stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליסון בקר
קריירה בינלאומית

בצעירותו שיחק אליסון בכל הנבחרות הצעירות של ברזיל. באוקטובר 2015 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-13 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת בניצחון 1–3 נגד ונצואלה.
אליסון השתתף עם הנבחרת בקופה אמריקה 2016.
בחודש מאי 2018 הוא נכלל בסגל נבחרתו לקראת משחקיה במונדיאל 2018 ברוסיה. אליסון פתח בהרכב נבחרתו בכל משחקיה בתחרות עד להדחתה בשלב רבע הגמר נגד נבחרת בלגיה.
במאי 2019 הוא נכלל שוב בסגל נבחרתו לקראת קופה אמריקה 2019. לאורך הטורניר הוא ספג שער אחד בלבד בשישה משחקים, כאשר ברזיל זוכה בתואר. המשחק היחיד בו אליסון לא הצליח לשמור על שער נקי היה הניצחון בגמר 1–3 נגד פרו ב־7 ביולי, באצטדיון המרקנה. בעקבות ההופעה הטורניר, אליסון זכה בפרס השוער המצטיין בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת ברזיל לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת ברזיל לטורניר קופה אמריקה 2024.
חיים אישיים

משפחתו של אליסון היא ממוצא גרמני, כאשר אביו וסבתו דוברים את השפה בצורה שוטפת. כאשר שיחק ברומא זכה לכינוי "הגרמני". בנוסף על שפת האם שלו, הפורטוגזית, אליסון דובר גם אנגלית. במאי 2019 מונה לשגריר של רצון טוב על ידי ארגון הבריאות העולמי. בראיון שנערך עמו סיפר אליסון, כי הוא תומך נלהב של נשיא ברזיל השנוי במחלוקת, ז'איר בולסונארו.
אחיו הבכור של אליסון, מוריאל, הוא גם שוער בקבוצת אינטרנסיונל הברזילאית.
בשנת 2015 התחתן עם נטליה לואי, רופאה מברזיל. לזוג בת בשם הלנה, ילידת אפריל 2017 ובן, מתאו, יליד 14 ביוני 2019.
ב-24 בפברואר 2021 טבע אביו של אליסון באגם ליד בית הנופש שלו בלבראס דו סול.
תארים

אליפות גאוצ'ו: 2013, 2014, 2015, 2016
פרמייר ליג: 2019/2020
גביע אנגלי: 2021/2022
גביע הליגה האנגלי: 2021/2022
ליגת האלופות: 2018/2019
הסופר קאפ האירופי: 2019
גביע העולם למועדונים: 2019
מגן הקהילה: 2022
קופה אמריקה: 2019
גביע יאשין (1): 2019
כפפת הזהב בפרמייר ליג: עונת 2018/2019, 2021/2022 (יחד עם אדרסון מוראס)
שוער העונה של אופ"א: 2018/2019
שוער השנה של פיפ"א (1): 2019
נבחרת השנה של פיפ"א: 2019
השוער המצטיין בקופה אמריקה 2019
נבחרת הטורניר של קופה אמריקה 2019
סטטיסטיקה > נבחרת לאומית

נכון ל-3 ביוני 2023
| נבחרת ברזיל> שנה | נבחרת ברזיל> הופעות | נבחרת ברזיל> שערים |
| --- | --- | --- |
| 2015 | 3 | 0 |
| 2016 | 12 | 0 |
| 2017 | 7 | 0 |
| 2018 | 12 | 0 |
| 2019 | 10 | 0 |
2020: 0
| 2021 | 7 | 0 |
| 2022 | 10 | 0 |
| סה"כ | 61 | 0 |
תרזה הקדושה מלוס אנדס

| --- | --- |

תרזה הקדושה מהאנדים בצעירותה
 לידה:  13 ביולי 1900 צ'ילה סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה
 פטירה:  12 באפריל 1920 (בגיל 19) צ'ילה לוס אנדס, צ'ילה
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית
 ביאטיפיקציה:  3 באפריל 1987, סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני
 קאנוניזציה:  21 במרץ 1993, רומא על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני
 חג:  12 באפריל
 תכונות:  צלבים קטנים, פרחים
 פטרונית של:  צ'ילה, אנשים צעירים
תרזה הקדושה מלוס אנדס (בספרדית: Teresa de Jesús de los Andes‏; 13 ביולי 1900 - 12 באפריל 1920) הייתה נזירה צ'יליאנית אשר הוכרה כקדושה בידי הכנסייה הקתולית (בספרדית נהגה שמה "תֶרֶסָה").
חייה

