stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נעמי פרנקל
הערות שוליים

↑  י . רוזנצווייג הובא למנוחות, על המשמר, 2 באפריל 1969
↑  חוה רזילי, מספרים על עצמם, דבר, 8 באפריל 1963
↑  הנערה מבית אלפא נסעה לגרמניה ואימצה לה שם דעות לאומניות קיצוניות, "העולם הזה", גיליון 2431 מ-4 באפריל 1984, עמוד 22
↑  סטאפן גלברט, "איכה חרבה יהדות גרמניה" בערב ספרותי עם צאת "שאול ויוהאנה", על המשמר, 28 בינואר 1962
יחיאל קדמי, על "שאול ויוהאנה", על המשמר, 16 בפברואר 1962
↑  חיים שוהם, ספרים - הטרילוגיה של נעמי פרנקל עם הופעת "הבנים", הארץ, 31 במרץ 1967
1 2 3 4  עתיה זר, מבית אלפא עד בית הדסה, באתר ערוץ 7, 1 בינואר 2004
↑  נורית ברצקי, החיילים היו לי כמעט פרטנרים, מעריב, 24 באוגוסט 1973
↑  דורית גפן, פינת מן הרדין והטלוויזיה - דוד ורעי, על המשמר, 4 ביולי 1975
1 2  מתן שירם, ‏האגדה המערבית, באתר גלובס, 24 בנובמבר 2008
↑  הדואר הוסע לסאסא, מעריב, 14 בנובמבר 1974
↑  דן עומר, ספרים - מקור - טרמפ, "העולם הזה", גיליון 2295 מ-26 באוגוסט 1981, עמוד 64
↑  ענת מידן, לא דודי ולא רעי, חדשות, 24 בספטמבר 1985
↑  יזהר באר, לא נשארו מתונים - נעמי פרנקל נגד פלגנות, כל העיר, 21 באוקטובר 1988
↑  מבחר מטוריה ב"חדשות":
נעמי פרנקל, אלוהים בירך את ישראל, חדשות, 18 בינואר 1987
נעמי פרנקל, אנחנו לא הפנקסנים של הקב"ה, חדשות, 4 בפברואר 1987
נעמי פרנקל, הכריחו את בנינו להרוג בהם, חדשות, 10 בדצמבר 1986
נעמי פרנקל, גאוותנו ־ מקור חולשתנו - יש גורמים בקרבנו, החוזרים השכם והערב על ההאשמה החבוטה של "שלטון כיבוש" המשחית אותנו ומסיר מאיתנו צלם אנוש, חדשות, 17 בדצמבר 1986
↑  מוסף ספרים, ספרים חדשים -פרוזה - מקור - פרדה - נעמי פרנקל. רומן בירושלים של שנות החמישים של המאה הקודמת, באתר הארץ, 11 בינואר 2004
↑  נדב שרגאי, עצומת אנשי ימין: פינוי יישובים - פשע נגד האנושות. על חיילים ושוטרים לסרב, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2004
↑  נדב שרגאי, 120 אנשי רוח מהימין: סרבו פקודה, באתר הארץ, 24 ביולי 2005
↑  הסופרת נעמי פרנקל הלכה לעולמה, באתר ynet, 21 בנובמבר 2009
↑  דליה קרפל, סיפור חייה הסוער של הסופרת נעמי פרנקל מגיע לשיא נוסף לאחר מותה, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2013
מאיר עוזיאל, חולם על נעמי, באתר nrg‏, 8 בפברואר 2013
עלית קרפ, נעמי פרנקל: הסופרת שחצתה את הקווים, באתר הארץ, 7 בפברואר 2013
↑  שרה בן-ראובן, האומנם היה משולש רומנטי בין לאה גולדברג, נעמי פרנקל ובעלה, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2013
↑  פרס רופין לש. שלום, דבר, 28 בדצמבר 1956
↑  פרסי יצירה: לא"צ גרינברג, קשת רטוש, פרנקל ואלמוג, מעריב, 1 במאי 1970
↑  נקבעו חתני פרס שווימר, דבר, 7 במאי 1972
↑  גבריאל מוקד, "שאול ויוהנה", דבר, 5 בינואר 1962
↑  מאשה שפירא, חכמת האישון - סיפורם לקטנים ולגדולים, על המשמר, 14 ביוני 1972
↑  'רחלי והאישון' סדרת תסכיתים חדשה לילדים, על המשמר, 23 בינואר 1972
↑  יעקב העליון, רבי המכר לסוף שנת 1973, מעריב, 11 בינואר 1974
↑  ערב להופעת ספרה החדש של נעמי פרנקל, על המשמר, 11 בנובמבר 1977
אברהם ב. ריבלין, ספר־זכרון שונה, דבר, 30 באוקטובר 1977
↑  עלית קרפ, נעמי פרנקל: הסופרת שחצתה את הקווים, באתר הארץ, 7 בפברואר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309952005171  PLWABN: 9811344286905606  BnF: cb12546533x (data)  GND: 1038463378  ISNI: 0000 0000 7690 3389  LCCN: n97027396  NTA: 184919622  SUDOC: 181822431  VIAF: 100296825   WorldCat (עם VIAF): 100296825
הנציגויות הדיפלומטיות של רפובליקת טקסס

