stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיסה 302 של אתיופיאן איירליינס

| --- | --- |
המטוס שהתרסק. צולם בפברואר 2019 בנמל התעופה בן-גוריון.
המטוס שהתרסק. צולם בפברואר 2019 בנמל התעופה בן-גוריון.
 תאריך:  10 במרץ 2019 
 מיקום:  כפר טולו פארה, ליד העיר דברה זית, אתיופיה
 קואורדינטות:  8°52′37″N 39°15′04″E﻿ / ﻿8.876944°N 39.251111°E﻿ / 8.876944; 39.251111
 הרוגים:  157
 פצועים:  0 
 ניצולים:  0
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  בואינג 737 MAX 8
 מספר זנב:  ET-AVJ
 מוצא:  נמל התעופה הבינלאומי אדיס אבבה בולה, אדיס אבבה, אתיופיה
 יעד:  נמל התעופה הבינלאומי ג'ומו קניאטה, ניירובי, קניה
 מפעיל:  אתיופיאן איירליינס
 נוסעים:  149
 אנשי צוות:  8
  (למפת אתיופיה מוגדלת) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטימקום ההתרסקות(למפת אתיופיה רגילה) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטימקום ההתרסקות
 
טיסה 302 של אתיופיאן איירליינס הייתה טיסה מסחרית וסדירה של חברת אתיופיאן איירליינס מנמל התעופה הבין-לאומי אדיס אבבה בולה לנמל התעופה הבין-לאומי ג'ומו קניאטה. ב-10 במרץ 2019 מטוס הבואינג 737 MAX שהפעיל את הטיסה התרסק ליד העיר דברה זית שבאתיופיה. הטיסה המריאה בשעה 08:38 והקשר עם המטוס נותק ב-08:44. כל 157 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו בהתרסקות, ביניהם שני ישראלים.
המטוס שהתרסק נמסר לחברה ב-15 בנובמבר 2018, כארבעה חודשים בלבד לפני ההתרסקות.
הועלו חששות באשר לבטיחותו של המטוס, שכן 4.5 חודשים טרם התאונה, ב-29 באוקטובר 2018, אירעה התרסקות נוספת באותו סוג מטוס, בטיסה 610 של ליון אייר, בה נספו כל 189 הנוסעים ואנשי הצוות.
בעקבות התאונה הורו ממשלות וחברות תעופה רבות לקרקע את כל מטוסי בואינג מדגם 737 MAX, בהן ממשלת סין, גרמניה, אוסטרליה, מלזיה, אינדונזיה, עומאן, סינגפור, דרום קוריאה, בריטניה, צרפת ואירלנד, וחברות תעופה נוספות החליטו לקרקע את כלל צי מטוסי הבואינג 737 MAX שברשותם, ללא קשר להוראת הרגולטור.
בשיא המשבר כשליש ממטוסי בואינג 737 MAX בעולם קורקעו ומניית חברת בואינג איבדה כ-27 מיליארד דולר משוויה תוך יומיים. ב-13 במרץ 2019 חברת בואינג המליצה לקרקע את כל 350 מטוסי הנוסעים מדגם בואינג 737 MAX, לאחר שנשיא ארצות הברית טראמפ קרקע את המטוסים בארצות הברית. המטוס נשאר מקורקע עד 9 בדצמבר 2020.
נוסעים

מספר הקורבנות לפי לאום:
| לאום | מספר הקורבנות |
| --- | --- |
קניה קניה: 32
קנדה קנדה: 18
אתיופיה אתיופיה: 9
איטליה איטליה: 8
הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין: 7
ארצות הברית ארצות הברית: 8
הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת: 7
צרפת צרפת: 7
מצרים מצרים: 6
גרמניה גרמניה: 5
הודו הודו: 4
סלובקיה סלובקיה: 4
האו"ם האו"ם: 1
אוסטריה אוסטריה: 3
שוודיה שוודיה: 3
רוסיה רוסיה: 3
מרוקו מרוקו: 2
ספרד ספרד: 2
פולין פולין: 2
ישראל ישראל: 2
בלגיה בלגיה: 1
הונג קונג הונג קונג: 1
ג'יבוטי ג'יבוטי: 1
אירלנד אירלנד: 1
אינדונזיה אינדונזיה: 1
סומליה סומליה: 1
נורווגיה נורווגיה: 1
סרביה סרביה: 1
טוגו טוגו: 1
מוזמביק מוזמביק: 1
נפאל נפאל: 1
ניגריה ניגריה: 1
רואנדה רואנדה: 1
ערב הסעודית ערב הסעודית: 1
סודאן סודאן: 1
אוגנדה אוגנדה: 1
תימן תימן: 1
ראו גם

