stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפצצת בוקרשט במהלך מלחמת העולם השנייה
מטרת ההפצצות

ההפצצות של בעלות הברית היו על מסילות ברזל ותחנות רכבת ששימשו את אספקת הדלק הנאצי. שכן בוקרשט אחסנה והפיצה את רוב מוצרי הנפט של פלוישט. זה היה רצף של 17 הפצצות אוויריות, שבוצעו החל ב-4 באפריל 1944. ההפצצות בוצעו במשך תקופה של כ-4 חודשים על ידי חיל האוויר של ארצות הברית וחיל האוויר המלכותי, עם כ-3,640 מפציצים מסוגים שונים, בליווי כ-1,830 מטוסי קרב. הן גרמו לנזק רב: 5,524 בני אדם נהרגו, 3,373 נפצעו ו-47,974 נותרו ללא קורת גג.
לאחר ההפיכה של המלך הרומני מיכאי הראשון ב-23 לאוגוסט 1944, בוקרשט הופצצה גם על ידי גרמניה הנאצית. ההפצצות בוצעו על ידי הלופטוואפה הגרמני כנקמה על חילופי השלטון, מיד לאחר נפילת המשטר הפאשיסטי בראשותו של יון אנטונסקו. היא התרחשה בין התאריכים 23–26 באוגוסט 1944. לאחר שגרמו מספר רב של נפגעים ולנזק רב, התקיפות האוויריות של 1944 הופסקו.
רקע היסטורי

הסכם מינכן משנת 1938 שכנע את המלך הרומני קרול השני שצרפת ובריטניה לא תוכלנה להגן על האינטרסים של רומניה.
ההכנה של גרמניה למלחמה חדשה הצריכה אספקה סדירה של נפט ומוצרים חקלאיים רומניים. שתי המדינות חתמו על הסכם לתיאום המדיניות הכלכלית שלהן ב-1939, אך המלך לא הצליח לשכנע את אדולף היטלר להבטיח את גבולות רומניה. רומניה נאלצה למסור לברית המועצות את סרביה וצפון בוקובינה ב-26 ביוני 1940, את צפון טרנסילבניה להונגריה ב-30 באוגוסט ואת דרום דוברוג'ה לבולגריה בספטמבר. לאחר הפסדים טריטוריאליים אלו, נאלץ המלך להתפטר לטובת בנו הקטן מיכאי הראשון ב-6 בספטמבר ורומניה אורגנה מחדש למדינה ליגיונרית לאומית תחת הגנרל יון אנטונסקו.
אנטונסקו חתם על הסכם עם גרמניה, איטליה ויפן ב-23 בנובמבר. משמר הברזל ביצע ניסיון הפיכה נגד אנטונסקו, אך הוא הביס את המרד בתמיכת גרמניה והטיל דיקטטורה צבאית על רומניה בתחילת 1941.
עד לאפריל 1944, מלחמת העולם השנייה לא הורגשו בקרב רוב הרומנים, אך ב-4 באפריל 1944 החלה הפצצה מסיבית ושיטתית של המדינה על ידי מעצמות בעלות הברית. ביום זה השתנתה התפיסה באופן קיצוני. מוות ואימה שטפו את ערי רומניה, והרסו אותן לנצח.
מדיניות הממשלה הבריטית גובשה ב-31 באוגוסט 1939: אז קבעה שאם גרמניה תחל בפעולות אוויריות בלתי מוגבלות, על חיל האוויר המלכותי יהיה לתקוף מטרות חיוניות למאמץ המלחמתי הגרמני, ובמיוחד את משאבי הנפט שלו. הממשלה הודיעה לבעלי בריתה הצרפתיים על כוונתה "לא ליזום פעולות אוויריות שעלולות לגרור סיכון של נפגעים אזרחיים". ממשלת בריטניה נטשה את ההפצצה המכוונת של רכוש אזרחי מחוץ לאזורי מלחמה כטקטיקה צבאית. הבריטים שינו את מדיניותם ב-15 במאי 1940, בעקבות ההפצצה הגרמנית על רוטרדם. חיל האוויר המלכותי הבריטי קיבל אישור לתקוף מטרות ברוהר, כולל בתי זיקוק לנפט ומתקנים אזרחיים אחרים שסייעו לגרמניה במלחמה, כמו תנורים שזהרו בלילה.
רקע משפטי

