stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יובי יציל את האלווין
צוות השחקנים

אדם סנדלר – יובי דובואה
קווין ג'יימס – השוטר סטיב דאונינג
ג'ולי בואן – ויולט ולנטיין, מושא אהבתו של יובי ואמו של טום.
מאיה רודולף – גברת הנסי, אחת מחבריו של יובי לספסל הלימודים לשעבר.
ריי ליוטה – מר לנדולפה
נואה שנאפ – טומי ולנטיין, בנה של ויולט.
פייטון ליסט – פגי
צ'יינה אן מקליין – מיס טיילור
פריס ברלס – מייגן, מושא אהבתו של טומי.
קארן בראר – דלי מייק מונדי, עמיתו לעבודה של יובי.
בראדלי סטיבן פרי – קורמק
סטיב בושמי – וולטר למברט, שכנו של יובי.
קינן תומפסון – השוטר בלייק
טים מידוז – לסטר הנסי, אחד משני חבריו של יובי לספסל הלימודים לשעבר.
קולין קווין – השרת
רוב שניידר – ריצ'י הרטמן
מייקל צ'יקליס – הכומר המקומי של סיילם.
ג'ון סקוויב – גברת דובואה, אמו של יובי.
שאקיל אוניל – די. ג'יי. אורורה
קלי ברגלנד – נערת בילי אייליש
מייקי דיי – ראש-גרזן
לאנס לים – קייל
מליסה ויסיניור – קארן
קים וויטלי – לואיז החוואית
לאוול קרופורד – דייב החוואי
בטסי סודארו – באני, אשתו של אורורה.
ג'ורג' וואלאס – ראש העיר
בלייק קלארק – טייבאק הטבח
ג'ון פלנגאן
ברנדן קרול
בן סטילר – האל
ג'קי סנדלר – טרייסי פיליפס
סיידי סנדלר – דניאל
סאני סנדלר – קוקי
אלה סטילר – לקסי
ג'ארד סנדלר – זמר להקת הזומבים
קרסן ליוטה – בארב
הפקה

ביולי 2019, הוכרז כי אדם סנדלר, קווין ג'יימס, ג'ולי בואן, מאיה רודולף, ריי ליוטה, סטיב בושמי, רוב שניידר, מייקל צ'יקליס, קינן תומפסון, פייטון ליסט, צ'יינה אן מקליין, פריס ברלס, טים מידוז, קולין קווין, ג'ון סקוויב, שאקיל אוניל, קארן בראר, נואה שנאפ, מייקי דיי, מליסה ויסיניור, קים ויטלי, לאוול קרופורד, בטסי סודארו, ג'ורג' וואלאס ובלייק קלארק הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט, שיבוים על ידי הבמאי סטיבן בריל עם תסריט מאת סנדלר וטים הרליהי, יופק על ידי חברת ההפקות "Happy Madison Productions", ויופץ על ידי נטפליקס.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט התקיימו ביולי 2019 בעיירת סיילם, מסצ'וסטס.
הפצה

הסרט עלה לשידור בכל הפלטפורמות של שירות הזרמת המדיה של נטפליקס ב-7 באוקטובר 2020.
בתוך חמישה ימים מצאת הסרט, הוא צבר כ-969 מיליון דקות צפייה והגיע למקום השלישי בטבלת דירוג הסדרות הנצפות ביותר בשירותי הסטרימינג בשבוע שבין ה-5 ל-11 באוקטובר 2020.
הערות שוליים

↑  Tom Brueggemann, Tom Brueggemann, Paramount Takes ‘Love and Monsters’ to PVOD and It’s a Hit, IndieWire, ‏2020-10-19 (באנגלית)
↑  "Hubie Halloween". Netflix Media Center. Retrieved August 11, 2020.
↑  N'Duka, Amanda (July 22, 2019). "Adam Sandler Sets Next Netflix Comedy With All-Star Cast Including Kevin James, Julie Bowen, Maya Rudolph & Many More". Deadline Hollywood. Retrieved July 22, 2019.
↑  Slane, Kevin (July 21, 2019). "Photos: Halloween arrived early on the North Shore thanks to Adam Sandler's 'Hubie Halloween' filming". Boston.com. Retrieved July 21, 2019.
↑  "Adam Sandler is on the North Shore to film Netflix movie 'Hubie Halloween'". Boston.com. July 17, 2019. Retrieved July 21, 2019.
↑  "It's a Sandler Halloween. HUBIE HALLOWEEN, on Netflix globally 7 October Jack-o-lantern". Twitter. September 8, 2020. Retrieved September 8, 2020.
↑  'Haunting of Bly Manor,' 'Emily in Paris' Make Streaming Top 10 Debuts, Hollywood Reporter, ‏5 בנובמבר 2020
מאיר שפירא (מחנך)

אין תמונה חופשית
מאיר שפירא (30 ביוני 1908 – 16 בפברואר 1998) היה מחנך, מנהל בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה ומחברם של ספרי לימוד בפיזיקה, שהיו בשימוש נרחב בבתי ספר רבים. זוכה עיטור יקיר ירושלים.
קורות חייו

