stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השרפה בחתונה בעיראק (2023)
החקירה

ראש ממשלת עיראק מוחמד שיאע א-סודאני אמר שתוקם ועדת חקירה. הוא הורה לכל הרשויות הרלוונטיות להגביר את בדיקת המבנים והעמידה בנוהלי הבטיחות. שר הפנים עבדול אמיר אל-שמארי הצהיר כי יש לפרסם את תוצאות החקירה תוך זמן קצר בסמוך לאירוע השריפה.
הרשויות ייחסו את התפשטות השרפה לעובדה שחלקו החיצוני של אולם החתונות היה מכוסה בחיפוי "פאנל סנדוויץ'" דליק ביותר, שעלותו נמוכה. גם בשרפה בבית החולים בבגדד ב-2021 חומר החיפוי מסוג "פאנל סנדוויץ" היה הגורם שהאיץ את התפשטות השרפה ומוצר זה נאסר לשימוש בעיראק. השימוש בסוג פאנלים זה המהווים חומרי בניין דליקים היה בניגוד לתקנות הבטיחות. הבעירה של לוחות הפאנלים האלה, שהכילו פלסטיק, סייעה לאש להתפשט מהר מאוד ובנוסף הם שחררו גם גזים רעילים.
תגובות

כוחות הביטחון עצרו עשרה מעובדי האולם, את הבעלים ושלושה אחראים לזיקוקים. ראש הממשלה אל סודאני הכריז על שלושה ימי אבל לאומי. ב-28 בספטמבר הוא ביקר בקראקוש כדי לבקר את הפצועים ואת משפחות הקורבנות. נוצרים עיראקים האשימו את השלטונות בכך שהתאונה נגרמה כתוצאה מהשחיתות השלטונית ובגישה הרופסת לביטחון הציבור.
ראו גם

אסון שריפת בית החולים בעיראק (2021)
השרפה במועדון קיס בסנטה מריה, ברזיל
השריפה בחתונה בכווית (2009)
השרפה בהרי ירושלים (2021)

| --- | --- |

 סוג:  שרפת יער
 תאריך התחלה:  15 באוגוסט 2021
 שעה:  15:00
 תאריך סיום:  19 באוגוסט 2021
 משך האסון:  15 באוגוסט 2021 – 19 באוגוסט 2021 (5 ימים)
 במדינות או באזורים:  ישראל הרי ירושלים, ישראל
 גורם:  הצתה
 פצועים:  3
 חסרי קורת גג:  כ-2,000 איש פונו מבתיהם
 נזק:  עד 11,000 דונם ובהם כמה מיליוני עצים עלו באש. אלפי בעלי חיים נהרגו. כ-750 מיליון שקל נזק כולל.
 קואורדינטות:  31°47′00″N 35°04′00″E﻿ / ﻿31.783333333333°N 35.066666666667°E﻿ / 31.783333333333; 35.066666666667
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) השרפה בהרי ירושלים(למפת הרי ירושלים רגילה) השרפה בהרי ירושלים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום השרפה בהרי ירושלים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום השרפה בהרי ירושלים
 
השרפה בהרי ירושלים הייתה שרפת יער נרחבת שהתרחשה בהרי ירושלים בין 15 באוגוסט לבין 19 באוגוסט 2021. השרפה פרצה במספר מוקדים באזור המושב בית מאיר שבמועצה אזורית מטה יהודה ובהמשך התפשטה לצובה, עין נקובא, עין ראפה וגבעת יערים. שרפה זו נחשבת לנרחבת ביותר בהרי ירושלים ביחס לשרפות שתועדו בשנים קודמות. על פי מסקנות חקירת רשות הכבאות מדובר בהצתה מכוונת.
עקב השרפה פונו כאלפיים תושבים, בהם תושבי המושבים כסלון, רמת רזיאל וגבעת יערים, חלק מתושבי בית מאיר, שואבה וכן בית החולים הפסיכיאטרי איתנים.
נשרפו עד 11,000 דונם מיערות האזור.
למעלה מ-204 צוותים של כבאות והצלה לישראל, כוחות כיבוי של הרשות הפלסטינית, עובדי קק"ל, חיילים מהיחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669), 20 מטוסי כיבוי מטייסת אלעד ומספר מסוקים עסקו בכיבוי השרפה.
רקע

שריפות יער הן תופעה נפוצה בהרי ירושלים. בשנים 1987–2009 התרחשו בהרי ירושלים כ-4,000 אירועי שרפה, אם כי מרבית השרפות היו
בשטח קטן מ-100 דונם. לפי הערכה, שרפה גדולה (נזק ל-6,000 דונם לפחות) מתרחשת אחת ל-12 שנים בממוצע, ושרפה של 1,500 דונם מתרחשת אחת לארבע שנים בממוצע.
צמחייה שהצטברה ביערות הרי ירושלים בשנים שקדמו לשרפה התייבשה בגלי חום של אביב וקיץ 2021 והפכה לדליקה ביותר. בשבוע שקדם לפרוץ השרפה פרצו שרפות גדולות בכל רחבי אגן הים התיכון.
מהלך האירועים > 15 באוגוסט

