stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליאור ליפשיץ
ביוגרפיה

ליפשיץ החל לשחק כדורסל בגיל 6 בקבוצת הפועל עומר, עימה זכה באליפות הקטסל בעונת 1995/1996. בשנת 1998 עבר לקבוצת הנערים של בית"ר באר שבע, עימה סיים את העונה במקום השני בליגה. בשנים 1999–2002 שיחק בקבוצת הנוער של מכבי ראשון לציון, וב-24 במרץ 2002 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת, בה שיחק ארבע עונות, כשבאחד המשחקים של קבוצתו קלע 13 נקודות בתוך שתי דקות וחצי.
את עונת 2005/2006 החל ליפשיץ במכבי פתח תקווה מהליגה הלאומית ולאחר שהצטיין בשני משחקיה במסגרת רבע גמר גביע המדינה נגד הפועל גליל עליון הוא עבר לגליל במהלך העונה. בגליל שיחק 18 משחקים וקלע 6.6 נקודות בממוצע למשחק. בספטמבר 2006 חתם בעירוני אשקלון, עימה זכה בגביע ווינר אך לא הפגין יכולת משכנעת וקלע רק 4.4 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת 2007/2008 שיחק ליפשיץ במכבי גבעת שמואל מהליגה הלאומית, בה הפגין יכולת טובה והוביל אותה לעלייה לליגת העל עם ממוצעים של 11.4 נקודות ו-6.3 אסיסטים למשחק. כמו כן, הוא נבחר בעונה זו לחמישיית העונה בליגה.
במאי 2008 חתם ליפשיץ בבי.סי. אודסה האוקראינית, אך לא היה מרוצה מהיחס שקיבל ממאמן הקבוצה ויטאלי לבדינצב וחזר לארץ. לקראת תחילת העונה חתם בהפועל חולון, בה הפך לרכז המוביל ולשחקן חמישייה קבוע והוביל אותה לזכייה בגביע המדינה ולרבע גמר הפלייאוף. על אף שקלע רק 4.4 נקודות בממוצע למשחק ליפשיץ היה גורם משמעותי בהצלחתה של חולון באותה העונה. משחק השיא שלו בעונה זו היה מול עירוני רמת גן נגדה קלע 12 נקודות, הוריד 4 ריבאונדים, מסר 4 אסיסטים וחטף 3 כדורים ב-22 דקות משחק.
ב-2010 חתם ליפשיץ על חוזה לשנה אחת בעירוני אשקלון, וזו תהיה הקדנציה השנייה שלו בעיר הדרומית. ב-2011 חתם בברק נתניה ולקרת סוף העונה חזר לעירוני שקלון לקדנציה שלישית. בשלהי 2012 חתם בהפועל ירושלים.
לפני תחילת עונת 2013/14 מכבי אשדוד הודיעה על החתמתו של ליפשיץ לעונה אחת. ליפשיץ פתח את העונה טוב והעמיד באשדוד ממוצעים של 11 נקודות, 3 ריבאונדים, 2.2 חטיפות ו-6 אסיסטים ב-31 דקות (5 משחקים). במחזור החמישי נפצע ליפשיץ בכף ידו, נזקק לניתוח וסיים את העונה.
ב-2014 חתם במכבי קריית גת מהליגה הלאומית, וסייע לה לעלות לליגה הראשונה בסיום העונה. בשנת 2015 חתם לקראת מחזור מספר 9 באליצור קריית אתא שאותה כזכור ניצח עם העפלתו לליגת העל עם מכבי קריית גת
לקראת עונת 17–2016 חתם ליפשיץ בקבוצת הפועל רמת גן עונה לאחר מכן חתם לעונה נוספת והתמנה לקפטן הקבוצה.
ליפשיץ שיחק בנבחרת הנוער והגיע עימה לחצי גמר אליפות אירופה ב-2002. ב-2004 היה חלק מסגל נבחרת העתודה שזכתה במדליית הכסף באליפות אירופה וב-2005 הגיע עימה למקום העשירי באליפות העולם.
ב-2018 לאחר שפרש ממשחק פעיל הוציא לאור את ספרו הראשון "מתגבר על עצמי" העוסק באימון מנטלי
לליפשיץ תואר שני במדעי ההתנהגות מהמכללה האקדמית בווינגייט.
הערות שוליים

↑  הפודקאסט: ליאור ליפשיץ והספר החדש
↑  פרופיל שחקן, ליאור ליפשיץ, אתר ONE
↑  אהוד כהנים, כדורסל: ליאור ליפשיץ חזר לישראל, באתר ynet, 28 בספטמבר 2008
↑  ליאור ליפשיץ; פירוט משחקים, אתר "ספסל"
↑  ברק חקלאי, יורד ללאומית: ליאור ליפשיץ חתם בקריית גת, באתר ynet, 3 בספטמבר 2014
↑  האתר של ליאור ליפשיץ
↑  אודות ליאור ליפשיץ
BMP-1

