stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנתוני לייק
קריירה בממשל ובאקדמיה

לייק הצטרף למחלקת המדינה ב-1962, ושירת שם עד 1970 בשירות החוץ. הוא היה עוזר לשגריר הנרי קבוט לודג' הבן בדרום וייטנאם ב-1963, סגן הקונסול בהואה בשנים 1964–1965, ועוזר מיוחד לעוזר הנשיא לענייני ביטחון לאומי בשנים 1969–1970. ב-1969 הוא התלווה אל היועץ לביטחון לאומי הנרי קיסינג'ר בפגישה החשאית הראשונה שלו עם נציגי צפון וייטנאם בפריז. ב-1970 הוא הסתכסך עם קיסינג'ר על רקע מדיניות ממשל ניקסון במערכה בקמבודיה, וכתוצאה מכך הוא עזב את מחלקת המדינה. מאוחר יותר כתב לייק ספר בו הוא ביקר את מדיניותו של קיסינג'ר כלפי אפריקה.
לייק עבד עבור הסנאטור הדמוקרטי אדמונד מאסקי בהתמודדותו לנשיאות בבחירות לנשיאות של 1972. לאחר שהפסיד מאסקי בהתמודדות על מועמדות המפלגה לג'ורג' מקגוורן, עבד לייק לזמן קצר במרכז קארנגי לשלם בינלאומי (אנ') ובשירותים ההתנדבותיים הבינלאומיים (אנ') לפני שחזר לשמש כמנהל תכנון המדיניות במחלקת המדינה בתקופת נשיאותו של ג'ימי קרטר בשנים 1977–1981.
לאחר הפסדו של קרטר בבחירות לנשיאות של 1980 לרונלד רייגן, היה לייק לפרופסור ליחסים בינלאומיים ב"חמשת הקולג'ים" (אנ') במסצ'וסטס בשנים 1981–1992, כשבתחילה הוא לימד בקולג' אמהרסט. ב-1984 הוא עבר לקולג' מאונט הוליאוק, שם הוא לימד קורסים על מלחמת וייטנאם, על מהפכות העולם השלישי, ועל יחסי החוץ של ארצות הברית. בין תלמידיו במאונט הוליאוק ניתן למנות את עוזרת המחקר שלו מונה סאטפן, שלימים הייתה סגנית ראש סגל הבית הלבן למדיניות בממשלו של ברק אובמה. ב-1997 הוא היה פרופסור ללימודי דיפלומטיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון עד שקיבל על עצמו לכהן כמנהל הכללי של יוניסף.
במהלך הבחירות לנשיאות של 1992, היה לייק לאחד מיועצי מדיניות החוץ העיקריים של ביל קלינטון. לאחר תחילת נשיאותו של קלינטון החל לייק לשמש בתפקיד היועץ לביטחון לאומי עד 1997. בעקבות תום המלחמה הקרה, דחף לייק ליישומה של מדיניות להרחבת מספרן של המדינות הדמוקרטיות בעלות שוק חופשי. כשנכנס לייק לתפקידו הוא קיבל הוראה מהבית הלבן למכור את מניותיו בחברות אנרגיה, אך הוא לא עשה זאת. כאשר ב-1994 החליט קלינטון לאפשר לאיראן לספק נשק לצבא בוסניה, הודה לייק שהוא שגה כאשר הוא לא דיווח לקונגרס על החלטתו.
לאחר בחירתו של קלינטון לכהונה שנייה כנשיא בבחירות 1996, הוא הציג את מועמדותו של לייק לתפקיד ראש ה-CIA, אך המועמדות נפלה בשל התנגדות הרפובליקנים. דווח גם שכישלון מועמדותו היה קשור להחלטתו להסיר את תמיכתו ברגע האחרון בניסיון הפיכה בעיראק להדחתו מהשלטון של סדאם חוסיין מבלי שארצות הברית תהיה מעורבת בכך. עם זאת, יש הטוענים שמועמדתו של לייק "כשלה, בין השאר, בשל הצהרתו בראיון טלוויזיוני שהוא לא בטוח שאלג'ר היס היה אשם".
לאחר ביטול מועמדתו כראש ה-CIA, מונה לייק כשליח מיוחד של הבית הלבן בשנים 1998–2000. בתפקידו זה הוא תיווך בניסוח הסכם אלג'יר ששם קץ למלחמת אריתריאה–אתיופיה. ב-2000 היה לייק שותף לייסוד תאגיד אינטליברידג' יחד עם דייוויד רותקופף. ב-2005 נרכש התאגיד על ידי קבוצת יוראסיה.
לייק היה יועץ למדיניות חוץ של ברק אובמה במערכת הבחירות לנשיאות של 2008, לאחר שקיבל המלצה מהסנאטורית הילרי קלינטון, שאיתה הוא עבד במהלך נשיאותו של בעלה ביל קלינטון. לייק נחשב למועמד פוטנציאלי לתפקיד מזכיר המדינה עד אשר מונתה קלינטון לתפקיד.
המנהל הכללי של יוניסף

