stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רחוב לאונרד 56
ארכיטקטורה

גורד השחקים לאונרד 56 עוצב על ידי חברת האדריכלות השווייצרית זוכת פרס פריצקר לשנת 2001, הרצוג ודה מרון. הפסל ההודי אניש קאפור, הידוע בפסל הציבורי שער העננים בשיקגו, עיצב פסל דומה לשבת בבסיס הבניין. חברת הרצוג ודה-מירון תכננו גם את חללי הפנים של גורד השחקים, הכוללים מטבחים, אביזרים, חדרי רחצה וקמינים בעיצוב אישי.
במגדל יש 1,600 מטרים מרובעים לצורכי נוחות בקומות התשיעית והעשירית, כולל 23 מטרים של בריכה, חדר הקרנה של 25 מושבים, חדר אוכל פרטי וחדר משחקים לילדים. בבניין יש בסך הכל עשר מעליות; הבעלים יחלקו מסדרון עם דירה אחת לכל היותר. היזמים חשבו גם על גנרטור בקומה התשיעית לתוך התוכניות.
פרסים

פרס ההכרה הלאומי למצוינות הנדסה לשנת 2017 מטעם ACEC
זוכה הפרויקטים הטובים ביותר לשנת 2017 בקטגוריית מגורים/אירוח לפי הנדסה חדשות-שיא
2019 נבחר כאחד מעשרת הבניינים החשובים ביותר של ניו יורק בעשור האחרון, Curbed New York, פרסום לנדל"ן ועיצוב אורבני אמריקאי.
ראו גם

רשימת הבניינים הגבוהים ביותר בניו יורק
טרייבקה
הערות שוליים

↑  "Step Into a $17.75 Million New York City Penthouse". Bloomberg.com. 8 בספטמבר 2017. נבדק ב-16 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Smithsonian Channel: It's Brighter Here". www.smithsonianchannel.com (באנגלית). ארכיון מ-9 בפברואר 2021. נבדק ב-5 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Stacked houses in the sky". WSP Group. נבדק ב-1 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Barbanel, Josh (26 ביוני 2013). "Condo's Price Is Straight Up". The Wall Street Journal. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Jason Sheftell (9 במאי 2013). "Jenga-like 60-story skyscraper would be Tribeca's tallest". New York Daily News. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Creswell, Julie (3 בנובמבר 2013). "Stratospheric Views, and Prices". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Emporis building ID 312251". Emporis. אורכב מ-המקור ב-2 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Barrionuevo, Alexei (14 במרץ 2013). "A Few Signs of Spring Downtown". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-5 בספטמבר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "ACEC – Engineering Excellence Awards". www.acec.org (באנגלית). נבדק ב-16 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Residential/Hospitality Best Project: 56 Leonard" (באנגלית). נבדק ב-16 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
שמואל סלנט

הרב שמואל סָלַנט (נכתב גם שמואל סלאנט) (ב' בשבט ה'תקע"ו, 1 בפברואר 1816 - כ"ט באב ה'תרס"ט, 16 באוגוסט 1909) היה מורה הוראה, רבה ומנהיגה של עדת האשכנזים בירושלים במשך כ-44 שנים.
תולדות חייו

