stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלפא רומיאו 33

| --- | --- |

Alfa Romeo 33
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אלפא רומיאו
 שנות ייצור:  1983–1995
 יחידות שיוצרו:  989,324
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  אלפא רומיאו אלפאסוד
 מודל אחריו:  אלפא רומיאו 145, אלפא רומיאו 146
 חברת אם:  פיאט
 אורך:  4,075 מ"מ
 רוחב:  1,615 מ"מ
 גובה:  1,350-1,375 מ"מ
 משקל:  890-1,070 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,475 מ"מ  2,470 מ"מ (דגם 4x4)
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי סדרה ראשונה (מנועי בנזין) 4 צילינדרים, 1,186 סמ"ק המפיק 68 כ"ס  4 צילינדרים, 1,351 סמ"ק המפיק 79 כ"ס  4 צילינדרים, 1,351 סמ"ק המפיק 86 כ"ס  4 צילינדרים, 1,490 סמ"ק המפיק 84 כ"ס  4 צילינדרים, 1,490 סמ"ק המפיק 94 כ"ס  4 צילינדרים, 1,490 סמ"ק המפיק 104 כ"ס מנועי סדרה ראשונה (מתיחת פנים) מנועי בנזין 4 צילינדרים, 1,351 סמ"ק המפיק 79 כ"ס  4 צילינדרים, 1,351 סמ"ק המפיק 86 כ"ס  4 צילינדרים, 1,490 סמ"ק המפיק 105 כ"ס  4 צילינדרים, 1,712 סמ"ק המפיק 105 כ"ס  4 צילינדרים, 1,712 סמ"ק המפיק 110 כ"ס  4 צילינדרים, 1,712 סמ"ק המפיק 118 כ"ס מנוע דיזל 4 צילינדרים, 1,799סמ"ק המפיק 72 כ"ס (מנוע טורבו דיזל) מנועי סדרה שנייה מנועי בנזין 4 צילינדרים, 1,186 סמ"ק המפיק 77 כ"ס  4 צילינדרים, 1,351 סמ"ק המפיק 86–90 כ"ס  4 צילינדרים, 1,351 סמ"ק המפיק 87–90 כ"ס  4 צילינדרים, 1,490 סמ"ק המפיק 95 כ"ס  4 צילינדרים, 1,490 סמ"ק המפיק 105 כ"ס  4 צילינדרים, 1,712 סמ"ק המפיק 107 כ"ס  4 צילינדרים, 1,712 סמ"ק המפיק 110 כ"ס  4 צילינדרים, 1,712 סמ"ק המפיק 133–137 כ"ס  4 צילינדרים, 1,712 סמ"ק המפיק 129–132 כ"ס מנוע דיזל 4 צילינדרים, 1,799סמ"ק המפיק 84 כ"ס (מנוע טורבו דיזל)
 מעצב:  Ermanno Cressoni 
 
אלפא רומיאו 33 (באיטלקית: Alfa Romeo 33) היא מכונית משפחתית קטנה, תוצרת יצרנית הרכב האיטלקית אלפא רומיאו אשר יוצרה באיטליה בין השנים 1983–1995.
תצורות "אלפא רומיאו 33"

5 דלתות - האצ'בק (יוצרו 866,958 יחידות).
5 דלתות - סטיישן (יוצרו 122,366 יחידות).
סדרות "אלפא רומיאו 33"

סדרה ראשונה - יוצרה בין השנים 1983 - 1986.
סדרה ראשונה (מתיחת פנים) - יוצרה בין השנים 1986 - 1989.
סדרה שנייה - יוצרה בין השנים 1990 - 1995.
מנועים

מנועי בנזין.
מנועי טורבו דיזל.
הנעות "אלפא רומיאו 33"

הנעה קדמית 4x2.
הנעה כפולה 4x4.
תמונות

"אלפא רומיאו 33", שנת 1985
"אלפא רומיאו 33"
"אלפא רומיאו 33", סדרה ראשונה - סטיישן
"אלפא רומיאו 33", סדרה ראשונה - סטיישן
"אלפא רומיאו 33", שנת 1990, דגם "1.7 iE"
"אלפא רומיאו 33", שנת 1991
"אלפא רומיאו 33" - סטיישן
"אלפא רומיאו 33", שנת 1990 - סטיישן
"אלפא רומיאו 33", שנת 1990
ראו גם

אלפא רומיאו 145
אלפא רומיאו 146
הערות שוליים

↑  "אלפא רומיאו 33" - מפרט automobile-catalog.com/model/alfa_romeo/33
↑  "אלפא רומיאו 33" ספורט וגון archiviolastampa.it/component/option,com_lastampa/task
↑  "אלפא רומיאו 33" archiviolastampa.it/component/option,com_lastampa/task,search
↑  "אלפא רומיאו 33", שנת 1986 הנעה 4x4 automobile-catalog.com/car/1986/214865/alfa_romeo_33_1_5_4x4
אנה שיפוש

