stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מעין אמיר
ביוגרפיה

אמיר בעלת תואר דוקטור Ph.D באמנות של המרכז לארכיטקטורה מחקרית באוניברסיטת גולדסמיתס, לונדון (אנ'), ותואר בוגר ומוסמך MFA מטעם אוניברסיטת תל אביב.
ב-2008 ערכה ספר על הקולנוע התיעודי הישראלי בשם "דוקומנטאלית". בשנת 2011 הייתה אורחת באקדמיית רויאל לאמנות (הול') באמסטרדם, הולנד. היא אצרה תערוכות הקשורות לכוח רשויות המדינה, אמנות ואידאולוגיה. מאמריה פורסמו ברחבי העולם, בספרים, בכתבי עת, ובקטלוגים כמו כן הייתה חוקרת בפרויקט האדריכלות המשפטית באוניברסיטת גולדסמית'ס, לונדון.
המחקר שלה התמקד במושג האקסטריטוריאליות. בנוסף לחקירתה על הגדרות קיימות הציעה אמיר להרחיב את המושג לאובייקטים ותחומי פעילות נוספים כגון ייצוג ומידע. עבודתה הציגה את מה שהיא ראתה כדימויים חוץ-טריטוריאליים. הגדרה של דימוי חוץ-טריטוריאלי נכללה לראשונה בספר Forensis (הוצאת Sternberg), ומאוחר יותר הופיע בפלטפורמות אחרות כמו הקטלוג "Surround Audience" של המוזיאון התלת-שנתי וכתב העת המיוחד שפורסם על ידי Utrecht Law Review.
לפני שהצטרפה לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, שם היא גם הייתה אוצרת הגלריות של האוניברסיטה, היא הייתה ראש התוכנית לתואר מוסמך MFA באמנות באוניברסיטת חיפה והרצתה באוניברסיטת תל אביב בחוג לתולדות האמנות.
הוקרה

עבודתה המשותפת של אמיר עם האמנית רותי סלע הוצגה פעמים רבות, כולל בביאנלה בסידני (2006), בביאנלה באיסטנבול (2009), ובביאנלה בברלין (2010), בטריאנלה של המוזיאון החדש (2015), ובמקומות כמו מרכז פומפידו ו-ז'ו דה פום בפריז, המוזיאון החדש לאמנות עכשווית וטייט מודרן בניו יורק,, מוזיאון לודוויג ואחרים.
היא זכתה בפרס האמנים הצעירים של האו"ם לחינוך, מדע ותרבות (UNESCO) לשנת 2011.
בשנת 2020 קיבלה אמיר את פרס החוקרת הצעירה על מאמרה "לוחמה משפטית חזותית: דימויים ראייתיים בשירות מטרות צבאיות" של האגודה הבינלאומית לתרבות חזותית (International Association for Visual Culture) וכתב העת לתרבות חזותית Journal of Visual Culture . חברי ועדת הפרס כללו את ברוק בליסל, ג'יל ה. קאסיד, WJT מיטשל ואלמירה אוסמנובה.
פרויקט "אקסטריטוריאליות"

פרויקט אקסטריטוריאליות מורכב מווידאו ארט, שיתופי פעולה בין-תחומיים והתערבויות טכנו-אסתטיות, שנועדים לחקירות תאורטיות ומעשיות של תופעות ורעיונות הנוגעים לאקס-טריטוריאליות בהקשר בין-תחומי. ב-2009 החלו סלע ואמיר בפרויקט אקסטריטוריאליות בו הקרינו אוסף קטעי וידאו ארט של אמנים מזרח תיכוניים על מפרשי סירות המשייטות במים החוץ-טריטוריאליים של הים התיכון. השימוש בים הפתוח כמרחב מפגש, במרחב משטרי שבו אין גבול של מדינה, אפשר מפגשים בין אמנים ומשתתפים מגוונים מאזורי סכסוך.
עבודותיהן של סלע ואמיר הוצגו במוזיאונים ובמרכזי אמנות כמו Kulturen der Welt בברלין, הביאנלה של איחוד קומורו במורוני והמוזיאון החדש, בניו יורק, ועוד רבים אחרים. הפרויקט קיבל ביטוי גם בסימפוזיונים ציבוריים במכוני אמנות ותרבות בהם קרן קדיסט לאמנות, בית הגפן, ומוזיאון סטדליק. בשנת 2016 הוציאו אמיר וסלע במשותף את הספר Punctum שהוא אנתולוגיה על חוץ-טריטוריאליות – חוץ-טריטוריאליות בעולמות כבושים. פרופסור זיגמונט באומן שיבח את הספר.
אמיר מתארת את פרויקט אקסטריטוריאליות במילותיה:
המחקר שלי מתמקד במונח הגיאוגרפי-משפטי: אקסטריטוריאליות (Extraterritoriality). מדובר במושג שההיבטים הפרקטיים שלו מוכלים על אנשים או מרחבים, ומהווים אמצעי לשחרור או להדרה מהחוק המקומי ולחילופין, הכפפה למערכת חוקים אחרת כאמצעי ליצירת חפיפה בין מערכות חוק. אני מציעה להרחיב את המונח אקסטריטוריאליות ולהכיל אותו גם על ספירות אחרות של פעילות ועל משטרים שונים של ייצוג. ייצוג אקסטריטוריאלי יכול להיות מוכל גם על דימויים ויזואליים.
פרסומים - ספרים ומאמרים