נוסח השלט במקום בו שכנה הצירות הטקסנית בפריז
רפובליקת טקסס, מדינה קצרת ימים שהתקיימה בצפון אמריקה, בין ארצות הברית לבין מקסיקו, בין השנים 1836 ו־1845, החזיקה נציגויות הדיפלומטיות בוושינגטון, בלונדון ובפריז.
בעת שרפובליקת טקסס ניסתה להגן על עצמה מפני פלישה קרובה על ידי כוחות מקסיקו, ממשלת הרפובליקה ביקשה לטפח יחסים בינלאומיים. היא עשתה זאת באמצעות גם פתיחת נציגויות דיפלומטיות בבריטניה ובצרפת.
הנציגויות > לונדון

51°30′20″N 0°08′17″W﻿ / ﻿51.5056°N 0.1380°W﻿ / 51.5056; -0.1380
הצירות של רפובליקת טקסס בלונדון הייתה ממוקמת ברחוב פיקרינג. בצד הצפוני של הבניין נמצא שלט סימון, המציין כי בניין זה היה הנציגות הדיפלומטית שהשתייכה לרפובליקת טקסס. הנציגות הוקמה על ידי החברה האנגלו-טקסנית.
הנציגויות > פריז

48°52′00″N 2°19′44″E﻿ / ﻿48.8668°N 2.3288°E﻿ / 48.8668; 2.3288
הצירות הטקסנית בפריז הייתה ממוקמת לא הרחק מארמון טווילרי. בבניין שבו שכנה הצירות, יש גילוף על הקיר המציין היכן שכנה השגרירות.
הערות שוליים

↑  ANGLO-TEXAN SOCIETY
חוסאם זומלוט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1973 (בן 52 בערך) שאבורה 
 שם לידה:  حسام سعيد شحادة زملط 
 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 השכלה:  אוניברסיטת לונדון  בית הספר לכלכלה של לונדון (2000)  אוניברסיטת ביר זית  בית הספר ללימודי המזרח ואפריקה של אוניברסיטת לונדון (2007) 
 מעסיק:  אוניברסיטת הרווארד, בית הספר לכלכלה של לונדון 
 תפקיד:  ambassador of Palestine to the United States (מרץ 2017–ספטמבר 2018)  ambassador of Palestine to the United Kingdom (אוקטובר 2018)  חבר המועצה המהפכנית של הפת"ח 
 
חוסאם זומלוט (בערבית: حسام زملط; נולד בשנת 1973) היה שגריר הרשות הפלסטינית בארצות הברית. זומלוט מונה לתפקידו בחודש מרץ 2017 וייצג את הרשות הפלסטינית בתפקידים דיפלומטיים שונים בממלכה המאוחדת מאז שנת 2003. ב-2018 מונה לשגריר בממלכה המאוחדת.
קורות חייו

זומלוט נולד במחנה הפליטים שבורה, בדרום רצועת עזה. לאחר סיום לימודי התיכון עזב את רצועת עזה ולמד באוניברסיטת ביר זית בתקופת האינתיפאדה הראשונה והסכמי אוסלו, אז שימש כנציג פת"ח במועצת הסטודנטים. הוא סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה.
בין השנים 1996–1999 עבד באומות המאוחדות כיועץ כלכלי במשרד המתאם המיוחד מטעם האומות המאוחדות לתהליך השלום במזרח התיכון, שם שימש בהכשרת אנשי צוות ובתאום בין המדינות התורמות לרשות הפלסטינית ועסק בחיבור דו"חות מטעם המתאם. בשנת 1999, לאחר שקיבל מלגה מממשלת בריטניה, החל ללמוד בלונדון סקול אוף אקונומיקס, שם סיים תואר שני בלימודי פיתוח (Development Studies) בתחום מדעי החברה והתמקד בנושאי סיוע לפיתוח מדינות נחשלות. הוא המשיך בלימודי דוקטורט באוניברסיטת לונדון שם חקר "תוכניות בינלאומיות בונות שלום" וסיים את לימודיו בשנת 2007.
החל משנת 2003 ועד 2008, עוד בעת שהיה סטודנט בלונדון, עבד בשגרירות הרשות הפלסטינית בעיר. בין השנים 2008–2010 היה בלימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת הרווארד. לאחר סיום שהותו בארצות הברית שב ללונדון והתמנה לממונה על היחסים בשגרירות הרשות הפלסטינית בלונדון. בשנת 2010 שב לרשות הפלסטינית לבקשת נשיא הרשות מחמוד עבאס. תחילה עבד במחלקה הבינלאומית של פת"ח ואחר כך שימש כשליח בינלאומי מיוחד וכיועץ אסטרטגי בלשכת הנשיא. מאז ינואר 2011 ועד התמנותו לשגריר בוושינגטון די. סי. עמד בראש המשלחת הפלסטינית ליחסים בינלאומיים. זומלוט הוא חלק מדור הצעירים של הפת"ח ונבחר למועצת הפת"ח זמן קצר טרם התמנה לשגריר.
בתחילת מרץ 2017 מונה לשגריר הרשות הפלסטינית בארצות הברית.
ב-9 בספטמבר 2018 הודיע הממשל האמריקאי כי החליט לסגור את השגרירות הפלסטינית בארצות הברית וזאת בתוך חודש ימים.
בתור השגריר הפלסטיני בלונדון, זומלוט סירב לגנות את הטבח בנווה יעקב, ינואר 2023 בירושלים.
הערות שוליים

