stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי ארצות הברית – הרשות הפלסטינית
אחרי הכרזת העצמאות הפלסטינית > תחת ברק אובמה

תחת הנשיא אובמה, היחסים בין ארצות הברית לרשות הפלסטינית השתפרו וממשל אובמה אף תמך בהקמת מדינה פלסטינית במסגרת הסכם קבע עם מדינת ישראל.
ב-2011, העניקה ארצות הברית לרשות הפלסטינית 200 מיליון דולר לתמיכה ישירה בתקציב.
בנובמבר 2012, בהצבעה באו"ם על שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית בארגון, הצביעה ארצות הברית כנגד הקמת מדינה פלסטינית, לאחר שהתקבלה ההצעה להכיר ברשות הפלסטינית כמדינה משקיפה, קראו כמה מהסנאטורים האמריקאים לסגירת משרדי אש"ף בוושינגטון די. סי.
במרץ 2013, ביקר אובמה ברשות הפלסטינית בפעם הראשונה כנשיא וסגן הנשיא ג'ו ביידן, ביקר ברשות הפלסטינית פעמיים.
אחרי הכרזת העצמאות הפלסטינית > תחת ממשל דונלד טראמפ

ממשל הנשיא דונלד טראמפ החל בעמדה כללית של תמיכה בעמדות הישראליות. ב-3 במאי 2017 ביקר מחמוד עבאס לראשונה בבית הלבן לאחר השבעתו של טראמפ לתפקיד וב-23 במאי 2017, ביקר טראמפ לראשונה ברשות הפלסטינית כשבמהלך פגישתו עם הנשיא עבאס צעק עליו. בעקבות החלטת הנשיא טראמפ להעביר את השגרירות האמריקנית לירושלים ואיומיו להפסיק את הסיוע הכלכלי לרש"פ, תקף אבו מאזן את הנשיא טראמפ בנאום פומבי ואף קלל אותו "יחרב ביתכ". ב-14 במאי 2018, בעקבות העברת השגרירות, החזירה הרשות את נציג אש"ף בוושינגטון לרמאללה. ב-10 בספטמבר החליט הממשל האמריקני לסגור את משרדי אש"ף, וכן לסגור את החשבונות של הרשות הפלסטינית בארצות הברית, עם זאת בדצמבר של אותה שנה הוחזר השגריר הפלסטיני במה שהוגדר "אופן זמני" לארצות הברית.
אליפות אפריקה בכדורסל

| --- | --- |

 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  1962
 ארגון מפעיל:  פיב"א אפריקה
 מספר מתמודדים:  16
 יבשת:  אפריקה
 זוכה:   תוניסיה (זכייה שלישית)
 הכי הרבה זכיות:   אנגולה (11)
 אתר רשמי
 
אליפות פיב"א אפריקה (באנגלית: FIBA Africa Championship) הידועה גם בשם אליפות אפריקה בכדורסל, היא אליפות כדורסל הגברים היבשתית של אפריקה. האליפות מפגישה את נבחרות הכדורסל הטובות ביותר באפריקה, ומנוהלת על ידי פיב"א אפריקה, התאחדות כדורסל המסונפת לפיב"א. האליפות משמשת גם כטורניר המוקדמות לאליפות העולם בכדורסל ולטורניר הכדורסל במשחקים האולימפיים. אליפות אפריקה נערכת אחת לשנתיים.
טבלת מדליות

| דירוג | נבחרת | זהב | כסף | ארד | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  אנגולה | 11 | 4 | 2 | 17 |
| 2 |  מצרים | 5 | 6 | 6 | 17 |
| 2 |  סנגל | 5 | 6 | 6 | 17 |
| 4 |  תוניסיה | 3 | 1 | 4 | 8 |
| 5 |  חוף השנהב | 2 | 4 | 0 | 6 |
| 6 |  הרפובליקה המרכז-אפריקאית | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 7 |  ניגריה | 1 | 4 | 3 | 8 |
| 8 |  מרוקו | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 9 |  אלג'יריה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 |  סודאן | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 11 |  קמרון | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 |  כף ורדה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12 |  מאלי | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12 |  פלסטין | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12 |  סומליה | 0 | 0 | 1 | 1 |
זוכי תואר ה-MVP

| שנה | זוכה |
| --- | --- |
1999: מאלי למינה דיאוורה
2001: אנגולה מיגל לוטונדה
2003: אנגולה מיגל לוטונדה
2005: אנגולה אולימפיו סיפיראנו
2007: אנגולה ז'ואקים גומז
2009: אנגולה ז'ואקים גומז
2011: תוניסיה סאלח אל-מאג'רי
2013: אנגולה קרלוס מוראיס
2015: ניגריה צ'מברלין אוגוצ'י
2017: ניגריה איקה דיוגו
2021: תוניסיה מכרם בן רומדאן
בריז'יט מקרון