2008 (ed. with Ruti Sela) Documentally: An Anthology of Essays on Israeli Documentary Film, in Hebrew, Am-Oved, Tel Aviv.
2011 (with Ruti Sela) “Exterritory”. In Solution 196-213: United States of Palestine-Israel, ed. Joshua Simion, Sternberg Press, London.
2014 “Extraterritorial Images.” In Forensis: The Architecture of Truth, Sternberg Press, London.
2018 (ed. With Ruti Sela) Extraterritorialities in Occupied Worlds, Punctum Books, Santa Barbara.
הערות שוליים

1 2 3  “Ben-Gurion University of the Negev – Dr. Maayan Amir.” In.bgu.ac.il. Retrieved January 28, 2022.
↑  “Maayan Amir.” AICF. Retrieved January 28, 2022.
↑  Amir, Maayan. “The Visual Side of Privacy: State-Incriminating, Coproduced Archives.” Public Culture 32(1), 2020, pp. 185-213. Retrieved January 28, 2022.
↑  Cornell, Lauren and Hela Christoffersen. Surround Audience: New Museum Triennial 2015. New York: Skira Rizzoli Publications Inc., in association with New Museum, 2015. Retrieved January 28, 2022.
↑  Un’Espressione Geografica. Milano, Mousse Publishing. Retrieved January 28, 2022.
1 2 3  “Maayan Amir – Researcher.” Forensic Architecture. Retrieved January 28, 2022.
↑  Amir, Maayan. “Extraterritorial Images.” In Forensis: The Architecture of Public Truth. London: Sternberg Press, 2014. Retrieved January 28, 2022.
↑  Amir, Maayan. “Representing Territorial Images.” Utrecht Law Review 13(2), 2017, pp. 7-12. Retrieved January 28, 2022.
↑  ד"ר מעין אמיר תעמוד בראש תכנית התואר השני באמנות באוניברסיטת חיפה, באתר ערב רב Erev Rav, ‏2016-06-07
↑  Maayan Amir, Art Cube Artists' Studios (באנגלית)
↑  “IAVC / JVC Early Career Researcher Prize Winners.” IAVC, 2020. Retrieved January 28, 2022.
↑  “Exterritory Project.” Official website. Retrieved January 28, 2022.
↑  Amir, Maayan and Ruti Sela, eds. Extraterritories in Occupied Worlds. Santa Barbara, CA: Punctum Books, 2016. Retrieved January 28, 2022.
↑  Lebow, Alisa, ed. The Cinema of Me: The Self and Subjectivity in First Person Documentary. New York: Wallflower Press, 2012, p. 178. ISBN 9780231850162. Archived from the original on 29 September 2021. Retrieved 29 September 2021.
↑  אודות מעין אמיר באתר אוניברסיטת בן גוריון בנגב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305809205171  BnF: cb16170544m (data)  GND: 1250700507  ISNI: 0000 0000 7369 6089  LCCN: no2007147746  VIAF: 44093127   WorldCat (עם VIAF): 44093127
מצנט

