stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכללת רדקליף
היסטוריה

מכללת רדקליף קמה כפרויקט הפרטי ללימודים "Harvard Annex", הרחבה של מכללת הרווארד שנועדה לנשים. 
היוזמה של התוכנית באה מארתור גילמן (1909-1837), בנקאי, נדבן וסופר, תושב קיימברידג' (מסצ'וסטס), שהתכוון להעניק לבתו לימודים מעבר למה שהיה עד אז זמין במדרשות לנשים ובמכללות החדשות לנשים. 
בדיוניו עם ראשי הקתדרה ללימודים קלאסיים בהרווארד, הוא הציע תוכנית לימודים שנועדה לקומץ נשים מקיימברידג' ובוסטון. נשיא האוניברסיטה צ'ארלס אליוט אישר את התוכנית וגייס יחד עם גילמן ועד של נשים בעלות מעמד כדי לנהל את הפרויקט. השתתפו בו אליזבת קייבוט אגסי (Agassiz), מרי ה. קוק, סטלה סקוט גילמן, מרי גרינף, אלן הופר גארני, אליס מרי לונגפלו וליליאן הורספורד.
אליזבת קרי אגסי (1907-1822), בת לבית קרי (Cary), פדגוגית וביולוגית, הייתה אלמנתו של הביולוג הידוע לואי אגסי. אליס מרי לונגפלו (1928-1850) הייתה בתו הבכורה של המשורר הנרי וודסוורת' לונגפלו ואחת התלמידות הראשונות בתוכנית הלימודים.
הוועד המייסד שכנע 44 אנשי סגל של הרווארד ללמד במסגרת תוכנית זו תמורת שכר נוסף. 
הלימודים לשנה א כללו 51 קורסים ב-13 תחומים:יוונית, לטינית, אנגלית, גרמנית, צרפתית, איטלקית, ספרדית, פילוסופיה, כלכלה פוליטית, היסטוריה, מוזיקה, מתמטיקה, פיזיקה וידיעת הטבע. 
מייסדי התוכנית קיוו שבאמצעותו תהיה אפשרות לשכנע את ראשי אוניברסיטת הרווארד לפתוח את שערי מכללת הרווארד גם לנשים. אך דבר לא עזר.
החל משנת 1882 הפך הפרויקט לחלק מפעילות החברה למען חינוך מכללתי לנשים (Society for the Collegiate Instruction of Women) שבראשות אליזבת אגסי.
החברה העניקה תעודות גמר אך לא תארים אקדמיים.
בשנת 1894 בהתאם להסכם בין החברה ובין אוניברסיטת הרווארד ולאישור מרשויות מסצ'וסטס, הפכה התוכנית למוסד אקדמי לכל דבר הקרוי "מכללת רדקליף" ואליזבת אגסי הייתה לנשיאה הראשונה, תפקיד שהחזיקה עד שנת 1900. 
המועמדות לקבלה למכללה נדרשו מכאן ואילך לאותם מבחני כניסה כמו הסטודנטים במכללת הרווארד. 
אחרי שני עשורים של פעילות מוצלחת, זכתה המכללה לקמפוס משלה שכלל את רדקליף יארד ורדקליף קוודראנגל ("מלבן רדקליף") בקיימברידג', לא רחוק מהקמפוס של הרווארד. נבנו אולם התעמלות, ספרייה ומעונות ויתמן, אליוט ובארנרד. בשנים 1920 ו-1930 התווספו המעונות בריגז הול (1924) וקייבוט הול (1937) במתחם ה"מלבן". ברדקליף יארד נבנו בניין מנהלה ביירלי הול (1932) ובניין כיתות לונגפלו הול (1930).
גם בתקופה זו נרתעה האוניברסיטה מעידוד הפרויקט מתוך חשש מפני הלימוד המעורב של בנים ובנות.
בשנות ה-1930 התריע נשיא הרווארד, א. לורנס לואול, מפני "העומס המיותר" שמהווה פעילות המכללה לנשים בשביל הסגל, המעבדות והמוזיאונים של האוניברסיטה. תחת איומיו, נאלצה אז המכללה להגביל את מספר תלמידותיה - ל-750 בשביל התואר הראשון, ו-250 בשביל התואר השני.
בימי מלחמת העולם השנייה החל משנת 1943, בעקבות המצב המלחמתי שחייב גיוס גברים רבים והותיר את הכיתות והמעבדות ריקות למחצה, הותר לסטודנטיות לפקוד כיתות ומעבדות במשותף עם עמיתים בנים.
עם זאת, הגבלת מספר התלמידות לא הוסרה. הסף המספרי הזה עמד במרכז המשא ומתן בין שני המוסדות לאורך כל השנים עד המיזוג החלקי non-merger merger שבשנת 1977, כאשר נחתם הסכם מיזוג פורמלי עם אוניברסיטת הווארד. רק בשנת 1998 התמזגו שני המוסדות באופן מלא, ובוטלה באופן רשמי כל הגבלה על קבלת נשים ללימודים באוניברסיטת הרווארד.
הישגים

