stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זרימה טורבולנטית

במכניקת הזורמים, זרימה טורבולנטית (זרימה עירבולית) היא זרימת נוזל באופן לא מסודר ואקראי. על כן ניתן לחשב את התנהגותה הממוצעת לאורך הזרימה בלבד, וקשה להסיק על נתוני הזרימה בנקודה כלשהי לפי נקודה סמוכה. רוב הזרימות הטבעיות והתעשייתיות, כגון זרימה באטמוספירה, באוקיינוסים, במכוניות ובמטוסים, הן טורבולנטיות בשלמותן או במקצתן. בזרימה טורבולנטית ניתן לראות כי פרמטרים מרכזיים של הזרימה, כגון מהירות ולחץ, משתנים בצורה אקראית, כתוצאה מכך יש לזרימה מגוון רחב של זמנים ומרחקים אופייניים.
תמונה מניסוי של NASA המדגימה מערבולות קצה כנף (חלק מתופעת wake turbulence)
זרימה טורבולנטית מאופיינת בשלוש תכונות מרכזיות:
אי-סדר בזרימה;
ערבוב יעיל של זורם חדש שנכנס;
ערבוליות תלת־ממדית.
זרימה "מסודרת", שאינה טורבולנטית, נקראת זרימה למינרית.
זרימה טורבולנטית נגרמת על ידי עודפים של אנרגיה קינטית בחלקים של הזרימה, אשר גוברים על האפקט המרסן של צמיגות הזורם. מסיבה זו קל יותר לייצר טורבולנציה בזורמים בעלי צמיגות נמוכה מאשר בזורמים בעלי צמיגות גבוהה במיוחד. במילים אחרות, החל ממהירות מסוימת, מערכת הזרימה הופכת רגישה במיוחד להפרעות זעירות בזרימה (כמו בכל מערכת כאוטית), והטורבולנציה צומחת באופן מורכב מתוך הבדלים קטנים במהירות וכיוון הזרימה המקומי, זאת שכן הצמיגות האופיינית שלה אינה מסוגלת לרסן את ההפרעות הקטנות ולהחזיק את המערכת במצב היציב של זרימה למינרית סדורה.
כדי לנבא אם תתפתח בזרימה מסוימת זרימה למינרית או טורבולנטית, מקובל להסתכל על מספר ריינולדס. מספר ריינולדס מראה האם הזרימה תגביר הפרעות (במספרי ריינולדס גבוהים) ואז תיווצר זרימה טורבולנטית. כך, בזרימה בצינור מקובל לומר שיש מעבר לזרימה טורבולנטית במספר ריינולדס של כ-2000. עם זאת, ניתן לדחות התפתחות טורבולנציה על ידי הפחתת ההפרעות (לדוגמה על ידי שינוי צורת הכניסה של הזורם למערכת).
חתן פרס נובל ריצ'רד פיינמן תיאר זרימה טורבולנטית בתור "הבעיה הלא פתורה החשובה ביותר של הפיזיקה הקלאסית." כמו כן, לפי אגדה אורבנית, כאשר ורנר הייזנברג נשאל מה הוא היה שואל את אלוהים לו ניתנה לו ההזדמנות, הוא ענה: "כאשר אפגוש את אלוהים, אשאל אותו שתי שאלות: למה יחסות? ולמה טורבולנציה? ואני באמת חושב שתהיה לו תשובה לראשונה."
ערכים ממוצעים

עקב האי-סדר בזרימה טורבולנטית, מקובל להסתכל במקרים רבים על הערכים הממוצעים של המהירות.
כך למשל, אם נגדיר את  u כרכיב המהירות הרגעית בכיוון מסוים, נקבל שהמהירות הממוצעת  {\bar {u}} מקיימת את המשוואה:  {\bar {u}}={\frac {1}{T}}\int \limits _{0}^{T}{udt}. הערך הרגעי  u מורכב משני רכיבים, ערך ממוצע וערך תונד:  u={\bar {u}}+u'.
כאשר ממוצע התנודות מתאפס  {\overline {u'}}=0. ניתן למדוד את עוצמת הטורבולנטיות בעזרת שורש ממוצע הריבועים של המהירות:
 {\sqrt {\overline {u{{'}^{2}}}}}={{\left[{\underset {T\to \infty }{\mathop {\lim } }}\,\int _{0}^{T}{u{{'}^{2}}dt}\right]}^{\scriptstyle {}^{1}\!\!\diagup \!\!{}_{2}\;}}
ניתן לעשות ניתוח דומה עבור מהירות  v ומהירות  w בכיוונים הניצבים.
משוואת ריינולדס הממוצעות

