stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
127 שעות

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Between a Rock and a Hard Place 
 בימוי:  דני בויל 
 הופק בידי:  כריסטיאן קולסון ג'ון סימת'ון דני בויל שרה קאפור
 תסריט:  ז'אן-כריסטוף קסטלי, דני בויל 
 עריכה:  ג'ון האריס 
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס פרנקו  אמבר טמבלין  קייט מארה
 מוזיקה:  א. ר. רהמן 
 צילום:  אנתוני דוד מנטל, אנריקה צ'דיאק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרצ'לייט פיקצ'רס, פאתה 
 חברה מפיצה:  Fox Searchlight Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 5 בנובמבר 2010   בריטניה 7 בינואר 2011
 משך הקרנה:  94 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דוקו-דרמה, סרט ביוגרפי, סרט שמבוסס על ספרים, סרט דרמה, סרט הישרדות 
 תקציב:  18 מיליון דולר
 הכנסות:  60,738,797 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   127hours
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
127 שעות (באנגלית: 127‎ Hours‏) הוא סרט דרמה הישרדות ביוגרפי אמריקאי משנת 2010 בבימויו של דני בויל, אודות מטפס ההרים ארון רלסטון (ג'יימס פרנקו) שנתקע במשך חמישה ימים על סלע ביוטה. בסרט גם משחקות אמבר טמבלין וקייט מארה. הסרט זכה לביקורות מהללות והיה מועמד לשישה פרסי אוסקר.
הסרט יצא בארצות הברית בתפוצה מוגבלת ב-5 בנובמבר 2010, וב-7 בינואר 2011 ברחבי בריטניה. לאחר עיכובים מסוימים והקרנות ספורות בסינמטקים, הסרט יצא בישראל באפריל 2011.
עלילה

הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של מטפס ההרים ארון רלסטון (ג'יימס פרנקו) שנתקע בקניון ביוטה לאחר שנפל על זרועו סלע. במשך חמישה ימים, בוחן רלסטון את חייו, נזכר במשפחתו, בחברתו ובמכריו.
לאחר 127 שעות הוא אוזר אומץ ובאמצעות אולר קטן הוא קוטע את ידו - אותה יד המחוצה מתחת לסלע ובכך יוצא לחופשי.
צוות שחקנים

ג'יימס פרנקו - ארון רלסטון
אמבר טמבלין - מייגן מקבריד
קייט מארה - כריסטי מור
קלמנס פואסי - ראנה
ליזי קפלן - סונזה
טריט ויליאמס - אביו של רלסטון
קייט ברטון - אימו של רלסטון
הפקה

הבמאי דני בויל תכנן לעשות סרט על מסעו של ארון רלסטון במשך ארבע שנים. בויל כתב את הטיוטה לסרט וסיימון ביופוי הפך אותה לתסריט. קיליאן מרפי וראיין גוסלינג היו אמורים לשחק את רלסטון, אך לבסוף התפקיד ניתן לג'יימס פרנקו. צילומי הסרט החלו במרץ 2010 ביוטה, וביוני הם תמו.
סצנת "ההוצאה" שבה רלסטון מאבד את ידו נערכה על ידי טוני גארדנר וצוות שלם של מומחים במטרה לחקות אותה באופן המדויק ביותר. בנוסף, בויל השתמש במספר רב של מצלמות במטרה לתעד את הסצנה מכל זווית אפשרית.
ביקורות והכנסות

הסרט זכה לאהדת מבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג של 93%. עיתונאי מה-"Chicago Sun-Times" הגדיר את הסרט כאחד הטובים ביותר בעשור והילל את הופעתו של פרנקו בסרט.
בשבוע הראשון לצאתו הסרט הכניס כ-372 אלף דולר וזאת על אף שהוקרן רק בארבעה אולמי קולנוע. שבוע מאוחר יותר, הסרט הכניס כ-612 אלף דולר ב-22 אולמי קולנוע ומוקם במקום ה-19 בטבלת הסרטים המכניסים ביותר לשבוע זה. נכון ל-11 במרץ 2021 הסרט הכניס כ-18,335,230 בארצות הברית וכ-42,403,567 מחוץ לארצות הברית.
פרסים ומועמדויות > זכיות

זכייה בפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הטוב ביותר (ג'יימס פרנקו).
זכייה בפרס של מכון הסרטים האמריקאי בתואר "סרט השנה".
זכייה בפרס הבחירה הציבורית של פרסי הפסקול העולמיים (אנ') (א"ר רחמן).
פרסים ומועמדויות > מועמדויות > פרס אוסקר

