stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיצויי מלחמת העולם הראשונה
מטרות הפיצויים

מטרתם הראשונה של הפיצויים הייתה לספק תמיכה כלכלית במדינות ההסכמה כדי לאפשר שיקום והתמודדות עם נזקי המלחמה, שכללו הרס בקנה מידה רחב, חללים רבים והפסד כלכלי כתוצאה מהמלחמה ומרוץ החימוש שקדם לה. מטרה נוספת של הפיצויים הייתה "שעבוד" גרמניה לפיצויים, כך שתישאר חלשה ולא תוכל לנקוט פעולות מלחמתיות נוספות. הפיצויים היו כל כך גבוהים שגרמניה נאלצה לקבל את תמיכתה הכלכלית של ארצות הברית למשך זמן ממושך.
פטריית הרעל (ספר תעמולה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ארנסט הימר 
 איורים:  Philipp Rupprecht 
 שפת המקור:  גרמנית
 סוגה:  ספרות ילדים נאצית
 הוצאה
 הוצאה:  יוליוס שטרייכר 
 תאריך הוצאה:  1938 
 
פטריית הרעל (בגרמנית: Der Giftpilz) הוא ספר תעמולה לילדים, שנועד לחנך אותם לפי האידאולוגיה הנאצית. בספר 64 עמודים והוא כולל 17 סיפורים מלווים באיורים. הוא נכתב על ידי ארנסט הימר ואויר על ידי פיליפ רופרכשט.
הספר יצא לאור ב-1938 על ידי יוליוס שטרייכר, מראשי העיתונות האנטישמית, המקים והבעלים של עיתון התעמולה הנאצי "דר שטירמר".
תוכן

המחבר פונה אל הקורא בכינוי Pimpf שהוא סלנג גרמני ל"ילד", ובגרמניה הנאצית שימש ככינוי לילדי ה-Deutsches Jungvolk (אנ') לפני שהם מצטרפים לנוער ההיטלראי. הסיפור הראשון הוא הקדמה על הסכנה מפני היהודים. באיור נראים ילד ואימו מלקטים פטריות ביער, והאם מסבירה לבנה שיש להיזהר מפטריות רעילות. היא אומרת לו שיש פטריות טובות ויש פטרית רעות, "האנשים בעולם הם כמו הפטריות ביער הזה", היא אומרת, "כמו שיש פטריות רעות יש אנשים רעים, ואנחנו צריכים לעמוד על המשמר ולהיזהר מהאנשים הרעים כמו שאנחנו נזהרים מפטריות רעל". "האם אתה יודע מי הפטריות הרעות של האנושות?" היא שואלת. הילד עונה בגאווה "כמובן! אלה היהודים, המורה סיפר לנו עליהם הרבה פעמים".
אחרי סיפור ההקדמה באים 15 סיפורים על הבטים שונים של "היהודים", כל סיפור מסתיים בשיר קטן שמסכם את הלקח ממנו.
בסיפור השני מורה מלמד את תלמידיו כיצד לזהות יהודי, ושואל אותם אילו סימנים הם מכירים. התלמידים עונים שליהודים יש אף כפוך, רגליים עקומות, שיער שחור מקורזל, וריח מתקתק דוחה, "אפשר לזהות יהודי לפי העיניים, עיניים של אדם צבוע, נוכל". המורה שבע רצון מהתשובות ומלמד אותם שיר: "כשנשתחרר מהיהודים, שוב נהיה מאושרים, הילדים צריכים להילחם יחד, כדי להיפטר מהשטן היהודי". בספר גם סיפורים איך רופאים יהודים מנצלים מינית נערות גרמניות, ועורכי דין יהודים וסוחרים מרמים גרמנים, וכן פרק על התלמוד.
באיורים היהודים מוצגים בדמות הקריקטורה האנטישמית האופיינית. אין באיורים נשים יהודיות וילדים יהודים.
הסיפורים:
1. הפטרייה הרעילה
2. איך לזהות יהודי
3. איך היהודים באו אלינו
4. מהו "תלמוד"
5. מדוע היהודים עוברים טבילה לנצרות
6. איך איכר גרמני גורש מביתו ומחוותו
7. איך סוחרים יהודים מרמים
8. הפגישה של הנס אלזה עם אדם מוזר
9. הביקור של אינגה אצל רופא יהודי
10. איך יהודי מתייחס לעובדת משק הבית שלו
11. איך שתי נשים רומו על ידי עורכי דין יהודים
12. איך יהודים מתעללים בחיות
13. מה אמר ישו על היהודים
14. כסף הוא האלוהים של היהודים
15. הפועל הארטמן נעשה נאצי
16. האם יש יהודים הגונים?
17. בלי לפתור את הבעיה היהודית לא תהיה ישועה לאנושות.
משפטי נירנברג

