stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rage Against the Machine
היסטוריה > הצלחה מסחרית (1992–2000)

אלבום הבכורה של הלהקה, "Rage Against The Machine", הגיע לסטאטוס של פלטינום משולש, בעידוד השמעה מאסיבית ברדיו של השיר "Killing in the Name" - שיר מטאל כבד שכולל 6 שורות שחוזרות על עצמן באופנים שונים. עטיפת האלבום כללה תמונה של טיץ' קואנג דוק, נזיר בודהיסטי וייטנאמי, בעת ששרף את עצמו למוות בסייגון בשנת 1963, במחאה על רציחתם של בודהיסטים על ידי שלטונו של ראש הממשלה נו דין דיים. על מנת לקדם את האלבום ואת המסר המרכזי של צדק חברתי ושוויון, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות, וניגנה ב"פסטיבל לולהפאלוזה 1993", וכהופעת חימום של להקת "Suicidal Tendencies" באירופה.
לאחר צאת אלבום הבכורה שלהם, הלהקה הופיעה בפסקול של הסרט "ללמוד מהחיים" עם השיר "Year of the Boomerang". גרסה מוקדמת של השיר "Tire me" גם הושמעה במהלך הסרט. לאחר מכן, הם הקליטו שיר בשם "Darkness" לפסקול של הסרט "העורב", והשיר "No Shelter" הופיע בפסקול של הסרט "גודזילה", גם בסרט - Season:the collective, התנגן השיר Bulls on parade כשברקע סטיב פיט רוכב בתחרות הדאון-היל.
האלבום השני של הלהקה הגיע למקום הראשון במצעדים בארצות הברית בשנת 1996. שמו של האלבום, "Evil Empire" (אימפריית הרשע), הוא ציטוט מדבריו של נשיא ארצות הברית לשעבר רונלד רייגן, שהתייחס במילים אלה לברית המועצות. באלבום זה כללה הלהקה רשימת ספרים מומלצים לקריאה, שכללה בין השאר את ספריהם של לנין, צ'ה גווארה, נועם חומסקי, הרברט מרקוזה, ג'יימס ג'ויס וז'אן-פול סארטר (לרשימה המלאה). השיר "Bulls on Parade" בוצע בתוכנית הטלוויזיה "סאטרדיי נייט לייב" באפריל 1996. ההופעה, שהייתה אמורה לכלול 2 שירים, נחתכה לשיר אחד בלבד, כאשר הלהקה ניסתה לתלות את דגל ארצות הברית במהופך על המגברים שלהם, כמחאה על אירוחו בתוכנית של המועמד הרפובליקני לנשיאות, סטיב פורבס, באותו ערב.
בשנת 1997, הלהקה חיממה את להקת U2 בסיבוב ההופעות שלהם בשם "פופמארט". כל הרווחים של רייג' מסיבוב הופעות זה נתרמו למטרות חברתיות, ביניהם איגודי עובדים, ארגוני נשים וה-EZLN. לאחר סיבוב הופעות זה, הלהקה החלה בסיבוב הופעות בארצות הברית עם אורחים מיוחדים מהרכב וו טאנג קלאן. במספר אתרים, המשטרה ניסתה, ללא הצלחה, לבטל את המופעים, כאשר אחת הסיבות הייתה "הפילוסופיה האלימה והמתנגדת לאכיפת חוק" של הלהקה. במהלך סיבוב הופעות ביפן, הוציאה לאור הלהקה אלבום בוטלג שמורכב משירי בי-סייד בשם "Live & Rare" בהוצאת סוני רקורדס. מאוחר יותר באותה שנה, יצא גם וידאו של הופעה חיה של הלהקה, בשם "Rage Against the Machine". בתקופת השיא של הלהקה, היא הופיעה בישראל פעמיים - בשנים 1997 ו-2000.
האלבום השלישי, "The Battle of Los Angeles", יצא בשנת 1999 וזכה אף הוא להיות במקום הראשון במצעדים, בעודו נמכר ב-450,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו, ולאחר מכן מגיע לפלטינום כפול. על עטיפת האלבום מצוירת דמות גרפיטי של אדם המניף את אגרופו באוויר. באותה שנה, השיר "Wake Up" הופיע בפסקול של הסרט "מטריקס". השיר "Calm like a Bomb" הופיע לאחר מכן בסרט ההמשך, ב-2003. בשנת 2000 הלהקה תכננה להופיע בסיבוב הופעות יחד עם להקת ביסטי בויז, אך סיבוב ההופעות בוטל לאחר שהמתופף של הביסטי בויז סבל מפציעה חמורה. כאשר החלים מפציעתו, רייג' כבר התפרקו.
היסטוריה > פירוק והוצאות מאוחרות (2000–2003)

