stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פקודת הסמים המסוכנים

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  10 ביולי 1973
 תאריך חקיקה עברי:  י' בתמוז תשל"ג
 גוף מחוקק:  הכנסת השביעית
 חוברת פרסום:  חוקי מדינת ישראל נוסח חדש, חוברת 27
 משרד ממונה:  משרד הבריאות
 נוסח מלא:  פקודת הסמים המסוכנים [נוסח חדש], תשל״ג–1973
 
"פקודת הסמים המסוכנים [נוסח חדש], התשל"ג-1973" היא פקודה (חקיקה שמקורה בתקופת המנדט) המגבילה את העיסוק בסמים במדינת ישראל.
נושאים בולטים בפקודה:
סעיף 6: לא יגדל אדם סם מסוכן, לא ייצר אותו, לא יפיק אותו, לא יכין אותו ולא ימצה אותו מחומר אחר, אלא ברישיון מאת המנהל (שהוא מנכ"ל משרד הבריאות).
סעיף 7: לא יחזיק אדם סם מסוכן ולא ישתמש בו, אלא במידה שהותר הדבר בפקודה זו או בתקנות לפיה, או ברישיון מאת המנהל.
העונש המרבי על הפרת סעיפים אלה הוא עשרים שנות מאסר או קנס גבוה מאוד.
החזקת שימוש בסם לצריכה עצמית בלבד, דינו מאסר שלוש שנים או קנס מקביל. העונש הקבוע להדחת קטינים לשימוש בסמים הוא עד עשרים וחמש שנות מאסר.
הפקודה מתייחסת לעבירות הנוגעות לסמים: החזקת סם, שימוש בסם, סחר בסמים, ייבוא סמים והדחת קטינים לשימוש בסם. רשימת החומרים המוגדרים כסמים מסוכנים נמצאת בתוספת הראשונה לפקודה. הפקודה מתירה שימוש בחומרים מסוימים מתחת לכמות מוגדרת וכן שימוש רפואי.
בפקודת הסמים המסוכנים של ישראל, בניגוד לחוקים דומים במדינות כמו ארצות הברית ובריטניה, אין חלוקה של הסמים לרמות מסוכנותם. יחד עם זאת, הפסיקה והציבור בישראל, עושים הבחנה בין "סמים קלים" (למשל החשיש והקנאביס) ל"סמים קשים" (למשל הרואין וקוקאין). עם זאת, פקודת הסמים המסוכנים מבדילה ומחריגה סמים בעלי שימוש רפואי, אשר ייצורם, שיווקם ואחזקתם מותרים בפיקוח ורופא יכול לרשום אותם למטופליו.
התוספת הראשונה לפקודה היא רשימת החומרים שהוגדרו "סמים מסוכנים".
בתוספת השנייה לפקודה מנויות כמויות הסמים, אשר הימצאות סם בכמות שמעבר להן, משמעותה עבירת סחר.
כמה מהחומרים או הסמים הפסיכואקטיביים המוגדרים ב"פקודת הסמים מסוכנים" ככאלה הם נמכרים באופן חוקי, תוך פיקוח, בבתי מרקחת, ובשימוש חוקי בידי רופאים כתרופות משככות כאבים ובמטרות רפואיות אחרות בענפי רפואה שונים, בעיקר רפואת הכאב והרפואה הפליאטיבית (למשל תמצית אופיום, מורפין, פטידין, קודאין, פפברין, כו'), מתילפנידאט (ריטלין) וכמה נגזרות של אמפטמין - בשימוש בהפרעות שינה מסוימות (נרקולפסיה) ובהפרעת קשב וריכוז, קנאביס רפואי הנרשם לפי הוראות מפורטות בהתוויות רפואיות מסוימות.
הערות שוליים

↑  פקודת הסמים המסוכנים, פרק ג': עבירות, סימן א': ייצור, החזקה ושימוש, סעיף 11: החזקה מותרת.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
אלימות בכבישים

פקק הוא אחד הגורמים העיקריים לאלימות בכבישים
אלימות בכבישים היא התנהגות אלימה ואגרסיבית, אשר מתרחשת על ידי נהגים, בדרך כלל בנתיבי תחבורה. ההתנהגות כוללת לעיתים אלימות מילולית ופיזית, נסיעה מסוכנת במסלולי הכביש, איומים ולעיתים אף אלימות כלפי הולך רגל שלא בהכרח נוהג. אלימות בכבישים עלולה להוביל לעימותים, נזק לרכוש, תקיפות והתנגשויות שעלולות לגרום לפציעות פיזיות חמורות או אף למוות.
על פי מחקר של AAA Foundation for Traffic Safety שבדק את דו"חות המשטרה ברמה הלאומית, היו יותר מ-1,250 מקרי אלימות בכבישים בממוצע שדווחו בשנה בין השנים 1990–1996 בארצות הברית. רבים מהאירועים הללו הסתיימו בפציעות חמורות או אף למוות. שיעורים אלו עלו מדי שנה לאורך שש שנות המחקר. מספר מחקרים מצאו כי האלימות בכבישים מתרחשת בעיקר על ידי צעירים (בני 33 בממוצע) ו-96.6% ממחוללי האלימות הם גברים.
חוקיות

