stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגדל הבנק של סין

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים, בניין בנק 
 על שם:  בנק סין (הונג קונג) 
 מיקום:  אזור מרכז ומערב הונג קונג 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1990
 תאריך פתיחה רשמי:  17 במאי 1990 
 חומרי בנייה:  זכוכית, אלומיניום 
 אדריכל:  איי אם פיי 
 מידות
 גובה:  367.4 מ' 
 קומות:  72 
 קואורדינטות:  22°16′45″N 114°09′41″E﻿ / ﻿22.279166666667°N 114.16138888889°E﻿ / 22.279166666667; 114.16138888889
  (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומימגדל הבנק של סין(למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומימגדל הבנק של סין
 
מבט מלמטה
מגדל הבנק של סין הוא גורד שחקים הנמצא במרכז העיר הונג קונג. במגדל שוכנים משרדי הבנק של סין (הונג קונג), אחד הבנקים הגדולים והחשובים בהונג קונג. הוא תוכנן על ידי האדריכל איי אם פיי ונבנה בשנים 1989–1990.
הבניין כולל 70 קומות ומתנשא לגובה של 315 מטר. בזכות שתי אנטנות רדיו נוספות שבראשו הוא מגיע לגובה של 369 מטר. עד שנת 1992 הוא היה גורד השחקים הגבוה ביותר באסיה אך מאז נבנו גורדי שחקים גבוהים ממנו בערים מרכזיות רבות.
המבנה בנוי כולו כמסבך זיזי שלם המחובר לרצפה המקנה לו יציבות רבה. קורותיו הראשיות יוצרות מבנה הבנוי מצורות מרחביות הקרובות לטטרהדרון ופירמידות מרובעות היוצרות את מבנהו השלם. במבט מלמעלה הוא נראה כ-'X' אשר כל רבע, הנראה כמשולש ישר-זווית ושווה-שוקיים, מגיע לגובה שונה בכל צד. צורת המגדל מדמה צמיחת קני במבוק, כסמל לחיות ולשגשוג.
מומחי פנג שווי, במיוחד בהיבטיו המיסטיים ביקרו את מבנה המגדל וטענו כי המגדל מקרין אנרגיות שליליות בגלל צורתו המזכירה סכין וצורות ה-'X' שלו. לפני תחילת הבנייה אף ביצע פיי שינויים קלים בזויות הבניין בעקבות ביקורת זו אך הדבר לא מנע את הטענות כי צורת הסכין המכוונת לבניין HSBC נועדה כביכול להטיל קללה על הבנק המתחרה ועל בניין הממשל של הונג קונג (בניין הממשל טרם מסירת הונג קונג לידי סין ב-1997).
מו"ר (מבחן)

מו"ר הוא מבחן הנקרא גם "מערכת מיון ללימודי רפואה". המבחן מיועד למועמדים לבתי הספר לרפואה בארץ במסלול השש שנתי (למעט באוניברסיטת בן-גוריון) אשר עומדים בתנאי הסף (גיל, ציון פסיכומטרי, בגרויות וכו') והוא מחליף את הראיון האישי שהיה נהוג בעבר. בחינת מו"ר היא באחריות המרכז הארצי לבחינות ולהערכה. המתמיינים לאוניברסיטה העברית מזומנים למבחן הכמעט זהה במתכונתו הקרוי מרק"ם.
מטרת הבחינה

מערכות המיון ללימודי רפואה נועדו לאפיין את המועמדים על פי משתנים אישיים שאינם נמדדים בבחינות הבגרות ובבחינה הפסיכומטרית, כגון כישורי תקשורת בין-אישית, מודעות עצמית, בגרות והיכולת להתמודד עם מצבים שונים. המועמדים מוערכים על סמך התנהגותם, דעותיהם, עמדותיהם ותיאורי החוויות שהציגו.
מבנה הבחינה

בחינת מו"ר מורכבת משני חלקים שנערכים בימים שונים:
חלק השאלונים – מורכב משאלון ביוגרפי ושאלון שיפוט והחלטה. השאלות בשאלונים הן שאלות פתוחות, ועל המועמדים לכתוב את התשובות לשאלות בכתב יד במקום המיועד לכך בחוברת השאלון. את התשובות יעריכו מומחים שהוכשרו להעריך שאלונים מסוגים אלו.
חלק מרכז ההערכה – מורכב משמונה תחנות של סימולציות, ראיונות אישיים ותחנות דיון בסוגיות רפואיות. יום התחנות מתקיים במרכז לסימולציה רפואית שברמת גן. במרכז ההערכה יעריכו את המועמדים חברי סגל של בתי הספר לרפואה. המעריכים הוכשרו להעריך בתחנות מסוג זה.
הציון בבחינה