טיסה 610 של ליון אייר
הערות שוליים

↑  רויטרס, אי-פי, ניו יורק טיימס, אתיופיה: 157 בני אדם נהרגו בהתרסקות מטוס בואינג 737 בדרכו לקניה, באתר הארץ, 10 במרץ 2019
↑  אריק בנדר, יניר קוזין, ‏התרסקות המטוס באתיופיה: ישראל תשלח צוות שיסייע בזיהוי הנספים, באתר מעריב אונליין, 10 במרץ 2019
↑  Boeing 737 Max not safe? 2 Crashes, 62 airlines in danger?, eturbonews.com, ‏10 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  אחרי ההתרסקות: אירופה מצטרפת לאיסור הבואינג, באתר כלכליסט, 12 במרץ 2019
↑   בואינג נכנעה: קירקעה את הדגם החדש, הזמנות בעשרות מיליארדים בסכנה, באתר TheMarker‏, 13 במרץ 2019
↑  Newmark, Zack. "Five Dutch among 157 killed in Ethiopian Airlines crash". Netherlands Times. אורכב מ-המקור ב-2019-04-09. נבדק ב-10 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ethiopian Airlines: 'No survivors' on crashed Boeing 737
↑  נוסעים אשר החזיקו בדרכונים שהונפקו על ידי האו"ם
ערך זה הוא קצרמרבנושא תקריות ואסונות תעופה ובנושא אתיופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אייפד פרו
הדור הראשון

גרסת ה-12.9 אינץ' של אייפד פרו הוכרזה במהלך אירוע ההשקה של אפל ב-9 בספטמבר 2015. הוא שוחרר ב-11 בנובמבר 2015 בצבעים זהב, כסף ואפור חלל. ב-21 במרץ 2016, גרסת ה-9.7 אינץ' הוכרזה עם אפשרות צבע נוספת, ורוד-זהב. הגרסה הציגה גם את היכולת לבחור דגם עם נפח אחסון של 32 ג'יגה בייט עם Wi-Fi + סלולר (בעבר, אפשרות Wi-Fi+סלולר הייתה זמינה רק בדגמי 128 ג'יגה בייט). גרסת 9.7 אינץ' מתומחרת מ-599$ ל-1,129$ בהתאם לתצורה. הגרסה שוחררה ב-31 במרץ 2016.
האייפד פרו 9.7 אינץ', בהשוואה ל-אייפד אייר 2, מציע מעבד מהיר יותר, מצלמה טובה יותר, והוא האייפד הראשון שמציע את התכונות "True Tone Flash" ו"רטינה פלאש". היה לו גם את נפח האחסון הגבוה ביותר באותה עת עם אפשרות אחסון של 265 ג'יגה בייט ויש לו תצוגת True Tone, שמאפשרת למסך ה-LCD לזהות את עוצמת התאורה כדי לשנות את הגוון והעוצמה שלו בסביבות שונות.
שני הגרסאות כוללות את השבב A9X והמערכת על שבב אפל M9. מספר תכונות נשארו מהאייפד הרגיל, כגון Touch ID ותצוגת הרטינה. התכונות החדשות כוללות מחבר חכם למקלדת וארבעה רמקולי סטריאו הממוקמים כזוגות בחלקים העליון והתחתון של המכשיר. גרסת 12.9 אינץ' כוללת תצוגת רטינה של 2732 על 2048 ב-264 ppi, וגרסת 9.7 אינץ' כוללת תצוגת רטינה של 2048 על 1536 ב-264 ppi עם קצב רענון משתנה. גרסת ה-12.9 אינץ' של אייפד פרו היא הראשונה מבין גרסאות האייפד לכלול RAM של 4 ג'יגה בייט.
הדור השני

הדור השני של אייפד פרו הוכרז ב-5 ביוני 2017 לצד iOS 11 ב-WWDC 2017 בשתי גרסאות: 10.5 אינץ' ו-12.9 אינץ'. יש לו את קיבולת האחסון הגבוהה ביותר ממכשירי iOS, עד 512 ג'יגה בייט.
הדור השלישי

הדור השלישי של אייפד פרו הוכרז ב-30 באוקטובר 2018, במהלך אירוע השקה שהתקיים בבית האופרה של הווארד גילמן בברוקלין שבניו יורק. הדגמים החדשים של 2018 כוללים תצוגות Liquid Retina מקצה לקצה, Face ID, מצלמות 12 מגה-פיקסל משופרות, מחברי USB C ומעבדי אפל A12X. האייפדים מוצעים בגדלים 11 אינץ' ו-12.9 אינץ', והם הדגמים הראשונים המציעים מסכי LCD עם טכנולוגיית tap-to-wake (הקש כדי להעיר) ועד 1 טרה בייט של נפח אחסון. בנוסף, בכל דגמי הדור השלישי של אייפד פרו אין שקע סטנדרטי לחיבור אוזניות. הדגמים שוחררו ב-7 בנובמבר 2018.
הדור הרביעי

