stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנונימוס סודאן
תקריות

בפברואר 2023, הקבוצה תקפה מספר אתרים שוודים ודנמרקים במתקפת DDoS, וזאת בשל תקרית בה חבר פרלמנט שוודי שרף את ספר הקוראן.
במרץ 2023, הקבוצה תקפה ביחד עם Killnet מספר בתי חולים, שדות תעופה ואוניברסיטאות באוסטרליה.
ב-14 באפריל 2023, ביום קודס הבינלאומי, הקבוצה פגעה בתשתיות של: דואר ישראל, בנק לאומי לישראל, בנק דיסקונט, בנק מזרחי טפחות, בנק מרכנתיל, הבנק הבינלאומי, בנק אוצר החייל, בנק מסד. בנוסף, הקבוצה הקריסה את אתר החדשת N12 ואפליקציית צבע אדום.
ב-23 באפריל 2023, ביום העצמאות הישראלי, הקבוצה הקריסה מספר אתרים ישראלים, בהם: מעריב, וואלה, אתר משרד הבריאות הישראלי ואתר השב"כ
ב-27 באפריל 2023, הקבוצה טענה כי הייתה מאחורי שיבושים שהתרחשו במערכת החשמל בישראל.
בתחילת מאי 2023, הקבוצה החלה לנהל קמפיינים נגד ארצות הברית, כדי למחות על התערבותה האפשרי במלחמת האזרחים הסודנית.
במאי 2023, הקבוצה טענה כי הצליחה לשבש את מערכת ההתרעה של פיקוד העורף.
ביוני 2023, Anonymous Sudan ועוד מספר קבוצות, איימו לתקוף תשתיות בנקאיות קריטיות מסיבות הקשורות למלחמת אוקראינה-רוסיה.
באוגוסט 2023, הקבוצה פרצה לטוויטר, על מנת להלך אימים כנגד אילון מאסק, שרכש את החברה.
באוקטובר 2023, הקבוצה הכריזה מלחמה על ישראל, פגעה במספר תשתיות ואף הקריסה את אתר הניו יורק טיימס.
בדצמבר 2023, הקבוצה הצליחה לשבש את האתר ChatGPT השייך לחברה OpenAI.
בינואר 2024, הקבוצה תקפה תשתיות של נמלים ישראלים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Anonymous Sudan, RedWare
1 2  Anonymous Sudan hacking group sets sights on ChatGPT, Axios
1 2  What is Anonymous Sudan? - A Truesec Investigation, Truesec
1 2  Taylor, Josh (2023-06-19). "Hackers behind Microsoft outage most likely Russian-backed group aiming to 'drive division' in the west". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-08-01.
1 2  What is Anonymous Sudan?, CloudFlare
↑  Killnet and AnonymousSudan DDoS attack Australian university websites, and threaten more attacks — here’s what to do about it, The Cloudflare Blog, ‏2023-03-29 (באנגלית)
↑  Quds Day cyberattack strikes Israeli banks, red alert app, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏2023-04-14 (באנגלית)
↑  Hackers claim to be behind Israeli power outages, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏2023-04-27 (באנגלית)
↑  At least 32 rockets shot at Israel on Tuesday, 12 injured, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏2023-05-02 (באנגלית)
↑  Western media outlets targeted by pro-Hamas Anonymous Sudan hackers, ישראל היום
↑  Killnet and Anonymous Sudan join forces to target Israel in widespread hacking campaign, www.cyberdaily.au, ‏2023-10-09 (באנגלית)
המרכז הפלסטיני לחקר מדיניות וסקרים

| --- | --- |

 שפה רשמית:  ערבית
 מדינה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 משרד ראשי:  רמאללה
 מטה הארגון:  רמאללה 
 מייסדים:  ח'ליל שקאקי
 מנהל פעילות:  ח'ליל שקאקי
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־32 שנים)
 http://www.pcpsr.org/
 
המרכז הפלסטיני לחקר מדיניות וסקרים (באנגלית: The Palestinian Center for Policy and Survey Research, בראשי תיבות: PCPSR; בערבית: المركز الفلسطيني للبحوث السياسية والمسحية, תעתיק מדויק: אל-מֶרְכַּז אלפַלְסָטִינִי לִילְבְּחוּת' אל-סִיָאסְיה וָאלמַסְחִיָה) הוא ארגון מחקר וצוות חשיבה פלסטיני שבסיסו ברמאללה, העוסק בקידום "השכלה וידע בסוגיות פלסטיניות בשלושה תחומים: פוליטיקה וממשל, ניתוח אסטרטגי ומדיניות חוץ, וסקרי דעת קהל ומחקר סקרים".
הארגון עורך סקרי דעת קהל בתחומים אלה מאמצע שנות ה-90.
בשנת 1993 ייסד חוקר המדינה הפלסטיני חליל שקאקי את המרכז לחקר ומחקר פלסטין בשכם, שהפך למרכז הפלסטיני לחקר מדיניות וסקרים בשנת 2000. שקאקי התייעץ באופן קבוע עם מדעני מדינה ישראלים וערך סקרים משותפים עם חוקרים ישראלים, כולל עם אוניברסיטת תל אביב.
הארגון הוא ללא מטרות רווח וממומן בעיקר על ידי האיחוד האירופי וקרן פורד.
מחלוקות