ב-16 במרץ 2010 הוצגה מועמדתו של לייק על ידי מזכ"ל האו"ם באן קי-מון לתפקיד המנהל הכללי הבא של קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים (יוניסף), לאחר שמועמדותו הוצעה על ידי הנשיא אובמה.
ב-30 באפריל אותה שנה החל לייק לכהן בתפקיד באופן רשמי לאחר שהחליף את אן ונמן, לשעבר מזכירת החקלאות של ארצות הברית. ב-2 במאי 2014 חודש מינויו על ידי המזכ"ל באן קי-מון והוא כיהן בתפקיד עד סוף שנת 2017. ביוניסף הוא היה פעיל במאמצים למקד מחדש את ההשקעות בילדים הטעונים טיפוח ברמה המרבית ולצמצום תמותת ילדים.
פעילויות נוספות

לייק היה גם חבר במועצה המייעצת של "שותפות למען אמריקה בטוחה" (Partnership for a Secure America), ארגון ללא כוונת רווח שנועד ליצור מחדש את המרכז הדו-מפלגתי במדיניות החוץ והביטחון הלאומית של ארצות הברית. הוא גם שימש כיושב ראש מועצת המנהלים של "קרן ארצות הברית למען יוניסף" ושל המכון למורשת מרשל. הוא גם היה חבר במועצת הנאמנים של קולג' הוליאוק. במשך שנים היה לייק חבר במועצת הנאמנים של קולג' סנט מרי במרילנד. הוא לקח חלק פעיל בהקמת המרכז ללימודי דמוקרטיה של הקולג', שם הוא שימש כחבר במועצה המייעצת.
אמונתו הדתית ומשפחתו

לייק גדל על ברכי הנצרות הפרוטסטנטית, אך דיווח שהוא "יצא למסע הרוחני שלו כאדם צעיר" כשהמיר את דתו לנצרות האפיסקופלית. עם זאת, מאז הוא "נמשך משיכה ארוכת ימים ליהדות" ו"החל לחוש בחוזקה שהוא רוצה להיות חלק מדת זו". בסופו של דבר, ב-2005 הוא התגייר לפני שנשא לאישה את ג'ולי ט. כצמן, שכיום היא סגנית הנשיא והמנהלת הכללית של הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח. לייק מייחס לאמונתה הדתית של כצמן את התמריץ להחלטתו לחקור את משיכתו ליהדות באופן מלא, והחל ללמוד עם קצין הדת לשעבר בצי, הרב ארנולד רזניקוף (אנ'), ששירת עמו במועצת הנאמנים של מועצת קארנגי לאתיקה בעניינים בינלאומיים, במשך שנה שלמה לפני שהתגייר. בהמשך ערך הרב רזינקוף את טקס חתונתם של לייק ושל קצמן.
עם זאת, לייק התבדח על כך שהוא היה יהודי בעיניהם של אחרים זמן רב לפני גיורו הרשמי. ראשית, ב-1997, כאשר פורסם בחדשות שמזכירת המדינה מדליין אולברייט גילתה את שורשיה היהודיים, ובמקביל פורסם בשוגג על יהדותם של אישים אחרים בממשל, דווח "שכל צוות הביטחון הלאומי של הנשיא קלינטון הוא יהודי". בהתבסס על סיפור זה, לייק סיפר ששמו הוסף לרשימה של אנשי הבית הלבן היהודים והוא החל לקבל הזמנות לאירועים מיוחדים כמו טקס חנוכה בבית הלבן, והוא אמר שהוא נהנה לקבל את ההזמנות הללו. ההזדמנות השנייה הייה שנתיים לאחר מכן, כאשר ב-1999 פורסמו בכתבה של הוושינגטון פוסט הקלטות חדשות של פרשת ווטרגייט של שיחות בין הנשיא ניקסון ובוב הולדמן, ראש סגל הבית הלבן. הקלטות אלו כללו שיחה בה שאל ניקסון אם לייק הוא יהודי והולדמן השיב, "ובכן, אני לא בטוח, אבל הוא נראה יהודי". בהתבסס על הקלטות אלו, אמר לייק "שעכשיו אני יכול לעקוב אחר המורשת [היהודית] שלי אחורה עד ניקסון".
ללייק שלושה ילדים מנישואיו לאשתו הראשונה אנטוניה, שנישואיהם הסתיימו ב-1995.
הערות שוליים

