stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרוץ אופניים

מרוץ אופני כביש
מרוץ אופניים הוא ענף ספורט שבו נערכת התחרות ברכיבה על אופניים. קיימים מספר סוגי תחרויות המקובלים בענף זה:
אופני כביש – מרוצים הנערכים על כבישים סלולים. מרוצים אלה הם הענף הוותיק ביותר והענף שזוכה לפרסום הרב ביותר מבין סוגי המרוצים. בתוך עולם מרוצי הכביש ישנן כמה קטגוריות עיקריות:
מרוץ חד יומי – מרוצים הנערכים למספר שעות ביום אחד. מרוצים מפורסמים בני עשרות שנים מסוג חד יומיים הם הפריז-רוביי, ליאז'-בסטון-ליאז', ועוד.
מרוץ רב יומי – מרוצים המוזנקים יום אחר יום, בדרך כלל למספר ימים ועד לשלושה שבועות (גראנד טורס). מרוצי שלושת השבועות המוכרים הם הטור דה פראנס, הג'ירו ד'איטליה, והוואלטה של ספרד.
מרוצי הקפות – מרוצים חד יומיים הנערכים בדרך כלל ברחובות ערים שנסגרו לטובת המרוץ, ומאפשרים לקהל לצפות ברוכבים במשך כל המרוץ. למרוצים אלה פעמים רבות אופי דינמי והתקפי, מרובי פניות והאצות.
אופני מסלול – ולודרום (velodrome) -מרוצים של אופני מסלול. למרוצים אלו יש היסטוריה ארוכה, אך הם מוגבלים למדינות ולערים שבהן יש ולודרום.
מרוצי אופני הרים – הנערכים בתנאי שטח משובשים ודרכי עפר, הם ענף שהתפתח ב-25 השנים האחרונות וצובר פופולריות הולכת וגדלה (ראו למשל אליפות אירופה באופני הרים). בתחום מרוצי אופני ההרים מספר קטגוריות עיקריות:
קרוס קאנטרי (XCO) – מרוצים קצרים ואינטנסיביים יחסית (בין שעה לשעתיים בדרך כלל). מרוץ אופני ההרים באולימפיאדה היה מקטגוריה זו.
מרתון אופני הרים (XCM) – מרוצים ארוכים יחסית (שעתיים עד שש שעות לרוב) הן חד יומיים והן רב יומיים. דוגמה למרתון אופני הרים חשוב הוא המרוץ הרב יומי קייפ-אפיק בדרום אפריקה.
אנדורו (Enduro) – מרוצים המתנהלים במורד במסלולי רכיבה טכניים ותלולים בהם מתבצעים קטעי המדידה בהזנקות בדד, ובין מקטע אחד לשני ישנם קטעי התשה בהם מטפסים המתחרים חזרה כדי לצאת למקטע נוסף.
דאונהיל (Downhill) – מרוצים המתנהלים במורד במסלולי רכיבה טכניים ותלולים באופן קיצוני, בדרך כלל באתרי סקי. ההזנקות הן הזנקות בדד. העלייה לתחילת המסלול חזרה מתבצעת בדרך כלל ברכבלי הסקי ולא ברכיבה.
סייקלו-קרוס – שילוב של מרוץ על כביש ובדרכי עפר בוציות הכוללות מכשולים. סוג מרוצים זה פופולרי באירופה בעונת החורף.
מרוצים באופני BMX – אופני BMX זהו סוג מרוצים חדש יחסית, שצובר פופולריות בעולם בשנים האחרונות וצורף לתוכנית האולימפית באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
מרוצי עפר (גראבל) – תחום חדש יחסית של רכיבה שיצא מעולם הסייקלוקרוס. האופניים עצמם דומים אולם עברו התאמה לרכיבה למרחקים ארוכים בדרכי עפר ובניגוד לסייקלוקרוס הדגש פה הוא על סבולת למרחקים ארוכים.
טוליה צבי

| --- | --- |

 לידה:  2 בפברואר 1919 מילאנו, ממלכת איטליה 
 פטירה:  22 בינואר 2011 (בגיל 91) רומא, איטליה 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 מקום קבורה:  קמפו ורנו 
 השכלה:  אוניברסיטת מילאנו 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית 
 בן או בת זוג:  ברונו צבי 
 פרסים והוקרה
 אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  מדליית זהב של מסדר ההצטיינות האיטלקי לתרבות ואמנות 
 
טוּליה צבי (Tullia Zevi;‏ 2 בפברואר 1919, מילאנו – 22 בינואר 2011, רומא) הייתה עיתונאית וסופרת איטלקייה יהודייה, פעילה מרכזית בקהילה היהודית באיטליה, שהוגדרה כ"עמוד התווך" של הקהילה. מ-1983 עד 1998 כיהנה כנשיאת איחוד הקהילות היהודיות של איטליה.
קורות חיים

