קווניה

| --- | --- |
שירה של גלדריאל באחוות הטבעת, תעתיקים בקווניה ובאנגלית
שירה של גלדריאל באחוות הטבעת, תעתיקים בקווניה ובאנגלית
 אזורים:  אמן, הארץ התיכונה
 דוברים:  בלגנדריום של טולקין: בעיקר האלדר  בעולם האמיתי: השפה שגורה בפיהם של חובבי טולקין בודדים
 כתב:  טנגוור ושיטות נוספות
 משפחה:  שפות מתוכננות שפות הארץ התיכונה קווניה
 לאום:  עלפים
 קוד שפה:  qya 
 קוד ISO 639-3:  qya 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
קְוֶנְיָה (נהגה ˈkʷwɛɲja; באנגלית: Quenya; בטֶנְגְוָּר:) היא שפה מתוכננת, אחת מכמה שפות שפיתח הבלשן והסופר ג'. ר. ר. טולקין עבור העלפים בלגנדריום שלו.
את הרעיון לשפת עלפים הגה לראשונה טולקין בסביבות 1910. במהלך השנים שינה את הדקדוק רבות עד שהיה מרוצה ממנו כשאוצר המילים נותר יציב לאורך הזמן. בהתחלה קרא טולקין לשפה בשם "עֲלְפִין", על שם דובריה, אך מאוחר יותר שינה את שמה מעלפין ל"קֶנְיָה" ולבסוף לקווניה. השפה הפינית הייתה למקור השראה חשוב עבור השפה, לצד לטינית ואנגלית עתיקה, שבהן שלט טולקין. יוונית ווולשית, שפות אחרות שטולקין שלט בהן במידה מסוימת, היו השראה אף הן (ולשית הייתה אחר כך מקור ההשראה העיקרי לשפת עלפים נוספת, סִינְדָרִין). שפות גרמאניות עתיקות, ובפרט גותית, היו גם הן מקור השראה במהלך תהליך הפיתוח של השפה.
מאפיין יוצא דופן של קווניה כשפה מלאכותית היה העובדה שטולקין פיתח עבורה היסטוריה פנימית רחבה ביותר, ברמה שמיישרת קו יחד עם עומק היריעה הספרותית של הלגנדריום עצמו. טולקין הרגיש שהשפות שלו מתפתחות ודינמיות לאורך השנים, בדיוק כמו השפות האמיתיות שחקר – לא כתוצאה מבידוד דובריהן, אלא כתוצאה מהגירה ומגע בין דוברי השפות השונות הללו.
בלגנדריום של טולקין, דהיינו העולם הספרותי שבו קיימת בין השאר עלילת "שר הטבעות", קווניה היא רק שפת עלפים אחת מבין כמה שפות שבהן מדברים העלפים. משמעות השם קווניה היא "שפה" / "לשון", או בהשוואה לשפות גזעים אחרים שהעלפים יפגשו במהלך הזמן, "לשון העלפים", וכתוצאה מכך מכנים העלפים את עצמם "קְוֶנְדִי" ("הדוברים בלשון"). לאחר נדידת העלפים מאגם קוּיוּיֵנֶן והתפצלותם, נחשבה הקווניה לשפתם של שלוש עדות האֶלְדָר (העלפים הנעלים) הוַנְיָר, הנוֹלְדוֹר וחלק מעדת הטֵלֵרִי, אשר עזבו את הארץ התיכונה במסעם לוַלִינוֹר שבאָמָן כדי לחיות לצד הוַלָאר באֶלְדָמָר. מבין שתי העדות שהגיעו לוולינור, רובה של אחת העדות האלו, הנולדור, חזר לארץ התיכונה, שם פגשו הנולדור את העלפים האפורים (הסינדר, הטלרי שנותרו בבלריאנד), דוברי הסינדרין. בארץ התיכונה אימצו לבסוף הנולדור את הסינדרין כשפתם היומיומית והקווניה נותרה כשפה בשימוש ליטורגי ופואמי. העדה השנייה, הווניר, שנותרה בוולינור, המשיכה את השימוש בקווניה. כשהנולדור עזבו לארץ התיכונה התרחק בהדרגה הניב הנולדורי של השפה מהניב הווניארי המדובר בוולינור, ועבר שינויים בצליל ובדקדוק.
במהלך העידן הראשון הייתה קווניה לסמל מעמדם הרם של העלפים, בגלל קשרם הקרוב עם הולאר, אלי העולם; ואחר כך, כשהתהפכו היוצרות ותרבות העלפים הנעלה הלכה ודעכה במהלך העידנים השני עד השלישי, הפכה השפה לסמל שקיעתם. למרות דעיכתם האיטית של העלפים, ידעה השפה פריצת דרך כאשר למדו אותה אנשי ממלכת האי נוּמֶנוֹר וצאצאיהם בעידנים השני והשלישי בהתאמה. בעידן השלישי המשיכו יוצאי הנולדור לדבר קווניה, אולם כשפה שנייה. קווניה המשיכה לשמש כשפה לדיבור וכתיבה, אך בעת הזו הייתה סינדרין שפת אמם של כל העלפים, שמקורה עוד בעלפים האפורים של בלריאנד.
נוכחות השפה בלגנדריום מצומצמת והאזכורים העלילתיים שלה מתרכזים בעיקר בשר הטבעות, כמו גם ביצירת הרקע שפורסמה לאחר מות טולקין, הסילמריליון. הטקסט הארוך ביותר בשפה זאת שפורסם במהלך חיי טולקין הוא הפואמה: "נָמָרִיֶה" (קינת גלדריאל). רוב הטקסטים בקווניה אינם בני יותר מכמה שורות. במותו הותיר אחריו טולקין מספר יצירות לא גמורות כתובות בקווניה, לצד ניתוחים אקדמיים של השפה, שחוקרי טולקין אספו והוציאו לאור לאחר מכן במסגרת כתבי העת "Parma Eldalamberon" ו-"Vinyar Tengwar".
כשיצר את קווניה, טולקין מעולם לא דמיין כי היא תהיה חלק מהלגנדריום שלו, תזכה לפרסום ותהיה בעלת השפעה כה גדולה על עולם הפנטזיה. אי לכך, הוא לא יצר אוצר מילים מספיק רחב שיאפשר לדבר בשפה באופן חופשי. אולם מאז שנות השבעים, מעריציו כותבים ויוצרים שירים וסיפורים בשפה ויוצרים מילים חדשות, שהן למעשה "נאו קווניה" שמקורה לא בטולקין עצמו.