stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שואן דיו
עבודות

לאורך כל הקריירה שלו היה שואן דיו ידוע כמשורר רומנטי, "המשורר הגדול ביותר בין המשוררים החדשים", ו"מלך שירי האהבה" (הוא עצמו העניק למשוררת הו שואן הונג (אנ') את הכינוי "מלכת שירת צ'ו נום (אנ')").
הוא היה חבר בתנועה הספרותית Tự Lực Văn Đoàn (התנועה הספרותית של העצמאות) ואחד ממנהיגי תנועת Thơ Mới (מילולית: שירה חדשה). עבודות ייצוגיות שכתב בתקופה זו כוללות: Thơ Thơ (שיר שירה, 1938), Gửi Hương Cho Gió (בושם מתנדף עם הרוח, 1945), והסיפור הקצר Phấn Thông Vàng (אבקת אורן הזהב, 1939).
אוספי השירה שלו Thơ thơ ו- Gửi hương cho gió נחשבים ליצירות המופת שלו. הם מהללים אהבה, חיים, אושר ואהבת חיים. בכך הוא גם מהלל את הנעורים, האביב והטבע כערש האהבה. הוא גם התאבל על הזמן שחלף, על מצוקת החיים והראה צימאון לחיי נצח.
עבודותיו נלמדות לעיתים קרובות על ידי תלמידי בתי ספר תיכוניים בווייטנאם. רחוב בהאנוי הבירה הווייטנאמית נקרא על שמו.
הערות שוליים

↑  Famous Vietnamese poet (Huy Cận) dies at 86 (2005-02-20). Thanh Niên News. Retrieved on 2007-04-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810613646605606  BnF: cb12079330t (data)  ISNI: 0000 0003 6850 7679  LCCN: n82027738  NKC: xx0304038  SUDOC: 029096421  VIAF: 30876498   WorldCat (עם VIAF): 30876498 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שואן דיו".
תומאס ברודי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בנובמבר 1903 בלינגהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1 בספטמבר 1993 (בגיל 89) בייסינגסטוק, בריטניה בריטניה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  אוניברסיטת דרהאם 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1926–1957 (כ־31 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הבריגדה ההודית ה-14 מפקד הבריגדה האווירית ה-14 מפקד הבריגדה ה-29 מפקד הדיוויזיה ה-1
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה מלחמת קוריאה
 עיטורים
   מסדר האמבט (עמית)  מסדר האימפריה הבריטית (מפקד)   אות השירות המצוין  לגיון ההצטיינות (מפקד)   כוכב הכסף (2)
 
תומאס ברודי (באנגלית: Thomas Brodie; 20 בנובמבר 1903 - 1 בספטמבר 1993) היה מייג'ור גנרל בצבא בריטניה אשר לחם במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

ברודי נולד בעיר בלינגהאם, שבמחוז נורת'מברלנד. הוא למד באוניברסיטת דרהאם, ובשנת 1924 השלים תואר ראשון. ב-3 בפברואר 1926 התגייס לצבא בריטניה, והוצב כלוטננט שני ברגימנט צ'שר. במאי 1936 כבר החזיק בדרגת קפטן, ומונה לשליש הרגימנט. החל מספטמבר 1939 שימש כמדריך במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

בשנתיים הראשונות של מלחמת העולם השנייה היה ברודי מדריך במכללה המלכותית, ובאפריל 1941 קודם לדרגת מייג'ור. ב-23 במרץ 1942 קודם לדרגת לוטננט קולונל, וקיבל פיקוד על הגדוד השני ברגימנט מנצ'סטר. ב-31 ביולי 1943 הועלה לדרגת קולונל, וב-6 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת בריגדיר וקיבל פיקוד על הבריגדה ה-14. הבריגדה שלו נשלחה להודו הבריטית ונלחמה שם בצבא היפני הקיסרי כחלק מהמערכה על בורמה. הבריגדה עברה אימון כבריגדת צ'ינדיטים בידי אורד צ'ארלס וינגייט, ונכללה במסגרת הדיוויזיה ה-3 שתחת פיקודו. הבריגדה השתתפה במבצע יום חמישי, וב-1 בנובמבר 1944 הפכה להיות הבריגדה האווירית ה-14.
עם סיום המלחמה ב-1945 הוחזר חזרה לדרגת לוטננט קולונל, וב-22 במאי 1947 הועלה שוב לדרגת קולונל וקיבל פיקוד על הגדוד ה-1 ברגימנט צ'שר. בין 1947–1948 הוצב במנדט הבריטי, וניתנה לו דרגת מפקד במסדר האימפריה הבריטית. ב-1951 נשלח להילחם במלחמת קוריאה, וקיבל פיקוד על הבריגדה ה-29. הא השתתף בקרב השלישי על סיאול ובקרב על נהר אימג'יאן. על חלקו בקרבות לו ניתנו אלו אות השירות המצוין, וכן דרגת מפקד בלגיון ההצטיינות ושני כוכבי כסף מטעם ארצות הברית. ב-25 בספטמבר ניתנה לו דרגה זמנית של מייג'ור גנרל, וב-20 באוקטובר ניתנה לו דרגה קבועה של בריגדיר. עוד באותה שנה הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-1 אשר בסיסה היה במזרח התיכון, וב-15 באוגוסט 1953 הפכה דרגת המייג'ור גנרל שלו לקבועה. ב-1 בינואר 1957 הוא פרש מהצבא.
ביוגרפיה > אחריתו

