stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אביגיל בת ישי
אילן יוחסין

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |  בעז  בעז     |  בעז  בעז     |  בעז  בעז     |   |     |   |  רות המואביה  רות המואביה     |  רות המואביה  רות המואביה     |  רות המואביה  רות המואביה     |   |  מחלון  מחלון     |  מחלון  מחלון     |  מחלון  מחלון     |   |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |  עובד  עובד     |  עובד  עובד     |  עובד  עובד     |   |   |   |  עדאל  עדאל     |  עדאל  עדאל     |  עדאל  עדאל     |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |  ישי  ישי     |  ישי  ישי     |  ישי  ישי     |   |     |   |  נצבת  נצבת     |  נצבת  נצבת     |  נצבת  נצבת     |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |     |   |     |   |     |   |   |   |   |   |   |  |
|   |   |  דוד המלך  דוד המלך     |  דוד המלך  דוד המלך     |  דוד המלך  דוד המלך     |   |  אליאב  אליאב     |  אליאב  אליאב     |  אליאב  אליאב     |   |  צרויה  צרויה     |  צרויה  צרויה     |  צרויה  צרויה     |   |   |  |  אביגיל  אביגיל     |  אביגיל  אביגיל     |  אביגיל  אביגיל     |
|   |   |   |     |   |   |   |   |   |   |   |    |   |   |   |   |  |   |  |
|  שלמה המלך  שלמה המלך     |  שלמה המלך  שלמה המלך     |  שלמה המלך  שלמה המלך     |   |  אמנון, אבשלום, אדוניה ואחרים  אמנון, אבשלום, אדוניה ואחרים     |  אמנון, אבשלום, אדוניה ואחרים  אמנון, אבשלום, אדוניה ואחרים     |  אמנון, אבשלום, אדוניה ואחרים  אמנון, אבשלום, אדוניה ואחרים     |   |  יואב  יואב     |  יואב  יואב     |  יואב  יואב     |   |  עשהאל  עשהאל     |  עשהאל  עשהאל     |  עשהאל  עשהאל     |   |  עמשא  עמשא     |  עמשא  עמשא     |  עמשא  עמשא     |
 
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  אבישי  אבישי     |  אבישי  אבישי     |  אבישי  אבישי     |   |   |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  דעת מקרא, שמואל ב יז
↑  נבל מכונה "כליבי", כלומר בן משפחת כלב בן חצרון. אביגיל מכונה כרמלית, ולכן כנראה גם הייתה ממשפחת כלב. כך שייתכן שכדי להבדיל בין שתי הנשים ממשפחת דוד, אביגיל זו כונתה "אביגיל בת כלב" ואביגיל השנייה כונתה "אביגיל בת נחש", כאשר שמות אבות המשפחה כשמות חיות מודגש.
↑  ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק י"ז
↑  ספר שמואל ב', פרק י"ז, פסוק כ"ה
↑  מלבי"ם, ספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק ט"ו.
↑  כמו הפסוק "לבן בן בתואל הארמי אחי רבקה אם יעקב ועשיו".
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ע"ז, עמוד א'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת יבמות,  פרק ח', הלכה ג'.
גדוד הדואר המרכזי 6888

| --- | --- |

 No mail, low morale
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1945–הווה (כ־80 שנה) 
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה 
 פיקוד
 מפקד נוכחי:  צ'ריטי אדמס ארלי 
 
לוגו גדוד 6888 של חיל הנשים
גדוד הדואר המרכזי 6888, שכונה "Six Triple Eight", היה גדוד שניהל שירותי דואר, הורכב ברובו מנשים אפרו-אמריקאיות והיה שייך לחיל הנשים האמריקאי (WAC). בגדוד היו 855 נשים ובראשו עמדה מייג'ור צ'ריטי אדמס. הייתה זו היחידה השחורה היחידה של צבא הנשים של ארצות הברית שנשלחה אל מעבר לים במלחמת העולם השנייה. והמוטו שלה היה "אין דואר, מורל נמוך". הגדוד היה מחולק ל-5 פלוגות: מפקדה ו-4 פלוגות. רוב חיילות ה-6888 עבדו כפקידות דואר, אך אחרות היו טבחיות, מכונאיות או מילאו תפקידי תמיכה אחרים, כך שה-6888 הייתה יחידה עצמאית.
היסטוריה