תרזה הקדושה נולדה בשם חואנה פרננדס דל סולאר (Fernández del Solar) למשפחה בת המעמד הבינוני בעיר סנטיאגו דה צ'ילה שבצ'ילה, וכונתה בשם החיבה "חואניטה", השם בו היא מוכרת כיום. כבר מגיל 6 סייעה בקביעות במיסה. בשלב מוקדם בחייה קראה את האוטוביוגרפיה של הקדושה הצרפתייה תרזה הקדושה מליזייה, אשר הותירה את חותמה על חואניטה, שכבר הייתה אדוקה למדי, והביאה אותה לבחור בדרך חיים המוקדשת לשירות האל. בגיל 14 בחרה במסדר הכרמליתי כייעודה והחלה לומדת את דרכו וקדושיו, וכן עמדה בקשר עם אם המנזר הכרמליתי בעיר לוס אנדס, כ-90 קילומטרים מסנטיאגו על הדרך בין סנטיאגו וולפראיסו. בגיל 15 נדרה את נדר הבתולים, אותו חידשה שוב ושוב עד למותה.
ב-7 במאי 1919, כחודש לאחר שמלאו לה 19 שנים, הפכה חואניטה לנזירה במסדר הכרמליתי ואימצה לעצמה את השם "תרזה של ישו". משפחתה לא התנגדה לייעוד בו בחרה לחייה, אולם העדיפה כי תרזה תשהה במנזר אחר מזה בו בחרה, קרוב יותר לסנטיאגו ונוח יותר למחיה. תרזה את המנזר בו בחרה עקב סגנון חיים פשוט בו חפצה ועקב ת מה שחוותה מסירותן המוחלטת של הנזירות בנות המנזר. את ימיה העבירה תרזה בתפילות וחיי סגפנות. ביומנה כתבה כי "אני של אלוהים" והוסיפה "הוא יצר אותי והוא ראשיתי וסופי".
לקראת סוף של חייה הקצרים החלה תרזה בשליחות של הפצת הנצרות באמצעות כתיבת מכתבים. בגיל 20 חלתה בטיפוס הבהרות ועברה ייסורים קשים. באפריל קיבלה את סקרמנט המשיחה האחרונה ונדרה את נדריה האחרונים כדי להשלים את תהליך הכשרתה כנזירה, אך שבוע לאחר מכן, במהלך השבוע הקדוש, ב-12 באפריל, נפטרה תרזה, פחות משנה מיום כניסתה למנזר.
תרזה פופולרית למדי וכ-100,000 צליינים עולים לרגל אל קברה בלוס אנדס מדי שנה. תרזה היא הקדושה הראשונה של צ'ילה וכן הכרמליתית הראשונה מחוץ לאירופה שהוכרזה כקדושה. היא פופולרית במיוחד בקרב נשים ואנשים צעירים.
תרזה עברה ביאטיפיקציה ב-3 באפריל 1987 בסנטיאגו דה צ'ילה בידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני, אשר ב-21 במרץ 1993 הכריז עליה כקדושה בהליך של קאנוניזציה שנערך ברומא.
כריסטופר רן

| --- | --- |

כריסטופר רן - ציורו של גודפרי נלר, 1711
 לידה:  20 באוקטובר 1632 (יוליאני) East Knoyle, ממלכת אנגליה 
 פטירה:  25 בפברואר 1723 (יוליאני) (בגיל 90) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מקום קבורה:  קתדרלת סנט פול בלונדון 
 מקום לימודים:  בית הספר וסטמינסטר (1646)  ודהאם קולג' (1651)  אוניברסיטת אוקספורד (1653) 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 יצירות ידועות:  תיאטרון דרורי ליין, כנסיית סנט קלמנט דיינס, המכללה הימית המלכותית בגריניץ', ארמון קנזינגטון, האנדרטה לשרפה הגדולה של לונדון, Church of St Andrew, Holborn, כנסיית סנט אוגוסטין שברחוב ווטלינג, המפטון קורט, בית החולים גריניץ', All-Hallows-the-Great, בית האבות המלכותי צ'לסי, בית מרלבורו, קתדרלת סנט פול בלונדון, St Mary Aldermary, Pembroke College Chapel 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor (14 בנובמבר 1673) 
 בן או בת זוג:  Faith Coghill (1669–1675)  Jane FitzWilliam (1677–1679) 
 צאצאים:  Christopher Wren Jr, Jane Wren, William Wren 
 
סר כריסטופר רן (באנגלית: Sir Christopher Wren‏; 20 באוקטובר 1632 – 25 בפברואר 1723) היה איש מדע, שעסק באנטומיה, מתמטיקה, אסטרונומיה ופיזיקה, והיה אחד מגדולי האדריכלים האנגלים. רן ידוע בתוכניותיו לשיקומה של העיר לונדון לאחר השרפה הגדולה של 1666, ובשיקום וההקמה מחדש של כנסיותיה של העיר. הוא היה נשיא החברה המלכותית בשנים 1680–1682.
ביוגרפיה

