stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קומיקס מצולם

הקומיקס האמריקאי המצולם "Too Young to Know" משנת 1945.
קומיקס מצולם (באנגלית: Photo comics; ידוע בתור פוטונובלה) הוא קומיקס אשר במקום להשתמש באיורים, משתמש בצילומי תמונות משולבים עם בועות דיבור. למרות היותו פחות פופולרי לעומת הקומיקסים המאוירים, קומיקסים מצולמים היו נפוצים בתקופות שונות באיטליה, באמריקה הלטינית, בארצות הברית במדינות דוברות אנגלית ובישראל של שנות השבעים. וכן במגזר החרדי בעשור השני של המאה ה-21. עם השנים פחת השימוש בקומיקסים מצולמים לטובת הקומיקסים המאוירים וכיום רוב השימוש בחוברות קומיקס המצולם הם בתור תחביב אספנות.
בתהליך היצירה היו מצלמים מספר סצנות על ידי שחקנים או בובות, התמונות היו מסודרות בגודל שווה על גבי העמוד כשמתחת כל תמונה נכתב הסבר על המתרחש בה מנוסחת בזמן הווה ("המתח עולה בחדר", "משה מזעיק את השוטרים"). בחלק מהקומיקסים היה הלטרר משלב בועות דיבור על גבי התמונות בדומה לתהליך יצירת קומיקס רגיל ומכיוון שברוב תקופת תפוצתו השימוש בתמונות צבעוניות היה נדיר, תמונות הקומיקס המצולם היו מודפסות בשחור-לבן וגודל כל תמונה היה כ-8x9 סנטימטר, כגודל תמונה מודפסת ממצלמה אישית.
בארצות הברית, היה נפוץ השימוש בקומיקס המצולם בתור עיבוד לסרט או סדרת טלוויזיה, סוג זה ידוע בתור "Photonovels" (סרט תמונות; מתועתק כ-פוטונובלות). בתהליך היצירה היו בוחרים מספר קטעים נבחרים מכל סצנה ומשלבים בהם בועות דיבור בדומה לתהליך יצירת קומיקס קולנועי. דרך זו הייתה חסכונית לבתי ההוצאה לאור להוציא ספרי קומיקס ללא הצורך בהזמנת איורים, ושימש כמענה לצרכנים אשר רצו לחוות את עלילת הסדרה או הסרט בתקופה ש לא היו זמינים וזולים לרוב הציבור. ברוב הפעמים הקומיקס קיצר את הדיאלוג הנאמר בסדרה או בסרט ממנה נלקחו התמונות.
טרמינולוגיה

הטרמינולוגיה ששימשה לתיאור הקומיקס המצולם לא הייתה עקבית במשך השנים ואף השתנתה ממקום למקום. פירושה המילולי של המילה האיטלקית Fuˈmetti (בתעתיק לעברית: פומטי) הוא בועות דיבור, ובאיטליה נפוץ השימוש במילה לתיאור קומיקס ובמיוחד לתיאור הקומיקס המצולם אשר היה פופולרי במדינה יחד עם המילה Fotoromanzi (פוטו-רומן). בעקבות פופולריות הקומיקס המצולם בשוק הקומיקס האיטלקי, התפתח השימוש במילה "Fumetti" בארצות הברית כתיאור לקומיקס מצולם או לקומיקס איטלקי. כמו כן, קומיקסים אשר עשו שילבו תמונות יחד עם איורים תוארו כ-"mezzo-fumetti" (חצי "פומטי").
בספרדית נפוץ השימוש במילה fotonovela (פוטונובולה) כתיאור לקומיקס מצולם מאמריקה הלטינית, עיבוד המילה לאנגלית, "fotonovel" או "photonovel" מתאר בעיקר עיבוד של קומיקס מצולם. בנוסף, נעשה גם שימוש במילים "photo funnies" (תמונה מצחיקה) ו-"photostories" (סיפורי תמונות) "Photoromance" (רומן תמונות).
בישראל היה נפוץ השם סינרומן, בעקבות עיתון הקומקיס המצולם, סינרומן אשר הופץ בשנות השבעים.
היסטוריה