במהלך מלחמת העולם השנייה התמודד צבא ארצות הברית עם מחסור משמעותי בכח אדם לניהול שירות הדואר מעבר לים. בשנת 1944, פעלה מרי מקלאוד בת'ון להשיג את תמיכתה של הגברת הראשונה, אלינור רוזוולט, ביוזמתה לשלב נשים שחורות בתפקידים צבאיים במלחמה שמעבר לים. במקביל, עיתונים אפרו-אמריקאים גם הם קראו לצבא ארצות הברית "להשתמש בנשים שחורות בעבודות משמעותיות בצבא".
הנשים שהתגייסו לצבא עברו הכשרה בסיסית בג'ורג'יה. נשים שכבר גויסו ל-WAC, כמו אליס דיקסון, שירתו במקומות שונים, כולל הפנטגון, לפני שהצטרפו לגדוד 6888.
היסטוריה > בריטניה

חיילות גדוד 6888 עזבו את ארצות הברית ב-3 בפברואר 1945, הפליגו בספינת הקו המהירה איל דה פראנס (Île de France) והגיעו לגלאזגו.
הספינה נתקלה במספר צוללות גרמניות במהלך ההפלגה, מה שאילץ אותה לבצע תמרוני התחמקות,
אך היא הגיעה לגלאזגו בבִּטְחָה. הגדוד הועבר ברכבת לברמינגהאם. ב-15 בפברואר נערכה ביקורת ליחידה והיא צעדה בביקורת בפני לוטננט גנרל ג'ון ק"ה לי (Lt. Gen. John C. H. Lee), שאחראי היה על אזור התקשורת, בזירת המבצעים האירופי (ETO), ובפני הגנרל רוברט מקגוון ליטלג'ון
Gen. Robert McGowan Littlejohn), שהיה ראש המפקדה הראשית, ETO, ובתחומי אחריותו נכללו גם שירותי הדואר.
פקידי הצבא סברו שדואר שלא נמסר לנמענים פוגע במורל. מכתבים וחבילות רבים כללו רק את השם הפרטי של הנמען המיועד, שם נפוץ או כינוי.
על פי ההערכות, היה צבר של 17 מיליון פריטים.
חיילות גדוד 6888 פיתחו מערכת משלהן לטיפול בצבר הדואר: יצירה ותחזוקה של אינדקס כרטיסיות שבסופו של דבר הכיל 7 מיליון כרטיסיות של אנשים בעלי שמות זהים או דומים, תוך שימוש במספרים סידוריים צבאיים כדי להבחין ביניהם. חיילות הגדוד עבדו שבעה ימים בשבוע, ב-3 משמרות, בעיבוד ומשלוח דואר לכוחות הלוחמים באירופה.
כל משמרת טיפלה בכ-65,000 דברי דואר. בסך הכל טיפלה היחידה בדואר עבור למעלה מ-4 מיליון אנשי צבא ואזרחים, ופינתה צבר דואר בבריטניה ובצרפת.
בתחילת המבצע, היה ניסיון לשלוח קצין "לומר להם איך לעשות את זה נכון", אבל מייג'ור אדמס צריטי, המפקדת שלהן, הגיבה, "המפקד, על גופתי המתה, המפקד!" לאחר שביקר המפקד ביחידה בצרפת, השתנתה גישתו והוא העריך את הישגי גדוד 6888. הגדוד סיים את משימתו ב-3 חודשים, בחודש מאי 1945, במקום 6 חודשים שהוקצו למשימה.
חיילות הגדוד התגוררו ועבדו במבני עץ זמניים בבית הספר המלך אדוארד באדג'באסטון (Edgbaston), אשר נתפס בשנת 1939 על ידי משרד המלחמה הבריטי לשימוש צבאות בריטניה וארצות הברית. 32 הקצינים גרו ב-3 בתים מול המבנה, ומכיוון שגדוד 6888 היה יחידה מופרדת, הנשים ישנו ואכלו במקומות שונים מהחיילים הלבנים והגברים.
מזג האוויר הקר גרם לכך שהן נאלצו ללבוש מעילים ובגדים נוספים בעת עבודתן בבניינים הזמניים הלא מחוממים.
החיילות ספגו יחס סקסיסטי וגזעני מצד חיילים גברים. חלק מהנשים הרגישו שהיחס שקיבלו מתושבי המקום האירופאים היה טוב יותר מהיחס שקיבלו מאזרחי ארצות הברית.
כומר שעבד בברמינגהאם גרם לאדמס בעיות, הוא הורה לחיילותיה להתייצב במשרדו כדי לעזור לו וכן לקבל ייעוץ במקום להתייצב לעבודה, היעדרות שבעקבותיה נחשבו לעריקות (AWOL).
אדמס הורתה לו להניח לחיילות לנפשן, "והזכירה לו שהיא אחראית על משימותיהן של הנשים".
היסטוריה > צרפת