ב-18 באוקטובר 2000 פרסם דה לה רוחה את ההצהרה הזאת:
אני מרגיש שהכרחי כרגע לעזוב את רייג' מכיוון שתהליך קבלת ההחלטות שלנו נכשל לחלוטין. זה כבר לא עונה על השאיפות של ארבעתנו בצורה קולקטיבית כלהקה, ומנקודת המבט שלי, זה ערער את האידאל האמנותי והפוליטי שלנו. אני גאה בעבודה שלנו בצורה בלתי רגילה, הן כאקטיביסטים הן כמוזיקאים, ואני גם אסיר תודה לכל אדם שהביע סולידריות וחלק את החוויה המדהימה הזאת איתנו.
האלבום "Renegades", שיצא קצת אחרי פירוק הלהקה, הוא אוסף של שירי כיסוי לאומנים שונים. בשנה שלאחר מכן יצא דיסק DVD של הופעה חיה נוספת, שנקרא "The Battle of Mexico City".
לאחר אסון התאומים, תאגיד התקשורת, "Clear Channel" הוציא רשימה של "שירים עם ליריקה מוטלת בספק", על מנת לעודד את תחנות הרדיו לא להשמיע את השירים שברשימה. רייג' הייתה הלהקה היחידה שכל השירים שלה הופיעו ברשימה.
ב-12 וב-13 בספטמבר הופיעה רייג' את שתי ההופעות האחרונות שלה בלוס אנג'לס, עם אומנים אורחים שונים. הופעות אלו יצאו אחר כך ב-DVD.
היסטוריה > קריירות שלאחר הפירוק (2001–2007) > אודיוסלייב

לאחר פירוק הלהקה, מורלו, ווילק וקומרפורד ניסו לחפש סולן שיחליף את דה לה רוחה ב"רייג' אגיינסט דה מאשין". לבסוף, הלהקה צירפה את כריס קורנל מלהקת "סאונדגארדן" ויחד הם יצרו להקה חדשה, בשם "אודיוסלייב". הלהקה הוציאה את אלבומה הראשון בשנת 2002, והאלבום זכה לביקורות חיוביות. לאחר מכן הלהקה הוציאה עוד 2 אלבומים, אך התפרקה בפברואר 2007.
היסטוריה > קריירות שלאחר הפירוק (2001–2007) > זאק דה לה רוחה

דה לה רוחה החל לעבוד על אלבום סולו בשיתוף עם אמנים שונים, אך נטש את הפרויקט לטובת עבודה עם סולן להקת "ניין אינץ' ניילז", טרנט רזנור. ההקלטה של האלבום המשותף הסתיימה, אך האלבום ככל הנראה לעולם לא ישוחרר להפצה. שיתוף פעולה בין דה לה רוחה לדי.ג'יי שאדואו הוביל ליצירת השיר "March of Death", שהופץ בחינם ברשת בשנת 2003] במחאה נגד המלחמה בעיראק, ממש לפני היציאה למלחמה. האלבום "שירים ואמנים שנתנו השראה לפרנהייט 9/11" כלל את אחד מהשירים שנכתבו בעבודה המשותפת של דה לה רוחה עם טרנט רזנור.
בנוסף לכך, בשנת 2008 החליטו להתאחד דה לה רוחה וג'ון טיאודור, שהיה מתופף לשעבר בלהקת Mars Volta. השניים התאחדו והקימו להקה בשם One Day As A Lion כדי ליצור מוזיקה שכביכול מושפעת מסגנון המוזיקה של רייג' אגיינסט דה מאשין, השניים אף הוציאו מיני-אלבום ובו חמישה שירים מלאים, בלהקה, דה לה רוחה הוא הסולן וקלידן, וטיאודור המתופף. הלהקה פועלת עד היום.
היסטוריה > קריירות שלאחר הפירוק (2001–2007) > דה נייטוואטשמאן (שומר הלילה)

מורלו החל את קריירת הסולו שלו ב-2003, בניגון מוזיקת פולק פוליטית אקוסטית בערבים של במה פתוחה ומועדונים שונים תחת הכינוי "The Nightwatchman". גם מורלו כתב שיר לאלבום "שירים ואומנים שנתנו השראה לפרנהייט 9/11". בפברואר 2007, הוא הכריז על אלבום סולו בשם "One Man Revolution", שיצא באפריל באותה השנה. לאחר מכן חבר ללהקת "Axis of Justice".
עמדה פוליטית