נולדה במשפחה יהודית אמידה. אביה, ג'וזפה קלבי (Calabi), היה עורך דין נודע ואנטי-פאשיסט מושבע.
למדה פילוסופיה באוניברסיטת מילאנו וכן בקונסרבטוריון.
כאשר קיבלה איטליה הפשיסטית ב-1938 את חוקי הגזע, שכללו אפליה בוטה כנגד היהודים, שהתה צבי עם משפחתה בחופשה בשווייץ. בעקבות המצב הפוליטי, נדדה המשפחה תחילה לז'נבה ומשם עברה לפריז, שם המשיכה צבי את לימודיה בסורבון. בקיץ 1939 היגרה המשפחה לארצות הברית על סיפון ה"איל-דה-פראנס", שיצאה מלה האבר. צבי המשיכה את לימודיה בבית הספר ג'וליארד ובקולג' רדקליף, ובמקביל, כמו בעת שהותה בפריז, הוסיפה לנגן בנבל למחייתה. בתקופה זו הכירה את פרנק סינטרה ואת ליאונרד ברנשטיין, כאשר ניגנה תחת שרביטו.
בניו יורק התחברה צבי לחוגים אנטי-פאשיסטיים, ועשתה את הצעדים הראשונים בקריירה העיתונאית שלה, בין היתר במסגרת ארגון "Giustizia e Libertà" ("צדק וחירות") ובכתב העת "Italy against Fascism", שערכה, ובתוכנית רדיו ששידרה ב-NBC, שכוונה לפרטיזנים האיטלקים. בארצות הברית הכירה את הארכיטקט ומבקר האמנות היהודי-איטלקי ברונו צבי (1918–2000), ונישאה לו ב-26 בדצמבר 1940 בניו יורק. ביולי 1946, לאחר תום המלחמה, שבה לאיטליה עם בעלה. דיווחה ככתבת שטח ממשפטי נירנברג.
במשך יותר מ-30 שנה – מ-1960 עד 1993 – עבדה צבי ככתבת שטח עבור עיתון "מעריב". בשנות פעילותה דיווחה בין השאר ממשפט אייכמן בירושלים. כמו כן, עבדה ככתבת עבור השבועון "The Jewish Chronicle", עיתון יהדות בריטניה.
משנת 1978 כיהנה כסגנית נשיא איחוד הקהילות היהודיות של איטליה (Unione delle comunità ebraiche italiane,‏ UCEI). כעבור חמש שנים, ב-1983, התמנתה לנשיאת האיחוד – האישה הראשונה שבתפקיד – והחזיקה במשרה זו עד 1998. בשנת 1987 חתמה על האמנה המבססת את היחסים בין ממשלת איטליה והאיחוד.
ב-1992 הכתיר אותה נשיא איטליה אוסקר לואיג'י סקאלפרו בתואר אבירת הצלב המפואר (Cavaliere di Gran Croce), הדרגה השנייה במסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה.
ב-1998 נבחרה כחברה בוועדה משרד החינוך לבין-תרבותיות וכחברה הנציבות האיטלקית של אונסק"ו. באותה שנה הייתה גם לחברה בוועדה הלאומית לביו-אתיקה, עד 2006.
ב-2007 פרסמה את הביוגרפיה שלה, תחת הכותרת " Ti racconto la mia storia. Dialogo tra nonna e nipote sull’ebraismo" ("אספר לכם את סיפורי. דיאלוג בין סבתא ונכד על היהדות"), שכתבה עם נכדתה נתניה צבי.
טוליה צבי נפטרה ברומא ב-22 בינואר 2011, בגיל 91.
מקאן מאלאי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מזון 
 אזור מוצא:  אוטר פרדש
 מוצא:  הודו הודו
 אופן הגשה:  קינוח
 מרכיבים עיקריים:  חלב, שמנת, חמאה
 
מקאן מאלאי (בהינדי: मक्खन मलाई; באנגלית: Makhan Malai) הוא קינוח הודי המורכב משמנת וחלב אשר נפוץ באזור אוטר פרדש.
המאכל מורכב ממאלאי, חלב, חמאה מומסת, אבקת סוכר ואבקת הל אותם מוסיפים על פי שלבי ההכנה שנערכת בכ-8 שעות.
הקינוח נפוץ במשק הבית ההודי בעיקר בערים ואראנסי, קאנפור ולאקנאו ונהוג לצרוך אותו במהלך החורף.
הערות שוליים

↑  THE LIGHTEST INDIAN DESSERT...MAKHAN MALAI Photo from Asli India, archive.ph, ‏2013-02-16
↑  Vaishali Tripathi, Indian desi tadka, Onlinegatha, 2016-08-09, ISBN 978-93-85818-00-4. (באנגלית)
↑  Lucknow Photos - Featured Images of Lucknow, Lucknow District - Tripadvisor, www.tripadvisor.in (ב־Indian English)
חוקי ליפית-אשתר

