stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סת' סיגל
ביוגרפיה

סיגל נולד בניו יורק למשפחה יהודית דלת אמצעים וגדל בקווינס. עוד בטרם מלאו לו 17 שנים סיים תיכון והתקבל לאוניברסיטת קורנל. בעת לימודיו באוניברסיטה פרצה בישראל מלחמת יום הכיפורים, אירוע שיצר אצלו לראשונה עניין רב במדינת ישראל. ב-1974 השלים תואר ראשון במדעים ונסע לישראל, שלא מתוך כוונה להשתקע. הוא למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית, התגורר בירושלים, התפרנס מהגשת מזון וכתיבה בג'רוזלם פוסט והתאהב בבחורה מקומית. מותה הטרגי בתאונת דרכים הביא לסיום הפרק הזה בחייו. הוא שב לארצות הברית ולאוניברסיטת קורנל, בה למד לתואר Juris Doctor במשפטים, אותו סיים ב-1978. הוא עבד כפרקליט במשרד התובע המחוזי של ניו יורק ואז כעורך דין במשרד עורכי דין מבוסס, נישא לרייצ'ל רינגלר והקים משפחה.
ב-1992 עזב את עבודתו והקים ביחד עם מייקל סטון חברה למיתוג ורישום סימני מסחר. שנים לאחר מכן החברה זכתה להצלחה רבה וב-2001 רכשה את Beanstalk – אף היא חברה בענף. החברות מוזגו לקבוצה אחת שאימצה את השם של החברה הנרכשת. הקבוצה ייצגה, בין היתר, את קוקה קולה, AT&T, הארלי דייווידסון ופריס הילטון. ב-2001 קבוצת Beanstalk נמכרה לתאגיד פורד וסיגל כעת היה בעל זמן וממון וחיפש אתגרים חדשים. הוא נהיה למפיק תיאטרון (איש למנשה, ברודוויי, 2002) וטלוויזיה (דינוטופיה, מיני-סדרה ב-ABC,‏ 2002) – הפקות אשר היו מועמדות לפרסי טוני ואמי - והצטרף לחבר המנהלים של השדולה המרכזית בלובי הישראלי והיהודי בארצות הברית, "איפא"ק". ב-2007 היה שותף להקמת Sixpoint Partners, בנק השקעות קטן ממדים.
ב-2012 סיגל הקשיב למצגת בנושא משבר המים הצפוי בעתיד. הוא החל לחקור את הנושא וגילה שדווקא ישראל היא מובילה עולמית בהתמודדות עם מחסור במים מתוקים, זאת בשל מיקומה הגאוגרפי והגידול באוכלוסייתה, אשר הפכו את הנושא לדוחק ואקוטי במיוחד. המצאת הטפטפות, פיתוח זנים העמידים לבצורת, ניצול מי שופכין, תמחור המים, התפלת מי ים ועוד פתרונות שאומצו בישראל. סיגל ביקש להביא את הבשורה לעולם. ב-2015 פרסם ספר בשם: "ויהי מים: הפתרון הישראלי לעולם הצמא למים". ספרו זכה לשבחים מצד אישים רמי-דרג בעולם, הוא תורגם לשפות רבות (בהן עברית) וסיגל נהיה למרצה וחוקר מוביל בתחום וכן הצטרף כעמית מחקר לבית הספר למדעי מים מתוקים באוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי. ב-2019 יצא לאור ספרו השני: "Troubled Water: What's Wrong with What We Drink"; בתרגום לעברית: "מים מדאיגים: מה לא בסדר במים אותם אנו שותים". ספר זה עוסק בטיב מי השתייה בארצות הברית, מצביע על הבעיות הקיימות ומציע פתרונות. ב-2021 יצא לאור ספרו השלישי: "Other People's Words" (בעברית: מילים של אחרים), בו הוא מביא דברי חוכמה מפי אחרים; למעלה מ-1,000 ציטוטים של אישים מההווה והעבר, אותם החל לאסוף עוד בעת לימודיו התיכוניים.
סיגל הוא חבר במועצה לקשרי חוץ, מכון חשיבה ותיק שבסיסו בניו יורק ועיסוקו הוא מדיניות החוץ של ארצות הברית. סיגל נשוי ואב לילדים בוגרים. הוא מתגורר בניו יורק.
ספריו

Let There Be Water: Israel's Solution for a Water-Starved World (2015; ISBN 9781250073952)
Troubled Water: What's Wrong with What We Drink (2019,ISBN 9781250132543)
Other People's Words: Wisdom for an Inspired and Productive Life (2021,ISBN 9781250132567)
ספריו > תורגם לעברית

