stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד ניוברגר

| --- | --- |

 לידה:  10 בינואר 1948 (בן 76) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  כרייסט צ'רץ'
 השתייכות:  מערכת המשפט הבריטית
 תקופת כהונה:  יולי 2012 – הווה (כ־12 שנים)
 תפקידים בולטים:  נשיא בית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת
 בן או בת זוג:  Angela Holdsworth (1976–?) 
 צאצאים:  Jessica Neuberger, Nicholas Neuberger, Max Neuberger 
 פרסים והוקרה:  עמית כבוד של החברה המלכותית (2017)  Knight Bachelor 
 
דייוויד אדמונד ניוברגר, ברון נויברגר מאבוטסברי (באנגלית: David Edmond Neuberger, Baron Neuberger of Abbotsbury; נולד ב-10 בינואר 1948) הוא משפטן יהודי-בריטי אשר כיהן כנשיא בית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת מאז 1 באוקטובר 2012 ועד ל-4 בספטמבר 2017. קודם לכן שימש כשופט בבית משפט לערעורים עד לרפורמה החוקתית שבמהלכה הועברו הסמכויות השיפוטיות של בית הלורדים לבית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת שיוסד בהתאם לרפורמה בשנת 2009, אז הפך ל"שומר המגילות", שהוא השופט השני הבכיר ביותר באנגליה ובוויילס. ניוברגר מונה לבית המשפט העליון ב-2012. הוא שימש גם כשופט בלתי קבוע בבית המשפט בהונג קונג.
ביוגרפיה

ניוברגר נולד ב-10 בינואר 1948, הוא בנו של אלברט ניוברגר, פרופסור לפסיכולוגיה כימית בבית החולים סנט מרי ובאוניברסיטת ליליאן. דודו היה הרב הרמן נ' נויברגר. כל שלושת אחיו משמשים כפרופסורים: ג'יימס הוא פרופסור לרפואה באוניברסיטת ברמינגהם, מייקל היה פרופסור לאימונולוגיה מולקולרית באוניברסיטת קיימברידג', בעוד אנתוני הוא פרופסור למימון בבית הספר לעסקים וורוויק של אוניברסיטת וורוויק.
הוא התחנך בבית הספר וסטמינסטר, ולמד כימיה בכרייסט צ'רץ', אוקספורד. עם סיום לימודיו עבד בבנק הסוחרים, נ.מ. רוטשילד ובניו, בשנים 1970–1973.
קריירה משפטית

ניוברגר התקבל ללשכת עורכי הדין של לינקולן אין ב-1974, שם בהמשך הפך ל"בינצ'ר" ב-1993. הוא הפך להיות יועץ המלכה ב -1987. הוא היה רשם מ-1990 עד 1 באוקטובר 1996, כאשר מונה לשופט בג"ץ וקיבל את אות האבירות המקובלת. ב-2001 הוא מונה לשופט בית המשפט העליון של מידלנד, וויילס וצ'סטר, ושל המעגלים המערביים, משרה בה החזיק עד 12 בינואר 2004, כאשר מונה לשר המשפטים של חבר הנאמנים וחבר במועצת פרייבי. מאז 2005 הוא מכהן כיו"ר עמית (עם ריצ'רד סוסקינד) ב-ITAC (ועדת טכנולוגיית המידע ובתי המשפט של לורד צ'נצלר).
עלייתו לבית המשפט לערעורים ולאחר מכן לבית הלורדים הוא אחד המהירים ביותר בתקופה האחרונה. ב-23 ביולי 2009 הוכרז כי הוא ימונה את ל"שומר המגילות" הבא של רולס (אחראי על רשומות משפטיות בלשכת בית המשפט העליון) לאחר לורד קלארק. מינוי זה נכנס לתוקף ב -1 באוקטובר 2009.
בין השנים 2006–2007 הוא ניהל דיונים על מועצת לשכת עורכי הדין במטרה להרחיב את הכניסה ללשכה. הוא גם שימש בפאנל על גישה הוגנת למקצועות, בראשות שר הבריאות לשעבר, אלן מילבורן, שדיווח על מסקנותיה בחודש יולי 2009. חברי פאנל אחרים כללו את טרבור פיליפס, ראש הוועדה לשוויון וזכויות אדם, מיכאל גרייד, יו"ר ITV, ומרטין ריס, אסטרונום רויאל.
בחודש מאי 2010, ניוברגר נתן פסק דין שנוי במחלוקת, ex tempore (גזר דין הניתן באלתור), כי האיחוד המקצועי Unite (איגוד התעבורה הכללי הבריטי-אירי) לא עמד בכללי ההצבעה האמורים בחוק איגוד מקצועי. בחודש יולי 2010 קבע נויברגר כי יש לפנות את המפגינים לשלום בכיכר הפרלמנט, לאחר שהמפגינים הפסידו בערעור.
בחודש מאי 2011, תוך מתן הערות על צווי מניעה, אמר כי אתרי מדיה חברתית כמו טוויטר היו "לגמרי מחוץ לשליטה" ויש לחברה לשקול דרכים להביא את האתרים האלה תחת שליטה.
בחודש יולי 2012, הוכרז כי ניוברגר ירש בתפקיד נשיא בית המשפט העליון את לורד פיליפס לאחר שהאחרון מונה ב-1 אוקטובר 2012.
בחודש פברואר 2017, נודע כי ניוברגר פורש בספטמבר מתפקידו בבית המשפט העליון. ביולי 2017, הוכרז כי הברונית הייל ריצ'מונד תמונה לנשיא בית המשפט העליון והיא החליפה אותו בתפקיד ב-4 בספטמבר 2017.
הוא נבחר בשנת 2017 לעמית כבוד של החברה המלכותית.
חיים אישיים