למרות ניסיונות דיפלומטיים חוזרים ונשנים לעדכן את המשפט ההומניטארי הבינלאומי כך שיכלול תקנות בנושא התנהלות בקרב אווירי, הוא לא עודכן עד לאחר מלחמת העולם השנייה. המשמעות היא שהפצצה אווירית של אזורים אזרחיים בשטח האויב במהלך מלחמת העולם השנייה לא נאסרה על פי המשפט ההומניטארי הבינלאומי.
ישנן סיבות רבות להיעדר חוק בינלאומי על הפצצות אוויר במלחמת העולם השנייה. רוב האומות סירבו לאשר חוקים או הסכמים כאלה בגלל ניסוח מעורפל או לא מעשי של אמנות. גם החזקת מפציצים מתקדמים שפותחו על ידי המעצמות היוותה יתרון צבאי גדול; היה קשה לקבל הגבלות כלשהן על הנשק החדש הזה.
בהיעדר חוקים ספציפיים בנוגע ללוחמה אווירית, חילות האוויר של הלוחמים בתחילת מלחמת העולם השנייה השתמשו באמנות האג משנת 1907 ובכללי התעופה מטעם האג משנת 1923 שנחתמו ואושרו על ידי רוב המעצמות הגדולות - כסטנדרט משותף להתנהלותם במלחמה, והמוסכמות הללו פורשו על ידי שני הצדדים כדי לאפשר הפצצת ערי אויב ללא אפליה לאורך כל המלחמה.
בנוסף, סעיף 25 של אמנות לוחמת הקרקע של אמנת האג משנת 1899 ו-1907 לא סיפק הנחיות ברורות לגבי המידה שבה ניתן לחסוך נזק מאזרחים, בדומה לכך, לא היו הנחיות לגבי כוחות הצי. מסיבות אלה, משפטי נירנברג ומשפטי טוקיו מעולם לא הפלילו הפצצות אוויריות של מטרות שאינן קרביות, ומנהיגי הציר שהורו על סוג דומה של ביצוע לא נשפטו.
ההתקפות

בוצעו 7 סבבי התקפות של בעלות הברית והתקפה אחת של גרמניה הנאצית.
ההתקפות > ההתקפות של בעלות הברית

ההתקפה הראשונה שבוצעה בתאריך 4 באפריל 1944 על ידי 313 מפציצים בליווי 119 מטוסי קרב של ארצות הברית, הופצצו גשרים, צמתים לרכבות, לרבות חצרות גינון ובתי מלאכה. היעד העיקרי היה אתר הבנייה בבוקרשט, "מגרשי השיכון בבוקרשט, רומניה", גארה דה נורד (רו') (תחנת הרכבת שבה הושמדו מסילות ברזל).הושמדו 1,000 קרונות, תחנת רכבת, מחסן קטרים, מתקן מיון, תחנת כוח, מכלי דלק וכמה מבני תעשייה.
תקיפה זו גבתה קרבנות רבים שכן היא התרחשה כשעתיים לאחר תרגיל באימון אמצעי הגנה פסיביים. כתוצאה מכך, כאשר הופעלו אזעקות תקיפות אוויריות הן התפרשו כתרגיל נוסף והתושבים שמאסו בכל כך הרבה תרגילים התעלמו לחלוטין מהצפירות. רוב האוכלוסייה נחשפה ורבים נהרגו.
מזג האוויר החם והרוח החזקה עיקמו את הפצצות שהנחיתו אל קאלאה גריויטאי (אנ'), שכונה מסחרית על יד תחנת הרכבת שבין היתר גרו בה יהודים, אל ג'יולשטי (אנ') ואל מערב/צפון מערב בוקרשט פגעו קשות. נהרסו מאות מבנים נהרגו ונפצעו למעלה מ-5,000 איש. המספר הרשמי שלקרבנות ההפצצה היה "רק" 2,942 הרוגים ו-2,416 פצועים.
בנוסף, תחנת כוח נפגעה, מה שהוביל, בנוסף להפסקת החשמליות, להשבתת מפעלים המספקים חשמל מתחנת הכוח. מיד נעלמו המוצרים שהובאו לעיר: לחם, חלב, ירקות ופירות. כאילו לא די בכך, ניזוקה אספקת המים הראשית שהביאה מי שתייה למרכז הבירה וגרמה נזק למסעדות ומספרות, בתי מלון ומאפיות. התיאטראות הפסיקו לעבוד לחלוטין.
בהתקפה שבוצעה ב-15 באפריל 1944, על ידי 461 מפציצים של חיל האוויר של ארצות הברית הופצצו רכבות, תחנת המיון צ'טילה בבוקרשט.
בהתקפה שבוצעה ב-10 ביוני 1944, על ידי מטוסי קרב אמריקאים שיצאו משדה התעופה פוג'יה באיטליה.
בהתקפה שבוצעה ב-28 ביוני 1944, הותקפו בתי הזיקוק לנפט פראחובה, טיטאן-מלקס.
בהתקפה שבוצעה ב-31 ביולי 1944, שני בתי זיקוק נפט בבוקרשט, אחד בדויצ'שטי (אנ') ומאגר הנפט בטרגובישט הופצצו.
בהתקפה שבוצעה ב-6 באוגוסט 1944, 60 מטוסי קרב מבסיסי חיל האוויר האמריקאי, פגעו בתשתיות תחבורת רכבת וקשרי רכבות., הם ביצעו גיחות נגד מתקנים תעשייתיים בדרום גרמניה. הם יצאו משדות תעופה בבריטניה הגדולה, דרום איטליה וברית המועצות ותקפו את חצר המיון של קראיובה ויעדי רכבת נוספים באזור בוקרשט-פלוישטי ברומניה ונחתו בבסיסים איטלקיים, כחלק ממבצע פרנטיק (אנ').
בהתקפות שבוצעו ב-17 ו-18 באוגוסט 1944, 257 בוצעו בידי מפציצים של חיל האוויר הבריטי ושל דרום אפריקה שיצאו מבסיס שדה תעופה טוורטורלה, איטליה, הפציצו את בתי הזיקוק Xenia. עם זאת, חלק מהמטוסים נפגעו, הגנות ה-נ"מ היו פעילות מאוד, וכך גם מסך העשן, שלא אפשר לאף מטוס לזהות את המטרה. המפציצים הותקפו על ידי מטוסי מפציצים גרמניים. 86 טונות של פצצות הוטלו, אך הפשיטה נחשבה כלא מוצלחת.
ההתקפות > ההתקפה הגרמנית