אחד משרידי קובץ חוקי ליפית-אשתר, הכולל חלק מאחרית הדבר ומספר חוקים
חוקי ליפית-אִשתר (או חוקי ליפית־אישתר) הם קובץ חוקים מהקדומים ביותר שנמצאו בחפירות ארכאולוגיות. הקובץ נכתב בתקופתו של ליפית-אשתר, המלך השני בשושלת האכדית הראשונה של העיר איסין במאה ה-19 לפנה"ס. לוחות כתב היתדות עליהם נכתב הקובץ, נמצאו בחפירות בעיר ניפור בתחילת המאה ה-20, אולם זוהו כקובץ חוקים רק במחצית המאה, אחר כך. הקובץ כלל פתיחה, אחרית דבר וככל הנראה למעלה מ-100 חוקים, שרק 25 מתוכם ניתנים לקריאה. החוקים כתובים במתכונת של "אם-אז" והם משקפים העדפה לפיצוי הקורבן, על פני הענשת הפוגע. על בסיס מאפיינים לשוניים ותוכניים חוקרים רואים בקובץ זה חוליה אמצעית בין השפעות שומריות ואכדיות על מבנה החברה והשלטון במסופוטמיה.
הממצאים וגילויים

בסך הכל זוהו חמש תעודות כתב יתדות בהם חלקים מפרקי הפתיחה, אחרית דבר והחוקים עצמם. חלק הארי של קובץ החוקים התגלה בחפירות המשלחת הארכאולוגית של אוניברסיטת פנסילבניה בין השנים 1889–1900 בעיר ניפור. עם זאת, זיהויין של התעודות כקובץ חוקים אחד התבצע רק במחצית השנייה של שנות ה-40.
להלן פירוט הממצאים:
שלוש תעודות בכתב יתדות בשפה השומרית שנמצאו בניפור ופורסמו בשנת 1919 בידי חוקרי המוזיאון האוניברסיטאי של פילדפיה (באוניברסיטת פנסילבניה). אלה זוהו בעת פרסומן כחלקי המנון שמקורו בתקופת מלכותו של ליפית-אשתר באיסין בתחילת האלף השני לפנה"ס.
תעודה בכתב יתדות שנמצאה במוזיאון הלובר בפריס. אין מידע לגבי מקורה של תעודה זו, אולם תוכנה תורגם ופורסם בצרפת בשנת 1929. עם תרגום וזיהוי שאר התעודות בארצות הברית ב-1947, הבינו החוקרים שגם תעודה זו כוללת חלק מאותו טקסט ונעזרו גם בה לשחזור הטקסט המקורי.
ארבעה שברים של תעודת כתב יתדות אחת שגם הם נמצאו בחפירות אוניברסיטת פנסילבניה בניפור בתחילת המאה ה-20. במהלך מיפוי ותרגום של ממצאי החפירה בשנת 1947, הבינו החוקרים שמדובר למעשה בשברים של תעודה אחת ושהם כוללים קובץ חוקים שלם – פתיחה, רשימת חוקים ואחרית דבר. במהלך ניתוח השברים הללו, זיהוי החוקרים זהות בטקסט הכתוב בשלוש התעודות הקודמות והתעודה שבמוזיאון הלובר וגיבשו הערכה שכל שמונת הממצאים מתייחסים לאותו טקסט.
מהשוואה של כל השברים והחלקים הזהים ביניהם מעריכים החוקרים, כי התעודה המקורית הייתה בגודל 23X28 ס"מ וכללה כ-1,200 שורות. מתוכן הצליחו החוקרים לקרוא כ-400: 80 שורות מהפתיחה, 60 שורות מאחרית הדבר, וכ-160 שורות מסעיפים החוק עצמם – כ-25 חוקים שכיסו כשליש משטח הכתב של סעיפי החוק. על בסיס זה מעריכים החוקרים שהקובץ כלל למעלה ממאה חוקים.
ראו גם

חוקי אור-נמו
חוקי אשנונה
חוקי חמורבי
חוקי התורה
לקריאה נוספת

אברהם לבנון, קובצי חוקים של העמים במזרח הקדמון, הוצאת א.ו.ר., חיפה, 1967.
ה. סאגס, דברי ימי בבל, הוצאת ש. פרידמן, 1972.
מאיר מלול, קובצי הדינים ואוספים משפטיים אחרים מן המזרח הקדום, פרדס הוצאה לאור, חיפה, 2010.
One Kiss