ב-1976 נישא ניוברגר לאנג'לה הולדסוורת', מפיקת טלוויזיה וסופרת. לזוג שלושה ילדים, ג'סיקה, ניקולס ומקס, אשר משמשים כעורכי דין.
ניוברגר היה יו"ר קרן סכיזופרניה בשנים 2003 עד 2013, כאשר התמזגה עם ארגון המחקר לבריאות הנפש בבריטניה. כיום מכהן ניוברגר כנאמן של MHRUK. הוא היה נגיד אוניברסיטת לונדון לאמנויות בין השנים 2000 ו-2010. הוא היה נשיא האיגוד המדעי בריטיש רקורדס למשך תקופה קצרה ב-2009.
לקריאה נוספת

Bill Jones; Philip Norton (2014). Politics UK. Routledge. p. 442.
דילן טבארש

דילן טבארש דוס סנטוש (בפורטוגזית: Dylan Tavares dos Santos; נולד ב-30 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן מכף ורדה בעל אזרחות שווייצרית המשחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירת מועדונים

טבארש נולד בז'נבה. התחיל את הקריירה שלו באטואל קארוג'. בהמשך שיחק בסטאד ניון, סרבט ז'נבה U21, איוורדון מהליגות הנמוכות של שווייץ. בשנת 2018 חתם בסטאד לוזאן עמה עלה בסיום העונה הראשונה לליגת האתגר השנייה.
ב-23 ביולי 2021 חתם לעונה בנשאטל גזמאקס.
ב-29 במאי 2022 הצטרף לבסטיה מהליגה הצרפתית השנייה.
קריירה בינלאומית

בשנת 2020 זומן לסגל נבחרת כף ורדה ממנה היגרה משפחתו לשווייץ. ב-7 באוקטובר של אותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד אנדורה.
השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2021 וגביע אפריקה לאומות 2023.
דורון חרמוני

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1954 כפר סבא, ישראל
 פטירה:  24 ביוני 2016 (בגיל 61) זכרון יעקב, ישראל
 לאום:  ישראל
 מקום קבורה:  זכרון יעקב
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
 תפקידים:  פרופסור לרפואת המשפחה וחוקר. כיהן כראש החוג למדעי ההתנהגות בפקולטה לרפואה בטכניון, ראש החוג לרפואת המשפחה בטכניון, וראש החוג לרפואת המשפחה באוניברסיטת תל אביב
 בת זוג:  מיקי חרמוני
דורון חרמוני (26 ביוני 1954 – 24 ביוני 2016) היה רופא ישראלי, פרופסור לרפואת המשפחה וחוקר. כיהן כראש החוג למדעי ההתנהגות בפקולטה לרפואה בטכניון, ראש החוג לרפואת המשפחה בטכניון, וראש החוג לרפואת המשפחה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

חרמוני נולד בישראל, ב-1973 התחיל לימודי תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אותם סיים בהצטיינות ב-1976.מייד לאחר מכן התחיל לימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון, אותם סיים ב-1982 וראה עצמו כתלמידו המובהק של פרופסור טומי ספנסר.
קריירה רפואית

את הסטאז' ביצע בבית חולים מאיר שבכפר סבא ואת ההתמחות ברפואת המשפחה עבר בשירותי בריאות כללית, במהלך ההתמחות עבד כרופא בקיבוץ מגן ובנתיבות, עבר לצפון והיה רופא הקיבוץ בגעתון, מ-1986 ועד לשנת 2001 רופא במעגן מיכאל והחל ב-2001 כרופא בכפר ויתקין. החל ב-2005 עבד הן כרופא משפחה במרפאה עצמאית בזכרון יעקב והן כבקר רפואי במחוז שרון-שומרון של שירותי בריאות כללית.
קריירה אקדמית

