stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נבחרת איי בהאמה בכדורסל
כל אליפויות אמריקה

| אליפות האמריקות בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
פוארטו ריקו 1980: לא נרשמה
ברזיל 1984: לא נרשמה
אורוגוואי 1988: לא נרשמה
מקסיקו 1989: לא נרשמה
ארצות הברית 1992: לא נרשמה
פוארטו ריקו 1993: לא נרשמה
| ארגנטינה 1995 | מקום שמיני | 8 | 2 | 6 |
אורוגוואי 1997: לא נרשמה
פוארטו ריקו 1999: לא נרשמה
ארגנטינה 2001: לא נרשמה
פוארטו ריקו 2003: לא נרשמה
הרפובליקה הדומיניקנית 2005: לא נרשמה
ארצות הברית 2007: לא נרשמה
פוארטו ריקו 2009: לא העפילה
ארגנטינה 2011: לא נרשמה
ונצואלה 2013: לא העפילה
מקסיקו 2015: לא העפילה
ארגנטינהקולומביהאורוגוואי 2017: לא העפילה
ברזיל 2022: לא העפילה
| ניקרגואה 2025 | העפילה |  |  |  |
| סך הכל | הופעה אחת | 8 | 2 | 6 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
ג'סמין פאוליני

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

|  לידה |  4 בינואר 1996 (בת 29) קסטלנואובו די גארפאניינה, איטליה  |  |
|  מדינה |  איטליה איטליה |  |
|  מקום מגורים |  בני די לוקה  |  |
|  יד חובטת |  ימין |  |
|  סה"כ פרסים שצברה |  9,127,681 דולר אמריקאי  |  |
|  יחידים |  יחידים |  |
|  מאזן קריירה |  391–273  |  |
|  זוגות |  זוגות |  |
|  מאזן קריירה |  87–72  |  |
|  שיאי גראנד סלאם |  שיאי גראנד סלאם |  |
|  אליפות אוסטרליה הפתוחה |  סיבוב רביעי (2024) |  |
|  אליפות צרפת הפתוחה |  גמר (2024) |  |
|  וימבלדון |  גמר (2024) |  |
|  אליפות ארצות הברית הפתוחה |  סיבוב רביעי (2024) |  |
|  תאריך עדכון 29 באוגוסט 2024 |  תאריך עדכון 29 באוגוסט 2024 |  |
המשחקים האולימפיים
| זהב | פריז 2024 |  זוגות  |
|   |   |  |
ג'סמין פאוליני (באיטלקית: Jasmine Paolini; נולדה ב-4 בינואר 1996) היא שחקנית טניס מקצוענית מאיטליה. נכון ליולי 2024, מדורגת במקום השביעי בעולם בדירוג ה-WTA, דירוג השיא שלה.
הישג השיא שלה הוא הגעה פעמיים למשחק גמר טורניר גראנד סלאם, באליפות צרפת (2024) ובאליפות וימבלדון (2024).
ביוגרפיה

פאוליני נולדה בקסטלנואובו די גארפאניינה וגדלה בין קרארה לפורטה דיי מארמי, בטוסקנה אביה, אוגו, הוא איטלקי ואמה, ג'קלין, היא ממוצא פולני וגנאי, במקור מלודז'. סבתה מצד אמה, המתגוררת בלודז', היא פולנייה וסבה מצד אמה, המתגורר בקופנהגן, הוא גנאי. אחיה, ויליאם, אף הוא טניסאי. היא משחקת טניס מגיל 5 והתאמנה במועדון הטניס בבני די לוקה. בגיל 15 עברה להתאמן בטירניה.
ביוגרפיה > 2024

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר היא הפסידה בסיבוב הרביעי לאנה קלינסקאיה מרוסיה בשתי מערכות (4–6, 2–6).
באליפות דובאי בטניס שנערכה בפברואר היא זכתה בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על אנה קלינסקאיה ב-3 מערכות (4–6, 7–5, 7–5). בסיבוב השלישי היא ניצחה את מריה סקארי מייוון (דורגה 8 בטורניר) בשתי מערכות (6–4, 6–2).
ביוגרפיה > 2024 > גמר ראשון בטורניר גראנד סלאם

