stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון קייל (פוליטיקאי)
הערות שוליים

↑  Ho, Catherine (March 5, 2013). "Sen. Jon Kyl joins lobby shop at Covington". The Washington Post. Archived from the original on 2017-12-10. Retrieved 2017-09-02.
↑  "Jon Kyl: The Operator". 14 April 2006. Archived from the original on 2017-07-27. Retrieved 23 March 2018 – via content.time.com.
↑  "Political Arithmetik: National Journal 2006 Liberal/Conservative Scores". Archived from the original on 2010-08-06. Retrieved 2007-03-22.
↑  Catanese, David; Epstein, Jennifer (February 10, 2011). "Sen. Jon Kyl announces his retirement from Senate". Politico. Archived from the original on 2011-02-11. Retrieved February 10, 2011.
↑  "Former U.S. Sen. Jon Kyl will be John McCain's successor in the U.S. Senate". Arizona Republic. September 4, 2018.
↑  "Jon Kyl, Former Senator, Will Replace McCain in Arizona". New York Times. September 4, 2018.
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אריזונה אריזונה |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | הנרי אשורסט • ארנסט מקפרלנד • בארי גולדווטר • פול פאנין • דניס דיקונסיני • ג'ון קייל • ג'ף פלייק • קירסטן סינמה • רובן גייגו |  |
| קבוצה 3 | מרקוס סמית' • ראלף קמרון • קרל היידן • בארי גולדווטר • ג'ון מקיין • ג'ון קייל • מרתה מקסאלי • מארק קלי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011554769305171  ISNI: 0000 0000 3999 6635  LCCN: no96032235  SNAC: w6524pxz  US Congress: K000352  VIAF: 11899431   WorldCat (עם VIAF): 11899431
דניס דיקונסיני

דניס ובסטר דיקונסיני (באנגלית: Dennis Webster DeConcini; נולד ב-8 במאי 1937) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אריזונה בשנים 1977–1995, ובשלהי כהונתו היה יו"ר ועדת המודיעין של הסנאט. טרם כהונתו היה התובע העירוני של מחוז פימה.
ביוגרפיה

דיקונסיני נולד בטוסון שבאריזונה, בנם של אורה (לבית ובסטר) ואִבו אנטון דיקונסיני, לשעבר התובע הכללי של אריזונה ושופט בית המשפט העליון של המדינה. דיקונסיני קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת אריזונה ב-1959, וב-1963 השלים לימודי תואר שני. באותה השנה התקבל ללשכת עורכי הדין של אריזונה והחל לעסוק בעריכת דין בטוסון. בשנים 1959–1960 שירת בצבא ארצות הברית. לאחר מכן עבד כעורך דין בסגל של מושל אריזונה בשנים 1965–1967. ב-1973 החל לכהן כתובע המחוזי של מחוז פימה, תפקיד אותו מילא עד לשנת 1976.
ב-1976 נבחר דיקונסיני לסנאט של ארצות הברית כנציג אריזונה מטעם המפלגה הדמוקרטית, כאשר גבר בבחירות הכלליות על מועמד המפלגה הרפובליקנית סם סטייגר. דיקונסיני כיהן בסנאט שלוש תקופות כהונה מלאות, שהן 18 שנים (1995-1977). אחת הסוגיות השנויות ביותר במחלוקת בהיסטוריית מדיניות החוץ האמריקאית הובא לידי גמר ב-1978 כאשר הסנאט אישר את הסכם תעלת פנמה. אשרור האמנה בסנאט דרש שיתוף פעולה דו-מפלגתי בהובלת מנהיג הרוב רוברט בירד ומנהיג המיעוט הווארד בייקר. הסנאט אישר את אמנת תעלת פנמה המקורי ב-1903, והעניק זכויות על התעלה לארצות הברית תמורת תמיכה כלכלית והגנה צבאית לפנמה. אולם, מחלוקות על השליטה בתעלה התגלעו במהרה, מה שהביא לאמנות חדשות ב-1936 וב-1955, והמשא ומתן עבר דרך ממשלים רבים של נשיאים שונים.
לבסוף, ב-7 בספטמבר 1977, חתם הנשיא ג'ימי קרטר על שני הסכמים להחזרת השליטה על תעלה לפנמה. במרץ 1978 העביר הסנאט את הסכם הנייטרליות והחל בדיון על האמנה העיקרית. הוצעו עשרות תיקונים והסתייגויות, אך ההצעה הבעייתית ביותר הגיעה מהסנאטור דיקונסיני. הוא קרא להשתמש - במידת הצורך - בכוח צבאי כדי להשאיר את התעלה פתוחה. קרטר קיבל את הרעיון, אך ההנהגה בפנמה דחו את התוכנית הזו כדרך להחיל מחדש את השליטה האמריקאית על אזור תעלת פנמה. במהירות, שני מנהיגי הסנאט בייקר ובירד כינסו סדרה של ישיבות חירום כדי לעבוד על ניסוח מקובל יותר.
במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 היה דיקונסיני מעורב בשערורייה פוליטית כחלק מ"חמישיית קיטינג", שהתרחשה בעיצומו של משבר החיסכון וההלוואות בארצות הברית. במרכז הפרשה ניצב צ'ארלס קיטינג, איש עסקים שבבעלותו היה "בנק לינקולן לחסכונות והלוואות", חברה בת של "התאגיד הקונטיננטלי האמריקאי", שפשט את הרגל בעקבות מספר הלוואות שהשתבשו. כדי להתגבר על החוב שצבר, קיטינג הפר כללי "השקעה ישירה" בכך שהפנה חשבונות בנק להשקעות נדל"ן מסחריות באמצעות התאגיד הפדרלי לביטוח פיקדונות. פעולות אלו משכו את תשומת לבם של הרגולטורים הפדרליים, אשר ניסו להשבית את בנק לינקולן. קיטינג יצר קשר עם חמישה סנאטורים להם תרם בעבר, וביקש שייפגשו עם הרגולטור הפדרלי האחראי לתחום בשמו וידונו עמו בעניין. ועדת האתיקה של הסנאט הגיעה למסקנה כי הסנאטורים דיקונסיני, מקיין, גלן, קרנסטון וריגל "לא הפרו את חוקי או כללי האתיקה של הסנאט, אך הפעילו שיקול דעת לקוי בפעולותיהם למען קיטינג".
בשנים 1993–1995 היה דיקונסיני יושב ראש ועדת המודיעין של הסנאט של ארצות הברית. בפברואר 1995 מונה דיקונסיני על ידי הנשיא ביל קלינטון למועצת המנהלים של פרדי מאק, שם כיהן עד מאי 1999. ב-2006 נבחר, ביחד עם אחרים, על ידי מושלת אריזונה ג'נט נפוליטנו לכהן במועצת העוצרים של אריזונה. במהלך העשור השני של המאה ה-21 הצטרף דיקונסיני לאישים רבים שקראו לקצוב את עונשו של ג'ונתן פולארד.
הערות שוליים