כחלק מהותי מזהות הלהקה, "רייג' אגיינסט דה מאשין" מעבירה מסרים מהפכניים וביקורתיים מאוד כלפי מדיניות הפנים והחוץ של ארצות הברית, והיא אחת הלהקות המזוהות ביותר פוליטית בהיסטוריה של הרוק. לאורך כל שנות קיומה, הלהקה וחברי הלהקה כיחידים לקחו חלק במחאות פוליטיות ופעולות אחרות במטרה לקדם את תפיסת העולם שלהם. הלהקה רואה את המוזיקה שלה ככלי של אקטיביזם חברתי. דה לה רוחה הסביר ש"אני מעוניין להפיץ את הרעיונות הללו דרך האומנות, מאחר שלמוזיקה יש הכוח לחצות גבולות, לשבור מצורים צבאיים וליצור דיאלוג אמיתי." מורלו אמר בנוגע לעבדות השכר בארצות הברית:
אמריקה משווקת את עצמה כארצם של החופשיים, אבל החירות מספר אחת שיש לך היא להיכנס לתפקיד כנוע במקום העבודה. ברגע שמימשת את החירות הזו, איבדת כל שליטה על מה שאתה עושה, מה מיוצר ואיך הוא מיוצר. ובסוף, המוצר אפילו לא שייך לך. הדרך היחידה שבה אתה יכול להימנע מבוסים ומעבודה היא אם לא אכפת לך מלקיים את עצמך. מה שמוביל לחירות מספר שתיים: החירות לרעוב.
מבקרי הלהקה הצביעו על המתח בין העברת מסר שמחויב למטרות שמאלניות, בעוד הלהקה חתומה בחברת התקליטים "אפיק רקורדס", שהיא חברת בת של חברת התקליטים "סוני רקורדס" ששייכת לתאגיד "סוני". בתגובה לביקורת זו, מורלו אמר:
כשאתה חי בחברה קפיטליסטית, הפצת המידע מתנהלת באמצעות ערוצים קפיטליסטיים. האם נועם חומסקי היה מתנגד למכירת ספריו בחנות הספרים "בארנס ונובל"? לא, בגלל ששם אנשים קונים את הספרים שלהם. אנחנו לא מעוניינים לשכנע את המשוכנעים. נהדר לנגן בסקוואט שמנוהל בידי אנרכיסטים, אבל גם נהדר להיות מסוגל להגיע לאנשים עם מסר מהפכני, אנשים מגבעות גרנדה ועד שטוטגארט.
עמדה פוליטית > הצבא הזפטיסטי לשחרור לאומי

הלהקה היא תומכת נלהבת של הצבא הזפטיסטי לשחרור לאומי (EZLN), ובייחוד דה לה רוחה, שביקר מספר פעמים במחוז צ'יאפס במקסיקו, במטרה לעזור למטרתם. דגלם של ה-EZLN משמש פעמים רבות כחלק מהתפאורה של הלהקה בהופעות. מורלו תיאר את ה-EZLN כ"צבא גרילה שמייצג את הקהילות העניות הילידיות בדרום מקסיקו, שבמשך מאות שנים הוזנחו והושלכו הצידה, ושהם באמת ברמה הכי נמוכה בסולם הכלכלי במקסיקו. ב-1994, בראש השנה האזרחית, התרחשה שם התקוממות והם הונהגו בידי סאבקומנדנטה מרקוס, וזוהי קבוצה שתומכת בצורה עצומה בעניים ביותר מבחינה אובייקטיבית וממשיכה ללחום עבור כבודם, למען כל האנשים במקסיקו." דה לה רוחה אמר פעם ש"המטרה שלנו בהזדהות עם הזאפאטיסטאס היא לעזור ליצור דיאלוג אמיתי."
דה לה רוחה, שבדרך כלל נמנע מהופעות בתקשורת, משתדל לקדם את מטרות ה-EZLN בתקשורת בהזדמנויות שונות. הוא הסביר את חשיבות המטרה בשבילו אישית:
חשוב לי, כאומן פופולרי, להבהיר לממשלות ארצות הברית ומקסיקו שלמרות האסטרטגיה של פחד והטלת אימה על זרים, למרות הנשק שלהן, למרות חוקי ההגירה שלהן ואוגדות המילואים שלהן, הן לעולם לא יצליחו לבודד את קהילות הזפטיסטים מהאנשים בארצות הברית...באמצעות הופעות, וידאו, ראיונות, הפצת מידע בהופעות והטקסטים של השירים שלנו, הצבנו את החוויה של הזפטיסטים בהישג ידם של אנשים צעירים, הקהל שלנו. אנחנו מאפשרים גישה להשתתפות שלהם וליצירת הקשר עם הארגון ועם קהילות התמיכה בזפטיסטים בארצות הברית.
דה לה רוחה ביקר ארבע פעמים במחוז צ'יאפס במטרה לעזור ל-EZLN. בתחילה הוא השתתף בצוות משקיפים שפיקח על המשא ומתן בין ה-EZLN לבין הממשלה המקסיקנית. בשלב מסוים יצרו דה לה רוחה ואחרים שרשרת אנושית במטרה להגן על ה-EZLN מאיומים פוטנציאליים.
הביקור השני שלו, ב-1996, היה למחנות של קמפיין לשלום בלה גרוחה. דה לה רוחה סיפר על החוויה:
שם, חוויתי את הטרור והטלת האימה על כבודם של האנשים בידי החיילים. הבידוד שעל הקהילות להיות נתונות בו, בסיסי הצבא שממוקמים בין הבתים לבין השדות, אני הבנתי שאחת המשימות הגדולות של לחימה בעוצמה נמוכה היא להתיש את האנשים באמצעות רעב וליצור מחסור בסחורות. לפעולת ההרעבה הזו נגד האנשים יש אותה השפעה כמו זריקת פצצות על האוכלוסייה, אבל היא נוחה יותר לשליטה כי היא משאירה את מקסיקו כמקום יציב להשקעות כלכליות וזה לא מסכן את הסכם הסחר החופשי.
היינו עדים לזה. ראינו איך החיילים שורפים ומשמידים את השדות, זורקים את הילדים מבתי הספר, והופכים אותם לבסיסים צבאיים... ובכל פעם הכרנו יותר לעומק את צורת ההתארגנות של הזפטיסטים – עבודה קהילתית ושיתוף פעולה. והבנתי שהכוונות מאחורי המיליטריזציה הן לשבור את הקהילה. למנוע מהאנשים להתארגן בצורה אוטונומית במטרה להתגבר על העוני והבידוד.
בהמשך 1996 הדריך דה לה רוחה טיול חינוכי לסטודנטים, אומנים ואקטיביסטים מלוס אנג'לס לצ'יאפס.
ה-EZLN והחוויות של דה לה רוחה איתם היוו השראה לשירים "Wind Below" ו"Without a Face" מהאלבום "Evil Empire" והשירים "Calm like a Bomb", "War Within a Breath" ו"Maria" מהאלבום "Battle of Los Angeles".
עמדה פוליטית > מומיה אבו ג'אמאל