אנה שיפוש (בהונגרית: Sipos Anna;‏ 3 באפריל 1908 – 1 בינואר 1988) הייתה שחקנית טניס שולחן יהודייה-הונגרייה, בעלת 11 מדליות זהב באליפויות עולם בטניס שולחן, 2 ביחידות, 6 בזוגות נשים, עם מריה מנדניאנסקי ו-3 בזוגות מעורבים (2 עם ויקטור ברנה ו-1 עם סטיבן קלן) ובסך הכל 21 מדליות מאליפות העולם בטניס שולחן.
שיפוש הייתה האישה הראשונה בעולם ששיחקה טניס שולחן כשאחזה את המחבט בסגנון עט.
ביוגרפיה

שיפוש נולדה בסגד. היא הייתה האישה הראשונה בעולם ששיחקה באחיזת המחבט בסגנון אחיזת עט (penhold) עד שנת 1932.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט בשנת 1929, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב, בתחרות לזוגות מעורבים עם אישטוון קלן. מדליות ארד, בתחרות ליחידות ובתחרות לזוגות נשים עם מריה מנדניאנסקי.
באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 1930, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מריה מנדניאנסקי. מדליות כסף, בתחרות ליחידות לאחר שהפסידה במשחק הגמר למנדניאנסקי ובתחרות לזוגות מעורבים עם אישטוון קלן.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט בשנת 1931, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי, מדליית כסף, בתחרות לזוגות מעורבים עם ויקטור ברנה ומדליית ארד, בתחרות ליחידות.
בשנת 1932 היא שוכנעה לשנות את אחיזת המחבט שלה לשיטה מקובלת, "שייק הנד", והישגיה השתפרו מאוד.
ביוגרפיה > אלופת עולם ליחידות

באליפות העולם שנערכה בפראג, צ'כיה בשנת 1932, זכתה שיפוש ב-3 מדליות זהב, בתחרות ליחידות לאחר ניצחון במשחק הגמר על אלופת העולם וחברתה לנבחרת מנדניאנסקי, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי ובתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה.
באליפות העולם שנערכה בבאדן, אוסטריה בשנת 1933, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בתחרות ליחידות בפעם השנייה ברציפות, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי ומדליית ארד בתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה.
באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1934, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי ומדליות כסף, בתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה ובתחרות הקבוצתית.
באליפות העולם שנערכה באצטדיון ומבלי בלונדון, אנגליה בשנת 1935, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי בפעם השישית ברציפות, בתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה ומדליית כסף, בתחרות הקבוצתית.
שיפוש נפטרה ב-1 בינואר 1988 בבודפשט.
תארים והישגים

בשנת 1996 נבחרה שיפוש להיכל התהילה של הספורט היהודי
בשנת 1993 נבחרה שיפוש להיכל התהילה הבינלאומי של טניס השולחן
הערות שוליים

↑  אנה שיפוש, באתר היכל התהילה הבינלאומי של טניס השולחן
אנטוניו לובו אנטונש

אנטוניו לובו אנטונש, מרץ 2010
אנטוניו לובו אנטונש (בפורטוגזית: António Lobo Antunes; נולד ב-1 בספטמבר 1942) הוא סופר פורטוגלי, הוא זוכה פרס קמואש לשנת 2007.
אנטונש השלים את לימודיו בבית הספר לרפואה והתמחה בפסיכיאטריה. הוא התגייס לצבא הפורטוגלי והשתתף מספר שנים במלחמה הקולוניאלית באנגולה כרופא פסיכיאטר. אנטונש חזר לאירופה בשנת 1973 ובשנת 1979 פרסם את הרומן הראשון שלו: "זיכרון של פיל", המתאר את התמוטטות נישואיו הראשונים. בעקבות הצלחת הספר הוא עזב בהדרגה את הפסיכיאטריה והתמסר יותר לכתיבה. בשנת 2005 הוא בא לארץ עם רעייתו לקבל את פרס ירושלים ביריד הספרים הבינלאומי.
מלחמת העצמאות של אנגולה משמשת נושא חוזר בספריו של אנטונש והוא מושפע במיוחד מויליאם פוקנר ומלואי פרדינאן סלין. מרבה לצטט את המשוררים הקלאסיים ובהם ורגיליוס ואובידיוס.
מספריו

