stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדיוויזיה ה-23 (האימפריה הגרמנית)
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה במקור בשנת 1849 כחטיבה הסקסונית הראשונה ומה-1 ביולי 1850 כדיוויזיה הסקסונית הראשונה, והיא אף נטלה חלק בקרב קניגרץ. הדיוויזיה הוקמה מחדש כדיוויזיה ה-24 ב-1 באפריל 1867, אז שוקם מחדש הצבא הסקסוני וממלכת סקסוניה הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית, והיא הוצבה תחת פיקוד הקורפוס ה-12 (הסקסוני). חיילי הדיוויזיה גויסו בעיקר מאזור דרזדן. במהלך מלחמת פרוסיה-צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-12, והשתתפה בקרב סדאן, ולאחר מכן לחמה בקרבות גרבלוט ובומון ובמהלך המצור על פריז.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-12 (הסקסוני ה-1) בפיקוד קרל לודוויג ד'אלזה, אשר היה חלק מהארמייה השלישית בפיקוד מקס פון האוזן. הדיוויזיה נטלה חלק במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, וכן השתתפה בקרב על המארן. בשנת 1916 היא לחמה בקרב ורדן ובהקרב על הסום, ובשנת 1917 היא לחמה בקרב השני על האן. בשנת 1918 השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב, ובכלל זה בקרב השלישי על האן ובקרב השני על המארן, ולאחר מכן לחמה הדיוויזיה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-6 בפברואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

גאורג, נסיך סקסוניה (1 באפריל 1867 – 31 בדצמבר 1873)
ארווין נהרהוף פון הולדרברג (1 בינואר 1874 – 12 ביוני 1875)
היינריך פון אבנדרוט (13 ביוני 1875 – 31 באוקטובר 1878)
לודוויג פון האוזן (1 בנובמבר 1878 – 28 בינואר 1883)
פרנץ פרידריך פון רודורף (29 בינואר 1883 – 31 ביולי 1889)
אדוארד פון רייהר (1 באוגוסט 1889 – 30 ביוני 1894)
קורט פון ראב (1 ביולי 1894 – 21 במאי 1898)
פרידריך אוגוסט, נסיך סקסוניה (22 במאי 1898 – 25 באוגוסט 1902)
הרמן פון ברויצם (26 באוגוסט 1902 – 27 באוקטובר 1904)
פאול ויצטום פון אקשטדט (28 באוקטובר 1904 – 15 ביולי 1908)
אגון פון גרסדורף (16 ביולי 1908 – 27 בינואר 1911)
אוסקר פון ארנטל (28 בינואר 1911 – 12 בספטמבר 1912)
קרל פון לינדמן (13 בספטמבר 1912 – 7 ביולי 1915)
גאורג בארנספרונג (8 ביולי 1915 – 6 בפברואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הלאופריניים

| הלאופריניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
תת־סדרה:: ניאובטרכיה
על־משפחה:: אילניתאים
משפחה:: הלאופריניים
שם מדעי
 Heleophrynidae ‏נובל, 1931
תחום תפוצה


הלאופריניים (בלטינית: Heleophrynidae) היא משפחה בסדרת חסרי הזנב. משפחה זו מכילה 2 סוגים: הלאופרין (Heleophryne) והלאופרין נאטל (Hadromophryne) ובהם שבעה מינים. ההלאופריניים חיים בסמוך לנחלים ונהרות שזרימתם מהירה, הנמצאים באזורים הרריים בדרום אפריקה. החיים בסביבה זו גרמו להם לפתח התאמות מורפולוגיות לסביבה הסלעית שבקרבת מקורות המים. גודלם בינוני והם מגיעים לאורך של כ-6 סנטימטרים.
ההלאופריניים קרובים למשפחת הסוגלוסיים, שנפוצה באיי סיישל, הקרובים לחופי דרום אפריקה.
מיני המשפחה