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  נגמ"ש לחימה
 מדינה מייצרת:  ברית המועצות ברית המועצות
 יצרן:  קורגנמאכזבוד 
 שנת ייצור:  1967
 תקופת השימוש:  1966–הווה (כ־59 שנים) 
 דגם קודם:  אין
 דגם עוקב:  BMP-2
 מערכה מרכזית:  מלחמת יום הכיפורים, מלחמת אפגניסטן
 יחידות שיוצרו:  20,000 
 מידע טכני
 אורך:  6.74 מ'
 רוחב:  2.94 מ'
 גובה:  2.15 מ'
 משקל:  13.5 טון
 מהירות:  65 קמ"ש (כביש)  45 קמ"ש (שטח)  7 קמ"ש במים
 טווח פעולה:  600 ק"מ
 מנוע:  דיזל 300 כ"ס
 שריון:  לוחות פלדה בעובי 33-6 מ"מ
 צוות:  3 + 8 לוחמים
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח 2A28 חלק קדח בקוטר 73 מ"מ, משגר טילי נ"ט AT-3 "סאגר" או AT-4 "פאגוט" או AT-5 "קונקורס"
 חימוש משני:  מקלע PK ‏ 7.62 מ"מ
 
BMP-1 הוא סימולו של נגמ"ש לחימה אמפיבי מתוצרת ברית המועצות שהוצג בשנות השישים, והיה הכלי הראשון בעולם שהציג את תפיסת נגמ"ש הלחימה ככלי נושא גייסות בעל כח אש רב המשתווה לזה של טנק קל.
פירוש ראשי התיבות BMP ברוסית הוא Боевая Машина Пехоты, "בוייבייה משינה פחוטי" ("רכב קרבי של חיל הרגלים"). הנגמ"ש הוחלף בדגם ה-BMP-2, בעל מיגון עמיד יותר.
היסטוריית ייצור

ה-BMP-1 נצפה לראשונה במערב בצילומים ממצעד ה-7 בנובמבר 1967 במוסקבה, ועורר תדהמה בחדשנותו כרכב לחימת חיל רגלים בעל עבירות וכח אש רבים יחסית למקובל באותו זמן. למעשה היה ה BMP-1 נגמ"ש הלחימה המודרני הראשון. נגמש זה ונגמשי הלחימה שהופיעו בעקבותיו החליפו, במידה רבה, את הדור הקודם של הנגמשים שהיו מוגבלים לתובלת לוחמים ממוגנת (כפי שמעיד שמו - נושא גייסות). שריונו של ה BMP-1 משופע בתלילות בחזיתו ועמיד כנגד קליעי מקלעים כבדים בקוטר 0.5 אינץ' של נגמש"י נאט"ו, בעוד תותח 73 המ"מ חלק הקדח שלו מהווה איום משמעותי על אלו האחרונים, כמו גם על רכב קל ועמדות רגלים, ויכולתו לשגר טילי "סאגר" עושה אותו יריב מסוכן גם לטנקי מערכה. הניסיון המבצעי שרכשו הסובייטים במלחמת אפגניסטן הביא לפיתוח ה BMP-2 המשופר שהוצג בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20. זה התאפיין בצריח לשני לוחמים עם תותח 30 מ"מ ומשגרים חיצוניים לטילי נ"ט AT-4 "ספיגוט" או AT-5 "ספנדרל".
השפעה

הופעת ה-BMP-1 סימנה מפנה בגישה לגבי תפקיד הנגמ"ש בשדה הקרב, ובישרה את עידן נגמ"שי הלחימה. ברית המועצות פיתחה נגמשי לחימה נוספים, כמו ה-BTR-50, שהיה למעשה הסבה של הטנק הקל PT-76 לנשיאת גייסות, ובהמשך הדורות הבאים במשפחת BMP - ה-BMP-2, ואחריו BMP-3.
ארצות הברית פיתחה את הבראדלי, פרויקט שהתעכב מספר פעמים, ובסופו של דבר נכנס לשירות ב-1981, ומהווה כיום את הנגמ"ש העיקרי של צבאותיה. מדינות נוספות פיתחו ומפתחות נגמשי לחימה, ומשדרגות נגמשים קיימים על ידי הוספת חימוש, כמו טילי נ"ט, תותחים, מרגמות, מקלעים כבדים וכן הלאה, במקביל לשיפור המיגון, כדי להעניק לכלים יכולות לחימה, מעבר לחימושה של יחידת הרגלים שהכלי נושא.
רבים הולכים בעקבות ה-BTR, והסבו טנקים קלים וטנקי מערכה שיצאו מהשירות לנגמשי לחימה. צבא הגנה לישראל והתעשיות הצבאיות בישראל הסבו ומסבים את יחידת הנשיאה (תובה, מזקו"ם, מנוע ותמסורות) של טנקי שו"ט ומרכבה לנושאי גייסות ייעודיים שונים, ובהם גם נגמש"י לחימה, ובעולם פותחו ונכנסו לשימוש עשרות דגמי נגמשי לחימה המבוססים על טנקים.
תיאור