רן נולד בשנת 1632 בווילטשייר, והיה בנו של דיקן כנסיית וינדזור. הוא למד בבית הספר של וסטמינסטר ובאוניברסיטת אוקספורד, שם היה חבר הן בוודהאם קולג' והן באול סולס קולג'. באוקספורד הכיר את הנסיך צ'ארלס, ולאחר שצ'ארלס הפך למלך אנגליה מינה את רן לאדריכל המלכותי.
בשנת 1657 מונה למרצה לאסטרונומיה בגרשם קולג' וארבע שנים מאוחר יותר הפך למרצה בכיר בתחום זה ועמד בראש קתדרת סרוויל לאסטרונומיה עד פרישתו בשנת 1673. רן היה ממיסדי החברה המלכותית ואף נשיאה של החברה המלכותית בין השנים 1680–1682.
הבניין הראשון שתכנן היה התיאטרון השלדוני של אקספורד. לאחר מכן תכנן כמה בניינים הן עבור אוניברסיטת אוקספורד והן עבור אוניברסיטת קיימברידג'. בקיימברידג' תכנן את הקפלות של פמברוק קולג' ועמנואל קולג'.
לאחר השרפה הגדולה של לונדון נבחן רן לשקם את העיר, ובייחוד את קתדרלת סנט פול. קתדרלת סנט פול היא אחת הקתדרלות היחידות באנגליה שנבנו לאחר ימי הביניים, והיחידה הבנויה בסגנון הרנסאנס. רן קיבל השראה מקתדרלת סנט פטרוס ברומא, ואף שתוכניתו ספגה ביקורת רבה בעת הבנייה, נחשב כיום הבניין לאחד הבניינים היפים בלונדון בפרט ובאנגליה כולה. רן תכנן והקים את הקתדרלה בין השנים 1675–1710, ובמקביל עמל, יחד עם עמיתיו רוברט הוק וניקולס הוקסמור לתכנן ולהקים 51 כנסיות על מנת להחליף את 87 הכנסיות שניזוקו בשריפה. מרבית כנסיות אלו עומדות עד היום.
בנוסף תכנן רן את האנדרטה לשריפה הגדולה של לונדון, את מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ', את המוזיאון האשמולי באוקספורד, את בית החולים גריניץ', את בית מארלבורו, ואת ספריית רן בטריניטי קולג' שבקיימברידג'.
רן זכה בתואר אבירות בשנת 1673 וכיהן כחבר הפרלמנט הבריטי בין השנים 1685–1688 וכן בין 1702–1705.
רן נפטר בשנת 1723 ונקבר בקתדרלת סנט פול. בקתדרלה חקוקה כתובת הנצחה בלטינית לזכרו: "Lector, si monumentum requiris, circumspice". תרגום: "קורא [כתובת זו], אם אתה מחפש את האנדרטה לזיכרי, הבט סביבך".
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > קפלות

קפלת פמברוק קולג', קיימברידג'
קפלת עמנואל קולג', קיימברידג'
הקפלה בארמון וייטהול
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > כנסיות וקתדרלות

קתדרלת סנט פול
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > כנסיות וקתדרלות > כנסיות הקיימות עד ימינו

כנסיית אינגסטר, סטפורדשייר
כנסיית סנט אדמונד המלך, רחוב לומברד, לונדון
כנסיית סנט אנדרו שליד ארון הבגדים, לונדון
כנסיית סנט אנדרו הולבורן, לונדון
כנסיית סנט אן וסנט אגנס, לונדון
כנסיית סנט בנט פינק, רחוב ת'רדנידל, לונדון
כנסיית סנט בנט ברציף פול, רחוב המלכה ויקטוריה, לונדון
כנסיית סנט ברייד, רחוב פליט, לונדון
כנסיית סנט ג'יימס גארליקהית', גבעת גרליק, לונדון
כנסיית סנט ג'יימס פיקדלי, וסטמינסטר
כנסיית סנט דנסטן שבמזרח
כנסיית סנט ודסט, המכונה גם כנסיית פוסטר, רחוב פוסטר, לונדון
כנסיית סנט לורנס ג'וורי, לונדון
כנסיית סנט מגנוס מרטיר, רחוב התמזה התחתון, לונדון
כנסיית סנט מייקל פטרנוסטר המלכותית, גבעת קולג', לונדון
כנסיית סנט מייקל, קורנהיל, לונדון
כנסיית סנט מרגרט פאטנס, לונדון
כנסיית סנט מרגרט, לות'בורי, לונדון
כנסיית סנט מרטין לודגייט, לונדון
כנסיית סנט מרי אבצ'רץ', לונדון
כנסיית סנט מרי אלדרמרי, סמטת בו, לונדון
כנסיית סנט מרי לה בו, צ'יפסייד, לונדון
כנסיית סנט מרי שעל הגבעה, רחוב התמזה, לונדון
כנסיית ומנזר סנט ניקולס קול, לונדון
כנסיית סנט סטפן וולברוק, לונדון
כנסיית סנט פטר על גבעת קורן, קורנהיל, לונדון
כנסיית סנט קלמנט איסטצ'יפ, לונדון
כנסיית סנט קלמנט דיינס, רחוב סטרנד, וסטמינסטר
הכנסייה הפרוטסטנטית בסאבוי, לונדון.
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > כנסיות וקתדרלות > כנסיות שנהרסו