לאחר שטיפלו בעומס הדואר שהיה בברמינגהאם, חצה גדוד 6888 את התעלה ללה האבר, צרפת, ב-8 ביוני 1945 (לאחר יום הניצחון באירופה ב-8 במאי) והועבר ברכבת לרואן
כדי להתמודד עם צבר דואר נוסף, שחלק מהמכתבים בו עוכב כ-3 שנים. למשטרה הצבאית ביחידת ה-WAC
(The Women’s Army Corps) אסור היה להחזיק נשק, ולכן הן התאמנו בלחימה פנים אל פנים כדי להרחיק "מבקרים לא רצויים". חיילות ה-6888 הוזמנו להשתתף ברואן במצעד ב-
'place du Vieux Marché, המקום בו הוצאה להורג ז'אן ד'ארק.
עד אוקטובר 1945, צבר הדואר ברואן פונה, וגדוד 6888 נשלח לפריז.
הן צעדו בעיר ושוכנו במלון מפואר. במשך תקופה זו, מכיוון שהמלחמה הסתיימה, צומצם הגדוד ב-300 נשים, ו-200 נוספות שוחררו בינואר 1946.
3 נשים מהגדוד שנהרגו בתאונת ג'יפים – מרי ה' בנקסטון, מרי ג'ול בארלו ודולורס מרסדס בראון – נקברו בבית הקברות האמריקני בנורמנדי, 3 מתוך 4 נשים בלבד נקברו שם לצד יותר מ-9,000 גברים (הרביעית, אליזבת אן ריצ'רדסון, הייתה מתנדבת הצלב האדום היא נהרגה בהתרסקות מטוס פייפר קאב ליד רואן ביולי 1945).
היסטוריה > לאחר המלחמה

בפברואר 1946, חזר הגדוד לארצות הברית שם פורק ללא טקס בפורט דיקס, ניו ג'רזי.
באותה תקופה לא זכה הגדוד להכרה ציבורית.
עד שנת 2022, נותרו בחיים רק ארבע חיילות: רומאי דייוויס, פאני מקלנדון, לנה קינג, ואנה מיי רוברטסון.
הוקרה

חברות גדוד הדואר המרכזי 6888 זכו במהלך שירותן במדליית הקמפיין האירופי למזרח התיכון באפריקה European African Middle) Eastern Campaign), במדליית השירות של חיל הנשים (Women’s Army Corps Service Medal) ומדליית הניצחון במלחמת העולם השנייה (World War II Victory Medal).
ב-25 בפברואר 2009, זכה הגדוד לכבוד באנדרטת נשים בשירות צבאי לאמריקה בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. באירוע השתתפו שלוש חברות יחידה לשעבר, אליס דיקסון, מרי רגלנד וגלדיס שוסטר קרטר. דיקסון ורגלנד זכו לכבוד גם על ידי הנשיא ברק אובמה והגברת הראשונה מישל אובמה בשנת 2009. את הטקס בשנת 2009, יזמה קבוצת תמיכה של צבא ארצות הברית בשם Freedom Team Salute.
ב-15 במרץ 2016, גדוד הדואר המרכזי Central Postal Directory Battalion) 6888) הוכנס להיכל התהילה של קרן הנשים של צבא ארצות הברית.
ב-30 בנובמבר 2018, הוקמה אנדרטה בבסיס פורט לוונוורת' לזכר הנשים מגדוד 6888. 5 נשים מהגדוד – מייביל קמפבל, אליזבת ג'ונסון, לנה קינג, אנה רוברטסון ודלוריס ראדוק – נכחו בטקס.
ב-13 במאי 2019, שגריר ארצות הברית בבריטניה, וודי ג'ונסון, העניק שלט כחול לבית הספר קינג אדוארד, כדי להנציח את הישגי גדוד 6888 שהיה בברמינגהאם. השלט נמצא כעת במסלול סיורים מודרכים המאורגנים על ידי רשת ההליכה של המורשת השחורה בברמינגהאם.
בשנת 2019, העניק צבא ארצות הברית ליחידה ה-6888 ציון לשבח.
ב-12 בפברואר 2021, הסנאטורים האמריקאים ג'רי מורן (R-Kan) וג'קי רוזן (D-Nevada) הציגו חקיקה דו-מפלגתית להענקת מדליית הזהב של הקונגרס לחברות בחיל צבא הנשים ששובצו ל-6888 במלחמת העולם השנייה. נציגת ארצות הברית גוון מור (D-Wis) הציגה את החקיקה הנלווית בבית הנבחרים, שם היא עברה פה אחד.
ב־14 במרץ 2022, חתם הנשיא ג׳ו ביידן על חוק Six Triple Eight מדליית הזהב של הקונגרס לשנת 2021. החוק נחתם במשפט ציבורי בו מכיר הנשיא בהישגיו הבולטים של הגדוד, לא רק בהשלמת המשימה במלחמת העולם השנייה, אלא גם במטרתם המתמשכת לשוויון גזעי ומגדרי מול מחסומים חברתיים ופוליטיים משמעותיים.
קבלת מדליית הזהב של הקונגרס האמריקאי במרץ 2022.
חברות הגדוד שנותרו בחיים זכו לכבוד בערי הולדתן.
בתרבות הפופולרית

