stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק אלחנן ולדשיין
דמותו

כדי להמחיש את רעיונותיו, נהג ר' יצחק לתבל את שיחותיו המוסריות בסיפורים ומשלים, ואפילו בענייני אקטואליה. כך למשל בהספד על רבו, הסבא מנובהרדוק, פיתח ר' יצחק את הדימוי 'ספינה שאבד קברניטה', ובין השאר הזכיר את האונייה 'טיטניק', שטבעה שנים לא רבות קודם לכן:
קורה לפעמים שהספינה מצד עצמה טובה מאוד וחזקה, ומסודרת כמו "עולם מיוחד", כמו שהייתה עשויה הספינה "טיטאניק" הידועה, ומכל מקום למרות כל החוזק שלה קרה לה אסון על ידי חתיכת קרח הנקראת מים הקרח, ובכל כחה דפקה על הספינה עד שנשברה לרסיסים. כן צריכים אנו לפחד, שאע"פ שאדמו"ר ז"ל מסר נפשו לעשות עולם מיוחד ממבקשי השלימות, מכל מקום גם ספינה חזקה כזו צריכה שמירה מיוחדת.
מתלמידיו

הרב אברהם צוקרמן - ראש ישיבות בני עקיבא, וראש ישיבת בני עקיבא בכפר הרא"ה
הרב חיים זייצ'יק - ראש ישיבת 'בית יוסף' בבוצ'אץ'
ראו גם

יוסף יוזל הורביץ
ישיבת נובהרדוק
לקריאה נוספת

יעקב יוסף שטרן, קונטרס תולדות יצחק, תורת יצחק, ללא ציון מו"ל, תשע"ו
הערות שוליים

1 2  דוד זריצקי, תורת המוסר, תל אביב: הוצאת "מוריה", תשי"ט, עמ' 172
1 2  הרב בן ציון ברוק והרב דוד זריצקי (עורכים), גוילי אש, ירושלים: הוצאת ישיבת "בית יוסף" נובהרודוק, תשל"ג, עמ' קמט
↑  יעקב יוסף שטרן, קונטרס תולדות יצחק, תורת יצחק, ללא ציון מו"ל, תשע"ו, עמ' תרמג
↑  הרב אברהם יפה'ן, חזיתיה מאחורי, ספר זיכרון - זכור לאברהם, עמ' ז. הרב יפה'ן מספר זאת על 'תלמיד בעל כשרון גדול', ואת הזיהוי עם ר' יצחק עורך הרב איתם הנקין, תערך לפני שלחן, הוצאת מגיד ה'תשע"ט, עמ' 180.
↑  הרב איתם שמעון הנקין, תערך לפני שלחן, הוצאת מגיד, תשע"ט, עמ' 181
↑  יעקב יוסף שטרן, קונטרס תולדות יצחק, תורת יצחק, ללא ציון מו"ל, תשע"ו, עמ' תשד
↑  יעקב יוסף שטרן, קונטרס תולדות יצחק, תורת יצחק, ללא ציון מו"ל, תשע"ו, עמ' תשיג
↑  הרב אברהם רפופורט, קונטרס חסדי דוד, בתוך: דברי בינה ומוסר, תל אביב: "עטרת יוסף", תש"ל. קונטרס חסדי דוד נדפס בעילום שם, אך שלמה טיקוצ'ינסקי, 'גדלות האדם' ו'שפלות האדם' בארץ לא זרועה, חינוך ודת: סמכות ואוטונומיה, ירושלים: הוצאת מאגנס, עמ' 228, הע' 25, כותב שמבירורים שונים נודע לו שם הכותב.
↑  רוחמה שיין, הכל לאדון הכל, מהדורה חדשה משופרת ומורחבת, ירושלים: ספריית פלדהיים, תשס"ג, עמ' 312
↑  הרב יצחק אלחנן ולדשיין, תורת יצחק, מהדורה שניה בעריכה מחודשת, ללא ציון מו"ל, תשע"ו, עמ' תקנג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296572905171  LCCN: n2017036598  VIAF: 297811006   WorldCat (עם VIAF): 297811006 
מודעה בעיתון 'הצפירה' מיום כ"א אלול ה'תרע"ג (23.9.1913), בה מתוארים תלמידי ישיבת המוסר בנובהרדוק המשדלים בחורים שבאו ללמוד בישיבת 'תורה ודעת' לבוא לישיבתם. ה'טעמים הידועים' הנזכרים כאן הם, כנראה, החשש שתלמידים אלו ישמשו כ'סוכנים כפולים', וישדלו בחורים נוספים לעבור לישיבת המוסר.
כריסטה ויליאמס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בפברואר 1926 קניגסברג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  יולי 2012 (בגיל 86) מינכן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  גרמניה גרמניה שווייץ שווייץ
 תקופת הפעילות:  1956–1968 (כ־12 שנים)
 מקום לימודים:  Richard-Strauss-Konservatorium München 
 עיסוק:  זמרת, שחקנית
 סוגה:  שלאגר, שאנסון
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 חברת תקליטים:  דקה, Ariola
 פרופיל ב-IMDb
 