עוד מראשית ימי העיתונות הצהובה בארצות הברית החלו הניסיונות להשתמש בצילומי תמונות בתור קומיקס. כבר בשנת 1927 הופיעו כוכבי הסדרה שיגיונות זיגפלד - זיגפלד פוליס, אדי קנטור ופרנסס אפטון על גבי צילומי תמונות, בשילוב בועות דיבור, בעיתון הניו יורק דיילי ניוז.
בשנות הארבעים הופיעו הקומיקסים המצולמים הראשונים באיטליה והמשיכו לתוך שנות החמישים והשישים. בין השנים 1966–1969 יצא לאור קומיקס הפשע המצולם האיטלקי השנוי במחלוקת, "Killing" (איט'), בשל הצלחתו הוא הופץ אף בשאר מדינות העולם ועבר עיבודים וחידושים רבים מאז.
לאחר מכן התפשטה הטכניקה גם ברחבי אמריקה הלטינית, תחילה כעיבוד לסרטי קולנוע פופולרים ולאחר מכן גם כקומיקסים מקוריים. בשנות השישים הופצו באמריקה הלטינית כאלפיים עיבודים של קומיקסים מצולמים לסרטי קולנוע וכמעט פי שלושה יצירות קומיקסים מצולמים מקוריים. הקומיקסים המצולמים נשארו פופולריים במקסיקו עד סוף שנות השמונים, עד אז הודפסו שם כשבעים מיליון עותקים של חוברות קומיקס מצולם בכל חודש.
הצלחה הראשונה של קומיקס המצולם בצפון אמריקה זקופה לזכותו של הקומיקסאי הארווי קורצמן (אנ'), אשר בין השנים 1960-1965 נהג לפרסם גיליונות קומיקס מצולם הומוריסטיים. מתחילת שנות השבעים החלו "הקומיקסים ההומוריסטיים" להתפרסם באופן קבוע במגזין "National Lampoon" (אנ'), לעיתים קרובות, תוך כדי הצגת עירום נשי.
במהלך שנות השבעים, בעקבות מחסור בציוד הקרנת והשמעת מדיה, שווקו עשרות חוברות קומיקסים אמריקאים מצולמים תחת השמות "Fotonovels" ("תמונות רומן") ו-"Photostories" ("תמונות סיפור") תוך עיבוד עשרות סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה אמריקאיות. ואף על פי שתפוצת המדיה הביתית החליפו במידה רבה את השוק הזה, מספר מצומצם של חוברות קומיקס מצולם המשיכו להתפרסם בתור מדיה פרסומית לתוכן המקורי.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 בישראל היה יוצא לאור שבועון "סינרומן" עם קומיקס מצולם.
הקומיקסים המצולמים היו נפוצים במגזינים בריטיים רבים בשנות השמונים, כדוגמת המגזין "Jackie" (אנ'), וכמה מהקומיקסים הללו מתפרסמים עד היום. בשנות השמונים עיקרו של הקומיקס המצולם בבריטניה היה מופנה לילדות ובנות נוער. זאת לאחר שלא זכו להצלחה יתרה בקרב הנערים הבריטיים.
עם תפוצת המדיה הביתית, התמעט השימוש בקומיקס המצולם. מספר חוברות קומיקס מצולם מצליחות עובדו לסדרות טלוויזיה, ביניהם: "Night Zero" ,"A Softer World" ו-"Alien Loves Predator". בשנת 2007, "פרסי בחירת קריקטוריסטים באינטרנט" העניקו פרס בקטגוריית "קומיקס צילומי יוצא מן הכלל" והיו לראשונים אשר העניקו פרס בתחום. בשנים 2010–2011 היה הקומיקס המצולם "Union of Heroes" מועמד לפרס "Web-Sonderman" בקטגוריית הקומיקס הגרמני הטוב ביותר.
בתחילת העשור השני של המאה ה-21 פרסם הקומיקסאי ג'ון בירן (אנ') סדרת "הרפתקאות פוטונובלות" אשר היוו ריבוט לסדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית משנות השבעים, אשר כללה תמונות מהסדרה בשילוב איורים מקוריים.
בשנת 2014, יישומי תוכנה כגון Comic Life, Comic Strip It ו-Strip Designer אפשרו למשתמשים ליצור קומיקס מצולם מתמונותיהם האישיות.
כיום, רוב השימוש בקומיקס מצולם הוא כתחביב אספנות. ובכל זאת, במגזר החרדי יוצאים מדי פעם ספרי קומיקס מצולם לילדים.
ראו גם

קומיקס#תולדות הקומיקס
רימייק
סיקוול
קומיקס קולנועי
קיזאן א-נג'אר

| --- | --- |
 מדינה / טריטוריה:  חמאס חמאס
 נפה:  ח'אן יונס
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  3,889 (2006)
 קואורדינטות:  31°19′26″N 34°17′12″E﻿ / ﻿31.32388889°N 34.28666667°E﻿ / 31.32388889; 34.28666667 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מערב הנגב מוגדלת) קיזאן א-נג'אר(למפת מערב הנגב רגילה) קיזאן א-נג'אר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קיזאן א-נג'אר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קיזאן א-נג'אר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קִיזַ֫אן א-נַּגַּ֫'אר (בערבית: قيزان النَجّار, נקרא בהגייה המקומית גם גִיזַ֫אן א-נַּגַּ֫'אר) הוא כפר פלסטיני בנפת ח'אן יונס, הנמצא בדרך סלאח א-דין, בין ח'אן יונס לרפיח. בשנת 2006 מנה הכפר 3,889 תושבים.
בתקופת האינתיפאדה השנייה, ב־4 באוקטובר 2003 ביצע הג'יהאד האיסלאמי פיגוע התאבדות במסעדת מקסים בחיפה בו נרצחו 21 בני אדם. בעקבות הפיגועים, שיטח צה"ל כ-200 דונם מהשטחים החקלאיים של הכפר, הרס באר השקיה, פגע בתשתיות המים של הכפר, הרס דרכי עפר בכפר ואטם את דרכי הגישה לכפר באמצעות תלוליות עפר. אספקת המים נותקה ל-30% מהאוכלוסייה.
הערות שוליים

