stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפיזיולוגיה של הלבוש
רקע

מדע הפיזיולוגיה של הלבוש עוסק גם בחקר הקשר בין לבוש ותפקודי חיי אדם. מטרת המחקר בפיזיולוגיה של הבגדים היא לאפשר עיצוב ביגוד שיוכל לספק את המיקרו אקלים המתאים ביותר לפעילות אנושית בכל עת ובכך ליצור תנאי לבישה אופטימליים לאותה פעילות. למרות שכל זה מושפע מגורמים רבים, היקף הפיזיולוגיה של הלבוש מוגבל בעיקרו להשפעת הלבוש על מאזן החום והלחות של גוף האדם, כמו גם להשפעות המכניות על העור (רכות, הידבקות, חספוס אפשרי שמגרה את העור), ולא רק במהלך היום (ערות), אלא גם (בלילה) במקרה של בגדים הנלבשים בזמן השינה, שכן המיקרו אקלים הנכון הוא גם תנאי מוקדם לשינה רגועה ומרגיעה.
מטרת הלבוש

המניעים ללבוש האדם מפושטים מדי לעיתים קרובות בתיאוריות תרבותיות וסוציולוגיות (חברתיות), מתוך הנחה שהם מונעים אך ורק על ידי צניעות, קישוט ונוי, הגנה או זוויג. עם זאת, לבוש מונע בעיקר על ידי הסביבה, כאשר צורתו מושפעת ממאפיינים ותכונות אנושיות, כמו גם מגורמים פיזיים וחברתיים כמו קשרי מין, תלבושת, השתייכות מעמדית, השתייכות חברתית ודת. בסופו של דבר, בגדים חייבים להיות נוחים בתנאים סביבתיים שונים, כדי לתמוך בהתנהגות פיזיולוגית. המושג לבוש אופיין בצורה נאותה כמערכת מעין-פיזיולוגית המקיימת אינטראקציה עם גוף האדם.
ללבוש יש תפקיד מוגדר, ותנאי הלבוש קובעים בעצם מתי עדיף ללבוש איזה סוג של לבוש. בנוסף להיותו יפה, פרקטי, נוח, בריא וקל לניקיון, לבגד יש גם תפקיד פיזיולוגי חשוב וחייב לעמוד בדרישות הנובעות מכך. ניתן לייחס את ההשפעות הפיזיולוגיות של לבישת הבגדים לתהליכים פיזיים מסובכים, והפיזיולוגיה של הלבוש עוסקת בהם.
סקירה היסטורית

השפעת הבגדים על גוף האדם נצפתה מאז ימי קדם. היפוקרטס, שחי במאה ה-5 לפני הספירה בעבודתו בשם "על האוויר, המים והמקומות", עסק בין היתר בתחום הבעיות המכונה היום פיזיולוגיה של הלבוש, שבתוכו עסק בעיקר בתופעת ההזעה. בן דורו, אמפדוקלס, נתן הסבר לנשימת העור שעדיין תקף גם היום.
סנקטוריוס, שחי בפדובה במאה ה-17, חקר את הפרשת הזיעה ואת הקורלציה שלה עם הבגדים שלבשו. במאה ה-18, מדענים אנגלים, צרפתים וגרמנים כבר דיווחו על תוצאות ניסויים ביחס לנושאים שמסווגים כיום כפיזיולוגיה של לבוש. עם זאת, תחום המדע הידוע כיום כפיזיולוגיה של הלבוש נוסד למעשה בשנות ה-30 של המאה ה-20, כאשר לא רק רופאים, אלא גם פיזיקאים ומומחי תעשיית הטקסטיל היו מעורבים בניתוח הבעיה.
לאחר מלחמת העולם השנייה, כתוצאה מהתפתחות טכנית מואצת, החל מחקר פיזיולוגי מכוון לגבי הביגוד באופן שיטתי ועל בסיס מדעי. חשיבותם נתמכה במידה רבה על ידי המסעות בחלל והמאמצים להגביר את ביצועי העבודה והישגי הספורט. כיום עוסקים בנושאים אלו מכוני מחקר ידועים, ושיטות מדידה מודרניות פותחו למדידה מדויקת של גורמים פיזיולוגיים בודדים של לבוש. לתוצאות של כל אלה יש השפעה משמעותית על פעילות פיתוח המוצרים של תעשיית הביגוד וההלבשה, שכן תכונות אלו מושפעות באופן משמעותי מבחירה נכונה של חומרי גלם, מבנה הבד שמשמש ללבוש והצורה הנוצרת במהלך ההרכבה והתפירה.
נוחות לבישה