כריסטה ויליאמס (בצרפתית: Christa Williams; 5 בפברואר 1926 – 28 ביולי 2012) הייתה זמרת גרמנייה.
ביוגרפיה

ויליאמס נולדה ב-5 בפברואר 1926, בעיר קניגסברג בקיסרות הגרמנית. בגיל שנה, עברה עם משפחתה לגלזנקירכן-ארל וב-1942, עברה למינכן עקב מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה, חזרה שוב לעיירה גלזנקירכן-ארל שם התגוררה עד 1971.
תחילה למדה ועבדה ויליאמס כמוזיקאית אופראית. היא למדה פיתוח קול, נגינה על נבל ועל קונסרבטוריון בבית הספר הגבוה למוזיקה ולאמנויות הבמה במינכן. אף על פי שעבדה כאופראית, ויליאמס נהגה לשמוע מוזיקת ג'אז אמריקאית. היא אף ציינה כי הזמרת אלה פיצג'רלד הייתה ההשראה שלה כשהייתה צעירה. בשנת 1957, חתמה ויליאמס חוזה הקלטות עם חברת התקליטים "דקה". באותה שנה, הוציאה שני סינגלים, "Oh, diese Männer" ו-"et Blacky Serenade".
ב-22 בפברואר 1959 ניצחה ויליאמס בקדם השווייצרי לאירוויזיון 1959, ונבחרה לייצג את מדינתה באירוויזיון. ב-11 במרץ 1959, היא הופיעה על בימת האירוויזיון, שמינית בסדר ההופעות, עם השיר "Irgendwoher". בתום ספירת הנקודות, ויליאמס הגיעה למקום הרביעי עם 14 נקודות. בשנת 1962, חתמה ויליאמס חוזה הקלטות עם חברת התקליטים "Ariola". באותה השנה, נישאה לפסנתרן אלברט הוויג. בשנת 1968, פרשה מהקריירה המוזיקה והחלה לעבוד כמורה בבית ספר במינכן.
פילמוגרפיה

1957: Les Nuits du Perroquet vert
1957: Es wird alles wieder gut
1957: Les Jolies jambes de Dolores
1959: Alle Tage ist kein Sonntag
1959: Le Retour de Bobby Dodd
1960: Das hab 'i in Paris gelernt
1960: Pension Schöller
1961: Schlagerparade 1961
הערות שוליים

↑  Finale suisse 1959
↑  Eurovision 1959 Results: Voting & Points
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 134622766  MusicBrainz: 0521a650-f22c-4437-9f7e-8b90d2167566  VIAF: 79700121   WorldCat (עם VIAF): 79700121
כוח ארגוס

| כוח ארגוס |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי קמטן
משפחה:: כוחיים
סוג:: כוח
מין:: כוח ארגוס
שם מדעי
 Varanus panoptes

כוח ארגוס (שם מדעי: Varanus panoptes) הוא מין של כוח ממשפחת הכוחיים המצוי בצפון אוסטרליה ובגינאה החדשה.
מאפיינים

בעוד הזכרים גדולים לאורך של 120-140 ס"מ, הנקבות קטנות מהם ואורכן רק 90 ס"מ בממוצע. אלו יצורים מוארכים המזכירים את כוח החולות המצוי באותו אזור כשלשניי המינים עור צהוב עם ראש אפור ופסים במגוון צבעים התלוי באזור מחייתם.
כוח זה נוטה לשכון על הקרקע ולא לטפס על עצים והוא שוכן במגוון בתי חיות ברחבי אוסטרליה וגינאה החדשה. הוא יודע לחפור מאורות באדמה וגם שחיין טוב ויודע לעמוד על שתיים כדי לקבל מבט טוב יותר על סביבתו.
הכוח הוא צייד המחפש יצורים קטנים לרבות דגים, סרטנים, חרקים, עופות ויונקים קטנים, זוחלים אחרים ואפילו לטאות כוח אחרות. הכוחים נפגעים מהתפשטותה של קרפדת הקנים, שפלשה לאוסטרליה והיא מרעילה את הלטאות באכילתם אותה. במקומות מסוימים נפגעו כ-90% מהכוחים באזור בגלל הקרפדה.
תת-מינים

Varanus panoptes horni - המצוי בגינאה החדשה
Varanus panoptes rubidus - המצוי בצפון אוסטרליה
הערות שוליים

↑  כוח ארגוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
כנסיות העץ בדרום פולין קטן

