stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קומפקטיפיקציה

בטופולוגיה, קומפקטיפיקציה של מרחב טופולוגי היא שיכון שלו בתוך מרחב קומפקטי באופן שהמרחב הראשון צפוף בשני. צעד זה מאפשר ליהנות מהתכונות החזקות של המרחב הקומפקטי.
דוגמה: הקטע הסגור  [0,1] מהווה קומפקטיפיקציה של הקטע הפתוח  (0,1), וגם של הישר הממשי כולו: בשני המקרים הקומפקטיפיקציה כוללת "המצאה" יש-מאין של נקודה חדשה, והדבקתה לשני הקצוות של המרחב הטופולוגי (קצוות "אמיתיים" במקרה הראשון, ו"מדומים" במקרה השני).
המתמטיקאי הרוסי פבל אלכסנדרוב (אנ') הראה שלכל מרחב טופולוגי (לא קומפקטי) יש קומפקטיפיקציה על ידי הוספה של נקודה אחת, שמסומנת לרוב " \infty " (נעיר שלעיתים קומפקטיפיקציה זו מכונה "קומפקטיפיקציית אלכסנדרוב" או "קומפקטיפיקציה חד-נקודתית"). הרעיון הוא להעתיק אל המרחב החדש את הטופולוגיה של המרחב הישן, ולהוסיף לאוסף הקבוצות הפתוחות את כל הקבוצות מהצורה  G\cup \{\infty \} כאשר  G קבוצה פתוחה של  X ו- X\setminus G קומפקטית. כדוגמה נוספת, יש שתי דרכים טבעיות לשכן את המישור המרוכב במרחב קומפקטי. האחת, להוסיף לו את "הנקודה באינסוף", ולקבוע שכל סדרה שהערך המוחלט של איבריה שואף לאינסוף, מתכנסת אל הנקודה החדשה. זהו מקרה פרטי של הקומפקטיפיקציה של אלכסנדרוב, והמרחב המתקבל הוא הספירה של רימן. אפשרות שנייה היא להוסיף את "המעגל באינסוף", כלומר להוסיף למישור מעגל "מבחוץ", כשנקודות המעגל עומדות בהתאמה חד-חד-ערכית לזוויות של ישרים. בדוגמה זו, סדרה מתכנסת לנקודה המתאימה לזווית  \theta  אם הערך המוחלט של איבריה שואף לאינסוף, והיא אסימפטוטית לישר שהזווית שלו  \theta . המרחב המתקבל הומיאומורפי לעיגול היחידה הסגור.
קומפקטיפיקציה אמנם "מתקנת" קבוצה להיות קומפקטית, אך עשויה "להרוס" תכונות שלה, כמו למשל את היותה מרחב האוסדורף:  \mathbb {Q}  האוסדורף, אך הקומפקטיפיקציה החד-נקודתית שלו אינה האוסדורף. ניתן להראות שהקומפקטיפיקציה החד-נקודתית של מרחב  X היא האוסדורף אם ורק אם  X האוסדורף וקומפקטי מקומית. ואכן,  \mathbb {Q}  אינו קומפקטי מקומית.
תהליך דומה לקומפקטיפיקציה הוא השלמה של מרחבים מטריים. ההשלמה של מרחב מטרי חסום מהווה קומפקטיפיקציה שלו.
ראו גם

קומפקטיפיקציית סטון-צ'ך
לקריאה נוספת

דניאלה ליבוביץ, טופולוגיה קבוצתית, פרק 7 (כרך ג'), הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1997.
| טופולוגיה קבוצתית |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | מרחב מטרי • מרחב טופולוגי • פונקציה רציפה • הומיאומורפיזם |  |
| בתוך המרחב | קבוצה פתוחה • קבוצה סגורה • פנים • סגור • שפה • סביבה • נקודת הצטברות • קבוצה צפופה • קבוצה דלילה • בסיס • סדרת קושי |  |
| תכונות של מרחבים טופולוגיים | תכונות של מרחבים טופולוגיים |  |
| אקסיומות ההפרדה | T0 •  ‏ T1 • ‏ T2 (מרחב האוסדורף) • T2.5 • מרחב האוסדורף לחלוטין • T3 (מרחב רגולרי) • T3.5 • ‏ T4 (מרחב נורמלי) • T5 • ‏ T6 • מרחב מטריזבילי |  |
| אקסיומות המנייה | С1 •  ‏ С2 •  מרחב ספרבילי |  |
| קומפקטיות | קבוצה קומפקטית • מרחב קומפקטי מקומית • מרחב לינדלף • קבוצה קומפקטית יחסית • מרחב  פרה-קומפקטי |  |
| תכונות נוספות | מרחב שלם • קשירות • מרחב בייר • מרחב פולני |  |
|  ק  |  ק  |  |
| בניות | מרחב מכפלה •  טופולוגיה מושרית • מרחב מנה •  קומפקטיפיקציה (קומפקטיפיקציה חד-נקודתית, הקומפקטיפיקציה של סטון צ'ך) • השלמה |  |
| משפטים | הלמה של אוריסון • משפט טיטצה • משפט המטריזציה של אוריסון • משפט טיכונוף • משפט הקטגוריה של בייר |  |
| דוגמאות | קבוצת קנטור • עקומת הסינוס של הטופולוגים •  מרחב המסרק  •  הישר הארוך  • מישור מור  •  מרחב אוריסון אוניברסלי |  |
| שונות | טופולוגיה חלשה  • תכונה מקומית • אלומה • מרחב כיסוי |  |
 נושאים בטופולוגיה: טופולוגיה קבוצתית • טופולוגיה אלגברית • טופולוגיה גאומטרית  נושאים באנליזה מתמטית:  חשבון אינפיניטסימלי (מונחון) •   אנליזה וקטורית • משוואות דיפרנציאליות רגילות וחלקיות • טופולוגיה קבוצתית וגאומטרית • אנליזה מרוכבת • אנליזה פונקציונלית • תורת המידה
קו פיליובסקאיה

