stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בשידור חוקר
אזכורים בתרבות > פרודיה ב"זהו זה!"

אחד מפרקי הסדרה "זהו זה!" היה פרודיה על התוכנית. בפרק משנת 1988 בשם "בשיטור משודר" גילם השחקן שלמה בר-אבא את דמותו של רפי גינת עם המשפט: "נו, מהו הלקח? כמו שאנחנו אומרים בכלבוטק, תמיד: לא להתפתות לעסקאות בשטח, פשוט לא להתפתות, כי אחרת אתה אוכל אותה, אוכל אותה בחזק, ואוכל אותה בגדול". כעבור עשור שיתפו בר-אבא וגינת פעולה בסדרה הקומית "ברונו" בקטע בו בין היתר גינת חוזר על אותו משפט.
אזכורים בתרבות > פרודיה ב"שמש"

בפרק "החטיפה" בסדרה "שמש" טנצר נחטף על ידי שני "עברייני צעצוע" שמזהים אותו בטעות כרפי גינת. בסיומו של הפרק גדי רבינוביץ מחקה את גינת מנחה את התוכנית.
אזכורים בתרבות > פרודיה ב"ערב אדיר"

במערכון ששודר בתוכנית "ערב אדיר" רפי גינת מגולם על ידי אדיר מילר, כשהוא מספר לאחיינו (לירון זייד) את הסיפור של כיפה אדומה כמקרה ששודר בשידור חוקר.
הערות שוליים

↑  דפנה יודוביץ', ‏רפי גינת: "מי שמכיר אותי יודע שאני הכי רגיש בעולם", באתר גלובס, 17 בינואר 2011
↑  רוני זינגר, העד מ"בשידור חוקר" יכול עוד לעזור, באתר הארץ, 28 בפברואר 2008
↑  נועם דביר, רצח נועה אייל פוענח בזכות יריקה, באתר ynet, 11 בנובמבר 2014
↑  אחיה ראב"ד, בזכות בדיקת DNA: אנס נתפס אחרי 10 שנים, באתר ynet, 8 בפברואר 2011
דוד וגוליית (דגה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  אדגר דגה 
 תאריך יצירה:  1864? 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  63.8 ס"מ 
 גובה:  80 ס"מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  PD.7-1966 (מוזיאון פיצוויליאם) 
 מיקום:  מוזיאון פיצוויליאם
 
דוד וגוליית הוא ציור משנת 1859 מאת הצייר הצרפתי אדגר דגה. היצירה, השוכנת באוסף מוזיאון פיצוויליאם באוניברסיטת קיימברידג', מציגה תיאור דרמטי של הרגע שבו דוד מנצח את גוליית. הציור מתאפיין בפרספקטיבה יוצאת דופן, קומפוזיציה עוצמתית ושימוש בטכניקת גימור לא מושלם, היוצרת תחושה של מתח ודינמיות. "דוד וגוליית" נחשב לאחת היצירות הבולטות של דגה מתקופתו המוקדמת. בניגוד לרבים מציוריו המאוחרים, המתמקדים בנשים, ביצירה זו דגה מציג דיוקן של עוצמה גברית בלתי מרוסנת. שילוב האלמנטים הדרמטיים, הפרספקטיבה הקומפקטית והאווירה החשמלית הופכים את הציור לייחודי בנוף יצירתו של האמן.
רקע יצירה

בין השנים 1858 ל-1865 צייר דגה מספר מצומצם של קומפוזיציות רחבות היקף ורב-דמויות, שהתבססו על נושאים מהתנ"ך ומהמיתולוגיה הקלאסית. דוד וגוליית הוא אחד מהציורים הדינמיים ביותר שיצר בתקופה זו, ומהווה עיבוד מפותח לנושא שהחל לחקור בסוף 1857, במסגרת רישומי עיפרון שביצע במהלך ביקורו ברומא ובפירנצה. הציור מתאר את הרגע שבו דוד, הלוחם הצעיר, מנצח את גוליית, הענק הפלשתי, ובכך מציל את צבא ישראל (שמואל א', י"ז).
במהלך שנות יצירתו המוקדמות, צייר דגה רישומים בהשראת ייצוגים אחרים של דוד, כפי שראה אותם באיטליה. בין היתר, העתיק את הדינמיות של פסלו של ג'ובאני לורנצו ברניני בגלריה בורגזה ברומא, ואת תחושת התנועה שבאה לידי ביטוי בפסל הברונזה של דונטלו בפירנצה. השפעות אלו ניכרות בציור "דוד וגוליית", שבו דגה הצליח לשלב בין הרגש הדרמטי של הבארוק לבין הקומפוזיציה הקלאסית שאפיינה את תקופתו.
תיאור הציור

