stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניתוח קוד סטטי
שגיאות מאותרות

ניתוח סטטי מחפש למעשה שגיאות מכניות כדוגמת השגיאות הבאות:
זליגת משאבי זיכרון ומערכת הפעלה.
סיכוני אבטחת מידע כמו קלט לא תקין או דריסת זיכרון.
מרוץ תהליכים.
שגיאת זיכרון כמו אי אתחול נתונים.
המצאות משתנים ללא שימוש בקוד המקור.
חריגה על כל מיניה, כדוג' חריגה אריתמטית.
הפרת עיקרון הכימוס כמו קריאה לשדה או שגרה פרטיים.
אי עמידה בסטנדרטים של כתיבת קוד כגון MISRA C.
שימוש במצביע האפס.
שימוש במשתנים בלתי מאותחלים.
שגיאות מאותרות > יתרונות

אוטומטי.
מוצא שגיאות באופן מהיר, זול ובשלבים המאד מוקדמים של פיתוח תוכנה.
מבטיח מציאת שגיאות בעלות תבניות מסוימות.
מבודד שגיאות ולא מציג רק סימפטומים כדוגמת קריסת תוכנית.
מציג את הנתיב המלא בקוד המקור שמוביל ליצירת הבעיה הספציפית גפי שתקרה בהקשר של הנתיב הספציפי
שגיאות מאותרות > חסרונות

מצריך גישה לקובצי קוד המקור.
מכסה שגיאות באופן חלקי; רק בעלות תבנית שהוגדרה מראש.
לא מוצא שגיאות הקשורות לזמן ריצה.
False Positives (אזהרה אודות שגיאות אשר לא קיימות בפועל) עלולים להוות מטרד עבור המפתח ולעלות לו בזמן בדיקת נכונות האזהרה.
False Negative  (אי מציאת שגיאות שברור שקיימות בפועל, ואמורות, להמצא על ידי הכלי שבשימוש בהתאם לאלגוריתמי החיפוש שבנויים לתוכו), דבר אשר יכול לגרום לביטחון מוטעה בתקינות הקוד שנבדק
שיטות מימוש

קיימות מספר שיטות למימוש הניתוח הסטטי של הקוד:
ניתוח Control Flow ו-Data Flow – איסוף מידע אודות מקבץ הערכים האפשריים של משתנים בעקבות סדר ריצת הקוד.
ניתוח מבוסס התניה – הגדרת התניות לישויות קוד ופתרון מתמטי של ההתניות.
מערכת טיפוסים – ווידוא (אי) קיום של התנהגות שגויה בהתאם לטיפוס המשתנה (למשל פעולת החילוק אשר איננה אפשרית בין שני משתני מערך).
פרשנות מופשטת – אינטרפרטציית התוכנה מעל דומיין מופשט.
אימות מודל - רק בהינתן מספר מצבים סופי.
שימוש ב"הערות הסבר" (Annotations) - מאפשר למפתח להצהיר על ציפיותיו בנוגע לקלט, ומקל על כלי הניתוח הסטטי במהלך הניתוח. לדוגמה השימוש ב- @NotNull ו-@Nullable בדוגמת הקוד הבאה:
private void DoSomething(@Nullable string firstName, @NotNull string lastName)
{
   if (firstName.substring(0,1).equals(“a”))
   {
     PrintStartsWithA();
   }
}
מדדי סיבוכיות

ניתוח סיבוכיות הוא פן חשוב בתהליך ניתוח קוד סטטי, וזאת לצורכי הבטחת איכות תוכנה. מדדי הסיבוכיות בוחנים את מבנה התוכנה, אורכה, וממשקיה. בין קבוצות המדדים המוכרות כיום בעולם התוכנה, ניתן למצוא את מדדי McCabe ומדדי Halstead. מדדי הסיבוכיות מתחלקים לשתי קטגוריות:
מדדי ארכיטקטורה - מבוססים על עיצוב התוכנה, ובוחנים מודולריות של קוד, שימוש במבני נתונים וכדומה.
מדדים טקסטואליים - נמדדים על מרכיבי קוד יחידניים, ובוחנים מאפיינים ופונקציות בקוד.
כמו כן, יש להבחין בין מדדים לתוכניות שעוצבו בתכנות מונחה-עצמים) לעומת מדדים לתוכניות פרוצדורליות (procedural programming). מדדים לתוכניות שעוצבו באובייקטים בוחנים מאפייני תוכנית כמו כימוס (Encapsulation), פולימורפיזם (Polymorphism), ירושה (Inheritance), אבסטרקציה (Abstraction) ועוד.
להלן מדדי סיבוכיות לדוגמה:
מורכבות ציקלומטית (Cyclomatic Complexity) - מודד את כמות הלוגיקה שבמתודה, פונקציה או רכיב תוכנה אחר. על ידי מניית מספר הנתיבים הליניאריים בקוד המקור של התוכנית. המורכבות הציקלומטית מחושבת בעזרת בקרת הזרימה (ה-Control flow) של התוכנית. ערך גבוה מעיד על מורכבות גבוהה אשר מהווה סיכון בהבנה ובבדיקות התוכנה.
מספר שורות קוד (LOC) - אינדיקציה לאורך התוכנית מבוססת על מספר שורות קוד המקור המרכיבות את התוכנית.
מספר מתודות למחלקה (WMC) - מניית מספר המתודות שמומשו במחלקה. מדד זה מאפשר לחזות את המאמץ שיידרש במקרה של שינוי המחלקה.
כלי ניתוח סטטי