כנסיית כל הקדושים (אול הלואוז) הגדולה, רחוב לומברד, לונדון.
כנסיית כל הקדושים (אול הלואוז), רחוב ברד, לונדון
כנסיית כל הקדושים (אול הלואוז), רחוב לומברד, לודון
כנסיית כרייסט צ'רץ' ניו גייט, רחוב ניו גייט, לונדון
כנסיית סנט אלבן, רחוב ווד, לונדון
כנסיית סנט אן, סוהו, לונדון
כנסיית סנט אתולין, רחוב ואטלינג, לונדון
כנסיית סנט אגוסטין עם האמונה הקדושה, רחוב ואטלינג, לונדון
כנסיית סנט ברתולומיו ליד החלפנים, לונדון
כנסיית סנט בנט, רחוב גרייסצ'רץ', לונדון
כנסיית סנט כריסטופר לה סטוקס, רחוב ת'רדנידל, לונדון
כנסיית סנט דיוניס בקצ'רץ', רחוב פנצ'רץ', לונדון
כנסיית סנט ג'ורג', רחוב בוטולף, לונדון
כנסיית סנט מרי אלדרמאנבורי, לונדון
כנסיית סנט מרי מגדלן, רחוב אולד פיש, לונדון
כנסיית סנט מרי סומרסט, רחוב התמזה, לונדון
כנסיית סנט מתיו, רחוב פרידי, לונדון
כנסיית סנט מיכאל קווינהית', רחוב התמזה העליון, לונדון
כנסיית סנט מיכאל, סימטת קרוקד, לונדון
כנסיית סנט מיכאל, רחוב ווד, לונדון
כנסיית סנט מילדרד, רחוב פולטרי, לונדון
כנסיית סנט אולאב אולד ג'ורי, לונדון
כנסיית סנט סטפן קולמן, רחוב קולמן, לונדון
כנסיית סנט סווית'ין לונדון סטון, רחוב קנון, לונדון
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > מכללות

ריבוע הגן, מכללת טריניטי, אוקספורד
ביניין ויליאמסבורג, קווינס קולג', אוקספורד
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > בתי משפט

בית המשפט בווינזור
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > מבני שער

טמפל בר, לונדון
מגדל טום, כרייסט צ'רץ', אוקספורד
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > בנייני ממשל

בית המכס, לונדון
משרדי הצי, סימטת סיתינג, לונדון
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > מבני משמר

בית המשמר, טירת וינדזור
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > בתי חולים

בית החולים המלכותי צ'לסי
בית החולים של הצי, גריניץ'
מורדן קולג', בלקהית', לונדון
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > בניינים

אחוזת טרינג, הרטפורדשייר
בית ת'ורסבי, נוטינגהאמשייר
כיכר ברידג'וואטר, לונדון
בית וינסלו, בקינגהאמשייר
בית מארלבורו, סנט ג'יימס, לונדון
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > ספריות

ספריית קתדרלת לינקולן, לינקולן
ספריית טריניטי קולג', קיימברידג'
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > אנדרטאות

האנדרטה לשריפה הגדולה של לונדון
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > מצפי כוכבים ומבנים מדעיים

מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ', גריניץ'
בניין החברה המלכותית, חצר קיין, רחוב פליט, לונדון
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > ארמונות

טירת וינצ'סטר, וינצ'סטר
הקפלה הקתולית, חדר המועצה וחדר הפריבי, ארמון וייטהול
מגורי המלכה והגן המדורג, ארמון וייטהול
האגפים הדרומיים והמזרחי, ארמון האמפטון קורט
ארמון קנזינגטון
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > בתי ספר ומכללות

בית הספר העליון, איטון קולג', בקינגהאמשייר
בית הספר, בית החולים כרייסט, לונדון
בית הספר סנט ג'ון מור, אפלבי, ליצ'סטרשייר
מכללת ויליאם ומרי, ויליאמסבורג, וירג'יניה, ארצות הברית
מבנים עיקריים שנבנו על ידי רן > תיאטראות

התיאטרון השלדוני, אוקספורד - מיועד לטקסים אוניברסיטאיים.
התיאטרון המלכותי, דרורי ליין (אינו קיים היום)
כנסיית סנט מרי לה בו - נבנתה בין השנים 1670 ועד 1680, לאחר שנשרפה בשרפה הגדולה.
צ'ונטיה

צ'ונטיה בשכונת גאולה בירושלים.
צ'ונטיה היא חנות לממכר צ'ולנט הפועלת בעיקר בלילות שישי.
היסטוריה