הלהקה תומכת בשחרורו של חבר הפנתרים השחורים לשעבר, והנידון למוות מומיה אבו ג'אמאל. דה לה רוחה נאם בפני ועדת האו"ם לזכויות אדם, והביע תמיכה באבו ג'אמאל ב-12 באפריל 1999. הלהקה כתבה והקליטה את השיר "Voice of the Voiceless" בשביל האלבום "The Battle of Los Angeles" במטרה להראות תמיכה באבו ג'אמאל ובאלו שנאבקים למען שחרורו. הם הופיעו במופע שכל הכנסותיו נתרמו לארגון הבינלאומי "משפחה וחברים מודאגים של מומיה אבו ג'אמאל".
עמדה פוליטית > לאונרד פלטייר

הלהקה אספה תרומות והעלתה את המודעות לפעיל הפוליטי והמורשע ברצח הנידון למאסר עולם, לאונרד פלטייר. בהופעות החיות של הלהקה, לפני השיר "Freedom" דה לה רוחה חזר לעיתים קרובות על המשפט "כבר 20 שנה, אין הוכחה והוא עדיין בכלא!". הוידאו קליפ של השיר מתעד את המקרה של פלטייר.
עמדה פוליטית > מחאה נגד ה-PMRC

ה-PMRC) Parents Music Resource Center) הוא ארגון הורים אמריקאי המדרג שירים שלדעתו מעודדים אלימות, הפקרות מינית ושימוש בסמים ובאלכוהול. בפסטיבל המוזיקה "לולאפאלוזה" בפילדלפיה בשנת 1993, כל חברי הלהקה עלו לבמה כאשר הם ערומים כביום היוולדם, ועמדו במשך כ-15 דקות עם סרט בידוד מודבקת על פיותיהם, והאותיות PMRC מצוירות על חזם, במחאה על צנזורה, לטענתם, של ה-PMRC. הצליל היחידי שנשמע היה הקלטה של נגינה על גיטרות בידי מורלו וקומרפורד, ולאחר 15 דקות, הלהקה ירדה מהבמה מבלי להופיע. ווילק אמר על האירוע "בעשר דקות הראשונות הם השתגעו, אבל אחרי עוד 10 דקות הם כבר התעצבנו". הלהקה הופיעה לאחר מכן בחינם למען המעריצים המאוכזבים.
עמדה פוליטית > פעולות מחאה נוספות

ביום ההשבעה של ביל קלינטון לנשיאות ארצות הברית, הלהקה הנחתה תוכנית רדיו בשם "Radio Free L.A", במהלכה שידרה שירים של להקות מחאה וראיונות עם אישים כגון מייקל מור, לאונרד פלטייר, מומיה אבו ג'אמאל, נועם חומסקי ואחרים. הלהקה ניסתה להעביר את המסר שאלו היו הבחירות עם שיעור ההצבעה הנמוך בהיסטוריה של ארצות הברית, ושהדבר מעיד על כך שהאמריקאים מבינים שהממשלה נמצאת בידיים של התאגידים הגדולים. השידור הועבר באתר האינטרנט של הלהקה ובמעלה מ-50 תחנות רדיו מסחריות.
הלהקה גם הפגינה נגד מותג האופנה "Guess" על העסקת עובדים בסדנאות יזע, ובשנת 2000, הלהקה הופיעה בחינם בוועידת המפלגה הדמוקרטית במחאה על המערכת הדו-מפלגתית. לאחר הופעה זו החלו עימותים קשים בין מפגינים לבין המשטרה.
עמדה פוליטית > טקסטים