הספר הוצג במשפטי נירנברג כחלק מהעדות לתעמולה הנאצית שיוליוס שטרייכר היה מראשיה. שטרייכר נידון למוות והוצא להורג ב-1946.
עותקים ותרגומים

עותקים מקוריים של הספר שמורים במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה בוושינגטון די.סי..
פעילים נאו-נאצים ממשיכים להדפיס את הספר ולהפיץ אותו בגרמנית ובתרגומים לשפות שונות.
ראו גם

הפרוטוקולים של זקני ציון
הערות שוליים

↑  "Der Giftpilz". German Propaganda Archive. Calvin University. נבדק ב-12 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  משפטי נירנברג, היום ה-31, 10 בינואר 1946, ישיבת אחר הצהריים
↑  "Cover of a German antisemitic children's book". US Holocaust Memorial Museum. נבדק ב-12 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  הפצת ספרי תעמולה נאצית אסורה בגרמניה, ‏פברואר 2020
↑  הפצה של "דר גיפטפליץ" באסטונית, ‏יוני 2007
פסנוע חדשות

דוגמה לפסנוע חדשות פשוט (בתחתית המסך)
פסנוע חדשות הוא פסנוע כותרות טקסטואליות המופיעות בתחתית או בצד מסך הטלוויזיה, לרוב במהדורות חדשות מסוגים שונים.
רשת CNN הייתה הרשת החדשותית הראשונה בעולם[דרוש מקור] שהחלה להשתמש בפסנועי חדשות, במהלך שנות התשעים. הרשת ואנשיה קיצרו את דברי הקריין לכדי משפט אחד או שניים, כאשר מעליו נמצאת הכותרת הראשית.
פסנועי חדשות בישראל

ערוץ 2 היה הראשון להשתמש בפסנועים בתקשורת הישראלית[דרוש מקור]. הפסנועים היו תמונה שקשורה לנושא (למשל, בזמן מחאת הסטודנטים ב-1994 התמונה הייתה מחברות לימוד). בשנת 1995, עם שינוי פורמט החדשות, הוקטנו התמונות ומתחתם נכתבה כותרת שמסכמת את הנושא (למשל, בניסיון התנקשות כושל נכתב "נוסה ונכשל"). השימוש בפסנועים הללו הסתיים ב-1996 עם מעבר חדשות 2 לאולפנים חדישים, אבל גם שם נעשה ניסיון להחזרתם ב-1997. בפיגוע שהתרחש בצומת מי עמי בשנת 2001, לאחר שחדשות 2 כבר לא השתמשו בפסנועי הצד, נכתב טקסט שמסכם את תוצאות הפיגוע ושודר במבט אותה שנה, מתחת לקריינית שהגישה את התוכנית.
עם הקמת חדשות 10 הייתה החברה החדשותית הראשונה[דרוש מקור] שהתחילה להשתמש בפסנועים קטנים ונוחים. לאחר מכן, בשנת 2005 גם חדשות 2 יצרו פסנועים קטנים וקריאים.
פטרו מושאט

פטרו "מושאט" או פטרו הראשון (ברומנית: Petru Muşat או Petru întâiul) היה שליט נסיכות מולדובה בין השנים 1375–1391. עלה לשלטון אחרי השליט קוסטיה.
על חותם של תעודה משנת 1377 מופיע תארו בלטינית כ-Petrus voivoda Moldaviensis (פטרו, וויווד של מולדובה) ובמסמך שהוצא בקנצלריה שלו ב-1 במאי 1384 שם השליט מופיע בצורת "פטרוס וויווד, דוכס מולדובה בחסדו של האל" «Petrus Waiwoda dei gratia dux Terre Moldavie»
רקע משפחתי

לפי המסורת ההיסטורית הרומנית שהייתה מקובלת עד לא מזמן, משערים כי פטרו הראשון מושאט היה בנו של השליט שקדם לו, קוסטיה ושל מרגרטה מושאט, בת או אולי נכדה של בוגדאן הראשון. דרך מרגרטה מושאט, פטרו מושאט ואחיו רומאן הם ממשיכי בית בוגדאן הראשונים ב"ענף" של שושלת זו, הנקרא "בית בני מושאט", ברומנית "המושאטינים" Muşatinii.
לאחרונה פורסמו מחקרים שלפיהם הוא היה למעשה בנו של אדם בשם שטפאן, בן של בוגדאן הראשון.
מדיניות החוץ