סדרת ה-BMP מיועדת לתעבורת חיל רגלים מהירה בשדה הקרב, תוך הגנתם מנשק קטן קליבר ומתן חיפוי אש בעת פריקתם מהנגמ"ש. חימושו של ה-BMP-1 הכולל תותח וטילי נ"ט הופכים אותו לכלי לחימה חשוב בדיוויזיה הממוכנת. תותח ה-73 מ"מ שלו יורה פגזי מטען חלול (HEAT) איטיים ומעליו מותקן משגר לטיל סאגר. הטיל נטה ליפול לעיתים מעל המשגר, ולכן אוחסן בדרך כלל בבטן הנגמ"ש בעתות שגרה. טיל חדש הוטען על המשגר ידנית, דרך פתח הטענה קטן בצריח.
בעת שהוצג היה ה-BMP-1 כלי מאיים היכול להביס אף טנקי מערכה בחימושו. כיום הוא נחשב נחות אל מול נגמש"י חי"ר מודרניים כבראדלי האמריקאי או הווריור הבריטי ואינו יכול לאיים באופן משמעותי על טנקי מערכה חדישים. התותח שלו אינו בעל מערכת בקרת אש מתקדמת, וסיכויי הפגיעה בעת שה-BMP-1 בתנועה קטנים למדי. כמו כן טיל הסאגר איטי מאוד, קשה לשליטה ודורש ניהוג מתמיד עד הפגיעה. גם ראש הקרב שלו אינו מסוגל לחדור טנקים חדישים. ציוד נפוץ נוסף שהונפק לצוותי BMP-1 היה מטולי RPG-7, טילי כתף "סטרלה"/"איגלה" נגד מטוסים ורובי צלפים "דרגונוב".
ה-BMP-1 אמפיבי ללא כל הכנה מוקדמת. הוראות ברית ורשה לעתות שגרה היו שכל BMP הנכנס למים חייב להיות מצויד במשדר רדיו פועל למקרה של היסחפות בזרם בגמר הדלק. ה-BMP לא צויד בעוגן.
שריונו של ה-BMP-1 בחזית ובצדדים עמיד לקליעי 0.5 אינץ' ואש תותחים קלים, למשל האורליקון 20 מ"מ. הדלתות האחוריות של הנגמ"ש הן גם מכלי דלק, מה שמהווה סיכון מסוים של התלקחות. בעת קרב מכלים אלו ניתנים לניתוק ממערכת הדלק הראשית של ה-BMP-1.
לנגמ"ש זה קיימת גם גרסה יבילת אוויר בציון BMD-1 שרובה בנויה מאלומיניום, בעלת מזקו"ם הידראולי שגובהו ניתן לכיוון ושינויים הנדסיים נוספים.
בעיות מיגון

לדגם ה BMP-1 המקורי היו מספר בעיות בתחום המיגון, שנתבררו במלוא חומרתן רק לאחר תחילת מלחמת אפגניסטן ב-1979. בקדמת צידו השמאלי של הכלי ישב הנהג, ומאחוריו המפקד כשמימינם ממוקם המנוע. מאחורי המנוע, במרכז הנגמ"ש, מוקם צריח חמוש ללוחם בודד, שבו ניצב תותחן הנגמ"ש. סידור ישיבה זה, בו המפקד והנהג יושבים בסמיכות ומעל לקדמת זחל שמאל, התגלה כנקודת תורפה חמורה בשרידות נגמ"ש ה BMP-1 בכל האמור בהתמודדות עם מוקשים נגד טנקים. הסיבה לכך נעוצה בעובדה שבמקרה שבו זחל שמאל של הכלי עולה על מוקש נגד טנקים, הרי שקיימת סבירות גבוהה שפיצוץ המוקש יחדור לחלל הנגמ"ש שמעל לקדמת הזחל ויפגע הן בנהג והן במפקד הכלי היושב מאחוריו. במקרה כזה, הנגמ"ש נותר ללא ניהוג וללא פיקוד ולמעשה הופך למטרה סטטית ופגיעה.
בנוסף לכך, התקלות במוקשים מיושנים נגד טנקים מסוג "tilt rod", שבהם מראש המוקש בולט מוט קצר שהטייתו יוזמת את פיצוץ המוקש, הייתה קטלנית במיוחד. הסיבה לכך הייתה ששיפועו החד של השריון בחזית הכלי הטה את מוט המוקש עד למקסימום וזה התפוצץ כאשר המוקש כבר היה מתחת מרכז הכלי, מה שהרג בדרך כלל מידית את שני אנשי הצוות.
ב BMP-2 המשופר תוכנן הצריח מחדש עם שריון רב יותר ומקום למפקד ולתותחן. עמדת הנהג הוגדלה ומושב הנהג שוריין. גם גחון הכלי צויד בשריון נוסף.
חיסרון משמעותי נוסף היה קשור לתפיסה הסובייטית שלפיה כח האש של נגמ"ש החי"ר מספיק כשלעצמו ואין צורך שהחיילים המוסעים בו יירו ממנו תוך כדי תנועה. רוב מגויסי החי"ר לא הוכשרו כלל בירי מתוך נגמ"ש נוסע וממילא בטן הכלי הייתה צפופה מאוד ופתחי הירי קטנים ובלתי נוחים.
שריונו הבסיסי של ה-BMP נחדר בקלות על ידי רקטות נגד טנקים, לכן נהגו חיילים סובייטים רבים באפגניסטן לנסוע על נגמש"י BMP כשהם יושבים על הסיפון החיצוני ולא בבטן הנגמ"ש, כך הם יכלו להגיב באש במהירות ולא להסתכן שפגז RPG אחד יהרוג את כל נוסעי הכלי.
חסרונות אלו, יחד עם עלות האחזקה הגבוהה ביחס לנגמ"שים גלגליים כ BTR-80, הביאו לזניחתו של ה BMP בחלק מצבאות ברית ורשה לאחר התפרקות ברית המועצות.
בישראל