"One Kiss" (בעברית: "נשיקה אחת") הוא שיר של הדי ג'יי והמפיק המוזיקלי הסקוטי קלווין האריס, והזמרת הבריטית דואה ליפה. השיר יצא להורדה דיגיטלית וסטרימינג בתור סינגל, דרך קולומביה רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט ב-6 באפריל 2018. מאוחר יותר הוא נכלל במהדורת הסופר דלוקס של אלבום האולפן הראשון של ליפה, Dua Lipa: Complete Edition. השיר נכתב על ידי האריס וליפה לצד הזמרת הקנדית ג'סי רייז, כאשר האריס אף הפיק את השיר. השיר הוא מז'אנר דאנס-פופ, דיפ האוס, דיווה האוס, אלקטרו דאנס, אלקטרו האוס, יורודאנס, יורו האוס, פאנק האוס, טרופי האוס, דיסקו פאנקי ובעל אלמנטים משנות התשעים. התוכן המילולי של השיר עוסק בהתאהבות מיידית לאחר נשיקה אחת.
"One Kiss" זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל מצד מבקרי המוזיקה, ורבים שיבחו את צליל הנגינה והאסתטיקה הקייצית. השיר שהה שמונה שבועות בראש מצעד הסינגלים הבריטי, והפך לסינגל התשיעי של האריס והשני השני של ליפה שהגיע להישג זה, ואף היה לסינגל ששהה לאורך הזמן הארוך ביותר בראש המצעד עבור שניהם. בנוסף, השיא הגיע למקום 26 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי, ומאז הוסמך לתואר פלטינה משולשת וכפולה בבריטניה ובארצות הברית על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) ואיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), בהתאמה. השיר הגיע לפסגת המצעדים ב-18 מדינות אחרות, ביניהן גרמניה, אירלנד וסקוטלנד, והוסמך למולטי-פלטינה ב-13 אחרות, וכן ליהלום בצרפת ובפולין.
הוידאו קליפ הנלווה לשיר בוים על ידי אמיל נאוה ועלה לאפל מיוזיק ב-1 במאי 2018, לפני ששוחרר ליוטיוב למחרת. בסרטון מופיעה ליפה מול מסך ירוק המציג פרטים שונים, בהם בריכה, בה האריס מופיע כמלצר. הקליפ זכה לשבחים מצד המבקרים, שהדגישו את האסתטיקה והתלבושות. לשיר פורסם גם קליפ מילים. האריס וליפה קידמו את One Kiss עם כמה הופעות חיות, בהן הופעות בגרהם נורטון שואו, טקס פרסי גראמי ה-61, וטקס פרסי המוזיקה הבריטית לשנת 2019. פורסמו מספר רמיקסים לשיר, בהם רמיקסים של ג'וז, אוליבר הלדנס ו-R3hab.
נכון לינואר 2023, צבר השיר כ-1.7 מיליארד האזנות באפליקציה ספוטיפיי
רקע ופרסום

קלווין האריס ודואה ליפה נפגשו לראשונה במסיבה, זמן קצר לאחר שליפה הוציאה את הסינגל שלה "Be The one" בשנת 2015. שנתיים לאחר מכן מצא האריס שיר שכתב למחצה, שלדעתו יישמע מושלם עבור ליפה. זמן קצר לאחר מכן, הוא יצר קשר איתה קשר בטוויטר בזמן ששהתה ג'מייקה והציע לה לעבוד איתו על הרצועה. ליפה הסכימה, והשניים נפגשו בביתו של האריס בלוס אנג'לס, בזמן שהייתה בסיבוב ההופעות Self-Titled Tour, שם השמיע לה את שיריו והקליפים הקודמים שלו, כדי להציג לה את הכיוון אליו הוא רוצה שילך השיר. האריס רצה ליצור מוזיקת דאנס, כמו בשירו הקודם. One Kiss נכתב על ידי השניים, יחד עם הזמרת הקנדית ג'סי רייז, אם כי האריס הצהיר כי כמעט ואין לו קשר לתוכן הלירי של השיר. השיר הוקלט על ידי האריס בינואר 2018 באולפני God's Eyes בלוס אנג'לס.
ב-21 במרץ 2018, האריס שינה את תמונת הטוויטר שלו לתמונה הכוללת קוד QR במרכז. בסריקת הקוד נכתב: "Calvin Harris & Dua Lipa – One Kiss". בחודש שלאחר מכן, שני האמנים הכריזו על השיר עם פוסטים זהים ברשתות החברתיות, וחשפו את העטיפה הכחולה של הסינגל ואת תאריך יציאתו. One Kiss יצא להורדה דיגיטלית וסטרימינג ב-6 באפריל 2018, ומאוחר יותר יצא כסינגל 12 אינץ' ב-20 ביולי 2018, כששתי הגרסאות עברו דרך סוני מיוזיק וקולומביה רקורדס. הוא נשלח גם לרדיו הלהיטים העכשוויים באוסטרליה, איטליה, בריטניה, וארצות הברית. בסופו של דבר, נכלל השיר כרצועה הרביעית בדיסק השני של מהדורת הסופר דלוקס של אלבום האולפן הראשון של ליפה, Dua Lipa: Complete Edition, שפורסם ב-19 באוקטובר 2018 דרך וורנר ברוס רקורדס.
הרכב

