stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי גבון–הודו
יחסי סחר

הסחר הדו-צדדי בין גבון להודו הסתכם ב-142.45 מיליון דולר בשנים 2015–2016, ירידה חדה מ-835.73 מיליון דולר בתקציב הקודם. הודו ייצאה לגבון סחורות בשווי 36.82 מיליון דולר, וייבאה בשווי 105.63 מיליון דולר. הסחורות העיקריות שמייצאת הודו לגבון הן בשר ומוצרי בשר, תרופות, כותנה, ברזל ופלדה. הסחורות העיקריות המיובאות על ידי הודו מגבון הן עץ ומוצרי עץ, עפרות, סיגים ואפר.
ביוני 2010, כרתה בהארטי איירטל עסקה לרכישת פעילות הסלולר של זאין ב-15 מדינות באפריקה, כולל גבון, תמורת 8.97 מיליארד דולר, ברכישה השנייה בגודלה בהודו בחו"ל אחרי העסקה בשווי 13 מיליארד דולר של טאטה סטיל בקנייה של קורוס ב-2007. Bharti Airtel השלימה את הרכישה ב-8 ביוני 2010. Tata Chemicals הודיעה באפריל 2011 כי תשקיע 290 מיליון דולר כדי לרכוש 25.1% מהחברה הסינגפורית Olam International בפרויקט ייצור אוריאה הממוקם ליד עיירת הנמל פורט-ג'נטיל. טאטה הצהירה כי תייצא 25% מסך התוצרת של המפעל להודו. Oil India Ltd. (OIL), בשותפות עם אינדיאן אויל בע"מ, ביצעה חיפושי נפט בשאקטי בלוק, למברלה.‏ OIL גילתה 44 מיליון חביות נפט באתר בשנת 2013.
חברות הודיות כמו Ramky Infrastructure Ltd ו-M3M India Limited זכו בחוזים לפיתוח מגזר התשתיות בגבון.
סיוע חוץ

הודו סיפקה לגבון קו אשראי (LOC) בשווי 14.5 מיליון דולר במרץ 2007 לבניית 300 בתים ושירותים ב-Bikele ליד ליברוויל. LOC נוסף בשווי 67.19 מיליון דולר סופק לשדרוג מתקני השידור של גבון.
גבון הייתה בין 15 המדינות האפריקאיות הראשונות שבהן יישמה הודו את פרויקט הרשת האלקטרונית הפאן אפריקאית. קישוריות טל-חינוך, רפואה טלפונית וקישוריות VVIP הוקמו בליברוויל במסגרת הפרויקט. בוועידת הפורום הראשונה של הודו אפריקה בניו דלהי באפריל 2008, הודו הסכימה להקים מרכז הכשרה מקצועית בגבון כחלק מ"תוכנית פעולה" עם האיחוד האפריקאי.
אזרחי גבון זכאים למלגות במסגרת התוכנית ההודית לשיתוף פעולה טכני וכלכלי והמועצה ההודית ליחסי תרבות. כמה פקידים מגבון קיבלו גם תוכניות הכשרה במסגרת ה-AIFS‏.
יחסי תרבות

שגריר גבון דזירה קומבה חנך את הפסטיבל העולמי הרביעי לעיתונות שנערך באולפני Marwah‏, Noida בפברואר 2016.
נכון לדצמבר 2016, התגוררו בגבון כ-100 הודים. הם עוסקים בעיקר בפרויקטי תשתית, מסחר, יצוא של עצים וגרוטאות מתכת.
נציגויות דיפלומטיות

גבון מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי.
הודו מיוצגת בגבון באמצעות שגרירות בקינשאסה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בליברוויל.
יחסי אירלנד – ארצות הברית

| יחסי אירלנד – ארצות הברית |
| --- | --- |
אירלנד: ארצות הברית


אירלנד: ארצות הברית
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 9,833,517
אוכלוסייה
5,268,332: 345,891,750
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 27,360,935
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 79,103
משטר
רפובליקה פרלמנטרית: רפובליקה נשיאותית פדרלית

יחסי אירלנד–ארצות הברית מתייחסים אל היחסים הבילטרליים וההיסטוריים בין הרפובליקה של אירלנד לארצות הברית של אמריקה.
לדברי הקבינט של ארצות הברית וממשלת אירלנד, היחסים בין שתי המדינות כבר מזמן מבוססים על קשרי אבות וערכים משותפים. מלבד הדיאלוג הרגיל בסוגיות פוליטיות וכלכליות, לממשלותיהן של אירלנד וארצות הברית ישנם חילופי דברים רשמיים בתחומים שונים כדוגמת חינוך והמחקר הרפואי. אירלנד מוכרת רשמית כמדינה נייטרלית באמצעות אי-הזדהות ולפיכך אינה חברה בארגון האמנה הצפון אטלנטית, על אף השתתפותה ביוזמת שותפות לשלום. עם זאת, במקרים רבים אירלנד סיפקה תמיכה שבשתיקה לארצות הברית ולבעלות בריתה.
על פי דו"ח המנהיגות הגלובלית של ארצות הברית לשנת 2012, 67% מהאירים בטחו בהנהגת ארצות הברית תחת ממשל ברק אובמה. היה זה הדירוג הרביעי בגודלו לכל מדינה שנסקרה באירופה.
לפני עצמאות אירלנד