| --- | --- |

 לידה:  13 באפריל 1953 (בת 71) אמיין, צרפת 
 שם לידה:  Brigitte Marie-Claude Trogneux 
 מדינה:  צרפת 
 מקום מגורים:  טרושטרסהיים, ארמון האליזה 
 השכלה:  תיכון הנרי הרביעי 
 מעסיק:  Lycée Saint-Louis-de-Gonzague 
 תפקיד:  אשת נשיא צרפת (14 במאי 2017) 
 בן או בת זוג:  עמנואל מקרון (20 באוקטובר 2007–?)  André-Louis Auzière (1974–2006) 
 פרסים והוקרה:  הצלב הגדול של מסדר דנבורג (28 באוגוסט 2018)  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית (1 ביולי 2021)  מפקד בהמסדר הלאומי של חוף השנהב (21 בדצמבר 2019) 
 אתר רשמי
 
בריז'יט מארי-קלוד מקרון (בצרפתית: Brigitte Marie-Claude Macron; נולדה ב-13 באפריל 1953) היא מורה לספרות, לצרפתית ולתיאטרון, רעייתו של נשיא צרפת עמנואל מקרון והגברת הראשונה של צרפת.
ביוגרפיה

בריז'יט מקרון נולדה בשם בריז'יט טרונייה (Trogneux) באמיין שבצרפת. היא הייתה הצעירה מבין ששת הילדים של הוריה. הוריה היו בעלי עסק לייצור שוקולד, שבבעלות המשפחה במשך חמישה דורות משנת 1872. כיום מופעל העסק על ידי חברה שבבעלות אחיינה.
בשנת 1974 התחתנה עם בנקאי. הם גרו בטרושטרסהיים (אנ') ונולדו להם שלושה ילדים, בשנים 1975, 1977 ו-1984.
בשנות ה-80 החלה ללמד ספרות בבית ספר בשטרסבורג. בשנת 1989 התמודדה בבחירות על מקום במועצת העיר טרושטרסהיים, אך הפסידה, ומאז לא התמודדה על תפקיד ציבורי.
בשנת 1991 עברה המשפחה לגור באמיין. בשנות ה-90 היא לימדה צרפתית, לטינית ותיאטרון בבית ספר תיכון באמיין, שם פגשה לראשונה את עמנואל מקרון, כשהיה בן 15 ולמד בכיתות ספרות שעליהן הייתה אחראית. הם החלו לנהל מערכת יחסים, אך הוריו התנגדו לכך; הם העבירו אותו לתיכון בפריז, ודרשו מבריז'יט לא להיפגש עם בנם עד שיגיע לגיל 18, אך מקרון המשיך להיפגש איתה, למרות שהיא מבוגרת ממנו ב-24 שנים.
בשנת 2006 היא התגרשה וכעבור שנה התחתנה עם עמנואל מקרון.
היה לה תפקיד מרכזי ופעיל בקמפיין של בעלה במהלך הבחירות לנשיאות צרפת 2017. יועץ בכיר בקמפיין אמר שנוכחותה הייתה חיונית עבור מקרון.
ב-2017 אימצו בני הזוג כלב והעניקו לו את השם נמו.
הערות שוליים

↑   דב אלפון, מבריז'יט עד בריז'יט, באתר הארץ, 10 במאי 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810651618305606  GND: 1130664244  ISNI: 0000 0004 6515 0181  LCCN: nb2017010126  NTA: 419925104  SUDOC: 200249444  VIAF: 189149368782485980005   WorldCat (עם VIAF): 189149368782485980005
תורמוס עיא

| --- | --- |

 מדינה / טריטוריה:  הרשות הפלסטינית
 נפה:  רמאללה ואל-בירה
 שטח:  17.6 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במועצה המקומית:  2,464 (2017)
 קואורדינטות:  32°02′09″N 35°17′10″E﻿ / ﻿32.035833333333°N 35.286111111111°E﻿ / 32.035833333333; 35.286111111111 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום השומרון מוגדלת) תורמוס עיא(למפת דרום השומרון רגילה) תורמוס עיא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תורמוס עיא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תורמוס עיא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סרקופג רומי מהמאה ה-3 שנתגלה בתורומוס עיא. מוזיאון רוקפלר, ירושלים
תוּרְמוּס עַיַּא  (בערבית: ترمسعيّا; בתעתיק מדויק: תֻרְמֻסְעַיַּא [ללא הפרדה]) היא עיירה פלסטינית בנפת רמאללה ואל-בירה, השוכנת כ-22 ק"מ מצפון לרמאללה. ליד כביש 60 בגובה של כ-732 מ'.
בשנת 1997 היישוב הוכרז כעיירה ובשנת 2005 נערכו הבחירות המוניציפליות הראשונות.
מקור השם