בעולם הישיבות נהוג לחגוג את סופי השבוע באכילת המאכל השבתי צ'ולנט. לשם כך הוקמו צ'ונטיות, חנויות המוכרות בעיקר צ'ולנט ותוספות הנלוות אליו, שתייה קלה, סלטי שבת, קוגל וכדומה.
עיקר הסועדים במקומות אלו הם בחורי ישיבות אך גם מהציבור הרחב, המנה המסורתית היא קערית צ'ולנט, פחית קולה וחלה.
הצ'ונטיות פועלות רק בלילות שישי, רבות מהחנויות מוקמות בצורה פיראטית, שולחן שעליו מונחים סירי הצ'ולנט וקופת תשלום, בעיר בני ברק לבדה יש מעל חמישים צ'ונטיות הפתוחות רק בליל שישי. אך תפוצתן של הצ'ונטיות נפוץ בכל ריכוזי הציבור החרדי ובפרט בקרבת ישיבות גדולות.
מנת הצ'ולנט הפשוטה נמכרת בקופסה חד פעמית בגדלים של רבע ליטר, חצי ליטר או ליטר, צ'ונטיות רבות השתדרגו ל"מסעדות צ'ולנט" ובהן הגשה בכלי פורצלן ועוד.
הצ'ונטיות, מהוות מקום מפגש פופולרי בעיקר בין בחורי ישיבות וציבור צעיר מה שמביא למקום זמרים, ופולטיקאים בזמני בחירות, כך למשל ביקרו שר הביטחון בני גנץ, איילת שקד ובצלאל סמוטריץ' בצ'ונטיה בבני ברק.
התנגדות למנהג

הרב גרשון אדלשטיין בתגובה למוסד הצ'ונטיות אמר:
"זו תאווה, תאווה, צריך להשפיע שלא ילכו לשם, בכלל, כל הצ'ולנט זה תאווה, כל הטשולנט זה תאווה, זה גיהינום, זה גיהינום, יש איגרת הגר"א שכל הנאות העולם הזה הן גיהינום"
רבנים נוספים התנגדו למנהג בעיקר בגלל ביטול תורה, זלזול בכבוד שבת (העתקת מנהג שבתי ליום חול), ובעיות כשרות בצ'ונטיות לא מפוקחות.
הערות שוליים

↑  הכתיב התקני הוא צ'ולנטיה; בפועל ה"ל" אינה נהגית, וכך השתרש המנהג לכתוב את המונח בכתיב חסר
1 2  משה ויסברג, תרבות האוכל היהודי: מסע חגיגי לעולם הצ'ונטיות של ליל שישי, באתר בחדרי חרדים, 9 באפריל 2023
↑  צ'ולנט, מאפיית חלות וגמ"ח: גנץ יגיע הערב לסיור ליל שישי בבני ברק, באתר המחדש, ‏4 ביוני 2019
↑  אורלי הררי, עם צ'ולנט וקיגל: מועמדי "ימינה" בבני ברק, באתר ערוץ 7, 21 בפברואר 2020
↑  משה ויסברג, תרבות האוכל היהודי: מסע חגיגי לעולם הצ'ונטיות של ליל שישי, באתר בחדרי חרדים, 9 באפריל 2023
↑  משה ויסברג, ראש הישיבה על בחורים שאוכלים צ'ולנט בליל שישי: "עוון הכי גדול שיכול להיות" - בחדרי חרדים, באתר בחדרי חרדים, 25 ביולי 2023
↑  הרב מתריע: חששות כשרות בטשולנט השכונתי, באתר המחדש, ‏ביוני 2022; משה ויסברג, הרב מתריע מפני הטשונטיות במגזר שמוכרות ללא תעודה - בחדרי חרדים, באתר בחדרי חרדים, 9 ביולי 2022; יוני קדם, 'בשיבתנו על סיר הבשר' - הצצה אל עולם הטשולנטיות, באתר ביזנעס, ‏13 ביוני 2019
בחורי ישיבות ובנות סמינר אוכלים בצ'ונטיה ב"ליל שישי"
חברה לטיסות שכר

מטוס בואינג 787 של ת'ומסון איירווייז, חברת הצ'ארטר הגדולה בעולם.
חברת שֶׂכֶר (נקראת גם צַ'רְטֶר, מאנגלית: Charter airline) היא חברת תעופה המפעילה טיסות מסחריות שאינן סדירות. מחיר כרטיס לטיסות אלה יהיה בדרך כלל זול יותר ממחיר כרטיס לאותו היעד בטיסה של חברה סדירה. לעיתים חברות השכר מפעילות טיסות ליעדים לפי הזמנה של קבוצת לקוחות.
הגדרה

