 1939; 
רות פרידמן-לבוב – ישראל הילמן: באים בברית הנשואין, דבר, 3 בספטמבר 1940.
↑  חיפה: ליובלו של אמן, דבר, 26 בדצמבר 1949.
↑  אנשים ומוסדות, דבר, 24 בינואר 1951.
↑  חיפה: שבעים לא. פרידמן-לבוב, דבר, 14 בפברואר 1954.
↑  חיפה: המכון למוסיקה בחיפה יוסיף קומה שניה, דבר, 4 ביולי 1952; בציבור: חיפה: קונסרבטוריון דוניה וייצמן, דבר, טור 2, 11 בדצמבר 1966.
↑  צפורה בן גוריון: דף יזכור באתר קיבוץ בית השיטה; אחות (חיפה), שנה לפטירתה של חלוצה עובדת רפואה: צפורה בן-גוריון, דבר, 11 ביולי 1966.
המנהלת גיטה דוניה-ויצמן (ראשונה מימין) ולצדה סגנהּ אריה פרידמן-לבוב בשעת מבחן לתלמידות במכון למוזיקה בחיפה