הארגון היה מושא לעוינות מצד מספר גורמים, החל מלחץ מהרשות הפלסטינית ועד לאלימות ההמונים. בשנת 2003, משרדי PCPSR ברמאללה נבזזו על ידי עשרות מתפרעים לאחר שהמרכז פרסם ממצאי סקר המראים שרק 10% מהפליטים הפלסטינים יבחרו לחיות בישראל אם תוצע להם זכות השיבה. מתפרעים צעדו ממשרדו של ה-PCPSR למתחם של יאסר ערפאת במרחק כמה רחובות משם. לדברי שקאקי, המפגינים ביקשו להעביר מסר לנשיא הרשות מחמוד עבאס כי זכות השיבה אינה ניתנת למשא ומתן. בשנת 2015 דרשה הרשות מכל הארגונים הלא ממשלתיים הפלסטיניים, כולל PCPSR, לדווח על פעילותם ועל מימונם לקבינט.
באוגוסט 2024 פרסם דובר צה"ל מסמכים שאותרו ברצועת עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל המעידים כי נתוני הסקרים שנשלחו למכון מהרצועה, עבור סקר שנערך במרץ 2024, זויפו על ידי חמאס. דובר צה"ל טען כי הזיופים הם צעדים חשאיים שביצע חמאס ואינם מעידים על שיתוף פעולה של מכון הסקרים עם ארגון הטרור. שקאקי הכחיש כי התוצאות זויפו, וטען מנגד כי המסמכים שנמצאו הם מזויפים.
סקרים בולטים

בשנת 2016 פרסמה PCPSR סקר לפיו כ-46% מתושבי רצועת עזה היו רוצים להגר למדינה אחרת לו ניתנה להם האפשרות לכך.
בשנת 2021 פרסמה PCPSR סקר המראה על עלייה בתמיכה הפלסטינית בחמאס וצניחה בתמיכה בעבאס לאחר העימותים ב-2021, במבצע שומר החומות.
בחודשים שאחרי טבח שבעה באוקטובר פרסמה PCPSR מספר סקרים המראים תמיכה גבוהה במעשי חמאס ב-7 באוקטובר בקרב הציבור הפלסטיני. באוגוסט 2024 פרסם דובר צה"ל מסמכים המעידים כי נתוני הסקרים זויפו על ידי חמאס, וכי התמיכה בפועל במתקפת הפתע היא נמוכה בפער גדול משפורסם בעבר.
הערות שוליים

↑  "PCPSR". www.pcpsr.org.
↑  Geer, John Gray (2004). Public Opinion and Polling Around the World. ABC-CLIO. p. 660. ISBN 9781576079119.
1 2  Bennet, James (2003-07-14). "Palestinian mob attacks pollster". אורכב מ-המקור ב-2023-11-11. נבדק ב-1 בדצמבר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Bernard Avishai, A Palestinian Research Center Comes Under Threat in a Government Crackdown, The New Yorker, ‏4 בפברואר 2018
1 2  כרמלה מנשה איתי בלומנטל, צה"ל חשף: חמאס זייף את סקרי דעת הקהל של תושבי עזה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 29 באוגוסט 2024
יניב שרון, ‏דובר צה"ל: חמאס זייף סקרי תמיכה בארגון, רק 25% מהעזתים תומכים בו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 31 באוגוסט 2024
עינב חלבי, יואב זיתון, צה"ל חשף: חמאס זייף את סקרי דעת הקהל בעזה. נתוני האמת: התמיכה בארגון בשפל, באתר ynet, 29 באוגוסט 2024
שחר קליימן, מכונת הפייק של חמאס: זייף תוצאות סקרים לטובת יחיא סינוואר ואיסמעיל הנייה, באתר ישראל היום, 29 באוגוסט 2024
↑  עינב חלבי, הסוקר שצה"ל חשף שנתוניו זויפו: "הצבא מנסה להוכיח שמשימתו בעזה הושלמה", באתר ynet, 30 באוגוסט 2024
↑  Palestinian Public Opinion Poll No (62) | PCPSR, www.pcpsr.org
↑  Krauss, Joseph. "Poll finds dramatic rise in Palestinian support for Hamas". Associated Press. נבדק ב-1 בדצמבר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Public Opinion Poll No (90) | PCPSR, pcpsr.org
↑  Public Opinion Poll No (91) | PCPSR, pcpsr.org
↑  Public Opinion Poll No (92) | PCPSR, pcpsr.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1153488914  LCCN: nr2005030151  VIAF: 157645665   WorldCat (עם VIAF): 157645665
ולדימיר בליאק

