stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קווירבייטינג
הערות שוליים

↑  Harrad, Kate (2018-10-05). Claiming the B in LGBT: Illuminating the Bisexual Narrative (באנגלית). Thorntree Press LLC. ISBN 9781944934613. ארכיון מ-2022-10-15. נבדק ב-2022-06-13.
↑  Fathallah, Judith (2014-07-17). "Moriarty's Ghost". Television & New Media. 16: 490–500. doi:10.1177/1527476414543528.
1 2  Ritschel, Chelsea (9 באפריל 2019). "What is queer-baiting and why do celebrities do it?". The Independent (באנגלית). ארכיון מ-2022-05-22. נבדק ב-23 באפריל 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Masad, Ilana (2016-08-16). "Harry Potter and the Possible Queerbaiting: why fans are mad over a lack of gay romance". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. ארכיון מ-2019-05-30. נבדק ב-2019-05-30.
↑  Nordin, Emma (2015-01-01). "From Queer Reading to Queerbaiting : The battle over the polysemic text and the power of hermeneutics". Master's thesis, Stockholm University. ארכיון מ-2017-12-03. נבדק ב-2017-02-11.
1 2 3 4 5  Honderich, Holly (8 באפריל 2019). "Queerbaiting - exploitation or a sign of progress?". BBC. ארכיון מ-2022-05-15. נבדק ב-2022-06-13. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Waggoner, Erin B. (2018-11-10). "Bury Your Gays and Social Media Fan Response: Television, LGBTQ Representation, and Communitarian Ethics". Journal of Homosexuality. 65 (13): 1877–1891. doi:10.1080/00918369.2017.1391015. ISSN 0091-8369. PMID 29023204.
1 2 3  Queerbaiting and Fandom: Teasing Fans through Homoerotic Possibilities. University of Iowa Press. 2019. doi:10.2307/j.ctvrs8xtj.4. ISBN 978-1-60938-671-9. JSTOR j.ctvrs8xtj. ארכיון מ-2022-05-11. נבדק ב-2022-06-13.
↑  Panigrahi, Kerishma. "Queerbaiting in Online Communities: Television, Fandom, and the Politics of Representation" (PDF). Wordpress. ארכיון (PDF) מ-2014-12-19. נבדק ב-24 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Bridges, Rose. "How Do We Solve A Problem Like 'Queerbaiting'?". AutoStraddle. ארכיון מ-2014-10-22. נבדק ב-24 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Scout, Emmett. "Please Do Not Bait the Queers". The Next. University of Washington. אורכב מ-המקור ב-9 במרץ 2016. נבדק ב-24 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
קוויר

ערך זה עוסק בכינוי לזהות מינית או מגדרית שונה מהנורמה. אם התכוונתם למגזין, ראו .
משולש ורוד היה במקור (עם קודקוד כלפי מטה) תג אשר שימש לסימון הומוסקסואלים במחנות ריכוז נאציים. הסמל אומץ מחדש על ידי ארגוני להט"ב רבים המשתמשים באחת הווריאציות כדי לסמל התנגדות קווירית, זכויות להט"ב או גאווה.
קוויר (Queer) הוא מונח המתאר זהות מינית או מגדרית ומשמש כקטגוריית-על לכל הזהויות שחורגות מהזהות המינית או המגדרית הנפוצה ביותר, סיסג'נדר הטרוסקסואלי. בכלל זה למשל לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים, טרנסקסואלים, ביסקסואלים (להט"ב), קרוס-דרסרים ואינטר-סקסואלים.
הפירוש המילולי של המושג באנגלית הוא "חריג", "משונה" או "מוזר". במקור, בסוף המאה ה-19, קוויר היה כינוי גנאי לבני אדם שהנטייה המינית או הזהות המגדרית שלהם מנוגדת לנורמה. החל מסוף המאה העשרים התנועה הגאה אימצה לעצמה את המונח, תוך החלפת ההקשרים השליליים המקוריים בהקשרים חיוביים של אימוץ האחר והשונה והעדפת הגיוון.
זהות הקוויר מתוארת בהרחבה בתאוריה קווירית.
קוויר ותאוריית השיח