סוג ומין יחיד הלאופרין נאטל (Hadromophryne natalensis)
סוג הלאופרין (Heleophryne )
Heleophryne hewitti
Heleophryne natalensis
Heleophryne orientalis
Heleophryne purcelli
Heleophryne regis
Heleophryne rosei
הלאה (שיר של נעמי שמר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע הגשש החיוור
 יצא לאור:  1984 
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  נעמי שמר 
 לחן:  נעמי שמר 
 
"הלאה" הוא שיר שנכתב והולחן על ידי נעמי שמר.
את השיר כתבה שמר במיוחד עבור שלישיית "הגשש החיוור" בשנת 1984. בספרה "ספר רביעי" הקדישה שמר את השיר לשלישייה. השיר בוצע לראשונה על ידי הגשש החיוור בשנת 1984 בערב שידור "השירותרום", אירוע השנתי עבור האגודה למען החייל. שמר הייתה ידועה בדעות פוליטיות ימניות. היא טענה, שדעותיה הובילו לכך שהופעותיה בוטלו ושיריה כמעט ולא הושמעו בתחנות הרדיו. שמר הפסיקה להביע את דעותיה הפוליטיות. לדברי חוקר המוזיקה, העיתונאי והשדרן דודי פטימר מערבולת רגשית זו הובילה אותה לכתוב את השיר.
גרסאות כיסוי

בשנת 1987 ביצעו את השיר משתתפי התכנית המיוחדת ליום העצמאות ירדנה ארזי, יהורם גאון, ריטה, חיים משה, הכל עובר חביבי ולהקות צבאיות.
בשנת 2007 ביצעה שלישיית מה קשור עם אלי יצפאן את השיר בתוכניתו לזכרו של ישראל "פולי" פוליאקוב, חבר שלישיית הגשש החיוור שהלך לעולמו באותה שנה.
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏במלאת 20 שנה לפטירתה של נעמי שמר: חזרנו אל הסיפורים הקטנים מאחורי להיטיה, באתר מעריב אונליין, 8 ביוני 2024
↑   הלאה - עיבוד: אורי קריב 1987, סרטון בערוץ "אורי קריב - הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 03:49)
↑   השיר הלאה - ביצוע :שלישית מה קשור ויצפאן, סרטון בערוץ "עוזי רוזנבלט", באתר יוטיוב (אורך: 05:02)
| הגשש החיוור |
| --- | --- | --- |
| שייקה לוי     •     ישראל (פולי) פוליאקוב     •     גברי בנאי | שייקה לוי     •     ישראל (פולי) פוליאקוב     •     גברי בנאי |  |
| סרטי קולנוע | מוישה ונטילטור • פורטונה • ארבינקא • השכונה שלנו • כל ממזר מלך • התרוממות • גבעת חלפון אינה עונה • חמש מאות אלף שחור • שלאגר • הקרב על הוועד |  |
| אמרגן, במאים וכותבים | אברהם דשא (פשנל) • נסים אלוני • יוסי בנאי • מוטי קירשנבאום • שייקה אופיר • אסי דיין • אורי זוהר • נעמי שמר • אפרים קישון |  |
| שירים | מים לדוד המלך • למה צחקה מיכל • אחותי רוחמה • מה הוא עושה לה • אורחים לקיץ • פנס בודד • לו יהי • יש לי חג • זאת שמעל לכל המצופה • הלאה |  |
| ערכים קשורים | ישראבלוף • התרנגולים • הצ'ופצ'יק של הקומקום |  |
הדיוויזיה ה-239 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  26 באוגוסט 1939 – 1 בינואר 1942 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
הדיוויזיה ה-239 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה במערכה בפולין, בקרב על צרפת ובמבצע ברברוסה, ולאחר מכן פורקה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 בזמן הגיוס קודם מלחמת העולם השנייה, והועמדה תחת פיקוד פרדיננד נוילינג. במהלך הפלישה לפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה ה-14, ולאחר מכן נשארה בפולין ככוח כיבוש. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-33 במסגרת הארמייה השביעית, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם נוילינג עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת הארמייה ה-11. ב-1 בינואר 1942 פורקה הדיוויזיה, ומפקדת הדיוויזיה התאחדה ב-26 במרץ 1942 עם הדיוויזיה ה-294.
מפקדים