למרות הקשיים והעדר כל מימון מאוניברסיטת הווארד, הסמיכות לאותו מוסד אוניברסיטאי יוקרתי היטיבה עם המכללה והעמידה אותה במקום הראשון בקרב המכללות לנשים, כמעין "הרווארד לנשים".
בשנים 1890–1963 סיימו במכללת רדקליף מעל 750 בעלות תואר דוקטור PhD ומעל 3,000 בעלות תואר שני. במהלך שנות ה-1950 העניקה המכללה יותר דוקטורטים לנשים מאשר כל בית ספר אחר, פרט לאוניברסיטאות קולומביה ושיקגו. בשנים 1955–1956 סיימו במכללת רדקליף יותר נשים בעלות תואר דוקטור מבכל מוסד אקדמי אחר בארצות הברית.
גם הימצאות המוסד בעיר קיימברידג' (מסצ'וסטס) איפשר חיי חברה ותרבות יותר חופשיים ועשירים מאשר מיקומים אחרים. הסטודנטיות לא סבלו מההגבלות המנזריות שהיו נהוגות במכללות אחרות, שהשגיחו בקפדנות על שעות החזרה למעונות, למשל.
בוגרות מפורסמות

מרגרט אטווד, סופרת קנדית
בנזיר בהוטו, פוליטיקאית פקיסטנית, ראש ממשלה פעמיים
אווה ביאטריס דייקס, אשה האפרו-אמריקאית הראשונה בארצות הברית שמילאה בשנת 1921 את הדרישות לדוקטורט
אורסולה לה גווין, סופרת אמריקאית
הנרייטה ליוויט, אסטרונומית אמריקאית
הנסיכה מישיקו, אשת יורש העצר של יפן
סטוקרד צ'אנינג, שחקנית קולנוע אמריקאית
הלן קלר, סופרת ופעילה חברתית חרשת עיוורת
לינדזי קראוס, שחקנית קולנוע אמריקאית
אדריאן ריץ', משוררת אמריקאית
אידי סדג'וויק, שחקנית, דוגמנית ואשת חברה אמריקאית
גרטרוד שטיין, סופרת אמריקאית
ברברה טוכמן, היסטוריונית וסופרת אמריקאית
סוזן לימן, אנדוקרינולוגית ופיזיולוגית אמריקאית
לזלי סיבנר, מתמטיקאית אמריקאית
ביצירות תרבות

התסריט של הסרט הכל אודות חוה כולל שלוש פעמים התייחסויות למכללת רדקליף
בסרט "Electra Glide in Blue" צעירה אקדמאית היפי נעצרת עקב היכרותה עם צעיר חשוד ברצח, מכנים אותה "נערת ההיפי מרדקליף"
הרומנים "Class Reunion" מאת רונה ג'אפה ו"Superior Women" מאת אליס אדמס, מבוססים על חייהן של סטודנטיות ובוגרות של מכללת רדקליף
הרומן "The Last Convertible" מאת אנטון מייר, מופיעים בו כמה נשות רדקליף
בספר "סיפור אהבה" מאת אריך סגל ובסרט שהופק לפיו - הגבורה הראשית ג'ני קווילרי (ששוחקה על ידי אלי מק'גרו) למדת מוזיקה במכללת רדקליף, בעוד אהובה, הוא הסטודנט בהרווארד אוליבר בארט הרביעי (משוחק על ידי ראיין אוניל).
ברנדה פטימקין מן הרומן "שלום לך, קולומבוס" ("Goodbye Columbus") מאת פיליפ רות, לומדת ברדקליף
בסרט מנהטן מאת וודי אלן, דיאן קיטון משחקת דמות פדנטית הלומדת ברדקליף. הגבורה המגולמת על ידי ג'ודי דייוויס מסרט אחר של אלן,"בעלים ונשים" ("Husbands and Wives"), טוענת שכתבה במכללת רדקליף את העבודה שלה על סגנון הבאוהאוס באדריכלות
אחת הגבורות הראשיות בסדרת "היפה והחיה" משנות ה-1980, בכיכובה של לינדה המילטון, היא בוגרת רדקליף. לכן הבוס שלו מכנה אותה "רדקליף".
אן ולס, הגבורה הראשית ב-"Valley of the Dolls", היא בוגרת רדקליף.
קרולין בנדר (הופ לאנג) בסרט "כל חלומותי" לפי הספר  "The best of everything" של רונה ג'אפה, היא בוגרת "רדקליף".
ראו גם

הפרדת עיסוקים מגדרית
מלומיס קי ברמבל

| מלומיס קי ברמבל |
| --- | --- |
 מלומיס קי ברמבל
מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי עכבר
משפחה:: עכבריים
תת־משפחה:: עכברים
סוג:: מלומיס
מין:: מלומיס קי ברמבל
שם מדעי
 Melomys rubicola ‏תומאס, 1924
תחום תפוצה