זיכרון של פיל 1979
הארץ בסוף העולם 1979
ידיעת הגיהנום 1980
הארורים (1985), תרגם לעברית - יורם מלצר, הוצאת עם עובד, 2003.
שובן של הסירות 1988
סדר הדברים הטבעי 1992
מותו של קרלוס גרדל 1994
לא ראיתיך בבבל אתמול 2006
שמי הוא לגיון 2007
אנטוניו לופז גרסיה

| --- | --- |

 לידה:  6 בינואר 1936 (בן 88) Tomelloso, ספרד 
 שם לידה:  Antonio López García 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות של מדריד 
 תחום יצירה:  ציור, פיסול 
 זרם באמנות:  היפר-ריאליזם, אמנות מדיה חדשה 
 הושפע על ידי:  אנטוניו לופז טורס 
 פרסים והוקרה:  פרס נסיך אסטוריאס לאמנות (1985)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מדריד (2018)  מדליית הזהב על הצטיינות באמנות יפה (ספרד) (1983)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מורסיה (2014)  פרס תומאס פרנסיסקו פרייטו (1992)  פרס ולאסקס לאמונת פלסטית (2006)  מדליית הזהב של מדריד (2010)  פרס הארכיטקטורה הלאומי של ספרד (1965)  פרס על שם וילהלם לות (1973)  פרס העיר אלקלה (2004)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת נווארה  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 בן או בת זוג:  מריה מורנו 
 
אנטוניו לופז גרסיה (בספרדית: Antonio López García; ‏ נולד ב-6 בינואר 1936) הוא צייר ופסל ספרדי, אשר ציוריו מתאפיינים בסגנון סוריאליסטי והיפר-ריאליסטי.
ביוגרפיה

נולד בעיר טומליוסו שבמרכז ספרד, כמה חודשים לפני פרוץ מלחמת האזרחים הספרדית, למשפחה של חקלאים. דודו, אשר היה צייר, שם לב לכישרונו ונתן לו שיעורי ציור. בשנת 1949 עבר גרסיה למדריד והתקבל ללימודים באקדמיה לאמנות יפה של סן פרננדו, שם למד בין השנים 1950 ל-1955. במהלך הלימודים פגש בציירת מריה מורנו-אלסו, עמה התחתן בשנת 1961. בשנת 1955 זכה במלגה ללימודים באיטליה, שם התעמק בציור איטלקי בתקופת הרנסאנס.
כבר בשנת 1957 החלה יצירתו להפגין מאפיינים סוריאליסטים שונים, כמו עצמים ודמויות מרחפות באוויר, ואובייקטים המופיעים שלא בסביבה הרגילה שלהם. סגנון זה אפיין אותו לפחות עד לשנת 1964.
אל תקנו תוצרת רוסיה

אחד האיורים המשמשים את מקדמי החרם
אל תקנו תוצרת רוסיה! (אוקראינית: "Не купуй російське!") או החרימו תוצרת רוסית! (אוקראינית: "Бойкотуй російське!") הוא קמפיין התנגדות בלתי אלימה אשר מקדם חרם צרכנים על תוצרת רוסיה באוקראינה. המחאה החלה ב-14 באוגוסט 2013 כתגובה לאמברגו שהטילה הפדרציה הרוסית על אוקראינה. את המחאה ארגנה קבוצת "וידסיץ'" (אוקראינית: "Відсіч") באמצעות מדיה חברתית. מסע הפרסום התרחב וכלל גם הפצת עלונים, כרזות ומדבקות בכחמישים ערים. לאחר שדעך לפני תחילת הפגנות יברומאידאן בנובמבר 2013, הוא חודש ב-2 במרץ 2014 במהלך המשבר בחצי האי קרים וההתערבות הצבאית הרוסית באוקראינה.
סיבות

לדברי הפעילים, הקמפיין ניזום בתגובה לסדרה של מהלכי לוחמה כלכלית רוסית כלפי אוקראינה, ובהם "מלחמת הבשר", "מלחמת הגבינה", ו"מלחמת השוקולד". ב-14 באוגוסט 2013 הגדיר שירות המכס הרוסי את כל היצואנים האוקראיניים כ"חברות בסיכון", מה שאיפשר אמברגו על מוצרים אוקראיניים ברוסיה. זה גרם לפקק בן מאות משאיות שהובילו סחורה אוקראינית במעברי המכס אל רוסיה.
חרמות > באוקראינה