נוחות הלבישה היא המידה שבה הבגד תומך - או לפחות מעכב או מונע במידה המינימלית האפשרית - את תפקודי הגוף. זה כולל הבטחת חופש התנועה, ותועלתיות העיצוב, העובדה שהלבוש יוצר תחושה נעימה על העור (שלא שורט, שהוא חלק ונעים למגע), אבל הדבר החשוב ביותר הוא ויסות טמפרטורת הגוף. מערכת לבוש (שמשמעותה הסט של כל הבגדים המכסים את הגוף) יכולה להיות מסווגת כטובה אם היא פועלת היטב מבחינה זו - אחרת היא עלולה להפריע למתן ביטוי של יכולת הביצוע של הלובש.
גוף-אקלים-לבוש

התפקיד הפיזיולוגי החשוב ביותר של הבגד בכללותו הוא לעזור לשמור על הטמפרטורה של גוף האדם על ערך קבוע יחסית. קביעות זו חשובה במיוחד בגזע ובראש (כ-37 מעלות צלזיוס), תנודות יומיות אינן יכולות לעלות על 0.7-1.5 מעלות צלזיוס. לשם כך, יש צורך שייצור החום ושחרור החום יהיו מאוזנים. עם זאת, הפקת חום תלויה מאוד בסוג עבודתו של האדם (הטמפרטורה בשרירים הפועלים יכולה לעלות על 40 מעלות צלזיוס) ושחרור החום תלוי גם בהשפעות סביבתיות. מתפתח מיקרו אקלים בין פני הגוף לשכבת הבגד החיצונית, עם תנאי חום ולחות ספציפיים, המושפעים באופן משמעותי מהמבנה ומהחומר של הבגד. הדבר קובע מאוד את רווחתו של האדם. אנשים מרגישים בנוח בבגדיהם כאשר טמפרטורת האוויר על פני העור היא 30–35 מעלות צלזיוס והלחות היחסית נמוכה מ-80%.
בזמן מאמץ גוף האדם מייצר חום שחלק ממנו חייב להשתחרר (להיפלט) על מנת לשמור על טמפרטורה קבועה. במקרה של אדם לבוש, זה קורה מצד אחד דרך נשימה, ומצד שני דרך זרימת החום מהעור דרך הלבוש אל הסביבה. בנשיפה האוויר יוצא החוצה מהגוף הסביבה מחוץ לגוף מתחממת ולחה יותר, לכן שחרור החום בזמן הנשימה תלוי בתדירות הנשימה (שתלויה בקושי ביצוע הפעילות של הנושם) ובמצב האוויר שמסביב (טמפרטורה, תכולת לחות וקצב זרימת אוויר).
מכל אלה נובע שמאזן החום של הגוף הלבוש מושפע בעיקר מכושר הבידוד התרמי של הבגד, מיכולת המעבר ומחדירות הלחות שלו ומגודל שטח הגוף המכוסה על ידי הלבוש.
יכולת בידוד תרמי של הבגד