מלומיס קי ברמבל (שם מדעי: Melomys rubicola; קרוי גם חולדת זנב-פסיפס קי ברמבל), הוא מין נכחד של מכרסם קטן בסוג מלומיס שבמשפחת העכבריים, אשר הוכרז כנכחד בשנת 2016 כתוצאה מההתחממות הגלובלית. מלומיס זה היה אחד היונקים המבודדים ביותר בעולם, והוא היה אנדמי לקי (אי נמוך וקטן) בשונית ברמבל אשר ממוקמת במצר טורס שבצפון שונית המחסום הגדולה. הכחדת המין היא ההכחדה המתועדת הראשונה בעולם של יונק בעקבות שינוי אקלים אנתרופוגני.
תיאור

אורך ראשו וגופו של המלומיס היה 140–160 מילימטרים, אורך זנבו היה 145–180 מילימטרים ומשקלו: כ-100 גרם. החלק העליון של גופו היה בצבע חום מוצק או אפור חום מעומעם, בעוד שהחלק התחתון היה בצבע לבנבן - כולל הרגליים, הלחיים והלסת התחתונה. הגפיים והרגליים שלו היו קצרות ודקיקות. הזנב של המין היה ארוך ודק והאוזניים היו קטנטנות. באופן כללי מלומיס קי ברמבל היה די דומה לקרובו מלומיס כף יורק (Melomys capensis) להוציא מולקולות חלבון שונות בדם והבדלים מורפולוגיים בזנבו המחוספס שהיה מאופיין בקשקשים בולטים.
תפוצה ואקולוגיה

תפוצתו של המלומיס הייתה מוגבלת לאי אלמוגים מבודד במצר טורס באורך 340 מטרים וברוחב של 150 מטרים אשר מהווה חלק משונית ברמבל הקרויה גם "מאיזב קאור" ו"באראמאקי" ומהווה חלק מאיי מיצר טורס; מתוך שטחו של האי, כ-2.2 דונם בלבד היו מכוסים בצמחייה. גובהו של האי הוא 3 מטר בלבד מעל פני הים. אי זה ממוקם צפונית לשונית המחסום הגדולה סמוך יחסית לפפואה גינאה החדשה, אם כי הוא שייך מבחינה מדינית ומנהלית למדינת קווינסלנד שבאוסטרליה. למרות חיפושים אינטנסיביים, המין לא נמצא מעולם באיים אחרים. המלומיס היה היונק היחיד באי וחי בכתמי הצמחייה הקטנים באי בחברת עופות ימיים וצבי ים רבים.
כאשר המין התגלה לראשונה על ידי האירופאים ב-1845, הוא היה בצפיפות גבוהה על האי, ומלחים דיווחו שירו ב"חולדות גדולות" בעזרת חץ וקשת. המלומיס תואר מדעית לראשונה בשנת 1926 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס. בשנת 1978 הוערך שיש באי כמה מאות פרטים. אורח החיים של המין לא היה ידוע. הוא היה פעיל לילה, בעוד שאת שעות היום בילה במחילות מוגנות בבטן האדמה שאותן חפר. הוא ניזון מצמחיית העשב שבאי, ולעיתים קרובות תר אחר מקורות מזון בחוף.
היסטוריה

ארגון השימור IUCN סיווג את מלומיס קי ברמבל בקטגוריה של סכנת הכחדה חמורה (CR), וב-2008 האוכלוסייה באי הוערכה בפחות מ-100 פרטים - מתוכם כ-50 בוגרים בלבד. הערכה זו התבססה על חיפושים ב-2002 ו-2004 שבהם המין עדיין נצפה. שנת 2009 הייתה השנה האחרונה שבה המין נתפס בחיים. בשנת 2011 משלחת החיפוש שביקרה באי במהלך עונת הרבייה של צבי הים לא מצאה שום פרט חי. חיפוש נוסף שנעשה באביב של שנת 2014 לא צלח שוב. בשנת 2012 נרשם מלומיס קי ברמבל על ידי חוק שימור המגוון הביולוגי של אוסטרליה כמין בסכנת הכחדה "ואולי נכחד". על פי IUCN, היה גורם הסיכון העיקרי באי השחיקה המתמדת שלו בעקבות עליית גובה הים, ו"אין זה מן הנמנע כי האי יספוג סערה אימתנית שתהרוס את בית הגידול כליל". צמחים פולשים, יבוא טורפים לא מקומיים והתפשטות מחלות גם הם יכולים להוות איומים משמעותיים, על פי הארגון.
הכחדה