בציור, דוד מופיע בצדו הימני של הקנבס, כשהוא מתוח ומכווץ כקפיץ מוכן לשחרור. הוא אינו נראה כילד או גבר, אלא כגוף מאומץ עד קצה גבול היכולת. רגלו זקופה, זרועו צמודה לגופו, ועורו נראה מחוספס ושרוט, בדומה לאדמת המדבר שמתחתיו. גוליית, הנמצא ברקע הציור, מוקף בערפל ורוד-אדמדם, מה שמעיד כי דוד זה עתה הכה אותו. הענק השוקע נדמה כאילו הוא מחזיק יריעת שמיים דמדומית, המסמלת את רגע המעבר שבין הקרב לתובנה שמגיעה בעקבותיו. קלעו של דוד, המופיע כברק לבן, מגביר את תחושת הדחיפות של הרגע.
סגנון ופרשנות

הציור משלב אלמנטים של אימפרסיוניזם מוקדם עם השפעות קלאסיות. דגה משתמש בזוויות חדות ופרספקטיבה קיצונית, היוצרת תחושת עומק ומיקוד בנקודה קריטית. טכניקת הציור הלא מושלמת משווה ליצירה מראה מחוספס ובלתי מהוקצע, התורם לאווירת המתח והאלימות שבה. היצירה מציגה לא רק מאבק פיזי, אלא גם מאבק נפשי. תיאורו של דוד כמלא עוצמה וגוליית כמסמל את הדמדומים והאבדון, רומז על המתח שבין כוחו של הצעיר לבין ההתפכחות שתבוא בעקבות ניצחונו. בפרשנות מודרנית, הציור מתאר את רגע השיא של ההתבגרות הגברית – ההישג הגדול, שמביא עמו גם הבנה חדשה לגבי העולם והעצמי.
הערות שוליים

1 2 3  Fitz Favourites: Virile brutality in Degas’s David and Goliath, Varsity Online (באנגלית)
1 2  David and Goliath, French impressionists (באנגלית)
תחנת טיבוע ביצת פולג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  2020
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°15′00″N 34°51′07″E﻿ / ﻿32.250027777778°N 34.851972222222°E﻿ / 32.250027777778; 34.851972222222
  דף הפייסבוק של התחנה
  (למפת נתניה מוגדלת) תחנת טיבוע ביצת פולג(למפת נתניה רגילה) תחנת טיבוע ביצת פולג(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת טיבוע ביצת פולג(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תחנת טיבוע ביצת פולג
 
תחנת הטיבוע בביצת פולג הוקמה בשנת 2020, ועוסקת בטיבוע עופות בבתי הגידול הלחים שנותרו מביצת פולג במטרה לאסוף מידע על אוכלוסיית העופות בביצה, לנטר את העופות הנצפים בביצה ולפעול לשמירה על ביצת פולג.
החל משנת 2020 מתבצעים בין 70–120 ימי טיבוע בשנה ואלפי ציפורים מטובעות מדי שנה; כ-250 מיני ציפורים נצפו בביצה, מתוכם כ-215 מינים נצפים מדי שנה. הטיבוע מתבצע על-ידי צוות מתנדבים מקצועיים שעברו הכשרה ומחזיקים ברישיון מרשות הטבע והגנים לעסוק בטיבוע ציפורים.
על אף המחסור בתשתיות קליטת קהל מתבצעות בביצה הדרכות בנושא צפרות וטיבוע לקהל וסיורי צפרות.
רקע

ביצת הפולג היא שריד ייחודי לבתי הגידול הלחים שהיו נפוצים בעבר באזור השרון, ונחשבת לשנייה בגודלה בישראל אחרי אגם החולה, וחלשה על שטח נרחב של כמה אלפי דונמים בין הרצליה, תל מונד ואבן יהודה. בעבר היה הביצה עשירה בצמחייה צפופה, עופות מים, דגים ומגוון חיי בר, עם מקווי מים מרופדים בנופרים ובצמחי מים אחרים. אף על פי שתהליכי ייבוש החלו בשנות ה-30 של המאה ה-20, חלקים ממנה נותרו מוצפים כל השנה או באופן עונתי, והיא משמרת תנאים התומכים במיני צומח וחי ייחודיים, רבים מהם נדירים ובסכנת הכחדה.
פעילות הטיבוע > הפעילות בביצת פולג