קיימים בשוק כלים רבים המאפשרים הרצה אוטומטית של ניתוח סטטי על קטעי קוד נרחבים בשפות השונות והמגוונות.
דוגמה לכלי הוא FindBugs שפותח באוניברסיטת מרילנד לצורך ביצוע ניתוח קוד סטטי בתוכנות מבוססות ג'אווה.
בנוסף ליכולות הניתוח הסטטי שצוינו לעיל, ניתן למצוא כלים המעניקים גם אפשרויות ויזואליזציה של מדדי איכות שונים של הקוד. דוגמה לכלי ויזואליזציה הוא SolidSX. כלים נוספים הם תוכנות דוגמת LDRA Testbed, SonarQube וקלוקוורק.
ראו גם

סקר קוד
כיסוי קוד
הערות שוליים

↑  CWE-476: NULL Pointer Dereference
↑  Parasoft, Using Flow Analysis
↑  KirstenS, Nick Bloor, Sarah Baso, James Bowie, Ram ch, EvgeniyRyzhkov, Iberiam, Ann.campbell, Ejohn20, Jonathan Marcil, Christina Schelin, Jie Wang, Fabian, Achim, Dirk Wetter, kingthorin, Static Code Analysis, OWASP, ‏November 2020
↑  לצפייה בסרטון הדגמה, לחצו כאן
גרף בקרת זרימה של פונקציה עם לולאה והתניה לצורך הדגמת מדד הסיבוכיות - מורכבות ציקלומטית
גרף המציג את מדד הסיבוכיות - מספר שורות קוד
דוגמה לפונקציונליות של SolidSX: כל הפונקציות והמתודות מסומנות במלבנים לבנים תחומים במסגרת שחורה. ניתן להבחין בלכידות גבוהה כתוצאה מהתלויות הפנימיות של פונקציות בתוך אותה מחלקה.
נערה שחורה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  עוסמן סמבן
 הופק בידי:  אנדרה זוודה
 תסריט:  עוסמן סמבן
 עריכה:  אנדרה גודייה
 שחקנים ראשיים:  מביסין תרז דיופ אן־מארי ג’לינק רוברט פונטין מומאר נר סין
 צילום:  כריסטיאן לקוסט
 מדינה:  צרפת צרפת סנגל סנגל
 חברה מפיצה:  New Yorker Video
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  סנגל 1966 ישראל ינואר 2018
 משך הקרנה:  55 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית
 סוגה:  סרט דרמה
 פרסים:  ראו כאן
 דף הסרט ב־IMDb
 
נערה שחורה (בצרפתית: ...La Noire de, "השחורה מ...") הוא סרט דרמה צרפתי-סנגלי משנת 1966, שביים וכתב עוסמן סמבן, והפיק אנדרה זוודה. הסרט מספר על בחורה שחורה שעבדה כאומנת בביתה של משפחה צרפתית, ולאחר מכן, בעקבות עזיבה של המשפחה לריביירה הצרפתית, מוצאת את עצמה הבחורה מורדת לדרגת משרתת הסובלת מגזענות.
הסרט הוקרן לראשונה בסנגל בשנת 1966. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בינואר 2018 בסינמטק תל אביב ובסינמטק ירושלים במסגרת "פסטיבל קולנוע אפריקאי", ולאחר מכן בחודש מרץ של אותה שנה בסינמטק הרצליה. שפת הסרט היא צרפתית, ואורכו כ-55 דקות.
הסרט נחשב לסרט האפריקאי הראשון שזכה להכרה בין-לאומית, ואף זכה בפרס ז’אן ויגו בשנת 1966.
תקציר העלילה

הסרט מספר על בחורה שחורה שמחליטה להיטיב עם חייה ולוקחת משרה כאומנת בביתה של משפחה צרפתית. כשהמשפחה עוברת בחזרה לריביירה הצרפתית שעל הים התיכון, מוצאת את עצמה הבחורה מורדת לדרגת משרתת הסובלת מיחס גזעני ועוין, ומתחילה להבין את משמעות צבע עורה בעולם האירופאי. מחאה אנטי-קולוניאליסטית חריפה.
הסרט עוסק בהשפעות הקולוניאליזם, הגזענות והזהות הפוסט-קולוניאלית באפריקה ובאירופה. נושאים אלה מודגשים באמצעות המראה החוזר של המסכה האפריקאית שגומיס דיואנה נתנה למעסיקים שלה ביום הראשון של העבודה בבית. המסיכה תלויה על הקיר בדירה הסנגלית של הזוג הצרפתי, יחד עם יצירות אומנות אפריקניות אחרות.
שחקנים ודמויות