לאחר פרישתו היה ברודי חבר בקבוצת לחץ בעלת נטיות ימניות. הוא נפטר בביתו שבעיר בייסינגסטוק במחוז המפשייר ב-1 בספטמבר 1993 בגיל 89.
ב-1938 הוא נישא לג'יין מרגרט צ'פמן ווקר, אשר ילדה לו שלושה בנים ובת. היא נפטרה ב-1992, שנה אחת לפניו.
תהילים קמ"ח

הללו את ה' מן השמים הוא המזמור ה-148 בספר תהילים. אחד מחמשת מזמורי התהילה החותמים את ספר תהילים, ומשמשים כעיקרם של פסוקי דזמרא.
במזמור מונה המשורר את כל הנבראים בשמים ובארץ, וקורא להם, תוך האנשתם, להלל את שם ה'.
הקריאה: "הַלְלוּ" (לרבות בסיומת "הַלְלוּהוּ" או "הללויה") מופיעה בפרק עשר פעמים. המזמור הוא אחד מעשרה מזמורים הפותחים בקריאה להלל את ה', 'הַלְלוּ-יָהּ'.
תוכן המזמור

במזמור שני בתים. הבית הראשון (פסוקים א'–ו') מונה את ברואי השמיים, ובאנאפורה – חזרה על הביטוי "הַלְלוּהוּ" בראש כל ביטוי – קורא להם להלל את ה' על שברא אותם נצחיים ולא ישתנו.
הבית השני (פסוקים ז'–י"ד) קורא לברואים שבארץ – מהים אל הדומם הצומח והחי והאדם, על ריבויים ועל הניגודים שביניהם – להלל את ה' על נשגבותו הבלעדית.
קישורו של הסיום – ”וַיָּרֶם קֶרֶן לְעַמּוֹ תְּהִלָּה לְכָל חֲסִידָיו לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל עַם קְרֹבוֹ” – אל המזמור – קשה, והמפרשים ביארו אותו בדרכים שונות:
חלק מהחוקרים ראו בפסוק זה הוספה מאוחרת למזמור
יש שפירשו שעל כל ברואי הארץ להלל את ה' על שברך את ישראל, וברכתם של ישראל היא ברכה לכל העולם
יש שפרשו שבניגוד לשאר הנבראים, ישראל יכולים להלל את ה' כמו גרמי השמיים - על שעשה אותם נצחיים.
פירוש נוסף הוא שהמזמור מכוון לעת הגאולה, אז יתברר שנשגב שמו של ה' לבדו על ידי גאולת עמו והרמת קרנם
המזמור חותם כעין הפתיחה - ”הללויה”.
מקורות השראה

ישנו קשר בין המזמור לבין תיאור בריאת העולם בספר בראשית. החל בביטוי ”כִּי הוּא צִוָּה וְנִבְרָאוּ”, וכן בתיאור בריות כמו ”הַמַּיִם אֲשֶׁר מֵעַל הַשָּׁמָיִם”, ”תַּנִּינִים”, ”בְּהֵמָה, רֶמֶשׂ וְצִפּוֹר כָּנָף”. חוקרים רבים השוו את רשימת כל הברואים ביקום ליצירות אחרות של המזרח הקדום, למשל האונומסטיקון של אמנופה.
בליטורגיה > ביהדות

המזמור נאמר בכל יום כחלק מפסוקי דזמרא. לדעת רש"י, מזמור זה, יחד עם תהילים ק"נ, הם ה"הלל שבכל יום" שבפסוקי דזמרא. עקב דברי רש"י אלו, נפסק כי המאחר לבית הכנסת ואינו יכול להספיק לומר את כל פסוקי דזמרא, יאמר מזמורים אלה לפני שיוסיף את שאר המזמורים.
פסוקים י"ג–י"ד נאמרים בעת החזרת ספר התורה לארון. זאת כדי לומר שאנחנו משבחים את הקב"ה לבדו, ולא משתחווים לתורה מצד עצמה. ומשבחים את הקב"ה על שהוא הרים קרן לעמו כשנתן להם תורה.
חציו הראשון של המזמור, העוסק בקריאה למצויים בשמים להלל את ה', נאמר בעת שמתבוננים בשמים, לפני ברכת לבנה וברכת החמה.
בתרבות

על המילים בפסוק "הללו את השם מן השמים, הללהו במרומים, הללהו כל מלאכיו, הללהו כל צבאיו" - שיר של זאנוויל ויינבגר באלבומו מן השמים (2021).
לבדו - שיר של אוהד מושקוביץ באלבום בשעה טובה, לחן עיבוד והפקה מוזיקלית של אלי קליין ואיצי ברי.
הערות שוליים