הציון במבחן מו"ר נע בין 150 ל-250. ממוצע הציונים הוא 200 וסטיית התקן היא 20. הציון מועבר למועמד ולפקולטה. כל פקולטה מנהיגה תנאי סף שונים.
קישורים לשאלות לדוגמה

שאלון ותחנות - מקוצר
שאלון ביוגרפי 2013
מיגל אנחל וייארויה

| --- | --- |

מיגל אנחל וייארויה
 לידה:  15 במאי 1957 (בן 67) לה גלרה, המדינה הספרדית המדינה הספרדית
 מדינה:  ספרד 
 השתייכות:   חיל האוויר הספרדי
 תקופת הפעילות:  1980–2021 (כ־41 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל אוויר
 תפקידים בשירות
 ראש מטה ההגנה
 עיטורים
 Grand Cross of the Aeronautical Merit (Spain) - White Decoration (2012)  מפקד במסדר איזבלה הקתולית  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 
מיגל אנחל וייארויה וילאלטה (בספרדית: Miguel Ángel Villarroya Vilalta; נולד ב-15 במאי 1957) הוא גנרל בדימוס בחיל האוויר הספרדי, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2020–2021.
ביוגרפיה

וייארויה נולד בלה גלרה ב-15 במאי 1957. בגיל 17 הוא קיבל רישיון טיס אזרחי. שנה לאחר מכן, הוא הצטרף לאקדמיה של חיל האוויר הכללי בסן חאווייר. ב-1980 הוא סיים את לימודיו והחל לשרת בחיל האוויר הספרדי בדרגת לוטננט. ב-1981 הוא הוצב בכנף קרב 31 - יחידת התובלה של חיל האוויר. בין השנים 2000-2005 הוא שימש כסגן מפקד בסיס חיל האוויר טוריחיאן. בין 2005–2011 הוא שימש כמפקד הבסיס. באפריל 2012 הוא מונה לסגן מנהל קבוצת האוויר האירופית עד מאי 2014, אז מונה למפקד פיקוד האיים הקנריים. ב-15 בינואר 2020 וייארויה מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-27 בינואר 2021, וייארויה נאלץ להתפטר מתפקיד ראש מטה ההגנה לאחר שנחשף שיחד עם 100 קצינים נוספים, הוא עקף את התורים לקבלת חיסון קורונה. לאחר פיטוריו, הוא מונה ליועץ צבאי במשלחת המשקיפים הספרדית לארגון מדינות אמריקה.
הערות שוליים

↑  El general del Aire Miguel Ángel Villarroya, nuevo Jemad de las Fuerzas Armadas
↑  Spanish military chief quits after skipping vaccine line Politico Europe.
↑  "Defensa recoloca al dimitido Jemad Miguel Ángel Villarroya en Washington en un destino de oro".
מו במפרש

μ (מוּ) במפרש הוא אחד הכוכבים הבולטים בקבוצת הכוכבים מפרש עם בהירות נראית מדרגה 2.69, שנמצא במרחק של כ-117 שנות אור ממערכת השמש. בדומה לכוכבים עם בהירות דומה בשמי הדרום, גם הוא לא קיבל שם משלו בתרבויות המערב, שכן בשל מיקומו הדרומי הוא לא היה מוכר לתרבויות אלו.
תכונות

μ במפרש הוא כוכב כפול המורכב מענק צהוב וכוכב הסדרה הראשית לבן-צהבהב המקיפים זה את זה בזמן הקפה של כ-138 שנים. בזמן זיהויו של μ במפרש ככוכב כפול, בשנת 1880, המרחק הזוויתי בין שני בני הזוג עמד על כ-2.8 שניות קשת השקול למרחק של כ-100 יחידות אסטרונומיות, אך בשנת 1943 הוא הצטמצם לכ-0.65 שניות קשת בלבד השקולות לכ-20 יחידות אסטרונומיות, ומאז המרחק שוב גדל עד לכ-2.4 שניות קשת בשנת 2000.
תכונות > μ במפרש A

μ במפרש A  הוא הכוכב הבהיר והמסיבי מבין השניים ולמעשה כמעט כל האור המגיע מהזוג קורן ממנו. זהו ענק צהוב מסוג ספקטרלי G6 III, מסתו כ-3 מסות שמש, רדיוסו כ-13 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו מעט פחות מ-5,000 קלווין והוא קורן בעוצמה של בערך פי 100 מעוצמת ההארה של השמש (קצת יותר בהכללת האור בתחום התת-אדום). גילה של המערכת מוערך בכ-300 מיליון שנים והכוכב נמצא בשלב של היתוך הליום בליבתו ליסודות כבדים יותר כמו פחמן, חמצן וחנקן, לאחר שהמימן שבליבתו אזל. בעתיד הכוכב צפוי להמשיך להתקרר ולהתנפח בדרך להפוך לענק אדום. למרות שמהירות הסיבוב של הכוכב על צירו היא נמוכה יחסית, כ-6.4 קילומטרים בשנייה בלבד, לכוכב יש פעילות מגנטית חזקה שגורמת להתפרצויות שמש חזקות שאינן נפוצות בכוכבים מסוג זה, ושבמהלכן נרשמת עלייה ניכרת בקרינה העל-סגולה הנפלטת מפני הכוכב. כמו כן, הכוכב פולט קרינת X חזקה יחסית והוא אחד הכוכבים הבהירים ביותר בקרני X בסביבת מערכת השמש.
תכונות > μ במפרש B