למונח קוויר, המתבסס על מונח מתאוריית השיח, משמעויות נוספות. השימוש במונח קוויר מנסה להפוך את היוצרות. עד סוף המאה ה-20 שימשה המלה קוויר ככינוי גנאי להומוסקסואלים בבריטניה ובארצות הברית, אך עם הזמן, במקביל ל"תנועת השחרור ההומוסקסואלי" והשינויים הפוליטיים והחברתיים שהובילו להכרה בהומוסקסואליות, אימצו אותה חברי קהילה ככינוי המציין גאווה מסוימת, כאשר להיות מוזר וחריג בעיני חלק מהקהילה זה כבר לא דבר שמתביישים בו ומגנים אותו. למעשה, משמעות המלה נשארה זהה, רק משמעות הלוואי שהיא מעוררת הפכה משלילית לחיובית בעיני חלק מהקהילה הלהט"בית (לעומת זאת, קיימים רבים שעדיין מקבלים אותו ככינוי מעליב ומשפיל). השינוי במשמעות המלה הוא סמלי בכך שהקוויר לוקח בעלות על המלה המגדירה אותו, על ידי בנייה של קטגוריית זהות חדשה, ואינו תלוי עוד בהגדרות רפואיות או חוקיות המוכתבות על ידי אנשי מקצוע.
הזהות הקווירית

תאוריית הקוויר התפתחה בשנות ה-90 ובאה כביקורת לתיאורית הגיי (gay).
תאוריית הגיי דוגלת בהיטמעות בקהילה ההטרונורמטיבית. היא נאבקת למען החלת הערכים הקיימים בחברה על הקהילה, לדוגמה המאבק לנישואין חד-מיניים, המאבק לאימוץ ילדים ועוד.
תאוריית הקוויר, לעומת זאת, לא מסכימה עם הערכים הקיימים בחברה. היא מאמינה בפריצת הגבולות והמוסכמות החברתיות המקובלים. תאוריית הקוויר טוענת שהסדר החברתי הקיים הוא פטריארכלי, דיכוטומי ושגוי מיסודו ולכן שואפת ליצור חברה שוויונית, חסרת גבולות וחסרת הגדרות. היא טוענת שעצם ההגדרה העצמית של גבר-אישה, הומוסקסואל - הטרוסקסואל (סטרייט) וכו' היא תרבותית ולא טבעית.
תאוריית הקוויר היא המשכה של תאוריות קודמות בתחום הקהילה ההומו-לסבית. במאה ה-18 לראשונה דנו בהומוסקסואל והתפתחה תרבות ה"עליז", לאחר מכן בתחילת המאה ה-20 התפתחה ההגדרה "הומוסקסואל" כשאיבחנו את זה כמחלה. ב-1969 חלה מהפכה בתחום כשהתפתחה תרבות הגיי. תרבות הגיי באה למעשה למחות ולומר שהיחידים שיכולים להגדיר מיהו ומהו הומוסקסואל הם הקהילה עצמה. הם ביקשו שיקבלו אותם כפי שהם ויבינו שזוהי תכונה מולדת ולא מחלה. הם דרשו שוויון מעמדי מוחלט וחתרו למענו. מי שיצג את הקהילה היו גברים לבנים עשירים ומצליחים, הם רצו לעשות את כל מה שהטרוסקסואל עושה בכל תחומי החיים כגון שירות בצבא, עבודה, רצייה חברתית ועוד.
ההתייחסות למושג קוויר הפכה קיצונית יותר עם הזמן, כאשר תנועה רחבה של אנשים, שמקורה בפעילים לזכויות ההומואים, קבוצות רחוב אנארכיסטיות, תנועות פמיניסטיות ותנועות סוציאליסטיות אימצה את המונח קוויר כזהות בפני עצמה, שעיקרה היעדר זהות מינית, או חופש בחירה בעיני אחרים. המשמעות היא שהקוויר המודרני רואה את עצמו "משוחרר" מהגדרות ותוויות מגבילות, ומעדיף לעצב את זהותו המינית, המגדר שלו והפרקטיקה המינית שלו על פי נטיית לבו הרגעית והמשתנה, ולא על פי החלטה קבועה ומוכנה מראש.
אימוץ זהות זה הוא המונח הקרוב ביותר וגם מה שיצר את המונח התאוריה הקווירית, מונח אקדמי המתייחס לספקטרום רחב של התנהגויות מיניות ומנסה לבחון אותן ולפרק הבניות חברתיות של זהויות קבועות מראש.
פעילות פוליטית