בשנת 1800, מכוח חוק האיחוד של 1800, אירלנד אוחדה פוליטית עם ממלכת בריטניה הגדולה והממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד נוצרה. כל ההחלטות הדיפלומטיות המרכזיות בנושא אירלנד נתקבלו בלונדון. מאז ועד 1922, כאשר 26 מתוך 32 ממחוזות אירלנד פרשו מהאיחוד עם בריטניה והקימו את מדינת אירלנד החופשית (שהפכה מאוחר יותר לאירלנד של ימינו), נכונו יחסים דיפלומטיים בין ארצות הברית לאירלנד יושמו מבעד לונדון.
לפני עצמאות אירלנד > הגירה

האירים היו חלק מהמתיישבים הראשונים בשלוש עשרה המושבות ששיחקו תפקיד חשוב במלחמת העצמאות של ארצות הברית, וממנהלי הבקר הראשונים באמריקה הצפונית. האירים הפעילו את השפעתם בתוך ארצות הברית, בייחוד באמצעות הפוליטיקה של המפלגה הדמוקרטית. מ-1820 עד 1860 הגיעו 2 מיליון אירים לארצות הברית, 75% מאלה הגיעו לאחר רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד בשנים 1845–1852. רובם הצטרפו לאירים שחיו בפחונים בערים אמריקאיות.
לפני עצמאות אירלנד > איימון דה ואלירה

איימון דה ואלירה, דמות בולטת במרידת חג הפסחא ובמלחמת העצמאות האירית, נולד בעצמו בניו יורק ב-1888. אזרחותו האמריקאית חסכה ממנו הוצאה להורג על תפקידו במרידת חג הפסחא.
דה ואלרה המשיך לכהן כנשיא הפרלמנט האירי (הדאל אירן, או האספה), ובחודש מאי 1919 הוא ביקר בארצות הברית בתפקיד זה. לביקור זה היו שלוש מטרות: לבקש הכרה רשמית ברפובליקה האירית, לבקש הלוואה למימון עבודתה של הממשלה (ובהמשך, הצבא האירי הרפובליקני) ולהבטיח את תמיכת העם האמריקאי למען הרפובליקה. בספטמבר 1919 הכריזה הממשלה הבריטית כי הדאל אינו חוקי, והסכסוך סביב פעולתו הפך למלחמת העצמאות האירית. דה ואלירה נסע לארצות הברית לגיוס כספים להמשך המלחמה מן הציבור האירי הגדול שגר בארצות הברית. בזמן מסעו לארצות הברית השאיר את ניהול ענייניה של אירלנד בידי יריבו הפוליטי הגדול מייקל קולינס בן ה-29.
לאחר עצמאות אירלנד > הכרה אמריקאית באירלנד

מלחמת העצמאות האירית הסתיימה בסופו של דבר באמנה האנגלו-אירית, שאישרה את חלוקת אירלנד למדינת אירלנד החופשית ולצפון אירלנד, והאחרונה בחרה להישאר חלק מהממלכה המאוחדת. מדינת אירלנד החופשית נפלה במהרה במהלך מלחמת האזרחים האירית בין כוחות צבאיים תומכי האמנה שתמכו בעצמאות תוך חלוקה לבין כוחות צבאיים מתנגדי האמנה שהתנגדו לחלוקה ורצו עצמאות לכל האי האירי. הכוחות תומכי האמנה זכו במלחמת האזרחים האירית ב-1923, ובשנה שלאחר מכן הכירה ארצות הברית במדינת אירלנד החופשית וכוננה עמה יחסים דיפלומטיים. מדינת אירלנד החופשית הפכה באופן רשמי לרפובליקה ב-1949.
לאחר עצמאות אירלנד > מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה, או כפי שנקראה על ידי ממשלת אירלנד, "מצב החירום" (The Emergency), בחרה אירלנד להישאר נייטרלית.
ראש ממשלת אירלנד, איימון דה ואלירה, הצהיר בנאומים שנשא במהלך המלחמה שמדינות קטנות צריכות להישאר מחוץ לעימותים בין מדינות גדולות. מכאן נבעה מדיניותה הרשמית הנייטרלית של אירלנד והמדינה לא הכריזה באופן פומבי על תמיכתה באחד מהצדדים הלוחמים. עם זאת, בעוד שטייסי הלופטוואפה שנאלצו לנחות על אדמת אירלנד ומלחי הקריגסמרינה שספינותיהם נטרפו על חופי אירלנד, נכלאו, טייסי חיל האוויר המלכותי, חיל האוויר המלכותי הקנדי וחילות האוויר של צבא ארצות הברית, הורשו ברוב המקרים לחצות את הגבול לצפון אירלנד. הנייטרליות האירית במהלך המלחמה הייתה תחת איום מצדו של הצבא האירי הרפובליקני (IRA), ששאף לעורר פרובוקציה שתגרום לעימות בין בריטניה לבין אירלנד. שגריר ארצות הברית בדבלין, דייוויד גריי, סיפר שפעם אחת, בתחילת המלחמה, הוא שאל את דה ואלירה מה הוא יעשה אם צנחנים גרמנים "ישחררו" את דרי. על פי דיווחו של גריי, דה ואלירה שתק לזמן מה, ואז השיב, "איני יודע". דה ואלירה ראה באיום של ה-IRA על סמכותה של המדינה סיבה מספקת לאסור 5,000 מחברי ה-IRA ללא משפט למשך כל ימי המלחמה.
התמיכה מבית בנייטרליות האירית במלחמת העולם השנייה הייתה מוחלטת, עם הצבעת נגד אחת בלבד על ידי חבר הדאל אירן (הפרלמנט האירי), ג'יימס דילון, ממפלגת פינה גייל, שדרש שאירלנד תצטרף למלחמה לצדן של בעלות הברית.
לאחר עצמאות אירלנד > המלחמה הקרה

