stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
את לא אמא שלי
ביקורות

באתר ביקורות הסרטים "Rotten Tomatoes" עומד שיעור הדעות החיוביות על 89%, עם דירוג ממוצע של 7.3/10, בשקלול 70 ביקורות. באתר "Metacritic" זוכה הסרט לציון 74/100 בשקלול 16 ביקורות, מתוכן 14 חיוביות, אחת מעורבת ואחת שלילית.
אלישה מוגל נתנה לסרט ציון 8/10, וכתבה שכסרט הנטוע בפולקלור האירי ומובל בידי שחקנית צעירה וחידתית, התוצאה היא סיפור הופך קרביים על אימהות ומחלת נפש, שלא מרפה מתחילתו ועד סופו, וכייצוג של סוגת האימה הקלאסית, זוהי חובת צפייה. באתר "Dread Central" (אנ') הסוקר יצירות אימה, צ'אד קולינס נתן לסרט שלושה וחצי כוכבים מתוך חמישה, וכתב שהסרט מפחיד במובן הרחב, איננו שונה מסרטים עצמאיים דומים, וזהו סרט טוב שמתחפש לסרט גדול. עם זאת, קולינס סבור שהסרט ראוי לצפייה בזכות משחקן הטוב באופן יוצא דופן של דופ ובראקן, ותפאורת ימי פסטיבל סמהיין (אנ') האירי, התורמת לכמה תבהלות מוצלחות. ג'ו ליפסט נתן לסרט ציון 4 מתוך 5 באתר האימה "Bloody Disgusting" (אנ'), וכתב שאמנם התחלפות של אדם מוכר ואהוב ברוח רפאים מרושעת איננה חדשה בסרטי אימה, אולם דולאן מרחיקה מעבר לזה בהרבה, בכך שהיא מציבה מוטיב מוכר בהקשר של סיפור התבגרות של נערה, תוך התחשבות בנזק ובסטיגמה של חולי נפשי. ליפסט הוסיף שהעלילה מוקמה נכון בימי פסטיבל סמהיין, כאשר הקו שבין עולם הרוחות לעולם האמיתי הוא דק, ומדורות פותחות ומסיימות אותו, ומאירות באופן מילולי את דמותו האמיתית של אדם, ואת האפשרות של הרס ולידה מחדש. המטפורות שדולאן משתמשת בהן מפותחות למרות שהסיפור מוכר, והסרט מתעתע ומצודד כל העת, ובתוספת הופעות יוצאות מן הכלל של דופ ובראקן, זהו סרט ביכורים מבטיח, בטוח בעצמו ומרגש.
בראיין טלריקו כתב שזה היה הטוב ביותר בין סרטי "מידנייט מאדנס" שהוקרנו בפסטיבל טורונטו, ועם אריגת תמות של זעם נעורים ומחלת נפש לתוך מעשיית פולקלור אירית, בתוספת הופעות מסורות פנטסטיות, זהו אחד מסרטי הז'אנר הטובים ביותר של שנת 2021.
בישראל, אור סיגולי כתב בבלוג סקירות הקולנוע "סריטה", שעל אף שהסיפור שגרתי וצפוי מהרגע הראשון, והנראטיב מוכר מסרטי רוחות רפאים ודיבוק קודמים, כוחו של הסרט הוא בבימוי של דולן: זהו סרט אפקטיבי ומלחיץ, ומספק חוויית אימה מוצלחת בהחלט.
פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פסטיבל ג'רארמה הבינלאומי לסרטי פנטזיה | פרס חבר השופטים לסרט הטוב ביותר | את לא אמא שלי | זכייה |  |
| 2022 | פרסי האקדמיה האירית לקולנוע וטלוויזיה (אנ') | הסרט הטוב ביותר | את לא אמא שלי | מועמדות |  |
| 2022 | פרסי האקדמיה האירית לקולנוע וטלוויזיה (אנ') | הבמאית הטובה ביותר | קייט דולאן | מועמדות |  |
| 2022 | פרסי האקדמיה האירית לקולנוע וטלוויזיה (אנ') | התסריט הטוב ביותר | קייט דולאן | מועמדות |  |
| 2022 | פרסי האקדמיה האירית לקולנוע וטלוויזיה (אנ') | שחקנית ראשית בסרט קולנוע | הייזל דופ | מועמדות |  |
| 2022 | פרסי האקדמיה האירית לקולנוע וטלוויזיה (אנ') | המוזיקה המקורית הטובה ביותר | די הקסן | מועמדות |  |
ביל לי

ויליאם ביירון לי (באנגלית: William Byron Lee;‏ נולד ב-9 באוקטובר 1959) הוא איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, אשר מכהן מאז ינואר 2019 כמושל טנסי.
ביוגרפיה