בתחומי שיפוט מסוימים, יכול להיות הבדל משפטי בין "אלימות בכבישים" ל"נהיגה אגרסיבית". בארצות הברית, רק מדינות בודדות חוקקו חוקים נגד אלימות בכבישים, שבהם מקרי אלימות בכבישים מובאים לדין.
ההגדרה המשפטית של אלימות בכבישים כוללת התנהגויות המתבטאות בזמן נהיגה, או הנובעות מתקריות הקשורות לתנועה.
אלימות בכבישים בישראל

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא: חסר נתונים על מה שקרה בתחום מאז קום המדינה ועד לשנת 2021.
בישראל גוברת תופעת האלימות בכבישים. עבירות הבריונות בכביש, במסגרתן נהגים עוברים עבירות מסכנות חיים תוך סיכון משתמשי הדרך, עלולות לגרום אף לאבדן חיי אדם. על פי סקר של עמותת "אור ירוק" משנת 2021, אחד מכל חמישה נהגים חש פגיעה בתחושת הביטחון בכביש, הסקר בחן את שיעור הדיווחים על תופעות זעם ותוקפנות מצד נהגים בכבישי ישראל, וכלל דיווחים על קטטות, אלימות מילולית, צפירות אגרסיביות, סינוור מכוון, ועוד.
במטרה להתמודד עם התופעה, בשנת 2022 הונחה הצעת חוק להחמרת הענישה כנגד עברייני אלימות בכבישים, הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת הענישה בשל תקיפה בכביש), התשפ"ג–2022. תופעה נוספת שעמה שואפים להתמודד בכנסת היא אלימות כלפי נהגים בתחבורה הציבורית, בכנסת דנו בצעדים שבהם ניתן לנקוט כדי להגן על נהגי אוטובוסים מפני תקיפות אלימות ולבחון את היקף התופעה לאור תופעת היעדר נתונים. במשטרת ישראל הוקמו צוותי חשיבה לבחינת נושא האלימות בכבישים, למתן פתרונות מותאמים לבעיה.
הענישה לנהגים במקרי אלימות בכבישים נעה בין מספר חודשי עבודות שירות, ועד 12 חודשי מאסר בפועל. שיעורי הגשת כתבי האישום על אלימות בכבישים הם נמוכים, בשנת 2022 מתוך 4,434 כתבי אישום שהגישה הפרקליטות, 2% בלבד היו קשורים לעבירות בכביש.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  Louis Mizell, Matthew Joint, Dominic Connell, Aggressive Driving: Three Studies, 1997-03-01
↑  Randy A. Sansone, Lori A. Sansone, Road Rage, Psychiatry (Edgmont) 7, 2010-7, עמ' 14–18
↑  DOT HS 809 707, one.nhtsa.gov
↑  אורי סלע‏, עלייה של 20% בשנתיים: כך הפכו הכבישים בישראל לזירת קרב, באתר וואלה, 27 בנובמבר 2022
↑  רועי רובינשטיין, נהיגה פרועה, קטטות וקללות: הנתונים מראים - הכבישים הפכו לזירת מלחמה, באתר ynet, 8 בנובמבר 2022
↑  ענת בשן, בריוני הכביש, כתב העת "ביטחון פנים" של המשרד לביטחון הפנים, גיליון 6, מאי 2014.
↑  קטטות, קללות ונהיגה אגרסיבית – אחד מכל חמישה ישראלים מרגיש פגיעה בביטחון בכביש אחרי הקורונה, באתר אור ירוק, ‏מאי 2021
↑  הצעת חוק העונשין (תיקון - החמרת הענישה בשל תקיפה בכביש), התשפ"ג-2022, באתר הכנסת, ‏26 בדצמבר 2022
↑  חי בלילה, ‏תמרור עצור: הוגשה הצעת חוק נגד אלימות בכבישים, באתר ‏מאקו‏, 15 בדצמבר 2022
↑  אלימות כלפי נהגים בתחבורה הציבורית, פורסם על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 13 ביולי 2020.
↑  אלון חכמון, ‏המפכ"ל הודיע: "נקים צוות חשיבה לטיפול בנגע האלימות בכבישים", באתר מעריב אונליין, 30 בנובמבר 2022
↑  הפיתרון של המשטרה: צוות חשיבה לצמצום מקרי האלימות בכבישים, באתר ערוץ 7, ‏4 בדצמבר 2022
↑  אלי סניור, אלמוג בוקר, מאסר בפועל ושלילת רישיון: צוות מיוחד ייאבק באלימות בכבישים, באתר חדשות 13, 7 בדצמבר 2022
↑  חבלה במזיד ברכב: מה העונש לנהג ששבר מראה של רכב במהלך ויכוח בכביש?, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏9 באפריל 2024
↑  ביני אשכנזי‏, האלימות בכבישים משתוללת, אך הענישה מקלה: "אין מספיק נוכחות בשטח", באתר וואלה, 7 בדצמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532400305171  LCCN: sh96010119
קלר אפשטין

| --- | --- |

 לידה:  18 בספטמבר 1911 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  18 באוגוסט 2000 (בגיל 88) 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה
 מקום מגורים:  אנגליה,ישראל
 מנחה לדוקטורט:  קתלין קניון 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1995)  פרס פרשיה שימל (1985) 
 תרומות עיקריות
 חפירות בסוסיתא, ובאזור רמת הגולן
 