1 2 3  "The Conversions of Anthony Lake," Moment Magazine, May–June 2008.
↑  Lake, Anthony (1974). Caution and concern: the making of American policy toward South Africa, 1946-1971.
↑  Michael O’Donnell, The Hustling, Sweating, Flawed Greatness of Richard Holbrooke, Washington Monthly, July/August 2019.
↑  Brian A. Feldman, W. Anthony K. Lake, The Harvard Crimson, May 23, 2011
↑  Scott Wilson, White House Deputy Chief of Staff Mona Sutphen Has a World of Experience, Washington Post, April 14, 2009.
↑  Ehrman, John (Dec 11, 2007). "The Mystery of "ALES" Once Again, the Alger Hiss Case". Studies in Intelligence. CIA's Center for the Study of Intelligence. 51 (5).
↑  "The Uncabinet". Slate. Archived from the original on 6 November 2008.
↑  "CNN Political Ticker: All politics, all the time - Obama outlines foreign policy vision". 2007-11-27.
↑  March 16, 2010, Statement by President Barack Obama on the appointment of Anthony Lake as Executive Director of UNICEF. Archived March 24, 2010, at the Wayback Machine
↑  UNICEF Press Centre. "UNICEF welcomes announcement of next Executive Director".
↑  Pia Rebello Britto, Right in Principle, Right in Practice, HuffPost, 09/20/2010.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273398305171  PLWABN: 9810638101505606  BnF: cb12362015q (data)  CiNii: DA01062116  GND: 1113018917  ISNI: 0000 0001 1438 2714  LCCN: n50039435  NARA: 10582590  NKC: xx0304714  NLK: KAC2018N8840  NTA: 070677638  SNAC: w6k47vss  SUDOC: 032626045  VIAF: 14848662   WorldCat (עם VIAF): 14848662
אלסנדרו קטלן

| --- | --- |
קטלאן, נובמבר 2005
קטלאן, נובמבר 2005
 לידה:  11 במאי 1980 (בן 44) טורטונה, איטליה 
 מדינה:  איטליה איטליה
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 עיסוק:  מנחה טלוויזיה
 מעסיק:  RAI
 מספר צאצאים:  2 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  alecattelanofficial
 טוויטר:  alecattelan
 
אלסנדרו קטלן (באיטלקית: Alessandro Cattelan; נולד ב-11 במאי 1980) הוא מנחה טלוויזיה איטלקי, המגיש בקביעות את "Total Request Live", המשודרת על ידי MTV איטליה, ו-"Le Iene" בערוץ Italia 1. בנוסף, הוא הנחה את הגרסה האיטלקית של "The X Factor" בשנים 2011–2020.
בין השנים 2018–2019 קטלן הגיש את תוכנית האירוח האיטלקית "E poi c'è Cattelan", המשודרת בערוץ סקיי אונו. הוא גם נמנה בין האישים הפוטנציאליים להגשת פסטיבל סן רמו לשנת 2020. ב-2 בפברואר 2022 הכריזה רשות השידור האיטלקית (RAI) כי קטלן נבחר להגיש את משדרי אירוויזיון 2022, לצד מיקה ולאורה פאוזיני.
פילמוגרפיה

| שם | שנה | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| Ogni maledetto Natale | 2014 | מאסימו מארינלי |
| The Angry Birds Movie | 2016 | צ'אק (קול) |
| The Secret Life of Pets | 2016 | מקס (קול) |
| I'm Back | 2018 | עצמו |
| The Angry Birds Movie 2 | 2019 | צ'אק (קול) |
| The Secret Life of Pets 2 | 2019 | מקס (קול) |
טלוויזיה

| שם | שנה | ערוץ | תפקד |
| --- | --- | --- | --- |
| Ziggie | 2003–2005 | Italia 1 | מנחה |
| Most Wanted | 2004–2005 | MTV Italia | מנחה |
| Viva Las Vegas | 2005 | MTV Italia | מנחה |
| Total Request Live | 2005–2008 | MTV Italia | מנחה |
| Le Iene | 2006 | Italia 1 | כתב |
| Total Request Live On Tour | 2006–2008 | MTV Italia | מנחה |
| Lazarus | 2008 | MTV Italia | מנחה משני |
| X Factor | 2011–2020 | Sky Uno | מנחה |
| Italia Loves Emilia | 2012 | סקיי פרימפילה | מנחה |
| E poi c'è Cattelan | 2014–2020 | Sky Uno | מנחה |
| 2016 David di Donatello | 2016 | Sky Uno | מנחה |
| 2017 David di Donatello | 2017 | Sky Uno | מנחה |
| Da grande | 2021 | Rai 1 | מנחה |
הערות שוליים