נולד בב' בשבט ה'תקע"ו בעיר וולקוניק או בעיר פייסק הסמוכה לביאליסטוק לרב צבי הירש, ששימש כרב העיר, ולריסא. בילדותו למד אצל אביו, ולאחר שנתייתם עבר לעיר קידאן שם למד מפי הרב צמח שפירא, והתפרסם בכינוי 'העילוי מקיידן'. לאחר מכן למד בסלנט אצל הרב צבי הירש ברוידא, ובישיבת וולוז'ין. הוא נסמך לרבנות על ידי הרב אברהם אבלי פאסוועלער ראב"ד וילנה, והרב יעקב ברוכין רבה של קרלין. בגיל שלוש עשרה נישא לפרומה, בתו של הרב שמעון מערקיל שפירא. הזיווג לא עלה יפה, ולאחר כשלוש שנים הזוג התגרש. הרב סלנט המתין עד שגרושתו תינשא לאחר, ולאחר מכן חיפש שידוך לעצמו. כאשר אביו הזדמן לעיירה סלנט, פנה אליו הרב יוסף זונדל מסלנט וביקש את ר' שמואל כחתן לבתו טויבא, והאב הסכים.
כאשר עלה חותנו לירושלים, בשנת 1837, לא רצה הרב סלנט להצטרף אליו, אולם כעבור כשנתים, כאשר חלה במחלת השחפת, המליצו לו הרופאים לעבור לגור בארץ חמה יותר כאיטליה. בעקבות זאת החליט לעלות לארץ ישראל, אף שהייתה אז שוממה. הוא נסע לירושלים כבן לווייתו של הרב משה ריבלין שעלה לכהן כמנהיג הקהילה האשכנזית בירושלים, ושניהם התעכבו בדרכם מספר חודשים בקושטא עקב המלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה, שהתנהלה אז בין מוחמד עלי ובין הסולטאן. במהלך שהותם בקושטא התיידדו שם עם משה מונטיפיורי ששהה שם בשל עלילת הדם בדמשק. בעקבות הידידות התייעץ מונטיפיורי עם הרב סלנט, בכל פעם שביקר בירושלים, לגבי חלוקת כספי הצדקה שלו.
עם הגיעו לירושלים בשנת 1841 (אדר ה'תר"א) כיהן כאב בית הדין של בית הדין של העדה האשכנזית בירושלים, תחת חסותו של חותנו שהיה מורה הוראה של העדה האשכנזית בירושלים. מקום בית הדין היה במתחם חורבת רבי יהודה החסיד, שהייתה מרכזו של הציבור האשכנזי פרושי בירושלים, ושם גם התגורר הרב סלנט כל חייו, בדירה קטנה ללא חלונות. במתחם זה שכנה גם ישיבת עץ חיים בראשה עמד מאוחר יותר. מאוחר יותר, כשהציעו לבנות לו בית מרווח, התנגד. כאשר נבנתה שכונת משכנות שאננים נבנתה שם דירה מיוחדת לרב סלנט, אולם הוא העדיף להישאר לגור בעיר העתיקה.
בין השנים תר"ח - תרי"א (1848–1851) שימש הרב סלנט כשד"ר לגיוס כספים למען יהודי ירושלים בערי ליטא ופולין, וייסד את כולל וילנא. בשנת תר"כ שימש כשד"ר בגרמניה, הולנד ואנגליה, ואסף כסף לשם בנייתו מחדש של בית הכנסת החורבה. הרב סלנט הביא לחלוקה שווה של כספי החלוקה בין האשכנזים והספרדים, לאחר שנים שבהן נטתה החלוקה לטובת הספרדים.
תולדות חייו > בזקנותו

לעת זקנתו נחלשה ראייתו של הרב סלנט, ולבקשתו הרב אליהו דוד רבינוביץ' תאומים (האדר"ת) עלה לירושלים בשנת ה'תרס"א (1901), על מנת לשמש כעוזרו וכמחליפו בבוא הזמן, אולם הרב האדר"ת נפטר עוד בחייו. בשנת ה'תרס"ה (1905), הרב סלנט נפטר בכ"ט באב ה'תרס"ט, בגיל 93.
צאצאיו

לרב סלנט היו שני צאצאים מאשתו השנייה, בת ר' יוסף זונדל מסלנט: בן בשם בנימין סלנט, שהיה בין שבעת מייסדי שכונת נחלת שבעה, ובת בשם חיה שנישאה לרב שלמה ברדקי (בן הרב ישעיה ברדקי). הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, שהיה מנהל וראש ישיבת עץ חיים, היה נשוי לנינתו של הרב סלנט. השופט נתן ברדקי היה נינו. עוזי סלנט הוא בן נינו של הרב סלנט. מנישואיו השלישיים נולדה לרב סלנט בת בשם רבקה שנישאה לרב חיים הירשברג.
הנצחתו

שכונת קריית שמואל בירושלים, שנוסדה בשנת 1929 קרויה על שמו.
חברת דואר ישראל הנפיקה בול עם דיוקנו בשנת 2006.
אוספו האישי שמור בספרייה הלאומית.
על שמו נקראו רחובות בערים ירושלים, פתח תקווה ובאר שבע
לקריאה נוספת

יעקב רימון - יוסף זונדל וסרמן, שמואל בדורו: רבי שמואל סלנט, תל אביב: מסלול, ה'תשכ"א
הרב י"ל מימון, שרי המאה, כרך ב, פרקים ל"ג - ל"ד
רבי שמואל סלנט זצ"ל - חמישים שנה לפטירתו - קובץ מאמרים ב"הצופה", 4 בספטמבר 1959
איסר פרנקל, רבי שמואל סלנט - רבה של ירושלים, ב"שערים"⁩, 27 אוגוסט 1954⁩
יצחק אייזיק בן משה אהרן סנדר, תולדות גדולי ירושלים, חלק א, ע' 47-3, שיקגו 1957
יעקב גליס, שבעים שנה בירושלים, ירושלים ה'תש"ך
יצחק רפאל, אנציקלופדיה של הציונות הדתית, כרך ד, ירושלים ה'תשל"ב, טורים 115–118 (ושם בסוף מקורות נוספים)
שמואל וינגרטן, רבי שמואל סלאנט ויחסו לציונות, סיני עו (ה'תשל"ה) 274-265
נתן אפרתי, איחוד בין העדות בירושלים - שתי טיוטות ומקור, גלגולו של נסוח, קתדרה 28 (ה'תשמ"ג) 63-76
ניסן אהרן טוקצינסקי, מבוא לספר תורת רבינו שמואל סלנט, ירושלים ה'תשנ"ח
א"ש שטיין, אדרת אליהו, ת"א ה'תשכ"ד
הרב נחום סילמן, אדרת שמואל - לקט הנהגות ופסקים וכן פרקי חיים, ירושלים ה'תשע"ד (800 עמ')
נתן נטע סלנט (נינו של הרב סלנט), ספר זיכרון רבינו שמואל סלאנט: שהי' שבעים שנה ראש הרבנים בעיה"ק ירושלים תובב"א, ניו יורק ה'תר"פ (יידיש ואנגלית)
הערות שוליים

