stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פנאיט איסטרטי
יצירתו > הביקורות על יצירתו > מבקרים נוספים

יצירותיו של איסטרטי ובמיוחד "קירה קירלינה" תורגמו במהרה לשפות רבות והפכו נגישות לציבורים נרחבים ובהתאם הגיעו גם תגובות מבקרים. מבקרים אלה, להבדיל מהמבקרים הצרפתים והרומנים, לא התמקדו במישור הלשוני, אלא יותר בתוכן הסיפורים ובסגנון המיוחד של הסופר.
ארנסט המינגוויי אמר על איסטרטי:
”אני מכיר ואוהב את פנאיט איסטרטי... הוא משורר מולד, מאוהב בכל נשמתו בדברים הפשוטים ביותר - הרפתקאה, חברות, מרד, בשר, דם - הוא חסר לחלוטין חשיבה תאורטית ולכן גם לא ניתן להפילו במלכודת הסופיזם ולא משנה עד כמה טוב נבנה.”
בלסקו איבנז, בהקדמה למהדורה הספרדית של "קירה קירלינה" כתב:
”...הוא איש בוהמה בעל השראה וגאונות, מאותה משפחה כמו גורקי וג'ק לונדון. נווד חסר מנוח, שסרק את האוריאנט האירופי, כדי להרגיע את צמאונו לידע, להסביר לעצמו הכל באמצעות התרשמויות ישירות. אני מעריך באיסטרטי באותה מידה את האדם ואת הסופר.”
אריך מריה רמרק אמר עליו:
”סגולותיו כמספר יוצא מן הכלל נובעות מבסיס פואטי רחב. בסופו של דבר איסטרטי הוא מוזיקאי המהלך קסמים על המציאות, בורא אותה מתוך פיקציה, באמצעות כימיה ספרותית פשוטה להדהים.”
ניקוס קאזאנצאקיס, חברו למסע בברית המועצות וביוון אמר עליו:
”רק לעיתים רחוקות יכול אדם לספר באצילות כזו ובעוצמה כזו. בהאזנה לדבריו יש לך הרושם, שהאדמה מרחיקה את אופקיה. עבד א-רחמן, הסולטן של ספרד, היה אומר למשורר האהוב עליו: "כשאני מאזין לך גבולות ממלכתי מתרחבים". כך גם עם איסטרטי, כשהאזנתי לו הרגשתי איך גדלה הממלכה שלנו, הנשמה.”
מקסים גורקי אמר עליו:
”במאה השנים האחרונות האנושות עשתה צעד אל האור. על הדרך הזאת מתקדמים כל אלה שראויים לכינוי אדם. ביניהם, בשורות הראשונות, נמצא פנאיט איסטרטי.”
איליה ארנבורג אמר עליו:
”ב-1925 - 1929 הצרפתים קראו ברעבתנות את ספרי פנאיט איסטרטי. יצירותיו הופיעו בשפות רבות ובמיוחד בברית המועצות, שם יצאו במהלך שנתיים-שלוש יותר מעשרים מהדורות של ספרי איסטרטי. באופיו איסטרטי אינו סופר, אלא מספר. ידע לספר בצורה יוצאת מן הכלל, התלהב כל כך עד שבסוף כבר לא ידע בעצמו, אם מה שסיפר באמת התרחש במציאות או לא. כך קורה עם המספרים המוכשרים. מאזינים להם בנשימה עצורה, אין זמן להתעכב על הסיפורים השמחים או העצובים שפורסים לך. הכרתי אותו בשיא הצלחתו. היה נאיבי וערמומי כמו ילד, מקסים כמו הצוענים בפואמה של פושקין, כמו מספרים אוריאנטליים, מלאי דמיון, כמו הרברבנים הלבנטיניים, אך בו זמנית בעל חלומות רגיל, שנצר, למרות הרעב והמכות, געגועים לאהבה, לכוכבים, לאמת.”
איסטרטי והיהודים