קלֵר אפשטין (18 בספטמבר 1911 - 18 באוגוסט 2000) הייתה ארכאולוגית וחוקרת ארץ ישראל. מומחית לארכאולוגיה של רמת הגולן בכלל, ושל התקופה הכלקוליתית בפרט. כלת פרס ישראל לארכאולוגיה לשנת 1995.
קורות חיים

אפשטין נולדה בלונדון בשנת 1911 למשפחה יהודית מסורתית, ובגיל 17 החלה ללמוד באוניברסיטת לונדון. בשנת 1932 קיבלה תואר ראשון בשפות ובספרות איטלקית. היא הייתה פעילה ומדריכה בתנועת "הבונים" באנגליה.
בשנת 1937 עלתה לארץ ישראל, ובהמלצת ברל כצנלסון החלה לעבוד בוועד הפועל של ההסתדרות. בשנת 1942 היא התגייסה לחיל העזר לנשים בצבא הבריטי, והגיעה לדרגת רב-סמל.
לאחר השחרור מן הצבא התגוררה אפשטין בקיבוץ עין גב. במלחמת העצמאות הגנה על הקיבוץ מן המשלט בסוסיתא. בעקבות כיבוש סוסיתא וגילוי הכנסייה בה, חפרה במקום, התאהבה במקצוע והחליטה להיות ארכאולוגית. בשנת 1953, בעקבות הפילוג בקיבוץ המאוחד, עברה להתגורר בגינוסר, שם שיתפה פעולה עם יגאל ידין בחפירות ארכאולוגיות בחצור.
בשנת 1962 סיימה את עבודת הדוקטורט בארכאולוגיה באוניברסיטת לונדון, כתלמידתה של קתלין קניון. הדיסרטציה עובדה לכדי ספר (Palesinian biochrome ware,‏ ליידן: J. Brill,‏ 1966). ב-1965 ניהלה חפירות בתל קליל, ליד קיבוץ כפר סאלד.
לאחר מלחמת ששת הימים ניהלה אפשטין את אחת משתי חוליות הסקר הארכאולוגי ברמת הגולן (בראש החוליה השנייה עמד שמריה גוטמן), ושם חשפה תרבויות שלא היו ידועות למחקר עד אז. אפשטין המשיכה בסקר במסגרת תפקידה כארכאולוגית מחוז צפון של רשות העתיקות, ונחשבה מומחית של הארכאולוגיה של רמת הגולן בכלל, התקופה הכלקוליתית, ותופעת הדולמנים בפרט. היא חשפה 25 אתרים כלקוליתיים שלא היו ידועים עד אז, והשתתפה בהגדרת התרבות שעזרה לגלות כ"כלקוליתית הגולן".
בשנת 1985 קיבלה מטעם מוזיאון ישראל את פרס פרשיה שימל על תרומתה לארכאולוגיה של ישראל.
בשנת 1995 זכתה אפשטין בפרס ישראל על מפעל חייה בתחום הארכאולוגיה.
לקריאה נוספת

קלר אפשטין, התרבות הכלקוליתית של הגולן, רשות העתיקות, 1998.
הערות שוליים

↑  מנחם רהט, ממצאים מהתקופה הכנענית נחשפו בחפירות בכפר סאלד, מעריב, 17 באוגוסט 1965
↑  קלר אפשטין, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260843405171  BnF: cb16619512s (data)  GND: 1041836880  ISNI: 0000 0000 7976 5188  LCCN: n00048428  RERO: 02-A003219405  SUDOC: 069511632  VcBA: 495/186448  VIAF: 97298390   WorldCat (עם VIAF): 97298390
שוהה בלתי חוקי