במהלך המלחמה הקרה, המדיניות הצבאית של אירלנד, תוך נייטרלית לכאורה, הייתה מוטת כלפי נאט"ו. סוכנות הביון של אירלנד ניטרה אחר קומוניסטים וסוכנים של ממשלות קומוניסטיות שפעלו במדינתה, בעיקר באמצעות שגרירויות בדבלין ושיתוף מידע עם בעלות ברית מהעולם המערבי. במשבר הטילים בקובה, הטישך שון למס אישר את כי נערך חיפוש אחר מטוסים קובניים וצ'כוסלובקיים שעברו דרך נמל התעופה שאנון ומידע בנדון הועבר אל סוכנות הביון המרכזית.
לאחר עצמאות אירלנד > הסכסוך בצפון אירלנד

הסכסוך בצפון אירלנד הוביל ללחץ ביחסים המיוחדים בין ארצות הברית לממלכה המאוחדת. בפברואר 1994 סירב ראש ממשלת בריטניה, ג'ון מייג'ור, לענות לשיחת טלפון מנשיא ארצות הברית ביל קלינטון במשך ימים על החלטתו להעניק לג'רי אדמס, מנהיג שין פיין, אשרת שהייה לביקורו בארצות הברית. אדמס הוגדר בלונדון כטרוריסט. מחלקת המדינה של ארצות הברית, סוכנות הביון המרכזית, מחלקת המשפטים של ארצות הברית ולשכת החקירות הפדרלית התנגדו להמשיך הלאה בעניין בטענה כי ארצות הברית תיראה "רכה בענייני טרור" ו"עלולה לגרום נזק בלתי הפיך ליחסים המיוחדים". בלחץ הקונגרס האמריקני, הנשיא קיווה שהביקור יעודד את ה-IRA להתנער מאלימות. לאכזבתו של ראש הממשלה מייג'ור, קלינטון הסיר את האיסור על מגעים רשמיים וקיבל את אדמס בבית הלבן ביום פטריק הקדוש של 1995.
הנשיא קלינטון מינה את הסנאטור האמריקאי ג'ורג' מיטשל לשליח מיוחד של ארצות הברית בצפון אירלנד החל מינואר 1995. הוא עמד בראשות הוועדה שהתוותה את עקרונות ההימנעות מאלימות אליהם היו כפופים כל הפלגים היריבים באזור. הצלחתו הובילה לחתימת הסכם יום שישי הטוב ומיטשל זכה להוקרה מהנשיא קלינטון שהעניק לו את מדליית החירות הנשיאותית ב-1999.
לאחר עצמאות אירלנד > המלחמה בטרור

אירלנד שימשה את צבא ארצות הברית עבור משלוחים של אנשי צבא שהיו מעורבים בפלישה לעיראק דרך נמל התעופה שאנון. נמל התעופה שימש בעבר כנקודת ציון במלחמת אפגניסטן וכן במלחמת המפרץ. ממשלת אירלנד נמצאה תחת לחץ פנימי וחיצוני לבדיקת מטוסים בנמל התעופה שאנון, במטרה לבדוק האם דרכם מבוצעות הסגרות יוצאות דופן. שר המשפטים האירי דרמוט אהרן ביקש אישור מארצות הברית לבצע בדיקות אקראיות של טיסות אמריקאיות, כדי לספק לו "כיסוי" פוליטי במקרה שמדובר בטיסות להסגרה שעברו בשאנון. הפרלמנט האירופי גינתה את אירלנד על תפקידה בביצוע הסגרות אלו.
לאחר עצמאות אירלנד > האיחוד האירופי