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה
 עיר:  מוסקבה
 מפעיל:  Московский Метрополитен
 מידע על ההקמה
 פתיחת הקו:  15 במאי 1935 (מקטע של קו סוקולניצ'סקאיה) 7 בנובמבר 1958 (כקו נפרד)
 מידע על הקו
 תחילת הקו:  אלכסנדרובסקי סאד
 סיום הקו:  קונצבסקאיה,מז'דונארודנאיה
 אורך הקו:  14.9 ק"מ
 רוחב המסילה:  1520 מ"מ 
 מתח חשמלי:  825V DC railway electrification 
 צבע על המפה:  תכלת
 מספר נוסעים ביום:  320,600
 מספר התחנות:  13

רשימת התחנות
אלכסנדרובסקי סאד  ארבטסקאיה  סמולנסקאיה  קייבסקאיה  דלובוי צנטר  מוסקבה-סיטי  קוטוזובסקאיה  פילי  בגראטינובסקאיה  פיליובסקי פארק  פיונירסקאיה  קונצבסקאיה
 nashemetro.ru/line4.shtml
 תרשים הקו
 
 
קו פיליובסקאיה (ברוסית: Филёвская линния), או קו 4, הוא קו ברכבת התחתית של מוסקבה. כרונולוגית הוא השישי שנפתח, והוא מחבר בין המחוזות המערביים דורוגומילובו ופילי כמו כן גם את מוסקבה סיטי למרכז העיר. נכון להיום, נפרסות עליו 13 תחנות והקו באורך 14.9 קילומטרים.
היסטוריה

ההיסטוריה של קו זה היא אחת מהמורכבות ביותר ברכבת התחתית של מוסקבה, עקב זאת שהחלק המזרחי שלו נפל קורבן לשינויי מדיניות. במקור התחנות המוקדמות ביותר הן גם המבוגרות ביותר, הן נפתחו בין השנים 1935–1937 וכאשר הן נפתחו הן נחשבו להיות חלק מהקו היחיד שהיה בזמנו קו סוקולניצ'סקאיה. בשנת 1938, השירות של אותו מקטע נפסק, וקו ארבטסקו פוקרובסקאיה נוצר על ידי רכבות שמסלולן הסתיים בתחנת קורסקאיה. למרות זאת, במהלך מלחמת העולם השנייה, תחנת ארבאטסקאיה נפגעה כאשר פצצה גרמנית ניקבה את התקרה שלה, כאשר כול התחנות אשר נבנו בשנות ה-30 היו תת-קרקעיות.
כאשר האיום של המלחמה הקרה נהיה מעשי,  סימן את העובדה שהתחנות הראשונות הללו לא היו מוכנות לתפקד גם כמקלטים, ובמקום זאת, נבנה מקטע עמוק מקביל. זה סימן את הסוף של קו פיליובסקאיה, מכיוון שניקיטה חרושצ'וב כחלק מהביקור שלו בניו יורק, קיבל השראה מהמראה של הרבה תחנות של הרכבת התחתית של ניו יורק שהיו בגובה האדמה וגם מעליה. כשהוא חזר, השראה זו התמזגה עם הצורך לחסוך עלויות בבנייה וארכיטקטורה, הוא הכריח לנטוש את התוכניות לבנות מקטע של תחנות עמוקות מתחת לאדמה לפילי, ובמקום לבנות קו עילי. בשנת 1958 קו ארבטסקו-פיליובסקאיה נחנך, ונהיה השישי להיפתח (הקידומת של אבטסקו- נמחקה מאוחר יותר). הקו המשיך להתרחב מערבה לכיוון פילי ב-1959, לאורך עם הדפו הנפרד שלו, פילי פארק ב-1961 וגם בנייני המגורים של קונצבו ב-1965. הרחבה נוספת נבנתה לעוד רובע בניינים בקרילאצקויה ב-1989.
כול התחנות, מלבד מולודיוז'נאיה וקרילאצקויה, נבנו כתחנות עיליות, מעל האדמה, הטריו המקורי של סוף שנות ה-50' נבנה להיות זהה מבחינת רציפים, כאשר שאר 4 התחנות היה להן יותר מבנה רציפי סטנדרטי. למרות ההצלחה בחיסכון עלויות, האקלים הרוסי, במיוחד החורף הקשה, עקב גודלן של התחנות הפך לפחות פופולרי מצד הנוסעים.
במאה ה-21, למרות זאת, הגורל של קו פיליובסקאיה ישתנה באופן קיצוני. קודם כול מכיוון עלייתו של מרכז העסקים מוסקבה סיטי היה צורך בקו מטרו, והסתעפות של שתי תחנות מתחנת קייבסקאיה ב-2005 לתחנת דילובוי צנטר וב-2006 למז'דונארודנאיה.
בתחילת שנת 2008, עם התפתחות ההרחבה של סטרוגינו-מיטינו סופו התת-קרקעי של הקו נלקח על ידי קו ארבטסקו פוקרובסקאיה, וסופו הייתה רציף שעבר עיצוב מחדש בקונצבסקאיה.
היסטוריה > ציר זמן