מעצר שוהים בלתי חוקיים, שנסעו ברכב שנמצא בתוכו מטען חבלה
בישראל, שוהה בלתי חוקי (בראשי תיבות: שב"ח) הוא מי שנמצא בתחומי המדינה בלא שיש בידיו היתר לכך. אף שהביטוי יכול להתייחס לאזרח של כל מדינה באשר היא, השימוש בו מתייחס בעיקר כלפי פלסטינים תושבי יהודה והשומרון וחבל עזה. אלה אינם זקוקים לאשרות כניסה ולדרכונים בעת שהם נכנסים לישראל, כי אם להיתרי כניסה ("תסריח", בערבית: تصريح) המונפקים בידי מנהלת התיאום והקישור. בהיתרים אלה נקבעים לעיתים אזורים מסוימים המותרים לכניסה ולעיתים נקבע בהם היתר לשהייה בכל תחומי המדינה. כמו כן, מצוינות בהם מטרות השהייה: תעסוקה, צרכים רפואיים, צרכים אישיים ועוד.
בשל הרצף הטריטוריאלי הקיים בין ישראל לבין יהודה והשומרון, הסתננות או כניסה בלתי חוקית של פלסטינים לישראל קלה ונפוצה יותר מאשר ממדינות אחרות. באזורים בהם הוקמה גדר ההפרדה ההסתננות הפכה להיות קשה יותר. מספר הפלסטינים השוהים בלא היתר בישראל הוערך בשנת 2009 על ידי גורמים שונים במערכת הביטחון כנע בטווח של 20 אלף ל-50 אלף. בעמותת קו לעובד העריכו בשנת 2010 כי כ-15 אלף פלסטינים שוהים בישראל ללא היתר.
ישראל מגבילה כניסת פלסטינים לישראל הן בשל הרצון למנוע ביצוע פעולות טרור, הן בשל הרצון למנוע ביצוע עבירות פליליות כגון גנבות כלי רכב והן מנימוקים הקשורים במבנה שוק העבודה בישראל. במסגרת המאבק בתופעת השהייה הבלתי חוקית, נחקק בשנת 1996 חוק שהייה שלא כדין (איסור סיוע) (הוראות שעה), האוסר על העסקה, הלנה והסעה של שוהים בלתי חוקיים. החוק נקבע כהוראת שעה, המוארכת מדי שנה או שנתיים, כדי שהכנסת תוכל לבחון את ההסדר לעיתים קרובות ולהכניס בו שינויים.
בית המשפט העליון קבע כי העונש שיש להטיל על מלינים, מעסיקים ומסיעים של שוהים שלא כדין צריך להיות עונש מאסר משמעותי. אולם מחקר אמפירי שבחן את מדיניות הענישה של בתי משפט השלום הראה כי הוראה זו לא מיושמת, וכי במרבית המקרים מוטלים על המורשעים בעבירה זו עונשים שאינם כוללים מאסר כלל.. עם זאת, במספר מקרים הורשעו מסיעי שב"חים שהסיעו מחבלים מתאבדים לזירת פיגוע, בסיוע לרצח או הריגה ונידונו לעונשי מאסר בפועל שבין 9 ל-30 שנים בכלא.
על השוהים הבלתי חוקיים עצמם הוטלו בעבר עונשי מאסר של כחודש ימים לפחות, גם כאשר מטרת כניסתם לישראל הייתה לפרנסה בלבד, בעקבות פסיקות של בתי משפט מחוזיים שקבעו כי עונש זה משקף את רמת הענישה ההולמת. על מדיניות זו, שהובילה לאלפי מאסרים של שוהים שלא כדין נמתחה ביקורת חריפה, עד שבסוף 2014 הורה בית המשפט העליון על ביטול מדיניות זו והמרת המאסרים בפועל למאסרים מותנים לתקופות קצרות, במקרים בהם מטרת הכניסה לישראל הנה פרנסה בלבד.
באוגוסט 2016 העריך הרמטכ"ל, גדי איזנקוט, שמדי יום נכנסים לישראל כ-50–60 אלף שוהים בלתי חוקיים.
בשנים 2022–2023, במהלך מבצע שובר גלים, הובילו חיל ההנדסה הקרבית ופיקוד המרכז את "מבצע לוט" בו הקימו מכשול הפרדה בגזרת חטמ"ר יהודה שהוריד באופן דרסטי את כמות ההסתננויות והשב"חים בגזרה.
בדיון בוועדה לביטחון לאומי מיום 11.3.24, נמסר על ידי יועמ"ש המשרד לביטחון לאומי, עו"ד יאיר מתוק, כי כ- 80% מתיקי הפשיעה הפלילית בהם מעורבים פלסטינים, מקורה בשב"חים. עוד ציין, כי קיימת מעורבות רבה בטרור מצד שב"חים, כך שבשנים 2022–2017 בוצעו 30–50 אחוזים מהפיגועים על ידי שב"חים פלסטינים.
ראו גם

מבקש מקלט
הסתננות מאפריקה לישראל
הערות שוליים

↑  דני רובינשטיין, הכלכלה הפלסטינית: שובם של הפועלים לישראל, באתר כלכליסט, 9 בפברואר 2009
↑  Palestinian worker killed as he sneaks into Israel
↑  אושר סופית: התאמת הענישה על הסעת שב"חים, באתר הכנסת, ‏5 במרץ 2018
↑  הסעת שב"ח: מה הדין הפלילי על הסעת תושב זר השוהה שלא כדין?, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏13 בפברואר 2017
↑  ע"פ 5198/01 טלעת ח'טיב נ' מדינת ישראל, פ"ד נו(1), 769; רע"פ 3677/13 אבו סאלם נ' מדינת ישראל (12.2.2006)
↑  אורן גזל אייל, חגית תורג'מן וגדעון פישמן, Do Sentencing Guidelines Increase Prosecutorial Power? An Empirical Study 76 Law and Contemporary Problems 131-159 (2013)
↑  ע"פ 3767/05, פסק דין מיום י"ח בתמוז תשס"ח, סעיף הערעור על גזר הדין
↑  אורן גזל-אייל, ‏מתחמים לא הולמים: על עקרון ההלימה בקביעת מתחם העונש ההולם, משפטים על אתר ‏ו', תשע"ג, עמ' 1–34
↑  רע"פ אלהרוש נ' מדינת ישראל (9.12.2014)
↑  יעל פרידסון, איזנקוט: 50 אלף שב"חים נכנסים לישראל מדי יום, באתר ynet, 16 באוגוסט 2016
פ.צ. קלן