ולדימיר בליאק (ברוסית: Владимир Белиак; נולד ב-16 באוגוסט 1973) הוא חבר הכנסת מטעם יש עתיד. רואה חשבון במקצועו.
ביוגרפיה > ראשית חייו

ולדימיר בליאק נולד בעיר קמרובו שבדרום מערב סיביר, ברית המועצות. אמו, מריה, עבדה כמנהלת בחברת החשמל של ברית המועצות. אביו, ניקולאי, היה חשמלאי. בליאק השתייך בצעירותו לסגל נבחרת רוסיה בריצה ל-400 ו-800 מטר וניצח בעשרות תחרויות ריצה ברחבי ברית המועצות. לאחר סיום בית הספר בהצטיינות יתרה ב-1990, התחיל את לימודיו באוניברסיטה הטכנית של מחוז קוזבס, בפקולטה להנדסה וכלכלה. ב-1995 החל את עבודתו בבנק קוזבסוצבנק, שדורג בצמרת הבנקים ברוסיה. ב-1996 התמנה למנהל מחלקת פרסום ויחסי ציבור בבנק. ב-1998 החל לעבוד כמנהל יחסי ציבור בחברת הסלולר בי-ליין.
בדצמבר 1998 עלה לישראל עם אחותו מרינה ואחייניתו יאנה והתגורר בחולון. עבודתו הראשונה בישראל הייתה כשומר בחניון בית המשפט בתל אביב. ביולי 1999 התקבל לתוכנית לקליטת אקדמאים (תק"א) באשקלון וסיים את התוכנית בינואר 2000. בהמשך למד חשבונאות באוניברסיטת תל אביב ובמקביל עבד בבנק לאומי, סניף בורסת היהלומים.
ב-2003 התחיל את ההתמחות בראיית חשבון במשרד זהר נוימרק ושות' בתל אביב. בשנת 2005 עבר בהצלחה את מבחני מועצת רואי החשבון והוסמך לרואה חשבון. בשנת 2006 הפך לשותף במשרד. בבחירות למועצת עיריית חולון באוקטובר 2003 התמודד במקום ה־12 ברשימת אמת בראשות מוטי ששון ולא נבחר למועצה.
בשנת 2008 סיים את התואר שני במשפטים ללא משפטנים באוניברסיטת בר-אילן, והחל לנהל משרד רואי חשבון, לצד היותו חבר בלשכת רואי החשבון ובלשכת יועצי המס. בשנים 2010–2019, במקביל לניהול משרד רואה חשבון, שימש כיועץ המשרד לקליטת העלייה ליזמות עסקית וסייע לעולים יזמים בתחילת דרכם בישראל.
פעילות פוליטית

בשנת 2012 הצטרף למפלגת "יש עתיד" והיה לראש מטה מודיעין מכבים רעות וראש פורום העצמאים והעסקים הקטנים במפלגה. בבחירות לכנסת העשרים שובץ במקום ה-25. בליאק היה חלק מהצוות שניסח בשנת 2016 חוק פנסיה חובה לעצמאים. החוק אושר בכנסת בשנת 2017. בנוסף, יזם וניסח חוק דמי אבטלה לעצמאים שהוגש על ידי חבר הכנסת מאיר כהן.
פעילות פוליטית > הכנסת ה-21 עד ה-23

בבחירות לכנסת ה-21 שובץ במקום ה-22 ב"יש עתיד" ולאחר האיחוד עם "חוסן לישראל" הוצב במקום 51 ברשימת "כחול לבן". בבחירות לכנסת ה-22 וה-23 היה במקום ה-41 ברשימת "כחול לבן", ולא נבחר לכנסת. בינואר 2021, לאחר התפטרותו של אבי ניסנקורן מהכנסת, הפך לראשונה לחבר הכנסת בסיעת "יש עתיד-תל"ם". הוא נכנס לכנסת ב-5 בינואר 2021 והיה חבר בוועדת הכלכלה.
פעילות פוליטית > הכנסת ה-24

במרץ 2021 נבחר לכנסת ה-24 במקום ה-15 ברשימת "יש עתיד". בליאק התמנה למרכז הקואליציה בוועדת הכספים וכחבר בוועדה לתשתיות לאומיות ולשירותי דת. בנוסף, הוא הוביל את שדולת העסקים הקטנים והבינוניים בישראל יחד עם קרן ברק, ואת שדולת התעשייה הישראלית יחד עם חברת הכנסת לימור מגן תלם. כמו כן עמד בראש קבוצת הידידות הפרלמנטרית של ישראל-רוסיה, ולקח חלק מרכזי בניסוח החוקים המוסכמים בהעברת תקציב המדינה לשנים 2022–2023, ובאישור רפורמת הכשרות. יזם תיקון לפקודת מס הכנסה, שאושר בכנסת, במתן נקודות זיכוי לעולים חדשים. בנוסף, בליאק יזם הצעת חוק ״תיקון פקודת מס הכנסה (מס׳ 262)״, שנכנסה לספר החוקים של מדינת ישראל.[דרוש מקור]
פעילות פוליטית > הכנסת ה-25