1 2 3 4  Neri Zilber, Palestine’s Man in Washington. politico.com, March 31, 2017
1 2  Husam Zomlot. Linkedin.com
1 2  Jack Khoury, New Palestinian Ambassador to U.S. Sworn In. Haaretz, March 7, 2017
↑  Husam Zomlot, The U.S. ordered the Palestinian mission to close. Here’s why it matters. Washington Post, September 13, 2018
↑  
Stephen Daisley, Why won't the Palestinian ambassador condemn the Jerusalem massacre?, The Spectator, ‏2023-02-03 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1203776322  NTA: 369422961  VIAF: 305832374   WorldCat (עם VIAF): 305832374 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חוסאם זומלוט".
ליטר

קובייה בנפח ליטר
ליטר הוא יחידת מידה מקובלת לנפח בשיטה המטרית, השווה לנפחה של קובייה שאורך מקצועה דצימטר.
1 ליטר = 1,000 (103) סנטימטר מעוקב (סמ"ק) = 1,000 מיליליטר (מ"ל).

1 ליטר = 1 דצימטר מעוקב. 

1 ליטר = 0.001 (10−3) מטר מעוקב (מ"ק) = 0.001 קילוליטר.
המסה של ליטר אחד של מים מזוקקים בטמפרטורה של 4 מעלות צלזיוס ובלחץ של אטמוספירה אחת – היא, בקירוב, קילוגרם אחד. הסיבה לכך היא שכך הוגדרו במקור הגרם והליטר (על פי הגדרת 1795 - גרם אחד הוא מסתו של סנטימטר מעוקב אחד של מים בטמפרטורת ההתכה של המים והליטר הוא דצימטר מעוקב אחד), אך בעקבות שינויים בהגדרות המטר והקילוגרם כיום מדובר על קירוב בלבד.
הליטר הוא יחידת מידה מקובלת למדידת נפח הן לנוזלים והן למוצקים. הסימון הרשמי בעבורו הוא האות הלטינית L קטנה (מאז 1879) או גדולה (מאז 1979).
היסטוריה

במקור נקרא הליטר "cadil", ניתן לראות דוגמה למכל בגודל cadil במוזיאון לאומנויות ולמקצועות אשר בפריז, בירת צרפת.
הליטר הוצג בצרפת בשנת 1795 כאחת מ"יחידות המידה הרפובליקניות" החדשות והוגדר כדצימטר מעוקב אחד. אורך הדצימטר המקורי היה 44.344 לין ((אנ')), שתוקן ב-1798 ל-44.3296 לין, מה שהפך את הליטר המקורי ל-1.000974 דצימטר מעוקב של ימינו.
בשנת 1879 אימצה את הגדרת הליטר הוועדה הבינלאומית למשקלות ולמידות (אנ'), International Committee for Weights and Measures, הידוע בקצרה כ-CIPM, והעניקה לו את הסמל l (האות הלטינית הקטנה L).
בשנת 1901 נערך הכנס השלישי של הכנס הכללי למשקלות ולמידות (אנ'), General Conference on Weights and Measures, כנס הידוע גם בראשי התיבות כ-CGPM, בו הוגדר מחדש הליטר כחלל התפוס על ידי 1 ק"ג מים טהורים בטמפרטורת הצפיפות המרבית שלו (3.98 מעלות צלזיוס) בלחץ של 1 אטמוספירה. הגדרה מחודשת זו שינתה את נפחו של הליטר כך שנפחו יהא 1.000028 דצימטר מעוקב לערך (עבודות עיוניות מוקדמות יותר מעריכות אותו בדרך כלל על 1.000027 דצימטר מעוקב).
בשנת 1964, בכנס השנים-עשר של הכנס הכללי למשקלות ולמידות התבצעה חזרה להגדרה המקורית, כלומר הוגדר הליטר ביחס מדויק למטר, כשם נוסף לדצימטר מעוקב, משמע נפחו כנפח 1 דצימטר מעוקב במדויק. זוהי ההגדרה המקובלת כיום.
בשנת 1979, בכנס השישה-עשר של הכנס הכללי למשקלות ולמידות, אומץ בנוסף הסמל L (אות גדולה ולא אות קטנה). חברי הכנס הביעו העדפה כי בעתיד יישמר רק אחד משני הסמלים הללו עבור הליטר, אך ב-1990 אמרו שטרם בשלה העת לקבל החלטה שכזו.
יחידות מידה המבוססות על ליטר