לי נולד בחווה חקלאית של משפחתו במרכז טנסי ב-9 באוקטובר 1959. בשנת 1981 סיים תואר ראשון בהנדסת מכונות. בשנים 1992–2016 היה מנכ"ל חברת הבנייה של משפחתו.
באפריל 2017 הכריז לי על מועמדותו בבחירות למושל המדינה. ב-6 בנובמבר 2018 נבחר לתפקיד, עם כ-59.5% מהקולות.
לי מחובר ליהדות ולישראל, ואף יש לו מזוזה במשקוף לשכת המושל
הערות שוליים

↑  Natalie Allison and Joel Ebert, Bill Lee sworn in as Tennessee's 50th governor, nearly 2 years after long-shot bid, The Tennessean, ‏19 בינואר 2020 (באנגלית)
↑  Bill Lee stepping down as CEO of Lee Co., Nashville Post (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1201034817  VIAF: 4341157583882333970005   WorldCat (עם VIAF): 4341157583882333970005 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בובי סולו

| --- | --- |

בובי סולו ב-1970
 לידה:  18 במרץ 1945 (בן 79) רומא, ממלכת איטליה 
 שם לידה:  רוברטו סאטי
 שם במה:  Bobby Solo 
 מוקד פעילות:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1963 
 סוגה:  מוזיקת פופ מסורתית 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ, EMI Italiana, Dischi Ricordi, WEA Italiana 
 פרסים והוקרה:  פסטיבל סן רמו 
 www.bobbysolo.com
 פרופיל ב-IMDb
 
בובי סולו עם סופי טקל ב-1970
בובי סולו (באיטלקית: Bobby Solo; נולד בשם רוברטו סאטי ב-18 במרץ 1945) הוא זמר, מוזיקאי ושחקן קולנוע איטלקי.
קריירת שירה

הוא נולד ברומא בשם רוברטו סאטי. בצעירותו למד לנגן בגיטרה. ב-1963 הציעה לו חברת תקליטים להקליט סינגל. השם "בובי סולו" נולד כתוצאה מטעות של מזכירת חברת התקליטים. אביו סירב ששם משפחתם יופיע על התקליט, וביקש שיקראו לו "בובי" בלבד ("בלבד" באיטלקית זה סולו (Solo)), וכך נולד שם הבמה שלו בובי סולו.
ב-1964 השתתף סולו בפסטיבל סן רמו עם השיר "Una lacrima sul viso" ("דמעה על פנייך") שכתב לונרו. מכיוון שהוא לקה בדלקת במיתרי הקול הוא נאלץ לשיר עם פלייבק, מה שפסל את השתתפותו בתחרות. עם זאת היה השיר ללהיט בינלאומי. זה היה התקליט הראשון באיטליה שנמכרו ממנו יותר ממיליון עותקים, המכירות ברחבי העולם עלו על שלושה מיליון, והוענק לו תקליט זהב.
בשנה שלאחר מכן זכה סולו במקום הראשון בפסטיבל סן רמו עם השיר "Se piangi, se ridi". באותה שנה שר את השיר גם באירוויזיון 1965 שנערך באיטליה, וסיים במקום החמישי.
ב-1969 זכה סולו שוב בפסטיבל סן רמו עם השיר "Zingara" ("צוענייה") יחד עם איווה זניקי (כל שיר בוצע בשני ביצועים). השתתפותו האחרונה בפסטיבל הייתה ב-2003 (יחד עם טוני הקטן בשיר "Non si cresce mai".
קריירת משחק

סולו שר שיחק בתפקיד זמר במספר סרטים איטלקים, צרפתים ואמריקאים.
Tears on Your Face (1964)
Viale della canzone (1965)
Zingara (1969)
"FF.SS." – Cioè: "...che mi hai portato a fare sopra a Posillipo se non mi vuoi più bene?" (1983)
חיים אישיים

סולו נולד ברומא לאם מאיסטריה ואב פורלני. בדצמבר 1967 הוא התחתן עם סופי טקל, רקדנית בלט צרפתייה. לבני הזוג נולדו שלושה ילדים, אלן (נולד ב-1968), שנטל (נולדה ב-1971) ומיוריאל (נולדה ב-1975). השניים התגרשו ב-1991. ב-1995 התחתן עם טרייסי קווייד, אמריקאית-קוריאנית, ועבר לגור בארצות הברית. בין שתי תקופות הנישואים נולד לסולו ילד רביעי.
הערות שוליים