בתאריכים 24 ו-25 באוגוסט בוצעה בעקבות הפיכת 23 באוגוסט 1944 שהתרחשה ברומניה והובילה ליציאת רומניה מהברית עם מדינות הציר ולהצטרפות צבאה לכוחות שלחמו נגד גרמניה ובנות בריתה. הפיכה זו הביאה לשינוי מידי של השלטון, הדחתו של ה"קונדוקטור" (מנהיג) יון אנטונסקו והקמת ממשלה חדשה.
מפציצי צי האוויר 4 של הלופטוואפה, שבסיסו היה באוטופני (רומניה) תקפו את בוקרשט במשך שני לילות רצופים עד שבסיסיהם הופצצו על ידי בעלות ברית. בהפצצה זו נהרסו התיאטרון הלאומי בבוקרשט וכמה מבנים אחרים במרכז העיר בעוד הארמון המלכותי, ארמון ויקטוריה והאתנאום הרומני.האתנאום הרומני, באתר בוקרשט אחרת (התיאטרון הלאומי בוקרשט) ניזוקו קשות.
הערות שוליים

↑  Bucuresti Centenar, Ziua cea mai neagră: 4.4.44, Bucuresti Centenar, ‏2018-04-25 (ב־)
↑  רומניה אבלה: אלפים השתתפו בהלוויית המלך שיצא נגד הנאצים, באתר וואלה, 17 בדצמבר 2017
1 2  מלחמת העולם השניה ברומניה - מתוך אנציקלופדיה בריטניקה (אנגלית), באתר www.britannica.com (באנגלית)
↑  ההפצצות האסטרטגיות במלחמת העולם השנייה, באתר Enciclopedie (ברומנית)
1 2  Heinz Marcus Hanke, The 1923 Hague Rules of Air Warfare, International Review of the Red Cross 3, May-June 1991, עמ' 139-172
↑  Air Warfare and International Law: A Bibliographic Overview | Peace Palace Library, peacepalacelibrary.nl
↑  Constitutional Rights Foundation, www.crf-usa.org
↑  Figure 2—figure supplement 1. Anti-Wiz antibody western blotting., dx.doi.org
1 2  Henry L. deZeng IV, Luftwaffe Airfields 1935-45
Romania
1 2  MARI DEZASTRE Bombardarea Bucureştilor în ’44: mii de morţi şi sute de clădiri făcute praf (Fotografii şocante), adevarul.ro, ‏1298353017 (באנגלית)
1 2  Sarah Pruitt, One of the Most Daring WWII Air Raids Targeted Hitler’s Critical ‘Gas Station’, HISTORY (באנגלית)
↑  Ploesti Air Raids on Romania Oil Fields World War II, www.roconsulboston.com
החזית לשחרור כדור הארץ

.
החזית לשחרור כדור הארץ (מאנגלית: Earth Liberation Front, או בקיצור: ELF) הוא קולקטיב טרור אקולוגי בו חברים קבוצות, תאים ובודדים אשר משתמשים בוונדליזם על מנת להתנגד למה שמוגדר על ידם כניצול והרס הסביבה הטבעית. הקבוצות פועלות בעיקר בארצות הברית, ביוון, בקנדה, ובבריטניה - שם החלה התנועה את דרכה. ה-ELF טוענים שהם קבוצה המבצעת הגנה סביבתית, בטקטיקה של פעולה ישירה בלתי אלימה, אך כאמור כזו הכוללת וונדליזם, הגורמת לפגיעה כלכלית בחברות המרוויחות מפגיעה באיכות הסביבה, וזאת על מנת להקטין את הרווח הכלכלי של בעלי חברות הנוצר מפגיעה בסביבה.
הטכניקה של חברי החזית כוללת הרס של רכוש שהפעילים מאמינים שנעשה בו שימוש שפוגע בבעלי חיים, בני אדם, או באיכות הסביבה. פעולות אלו נקראות לעיתים אקוטאז'. אין ל-ELF שום סוג של מנהיגות, חברות רשמית או דובר תקשורת רשמי. התחליף לכל אלו הוא שכל קבוצה או יחיד המקיימים פעולה ישירה בהתאם לקווים המנחים של הקולקטיב, יכולים להכריז שהפעולה נעשתה בשם החזית לשחרור כדור הארץ.
נכון למרץ 2008, ה-ELF נמצאת בראש רשימת ה-FBI של איומי הטרור המקומיים בארצות הברית. הקו המנחה של הפעילות דורש "לקחת את כל אמצעי הזהירות הדרושים על מנת למנוע כל פגיעה בבעלי חיים אנושיים ולא אנושיים". בנוגע להיעדר ההרוגים מהפגיעות של ה-ELF, סגן מפקד מחלקת מניעת הטרור ב-FBI אמר: "אני חושב שאנחנו בני מזל; השריפות הללו היו יכולות לצאת משליטה בקלות".
עקב דרך הפעולה של חברי החזית, קשה לסוכנויות הביון לעקוב אחר חברי הקולקטיב, ולא ניתן לפרק את הקבוצה. ה-FBI טוען כי רוד קורונדו (Rod Coronado) הוא המנהיג הטבעי של הקבוצה בארצות הברית, ואילו הוא טוען כי הוא הדובר הבלתי-רשמי שלה.
היסטוריה