באליפות צרפת שנערכה ביוני היא הגיעה לראשונה בקריירה שלה למשחק גמר בטורניר גראנד סלאם שבו הפסידה במשחק הגמר לאיגה שוויונטק מפולין (1 בעולם) בשתי מערכות (2–6, 1–6). בסיבוב השלישי היא ניצחה את ביאנקה אנדרסקו מקנדה ב-3 מערכות (6–1, 3–6, 6–0), בסיבוב הרביעי היא ניצחה את אלינה אוונסיאן מרוסיה ב-3 מערכות (4–6, 6–0, 6–1), בשלב רבע הגמר היא ניצחה את ילנה ריבאקינה מקזחסטן (4 בעולם) ב-3 מערכות (6–2, 4–6, 6–4) ובשלב חצי הגמר היא ניצחה את מירה אנדרייבה מרוסיה בשתי מערכות (6–3, 6–1). נוסף לכך, היא הגיעה למשחק הגמר בטורניר לזוגות נשים ביחד עם שרה אראני מאיטליה שבו הפסידה לקוקו גוף מארצות הברית וקטרינה סיניאקובה מצ'כיה בשתי מערכות (6–7(5–7), 3–6).
ביוגרפיה > 2024 > גמר וימבלדון

באליפות וימבלדון היא הגיעה למשחק הגמר לראשונה בקריירה שלה שבו הפסידה במשחק הגמר לברבורה קרייצ'יקובה מצ'כיה (31 בעולם) ב-3 מערכות (2–6, 6–2, 4–6). בסיבוב הרביעי היא ניצחה את מדיסון קיז מארצות הברית (14 בעולם) ב-3 מערכות (6–3, 6–7(6–8), 5–5, קיז פרשה), בשלב רבע הגמר היא ניצחה את אמה נבארו מארצות הברית (19 בעולם) בשתי מערכות (6–2, 6–1) ובשלב חצי הגמר היא ניצחה את דונה וקיץ' מקרואטיה ב-3 מערכות (2–6, 6–4, 7–6(10–8)). בשלב הגמר הפסידה לברבורה קרייצ׳יקובה ב-3 מערכות (6-2, 2-6, 6-4).
ביוגרפיה > אולימפיאדת פריז

בבאולימפיאדת פריז זכתה פאוליני במדליית הזהב במסגרת טורניר זוגות הנשים ביחד עם שרה אראני לאחר ניצחון בשלוש מערכות על מירה אנדרייבה ודיאנה שניידר מספורטאים אינדיבידואלים ניטרליים.
הערות שוליים

↑   איתמר קציר, בדרך לתואר בווימבלדון, קרייצ'קובה הרסה את סיפור הסינדרלה המושלם, באתר הארץ, 13 ביולי 2024
ג'ון וולקוט סטיוארט

ג'ון וולקוט סטיוארט (באנגלית: John Wolcott Stewart;‏ 24 בנובמבר 1825 –  29 באוקטובר 1915) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מוורמונט, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של מדינתו ב-1856, כחבר הסנאט של ורמונט בשנים 1861–1862, שב לבית הנבחרים בשנים 1865–1868 ובשנים 1876–1878 כחבר וכיושב ראש הבית, כמושל ורמונט ה-33 בשנים 1870–1872, כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1883–1891, ולבסוף כסנאטור מטעם מדינתו ממרץ ועד אוקטובר 1908.
ביוגרפיה

ג'ון וולקוט סטיוארט נולד בעיירה מידלברי שבוורמונט, כבנם של אירה סטיוארט ושל בטסי (לבית האבל) סטיוארט. הוא התחנך באקדמיית מידלברי, וב-1846 סיים את לימודיו במידלברי קולג'. הוא למד משפטים בהדרכתו של הורשיו סימור, וב-1850 התקבל ללשכת עורכי הדין. בשנים 1852–1854 הוא שימש כפרקליט המדינה למחוז אדיסון. ב-1860 נשא סטיוארט לאישה את אמה סימור באטל, ולשניים נולדו חמישה ילדים.
קריירה

ב-1856 נבחר סטיוארט לראשונה לבית הנבחרים של ורמונט, וכיהן בו שנה אחת. בשנים 1861–1862 הוא כיהן כחבר הסנאט של ורמונט. בשנים 1865–1867 הוא שב לבית הנבחרים של ורמונט וכיהן אז כיושב ראש הבית. ב-1870 נבחר סטיוארט כמושל ורמונט ה-33. הוא היה המושל הראשון שנבחר לתקופת כהונה של שנתיים במקום של שנה, על פי תיקון לחוקת ורמונט שהתקבל שנה קודם לכן, וכיהן בתפקיד עד 1872. בהמשך הוא שב לבית הנבחרים של ורמונט ולכס יושב הראש בשנים 1876–1878.
ב-1882 נבחר סטיוארט לבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא נבחר עוד שלוש פעמים לתקופות כהונה נוספות וכיהן בבית הנבחרים ממרץ 1883 ועד מרץ 1891. ב-1890 הוא החליט שלא להתמודד על תקופת כהונה נוספת, ותחת זאת בחר להיות מעורב בעסקי בנקאות במידלברי. ב-24 במרץ 1908 מונה סטיוארט לאייש את מושבו בסנאט של ארצות הברית של רדפילד פרוקטור שנפטר, וכיהן עד 21 באוקטובר אותה שנה כאשר נבחר מחליף קבוע.
מותו