↑  Murrells, Joseph (1978). The Book of Golden Discs (2nd ed.). London: Barrie and Jenkins Ltd. pp. 182–183. ISBN 0-214-20512-6.
↑  Bobby Solo. IMDb
↑  Brogi Paolo (12 January 1999) Mio padre Bobby Solo? Da lui ho ricevuto solo tante canzonette. corriere.it
| איטליה איטליה באירוויזיון |
| --- | --- | --- |
פסטיבל סן רמו • Canzonissima
| השתתפויות | 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1983 • 1984 • 1985 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1997 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| נציגי המדינה | פרנקה ריימונדי & טונינה טוריאלי • נונציו גאלו • דומניקו מודוניו • דומניקו מודוניו • רנאטו רשל • בטי קרטיס • קלאודיו וילה • אמיליו פריקולי • ג'יליולה צ'ינקווטי • בובי סולו • דומניקו מודוניו • קלאודיו וילה • סרג'ו אנדריגו • איווה זניצ'י • ג'אני מורנדי • מאסימו ראניירי • ניקולה די בארי • מאסימו ראניירי • ג'יליולה צ'ינקווטי • ווס ודורי גצי • אל באנו ורומינה פאוור • מיה מרטיני • ריקי אה פוברי • מתיה בזאר • אלון סורנטי • ריקרדו פולי • אליס ופרנקו בטיאטו • אל באנו ורומינה פאוור • אומברטו טוצי וראף • לוקה ברברוסה • אנה אוקסה ופאוסטו ליאלי • טוטו קוטוניו • פפינו די קאפרי • מיה מרטיני • אנריקו רוג'רי • ג'ליסה רפאל גואלאצי • נינה זילי • מרקו מנגוני • אמה מרונה • איל וולו • פרנצ'סקה מיקיילין • פרנצ'סקו גבאני • ארמאל מטה ופבריציו מורו • מחמוד • דיודאטו • מונסקין • מחמוד ובלאנקו • מרקו מנגוני • אנג'לינה מנגו |  |
| שירי המדינה | "Aprite le finestre" & "Amami se vuoi" • "Corde della mia chitarra" • "Nel blu dipinto di blu" • "Piove (Ciao, ciao, bambina)‎‎" • "Romantica" • "Al di là" • "Addio, addio" • "Uno per tutte" • "Non ho l'età" • "Se piangi, se ridi" • "Dio, come ti amo" • "Non andare più lontano" • "Marianne" • "Due grosse lacrime bianche" • "Occhi di ragazza" • "L'amore è un attimo" • "I giorni dell'arcobaleno" • "Chi sarà" • "Sì" • "Era" • "We'll Live It All Again" • "Libera" • "Questo amore" • "Raggio di luna" • "Non so che darei" • "Per Lucia" • "I treni di Tozeur" • "Magic Oh Magic" • "Gente di marel" • "Vivo (Ti scrivo)" • "Avrei voluto" • "Insieme: 1992" • "Comme è ddoce 'o mare" • "Rapsodia" • "Sole d'Europa" • "Fiumi di parole" • "Madness of love" • "L'amore è femmina (Out of Love)" • "L’essenziale" • "La mia città" • "Grande amore" • "No Degree of Separation" • "Occidentali's Karma" • "Non mi avete fatto niente" • "Soldi" • "Fai rumore" • "Zitti e buoni" • "Brividi" • "Due vite" • "La noia" |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1965 • אירוויזיון 1991 • אירוויזיון 2022 • RAI |  |
בשנים שלא מופיעות ברשימה נעדרה איטליה מהתחרות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281469205171  PLWABN: 9810604216705606  BNE: XX883265  BnF: cb13931697v (data)  GND: 134525418  ICCU: UBOV514028  ISNI: 0000 0000 7827 3456  LCCN: n94118837  MusicBrainz: ba9ccb5f-ed90-43bf-92ae-bad24e6923bb  NKC: mzk2005269606  SUDOC: 163216452  VIAF: 32186559   WorldCat (עם VIAF): 32186559
ארגון התיירות העולמי

| --- | --- |
סמליל ארגון התיירות העולמי

מטה ארגון התיירות העולמי במדריד
 מדינה:  ספרד 
 מטה הארגון:  מדריד 
 תקופת הפעילות:  1 בנובמבר 1975 – הווה (49 שנים) 
 פרסים והוקרה:  פרס העיר אלקלה (2014) 
 www.unwto.org
 