↑  Senate Leaders and the Panama Canal Treaties, באתר הסנאט של ארצות הברית, 18 באפריל 1978 (באנגלית)
↑  Dennis DeConcini to Receive UA Veterans Award, באתר חדשות אוניברסיטת אריזונה, 17 באפריל 2017 (באנגלית)
↑  שמעון כהן, הוגשה בקשה לקיצוב עונשו של פולארד, באתר ערוץ 7, 17 באוקטובר 2010
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אריזונה אריזונה |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | הנרי אשורסט • ארנסט מקפרלנד • בארי גולדווטר • פול פאנין • דניס דיקונסיני • ג'ון קייל • ג'ף פלייק • קירסטן סינמה • רובן גייגו |  |
| קבוצה 3 | מרקוס סמית' • ראלף קמרון • קרל היידן • בארי גולדווטר • ג'ון מקיין • ג'ון קייל • מרתה מקסאלי • מארק קלי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007437592505171  ISNI: 0000 0000 3005 2814  LCCN: n81057958  NARA: 10569427  SNAC: w6zp5h49  US Congress: D000185  VIAF: 1331830   WorldCat (עם VIAF): 1331830
נייר טישו

טישיו פרוש
נייר טישו, ובקיצור טישו או טישיו (מאנגלית: Tissue), היא נייר רך המשמש לייצור נייר טואלט, מטפחות נייר ומגבת נייר. נייר טישו מיוצר מתאית גולמית או מנייר ממוחזר.
ייצור

נייר טישו מיוצר במכונה לייצור נייר שיש בה גליל ייבוש המחומם בקיטור (מייבש ינקי), ומוקף על ידי אוויר חם. על הגליל מרססים חומר דביק על מנת להחזיק את העיסה. נייר קרפ נעשה על ידי "להב הרופא" של הינקי המגרד את הנייר היבש מעל פני שטח הגליל. מידת ההתקמטות נקבעת על ידי חוזק הדבק, צורתו של להב הרופא, ההבדל בין מהירות הלהב למהירות הסיבוב של הגליל ומאפייני העיסה.
חומר הגלם ממנו מכינים נייר טישו הוא עיסת תאית. הניירות הטובים ביותר בספיגת מים מיוצרים בתהליך ייבוש, בטכניקה של הזרמת האוויר החם דרך הנייר. ניירות אלה גם מכילים כמויות גבוהות של עיסת-נייר מולבנת (NBSK) המשמשת כתקן לעיסת נייר, ועיסת-נייר כימותרמית (CTMP) הנוצרת בזכות תהליך ההפקה בחום. הנייר הנוצר עבה, בעל חוזק מתיחה גבוה גם בהיותו רטוב ויכולת טובה לספיגת מים. התהליך שבו מיוצרים ניירות כאלה, צורך בערך כפליים אנרגיה לעומת האנרגיה הנדרשת בייבוש רגיל של הנייר.
מאפייני הנייר נקבעים על ידי איכותו והתוספים לעיסה (הן לנייר הבסיס והן לציפויו). עוצמת המתיחה של נייר רטוב, היא לעיתים קרובות קנה מידה משמעותי לאיכות הנייר.
יישומים

