stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מולוקו
תולדות ההרכב

מולוקו הוקמה בשנת 1994, כאשר לרושין מרפי לא היה עדיין ניסיון מקצועי כזמרת. מארק בריידון עבד קודם לכן כמפיק מוזיקלי בשנות ה-90 עם מוזיקאים כגון בוי ג'ורג' ו"קברט וולטייר" (Cabaret Voltaire). מרפי ובריידון הכירו באותה שנה במסיבה בשפילד, כאשר מרפי ניגשה אליו עם משפט הפתיחה: "אתה אוהב את הסוודר הצמוד שלי? תראה איך הוא מתאים לגוף שלי!" ("!Do you like my tight sweater? See how it fits my body"). שאלה זו הפכה לשמו של אלבום הבכורה שלהם, שהוקלט בזמן שמרפי ובריידון החלו לצאת יחד. השם "מולוקו" בא ממשקה החלב מלא בסמים, "מולוקו פלוס" (אנ'), ברומן תפוז מכני מאת אנתוני ברג'ס, המבוסס על המלה הרוסית לחלב "מולוקו" (молоко).
הלהקה חתמה בתקליטי אקו (אנ') והוציאה את הסינגל "?Where Is the What If the What Is in the Why". בשנת 1995 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "?Do You Like My Tight Sweater" (אנ'). לאחר שיצא, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עם להקת פאלפ.
הסינגל "Fun for Me" נכלל בפסקול הסרט באטמן ורובין והושמע רבות ברדיו וב-MTV. הוא הגיע למקום הרביעי במצעד הדאנס האמריקני.
לאחר שמולוקו סיימה את סיבוב ההופעות, הם בנו אולפן ביתי והקליטו את אלבומם השני "I Am Not a Doctor" (אנ'), שיצא בשנת 1998 בבריטניה. האלבום לא נחל הצלחה והגיע למקום ה-64 בלבד במצעד האלבומים הבריטי. עם זאת, רמיקס של בוריס דלוגוש (אנ') לסינגל השלישי מהאלבום, "Sing It Back" (אנ'), שבמקור לא הצליח להגיע ל-40 הגדולים במצעד הסינגלים הבריטי, הפך ללהיט ענק והגיע למקום הרביעי במצעד הבריטי ולמקום הראשון במצעד הדאנס האמריקני.
בשנת 2000 יצא אלבומם השלישי "Things to Make and Do" (אנ') והגיע למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי. הסינגל הראשון מתוכו, "The Time Is Now" (אנ'), היה ללהיטם הגדול ביותר, כשהגיע למקום השני במצעד.
בשנת 2003 יצא אלבומם "Statues" (אנ'), שהוציא מתוכו שני להיטים: "Familiar Feeling" (אנ'), שהגיע למקום העשירי בבריטניה, ו-"Forever More" (אנ'), שהגיע למקום ה-17. לאחר צאת האלבום, בריידון ומרפי הפסיקו את מערכת היחסים הרומנטית שלהם, ולאחר סיבוב הופעות פירקו את הלהקה.
טרוליבוס

תרשים חלקיו של טרוליבוס: שני מוטות (13) מובילים את האנרגיה אל בסיסם (15) ומשם היא מועברת אל המנוע. המוטות מתחברים באמצעות תופסנים (12) אל חוט החשמל (1), וכאשר אינם בשימוש ניתן לקבעם אל גג הרכב (14). שני חוטים מתוחים (11) מושכים את המוטות אל מרכז הרכב לאחר שאלה נעים לצדדים בשל אילוצי הדרך, והחוט מאוחסן בשני תופים (10)
טרוליבוס מודרני בקייב עוקף כלי רכב חונים
האלקטרומוטה – אביו של הטרוליבוס המודרני בניסוי בברלין ב-1882
דפו של טרוליבוסים בפלזן
טרוליבוס (בדרך כלל נקרא Trolleybus; בגרמנית Oberleitungsbus או O-Bus) הוא אוטובוס ציבורי המונע באמצעות רשת החשמל. הטרוליבוס דומה בחזותו ובמבנהו לאוטובוס רגיל, אך הוא מצויד במנוע חשמלי, ובאמצעים המחברים אותו אל חוטי חשמל התלויים, בדרך כלל, מעל למסלול נסיעתו. על רשת החשמל המזינה את הטרוליבוס לכלול שני חוטי חשמל מקבילים הסוגרים מעגל חשמלי, וזאת בניגוד לאמצעי תעבורה מסילתיים, המשתמשים במסילה כחלק מהמעגל. בדומה לאוטובוס המונע באמצעות מנוע בעירה פנימית, הטרוליבוס יכול להיות דו-קומתי (ראו דגם AEC 761T) או ארוך, ולהתחלק לשתי יחידות או יותר באמצעות מחבר דמוי אקורדיון.
היסטוריה