בשנים 2000–2006 כיהן כראש החוג למדעי ההתנהגות בפקולטה לרפואה בטכניון.
בשנים 1998–2000 ו-2005–2007 כיהן כראש החוג לרפואת המשפחה בטכניון.
בשנים 2001–2005 היה מנהל המחלקה לרפואת המשפחה של מחוז חיפה וגליל מערבי בכללית.
ב-2008 מונה למרצה בכיר בפקולטה לרפואה בתל אביב וב-2015 מונה לפרופסור ויו"ר החוג לרפואת המשפחה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, תפקיד אותו מילא עד פטירתו.
בסולם האקדמי כיהן בתפקידים רבים ממדריך קליני לסטודנטים במרפאה שלו ועד מדריך מתמחים. ריכז קורסים ופיתח קורסים חדשים. מילא תפקידים שונים בוועדות שונות בפקולטה לרפואה בטכניון ובמועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית.
חיים אישיים

היה נשוי למיקי, אב לשלושה בנים ובת.
פרסים

בשנת 1985 קיבל חרמוני את פרס נשיא המדינה יחד עם חבריו לפרויקט "פעילי בריאות בנתיבות": ד"ר אלחיאני, ד"ר מנקוטה, ד"ר סיוון, ד"ר קולנדר. - יוזמה ייחודית שזכתה להוקרה והכרה בישראל ומחוצה לה.
מחקרים

חרמוני היה חוקר מושבע ופרסם יותר מ-70 מאמרים בעיתונות המדעית המבוקרת, 55 מהם מאמרי מחקר מקוריים. תחומי המחקר שלו היו מגוונים ביותר וכללו בין היתר: רפואת משפחה, מעורבות הקהילה בקידום בריאותה, דיכאון במרפאות בישראל ובמדינות אחרות בעולם, השפעות קורס של פעילי בריאות על הידע בשימוש אנטיביוטי, אפיון סיבות לכישלון ביצוע תורי המשך במרפאות בישראל, שיטה מהירה לאבחון דלקת גרון סטרפטוקוקלית במרפאות, מעקב של 16 שנים על תמותה בכפר אחד בישראל, רפואה אלטרנטיבית או משלימה, שינוי גישה בלימוד סטודנטים לרפואה במרפאות, ידע וגישות בנוגע ל- HIV\ AIDS בקרב סטודנטים לרפואה, אקולוגיה של טיפול רפואי בקרב טייסי חיל האוויר.
מחקרים בתחומים קליניים: כאבי גב תחתון וגישות טיפול, טיפול בחולי סרטן, סוכרת, קרדיולוגיה, שברים בירך.
ספרים

Halamish, L. D., & Hermoni, D. (2007). The Weeping Willow: Encounters with grief. New York, NY: Oxford University Press.
לין חלמיש ודורון חרמוני הערבה הבוכייה - מפגשים עם אבל ואובדן, הוצאת מערכת, 2010, תרגום מאנגלית - אינה קפלן
הערות שוליים

↑  רפואת המשפחה בישראל - לזכרו של טומי ספנסר
↑  פרופ' דורון חרמוני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303086105171  VIAF: 107508752   WorldCat (עם VIAF): 107508752
דן שביט

| --- | --- |

 לידה:  23 במרץ 1944 (בן 80) כְּפַר סָאלְד, ישראל 
 שם לידה:  דן שטרן 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (1986) 
 
דן שביט (נולד ב-23 במרץ 1944) הוא סופר, עורך וצייר ישראלי.
ביוגרפיה

שביט נולד בקיבוץ כפר סאלד למשפחה מראשוני הקיבוץ. הוא נכדו של חוקר האמנות גרשם קורט פרייער. שביט למד ספרות ואנגלית באוניברסיטת חיפה, ובמשך שנים אחדות עסק בהוראה בבית הספר האזורי הר וגיא.
בשנות השבעים ערך את "בקיבוץ", ביטאון הקיבוץ המאוחד, והשתתף במערכת כתב העת "שדמות". ספרו הראשון, קובץ סיפורים בשם "באוטובוס האחרון", יצא לאור בשנת 1972. מאז הוציא לאור שבעה ספרים נוספים, בהם רומנים ונובלות, וכן קובץ שיחות עם יצחק בן-אהרן. מלבד הכתיבה עוסק שביט גם בציור ורישום והציג בכמה תערוכות.
שביט זכה פעמיים בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים: בשנת 1986 ובשנת 2003.
דן שביט מתגורר בכפר סאלד ועובד כעורך בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
שביט הוצב במקום ה-103 ברשימת מרצ בבחירות לכנסת השלוש עשרה, במקום ה-102 בבחירות לכנסת התשע עשרה ב-2013 ובמקום ה-110 בבחירות לכנסת העשרים ב-2015.
ספריו

באוטובוס האחרון - סיפורים. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1972
אווה ואברהם. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1978
מסע לשבעה קולות. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1983
שיחות עם בן אהרן. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1984
אנה ואני. הוצאת עם עובד, 1986
משורר מתכוון להתאבד. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1989
בכל פעם שהוא מתאהב. הוצאת הקיבוץ המאוחד – ספרי סימן קריאה, 1996
כמו לילה אחרון. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001
פתאום ראיתי אותו. הוצאת ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2004
ימי עלמה ותום. הוצאת הקיבוץ המאוחד,2016
דלוריאן