שש מכנסיות העץ בדרום פולין קטן ובקרפטיה תחתית (פולנית Drewniane kościoły południowej Małopolski i Podkarpacia), באזור פולין קטן שבדרום-מזרחה של פולין, הוכרזו בשנת 2003 כאתר מורשת עולמית. לפי ההכרזה, מייצגות שש הכנסיות "אספקטים שונים של אדריכלות כנסייתית קתולית בימי הביניים".
סגנון

סגנונן של הכנסיות התפתח במהלך המאה ה-15, וכלל בתחילה עיטורים גותיים ושימוש בצבעים רבים, אך בשל היותן בנויות עץ, נבדל סגנונן מזה של כנסיות הלבנים בנות תקופתן. בשלב מאוחר יותר ניכרות בכנסיות השפעות רוקוקו ובארוק, וכן השפעה של הנצרות האורתודוקסית (כמו כיפות בצל) והנצרות הקתולית היוונית (כמו שימוש בצלבים יווניים).
סגנון > שש הכנסיות

כנסיית השליחים פיליפוס ויעקב בסנקובה (kościół św. Filipa i św. Jakuba w Sękowej) נבנתה ב-1516 ושופצה במאה ה-17, אך התוספות החשובות כמו הארקדה, ריצוף האבן סביב המבנה והמגדל הנמוך, נוספו במאה ה-18. לאחר מכן נוספו לה בית מקהלה וחדר המלבושים. עד 1914 נחשבה הכנסייה ליפה בכל מאלופולסקה אך במלחמת העולם הראשונה היא נפגעה בחלקה, וחידושה החל ב-1918 ונמשך בהפסקות עד לסוף המאה ה-20 (49°37′55.13″N 21°11′25.66″E﻿ / ﻿49.6319806°N 21.1904611°E﻿ / 49.6319806; 21.1904611).
כנסיית המלאך מיכאל בבינרובה (kościół św. Michała Archanioła w Binarowej) נבנתה בסביבות שנת 1500. המגדל נוסף למבנה ב-1596 ובין השנים 1641-1650 הורחבה הכנסייה ונוספה לה קפלה (קפלת המלאכים המגינים) מצידה הצפוני, בית המקהלה שופץ וחלונותיה הורחבו (49°45′28.8″N 21°13′8.8″E﻿ / ﻿49.758000°N 21.219111°E﻿ / 49.758000; 21.219111).
כנסיית המלאך מיכאל בדנבנו (kościół św. Michała Archanioła w Dębnie Podhalańskim) היא מהמחצית השנייה של המאה ה-15 אף שקדמה לה כנסייה קודמת שניצבה במקום בשנת 1355, אם לא קודם לכן (49°27′59.4″N 20°12′43.1″E﻿ / ﻿49.466500°N 20.211972°E﻿ / 49.466500; 20.211972).
כנסיית עלייתה השמיימה של הבתולה הברוכה והמלאך מיכאל בהאצ'וב (Kościół Wniebowzięcia NMP i św. Michała Archanioła) מתוארכת לרבע האחרון של המאה ה-15, אם כי יש הטוענים כי היא עתיקה בכמאה שנים. בתחילת המאה ה-17 מוגנה הכנסייה ממזרח וחודשה ב-1624. נוספו לה מגדל פעמונים, ארקדה וחלון עגול בקצה הספינה. גג הכנסייה נפגע בפעילות צבאית ב-1914 אך שופץ שנה לאחר מכן. רק ב-1955 התגלו העיטורים הגותיים בתקרה, ומ-1958 נמשכות במבנה פעולות מחקר ושימור בהפסקות (49°39′52″N 21°54′05″E﻿ / ﻿49.66444°N 21.90139°E﻿ / 49.66444; 21.90139).
כנסיית לאונרדו הקדוש בליפניצה מורובנה (kościół św. Leonarda w Lipnicy Murowanej) הוקמה בסוף המאה ה-15, אם כי לפי מסורת מקומית ניצבו במקום כנסייה ובית קברות כבר ב-1141 או 1203. הכנסייה נבנתה מחוץ לגבולות העיר ושימשה אז, כמו גם כיום, ככנסיית קבורה (49°51′37.04″N 20°31′45.66″E﻿ / ﻿49.8602889°N 20.5293500°E﻿ / 49.8602889; 20.5293500).
כנסיית כל הקדושים בבליזנה (kościół Wszystkich Świętych w Bliznem) מאמצע המאה ה-15 נזכרה לראשונה באופן ודאי בשנת 1470. ב-1549 נבנה מגדל הפעמונים הראשון ופנים הכנסייה עוטר בציורים עשירים. מגדל הפעמונים הנוכחי הוזכר לראשונה ב-1646 בעת ביקורו של הבישוף של פשמישל ובאותה עת הוקפה הכנסייה בארקדה. במאה ה-18 חודשה הכנסייה ושופצה באופן משמעותי ושוב ב-1811. מאז לא נערכו במבנה שינויים קיצוניים (49°45′04″N 21°58′29″E﻿ / ﻿49.75111°N 21.97472°E﻿ / 49.75111; 21.97472).
גלריה