מועמדות לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
מועמדות לפרס האוסקר לתסריט מעובד הטוב ביותר (דני בויל וסיימון ביופוי)
מועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ג'יימס פרנקו)
מועמדות לפרס האוסקר לפסקול מקורי הטוב ביותר (איי. אר. רחאמן)
מועמדות לפרס האוסקר לשיר מקורי הטוב ביותר (איי. אר. רחאמן, דיידו וראולו ארמסטרונג)
מועמדות לפרס האוסקר לעריכה הטובה ביותר (ג'ון האריס)
פרסים ומועמדויות > מועמדויות > פרס גלובוס הזהב

מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה (ג'יימס פרנקו)
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר (דני בויל וסיימון ביופוי)
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לפסקול הטוב ביותר (איי. אר. רחאמן)
פרסים ומועמדויות > מועמדויות > פרס גילדת שחקני המסך

מועמדות לפרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע (ג'יימס פרנקו)
פרסים ומועמדויות > מועמדויות > פרס אינדפנדנט ספיריט

מועמדות לפרס אינדפנדנט ספיריט לסרט הטוב ביותר
מועמדות לפרס אינדפנדנט ספיריט לבמאי הטוב ביותר (דני בויל)
פרסים ומועמדויות > מועמדויות > פרס באפט"א

מועמדות לפרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר
מועמדות לפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר (דני בויל)
מועמדות לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר (ג'יימס פרנקו)
מועמדות לפרס באפט"א לתסריט הטוב ביותר (דני בויל וסיימון ביופוי)
מועמדות לפרס באפט"א לצלם הטוב ביותר (אנתוני דון מאנטל ואנריקו שאדריק)
מועמדות לפרס באפט"א לעריכה הטובה ביותר (ג'ון האריס)
מועמדות לפרס באפט"א לעריכת הקול הטובה ביותר
מועמדות לפרס באפט"א לפסקול הטוב ביותר (איי. אר. רחאמן)
פרסים ומועמדויות > מועמדויות > איגוד מבקרי הקולנוע

מועמדות לפרס השחקן הטוב ביותר
מועמדות לפרס המפיק הטוב ביותר
מועמדות לפרס הצילום הטוב ביותר
מועמדות לפרס התסריט המעובד הטוב ביותר
מועמדות לפרס הבמאי הטוב ביותר
מועמדות לפרס העריכה הטוב ביותר
מועמדות לפרס הסאונד הטוב ביותר
פרסים ומועמדויות > מועמדויות > פרסי אמפייר

מועמדות לפרס אמפייר להסרט הבריטי הטוב ביותר
מועמדות לפרס אמפייר להמותחן הטוב ביותר
מועמדות לפרס אמפייר להשחקן הטוב ביותר (ג'יימס פרנקו)
פרסים ומועמדויות > מועמדויות > פרסי הפסקול העולמיים

מועמדות לפרס השיר המקורי הטוב ביותר שנכתב ישירות לסרט (אנ') (AR רחמן, דידו ורולו ארמסטרונג ("אם אקום"))
פרסים ומועמדויות > מועמדויות > איגוד התסריטאים האמריקאי

מועמדות לפרס התסריט המעובד הטוב ביותר (דני בויל וסיימון בופוי)
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | פרס אוסקר | פרס העריכה הטובה ביותר | זכייה |
| 2008 | פרס אוסקר | פרס הקול הטוב ביותר | זכייה |
| 2008 | פרס אוסקר | פרס עריכת הקול הטובה ביותר | זכייה |
| 2007 | פרס באפט"א | הבמאי הטוב ביותר | מועמדות |
| 2007 | פרס באפט"א | הצילום הטוב ביותר | מועמדות |
| 2007 | פרס באפט"א | העריכה הטובה ביותר | זכייה |
| 2007 | פרס באפט"א | הסאונד הטוב ביותר | זכייה |
| 2007 | פרס באפט"א | האפקטים החזותיים הטובים ביותר | מועמדות |
הערות שוליים

↑  "127 שעות" של דני בויל לא יוקרן בישראל, באתר וואלה, 21 בינואר 2011
↑  ‏ ‏ למרות הכל, "127 שעות" בדרך לארץ, עין הדג, 15.3.2011
עוגת דובדבנים

| --- | --- |
פרוסה של עוגת דובדבנים בריטית מסורתית
פרוסה של עוגת דובדבנים בריטית מסורתית
 
 מאכלים
 אופן הגשה:  קינוח
 מרכיבים עיקריים:  פירות מסוכרים 
 
עוגת דובדבנים היא עוגה בריטית מסורתית. העוגה מורכבת מדובדבנים מסוכרים המופיעים גם[דרושה הבהרה] בתוך עוגת מדיירה ספוגית.
בעוגת הדובדבנים נעשה שימוש בדובדבנים מסוכרים מכיוון שהלחות בתוך דובדבנים טריים גורמת להם לשקוע לתחתית העוגה, דבר המוביל לעיוות המבנה שלה. הדובדבנים בדרך כלל מחולקים לחצאים או לרבעים, ולאחר מכן הם נשטפים ומקומחים כדי לסייע במניעת שקיעתם בתוך העוגה.
עוגות שבתוכן דובדבנים נמצאות גם במטבחים רבים אחרים.
ראו גם