המאבק על כל טיפה, תרגום: מתן דרור, סלע מאיר, 2016
הערות שוליים

↑  Washington Post bestsellers May 15, 2016, וושינגטון פוסט, 2016
↑    ציפי שמילוביץ, ללכת על המים, באתר "ידיעות אחרונות", 23 במרץ 2017
↑    קורי רובינשטיין, מים מהמדבר, באתר "ידיעות אחרונות", 20 בנובמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581736405171  GND: 1153428849  LCCN: n2015041339  NDL: 001238677  NKC: xx0200435  VIAF: 316550359   WorldCat (עם VIAF): 316550359
עבד אל-אילה

עבד אל-אילה בן עלי אל-האשמי (בערבית: عبد الإله بن علي الهاشمي; תעתיק מדויק: עבד אלאלה בן עלי אלהאשמי; 14 בנובמבר 1913 – 14 ביולי 1958) היה נסיך מן השושלת ההאשמית. עבד על-אילה היה בן דודו וגיסו של ראזי, מלך עיראק, ולאחר מותו של ראזי, בשנת 1939, שימש כעוצר לבנו, פייסל השני, מלך עיראק שהיה אך פעוט כאשר מת אביו, וב-1943 הוכרז ליורש העצר. בתקופת מלחמת העולם השנייה ניהל מדיניות פרו-בריטית שהביאה להדחתו על ידי רשיד עאלי אל-כילאני ב-1941, ולשובו לתפקידו רק לאחר כיבוש עיראק על ידי בריטניה במסגרת המלחמה האנגלו-עיראקית. ב-1953 הגיע פייסל לבגרות, ועבד אל-אילה פרש מתפקידו, אך המשיך להיות בעל השפעה בענייני הממלכה. ב-1958, כאשר התחוללה ההפיכה שהעלתה לשלטון בעיראק את עבד אל-כרים קאסם, נרצח, ביחד עם המלך פייסל, וגופתו הושחתה בידי ההמון.
מוצאו ומינויו לעוצר

עבד אל-אילה נולד לעלי בן חוסיין מחיג'אז, בן השושלת ההאשמית בשנת 1913. עלי היה אחיו הבכור של פייסל הראשון, מלך עיראק. אחותו של עבד אל-אילה, המלכה עליה בינת עלי התחתנה עם בן דודה, ראזי, מלך עיראק. לשניים נולד בן בשם פייסל. ענף זה של השושלת ההאשמית הגיע לעיראק, לאחר שפייסל גורש מסוריה על ידי הצרפתים, והומלך בשנת 1921 על עיראק, שהייתה אז תחת שלטון בריטי, במסגרת מנדט של חבר הלאומים.
בשנת 1939 מת המלך ראזי בתאונת דרכים. מכיוון שהמלך פייסל היה אז בן ארבע שנים בלבד, מונה עבד אל-אילה לעוצר. ב-6 באפריל 1939 אושר מינויו של עבד אל-אילה על ידי הפרלמנט העיראקי, בברכתו של ראש הממשלה הפרו-בריטי נורי סעיד.
מרד רשיד עאלי אל-כילאני

במהלך מלחמת העולם השנייה פסחה עיראק על שתי הסעיפים. מחד, הייתה מחויבת כלפי בריטניה לברית צבאית על פי ההסכם האנגלו-עיראקי משנת 1930. מאידך, רבים מהעיראקים אהדו את מדינות הציר וחשו טינה כלפי בריטניה שנתפסה ככוח קולוניאלי. נורי סעיד ובני משפחת המלוכה ההאשמית הפגינו יחס פרו-בריטי ברור, אך לא הצליחו להביא להכרעה ברורה על לחימה לצד בריטניה, ועיראק לא הכריזה מלחמה על גרמניה הנאצית או על איטליה הפשיסטית.
באפריל 1941 עלה לשלטון בהפיכה צבאית רשיד עאלי אל-כילאני שהיה מדינאי עיראקי פרו-נאצי. אל-כילאני הדיח את עבד אל-אילה, שנמלט לעמאן אל קרובו המלך עבדאללה הראשון, ולאחר מכן שהה בירושלים, במלון המלך דוד בלוויית פוליטיקאים בכירים -נורי סעיד, ג'מיל אל-מדפעי, עלי ג'וודאת אל-איובי ודאוד אל-חיידרי. בתקופה זו ניהלו עבד אל-אילה ומקורביו מגעים עם אנשי הסוכנות היהודית ובראשם משה שרת על מנת להביא לשיתוף פעולה בין היישוב ובין העיראקים המתנגדים לכילאני. על אף מגעים אלו, היה עבד אל-אילה, בין השנים 1941–1948 מהמתנגדים התקיפים ביותר בעולם הערבי להקמת המדינה היהודית בארץ ישראל. עיראק הצביעה נגד החלטת החלוקה, ושלחה חיל משלוח להילחם במלחמת העצמאות.
אל-כילאני שמר על מראית עין של חוקיות, ומשל, כקודמיו, בשמו של המלך פייסל השני, בן השש לו מינה עוצר חדש, קרוב משפחה רחוק מן השושלת ההאשמית בשם שריף שראף בין פואז. אל-כילאני דרש את עזיבת כל החיילים הבריטים מעיראק, ופעולותיו הביאו לפריצת המלחמה האנגלו-עיראקית במאי 1941. במהלך המלחמה תמך עבד אל-אילה בבריטים, ויצא בקריאה לעיראקים לשתף עמם פעולה. לאחר כיבוש עיראק על ידי הבריטים ובעלי בריתם, בתחילת יוני 1941, שב עבד אל-אילה לבגדאד וקיבל שוב את סמכויות העוצר.
מייד עם שובו לבגדאד ביצעו חיילים עיראקים, והמון עיראקי מוסת, פוגרום ביהודי בגדאד המכונה "הפרהוד" בו נרצחו 179 יהודים. עבד אל-אילה לא שיתף פעולה עם המתפרעים, ניסה לעצרם, ואף הורה לפתוח עליהם באש, אך זאת באיחור, כ-30 שעות לאחר תחילת האירועים.
מדיניותו לאחר דיכוי המרד