בסתיו 2020 החלה פעילות טיבוע מסודרת בתחנה שהוקמה בלב ביצת פולג, ביוזמת יותם לנרד ובתמיכת מרכז הצפרות של החברה להגנת הטבע ורשות הטבע והגנים. רשתות הטיבוע נפרשות בשטח לפני עלות השחר במשך 3–5 ימים בשבוע, ונבדקות על-ידי צוות מטבעים מוסמכים עם הזריחה. כל הציפורים הנלכדות מתועדות ומסומנות בטבעת למטרת סימון, ומשוחררות לאחר מכן חזרה לטבע. במקביל נערכות תצפיות ספורדיות המאתרות מינים נוספים שאינם חלק ממטרות הטיבוע. ממצאי הטיבוע והתצפיות חיזקו באופן משמעותי את ההבנה בדבר חשיבותה של ביצת הפולג במערך שמירת הטבע בישראל. עד כה תועדו בביצת הפולג 250 מיני עופות. במהלך חודשי החורף, נצפים בשטחי הביצה אלפי ברווזים, מאות קוויות מצויצות, 2–3 עיטי צפרדעים ואלפי שחפי אגמים.
פעילות הטיבוע > מנתוני הטיבוע

כבר בשנה הראשונה לפעילותה, ועל אף שפעילות הטיבוע החלה רק מעונת הסתיו, הייתה ביצת הפולג לאתר שבו טובעו מספר הציפורים הגבוה ביותר בישראל. הביצה התגלתה כאתר ייחודי למינים הקשורים בצמחיית עשב ובמשטחי בוץ חשופים, הודות לירידה הטבעית במפלס המים במהלך הקיץ והסתיו. בכך, היא ממשיכה לשמר מאפיינים טבעיים של בית גידול לח, אשר נעלמו מביצות רבות בישראל בעקבות ייבושן ושינויים במשטרי הניקוז.
נתוני הטיבוע מצביעים על היקף פעילות משמעותי: בשנת 2020 טובעו בישראל כולה (למעט התחנה) 1,746 פרטים מהמין כחול-חזה, לעומת 1,778 פרטים שטובעו בתחנת ביצת פולג בלבד. מהמין חרגולן זמירי, לעומת 760 פרטים שטובעו בשאר הארץ באותה שנה, 877 נתפסו בביצה. בביצת פולג נלכדים למעשה פרטים משני מינים אלו יותר מכל שאר אתרי הטיבוע האחרים בישראל גם יחד. בעונת הטיבוע של סתיו 2021 נלכד פרחון של זמירון (מין הנמצא בסכנת הכחדה חמורה בישראל: האוכלוסייה המקננת הזמירונים בארץ מוערכת בפחות מ-50 זוגות), דבר המהווה עדות חד-משמעית לקינון בביצה.
פעילות הטיבוע > תצפיות נדירות בתחנה

בין מיני הציפורים הנדירים שנצפו במהלך פעילויות הניטור בביצה ניתן לציין:
חרגולן מנומר, טובע באוגוסט 2020, התיעוד ה-16 בישראל.
עלווית כהה, טובעו 3 בישראל, באוקטובר 2020, דצמבר 2023, אוקטובר 2024, אלו התיעודים ה-12, ה-18 וה-20 בעלווית הכהה בישראל.
חופזי אמריקאי, נצפה בינואר 2022, התצפית השלישית בישראל.
גיבתון שחור-פנים, טובע באפריל 2024, התיעוד הרביעי בישראל.
דרור הרים, 3 פרטים שנצפו בדצמבר 2024, התיעוד האחד-עשר בישראל.
החי והצומח בביצה

שטח הביצה מכיל שני בתי גידול ייחודיים בישראל: בית הגידול הלח ובית הגידול של הקרקעות הכבדות, שניהם בתי גידול שהולכים ונעלמים מנופי ארצנו, וכתוצאה מכך מצויים בביצה מגוון רחב של בעלי-חיים וצמחים המצויים בסכנת הכחדה בישראל:
מבין הצמחים הנתונים בסכנת הכחדה ניתן למנות את: גומא הפפירוס, שוש קירח, סוף רחב-עלים (Typha latifolia), חוחן קרדני (Onopordum carduiforme), בת-ארכובית צמירה (Persicaria lanigera), ערבז החוף (Centaurium maritimum), לשישית מקומטת (Chrozophora plicata), עטיינית מגובבת (Crypsis minuartioides), גומא שופע (Cyperus dives), ובת-ארכובית מחודדת (Persicaria acuminata).
מבין בעלי-החיים האחרים ניתן לציין את הדו-חיים אילנית מצויה וקרפדה ירוקה; מין הלטאה שנונית השפלה; היונקים חתול ביצות והעטלפים אפלול מצוי, פרסף גדול, ועטלפון אירופי.
איומים