ב-22 באוגוסט 2013, ערכו פעילים מחאה ליד משכן הנשיא האוקראיני. הקמפיין נמשך באמצעות חלוקה המונית של עלונים, כרזות ומדבקות בכ-45 ערים באוקראינה. קריקטורות של בובות מטריושקה רוסיות היו מוטיב בולט בקמפיין. הקמפיין החל לדעוך עם התחלת אירועי יברומאידאן.
ב-2 במרץ 2014, הודיעו פעילי הקמפיין באמצעות מדיה חברתית על חידוש החרם על מוצרים ושירותים המעשירים חברות רוסיות. הכוונה הייתה למנוע כסף אוקראיני מלהגיע לרוסיה ולתרום למימון הצבא הרוסי. החרם חודש בתגובה למשבר בחצי האי קרים ולהתערבות הצבאית הרוסית באוקראינה. באותו חודש, החלו להתארגן מצגי פלאש מוב במרכולים במטרה לעודד לקוחות שלא לרכוש תוצרת רוסית. ולהחרים תחנות דלק רוסיות, בנקים בשליטה רוסית, וקונצרטים. באפריל 2014, החלו בתי קולנוע מסוימים בקייב, לביב, ואודסה להימנע מהקרנת סרטים רוסיים.
באותו חודש החלו יצרנים רוסיים לשנות את סימון המוצרים שלהם מסימון רוסי לסימון אוקראיני. בתגובה, פותח יישום אנדרואיד בשם "החרימו את הפולשים", כדי לזהות (על פי ברקוד) מוצרים מרוסיה, לרבות כאלו המסתירים את מדינת היצרן.
בקיץ 2014, פעילים בקייב החלו לארגן מצגי פלאש מוב ופעילויות מחאה במסעדות ובתי קפה רוסיים.
החל מאוגוסט 2014 השיקו הפעילים קמפיין משנה "חרם על הקולנוע הרוסי" (אוקראינית: "Бойкот російського кіно"), אשר עם הזמן הפך לקמפיין עצמאי. המקרה הבולט הראשון של החרם החל ב-11 אפריל 2014, כאשר מספר בתי קולנוע בקייב, לביב ואודסה הודיעו שיפסיקו הקרנת סרטים רוסים.
חרמות > התפשטות בעולם

החל מחודש מרץ 2014, התפשט החרם למדינות אחרות, ובמיוחד ללטביה, ליטא, אסטוניה, פולין, מולדובה, גאורגיה, ארצות הברית, וצ'כיה.
תוצאות

מכירות תוצרת רוסית באוקראינה ירדו בשיעור של בין 35 ל-50 אחוזים במחצית הראשונה של שנת 2014. במאי 2014, החלו מרכולים אוקראיניים לבטל הזמנות של תוצרת רוסית. משלוחי סחורה מרוסיה פחתו בכשליש.
לפי דירוג סטנדרד אנד פורס, איבדו בנקים אוקראיניים בשליטה רוסית כמחצית מההון המופקד בהם.
הערות שוליים

1 2  http://tyzhden.ua/News/87066
↑  רוסיה מואשמת במלחמת סחר נגד אוקראינה, אסושיאייטד פרס, 15 באוגוסט 2013
↑  רוסיה מכריזה מלחמה כלכלית נגד אוקראינה, Hromadske.TV,‏ 15 באוגוסט 2013
↑  ינוקוביץ' קורא להתייחס לרוסיה כאל מדינה עוינת, רדיו סוובודה ("רדיו חירות"), 22 באוגוסט 2013
↑  פעילים מכריזים על חרם על תוצרת רוסית, ערוץ 5 (אוקראינה), 22 אוגוסט 2013
↑  העיניים נפקחות לראות את ה"אחווה" של רוסיה, אוקראינסקה פראבדה, 22 באוגוסט 2013
↑  אוקראינים נקראים להחרים תוצרת רוסית, פודרובנוסטי, ערוץ אינטר (אוקראינה), 12 בספטמבר 2013
↑  קמפיין נגד תוצרת רוסית באוקראינה, אתר maidanua.org,‏ 26 בספטמבר 2013
1 2  חרם באוקראינה על תוצרת רוסית, סידני מורנינג הראלד (עיתון), 26 ביולי 2014
1 2  אוקראינים מחרימים תוצרת רוסית, דויטשה וולה, 4 באפריל 2014
1 2  חרם על הכובשים: כיצד מחרימים האוקראינים סחורה רוסית, דויטשה וולה, 4 באפריל 2014
↑  פלאש מוב (וידאו), קבוצת וידסיץ', 24 במרץ 2014
↑  פלאש מוב (וידאו), אתר chv.tv, ‏10 באפריל 2014
↑  בסומי הוכרז חרם על מוצרים רוסיים, לביב גאזטה (עיתון), 24 במרץ 2014
↑  חרם על דלק רוסי, ערוץ 34 (אוקראינה), 1 במאי 2014
↑  פעילים מעודדים לא לקנות דלק רוסי, רדיו סבובודה ("רדיו חירות"), 17 באפריל 2014
↑  אוקראינים מחרימים דלק רוסי, השבוע האוקראיני (כתב עת), 25 באפריל 2014
↑  דלק רוסי, אתר PIK (אוקראינה), 16 במאי 2014
↑  קמפיין בקייב: "אל תקנו אצל הכובשים", השבוע האוקראיני, 24 באפריל 2014
↑  אוקראינים מכריזים חרם על אמנים רוסיים, TCH,‏ 3 ביוני 2014
↑  קולנועים בקייב, לביב ואודסה מחרימים סרטים רוסיים, אתר צנזורנט, 11 באפריל 2014.
↑  כיבוש רוסי של תוצרת אוקראינית, ערוץ ICTV (אוקראינה), 9 באפריל 2014
↑  אוקראינה-רוסיה: חרם 2.0, לינפורמאטיאן (כתב עת), 3 באפריל 2014
↑  "תוצרת רוסית הורגת": אנשים "מתים" בבתי קפה רוסיים, אתר צנזורנט, 25 ביולי 2014
↑  מפגינים סביב מסעדה רוסית בקייב, רדיו סבובודה ("רדיו חירות"), 24 ביוני 2014
↑  בעוד המנהיגים מהססים, אזרחים מטילים סנקציות על רוסיה, רויטרס, 4 במרץ 2014
↑  No Russian vodka, intvua.com (ב־)
↑  Do not Buy Russian Gas, Boykott LukOil, נבדק ב-2020-01-15
↑  Поляки, литовці та чехи починають бойкот російських товарів, zik.ua (ב־)
↑  תוצרת רוסית, TCH, ‏26 במרץ 2014
↑  יבוא מרוסיה צונח ב-35 עד 50 אחוז, אוקראינה ברשת (אתר), 18 במאי 2014
↑  החרם על תוצרת רוסית פועל: יבוא מרוסיה קטן בשליש, אתר facenews.ua,‏ 14 במאי 2014
↑  בנקים רוסיים מאבדים 50 אחוז מהון ההפקדות באוקראינה, אוקראינסקה פראבדה (עיתון), 14 ביולי 2014
פעילים קוראים לחרם ב-22 באוגוסט 2013 בתגובה לאמברגו הרוסי על תוצרת אוקראינית
פלאש מוב בסופרמרקט בקייב, 15 במרץ 2014
פעילים מניפים כרזה הקוראת לחרם על דלק רוסי, 29 במאי 2014
מדבקות מן הקמפיין שמאייתות ניבול פה כלפי ולדימיר פוטין בעיר ברובארי במחוז קייב, 22 ביוני 2014
אנטוניו טיישיירה דה סוזה