בחודש יוני 2016 דיווחו במשותף חוקרים מאוניברסיטת קווינסלנד והמחלקה לאיכות הסביבה והגנת המורשת של קווינסלנד, שמלומיס קי ברמבל הוכרז כיונק נכחד. זאת בעקבות סקר באי שכלל הנחת 150 מלכודות במשך שישה לילות וכלל מדידות מקיפות של האי והצמחייה שבו. החוקרים גם ציינו ש"זהו המקרה הראשון בהיסטוריה של הכחדה מתועדת של יונק בעקבות שינויי אקלים אנתרופוגניים". על פי המחקר, סיבות ההכחדה נעוצות בשני דברים: גובה פני הים החל לעלות במיוחד במיצר טורס מאז 1993 בקצב של 6 מ"מ לשנה ועד 2010 בכ-40 ס"מ, ובנוסף, תנאי מזג האוויר באזור השתנו, וסערות ציקלון החלו להיות שכיחות באזור: כ-97% מבית הגידול של המלומיס באי הושמד בפחות מ-10 שנים בעקבות הצפות חוזרות ונשנות של האי. הצמחייה באי נעלמה באופן דרמטי ורק שני מינים מתוך 11 מיני צמחים באי נמצאו עדיין על האי בשנת 2014.
עם זאת, לורן סמית מהאוסטרליה ג'יאוגרפיק ציינה כי "מחברי הדו"ח ציינו כי קיים סיכוי קטן שישנה אוכלוסייה עדיין לא ידועה של המין בפפואה גינאה החדשה סביב דלתת נהר פלי, וכי עד שהאזור לא יסרק כראוי המין צריך להיחשב כ"ייתכן שנכחד". ממשלת קווינסלנד מעוניינת לחקור איים אחרים באזור כדי למצוא אוכלוסייה שרידה של המין, אך לא סביר שמאמצים אלו יצליחו[דרוש מקור].
ג'ון וייט, אקולוג מאוניברסיטת דיקין באוסטרליה שלא היה מעורב במחקר, אמר כי הכחדה זו היא רק קצה הקרחון, וכי אין לו שום ספק שמינים רבים עומדים להיכחד בעקבות שינויי האקלים העולמיים. לדעתו "מינים קטנים, שוכני איים ואזורים מוגבלים, או כאלה עם דרישות סביבתיות חזקות - צפויים להיות הראשונים להיכחד".
הערות שוליים

↑  מלומיס קי ברמבל באתר הרשימה האדומה של IUCN
קי ברמבל במבט מהחלל.
מסדר השמש של פרו

| --- | --- |

עיטור צלב גדול של מסדר השמש של פרו
  
 פרטים
 מדינה:  פרו פרו
 סוג:  מסדר אבירות בן חמש דרגות
 מפקד המסדר:  נשיא פרו
 למען:  שירותים יוצאי דופן הניתנים למולדת
 זכאות:  אזרחים פרואניים וזרים ואנשי צבא
 סטטוס:  מסדר פעיל
 דרגות וסוגים:  קולר גדול  צלב גדול  קצין גדול  מפקד  קצין  אביר
 נוסד:  8 באוקטובר 1821, בוטל 1825, חודש 1921
 היררכיה
 עיטור גבוה יותר:  אין
 עיטור נמוך יותר:  מסדר ההצטיינות של פרו
 
מסדר השמש של פרו (בספרדית: Orden El Sol del Perú) לשעבר "מסדר השמש" (Orden del Sol) הוא הפרס הגבוה ביותר המוענק על ידי מדינת פרו בעבור הצטיינות אזרחית וצבאית. הפרס הוא הפרס האזרחי העתיק ביותר ביבשת העל של אמריקה, ונקבע לראשונה בשנת 1821.
היסטוריה

המסדר הוקם במקור ב-8 באוקטובר 1821 על ידי הגנרל חוסה דה סן מרטין עם הגיעו ללימה, כדי להכיר באלה שהצטיינו במערכה נגד המלוכה הספרדית. שלושת שיעורי הדרגות למסדר היו, לפי סדר עדיפות יורד: מייסדים (fundadores), מצטיינים (beneméritos) ועמיתים (asociados).
הענקת העיטור הופסקה ארבע שנים מאוחר יותר, לאחר שרבים שקיבלו את העיטור החלו להשתמש בפרס כתואר אצולה, בדומה לתארים הקודמים של קסטיליה שהעניקה הממשלה הקולוניאלית. הקונגרס הוציא חוק לביטול מסדר השמש ב-9 במאי 1825.
בשנת 1921 הוקם המסדר מחדש לציון מאה שנה לעצמאות פרו.
דרגות

קולר גדול (Gran Collar)
צלב גדול (Gran Cruz)
קצין גדול (Gran Oficial)
מפקד (Comendador)
קצין (Oficial)
אביר (Caballero)
| אותות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| צלב גדול עם יהלומים | צלב גדול | קצין גדול |  |  |
| מפקד | קצין | אביר |  |  |
מסדר התרבות

| --- | --- |

 
 פרטים
 מדינה:  יפן יפן
 המעניק:  קיסר יפן
 למען:  שירות אזרחי ממושך ו\או מצוין
 סטטוס:  פעיל
 נוסד:  11 בפברואר 1937
 היררכיה
 עיטור גבוה יותר:  מסדר הכתר היקר
 עיטור נמוך יותר:  מדליית הכבוד
 