כמות החום הנפלטת בהולכה תרמית היא פרופורציונלית להפרש בין הטמפרטורות הפנימיות והחיצוניות, וכמות החום הנפלטת באידוי פרופורציונלית להפרש בין לחץ האדים השורר במיקרו אקלים מתחת לבגדים לבין לחץ האדים של הבגדים סביבה. אבל אם הבגד מבודד תרמי טוב, כמות החום היוצאת דרך הולכת חום, אפילו באותו הפרש טמפרטורה (גוף וחוץ), קטנה יותר מאשר במקרה של בגדים מבודדים גרוע, ואיבוד החום והאידוי מושפע באופן דומה מחדירות הלחות דרך הלבוש. כי אם הזיעה לא יכולה לעבור (להתאדה) דרך הבגד, היא לא יכולה להתנדף (כמו למשל כשלובשים מעיל גשם עשוי חומר פלסטיק פשוט) והדבר מביא לתחושת רווחה לא נעימה.
אוויר עומד הוא מבודד תרמי טוב מאוד. יכולת הבידוד התרמי של השכבות המרכיבות את הבגד תלויה בחומר ובמבנה שלו. כאשר לובשים מספר שכבות של בגדים, תמיד יש אוויר כלוא פחות או יותר בין השכבות, מה שמגביר את הבידוד התרמי. לכן ביגוד רב-שכבתי מועיל מנקודת מבט זו. בחורף, למשל, התחתונים והגופיה יוצרים את השכבה הפנימית, עליה מניחים את הבגדים העליונים ולאחר מכן את המעיל. גם הלבוש החיצוני עצמו יכול להיות מורכב מכמה שכבות, למשל, לז'קט יש בטנה פנימית, בטנה אמצעית, בד חיצוני, וייתכן שאף יתווספו לו וסט או סוודר. לבגד רב-שכבתי יש אפוא יכולת בידוד תרמי טובה מאוד, אבל אם צריך ללבוש יותר מדי שכבות, זה יכול להיות לא נוח. לכן זה טוב אם חלקי הלבוש החופפים הם מבודדים תרמיים טובים בעצמם, כלומר אם נוכל להשיג אותה יכולת בידוד תרמי עם פחות שכבות. מנקודת מבט זו ראויים לתשומת לב מיוחדת תחתונים המתאימים ישירות על הגוף (צמודי גוף), אשר עוטפים גם את שכבת האוויר החם של הגוף. זוג תחתונים חמים עשוי להיות שווה יותר מסוודר עבה שלובשים מבחוץ.
יכולת מעבר הלחות של הבגד

בעוד שמנקודת מבט של בידוד תרמי, טוב אם הלבוש הוא בעל מבנה סגור ככל האפשר ומאפשר לפחות אוויר לזרום בין השכבות, הרי שמעבר הלחות מחייב שהלחות או האדים בין שכבות הלבוש יוכלו לזרום החוצה לשטח החיצוני מחוץ ללבוש. פליטת הזיעה אפשרית על פי עיקרון הנימיות. לשם כך יש להוביל את הלחות שנוצרת על העור החוצה אל המשטח החיצוני על ידי הסיבים המרכיבים את חומר התחתונים, דרך החללים הטבעיים שבהם והרווחים הקטנים שנוצרים בין הסיבים זה מתחת לזה. השפעה זו תלויה מצד אחד בסיבים עצמם, במבנה שלהם, כלומר האם יש חללים בחתך הרוחב שלהם, ומצד שני במבנה שכבת הטקסטיל, כלומר אם יש רווחים בין הסיבים. ובאיזה גודל הם.
כאשר אדם מזיע הרבה (למשל במהלך עבודה פיזית נמרצת, במהלך פעילות ספורט אינטנסיבית או במהלך פעילות ליד מקור חום), חשוב שהזיעה בהיקף של עד 1 ליטר לשעה, תוסר במהירות מסביבת משטח העור. למטרה זו עדיף ביגוד שהבד שממנו הוא עשוי יהיה כבר מורכב משתי שכבות: השכבה הפנימית צריכה להיות עשויה מחומר שאינו נרטב בעצמו (למשל פוליאסטר, פוליפרופילן) אך מאפשר ללחות לעבור היטב, והשכבה החיצונית. צריכה להיות בעלת יכולת ספיגה גבוהה (למשל כותנה או ויסקוזה), שיכולה להכיל בתוכה את הלחות הזו, או שלחות זו יכולה להתאדות. דרישה חשובה במוצרים אלה היא שזרימת הלחות בין שתי השכבות מובטחת בצורה טובה מאוד ושבגד זה משתלב היטב על פני הגוף. בדים סרוגים מתאימים במיוחד לכך וסוגי בדים מיוחדים פותחו במיוחד למטרה זו. לבוש מסוג זה אינו מרגיש רטוב, לא משנה כמה מזיעים בו, שכן השכבה הפנימית במגע עם העור עצמו לא נרטבת.
בגדים שמונעים מהזיעה להתנדף (למשל עשויים מפלסטיק) משמשים להזעה של ספורטאים שצריכים להפחית זמנית ותוך פרק זמן קצר את משקלם (ליתר דיוק: את מסת הגוף שלהם) כגון מתאגרף, מתאבק, מרים משקולות וכו'). הזעה כבדה עשויה/עלולה לגרום לירידה במשקל של מספר קילוגרמים.
יכולת האוורור של הבגד