ה-ELF נוסדה בשנת 1992 בעיר ברייטון, על ידי מספר פעילים של כדור הארץ תחילה! ("!Earth First"), והשם נגזר מהחזית לשחרור בעלי חיים, קבוצה אשר משתמשת בטקטיקות דומות לשחרור בעלי חיים ממעבדות ומתעשיית המזון, ופגיעה כלכלית בעסקים שפוגעים בבעלי החיים.
בביטאון של "כדור הארץ תחילה!", כתבה עליה לא היה חתום איש, הכריזה על היווצרות ה-ELF באנגליה. בכתבה נאמר שזאת קבוצה שתבצע באופן עצמאי פעולות חבלה אקולוגיות. לעומת "כדור הארץ תחילה!" ו"החזית לשחרור בעלי חיים", אשר חבריהם ביצעו פעולות ישירות מתוקשרות, תאי ה-ELF מסיבות ביטחוניות, פועלים ללא עדכון התקשורת בפעולה, וללא נטילת אחריות בפעילות.
קווים מנחים של ה-ELF

ה-ELF פרסמו קווים מנחים לפעולות של הקבוצה אשר כוללים את הנקודות הבאות:
לגרום לנזק הכלכלי הגדול ביותר לאלו המרוויחים מהרס וניצול של הסביבה הטבעית.
לחשוף לציבור את הזוועות המתבצעות נגד כדור הארץ ונגד כל המינים שבו.
להשתמש בכל אמצעי הזהירות למניעת פגיעה בבעלי חיים ובבני אדם.
כל פעולה ישירה שנועדה להאט את חורבן כדור הארץ, ונעשית בהתאם לקווים המנחים שנכתבו לעיל, יכולים להיחשב כאילו נעשו על ידי ה-ELF.
ה-ELF פועלים נגד חברות המשתתפות בכריתת עצים, הנדסה גנטית,  מכירת מכוניות וכדומה. כל אלו, לטענת ה-ELF גורמים לפגיעה באיכות הסביבה. מרבית הפעולות נעשות בקבוצות זיקה.
פעולות, יחס המשטרה, והרשעות פעילים

בסוף שנת 2005 ובתחילת 2006, כחלק ממבצע Operation Backfire של ה-FBI, חבר המושבעים הגדול העמיד לדין 18 פעילים באשמת "פעולות אלימות שנעשו בשמן של זכויות בעלי חיים ואיכות הסביבה" על פי ה-FBI, רבות מפעולות אלו היו בשם ה-ELF, למרות שחלק מהעצורים הכחישו כל קשר ל-ELF. אחרים, כולל רוד קורונאדו (Rod Coronado), דווקא הצהירו על קשר עם הקבוצה.
ראו גם

החזית לשחרור בעלי החיים
אקו טרור
| קיימות |
| --- | --- | --- |
| מושגי מפתח | איכות הסביבה • אקולוגיה • סביבתנות • טביעת רגל אקולוגית • מאזן אקולוגי • צדק בין-דורי |  |
| איומים | משבר האקלים • התחממות עולמית • הידלדלות שכבת האוזון • הכחדה המונית |  |
| אסטרטגיות סביבתיות | חשיבה סביבתית • קיימות מקומית • חינוך סביבתי • אקו-אנרכיזם • אקולוגיה עמוקה • עירוניות חדשה |  |
| פסולת | הפחתה במקור • קומפוסט (התכלות) • שימוש חוזר • מיחזור (מיחזור בישראל) • מדרג הפסולת • שטח הפסולת של האוקיינוס השקט  • שטח הפסולת של האוקיינוס ההודי  • שטח הפסולת הצפון אטלנטי |  |
| תשתיות ובנייה | תחבורה בת קיימא • בנייה ירוקה • תכנון רגיש למים • בנייה באדמה • בנייה תואמת אקלים |  |
| גינון וחקלאות | גינה קהילתית • גינון יובשני • חקלאות אורגנית • גידול ביו-אינטנסיבי • מזון מקומי • גינון גרילה • פרמקלצ'ר • יער מאכל • חקלאות עירונית • חקלאות בת קיימא • חומרים מזינים |  |
| אנרגיה | אנרגיה חלופית • אנרגיה ירוקה • אנרגיה מתחדשת • אנרגיה סולארית • אנרגיית רוח • אנרגיה הידרואלקטרית • RDF |  |
| כלכלה | תרבות הצריכה • מזון מהיר • שיווק ערכי • שיווק ירוק • גרינווש • פיתוח בר-קיימא • תיירות בת קיימא • השקעה אחראית • כלכלה אקולוגית • התיישנות מתוכננת |  |
| ארגונים בישראל | החברה להגנת הטבע • המשרד להגנת הסביבה • אדם טבע ודין • אקו-ויקי • חיים וסביבה • מגמה ירוקה • המרד בהכחדה • צלול |  |
| מיזמים נבחרים | אג'נדה 21 • יום ללא קניות • תערוכת קלינטק • תחבורה היום ומחר • פרויקט עדן • ביוספירה 2 • BedZED • יום איכות הסביבה העולמי • שמיטה ישראלית |  |
הערות שוליים

