stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דנה כוכבי
הערות שוליים

↑  שרון כידון, בת ה-17 שזכתה בזהב באולימפיאדת השחמט: "תמיד שמחה לעלות עם דגל ישראל", באתר ynet, 24 בספטמבר 2024
↑  מלכה משלנו: דנה כוכבי מרמת גן זכתה בזהב באולימפיאדה בהונגריה | חדשות רמת גן גבעתיים NEWS, באתר חדשות רמת גן גבעתיים NEWS, ‏25 בספטמבר 2024
↑   רפאלה גויכמן וחגי עמית, בענף שעדיין נשלט בידי גברים, דנה כוכבי מכוונת לפסגת הדירוג העולמי, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2024
| השחמטאיות הישראליות הבכירות לפי מד כושר בינלאומי   נכון ל-1 בדצמבר 2024> מס' | השחמטאיות הישראליות הבכירות לפי מד כושר בינלאומי   נכון ל-1 בדצמבר 2024> שם | השחמטאיות הישראליות הבכירות לפי מד כושר בינלאומי   נכון ל-1 בדצמבר 2024> דרגה | השחמטאיות הישראליות הבכירות לפי מד כושר בינלאומי   נכון ל-1 בדצמבר 2024> מד כושר | השחמטאיות הישראליות הבכירות לפי מד כושר בינלאומי   נכון ל-1 בדצמבר 2024> שנת לידה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מרסל אפרוימסקי | אמן בינלאומי | 2397 | 1995 |
| 2 | דנה כוכבי | אמן פיד"ה לנשים | 2352 | 2007 |
| 3 | יוליה שוויגר | אמן בינלאומי | 2347 | 1994 |
| 4 | מאשה קלינובה | אמן בינלאומי | 2235 | 1968 |
| 5 | אולגה גוטמחר | אמן בינלאומי לנשים | 2211 | 1987 |
| 6 | אלה פיטם | רב אמן לנשים | 2194 | 1987 |
| 7 | מיכל להב | אמן בינלאומי לנשים | 2179 | 1999 |
| 8 | אירינה בוטביניק | אמן פיד"ה לנשים | 2172 | 1961 |
| 9-10 | נגה אורין | אמן בינלאומי לנשים | 2155 | 2007 |
| 9-10 | דינה בלנקיה | רב אמן לנשים | 2155 | 1993 |
| שחמטאי הנוער הישראלים הבכירים לפי מד כושר בינלאומי   נכון ל-1 בדצמבר 2024> מס' | שחמטאי הנוער הישראלים הבכירים לפי מד כושר בינלאומי   נכון ל-1 בדצמבר 2024> שם | שחמטאי הנוער הישראלים הבכירים לפי מד כושר בינלאומי   נכון ל-1 בדצמבר 2024> דרגה | שחמטאי הנוער הישראלים הבכירים לפי מד כושר בינלאומי   נכון ל-1 בדצמבר 2024> מד כושר | שחמטאי הנוער הישראלים הבכירים לפי מד כושר בינלאומי   נכון ל-1 בדצמבר 2024> שנת לידה | שחמטאי הנוער הישראלים הבכירים לפי מד כושר בינלאומי   נכון ל-1 בדצמבר 2024>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | יהלי סוקולובסקי | רב-אמן | 2512 | 2006 |  |
| 2 | איתן רוזן | אמן בינלאומי | 2502 | 2006 |  |
| 3 | גיא לוין | אמן בינלאומי | 2455 | 2006 |  |
| 4 | ינאי בן-ארי | אמן בינלאומי | 2453 | 2004 |  |
| 5 | בני אייזנברג | אמן בינלאומי | 2425 | 2006 |  |
| 6 | נדב צמח | אמן בינלאומי | 2414 | 2005 |  |
| 7 | יובל יניב | אמן פיד"ה | 2410 | 2005 |  |
| 8 | אלי מיליקוו | אמן בינלאומי | 2391 | 2007 |  |
| 9 | אורי כוכבי | אמן בינלאומי | 2377 | 2004 |  |
| 10-11 | דנה כוכבי | אמן פיד"ה לנשים | 2362 | 2007 |  |
| 10-11 | יואב מיליקוו | אמן בינלאומי | 2362 | 2004 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שמואל מרקוביץ

ערך זה עוסק בראש ישיבה ישראלי-ליטאי. אם התכוונתם לקומוניסט יהודי-רומני, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1947 (בן 77) כ"ד באלול ה'תש"ז רמת גן, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 מקום פעילות:  ישיבת פוניבז' בני ברק
 השתייכות:  חרדים ליטאים
 תחומי עיסוק:  חינוך
 רבותיו:  הרב אלעזר מנחם מן שך הרב שמואל רוזובסקי הרב יחזקאל לוינשטיין
 
רבי שמואל מרקוביץ
הרב שמואל מרקוביץ (נולד בכ"ד באלול ה'תש"ז, 9 בספטמבר 1947) הוא ראש ישיבת פוניבז' וחבר מועצת גדולי עולם התורה של "בני תורה".
ביוגרפיה