↑  OPT: Emergency - WaSH needs in Rafah camp and Qizan an Najjar / Khan Yunis - occupied Palestinian territory, ReliefWeb, ‏18 October 2003 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 475146461552727731502   WorldCat (עם VIAF): 475146461552727731502
צ'ט בייקר

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1929 ייל, אוקלהומה, ארצות הברית
 פטירה:  13 במאי 1988 (בגיל 58) אמסטרדם, הולנד 
 שם לידה:  צ'זני הנרי בייקר ג'וניור
 שם במה:  Chet 
 מקום קבורה:  בית הקברות אינגלווד פארק 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1949 
 מקום לימודים:  אל קמינו קולג' 
 סוגה:  ג'אז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פלוגלהורן, חצוצרה 
 חברת תקליטים:  Pacific Jazz Records, EmArcy, קולומביה רקורדס, אנג'ה רקורדס 
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'זני הנרי "צ'ט" בייקר ג'וניור (באנגלית: Chesney Henry "Chet" Baker Jr;‏ 23 בדצמבר 1929 – 13 במאי 1988) היה מוזיקאי, זמר וחצוצרן ג'אז אמריקאי.
חייו

בייקר נולד וגדל בייל, אוקלהומה. אביו היה גיטריסט והנחיל לבנו את האהבה למוזיקה כשבגיל צעיר הפגיש אותו עם הטרומבון, אותו החליף מאוחר יותר בחצוצרה. לימים יהיה לאחד מנגני החצוצרה המובילים והמפורסמים בעולם הג'אז.
במהלכם של כמעט ארבעה עשורים הוציא בייקר עשרות אלבומים. בתחילת שנות החמישים החל לנגן ביחד עם סטן גץ ופריצתו הגדולה הגיעה כאשר הוזמן על ידי צ'ארלי פארקר לנגן עמו. לאחר מכן צ'ט החל גם לשיר, בקול רך וענוג, שעורר הדים רבים בעולם המוזיקה. רבים תהו שמא עדיף שיתרכז בנגינה בלבד, אך היו רבים ששירתו חדרה ללבם. בין הביצועים המפורסמים שלו נכללים "The Thrill Is Gone"‏, "My Funny Valentine",‏ "I Fall in Love Too Easily"‏ ו-"Ev'ry Time We Say Goodbye".
בשנת 1979 הוא הקליט את האלבום "No Problem".
כמו רבים מחבריו, בייקר סבל מהתמכרות לסמים. ההתמכרות להרואין השפיעה לרעה על הקריירה שלו, והוא ריצה עונש מאסר בבית סוהר באיטליה, ומאוחר יותר אף גורש מגרמניה המערבית ומאנגליה עקב עבירות הקשורות בסמים.
את שנותיו האחרונות העביר בייקר בעיקר באירופה. ב-13 במאי 1988, הוא נפל מחדרו שבקומה השנייה של מלון באמסטרדם, נפגע בראשו ומת, בגיל 58. בחדרו ובגופו נמצאו כמויות גדולות של הרואין וקוקאין. אחרי מותו היו שטענו שנדחף מהחלון ובעצם נרצח, והיו שסברו שהתאבד. היו ראיות לכאן ולכאן אך אף אחת מהטענות הללו לא הוכחה. גופתו הוחזרה הביתה והוא נקבר בבית קברות באינגלווד, קליפורניה.
הערות שוליים

↑  DownBeat Archives, downbeat.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454791605171  PLWABN: 9810644566905606  BIBSYS: 98033016  BNE: XX871360  BnF: cb13891071k (data)  CiNii: DA05377210  GND: 119006332  ICCU: UBOV115809  ISNI: 0000 0000 9310 882X  LCCN: n83174966  LNB: 000058132  MusicBrainz: 1ba1d493-7114-45e2-b163-a36d49a0c065  NDL: 01016374  NKC: ola2002153737  NLA: 35675704  NLK: KAC199639310  NSK: 000079855  NTA: 07345432X  RERO: 02-A002961872  SELIBR: 213012  SNAC: w65d8z95  SUDOC: 066909759  Trove: 1037548  VIAF: 100254423   WorldCat (עם VIAF): 100254423 
אנדרטה לזכרו באמסטרדם.
קיילטראם, מלך הפיקטים