בשליש הראשון של המאה ה-20, תקופה רוויה באנטישמיות באירופה, יחסו של איסטרטי ליהודים בלט לטובה. לא פעם יצא נגד הטפות אנטישמיות, הן בשיחות, הן במאמרים ואפילו ביצירתו הספרותית, כך למשל, בספרו "קוצי הברגאן", שנכתב על רקע מרד האיכרים ברומניה ב-1907, הוא יצא נגד הטיעון שהמרד נגרם על ידי ניצול יתר של האיכרים על ידי היהודים.
איסטרטי הכיר יהודים כבר בילדותו, כשהרוויח כסף כיס בבראילה בהיותו גוי של שבת בשכונה היהודית ובמהלך חייו למד להעריך אותם. במאמר בשם "עבר ועתיד", שהופיע בדפוס בקובץ משנת 1925 כתב: Eu scrâşnesc din dinţi şi scrâşnetul mult prigonitului popor evreu. În ţară sau în afară de ţară, eu am trăit cu acest popor, căruia omenirea îi datoreşte o parte din progresul ei, eu i-am cunoscut mila şi am avut deseori prilejul să-i apreciez bunătatea (אני חורק שיניים גם עבור העם היהודי הנרדף. בארצי ומחוצה לה, אני חייתי עם העם הזה, שהאנושות חייבת לו תודה עבור חלק מהקדמה, אני הכרתי את רחמיהם ולעיתים קרובות היו לי הזדמנויות להעריך את טוב לבם).
לאורך דרכו התחבר לא פעם עם יהודים, כתב ספר (משפחת פרלמוטר) על יהודים יחד עם חבר יהודי, הסיפור "מוסה" הוא על יהודי יוצא רומניה (מוריץ פלדמן), אותו פגש במצרים, באלכסנדריה, שם עבד כצבע וסייד, כמו איסטרטי ובספר "אל להבה אחרת" הוא נתן את חסות חתימתו לשני סופרים דיסידנטים, אחד מהם יהודי. יצחק הורוביץ, יהודי יליד פופריקאן, שבאזור יאשי, שהיגר לצפון אמריקה בגיל 16 ושם היה לעיתונאי וסופר יידיש, בא לרומניה לראיין את איסטרטי (יצירות שלו תורגמו ליידיש) ובין השניים התפתחה ידידות חמה. איסטרטי הזמין את הורוביץ לביתו בבראילה ואירח אותו שם מספר חודשים בשנים 1930 - 1931. הורוביץ כתב ביידיש את הספר Teg un necht mit Panait Istrati ׁ(ימים ולילות עם פנאיט איסטרטי), ספר שתורגם מאוחר יותר לרומנית על ידי הסופר סולומון קריס-קריסטיאן מיאשי, אך כתב היד של התרגום אבד. הורוביץ ואיסטרטי המשיכו להתכתב עד למותו של איסטרטי. ב-1983 פורסם תרגום צרפתי של הספר
לאחר שאיסטרטי פנה לכיוון עצמאי, בהיפרדו מהקו של ברית המועצות ולאחר התגובה החריפה נגדו של חוגי שמאל מסוימים, התחיל איסטרטי לפרסם מאמרים בעיתון הימין Cruciada Românismului (מסע הצלב של הרומניות), עיתון שייסד מיכאי סטלסקו, שהתפצל מהתנועה הלגיונרית האנטישמית ונהג לתקוף אותם. היו שראו בכך שינוי עמדות של איסטרטי והפיכתו לאנטישמי ופשיסט, אך לא כך היה הדבר. איסטרטי תבע מבעל העיתון לשנות את עמדתו האנטישמית, כדי שיתקרב אליו, יתר על כן, פרסם בתחילת 1935, מעל גבי העיתון, מאמר שתקף ושם ללעג את נושא הדגל של האנטישמיים ברומניה, הנומרוס קלאוזוס, שכונה על ידי איסטרטי בשמות "נומרוס דמגוגיקוס" ו"נומרוס פוליטיצ'יאנוס". איסטרטי מת באותה שנה ולא הספיק להיות עד, בשנה שלאחר מכן, לרצח סטלסקו על ידי הלגיונרים.
ב-1933, בשבוע הספר, שנערך בבוקרשט, בירת רומניה, בעת שאיסטרטי היה עסוק ברישום חתימתו על ספרים, הותקף על ידי חברי התנועה הלגיונרית, שכינו אותו "יהודי"
איסטרטי וההומוסקסואליות

אחת הדמויות המרכזיות בסיפורי פנאיט איסטרטי הוא "סטברו", הומוסקסואל המעיד על עצמו שהפך לכזה לאחר שעבר אונס הומוסקסואלי בילדותו. סיפורו של סטברו, שבהמשך מתגלה כאח הצעיר של קירה קירלינה, נושא קווי דמיון מסוימים לחייו של איסטרטי. בנוסף לכך, חייו האישיים של איסטרטי, שעזב או נעזב על ידי נשותיו וחברותיו לחיים והנע ונד בעולם בחברת ידידים גברים, עוררו ברבים את הרושם שמדובר בהומוסקסואל, אף על פי שאיסטרטי מעולם לא הודה בכך.
לאחר פרסום וידוי עבור מנוצחים, רבים מתומכי ברית המועצות יצאו להתחשבן עם איסטרטי ובין היתר התפרסמה בעיתונות הרומנית התקפה של העיתונאי פמפיל שיקארו, שתיאר אותו כהומוסקסואל שלא מסתפק בהזניית גופו, אלא מזנה גם את המילים.
פרסים והנצחה