פרדיננד נוילינג (26 באוגוסט 1939 - 1 בינואר 1942)
ה'תכ"ט

ה'תכ"ט (5,429) ובקיצור תכ"ט – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-6 בספטמבר 1668, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 25 בספטמבר 1669.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 15 שעות ו-739 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג השג. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה רביעית לשמיטה, ושנת 14 במחזור העיבור ה-286. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 25 (סימנה כהלוא) במחזור השמש ה-194.
שנה זו היא שנת 1,600 לחורבן הבית, ושנת 1,980 לשטרות.
נפטרו

נפטר רבי יונה תאומים-פרנקל, רב ומנהיג ציבור יהודי בתקופת גזרות ת"ח ות"ט. רבן של הערים נמירוב, לובומל, בלז, הורודנה ופינסק. ולאחר חורבן הקהילות, רבה של מץ. מחבר הספר "קיקיון דיונה" על התלמוד הבבלי (נולד ה'שנ"ו).
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
הדיוויזיה ה-238 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  16 בינואר 1917 – ינואר 1919 (כשנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-238 (בגרמנית: 238. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-16 בינואר 1917 בחזית המערבית ובאפריל 1917 לחמה בקרב אראס, ולאחר מכן לחמה בקרב איפר השלישי. באביב 1918 לחמה במהלך מבצע מיכאל, במהלך הקרב השלישי על האן ובמהלך הקרב השני על המארן. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במתקפת מאה הימים עד סוף המלחמה, ובינואר 1919 חזרה הדיוויזיה לגרמניה ופורקה.
מפקדים

הנס פון בלוב (16 בינואר 1917–21 במרץ 1918)
אריך פון בוקמן (22 במרץ 1918–ינואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הל (חצי אי)

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מפרץ גדנסק 
 קואורדינטות:  54°38′30″N 18°46′53″E﻿ / ﻿54.641666666667°N 18.781388888889°E﻿ / 54.641666666667; 18.781388888889
 אורך:  35 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  פולין פולין
  (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיהל(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיהל
 
חצי האי הל (בפולנית: Mierzeja Helska, בגרמנית: Halbinsel Hela) הוא חצי אי צר עשוי חול (לשון חול) שאורכו 35 ק"מ, בצפון פולין. חצי האי מפריד בין מפרץ פק מהים הבלטי וממוקם במחוז פק.
רוחבו של חצי האי נע בין 300 מטרים באזור יוראטה ל־100 מטרים בנקודה הצרה ביותר, ומתרחב לרוחב של קילומטר באזור העיר הל (אנ').
מאחר שחצי האי עשוי חול, סופות החורף הסוחפות את החול הופכות אותו לעיתים לאי. עד המאה ה-17 היה חצי האי למעשה רצועה של איים, שרק בקיץ הפכה למעשה לחצי אי רציף. במהלך קרב הל בשנת 1939 פוצץ צבא פולין את חצי האי והפך אותו לאי.
לאורך חצי האי עוברת דרך המקשרת את היבשה לעיר הל, וכן לאתרי נופש ותיירות פופולריים לאורך חצי האי, בהם יורסטה, יאסטארניה, קוז'ניקה, צ'לופי וולאדיסלאוו.
במהלך השואה

חצי האי הל שוכן בסמיכות לעיירה שטוטאו שבצפון פולין, בה הוקם ב־1939 מחנה הריכוז וההשמדה שטוטהוף. עם התקדמות צבאות בעלות הברית אל המחנה, הוצאה קבוצה של כ־4,000 אסירים בסירות מהחוף על חצי האי. הסירות הגיעו אל חצי האי ב־26 באפריל 1945, עם הירידה מהסירות נערכה סלקציה. האסירים החולים והקשישים הוצאו להורג וגופותיהם כוסו בחול, ואילו האסירים שהיו כשירים להמשך עבודה הועלו למחרת אל דוברות במטרה להישלח אל חופי גרמניה לצורך המשך כליאה במחנות עבודה. האסירים לא הגיעו אל חופי גרמניה, מי שנותר בחיים לאחר מסע ימי של שבוע שוחרר על ידי צבאות בעלות הברית. בספרו "נעורים בתופת", מתאר ניצול השואה חיים קוז'ניצקי את השהות בחצי האי הל: ”... הגענו עד לגדה ושם המתינה לנו סירה גדולה אשר העבירה אותנו לעבר השני של הנהר. כך הגענו לחצי האי הל. בהל עמדו דוברות ענקיות להובלת פחם. היו שלוש דוברות. לאחת מהן הכניסו גם אותי”.
הערות שוליים