במהלך המלחמה ניהל עבד אל-אילה מדיניות פרו-בריטית, ופעל לקיום מחויבויות עיראק בנוגע לסיוע לבריטניה בשעת מלחמה. הוא ביקר בלונדון ובארצות הברית ונחשב למדינאי פרו-מערבי. הוא זכה לעיטורים בריטיים רמי-מעלה, ובין היתר היה חבר במסדר האמבט, מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש והמסדר הוויקטוריאני המלכותי. כן נשא דרגת "מרשל אוויר" של כבוד ב-RAF.
עיראק הובילה את התנגדות מדינות הליגה הערבית לתוכנית החלוקה, ולאחריה היה עבד אל-אילה בין הכוחות המניעים לייזום פלישת מדינות ערב לישראל לאחר הכרזת העצמאות. באפריל 1948 נועד עבד אל-אילה עם המלך עבדאללה ועם פארוק מלך מצרים, על מנת להביאם להסכים לתוכנית הפלישה. עבד אל-אילה הפך לכוח הדוחף לפלישה מזוינת של הכוח הצבאי של מדינות ערב למדינה היהודית, כשזו תוקם. חיל המשלוח העיראקי שכלל כוחות בסדר גודל של דיוויזיה ולמעלה מטייסת של מטוסי קרב והפצצה, לחם במלחמת העצמאות לצד מדינות ערב, והשתתף בקרב בקיבוץ גשר ובקרב ג'נין.
בשנת 1952 אישרה ממשלת עיראק את יציאת יהודי עיראק לארץ ישראל במסגרת מבצע עזרא ונחמיה.
המשטר שהנהיג עבד אל-אילה בעיראק היה דיקטטורה של השושלת ההאשמית, שדיכאה את האופוזיציה, ובשעת הצורך אסרה על קיומן של מפלגות, או כפי שאירע בנובמבר 1952, מסרה את השלטון לידי הצבא. ב-1953 בגר המלך פייסל השני, וקיבל לידיו את סמכויות המלוכה המלאות. עבד אל-אילה התפטר מתפקיד העוצר, אך נותר בעל השפעה רבה בחצר המלוכה.
מותו בהפיכת ה-14 ביולי

עלייתו של גמאל עבד אל נאצר לשלטון במצרים, לאחר מהפכת הקצינים החופשיים הביאה לגל של רגשות אנטי-מערביים בעולם הערבי, ולתחושה כי הנעשה במצרים, הדחתו של המלך והחלפתו בקבוצת קצינים לאומנים ופאן-ערבים, היא אות לנעשה בעולם הערבי כולו. לאחר ההודעה על יצירת הרפובליקה הערבית המאוחדת של מצרים וסוריה בפברואר 1958 יזמה אף עיראק איחוד דומה עם ממלכת ירדן שכמותה, נשלטה על ידי מלך צעיר מן השושלת ההאשמית, חוסיין מלך ירדן. במאי הושלם האיחוד, בראשו אמור היה לעמוד פייסל השני.
ב-14 ביולי 1958 תקפה קבוצת קצינים נאצריסטים בראשות עבד אל-כרים קאסם את ארמון המלוכה, ותפסה את השלטון. המלך פייסל, נורי סעיד, ועבד אל-אילה נרצחו, וההמון התעלל בגופותיהם ולבסוף שרף אותן.
הערות שוליים