על אף שהליטר אינו חלק אינטגרלי ממערכת היחידות הבין-לאומית ("יחידות SI"), ניתן להוסיף לו תחיליות SI על מנת לתאר נפחים שונים. אחד הנפחים הנפוצים ביותר הוא המיליליטר, שגודלו הוא אלפית הליטר וניתן להתייחס אליו כיחידת SI גם כ"סנטימטר מעוקב". ראו הרחבה לגבי תחיליות שונות בטבלה שלהלן:
| מכפלה של ליטר | שם עברי | שמות בינלאומיים | שמות בינלאומיים | סימונים בינלאומיים | סימונים בינלאומיים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 102 | הקטוליטר | Hectoliter | Hectolitre | hL | hl |
| 101 | דקליטר | Decaliter | Decalitre | daL | dal |
| 100 = 1 | ליטר | Liter | Litre | L | l |
| 10−1 | דציליטר | Deciliter | Decilitre | dL | dl |
| 10−2 | סנטיליטר | Centiliter | Centilitre | cL | cl |
| 10−3 | מיליליטר (מ"ל) | Mililiter | Mililitre | mL | ml |
| 10−6 | מיקרוליטר | Microliter | Microlitre | µL | µl |
| 10−9 | ננוליטר | Nanoliter | Nanolitre | nL | nl |
| 10−12 | פיקוליטר | Picoliter | Picolitre | pL | pl |
| 10−15 | פמטוליטר | Femtoliter | Femtolitre | fL | fl |
| 10−18 | אטוליטר | Attoliter | Attolitre | aL | al |
המרה מיחידות מידה לא-מטריות

מלבד הליטר, קיימות גם יחידות מידה למדידת נפח אחרות, שאינן חלק מהשיטה המטרית. כך לדוגמה בארצות הברית של אמריקה נהוג לעיתים למדוד נפח בגלון אמריקאי ולא בליטרים, לדוגמה ברכישת דלק בתחנות דלק.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| נפחו של ליטר אחד בקירוב | נפחו של ליטר אחד בקירוב |  | יחידת מידה לא-מטרית | שווה נפח בליטרים |
| ≈0.87987699 | קווארט אימפריאלי |  | קווארט אימפריאלי | ≡1.1365225L |
| ≈1.056688 | קווארט אמריקאי |  | קווארט אמריקאי | ≡0.946352946L |
| ≈1.75975399 | פיינט אימפריאלי |  | פיינט אימפריאלי | ≡0.56826125L |
| ≈2.11337641 | פיינט אמריקאי |  | פיינט אמריקאי | ≡0.473176473L |
| ≈0.21996925 | גלון אימפריאלי |  | גלון אימפריאלי | ≡4.54609L |
| ≈0.2641720523 | גלון אמריקאי |  | גלון אמריקאי | ≡3.785411784L |
| ≈0.0353146667 | רגל מעוקבת |  | רגל מעוקבת | ≡28.316846592L |
| ≈61.023744 | אינץ' מעוקב |  | אינץ' מעוקב | ≡0.016387064L |
| ≈35.19508 | אונקיית נוזלים אימפריאלית |  | אונקיית נוזלים אימפריאלית | ≡28.4130625mL |
| ≈33.814023 | אונקיית נוזלים אמריקאית |  | אונקיית נוזלים אמריקאית | ≡29.5735295625mL |
דוגמאות לשימושים ביחידת הליטר

יחידה זו נפוצה בתחומים רבים בשימוש היום-יומי - דוגמאות:
נפח של תרופות בתחום הרפואה
נפח של מוצרים בתחום הקולינריה
נפח של תא מטען, בתעשיית הרכב
נפח של תיקי גב
נפח של מארזי מחשב
נפח של מכשירי מיקרוגל
נפח של מקררים
נפח של מכלי מיחזור
נפח בתעשיית המנועים
ראו גם