נולד וגדל ברמת גן לרב צבי מרקוביץ, ראש ישיבת קרלין-סטולין וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה, ולרבקה, בתו של הרב שבתי יגל. למד בישיבת פוניבז' לצעירים אצל הרב אהרן יהודה לייב שטינמן, והחל מאלול תשכ"ב למד בישיבה הגדולה שם למד באילן (מושג ישיבתי בו בחור מבוגר לומד עם בחור הצעיר ממנו) עם הרב ברוך ויסבקר שהיה גדול ממנו. היה מתלמידיהם הקרובים של ראשי הישיבה הרב אלעזר מנחם מן שך והרב שמואל רוזובסקי. בשנות ה-70 נשא את ציפורה, בתו של נשיא הישיבה, הרב אברהם כהנמן.
לאחר נישואיו סייע לחותנו בניהול הישיבה, יחד עם גיסו הרב אליעזר כהנמן. בשנת 1988 מונה הרב מרקוביץ לר"מ בישיבה, לאחר תקופה קצרה בה כיהן כר"מ בישיבת גרודנא באשדוד שלאחריה שב לישיבת פוניבז'.
לאחר פטירתם של שלושת ראשי הישיבה הוותיקים התגלע סכסוך בישיבת פוניבז'. על פי פסיקת בית דין, החל הרב מרקוביץ בחודש אייר תשס"א באמירת השיעור היומי לבני שיעור ג', ברוטציה עם ראשי הישיבה האחרים, הרב גרשון אדלשטיין והרב ברוך דב פוברסקי. בחודש מרחשון ה'תשס"ב החל באמירת "שיעור כללי" ובכך הפך למעשה לראש ישיבה.
בקיץ תשס"ד החל במסירת שיחת מוסר בישיבה מדי מוצאי שבת.
באמצע שנות ה-90, לאחר שחותנו חדל לתפקד בשל מצבו הבריאותי, החלו מאבקי ירושה חריפים בינו לבין גיסו, הרב אליעזר כהנמן. בבוררות שהתקיימה בין שני הצדדים קיבל הרב אליעזר כהנמן את הבעלות על המוסדות הפיזיים של הישיבה, ולרב מרקוביץ ניתנה סמכות רוחנית, לצד הרב אדלשטיין והרב פוברסקי. בשנת תשס"ה (2005), לאחר שנכשל יישום הבוררות, נחלקו הישיבה וכולל האברכים שעל ידה לשתי ישיבות נפרדות. בראשות האחת, המנוהלת על ידי עמותת "מסורת התורה", עומד הרב מרקוביץ. ובראשות השנייה, שבנשיאות גיסו, עומד הרב ברוך דב פוברסקי (עד לפטירתו, עמד בראשות הישיבה הרב גרשון אדלשטיין). הרב מרקוביץ קיבל את תמיכת הרב יוסף שלום אלישיב ולאחר פטירתו נתמך על ידי הרב שמואל אוירבך. ברב אליעזר כהנמן תמכו הרב נסים קרליץ והרב חיים קניבסקי.
עמדותיו

הרב מרקוביץ דוגל בהגברת התחרותיות בין התלמידים, בבחינת "קנאת סופרים תרבה חכמה", מושג שבעיניו הוא המאפיין הבולט של ישיבת פוניבז'. הוא דורש בשיחותיו את מיצוי הכוחות הרוחניים של תלמידיו, גם כאשר הדבר כרוך במאמץ ותובע מהם שעות לימוד רבות ברציפות, בפרט בימי שישי ושבת. הוא מתנגד ללימוד של בחורי ישיבה תמורת מלגות כספיות, כולל במסגרות של ישיבת בין הזמנים או מבחנים.
עומד בנשיאות של מוסדות תורה נוספים, בהם ישיבת באר מרדכי, מיסודו של הרב ברוך שמואל דויטש, ישיבות לצעירים בירושלים ובית שמש, המסונפות לישיבת פוניבז' שבראשותו, וכן תלמוד תורה "תפארת יעקב" בבני ברק, וכן של רשת כוללים שהקים בין השנים תשנ"ה-תשס"א, עם סניפים בערים ירושלים, מודיעין עילית, בית שמש ואלעד. הכוללים מיועדים עבור בוגרי הישיבה המעוניינים להמשיך ללמוד במתכונת הלימוד בישיבת פוניבז'. הוא מוסר שיעורים ושיחות בבתי המדרש.
הרב מרקוביץ מזוהה עם מפלגת בני תורה שהוקמה עקב המחלוקת בציבור הליטאי ומשתתף בכינוסיה. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2013 הורה לתלמידיו להצביע למפלגה. עם זאת, בשונה מעמדת מנהיגה הרוחני של המפלגה, הרב שמואל אוירבך, הוא מאפשר לתלמידיו להתייצב בלשכות הגיוס לצורך דחיית שירות ורובם עושים זאת.
מתגורר בבני ברק ואב לחמישה. חתנו הגדול, הרב מיכאל קופמן מונה על ידו בקיץ תשע"ו לר"מ בישיבתו.
ספרי שיעוריו ושיחותיו