ביום ראשון, 15 באוגוסט, בסביבות השעה 15:00 החלו דיווחים על שריפות בהרי ירושלים. האש, שפרצה משלושה מוקדים במקביל, התפשטה במהירות עקב רוחות חזקות באזור: בשעות הראשונות לאירוע היא התפשטה כקילומטר בכל רבע שעה. לאחר שהשרפה התפשטה לעבר המושב רמת רזיאל מספר מבנים בו החלו לבעור. העשן נראה היטב בשמי ירושלים, והיה ניתן לראותו גם מדרום גוש דן. לקראת שקיעה, בשעה שבע בערב, דווח כי לא נשקפת סכנה ליישובים. לדבריו של דדי שמחי נציב הכבאות לשעבר כ-80% אחוז מהשריפה התרחשה ביום הראשון.
מהלך האירועים > 16 באוגוסט

בבוקר 16 באוגוסט הורשו התושבים לחזור לבתיהם, אך בצהרים התפשטה שוב השרפה למוקדים חדשים: בנחל צובה, בהר איתן, באזור המושבים שורש ושואבה ובסמוך לבית חולים איתנים. תושבי שואבה פונו. לדברי נציב כבאות והצלה דדי שמחי האש בערה ביום זה בכמאה מוקדים שונים.
עקב השרפה נחסמו היציאות במחלף שורש שבכביש 1, בנוסף לכביש 395 שנחסם בין צומת אשתאול לצומת כסלון ולכביש 3955.
נציב כבאות והצלה, רב-טפסר דדי שמחי, הורה על גיוס כללי במערך הכיבוי בכל רחבי הארץ, והמשטרה החלה להיערך לפינוי אפשרי של בית החולים הדסה עין כרם בירושלים. בלילה פונה חניון בית החולים.
ישראל פנתה למספר מדינות, בהן יוון, קפריסין, איטליה וצרפת בבקשה לסיוע בכיבוי השרפה.
מהלך האירועים > 17 באוגוסט

ביום שלישי הושגה שליטה מלאה על מוקדי האש העיקריים וכבר לא היה יותר צורך בסיוע בין־לאומי.
ארבעה צוותי כיבוי מהרשות הפלסטינית נשלחו על מנת לסייע בכיבוי השרפה. מטוס "שמשון" (C-130J סופר-הרקולס) של חיל האוויר הישראלי הופעל באופן ניסיוני לראשונה במשימת כיבוי אווירי והטיל 16 טונות של חומרים מעכבי בעירה. כמות ששקולה לכמות שמכילים שישה מטוסי כיבוי שישראל מתפעלת.
מהלך האירועים > 18–19 באוגוסט

במשך מספר ימים שלאחר השריפה עדיין התלקחו מוקדי אש קטנים, ב-19 באוגוסט, סמוך לשעה 14:00, אף הוזנקו מטוסי כיבוי עקב התלקחות על יד גבעת יערים.
וכן באותו ערב לאחר שהושגה שליטה על ההתלקחות, התחדשה האש שוב הפעם באזור הר איתן. ביום זה הופעלו באזור 12 צוותי כיבוי וארבעה מטוסי כיבוי.
צוותי קק"ל המשיכו לכבות שרפות נקודתיות.
בעקבות השריפה

ב-30 באוגוסט 2021, הממשלה אישרה הקצאה של למעלה מ-60 מיליון ש"ח לשיקום נזקי השריפה באזור ירושלים.
באוקטובר 2021 בדיון בוועדת ביטחון הפנים בכנסת העריך רב-טפסר דדי שמחי, נציב כבאות והצלה את עלות מבצע הכיבוי של השריפה הגדולה בהרי ירושלים ב-34 מיליון. והתלונן כי האוצר החליט לשפות את הכבאות וההצלה רק על 16 מיליון. עוד טען רב-טפסר שמחי, שיש לממן את מניעת שריפות שעולה הרבה פחות מכיבוי שריפות. לדבריו העלות הראשונית במניעה היא 400 מיליון, ובנוסף נדרשים לתחזוקה 70 מיליון לשנה.
הערות שוליים