יחידות מידה לנפח
גלון
הערות שוליים

↑  "Décret relatif aux poids et aux mesures du 18 germinal an 3 (7 avril 1795)" [Weights and measures decree dated 18 Germinal, Year 3 (7 April 1795)] (בצרפתית). Association Métrodiff. 7 באפריל 1795. אורכב מ-המקור ב-17 באוגוסט 2016. נבדק ב-8 בדצמבר 2012. Gramme, le poids absolu d'un volume d'eau pure égal au cube de la centième partie du mètre, et à la température de la glace fondante. {{cite web}}:  (עזרה) תרגום לעברית: גרם הוא משקלו של נפח של קובייה בגודל מאית המטר של מים טהורים, בטמפרטורה בה קרח נמס.
↑  "Visite Générale au Musée des arts et métiers" (PDF). Paris: Musée des arts et métiers. אורכב מ-המקור (PDF) ב-9 בנובמבר 2013. נבדק ב-5 באוגוסט 2013. Comment s'est appelé cet étalon de mesure avant de s'appeler le litre ? - Le Cadil [What was the name of this measurement before called being called a litre? - a Cadil]. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Décret relatif aux poids et aux mesures du 18 germinal an 3 (7 avril 1795)" [Weights and measures decree dated 18 Germinal, Year 3 (7 April 1795)] (בצרפתית). Association Métrodiff. 7 באפריל 1795. אורכב מ-המקור ב-17 באוגוסט 2016. נבדק ב-8 בדצמבר 2012. Litre, la mesure de capacité, tant pour les liquides que pour les matières sèches, dont la contenance sera celle du cube de la dixièrne partie du mètre. {{cite web}}:  (עזרה)תרגום לעברית: ליטר: יחידת נפח המשמשת הן לנוזלים והן למוצקים הזהה בערכה לקוביה [שכל אחד ממקצועותיה] באורך של עשירית המטר.
↑  "NIST, 2000". Ts.nist.gov. אורכב מ-המקור ב-10 בדצמבר 2011. נבדק ב-2012-04-26. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  How to Choose a Backpack, https://www.rei.com/
↑  Proposed Recognition Criteria for Refrigerator-Freezers
חוגגים באוקטוברפסט (Oktoberfest) של שנת 2006 שותים מכוסות בירה בנפח ליטר אחד
יחידות מידה מקובלות לדלק ברחבי העולם  ליטר  גלון אמריקאי  גלון אימפריאלי  אין נתונים
כוס מדידה עם שנתות המסמנות מיליליטרים וליטרים.
וולטר דלה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בינואר 1884 אשווגה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  6 באפריל 1945 (בגיל 61) ונפריד, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
וולטר דֶלה או דולה (בגרמנית: Walter Döhle; ‏ 19 בינואר 1884 באשווגה – 6 באפריל 1945 בוונפריד) היה דיפלומט גרמני מ-18 באוקטובר 1935 עד 1939 הקונסול הכללי הגרמני בירושלים.
ביוגרפיה

דלה היה בשירות החוץ של גרמניה מאז 1909, בתחילה כמומחה לטבק של משרד האוצר של הרייך בקונסוליה ברוטרדם. ב-1920 הפך למזכיר הנציגות בשגרירות בהאג. בשנים 1921–1923 היה במשרד החוץ בברלין ומ-1923 עד 1935 בשגרירות גרמניה בפריז כיועץ הנציגות. ב-1 בינואר 1934 הצטרף ל המפלגה הנאצית -NSDAP (מספר חבר: 3,398,410) בשנת 1935 הפך לקונסול כללי בירושלים, בניגוד לתנאים במדינות אחרות למעט אוסטרליה, קשרים טובים מאוד התפתחו בין הסוציאליסטים הלאומיים בארץ-ישראל לשגרירות גרמניה בתקופה זו.
זה היה שונה לחלוטין בתקופת קודמו היינריך וולף, שהוחלף בגלל אשתו היהודייה.
"ולטר דלה היה הדיפלומט הנאצי הראשון בארץ ישראל שהניף את דגל צלב הקרס על הקונסוליה. "הסערה פרצה סביב התערבותו הגסה בחרם של הרחוב היהודי על תוצרת החלב של המושבות הגרמניות, בראשן שרונה הסמוכה לתל אביב, במחאה על התעללות הנאצים ביהודי גרמניה."
במרץ 1937 דיווח וולטר דלה לגרמניה: "לערביי פלסטין בכל השכבות החברתיות יש אהדה גדולה לגרמניה החדשה ול"פיהרר" שלה.. אם אדם הזדהה כגרמני כשהוא מתמודד עם איומים מצד קהל ערבי, זה לבדו איפשר לו בדרך כלל לעבור בחופשיות. אבל כשחלקם הזדהו בהצדעה של 'הייל היטלר', ברוב המקרים הפכה גישתם של הערבים לביטויים של התלהבות גלויה, והגרמנים נתנו כפיים, להן הגיבו הערבים בקול רם".
ב-15 ביולי 1937, המופתי אמין אל-חוסייני כשניסה לגייס את גרמניה הנאצית לעזרת המאבק הפלסטיני, נפגש עם הקונסול הגרמני החדש בירושלים, וולטר דֶלה, הדגיש את אהדתו ל"גרמניה החדשה", והביע את ציפיית הערבים, שגרמניה תתנגד בתוקף למדינה יהודית. בנוסף, ביקש להפסיק את המדיניות הגרמנית שעודדה יהודים לצאת מגרמניה ולבוא לארץ ישראל, וביקש שגרמניה תלחץ על ממשלת פולין להפסיק את דרישתה מממשלת בריטניה להגדיל את השטח המיועד כביכול לקליטת פליטים יהודים מפולין.
מדו"ח תחת דלה באותה שנה: "הקמת מדינה יהודית... אינה האינטרס של גרמניה מכיוון שמדינה פלסטינית (יהודית) תיצור בסיסי כוח לאומיים נוספים ליהדות בינלאומית כמו למשל מדינת הוותיקן לקתוליות פוליטית או מוסקבה עבור הקומוניסטים. לכן, יש אינטרס גרמני לחזק את הערבים כמשקל נגד נגד גידול כוח אפשרי כזה של היהודים".
בשנת 1939 הסתיימה כהונתו עקב המלחמה. "משרד החוץ הגרמני חש כנראה מחויב להזהיר את הקונסול וולטר דוהל שלא להעניק תמיכה לאקדמאים יהודים חסרי בית". למרות שוולטר דלה בעצם התנגד להסכם העברה. הוא חזר למשרד החוץ בברלין במחלקת המדיניות הכלכלית.
הערות שוליים

