stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אהוד אולמרט
ראש ממשלת ישראל > מדיניות חוץ וביטחון > המגעים עם הפלסטינים וועידת אנאפוליס

במהלך הקדנציה של אולמרט הפשירו היחסים בין ישראל ובין הרשות הפלסטינית ביהודה ושומרון לאחר 7 שנות האינתיפאדה. באוגוסט 2007 נחתם לראשונה הסכם לחידוש התיאום הביטחוני עם הפלסטינים. מנגד, אולמרט פעל לבידוד שלטון החמאס ברצועת עזה פוליטית וכלכלית במישור הבינלאומי והפנימי.
ב-27 בנובמבר 2007 התקיימה ועידת אנאפוליס בהשתתפות ישראל, הרשות הפלסטינית וארצות הברית. בנוסף אליהן השתתפו 40 מדינות, כולל מדינות ערב בהן סוריה, עיראק, לבנון וערב הסעודית. בניגוד להסכמי אוסלו ולוועידת ואי, ובדומה לוועידת מדריד, לא היוותה ועידת אנאפוליס סיכום של משא ומתן, אלא ניסיון לפתיחתו. מטרת הוועידה הייתה לנסות להניע מחדש את תהליך השלום, ולסלול את הדרך למשא ומתן אינטנסיבי לקראת הסכם קבע ישראלי-פלסטיני. ועידת אנאפוליס הייתה הוועידה המשמעותית הראשונה בין הישראלים לפלסטינים מאז פסגת קמפ דייוויד בשנת 2000 ופריצתה של האינתיפאדה השנייה.
הוועידה, שנוהלה בצד הישראלי על ידי אולמרט ושרת החוץ לבני, הסתיימה בהצהרה על פתיחת משא ומתן והתחייבות למפת הדרכים, תוך שאיפה לסיום המשא ומתן עד סוף 2008.
בעקבות הוועידה החל המשא ומתן בפועל בין הצדדים, ועם התפתחות השיחות פרשה ישראל ביתנו מהממשלה בינואר 2008, והממשלה נותרה עם קואליציה של 67 חברי כנסת.
שנת 2007 הייתה השנה עם מספר ההרוגים הנמוך ביותר בפיגועי טרור וקרבות צבאיים (לרבות בדרום לבנון), מאז שנת 1999. בשנה זו נהרגו 13 אזרחים וחיילים ונערך פיגוע התאבדות אחד. בשנת 2008 עלה מספר ההרוגים ל-36 אזרחים וחיילים.
ראש ממשלת ישראל > מדיניות חוץ וביטחון > הודעת פרישה וממשלת המעבר

ב-30 ביולי 2008 הודיע אולמרט במסיבת עיתונאים כי אינו מתכוון להתמודד בפריימריז של מפלגתו, וכן כי בכוונתו להגיש את התפטרותו מתפקיד ראש הממשלה לאחר שייבחר יו"ר חדש למפלגת "קדימה". ב-17 בספטמבר 2008 נבחרה שרת החוץ ציפי לבני ליו"ר "קדימה" כשגברה על שר התחבורה שאול מופז, וב-21 בספטמבר הגיש אולמרט את מכתב התפטרותו לנשיא המדינה שמעון פרס. הוא שירת כראש ממשלת מעבר עד לקיום בחירות חדשות ולכינונה של ממשלה חדשה. בעת תקופת המעבר המשיך אולמרט את שיחותיו עם הרשות הפלסטינית ללא הצלחה.
בתקופה זו נערך גם מבצע עופרת יצוקה, האירוע הביטחוני המרכזי השלישי במהלך כהונתו של אולמרט, אחרי מלחמת לבנון השנייה ותקיפת הכור בסוריה. מבצע גדול זה נועד להרתיע את החמאס מלהמשיך לירות רקטות לעבר יישובי הדרום. הוא החל ב-27 בדצמבר 2008, אחרי תקופה שבה ישראל ריסנה את תגובתה לירי הרקטות וחתרה להשגת רגיעה. במהלך המבצע תקף צה"ל מהאוויר, מהקרקע ומהים את רצועת עזה, והסב אבדות לחמאס. המבצע הסתיים מבלי שארגון החמאס הוכרע וגם לאחריו נמשכו מטחי הרקטות לעבר ישראל. בנוסף נמתחה על ישראל ביקורת פנימית ובינלאומית בשל מספרם הרב של האזרחים הפלסטינים שנהרגו בעזה. בעקבות המבצע עלתה ביתר שאת סוגיית החייל החטוף גלעד שליט. ימים ספורים לפני סיום כהונתו הודיע אולמרט כי לא יוכל להיענות לדרישות החמאס לשחרור מחבלים תמורת שליט, דרישות שלדבריו חצו את הקווים האדומים מבחינת ישראל.
אולמרט לא התמודד במסגרת הבחירות לכנסת ה-18. לאחר שהכנסת ה-18 התכנסה, עד הרכבת ממשלה חדשה, בכהונתו של אולמרט כראש ממשלת המעבר היה תקדים פרלמנטרי – לראשונה בהיסטוריה של ישראל כיהן ראש ממשלה שלא היה חבר הכנסת. ב-31 במרץ 2009 סיים אולמרט את כהונתו כראש הממשלה, שבכללותה נמשכה 3 שנים ושלושה חודשים. במקומו נכנס לתפקיד בנימין נתניהו.
כראש עיריית ירושלים היה אולמרט מקובל למדי בחוגי הימין. עמדתו התקיפה בעניין פתיחת מנהרת הכותל והבנייה בהר חומה זכתה לאהדה. אחרי תוכנית ההתנתקות ופינוי עמונה הפך אולמרט, כשר וכראש הממשלה, לאחת הדמויות השנואות בחוגים אלה, שהאשימו אותו שחתר במכוון להגיע לעימות אלים בעמונה, כדי להגדיל את הפופולריות בציבור על חשבונם. הוא נשאר מקובל בקרב אנשי מרכז המפה הפוליטית, שתמכו בעמדותיו המדיניות והכלכליות החדשות, והעניקו למפלגתו את מספר המנדטים הגבוה ביותר בכנסת ה-17. פופולריות זו פחתה מאוד (לפי סקרים) לאחר מלחמת לבנון השנייה.
פלילים