מסדר התרבות (ביפנית: 瑞宝章, תעתיק: בּוּנקה-קוּנשׁוֹ) הוא מסדר יפני שנוסד ב-11 בפברואר 1937. למסדר דרגה אחת בלבד, ואת עיטורו מעניקים לנשים ולגברים בעבור תרומה לאמנות, לספרות ולתרבות היפנית.  הקיסר מעניק את העיטור באופן אישי ביום התרבות - חג לאומי הנחוג ב-3 בנובמבר - וחברי המסדר מקבלים אנונה למשך כל ימי חייהם.
תג המסדר מציג את פרח התפוז בזהב ובלבן מצופה אמייל, ובמרכזו שלושה אבני ירקן בצורת סהר. התג מחובר לסיכת אמייל וזהב של עלי התפוז ופירותיו, המחוברת לסרט סגול הנתלה על הצוואר.
אנשי התרבות המצטיינים

במקביל למסדר התרבות פועל מוסד אנשי התרבות המצטיינים שנוסד ב-1951 ופועל תחת משרד החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה. המוסד בוחר מדי שנה אנשי תרבות שתרומתם רבה ומעניק להם פנסיה ממשלתית. מדי שנה נבחרים מועמדים מתוך רשימת אנשי התרבות המצטיינים לקבלת עיטור מסדר התרבות, ולבסוף מחליטה ממשלת יפן למי יוענק העיטור.
מקבלי העיטור

להלן רשימה חלקית של מקבלי העיטור:
איסי מיאקי
טדאו אנדו
קנזאבורו אואה
מקוטו קובאיאשי
ריוקיצ'י אינאדה
סאיטו מקוטו
שוסאקו אנדו
הידקי שירקאווה
ריוג'י נויורי
מסטושי קושיבה
קואיצ'י טנקה
קיושי איטו
מקוטו קובאיאשי
טושיהידה מסקאווה
סייג'י אוזאווה
אוסאמו שיממורה
איסי מיאקי
אי איצ'י נגישי
יוקיו נינגאווה
אקירה סוזוקי
שיניה יאמאנקה
טסוקו הונג'ו
הירושי אמאנו
איסאמו אקאסאקי
מלון נשיונל, מוסקבה

| --- | --- |

 מיקום:  רחוב מחובאיה 15, מוסקבה, רוסיה
 סוג המלון:  מלון פאר
 חדרים:  202
 קומות:  6
 ניהול:  Starwood Hotels & Resorts
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1903
 אדריכל:  אלכסנדר איבנוב 
 קואורדינטות:  55°45′24″N 37°36′50″E﻿ / ﻿55.756666666667°N 37.613888888889°E﻿ / 55.756666666667; 37.613888888889
 http://www.national.ru/
  (למפת מוסקבה מוגדלת) מלון נשיונל, מוסקבה(למפת מוסקבה רגילה) מלון נשיונל, מוסקבה he
 
מלון נשיונל (ברוסית: Гостиница Националь)  הוא מלון יוקרה היסטורי במרכז מוסקבה.
מלון נשיונל נבנה ב-1903 והוא מרכיב חשוב במראה האדריכלי של כיכר מנז'.
ב- 1918, לאחר מהפכת אוקטובר, הפך המלון נשיונל למקום מקלט זמני ללנין, קרופסקיה, דזרז'ינסקי, טרוצקי, סברדלוב ונציגים אחרים של האליטה הבולשביקית.
מכללת סוויט ברייר

| --- | --- |

 מכון לימודים פרטי ללא מטרות רווח
 מוטו:  -Rosam quae meruit ferat - She who has earned the rose may bear it. מי שמגיע לה הוורד, תישא אותו
 תקופת הפעילות:  1901–הווה (כ־123 שנים)
 מייסדים:  Indiana Fletcher Williams 
 בעלי תפקידים
 סגן נשיא:  ג'ו אלן ג'ונסון פארקר
 יו"ר:  Meredith Jung-En Woo 
 סגל:  64
 סטודנטים
 :  725
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  11
 שונות
 כינוי קבוצת הספורט:  Vixens
 מיקום
 מיקום:  סוויט ברייר וירג'יניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  37°33′14″N 79°04′48″W﻿ / ﻿37.5539°N 79.08°W﻿ / 37.5539; -79.08
 www.sbc.edu
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מכללת סוויט ברייר(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מכללת סוויט ברייר(למפת וירג'יניה רגילה) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. מכללת סוויט ברייר(למפת וירג'יניה מוגדלת) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. מכללת סוויט ברייר
 