אם ניקח זמן  T מספיק גדול כך שיכיל הרבה מערבולות אך קטן מהזמן האופייני של המערכת, נוכל לפתח את משוואת הרציפות הממוצעת:
 {\frac {\partial {\overline {u}}}{\partial x}}+{\frac {\partial {\overline {v}}}{\partial x}}+{\frac {\partial {\overline {w}}}{\partial x}}=0
ומכך נובע עבור החלק התונד:  {\frac {\partial u'}{\partial x}}+{\frac {\partial v'}{\partial x}}+{\frac {\partial w'}{\partial x}}=0.
וממשוואות נאוויה-סטוקס בכיוון  {\ce {x}} נקבל את הקשר:
 {\frac {\partial {\overline {u}}}{\partial t}}+{\overline {u}}{\frac {\partial {\overline {u}}}{\partial x}}+{\overline {v}}{\frac {\partial {\overline {u}}}{\partial y}}+{\overline {w}}{\frac {\partial {\overline {u}}}{\partial z}}=-{\frac {1}{\rho }}{\frac {\partial {\overline {p}}}{\partial x}}+{\frac {\mu }{\rho }}\left({\frac {{{\partial }^{2}}{\overline {u}}}{\partial {{x}^{2}}}}+{\frac {{{\partial }^{2}}{\overline {u}}}{\partial {{y}^{2}}}}+{\frac {{{\partial }^{2}}{\overline {u}}}{\partial {{z}^{2}}}}\right)+\left({\frac {\partial }{\partial x}}{\overline {\left(u{{'}^{2}}\right)}}+{\frac {\partial }{\partial y}}{\overline {\left(v'u'\right)}}+{\frac {\partial }{\partial z}}\left({\overline {w'u'}}\right)\right)
כאשר האיבר  \left({\frac {\partial }{\partial x}}{\overline {\left(u{{'}^{2}}\right)}}+{\frac {\partial }{\partial y}}{\overline {\left(v'u'\right)}}+{\frac {\partial }{\partial z}}\left({\overline {w'u'}}\right)\right) נקרא איבר מאמצי ריינולדס.
באופן כללי נקבל מטריצת מאמצי ריינולדס:
\left({\begin{matrix}{{\sigma }_{xx}}'&{{\tau }_{xy}}'&{{\tau }_{xz}}'\\{{\tau }_{yx}}'&{{\sigma }_{yy}}'&{{\tau }_{yz}}'\\{{\tau }_{zx}}'&{{\tau }_{zy}}'&{{\sigma }_{zz}}'\\\end{matrix}}\right)=\left({\begin{matrix}{\overline {u{{'}^{2}}}}&{\overline {u'v'}}&{\overline {u'w'}}\\{\overline {u'v'}}&{\overline {v{{'}^{2}}}}&{\overline {v'w'}}\\{\overline {u'w'}}&{\overline {v'w'}}&{\overline {w{{'}^{2}}}}\\\end{matrix}}\right)
בסך הכל יש לנו 4 משוואות (3 משוואות נאוויה-סטוקס ומשוואת הרציפות) עם 6 נעלמים, לכן מקובל לפתור את משוואות אלו בעזרת הנחות שונות, בהתאם למקרה הנחקר.
השפעת מספר ריינולדס