קיילטראם (באנגלית: Cailtram), בנו של גירום (Girom) היה מלך הפיקטים, במחצית השנייה של המאה השישית.
קיילטרום הוא השלישי מבין בניו של גירום שמלך על הפיקטים (אחיו דרסט הרביעי וגרטנייט הראשון מלכו לפניו). על פי "דברי ימי הפיקטים" קיילטראם מלך בין שנה לשש שנים, לאחר אחיו גרטנייט ולפני טאלורק השני. הכרוניקות הקדומות כותבות את שמו במספר צורות ובהם קיילטאני (Cailtarni) וקיילטיין (Cailtaine) כתבים מאוחרים יותר (שנכתבו בראשית ימי הביניים) מופיע שמו בצורות קלהיראן (Kelhiran), קלטוראן (Kelturan) וקיבורקאן (Kyburcan).
קוף אחרי בן אדם

| --- | --- |
 כותבים:  רן בוגין ניצן זיצר תמר לוי
 בימוי:  בובי לקס רוני אורן
 מדבבים:  ניצן זיצר
 מדבבים בעברית:  מיכאל עינב, גלעד קלטר, בר סביר, יהלי מרגלית טופול, רום קלטר
 ארץ מקור:  ישראל ישראל קנדה קנדה
 הפקה
 מפיק:  אסנת סדן
 עורכים:  ענת סלומון
 צלמים:  דוד זריף
 מוזיקה:  גדי לוי, מיכל שפירא, אופיר גל, אורי קליאן
 אורך פרק:  7 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Tiny Pop
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ! ערוץ לולי
 תקופת שידור מקורית:  2010–הווה
 תקופת שידור בישראל:  2011
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קוף אחרי בן אדם (באנגלית: Monkey See, Monkey Do) היא סדרת טלוויזיה ישראלית-קנדית לילדים בהנפשה ממוחשבת, שבוימה על ידי בובי לקס ורוני אורן.
בקנדה הסדרה שודרה ב-Tiny Pop בשנת 2010. בישראל הסדרה שודרה בשנת 2011 בערוץ הופ! בערוץ לולי. הסדרה בת 2 עונות ו-52 פרקים באורך 7 דקות.
שיר הפתיחה בדיבוב העברי בוצע על ידי גדי לוי.
עלילה

הסדרה עוקבת אחר קוף כתום, אשר בכל פרק הוא ותוכי מלמדים את הילדים (ואת הצופים בבית) איך לעשות תנועות של חיות. בגרסה המחודשת החיות גם מדברות.
דמויות

קוף: קוף כתום, הדמות המרכזית בתוכנית.
תוכי: תוכי אדום, העוזר של הקוף, בגרסה מקורית הוא אמר את המשפט ''זה הזמן'' ולא דיבר הרבה אך בגרסה המחודשת הוא מדבר הרבה.
חולד: חולד שחור מסוג נקבה, מופיעה רק בגרסה המחודשת, ומספרת לקוף ותוכי על תפקידה של כל חיה.
הילדים: כמה ילדים יחפים, הם דוגמה למבצע של התרגילים בתוכנית.
דיבוב

הדיבוב העברי הופק על ידי אסנת סדן ובוים על ידי גדי לוי
| שם הדמות | מדבב\ת באנגלית | מדבב\ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| קוף | ניצן זיצר | מיכאל עינב עידו מוסרי (עונה 2) |
| תוכי | ניצן זיצר | גלעד קלטר צביקה פורמן (עונה 2) |
את הילדים בתוכנית דיבבו בר סביר, יהלי מרגלית טופול ורום קלטר.
צ'חוצ'ינק

צֶ'חוצ'ינֶק (בפולנית: Ciechocinek) היא עיירת ספא במחוז קויאוויה-פומרניה שבפולין, כ-20 ק"מ דרומית-מזרחית לטורון, על הגדה השמאלית של הויסלה. מספר תושביה כ-11,000 (2006).
העיירה, הידועה כאחד מאתרי המרפא הגדולים בפולין, שוכנת מעל מאגר תת-קרקעי של מים מלוחים עשירים במינרלים, ויש בה עשרות מלונות לספא וטיפולים שונים אליהם מגיעים נופשים ומתרפאים מארצות שונות כולל מישראל. עם זאת, היא ידועה כאתר תיירותי בשל מגדלי האידוי שבה, שהם גם סמל העיירה.
מגדלי האידוי