זאב וילנאי היה בין הסוברים שהמקום מזוהה עם טור שמעון, אלא שמחקר מאוחר יותר של בעז זיסו שלל את הקשר.
על פי המכון הפלסטיני למחקר יישומי בירושלים, מקור השם הוא הֶלְחֵם של שלוש מילים עתיקות: טור (הר), מָשיָא (שארית הענבים לאחר סחיטתם) ועָי (חורבה).
נתונים כלליים

לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2016 חיו בעיירה 4,781 תושבים.
ישראל הפקיעה 752 דונם מאדמות העיירה להקמת ההתנחלות שילה, בשנת 1978, ועוד 372 דונם להקמת היישוב שבות רחל בשנת 1992.
לאחר הסכם אוסלו ב', חולק שטח הכפר לאזורי שליטה הבאים (המספרים בדונם) וזאת לאחר הפקעה של 1,047 דונם, על פי צווים של שר הביטחון:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שטח "A" | 0 | 0% |
| שטח "B" | 11,742 | 64.7% |
| שטח "C" | 6,397 | 35.3% |
| סה"כ | 18,139 | 100% |
היסטוריה

לפי עדויות ארכאולוגיות המקום היה מיושב ברציפות מאז תקופת הברזל. במקום התגלה סרקופג גדול מהתקופה הרומית המוצג במוזיאון רוקפלר.
בעיירה מצויים כמה אתרים ואזורים ארכאולוגיים כגון: ח'רבת אבו מלול, ח'רבת אל-שייח' מוחמד, ח'רבת אמורייה וח'רבת אל-ריפי וכן ישנם בורות מים עתיקים, קברים חצובים בסלע, סרקופגים, שרידי מבנים וכמה פסיפסים.
המקום הוזכר בכתבים נוצריים קדומים ובהקשר הכללי הצלבנים שהו בכפר הסמוך סינג'יל שם הקים ריימונד הרביעי מסֵן ז'יל התקופה העותמאנית וכן התגלו שרידים צלבניים בח'רבת ראש א(ל)דֵיר (בעברית: חורבת ראש המנזר) הסמוכה לכפר.
על פי מפקד אוכלוסין עות'מאני משנת 1596, 43 משפחות התגוררו במקום.
בשנת 1870, ביקר בכפר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן, וכתב כי במקום מתגוררים כ-700 איש. הוא ציין כי הכפר מחולק לשני רבעים, ואת ענייניו מנהלים שני שייח'ים. הוא הבחין במספר אבני גזית המשוקעות במספר בתים, ובמשקוף פגום מעוטר ומגולף בפתח בית ההארחה המקומי.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

במפקד אוכלוסין מ-1922 שנערך על ידי המנדט הבריטי, אוכלוסיית תורמוס עיא מנתה 707 תושבים, כולם מוסלמים. במפקד 1931 אוכלוסיית תורמוס עיא מנתה 717 תושבים, ב-185 בתים. בשנת 1945 אוכלוסיית תורמוס עיא מנתה 960 תושבים, אשר בבעלותם 17,611 דונם של קרקע, על פי סקר שטחים ואוכלוסיות רשמי.
היסטוריה > לאחר 1967

מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, נמצאת תורמוס עיא תחת שלטון ישראלי.
בינואר 1978 הופקעו 752 דונם מאדמות העיירה לצורך חפירה ארכאולוגית לכאורה, באתר שזוהה עם שילה הקדומה. בפועל התיישבה בשטח קבוצה של יהודים שהקימו את ההתנחלות שילה. המעשה גרם למתיחות ביחסי ארצות הברית–ישראל משום שהדבר פגע במשא ומתן לשלום עם מצרים שהתנהל אז. בין תושבי שילה ובין תושבי העיירה התפתח סכסוך במסגרתו התנכלו אלו לאלו.
ב-5 במאי 1988 התקרבו מספר רועי צאן פלסטינים לבית הקיצוני שבישוב שילה, הוכרזה כוננות ותושב היישוב – ישראל זאב – פתח באש לעברם, וכתוצאה נהרג ג'ודה עבדאללה ונפצע ריזק אבו נעים, שניהם תושבי תורמוס עיא. זאב הורשע בבית המשפט המחוזי בהריגה, חבלה ופציעה בנסיבות מחמירות, ונגזרו עליו 5 שנות מאסר, מתוכן 3 שנים בפועל.
בשנת 1992 הופקעו 372 דונם נוספים מאדמות העיירה, ששימשו להקמת מאחז בשם שבות רחל, שאושר על ידי הממשלה בשנת 2012.
ב-2 בדצמבר 1993, צעיר בן 16, תושב שילה, שהיה חמוש בתת-מקלע עוזי, ירה למוות בחמיס מחמוד אבו עוואד, תושב תורמוס עיא, שעיבד את אדמתו, ללא שום התגרות מצידו. הקטין הורשע ברצח בכוונה תחילה ונגזרו עליו 16 שנות מאסר.
החל משנת 2015 סובלים תושבי העיירה לעיתים קרובות מהתנכלויות ממתנחלי מאחז עדי עד, הכוללות עקירות וכריתות עצי זית, שריפת שדות חיטה וריסוס כתובות נאצה.
בנובמבר 2015 פתח מחבל פלסטיני באש לעבר כוח צה"ל שאבטח צומת בסמוך לעיירה. החיילים השיבו באש לעבר המחבל והוא נהרג.
ביולי 2021 צה"ל הרס את ביתו של המחבל תושב העיירה מֻנְתַסֶר שַלַבִּי, שביצע פיגוע בצומת תפוח שבו נרצח יהודה גואטה ונפצעו עוד שניים. באוקטובר 2021 נבחר לראשות המועצה המקומית לאפי שלבי, שסייע להימלטות מונתסר שלבי, וזאת לאחר קמפיין שנוהל לטובתו בעיירה בשל היותו "פטריוט וגיבור שנלחם למען המולדת".
ב-21 ביוני 2023, לאחר הלוויה בשילה של אחד מהרוגי פיגוע הירי בתחנת הדלק בעלי, נכנסו כ-200 פעילי ימין קיצוני לכפר והציתו בו כ-30 מכוניות ו-15 בתים פלסטינים. במהלך המהומות נהרג תושב הכפר, עומר קטין, מאש כוח יס"מ.
רפואה

בעיירה ממוקם בית חולים של הרשות הפלסטינית על שם שייח'ה פטימה בינת מובארק (فاطمة بنت مبارك), שמיועד לתת שירות לאנשי כוחות הביטחון של הרשות וכן לאזרחים. המבנה בן שתי קומות בשטח בנוי על שטח של כ-11 דונם שעליו כאלף מ"ר בנוי. נכון ל-2023, בית החולים אינו פעיל.
בסוף 2018 נפתח בעיירה בית חולים מתקדם לרפואת עיניים והוא קרוי על שמו של הוגו צ'אבז, נשיא ונצואלה (مستشفى هوغو تشافيز للعيون) שתרם לשם כך 15 מיליון דולר. בית החולים נבנה על שטח של 15 דונם וסך כל השטח הבנוי הוא כ-7,300 מ"ר.
חינוך

בתורמוס עיא שלושה בתי ספר: בית ספר יסודי (מעורב), תיכון לבנים ותיכון לבנות.
ספורט

בשנת 2007 הקים אשרף ראבי מועדון רכיבה ראשון מסוגו ברשות הפלסטינית – "מועדון הרכיבה תורמוס עיא", המכשיר רוכבים ברכיבה אמנותית.
הדייט הראשון של ריילי?

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  הקול בראש
 בימוי:  ג'וש קולי, פיט דוקטר 
 הופק בידי:  מארק נילסן
 תסריט:  ג'וש קולי 
 עריכה:  ג'ייסון ברודקי
 שחקנים ראשיים:  ראו כאן
 מדבבים:  פיט דוקטר לריין ניומן מייקל באלזארי פיליס סמית לואיס בלאק מינדי קלינג ביל היידר איימי פולר ג'וש קולי קייל מקלכלן דיאן ליין גרג ברגר 
 מוזיקה:  מייקל ג'אקינו
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני אולפני פיקאסר
 חברה מפיצה:  Walt Disney Studios Home Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 14 באוגוסט 2015 (D23) ארצות הברית 3 בנובמבר 2015 (Blu-ray של הסרט "הקול בראש")
 משך הקרנה:  כ-4 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן צרפתית ואיטלקית)
 סוגה:  סרט קצר, סרט בהנפשה ממוחשבת, סרט קומדיה
 סרט קודם:  הקול בראש 
 סרט הבא:  הקול בראש 2
 דף הסרט ב־IMDb
 
