stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיא זו-ארץ
קריירה > כמנחה

בשנת 2006 הנחה זו-ארץ את התוכנית "מגזין החיים הטובים" בערוץ החיים הטובים.
משנת 2007 החל להנחות את תוכנית המציאות, "הישרדות", ששודרה בערוץ 10 ובנובמבר 2015 עברה התוכנית לזכיינית רשת וזו-ארץ מנחה אותה עד היום.
במאי 2012 הנחה את העונה האחרונה של תוכנית המציאות, "רוקדים עם כוכבים", יחד עם ירדן הראל. בינואר 2015 החל להגיש את תוכנית הסיקור הקולנועי "טלסינמה" בערוץ הראשון. את תפקידו סיים עד אוקטובר של אותה שנה.
בדצמבר התחיל לשמש כשופט אורח בתוכנית הריאליטי "הפייטן" בערוץ 20. באותה שנה החל להנחות את התוכנית "פרשת השבוע עם גיא זוארץ" בערוץ 20.
באפריל 2016 נבחר להנחות את חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי במקומו של אבשלום קור. ב-25 ביולי אותה שנה החל להנחות את השעשועון "נעולים" בזכיינית ערוץ 2, רשת.
משנת 2019 החל להנחות את תוכנית המציאות, "האח הגדול", לצד לירון ויצמן ברשת 13.
ביום העצמאות 2020 הנחה את טקס הדלקת המשואות בהר הרצל, לצידה של אסתר רדא.
בינואר 2022 היה מנחה מחליף בתוכנית הריאלטי "אקס פקטור לאירוויזיון".
ביום העצמאות ה-75 למדינת ישראל, בשנת 2023, הנחה שוב את חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי.
קריירה > כמוזיקאי

בשנת 2007 החל זו-ארץ גם בקריירת שירה. ב-2009 סיים את הקלטת האלבום הראשון שלו בהפקה מוזיקלית של אחיו, רועי זו-ארץ. מתוך אלבום זה הוציא זו-ארץ לרדיו את השירים "הלילה זה יקרה" "כל הבשורות", "בא אלייך" ו"צמא אלייך". האלבום לא יצא בשלמותו, והתפרסמו ממנו סינגלים בלבד.
בחנוכה 2008 השתתף בפסטיגל עם השיר "השמיים לי פתוחים" שכתב והלחין אחיו, רועי זו-ארץ.
בשנת 2012 הוציא לאור אלבום משותף עם אחיו רועי זו-ארץ בשם "לדינו ופיוט מבית אבא", ובו שירים בלאדינו לצד פיוטים בנוסח יהדות לוב (כמו "עת שערי רצון להפתח"). הופיע בפרויקט המשותף שלו עם אחיו גיא זו-ארץ "לאדינו ופיוטים" ברחבי ישראל ובטורקיה.בשנת 2014 הוציא אלבום שני עם אחיו רועי זו ארץ בשם "קאזה זו-ארץ", והחל לרוץ איתו במופע בכל רחבי המדינה.
בשנת 2017 פרסם את השיר "רק הירח", אותו שר עם אשתו יעל בר זוהר, במסגרת צילומי "הישרדות".
בשנת 2018 חידש עם אחיו רועי זו-ארץ את שיר החג "והיא שעמדה" מתוך הגדת פסח.
באפריל 2022 העלה מופע בשם "הפארטייה", בו הוא שר שירי מוזיקה מזרחית וים-תיכונית, בעיבוד אלקטרוני מודרני.
בשנת 2016 אחיו הגדול רועי זו-ארץ שימש כמנהל מוזיקלי גם בתוכנית בערוץ 20 (לימים, ערוץ עכשיו 14) "פרשת השבוע עם גיא זו-ארץ", בהגשתו של גיא עצמו.
בשנת 2023 שיחק לצד אחיו רועי זו-ארץ בסדרה הקומית "קופה ראשית" בכאן 11, בתפקיד עצמם כצמד הזמרים "האחים זו-ארץ".
חיים אישיים

ב-2005 נישא לשחקנית, המנחה והדוגמנית יעל בר זוהר. לזוג שני בנים ובת. מתגוררים ברמת השרון.
ב-2015 סיפר זו-ארץ שכבר שנים רבות הוא מתקרב לדת, עושה קידוש בשבת והולך לבית כנסת עם ילדיו, מניח תפילין ולומד קבלה.
אחיינו (בן של אחותו), עילי ברעם, נרצח בטבח בפסטיבל נובה ב-7 באוקטובר 2023..
הערות שוליים