↑  סביב מותו של גאזי, דבר, 7 באפריל 1939
↑  אליהו ששון, מאמצים להציל את עיראק מידי הנאצים, דבר, 14 בספטמבר 1966
↑  המרד בעיראק חוסל לחלוטין, העוצר החוקי בא לבגדאד, דבר, 2 ביוני 1941
↑  נסים קזז, ‏דו"ח ועדת-החקירה מטעם ממשלת עיראק על מאורעות 1–2 ביוני 1941, פעמים 8, 1981, עמ' 59-46
↑  Iraq renews pledge to Great Britain, פלסטיין פוסט, 3 בנובמבר 1941
↑  מיכאל אפל, המזרח התיכון בימינו; עיראק - מלוכה, מהפכה, רודנות, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2005, עמ' 56
↑  י. שמעוני, "אסיה והמזרח הקרוב 1945-1963", ד"ר ש.י. בלוך (עורך), תולדות המאה ה-20, הוצאת יזרעאל, 1963
↑  רדיו בגדאד - הפיכה בעיראק, מעריב, 14 ביולי 1958
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007433185805171  BNE: XX1776025  GND: 118974262  ISNI: 0000 0000 3345 4149  LCCN: n91123452  NARA: 18534622  VIAF: 41026765   WorldCat (עם VIAF): 41026765
פורדרסטודר

| --- | --- |
סמל פורדרסטודרסמל פורדרסטודר

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה עילית אוסטריה עילית
 מחוז:  קירכדורף אן דר קרמס
 שטח:  37.1 קמ"ר
 גובה:  810 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  810 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  47°42′45″N 14°13′31″E﻿ / ﻿47.7125°N 14.225277777778°E﻿ / 47.7125; 14.225277777778 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.vorderstoder.ooe.gv.at/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהפורדרסטודר(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.פורדרסטודר(למפת אוסטריה עילית רגילה) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגפורדרסטודר(למפת אוסטריה עילית מוגדלת) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגפורדרסטודר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פורדרסטודר (בבווארית: Vorderstoder) היא עיירה במחוז קירכדורף אן דר קרמס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
גאוגרפיה

העיירה פורדרסטודר שוכנת באזור המנהלי טראונפירטל. כ-55% מאדמות העיירה מיוערות, ו-25% הן אדמות חקלאיות.
פלאותריום

| פלאותריום |
| --- | --- |
  שחזור של פלאותריום
תקופה
אאוקן 45 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מפריטי פרסה
משפחה:: פלאותריומיים
סוג:: פלאותריום
שם מדעי
 Palaeotherium ‏קיווייה, 1804

פלאותריום (שם מדעי: Palaeotherium; מילולית: "בהמה עתיקה") הוא סוג של יונק נכחד מהמשפחה הקדומה פלאותריומיים, אשר חי בתקופת האאוקן לפני 45 מיליון שנה באירופה במדינות: יוון, הממלכה המאוחדת, צרפת, גרמניה, ספרד ופורטוגל. יצור זה היה מאבותיו של הסוס והיה קרוב משפחה של ההירקותריום.
יצור זה התגלה על ידי החוקר הצרפתי ז'ורז' קיווייה, שבדק מאובני גולגולת של היצור וקבע שהוא סוג נכחד של טפיר, ואכן אף תואר כך לאורך שנים. אולם, מבדיקה של מבנה חלל האף נראה שהוא לא תוכנן להחזיק חדק כמו של הטפיר. מחקרים מעודכנים קבעו שיצור זה היה קרוב רחוק של בני משפחת הסוסיים ומאבותיהם.
מאפיינים

הפלאותריום הגיע לגובה 75 עד 145 ס"מ ולמשקל של 20 עד 350 ק"ג, וכנראה שלעיתים הגיע עד כדי גובהו של סוס והיה בעל צוואר ארוך יותר. גולגולתו דמתה מעט לגולגולת של סוס, אך בשונה מסוסים היו לו 3 אצבעות ברגליו והוא היה איטי בהרבה.
הפלאותריום היה דומה לאוקפי, אך חסון יותר ממנו. הוא חי ביערות הגשם בדרום אירופה בתקופת האאוקן, וניזון מצמחיית קרקעית היער. ייתכן שהיה קרוב להיראצ'יוס מאותה תקופה.
היצור נכחד לאחר האאוקן, כאשר התייבשו יערות הגשם והפכו לערבות פתוחות.
פואבלה (מדינה)