האידאולוגיה הקווירית משתמשת בפרקטיקה אנרכיסטית כדי לבנות חלופה לקהילה ההומו-לסבית. התפיסה הקווירית גורסת כי הקהילה ההומו-לסבית התפרקה מהנכס החשוב שלה, 'תרבות החריגות', בניסיון להיות חלק מהחברה ההטרוסקסואלית-ליברלית, חברה שהחריגות נדחקת בה למרחב הפרטי ועל הספרה הציבורית משתלט מי שיש בידו ממון רב יותר. קוויר כאידאולוגיה הקרובה לפמיניזם של הגל השלישי, יוצאת חוצץ נגד הפן המטרוסקסואלי הנפוץ של ההומוסקסואליות, המבוסס על תרבות הצריכה.
בגלל ההקשר והמשמעויות שקיבל המונח בעשורים האחרונים, הוא נחשב בעיני רבים (במיוחד בשיח האקדמי) למילה בעלת הקשרים סוציו-פוליטיים, אשר רבים ממשתמשיה הם אקטיביסטים פוליטיים וחברתיים, אנשים שאינם תופסים עצמם כבעלי זהות מינית ברורה כמו 'הומו', 'לסבית' או ’ביסקסואל’ ואלה הרואים את עצמם כמדוכאים על ידי תפיסת ההטרונורמטיביות הגברית השולטת. בהקשר זה, המונח 'קוויר' אינו נתפס כמילה נרדפת ללהט"ב.
מדי שנה מתקיים הקוויראפשן - פסטיבל מחאה אנרכיסטי של קווירים מרחבי העולם.
ראו גם

ג'נדרקוויר
הטרוסקסיזם
הטרונורמטיביות
קוויר בעיר
קוויר (מגזין)
לקריאה נוספת

יאיר קדר, עמליה זיו ואורן קנר (עורכים), מעבר למיניות, הוצאת הקיבוץ המאוחד, סדרת מגדרים, 2003.
ג'ודית באטלר, קוויר באופן ביקורתי. תרגום: דפנה רז. רסלינג, 2001.
אדריאן ריץ', "ההטרוסקסואליות הכפויה והקיום הלסבי", בתוך: באום ומרן (עורכות): 'לסביות והומוסקסואליות בראי המציאות, הוצאת קל"ף, 1980. ע' 65–67.
מוניק ויטיג, "אדם אינו נולד אישה", בתוך: קדר, זיו וקנר (עורכים): מעבר למיניות: מבחר מאמרים בלימודים הומו-לסביים ותאוריה קווירית. הוצאת הקיבוץ המאוחד, סדרת מגדרים, 2003. ע' 103–110.
שי רודין, "'אגדה על שני נסיכים': ספרות קווירית לילדים ולנוער בישראל - בין ספרות קווירופובית וספרות קווירית משתמעת". ספרות ילדים ונוער, גיליון 132, פברואר 2013, עמ' 33–66.
מ'קוויר' ל'חורגת', ארנה קזין, כתב העת רסלינג, קיץ 2000, רסלינג הוצאת ספרים.
הערות שוליים