בית סוויט ברייר, בעבר הווילה בסגנון איטלקי של אלייג'ה פלצ'ר (1825), בימינו מושב נשיאי מכללת סוויט ברייר
מכללת סוויט ברייר (באנגלית: Sweet Briar College) היא מכללה פרטית לבנות, המלמדת תרבות כללית (ל"אמנויות חופשיות") ביישוב סוויט ברייר, וירג'יניה, בארצות הברית, כ-19 ק"מ צפונית מלינצ'בורג. המוטו הלטיני של בית הספר הוא Rosam quae meruit ferat, כלומר "מי שמגיע לה הוורד, תישא אותו".
שטח המכללה הוא כ-13,000 דונם שנתרמו לשם הקמתה בשנת 1901 על ידי משפחתה של אינדיאנה פלצ'ר ויליאמס (1828-1900). בית הספר חבר באיגוד הדרומי של המכללות ובתי הספר.  בחודש מרץ 2015 הודיעה המכללה כי תסגור את שעריה בתום שנת הלימודים האקדמאית 2014-2015.
היסטוריה

בית הספר נקרא על שם המטע "סוויט ברייר" שהשתייך לאלייג'ה פלצ'ר (Elijah Fletcher,‏ 1789 - 1858)   מורה, איש עסקים וראש העיר לינצ'בורג בשתי קדנציות. את השם "סוויט ברייר", לפי סוג של ורד הנקרא Briar, מיחסים לאשתו של פלצ'ר,מריה קרופורד. באמצע המאה ה-19 החזיק פלצ'ר במטע שלו בין 80- 100 עבדים. אחרי שחרורם בשנת 1865, חלקם המשיך לעבוד, תמורת שכר, ולחיות בו.
אחרי מותו של אלייג'ה פלצ'ר, בתו אינדיאנה ירשה את המטע וכשהלכה לעולמה בשנת 1900, בהתאם לצוואתה אדמותיו שימשו להקמת מכללה לבנות, לזכר בתה דייזי שנפטרה בגיל 16 ולא הייתה לה הזדמנות ללמוד במכללה.
אדריכלות

קמפוס המכללה שוכן למרגלות הרי בלו רידג'. הסגנון האדריכלי של המכללה - של "התחייה הקולוניאלית" -  נשלט על ידי עבודתו של ראלף אדמס קראם,שהטביע את חותמו גם על בניית הקמפוסים של אוניברסיטת פרינסטון ושל אקדמיית וסט פוינט.  
הקמפוס כולל גם את חלקת הקברות של המטע סוויט בייר, שבו נטמנו שישים עבדים.
21 מתוך 30 המבנים של המכללה וכן "בית סוויט ברייר" (הווילה בסגנון איטלקי של אלייג'ה פל'קר, בימינו מושב נשיא המכללה) מוכרים על ידי הרשם הלאומי לאתרים היסטוריים של ארצות הברית כ"מחוז ההיסטורי של מכללת סוויט ברייר".
דירוגים

המכללה זוכה באופן קבוע לאורך השנים בדירוגים גבוהים מטעם ארגונים שונים.
בשנת 2000, מבין 20% המכללות הראשונות, סוויט ברייר דורגה במקום הרביעי, לפי כל חמשת הקריטריונים, בסקר הלאומי למעורבות סטודנטים NSSE  המודד את יעילות הלמידה.
במדריך למכללות לשנת 2014 של "פרינסטון רוויו" בין 20 המכללות הראשונות בארצות הברית, דורגה סוויט ברייר במקום הרביעי. גם הקמפוס מדורג בין היפים בארצות הברית. במדריך הנ"ל  היא דורגה במקום השישי.
פעילות אקדמית

המכללה מפעילה 60 קורסים לתואר ראשון, וכן שלוש תוכניות טרום-תואר בתחום המשפטים, הרפואה והרפואה הווטרינרית. בנוסף יש לה שני מסלולים לתואר שני, פתוחים לשני המינים.
מכללת סוויט ברייר הייתה המכללה השנייה לבנות שהכינה לתואר שני בהנדסה.
המכללה מעניקה גם מספר תוכניות השתלמות בחו"ל, מהן המקיפות למשך שנה הן Junior Year בספרד ובצרפת.
חיי הקמפוס

רוב הסטודנטיות גרות בקמפוס למשך לימודיהם. קיימים 7 מעונות סטנדרטיים ומגורים עצמאיים בגרין וילג' ובפאטסון האוס, זמינים לנשים מן המעמד הגבוה. למכללה יש חמישים מועדונים וארגונים.
ספורט

קבוצות הספורט של המכללה ידועות בכינוי "ויקסנס" (Vixens). הן פעילות בהוקי דשא, לקרוס, כדורגל, סופטבול,שחיה,טניס,כדורעף. בקמפוס פעיל גם מועדון לסיוף
הסטודנטיות משתתפות גם בפעילות ספורט ופנאי כמו טיולים בהרים ובמערות, דיג, טיפוס הרים, קיאק, סקי. קיימת גם תוכנית מקיפות  לרכיבה על סוסים.
בוגרות מפורסמות

ג'נט לי בובייה, אמה של ג'קלין קנדי-אונאסיס
דיאנה מולדואר, שחקנית תיאטרון וקולנוע
ממנצ'יזאוריים

| ממנצ'יזאוריים |
| --- | --- |

תקופה
יורה עליון–קרטיקון תחתון, 174–145 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: דמויי זאורופודים
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
משפחה:: ממנצ'יזאוריים
שם מדעי
 Mamenchisauridae ‏ג'ונגג'יין ושיג'ין