מאיר שפירא נולד ברובנו, אשר באותם ימים השתייכה לאימפריה הרוסית. השלטון עבר מיד ליד והאחרונה שהחזיקה בו הייתה פולין, שהתעמרה קשות בתושביה היהודים. האנטישמיות שחווה ברובנו עיצבה את השקפת עולמו, והביאה אותו למסקנה שהציונות היא הפתרון היחיד לקיומו של העם היהודי[דרוש מקור].
בהיותו בן 16 עבר לווילנה, שם סיים לימודיו בגימנסיה וגם רכש את השכלתו הגבוהה במתמטיקה ובפיזיקה. בווילנה נשא ב-1931 לאשה את סוניה קרמר וב-1934 עלה עמה לארץ ישראל.
עבודתו החינוכית החלה כמורה למתמטיקה ולפיזיקה. בהמשך היה סגן מנהל בגימנסיה בלפור בתל אביב (תיכון עירוני א). ב-1944 הוזמן להצטרף לסגל בית הספר התיכון בבית הכרם בירושלים - בתחילה כחבר הנהלה, ובשנים 1954‏-1980 כיהן כמנהלו. בשנת 1982 זכה בעיטור יקיר ירושלים על פועלו החינוכי.
ב-1950 זכה במלגה מטעם מועצת הנשים היהודיות בארצות הברית להשתלם בדרכי המחשה בהוראה באמצעות עזרים אורקוליים, שהיה תחום חדשני באותם ימים. עם שובו לישראל הנהיג ופיתח גישה זו בבית הספר וגם הרחיבה לכדי עבודת מחקר בנושא ההמחשה בהוראת הפיזיקה עליה זכה בתואר דוקטור ב-1954.
שהותו בניו יורק הייתה התחלה של ידידות עמוקה ומתמשכת עם מועצת הנשים, שהתבטאה מאוחר יותר בעזרה במימון הן של בנייתו של המבנה החדש של בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית בירושלים והן בפרויקטים החינוכיים השונים שיזם.
לאורך השנים כתב סדרה של ספרי לימוד בפיזיקה שנקראה "יסודות הפיזיקה", שהייתה בשימוש בבתי ספר רבים בישראל, שבהם שילב את שיטות ההמחשה המגוונות בהן התמחה והאמין.
בשנות החמישים הקים ביחד עם מנהלי בתי ספר אחרים את "איגוד מנהלי בתי הספר התיכוניים בישראל" ושימש כאחד משלושת חברי הנשיאות שלו.
בשנת 1961 השתתף במשלחת מטעם "קרן רוטשילד" במטרה לערוך סקר במדינות אירופה ואמריקה הצפונית על הטלוויזיה החינוכית והיה שותף בהקמת הטלוויזיה הלימודית בישראל וחבר בוועד המנהל שלה.
במשך כל שנות ניהולו את בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית בירושלים שקד ביחד עם סגל המורים על התאמת ועדכון גישות ושיטות החינוך וההוראה והתאמתן למאפיינים המשתנים של התלמידים והחברה. בפרויקטים השונים, שהונהגו הקדים בית הספר התיכון את דורו.
בין הפרויקטים:
הומניזציה של המגמה הראלית [דרושה הבהרה]
אינטגרציה בין המקצועות [דרושה הבהרה]
למידה עצמאית, להקניית מיומנויות למידה
תוכנית לימודים על מגמתית [דרושה הבהרה]
שילוב תלמידים "טעוני טיפוח"
ספריו

יסודות הפיזיקה בהוצאת בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית:
פרקים בתולדות החום - חלק א'
פרקים במכניקה - חלק ב'
תורת הנוזלים והגזים, השלמות בתורת החום - חלק ג'
תורת החשמל - חלק ה'
אופטיקה גאומטרית ופיזיקלית הספקטרום האלקטרומגנטי, פיזיקה של הגרעין - חלק ו'
יקיר ירושלים

כגולת הכותרת על כל פועלו זכה ב-21 בדצמבר 1982 בעיטור "יקיר ירושלים", שהוגש לו על ידי נשיא המדינה יצחק נבון, שהיה בוגר מחזור א' של בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית בירושלים.
הערות שוליים

↑  טל חסין, אצולת השכל, באתר הארץ, 17 ביוני 2003
↑  יש החלטה - ועכשיו לביצוע!, דבר, 8 במרץ 1963
↑  דוד בן-גוריון, הטלויזיה הלימודית בכנסת, דבר, 17 במרץ 1967.
↑  יוסף צוריאל, בגלל חיסכון של 8 מיליוני ל"י יפגעו ילדים מאזורי מצוקה, מעריב, 29 בינואר 1980
↑  אתר עריית ירושלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297508605171  ISNI: 0000 0000 6987 2422  VIAF: 97407180   WorldCat (עם VIAF): 97407180 
עטיפת הספר "יסודות הפיזיקה" מאת מאיר שפירא
סימן דיאקריטי