הגדוד היה נושא למספר פרויקטים של קולנוע, תיאטרון ותערוכה:
בשנת 2019 יצא לאקרנים הסרט התיעודי "The SixTriple Eight: No Mail, Low Morale" בבימויו של ההיסטוריון ג'יימס ת'רז. (ת'רז הציע לקולונל עדנה קאמינגס, שעזרה להוביל קמפיין למען הקמת אנדרטה לגדוד 6888 בפורט ליוונוורת', להעניק לנשים את מדליית הזהב של הקונגרס).
בשנת 2022, סיפורו של גדוד הדואר המרכזי 6888 היווה השראה למחזמר חדש, “6888: The Musical”, עם בלייר אנדרווד כמפיק בפועל.
טיילר פרי כתב, ביים והפיק סרט של נטפליקס על הגדוד בשם "גדוד 6888", המבוסס על גדוד 6888 Postal Directory, בכיכובה של קרי וושינגטון בתור צ'ריטי אדמס. הוא יצא לאקרנים במספר בתי קולנוע ובנטפליקס בדצמבר 2024.
בשנת 2024, פתח מוזיאון הנשים של צבא ארצות הברית בבסיס פורט גרג-אדמס (Fort Gregg-Adams) תערוכה חדשה על יחידה 6888, שנקראה "האומץ למסור: נשות הגדוד המרכזי למיון דואר 6888".
לקריאה נוספת

Moore, Brenda L. (1996). To Serve My Country, To Serve My Race. New York: New York University Press. OCLC 32854455.
"Research Guides: 6888th Central Postal Directory Battalion: A Guide to First-Person Narratives in the Veterans History Project". Research Guides at Library of Congress. נבדק ב-22 בדצמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
יוסף ואשת פוטיפר (אורציו ג'נטילסקי)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  אורציו ג'נטילסקי 
 תאריך יצירה:  1632 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  261.9 ס״מ 
 גובה:  206 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  RCIN 405477 (האוסף המלכותי) 
 מיקום:  האוסף המלכותי
 
יוסף ואשת פוטיפר הוא ציור מאת הצייר האיטלקי אורציו ג'נטילסקי, שנוצר בין השנים 1630–1632 עבור המלכה הנרייט מארי בבית המלכה בגריניץ'. הציור מתאר את הסצנה המקראית מספר בראשית, פרק ל"ט, שבה אשת פוטיפר מנסה לפתות את יוסף, והוא נמלט ממנה, ומותיר את בגדו בידה.
רקע והיסטוריה

אורציו ג'נטילסקי היה בנו של צורף פלורנטיני, אך עבר לרומא, שם הושפע עמוקות מהאופן שבו קראווג'ו תיאר את המציאות, מהשימוש הדרמטי שלו באור ומהארגון הצפוף של הדמויות במישור הציור. בשנות השישים לחייו הגיע ג'נטילסקי ללונדון, לחצרו של צ'ארלס הראשון ושל המלכה הנרייטה מריה, וצייר סדרת יצירות עבור בית המלכה, שתוכנן על ידי האדריכל איניגו ג'ונס.
הנושא המקראי

הציור מבוסס על סיפור יוסף בבית פוטיפר. לפי הסיפור המופיע בספר בראשית, יוסף נמכר לעבדות ונקנה על ידי פוטיפר, שר הטבחים של פרעה, שמינה אותו למנהל ביתו. אשת פוטיפר ניסתה לפתותו, אך יוסף דחה אותה שוב ושוב. באחד הימים אחזה בבגדו ואמרה: "שכבה עמי", אך יוסף נמלט והשאיר את בגדו בידיה. לאחר מכן, האשימה אותו אשת פוטיפר בניסיון לתקוף אותה, תוך שימוש בבגדו כהוכחה, וכתוצאה מכך נכלא.
יצירת הציור

הציור תועד לראשונה בגריניץ' בשנת 1633–1634, כאשר הוכנה עבורו מסגרת. התשלום האחרון שתועד עבור עבודותיו של ג'נטילסקי בחצר המלוכה היה 400 ליש"ט, במסגרת צו מלכותי מ-14 ביוני 1632, ששולם ב-27 ביולי. ייתכן כי סכום זה כלל גם את התשלום עבור ציור זה. היצירה הייתה חלק מקבוצת ציורים שהוזמנו עבור המלכה הנרייטה מריה, והיא הותקנה בבית המלכה, ככל הנראה רק לאחר 1637, כאשר עדיין נערכו עבודות עיצוב הפנים. הציור היה תלוי ככל הנראה בחדר המבוא של המלכה או בחדר הקבינט הצפון-מערבי. פרספקטיבת התמונה, שנראית בצורה מיטבית כאשר מתבוננים בה מקרוב מהצד השמאלי, מרמזת כי ג'נטילסקי התכוון מראש למיקום תלייה מסוים.
שימור ושינויים