ארגון התיירות העולמי (באנגלית: United Nations World Tourism Organization, בראשי תיבות UNWTO) הוא סוכנות של האומות המאוחדות העוסק בנושאי תיירות. מטה הארגון שוכן במדריד, בספרד. ארגון התיירות העולמי אחראי לעריכת דירוג התיירות העולמי. ארגון התיירות העולמי מהווה גורם מרכזי בתחום התיירות בעולם במיוחד באיסוף נתונים סטטיסטיים על תנועת התיירות. הארגון מייצג גופי תיירות ציבוריים מרוב מדינות העולם והנתונים שהוא מפרסם מאפשרים עריכת השוואת גידול התיירות ומגמותיה בעולם כולו.
מטרות הארגון

לארגון תפקיד מרכזי בקידום פיתוח תיירות אחראית, בת-קיימא ונגישה לכל, מתוך גישה מיוחדת לאינטרסים של מדינות מתפתחות.
הארגון מקדם את ישומו של "הקוד האתי העולמי לתיירות", מתוך רצון להבטיח כי המדינות החברות, יעדי התיירות ועסקי התיירות יפיקו את המירב מן היתרונות הכלכליים, חברתיים ותרבותיים שבתיירות, בעוד שימזערו ככל הניתן את ההשפעות החברתיות והסביבתיות השליליות שבתיירות.
ארגון התיירות העולמי מחויב ל"מטרות הפיתוח של המילניום" (Milennium Development Goals) שאת השגתן התחייבו 189 מדינות חברות באו"ם להגשים עד שנת 2015.
היסטוריה

את ניצניו של ארגון התיירות העולמי ניתן למצוא עוד בשנת 1925 כאשר נוסד בהאג הקונגרס הבינלאומי של הארגונים הרשמיים לזרימת תיירות (International Congress of Official Tourist Traffic Associations, ר"ת ICOTT). הקונגרס הפך בשנת 1934 לאיחוד הבינלאומי של ארגוני תעמולת תיירות (International Union of Official Tourist Propaganda Organizations).
לאחר מלחמת העולם השנייה ולאור העלייה בתיירות הבינלאומית, שב והתארגן האיחוד הבינלאומי של ארגוני תעמולת תיירות, תחת השם האיחוד הבינלאומי של ארגוני הנסיעות הרשמיים (International Union of Official Travel Organizations, ר"ת IUOTO). ארגון זה פעל כארגון טכני, לא ממשלתי, והורכב מארגוני תיירות לאומיים, קבוצות בתעשיית התיירות וארגוני צרכנים. מטרותיו של ארגון IUOTO היו לא רק בקידום התיירות באופן כללי, אלא אף למצות את המיטב מן התיירות כמרכיב בסחר העולמי וכאסטרטגיה כלכלית למדינות מתפתחות.
בשלהי שנות ה-60 נוכח ארגון IUOTO בצורך בשינוי נוסף כדי לקדם את תפקידו ברמה הבינלאומית. באספה ה-20 של ה-IUOTO שנערכה בטוקיו בשנת 1967, הוכרז על הצורך ביצירת גוף בין-ממשלתי עם היכולות לפעול ברמה הבינלאומית בשיתוף פעולה עם סוכנויות בינלאומיות, ובמיוחד עם האומות המאוחדות. לאורך כל שנות קיומו קיים ה-IUOTO קשרים הדוקים עם האומות המאוחדות והועלו הצעות להפיכת הארגון לחלק מן האומות המאוחדות. אולם בסיום הכינוס הוחלט כי אף על פי שהארגון יקיים קשרים הדוקים עם ארגון האומות המאוחדות, הוא ימשיך לשמור על אוטונומיה ניהולית וכלכלית.
ארגון התיירות העולמי נוסד בסופו של יום בהמלצת האומות המאוחדות, בהחלטה 2529 של האספה ה-24 של האו"ם.
בשנת 1970 הצביעה האספה הכללית של ה-IUOTO בעד הקמת ארגון התיירות העולמי אשר יהיה מבוסס על החוקה של ה-IUOTO ולאחר שההחלטה אושררה על ידי 51 מדינות, ב-1 בנובמבר 1974 נוסד ארגון התיירות העולמי.
באספה ה-15 של הארגון בשנת 2003 החליטה המליאה להפוך את הארגון לסוכנות של האומות המאוחדות. לדברי המזכיר הכללי של הארגון, צעד זה בא כדי להגביר את המודעות העולמית לארגון ואת ההכרה לחשיבותו, זאת כדי שתיירות תתפוס את מקומה כשוות ערך לפעילויות אנושיות מרכזיות אחרות.
נכון לשנת 2008 חברות בארגון 154 מדינות בעולם. עוד משתתפים בארגון כ-350 מוסדות חינוכיים, אגודות תיירות מקומיות וגופים פרטיים. מדינת ישראל חברה בארגון התיירות העולמי החל משנת 1975.
במשך שנים שרר בלבול לעיתים תכופות בין ארגון התיירות העולמי לבין ארגון הסחר העולמי, כיוון ששני הארגונים חלקו באותן ראשי תיבות: WTO. מצב זה פסק באופן רשמי ב-1 בדצמבר 2005, כאשר האספה הכללית של ארגון התיירות העולמי אישרה את הוספת האותיות UN לתחילת ראשי התיבות של שם הארגון באנגלית וברוסית: UNWTO. בצרפתית ובספרדית נותרו ראשי התיבות של הארגון כשהיו: OMT .
המזכיר הכללי של ארגון התיירות העולמי מאז שנת 2010 הוא טאלב ריפעי, יליד ירדן, בעל תואר דוקטור בתכנון אזורי מאוניברסיטת פנסילבניה. ד"ר ריפעי ביקר בישראל פעמים רבות.
"ברומטר" התיירות העולמי