ב-1924 הוענק לו "הפרס ללא שם" של המבקר האנרכיסטי Henry Poulaille.
בבראילה, עיר הולדתו של איסטרטי, הונצח זכרו בשני מבנים, מבנה החברה הרומנית לביטוח, השוכן בכיכר פולגון מספר 4, שהוסב לספרייה מחוזית על שם פנאיט איסטרטי ובית משפחתו ברחוב הגנים הציבוריים מספר 20. שני הבתים מופיעים ברשימת המבנים ההיסטוריים בבראילה. בנוסף לכך, העיר בראילה הקדישה לאיסטרטי את שדרות איסטרטי ופסל שלו, המוצב ליד "בית איסטרטי" ברחוב הגנים הציבוריים20.
ב-1984 נוסד פרס ספרותי שנתי על שם פנאיט איסטרטי, פרס המוענק על ידי איגוד הסופרים ברומניה.
בצרפת הוקמה אגודת Les Amis de Panait Istrati (ידידי פנאיט איסטרטי), שמוציאה כתב עת בשם Les Cahiers des Amis de Panait Istrati, המופיע שלוש פעמים בשנה ומקיימת שני מרכזי מידע, בפריז ובניס.
ב-1984, בשבוע שבין 1- ל-18 בדצמבר, ממשלת יוון חגגה מאה שנים להולדתו של פנאיט איסטרטי, שבגלל אביו היווני, נחשב ביוון לסופר יווני. על בית אביו הוצב לוח הנצחה, רחוב נקרא על שמו של פנאיט איסטרטי והמדיה התמלאה בדיווחים עליו.
פרסים והנצחה > הנצחתו בספרים

דמותו של פנאיט איסטרטי, חיי הנדודים שלו, היותו סופר דו-לשוני, פעילותו הפוליטית והיותו מראשוני אנשי השמאל המבקרים את המשטר הסטליניסטי בקול רם, כל אלה עוררו את הדמיון וסופרים שונים מצאו באלמנטים האלה כר נרחב לכתיבת ספרים וביניהם:
אלני סמיוס (Éléni Samios), בת זוגו של ניקוס קאזאנצאקיס במסעו המשותף עם איסטרטי ברחבי ברית המועצות ולאחר זמן רעיתו של קאזאנצאקיס, כתבה לאחר מותו של איסטרטי את La véritable tragédie de Panaït Istrati (הטרגדיה האמיתית של פנאיט איסטרטי) - יצא לאור ב-1935, בצרפתית.
יצחק הורוביץ כתב את Teg un necht mit Panait Istrati (ימים ולילות עם פנאיט איסטרטי) - יצא לאור ב-1940, ביידיש.
אלכסנדרו אופראה (Alexandru Oprea) כתב את Panait Istrati (פנאיט איסטרטי) - יצא לאור ב-1964, ברומנית.
אדוארד ראידון (Édouard Raydon) כתב את Panaït Istrati, vagabond de génie (פנאיט איסטרטי, נווד גאון) - יצא לאור ב-1968, בצרפתית.
מוניק ז'וטרין-קלנר (Monique Jutrin-Klener) כתבה את Panaït Istrati, un chardon déraciné: écrivain français, conteur roumain(פנאיט איסטרטי, קוץ עקור: סופר צרפתי, מספר רומני) - יצא לאור ב-1970, בצרפתית.
מריה גבריאלה פינטאה (Maria-Gabriela Pintea) כתבה את Panait Istrati (פנאיט איסטרטי) - יצא לאור ב-1975, ברומנית.
אלכסנדרו אופראה (Alexandru Oprea) כתב את Panait Istrati: dosar al vieţii şi al operei (פנאיט איסטרטי, תיק על חייו ויצירתו) - יצא לאור ב-1976, ברומנית.
בוריס סוברין כתב את Panaït Istrati et le communisme (פנאיט איסטרטי והקומוניזם) - יצא לאור ב-1981, בצרפתית.
רוג'ר דאדון (Roger Dadoun) כתב את Panaït Istrati (פנאיט איסטרטי) - יצא לאור ב-1983, בצרפתית.
דויד זיידמן (David Seidmann) כתב את L'existence juive dans l'œuvre de Panaït Istrati (הקיום היהודי ביצירה של פנאיט איסטרטי) - יצא לאור ב-1984, בצרפתית.
מירצ'אה יורגולסקו (Mircea Iorgulescu) כתב את Spre alt Istrati (אל איסטרטי אחר) - יצא לאור ב-1986, ברומנית.
אליזבת גבלסקו (Elisabeth Geblesco) כתבה את Panaït Istrati et la métaphore paternelle (פנאיט איסטרטי והמטפורה האבהית) - יצא לאור ב-1989, בצרפתית.
ניקוס קאזאנצאקיס הזכיר את פניו של פנאיט איסטרטי בספרו הנודע זורבה היווני, כשהוא תיאר את פני זורבה במפגשם הראשון.
ניקוס קאזאנצאקיס הזכיר את פנאיט איסטרטי גם ספרו "דיווח לאל גרקו", שם סיפר על הידידות שלהם.
ז'אן אורמייר (Jean Hormière) כתב את Panaït Istrati, écrivain européen (פנאיט איסטרטי, סופר אירופאי), שפורסם ב-1996, בצרפתית.
בלאן זמפיר (Bălan Zamfir) ליקט מסמכים מברית המועצות, ארגן וכתב ביאורים ופירושים לספר Panait Istrati - omul care nu aderă la nimic (פנאיט איסטרטי - האיש שלא מצטרף לדבר) - יצא לאור ב-1996, ברומנית.
מירצ'אה יורגולסקו (Mircea Iorgulescu) כתב את Celălalt Istrati (איסטרטי האחר) - יצא לאור ב-2004, ברומנית.
מירצ'אה יורגולסקו (Mircea Iorgulescu) כתב את Panaït Istrati (פנאיט איסטרטי) - יצא לאור ב-2004, בצרפתית.
מריה קוגלניצ'אנו (Maria Cogălniceanu) כתבה את Panait Istrati: tentaţia şi ghimpii libertăţii (פנאיט איסטרטי: הפיתוי ועוקצי החופש) - יצא לאור ב-2005, ברומנית.
קונסטנדינה ברזו-סטויאן (Constandina Brezu-Stoian) כתבה את Panait Istrati (פנאיט איסטרטי) - יצא לאור ב-2007, ברומנית.
אלנה דומיטרו (Elena Dumitru) כתבה את L'emigrazione intellettuale dall'Europa centro-orientale Il caso di Panait Istrati (ההגירה האינטלקטואלית מאירופה המרכזית והמזרחית. המקרה של פנאיט איסטרטי) - יצא לאור ב-2012, באיטלקית.
פרסים והנצחה > אירועי 90 שנות ספרות אירופאית