↑  ראו על כך בנתיבות עולם למהר"ל מפראג נתיב העבודה פרק ו.
↑  תהילים ק"ו, קי"א-קי"ג, קל"ה, קמ"ו-ק"נ
↑  אנציקלופדיה עולם התנ"ך
↑  רש"ר הירש
↑  אבן עזרא, דעת מקרא, אנציקלופדיה עולם התנ"ך
↑  כפי שנאמר בישעיהו ב, יא - "וְנִשְׂגַּב ה' לְבַדּוֹ בַּיּוֹם הַהוּא"
↑  רד"ק, ספורנו
↑  אנציקלופדיה עולם התנ"ך
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ח, עמוד ב', ד"ה פסוקי דזמרא
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן נ"ב.
↑  מטה משה סימן רנ"ו
↑   לבדו, בביצוע אוהד מושקוביץ, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 4:00)
תהילים קמ"ט

תהילים קמ"ט הוא המזמור ה-149 בספר תהילים.  המזמור הוא אחד מעשרה מזמורים הפותחים בקריאה להלל את ה': 'הַלְלוּ-יָהּ'.
תוכן המזמור ומבנהו

בעל המזמור מזמין את הקהל להלל ולשבח את ה' אשר מבדיל בין עם ישראל, חסידיו של ה' לבין הגויים. ה' מבקש בטובת עם ישראל אשר מכונים במזמור "עֲנָוִים" אלה אשר נאנקים תחת עול זרים. האל מסופר במזמור, מושיע את עמו והם יוצאים שידיהם על העליונה וכובלים את האויב ששבה אותם. אמנם זהו שיר ניצחון, אך אין הכתוב מוסר מידע אודות איזו מלחמה שר המשורר. שני חלקי המזמור מוקפים במבנה מעטפת: המילים "שִׁירוּ" ו"תְּהִלָּתוֹ" יוצרות מסגרת בפתיחתו של חלקו הראשון והמילים הנרדפות להן, "יְהַלְלוּ" "ויְזַמְּרוּ", חותמות את חלק זה. בפתיחת חלקו השני יוצרות המילים "יְפָאֵר" בפסוק ד', ו"בְּכָבוֹד" בפסוק ה את המסגרת בפתיחת החלק השני והמעטפת נחתמת במילה "הָדָר". השורשים "פאר" ו"הדר" מופיעים לעיתים כצמד במקרא.
תוכן המזמור ומבנהו > חלוקת המזמור

יש הנוהגים לחלק את המזמור כך:
| פסוקים | כותרת |
| --- | --- |
א' - ד': קריאה לעם ישראל להלל ולשבח את ה'
ה' - ט': הסיבה לקריאה לעם ישראל להלל ולשבח את ה': תיאור המלחמה, ניצחון עם ישראל בעזרת ה' ותבוסת האויב
המזמור בליטורגיה

המזמור נאמר בכל יום כחלק מפסוקי דזמרא בכל יום.
המזמור בתרבות

חסידים - לחן של הרשי ויינברגר, ביצוע של אהרלה סמט ויהושע ברקו, באלבום לחיים חסידים. גרסת כיסוי לשיר בוצעה באלבום פרויקט X של יוחי בריסקמן בביצוע ארי היל ואלי מרקוס.
הערות שוליים

↑  המזמורים הם: תהילים ק"ו, קי"א-קי"ג, קל"ה, קמ"ו-ק"נ
↑  אביגדור הורוויץ, עולם התנ"ך: תהלים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1995, עמ' 278-277
↑  אביגדור הורוויץ, עולם התנ"ך: תהלים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1995, עמ' 278
שקע יפן

שקע יפן במערך הלוחות בצפון-מערב האוקיינוס השקט
מבנה קשת איים
הדפס אוקיו-אה של התפרצות הר הגעש בנדאי בשנת 1888
שקע יפן הוא שקע אוקייני ממזרח לחלקו הצפוני של האי הונשו ביפן, בשוליים הצפון-מערביים של האוקיינוס השקט. השקע הוא חלק ממערכת שקעים בשולי טבעת האש. מצפון הוא מתחבר לשקע קוריל-קמצ'טקה, ומדרום – באמצעות שקע איזו-בונין (נקרא גם "שקע איזו-אוגסאוורה"), לשקע מריאנה. אורכו של השקע כ-800 ק"מ ועומקו המרבי כ-9,000 מטרים.
גאולוגיה

שקע יפן הוא חלק מאזור הפחתה בו נוחת הלוח הפסיפי אל מתחת ללוח אוחוצק, והוא נוצר כתוצאה מכיפוף בלוח הנוחת. שקעים מסוג זה מצויים בקדמת קשת איים, דוגמת זו המרכיבה את איי יפן.
גאולוגיה > סייסמולוגיה