סִימָן דִּיאַקְרִיטִי או סִימַן הֶבְחֵן הוא סימן אורתוגרפי המתווסף לאותיות כדי לשנות את דרך הגייתן או כדי להדגיש הבדל בין שתי מילים הנכתבות בצורה זהה. מקור המושג במילה היוונית עתיקה – διακριτικός, (בתעתוק לאותיות לטיניות: diakritikos) שמשמעותה "מבדיל", מפועל – διακρίνω – "להבדיל".
הסימנים הדיאקריטיים מוספים מעל לאותיות או מתחת לאותיות, לפי המקרה. אך לא כל סימן הניצב מעל או מתחת לאות הוא דיאקריטי; חלק מסימנים אלה, כמו במקרה של הנקודה מעל לאות i, הם חלק מהאות. יש סימנים שבשפות מסוימות מהווים חלק מהאות ובשפות אחרות משמשים כסימנים דיאקריטיים. ישנם סימנים דיאקריטיים הפועלים בצורות שונות בשפות שונות.
מינֵי סימנים דיאקריטיים

( ˙ ) נקודה עילית (Anunaasika) – נקודה מעל לאות
( ¨ ) אומלאוט/טרמה (צֵירֵי עִלִּי) – שתי נקודות מעל לאות
( ¸ ) סֶדִילְיַה (Cedilla) – סימן דמוי האות Z בזעיר אנפין המוצג מתחת לאות
( ˛ ) זנבון (ogonek)
( ° ) טבעת (Kroužek בצ'כית, ring בשפות סקנדינביות)
( ˘ ) ברווה (Breve) – קשתית המתעקלת כלפי מעלה המוצגת מעל לאות
( ˇ ) וי קטן (Caron) – סימן דמוי האות V בזעיר אנפין המוצג מעל לאות
( ˆ ) גג (Circumflex) – וי קטן במהופך, המוצג מעל לאות
( ¯ ) קו עילי (Macron) – קו מאוזן המוצג מעל לאות
( ` ) סימן הטעמה משני (Grave Accent)
( ´ ) סימן הטעמה עילי (Acute Accent)
( ˝ ) סימן הטעמה עילי כפול (Double Acute Accent) – נמצא בשימוש בהונגרית ומוכר גם כ־Hungarian diaeresis
( ̏ ) סימן הטעמה משני כפול
( ῾ ) פסיק עילי ימני (Spiritus Asper)
( ᾿ ) פסיק עילי שמאלי (Spiritus Lenis)
(, ) פסיק תחתון (נמצא בשימוש ברומנית)
(ראו הסימן מעל לאות O) קרס (Dấu Hỏi) – ייחודי לווייטנאמית
( ~ ) טילדה (Tilde) – גל
( ҃ ) זד שוכב (Titlo)
( ׳ ) גרש (Geresh) – בשימוש בעברית בלבד
( ' ) אפוסטרוף (Apostrophe)
( : ) נקודתיים
( - ) מקף
שימוש בסימנים דיאקריטיים בשפות שונות

עברית – ראו ניקוד העברית בת ימינו וטעמי המקרא
ערבית – מערכת הנקודות הדיאקריטיות נקראת אִעְגַ'אם (إعجام). היא מאפשרת להבחין בין עיצורים שונים בעלי אותיות (גְרַפֶמוֹת) דומות, דוגמת ح, ج ו־خ; ראו אלפבית ערבי
קטלאנית – סדיליה, אומלאוט, סימן הטעמה משני (Grave Accent) וסימן הטעמה ראשי כפול
רומנית – גג, נקודה עילית, פסיק תחתון, ברווה, וי קטן
וייטנאמית – גג, ברווה, וקרן לשינוי הגייה של תנועות; grave accent, acute accent, גל, קרס וחיריק לציון הטון
גרמנית – אומלאוט לשינוי הגיית האותיות A, O, U
צרפתית – Acute Accent, סימן הטעמה משני (Grave Accent), גגון, אומלאוט לביטוי שתי תנועות עוקבות (למשל, Israël), סדיליה
איטלקית – Acute Accent, סימן הטעמה משני (Grave Accent)
ספרדית – טילדה, Acute Accent
פורטוגזית – Acute Accent, טילדה, סדיליה
טורקית – אומלאוט לאותיות o u סדיליה לאותיות c s וברווה לאות g
פינית – אומלאוט לאות a
אסטונית – טילדה לאות o
הונגרית – סימן הטעמה עילי לאותיות a e i o u אומלאוט לאותיות o u ו וסימן הטעמה עילי כפול לאותיות o u
אספרנטו – יש שש אותיות עם סימן דיאקריטי (Ĉ, Ĝ, Ĥ, Ĵ וŜ עם גג, וŬ עם ברווה).
הערות שוליים