↑  יואב בירנברג, "אם גיא היה בוגד בי, הייתי מפרקת אותו ולא סולחת לו בחיים, אבל הוא לא יעז, אני יודעת", באתר ynet, 17 במאי 2017
↑  תיאטרון - החלו החזרות ל"פרח השכונות"
↑  רז שכניק ותמר טרבלסי חדד, גיא זו-ארץ: מהישרדות לחידון התנ"ך, באתר ynet, 6 באפריל 2016
↑  Edwin Seroussi, Ladino Song, Bloomsbury Encyclopedia of Popular Music of the World, 2015 doi: 10.5040/9781501311499-01223
↑  שמרית שקד, שורד איתה הכל: גיא זו-ארץ חובב מסורת, באתר ynet, 22 בינואר 2015
↑  אורית מרלין-רוזנצוייג, יעל בר זוהר: "הכול אצלנו נשבר. אנחנו כבר לא נהיה אותם אנשים", באתר ynet, 5 באוגוסט 2024
| הישרדות |
| --- | --- | --- |
| מנחה | גיא זו-ארץ (2007–) |  |
| עונות | 2007–2008: האיים הקריביים • 2008–2009: איי הפנינה • 2009: הפיליפינים • 2010: אולסטארס • 2011: איי קמרינס • 2012: VIP • הונדורס • 2017: פאלאוון • 2019: VIP‏ 2 • 2020: VIP‏ 3 • 2021: VIP‏ 4 • 2022–2023: מנילה • 2024 הישרדות באש ובמים |  |
| זוכים | נעמה קסרי (האיים הקריביים) • אריק אלפר (איי הפנינה) • שי אראל (הפיליפינים) • נתן בשבקין (אולסטארס) • אירית רחמים-בסיס (איי קמרינס) • איתי שגב (VIP) • לירון (טילטיל) אורפלי (הונדורס) • ענבר פיניאבסקי-בסון (פאלאוון)  • ג'ובאני רוסו (VIP 2) • אסי בוזגלו (VIP 3) • אלה אייבינדר (VIP 4) • אלית מוסאיוף (מנילה) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007360697605171  BnF: cb17125102w (data)  GND: 1150813601  ISNI: 0000 0004 6026 362X  VIAF: 47149617033903752295   WorldCat (עם VIAF): 47149617033903752295
האמנה למניעת ניסויים גרעיניים באטמוספירה, בחלל החיצון, ותחת פני המים

הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי מאשרר את האמנה למניעת ניסויים גרעיניים באטמוספירה, בחלל החיצון, ותחת פני המים בחתימת ידו בחדר החוזים שבבית הלבן, ב-7 באוקטובר 1963, בנוכחות סגן הנשיא לינדון ג'ונסון מזכיר המדינה דין ראסק, ומספר סנטורים
גרף המראה את ריכוז ה-14C (פחמן-14, איזוטופ רדיואקטיבי של פחמן) באטמוספירה כפי שנמדד לאורך השנים באוסטריה (סגול) וניו זילנד (אדום)
המדינה אישרה וחתמה על האמנה
  המדינה רק חתמה על האמנה
  המדינה לא חתמה כלל על האמנה
האמנה למניעת ניסויים גרעיניים באטמוספירה, בחלל החיצון, ותחת פני המים (Treaty Banning Nuclear Weapon Tests In The Atmosphere, In Outer Space And Under Water), המכונה גם האמנה החלקית למניעת ניסויים (PTBT – Partial Test Ban Treaty), האמנה המוגבלת למניעת ניסויים (LTBT – Limited Test Ban Treaty) או האמנה למניעת ניסויים גרעיניים (NTBT – Nuclear Test Ban Treaty) (אף על פי שהאחרון מתייחס גם להסכם המקיף למניעת ניסויים) היא אמנה האוסרת על קיום ניסויים בנשק גרעיני להוציא ניסויים תת-קרקעיים. האמנה נועדה להאט את מרוץ החימוש, ולמנוע פיזור נשורת גרעינית לאטמוספירה.
היא נחתמה על ידי ברית המועצות, בידי נציגה, שר החוץ אנדריי גרומיקו, הממלכה המאוחדת, בידי נציגה, מזכיר החוץ אלק דאגלס-יום וארצות הברית, בידי נציגה, מזכיר המדינה דין ראסק, ב-5 באוגוסט 1963 במוסקבה. האמנה נכנסה לתוקף ב-10 באוקטובר 1963. אל הצדדים המקוריים הצטרפו לאמנה 110 מדינות נוספות. 17 מדינות נוספות חתמו על האמנה אך טרם אשררו את הצטרפותם אליה.
האמנה לא כללה ניסויים תת-קרקעיים בגלל הקושי לנטר ניסויים כאלה. קדם לאמנה כינוס של מומחים מדעיים בשנת 1958 בז'נבה, שמטרתו הייתה לבחון שיטות לניטור ניסויים גרעיניים. הייתה קיימת טכנולוגיה לניטור ניסויים באטמוספירה ובים, אבל היה קושי להבדיל מתמטית בין הגלים הנוצרים כתוצאה מניסויים גרעינים תת-קרקעיים לבין רעידות אדמה שמתרחשות כל הזמן, וקושי להעריך את עוצמת הפצצה משום שהעוצמה הנמדדת תלויה בעומק הפצצה מתחת לאדמה. לכן הוסכם בסופו של דבר על אמנה חלקית בלבד, ומרוץ החימוש הגרעיני עבר אל מתחת לקרקע. שנים ספורות לאחר מכן ב-1965, נמצא האלגוריתם המתמטי FFT – התמרת פורייה מהירה – שיכול לבצע את החישובים המתמטיים הדרושים במהירות גבוהה.
צדדים לאמנה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  אפגניסטן אפגניסטן  אנטיגואה וברבודה אנטיגואה וברבודה  ארגנטינה ארגנטינה  ארמניה ארמניה  אוסטרליה אוסטרליה  אוסטריה אוסטריה  איי בהאמה איי בהאמה  בנגלדש בנגלדש  בלארוס בלארוס  בלגיה בלגיה  בנין בנין  בהוטן בהוטן  בוליביה בוליביה  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה  בוטסואנה בוטסואנה  ברזיל ברזיל  בולגריה בולגריה  קנדה קנדה  כף ורדה כף ורדה  הרפובליקה המרכז-אפריקאית הרפובליקה המרכז-אפריקאית  צ'אד צ'אד  צ'ילה צ'ילה  קולומביה קולומביה  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו  קוסטה ריקה קוסטה ריקה  קרואטיה קרואטיה  קפריסין קפריסין  צ'כיה צ'כיה  דנמרק דנמרק  הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית  אקוודור אקוודור |  מצרים מצרים  אל סלוודור אל סלוודור  גינאה המשוונית גינאה המשוונית  אסוואטיני אסוואטיני  פיג'י פיג'י  פינלנד פינלנד  גבון גבון  גמביה גמביה  גרמניה גרמניה  גאנה גאנה  גינאה ביסאו גינאה ביסאו  יוון יוון  גואטמלה גואטמלה  הונדורס הונדורס  הונגריה הונגריה  איסלנד איסלנד  הודו הודו  אינדונזיה אינדונזיה  איראן איראן  עיראק עיראק  אירלנד אירלנד  ישראל ישראל  איטליה איטליה  חוף השנהב חוף השנהב  ג'מייקה ג'מייקה  יפן יפן  ירדן ירדן  קניה קניה  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית  כווית כווית  לאוס לאוס |  לבנון לבנון  ליבריה ליבריה  לוב לוב  לוקסמבורג לוקסמבורג  מדגסקר מדגסקר  מלאווי מלאווי  מלזיה מלזיה  מלטה מלטה  מאוריטניה מאוריטניה  מאוריציוס מאוריציוס  מקסיקו מקסיקו  מונגוליה מונגוליה  מונטנגרו מונטנגרו  מרוקו מרוקו  מיאנמר מיאנמר  נפאל נפאל  הולנד הולנד  ניו זילנד ניו זילנד  ניקרגואה ניקרגואה  ניז'ר ניז'ר  ניגריה ניגריה  נורווגיה נורווגיה  פקיסטן פקיסטן  פנמה פנמה  פפואה גינאה החדשה פפואה גינאה החדשה  פרו פרו  הפיליפינים הפיליפינים  פולין פולין  רומניה רומניה  רוסיה רוסיה  רואנדה רואנדה |  סמואה סמואה  סן מרינו סן מרינו  סנגל סנגל  סרביה סרביה  סיישל סיישל  סיירה לאון סיירה לאון  סינגפור סינגפור  סלובקיה סלובקיה  סלובניה סלובניה  דרום אפריקה דרום אפריקה  ספרד ספרד  סרי לנקה סרי לנקה  סודאן סודאן  סורינאם סורינאם  שוודיה שוודיה  שווייץ שווייץ  סוריה סוריה  טנזניה טנזניה  תאילנד תאילנד  טוגו טוגו  טונגה טונגה  טרינידד וטובגו טרינידד וטובגו  תוניסיה תוניסיה  טורקיה טורקיה  אוגנדה אוגנדה  אוקראינה אוקראינה  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת  ארצות הברית ארצות הברית  ונצואלה ונצואלה  תימן תימן  זמביה זמביה |
מדינות שחתמו על האמנה אך טרם אשררו את הצטרפותן אליה

אלג'יריה אלג'יריה
בורקינה פאסו בורקינה פאסו
בורונדי בורונדי
קמרון קמרון
אתיופיה אתיופיה
האיטי האיטי
מאלי מאלי
פרגוואי פרגוואי
פורטוגל פורטוגל
סומליה סומליה
אורוגוואי אורוגוואי
ראו גם