יכולת זו מגבירה את נוחות הלבישה באם ניתן להחליף את האוויר בתוך הבגדים. באופן זה, אוויר חם ולח יכול לברוח ישירות אל הסביבה מתוך בגדים נושמים, ללא צורך לחדור לשכבות הלבוש. אם הגוף מכוסה לחלוטין בבגדים אטומים למים ואטומים לאוויר (למשל מעיל גשם עשוי פלסטיק), ניתן לשמור על האיזון התרמי רק בדרך זו. ניתן להבטיח את יכולת האוורור של הבגד בעיקר על ידי עיצובו הצורני ושיטות ההרכבה המיושמות (למשל על ידי יצירת פתחים במקומות מתאימים, על ידי בחירת מידה נכונה וכו') - מבלי לדבר על הפתרונות המאוד ספציפיים של ביגוד מגן מיוחד.
נוחות לבישה ורגישות העור

השפעתו של בגד במגע ישיר עם העור על העור נקבעת בעיקר על ידי חומר הגלם, בניית הטקסטיל ופעולות הגימור המשמשות בייצורו. זה תלוי עד כמה הבד חלק או מחוספס, עד כמה הוא רך או קשה, אם הוא נדבק לעור או לא. כיום, זמינות שיטות מדידה אינסטרומנטליות מתקדמות כדי לכמת גם את הפרמטרים הללו.
הערות שוליים

↑  Hofer, Alfons (1997). Textil - und Modelexikon (בגרמנית). Frankfurt am Main: Deutscher Fachverlag. ISBN 3-87150-518-8.
↑  Umbach, K.-H.: Kann man aus Chemiefasern Kleidung mit gutem Tragekomfort herstellen? Előadás a 21. Nemzetközi Mesterségesszál Konferencián, Dornbirn, 1982. szept. 22–24. (német nyelven)
↑  Dunlap, Knight (1928-01-01). "The Development and Function of Clothing". The Journal of General Psychology. 1 (1): 64–78. doi:10.1080/00221309.1928.9923412. ISSN 0022-1309.
↑  www.technicaltextile.net. "Clothing Physiology and Comfort". www.technicaltextile.net (באנגלית). נבדק ב-2023-03-10.
↑  Gilligan, Ian (2010-01-06). "The Prehistoric Development of Clothing: Archaeological Implications of a Thermal Model". Journal of Archaeological Method and Theory. 17 (1): 15–80. doi:10.1007/s10816-009-9076-x. ISSN 1072-5369.
↑  Budd, G. M. (1981-09-01). "Clothing physiology". Fire Safety Journal (באנגלית). 4 (2): 77–81. doi:10.1016/0379-7112(81)90006-0. ISSN 0379-7112.
↑  Mecheels, J.: Bekleidungsphysiologische Eigenschaften von Maschenwaren. Előadás a Kötőipari Szakemberek Nemzetközi Szövetsége (IFWS) kongresszusán, 1964. nov. 2–7. (német nyelven)
↑  Bartels, V.T. "Noten für den Tragekomfort von Bekleidung". Melliand-Bekleidung (בגרמנית). 2003 (4): 352-353.
↑  Hofmann, H. P. "Die Bekleidung und der Wärmehaushalt des Menschen". Bekleidung und Maschenware (בגרמנית). 1979 (1): 35-36.
↑  "Az emberi szervezet hőtermelése különböző tevékenységek közben" (באנגלית).
1 2  Umbach, K.-H. "Bekleidungsphysiologische Gesichtspunkte zur Entwicklung von Sportkleidung". Wirkerei - und Strickerei-Technik (בגרמנית). 1993 (2): 108-114.
התזמורת הסימפונית של וינה

| --- | --- |


הקונצרטהאוס של וינה: משכנה של התזמורת
 תאריך ייסוד:  1900 
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מיקום:  וינה, אוסטריה
 אולם קונצרטים:  הקונצרטהאוס של וינה
 מנצח:  פטר פופלקה
 https://www.wienersymphoniker.at/
 