בנקודת החיבור של שקע יפן לשקע איזו-בונין מצוי צומת משולש בו נפגשים שלושה לוחות טקטוניים: לוח אוחוצק, הלוח הפיליפיני והלוח הפסיפי.
הפעילות הטקטונית בצומת משולש זה אחראית להתרחשות רעידות אדמה רבות ותכופות בצפון יפן, בהן רעידת האדמה בסנדאי בשנת 2011 שדורגה כ-9.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט וגלי הצונאמי שנוצרו בעקבותיה.
גאולוגיה > געשיות

האיים הגעשיים של הקשת נוצרו כתוצאה מהתכה של סלעי הליתוספירה, הפיכתם למאגמה ופליטתם מבעד להרי געש. התכה זו מזינה את הגעשיות של צפון האי הונשו, למשל את ההתפרצות הר הגעש בנדאי במהלך 50,000 השנים מאז היווצרו ועד התפרצותו האחרונה בשנת 1888.
צלילה

ב-15 ביולי 1962 צלל צוות מחקר צרפתי לעומק שקע יפן. צלילה זו הייתה שנייה בעומקה לזו של דון וולש וז'ק פיקרד ב-23 בינואר 1960 לתהום צ'לנג'ר בשקע מריאנה.
באוקטובר 2008 צלל צוות יפני ואנגלי לעומק של 7.7 ק"מ וגילה דגים ממין Pseudoliparis amblystomopsis, הנחשבים לדגים החיים בעומק הרב ביותר באוקיינוס.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
טקטוניקת הלוחות
התפרצות געשית
רעידת אדמה
הערות שוליים

↑  מיקום חלק מהשקעים מבוסס על מפה זו
↑  צומת משולש – נקודת מפגש המשותפת לשלושה לוחות טקטוניים, ר' מילון המונחים של האוניברסיטה הפתוחה
↑  הר הגעש בנדאי באתר Global Volcanism Program
↑  כתבה מ-16 ביולי 1962 ב"The Spokesman-Review"
↑  'Deepest ever' living fish filmed באתר ה-BBC
| טקטוניקת הלוחות |
| --- | --- | --- |
| לוחות | הלוח הערבי • הלוח האפריקאי • הלוח האירואסייתי • הלוח הלבנטיני • הלוח האנטולי • הלוח ההודי • הלוח האוסטרלי • הלוח האנטארקטי • הלוח הצפון-אמריקאי • הלוח הדרום-אמריקאי • הלוח הפסיפי • הלוח הקריבי • לוח סקוטיה • לוח נסקה • לוח קוקוס  • לוח גורדה • לוח חואן דה פוקה • הלוח הפיליפיני • הלוח האדריאטי • לוח אוחוצק • לוח אוקינאווה • הלוח האמורי • לוח יאנגצה |  |
| העתקים ובקעים | הבקע הסורי-אפריקני • העתק סן אנדראס • העתק המלכה שארלוט • ההעתק הצפון אנטולי • ההעתק המזרח אנטולי  • משולש עפר • הרכס המרכז-אטלנטי |  |
| שקעים אוקייניים | שקע טונגה • שקע מריאנה • שקע קוריל-קמצ'טקה • שקע יפן • שקע ננקאי • שקע אוקינאווה • שקע ריוקיו |  |
תהילים קמ"ז

תהילים קמ"ז הוא המזמור ה-147 בספר תהילים. מזמור זה מהלל ומשבח את ה'. בלטינית נקרא המזמור "Lauda Jerusalem Dominum".
מבנה המזמור

המזמור נחלק לשלושה חלקים. כל חלק פותח בבקשה להלל ולשבח את ה'. בחלקו הראשון בפסוקים א'-ו' משבח המשורר את ה' על כוחו ושלטון הצדק שהוא משליט בעולם. חלקו השני בפסוקים ז'-י"א דן בהשגחה ובחסד ה'. בחלק השלישי מתוארת תהילת וברכת ירושלים ובקשה מירושלים ומציון לשבח את ה'. אלה מלווים בירידת גשמים שבשני הפסוקים האחרונים מתווסף תיאור מתן תורה לעמו ישראל.
בתרגומי התנ"ך השבעים והוולגטה נחלק המזמור לשניים: חלק ראשון פס' א'-י"א והחלק השני מפסוק י"ב עד סופו. למזמור זה מבנה קוצנטרי שבמרכזו הרעיון המרכזי.
תוכן המזמור

בעל המזמור מדגיש את הזווית הלאומית. הוא מתאר את מעשי החסד של ה' (פסוקים: ג', ו', י"א) אשר ניצבים לצד מעשיו ושלטונו בכוחות הטבע. (פסוקים ד', ח'-ט', ט"ז-י"ח). אלה באים לידי ביטוי בהתגשמות החסדים כלפי עמו ובירתו ירושלים. יש הסוברים כי בפסוקים י"ב- י"ג נמצאת התשובה לחיבור המזמור: שיקום העיר.
בתרבות