עוגת היער השחור
הערות שוליים

↑  Alan Davidson, The Oxford Companion to Food, Oxford University Press, 2014. (באנגלית)
↑  Recipe: Three-cherry cake, Mail Online, ‏2012-11-04
↑  Caroline, Cake, Crumbs and Cooking: Cherry Cake - perfect for a picnic, Cake, Crumbs and Cooking, ‏2010-06-05
| רשימת עוגות |
| --- | --- | --- |
| עוגות חמאה | עוגת מזון השטן • עוגת חמאה דביקה • עוגת פאונד |  |
| עוגות גבינה | אוסטקהקה |  |
| עוגות שוקולד | עוגת היער השחור • עוגת צ'נטילי • עוגת שוקולד ללא קמח • עוגת פאדג' • עוגת גאראש • עוגת שוקולד גרמנית • עוגת ג'ופרה • קלאדקהקה • עוגת שוקולד מותך • זאכרטורטה • טורטה קפרזה • טורטה סטבלי • פיטיבייה • אקלר |  |
| עוגות פירות | לחמנייה שחורה • בולו ריי • עוגת גזר • עוגת גנואה • עוגת דובדבנים • עוגת דאנדי • טארט טאטן • עוגת ירח • פנפורטה • שטרודל • עוגת תפוחים יהודית • עוגת תות |  |
| עוגות שכבות | עוגת מזון מלאכים • באקויט גאטאו • דאקוויז • דובוש • טורט אסטרהאזי • עוגת חלב חם • עוגת קייב • עוגת מריה לואיז • קרמשניט • עוגת הנסיכה • פרינצרגנטנטורטה • עוגת קשת בענן • קק לאפיס סראוואק • ספקקואק • טורט |  |
| עוגות חלולות | באומקוכן • קורטוש • סקאז • ספטטאקהקה • טרדלניק |  |
| עוגות ספוג | באן בו • עוגת באטנברג • בוסטון קרים פאי • שארלוט • עוגת שיפון • דונאוולה • קארנץ • פרנץ' פנסי • עוגת צפרדע • עוגת למינגטון • מדריה • מנטאקאדס • עוגת שיש • עוגת אופרה • עוגת פנדן • עוגה עטופה בנייר • עוגת קטיפה אדומה • עוגת ראם • שורטקייק • עוגת תבלינים • טרס לצ'ס • עוגה הפוכה • עוגת אגוזים וקפה • עוגת דבש |  |
| עוגות בצק עלים | טארט טאטן • סנט אונורה • פיטיבייה • שטרודל |  |
| עוגות קצף | עוגת מזון מלאכים • קסטלה • ז'נואז • בישקוט • עוגיית מדלן • מקצפת • רולדה |  |
| עוגות שמרים | עוגת אקלס • באבקה • לחם בננה • עוגת בנבורי • דובשנית • עוגת וולש • עוגת עקיצת הדבורה • פאנדורו • צ'ורליי • עוגת קברות זבובים • ראם באבה • שטראוסקלוצ'ן • עוגת תמר מצוי ואגוזים |  |
| עוגות אחרות | עוגת יום הולדת • עוגת חתונה • עוגת ליל כל הקדושים • ברמברק |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי אוגנדה–רוסיה

| יחסי אוגנדה–רוסיה |
| --- | --- |
אוגנדה: רוסיה


אוגנדה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
241,038: 17,098,242
אוכלוסייה
50,472,568: 144,542,549
תמ"ג (במיליוני דולרים)
49,273: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
976: 13,985
משטר
רפובליקה נשיאותית: רפובליקה פדרלית נשיאותית

יחסי אוגנדה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין המדינות רוסיה ואוגנדה. לרוסיה שגרירות בקמפלה ולאוגנדה שגרירות במוסקבה. הקשרים בין המדינות ידידותיים.
היחסים בין שתי המדינות

ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם אוגנדה ב-11–12 באוקטובר 1962. בשנת 1964, ברית המועצות ואוגנדה חתמו על הסכם סחר והסכם על שיתוף פעולה כלכלי וטכני, אשר קבע הלוואה של 14 מיליון רובל לאוגנדה. ביוני 2004, נשיא אוגנדה יובי מוסבני ניהל שיחה קצרה עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין באי הים, פסגת ה-G8. ביוני 2008 - סגן שר החוץ הראשון של הפדרציה הרוסית אנדריי דניסוב ביקר בקמפלה וחתם על מזכר ההתייעצויות בין משרדי החוץ של רוסיה ואוגנדה. היחסים הדו-צדדיים הפעילים ביותר החלו להתפתח בשנים 2009 ו-2010. באוגוסט 2009 היה נשיא אוגנדה יוורי מוסווני במוסקבה בביקור פרטי. הוא קיים שיחות עם שר החוץ סרגיי לברוב, ועם שר המסחר והתעשייה הרוסית יבגני פרימקוב. המנהיג האוגנדי גם ביקר בסלון האווירי במוסקבה בז'וקובסקי, במוזיאון הטנקים בקובינקה, החברה-היצרנית של ציוד לתעשיית מזון FSUE. ב-6 ביוני 2011 ניהלו נשיא הפדרציה הרוסית דמיטרי מדבדב ונשיא אוגנדה יוורי מוסווני שיחה טלפונית. בשנת 2010 מחזור המסחר, על פי שירות המכס הפדרלי של רוסיה הסתכם ב-49 מיליון דולר. רוסיה ייצאה סחורה לאוגנדה בשווי 29.3 מיליון דולר (חיטה, תרופות, צמיגים, מתכות, חלפים), יבוא - 19.7 מיליון דולר (אגוזי קשיו, תה, קפה, תבלינים, טבק). באוגנדה יש ייצוג של מפעל המסוקים קאזאן, הוא קבוצת מומחים רוסים לתפעול ותחזוקת מסוקים. בפברואר 2011 קבוצת משקיפים מוועדת הבחירות המרכזית ברוסיה עבדו בבחירות הכלליות באוגנדה.
יעקב מולכו

| --- | --- |
 השכלה:  ישיבת בית יעקב (וויגה) 
 
רבי יעקב ב"ר יוסף מולכו היה חכם חסיד שחי במאה ה-17 בירושלים והיה חבר בבית הדין עם משה בן חביב ומשה גאלנטי. היה גיסו של רבי אברהם יצחקי. נולד בסאלוניקי.
למד בישיבת בית יעקב (וויגה) שהקים רבי ישראל יעקב חאגיז.
לאחר פטירת הפרי חדש בשנת התנ"ו, עמד בראשות ישיבת בית יעקב פירירא עד פטירתו.
רבי חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א) מזכיר אותו רבות בספריו, למשל בברכי יוסף וב"מחזיק ברכה". גם "שערי תשובה" מזכיר אותו מספר פעמים בשם הברכי-יוסף.
מולכו כתב שו"ת שהיה אצל החיד"א בכתב יד. כתבי ידיו שהיו בידי החיד"א לא הודפסו. ככל הנראה כתבי היד שמצויים בבית הספרים הלאומי באוניברסיטה העברית הם אלו שהיו בידיו של החיד"א.
בשנת תמ"ז ר' יעקב מולכו נתן הסכמה לספר השו"ת "שער אפרים" מאת רבי אפרים הכהן.
לקריאה נוספת

יעקב גליס, אנציקלופדיה לחכמי ארץ-ישראל, הוצאת מוסד הרב קוק, תשל"ז, כרך ב', עמ' קמב.
נתנאל מנצור, ספר אורחות יושר לר' יצחק מולכו, מכון שובי נפשי, ירושלים תשנ"ט, מבוא עמ' 36–38.
ספר יעקב מלבר, משה מלגאו / הגהות רבי יעקב מולכו במשנה תורה לרבינו משה בן מיימון ; ההגהות פוענחו ובוארו על ידי בצלאל נאור ; נלוה אליו בסוף קובץ חידושי תורה. ירושלים : מכון רמח"ל, ה'תשפ"ד.
הערות שוליים

↑  ראו בספרו 'שם הגדולים'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012976241705171
קרואטית

| --- | --- |

 מדינות:  קרואטיה, בוסניה והרצגובינה, סרביה, מונטנגרו
 אזורים:  יוגוסלביה
 דוברים:  6,214,643
 כתב:  אלפבית לטיני
 משפחה:  הודו-אירופית בלטו-סלאבית סלאבית דרומית סרבו-קרואטית קרואטית
 לאום:  קרואטיה, בוסניה והרצגובינה, מונטנגרו, סרביה (וויבודינה), אוסטריה (בורגנלנד), איטליה (מוליזה)
 מוסד:  המכון לשפה וספרות קרואטית 
 קוד שפה:  hr 
 קוד ISO 639-1:  hr 
 קוד ISO 639-2:  hrv 
 קוד ISO 639-3:  hrv 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
לוח בשקה
1300
קרואטית היא שפה סלאבית-דרומית המדוברת בעיקר בקרואטיה, בפי הקרואטים בבוסניה והרצגובינה ומיעוטים קרואטים בכמה מדינות שכנות, ובאזור האיטלקי מוליזה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aa | Bb | Cc | Čč | Ćć | Dd | Đđ |
| Dždž | Ee | Ff | Gg | Hh | Ii | Jj |
| Kk | Ll | Ljlj | Mm | Nn | Njnj | Oo |
| Pp | Rr | Ss | Šš | Tt | Uu | Vv |
| Zz | Žž | (i+e=ie) | (r+r=ŕ) |  |  |  |
הקרואטית המודרנית היא התפתחות מתמשכת של יותר מ-900 שנות ספרות, הכתובה בתערובת שפה כנסייתית עם שפת המקום. הקרואטית הכנסייתית נזנחה מאמצע המאה ה-15, וקרואטית כתובה, בהתגלמות ספרות עממית קיימת כבר למעלה מ-500 שנה.
קרואטית היא בעצם סוג ניב של השפה הסרבו-קרואטית, והיא כמעט זהה לסרבית ולבוסנית (הדקדוק זהה בכל גרסאות השפה, הן מבחינה מורפולוגית והן מבחינה תחבירית והשוני הוא באוצר מילים ובאיות).
מפת ניבים של קרואטית
ראו גם