במלחמת יום הכיפורים תפסה ישראל מספר נגמ"שי BMP-1 והסבה חלק מהם ככלי רכב משוריינים נושאי מרגמות.[דרוש מקור]
דגמים עיקריים

BMP-1 - הדגם המקורי עם תותח 73 מ"מ 2A28 חלק קדח.
BRM-1 או BMP-R - דגם סיור.
BRM-1K - דגם סיור ופיקוד, עם מכ"ם "Tall Mike".
BMP KShM - דגם פיקוד, בדרך כלל למפקדי רגימנטים.
BMP-1P - נושא טילי נ"ט AT-4 "ספיגוט" (פאגוט).
BMP-1PK - דגם פיקוד של BMP-1P.
BMP-2 - (שנות השמונים המוקדמות) דגם משופר עם תותח אוטומטי 2A42 בקוטר 30 מ"מ.
PRP-3 - דגם לבקרת אש ארטילרית, נושא מכ"ם איכון. כל גדוד ארטילריה צויד בכלי כזה.
ראו גם

BMP-3
נגמ"ש לחימה
BMP-1 של צבא מזרח גרמניה במצעד בברלין, 1988
ה-BRM-1K מתאפיין בצריח רחב במיוחד, אנטנת שוט, ורק פתח ירי אחד בכל צד. בצריח יש כוונת לילה גדולה, ומכ"ם עקיבה קרקעי הנשלף מפתח בגג הצריח
יועד בית-יוסף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בדצמבר 1987 (בן 37) גבעתיים שבישראל
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.82 מטר
 קבוצות כשחקן
 2006–2008   2008–2009   2009–2010   2010   2010–2012   2012–2013   2013–2014   2014–2015 2015–2016   2016–2016   2016–2017   2017–2018   2018–:  מכבי אשדוד   אליצור רמלה   מכבי באר יעקב   הפועל בארי   מכבי באר יעקב   הפועל גלבוע/גליל   ברק נתניה   הפועל חולון הפועל רמת גן   עירוני רמת גן   הפועל באר שבע/ב"ש  אליצור עירוני נתניה  מכבי רמת גן יהלום
 הישגים כשחקן
 שחקן העונה בליגה הלאומית לנוער (2005–2006) שחקן העונה בליגה הלאומית (2011–2012)
 
יועד בית-יוסף (נולד ב-2 בדצמבר 1987 בגבעתיים), הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדות הרכז בקבוצת הבת של מכבי עירוני רמת גן מליגה ב' גובהו 1.82 מטר.
קריירה

בית-יוסף גדל במחלקת הנוער של הפועל גבעתיים אצל המאמנים יואב חריש ורן קוניק, ובעונתו האחרונה בנוער אף זכה בתואר שחקן העונה. (2005/6).
בעונת 2006-2007 החל בית-יוסף את דרכו בבוגרים במדי מכבי אשדוד, אז בליגה הלאומית, בה שיחק גם בעונת 2007-2008.
את הפריצה האמיתית הראשונה שלו עשה בית-יוסף בעונה שלאחר מכן, 2008-2009, בה שיחק באליצור רמלה, ושם קלע למעלה מ-10 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת 2009-2010 הגיע יועד לקדנציה הראשונה שלו בקבוצת מכבי באר יעקב.
את עונת 2010-2011 החל בית-יוסף בקבוצת הפועל בארי, אך לאחר מספר מחזורים חזר לבאר יעקב, שם המשיך והשתפר עד שהגיע לממוצע של מעל 15 נקודות למשחק. בקיץ של אותה עונה זומן בית יוסף לנבחרת האולימפית ששיחקה באוניברסיאדת שנג'ן (2011). יועד קלע בטורניר יותר מ-8 נקודות למשחק.
בעונת 2011-2012 המשיך בית-יוסף להצטיין במדי באר יעקב, ואף הוביל אותה למשחקי הפלייאוף לעלייה לליגת העל. בית-יוסף נבחר למצטיין העונה עם קרוב ל-20 נקודות בממוצע למשחק ועם יכולת נפלאה. גם במהלך הפלייאוף המשיך בית יוסף להצטיין, אך הפסיד עם קבוצתו בסדרת הגמר להפועל תל אביב.
לאור היכולת שגילה זכה בית-יוסף לקידום משמעותי בקריירה ובתחילת עונת 2012/13 לראשונה חתם על חוזה לשנתיים בליגת העל בקבוצת הפועל גלבוע/גליל.
בעונת 2013/14 חתם בקבוצת ברק נתניה בה השיג ממוצעים של 4.6 נקודות ב-12.2 דקות למשחק.
בקיץ 2014 חתם בקבוצת הפועל חולון.
שנה מאוחר יותר חתם בית-יוסף בעולה החדשה לליגה הלאומית הפועל רמת גן. בספטמבר 2016 חתם בבני הרצליה. לאחר זמן קצר ביקש להשתחרר מהקבוצה, מכיוון שהתקשה להקדיש את הזמן לאימונים בליגת העל, וחתם בעירוני רמת גן מהליגה הלאומית.
במרץ 2017 עבר בית יוסף להפועל באר שבע/ב"ש
באוגוסט 2017 חתם באליצור עירוני נתניה מהליגה הארצית.
ב-2018 עבר למכבי רמת גן יהלום מליגה ב' (קבוצת הבת של מכבי עירוני רמת גן)
הערות שוליים