1 2  חיים גולדברג, ‏שריפת הענק בהרי ירושלים: "נערכים לקראת הלילה" • צפו, באתר כיכר השבת, 15 באוגוסט 2021
↑   יהושע בריינר, ניר חסון ואהרן רבינוביץ, שרפה נרחבת בהרי ירושלים: מאמצי הכיבוי צפויים להימשך גם בלילה, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2021
↑  ערוץ 7, הערכה: שריפת הענק - כתוצאה מהצתה מכוונת, באתר ערוץ 7, 15 באוגוסט 2021
חיים גולדיטש, גלעד כהן, רועי רובינשטיין, השרפה בהרי ירושלים כבר לא מסכנת יישובים, ההערכה: פרצה ממעשה אדם, באתר ynet, 15 באוגוסט 2021
↑  משה נוסבאום, ‏מתחזקת הערכה כי השרפה בהרי יהודה נגרמה מהצתה מכ, באתר ‏מאקו‏, 18 באוגוסט 2021
↑  אוריאל בארי, בנצי רובין, ‏עכשיו זה רשמי: השריפה בירושלים כתוצאה מהצתה, באתר "סרוגים", 13 בספטמבר 2021
↑  עדו בן-פורת, אש בהרי ירושלים: "שרפה בסדר גודל של אסון הכרמל", באתר ערוץ 7, 16 באוגוסט 2021
↑  יגיל אסם, חנוך צורף, גלעד אוסטרובסקי, מור אשכנזי, השרפה בהרי יהודה – 2021: ניתוח, תובנות והמלצות, אקולוגיה וסביבה 12
↑  השריפה בהרי ירושלים - תמונת מצב, באתר כבאות והצלה לישראל, 18 באוגוסט 2021
↑  אורי ערד ואחרים, צפון הרי ירושלים - סקר, ניתוח והערכה של טבע, נוף ומורשת האדם, מכון דש"א, מאי 2016
1 2   ניר חסון, תמרור אזהרה בוער בירושלים: צריך להישיר מבט לעידן של "מגה שריפות", באתר הארץ, 16 באוגוסט 2021
↑   שריפת ענק פרצה בשורש - העשן כיסה את שמי ירושלים, סרטון בערוץ "כאן חדשות", באתר יוטיוב (אורך: 2:24), 15 באוגוסט 2021
↑  יהושע בריינר, ניר חסון ואהרן רבינוביץ, שרפה נרחבת בהרי ירושלים: מאמצי הכיבוי צפויים להימשך גם בלילה, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2021
1 2  ועדת ביטחון פנים, רב טפסר דדי שמחי, נציב כבאות והצלה: "עלות מבצע הכיבוי של השריפה הגדולה בהרי ירושלים הייתה 34 מיליון., באתר הכנסת, ‏11/10/2021
↑  כיכר השבת, ‏17 אלף דונם - נשרפו; המאבק בלהבות האש נמשך הבוקר, באתר כיכר השבת, 16 באוגוסט 2021
↑  ורד פלמן וסולימאן מסוודה, השרפה בהרי ירושלים: מטוסי כיבוי מחו"ל צפויים להגיע מחר, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 16 באוגוסט 2021
↑  משה נוסבאום, ‏נמשכת השרפה בהרי הירושלים: חלק מהתושבים הורשו לשוב לבתיהם, 4 מוקדים עדיין בוערים, באתר ‏מאקו‏, 16 באוגוסט 2021
↑  משה נוסבאום, ענבר טויזר, אורי איזק, ‏התחדשה השרפה בהרי ירושלים: תושבים פונו משואבה וגבעת יערים, היערכות לפינוי ביישובים נוספים, באתר ‏מאקו‏, 16 באוגוסט 2021
↑  חיים גולדיטש, גלעד כהן, רועי רובינשטיין, שריפת הענק התפשטה: גיוס כללי במערך הכיבוי, 3 בתים עלו באש, תושבים פונו, באתר ynet, 15 באוגוסט 2021
↑  ynet, האש עדיין בוערת: 17,000 דונם נשרפו בהרי ירושלים, באתר כלכליסט, 16 באוגוסט 2021
↑    שילה פריד, ‏השרפה בהרי ירושלים: האש התחדשה כעת סמוך לגבעת יערים ובית מאיר, בעיתון מקור ראשון, 17 באוגוסט 2021
↑  אליאב בטיטו, ‏נמשכים מאמצי כיבוי השרפה בהרי ירושלים: תושבי צובה וגבעת יערים הורשו לחזור לבתיהם, באתר מעריב אונליין, 17 באוגוסט 2021
↑  גנץ מודה לרשות הפלסטינית על שליחת כוחות הכיבוי, באתר "סרוגים", 17 באוגוסט 2021
↑  מתי ברנהרט, ‏ה"סופרטנקר ישראלי": ניסוי ראשון בשיתוף חיל האוויר, באתר "סרוגים", 17 באוגוסט 2021
↑   אהרן רבינוביץ, השריפה בהרי ירושלים התחדשה וכובתה כעבור כמה שעות, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2021
↑  אריאל כהנא, הממשלה אישרה סיוע של עשרות מיליונים לשיקום נזקי השריפה באזור ירושלים, באתר ישראל היום, ‏30/8/2021
ענני השריפה בהרי ירושלים באזור שכונת קריית משה בירושלים
מטוס שמשון של חיל האוויר מטיל מטען של חומר מעכב בעירה, 17 באוגוסט
סטף אחרי השריפה
פריחה בהרי ירושלים, חודש אחרי השריפה
ואיטארנה