מעבר למספר ריינולדס מסוים, זרימה למינרית נהיית לא יציבה. הערך של מספר ריינולדס בו מעבר זה קורה תלוי בתדירות ההפרעה, הערך ההתחלי של ההפרעה, סוג גרדיאנט הלחץ, צורת וחספוס שכבת הגבול וכו'.
כאשר הזרימה טורבולנטית, קשה להבדיל בסקאלת המאקרו בין זרימה עם מספרי ריינולדס אחד למספר ריינולדס אחר (בתנאי שהזרימות כולן טורבולנטיות והגאומטריה דומה). עם זאת, בסקאלת המיקרו, ניתן לראות כי המערבולות יותר קטנות ככל שמספר ריינולדס גדל. תופעה זו נובעת מכך שאפילו במספרי ריינולדס גבוהים (בהן כוחות הצמיגות קטנות יחסית לכוחות האינרציה), כוחות הצמיגות גורמות למערבולות הגדולות להתפצל למערבולות קטנות יותר עד שמגיעים לגדלים שבהן הצמיגות שולטת.
מערבולות

היווצרותן של מערבולות גדולות נוצרת בעקבות תנודתיות אקראית של התנועה הטורבולנטית בסקאלת המיקרו שמוגברת בנוכחות גרדיאנטי מהירות ממוצעת. המערבולות הגדולות הללו נוצרות מאי-יציבות פרופילי המהירות הממוצעת להפרעות בקנה מידה קטן של הזרימה הטורבולנטית. המערבולות הגדולות סופגות את האנרגיה של הזרימה הממוצעת. הן אחראיות בעיקרן על תהליכי דיפוזיה וערבוב ומעבירות טורבולנציה, תנע, ערבוליות, חום, חומר וחלקיקים בדידים. מערבולות גדולות אינן בעלות תכונות קבועות, אלא הן מתארכות ונמתחות בעקבות אינטראקציה אינרציאלית עם מערבולות שכנות. כאשר הן נמתחות ומתפתלות, ישנה היווצרות של צווארים צרים והן מתפצלות למערבולות קטנות. למערבולות הקטנות אנרגיה טורבולנטית ועוצמה ערבולית גבוהה יותר. כך, יש מעבר אנרגיה מהמערבולות הגדולות לקטנות. עם זאת, ישנו גבול שבו מערבולות עוד יותר קטנות כבר אינן יותר אנרגטיות מהמערבולות מהן נוצרו. כאשר המערבולות נהיות קטנות בהדרגתיות, גרדיאנט המהירות לאורך המערבולת מביא לדיסיפציה של אנרגיה טורבולנטית לחום בעזרת הצמיגות.
מודל אורך הערבוב של פרנטל

התאוריה של לודוויג פרנטל (אנ') מציגה ביטויים ל  u' ול  v' בעזרת אורך ערבוב  l וגרדיאנט מהירות  {}^{d{\overline {u}}}\!\!\diagup \!\!{}_{dy}\; כאשר  y זה המרחק הנורמלי ל- u שנמדד לרוב מהשפה. פרנטל הניח, שבדומה לגז, בו מולקולה אחת עוברת מהלך חופשי ממוצע לפני שמתנגשת בשנייה - כך גם חלקיק בזורם עובר מרחק  l לפני שהתנע שלו משתנה בסביבה החדשה. בעזרת שימוש במשוואה הזו ובמשוואת הרציפות, הוא קיבל כי הקשר בין התנודתיות  u' ו  v' לאורך  l הוא:
 v'\sim u'\sim l{\frac {d{\bar {u}}}{dy}}.
כלומר, השינוי במהירות תלוי בשינויים בממוצע בזמן של המהירות בשתי נקודות במרחק  l אחד מהשני בכיוון  y.
המשוואה השולטת לאורך הערבוב שהוא קיבל היא:
 {\overline {{\tau }_{turb}}}=-\rho {\overline {u'v'}}=\rho {\overline {{l}^{2}}}{{\left({\frac {d{\overline {u}}}{dy}}\right)}^{2}}
כאשר  \tau  גורם לפילוג המהירות להפוך ליותר אחיד.
היחס בין  l למרחק לקיר  y לא ניתן בפיתוח של פרנטל. תיאודור פון קרמן הציע את הקשר:  l=\kappa {\frac {{du}/{dy}\;}{{{{d}^{2}}u}/{d{{y}^{2}}}\;}} כאשר  \kappa  הוא קבוע אוניברסלי לזרימה טורבולנטית, שאינו תלוי בתנאי השפה או במספר ריינולדס.
שכבת גבול טורבולנטית > משוואות ריינולדס הממוצעות לשכבת גבול טורבולנטית