מביסין תרז דיופ - גומיס דיואנה
אן־מארי ג’לינק - גברת
רוברט פונטין - מסייה
מומאר נר סין - החבר של גומיס דיואנה
אזכורים בתרבות

בספר "סרטים ופוליטיקה" שכתב ג'ונתן רוזנבאום בשנת 1997, מציג הכותב את הסרט "נערה שחורה" כסימן סימבולי לסרטים אפריקאים.
פרסים

בשנת 1966, הסרט זכה בפרס ז’אן ויגו.
הערות שוליים

↑  נערה שחורה, באתר "סינמטק תל אביב"
↑  נערה שחורה, באתר "סינמטק ירושלים"
↑  נערה שחורה, באתר "סינמטק הרצליה"
סובסידיה

תמיכה כספית ממשלתית (בישראל נפוץ הכינוי סובסידיה מלטינית: Subsidium) היא תשלום המועבר על ידי הממשלה לצרכן הרוכש מוצר או שירות מסוים או ליצרן המייצר אותו. התמיכה מפחיתה את מחיר המוצר בעבור הצרכן וכך מגבירה את זמינותו ומעודדת את רכישתו. הממשלה מעניקה תמיכה כספית משום שהיא רואה עניין ציבורי בהגברת הייצור.
ניתן לראות בתמיכה מס עקיף שלילי המוטל על המוצר וכשם שמס עקיף על מוצר מעלה את מחירו ומקטין את הכמות המיוצרת כך התמיכה מפחיתה את המחיר לצרכן ומעלה את הכמות.
לעיתים גם תשלום מעין זה המועבר, לא על ידי הממשלה, אלא על ידי גוף ציבורי אחר נקרא סובסידיה.
דוגמאות לסובסידיות

סבסוד מחיריהם של מוצרי יסוד כגון לחם וחלב מסיבות חברתיות.
סבסוד מחיריהן של מכוניות המונעות בחשמל או גז במקום בנזין משיקולים של איכות הסביבה.
סבסוד חלקי או מלא, כפי שנהוג בחלקים נרחבים מהאיחוד האירופי, של השכלה גבוהה מתוך הנחה, שבטווח הארוך, התועלת שתצמח למשק מכח האדם המשכיל תחזיר את ההשקעה ויותר.
סבסוד מחיר המים בישראל לשימושים חקלאיים.
ב-1 בפברואר 2016 הוזלו תעריפי הנסיעה באוטובוסים וברכבות בישראל ב-14.5%, באמצעות הגדלת הסובסידיה הממשלתית לחברות התחבורה.
להוזלת מחירי הדירות מפעילה ממשלת ישראל את תוכנית "מחיר למשתכן", במסגרתה ניתנת סובסידיה לרוכשי הדירות בדרך של הנחה במחיר הקרקע שמוכרת המדינה ליזמים המשתתפים ב"מחיר למשתכן". בשנת 2016 הסתכמה הנחה זו ב-1.1 מיליארד ש"ח.
חוק תעריפי התחבורה הציבורית מסבסד את הנסיעה בתחבורה ציבורית בישראל.
ניתוח כלכלי של סובסידיה

כדי להבין את ההשלכות הכלכליות של מתן סובסידיה נבחן שוק של מוצר מסוים לפני ואחרי הסבסוד. בהנחה שהביקוש וההיצע של המוצר נורמלים כפי שמיוצג בתרשים על ידי עקומת הביקוש  \ D1 ועקומת ההיצע  \ S1, השוק מגיע לשווי משקל בו הכמות המיוצרת היא  \ Q1 ומחיר המוצר הוא  \ P1.
הממשלה מכריזה על סובסידיה של המוצר בסכום קבוע ליחידה. כתוצאה מזה את אותה כמות שרצו הצרכנים לרכוש בכל מחיר נתון הם ירצו לרכוש באותו מחיר בתוספת הסובסידיה (משום שאותה אינה משלמים) וכדי לייצג שינוי זה עקומת הביקוש זזה במקביל למעלה בגודל הסובסידיה ל-  \ D2.
בשיווי המשקל החדש הכמות המיוצרת היא  \ Q2 ומחיר המוצר הוא  \ P2, שניהם גבוהים יותר מהערכים שלפני הסובסידיה. הצרכנים מצידם משלמים מחיר נמוך  \ P3 וקונים יותר יחידות מהמוצר.
מטרתה של הממשלה הייתה להגדיל את הכמות ומידת הצלחתה (ההפרש  \ Q2-Q1) תלויה בגמישותם של הביקוש וההיצע ביחס למחיר.
השינויים שאירעו בשוק המוצר משליכים גם על שווקים אחרים: הביקוש למוצרים אחרים עשוי לעלות או לרדת (תלוי בגודל הסובסידיה ובגמישות העקומות). בשוק העבודה הספציפי (של פועלים המועסקים בייצור המוצר) יעלה הביקוש לעובדים, משום שהחברות המייצרות את המוצר מייצרות יותר יחידות במחיר גבוה יותר ליחידה. הוצאות הממשלה עולות והדרך שבה היא מממנת עלייה זו גם היא משפיעה על הכלכלה.
ההשפעות השליליות של סובסידיות