פסל של גאיוס קילניוס מאיקנס
לורנצו דה מדיצ'י. פסל מאת אנדריאה דל ורוקיו
מֶצֶנָט או פטרון הוא בעל הון המפנה חלק ממשאביו לתמיכה באמנות או למדע ללא קבלת תמורה ישירה.
השם "מצנט" נגזר משמו של גאיוס קילניוס מאיקנס (Maecenas), רומאי עשיר ממוצא אטרוסקי, שתמך במשוררים צעירים. הוא תמך בורגיליוס, שכתב לכבודו את היצירה Georgicon. ורגיליוס, שהתרשם עמוקות משיריו של הורטיוס, קישר בינו לבין מאיקנס. הורטיוס מתחיל את השיר הראשון בקובץ האוֹדות בפנייה לפטרונו החדש. הוא קיבל ממאיקנס תמיכה כספית מלאה, וכן אחוזה בהרי הסבינות. בני חסות נוספים של מאיקנס היו פרופורטיוס והמשוררים הזוטרים: וריוס רופוס, פלוטיוס טוקה, ולאגיוס רופוס, ודומיטיוס מרסוס.
בזכות מעשים אלה ואחרים באותו סגנון היה מאיקנס לשם דבר – לאפונים המסמל בעל הון הנותן את חסותו לאמנים נזקקים ולאמנויות בכלל.
במהלך ההיסטוריה היו מצנטים גדולים, דוגמת לורנצו דה מדיצ'י, שתמך באמני הרנסאנס, ומצנטים קטנים, שהסתפקו בכך שזימנו אמנים, סופרים או משוררים לסעוד עמם כדי לחסוך להם את צורכי המחיה. האמנים המוזמנים לארוחה שימשו לעיתים את המארחים כנושא מעורר עניין עבור האורחים האחרים. קוזימו השני דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה, היה מוכר כפטרונו של גלילאו גליליי.
בתקופה המודרנית, העברת המשאבים מבעלי ההון חובבי האמנות אל האמנים הנזקקים הפכה, בדרך כלל, לשיטתית יותר, והיא עוברת דרך ועדות המעניקות פרסי יצירה או מלגות קיום, לפי עמידה בקריטריונים מסוימים. גם המדינה המודרנית מעודדת סוג זה של נדבנות על ידי מתן הטבות מס לעוסקים בכך.
הנדיבות של המצנטים זוכה לעיתים לתמורה במוניטין החיובי הנבנה להם ובהנצחתם ביצירותיהם של בני חסותם.
ראו גם

פילנתרופיה (נדבנות)
המרקיז דה לופיטל
מורניים

| מורניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: צלופחאים
משפחה:: מורניים
שם מדעי
 Muraenidae ‏רפינסק, 1810

מורניים (באנגלית: Moray Eel; השם המדעי: Muraenidae) היא משפחה בסדרת הצלופחאים ובה 17 סוגים.
מאפיינים

מיני המשפחה נפוצים מאוד בים התיכון, אך גם בימים טרופיים וסובטרופיים, ובמיוחד בחופים סלעיים ובשוניות אלמוגים.
לצלופחי המורנה סנפיר גב ארוך מראשם ועד זנבם. למינים ממשפחה זו אין סנפיר חזה ובטן. צורתם המוארכת מזכירה במידת מה נחש. המורנות מצוידות בפה אימתני ובלסתות חזקות, ועלולות לגרום לפציעות חמורות לאויביהן. חלקם עלולים לתקוף בני אדם המתקרבים למאורתם או מושיטים לעברם מזון.
המין הגדול ביותר במשפחה הוא ניבן ענקי שאורכו 3 מטרים ושוקל 30 ק"ג והמין הארוך ביותר הוא ניבן נפיל שאורכו 4 מטר.
באימפריה הרומית נחשבו מספר מיני מורנה למעדן (מורנה ים־תיכונית (אנ') למשל), וגודלו בבריכות ואקווריומים שיוחדו לצורך זה.
סוגים

תת־משפחה Muraeninae
סוג ומין יחיד Cirrimaxilla formosa
סוג ומין יחיד Diaphenchelys pelonates
סוג עכנון (Echidna) – בו מורנת שרשרת
סוג Enchelycore
סוג ומין יחיד Enchelynassa formosa
סוג ומין יחיד עכנון צר־פסים (Gymnomuraena zebra)
סוג ניבן (Gymnothorax)
סוג ומין יחיד Monopenchelys acuta
סוג מורנה (Muraena)
סוג ומין יחיד Pseudechidna brummeri
סוג ומין יחיד מורנת אף־עלה (Rhinomuraena quaesita)
סוג Scuticaria
סוג ומין יחיד ניבן נפיל (Strophidon sathete)
תת־משפחה Uropteryginae
סוג Anarchias
סוג Channomuraena
סוג ניבנית (Uropterygius)
גלריה

ניבן נמרי
מורנת אף־עלה
ניבן שינני
מליין ווקר

מליין ווקר (באנגלית: Melaine Walker; נולדה ב-1 בינואר 1983) היא אתלטית ג'מייקנית. היא אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008) ואלופת עולם (ברלין 2009) בריצת 400 מטר משוכות.
ביוגרפיה

ווקר נולדה בקינגסטון.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

ווקר זכתה במדליית הזהב האולימפית במשחקים בבייג'ינג תוך שהיא שוברת שיא אולימפי עם תוצאה של 52.64 שניות, לפני האמריקאית שינה טוסטה והבריטית טשה דנוורס.
ביוגרפיה > אלופה עולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה ווקר במדליית זהב כשקבעה שיא אישי, והתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים בריצת 400 מטר משוכות עם 52.42 שניות. היא הקדימה את לשינדה דמוס מארצות הברית ואת ג'וזאן לוקאס מטרינידד וטובגו.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה ווקר במדליית כסף עם תוצאה של 52.73 שניות, והפסידה את מדליית הזהב לדמוס, שקבעה את שיאה האישי והתוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים עם 52.47 שניות.
שיאים אישיים