שיעוריו יצאו לאור על ידי תלמידיו. שיעורים על מסכת סנהדרין ומסכת גיטין בשנת תשנ"ז ובשנת תשס"ז. שיעורים במסכת נדרים (פרק נערה המאורסה) בשנת תשנ"ח. "סגן הכהנים" - שיעורים בסוגיא דרבי חנינא סגן הכהנים בתשע"ט. לאחר זמן קיץ תש"פ ולרגל חתונת נכדתו יצא לאור הספר "כתרי אותיות", שיעורים על מסכת נדרים ושיחות על ענייני השעה - מגפת הקורונה, שנמסרו בישיבה. שיעורים על מסכת מכות באלול תשפ"א, "שיעורים בכתובות דף ט'" - על הסוגיות החמורות בדף ט' במסכת כתובות בחורף תשפ"ב. שיעורים על מסכת יבמות בחורף תשפ"ג.
שיחותיו יצאו לאור בקונטרסים "ליל הסדר" על חג הפסח בשנת תשס"ח, הקונטרס יצא לאור שוב במהדורה מחודשת לקראת פסח תשע"ו. "קבלת התורה" על חג השבועות ומתן תורה בשנת תשס"ד, הספר יצא לאור שוב במהדורה מחודשת לקראת חג השבועות תשע"ח. "לתשובת השנה" על הימים הנוראים בשנת תשס"ט, ובהוצאה מחודשת באלול תשפ"ב עם הוספה של עשרות שיחות ומאמרים מכל השנים, על הימים הנוראים. "מאה ברכות" על ענייני מאה ברכות בשנת תשע"א. ובחשוון תשפ"ג יצא לאור במהדורה חדשה לרגל שמחת נישואי נכדו על ידי מכון "צור התורה". בכסלו תשע"ט יצא לאור לרגל חתונת נכדו הספר "שיר חנוכת", אסופת שיחות ומאמרים על ימי החנוכה. בחשון תש"פ יצא לאור לרגל חתונת נכדו הספר "פליטת סופריהם", אסופת שיחות והספדים על מרן הגרא"מ שך זצ"ל. בתמוז תשפ"ג יצא לאור הספר "שכינתו לציון" - אסופת שיחות ומאמרים על ימי בין המצרים.  לקראת פסח תשפ"ד יצא לאור הספר "הללו עבדי ד'", - אסופת שיחות ומאמרים על פסח ויציאת מצרים. בקיץ תשפ"ד יצא לאור לרגל חתונת נכדו, הספר "שתרגילנו בתורתך" - אסופת שיחות ומאמרים על דרך הלימוד. שיעוריו ושיחותיו יוצאים לאור בשנים האחרונות על ידי מכון "צור התורה" אשר חברים בו גדולי תלמידיו.
מזמן קיץ תשפ"ג יוצא מדי שבוע עלון מחידושיו, ומשיחותיו השבועיות בישיבה במוצאי שבת לאחר תפילת ערבית. ודברים שנשא בענייני השעה.
הערות שוליים

↑  משה ויסברג, אחרי יובל: הקבלות של הגראי"ל נחשפות, באתר בחדרי חרדים, ‏ב' אדר תשע"ז
↑  הצצה נדירה שיעור כללי בפוניבז' - סרטון
↑  "פסק הבוררות בפוניבז': "השונאים" יממנו את "המחבלים" - כיכר השבת". כיכר השבת. נבדק ב-2017-07-19.
↑  ישראל כהן, 'המחבלים' מציגים: זו דעת הרב אלישיב בנוגע לפוניבז', באתר כיכר השבת, ‏י"ד בשבט תשע"ה
↑  חמש משיחותיו בנושא זה קובצו בקונטרס "הוי זהיר בתלמוד" שיצא לאור בקיץ תשע"ז.
↑  זאב בלוי, שמחת תורה בפוניבז': כך נמכרו ההקפות באם הישיבות, באתר jdn, ‏כ"ה תשרי תשע"ז
↑  יהונתן מאיר, כינוס רבני ישיבת דרכי שמואל, באתר מהדרינויז - חדשות בית שמש היהודית, בבית ראש ישיבת פוניבז' מרן הגר"ש מרקוביץ התקיים כינוס של רבני הישיבה לצעירים מצויינים - 'דרכי שמואל' בבית שמש, ‏י"ד אב ה'תשע"ט
↑  יענקי כץ, כך הגר"ש מרקוביץ פתח את 'זמן אלול'. צפו, באתר כיכר השבת, ראש ישיבת פוניבז', הגאון רבי שמואל מרקוביץ' פתח את 'זמן אלול' במוסדות שתחת נשיאותו בישיבות בירושלים ובבית שמש ובכינוס מחנכים בחיידר "תפארת יעקב" בבני ברק, ‏ב' באלול תשע"ט
↑  ישראל כהן, ראשי הישיבות מגבשים פתרון לסאגת אי ההתייצבות, באתר כיכר השבת, ‏ב' אייר תשע"ז
↑  ישי כהן, על פי נתוני צה"ל 80% מתלמידי ישיבת פוניבז' בראשות הרב מרקוביץ מתייצבים בלשכות הגיוס, באתר כיכר השבת, ‏י"ח תמוז תשע"ז
↑  משה ויסברג, רוטציה בפוניבז', כנס בגור: עולם התורה פותח זמן קיץ • פרויקט ענק, באתר בחדרי חרדים, בישיבת פוניבז' בראשות הגר"ש מרקוביץ מונה הגאון רבי מיכאל קופמן לכהן כר"מ הישיבה, ‏ל' ניסן תשע"ו
↑  מעמד לחיים במעונו של מרן ראש הישיבה הגר"ש מרקוביץ שליט"א ראש ישיבת פוניבז לרגל הוצאת ספר שיעורים חדש
↑  חנני ברייטקוף, כך פתחו את 'זמן אלול' בישיבת פוניבז' • צפו, באתר כיכר השבת, ‏ח' באלול תשפ"א
↑  משה ויסברג, שמחת בית פוניבז' • אלפים חגגו עם ראש הישיבה, באתר בחדרי חרדים, ‏כ"ח חשון תשפ"ג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312682005171  ISNI: 0000 0004 0246 6066  VIAF: 298317518   WorldCat (עם VIAF): 298317518
מצלמת וידאו