ג'ון וולקוט סטיוארט נפטר במידלברי ב-29 באוקטובר 1915. הוא נטמן בבית הקברות המערבי של העיר.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1584-1585
הערות שוליים

↑  John Wolcott Stewart. Encyclopedia, Vermont Biography. 1912. p. 43.
| מושלי ורמונט ורמונט |
| --- | --- | --- |
| מושלי רפובליקת ורמונט | תומאס צ'יטנדן • מוזס רובינסון • תומאס צ'יטנדן |  |
| מושלי ורמונט | תומאס צ'יטנדן • פול בריגהאם • אייזק טיצ'נור • ישראל סמית' • אייזק טיצ'נור • ג'ונאס גלושה • מרטין צ'יטנדן • ג'ונאס גלושה • ריצ'רד סקינר • קורנליוס פ. ואן נס • עזרא בטלר • סמואל קרפטס • ויליאם פאלמר • סילאס ג'ניסון • צ'ארלס פיין • ג'ון מטוקס • ויליאם סלייד • הוראס איטון • קרלוס קולידג' • צ'ארלס ויליאמס • ארסטוס פיירבנקס • ג'ון רובינסון • סטיבן רויס • ריילנד פלטשר • הילנד הול • ארסטוס פיירבנקס • פרדריק הולברוק • ג'. גרגורי סמית' • פול דילינגהאם • ג'ון פייג' • פיטר וושבורן • ג'ורג' וייטמן הנדי • ג'ון וולקוט סטיוארט • ג'וליוס קונברס • עשהאל פק • הוראס פיירבנקס • רדפילד פרוקטור • רוזוול פרנהאם • ג'ון ברסטו • סמואל פינגרי • אבנעזר אורמסבי • ויליאם דילינגהאם • קרול פייג' • לוי פולר • אורבן וודברי • ג'וזאיה גראוט • אדוארד קרטיס סמית' • ויליאם סטיקני • ג'ון מקאלה • צ'ארלס בל • פלטשר פרוקטור • ג'ורג' פראוטי • ג'ון מיד • אלן פלטשר • צ'ארלס גייטס • הוראס גרהאם • פרסיבל קלמנט • ג'יימס הארטנס • רדפילד פרוקטור הבן • פרנקלין בילינגס • ג'ון ויקס • סטנלי וילסון • צ'ארלס מנלי סמית' • ג'ורג' אייקן • ויליאם הנרי וילס • מורטימר פרוקטור • ארנסט ויליאם גיבסון הבן • הרולד ארתור • לי אמרסון • ג'וזף ג'ונסון • רוברט סטאפורד • פ. ריי קייזר הבן • פיליפ הוף • דין דייוויס • תומאס סלמון • ריצ'רד סנלינג • מדלן קונין • ריצ'רד סנלינג • הווארד דין • ג'ים דאגלס • פיטר שמלין • פיל סקוט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011034890  SNAC: w6b004ch  US Congress: S000917  VIAF: 169555680   WorldCat (עם VIAF): 169555680
נבחרת איחוד האמירויות הערביות בכדורסל

| --- | --- |
איחוד האמירויות הערביות
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל של איחוד האמירויות הערביות
 הצטרפות:  1976
 השתייכות:  פיב"א אסיה
 דירוג פיב"א (26 בנובמבר 2024):  104       ‎+7‏
  - ניקוד פיב"א:  83.8
 
 משחק בינלאומי ראשון
 איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות 121 - 44 צפון תימן צפון תימן ניו דלהי, הודו; 20 בנובמבר 1982
 הניצחון הכי גדול
 איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות 121 - 44 צפון תימן צפון תימן ניו דלהי, הודו; 20 בנובמבר 1982
 ההפסד הכי גדול
 לבנון לבנון 108 - 38 איחוד האמירויות איחוד האמירויות הערביות טיינג'ין, סין; 7 באוגוסט 2009
 אליפות אסיה בכדורסל
 הופעות:  8 (הראשונה ב-1993)
 ההישג הטוב:  מקום חמישי (1997)
 