| מקטע | תאריך פתיחה | אורך המקטע |
| --- | --- | --- |
| אלכסנדרובסקי סאד - סמולנסקאיה | 15 במאי 1935 | 1.7 ק"מ |
| סמולנסקאיה - קייבסקאיה | 20 במרץ 1937 | 1.4 ק"מ |
| אלכסנדרובסקי סאד - פלושאד רבולוצי | 13 במרץ 1938 | * |
| קייבסקאיה - קוטוזובסקאיה | 7 בנובמבר 1958 | 2.3 ק"מ |
| קוטוזובסקאיה - פילי | 7 בנובמבר 1959 | 1.7 ק"מ |
| פילי - פיונירסקאיה | 13 באוקטובר 1961 | 3.5 ק"מ |
| פיונירסקאיה - מולודיוז'נאיה | 5 ביולי 1965 | 3.8 ק"מ |
| קונצבסקאיה | 31 באוגוסט 1965 | לא ידוע |
| מולודיוז'נאיה - קרילאצקויה | 31 בדצמבר 1989 | 1.9 ק"מ |
| קייבסקאיה - דילובוי צנטר | 10 בספטמבר 2005 | 2.2 ק"מ ** |
| דילובוי צנטר - מוסקבה-סיטי | 30 באוגוסט 2006 | 0.5 ק"מ |
| ניתוק קונצבסקאיה - קרילאצקויה | 2 בינואר 2008 | 4.3 ק"מ*** |
| סה"כ | 13 תחנות | 14.7 ק"מ |
מקטע של 0.9 ק"מ שומש כדי לחבר בין אלכסנדרובקי סאד ופלושאד רבולוצי.
המקטע קיים כהסעתפות על הדרך בין אלכסנרובקי סאד - קייבסקאיה - מז'דונארודנאיה.
ב-2 בינואר 2008 קו פיליובסקאיה קוצר לנקודת הסיום הנוכחית שלו בקונצבסקאיה, כאשר התחנות מולודיוז'נאיה וקרילאצקויה עברו לקו ארבטסקו פוקרובסקאיה.
שינויי שמות

| תחנה | שמות קודמים | בין השנים |
| --- | --- | --- |
| אלכסנדרובסקי סאד | קומינטרן | 1935-1937 |
|  | אוליצה קומינטרנה | 1937-1945 |
|  | קלינינסקאיה | 1945-1990 |
| ויסטבוצ'נאיה | דילובוי צנטר | 2005-2009 |
העברות

| מעבר ל> קו סוקולניצ'סקאיה (1) | ב> אלכסנדרובסקי סאד, קייבסקאיה |
| --- | --- |
ארבטסקו פוקרובסקאיה (3): אלכסנדרובסקי סאד, קונצבסקאיה
קו קולצביה (5): קייבסקאיה
קו סולנצבסקאיה (8A): ויסטוצ'נאיה
סוגי רכבות

הקו משורת על ידי דפו מספר 9 פילי, וכרגע כול הרכבות בקו עוברות החלפה לדור מתקדם יותר. קרונות מסוג E הישנים ביותר יצאו לדימוס ב-2009. צי של 24 מערכי רכבות המורכבים מ-6 קרונות כול אחד (תערובת של Ezh, Ezh1 ,Em-508 ,Em-5-9) יועברו לדפו אחרים ויחולפון בקרונות חדשים מסוג רוסיץ'  שהם הרבה יותר מותאמים למזג האוויר בחוץ שיש לקו (מכיוון שהוא עילי). יש גם חמישה מערכים של מערכים ממוספרים ישנים מקו קולצבאיה וקו קלינינסקאיה. הם נעים רוב הזמן בין אלכסנדרובסקי סאד - מז'דונארודנאיה, אבל כמה מהם נעים על המקטע הראשי עד לקונצבסקאיה.
בקיץ 2018, הפעילות של קרונות חדשים מסוג מוסקבה החלה. מדצמבר 2018 כול הקרונות הישנים הוחלפו במלואם כולם על ידי הקרונות החדשים הללו.
התפתחויות אחרונות ותוכניות לעתיד