את פסוקים י"ב-י"ג הלחין אביהו מדינה. את השיר "שבחי ירושלים" ביצעו מיטב זמרי ארצנו בהם, דקלון, יזהר כהן, יהורם גאון ולהקת הדג נחש. ידוע גם ביצועה של הזמרת היווניה גליקריה. יצירות קלאסיות בהשראת המזמור נכתבו על ידי מונטוורדי ואנטוניו ויוואלדי.
בתרבות > במוזיקה החסידית

בונה ירושלים - שלומי גרטנר לחן של פינקי ובר.
בונה ירושלים - משה קליין באלבום ניצוץ יהודי.
בונה ירושלים - שרולי ונתנאל
גבורת הסוס - פיני איינהורן, בלחן של אלי קליין, ועיבוד של אלי קליין ואיצי ברי.
לקריאה נוספת

עולם התנ"ך, תהילים ב', עמ' 273. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
הערות שוליים

↑  עמוס חכם, תהילים, ירושלים, מוסד הרב קוק, תש"ן, ע"מ תקפ"ה-תקפ"ו
↑  משה גרסיאל, תהילים, תל אביב, דוידזון עתי, 1995, עמ' 273
↑  שמאי גלנדר, החוויה הדתית במזמורי תהלים, ירושלים, מוסד ביאליק, תשע"ג, עמ' 119
↑  שבחי ירושלים לחן: אביהו מדינה, מילים: מן התפילה אתר שירונט
↑  בונה ירושלים, שלומי גרטנר באתר יוטיוב.
↑  בונה ירושלים משה קליין באתר יוטיוב.
↑  בונה ירושלים, שרולי ונתנאל באתר יוטיוב.
↑   גבורת הסוס, בביצוע פיני איינהורן, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:54), 26 בפברואר, 2020
שואיצ'י יוקוי

| --- | --- |

 לידה:  31 במרץ 1915 Saori, אאיצ'י, האימפריה היפנית 
 פטירה:  22 בספטמבר 1997 (בגיל 82) נגויה, יפן 
 מדינה:  האימפריה היפנית, יפן 
 בן או בת זוג:  מינוקו יוקוי 
 השתייכות:  הצבא היפני הקיסרי 
 תקופת הפעילות:  1941–1972 (כ־31 שנים)
 דרגה:  סרג'נט (דרגה) 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה הקרב על גואם (1944)
 עיטורים
 מסדר השמש העולה 
 
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
שואיצ'י יוקוי (מיפנית: 横井 庄; נולד ב-31 במרץ 1915 - 22 בספטמבר 1997) היה חייל בדרגת סמל בצבא הקיסרי היפני, שנלחם במלחמת העולם השנייה, היה חלק של הנאחזים היפנים וסירב להיכנע עד לשנת 1972 - כעשרים ושבע שנים לאחר סיום המלחמה וכניעת צבא יפן. יוקוי היה אחד מאחרוני הלוחמים במלחמת העולם השנייה שקיבלו עליהם את הוראת הפסקת האש.
תקופת המלחמה והמסתור

יוקוי התגייס לצבא הקיסרי היפני בשנת 1941. בתחילה שירת בחטיבת החי"ר ה-29 במנצ'וקוו, ובשנת 1943 הוא הועבר לגדוד 38 של איי מריאנה והגיע לגואם בפברואר 1943. בשנת 1944, כאשר הכוחות האמריקנים שחררו את האי, ירד יוקוי למחתרת יחד עם עשרה חיילים יפנים נוספים. שבעה מהחיילים עזבו לאחר תקופה קצרה, אך יוקי ושניים מחבריו נותרו יחד. מאוחר יותר נפרדו השלושה זה מזה והמשיכו בביקורים הדדיים עד שנת 1964 בערך, אז מצא יוקי את חבריו מתים - ככל הנראה מרעב. מאז ועד לשנת 1972 - תקופה של כשמונה שנים, הוא חי לבדו, התגורר במרבית התקופה במערה והתקיים מצייד. הוא השתמש בצמחים מקומיים לייצור בגדים, כלים, מצעים וכלי אחסון.
הכניעה

בערב ה-24 בינואר 1972 התגלה יוקוי בג'ונגל על גדות הנהר סמוך לכפר טאלופופו (אנ') שבדרום האי גואם על ידי שני גברים מקומיים שהגיעו לבדוק את מלכודות החסילונים שלהם, ובתחילה סברו כי מדובר בתושב הכפר. עם שובו ליפן אמר יוקוי שהוא "נבוך מאוד מכך שחזר בחיים", מילים שהפכו מאוחר יותר לאימרה יפנית פופולרית.
יוקוי היה אחד משלושת הלוחמים האחרונים שהסכימו לקבל את הפסקת האש שנחתמה עם בעלות הברית. שנתיים לאחר חזרתו, נמצאו ונכנעו שני חיילים נוספים - היראו אונודה וטראו נקמורה.
ראו גם