עקב חברותה של אירלנד באיחוד האירופי, הדיון על מדיניות הסחר והכלכלה של האיחוד האירופי מהווה מרכיב מרכזי ביחסי אירלנד-ארצות הברית. בשנים האחרונות ניסתה אירלנד לשמש כגשר דיפלומטי בין ארצות הברית לאיחוד האירופי. עת שהחזיקה בנשיאות המועצה האירופית ב-2004, אירלנד פעלה לחיזוק הקשרים יחסי ארצות הברית-האיחוד האירופי, שהיו למתוחים בעקבות מלחמת עיראק, והטישך לשעבר ג'ון ברוטון מונה לשגריר האיחוד האירופי בארצות הברית.
במאי 2011 ביקר נשיא ארצות הברית ברק אובמה באירלנד.
יחסי אוזבקיסטן – ערב הסעודית

| יחסי אוזבקיסטן – ערב הסעודית |
| --- | --- |
אוזבקיסטן: ערב הסעודית


אוזבקיסטן: ערב הסעודית
שטח (בקילומטר רבוע)
447,400: 2,149,690
אוכלוסייה
36,534,946: 34,113,889
תמ"ג (במיליוני דולרים)
90,889: 1,067,583
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,488: 31,295
משטר
רפובליקה נשיאותית: אוטוקרטיה

יחסי אוזבקיסטן–ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן וערב הסעודית.
סקירה כללית

שגרירות אוזבקיסטן נפתחה בריאד בחודש מאי ואילו שגרירות ערב הסעודית נפתחה בטשקנט ב-27 במרץ 1997. במהלך ביקורו של שר החוץ של אוזבקיסטן בערב הסעודית בנובמבר 1995, נחתם הסכם בנושא שיתוף פעולה בענייני סחר, כלכלה, השקעות, טכנולוגיה, תרבות, ספורט ונוער.
באוזבקיסטן 14 ארגונים רשומים עם סעודיה, מתוכם 10 מיזמים משותפים ו-4 הם 100% מפעלים בבעלות סעודית.
יחסים כלכליים

באפריל 1996 נערכה בריאד המהדורה הערבית של עבודותיו של נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב "אוזבקיסטן בדרך להעמקת הרפורמות הכלכליות" ובמרץ 1998 "אוזבקיסטן על סף המאה העשרים ואחת: איומים על הביטחון, תנאי היציבות והבטחת הפיתוח".
בשנת 1996 הוקמה שותפות עם חברת דלתא נפט הסעודית. בפרט, ממשלת אוזבקיסטן חתמה על הסכם עם הקונסורציום האמריקני-סעודי של יוניקל ודלתא נפט בנוגע לפרויקטים של צינור נפט וגז, וחברת האחזקות הלאומית אוזבקניפטגז חתמה על מזכר הבנות בנושא חיפושי והפקת נפט באוזבקיסטן. בינואר 1996 חתמה אוזבקטוריזם על הסכם עם אלמרווה למכירת תיירות וכרטיסי טיסה. בשנת 2002 מחזור הסחר בין אוזבקיסטן לסעודיה עמד על 3.9 מיליון דולר.
היצוא של אוזבקיסטן לסעודיה הוא בעיקר שירותים מסחריים ושירותים נלווים. ערב הסעודית מייבאת כיום ממתקים, דגני בוקר, שטיחים וכיסויי רצפה, שומנים צמחיים ובעלי חיים, רהיטים ומצעים, שתייה קלה, ציוד אופטי, נעליים, צבעים, צעצועים וציוד ספורט.
יחסי גמביה – הממלכה המאוחדת

| יחסי גמביה – הממלכה המאוחדת |
| --- | --- |
גמביה: הממלכה המאוחדת


גמביה: הממלכה המאוחדת
שטח (בקילומטר רבוע)
11,300: 243,610
אוכלוסייה
2,775,512: 69,242,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,340: 3,340,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
843: 48,237
משטר
רפובליקה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

הנציבות העליונה של גמביה בלונדון
יחסי גמביה–הממלכה המאוחדת הם יחסי החוץ בין הרפובליקה של גמביה לבין הממלכה המאוחדת.
היסטוריה