נייר טישו משמש בדרך כלל לקינוח האף, לניגוב, כמפיות וכנייר טואלט. נייר שימש למטרות היגיינה במשך מאות שנים, אבל הנייר כפי שאנו מכירים אותו היום יוצר בארצות הברית רק מאמצע 1940. במערב אירופה החל הייצור התעשייתי בקנה מידה גדול בתחילת 1960.
יישומים > מגבות נייר

מגבות נייר הן היישום השני בגודלו עבור נייר במגזר הצרכני. לסוג זה של נייר יש בדרך כלל משקל בסיס של 20–24 גרם למטר רבוע. בדרך כלל מגבות נייר עשויות משתי שכבות נייר המחוברות יחדיו. סוג זה של נייר יכול להיות עשוי מ-100% עיסת כימיקלים, 100% סיבים ממוחזרים או משילוב של השניים. בדרך כלל, סיבים מחומרים כימיים נמצאים בתוך מגבת הנייר כדי לשפר את חוזקה.
יישומים > מטפחות נייר

מטפחת נייר היא נייר רך, סופג, לשימוש חד-פעמי, המותאם לקינוח האף, לניגוב ולניקוי קל. הנייר נמכר בדרך כלל באריזות, עליהן מופיע כיתוב המסביר כי המוצר נועד להקלה באמצעות סילוק הנזלת מהאף.
ממחטות האף הראשונות הוצגו ב-1920. הממחטות השתנו לאורך השנים, במיוחד ברכותן ובחוזקן, אבל העיצוב הבסיסי שלהן נותר קבוע. אדם במערב אירופה משתמש בממוצע ב-200 ממחטות נייר בשנה, שנועדו גם למגוון רחב של פונקציות "אלטרנטיביות", כגון טיפול בפצעים קלים, ניקוי פנים וידיים וניקוי משקפיים.
יישומים > נייר טואלט

גלילי נייר טואלט היו קיימים מאז סוף המאה ה-19. כיום, יותר מ-20 מיליארד גלילים של נייר טואלט נמצאים בשימוש מדי שנה במערב אירופה.
יישומים > נייר עטיפה

נייר עטיפה הוא סוג של נייר דק ושקוף המשמש לעטיפה ולריפוד של פריטים שבירים.
יישומים > מפיות שולחן

מפיות שולחן עשויות לעיתים מנייר טישו. אלו עשויות מאחת עד ארבע שכבות ובמגוון איכויות, גדלים, קפלים, צבעים ותבניות בהתאם לשימוש המיועד ולאופנות הרווחות. הרכב חומרי הגלם משתנה, ונעשה שימוש בנייר ממוחזר.
תעשייה

מתוך סך הייצור העולמי המוערך בכ-21 מיליון טונות של נייר, אירופה מייצרת כ-6 מיליון טונות.
השוק האירופי לנייר טישו מגלגל מחזור של כ-10 מיליארד אירו בשנה. הוא גדל בקצב של 3% בערך ומהווה כ-23% מהשוק העולמי. מכלל תעשיית הנייר, ממחטות הנייר מהוות כ-10% מהשוק. בצפון אמריקה, צריכת ממחטות הנייר לנפש היא בערך פי שלושה מאשר באירופה.
באירופה, התעשייה מיוצגת על ידי האיגוד המקצועי, סימפוזיון ממחטות הנייר האירופי (ETS). חברי ETS מייצגים את רוב יצרני ממחטות הנייר ברחבי אירופה (כ-90% מהייצור הכולל באירופה של ממחטות נייר). ETS נוסד ב-1971 והוא ממוקם בבריסל משנת 1992.
השפעה על הסביבה