מצלמת חוזי של קנון מדגם VIXIA HF10
כתבת חדשות מצולמת על ידי צלם וידאו עם מצלמת וידאו מקצועית ניידת על כתפו
מצלמת אבטחה היקפית בתחנת רכבת תחתית ברוטרדם, הולנד
מצלמת וידאו היא מצלמה המשמשת להקלטת וידאו בצורה אלקטרונית, זאת בניגוד למצלמת קולנוע המצלמת תמונות על גבי סרט. מצלמת הווידאו פותחה במקור לשימוש על ידי תעשיית הטלוויזיה, אך כיום משתמשים בה לצרכים רבים. ישנן שתי פונקציות עיקריות למצלמות וידאו. בראשונה, המצלמה מזינה פיד בשידור חי למסך על מנת שיצפו בו באותו הרגע. פונקציה זו מנוצלת בשידורי טלוויזיה חיים, עבור אבטחה, שימושים צבאיים ובתעשיות מסוימות בהן יש צורך בצפייה מרחוק. פונקציונליות עיקרית נוספת היא בהקלטה ואחסון הווידאו עבור צפייה עתידית או עבור עיבוד נוסף. פונקציה זו מנוצלת בהפקת תוכניות טלוויזיה ובמשימות ניטור.
סוגי מצלמות וידאו

מצלמת וידאו מקצועית - מצלמת וידאו שפותחה במקור עבור אולפני טלוויזיה, וכיום נמצאת בשימוש נרחב עבור צילום קטעי וידאו למטרות ארגוניות וחינוכיות, וידאו קליפים, וצילום ישיר לווידאו. ישנן מצלמות וידאו מקצועיות ניידות הנישאות על הכתף, ומצלמות נייחות.
מצלמת חוזי (אנ') - מצלמת וידאו נישאת המשולבת עם מכשיר הקלטה. מצלמות מסוג זה משמשות להקלטת סרטים ביתיים ולצילום חדשותי וכוללות גם מצלמת אקסטרים, לה לרוב יש יכולת לצלם ב-360 מעלות.
מצלמת טלוויזיה במעגל סגור - מצלמה המעבירה את הפיד שלה לקבוצה מצומצמת ומוגדרת של יעדים. מצלמות אבטחה רבות שייכות לסוג זה.
מצלמת רשת - מצלמות המזרימות מדיה (סטרימינג) בשידור חי למחשב.
מצלמת סמארטפון - סמארטפונים רבים משלבים בתוכם מצלמה המאפשרת אף לצלם וידאו ברזולוצית 4K.
מערכות צילום  מתקדמות הממשות לצרכים מדעיים, למשל בלוויינים ובגשושיות.
ראו גם

מצלמה דיגיטלית
מצלמה נסתרת
הערות שוליים

↑  המונח מַצְלֵמַת חֹזִי באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX547871  GND: 4136080-1  NDL: 00577212  NKC: ph127095
ג'אפר

| --- | --- |

הדמויות הראשיות בסרט הראשון. למעלה (מימין לשמאל): ג'יני והמרבד. למטה (מימין לשמאל): ג'אפר, יאגו, אבו, אלאדין, יסמין והסולטאן.
 שם ספר:  אלאדין ומנורת הקסמים
 שם סרט:  אלאדין (1992) שובו של ג'אפר אלאדין ומלך הגנבים אלאדין (2019)
 תוכנית טלוויזיה:  אלאדין
 הופעה ראשונה:  אלאדין (1992)
 הופעה אחרונה:  אלאדין (2019)
 יוצרים:  אנדריאס דיג'ה 
 גילום הדמות:  מארוואן קנזארי (גרסת לייב אקשן)
 דיבוב:  ג׳ונת׳ן פרימן
 דיבוב בשפה העברית:  אלי גורנשטיין (1993 - 1994) יובל סגל (2019)
 מידע
 גזע:  אדם ג'יני (בסוף הסרט אלאדין)
 מין:  זכר
 מקצוע:  וזיר
 שיוך:  נבלי דיסני
 מקום מגורים:  חצי האי ערב 
 דמויות קשורות
 חברים:  יאגו מוזנרט נאסירה אביס מאל אורסולה גסטון המלכה הרעה ליידי טרמיין מליפיסנט סקאר קפטן הוק קרואלה דה ויל פיט
 אויבים:  אלאדין יסמין ג'יני אבו מרבד הקסמים מיקי מאוס מיני מאוס
 