↑  אור שקדי‏, יועד בית יוסף שוחרר מבני הרצליה לבקשתו, אור לאומי חתם במקומו, באתר וואלה, 26 בספטמבר 2016
אופק מלכה

אופק מלכה (נולד ב-10 בפברואר 2000) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הקלע בקבוצת מכבי חיפה.
ביוגרפיה

מלכה נולד וגדל בנתניה שם שיחק מגיל 7 בקבוצת הכדורסל המקומית.
קריירה

בגיל נערים ונוער שיחק לרוב באליצור נתניה עמה הגיע לשלב חצי הגמר אליפות המדינה לנוער בעונת 2016/2017. בתיכון למד במגמת הכדורסל של תיכון משה שרת בנתניה עמה זכה בעונת 2016/2017 במקום השני בגמר ליגת העל לתיכונים.
עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים הייתה עונת 2017/2018, במקביל למשחק בקבוצת הנוער של הפועל עמק חפר שיחק בליגה הארצית בקבוצת הבוגרים. בעונה שלאחר מכן עבר לשחק במכבי הוד השרון מהליגה הלאומית בכדורסל. בעונת 2019/20 חתם לשנה בקבוצת בני הרצליה. בתום העונה הקבוצה העפילה לליגת העל בכדורסל. לקראת עונת 2020/21 חתם לעונה בקבוצת עירוני רעננה.
קריירה > בנבחרות הלאומיות

מלכה, שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ישראל. ב-2016 שיחק באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 16 בטורניר שנערך בסופיה. הנבחרת סימה במקום השני והעפילה חזרה לדרג א'. בטורניר קלע בממוצע 11.8 נקודות למשחק. ב-2017 שיחק באליפות אירופה דרג ב' לנבחרות עד גיל 18 בטורניר שנערך באסטוניה. מלכה סיים את הטורניר עם 11.3 נקודות למשחק עם 51 אחוז מהשלוש.
ב-2018 השתתף עם נבחרת הנוער באליפות אירופה דרג ב' עד גיל 18 שנערכה בבסקופיה מקדוניה. מול סלובקיה, במשחק השיא שלו בטורניר קלע 19 נקודות עם 6 שלשות ב-75 אחוז.
 בהמשך השנה בטורניר חג המולד בבלגיה (xmastournamet) מול אוסטנד הבלגית, סיים עם 32 נקודות כשמתוכן קלע 10 שלשות ב-71 אחוז. בטורניר זה אף זכה בתחרות השלשות.
ביולי 2019 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל תחת מאמן הנבחרת אריאל בית הלחמי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בישראל.
הערות שוליים

↑  יעקב מאיר, אופק מלכה חתם לעונה בבני הרצליה, באתר ישראל היום, ‏9 בספטמבר, 2019
↑  אסי ממן, ‏עוד זכייה, בבקשה: הכירו את שחקני העתודה, באתר ONE‏, 11 ביולי 2019
ראמל בראדלי

| --- | --- |

ראמל בראדלי במדי מכבי אשדוד
 לידה:  4 בפברואר 1985  (בן 39) ניו יורק שבארצות הברית
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.88 מטר
 מספר:  6
 מכללה:  אוניברסיטת קנטקי
 קבוצות כשחקן
 2008–2009 2009–2010 2010–2012 2012 2012–2013 2013–2014 2014–2015 2015–2016 2016–:  צדביטה זאגרב דיז'ון באסקט מכבי אשדוד הפועל ירושלים ברק נתניה טורק טלקום ייסילגירסון הפועל חולון אנקרה
ראמל בראדלי (באנגלית: Ramel Bradley; נולד ב-4 בפברואר 1985) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז או הקלע. גובהו 1.88 מטר.
קריירה