↑  ישנם מקורות בהם מצוין כהונה כרב במשך כ-70 שנה, חישוב המבוסס על תאריך עלייתו ארצה. 44 שנים הוא הזמן מפטירת ר' זונדל סלנט, אותו החליף הרב סלנט כמורה הוראה.
↑  אמו של הרב סלנט עלתה לירושלים בערוב ימיה ונפטרה ב־ה' בתשרי תרי"ז
↑  לפי המקורות כאן.
↑  גרושתו נישאה בשנית לרב אשר ניסן לוינזון שכיהן כאב"ד בירז. לאחר פטירת בעלה השני עלתה האלמנה לירושלים ונקברה בהר הזיתים
1 2  הוספות אברהם משה לונץ לספר תבואת הארץ
↑  'אמרי שפר' שמועות בשם הרב אברהם שפירא, ערך הרב יצחק דדון
↑  אתר דעת
↑  פורום בחדרי חרדים, הייד פארק
↑  הצפירה, 1898
↑  אתר הארץ
↑  אתר בית הספרים הלאומי
↑  ספר השמיטה, הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, עמ' נט - סב
↑  העתק מכתב שכתב הרב סלנט לרב מרדכי גימפל יפה רוז'ינאי
↑  'אמרי שפר' שמועות בשם הרב אברהם שפירא, ערך הרב יצחק דדון
↑  הבול באתר התאחדות בולאי ישראל
↑  ארכיון אוסף שמואל סלנט, בספרייה הלאומית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: הרב מאיר אוירבך | רבה הראשי האשכנזי של ירושלים  1878-1909 | הבא: הרב חיים ברלין |
| הרבנים הראשיים לירושלים |
| --- | --- | --- |
| הרבנים האשכנזים | מאיר אוירבך • שמואל סלנט • חיים ברלין • אברהם יצחק הכהן קוק • צבי פסח פרנק • בצלאל ז'ולטי • יצחק קוליץ  • אריה שטרן |  |
| הרבנים הספרדים | לוי בן חביב • דוד בן שלמה אבן אבי זמרה • משה גאלנטי • חיים ויטאל • בצלאל אשכנזי • גדליה קורדוברו • יצחק גאון • ישראל בנימין • יעקב צמח • שמואל גרמיסון • משה בן חביב • משה חיון • אברהם בן דוד יצחקי • בנימין הכהן מעלי • אלעזר בן יעקב נחום • ניסים חיים משה מזרחי • ישראל יעקב אלגאזי • חיים רפאל אברהם בן אשר • יום-טוב אלגאזי • משה יוסף מרדכי מיוחס • יעקב משה עיאש אל-מגרבי • יעקב קוראל • רפאל יוסף חזן • יום טוב דאנון • סלומון משה סוזין • יונה משה נבון • יהודה רפאל נבון • חיים נסים אבולעפיה • חיים דוד חזן • אברהם אשכנזי • רפאל מאיר פאניז'ל • יעקב שאול אלישר • אליהו משה פאניז'יל • נחמן בטיטו  • משה יהודה פרנקו • חיים משה אלישר • נסים יהודה דנון • אליהו פרדס • שלום משאש • שלמה משה עמאר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290250805171  GND: 134127633  ISNI: 0000 0001 2024 4481  LCCN: nr95032399  NLA: 46945598  NTA: 300602731  SUDOC: 126803277  Trove: 1478079  VIAF: 40584207   WorldCat (עם VIAF): 40584207
מועצה אזורית מרחבים

מרחבים היא מועצה אזורית בנגב הצפוני. אוכלוסייתה מונה כ-15,000 תושבים ושטחה כ־585,000 דונם, מהגדולים שבשטחי המועצות האזוריות. נכון לשנת 2017, בתחום המועצה האזורית "מרחבים" כלולים 15 מושבים, יישוב קהילתי אחד, כפר נוער חינוכי ובסיס חיל האוויר חצרים.
הקמת המועצה