↑  Chris Ayres,‏ Eco-terrorists top the FBI's threat list after wave of arson attacks, באתר The Sunday Times,‏ 11 במרץ 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1196847363  LCCN: no2002034567  MusicBrainz: 342d4d68-b0d2-4635-8acf-b27e385caa7d  VIAF: 153941628   WorldCat (עם VIAF): 153941628 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
העולם התחתון

העולם התחתון הוא כינוי מקובל למרחב חברתי אשר בו פועלים קבוצות של אנשים ללא מרות החוק הקיים בסביבתם. אין לו גבולות ברורים אך יש לו קווי אופי עם מאפיינים ידועים, והקודים הפועלים בו אינם תואמים את הנורמות המקובלות, והם מתנגשים עם החוק והסדר. בעולם התחתון פועלים כנופיות פשע, אנשי מאפיה, ואנשים אשר מאמצים דפוסי פעולה עברייניים. דמויות מהעולם התחתון שימשו מאז ומתמיד יוצרים בתחומי הספרות והקולנוע במדינות רבות בעולם.
מרחבי פעולה

מרחבי העולם התחתון משתרעים בדרך כלל במקומות הנחשבים מפוקפקים בעיני האזרח המהוגן. בתי קזינו והימורים, מועדוני חשפנות, שטחי פעולה של זנות, בארים אפלוליים, תחנות סמים, מקורות של חלפני כספים ובתי סוהר. הפעילות במקומות אלה אינה תמיד בגדר עבירה על החוק, ומי שמגיע למועדון חשפנות או לבאר אפלולי בסימטה חשוכה אינו נחשב איש העולם התחתון, אך סביר להניח כי יתקל שם בעבריינים ובפשיעה. זוהי פעילות הקרובה אל השוליים של החברה ולכן היא מקושרת באופן אסוציאטיבי עם פשע. גם אם המשטרה מקיימת סיורים בסביבה אין היא יכולה להיות נוכחת בכל פינה או בכל מועדון, ולכן קל יהיה לעבריין לתכנן או לבצע שם את מעשיו.
עבריינים המכונים "אנשי העולם התחתון" יכולים לפעול גם בסביבה רגילה. ה"בכירים", כמו ראשי משפחות פשע ואנשי מאפיה, פועלים גם במקומות מהוגנים המשמשים להם כיסוי כלפי רשויות החוק, אך קודי ההתנהגות שלהם תהיה קשורה לקודים של העולם התחתון. עבריינים כאלה יכולים גם לפעול באמצעות שליחים המגיעים לגבות דמי חסות מבעלי עסקים באזורי תעשייה ומסחר רגילים.
אין התאמה מוחלטת בין עבירות על החוק לבין העולם התחתון. מעשי פשע מתבצעים גם על ידי עבריינים שאינם חלק מהעולם התחתון, ואשר בחרו לבצע את מעשיהם לבד או בהתחברות אל עבריינים אחרים. אך מקובל לראות את הרוב הגדול של מעשי הפשע, ככאלה שבוצעו בידי עבריינים הפועלים תחת השפעת הנורמות המקובלות בעולם התחתון, במיוחד הפשיעה בעלת היקפים גדולים כמו: סחר בנשים, גביית דמי חסות, או סחר בסמים.
מאפייני התנהגות

אף על פי שאין תעודה רשמית המעידה על "חברות בעולם התחתון", ניתן לראות בו דפוסי התנהגות הניתנים לאפיון. דפוסים אלה יוצרים הזדהות בין אנשים ממקומות שונים, ומחברת ביניהם גם אם אינם קרובים זה לזה. המאפיין הבולט הוא ההתעלמות מהחוקים הכתובים ומהנורמות המקובלות. גם מעשי רצח ופגיעה פיזית הם חלק בלתי נפרד מהתנהלות אנשי העולם התחתון.
מאפיינים אחרים:
אלימות המתבטאת במעשים או באיומים לפעול באלימות. לעיתים די בהצגת "תפאורה" מאיימת כדי לפעול.
פעילות מחתרתית וחשאית אשר מאפשרת לעבריין לחמוק מעיני השוטרים.
שפה הכוללת ביטויים מרומזים וקודים מילוליים המוכרים רק למי שמתמצא בהם. כך למשל המושג "כיפה אדומה" מתאר מלכודת שמכין עבריין לאדם מאש כוחותיו. "כספומט" הוא מקום למכירת סמים באופן המאפשר למוכר להיות נסתר ולא להיתפס.
מאפייני התנהגות > ערכים פנימיים