"טיסת שכר" היא טיסה בה מעל לשנים-עשר נוסעים (טיסה בה מספר הנוסעים נמוך יותר זוכה לכינוי "מונית אוויר"). חברות תעופה רבות המפעילות טיסות סדירות, מפעילות בנוסף גם טיסות שכר.
טיסות שכר רבות נמכרות במסגרת חבילת נופש שבה המחיר ששולם כולל טיסות, בית מלון ושירותים אחרים. לעיתים מטוס נשכר על ידי קבוצה אחת גדולה כמו ועדי עובדים, קבוצות ספורט וחיילים.
חברות השכר כפופות לאמנת ורשה, אולם אחריותן כלפי הצרכנים מוגבלת יותר מחברה סדירה. חלה אחריות על החברה במקרים בהם לא הוכח כי ננקטו כל האמצעים הדרושים למניעת הנזק לנוסעים. הנטל להוכיח העדר רשלנות הוא על החברה.
היסטוריה

כאשר הוקם ארגון חברות התעופה הבינלאומי - יאט"א ב-1945, הסדירו ביניהם חברות התעופה הסדירות (או "לאומיות"), את הכללים שלפיהם יתנהל הטיס המסחרי הבינלאומי. באמצעות רגולציה הובטח אז שהשליטה בקווי הטיסות תישאר בידי חברות התעופה הסדירות. הם קבעו כללים לפתיחת קווי תעופה, לתיאום מחירים והיצע. לרוב חברות תעופה אלו היו בבעלות ממשלתית ברוב העולם, כך שהממשלות בעולם שיתפו פעולה עם הסדרים אלו. בשנות ה-60 החלו חברות חדשות, שלא היו חברות ביאט"א, לעקוף הסדרים אלה באמצעות ביצוע טיסות שכר. בארצות הברית רשות התעופה הפדרלית התירה לטיסות שכר לפעול ללא הגבלה, קמו עשרות חברות תעופה חדשות, שטסו במחירים נמוכים. בהמשך גם באירופה החלו לפעול טיסות שכר שהיו חלק מחבילות נופש, וב-1992 עם הקמת "השוק האירופי האחיד" הוסרו כל ההגבלות על הפעלת טיסות פנים אירופיות.
טיסות שכר בישראל

טיסות שכר לישראל החלו לפעול בשנות ה-60 של המאה ה-20, לראשונה בשנת 1963 הותר לחברת איסתא (איגוד סטודנטים לתיור אקדמי) לארגן מספר טיסות שכר לסטודנטים. אך לכל טיסה בנפרד נדרש אישור גם בישראל וגם בארץ היעד. הטיסות של איסתא פעלו בשני הכיוונים, יציאה מאורגנת של סטודנטים מישראל לחו"ל וכניסה של סטודנטים זרים לביקור בישראל. גם מספר טיסות שכר לקבוצות מאורגנות של תיירים וצליינים אושרו באותה עת. אך בשנים 1965 ו-1966 לא אושרו טיסות שכר, בגלל לחץ של חברות התעופה הסדירות.
ב-1967, ועדה בראשות מנכ"ל משרד המשפטים יוסף קוקיה, המליצה לאשר שוב טיסות שכר באופן קבוע והן החלו לפעול בסוף אותה שנה. עם זאת, התנגדה חברת אל על לקיום הטיסות ופעלה נגד אישורן, אך באוקטובר 1977 הוקמה חברת בת של אל על בשם "אל על שירותי שכר בע"מ" ("סאן דור"), כחברה ישראלית לטיסות שכר. בין השנים 1981 ל-1984 פעלה חברת מעוף נתיבי אוויר כחברה ישראלית לטיסות שכר.
ארקיע וישראייר מפעילות גם הן טיסות שכר בעונת התיירות. גם מחו"ל מגיעות לישראל טיסות שכר רבות ומספר הטיסות הרב ביותר מגיע מיוון, איטליה, הולנד, טורקיה, ספרד ובריטניה.
ראו גם