נבחרת איחוד האמירויות הערביות בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של איחוד האמירויות הערביות. הדירוג הנוכחי של נבחרת איחוד האמירויות הערביות ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-104 בעולם, נכון ל-26 בנובמבר 2024, עלייה של 7 מקומות לעומת דירוג קודם.
נבחרת איחוד האמירויות הערביות השתתפה שמונה פעמים באליפות אסיה בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום החמישי בשנת 1997.
נבחרת איחוד האמירויות הערביות מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
כל אליפויות אסיה בכדורסל

| אליפות אסיה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
מלזיה 1977: לא השתתפה
יפן 1979: לא השתתפה
הודו 1981: לא השתתפה
הונג קונג 1983: לא השתתפה
מלזיה 1985: לא השתתפה
תאילנד 1987: לא השתתפה
הרפובליקה העממית של סין 1989: לא השתתפה
יפן 1991: לא השתתפה
| אינדונזיה 1993 | מקום שמיני | 6 | 2 | 4 |
| קוריאה הדרומית 1995 | מקום תשיעי | 7 | 5 | 2 |
| ערב הסעודית 1997 | מקום חמישי | 7 | 4 | 3 |
| יפן 1999 | מקום עשירי | 7 | 4 | 3 |
| הרפובליקה העממית של סין 2001 | מקום עשירי | 6 | 3 | 3 |
הרפובליקה העממית של סין 2003: פרשה
קטר (מדינה) 2005: לא העפילה
| יפן 2007 | מקום 16 | 7 | 1 | 6 |
| הרפובליקה העממית של סין 2009 | מקום 12 | 8 | 1 | 7 |
| הרפובליקה העממית של סין 2011 | מקום עשירי | 8 | 2 | 6 |
הפיליפינים 2013: לא העפילה
הרפובליקה העממית של סין 2015: לא העפילה
לבנון 2017: לא העפילה
אינדונזיה 2022: לא העפילה
ערב הסעודית 2025: לא העפילה
| סך הכל | 8 הופעות | 56 | 22 | 34 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
מדיסון קיז

| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1995 (בת 30) רוק איילנד, אילינוי, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום מגורים:  אורלנדו 
 גובה:  1.78 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  2009–הווה (כ־16 שנים)
 סה"כ פרסים שצברה:  21,227,692 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  160–97
 דירוג שיא:  5 (21 בפברואר 2025)
 זכיות בטורנירים:  5 (2 WTA ו-3 ITF)
 זוגות
 מאזן קריירה:  28–38 
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 1
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  זכייה (2025)
 אליפות צרפת הפתוחה:  סיבוב רביעי (2016)
 וימבלדון:  רבע גמר (2015)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  גמר (2017)
 תאריך עדכון 10 בספטמבר 2017
 
מדיסון קיז (באנגלית: Madison Keys; נולדה ב-17 בפברואר 1995 ברוק איילנד, אילינוי) היא טניסאית אמריקאית מקצוענית. דירוג השיא שלה הוא המקום החמישי בעולם ב-WTA.
הישג השיא של קיז הוא זכייה בטורניר גראנד סלאם ליחידות, באליפות אוסטרליה הפתוחה (2025).
ביוגרפיה

קיז מתאמנת מגיל תשע בטניס, באקדמיה לטניס של כריס אוורט בבוקה ראטון, פלורידה.
ביוגרפיה > 2015

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2015 הגיעה קיז לשלב חצי הגמר, הישג השיא בקריירה שלה. במשחק היא הפסידה לסרינה ויליאמס בת ארצה (1 בעולם) בשתי מערכות (7-6, 6-2) שאף זכתה באליפות. היא ניצחה בסיבוב השלישי את פטרה קביטובה מצ'כיה (4 בעולם) בשתי מערכות (4-6, 5-7) ובמשחק רבע הגמר היא ניצחה את ונוס ויליאמס (18 בעולם) מארצות הברית ב-3 מערכות (3-6, 6-4, 4-6).
באליפות צרפת הפתוחה שנערכה במאי אותה שנה היא הפסידה בסיבוב השלישי לטימאה בצ'ינסקי בשתי מערכות (6-4, 6-2).
באליפות וימבלדון שנערכה ביוני אותה שנה היא הגיעה לשלב רבע הגמר שבו הפסידה לאגניישקה רדוונסקה מפולין (13 בעולם) ב-3 מערכות (7-6, 3-6, 6-3).
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר אותה שנה היא הגיעה לסיבוב הרביעי שבו הפסידה לסרינה ויליאמס (1 בעולם) בשתי מערכות (6-3, 6-3). בסיבוב השלישי היא ניצחה את אגניישקה רדוונסקה בשתי מערכות (3-6, 2-6).
ביוגרפיה > 2016