כלכלנים התומכים בתיאוריות השוק החופשי מתנגדים למתן סובסידיות משום שלשיטתם התערבות ממשלתית בשוק תמיד מזיקה יותר משהיא מועילה בחשבון כולל.
מתן הסובסידיה יוצר עיוות במשק משום שהכמות המיוצרת מהמוצר המסובסד גדולה יותר מהכמות האופטימלית שהייתה נקבעת על ידי כוחות השוק ללא התערבות ומשום שכדי לממן את הסובסידיה הממשלה מטילה מיסים ומקטינה את ההכנסה הפנויה של הפרטים ואת יכולתם לרכוש את שאר המוצרים.
מעבר להתנגדות העקרונית לסובסידיה באשר היא, סובסידיות מסוימות נחשבות כמזיקות במיוחד מאחר שהן מחזיקות בחיים תעשיות שאין הצדקה כלכלית לקיומן. כאשר תעשייה מקומית אינה מסוגלת להתחרות בשוק הגלובלי כנגד יבוא מבחוץ, הדבר הנכון לעשות לפי השקפת העולם הקפיטליסטית היא לתת לה לגווע ולהפנות את ההון והעבודה שעסקו בה לתחומים אחרים בהם יש למשק יתרון יחסי. מה שקורה בפועל במקרים רבים הוא שהממשלה מתערבת על ידי סובסידיות או מכסים לטובת התעשייה הלא יעילה, אם בגלל לחצים פוליטיים של התעשיינים (שדלנות) או בשל הרצון להימנע מאובדן מקומות עבודה בטווח המיידי.
דוגמה קלאסית להתערבות ממשלתית מהסוג הזה היא ההגנה במדינות מפותחות על החקלאות ועל תעשיות שאינן עתירות ידע, כגון טקסטיל. לסובסידיות האלה יש תוצאה שלילית נוספת: הן מונעות  ממדינות מתפתחות, שעיקר תוצרתן בענפים האלה, מלייצא את תוצרתן ולהתגבר על עוניין.
סובסידיות מסוימות עשויות לגרום לשחיתות או הונאה, למשל כאשר הסובסידיה ניתנת לסקטור מסוים בלבד ובכך מאפשרת לו לסחור במוצר ולמוכרו לאחרים.
בישראל בשנות ה-80 של המאה ה-20 חקלאים האכילו תרנגולות בלחם, שעקב סבסודו היה זול יותר מתערובת מזון.
תשלומי העברה כאלטרנטיבה לסובסידיות

הדעה הכלכלית הרווחת היא שהדרך היעילה ביותר להעניק סיוע כלכלי לפרטים אינה מתן סובסידיות אלא העברת כספים ישירות לנזקקים. כלל זה, המתומצת באמירה "סובסידיה לנצרך ולא למצרך" נובע מצד אחד מכך שסבסוד מחירי מוצרים מיטיב גם עם בעלי יכולת שצורכים אותם ומצד שני מכך שהעברת הכנסה נוספת לנזקקים מאפשרת להם להחליט לבד איך להוציא את כספי הסיוע לתועלתם המרבית.
כמובן שהאלטרנטיבה האמורה אינה תקפה כאשר העניין הציבורי הוא במוצר עצמו, כמו למשל בסובסידיה למקורות אנרגיה חלופיים או למחקר מדעי.
ראו גם

סבסוד צולב
הערות שוליים

↑  צבי לביא, אושר בכנסת: תעריפי התחבורה הציבורית יוזלו ב-14.5%, באתר כלכליסט, 18 בינואר 2016
מהיום: הוזלה במחירי התחבורה הציבורית, באתר "mako",‏ 1 בפברואר 2016
↑  בילי פרנקל, אובדן הכנסות המדינה במחיר למשתכן: 1.1 מיליארד שקל ב-2016, באתר ynet, 21 באוגוסט 2017
יהודה שרוני, ‏כמה זה עולה לנו? הסבסוד הענק של "מחיר למשתכן" מוסתר בדוח התקציב, באתר מעריב אונליין, 25 באוגוסט 2017
↑   מירב ארלוזורוב, "אנשים שכחו מה זה לחיות עם אינפלציה". נתניהו מחזיר אותנו לשנות ה-80, באתר TheMarker‏, 6 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543736805171  BNE: XX528542  BnF: cb11934343j (data)  GND: 4058345-4  HDS: 013761  LCCN: sh85129533  LNB: 000068400  NARA: 10644853  NDL: 00563568 
השפעת סובסידיה על שוק המוצר המסובסד
נפש העולם