צ'חוצ'ינק ידועה במגדלי האידוי הגדולים בה, מהראשונים באירופה. מגדל אידוי הוא מבנה מעץ בגובה של 15 מטר. המים המלוחים נשאבים למעלה וזורמים בתעלה בראש המבנה. הם מטפטפים משם על מעטפת המגדל הבנויה מענפים ועלים של שיחים שונים. חלק מהמים מתגבשים על הענפים וחלקם נוטף בטיפות קטנות ויוצר מעין מיקרואקלים למטה. האנשים פוסעים ונושמים את האוויר הספוג בטיפות אלה העשירות בברום ויוד.
נטען ששאיפת האוויר המלוח תורמת לייצוב לחץ הדם, ותומכת בבעיות של כלי הנשימה ובלוטת התריס. להליכה בתוך הערפל המלוח יש אפקט הרגעתי.
המגדלים בצ'חוצ'ינק הם הראשונים והגדולים מסוגם באירופה. המגדל הראשון נבנה ב-1824. ואחריו נבנו עוד שני מגדלים באורך כולל של 2 ק"מ. מגדלי אידוי נמצאים גם בגרמניה ובאוסטריה.
יהודי צ'חוצ'ינק

יהודים התיישבו בעיירה בראשית המאה ה-19, ועם פיתוחה כעיירת מרפא, נטלו חלק מרכזי בתעשייה זו. עד ראשית המאה ה-20 השתייכו יהודי העיירה לקהילת סלוז'בו הסמוכה. בעיירה פעלו בית מדרש ושטיבל של חסידות גור, ומראשית המאה ה-20 התקיימה בה פעילות ציונית. בשנת 1923 הוקם בעיירה בית ספר מרשת בית יעקב. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 769 יהודים.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיירה רבים מיהודיה, אך חלקם נאלצו לשוב אליה. עם סיפוח אזור העיירה לרייך השלישי, באוקטובר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה וחובת התייצבות לעבודות כפייה, לרבות על נשים ועל קשישים, תוך ביצוע מעשי התעללות בעובדים. בד בבד הוחרמו עסקי היהודים בעיירה, ויהודים רבים סולקו מבתיהם.
בסוף אוקטובר 1939 גורשו כל יהודי העיירה לשטח הגנרל גוברנמן, למעט כ-120 יהודים שהוחזקו בצפיפות וברעב בבית אחד בעיירה, ואשר שולחו ב-19 באפריל 1942 למחנה ההשמדה חלמנו.
שעון פרחים בצ'חוצ'ינק
הגן המרכזי בצ'חוצ'ינק
קונכיית הופעות בצ'חוצ'ינק
מגדל האידוי בצ'חוצ'ינק
קוקטייל בוער

| --- | --- |
קוקטייל בוער
קוקטייל בוער
 נתונים
 אופן ההכנה:  הצפת משקה אלכוהולי בעל אחוזי אלכוהול גבוהים והצתתו
 כוס:   כוס קוקטייל •  כוס שוט •   כוס סניפטר •  כוס מרגריטה •  כוס אבסינת
 קישוט:  להבה
 הערות:  אזהרת בריאות
קוקטייל בוער (ידוע גם בשמות קוקטייל פלמבה או קוקטייל פליים - באנגלית Flame) הוא קוקטייל בשכבות, אשר השכבה העליונה בו היא בעלת אחוזי אלכוהול גבוהים, לרוב 40% ומעלה. לאחר ההצפה מציתים את האלכוהול בשכבה העליונה. לעיתים, אחוזי האלכוהול בשכבה העליונה גבוליים מדי וכדי לגרום למשקה להידלק מציפים כוהל 96.6% אלכוהול בנפח. לאחר ההצתה, מכניסים קשית שתייה אל הכוס ושותים במהירות, לפני שהקשית תימס.
קוקטיילים בוערים ידועים

פליימינג 52-B - קוקטייל בשכבות שהשכבה העליונה בו היא גראן מרנייה שהוא ליקר דליק.
פליימינג למבורגיני - קוקטייל בוער המורכב משתי שכבות של אייריש קרים וסמבוקה, את הסמבוקה מציתים, מכניסים קשית ומתחילים לשתות, ותוך כדי הברמן מוזג לתוך הכוס עוד שני שוטים המכילים קירסאו כחול וליקר קפה.
משקאות בוערים נוספים

ישנם משקאות נוספים אותם מציתים:
אבסינת - טקס שתיית האבסינת כולל כוס וכף אבסינת ייחודיים, את הכף מייצבים על שפת הכוס ועליה מניחים קוביית סוכר ספוגה באבסינת, אותה מציתים. הסוכר הבוער נמס וזולג לתוך הכוס ומצית את האבסינת שבתוכה. לאחר מכן לוקחים את הכף, מערבבים את הנוזל עד שהוא כבה ושותים.
סמבוקה - צורת הגשה קלאסית לסמבוקה היא הצפת 3 פולי קפה והצתת המשקה.
דרמבוי - ליקר הדרמבוי דליק. את הדרמבוי מוזגים לכוס סניפטר ומציתים. לאחר מכן מכסים את פתח הכוס ביד. כך נוצר ואקום חזק המדביק את הכוס ליד. כאשר משחררים את היד, משתחררים ריחות חזקים מן הדרמבוי.
סכנות