כנסיית המלאך מיכאל בבינרובה
כנסיית המלאך מיכאל בדנבנו
כנסיית עלייתה השמיימה של הבתולה הברוכה והמלאך מיכאל בהאצ'וב
פנים כנסיית לאונרדו הקדוש בליפניצה מורובנה
כוח גריי

| כוח גריי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי קמטן
משפחה:: כוחיים
סוג:: כוח
מין:: כוח גריי
שם מדעי
 Varanus olivaceus ‏הלוול, 1857
תחום תפוצה


כוח גריי (שם מדעי: Varanus olivaceus) הוא מין של לטאת כוח האנדמי לאיי הפיליפינים ומצוי בסכנת הכחדה.
אורכו של כוח זה עד 2 מ' ומשקלו 2.5-9 ק"ג. הוא בעל קשקשים אפורים כהים ועליו פסים אפורים בהירים. לכוח ראש מוארך, לסתות חזקות עם שיניים חדות ולשון מפוצלת והוא בעל טפרים ארוכים וחדים איתם הוא מטפס ביעילות. זנבו ארוך ועוזר לו להתאזן על העצים.
הכוח מצוי רק ביערות הגשם והביצות של הפיליפינים. כוח זה ניזון בעיקר מפירות של צמחים מהסוג Pandanus. כמו כן הוא ניזון מחלזונות, סרטנים, חרקים גדולים, עכבישים, זוחלים קטנים יותר, ביצים וגוזלי ציפורים.
כוח זה מצוי בסכנת הכחדה ונפגע מכריתת יערות. כיום הוא מצוי סביב 2,000 ק"מ בקירוב ביערות שונים במזרח הפיליפינים. הוא מצוי בכמה גני חיות כולל גן החיות אבילון ובשביה באזורים שונים בעולם.
הערות שוליים

↑  כוח גריי באתר הרשימה האדומה של IUCN
לאגונה מאדרה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מפרץ 
 מידות
 אורך:  209 קילומטר
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית, מקסיקו 
 קואורדינטות:  26°32′26″N 97°22′46″W﻿ / ﻿26.54065833°N 97.37945833°W﻿ / 26.54065833; -97.37945833
  (למפת טקסס מוגדלת) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקולאגונה מאדרה(למפת טקסס רגילה) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקולאגונה מאדרה
 
דייגים בלאגונה מאדרה
הלאגונה מאדרה (בספרדית: Laguna Madre – "הלאגונה האם") היא לשון ים ארוכה ורדודה לאורך חופו הצפוני של מפרץ מקסיקו. הלאגונה נמצאת לאורך חופי המדינות ארצות הברית ומקסיקו.
אורכה של הלגונה – 209 ק"מ. בשטחה של ארצות הברית האי פאדרה מפריד בין הלאגונה לבין מפרץ מקסיקו המצוי ממזרח ללאגונה. הלגונה משתרעת בין קורפוס כריסטי בצפון לפורט איזבל בדרום. בשטחי מקסיקו מצויה שרשרת איים המפרידה בין הלאגונה למפרץ מקסיקו. שרשרת איים זו כוללת את האיים בארה לוס אמריקנוס (Barra Los Americanos), בארה חסוס מריה (Barra Jesus Maria) ובארה סוטה לה מרינה (Soto la Marina). מפרץ באפין מהווה חלק של לאגונה מאדרה.
גאוגרפיה

הלאגונה מאדרה מאוד רדודה. עומק המים הממוצע עומד על כ-90 סנטימטרים, והיא מחוברת למפרץ מקסיקו בשני מצרי ים רדודים וצרים, כך שלגאות ולשפל השפעה מועטה על מימי הלאגונה.
מליחות מימי המפרץ גבוהה ביותר, בשל תחלופת המים המועטה, ובשל ההתאדות המרובה האזור ומיעוט המשקעים. המליחות הנמדדת משתנה בין 120 חלקים לאלף (12%) בתקופת יובש ל-20 חלקים לאלף (2%) לאחר רדת גשמים כבדים.
אקולוגיה

הלאגונה מאדרה נחשב לאחד מאתרי ההגנה על החי ועל בעלי החיים החשובים לאורך חופי ארצות הברית. בלאגונה מצויים מינים רבים של דגים, ציפורים נודדות, צבי ים ואף חתולי בר. הלאגונה מהווה אתר קינון מרכזי של ציפורים רבות בתקופת החורף. לאגונה מאדרה (החלק המקסיקני) ביחד עם דלתת ריו גראנדה הוכרזו ב-2006 על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית.
כביש 89