אזור הביצה מהווה נכס אקולוגי חשוב, המשמש כמעבר אקולוגי קריטי המחבר בין בתי גידול טבעיים באזור ותורמת לשימור המגוון הביולוגי. עם זאת, היא נתונה לאיומים חמורים עקב פרויקטי תשתית של סלילת כבישים, העלולים לפגוע במערכות המים שלה, לפצל את השטח ולהקטין את יכולתה לתמוך במגוון חיי הבר הביצה. שימור ביצת הפולג הוא קריטי לשמירה על האיזון האקולוגי ולשימור מורשת הטבע של מישור החוף בישראל.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  ד"ר יריב מליחי, חוות דעת אקולוגית - ביצת הפולג והשפעת נתיב התחבורה הציבורית, 1 בדצמבר 2021
↑  זאב לבינג'ר, אבנר רינות, יואב פרלמן, יוסף כיאט, נדב ישראלי, איתי שמשון, נעם וייס, עזרא חדד, זמירון | Acrocephalus melanopogon, באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל, ‏1 בינואר 2011
רויטל אמויאל

רויטל אמויאל (נולדה ב-10 באוקטובר 1977 באשדוד) היא כדורגלנית עבר ישראלית.
ביוגרפיה

אמויאל גדלה במשפחה של כדורגלנים. אחיה הגדול, איציק אמויאל והאח הקטן, יובל אמויאל שיחקו בקבוצת מכבי עירוני אשדוד. רויטל שיחקה עבור מועדון הכדורגל הפועל תל אביב, עמו זכתה במספר תארים, וכן בנבחרת ישראל בכדורגל. כאשר העפילה הפועל תל אביב לגביע נשים באופ"א 2001-2002, שיחקה אמויאל בכל שלושת המשחקים הקבוצתיים. מהלך הקריירה שלה הבקיעה 580 שערים. בחודש יוני 2003 פרשה ממשחק פעיל.
בשנת 2003 השתתפה בסרט "חלוצות" של פזית בן-חייל וגלית שקד שעסק בשלוש שחקניות כדורגל ישראליות.
בשנת 2018 אמויאל החלה את עבודתה כנהגת אוטובוס באגד.
בפבואר 2022,
השתתפה בקמפיין לגיוס נהגים.
"התמונות התנוססו באוטובוסים של אגד,
בשלטי חוצות וברשתות החברתיות."
הערות שוליים

↑  רויטל אמוויאל, באתר www.football.org.il
↑  H. Tel-Aviv – UEFA.com, www.uefa.com
↑  קולנוע - חלוצות, באתר www.habama.co.il
↑  מוגש מטעם אגד, "היום? שמישהו ינסה להוריד אותי מההגה", באתר ynet, 8 במרץ 2022
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שגרירות יפן בישראל

| --- | --- |

 מידע כללי
 כתובת:  מגדל המוזיאון, רח' ברקוביץ 4, תל אביב-יפו
 עיר:  תל אביב-יפו 
 קואורדינטות:  32°04′43″N 34°47′13″E﻿ / ﻿32.07855556°N 34.78702778°E﻿ / 32.07855556; 34.78702778
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי יפן–ישראל
 שגריר:  אראי יוסקה
 שטח האמנה:  ישראל ישראל
 מדינה מיוצגת:  יפן יפן
 
 www.israel.emb-japan.go.jp
 תבנית:לשוניות2
 
שגרירות יפן בישראל היא הנציגות הדיפלומטית העליונה של יפן בישראל. השגרירות שוכנת בתל אביב. השגריר הנוכחי הוא מיזושימה קואיצ'י.
היסטוריה

ב-1954 החל שגריר יפן בטורקיה לכהן במקביל כציר בישראל.
ב-1 ביולי 1955 נפתחה צירות יפן בישראל.
ב-1963 הועלה דרג הנציגות לשגרירות.
מיקום

מגדל המוזיאון קומה 19 ו-20, רחוב ברקוביץ 4, תל אביב.
קונסוליית הכבוד של יפן בירושלים

קונסוליית הכבוד הכללית של יפן בירושלים היא קונסוליה כללית של כבוד שהוקמה על ידי יפן בירושלים, בירת ישראל. היא נמצאת באחריותה של שגרירות יפן בישראל. הקונסוליה שוכנת ברחוב כורזים 15, ירושלים.
| מספר | שם | התחלת תפקיד | סיום תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | גיל שפר | 1 באפריל 2015 | מכהן | יועץ למכון המחקר יפן–ישראל (יפ') |
הערות שוליים