פטרו מושאט השתית את מדיניותו על מאמצים לשמירת יחסים טובים עם כל שכניו, ובמיוחד עם השכנה מצפון, פולין, שפרשה את חסותה על מולדובה. חסות זו הייתה עשויה להגן על מולדובה מפני הונגריה ששלטה בה בעבר. ב-27 בספטמבר 1387 נסע ללבוב והצהיר שם אמונים למלך ולדיסלב השני יאגיילו של פולין. נסיכות מולדובה נותרה ביחסי וסאליות כלפי פולין במשך כמאה שנה - עד שנת 1497.
בשנת 1388 פטרו קיבל את חבל פוקוטיה ("האליץ'") בעל שטח של 8,000 קמ"ר כערבון על הלוואה בת 3,000 רובלים כסף "פרנקיים" לאוצר המלך. ההלוואה לא הוחזרה אף פעם במלואה. חוב זה ואזור פוקוטיה היוו אחר כך במשך מאה וחמישים שנה סיבה לוויכוחים ומלחמות רבות בין שתי המדינות.
פטרו מושאט תיווך גם במשא ומתן בין פולין ובין ולאכיה (1390,1389) שבהנהגת מירצ'ה הזקן.
בזמנו קוימו גם המגעים הדיפלומטיים הראשונים בין מולדובה ובין הנסיכויות הרוסיות.
פטרו קיבל משלחת מטעם הקניאז דמיטרי דונסקוי. כמצוין בכרוניקות הרוסיות, בנו של דמיטרי, ואסילי, שהיה בן ערובה בידי אורדת הזהב יצא מהשבי אל פודוליה, לפי הכתוב, בתחום "הוולאכים הגדולים" (כלומר הרומנים) "של פטרו" (1386).
בימי מלכותו האזור שליד המבצרים חוטין, צצינו (צ'צ'ון) על יד צ'רנוביץ של היום וחמלב נכללו בשטח נסיכות מולדובה. ושטח מולדובה הורחב דרומה עד למבצר צ'טאטיה אלבה קרוב לים השחור.
מדיניות הפנים

בימי מלוכתו של פטרו מושאט מולדובה ידעה התפתחות כלכלית. מסמכים ראשונים מעידים על קיומן של ערים כמו יאש, רומן, סירט, באיה, טרגו ניאמץ, חרלאו וחוטין.
מאותה תקופה הגיע גם אזכור ראשון בתעודה משנת 1392 של חבל בוקובינה מצפון מולדובה.
בשנת 1385 פטרו קבע את בירתו באזור הזה, בעיר סוצ'אבה.
בין היועצים הבכירים של השליט מוזכרים בעלי התואר של פרקלאב או סטרוסטה ווורניק.
בנוסף בנה את מצודת הניאמץ ואת מנזר ניאמץ.
פטרו ייסד גם את כנסיית "השילוש הקדוש" בעיר סירט, אחד מהדוגמאות הראשונות של האדריכלות המולדבית בימי הביניים.
מטבעותיו

פטרו מושאט טבע מטבעות כסף מסוג גרוש, כלומר דינר גדול, עליהם הופיע מצד אחד מגן עם פרחי שושן ושלושה פסים אופקיים עד קו האמצע ומהצד השני ראש שור הבר עם קרניים, סמל מולדובה. בין הקרניים מופיע כוכב מחומש ומהצדדים גם סהר ורוזטה שסימלה את השמש. בשולי המטבעות כתובות בלטינית SIM PETRI WOIWODI ו-SI MOLDAVIENSIS שבהם סבורים כי המילה SIM או SI משמעותה sigilium כלומר "חותם". מטבעות אלה זכו להערכה רבה ונפוצו באזור רחב. אלו היו מטבעות ראשונים של נסיכות מולדובה והגיעו עד לפולין, ליטא, קרים, לחוף הים השחור ולשטחי יוגוסלביה לשעבר. המטבעה של פטרו הוציאה גם חצאי גרוש מכסף.
מאבק לאוטונומיה כנסייתית

מושאט פעל בניגוד לרצונו של הפטריארך אנטוניוס הרביעי מקונסטנטינופול (1389 - 1390 ו-1391 - 1397) ועמד על מינוי בישוף ("מיטרופוליט") הילידי יוסיף (ה"ולאדיקה יוסיף"), קרוב משפחה שלו, בראש המוסדות הכנסייתיים במולדובה. מינוי זה הוסכם עם הבישוף של האליץ'. הפטריארך זעם והטיל חרם על השליט הרומני.
בהמשך כמה אקסארכים, שליחים של הפטריארכים אנטוניוס ותאודוסיוס ביקרו במולדובה על מנת לקחת בידיהם את ראשות הכנסייה המולדבית אך לא הצליחו להניא את השליט מתמיכתו במינוי זה.
בסופו של דבר המינוי של הבישוף יוסיף הוכר על ידי הפטריארך מקונסטנטינופול מאוחר יותר בשנת 1404, בימי מלכותו של אלכסנדרו הטוב.
פטרו מושאט נפטר בשנת 1391. הוא נקבר ככל הנראה בכנסייה הנקראת כעת כנסיית מיראוץ, הכנסייה העתיקה ביותר בעיר סוצ'אבה. הקבר המשוער התגלה בעת עבודות שיפוצים שנעשו בכנסייה בשנים 1996 - 1997 ובגדים רשמיים שנמצאו בו מוצגים במוזיאון להיסטוריה של סוצ'אבה.
הנצחה