האמנה למניעת ניסויים גרעיניים (ההסכם המקיף למניעת ניסויים גרעיניים)
הערות שוליים

↑  The Making of the Limited Test Ban Treaty, 1958-1963
↑  The Remarkable Story Behind The Most Important Algorithm Of All Time
↑  The Algorithm That Almost Stopped The Development Of Nuclear Weapons
| ברית המועצות (1955–1980) המלחמה הקרה ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו | ברית המועצות • הגוש המזרחי • ברית ורשה | ארצות הברית • הגוש המערבי • נאט"ו |  |
| שנות ה-40 | מבצע מהדק נייר • ההתנגדות האנטי-קומוניסטית בפולין • שיטת הסלמי • משבר איראן • מלחמת האזרחים הסינית • מלחמת הודו-סין הראשונה • מלחמת האזרחים ביוון • מצב החירום המלאי • הפיצול היוגוסלבי-סובייטי • הסגר על ברלין • בריחת המוחות מגרמניה המזרחית |  |
| שנות ה-50 | מלחמת קוריאה • בהלת הלבנדר • המרד המזרח גרמני • משפטי פראג • הפיצול האלבני–סובייטי • המרד ההונגרי • משבר סואץ • משבר הספוטניק • משבר ברלין השני • ויכוח המטבח • הפיצול הסיני-סובייטי • מלחמת וייטנאם |  |
| שנות ה-60 | משבר קונגו • משבר מטוס הריגול U-2 • מלחמת האזרחים בגואטמלה • הפלישה למפרץ החזירים • משבר הטילים בקובה • מלחמת האזרחים של צפון תימן • האביב של פראג • הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה |  |
| שנות ה-70 | ביקור ניקסון בסין • מלחמת יום הכיפורים • משבר האנרגיה העולמי • מבצע מוקינגברד • המהפכה האתיופית • מלחמת האזרחים באנגולה • מבצע קונדור • מבצע טוקאן • מלחמת האזרחים במוזמביק • מלחמת אוגדן • סכסוך לוב–צ'אד • מלחמת אפגניסטן |  |
| שנות ה-80 | החרם על אולימפיאדת מוסקבה • החרם על אולימפיאדת לוס אנג'לס • יוזמת ההגנה האסטרטגית • אייבל ארצ'ר 83 • תקרית הנגיחות בים השחור • אירועי כיכר טיין-אן-מן • סתיו העמים • נפילת חומת ברלין • מהפכת הקטיפה • המהפכה הרומנית • הפיקניק הפאן-אירופי |  |
| שנות ה-90 | איחוד גרמניה מחדש • איחוד תימן • התפרקות צ'כוסלובקיה • התפרקות ברית המועצות • התפרקות יוגוסלביה • תקרית הטיל הנורווגי |  |
| מושגי יסוד | הגוש המזרחי • הגוש המערבי • מסך הברזל • קומוניזם • קפיטליזם • מרוץ חימוש • המרוץ לחלל • מלחמה גרעינית • השמדה הדדית מובטחת • הקו החם מוסקבה-וושינגטון • המלחמה הקרה השנייה |  |
| מדיניות | דוקטרינת טרומן • תורת הבלימה • מקארתיזם • דוקטרינת אולבריכט • דוקטרינת הלשטיין • דוקטרינת ברז'נייב • דוקטרינת אייזנהאואר • דטאנט • אוסטפוליטיק • דוקטרינת רייגן • גלאסנוסט • פרסטרויקה • דוקטרינת סינטרה |  |
| דיפלומטיה | פגישות בין מנהיגי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה • ועידת טהראן • ועידת יאלטה • ועידת פוטסדאם • הסכמי פריז ולונדון • הסכמי הלסינקי • סאל"ט • האמנה למניעת ניסויים גרעיניים • פסגת מלטה |  |
| כלכלה | תוכנית מרשל • קומקון • הנס הכלכלי בגרמניה • הקהילה הכלכלית האירופית |  |
| ארגונים | נאט"ו • ברית ורשה • CIA • ק.ג.ב. • שטאזי • ברית בגדאד • המדינות הבלתי-מזדהות • תנועת "סולידריות" בפולין |  |
| גרמניה | חומת ברלין • ברלין המערבית • ברלין המזרחית • הגבול בין גרמניה המערבית לגרמניה המזרחית • צ'ק פוינט צ'ארלי • מחנה המעבר מריינפלדה • אני ברלינאי • מר גורבצ'וב, הפל חומה זו! |  |
| רשימת ערכים מלאה | רשימת ערכים מלאה |  |
מדע ומגדר

מדע ומגדר הוא תחום מחקר הבוחן את השפעותיהם ההדדיות של המדע והמגדר. התמקדותו העיקרית היא בשאלות בדבר מיקומן של הנשים במדע לאורך ההיסטוריה, ובאופנים שבהם ידע ומדע מושפעים מהסטריאוטיפים המגדריים השוררים בחברה ומיחסי כוח בחברה בכלל. התחום עוסק גם בדרכים שבהן תובנות פמיניסטיות יכולות לתרום להתנהלות המחקר המדעי וייצור הידע בכלל, כשיפור השיטות הקיימות או כחלופה להן.
תחום זה שם את הנשים במוקד תשומת הלב המחקרית, אך לא עוסק בנשים באופן אקסקלוסיבי, אלא גם בקשר בין המדע ליחסי כוח בחברה באופן כללי.
רקע