היראו אונודה
טראו נקמורה
הערות שוליים

↑  Shoichi Yokoi - Last Japanese WWII Straggler on Guam, באתר The Official Guam Website
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296269505171  BnF: cb16250846w (data)  CiNii: DA1002235X  ISNI: 0000 0001 0778 8505  LCCN: no89011977  NDL: 00096041  NTA: 318117363  SUDOC: 133038203  VIAF: 26620557   WorldCat (עם VIAF): 26620557
תיילוקוסמיים

| תיילוקוסמיים |
| --- | --- |
 שחזור של Thylacosmilus atrox
תקופה
תחילת מיוקן-סוף פליוקן 21–3 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ספרסודונטה
משפחה:: תיילוקוסמיים
שם מדעי
 Thylacosmilidae

תיילוקוסמיים (שם מדעי: Thylacosmilidae) היא משפחה של יונקי כיס נכחדים בני הסדרה ספרסודונטה ממוצא נאוטרופי ששלטו בנופי אמריקה הדרומית בין תחילת המיוקן עד לסוף הפליוקן לפני 3–21 מיליון שנה מהיום.
בני משפחה זו נראו דומים מעט לחתולים השנחרבים שהיו בעלי ניבי חרב כמותם. עם זאת מבדיקה של מבנה השלד נראה שהם היו קרובים יותר לקנגורו ולוומבט מלחתולים. הם מילאו את גומחת טורפי-העל של אמריקה הדרומית לצד עופות האימה וניזונו בעזרת ניביהם הגדולים בעלי הנדנים מטרף גדול ואיטי כמו המקרוקניה. בשביל לנשוך בעוצמה הם השתמשו בשרירי צוואר גדולים מאוד.
הם נכחדו לאחר ההחלפה האמריקאית הגדולה אשר הביאה לאמריקה טורפים מפותחים יותר כמו הסמילודון או דוביים גדולים ומיני טרף מהירים מדי. כמו כן ייתכן שהם נפגעו מהידלדלות הטרף הטבעי שלהם שאולי נכחד.
סוגים

אנכליסיכטיס (Anachlysictis)
Patagosmilus
תיילקוסמילוס (Thylacosmilus)
תאחיזה לכרומוזומי מין

תאחיזה לכרומוזומי מין (באנגלית: Sex linkage – "תאחיזה מינית") מתארת את הדפוסים הספציפיים של הורשה וביטוי של גנים כאשר מוטציה גנטית (אלל) נמצאת על כרומוזום מין (אלוזום) ולא על כרומוזום שאינו כרומוזום מין (אוטוזום). בבני אדם, הדפוסים הללו מכונים הורשה רצסיבית בתאחיזה לכרומוזום X, הורשה דומיננטית בתאחיזה לכרומוזום X, והורשה בתאחיזה לכרומוזום Y. בשלושת הדפוסים הללו, ההורשה והביטוי של הגנים משתנים בהתאם לזוויג של ההורה ושל הצאצא. זה הופך אותם לשונים מיחסי הדומיננטיות והרצסיביות של גנים שנמצאים על כרומוזומים אוטוזומיים.
המילה תאחיזה משמשת, בין היתר, לתיאור הקשר בין גן לכרומוזום. כל גן שנמצא על כרומוזום מסוים נקרא גן בתאחיזה לאותו כרומוזום. לדוגמה, גן שיושב על כרומוזום X נקרא "גן בתאחיזה לכרומוזום X", או בקיצור – "גן בתאחיזה ל-X".
יש הרבה יותר מחלות בתאחיזה ל-X מאשר בתאחיזה ל-Y, מפני שיש לבני אדם פי כמה יותר גנים בכרומוזום X מאשר בכרומוזום Y. רק נקבות יכולות להיות נשאיות של מחלות בתאחיזה ל-X; זכרים תמיד נפגעים מכל מחלה על כרומוזום X, כי אין להם כרומוזום X נוסף ובו עותק תקין של הגן. ולכן, מחלות רצסיביות בתאחיזה ל-X מופיעות בגברים לעיתים הרבה יותר תכופות מאשר בנשים.
אצל בעלי חיים שמשתמשים במנגנוני קביעת מין (אנ') ששונים מ-XY (אנ'), יש דפוסי הורשה שונים. לדוגמה, במנגנון קביעת המין ZW (אנ') שבו משתמשות ציפורים, הדפוסים הפוכים מאשר ביונקים, משום שהזכר הוא הזוויג ההומוגמטי (ZZ) בעוד שהנקבה היא הטרוגמטית (אנ') (ZW).
רקע

