סף שער הדין
היסטוריה

בשנת 1858, באמצעות מאמצי הקונסול הרוסי הראשון בירושלים, ו. דורגובוז'ינוב, נרכשה חלקה על שם הממשלה הקיסרית בעיר העתיקה בירושלים, עליה תוכנן במקור לבנות את מבנה הקונסוליה הרוסית הקיסרית. רכישת האתר אושרה על ידי יו"ר הנציבות הארץ-ישראלית, הדוכס הגדול קונסטנטין ניקולאיביץ', שביקר בארץ הקודש בשנת 1859.
במהלך פיתוח האתר בשטחו התגלו עתיקות ארכאולוגיות. מחקר ארכאולוגי ראשוני בוצע על ידי ארכאולוגים מפורסמים במאה ה-19 כדוגמת חוקרים צרפתים: הרוזן ס. ווג (1861), קלרמונדור (1874), וכן ארכאולוגים אנגלים: וו. וילסון (1864) וב. קונדור (1872). עבודתם של ארכאולוגים אירופיים אישרה את החשיבות ההיסטורית של מקום זה, עם זאת, מחקר ארכאולוגי רוסי במקום זה התאפשר רק לאחר הקמתה של החברה הפרבוסלבית הקיסרית בשנת 1882. יו"ר החברה, הדוכס הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ', ביקש לחפור ומינה את ראש המשימה הרוחנית הרוסית בירושלים, ארכימנדריט אנטונין (קפוסטין), אשר בתורו הקצה את המשימה לידי האדריכל המפורסם בירושלים, קונרד שיק, שהיה באותה תקופה אחראי על עבודות רבות בחקר הארכאולוגיה והטופוגרפיה של ארץ הקודש.
התוצאות הראשונות של החפירה היו גילוי החתכים ושרידי העמודים של בזיליקת קונסטנטין (אנסטסיס - המקדש העתיק של תחיית האדון, שנבנה בשנת 335). כמו כן, בעת פינוי המקום הצפוני, נמצא חדר גדול באורך 15 מטר ורוחבו 5.5 מטר, עם שרידי קירות בעובי 1,5 מטר.
בקיץ 1883, כתוצאה מחפירות, התגלה סף שער העיר העתיק דרכו, על פי הנחתו של ארכימנדריט אנטונין קפוסטין, ישו הועבר בדרך להוצאתו להורג. מאוחר יותר הביע האב אנטונין ספק לגבי הממצא.
עם זאת, הנהלת החברה הביעה שביעות רצון מלאה מתוצאות החפירה. בנוסף ל"חומה היהודית האמצעית" שהתגלתה המאשרת את האותנטיות של מקום קבורת ישו, השער המוביל מהעיר לגבעת הגולגולתא הופיע גם הוא במתחם הרוסי. בינואר 1884 הביע יו"ר החברה את הרעיון לכסות את הכנסייה במבנה ארכיטקטוני לשימורו לאחר מכן. קונרד שיק זכה במסדר סטניסלב הקדוש מדרגה שנייה.
ההחלטה הסופית על הבנייה בחפירות ברוסיה מתקבלת בחורף 1885. לשם כך מגבשת החברה הארצישראלית האורתודוקסית הקיסרית מאמצים לגיוס כספים להקמת "המתחם הרוסי בעיר העתיקה בירושלים" מכל מחוזות האימפריה הרוסית. אישור בנייה מגיע לאחר משא ומתן ארוך עם גורמים עות'מאניים באביב 1887. הניהול הכללי של הבנייה הופקד על הנציג הראשון של החברה הקיסרית האורתודוקסית בירושלים, יליד פרם - דמיטרי דמיטרייביץ' סמישלייב, שבאותה עת עסק במקביל בבניית המתחם החדש (סרגיי), בסמוך למבנים הרוסים בכיכר מידאם ואחרי עזיבתו של סמישלייב מירושלים לרוסיה בשנת 1889 ובמקומו נשלח נ. מיכאילוב, הנציג המוסמך של החברה בירושלים. ג'ורג' פרנגיה, הוזמן כאדריכל הפרויקט, שלקח חלק בבניית מבנים רוסיים מפורסמים כמו מתחם סרגיי במרכז מערב ירושלים וכנסיית מריה מגדלנה בגת השמנים. ב-11 בספטמבר 1887, בחפירות הרוסיות בירושלים, נערכה הנחתה החגיגית של האבן הראשונה של מתחם אלכסנדר העתידי. הבניין נבנה במהירות רבה, כמעט שלוש שנים יחד עם הכנסייה, אך הרשויות הטורקיות לא נתנו את האישור הדרוש לבנייה. הם רצו לציין את סיום הבנייה כדי לחפוף לביקורו המתוכנן של יורש העצר ניקולאי אלכסנדרוביץ' בארץ הקודש במסגרת מסעו בשנת 1890, במהלכו תכנן לבקש מהסולטאן הטורקי רשות לבנות כנסייה. כתוצאה מסירוב הטורקים, בוטלה נסיעתו של הנסיך לארץ הקודש.
הבניין הבנוי בחצר אלכסנדר מעל סף שערי הדין, בשטח כולל של 1342 מ"ר, עם כנסייה שעדיין לא הושלמה, נחנך חגיגית ב-5 בספטמבר 1891. את טקס החנוכה ערך ראש המשימה הרוחנית הרוסית בירושלים, ארכימנדריט אנטונין (קפוסטין) עם כל הרכב המשימה, בנוכחות נציג החברה הארץ-ישראלית המורשה - נ. ג. מיכאילוב וכל עובדי החברה. סף שער הדין היה מגודר משלושה צדדים עם סריג אלגנטי, ומאחוריו על אבן ירושלמית הוצב צלב על ברוש מעבודותיו של פנטלימון. מימין לסף הותקנו לוחות זיכרון משיש שחור שעליה סמל החברה ושמות המנוחים ואלה שעבדו קשה במיוחד בארץ הקודש.
כנסיית הבית של אלכסנדר נבסקי, שהוקדשה לזכרו של מייסד החברה - הקיסר אלכסנדר השלישי, שמת ב-20 באוקטובר 1894, נחנכה בחגיגיות ב־22 במאי 1896 על ידי הפטריארך של ירושלים גרסים, בנוכחות הקונסול הקיסרי הרוסי הכללי בירושלים אלכסיי קרוגלוב, הקונסול היווני ג. מרטרוד, מזכיר המושל בשאר אפנדי, ועובדי החברה הארץ-ישראלית האורתודוקסית.
בשנים 1948–1967 היה ממוקם במזרח ירושלים. כיום מהווה חלק מחצר אלכסנדר.