סרבו-קרואטית
לוח בשקה
יהודה אבן שמואל

| --- | --- |

 לידה:  1887 באלטה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  23 בפברואר 1976 (בגיל 89 בערך) ירושלים, ישראל 
 ענף מדעי:  יהדות, תרגום, מדעי היהדות, מילונאות 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מקום לימודים:  סורבון  אוניברסיטת מקגיל  מרכז למחקרי יהדות מתקדמים 
 מוסדות:  הוועד הלאומי  ועד הלשון העברית  האנציקלופדיה העברית 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל 
 צאצאים:  ברוריה קופמן 
 
יהודה אבן שמואל (קופמן) (20 במאי 1887 – 23 בפברואר 1976) היה חתן פרס ישראל לשנת תשל"ג בתחום מדעי היהדות, וזוכה פרס הרב קוק למחקר תורני לשנת תשי"ט.
ביוגרפיה

אבן שמואל נולד וגדל בבאלטה שבאוקראינה. בגילאי 14-18 הוא למד בישיבה ליטאית בעיר הולדתו, בישיבת קישינוב, ובישיבה המודרנית של הרב חיים טשרנוביץ באודסה, בה למד בנוסף לתלמוד גם מדרש, מחשבת ישראל והיסטוריה יהודית. בשנת 1904, לאחר שהשלים מבחני סיום של גימנסיה רוסית, נסע ללונדון בה שקד במשך כשנה על ספרי חכמת ישראל. לאחר מכן הוא למד שנה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת פריז, ועוד שנתיים בסורבון, לימודי בלשנות, היסטוריה ופילוסופיה. במקביל למד אצל נחום סלושץ והושפע מרעיונות הסוציאליזם, במיוחד מכתבי ז'אן ז'ורס. לאחר שלוש שנים שב לרוסיה, בה לימד והיה פעיל ציוני. בשנת 1913 הוא היגר למונטריאול, בה היה לו קרוב משפחה, והחל ללמוד באוניברסיטת מקגיל. על פי עדות אחד ממקורביו, הוא בחר במונטריאול בגלל שרצה להיות בקרבת ראובן בריינין. זמן לא רב לאחר הגעתו הוא יצר קשר עם בריינין והחל לכתוב מאמרים בעיתון שלו. הוא כתב כשלושה מאמרים בשבוע, שהופיעו תחת שמו וכן תחת שמות עט שונים, כמו "הודלסון" ו"תנא קמא".
בשנת 1916 הוא החל ללמוד בדרופסי קולג'. במשך מספר שנים, בשנות ה-20, היה ראש בית המדרש למורים בניו יורק. במקביל היה נואם פופולרי בארצות הברית ובקנדה. בשנת 1927 יצא לאור בניו יורק מהדורתו של ספר הניצחון של יום טוב ליפמן מילהויזן. בסוף שנת 1926 עלה לארץ ישראל בהזמנתו של חיים נחמן ביאליק שבקשו לערוך מילון.
בשנות ה-30 כתב הספדים על דמויות שונות בעיתון דבר, בהם נחמן סירקין, חיים נחמן ביאליק ושמריהו לוין.
משנת 1936 היה מנהל מחלקת התרבות של הוועד הלאומי. בשנת 1942 צורף לוועד הלשון העברית. במאי - יולי 1943 שהה בדרום אפריקה בשליחות הקרן הקיימת. בשנת ה-40 היה העורך הראשי הראשון של האנציקלופדיה העברית.
לאחר הולדת בנו שמואל אימץ את השם "אבן שמואל", על שם אביו, ובעקבות מות בנו, ביום שחרורו מהפלמ"ח ב-2 במאי 1947, שינה את שמו ממש. פרשת האהבה הטרגית בין בנו שמואל קופמן לבין זהרה לביטוב, שניהם מלוחמי הפלמ"ח הצעירים שנהרגו במלחמת השחרור, הפכה לאחד מסיפורי התשתית המכוננים של מלחמת העצמאות. הם היו לסמל הנוער העברי שהתנדב למלחמה הקשה. סיפור אהבתם ומותם הומחז והוסרט פעמים רבות.
בתו של אבן שמואל הייתה המדענית ברוריה קופמן.
חיים קופמן, בן אחיו, כיהן כסגן שר האוצר.
יהודה אבן שמואל הלך לעולמו בכ"ב באדר א' ה'תשל"ו (23 בפברואר 1976).
מחקר ויצירה