↑  "EPCC – Cattelan parla dal vivo con il suo pubblico" [EPCC – Cattelan talks live to his audience]. Sky Uno (video) (באיטלקית). Sky Italia. 24 במאי 2019. אורכב מ-המקור ב-21 ביולי 2019. נבדק ב-21 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Pascoli, Andrea. "Cattelan prossimo conduttore del Festival di Sanremo nel 2020" [Cattelan as the next showman of the 2020 Sanremo Festival] (באיטלקית). אורכב מ-המקור ב-21 ביולי 2019. נבדק ב-21 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Scarpone, Cristian (17 בספטמבר 2021). "Rai director confirms Eurovision 2022 host city delay and negotiations for Alessandro Cattelan to host". Wiwibloggs. נבדק ב-19 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICCU: VIAV109763  ISNI: 0000 0000 5420 1968  LCCN: no2008066882  VIAF: 19488214   WorldCat (עם VIAF): 19488214
אצטדיון פארקן

| --- | --- |

 כתובת:  Per Henrik Lings Allé 2, 2100 København Ø 
 מיקום:  קופנהגן, דנמרק
 קואורדינטות:  55°42′09″N 12°34′20″E﻿ / ﻿55.702469°N 12.572203°E﻿ / 55.702469; 12.572203
 אבן יסוד:  1990
 תקופת הפעילות:  9 בספטמבר 1992 – הווה (32 שנים)
 עלות הבנייה:  85,300,000 אירו
 בעלים:  Parken Sport & Entertainment
 מפעיל:  Parken Sport & Entertainment
 משטח:  דשא
 אדריכל:  Gert Andersson
 קבוצות:  פ.צ. קופנהגן נבחרת דנמרק בכדורגל
 מושבים:  38,050
 ממדי משטח:  105 × 65 מטר
 www.parken.dk
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קופנהגן מוגדלת) אצטדיון פארקן(למפת קופנהגן רגילה) אצטדיון פארקן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון פארקן הוא אצטדיון כדורגל המשמש את פ.צ. קופנהגן ונבחרת דנמרק, האצטדיון נבנה בין השנים 1990–1992 ויכול להכיל עד 38,050 צופים למשחק כדורגל ועד כ־55,000 צופים להופעות חיות.
היסטוריה

האצטדיון נחנך ב-9 בספטמבר 1992 בהפסד של נבחרת דנמרק 2-1 לנבחרת גרמניה במשחק ידידות. בעבר, היה מסוגל האצטדיון להכיל כ-42,000 צופים, אך בעקבות סדרת שיפוצים שעבר האצטדיון, שבמסגרתם הותקנו בו תאי צפייה, ירדה קיבולת האצטדיון ל-38,050 מושבים. באצטדיון התקיימה תחרות האירוויזיון לשנת 2001. הוא גם נבחר לארח ביורו 2020 שלושה משחקים של נבחרת דנמרק בשלב הבתים ומשחק אחד בשמינית הגמר (ספרד נגד קרואטיה בו ניצחה ספרד 3-5 אחרי הארכה).
היסטוריה > משחקים מרכזיים

| תאריך | מארחת | תוצאה | אורחת | תחרות | צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 במאי 1994 | ארסנל | 1-0 | פארמה | גמר גביע אירופה למחזיקות גביע 1993-94 | 33,765 |
| 17 במאי 2000 | גלאטסראיי | 0-0 (פ4-1) | ארסנל | גמר גביע אופ"א 2000 | 38,919 |
| 8 באוקטובר 2005 | דנמרק | 1-0 | יוון | מוקדמות מונדיאל 2006 בית 2 | 42,099 (שיא אצטדיון) |
| 6 באפריל 2006 | פ.צ. קופנהגן | 1-0 | לילסטרום | גמר הרויאל ליג 2005-06 | 13,617 |
| 30 באפריל 2006 | פ.צ. קופנהגן | 0-0 | ברונדבי | הסופר ליגה הדנית 2005-06 | 41,201 (שיא ליגה) |
| 2 ביוני 2007 | דנמרק | 3-0 טכני | שוודיה | מוקדמות יורו 2008 בית ו' | 42,083 |
מבט מבחוץ
ארגנודוס

| ארגנודוס |
| --- | --- |
 ארגנודוס בהשוואה לאדם
תקופה
טריאס עליון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי סנפירים בשרניים
תת־מחלקה:: דגי ריאות
סדרה:: דגי ריאות אוסטרליים
משפחה:: Arganodontidae
סוג:: ארגנודוס
מינים
 Arganodus dorotheae  Arganodus atlantis
שם מדעי
 Arganodus ‏מרטין, 1979