ריצת 100 מטר משוכות: 12.75 שניות (2006)
ריצת 400 מטר משוכות: 52.42 שניות (2009)
ריצת 400 מטר: 51.61 שניות (2008)
מלייט

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים האדריאטי 
 קואורדינטות:  42°44′42″N 17°32′06″E﻿ / ﻿42.745°N 17.535°E﻿ / 42.745; 17.535
 שטח:  98 קילומטר רבוע
 אורך:  37 קילומטר
 רוחב:  3 קילומטר
 היקף החוף:  135 ק"מ
 נתונים מדיניים
 מדינה:  קרואטיה 
 אוכלוסייה:  1,088 (2011)
 אזור זמן:  UTC+1
  (למפת קרואטיה מוגדלת) זאגרב ספליט רייקה אוסייק זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי מלייט(למפת קרואטיה רגילה) זאגרב ספליט רייקה אוסייק זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי מלייט
 
העיירה סוברה במזרח האי
מלייט (בקרואטית: Mljet; באיטלקית: Meleda) הוא האי הקרואטי הדרומי והמזרחי ביותר מבין האיים הגדולים בים האדריאטי. שמו של האי התפרסם בעיקר בזכות הפארק הלאומי השוכן בחלקו המערבי. בשנת 2011 התגוררו באי 1,088 תושבים, רובם המכריע קרואטים.
גאוגרפיה

מלייט הוא אי עשוי אבן גיר ודולומיט (מינרל), שטחו 98.01 קמ"ר, ואורך חופיו 135 ק"מ. האי ארוך וצר - אורכו 37 ק"מ ורוחבו כ-3 ק"מ בממוצע. האי שוכן מדרום לחצי האי פליישץ ומצר מלייט מפריד ביניהם. בחלקו הצפון-מערבי של האי, שוכן "האגם הגדול" (Veliko jezero) שהוא למעשה שלוחה של הים האדריאטי המחובר אליו בתעלת סולינה (Soline). התעלה נחפרה על ידי הנזירים הבנדיקטינים שהתגוררו באי. במרכזו של האגם הגדול אי קטן ועליו ניצב מנזר בנדיקטיני ובו כנסייה על שם מריה הקדושה. מערבית לאגם הגדול שוכן "האגם הקטן" (Malo jezero) המחובר אליו בתעלה שאורכה כ-30 מטר. בעקבות חיבורו של האגם הגדול אל הים, מושפעים שני האגמים ממשטר גאות ומימיהם מלוחים. מעשה נוסף של הנזירים אשר השפיע על המערכת האקולוגית של האי היה הבאת נמיות כדי לחסל את הנחשים ששרצו בו. הנמיות אכן חיסלו את הנחשים, ואחר כך השמידו מיני ציפורים רבים.
היסטוריה

תושביו הראשונים הידועים של האי היו האילירים, והוא "התגלה" על ידי היוונים אשר כינוהו מליטה (ביוונית Μέλι - "דבש") בשל הדבורים הרבות באי. בשנת 35 לפנה"ס נכבש האי על ידי הרומאים ועם חלוקתה של האימפריה הרומית, נותר בשליטת האימפריה הביזנטית. במאה ה-7 הושפע האי, כמו כל דלמטיה, מהגעת השבטים הסלאבים. האי ניתן לנזירים בנדיקטינים מפוליה בשנת 1151, והנסיך הסרבי דסה (Desa) הקים עבורם את כנסיית מריה הקדושה על האי שבאגם הגדול בסוף המאה ה-12. האפיפיור אינוצנטוס ה-3 קידש את הכנסייה עם סיום הקמתה ב-1198. האי סופח באופן רשמי לרפובליקה של רגוזה (דוברובניק) ב-1410, ולמנזר באי נודעה חשיבות אזורית רבה, אך זו ירדה במאה ה-18 כאשר מרכז הקהילה הבנדיקטינית עבר לדוברובניק השכנה. ב-1809 נזנח המנזר והמבנה שימש כמשרד היערנות המקומי וכמלון החל מ-1960. בשנת 1998 הוא הוחזר לרשות הכנסייה. בשנת 1960 הוכרז חלקו המערבי של האי כפארק לאומי. הכרזה זו הביאה להגברת זרם המטיילים לאי, אך התשתית התיירותית לא התפתחה באופן מיוחד (באי רק מלון אחד), ותיירים רבים פוקדים את האי במסגרת טיולי יום מדוברובניק או מקורצ'ולה הסמוכות.
אגדה