ייתכן שהציור עבר ניקוי ושימור בין ביקוריו של חוקר האמנות ג.פ. וגן בהמפטון קורט בשנת 1837 ובשנת 1854. בעוד שבביקורו הראשון שיבח את הצבעים העזים ואת האפקט הדרמטי, בביקורו השני הביע צער על ניקוי יתר שפגע בחיוניות הצבעים. בשנת 1978, במהלך פעולות שימור, נתגלה כי הקנבס הוכן בשכבת דבק ולאחריה שתי שכבות יסוד – אדומה ואפורה-לבנה, בהתאם להמלצותיו של תאודור טורקה דה מאיירן ב-Pictoria Sculptoria משנת 1620.
הקומפוזיציה נבנתה בשיטתיות: הרצפה נצבעה לפני הדמויות, המיטה לפני הסדינים הרפויים ואשת פוטיפר. דה מאיירן תיאר גם את השימוש של ג'נטילסקי בטיפה של לכה מענבר ונציאני (כמו זו ששימשה לכלי נגינה) כדי להעניק לאזורי העור מראה שקוף וזוהר. אף שהגימור מוקפד, אזורים עיקריים נחסמו תחילה במשיכות מכחול חופשיות לפני תוספת הדמויות.
בדומה לקראווג'ו, נהג ג'נטילסקי לעבוד ישירות על הבד ללא רישומים מקדימים. צילומי רנטגן חושפים כי מיקומם של יוסף ואשת פוטיפר לא השתנה משמעותית לאחר תחילת הציור, אך נעשו התאמות בפרספקטיבה – צד המיטה הרחוק הונמך, הווילון הורם, הכרית הורדה, זרועה הימנית של אשת פוטיפר ורגלי יוסף זזו מעט, וחזהּ של אשת פוטיפר, שבתחילה היה מכוסה בצניעות, נחשף. אנליזה של הצבעים גילתה שימוש מוקדם בביטומן, חומר שבדרך כלל נקשר לציורי המאות ה-18 וה-19, והוא מופיע בחום של כיסוי המיטה הירוק, ברקע השחור ובקישוטי שוליו של כתונת יוסף.
סגנון והשפעות

המשטחים החלקים והדיוק בתיאור האריגים מעידים על הכשרתו של ג'נטילסקי בפירנצה, שבה שלטה מסורת הרישום, וכן על השפעת הסגנון של ברונזינו, שהיה פופולרי באותה תקופה. סגנון מנייריסטי מאוחר זה הושפע עמוקות מציוריו של קראווג'ו ברומא. היה זה אופייני לג'נטילסקי לחזור על קומפוזיציות עם שינויים קלים ולשוב ולהשתמש בתנוחות מסוימות. דמותו של יוסף מופיעה ביצירה קודמת של האמן, אך ככל הנראה גם נלמדה מן המציאות. ידוע כי ג'נטילסקי המשיך להשתמש בדוגמנים ודוגמניות בתקופתו באנגליה, והתוצאה היא דמויות אלגנטיות אך בעלות נוכחות ריאליסטית חיה.
אור, צבע ודרמטיות

האור בציור נובע ככל הנראה ממקור בודד הממוקם מחוץ למסגרת, בקצה הימני. רגלי יוסף מטילות צל לאחור, ורגלי המיטה מטילות צל שמאלה. תאורה חזקה זו, המזכירה את קראווג'ו, מדגישה את גון עורה הקריר של אשת פוטיפר ואת סדיניה הלבנים והמקומטים, ותופסת את מבטו לאחור של יוסף ברגע המכריע.
השחקנים בסצנה לבושים בבגדים בני זמנם של ג'נטילסקי, אך הממד הריאליסטי של הלבוש משתלב במלאכת הציור הווירטואוזית של הבדים הרוויים בצבעים עזים – מאפיין מובהק של סגנונו המאוחר.
סגנון החצר וההשפעה האירופית