למקרה דו-ממדי, בלתי דחיס ותמידי:
{\overline {u}}{\frac {\partial {\overline {u}}}{\partial x}}+{\overline {v}}{\frac {\partial {\overline {u}}}{\partial y}}=-{\frac {1}{\rho }}{\frac {\partial {\overline {p}}}{\partial x}}+{\frac {1}{\rho }}{\frac {\partial }{\partial y}}\left(\mu {\frac {\partial {\overline {u}}}{\partial y}}-{\overline {u'v'}}\right)
{\frac {\partial {\overline {p}}}{\partial y}}=-\rho {\frac {\partial }{\partial y}}\left({\overline {v{{'}^{2}}}}\right)
{\frac {\partial {\overline {u}}}{\partial x}}+{\frac {\partial {\overline {v}}}{\partial y}}=0
לא קיים פתרון מדויק למשוואות אלו, אך בעזרת אנליזה ממדית ניתן לפשט את הבעיה ולמצוא דמיון בין מקרים שונים. האנליזה הממדית מבוססת על הגדרת מהירות חיכוך  {{u}_{\tau }}={\sqrt {\frac {{\tau }_{w}}{\rho }}}, מהירות מנורמלת  {{u}^{+}}={\frac {u}{{u}_{\tau }}}, ומרחק מנורמל  {{y}^{+}}={\frac {y{{u}_{\tau }}}{\left({\scriptstyle {}^{\mu }\!\!\diagup \!\!{}_{\rho }\;}\right)}}={\frac {y{{u}_{\tau }}}{\nu }}.
שכבת גבול טורבולנטית > המודל הלוגריתמי של פון קרמן

תיאודור פון קרמן הציע מודל:
 {{u}^{+}}={\frac {1}{\kappa }}\ln \left({{y}^{+}}\right)+C
כאשר הקבועים  \kappa ,C נקבעים על ידי ניסויים ונכונים עבור גאומטריות ומספרי ריינולדס קרובים לאלו שהיו בניסוי. בצינורות חלקים, קרוב לגבול, הקבוע  \kappa  (קבוע פון קרמן) הוא בקירוב 0.4, והערך  C הוא 5.5.
ובצורה ממדית המשוואה היא מהצורה:
 u={\frac {{u}_{\tau }}{\kappa }}\ln \left({\frac {y{{u}_{\tau }}}{\mu c}}\right)
שכבת גבול טורבולנטית > שכבות בשכבת הגבול

באזור הטורבולנטי של שכבת הגבול, ישנה חלוקה לתתי שכבות - אזור טורבולנטי, אזור מעבר ואזור למינרי. זאת, כיוון שממש צמוד לקיר נקבל מהירויות אפסיות ובהגדלה מספיק משמעותית, כל ערבול מורכב מקווי זרם למינריים. עבור לוח שטוח מעבר לשכבת גבול טורבולנטית מתרחשת במספרי ריינולדס של  {{\operatorname {Re} }_{x}}{\tilde {\ }}{{10}^{5}}. תת-שכבת הגבול הלמינרית מוגבלת לאזור  {{y}^{+}}={\frac {y{\sqrt {\frac {{\tau }_{w}}{\rho }}}}{\nu }}<5. בתוך תת-שכבת הגבול הלמינרית, הצמיגות היא האיבר המשמעותי ביותר המכתיב את הזרימה ולכן משוואת נאוויה סטוקס המתקבלת באזור זה היא:
 v{\frac {\partial {\overline {u}}}{\partial y}}=v{\frac {\partial \left({\frac {u}{{u}_{\tau }}}\right)}{\partial \left({\frac {y{{u}_{\tau }}}{v}}\right)}}={\frac {{\tau }_{w}}{\rho }}
אזור המעבר מוגדר לפי:  5<{{y}^{+}}<30
שכבת הגבול הטורבולנטית מוגדרת כאשר:  {{y}^{+}}\geq 30
שכבת גבול טורבולנטית > קירוב חזקות