ראמל בראדלי נולד בניו יורק והחל את קריירת הכדורסל באוניברסיטת קנטקי בארצות הברית, ממנה הגיע ראז'ון רונדו שמשחק בליגת ה-NBA.
בעונה האחרונה בקנטקי הוביל את קבוצתו ל-8 הקבוצות הגדולות בכדורסל מכללות ב-2005.
באותה עונה הצטיין ראמל עם ממוצע של 15.9 נקודות, 4.2 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים, ונבחר לחמישיית ההגנה של הקונפורס.
אחרי שסיים את לימודיו במכללה חתם בראדלי בעונת 2008/09 בקבוצת צדביטה זאגרב מליגת העל הקרואטית שם הצטיין בקבוצתו ותרם 15.1 נקודות בממוצע למשחק. לאחר עונה אחת עבר בראדלי לקבוצת דיז'ון באסקט (JDA Dijon) מהליגה הצרפתית הראשונה, שם סיפק 12 נקודות, 2.7 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים. בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה השנייה לאחר בעיות כלכליות.
בעונת 2010/2011 חתם בראדלי בקבוצת מכבי אשדוד מליגת העל ונרשם כשחקן הזר הראשון של הקבוצה בליגה הבכירה. לאחר המחזור ה-18 נפצע בראדלי בברכו שחייב אותו לעבור ניתוח בהקדם בעקבות זאת סיים ראמל את העונה.
בחודש ינואר 2012, עבר בראדלי לקבוצת הפועל ירושלים. בתום אותה עונה, עבר בראדלי לתחנה השלישית שלו בישראל, כשחתם בברק נתניה.
בשנת 2013 לאחר שלוש שנים בישראל עבר בראדלי לטורק טלקום מליגת העל הטורקית, אך סבל מחוסר מזל, שבר את רגלו והחמיץ את רוב העונה.
בשנת 2014 עבר לקבוצת ייסילגירסון ששיחקה בזמנו בליגת המשנה בטורקיה, ועזר לה לעלות לליגה הבכירה כשהיה ממצטייני הקבוצה עם ממוצעים של 19.6 נקודות, 3.4 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק.
את עונת 2015/16 פתח בראדלי במדי ייסילגירסון בליגה הטורקית הבכירה בה שיחק לצד דורון פרקינס וטוני קרוקר לשעבר שחקני מכבי תל אביב והפועל חולון בהתאמה, מה שהקשה על ההשתלבות המקצועית שלו ולכן שוחרר.
בדצמבר 2015 חזר לישראל וחתם במדי הפועל חולון שהייתה באותו הזמן במקום האחרון, על מנת לעזור להשאיר את הקבוצה בליגה הבכירה. ב-2016 עבר לשחק באנקרה מהליגה הטורקית השנייה.
הערות שוליים

↑  רועי גלדסטון, ‏פרסום ראשון: ראמל בראדלי סגר בהפועל י-ם, באתר ערוץ הספורט, 25 בינואר 2012
↑  ניב חביב, ‏יביא את הברק: ראמל בראדלי סיכם לעונה בנתניה, באתר ONE‏, 30 ביולי 2012
מרקו קילינגסוורת'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 בפברואר 1982  (בן 42) מונטגומרי שבאלבמה
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.01 מטר
 מכללה:  אינדיאנה
 קבוצות כשחקן
 2006   2006–2007   2007–2008   2008–2009   2009–2010   2010–2011   2011   2011–2012   2012–2013   2013–2014   2014   2014–2015   2015   2015–2016   2016   2016   2016–2017:  דארושפקה   ק.ס.ס. אגיס   סקאפטי   ברינדיסי   ברק נתניה   מכבי חיפה   הפועל גלבוע גליל   עירוני אשקלון   ברק נתניה   בי.סי. דונצק   אקדמיק סופיה אורל יקטרינבורג מונקו   מכבי קריית גת  קאלב קארמו   מכבי קריית גת   עירוני רמת גן
 
מרקו ברנרד קילינגסוורת' (באנגלית: Marco Bernard Killingsworth; נולד ב-21 בפברואר 1982 במונטגומרי, אלבמה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
קריירה

את קריירת המכללות שלו החל קילינגסוורת' באוניברסיטת אובורן וסיים באוניברסיטת אינדיאנה, כשבעונתו האחרונה במכללה קלע 17.1 נקודות והוריד 7.8 ריבאונדים. לאחר מכן יצא לאירופה וחתם בדארושפקה הטורקית, אך לאחר חצי עונה מצוינת בה קלע 17 נקודות והוריד 8.2 ריבאונדים בממוצע למשחק עבר לק.ס.ס. אגיס מקוריאה הדרומית. בעונת 2007/2008 שיחק בסקאפטי מהסרייה א' וב-28 משחקים במדיה קלע 13.9 נקודות והוריד 6.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. את העונה שלאחר מכן העביר בברינדיסי מהליגה האיטלקית השנייה, בה העמיד ממוצעים של 19.3 נקודות, 9 ריבאונדים ו-3.5 חטיפות למשחק.
בעונת 2009/2010 עבר קילינגסוורת' לקבוצת ברק נתניה הישראלית, במדיה הפגין יכולת שיא ויחד עם דנילו פינוק וטוני וושהאם, הוביל אותה למקום הרביעי בליגה בסיום העונה הסדירה. הוא קבע ממוצעים מצוינים של 18.4 נקודות, 8.3 ריבאונדים, 2 אסיסטים ו-1.7 חטיפות למשחק וסיים רביעי בטבלת מלך הסלים של הליגה, שלישי בטבלת מלך הריבאונדים ועשירי בחטיפות, נתונים שהקנו לו את תואר השחקן היעיל ביותר בליגה. בהמשך הוביל את נתניה לחצי גמר הפיינל פור, לאחר ניצחון 1–3 על מכבי חיפה ברבע גמר הפלייאוף. למרות היכולת המרשימה, קילינגסוורת' לא הצליח להוביל את נתניה לזכייה בתארים, לאחר שקבוצתו הפסידה בחצי הגמר למכבי תל אביב ומוקדם יותר בעונה זו נוצחה על ידי אותה מכבי גם בחצי גמר גביע המדינה.
בעונת 2010/2011 חתם קילינגסוורת' במכבי חיפה ובמרץ 2011 הועבר בטרייד להפועל גלבוע גליל תמורת טיילר ווילקרסון עד לתום העונה.
לקראת עונת 2011/2012 חתם בעירוני אשקלון, קבוצתו הרביעית בישראל. בעונת 2012/2013 חתם בברק נתניה לקדנציה שנייה במועדון.
ב-2015 חזר לקדנציה נוספת בישראל וחתם במכבי קריית גת שהפכה לקבוצתו השישית בישראל. במהלך עונתו השנייה במכבי קריית גת, 2016/2017, עבר לעירוני ר"ג, שם נפצע לאחר שלושה משחקים בפיקת הברך ב-10 בינואר 2017 ונאלץ לפרוש מכדורסל.
הערות שוליים