↑  סִימַן הֶבְחֵן במילון תורת ההגה [בלשנות] (תשע"ה), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph1140405
הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'

| --- | --- |


המשרד הראשי של הוצאת אוניברסיטת קיימברידג' בקיימברידג'
 נתונים כלליים
 מייסדים:  הנרי השמיני, מלך אנגליה 
 תקופת הפעילות:  1534–הווה (כ־490 שנה) 
 חברת אם:  אוניברסיטת קיימברידג' 
 מיקום המטה:  קיימברידג', אנגליה אנגליה, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 עובדים:  3,039
  
 www.cambridge.org
 
הוצאת אוניברסיטת קיימברידג' (באנגלית: Cambridge University Press) הוא בית הוצאה לאור שפועל מכוח צו מלכותי של הנרי השמיני, מלך אנגליה מ-1534. זוהי הוצאת הספרים הפעילה הוותיקה ביותר ולה סניפים במדינות רבות.
ההוצאה מוציאה לאור מעל ל-3,000 כותרים חדשים מדי שנה, ולה מאגרים של כ-16 מיליון ספרים בתשעה מחסנים בעולם. היא מדפיסה כ-35,000 כותרים. הספרים בהוצאה מכסים כמעט כל נושא לימודי, אקדמי ומחקרי בארצות דוברות האנגלית: ספרים מקצועיים, ספרי לימוד, מונוגרפיות, ספרי יעץ, חומרים ללימוד השפה האנגלית, ספרי תנ"ך ותפילה. ההוצאה מפרסמת גם כ-240 כתבי עת אקדמיים ב-32 תחומים.
מטה ההוצאה הוא בקיימברידג', אנגליה. ההוצאה מעסיקה קרוב ל-2,000 אנשי צוות ב-39 מדינות.
לקריאה נוספת

Anonymous; War Record of the Cambridge University Press 1914-1919; Cambridge University Press, 1920; (reissued by Cambridge University Press, 2009; ISBN 978-1-108-00294-3)
McKitterick, David; A History of Cambridge University Press, 3 volumes; Cambridge University Press. 1992-2004; ISBN 978-0-521-30801-4, ISBN 978-0-521-30802-1 & ISBN 978-0-521-30803-8
נועם פרוסט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בספטמבר 1993 (בת 31)
 מדינה:  ישראל 
 
נועם פרוסט (נולדה ב-20 בספטמבר 1993) היא דוגמנית ישראלית שמדגמנת רבות בתצוגות אופנה מחוץ לישראל. בשנת 2013 "פורבס ישראל" דירג אותה במקום העשירי ברשימת הדוגמניות המרוויחות ביותר בישראל.
ביוגרפיה

נועם פרוסט היא בתם של עדי פרוסט - במאי, ושל ענת בירן - דוגמנית עבר, מגישה בערוץ הקניות ומטפלת בפסיכודרמה. למדה בתיכון עירוני א' לאמנויות תל אביב במגמת קולנוע.
שירתה כשנה בצה"ל כמפיקה ביחידת ההסרטה של פיקוד העורף, אך השתחררה בטרם עת, עקב סיבות רפואיות.
מתגוררת בתל אביב.
קריירה

עקב מראה הבוגר הוצע לפרוסט בהזדמנויות רבות כבר מגיל צעיר לדגמן. אביה התנגד לכך שתעסוק במקצוע עד גיל 16. כשהתקרבה פרוסט לגיל 16 ביים אביה את "הדוגמניות" בערוץ 2 שם התרשם מאלינור שחר, סוכנת דוגמניות שראיין לתוכנית. בעקבות התרשמותו משחר, הרשה לפרוסט לדגמן תחת ניהולה של שחר.
גובהה (1.80 מטר) איפשר לה להתקבל לתצוגות אופנה בחו"ל. שנת 2012 הייתה שנת הפריצה של פרוסט. בשנה זו כיכבה בתצוגות אופנה של מאלברי, פתחה תצוגה של כריסטופר ריבון בשבוע האופנה של לונגון, סגרה תצוגה של אטוסורו טאיאמה בשבוע האופנה של פריז והופיעה גם בתצוגות של מעצבים כמו קום דה גרסון, ג'ון גליאנו, דמיר דומה ואחרים.
בשנת 2013 הופיעה בשבוע האופנה של ניו יורק שם הופיעה בתצוגות של ויקטוריה בקהאם, קריצ'רס אוף ווינד, טרייסי ריס ולואיס גולדן; בהמשך הופיעה גם בשבוע האופנה של לונדון. בשנת 2014 השתתפה בקליפ השיר "Everybody Needs a Man" של עופר ניסים ומאיה סימנטוב. בשנת 2016 דגמנה פרוסט יחד עם אמה, ענת בירן, לקמפיין של חברת הוניגמן.
בשנת 2022 עלתה לשידור הסדרה "ריקוד האש" בה גילמה את ליבי.
הערות שוליים

↑  גלובס, ‏דירוג "פורבס": מי הדוגמנית המרוויחה ביותר בישראל?, באתר ‏מאקו‏, 5 ביוני 2013
↑  צליל שרון, ‏ממריאה, באתר ‏מאקו‏, 15 באפריל 2013
↑  ויטה דול, בדרכי נעם: הדוגמנית הישראלית שמככבת בשבוע האופנה, באתר nrg‏, 28 בספטמבר 2012
↑  Offer Nissim feat Maya Simantov Everybody Needs A Man, נבדק ב-2022-06-22
↑  איתי יעקב, ותודה לגנטיקה: המשפחות שמדגמנות שלום בית בקמפיינים , באתר Xnet‏, 25 באוגוסט 2016
מיכאל הנגבי (מושל)