אחרי שהקו איבד את התחנה הסופית הקודמת שלו, תנועת הנוסעים בקו ירדה משמעותית, והפכה אותו ליותר מקומי. יש כרגע תוכניות לשדרג את התחנות העיליות, ולסיים את תהליך החלפת הקרונות.[דרוש מקור]
תחנת קייבסקאיה
פרנק למפארד

פרנק ג'יימס למפארד ג'וניור (באנגלית: Frank James Lampard ; נולד ב-20 ביוני 1978 בסולסברי) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדות הקשר המרכזי והקשר ההתקפי, המשמש כיום כמאמן כדורגל. לאחר שהחל את הקריירה בווסטהאם יונייטד הגיע למפארד לצ'לסי ב-2001, והיה בורג חשוב בזכייתה בגביע האלופות, שלוש אליפויות של הפרמייר ליג (בשנים 2005, 2006 ו-2010), בארבעה גביעים אנגליים ובשני גביעי הפוטבול ליג, והפך למלך השערים של הקבוצה בכל הזמנים. למפארד הוא הקשר בעל מספר השערים הגבוה ביותר בתולדות הפרמייר ליג, ומדורג במקום החמישי בין כלל השחקנים. בנוסף, מדורג במקום גבוה בדירוג הבישולים של הליגה. ב-2014 עבר לניו יורק סיטי מליגת ה-MLS, שם שיחק עד פרישתו ב-2017, עם תקופת השאלה למנצ'סטר סיטי.
למפארד, אשר בזכות הישגיו נחשב לאחד מטובי שחקני הקישור בעולם בתקופתו, נבחר לכדורגלן השנה בליגה האנגלית מטעם התאחדות העיתונאים ב-2005, ובאותה שנה זכה במקום השני בבחירת כדור הזהב ובעולם. לזכותו של למפארד 106 הופעות במדי נבחרת אנגליה עמה השתתף בשלושה גביעי עולם וביורו 2004.
קריירת מועדונים > ראשית הקריירה

למפארד נולד בסולסברי, והחל את הקריירה שלו בווסטהאם יונייטד - המועדון בו שיחק בעבר גם אביו, פרנק למפארד, ככדורגלן. הוא הצטרף למחלקת הנוער של המועדון ביולי 1994, וכעבור שנה קודם לסגל הקבוצה הבוגרת וחתם על חוזה מקצועני בווסטהאם. באוקטובר 1995 הושאל למפארד לקבוצת סוונסי סיטי מהליגה השנייה של הפוטבול ליג. למפארד ערך את הופעת הבכורה שלו בסוונסי סיטי בניצחון 0–2 על ברדפורד סיטי ואת שערו הראשון בקריירת הבוגרים הבקיע נגד ברייטון אנד הוב אלביון, ושיחק בסך הכול תשע פעמים בליגה במדי סוונסי. בינואר 1996 הוא שב לווסטהאם ושיחק לראשונה במדי הקבוצה במהלך אותו חודש, נגד קובנטרי סיטי, אולם עד לסיום העונה המשיך בעיקר כשחקן ספסל.
בעונה הבאה, 1996/1997, שבר למפארד את רגלו במשחק מול אסטון וילה בחודש מרץ, מה שהוביל להשבתתו ממשחק עד לסיום העונה לאחר שהשתתף ב-13 משחקים בלבד. רק בעונה שלאחר מכן הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בווסטהאם, במשחק בו ניצחה קבוצתו את בארנסלי.
בעונת 1998/1999 עשה למפארד את פריצתו הגדולה - הוא הפך לשחקן קבוע בהרכב וסטהאם ושותף בכל משחקיה של הקבוצה, שסיימה במקום החמישי בפרמייר ליג ובכך העפילה להשתתפות במפעלים האירופיים. בעונת 1999/2000 היה למפארד מלך השערים של וסטהאם עם 14 שערים בכל המסגרות, שהיוו את המספר העונתי הגבוה ביותר עבורו בתקופתו בקבוצה. הוא גם הבקיע באותה עונה לראשונה במסגרת הטורנירים האירופיים בהם השתתפה הקבוצה, גביע האינטרטוטו וגביע אופ"א. לאחר מכירת חברו לקבוצה ריו פרדיננד ללידס יונייטד בנוסף לעזיבתו של המאמן הארי רדנאפ ב-2001, הביע למפארד אף הוא את רצונו לעבור לקבוצה אחרת. על אף שזכה להתעניינות גם מצידה של אסטון וילה, הועבר למפארד באותה שנה לצ'לסי, ששילמה תמורתו 11 מיליון לירות שטרלינג.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר סיטי וניו יורק סיטי

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-4 ביוני 2014 עזב למפארד את צ'לסי לאחר 13 שנה בקבוצה. ב-24 ביולי 2014 חתם בניו יורק סיטי מליגת ה-MLS, אך כעבור עשרה ימים הושאל לעונה לקבוצת האם של המועדון מנצ'סטר סיטי. ב-21 בספטמבר 2014 כבש למפארד את שער הבכורה שלו במדי הסיטי, במשחק ליגה מול קבוצתו הקודמת, צ'לסי, שהסתיים בתוצאה 1-1 וקיבל תשואות ומחיאות כפיים מהקהל המקומי בסטמפורד ברידג'. למפארד כבש שמונה שערים ב-38 הופעות בעונתו היחידה בסיטי.
בקיץ 2015 עבר למפארד רשמית לניו יורק סיטי, וכבש את שערו הראשון בקבוצה ב-16 בספטמבר 2015 בניצחון על טורונטו. בסך הכול כבש 15 שערים בשנתיים בהן שיחק בקבוצה.
ב-2 בפברואר 2017 הודיע למפארד על פרישה ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