ג'אפר (במקור: جعفر, ג'עפר; באנגלית: Jafar) הוא דמות בדיונית, הנבל הראשי בסרט "אלאדין" של חברת וולט דיסני. מבוסס באופן רופף על דמות דודו של אלאדין במעשייה המפורסמת מסיפורי אלף לילה ולילה, "אלאדין ומנורת הקסמים".
את דמותו של ג'אפר דיבב במקור ג'ונתן פרימן, ובעברית אלי גורנשטיין. בגרסת הלייב-אקשן "אלאדין" משנת 2019 מגלם את דמותו השחקן מארוון קנזארי, כאשר בדיבוב העברי לסרט דיבב אותו יובל סגל.
דמותו של ג'אפר

ג'אפר הוא יועצו הקרוב של הסולטן של אגרבה, שמנסה כל הזמן לצבור יותר כוח ולשלוט באגרבה. הוא גם מכשף, שמשתמש בכוחו כדי להפנט את הסולטן ולנווט אותו לעשות כרצונו. לג'אפר יש תוכי מחמד בשם יאגו.
בתכנון הראשוני ג'אפר היה אמור להיות דמות חמת מזג, אבל הבמאים החליטו כי נבל רגוע יהיה מפחיד יותר. ג'ונתן פרימן היה השחקן הראשון שלוהק לדיבוב הדמות, כאשר הוא בילה שנה ותשעה חודשים בהקלטת הדיאלוג שלו. הוא דיבב מחדש את קולו לאחר שסקוט ויינגר לוהק לדיבוב דמותו של אלאדין ולינדה לרקין לוהקה לדיבוב דמותה של יסמין כי הרגיש ש"ג'אפר צריך להיראות כאיום ממשי" לדמויות. האנימטור אנדרס דג'ה ניסה לשלב את הבעות פניו ותנועותיו של פרימן לדמות.
הופעות > אלאדין (1992)

עם פתיחת הסרט אנו רואים את ג'אפר שמוצא את המפתח למערת הקסמים שבמדבר ומנסה לחדור לתוכה, אך הגנב ששלח פנימה נהרג, ושומר המערה מורה לו שרק אדם אחד יכול להיכנס: "יהלום בלתי מלוטש". ג'אפר מחפש את אותו אדם, ומגלה שמדובר באלאדין, נער יתום שחי ברחוב, מתפרנס מגניבות ובורח מזרועות החוק.
ג'אפר שולח את משמר הארמון ועוצר את אלאדין. כשהנסיכה יסמין מתערבת ורוצה להציל את אלאדין, שאותו הכירה כאשר ברחה מהארמון, ג'אפר משקר לה שהוא הוצא להורג. מייד אחר כך ג'אפר מתחפש לאדם זקן ומוציא את אלאדין מהכלא, בתנאי שיעשה לו טובה. הוא מוביל אותו למערה ומורה לו לא לקחת ממנה כלום, מלבד מנורה אחת. רגע לפני שאלאדין מוצא את המנורה, הקוף שלו אבו לוקח את אחד מאוצרות המערה, וגורם להתפרצות לבה. ג'אפר מסרב להציל אל אלאדין לפני שייתן לו את המנורה, ואז מפקיר אותו למותו - אך אבו גונב את המנורה מתוך כיסו, ואלאדין ניצל בסיוע מרבד קסמים.
ג'אפר המאוכזב שב אל הארמון עם תוכנית חדשה: להפנט את הסולטן ולשכנע אותו שישנה את החוק כך שאם אין לנסיכה חתן, היא תתחתן עם הווזיר המלכותי – כלומר איתו. במהלך שיחתם מגיע לארמון הנסיך עלי מאבאבווה מלווה בתהלוכה גדולה, למורת רוחו של ג'אפר. הנסיך מתחיל לחזר אחרי הנסיכה, והיא מתחילה לאהוב אותו. ג'אפר שולח את המשמר להתנקש בעלי, אך הוא ניצל באופן מסתורי ומפליל את ג'אפר, ואף חושף שהוא נוהג להפנט את הסולטן. רגע לפני שג'אפר נעצר, הוא מתחמק באופן קסום ומזהה כי הנסיך עלי הוא בעצם הנער אלאדין, שהשתמש בג'יני שבמנורה כדי להפוך לנסיך.
בעזרת התוכי יאגו ג'אפר גונב את המנורה, ומורה לג'יני להפוך אותו לסולטן ולמכשף הגדול ביותר בעולם. הוא חושף את אלאדין ושולח אותו לשממה, והופך את הנסיכה והסולטן למשרתים. ג'אפר מחזר אחרי יסמין שדוחה אותו, ולכן הוא מבקש מהג'יני שיסמין תתאהב בו. הג'יני מנסה להסביר שזה אחד הדברים הבודדים שהוא אינו יכול לעשות, ג'אפר מתעמת איתו ובמקביל חוזר אלאדין לארמון ומנסה להשיג את המנורה. יסמין מנסה להסיח את דעתו של ג'אפר ואומרת שהיא מאוהבת בו, אך ג'אפר רואה את אלאדין ולוכד בקסמיו את כל החבורה. רגע לפני שאלאדין, הנסיכה ואבו נהרגים, מטיח אלאדין בג'אפר שהוא מכשף סוג ב', והג'יני לעולם יהיה חזק ממנו. ג'אפר נעלב ומבקש מהג'יני להפוך אותו לג'יני רב הכוח ביותר בעולם, אך שוכח שמחירה של ההפיכה לג'יני הוא כליאה במנורה, וכך מובס. הג'יני קובר את המנורה של ג'אפר במערה.
הופעות > שובו של ג'אפר (1994)