ערך זה עוסק במפקד בצה"ל ששימש מושל צבאי. אם התכוונתם לשחקן ומגיש טלוויזיה ישראלי, ראו .
| --- | --- |

רב-סרן מיכאל הנגבי, 1 בנובמבר 1948
 לידה:  2 באוקטובר 1911 י' בתשרי ה'תרע"ב פולין אוליקה, פולין
 פטירה:  3 בינואר 2001 (בגיל 89) ח' בטבת ה'תשס"א ישראל באר שבע, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:  סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 מושל העיר באר שבע;  מושל העיר מגדל;  יו"ר משלחת צה"ל לוועדת שביתת הנשק ישראל–מצרים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העצמאות
 הנצחה
 רחוב בשכונת רמות בבאר שבע
עשהאל צוקרמן, המושל הצבאי במגדל (כיום אשקלון), ומיכאל הנגבי, המושל הצבאי של באר-שבע. 1950
מיכאל הנגבי (קופיטֶבסקי) (י' בתשרי ה'תרע"ב, 2 באוקטובר 1911 – ח' בטבת תשס"א, 3 בינואר 2001) היה ממייסדי קיבוץ נגבה והמוכתר שלו (1939–1949), מזכיר ועד יישובי הנגב (גוש עזה) וקצין צה"ל שכיהן כמושל הצבאי של באר שבע (1948–1950), לאחר כיבוש העיר במלחמת העצמאות. הנגבי ורב-סרן עשהאל צוקרמן היו שני המושלים הצבאיים הראשונים במדינת ישראל. לאחר תשעה חודשים הוא החליף את צוקרמן ושימש גם כמושל צבאי של מגדל (אשקלון).
ביוגרפיה

הנגבי נולד ב-2 באוקטובר 1911 באוליקה שבפולין בשם מיכאל קופיטֶבסקי (נכתב גם: קופיטיבסקי, קופיטייבסקי, קופיטובסקי), בנם של שרה ויצחק. היה חבר תנועות "השומר הצעיר" ו"החלוץ", ובשנת 1934 עלה לארץ ישראל.
היה ממייסדי קיבוץ נגבה (1939). בשנים 1939–1949 כיהן כמוכתר הקיבוץ, ובשנים 1943–1949 כיהן בנוסף כמזכיר גוש יישובי הנגב.
היה פעיל בארגון "ההגנה" ומרכז ש"י (שירות הידיעות של ההגנה) בנגב.
היה נציג המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית בנגב, ממעלי 11 הנקודות (אוקטובר 1946) וממניחי קווי המים ליישובים החדשים (1946–48).
ב-1947 התגייס לפלמ"ח, ושירת בגדוד השני של חטיבת הנגב וכקצין מטה לתפקידים מיוחדים בחטיבה.
ב-1948 כיהן כמפקד יחידת הקישור של צה"ל לאו"ם בנגב. היה ממארגני שיירת האספקה וכוח האדם לנגב.
השתתף ב"מבצע משה", שהיה חלק ממבצע יואב (אוקטובר 1948) ותכליתו הייתה כיבוש באר שבע.
לאחר כיבוש העיר נתמנה רב-סרן הנגבי למושל הצבאי של העיר.
בטקס שהתקיים בנובמבר 1948 אירח הנגבי את השייחים שרצו את חסות מדינת ישראל. הוא הקים בית חולים צבאי זמני שנוהל על ידי חיל הרפואה, ודאג לאכלוס הבתים שננטשו על ידי התושבים הערבים במשוחררי צה"ל ועולים חדשים.
כמושל צבאי הקים הנגבי צוות של אזרחים מתוך אלו שבאו והתיישבו בבאר שבע. פעל לקליטת העולים, הקמת בית ספר ראשון. ביום העצמאות הראשון של מדינת ישראל (מאי 1949) חנך את תחנת הכוח הראשונה של חברת החשמל, וחוצות העיר הודלקו בתאורת רחוב בפעם הראשונה בתולדות העיר.
בתקופתו של הנגבי החלו לפעול בעיר סולל בונה, שהיה ספק העבודה הראשון בעיר, המשביר לצרכן, תחנת משטרה, משרד דואר ובית החולים הדסה בבאר שבע (19 בדצמבר 1949).
ב-26 בפברואר 1950 נערכה הפתיחה החגיגית של ועדת העירייה, שהתקיימה במועדון החייל בבאר שבע. הנגבי סיים את תפקידו כמושל צבאי לאחר שמסר את ניהול העיר לדוד טוביהו, במעמד שר הפנים חיים משה שפירא.
מאוגוסט 1950 כיהן כיו"ר משלחת צה"ל לועדת שביתת הנשק ישראל–מצרים, ובשנים 1950–52 היה חבר המשלחת לוועדת שביתת הנשק ישראל–סוריה (מ-1951) ולבנון.
השתחרר מצה"ל בדרגת סגן-אלוף.
לאחר שחרורו עסק במסחר עם הבדואים.
בשנת 1958 היה ממייסדי סניף האגודה למען החייל בבאר שבע, ובמשך שנים רבות כיהן כראש מחוז הדרום שלה.
על פועלו בעיר זכה הנגבי בשנת 1991 בתואר יקיר באר שבע.
הנגבי נפטר ב-2001. נטמן בבית העלמין החדש בבאר שבע. על מצבתו נכתב: "מיכאל הנגבי – איש הנגב".
הותיר את אשתו פלה לבית קונצקה ואת שלושת בניו: יגאל, עודד ויצחק.
על שמו רחוב בשכונת רמות בבאר שבע.
בית הנגבי