| --- | --- |

 לידה:  5 במאי 1857 סליירוש, סברוזה, ממלכת פורטוגל ממלכת פורטוגל 
 פטירה:  5 ביוני 1917 (בגיל 60) פורטו, הרפובליקה הפורטוגזית הראשונה פורטוגל 
 מדינה:  פורטוגל, ממלכת פורטוגל 
 השכלה:  אוניברסיטת פורטו 
 מפלגה:  Regenerator Party 
 
אנטוניו טיישיירה דה סוזה, רוזן סוזה פאלמלה השני (בפורטוגזית: António Teixeira de Sousa;‏ 5 במאי 1857 – 5 ביוני 1917) היה רופא ופוליטיקאי פורטוגלי בתקופת המונרכיה החוקתית.
ביוגרפיה

דה סוזה נולד ב-5 במאי 1857 בסליירוש, סברוזה. הוא סיים לימודי רפואה באוניברסיטת פורטו ב-1883. בשנת 1893 הוא מונה לרופא העירוני של ולפאסוס, תפקיד שהחליף בשנה שלאחר מכן לתפקיד המנהל הטכני של הספא התרמי Pedras Salgadas, תפקיד בו החזיק עד 1897. ב -1895 הוא מונה לעוזר מנתח לצבא, ולפי המסמכים המדעיים והספרותיים שהציג, הוא סווג כמבוגר מבין 30 הרופאים שמונו במקביל.
הוא הפך לחבר במפלגת המחדשים השמרנית, ונבחר לראשונה לבית הנבחרים, ב-1889. מאוחר יותר הוא היה שר הצי והמושבות ומעבר לים (1900–1903), ופעמיים, שר האוצר (1903–1904, 1906). הוא הפך לנשיא מועצת השרים (ראש הממשלה) ב-26 ביוני 1910, והיה ראש הממשלה האחרון של המונרכיה החוקתית כאשר המלך דום מנואל השני הודח על ידי מהפכה רפובליקנית ב-5 באוקטובר 1910. הוא עזב את הפוליטיקה לאחר הכרזת הרפובליקה, אך הראה תמיכה מתונה במשטר החדש. הוא מת בפורטו ב-5 ביוני 1917.
אלף אפל

איור אלף אפל. עורו כהה ושערו לבן עד כסוף
אֶלְף אָפֵל (מוכר - באנגלית Drow או Dark Elf מקור המילה Drow כנראה בעגת צפון סקוטלנד Trow - יצור המזכיר את הטרול הסקנדינבי) הוא דמות נפוצה בספרות הפנטזיה ובמשחק התפקידים מבוכים ודרקונים בעולמות מערכה כגון ממלכות נשכחות, איי הסערה ועוד. הוא בן לתת־גזע של גזע האלפים המכונים לעיתים בספרות שדונים. סביבת המגורים האופיינית לו היא מערות, מחילות במעמקי האדמה ולעיתים נדירות גם ביערות אפלים.
מקור היסטורי

שדונים אפלים מוזכרים במיתולוגיות הסקנדינביות והגראמניות בשני אופנים:
סברטפלאר - יצורים תת-קרקעיים, שחורי עור. אויבים ל"שדונים הבהירים".
דוקהפלאר - רוחות רפאים, בדרך כלל מיטיבות החוששות מפני אור.
האלף האפל בפנטזיה המערבית