↑  מלכה פרידמן, היהודים במחנה שטוטהוף ובמחנות סביבו (חיבור גמר לקראת תואר מוסמך למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב), תל אביב, ישראל: אוניברסיטת תל אביב- הפקולטה למדעי הרוח- החוג להיסטוריה של עם ישראל, 1991
↑  חיים קוז'ניצקי, נעורים בתופת, ישראל: הוצאת אבישלום, 1999, עמ' 145-146
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536852105171  GND: 4074878-9  LCCN: sh89000559  NKC: ge913544  VIAF: 235919936   WorldCat (עם VIAF): 235919936
ה'תש"ב

ה'תש"ב (5,702) ובקיצור תש"ב – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-22 בספטמבר 1941, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 11 בספטמבר 1942.
המולד של תשרי חל ביום ראשון, 11 שעות ו-300 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשה. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה רביעית לשמיטה, ושנת 2 במחזור העיבור ה-301. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 18 (סימנה יחלדז) במחזור השמש ה-204.
שנה זו היא שנת 1,873 לחורבן הבית, ושנת 2,253 לשטרות.
אירועים

ב' בתשרי – הנאצים מבצעים ניסויים ראשוניים בגז במחנה ההשמדה אושוויץ
ח' בתשרי – מלחמת העולם השנייה: מתחיל טבח יהודי קייב בבאבי יאר על ידי הנאצים ועוזריהם, במהלכו נרצחו כ-100 אלף מיהודי קייב במשך כשנה
י"א בתשרי – מלחמת העולם השנייה - תחילת הקרב על מוסקבה
י"ח בכסלו – הנאצים הפעילו את מחנה ההשמדה הראשון בחלמנו שבפולין
כ"ד בכסלו – הנאצים מתחילים ברציחתם של 15,000 יהודי חרקוב
י"א בטבת – הקראת הכרוז של אבא קובנר "אל נלך כצאן לטבח!" הקורא לנוער היהודי להתארגן למאבק חמוש בנאצים
י"ב בטבת – מלחמת העולם השנייה - הביטוי האומות המאוחדות מתייחס לראשונה באופן רשמי למה שבעתיד יהיה האו"ם
י"ט בטבת – מחנה ההשמדה הראשון הופעל בפולין
כ"ה בטבת – הנאצים מתחילים לרכז את יהודי הולנד באמסטרדם
ב' בשבט – הנאצים מכנסים את ועידת ואנזה, בה הוחלט על השמדת היהודים
כ"א בשבט – משלוח ראשון של יהודים יוצא מסלוניקי לאושוויץ
כ"ה בשבט – אברהם שטרן (יאיר), מייסד לח"י, נרצח בידי הבריטים
ז' באדר – אניית המעפילים סטרומה טובעת בים השחור לאחר פגיעת טיל טורפדו רוסי
י"ב באדר – תחילת הקמתו של מחנה ההשמדה סוביבור
כ"ג באדר – תענית ציבור ביהדות סלובקיה בשל התחלת הגיורשים למחנות ההשמדה כחלק משואת יהודי סלובקיה
כ"ח באדר –  השואה – תחילת הרציחות ההמוניות בבלז'ץ – מחנה ההשמדה הראשון של נאצים
ח' בניסן – השואה – אסירות נשלחות לראשונה למחנה ההשמדה אושוויץ בפולין
כ"ג באייר – השואה: רוב יהודי וולוז'ין נרצחים על ידי הנאצים
כ"ו בסיוון – השואה: אדולף אייכמן מורה על גירוש יהודי צרפת, הולנד ובלגיה
כ"ט בסיוון – אנה פרנק מתחילה לכתוב את יומנה
ז' בתמוז – בטירת צבי שבארץ ישראל נרשמת הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה אי פעם ביבשת אסיה (54.3 מעלות צלזיוס)
ז' בתמוז – הקמת הבריגדה היהודית בצבא הבריטי
ב' באב – השואה: בפקודת משטר וישי בראשות פייר לאוואל, המשטרה הצרפתית מרכזת 13,000-20,000 יהודים וכולאת אותם באצטדיון מרוצי החורף
ח' באב – מתחיל גירוש יהודי גטו ורשה למחנה ההשמדה טרבלינקה
י"ד באב – הוחלט בגטו ורשה על הקמת הארגון היהודי הלוחם (אי"ל) ובראשו מרדכי אנילביץ'
כ"ב באב – יאנוש קורצ'אק ותלמידיו נשלחים למחנה ההשמדה טרבלינקה
כ"ג באב – החל חיסולה של קהילת ראדום; 8000 מבני הקהילה נשלחו למחנה ההשמדה בטרבלינקה
נולדו