ערך זה עוסק בחברה אמריקאית לייצור מכוניות. אם התכוונתם למכונת זמן בדיונית בסרטי "בחזרה לעתיד", ראו .
| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  ג'ון דלוריאן
 תקופת הפעילות:  24 באוקטובר 1975 – 1982  הקמה מחודשת בשנת 1995 (כ־6 שנים)
 מיקום המטה:  דטרויט 
 משרד ראשי:  דטרויט, ארצות הברית
 בעלות:  סטפן ויין
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  De Lorean DMC-12
 עובדים:  2,500+ (1981)
  
 www.delorean.com
 
דלוריאן (De Lorean Motor Company) הייתה חברה אמריקנית לייצור מכוניות שלא האריכה ימים. הדגם היחיד שייצרה היה הדלוריאן DMC-12, מכונית ספורט חדשנית שהייתה עשויה כולה פלדת אל-חלד ודלתותיה נפתחו כלפי מעלה. מכונית הדלוריאן זכתה לפרסום עולמי כשכיכבה כמכונת הזמן של גיבורי הטרילוגיה הקולנועית "בחזרה לעתיד", שהסרט הראשון בה יצא ב-1985.
החברה הוקמה ב-1975 על ידי ג'ון דלוריאן (אנ'), איש תעשיית הרכב של דטרויט, שהיה ממנהליה הצעירים והמבטיחים של ג'נרל מוטורס. המימון הושג בחלקו על ידי הלוואות בנקאיות ובחלקו ממשקיעים פרטיים, כולל ג'וני קרסון. ב-1981, לאחר עיכובים רבים, החל ייצור כלי הרכב במפעל שנבנה בבלפסט, צפון אירלנד. כלי הרכב הראשונים שיצאו מפס הייצור סבלו בתחילה מבעיות רבות, בשל הבטחת איכות לקויה.
המכונית יועדה לשוק האמריקאי, אך מחירה היקר (25,000 דולר) ביחס לביצועיה הספורטיביים הבינוניים, יחד עם כשלי שיווק שונים, כמו מכירת מכוניות ללא אחריות ובצבע אחד בלבד, הפכו אותה לכישלון מסחרי. גם שינויים בשערי החליפין בין הליש"ט לדולר פעלו נגדה. רק כ-6,000 מכוניות דלוריאן נמכרו. בנוסף, הנפקת החברה בבורסה לא יצאה אל הפועל משום שהרשות לניירות ערך של ארצות הברית לא אישרה אותה.
ב-1982, רגע לפני קריסתה הסופית של החברה הואשם מייסדה בהברחת סמים. דלוריאן אמנם זוכה לבסוף מאשמה זו, אך התקשה לשקם את שמו הטוב.
החברה פשטה את הרגל ב-1982, עוד לפני שיצא הסרט הראשון בסדרת "בחזרה לעתיד". כך אבדו 2,500 מקומות עבודה וכ-100 מיליון דולר שהושקעו בה. כיום הדלוריאן היא רכב אספנות מבוקש, עם מועדוני מעריצים רבים.
החברה נמצאת כיום בבעלותו של היזם סטפן ויין מיוסטון, טקסס, ומייצרת מכוניות 'דלוריאן' במהדורות מוגבלות במיוחד או על פי דרישה. מחיר המכונית נע כיום בין 57,000 דולר ל-75,000 דולר. המכוניות מורכבות מחלקים מקוריים שיוצרו בשעתו במפעל בבלפסט, ומחלקים חדשים המיוצרים במיוחד. כמו כן עוסקת החברה בשיקום ושיפוץ מכוניות 'דלוריאן' מקוריות ובייצור ושיווק של חלפים עבורן.
דור אלו

דור אלו (נולד ב-26 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני.
קריירת מועדונים