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2016 הגיעה קיז לסיבוב הרביעי שבו הפסידה לז'נג שוואי מסין ב-3 מערכות (3-6, 6-3, 6-3). בסיבוב השלישי היא ניצחה את אנה איבנוביץ' מסרביה (20 בעולם) ב-3 מערכות (6-4, 4-6, 4-6).
באליפות צרפת שנערכה במאי 2016 הגיעה קיז לסיבוב הרביעי שבו הפסידה לקיקי ברטנס מהולנד (7-6, 6-3).
בטורניר ברמינגהאם בסבב ה-WTA (משטח דשא) שנערך ביוני אותה שנה היא זכתה בתואר השני שלה בקריירה לאחר ניצחון במשחק הגמר על ברבורה סטריקובה מצ'כיה בשתי מערכות (6–3, 6–4). בשלב חצי הגמר היא ניצחה את קרלה סוארס נבארו מספרד ב-3 מערכות (6-3, 3-6, 6-7)
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו הפעילה לחצי גמר טורניר היחידות בטניס, בו הפסידה לאנגליקה קרבר מגרמניה בשלוש מערכות, ולאחר מכן הפסידה בקרב על מדליית הארד לפטרה קביטובה מצ'כיה.
ביוגרפיה > 2017

באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר 2017 העפילה קיז למשחק הגמר, בו הפסידה לסלואן סטיבנס מארצות הברית בשתי מערכות (6-3, 6-0).
ביוגרפיה > 2025 > גראנד סלאם ראשון

באליפות אוסטרליה (אנ') היא ניצחה במשחק הגמר את המדורגת ראשונה בעולם ארינה סבלנקה בשלוש מערכות (6–3, 2–6, 7–5), וזכתה בגרנד סלאם הראשון שלה. בשלב חצי הגמר היא ניצחה את המדורגת שנייה בעולם איגה שוויונטק מפולין ב-3 מערכות (5–7, 6–1, 7–610–8) לאחר שהצילה נקודת משחק.
עשהאל פק

עשהאל פק (באנגלית: Asahel Peck;‏ 6 בפברואר 1803 –  18 במאי 1879) היה עורך דין, שופט ופוליטיקאי אמריקאי מוורמונט, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כשופט בבית המשפט העליון של ורמונט בשנים 1861–1874, ולאחר מכן ועד 1874 כמושל ורמונט ה-35.
ראשית חייו

עשהאל פק נולד בעיירה רויאלסטון שבמסצ'וסטס, כבנם של סקוויר ואליזבת (לבית גודארד) פק. כשהיה בן שלוש, עברה המשפחה למונטפלייר שבוורמונט, שם הוא גדל בחווה המשפחתית. פק התחנך באקדמיית הינסבורג ובבית הספר היסודי של מחוז וושינגטון, ולמד באוניברסיטת ורמונט. הוא הפסיק את לימודיו בשנתו האחרונה כדי ללמוד בקוויבק, שם רכש שליטה בשפה הצרפתית. לאחר מכן הוא למד משפטים בעיירה הינסבורג בהדרכת אחיו נאום ובמשרד עורכי דין במונטפלייר, וב-1832 התקבל ללשכת עורכי הדין. ב-1876 הכירה אוניברסיטת ורמונט בפק כבוגר מן המניין והעניקה לו תואר בוגר אוניברסיטה.
פק היה רווק כל ימי חייו, התגורר בברלינגטון, במונטפלייר ובחווה בג'ריקו, ועסק בעריכת דין.
קריירה

בשנים 1851–1857 כיהן פק כשופט בבית משפט נודד, עד שבית משפט זה בוטל. בשנים 1860–1861 הוא כיהן כחבר הסנאט של ורמונט, שם הוא היה יושב ראש ועדת המשפט. הוא התפטר מכהונתו בסנאט כדי לקבל מינוי כשופט בבית המשפט העליון של ורמונט, כמחליפו של השופט לוק פ. פולנד, שהחליף את נשיא בית המשפט אייזק פ. רדפילד שפרש.
כמי שהיה מלכתחילה איש המפלגה הדמוקרטית, עבר פק לשורות המפלגה הרפובליקנית כאשר זו הוקמה באמצע שנות ה-50 של המאה ה-19. ב-1874 הוא נבחר כמועמד המפלגה למשרת מושל ורמונט והתפטר מכהונתו כשופט. בבחירות הכלליות הוא נבחר, וכיהן כמושל עד 1876. כמושל, שאף פק לשפר את מצב בתי הכלא של ורמונט, ותמך בהקמת בתי מלאכה לעבריינים צעירים. במהלך תקופת כהונתו נוצרה משרת המפקח הראשי על החינוך הציבורי של ורמונט, ועברה החלטה משותפת של שני בתי בית המחוקקים לטובת יצירת נתיב שיט לקישור נהר סנט לורנס עם הימות הגדולות.
לאחר תום כהונתו כמושל, שב פק לחוותו ליד ג'ריקו ולעיסוקו בעריכת דין. הוא עבד עד לפרישתו לביתו בהינסבורג, שם הוא התגורר בקרבת קרובי משפחתו.
מותו