לפי אסכולות פילוסופיות שונות, נפש העולם (בלטינית: Anima mundi) היא הקשר שמאגד את כל היצורים החיים בעולם. הזיקה בין קשר זה לעולם מזכירה את הזיקה של הנפש לגוף האנושי. אפלטון דבק ברעיון הזה:
"לפיכך, אנו עשויים לקבוע שהעולם הזה הוא ישות חיה המחוננת בנפש ואינטיליגנציה... ישות חיה יחידנית המכילה את כל הישויות החיות האחרות, אשר מטבעם קשורים אחד בשני."
נפש העולם היא מרכיב חשוב גם ברוב האסכולות הנאופלטוניסטיות.
הסטואים האמינו שזו הכוח החי היחיד הקיים בעולם. קונספציות דומות קיימות גם באסכולות של פילוסופיה מזרחית.
ניתן למצוא דמיון לרעיון של "נפש העולם" במחשבותיהם של פילוסופים הרמטים כמו פאראצלסוס, ברוך שפינוזה, גוטפריד לייבניץ, פרידריך שלינג ורבים אחרים.
המונח בספרות ובקולנוע

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ניתן למצוא דמיון לרעיון של "נפש העולם" גם ביצירות ספרותיות וקולנועיות שונות. למשל:
בסרט אווטאר משנת 2009 מתוארת ישות בשם אייווה, שהיא מקור כל ההרמוניה בעולם החי. בהמשך הסרט מתברר שישות זאת היא מעיין "מוח-על" או "תודעת-על" המשתרעת על פני כל עצי היער של פנדורה.
ראו גם

גאיה
השערת גאיה
מיקרוקוסמוס (פילוסופיה)
נערה עובדת

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  מייק ניקולס 
 הופק בידי:  דאגלס ויק 
 תסריט:  קווין וייד 
 עריכה:  סאם אוסטין 
 שחקנים ראשיים:  מלאני גריפית' האריסון פורד סיגורני ויבר אלק בולדווין ג'ואן קיוזאק
 מוזיקה:  קארלי סימון רוב מונסי
 צילום:  מיכאל בלהאוס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 21 בדצמבר 1988
 משך הקרנה:  109 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, דרמה קומית 
 תקציב:  $28,600,000
 הכנסות:  $102,953,112
 הכנסות באתר מוג'ו:   workinggirl
 פרסים:  זוכה פרס אוסקר
 דף הסרט ב־IMDb
 
נערה עובדת (במקור: Working Girl) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1988, אשר נכתב על ידי קווין וייד בבימויו של מייק ניקולס ובכיכובם של מלאני גריפית', האריסון פורד, סיגורני ויבר, אלק בולדווין וג'ואן קיוזאק.
הסרט כולל סיקוונס פתיחה זכור, ובו מעבורת סטטן איילנד נכנסת אל מנהטן, בליווי שירה של קארלי סימון "Let the River Run", עליו זכתה בפרס אוסקר עבור שיר הנושא הטוב ביותר.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתארת את סיפורה של טס מק'גיל (מלאני גריפית'), נערה מסטטן איילנד המועסקת כמזכירה במחלקת מיזוגים ורכישות של בנק השקעות בוול סטריט. טס שאפתנית ומכירה בערך עצמה. לאחר שעברה ממנהל למנהל, הגיעה לבסוף לעבוד תחת קתרין פרקר (סיגורני ויבר), שעושה עליה רושם טוב.
כאשר קתרין, שוברת את רגלה בתאונת סקי, טס מגלה כי קתרין עמדה לנצל רעיון מקורי של טס ולהעמיד פנים כאילו הוא רעיון שלה. טס מנצלת את היעדרותה של קתרין ואת קשריה, לרבות ג'ק טריינר (האריסון פורד) שהיה בן זוגה של קתרין, על מנת לקדם את הרעיון המקורי שלה לעסקת מיזוג גדולה.
במהלך העבודה הרבה עם ג'ק הוא וטס מתאהבים, והיא מגלה כי עמד לעזוב את קתרין לפני ששברה את רגלה. במקביל, טס נפרדת מבן זוגה מיק (אלק בולדווין) לאחר שבגד בה, ונעזרת בחברתה הטובה סינתיה (ג'ואן קיוזאק) על מנת להעמיד פנים כי איננה מזכירה.
כאשר קתרין חוזרת, היא מגלה כי טס פעלה מאחורי גבה. בישיבת המיזוג היא פורצת לחדר, ומאשימה את טס בגנבת הרעיון. טס מנסה להסביר שזה היה הרעיון המקורי שלה, אך איש לא מאמין לה. היא בורחת משם בבושת פנים, ונאלצת לעזוב את משרתה בחברה. כאשר טס באה לקחת את חפציה משולחנה, ג'ק משתכנע כי הרעיון המקורי היה של טס, והוא משכנע גם את אורן טראסק (פיליפ בוסקו), מנהל החברה שעוברת את המיזוג. טס מסבירה לו כיצד חשבה על הרעיון, בעוד שקתרין לא מצליחה למצוא הסבר משכנע לרעיון. אורן מציע לטס לעבוד אצלו, ולאחר בלבול קצר מסתבר שהיא קיבלה אצלו משרה ניהולית, כפי שתמיד רצתה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
מלאני גריפית': טס מק'גיל
האריסון פורד: ג'ק טריינר
סיגורני ויבר: קתרין פרקר
אלק בולדווין: מיק דוגאן
ג'ואן קיוזאק: סינתיה
אוליבר פלאט: 
קווין ספייסי: 
אולימפיה דוקאקיס: 
דייוויד דוכובני: 
ריקי לייק: 
זאק גרנייה: ג'ים
ביקורות ותגובות