↑  
Palestine, Blue Book, Printing and Stationery Office., 1935, עמ' 419. (באנגלית)
1 2  
Annual 4 Chapter 4, www.museumoftolerance.com
↑  Bundesarchiv R 9361-IX KARTEI/6510058
↑  Heidemarie Wawrzyn, Nazis in the Holy Land 1933-1948, Walter de Gruyter, 2013-08-01, עמ' 134, ISBN 978-3-11-030652-1. (באנגלית)
↑  צבי לביא, כשהיהודים החרימו את החלב הנאצי משרונה, באתר ynet, 22 ביולי 2016
↑  יד ושם: קובץ מחקרים, יד ושם, רשות הזכרון לשואה ולמרד, 2007, עמ' 109-10. (בiw)
↑  Deutsches generalkonsulat Jerusalem an AA v. 22.3.1937, politisches Archiv des auswärtigen Amtes Berlin (PA AA), R 104791.
Wayback Machine, web.archive.org, ‏2009-02-13
Lyn Julius, Arab anti-Semitism, and the Nazis, Jewish Journal, ‏2018-02-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  שמואל דותן, Shmuel Dothan, המאבק על ארץ ישראל, משרד הבטחון, ההוצאה לאור, 1981, עמ' 149, מסת"ב 978-965-05-0000-9. (בiw)
↑  Francis R. Nicosia, Nazi Germany and the Arab World, Cambridge University Press, 2015, עמ' 97, ISBN 978-1-107-06712-7. (באנגלית)
1 2  
Jeffrey Herf, Nazi Propaganda for the Arab World, Yale University Press, 2009-11-30, עמ' 29-30, ISBN 978-0-300-15583-9. (באנגלית)
↑  Lappin, Yaakov (2006-05-07). "Nazis 'shipped arms to Palestinians'". Ynetnews (באנגלית). נבדק ב-2023-03-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 133315495  ISNI: 0000 0000 2294 2112  VIAF: 38103490   WorldCat (עם VIAF): 38103490
V (זיכיון מדע בדיוני)

| --- | --- |
 סוגה:  מדע בדיוני
 יוצרים:  קנת' ג'ונסון
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 מספר פרקים:  V: המיני-סדרה   2 פרקים   V: הקרב האחרון   3 פרקים   V: הסדרה   19 פרקים   V‏ (2009)  עונה ראשונה: 12 פרקים   עונה שנייה: 10 פרקים
 הפקה
 מוזיקה:  ג'ו הארנל 
 אורך פרק:  מיני -סדרות:   197 ו-272 דקות   הסדרה:   47 דקות
 שידור
 רשת שידור:  NBC (המיני סדרות והסדרה המקורית)   ABC (הסדרה החדשה)
 תקופת שידור מקורית:  1 במאי 1983 – 2 במאי 1983 (V: המיני-סדרה)
 