עשהאל פק נפטר בג'ריקו ב-18 במאי 1879. הוא נטמן בבית הקברות של הינסבורג. על שמו נקראו רחובות בריצ'מונד ובג'ריקו.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1586
הערות שוליים

↑  Capace, Nancy (January 1, 2000). Encyclopedia of Vermont. Somerset Publishers, Inc. p. 78.
1 2 3 4  Hemingway, Abby Maria (1882). The History of the Town of Montpelier, Including that of the Town of East Montpelier, for the First One Hundred and Two Years. Montpelier, VT: A. M. Hemingway. pp. 495–497.
↑  University of Vermont Obituary Record, published by the University, Volume 1, 1895, pp. 50-51.
↑  Hiram Carleton, Genealogical and Family History of the State of Vermont, 1903, pp. 700 - 701.
| מושלי ורמונט ורמונט |
| --- | --- | --- |
| מושלי רפובליקת ורמונט | תומאס צ'יטנדן • מוזס רובינסון • תומאס צ'יטנדן |  |
| מושלי ורמונט | תומאס צ'יטנדן • פול בריגהאם • אייזק טיצ'נור • ישראל סמית' • אייזק טיצ'נור • ג'ונאס גלושה • מרטין צ'יטנדן • ג'ונאס גלושה • ריצ'רד סקינר • קורנליוס פ. ואן נס • עזרא בטלר • סמואל קרפטס • ויליאם פאלמר • סילאס ג'ניסון • צ'ארלס פיין • ג'ון מטוקס • ויליאם סלייד • הוראס איטון • קרלוס קולידג' • צ'ארלס ויליאמס • ארסטוס פיירבנקס • ג'ון רובינסון • סטיבן רויס • ריילנד פלטשר • הילנד הול • ארסטוס פיירבנקס • פרדריק הולברוק • ג'. גרגורי סמית' • פול דילינגהאם • ג'ון פייג' • פיטר וושבורן • ג'ורג' וייטמן הנדי • ג'ון וולקוט סטיוארט • ג'וליוס קונברס • עשהאל פק • הוראס פיירבנקס • רדפילד פרוקטור • רוזוול פרנהאם • ג'ון ברסטו • סמואל פינגרי • אבנעזר אורמסבי • ויליאם דילינגהאם • קרול פייג' • לוי פולר • אורבן וודברי • ג'וזאיה גראוט • אדוארד קרטיס סמית' • ויליאם סטיקני • ג'ון מקאלה • צ'ארלס בל • פלטשר פרוקטור • ג'ורג' פראוטי • ג'ון מיד • אלן פלטשר • צ'ארלס גייטס • הוראס גרהאם • פרסיבל קלמנט • ג'יימס הארטנס • רדפילד פרוקטור הבן • פרנקלין בילינגס • ג'ון ויקס • סטנלי וילסון • צ'ארלס מנלי סמית' • ג'ורג' אייקן • ויליאם הנרי וילס • מורטימר פרוקטור • ארנסט ויליאם גיבסון הבן • הרולד ארתור • לי אמרסון • ג'וזף ג'ונסון • רוברט סטאפורד • פ. ריי קייזר הבן • פיליפ הוף • דין דייוויס • תומאס סלמון • ריצ'רד סנלינג • מדלן קונין • ריצ'רד סנלינג • הווארד דין • ג'ים דאגלס • פיטר שמלין • פיל סקוט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011034898  VIAF: 169247685   WorldCat (עם VIAF): 169247685
יהודה ואך

| --- | --- |

מפקד בה"ד 1 אל"ם יהודה ואך, פברואר 2022
 לידה:  22 באוגוסט 1979 (בן 45) קריית ארבע, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  מכינה קדם-צבאית בני דוד 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד שקד   מפקד גדוד דקל   מפקד גדוד גפן   סגן מפקד חטיבת גבעתי   מפקד חטיבת שועלי מרום   מפקד עוצבת חירם   מפקד בה"ד 1   מפקד עוצבת סיני
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 
יהודה ואך (נולד ב-22 באוגוסט 1979) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, המפקד על עוצבת סיני. קודם לכן שימש מפקד בה"ד 1, מפקד עוצבת חירם, מפקד חטיבת שועלי מרום, סגן מפקד חטיבת גבעתי, מפקד גדוד גפן ומפקד גדוד שקד.
ביוגרפיה