מבחינה מוזיקלית, One Kiss משלב סוגים שונים של ז'אנרים, בהם דאנס-פופ והאוס, דיפ האוס, דיווה האוס, אלקטרו האוס, יורודאנס, יורוהאוס, פאנק האוס, וטרופי האוס. בשיר נראה כי האריס חוזר לצלילי האלקטרו-האוס של שיריו הקודמים, תוך שילוב של גראג' בריטי, דיסקו פאנקי ואלמנטים משנות התשעים.
הצלחה

One Kiss הוצב במספר רשימות סוף שנה של 2018. השיר זכה בתואר שיר המחול/אלקטרוני הטוב ביותר לשנת 2018 על ידי בילבורד. ברשימת השירים הטובים ביותר של אותו מגזין לשנת 2018, השיר דורג במקום ה-12, ואילו בגרדיאן הוא הוצב במקום ה-70. ברשימת הטופ סינגלים לשנת 2018 של Popjustice, השיר הוצב במקום ה-14. באפריל 2020, כריסטופר רוזה מגלמור דירג את One Kiss כשיר השמיני הטוב ביותר של ליפה, וכינה אותו "יום בריכה מושלם בצורת מוזיקה".
השיר זכה במספר פרסים ומועמדויות, בהם סינגל השנה בטקס פרסי המוזיקה הבריטית 2019. השיר הועמד בקטגוריית שיר המחול/אלקטרוני הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד לשנת 2019, טקס פרסי המוזיקה של iHeartRadio ובטקס פרסי בחירת הנוער 2018, אך לא זכה. הסינגל היה מועמד גם בקטגוריית "שיר הקיץ" בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2018, ובפרסי בחירת הנוער 2018.
| טקס | שנה | פרס | תוצאה | הערה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרסי הנוער של רדיו 1 של ה-BBC | 2018 | הסינגל הטוב ביותר | מועמדות |  |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 2019 | שיר אלקטרו / דאנס | מועמדות |  |
| פרסי BreakTudo | 2018 | שיתוף הפעולה הטוב ביותר | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה הבריטית | 2019 | סינגל השנה הבריטי | זכייה |  |
| פרסי המוזיקה daf BAMA | 2018 | השיר הטוב ביותר | מועמדות |  |
| פרסי GAFFA | 2019 | השיר הזר הטוב ביותר | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של iHeartRadio | 2018 | שיר השנה של המחול | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של LOS40 | 2018 | שיר השנה הבינלאומי | מועמדות |  |
| פרסי הווידאו קליפים של MTV | 2018 | שיר הקיץ | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של NRJ | 2018 | שיר השנה הבינלאומי | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של NRJ | 2018 | השיר הכי מוזרם | זכייה |  |
| פרס Popjustice למוזיקה | 2018 | סינגל הפופ הבריטי הטוב ביותר | מועמדות |  |
| פרסי בחירת הנוער | 2018 | שיר דאנס/אלקטרוני | מועמדות |  |
| פרסי בחירת הנוער | 2018 | שיר קיץ | מועמדות |  |
| פרסי טלהיט | 2018 | שיתוף הפעולה של השנה | זכייה |  |
וידאו קליפ

את הקליפ לשיר ביים אמיל נאוה, שעבד בעבר עם האריס על קליפים רבים, בהם Outside (שנת 2014), This Is What You Came For (שנת 2016) ו-Feels (שנת 2017).
נכון לחודש ינואר 2023, ווידאו הקליפ צבר כ-862 מיליון צפיות ביוטיוב
הופעות חיות

האריס וליפה ביצעו את One Kiss בפעם הראשונה במהלך פרק של גרהם נורטון שואו ב-20 באפריל 2018. לצורך ההופעה, לפשה ליפה בלייזר כתום וגרביונים תואמים מתצוגת מסלול האביב של ורסצ'ה 2018. ליפה ביצעה סולו לשיר בטקס הפתיחה שקדם לגמר ליגת האלופות 2018 ב-26 במאי של אותה שנה בקייב. לאחר צאתו, השיר התווסף לסט-ליסט בסיבוב ההופעות של ליפה, The Self-Titled Tour (שנים 2017–2018). ב-10 בפברואר 2019, ביצעה ליפה את השיר כמאש-אפ עם הזמרת סנט וינסנט בטקס פרסי גראמי ה-61. האריס וליפה ביצעו את השיר כחלק ממיקס, יחד עם סם סמית' בביצוע השיר Promises, וראג-אנ'-בון מאן שביצע את "Giant" בטקס פרסי המוזיקה הבריטית, ב-20 בפברואר 2019.
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | יהלום 3× | 480,000 |
נוויל ג'ייסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 במאי 1934 הממלכה המאוחדת מרילבון, לונדון, הממלכה המאוחדת
 פטירה:  16 באוקטובר 2015 (בגיל 81) הממלכה המאוחדת קמדן, לונדון, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  נוויל ג'ייקובסון
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1958–2015 (כ־57 שנים)
 פרופיל ב-IMDb
 