μ במפרש B הוא כוכב הסדרה הראשית לבן-צהבהב מסוג ספקטרלי F4 V או F5 V (בעבר הוא סווג כ- G2 V וכך הוא מופיע בקטלוגים ישנים), מסתו גדולה בכ-50% ממסת השמש ורדיוסו גדול בכ-25% מרדיוס השמש. טמפרטורת פניו היא בין 6,700 ל-6,800 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 3 מעוצמת ההארה של השמש.
הערות שוליים

1 2  SIMBAD :μ Velorum
1 2 3 4 5 6 7  T. R. Ayres, R. A. Osten & A. Brown: The Rise and Fall of μ Velorum: A Remarkable Flare on a Yellow Giant Star Observed with the Extreme Ultraviolet Explorer, The Astrophysical Journal, Vol. 526, Iss. 1, p.  445 (1999)
1 2 3 4  W. D. Heintz: Orbits of 20 visual binaries, Astronomy & Astrophysics Supplement Series, vol. 64, no. 1, p. 1 (1986)
1 2  D. García-Alvarez, J. J. Drake, B. Ball, L. W. Lin & V. L. Kashyap: Evidence of the FIP Effect in the Coronae of Late-Type Giants, The Astrophysical Journal, Vol. 638, Iss. 2, pp. 1029 (2006)
↑  מהיחס  {\frac {R}{R_{\odot }}}={\sqrt {\frac {L}{L_{\odot }}}}\cdot \left({\frac {T_{\odot }}{T}}\right)^{2}
↑  על פי הסוג הספקטרלי
↑  V. V. Makarov : The 100 Brightest X-Ray Stars within 50 Parsecs of the Sun, The Astronomical Journal, Vol. 126, Iss. 4, p. 1999 (2003)
מגדל האשפוז על שם תד אריסון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מגדל 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 מידות
 גובה:  60 מ' 
 קואורדינטות:  32°05′N 34°47′E﻿ / ﻿32.08°N 34.79°E﻿ / 32.08; 34.79
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) מגדל האשפוז על שם תד אריסון(למפת תל אביב רגילה) מגדל האשפוז על שם תד אריסון(למפת גוש דן רגילה) מגדל האשפוז על שם תד אריסון(למפת גוש דן מוגדלת) מגדל האשפוז על שם תד אריסון  he מגדל האשפוז על שם תד אריסוןhe מגדל האשפוז על שם תד אריסוןמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגדל האשפוז ע"ש תד אריסון הוא מגדל המאכלס בעיקר מחלקות אשפוז במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי, ומכאן שמו. המגדל הוקם בתרומתם של תד אריסון ושרי אריסון, ונקרא על שמו של תד.
מגדל האשפוז הוקם מעל מבנה נמוך ממנו, המשרת את חדר המיון ואת מחלקות החוץ של בית החולים. בעת ההקמה המשיך המבנה הקיים לתפקד ללא הפרעה. המגדל מתנשא לגובה של 60 מטר בסך הכל, אך הקומות הנמוכות בבניין הן למעשה חלק מהמבנה שקדם לו. במגדל עצמו עשר קומות - תשע קומות אשפוז וקומה טכנית בראשו אשר שוכן בה אחד ממכוני בית החולים. עוד שוכנת במגדל הספרייה המדעית ע"ש סמי עופר שנחנכה בשנת 1957 והועברה אליו ב-2007. על גג המגדל מנחת מסוקים עגול בקוטר של 48 מטר, המופעל רק בעיתות חירום.
צורתו של המבנה היא כשל מקבילית שזוויותיה החדות מצביעות לכיוון דרום-מערב ולכיוון צפון-מזרח. בכל קומה מבואה ושתי מחלקות, וכל אחת מהשלוש בנויה בצורת משולש. חדרי האשפוז נמצאים לאורך צלעותיו של ה"משולש", ושטחי העבודה במרכזו. במגדל מחלקות המתמחות באורולוגיה, אורתופדיה, רפואת אף אוזן גרון, כירורגיה, נוירוכירורגיה, נוירולוגיה ועיניים.
בשנת 2018 עברו המחלקות האונקולוגיות אשר שכנו במגדל האשפוז אל בניין סמי עופר פרט למחלקת האורתופדיה האונקולוגית אשר עדיין שוכנת במגדל.
הערות שוליים