נולד וגדל בפתח תקווה, לישראל וללילי אלו. אלו התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. לקראת עונת 2012/2013 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, לאחר שירדה לליגה הלאומית, וב-10 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו, כשפתח בהרכב בתיקו 0-0 נגד הפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו. ב-5 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–2 נגד בית"ר תל אביב רמלה. לאחר המשחק נפצע ולא חזר לשחק עוד בעונה זו, בסיומה העפילה הקבוצה בחזרה לליגת העל. ב-31 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה, כשפתח בהרכב בהפסד 1–3 לבית"ר ירושלים, ובסך הכל שותף בשבעה משחקים בעונה זו.
בעונת 2014/2015 הגיע לקבוצה המאמן רן בן שמעון, אשר החליט להתבסס על שחקנים צעירים. אלו הפך לשחקן הרכב קבוע והיה שותף לעונה מוצלחת של הקבוצה שסיימה בפלייאוף העליון. ב-8 במאי 2016 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–1 על מכבי נתניה. בעונת 2016/2017 הפך לשחק מפתח בקבוצה, וכבש שער אחד ב-33 הופעות בליגת העל.
לקראת עונת 2017/2018 חתם בקבוצת הפועל באר שבע. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך 17 הופעות ליגה, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות. לקראת תחילת עונת 2018/2019 נפצע אלו בברכו, חזר לשחק בינואר 2019 וערך שמונה הופעות בליגת העל.
ב-6 באוגוסט 2019 הושאל לעונה אחת לבני יהודה תל אביב.
לקראת עונת 2020/2021 חזר מההשאלה אל קבוצת הפועל באר שבע אך מיד נמכר לעירוני קריית שמונה.
ב-27 בספטמבר 2021 חזר למכבי פתח תקווה וחתם בה עד לסיום העונה.
ב-26 ביוני 2022 חתם בהפועל תל אביב.
ב-12 ביוני 2023 חתם במכבי בני ריינה.
הערות שוליים

↑  תומר לוי, מוטי פשכצקי, ‏סופית: דור אלו הושאל מב"ש לבני יהודה, באתר ערוץ הספורט, 6 באוגוסט 2019
↑  יגאל גולדשטיין, ‏רשמי: אלו וקהת חתמו בקריית שמונה, באתר ערוץ הספורט, 26 ביולי 2020
↑  הדר יעקבי, ‏דור אלו חתם במכבי פ"ת עד סוף העונה, באתר ערוץ הספורט, 27 בספטמבר 2021
↑  שירי אלג'ם, ‏אחרי רומארטו: דור אלו חתם בהפועל תל אביב, באתר ערוץ הספורט, 26 ביוני 2022
↑  דורון בן דור, ‏רכש נוסף: המגן הימני דור אלו חתם בבני ריינה, באתר ONE‏, 12 ביוני 2023
גריגורי סמיונוב

| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1890 בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, רוסיה 
 הוצאה להורג:  30 באוגוסט 1946 (בגיל 55) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השכלה:  Orenburg Cossack School 
 פרסים והוקרה
 חרב הזהב של גבורה (1916)  דרגה רביעית במסדר גאורגיוס הקדוש (1914) 
 
גריגורי מיכאילוביץ' סמיונוב (ברוסית: Григорий Михайлович Семёнов;‏ 25 בספטמבר 1890 – 30 באוגוסט 1946) היה ההטמאן של הקוזאקים הזבאייקלים משנת 1919 עד אוקטובר 1920, מראשי המתנגדים למשטר הקומוניסטי בסיביר בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

סמיונוב נולד בכפר קוראנז'י (Куранжи) בנפת דורולגוייבסקי שבעבר הבאיקל (זבאייקלייה) למשפחה מעורבת של קוזאקים ובורייטים. את חינוכו הבסיסי קיבל בביתו. שליטתו של סמיונוב בשפות המונגוליות מהבית סייעה לו בהמשך לפקד על יחידות צבאיות בוריאטיות.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

סמיונוב התגייס לצבא האימפריה הרוסית בשנת 1908, ולמד בין השנים 1908–1911 בבית הספר הצבאי בעיר אורנבורג. לאחר מכן שירת במונגוליה, שבהּ השתתף במרד נגד השלטון הסיני (מרד אשר הוביל לעצמאותהּ של מונגוליה החיצונית ב-11 בדצמבר 1911). בשנת 1914 הוסגו כוחות צבא רוסיה, ובהם סמיונוב, ממונגוליה, כתוצאה מחשש רוסיה מהתגובה האירופית על מעורבותהּ בארגון המרד במונגוליה. סמיונוב ומפקדים רוסים אחרים הוחזרו לרוסיה, ושירתו בעבר הבאיקל.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשלח לחזית ולחם כמפקד פלוגה ברגימנט הקוזאקים "נרצ'ינסקי" בשטח פולין. על אומץ ליבו בקרבות עוטר ב עיטור גאורגי הקדוש. בשנת 1916 הועבר לחזית קווקז, שם השתתף בקרבות עם הטורקים ובמסע של כוחם רוסי לכורדיסטן הפרסי לעזרת הבריטים. לאחר חזרתו לרוסיה במאי 1917 הציע לארגן חטיבה של מונגולים ובוריאטים תחת פיקודו.
ביוגרפיה > הטמאן ואנטי-בולשביק