ב-1949 עבר הנגבי לבאר שבע, והתגורר ברח' הסתדרות 22 בעיר העתיקה של באר שבע.
הבית שוכן מול גן הנשיא בעיר העתיקה. זהו בית ערבי שנבנה בשנות ה-30 ובו התגוררה משפחה נוצרית אמידה. הבית בעל אופי "מערבי" יותר מרוב בתי העיר מאותה התקופה. השימוש בקווים ישרים במקום קשתות, במיוחד בחלונות, נחשב לאופנה מודרנית יותר בבנייה הערבית באמצע שנות השלושים. מרפסת הכניסה הגדולה נבנתה ביציקת בטון. הכניסה מוליכה לאולם גדול, שממנו הסתעפו חדרי הבית. הכניסה האלכסונית לא הייתה אז נפוצה, והשימוש בדגם זה, החורג מהמוכר, מהווה גם הוא עדות לאופיו הפחות שמרני של בעל הבית.
כיום משמש המבנה בית קפה מסעדה ומרכז לטיפולים אלטרנטיביים בשם "מטה במדבר".
לקריאה נוספת

'Hanegbi, Michael,' in: Who's who in World Jewry, 1955, p. 315.
הערות שוליים

↑  הנגבי – מושל מגדל גד, דבר, 21 ביולי 1949.
1 2  מיכאל הנגבי באתר GRAVEZ
הקבר של מיכאל הנגבי בבית העלמין החדש בבאר שבע, באתר BillionGraves
↑  ש. פינס, לא נוותר על הנגב, דבר, 24 באוקטובר 1948.
↑  חשמל הועלה לבאר שבע ביום העצמאות, דבר, 5 במאי 1949.
↑  באר שבע בת שלוש, מעריב, 21 באוקטובר 1951.
↑  סוריה הודיעה על קבלת הצוו להפסקת-האש: מ. הנגבי במקום ז. שהם, על המשמר, 29 במאי 1951.
↑  יצחק יעקבי, הבדוים – מיעוט עשיר (3): הם זרעו – אך לא קצרו, דבר, טור 1, 5 באוגוסט 1956.
↑  רחוב מיכאל הנגבי – שכונת רמות באתר "באר שבע על המפה".
| ראשי עיריית באר שבע |
| --- | --- | --- |
| האימפריה העות'מאנית החל מ-1844 האימפריה העות'מאנית   (1900–1917) | חג' עלי אל-עטאונה (1900 - 1917) |  |
| המנדט הבריטי המנדט הבריטי   (1917–1948) | חג' עלי אל-עטאונה (מ-1917) • שייח' חמיד אל-צופי (1922) • שייח' פריח אבו מדין (1924-1922) • חג' חוסין אבוכף (1927-1924) • אבו עאטף • תאג' אל-דין שעת' • שפיק מושתהא |  |
| ישראל מדינת ישראל | מיכאל הנגבי (מושל צבאי) (מ-1948) • דוד טוביהו (מ-1950) • זאב זריזי (מ-1961) • מתתיהו אדלר (יו"ר ועדה קרואה) (1963) • אליהו נאוי (מ-1963) • משה זילברמן (מ-1986) • יצחק רגר (מ-1989) • דוד בונפלד (מ-1997) • יעקב טרנר (מ-1998) • רוביק דנילוביץ' (מ-2008) |  |
בית הנגבי, 2013
נפתלי וידר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 במאי 1905 א' באייר תרס"ה סיגט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  5 במרץ 2001 (בגיל 95) י' באדר תשס"א 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 
הרב פרופסור נפתלי וידר (Naftali Wieder; א' באייר תרס"ה, 5 במאי 1905 – י' באדר תשס"א, 5 במרץ 2001) היה חוקר התפילה.
הערות שוליים