החל מאמצע שנות השמונים החל להיקשר שמו של אולמרט בשורה של פרשות פליליות.
פרשת בנק צפון אמריקה: בשנת 1985 התגלה במסגרת חקירת משטרה על נסיבות קריסתו של בנק צפון אמריקה, כי אולמרט קיבל הלוואה בסך 50 אלף דולר מאיש העסקים יהושע הלפרין, שהיה יו"ר הבנק – ללא ריבית ובלא שנתבקש להחזיר אותה. מאוחר יותר פעל אולמרט לבטל צו עיכוב יציאה מהארץ שהוצא כנגד הלפרין. היועץ המשפטי, יוסף חריש, החליט לא להגיש נגד אולמרט כתב אישום בפרשה.
פרשת אלמליח: בכתב האישום נגד אולמרט שהוגש בשנת 2009 בשלל פרשות, נכללה גם פרשת אלמליח, שביחס אליה נאמר בכתב האישום: "סמוך לתאריך 1 בינואר 1993, בנסיבות שאינן ידועות למאשימה, קיבל הנאשם (אהוד אולמרט) סכום של 72 אלף דולר מד"ר יוסף (ג'ו) אלמליח, אזרח ארצות הברית. ב-19 בפברואר 1998 העביר ד"ר אלמליח, מסיבה שאינה ידועה למאשימה, סכום של כ-100 אלף דולר לחשבונו הפרטי של הנאשם בבנק הפועלים". אולמרט הואשם שלא דיווח למבקר המדינה על קבלת הסכום השני, וזוכה בפרשה זו.
פרשת החשבוניות הפיקטיביות בליכוד: אולמרט הועמד לדין במרץ 1996 בגין עבירות על חוק מימון מפלגות ב"פרשת החשבוניות הפיקטיביות בליכוד". לפי כתב האישום הוא היה מעורב בקבלת תרומות בלתי חוקיות לליכוד, בעת מערכת הבחירות לכנסת השתים עשרה ב-1988. הוא זוכה מאישומים אלה ב-1997. בסוף פסק הדין כתב השופט עודד מודריק: "... הנאשם התנהג בעניין הזה באורח מאוד לא ראוי, אך אי-התקינות לא חרגה אל התחום הפלילי בהתאם להגדרות החוק.".
פרשת האי היווני – לקראת הפריימריס בליכוד שהתקיימו בשנת 1999, פנה אולמרט באמצעות שולה זקן, בבקשת תרומה מאיש העסקים דוד אפל. האחרון ביקש ממנו סיוע בעניין ביקורו של ראש עיריית אתונה בירושלים. באפריל 2004 הודיע היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז, על סגירת התיק נגד אולמרט בפרשה זו.
במהלך כהונתו כראש ממשלה היה אולמרט נתון למספר חקירות פליליות ומספר גופים ואישים כעמותת אומ"ץ והחשב הכללי ירון זליכה האשימו אותו בשחיתות.
פרשת בנק לאומי: ב-16 בינואר 2007 הודיע משרד המשפטים כי תיפתח חקירה פלילית נגד ראש הממשלה אולמרט בחשד שהיה מעורב בהליכי הפרטת בנק לאומי בעת שכיהן כשר האוצר. היחידה הארצית לחקירות הונאה (יאח"ה) במשטרת ישראל חקרה את החשד שבהיותו שר האוצר, פעל להטות את תנאי המכרז שנועד למכירת בנק לאומי על ידי המדינה, במטרה לסייע לחברו, המיליארדר האוסטרלי פרנק לואי, שביקש לרכוש את הבנק. בנובמבר 2007, הודיעה המשטרה לפרקליטות כי אין בידה תשתית ראייתית מספקת כדי להעמידו לדין. שנה לאחר מכן, החליט פרקליט המדינה, משה לדור, לסגור את התיק בנימוק של "חוסר ראיות", אך קבע כי הייתה בפרשה התנהגות ציבורית לא תקינה ופעילות בניגוד עניינים שלא חצתה את הסף הפלילי, מצד אולמרט. הוגשה עתירה לבג"ץ נגד החלטת לדור ועל אף הביקורת הקשה שהעבירו שופטי בית המשפט העליון על אולמרט במקרה זה, החליטו שלא לשנות את החלטת פרקליט המדינה.
פרשת כרמיה: ב-24 בספטמבר 2007 נפתחה חקירה פלילית נוספת נגד אולמרט, בחשד שקיבל הנחה ברכישת דירה ברחוב כרמיה במושבה הגרמנית בירושלים בתמורה לזירוז אישורי בנייה. ביולי 2009 הודיע היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז על סגירת התיק לאחר שהמשטרה קבעה כי אין תשתית עובדתית בפרשה.
באוגוסט 2012 החליטה פרקליטות המדינה לסגור את התיק נגדו בעניין המינויים הפוליטיים במשרד התמ"ת.
פלילים > פרשיות "ראשונטורס", "מעטפות הכסף" ו"מרכז ההשקעות"