↑  הספרייה המדעית ע"ש סמי עופר
↑  המחלקות במגדל האשפוז
מורא אב ואם

| --- | --- |
 מקרא:  ויקרא, י"ט, ג'
 תלמוד בבלי:  מסכת קידושין, דף ל"א, עמוד ב'
 משנה תורה:  ספר שופטים, הלכות ממרים, פרק ו'
 שולחן ערוך:  יורה דעה, סימן ר"מ
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה רי"א ספר החינוך, מצווה רי"ב
 
מורא אב ואם היא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות, שמחייבת התנהגות של יראת כבוד כלפי האב והאם ולא לעבור על דבריהם.
פרטי המצווה

מקור המצווה: ”איש אמו ואביו תיראו ואת שבתותי תשמרו” (ויקרא, י"ט, ג').
בכלל מצוות מורא אב ואם, איסורים שנועדו לשמור על כבודם, שלא לעשות פעולות שמביעות זלזול בהם: המצווה מטילה חובה על הצאצא (בן או בת) שלא לבזות אותם, לא לזלזל בהם, לא לסתור את דבריהם בפומבי. ”איזה הוא מורא, ואיזה הוא כבוד:  מורא--לא עומד במקומו, ולא יושב במקומו, ולא סותר את דבריו, ולא מכריע את דבריו, ולא יקרא לו בשמו לא בחייו ולא במותו, אלא אומר אבא מרי.  היה שם אביו או שם רבו כשם אחרים, משנה את שמם”
ודעת הרב הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין, ערוך השולחן, יורה דעה, סימן ר"מ, "כי מצווה זו היא בכלל המצוות המסורות ללב בכך שיש לאדם לירא מורא פנימי מהוריו, ולא תלויה רק בקיום החיצוני שלה".
וזה לשון השולחן ערוך (שם):
"איזה מורא? לא יעמוד במקומו המיוחד לו... לעמוד שם בסוד זקנים עם חבריו, או מקום המיוחד לו להתפלל, ולא ישב במקום המיוחד לו להסב בביתו, ולא סותר את דבריו... ולא מכריע את דבריו בפניו, אפילו לומר נראין דברי אבא, ולא יקראנו בשמו. לא בחייו ולא במותו, אלא אומר: אבא מארי. היה שם אביו כשם אחרים, משנה שמם, אם הוא שם שהוא פלאי שאין הכל רגילים לקרות בו"
מצוות זו משלימה את מצוות כיבוד אב ואם, הדורשת מהצאצא התנהגות של עזרה ויחס חיובי  - "מאכיל ומשקה מלביש ומכסה מכניס ומוציא".
שתי מצוות לא תעשה כרוכות אף הן ביחס להורים: 1. איסור קללת אב ואם, 2. איסור הכאת אב ואם. איסורים אלו כרוכים בעונש מוות.
טעם המצווה וחשיבותה

שורשי המצווה הם, לפי הרמב"ם, בהכרת התודה שכל ילד צריך להרגיש כלפי הוריו על הבאתו לעולם (על פי היהדות בתהליך הלידה שותפים האב, האם והקב"ה) ועל גידולו.
על פי חז"ל, חובת מורא ההורים הוסמכה לחובת יראת שמים - ” כיבוד אב ואם מצות עשה גדולה, וכן מורא אב ואם--שקלם הכתוב בכבודו ובמוראו:  כתוב "כבד את אביך, ואת אימך", וכתוב "כבד את ה', מהונך"; ובאביו ואימו כתוב "איש אימו ואביו תיראו", וכתוב "את ה' אלוקיך תירא".  כדרך שציווה על כבוד שמו הגדול ומוראו, כך ציווה על כבודם ומוראם”.
הקדמת האם לאב בתורה

במצוות מורא אב ואם הקדימה התורה את האם: "אִישׁ אִמּוֹ וְאָבִיו תִּירָאוּ", בניגוד למצוות כיבוד אב ואם, שם הקדימה התורה את האב: “כַּבֵּד אֶת אָבִיךָ וְאֶת אִמֶּךָ”. רבי יהודה הנשיא הסביר את העניין בכך שידוע לכל (וגם לקב"ה) שילדים מכבדים את אמם יותר מאשר את אביהם, ולכן הקדים הקדוש ברוך הוא את האב, "כדי שיכבד אדם את אביו כשם שהוא מכבד את אמו". וידוע לכל (וגם לקב"ה) שילדים מתייראים מאביהם יותר מאשר מאמם, ולכן הקדים הקדוש ברוך הוא מורא האם למורא האב, "כדי שיירא אדם מאמו כשם שהוא ירא מאביו".
ראו גם