כ"ח בתשרי – נורית זרחי, משוררת ישראלית
ב' בטבת – שלמה ניצן, שחקן וזמר ישראלי
כ"ח בטבת – מוחמד עלי, מתאגרף אמריקאי
ג' בשבט – יגאל ביבי, ראש עיריית טבריה לשעבר וחבר הכנסת מטעם המפד"ל
י"ג בשבט – נסים זווילי, חבר הכנסת מטעם המערך לשעבר ומזכ"ל המפלגה
כ"ה בשבט – אהוד ברק, רמטכ"ל וראש ממשלת ישראל לשעבר
ז' באדר – ג'ו ליברמן, פוליטיקאי אמריקאי והיהודי הראשון שהיה מועמד לתפקיד סגן הנשיא
י"א באדר – דורית ביניש, נשיאת בית המשפט העליון
י"ב בסיוון – אליעזר ריבלין, המשנה לנשיא בית המשפט העליון
נפטרו

ב' בתשרי – הרב דוד רפפורט, ראש ישיבת "אהל תורה" בברנוביץ' ומחבר ספר "מקדש דוד", נספה בסיביר
י"א בתשרי – מנחם אוסישקין, ממנהיגי הציונות וראש הקק"ל (נולד ב–ה'תרכ"ג)
י"ח בכסלו – שמעון דובנוב, סופר והיסטוריון יהודי (נולד ב–ה'תרכ"א, נרצח בידי הנאצים)
כ"ב בכסלו – דוד ילין – מבני היישוב הישן ומבוני היישוב החדש  (נולד ב–ה'תרכ"ד)
י"ד בטבת – פנחס רוטנברג, מייסד חברת החשמל (נולד ב–ה'תרל"ט)
ח' בשבט – פליקס האוסדורף, מתמטיקאי גרמני ממוצא יהודי (התאבד) (נולד ב–ה'תרכ"ט)
כ"ה בשבט – אברהם שטרן (יאיר), מייסד הלח"י, (נולד ב–ה'תרס"ח, נרצח בידי הבריטים)
ו' באדר – שטפן צווייג, סופר יהודי-אוסטרי (נולד ב–ה'תרמ"ב)
י"ז באדר – רבי מאיר שלמה יהודה ממעזריטש נפטר בגטו ורשה (נולד ב–ה'תרכ"ח)
כ"ט באייר – רבי שמואל שלמה ליינר, האדמו"ר מראדזין. נרצח בשואה, קרא למרד היהודים בגרמנים בשנות השואה, ואף ארגן בעצמו התקוממות יהודים בגטו. נרצח על ידי הגרמנים עקב היותו "הרבי המורד" (נולד ב–ה'תרס"ט)
כ"ט באייר – רבי ישעיהו אנגלרד רבה של סוסנוביץ נרצח בשואה (נולד ב–ה'תרמ"ה)
כ"ב באב – המחנך והרופא יאנוש קורצ'אק נרצח עם חניכיו בטרבלינקה (נולד ב–ה'תרל"ח)
כ"ז באב – המקובל הרב יהודה פתייה, מחבר מנחת יהודה, רוחות מספרות (נולד ב–ה'תרי"ט)
כ"ט באב – הרב מנחם מנדל אלתר, רבה של העיר פאבניץ (נולד ב–ה'תרל"ח)
כ"ט באלול – הלל צייטלין, סופר, משורר ועיתונאי עברי בוורשה, נספה בשואה (נולד ב–ה'תרל"א)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
ה'תל"א