פרשת מרכז ההשקעות: ב-14 באוקטובר 2007 הורה מזוז על פתיחת חקירה פלילית נוספת כנגד אולמרט העוסקת בחשד כי במסגרת תפקידו כשר התעשייה והמסחר, פעל "בניגוד עניינים ובדרך פסולה" כשהתערב בהחלטות ב"מרכז ההשקעות" של המשרד בנוגע למיזמים שיוצגו על ידי חברו הקרוב ושותפו לשעבר במשרד עורכי הדין של השניים, אורי מסר, וכן בחשד כי אולמרט ומנכ"ל משרדו רענן דינור מינו שורה של חברי מרכז ליכוד ברשות לעסקים קטנים, ממניעים פוליטיים.
פרשת מעטפות הכסף (פרשת טלנסקי): במאי 2008 נחקר אולמרט באזהרה בחשד לקבלת כספים שלא כדין, בסכום של מאות אלפי דולרים במזומן, בעת שכיהן כראש עיריית ירושלים וכשר התמ"ת, מאיש העסקים והנדבן משה טלנסקי. אולמרט אמר כי הכספים שקיבל יועדו למערכות הבחירות שלו והוא לא לקחם לכיסו. לאחר מתן עדות מוקדמת של משה טלנסקי בפני שופט, שבה פירט את הסכומים שהעביר לאולמרט, התחוללה סערה ציבורית. יו"ר מפלגת העבודה הישראלית באותה עת, אהוד ברק, הודיע כי אולמרט לא יוכל להישאר בתפקידו במצב דברים זה. לאחר משא ומתן בין "העבודה" ל"קדימה" הוסכם כי האחרונה תערוך פריימריז בחודש ספטמבר 2008. באותו חודש הגיש אולמרט את מכתב התפטרותו ושימש כראש ממשלת מעבר עד ל-31 במרץ 2009. ב-1 במרץ 2009, הודיע היועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, לבאי כוחו של אולמרט כי הוא מתכוון להעמידו לדין בפרשת מעטפות הכסף, בכפוף לשימוע.
פרשת ראשונטורס: ביולי 2008 נחקר אולמרט באזהרה בחשד שמימן טיסות פרטיות שלו ושל בני משפחתו בכסף שהשיג במרמה מגופים ציבוריים, באמצעות משרד הנסיעות "ראשונטורס". ב-7 בספטמבר 2008 המליצה המשטרה לפרקליטות המדינה להעמיד לדין את אולמרט, בעבירות של לקיחת שוחד, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות והפרת אמונים. ב-26 בנובמבר 2008, הודיע היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז לאולמרט, כי החליט להגיש כתב אישום נגדו בפרשת "ראשונטורס" בכפוף לשימוע.
ב-30 באוגוסט 2009, כשנה לאחר שהגיש את מכתב התפטרותו מראשות הממשלה, הוגש כתב אישום נגד אולמרט לבית המשפט המחוזי בירושלים, שכלל האשמות על קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, לקיחת שוחד, מרמה והפרת אמונים ורישום כוזב במסמכי תאגיד. כתב האישום התייחס לתיקים: "ראשונטורס", "מעטפות הכסף", "מרכז ההשקעות", ומרמה כלפי מבקר המדינה. ב-10 ביולי 2012 זוכה אולמרט מהאישומים ב"תיק ראשונטורס", אף על פי שמנהלת לשכתו, שולה זקן, הורשעה במעשים אלה. נימוקי השופטים היו כי הראיות אינן מוכיחות מעבר לספק סביר את אשמתו. אולמרט זוכה גם מהאישומים בתיק "מעטפות הכסף", על אף העובדה שהוכח שקיבל את מעטפות הכסף. זאת, לפי קביעת השופטים שלא הוכח שהכספים נועדו לשימושו הפרטי. ב"תיק מרכז ההשקעות", שהחקירה בו נפתחה בעקבות בקשתו של מבקר המדינה, הורשע אולמרט בהפרת אמונים, ונידון לשנת מאסר על תנאי וקנס בסך 75 אלף ש"ח. פרקליטות המדינה ערערה לבית המשפט העליון על זיכויו של אולמרט בפרשות "ראשונטורס" ו"מעטפות הכסף", ועל גזר הדין בתיק "מרכז ההשקעות". הדיון בערעור התקיים ביולי 2013. בחודש אוגוסט 2014 נעתר בית המשפט העליון לבקשת המדינה והורה על החזרת התיק לבית המשפט המחוזי לגביית הראיות ולמתן פסק-דין משלים בקשר לפרשת טלנסקי. במרץ 2015 הפך בית המשפט המחוזי את החלטתו בפרשת מעטפות הכסף והרשיע את אולמרט בקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, במרמה ובהפרת אמונים, ובהמשך גזר עליו עונש של שמונה חודשי מאסר וקנס בסך 100,000 ש"ח. אולמרט ערער לבית המשפט העליון על הרשעתו זו. בית המשפט העליון אישר את פסק הדין של בית המשפט המחוזי, כך שנותרו על כנן הרשעותיו של אולמרט בפרשות "מרכז ההשקעות" ובפרשת טלנסקי, וזיכויו בפרשת "ראשונטורס".
פלילים > פרשת הולילנד והרשעה בפרשת הזרע