למפארד זומן לראשונה על ידי פיטר טיילור לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21 בנובמבר 1997, וערך את הופעת הבכורה שלו מול הנבחרת המקבילה של יוון. הוא שיחק בנבחרת הצעירה עד יוני 2000, וסיים את תקופתו בנבחרת זו בתור הכובש השלישי המוביל שלה בכל הזמנים עם תשעה שערים, כשרק השחקנים אלן שירר ופרנסיס ג'פרס הבקיעו יותר ממנו.
למפארד שיחק לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת של אנגליה באוקטובר 1999, במשחק ידידות מול נבחרת בלגיה. בתחילת דרכו למפארד לא היה שחקן קבע בסגל הנבחרת - הוא לא זומן על ידי מאמניה לטורנירי יורו 2000 ומונדיאל 2002, ואת שערו הראשון הבקיע רק באוגוסט 2003, מול נבחרת קרואטיה. למפארד השתתף בטורניר הבינלאומי הראשון שלו עם הנבחרת ביורו 2004, והבקיע שלושה שערים בארבעה משחקים בהם השתתף. בשלב רבע הגמר נגד נבחרת פורטוגל הוא הבקיע שער שהשווה את התוצאה ל-2-2, אך נבחרתו הודחה לאחר הפסד בדו-קרב בעיטות עונשין. למפארד נכלל בנבחרת המצטיינים של הטורניר מטעם אופ"א.
לאחר פרישתו של פול סקולס ממשחק בנבחרת, הפך למפארד לשחקן קבוע בסגלה, ונבחר על ידי האוהדים לשחקן השנה של נבחרת אנגליה ב-2004 וב-2005. במונדיאל 2006 שותף למפארד בכל דקות המשחק של נבחרתו, אך לא הבקיע אף שער. אנגליה הודחה פעם נוספת על ידי פורטוגל ברבע הגמר, וגם במקרה זה הפסידה בדו-קרב בעיטות עונשין. על אף יכולת טובה שהפגין באותה עת במדי צ'לסי, למפארד הבקיע רק שער אחד במסגרת מוקדמות יורו 2008, ואנגליה לא הצליחה להעפיל לטורניר. אחת מהסיבות לכישלון הייתה התיאום הלוקה-בחסר בין למפארד לסטיבן ג'רארד בחוליית הקישור של הנבחרת.
לאחר קרוב לשנתיים בהן לא הבקיע במדי הנבחרת, הבקיע למפארד שער במשחק ידידות מול נבחרת סלובקיה במרץ 2009, ובנוסף בישל שער לוויין רוני. השער של למפארד היה ה-500 שהבקיעה נבחרת אנגליה באצטדיון ומבלי. תחת המאמן פאביו קאפלו סייע למפארד לנבחרתו להעפיל למונדיאל 2010, ואף הבקיע צמד שערים בניצחון 1–5 על קרואטיה שהבטיח את ההעפלה. במונדיאל עצמו, עם זאת, הציג למפארד יכולת מאכזבת יחד עם הנבחרת כולה. אנגליה הודחה לאחר הפסד 1–4 לנבחרת גרמניה בשמינית הגמר, כאשר שער חוקי של למפארד נפסל על ידי השופט בטענה שהכדור לא עבר את קו השער.
ב-26 באוגוסט 2014 הודיע למפארד על פרישה מהנבחרת.
קריירת אימון

ב-31 במאי 2018 מונה למאמנה של דרבי קאונטי מליגת הצ'מפיונשיפ, קבוצתו הראשונה כמאמן.
ב-4 ביולי 2019 מונה למאמן צ'לסי, שהוא נחשב לאחד מגדולי שחקניה בכל הזמנים, וחתם על חוזה לשלוש שנים. באותו קיץ צ'לסי ספגה עונש העברות מפיפ"א, אך על אף זאת סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה והשיגה את הכרטיס לליגת האלופות. הקבוצה הפסידה בגמר הגביע האנגלי באותה עונה לארסנל, והודחה בשמינית גמר ליגת האלופות מול באיירן מינכן.
ב-25 בינואר 2021 פוטר למפארד מצ'לסי.
ב-31 בינואר 2022 מונה למאמנה של אברטון מהליגה הבכירה באנגליה. ב-23 בינואר 2023 פוטר מתפקידו.
ב-6 באפריל 2023, לאחר פיטוריו של גרהאם פוטר, מונה למאמנהּ הזמני של צ'לסי עד לתום עונת 2022/2023.
סטטיסטיקות כשחקן