| --- | --- |
סמל פואבלהסמל פואבלה

 מדינה:  מקסיקו מקסיקו
 מושל:  רפאל מורנו וז'ה
 רשות מחוקקת:  הקונגרס של פואבלה 
 בירת המדינה:  פואבלה
 תאריך ייסוד:  1824
 שטח:  34,306 קמ"ר (דירוג: 21)
 גובה:  1,704 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  פיקו דה אוריסאבה (5,636 מטר) 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במדינה:  6,168,883 (דירוג: 5, 2015)
  ‑ צפיפות:  170 נפש לקמ"ר (דירוג: 6, 2012)
 קואורדינטות:  19°00′13″N 97°53′18″W﻿ / ﻿19.003611111111°N 97.888333333333°W﻿ / 19.003611111111; -97.888333333333 
 אזור זמן:  UTC -6
 www.puebla.gob.mx
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת פואבלה מוגדלת) פואבלה טוואקאן אטליסקו טסיוטלאן מפרץ מקסיקו  גררו ואחאקה וראקרוס טלקסקלה אידלגו מקסיקו סיטי  מקסיקו מורלוספואבלה, מדינה(למפת פואבלה רגילה) פואבלה טוואקאן אטליסקו טסיוטלאן מפרץ מקסיקו  גררו ואחאקה וראקרוס טלקסקלה אידלגו מ. ס.  מקסיקו מורלוספואבלה, מדינה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פואבלה (בספרדית: Puebla; רשמית: המדינה החופשית והריבונית של פואבלה, בספרדית: Estado Libre y Soberano de Puebla) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. פואבלה נמצאת במרכז מקסיקו, וגובלת בוראקרוס בצפון ובמזרח, אידלגו, מקסיקו, טלקסקלה ומורלוס במערב, וגררו ואואחאקה בדרום. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא פואבלה.
היסטוריה

הספרדים הגיעו לראשונה לאזור מדינת פואבלה של ימינו ב-1519, כשהרנאן קורטס עבר בה בדרכו לאזור טלקסקלה של ימינו. מרבית התושבים הילידים שחיו באזור היו בני שבטים שונים אשר האימפריה האצטקית שלטה עליהם, והם ראו בספרדים דרך לשחרור ממנה ולכן ברוב המקרים הם לא התנגדו לספרדים. המדינה של היום נקראת על שם בירתה, פואבלה שהוקמה ב-1531. העיר הייתה על הדרך בין מקסיקו סיטי ווראקרוס וחיו בה בעיקר חיילים שאבטחו סחורות ואנשים שעברו בדרך. במהלך הזמן העיר נהפכה למרכז כלכלי ותרבותי.
במהלך מלחמת העצמאות של מקסיקו, שפרצה ב-1810, העיר נותרה נאמנה לשלטון הספרדי. עם זאת, לבסוף מקסיקו השתחררה משלטון ספרד ב-1821 ומדינת פואבלה הוקמה באזור ב-1824 כשפואבלה משמשת כבירתה.
כלכלה

כלכלת המדינה מסתמכת בעיקר על תעשייה, כרייה, תיירות וחקלאות, והיא נחשבת לאחת המדינות המתועשות ביותר במקסיקו. עם זאת, מרבית הפיתוח במדינה מתרכז בעיר פואבלה וסביבתה, מה שגורם ליצירת פערים גדולים בין העשירים לעניים ובין אזור הבירה לשאר המדינה.
התעשייה כוללת בין היתר ייצור מתכות, רכבים, כימיקלים וטקסטיל. בין החומרים הנכרים במדינה ניתן למנות קלציט, סיד, אוניקס ושיש.
החקלאות היא הענף הכלכלי החשוב ביותר באזורים הכפריים במדינה וכוללת מוצרים מן החי, כמו עופות (גם לבשר עוף וגם לביצים, בקר וחזירים, וגידול ירקות, כמו בצלים, גזרים ועגבניות, פרות, כמו תפוזים, תפוחים וליים, וגידולים אחרים, כמו אלפלפה וקנה סוכר.
עתוננו
הערות שוליים

↑  סיטון, שלמה, 1991. "העיתון שפרסם לראשונה את סיפורי טרזן". עת־מול, כרך ט"ז גיליון 5, סיון תשנ"א-יוני 1991, 6-7.
↑  גרשון ברגסון, שלושה דורות בספרות הילדים העברית העורך המקצועי: משה חלפן; הביא לדפוס דויד פאיאנס, תל אביב: יסוד, תשכ"ו 1966, עמ' 81.
1 2  אוריאל אופק, ספרות הילדים העברית 1948-1900, דביר, 1988, עמ' 595-593
↑  רגב, מנחם, 2006. "עיתונות של ילדים בשנות השלושים". MB: יקניתון, 211: 12-13
↑  אשד, אלי, מיקי מאוז תוצרת ישראל: על הקומיקס הארץ-ישראלי הראשון.
↑  אשד, אלי, 2002. מטרזן ועד זבנג – הסיפור של הספרות הפופולרית העברית. בבל: תל אביב.
↑  במקור: של Mary Tourtel
↑  "ידיעות אחרונות", 22 ביולי 1977
↑  ע"פ ריאיון של נעמי גוטקינד עם אבן שושן
פו צונג