↑  מכבי קרית גת: מרקו קילינגסוורת' חתם, לאב ואוליבר יעזבו, באתר וואלה, 7 בדצמבר 2015
↑  דובי פיק, ‏עירוני ר"ג איבדה את קילינגסוורת' עד סוף העונה, באתר ONE‏, 11 בינואר 2017
איתי מושקוביץ

| --- | --- |

 לידה:  31 במרץ 2000 (בן 24) מזור, ישראל
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.91 מטר
 מספר:  7
 קבוצות כשחקן
 2018–2020   2018–2019   2019–2020   2020–2021   2021–2023   2023–2024   2024   2024–:  הפועל גלבוע גליל   ← מכבי עירוני רמת גן   ← אליצור עירוני נתניה   אליצור עירוני נתניה   הפועל גליל עליון  הפועל חיפה  מכבי רמת גן   אליצור עירוני נתניה
 הישגים כשחקן
 חמישיית העונה בליגה הלאומית (2021)   השחקן המשתפר בליגת העל (2023)
איתי מושקוביץ (נולד ב-31 במרץ 2000) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הרכז באליצור נתניה מליגת העל בכדורסל.
קריירה

מושקוביץ נולד במושב מזור שבחבל מודיעין. בגיל 7 החל לשחק כדורסל בהפועל חבל מודיעין באולם בקיבוץ בארות יצחק עד כיתה ז׳, אז עבר לא.ס. רמת השרון, עד שבכיתה ט' עבר מושקוביץ יחד עם משפחתו לעמק יזרעאל, על מנת שיוכל לשחק בקבוצת הנוער של הפועל גלבוע גליל, הפועל גלבוע מעיינות. בשנת 2017, העפיל מושקוביץ יחד עם תיכון "הרב-תחומי עמק-חרוד" לגמר ליגת העל לתיכונים, שם קבוצתו גברה על תיכון חדש ת"א של דני אבדיה 86–95 וזכתה באליפות כשמושקוביץ קלע 14 נקודות ומסר 7 אסיסטים. באותו המשחק צפה מייסד מיזם שחקן אמיתי עידן אבשלום, והחליט לצרף את מושקוביץ לפרויקט.
לאחר חתימתו של מושקוביץ בשחקן אמיתי, הוא הושאל מגלבוע גליל למכבי עירוני רמת גן מהליגה הארצית ושיחק תחת המאמן אוהד יתום. בתום העונה נבחר מושקוביץ לתגלית העונה במחוז דרום. עונה לאחר מכן הושאל לאליצור עירוני נתניה מהליגה הלאומית. בנתניה העמיד מושקוביץ ממוצעים של 8.3 נקודות ו-1.9 אסיסטים למשחק וחתם לעונה נוספת. בעונת 2020/2021, הציג מושקוביץ שיפור משמעותי ביכולתו ונבחר לשחקן המצטיין של הסיבוב הראשון לאחר שהעמיד ממוצעים של 18.6 נקודות, 5.1 אסיסטים, 4.9 ריבאונדים ומדד ממוצע של 18.8.
בשנת 2021 התחייב מושקוביץ למכללת מרימאק (אנ') מליגת המכללות לעונת 2021/2022, אך לאחר עלייתה של נתניה לליגת העל הוא הפר את התחייבותו וחתם בהפועל גליל עליון.
ביולי 2023 חתם על חוזה לשנתיים בהפועל חיפה. בתחילת העונה נפצע בידו ולא היה כשיר לתחילת המשחקים, לאחר ששב מהפציעה שותף ב-4 משחקים והעמיד 6 נק' ו-1.3 אסיסטים על 2 איבודים. בפברואר 2024 חזר לשחק בשורות מכבי רמת גן לאחר שהועבר בטרייד על אלכס המילטון, הוא העמיד ממוצעים נאים של 10.9 נקודות ו-3.3 אסיסטים, הוא היה חלק מרכזי בקבוצה שהגיעה למקום השלישי בעונה הסדירה, אבל הודחה ברבע הגמר נגד עירוני קריית אתא.
לאחר משחקי האימון בעונת 2024/2025 הועבר מושקוביץ בטרייד בחזרה לאליצור עירוני נתניה תמורת עומר פולג.
הערות שוליים