בנובמבר 2022 נבחר לכנסת ה-25 במקום ה-15 ברשימת ״יש עתיד״. בליאק התמנה למרכז האופוזיציה בוועדת הכספים, לחבר בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות ולחבר בוועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-25. בנוסף, הוא עומד בראש שדולת משמר החינוך הממלכתי יחד עם חבר הכנסת הרב גלעד קריב.
באוקטובר 2022 עם פרוץ מלחמת ״חרבות ברזל״, בליאק לקח חלק פעיל בצוות המצומצם עם יו״ר ועדת הכספים, משה גפני וראשי ארגוני העצמאים, שפעל מול האוצר להרחבת הסיוע עבור בעלי העסקים הקטנים והבינוניים.[דרוש מקור]
ביוני 2024, בליאק יזם עם חבר הכנסת הרב גלעד קריב ויצחק קרויזר הצעת חוק ״תשלום לפדויי שבי (תיקון מס׳ 6)״, שנכנסה לספר החוקים של ישראל.[דרוש מקור]
ביוני 2024 פורסם שהוא בין זוכי פרס "אבירי איכות השלטון" בקטגוריית הרשות המחוקקת לשנת 2023 מטעם התנועה לאיכות השלטון.
בליאק נמצא במקום הראשון בנוכחות בוועדות הכנסת.
בליאק מנהל חשבון X (טוויטר) פופולרי וב-2022 דורג במקום ה-28 ברשימת המשפיעים בטוויטר בישראל.
חיים אישיים

נשוי למרינה בירמן-בליאק משנת 2008, לזוג שתי בנות, והם מתגוררים במודיעין-מכבים-רעות.
בראיון שנערך עם בליאק בחדשות 12, ביוני 2022 סיפר על התמודדותו עם גמגום.
הערות שוליים

↑  חבר הכנסת ולדימיר בליאק - תפקידים בכנסת, באתר main.knesset.gov.il
↑  רשימת "יש עתיד" לכנסת ה-24, באתר ועדת הבחירות המרכזית
↑  ביני אשכנזי‏, ראש המועצה שנהרג ב-7 באוקטובר וחושף שחיתויות: פורסמה רשימת זוכי אות אבירי איכות השלטון, באתר וואלה, 20 ביוני 2024
↑  נוכחות חברי הכנסת בוועדות | זמן כנסת, באתר zmanknesset.co.il
↑  דוח טוויטר: האנשים המשפיעים בישראל, באתר מה הלוז, ‏19 בינואר 2023
↑  חדשות מה הלוז, דוח טוויטר: האנשים המשפיעים בישראל, באתר מה הלוז, ‏2023-01-19
↑  חבר הכנסת ולדימיר בליאק - פרטים אישיים, באתר main.knesset.gov.il
| חברי הכנסת המכהנים בכנסת העשרים וחמש |
| --- | --- | --- |
(חברי הכנסת ששמותיהם מודגשים מכהנים גם כשרים או כסגני שרים בממשלת ישראל השלושים ושבע)
| סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (68 חברי הכנסת)  | סיעות הקואליציה של ממשלת ישראל השלושים ושבע (68 חברי הכנסת)  |  |
| הליכוד (32) | נתניהו • לוין • אוחנה • ברקת • דיכטר • ישראל כ"ץ • קרעי • ביטן • אדלשטיין • רביבו • דיסטל-אטבריאן • ואטורי • דנינו • גוטליב • מילביצקי • ביסמוט • סעדה • דלל • גמליאל • אופיר כץ • גולן • אילוז • קלנר • עטייה • הלוי • מלקו • שקלים • שטרית • פסל • גואטה • בוארון • עבד |  |
| ש"ס (11) | דרעי • מלכיאלי • ארבל • אזולאי • אבוטבול • בוסו • טייב • בצלאל • מישרקי • מלול • מושיאשוילי |  |
| הציונות הדתית (7) | סופר • סטרוק • רוטמן • וולדיגר • טל • סולומון • סוכות |  |
| יהדות התורה (7) | גפני • טסלר • אשר • אייכלר • פינדרוס • רוט • ברוכי |  |
| עוצמה יהודית (6) | בן גביר • וסרלאוף • אלמוג כהן • פוגל • סון הר-מלך • קרויזר |  |
| הימין הממלכתי (4) | סער • אלקין • השכל • בוסקילה |  |
| נעם (1) | מעוז |  |
| סיעות האופוזיציה (52 חברי הכנסת) | סיעות האופוזיציה (52 חברי הכנסת) |  |
| יש עתיד (24) | לפיד • מאיר כהן • אלהרר • מירב כהן • שטרן • מיקי לוי • בן ארי • בן ברק • סגלוביץ • טופורובסקי • שיר • רול • להב-הרצנו • בליאק • רון כץ • צרפתי הרכבי • מזרסקי • סאקס פרידמן • דבורה ביטון • טור-פז • דוידסון • שירי • מירון • ירון לוי |  |
| המחנה הממלכתי (8) | גנץ • איזנקוט • תמנו • טרופר • מיכאל ביטון • כהנא • פרקש-הכהן • שוסטר |  |
| ישראל ביתנו (6) | ליברמן • פורר • סובה • ניר • מלינובסקי • עמאר |  |
| רע"מ (5) | עבאס • טאהא • אל-הואשלה • ח'טיב-יאסין • חוג'יראת |  |
| חד"ש-תע"ל (5) | עודה • טיבי • תומא סלימאן • כסיף • עטאונה |  |
| העבודה (4) | מיכאלי • לזימי • קריב • רייטן |  |
קרב מגידו (המאה ה-15 לפנה"ס)