| --- | --- |

 לידה:  10 במרץ 1934 שאנגחאי, הרפובליקה הסינית 
 פטירה:  28 בדצמבר 2020 (בגיל 86) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  לונדון 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרדריק שופן למוזיקה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  סינית, אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  זמירה מנוחין (1960–1969) Patsy Toh (1987–28 בדצמבר 2020) 
 צאצאים:  Lin Siao Fou-Menuhin 
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת הונג קונג (1983) 
 פרופיל ב-IMDb
 
שם זה נכתב במקור בהתאם לסדר המזרחי; שם המשפחה הוא .
פוּ צונְג (באנגלית: Fou Ts'ong; בסינית: 傅聰; בפיניין: Fù Cōng;‏ 10 במרץ 1934 – 28 בדצמבר 2020) היה פסנתרן סיני-בריטי.
ביוגרפיה

פו נולד בשאנגחאי למשפחת אינטלקטואלים קוסמופוליטית (אביו היה המתרגם המפורסם פו לאי). הוא החל ללמוד פסנתר אצל מריו פאצ'י, מייסדה האיטלקי של התזמורת הסימפונית של שאנגחאי. בשנת 1953 עבר פו לאירופה להמשיך בהכשרתו בקונסרבטוריון של ורשה, פולין, שם הרשים את מוריו בתפיסתו האינטואיטיבית למקצב המזורקה. בקיאותו באמנות הפסנתר קיבלה אישור כאשר זכה ב"פרס המזורקה" המיוחד בתחרות שופן בשנת 1955.
פו ישב דרך קבע בלונדון מאז 1960, כאשר החל בקריירה של הוראה ושל הופעות ברחבי העולם. את מירב ההערכה הקנו לו פרשנויותיו הסמכותיות לשופן; הסופר הרמן הסה הכריז עליו כמבצע האמיתי היחיד ליצירות שופן. עם ידידיו הקרובים ביותר של פו נמנו הפסנתרנים מרתה ארחריץ', לאון פליישר וראדו לופו. שלושת הפסנתרנים ידועי השם הכירו בהשפעתו של פו על התפתחותם המוזיקלית והוקירו את רעיונותיו החדשים והאופקים החדשים שפתח לפניהם.
נפטר ב-28 בדצמבר 2020 ממחלת נגיף קורונה 2019 במהלך מגפת הקורונה בממלכה המאוחדת.
הערות שוליים

↑  תרבות סין 29 בנובמבר 2013
↑  "Chinese netizens mourn famed pianist Fou Ts'ong, who died in UK from COVID-19". Global Times (באנגלית). 2020-12-29. נבדק ב-2020-12-29.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810646159205606  BIBSYS: 7071640  BNE: XX931549  BnF: cb13894084n (data)  CiNii: DA13315616  GND: 129964972  ISNI: 0000 0000 8134 6994  LCCN: n81085729  MusicBrainz: 88ca55b3-ccbf-49d5-a8ed-b64e387d2d1c  NDL: 00956605  NKC: xx0181363  NSK: 000226769  NTA: 108904563  RERO: 02-A006142602  SUDOC: 252705726  VIAF: 55363089   WorldCat (עם VIAF): 55363089
פלאותריומיים

| פלאותריומיים |
| --- | --- |
 מאובן של Palaeotherium magnum
תקופה
תחילת אאוקן- תחילת אוליגוקן 55–28 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מפריטי פרסה
משפחה:: פלאותריומיים
שם מדעי
 Palaeotheriidae

פלאותריומיים (שם מדעי: Palaeotheriidae; מילולית: "בהמות עתיקות") היא משפחה נכחדת של יונקים מהסדרה מפריטי פרסה. יונקים אלה חיו מתחילת האאוקן עד תחילת האוליגוקן, והם נחשבים לאבות הסוסיים המודרניים. המאובנים שלהם התגלו באירופה ואסיה באזורים שכוסו ביערות רחבים בעבר.
בני משפחה זו כוללים 6 סוגים הקרובים לסוסיים, אך גם לראשוני הטפיריים והברונתותריומים, והם היו קטנים מאוד ביחס לקרוביהם. אורכם הממוצע הגיע ל-20 עד 75 סנטימטרים ומשקלם נע בין 20 ל-70 קילוגרם. הם חיו ביערות ודמו באורח חייהם לטפירים. כמה מהם כמו הפלאותריום היו גם בעלי חדק קצר.
מבנה השיניים שלהם הותאם לתזונה של עלים ולא של עשב, אשר לא התפתחו באותה תקופה. הם נכחדו עם היעלמות היערות הרחבים של אירואסיה במשך האוליגוקן.
מיון