ואיטארנה, הנודע גם בשם ואיטארני (בסנסקריט: वैतरणी) הוא הנהר הנזכר במיתולוגיה ההינודאית ומפריד בין עולם החיים לעולם המתים, הוא העולם הבא, שעליו שולט יאמה, אל המוות ההינדואי. הוואיטארנה מופיע, בין השאר, ב"ריג ודה", קובץ של מזמורים הינדואיסטים.
הערות שוליים

↑  M. L. West, Indo-European Poetry and Myth, Oxford University Press, 2007, p. 389
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה ובנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וינסנט מלרין

איקונין של וינסנט הקדוש מלרין
המנזר באי לרין, הנקרא כיום האי סן אונורא, מחוז אלפים ימיים בצרפת
וינסנט מלרין (בצרפתית: Vincent de Lérins, בלטינית: Vincentius Lerinensis - וינקנטיוס לריננסיס, מאה ה-5, נפטר בסביבות 445–450) היה נזיר וסופר כנסייתי שפעל בגאליה הדרומית והנחשב לאחד האבות של הכנסייה. חייו נודעו הודות לספר "על אישים מפורסמים" ("De viris illustribus") מאת גנאדיוס ממסיליה (אנ').
חייו

וינסנט הקדוש מלרין נולד ביישוב טול, בחבל לורנה של היום, במשפחה פרנקית אריסטוקרטית. אביו נקרא אפראכיוס או איפרוכיוס הפרנקוני. בנעוריו קיבל וינסנט חינוך חילוני ובחלק הראשון של חייו היה איש צבא. אחיו נודע כ"לו הקדוש מטרואה". מאוחר יותר, להזמנתו של הונוראט הקדוש, הצטרף וינסנט למנזר לרין (בצרפתית -Lérins לרן) הנמצא בפרובאנס, באי ממול לעיר קאן.
תורתו

בשנת 434, אחרי ועידת אפסוס הוא ערך, תחת שם העט "פרגרינוס" את ה"קומוניטוריום" (Commonitorium) שבו ניסח בסגנון מוקפד ומדויק את אמות המידה שלפיהן דוקטרינה נוצרית יכולה להיחשב לנוצרית טהורה או לכפירה. הספר נכתב במטרה להגן על הכנסייה מפני "כפירות" כמו זו הנסטוריאנית. הקריטריונים המוצגים בספרו הם בדיוק אלו המיושמים על ידי הכנסייה האורתודוקסית עד לימינו:
אוניברסליות.
עתיקות ימים
קונצנזוס כללי
כפי שניסח בעצמו, במה שמכנים "הקאנון של וינסנט":
Magnopere curandum est ut id teneatur quod ubique, quod semper, quod ab omnibus creditum est"
(בתרגום חופשי:"צריך מעל הכל לדאוג שיישמר מה שהאמינו בכל מקום, מתמיד, כולם")
כמשקל נגד לנוקשות הקריטריונים הנ"ל, קיבל וינסנט את העיקרון שב"מדעים התאולוגיים" קיימת קדמה, אבל בהתאם לטבעם - "באותה דוגמה, באותו כיוון, באותה המחשבה".
בדומה לכמה מאבות הכנסייה הפרובנסלית, וינסנט התקומם נגד עמדותיו של אוגוסטינוס הקדוש בנוגע לחסד, אותן החשיב ל"מוגזמות". הוא הסכים עם אוגוסטינוס לגבי גינוי פלאגיוס, אולם טען כי החסד האלוהי משתף פעולה עם האדם.
עמדה זו שלו, שגונתה תחת השם "נאו-פלאגיזם" בוועידת אוראנז' משנת 529 אומצה, למעשה, על ידי הכנסייה האורתודוקסית. בנקודות מסוימות דומה השקפתו לזו של קסיאנוס ושל פאוסטוס מריאס.
וינסנט מלרין נפטר לפני שנת 450, אולי בשנת 448.
הוא הוכר כקדוש על ידי הכנסיות הקתוליות והאורתודוקסיות, החוגגות את זכרו ב-24 במאי.
וינסנט נובלו

| --- | --- |

 לידה:  6 בספטמבר 1781 לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  9 באוגוסט 1861 (בגיל 79) ניס, צרפת 
 מוקד פעילות:  לונדון רבתי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 צאצאים:  מרי קאודן קלארק, אדוארד נובלו, אלפרד נובלו, קלרה נובלו, סבילה  נובלו 
 