הטקסטים של שירי הלהקה, שנכתבו בידי הסולן דה לה רוחה, מביעים עמדה שמאלנית, ונוגעים במגוון נושאים כדוגמת גלובליזציה, נשק גרעיני, איידס וכפייה תרבותית.
רבים מן השירים מביעים את תחושותיו של דה לה רוחה כאמריקאי ממוצא מקסיקני, שעליו נכפית התרבות האמריקאית. אחת השורות בשיר "Take The Power Back" מתוך הדיסק הראשון אומרת (בתרגום חופשי): "אירופה אינה החבל שלי להתנדנד עליו, איני יכול ללמוד ממנה דבר, ובכל זאת אנו נתלים בה". שירים אחרים מביעים מחאה על מצבם של מיעוטים ברחבי העולם כדוגמת השחורים בדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד, ובמיוחד תושבי מחוז צ'יאפאס במקסיקו.
דה לה רוחה מאזכר בטקסטים תאריכים, מקומות ואישים היסטוריים רבים, כמו גם ציטוטים ממקורות שונים. בשיר "Wake Up", הטוען כי ה-FBI רצח את מרטין לותר קינג ומלקולם אקס, מופיע קטע מתוך דבריו של ראש הסוכנות באותה תקופה ג'יי אדגר הובר, המרמזים כי יש לסלק את הגורמים המיליטנטיים השחורים לפני שיסחפו אחריהם את הרוב הלבן. השיר "Testify" מצטט מתוך ספרו של ג'ורג' אורוול, "1984": "הוא השולט בעבר ישלוט בעתיד; השולט בהווה שולט בעבר".
עמדה פוליטית > וידאו-קליפים

רייג' אגיינסט דה מאשין צילמו כשמונה קליפים, שלושה מהם בעלי משמעות פוליטית. הקליפ ל-Guerilla Radio מציג זוג בורגני צעיר ועשיר, שהופך לפלסטיק ככל שהוא מתמכר לתרבות הצריכה. Sleep now in The Fire, שבוים על ידי מייקל מור, הוא תיעוד של הופעה שערכה הלהקה בשערי הבורסה בניו יורק, וכתוצאה מכך עצרה את המסחר באותו יום וזכתה לגינוי מפיו של ראש העיר דאז רודולף ג'וליאני. ב-Testify, שצולם לקראת הבחירות לנשיאות בשנת 2000, מוצגים אל גור וג'ורג' בוש כתוצרים של שכפול גנטי, "גוש", מכיוון ששניהם דואגים לאינטרסים של בעלי ההון.
עמדה פוליטית > הופעות

רייג' אגיינסט דה מאשין נהגו להופיע תחת כרזה הנושאת את דמותו של המהפכן צ'ה גווארה ודגלים הפוכים של ארצות הברית, הסימן הבינלאומי למצוקה. ההופעות שלהם היו ידועות כאנרגטיות, ובמהלכן דה לה רוחה בדרך כלל נאם לקהל על נושאים פוליטיים.
דיסקוגרפיה

Rage Against the Machine (1992)
Evil Empire (1996)
The Battle of Los Angeles (1999)
Renegades (2000)
תדר גבוה (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  גרגורי הובליט 
 הופק בידי:  גרגורי הובליט, הוק קוץ', טובי המריץ' 
 תסריט:  טובי המריץ' 
 עריכה:  דייוויד רוזנבלום 
 מוזיקה:  מייקל קאמן 
 צילום:  אלאר קיבילו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה 
 חברה מפיצה:  ניו ליין סינמה, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 באוגוסט 2000 
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט פנטזיה, סרט פעולה 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 הכנסות באתר מוג'ו:   frequency
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
תדר גבוה (באנגלית: Frequency) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 2000 בבימויו של גרגורי הובליט.
הסרט, אשר הופק בתקציב של 31 מיליון דולרים, גרף בסך הכל מעל ל-68.1 מיליון דולרים בקופות ברחבי העולם.
תקציר העלילה