חברה לטיסות חסך
הערות שוליים

↑  ספיר פרץ, ‏"לנוסעים לא יהיה ממי לדרוש פיצויים", באתר גלובס, 20 באוגוסט 2012
מיכל רז-חיימוביץ', ‏כמה פיצוי תקבלו מחברת התעופה במקרה של איחור בטיסה?, באתר גלובס, 24 ביולי 2017
↑  יצחק גדיש, לפתוח את השמים, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2005
↑  הקלות בטיסות־שכר מארצות־הברית, דבר, 8 באפריל 1964
↑  דן ארקין, שמים פתוחים, מעריב, 19 בדצמבר 1989
↑  טיסות שכר לסטודנטים, קול העם, 22 ביוני 1964
↑  הוועידה לתיירות סטודנטים נפתחה בסימן המאבק כל טיסות שכר, למרחב, 24 באוקטובר 1963
טיסות שכר ישראל - סקנדינביה, קול העם, 1 בספטמבר 1965
↑  כ־3500 סטודנטים יגיעו לישראל בטיסות שכר, על המשמר, 22 ביוני 1964
↑  ישראל מבקשת שיחות עם הבריטים להסדרת טיסות שכר, למרחב, 29 בינואר 1964
↑  חברות סקאנדינביות יפסיקו טיסות־שכר לארץ, על המשמר, 19 באפריל 1964
↑  אכזבה בחוגי המלונאים מהמשך איסור טיסות־שכר, מעריב, 10 באוקטובר 1966
חנן יוסף, טיסות שכר לא ישרתו את ישראל, על המשמר, 20 באוקטובר 1965
↑  ועדת השרים החליטה לאשר טיסות־שכר מסקנדינאויה, לצליינים ולסטודנטים, דבר, 18 בספטמבר 1967
↑  קבוצת תיירים ראשונה הגיעה אתמול בטיסת שכר, מעריב, 10 בנובמבר 1967
מאות צליינים יגיעו מאיטליה בטיסות־שכר, על המשמר, 1 בנובמבר 1967
↑  אין להרשות טיסות שכר לישראל, דבר, 5 באוגוסט 1974
| תעופה אזרחית  • תעופה • תעופה צבאית |
| --- | --- | --- |
| ארגוניםבין-לאומיים | הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית • יאט"א |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| נמל תעופה | טרמינל • עלייה למטוס • שער עלייה למטוס • גשר עלייה למטוס • מדרגות ניידות • טרקלין נייד • קרוסלת מטען • הנחיית כלי טיס על הקרקע • שירותי קרקע למטוס נוסעים • מִנחת |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| חברת תעופה | חברת דגל • חברה לטיסות חסך • חברה לטיסות שכר • מועדון הנוסע המתמיד • בסיס פעולה מרכזי • רשימת חברות תעופה |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| ברית חברותתעופה | סטאר אלייאנס • Oneworld • סקייטים • התאחדות חברות התעופה הערביות • קבוצת TUI • ונילה אליינס • LATAM |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| כרטוס | כרטיס טיסה • כרטיס טיסה אלקטרוני • בידוק ביטחוני • כרטיס עלייה למטוס • עמדה אחודה לבידוק עצמי • כרטיס מסביב לעולם • רישום לטיסה • מחלקת טיסה • שותפות קוד • היטל דלק |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| מטוס נוסעים | עלייה למטוס • הסעה • צוות אוויר • טייס • טייס אוטומטי • מהנדס טיסה • דייל אוויר • ארוחת טיסה • קופסה שחורה • בידור בטיסה • מושב מטוס • בטיחות בטיסה • רשימת מטוסי נוסעים |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| בקרה | פיקוח טיסה • אזור בקרה מרחבית • מרחב פיקוח תעופתי • נתיב אווירי • מגדל פיקוח |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| כללי | תעופה כללית • הסכם שמיים פתוחים |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
Masterpiece

"Masterpiece" (בעברית: "יְצִירַת מוּפֵת") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, עבור פסקול הסרט "וואליס ואדוארד" (2011). השיר נכלל מאוחר יותר באלבום האולפן השנים עשר שלה MDNA ‏(2012). הוא נשלח לרדיו להיטים עכשוויים בממלכה המאוחדת ב-2 באפריל 2012, במטרה לעזור בקידום המסחרי של האלבום, הן ברחבי המדינה והן בשאר רחבי העולם. מדונה הלחינה את השיר לצד ג'ולי פרוסט וג'ימי הארי, והפיקה אותו עם ויליאם אורביט. "Masterpiece" תואר כבלדת מיד-טמפו, פופ ופולק-פופ שמזכירה את יצירותיה של מדונה משנות ה-90. השיר זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, ששיבחו את התוכן הלירי שלו ואת הביצועים הקוליים של מדונה.
"Masterpiece" זכה בקטגוריית – "השיר המקורי הטוב ביותר" בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-69, אך לא הועמד בקטגוריה המקבילה בטקס פרסי אוסקר ה-84. מועמדותו לפרס גלובוס הזהב עוררה יריבות על השטיח האדום בין מדונה לזמר הבריטי אלטון ג'ון, שהועמד באותה הקטגוריה עם שירו, "Hello, Hello".‏ "Masterpiece" דורג במקום הראשון במצעד הסינגלים הרוסי; הוא זכה להצלחה בין-לאומית במדינות נוספת כדוגמת: צ'כיה, יפן, קוריאה הדרומית והממלכה המאוחדת. הוא בוצע בידי מדונה בסיבוב ההופעות התשיעי שלה, "The MDNA Tour" ‏(2012), שם ליוו אותה שלישיית המוזיקאים הבאסקיים קלקאן (אנ'). ההופעה נחשבה לגולת הכותרת בסיבוב ההופעות.
כתיבה ופיתוח