1 2  イスラエル基礎データ, Ministry of Foreign Affairs of Japan (ביפנית)
↑  法律第四十二号（昭三〇・七・一）, www.shugiin.go.jp
↑  Embassy of Japan in Israel: About Us (באנגלית)
↑  国際連合や日本は、エルサレムをイスラエルの首都として認めていない。
↑
↑  Consulate General of Japan in Jerusalem, Israel (באנגלית)
↑  名誉（総）領事一覧 ｜ 外務省 (2017年7月4日時点のアーカイブ)
↑  団体情報｜日本イスラエル総合研究所
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291657205171  VIAF: 297387510   WorldCat (עם VIAF): 297387510
יעל הורגת את סיסרא (גוסטב דורה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  גוסטב דורה 
 תאריך יצירה:  1866 
 
יעל הורגת את סיסרא (בצרפתית: Jaël tue Sisera) הוא ציור דתי מאת גוסטב דורה שנוצר בשנת 1866. הציור משתייך לתנועת הרומנטיציזם והוא חלק מסדרת "התנ"ך הקדוש".
היצירה מתארת סצנה דרמטית מתוך ספר שופטים. יעל אשת חבר הקיני, עומדת בקדמת הציור בתנוחה נחושה, כשהיא אוחזת בפטיש לאחר שתקעה יתד אוהל בראשו של סיסרא, השוכב ללא רוח חיים על הקרקע. הרגע הדרמטי מונצח בפרטים בולטים, המדגישים את משמעות פעולתה של יעל. השימוש הכבד בצללים והקומפוזיציה הדינמית מעצימים את המתח והדרמה – מאפיינים בולטים של הרומנטיציזם.
ברקע ניתן להבחין בדמויות חיילים מטושטשות, המדגישות את ההקשר הסוער של הסצנה. האווירה הכללית של היצירה משדרת רצינות ועוצמה, המתארות רגע מכריע של אומץ והחלטיות.
הערות שוליים

1 2  Jael Kills Sisera (1866) by Gustave Dore – Artchive (באנגלית אמריקאית)
ניקול נחשונוב

ניקול נחשונוב (נולדה ב-6 במרץ 2003) היא שחיינית אמנותית ישראלית, זוכת מדליית ארד קבוצתית באליפות אירופה (בודפשט 2020) בתרגיל חופשי.
קריירה > 2018

באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת באוגוטס סיימה במקום שישי בתרגיל קומבינציה קבוצתי יחד עם עדן בלכר, שלי בובריצקי, אלינה חלמסקי, מאיה דורף, אמילי גרין, גל ליטמן, אריאל נשיא, טלי אוסטרובסקי ויעל פולקה בתוצאה של 83.1000 נקודות. בנוסף, סיימה יחד עם עדן בלכר, שלי בובריצקי, אלינה חלמסקי, גל ליטמן, אריאל נשיא, טלי אוסטרובסקי ויעל פולקה במקום שמיני בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 83.1000 נקודות, ובמקום שמיני בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 81.1266 נקודות.
קריירה > 2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו שבקוריאה הדרומית ביולי סיימה יחד עם עדן בלכר, אלינה חלמסקי, אמילי גרין, טלי אוסטרובסקי, שלי בובריצקי, מאיה דורף, גל ליטמן, אריאל נשיא ויעל פולקה במקום שישי בתרגיל Highlights קבוצתי בתוצאה של 83.7000 נקודות, ובמקום שביעי בתרגיל קומבינציה קבוצתי בתוצאה של 83.7667 נקודות. בנוסף, סיימה יחד עם עדן בלכר, אלינה חלמסקי, טלי אוסטרובסקי, שלי בובריצקי, גל ליטמן, אריאל נשיא ויעל פולקה במקום 12 בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 83.2667 נקודות, ובמקום 12 בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 82.5039 נקודות.
קריירה > 2021 > מדליית ארד באליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט שבהונגריה במאי זכתה במדליית ארד בתרגיל קבוצתי חופשי יחד עם שלי בובריצקי, עדן בלכר, אריאל נשיא, מאיה דורף, נוי גזלה, פולינה פריקזצ'יקובה וקתרין קונין בתוצאה של 86.8000 נקודות, אחרי אוקראינה (95.0667 נקודות) וספרד (91.2333 נקודות). בתרגיל הטכני סיימה הקבוצה במקום החמישי בתוצאה של 82.7741 נקודות.
קריירה > 2022

באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני סיימה במקום חמישי בתרגיל קומבינציה קבוצתי יחד עם עדן בלכר, שלי בובריצקי, מאיה דורף, קתרין קונין, נוי גזלה, אריאל נשיא, פולינה פריקזצ'יקובה, נטע רוביצ'ק ושני שרייזין בתוצאה של 85.9667 נקודות. בנוסף, סיימה יחד עם עדן בלכר, שלי בובריצקי, מאיה דורף, קתרין קונין, נוי גזלה, אריאל נשיא, ופולינה פריקזצ'יקובה במקום שביעי בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 84.5315 נקודות, ובמקום עשירי בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 85.5667 נקודות.
באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה באוגוסט סיימה במקום חמישי בתרגיל קומבינציה קבוצתי יחד עם שלי בובריצקי, מאיה דורף, קתרין קונין, נוי גזלה, אריאל נשיא, אביטל פודקופייב, פולינה פריקזצ'יקובה, נטע רוביצ'ק ושני שרייזין. בנוסף, סיימה יחד עם שלי בובריצקי, מאיה דורף, קתרין קונין, נוי גזלה, אריאל נשיא, פולינה פריקזצ'יקובה ושני שרייזין במקום חמישי בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 82.9956 נקודות, ובמקום חמישי בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 86.0333 נקודות.
קריירה > 2023 > אלופת המשחקים האירופיים

במשחקים האירופיים שנערכו בקרקוב שבפולין ביוני זכתה במדליית זהב בתרגיל קומבינציה קבוצתי יחד עם עדן בלכר, שלי בובריצקי, מאיה דורף, קתרין קונין, איה מזור, נוי גזלה, אריאל נשיא, נטע רוביצ'ק ושני שרייזין בתוצאה של 248.6083 נקודות, לפני גרמניה (163.3205 נקודות) וטורקיה (135.7999 נקודות). בנוסף, זכתה במדליית ארד בתרגיל קבוצתי חופשי יחד עם שלי בובריצקי, מאיה דורף, קתרין קונין, איה מזור, נוי גזלה, אריאל נשיא ונטע רוביצ'ק בתוצאה של 243.600 נקודות, אחרי ספרד (261.6374 נקודות) ואיטליה (253.4709 נקודות). בתרגיל קבוצתי אקרובטי סיימה במקום רביעי יחד עם עדן בלכר, מאיה דורף, קתרין קונין, נטע רוביצ'ק, שלי בובריצקי, שני שרייזין ואריאל נשיא בתוצאה של 179.4000 נקודות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה שביפן ביולי סיימה במקום חמישי בתרגיל קבוצתי חופשי יחד עם אריאל נשיא, נטע רוביצ'ק, קתרין קונין, איה מזור, נוי גזלה, מאיה דורף ושלי בובריצקי בתוצאה של 247.7290 נקודות, במקום שמיני בתרגיל קבוצתי טכני יחד עם נטע רוביצ'ק, קתרין קונין, עדן בלכר, נוי גזלה, מאיה דורף, אריאל נשיא ושלי בובריצקי בתוצאה של 248.4117 נקודות, ובמקום שמיני בתרגיל קבוצתי אקרובטי יחד עם שלי בובריצקי, שני שרייזין, מאיה דורף, אריאל נשיא, נטע רוביצ'ק, קתרין קונין ועדן בלכר בתוצאה של 199.9667 נקודות.
קריירה > 2024

באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר בפברואר סיימה במקום שביעי בתרגיל קבוצתי טכני יחד עם עדן בלכר, שלי בובריצקי, מאיה דורף, איה מזור, קתרין קונין, אריאל נשיא ונטע רוביצ'ק, במקום שמיני בתרגיל קבוצתי חופשי יחד עם שלי בובריצקי, מאיה דורף, נוי גזלה, איה מזור, קתרין קונין, אריאל נשיא ונטע רוביצ'ק בתוצאה של 259.3188 נקודות, ובמקום תשיעי בתרגיל קבוצתי אקרובטי יחד עם עדן בלכר, שלי בובריצקי, מאיה דורף, נוי גזלה, קתרין קונין, אריאל נשיא ונטע רוביצ'ק בתוצאה של 188.5401 נקודות.
הערות שוליים