↑  Haggerty, George E. (2000, page 691). "Gay Histories and Cultures: an Encyclopedia". Taylor & Francis, ISBN 0815318804. Retrieved 2008-06-30.
↑  https://www.facebook.com/peoplemag, Everything Miley Cyrus Has Said About Her Sexuality, Peoplemag (באנגלית)
| לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב)  |
| --- | --- | --- |
| זהות ונטייה מינית | ביסקסואליות (הקהילה הביסקסואלית) • הומוסקסואליות • הטרוסקסואליות • לסביוּת • פאנסקסואליות • קוויר •  פוליסקסואליות • אומניסקסואליות • מונוסקסואליות • בי-קיוריוס • א-מיניות • הטרופלקסיביליות • דמוגרפיה • סאפיוסקסואליות • א-מיניות אפורה |  |
| זהות מגדרית | מגדר • מגדריזם • התפתחות הזהות המגדרית • ביטוי מגדרי • כינוי גוף מגדרי • התאמה מגדרית • ניתוח להתאמה מגדרית • חרטה על הליך התאמה מגדרית • טרנסג'נדר (אישה טרנסית, גבר טרנס) • סיסג'נדר • טרנסקסואליות • קרוס-דרסינג • ג'נדרקוויר • ביג'נדר • אינטרסקס • אג'נדר • פאנג'נדר • טריג'נדר |  |
| מושגי יסוד | הקהילה הגאה • גיבוש זהות • יציאה מהארון • אאוטינג • מהומות סטונוול • חודש הגאווה • מצעד הגאווה • טיפול המרה • הומופוביה • הומופוביה מופנמת • ביפוביה • טרנספוביה • טרנסמיזוגניה • הטרוסקסיזם • הומונורמטיביות • הטרונורמטיביות • גאווה • פינקוושינג • סטרייטוושינג |  |
| סמלי להט"ב | משולש ורוד • משולש שחור • דגל הגאווה • דגל גאווה • הדגל הלסבי • דגל הגאווה הפאנסקסואלי • דגל הגאווה הביסקסואלי • דגל האינטרסקס • דגלי גאווה נוספים |  |
| שונות | גברים המקיימים יחסי מין עם גברים • נשים המקיימות יחסי מין עם נשים • יחסי מין הומוסקסואליים • יחסי מין לסביים • G0y • דייקס און בייקס • הומופיל • אלימות נגד להט"ב • התאבדויות בני נוער • לסביות פוליטית • פמיניזם לסבי • שבוע המודעות הטרנסג'נדרי • מבטא הומוסקסואלי • סטריאוטיפים על להט"בים • בריונות והטרדות נגד להט"ב • הזדקנות בקהילה הגאה • לימודי להט"ב |  |
לקטגוריה • לפורטל
הזמרת מיילי סיירוס מזהה את עצמה כקוויר
מחאת קווירים אנרכיסטים במצעד הגאווה בסטוקהולם 2008
קרן הכט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 בספטמבר 1970 (בת 54) גבעתיים
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  מוזיקת פופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 
קרן הכט (נולדה ב-11 בספטמבר 1970 בגבעתיים) היא זמרת ישראלית.
ביוגרפיה

בגיל שבע עשרה החליטה הכט להגשים את חלומה להיות זמרת והחלה לשיר. שוקי שוקי, בעלה של הזמרת דורית פרקש (שאיתה הקים את הצמד "שוקי ודורית"), הלחין לה את שירה הראשון "אחרי אטום" ויגאל גלאי, אז עורך עיתון "לאישה", כתב את המילים. השיר עוסק באישה הקמה משינה ומגלה שכל העולם נחרב בשל פצצת אטום והיא היחידה ששרדה את המתקפה. הקליפ לשיר, שביימה חדוה גלילי, הגיע לתחרות הקליפים השנתית בפסטיבל הסרטים בחיפה ב-1988. היא החלה לעבוד על אלבום, אך הוא נגנז לאחר שהתגייסה לצבא, שם שירתה בלהקת חיל האוויר.
משסיימה את שירותה הצבאי יצרה קשר עם אביב גפן, שכתב לה אחד עשר שירים בעלי אופי מלנכולי, ובהם השיר "הראש שלו" שנכתב בהשראת צ'ייקובסקי, "תן לי לבד", "בתנאי שישוב" (שהפך לשיר זיכרון בולט של יום הזיכרון, ואף צולם לו קליפ בטלוויזיה החינוכית לתוכנית משירי יום הזיכרון) ו"לנצח". גפן עיבד, שר קולות רקע, ניגן והפיק ביחד עם ליאור טבת את תקליט הבכורה של הכט ואף הקליט עימה את הדואט "זה הרגש". האלבום, שנקרא בפשטות "קרן הכט", יצא לאור בסוף שנת 1993 ושיריו זכו להשמעות רבות מעל גלי האתר, אך ההתייחסות להכט קיבלה ביקורת שלילית כ"מוצר הלוואי של גפן" ולא כיצירה עצמאית. מעבר לזאת, בעת ההיא דרך כוכבה והכט הוגדרה כ"התשובה הנשית לאביב גפן". היא הרבתה להופיע במועדונים בתל אביב, אך הקריירה שלה החלה לדעוך. היא החלה לעבוד עם ירוסלב יעקובוביץ' על אלבום שני, שלבסוף נגנז.
בשלהי שנות התשעים חברה לגיטריסטי הרוק ארז נץ ואלי זולטא. בשנים 1997 ו-1998 יצאו לאור שיריה בהפקת ובעיבוד נץ על גבי תקליט שדרים לרדיו ובהם "אחרי ההתחלה", "אהבתי הפצועה", "קרן עכשיו" ו"בפרשת דרכים", אולם עוררו תשומת לב מועטה. בשנת 2000, בהפקתו ובעיבודו של אלי זולטא, השתתפה הכט עם זהבה בן וחיה סמיר בהקלטת חידוש לשירו של שלום חנוך "ילדים של החיים".
בנובמבר 2001 יצא לאור אלבומה השני, "עונה שנייה לאהבה", בהפקת ירום כהן ואלי זולטא ובעיבודם עם ניר ריחני ("אדוש" מלהקת אלמנה שחורה) וארז נץ. בין שיריו היו "שכרון חושים", "אילו רק ידעתי", "זמן מת", "הירח של רומיאו" ו"ירח כתום". גם אלבום זה לא זכה להצלחה.
ב-2013 סיפרה הכט, לקראת הוצאת אלבומה השלישי "צבעוני", שבמהלך עבודתה על אלבום הבכורה היחסים בינה ובין גפן היו קשים ומתוחים. בין השאר, היא טענה שניסה להפריד בינה לבין גיטריסט להקת "התעויוט" הראל בן עמי שהיה באותה עת בן זוגה ושהשיר "תן לי לבד" מתוך האלבום נכתב על השניים והיה מעין ניסיון לגרום להם להיפרד, ושהסינגל "ילד משוגע" מתוך אלבומה החדש נכתב נגד גפן, שלטענתה "בעט בה בכל דרך אפשרית".
בשנת 2014 היא הופיעה ביחד עם להקת פנטגון.
הכט נשואה לזיו כץ והיא אם לתאומות.
קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי

| --- | --- |
סמליל הארגון

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מטה הארגון:  הייליס, סווינדון, ווילטשיר, אנגליה
 מקום פעילות:  אנגליה, ויילס וצפון אירלנד
 חברים:  5.95 מיליון (2019/20)
 יושב ראש:  צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת 
 עובדים:  7,463 (נכון ל־2019), 7,578 (נכון ל־2021), 6,548 (נכון ל־2017), 7,002 (נכון ל־2018), 8,015 (נכון ל־2020) 
 תקופת הפעילות:  12 בינואר 1895 – הווה (129 שנים) 
 nationaltrust.org.uk
 
קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי (באנגלית: National Trust for Places of Historic Interest or Natural Beauty, ידוע בשם: הקרן הלאומית; National Trust) היא ארגון שימור הפועל באנגליה, בוויילס ובצפון אירלנד (הקרן איננה פועלת בסקוטלנד, שלה יש קרן עצמאית). כשהוקמה הקרן, ב-12 בינואר 1895, הייתה הראשונה מסוגה.
במקור הקרן הייתה מוסד ללא כוונת רווח, אך מאוחר יותר בסדרה של צווים (בין השנים 1907–1970) הפכה הקרן למוסד ממשלתי רשמי. הקרן ממשיכה להחשב כמלכ"ר לעניין פטורי מס לתורמים לה.
הקרן הפכה לבעלת עוצמה וחשיבות בתקופת כהונתו של ג'ון ביילי, בין השנים 1924–1931. ביילי, שהיה פובליציסט ונואם מעולה, שכנע תורמים רבים ובעלי הון והשפעה רבה לחזק את הקרן, הן בתמיכה פיננסית והן בתרומת נכסים לקרן.
היקף רווחיה של הקרן בשנת 2010 עמד על 406 מיליון לירה שטרלינג, מתוכם 125 מיליון בדמי רישום שנתיים. בנוסף, הזרוע העסקית של הקרן הרוויחה באותה שנה 54.7 מיליון ליש"ט נוספים. בנוסף הקרן מתוחזקת על ידי מתנדבים רבים, כשבאותה שנה התנדבו בקרן 3.5 מיליון שעות, בשווי מוערך של כ-29 מיליון ליש"ט נוספים.
הוצאות הקרן לעומת זאת באותה שנה עמדו 177.4 מיליון ליש"ט עבור תחזוקת נכסי הקרן, ועוד 100 מיליון בפיתוח. בקרן מועסקים (נכון ל-2010) 4,964 עובדים.
ברשות הקרן למעלה מ-200 בתי אחוזה, 12,567 ציורי שמן (כולל דיוקן עצמי של רמברנדט), 2,550 קמ"ר של שטחים פתוחים ונכסים רבים אחרים.
ראו גם