ב-15 באפריל 2010 נודע כי המשטרה חוקרת חשדות לעבירות פליליות שביצע אולמרט, של נטילת שוחד בסך מיליוני שקלים בתמורה לקידום אישורי בנייה בפרויקט "הולילנד" בירושלים. בתחילת 2012 הוגש נגד אולמרט כתב אישום בגין פרשה זו.
ב-31 במרץ 2014 הורשע אולמרט בפרשת הולילנד בלקיחת שוחד בסך חצי מיליון שקל, שהועבר על ידי עד המדינה שמואל דכנר ליוסי אולמרט, בידיעת אחיו, אהוד אולמרט. אולמרט זוכה מחמת הספק משני אישומי שוחד אחרים, על כך שביקש מדכנר לסייע כספית למהנדס העיר ירושלים אורי שטרית ובכך ששולה זקן ביקשה מדכנר לממן סקר. השופט דוד רוזן דחה את גרסתו של אולמרט תוך קביעה שהוא שיקר לבית המשפט. השופט הוסיף שהוכח בבית המשפט שעד המדינה דכנר העביר כספים לכיסוי גירעונות של אולמרט, והוא בתמורה פעל לקידום פרויקט הולילנד. בפסק הדין הורשע אולמרט גם בעבירת שוחד של 60 אלף שקל בפרשת הזרע. בגזר הדין שניתן ב-13 במאי נידון אולמרט לשש שנות מאסר בפועל, שנתיים מאסר על תנאי, קנס בסך מיליון ש"ח וחילוט של 500 אלף ש"ח.
אולמרט ערער לבית המשפט העליון על הרשעתו ועל חומרת עונשו. בדצמבר 2015 התקבל ערעורו חלקית; הוא זוכה מעבירת השוחד בפרשת הולילנד, אך הורשע בקבלת שוחד בסך 60,000 ש"ח בפרשת הזרע. בעקבות זאת, עונשו הופחת ל-18 חודשי מאסר בפועל ו-12 חודשי מאסר על תנאי. הקנס שהוטל עליו הוקטן ל-200,000 ש"ח והחילוט הוקטן ל-60,000 ש"ח. בעקבות הרשעה זו החל לרצות את עונשו ב-15 בפברואר 2016 בבית הסוהר מעשיהו.
פלילים > שיבוש הליכי משפט, הדחה והטרדת עד

במרץ 2014 נפתחה חקירה נוספת כנגד אולמרט, בחשד לשיבוש הליכי משפט, הדחה בחקירה בנסיבות מחמירות והטרדת עד. החקירה נפתחה בעקבות מידע שמסרה שולה זקן במסגרת הסדר טיעון שנחתם אתה. בשנת 2016 הודה אולמרט במסגרת הסדר טיעון בשתי עבירות של שיבוש מהלכי משפט והורשע בעבירות אלה, ונגזרו עליו שישה חודשי מאסר, חמישה מתוכם חופפים לעונש בפרשת הזרע, ו-50 אלף ש"ח קנס.
לאחר כהונתו כראש הממשלה

עם פרישתו מראשות הממשלה פנה אולמרט לעולם העסקים. באפריל 2009 הקים חברה לייעוץ עסקי, "אהוד אולמרט שירותי ייעוץ בע"מ". בנוסף, הצטרף אולמרט לחברת ההרצאות האמריקנית Greater Talent Network, במסגרתה מוצעים שירותיו כמרצה. בינואר 2010 פורסם כי מונה ליו"ר דירקטוריון קבוצת לבנת, חברת החזקות שעסקיה כוללים תעבורה, נדל"ן, מלט וענפים נוספים, המצויה בבעלות איש העסקים צבי לבנת. לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הצטרף לוועדה המסדרת של קדימה.
לאחר כהונתו כראש הממשלה > מאסרו