פלאותריום (Palaeotherium)
הירקותריום (Hyracotherium)
Anchilophus
Lophiotherium
Pachynolophus
Propachynolophus
כמה מהחוקרים משייכים למשפחה גם את הפלגיולופוס.
פלאוקן

הקוריפודון (Coryphodon), יונק קדום שנראה כמו היפופוטם ונכחד לאחר הפלאוקן.
פלאוקן היא תקופה בפלאוגן שבעידן הקנוזואיקון והיא התקופה הקדומה ביותר בעידן זה. משך תקופתה 10 מיליוני שנים, מלפני 66 מיליוני שנים עד לפני 56 מיליוני שנים. היא מחולקת לשלושה גילאים (תת-יחידות זמן של תקופה): דניאן (Danian), סלנדיאן (Selandian) ותנטיאן (Thanetian).
הרבה מהיונקים של התקופה היו קטנים מאוד ועוד טרם מילאו את הגומחות של הדינוזאורים שנכחדו, אך כמה עופות התפתחו לממדים גדולים כמו הגסטורניס, וכך גם כמה זוחלים כמו הטיטאנובואה והוואנגונוסוכוס (Wannaganosuchus). בסוף התקופה התפתחו גם כמה יונקים גדולים כמו הקוריפודון (Coryphodon), הברילמבדה (Barylambda) והטיטאנואידס (Titanoides) מסדרת הכימולסטיים, וכן מינים של דינוצרטים ולווייתנים קדומים. בתקופה זו היה אקלים לח וגשום שגרם לשגשוג של יערות.
מקור השם מיוונית עתיקה: "παλαιός" (פלאיוס) - "עתיק יותר" ו-"καινός" (קאינוס) - "חדש" בהתייחס לבעלי החיים שהופיעו בתקופה זו.
ראו גם

לוח הזמנים הגאולוגי
פלאוקסטור

| פלאוקסטור |
| --- | --- |
צילום משלוש זוייות של מאובן גולגולת של פלאוקסטור  הדמיית שרירים משוחזרים של פלאוקסטור
תקופה
סוף אוליגוקן- תחילת מיוקן 30.8–23.03 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי בונה
משפחה:: בוניים
סוג:: פלאוקסטור
מינים
 Palaeocastor fossor  Palaeocastor peninsulatus
שם מדעי
 Palaeocastor ‏ליידי, 1869

פלאוקסטור (שם מדעי: Palaeocastor; מילולית: "בונה עתיק") הוא סוג נכחד של מכרסם ממשפחת הבוניים, שחי בין סוף האוליגוקן לתחילת המיוקן באמריקה הצפונית, בטווח של 30.8 עד 23.03 מיליון שנה מזמננו, והוא נחשב לאחד מהסוגים הראשונים במשפחה.
תיאור

הבונה ידוע בעיקר משרידים שנותרו לאורך בתרונות ברחבי אמריקה הצפונית ובייחוד בנברסקה. בנוסף מאובני עקבות שהשתמרו נכללים בסוג זה, לאחר שבעבר השתייכו לסוגים המבוטלים Daimonhelix‏, Daimonelix ו-Daemonelix. הבונה הוגדר ב-1869 בידי החוקר ג'וזף ליידי (אנ') ובסוגו נכללים שני מינים: Palaeocastor fossor ו-Palaeocastor peninsulatus.
מכרסם זה ידוע ממספר מאובנים, בהם הוא אותר במחילות מסולסלות בצורתם שהגיעו לעומק שלושה מטרים לעיתים, בהם חי בקבוצות משפחתיות. דבר זה מראה שהוא חי במבנים מהונדסים, בדומה לסכרים מודרניים. אך הוא היה מתחפר באדמה ולא חי במים כיונק מימי. הדבר קשור לקרבה בין הבוניים לקרוביהם, הירבועניים וחולדי השק החיים באדמה. עם זאת, הוא התפתח ליצור בעל אסטרטגיית רבייה K בניגוד למרבית המכרסמים כמו העכברים, המתנהלים באסטרטגיית רבייה R. כמה חוקרים טוענים שמחילות דמויות סליל כאלה נבנו מתחת למים בדומה לסכרי בונים מודרניים. הבונה השתמש במחילות כדי להתגונן מטורפים, כגון הזודיולסטיס ממשפחת הסמוריים.
בונה זה היה קטן יותר מהבונים החיים בימינו והוא הגיע לאורך 25 סנטימטרים בממוצע. את מחילותיו חפר באמצעות שיניו החותכות ללא סיוע של טפריו, מה שידוע מסימני נשיכה באבני המאורה. דבר זה יכול להצביע על התאמה התחלתית לחיים במים.
איור אפשרי של פלאוקסטור.
פורוד