בשנת 1935 הוציא לאור את הכרך הראשון של מורה נבוכים בתרגום שמואל אבן תיבון, בגרסה מבוארת ומנוקדת. כרך שני יצא בשנת 1938. כרך שלישי יצא בשנת 1959 ועליו קיבל את פרס הרב קוק. פירושו לספר מורה הנבוכים לא הושלם, אלא מתפרש רק עד תחילת חלק ג'. הפירוש יצא לאור בהוצאת מוסד הרב קוק.
יהודה אבן שמואל תרגם לעברית את ספר הכוזרי, והקדיש את התרגום לזכר בנו. המהדורה הראשונה יצאה בשנת תשל"ג, ומאז יצאה במהדורות דפוס רבות. 
מהדורת אבן שמואל לספר הכוזרי כוללת מבואות ומפתחות נרחבים, ומראי מקומות השוואתיים לספרות ההגות היהודית מימי הביניים.
תרגום זה זכה לפופולריות רבה (שמשתמרת בחלקה עד היום, למרות קיומם של תרגומים חדשים אחרים בשוק), בשל שפתו המודרנית, הבהירה והקולחת, אך זכה גם לביקורת חריפה (בעיקר מהרב יוסף קאפח) על כך שנטל לעצמו חופש אומנותי רב ולא הקפיד על נאמנות למקור, בכך שהוא הבליע פירוש בתוך התרגום.
בזמן מותו, אבן שמואל היה בעיצומו של מיזם דומה - תרגום מחודש בסגנון מודרני לספר מורה הנבוכים.
אבן שמואל פרסם גם את "מדרשי גאֻלה / פרקי אפוקליפסה יהודית" - פרקי האפוקליפסה היהודית מחתימת התלמוד הבבלי ועד ראשית האלף השישי.
מספריו

מדרשי גאולה, פרקי האפוקליפסה היהודית מחתימת התלמוד הבבלי ועד ראשית האלף הששי, לוקטו וכונסו בצירוף מבוא כללי, הקדמות, פירושים והערות, ביבליוגרפיה ושינויי נוסחאות, בידי יהודה אבן שמואל, ירושלים, מוסד ביאליק, 1968 (יצא לראשונה בשנת 1943).
התנועות המשיחיות בישראל, אוצר המקורות והתעודות לתולדות המשיחיות בישראל, בצירוף מבואות, ביאורים והערות היסטוריות, מאת אהרן זאב אשכולי, הביא לבית הדפוס יהודה אבן שמואל, הקדים מבוא משה אידל, ירושלים, מוסד ביאליק, 1987.
כתבים נבחרים, מאת זהרה לביטוב, סודרו לדפוס בידי יהודה אבן שמואל, ירושלים, תשי"ב 1952.
לקריאה נוספת

מאיר אוריין, רבי ד"ר יהודה אבן-שמואל (קופמן) עם הגיעו לגבורות: קווים לדמותו ותווים למשנתו, חיפה: החוג ללמודי הרמב"ם שע"י הפועל המזרחי, תשכ"ז. (חוברת)
מאיר אוריין, "רבי יהודה אבן-שמואל", שנה בשנה תש"ל, עמ' 368-359.
מאיר אוריין, "הכוזרי באור חדש" (שנה לפטירתו של ר' יהודה אבן-שמואל ז"ל), שנה בשנה תשל"ח, עמ' 398–406.
דב סדן, "וזאת ליהודה: דברים על ר' יהודה אבן-שמואל (קויפמן)", סיני פ"ח, ה'–ז' (תשמ"א 1981), עמ' 276–282.
פלטיאל בירנבוים, "ד"ר יהודה אבן-שמואל זכור לטוב", הדאר נ"ו (תשל"ז 1977), עמ' 359–360.
הערות שוליים