שר הפנים אישר את הקמת המועצה, בנובמבר 1951. סיבת ההקמה הייתה איגוד מנהלי של היישובים החקלאיים באזור זה - אזור סביבות "כביש הרעב". היישובים באזור כללו אז את הקיבוץ אורים ושבעה מושבים: בטחה, גילת, מסלול, פדויים, פטיש, רנן, ותפרח. במועצה התגוררו כ-2000 בני אדם. משרדי המועצה נקבעו בתחילה במושב פדויים וישיבתה הראשונה התקיימה בינואר 1952.
המועצה יזמה את הקמת אופקים בשנת 1955 כמרכז אזורי עבור יישובי המועצה. בשנת 1963 סופחה למועצה האזורית "מרחבים", המועצה האזורית "שלחים". יישובי "שלחים" היו: אשבול, ניר משה, ניר עקיבא, פעמי תש"ז, קלחים, שדה צבי ותלמי ביל"ו והמרכז האזורי מבועים. בשנות ה-70 הועבר קיבוץ אורים מתחומי המועצה (שבה לא היו קיבוצים מלבדו) אל המועצה האזורית אשכול, הכוללת קיבוצים רבים.
כמו כן כלולים במועצה האזורית "מרחבים", גם היישובים הקהילתיים שבי דרום (שהוקם עבור מפוני כפר דרום), כפר הנוער אשל הנשיא והמוסד עלי נגב.
כמה מיישובי המועצה על כביש הרעב קרויים באופן סמלי על שם מילים המופיעות בחזון הנביא ישעיהו, המתאר את הפרחת השממה:
”יְשֻׂשׂוּם מִדְבָּר וְצִיָּה וְתָגֵל עֲרָבָה וְתִפְרַח כַּחֲבַצָּלֶת : פָּרֹחַ תִּפְרַח וְתָגֵל אַף גִּילַת וְרַנֵּן ... וְהָיָה הַשָּׁרָב לַאֲגַם וְצִמָּאוֹן לְמַבּוּעֵי מָיִם ... וְהָיָה-שָׁם מַסְלוּל וָדֶרֶךְ וְדֶרֶךְ הַקֹּדֶשׁ יִקָּרֵא לָהּ ... וּפְדוּיֵי ה' יְשֻׁבוּן וּבָאוּ צִיּוֹן בְּרִנָּה”
כיום במועצה פועלת תנועת הנוער של האיחוד החקלאי ותנועת הנוער בני עקיבא.
אתרים ומוסדות

בלב המועצה שוכנת קריית החינוך ובה בתי הספר האזוריים, הכפר השיקומי "עדי נגב"- מעון חינוכי המספק בית חם לבעלי צרכים מיוחדים, מרכז תעסוקה קהילתי "מעברים" ומתנ"ס. כמו כן, יש בשטח המועצה שני פארקי תעשייה במבועים ובאופקים ופארק התעשייה "נ.ע.מ" המשותף גם למועצה האזורית שדות נגב ולנתיבות. הזרועות הכלכליות החשובות של המועצה הן החברה הכלכלית של המועצה וחברת "מושבי הנגב", החברה החקלאית הגדולה ביותר במזרח התיכון, ובה שותפים כל המושבים במועצה.
היישובים במועצת מרחבים הם בעלי צביון כפרי, מתבססים על חקלאות ונהנים מנוף ירוק ופתוח המשלב גבעות נמוכות עם נחלים, צמחייה ומרחבים מישוריים פתוחים.
בתחום המועצה אתרי תיירות חדשים ומגוונים, מסלולי הליכה ורכיבה על אופניים, אתרי לינה, יקבים, גלריות של אמנים מקומיים, מחלבות לייצור גבינות, מסעדות ביתיות למאכלים אתניים, אתרי ספא ועוד. בתחום המועצה יש שמורות טבע ונוף: הגן הלאומי פארק הבשור (אשכול), שמורת נחל הבשור, שמורת נחל גרר ועוד.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית מרחבים 15,629 תושבים, מתוכם 14,953 תושבי ישראל (מקום 133 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 72.9%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 10,920 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
יישובי המועצה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| מספר | צורת היישוב | יישוב | שנת הקמה |
| 1 | מושב | אשבול | 1954 |
| 2 | מושב | בטחה | 1950 |
| 3 | מושב | גילת | 1949 |
| 4 | יישוב קהילתי | דניאל | בהקמה |
| 5 | יישוב קהילתי | מבועים | 1958 |
| 6 | מושב | מסלול | 1950 |
| 7 | מושב | ניר   משה | 1953 |
| 8 | מושב | ניר   עקיבא | 1953 |
| 9 | מושב | פדויים | 1950 |
| 10 | מושב | פטיש | 1950 |
| 11 | מושב | פעמי   תש"ז | 1953 |
| 12 | מושב | קלחים | 1954 |
| 13 | מושב | רנן | 1950 |
| 14 | מושב | שבי   דרום | 2017 |
| 15 | מושב | שדה   צבי | 1953 |
| 16 | מושב | תלמי   ביל"ו | 1953 |
| 17 | מושב | תפרח | 1949 |
ראשי המועצה