במרץ 2020 הושק הדור הרביעי של האייפד פרו שידוע יותר בשמו אייפד פרו 2020. לאייפד יש שתי מצלמות עם עיצוב מרובע הדומה לשל האייפון 11. לאייפד יש שני גדלים 11 אינץ׳ ו-12.9 אינץ׳. ניתן לקנות אותו ב-128gb, 256gb, 512gb, ו-1000gb. ואפשרות גם לסלולר. האייפד מגיע בשני צבעים אפור ושחור. לאייפד גם יש מקלדת חדשה עם לד ומשטח מגע לראשונה במקלדת אייפד. לאייפד יש גם קצב ריענון של 120 Hz לראשונה באייפד.
סוגיות > הדור השלישי

בדצמבר 2018, כחודש לאחר השקת הדור השלישי של האייפד פרו, החלו להגיע דיווחים ותלונות על כך שהמכשירים מגיעים מהקופסה עם עיקום קל בגופם, או שנוצר בהם עיקום גם ללא מכה או שימוש יוצא דופן. התופעה נצפתה בכל תתי הדגמים של האייפד פרו 2018. אפל העריכה שמדובר בתופעה שקשורה בהתקררות רכיבי הפלסטיק והאלומיניום שבמחשב, ואמרה שהעיקום לא יגרור נזקים מבניים נוספים והבעיה פוגמת רק ברמה האסתטית של המכשיר. בנוסף, החברה הזכירה כי משתמשים שרוצים להחליף את הטאבלט יוכלו לעשות זאת עד 14 יום לאחר הרכישה בארצות הברית.
ראו גם

אייפד
Apple Pencil
הערות שוליים

↑  רפאל קאהאן, אפל מודה: חלק ממכשירי האייפד פרו נמכרו עקומים, אך אין בכך כל בעיה, באתר כלכליסט, 20 בדצמבר 2018
אופק ביטון, דיווחים ברשת מתלוננים על דגמי iPad Pro שמגיעים עקומים היישר מהקופסה, באתר גיקטיים, ‏21 בדצמבר 2018
אייפון 5c

| --- | --- |


האייפון 5c בדגם הכחול
 מידע כללי
 סוג:  סדרת דגמי טלפון חכם 
 יצרן:  אפל
 הבא בסדרה:  אייפון 6 
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  iOS 10
 מעבד:  A6
 נפח אחסון:  16, 32 ג'יגה בייט
 זיכרון:  1 ג'יגה בייט
 מסך:  4 אינץ' 640x1136) Retina)
 מצלמה:  מצלמה קדמית: 1.9 מגה-פיקסל, צילום באיכות HD‏ (720p)  מצלמה אחורית: 8 מגה-פיקסל.  צילום וידאו באיכות 1080p   פלאש LED
 סוללה:  ליתיום
 קישוריות:  GSM, 3G,HSPA, LTE
 מידות
 רוחב:  58.6 מ"מ
 גובה:  123.8 מ"מ
 עובי:  897 מ"מ
 משקל:  132 גרם
 צורה:  מלבן עם פינות מעוגלות
 
אייפון 5c (באנגלית: iPhone 5c) הוא טלפון חכם מבוסס מסך מגע של חברת אפל. הוא הוכרז לצד האייפון 5s ב-10 בספטמבר 2013 במסגרת האירוע השנתי של אפל, ושוחרר ב-20 בספטמבר 2013.
iOS 7