נוויל ג'ייסון (באנגלית: Neville Jason;‏ 29 במאי 1934 – 16 באוקטובר 2015) היה שחקן יהודי-בריטי.
ביוגרפיה

הוא נולד בשם נוויל אברהם ג'ייקובסון במרילבון, לונדון, הממלכה המאוחדת. סבו קארל היה מבעלי המניות הראשונים של מרקס אנד ספנסר. ב-1943, כשהיה בן תשע, פונתה משפחתו לקליפורניה עקב הוראת ממשלת בריטניה. כשחזר לבריטניה אימץ את שם הבמה נוויל ג'ייסון. אימו השתמשה בשם משפחתה זה בעת שהייתה זמרת מקצועית.
למד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. בתחילת דרכו היה חבר בלהקה השייקספירית המלכותית ובחברת התיאטרון של אולד ויק. בזו האחרונה הוא הופיע לצד ויוויאן לי ולורנס אוליבייה בהפקתו המשפיעה של פיטר ברוק של המחזה "טיטוס אנדרוניקוס". לצד דרכו התיאטרלית, לג'ייסון היו תפקידים קטנים בסרטי קולנוע בולטים, דוגמת "מרוסיה באהבה" ו"המסר". בטלוויזיה הוא הופיע בעיקר בתור הנסיך ריינארט בסדרה "דוקטור הו" וגילם את לפוינט בעיבוד הטלוויזיוני של המפקח מגרה משנות ה-60 של המאה ה-20.
ג'ייסון הכיר את אשתו, ג'יליאן בוסוורת', בהפקה של "חלום ליל קיץ" בתיאטרון אולד ויק בשנות ה-60 של המאה ה-20. בני הזוג הקימו גלריה לאמנות בקמדן טאון שהתמקדה בציירים בריטים עכשוויים. לזוג נולדו שני ילדים והם התגוררו בלונדון.
הערות שוליים

↑  נוויל ג'ייסון, באתר BAFTA
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007337355205171  BnF: cb12522741q (data)  GND: 173493513  LCCN: n95016255  MusicBrainz: f6c6305c-8cab-4089-93a8-535fb45d61e3  SUDOC: 034474811  VIAF: 14880897   WorldCat (עם VIAF): 14880897
ציון עוזיה מלך יהודה

| --- | --- |

 פרטי הממצא
 סוג:  לוח אבן
 אורך:  35 ס"מ
 רוחב:  35 ס"מ
 תוכן הממצא
 שפה:  ארמית
 כתב:  עברי
 לכה התית טםי עוזיה מלך יהודה ולא למפת
 לכאן הובאו עצמות עוזיה מלך יהודה ואין לפתוח
 יצירת הממצא
 תאריך יצירה:  המאה ה-1
 תרבות:  יהדות
 תקופה:  ימי הבית השני
 פרטי האתר והחפירה
 תאריך גילוי:  1931
 התגלה בידי:  אלעזר ליפא סוקניק, נחמן אביגד, אנטונין קפוסטין
 מיקום אתר:  ירושלים 
 פרטי הממצא כיום
 אוסף:  מוזיאון ישראל 
 מיקום נוכחי:  מוזיאון ישראל
 
ציוּן עוזיה מלך יהודה הוא הכינוי שניתן לכתובת בשפה הארמית משלהי ימי הבית השני (המאה ה-1), המציינת את המקום אליו הוזזו עצמות עוזיהו מלך יהודה מקבורתו הראשונית, לקבורה משנית. הכתובת חקוקה בתוך מסגרת מעוצבת על גבי טבלת אבן רבועה שמידותיה 35 על 35 ס"מ. הכתובת לא נחשפה בחפירה ארכאולוגית, אלא נמצאה על ידי אלעזר ליפא סוקניק ועוזרו באותם ימים נחמן אביגד בביקורם בשנת 1931 באוסף המנזר הרוסי שבהר הזיתים, לשם הובאה על ידי הארכימנדריט הרוסי אנטונין קפוסטין במחצית השנייה של המאה ה-19. לימים נרכשה האבן על ידי מוזיאון ישראל, ושם היא מוצגת כיום.
לוח האבן ככל הנראה היה נתון במקורו במגרעת מעל לפתח הכניסה לחדר הקבורה.
הכתובת