עבור לוח שטוח שמבחוץ זורם זרם בזווית אפס מעלות ביחס ללוח, מתקבל הקשר:
 {\frac {d{{\delta }_{2}}}{dx}}={\frac {{\tau }_{0}}{\rho {{U}^{2}}}}+{\frac {1}{{U}^{2}}}{\frac {d}{dx}}\int _{0}^{\delta }{\left({\overline {u{{'}^{2}}}}-{\overline {v{{'}^{2}}}}\right)dy}
כאשר  {{\tau }_{0}} - מאמץ הגזירה,  {{\delta }_{2}} - עובי תנע שהלך לשכבת הגבול, ו- U - המהירות רחוק מהלוח.
עבור לוח חלק, פול בלסיוס (אנ') פיתוח נוסחה אמפירית למאמץ הגזירה:  {{\tau }_{0}}=0.0225\rho {{U}^{2}}{{\left({\frac {\mu }{\rho U\delta }}\right)}^{\scriptstyle {}^{1}\!\!\diagup \!\!{}_{4}\;}}
כמו כן, חוק פילוג החזקות של פרנטל אומר:  {\frac {u}{U}}={{\left({\frac {y}{\delta }}\right)}^{n}}
ולכן נקבל את הקשרים הבאים לעובי ההזזה, תנע, ואנרגיה בהתאמה:
 {\frac {{\delta }_{1}}{\delta }}={\frac {n}{n+1}};\quad {\frac {{\delta }_{2}}{\delta }}={\frac {n}{(n+1)(2n+1)}};\quad {\frac {{\delta }_{3}}{\delta }}={\frac {2n}{(n+1)(3n+1)}}
כאשר הערך של  n תלוי במספר ריינולדס.
צינורות

עבור ניתוח של זרימה בצנרת מקובל להשתמש בדיאגרמת מודי המאפשר מציאת מקדם החיכוך של זרימה בצינור כתלות במספר ריינולדס ובחספוס של הצינור. הדיאגרמה מראה מספר תחומים בזרימה בצינור והם:
זרימה למינרית, בה מתקיים  f=64/Re כאשר  f הוא מקדם החיכוך ו- Re הוא מספר ריינולדס;
אזור קריטי בו הזרימה אינה מוגדרת;
אזור מעבר בו מקדם החיכוך מוגדר על ידי החיספוס היחסי ומספר ריינולדס;
אזור הזרימה הטורבולנטית המלאה בו נראה מקדם החיכוך כקו אופקי לפי החספוס היחסי של דופן הצינור.
לקריאה נוספת

ד"ר רמי אורון, זרימה טורבולנטית על פני משטחים חלקים, 2020 (באנגלית)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Narasimhan, S. A first course in fluid mechanics. Hyderabad, India Boca Raton: Universities Press CRC Press, 2007
↑  "Turbulence theory gets a bit choppy". USA Today. September 10, 2006.
(הקישור אינו פעיל, 5.1.2024)
↑  MARSHAK, ALEX (2005). 3D radiative transfer in cloudy atmospheres; pg.76. Springer. ISBN 978-3-540-23958-1.
↑  Streeter, Victor (1998). Fluid mechanics. Boston: WCB/McGraw Hill. ISBN 0070625379.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556039605171  BnF: cb11933719j (data)  GND: 4117265-6  LCCN: sh85138753  NDL: 00569287 
מהירות ממוצעת עבור זרימה טורבולנטית
שכבות בתוך שכבת הגבול
יהודה שפירא

ערך זה עוסק במהנדס. אם התכוונתם לרב, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1893 שפטיבקה, אוקראינה 
 פטירה:  1992 (בגיל 99 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  אוניברסיטת קייב 
 מספר צאצאים:  2 
 
יהודה שפירא (יום הכיפורים תרנ"ד ספטמבר 1893 – 1992) היה מראשוני המהנדסים של היישוב היהודי בארץ ישראל. תרומתו הגדולה ביותר הייתה לעיר ירושלים, שבה התגורר מ-1930.
חייו