מכשיר האייפון 5c כולל בתוכו את ה-iOS 7, מערכת ההפעלה הניידת החדשה של אפל שהוצגה לראשונה ב-10 ביוני 2013. ממשק המשתמש של ה-iOS 7 מבוסס על מניפולציה ישירה, תוך שימוש במחוות מולטי-טאץ'. אלמנטי השליטה בממשק החדש מורכבים ממחוונים, מתגים וכפתורים. האינטראקציה עם מערכת ההפעלה החדשה כוללת מחוות כמו החלקת האצבע על המסך (גרירה), מגע, צביטה וצביטה כלפי חוץ, אשר לכל אחד מאלה יש הגדרות ספציפיות בהקשר למערכת ההפעלה ולממשק רב-המגע. חלק גדול מן האפליקציות במכשיר מגיבות לניעור וסיבוב המכשיר (לדוגמה - הודעות - תוצאה מטלטול המכשיר היא פקודת הביטול המאפשרת לבטל את מה שנכתב), או סיבוב המכשיר לצורה אנכית או אופקית (לדוגמה - תמונות - תוצאה מסיבוב המכשיר היא סיבוב התמונה לאורך או לרוחב).
מערכת ההפעלה של המכשיר – iOS 7 הוצגה כאמור ביוני 2013, ויצאה לכל המכשירים התומכים ב-18 בספטמבר 2013.
האייפון 5c הושק, יחד עם iOS 7, ב-20 בספטמבר 2013. הטלפון יכול לשמש כ-hotspot, שיתוף חיבור האינטרנט שלו על בלוטות', Wi-Fi או USB, וגם גישה ל-App Store, פלטפורמת הפצת יישומים מקוונים עבור iOS שמפותחים ומתוחזקים על ידי אפל. השירות מאפשר למשתמש לגלוש ולהוריד יישומים מחנות ה-iTunes שפותחו עם Xcode ועם ערכת פיתוח התוכנה של iOS ופורסמו באפל.
ל-iOS 7 נוסף פיצ'ר בשם AirDrop, שהוא פלטפורמת שיתוף על רשת ה-Wi-Fi. משתמשים יכולים לשתף קבצים בין המכשירים: מחשבי מק ניידים ונייחים הכוללים את מערכת ההפעלה Mac OS Lion,‏ אייפון 5 ואילך, אייפוד טאץ' דור חמישי, iPad 4 או אייפד מיני ואילך. מערכת ההפעלה מוסיפה גם מרכז בקרה (Control Center), אשר נותן למשתמש במכשיר גישה מהירה להגדרות שוטפות ויישומים נפוצים, כגון מחשבון, מצפן ופנס, וכמו כן כיבוי והדלקה של אינטרנט אלחוטי, מצב טיסה, בלוטות', אפשרות ה"נא לא להפריע", נעילת סיבוב המסך; הפעלה ומעבר שירים, ווליום המוזיקה, AirDrop ו-AirPlay. כדי להגיע למרכז הבקרה יש להחליק את האצבע מהחלק התחתון של המסך כלפי מעלה, בדומה למרכז העדכונים.
חומרה

האייפון 5c זהה במפרטו לאייפון 5, ומכיל מסך בגודל 4 אינץ' ברזולוציית רטינה (640X1136), המספק צפיפות פיקסלים של 326 פיקסלים לאינץ'. המצלמה העיקרית היא 8 מגה פיקסל בטכנולוגיית iSight יחד עם פלאש LED, והמצלמה המשנית (הקדמית) היא ברזולוציה 1.9 מגה-פיקסל (שיפור לעומת האייפון 5), בצילום FaceTime HD. המכשיר משתמש במעבד A6 כפול ליבה במהירות שעון של 1300 GHz, אשר רץ על מערכת ההפעלה iOS 7 עם זיכרון RAM בנפח של 1GB. המכשיר מכיל קישוריות כמו LTE, בלוטות' 4.0 ו-WiFi בתקן N, ויכול לשמש כ-hotspot. המכשיר נמכר בצבעים כחול, אדום, צהוב, לבן וירוק, עם כיסויי גומי מיוחדים מחוררים, אשר מאפשרים ליצור שילובי צבעים. עוביו דק למדי (8.9 מילימטרים) ומשקלו 132 גרם. רוב גופו עשוי פלסטיק (פוליקרבונט), וזה מבדיל אותו ממכשירי האייפון האחרים.
חומרה > מפרט טכני

מעבד: Dual core 1300 MHz Apple A6
זיכרון: 1GB RAM, אחסון פנימי 32GB
מסך: 4 אינץ' LCD רטינה
רשת: GSM, HSDPA, LTE
תקשורת: GPS ,USB, WiFi, Bluetooth
מצלמה: 8 מגה פיקסל, פלאש LED, פוקוס אוטומטי, צילום וידאו 1080p 30fps
מצלמה משנית: 1.9 מגה פיקסל, צילום וידאו 720P
סוללה: ליתיום פולימר, 1510 מיל אמפר
ביקורת

מבחינת רוב הסקירות, האייפון 5c הוא שינוי תפיסת עולם של אפל, בכך שהשיקו מכשיר מוזל. עם זאת, מחירו של מכשיר זה אינו כה מוזל כפי ששוער. הסקירה של מגזין הטכנולוגיה TGspot טוענת שהאייפון 5c הוא למעשה אייפון 5 מבפנים, ופלסטיק מבחוץ. לטעם רוב הביקורות, הפלסטיק אף עדיף על האלומיניום, אך לא שווה את מחירו.
ראו גם