הכתובת המקורית בארמית היא:
לכה התית

טםי עוזיה

מלך יהודה

ולא למפתח
תרגומה לעברית הוא:
לכאן הובאו

עצמות עוזיה

מלך יהודה

ואין לפתוח
פירוש ומסקנות

הכתובת חקוקה בכתב עברי של ימי הבית השני (שהחוקרים מכנים "כתב יהודי"), המשמש גם את השפה הארמית, שהייתה נהוגה בקרב היהודים באותה תקופה. האותיות כתובות בצורה נאה באופן לפידארי (כלומר כנהוג בחקיקה באבן). יש מעין תגים משולשים בראשי אותיות, סממן המצוי גם בכתובות על גלוסקמאות, והוא ככל הנראה נלקח מכתב הסופרים שהיה נהוג במסמכים שנכתבו בדיו על גבי קלף (כמו במגילות הגנוזות).
למרות ההידור, המרמז על ממלכתיות מסוימת, כותב הכתובת ערבב בין אותיות רגילות לאותיות סופיות. הכתובת נכתבה אפוא לפני שהתייצב השימוש באותיות הסופיות מנצפ"ך, דבר המאפיין את שלהי ימי הבית השני. יש לציין כי תופעה זו קיימת גם בנוסח המסורה של המקרא, כמו בספר ישעיהו, פרק ט', פסוק ו':” לםרבה המשרה ולשלום אין קץ”; ובספר נחמיה, פרק ב', פסוק י"ג: ”ואהי שובר בחומת ירושלים אשר המ פרוצים ושעריה אוכלו באש”.
הכתובת מספרת כי בזמנה (שלהי ימי הבית השני) הועברו עצמותיו של עוזיהו מלך יהודה, מקבר אחד (ככל הנראה הקבר שבו נקבר לאחר מותו) אל קבר אחר במקום אחר. מקום הקבר המקורי, כמו מקום הקבר ה"חדש", אינו ידוע. הועלתה הצעה לזהות את הקבר החדש עם קבר זכריה.
בתוספתא נאמר שניתן לפנות קברים הסמוכים מדי לעיר, כשהעיר התרחבה לכיוון הקברים, פרט לשני יוצאים מן הכלל: "קבר בית דוד וקבר חולדה הנביאה היו בירושלים, ולא נגע בהן אדם מעולם". משערים שקבר עוזיה פונה, למרות היותו מבית דוד, מפני שמלכתחילה נקבר במקום מיוחד: "וישכב עוזיהו עם אבותיו ויקברו אותו עם אבותיו בשדה הקבורה אשר למלכים, כי אמרו: מצורע הוא" (ספר דברי הימים ב', פרק כ"ו, פסוק כ"ג, ראו דעת מקרא מלכים-ב טו, ז).
לקריאה נוספת

אליעזר ליפא סוקניק, "ציון עוזיהו מלך יהודה", תרביץ ב' (תרצ"א), עמ' 288-292 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה). הודפס מחדש בתוך: יוסף נוה (עורך), מיקראה על כתובות יהודיות, ליקוטי "תרביץ", הוצאת י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשמ"א, עמ' 27-20.
עדיאל שרמר, ‏עוד על 'ציון עוזיהו', קתדרה 46, דצמבר 1987, עמ' 190-188
אייל בן-אליהו, ‏למקורו של ציון עוזיהו, קתדרה 98, דצמבר 2000, עמ' 158-157
יעקב נחום אפשטיין, "לציון עוזיהו", תרביץ ז' (תרצ"ו), עמ' 388 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה). הודפס מחדש בתוך: יוסף נוה (עורך), מיקראה על כתובות יהודיות, ליקוטי "תרביץ", הוצאת י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשמ"א, עמ' 27.
בן-ציון לוריא, "זמנו של "ציון עוזיה"", בית מקרא יג, א (תשכח), עמ' 4-13 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה).
William Foxwell Albright, "The Discovery of an Aramaic Inscription Relating to King Uzziah", Bulletin of the American Schools of Oriental Research 44 (1931), pp. 8-10
הערות שוליים

↑  על פי מאמרו של א"ל סוקניק, תרביץ, ניסן תרצ"א, עמ' 290
↑  עדיאל שרמר, ‏עוד על 'ציון עוזיהו', קתדרה 46, דצמבר 1987, עמ' 190-188.
↑  בבא בתרא, פרק א', הלכה ח'
חוקי אור-נמו

תעודת חוקי אור-נמו מניפור במוזיאונים לארכאולוגיה של איסטנבול.
חוקי אוּר־נַמּוּ הם קובץ החוקים הקדום ביותר שנמצא בחפירות ארכאולוגיות. מקורו בתרבות השומרית העתיקה, ששלטה באזור דרום מסופוטמיה (כיום דרום עיראק) במשך אלפי שנים. הקובץ נכתב בתקופת השושלת השלישית של אור, בימיו של אור-נמו, מלך העיר אור, או בתקופת שלטון בנו, המלך שולגי, במאה ה-21-20 לפנה"ס. לא ידוע כמה חוקים היו בקובץ, בשלוש תעודות שנחשפו פוענחו כ-30 סעיפי חוק. החוקים בקובץ כתובים במתכונת של "אם-אז" והם משקפים תפיסה מגובשת של כללים אתיים-חברתיים. קיימת בהם העדפה לפיצוי הקורבן על פני הענשת הפוגע. קובץ חוקי אור-נמו הוא חוליה מרכזית בשורת קובצי חוקים עתיקים שהתגלו בחפירות במזרח הקרוב, שהמפורסם שבהם (ומאוחר, כ-300 שנה לאחר קובץ זה) הוא חוקי חמורבי, מבבל.
הממצאים וגילויים > התעודה מניפור