פסל של פטרו מושאט הוצב בפני בית התרבות של העיר סוצ'אבה - זמנית, בעת שיפוצים במקום אוחסן במוזיאון של העיר.
מכללה טכנית בסוצ'אבה נושאת את שמו
נישואיו וצאצאיו

פטרו מושאט היה נשוי לנסיכה פולניה ממזוביה ששמה אינו ידוע, בת של יאנוש הראשון ושל אנה דנוטה, קרובת משפחה של מלכת פולין, יאדביגה. נולדו לו שני בנים, רומן ואיוואשקו שטענו בזמנם לכתר מולדובה.
מקורות נוספים

Constantin C. Giurescu, Dinu C.Giurescu Istoria Românilor,vol.2 Editura Stiinţifică şi Enciclopedică Bucureşti, 1976 (קונסטנטין ג'ורסקו, דינו ג'ורסקו - תולדות הרומנים כרך ב', ההוצאה המדעית והאנציקלופדית, בוקרשט, 1976 - ברומנית)
Constantin Rezachevici - Cronologia critică a domnilor români din Ţara Românească şi Moldova:1324 - 1881, Bucureşti: Editura Enciclopedică, 2001 ISBN 973-45-0386-3
Vol. 1: Secolele XIV - XVI. - 2001. ISBN 973-45-0387-1
Господари «Земли Молдавской» в монетной чеканке. Первые монетные выпуски Молдавии STRATUM Plus nr.6, 182-201, Chişinău, 1999 שליטי "ארץ מולדובה" על מטבעות. המטבעות הראשונות של מולדובה - ב"סטאטום פלוס", כתב העת לארכאולוגיה ואנתרופולוגיה בשפה הרוסית, מס. 6, ע' 182 - 201, קישינב, 1999)
Крылов А. Б. Религиозная ситуация и этнополитические факторы в Республике Молдове // Молдавия. Современные тенденции развития. — Российская политическая энциклопедия, 2004. — С. 318. — ISBN 5-8243-0631-1
Jan Tęgowski, Powiązania genealogiczne wojewodów mołdawskich Bogdanowiczów z domem Giedyminowiczów w XIV-XV wieku, "Genealogia. Studia i materiały historyczne", t. 3, 1993, s. 46-50, 52-53
Magazin Istoric Nr. 1 și 5 / 2009 (כתב העת הרומני להיסטוריה "מגזין איסטוריק"), מס. 1 ו-5 בשנת 2009
הערות שוליים

↑  ע' 40 (1976) C.C.Giurescu, D.Giurescu
↑  בכתב העת "מגזין איסטוריק" מס. 1 ומס. 5 בשנת 2009
↑  שם
↑  יואנה ג'ורג'סקו טנאסה - הקמת מולדובה והכרת המיטרופוליה של סוצ'אבה באתר הנוצרי אורתודוקסי אפוסטוליה, ברומנית 1 באפריל 2010
↑  V.Agrigoroaiei - 2007
↑  Paula Scânteianu, [www.historia.ro/.../statuia-lui-petru-musat-conservata-muzeu-suceava כתבה באתר היסטוריה], סתיו 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119001527  VIAF: 42638433   WorldCat (עם VIAF): 42638433 
מטבעות גרוס מולדובני
קברו המשוער של פטרו מושאט מכוסה בזכוכית, בכנסיית מיראוץ, צילום מאת צ'זאר סוצ'ביאנו
פרנסיס קיירמה

פרנסיס קיירמה (באנגלית: Francis Kyeremeh; נולד ב-22 ביוני 1997) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בסרייבו.
קריירה

קיירמה התחיל את הקריירה שלו בברונג אהארו סטארס(אנ') ממולדתו, ובקיץ 2015 חתם בקבוצת יגודינה מליגת העל הסרבית. ב-13 בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 2–0 על OFK בלגרד, בו גם כבש את שער הבכורה שלו. במהלך העונה שיחק במקביל גם בקבוצת הנוער של המועדון, ובקבוצה הבוגרת ערך בסך הכל 23 הופעות ליגה, בהן כבש שלושה שערים.
בקיץ 2016 חתם קיירמה לשלוש שנים ברדניק סורדוליצה(אנ'). ב-26 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 0–1 למטלאק גורניי מילנובאץ. ב-8 באפריל 2017 הורחק בהפסד 1–2 לפרטיזן בלגרד. בסך הכל שיחק קיירמה שלוש שנים במועדון, במהלכן ערך 90 הופעות בליגת העל הסרבית, וכבש ארבעה שערים.
ב-30 ביולי 2019 הגיע קיירמה לישראל ונבחן במדי הפועל תל אביב בהפסד 2–3 למ.ס. אשדוד בגביע הטוטו, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. למחרת חתם קיירמה לעונה אחת בהפועל תל אביב, עם אופציה לעונה נוספת. ב-23 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–3 להפועל באר שבע. את שער הבכורה שלו בליגת העל כבש ב-6 באוקטובר 2019, במשחק מול הפועל רעננה שהסתיים בתיקו 2–2. הוא שוחרר מהקבוצה בינואר 2020.
במרץ 2020, חתם בז'לגיריס וילנה מליגת העל הליטאית.
הערות שוליים