ב-15 בפברואר 2016 החל אולמרט לרצות עונש של 19 חודשי מאסר בבית הסוהר מעשיהו שברמלה. ב-28 בספטמבר 2016 קבע בית המשפט העליון בהרכב מורחב שאולמרט ירצה במצטבר 27 חודשי מאסר בפועל. עקב היותו ראש ממשלה לשעבר, מחזיק אולמרט בסודות מדינה רגישים. עם תחילת ריצוי עונשו הועברה האחריות על אבטחתו משירות הביטחון הכללי לשירות בתי הסוהר. השירות הכין אגף מיוחד ששופץ והותאם לצורכי האבטחה של אולמרט ואוכלס על ידי אסירים שנבדקו באופן קפדני.
במהלך שלושת חודשי מאסרו הראשונים ביקרו אצל אולמרט 37 עורכי דין, שלפי הצהרת אולמרט עסקו בענייניו. עם עורכי דין אלה נמנה גם השר לשעבר חיים רמון, שחידש לשם כך את חברותו בלשכת עורכי הדין. כדי לצמצם את מספרם של ביקורים אלה שינה שירות בתי הסוהר את נהליו.
ב-2 ביולי 2017, לאחר 16 חודשים, סיים לרצות את מאסרו בעקבות שחרור מוקדם ולאחר שוועדת השחרורים הפחיתה שליש מתקופת מאסרו. נשיא המדינה ראובן ריבלין נענה לבקשתו של אולמרט להסיר את המגבלות שהוטלו עליו כאסיר ברישיון.
לאחר כהונתו כראש הממשלה > לאחר שחרורו מהכלא

לאחר שחרורו מן המאסר הוציא במרץ 2018 את ספרו האוטוביוגרפי, "בגוף ראשון", בהוצאת ידיעות ספרים. הוא גם חזר לעולם העסקים ומשמש כמגשר בעסקאות נשק.
בפברואר 2020 ערך בארצות הברית מסיבת עיתונאים עם ראש הרשות הפלסטינית אבו מאזן שבה מתח אבו מאזן ביקורת על תוכנית המאה של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ואולמרט קרא לישראל לנהל משא ומתן לשלום עם אבו מאזן.
לקראת הבחירות לכנסת ה-24 וה-25 הודיע על תמיכתו במפלגת העבודה.
באוגוסט 2024 אהוד אולמרט הציג וחתם עם נאסר אל-קידווא על הצעה להסדר בין ישראל לפלסטינים. לפי הפרשן אהוד יערי, הפתרון הטריטוריאלי התבסס על הצעתו של אולמרט במהלך שיחות אולמרט–אבו מאזן בשנת 2008.
לאחר כהונתו כראש הממשלה > תביעת לשון הרע

במאי 2021 הגישו ראש הממשלה בנימין נתניהו, רעייתו שרה ובנם יאיר תביעת לשון הרע בסך 837 אלף ש"ח נגד אולמרט, על שתיאר אותם כחולי נפש הזקוקים לטיפול פסיכיאטרי. בנובמבר 2022 התקבלה התביעה בעיקרה, ואולמרט חויב לפצות את התובעים: 20 אלף ש"ח לבנימין נתניהו, 35 אלף ש"ח לשרה נתניהו ו-7,500 ש"ח ליאיר נתניהו, ובנוסף הוצאות משפט ושכר טרחת עורך דין בסך 35 אלף ש"ח.
חיים אישיים