רעיון הנעתו של כלי רכב באמצעות מקור חשמלי חיצוני קבוע נוסה לראשונה בברלין בשנת 1882 עם הצגתו של ה"אלקטרומוטה" (Elektromote). בתחילת המאה ה-20 הופיעה רשת הטרוליבוס הראשונה בגרמניה, והרעיון יושם עד מהרה במדינות אחרות באירופה ובארצות הברית. בשנות ה-60 וה-70 פורקו רשתות טרוליבוס במספר מקומות בעולם, בעיקר בשל העדפת השימוש באוטובוסים רגילים, שניידותם טובה יותר. עם זאת, לקראת סוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 גברה ההתעניינות באמצעי תחבורה זה מחדש, בעיקר בשל שיקולים סביבתיים. כיום מופעלים טרוליבוסים במאות ערים בעשרות מדינות ברחבי העולם, בעיקר ברחבי אירופה אמריקה, בסין ובקוריאה הצפונית.
יתרונות

לטרוליבוס מספר יתרונות.
אנרגיה ואיכות הסביבה – הטרוליבוס נחשב לידידותי יותר לסביבה, הן בשל כך שאינו מזהם את האוויר, והן בשל כך שפעולת מנועו שקטה יחסית ותנועתו איננה מלווה ברעש האופייני לתנועת כלי רכב הנע על מסילה. אף שניתן לטעון שבכפוף לשיטת ייצור החשמל, מועבר מוקד הזיהום לאתר ייצור החשמל, ייצור אנרגיה מרכזי הוא יעיל יותר, זול יותר וניתן לפיקוח ביתר קלות, מאשר אנרגיה המיוצרת על ידי מתקני ייצור רבים וקטנים. בנוסף, ייצור חשמל בדרכים נקיות (ניצול כוח הרוח או באמצעות אנרגיה הידרואלקטרית לדוגמה) מאיין את סוגיית הזיהום לחלוטין, ומוזיל את הייצור באופן משמעותי. יתרון נוסף של הטרוליבוס בהקשר זה הוא יכולתו להמיר אנרגיה קינטית לאנרגיה חשמלית בעת הבלימה.
ביצועים משופרים – הטרוליבוס יעיל יותר מחשמלית במסלולים משופעים, שכן אחיזת הקרקע של צמיגים טובה מזו של גלגלי מתכת הנעים על מסילות, הרשת החשמלית יכולה לספק לטרוליבוס אנרגיה נוספת לפרקי זמן קצרים, כפי שנדרש בעליות. בשל כך, האצת הטרוליבוס טובה מזו של אוטובוס המונע באמצעות מנוע דיזל או בנזין, וגלגליו מאפשרים לו יעילות מוגברת גם בעת בלימה.
ניידות – בשל כך שהטרוליבוס אינו נע על מסילה, הוא חופשי יותר בתנועתו לרוחב מסלול הנסיעה, ואינו חשוף למכשולים להם חשופים כלי תחבורה מסילתיים שאינם נעים במת"צים (לדוגמה, הקרוניות באמסטרדם). בנוסף, אין הכרח למקם את תחנות הנוסעים ואת רציפיהן בצמוד לנתיב התנועה המדויק (לדוגמה באמצע הרחוב), שכן הטרוליבוס מסוגל לסטות אל שולי הדרך ולעצור ליד תחנות אוטובוס רגילות. ניתן אף לנתק את הטרוליבוס מרשת החשמל לחלוטין (לדוגמה, לצורך חנייה), ואם מותקן בו מנוע גיבוי או עזר, הוא אף יכול לנוע למרחקים מסוימים בלא קשר אל הרשת.
חסרונות

ניידות – אף שהטרוליבוס נייד יחסית לתחבורה מסילתית, שינוי מסלולו אינו פשוט כשינוי מסלולו של אוטובוס המונע באמצעות מנוע בעירה פנימית, והוא מחייב העתקה של רשת חוטי החשמל המזינה את כלי הרכב. בנוסף, טרוליבוס אינו יכול לעקוף טרוליבוס אחר הנע לפניו, אלא באמצעות שימוש במנוע עזר אם זה מותקן בו, או אם הותקן מעקף מקביל לקו, בדומה לעקלתון במסילה.
תפעול – ידועים מקרים של שימוט טרוליבוסים מאחיזתם בחוטי החשמל עד כדי השבתתם, אך אלה מעטים, ובתחזוקה והפעלה נכונה התופעה אינה אמורה להתרחש, אלא בהתערבות גורם חיצוני כגון במקרה של התנגשות.
מראה – נטען כי רשת חוטי החשמל איננה אסתטית ומכערת את הנוף העירוני, במיוחד בצמתים, שם נוצר מעין סכך כבלים מעל לרחוב.
ראו גם