ערך זה עוסק בקרב מהמאה ה-15 לפני הספירה. אם התכוונתם לקרבות במלחמות אחרות שהתרחשו במקום זה, ראו .
קרב מגידו הוא קרב שנערך במאה ה-15 לפנה"ס בין תחותמס השלישי פרעה מצרים וברית של ערי-מדינה כנעניות בלבנט בראשות מלך קדש, אשר שכנה על גדות נהר האורונטס, ובתמיכת ממלכת מיתני. למרות שהדיווח ההיסטורי היחיד שבידינו הוא זה של הצד המצרי, כפי שמופיע במספר כתובות: כתובת שנחקקה על גבי מקדש אמון בכרנך ואסטלה שנתגלתה בג'בל ברקל שבנוביה, קרב זה נחשב לעימות המתועד המהימן הראשון בהיסטוריה.
הרקע הפוליטי והמסע אל מגידו

פרעוני השושלת ה-18 ערכו מספר מסעות מלחמה בלבנט. המקורות המצרים לא מספקים מידע מדויק באשר להתרחשויות הפוליטיות ערב מסעו של תחותמס למגידו. כל שידוע הוא, כי ככל הנראה לאחר עלייתו לשלטון של תחותמס השלישי, החליטו מספר ערי-מדינה בכנען ובסהר הפורה למרוד במצרים ויצרו ברית נגדה בראשות מלך קדש אשר על נהר האורונטס. אל אותה הברית הצטרף גם מלך מגידו, אשר עירו המבוצרת שלטה על דרך הים שעברה בסמוך. למרות שהטקסט המצרי אינו מפרט את גודל הצבא של המורדים, חוקרים משערים כי גודלו הגיע לכדי 10,000 - 15,000 חיילים, אשר כללו חיל רגלים ומרכבות.
בשנת 22 למלכו, גייס תחותמס צבא בין 10,000 ל-20,000 חיילים אשר כלל חיל רגלים ומרכבות, וביום ה-25 של החודש הרביעי של העונה השנייה יצא למסע מלחמה נגד ברית המלכים המורדים. צבאו יצא ממצודת גבול בשם ת'ארו, בחלקה המזרחי של דלתת הנילוס, ולאחר עשרה ימי צעידה הגיע לעזה. למחרת המשיכו למקום הנקרא יחם (חורבת ימה בתחומי המועצה המקומית זמר בצפון השרון), לשם הגיעו כעבור 11 ימי צעידה נוספים.
חוקרים נדרשו לפתרון סוגיית הזמן אשר נדרשה לצבא מצרים לגמוא את המרחק שבין עזה ליחם העומד על 128 ק"מ, כמחצית מהמרחק בין ת'ארו לעזה (240 ק"מ). על פי המקורות המצרים נדרשו לצבאו של תחותמס 11 ימים על מנת לגמוא כמחצית מהמרחק אשר גמאו עם צאתם לכיוון עזה בעשרה ימים. סוגיה זאת ניתן להסביר על ידי "התעכבותו" של תחותמס בהכנעת ערים כנעניות אחרות באזור, דוגמת גזר ויפו.
ביחם ערך תחותמס מועצת מלחמה בה נידונו דרכי התקדמות אפשריים אל מחנה המורדים שנמצא בעמק יזרעאל, בקרבת העיר מגידו:
למה הדבר דומה ללכת בדרך זו ההולכת וצרה? הוגד לנו שהאויבים שם, מחכים בחוץ והמה רבים. האין סוס הולך בה אחרי סוס... הלא עוד דרכים שתים פה. הדרך האחת, ראה, הנה [ממזרח לנו] והיא יוצאת (אל העמק) ליד תענך. והאחרת, ראה, הנה היא מצפון לצפת, והיו תוצאותיה מצפון למגידו
על פי הטקסט המצרי, שרי המלחמה של תחותמס הציעו שתי דרכים עוקפות למגידו:
דרך צפונית - עברה בוואדי מילק דרך עיר בשם "צפת", ובקרבת יקנעם.
דרך דרומית - עברה בעמק דותן ובקרבת תענך.
אך תחותמס בחר בדרך השלישית והמרכזית שעברה בנחל עירון. דרך זאת, אשר הובילה ישירות למגידו נחשבה לקצרה יותר, אך גם למסוכנת יותר, היות שהייתה צרה מאוד ולא אפשרה את התפרסות הצבא המצרי. תחותמס הניח כי אם שרי המלחמה שלו העדיפו לבחור את אחת משתי הדרכים המוזכרות לעיל, בוודאי יניחו זאת גם אויביו ויציבו בפתחן את צבאם כנגדו. לכן בתקווה שכוחות הברית לא יצפו לו בחר בנתיב המרכזי.
שלושה ימים לאחר שהגיע ליחם, יצא הצבא המצרי צפונה לעבר מגידו. ב"עַרוּנַה", שנמצאת בנחל עירון, נתקלו המצרים בכוח קטן של מורדים, ובתום עימות קצר חנה הצבא המצרי, ככל הנראה, בערונה למשך לילה. למחרת המשיך הצבא המצרי להתקדם במעבר הצר שבנחל עירון. התנועה בנחל הצר ארכה זמן רב, שכן הם הגיעו לאזור נחל קיני, שבפתח נחל עירון רק בשעה השביעית משעות היום. תחותמס הורה על הקמת מחנה והכין את צבאו לקראת הקרב למחרת בבוקר.
בבוקר למחרת נערכו המצרים להתקפה על מגידו.
מהלך הקרב