| מועדון | עונה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע הליגה> הופעות | גביע הליגה> שערים | אירופה> הופעות | אירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סוונסי סיטי | 1995/1996 | 9 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 9 | 1 |
| סוונסי סיטי | סך הכול | 9 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 9 | 1 |
| ווסטהאם יונייטד | 1995/1996 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
| ווסטהאם יונייטד | 1996/1997 | 13 | 0 | 1 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 16 | 0 |
| ווסטהאם יונייטד | 1997/1998 | 31 | 5 | 6 | 1 | 5 | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 42 | 9 |
| ווסטהאם יונייטד | 1998/1999 | 38 | 5 | 1 | 0 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 41 | 6 |
| ווסטהאם יונייטד | 1999/2000 | 34 | 7 | 1 | 0 | 4 | 3 | 10 | 4 | 0 | 0 | 49 | 14 |
| ווסטהאם יונייטד | 2000/2001 | 30 | 7 | 4 | 1 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 37 | 9 |
| ווסטהאם יונייטד | סך הכול | 148 | 24 | 13 | 2 | 16 | 9 | 10 | 4 | 0 | 0 | 187 | 39 |
| צ'לסי | 2001/2002 | 37 | 5 | 8 | 1 | 4 | 0 | 4 | 1 | 0 | 0 | 53 | 7 |
| צ'לסי | 2002/2003 | 38 | 6 | 5 | 1 | 3 | 0 | 2 | 1 | 0 | 0 | 48 | 8 |
| צ'לסי | 2003/2004 | 38 | 10 | 4 | 1 | 2 | 0 | 14 | 4 | 0 | 0 | 58 | 15 |
| צ'לסי | 2004/2005 | 38 | 13 | 2 | 0 | 6 | 2 | 12 | 4 | 0 | 0 | 58 | 19 |
| צ'לסי | 2005/2006 | 35 | 16 | 5 | 2 | 1 | 0 | 9 | 2 | 1 | 0 | 50 | 20 |
| צ'לסי | 2006/2007 | 37 | 11 | 7 | 6 | 6 | 3 | 12 | 1 | 1 | 0 | 62 | 21 |
| צ'לסי | 2007/2008 | 24 | 10 | 1 | 2 | 3 | 4 | 12 | 4 | 1 | 0 | 40 | 20 |
| צ'לסי | 2008/2009 | 37 | 12 | 7 | 3 | 2 | 2 | 11 | 3 | 0 | 0 | 57 | 20 |
| צ'לסי | 2009/2010 | 36 | 22 | 6 | 3 | 1 | 1 | 7 | 1 | 1 | 1 | 50 | 27 |
| צ'לסי | 2010/2011 | 24 | 10 | 4 | 3 | 0 | 0 | 4 | 0 | 1 | 0 | 32 | 13 |
| צ'לסי | 2011/2012 | 30 | 11 | 5 | 2 | 2 | 0 | 12 | 3 | 0 | 0 | 49 | 16 |
| צ'לסי | 2012/2013 | 29 | 15 | 4 | 2 | 3 | 0 | 10 | 0 | 4 | 0 | 50 | 17 |
| צ'לסי | 2013/2014 | 26 | 6 | 1 | 0 | 1 | 1 | 11 | 1 | 1 | 0 | 40 | 8 |
| צ'לסי | סך הכול | 429 | 147 | 58 | 26 | 34 | 12 | 117 | 25 | 10 | 1 | 648 | 211 |
| מנצ'סטר סיטי | 2014/2015 | 11 | 4 | 0 | 0 | 1 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 13 | 6 |
| ניו יורק סיטי | 2015 | 10 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 10 | 3 |
| ניו יורק סיטי | 2016 | 19 | 12 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 21 | 12 |
| ניו יורק סיטי | סך הכול | 29 | 15 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 31 | 15 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 647 | 193 | 73 | 28 | 53 | 23 | 130 | 29 | 10 | 1 | 913 | 274 |
סטטיסטיקות כמאמן

נכון ל-6 ביוני 2023
| קבוצה | מאז | עד | מאזן> מ | מאזן> נצ | מאזן> ת | מאזן> הפ | מאזן> % נצ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דרבי קאונטי | 31 במאי 2018 | 4 ביולי 2019 | 57 | 24 | 17 | 16 | 42.1 |
| צ'לסי | 4 ביולי 2019 | 25 בינואר 2021 | 84 | 44 | 17 | 23 | 52.4 |
| אברטון | 31 בינואר 2022 | 23 בינואר 2023 | 42 | 12 | 8 | 24 | 27.3 |
| צ'לסי | 6 באפריל 2023 | 28 במאי 2023 | 11 | 1 | 2 | 8 | 9.1 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 196 | 81 | 44 | 71 | 41.3 |
תארים > קבוצתיים

גביע האינטרטוטו: 1999
פרמייר ליג: 2004/2005, 2005/2006, 2009/2010
סגנות: 2003/2004, 2006/2007, 2007/2008
ליגת האלופות: 2011/2012
סגנות: 2007/2008
הליגה האירופית: 2012/2013
גביע ה-FA:‏ 2006/2007, 2008/2009, 2009/2010, 2011/2012
גביע הפוטבול ליג: 2004/2005, 2006/2007
מגן הקהילה: 2005, 2009
תארים > אישיים