חשמלית
רכב חשמלי
לקריאה נוספת

דגמי טרוליבוס באיטליה  (L'Italia in filovia – Stagniweb)
אייל משומר

אייל משומר (נולד ב-10 באוגוסט 1983) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני, ולזכותו עשר הופעות במדי נבחרת ישראל. משומר גדל בהפועל כפר סבא ואת עיקר הקריירה שלו עשה במכבי חיפה, עמה זכה בשתי אליפויות.
קריירה

משומר גדל בקבוצת הנוער של הפועל כפר סבא, ובשנת 2000 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. ביולי 2006, לאחר מעברו של קלמי סבן ממכבי חיפה לקבוצה הרומנית סטיאווה בוקרשט, החליטה מכבי חיפה להחתים את משומר לחמש שנים במסגרת עסקה בה עבר גיז'רמו ישראלביץ' להפועל כפר סבא. לאחר מכן הוא הפך לשחקן קבע בהרכב של מכבי חיפה, וזכה עמה בשתי אליפויות, וכן בגביע המדינה ובגביע הטוטו. בעונת 2009/2010 העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות.
ב-27 ביולי 2011 שימש כקפטן הקבוצה במשחק מול מריבור הסלובנית במסגרת מוקדמות ליגת האלופות ושב לענוד את סרט הקפטן בהזדמנויות נוספות כקפטן מחליף. הוא העפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה ואף פתח בהרכב בהפסד 1–2 להפועל תל אביב. שער הניצחון של הפועל בתוספת הזמן נכבש בזמן שמשומר שכב פצוע ברחבה, ונוכחותו שם שברה את קו הנבדל.
משומר זכה עם מכבי חיפה בגביע המדינה בכדורגל 2015/2016, לאחר שפתח ושיחק לאורך תשעים דקות בניצחון 0–1 על מכבי תל אביב במשחק הגמר. בסך הכול שיחק יותר מ-11 שנים במכבי חיפה, במדיה ערך 233 הופעות בליגת העל.
ב-2 בפברואר 2017 חתם עד תום העונה בהפועל תל אביב, לאחר שהקבוצה נכנסה להליך של פירוק וירדה למקום האחרון בטבלה. ב-12 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף ובישל את שני השערים בניצחון 0–2 על מ.ס. אשדוד. בסך הכול ערך משומר 11 הופעות במדי הפועל תל אביב, ובתום עונת 2016/2017 ירד עמה לליגה הלאומית ושוחרר מהמועדון.
ב-16 בנובמבר 2017 חתם עד לתום העונה בהפועל אשקלון. ב-2 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, ובישל למושיקו לוגסי את שער השוויון במשחק מול מכבי נתניה שהסתיים בתיקו 1–1. בסך הכול ערך 15 הופעות בעונת 2017/2018, ובסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית והוא שוחרר מהמועדון. ב-5 בפברואר 2019 הודיע משומר על פרישה ממשחק פעיל.
קריירה > נבחרת ישראל

לזכותו של משומר הופעה אחת במדי הנבחרת הצעירה של ישראל. ב-13 באוקטובר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק מול נבחרת קרואטיה במסגרת מוקדמות יורו 2008. משומר שותף גם בשני משחקים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 ובשלושה משחקים במסגרת מוקדמות יורו 2016, ובסך הכול לזכותו עשר הופעות במדי נבחרת ישראל.
תארים

אליפות: 2008/2009, 2010/2011
גביע המדינה: 2015/2016
גביע הטוטו: 2007/2008
הערות שוליים

↑  תומר לוי, ‏מגן על כבודו: אייל משומר נלחם על מקומו, באתר ערוץ הספורט, 20 באוקטובר 2014
↑  הפועל תל אביב: אייל משומר חתם עד סיום העונה, באתר וואלה, 2 בפברואר 2017
↑  תומר לוי, ‏תולה את הנעליים: אייל משומר הודיע על פרישה, באתר ערוץ הספורט, 5 בפברואר 2019
↑  שמעון אלבז, אייל משומר: "הטבעתי חותם בכדורגל הישראלי", באתר ynet, 10 בפברואר 2019
גישות למאפייניה של מדינת ישראל