לאחר מהפכת אוקטובר ארגן סמיונוב מרד כנגד הבולשביקים בתחנת הרכבת ברזובקה. לאחר שלא זכה לתמיכה ניכרת נסוג מעבר הבאיקל למנצ'וריה, ושם ארגן את הכוחות הנאמנים לו. ב-26 באוגוסט 1918 הצליח סמיונוב לכבוש את מחוז צ'יטה מידי הבולשביקים בסיוע חיילי הלגיון הצ'כוסלובקי שמרדו כנגד בולשביקים וכבשו ערים רבות בדרכם לולדיווסטוק.
ב-9 במאי 1919 בעיר צ'יטה נבחר על ידי הקוזאקים להיות הטמאן של חיל הקוזאקים הזבאייקלים. ב-18 ביולי 1919 הועלה סמיונוב לדרגת גנרל על ידי האדמירל אלכסנד קולצ'אק.
ב-4 בינואר 1920, לאחר שהבין כי שלטונו קרס, העביר קולצ'אק את האחראיות על השטח שנשאר בשליטת הצבא הלבן בסיביר לידי גריגורי סמיונוב. אך, סמיונוב לא הצליח להתמודד עם הפרטיזנים הקומוניסטיים במחוזו, שערכו 3 מבצעים גדולים בתקופה שבין אפריל לנובמבר 1920 במטרה לכבוש את צ'יטה. בסוף אוקטובר 1920 נאלץ ההטמאן סמיונוב לסגת מצ'יטה, ובספטמבר 1921 ברח לסין מולדיווסטוק.
ביוגרפיה > חייו בגלות

לאחר בריחתו לסין היגר סמיונוב לארצות הברית ומשם לקנדה וליפן, בהּ התגורר עד 1932. כאשר הקימו היפנים את מדינת מנצ'וקו בצפון סין, הוזמן ההטמאן סמיונוב לגור בעיר דאליין (דַיְירֶן), שבהּ ישב עד אוגוסט 1945. סמיונוב קיבל פנסיה חודשית בסך 1,000 ין יפני, ותוארו היה ראש "איחוד הקוזאקים במזרח הרחוק". משנת 1934 הוא החזיק במשרה במוסד לעניינים רוסיים במנצ'וקו, וכתב את ספר זכרונותיו "עליי: זכרונות, מחשבות ומסקנות" («О себе: Воспоминания, мысли и выводы»), שיצא לאור בחרבין בשנת 1938.
סמיונוב נתפס בדליאן בידי צנחנים סובייטים בעת מבצע סערת אוגוסט בספטמבר 1945, כאשר נכבשה מנצ'וקו בידי ברית המועצות. לאחר שנעצר והואשם בפעילות אנטי-מהפכנית, גזר עליו בית המשפט העליון של ברית המועצות מוות בתלייה. סמיונוב הוצא להורג ב-29 באוגוסט 1946. שלוש בנותיו נידונו ל 25 שנות מאסר. בנו, מיכאל, נרצח בכלא.
ביוגרפיה > סמיונוב והיהודים

גריגורי סמיונוב לא היה אנטישמי במוצהר, אך למרות זאת מספר פוגרומים התרחשו במשך שלטונו. עד יוני 1919 לא התיר סמיונוב פעילות לתנועות לאומיות יהודיות בעיר צ'יטה. בפברואר של אותהּ שנה ייסד סמיונוב בצ'יטה את הגדוד היהודי. הגדוד, שמנה 200 חיילים, השתתף במבצעים רבים נגד פרטיזנים קומוניסטים.
לקריאה נוספת

Шерешевский Б. М. Разгром семёновщины (апрель – ноябрь 1920 г.). О роли Дальневосточной республики в борьбе за ликвидацию «читинской пробки» и объединение Дальнего Востока. Новосибирск, 1966. (ברוסית)
Познанский В. С. Очерки истории вооружённой борьбы Советов Сибири с контрреволюцией в 1917 – 1918 гг. Новосибирск, 1973. (ברוסית)
Кручинин А. С. К истории конфликта между А. В. Колчаком и Г. М. Сёменовым // История белой Сибири. Тезисы 4-й научной конференции. Кемерово, 2001. (ברוסית)
דור ביהא

| --- | --- |

 שיר
 סוגה:  מוזיקה מרוקאית
 שפה:  ערבית מרוקאית
דור ביהא הוא שיר עממי שיהודי מרוקו נוהגים להשמיע אותו בשמחות משפחתיות ועדתיות – חתונות, חגיגות המימונה ועוד.
לשיר יש מספר בתים, אך ברוב ההקלטות שרים רק את הבית הראשון.
במרוקו מקובל להשמיע את השיר בחתונות בשל תוכנו העליז והקצבי, ולרקוד לצליליו.
לשיר יש מספר ביצועים מוקלטים, אחד הוותיקים הוא של ויקטור אלמג'ריבי ששר את כל בתי השיר
ביצוע חדש יותר הוא של להקת שפתיים ששילבו אותו בנוסח עברי של השיר.
השיר מצוטט בשיר "בבר" של מוטי גלעדי (מוטי גלעדי, יורם צדוק).
הערות שוליים