האלפים האפלים דומים בממדיהם לאלפים אחרים, עורם שחור מבריק וצבע שערותיהם לבן או כסוף חיוור. לאלפים האפלים תרבות עשירה ומתוחכמת הכוללות ידע נרחב בקסמים כולל העלאה באוב, זימונים ושינויי צורה. כמו כן מצויים ביניהם סופרים משוררים, מוזיקאים, ציירים ואומנים פלסטיים.
מבנה המשפחה בחברת אלפים אלה הוא מטריארכלי. יחדיו הם יוצרים את התא המשפחתי הכולל את אם הבית, בני זוגה ואת הצאצאים הצעירים. האלפים האפלים מגיעים לגיל של 1,200 שנים. נקבות האלפים האפלים נעשות פוריות בסוף העשור השמיני לחייהן.
כאשר נחשף לראשונה אלף אפל לאור השמש הוא סובל מכאבים עזים. אחרי מספר חודשים הוא יכול לתפקד באופן רגיל גם תחת קרינת שמש חזקה.
האלף האפל בפנטזיה המערבית > אלפים אפלים אצל טולקין

בסילמריליון מאת ג'.ר.ר. טולקין, המוריקוונדי, או האלפים האפלים, הם האלפים אשר לא הלכו בעקבות אורומה לוואלינור ולא חזו באור שני העצים, ומכאן כינויים. סביר להניח שכולם יצאו לוואלינור בסוף העידן השלישי.
האלף האפל בפנטזיה המזרחית

בשנים האחרונות מופיעים אלפים אפלים גם בעולמות פנטזיה יפנים וקוריאנים, ככל הנראה בעקבות הפיכתם לפופולריים בפנטזיה המערבית. לדוגמה, במשחק המחשב מרובה המשתתפים המאסיבי Lineage 2 מהווים האלפים האפלים את אחד מהגזעים האפשריים למשחק. בדומה לקרוביהם המערביים, גם אלפים אלו נוטים להצטייר כבעלי אופי קודר וגישה לוחמנית, תוך שימוש רב בקסם. כמו דודניהם האלפים הרגילים, אוזניהם של האלפים האפלים מוארכות באופן יוצא דופן בעולמות הפנטזיה המזרחיים.
אלפים אפלים במבוכים ודרקונים

לפי מבוכים ודרקונים, אלפים אפלים (באנגלית Drow) היו בעבר אלפים רגילים עד שמרדו והושלכו אל מתחת לפני הקרקע. עורם בצבע כחול כהה/שחור ושיערם בצבע לבן. והם עדיין נוטרים טינה לאלפים ולדודניהם האלדרינים.
אלפים אפלים במבוכים ודרקונים > האלף האפל בממלכות נשכחות

במספר סדרות של ספרים המבוססות על עולם המוד"מ (מבוכים ודרקונים מורחב) - "ממלכות נשכחות" - מספר ר. א. סלבטורה (R.A Salvatore) על עיר האלפים האפלים מנזוברנזן, בה שולטת היררכיה תאוקרטית הסוגדת לאלילת הכאוס המרשעת ליות'. בעיר זו עשרות בתים (משפחות שולטות) שממוספרות לפי שליטתן בעיר ורמת הדתיות שלהם. 8 הבתים השולטים מהווים את המועצה, ו-20 הראשונים מתכנסים בכנסים מיוחדים. לכל בית יש "matron", אם שולטת, ואב שמשמש יותר לפריה ורבייה.
סלבטורה מתמקד בקורותיו של דריזט דו'אורדן (Drizzt Do'urden) - אלף אפל (drow) מיוחד שהוא - בניגוד לשאר בני מינו - טוב לב. דריזט הוא אמן בשימוש בחרב מעוקלת (סימיטר), ולאחר שנאלץ להשתמש בחרבות כנגד אלפים אפלים אחרים הוא עוזב את עולמם התת-קרקעי ויצא אל מעל לפני האדמה. במהלך הקרב האחרון, כנגד אלף אפל קוסם בשם מאסוזי האנט, דריזט מצליח לשחרר מידיו את גווינביר (Guenhwyvar) - פנתר שחור קסום שחי במישור האסטראלי ובא לעזרתו של דריזט בעת הצורך. בטרילוגיית "בקעת רוח-כפור" (Icewind Dale) הוא מתיידד עם וולפגר, הברברי האנושי משדות בקרח, ברונור מקבת-קרב, המלך החוקי של מכרות הגמדים - היכלי המיתריל (mithril halls), רג'יס "בטן הרעם" הזוטון ובת האנוש קאטי-ברי, בתו המאומצת של ברונור. דריזט רוכש גם אויבים רבים בדרכו כמו רודי הצייד והמתנקש ארטמיס אנטררי, אשף-לחימה שווה ערך לדריזט, אף שמהווה את ההפך המוחלט לערכיו המוסריים. במהלך מסעותיהם של החברים עוברות הרפתקאות רבות, אך כמעט אף אחד לא מצליח לעמוד בפני החמישייה הזאת, בשל אומץ לבם.
אלפים אפלים במבוכים ודרקונים > האלף האפל באיי הסערה