התזמורת הסימפונית של וינה (בגרמנית: Wiener Symphoniker) נוסדה בשנת 1900 תחת השם "אגודת הקונצרטים של וינה" (בגרמנית: Wiener Concertverein). בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 שונה שם התזמורת לשמה הנוכחי.
היסטוריה

על אף ירידה בהאזנה לקונצרטים לאחר הופעת הרדיו בשנות ה-20 של המאה ה-20, התזמורת החזיקה מעמד עד סיפוח אוסטריה בשנת 1938, שהביא להתמזגותה עם תזמורות גרמניות, כחלק מן התרבות הגרמנית. בתור שכזו, שימשה למטרות תעמולה עד שצימצומים בשורותיה, כתוצאה מגיוס לעבודה במפעלי תחמושת, הביאו לסגירתה ב-1 בספטמבר 1944.
הקונצרט הראשון של התזמורת אחרי המלחמה התקיים ב-16 בספטמבר 1945, ונוגנה בו הסימפוניה השלישית של גוסטב מאהלר. בהנהלתו של יוזף קריפס, נבנה מחדש, תוך זמן קצר, רפרטואר מודרני לאחר עשר שנים של בידוד והתזמורת יצאה בפעם הראשונה לפסטיבל ברגנץ בקיץ 1946.
שנת 1946 ציינה את ראשית כהונתו של מאסטרו הרברט פון קאראיין, שאף כי לא היה מנצח ראשי, עבד עם התזמורת הווינאית בסדרת הקונצרטים שנקראו על שמו ויצא עמה לסיורים רחבי-היקף באירופה ובאמריקה הצפונית.
בשנת 1959 הופיעה התזמורת לפני האפיפיור יוחנן ה-23 בוותיקן, בניצוח הבכורה של מאסטרו וולפגנג זאוואליש.
בתקופת ניהולו של זאוואליש יצאה התזמורת לסיור בארצות הברית בשנת 1964 ולסיור משולב בארצות הברית וביפן. בשנת 1967 בתקופתו גם נפתח מחדש התיאטרון של וינה, בשנת 1962.
קריפס חזר לתקופת הביניים שבין פרישת זאוואליש לבואו של קרלו מריה ג'וליני כמנצח ראשי. בשנות ה-80' ההתייצב ז'ורז' פרטר על דוכן המנצחים. הוא הגדיל את מספר הקונצרטים של תזמורת וינה והוסיף מוזיקה צרפתית לרפרטואר.
המנצח הראשי של התזמורת החל מעונת 2024/25 הוא המנצח הצ'כי פטר פופלקה.
מנצחים ראשיים

פרדיננד לוה (1900–1925)
הוגו גוטסמן (1929–1933)
אוסוואלד קאבאסטה (1934–1938)
הנס וייסבאך (1939–1944)
הנס סווארובסקי (1945–1947)
וולפגנג זאוואליש (1960–1970)
יוזף קריפס (1970–1973; מנהל אמנותי)
קרלו מריה ג'וליני (1973–1976)
גנאדי רוז'דסטוונסקי (1980–1982)
רפאל פריבק דה בורגוס (1991–1996)
ולדימיר פדוסייב (1997–2005)
פאביו לואיזי (2005–2013)
פיליפ ג'ורדן (2014–2021)
אנדרס אורוסקו-אסטרדה (2021–2022)
פטר פופלקה (2024 - ממשיך)
ויקטור ג'וקאנוביץ'

ויקטור ג'וקאנוביץ' (במונטנגרית: Viktor Đukanović; נולד ב-29 בינואר 2004 בניקשיץ' שבסרביה ומונטנגרו) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית ובנבחרת מונטנגרו.
קריירת מועדונים