הגל השני של הפמיניזם הופיע בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 במדינות המערב, ובמסגרתו נטען, בין היתר, כי רק פירוקו של הסדר הפטריארכלי מן היסוד יאפשר לנשים להשתחרר ממעמדן החברתי הנחות.
כדי להוכיח את טענותיהן של פעילות הגל השני, נדרשה בחינה יסודית של מרכיבי החברה ופירוק ההיסטוריה האנושית לגורמים. זו הובילה לבנייה של בסיסי ידע ומחקר בתחומים מגוונים, שנשענו על תפיסת העולם הפמיניסטית. בין אלו נחקר גם תחום המדע לעומקו.
טענתן הבסיסית של חוקרות פמיניסטיות של המדע היא שכל חברה מושפעת באופן לא-מודע מהסטריאוטיפים המגדריים שבהּ. כך, המדע איננו מצליח לשמור על האובייקטיביות הראויה, ומכיל הטיות מגדריות.
בנוסף לכך, עקב תפקידו המרכזי של המדע בחברה המודרנית כספק של ידע, ישנן תאוריות מדעיות שמייצרות, מטפחות ומנציחות את אותם הסטריאוטיפים, ומשמשות כצידוק לדרך התנהלות החברה.
מבקרות המדע הפמיניסטיות עושות שימוש בשני מושגים מרכזיים:
הקשר הגילוי, שהוא הרקע או ההשראה של המדען להעלות השערות שונות – מה גרם למדען להעלות השערה מסוימת? (לדוגמה, סביבה טבולת גזענות תעורר במדען השראה להעלות היפותזה בדבר הבדלים ביולוגיים בין גזעים).
הקשר הצידוק, שהוא הסביבה של המדען להפרכה, אישוש, ניפוי או הצדקה של ההשערות שהעלה – באיזו צורה המדען מוכיח ומצדיק את השערתו? (לדוגמה, בחירת כלי מחקר תצפיתי לצורך מחקר העוסק בהבדלים הביולוגיים בין הגזעים).
כיום, הטענה שערכים חברתיים משפיעים על הקשר הגילוי מוסכמת על רוב החוקרים. אולם, הטענה שהם משפיעים גם על הקשר הצידוק איננה מקובלת, ומהווה אבן מחלוקת בין הגישות השונות בביקורת הפמיניסטית של המדע לבין גישות המתנגדות להן.
רוב הזרמים בפילוסופיה של המדע גורסים כי כל השפעה בהקשר הגילוי היא לגיטימית, כל עוד התאוריה עומדת בסטנדרטים המדעיים המוסכמים בהקשר הצידוק. כלומר, כלי השיטה המדעית הם אובייקטיביים, ומאפשרים סינון של הערכים החברתיים מתוך התאוריה.
אולם, החוקרת הפמיניסטית קת'לין אוקרוהליק טוענת שהשפעת הערכים החברתיים בהקשר הגילוי דומיננטית ביותר. לאור כך, ההיפותזות השונות שיועלו על ידי מדענים כמועמדות לבחינה כבר יהיו מוטות ברובן. לכן, גם אם הערכים החברתיים אינם משפיעים בהקשר הצידוק, ומערכת בחינת התאוריות היא אובייקטיבית, רוב הסיכויים שהתאוריה שתיבחר תהיה מוטה. לדוגמה, השפעות חברה גזענית על השערות חוקריה תהיה כל כך חזקה, שכל התאוריות שיגיעו לשלב המבחן באמצעות כלי המדע, יהיו גזעניות. מסיבה זו, לטענתה, אין להזניח את הקשר הגילוי.
אפיסטמולוגיה פמיניסטית: ייצור ידע בראייה פמיניסטית

ישנן שלוש גישות עיקריות באפיסטמולוגיה הפמיניסטית: אמפיריציזם פמיניסטי, גישת העמדה האפיסטמית ופמיניזם פוסטמודרני במדע.
אפיסטמולוגיה פמיניסטית: ייצור ידע בראייה פמיניסטית > העמדה האפיסטמית