יהודה שפירא נולד בעיירה שפטובקה שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה). לאחר שסיים בהצלחה את לימודי ההנדסה באוניברסיטת קייב, עלה לארץ ישראל בשנת 1920 יחד עם אנשי גדוד העבודה שהתיישבו בטבריה. שם נשא לאישה את חיה רוזנברג, אחת מרופאות השיניים הראשונות ביישוב היהודי בגליל והעמקים.
במסגרת עבודתו בפיק"א, היה שפירא שותף בבניית תחנת הכוח ההידרו-חשמלית בנהריים ובפרויקטים נוספים עד שמוּנה לסגן המהנדס הראשי במחוז-הצפון. בין עבודותיו: הגשר על הירמוך, גשר בנות יעקב, מגדל הפיקוח בנמל התעופה בן-גוריון (אז "לוד") והשטח המיובש של הנמל בחיפה.
בשנת 1930 הועבר לירושלים, במסגרת עבודתו במחלקה לעבודות ציבוריות. הוא עמד מאחורי בניית ארמון הנציב, מוזיאון רוקפלר, בית המדפיס הממשלתי, בית הדואר המרכזי, קריית הממשלה בגבעת רם. כמו כן, השתתף בבניית שכונות "מעונות עובדים א'", שנכללת היום בשכונת רחביה, ובה התגורר. הוא היה חבר בולט בוועד השכונה ואִרגן פעילויות חברתיות למבוגרים, נוער וילדים עד פטירתו.
היה אב לשתי בנות: רות שפירא, אשת "קול ישראל" (ואשתו של הדיפלומט שמעיה סמילן), וצפורה שר, מורה. נישא בנישואים שניים ליפה לויצקי.
על שמו נקרא רחוב מעלות יהודה בירושלים.
הערות שוליים

↑  רחוב מעלות יהודה, באתר עיריית ירושלים
טוקוס פון דר דקן

| טוקוס פון דר דקן |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קלאונאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קלאוניים
סוג:: טוקוס
מין:: טוקוס פון דן דקן
שם מדעי
 Tockus deckeni ‏קבאניס, 1869
תחום תפוצה


טוֹקוּס פון דן דקן (שם מדעי: Tockus deckeni) הוא מין של טוקוס במשפחת הקלאוניים. הוא חי במזרח אפריקה, אתיופיה מזרח ומרכז טנזניה, סומליה וקניה. הטוקוס נקרא על שם קארל קלאוס פון דן דקן שגילה את הקלאו. אזורי המחיה המועדפים עליו הם סבכים של קוצים ויערות. תוחלת חייו בשבי מגיעה ל-20 שנה; בטבע היא מגיעה ל-10 שנים.
מאפיינים

מין זה הוא קטן לעומת הקלאונאים האחרים במשפחה, אורכו רק 35 ס"מ ומשקלו הממוצע הוא 212 גרם; וזאת ביחס לאורך הממוצע של בני המשפחה האחרים שיכול להגיע למטר ומשקלם שיכול להגיע לשני קילוגרם. פלג הגוף התחתון והצוואר בצבע קרם, הכנפיים והזנב בצבע שחור. טבעת העין והכיפה בצבע שחור. פלג הגוף העליון בצבע שחור גם. חציו הקרוב לראש של המקור והקסדה בצבע כתום וחציו האחר בצבע קרם. אצל הנקבה המקור כולו שחור. הקסדה והמקור חלולים ועשויים מקרטין. הנקבות קטנות וקלות יותר מהזכרים.
הנקבה מטילה 2-3 ביצים בתוך חור בעץ. החור לא נחצב על ידי הטוקוס אלא על ידי בעלי חיים אחרים או באופן טבעי מפני שמקורו של הטוקוס וקרוביו הקלאויים אינו חזק מספיק לקדיחה בעץ קשה, ורק לעיתים רחוקות הם קודחים חור בעץ מת. הקן חסום על ידי הנקבה בעזרת לשלשת ושאריות ארוחה כדי למנוע כניסת אויבים. נשאר רק חור קטן המיועד להעברת אוכל לגוזלים ולנקבה. בעת שהגוזלים גדולים מכדי לאפשר את החסימה הנקבה והזכר פורצים את המחסום ומאכילים את הגוזלים יחד.
לקראת אור ראשון הטוקוסים נוהגים להשמיע את הקריאות שלהם. הקלאו אוכל כל: חרקים, פירות, עכברים, לטאות, חלזונות וזרעים. תכונה ייחודית לקלאויים ולטוקוסים מכל העופות היא ששתי חוליות הצוואר התאחו.
גלריה