ערך זה עוסק בכביש בישראל. אם התכוונתם לכביש בארצות הברית, ראו .
| --- | --- |

כביש 89 בכניסה המזרחית לחורפיש
כביש 89 בכניסה המזרחית לחורפיש
 מידע כללי
 סיווג:  כביש ארצי
 ציר:  כביש רוחב
 אורך:  58 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  נהריה, מעלות תרשיחא, צפת
 נקודת התחלה:  צומת עם כביש 4
 נקודת סיום:  מחלף אליפלט
 קואורדינטות:  33°01′22″N 35°19′31″E﻿ / ﻿33.02277778°N 35.32527778°E﻿ / 33.02277778; 35.32527778
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גשר עכברה מדרום לצפת; לשעבר, הגשר הגבוה ביותר במדינת ישראל: 80 מטר
כביש 89 הוא כביש רוחב בגליל העליון, בצפונה של ישראל באורך של 58 ק"מ. כביש זה מקשר בין צומת נהריה צפון בנהריה, שם הוא נפגש עם כביש 4, עובר דרך מעלות תרשיחא ונפגש עם כביש הצפון בצומת חירם. הכביש מקיף את הר מירון מצפון ועוקף את העיר צפת מדרום, קטע בו הוא מכונה "כביש עוקף צפת". בעבר חצה הכביש את העיר והגיע לראש פינה, אך כיום מסומן קטע זה ככביש 8900. כביש 89 מסתיים במחלף אליפלט סמוך ליישוב אליפלט, שם הוא פוגש את כביש 90 ו-8652.
מסלול הכביש

| קילומטרים | שם | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 89 ממערב למזרח
| 0 | צומת נהריה צפון |  | נהריה |   כביש 4 ( לכיוון צפון), רחוב מסריק |
| 0.8 | צומת ללא שם |  | נהריה | רחוב הנשיא |
| 1 | צומת ללא שם |  | נהריה | רחוב בבא סאלי |
| 3 | צומת נהריה מזרח |  | ליד כברי | כביש 8912 |
| 4 | מחלף כברי (בתכנון) |  | כברי |   כביש 6 |
| 4 | צומת כברי |  | כברי |   כביש 70 |
| 7 | צומת געתון |  | ליד נווה זיו | כביש 8833 |
| 8 | צומת ללא שם |  | נווה זיו | כניסה לנווה זיו |
| 15 | צומת ללא שם |  | מעיליא | כניסה למעיליא |
| 16 | צומת ללא שם |  | מעיליא | כניסה למעיליא |
| 16 | צומת מעונה |  | מעונה | כביש 8833, כניסה למעונה |
| 17 17.1 | צומת תרשיחא |  | מעלות תרשיחא | כביש 8835, כניסה לתרשיחא כניסה למעלות |
| 18 | מחלף יפה נוף |  | מעלות תרשיחא | כניסה למעלות |
| 18.5 | צומת תפן |  | מעלות תרשיחא |   כביש 854 |
| 20 | צומת חוסן |  | ליד חוסן |   כביש 864 |
| 21.5 | צומת ללא שם |  | צוריאל | כניסה לצוריאל |
| 24 | צומת אלקוש |  | ליד אלקוש | כביש 8944, גישה לאלקוש |
| 26 | צומת ללא שם |  | חורפיש | כניסה לחורפיש |
| 31 | צומת ללא שם |  | מדרום לסאסא | גישה להר מירון |
| 32.5 | צומת ללא שם |  | סאסא | כניסה לסאסא |
| 34 | צומת סאסא |  | סאסא |   כביש 899 |
| 34.5 | צומת חירם |  | סאסא |   כביש 899 |
| 36 | צומת ללא שם |  | צבעון | כניסה לצבעון |
| 38.5 | צומת ללא שם |  | ג'ש | כניסה לג'ש |
| 39.5 | צומת ללא שם |  | כפר חושן | כניסה לכפר חושן |
| 41.5 | צומת ללא שם |  | ליד בר יוחאי | כניסה לבר יוחאי |
| 42.5 | צומת מירון |  | מירון |   כביש 866 |
| 46.5 | צומת עין זיתים |  | עין זיתים |   כביש 886, כביש 8900, גישה לצפת |
| 51 | צומת ללא שם |  | עכברה | כניסה לעכברה |
| 58 | מחלף אליפלט |  | אליפלט |   כביש 90 |
ראו גם