אחת מפעולות ארגון התיירות העולמי היא מעקב מתמיד אחר מגמות התיירות בעולם. אלה מתפרסמות במה שהארגון מכנה בשם "ברומטר" התיירות העולמי (UNWTO World Tourism Barometer).
במסגרת ה"ברומטר" מתפרסם דירוג יעדי התיירות בעולם, לפי מדינות. דירוג אחרון של מדינות מכיל נתוני תיירות לשנת 2006:
| דירוג | מדינה | תיירים נכנסים במיליונים |
| --- | --- | --- |
| 1 | צרפת צרפת | 79.1 |
| 2 | ספרד ספרד | 58.5 |
| 3 | ארצות הברית ארצות הברית | 51.1 |
| 4 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 49.6 |
| 5 | איטליה איטליה | 41.1 |
| 6 | בריטניה בריטניה | 30.1 |
| 7 | גרמניה גרמניה | 23.6 |
| 8 | מקסיקו מקסיקו | 21.4 |
| 9 | אוסטריה אוסטריה | 20.3 |
| 10 | רוסיה רוסיה | 20.2 |
| 11 | טורקיה טורקיה | 18.9 |
| 12 | קנדה קנדה | 18.2 |
| 13 | אוקראינה אוקראינה | 17.6 (נתוני 2005) |
| 14 | מלזיה מלזיה | 17.5 |
| 15 | הונג קונג הונג קונג | 15.8 |
| 16 | פולין פולין | 15.7 |
| 17 | יוון יוון | 14.3 (נתוני 2005) |
| 18 | תאילנד תאילנד | 13.9 |
| 19 | פורטוגל פורטוגל | 11.3 |
| 20 | קרואטיה קרואטיה | 11.2 |
| 21 | הולנד הולנד | 10.7 |
| 22 | מקאו מקאו | 10.7 |
| 23 | הונגריה הונגריה | 9.3 |
| 24 | מצרים מצרים | 8.6 |
| 25 | דרום אפריקה דרום אפריקה | 8.4 |
| 26 | אירלנד אירלנד | 8.0 |
| 27 | ערב הסעודית ערב הסעודית | 8.0 (נתוני 2005) |
| 28 | שווייץ שווייץ | 7.9 |
| 29 | סינגפור סינגפור | 7.6 |
| 30 | מרוקו מרוקו | 7.5 |
| 31 | יפן יפן | 7.3 |
| 32 | גאורגיה גאורגיה | 7.2 |
| 33 | בלגיה בלגיה | 7.0 |
| 34 | תוניסיה תוניסיה | 6.5 |
| 35 | צ'כיה צ'כיה | 6.4 |
| 36 | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 6.2 |
| 37 | ירדן ירדן | 5.3 |
| 38 | בולגריה בולגריה | 5.2 |
| 39 | אוסטרליה אוסטרליה | 5.0 (נתוני 2005) |
| 40 | הודו הודו | 5.0 |
| 41 | אינדונזיה אינדונזיה | 4.9 |
| 42 | דנמרק דנמרק | 4.7 (נתוני 2005) |
| 43 | ישראל ישראל | 4.6 |
| 44 | בחריין בחריין | 4.5 |
| 45 | ברזיל ברזיל | 4.4 |
| 46 | ארגנטינה ארגנטינה | 4.2 |
| 47 | הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית | 4.0 |
| 48 | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות | 3.9 (נתוני 2000) |
| 49 | נורווגיה נורווגיה | 3.9 |
| 50 | פוארטו ריקו פוארטו ריקו | 3.7 |
הערות שוליים