פ.צ. קֵלְן (בגרמנית: Der erste Fußball Club Köln, תעתיק: דר ארסטה פוסבאל קלוב קלן) הוא מועדון כדורגל גרמני הפועל בעיר קלן ומשחק בבונדסליגה השנייה. המועדון משחק באצטדיון ריין אנרגי.
היסטוריה > הבסיס להקמת הקבוצה

בשנת 1901 הוקם בעיר קלן מועדון בשם קלנר ב.ס, שמקימיו היו חברים במועדון אחר בשם בורוסיה קלן, ולא היו מרוצים מכך שהמועדון עסק בעיקר בהתעמלות ולא בכדורגל. המועדון זכה באליפות מחוז גרמניה המערבית בשנת 1912, ועם השנים התקדם אל הגמרים הארציים. בנוסף, בשנת 1907 הוקם מועדון בשם קלן-זולץ, שהתאחד בהמשך עם מועדון הרטה-זולץ למועדון בשם זולץ 07. מועדון זה לא הצליח להתרומם מעבר לשלבים המוקדמים של הגמרים הארציים בגרמניה. בשנת 1933, עם עליית הרייך השלישי לשלטון, בוצע ארגון מחדש של הליגות בגרמניה, שחולקו ל-16 מחוזות שנקראו גאוליגה. זולץ זכתה להצלחה מסוימת, אך נאלצה להתאחד עם מועדון אחר בשם קלן 1899 בשנת 1944. המועדון המאוחד התקשה להתקיים, מאחר שמלחמת העולם השנייה עדיין הייתה קיימת באותו אזור באותה תקופה. בשנת 1948 התממש האיחוד בין זולץ לקלנר ב.ס, והמועדון המאוחד נקרא פ.צ. קלן.
היסטוריה > השנים הראשונות של פ.צ. קלן

הקבוצה המאוחדת של קלן שיחקה במחוז המערבי של גרמניה לפני הקמת הבונדסליגה, ובשנת 1954 זכתה לראשונה באליפות המחוז, כשהכוכבים העיקריים של הקבוצה היו החלוץ הנס שפר והמגן קרל-היינץ שנלינגר. באותה שנה הפסידה פ.צ. קלן לשטוטגרט בגמר הגביע הגרמני. בשנת 1960 זכתה קלן שוב באליפות המחוז, והפסידה בגמר הארצי להמבורג בתוצאה 3-2. קלן זכתה באליפות המחוזית גם בשנת 1962, וניצחה בגמר הארצי 4-0 את נירנברג, ובכך זכתה באליפות גרמניה. זכייה זו הקנתה לקבוצה הופעה בגביע אירופה לאלופות לעונת 1962/63. קלן הודחה בסיבוב הראשון, לאחר שהובסה 8-1 על ידי דנדי הסקוטית, למרות הניצחון  שלה במשחק הגומלין 4-0 . בשנת 1963 זכתה קלן שוב באליפות המחוזית, אך הפסידה בגמר הארצי 3-1 לבורוסיה דורטמונד.
היסטוריה > פ.צ. קלן בשנים הראשונות של הבונדסליגה

בשנת 1963 הייתה קלן אחת משש עשרה הקבוצות המייסדות של הבונדסליגה. קלן הייתה הקבוצה הראשונה שזכתה באליפות, בעונת 1963/1964 בבונדסליגה. זכייה זו  הקנתה לקלן השתתפות בגביע אירופה לאלופות בעונת 1964/65. קלן הגיעה עד לרבע הגמר, שם פגשה את ליברפול. שני המשחקים הסתיימו בתוצאות תיקו 0-0 ו-2-2. באותה תקופה לא היה חוק שערי חוץ ולא היו נהוגות בעיטות הכרעה, ולכן הוכרעה העולה בהטלת מטבע. ליברפול זכתה בהטלת המטבע, לאחר שהמטבע נזרקה פעמיים, שכן בפעם הראשונה המטבע נחתה על הארץ בצורה אנכית ולא אופקית. באותה עונה סיימה קלן במקום השני בבונדסליגה. באותה תקופה החתימה קלן את הכדורגלן הברזילאי הראשון ששיחק בגרמניה, זזה, תמורת סכום של 150 אלף מארק גרמני. בשנת 1968 זכתה קלן בגביע הגרמני לאחר ניצחון 4-1 בגמר על בוכום.
היסטוריה > שנות הזוהר של פ.צ. קלן