↑  دور بيها يا الشيباني دور بيها, ILYESS SAHRAOUI, אתר יוטיוב.
↑  ויקטור אלמג'ריבי דור ביהא יא סיבאני, אתר יוטיוב.
↑  להקת שפתיים דור ביהא שיבני, אתר יוטיוב.
↑  מוטי גלעדי, בבר, אתר יוטיוב.
↑  אדם זקן, אתר "ערביט".
דילן וקול ספראוס

| --- | --- |

דילן (מימין) וקול (משמאל) ספראוס עם פייפר ריס (2009)
 לידה:  4 באוגוסט 1992 (גיל: 32) ארצו, איטליהאיטליה
 תקופת הפעילות:  1993–2012, 2015
דילן וקול ספראוס (באנגלית: Dylan and Cole Sprouse; נולדו ב-4 באוגוסט 1992) הם שחקנים אמריקאים תאומים.
ביוגרפיה

נולדו ב-4 באוגוסט 1992 בארצו שבאיטליה, להורים אמריקאיים שלימדו אנגלית במדינה. כאשר היו בני ארבעה חודשים המשפחה חזרה לארצות הברית והתיישבו בלונג ביץ', בקליפורניה.
דילן וקול ספראוס החלו את דרכם בעולם הבידור בגיל 6 חודשים, כשהופיעו בפרסומות לחיתולים.
לאחר מכן, בשנת 1993, היותם בני שנה החלו להשתתף בקומדיית המצבים של רשת ABC "גרייס על הכוונת" (אנ') כאשר השניים גילמו את התינוק של ברט באטלר. את תפקיד זה עשו במשך 5 עונות, עד 1998.
תפקידם המשמעותי הראשון שחשף אותם לקהל הרחב היה בשנת 1999 בסרט הקומי "ביג דדי" בכיכובו של אדם סנדלר, כאשר גילמו את הבן שלו – ג'וליאן "פרנקנשטיין" מקגראת'. באותה שנה שיחקו בסרט המתח "אשת האסטרונאוט" בכיכובו של ג'וני דפ.
בשנים 2000–2002 קול שיחק תפקיד סולו למשך שבעה פרקים בסדרת הקאלט המצליחה "חברים" בתפקיד בנו של רוס גלר (דייוויד שווימר). ובשנת 2001 הופיעו השניים בסדרה הקומית של רשת פוקס "מופע שנות ה-70" בתור הילדים השובבים שהלכו לאיבוד בפארק ופגשו את מייקל, ובסדרת המתח "חדר הסיוט" שכתב רוברט לורנס סטיין.
ובשנת 2005 החלו לככב בסדרה הקומית של ערוץ דיסני "החיים היפים של זאק וקודי" בה הם מגלמים תאומים זהים אשר הופכים את המלון שבו הם חיים למגרש המשחקים הפרטי שלהם. ובשנת 2008 החלו לככב בסדרת ההמשך ל"החיים היפים של זאק וקודי" - "החיים היפים על הסיפון" ששודרה עד 2011 ונחלה הצלחה רבה.
בשנת 2007 חתמו השניים על עסקה עם חברת דואלסטאר להקמת קו אופנה לבנים ופרסום מגזין, משחקי מחשב וסרטים.
ב-2010 עזבו את ערוץ דיסני לטובת לימודים במכללה בניו יורק. ב-2011 כיכבו ב"החיים היפים הסרט".
ב-2017 החל קול לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "ריברדייל" של רשת The CW. ובאותה שנה שיחק גם את וויל בסרט "במרחק נשימה" (five feet apart) לצד השחקנית היילי לו ריצ'רדסון.
בשנת 2020 גילם דילן ספראוס את טרוור בסרט "אחרי שהתנגשנו"
פילמוגרפיה

| שנה | סדרה | התפקיד של דילן | התפקיד של קול | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993-1998 | גרייס על הכוונת | פטריק קלי | פטריק קלי | תפקיד ראשי |
| 1998 | מד טי.וי | ילד | ילד | תפקיד אורח |
| 2001 | מופע שנות ה-70 | בובי | בילי | תפקיד אורח |
| 2001 | חברים | - | בן גלר | תפקיד אורח |
| 2005–2008 | החיים היפים של זאק וקודי | זאק מרטין | קודי מרטין | תפקיד ראשי |
| 2005 | כל כך רייבן | זאק מרטין | קודי מרטין | תפקיד אורח |
| 2008–2011 | החיים היפים על הסיפון | זאק מרטין | קודי מרטין | תפקיד ראשי |
| 2009 | המכשפים מוויברלי פלייס | זאק מרטין | קודי מרטין | תפקיד אורח |
| 2009 | האנה מונטנה | זאק מרטין | קודי מרטין | תפקיד אורח |
| 2010 | אני בלהקה | זאק מרטין | קודי מרטין | תפקיד אורח |
| 2012 | לגמרי במקרה! | עצמו | עצמו | תפקיד אורח |
| 2017 | ריברדייל (סדרת טלוויזיה) | - | ג'אגהד | תפקיד ראשי |
| שנה | סרט | התפקיד של דילן | התפקיד של קול | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | ביג דדי | ג'וליאן "פרנקנשטיין" מקגראת' | ג'וליאן "פרנקנשטיין" מקגראת' | תפקיד ראשי |
| 1999 | אשת האסטרונאוט | תאום | תאום | תפקיד אורח |
| 2001 | ראיתי את אמא מנשקת את סנטה קלאוס | ג'סטין קרוור | ג'סטין קרוור | תפקיד ראשי |
| 2002 | אשף התחפושות | פיסטצ'יו הצעיר | פיסטצ'יו | תפקיד אורח |
| 2004 | פעימות לב | ג'רמייה בבגרותו | ג'רמייה בבגרותו | תפקיד אורח |
| 2007 | הסיפור המודרני: בן המלך והעני | טום קנטי | אדי טודור | תפקיד ראשי |
| 2011 | החיים היפים: הסרט | זאק מרטין | קודי מרטין | תפקיד ראשי |
דואר מבוסס רשת