לאופייה והגדרתה של מדינת ישראל הוצגו מספר הגדרות המבוססות על גישות שונות ולעיתים מנוגדות.
מגילת העצמאות מגדירה את מדינת ישראל כ"מדינה יהודית", ורובה המכריע מביע את הרעיון הזה. המגילה כוללת מחויבות לשמור על עקרונות מגילת האומות המאוחדות בלי לפרט את אופן השתלבות עקרונות אלו במדינה היהודית. בשלב מאוחר התפשט השימוש בביטוי "מדינה יהודית ודמוקרטית", כשהתואר דמוקרטית נתפס לא רק כצורת משטר, אלא גם כרומז על מערכת ערכים מסוימת. שני הערכים, יהדות ודמוקרטיה, המקבילים על פי אסכולה אחת והמשתלבים על פי אסכולה אחרת, הביאו לאורך השנים לשתי התנגשויות מרכזיות נפרדות, אשר השפיעו רבות אחת על השנייה: ההתנגשות בין חזון הקוממיות של הציבור היהודי הדתי לבין חזונו של הציבור החילוני, וההתנגשות בין צורכי האוכלוסייה היהודית בארץ ובתפוצות לבין צורכי אוכלוסיות המיעוט תחת ריבונותה של מדינת ישראל.
הגדרתה של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית נוסחה לראשונה באופן רשמי בחוק יסוד: חופש העיסוק ובחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו שהתקבלו בשנת 1992. נוסח קודם של ההגדרה הופיע כבר ב-1985 בחוק יסוד: הכנסת, ושונה לנוסח העדכני בשנת 2002. ביולי 2018 אושר בכנסת חוק יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי, המדגיש את אופייה היהודי של המדינה, ללא אזכור של ערכי דמוקרטיה ושוויון.
הדילמה

מעמד הקמתה של מדינת ישראל היה טקס הכרזת העצמאות ביום שישי, ה' באייר ה'תש"ח, 14 במאי 1948. במעמד זה הקריא דוד בן-גוריון את מגילת העצמאות, אשר נכתבה בקפידה לקראת האירוע ונחשבת עד היום למסמך המכונן של מדינת ישראל. המגילה עסקה רבות בזכותו של העם היהודי לבית לאומי, והכריזה "על הקמת מדינה יהודית בארץ-ישראל, היא מדינת ישראל".
היה חשש שהגדרתה של מדינת ישראל כמדינת היהודים תוך קריאה לכל יהודי העולם לעלות לישראל תנוצל על ידי אנטישמים לכפות על יהודים באחת מארצות התפוצה להגר לישראל. חשש נוסף היה מפני הטחת אשמת נאמנות כפולה ביהודי התפוצות. בהתייחס לחששות אלו, ראש הוועד היהודי האמריקאי, יעקב בלאושטיין, תבע מבן-גוריון לא להכריז על מדינת ישראל כמדינת יהודי העולם. אחרי פגישה ביניהם הוציא בן-גוריון הודעה בה הכריז כי מדינת ישראל מייצגת את אזרחיה בלבד, מדברת בשמם ואינה מייצגת או דוברת בשמם של יהודים אזרחי מדינות אחרות.
בין עקרונות היסוד המפורטים במגילה, שלאורם תפעל המדינה:
מדינת ישראל תהא פתוחה לעלייה יהודית ולקיבוץ גלויות;
מדינת ישראל תשקוד על פיתוח הארץ לטובת כל תושביה;
מדינת ישראל תהא מושתתת על יסודות החירות, הצדק והשלום לאור חזונם של נביאי ישראל;
מדינת ישראל תקיים שוויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה בלי הבדל דת, גזע ומין;
מדינת ישראל תבטיח חופש דת, מצפון, לשון, חינוך ותרבות;
מדינת ישראל תשמור על המקומות הקדושים של כל הדתות;
מדינת ישראל תהיה נאמנה לעקרונותיה של מגילת האומות המאוחדות.
בהמשך נכתב: "אנו קוראים – גם בתוך התקפת-הדמים הנערכת עלינו זה חדשים – לבני העם הערבי תושבי מדינת ישראל לשמור על שלום וליטול חלקם בבנין המדינה על יסוד אזרחות מלאה ושווה ועל יסוד נציגות מתאימה בכל מוסדותיה, הזמניים והקבועים."
ב-1985 נחקק חוק הקובע כי מדינת ישראל היא מדינה יהודית ודמוקרטית, אולם גם הוא השאיר פתוחה את סוגיית האיזון בין הערכים.
מספר גישות הרווחות בשיח הפוליטי בישראל מנסות להגדיר את אופייה של המדינה. חלקן נכנסות תחת המטריה של מדינה יהודית דמוקרטית וחלקן לא. ההבדלים בין הגישות נובעים בעיקר מהמשקל היחסי של כל אחד ממרכיבי המשוואה, כלומר דמוקרטיה ויהדות אך נובעים גם מפרשנויות שונות להגדרת מדינה יהודית.
גישות להגדרת מרכיב היהדות