גישת העמדה האפיסטמית טוענת שהמדע אינו צריך לשאוף לאובייקטיביות במובנה המסורתי, ושאין נקודת מבט אחת ויחידה ממנה ניתן לראות את המציאות בכללותה בצורה מושלמת. זאת כיוון שהידע הנרכש קשור בהכרח בנקודת המוצא של רוכש הידע, ולא ניתן לניתוק ממנה. כלומר, לא ניתן להפריד בין הקשר הגילוי והצידוק. למשל, את תורת האבולוציה של דרווין לא ניתן לנתק מכך שדרווין היה גבר, לבן, בן המעמד הגבוה.
סנדרה הארדינג, המייצגת הבולטת של זרם זה, טוענת שלא ניתן להפריד בין ערכי המדע לערכים של מי שהכתיבו אותם, שהיו ברובם גברים לבנים מהמעמד הבינוני-גבוה. לשם חקירת הערכים המדעיים, ועשיית מדע נכון יותר, יש להתבונן דרך עיניהם של אלו שלא שייכים למערכת הערכים ההגמונית הזו. כלומר, בעשיית מחקר עלינו לתת עדיפות לדעות ולנקודת המבט של המודרים מהחברה. למשל, אם ברצוני לערוך מחקר בנושא דיכוי, עליי לתשאל עבדים, כיוון שבידיהם הידע העודף בנושא.
המלצותיה של הגישה הן לא לכוון לתאוריה אחת נכונה, אלא לפלורליזם של עמדות, שלאו דווקא מתיישבות זו עם זו. בנוסף, יש להקשיב במיוחד לעמדת החלש המדוכא. הארדינג מכנה מצב זה "אובייקטיביות חזקה".
זרם זה מקביל לפמיניזם התרבותי, שצמח כביקורת על הפמיניזם הליברלי. הוא גורס כי לנשים יש אופי, זהות וצרכים שונים מאלו של גברים; כדי לאפשר להן שוויון אמיתי, תוך קבלת שונות זו, יש לספק להן את צורכיהן המיוחדים. לדוגמה, כדי לאפשר לנשים להשתלב במערכת התעסוקתית, יש לשנות את שוק העבודה כך שיענה על צורכיהן, ויאפשר להן, לדוגמה, לסיים את יום העבודה בשעה מוקדמת כדי להתפנות לטיפול בילדיהן. הדמיון בין גישות אלו הוא ששתיהן מכירות בשונות בין גברים ונשים, ומציעות שינוי במסגרת כדי להכיל שונות זו.
תאוריית העמדה האפיסטמית איננה מקובלת ברובה כיום בזרם המרכזי של המדע המערבי.
אפיסטמולוגיה פמיניסטית: ייצור ידע בראייה פמיניסטית > פמיניזם פוסטמודרני במדע

הפמיניזם הפוסטמודרני במדע טוען כי המדע הוא כלי גברי לשליטה ולשעבוד של הטבע ושל החברה האנושית, ובפרט של נשים. כך למשל, השאיפה המדעית לאובייקטיביות ולידע היא כסות לניסיון לפתח כלים לשליטה ולצבירה של כוח. גישה זו היא הרדיקלית מבין השלוש, מכיוון שהיא מערערת על עצם הלגיטימיות של המדע. המייצגת הבולטת של זרם זה היא דונה הראווי.
כדי לנתק את המדע מהשעבוד למסגרת הערכים הגברית, טוענות החוקרות מגישה זו שיש צורך בשינוי רדיקלי בפרקטיקות הידיעה (הדרכים שבהן המדע צובר ידע). בראש ובראשונה, לדידן, יש לבטל את ההבחנה בין החוקר לנחקר. לפיהן, לחוקר אין יכולת אמיתית לתצפת על העולם מנקודת מבט חיצונית. גישה נכונה ביחס לעולם, המאפשרת הבנה עמוקה עליו, תתקבל רק אם יתפוס החוקר את העולם כמכלול, יראה עצמו כחלק ממנו ולא כשולט בו, ויקבל את ההזדהות והשיוך ככלי חקירה לגיטימי. דוגמה לצורת מחקר העולה בקנה אחד עם גישה זו, על פי התומכות בה, היא של ג'יין גודול שעסקה בחקר קופי האדם וחיה ביחד עם מושאי המחקר שלה והפכה להיות חלק מהקהילה שלהם על מנת להבינה מבפנים. בניגוד אליה, המחקר על ידי גברים האמין שאסור לבוא במגע עם מושאי המחקר מכיוון שזה פוגע באובייקטיביות של המחקר, ולפיכך צריך לערוך תצפיות ורישומים מבחוץ בלבד. לאחר חקר פורה של עשרות שנים, הוכר בקהילה המדעית שהשיטה של גודול היא בעלת תוקף מדעי וחשיבות רבה לחקר בתחום.
גישה זו מקבילה לפמיניזם הרדיקלי, שהתבטא בעיקר בזירה המשפטית. הפמיניזם הרדיקלי גורס כי המשפט הוא אחד מהכלים לשעבוד האישה, והאמצעי לתיקונו הוא פירוק יחסי הכוחות של שולט (גבר) ונשלטת (אישה). מובילת גישה זו היא קתרין מקינון, מחלוצות הפמיניזם המשפטי, ופרופסור ידועת שם למשפטים מאוניברסיטת מישיגן. מקינון טוענת כי המשפט, והחברה בכלל, הם מסגרת המבנה יחסי כוח בין גברים לנשים. מייצגת גישה זו בישראל היא אורית קמיר, המיישמת את תפיסתה של מקינון בעיקר בנושא פורנוגרפיה והטרדות מיניות.
ההיסטוריה המדעית בראייה פמיניסטית