↑  UNWTO World Tourism Barometer
↑  Jafari, J. (1974). Creation of the intergovernmental world tourism organization. Annals of Tourism Research, 2, (5), 237-245.
↑  Jafari, Creation of the intergovernmental world tourism organization, 241
↑  United Nations General Assembly, General assembly - twenty fourth session, 34
↑  World Tourism Organization, WTO news, 2003, 3
↑  Member States of the World Tourism Organization
| סוכנויות וארגונים מתמחים של האו"ם (UN Specialized Agencies)  |
| --- | --- | --- |
| ארגוני תקינה ורגולציה | הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית (IAEA)‏1 • הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית (ICAO) • ארגון הימאות הבינלאומי (IMO) • איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ITU) • איגוד הדואר העולמי (UPU) • הארגון המטאורולוגי העולמי (WMO) |  |
| ארגונים חברתיים-כלכליים, תרבותיים והומניטריים | ארגון המזון והחקלאות (FAO) • ארגון העבודה הבין-לאומי (ILO) • ארגון החינוך, המדע והתרבות של האו"ם (UNESCO) • ארגון האו"ם לפיתוח תעשייתי (UNIDO) • ארגון התיירות העולמי (UNWTO) • תוכנית המזון העולמית (WFP)‏2 • ארגון הבריאות העולמי (WHO) • הארגון העולמי לקניין רוחני (WIPO) |  |
| ארגונים פיננסיים | הקרן הבינלאומית לפיתוח חקלאי (IFAD) • קרן המטבע הבינלאומית (IMF) • הבנק העולמי (WB) |  |
| הערות | 1 סוכנות בינלאומית אוטונומית, בעלת מעמד מיוחד באו"ם – מדווחת על פעילותה לעצרת הכללית, ועל פי הצורך למועצת הביטחון. 2 אינה "סוכנות מתמחה" מבחינה פורמלית אך מהווה חלק בלתי נפרד מהאו"ם בתוקף הסכם לשיתוף פעולה עמו. |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269925705171  PLWABN: 9810697450305606  BIBSYS: 90606299  BNE: XX127705  BnF: cb137713009 (data)  CANTIC: a10132752  CiNii: DA0752842X  GND: 1053038-1  ISNI: 0000 0001 2298 3755  LCCN: n77011180  NDL: 00761298  NKC: ko2004219506  NLA: 35805461  NSK: 000125615  RERO: 02-A000125801  SUDOC: 067071120  Trove: 1095475  VIAF: 154696848   WorldCat (עם VIAF): 154696848 
אזורי התיירות העולמי:
  אוסטרלאסיה
  אירופה
  אמריקה
  אפריקה
  המזרח התיכון
ביאטריס רייט

| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1910 ניו הייבן, ארצות הברית 
 פטירה:  17 במרץ 2003 (בגיל 92) 
 שם לידה:  Beatrice Frederika Clough 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  כרייסט צ'רץ' 
 תפקיד:  חבר הפרלמנט ה־37 של הממלכה המאוחדת (11 במרץ 1941–15 ביוני 1945) 
 מפלגה:  המפלגה השמרנית 
 בן או בת זוג:  John Rathbone (1932–10 בדצמבר 1940)  Paul Wright (1942–17 במרץ 2003) 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית 
 
ביאטריס רייט (באנגלית: Beatrice Frederika Wright; ‏ 17 ביוני 1910 - 17 במרץ 2003) הייתה פוליטיקאית בריטית, ילידת ארצות הברית.
ביוגרפיה

ביאטריס רייט נולדה בניו הייבן, קונטיקט למשפחת בנקאי. היא הגיע לאנגליה במסגרת חילופי סטודנטים. בהיותו באוניברסיטת אוקספורד היא הכירה את ג'ון רטבון ובשנת 1932 הם התחתנו. בשנת 1935 הוא נבחר לבית הנבחרים הבריטי. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה הוא נהרג במהלך הקרב על בריטניה. במרץ 1941 ביאטריס רייט נבחרה לבית הנבחרים במקום בעלה הנפטר. היא כיהנה בתפקיד עד לשנת 1945.
בשנת 1942 היא התחתנה עם פול רייט, דיפלומט בריטי.
בשנים 1978–2003 ביאטריס רייט הייתה סגנית נשיא של המכון המלכותי לכבדי שמיעה. בשנת 1982 ביחד עם ד"ר ברוס פוגל היא הקימה קרן צדקה " Hearing Dogs for Deaf People".
על פעילותה הציבורית הרבה, בשנת 1996 היא התקבלה למסדר האימפריה הבריטית.
בנה טים רטבון היה חבר בית הנבחרים בשנים 1974–1997.
בוסטון רבתי