↑  מאור רחמני, ‏אחרי שהרשים, קיירמה חתם בהפועל תל אביב, באתר ONE‏, 31 ביולי 2019
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרנסיס קיירמה".
פיצויי מלחמה

פיצויי מלחמה הם פיצויים המשולמים על ידי צד אחד או יותר ליתר הצדדים לאחר מלחמה בין הצדדים. הפיצויים מיועדים לפצות על נזקים והוצאות ובדרך כלל מוכתבים על ידי המנצחים למנוצחים. הפיצויים יכולים לבוא לידי ביטוי בתשלומים או בהעברת בעלות על טובין, אך לא בהעברת ריבונות על טריטוריות.
הנוהג לחייב מנוצחים בפיצויי מלחמה קיים עוד מימי קדם, אלכסנדר מוקדון גבה פיצויי מלחמה וקרתגו שילמה לרפובליקה הרומית פיצויי מלחמה לאחר המלחמות הפוניות.
תשלום פיצויי מלחמה מוטל רק כשיש צד מנצח וצד מנוצח, אם אין הכרעה ברורה, כמו במלחמת איראן–עיראק, לא נקבעו תשלומי פיצויי מלחמה, למרות שהיו נזקי מלחמה גדולים מאוד.
דוגמאות בהן הוטלו פיצויי מלחמה משמעותיים

בהסכם שימונוסקי סין המובסת נאלצה לשלם פיצויים ליפן ולוותר לטובתה על האי פורמוזה  ועל חצי-האי ליאודונג(אנ'), שנמצא מדרום למנצ'וריה. בנוסף, הסכימה סין לקבל את התנאי היפני להכיר בעצמאות קוריאה.
אחרי מלחמת צרפת–פרוסיה, על פי תנאי הסכם פרנקפורט (1871)(אנ') צרפת המובסת נאלצה להעביר לגרמניה את מחוז אלזס-לורן ולשלם פיצויים בגובה של 5 מיליארד פרנק. הכוחות הגרמניים נשארו בחלקים של צרפת עד שהתשלום האחרון של השיפוי שולם בספטמבר 1873, (לפני המועד המתוכנן).
אחרי מלחמת העולם הראשונה הוטל על גרמניה תשלום פיצויים כבדים, שגרמו לאינפלציה חריפה ולעליית רגשות לאומיים שהובילו לעליית המפלגה הנאצית לשלטון. בנוסף להם הוטלו בחוזה ברסט-ליטובסק תשלומי פיצויי מלחמה על רוסיה, אולם סעיף זה בחוזה בוטל באופן חד-צדדי על ידי הממשלה הבולשביקית זמן קצר לאחר מכן, ובהסכם רפאלו (1922) הדרישה לפיצויים בוטלה רשמית. ובחוזה ניי הוטל על בולגריה לשלם פיצויים לרומניה, לממלכת יוגוסלביה וליוון.
הערות שוליים

↑  חניבעל ברקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007549299005171  LCCN: sh2004003394  NKC: ph284031
פרם קינג פולדה

| --- | --- |

פרם קינג פולדה
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  "KING"
 יצרן:  Fram-King)   Elektromaschinbau Fulda GmbH)
 שנות ייצור:  1956–1962
 הרכבה:  שוודיה שוודיה
 מרכב:  תלת  אופן
 אורך:  3,150 מ"מ
 רוחב:  1,450 מ"מ
 משקל:  330 ק"ג (ריק), (מטען מקסימלי 270 ק"ג)
 בסיס גלגלים:  2,100 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדרים, 2 פעימות, 191 סמ"ק המפיק 9.5 כ"ס (מנוע מסוג: "Fitchel & Sachs 2-stroke")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  85 קמ"ש
פרם קינג פולדה (בשוודית Fram-King-Fulda) היא מכונית מיקרו, בעלת מרכב פיברגלאס, בתצורת תלת-אופן (גלגל אחורי בודד), אשר יוצרה על ידי חברת "פרם קינג" ("Elektromaschinbau Fulda GmbH") השוודית בעיר "Helsingborg" בין השנים 1956–1962.
סך הכול יוצרו 411 יחידות.
הדגם השתייך לסדרת מכוניות המיקרו מסוג "Fuldamobil" כמו אלטה A200 היוונית.
פרם קינג פולדה

2 דלתות
דלת קדמית - פתיחה בניגוד לכיוון התנועה ("דלתות התאבדות")
4 מקומות ישיבה (2 מקדימה, 2 מאחור (ספסל צר מאד))
מערכת חשמל - 12 וולט
מידות 3 גלגלים: 4.40x8
תאוצה 0-100 קמ"ש ב-32.4 שניות
מחיר דגם ה"פרם קינג פולדה" בהשקתו בגרמניה, עמד על 2,250 מרקים גרמנים
תמונות