הסרט מתחיל בניו יורק בשנת 1969 כאשר הכבאי פרנק סאליבן (מגולם על ידי דניס קווייד) נהרג באופן טרגי בשרפה. בנו ג'ון נותר בעקבות כך במצב נפשי קשה ומתקשה להתמודד עם האובדן. שלושה עשורים לאחר מכן, במהלך שנת 1999, ג'ון (מגולם בחלק הזה של הסרט על ידי ג'ים קאביזל), אשר כעת אדם מבוגר שעובד למחייתו כבלש במשטרת העיר ניו יורק, מגלה ביום השנה ה-30 למותו אביו את משדר הרדיו הישן של אביו המנוח, אשר היה מאוחסן במשך שנים, ומתחיל לפתע לעבוד שוב. ג'ון הסקרן מנסה לתפעל את המכשיר והוא יוצר קשר באופן מפתיע עם אביו, אשר מסוגל לתקשר עימו ישירות משנת 1969. בהתחלה, ג'ון מסיק שהוא מדבר עם אדם שמתחזה לאביו, אך עד מהרה הוא מבין שאכן מדובר באביו.
בין השניים נוצר קשר רגשי עמוק והם מחליטים לשנות את מהלך ההיסטוריה, ולמנוע את המוות של פרנק בשריפה. עם זאת, הניסיונות שלהם לשנות את העבר גורמים להשלכות לא מכוונות, כולל הצלתו בשוגג של רוצח סדרתי אשר רצח במקור שלוש אחיות בשנות ה-60, ובמציאות החדשה רצח עשר נשים, כולל את אמו של ג'ון, ג'וליה. בעקבות כך ג'ון ופרנק נאלצים לשלב פעולה על מנת לעצור את הרוצח.
צוות השחקנים הראשי

דניס קווייד בתפקיד פרנק סאליבן
ג'ים קאביזל בתפקיד ג'ון סאליבן
אליזבת מיטשל בתפקיד ג'וליה סאליבן
אנדרה בראואר בתפקיד סמל ג'ק שפרד
שון דויל בתפקיד גורדו
מייק דויל בתפקיד ד"ר או'דל
ביל מקיני בתפקיד מרטין מקינטייר
מדיה ביתית

מהדורת ה-DVD של הסרט יצאה לשווקים ב-31 באוקטובר 2000 ומהדורת ה-VHS של הסרט יצאה לשווקים ב-3 באפריל 2001. מהדורת ה-בלו-ריי של הסרט יצאה לשווקים ב-10 ביולי 2012.
שירות ביון החוץ של אזרבייג'ן

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  אזרבייג'ן 
 תחום שיפוט:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 משרד אחראי:  נשיא אזרבייג'ן
 תאריך הקמה:  14 בדצמבר 2015
 סוכנות קודמת:  מחלקת הביון במשרד לביטחון לאומי של אזרבייג'ן
 מנהל:  אורחן סולטנוב
 מטה מרכזי:  באקו, אזרבייג'ן
 xkx.gov.az
 
שירות ביון החוץ של אזרבייג'ן (אזרית: Azərbaycan Respublikasının Xarici Kəşfiyyat Xidməti) הוא שמה של סוכנות הביון הממשלתית של אזרבייג'ן שהוקמה ב-14 באוקטובר 2015 כיורשת למחלקת המודיעין של המשרד לביטחון לאומי שפורק. הארגון כפוף ישירות לנשיא אזרבייג'ן שממנה את יו"ר הארגון.
תולדות הארגון

סוכנות הביון הראשונה בתולדות המדינה הוא האגף האזרי של נקוו"ד שהוקם בשנות ה-30. עד 1991 היה המודיעין כחלק מהאגף האזרי של הקג"ב והשירותים החשאיים של ברית המועצות.
ב-1991 הוקם המשרד לביטחון לאומי של אזרבייג'ן ובמסגרתו התקיימה מחלקת המודיעין כסוכנות הביון החיצונית.
ב-14 בדצמבר 2015, הנשיא אילהם אלייב חתם על צו נשיאותי מספר 706 שייסד סוכנות ביון עצמאית לראשונה. ביום הקמת השירות מונה בכיר לשעבר במשרד לביטחון לאומי, בשם אורחן סולטנוב, לעמוד בראש הארגון.
ביוני 2017 נחתם צו שאשרר סמל חדש לארגון.
ראשי שירות הביון

| שם | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- |
| מייג'ור גנרל אורחן סולטנוב | 14 בדצמבר 2015 |  |
ראו גם

המשרד לביטחון לאומי (אזרבייג'ן)
הערות שוליים

↑  הצו הנשיאותי להקמת הארגון באתר נשיא אזרבייג'ן (באזרית)
↑  אורחן סולטנוב מונה לראש שירות ביון החוץ של אזרבייג'ן, דיווח (ברוסית)
↑  דיווח חדשותי על אימוץ סמל חדש לארגון (ברוסית)
↑  על בסיס המשרד לביטחון לאומי הוקמו שירות ביטחון המדינה וביון החוץ, דיווח (ברוסית)
↑  הנשיא אשרר סמל לשירות הביון האזרי, דיווח (ברוסית)
↑  אושרר סמל חדש לשירות הביון האזרי, דיווח (ברוסית)
↑  הוענק דרגה צברת לאורחן סולטנוב, דיווח (ברוסית)
↑  Азербайджана אורחן סולטנוב הוא מנהל שירות הביון האזרי, דיווח חדשותי (ברוסית)
↑  מיהו אורחן סולטנוב?, תסקיר (ברוסית)
עצב מוטורי