בין 16 ל-18 באוקטובר 2013, בשיתוף פעולה של הספרייה הלאומית של רומניה, המוזאון הלאומי של הספרות הרומנית, הספרייה המחוזית על שם פנאיט איסטרטי בבראילה, הספרייה המטרופוליטנית של בוקרשט ואגודת ידידי פנאיט איסטרטי נערכו אירועי "90 שנות ספרות אירופאית - פנאיט איסטרטי". האירועים חגגו מלאות 90 שנה לפרסום הראשון של קירה קירלינה בכתב העת Europe. האירועים כללו תערוכה של יצירות איסטרטי בשפות שונות, כתבי יד, חליפות מכתבים של איסטרטי ותצלומים, הצגות המבוססות על יצירותיו ועל חייו, הקרנת סרטים המבוססים על יצירותיו ורב שיח על האיש ויצירתו.
פרסים והנצחה > יצירותיו

1906 מלון המלכה (Hotel Regina) סיפור
1910 - 1912 הגואל (Mântuitorul) סיפור
1910 - 1912 הסוס של בלאן (Calul lui Bălan) סיפור
1911 המשפחה שלנו (Nostra famiglia) סיפור
1910 - 1912 1 במאי (Mai 1) סיפור
הטברנה של קיר לאונידה (Taverna lui Chir Leonida)
רב חובל מבְרומטי (Capitan Mavromati)
חיי נצח (Nemurire)
מי המחבר של המלט (Cine este autorul lui Hamlet)
הדלתה של הדנובה (Delta Dunării)
1923 קירה קירלינה (Chira Chiralina) נכתב בצרפתית
1924 אנגל הזקן (בצרפתית: Oncle Anghel, ברומנית: Moş Anghel) תורגם לרומנית על ידי איסטרטי עצמו ויצא לאור ברומנית ב-1925.
1925 מוסה (Musa)
1925 עבר ועתיד (Trecut şi viitor)
1925 קודין (Codin)
1925 הצגת ההידוקים (בצרפתית: Presentation de haidoucs, ברומנית: Prezentarea haiducilor)
1926 העלמה מסנגוב (בצרפתית: Domnitza de Snagov, ברומנית: Domnişoara din Snagov)
1926 אדון ניקולאס (Kir Nicolas)
1927 מיכאיל (Mikhail)
1927 נרנצולה (בצרפתית: Nerrantsoula, ברומנית: Neranţula)
1927 משפחת פרלמוטר (בצרפתית: La Familie Perlmutter, ברומנית: Familia Perlmutter) יחד עם ז'וזואה יהודה
1928 סיפורי אדריאן זוגרפי (Povestirile lui Adrian Zografi) רומן אוטוביוגרפי
1928 קוצי הברגאן (בצרפתית: Les Chardons du Baragan, ברומנית: Ciulinii Bărăganului) רומן המציג את הרקע לפרוץ מרד האיכרים ברומניה ב-1907. העלילה זכתה להיות מוסרטת בשנת 1957.
1929 וידוי עבור מנוצחים (Spovedania unui învins) - זה החלק של איסטרטי בטרילוגיה "אל להבה אחרת" (Spre altă flacără). הטרילוגיה פורסמה תחילה תחת שמו של איסטרטי, כששני המחברים הנוספים, ויקטור סרג' ובוריס סוברין, חששו לחשוף את עצמם.
1930 דייג הספוגים (בצרפתית: Le Pecheur d'eponges, ברומנית: Pescuitorul de bureţi)
1930 למען אהבת האדמה (בצרפתית: Pour avoir aime la terre, ברומנית: Pentru a fi iubit pământul)