וינסנט נובלו (באנגלית: Vincent Novello; ‏ 6 בספטמבר 1781 לונדון - 9 באוגוסט 1861 ניס) היה מוזיקאי אנגלי, נגן עוגב, מנצח, מורה, מו"ל מוזיקה ואספן ספרים עתיקים, שנולד בלונדון לאב איטלקי ולאם אנגליה.
חייו

בילדותו שר נובלו במקהלת הקאפלה של שגרירות סרדיניה. בלינקולן'ס אין פילדס למד לנגן בעוגב ומשנת 1796 עד 1822 כיהן בזו אחר זו כנגן העוגב בקאפלות הסרדינית, הספרדית והפורטוגלית. בין השנים 1840 ל-1843 היה נגן עוגב בקאפלת סנט מרי במורפילדס. כמו כן, לאורך כל הקריירה שלו, לימד מוזיקה בשיעורים פרטיים. אחד מתלמידיו הנודעים הוא המוזיקולוג ומבקר המוזיקה אדוארד הולמס. בית משפחת נובלו שימש בית ועד שוקק חיים לסופרים, ציירים ומוזיקאים, בהם פליקס מנדלסון הצעיר והזמרת המזהירה מריה מאליברן.
בתקופת כהונתו בקאפלה הפורטוגזית עשה לה שם הודות לביצועי המיסות של היידן ומוצרט, שלא היו מוכרות קודם באנגליה ומשכו אליהן קהל מאזינים נלהב, קתולי ושאינו קתולי כאחד.
נובלו היה חבר במקור באגודה הפילהרמונית, בקלאסיקל הרמוניסטס ובכוראל הרמוניסטס, לעיתים קרובות כמנצח. רבות מיצירותיו היו מוזיקת קודש, ורבות מהן היו פופולריות מאוד. תרומתו העיקרית, יחד עם כריסטיאן איגנציוס לאטרוב, הייתה הבאת יצירות לא נודעות של גדולי המלחינים לאנגליה, ביניהן המיסות של היידן ומוצרט, יצירות מאת פלסטרינה, האוצרות של מוזיאון פיצוויליאם, ואין-ספור יצירות גדולות, המוכרות מאוד בימינו. יצירתו הראשונה, קובץ של מוזיקת קודש, כפי שבוצעה בקאפלה הפורטוגזית המלכותית, יצאה לאור בדפוס ב-1811 ומציינת את חנוכת בית ההוצאה נובלו, הנושא את שמו ופעל במשך שנים בביתו הפרטי, עד שבנו, ג'וזף אלפרד נובלו, שהחל את הקריירה שלו כזמר בס, החל לעסוק באופן קבוע בהוצאה לאור של מוזיקה בשנת 1829. ב-1849 עבר וינסנט נובלו להתגורר בניס, שם מת.
נובלו הבן הוא שיצר בפועל את העסק, ולזכותו רשומים הוצאת מוזיקה במחיר שווה לכל נפש וויתור על שיטת ההוצאה לאור באמצעות מנויים. משנת 1841 נעזר בהנרי ליטלטון, שהיה לשותפו ב-1861, אז הייתה ההוצאה לנובלו ושות'. עם פרישתו של ג'וזף אלפרד נובלו ב-1866, היה ליטלטון לבעלים היחיד. לאחר מותו בשנת 1888, המשיכו שני בניו בניהול בית ההוצאה, ששמר על השם נובלו ושות'.
לווינסנט נובלו היו כמה ילדים. ארבע מבנותיו (שהבכורה בהן, מרי ויקטוריה, נישאה לצ'ארלס קאודן קלארק והתפרסמה בעריכת קונקורדנציה מלאה לכתבי שייקספיר), היו זמרות מוכשרות; אבל המפורסמת ביותר בהן הייתה קלרה נובלו. חמש מיתר בנותיו של וינסנט נובלו הגיעו לבגרות; בתו ססיליה נישאה לתומאס ג'יימס סרל, מחזאי, שחקן, סופר ועורך שבועון לונדוני. (1845-1844); בנו, אדוארד פיטר (1836-1812), שמת בגיל 21, היה צייר מבטיח וסאבילה (1904-1821) השיגה פרסום מסוים כזמרת, מורה, סופרת ומתרגמת.
הערות שוליים