הסרט היה להיט בקופות, והרוויח ברחבי העולם סך של 103 מיליון דולר.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 84% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 37 ביקורות.
מועמדויות וזכיות בפרסים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
על הופעתה בסרט, גריפית' הייתה מועמדת לפרס אוסקר עבור השחקנית הטובה ביותר, בעוד ויבר וקיוזאק היו מועמדות לפרס אוסקר עבור שחקנית המשנה הטובה ביותר. גריפית' הפסידה את הפרס לג'ודי פוסטר (על הופעתה ב"הנאשמים"), ואילו ויבר וקיוזאק הפסידו את הפרס שלהן לג'ינה דייוויס (על הופעתה ב"תייר מזדמן"). יחד עם זאת, ויבר וגריפית' זכו בפרס גלובוס הזהב באותה השנה, על עבודתן בסרט זה. הסרט עצמו היה מועמד גם לפרס אוסקר עבור הסרט הטוב ביותר, בטקס פרסי האקדמיה ה-61.
| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | פרס אוסקר | המוזיקה הטובה ביותר | זכייה |
| 1989 | פרס אוסקר | מלאני גריפית' - השחקנית הראשית הטובה ביותר | מועמדות |
| 1989 | פרס אוסקר | ג'ואן קיוזאק - שחקנית המשנה הטובה ביותר | מועמדות |
| 1989 | פרס אוסקר | סיגורני ויבר - שחקנית המשנה הטובה ביותר | מועמדות |
| 1989 | פרס אוסקר | מייק ניקולס - הבמאי הטוב ביותר | מועמדות |
| 1989 | פרס אוסקר | הסרט הטוב ביותר | מועמדות |
הערות שוליים

1 2  אורלי לובין, וול סטריט, הגרסה הנשית, חדשות, 5 בינואר 1989
↑  "Working Girl‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7525585-6  LCCN: no2005099529  VIAF: 316751641   WorldCat (עם VIAF): 316751641
ניסוי בנשק גרעיני

ניסוי בנשק גרעיני (ובקיצור לא מדויק: ניסוי גרעיני) הוא ניסוי שמטרתו לבחון את יעילותו ותוצאותיו של נשק גרעיני. לעיתים משמש הניסוי הגרעיני גם להפגנת כוחה הגרעיני של המדינה העורכת את הניסוי (רבות מהמעצמות הגרעיניות הוכיחו לעולם את מעמדן באמצעות ניסוי גרעיני).
במהלך המאה העשרים, מרבית המדינות שפיתחו נשק גרעיני בחנו אותו באמצעות ניסוי.
סוגי הניסויים

ניסויים גרעיניים חולקו באופן היסטורי ל-4 קטגוריות המשקפות את מיקום הניסויי.
סוגי הניסויים > ניסויים אטמוספיריים

ניסויים אטמוספיריים הם ניסויים אשר מקום הפיצוץ מתרחש באטמוספירה. בדרך כלל זו פצצה הממוקמת ברום מגדל, על בלון, על אי או מושלכת ממטוס, יש והפצצה תונח בתוך מכתש ייעודי לניסוי. פיצוץ גרעיני המתרחש קרוב מספיק לקרקע מזרים ממנה אדמה, אבק ושפוכת אל תוך ענן פטריית הפיצוץ ועלול לחולל כמות גדולה ביותר של נשורת גרעינית כתוצאה מחשיפת חלקיקים אלו לקרינה החזקה. הגדרה זו של ניסויי אטמוספירי מופיעה בהאמנה למניעת ניסויים גרעיניים באטמוספירה, בחלל החיצון, ותחת פני המים. הפיצוץ הגדול ביותר שיצר האדם אי פעם ואחד הפיצוצים הגדולים על פני כדור הארץ נוצר במסגרת ניסוי גרעיני בשם פצצת הצאר אשר היה ניסוי אטמוספירי ועוצמתו פי 3,300 (50 מגה-טון) מהפצצה שהוטלה על הירושימה.
סוגי הניסויים > ניסויים תת-קרקעיים