ממנצ'יזאוריים (שם מדעי: Mamenchisauridae) היא משפחה של דינוזאורים ארוכי צוואר מקבוצת הזאורופודה שחיו בתקופת היורה לפני 174-145 מיליון שנה. רבים מהם התגלו בחפירות בסין.
מאפיינים

אלו היו דינוזאורים גבוהים בעלי חוליות רבות בצווארם שהתרומם למעלה. הצוואר היה ארוך יחסית לגופם. מהמינים הבולטים במשפחה הוא הממנצ'יזאורוס, הדינוזאור בעל הצוואר הארוך ביותר מבין כל הדינוזאורים, שאורך צווארו הגיע ל-13–14 מטרים. אורכו היה כ-25 מטר ומשקלו הגיע ל-20 טון, וייתכן שפרטים גדולים במין Mamenchisaurus sinocanadorum הגיעו לאורך של 35 מטר ומשקל של 60 טון.  ככל הנראה הצוואר שימש לאכילה מצמרות עצים רחוקים, לעיתים מעל מכשולים.
סוגים

דאטאוזאורוס (Datousaurus)
Eomamenchisaurus
Huangshanlong
Hudiesaurus
קלמליזאורוס (Klamelisaurus)?
ממנצ'יזאורוס (Mamenchisaurus)
אומייזאורוס (Omeisaurus)
Qijianglong
טיינשאנוזאורוס (Tienshanosaurus)
Tonganosaurus
שינג'יאנגטיטאן (Xinjiangtitan)
Yuanmousaurus
Zigongosaurus
מוחמדו בוהארי

מוחמדו בוהארי (באנגלית: Muhammadu Buhari; פוליטיקאי ניגרי שנולד ב-17 בדצמבר 1942. וכיהן כנשיא ניגריה בין השנים 2015–2023; לפני כן היה איש צבא (מייג'ור גנרל) שכיהן כשליט הצבאי של המדינה מ-31 בדצמבר 1983 עד 27 באוגוסט 1985 לאחר שעלה לשלטון בהפיכה הצבאית של 1983. בהמשך הודח בעצמו בהפיכה צבאית, והיה מועמד לנשיאות ניגריה ב-2003, 2007 ו-2011. בדצמבר 2014 נבחר שוב כמועמד לנשיאות מטעם מפלגת "הקונגרס של כל המתקדמים", לקראת הבחירות לנשיאות ב-2015, אז גבר על הנשיא המכהן גודלאק ג'ונתן. ב-2019 נבחר לכהונה נוספת. בוהארי הוא בן לאתניה פולאני. באמונתו הדתית הוא מוסלמי סוני.
רקע משפחתי, ילדות וצעירות

מוחמדו בוהארי נולד בשנת 1942 בדאורה, מדינת קצינה, בניגריה, אז מושבה בריטית, כבנו ה-23 של אביו אדאמו. אביו מת כשהיה כבן 3-4, ואמו, זולייכת, גידלה אותו כאם יחידנית. הוא למד בבית ספר יסודי בדאורה ובמאי'אדווה, אחר כך בבית ספר בקצינה (1956-1953). בשנים 1956–1961 למד בתיכון המחוזי קצינה.
הקריירה הצבאית

בוהארי התגייס לצבא הניגרי בשנת 1961. בשנת 1963 התקבל לבית הספר לאימונים צבאיים (שנקרא החל מפברואר 1964 האקדמיה הצבאית הניגרית) בקדונה. בשנים 1962–1963 עבר אימונים בבית הספר מונס לפרחי קצונה במחנה אלדרשוט באנגליה (שנסגר בשנת 1972). בינואר 1953 הועלה לדרגת סגן משנה והתמנה למפקד כיתה בגדוד השני לרגלים באבאוקוטה. בנובמבר 1963-ינואר 1964 עבר קורס מ"כים במכללה הצבאית בקדונה. מאוחר יותר ב-1964 עבר קורס לקציני תובלה בבית הספר לתובלה צבאית בורדן, בריטניה. בשנים 1965–1967 פיקד על הגדוד השני בחיל רגלים. ב-1967 מונה למייג'ור בגזרה השנייה של החטיבה הראשונה של חיל הרגלים. בהמשך עלה בהיררכיה הצבאית במסגרת חיל הרגלים . ב-1973 נשלח למכללה לקציני מטה בוולינגטון,
ובשנים 1978–1979 התמנה למזכיר צבאי במטכ"ל והיה לחבר במועצה הצבאית העליונה.
בשנים 1979–1980 הועלה לדרגת קולונל וביוני 1979–יוני 1980 למד במכללה הצבאית של צבא ארצות הברית בקרלייל (פנסילבניה) וזכה שם לתואר מאסטר ללימודי אסטרטגיה.
בשנים 1980–1983 כיהן בוהארי כגנרל בראש חטיבת רגלים 4, חטיבת רגלים ממוכנת 2 וחטיבה 3.
ההפיכה הצבאית הצפונית ב-18 ביולי 1966