הגימור המלוטש והאלגנטיות התיאטרלית של הציור משקפים את טעמה של חצר המלוכה של צ'ארלס הראשון, שבה הועלו מסכות ראוותניות ומלאכותיות. תחכום זה היה חלק מסגנון אמנותי בין-לאומי שהתפתח בעקבות קראווג'ו, וניכר גם ביצירותיהם של גריט ון הונטהורסט וסימון וואה. ג'נטילסקי ספג לעיתים ביקורת על העדפת יופי חזותי על פני עומק פסיכולוגי, אך בציור זה יש שילוב של השניים: הצבעים יוצרים ניגודים חריפים – אדום, בורגונדי, כתום וזהב; הווילונות הכבדים מרמזים הן על קנוניה והן על חושניות. האפקט הדומיננטי של היצירה הוא קלסטרופוביה – וילון מאויר (הנראה כמעט כחלק ממשטח הציור) חוסם מרחב רדוד, ומיקום הצופה ומקור האור נדחפים קרוב לסצנה של פיתוי מסוכן.
מקוריות והיסטוריית בעלות

הציור ככל הנראה נוצר עבור צ'ארלס הראשון. בעת מכירת נכסי הכתר, הוערך ב-50 ליש"ט על ידי הנאמנים למכירה ונמכר לג'ורג' וילסון. לאחר הרסטורציה של המלוכה ב-1660, הושב הציור ונרשם בשנת 1669 בחדר הקבלה של המלכה הנרייטה מריה. בשנת 1688 כבר היה הציור בחזרה באנגליה, אז הופיע ברישומי החדר הגדול של המגורים החדשים בארמון וייטהול.
ביבליוגרפיה

Christiansen, Keith (2001), Orazio and Artemisia Gentileschi, New York: Metropolitan Museum of Art, ISBN 978-1-58839-006-6
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  Orazio Gentileschi (Pisa 1563-London 1639) - Joseph and Potiphar's wife, www.rct.uk (באנגלית)
דג בועה

| דג בועה |
| --- | --- |
 איור של שני דגי בועה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: עקרבנונאים
תת־סדרה:: Cottoidei
משפחה:: פסיכרולוטידיים
סוג:: Psychrolutes
מין:: דג בועה
שם מדעי
 Psychrolutes marcidus ‏מק'קולוך, 1926

דג בועה (שם מדעי: Psychrolutes marcidus) הוא דג מים עמוקים מסדרת העקרבנונאים שחי במים העמוקים שליד חופי יבשת אוסטרליה וטסמניה, וכן ניו זילנד.
מאפיינים

לרוב, גודלו של דג הבועה קטן משלושים סנטימטר. הוא חי בעומק של בין 600 ל-1,200 מטרים מתחת לפני הים (בין 2,000 ל-3,900 רגל), במקומות שבהם לחץ המים גדול פי 60 עד 120 מלחץ המים בפני הים, עומק בו שלפוחיות אוויר אינן אמצעי יעיל לשליטה על ציפה.
בשרו של דג הבועה מורכב בעיקר ממסה ג'לית עם צפיפות הנמוכה אך במעט מצפיפות המים, מה שמאפשר לו לצוף מעל קרקעית הים מבלי לבזבז אנרגיה על שחיה. החוסר היחסי שלו במסת שריר אינו מהווה חיסרון כיוון שהוא ניזון בעיקר מ"שלג ימי" הצף לפניו כמו הסרטנאים במים העמוקים.
לעיתים קרובות נתפסים דגי הבועה בטעות ברשתות מים עמוקים שפורסים דייגים.
בתרבות

בשל הצפיפות הנמוכה של בשרו, צורתו של דג הבועה שונה מאוד כאשר הוא מחוץ למים. מראהו האנושי המזכיר פני אדם וצורתו המשונה והלא-מושכת מעוררים עניין רב באמצעי התקשורת.
הסופר והמוזיקאי מיכאל הרסט קרא לאחת היצירות שלו על שם הדג: "דג הבועה" (בלובפיש) באלבום שלו מ-2012 שנקרא: "שירים למען יצורים לא רגילים". לאחר מכן יצר פרק על שם הדג בתוכנית שלו ברשת PBS.
בספטמבר 2013 הוכרז דג הבועה כ"חיה המכוערת ביותר בעולם" בהתבסס על תמונותיו של הדג לאחר שהוצא מהמים. הדג אומץ כקמע של הארגון לשימור בעלי חיים מכוערים במטרה "להעלות את קרנם של הילדים הפחות יפים של אמא אדמה".
בפרקים של התוכנית "סאטרדיי נייט לייב" ששודרו ב-12 במרץ 2016 וב-11 במרץ 2017 נכללו מערכונים שבהם משחקת השחקנית קייט מקינון בתולת ים לא מושכת בעליל, שכונתה בהומור "65% דג בועה".
ה"ניו יורק דיילי ניוז" פרסם תמונות של הסנאטור האמריקני טד קרוז ביחד עם דג בועה.
בסדרה בובספוג ובספין אוף שלה, מחנה האלמוגים, ישנה דמות הנקראת ג'ימי בלובפיש (ג'ימי דג בועה באנגלית) הנראית כמו הדג לאחר הוצאתו מהמים.
כדי הילוך