בשמו של האי נקשרו שני יורדי ים מפורסמים - אודיסאוס והשליח פאולוס הקדוש. לפי האגדה מצא הראשון מפלט במערה באי הקרויה על שמו, לאחר שספינתו נטרפה. במערה פגש אודיסאוס את הנימפה קליפסו, בתו של אל הים פוסידון ונשאר בחברתה שבע שנים. המלון היחיד באי קרוי על שמו של אודיסאוס.
לפי פרק כ"ח במעשי השליחים פקד פאולוס הקדוש את "מליטה" בשנת 60 לאחר שספינתו נטרפה עת היה בדרכו לרומא. עם זאת, גם האי מלטה טוען כי הוא "מליטה" הנזכרת בברית החדשה. בשני האיים גם יחד קיים מפרץ על שמו של פאולוס.
גלריה

כנסית מריה הקדושה במלייט
האגם הקטן
העיירה פומנה
מראה באי
מייקל מאיירס

| --- | --- |

 סוג:  דמות שנוצרה על ידי דברה היל וג'ון קרפנטר
 שם סרט:  ליל המסכות (סדרת סרטים)
 הופעה ראשונה:  "ליל המסכות" (1978)
 הופעה אחרונה:  "האלווין: הסוף" (2022)
 מספר הופעות:  8 סרטים
 יוצרים:  דברה היל ג'ון קרפנטר
 גילום הדמות:  ניק קסל טוני מורן (בלי מסכה) ויל סנדין (ילד) טומי לי וואלאס ג'ים וינברן דון שאנקס
 מידע
 שם אמיתי:  מייקל אודרי מאיירס
 תאריך לידה:  19 באוקטובר 1957
 מין:  זכר
 מקצוע:  רוצח המונים
 כוחות:  חוזק-על 
 כלי נשק:  סכין שף
 אזרחות:  אמריקאי
 תאריך פטירה:  31 באוקטובר 2022 
 דמויות קשורות
 משפחה:  רון מאיירס (אבא) אדית מאיירס (אמא) ג'ודית מאיירס (אחות גדולה) סינת'יה מאיירס (אחות קטנה) ג'יימי לויד (אחיינית) ג'ון טייט (אחיין) קרן נלסון (אחיינית)
 אויבים:  כל מיני, בעיקר משפחתו וסם לומיס
 
מייקל מאיירס (באנגלית: Michael Myers; נולד ב-19 באוקטובר 1957) הוא רוצח סדרתי בדיוני שמופיע בסדרת סרטי האימה "ליל המסכות" (לא כולל הסרט השלישי), ובמספר משחקי וידאו וספרי קומיקס המבוססים על סדרת הסרטים. דמותו אייקונית וכוללת הליכה איטית, מסכה לבנה בעלת שיער חום חסרת הבעה אותה עוטה, וסכין מטבח גדולה, איתה הוא רוצח. בנוסף, חלק מהסיבה להפיכתו לאייקון היא הקושי לעצור אותו, גם כשפוגעים בו פיזית.
ביוגרפיה

מאיירס נולד בהדונפילד שבאילינוי, לרון ואדית מאיירס. בילדותו אהב לרצוח חיות קטנות ונחשב לפסיכופת (ב-31 באוקטובר 1963), בליל כל הקדושים, רצח את אחותו הגדולה ג'ודית והחבר שלה דניאל, בעזרת סכין מטבח, כשהוא מחופש לליצן. בגלל הרצח אושפז במוסד לחולי נפש. לאחר 15 שנה, ב-1978, הוא בורח מהמוסד וחוזר לביתו בהדונפילד, ומתחיל לעקוב אחר נערה צעירה, לורי סטרוד, וחבריה. לאט הוא רוצח את כל חבריה, ולבסוף מנסה לרצוח גם אותה, אך ללא הצלחה, ולבסוף דוקטור לומיס מגיע למקום ויורה במייקל שש פעמים. מייקל, שהיה על מרפסת בזמן הירי, מושלך ממנה, וכשלומיס הולך למרפסת לבדוק מה קרה לו, הוא מגלה שמייקל נעלם.
ביוגרפיה > ציר הזמן של ג'יימי, ציר הזמן של לורי

לורי מובהלת לבית החולים, עקב פציעות שגרם לה מייקל, ומגלה שהוא עקב אחריה לשם, במטרה להרוג אותה. ד"ר לומיס והאחות מריון ווידינגטון מגלים שלורי היא אחותו הקטנה של מייקל, סינת'יה מאיירס, אשר אומצה על ידי משפחת סטרוד לאחר שהוריה הביולוגים מתו בתאונת דרכים זמן קצר לאחר הרצח של ג'ודית ודניאל. לומיס מגיע למקום ומצליח לכלוא את מייקל ואותו בחדר ניתוחים, ומפוצץ בלוני גז שנמצאים במקום.
ביוגרפיה > ציר הזמן של ג'יימי