כיבוד אב ואם
בן סורר ומורה
יראת השם
לקריאה נוספת

רמב"ם הלכות ממרים פרק ו
אנציקלופדיה תלמודית, כרך מב: מורא אב ואם
הרב יצחק יוסף - ילקוט יוסף על כיבוד אב ואם, קיצור שולחן ערוך ילקוט יוסף יורה דעה סימן רמ
הרב שמואל הולשטיין-מורא אב ואם
מגדל האמנות מיטו

| --- | --- |

מגדל האמנות מיטו
 מידע כללי
 סוג:  גלריית אמנות 
 על שם:  העיר מיטו
 כתובת:  1-6-8 Goken-chō
 מיקום:  מיטו
 מדינה:  יפן
 בעלים:  מיטו
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – מרץ 1990
 תאריך פתיחה רשמי:  22 במרץ 1990 
 אדריכל:  אראטה איסוזקי 
 קואורדינטות:  36°22′49″N 140°27′57″E﻿ / ﻿36.38028°N 140.46583°E﻿ / 36.38028; 140.46583
 arttowermito.or.jp/index_en.html
 he
 
מגדל האמנות מיטו (ביפנית: 戸 芸 術 館, מיטו גייג'וצוקאן) הוא מתחם אומנויות במיטו, איבראקי, יפן. הוא נפתח בשנת 1990 במסגרת חגיגות המאה של עיריית מיטו. הוא כולל אולם קונצרטים שיש בו 680 מקומות, תיאטרון עד 636 מקומות, גלריה לאמנות עכשווית ומגדל בולט. אראטה איזוזאקי היה האדריכל, בעיצוב אקוסטי של נגאטה אקוסטיקה.
הערות שוליים

↑  ART TOWER MITO | About ATM | Outline, web.archive.org, ‏2012-04-23
↑  Arata Isozaki & Associates – Arata Isozaki & Associates Co., Ltd. All Rights Reserved. (ביפנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA06638841  LCCN: nr90021317  MusicBrainz: cc927f2d-8538-4870-beb5-530c3e1f081f  NDL: 00273866  VIAF: 262835253   WorldCat (עם VIAF): 262835253 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מבנים ובנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מויצ'ו

| --- | --- |

 מדינה:  רומניה רומניה
 מחוז:  בראשוב
 קומונה:  מויצ'ו
 חבל ארץ:  טרנסילבניה
 מושל:  Ioniță-Mircea Manea
 בירת הקומונה:  Moieciu de Jos 
 שטח:  94.91 קמ"ר
 גובה:  מ-800 עד 1200 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בקומונה:  4,556 (1 בדצמבר 2021)
 קואורדינטות:  45°30′11″N 25°20′13″E﻿ / ﻿45.50306°N 25.33694°E﻿ / 45.50306; 25.33694
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.primariamoieciu.ro/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור מויצ'ו(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור מויצ'ו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מויצ'ו (ברומנית: Moieciu, בהונגרית: Alsómoécs; בגרמנית: Mösch) היא קומונה השייכת למחוז בראשוב, בחבל ההיסטורי טרנסילבניה שברומניה. מויצ'ו נמצאת 29 ק"מ דרומית לבראשוב בתוך מעבר ההרים רוקאר-בראן (אנ'). בקומונה 6 כפרים כאשר מויצ'ו דה ג'וס (ברומנית: Moieciu de Jos) הוא הכפר הראשי של הקומונה.
גאוגרפיה

מויצ'ו נמצאת בקצה הדרום מזרחי של טרנסילבניה. במעבר ההרים שבין רכס Piatra-Craiului (אנ') שממערב לה ורכס בוצ'ג' שממזרח לה.
כלכלה

ענף הפרנסה העיקרי הוא תיירות. רבים מהתושבים הם יוממים העובדים בבראשוב ובמקומות אחרים בסביבה
תחבורה

בכפר מויצ'ו דה ג'וס עובר הכביש הראשי שבין בראשוב לפיטשט, כביש אירופי E574.
קווי אוטובוס מקשרים את מויצ'ו לבראשוב.
תחנת הרכבת הקרובה נמצאת במרחק 10 ק"מ בעיר Zărnești.
מויסס רמירס

ולינגטון מויסס רמירס פרסיאדו (בספרדית: Wellington Moisés Ramírez Preciado; נולד ב-9 בספטמבר 2000 בגואיאקיל שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אינדפנדיינטה דל ואיה מליגת העל האקוודורית ובנבחרת אקוודור.
קריירת מועדונים