פרם קינג פולדה  שנת 1957
פרם קינג פולדה
פרם קינג פולדה
פרם קינג פולדה, שנת 1959 - מבט לתא הנהג
פרם קינג פולדה
פרם קינג פולדה, שנת 1959
לקריאה נוספת

פרם קינג פולדה (anemotormuseum)
פרם קינג פולדה - תמונה(הקישור אינו פעיל) (oppositelock.kinja)
הערות שוליים

↑  פרם קינג פולדה  allcarindex.com/main-index/car-make-details/Sweden-King--Fram-King-Fulda
↑  פרם קינג פולדה 1959 "KING" (Fram King Fulda)
↑  פרם קינג פולדה Fuldamobil S-7 (Fram King Fulda) data catalogue
פרם ראוואט

| --- | --- |

 לידה:  10 בדצמבר 1957 (בן 66) הרידוואר ,הודוהודו
 מדינה:  ארצות הברית, הודו 
 פעילות בולטת:  מורה רוחני, שגריר שלום בינלאומי ומייסד קרן הומניטרית.
 תקופת הפעילות:  מ-1966 
 www.premrawat.com
 
פרם ראוואט נולד כפרם פל סינג ראוואט, מוכר גם כמהרג'י ובעבר גורו מהרג'י (באנגלית: Prem Rawat); ‏נולד ב-10 בדצמבר 1957) הוא מרצה בינלאומי ומייסד קרן הומניטרית. בעבר כונה גם מורה רוחני.
חייו

פרם ראוואט נולד ב-10 בדצמבר 1957 בהרידוואר שבהודו, לאב שהיה ראש תנועה רוחנית ומורה דרך. הוא החל לשאת דברים בפני קהל כבר בגיל 6, וגיל 8, כאשר נפטר אביו, נטל את מקומו והפך למורה בעצמו. אביו של פרם ראוואט דיבר רבות על כך שבנו הצעיר יעביר את מסר השלום מעבר לים, וזו הייתה גם הסיבה שרשם אותו לבית ספר קתולי בו למד אנגלית. אנשי המערב החלו להיחשף לתורתו בהדרגה עקב מפגשים בינו לבין מחפשי דרך מערביים שהגיעו להודו בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 ותחילת שנות ה-70.
ביוני 1971 עזב פרם ראוואט את הודו ונסע למערב, שם הפך למוקד של תשומת לב תקשורתית. נאומו הראשון במערב נישא בפסטיבל מוזיקת פופ בגלסטונברי, באנגליה. המסר שלו דיבר בתחילה בעיקר לצעירים היפים. ראוואט קבע את ביתו בארצות הברית והחל לנסוע וללמד בעולם כולו.
במשך השנים הפך לנואם מבוקש, ובין השאר נאם בפרלמנטים של איטליה, אוסטרליה, מלזיה, ספרד ובפרלמנט האירופי בבריסל. הוא קיבל אותות הוקרה רבים ממושלים, ממדינות ומראשי ארגונים חברתיים והומניטריים על פועלו. ב-2001 נוסדה "קרן פרם ראוואט" על מנת לתרום למאמצים הומניטריים בינלאומיים ולקדם את המסר שלו. המוטו של הקרן הוא: כבוד, שלום ושגשוג.
קרן פרם ראוואט תורמת להיכרות עם המסר של שלום של פרם ראוואט בעזרת שני פרויקטים עיקריים:
סדנאות "לחיות בשלום עם עצמך" (PEP-Peace Education Program)
תוכנית סיוע במזון (Food for People FFP)
פרם ראוואט ביקר בישראל 5 פעמים. הוא הרצה באוניברסיטת תל אביב ובנמל תל אביב בפני קהל של כ-2000 איש. הרצאותיו שודרו במשך 4 שנים בערוץ 39 בהוט.
ב-2006 הוציאה אנדריאה קיגאן עיתונאית וסופרת, ביוגרפיה על חייו ועל המסר של פרם ראוואט: Peace is Possible.
ב-2015 יצא לאור ספר של סיפורים שנכתבו על ידי פרם ראוואט: "Splitting the Arrow - Understanding the Business of Life" הספר מכיל סיפורים באורכים שונים, החוצים תרבויות ומשרטטים משמעות פשוטה לעסק הזה של החיים: מהי הצלחה ומהו שגשוג.
משנתו