במרחבי העולם התחתון אין חוקים כתובים, אך ישנם קודים מוכרים אשר עליהם מקפידים בדרך כלל לשמור ולא לחרוג מהם. המוכרים ביניהם:
אין משתפים פעולה עם המשטרה או כל גורם שלטוני או אכיפת חוק אחר. גם אם מדובר במי שהיווה קורבן לניסיון פגיעה או אפילו לפגיעה מוצלחת, הוא לא יעז להתלונן ולמסור עדות על הפוגע. מי שמשתף פעולה עם גורמים אלו עלול להיפגע.
אין מלשינים איש על רעהו. זוהי עבירה חמורה על הקודים הפנימיים, אשר יכולה לגרום לפגיעה פיזית במי שעבר אותה.
אין פוגעים בילדים או בנשים. גם במאבקים המרים המתנהלים בין עבריינים, רק אם הנשים מעורבות בעניינים, אך גם כאן בדרכים מסוימות, אלא אם מדובר בסכסוכים ומאבקים בין נשים עברייניות.
הכבוד. הפגיעה בכבוד מהווה עילה לשימוש באלימות כלפי הפוגע.
עבירות מין, נחשבות כעבירות משפילות במיוחד ולעיתים גם מגעילות וחולניות, ומי שביצע אותן נחשב בזוי ולעיתים גם מגעיל וחולה בעיני העבריינים האחרים ואינו מהווה חלק מהעולם התחתון.
הבוררות – מוסד פנימי, מעין בית דין שבו חברים עבריינים בכירים ותפקידו לשמש בורר בסכסוכים בין אנשי העולם התחתון. מי שמפר פסק דין שלהם עלול להיפגע.
בתי סוהר

הכלא הוא סביבה מובהקת של אנשי העולם התחתון. עבריינים המרצים עונשי מאסר פוגשים איש את רעהו, לעיתים לראשונה בחייהם, ונוצרת אחווה המבוססת על האופן בו הם חיים, תוך כדי היתקלות עם החוק. עבריין שפעל לבדו עד שנאסר, יכול למצוא בכלא שותפים לפשיעה הבאה. אחרים יכולים ליצור התאגדויות בהן יתקיים סולם מעמדות אשר ימשיך גם לאחר שחרורם והיותם פעילים בפשע.
גיבורי תרבות

העולם התחתון עורר מאז ומתמיד את סקרנותם של יוצרים. הם כתבו על כך ספרים ומחזות, הפיקו סרטים וסדרות טלוויזיה, ותיעדו את החיים בעולם התחתון ובעיקר את הדמויות בו באופן רומנטי אשר עורר עניין רב בקרב הציבור כולו. בין המוכרים ביותר נחשב דיימון ראניון, אשר שאב את סיפוריו מהיכרות הטיפוסים שפגש במועדוני הימורים ובסימטאות ניו יורק. ז'אנר סרטי הפשע אשר החל בקולנוע ונמשך גם בסדרות טלוויזיה, עוסק בהרחבה בהתנהלות החיים בעולם התחתון ובמאבקים בין העבריינים למשטרה ובינם לבין עצמם. ברבות מהיצירות הספרותיות משובצים דמויות רומנטיות מהסוג של רובין הוד, המתוארים כמי שפועלים להשגת צדק חברתי באמצעי אלימות והפרת חוק.
העיתונות נוהגת לייחד כתבות ומאמרים על דמויות מהעולם התחתון.
סרטי פשע ידועים הם טרילוגיית הסנדק וספרות זולה, ואילו בטלוויזיה ידועה סדרת הפשע הסופרנוס העוקבת אחרי משפחת מאפיה בארצות הברית.
כנגד סדרות וסרטים אלה נטען שהם מפארים את העבריינים ותרבות הפשע, והופכים אותם למודל לחיקוי עבור בני נוער וצעירים, ובכך מעודדים פשיעה, סמים ואלימות.
העולם התחתון בישראל