שנות ה-70 של המאה ה-20 נחשבות לעשור מוצלח בתולדות פ.צ קלן, כשהשחקנים הבולטים של הקבוצה היו וולפגנג אובראט, הנס להר, היינץ פלוהה, דיטר מילר וברנהרד קולמן. בתחילת העשור פ.צ. קלן הגיעה שלוש פעמים לגמר הגביע הגרמני, אך הפסידה בכולן: לקיקרז אופנבך בשנת 1970, לבאיירן מינכן בשנת 1971 ולבורוסיה מנשנגלדבך בשנת 1973, שנה שבה גם סיימה במקום השני בבונדסליגה. בשנת 1977 זכתה קלן בגביע הגרמני לאחר ניצחון בגמר על הרטה ברלין, ובשנת 1978 זכתה בדאבל, כאשר זכתה באליפות הבונדסליגה ובגביע הגרמני השני ברציפות, לאחר ניצחון בגמר על היריבה המושבעת פורטונה דיסלדורף. עובדה זו הפכה את קלן לאחת מארבע הקבוצות היחידות שזכו בדאבל בגרמניה, כשהשלוש האחרות הן באיירן מינכן, ורדר ברמן ובורוסיה דורטמונד. בשנת 1980 הפסידה קלן בגמר הגביע לפורטונה דיסלדורף. בשנת 1983 זכתה קלן בגביע הגרמני בפעם הרביעית, לאחר ניצחון על היריבה העירונית פורטונה קלן משער של פייר ליטברסקי, שהיה הכוכב הבולט של הקבוצה בשנות ה-80 של המאה ה-20. שותפיו העיקריים של ליטברסקי להצלחותיה של קלן בעשור זה היו השוער הראלד שומאכר, גרהארד שטראק, תומאס הסלר, פאול שטיינר והאחים קלאוס ותומאס אלופס, ולתקופה קצרה גם הישראלי דוד פיזנטי. בשנת 1986 העפילה קלן לגמר גביע אופ"א, שם הפסידה לריאל מדריד בתוצאה המצטברת 5-3 בסיכום שני המשחקים. בעונות 1988/89 ו-1989/90 סיימה קלן במקום השני בבונדסליגה לאחר האלופה באיירן מינכן. בשנת 1991 הפסידה קלן בגמר הגביע הגרמני לוורדר ברמן בבעיטות הכרעה. הפסד זה סימל מעין נקודת מפנה וסוף של 30 שנים יציבות מוצלחות במיוחד בתולדות המועדון.
היסטוריה > תקופת אי-היציבות של פ.צ. קלן

החל משנות ה-90 של המאה ה-20 פ.צ. קלן הפכה לקבוצה לא יציבה, שרשמה ירידות מהבונדסליגה לצד עונות עם הישגים נאים. לאורך שנות ה-90 קלן הייתה קבוצת מרכז טבלה, ששחקניה העיקריים היו השוער בודו אילגנר, והחלוצים טוני פולסטר וברונו לאבאדיה. בשנת 1998 רשמה את ירידת הליגה הראשונה שלה, והפכה לקבוצת נדנדה, שעולה ויורדת ליגה באופן תכוף. לאחר שתי עונות בבונדסליגה השנייה, חזרה קלן לבונדסליגה, וסיימה בעונת 2001 במקום העשירי. בעונת 2002 רשמה הקבוצה הישג שלילי, כשלא הבקיעה במשך 1034 דקות רצופות. עונה זו הסתיימה בירידת ליגה נוספת. בעונת 2003 עלתה קלן שוב לבונדסליגה, ונשרה שוב לבונדסליגה השנייה כעבור עונה אחת בלבד בשנת 2004, כשהכוכב בהתהוות של הקבוצה באותה תקופה היה לוקאס פודולסקי, בן העיר קלן. בעונת 2005 עלתה קלן שוב לבונדסליגה לאחר עונה אחת בבונדסליגה השנייה, ושוב נשרה כעבור עונה אחת בלבד, בשנת 2006, כאשר עם ירידת הליגה נרכש פודולסקי על ידי באיירן מינכן. הפעם לקח לקלן שתי עונות להעפיל בחזרה לבונדסליגה בשנת 2008, ובעונת 2009 רשמה הקבוצה יציבות מסוימת תחת המאמן כריסטוף דאום, כשסיימה במקום ה-12. בקיץ 2009 עזב דאום את הקבוצה, אך פודולסקי חזר לאחר שלא התאקלם בבאיירן מינכן, והקבוצה החלה לגלות יציבות, ובשתי העונות הבאות סיימה במרכז הטבלה. בעונת 2012 נשרה קלן שוב לבונדסליגה השנייה לאחר שגם צברה חובות גדולים, ופודולסקי נמכר לארסנל. באותה שנה נבחרה הנהלה חדשה שמטרתה הייתה להבריא את הקבוצה. קלן חזרה לאחר שתי עונות לבונדסליגה, כאשר בעונת 2014 סיימה ראשונה בבונדסליגה השנייה, כשהמאמן היה פטר שטוגר האוסטרי. לאחר שתי עונות סולידיות במרכז הטבלה רשמה קלן בשנת 2017 את העונה הטובה ביותר שלה מאז תחילת שנות ה-90, כאשר סיימה במקום החמישי בליגה, כשהשחקנים העיקריים בהצלחה זו היו אנתוני מודסט, יונאס הקטור והשוער טימו הורן. הצלחה זו לא נמשכה זמן רב, ובעונת 2018 נשרה קלן שוב לבונדסליגה השנייה, לאחר שצברה רק שלוש נקודות ליגה ב-16 המחזורים הראשונים של העונה. אי ההצלחה הביאה לפיטוריו של שטוגר. עם זאת, בעיותיה הכלכליות של קלן נפתרו במידה רבה, כאשר הקבוצה עברה ממאזן גרעוני למאזן חיובי. בעונת 2018/2019 שבה קלן לאחר עונה אחת לבונדסליגה, לאחר שסיימה במקום הראשון בליגה השנייה, וחתמה על הסכם חסות עם ענקית הקמעונאות "רווה".
בעונות 2019/2020 וכן 2020/2021 התמודדה קלן נגד הירידה, אך הצליחה להישאר בבונדסליגה כאשר הגיעה למקומות ה-14 וה-16 בהתאמה. בעונת 2021/2022 הגיעה למקום השביעי ואילו את עונת 2022/2023 סיימה במקום ה-11.
בעונת 2023/2024 נשרה לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום ה-17 והלפני אחרון בבונדסליגה.
האצטדיון, הקהל והיריבויות