הדייט הראשון של ריילי? (באנגלית: ?Riley's First Date) הוא סרט קצר אמריקאי בהנפשה ממוחשבת מסוגת קומדיה, הנכלל בזיכיון הקול בראש של פיקסאר ומסתמך על הסרט הראשון בזיכיון, "הקול בראש" משנת 2015. הסרט בוים ונכתב על ידי ג'וש קולי על פי סיפורם של יונג-האן צ'נג ובובי אלסיו רוביו, והופק על ידי מארק נילסן. על הפצתו הייתה אחראית חברת וולט דיסני, חברת האם של פיקסאר.
הסרט הוקרן לראשונה ב-D23 ב-14 באוגוסט 2015, ולאחר מכן הופץ כבונוס ב-3 בנובמבר 2015 ב-Blu-ray של הסרט "הקול בראש". בשנת 2018, הופץ הסרט באוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר, חלק 3. מפני שהסרט "הקול בראש" לא הופץ ב-DVD בישראל, הסרט לא דובב לעברית. אורך הסרט הוא כ-4 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן צרפתית ואיטלקית).
תקציר העלילה

ריילי אנדרסון, שכבר בת 12, מביאה נער לביתה. כשההורים של ריילי רואים אותו הם תוהים אם הם יוצאים לדייט. במהלך הסרט רואים את הרגשות של ההורים של ריילי וכיצד הם מתמודדים עם הסיטואציה.
דמויות ומדבבים מקוריים

איימי פולר - שמחה
פיליס סמית' - עצב
ביל היידר - פחד, שמחה של ג'ורדן
לואיס בלק - כעס
מינדי קלינג - גועל
קייטלין דיאז - ריילי אנדרסון
דיאן ליין - אמא של ריילי
קייל מקלכלן - אבא של ריילי
בן קוקס - ג'ורדן
שרי לין - שמחה של אמא, גועל של אמא
לורי אלן - עצב של אמא
לריין ניומן - פחד של אמא
פולה פל - כעס של אמא
פטריק זייץ - שמחה של אבא
ג'וש קולי - עצב של אבא
פיט דוקטר - כעס של אבא
קרלוס אלזראקוי - פחד של אבא
פלי - פחד של ג'ורדן
מונה מרשל - גועל של ג'ורדן
גרג ברגר - כעס של ג'ורדן
קית' פרגוסון - עצב של ג'ורדן, גועל של אבא
הפקה

במהלך ההפקה של הסרט "הקול בראש", עלה לדיון הצורך ליצור סרט קצר המבוסס על הסרט. ג'וש קולי אמר שלצוות היה כיף עם הנער שהופיע בסיום הסרט, ולכן רצו ליצור מצב בו יראו מה יקרה בסיטואציה בה הנער פוגש את ההורים של ריילי. הסרט נעשה תוך עשרה חודשים.
ג'וש קולי מסכם את העלילה שנוצרה "אם ילד מופיע ולאבא אין מושג מי הוא, המוח שלך משתגע. 'מי זה? מה הם עושים כאן?' כך הקולות שבראש שלך מדברים".
הערות שוליים

↑  4 THINGS RILEY'S FIRST DATE? REVEALS ABOUT PIXAR, קווין מקפרלנד, באתר Wired,‏ 16 באוקטובר 2015
דרמה ג'וקוזו

דרמה ג'וקוזו (באיטלקית: Dramma giocoso, מילולית "דרמה מבדחת", ברבים "דרמי ג'וקוזי") הוא שמה של סוגה אופראית, שהייתה מקובלת באמצע המאה ה-18. המונח הוא צמצום של "דרמה ג'וקוזה פר מוזיקה" ומתייחס, ביסודו של דבר, אל הטקסט ולא אל האופרה בכללותה.
הסוגה התפתחה במסורת האופרה הנאפוליטנית, בעיקר באמצעות יצירתו של המחזאי קרלו גולדוני בוונציה. אופיינית לדרמי ג'וקוזי הטכניקה של סצנת הגרנד בופו כשיא דרמטי בסיום מערכה. הטקסטים של קרלו גולדוני מורכבים תמיד משתי מערכות ארוכות עם סיומים ממושכים, ואחריהן מערכה שלישית קצרה.
מוזיקה לטקסטים של גולדוני כתבו בלדאסארה גאלופי, ניקולו פיצ'יני ויוזף היידן, אבל היצירות היחידות בסוגה זו שעודן מוצגות כיום מדי פעם הן האופרות של מוצרט ולורנצו דה פונטה, דון ג'ובאני מ-1787 וכך עושות כולן מ-1790. עם זאת, מוצרט הגדיר יצירות אלה בקטלוג שלו כאופרה בופה.
ראו גם

דרמה פר מוזיקה
אופרה סריה
לקריאה נוספת

John Stone, "Mozart's Opinions and Outlook: Opera" in "The Mozart Compendium" ed. HC Robbins Landon, Thames and Hudson, London 1990.
Eberhard Thiel, Sachwörterbuch der Musik. Stuttgart: Kröner, 1984.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אורליאן צ'ואמני