הפשע המאורגן בישראל מתאפיין במאבקים אלימים, כולל התנקשויות בין עבריינים שמתרחשים לעיתים קרובות במרכזי אוכלוסייה. מעשי הרצח האלה זכו לכינוי "טרור פלילי" ו"פיגוע פלילי" ומרביתם לא פוענחו. מבקר המדינה, יוסף שפירא, אמר בפברואר 2014, :"אנחנו בתקופה של אווירת טרור, אנשים מפחדים לצאת מהבית. זה משליך גם על החיים הכלכליים, וזה מצב שצריך לטפל בו".
בעיתונות בישראל עסקו בכך העיתונאים יגאל לב, נתן דונביץ' ואהרן בכר. הם נהגו לתאר את עולמם של העבריינים דרך סיקור משפטם ומעצרם, והירבו לכתוב על אורח חייהם העברייני כפי שהשתקף מהדיונים המשפטיים, ומאירועים פלילים בהם היו מעורבים. הסופר והעיתונאי מנחם תלמי נהג לפרסם טור קבוע שנקרא "תמונות יפואיות", ובהן תיאר דמויות מהעולם התחתון של יפו. הרשימות לוקטו לספר שיצא לאור בשנות ה-70. בימינו עוסק בכך העיתונאי והכתב הפלילי בוקי נאה בעיתון ידיעות אחרונות ואמיר זהר.
ראו גם

פשע מאורגן
הערות שוליים

↑  משטרת ישראל מציגה: מילון עברי - עברייני, באתר גלובס, 19 בדצמבר 2004
↑  אפרת וייס, חדש במשטרה: מילון המונחים לעולם הפשע, באתר ynet, 18 בדצמבר 2004
↑  שמעון איפרגן, ‏צדיק, תעביר את השוקו: מילון הסלנגים של העולם התחתון, באתר ‏מאקו‏, 3 באוקטובר 2013
↑   יניב קובוביץ, יורים לכל הכיוונים || 20 התנקשויות בארבעה חודשים, ואף לא פענוח אחד, באתר הארץ, 17 בפברואר 2014
↑  אביאל מגנזי, המבקר: "אווירת טרור, מפחדים לצאת", באתר ynet, 18 בפברואר 2014
סצנה מתוך הסדרה "הבורר", המגוללת קשרי הגומלין בין משפחות פשע. בתמונה אבי "הטחול" (מגולם על ידי שלומי קוריאט) בשיח אלים עם אביו, ברוך אסולין (בגילום משה איבגי), המכהן כראש משפחת פשע
היסטוריה של הונג קונג

מפת הונג קונג ומקאו משנת 1760.
ההיסטוריה של הונג קונג מתארת את ההתפתחות של האי הקטן וההררי לחופה הדרומי של סין מאז התקופה הפרהיסטורית ועד הפיכת האי למרכז פיננסי עולמי, ולאחת הכלכלות המובילות בעולם. על אף גודלו הקטן של האי מהווה הונג קונג הכלכלה ב-11 בגודלה בעולם (נכון לשנת 2010) מבחינת תוצר לאומי גולמי לנפש, ו-33% מהסחר עם סין עובר דרך הונג קונג.
התקופה הפרה-היסטורית

ממצאים ארכאולוגיים שהתגלו בחפירות באי הונג קונג ובאיים הסמוכים מראות כי אזור הונג קונג מיושב מזה כ-30,000 שנים. כלי אבן מעידים על התיישבות החל מתקופת האבן. כלים אלה, שהתגלו בסאי קונג שבוונג טיי טונג, מעידים על התיישבות מהתקופה הפלאוליתית.
באזור האיים החיצוניים של הונג קונג התגלו חפצי דת השייכים ככל הנראה לאנשי הצ'ה שחיו באזור בתקופה הנאוליתית.
שלטון סין הקיסרית (221 לפנה"ס – המאה ה-18)

שטח האי הונג קונג הפך לחלק מקיסרות סין בתקופת שושלת צ'ין (221 לפנה"ס - 206 לפנה"ס). השליטה בפועל באי התגבשה תחת ממלכת נאיו (203 לפנה"ס - 111 לפנה"ס). עדויות ארכאולוגיות מעידות על כך שמספר התושבים גדל בהדרגה, וכאשר האזור הפך לחלק מהקיסרות בשליטת שושלת האן (111 לפנה"ס - 220 לספירה) מספר התושבים עלה.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 התגלו בחפירות ארכאולוגיות קברים ובהם קבר ליי צ'נג אוק מתקופת האן, וכן התגלו ממצאים על מפעלי הפקת מלח בהיקף גדול המעידים על תושבים רבים באזור, על סחר, ועל מנהל אדמיניסטרטיבי מפותח.
החל מתקופת שושלת האן ועד תקופת שושלת מינג שימש האזור מרכז לחיפוש פנינים, כאשר חיפוש הפנינים באזור הגיע לשיאו בין השנים 917 עד 971.
בתקופת שושלת טאנג הפך אזור קנטון למרכז סחר אזורי גדול, ובאזור טואן מון (כיום בטריטוריות החדשות של הונג קונג) היה נמל מרכזי ששימש הן לסחר, הן כבסיס צי והן כמרכז ייצור מלח וייצוא מוצרים שונים ופנינים.
מפעלי ייצור מלח רבים מתקופת שושלת טאנג התגלו באי לנטאו.
בשנת 1276, בתקופת הפלישה המונגולית לסין, ברחה שושלת סונג לפוג'יין (תקופה זו מכונה שושלת סונג הדרומית), ובתקופה מסוימת משפחת המלוכה שהתה באי לנטאו וכן באזור קאולון של ימינו.
הקיסר בינג, אחרון קיסרי סונג, הוכתר ב-20 במאי 1278 באי לנטאו, בהיותו בן 8. אנדרטת סונג וונג טוי שבקאולון מתארת אירוע זה. בעקבות תבוסת הקיסר בקרב יאמן ב-19 במרץ 1279 התאבד הקיסר באזור העיר יאמן של ימינו בגואנגדונג.
עמק טונג צ'נג של ימינו נקרא על שם אחד מלוחמי הקיסר.
בתקופת השלטון המונגולי גדלה אוכלוסיית הונג קונג. פליטים רבים הגיעו לאזור בניסיונם להימלט מהמלחמות בצפון ומהבצורת שפגעה אז בצפונה של סין.
המהגרים הרבים התבססו על מסחר, דיג, הפקת מלח וחיפוש פנינים, לאור הטופוגרפיה ההררית של אזור הונג קונג והעדר אזורים חקלאיים פוריים.
בתקופה זו התגוררו באזור חמישה שבטים: שבט הואו (候), שבט טאנג (鄧), שבט פנג (彭), שבט ליאו (廖) ושבט ון (文). השבטים התגוררו בכפרים מוקפים חומות, במטרה להתגונן מפני השודדים הרבים (ביחוד שודדי הים, ובהם שודד הים צ'ונג פו צאי).
התקופה הקולוניאלית (המאה ה-19 – שנות ה-30 של המאה ה-20)