קוקטיילים בוערים עלולים להוות סכנה לברמנים ולמזמיני הקוקטייל שכן הנוזל הבוער עלול להצית שריפות ולגרום לכוויות. בישראל תקנות רישוי עסקים אוסרות על הגשת משקאות בוערים ועל כן, נמנעים מלהגיש קוקטייל בוער במסעדות, ברים ופאבים.
טקס מזיגת אבסינת
ברמן מכין 5 קוקטיילים בוערים מסוג מרטיני בו-זמנית
ג'רי תומאס מכין קוקטייל בוער. היה הראשון אשר פרסם ספר מתכוני קוקטיילים
ראו גם

פלמבה
קוקטייל חנקן נוזלי
הערות שוליים

↑  שמוליק חדד, משפט ופלילים, חשד: הברמנית הציתה משקה ותקפה בבקבוק, באתר ynet, 14 באפריל 2009
| קוקטיילים |
| --- | --- | --- |
| סוגי קוקטיילים | קוקטייל יין • קוקטיילי שלהבת • קוקטיילי חנקן נוזלי • סאוור • פונץ' |  |
| ציוד וכלים לקוקטיילים | שייקר •  כפית בר • מבחש • מסננת קוקטיילים • מגרסת קרח • ג'יגר |  |
| עיטורי קוקטייל | דובדבן מסוכר • מטריית קוקטייל • קשית שתייה |  |
| סירופים וציוד נוסף | מי סוכר • גרנדין • מכונת קפה • מסחטה • בלנדר |  |
| כוסות לקוקטיילים |  כוס מרטיני •  כוס אולד פאשנד •  כוס ברנדי סניפטר •  כוס הייבול •    כוס יין •  כוס מרגריטה •  כוס קולינס •  כוס שמפניה |  |
| אחר | בר • מסיבת קוקטייל • פליירינג • מוזג • איגוד הברמנים הבינלאומי • אנגוסטורה ביטרס • שמלת קוקטייל |  |
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
צ'חלה

צַ'חְלָה הוא כינוי גנאי לאישה בסלנג הישראלי, חדש ומעודכן ביחס לכינוי פרחה, ולכינויים פרחולה, צ'כונה וערסית.
כיום, הכינוי מופנה בדרך כלל לאישה ממוצא מזרחי, ומייחס לה מנת משכל נמוכה, אוצר מילים מוגבל, עצבנות, נפנופי זרועות, התנהגות קולנית, איפור כבד, חימצון שיער (שחורדינית), לבוש מוחצן וססגוני. לאור העובדה שהכינוי מופנה לנשים בעיקר על סמך המראה החיצוני או המוצא שלהן, ללא אמת עובדתית, רבים רואים בו כינוי גזעני וסקסיסטי.
לפי חוקרת התרבות מירב אלוש לברון, הכינוי צ'חלה הוא אחד מהמסמנים התרבותיים בהגזעת נשים מזרחיות בישראל, והבניה תרבותית שבאמצעותה מיוחסת לנשים מזרחיות מהות משותפת, משל כולן היו יחידה אחת.
מקור ואטימולוגיה

לפי רוביק רוזנטל, מקורו של הסלנג בשם פרטי לאישה שהיה נהוג ביהדות עיראק.
כסלנג, רוזנטל מתאר את הצ'חלה כאישה נבזית, טיפשה ומלוכלכת, ומגדיר אותו כאחד מהכינויים הסקסיסטיים המשמשים בחברה הישראלית.
ביהדות עיראק, ככל הנראה היה מדובר בכינוי חיבה לשם "רחל".
בתרבות

יצירות שונות בתרבות הישראלית הציגו את הצ'חלה באור שלילי ומגחיך.
הסדרה "עממיות" של נאור ציון מ-2014 עוררה דיון ער בכלי התקשורת, וגררה התנגדות מצד אינטלקטואלים ופעילים חברתיים שונים, שביקרו את האופן שבו בחר ציון להציג נשים בכלל, ונשים מזרחיות מהפריפריה בפרט.
ב-2017, מתמודדת באח הגדול הטיחה במתמודדות אחרות את הכינוי "צ'חלות", ועוררה דיון סביב הכינוי.
ב-2018 פורסם כי מפיק המסיבות ירון ברבי ביקש להכניס למסיבותיו בליינים בהירי עור, ולדחות בעלי חזות מזרחית, ונשים בעלות מאפיינים חיצוניים מסוימים, שאותן כינה צ'חלוויטות (שהוא כינוי משודרג לצ'חלה).
הערות שוליים

