American Life
מוזיקה ומילים

סאל צ'ינקוומני מסלנט, הצהיר כי "מדונה לא יכלה להתכוון לעשות אלבום פופ. American Life הוא אלבום פולק בהגדרה הטהורה ביותר של המונח – וזה משתקף ממש בשם שלו" והוסיף כי יש לזה "לעיתים קרובות איכות לו-פיי ירודה המזכירה דמו". גרג קוט משיקגו טריביון כינה את האלבום "אלבום אלקטרו-פולק" עם ביטים אלקטרוניים וצלילים סינתטיים. פריה אלן מ-NME תיארה אותו כ"אלבום פולקטרוניקה", בעוד שבן רטליף, בביקורת שלו לרולינג סטון, תיאר את צליל האלבום כ"יורוטכנו מדולל". ג'ון פארלס, שכתב עבור הניו יורק טיימס, הגדיר את הצליל של האלבום כ"תערובת של בחירה בגיטרה אקוסטית, מכונות תופים מתקתקות וצלילי סינת'יסייזר סוחפים ומהדהדים", והוסיף כי "הגיטרה מסמנת את הכנות של זמר-יוצר, בעוד שכל שאר הציוד מוסיף את איכות הרטרו של הסינת'פופ המתחדש כעת בשם אלקטרוקלאש". "American Life", שיר הנושא, הוא השיר הראשון באלבום. החל מהשאלות של מדונה ברצועות השונות, "האם אני הולכת להיות כוכבת", "האם אני צריכה לשנות את השם שלי", המילים מתפתחות למה שריקי רוקסבי מ-The Complete Guide to the Music of Madonna קובע כתלונה על חיי היומיום המודרניים. המילים מלוות "דמות סינת'ית ואוקטבה פאנצ'ית" המסונכרנת עם פעימת תוף ובס. לאחר שלוש דקות מתחילת השיר, מדונה מבצעת קטע ראפ ומציינת את האנשים שעבדו עבורה. השיר והסינגל השני "Hollywood" מאופיינים בצלילים של ציוצי ציפורים, לפני שגיטרה אקוסטית מתחילה עם רצף של ארבעה אקורדים שהושווה לשירים של רד הוט צ'ילי פפרז. בסיס השיר גדל עם תוספת של תופים וסינת'ים, עד שאחרי דקה נדם הצליל, ונשארת רק השירה של מדונה וליווי הגיטרה האקוסטית שבה היא רומזת ל-"Norwegian Wood" של הביטלס. במהלך הסיקוונס האחרון, מדונה מבצעת קטע ראפ, כמו בשיר הראשון, עם המשפט החוזר "לחצו על הכפתור". מבחינה לירית, כמו הרצועה הראשונה, הוא דן בתרבות ובתאוות הבצע האמריקאית תוך התמקדות בהוליווד, קליפורניה, כמקום של כוכבים וחלומות הזויים.
הרצועה הבאה "I'm So Stupid" כוללת הקדמה עם גיטרה חשמלית בעלת שני אקורדים שמובילה למקצב תוף בינוני, כשקצב הגיטרה משתנה מאוחר יותר לשלושה אקורדים. הקומפוזיציה לכל אורכה היא בדרך כלל מינורית, אך בדקה ה-2:15, צלילי סינת'ים עם קולות שונים משתנים בצורה דומיננטית, ולקראת הסוף אותם הצלילים הופכים פחות בולטים ככל שהגיטרות הופכות לצליל העיקרי. מבחינה לירית, השיר מדבר על התפכחותה של מדונה השרה "בעבר חייתי בחלום מטושטש" ו"זו הייתה רק חמדנות". בהמשך, היא מכריזה שפעם היא הייתה "טיפשה יותר" לפני שאמרה "כולם טיפשים" לקראת סוף השיר. הרצועה הרביעית "Love Profusion" מתחילה עם הקדמה נוספת של גיטרה אקוסטית, כאשר הקצב מופק על ידי תוף בס עם מיתרי סינת' שנוספו בהמשך השיר. מבחינה קולית, השורה "I got you under my skin" חוזרת על עצמה, בעוד שקול גברי משמש כשירת רקע לרצועה כאשר המילים האחרונות, "Feel good", מבוצעות ללא כל צליל אינסטרומנטלי נוסף. "Nobody Knows Me" הוא הרצועה החמישית, הכוללת שירה שנעשתה באמצעות ווקודר. השיר מלווה בסינת'ים וקטע תופים דומיננטי. שם השיר חוזר על עצמו לאורכו כשהיא מתייחסת ל"מחלה חברתית" שגם היא חוזרת על עצמה. נושא שחוזר על עצמו ב-American Life הוא הקדמה בגיטרה אקוסטית לשירים, והדבר מופיע גם ברצועה השישית "Nothing Fails". הגיטרה מלווה בקטע תופים "קליל" וקולות נמוכים של מדונה. השיר כולל גם צ'לו בחלק הראשון, ומקהלה כנסייתית בחלקו השני. מבחינה לירית, השיר דן במושא אהבה שהוא "האחד", וכיצד הפגישה ביניהם לא הייתה סתמית. התייחסות ל"עץ החיים" מובאת במהלך השיר שכן מדונה אומרת "אני לא דתייה" אבל היא רוצה להתפלל.
גיטרות אקוסטיות פותחות את הרצועה השביעית, "Intervention". היא מתחילה עם רצף מינורי של שלושה אקורדים שמשתנה בהמשך לארבעה אקורדים במהלך קטע הפזמון וקטע בס מתחיל בסוף הרצועה. מבחינה לירית, השיר הוא רצועה אופטימית לגבי איך מערכת יחסים תימשך שכן מדונה אומרת "הדרך נראית בודדה אך זה רק המשחק של השטן". מעבר לכך, מדברת מדונה על כך שאהבתה לבנה רוקו (שנולד שלוש שנים קודם לכן), חזקה מהכול ותגרום לכך ששניהם ישתנו לטובה לנצח. "X-Static Process", הרצועה השמינית, מתחילה שוב עם גיטרות אקוסטיות ולאורך כולה ישנה שירה בקצב בינוני עם קטע עוגב אותו ניתן לשמוע בסופה. מבחינה לירית, כמו שיר הנושא, הוא מטיל ספק בחיים המודרניים כשמדונה שרה "ישו המשיח, אתה תסתכל עליי, לא יודעת מי אני אמורה להיות". "Mother and Father" היא הרצועה התשיעית של האלבום, עם קצב תופים ובס בשילוב עם גיטרה חשמלית הנוכחת בו בצורה דומיננטית. מבחינה לירית, השיר משקף את ילדותה של מדונה, כולל מות אמה ותגובת אביה, וההשפעה על מערכת היחסים ביניהם. הרצועה העשירית היא "Die Another Day", שיר הנושא לסרט "למות ביום אחר", שהציג צלילים של כלי מיתר וסינתיסייזר. השיר האחד-עשר והאחרון באלבום, "Easy Ride", הוא שיר בעל אוריינטציה כבדה של כלי מיתר. הוא נותן מענה לרגשותיה של מדונה כלפי הזקנה, הרצון לחיות לנצח, ולהגיע לנקודה בחיים בה היא תוכל להרגיש בנוח.