תעשיית נייר טישו עושה ככל יכולתה כדי למזער את הנזקים לסביבה. 46.5% מחומרי הגלם בתעשיית הנייר הם חומרים ממוחזרים. התעשייה עושה שימוש בדלק ביולוגי (כ-50% מהאנרגיה העיקרית שלה) המהווה חיסכון גדול מאוד באנרגיה. צריכת האנרגיה של תעשיית הנייר ירדה ב-16% וצריכת החשמל ירדה ב-11%, בשל אמצעים שננקטו, כגון שיפור תהליכי הטכנולוגיה ושימוש בחום ובלחץ משולבים (CHP). פליטת פחמן דו-חמצני מדלקים מאובנים ירדה ב-25% עקב השינויים בתהליך הייצור הקשורים בשימוש ובניצול מוגבר של דלק דל בפחמן. מעבר לכך, רוב מוצרי הנייר מבוססי עץ, מוחזרו לשימוש נוסף ולייצור דלק אורגני.
EDANA, גוף הסחר של תעשיית מוצרי ההיגיינה הסופגים הלא ארוגים (הכוללת מוצרים כגון מגבונים ביתיים לשימוש בבית), החל לדווח מדי שנה, מאז 2005 על השפעת התעשייה על הסביבה. מהנתונים ניתן ללמוד כי פחות מאחוז אחד ממוצרי העץ המסחריים זיהם את הסביבה וכי אחוז הפסולת המוצקה הלא עירונית, הוא פחות מ-0.5%. גם הפסולת העירונית המוצקה (MSW), מגיעה למקסימום 2% בלבד. זהו נתון מרשים ביחס לניירות רגילים (דפים למדפסת, לדוגמה), פסולת גינה ופסולת מזון, שבהם אחוז הפסולת המוצקה נע בין 18 ל-20 אחוזים.
כיום יש כבר עניין רב בשימוש בסיבי נייר ממוחזרים כדי לייצר נייר טישו חדש. עם זאת, השאלה אם שימוש זה תורם לסביבה יותר מאשר ייצור נייר באמצעות סיבים חדשים נשארה פתוחה. מתוך ממצאים של המחקרים עולה שישנם יתרונות וחסרונות סביבתיים הן בשימוש בסיבים חדשים והן בסיבים ממוחזרים.
סך ההשפעות הסביבתיות משתנה ממקרה למקרה ולא ניתן לנסח כללים מקיפים לכל המצבים. מאפיינים העלולים להשפיע על כדאיות השימוש של כל אחד מהסוגים כוללים למשל את מיקומו של מפעל הנייר, זמינותה של טחנה לטחינת סיבים בקרבת מקום, אפשרויות אנרגיה (לדוגמה, דלקים מזהמים מול דלקים שמזהמים פחות) וניצול הפסולת. ישנן אפשרויות למיזעור ההשפעות הסביבתיות בשימוש בכל סוג של סיבים.
השפעה על הסביבה > התועלת בשימוש בסיבים ממוחזרים

סיבים ממוחזרים מבטלים את הצורך בייבוש תרמי של סיבים או הובלה למרחקים ארוכים של עיסת נייר העשויה תאית. כתוצאה מכך יש חיסכון בדלק.
שימוש בפסולת נייר, מונעת בזבוז משאבים וזיהום הסביבה.
בחירת הנייר הממוחזר נעשית בהתאם לצורכי המוצר הסופי, כך שניתן לבחור את תהליך המחזור היעיל ביותר.
השפעה על הסביבה > התועלת בשימוש בסיבים חדשים

שימוש במקורות חומרי הגלם תוך שמירה על נוהלי ייעור בהתאם לשיטות החוקיות המקובלות.
השימוש יוצר הזדמנויות ליצירת מקורות חדשים של אנרגיה, כדי להגדיל את השימוש בביומסה של הדלקים ולהפחתת פליטות של פחמן דו-חמצני.
השפעה על הסביבה > התועלת בעת שימוש באחד משני סוגי הסיבים

שיפור יעילות האנרגיה בייצור ממחטות נייר.
השימוש יוצר הזדמנויות לבחינת חלופות אנרגיה שונות, שמקורן אינו מבוסס על דלקים מאובנים, עבור ייצור ממחטות הנייר.
מקסום הפונקציונליות והייעול.
יצירת הזדמנויות לחקירת מערכות פינוי חלופיות למוצר, על מנת למזער את ההשפעה הסביבתית של מוצרים משומשים.
איחוד תעשיות הנייר האירופאי, פרסם בשנת 2002 דו"חות המתמקדים בהמלצות לשימור הסביבה. מהדוח"ות עולה כי "קצת למעלה מ-60% מפסולת הנייר המיוצרת באירופה, מגיעה מטחנות מוסמכות הפועלות תחת סטנדרטים בינלאומיים".
השפעה על הסביבה > תוויות-אקולוגיות