| תאריך | הסכם | תוצאה |
| --- | --- | --- |
| 20 בינואר 1841 | הסכם צ'ואנפי | החכרת האי הונג קונג לממלכה המאוחדת |
| 29 באוגוסט 1842 | הסכם נאנקינג | העברת האי הונג קונג "לצמיתות" לידי הממלכה המאוחדת והקמת המושבה הבריטית |
| 18 באוקטובר 1860 | הסכם בייג'ינג | החכרת חצי האי קאולון (דרומית לרחוב הגבול) |
| 1 ביולי 1898 | ההסכם על הרחבת שטחי הונג קונג (הסכם בייג'ינג השני) | החכרת הטריטוריות החדשות (לרבות קאולון החדשה) לידי הונג קונג למשך 99 שנים. |
בראשית המאה ה-19 התבסס המסחר של האימפריה הבריטית על יבוא מוצרי צריכה ותה מסין. הבריטים ייצאו לסין מוצרי מותרות כגון שעונים, נוצר גירעון מסחרי גדול בשל העובדה שמוצרי מותרות אלה יובאו על ידי סין במידה מועטה, ודרישת סין לקבל כסף עבור מוצריה יצרה קשיים רבים על המסחר, בשל המחסור במתכת זו באימפריה הבריטית.
הפתרון הבריטי לגירעון זה היה יצוא בלתי חוקי של אופיום לסין.
האיסור על יבוא אופיום בסין, והחלטת מושל קנטון להשמיד את האופיום שנתפס בעיר הביאו לפרוץ מלחמת האופיום הראשונה. הפסדה של סין במלחמה הביא לכך שסין נאלצה לוותר על שליטתה באי הונג קונג, ולהחכירו "לצמיתות" לבריטניה.
בשנת 1898 הוחכרו לבריטניה גם הטריטוריות החדשות לתקופה של 99 שנים, ולמורת רוח תושבי טריטוריות אלה. באפריל 1899 מרדו תושבי קאם טין (錦田) כנגד השלטון הבריטי והתבצרו בכפרם מוקף החומה. הכוחות הבריטים ניסו לכבוש את החומות ואף שמספר מתקפות נכשלו, הצליחו הכוחות הבריטים לפוצץ את שער הכפר ולכבשו.
השליטה הבריטית במושבה הביאה לפיתוח המסחר ולהפכה לעיר מערבית מודרנית. נבנו מסילות ברזל ונמל ויקטוריה הפך לנמל מסחרי מרכזי. בהונג קונג הותקנה מערכת תחבורה מודרנית הכוללת קווי אוטובוסים, מעבורות ואף פוניקולר (רכבל הפסגה).
הקמת תאגיד הבנקאות הונגקונג ושנגחאי החל את פיתוח התעשייה הפיננסית בהונג קונג.
תושביה הסינים של הונג קונג לא הורשו להתגורר בשכונות המערביות של העיר (ובהם סנטרל וצים שא צוי. ההנמקה שניתנה לכך הייתה מגפת הדבר שפגעה במושבה בשלהי המאה ה-19 וראשית המאה ה-20. בתקופה זו הוקם בית החולים טונג וה - בית החולים הראשון במושבה.
בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, ומחשש כי המושבה תותקף, ברחו ממנה 60,000 תושבים סינים.
לאחר תום המלחמה פרחה המושבה כלכלית ומספר תושביה גדל מ-530,000 בשנת 1916 ל-725,000 תושבים בשנת 1925.
בשנת 1941 התגוררו במושבה 1.6 מיליון תושבים.