↑  היסטוריה: ארד לישראל באל' אירופה בשחייה אמנותית! באתר הרשמי של ערוץ הספורט, 14 במאי 2021
↑  ליאור ברטל, מדליית זהב לנבחרת ישראל בשחייה אמנותית במשחקים האירופיים בפולין, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, ‏2023-06-23
↑  רקובסקי, עידו. "נבחרת ישראל בשחייה אומנותית זכתה בארד בתרגיל הקבוצתי באליפות אירופה". Haaretz הארץ. נבדק ב-2025-03-15.
נעמי שמר

| --- | --- |

 לידה:  13 ביולי 1930 קבוצת כנרת, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  26 ביוני 2004 (בגיל 73) רמת גן, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות כנרת 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1951–2004 (כ־53 שנים)
 מקום לימודים:  האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים 
 עיסוק:  מלחינה, פזמונאית, ומבצעת
 סוגה:  זמר עברי
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר
 חברת תקליטים:  ישראדיסק סי בי אס אן אם סי
 בן או בת זוג:  מרדכי הורוביץ 
 צאצאים:  ללי שמר, אריאל הורוביץ
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1983)  דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון 
 naomi-shemer.co.il
 פרופיל ב-IMDb
 
נעמי שמר (13 ביולי 1930, י"ז בתמוז ה'תר"ץ – 26 ביוני 2004, ז' בתמוז ה'תשס"ד) הייתה משוררת, מוזיקאית, מתרגמת, מלחינה ופזמונאית ישראלית. כלת פרס ישראל לזמר עברי לשנת תשמ"ג (1983). שמר כתבה שירים רבים, בהם שנעשו לנכסי צאן ברזל במורשת הישראלית, כמו "ירושלים של זהב", "חורשת האקליפטוס", "לו יהי", "על כל אלה", ״שלומית בונה סוכה״ ו"שירת העשבים". נחשבת בעיני רבים ל"משוררת הלאומית".
ביוגרפיה

שמר נולדה, גדלה והתחנכה בקבוצת כנרת בשם נעמי ספיר, למאיר ספיר (ספירוב), ממייסדי הקבוצה, ולרבקה, בתם של חנה ויונה שפרירי. בעידודה של אמה החלה שמר לנגן בפסנתר כבר בגיל שש. מנדבן אמריקני היא קיבלה פסנתר במתנה. בשנת 1935, בהיותה בת חמש, נסעו נעמי ואמה לביקור משפחתי בווילנה, שם פגשה את דודתה ברטה, אחות אביה היחידה, ומשפחתה. דודתה ומשפחתה נספו כולם בשואה.
במלחמת העצמאות הייתה שמר אחראית על הקשר של הקיבוץ בקרבות. עם שוך הקרבות ובהיותה לאחר לימודי התיכון ביקשה לדחות את שירותה הצבאי ולצאת ללימודי מוזיקה בתל אביב. בקשתה נתקלה בהתנגדותם של חלק מחברי הקבוצה שטענו שהמשק זקוק לידיים עובדות. לבסוף קיבלה את האישור בזכות תמיכת אמו של גור מאירוב, ששכלה אותה שנה את בנה במלחמה, אשר עמדה באספה וקראה "מה אתם רוצים מהילדה? אתם לא רואים שזה הייעוד שלה?!". מכתב תמיכה שכתבה לה אמה רבקה באותם ימים, הפך לשיר בידי בנה אריאל הורביץ עשרות שנים אחר כך.
היא למדה תחילה בקונסרבטוריון הישראלי בתל אביב ובהמשך באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
בין מוריה היו פאול בן-חיים, פרנק פלג, אבל ארליך, אילונה וינצה-קראוס ויוסף טל. כששבה לקבוצה לאחר לימודיה באקדמיה, לימדה את ילדי הקיבוץ ריתמיקה, וכך נולדו שיריה הראשונים, כגון "הדואר בא היום" ו"אחינו הקטן" (יפה ירקוני הקליטה אותם לאחר מספר שנים באלבומה "שירים מכנרת" על אחיה יענקל'ה).
בשנת 1951, לאחר דחייה של כ-4 שנים, התגייסה לצה"ל. היא לא הסתגלה לאתגר הפיזי וכדבריה הייתה "החיילת הכי גרועה בצה"ל". בעקבות כך הועברה לצוות הווי ושירתה בפיקוד הנח"ל כפסנתרנית.
ב-1953 פגשה את השחקן גדעון שמר, בעת שעבדו במשותף על עצרת של חטיבת בני איחוד הקבוצות והקיבוצים בנצר סרני. לפי גרסה אחרת הם הכירו במהלך העלייה לקרקע של היאחזות הנח"ל נחל עוז. ב-1954 הם נישאו, ולהם בת.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה כפזמונאית