ארגנודוס (שם מדעי: Arganodus) הוא סוג נכחד של דג ריאות מהסדרה דגי ריאות אוסטרליים, בהם שרד כיום רק המין דג ריאות אוסטרלי. התגלה לראשונה ב-1979 ונמצאו ממנו 2 מינים.
דג זה נמצא במאובנים בניו מקסיקו ובקרוליינה הצפונית ומאובנים נוספים של דג זה זוהו בפארק הלאומי פטריפייד פורסט שבאריזונה. בתקופה בה הדג חי האזורים הללו היו טרופיים ולחים בהרבה והוא שגשג בביצות כשלעיתים נאלץ להיכנס לתרדמת קיץ ולהסתמך על עורו האטום לאוויר שינשום בו או לחיות במאורות תת-קרקעיות רטובות, שם חיכה למונסון. הוא הגיע עד לאורך של 1 מטר.
קרוביו של דג זה נכחדו מאמריקה, אולי כתוצאה מהתייבשות או מנוכחות טורפים רבים כמו תנינים או דינוזאורים טורפים.
אפי טריגר

| --- | --- |

 לידה:  25 במאי 1977 (בן 47) חולון, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 עיסוק:  עיתונאי, שדרן רדיו
 תחום סיקור:  פוליטיקה של ישראל, תרבות פופולרית אמריקאית
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  efitriger
 https://www.efitriger.com
 
אפי טריגר (נולד ב-25 במאי 1977) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי.
ביוגרפיה

טריגר נולד בחולון בשם אפרים יצחק טריגר. את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטת תל אביב.
בעברו שימש טריגר העורך הראשי של חדשות עשר, בנוסף, הגיש מבזקי חדשות ומהדורות מיוחדות בערוץ. שימש כשדרן ספורט בערוץ הספורט והגיש את התוכנית "עושים ספורט" בגלי צה"ל. ב-2013 ערך את התוכנית "העולם הלילה" בערוץ 2 ועבד במחלקת האקטואליה של mako. הוא שימש ככתב לענייני נדל"ן וצרכנות בתחנה הצבאית.
משנת 2009 מפעיל טריגר את האתר "פופ טארטס", שעוסק בתרבות אמריקנית פופולרית.
בשנת 2017 החל טריגר להגיש את התוכנית "בוקר טוב ישראל", יומן הבוקר של גלי צה"ל, במקומו של אסף ליברמן.
טריגר מתגורר בגבעתיים. אחיו הוא המשפטן צבי טריגר.
הערות שוליים

↑  רועי גולדנברג, ‏אפי טריגר, לשעבר עורך בכיר בחדשות 10, מצטרף לאתר mako, באתר גלובס, 25 בנובמבר 2012
אפי חביביאן

| --- | --- |

 לידה:  1962 (בן 62 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 דרגה:    תת ניצב
 תפקידים בשירות
 מפקד יס"מ ירושלים  קצין אג"ם מחוז ירושלים  סגן מפקד מרחב נגב  מפקד מרחב קדם  מפקד מרחב ציון  נציג משטרת ישראל במל"ל
 
אפרים (אפי) חביביאן (נולד ב-1962) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת תת-ניצב המכהן כנציג משטרת ישראל במטה לביטחון לאומי.
חייו

חביביאן היה חניך ומדריך בתנועת בני עקיבא. שירת בצה"ל כלוחם וכקצין בחטיבת הצנחנים והשתחרר לאחר מילוי תפקיד של סגן מפקד פלוגה.
התגייס למשטרת ישראל ב-1984, הצטרף ליס"מ ירושלים ב-1991 כסגן מפקד היחידה וב-1995 מונה למפקדה.
במהלך יולי 1995 היה מעורב באירוע בו הפעיל אלימות פיזית נגד נשים מהישוב היהודי בחברון שמחו על מעצר בנות משפחתן. חביביאן נדון לארבעה חודשי מאסר על תנאי ולקנס בסך של 5000 ש"ח לאחר שהורשע בבית משפט השלום בעבירה של תקיפה הגורמת לחבלה ממשית לאשה אחת ותקיפה סתם של שתי נשים.
כיהן כסגן מפקד מרחב דוד. ב-2007 קודם לדרגת ניצב משנה ומונה לקצין אג"ם של מחוז ירושלים. בתפקידו הבא שירת כסגן מפקד מרחב נגב במחוז דרום. בינואר 2014 מונה למפקדו של מרחב קדם, מרחב חדש של המחוז שאחראי על פעולות השיטור במזרח ירושלים. באוקטובר 2014 מונה למפקד מרחב ציון בדרגת תת-ניצב.
בעקבות רצח שירה בנקי והדקירות במצעד הגאווה בירושלים ב-2015 נרשמה לחביביאן הערה פיקודית לאור ליקויים בפעילות מרחב ציון, בעיקר בציר המודיעיני. במרץ 2016, מונה חביביאן לתפקיד נציג משטרת ישראל במטה לביטחון לאומי.
חביביאן נשוי, אב לארבעה ומתגורר בכפר מנחם.
הערות שוליים