בהיסטוריה של המדע מנקודת המבט הפמיניסטית ישנם שלושה סגנונות כתיבה עיקריים:
ניתוח ההטיות המגדריות המשתקפות במדע והדרך בה הן משפיעות על החברה.
הנכחת הנשים הדגולות של המדע.
בחינת הסיבות והדרכים להדרתן ואפלייתן של הנשים מהמדע.
ההיסטוריה המדעית בראייה פמיניסטית > סיפורי הנשים הדגולות של המדע

סגנון זה מבקש להעלות לקדמת הבמה את סיפורן של מדעניות גדולות לאורך ההיסטוריה, שלא קיבלו הכרה מספקת בימי חייהן. לדעת העוסקות בתחום, הכנסת סיפוריהן לנרטיב המדעי, הדל בגיבורות, תחזיר להן את כבודן הראוי, תעודד נשים נוספות לעסוק במדע, ותרחיב את יריעת הידע ההיסטורי.
ההיסטוריה המדעית בראייה פמיניסטית > הדרתן של נשים מהמדע

מטרת תחום חקר זה היא להציג את המורכבות העומדת בפני נשים המתפקדות בעולם המדע, ולחשוף את האפליה שהייתה נחלתן של מדעניות רבות, דוגמת מארי קירי, רוזלינד פרנקלין, ליסה מייטנר ורבות נוספות.
מארי קירי – הייתה האישה הראשונה שלימדה בסורבון בפריז, וזכתה פעמיים בפרס נובל, על תגליותיה בתחום הפיזיקה (1903) והכימיה (1911). למרות הצלחתה המדעית הכבירה, נאלצה להתמודד עם מכשולים רבים שנבעו מהיותה אישה – חשד שהיא מנהלת רומן עם עמיתה הנשוי, הפיזיקאי פול לנז'ווין, כמעט מוטט את הקריירה שלה. בנוסף, היא לא התקבלה לאקדמיה הצרפתית למדעים גם לאחר קבלת פרס נובל.
רוזלינד פרנקלין – כימאית פיזיקלית שעבדה על גילוי מבנה הדי-אן-איי. תרומתה לפיצוח הדי-אן-איי הייתה מכרעת, בעיקר בזכות צילום רנטגן ברור שצילמה, שממנו ניתן היה להסיק את המבנה הסלילי של מולקולת הדי-אן-איי. התצלום נלקח ממנה ללא רשותה על ידי עמיתה מוריס וילקינס, והוצג לפרנסיס קריק ולג'יימס ווטסון, דבר שתרם משמעותית לפיתוח התאוריה שלהם. היחסים עם עמיתיה במעבדה היו מורכבים, ונטען שסביבת העבודה בה הייתה סקסיסטית, והיא שאיפשרה את ניצול החומרים שברשותה ללא הסכמתה. עמיתיה זכו בפרס נובל על גילוי זה, שהייתה לה תרומה מכרעת להשגתו. היא לא קיבלה אותו, מאחר שבזמן קבלת הפרס כבר לא הייתה בין החיים, אך היא לא קיבלה את ההכרה על תרומותיה על ידי עמיתיה. בספרו של ווטסון, "הסליל הכפול", מתוארת דמותה באור שלילי, והוא ממעיט בערכם של הישגיה ותרומתה לגילוי.
ליזה מייטנר – פיזיקאית אוסטרית-יהודייה, שהייתה שותפה לגילוי הביקוע האטומי, שהוביל בסופו של דבר לפיתוח הפצצה האטומית. את בגרותה העבירה בגרמניה, ועם עליית הנאצים לשלטון נאלצה לעזוב את משרתה הבכירה בפקולטה למדעים באוניברסיטת ברלין, ולבסוף לברוח לשוודיה. שותפיה ניצלו זאת כדי למחוק את שמה מהגילוי, דבר שזכה כמובן לתמיכת המשטר הנאצי, ואף זכו בפרס נובל על כך, מבלי שהיא קיבלה כל הכרה.
בנוסף, לדעת חוקרות מסוימות, לאורך ההיסטוריה עסקו נשים רבות במדע, אך רובן לא קיבלו את ההכרה על הישגיהן. במאות ה-18 וה-19, בתקופה שבה התרחש המדע בבתי אנשים ולא במעבדות חיצוניות, רעיות ואחיות רבות מצאו עצמן עוסקות במדע, תוך שהן מסייעות לבני משפחתן.
כדי לאזן בין תופעה זו לצידוקים שלפיהם אסור לנשים לעסוק במדע, מצאה החברה לכך הסברים שונים. הסבר לדוגמה הוא שייתכן והאישה פועלת באמצעות מסר אלוהי, התגלות, והיא משמשת כצינור בלבד בתהליך מסירת הידע. הסבר נוסף הוא ייחוס ההצלחה ליכולות טכניות ולא לגאונות, דוגמת "האישה כמכונה" – לפיה מתמטיקאית מוכשרת איננה גאונה, אלא "רק עושה חשבון מהיר" (ולחלופין – "שקדנית", "חרוצה" וכו').
לאור הדרתן של נשים ממרכז הבמה, מצאו עצמן נשים רבות עוסקות בשוליים המדעיים – בתנועות ספיריטואליות שונות שהתפתחו במאה ה-19, ברפואה אלטרנטיבית ובהומאופתיה, שנחשבו תחומים נשיים כיוון שהם פחות אלימים כלפי הגוף, בתנועות דתיות רפואיות, בהנהגת מאבקים מדעיים שונים דוגמת המאבק נגד ניסויים בבעלי חיים, המאבק הפוליטי נגד חיסונים בכפייה שהתנהל בתחילת המאה ה-20 ועוד.
"גבריותו" של המדע