1931 צאצא מינקה (בצרפתית: Tsatsa Minnka, ברומנית: Ţaţa Minca)
1933 בית תירינגר (בצרפתית: La Maison Thuringer, ברומנית: Casa Thuringer)
1933 משרד ההשמה (בצרפתית: Le Bureau de placement, ברומנית: Biroul de plasare)
1933 האיש שלא מצטרף לדבר (L’homme qui n’adhère à rien) מסה שנכתבה בתגובה להתקפות עליו מהשמאל.
1934 זריחה של שמש (בצרפתית: Lever du soleil, ברומנית: Răsărit de soare)
1935 שקיעה של שמש (בצרפתית: Coucher du soleil, ברומנית: Apus de soare)
פרסים והנצחה > יצירותיו > אוספי פובליציסטיקה

ב-1993 פרסם יון אורסולסקו, בהוצאת פורטו-פרנקו, בגאלאץ, אוסף פובליציסטי של איסטרטי בשם "Publicistica de tinereţe 1906 - 1916" (פובליציסטיקה של צעירות 1906 - 1916).
בשנים 2004–2005, אותו יון אורסולסקו פרסם, בהוצאת הומניטס, בבוקרשט, טרילוגיה בשם "Trei decenii de publicistică" (שלושה עשורים של פובליציסטיקה). הכרך הראשון נשא את השם "Scăpare de condei" (פליטת קולמוס) וכלל 103 מאמרים שפורסמו בשנים 1906 - 1916. הכרך השני נקרא "Între banchet şi ciomăgeală" (בין משתה ובין הלקאה) וכלל 104 מאמרים שפורסמו בשנים 1919 - 1929. הכרך השלישי נשא את השם "Scrisore deschisă oricui" (מכתב פתוח לכל מאן דהו) וכלל 87 מאמרים שפורסמו בשנים 1930 - 1935‏.
פרסים והנצחה > ספריו בעברית

שלושה כרכים מיצירתו של איסטרטי תורגמו לעברית ובעיתון דואר היום הופיע סיפור אחד:
קירה קירלינה, רומן, כולל מבוא מאת רומן רולן, תרגם ישראל זמורה, ירושלים. מצפה, 1927.
מסיפוריו, תרגם פסח גינזבורג, תל אביב, 1928.
קפיטן מברומטי, תרגם ישראל זמורה ופורסם בדואר היום, ב-20 במרץ 1933.
משפחת פרלמוטר, פנאיט איסטרטי וז'וֹזוּאֵה יהודה, תרגמה מצרפתית גבריאלה ירדני, אלונים, 2002.
פרסים והנצחה > עיבודים קולנועיים ליצירותיו

קירה קירלינה הוסרט לראשונה בשנת 1928, כסרט אילם, בברית המועצות, בבימויו של בוריס גלגולין (Boris Glagolin)‏. בעת ביקורו של איסטרטי בברית המועצות, הוא הגיע לביקור גם באולפנים בחצי האי קרים, שם עבדו על הכנת הסרט. בשנת 1993 הופק פעם נוספת, הפעם בשם "בלקן! בלקן!", כקופרודוקציה רומנית-הונגרית-טורקית בבימויו של Gyula Maár‏. בשנת 2014 הוסרט פעם נוספת בהפקה רומנית, בבימויו של דן פיצה.
"קוצי הברגאן" הוסרט ב-1957, כקופרודוקציה צרפתית-רומנית, בבימוי של לואיס דקין ושל גאורגה ויטנידיס
ב-1962 זכה גם "קודין" להסרטה בקופרודוקציה צרפתית-רומנית, בבימויו של אנרי קולפי.
לקריאה נוספת