משנתו של פרם ראוואט מתבססת על המסר: "מה שאתה מחפש נמצא כבר בתוכך". על נושא זה, בווריאציות שונות ובתוספת דוגמאות, משלים ותובנות, הוא מדבר בהרצאותיו, וטוען שהוא יכול להראות באופן מעשי לכל מי שחפץ בכך את היופי והשלום שנמצאים בתוכו. לדרך מעשית זו הוא קורא "הידע", והטכניקות של ידע זה לא השתנו במשך השנים. פרם ראוואט פיתח תהליך הנקרא "מפתחות" עבור האנשים המעוניינים לדעת איך למצוא את השלום האישי.
סביב הידע קיימת מסגרת תומכת של שותפות בקהילת מתרגלי הידע, שותפות בעשייה וקבלת הדרכה והשראה מדרכו של המורה.
עם זאת, שינוי גדול חל במשך השנים באופן בו מציג פרם ראוואט את עצמו ואת המסר שלו, וכיום האנשים שלמדו טכניקות אינם משתייכים לארגון כלשהו. הוא משתמש באמצעים הטכנולוגיים הקיימים והמתפתחים להנגשת המסר שלו בעולם.
מחלוקות

בגיל 16 החל ראוואט לתפוס מקום פעיל יותר בדרך שבה מוצג המסר שלו לעולם. עקב כך נתגלעו סכסוכים מרים בינו לבין אמו ואחיו, שעד אז ניהלו עבורו את עסקיו, והוא התנער מפעילותם והחל לנהל את תנועתו ופעילותו באמצעות כמה מחסידיו.
בתחילת דרכו במערב בשנות ה-70 של המאה שעברה, קיימו תלמידיו מפגשי "שיח האמת" ('סאט-סאנג' בהודית). בשיחות אלה סיפרו התלמידים על התנסותם, או על ההתפעלות שהם חשים בעקבות השינוי החיובי שחל בחייהם. היו שטענו שמפגשים אלה דומים לא מעט למנהגי הווידוי בכנסיות וה"אודיטינג" בסיינטולוגיה, שגורמים למאמין לחלוק עם מנהיגי הכת וחבריו פרטים אינטימיים על חיי הרגש שלו, מה שעלול לחשוף אותו לסכנת מניפולציה ושימוש לרעה בהם.
במהלך שנות ה-80 של המאה שעברה, הוא צבר הון עתק ממכירת קלטות של הרצאותיו, וברשותו כיום אחוזת-מגורים מפוארת ומטוס מנהלים פרטי, בעודו מטיף למאמיניו להעדיף את הבנת הזהות העצמית, על פני התמקדות בטיפוח קריירה. תומכיו תירצו סתירה זו בכך שאין רע בצבירת רכוש אלא בהתקשרות הרגשית (attachment) לרכוש או לקריירה, ולטענתם ראוואט בעצמו אינו קשור רגשית להון שצבר.
במשך הזמן, בתגובה לביקורת, נעשה המסר של ראוואט יותר אוניברסלי ופחות "הודי", ובתחילת שנות ה-80 הפריד את המסר שלו מהמסורת ההודית שנקשרה אליו בתחילת דרכו. "המסר הזה פשוט. הוא אינו קשור לשום דת. הוא אינו קשור לאף פילוסופיה. המסר פונה לבני אדם חיים אשר רוצים לחוות את הדבר החי בתוכם."
הערות שוליים

↑  Mitch Ditkoff, Splitting the Arrow: A New Book by Prem Rawat
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011910631505171  BnF: cb162624125 (data)  GND: 133863085  ISNI: 0000 0001 1493 5382  LCCN: n50019973  NKC: jo2017973054  NLK: KAC201771817  NTA: 226478068  SELIBR: 317818  VIAF: 72635462   WorldCat (עם VIAF): 72635462
פיג'ו סוג 17

| --- | --- |

"פיג'ו סוג 17", שנת 1898
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיג'ו
 שנות ייצור:  1897–1902
 יחידות שיוצרו:  182
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  Peugeot Type 11 (צר')
 מודל אחריו:  פיג'ו סוג 26
 סיווג:  "Runabout (car)" (אנ')
 אורך:  2,450 מ"מ
 רוחב:  1,500 מ"מ
 בסיס גלגלים:  1,500 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  2 צילינדרים, המפיק 5 כ"ס  2 צילינדרים, המפיק 8 כ"ס
"פיג'ו סוג 17", שנת 1898
"פיג'ו סוג 17", שנת 1898
פיג'ו סוג 17 (בצרפתית: Peugeot Type 17) היא מכונית קטנה ופתוחה, (קבריולה) מסוג "(Runabout car)" (אנ'), מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בין השנים 1897–1902 בצרפת.
מאפיינים

יוצרו 182 יחידות.
מנוע בנזין.
מנוע בעירה פנימית.
4 מושבים (מושבים קדמיים + 2 מושבים אחוריים).
תצורת ישיבה - "(Vis-à-vis automobile)" (צר') (2 נוסעים מול 2 נוסעים) (ראו תמונה).
מערכת היגוי - הגה בצורת חצי סהר ממוקם מימין.
גלגלים לא סימטריים - גלגלים קדמיים קטנים מגלגלים אחוריים.
2 פנסי תאורה קדמיים.
ראו גם