↑  נקבעו 12 חתני פרס ישראל, דבר, 23 במרץ 1973
↑  הערב – חלוקת "פרס הרב קוק", דבר, 31 בדצמבר 1959.
↑  מאיר שילוח, ישיבת קישינוב, הצופה, 15 בינואר 1960
1 2 3  Ira Robinson, THE CANADIAN YEARS OF YEHUDA KAUFMAN (EVEN SHMUEL): EDUCATOR, JOURNALIST, AND INTELLECTUAL, Canadian Jewish Studies, 2007
↑  חגיגת יובלו של ד"ר נחום סלושץ, דואר היום, 4 במרץ 1923
↑  מ. אגף, מדרשי גאולה, חרות, 12 במרץ 1954
↑  רבי יהודה אבן שמואל בן שישים, הַבֹּקֶר, 29 במאי 1947
↑  חיים ליברמן עולה לישראל, חרות, 10 בדצמבר 1954
↑  החינוך העברי באמריקה, דואר היום, 6 באוגוסט 1928
↑  הרהורים, דבר, 21 בפברואר 1930
↑  הפרידה מעם יהודה קויפמן, דבר, 10 בנובמבר 1926; המשך
↑  קדושת ההרחבה, דבר, 28 באוקטובר 1932
↑  נשמת סירקין, דבר, 24 באוגוסט 1934
↑  חיים נחמן ביאליק, דבר, 1 באוגוסט 1934
↑  על הזיו שפנה, דבר, 17 ביוני 1935
↑  אליקים וינברג, חינוך מבוגרים בדור המדינה, ירושלים: האגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך והתרבות, 1992, עמ' 42
↑  בזכות המפלגה השלטת, המשקיף, 15 בפברואר 1942
↑  ד"ר יהודה קויפמן יצא למגבית הקהק"ל לדרום אפריקה, דבר, 12 במאי 1943
↑  מציעים לד"ר אבן שמואל קופמן, דבר, 16 ביולי 1943
↑  הנהלת האנציקלופדיה מגיבה, דבר, 28 באוגוסט 1963
↑  תרגום שהוא מאורע, דבר, 25 באוגוסט 1972
↑  בעיר הכנרת החוגגת, דואר היום, 26 באפריל 1935
↑  אשיחה, דבר, 21 ביוני 1935
↑  בספרות ישראל, הצופה, 21 באפריל 1938
↑  רשימות, הַבֹּקֶר, 3 ביוני 1938
↑  מאיר אוריין, לאורו של המורה נבוכים, הצופה, 2 באוקטובר 1959
↑  ד"ר יהודה אבן שמואל (קויפמן), הצופה, 1 בינואר 1960
↑  כך מסופר בהקדמה למהדורת מורה הנבוכים עם פירושו
| פרשני מורה הנבוכים |
| --- | --- | --- |
| מתרגמים | שמואל בן יהודה אבן תיבון • יהודה אלחריזי • מנדל לפין • יוסף קאפח • מיכאל שורץ • הלל גרשוני |  |
| פרשנים ראשונים | משה בן שלמה מסלרנו • שם טוב בן יוסף אבן פלקירה • אברהם אבולעפיה • יוסף אבן כספי • משה נרבוני • האפודי • אשר קרשקש • זכריה הרופא • מרדכי כומטינו • שם טוב בן יוסף אבן שם טוב • יצחק אברבנאל • דוד בן יהודה מסר לאון • מרדכי יפה  • רבי דוד ברבי יהושע הנגיד |  |
| פרשנים מהעת החדשה | שלמה מימון • יהודה אבן שמואל • ליאו שטראוס • שלמה אבינר • מפעל משנה תורה |  |
| תרגומים לשפות אחרות | שלמה מונק (צרפתית) • שלמה פינס (אנגלית)  • אלכסנדר אלטמן (גרמנית) • מיכאל שניידר (רוסית) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260945705171  BnF: cb16247532v (data)  GND: 124136788  ISNI: 0000 0001 0796 8653  LCCN: n87888002  NKC: ola20241226882  NTA: 071453687  SELIBR: 52343  SUDOC: 111766672  VIAF: 8312867   WorldCat (עם VIAF): 8312867
ויין ספקטייטור

ויין ספקטייטור (באנגלית: Wine Spectator) הוא כתב עת לסגנון חיים שמתמקד ביין ובתרבות יין. הוא מפרסם 15 גיליונות בשנה שבהם חדשות, מאמרים, דיוקנאות וידיעות כלליות. כל גיליון מכיל בין ארבע מאות לאלף סקירות יין, שמכילים דירוג יינות ורשמי טעימות. 