כדורגלן השנה בליגה האנגלית על פי בחירת העיתונאים: 2004/2005
כדורגלן השנה בעולם:
סגנות: 2005
מועמד: 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009
כדור הזהב:
סגנות: 2005
מועמד: 2004, 2005, 2006, 2008, 2009
קשר השנה של ליגת האלופות: 2007/2008
נבחרת העונה בליגה האנגלית: 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006
שחקן השנה של צ'לסי: 2004, 2005, 2009
שחקן החודש בפרמייר ליג: ספטמבר 2003, אפריל 2005, אוקטובר 2005, אוקטובר 2008
מלך הבישולים של הפרמייר ליג: 2004/2005, 2009/2010
שחקן העשור בפרמייר ליג על פי סטטיסטיקות רשמיות (2000 - 2009)
פרס ההוקרה של ה-FWA:‏ 2009/2010
נבחרת הטורניר באליפות אירופה: 2004
מלך השערים של צ'לסי בכל הזמנים .
תארים > כמאמן

מאמן החודש בפרמייר ליג: אוקטובר 2019
קובי רכט (אלבום)

קובי רכט הוא אלבום של הזמר קובי רכט משנת 1995. האלבום יצא שנתיים אחרי אלבומו הקודם, במסגרת צמד "ההוא" עם יושי שדה, "נגד הלב".
הפקה

חלק הארי של האלבום הוקלט באולפנו הביתי של רכט בצהלה, כשאת רכט מלווה המעבד והמפיק המוזיקלי משה לוי. לאחר מכן הוקלטו משתתפי האלבום האחרים - ז'אן פול זימבריס (תופים) ואריאל אביזוב (גיטרות), באולפני "סיגמא".
האלבום הופץ על ידי חברת הד ארצי. מתוך האלבום יצאו הסינגלים "שנה ושבוע", "דברים שלא רוצים לזכור", "לך איתה" (גרסת כיסוי לשיר שכתב רכט בשנת 1971, ושהתפרסם בביצועה של אילנה רובינא), "קרוב לאהבתך", "הכי חופשי" ו"ואחרי הכל".
ייחודו של אלבום זה היה שהוא יצא במקור בפורמט CD-ROM: כלומר, הדיסק יועד להתנגן במחשב, וכלל וידאו קליפים, תפריטים ושאר תוספות, שאינן נהוגות באלבומי מוזיקה בפורמט מסורתי. כך למשל צולמו קליפים לשירים "לך איתה" (בימוי: רמי סיגאווי ואהרון כהן; בהשתתפות טל מן) ו"ובינתיים" (בימוי: אלון ויינשטיין; בהשתתפות הילה רז).
רשימת השירים

(כל המילים והלחנים - קובי רכט, אלא אם מצוין אחרת)
שנה ושבוע
דברים שלא רוצים לזכור
לך איתה (לחן: קובי רכט וקובי אשרת)
קרוב לאהבתך
בתמונה הגדולה
זר מאוהב
בגללך (מילים: הילה רז)
הכי חופשי
ואחרי הכל (מילים: קובי רכט והילה רז)
ובינתיים (מילים: הילה רז)
קרדיטים

קובי רכט - שירה, גיטרות, פסנתר, עיבודים והפקה מוזיקלית
משה לוי - גיטרות, בס, קלידים, כלי הקשה, קולות, עיבודים והפקה מוזיקלית
אריאל אביזוב - גיטרות
ז'אן פול זימבריס - תופים
הערות שוליים

↑  תיעוד יוצרים של מפעל הפיס עם יואב קוטנר - קובי רכט, דקה 72
↑   הפרלמנט של זומביט - פרק 279, סרטון בערוץ "כאן חינוכית", באתר יוטיוב, דקה 21:13
↑   לך איתה, בביצוע קובי רכט, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב
↑   ובינתיים, בביצוע קובי רכט, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב
צ'ארלס מילר

צ'ארלס רוברט מילר (באנגלית: Charles Robert Miller;‏ 30 בספטמבר 1857 –  18 בספטמבר 1927) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר הסנאט של דלאוור בשנים 1911–1913, וכמושל דלאוור ה-54 בשנים 1913–1917.
ראשית חייו

צ'ארלס מילר נולד בווסט צ'סטר שבפנסילבניה, כבנם של מרגרטה (לבית בלאק) ורוברט מילר. ב-1879 הוא סיים את לימודיו במכללת סווארת'מור, וב-1881 סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה. ב-1874 הוא נשא לאישה את אביגייל מורגן וודנאט, ולשניים נולדו שלושה ילדים. זמן קצר לאחר מכן הוא עבר לדלאוור כעורך דין בחברת וילמינגטון מאלבייל איירון. מילר כיהן במושב אחד של הסנאט של דלאוור בשנים 1911–1913, ולאחר מכן עסק בעריכת דין בווילמינגטון והיה נשיא בנק החוואים של וילמינגטון.
מושל דלאוור