אזור יופי טבעי יוצא דופן
הפארקים הלאומיים של הממלכה המאוחדת
קרוליין כץ

| --- | --- |

קרוליין כץ
 לידה:  19 באוקטובר 1969 (בת 54) מנצ'סטר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 בן או בת זוג:  מייקל היגס (1997–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
קרוליין כץ (Caroline Catz; נולדה ב-1970 בעיר מנצ'סטר בבריטניה), היא שחקנית טלוויזיה, תיאטרון ורדיו יהודייה-בריטית.
קריירה

קריירת משחקה החלה בתחילה עם תפקידים קטנים, ובשנת 1994 לקחה על עצמה תפקיד ראשי בסדרת ה-BBC "הכל שקט בחזית פרסטון", סדרה שרצה כשלוש עונות. כמו כן בהמשך דרכה כללה גם תפקידים נכבדים בסדרות בריטיות כגון "מחלק מוסר" "רצח בסברביה", "DCI Banks" ובסדרה הקומית "דוק מרטין". בהמשך התארחה כץ בתפקיד אורח בסדרה "מלון בבילון", ובתפקיד משנה בסדרה "הכחשה של רצח".
כץ נשואה לשחקן מייקל היגס.
מוזיקה

לפני קריירת המשחק, כץ שרה בלהקת אינדי בשם מונולנד (Monoland), ולאחר מכן בלהקת פולק בשם ספיר (Sapphire).
במרץ 2008 התארחה כץ עם להקת הרוק קומבו "הישו ומרי צ'יין" (The Jesus and Mary Chain) בביצוע פולק לשיריהם של חברי הלהקה, השיר "כמו דבש" (Just Like Honey), ולשיר "לפעמים תמיד" (Sometimes Always).
קריסטה פלנגן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בפברואר 1976 (בת 48) מאונט ורנון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה באירוויין  אוניברסיטת אוונסוויל 
 http://cristaflanagan.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
קריסטה פלנגאן (אנגלית: Crista Flanagan; נולדה ב-24 בפברואר 1976) היא שחקנית אמריקאית.
קריירה

פלנגן החלה את הקריירה בהופעות אורח בסדרות כגון ER ותרגיע, ופרצה לתודעה כאשר הצטרפה ב-2004 לתוכנית המערכונים מד טי.וי. בתוכנית פלנגן גילמה דמויות שונות, ביניהן לואן לוקהארט, פארודיה על סטנדאפיסטית כושלת, וביצעה חיקויים של ידוענים, כגון מיילי סיירוס, היידן פנטייר, היידי קלום, סקרלט ג'והנסון, רייצ'ל מקאדמס, אליוט פייג' וכו'. פלנגן השתתפה גם בסרטי הפארודיה "גדול מהסרטים" ב-2007, ו"פגוש את הספרטנים" ב-2008.
בהמשך השתתפה בסדרה מד מן בתפקיד לואיס סדלר, מזכירתו של דון דראפר.
קרחון מיקאדו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  המיקאדו 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  69°53′00″S 70°40′00″W﻿ / ﻿69.8833°S 70.6667°W﻿ / -69.8833; -70.6667
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון מיקאדו(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהקרחון מיקאדו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מיקאדו(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מיקאדו
 
קרחון מיקאדו (באנגלית: Mikado Glacier)  הוא קרחון בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
הקרחון ממוקם בצידו הצפונה של מצוק מאהלר.
הקרחון זורם לכיוון מערב - דרום-מערב ונשפך אל קרחון סאליבן, בסמוך למקום בו קרחון סאליבן נשפך אל קרחון גילברט.
גובהו של הקרחון 737 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר נתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
ההר נקרא על שמה של האופרה "המיקאדו" מאת גילברט וסאליבן (שם הקרחון ניתן בו בעת שניתן שם לקרחון סאליבן - על שמו של המלחין האנגלי סר ארתור סאליבן - וקרחון גילברט - על שמו של הליבריתן (מחבר האופרות) האנגלי ויליאם שוונק גילברט שותפו של סאליבן); וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.
ראו גם