נקבה
טוקוס פון דן דקן
נקבה בגן החיות של סירקוסי
זכר בגן החיות של לונדון
זכר
הערות שוליים

↑  טוקוס פון דר דקן באתר הרשימה האדומה של IUCN
טליאנדרגד

טליאנדרגד (בהונגרית: Taliándörögd) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
יהודי טליאנדרגד

בטליאנדרגד חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
בכפר קיים בית קברות יהודי.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 17 |  |
| 1880 | 32 | 1,169 |
| 1910 | 12 |  |
| 1920 | 4 |  |
| 1930 | 5 |  |
| 1941 | 7 | 1,194 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הקברות היהודי בטליאנדרגד
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת טפולצה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | טפולצה • אברהאמהג' • בדצ'ונטומאי • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש  • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מינדסנטקאלה • מונושטורפאטי • נמשגולאץ' • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יהודה תובל

יהודה תובל (29 במרץ 1945 – 10 בפברואר 1985) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת השוער בקבוצות הפועל לוד והפועל ירושלים. ב-1985, במהלך מלחמת לבנון הראשונה נהרג תובל מפיצוץ מוקש בעמדה הסמוכה למטולה.
קריירת משחק

יהודה תובל נולד בשם יהודה ליאון טובול באוראן שבאלג'יריה הצרפתית. ב-1948 עלה עם משפחתו לישראל. הוא שיחק בקבוצת הפועל לוד ובעונת 1969/1970 עבר להפועל ירושלים. בעונת 1971/1972 הגיע עם קבוצתו לגמר גביע המדינה, אך הקבוצה הפסידה להפועל תל אביב 1-0 משער של שייע פייגנבוים. עונה מאוחר יותר זכתה הפועל ירושלים בגביע המדינה לשנת 1973 לאחר ניצחון 0–2 על הכח מכבי רמת גן, ותובל אשר שיחק פצוע הצטיין במשחק. בראשית שנות ה-80 חזר תובל לשחק בקבוצת הפועל לוד, ולאחר תקופה קצרה שב להפועל ירושלים.
ב-10 בפברואר 1985, במהלך מלחמת לבנון הראשונה, כאשר היה תובל בשירות מילואים, הוא נהרג מפיצוץ מוקש בעמדה בה הוצב, סמוך למטולה.
תובל היה נשוי ואב לשלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  אריה קנפר, הפועל ירושלים זוכה בגביע המדינה לעונת 1972/73, בארכיון ההתאחדות לכדורגל בישראל, אוחזר ב-7 במאי 2014
↑  עידן דוד, החייל המעופף: סיפורו של יהודה תובל, באתר nrg‏, 19 באפריל 2010
↑  זאב גולדשמיט, אומץ בשער, אומץ בשדה הקרב, באתר ynet, 4 במאי 2014
↑  עוזי דן, יום הזיכרון: השוער שהדף מאות בעיטות נכנע למוקש אחד, באתר הארץ, 28 באפריל 2009
יהודה שקד

| --- | --- |
 לידה:  תל אביב ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 450  קצין אג"ם אוגדת איו"ש  מפקד חטיבת שומרון  מפקד מחוז בפיקוד העורף  קצין אג"ם פיקוד העורף
 פעולות ומבצעים
 מבצע ליטני   מלחמת לבנון  האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון
 
יהודה שקד הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, שירת כמפקד חטיבת שומרון.
ביוגרפיה

בוגר הפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים. בצנחנים עבר שקד מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה. בשנים 1991–1992 שימש כמפקד גדוד 450 ולאחר מכן שימש כקצין אג"ם אוגדת איו"ש. בשנים 1998–2000 שימש כמפקד חטיבת שומרון, בין היתר בעת מבצע סימפוניית החיים. ועדת החקירה שבראשה עמד האלוף שי אביטל קבעה כי לא נמצא דופי בתפקודו באירוע והוא מונה למפקד מחוז בפיקוד העורף. בהמשך שימש קצין אג"ם פיקוד העורף.
הערות שוליים