לאולמרט שלושה אחים: תא"ל (מיל.) ירמי אולמרט, לשעבר יו"ר איגוד הכדורסל בישראל וראש המועצה המקומית גבעת שמואל, ד"ר יוסי אולמרט, מזרחן ובעבר פרשן ספורט, ועמרם אולמרט, לשעבר ראש חברת "אגרידב".
אהוד אולמרט נשוי לעליזה אולמרט, מחזאית, סופרת ואמנית, אותה פגש בעת היותם סטודנטים באוניברסיטה העברית ב-1970. הם גרים בתל אביב ולהם ארבעה ילדים. מיכל, הבת הבכורה, היא פסיכולוגית. בתם השנייה, דנה, היא דוקטור לספרות והייתה פעילה בארגון השמאל-קווירי "כביסה שחורה". בנם, שאול אולמרט, מתגורר בתל אביב, שימש כסגן נשיא MTV למוצרים דיגיטליים; נשיא ומייסד-שותף בפלייבאז. כמו אמו ואחותו דנה, הוא היה מזוהה בעבר עם השמאל הרדיקלי וחתם בעבר על עצומה של תנועת "יש גבול". בנם הרביעי, אריאל, לא שירת בצה"ל ולמד ספרות צרפתית בצרפת. בנוסף, לזוג אולמרט בת מאומצת, שולה, שאומצה על-ידם בעקבות ביקור של עליזה בפנימייה לילדים בסיכון. בעקבות אזכור שמם של ילדי אולמרט בפרשת "ראשונטורס", יצאו ילדיו בהודעה לעיתונות שבה אמרו כי כרטיסי הטיסה ניתנו להם במתנה מאביהם ומומנו על ידו.
בינואר 2004 מכרו בני הזוג אולמרט את ביתם בכ"ט בנובמבר בשכונת קטמון בירושלים לדניאל אברמס תמורת כ-2.7 מיליון דולר, וחתמו על חוזה שכירות של הבית לשלוש שנים. באוקטובר אותה שנה רכשו בית ברחוב כרמיה בירושלים בסכום של 1.2 מיליון דולר. ב-2005 רכשו דירת שלושה חדרים בתל אביב בסכום של 320 אלף דולר. ב-2019 רכש פנטהאוז בתל אביב בסכום של כ-13 מיליון שקל.
בהקשר אחר, מקרב חיילי המילואים יש שמתחו ביקורת כנגד אולמרט גם בשל דעותיהם ומעשיהם של בני משפחתו. אולמרט הגיב על כך בנאום לפני הבחירות שבו ביקש ממבקריו להניח למשפחתו במערכת הבחירות.
באוקטובר 2007 דיווח אולמרט כי הוא חולה בסרטן הערמונית. ביוני 2009 הוסר הגידול.
לקריאה נוספת

אהוד אולמרט, "בגוף ראשון", תל אביב: ידיעות ספרים, 2018
ירון זליכה, "הגווארדיה השחורה", זמורה ביתן, 2008
עמוס הראל, אבי יששכרוף, "קורי עכביש", תל אביב: ידיעות ספרים, 2008
עפר שלח, יואב לימור, "שבויים בלבנון: האמת על מלחמת לבנון השנייה", תל אביב: משכל, 2007
יועז הנדל ויעקב כץ, "ישראל נגד איראן, מלחמת הצללים", כנרת זמורה-ביתן, 2011
אריה אבנרי, "זעקי ארץ מושחתת", טפר הוצאה לאור בע"מ, 2008.(הספר בקטלוג ULI)
סילבי קשת, חכם להרע, ידיעות אחרונות - המוסף לשבת, 1 באוגוסט 1997
אריה אלדד, דברים שרואים מכאן - מה קורה למנהיגי הימין כשהם מגיעים לשלטון?, פרק 4: אהוד אולמרט או: הדרך מאיגרא לבירא, כנרת זמורה-ביתן דביר, תשע"ו - 2016, עמ' 376–416
יעקב כץ, קוד אריזונה, מודיעין: כנרת זמורה-דביר, 2020
עמוס ירון, רוח המפקד, ידיעות ספרים, 2022, עמודים 249–254
אמיר מח'ול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 ביוני 1958 (בן 66) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת חיפה 
 
אמיר מח'ול (בערבית: أمير مخول; נולד ב-19 ביוני 1958) הוא איש ציבור ערבי נוצרי מהנהגת הציבור הערבי ישראלי, מנכ"ל ארגון אתיג'אה – עמותת הגג המאגדת את כל העמותות של החברה האזרחית הערבית בישראל ועומד בראש ועדת החירויות של ועדת המעקב העליונה של ערביי ישראל. מח'ול הורשע בריגול עבור חזבאללה ונידון על כך לתשע שנות מאסר בפועל.
ריגול לטובת חזבאללה

בתחילת מאי 2010, מספר ימים לאחר מעצרו של ד"ר עומר סעיד מכפר כנא, נעצר מח'ול על ידי השב"כ. נגד מח'ול וסעיד הוגש כתב אישום המייחס למח'ול ריגול חמור והעברת מידע על שני מתקנים ביטחוניים לידי סוכן של חזבאללה. במשך 12 יום לאחר מעצרו נמנעה ממח'ול פגישה עם עורך דינו והוא אף התלונן כי עונה בחקירתו. במהלך חקירתו הודה מח'ול כי בשנת 2008 נפגש בדנמרק עם מפעיל סוכנים של חזבאללה והסכים לאסוף מודיעין בישראל עבור חזבאללה, אולם לאחר הגשת כתב האישום טען שההודאה נמסרה תחת לחץ. ב-27 באוקטובר 2010 הודה מח'ול בבית המשפט, במסגרת עסקת טיעון, בעבירות ריגול וריגול חמור, מגע עם סוכן חוץ וקשירת קשר לסייע לאויב. ב-30 בינואר 2011 נגזרו על מח'ול 9 שנות מאסר בפועל ושנה אחת של מאסר על תנאי לעבירה דומה.
ב-5 במאי 2019 שוחרר מהכלא.
חיים אישיים והשכלה

מח'ול נשוי ואב ל-2, גר בחיפה. למד באוניברסיטת חיפה והורחק מהאוניברסיטה לסמסטר לאחר שלא נענה לדרישת הדיקן לעבור להפגין במקום אחר. אחיו, עיסאם מח'ול, שימש כחבר הכנסת מטעם סיעת חד"ש וסיעת חד"ש-תע"ל.
הערות שוליים