בריטניה וצרפת ניהלו מאבק על השליטה באזורי גמביה וסנגל לאורך המאות ה-17 וה-18. החזקה על אזור נהר הגמביה ניתנה לבריטניה בחוזה ורסאי מ-1783, פרט למובלעת צרפתית קטנה שנמסרה מאוחר יותר.
ב-1807 אסרה בריטניה על סחר העבדים, ובשנים שלאחר מכן ניסתה ללא הצלחה להילחם בסוחרי העבדים בגמביה. לשם כך הוקמה ב-1816 מצודה בבת'רסט, כיום בנג'ול בירת גמביה. עד 1888 הייתה גמביה כפופה לשלטון הקולוניאלי בסיירה לאון, ובאותה שנה קיבלה מעמד של מושבה עצמאית. שנה מאוחר יותר נקבעו סופית גבולותיה, והיא הפכה למושבת כתר בריטית. מועצות שלטוניות ומחוקקות מקומיות הוקמו ב-1901, והמושבה החלה לצעוד בהדרגה לעבר שלטון עצמי. צו מ-1906 ביטל את העבדות.
ההתקדמות לעבר עצמאות הואצה אחרי מלחמת העולם השנייה, במקביל להתרחבות משמעותית בכלכלת המושבה. בעקבות בחירות כלליות ב-1962, הוענק שלטון עצמי מלא בשנה שלאחר מכן, וב-18 בפברואר 1965 הוכרזה עצמאות גמביה, כמונרכיה חוקתית החברה בחבר העמים הבריטי, שמלכת בריטניה עומדת בראשה באופן סמלי. גמביה הייתה המושבה הבריטית האחרונה במערב אפריקה שזכתה לעצמאות.
זמן קצר לאחר קבלת העצמאות, נערך משאל עם בשאלה האם להחליף את מלכת בריטניה בנשיא גמביה כראש המדינה. הרוב הדרוש לא הושג, אך משאל העם עצמו והאופן הדמוקרטי שבו נוהל נתפסו כסימן מעודד לגבי עתידה הפוליטי של המדינה. לאחר משאל עם נוסף ב-1970 הוכרזה גמביה כרפובליקה, וראש הממשלה סר דאוודה ג'ווארה הוכרז כראש המדינה.
נציגויות דיפלומטיות

בריטניה מחזיקה בגמביה נציבות עליונה בבנג'ול.
גמביה מחזיקה בבריטניה נציבות עליונה בלונדון.
יחסי אוזבקיסטן – ניו זילנד

| יחסי אוזבקיסטן – ניו זילנד |
| --- | --- |
אוזבקיסטן: ניו זילנד


אוזבקיסטן: ניו זילנד
שטח (בקילומטר רבוע)
447,400: 268,838
אוכלוסייה
36,534,946: 5,223,485
תמ"ג (במיליוני דולרים)
90,889: 253,466
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,488: 48,524
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי אוזבקיסטן–ניו זילנד הם היחסים הדיפלומטיים בין אוזבקיסטן לניו זילנד.
סקירה כללית

אוזבקיסטן כוננה יחסים דיפלומטיים עם ניו זילנד ב-11 במרץ 1992. ב-25 ביוני 2018, השגריר של ניו זילנד באוזבקיסטן איאן אלכסנדר קיים פגישה עם משרד החוץ של הרפובליקה של אוזבקיסטן. תשומת הלב העיקרית ניתנה לנושאים העכשוויים של סדר היום של אוזבקיסטן–ניו זילנד והסיכויים להתרחבותם. הצדדים ציינו פוטנציאל בלתי מנוצל משמעותי לפיתוח יחסים בילטרליים כמעט בכל תחומי שיתוף הפעולה. כפי שהודגש, שני הצדדים מעוניינים באותה מידה ורואים את הסיכויים האמיתיים, למרות המרחק הגאוגרפי של המדינות, בבניית קשרי מסחר, כלכלה, השקעות, תרבות והומניטריות, לרבות בתחום החקלאות, חשמל חלופי, תיירות, מדע וחינוך, הכוללים שיטות עבודה מומלצות של ניו זילנד. בפגישה נבחנו הצעות ליצירת מסגרת נורמטיבית-משפטית אמינה לשיתוף פעולה, בפרט בנושא הכנה וחתימת הסכמים בנושא שיתוף פעולה מסחרי-כלכלי ומדעי-טכני, הגנה הדדית וקידום השקעות, הימנעות מכפל מס ועוד. הצדדים החליפו דעות בנושאים בינלאומיים ואזוריים.
נציגויות דיפלומטיות

אוזבקיסטן אינה מיוצגת בניו זילנד לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
ניו זילנד מיוצגת באוזבקיסטן באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
יחסי הולנד–צ'כיה

| יחסי הולנד–צ'כיה |
| --- | --- |
הולנד: צ'כיה


הולנד: צ'כיה
שטח (בקילומטר רבוע)
41,543: 78,867
אוכלוסייה
18,258,432: 10,703,802
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,118,125: 330,858
תמ"ג לנפש (בדולרים)
61,239: 30,910
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

שגרירות הולנד בפראג
יחסי הולנד–צ'כיה הם יחסי החוץ בין צ'כיה והולנד.
היסטוריה > ראשית היחסים

שתי המדינות היו חלק מממלכת הבסבורג במשך כ-300 שנה. תחייה מסוימת, במיוחד בתחומי התרבות, התרחשה תחת שלטונו של רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה במהלך המאה ה-17, כאשר הולנד חוותה את תור הזהב שלה. במהלך מלחמת שלושים השנים לחמו ההולנדים לצד הבוהמים במרד נגד השלטון ההבסבורגי הקתולי.
יוחנן עמוס קומניוס היה מורה וסופר צ'כי, הוגה דעות בתחום החינוך, כיהן כבישוף פרוטסטנטי, אשר בסוף ימיו התגורר ב אמסטרדם. חשיבותו נודעת בעיקר בהיותו המחנך הראשון באירופה של הרנסאנס שזנח מטעמים עקרוניים את השימוש הבלעדי בלטינית בספרי הלימוד המקצועיים וראשית השימוש בלשון המקומית והמדוברת.
היסטוריה > צ'כוסלובקיה