יעקב שמשוני מאופקים - (1951 - 1958)
ישראל ברוך מאורים - (1958 - 1965)
חביב שרבף מפטיש - (1965 - 1984)
עובדיה מורד מניר משה- 1984 - 1991
רחמים יונה מאשבול - 1991-1997
אבנר מורי מפדויים - (1997–2012)
שי חג'ג' מגילת - מ-2012
גלריית תמונות

המועצה הדתית
האוטובוס הצהוב של המועצה
הגן הלאומי הבשור (אשכול)
פריחה
הערות שוליים

↑  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מועצה אזורית עזתה, על המשמר, 12 באוגוסט 1951
↑  מרחבים מועצה אזורית חדשה בדרום, על המשמר, 19 בנובמבר 1951
↑  מועצה אזורית חדשה מרחבים, דבר, 19 בנובמבר 1951
↑  מועצה אזורית חדשה בנגב, דבר, 21 בינואר 1952
↑  מרכז שרותים למושבי כביש הרעב, על המשמר, 13 במאי 1954
↑  מרכז אזורי חדש בנגב, דבר, 20 באפריל 1955
↑  ספר ישעיהו, פרק ל"ה, פסוקים א'–י'
↑  פרופיל מועצה אזורית מרחבים באתר הלמ"ס
1 2  הודעה בדבר בחירת ראש המועצה האזורית מרחבים, 23 ביוני 1958, ילקוט הפרסומים 611, עמ' 1319
1 2  הודעה בדבר בחירת ראש המועצה האזורית מרחבים, 18 במאי 1965, ילקוט הפרסומים 1196, עמ' 2273
↑  מהר הכורדים - לראשות המועצה האזורית מרחבים, דבר, 15 בינואר 1965
↑  הודעה בדבר בחירת ראש המועצה האזורית מרחבים, 25 ביולי 1974, ילקוט הפרסומים 2043, עמ' 2244
↑  הודעה בדבר בחירת ראש המועצה האזורית מרחבים, 15 במאי 1984, ילקוט הפרסומים 3065, עמ' 2705
↑  בדבר בחירת ראש המועצה האזורית מרחבים, 4 דצמבר 1991, ילקוט הפרסומים 3957, עמ' 1278
↑  הודעה בדבר בחירת ראש המועצה האזורית מרחבים, 2 במאי 1993, ילקוט הפרסומים 4119, עמ' 3193
↑  הודעה בדבר בחירת ראשי מועצות אזוריות, ילקוט הפרסומים 4606, עמ' 1287
| דגל ישראל מועצות אזוריות בישראל |
| --- | --- | --- |
| מחוז הצפון | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף •  מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל |  |
| מחוז חיפה | אלונה • זבולון • חוף הכרמל • מנשה |  |
| מחוז המרכז | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |  |
| מחוז ירושלים | מטה יהודה |  |
| מחוז הדרום | אל קסום • אשכול • באר טוביה • בני שמעון • הערבה התיכונה • חבל אילות • חוף אשקלון • יואב • לכיש • מרחבים • נווה מדבר • רמת הנגב • שדות נגב • שער הנגב • שפיר • תמר |  |
| אזור יהודה והשומרון | גוש עציון • הר חברון • מגילות ים המלח • מטה בנימין • ערבות הירדן • שומרון |  |
| דגל ישראל מחוז הדרום |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת אשקלון • נפת באר שבע | מפת מחוז הדרום |
| ערים | אופקים • אילת • אשדוד • אשקלון • באר שבע • דימונה • נתיבות • ערד • קריית גת • קריית מלאכי • רהט • שדרות | מפת מחוז הדרום |
| מועצות מקומיות | חורה • ירוחם • כסייפה • להבים • לקייה • מיתר • מצפה רמון • עומר • ערערה בנגב • שגב שלום • תל שבע | מפת מחוז הדרום |
| מועצות אזוריות | אל קסום • אשכול • באר טוביה • בני שמעון • הערבה התיכונה • חבל אילות • חוף אשקלון • יואב • לכיש • מרחבים • נווה מדבר • רמת הנגב • שדות נגב • שער הנגב • שפיר • תמר | מפת מחוז הדרום |
| מועצה מקומית תעשייתית | נאות חובב | מפת מחוז הדרום |
| מועצות אזוריות שבוטלו | אבו בסמה | מפת מחוז הדרום |
| יישובים לשעבר | כרמון • נוה יאיר • אשלים | מפת מחוז הדרום |
| יישובים עתידיים | דניאל • דרור • נווה תמרים • כסיף • עבדה • מעלה אהרן • שפיר | מפת מחוז הדרום |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007580107005171  VIAF: 15146462583427770730   WorldCat (עם VIAF): 15146462583427770730
פגמים בגבישים