כְּדֵי הִלּוּךְ היא שיטת מדידת זמן הלכתית, המוגדרת לפי קצב ממוצע של הליכת בני אדם. הקצב המדויק נתון במחלוקת הפוסקים.
טבלת המרה

| השיעור | לדעת תרומת הדשן | לדעת הרמב"ם | לדעת ביאור הגר"א | לדעת מהרי"ק | לדעת מנורה הטהורה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הילוך ארבע אמות | 2.16 שניות | 2.88 שניות | 2.7 שניות | 1.8 שניות | 2.4 שניות |
| הילוך 22 אמות)    | 11.88 שניות | 15.84 שניות | 14.85 שניות | 9.9 שניות | 13.2 שניות |
| הילוך מאה אמות | 54 שניות | 72 שניות | 67.5 שניות | 45 שניות | 60 שניות |
| הילוך מיל | 18 דקות | 24 דקות | 22.5 דקות | 15 דקות | 20 דקות |
| הילוך פרסה | 72 דקות | 96 דקות | 90 דקות | 60 דקות | 80 דקות |
| מהירות ההליכה לפי שיעור הרב חיים נאה | 3.2 קמ"ש | 2.4 קמ"ש | 2.56 קמ"ש | 3.84 קמ"ש | 2.88 קמ"ש |
| מהירות ההליכה לפי שיעור חזון איש | 3.84 קמ"ש | 2.88 קמ"ש | 3.072 קמ"ש | 4.608 קמ"ש | 3.456 קמ"ש |
| מהירות ההליכה לפי שיעור "הדרהם הקטן" | 3.04 קמ"ש | 2.28 קמ"ש | 2.432 קמ"ש | 3.648 קמ"ש | 2.736 קמ"ש |
| מהירות ההליכה לפי שיעור מיל רומאי | כ-4.93 קמ"ש | כ-3.6975 קמ"ש | כ-3.944 קמ"ש | כ-5.916 קמ"ש | כ-4.437 קמ"ש |
שימושים הלכתיים

בין ההלכות שנאמר בהן שיעור "כדי הילוך": בסיום תפילת שמונה עשרה לאחר אמירת עושה שלום במרומיו יש לשהות כדי הילוך ארבע אמות לפני החזרה למקום. בצק ששהה ללא לישה בכדי הילוך מיל הופך לחמץ. בהלכות מליחה נקבע שהבשר צריך לשהות במלח כדי הילוך מיל. יש להקפיד שלא להפסיק בין נטילת ידיים לברכה יותר מכדי הילוך 22 אמה. יש אומרים ששינה של יותר מכדי הילוך מאה אמה נחשבת לשנת קבע לעניין איסור שינה עם תפילין.
ראו גם

מיל (הלכה)
רשימת מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה
לקריאה נוספת

מידות ושיעורי תורה פרק כ', באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
הערות שוליים