.
ה'תל"א (5,431) ובקיצור תל"א – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-15 בספטמבר 1670, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 4 בספטמבר 1671.
המולד של תשרי חל ביום ראשון, 22 שעות ו-44 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשה. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 16 במחזור העיבור ה-286. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 27 (סימנה כזיאא) במחזור השמש ה-194.
שנה זו היא שנת 1,602 לחורבן הבית, ושנת 1,982 לשטרות.
אירועים

ו' באייר – החלה בניית בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם
י"ג באב – רבי הלל בן נפתלי הירץ התקבל כאב"ד איחוד קהילות אה"ו
נפטרו

ט"ו באייר – רבי אריה לייב "הארוך" מקראקא, רב פולני במאה ה-17, רבן של פשמישל וקראקא ומגדולי רבני דורו.
ד' באלול – רבי משה רבקש, רב בוילנא, ומחבר "באר הגולה", מנושאי הכלים של השולחן ערוך.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
הדיוויזיה ה-239 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  16 בינואר 1917 – ינואר 1919 (כשנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-239 (בגרמנית: 239. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-16 בינואר 1917 בחזית המערבית, שם נלחמה הדיוויזיה בבקרבות השונים, ובכלל זה הקרב השני על האן, קרב פשנדל, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, ובינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
מפקדים

גנרל לוטננט הוגו שמיידקה (16 בינואר 1917 – 11 בינואר 1918)
גנרל לוטננט מקסימיליאן פון רייצנשטיין (12 בינואר 1918 – ינואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
ה'תכ"ו

ה'תכ"ו (5,426) ובקיצור תכ"ו – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-10 בספטמבר 1665, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 29 בספטמבר 1666.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 0 שעות ו-558 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג השג. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה ראשונה לשמיטה, ושנת 11 במחזור העיבור ה-286. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 22 (סימנה כבלבז) במחזור השמש ה-194.
שנה זו היא שנת 1,597 לחורבן הבית, ושנת 1,977 לשטרות.
אירועים

סיום הדפסת שולחן ערוך עם באר הגולה באמסטרדם.
ט"ז באלול - שבתי צבי מובא למשפט בפני הסולטן ומחליט להתאסלם.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
ה'תל"ג

ה'תל"ג (5,433) ובקיצור תל"ג – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-22 בספטמבר 1672, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 10 בספטמבר 1673.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 4 שעות ו-429 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג הכז. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה ראשונה לשמיטה, ושנת 18 במחזור העיבור ה-286. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 1 (סימנה אלדא) במחזור השמש ה-195, ולכן מברכים בה את ברכת החמה.
שנה זו היא שנת 1,604 לחורבן הבית, ושנת 1,984 לשטרות.
נולדו

כ"ז באייר – רבי יעקב אבן צור, פוסק, מקובל, דרשן ופייטן יהודי-מרוקאי, אב"ד ומרא דאתרא ביהדות פאס. (נפטר בב' בטבת ה'תקי"ג)
רבי ישעיהו באסאן, רב ומשורר מחכמי יהדות איטליה, רבן של פדובה ושל רֶג'וֹ אמיליה (ריגיו), ורבו של רמח"ל. (נפטר בה'תצ"ט)
נפטרו