עשר שנים לאחר מכן, ב-1988, מייקל מתעורר מהתרדמת בה היה שקוע, ומגלה שלורי נהרגה בתאונת דרכים, אך שיש לה בת בשם ג'יימי לויד, שמתגוררת בהדונפילד יחד עם משפחת קרוטרס. הוא מחליט לחזור להודנפילד ולהרוג אותה, אך דוקטור לומיס, שגם שרד את הפיצוץ, נמצא בעקבותיו. במהלך מסעו מייקל הורג מספר בני אדם, אך לבסוף נעצר על ידי המשטרה, שיורה בו מספר פעמים, דבר שגורם לו ליפול לתוך מכרה ישן, שבו מתרחש פיצוץ.
מייקל שורד את הפיצוץ, ושנה לאחר מכן חוזר להדונפילד כדי להשלים את משימתו: לרצוח את ג'יימי, אחייניתו. במהלך מסעו מייקל רוצח את רייצ'ל, אחותה המאמצת של ג'יימי, חבריה ועוד מספר אנשים, נתפס, ומצליח לברוח לאחר שאדם מסתורי בלבוש שחור גורם לפיצוץ באזור. לבסוף, 6 שנים לאחר אירוע זה, מייקל מצליח להרוג את ג'יימי. טומי דויל, ילד שעליו לורי עשתה שמרטפות, מגלה שמייקל רוצח מגיל צעיר בגלל קללה שהוטלה עליו. לבסוף מתגלה שמטיל הקללה הוא דוקטור ויין, האדם ששמר על מייקל כשהיה במוסד לחולי נפש, ושהוא האדם בלבוש שחור שאפשר למייקל לברוח מהמשטרה. טומי, ד"ר לומיס וקארה סטרוד, בת דודתה של לורי אשר הגיע להתגורר בבית משפחת מאיירס יחד עם משפחתה, מצליחים להביס את מייקל אחרי קרב אלים והם בורחים. אך ד"ר לומיס אינו בטוח שמייקל באמת מת ולכן חוזר כדי לוודא אך מייקל מתגלה כחי ורוצח אותו.
ביוגרפיה > ציר הזמן של לורי

ב-1998, 20 שנה לאחר אירועי הסרט השני, מייקל מגלה שלורי, שכביכול מתה בתאונת דרכים, זייפה את מותה ושינתה את שמה לקרי טייט, שיש לה בן בשם ג'ון, ושהיא מורה בפנימייה. מייקל מתחיל במסע רצח חדש ורוצח כמה תלמידים ואנשי צוות. לאחר מכן לורי מצליחה להציל את ג'ון ואת החברה שלו, מולי, ומתעמתת איתו ונראה שהיא כורתת את ראשו. מתברר שלורי רצחה את האדם הלא נכון, ועקב כך היא מאשפזת את עצמה במוסד לחולי נפש, אליו מייקל מגיע שלוש שנים לאחר ניסיונו האחרון להרוג אותה. הפעם הוא מצליח לרצוח את לורי, והוא שב לביתו בהדונפילד, אך מגלה שמספר תלמידי תיכון מצלמים שם תוכנית ריאלטי. במאי התוכנית, פרדי האריס, מעוניין לחקור את הבית כדי לבדוק מה גרם למייקל לרצוח אנשים. מייקל רוצח את התלמידים, שהפריעו למנוחתו, אך לבסוף נהרג על ידי שרה, התלמידה השורדת היחידה, ופרדי, באמצעות מכת חשמל.
ביוגרפיה > ציר הזמן הסופי

מייקל נתפס ונכלא במוסד לחולי הנפש לאחר שנפל מהמרפסת ב-1978. לאחר ארבעים שנה מייקל ברח מהמוסד חזרה אל הדונפילד על מנת לסיים את משימתו שהתחיל ארבעים שנה לפני: לחסל את לורי סטרוד. לורי, כעת אמא וסבתא, התכוננה במשך שנים לחזרתו של מייקל ותעשה הכל כדי להגן על משפחתה.
המשפחה מסדרת הסרטים המקורית

אבא – רון מאיירס (נפטר ככל הנראה)
אמא – אדית מאיירס (נפטרה ככל הנראה)
אחות גדולה – ג'ודית מאיירס (נרצחה ב"ליל המסכות")
אחות קטנה – סינת'יה מאיירס (נרצחה ב"ליל המסכות: תחיית המתים")
אחיינית (קיימת רק בציר הזמן של ג'יימי) – ג'יימי לויד (נרצחה ב"ליל המסכות: הקללה של מייקל מאיירס".)
אחיין (קיים רק בציר הזמן של לורי) – ג'ון טייט (ככל הנראה נרצח בין "ליל המסכות: 20 שנה אחרי" ל"ליל המסכות: תחיית המתים")
בציר הזמן החדש ביותר לורי היא לא אחותו של מייקל.
מערכה (צבא)