↑  רוזמרי יוז ופיונה מ. פלמר, מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  גרוב
↑  גרוב
↑  גרוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266030105171  BnF: cb14841582q (data)  CiNii: DA10626063  GND: 119035111  ISNI: 0000 0000 8092 1811  LCCN: n82126698  MusicBrainz: b4705e86-80a7-4b03-9bdd-07c779365cf6  NDL: 00451517  NKC: mub2014835287  NLA: 35759706  NTA: 068800231  SELIBR: 279970  SNAC: w6g44w7z  SUDOC: 113324103  Trove: 1074702  VcBA: 495/171397  VIAF: 12572540   WorldCat (עם VIAF): 12572540
הקתדרלה הקתולית של מוסקבה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קתדרלה קתולית, סימן נוף 
 מיקום:  פרסננסקי ראיון 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 21 בדצמבר 1911
 תאריך פתיחה רשמי:  21 בדצמבר 1911 
 אדריכל:  Tomasz Bohdanowicz-Dworzecki 
 סגנון אדריכלי:  התחייה הגותית 
 קואורדינטות:  55°46′02″N 37°34′16″E﻿ / ﻿55.767222222222°N 37.571111111111°E﻿ / 55.767222222222; 37.571111111111
 www.catedra.ru
  (למפת מוסקבה מוגדלת) הקתדרלה הקתולית של מוסקבה(למפת מוסקבה רגילה) הקתדרלה הקתולית של מוסקבה
 
האפסיס והמזבח הראשי
הקתדרלה הקתולית של מוסקבה או בשמה המלא ברוסית: Собор Непорочного Зачатия Пресвятой Девы Марии (תרגום לאנגלית: Cathedral of the Immaculate Conception of the Holy Virgin Mary) היא קתדרלה קתולית במוסקבה, רוסיה, הבנויה בסגנון נאו-גותי. הקתדרלה ממוקמת באזור המחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי והיא אחת משתי הכנסיות הקתוליות היחידות במוסקבה והיא הכנסייה הקתולית הגדולה ביותר ברוסיה.
היסטוריה

בניית הקתדרלה הוצעה על ידי ממשלת הצאר ב-1894. חניכת הבנייה נחגגה ב-1899 אך בנייה ממשית החלה רק ב-1901 והושלמה ב-1911. הקתדרלה בנויה כבזיליקה ובנויה מלבנים אדומות, חומר בנייה המקובל בסגנון גותיקת הלבנים שנפוץ בסקנדינביה וצפון אירופה הקרות. מבנה הקתדרלה מבוסס על תכנון של האדריכל Tomasz Bohdanowicz-Dworzecki[דרוש תעתוק] והושפע ממנזר וסטמינסטר האנגלי שבלונדון ומקתדרלת מילאנו שבאיטליה. חזיתה עטורה ב-5 צריחים מחודדים ומעל מגדל המצלב מתנשא צריח נאה המוקף צריחונים ותמיכות דואות. בעזרת תמיכה כספית מהקהילות הקתוליות של רוסיה והמדינות השכנות, נחנכה הקתדרלה ב-1911 כקפלה לקהילה הפולנית-קתולית של מוסקבה. ב-1917 התרחשו ברוסיה שתי מהפכות: המהפכה המנשביקית ומאוחר יותר המהפכה הבולשביקית, שבה עלתה המפלגה הקומוניסטית בראשות לנין לשלטון. בשל מדיניות אתאיזם מדיני שהנהיגו הבולשביקים כחלק מהאידאולוגיה המרקסיסטית-לניניסטית, הורתה הממשלה על סגירת כנסיות רבות והקתדרלה נסגרה ב-1938. בזמן מלחמת העולם השנייה ריחפה חרב ההריסה על הקתדרלה, ואחרי המלחמה שימשה לצורכי ציבור חילוניים כמחסן ואכסניה (הוסטל). ב-1996, אחרי נפילת ברית המועצות והשלטון הקומוניסטי, הקתדרלה נפתחה מחדש וחזרה לתפקד ככנסייה. ב-2002 הועלתה לדרגת קתדרלה. כתוצאה מכך החלה תוכנית שיקום ושיפוץ נרחבת ובסופה נחנכה הקתדרלה מחדש ב-2005.
במאה ה-21, אחרי 58 שנים של שימוש לא-דתי, היא שוב מתפקדת כמקום פולחן נוצרי. תפילות מתקיימות באופן סדיר בשפות שונות בהן רוסית, פולנית, קוריאנית, אנגלית, צרפתית, ספרדית, ארמנית ולטינית. בקתדרלה מתקיימים גם קונצרטים הכוללים נגינה בעוגב. הקתדרלה מכילה ספרייה, משרדי העורך של המגזין הקתולי של רוסיה "Католический вестник — Свет Евангелия" ("השליח הקתולי: אורה של הבשורה") וכן משרדי הקאריטאס (ארגון צדקה קתולי). העוגב של הקתדרלה, השלישי במספר בהיסטוריה שלה, נתרם על ידי המינסטר של בזל. הקתדרלה רשומה כמבנה מורשת של הפדרציה הרוסית והיא מונומנט מוגן.
ראו גם