ניסויים תת-קרקעיים מתייחסים לניסויים גרעיניים המתרחשים מתחת לפני הקרקע בעומקים משתנים. ניסויים תת-קרקעיים מהווים אחוז ניכר מכלל הניסויים הגרעיניים של ארצות הברית וברית המועצות במהלך המלחמה הקרה. ניסויים מסוגים אחרים נאסרו על ידי ההאמנה למניעת ניסויים גרעיניים בשנת 1963. מטרת הניסויים התת-קרקעיים היא לשלוט בהשפעות הסביבתיות השליליות של הפיצוץ הגרעיני ולייצר כמות זניחה של נשורת גרעינית. למרות זאת, פיצוצים אלו כן מצליחים לפרוץ אל פני הקרקע מפעם לפעם, וכתוצאה בחלק ממקרים אלו נוצרו כמות משמעותית של נשורת גרעינית. פיצוצים גרעיניים גורמים ברוב המוחץ של המקרים לפעילות סייסמית שעוצמתה תלויה בעוצמת הפצצה ובהרכב שעל בסיסה היא בנויה. הפיצוץ גורם ליצירת מכתש שקיעה - האדמה העילית קורסת אל החלל הפנימי שנוצר מהפיצוץ במעבה האדמה. ארצות הברית וברית המועצות הגיעו להסכמה בשנת 1976 להגבלת העוצמה המקסימלית של הפצצות בניסויים תת-קרקעיים ל-150 קילוטון. הסף המותר על ידי ההאמנה למניעת ניסויים גרעיניים תת-קרקעיים נופלת אף היא לשתי קטגוריות: ניסויי מנהרה המתרחשים בדרך כלל במנהרות אופקיות או בפירים אנכיים הנמשכים אל עומק האדמה ונקדחו למטרה זו.
סוגי הניסויים > ניסויים אקסוספירים

ניסויים אקסוספירים הם ניסויים גרעיניים שהפיצוץ מתרחש מעל האטמוספירה. מתקן הפצצה נישא על גבי רקטה. פיצוץ זה בגובה רב עלול ליצור פולס אלקטרומגנטי גרעיני אם יתרחש ביונוספירה, וחלקיקים טעונים שנגרמו מהפיצוץ עשויים לחצות את ההמיספירה ובעקבותיהם קווים של כוח גאומגנטי היוצרים זוהר בדומה לזוהר הקוטב.
סוגי הניסויים > ניסויים תת-מימיים

ניסויים תת-מימיים מתרחשים כאשר הפיצוץ הוא מתחת למים, בדרך כלל הפצצה קשורה לספינה או אסדה ממעל (שלרוב מושמדת מהפיצוץ). ניסויים מהסוג הזה מתבצעים בדרך כלל על מנת לאמוד את הנזק הפוטנציאלי של נשק גרעיני נגד כלי שיט, או לצורך הערכת ביצועים של בסיסים ימיים הנושאים כלי נשק גרעיניים כגון טורפדו או פצצות עומק. פיצוצים גרעיניים המתרחשים קרוב לפני מים עלולים לפזר כמות גדולה של חלקיקים רדיואקטיביים במים או באדי-המים המזהמים ספינות קרובות או מבנים אף על פי שאינן יוצרות דרך כלל נשורת גרעינית חוץ מבקרבת האתר.
ניסוי טריניטי

הניסוי הגרעיני הראשון, "ניסוי טריניטי", נערך בארצות הברית ב-16 ביולי 1945. עוצמת הפיצוץ בניסוי, אשר היה הפיצוץ הגרעיני הראשון בהיסטוריה, הייתה שקולה לכ-21 קילוטון TNT.
ניסוי טריניטי היה שיאה של תוכנית מנהטן, התוכנית האמריקנית הסודית לפיתוח נשק גרעיני, אשר במסגרתה פותחו שני סוגים של פצצות גרעיניות, פצצת אורניום המבוססת על "מנגנון ירי", ופצצת פלוטוניום המבוססת על "מנגנון קריסה". הפצצה בניסוי טריניטי, אשר זכתה לכינוי "גאדג'ט", הייתה מבוססת על פלוטוניום ובעלת מנגנון קריסה. הצלחת הניסוי סללה את הדרך להטלת שתי הפצצות הגרעיניות על יפן שלושה שבועות לאחר מכן. השנייה בהן – "איש שמן" שהוטלה על נגסאקי – הייתה העתק מדויק של "גאדג'ט". הטלת הפצצות הובילה לסיום מלחמת העולם השנייה, וסימנה את תחילת עידן הגרעין.
ניסויים בנשק גרעיני