אייפון 5s
iOS 7
הערות שוליים

↑  iPhone 5c: פלסטיק? אפילו עדיף, אבל לא במחיר כזה (סקירה), באתר TGspot
זרעים גדרה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברות חקלאות
 מייסדים:  משפחות וולדר, וייס, שטיאסני, אילן, סברדלוב, יואב ואורי צוקרמן.
 תקופת הפעילות:  1952–הווה (כ־73 שנים)
 חברת אם:  קבוצת סינג'נטה 
 משרד ראשי:  אזור תעשייה רבדים
 שליטה בחברה:  Syngenta
 ענפי תעשייה:  תשומות לחקלאות
 מוצרים עיקריים:  זני ירקות נושאי פרי
  
 https://www.zeraim.com
 
זרעים גדרה היא חברת זרעים ישראלית ואחת מהחברות מהמובילות בעולם בטיפוח זני מכלוא של ירקות, הנמצאת מאז 2007 בבעלותה המלאה של קבוצת סינג'נטה. החברה עוסקת בטיפוח, פיתוח ושיווק של זני פלפל, עגבנייה, מלפפון, אבטיח, מלון וקישוא במספר מדינות בעולם. בישראל, בנוסף למוצרים של זרעים גדרה החברה משווקת גם את מוצרי סינג'נטה. משרדיה הראשיים של החברה ממוקמים על יד צומת רבדים והיא מפעילה סניפים נוספים בארצות הברית, בספרד, בטורקיה ובמקסיקו.
היסטוריה

חברת "זרעים גדרה" הוקמה על ידי שבע משפחות מהעיר גדרה בשנת 1952 בתקופה של קיבוץ גלויות בה הוקמו מושבים חקלאיים ומעברות לשיכון העולים. אפשרויות הפרנסה והתעסוקה באותה תקופה התמקדו בעיקרן, בפיתוח החקלאות.
בשנותיה הראשונות עסקה החברה בעיקר בעבודה ידנית בה לקחו חלק עולים ממדינות שונות. בשנת 1963 הצטרפה לחברה משפחת כהן. באותה שנה נוסדה זרעים גדרה כחברה בע"מ. לאחר מלחמת ששת הימים החלה החברה להרחיב את פעילותה המקצועית, השיווקית והאגרוטכנית תוך כדי שיתוף פעולה בתחום המחקר והטיפוח עם מכון ויצמן למדע, הפקולטה לחקלאות ומכון וולקני.
בשנת 1973 החלה החברה לייצא את זניה לאירופה וארצות הברית. בהמשך התרחב הייצוא למדינות נוספות ובמקביל ועד היום מושקעים משאבים רבים בפיתוח וטיפוח הזנים. בשנת 2000 זרעים גדרה בע"מ התפצלה לשתי חברות: "זרעים גדרה" (ירקות) ו"אגרידרה" (גידולי שדה).
בשנת 2005 רכשה קרן מרקסטון את השליטה בזרעים גדרה מידי המייסדים. בדצמבר 2005 הוסמכו מעבדות החברה לתקן ISO 17025 המבטיח רמת אמינות גבוהה של בדיקות איכות.
בשנת 2007 מכרה קרן מרקסטון את זרעים גדרה לקבוצת סינג'נטה.
זני מכלוא

זני מכלוא הם זנים המנצלים תופעה ידועה בעולם הביולוגיה הנקראת און כלאיים. און כלאיים היא תופעה שבה צאצא של שני הורים מפגין ביצועים טובים יותר מכל אחד מההורים. הבסיס הגנטי לתופעה זו הוא שלכל הורה ישנם שני עותקים זהים מכל גן ובצאצא מקבלים מכל גן עותק אחד מכל הורה, דבר שבפעמים רבות מוביל לביצועים משופרים.
טיפוח

טיפוח הוא תהליך המספק מגוון פתרונות גנטיים לצרכים של הגידול החקלאי. תהליך הטיפוח מאפשר שיפור מתמיד של הזנים המסחריים המקובלים באזור הגידול בהיבטים של יבול, עמידות למחלות ומזיקים, וגידול בתנאים שאינם אופטימליים לצמחים בתנאי סביבה קיצוניים כגון טמפרטורות קיצוניות, וקרקעות עם רמות מלח גבוהות מהמקובל.
הערות שוליים

↑  דירוג bdi
↑  Zeraim Iberica
נורווק (קונטיקט)

| --- | --- |

נוף אווירי של נמל נורוואלק וסביבתו
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קונטיקט קונטיקט
 מחוז:  מחוז פיירפילד
 ראש העיר:  הארי רילינג (דמוקרט)
 תאריך ייסוד:  26 בפברואר 1640 
 שטח:  36.7 קמ"ר
 גובה:  43 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  91,184 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  3,880.80 נפש לקמ"ר (2019)
 קואורדינטות:  41°05′38″N 73°25′11″W﻿ / ﻿41.093888888889°N 73.419722222222°W﻿ / 41.093888888889; -73.419722222222 
 אזור זמן:  UTC -5
 https://www.norwalkct.org/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ווטרברי(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ווטרברי(למפת קונטיקט רגילה) הרטפורד ברידג'פורט סטמפורד ניו הייבן ניו לונדון דנברי רוד אייל.  מסצ'וסטס ניו יורק  האוקיינוס האטלנטי ווטרברי(למפת קונטיקט מוגדלת) הרטפורד ברידג'פורט סטמפורד ניו הייבן ניו לונדון דנברי רוד אייל.  מסצ'וסטס ניו יורק  האוקיינוס האטלנטי ווטרברי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נורווק (באנגלית: Norwalk) היא עיר, הממוקמת בדרום מערב קונטיקט, בדרום מחוז פיירפילד, על החוף הצפוני של לונג איילנד סאונד. נורווק שוכנת הן במטרופולין ניו יורק והן במטרופולין ברידג'פורט.
נורווק הוקמה בשנת 1640, והיא העיר השישית המאוכלסת בקונטיקט, עם אוכלוסייה מוערכת של  92,458 בשנת 2023.
היסטוריה