↑  הרב תחומי עמל עמק חרוד אלופת ליגת התיכונים, באתר ONE‏, 13 בדצמבר 2017
↑  ענר חתואל, אלירן כהן, ארצית דרום: מצטייני העונה, באתר ספסל, ‏2 ביוני 2019
↑  אמיר בורסוק ממשיך ביבנה, איתי מושקוביץ בנתניה, חיזוק להוד"ש, באתר סלאומית, ‏29 ביולי 2019
↑  יעקב מאיר, הלהיט של הכדורסל הישראלי: המרדף אחר איתי מושקוביץ, באתר ישראל היום, ‏18 במארס 2021
↑  אור שקדי‏, טרייד בין מכבי רמת גן לאליצור נתניה: מושקוביץ תמורת פולג, באתר וואלה, 6 באוקטובר 2024
טרור אבנים פלסטיני

מחבלים מיידים אבנים באמצעות קלע בבלעין, 2011
טרור אבנים פלסטיני היא פעולת טרור נפוצה של מחבלים פלסטינים המיידים אבנים על אנשים או על כלי רכב ישראלים בכבישי יהודה ושומרון או בשטחי ישראל, במטרה לפגוע בהם על ידי פציעה מהאבן או גרימת תאונת דרכים, במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני. מאז האינתיפאדה הראשונה אירעו עשרות אלפי אירועים של ידוי אבנים, שמרביתם הסתיימו בלא פגיעה או נזק, אלפים מהם הסתיימו בנזק לרכוש או בפגיעה פיזית, וכמה מהם הסתיימו במות המותקפים או התוקפים.
רקע

במלחמת ששת הימים, לאחר שביקשה ישראל מירדן שלא תתערב במלחמה אך נענתה בשלילה, כבשה ישראל את שטחי יהודה ושומרון שהוחזקו עד אז בידי הירדנים, ומאז חיים הפלסטינים תושבי אזור זה תחת הכיבוש הישראלי. במהלך השנים הוקמו התנחלויות ומאחזים רבים בשטחי יהודה בשומרון, ונוצרו חיכוכים רבים, בבתי המשפט ובשטח, בין ישראלים לפלסטינים. בעקבות זאת אמר ראש אש"ף, יאסר ערפאת, בשנת 1988: "לאנשים המתמודדים עם משטר כיבוש שמורה הזכות להתנגד בכל האמצעים. האנשים שלנו בגדה המערבית מתנגדים באמצעות אבנים."
פיגועי זריקות אבנים במהלך האינתיפאדה הראשונה

יידוי אבנים היה אחד המאפיינים הבולטים של שנותיה הראשונות של האינתיפאדה הראשונה (שאף כונתה "אינתיפאדת האבנים"), אך התקיים גם קודם לה. אחד האירועים הבולטים של יידוי אבנים במסגרת האינתיפאדה הראשונה הוא מהומות הר הבית, שהתרחשו ב־8 באוקטובר 1990 בהר הבית וכללו יידוי אבנים של מפגינים מוסלמים לעבר מתפללים יהודים ברחבת הכותל המערבי, ממנו נפצעו מספר מתפללים.
פיגועי זריקות אבנים במהלך האינתיפאדה הראשונה > התמודדות

לפי הוראות הפתיחה באש בצה"ל, ירי לעבר מיידי אבנים מותר רק כאשר יידוי האבנים מסכן חיילים או אזרחים באופן ממשי ומיידי. גם במקרים אלו דורשות ההוראות כי הירי ייעשה באופן מודרג בהתאם לנוהל מעצר חשוד. עם זאת, כאשר קיימת "סכנה ממשית ומוחשית" שאינה מאפשרת לבצע נוהל מעצר חשוד ניתן לפתוח באש חיה לעבר הרגליים. ההוראות מבהירות שזריקת אבנים על רכב נוסע מהוות סיכון ממשי. לאחר מותו של החייל בני מייסנר מבלוק שהושלך עליו מגבוה, חודדו הוראות הפתיחה באש כדי להבדיל בין יידוי אבנים רגיל, לבין אדם המחזיק בידיו אבן גדולה אותה הוא מתכוון להפיל על בן אדם אחר - פעילות אשר בגלל סיכונה מצדיקה ירי מיידי על מנת להרוג את התוקף.
פיגועי זריקות אבנים במהלך האינתיפאדה הראשונה > התמודדות > פיצוי

עד שנת 1990 נחשב נפגע מיידוי אבנים בעת שנסע ברכב כנפגע תאונת דרכים לצורך פיצוי על פי חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים. עיקרון זה נקבע על סמך השכיחות של מקרי יידוי אבנים, שהפך את ההיפגעות מיידוי אבנים לאחד הסיכונים הטבעיים, המתלווים לתנועה בכבישים. בשנת 1990 שונה החוק באופן הקובע שנפגע מפעולת איבה לא יפוצה כנפגע תאונת דרכים, אלא יזכה לפיצוי אך ורק כנפגע פעולת איבה. בית המשפט קבע שכלל זה תקף בין אם אדם נפגע ישירות מהאבן ובין אם נפגע כתוצאה מאובדן שליטה של הנהג על הרכב בגלל יידוי האבנים.
פיגועי זריקות אבנים מאז הסכמי אוסלו > לאחר הסכמי אוסלו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.