לאחר שחרורה כתבה שירים לתיאטרון. היא שיתפה פעולה עם המלחין יוחנן זראי במחזמר "פשיטה בכפר" (מאוחר יותר נודע בשם "חמש-חמש"), שבו כתבה מילים ללחניו תחת שם העט ש. כרמל. על השיר "שיירת הרוכבים" חתמה בשם אליפז. עם פזמוניה המוכרים יותר מן המחזמר נמנים "תרנגול בן-גבר", "רב האור והתכלת" ו"שיר הבר". לאחר מכן כתבה פזמונים ל"העיקר ובת האיכר" של תיאטרון האהל.
כשהזמין אותה חיים טופול לכתוב לתוכנית הראשונה של להקת "בצל ירוק", החלה להלחין את מילותיה. השיר הראשון במתכונת זו היה "משירי זמר נודד" (הידוע יותר כ"הדרך ארוכה היא ורבה") שנכתב בשנת 1957, זכה להצלחה רבה ונחשב ללהיטה הראשון. גם שירה "נועה", שהעידה כי כתבה אותו על עצמה, נכלל במופע זה. להצגה "דבר אל הקיר" שהועלתה בתיאטרון הסמבטיון ב-1958 כתבה והלחינה את השיר "הלילה הולך בשדרות", שאותו שר בהצגה שמעון ישראלי.
שירים שכתבה בקצב מהיר ללהקות הצבאיות זכו כמעט כולם להצלחה מיידית, כמו "חמסינים במשלט", "הכול בגלל מסמר" (על פי שיר אנגלי נושן) ועוד רבים אחרים. באותה תקופה כתבה לצמד הדודאים את "כיבוי אורות" ו"שיירת הרוכבים", שאותו בחרה לפרסם תחת שם העט "אליפז". את השיר הלחין שמעון ישראלי. כמו כן כתבה את "עיר לבנה" ששר הזמר לוליק בסרט קצר על תל אביב.
בשנת 1958 כתבה את "הופה היי" עבור תוכנית צבאית בקול ישראל. שנתיים לאחר מכן זכה הפזמון בפרס ראשון בתחרות באיטליה. בשנת 1960 כתבה את "בשדה תלתן" ללהקת פיקוד הצפון. באותה שנה כתבה גם את השירים "ליל אמש", שהתפרסם בביצועו של שייקה לוי, ו"שיר השוק", עבור ההצגה "עשרת הצדיקים". שיר זה התפרסם כעבור שנה בביצוע להקת התרנגולים.
בסוף שנת 1960 יצאה לסיבוב הופעות בארצות הברית שנמשך תשעה חודשים. ב-1962 כתבה את השיר "אחרי השקיעה בשדה" למקהלת גברי השריון. אחר כך חיברה ללהקת הנח"ל את "מחר", "מטריה בשניים", "מחבואים" ("חפש אותי") ועוד. באותה שנה נפרדה מבעלה (השניים התגרשו רשמית ב-1968).
בשנת 1963 כתבה את "חורשת האקליפטוס" למחזמר "כיצד שוברים חמסין", שהועלה לציון סיום המחזור הראשון של בית הספר היסודי בקבוצת כנרת. באותה שנה הלחינה את שירה של רחל המשוררת "כנרת" ("שם הרי גולן"), עבור להקת פיקוד המרכז.
בשנת 1964 כתבה לתוכניתה הראשונה של שלישיית גשר הירקון, "אהבה ראשונה", את "אהבת פועלי הבניין", "סרנדה לך", "איילת אהבים", ו"לילה בחוף אכזיב", ששולב גם בסרט "דליה והמלחים" שבו השתתפה השלישייה. באותה שנה יצאה לפריז עם בתה. שם כתבה שירים ששיקפו השפעות שאנסונייריות בולטות, כמו "העיר באפור" (שנכתב עבור שלישיית גשר הירקון), וכתבה נוסח עברי לשירים צרפתיים כמו "אילו ציפורים" (של ז'אן פייר קאלבה וז'אן ברוסול), "שלגיה" (גי ביאר) ו"אין אהבות שמחות" (ז'ורז' ברסנס), שאת חלקם הגדול ביצע יוסי בנאי.
לאחר שובה לישראל פנה אליה ב-1966 המפיק אשר חבקין והציע לה להקים רביעיית בנות.
שמר הקימה את "האחיות שמר" שכללה את דינה גולן, דליה אורן, אמנה גולדשטיין ורותי ביקל.
בתיה שטראוס שימשה כמנהלת מוזיקלית. התוכנית שהעלתה הרביעייה כללה את "בגני" ("בגני נטעתיך"), "זמר" ("לך ועליך") ו"שירו של אבא", אך הרביעייה נכשלה כלכלית והתפרקה.