Mihai Ungheanu, Panait Istrati şi Kominternul, editura Porto - Franco, Galaţi, 1994 - פנאיט אטיסטרטי והקומאינטרן (ברומנית)
S. Schafferman, Evrei în viaţa şi opera lui Panait Istrati, Shevet Romania, nr. 2, octombrie 1977 - היהודים בחייו וביצירתו של איסטרטי (ברומנית)
1935 Eleni Samios-Kazantzaki, LA VÉRITABLE TRAGÉDIE DE PANAÏT ISTRATI - הטרגדיה האמיתית של פנאיט איסטרטי (בצרפתית)
Louis Janover, Actualite de Panait Istrati האקטואליות של פנאיט איסטרטי (בצרפתית)
1985 Boris Suvarin, Souvenirs sur Isaac Babel, Panaït Istrati, Pierre Pascal ; suivi de, Lettre à Alexandre Soljenitsyne. (בצרפתית)
Jean Francois Bacot, Panait Istrati ou la conscience ecorchee d'un vaincu (בצרפתית)
Panait Istrati, Cum am devenit scriitor - הספר הוא שחזור על בסיס טקסטים אוטוביוגרפיים שנבחרו, תורגמו לרומנית ובוארו על ידי אלכסנדרו טאלקס. הספר יצא לאור ב-1985 בהוצאת מינרבה, בבוקרשט.
רשת אזורית

תרשים של רשת תקשורת מרחבית
WAN - רֶשֶׁת תִּקְשֹׁרֶת מֶרְחָבִית (Wide Area Network) היא רשת תקשורת המחברת בין מספר רשתות עירוניות ורשתות מקומיות, אשר בדרך כלל ממוקמות במרחק ניכר זו מזו.
רשת אזורית שונה מרשת עירונית בכך שהיא יכולה להתפרס על פני אזור גאוגרפי בלתי מוגבל (רשת האינטרנט היא רשת אזורית המתפרסת על חמש היבשות). רשת אזורית עוסקת בעיקר בניתוב מידע בין רשתות מקומיות או עירוניות, ונדיר מאוד למצוא בה צרכני או ספקי תוכן. על כן ההתייחסות לרשת אזורית היא בשלוש השכבות הנמוכות של מודל ה-OSI או שתי השכבות הנמוכות של מודל ה-TCP/IP.
ראו גם

מונחים ברשת מחשבים
LAN
רבקה סמית' (שחיינית)

רבקה סמית' (באנגלית: Rebecca Smith; נולדה ב-14 במרץ 2000) היא שחיינית קנדית. סגנית אלופה אולימפית (טוקיו 2020) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, אלופת עולם בבריכת 25 מטר (אבו דאבי 2021) במשחי שליחות ופעמיים ברציפות סגנית אלופת עולם בבריכת 25 מטר (אבו דאבי 2021 ומלבורן 2022) במשחה ל-200 מטר חופשי.
קריירה

סמית' נולדה וגדלה ברד דיר, אלברטה, קנדה.
קריירה > 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביולי 2017 זכתה במדליית ארד במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות.
קריירה > 2018

במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט, קווינסלנד, אוסטרליה ב-2018 היא זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
קריירה > 2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 היא זכתה ב-3 מדליות ארד במשחי שליחות (4x100 מטר חופשי, 4x200 מטר חופשי ו-4x100 מטר מעורב) לאחר ששחתה אותם בשלב המוקדמות.
קריירה > 2021 > סגנית אלופה אולימפית

באולימפיאדת טוקיו היא זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4×100 מטר חופשי ביחד עם קיילה סנצ'ז, מרגרט מקניל ופני אולקסיאק בתוצאה של 3:32.78 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 3:29.69 דקות ולפני ארצות הברית (3:32.81 דקות), כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.63 שניות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות בדצמבר אותה שנה היא זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב במשחי שליחים ו-1 כסף אישית. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי	בתוצאה של 1:52.24 דקות, אחרי שיבון הוהי מהונג קונג (1:50.31 דקות) ולפני פייג' מאדן מארצות הברית (1:53.01 דקות). מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם ארצות הברית בתוצאה של 3:28.52 דקות, לפני שוודיה (3:28.80 דקות), כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.11 שניות, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:32.96 דקות, לפני ארצות הברית (7:36.53 דקות) וסין (7:39.92 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:51.68 דקות ובמשחה שליחים משולב 4x50 מטר חופשי, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות.
קריירה > 2022

באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביולי 2022 זכתה בשתי מדליות, כסף (משחה שליחות 4x100 מטר חופשי) וארד (משחה שליחות 4x200 מטר חופשי), לאחר ששחתה בשלב המוקדמות.
רבקה פרונט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 במאי 1964 (בת 60) אנגליה לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 מקום לימודים:  קולג' סנט יו  Valentines High School  האקדמיה של וובר דאגלס למשחק דרמטי 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
רבקה לואיז פרונט (באנגלית: Rebecca Louise Front; נולדה ב-16 במאי 1964) היא שחקנית זוכת פרס באפט"א וסופרת יהודייה-בריטית. היא ידועה בעיקר מהופעותיה בסדרה "The Thick of It" ובקומדיות הסאטיריות משנות ה-90 של המאה ה-20 כמו "On the Hour", ‏"The Day Today" ו-"Knowing Me Knowing You with Alan Partridge".
בשנות ה-2000 המשיכה פרונט להופיע בתפקידים בולטים במגוון ז'אנרים של קומדיות בהן התוכנית הסאטירית "Monkey Dust", בסיטקום "Time Gentlemen Please", בקומדיה השחורה "נומי נומי" ובתוכנית המערכונים "Big Train". היא שיחקה גם בתפקידים דרמטיים בהם סגן ניצב ג'ין אינוסנט בסדרה "לואיס", גברת בנט במיני-סדרה "תעלומה באחוזת פמברלי" וגברת לנדאו בסרט הטלוויזיה "The Eichmann Show".
ביוגרפיה

פרונט נולדה בסטוק ניואינגטון שבלונדון שבממלכה המאוחדת, לשילה וצ'ארלס פרונט (אנ'). אמה כתבה ספרי ילדים, ואביה אייר אותם. אביה גם עיצב את הלוגו בעטיפת האלבום "Rubber Soul" של הביטלס. 
אביה היה יהודי ואמה ולשית. פרונט גדלה כיהודיה רפורמית.
חיים אישיים

ב-1998 נישאה פרונט לפיל קלימר. נולדה לה שני ילדים אוליבר ג'ק (נולד ב-24 בנובמבר 1998) ומטילדה "טילי" איימי (נולדה ב-28 באפריל 2001).
אחיה הוא ג'רמי פרונט, סופר ושחקן קומי. השניים שתפו פעולה בכתיבה ובהופעות בהן סדרה של תוכניות דוקמנטריות מזויפות בשם "Incredible Women" עבור רדיו 4. ספרה של פרונט "Curious: True Stories and Loose Connections" שהוא אוסף של סיפורים אוטוביוגרפיים, יצא לאור ב-2014.
פילמוגרפיה

לואיס (2006–2014) Lewis
(2009–2012) The Thick of It
(2010–2012) Grandma's House
הנרי הנורא (2011) Horrid Henry: The Movie
(2012– ) Psychobitches
קדימה, נשים (2013–2015) Up the Women
תעלומה באחוזת פמברלי (2013) Death Comes to Pemberley
רציחות במידסומר (2014) Midsomer Murders
(2014) Outnumbered
(2014– ) The Supervet
מיסטר בין (2015) Mr. Bean
אנושיים (2015) Humans
דוקטור הו (2015) Doctor Who
אייכמן שואו (2015)
(2016) Billionaire Boy
מלחמה ושלום (2016) War & Peace
דוקטור ת'ורן (2016) Doctor Thorne
במעמקי המסדרון האפל (2018) Down a Dark Hall
השמיים הם הגבול (2019) The Aeronauts
אווניו 5 (2020) Avenue 5
הערות שוליים

1 2  Jennifer Lipman "Bafta for Jewish actress Rebecca Front", The Jewish Chronicle. 7 June 2010
↑  "Actress Rebecca Front on her new book Curious". Western Daily Press. אורכב מ-המקור ב-2015-06-14. נבדק ב-28 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Booth, Hannah (28 באפריל 2012). "Rebecca Front: My family values". The Guardian. London. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  James Rampton (2 באוגוסט 1997). "Life on the front line". London: The Independent. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Ian Burrell, "Strictly no dancing on a channel that’s serious about scientists" in The Independent. 27-04-09
↑  "Psychobitches". comedy.co.uk. נבדק ב-28 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Psychobitches series two: Anna Nicole Smith, Elizabeth I, Audrey Hepburn and more – exclusive trailer". the Guardian. נבדק ב-28 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Spa: Meet The Characters". 16 בינואר 2013. נבדק ב-8 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cast announced for The Wrong Mans on BBC Two". BBC. 28 בינואר 2013. נבדק ב-10 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Midsomer Murders". itv.com. נבדק ב-28 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Susanna Lazarus. "Hugh Dennis, Claire Skinner, Tyger Drew-Honey, Daniel Roche and Ramona Marquez all return for series five of Outnumbered". RadioTimes. נבדק ב-28 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Incredible Women – Radio 4 Comedy Drama – British Comedy Guide". Comedy.co.uk. נבדק ב-17 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Curious by Rebecca Front". Orion Books. אורכב מ-המקור ב-2014-08-10. נבדק ב-15 במאי 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007358936105171  BNE: XX4584322  GND: 1071936522  ISNI: 0000 0000 0094 3122  LCCN: no2007006489  MusicBrainz: 3bfdb3b9-a0da-4687-8c42-a7e7f485f527  SUDOC: 195285255  VIAF: 153055761   WorldCat (עם VIAF): 153055761
רוזן מריונת'