כל היינות נסקרים בטעימות עיוורות, אלא אם כן מצוינות באופן ספציפי, כדי להפחית אפשרות של הטיה.
המגמה הצרכנית של המגזין משתקפת בסיפורים כמו ריבים בין משפחות יין, זיהויים של יצרנים שיינותיהם סובלים מפקקי שעם מקולקלים ויידוע אספנים על יינות מזויפים.
בין השותפים בפאנל הטעימות של המגזין נכללים ג'יימס סקלינג, ג'יימס מולסוורת', ברוס אנדרסון, הרווי שטיימן וג'יימס לובה.
ויין ספקטייטור הוא כתב העת לענייני יין הנקרא ביותר בעולם, עם 2.58 מיליון קוראים נכון ל-2008.
רקע והיסטוריה

ויין ספקטייטור נוסד בידי בוב מוריסי בסן דייגו ב-1976 ונרכש שלוש שנים אחרי כן בידי המוציא לאור והעורך הנוכחי מרוין שנקן, המוציא לאור גם את מגזין הסיגרים Cigar Aficionado.
ב-1981 כתב העת השיק את פרסי המסעדות, לפיהם סוקרים ומדרגים את רשימות היינות של המסעדות בשלוש רמות: פרס להצטיינות (Award of Excellence) (רמה בסיסית), פרס להצטיינות יתרה  (Best of Award of Excellence) (רמה שנייה) והפרס הגדול (Grand Award) (הרמה הגבוהה ביותר). נכון ל-2009 מעל 3,500 מסעדות זכו באחד מהפרסים הללו. 

המגזין ארגן ונתן חסותו לטעימות הויין ספקטייטור של 1986 ביום השנה העשירי ל"טעימות של פריז"   "Judgement of Paris"
ב-2008 דירג Luxury Institute את הויין ספקטייטור כפרסום מספר אחד בקרב קהל קוראים עשירים.
פעילויות אחרות

ויין ספקטייטור מפעיל את Wine Experience, אירוע שנתי שכולל טעימות יין וסמינרים. ב-2009 נכחו מעל אלף אנשים בעיר ניו יורק בטעימת 335 יינות שונים.
המגזין גם מפעיל את קרן המלגות של הויין ספקטייטור, שגייסה למעלה מ-10.9$ מיליון על מנת לתמוך בתוכניות ומלגות לחינוך לאוכל.
ביקורת

תוכנית הפרסים למסעדות זכתה במהלך השנים לביקורת.


בוועידת אוגוסט 2008 של האיגוד האמריקאי של כלכלני יין (American Association of Wine Economists) בפורטלנד, אורגון נחשפה מתיחה שהגישה מסעדה בדויה בשם אוסטריה ל'אינטרפידו אותה גילה המחבר והמבקר רובין גולדשטיין: הוא זכה בפרס למצוינות עבור מסעדה שאינה קיימת ושמרתף היין שלה היה מלא ביינות איטלקיים שקיבלו את הציונים הנמוכים ביותר בהיסטוריה של איטליה. הוא הצהיר שהוא עשה זאת כחלק ממחקר למאמר אקדמי.

שמטרתו הייתה לגלות מה צריך לעשות כדי לקבל פרס הצטיינות עבור מרתף היין של מסעדה מהוויין ספקטייטור.





עם קרוב ל-4,500 הזמנות ממסעדות, כתב העת מרוויח למעלה ממיליון דולר כל שנה מדמי מינוי.


העורך תומאס מתיוס  פרסם תגובה רשמית בפורום של אתר המגזין.
הערות שוליים

↑  ^ How We Taste, Wine Spectator
↑  tasting format
↑  Wine Spectator Reaches Nearly 2.6 Million Wine Lovers
↑  Laube, James, Wine Spectator (March 28, 2005). 
Bob Morrisey, Wine Spectator Founder, Dies
↑  restaurant wine list awards
↑  M. Shanken Communications, Inc., Overview
1 2  Mitch Frank, (December 31, 2009).
2009 New York Wine Experience
↑  Hesser, Amanda, The New York Times (July 9, 2003).
"A Wine Award That Seems Easy To Come By".
1 2 3  Bonné, Jon, San Francisco Chronicle: The Sipping News (August 21, 2008).
"Awards: 'Hoax' on the Wine Spectator".
1 2  blindtaste.com 
What does it take to get a Wine Spectator Award of Excellence?
1 2  Mitham, Peter, Wines & Vines (August 19, 2008). 
"Economists Question Real Value of Wine".
1 2  Hirsch, Jerry, Los Angeles Times (August 22, 2008). 
"Wine Spectator drinks a hearty glass of blush".
↑  Yarrow, Alder, Vinography.com (August 19, 2008).
"Wine Spectator Restaurant Awards Exposed as a Total Farce".
↑  Coleman, Tyler, Dr. Vino (August 19, 2008). 
"Fictitious restaurant wins Wine Spectator Award of Excellence".
↑  Bone, James, The Times (August 23, 2008).
"The wine had a whiff of the barnyard . . . hoax review leaves noses out of joint"
London.
↑  Milmo, Cahal, The Independent (August 23, 2008).
"Honour for restaurant that doesn't exist".
↑  Matthews, Thomas, forums.winespectator.com (August 20, 2008)
Wine Spectator Has Been Scammed
↑  Ozersky, Josh, New York Magazine (August 21, 2008).
"'Wine Spectator' Forum a Hotbed of Non-Controversy".