כבישי ישראל
גשר עכברה
הערות שוליים

↑  אתר המושבה ראש פינה
↑  עניין יהודי פקיעין לא סודר עדיין, דואר היום, 7 ביוני 1932
↑  פנחס רוזנבליט, פקיעין בעבר והיום, הצופה, 10 באוקטובר 1947
↑  עמנואל הראובני, רוב כבישי הגליל המערבי משובשים ומסוכנים לנסיעה, מעריב, 15 באוגוסט 1965
↑  יורחב כביש נהריה מעלות, מעריב, 13 באוקטובר 1966
1 2  פיתוח רב ממדים בפעולות מע"צ, דבר, 10 ביולי 1968
↑  הרחבת הכביש חיפה - עכו תושלם בקרוב, דבר, 16 באפריל 1968
↑  מעצ הרחיבה ושיפצה כבישים במחוז הצפון, דבר, 22 בספטמבר 1967
↑  תיאור בניית הגשר על ידי החברה המבצעת
↑  תאונה קטלנית בצפון: חמישה הרוגים וכ-50 פצועים בהתנגשות בין אוטובוס ילדים לשני כלי רכב, באתר www.israelhayom.co.il, ‏29 בספטמבר 2021
האזור בו עובר הכביש מצפון למירון - משמאל: צומת חירם ונחל צבעון, היישוב צבעון ושמורת יער ברעם; מימין: ג'ש אגם דלתון וכפר חושן
כרוניקת דלימיל

| --- | --- |

כרוניקת דלימיל מאויירת, קטע הנשמר בפריז
 מידע כללי
 מאת:  דלימיל, מחבר לא ידוע 
 שפת המקור:  צ'כית 
 סוגה:  כרוניקה 
 נושא:  ההיסטוריה של בוהמיה 
 
כרוניקת דלימיל (בצ'כית:Dalimilova kronika או Kronika tak řečeného Dalimila "הכרוניקה של אחד שנקרא דלימיל") הייתה הכרוניקה הראשונה שנכתבה בשפה הצ'כית הקדומה. היא חוברה בחרוזים בתחילת המאה הארבע עשרה על ידי מחבר אלמוני. בולטת בה מגמה אנטיגרמנית.
הכרוניקה אוספת בתוכה מידע מכרוניקות צ'כיות ישנות שנכתבו בלטינית כמו הכרוניקה מבולסלב (ככל הנראה גרסה שלא שרדה של הכרוניקה של קוזמה מפראג) ומן הידע האישי של המחבר. היא מסיימת את סיפורה לפני שנת 1314, אבל בדרך כלל פורסמה כשנכללו בה גם אירועים שהתרחשו עד 1319. בכרוניקה זאת מסופר שבמקומות המאוכלסים על ידי הסרבים הייתה קיימת ארץ בשם קרואטיה, ובה היה מנהיג בשם צ'ך.
כמה היסטוריונים ממערב אירופה מפרשים את המידע הנ"ל כמיתוס ארכטיפי של מוצא. אירועי הכרוניקה נראים פירוש מחדש של המיתוס של לך, צ'ך ורוס החוזר על עצמו בכרוניקות וטקסטים אחרים ובכרוניקות לאומיות כגון "הכרוניקה הרוסית הראשונה. הכרוניקה של דלימיל תורגמה שלוש פעמים לגרמנית העילית האמצעית (לרבות התרגום של מרבורט, שזוהה בתקופה האחרונה) ופעם אחת ללטינית.
ואצלב האייק, היסטוריון צ'כי מן המאה ה-16 היה זה שזיהה את דלימיל מזיז'יצקי, כומר מסטארו בולסלב כמחבר הכרוניקה. במאה השמונה עשרה תומאש פשין הנהיג את המוזג "כרוניקת דלימיל" במחקריו המדעיים. מכיוון שדלימיל דיבר בצורה שוטפת צ'כית, גרמנית, ולטינית, ומכיוון שהסבריו התאולוגיים לא היו מושלמים, סבר פשין שהכרוניקן היה או אציל או כומר זוטר.
לקריאה נוספת

Tomáš Edel: Příběh johanitského komtura řečeného Dalimil. Kapitola z dějin české politiky. Prag 2000, ISV nakladatelství, ISBN 80-85866-61-7
Radko Šťastný: Tajemství jména Dalimil. Melantrich, 1991, ISBN 80-7023-072-X
Brom, Vlastimil: Der deutsche Dalimil. Untersuchungen zur gereimten deutschen Übersetzung der alttschechischen Dalimil-Chronik, Brno: Masarykova univerzita 2006; ISBN 80-210-4211-7
כוח הגנת איסלנד

| --- | --- |

כוח הגנת איסלנד
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:   צבא ארצות הברית
 סוג:  פיקוד מרחבי
 בסיס האם:  איסלנד
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1951–2006 (כ־55 שנים)
 מלחמות:  המלחמה הקרה
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  1,350 אמריקנים 650 איסלנדים
כוח הגנת איסלנד (באנגלית: Iceland Defense Force בראשי תיבות: IDF) היה פיקוד מרחבי של צבא ארצות הברית שהתקיים בין השנים 1951–2006. הפיקוד הוקם לבקשת נאט"ו במטרה להגן על איסלנד שלה יש כוחות הגנה מוגבלים בלבד.
היסטוריה