דואר מבוסס רשת (בלועזית: Webmail) הוא שירות דואר אלקטרוני המאפשר גישה אל כל שירותי הדואר דרך דפדפן, באמצעות תוכנת דואר אלקטרוני המותקנת על שרת Web של ספק השירות, ומשמשת כממשק המציג את הודעות הדואר האלקטרוני בדף אינטרנט בדפדפן.
מטרת השירות היא לספק יכולת גישה נוחה ופשוטה לחשבון הדואר האלקטרוני מכל מחשב המקושר לרשת האינטרנט, ללא תלות בתוכנת דואר אלקטרוני המותקנת על המחשב המקומי (כדוגמת Microsoft Outlook), וללא צורך להתקין ולהגדיר תוכנה כזו.
יתרונות

שימוש בתוכנת דפדפן, אשר מותקנת ופועלת ברוב רובם של המחשבים שמחוברים לרשת האינטרנט.
השימוש פשוט יותר, ודורש רק ידיעה של כתובת האתר, שם וסיסמה (בניגוד לשימוש בתוכנות דוא"ל, שדורש הזנה של הגדרות לשליחה וקבלה של הדוא"ל, לפני השימוש בו)
הודעות הדואר האלקטרוני מאוחסנות בשרת ונגישות למשתמש מכל מחשב, ולא רק ממחשב אישי אחד. בהחלפת מחשב אין כל צורך בהעתקת ההודעות ממחשב למחשב.
פשטות השימוש הובילה לתחרות בין ספקים שונים, להגדלת ההיצע, ולהגדלת סל השירותים שמסופק עם תיבות הדוא"ל. למשל, באמצע שנות התשעים תיבת דוא"ל סטנדרטית הייתה בגודל של מגהבייט בודד. עם התבססות שירותי הרשת גודל זה עלה עד ל-10 מגה בשירותים חינמיים, ו-100 מגה בשירותים בתשלום. עם התגברות התחרות, Gmail הציעה תיבה בגודל אחד גיגהבייט, ונפחי האחסון המקובלים יכולים להגיע ל-1 TB .
חשבון הדואר האלקטרוני וכתובת הדואר האלקטרוני אינם קשורים לספק שירותי הרשת, מה שמאפשר החלפת ספק שירותי הרשת ללא צורך להחליף כתובת דואר אלקטרוני.
לפני הופעת הדואר מבוסס הרשת והתחרות שבתחום זה, תיבות דוא"ל היו נפתחות על ידי ספק שירותי אינטרנט ובצמוד לחיבור רשת מסוים. כך נוצרו מקרים בהם מספר בני משפחה או עובדים בעסק חלקו תיבת דוא"ל אחת, והדבר פגע בפרטיותם וביעילות השימוש האישי בתיבות. הגברת התחרות בתחום, מספר הספקים הגבוה וחופשיות שירות הדואר מבוסס הרשת מאפשר כיום לפתוח תיבות נוספות על התיבה הבודדת שניתנת על ידי הספק (אם בכלל). כמו כן, ריבוי אתרי הדוא"ל מאפשר לאדם מסוים לפתוח מספר תיבות שונות למטרות שונות.
חסרונות

יש צורך להשתמש במחשב המחובר לאינטרנט ואין יכולת מובנית לעבודה עם דוא"ל כאשר לא מחוברים לרשת.
הצורך להשתמש בדפדפן, שהיא תוכנה כבדה יחסית עבור יישום שהוא טקסטואלי ברובו.
דוגמאות לשירותי Webmail נפוצים

Gmail
הוטמייל
Yahoo!
וואלה!
ראו גם

פרוטוקולי דואר אלקטרוני:
Post Office Protocol
Internet Message Access Protocol
Simple Mail Transfer Protocol
שירות דואר מבוסס רשת