↑  (ת"פ (ירושלים) 2298/96)
↑  יונתן אוריך, אפי חביביאן מונה למפקד מרחב ציון במשטרה, באתר nrg‏, 19 באוקטובר 2014
↑  משה נוסבאום, ‏מחדל המצעד: 6 קצינים ושוטר יודחו, באתר ‏מאקו‏, 6 בספטמבר 2015
אנדרטת מלחמת וייטנאם

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר הנצחה לאומי של ארצות הברית, אנדרטת מלחמה, Passport to Your National Parks cancellation location 
 כתובת:  גני החוקה 
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מפעיל:  שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית 
 מבקרים בשנה:  1,956,930 (נכון ל־1990)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 13 בנובמבר 1982
 תאריך פתיחה רשמי:  13 בנובמבר 1982 
 קואורדינטות:  38°53′28″N 77°02′52″W﻿ / ﻿38.891111111111°N 77.047777777778°W﻿ / 38.891111111111; -77.047777777778
 www.nps.gov/vive/index.htm
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) אנדרטת מלחמת וייטנאם(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) אנדרטת מלחמת וייטנאם
 
קיר הזיכרון ואנדרטת וושינגטון ניצבת ממול
תצלום אוויר של אנדרטת וייטנאם
אנדרטת הלוחמים במלחמת וייטנאם (באנגלית: Vietnam Veterans Memorial) היא אתר הנצחה הממוקם במול בעיר וושינגטון בארצות הברית, לזכרם של חיילי ארצות הברית שנלחמו ונפלו במלחמת וייטנאם. האנדרטה הוקמה בשנת 1982 באזור של המול שנקרא גני החוקה, צפונית לאנדרטת לינקולן.
היסטוריה

בשנת 1979 הקימה קבוצה של יוצאי מלחמת וייטנאם את קרן הזיכרון ללוחמי מלחמת וייטנאם (Vietnam Veterans Memorial Fund) שמטרתה להקים אתר הנצחה לנופלי המלחמה, תוך התאמה לאתרי ההנצחה האחרים הקיימים בוושינגטון.
ב-1 ביולי 1980 הורה קונגרס ארצות הברית על בחירת אתר בגן החוקה, בסמוך לאנדרטת לינקולן, בו תוקם האנדרטה לחללי וייטנאם.
באוקטובר 1980 הוכרז על תחרות אדריכלית להקמת האנדרטה. לוועדה מטעם הקרן הוצעו 1,421 הצעות שונות. בתחרות זכה, פה אחד, קיר הזיכרון שתוכנן על ידי מאיה יינג לין, סטודנטית לארכיטקטורה בת 21 מאוניברסיטת ייל, וב-11 במרץ 1982 אושרו תוכניות הבנייה של האנדרטה, שכונתה אז "החומה".
ב-26 במרץ 1982 החלו עבודות הבנייה, ואלה הסתיימו באוקטובר 1982.האנדרטה נחנכה ב-13 בנובמבר 1982. ב-11 בנובמבר 1984 נערך טקס בו קיבל נשיא ארצות הברית רונלד רייגן במתנה את האנדרטה מהקרן שהקימה אותה עבור האומה האמריקאית, והאחריות לשמור על האנדרטה הועבר לרשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
האנדרטה הדגישה את המחיר של המלחמה ונעדרה מרכיבים הרואיים שמאפיינים את רוב אנדרטאות המלחמה. באנדרטה לא היו פסלי לוחמים, אלא רשימה שמית ארוכה של הנופלים. בשל הוויכוח שפרץ בין תומכים ומתנגדים שנשזרו בו נימות פוליטיות הוחלט על הוספת פסל שלושת החיילים ב-1984. האדריכלית לין שעיצבה את חומת הזיכרון הביעה את התנגדותה לתוספת לתכנון המקורי.
ב-28 באוקטובר 1992, הוחלט, במסגרת פרויקט ההנצחה, לפתוח תערוכה ציבורית במוזיאון הסמית'סוניאן בה יוצגו מוצגים הקשורים למלחמה וללוחמים בה. בשל הצלחת התצוגה הזמנית (בה ביקרו במשך שישה חודשים כ-100,000 מבקרים), הוחלט להפוך אותה לקבועה, וכיום בתערוכה כ-50,000 מוצגים.
בשנת 2007 בחרה אגודת האדריכלים האמריקנית באנדרטה במקום העשירי במשאל על יצירות האדריכלות המוערכות ביותר בארצות הברית.
מתחם האנדרטה