נראה כי הימורו של תחותמס הצליח; הכנענים לא ציפו לבואו של הצבא המצרי מכיוון נחל עירון, שכן עיקר צבאם הרגלי נערך באזור תענך וואדי מילק. הצבא המצרי תקף בהפתעה את כח המרכבות של המורדים אשר הושאר באזור מגידו, בעמק הצר מאחורי העיר, במקום בו לא יכלו לתמרן. אין בידינו פרטים מדויקים על מהלך הקרב עצמו, אולם נראה כי לאחר חציית נחל קיני פיצל תחותמס את צבאו לשלוש זרועות:
הזרוע הדרומית - תקפה מכיוון דרום-מזרח, מהגבעה הדרומית לנחל קיני.
הזרוע הצפונית - תקפה מכיוון צפון-מערב למגידו.
הזרוע המרכזית - בפיקודו של תחותמס, רכוב במרכבה, תקפה ישירות לכיוון מגידו.
המקור המצרי מוסר כי ההתקפה המצרית בהנהגת המלך הצליחה - המורדים נשברו והחלו לנוס לעבר העיר, כשהם מותירים מאחוריהם את מרכבותיהם, סוסיהם, זהבם ורכושם. המצרים היו כה קרובים לכנענים הנסוגים, עד שמגיני מגידו סירבו לפתוח את שערי העיר ולכן משכו את הנמלטים מעל לחומות.
החיילים המצרים פשטו על מחנה האויב והחלו לבוז שלל, ובכך אפשרו למורדים לסגת אל תוך מגידו ולהתבצר במקום לרדוף אחריהם לתוך העיר ולחסלם באותו היום. הדבר אילץ אותם להטיל על העיר מצור שנמשך שבעה חודשים עד לכניעתה (במהלך פרק זמן זה הצליח מלך קדש להימלט). בתום הקרב ערכו המצרים מניין של הרכוש, השבויים שנלקחו בחיים ושל המורדים ההרוגים על ידי קטיעת כפות ידיהם.
השליטים המורדים נשבעו אמונים לתחותמס, העבירו את בניהם כבני ערובה למצרים, ולבסוף הורשו לשוב לעריהם.
יוחנן אהרוני, בספרו "אטלס כרטא לתקופת המקרא", טוען כי הסיבה העיקרית לכך שצבא הברית פיצל את כוחותיו ולא ניצל את יתרונה הטופוגרפי של העיר מגידו נעוצה בטקטיקה שהייתה מקובלת בקרב הכנענים: העמים הכנעניים לא נטו לסמוך על חיל הרגלים שברשותם, אלא בעיקר על פעולות של התקפת פתע מצד מרכבותיהם המוסתרות מעיני האויב. לפיכך מתוך המחשבה כי המצרים יגיעו באחת משתי הדרכים הנוחות והעוקפות, היה חיל הרגלים הכנעני, אשר הוצב באזור תענך ויקנעם, מתחיל בנסיגה מתוכננת, על מנת למשוך את המצרים עמוק לתוך עמק יזרעאל, ולאחר מכן היו תוקפים את האחרונים באמצעות חיל המרכבות שהוסתר מבעוד מועד באזור מגידו.
תוצאות

על פי המקורות המצריים הניצחון היה מוחץ ומושלם. בעקבות ניצחונו הקים תחותמס השלישי מערך מנהלי-שלטוני בכנען. הוא השאיר את השלטון הישיר על הערים בידי השליטים המקומיים, אולם מספר ערים הופקעו והוקמו בהם מרכזים שלטוניים ישירים של מצרים. העיר ששימשה כמרכז השלטון המצרי בכנען הייתה עזה, במקביל הופקעו ערים נוספות ביניהן: יפו, בית שאן, ינועם, כומידו בבקעת הלבנון, ובחוף הפיניקי צומור ואולזה.
בשנים שלאחר קרב מגידו ערך תחותמס 16 מסעות מלחמה נוספים לאזור הלבנט כמעט בכל שנה משנות מלכותו, ושמונה שנים לאחר הקרב, במהלך מסעו ה-6 של תחותמס, הצליח האחרון לכבוש את קדש שעל נהר האורונטס. על ידי החזרת ההגמוניה המצרית בלבנט, הגיעה האימפריה המצרית בימי תחותמס השלישי לשיאה.
ראו גם