רמירס הצטרף אל מחלקת הנוער של אינדפנדיינטה דל ואיה מליגת העל האקוודורית בשנת 2016. ב-10 ביולי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 לאוקאס במסגרת הליגה.
ב-30 בינואר 2019 הושאל רמירס לריאל סוסיאדד, ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון.
קריירה בינלאומית

ב-7 באוקטובר 2021 ערך רמירס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אקוודור, בניצחון 3-0 על נבחרת בוליביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר קופה אמריקה 2024.
הערות שוליים

↑  Refuerzo para la portería del Sanse באתר הרשמי של ריאל סוסיאדד, 30 בינואר 2019 (בספרדית)
↑  Aquí están los 26 jugadores elegidos por el DT Gustavo Alfaro para jugar la Copa Mundial FIFA, estamos listos para hacer historia באתר הרשמי של נבחרת אקוודור, 14 בנובמבר 2022 (בספרדית)
↑  Selección de Ecuador convocó sus 26 jugadores para la Copa América 2024 באתר El Comercio, ‏ 29 במאי 2024 (בספרדית)
| נבחרת אקוודור – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 ארבולדה •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 אסטופיניאן •  8 גרואסו •  9 אי. פרסיאדו •  10 איברה •   11 אסטרדה •  12 רמירס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 אנ. פרסיאדו • 18 פלאסיוס • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 ראסקו • 25 פורוסו • 26 רודריגס • מאמן: אלפרו |  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 ארבולדה •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 אסטופיניאן •  8 גרואסו •  9 אי. פרסיאדו •  10 איברה •   11 אסטרדה •  12 רמירס • 13 אנר •  14 אראגה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 אנ. פרסיאדו • 18 פלאסיוס • 19 פלאטה • 20 מנדס • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 ראסקו • 25 פורוסו • 26 רודריגס • מאמן: אלפרו | אקוודור |
| נבחרת אקוודור – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 אורדונייס •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 לור •  8 גרואסו •  9 יבואה •  10 פאאס •   11 רודריגס •  12 רמירס • 13 אנר •  14 מינדה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 פרסיאדו • 18 אורטיס • 19 ג'. קאייסדו • 20 קורוסו • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 הורטאדו • 25 פורוסו • 26 מיקולטה • מאמן: סאנצ'ס |  1 גלינדס •  2 טורס •  3 אינקפיה •  4 אורדונייס •  5 סיפואנטס •  6 פאצ'ו •  7 לור •  8 גרואסו •  9 יבואה •  10 פאאס •   11 רודריגס •  12 רמירס • 13 אנר •  14 מינדה • 15 מנה • 16 סרמיינטו • 17 פרסיאדו • 18 אורטיס • 19 ג'. קאייסדו • 20 קורוסו • 21 פרנקו • 22 דומינגס • 23 קאייסדו • 24 הורטאדו • 25 פורוסו • 26 מיקולטה • מאמן: סאנצ'ס | אקוודור |
מויקה

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  4.67 קילומטרים
 מוצא:  Fontanka 
 יובלים:  Voskresensky Canal, Swan Canal 
 שפך:  Great Neva 
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה 
 
מבט על נהר המויקה מכיוון נבסקי פרוספקט.
הגשר הכחול החוצה את נהר מויקה.
מויקה (ברוסית: Мо́йка) הוא נהר העובר במרכז העיר סנקט פטרבורג שברוסיה. הנהר מכונה גם מיא וקרוי על שם הביצה (זו משמעות השם) שהייתה באזור בטרם נבנתה העיר. אורכו של הנהר כ-5 ק"מ ורוחבו 40 מטרים.
מהלך הנהר

הנהר בנוי בשתי גדותיו ברציפים, ומהווה למעשה תעלה החוצה את העיר. ראשיתו של הנהר בנהר פונטנקה, בסמוך לגן הקיץ. הנהר עובר ליד שדה מרס, חוצה את נבסקי פרוספקט (שדרת נבסקי) ואת תעלת קריוקוב ונשפך לנהר הנייבה.
תעלת הברבור ותעלת החורף מקשרות בין נהר המויקה לנהר הנבה.
היסטוריה

בשנת 1711 הורה הצאר פיוטר הגדול לדפן את גדות הנהר ולהפכו לתעלה.
בשנת 1736 נבנו רציפי עץ משתי גדות הנהר, וארבעה גשרים נבנו לאורכו: הכחול, הירוק, הצהוב והאדום. הגשר הכחול, שרוחבו 99 מטרים מצוי למעשה מתחת כיכר סנקט איזק והוא הגשר הרחב ביותר בעיר סנקט פטרבורג.
בשנת 1798 נבנו רציפים העשויים גרניט אדומה. בניית הרציפים הושלמה בשנת 1811.
על גדת הנהר נבנו מבני מגורים עבור משפחות האצולה ובהם: ארמון סטרוגנוב, ארמון רזומובסקי, ארמון יוספוב, טירת מיכאיל הקדוש (טירת המהנדסים) וכן מצוי על גדת הנהר מוזיאון אלכסנדר פושקין.
גשרים