↑  Palestinian human rights activist jailed in Israel
↑  עולה חשש שסיבת כליאתו של מח'ול היא פעולתו למען זכויות האדם של האוכלוסייה הפלסטינית בישראל
↑  סנגוריו של מח'ול טוענים שעונה בחקירתו, באתר הארץ, 21 במאי 2010
↑  ג'קי חורי, עמוס הראל ואלי אשכנזי,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'אישום: אמיר מח'ול סיפק מידע על בסיסי צה"ל לחזבאללה, באתר הארץ, 27 במאי 2010
↑  אחיה ראב"ד,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'אמיר מח'ול הורשע בריגול ובמגע עם סוכן זר, באתר ynet, 27 באוקטובר 2010
↑  חגי עינב,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'9 שנות מאסר לאמיר מח'ול על ריגול לחיזבאללה, באתר ynet, 30 בינואר 2011
↑  שני סטודנטים ערביים באוניברסיטת חיפה הורחקו לסמסטר אחד, דבר, 9 ביולי 1980
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012944473305171
רוקי בלו

| --- | --- |
 סוגה:  דרמה משטרתית
 יוצרים:  Tassie Cameron 
 שחקנים:  מיסי פרגרים  גרגורי סמית'  אנוקה אוקומה  טראוויס מילן  שרלוט סאליבן  פיטר מוני  רייצ'ל אנצריל  ליריק בנט  מלני ניקולס-קינג  פריסילה פאיה  מאט גורדון  נועם ג'נקינס  אריק ג'ונסון  אדם מקדונלד  בן בס
 ארץ מקור:  קנדה 
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  6
 מספר פרקים:  74
 הפקה
 מפיקים בפועל:  David Wellington 
 חברת הפקה:  Entertainment One
 הפצה:  אנטרטיינמנט ואן 
 אתר צילומים:  טורונטו 
 אורך פרק:  43 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  Global (קנדה קנדה)  ABC (ארצות הברית ארצות הברית)
 רשת שידור בישראל:  Yes הטלוויזיה בלוויין
 תקופת שידור מקורית:  24 ביוני 2010 – 29 ביולי 2015
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
רוקי בלו (באנגלית: Rookie Blue) היא סדרת טלוויזיה קנדית בכיכובם של מיסי פרגרים וגרגורי סמית'. הסדרה נוצרה על ידי מורווין ברבנר, טאסי קמרון ואלן ואנסטון. היא שודרה לראשונה ב-24 ביוני 2010.
ב-16 באוקטובר 2015, הוכרז כי הסדרה תסתיים לאחר שש עונות ולא תחזור לעונה שביעית.
בישראל, ניתן לראות את כל עונות הסדרה ב-Yes.
רקע

הסדרה מתרחשת בטורונטו, אונטריו, קנדה, ועוקבת אחר חייהם של חמישה שוטרים טירונים שעובדים בתחנה 15. על הטירונים ללמוד להתמודד לא רק עם חובותיהם כשוטרים, אלא גם עם הבעיות והציפיות של בני משפחה, חברים ומערכות יחסים רומנטיות במשרד.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (קנדה קנדה)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (קנדה קנדה)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 13 | 24 ביוני 2010 | 9 בספטמבר 2010 |
|  | 2 | 13 | 13 | 23 ביוני 2011 | 8 בספטמבר 2011 |
|  | 3 | 13 | 13 | 24 במאי 2012 | 6 בספטמבר 2012 |
|  | 4 | 13 | 13 | 23 במאי 2013 | 12 בספטמבר 2013 |
|  | 5 | 11 | 11 | 19 במאי 2014 | 6 באוגוסט 2014 |
|  | 6 | 11 | 11 | 21 במאי 2015 | 29 ביולי 2015 |
צוות השחקנים והדמויות > דמויות ראשיות > שוטרים במדים