תל מגידו
כיבוש יפו על ידי צחותי
קרב מגידו (609 לפנה"ס)
לקריאה נוספת

יוחנן אהרוני, ארץ ישראל בתקופת המקרא - גאוגרפיה היסטורית, עמ' 125–135, 1987.
יגאל ידין, תורת המלחמה בארצות המקרא, 1963, עמ' 151–153.
יעקב פולוצקי "מערכות מגידו וקדש", מתוך היסטוריה צבאית של ארץ ישראל בימי המקרא (עורך יעקב ליוור), 1968, עמ' 17–26.
יוחנן אהרוני, תולדות ארץ ישראל, בעריכת יואל רפל, הוצאת משרד הביטחון, תל אביב, 1986, עמודים 109-106
גידי יהלום, סוס אחר סוס: בחינה מחודשת של קרב מגידו לאור הטופוגרפיה, קתדרה 129 תשרי תשס"ט
J.B. Pritchard (ed.), John A. Wilson (trans.), ANET (Ancient Near Eastern Texts), 1969, pp. 235ff
I. Show & P. Nicholson (ed), British Museum Dictionary of Ancient Egypt, pp.178-179
הערות שוליים

↑  קיימות מחלוקת רבות בין החוקרים לגבי התאריך המדויק, במשך השנים הועלו מספר תאריכים במחקר בה: 1468 ו-1479 לפנה"ס.
↑  רבקה גונן, מבוא לארכאולוגיה של ארץ ישראל בתקופת המקרא, כרך 7 עמוד 98.
↑  Pritchard, pp. 235-238.
↑  פולוצקי, עמ' 17.
↑  Pritchard, עמ' 235-236.
1 2  Cline, Eric H, The Battles of Armageddon: Megiddo and the Jezreel Valley from the Bronze Age to the Nuclear Age. University of Michigan Press. 2002, p.17. ISBN 978-0472067398.
↑  לאחר המרה מלוח השנה המצרי לגרגוריאני המסע לעבר כנען החל ב-3 במאי.
↑  12 במאי לאחר המרה מלוח השנה המצרי לגרגוריאני.
↑  23 במאי לאחר המרה מלוח השנה המצרי לגרגוריאני.
↑  לדיון מקיף על זיהוי הדרכים הנידונות, ותחנות העצירה ראה פולוצקי עמ' 19 ואילך, ויוחנן אהרוני, עמ' 125-127.
1 2 3 4  יהודה ואלך, אתרי קרבות בארץ ישראל, הוצאת כרטא, ירושלים, 2000, עמ' 161-162.
1 2 3 4 5  תרגום תיאור הקרב מהכתובת במקדש אמון בכרנך, מאת ג'יימס הנרי ברסטד, 1906.
↑  Cline, Eric H, The Battles of Armageddon: Megiddo and the Jezreel Valley from the Bronze Age to the Nuclear Age. University of Michigan Press. 2002, p.18. ISBN 978-0472067398.
↑  25 במאי לאחר המרה מלוח השנה המצרי לגרגוריאני.
↑  מזוהה ב"תל ערה", סמוך ליישוב עארה
↑  כך ניתן להסביר את פער הימים המצוין בכתובת המצרית שנחקקה על גבי מקדש אמון בכרנך.
↑  26 במאי לאחר המרה מלוח השנה המצרי לגרגוריאני.
↑  בכתובת שנחקקה על גבי מקדש אמון בכרנך מתוארת השעה בה הגיע צבא מצרים לנחל קיני בתור השעה השביעית.
↑  27 במאי לאחר המרה מלוח השנה המצרי לגרגוריאני.
↑  יובל גדות, דוד אילן, אלי ינאי, יותם סופר, שתי מערות קבורה מתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת ליד תל ערה, קדמוניות, 137,,2009, עמוד 26.
↑  Cline, Eric H, The Battles of Armageddon: Megiddo and the Jezreel Valley from the Bronze Age to the Nuclear Age. University of Michigan Press. 2002, p.19. ISBN 978-0472067398.
1 2  תיאור של קרב מגידו, באתר קיבוץ רשפים.
1 2  Cline, Eric H, The Battles of Armageddon: Megiddo and the Jezreel Valley from the Bronze Age to the Nuclear Age. University of Michigan Press. 2002, pp.20-21. ISBN 978-0472067398.
↑  יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים, 1964, עמ' 32.
↑  מבוא לארכאולוגיה של ארץ ישראל בתקופת המקרא, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 99.
↑  Cline, Eric H, The Battles of Armageddon: Megiddo and the Jezreel Valley from the Bronze Age to the Nuclear Age. University of Michigan Press. 2002, p.22. ISBN 978-0472067398.
↑  עמ' 234 וראה טקסטים על מסעותיו האחרים - שם עמ' 238-241, ודיון על זיהוי גאוגרפי של המקומות אותם כבש - אהרוני, עמ' 127–135.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563009405171  LCCN: sh85083319 
שלוש הדרכים שעמדו לרשות תחותמס השלישי על מנת להגיע למגידו
שלוש הזרועות שבאמצעותן תקף תחומתמס השלישי את העיר מגידו
תבליט ממקדש כרנך המתאר את תחותמס השלישי משסע את אויביו הכנענים שנשבו בקרב מגידו
אתה כולם