בסרט זה, המשמש כהמשך לסרט המקורי, מוצא את המנורה שודד בשם אביס מאל, ששונא גם הוא את אלאדין. אביס מאל מבקש אוצר אגדי שנמצא בספינה טבועה, וג'אפר מגשים את משאלתו בכך שהוא מעביר אותו לקרקעית הים. אביס מאל מבקש מייד מג'אפר להחזיר אותו למדבר, ובכך מבזבז שתי משאלות. ג'אפר מבטיח לאביס מאל שאם יעזור לו לנקום באלאדין הוא יתגמל אותו בנדיבות, ואביס מסכים. ג'אפר חוזר לאגרבה, לוכד את יסמין והג'יני, ומפליל את אלאדין ברצח הסולטן. הוא לובש את צורתה של יסמין, ואומר לראזול שעל אלאדין למות עם עלות השחר.
יאגו התוכי מחליט לעבור לצידם של אלאדין ויסמין, ומשחרר את ג'יני מכדור הכוח שג'אפר כלא אותו בתוכו. הג'יני מציל את אלאדין ברגע האחרון, משחרר את כולם מהצינוק ואומר לבני החבורה שהדרך היחידה להביס את ג'אפר היא להרוס את המנורה שלו. במקביל ג'אפר, שחושב שאלאדין מת, מורה לאביס מאל לבקש במשאלה האחרונה לשחרר אותו מהמנורה. אביס מאל אומר לו שהוא עדיין לא קיבל שום משאלה שרצה באמת. ג'אפר נותן לו אוצרות רבים, אך אביס חושד שאחרי שהוא יביע את המשאלה כל האוצרות יעלמו. בזמן שהשניים מתווכחים, אלאדין מנסה לגנוב את המנורה של ג'אפר, אבל ג'אפר מבחין בו ועוצר אותו, פותח את האדמה ומרחיק את כולם מהמנורה. ברגע האחרון מופיע יאגו וזורק את המנורה ללבה, המנורה נשרפת וג'אפר מושמד באופן סופי.
הופעות > היורשים 1 (2015)

בסרט זה רואים את ג'אפר ובנו, ג'יי. ג'אפר גר באזור הנבלים של אורדון ביחד עם בנו, המלכה הרעה ובתה, מליפיסנט ובתה, וקרואלה דה ויל ובנה. ג'אפר שולח את בנו לאורדון כדי שיגנוב משם תכשיטים יקרי ערך, בהתחלה, ג'יי גנב הרבה, אך לאחר זמן קצר הוא התחיל לאהוב את אורדון והפסיק לגנוב.
בסוף הסרט, שליטת אזור הנבלים של אורדון, מליפיסנט, מובסת על ידי מאל, בתה, והופכת לדרקונית קטנה. ככל הנראה, לאחר שמליפיסנט הובסה, ג'אפר, המלכה הרעה וקרואלה דה ויל הפכו לשליטי אזור הנבלים של אורדון.
בסרטים השני והשלישי של סדרת הסרטים, ג'אפר לא מופיע, למרות שבסוף הסרט השלישי אזור הנבלים ואורדון מתאחדים לאי אחד.
מי שמשחק את ג'אפר בסרט הוא מאז ג'ובראני.
הופעות > הופעות נוספות

בסדרת הטלוויזיה של "אלאדין" ג'אפר מוזכר מספר פעמים בהקשרים שונים. כמו כן, מצוין שיאגו משתמש בספריית הכשפים שלו מדי פעם.
בסרט "אלאדין ומלך הגנבים" ג'אפר מופיע בתפקיד קמאו בתור מסכה שהג'יני לובש בשיר "מסיבה תהיה באגרבה".
בגרסת הלייב אקשן של אלאדין משנת 2019, מוצגת דמות של ג'אפר פחות אפל ויותר ערמומי, המגולם בידי מארוון קנזארי. בין השאר הוא מספר לאלאדין שהיה פעם גנב פשוט, וניתן יותר זמן מסך לשנאתו למעמדו הנוכחי כמספר שתיים, נקודה שמנצל אלאדין במאבק הגדול ביניהם. כמו כן, דמותו של יאגו היא שולית בהרבה, וג'אפר הוא זה שגונב מאלאדין את המנורה.
במשחק מוזכר שיש לו אחות.
הערות שוליים

↑  Hill, Jim (2011-06-13). "Jonathan Freeman returns as Jafar in new stage musical version of Disney's "Aladdin"". Jim Hill Media. נבדק ב-2011-12-26.
ופא סולטאן

| --- | --- |

 לידה:  14 ביולי 1959 (בן 65) בניאס, סוריה 
 מדינה:  ארצות הברית, סוריה 
 מקום מגורים:  לוס אנג'לס 
 השכלה:  אוניברסיטת חלב 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 אתר רשמי
 