כיום חוצים את הנהר חמישה עשר גשרים:
הגשר הירוק (זליוני מוסט) (נבנה בין השנים 1806–1808 בתכנון ויליאם הסט)
הגשר האדום (קרסני מוסט) (נבנה בין השנים 1808–1814 בתכנון ויליאם הסט)
גשר פוצלוייב (פוצלוייב מוסט) (נבנה בין השנים 1808–1816 בתכנון ויליאם הסט)
הגשר הכחול (סיני מוסט) (נבנה בין השנים 1842–1843 בתכנון ויליאם הסט וג'ורג' אדם)
גשר בית הדואר (פוכטמצקי מוסט) (נבנה בין השנים 1823–1824 בתכנון וילם פון טריטור)
גשר האורוות הגדולות (בולשוי קוניושני מוסט) (נבנה בשנת 1828 בתכנון ג'ורג' אדם)
גשר האורוות הקטנות (מאלו-קוניושני מוסט) (נבנה בין השנים 1929–1931 בתכנון ג'ורג' אדם ווילם פון טריטור)
גשר המהנדסים הראשון (פרווי אינז'נרני מוסט) (נבנה בין השנים 1824–1825 בתכנון ג'ורג' אדם)
גשר הגנים הראשון (פרבי סאדובי מוסט) (נבנה בין השנים 1835–1836 בתכנון פייר דומיניק באזיין)
גשר המקהלה (פרבצ'סקי מוסט) (נבנה בין השנים 1839–1840 בתכנון ג'ורג' אדם)
מונבז השני

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־1 
 
מונבז השני או מונבז המלך, היה בנם של הלני המלכה ומונבז הראשון, מלך חדייב. הוא התגייר כמו אמו ואחיו הצעיר, זוטוס השני.
לאחר מותו של אחיו זוטוס, בערך בשנת 54 לספירה, מונבז הפך למלך חדייב. תאריך מותו אינו ידוע, אך ידוע שהוא שלט כמלך בזמן המרד הגדול ברומאים (70-66 לספירה), ואף שלח סיוע למורדים היהודים נגד האימפריה הרומית.
ההיסטוריון דיו קסיוס מזכיר בספרו את מונבז, אולם בדומה לטקיטוס, אינו מזכיר את התייהדותה של שושלת המלוכה של חדייב.
במשנה מסופר שמונבז עשה ידיות מזהב לכל כלי יום הכיפורים בבית המקדש.
בתוספתא ובתלמודים מסופר על צדקותו הגדולה במצוות צדקה, הון עתק שירש מאבותיו בזבז עבור כך, ונימק: ”אבותי חסכו למטה ואני למעלה, אבותי חסכו לאחרים ואני חסכתי לעצמי, אבותי שימרו במקום שניתן לגנוב ואני שימרתי במקום שלא ניתן לגנוב”.
התנא מונבז, מתלמידי רבי עקיבא, היה אולי אחד מצאצאיו.
הערות שוליים

↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר כ, פרק ב, פסקה א, סעיפים 18–20: "מונובזוס מלך בני הדייב, שהיה לו כינוי בזי, אהב את אחותו הלני ונשא אותה לאשה, והיא נתעברה ממנו [...] וכשנולד בנו קרא לו בשם איזאטס. היה לו (גם בן) גדול (מזה), מונובזוס, שנולד (לו) מהלני".
↑  Historia Romana, LXII, 20:2-3, 23:4; Historia Romana, LXIII, 1:2, apud: Xiphilinus
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י"א, עמוד א'., ובגרסאות מעט שונות בתוספתא מסכת פאה ד', י"ח ותלמוד ירושלמי, מסכת פאה,  פרק א', הלכה א'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349284905171  VIAF: 704149066546265601090   WorldCat (עם VIAF): 704149066546265601090 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאתוס

מאתוס (ימין) וספנדיוס (שמאל). איור מתוך "שלמבו".
מאתוס (ביוונית: Μάθως) היה לובי אשר הנהיג את מרד השכירים בקרתגו בין 240-238 לפנה"ס. הוצא להורג לאחר דיכוי המרד.
ביוגרפיה