היחסים הדיפלומטיים בין הולנד לצ'כוסלובקיה כוננו ב-13 בנובמבר 1919 זמן קצר לאחר לידתה של צ'כוסלובקיה העצמאית. לפני מלחמת העולם השנייה היחסים בין שתי הדמוקרטיות האירופיות - צ'כוסלובקיה והולנד - היו מעולים, אם כי שונים למדי מבחינת יעדי מדיניות החוץ. היחסים הדיפלומטיים נותקו במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה, צ'כים וסלובקים רבים שנמלטו ממולדתם הכבושה לבריטניה נלחמו נגד הנאציזם כאנשי צוות של חיל האוויר הבריטי. רבים הופלו ממש מעל שטח הולנד ו-45 מהם קבורים בבתי קברות מלחמה בהולנד. זמן קצר לאחר שיקומם בשנת 1948, שתי המדינות עברו לכיוונים שונים לחלוטין. בעוד הולנד הפכה לחברה מייסדת בנאט"ו והקהילה האירופית, צ'כוסלובקיה, לאחר הפוטש הקומוניסטי בשנת 1948, נהייתה תלויה בברית המועצות והייתה חלק מהגוש המזרחי.
במהלך 41 השנים עד למהפכה הדמוקרטית בשנת 1989, לא פרחו היחסים ההדדיים, כתוצאה מהשפעת המלחמה הקרה ומסך הברזל.
הולנד "גילתה" מחדש את צ'כוסלובקיה בשנת 1990 לאחר מהפכת הקטיפה. חלק גדול בשינוי זה מילא הנשיא הפוסט-קומוניסטי הראשון של צ'כוסלובקיה ואצלב האוול שעשה עבודה טובה בחיבור צ'כוסלובקיה, ואחר כך גם הרפובליקה הצ'כית, לאירופה ולעולם. לאחר פירוק צ'כוסלובקיה כוננה צ'כיה יחסים דיפלומטיים עם הולנד ברמת השגרירות.
היסטוריה > היחסים כיום

כיום, הולנד וצ'כיה חברות בנאט"ו ובאיחוד האירופי. שתי המדינות חולקות את אותם ערכים והן מגינות באופן מסורתי על דמוקרטיה וזכויות אדם. מרכיב חשוב ביחסים הדו צדדיים הוא ללא ספק כלכלה ומסחר. הולנד מדורגת במקום הרביעי בהיקף ההשקעות הזרות בצ'כיה. הייצוא הצ'כי העיקרי הוא מכונות ומכוניות. פיליפס הייתה בין תאגידי ההון הזרים הראשונים שהגיעו אחרי 1989 לצ'כיה.
יחסי תרבות

קשרי תרבות ותיירות הם חלק חשוב מהיחסים בין המדינות. כ-185,000 תיירים הולנדים מבקרים בצ'כיה מדי שנה. בנוסף לקסם של פראג הבירה, הם נמשכים על ידי הרי צ'כיה אך גם על ידי דרום בוהמיה שבה נמצאים אפילו כפרים הולנדים.
התרבות הצ'כית מועברת על ידי המרכז הצ'כי הממוקם ברוטרדם ומארגן תערוכות, קונצרטים, ערבי ספרות וסרטים.
נציגויות דיפלומטיות

הולנד מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג.
צ'כיה מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג וקונסוליה באמסטרדם.
יחסי גמביה–ישראל

| יחסי גמביה–ישראל |
| --- | --- |
גמביה: ישראל


גמביה: ישראל
שטח (בקילומטר רבוע)
11,300: 22,072
אוכלוסייה
2,775,512: 9,961,867
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,340: 509,901
תמ"ג לנפש (בדולרים)
843: 51,185
משטר
רפובליקה נשיאותית: דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי גמביה–ישראל כוננו באופן רשמי בראשית 1965, אם כי עוד לפני כן התקיימו מגעים דיפלומטיים בין שתי המדינות.
היסטוריה

בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 קיימו גמביה וישראל יחסים דיפלומטיים לא-רשמיים, שכן גמביה הייתה נתונה תחת שליטת הממלכה המאוחדת. ב-10 בדצמבר 1962, כשלוש שנים לפני קבלת עצמאות גמביה, ערך ראש ממשלת גמביה ומנהיג האומה הגמבית דאז סר דאוודה קאירבה ג'ווארה (Dawda Kairaba Jawara), ביקור בן חמישה ימים בישראל. במהלך ביקור דן עם ממשלת ישראל בהגשת סיוע רפואי מצד ישראל. ב-16 בדצמבר 1962 נחתם הסכם לשיתוף פעולה בין ג'ווארה למנכ"ל משרד החוץ חיים יחיל. יחסים בילטרליים רשמיים נכונו בין שתי המדינות ב-1965, בה זכתה הרפובליקה של גמביה בעצמאות מהממלכה המאוחדת.
ב-17 בפברואר 1965, יומיים לפני קבלת העצמאות של גמביה באורח רשמי, שלחה שרת החוץ גולדה מאיר מברק ברכה לראש הממשלה ג'ווארה עם זכיית ארצו בעצמאות. באותה השנה הכירה ישראל ברפובליקה החדשה וסייעה לה בשני תחומים: חינוך (שיעור האנאלפביתיות בגמביה עומד על 67%) וחקלאות. שגרירה הראשון של ישראל בגמביה היה השגריר הישראלי בדקר, חנן עינור, ששימש כשגריר לא-תושב. ב-11 באוקטובר 1966 הגיע ראש הממשלה ג'ווארה לביקור רשמי בישראל. ג'ווארה הגיע עם שר החינוך בממשלתו, אנדרו דייוויד קאמארה (אנ'), ונועד עם ראש ממשלת ישראל לוי אשכול ושר החינוך הישראלי זלמן ארן. ביקורו הסתיים לאחר שבוע, ובמסגרתו נחתם הסכם ידידות ראשון בין שתי המדינות.
ב-26 באוקטובר 1973 ניתקה גמביה את יחסיה הדיפלומטיים ישראל מתוך הפגנת סולידריות חברתית עם מצרים וכן מכורח היותה חלק מהעולם המוסלמי. עם זאת, במהלך תקופת הניתוק, ביקשה גמביה מישראל שיתוף פעולה צבאי, אך האחרונה נזהרה ולא נענתה לבקשה כדי לא להכעיס את שכנתה של גמביה, סנגל. ב-1975 נמנתה גמביה בין המדינות האפריקאיות שהצביעו בעד החלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם, שקבעה כי ציונות היא צורה של גזענות. ב-1977 נפתחה בבנג'ול נציגות דיפלומטית של הארגון לשחרור פלסטין. על אף העוינות שהפגינה כלפי ישראל בתקופת הניתוק (1973–1992), צידדה גמביה בהסכמי קמפ-דייוויד.
ב-14 בספטמבר 1992, בעקבות חתימת הסכמי אוסלו, חודשו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות והושבו על כנם. יחיא ג'אמה, שהיה נשיא גמביה שנים רבות, היה ידוע בנטיותיו הפרו-איראניות. יחסי איראן-גמביה, כמו גם הסיור שערכה משלחת איראנית ב-12 מדינות אפריקאיות וערביות ב-2007 מעידות על הקשיים בהם נתקלת מדיניות הסיוע הישראלית למדינות העולם השלישי. בשנת 1998 הגיע מספר המשתלמים מגמביה בישראל לשיא: 12, וב-2007 נכחו בישראל רק חמישה משתלמים. הייצוא הישראלי לגמביה הסתכם ב-2008 בכ-22 מיליון דולר אמריקני.
בראשית יוני 2017 נועד ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו עם נשיא גמביה אדאמה בארו.
לקריאה נוספת

אריה עודד, אפריקה וישראל: ייחודיות ותהפוכות ביחסי החוץ של ישראל, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2010
דב בן-מאיר, מדיניות החוץ: תולדות, משימות, שליחות, ידיעות ספרים, 2011
יחסי אוזבקיסטן – הממלכה המאוחדת

| יחסי אוזבקיסטן – הממלכה המאוחדת |
| --- | --- |
אוזבקיסטן: הממלכה המאוחדת


אוזבקיסטן: הממלכה המאוחדת
שטח (בקילומטר רבוע)
447,400: 243,610
אוכלוסייה
36,534,946: 69,242,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
90,889: 3,340,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,488: 48,237
משטר
דיקטטורה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

שגרירות אוזבקיסטן בלונדון
יחסי אוזבקיסטן–הממלכה המאוחדת הם יחסי החוץ שבין רפובליקת אוזבקיסטן לבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד.
הממלכה המאוחדת מחזיקה שגרירות בטשקנט, ושגרירה הנוכחי באוזבקיסטן הוא כריסטופר אלן. אוזבקיסטן מחזיקה שגרירות בלונדון, ושגרירה הנוכחי בממלכה המאוחדת הוא אוטאקוב אכברוב.
היסטוריה