↑  יהודה שקד, באתר "בהשקט ובבטחה"
↑  גדעון לוי, "עצור, או שאנחנו יורים", הארץ, ‏ 28.08.1998.
↑  שי פוגלמן, עשור לאינתיפאדה השנייה | גילויים חדשים על מותו של מדחת יוסף, באתר הארץ, 1 באוקטובר 2010.
↑  אביחי בקר, הוא היה גיבור, הארץ, ‏ 23.06.2000, כפי שהועלה באתר פרש.
↑  עמוס הראל, "התקבלה התפטרות מפקד האוגדה ומפקד היחידה, עוד לוחמים יודחו", הארץ, ‏ 08.09.2000.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יונתן לוי (אופנוען)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 במאי 1984 (בן 40) ישראל
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל
 www.yonatanlevy.com
 ספורט
 ענף ספורט:  ספורט מוטורי
 תת-ענף:  מרוץ אופנועים
 אנדורו:  אופנועי השטח
 מועדון:  "אפריליה/אבזריון"
 
יונתן לוי (נולד ב-5 במאי 1984 בישראל) הוא רוכב אופנועים מקצועי, שזכה פעמים רבות בראלי חרמון-אילת, היה אלוף ישראל באופנועי אנדורו 3 פעמים, ובשנת 2010 זכה במדליית זהב בתחרות אנדורו ששת הימים הבינלאומי במקסיקו.
לוי גדל בקריית טבעון. משיכתו לאופנועים החלה כשהיה בן שש כאשר אביו רכש בשבילו אופנוע שטח זעיר. כשהיה בן 15 רכש אופנוע KTM בנפח 125 סמ"ק וגרם לתאונת דרכים בה נפצע. לוי היה הגורם לתאונה, מונה לו קצין מבחן ופרש מרכיבה לטובת כדור מים עד גיל 19 ושירת בצבא כספורטאי מצטיין. באותה השנה רכש אופנוע KTM בנפח 250 סמ"ק. בינואר 2004 התחרה במרוץ אנדורו וניצח בקטגוריה המקצועית בינונית.
יהדות רג'ו אמיליה

ההקדשה מעל ארון הקודש שהועבר לקריית שמואל
יהודים הגיעו לעיר רג'ו אמיליה  שבצפון איטליה בימי  האימפריה הרומית. הם המשיכו להתגורר בה  לאחר התפרקותה ומהמאה ה-15 היו תחת השלטון הנאור של הדוכסים של משפחת אסטה (Este) אשר הזמינום בתור בנקאיים. במאה ה-17 הוקם גטו בעיר אך לא נגרם ליהודים סבל מיוחד. מספר התושבים היהודים בעיר הגיע עד לקרוב ל-1,000.
הקהילה היהודית במקום נודעה גם בזכות הרבנים שחיו בה: מנחם עזריה מפאנו, רבי אליעזר נחמן פואה - בעל ה"מדרש בחידוש", רבי בנימין הכהן ויטאלי ("הרב"ך"), רבי שמשון חיים נחמני, רבי ישעיהו באסאן, ובנו רבי ישראל בנימין באסאן, ועוד.
ב-3 בספטמבר 2008, במועד שהוקדש על ידי הקהילה האירופית לתרבות העברית ( Giornata Europea della Cultura Ebraica) נחנך בית הכנסת אשר שוקם בידי מומחים בהתאם לשיטות הבנייה של המאה ה-19.
תולדות הקהילה

עדויות על קיומה של קהילה יהודית בעיר יש משנת 1413. מוסד למתן הלוואות הוקם על ידי Muso di Luguzo. שלטונם התאפיין בסובלנות ויחס הוגן כלפי יהודי העיר. במרוצת השנים הוקמה בה קהילה יהודית והגיעו אליה יהודים מצפון איטליה ומרכזה. היה להם חופש דתי, ביטחון אישי וכלכלי. מספרם היה 900 במאה ה-17, 700 בשנת 1856 וירד ל-100 בשנת 1925. בשואה נספו 11 יהודים בני העיר - לוח זיכרון הוצב לזכרם.