מאתוס היה לובי ששרת כשכיר חרב בצבא קרתגו, במהלך המלחמה הפונית הראשונה. אולם לאחר קרב אייגוסה הסתיימה המלחמה בהפסד קרתגי, המנוצחים נאלצו לשלם פיצויי מלחמה בסך 3,200 כיכרות. עקב כך היה האוצר הקרתגי מרוקן, ולא היה באפשרות קרתגו לשלם את השכר לשכירי החרב שלחמו בצבאה. המפקדים הקרתגיים רצו להעביר את השכירים לאפריקה בקבוצות קטנות, כדי שיהיה קל יותר לשלם להם את המגיע להם. אולם מועצת הזקנים קיוותה שאם ירוכזו השכירים במקום אחד, יהיה קל יותר לשכנע אותם לוותר על התשלום. על כן קובצו כל השכירים בעיר סיקה, ונשלח אליהם חנו למשא ומתן. הייתה זו טעות לשלוח אל השכירים את חנו שהיה זר להם, במקום את חמלקרת ברקה שאותו הכירו והעריצו.
המשא ומתן נכשל, והשכירים איימו לעלות על קרתגו אם לא ישולם להם שכרם במלואו. הקרתגים נבהלו ושלחו את גיסקו למשא ומתן במקום חנו. גיסקו הצליח יותר מקודמו, והצליח להגיע להסכם עם החיילים. אולם מאתוס חשד שהקרתגים למעשה מתכננים לחכות עד שהשכירים יקבלו את שכרם ויתפזרו ואז להיפטר מהם. שותף לדעתו זו היה ספנדיוס עבד קמפני נמלט שחשש שיוסגר לאדוניו הרומאי. בעזרת טרור והסתה הצליחו השניים להפוך למנהיגים הלא רשמיים של השכירים. גיסקו הרגיש בדבר, ופעם העליב את החיילים הלובים כשהודיע להם שיבקשו את שכרם ממאתוס. הלובים נעלבו והחלו לבזוז את כספם של השליחים הקרתגים. מאתוס וספנדיוס שרצו לנצל את ההתלהבות, הלהיבו את השכירים והשביעו אותם להילחם יחד עמם בקרתגו. את גיסקו ואנשיו השליכו למאסר.
המרד התלקח במהירות, מרבית ערי אפריקה שהיו משועבדות לקרתגים הצטרפו בהתלהבות למרד, וסיפקו למאתוס כסף ואספקה. רק הערים אוטיקה, והיפקארה, שמרו על נאמנותם לקרתגו. כעונש יצא ספנדיוס לצור על אוטיקה, ומאתוס על היפקארה. הקרתגים מינו את חנו כמפקד, אולם הוא נכשל והפסיד את היפקארה למאתוס ואת אוטיקה לספנדיוס. הקרתגים מיהרו והחליפו אותו בחמלקרת ברקה. חמלקרת הוכיח שההחלפה הייתה מוצלחת, הוא הביס את ספנדיוס בקרב מקאר, ולאחר מכן ערקו 2,000 נומידיים ממחנה השכירים תחת הנהגתו של נארוואס אל מחנהו של חמלקרת. בינתיים החלו מאתוס וספנדיוס לצור על קרתגו עצמה. אולם חמלקרת ונארוואס ניתקו את כל דרכי האספקה שלהם, וגרמו להם מחסור כבד. בלית ברירה עזבו ספנדיוס, אוטאריטוס, וזארזאס את המצור. אולם חמלקרת טמן להם מלכודת והשמיד את הכוח שלהם בקרב משור. אוטאריטוס וזארזאס נהרגו, ספנדיוס נלקח בשבי.
חמלקרת ונארוואס יצאו להחזיר לשליטה את הערים המורדות. וחמלקרת הפקיד את המשימה של הסרת המצור בידי חניבעל. זה האחרון צלב את ספנדיוס לעיני חייליו של מאתוס, וזאת כדי להחליש את רוחם. אולם חניבעל נהג ביהירות וברשלנות, מאתוס שם ליבו לכך וערך גיחה על מחנהו. הוא הרג את מרבית חייליו, ובזז את ציודו. הוא הוריד את גופתו של ספנדיוס מהצלב וצלב עליו את חניבעל.
חמלקרת הגיע למקום באיחור, אולם מששמע על כך איחד את כוחותיו עם אלו של חנו. מאתוס ספג כמה כישלונות בקרבות ליד לפטיס מגנה, והחליט להגיע לקרב סופי. בקרב הפסיד מאתוס לחנו וחמלקרת, ונפל בשבי. הוא הוצג לראווה בתהלוכת ניצחון שנערכה בקרתגו. ובני העיר "נקמו את נקמתם במאתוס בכל דרך של עינויים". כהגדרת פוליביוס.
מאתוס בתרבות

מאתוס התפרסם במיוחד בשל הרומן ההיסטורי של גוסטב פלובר "שלמבו" בספר, מאתוס מתאהב בגיבורת הסיפור, בתו של חמלקרת.