אורליאן צ'ואמני (בצרפתית: Aurélien Tchouaméni; נולד ב-27 בינואר 2000 ברואן שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי, המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ריאל מדריד ובנבחרת צרפת.
קריירת מועדונים

צ'ואמני גדל במחלקת הנוער של ז'ירונדן דה בורדו. ב-26 ביולי 2018 ערך צ'ואמני את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–1 על ונטספילס במסגרת מוקדמות הליגה האירופית לעונת עונת 2018/2019. ב-9 באוגוסט כבש צ'ואמני את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על מריופול במסגרת הליגה האירופית. בסך הכל ערך צ'ואמני 25 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-29 בינואר 2020 חתם צ'ואמני על חוזה לארבע וחצי עונות במונקו מליגת העל הצרפתית. ב-23 בינואר 2021 הבקיע את שער הליגה הראשון שלו במדי המועדון, בניצחון 1–3 על אולימפיק מרסיי.
ב-1 ביולי 2022 עבר לריאל מדריד מהלה ליגה תמורת 80 מיליון יורו.
ב-14 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בניצחון 1–2 על אלמריה.
קריירה בינלאומית

צ'ואמני הוא ממוצא קמרוני, אך בחר לייצג ברמה הבינלאומית את צרפת.
ב-26 באוגוסט 2021 זומן צ'ואמני לראשונה לסגל נבחרת צרפת, לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022. ב-1 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת בוסניה והרצגובינה. ב-25 במרץ 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–2 על נבחרת חוף השנהב במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022
נכלל בסגל נבחרת צרפת לטורניר יורו 2024.
תארים

אליפות ספרד: 2023/2024
גביע המלך הספרדי : 2022/2023
ליגת האלופות : 2023/2024
הסופר קאפ הספרדי : 2023/2024
הסופר קאפ האירופאי: 2024
הערות שוליים

↑  "Ventspils vs. Bordeaux - 26 July 2018 - Soccerway". soccerway.com. נבדק ב-26 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mariopul vs. Bordeaux - 9 August 2018 - Soccerway". soccerway.com. נבדק ב-9 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Aurélien Tchouaméni quitte Bordeaux et signe à Monaco jusqu'en 2024 (officiel)". L'Équipe. נבדק ב-31 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "AS Monaco 3–1 OM". Ligue 1. 23 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mercato: un jeune Camerounais de 17ans signe au Fc Bordeaux". 13 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "La liste des vingt-trois Bleus". fff.fr. 26 באוגוסט 2021. נבדק ב-26 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Squad Announcement בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת צרפת, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  סגל הנבחרת בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת צרפת, 16 במאי 2024 (בצרפתית)
| נבחרת צרפת – מונדיאל 2022 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 לוריס •  2 פבאר •  3 דיסאסי •  4 וראן •  5 קונדה •  6 גנדוזי •  7 גריזמן •  8 צ'ואמני •  9 ז'ירו •  10 אמבפה •   11 דמבלה •  12 קולו מואני • 13 פופאנה •  14 רביו • 15 ורטו • 16 מנדנדה • 17 סאליבה • 18 אופאמקאנו • 19 בנזמה • 20 קומאן • 21 ל. הרננדס • 22 ת. הרננדס • 23 אראולה • 24 קונטה • 25 קמבינגה • 26 תוראם • מאמן: דשאן |  1 לוריס •  2 פבאר •  3 דיסאסי •  4 וראן •  5 קונדה •  6 גנדוזי •  7 גריזמן •  8 צ'ואמני •  9 ז'ירו •  10 אמבפה •   11 דמבלה •  12 קולו מואני • 13 פופאנה •  14 רביו • 15 ורטו • 16 מנדנדה • 17 סאליבה • 18 אופאמקאנו • 19 בנזמה • 20 קומאן • 21 ל. הרננדס • 22 ת. הרננדס • 23 אראולה • 24 קונטה • 25 קמבינגה • 26 תוראם • מאמן: דשאן | צרפת |
| נבחרת צרפת – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 סמבה •  2 פבאר •  3 קלאוס •  4 אופאמקאנו •  5 קונדה •  6 קמבינגה •  7 גריזמן •  8 צ'ואמני •  9 ז'ירו •  10 אמבפה •   11 דמבלה •  12 קולו מואני • 13 קאנטה •  14 רביו • 15 תוראם • 16 מניאן • 17 סאליבה • 18 זאיר-אמרי • 19 פופאנה • 20 קומאן • 21 מנדי • 22 הרננדס • 23 אראולה • 24 קונטה • 25 ברקולה • מאמן: דשאן |  1 סמבה •  2 פבאר •  3 קלאוס •  4 אופאמקאנו •  5 קונדה •  6 קמבינגה •  7 גריזמן •  8 צ'ואמני •  9 ז'ירו •  10 אמבפה •   11 דמבלה •  12 קולו מואני • 13 קאנטה •  14 רביו • 15 תוראם • 16 מניאן • 17 סאליבה • 18 זאיר-אמרי • 19 פופאנה • 20 קומאן • 21 מנדי • 22 הרננדס • 23 אראולה • 24 קונטה • 25 ברקולה • מאמן: דשאן | צרפת |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1275521053  VIAF: 9255167202620667930005   WorldCat (עם VIAF): 9255167202620667930005
מלחמה מצרית