איסלנד היא אחת מהחברות המייסדות של נאט"ו, אולם יש לה כוחות הגנה מוגבלים בלבד. איסלנד נחשבת לנכס אסטרטגי חשוב של נאט"ו, ולפיכך החליט צבא ארצות הברית להקים, פיקוד מרחבי מיוחד שיספק לאי הגנה. בסיס הכוח היה בתחנה האווירית של חיל הים בעיר קפלאוויק. מפקד הכוח היה אדמירל אמריקני ששמש במקביל גם כמפקד שאר כוחות נאט"ו. הוא היה כפוף בתחילה לפיקוד האטלנטי, בהמשך עבר לפיקוד הכוחות המשותפים ואז לפיקוד אירופה. הפיקוד כלל כוחות מהצי, חיל האוויר וחיל הנחתים של ארצות הברית וכן כוחות איסלנדיים קטנים.
בין השנים 1951–1959 הטילה ממשלת איסלנד איסור סודי על הצבת חיילים אפרו-אמריקאים באי. ב-1961 הכריזה ממשלת איסלנד כי היא "לא תתנגד לשילובם של שלושה או ארבעה חיילים צבעוניים בכוח ההגנה, אך מקווה שהם ייבחרו בקפידה". מספר החיילים האפרו-אמריקאים גדל בהדרגה במהלך שנות ה-60, ובתחילת שנות ה-70 בוטל האיסור באופן רשמי.
כוחות הפיקוד השתתפו במספר מבצעים שנועדו לדמות מתקפה של כוחות ברית ורשה על איסלנד. ב-15 במרץ 2006 הודיע שגריר ארצות הברית באיסלנד כי כל הכוחות האמריקניים ייסוגו מאיסלנד לפני ספטמבר של אותה שנה. אף על פי שהכוחות נסוגו, המתקנים האמריקניים נותרו בקפלאוויק ומתוחזקים מאז בידי חברה פרטית איסלנדית. ארצות הברית עדיין מחויבת להגנה על איסלנד והיא הודיעה כי תחזיר את כוחותיה לאי אם הוא יאויים. בפברואר 2016 דווח כי הצי האמריקני יחזור לאיסלנד כדי לעקוב אחרי צוללות רוסיות.
לאדבשניה

לאדבשניה (בהונגרית: Ládbesenyő) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בכפר חל פיחות משמעותי בכמות התושבים החל מ-559 תושבים בשנת 1941, 291 תושבים בשנת 2013 ו-285 תושבים בשנת 2018.
בלאדבשניה התגוררו מעט יהודים.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 11 |  |
| 1880 | 11 | 470 |
| 1910 | 14 |  |
| 1920 | 16 |  |
| 1930 | 6 |  |
| 1941 | 11 | 559 |
כביש 89 (ארצות הברית)

| --- | --- |

כביש 89 בגבול שבין אריזונה ליוטה
כביש 89 בגבול שבין אריזונה ליוטה
 מידע כללי
 סיווג:  כביש ארצי
 ציר:  כביש אורך
 אורך:  2,015 ק"מ
 הקמה
 תקופת הבנייה:  ?–1926
 מיקום
 ערים ראשיות:  קנאב, סולט לייק סיטי, אוגדן, הפארק הלאומי ילוסטון
 נקודת התחלה:  פלגסטף באריזונה
 נקודת סיום:  הגבול בין ארצות הברית לקנדה סמוך ליישוב באב במונטנה
 
מעבר הכביש על גשר קניון גלן מעל נהר הקולורדו
כביש 89 הוא כביש אורך מדרום לצפון במערב ארצות הברית. הכביש מתחיל בכביש בין-מדינתי 44 (I-44) בפלגסטף שבאריזונה ומסתיים בכביש המהיר מספר 2 של אלברטה בגבול עם קנדה סמוך ליישוב באב במונטנה. עד 1992 הייתה תחילת הכביש הרשמית בעיירה נוגלס שבגבול בין ארצות הברית למקסיקו.
אריזונה

הכביש מתחיל בפלגסטף. הוא ממשיך צפונה ועובר בסמוך לפארק הלאומי גרנד קניון ושמורת הנאוואחו. בסמוך לגבול עם יוטה הכביש מתפצל לשני כבישים, כביש 89 וכביש 89A. כביש 89A, כיום נתיב חלופי לכביש 89, חוצה את נהר הקולורדו על גשר נאוואחו סמוך למעבר ליז פרי, והיה עד שנות ה-60 של המאה ה-20 הנתיב המקורי של הכביש. הנתיב הנוכחי של הכביש נבנה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 על מנת לשנע עובדים וחומרי בנייה לבניית סכר קניון גלן וחוצה את נהר הקולורדו סמוך לעיירה פייג' בגשר קניון גלן שנבנה בצמוד לבניית הסכר. שני הנתיבים מצטלבים מחדש בעיירה קנאב ביוטה על הגבול עם אריזונה.
בפברואר 2013 שקע קטע כביש באורך 50 מטרים כ-40 קילומטרים דרומית לפייג' כתוצאה ממפולת, והכביש נסגר לתנועה. נכון לסוף 2013 קטע כביש זה סגור והנהגים נאלצים לנסוע בדרכים חלופיות על מנת להגיע לפייג'. כתחליף חלקי נסלל כביש 89T תוך 79 ימים דרך שמורת הנוואחו.
יוטה