מערכה היא סדרת קרבות או מבצעים צבאיים הקשורים זה בזה באמצעות תוכנית אסטרטגית אחת, או לשם השגת מטרה אסטרטגית אחת ומתואמים בזמן ובמרחב. המערכה מהווה חלק מובחן במלחמה, מנצלת הישגים קודמים, או באה על מנת לתקן תוצאות עבר ומכשירה את הקרקע לשלב הבא בלחימה.
דרג הפיקוד ופריסה על המערכה בזמן ובמרחב נקרא דרג מערכתי או דרג אופרטיבי (דרג הפיקוד על הקרב הוא הדרג הטקטי ועל המלחמה – דרג אסטרטגי).
בעיני רוב החוקרים, למשל, נחשבת מלחמת לבנון השנייה למערכה, כיוון שהתנהלה בחזית אחת, יעדיה היו מוגבלים ורוב הכוחות המתמרנים שפעלו בה היו כפופים אורגנית לפיקוד הצפון (כלומר פיקוד מרחבי יחיד שהוא דרג אופרטיבי).
ראו גם

אסטרטגיה צבאית
דרג מערכתי
הערות שוליים

↑  מבוסס על ההגדרה במילון למונחי צה"ל, אג"ם/תוה"ד 2003
↑  ראו במסקנות "הוועדה לבדיקת אירועי המערכה בלבנון 2006" היא ועדת וינוגרד
| אמנות המלחמה |
| --- | --- | --- |
| אמנות המלחמה | טקטיקה • אופרטיבה צבאית • אסטרטגיה • דוקטרינה צבאית • תורת לחימה • הונאה |  |
| מושגי יסוד | לחימה • קרב • מערכה • מלחמה • מלחמה כוללת • מלחמת מנע • לוחמת חלל • לוחמה אווירית • לוחמה ימית • לוחמת תמרון • לוחמת שחיקה • לוחמה אסימטרית • מלחמה בטרור • מלחמת אזרחים • צבא |  |
| הוגים וספרים | סון דזה / אמנות המלחמה • וגטיוס / מדעי הצבא • קרל פון קלאוזביץ / על המלחמה • אלפרד פון שליפן • בזיל הנרי לידל הארט / אסטרטגיה של גישה עקיפה • מרטין ון קרפלד |  |
| טקטיקה ומערכים צבאיים | טקטיקה ומערכים צבאיים |  |
| מערכים צבאיים |  מערך ריבוע • פלנקס • טסטודו • אימפי |  |
| טקטיקה | מכה מקדימה • מלחמת בזק • מתקפת נגד • אדמה חרוכה • קרב בלימה • מצור • הסגר • תנועת מלקחיים • כיתור • איגוף • איגוף אנכי • מארב • תקיפה אווירית • הפצצה טקטית • דיכוי הגנה אווירית • הפצצה אסטרטגית • לוחמה בשטח בנוי • לוחמת מנהרות • לוחמת שריון • לוחמה הררית • לוחמה מדברית • לוחמה אמפיבית • לוחמה נגד צוללות • לוחמה ביולוגית • לוחמה כימית • לוחמת רשת ("סייבר") • לוחמה אלקטרונית • לוחמה פסיכולוגית • לוחמה משפטית • לוחמה כלכלית • לוחמה לא קונבנציונלית • הפרד ומשול • מבצעים מיוחדים • גרילה • טרור • מפת מבצע |  |
| טקטיקות של | פרשים • חי"ר • שריון • ארטילריה • לחימה אווירית • לחימה ימית |  |
| אסטרטגיה לאורך ההיסטוריה | אסטרטגיה לאורך ההיסטוריה |  |
| בעת העתיקה | הטקטיקה והאסטרטגיה היוונית • הטקטיקה והאסטרטגיה ההלניסטית • הטקטיקה והאסטרטגיה הרומית |  |
| בימי הביניים | הטקטיקה והאסטרטגיה המוסלמית • הטקטיקה והאסטרטגיה האירופאית בימי הביניים • הטקטיקה והאסטרטגיה המונגולית |  |
| בעת החדשה | הטקטיקה והאסטרטגיה האמריקאית בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה גרמנית בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה סובייטת בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה האירופית בעת החדשה • הטקטיקה והאסטרטגיה במאה ה-20 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539121505171  BnF: cb12220732r (data)  GND: 4201729-4  LCCN: sh87007553  NKC: ph152823  SUDOC: 030879752 
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מעוז (רשת מזון מהיר)

לוגו החברה
פרסומת של הרשת
מעוז (באנגלית: Maoz Vegetarian) היא רשת מזון מהיר בינלאומית לממכר פלאפל ומזון צמחוני שהוקמה על ידי ישראלים.
היסטוריה