קתדרלת המלאך מיכאל
קתדרלת ישו המושיע
הקתדרלה הראשית של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קתדרלת קאזאן
הערות שוליים

↑  "Russlands größte katholische Kirche" [Russia's largest Catholic church] (בגרמנית). Deutschlandradio. נבדק ב-29 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kath. Kathedrale in Moskau verlegt Gottesdienste" [Catholic Cathedral of Moscow rescheduled service] (בגרמנית). Priesterbruderschaft St. Pius X. אורכב מ-המקור ב-2012-09-06. נבדק ב-27 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "храм римско-католический" [Roman Catholic church] (ברוסית). Министерство культуры Российской Федерации – Главный инофрматционно-Вычислителый центр. אורכב מ-המקור ב-2012-02-04. נבדק ב-30 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כנסיות ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויילנדר

| --- | --- |

לוגו הלהקה
 מקום הקמה:  ארמה (עיר) 
 מוקד פעילות:  צפון אירלנד
 תקופת הפעילות:  מ-1993
 סוגה:  קלטיק מטאל, פולק מטאל, בלאק מטאל
 חברת תקליטים:  סנצ'ורי מדיה  בלקאנד רקורדס  מידהיר רקורדס
 www.clanwaylander.com
 חברים
 ראו בהמשך העמוד
 חברים לשעבר
 גארת' מורדוק דרמוט או'האגן 
 
ויילנדר (באנגלית: Waylander) היא להקת קלטיק מטאל מצפון אירלנד.
היסטוריה וסגנון מוזיקלי

ויילנדר הוקמה בשנת 1993 בצפון אירלנד, והייתה לאחת מהלהקות הראשונות שייסדו את הקלטיק מטאל, אחד מהסגנונות הפנימיים של תת-הז'אנר הכללי פולק מטאל. הלהקה ידועה בשילוב מוזיקה קלטית עתיקה עם בלאק מטאל ובעיסוק לירי באגדות ובמיתוסים הקלטיים.
הדמו הראשון של הלהקה יצא שנה לאחר הקמתה, שמו היה Once Upon An Era ("פעם בתקופה") והוא התאפיין במרכיבי הבלאק מטאל יחד עם תוספות עממיות, ונגינה בעלת גוון עממי וקלטי, כשבמוזיקה של הלהקה שולבו כלים עממיים מאירלנד כגון חליל הבודהרן (חלילן הלהקה היה חבר קבוע בלהקה).
בשנת 1996 הוציאה הלהקה דמו נוסף בשם Dawning of a New Age ("זריחתו של עידן חדש"), גם הדמו הזה התאפיין במרכיבים של בלאק מטאל יחד עם האלמנטים העממיים הקלטים.
הדמו השני של הלהקה חיזק והגדיל את המוניטין של הלהקה בסצנת הפולק מטאל הצומחת באירופה.
אלבומה המלא הראשון של הלהקה יצא בשנת 1998 בחברת התקליטים Century Media, והוא נושא את השם "Reawakening Pride Once Lost" ("מעוררים גאווה שאבדה"). חלק משירי האלבום הופיעו בשני הדמואים הראשוניים של הלהקה.
הלהקה יצאה לסיבוב הופעות בחסות חברת התקליטים למטרת קידום האלבום, אך בגלל בעיות פנימיות ובעיות עם חברת התקליטים סיבוב ההופעות לא הושלם והוא גרם לטלטלה בלהקה; כמה חברי הרכב עזבו אותה.
הלהקה יצאה לדרך חדשה לאחר צירופם של חברי הרכב חדשים, וחתמה בחברת התקליטים "Blackend Records", ותחתיה הוציאו חברי ההרכב את האלבום "The Light, the Dark and the Endless Knot" ("האור, החושך והקשר האינסופי"), בתחילת שנת 2001.
האיזון בלהקה נפגם שוב כאשר נטשו אותה מספר חברי הרכב נוספים, ולמרות זאת הצליחה הלהקה להשלים כמה סיבובי הופעות בפסטיבלי מטאל נחשבים באירופה, וסיבובי הופעות משותפים עם כמה להקות פולק מטאל נחשבות, כמו Skyforger הלטבית, ולהקת הפולק מטאל\בלאק מטאל הבלגית Ancient Rites.
בשנת 2005 חזרו להרכב כמה מחבריו המקוריים, והלהקה מתכננת להוציא אלבום חדש, כנראה לקראת סוף 2006, אלבום שילווה בסיבוב הופעות ברחבי אירופה.
בשנת 2006 יצא האלבום Reawakening Pride Once Lost מחדש, בחברת התקליטים האירית Midhir Records.
בדצמבר 2006 שוחרר שמו של אלבומה החדש של ויילנדר, אלבומה הראשון מזה 5 שנים, "Honour Amongst Chaos" ("כבוד בתוך כאוס").
חברי הלהקה