גיבושה של האוכלוסייה היהודית בישראל מקהילות רבות בגולה הובילה להתנגשות בין השקפות שונות של יהודים בנוגע ליהדותם. פערים אלה הובילו כבר מימיה המוקדמים של ההתיישבות לחיכוכים בנוגע לשמירת שבת וכשרות בפרהסיה, ומאוחר יותר בנושאים רחבים כמו גיוס תלמידי ישיבה לצה"ל והפעלת סמכות בכל הנוגע למוסד הנישואים. בקרב קבוצות מסוימות בחברה הדתית קיימת כמיהה לממש את זהותה היהודית של מדינת ישראל באמצעות חקיקה ברוח ההלכה, דבר שגורם לזעם גדול בציבור החילוני.
גישות להגדרת מרכיב היהדות > מדינת היהודים

גישת הגדרת המדינה כמדינת היהודים או גישת הגדרת המדינה כמדינה ליהודים יוצאת מנקודת מוצא שארץ ישראל היא הבית הלאומי היחיד לעם היהודי ואין לעם היהודי כברת ארץ אחרת בה יוכל לממש את זהותו הלאומית. גישה זו מתבססת על עקרונות הציונות.
על פי גישה זו, מדינת ישראל צריכה לשמור על זהותה התרבותית היהודית בעזרת רוב יהודי. לשם כך יש לאפשר לכל יהודי לעלות לישראל ולכן יש לשמור על חוק השבות.
גישות להגדרת מרכיב היהדות > מדינת העם היהודי

לפי גישת מדינת העם היהודי ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי ולא רק של התושבים היושבים בארץ ישראל ויש לשמור על אופי יהודי של המדינה. גישה זו יוצאת מנקודת הנחה שארץ ישראל היא המקום היחיד בו יוכל העם היהודי לממש את זהותו הלאומית, והיא מתבססת על עקרונות הציונות. דבר זה מתבטא בכך שמדינת ישראל תייצג את העם היהודי, לרבות יהודי ארץ ישראל ויהודי התפוצות, בסמליה ותרבותה, תהווה מקור הזדהות ליהדות התפוצות ותקיים איתם קשרי גומלין – הם יסייעו לה והיא תסייע להם.
אחד העקרונות החשובים של גישה זו הוא שמדינת ישראל תאפשר לכל יהודי לעלות אליה ולהתאזרח בה, וזה בא לידי ביטוי בחקיקת חוק השבות. יש כאלה הטוענים שעקרונות אלה חשובים גם כדי לשמור על רוב יהודי. ביטויים נוספים לגישה זו הם הקמת מוסדות שיקשרו בין מדינת ישראל ליהודי התפוצות, כגון הסוכנות היהודית ומשרד התפוצות, יארגנו פעילויות שונות בין ישראל ליהודי התפוצות, בהן סיוע הדדי, למשל: מלחמה באנטישמיות. בנוסף, שמירת האופי היהודי של המדינה יבוא לביטוי בסמלים, מוסדות וחקיקה מתאימה.
הגדרתה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית אינה חופפת להגדרת מדינת העם היהודי ואינה סותרת אותה.
גישות להגדרת מרכיב היהדות > מדינת לאום יהודית תרבותית

גישת הגדרת המדינה כמדינת לאום יהודית תרבותית מניחה שלכל היהודים יש מכנה משותף לאומי ושכולם מעוניינים בהגדרה עצמית במסגרת של מדינה ריבונית חילונית (כי מדינה לא חילונית היא מדינה דתית לאומית או מדינת הלכה).
צביונה היהודי של מדינה יהודית תרבותית מושפע מהזיקה למורשת ולמסורת היהודית. זיקה זו באה לידי ביטוי בסמלים, בתכנים חינוכיים ובחקיקה. כלומר, סמלי המדינה (סמל, דגל, המנון) וכן מעמדם של מוסדות כמו הרבנות הראשית נובעים במדינה זו ממקורותיה היהודים ולכן אינם משותפים לכל תושביה.
כל אחד מאזרחי המדינה יכול לבחור, על פי העדפותיו, ערכים, מנהגים ומסורות שהוא רוצה לקחת מהדת, מהמורשת היהודית, מהספרות וההיסטוריה היהודית או כל דת אחרת.
גישות להגדרת מרכיב היהדות > מדינה דתית לאומית