ג'וקאנוביץ' גדל במחלקות הנוער של סוטייסקה ניקשיץ' ובודוצ'נוסט פודגוריצה. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגר של בודוצ'נוסט פודגוריצה במסגרת ליגת העל המונטנגרית. בסך הכל ערך 68 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 12 שערים.
ב-6 בינואר 2023 חתם ג'וקאנוביץ' על חוזה לחמש שנים בהמארבי מליגת העל השוודית. בעונתו הראשונה במועדון ערך 25 הופעות ליגה, בהן הבקיע 11 שערים.
ב-30 ביולי 2024 הושאל אל סטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית.
קריירה בינלאומית

ב-14 ביוני 2022 ערך ג'וקאנוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מונטנגרו, בניצחון 3-0 על נבחרת רומניה במסגרת ליגת האומות 2022/2023.
תארים

אליפות מונטנגרו (1): 2020/2021
הגביע המונטנגרי (2): 2020/2021, 2021/2022
הערות שוליים

↑  Viktore, hvala i srećno! באתר הרשמי של בודוצ'נוסט פודגוריצה, 6 בינואר 2023
↑  Viktor Djukanović klar för Hammarby באתר הרשמי של המארבי, 6 בינואר 2023 (בשוודית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ויקטור ג'וקאנוביץ'".
השבעתי אתכם

| --- | --- |
 שיר
 סוגה:  מוזיקה חסידית 
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  שלמה 
 לחן:  פנחס ברייער
 
השבעתי אתכם הוא שיר דבקות מהמוזיקה החסידית. את השיר הלחין פנחס ברייער והוא בוצע בקאברים רבים ומגוונים, שזכו לפופולריות רבה בקרב הציבור הדתי והחרדי.
מילות השיר לקוחות מתוך מגילת שיר השירים, ומתארות את קשר האהבה העמוק שבין עם ישראל (הרעיה) לבין הקדוש ברוך הוא (הדוד):
הִשְׁבַּעְתִּי אֶתְכֶם בְּנוֹת יְרוּשָׁלָ‍ִם אִם תִּמְצְאוּ אֶת דּוֹדִי מַה תַּגִּידוּ לוֹ שֶׁחוֹלַת אַהֲבָה אָנִי
בשנת 2019 זכה השיר בביצוע יוסף צבי ברייער במקום השביעי במצעד העשור של רדיו קול חי וקול חי מיוזיק.
הערות שוליים

↑  מגילת שיר השירים, פרק ה', פסוק ח'
↑  תוצאות מצעד העשור
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
השוטר מלוס-אנג'לס

| --- | --- |

 בימוי:  טום מאנקיוויקז 
 הופק בידי:  ברני ברילשטיין, דוד פרמוט, רוברט וייס 
 תסריט:  דן אקרויד, טום מאנקיוויקז, Alan Zweibel, ג'ק וב 
 שחקנים ראשיים:  טום הנקס Nina Arvesen קת'לין פרימן Jack O'Halloran Shannon Tweed קייסי סנדר Kimberly Foster פטר לידס אליזבת אשלי ברוס גריי דן אקרויד דבני קולמן כריסטופר פלאמר אלכסנדרה פאול הארי מורגן Meg Wyllie 
 מוזיקה:  אירה ניובורן 
 צילום:  מתיו פ' לאונטי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  17 בדצמבר 1987 
 משך הקרנה:  101 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט קומדיה, סרט באדי קאפ 
 הכנסות באתר מוג'ו:   dragnet
 דף הסרט ב־IMDb
 
השוטר מלוס-אנג'לס (באנגלית: Dragnet) הוא סרט קומדיה משטרתי אמריקאי משנת 1987 בבימויו של טום מנקייביץ', שגם היה שותף בכתיבת התסריט והיה זה סרט הבכורה שלו כבמאי. בכיכובם של דן אקרויד וטום הנקס, הסרט מבוסס על סדרת הרדיו והטלוויזיה באותו שם. התסריט, שהוא גם פרודיה וגם מחווה לסדרת הטלוויזיה הארוכה, נכתב על ידי אקרויד, מנקייביץ', ואלן צווייבל. המוזיקה המקורית בסרט הולחנה על ידי איירה ניובורן.
אקרויד מגלם את דמותו של ג'ו פריידיי, אחיינו של גיבור הסדרה המקורי, בעוד הנקס משחק את שותפו החדש, פפ סטריבק. הארי מורגן חוזר לגלם את דמותו של ביל גנון, שותפו של פריידיי המקורי, שכעת הוא קפטן במשטרה והבוס של פריידיי וסטריבק.
צוות השחקנים הראשי