"Masterpiece" הולחן על ידי מדונה, ג'ולי פרוסט וג'ימי הארי והופק על ידי מדונה ביחד עם ויליאם אורביט. כשמדונה ביימה את סרטה "וואליס ואדוארד" (2011), המנהל שלה גיא עוזרי שכנע אותה להלחין שיר עבור הפסקול. פרוסט התגוררה באותה התקופה בלוס אנג'לס והעריכה את סדרי העדיפויות שלה בעולם המוזיקה, ורצתה לשתף פעולה עם מספר אמנים; מדונה הייתה הראשונה ברשימה מבחינתה. "היא אייקון", אמרה פרוסט, "אבל הדבר החשוב ביותר הוא שיש לה כמה משירי הפופ הטובים ביותר בתולדות המוזיקה [...] אז כן, זה תמיד היה חלום לעבוד עם אנשים כמותה". אורביט, אשר עבד עם פרוסט והארי, יצר עמם קשר על שיתוף הפעולה עם מדונה ב-"Masterpiece". הוא שמע את הלחן הראשוני של פרוסט לשיר וידע שמדונה תאהב אותו. לפי פרוסט, הנושא עליו התבקשו ליצור שיר היה על אהבה נכזבת, אך "מתוקה" ועל הקשיים שאפיינו את אותה מערכת היחסים. מדונה, פרוסט והארי ישבו יחד ודנו על הרעיון הזה ועשו סיעור מוחות, עד שהגיעו לתוצאה הסופית. עם הזמן, מדונה שינתה את מבנה השיר והגרסה הסופית הייתה מוכנה להקלטה.
[גיא עוזרי] הטריד אותי כל הזמן בעת שצילמתי וערכתי את הסרט שלי, ורצה שאלחין שיר עבור הפסקול שלו. ואמרתי, 'בבקשה, גיא, אני מנסה להתמקד בלהיות במאית ואני רוצה שאנשים ישימו לב לכך ואין לי פנאי לדברים אחרים. לבסוף, סיימתי את יצירת הסרט והתחלתי לעבוד על האלבום החדש שלי ואיכשהו באורח קסם ובאורח פלא נוצר השיר, "Masterpiece". אז תודה לך, גיא עוזרי, על כך שאתה כל כך מעצבן.
הקלטה והרכב

"Masterpiece" הוא בלדת מיד-טמפו, פופ ופולק-פופ הכוללת הקלטה והפקה אופיינית של אורביט. הוא הוקלט באולפני 3:20, לוס אנג'לס, קליפורניה ואולפני MSR, ניו יורק, ניו יורק. מדונה הרבתה להרהר במפגשי ההקלטה עם אורביט ואמרה: "עבדנו על דברים כל כך הרבה שנים שאנחנו סוג של מסיימים את המשפטים אחד של השני. הוא יודע את הטעם שלי ומה אני אוהבת. קסם קורה כשאנחנו נכנסים יחד לאולפן הקלטות". הפקה נוספת בוצעה בידי הארי, שגם ניגן בגיטרות אקוסטיות, כלי מקלדת, ווקודר והיה אחראי על התכנות של הרצועה. דמסיו "דמו" קייסטלון מיקסס (אנ') והנדס את השיר בעזרת פרנק פיליפטי, בעוד אנג'י תיאו ביצעה הנדסה ועריכה נוספת. בצוות הנוסף שעבד על "Masterpiece" נמנו רון טיילור שביצע עריכות נוספות, לצד סטיבן "הקוז" קוזמניוק; השניים עשו שימוש בפרו טולס (אנ'), תחנת עבודה דיגיטלית לשמע (DAW) שפותחה והושקה בידי אוויד טכנולוג'י (לשעבר דיג'ידיזיין), עבור מיקרוסופט ווינדוס ו-macOS.
ב-"Masterpiece", מדונה שרה על הכאב של להיות מאוהבת במישהו שהוא "יצירת מופת מוערכת", כשהמילים כוללות את השורות "אם היית המונה ליזה, היית תלוי בלובר, כולם היו באים לראותך, יהיה בלתי אפשרי לזוז". מדונה אמרה שהשיר מתאר את ווליס סימפסון וזאת, בנוסף לכך שהוא נוצר בהשראת "אישה שהתאהבה בדבר הבלתי ניתן להשגה הזה, הגבר הזה שגדל להיות מלך". היא ציינה את אחת השורות, 'זה חייב להיות כל כך קשה להיות תמיד הנבחר', ובהמשך הוסיפה "בסופו של יום, שום דבר אינו בלתי ניתן להריסה, לא משנה כמה מוערך אתה בעולם, אתה עדיין בן אדם". מארק שניידר מבילבורד תיאר את "Masterpiece" כבלדה איטית ומלאת מצב רוח שמציגה עוצמה. הוא ציין לשבח את שירתה של מדונה ותיאר את ההפקה כ"פשוטה, ישירה וכזו המזכירה את הסגנון שלה בשנות ה-90". מילות השיר תוארו כרגשיות, ומתאימות לסיפור האהבה של הסרט. לבסוף, ציין לחיוב את הפזמון: "ואני ממש לצידך, כמו גנבת בלילה, אני עומדת מול יצירת מופת. ואני לא יכולה להגיד לך למה זה כל כך כואב להיות מאוהבת ביצירת מופת. כי אחרי הכול, שום דבר בלתי ניתן להריסה".