ישנן מספר "תוויות-אקולוגיות" שתוכננו כדי לסייע לצרכנים לזהות ממחטות נייר העומדות בסטנדרטים סביבתיים. שימוש במדבקת "התווית האקולוגית" הוא חלק אינטגרלי מהמדיניות הלאומית הסביבתית שהתקבעה בסוף שנות השבעים. התוכנית הלאומית הראשונה הייתה ביוזמת 'מלאך כחול' הגרמני שבעקבותיו הצטרף בשנת 1989 'הברבור הנורדי'. בשנת 1992 אימץ את היזמה, גם הארגון לתיוג סביבתי האירופי, הידוע יותר בשמו 'פרח האיחוד האירופי' (EU Flower). היוזמות הללו נועדו לתמוך בפיתוח המוצרים, באיזון סביבתי, וביצירת קריטריונים חברתיים כלכליים.
השפעה על הסביבה > תוויות איכות הסביבה

ישנם שלושה סוגים של תוויות, המודבקות על אריזת ממחטת הנייר בהתאם לדירוגה האקולוגי, כפי שהוגדר על ידי ISO (ארגון התקינה הבינלאומי).
Type I: ISO 14024
הקריטריונים לתווית אקולוגית זו, נקבעו על ידי צד שלישי (לא של היצרן), והם מבוססים על מחזור החיים של המוצר ("life cycle1").
סוג II: ISO 14021
תווית זו מתבססת על ההצהרות של היצרנים או של הקמעונאים.
סוג III: ISO 14025
בתווית השלישית ישנה הצהרה (EPDs) - המספקת פרטים כמותיים אודות השפעת המוצר על הסביבה בהתבסס על מחזור החיים שלו. זוהי הצהרה עצמאית הניזונה מהנתונים המסופקים על ידי חברות הייצור והיא מגובה בלוגו המאמת את הנתונים.
גליל של מגבות נייר
קופסה של מטפחות נייר
גליל נייר טואלט
מוחמד כנעאן (כדורגלן)

מוחמד "חמודי" כַּנעאן (בערבית: محمد كنعان; נולד ב-14 בינואר 2000) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי במ.ס. אשדוד מליגת העל ובנבחרת ישראל.
קריירת מועדונים

מוחמד כנעאן נולד במג'ד אל-כרום, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. החל את דרכו בקבוצת הילדים של מועדון ספורט מג'דל כרום אשר הייתה הקבוצה של עיר מגוריו. בגיל 11 עבר לשחק בקבוצת הילדים של מכבי חיפה. כנעאן היה שחקן מרכזי בקבוצות הנוער של המועדון והרבה לשחק. הוא כבש 40 שערים בארבע עונות בקבוצות הנוער השונות של המועדון.
ב-18 ביולי 2018, חתם כנעאן במ.ס. אשדוד לחמש עונות. הוא שיחק בנוער של המועדון אך לסירוגין שותף גם בקבוצה הבוגרת. את משחק הבכורה שלו בבוגרים ערך כנעאן ב-20 בדצמבר אותה שנה, במשחק הגביע נגד הפועל רמת גן, בו עלה כמחליף בדקה ה-79 ואשדוד ניצחה 0–2. שישה ימים לאחר מכן, ערך כנעאן את משחקו הראשון בליגה במהלך ההפסד 0–1 לקבוצת נעוריו, מכבי חיפה, כשעלה כמחליף בדקה ה-67. סך הכל בעונת 2018/2019 שיחק שני משחקי ליגה ומשחק גביע אחד, ובקבוצת הנוער שיחק 18 משחקי ליגה בהם כבש 5 שערים והוסיף הופעה בגביע המדינה לנוער. החל מעונת 2019/2020, שיחק כנעאן רק בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-3 בנובמבר 2019, כבש כנעאן את שער הבכורה שלו בבוגרים בדקה ה-51 לאחר שעלה כמחליף בדקה ה-46 במהלך המשחק נגד סקציה נס ציונה שנגמר בשוויון 2–2. בעונה זו שיחק כנעאן 31 משחקים בכל המסגרות בהם כבש 5 שערים.
קריירה בינלאומית

שיחק החל מבנבחרות נערים ב' של ישראל עד גיל 16. בשנת 2019 זומן לסגל נבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19, ושיחק במדיה במסגרת מוקדמות אליפות אירופה לנבחרות נוער עד גיל 19. כנעאן רשם במדי נבחרת הנוער 22 הופעות במסגרות השונות וכבש חמישה שערים. הוא זומן באותה שנה גם לנבחרת הצעירה עד גיל 21 במסגרת מוקדמות יורו 2021 לנבחרות צעירות. הוא שיחק נגד נבחרות ספרד ומונטנגרו, כששני המשחקים נגמרו בתיקו 1–1 ותיקו 0–0, בהתאמה.
ב-18 במרץ 2021 זומן לראשונה גם לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, על-ידי המאמן האוסטרי וילי רוטנשיינר, לקראת שלושת משחקיה מול דנמרק, מול סקוטלנד ומול מולדובה, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-20 בנובמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים של הנבחרת, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה במשחק הידידות מול קפריסין שהסתיים בהפסד ביתי לישראל 2–3.
הערות שוליים