| אתרים על שם מלחינים, מוזיקאים ויצירות מוזיקליות באי אלכסנדר |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | באלאקירב • בארטוק • גילברט • דיליוס • מיקאדו • סאליבן • סיבליוס • פלסטרינה |  |
| הדומי קרח | הנדל • וגנר • מוצרט |  |
| מדפי קרח | באך • ברהמס • בריטן |  |
| שדות שלג | שדה השלג פרסל |  |
| מפרצונים | בוקריני • ברהמס • בריטן • היידן • ובר • ורדי • מנדלסון • סטרווינסקי • פורה • קופרן • ראמו • שוברט |  |
| הרים, רמות ומצוקים | רכס אטאנסוב • רמת אלגר • נונאטאקי אפאלאצ'יה • הר בורודין • פסגת גלוק • הר גריג • רמת דביסי • הר וילבי • מעבר האפנר • הרי לאסוס • הר ליסט • שלוחת מאהלר • פסגות מוסורגסקי • הר מורלי • נונאטאק פיגארו • הר פינאפור • גבעות פינלנדיה • הר צ'ייקובסקי • הר שומאן • גבעת שופן |  |
| חצאי אי | אירואיקה • בטהובן • מונטוורדי • שוסטקוביץ' |  |
| לשונות יבשה | נקודת ברליוז • נקודת רוסיני |  |
קרחון מקלין (הרי אנארי)

ערך זה עוסק בקרחון בהרי אנארי שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  70°59′00″S 164°45′00″E﻿ / ﻿70.98333333°S 164.75°E﻿ / -70.98333333; 164.75
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מקלין(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון מקלין
 
קרחון מקלין (באנגלית: McLean Glacier) הוא קרחון יובלי, הממוקם צפונית להר המפיל, בדרום מערב הרי אנארי, שבאנטארקטיקה.
הקרחון מנקז את ההרים לכיוון מערב, ונשפך אל חלקו התחתון של קרחון אבי, דרומית לקרחון בימן.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של קנת' ס. מקלין (Kenneth S. McLean), שהיה מהנדס טופוגרפי של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית - במסגרת משלחת טופו מזרח-מערב, אשר סקרה אזור זה בעונת המחקר 1962–1963.
קריסטופורו סולרי

| --- | --- |
 לידה:  1468 מילאנו, דוכסות מילאנו 
 פטירה:  מאי 1524 (בגיל 56 בערך) 
 
קריסטופורו סולרי (1460–1527 מכונה: הגיבן) היה פסל ואדריכל איטלקי. אחיו היה האמן אנדראה סולרי (אנ').
נולד בלומברדיה. נסע לוונציה, שם בראשית שנות התשעים של המאה ה־15 יצר את יצירת האמנות הראשונה שלו. כששב ללומברדיה כיהן כפסל החצר של דוכס מילאנו, לודוביקו ספורצה. בהזמנתו של הדוכס, פיסל ב־1497 את מצבתה של אשתו, באטריצ'ה ד'אסטה (אנ'). ב־1501 מונה לפסל קתדרת מילאנו, שם יצר ב־1502 את פסלי אדם וחווה ופסל ישו הכבול לעמוד. ב־1519 מונה לתפקיד אדריכל הקתדרה אותה השלים. תכנן כמה כנסיות במילאנו. סגנון יצירתו משופע במוטיבים של הרנסאנס ומושפע מסגנונו של דונטו ברמנטה.
חלק מיצירותיו מוצגות במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, ב-Museum of Fine Arts בבוסטון, במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון, ועוד.
הערות שוליים

↑  Cristoforo Solari | Saint Catherine of Alexandria | Italian, Milan, The Metropolitan Museum of Art (באנגלית)
↑  Bust of Christ, collections.mfa.org (באנגלית)
↑  Solari, Cristoforo; Pierotti, Edoardo (1497–1499), Effigy of Beatrice d'Este, נבדק ב-2024-07-09{{citation}}:  תחזוקה - ציטוט: date format (link)
↑  "Cristoforo Solari | Hercules resting"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 133966569  HDS: 018328  ICCU: LO1V483998  ISNI: 0000 0001 1741 2667  LCCN: no2017027019  SIKART: 4023551  ULAN: 500014712  VcBA: 495/370810  VIAF: 8591451   WorldCat (עם VIAF): 8591451 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות ובנושא איטלקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרב אגר פלרנוס

קרב אגר פלרנוס היה קרב שהתרחש במהלך המלחמה הפונית השנייה, בין כוח רומאי בפיקודו של פאביוס מאקסימוס, לבין כוח קרתגי תחת פיקודו של חניבעל ברקה. הרומאים טמנו מלכודת לחניבעל, אולם חניבעל ביצע תרגיל מבריק וחמק מהם באבדות קלות יחסית.
רקע