נוירון מוטורי יחיד מבודד ממח השדרה של שור
עצבים מוטוריים הם עצבים המעבירים אותות ממערכת העצבים המרכזית אל השרירים. פעולתם גורמת לתנועות רצוניות או בלתי רצוניות.הנוירון המוטורי כולל את גוף תא הנוירון, דנדריטים מסתעפים ו אקסון. הנוירונים המוטוריים הגדולים ביותר מגיעים לקוטר של 135μm. קוטר הנוירונים המוטוריים הקטנים ביותר הוא בערך 5 μm
אקסון של נוירון מוטורי הפועל על שרירים ברגל האדם אורכו הוא כ- 1 מטר (אצל בעלי חיים כמו ליוויתן או ג'ירף מגיע האורך הרבה יותר גדול)
בניגוד לעצבים  התנועתיים האֶה-פֶרנטים (efferent - היוצאים ממערכת העצבים המרכזית), העצבים התחושתיים האָפֶרנטים (afferent - הנכנסים אל מערכת העצבים המרכזית) מעבירים אותות מהקולטנים החושיים בפריפריה אל מערכת העצבים המרכזית. העצבים האֶה-פרנטים (יכולים להתחבר גם לבלוטות או איברים אחרים, במקום לשרירים. לכן עצבים אֶה-פרנטים אינם זהים לעצבים מוטוריים. בנוסף יש עצבים שהם גם חושיים וגם מוטוריים ונקראים עצבים מעורבים. {mixed nerves)
העצבים המוטוריים פועלים כעצבים אֶה-פרנטים (efferent) או תנועתיים המובילים את אות או הפקודה המוטורית ממערכת העצבים המרכזית אל איברי הביצוע (effectors) שהם בעיקר השרירים. מדובר בסיבים עצביים אֶה-פֶרנטיים (תנועתיים) הנולדים במערכת העצבים המרכזית:במח השדרה ובמרכזים המוחיים המוטוריים.
הסיבים האֶה-פֶרנטיים יוצאים ממח השדרה דרך השורש הגחוני שמקורו בקרן הגחונית של מוח השדרה. ממח השדרה יוצאים שלוחות הנוירונים המוטוריים γ המגיעים לכישורי השרירים. מהנוירונים המוטוריים יוצאים אקסונים מוטוריים הפוקדים על כיווץ הסיבים התוך-כישוריים על מנת לשמר את רגישות הכישור.
נוירונים מוטוריים α שולחים שלוחות אל הסיבים החוץ-כישוריים המאפשרים את כיווץ השריר.
קו-אקטיבציה של הנוירונים המוטוריים γ ו- α מאפשרת את פעילות כישורי השרירים, כלומר את שליחת המידע אל השרירים.
עצב מורכב מנוירונים רבים. מכיוון שרוב העצבים הם מעורבים, כלומר גם מוטוריים וגם חושיים, העצבים שהם מוטוריים בלבד הם יוצאים מן הכלל. בקרב עצבי הגולגולת, מדובר בעצבים המניעים את העיניים, עצב הסליל, העצב המצדיד, עצב הלוואי ועצב תת-הלשון
עצבי השדרה וכל עצבי הגולגולת האחרים הם מעורבים או חושיים.
מבנה ותפקוד

סיבי העצבים המוטוריים מעבירים את האותות ממערכת העצבים המרכזית אל נוירונים פריפריים של רקמת השריר הפרוקסימלית. הסיומות של אקסון העצב המוטורי מעצבבות את השרירים השלדיים או שרירים החלקים
הסיומות של האקסונים של העצבים המוטוריים מעצבבות את השרירים השלדיים ואת השרירים החלקים, כשהם מעורבים מאוד בבקרת השרירים.
סיבי העצבים המוטוריים נוטים להיות עתירי שלפוחיות עם אצטילכולין.
בסיומות האקסונים של העצבים המוטוריים יש שלפוחיות עם סידן. הריכוז הגבוה של סידן מחוץ לעצבים המוטוריים הקדם-סינפטיים מגביר את פוטנציאל הפעולה
רקמות הגנה

בעצב המוטורי כל אקסון מכוסה באנדונויריום, שכבת רקמת חיבור מעל שכבת המיאלין.
צרורי האקסונים מכונים "אגדים" והם מכוסים נבפרינויריום.כל האגדים המכוסים בפריניוריום מחוברים יחסת על ידי שכבה נוספת של רקמת חיבור הנקראת אפיניוריום. רקמות הגנה אלה מגנות את העצבים מפני חבלה, ומפני מחוללי מחלות ועוזרות לשמר את תפקוד העצב. שכבות רקמת החיבור שומרות על התדירות שבה מובילים העצבים את האותות (פוטנציאלים של פעולה)
היציאה ממח השדרה