ואך, בנם של שלום וליאת, נולד וגדל בקריית ארבע ובבגרותו עבר להתגורר בעלי. למד במחזור ב' בישיבה לחינוך תורני סביבתי מצפה רמון. לאחר מכן למד במחזור י' במכינה קדם-צבאית בני דוד ביישובו.
התגייס לצה"ל בשנת 1998, והתנדב ליחידת מגלן. לאחר מסלול הכשרה שירת כלוחם ביחידה. לאחר קורס קציני חי"ר שב ליחידה ומונה למפקד צוות. לאחר מכן שימש מפקד פלגת לוחמים ביחידה. בהמשך עבר לחטיבת גבעתי ומונה לסגן מפקד גדס"ר גבעתי. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של חטיבת גבעתי.
בשנת 2012 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד שקד, ושימש בתפקיד עד שנת 2014. בהמשך שימש מפקד גדוד דקל בבה"ד 1 בין השנים 2014–2015. בשנת 2015 מונה למפקד גדוד גפן, ושימש בתפקיד עד שנת 2016. לאחר מכן מונה לסגן מפקד חטיבת גבעתי בין השנים 2016–2017. ב-20 באוגוסט 2017 קיבל נזיפה ממפקד פיקוד הדרום, אייל זמיר, בעקבות גניבת שלושים ושלושה רובי M16 במאי 2017, מנשקיית בסיס שדה תימן שבדרום, שהייתה תחת אחריותו הפיקודית במסגרת תפקידו כסגן מפקד חטיבת גבעתי.
ב-16 ביולי 2017 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת שועלי מרום, ושימש בתפקיד עד יולי 2019, במקביל היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ו (2019-2018). ב-10 ביולי 2019 מונה למפקד עוצבת חירם. ב-8 בדצמבר 2020 החליט הרמטכ"ל, אביב כוכבי, לעכב את קידומו בדרגה עד לקיץ 2024, בעקבות גניבת שלושים ושמונה כלי נשק בספטמבר 2020, מנשקיית בסיס מחנה גיבור שבצפון, וזאת בגין אחריותו הכוללת לנעשה ביחידתו. בתפקיד זה שירת עד 2 באוגוסט 2021. ב-25 באוגוסט 2021 מונה למפקד בה"ד 1 ומפקד חטיבה 261 ופיקד עליה במהלך מלחמת חרבות ברזל. בתפקיד זה שירת עד 14 ביולי 2024.
ב-7 באוגוסט 2024 מונה למפקד עוצבת סיני (אוגדה 252), הפועלת ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל.
עמדותיו

בשנת 2019 פרסם מאמר שמעלה את המורכבות בהתבצרות מאחורי גדרות ומציג את היות הגדר אשליה של ביטחון ומחסום מפני הסתערות על האויב מעבר לגדר.
בראיון שנתן בעת היותו מפקד בה"ד 1, תיאר את תחושתו הרעה כשנאסר עליו להרוג שני צלפי חזבאללה שחדרו להר דב.
חיים אישיים

ואך מתגורר במירב, נשוי לאסנת ואב לשישה ילדים. בעל תואר ראשון בחינוך ממכללת מורשת יעקב (שהתמזגה לימים עם מכללת אורות ישראל), ותואר שני בביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה. הוא מוזיקאי, ונוטל חלק בהרכב המוזיקלי של משפחת ואך. אחיו הוא אל"ם במילואים גולן ואך.
הערות שוליים

1 2  קובי פינקלר, מפקד חדש לבית הספר לקצינים - אל"מ יהודה ואך, באתר ערוץ 7, ‏25.08.21
↑  ביקור בסוף מסלול מכי"ם סיון תשע"ו, באתר בני דוד עלי (ארכיון)
↑  גל פרל פינקל, מפקד חטיבת המחץ, באתר זמן ישראל, 12 בפברואר 2020
↑  יהודה ואך, מכתב המח"ט הנכנס, עוצבת שועלי מרום, 16 ביולי 2017
↑  מפקד המכלול הודח, שורת קצינים ננזפו ושונו הנחיות קליטת עובדי קבלן, אתר צה"ל, 20 באוגוסט 2017
↑   נעמה זלצמן, לוחמי גדס"ר המילואים מתאמנים במתווה הדרומי, באתר צה"ל, 31 ביולי 2017
↑   אל"ם יהודה ואך נכנס לתפקיד מפקד עוצבת "חירם", באתר צה"ל, 10 ביולי 2019
↑   צעדים משמעתיים בעקבות גניבת כלי נשק מבסיס בצפון, באתר צה"ל, 8 בדצמבר 2020
↑  קובי פינקלר, סבב מינויים בצה"ל, באתר ערוץ 7, 14 בספטמבר 2020
↑   אל"ם יהודה ואך נכנס לתפקידו כמפקד בה"ד 1, באתר צה"ל, 25 באוגוסט 2021
↑   אל"ם יהודה ואך, מחוטי ברזל לחומה בצורה: "תסמונת הגדר" בגבולות ישראל והשפעתה על צה"ל, באתר צה"ל, 1 באוקטובר 2019;
יואב זיתון, ישראל מתבצרת, בצה"ל יש מי שרואה בגדרות "חברה שחיה בפחד", באתר ynet, 8 בפברואר 2020
↑  יואב זיתון, מפקד בה"ד 1: "היינו צריכים להרוג את צלפי חיזבאללה שחדרו להר דב", באתר ynet, 21 באוקטובר 2022
↑  שליח של ההורים, של צה"ל, של המדינה: אל"מ גולן ואך - פרופיל, באתר ישראל היום, ‏10/9/2024
נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית בכדורסל