ב-1912 נבחר מילר כמושל דלאוור לאחר שהביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית תומאס מ. מונאהן. שנה זו הייתה דווקא שנת ניצחונות של הדמוקרטים בארצות הברית (באותה שנה נבחר לנשיאות ארצות הברית וודרו וילסון, שהיה הנשיא הדמוקרטי הראשון מזה שנים רבות), זאת למעט התבוסה שהנחיל מילר ליריבו, שניתן ליחס אותה ככל הנראה לעובדה שמונאהן היה קתולי.
במהלך כהונתו כמושל, נפתח שירות מעבורות בין העיר ניו קאסל שבדלאוור לבין פנס גרוב שבניו ג'רזי, ונכרתה תעלת לואס ורהובות. נשים הורשו לראשונה ללמוד בדלאוור קולג'. אך האירוע המרכזי של תקופת כהונתו של מילר הייתה פרוץ מלחמת העולם הראשונה באירופה, וההשפעה על דלאוור של הדרישה המוגברת לאבק שריפה. עם פרוץ המלחמה, היו מילר ורעייתו על סיפונה של אוניית נוסעים גרמנית, ולאחר מרדף מסעיר במימי תעלת למאנש, שכנעו הוא ואחרים את רב החובל הגרמני למסור את ספינתו לרודפיו הבריטים.
מותו

צ'ארלס מילר נפטר בעת שעשה בביקור בברלין שבניו ג'רזי. הוא נטמן בבית הקברות וילמינגטון וברנדיויין שבווילמינגטון. בנו תומאס ו. מילר, היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דלאוור במהלך השנתיים האחרונות לכהונתו של אביו כמושל. נכדו, קלמנט ו. מילר, היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קליפורניה בשנים 1959–1962.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 237.
קובי קון

יאקוב "קובי" קון (בגרמנית שווייצרית: Jakob "Köbi" Kuhn;‏ 12 באוקטובר 1943 – 26 בנובמבר 2019) היה כדורגלן, ששיחק בעמדת הקשר ומאמן שווייצרי.
קון נולד בציריך והיה מגדולי שחקני קבוצת פ.צ. ציריך, בה שיחק ברוב שלבי הקריירה שלו. הוא רשם 63 הופעות במדי נבחרת שווייץ, בין היתר בטורניר מונדיאל 1966.
קון לא אימן קבוצות בוגרים, למעט קדנציות קצרות כמאמן זמני בציריך, ותפקידו המלא הראשון והיחיד היה מאמן נבחרת שווייץ. הוא כיהן בתפקיד שבע שנים, והצעיד את נבחרתו במונדיאל 2006 ובשתי אליפויות אירופה.
קריירת משחק

הקריירה של קון החלה בקבוצת פ.צ. ציריך מעיר הולדתו בעונת 1960/1961. הוא שיחק בקבוצה במשך 16 עונות, בהן שימש בין היתר גם כקפטן הקבוצה. ציריך וקון זכו יחד בשש אליפויות שווייץ ובחמישה גביעים. קון היה שותף למסע האירופי הראשון של הקבוצה בגביע אירופה לאלופות בעונת 1963/1964, בו הגיעה הקבוצה עד לשלב חצי הגמר. ציריך הדיחה, בין היתר, את גלאטסראיי ואת פ.ס.וו. איינדהובן, לפני שהובסה על ידי ריאל מדריד וסיימה את דרכה בטורניר. בעונת 1975/1976 נבחר קון לכדורגלן השנה בשווייץ. עונה אחר כך, בעונת 1976/1977 שהייתה האחרונה של קון בציריך, שחזרה הקבוצה את הישגה האירופי והעפילה פעם נוספת לחצי גמר גביע אירופה, תוך שהיא מדיחה בדרכה את גלאזגו ריינג'רס, טורון פאלוסאורה ודינמו דרזדן, לפני שהודחה על ידי ליברפול.
לאחר שעזב את ציריך עבר קון דווקא ליריבה העירונית גראסהופרס ציריך, במדיה סיים את קריירת המשחק בסיום עונת 1978/1979, כשהיה בן 36.
קריירת משחק > נבחרת שווייץ

קון פתח את הקריירה הבינלאומית שלו במדי נבחרת שווייץ ב-11 בנובמבר 1962, במסגרת מוקדמות יורו 1964, בהפסדה של שווייץ 1–3 להולנד באמסטרדם.
אף על פי שהיה בן 22 בלבד, זומן קון על ידי המאמן האיטלקי אלפרדו פוני לסגל נבחרת שווייץ לקראת מונדיאל 1966 באנגליה. בטורניר רשם קון שתי הופעות בהרכב, בהפסדיה של שווייץ לארגנטינה ולספרד בשלב הבתים. במהלך הטורניר איחר קון לחזור למלון בו שהתה הקבוצה בזמן שנקבע לו, ועל כך הוא הודח מהנבחרת לתקופה של 12 חודשים.
קריירת המשחק הבילאומית של קון ארכה כ-14 שנים, והגיעה לסיומה ב-8 בספטמבר 1976, בהפסדה של שווייץ 0–1 לנורווגיה באוסלו במסגרת מוקדמות מונדיאל 1978.