מקורם שלרוב המסלולים העצביים המוטוריים הוא הקליפת המוח. האותות מובלות מטה דרך גזע המוח ומח השדרה של אותו הצד ויוצאות ממח השדרה בקרן הבטנית של מח השדרה בצד השני. העצבים המוטוריים מתחברים אל תאי השרירי שאותם מעצבבים באמצעות נוירון מוטורי מן הרגע שעובים את מח השדרה.
סוגים של עצבים מוטוריים

העצבים המוטוריים מתחלקים לכמה תת-סוגים לפי הנוירון המוטורי שאיתו הם מחוברים.
סוגים של עצבים מוטוריים > אלפא

העצבים המוטורים אלפא - Aα הם מכוסים בשכבת מיאלין
הם מחברים בין נוירון מוטורי אלפא אל סיבי שרירים חוץ-כישוריים בשרירים השלדיים. הקוטר שלהם הוא בין 12–20 μm .סיבי העצבים האלה נדרשים למהירות הגבוהה ביותר של ההולכה. והיא בין 70–120 מטר/שנייה
הם מעצבבים את הסיבים השריריים החוץ כישוריים והם אחראים לכיווץ השריר.
סוגים של עצבים מוטוריים > גאמא

עצבים מוטוריים Aγ או עצבי גאמא הם גם כן מכוסים במיאלין. הם מגיעים לסיבים התוך-כישוריים בכישורים הנוירו-שריריים ואינם מעורבים ישירות בכיווצי השרירים. אולם הם גורמים להחזקת הדריכות של כישורי השרירים.
קוטרם הוא בין 3–8 μm ומהירות ההולכה בהם היא בין 15–40 מטר/שנייה.
ניוון עצבי

הניוון העצבי המוטורי הוא חולשה הולכת וגוברת של הרקמות העצביות ושל החיבורים במערכת העצבים. כשאין יותר עצבוב של השרירים על ידי העצבים והמסלולים המוטוריים השרירים מלחילים להיחלש.
מחלות הנוירון המוטורי יכולות להיות נגיפיות, גנטיות או תומאה של גורמים סביבתיים.
הסיבות המדויקות שלהן עדיין בלתי ברורות, אולם מומחים רבים סבורים שגורמים רעילים וסביבתיים ממלאים תפקיד בהיווצרותן.
רגנרציה עצבית

קיימת יכולת חלשה לרגנרציה של עצבים וזה לא פשוט ליצור נוירונים חדשים.
הסביבה החיצונית יכולה למלא תפקיד ברגנרציה העצבית. תאים עבציים עובריים Neural stem cells
הם מסוגלים לעבור דיפרצנציאציה לכמה סוגים של תאים עצביים. זאת אחת הדרכים שבען עצבים יכולים "לרפא" את העצמם. שתל של תאים עצביים עובריים באזורים פגועים מביאים בדרך כלל לדיפרנציאציה של התאים לאסטורציטים המסיעים לנוירונים הסובבים. תאי שוואן מסוגלים לעבור רגנרציה, אבל יכותם לרפא נוירונים ירודת עם הזמן וגם עם המרחק בין תאי השוואן למקום הפגיעה.
ראו גם

עצב חושי
לקריאה נוספת

Raj Rajakumar, John Kiernan - Barr's The Human Nervous System . An Anatomical *Viewpoint, Wolters Kluwer, Lippincott Williams&Wilkins, 2014
הערות שוליים

↑  R.Rajakumar, J.Kiernan 2014  עמ' 14
↑  R.Rajakumar, J.Kiernan 2014  עמ' 23
↑  Arthur Guyton, Textbook of medical physiology  Elsevier Saunders, 2006
1 2  R.Rajakumar, J.Kiernan 2014  עמ' 42
עצב מוטורי מכוסה באנדונויריום
רפי פרץ

ערך זה עוסק ברב, תת אלוף ופוליטיקאי. אם התכוונתם לצייר, ראו .
הרב פרץ ערב פינוי המכינה בראשותו בעצמונה במסגרת תוכנית ההתנתקות
הרב רפאל (רפי) פרץ (נולד ב-7 בינואר 1956, כ"ג בטבת תשט"ז) הוא רב, פוליטיקאי, ואיש ציבור ישראלי, שכיהן כיו"ר מפלגת הבית היהודי, כשר החינוך, השר לענייני ירושלים ומורשת וכחבר הכנסת מטעמה. טרם כניסתו לפוליטיקה שימש כראש המכינה הקדם-צבאית "עצם", כטייס מסוקים בצה"ל ובהמשך כרב הצבאי הראשי השישי של צה"ל, בדרגת תת-אלוף.