| --- | --- |
הרפובליקה הדומיניקנית
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל של הרפובליקה הדומיניקנית
 הצטרפות:  1954
 השתייכות:  פיב"א אמריקה
 דירוג פיב"א (26 בנובמבר 2024):  18      
  - ניקוד פיב"א:  552.4
 מאמן:  סקוט רות
 fedombal.org
 
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  4 (הראשונה ב-1978)
 ההישג הטוב:  מקום 12 (1978)
 אליפות אמריקה
 הופעות:  14 (הראשונה ב-1984)
 ההישג הטוב:  ארד: 2011
 
נבחרת הגברים של הרפובליקה הדומיניקנית בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של הרפובליקה הדומיניקנית ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של הרפובליקה הדומיניקנית. הדירוג הנוכחי של נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-18 בעולם, נכון ל-26 בנובמבר 2024, ללא שינוי לעומת דירוג קודם.
הישג השיא של הנבחרת באליפות אמריקה בכדורסל הוא המקום השלישי, בו סיימה בשנת 2011.
הנבחרת העפילה ארבע פעמים לאליפות העולם בכדורסל. בשנת 1978 סיימה במקום השנים עשר. בשנת 2014 סיימה במקום השלושה עשר. בשנת 2019 סיימה במקום השישה עשר ובשנת 2023 סיימה במקום הארבעה עשר.
נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים.
כל אליפויות העולם

| אליפות העולם בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
ברזיל 1954: לא העפילה
צ'ילה 1959: לא העפילה
ברזיל 1963: לא העפילה
אורוגוואי 1967: לא העפילה
יוגוסלביה 1970: לא העפילה
פרגוואי 1974: לא העפילה
| הפיליפינים 1978 | מקום 12 | 7 | 2 | 5 |
קולומביה 1982: לא העפילה
ספרד 1986: לא העפילה
ארגנטינה 1990: לא העפילה
קנדה 1994: לא העפילה
יוון 1998: לא העפילה
ארצות הברית 2002: לא העפילה
יפן 2006: לא העפילה
טורקיה 2010: לא העפילה
| ספרד 2014 | מקום 13 | 6 | 2 | 4 |
| הרפובליקה העממית של סין 2019 | מקום 16 | 5 | 2 | 3 |
| הפיליפיניםיפןאינדונזיה 2023 | מקום 14 | 5 | 3 | 2 |
קטר (מדינה) 2027: 
| סך הכל | 4 הופעות | 23 | 9 | 14 |
כל אליפויות אמריקה

| אליפות האמריקות בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
פוארטו ריקו 1980: לא נרשמה
| ברזיל 1984 | מקום תשיעי | 8 | 1 | 7 |
אורוגוואי 1988: העפילה אך פרשה
| מקסיקו 1989 | מקום שישי | 8 | 5 | 3 |
ארצות הברית 1992: לא נרשמה
| פוארטו ריקו 1993 | מקום תשיעי | 4 | 0 | 4 |
| ארגנטינה 1995 | מקום שביעי | 8 | 3 | 5 |
| אורוגוואי 1997 | מקום תשיעי | 4 | 0 | 4 |
| פוארטו ריקו 1999 | מקום שביעי | 8 | 2 | 6 |
ארגנטינה 2001: לא נרשמה
| פוארטו ריקו 2003 | מקום שמיני | 8 | 2 | 6 |
| הרפובליקה הדומיניקנית 2005 | מקום שישי | 7 | 3 | 4 |
ארצות הברית 2007: לא העפילה
| פוארטו ריקו 2009 | מקום חמישי | 8 | 4 | 4 |
| ארגנטינה 2011 | מקום שלישי | 10 | 6 | 4 |
| ונצואלה 2013 | מקום רביעי | 10 | 6 | 4 |
| מקסיקו 2015 | מקום שישי | 8 | 2 | 6 |
| ארגנטינהקולומביהאורוגוואי 2017 | מקום שביעי | 3 | 1 | 2 |
| ברזיל 2022 | מקום שמיני | 4 | 1 | 3 |
| ניקרגואה 2025 | העפילה |  |  |  |
| סך הכל | 14 הופעות | 98 | 36 | 62 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א