האזור נקנה על ידי האינדיאנים ב-1640 וב-1651 נקרא בשם אלגונקווין מהמילה "noyank", כלומר "נקודת אדמה", או יותר כנראה מהשם האמריקני של הילידים "Naramauke".
קרב נורווק (אנ'), הידוע גם בשם קרב סלעים המערביים או Battle of the Rocks, היה סדרה של התכתשויות בין שלוש עשרה המושבות ובריטניה הגדולה במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. המתקפה הייתה חלק אחד מסדרת פשיטות על עיירות החוף בקונטיקט הידועות ביחד בשם הפשיטה של טריון. הקרב נערך בנורווק ב-12 ביולי 1779.
בשנת 1836 הוקם רובע נורווק, המקיף את האזור המרכזי של העיר. בשנת 1853 אירע אסון הרכבות הראשון הגדול אי פעם בארצות הברית. התאונה התרחשה מעל נהר נורווק, בתאונה נהרגו 48 בני אדם.
בשנת 1955 פגעו בעיר הוריקנים מרובים וגרמו להצפות בנמל נורווק.
דמוגרפיה

נכון למפקד האוכלוסין של שנת 2010, התגוררו בעיר 85,603 בני אדם, 35,415 משקי בית, ו-21,630 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 2,358.2 תושבים לקילומטר רבוע. האופי הגזעי של העיר היה 68.7% לבנים, 14.2% אפרו אמריקאים, 0.4% אינדיאנים, 4.8% אסיאתיים, 0.1% תושבי האוקיינוס השקט, 9.0% מגזעים אחרים ו-2.8% משני גזעים או יותר. התפשטות האוכלוסייה הייתה 22% מתחת לגיל 18, עם 7.3% בין 18 ל-24, 31.7% בין 25 ל-44, 31.2% בין 45 ל-64, ו-12.8% בגיל 65 ומעלה. על כל 100 נקבות היו 96.2 גברים.
ממשל ופוליטיקה

נורווק בחרה בנציג הדמוקרטי לנשיאות ארצות הברית מאז שנת 1992. עם זאת, בין השנים 1928–1992, העיר הצביעה למועמד הדמוקרטי רק פעמיים: ב-1936 וב-1964.
ערים תאומות

ניקרגואה נגרוטה, ניקרגואה
הערות שוליים

1 2  US Census Bureau, Population and Housing Unit Estimates Tables, The United States Census Bureau (באנגלית)
↑  SOTS: Connecticut Towns in the Order of their Establishment, web.archive.org, ‏2 בפברואר 2017
↑  American FactFinder - Results, archive.ph, ‏13 בפברואר 2012
| דגל קונטיקט מדינת קונטיקט |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | הרטפורד |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של הרטפורד • המטרופולין של ניו הייבן • עמק נהר נאוגטוק |  |
| היישובים הגדולים ביותר | ברידג'פורט • ניו הייבן • הרטפורד • סטמפורד • ווטרברי • נורווק • דאנברי • ניו בריטן • גריניץ' • בריסטול • וסט הרטפורד • מרידן • האמדן • פיירפילד • מנצ'סטר • מילפורד • וסט הייבן • סטרטפורד • איסט הרטפורד • מידלטאון |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • כלכלה • יהדות קונטיקט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555072505171  BNE: XX6090268  GND: 4433164-2  ISNI: 0000 0004 0620 0169  LCCN: n80094158  MusicBrainz: dc723efa-f949-4f26-b3d6-85aebd45fefc  NARA: 10040279  SUDOC: 196214297  VIAF: 242029319   WorldCat (עם VIAF): 242029319
טיסה 5915 של ספהאן איירליינס