מתחם האנדרטה מכיל מספר מרכיבים:
חומת הזיכרון - החלק העיקרי והמפורסם ביותר באנדרטה. מכיל את שמות כל הנופלים במלחמה.
פסל שלושת החיילים - נוספה למתחם בשלב מאוחר יותר, בשל הוויכוח על התכנון המקורי.
אנדרטת הלוחמות בווייטנאם - אנדרטה נוספת שנבנתה בסמוך.
תערוכת קבע המוצגת במוזיאון הסמית'סוניאן הסמוך מציגה מוצגים רבים הקשורים ללוחמים במלחמת וייטנאם.
החומה מורכבת משתי חומות נפרדות שאורך כל אחת מהן 75 מטרים. החומות עשויות אבן גרניט שחורה ועליהם חקוקים 58,325 שמות של חללי המלחמה. לצד כל חומה עובר שביל ישר שבקצהו של כל אחד מהם נמצאת אנדרטה לאומית חשובה אחרת: אנדרטת וושינגטון ואנדרטת לינקולן. תכנון האנדרטה נועד להדגיש את הקשר שבין מלחמת העצמאות האמריקאית, מלחמת האזרחים האמריקנית ומלחמת וייטנאם. בהליכה לאורך השביל נראה המונומנט מרחוק ומשתקף בחומת הזיכרון המבריקה.
מתחם האנדרטה > חומת הזיכרון

החומות שקועות אל תוך הקרקע וגובהן משתנה - מ-20 ס"מ בקצה, ועד שלושה מטרים במקום מפגש החומות.
לאורך החומות ישנו מעבר המאפשר למבקרים לקרוא את השמות.
על החומה, לפני השמות רשום:
לזכרם של הגברים והנשים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, אשר שירתו במלחמת וייטנאם. השמות של אלו שנתנו את חייהם והנעדרים רשומים בסדר בו נלקחו מאיתנו.
מתחם האנדרטה > פסל שלושת החיילים

פסל שלושת החיילים, המהווה חלק מהאנדרטה, מתאר שלושה חיילים לבושים במדים שהיו נהוגים בתקופת מלחמת וייטנאם. הפסל תוכנן על ידי פרדריק הארט בשנת 1984. הארט השתתף בתחרות המקורית לתכנון האנדרטה וזכה במקום השלישי.
מתחם האנדרטה > אנדרטת הלוחמות

אנדרטת הלוחמות בווייטנאם מוקדשת לנשים שלחמו במלחמת וייטנאם - רובן בתפקיד של אחיות וצוות רפואי. האנדרטה ניצבת כ-100 מטרים מאנדרטת וייטנאם. היא תוכננה על ידי גלנה גודאקר.
הערות שוליים

↑  הטקסט המקורי: 

"IN HONOR OF THE MEN AND WOMEN OF THE ARMED FORCES OF THE UNITED STATES WHO SERVED IN THE VIETNAM WAR. THE NAMES OF THOSE WHO GAVE THEIR LIVES AND OF THOSE WHO REMAIN MISSING ARE INSCRIBED IN THE ORDER THEY WERE TAKEN FROM US."
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538906205171  GND: 4491270-5  LCCN: sh85143271  SUDOC: 121832406  VIAF: 210229529   WorldCat (עם VIAF): 210229529
אפי מלצר

| --- | --- |
אפי מלצר
אפי מלצר
 לידה:  18 בספטמבר 1955 רחובות
 פטירה:  25 בפברואר 2018 (בגיל 62)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 השתייכות:  צה"ל
 תקופת הפעילות:  1974–1996 (כ־22 שנים)
 דרגה:    סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד במחנה
 תפקידים אזרחיים
 עורך מערכות
 
אפרים (אפי) מלצר (18 בספטמבר 1955 - 25 בפברואר 2018) היה סופר, עורך ומו"ל ישראלי. מלצר היה קצין בצה"ל בדרגת סגן-אלוף, מפקד "במחנה" בין השנים 1995–1996, דובר עיריית מודיעין-מכבים-רעות בין השנים 2003–2008 והעורך הראשי של כתב העת "מערכות" החל מ-1998 ועד מותו ב-2018.
ביוגרפיה