ליצורים המקיימים רבייה מינית, כאשר יש הפרדה לשני זוויגים שונים (ישנם זכרים וישנן נקבות, והם לא יכולים להפוך להיות הזוויג השני; בניגוד להרמאפרודיטיות שיצור אחד הוא "גם זכר וגם נקבה"), בדרך כלל לכל זוויג יש מערך כרומוזומים קצת שונה. הכרומוזומים שמופעיהם בשני הזוויגים שונה, הם אלה שקובעים את מין הזוויג (זכר או נקבה) והם קרויים כרומוזומי זוויג או כרומוזומי מין. באדם, לדוגמה, כרומוזומי המין הם כרומוזומי X ו-Y, כאשר לזכר יש XY ולנקבה XX.
כאשר גן מסוים נמצא בתאחיזה לכרומוזום מין – תאחיזה הקרויה גם "תאחיזה מינית" – הדבר יוצר הבדל בביטוי של האללים השונים של הגן בין זכרים ונקבות, ובמיוחד בביטוי של אללים רצסיביים. לשם הפשטות, נתייחס למערך הכרומוזומים באדם, למרות שבמינים מסוימים אחרים הוא שונה.
הורשה רצסיבית בתאחיזה לכרומוזום X

כאשר גן נמצא על כרומוזום X, מתקיים דגם הורשה שאינו תואם את חוקי מנדל – זכרים מושפעים מאללים רצסיביים (שרבים מהם פגומים וגורמי מחלות) יותר מאשר נקבות. הגורם לכך הוא שבקריוטיפ בעל שני כרומוזומי XX (נקבות) עשוי להתקיים אלל דומיננטי שימסך את השפעת האלל הרצסיבי (מצב של "נשא" תסמונת, הטרוזיגוט), ואילו בקריוטיפ בעל כרומוזום X יחיד (זכרים), אין מיסוך מסוג זה ולפיכך הם מושפעים מהאלל הרצסיבי בשכיחות גבוהה בצורה משמעותית (מצב של "חולה" בתסמונת, הומוזיגוט).
מכיוון שזכרים מקבלים את כרומוזום X מאימם, אִם האֵם היא נשאית לאלל רצסיבי בכרומוזום X, יש להם סיכוי של 50% ללקות בתסמונת המקושרת לגן זה. זהו תרחיש נפוץ יחסית. לאב אין כל השפעה על הורשת התכונות האחוזות ב-X לבניו.
מכיוון שדרושים שני אללים רצסיביים על מנת לבטא תכונה רצסיבית אצל נקבות, לא די בכך שאימהות יהיו נשאיות לאלל הרצסיבי, אלא בנוסף על אביהן להיות במצב "חולה" על מנת שיהיו בעלות סיכוי של 50% ללקות בתסמונת המקושרת לגן זה. זהו תרחיש נדיר יחסית.
אב "חולה" לא יוריש את התסמונת לבניו וכל בנותיו תהיינה נשאיות לכל הפחות.
לפיכך, בעץ משפחתי עם מחלה בהורשה רצסיבית בתאחיזה ל-X נצפה לראות את המאפיינים הבאים:
אם האם נשאית, לבנים סיכוי של 50% לחלות, ולבנות סיכוי של 50% להיות נשאיות.
אם האב חולה, כל הבנות נשאיות והבנים לא יושפעו.
אם האב חולה, והאם נשאית, לבנות יש סיכוי של 50% לחלות.
זכרים מבטאים את המחלה במידה ניכרת יותר מנקבות.
תכונה נדירה במשפחה.
דוגמאות למחלות כאלו הן עיוורון צבעים, המופיליה וחסך נוגדנים מולד.
הורשה דומיננטית בתאחיזה לכרומוזום X

בעץ משפחתי עם מחלה בהורשה של אלל דומיננטי בתאחיזה ל-X נצפה לראות את המאפיינים הבאים:
אם האב חולה, כל הבנות יהיו חולות גם כן והבנים לא יושפעו.
אם האם חולה, לבנים ולבנות סיכוי של 50% לחלות.
זכרים ונקבות מבטאים את המחלה במידה שווה.
תכונה שכיחה במשפחה.
לעיתים הזכרים אינם שורדים (מופלים בשלבים מוקדמים של ההיריון) והמחלה מתבטאת רק בנקבות.
מחלות אלה מתאפיינות בדרגת חומרה קלה יותר אצל נקבות, כתוצאה מתופעה ייחודית לנקבות המכונה השתקה של כרומוזום X. בכל תא בגוף הנקבה, פעיל למעשה רק כרומוזום X אחד. השתקת כרומוזום ה-X גם מאפשרת לעוברים ממין נקבה להישאר בחיים במקרה של מוטציה חמורה בתאחיזה לכרומוזום X, שגורמת להפלתם של העוברים הזכרים.
דוגמאות למחלות כאלו הן תסמונת רט, תסמונת ה-X השביר, Incontinentia pigmenti (NEMO).
הורשה בתאחיזה לכרומוזום Y