בשנת 1402, אב האומה הגדול של האוזבקים, טימור לנג, ובנו מירשנה, שלחו למלך הנרי הרביעי באנגליה, מכתבים המציעים לשני העמים לכונן יחסי ידידות ולפתח ענייני סחר. לנג שלח את הארכיבישוף הנוצרי, ג'ון מסולטניה, כשליח העם האוזבקי לאנגליה ולצרפת. כעבור זמן מה, הנרי הרביעי הביע נכונות לשיתוף פעולה עם האימפריה הטימורית. מכתבים אלו היוו את הקשר הדיפלומטי הראשון הרשמי בין העמים, אם כי יחסי הסחר בין המדינות החלו עוד לפני כן, עקב מעבר הבריטים בנתיבי הסחר בדרך המשי.
הממלכה המאוחדת הכירה בעצמאותה של אוזבקיסטן ב-31 בדצמבר 1991. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-18 בפברואר 1992. בנובמבר 1993, אסלאם קרימוב ביקר בממלכה המאוחדת, ביקור זה היווה צעד חשוב בפיתוח דו השיח הפוליטי שבין המדינות. במהלך הביקור נחתמו ארבעה הסכמים דו צדדיים, יחד עם שלושה מזכרי הבנות שנחתמו בטשקנט על ידי דאגלס הארד.
מספר רב של משלחות בדרגות שונות מבקרות בקביעות בשתי המדינות, מעל 40 משלחות בריטיות ביקרו באוזבקיסטן. כמו כן, משרדי החוץ מנהלים דיאלוגים פוליטיים בסוגיות הנוגעות לאפגניסטן. ב-19 עד 22 בנובמבר 2013, משלחה אוזבקית ביקרה בממלכה המאוחדת, משלחה זו היוותה צעד חשוב בחיזוק היחסים בין המדינות.
יחסים כלכליים

בשנת 2016, אוזבקיסטן ייצאה לממלכה המאוחדת סחורה בשווי 2.64 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם גרוטאות מתכת יקרות, עתיקות, פסלים, ציורים, בעלי חיים, מנועי הצתה, ירקות ומוצרי כותנה. לעומתה, הממלכה המאוחדת ייצאה לאוזבקיסטן סחורה בשווי 43.8 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם מוצרי חשמל, מכשירים, כלי תחבורה, מוצרי גומי ופלסטיק ומוצרי מזון.
ירכתי הספינה (קבוצת כוכבים)

| ירכתי הספינה Puppis |
| --- | --- |
  מפת קבוצת הכוכבים ירכתי הספינה
 סמליות:  ירכתי הספינה ארגו - ספינת הארגונאוטים
 עלייה ישרה:  7.5 שעות
 נטייה:  °‏30-
 שטח נראה:  673 מעלות מרובעות
 דירוג שטח נראה:  במקום ה־20
 מספר כוכבים בבהירות נראית < 3:  4
 הכוכב הבהיר ביותר:  ζ בירכתי הספינה (Naos)
 בהירות נראית הכוכב הבהיר:  2.25
 מטר מטאורים:  פופידים
 מערכות כוכבים גובלות:  חד קרן  יונה  כלב גדול  מפרש  מצפן  נחש מים  כן ציור  שדרית
 נראית בין קוי הרוחב °‏40 ו־°‏90- מומלץ לצפות בשעה 21:00 במהלך חודש פברואר
ירכתי הספינה היא קבוצת כוכבים בשמי הדרום - הגדולה מבין ארבע הקבוצות שאליהן פורקה קבוצת הכוכבים הספינה ארגו - ספינתם של הארגונאוטים (שלוש הקבוצות האחרות הן מפרש, מצפן ושדרית). בשל חלוקת הקבוצה לארבעה חלקים השתבש לחלוטין סימון הכוכבים על פי חוזקם באותיות יווניות. שביל החלב עובר בקבוצה ומכיל צבירי כוכבים רבים.
כוכבים מעניינים

נאוס (ζ בירכתי הספינה) הוא אחד הכוכבים החמים ביותר המוכרים כיום - טמפרטורת פני השטח שלו היא כ-42,000 קלווין. זהו ענק כחול במרחק של כ-1400 שנות אור, שמסתו כמעט פי 60 ממסת השמש ועוצמת הקרינה שלו בתחום הנראה היא פי 21,000 מהשמש.
ξ בירכתי הספינה הוא ענק צהוב בבהירות נראית מדרגה 3 עם בן זוג כתום בבהירות מדרגה 5 הניתן לצפייה במשקפת.
גרמי שמיים מעניינים נוספים

M46 הוא צביר פתוח המכיל כ-150 כוכבים עם בהירויות מדרגות 9-13 הניתנים לצפייה בטלסקופ חובבים.
M47 הוא צביר פתוח המכיל כ-50 כוכבים בבהירות מדרגה 6 וחלשים יותר הנראים היטב במשקפת. שני הצבירים סמוכים זה לזה.
M93 הוא צביר פתוח נוסף המכיל כ-80 כוכבים בבהירות מדרגה 9 וחלשים יותר ונמצא דרומית לשני הצבירים האחרים.
יחסי גמביה–יפן

| יחסי גמביה–יפן |
| --- | --- |
גמביה: יפן


גמביה: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
11,300: 377,915
אוכלוסייה
2,775,512: 123,588,993
תמ"ג (במיליוני דולרים)
2,340: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
843: 34,088
משטר
רפובליקה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי גמביה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של גמביה לבין יפן.