ופא סולטאן (בערבית: وفاء سلطان; תעתיק מדויק: ופאא' סלטאן; נולדה ב-14 ביוני 1958) היא פסיכיאטרית סורית-אמריקאית חילונית ממוצא עלווי. התפרסמה כאשר השתתפה בדיונים פוליטיים בענייני המזרח התיכון עקב פיגועי 11 בספטמבר 2001, בכתיבת מאמרים שזכו לתפוצה רחבה, ובעיקר בהופעות ברשתות הטלוויזיה "אל-ג'זירה" ו-"CNN".
ביוגרפיה

ופא סולטאן נולדה ב-1958 בעיר בניאס בצפון-מערב סוריה. סולטאן ובעלה דייוויד היגרו לארצות הברית ב-1989. כיום היא מתגוררת בלוס אנג'לס שבקליפורניה (בארצות הברית).
ב-21 בפברואר 2006 השתתפה בתוכנית "הכיוון ההפוך" (الاتجاه المعاكس) של ערוץ החדשות הלווייני "אל-ג'זירה". התוכנית, בהנחיית פייסל אל-קאסם, מעמתת בין אישים בעלי דעות מנוגדות. סולטאן התעמתה עם ד"ר אבראהים אל-ח'ולי, מרצה באוניברסיטת אל-אזהר. העימות נגע לתאוריית "התנגשות הציוויליזציות" המוצגת בספרו של סמואל הנטינגטון.
ב-4 במרץ 2008, השתתפה סולטאן בפעם השלישית בתוכנית "הכיוון ההפוך" ונתבקשה להגיב על פרסומן מחדש של הקריקטורות הדניות, וכן על פעולות ישראל בעזה ועל חירויות הביטוי והאמונה במערב. מולה בתוכנית, מן האולפן בדוחה, ניצב טלעת רומייח, חוקר מצרי בעל נטיות אסלאמיסטיות. במהרה, גלש הדיון לוויכוח אישי בין השניים כאשר רומייח מאשים את סולטאן כי היא פוגעת במכוון בקודשי האסלאם, בנביא ובקוראן ואת מגיש התוכנית, פייסל אל-קאסם, כי הוא אינו מציב לה גבולות ומהסה אותה. לאחר התוכנית פרסם ערוץ "אל-ג'זירה" התנצלות רשמית בפני צופיו על העלבונות שנשמעו במהלך השידור על האסלאם והודיע כי לא ישדר את שני השידורים החוזרים ולא יעלה לאתר האינטרנט את תמליל המפגש.
סולטאן מתחה ביקורת חריפה על הממסד המוסלמי על שאינו מכיר בדתות האחרות ובהישגיהן, בעודו משתמש בעושרן ובטכנולוגיות שפיתחו. דבריה הנוקבים זכו לתהודה רבה ולתפוצה רחבה באינטרנט, בין היתר בזכות העובדה שהם תורגמו לאנגלית בידי "ממר"י" (המוסד לחקר התקשורת במזרח-התיכון), והופצו על ידיו לרשתות שידור ישראליות ומערביות, ובאתרי אינטרנט. העיתון "ניו-יורק טיימס" העריך שהסרטון נצפה לפחות מיליון פעם. מחברת CastUP נמסר כי הסרטון נצפה ב-CastUP Network מעל 14,000,000 פעמים.
התזה שלה, לפיה אנו עדים ל"קרב בין מודרניזציה לברבריות שבו האסלאם עתיד להפסיד" הביאה לאיומים על חייה מחד, כמו גם למעריצים רבים מאידך. הערותיה הביקורתיות, ובמיוחד זו שטענה כי "אף יהודי לא פוצץ עצמו במסעדה גרמנית", זיכו אותה בהזמנה לירושלים, מטעם הקונגרס היהודי האמריקאי.
סולטאן אמרה ל"ניו יורק טיימס" כי היא כותבת ספר שייקרא "האסיר הנמלט: כשאלוהים הוא מפלצת". עוד סיפרה בריאיון כי הפכה חילונית בעקבות אירוע קשה ב-17 ביוני 1979, שבו רצחו פעילים של "האחים המוסלמים" את הפרופסור יוסף אל יוסף שלימד אותה באוניברסיטה, לנגד עיניה. לדבריה: "הם ירו בו מאות כדורים וצעקו 'אללה אכבר'. ברגע זה איבדתי את האמון באלוהים שלהם והתחלתי לחפש תשובות. זו הייתה נקודת המפנה בחיי והיא הובילה אותי למקומי היום. הייתי חייבת לעזוב. הייתי חייבת למצוא לי אלוהים אחר."
ב-2009 יצא ספרה "אלוהים ששונא". תרגומו לעברית ראה אור ב-2010 בהוצאת "השראה הוצאה לאור".
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452368305171  BnF: cb165448256 (data)  GND: 140129553  ISNI: 0000 0003 5718 1802  LCCN: n2009025775  NLA: 49288182  RERO: 02-A020085741  SUDOC: 227343964  VIAF: 187511913   WorldCat (עם VIAF): 187511913
יהודה עדס

| --- | --- |

הרב יהודה עדס
 לידה:  19 במאי 1937 (בן 87) ט' בסיוון ה'תרצ"ז ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 השתייכות:  חרדים ספרדים, מועצת גדולי התורה 
 חיבוריו:  בירור הלכה-בן כרך, ביאור הלכה - ראות עוף, שעורי שביעית, שעורי סוכה, שעורי חנוכה, פרזים ומוקפים, שערי יהודה
 אב:  יעקב עדס 
 צאצאים:  יעקב עדס (דברי יעקב)  עדס, אברהם חיים בן יהודה 
 