בהנדסת חומרים, פגמים בגבישים הם הגדרה כללית לסדר לא תקין במבנה של גביש.
מאפייני גבישים

מוצקים גבישיים הם בעלי מבנה מאוד מסודר ומובנה מבחינה אטומית. כלומר, קיימת מחזוריות במיקום היחסי של האטומים אחד ביחס לשני. קיימים סידורים מחזוריים שונים של האטומים בגביש, והמחקר שלהם נקרא קריסטלוגרפיה. עם זאת, רוב החומרים הגבישיים אינם מושלמים. כלומר, המבנה המסודר של האטומים מופרע על ידי הפרעות שונות, הנקראות פגמים.
ישנם סוגים שונים של פגמים - ייתכן שיחסר אטום במבנה המחזורי, ייתכן שיוחלף אטום באחר, ייתכן שידחף אטום לאזור שבו לא אמור להיות כלל אטום, וכו'.
הפגמים בגביש יכולים להיות נקודתיים, במקרה זה מדובר באטום בודד שהוחלף, נעלם או נדחף למקום שאינו מתאים לכך. הם יכולים להיות גם פגמים קוויים, כלומר פגמים אשר נפרשים לאורך קו ארוך בחומר (ולעיתים ניתן לראותם בעין בלתי מזוינת). כמו כן קיימים פגמים משטחיים, אשר נפרשים על פני משטח רחב בגביש.
כאשר נוספים אטומים שלא היו מקודם, הדבר נקרא פגם חיובי. כאשר חסרים אטומים, נקרא הדבר פגם שלילי.
פגמים נקודתיים

אין הגדרה קשיחה לעד כמה "נקודתי" פגם שכזה צריך להיות, אך לרוב מדובר באטומים בודדים.
פגם נקודתי הוא חוסר שלמות במבנה הגביש כגון היעדרויות במקום אחד או במספר אתרי שריג. כאמור היעדרות היא חוסר של אטום או יון במקום הטבעי שלו בגביש.
סוגי הפגמים הנקודתיים הם:
היעדרויות - במקרה זה חסרים אטומים במבנה המחזורי
פגם חדירה - כאשר אטום נכנס בתוך המבנה המחזורי במקום שבו לא אמור להיות אטום כלל. זהו פגם נקודתי הנוצר מאטום שמתמקם בשריג באתר שאינו נקודת שריג.
אטום החלפה - זהו פגם נקודתי הנוצר כאשר מוחלפים אטומים בדרך כלל בגדלים שונים.
זיהומים - זהו שם אחר לאטום החלפה (למשל יסוד בלתי תואם). במקרה זה אטום אחר מחליף אטום במבנה המחזורי.
פגם שוטקי (Schottky): צמד הכולל היעדרות של קטיון והיעדרות של אניון.
פגם פרנקל (Frenkle): צמד הכולל היעדרות של קטיון וחדירון קטיוני.
דוגמאות לפגמים נקודתיים נפוצים:
תוספות פחמן לברזל - פגם חיובי (משפר הולכה חשמלית).
זיהומים בנחושת (החלפות אטומים) מגדילים את ההתנגדות החשמלית.
לפגמים יש השפעה חזקה על התכונות המכניות, הכימיות והפיזיקליות של החומר. למשל, יש השפעה על תכונות חשמליות (זיהומים מגדילים התנגדות חשמלית), הולכה תרמית, שינוי שקיפות וצבע לאלומינה. חשוב לחקור את הפגמים על מנת לדעת את השפעתם על תכונות החומרים ובמידת הצורך לשנות את תכונות החומרים. (למשל, תוך שינוי סוג הפגם).
פגמים קויים

נקעים הם סוג של פגם קווי. אלה הפרעות קוויות שבהן חלק מן האטומים במבנה הגבישי סטו ממקומם. הנקע גורם לכך שנוצר עיוות במבנה הגבישי.
נקע קצה (Edge): נוצר בגלל הוספת "חצי מישור נוסף" של אטומים לגביש. זהו מצב בו נכנסת שכבה חלקית של אטומים בתוך המבנה המחזורי וגורמת להפרעה מקומית.
נקע בורגי (Screw): נוצר על ידי הזזת מישור אטומים אחד היוצר מדרגה סיבובית.
נקע מעורב (Mixed): כולל בתוכו רכיב קצה ורכיב בורגי.
החלקה: דפורמציה של חומר מתכתי על ידי תנועת נקעים בגביש. תנועה זו מדומה לתנועת זחל שכן יש תנועה של חוליה אחר חוליה ובאנלוגיה תנועה של מישור אחר מישור.
פגמים משטחיים