דן אקרויד בתפקיד הבלש סרג'נט ג'ו פריידיי
ג'ק ווב בתפקיד הבלש סרג'נט ג'ו פריידיי המקורי, דודו של פריידיי בגילומו של אקרויד, שמופיע בתמונה על שולחן העבודה הישן שלו במשטרת לוס אנג'לס, אותו פריידיי הנוכחי גם כן משתמש.
טום הנקס בתפקיד הבלש פפ סטריבק
כריסטופר פלאמר בתפקיד הכומר ג'ונתן ווירלי
הארי מורגן בתפקיד הקפטן ביל גנון, אחד השותפים הישנים של פריידיי המקורי
אלכסנדרה פול בתפקיד "הבתולה" קוני סווייל
ג'ק א'האלורן בתפקיד אמיל מוז
אליזבת אשלי בתפקיד הקומישנרית ג'יין קירקפטריק
דבני קולמן בתפקיד ג'רי קיסר
| טום הנקס |
| --- | --- | --- |
| סרטים בהם השתתף | הוא יודע שאת לבד (1980) • ספלאש (1984) • מסיבת רווקים (1984) • המתנדבים (1985) • האיש עם הנעל האדומה (1985) • זהירות הבית מתפרק (1986) • יחסים פשוטים (1986) • אהבה גנובה (1986) • השוטר מלוס-אנג'לס (1987) • ביג (1988) • פאנץ' ליין (1988) • שכנים (1989) • טרנר והוץ' (1989) • מדורת ההבלים (1990) • ג'ו נגד הוולקנו (1990) • ליגה משלהן (1992) • על כנפי החלום (1992) • נדודי שינה בסיאטל (1993) • פילדלפיה (1993) • פורסט גאמפ (1994) • צעצוע של סיפור (1995) • אפולו 13 (1995) • מה שאת עושה לי (1996) • יש לך הודעה (1998) • להציל את טוראי ראיין (1998) • צעצוע של סיפור 2 (1999) • גרין מייל (1999) • להתחיל מחדש (2000)  • תפוס אותי אם תוכל (2002) • הדרך לפרדישן (2002) • לחסל את הליידי (2004) • טרמינל (2004) • רכבת לקוטב (2004) • צופן דה וינצ'י (2006) • מלחמתו של צ'ארלי וילסון (2007) • משפחת סימפסון - הסרט (2007) • באק האוורד הגדול (2008) • מלאכים ושדים (2009) • צעצוע של סיפור 3 (2010) • לארי קראון (2011) • קרוב להפליא ורועש להחריד (2011) • ענן אטלס (2012) • קפטן פיליפס (2013) • להציל את מיסטר בנקס (2013) • גשר המרגלים (2015) • איתקה (2015) • התופת (2016) • סאלי: נס על ההדסון (2016) • הולוגרמה למלך (2016) • המעגל (2017) • העיתון (2017) • צעצוע של סיפור 4 (2019) • יום יפה בשכונה (2019) • גרייהאונד (2020) • בוראט 2 (2020) • חדשות העולם הגדול (2020) • פינץ' (2021) • אלביס (2022) • פינוקיו (2022) • איש ושמו אוטו (2022) • אסטרואיד סיטי (2023) • כאן (2024) |  |
| סדרות בהן השתתף | • אחים לנשק (2001) |  |
| קרובי משפחה | ריטה וילסון (אישה) ג'ים הנקס (אח) לארי הנקס (אח) קולין הנקס (בן) צ'אט הנקס (בן) |  |
ו. ס. אנדרוז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 ביוני 1923 פורטסמות', ארצות הברית 
 פטירה:  19 בדצמבר 1986 (בגיל 63) וירג'יניה ביץ', ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאים לבנים 
 מקום לימודים:  תיכון וודרו וילסון 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  רומן רומנטי 
 יצירות בולטות:  פרחים בעליית הגג 
 תקופת הפעילות:  מ-1972 
 officialvcandrews.com
 