קלן משחקת באצטדיון ריין אנרגי, המכיל כ-50,000 מקומות ישיבה, ונודע יותר בשם אצטדיון מונגרסדורפר. הקבוצה ידועה בקהל חם וקולני מאוד.
היריבה העיקרית של פ.צ. קלן היא פורטונה דיסלדורף, שהיריבות הספורטיבית מהווה חלק מהיריבות הכללית בין הערים הסמוכות, קלן ודיסלדורף. שתי הקבוצות נפגשו פעמיים בגמר הגביע הגרמני, כאשר בשנת 1978 קלן זכתה בגביע, ואילו בשנת 1980 זכתה פורטונה דיסלדורף. יריבות נוספות של פ.צ. קלן הן באייר לברקוזן ובורוסיה מנשנגלדבך. בשני המקרים מדובר ביריבות אזורית הנובעת ממיקום המועדונים בעמק הריין.
הקמע של המועדון הוא עז, והשם שניתן לה הוא הנס (Hennes) על שם המאמן הגרמני הנס וייסויילר (Hennes Weisweiler).
תארים

אליפויות (3): 1961/62 (לפני הקמת הבונדסליגה), 1963/64, 1977/78
הגביע הגרמני (3): 1967/68, 1976/77, 1977/78, 1982/83
אליפות הבונדסליגה השנייה (4): 1999/00, 2004/05, 2013/14, 2018/19
אליפות האוברליגה המערבית (לפני הקמת הבונדסליגה) (5): 1953/54, 1959/60, 1960/61, 1961/62, 1962/63
שחקנים > סגל הקבוצה

נכון ל-5 בספטמבר 2024
שחקני עבר בולטים

גרמניה פייר ליטבארסקי
גרמניה הנס שפר
גרמניה בודו אילגנר
גרמניה הנס להר
גרמניה הראלד שומאכר
גרמניה תומאס הסלר
גרמניה וולפגנג אובראט
גרמניה גרהארד שטראק
גרמניה הראלד קונופקה
גרמניה קלאוס אלופס
גרמניה תומאס אלופס
גרמניה וולפגנג ובר
גרמניה אובה ביין
גרמניה ברונו לאבאדיה
גרמניה דיטר מילר
גרמניה קרל-היינץ שנלינגר
גרמניה היינץ פלוהה
גרמניה ברנד קולמן
גרמניה לוקאס פודולסקי
גרמניה פאול שטיינר
גרמניה הרברט צימרמן
גרמניה היינץ זימט
גרמניה שטפן אנגלס
דנמרק מורטן אולסן
אוסטריה טוני פולסטר
קולומביה פאריד מונדראגון
מרוקו עאדל שיחי
הערות שוליים

↑  1. FC Köln | Kader, fc.de (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 2050419-6  LCCN: no2008024100  VIAF: 141104025   WorldCat (עם VIAF): 141104025 
קהל האוהדים של פ.צ קלן (2022)
קהל האולטרס של פ.צ קלן 2022
אצטדיון ריין אנרגי 2022
סיוע לאויב במלחמה

סיוע לאויב בזמן מלחמה היא עבירת ביטחון חמורה המופיעה בסעיף 99(א) לחוק העונשין, לפיה מי שפעל מתוך כוונה לסייע לאויב (לרבות ארגון טרור) במלחמתו כנגד ישראל, דינו מיתה או מאסר עולם.
היסטוריית החוק