גישה זו מאפיינת את אנשי הציונות הדתית והדתיים הלאומיים וחלק[דרוש מקור] מקרב הציבורי המסורתי. מהווה המשך לגישה שהנחתה את אנשי תנועת המזרחי. רבים מהדוגלים בגישה זו רואים במדינה "אתחלתא דגאולה".
גישה זאת מוצאת ביטוי נחרץ ו"חלומי" בכתבי הרב אברהם יצחק הכהן קוק, מהבולטים שבהגות הציונית דתית בפרט והיהודית בכלל. הרואה את תפקיד המדינה כגילוי מלכות הא-ל. ש"כל חפצה הוא שיהא ה' אחד ושמו אחד":
אין המדינה האושר העליון של האדם. זה ניתן להאמר במדינה רגילה, שאינה עולה לערך יותר גדול מחברת אחריות גדולה, שנשארו המוני האידיאות, שהן עטרת החיים של האנושיות, מרחפים ממעל לה, ואינם נוגעים בה. מה שאין כן מדינה שהיא ביסודה אידיאלית, שחקוק בהויתה תוכן האידיאלי היותר עליון שהוא באמת האושר היותר גדול של היחיד. מדינה זו היא באמת היותר עליונה בסולם האושר, ומדינה זו היא מדינתנו, מדינת ישראל, יסוד כסא ד' בעולם, שכל חפצה הוא שיהיה ד' אחד ושמו אחד, שזהו באמת האושר היותר עליון. אמת, שאושר נשגב זה צריך הוא לביאור ארוך כדי להעלות אורו בימי חושך, אבל לא מפני זה יחדל מלהיות האושר היותר גדול.
העיקרון המנחה את הגישה הוא שילוב חלק משמעותי מחוקי המשפט העברי הניזון מההלכה וחוקי התורה בתוך החקיקה בישראל, התחשבות רבה יותר במסורת ובמורשת היהודית. על פי גישה זו נושאים כגון: השבת, הכשרות, נישואים וגירושים יתנהלו על פי ההלכה גם לגבי אלו שלא מרגישים הזדהות עם אותה מורשת ומסורת, ובכך להשפיע על צביונה ואורח חייה של המדינה ותושביה וכל זאת בלי לסטות מהגישה הציונית. הכנסת חופשייה לחוקק חוקים שאינם סותרים את ההלכה וכן חוקים שאינם נוגעים לה. במקרי ספק יכריעו פוסקי ההלכה. לחוקי המדינה יש תוקף הלכתי, בתחומים רבים גם כשהם עוקרים הלכות מקובלות במשפט העברי. ביטוי לכך מבאר אליאב שוחטמן מומחה למשפט עברי, וכותב שישנם מספר יסודות הלכתיים שבכוחם לתת תוקף והכרה לחוקי מדינת ישראל:
"בתחום המשפט הציבורי, שהוא אותו חלק במשפט המדינה בו המדינה מבקשת לכפות את ההסדרים שהיא קובעת על כלל האוכלוסיה בשטחי החיים שבהם יש זיקה בין האזרח והמדינה, כמו במשפט הפלילי, דיני המסים, דיני התעבורה והמשפט המינהלי. בתחום זה לא תיתכן התנאה על חוק המדינה, והחוק מחייב גם כאשר אינו תואם את הנורמה הקבועה בדין היהודי, וזאת על פי הדין היהודי עצמו. בתחום המשפט הפרטי, לעומת זאת, מוגבלת ההכרה ההלכתית אך ורק לאותם חוקים שאינם סותרים דין קיים או שיש בהם משום תקנת הציבור חוקים שראויים היו להיות נתקנים על ידי חכמי ההלכה עצמם אילו היתה בידם הסמכות לכך." (כלומר יש מצבים בהם גם חכמים היו יכולים לתקן תקנת שעה בניגוד להלכה ולכן גם המדינה יכולה במקרים אלה לקבוע תקנה ציבורית בניגוד להלכה)
אף כי קיימת זיקה ציבורית בין תומכי גישת ארץ ישראל השלמה לבין תומכי הגישה הנ"ל, הרי שמבחינה פוליטית-ערכית אין זהות מוחלטת בין שתי קבוצות אלה, וקיימים בציבור זה תתי קבוצות והשקפות שונות כגון חרדים לאומיים, ממלכתיות (ציונות דתית) ועוד.
רוב אלו שתומכים בגישה זו תומכים בדמוקרטיה, אם כי יש בקרבם כאלו השוללים את זכותם של לא-יהודים להצביע ולהשפיע בעניינים הנוגעים ללאום היהודי.
השאלה האם הגדרתה של מדינת ישראל כמדינת יהודית סותרת את ההגדרה של המדינה כמדינה דמוקרטית או יכולה להתקיים יחד, היא עניין השנוי במחלוקת בקרב בעלי ההשקפות השונות על מהותה של הדמוקרטיה ועל מהותה של המדינה היהודית, לפיכך יש המגדירים את הגישה הנ"ל כלא דמוקרטית ויש המגדירים אותה כאחת מהגישות המקיימות מדינה יהודית שהיא דמוקרטית.
גישות להגדרת מרכיב היהדות > מדינת הלכה