כיום יותר ויותר נשים עוסקות במדע, אך הן עדיין מיעוט לעומת המדענים הגברים. לדעתן של חוקרות רבות מזרם הפמיניזם הפוסטמודרני במדע ובמידה פחותה גם מגישת העמדה האפיסטמית, הסיבה העיקרית לכך היא כי המדע נשלט על ידי גברים, והוא גברי במהותו. משום כך, המכשולים העומדים בדרכן של מדעניות הם רבים, ויותר מכך, מעטות הן הנשים הנמשכות מלכתחילה לתחום גברי זה.
סנדרה הארדינג, מייצגת גישת העמדה האפיסטמית, מציגה חמש נקודות ההופכות את המדע לגברי:
התמקדות במדען רציונלי ושכלתני, תוך התעלמות ממקום הרגש.
התרכזות בתופעות גלויות ומובהקות, והתעלמות מתופעות מינוריות הנוגעות לחיים האישיים או הציבוריים.
התייחסות לחברה כ"אחידה" תוך התעלמות מההבדלים בין נשים וגברים.
חוסר התייחסות למין ולמגדר כמשתנה משפיע במחקר. מין החוקר או הנבדקים אינם מובאים בחשבון.
התעלמות מרבדים מדעיים כמו מתן פרשנות ומשמעות, מתוך ההתמקדות בשליטה ובמניפולציות.
"גבריותו" של המדע > מיקומה של "המהפכה המדעית" בהדרתן של הנשים מהמדע

חוקרות פמיניסטיות כמו קרולין מרצ'נט ואוולין פוקס-קלר, טוענות שהמהפכה המדעית הגבירה וקיבעה את שעבוד הנשים לגברים. זאת כיוון שהמהפכה המדעית שינתה את תפיסת היחסים בין האדם לטבע, ובהתאם להקבלה העתיקה בין הטבע לאישה, את יחס הגבר לאישה.
הקבלה זו בין הטבע לאישה קיימת עוד מיוון העתיקה, לדוגמה בדיאלוג "טימאוס" של אפלטון; הטבע נתפס כאם מזינה, שיש לכבדה.
המהפכה המדעית הובילה ליחס חדש לטבע. דימוי הטבע כאישה הוחלף בדימוי הטבע כמכונה (ראו פילוסופיה מכניסטית). הדבר הוריד את המגבלות המוסריות הקיימות, ותחתיהן התקבעה התפיסה כי הטבע הוא משאב אותו יש לחקור, לנצל ולשעבד. בתיאוריהם את הטבע השתמשו פילוסופים במונחי דומיננטיות, שליטה וכוח. פרנסיס בייקון, אחד הפילוסופים הנתונים לביקורת זו, הציע את גישת "האינקוויזיציה לטבע" – יש להפעיל על הטבע, שהובן כישות נקבית, לחץ וכוח, עד שתתרצה ותמסור את סודותיה.
מקומו של המדע (שכונה באותה תקופה "פילוסופיית הטבע") הפך למרכזי יותר ויותר, ועודד את הזהות בין התכונות הנתפשות כ"גבריות" ובין התכונות הנחשבות "מדעיות". התכונות המתוייגות בחברה כ"נשיות" – אינטואיציה, הזדהות, הוליסטיות ושיתוף פעולה – איבדו את מקומן, והוכללו תחת הקטגוריה "לא-מדעי". דבר זה שלל את מקומן של הנשים בחברה המקדשת את ערכי המדע.
ההתבוננות מהצד, הריחוק הרגשי, חוסר ההזדהות והמניפולציות על הטבע, הנחשבים גבריים, תפסו את מקומם ככלי החקירה הלגיטימיים היחידים. משמעות הדבר היא שלשם השתלבות נשים במדע, עליהן לאמץ דפוסי התנהגות וחשיבה גבריים.
ראייה זו של הטבע איפשרה את החיבור בין חקירת הטבע והכלכלה המתפתחת, שני תחומים שבהם האמינו שיש לחקור ולשעבד את הטבע לצורך האינטרסים של האדם. מבחינה זו, היוותה המהפכה המדעית צידוק לניצול הטבע לצרכים כלכליים ומסחריים; כלומר, המדע היווה גם את הכלי וגם את הצידוק לשעבוד ולניצול. חיבור בין שתי תפיסות אלו הוביל לאקו-פמיניזם, שצמח במחצית המאה ה-20.