ביולי 1966, אז בדרגת לפטננט, (מקביל לסגן בצה"ל), השתתף מוחמדו בוהארי בהפיכה בפיקודו של לפטננט קולונל (מקביל לסגן אלוף בצה"ל) מורטאללה מוחמד שהדיחה וחיסלה את הרמטכ"ל הגנרל אגיאי אירונסי, שהדיח קודם לכן את הנהגת הרפובליקה הראשונה בינואר 1966. בהדחתו של אירונסי לקחו חלק בין השאר לפטננט משנה סאני אבצ'ה, לפטננט איברהים בבנגידה, מייג'ור תאופילוס דנג'ומה, לפטננט איברהים באקו. הפיכה זו הייתה כאמור תגובה להפיכה מינואר 1966 שהונהגה על ידי קבוצה של קצינים בני האתניה איגבו שהדיחה את הממשלה שנבחרה דמוקרטית בראשות אבובכר טפאווה בלווה. רבים מהחיילים מצפון ניגריה הרגישו אבלים עקב רציחתם של מנהיגים בכירים כמו ראש הממשלה טפאווה בלווה והסרדאונה מח'ליפות סוקטו וראש הממשלה הצפוני חאג' אמדו בלו ושל 4 קצינים בכירים – בריגדיר זכריה מאימלארי, קולונל קור מוחמד, לפטננט קולונלים אבוגו לארגמה וג'יימס פם. ההפיכה הנגדית הייתה רצחנית ביותר והביאה לרציחתם של קצינים, ברובם בני האתניה איגבו. עם הקרבנות נמנה גם השליט הטרי, הרמטכ"ל הראשון של הצבא הניגרי, הגנרל אירונסי ולוטננט קולונל אדקונלה פאג'ואי, המושל הצבאי של אזור המערב.
מושל מדינת צפון-מזרח

באוגוסט 1975, לאחר העלייה לשלטון של הגנרל מורטללה מוחמד, התמנה מוחמדו בוהארי למושל מדינת צפון-מזרח. בפברואר 1976 חילק הממשל הצבאי את המדינה לשלוש מדיניות: מדינות באוצ'י, בורנו וגונגולה. באוגוסט 1991 מתוך מדינת בורנו נוצרה מדינה נוספת בשם יובה וגונגולה פוצלה לשתי מדינות אחרות – טאראבה ואדמאווה. באוקטובר 1996 נוצרה מדינת גומבה על חשבון מדינת באוצ'י.
נציב פדרלי לנפט ולמשאבי טבע

במרץ 1976 מינה הנשיא אולוסגון אובסנג'ו את בוהארי לנציב פדרלי לענייני נפט ולמשאבי הטבע. עם הקמת הקורפורציה הלאומית הניגרית לנפט (Nigerian National Petroleum Corporation, NNPC) הוא התמנה ליושב הראש שלה וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1978. בעת כהונתו בתפקידים הנ"ל נמצא כי 2.8 מיליארד דולר נעלמו מחשבונות הקורפורציה בבנק מידלנדס בבריטניה.
בית דין לחקירת מכירות הנפט, שהוקם ב-1983 על ידי ממשל שהו שאגארי, לא מצא הוכחות בנוגע לאשמתו.
פרשת העימות עם צ'אד

ב-1983 כוחות מצ'אד פלשו למדינת בורנו. בוהארי פיקד על הכוחות הניגריים, גירש את הפולשים וחדר בעקבותיהם לשטח צ'אד, בניגוד לפקודה של הנשיא שאגארי שדרש ממנו לסגת בחזרה לשטחי המולדת. בעת העימותים עם הצ'אדים ספגו הניגרים מעל 100 נפגעים כולל שבויים.
ההפיכה הצבאית בדצמבר 1983

מייג'ור גנרל מוחמדו בוהארי נמנה עם מנהיגי ההפיכה הצבאית ב-31 בדצמבר 1983 שהדיחה את הממשלה שנבחרה בדרכים דמוקרטיות בראשות הנשיא שייחו שאגארי. בעת קשירת הקשר היה בוהארי מפקד החטיבה השלישית המשוריינת. הגנרל טונדה אידיאגבון מינה אותו לרמטכ"ל, ובפועל היה בוהארי לאיש החזק השני במדינה. בהמשך היה לראש המועצה הצבאית השלטת שעלתה לשלטון בעקבות ההפיכה. ההפיכה שמה קץ לרפובליקה הניגרית השנייה – תקופה קצרה של דמוקרטיה רב-מפלגתית שנמשכה משנת 1979. לפי "הניו יורק טיימס", הקצינים הקושרים טענו שדמוקרטיה רופפת היא יותר גרועה מחוסר דמוקרטיה כלל. בוהארי הצדיק את פעולת הקצינים כאמצעי להעניש את הממשלה האזרחית המושחתת ללא תקנה וביטל באופן מידי את חוקת ניגריה משנת 1979.