מלצר נולד ב-1955 ברחובות, בן לניצולי השואה מפולין. אביו היה מנהל חשבונות במרכז וולקני. למד במחזור ה' של הפנימייה הצבאית לפיקוד בתל אביב-יפו.
עם סיום לימודיו התגייס לחטיבת הצנחנים ושובץ לגדוד 890, אך לאחר שחלה בצהבת עבר לשרת בחיל החינוך והנוער וכיהן כראש מדור ידיעת הארץ בתחילת שנות ה-80. בשנת 1995 מונה למפקד השבועון "במחנה" ובשנת 1996 השתחרר משירות הקבע.
לאחר שחרורו מצה"ל הקים בשנת 1997 את חברת אפי מלצר בע"מ, אשר עוסקת במחקר, ייעוץ תקשורת, דוברות והוצאה לאור. בשנת 1998 מונה לתפקיד עורך כתב העת "מערכות", תפקיד אותו מילא עד מותו. כעורך כתב העת עודד כתיבה בקרב מפקדי צה"ל, וסייע לרבים מתוכם בפרסום כתיבתם.
בשנת 2003 מונה מלצר על ידי משה ספקטור לדובר עיריית מודיעין-מכבים-רעות, תפקיד אותו מילא עד שנת 2008.
מלצר התגורר ברעות, והיה נשוי ואב לארבעה. ב-25 בפברואר 2018 נפטר מדום לב.
הערות שוליים

↑  אפרים מלצר, באתר "בהשקט ובבטחה".
↑  יעקב בנג'ו ומתניה צחי, המיקוד המבצעי, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313050805171  PLWABN: 9810630082305606  LCCN: no00004596  VIAF: 5178416   WorldCat (עם VIAF): 5178416
אתר לאומי (ישראל)

אתר לאומי הקסטל
אתר לאומי חאן שער הגיא
אתר לאומי בישראל הוא "מבנה או קבוצת מבנים או חלק מהם לרבות סביבתם הקרובה שהם בעלי חשיבות לאומית היסטורית בהתפתחות היישוב בארץ". ההבדל בין מבנה לשימור "רגיל" ובין אתר לאומי הוא במעמד התכנוני החזק שניתן לאתר לאומי, שהוא זהה לחלוטין לזה של שמורות טבע, גנים לאומיים ואתרי הנצחה ממלכתיים.
הכרזה על אתר לאומי נעשית לפי חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, והגוף העוסק בכך הוא מינהל התכנון במשרד הפנים.
כיום, יש אתר אחד המועמד להכרזה כאתר לאומי חדש, בית הספר החקלאי כדורי בגליל התחתון.
היסטוריה

19 אתרים בישראל הוכרזו רשמית כאתרים לאומיים בין השנים 1979–1991. מספר דומה של אתרים אושרו בתוכניות מתאר מפורטות, אולם לא הוכרזו רשמית. בעקבות דו"ח מבקר המדינה בדצמבר 2005, בו הוקדשה התייחסות פרטנית לסוגיית שימור מבנים ואתרים, הוחל בקידום של אתרים לאומיים חדשים. תיקון מס' 6 לחוק שמורות טבע, גנים לאומיים ואתרים לאומיים, מאפשר ניהול אתרים לאומיים על ידי גופים פרטיים. תיקון זה אושר בכנסת בשנת 2010. מאז שנת 1991 לא הוכרזו אתרים לאומיים חדשים.
ראו גם

אתר מורשת
אתר מורשת בישראל
רשימת אתרי המורשת בישראל
אתר מורשת לאומית (ישראל)
אתר מורשת עולמית
הערות שוליים

↑  סעיף 1 לחוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארסן-ים פרחוני

| ארסן-ים פרחוני |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: קווצי עור
מחלקה:: קיפודי ים
סדרה:: קשותי־לסת
משפחה:: קטיפניים
סוג:: Toxopneustes
מין:: ארסן-ים פרחוני
שם מדעי
 Toxopneustes pileolus ‏לאמארק, 1816
תחום תפוצה


אַרְסַן-יָם פִּרְחוֹנִי (שם מדעי: Toxopneustes pileolus) הוא מין של קיפוד ים.
מאפיינים

הארסן הוא קיפוד ים ארסי בקוטר של 14–20 סנטימטרים, שתואר בספר השיאים של גינס בשנת 2014 כ"קיפוד הים המסוכן ביותר בעולם". הוא עלול לגרום לשיתוק, התכווצויות שרירים ואף להגיע לכדי מוות. בן משפחתו, הקטיפן (Tripneustes), שמצוי בים סוף ובאוקיינוסים הטרופיים, פחות ארסי. לארסן מחטים קצרים מאלה של קיפוד הים נזרית (Diadema), אך הם קוצבתים (פדיצלריות) משולשים דמויי פרחים, המשמשים כנשק ארסי וגם לניקוי טפילים צבעו של קיפוד ים זה הוא ורוד ולבן. קיפוד הים ניזון מאצות וחיטחבים.[דרוש מקור]