ArdChieftain O'Hagan (ארדצ'יפטיין אוהוגן) – שירה
Gareth Murdock (גארת' מורדוק) – גיטרה
Saul McMichael (סול מקמייקל) – גיטרה
Michael Proctor (מייקל פרוקטור) – גיטרה בס
Den Ferran (דאן פארן) – תופים
הקולוסיאום של הונג קונג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אולם רב תכליתי 
 כתובת:  קאולון 
 מיקום:  יאו צים מונג 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 27 באפריל 1983
 תאריך פתיחה רשמי:  אוגוסט 1981 
 סגנון אדריכלי:  מינימליזם 
 קואורדינטות:  22°18′05″N 114°10′55″E﻿ / ﻿22.3015°N 114.182°E﻿ / 22.3015; 114.182
 קולוסיאום הונג הום באתר משרד הפנאי והתרבות של ממשלת הונג קונג
  (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומיהקולוסיאום של הונג קונג(למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומיהקולוסיאום של הונג קונג
 
הקולוסיאום של הונג קונג (באנגלית: Hong Kong Coliseum; בסינית: 香港體育館) המכונה גם קולוסיאום האנג הום (באנגלית: Hung Hom Coliseum; בסינית: 紅磡體育館, 紅館) הוא מבנה זירה מקורה למטרות ספורט ופנאי, הממוקם באזור הונג גום, במפרץ הונג הום, בחצי האי קאולון שבהונג קונג.
המבנה נבנה ביוזמת המועצה המקומית ונחנך ב-27 באפריל 1983, לאחר שש שנות בנייה.
במבנה 12,500 מושבים, והוא המתקן המקורה השני בגודלו בהונג קונג (לאחר 2005 נפתחה ארנת אסייהוורלד הגדולה יותר).
הקולוסיאום מנוהל על ידי משרד הפנאי והתרבות של ממשלת הונג קונג.
מתקנים

המבנה כולל את הזירה הגדולה ומספר חדרי כנסים.
מתקנים > הזירה

במרכז הזירה משטח בטון רבוע שאורך צלע המגרש שלו 41 מטרים.
גובה התקרה מעל רצפת הבטון - 23 מטרים.
רצפת הבטון של הזירה מכוסה לעיתים בריצוף עץ, גומי או כיסוי אחר על מנת לאפשר פעיליות ספורט כגון: קטרגל, בדמינטון, כדורסל, כדורעף וגם החלקה על הקרח.
יתר על כן, הרצפה יכולה להחזיק משא של עד 1,800 ק"ג/מ'2 אשר יכול לתמוך בבמות, פלטפורמות וציוד קול ציוד במהלך קונצרטים והופעות.
מסכים גדולים ומערכת הקרנה מציגים את המתרחש במגרש כך שהקהל יושב במושבים הגבוהים של האצטדיון יכול לראות את המתרחש.
מתקנים > חדרי הכנסים

בקוליסאום יש אולמות לקיום כנסים ואירועים. האולם הראשי משמש לאירועי פתיחה, והחדרים השונים להרצאות ופגישות שונות..
שימושים

שמו הרשמי של המתקן בסינית הוא "ספורט ארנה", אולם המתחם משמש גם להופעות של זמרים פופולריים (בשנת 2001 נערך בו קונצרט של להקת הפופ וסטלייף), וכן האוניברסיטאות של הונג קונג שוכרות אותו לטקסי הסיום של תלמידים. וכן משמש המתחם להחלקה על הקרח.
שימושים > משחקי מזרח אסיה 2009

הקולוסיאום היה אחד מחמשת האולמות שאירחו את משחקי מזרח אסיה שנערכו בהונג קונג ב-2009.
גלריית תמונות

מבט מהאוויר על המבנה
יציעים מלאים בזמן משחק
משחק כדורעף בין נבחרת הרפובליקה העממית של סין לנבחרת קובה
טקס הסיום של משחקי מזרח אסיה 2009
הערות שוליים

↑  ההיסטוריה של המבנה
1 2 3 4 5 6  מפרט הקולוסיאום
↑  שימושי הקולוסיאום באתר משרד התיירות של הונג קונג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: b522ee96-23ed-4b98-859b-d062d48a6eef 
הקולוסיאום של הונג קונג בנוי בצורת פרמידה הפוכה. בתמונה - מאחורי תחנת הונג הום של הרכבת התחתית של הונג קונג.