ט"ז בניסן – רבי אברהם ראובן הכהן סופר, מקובל מחכמי יהדות פראג, מחבר הספר ילקוט ראובני.
י"ט באלול – רבי חיים בנבנישתי, פוסק הלכה מחמי איזמיר, מחבר "כנסת הגדולה" על ארבעה טורים. (נולד בה'שס"ג)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ברכת החמה ביום רביעי י"ט בניסן - 5 באפריל 1673.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
הילמר וקרלה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1899 פורשהיים, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  1941 (בגיל 42 בערך) לבוב, ברה"מ 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השכלה:  האוניברסיטה הטכנית של מינכן 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
הילמר וקרלה (בגרמנית: Hilmar Wäckerle;‏ 24 בנובמבר 1899 – 2 ביולי 1941) היה מפקד בוואפן-אס-אס בגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. שימש בתור המפקד הראשון של מחנה הריכוז דכאו והודח לאחר חקירה שניהלו קארל וינטרסברגר ויוזף הרטינגר.
ביוגרפיה > שירות במלחמה

הוא היה בנו של נוטריונים ממינכן, וקרלה נשלח לבית הספר לקצינים של צבא בוואריה בגיל 14 על מנת להמשיך בקריירה הצבאית שלו. לאחר שסיים את שלוש שנות הכשרתו כצוער הוצב בגדוד חי"ר בוואריה באוגוסט 1917 ובשנה שלאחר מכן היה סמל בחזית המערבית. הוא נפצע קשה בספטמבר 1918 ולא הצליח לחזור לחזית לפני שביתת הנשק וככזה הסיכוי שלו לקידום ולהיות קצין אבד.
ביוגרפיה > מעורבות פוליטית

משלא הצליח להמשיך בצבא, וקרלה נרשם לאוניברסיטה הטכנית במינכן כדי ללמוד חקלאות. כמו חברו לכיתה היינריך הימלר, הוא הצטרף לפריקורפס אוברלנד האנטי-קומוניסטי והיה חבר מוקדם במפלגה הנאצית. הוא נכח במהלך הפוטש במרתף הבירה, כמו גם ניסיון ההתנקשות בינואר 1924 על פרנץ יוזף היינץ, ראש ממשלת הסאר שנוהל על ידי צרפת. לאחר סיום לימודיו, כשהוא בן 25, צמצם וקרלה את מעורבותו הישירה בפוליטיקה הנאצית והפך למנהל חוות בקר. הוא הצטרף מחדש למפלגה הנאצית בשנת 1925, אולם בעקבות ארגון מחדש שלה והוא השתתף בקביעות בעצרות מפלגה תוך שהוא מסייע בניסוח המדיניות החקלאית הנאצית. הוא גם נרשם לגדוד המתנדבים של האס אס שבסיסה היה בקמפטן.
ביוגרפיה > דכאו

בשנת 1933 הוא נבחר על ידי בעל בריתו הישן הימלר כמפקד מחנה הריכוז דכאו שאך זה הוקם. בהוראת הימלר הוא קבע כללים 'מיוחדים' להתמודדות עם אסירים, כללים שהנהיגו טרור כדרך חיים במחנה. היוזמות שלו כללו הוצאתם להורג של אסירים בגין 'כפירה אלימה' ו'הסתה לאי ציות' בגינו הואשם בפשע. הוא עזב את התפקיד כעבור כמה חודשים, כשתאודור אייקה תפס את מקומו.
ביוגרפיה > וואפן אס אס

הוא היה חבר מוקדם ביחידות שהפכו בהמשך ל-ואפן אס אס ולבסוף הגיע להיות קצין בקבוצה זו, ששירת בהולנד. הוא הוביל גדוד האס.אס שלו במהלך פריצת קו גרבה ההולנדי ונפצע תוך כדי. הוא שירת גם בשטחי ברית המועצות. את שירותו העביר עם דיוויזיית הפאנצר אס אס החמישית. הוא הגיע לדרגת שטנדרטנפיהרר עד שנהרג במבצע ליד לבוב בשנת 1941.
לאחר מותו של וקרלה עברה אלמנתו אלפרידה לגבר אחר במקום להתאבל על בעלה המת. בזעם על מעשיה, הימלר שלח את האיש למחנה ריכוז.
הערות שוליים