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במטרופולין:  4,941,632 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  42°21′18″N 71°03′54″W﻿ / ﻿42.355°N 71.065°W﻿ / 42.355; -71.065 
 אזור זמן:  UTC -5
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בוסטון רבתי (באנגלית: Greater Boston) הוא אזור המטרופולין של אזור ניו אינגלנד אשר בצפון מזרח ארצות הברית שבמרכזו נמצאת העיר בוסטון (בירת מדינת מסצ'וסטס והעיר המאוכלסת ביותר באזור ניו אינגלנד). אזור בוסטון רבתי הוא האזור המטרופוליני העשירי בגודלו בארצות הברית. אזור בוסטון רבתי משתרע על פני שלוש מדינות - מסצ'וסטס, ניו המפשייר ורוד איילנד.
נכון לשנת 2020 כ-64% מאוכלוסיית מדינת מסצ'וסטס התגוררה באזור בוסטון רבתי (כ-4,941,632 תושבים לפי מפקד האוכלוסין האמריקני של שנת 2020).
אזור המטרופולין של בוסטון הוא לא רק אחד מהאזורים החשובים ביותר בארצות הברית במונחים כלכליים (הוא מכיל את משרדי המטה של חברות גדולות רבות), זהו גם אחד מהאזורים הוותיקים ביותר בארצות הברית שפותחו במקור על ידי מהגרים אירופאים.
ביל טוילומה

ביל טוילומה (באנגלית: Bill Tuiloma; נולד ב-27 במרץ 1995) הוא כדורגלן ניו זילנדי המשחק בשארלוט בעמדת הקשר האחורי ולעיתים כבלם.
קריירת מועדונים

טוילומה נולד בניו זילנד להורים ממוצא סמואני. טוילומה התחיל לשחק כדורגל בקבוצת בירקנהאד יונייטד מליגת העל הניו זילנדית וכבר בגיל 16 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת.
ביולי 2013 חתם טוילומה באולימפיק מרסיי, אחרי שגם לוס אנג'לס גלאקסי וקווינס פארק ריינג'רס הביעו עניין במשחקן. ב-7 בפברואר 2015 טוילומה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד סטאד רן.
ב-16 בספטמבר 2015 הושאל לשטרסבורג מהליגה השלישית עד לסיום העונה.
ב-25 ביולי 2017 חתם בפורטלנד טימברס מה-MLS במדיה שיחק כ-5 וחצי עונות.
לקראת עונת 2023 חתם בשארלוט.
קריירה בינלאומית

טוילומה שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של ניו זילנד והשתתף עם נבחרת ניו זילנד U-20 בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2015.
ב-15 באוקטובר 2013 ערך טוילומה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד טרינידד וטובגו.
תארים

הליגה הצרפתית השלישית: 2015/2016
גביע אוקיאניה לאומות: 2016
גביע אוקיאניה לאומות עד גיל 20: 2013
גביע אוקיאניה לאומות עד גיל 17: 2011
בית החולים על שם שוויצר

| --- | --- |

 על שם:  פטר שוויצר 
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1930 
 תאריך סגירה:  1955 
 גאוגרפיה
 מיקום:  טבריה, ישראל
 קואורדינטות:  32°47′56″N 35°31′39″E﻿ / ﻿32.798799648018°N 35.527533893514°E﻿ / 32.798799648018; 35.527533893514
 he
 
בית החולים על שם שוויצר - בית חולים אשר פעל בטבריה בשכונת קריית שמואל, בין השנים 1930‏-1931 ו-1934‏-1955.
בית החולים נחנך במאי 1930. בבית החולים פעלו המחלקות הבאות: מחלקה פנימית, מחלקת ילדים ומאוחר יותר נוספה מחלקת יולדות.
בית החולים ע"ש פטר שוויצר