בעולם המערכה איי הסערה מופיעה גרסה מתקדמת יותר של האלף האפל, שנוצרה בידי דניאל רוזנברג. בגרסה זו האלפים שוכנים מתחת לקרקע, אך הם אינם מרושעים בהכרח, אלא הדגש הוא על חברת האלפים המרושעת ולא בצורה קטגורית לפי צבע עורם.
ייצוג זה נותן חופש לשחקנים ולשליט המבוך להתוות את האלף האפל לפי ראות עיניהם, ומספק גמישות משחקית רבה לעלילות מעניינת. בניגוד לייצוג בעולמות מערכה, שם האלף האפל משמש ככלי סיפורי, בייצוג זה הדגש הוא על משחק התפקידים
אלפים אפלים במבוכים ודרקונים > האלף האפל ברומח הדרקון

בעולם רומח הדרקון שנוצר על ידי מרגרט וייס וטרייסי היקמן, האלף האפל אינו נבדל מהאלפים ה"רגילים" באופן פיזיולוגי אלא אידאולוגי. אלף אפל הוא אלף הבוחר לסור מן האור ולאמץ את דרכי האופל והרשע, בעיקר על ידי למידת קסמים אפלים או התנהגות בניגוד לנורמות הקבועות בחברה האלפית. על אותו האלף נגזר לצאת לגלות מאחת ממלכות האלפים, ולא לחזור אליה לעולם.
הדוגמה הנפוצה ביותר לאלף אפל בעולם רומח הדרקון הם פאל-תאס ודאלאמר האפל, לשעבר דלאמר ארג'נט, אשר בניגוד לאלפי סילבנסטי, בחרו ללמוד את הקסם האפל של האל נויטארי. לאחר שהתגלו, הם גורשו מסילבנסטי (בהפרש של 370 שנה זה מזה), אליה לא חזרו מעולם. דלאמר עלה לגדולה לאחר שהפך להיות השוליה הראשון של רייסטלין מאז'ר. בספר מתקדם יותר שלא תורגם לעברית, "wizards conclave" (בתרגום חופשי- "קונקלאווה הקוסמים") הוא ממונה לראש מסדר נויטארי. פאל תאס הפך לשר הדרקונים הלבנים בזכות כישופי הכפור הייחודיים שלו.
אלפים אפלים נוספים מופיעים בספרות, כדוגמת פורתיוס ואלהנה צפריר, המלכים לשעבר של ממלכות האלפים, שהוכרזו כאלפים אפלים בעקבות תככים פוליטיים שארגן הסנטור רשאס הקאלינסטי והנציב פלתינון הסילבנסטי על מנת למנוע מהם לאחד את ממלכות האלפים.
אלפים אפלים אחרים

במספר יצירות פנטזיה המונח אלפים אפלים אינו מתייחס לתת גזע כהה של השדונים, אלא לפרטים מתוך הגזע שנודו בגלל מעשיהם או שהוטלה עליהם קללה.
לקריאה נוספת

ר. א. סלבטורה, טרילוגיית "האלף האפל" (מולדת, גלות, שהות) והמשכיה, הוצאת אופוס.
ננסי וריאן ברבריק, דאלאמר האפל, הוצאת אופוס.
אל תקנה לי ורד (שיר)

"אל תקנה לי ורד" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית יעל לוי. הוא יצא לאור בפברואר 1992, בהוצאת חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, אל תקנה לי ורד (1992). את השיר כתבה תרצה אתר ללחן של ורד קלפטר והפקה מוזיקלית של צוף פילוסוף.
השיר הגיע למקום השמיני במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי תרצה אתר, הולחן על ידי ורד קלפטר (בלחן אשר קיים דמיון בינו לבין זה של השיר "A Horse With No Name" של אמריקה) והופק על ידי צוף פילוסוף. באוקטובר 2020 פורסמה כתבה ב-Xnet בה נכתב: ”הזמרת (יעל לוי) סיפרה כי קיבלה את השיר מאתר זמן לא רב לפני מותה של המשוררת. מדובר בשיר ספק רציני, ספק היתולי, שבו אישה פונה למחזר שלה ומבקשת ממנו להעז, להתפרע, לא לנהוג כמקובל: שייקנה לה כובע משונה, שיאמר דברים מוזרים, שייתן דברים מיותרים, רק שלא יהיה קונבנציונלי וצפוי ולא ייתן לה ורד 'בעטיפה של פרגמנט'”.
ב-23 במאי 2019 אירחה לוי את קלפטר בהופעה חיה במסגרתה בוצע "אל תקנה לי ורד".
וידאו קליפ