פגמים אלה נמצאים בגבולות גרעין, כאשר המבנה המחזורי של הגביש לפתע משנה את כיוונו. למשל גבולות גרעין שהם פגם משטחי, מפרידים בין אזורים מרחביים שונים בגביש, אשר בהם מתקיים המבנה המחזורי, אך בכיוונים מרחביים שונים. אזורי המפגש נקראים גבולות גרעין. גבולות גרעין הם למעשה סדרה של נקעי קצה. לסוג זה משייך פגם תחום אנטי-פאזה.
פגמים מרחביים

חללים הם אזורים מרחביים בהם אין אטומים בכלל, ואפשר לחשוב עליהם כעל צרורות של אטומי היעדרות. כמו כן זיהומים יכולים להצטבר יחדיו וליצור פגם בעל ממדים מרחביים.
גיורגי ממרדשווילי

גיורגי מַמַּרְדַּשְׁוִילִי (בגאורגית: გიორგი მამარდაშვილი; נולד ב-29 בספטמבר 2000 בטביליסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ולנסיה מהלה ליגה בהשאלה מליברפול ובנבחרת גאורגיה.
קריירת מועדונים > דינמו טביליסי

ממרדשווילי גדל במחלקת הנוער של דינמו טביליסי מליגת העל הגאורגית, ובעונת 2018 החל לשמש כשוער מחליף בקבוצה הבוגרת של המועדון.
קריירת מועדונים > ההשאלה לאולימפי רוסתווי

לקראת עונת 2019 הושאל ממרדשווילי לאולימפי רוסתווי מליגת העל הגאורגית. ב-2 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–4 ללוקומוטיב טביליסי במסגרת המחזור הראשון בליגה. הוא ערך 28 הופעות ליגה בעונה זו, ועזר לאולימפי רוסתווי להימנע מירידת ליגה.
קריירת מועדונים > ההשאלה ללוקומוטיב טביליסי

לקראת עונת 2020 הושאל ממרדשווילי ללוקומוטיב טביליסי מליגת העל הגאורגית. ב-9 ביולי 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–4 לדינמו בתומי במסגרת המחזור החמישי בליגה. הוא שיחק במועדון במשך עונה וחצי, בהן ערך 29 הופעות ליגה.
קריירת מועדונים > ההשאלה לוולנסיה

ב-7 ביוני 2021 הושאל ממרדשווילי לוולנסיה מהלה ליגה למשך עונה אחת, ונרשם כחלק מסגל קבוצת המילואים של המועדון, המשחקת בפרימרה דיויסיון RFEF. לאחר שהרשים את המאמן חוסה בורדאלאס בקדם העונה, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון בניצחון 0–1 על חטאפה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022.
קריירת מועדונים > מעבר קבוע לוולנסיה

ב-31 בדצמבר 2021 חתם ממרדשווילי על חוזה קבוע בולנסיה עד 2024 [דרוש מקור], אז חתם בליברפול, אך הושאל חזרה לולנסיה, כך שיצטרף לשורות הקבוצה האנגלית בקיץ 2025.
קריירה בינלאומית

ב-8 בספטמבר 2021 ערך ממרדשווילי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בהפסד 1–4 לנבחרת בולגריה במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת גאורגיה לטורניר יורו 2024.
הערות שוליים

↑  VCF Academy reaches agreement for the signing of Giorgi Mamardashvili באתר הרשמי של ולנסיה, 7 ביוני 2021 (באנגלית)
↑  Mamardashvili ya está en València באתר Super Deporte, ‏ 3 ביולי 2021 (בספרדית)
↑  Mamardashvili se hace gigante באתר Levante-EMV, ‏ 6 באוגוסט 2021 (בספרדית)
↑  רשמי: גיורגי ממרדשווילי חתם בליברפול, באתר ערוץ הספורט, 27 באוגוסט 2024
↑  საქართველოს ნაკრების შემადგენლობა ევრო 2024-ის მოსამზადებელ ეტაპზე באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הגאורגית, 22 במאי 2024 (בגאורגית)
| נבחרת גאורגיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 לוריה •  2 קקבאדזה •  3 דבאלי •  4 קאשיה •  5 קבירקבליה •  6 קוצ'ורשווילי •  7 קווארצחליה •  8 זיבזיבדזה •  9 דויטאשווילי •  10 צ'קבטדזה •   11 קביליטאיה •  12 ממרדשווילי • 13 גוצ'וליישווילי •  14 לוצ'ושווילי • 15 גוולסיאני • 16 קבקבסקירי • 17 קיטיישווילי • 18 לובז'נידזה • 19 שנגליה • 20 סיגואה • 21 ציטאישווילי • 22 מיקוטאדזה • 23 גוגשאשווילי • 24 טאבידזה • 25 אלטונשווילי • 26 מקבבישווילי • מאמן: סניול |  1 לוריה •  2 קקבאדזה •  3 דבאלי •  4 קאשיה •  5 קבירקבליה •  6 קוצ'ורשווילי •  7 קווארצחליה •  8 זיבזיבדזה •  9 דויטאשווילי •  10 צ'קבטדזה •   11 קביליטאיה •  12 ממרדשווילי • 13 גוצ'וליישווילי •  14 לוצ'ושווילי • 15 גוולסיאני • 16 קבקבסקירי • 17 קיטיישווילי • 18 לובז'נידזה • 19 שנגליה • 20 סיגואה • 21 ציטאישווילי • 22 מיקוטאדזה • 23 גוגשאשווילי • 24 טאבידזה • 25 אלטונשווילי • 26 מקבבישווילי • מאמן: סניול | גאורגיה |
סמינר בית יעקב