סעיף 99 לחוק העונשין נחקק בשנת 1956, כסעיף 9 בחוק לתיקון דיני העונשין (ביטחון המדינה), תשי"ז- 1957, מתוך רצון לענות על הסכנות בפניהן ניצבה המדינה בראשית דרכה. במסגרת הצעת החוק, ביקש המחוקק לאסור על מעשים מהותיים ומשמעותיים שיש בהם כדי לסייע לאויבי ישראל במלחמתם.
בשנת 1979, תוקן החוק ולהגדרת "אויב" המנויה בסעיף הוסף "ארגון מחבלים". מדברי ההסבר להצעת החוק עולה, כי במסגרת התיקון ביקש המחוקק להתאים את החוק למציאות המשתנה המאופיינת בכך שסכנתם של הארגונים העוינים, אף שאינם שייכים למדינה מסוימת, משמעותי, ויש להתאים את הסנקציה הפלילית כהגנה מפני פעילות ארגונים אלה.
תכליתו של הסעיף היא הגנה על המדינה ותושביה וכן יהודים המצויים בארצות אחרות (ככל שפגיעה בהם מטרתה פגיעה בישראל) מפני פעילות המכוונת לפגוע בשלומם, בביטחונם או בנכסיהם, בשל היותם יהודים או בשל היותם אזרחי המדינה או תושביה. עוד מבקש הסעיף להגן על מוסדותיה של המדינה, כלכלתה והתשתיות השונות הקיימות בה מפני פעילות המכוונת לפגיעה בהם.
מסגרת החוק

עבירת סיוע לאויב בעת מלחמה ממוקמת בפרק ז' בחוק העונשין, שעניינו ביטחון המדינה, יחסי חוץ וסודות רשמיים, תחת סימן ב' שעניינו בגידה.
סעיף 99(א) לחוק העונשין קובע כי "מי שעשה, בכוונה לסייע לאויב במלחמתו נגד ישראל, מעשה שיש בו כדי לסייעו לכך, דינו – מיתה או מאסר עולם".
סעיף 91 לחוק העונשין קובע כי "אויב" נחשב לכל "מי שהוא צד לוחם או מקיים מצב מלחמה נגד ישראל או מכריז על עצמו כאחד מאלה, בין שהוכרזה מלחמה ובין שלא הוכרזה, בין שיש פעולות איבה צבאיות ובין שאינן וכן ארגון מחבלים". במסגרת הסעיף נקבע כי ארגון מחבלים הוא כל "ארגון שמטרותיו או פעולותיו מכוונות למיגור המדינה או לפגיעה בביטחונה של המדינה או בביטחון תושביה או ביהודים במדינות אחרות".
מסגרת החוק > הגדרת סיוע לאויב

"סיוע לאויב במלחמה", במובנו לפי סעיף 99(א) לחוק העונשין, אינו נדרש להיות מכוון לאויב ספציפי, אלא די במעשה, שעל פי טיבו (על פי מבחן אובייקטיבי) יש בו כדי לסייע לאויב כלשהו במלחמתו בישראל, אף אם לא ניתן לזהות ארגון או מדינה ספציפיים שלהם מוגש הסיוע. נדרש כי המעשה, על פי טיבו, יהיה בו כדי להוות מעשה של סיוע לאויב בזמן מלחמה, בין אם נעשה כמעשה בודד ובין אם נעשה כחלק מפעילות שוטפת במסגרת ארגון מחבלים זה או אחר, או במסגרת פעילות של מדינת אויב.
הוספת "ארגון מחבלים" להגדרת "אויב" נועדה להתמודד עם מציאות ביטחונית על פיה אויבי המדינה אינם דווקא מדינות או גופים בעלי זהות ארגונית מובהקת שההשתייכות אליהם ממוסדת ורשמית. מדובר גם בארגוני מחבלים שאינם ממוסדים, המתאפיינים במידור, והפועלים באמצעות רשתות נמוכות של פעילים, מבלי שניתן לזהות השתייכות רשמית כלשהי לארגון. הסיוע לארגונים מסוג זה יכול להיות באופנים שונים, בין היתר, באמצעות סיוע למטרות האסטרטגיות המובהקות של הארגון, גם בלא יצירת קשר ישיר עם הארגון עצמו.
במקרים בהם לא ניתן להוכיח זיקה של אדם לארגון מחבלים ספציפי, ייעשה שימוש בעבירה זו רק אם קיימת מובהקות ברורה של המעשה כמעשה המסייע לאויב, או המשתלב באסטרטגיה שלו, ולאחר שהוכחה הכוונה לסייע לאויב. דוגמה למעשה אשר מעצם טיבעו יש בו כדי לסייע לארגוני המחבלים ולמטרותיהם, אף ללא הוכחת זיקה לארגון ספציפי, ניתן להביא מעשה המכוון לבצע או לסייע לעריכת פיגוע המוני.
מסגרת החוק > מודעות לסיוע לאויב

בנוגע לנסיבה "מעשה..שיש בו כדי לסייעו לכך", קבע היועץ המשפטי לממשלה כי די בקיומו של חשד באשר לטיב המעשה שיש בו כדי לסייע לאויב וקיומו של חשד כי אכן מדובר באויב.
מסגרת החוק > היסוד הנפשי

בנוגע לכוונה הנדרשת לסייע לאויב, נקבע כי די להוכיח כי הנאשם צפה כאפשרות קרובה לוודאי שמעשהו עלול לסייע לאויב במלחמתו נגד ישראל. אין צורך להוכיח רצון להביא להתממשות התוצאה, אלא רק ציפייה שהמעשה יסייע לאויב כאפשרות קרובה לוודאי. עם זאת, יש להקפיד כי השימוש בחזקה זו יעשה במקרים חריגים.