ל"אל תקנה לי ורד" לא יצא וידאו קליפ רשמי, אך הופעה של לוי בביצועו פורסמה ב-5 ביולי 2011 ביוטיוב.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1992)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1992)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1992)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1992)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 8 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1992)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1992)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1992)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף השנה (1992)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השנתי של רשת ג' | 37 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | פברואר 1992 | תקליט 12 אינץ' | הד ארצי |  |
הערות שוליים

↑  יעל לוי - אל תקנה לי ורד (ביצוע ישן), נבדק ב-2023-12-13
1 2 3 4 5  אל תקנה לי ורד – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  עופרה עופר אורן, תרצה אתר ביקשה שלא ייקנו לה ורד, ודורותי פארקר רצתה לימוזינה, באתר Xnet‏, 24 באוקטובר 2020
↑  אל תקנה לי ורד - בהופעה(יעל לוי מארחת את ורד קלפטר בקפה ביאליק 23.5.19), נבדק ב-2023-12-13
↑  יעל לוי - אל תקנה לי ורד, נבדק ב-2023-12-13
אנה מריה קוארבו

| --- | --- |

 לידה:  14 ביולי 1966 (בת 58) ברצלונה, ספרד
 ענף מדעי:  ביולוגיה מולקולרית, ביולוגיה התפתחותית, ביולוגיה מבנית, אנטומיה, ורפואה.
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ולנסיה 
 מוסדות:  בית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין (1 באוקטובר 2001)  ישיבה יוניברסיטי  בית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין 
 מעבדת החקר
 
אנה מריה קוארבו (בספרדית: Ana Maria Cuervo; נולדה ב-14 ביולי 1966) היא חוקרת, פיזיקאית וביולוגית אמריקאית ממוצא ספרדי, פרופסור לביולוגיה מולקולרית, ביולוגיה התפתחותית וביולוגיה מבנית, וגם לאנטומיה ורפואה. היא מנהלת שותפה של המכון לחקר הזדקנות בקולג' אלברט איינשטיין לרפואה, וידועה בעיקר בזכות עבודת המחקר שלה על אוטופגיה.
קוארבו נחשבת למובילה בתחומה והוזמנה להציג את עבודתה במוסדות בינלאומיים רבים. זכתה בפרסים רבים: פ. בנסון (2005), עמית קית' פורטר (2005), נתן שוק (2006), וינסנט קריסטופלו (2008), פרס בנט ג'יי כהן (2010), פרס מרשל הורוויטץ (2012), ופרס סול קורי ברפואה מתרגמת (2015) ונבחרה להיות חברה באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
קורות חיים

קוארבו נולדה ב-14 ביולי 1966 בברצלונה שבספרד.
קוארבו עשתה את הדוקטורט שלה ברפואה, ביוכימיה וביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת ולנסיה (אנ') בשנים 1990 ו-1994 בהדרכתו של ארווין קנכט. בקיץ עבדה במעבדה של פרד דייס באוניברסיטת טאפטס, על ליזוזומים משום שהמעבדות הספרדיות היו סגורות באותו הזמן. דייס התחיל לאבד את הראייה שלו, והמליץ לקוארבו לעבור לעבוד במעבדה אחרת, אבל קוארבו סירבה והמשיכה את מחקרם המשותף. קוארבו עברה פוסט דוקטורט באוניברסיטת טאפטס. היא פרסמה, ככותבת שותפה, את המאמר האקדמי הראשון שלה, העוסק בפירוק ליזוזומים, בשנת 1993. בשנים 1996 ו-2000 קוארבו ודייס פרסמו את מה שהם גילו על ליזוזומים וכינו את זה "chaperone-mediated autophagy" ו-"CMA" בקצרה, הם גילו שפעילות הליזוזומים פוחתת עם הגיל, המחקר של קוארבו הראה שכישלון פרוטאוסטזיס יכול לנבוע מהזדקנות ומחלות הקשורות לגיל, ואוטופגיה היא תהליך שניתן להשפיע עליו כדי להאריך את החיים של אנשים. ב-2002 היא התחילה מעבדה בקולג' אלברט איינשטיין לרפואה והתמקדה ב-CMA וההשפעה שלו. קוארבו גם חקרה של את ההשפעה של CMA על מחלת פרקינסון ביחד עם דויד סולזר. ב-2017 היא נבחרה לחברה באקדמיה הספרדית המלכותית למדעים וב-2018 היא נבחרה לחברה באקדמיה האמריקאית לאומנויות ומדעים, קוארבו היא אחת מהמדענים הכי מצוטטים בעולם והיא פרסמה מעל 270 מאמרים.
חיים אישיים

קוארבו נשואה לפרננדו מאסיה, אימונולוג שאותו הכירה כשהיו ביחד בבית ספר לרפואה.