1 2  נפתלי וידר באתר GRAVEZ
הקבר של נפתלי וידר בהר המנוחות, באתר BillionGraves
↑  משמיע שלום באתר HebrewBooks
↑  ליקוטי מהרי"ח באתר HebrewBooks
↑  Der Midrasch Echa Zuta: Übersetzung, Kommentierung und Vergleich mit Echa Rabbati, Berlin: Fürst, 1936
↑  נפתלי וידר, "ספרו הנשרף של יהודה אבן שבתי", מצודה ב', תש"ד, עמ' 122–131; במאמרו כלל גם מידע על רבי יהונתן הכהן מלוניל. ראו מ. מרשל, מגן הרמב"ם (ליום הולדתו של הרמב"ם), חרות, 26 במרץ 1956
↑  מוזכר מספר פעמים בספרו של קאלה "The Cairo Geniza", ‏Blackwall 1959.
↑  נפתלי וידר, "השפעות אסלאמיות על הפולחן היהודי", מלילה ב, 1946, עמ' 37–120
↑  השפעות אסלאמיות על הפולחן היהודי, באתר ארכיון האינטרנט
↑  The Judean Scrolls And Karaism באתר יד יצחק בן-צבי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303448105171  PLWABN: 9810561417605606  BIBSYS: 6097065  BnF: cb13527745f (data)  GND: 108940199X  ISNI: 0000 0000 6653 3855  LCCN: nr98037130  NTA: 263298000  RERO: 02-A008614013  SUDOC: 067049060  VIAF: 5091441   WorldCat (עם VIAF): 5091441
קקאו (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  בורסת קוריאה (2017–035720) 
 תקופת הפעילות:  16 בפברואר 1995 – הווה (29 שנים) 
 מיקום המטה:  סיאול 
 ענפי תעשייה:  אינטרנט 
 מוצרים עיקריים:  KakaoTalk 
 מנכ"ל:  Rim Ji-hoon 
  
 www.kakaocorp.com
 
קקאו (בקוריאנית: 카카오) היא חברה ציבורית דרום קוריאנית שמניותיה נסחרות בבורסת קוריאה. החברה עוסקת בהפעלת אתר האינטרנט דהום ובהפעלת אפליקציית המסרים המיידיים KakaoTalk.
היסטוריה

קקאו נוסדה בשנת 2010. בשנת 2014 היא התמזגה עם חברת דהום והחלה להקרא "דהום קקאו". ב-2015 היא חזרה להקרא קקאו בלבד. בינואר 2016 רכשה קקאו כ-76.4% ממניות חברת לואן אנטרטיינמנט הדרום קוריאנית תמורת כ-1.5 מיליארד דולר אמריקני. לאחר הרכישה לואן מותגה מחדש בשם קקאו M.
דהום

דהום (בהאנגול: 다음, בהאנג'ה: 多音, בכתיב לטיני: daum) הוא פורטל אינטרנט דרום קוריאני, השני בפופולריות שלו בדרום קוריאה אחרי נאבר. דהום מציעה למשתמשיה מגוון שירותים דיגיטליים, כגון: אימייל, צאט, פורומים, קניות וחדשות. משמעות המילה דהום בקוריאנית היא: "קדימה", אבל בהאנג'ה יש לה משמעות נוספת והיא: "קולות רבים".
KakaoTalk

KakaoTalk (בהאנגול: 카카오톡) אשר ידוע גם כ-קהטוק היא אפליקציית מסרים מיידיים לסמרטפונים המאפשרת שליחת הודעות טקסט ושיחות קוליות או וידאו. האפליקציה נמצאת בבעלות חברת קקאו קורפוריישן שייסדה אותה במרץ 2010.
נכון למאי 2017 באפליקציה רשומים כ-220 מיליון משתמשים, ויש לה כ-50 מיליון משתמשים פעילים מדי חודש. האפליקציה זמינה בכ-15 שפות.
הלימת מילה

| --- | --- |
הכריכה הקדמית של הספר שאוירה על ידי קרן כץ ועוצבה על ידי מיה מרום
הכריכה הקדמית של הספר שאוירה על ידי קרן כץ ועוצבה על ידי מיה מרום
 מידע כללי
 מאת:  נעם דובב
 איורים:  קרן כץ
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  שירה פלינדרומית
 הוצאה
 הוצאה:  ברחש
 מקום הוצאה:  תל אביב-יפו 
 תאריך הוצאה:  ינואר 2020
 תאריך הופעה ראשונה:  02.02.2020
 מספר עמודים:  111 
 עורך:  ערן הדס
 סדרה
 סדרת ספרים:  הִפּוכופֹּה
 הספר הבא:  כְּשֶׁחָשַׁךְ
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-965-92539-7-5
 הספרייה הלאומית:  997008146785405171
 
הלימת מילה הוא ספר שירה פלינדרומית שכתב הפלינדרומאי והמשורר נעם דובב. זהו ספר השירה הפלינדרומית הראשון בעברית. כל השירים, הכותרות, שמות השערים והפרקים בו הם פלינדרומיים, וכן מספרי הפרקים, העמודים והשירים. הספר כולל את הפלינדרום הארוך ביותר בעברית נכון לאותה עת - הסיפור הקצר "מות תום", בן 1,111 מילים ו-4,224 אותיות.
"הלימת מילה" נערך ספרותית על ידי ערן הדס, ולשונית על ידי דניאל עוז. הספר יצא לאור בינואר 2020, בהוצאת "ברחש".
הספר הושק בתאריך הפלינדרומי 02.02.2020 (2 בפברואר 2020), בשעה 20:02.
אודות