↑  לי-אור אברבך, ‏הקשת המזרחית דורשת הליך הפרה נגד "עממיות": "תוכנית גזענית", באתר גלובס, 29 בינואר 2014
↑   אינס אליאס, למה הסלקטור המזרחי לא רוצה "קוקלות" ו"צ'חלוויטות" במסיבות., באתר הארץ, 31 במאי 2018
↑  שש עם עודד בן עמי, ‏בעלי ליין המסיבות: "תהיו נאצים", באתר ‏מאקו‏, 23 במאי 2018
קופסת קרטון

קופסת קרטון
קופסת קרטון היא קופסה העשויה מקרטון, שמשמשת בעיקר לאריזת סוגים שונים של מוצרים וחומרים. עובי הקרטון בו נעשה שימוש תלוי במשקל ובצפיפות המוצרים שיארזו בקופסה.
היסטוריה

קופסת הקרטון המסחרית הראשונה הופקה באנגליה בשנת 1817, באותה שנה יוצרו קופסאות קרטון גם בגרמניה.
ב-1879 שינה האמריקני רוברט גייל את המכונה להדפסת שקיות נייר כך שתחתוך קרטון גלי וכתוצאה מכך הומצאו הקופסאות המתקפלות הראשונות.
הפופולריות ההולכת וגדלה של דגני בוקר הגדילה את השימוש בקופסאות קרטון במידה משמעותית. הראשונה להשתמש בקופסאות קרטון עבור דגני בוקר הייתה חברת קלוגס.
קופסת קבר רחל

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מידע כללי
 מעצב:  אברהם בר-אדון
 תאריך יצירה:  1915
 טכניקה וחומרים:  פליז, נחושת, כסף
 ממדים בס"מ
 אורך:  22
 רוחב:  15
 גובה:  15.5
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  ICMS_EIM_MHE49.08
 מיקום:  מוזיאון ארץ ישראל
"קופסת קבר רחל" או "קופסה מעוצבת בצורת קבר רחל" היא קופסה מעוטרת בדימויים הקשורים לקבר רחל, שעוצבה על ידי אברהם בר-אדון בשנת 1915. הקופסה נמצאת היום באוסף מוזיאון ארץ ישראל.
תיאור הקופסה

אברהם בר-אדון יצר את הקופסה בתקופת כהונתו כמנהל מחלקת "מלאכת-דמשק" בבצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות. היא עשויה פליז ומשובצים בה כסף ונחושת בטכניקות מסורתיות של פליגרין ושיבוץ. בצורתה מהווה הקופסה מעין דגם מוקטן של מבנה קבר רחל. כל אחד מפאות הקופסה מעוטר אף הוא בדימוי הקשור לאיקונוגרפיה של דמות רחל בתרבות היהודית.
בפאה ובה הכניסה לקבר מתוארת דמות אישה ישובה על סלע. זו היא דמותה של רחל, המתוארת מרכינה את ראשה. לצידה מתואר שיח פרחים, הדומה לחבצלת. בכך מתקרבת האיקונוגרפיה לתיאור מרים, אם ישו באמנות האירופית. בפאת הקופסה המנוגדת מופיע הטקסט "רָחֵל מְבַכָּה עַל בָּנֶיהָ מֵאֲנָה לְהִנָּחֵם עַל בָּנֶיהָ כִּי אֵינֶנּוּ. כֹּה אָמַר יְהוָה מִנְעִי קוֹלֵךְ מִבֶּכִי וְעֵינַיִךְ מִדִּמְעָה כִּי יֵשׁ שָׂכָר לִפְעֻלָּתֵךְ נְאֻם יְהוָה וְשָׁבוּ מֵאֶרֶץ אוֹיֵב", הלקוח ספר ירמיהו (לא, יד-ט"ו).בפאה נוספות מופיע תיאור של סמלי 12 שבטי ישראל. בגג הדגם מופיע הטקסט "אִם אֶשְׁכָּחֵךְ יְרוּשָׁלָ‍ִם תִּשְׁכַּח יְמִינִי" (תהילים, קלז, ה) ולצדו תיאור של שופר, אתרוג וכד בדמות אמפורה.
השילוב בין האלמנטים הנטורליסטים, השואבים מצורתו הממשית של הדגם, לבין תיאור אסכטולוגי, המדגיש את הגאולה הצפויה לעם ישראל, אופייניים לחלק מן היצירות שנוצרו בארץ-ישראל בתקופה זו, וב"בצלאל" בפרט, שבה נעשה שימוש רב בדמותה של רחל.
קווינטון פורצ'ן