בשנת 218 לפנה"ס נחת המצביא הקרתגי חניבעל ברקה, בחצי האי האפניני. הוא הביס כוח פרשים רומאי בקרב טיקינוס, ולאחר מכן השמיד כוח רומאי שלם בקרב טרביה. בשנה שלאחר מכן (217 לפנה"ס) הביס את גאיוס פלאמיניוס נפוס בקרב טראסימנוס, בקרב נהרגו כ-15,000 חיילים רומאיים כולל נפוס עצמו. בנוסף על כך הביס המצביא הקרתגי מהרבעל, כוח רומאי נוסף ולקח בשבי 1,000 פרשים רומאיים. תבוסת הפרשים זעזעה את רומא המזועזעת בלאו הכי, והוחלט למנות דיקטטור. למשרה זו נבחר פאביוס מאקסימוס, "אדם בעל תבונה רבה וסגולות טבעיות נהדרות" כדברי פוליביוס. כדי להעלות את המורל בעיר, נדר מאקסימוס להקריב לאלים את כל הבהמות שיוולדו במשך האביב הבא. חניבעל עצמו בחר לא לעלות על רומא בינתיים, מכיוון שלא היו לו די מכונות מצור וחייליו נזקקו למנוחה.
כעבור עשרה ימים מקרב טראסימנוס הגיע חניבעל אל חופי הים האדריאטי. היה זה אזור פורה למדי, פוליביוס טוען שחניבעל לקח בדרכו שלל כה רב עד שהצבא התקשה לשאת אותו. הוא גם מציין שכאשר חניבעל כבש עיר הוא הורה לטבוח את כל הגברים. חניבעל נתן לחייליו זמן לנוח ודאג שיטפלו בסוסים החולים. הוא גם דאג להשיג לחייליו נשק חדש מהשלל שנלקח מהרומאים. ומכיוון שחנה על החוף הוא גם הצליח להעביר ידיעות לקרתגו על ניצחונותיו. ידיעות אלו התקבלו בהתלהבות בקרתגו, שכן במקביל המערכה בספרד התנהלה לרעתה. לאחר מכן התקדם חניבעל אל איאפיגה (כיום אפוליה), אזור זה היה מחולק בין שלושה שבטים גאליים, הדאוניים, הפאוקטיים והמסאפיים. חניבעל פלש אל ארץ הדאוניים, והשחית באופן שיטתי את המושבה הרומאית לוקריה (כיום לוצ'רה). טיטוס ליוויוס טוען שחניבעל נכשל בכיבוש העיר ספולטום (Spoletum), אולם סופרים אחרים אינם מזכירים את המאורע, ולכן סביר יותר להניח שהקרב על ספולטום היה לא יותר מפשיטה קטנה שערך אחד מקציניו של חניבעל.
בינתיים פאביוס הדיקטטור החדש הבין שחייליו של חניבעל עדיפים על החיילים הרומאים בקרב. לפיכך הוא החליט להימנע מכל קרב ישיר עם חניבעל, ולנצל את היתרונות שהיו לרומאים, אספקה בלתי מוגבלת ומספר חיילים גדול. כדי להחליש את חניבעל הוא החליט לנקוט בטקטיקה של אדמה חרוכה. הוא יצא עם ארבעה לגיונות, יחד עם המגיסטר אקוויטום מרקוס מינוקיוס רופוס חנה באיקאי (כיום טרויה) מרחק של שישה קילומטרים מצבאו של חניבעל. כאשר שמע חניבעל על כך מיהר והוציא את חייליו מחוץ למחנה, אולם משראה שהרומאים לא יוצאים לקרב החזיר את חייליו. מאז פאביוס עקב תמיד אחרי חניבעל, ומכיוון שנהנה מאספקה בלתי מוגבלת לא התיר לחייליו לעצור ולאסוף מזון. הוא עשה זאת כדי שכל החיילים יישארו מלוכדים כגוף אחד. מכיוון שהכיר היטב את האזור הוא תמיד תפס את העמדות הנוחות לפני שחניבעל הגיע אליהן, ולקח בשבי או הרג חיילים של חניבעל שיצאו מהמחנה לאסוף ציידה. טקטיקה זו זכתה לכינוי "האסטרטגיה הפביאנית", אולם החיילים ובייחוד המגיסטר אקוויטום מינוקיוס לא אהבו אותה. החיילים כינו את פאביוס בבוז "מורו של חניבעל", ומינוקיוס דחק בו לצאת לקרב.