הרב יהודה עדס (נולד בט' בסיוון ה'תרצ"ז, 19 במאי 1937) הוא ראש ישיבת קול יעקב בירושלים, חבר לשעבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה, וחבר לשעבר בנשיאות ועד הישיבות.
ביוגרפיה

נולד בירושלים, בן למשפחת רבנים שמקורה בחלב שבסוריה. אביו, הרב יעקב עדס. אמו הייתה אסתר חיה. למד בתלמוד תורה מגן דוד, בישיבת קול תורה בירושלים אצל הרב שלמה זלמן אויערבך, ובישיבת פוניבז' שם התקרב לראשי הישיבה ואף למד מספר שנים בחברותא עם ראש הישיבה הרב שמואל רוזובסקי. בשבט תשכ"ב (1962) נישא לביילה-רחל, בתם של הרב דב כהן, הרב הראשון של חיל האוויר, וזהבה לבית רקובר.
לאחר נישואיו שימש מספר שנים כר"מ בשיעור א' בישיבת קול תורה.
לאחר פטירת אביו הקים על שם אביו, יחד עם אחיו הרב דניאל עדס, את ישיבת קול יעקב בשכונת בית וגן בירושלים, והוא מתגורר בסמוך לה. במשך שנים נודעה הישיבה במתכונת הייחודית שלה, שבה נחלקה הישיבה לתלמידים ממוצא אשכנזי וספרדי, אך החל משנת ה'תשע"א הישיבה מתפקדת כישיבה ספרדית לחלוטין.
בשונה מהנהגותיהם של שאר ראשי הישיבות, הרב עדס ממעט למסור שיעורים כלליים בישיבה וכמעט שאינו יושב בבית המדרש של הישיבה בזמן הסדרים. עם זאת הוא מוסר שיחות מוסר ומעורב בהנהגות הישיבה.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

בשנת ה'תשנ"ה הקים עם מספר ראשי ישיבות ספרדים את ארגון מרביצי תורה, המאגד אברכים ספרדים בעלי זיקה לעולם התורה הליטאי.
הוא מקימה ומורה דרכה של מפלגת קד, מפלגה ספרדית חרדית מוניציפלית, שב-2013 התמודדה בבחירות לעיריית בני ברק וזכתה לשני מושבים ולאחר מכן הצטרפה למפלגת דגל התורה[דרוש מקור].
הרב עדס היה חבר נשיאות בוועד הישיבות.
ביוגרפיה > מועצת גדולי התורה

בכ"ו באב ה'תשע"ב צורף כחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה ביחד עם עוד שמונה חברים נוספים. כעבור עשרה חודשים פרש מהמועצה ומתפקידיו בוועד הישיבות מסיבות בריאותיות. על רקע המחלוקת בציבור הליטאי, הורה הרב עדס לבני ישיבתו: "מרן ראש הישיבה הרב שטיינמן הוא מנהיג הדור, הצידקות שלו מפורסמת ואחריות הדור נופלת על כתפיו ורק לו אנו מחויבים לשמוע".
לקראת הבחירות לרשויות המקומיות 2018 פרסם הרב עדס מכתב שבו כתב: "אני נאלץ לפרוש מהנהגת הציבור על כל המשתמע מכך וזה מחמת שתי סיבות: א. מחמת הבריאות, ב. העול הכבד המוטל עלי בישיבה שאף בזה כמעט ואינני עומד מחמת הבריאות".
משפחתו

סבו של הרב עדס הוא המקובל הרב אברהם חיים עדס. אחיו: הרב עזרא, היה דיין במנצ'סטר ורב בהרצליה; הרב משה יוסף עדס, היה ראש ישיבת פורת יוסף; הרב דניאל, שותפו בהקמת ישיבת "קול יעקב" ומנהלה.
גיסיו הם הרב צבי כהן (רב מערב בני ברק ומחבר הספר "הגעלת כלים" ועוד עשרות ספרים), הרב שמחה כהן, מראשי ישיבת נתיבות עולם וארגון ערכים, והדיין הרב יקותיאל כהן, אב"ד באשדוד ומהדיר ספרי ראשונים. אחיינו הוא העיתונאי יעקב ריבלין.
בנו של הרב עדס הוא המקובל הרב יעקב עדס. בתו היא מאירה לוי, מחברת הספר "אני ערב לו". חתניו הם הרב עקיבא כהן, ר"מ בישיבת קול יעקב, הרב יהושע אסטנבולי, מחבר הספר "נחלת יהושע", הרב משה ברכה, ר"מ בישיבת קול יעקב, ויצחק גרינוולד, מנהל הישיבה.
ספריו

בירור הלכה - בן כרך - בעניין בן כרך שחזר לעירו בפורים
בירור הלכה - ראות עוף - בעניין חולי המצוי בזמננו בריאות העוף
שעורי חנוכה - על הלכות חנוכה
פרזים ומוקפים - על הלכות פורים
שעורי שביעית - בענייני שמיטה
שעורי סוכה-ב' חלקים - על עניינים ממסכת סוכה
שערי יהודה - קונטרס בעניין פלגינן
שערי יהודה - מסכת מכות