קנאב היא היישוב הראשון על הכביש ביוטה. מכאן הכביש פונה צפונה ומוביל דרך הפארק הלאומי ציון והפארק הלאומי ברייס קניון. בהמשך עובר הכביש את עיירת הרפאים תיסטל (Thistle) שנחרבה במפולת אדמה ב-1983. מרחק קצר משם מגיע הכביש לחזית ווסאץ' (Wasatch Front), כינוי לשרשרת הערים הגדולות של יוטה המשתרעות למרגלות רכס ווסאץ' (Wasatch Range), בהן בירת יוטה סולט לייק סיטי, שבהם מתגוררים כ-80% מאוכלוסיית המדינה. הכביש עובר דרך אוגדן (Ogden) ובו הוא קרוי שדרות וושינגטון, ודרך לוגן (Logan) שבה הוא הרחוב הראשי שבו נמצאת גם אוניברסיטת המדינה של יוטה (Utah State University). הדרך ממשיכה צפונה ויוצאת מיוטה בסמוך לאגם הדובים (Bear Lake).
איידהו

הכביש עוקף את אגם הדובים. בעיירה מונטפיליור (Montpelier) חוצה הכביש את כביש 30 (כביש המחבר בין פילדלפיה במזרח לפורטלנד במערב). מרחק קצר משם חוצה הכביש את הגבול למדינת ויומינג.
ויומינג

בוויומינג חוצה הכביש את עמק סטאר (Star Valley) ואת הקניון הגדול של הנהר סנייק בפארק הלאומי גרנד טיטון, הוא עובר בעמק ג'קסון הול (Jackson Hole). הכביש עובר דרך פארק ידוע פחות (John D. Rockefeller, Jr. Memorial Parkway) לפני שהוא נכנס לכניסה הדרומית של פארק הלאומי ילוסטון. קטע כביש בתוך הפארק שאיננו ממוספר מחבר בין הקטע בכניסה הדרומית של כביש 89 לפארק לכניסה הצפונית מהפארק במדינת מונטנה.
מונטנה

כביש 89 נכנס למונטנה בכניסה הצפונית לפארק ילוסטון, סמוך לעיירה גרדינר (Gardiner). הוא חוצה את המדינה לרוחבה בטרם הוא מתקרב לפארק הלאומי גליישר. כביש הגישה לפארק הקרוי "דרך ההולכים אל השמש" יוצא מכביש 89 בעיירה סיינט מרי (St. Mary, Montana). ממשיך הכביש וחוצה את הגבול לקנדה סמוך ליישוב באב (Babb). המשך הכביש בקנדה קרוי הכביש המהיר מספר 2 של אלברטה (Alberta Highway 2).
הערות שוליים

↑  US 89 south of Page buckles, collapses
↑  Road less traveled eases trek near Page
↑  למרות המקור הצרפתי כך מבטאים את השם באיידהו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549064205171  LCCN: sh89003017  VIAF: 315527226   WorldCat (עם VIAF): 315527226
יעלם

יעלם הוא דמות מקראית, בנו של עשו ואהליבמה. ליעלם היו שני אחים: יעוש וקרח, ושני אחים למחצה: רעואל ואליפז.
מקור השם יעלם הוא מהשורש הערבי ע'לם שפירושו הוא: היה חזק, התבגר או נהיה עלם.
יש דיון בין החוקרים האם השם יעלם בעברית הוא בהקשר של עלם אך פועל בעתיד או שזה אינו פועל.
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק ל"ו, פסוק ה'
↑  ספר דברי הימים א', פרק א', פסוק ל"ה
1 2  ראו אנציקלופדיה מקראית כרך ג
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כנסיות העץ בהרי הקרפטים הסלובקיים

כנסיות העץ בהרי הקרפטים הסלובקים (בסלובקית: Drevené kostoly v slovenskej časti Karpát) הן קבוצה של תשע כנסיות מעץ הנמצאות ברחבי הרי הקרפטים בסלובקיה שהוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. הכנסיות נבנו בשמונה מקומות שונים בין המאה ה-16 והמאה ה-18. הכנסיות כוללות שתי כנסיות קתוליות, שלוש כנסיות פרוטסטנטיות ושלוש כנסיות יוניות-קתוליות ובנוסף מגדל פעמון בודד.
ישנן עוד כ-50 כנסיות מעץ בהרי הקרפטים בכל רחבי סלובקיה שאינן חלק מאתר המורשת המוכרז.