כאשר גן נמצא על כרומוזום Y (כרומוזום המין שמופיע רק בזוויג מסוים אחד), הוא יתבטא רק בזוויג זה. ביונקים ובאדם בפרט, הגן יתבטא בזכרים בלבד. גנים אלו הם הגורם העיקרי שגורם המבדיל בין הזוויגים (דו-צורתיות זוויגית)[דרוש מקור]. אם התרחשה מוטציה באחד הגנים בכרומוזום זה, ויצרה אלל חדש שגורם למחלה מסוימת, רק הפרטים בזוויג זה יחלו במחלה, ויעבירו אותה לכל צאצאיהם בני אותו זוויג.
בנוסף, בקריוטיפ תקין בו קיים כרומוזום Y יחיד, לא מתקיימים יחסי דומיננטיות (המיזיגוטיות).
לפיכך, בהורשה בתאחיזה ל-Y של זכר נורמלי (XY) נצפה לראות את המאפיינים הבאים:
אם האב חולה, כל הבנים חולים והבנות לא יושפעו.
בתסמונת ה-Y הכפול (XYY) הנדירה, כן יתקיימו יחסי דומיננטיות, ורק 50% מהבנים לאב חולה יושפעו.
לפיכך, בהורשה בתאחיזה ל-Y של זכר עם תסמונת ה-Y הכפול (XYY) נצפה לראות את המאפיינים הבאים:
אם האב נשא, לבנים סיכוי של 50% לחלות והבנות לא יושפעו.
ראו גם

תורשה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533896705171  LCCN: sh85120653 
הורשה רצסיבית בתאחיזה ל-X
הורשה דומיננטית בתאחיזה ל-X
Y-linked inheritance
שמות של מספרים לא מוגדרים

בשפות רבות קיימות מילים המשמשות לציון מספרים שערכם לא ידוע, לרוב מספרים גדולים מאוד.
מילים אלו נחשבות כסלנג, והשימוש בהן הוא לרוב הומוריסטי או ילדותי, ונובע כשהדובר לא יודע את המספר המדויק או רוצה להשתמש בהגזמה למטרות רטוריות.
שמות של מספרים לא מוגדרים > שמות נפוצים בשפה העברית

שמות המספר בעברית של מספרים בסדר גודל של אלפים בודדים מורכבים ממנייה של מספר האלפים. לדוגמה, שם המספר 3,000 הוא "שלושת אלפים". מכיוון שמספר האלפים מופיע בצורת נסמך, מופיעה בסופו האות ת', ולכן המספרים האלה מסתיימים תמיד ב"ת'אלפים".
סיומת זו מצטרפת בשפה המדוברת לכמתים לא קיימים (למשל "מלאן-ת'אלפים"), וכן למספרים קיימים, לרוב בסדר גודל גדול (למשל "מיליון-ת'אלפים").
בנוסף למילים שמקור דרך תצורתן בעברית, יש שימוש מצומצם בשמות מספרים לא מוגדרים המגיעים מאנגלית, כגון "זיליון" (zillion) - שזהו שימוש באות זי (Z) שהיא האות האחרונה עם הסיומת ליון המקובלת למספרים גדולים (מיליון, ביליון, טריליון והלאה) מה שמבטא אין סוף, שימוש זה מוטעה בקו המנחה שלו שכן פירוש המספרים הגדולים הוא קידומות למספרים בלטינית ולא מתבסס על סדר הA,B.
שמות של מספרים לא מוגדרים > שמות בשפות אחרות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

מספרים גדולים
יחידות מידה לא-תקניות
שואיצ'י גונדה

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
שואיצ'י גונדה (ביפנית: 権田 修一; נולד ב-3 במרץ 1989 בטוקיו שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת השוער בקבוצת שימיזו אס-פולס מליגת העל היפנית ובנבחרת יפן.
קריירת מועדונים

גונדה גדל במחלקת הנוער של טוקיו. הוא ערך 203 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, רובן במסגרת ליגת העל היפנית.
ב-9 בינואר 2016 הושאל גונדה למשך שנה להורן, עמה שיחק בליגות הנמוכות באוסטריה. הוא ערך 17 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-6 בפברואר 2017 חתם גונדה בסגאן טוסו מליגת העל היפנית. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 67 הופעות ליגה.
ב-29 בינואר 2019 חתם גונדה בפורטימוננסה מליגת העל הפורטוגלית. ב-17 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לספורטינג בראגה במסגרת המחזור ה-34 בליגה לעונת 2018/2019. בסך הכל ערך 15 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-2 בינואר 2021 הושאל גונדה למשך שנה לשימיזו אס-פולס מליגת העל היפנית. ב-9 בינואר 2022 חתם על חוזה קבוע במועדון.
קריירה בינלאומית

ב-6 בינואר 2010 ערך גונדה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בניצחון 3-2 על נבחרת תימן במסגרת מוקדמות גביע אסיה 2011.
הוא היה חלק מסגל נבחרת יפן בטורניר גביע אסיה 2011, בו זכתה נבחרתו, בטורנירים גביע הקונפדרציות 2013, מונדיאל 2014 וגביע אסיה 2019, וכן נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של יפן טורניר הכדורגל באולימפיאדת לונדון (2012).
נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר מונדיאל 2022.
תארים

גביע הקיסר (1): 2011
גביע הליגה היפנית (1): 2009
גביע סורוגה בנק (1): 2010
גביע אסיה (1): 2011