פיג'ו סוג 4
פיג'ו סוג 6
פיג'ו סוג 15
פיג'ו סוג 16
פיג'ו סוג 33
פורטסמות'

ערך זה עוסק בעיר בממלכה המאוחדת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אוניית הצי המלכותי "וורייר" (לוחם).
פורטסמות' הישנה
פורטסמות' (באנגלית: Portsmouth) היא עיר הממוקמת במחוז המפשייר שבחופה הדרומי של אנגליה בממלכה המאוחדת, על האי פורטסי.
לאורך השנים שימשה העיר כעיר נמל חשובה, והיה ממוקם בה נמל של הצי המלכותי. כיום מוצגת בנמל זה אה"מ ויקטורי - אוניתו של האדמירל הוריישו נלסון.
כלכלה

כעשירית מכוח העבודה של העיר מועסק במספנות הצי ובנמל. בעיר פועל צי דייג קטן. בשלהי המאה ה-20 הפכה התיירות לענף נוסף עליו מתבססת כלכלת העיר.
ממשל ופוליטיקה

העיר מנוהלת על ידי מועצת העיר של פורטסמות'. המועצה החלה לפעול על פי צו מלכותי משנת 1194. במועצת העיר 42 חברי מועצה. חברי המועצה נבחרים מתוך 14 רובעי העיר (לכל רובע 3 חברי מועצה) לתקופה של ארבע שנים. כאשר הבחירות נערכים מדי שנה או שנתיים (ובכל פעם נבחר חבר מועצה אחד עבור הרובע, על בסיס המקום שהתפנה במועצה).
גבולות העיר הורחבו בשנת 1904 והכלילו בשטח העיר גם את האי פורטסי. הרחבות נוספות בוצעו בשנים 1920 ו-1932. העיר מהווה חלק מהמחוז הטקסי המפשיר.
העיר מחולקת לשני מחוזות בחירה לפרלמנט הבריטי: פורטסמות' דרום (Portsmouth South) ופורטסמות' צפון (Portsmouth North).
אוכלוסין

מרבית אוכלוסיית העיר (94.7%) היא אוכלוסייה לבנה. בשל הקשר ההדוק בין העיר לצי הבריטי, תושבים רבים הם אנשי צי או עובדים בתעשייה המסייעת לצי. אי לכך, היגרו אל העיר תושבים מכל האיים הבריטיים - מוצא חלק ניכר מתושבי העיר סקוטי או אירי.
| שנה | בתי מגורים | אוכלוסין |
| --- | --- | --- |
| 1310 |  | 740 (משוער) |
| 1560 |  | 1000 (משוער) |
| 1801 | 5,310 | 32,160 |
| 1851 | 12,825 | 72,096 |
| 1901 | 36,368 | 188,133 |
| 1951 |  | 233,545 |
| 1961 | 68,618 | 215,077 |
| 1971 |  | 197,431 |
| 1981 |  | 175,382 |
| 1991 |  | 177,142 |
| 2001 |  | 186,700 |
תרבות

בעיר פועלים שני תיאטראות: התיאטרון המלכותי החדש (The New Theatre Royal), הפועל במרכז העיר ומתמחה במחזות קלאסיים ומודרניים ותיאטרון המלכים (Kings Theatre) המתמחה במחזות זמר. בעיר נערכת מדי שנה תחרות בינלאומית של נגינה על כלי מיתר.
ספורט

בעיר קבוצת כדורגל מהליג 1 (הליגה השלישית בהיררכית הליגות של אנגליה) - פורטסמות' המשחקת בפראטון פארק.
תקשורת

בעיר פועלת תחנת טלוויזיה מקומית - ITV1 Meridian, ותחנת רדיו מקומית "107.4 The Quay". כמו כן יוצא לאור בעיר היומון - "חדשות פורטסמות' והשבועון "The Journal".
גאוגרפיה

מרבית שטח העיר ממוקם על האי פורטסי, במפגש הנהר סולנט עם התעלה האנגלית. פורטסמות' היא למעשה העיר היחידה בממלכה המאוחדת הממוקמת על האי. העיר היא העיר השנייה בצפיפותה בממלכה, לאחר לונדון, והעיר ה-13 בצפיפות אוכלוסייתה באירופה.
מערבית לאי נמצא נמל פורטסמות', וממזרח לאי נצא נמל לאנגסטון. מצפון לאי נמצאת גבעת פורטסדאון. בשל קרבתה לים העיר נמצאת בגובה ממוצע של 3 מטרים מעל פני הים. הנקודה הגבוה ביותר בעיר היא צלב קיגסטון, שגובהו 7 מטרים מעל פני הים.
השכלה

בעיר פועלת אוניברסיטת פורטסמות' הידועה בהתמחותה במתמטיקה ובביולוגיה, וכן מספר מכללות ובהן מכללת הייבורי המתמחה בחינוך ומכללת פורטסמות'.