מדינת הלכה היא כינוי למדינה תאוקרטית שמתנהלת ומתנהגת על פי ההלכה היהודית, כלומר מקור עיקרי ועליון לספר החוקים שלה הוא היהדות. בדיונים על חוקה למדינת ישראל, סוברים גורמים דתיים וחרדיים כי התורה צריכה להיות חוקת המדינה.
המושג "מדינת הלכה" משמש בחוגי הימין הדתי הרדיקלי, דוגמת תנועת כך ותומכי הסנהדרין החדשה כאידיאל אליו יש לשאוף. שאר הציבור הדתי כמעט ואינו משתמש במושג "מדינת הלכה" כדבר שיש לשאוף אליו, אף על פי שישנה רטוריקה המדברת על מדינה הפועלת לפי הדת היהודית, למשל הסיסמה "ארץ ישראל לעם ישראל על פי תורת ישראל", מופיעה רבות אצל הציבור הדתי לאומי. פרופסור ישעיהו ליבמן מאוניברסיטת בר-אילן טען שרטוריקה זאת היא מס שפתיים לאידיאה אוטופית אשר רוב הדתיים אינם מתכוונים באמת לממשו. לעומת זאת, ישנם בציבור הדתי לאומי המבחינים בין "מדינת הלכה" שהיא, לשיטתם, ישות בלתי מוגדרת או פיקציה, לבין "מדינת התורה" או "מדינה יהודית אמיתית" שהיא זאת אשר אליה הם שואפים . רוב הציבור הדתי מתעלם משאלת דמות המדינה הרצויה מבחינה דתית. התעלמות זאת מתורצת בכך שכל עוד יש רוב חילוני השאלה אינה רלוונטית. אצל חלקים מהציבור הדתי ההתעלמות נובעת מהמתח בין ההרגשה שהם אמורים לתמוך במדינת ההלכה לרתיעה ממדינת הלכה כפי שהיא מצטיירת בעיניהם. ישנם בחוגי הדתיים המתונים השוללים את מדינת ההלכה ומדינת התורה גם יחד.
גישות למרכיב עמי הארץ

רובו של פרק זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
הגדרתה של מדינת ישראל כמדינה יהודית גורמת לתחושת ניכור קשה אצל ערביי ישראל, ולתוקפנות רבה מצד העולם הערבי בכלל. סמליה היהודיים של המדינה וחוקים המתייחסים לציבור היהודי בלבד, כמו חוק השבות, נתפסים בציבור הערבי כניסיון לשלול את מעמדם כאזרחים שווים. ישראלים, הן בציבור הערבי והן בציבור היהודי, טענו כי נדרש שינוי מהותי ביחסה של המדינה כלפי אזרחיה הלא-יהודיים על מנת לשמור על מעמדה כמדינה דמוקרטית.
גישות למרכיב עמי הארץ > גישת מדינה אחת

גישת מדינה אחת מורכבת ממגוון עמדות ביחס לסכסוך הישראלי-פלסטיני. המשותף לכולן הוא הרעיון כי במקום הפרדת האזור שהיה בשלטון המנדט הבריטי על ארץ ישראל לשתי מדינות (או מדינה ואוטונומיה), יש להקים מדינה אחת. בדרך כלל, תומכי "פתרון מדינה אחת" שואפים ליצירת מדינה אחת אשר תכלול את שטחי ישראל, יהודה והשומרון וחבל עזה, תכיל את כל תושביהם הערבים ותושביהם היהודים ותעניק לכולם אזרחות זהה ושוויון זכויות לכולם תחת ישות משולבת, אם כי קיימים גם הבניות אחרות לקונספט זה.
גישות למרכיב עמי הארץ > מדינת כל אזרחיה