וי (באנגלית: V, סימן הניצחון) הוא זיכיון סדרות טלוויזיה מז'אנר המדע בדיוני שנוצר בידי המפיק והבמאי האמריקני קנת' ג'ונסון. הזיכיון החל עם שידורן של שתי מיני-סדרות עוקבות, בשנים 1983–1984. העלילה מביאה את השתלטות חייזרים מהחלל החיצון, הידועים בשם "המבקרים" (V מאנגלית visitors), על כדור הארץ ועל ניסיונות המחתרת האנושית לעצרם.
בשנת 2008 כתב ג'ונסון נובלה המהווה המשך למיני-סדרה המקורית והתעתד לעבדה לסדרת טלוויזיה חדשה, אולם האחים וורנר, שהחזיקו עד כה בזכויות הזיכיון, בחרו לאתחל את הסדרה מחדש בשנת 2009.
מקור השראה ואלגוריה

ג'ונסון ציין, כי ההשראה למיני-סדרה המקורית הייתה ספרו של סינקלייר לואיס משנת 1935 "זה לא יכול לקרות כאן" - רומן פוליטי המספר את מאבקו הבלתי מתפשר של עיתונאי כנגד משטרו הפאשיסטי של הנשיא. נוסף על כך, פרק הפיילוט הכיל מספר סצנות שנראה כי הן לקוחות מתוך מחזהו של ברטולט ברכט, "פחד וסבל ברייך השלישי". ג'ונסון הוסיף ואמר, כי הסדרה נועדה במקור להוות מותחן פוליטי, המתעד את עלייתם של כוחות פאשיסטיים בארצות הברית.
יתר על כן, הרעיון שהוצג על ידי קנת' ג'ונסון בזיכיון V אינו חדש. קונספט חייזרי הלטאות שנראים כבני אדם ומתכננים לשלוט עליהם דומה למספר קונספירציות כדוגמת תאוריית מפגשים מהסוג הראשון עם לטאות אנוש של הסופר האנגלי דייוויד אייקל, וגזע הלמורים לפי כתביה של הלנה בלבצקי. בנוסף, רעיון ספינות החייזרים הגדולות המרחפות מעל ערים מרכזיות ברחבי כדור הארץ נראה לראשונה בספרו של ארתור סי. קלארק, "קץ הילדות".
הסיפור הוא למעשה אלגוריה לנאציזם: החל מחותם המבקרים, שדומה לצלב קרס וכלה במדים דומי מדי האס אס. נוסף, קיימת קבוצת צעירים שתומכת ב"מבקרים", עם דמיון רב לנוער ההיטלראי. שידורי "המבקרים" דומים לתעמולה הנאצית, ורדיפת "המבקרים" אחר מדענים ומשפחותיהם מושלכת אל רדיפת הנאצים את היהודים ואחר כל קושרי הקשר נגדם. נוסף על כך, מדענית "המבקרים" הראשית, דיאנה, נושאת הקשר ליוזף מנגלה. כמה מהדמויות הראשיות במיני-סדרה הגיעו ממשפחה יהודית, וסב המשפחה - ניצול שואה - העיר לא פעם כי מאורעות העבר מתרחשים שוב.
הסדרה החדשה משנת 2009 אינה משתמשת באלגוריה זו, כי אם נוטה יותר לכיוון של הערצה המונית בעקבות הגעתם של המבקרים. כמו כן, נעשתה הקבלה של הסדרה החדשה לתקופת נשיאותו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה בתקופה שלאחר פיגועי 11 בספטמבר.
הסדרות שבזיכיון > V: המיני-סדרה