| --- | --- |
   
 מיקומו של פורוד בקבוצת כלב גדול
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  כלב גדול
 שמות נוספים:  ζ בכלב גדול, HD 44402
 סוג:  כוכב הסדרה הראשית כחול
 בהירות נראית:  3.0
 סיווג ספקטרלי:  B2.5 V
 עלייה ישרה:  06ʰ 20ᵐ 18.79ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏48.12″ ‏03′ ‏30°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  2.23-
 מרחק:  362  שנות אור 110.99  פארסק
 רדיוס:  5.7-4.9 רדיוסי שמש
 מסה:  7.6 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 665 מהשמש
 טמפרטורה:  21,000 K
 מהירות סיבוב:  25 ק"מ/שנייה
 גיל:  32 מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  32.2±7.4 קילומטר לשנייה
 היסט:  9.9047±0.7158 אלפיות של שניות קשת
 מערכת
 כוכבים נלווים:  פורוד B
פוּרוּד (מערבית أفراد - "אפוּראד" - בודדים) או ζ בכלב גדול, הוא כוכב בולט בקבוצת הכוכבים כלב גדול עם בהירות נראית מדרגה 3.0, שנמצא במרחק של כ-360 שנות אור ממערכת השמש. שמו בערבית דומה לשמו של הכוכב אלפארד - הבודד, ייתכן בשל מרחקו משאר הכוכבים הבהירים של הקבוצה.
תכונות

פורוד הוא כוכב הסדרה הראשית כחול  מסוג ספקטרלי B2.5 V, מסתו מוערכת בכ-7.6 מסות שמש, רדיוסו 5.5-5 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-21,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 665 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הגבוהה רוב קרינתו היא בתחום העל-סגול, כך שעוצמת הארתו הכוללת היא לפחות פי 4,000 מעוצמת ההארה של השמש. בעבר הכוכב נחשד כמשתנה β בקפאוס, אך החשד לא אומת. מהירותו הרדיאלית של פורוד משתנה באופן מחזורי, מה שמראה על קיומו של בן זוג עמום שמקיף את פורוד במסלול אליפטי למדי ובזמן הקפה של 675 ימים. לא ידוע דבר על תכונותיו של בן הזוג. מהירות ההסיבוב של הכוכב על צירו היא כ-25 קילומטר לשנייה, בעוד שלכוכבים מסוגו יש בדרך כלל מהירות סיבוב גדולה בהרבה. ייתכן שקו הראייה אל הכוכב קרוב לציר הסיבוב ולכן רק נראה שמהירות הסיבוב נמוכה בעוד שלמעשה היא גבוהה בהרבה.
הערות שוליים

1 2 3  SIMBAD: Furud
↑  C. Morossi & M. L. Malagnini: Observed and computed spectral flux distribution of non-supergiant O9-G8 stars. III - Determination of T(eff) for the stars in the Breger Catalogue, Astronomy & Astrophysics Supplement Series, vol. 60, p. 368 (1985), נתון קוטר זוויתי באלפיות שניות קשת. המרה לרדיוסי שמש על ידי מעבר לרדיאנים, הכפלה במרחק וחלוקה בפעמיים רדיוס השמש
↑  J. R. Ducati, E. M. Penteado & R. Turcati: The mass ratio and initial mass functions in spectroscopic binaries, Astronomy & Astrophysics, Vol. 525, id. A26, p. 7 (2011)
↑  N. A. Sokolov: The determination of T_eff_ of B, A and F main sequence stars from the continuum between 3200 A and 3600 A, Astronomy & Astrophysics Supplement, vol. 110, p. 553 (1995)
↑  H. A. Abt, H. Levato & M. Grosso: Rotational Velocities of B Stars, The Astrophysical Journal, Vol. 573, Iss. 1, p. 359 (2002)
↑  N. Tetzlaff, R. Neuhäuser & M. M. Hohle: A catalogue of young runaway Hipparcos stars within 3 kpc from the Sun, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 410, Iss. 1, p. 190 (2011)
↑  General Catalogue of Variable Stars: ζ Canis Majoris
↑  H. A. Abt: Observed Orbital Eccentricities, The Astrophysical Journal, Vol. 629, Iss. 1, p. 507 (2005)