בעת תכנון שכונת קריית שמואל בטבריה הוקצה במקום מגרש לצורך הקמת בית החולים. באפריל 1921 הונחה בקריית שמואל אבן הפינה לבית החולים שוויצר, בסיוע בני הזוג רבקה ופטר שוויצר אשר תרמו 25,000 דולר. לאחר זמן קצר נפטר פטר שוויצר ורעייתו רבקה נרתמה להשלים את המלאכה. ההסתדרות הציונית הדסה התחייבה לספק לבית החולים את העזרה הרפואית וחבר רופאים. האדריכלים בנימין צ'ייקין וזליג אקסלרוד הכינו את התוכנית האדריכלית.
ב־1925 סיימו את עבודות התכנון, ונחתם חוזה עבודה עם חברת סולל בונה. עלות הבניה הסתכמה ב-9,800 ל"ימ. סגנון הבנייה של בית החולים היה שונה לחלוטין מסגנון הבנייה שרווח בטבריה באותה תקופה. בית החולים נבנה ללא חדר מתים. חברי אחוזת בית מחו על הכוונה להקים חדר מתים בסמוך למבנה מחשש לירידת ערך הבתים הסמוכים לבית החולים וכך נותר בית החולים ללא חדר מתים. בנוסף, הוחלט לוותר על הקמת הקומה השנייה בשל העלויות הגבוהות.
הבנייה של בית החולים נסתיימה בשנת 1929. במאי 1930 נחנך בית החולים. בין המשתתפים בטקס חנוכתו של בית החולים היו : הנרייטה סולד, הרמן שטרוק הד"ר חיים יסקי והקולונל ד"ר ג'ורג' הרון שכיהן כמנהל מחלקת הבריאות בממשל המנדט הבריטי בפלשתינה (ארץ ישראל).
בזמן חנוכתו הוצגו 12 אחיות מוסמכות אשר היו חלק מצוות בית החולים.
מנהלו הראשון של בית החולים על שם שוויצר היה הד"ר יעקב זס, אשר הוכשר לתפקיד בבית החולים הדסה בירושלים.
בית החולים נסגר לאחר כשנה, כשארגון "הדסה" לא הצליח להמשיך את התמיכה במוסד. מחלקת הבריאות הממשלתית תכננה להקים במבנה בית החולים סנטוריום לחולי שחפת למורת רוחה של הקהילה היהודית בטבריה, אך התוכנית לא יצאה לפועל. כ-3 שנים נשאר בית החולים סגור.
בית החולים נפתח בשנית ב-24 ביולי 1934, לאחר השיטפון שפקד את העיר והיעדר היכולת להגיש סיוע רפואי ראוי נרתמו ועד הקהילה העברית, ועד השכונה ובסיוע הד"ר ראובן כצנלסון מנהלה של קופת חולים עממית. פתיחת בית החולים התאפשרה הודות לתרומה בסך 1500 דולר של הדסה אמריקה. בין האורחים שנאמו בטקס הפתיחה היו: משה בילינסון, אליעזר פרלסון.
בית החולים הוגדר כבית חולים עונתי לחברים שבאו לטיפול בחמי טבריה. בית החולים פעל במתכונת לתת שרות למתרחצים ובשאר עונות השנה טיפל בחולים פנימים, כללים וילדים. בנוסף, בית החולים התמחה בטיפול למחלת הראומטיזם. בית החולים צויד ב-50 מיטות אשפוז, מהן 5 מיטות הוקצבו לאנשי המקום ו- 6 מיטות לקופת חולים עממית. את המחלקה הפנימית ניהל במשך כ-3 שנים הד"ר מקס בוכמן לאחר ששב מגרמניה שם השתלם במחלות פרקים. בנוסף, פעלה מחלקת יולדות בניהולה של הד"ר רחל יהודית ספיר-וילצ'יק.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה החליטו מנהלי המוסדות הרפואיים בארץ ישראל,  הסתדרות המדיצינית הדסה, קופת חולים של ההסתדרות הכללית, ומחלקת הבריאות של הוועד הלאומי, לבחון מחדש את מצב האשפוז בגליל המזרחי. הד"ר פנחס אפרתי מונה בשנת 1939 לארגן מחדש ולנהל את בית החולים ע"ש שוויצר. הד"ר אפרתי ניהל את בית החולים עד שנת 1949.
בין השנים 1940–1942 עבד בבית החולים הד"ר אהרון בלר, לפני יציאתו לארצות הברית להתמחות ב-נוירוכירורגיה.
במהלך מלחמת העצמאות סירבו בהגנה לאפשר לסגן מנהל "בית החולים שוויצר" יוסף מרגלית, להשתתף בקרבות, אבל הוא התעקש ליטול חלק במערכה על קרני חיטין. כשמפקדי הכוח הבינו כי נקלעו למארב, הם הורו ללוחמים לסגת, אלא שמרגלית לא שמע את הפקודה ועד היום לא ברור מה עלה בגורלו.
בשנת 1951 נפתחה מחלקת הילדים על ידי הפרופ' סטנלי לוין. כשבית החולים נסגר עבר לוין לבית החולים פוריה.
בשנת 1952 מונה למנהל מכון הרנטגן הד"ר אלפרד יונגמן.
בית החולים פעל עד שנת 1955.
בית החולים פוריה

בית החולים פוריה הוקם בשנת 1957 כתחליף לבית החולים על שם שוויצר ובית החולים ליולדות של הכנסייה הסקוטית ששכנו בטבריה.
במקום בו עמד "בית החולים על שם שוויצר" עומדים כיום שלושה מגדלי דירות נופש.
ראו גם

פטר שוויצר