הספר יצא לאור בינואר 2020, והוא עוסק בנושאים הבאים: ארס פואטיקה ("הכתיבה בי תכה"), תחושות אישיות ובין-אישיות ("בלב", "שוב יש בלב שיבוש"), אבהות ("ילד לוּ נולד לי"), מיניות ותשוקה ("פוגש אש גוף"), אמונה ואובדנה ("לא, היה אל"), שואה ("תודעת עדות"), הכיבוש הישראלי ("שוב יכה הכיבוש") וטבע ("זרע בטבע רז", "ליל").
דובב קרא שירים מספרו, בין היתר, בפסטיבל השירה השנתי "מטר על מטר" של מקום לשירה. שירים מהספר הוקראו גם בטלוויזיה וברדיו, ופורסמו ב"הארץ" וב-"ynet", בכתבי עת מודפסים ומקוונים לשירה, ולילדים ונוער ("עיניים" ו"אדם צעיר") וכן באנתולוגיית שירה.
הספר הבא אחריו בסדרת ספרי השירה הפלינדרומית שפרסם דובב, "הִפּוכופֹּה", הוא "כְּשֶׁחָשַׁךְ" שיצא לאור ב-2022, אף הוא בעריכת ערן הדס ובהוצאת "ברחש". הספר עוסק בפרידתו של המשורר מאחיו, עוז קרת-דובב, שנפטר ממחלת הסרטן בגיל צעיר.
מרכיבים פלינדרומיים בספר וסביבו

שמות הספר בעברית, באנגלית ("WORD ROW") ובערבית ("كلمة ملك") הם פלינדרומיים כמו גם כל השירים, הכותרות, שמות השערים והפרקים. נוסף על כך, מספרי הפרקים (11), העמודים (111) והשירים (77) הם פלינדרומיים.
בנספח הספר נכלל הסיפור הפלינדרומי הקצר "מות תום", שהיה הפלינדרום הארוך ביותר בעברית באותה עת. הפלינדרום, שעוסק בשואה, כולל 1,111 מילים ו-4,224 אותיות ומכיל 767 שמות ואלמנטים פלינדרומיים נוספים. על בסיסו נכתב השיר המחורז "תום שמות" שבספר, בן ה-666 מילים.
הספר הושק בתאריך הפלינדרומי 02.02.2020 (2 בפברואר 2020) (שהוא היום ה-33 בשנה הלועזית ואחריו 333 יום), בשעה 20:02. המחיר הקטלוגי שנקבע לספר אף הוא מספר פלינדרומי.
שירים > רשימת השירים

להלן רשימת השירים מחולקים לפי שערים ופרקים:
ראשית תישאר
תודות (המען: נעמה)
אנא (רגש למען נעם לשגר)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  עצמי לי מצע הכתיבה בי תכה הלימת מילה  הִפּוּכוֹפֹּה  ריצד ציר  בוחר מרחוב  תודעת משורר רושמת עדות  הבית כָּמס קסם כתיבה  הפשט וחבר בחוט שפה  כל שתרצי ויצרת – שלך  יתר יצירתי  בלב נגמ"ש מגן  בשקט קשב  בצער דר עצב  הנצה צִנה  יש פן נפשי  משא אשָׁם  כורך רוך  ילד לוּ נולד לי מְגַדֵּל דגם  מחריד די רחם  באין אני אב  הדיל – לידה  ינבא בני  |  מין של שנים פוגש אש גוף באהבה א', ב'  הרעב לבערה  הזזה  מין של שנים  מירב אהבה, אֵבָרים  נתקשחתן ונתחשקתן  כרה רֹךְ  תססת  חשק מֻקְשָׁח  הקשת מענן נעם תשקה  שוב יש בלב שיבוש בלב לבלב  דְּחִיַּת יחד  השקר קשה  הבריחה חירבה  התמימות, לתומי, מתה  |  מות התום לא, היה אל יהי  אל מלא  קיר ריק  המבול לו במה  קפואת אופק  969  לאל  תודעת עדות תִּמלא תודעה עדות אל-מת  תום שמות  דור שני נשרוד  מייחל לחיים  שוב יכה הכיבוש שוב יכה הכיבוש  העוצר ברצועה  הזעם מעזה  סֶגֶר גס  הרג שבשגרה  |  רגע בטבע גר זרע בטבע רז צל עלץ  יש חום מוחשי  שמש, שמש, שמש  5-7-5  עב טבל בטבע  עב עבה בעבע  חורך רוח  קרב ברק  נמזג זמן  הרי שָׁמַיִם והם הומים שירה  אביב ללבי בא  מִקֶרֶן שמש נרקם  ליל מים ודמדומים  הלבנה נבלה  סהר, הס!  ער הלילה רֹעַ  מול חדרי הלילה ירד חלום  הנבל, הלבנה  גחליליות ותוי ליל חג  הלילה  שחור הלילה רוחש  הליל שב בשלילה  רחשי שחר  |