| --- | --- |

 תאריך:  10 באוגוסט 2014
 מיקום:  ליד אצטדיון אזאדי, טהראן
 גורם:  כשל במנוע
 קואורדינטות:  35°42′25.51″N 51°16′55.79″E﻿ / ﻿35.7070861°N 51.2821639°E﻿ / 35.7070861; 51.2821639
 הרוגים:  39 (38 בתחילה)
 פצועים:  9 (7 קשה, 10 בתחילה)
 ניצולים:  9 (10 בתחילה)
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  HESA IrAn-140 מתוצרת אנטונוב
 מספר זנב:  EP-GPA
 מוצא:  נמל התעופה הבין-לאומי מהראבאד, טהראן
 יעד:  טאבאס, איראן
 ספהאן איירליינס
 נוסעים:  40
 אנשי צוות:  9
  (למפת טהראן מוגדלת) מיקום ההתרסקות(למפת טהראן רגילה) מיקום ההתרסקות
טיסה 5915 של ספהאן איירליינס הייתה טיסת נוסעים פנימית שיצאה מנמל התעופה הבין-לאומי מהראבאד שבטהראן לטאבאס, איראן. ב-10 באוגוסט 2014, מטוס HESA IrAn-140 שנשא את הטיסה התרסק זמן קצר לאחר ההמראה, כשהוא נופל לתוך אזור מגורים ליד אצטדיון אזאדי. ‏39 מתוך 48 יושבי המטוס (40 נוסעים ושמונה אנשי צוות) נספו.
תאונה

המטוס, מתוצרת חברת אנטונוב, התרסק לתוך בית מגורים בשדרת מינה גלאס במערב טהראן בשעה 09:18 בזמן מקומי (04:48 בזמן אוניברסלי). התאונה גרמה להתפרצות של אש. אירנ"א, סוכנות הידיעות האיראנית, הציעה כי הייתה תקלה במנוע המטוס.
הנוסעים והצוות

על המטוס היו 40 נוסעים ושמונה אנשי צוות. מתוך 40 הנוסעים, 34 היו מבוגרים ושישה ילדים.
האינדפנדנט מסר כי תשעה אנשים שרדו את ההתרסקות, ואילו ABC ניוז דיווח על 38 אנשים שמתו במקום, ו-10 נוסעים שאושפזו כשהם סובלים מפציעות. התקשורת דיווחה בתחילה כי לא היו ניצולים, אך מאוחר יותר תיקנו את ההצהרה, ונאמר כי נותרו למעשה 8 ניצולים, לאחר ששניים מתו בבתי חולים מקומיים.
סיבה

סוכנות הידיעות "פארס" ציטטה את דבריו של מוחמד אילקני, ראש חברת שדות התעופה באיראן: "כשל של אחד ממנועי המטוס גרם למטוס להתרסק בצד הצפוני של כביש טהראן-קראג' [אוטוסטרדה]." הניצולים דיווחו כי המנוע נדם במהלך ההמראה. על פי הדיווחים, הטייסים פנו לחזור ארבע דקות לאחר ההמראה בשל בעיות טכניות, אבל לא הצליחו לשמור על גובה.
הערות שוליים

↑  "Dozens dead in plane crash at Tehran airport". Al Jazeera. 10 באוגוסט 2014. נבדק ב-10 באוגוסט 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Agha Iqrar Haroon (10 באוגוסט 2014). "Passenger plane crashed with 48 persons on board in Tehran". Dispatch News Desk. נבדק ב-10 באוגוסט 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hradecky, Simon (10 באוגוסט 2014). "Crash: Sepahan A140 at Tehran on Aug 10th 2014, lost height after takeoff". The Aviation Herald. נבדק ב-10 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "About 40 killed as airliner crashes near Tehran's Mehrabad airport (video)". RT. 10 באוגוסט 2014. נבדק ב-10 באוגוסט 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Eleftheriou-Smith, Loulla-Mae (10 באוגוסט 2014). "Tehran plane crash: 39 killed after engine fails after takeoff at Mehrabad airport". The Independent. נבדק ב-10 באוגוסט 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  DAREINI, ALI AKBAR. "Passenger Plane Crashes in Iran". נבדק ב-10 באוגוסט 2014. {{cite news}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
↑  http://edition.cnn.com/2014/08/10/world/meast/iran-plane-crash/index.html Retrieved August 11, 2017
↑  "Iran plane crash kills dozens". Al Jazeera. 10 באוגוסט 2014. נבדק ב-10 באוגוסט 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Crash: Sepahan A140 at Tehran on Aug 10th 2014, lost height after takeoff". Avherald.com. נבדק ב-2014-08-16.
↑  "At Least 39 Killed in Iran Plane Crash". נבדק ב-10 באוגוסט 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
מחוזות אילינוי

במדינת אילינוי שבארצות הברית ישנם 102 מחוזות.
הגדול שבמחוזות אילינוי הוא מחוז מקלין (3,067 קמ"ר), הקטן שבהם הוא מחוז פטנאם (414 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מחוז קוק (כ-5,194,675 תושבים). עיר הבירה, ספרינגפילד, נמצאת במחוז סאנגמון.
מחוזות איווה