"אתה כולם" הוא סינגל שהוציא המוזיקאי הישראלי יוגב גלוסמן ב-15 בינואר 2024 תחת הפצת חברת נענע דיסק. השיר נכתב על ידי אלון שמריז, שנחטף לעזה במהלך טבח שבעה באוקטובר ונורה בשוגג על ידי כוח צה"ל ב-15 בדצמבר 2023.
רקע והפצה

לפני ה-7 באוקטובר 2023, אלון לולו שמריז גר בשכונת "דור צעיר" בקיבוץ כפר עזה. הוא שיחק כדורסל בקבוצה של מועצה אזורית שער הנגב, נהג לעסוק בכתיבה ותכנן להתחיל ללמוד הנדסת מחשבים במכללה האקדמית ספיר. במהלך הטבח בכפר עזה, הוא שהה בדירתו והיה בקשר טלפוני עם משפחתו - להם סיפר שמחבלים פרצו את הגדר הסמוכה לשכונה. בסביבות השעה 10:00, הקשר עמו נותק. כעבור שבוע משפחתו קיבלה תיעוד של התכתבות בין שכנו של שמריז לאחותו - בה נכתב כי שמריז נחטף על ידי המחבלים. כעבור יומיים, הצבא הודיע למשפחה כי הסטטוס של שמריז עבר מ"נעדר" ל"חטוף".
ב-10 בדצמבר 2023, כוח גולני הרג את חוטפיו של שמריז (וגם של החטופים שהוחזקו עמו - יותם חיים וסאמר אל-טלאלקה) מבלי לדעת שהם מחזיקים חטופים במבנה. החטופים נמלטו ושהו לבדם בבניין מגורים בשג'אעייה. הם תלו על הבניין בו שהו שלטים מאולתרים עליהם כתבו באמצעות תבלינים: "SOS" ו"הצילו - 3 חטופים".
ב-15 בדצמבר, שמריז, חיים ואל-טלאלקה יצאו מהבניין, סמוך לכוח צה"ל מגדוד 17, בלי חולצות ועם דגל לבן. קלע ירה לכיוונם והרג את אל-טלאלקה ושמריז. חיים נמלט למבנה סמוך. אחד המפקדים כרז לחטוף שייצא החוצה, וכשיצא – נורה ונהרג. לאחר התקרית ובמהלך סריקת הגופות, התעורר חשד כי מדובר בישראלים, ומאוחר יותר התגלתה זהותם.
שמריז כתב את השיר "אתה כולם" כשהיה בן 18, תלמיד בכיתה י"ב, ושלח אותו מאוחר יותר למורה שלו לספרות. ערב לפני הלוויותו של שמריז, המורה שלח את השיר לאילנית סוויסה, שהייתה אחראית על ארגון ההלוויה. סוויסה שלחה את הטקסט לראשונה למשפחתו של שמריז וביקשה את רשותם על מנת להקריא את השיר בהלוויותו.
אחיו של אלון, יונתן שמריז, סיפר כי לאחר ה-7 באוקטובר, הם ניסו למצוא את מחברת השירים של אלון בחדרו בכפר עזה - אך לא מצאו דבר. מאוחר יותר הוא הצליח להיכנס לכונן הגוגל של אלון, ושם נמצאו כל יצירותיו - סיפורים ושירים.
גלוסמן סיפר כי: ”השיר הזה הגיע אליי בגלילה בפייסבוק, בשבוע הראשון של המלחמה נסעתי עם שי צברי לנגן בשפיים, שהפך לבית של קהילת כפר עזה. פגשתי שם אישה ושמה אילנית סוויסה, היא סיפרה את הסיפור שלה ונכנסה לי ללב. היא שיתפה את השיר בעמוד שלה וככה הוא התגלגל גם אליי”. לאחר שנתקל בטקסט, גלוסמן תכנן להלחין את השיר ולשלוח אותו למשפחה באופן פרטי.
גלוסמן, שמופיע באופן תדיר עם הזמר אביתר בנאי, ביצע את השיר לראשונה בהופעה של בנאי במועדון הבארבי. ההתלהבות של בנאי והקהל דחפו את גלוסמן להוציא את השיר לאור. השיר יצא באישור משפחתו של שמריז.