המיני-סדרה המקורית שודרה בשני חלקים בין ה-1 ל-2 במאי 1983 ברשת NBC. גזע חייזרים מגיע לכדור הארץ ב-50 ספינות אם, המרחפות מעל ערים מרכזיות. הם חושפים את עצמם בפני בניין האומות המאוחדות בניו יורק כאשר פניהם לשלום, חזותם כשל בני האדם אך הם לובשים משקפי מגן ובקולם נשמעת תהודה מוזרה. הם מבקשים את עזרתם של בני האדם בחציבת כימיקלים ומינרלים הנחוצים לעולמם החולה. בתמורה, המבקרים מציעים לשתף את הטכנולוגיה המתקדמת שלהם עם האנושות. ממשלות כדור הארץ מסכימות להסדר, והמבקרים - בראשות מנהיגם ג'ון וסגניתו דיאנה - מתחילים להשפיע באופן ניכר על השלטונות.
אולם, אירועים מוזרים מתרחשים ומדענים הופכים לאיום תקשורתי נרחב. מוטלות עליהם הגבלות מטעם הממשל על פעולותיהם. אלה מביניהם אשר מבקשים לבחון את המבקרים מקרוב נעלמים באופן מפתיע או מאבדים מאמינותם. מדענים נודעים מתחילים להתוודות על פעולות חתרניות מצידם ולפתח התנהגות מוזרה. צלם העיתונות מייק דונובן מצליח לעלות בחשאי על ספינת המבקרים ומגלה שמתחת לחזותם האנושית מסתתרים טורפים זוחלים המעדיפים לאכול אוכל חי כחולדות. דונובן מקליט כמה מממצאיו ונמלט עם עדות למתרחש, אך בדיוק כאשר תחקיר עיתונאי מתוכנן לעלות לשידור, המבקרים משתלטים על אמצעי התקשורת. הם הופכים את דונובן לנמלט, אשר נרדף הן על-ידם והן על ידי המשטרה.
רדיפתם של המדענים נמשכת במטרה להוריד מאמינותם וגם להסיח את דעת הציבור על ידי שימוש בשעיר לעזאזל, אליו מושלכים פחדיהם. מספר בני אדם אשר נמצאים בעמדות כוח עוברים תהליך שטיפת מוח שנקרא "המרה" בידי דיאנה, שהופך אותם לנתונים למרותם של המבקרים. אחרים הופכים למושא ניסוייה הביולוגיים.
כמה מבני האדם משתפים פעולה ביודעין עם המבקרים ומתפתים אחר כוחם הרב, כמו אלינור דופרי - אמו של דונובן. דניאל ברנשטיין, נכדו של ניצול שואה יהודי, מצטרף לשורות המבקרים ומגלה להם את מיקומה של משפחת מדענים. נערה בשם רובין מקסוול - בתו של מדען ידוע שירד למחתרת - מפתחת מערכת יחסים עם מבקר צעיר בשם בריאן ונכנסת ממנו להיריון כחלק מ"ניסוייה הרפואיים" של דיאנה לעבר נשים לצורך התפתחות הגזע שלהם.
תנועת מחתרת מוקמת שיעודה הוא חשיפתם של המבקרים והתנגדות למעשיהם. מנהיגת תא המחתרת בלוס אנג'לס היא ד"ר ג'ולי פאריש. מצטרף אליהם בהמשך גם מייק דונובן, שמגלה ממבקר בשם מרטין את מטרתם האמיתית של המבקרים - לשעבד ולכבוש את כדור הארץ, לגנוב את משאבי המים, לקצור את גזע בני האדם כמזון ולהשאיר מעטים אשר ישמשו כעבדים וכבשר תותחים במלחמותיהם של המבקרים בגזעים חוצניים אחרים. מרטין מתגלה כאחד ממספר מבקרים (שמאוחר יותר מתגלים כ"הגיס החמישי") אשר מתנגדים לדרכי מנהיגיהם ומעדיפים לחיות לצד בני האדם בשלום. מרטין מתחבר לדונובן ומבטיח לעזור לתנועת המחתרת. חברי המחתרת מבצעים שורה של פיגועים נגד מטרות המבקרים, ונעזרים בציוד רפואי ובנשק אותו השיגו מנשקיות המשמר הלאומי של ארצות הברית. סמל תנועת המחתרת הוא האות הלטינית V, אדומה כדם, המרוססת על כרזות המבקרים הקוראות לקידום מטרות השלום שלהם. הסמל נוצר בהשראתו של אברהם ברנשטיין, סבו של דניאל.
המיני-סדרה מסתיימת עם שליטתם המלאה של המבקרים בכדור הארץ, כאשר ג'ולי ואליאס שולחים אות לחלל לבקשת עזרה.
הסדרות שבזיכיון > V: הסדרה

סדרת טלוויזיה ששודרה מ-26 באוקטובר 1984 ועד 22 במרץ 1985 למשך 19 פרקים. הסדרה ממשיכה ישירות את אירועי "V: הקרב האחרון". דיאנה נלכדת על ידי מייק דונובן, ולאחר שנה מאז הופעל "העפר האדום" לראשונה, חברי המחתרת וחברי "הגיס החמישי" חיים בשלום יחדיו. החברה שיצרה את משלוח "העפר האדום" חוטפת את דיאנה, וראש החברה, נייתן בייטס, מציע לה תנאים נוחים תמורת הטכנולוגיה החייזרית. מייק ומרטין עוקבים אחר סוכניו של בייטס לעבר הבקתה בה מוחזקת דיאנה, והיא מצליחה להימלט ויורה במרטין. לפני מותו, מרטין מגלה למייק את תוכניתה של דיאנה ליצור קשר עם צי המבקרים השוכן בחלל ולשגר פלישה נוספת על כדור הארץ.
המחתרת מוקמת בשנית, וכעת הם נלחמים גם במבקרים וגם בנייתן בייטס הצמא לכוח, שממנף את נפילת הממשלה להפוך למושל לוס אנג'לס. תפקידה של אליזבת במלחמה בין שני הגזעים מתברר כחשוב יותר מתמיד, כעת שהיא התבגרה והפכה לנערה.