התעודה הראשונה הכוללת את חוקי אור-נמו נמצאה בחפירות ארכאולוגיות של משלחת מטעם אוניברסיטת פנסילבניה בתחילת המאה ה-20 באזור העיר ניפור. כחמישים שנה לאחר החפירה, בשנת 1952, מצאו אותה חוקרים באוסף המוזיאון הארכאולוגי באיסטנבול והעבירו אותה לניתוחו של הארכאולוג והאשורולוג שמואל נח קרמר. מדובר בתעודת טין שבורה, מיובש ולא צרופה, בגודל 20X10 ס"מ, כתובה באכדית ובה חלק מקובץ החוקים – פרק הקדמה ושרידים של 19 החוקים הראשונים, מהן ניתן היה לקרוא רק 5. לתעודה לא נלווה הקשר סטרטיגרפי, אך מניתוח אפיגרפי שלה נראה שנכתבה בתחילת התקופה הבתר-שומרית, בתחילת האלף השני לפנה"ס, אם כי לא נמצא בסיס להפריך את האפשרות שמקורה בטקסט מתקופה אור-נמו, שהוזכר בעצמו בהקדמה לתעודה. על בסיס ההנחה שלמסמך מעין זה צריכה להיות גם אחרית דבר, העריכו החוקרים שמדובר בתעודה אחת מני כמה שהרכיבו את מלוא קובץ החוקים.
התעודה כללה שמונה עמודות טקסט שכל אחת מהן כוללת 44–48 תיבות לשוניות. נראה שכל שטח הצד הקדמי של התעודה (170 תיבות) הכיל את ההקדמה למסמך וכל שטח צידה האחורי (150 תיבות) הכיל חוקים שנכתבו בהמשך להקדמה.
ההקדמה כללה שלושה קטעי טקסט עוקבים שעסקו במישור התאולוגי, ההיסטורי והאתי של הקובץ. בחלקו התאולוגי מובא תיאורה של העיר אור כמקום מושב המלוכה השולטת בשומר ובאכד. החלק ההיסטורי עסק בפועלו של המלך אור-נמו שהוביל לאחיזתו בשלטון בשומר ובאכד, בדגש על המלחמות עם יריבתה של אור – העיר לגש. החלק התאולוגי עוסק בפעליו של אור-נמו למיגור חוליים אתיים שונים של החברה והשלטון באור, בדגש על קביעת משקלים ומידות רשמיים להסדרת מסחר הוגן ושמירה על מעמדם של החלשים בחברה – אלמנות יתומים ועניים.
מבין עשרות החוקים שנכתבו בצידה האחורי של התעודה, הצליחו החוקרים לשחזר רק חמישה. אלה עסקו בכישוף, החזרת עבד נמלט ועבירות של פגיעות גופניות.
הממצאים וגילויים > התעודה מאור

בשנת 1965 שלושה חוקרים אשורולוגים איתרו בתעודות שנמצאו לפני כן בחפירות בעיר אור, שני חלקים מלוח כתב יתדות אחד שגם הוא כלל חלק מקובץ חוקי אור-נמו. בתעודה זו נמצאו 39 סעיפי חוק, מתוכם 16 ניתנים לקריאה. גילוי ממצא זה אפשר בשנים שלאחר מכן, לשחזר ביתר דיוק את הכתוב בקובץ, אף שחלקים גדולים ממנו עדיין לא התגלו. ב-1969 פרסם י. פינקלשטיין קריאה ותרגום משולבים של שתי התעודות.
הממצאים וגילויים > התעודה מסיפר

עותק נוסף של קובץ חוקי אור-נמו נמצא בידי חוקרים במהלך 1979 בבדיקות של תעודות שנמצאו בחפירות בעיר סיפר. שרידי תעודה זו השלימו חלק משורות ההקדמה לקובץ ושישה מהחוקים. השורות המשלימות עסקו בפועליו של אור-נמו ובחוקים העוסקים בעונש לרצח, לשוד, לבעילה בכוח של אישה נשואה לפני שמימשה את נישואיה, אישה נשואה נואפת, עונש מאסר ופיצוי על שלילה חופש של אדם, חוקים הקשורים לעבדות, פיצוי על אונס בתולה ופיצוי על גרוש אישה.