מאז תחילת פיתוחו של נשק גרעיני, בוצעו יותר מאלפיים פיצוצים של מתקנים גרעיניים למטרות ניסוי והדגמה. המדינות היחידות הידועות כמי שביצעו ניסויים כאלה הן (לפי סדר כרונולוגי) ארצות הברית, ברית המועצות, הממלכה המאוחדת, צרפת, הרפובליקה העממית של סין, הודו, פקיסטן וקוריאה הצפונית. מרבית הניסויים נעשו על ידי ארצות הברית וברית המועצות.
להלן מפת הניסויים הידועים והארסנל בו מחזיקות חלק מהמדינות;
| מדינה | מספר ניסויים גרעיניים | ניסוי ראשון | מספר ראשי נפץ פעילים | מספר ראשי נפץ בסה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 1,032 | 1945 | 2,104 | 7,315 |
| ברית המועצות/רוסיה | 727 | 1949 | 1,600 | 8,000 |
| צרפת | 217 | 1960 | 160 | 300 |
| בריטניה | 88 | 1952 | 160 | 225 |
| סין | 47 | 1964 | 250 | 250 |
| הודו | 3 | 1974 | 90-110 | 90-110 |
| פקיסטן | 2 | 1998 | 100-120 | 100-120 |
| קוריאה הצפונית | 6 | 2009 | פחות מ-10 | פחות מ-10 |
| ישראל | לא ידוע | לא ידוע | 115 (על פי מקורות זרים) | 115-400 (על פי מקורות זרים) |
סדרת הניסויים - מבצע פרשת דרכים
תקריב של בסיס עמוד המים שנוצר מהפיצוץ - למרגלותיו בחזית ספינת קרב באורך של 221 מטר
פיצוץ בייקר - תצלום מגובה הקרקע מהאי ביקיני
צילום מן האוויר של פיצוץ בייקר, שנערך במסגרת מבצע פרשת דרכים
האמנה למניעת ניסויים גרעיניים

בספטמבר 1996 החלה החתימה על האמנה למניעת ניסויים גרעיניים שגובשה באו"ם. האמנה אוסרת על קיום ניסויים בנשק גרעיני וכל פיצוץ גרעיני אחר. האמנה קובעת שעל כל מדינה להימנע מלסייע, לעודד ולהשתתף בכל דרך שהיא בהוצאה לפועל של ניסויים בנשק גרעיני או פיצוץ גרעיני אחר. האמנה טרם נכנסה לתוקף, והיא תכנס לתוקף רק לאחר שיאשררו אותה 44 המדינות הרשומות בנספח 2 לאמנה (בהן ישראל, ארצות הברית ואיראן שחתמו אך לא אשררו את האמנה, ופקיסטן, הודו והרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה שלא חתמו על האמנה כלל). נכון להיום אשררו כ-34 ממדינות נספח 2 את האמנה, 176 מדינות חתמו עליה ומתוכן כ-134 מדינות אשררו אותה.
ראו גם

מבצע פרשת דרכים
אמצ'יטקה
תקרית ולה
הערות שוליים

↑  מערכת ynet, דו"ח: לישראל 115 ראשי נפץ גרעיניים, באתר ynet, 21 בנובמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538638205171  BnF: cb12269302q (data)  GND: 4139467-7  LCCN: sh85093130  NARA: 10643000  NDL: 01053147  NKC: ph151840 
קיימים 4 סוגי ניסויים גרעיניים עיקריים:

1. ניסוי אטמוספירי

2. ניסוי תת-קרקעי

3. ניסוי אקסוספירי

4. ניסוי תת-ימי
ניסויי טריניטי. צולם אחרי 16 מילישנייה מתחילת הפיצוץ - גובה הפטריה הוא כ-200 מטר.
ניסוי מצודת רומאו
סוכנות האנרגיה הפדרלית

סוכנות האנרגיה הפדרלית של רוסיה (ברוסית: Федеральное агентство по энергетике) היא גוף פדרלי בסמכות משרד האנרגיה של רוסיה, המבצע את תפקידי מתן שירותים ציבוריים, ניהול רכוש המדינה בייצור ושימוש במשאבי דלק ואנרגיה.
משימות עיקריות

יישום משימות אכיפת החוק בתחום:
הבטחת פעילותם של מפעלים ייחודיים פדרליים הכפופים למוסדות מדינה;
הקפדה על ביטחון אנרגיה;
ייצור ושימוש במשאבי דלק ואנרגיה;
תיאום פעילויות הארגונים לפיתוח תחזיות לפיתוח הנדסת חשמל וחום (למעט אנרגיה גרעינית), ייצור נפט, זיקוק נפט, גז, פחם, פצלים, אספקת גז ומתקני גז, אספקת מוצרי נפט, צינורות נפט, גז ומוצרים פטרוכימיים;
הכנת הצעות לפיתוח פרויקטים של השקעות בתחום מתחם הדלק והאנרגיה, תוכניות לפיתוח ושימוש בפחמימנים ומשאבי דלק ואנרגיה אחרים;
פיתוח הצעות לשימוש בצינורות נפט וגז;
פיתוח הצעות בתחום חיסכון באנרגיה והבטחת בטיחות במהלך תפקוד ופיתוח מתחם הדלק והאנרגיה;
יישום מדיניות המדינה בנושא פיתוח ויישום הסכמי שיתוף לייצור נפט;
יישום אמצעים למניעה וסילוק מצבי חירום במתקני מתחם הדלק והאנרגיה.