↑  יניב טוכמן‏, בן שמעון: "מרגש אותי הזימון של כנעאן. גורדנה וג'רפי יהיו בקרוב בסגל", באתר וואלה, 18 במרץ 2021
הצי המלכותי האוסטרלי

| --- | --- |
   
מלח אוסטרלי במסגרת משמר הפדרציה
 "To fight and win at sea
 פרטים
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 שיוך:   כוחות ההגנה של אוסטרליה
 סוג:  חיל ים, מתמחה בלוחמה ימית
 בסיס האם:  Russell Offices 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 במרץ 1901 – הווה (124 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה  מלחמת קוריאה  מצב החירום המלאי  מלחמת וייטנאם  מלחמת המפרץ  מלחמת אפגניסטן  מלחמת עיראק
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  12,765 לוחמים בסדיר (2023) 4,607 לוחמים במילואים
 
| --- | --- |

 
 זרועות
  חיל האוויר המלכותי האוסטרלי
  הצבא האוסטרלי
  הצי המלכותי האוסטרלי
 עיטורים ומבנה פיקודי
 עיטורי הכוחות המזוינים של אוסטרליה
 דרגות הכוחות המזוינים של אוסטרליה
 היסטוריה צבאית
 היסטוריה צבאית של אוסטרליה
 היסטוריה של אוסטרליה
הצי המלכותי האוסטרלי (ב-אנגלית: Royal Australian Navy – RAN) הוא הזרוע הימית של כוחות ההגנה של
אוסטרליה (Australian Defence Force – ADF). אחרי איחוד אוסטרליה ב-1901, הספינות והמשאבים של הכוחות הימיים של המושבות השונות אוחדו לכוח לאומי: "הכוח הימי של הדומיניון" בהיותו במקור מיועד להגנת המדינה, קיבל הצי את השם "הצי המלכותי האוסטרלי" והפך בהדרגה להיות אחראי על ההגנה הימית של האזור.
הצי המלכותי הבריטי המשיך לתת תמיכה לצי המלכותי האוסטרלי וסייע בהגנה בים הפתוח באזור האוקיינוס השקט עד לשנים הראשונות של מלחמת העולם השנייה. אז נרכשו במהירות ספינות שטח גדולות ונבנו ספינות מלחמה קטנות רבות. בעשור שלאחר המלחמה רכש הצי מספר קטן של נושאות מטוסים שהאחרונה מבניהן יצאה מהשירות ב-1982.
כיום סדר הכוחות של הצי עומד על 51 כלי שיט ועל כוח אדם של 16,000 איש. הצי הוא אחד הגדולים והמתוחכמים ביותר מבין חיילות הים שבמרחב הפסיפי, עם נוכחות משמעותית באוקיינוס ההודי ומבצע משימות קרביות ומשימות שמירת שלום ברחבי העולם. מפקד הצי הנוכחי הוא תת-אדמירל טים ברט (Tim Barrett).
היסטוריה

ב-1 במרץ 1901, חודשיים בדיוק לאחר איחוד אוסטרליה, הוקמו הכוחות הימיים של הדומיניון. ב-10 ביולי 1911 העניק המלך ג'ורג' החמישי לצי את שמו הנוכחי, הצי המלכותי האוסטרלי.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הצי היה אחראי בעיקר על כיבושן של רבות ממושבותיה של גרמניה בדרום האוקיינוס השקט והגנה על הספנות של אוסטרליה מפני התקפותיו של הצי הקיסרי הגרמני. בשלב מאוחר יותר של המלחמה רוב רובן של ספינות הצי העיקריות הופעלו כחלק מהצי המלכותי הבריטי בפעולות בים התיכון בצפון האוקיינוס האטלנטי.
במרוצת שנות העשרים והשלושים של המאה העשרים הוקטן גודלו של הצי באופן דרסטי. אך המתיחויות הבינלאומיות של שנים אלה גרמו לצי להתפתח ולהפוך לצי מודרני. בראשיתה של מלחמת העולם השנייה, שוב הופעלו ספינות הצי המלכותי האוסטרלי במסגרת הצי המלכותי הבריטי, והן שירתו בהצטיינות בים התיכון, בים סוף, על חופיה המערביים של אפריקה, במפרץ הפרסי ובאוקיינוס ההודי. עם פרוץ המלחמה באוקיינוס השקט ונפילתו של הצי המלכותי הבריטי באסיה, הצי המלכותי האוסטרלי פעל בצורה יותר עצמאית או כחלק מהצי האמריקני. עם סיומה של המלחמה הפך הצי המלכותי האוסטרלי לחמישי בגודלו בעולם.
אחרי המלחמה הוקטן שוב גודלו של הצי, אך עם זאת רכש לעצמו יכולות חדשות עם הכנסתן לשירות של שתי נושאות מטוסים. הצי השתתף בהרבה מערכות בתקופת המלחמה הקרה, בייחוד באלה שהתרחשו במרחב האסייני-פסיפי ופעל לצדו של הצי של ארצות הברית לחופי קוריאה, מלזיה ווייטנאם. עם סיומה של המלחמה הקרה הפך לחלק מכוחות הקואליציה הבינלאומית במפרץ הפרסי ובאוקיינוס ההודי ונעשה למרכיב חשוב בפעולות של אוסטרליה במזרח טימור ובאיי שלמה.
הצי כיום > מבנה פיקודי