סמינר בית יעקב בשכונת הדר בחיפה
סמינר בית יעקב הוא מוסד לימודים לבנות חרדיות. אף על פי שרשמית השם "סמינר" מתייחס לכיתות י"ג-י"ד בלבד, מכונים רוב התיכונים החרדיים לבנות בשם "סמינר".
רקע

ב-1806, לאחר תקופת פעילות קצרה למדי, נסגרו בתי-הספר היהודיים שהקים המשכיל הרץ הומברג בגליציה. החינוך המסורתי, בדמות תלמוד תורה לבנים ומעט אם בכלל ידע תורני לבנות, נותר על עומדו (בניגוד לארצות המערב) והיה גורם חשוב בחולשת תהליכי החילון בחבל. בשנת 1874, האימפריה האוסטרו-הונגרית ששלטה אז בחבל, החילה חינוך חובה כולל לשני המינים בגליציה. בעוד שההורים היו מוכנים לשלם קנסות ולהסתכן כדי להימנע משליחת בניהם, ההתנגדות לגבי הנערות הייתה חלשה בהרבה. עד מהרה, נשלחו רבות מאוד לבתי-הספר. קולות מעטים קראו לפתוח בתי-ספר יהודיים דתיים לילדות דוגמת אלו שהקימו הנאו-אורתודוקסים בגרמניה, אך הרוב המסורתי דחה זאת בתוקף כעבירה על האיסור ללמד תורה לנשים, והנהגתו הרבנית המליצה על פי רוב להקפיד על הקניית מידות ויראת שמים בבית והימנעות מלימודי חול ככל האפשר. תוך כמה שנים ניבע פער של ממש בין גברים לנשים בגלל הבדלי החינוך: הנערות היו בקיאות בשפה ובתרבות הפולנית, ובמקרים רבים הביא הדבר למתיחות עם בעליהן המסורתיים. אירעו שערוריות מרובות, ובקרקוב התנצרו כ-400 נשים סביב מפנה המאה. הרבנים ומנהיגי הציבור הוסיפו לשלול מוסדות חינוך דתיים לנשים. מלחמת העולם הראשונה הביאה באחת לעקירה של מאות אלפים מאזורי החזית לפנים האימפריה, להתפוררות המסגרות המשפחתיות והקהילתיות ולחילון מזורז של הצעירות היהודיות שהגיעו לערים הגדולות.
שרה שנירר, אז תופרת בת 35, ראתה כצורך עליון את הקמתה של אלטרנטיבה דתית לחינוך הבנות. לאחר מאבק נחוש שקיבל התנגדויות מכיוונים שונים ובין השאר מחוגים חסידיים רבים, קיבלה את ברכתו של האדמו"ר מבעלזא, (לאחר מכן, התנגד ל'בית יעקב') ואת ברכתו של האדמו"ר רבי אברהם מרדכי מגור, ופתחה את בית הספר הראשון בשנת תרע"ח, אוקטובר 1918 בביתה. התלמידות הראשונות היו הינדי ודבורה בירנבוים שאליהן הצטרפו עוד 5 בנות שהיוו את הגרעין הראשון של בית יעקב. תוך זמן קצר גדל מספר הבנות בכיתה ובית הספר נאלץ לעבור למקום גדול יותר ולפיכך נשכרה דירה ברחוב קרטזינה 1. עם חלוף הזמן התרחב בית הספר ונדרשו מורות נוספות להעברת השיעורים. לפיכך הקימה שרה שנירר בקרקוב סמינר ראשון להכשרת מורות אותו סיימו 22 תלמידות שנשלחו להקים 22 בתי ספר בית יעקב בהם למדו 4490 תלמידות ברחבי פולין.