↑  ראו למשל: תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף כ"ז, עמוד ב', ומסכת סוכה, דף כ"ו, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף צ"ג, עמוד ב'
↑  תרומת הדשן חלק א' סימן קכ"ג
↑  ר"ש משאנץ, תוספות רשב"א למסכת פסחים, עמ' דף צד עמוד א
↑  פירוש המשנה לרמב"ם, מסכת פסחים, פרק ג', משנה ב'.
↑  ביאור הגר"א על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תנ"ט, סעיף ב', וראו חזון איש אורח חיים סימן יג
↑  עוזיאל מייזליש, מנורה הטהורה סימן רס"א (קני המנורה סעיף ב'), באתר היברובוקס
↑  שו"ת מהרי"ק סימן קע"ג
↑  לפי שיטת הצל"ח על תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ט', עמוד ב', את שיעור "הילוך כ"ב אמות" מודדים בהליכה איטית של "עקב בצד אגודל" ולכן השיעור גדול יותר. יש שכתבו שהשיעור הוא כפול (על פי מגן אברהם על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן שצ"ז, סעיף א') ויש שכתבו שהוא כשלוש דקות. (מרדכי אליהו, מאמר מרדכי הלכות ימות החול, עמוד 329, באתר אוצר החכמה
↑  רמ"א על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קכ"ג, סעיף ב'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות חמץ ומצה, פרק ה', הלכה י"ג
↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן ס"ט, סעיף ו'
↑  רמ"א על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קס"ו, סעיף א'
↑  מגן אברהם על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן מ"ד, סעיף א'
| מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה |
| --- | --- | --- |
| מידות אורך | אצבע • סיט • טפח • זרת • אמה • ריס • מיל • פרסה |  |
| מידות נפח | כור • לתך • איפה • סאה • הין • עשרון • קב • לוג • מלוא לוגמיו • רביעית • כביצה • ככותבת • כגרוגרת • כזית • משורה • קורטוב • כעדשה |  |
| מידות מטבעות | כיכר של קודש • כיכר של חול • מנה • דינר זהב • סלע • שקל • זוז (דינר כסף) • סלע מדינה (טרפעיק) • מעה • פונדיון • איסר • מסמס • קונטרק • פרוטה |  |
| מידות שטח | בית כור • בית לתך • בית סאה • בית קב • בית רובע |  |
| מידות זמן | חלק • שיתין נשמין • תוך כדי דיבור • כדי אכילת פרס • כדי הילוך • שעה זמנית • מעת לעת |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
NCIS (סדרת טלוויזיה)
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | הקדמה | 2 | 2 | 22 באפריל 2003 | 29 באפריל 2003 |
|  | 1 | 23 | 23 | 23 בספטמבר 2003 | 25 במאי 2004 |
|  | 2 | 23 | 23 | 28 בספטמבר 2004 | 24 במאי 2005 |
|  | 3 | 24 | 24 | 20 בספטמבר 2005 | 16 במאי 2006 |
|  | 4 | 24 | 24 | 19 בספטמבר 2006 | 22 במאי 2007 |
|  | 5 | 19 | 19 | 25 בספטמבר 2007 | 20 במאי 2008 |
|  | 6 | 25 | 25 | 23 בספטמבר 2008 | 19 במאי 2009 |
|  | 7 | 24 | 24 | 22 בספטמבר 2009 | 25 במאי 2010 |
|  | 8 | 24 | 24 | 21 בספטמבר 2010 | 17 במאי 2011 |
|  | 9 | 24 | 24 | 20 בספטמבר 2011 | 15 במאי 2012 |
|  | 10 | 24 | 24 | 25 בספטמבר 2012 | 14 במאי 2013 |
|  | 11 | 24 | 24 | 24 בספטמבר 2013 | 13 במאי 2014 |
|  | 12 | 24 | 24 | 23 בספטמבר 2014 | 12 במאי 2015 |
|  | 13 | 24 | 24 | 22 בספטמבר 2015 | 17 במאי 2016 |
|  | 14 | 24 | 24 | 20 בספטמבר 2016 | 16 במאי 2017 |
|  | 15 | 24 | 24 | 26 בספטמבר 2017 | 22 במאי 2018 |
|  | 16 | 24 | 24 | 25 בספטמבר 2018 | 21 במאי 2018 |
|  | 17 | 20 | 20 | 24 בספטמבר 2019 | 14 באפריל 2020 |
|  | 18 | 16 | 16 | 17 בנובמבר 2020 | 25 במאי 2021 |
|  | 19 | 21 | 21 | 20 בספטמבר 2021 | 23 במאי 2022 |
|  | 20 | 22 | 22 | 19 בספטמבר 2022 | 22 במאי 2023 |
|  | 21 | 10 | 10 | 12 בפברואר 2024 | 6 במאי 2024 |
|  | 22 | 22 | 22 | 14 באוטובר 2024 | TBA |
תקציר העלילה > עונה 1

פרקים 1–23 (23 פרקים). החלה ב־ 23 בספטמבר 2003 והסתיימה ב־ 25 במאי 2004.
העונה הראשונה של NCIS התחילה במותו של הנחת שאחראי על מזוודת הצפנים הגרעיניים (המכונה "פוטבול") במטוסו של הנשיא, אייר פורס 1. במהלך החקירה מתוודעים הצופים לסוכנת קייט טוד מהשירות החשאי אשר בסוף הפרק מתפטרת מתפקידה בשירות ומצטרפת ל-NCIS. בהמשך העונה מצטרף טימותי מקגי לצוות בתור מומחה לזיהוי פלילי במחשבים. בהמשך הסדרה מופיע טרוריסט בשם ארי שחודר לחדר המתים של NCIS כאשר הוא מתחזה למת שנשלח משגרירות ישראל, השמיד מידע והצליח לברוח. לאורך העונה גיבס מנסה לאתר את ארי ונהיה אובססבי לגביו. לקראת סוף העונה ארי חוטף את קייט על מנת לגלות איזה מבין שלושת המסוקים של הנשיא הוא "מארין 1" כדי להפיל אותו. לבסוף מתברר שהוא חפרפרת של המוסד הישראלי בחמאס ובארגון אל-קאעידה, ובעצם היה זה שהסגיר את התא הטרוריסטי מלכתחילה. ארי חוזר לחמאס לאחר ששכנע "בעזרתו" של גיבס שטרוריסטית אחרת מהתא הייתה בעצם החפרפרת. העונה מסתיימת בפגישתם של גיבס וארי, הפגישה שגיבס כל כך ייחל לה, ובפרידתם תוך המילה העברית "שלום".