במדינת איווה שבארצות הברית ישנם 99 מחוזות.
הגדול שבמחוזות איווה הוא מחוז קושוט (2,520 קמ"ר), הקטן שבהם הוא מחוז דיקינסון (987 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מחוז פולק (כ-430,640 תושבים). עיר הבירה, דה מוין, נמצאת במחוז פולק.
מיס תבל 2003

אמליה וגה זוכת מיס תבל לשנת 2003
מיס תבל 2003, או מיס יוניברס 2003 (באנגלית: Miss Universe 2003), היא תחרות מיס תבל ה-52 במספר, התחרות נערכה בפנמה סיטי שבפנמה.
71 מתמודדות השתתפו בתחרות, בתחרות זו לראשונה מאז 1970 עלו חמש עשרה מתמודדות לחצי הגמר של התחרות, בשנים הקודמות עלו לצי הגמר עשירייה או שתים עשרה מתמודדות.
המנחים היו דייזי פואנטז ובילי בוש.
זוהי תחרות מיס תבל הראשונה ששודרה ב-NBC.
הנציגה הישראלית כמיס ישראל הייתה מלכת היופי לשנת 2003, סיוון קליין.
תוצאות > מיקום

| תואר | זוכה |
| --- | --- |
מיס תבל 2003:  הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית - אמליה וגה
סגנית ראשונה:  ונצואלה ונצואלה - מריאנגל רואיז
סגנית שנייה:  דרום אפריקה דרום אפריקה - סינדי נל
סגנית שלישית:  סרביה ומונטנגרו סרביה ומונטנגרו - סניה פפיץ'
סגנית רביעית:  
10 המועמדות הסופיות:  ברזיל ברזיל - ג'יסליין פריירה  קנדה קנדה - ליאן מארי ססיל  צ'כיה צ'כיה - קתרינה סמרז'ובה  נמיביה נמיביה -נדפווה אלפונס  טרינידד וטובגו טרינידד וטובגו -פיי אליבוקוס
15 המועמדות הסופיות:  אנגולה אנגולה - אנה סבסטיאו  יוון יוון - מריאטה חרושלה  פנמה פנמה - סטפני דה רוקס  פרו פרו - קלאודיה אורטיז דה זבולוס  ארצות הברית ארצות הברית -סוזי קסטיו
שופטים

רוברטו קוואלי
דבורה קרתי דו
פרוטון (משגר לוויינים)

פרוטון (ברוסית: Протон) היה משגר לוויינים כבד שפותח בברית המועצות. זה היה הדגם הראשון מסדרת משגרים "פרוטון". המשגר  נוצל לשיגור לוויינים כבדים. כינויו הרשמי של המשגר בברית המועצות הוא UR-500. שיגור הבכורה של "פרוטון" דו־שלבי התקיים בשנת 1965 והאחרון בשנת 1966. כל השיגורים בוצעו מכן שיגור 81/23 בקוסמודרום בייקונור. בסך הכול בוצעו 4 שיגורים מהם אחד נכשל.
היסטוריית הפיתוח של המשגר

המשגר "פרוטון" פותח על ידי משרד התכנון של ולדימיר צ'לומיי, מתחרהו העיקרי של סרגיי קורוליוב. המשגר פותח על בסיס טיל בליסטי UR-100. בראשית ימי הפרויקט, תוכנן המשגר לנשיאת ראשי נפץ גרעיניים בעוצמה אדירה של 10 מגטון TNT, לטווח של עד 13,000 קילומטר. עקב מורכבותו הרבה של המשגר, גודלו הפיזי וההכנות הארוכות והמסובכות שלהן נזקק, ננטש הרעיון להשתמש בו כטיל בליסטי בין יבשתי עקב היתכנות המבצעית נמוכה.
השלב הראשון כלל חלק מרכזי ו-6 מנועים בנויים בסביבו. זה היה מנוע מדגם RD-253. השלב השני כלל 4 מנועים - שלוש מדגם RD-0210 ומנוע מדגם RD-0211.
אחרי ארבע שיגורים הוחלט לעבוד לגרסה אחרת של אותה משפחה. גרסת פרוטון K הופעלה כמשגר תלת-שלבי.
דלק

טיל הפרוטון מתודלק ב־UDMH (דימתיל הידרזין אסימטרי) ודו חנקן ארבע־חמצני (אנ') (N2O4). אלו דלקים היפרגולים (אנ') שבוערים במגע ביניהם, ובכך נמנע הצורך במערכת הצתה. את הדלקים ניתן לאחסן בנפרד בטמפרטורת החדר בניגוד לדלקים קריוגניים (אנ') (לרוב מימן וחמצן נוזליים) שרותחים לאיטם, וכך הטיל יכול לעמוד בלתי מתודלק בכן השיגור לזמן ארוך ביותר. עם זאת, דלקים היפרגוליים הם קורוזיביים ורעילים ביותר, עד כדי כך שיש צורך בטיהור השטח בו נפלו השלבים הראשון והשני.