| --- | --- |
 ייסוד המשרה:  20 בנובמבר 1947 
 איוש ראשון:  הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו
 תאריך ביטול המשרה:  8 בספטמבר 2022 
 
הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו, רוזן מריונת' (1947–2021).
רוזן מריונת' הוא תואר שנוצר במסגרת אצולת הממלכה המאוחדת ב־1947 יחד עם התואר דוכס אדינבורו וברון גריניץ' עבור הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו.
לאחר מותו של הנסיך פיליפ, החזיק בו בנו צ'ארלס, נסיך ויילס, עד שצ'ארלס עלה למלוכה והתואר שב לרשות הכתר.
מריונת'שייר הוא אחד משלושה-עשר מחוזות היסטוריים בוויילס.
רוזן מריונת' (1947)

הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו (1921–2021)
צ'ארלס, נסיך ויילס (נולד ב-1948)
הערות שוליים

↑  38128, The London Gazette, ‏21 בנובמבר 1947
ערך זה הוא קצרמרבנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רשת 18

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־31 שנים) 
 חברת אם:  ריליאנס אינדסטריז 
 מיקום המטה:  נוידה 
 ענפי תעשייה:  תקשורת המונים 
  
 www.nw18.com
 
רשת 18 (Network18 Media & Investments Limited, בבורסה BSE: 532798, NSE: Network18) היא חברת תקשורת המונים הודית בבעלות "Reliance Industries" או RIL‏. משרדיה הראשיים בנוידה שבצפון מערב הודו. החברה עוסקת בתחומי הטלוויזיה, הדפוס, אינטרנט, סרטים, שירותי תוכן.
רכישה

במאי 2014 הודיעה Reliance Industries כי היא תרכוש שליטה ברשת 18 כולל חברות הבת שלה. דירקטוריון RIL אישר מימון של עד 40 מיליארד רופי עבור ההשתלטות וביולי 2014 הודיעה RIL כי השלימה את ההשתלטות על רשת 18.
רוזן סטראת'רן

ערך זה עוסק ברוזן סטראת'רן. אם התכוונתם לדוכס סטראת'רן, ראו .
ויליאם, נסיך ויילס, במדי חיל האוויר המלכותי, יוני 2010, רוזן סטראת'רן הנוכחי
התואר רוזן סטראת'רן (באנגלית: Earl of Strathearn) הוא תואר אצולה הניתן כיום בבריטניה. התואר חודש באפריל 2011, לראשונה מאז שנת 1437, והוענק לנסיך ויליאם ולאשתו, קתרין, נסיכת ויילס.
האזור הגאוגרפי סטראת'רן הוא עמק (strath, מילה שמקורה בגאלית סקוטית) הנהר ארן, הזורם מלוך ארן אל נהר טיי, במרכז סקוטלנד.
יצירת התואר

התואר חודש עבור הנסיך ויליאם ואשתו,  קתרין, וניתן להם ביום חתונתם, 29 באפריל 2011, מטעם סקוטלנד, זכר לכך שהכירו בזמן לימודיהם באוניברסיטת סנט אנדרוז שבסקוטלנד. זהו תואר משני עבור הזוג, שתוארם הרשמי הוא נסיך ויילס ונסיכת ויילס.
ראו גם

דוכס קונוט וסטראת'רן
דוכס קמברלנד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289508505171  LCCN: sh2006002362
קתואי

נונג טום היא אולי הקתואי המפורסמת ביותר בקנה מידה בינלאומי בשל הופעתה בסרט Beautiful Boxer.
קתואי (בתאית: กะเทย, IPA: [kaʔtʰɤːj]) הוא מונח המתייחס בדרך כלל לנשים טרנסג'נדריות ולזכרים המתלבשים ומתנהגים כמו נשים בתאילנד. הם מכונים גם "סאו" או "פואיינג", "פארפט סונג" (סוג שני של אישה) או "פט טהי סאם" (המין השלישי). קיימת סברה כי המילה קתואי מקורה בשפת החמר.[דרוש מקור]
בעולם המערבי, מכונות לא אחת ליידיבויז, מונח הנחשב לכינוי גנאי.