אנדריאה "אנדי" גרייס מקנאלי (מיסי פרגרים) (עונות 1–6) – הדמות הראשית בסדרה. היא מונעת מהרצון לעשות את הדבר הנכון אפילו עם זה אומר לשבור את החוקים. אביה, טומי מקנאלי היה בלש במחלקת רצח שנשחק מהעבודה והחליט לפרוש. כתוצאה מכך, היא סוחבת את המטען של אביה ומנסה להוכיח את עצמה בעבודתה. אימה, קלייר, היא עובדת סוציאלית אשר נטשה אותה ואת אביה כשאנדי הייתה ילדה. בתחילה היא הייתה במערכת יחסים הבלש לוק קאלאגן, כשהשניים עוברים לגור ביחד בסוף עונה 1. היא ולוק מתארסים אך היא נפרדת ממנו ונכנסת למערכת יחסים עם סם סוורק, השוטר המדריך שלה, כאשר אחרי פרידות רבות, ופעמים שהם חזרו אחד אל השני, השניים מתחתנים בסוף העונה האחרונה של הסדרה.
גייל פק (שרלוט סאליבן) (עונות 1–6) – היא מקורבת לבכירים במשטרה, ובגלל זה, היא נתפסת לעיתים קרובות בעיני אחרים כמי שזוכה ליחס מועדף. אימה היא מפקחת, אביה פקח, אחיה בלש מצליח במחלקת סמים, והסנדק שלה הוא מפקד המשטרה. בגלל זה, היא מרגישה צורך להוכיח לעצמה ולאחרים שהיא יכולה לעשות את העבודה ללא עזרה, מה שמבודד אותה משאר הטירונים. הייתה במערכת יחסים עם כריס דיאז עד שהוא הלשין על אחיה ועם נפרדים. בסוף עונה 5 היא מחליטה לאמץ את סופי, ילדה יתומה.
כריס דיאז (טרוויס מילנה) (עונות 1–6) – הוא מאמין בשרשרת הפיקוד, בלמלא פקודות, בלעשות את הדבר הנכון ומעל הכל, הוא מאמין בהגנה על החלשים. הוא וגייל נכנסים למערכת יחסים עד שהוא מדווח על השחיתות של אחיה של פק והם נפרדים. הוא השותף לדירה וחברו הטוב ביותר של דאב אפסטיין.
ניק קולינס (פיטר מוני) (עונות 3–6) – טירון חדש בתחנה. ארוסה לשעבר של גייל פק. הוא היה חייל בצבא ארצות הברית למשך 4 שנים לפני שהצטרף למשטרה.
קלואי פרייס (פריסילה פאיה) (עונות 4–6) – טירונית חדשה בתחנה. הסנדקית של פנרק. היא ודאב נמצאים במערכת יחסים עד שהוא מגלה שהיא נשואה לווס. אך בסוף הסדרה היא ודאב חוזרים להיות יחד.
צוות השחקנים והדמויות > דמויות ראשיות > בלשים

דאב אפסטיין (גרגורי סמית') – כילד הוא היה חולה במחלה קשה. אחיו הגדול, אדם, התאבד כשהם היו ילדים, דבר שדאב עד היום לא מבין למה הוא עשה. הוריו היו "היפים" אבל סבא וסבתא שלו גידלו אותו ושילמו על לימודיו. הוא מתערב בדברים גם שלא ביקשו ממנו, מה שהוביל להסתבכות בצרות מספר פעמים. הוא השותף לדירה וחברו הטוב ביותר של כריס דיאז. הוא וקלואי נמצאים בזוגיות. בסוף עונה 6 הוא קודם לדרגת בלש.
סמואל "סם" ג'יי סוורק (בן באס) – בתחילת הסדרה היה השוטר המדריך של אנדי. הוא ידוע כמישהו שמקשיב לאינסטינקטים שלו יותר מלחוקים. במהלך עונה 1, למרות שיש מתח רומנטי בינו ובין אנדי, הוא מתעקש שמערכת היחסים שלהם תישאר מקצועית בלבד. אך בעונה 2 הוא ואנדי מתחילים במערכת יחסים רומנטית. יש לו אחות, שרה, שהותקפה ביותר ילדה, זוהי הסיבה שהוא החליט להיות שוטר. בעונה 4 הוא הופך לבלש. בעונה 6 נולדת לו ילדה מרומן שהיה לו עם בלשית אחרת, והוא מתחתן עם אנדי.
סטיב פק (אדם מקדונלד) – אחיה הגדול של גייל. בלש מושחת העובד במחלקת הנשקים והכנופיות. הוא היה במערכת יחסים עם טרייסי אך כשהיא גילתה שהוא שוטר מושחת היא נפרדה ממנו.
ג'רי ברבר (נועם ג'נקינס) – גרוש. הפך לבן הזוג של טרייסי, והם אף התארסו אך הם לא הספיקו להתחתן כי הוא נהרג מדקירה כשניסה למצוא את החוטף של גייל.
לוק קאלהאן (אריק ג'ונסון) – בלש במחלקת רצח. היה במערכת יחסים עם אנדי עד שבגד בה.
נואל וויליאמס (מלאני ניקולס-קינג) – במקור הייתה קצינת הדרכה. ותיקה במשטרה. רצתה לפקד על תחנה 15 אך היא לא נבחרה. במערכת יחסים עם פרנק באסט. יש לה ילדה שנולדה במהלך הסדרה בשם אוליביה. בעונה 4 היא מתארסת לפרנק ומאוחר יותר הם מתחתנים.
מרלו קרוז (רייצ'ל אנצריל) – לזמן מסוים היא בת זוגו של סם. היא מגלה שיש לה הפרעה דו-קוטבית, היא מספרת לאנדי ומשביעה אותה לא לספר לאף אחד. היא עוזבת את התחנה לזמן מה כדי להיות בלשית במחלקת מודיעין, אך כשהיא חוזרת בעונה 5 מתגלה שהיא בהריון עם הילד של סם ושהם ניהלו רומן. בעונה 6, מרלו יולדת את הבת שלה ושל סם.