קווינטון פורצ'ן (באנגלית: Quinton Fortune; נולד ב-21 במאי 1977 בקייפטאון) הוא כדורגלן עבר דרום אפריקאי ששיחק בעמדות הקשר והמגן השמאלי.
פורצ'ן נולד בדרום אפריקה וייצג את נבחרת דרום אפריקה בקרוב לחמישים הופעות, בין היתר בשני טורנירי מונדיאל. עם זאת, הוא שיחק באירופה לאורך כל הקריירה המקצועית שלו, לאחר שהחל את דרכו בקבוצת הנוער של טוטנהאם הוטספור כשהיה בן 14. במהלך הקריירה שיחק פורצ'ן גם בספרד, איטליה ובלגיה, אך הקבוצה בה שיחק לאורך רוב הקריירה היא מנצ'סטר יונייטד, עמה זכה בין היתר בשלוש אליפויות אנגליה ובגביע אחד.
קריירת משחק > נבחרת דרום אפריקה

פורצ'ן ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת דרום אפריקה ב-14 בספטמבר 1996, בניצחון הביתי 1-0 על קניה. כשבוע אחר כך ערך את הופעתו השנייה, שלאחריה לא זכה להופיע במדי הנבחרת למשך כשנה וחצי.
לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 1998 זומן פורצ'ן לנבחרת על ידי המאמן הזמני ג'ומו סונו, על אף חוסר הניסיון הבינלאומי והעובדה שלא לבש את מדי הנבחרת זמן ממושך. הוא לא שותף בשני משחקיה הראשונים של הנבחרת בשלב הבתים, אך עלה כמחליף במשחק השלישי והאחרון בשלב זה, וכן לאורך כל שלבי הנוקאאוט. גם בחצי הגמר מול הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו וגם בגמר מול מצרים עלה פורצ'ן בשלבים מוקדמים של המחצית השנייה, והיה שותף למקום השני של דרום אפריקה באותו הטורניר.
מספר חודשים אחר כך זימן פיליפ טרוסייה את פורצ'ן לסגל הנבחרת למונדיאל 1998 בצרפת. בטורניר זה תפס פורצ'ן מקום של קבע הרכב הנבחרת, ופתח בכל שלוש הופעותיה של דרום אפריקה בטורניר, שהסתיימו בהדחה בשלב הבתים.
לאחר שנטל חלק פעיל בטורנירי גביע אפריקה לאומות 2000 וגביע אפריקה לאומות 2002, זומן פורצ'ן על ידי קרלוס קיירוש לסגל הנבחרת בטורניר המשמעותי האחרון שלו, מונדיאל 2002. קיירוש התפטר טרם תחילת הטורניר והוחלף בג'ומו סונו, שהעניק לפורצ'ן מקום בהרכב בכל משחקיה של דרום אפריקה בטורניר. במשחק הפתיחה של דרום אפריקה בטורניר, היא נקלעה לפיגור 2-0 מול פרגוואי. דקה אחת בתוך תוספת הזמן של ההתמודדות, לאחר שחזרה עם שער מצמק, זכתה דרום אפריקה בפנדל, אותו שלח פורצ'ן לחיבורי השער וקבע שוויון 2-2. היה זה שערו הראשון במדי דרום אפריקה, בהופעתו ה-42 במדיה. במשחק השני בטורניר, בישל פורצ'ן את שער הניצחון לסיאבונגה נומווטה בהגבהת כדור חופשי מדויק מאגף שמאל, כבר בדקה הרביעית. במשחק השלישי מול ספרד, היה מעורב פורצ'ן בשני שעריה של נבחרתו בהפסד 3-2, שסיים את דרכה בטורניר. על אף טורניר אישי מוצלח של פורצ'ן, דרום אפריקה כשלה לעבור את שלב הבתים.
מאז הטורניר ערך פורצ'ן עוד ארבע הופעות בלבד במדי הנבחרת. האחרונה שבהן הייתה ב-26 במרץ 2005, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006, בניצחון הביתי 2-1 על אוגנדה. באותו משחק כבש פורצ'ן את שערו השני במדי הנבחרת. בסך הכול ערך פורצ'ן 48 הופעות במדי דרום אפריקה, בהן כבש פעמיים.
לקראת טורניר מונדיאל 2010 שנערך בדרום אפריקה, ייצג פורצ'ן את קבוצת "טנדר", הפועלת כנגד אלימות במשפחה, בקמפיין שפעל לאורך הטורניר ומטרתו הייתה למנוע גברים מלהשתמש בכדורגל כתירוץ לאלימות נגד נשים.
תארים

אליפות ספרד: 1995/1996
הגביע הספרדי: 1995/1996
אליפות אנגליה (3): 1999/2000, 2000/2001, 2002/2003
הגביע האנגלי: 2003/2004
הגביע הביניבשתי: 1999
מגן הצדקה: 2003