ערך זה עוסק במשחק קלפים. אם התכוונתם למלחמה בהשתתפות מצרים, ראו .
.
מלחמה מצרית (באנגלית: Egyptian Ratscrew, נקרא בעברית גם מלחמה אינדיאנית) הוא אחד ממשחקי הקלפים העתיקים ביותר והפשוטים ביותר המשתמש בחבילת קלפים רגילה (לרוב ללא הג'וקרים, 52 קלפים בסך הכל).
ניתן לשחק את המשחק בקבוצות של שני שחקנים ומעלה (אך ממספר מסוים של שחקנים צריך חבילות נוספות).
מטרת המשחק היא לקבל את כל הקלפים. כאשר לכולם נגמרים הקלפים ביד, השחקן עם כל הקלפים בידו הוא המנצח.
חוקי המשחק

בתחילת המשחק מחלקים את כל החבילה (או החבילות) בין השחקנים שווה בשווה כאשר גב הקלפים מופנה אל השחקנים. קובעים תור (או שקובעים שהשחקן שקיבל את הקלף האחרון ישחק ראשון) ומתחילים במשחק.
השחקנים לא יודעים מה ערכם של הקלפים שלפניהם היות שפני הקלף מוסתרים. כל שחקן בתורו שם את הקלף העליון בחפיסתו בקופה שבאמצע השולחן כשפני הקלף כלפי מעלה. כל עוד השחקנים מניחים קלפים שערכם מ-2 עד 10, התור עובר לשחקן הבא המניח קלף בתורו. אם הקלף שהניח השחקן הוא נסיך, השחקן הבא בתור מניח קלף אחד, אם מלכה יש להניח שני קלפים, אם מלך יש להניח שלושה קלפים, אם אס יש להניח ארבעה קלפים.
אם אין לשחקן שבתור די קלפים, הוא פורש מהמשחק.
אם בין הקלפים שהשחקן הניח יש נסיך או קלף גבוה יותר, הוא לוקח את כל חבילת הקלפים שבקופה אליו, טורף את הקלפים ומתחיל סיבוב חדש; אם כל הקלפים שהניח הם קלפי מספרים, עובר התור לשחקן הבא שצריך להניח מספר קלפים זהה.
אם נגמר סבב ואף אחד מהשחקנים לא הניח קלף מנצח, עוברת הקופה לשחקן שהניח את הקלף הגבוה.
בגרסה שונה במקצת של המשחק, כל השחקנים מניחים קלפים במספר הנדרש, והקופה עוברת לזה שהניח את הקלף בעל הערך הגבוה ביותר.
אם השחקן שתורו להניח קלפים מניח שני קלפים זהים אחד על השני (אין חשיבות לצבע ולסוג הקלף במשחק אלא רק לערכו) או מניח קלף הזהה לקלף הגלוי האחרון בקופה, השחקן הראשון שמניח ידו על קופת הקלפים המונחים באמצע, זוכה בקופה כולה. גם שחקן שיצא מהמשחק משום שנגמרו לו הקלפים יכול להניח ידו על הקופה ולזכות בה.
אם שחקן לוחץ על הערימה בטעות - עליו להניח קלף מהחבילה שלו.
כאשר שחקן מפסיד את כל קלפיו הוא יוצא מהמשחק וממשיכים בלעדיו. המנצח הוא השחקן האחרון שנשאר.
גרסאות נוספות למשחק