המבנה הפיקודי האסטרטגי של הצי המלכותי האוסטרלי השתנה בשנים האחרונות. המפקדה הראשית של הצי נמצאת בקנברה. הסמכות המקצועית העליונה בצי היא מפקד הצי (Chief of Navy – CN), שמחזיק בדרגת תת- אדמירל (Vice-Admiral). מפקדת הצי אחראית ליישום מדיניות משרד ההגנה ועל בקרה על נושאים טקטים ומבצעיים שבתחום הפעולה של יחידות הצי.
למפקדת הצי כפופות שתי מפקדות משנה שבראש כל אחת מהן עומד קצין בדרגת אדמירל משנה (Rear admiral):
פיקוד הצי - אחראי על יחידות הצי, ועל מוכנותם למלחמה. בכפוף אליו קיימות היחידות:
כוח ספינות השטח (בדרך כלל פריגטות).
כוח הצוללות
כוח לוחמה במוקשים ימיים, שירות הידרוגרפי, משמר חופים, יחידת צוללנים וכוח ספינות קרב קטנות.
הכוח האווירי של הצי
הפיקוד האסטרטגי הימי - הגורם המנהלי שאחראי על נושאי ההדרכה ועל תמיכה טכנית ולוגיסטית.
הצי כיום > הצי

נכון לינואר 2013 מחזיק הצי המלכותי האוסטרלי 51 כלי שיט, כולל פריגטות, צוללות, ספינות משמר וספינות סיוע. לפני שמותיהן של הספינות מופיעה הקידומת HMAS, שמשמעותה היא His/Her Majesty's Australian Ship. שני הבסיסים הראשיים של הצי נמצאים בסידני ובפרת'. בסיסים משניים שמשמשים כנמל הבית של רוב צי הספינות הקטנות נמצאים בדרווין בקיירנס ובסיס נוסף בסידני.
הצי כיום > הצי > כלי השיט של הצי

הצי כולל 51 כלי שיט מתוכם 49 בשירות מבצעי שמחולקים לשמונה סדרות וארבע ספינות ייחודיות וכן 2 ספינות שלא בשירות מבצעי:
| תמונה | סדרה/שם הספינה | סוג | כמות בשירות | כניסה לשירות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סדרת אנזא"ק  Anzac class | פריגטה | 8 | 1996 | מיועדות ללוחמה נגד צוללות וללוחמה נגד מטוסים, עתידה להיות מוחלפת בסדרת האנטר.  מצוידת במסוק S-70B-2 Seahawk |
|  | סדרת "אדלייד"  Adelaide class | פריגטה | 4 | 1985 | מיועדות לצרכים כלליים. מצוידות בטילים מונחים  ובשני מסוקי Sikorsky S-70B-2 Seahawk |
|  | סדרת "ארמידיל"  Armidale class | סירת משמר | 14 | 2005 | מיועדות להגנת החופים והגנה על ספינות דיג. |
|  | סדרת "האון"  Huon class | ציידת מוקשים | 6 | 1997 | מיועדות לצייד מוקשים |
|  | סדרת "קולינס"  Collins class | צוללת | 6 | 2000 | מיועדות ללוחמה נגד ספינות, איסוף מודיעין, הנעה בדיזל. |
|  | סדרת "לייווין"  Leeuwin class | נחתת כבדה | 3 | 1971 | מיועדות הובלת כוחות אמפיביים קלים. |
|  | סדרת "פלומה"  Paluma class | ספינת סקר הידרוגרפי | 4 | 1989 | מיועדות לסקר הידרוגרפי |
|  | "טוברוק"  HMAS Tobruk | נחתת כבדה | - | 1981 | ספינת תובלה ימית כבדה. |
|  | "צ'ולס"  HMAS Choules | נחתת | - | 2011 | מיועדת לתובלה ימית כבדה |
|  | "סקסס"  HMAS Success | ספינת תדלוק ואספקה | - | 1986 | מיועדת לתדלוק ולאספקה בלב ים |
|  | "סיריוס"  HMAS Sirius | ספינת תדלוק ואספקה | - | 2006 | מיועדת לתדלוק ולאספקה בלב ים |
|  | "אוושן שילד"  ADV Ocean Shield |  |  | לא בשירות מבצעי | מאוישת בצוות אזרחי ומיועדת למשימות הומניטריות. |
|  | "יאנג אנדוור"  STS Young Endeavour |  |  | לא בשירות מבצעי | ספינת מפרשים לצורכי אימון |
הצי כיום > הצי > זרוע האוויר של הצי