רובו של פרק זה אינו כולל מקורות או הערות שוליים, וככל הנראה, הקיימים אינם מספקים. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
מדינת כל אזרחיה היא מדינה דמוקרטית המזוהה עם כלל האזרחים במדינה ועם המכנה המשותף האזרחי שלהם. מדינת כל אזרחיה, אינה מזוהה עם קבוצת לאום אחת בלבד ומאפשרת שוויון מוחלט בין כל קבוצות הלאום החיות בה. שוויון זה בא לידי ביטוי בסמליה, מוסדותיה וחוקיה של המדינה המדגישים את הזהות האזרחית המשותפת לכולם. קבוצה זאת לא תתמוך בהגדרת הרואה בישראל מדינת לאום יהודית.
על פי הדוגלים בגישת "מדינת כל אזרחיה"[דרוש מקור] מדינת ישראל צריכה להיות מדינה דמוקרטית, השייכת באופן שווה לכל אזרחיה בלי קשר למוצאם (ראו: אתניות יהודית, מחקרים גנטיים על יהודים) או לדתם. זו אמורה להיות מדינה דמוקרטית בעלת זהות ישראלית ולא זהות יהודית. מכאן משתמע[דרוש מקור] כי יש לבטל את סממניה היהודיים הייחודיים של המדינה, סמליה, חוקי ההגירה (חוק השבות), והאזרחות (חוק האזרחות והכניסה לישראל), המעניקים זכויות עודפות לרוב היהודי.
אחד מעקרונות היסוד שינחו את מדיניות החקיקה בישראל על פי "מדינת כל אזרחיה" יהיה שהמדינה שייכת לכלל אזרחי המדינה, כלומר שהזהות הלאומית תהיה פוליטית ולא לאומית אתנית, וערכי המדינה יהיו דמוקרטיים בלבד. בין דוגלי הגישה יש שני זרמים[דרוש מקור]. זרם הדוגל בגישה שהזהות התרבותית תיקבע על פי הרוב, וזרם שבישראל מייצגת אותו מפלגת בל"ד, על פי עקרונות שהתווה עזמי בשארה הדוגל בגישה שלמיעוטים יהיה מעמד שווה בפני חוקי המדינה, אוטונומיה תרבותית והערבים במדינה יוכרו כמיעוט לאומי. גישה זו מזוהה עם חלק מהשמאל הפוליטי.
גישות למרכיב עמי הארץ > מדינה דו-לאומית

מדינה דו-לאומית היא מדינה שאוכלוסייתה כוללת שני לאומים משמעותיים בגודלם להם יש נציגות במוסדות השלטון על פי חוק ובאופן יחסי לגודלם (כגון בלגיה). זאת בניגוד למדינת לאום, שאוכלוסייתה המזוהה עם לאום אחד בלבד ויש זיקה בין השלטון לבין לאום זה, או מדינה רב-לאומית בה יש שלושה לאומים או יותר (כגון שווייץ).
תנועת ברית שלום דגלה בהקמת אוטונומיה דו-לאומית תחת המשטר של המנדט הבריטי, שבו יהנו הערבים והיהודים משוויון זכויות מלא, פוליטי ואזרחי. הרעיון נדחק מהשיח הציבורי אחרי קבלת תוכנית החלוקה ועולה מאז מלחמת ששת הימים כפתרון אלטרנטיבי לשאר הגישות. מתנגדי הגישה טוענים כי הפתרון לא הצליח בצ'כוסלובקיה, קפריסין ולבנון ואף בבלגיה יש מתחים לאומיים.
גישות למרכיב עמי הארץ > שתי מדינות לשני עמים

"פתרון שתי מדינות לשני עמים" הוא שם כולל למגוון עמדות ביחס לסכסוך הישראלי-פלסטיני הבאות להציע פתרון לסיום הסכסוך על ידי חלוקת ארץ ישראל, והקמתה של מדינה פלסטינית לצד המדינה היהודית, מדינת ישראל, בשטח שבין הים התיכון לנהר הירדן. פתרון זה לא נותן מענה לשאלה מה יהיה אופייה של מדינת ישראל והאם תהיה יהודית-דמוקרטית או לאו – ואיך ישראל תוכל להבטיח את ביטחונם של אזרחיה ומפני סנקציות באו"ם של מדינה פלסטינית רשמית באופן זה, אם בכלל.
ראו גם

זכויות האדם בישראל
שיטת הממשל ביהדות
משפט עברי
מדינת לאום מדינתית#ישראל כמדינת לאום מדינתית
חוק הלאום [היהודי של מדינת ישראל]
לקריאה נוספת

גרשון ויילר, תיאוקרטיה יהודית, עם עובד, 1976.
זרח ורהפטיג, חוקה לישראל - דת ומדינה, 1988
יהושע פורת, מהי מדינת כל אזרחיה?, בתוך: הערבים בפוליטיקה הישראלית (1998); דילמות של זהות, (עורך: אלי רכס), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, מרכז משה דיין ללימודי המזרח התיכון ואפריקה; קרן קונראד אדנאואר, 1998, עמ' 117–124.