ישנה גרסה למשחק המכונה ״סנדוויץ'״. בגרסה זו ניתן להניח יד על ערימת הקלפים גם כאשר שני הקלפים הזהים מופרדים זה מזה באמצעות קלף נוסף. למשל אם שחקן הניח קלף 2, לאחריו קלף 8 ואחריו קלף 2 נוסף, השחקן הראשון שיניח את ידו על הערימה ייקח את כולה.
משחק שכולל את שני הג׳וקרים. אם שחקן מניח ג׳וקר השחקן שאחריו צריך להניח חמישה קלפים.
גרסה בה ג'וקר יכול לשמש כל קלף. כלומר, ברגע ששחקן מניח ג'וקר, השחקן הראשון שמניח את ידו על הקופה זוכה בה.
גרסה בה הנחת ג'וקר מזכה את השחקן שהניח אותו בקופה כולה.
בגרסה נוספת כאשר שחקן מסוים מניח קלף מלוכה, השחקן שאחריו מניח מס' קלפים לפי הצורך (נסיך-1 מלכה-2 וכו'). אם בין קלפים אלה יש רק מספרים, השחקן שהניח את קלף המלוכה המקורי לוקח את כל הערימה. ואם יוצא קלף מלוכה הסיבוב ממשיך. לכן הקלף הכי חשוב במשחק הוא נסיך. בנוסף, אם בכל זמן שהוא במהלך המשחק יצאו שני קלפים זהים כלשהם ברצף, כל אחד מהמשתתפים רשאי להניח ידו על הערימה. הראשון שהניח ידו על הערימה לוקח את כולה (לכן רצף נסיך נסיך הוא חשוב!). עוד חוק חשוב הוא שכאשר יש רצף של שני מספרים היוצרים את הסכום 10 (A+9, 3+7, 2+8, 4+6) שוב כולם רשאים להניח ידם על הערימה והראשון שעשה זאת ייקח את כולה.
גרסה נוספת דומה למספר 5, כשהשוני הוא שבמקום הסכום 10, אם יש רצף בין קלף 10 ונסיך גם ניתן לשים יד על הערימה ולקחת.  גרסה זו מכונה בשם העממי "מכות"  (במלעיל).
מירה לובה

| --- | --- |
מירה לובה עם בתה קלאודיה באמצע שנות ה-40 של המאה העשרים
מירה לובה עם בתה קלאודיה באמצע שנות ה-40 של המאה העשרים
 לידה:  17 בספטמבר 1913 גרליץ, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  6 בפברואר 1995 (בגיל 81) וינה, אוסטריה 
 שם לידה:  הילדֶה מרים רוזנטל
 מדינה:  אוסטריה, ישראל 
 לאום:  יהודי
 מקום קבורה:  New Jewish Cemetery 
 עיסוק:  סופרת-ילדים
 שפות היצירה:  גרמנית
 תחום כתיבה:  ספרות
 סוגה:  ספרות ילדים
 יצירות בולטות:  אי הילדים שני רעים יצאו לדרך
 בן או בת זוג:  פרידריך לובה 
 צאצאים:  Claudia Lobe, Reinhardt Lobe 
 פרסים והוקרה:  Austrian Art Prize for Children's and Youth Literature (1980) 
 www.miralobe.at
 
מירה לובה, 1990 לערך
מירה לוֹבֶּה (בגרמנית: Mira Lobe;‏ 17 בספטמבר 1913, גרליץ, שלזיה, גרמניה – 6 בפברואר 1995, וינה, אוסטריה) הייתה סופרת ילדים יהודייה-אוסטרית שכתבה בשפה הגרמנית, מן הסופרות הבולטות באוסטריה בתחומה. 
בתרבות העברית זכורה בזכות ספריה "אי הילדים" ו"שני רעים יצאו לדרך" (שאותו חיברה ביחד עם ימימה אבידר-טשרנוביץ).
קורות חייה > תחילת דרכה

מירה לובה נולדה למרטין פאול ונני ברטה אלזה לבית מצדורף בעיר גֶרליץ שבשלזיה, גרמניה בשם הילדֶה מרים רוזנטל (Hilde Mirjam Rosenthal). אביה היה שותף במזקקה לייצור משקאות חריפים, מנצח מקהלה ונגן עוגב. מירה הושפעה מסובלנותו של אביה וכן מבקיאותה של אמה בספרות וממעורבותה החברתית. בבית הספר הצטיינה בכתיבת חיבורים. באחת הפעמים, כשכתבה סיפור כשיעורי בית, נזף בה המורה שלה כשלא האמין שכתבה אותו בעצמה וטען שאין ילדה בגילה מסוגלת לכתיבה ברמה כזו. אביה נפטר בהיותה בת 14, ועקב כך עברה אמה להתגורר בעיירה פרידברג (Friedeberg am Queis, כיום מירסק בפולין) אצל סבתה, והיא עברה לגור ברָבֶּנברג (Rabenberg), במשפחתו של מורה.
לאחר שסיימה את לימודיה בגימנסיה, עברה לבירה ברלין והחלה ללמוד עיתונאות. בעקבות האיסור הנאצי על היהודים ללמוד באוניברסיטאות, נאלצה לעזוב את לימודיה והחלה ללמוד תפירה ועיצוב אופנה בבית הספר לטקסטיל ואופנה בברלין. במקביל הצטרפה לתנועת נוער ציונית ולמדה עברית.