זרוע האוויר של הצי אחראית על היכולות האוויריות של הצי ומחזיקה 26 מסוקים שמשמשים ללוחמה נגד צוללות ולתפקידי סיוע ימי כלליים. בסיס הזרוע האווירית נמצא בנוארה (Nowra) בניו סאות' ויילס והמסוקים שלו פועלים מתוך פריגטות הצי, מהנחתות שלו ומספינות העזר.
| תמונה | תוצרת המסוק | טיפוס | יעוד | כמות בשירות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Sikorsky SH-60 Seahawk | S-70B-2 Seahawk | לוחמה נגד צוללות | 15 |
|  | MRH 90 | TTH: Tactical Transport Helicopter | מסוק תובלה | 2 |
|  | Eurocopter Ecureuil | Squirrel AS350BA | מסוק אימון | 6 |
|  | Bell 429 | Bell 429 | מסוק אימון | 3 |
הצי כיום > הצי > יחידת הצוללנים

יחידת הצוללנים של הצי מוצבת בשני בסיסים (בניו סאות' ויילס ובאוסטרליה המערבית) מטפלת בשני תחומים: טיפול במוקשים ימיים ובחומרי נפץ ופעולות קומנדו ומודיעין.
משימות נוכחיות

כיום מבצע הצי המלכותי האוסטרלי שתי משימות מבצעיות:
במסגרת כוחות הקואליציה באפגניסטן והלוחמה העולמית בטרור, משייטת באופן קבוע פריגטה של הצי במימי המפרץ הפרסי.
במסגרת משימת ההגנה על האזור הכלכלי הבלעדי של אוסטרליה משייטות לחופיה שבע ספינות משמר מסדרת "ארמידייל" וספינת שטח אחת נמצאת תמיד בכוננות.
כוח אדם

נכון ליוני 2011 משרתים בצי 14,215 איש בשירות קבע ו-2,150 אנשי מילואים. כוח האדם בשירות קבע כולל 3,357 קצינים ו-10,697 בעלי דרגות אחרות. ביוני 2010 היוו הגברים המשרתים בצי 82% מכלל המשרתים בצי ונשים המשרתות בצי היוו 18%. אחוז הנשים בצי הוא הגבוה ביותר מבין כל כוחות ההגנה של אוסטרליה בהשוואה ל-17.8% בחיל האוויר ו-9.7% בצבא. הצי זקוק ל-2,000 מתגייסים חדשים כולל 700 חניכים, כדי לאייש את הדור הבא של הספינות שנמצאות בתהליך הכנסה לשירות בעשור הבא. כדי להשלים את הפער החל הצי לגייס אנשים שהשתחררו מציים של מדינות מערביות אחרות.
דרגות ומדים

מדיהם וסימני הדרגות של קציני הצי זהות לאלו של עמיתיהם הבריטים. ההבדל היחידי הוא הכתובת "אוסטרליה" (Australia) על הכותפות.
דרגות ומדים > דרגות הקצונה

אדמירל הצי (Admiral of the Fleet), דרגה טקסית המוענקת רק לבני משפחת המלוכה והיחידי שהחזיק בה עד למותו ב-2021 היה הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו.
אדמירל (Admiral), כיום אין בשירות שום קצין בדרגה זו.
תת-אדמירל (Vice Admiral). זוהי דרגתו של מפקד הצי.
אדמירל משנה (Rear Admiral)
קומודור (Commodore)
קפטן (Captain)
קומנדר (commander)
לוטננט קומנדר (Liutenant Commander)
לוטננט (Liutenant)
לוטננט משנה (Sub Liutenant)
לוטננט משנה בפועל (Acting Sub Liutenant)
פרח קצונה (Midshipman)
דרגות ומדים > דרגות אחרות

קצין משנה (Warrant Officer)
משק בכיר (Chief Petty Officer)
מש"ק (Petty officer)
ימאי בכיר (Leading Seaman)
ימאי כשיר (Able Seaman)
ימאי (Seaman)
ראו גם

כוחות ההגנה של אוסטרליה
צבא אוסטרליה
חיל האוויר המלכותי האוסטרלי
היסטוריה צבאית של אוסטרליה