↑  Tom Segev, Soldiers of Evil, Berkley Books, 1991, p. 64
1 2  Segev, Soldiers of Evil, p. 65
↑  Segev, Soldiers of Evil, p. 66
↑  Segev, Soldiers of Evil, p. 67
↑  Segev, Soldiers of Evil, pp. 67-68
1 2  Segev, Soldiers of Evil, p. 68
↑  Harold Marcuse, Legacies of Dachau: The Uses and Abuses of a Concentration Camp, 1933-2001, Cambridge University Press, 2001, p. 22
↑  Charles W. Sydnor, Soldiers of Destruction: The SS Death's Head Division, 1933-1945, Princeton University Press, 1990, p. 9
↑  Segev, Soldiers of Evil, p. 115
↑  Terry Goldsworthy, Valhalla's Warriors: A History of the Waffen-SS on the Eastern Front 1941-1945, Dog Ear Publishing, 2010, p. 130
↑  Segev, Soldiers of Evil, pp. 80-81
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 128646314  ISNI: 0000 0000 4935 947X  LCCN: n2009000159  NTA: 314513442  VIAF: 50285219   WorldCat (עם VIAF): 50285219
דב בר

| --- | --- |

אל"ם דימ' דב בר 1973
 לידה:  3 בנובמבר 1943 (בן 80) פתח תקווה, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  דובהל'ה
 בת זוג:  שלומית
 השתייכות:  צה"לצבא הגנה לישראל חיל הים הישראליחיל הים הישראלי
 תקופת הפעילות:  1961–1985 (כ־24 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 לוחם צולל וקצין בשייטת 13   מפקד בית ספר שייטת 13   סגן מפקד שייטת 13   מפקד יחידה 707   מפקד אח"י סופה (סער 3)  מפקד אח"י רומח (סער 4)  מפקד פלגת ספינות טילים  ראש מחלקת מבצעים במספן הים   סגן מפקד בסיס חיפה   מפקד זרוע ים במכללה לפיקוד ומטה  
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   פעולת פורט סעיד (1967)    מלחמת ההתשה  מבצע בולמוס 5   הפשיטה על האי גרין   מבצע ויקטוריה   מבצע אביב נעורים    מלחמת יום הכיפורים    מלחמת לבנון הראשונה
 עיטורים
   עיטור המופת על פיקוד כוח הצוללים של גל התקיפה הראשון בפשיטה על האי גרין
 תפקידים אזרחיים
 הקמת מסגרות צבאיות ביחידות מיוחדות  בנייה, הקמה וניהול מסעדות ניהול חניונים ברחבי הארץ  חבר בהנהלת עמותות: צופי ים, עמותת העטלף, בית ספר לטיעוני טיפוח.
 
דב בר (נולד ב-3 בנובמבר 1943) הוא קצין לשעבר בחיל הים בדרגת אלוף-משנה, לוחם קומנדו, ימאי ואיש עסקים.
בשייטת 13 התקדם עד לסגן מפקד היחידה. במהלך מלחמת ששת הימים השתתף בכוח התקיפה התת-מימי בפעולת פורט סעיד (1967). במלחמת ההתשה הוענק לו עיטור המופת על פעולתו בפשיטה על האי גרין. השתתף עם כוח סיירת מטכ"ל במבצע אביב נעורים. כמפקד יחידה 707 הרחיב את פעילותה המבצעית. שירת כמפקד סטי"ל סער 3 בשייטת ספינות הטילים, כמפקד סטי"ל סער 4 בפלגה 45 בזירת ים סוף וכן כמפל"ג 31. טרם מינויו לרמ"ח מבצעים חיל הים עבר קורס קורס מפקדי חטיבות.
משפחה

אביו של דב, יוסף בונק (Bonk) נולד בוורשה, בפולין. אמו, חיה (לבית גיבס, Gibbs), נולדה גם היא בפולין, בעיירה ליד וורשה. שניהם עלו לארץ ישראל ב-1924, ונפגשו במסגרת גדוד העבודה. בתחילה גרו בקיבוץ מזרע, ואביו היה מסוללי כביש עפולה-נצרת. לאחר הנישואין עברו לגור בתל אביב. בתם הבכורה נולדה ב-1933. האם עבדה בבית חולים אסותא והאב עבד בתחום התשתיות ובשנות ה-50 של המאה ה-20 היה ממקימי העיר דימונה.