הסניף הראשון של "מעוז" הוקם על ידי נחמן מילוא ואשתו סימה בר און, ישראלים אשר בילו שנת שבתון באמסטרדם. בשנת 1991 הזוג קנה חנות לממכר שווארמה ופלאפל במרכז העיר אמסטרדם וכעבור זמן החליטו להתמקד רק בפלאפל. בשנת 1999 נפתח הסניף הראשון מחוץ להולנד. כיום לרשת סניפים ברחבי אירופה, צפון אמריקה ואוסטרליה. בתחילת דרכה, מכרה הרשת בעיקר פלאפל, אולם היום מוכרת מגוון רחב יותר של מזון צמחוני.
מיקלוש קושה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 במאי 1888 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 נרצח:  המאה ה־20 בודפשט, הונגריה 
 שם לידה:  Kósa Miklós 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 
מיקלוש קושה (במקור מיקשה קסוביץ', בהונגרית: Kósa Miklós;‏ בודפשט, 25 במאי 1888 – בודפשט, 1945/1944) היה משפטן, סופר בתחום הכלכלי, עורך עיתון ועיתונאי יהודי-הונגרי. סבא רבא שלו מצד אמו היה מור פישר פרקשהאזי (תואר אצולה) היה יצרן הפורצלן המפורסם באיכות עולמית, הידוע ביותר בהונגריה.
ביוגרפיה

מיקשה קסוביץ' נולד במשפחה יהודית כבנם של שאנדור קושה (קסוביץ'), פקיד רכבת ממלכתי, ושל לואיזה פישר (1858–1945) פרקשהאזי (קדומת תואר אצולה). הוא המשיך את לימודי המשפטים באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) ולאחר שסיים את הדוקטורט הפך לעיתונאי בעיתונים ובמגזינים גדולים. הוא היה העורך של "ידיעות כלכלה" (Gazdasági Hírlap), מגזין כלכלי חשוב. קושה תרגם את "בעיית העניים", ספרו של סידני וב. במלחמת העולם השנייה בריוני מפלגת צלב החץ הוציאו אותו להורג ביחד עם אשתו.
ביוגרפיה > חיים אישיים

אשתו הייתה אולגה קליין (1895–?), בתם של יוז'ף קליין ושל שרולטה גרינבאום, איתה התחתן ב-20 בדצמבר 1916 בטרזווארוש, בודפשט.
ספריו (חלקי)

ראשים מלחמתיים (1917)
מלחמת הכסף (1917)
בואו נייצר יותר (1917)
אוגוסט שנת 1918 (1918)
אדוני הכסף (1922)
הכסף של בודפשט (1924)
אנשי הזהב – תמונות אור וצל מהעולם הפיננסי ההונגרי (1927)
לקסיקון בעלי ההון (1929)
ספר תמונות כלכלי (1940)
אֵיפֹה? עם מה? אֵיך? רכוש יהודי ויישוב יהודי בהונגריה. פרסום פרטי. (בודפשט, 1942)
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. בודפשט, 1929. גישה מקוונת
הלקסיקון הגדול של רוואי, 20. כרך תוספת: 1927, גישה מקוונת (דרוש מנוי/הרשמה)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 1046/1888. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-17.
↑  „Kósa Miklós dr. író tart előadást a fennállásának századik évét jubiláló herendi porcelángyárról, amelynek alapítója Fischer Mór, az előadónak dédapja volt" (1939. december 10.) Ujság, 15. évfolyam, 280. szám, 16. o. Online elérés
↑  "Kósa Sándor halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 469/1945. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-17.
↑  Ezer halott a Nádor utcában (1947. február 8.) Képes Figyelő, 3. évfolyam, 6. szám
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 1149/1916. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-17.
מורס (מיתולוגיה)

מורס (בלטינית: Mors, מוות) הוא התגלמות המוות במיתולוגיה הרומית. האל המקביל שלו במיתולוגיה היוונית הוא תנטוס. הגוף הטרנס-נפטוני מורס-סומנוס 341520 (אנ') נקרא על שמו.
במיתולוגיה

מורס הוא בנה של אלת הלילה נוקס ואחיו התאום של אל השינה סומנוס. מזוהה לעיתים עם אלי העולם התחתון הרומי, כמו מרס, אל המלחמה, ופלוטו, אל השאול. הוא מוזכר בסיפורי המיתולוגיה כשהרקולס נלחם בו כדי להציל את בת-זוגו של חברו.
בספרות ובתרבות

בכתביו של הורטיוס מתואר מורס כדמות חיוורת, אשר נכנסת "אל מחנות העניים ואל מגדלי המלכים באופן שווה". סנקה מתאר גם הוא את מורס כדמות חיוורת. טיבולוס, לעומת זאת, מתאר את מורס כדמות שחורה או כהה. ורגיליוס מזכיר את מורס כאחיו התאום של אל השינה סומנוס.
מורס מיוצג לעיתים קרובות באופן אלגורי בספרות ובאמנות המערבית המאוחרת יותר, במיוחד במהלך ימי הביניים. תיאורי צליבתו של ישו מראים לפעמים את מורס עומד למרגלות הצלב.