קליאו וירג'יניה אנדרוז (באנגלית: Cleo Virginia Andrews;‏ 6 ביוני 1923 - 19 בדצמבר 1986) הייתה סופרת אמריקאית.
חייה

אנדרוז נולדה בפורטסמות', וירג'יניה, ארצות הברית, הבת היחידה בין שלושת ילדיהם של ויליאם וליליאן אנדרוז.
בזמן לימודיה בתיכון נפלה במדרגות בבית ספרה, ונפצעה בגבה. אבחון מוטעה של הרופאים גרר ניתוחים כושלים בגבה, שהותירו אותה נכה. היא נאלצה לבלות את שארית חייה בכיסא גלגלים או על קביים.
אחרי סיום התיכון למדה אמנות במשך ארבע שנים, ועבדה, בין היתר, כציירת דיוקנים. היא כתבה כמה רומנים וכעשרים סיפורים קצרים, מהם רק אחד התפרסם - "שכבתי עם דודי בליל כלולותי" (תרגום חופשי). מאוחר יותר התפרסם סיפור קצר נוסף פרי עטה, "אלוהי ההר הירוק".
ב-1979 הגישה אנדרוז להוצאה לאור רומן שכתבה בשם "אחוזי הדיבוק" (the obsessed). נאמר לה שהיה לסיפור פוטנציאל, אך צריך "לתבל" אותו מעט. בין לילה היא הוסיפה כמה פרטים ושינתה את השם, ו"פרחים בעליית הגג", ספרה הראשון, יצא לאור. תוך שבועיים מיום יציאתו, הגיע הספר לראש רשימת רבי המכר.
במשך השנתיים הבאות, אנדרוז כתבה ארבעה ספרי המשך לרומן "פרחים בעליית הגג" - "עלי כותרת עפים ברוח", "פרחים הצמיחו קוצים", "פרחים נבלו קמלו" ו"גן של צללים", שעלילתו מתרחשת טרום-עלילת "פרחים בעליית הגג". אנדרוז אף פרסמה את הרומן "אודרינה" והחלה בכתיבת סדרת ספרים חדשה, כאשר אובחנה כחולה בסרטן השד.
אנדרוז הופיעה בתפקיד מנקת חלונות של אחוזת פוקסוורת' בקטע קצר בסרט "פרחים בעליית הגג" שיצא ב-1987, אך מעולם לא זכתה לראות את הצלחתו - היא מתה שנה אחת לפני, ב-19 בדצמבר 1986.
אנדרוז מעולם לא נישאה, ולא היו לה ילדים.
אחיה של אנדרוז החליטו להמשיך ולפרסם את כתביה הנותרים. לשם כך חיפשו אחר סופר צללים, שישלים את סיפוריה הנותרים ויכתוב ספרים חדשים תחת שמה. הסופר אנדרו ניידרמן גויס למשימה, ומאז ועד היום כמעט עשרים שנה לאחר מותה של האשה מאחורי הכותרת "וי. סי אנדרוז", התפרסמו למעלה משישים ספרים תחת אותו שם, ביניהם: "המלאך האפל", "שמיים", "מלודי", "מוזיקת לילה", "שחר", "סודות של הבוקר", "רייבן", "קאט", "הגן הנעלם" ועוד.
הרפובליקה הרומית (1849–1850)

הרפובליקה הרומית (באיטלקית: Repubblica Romana) הייתה מדינה קצרת מועד שהוכרזה ב-9 בפברואר 1849, כאשר ממשלת מדינות האפיפיור הוחלפה זמנית בממשלה רפובליקנית עקב עזיבתו של האפיפיור פיוס התשיעי לגאטה. הרפובליקה נשלטה על ידי קרלו ארמליני, ג'וזפה מציני ואאורליו סאפי. יחד הם כוננו טריומווירט, השתקפות של צורת ממשל במהלך משבר המאה הראשונה לפני הספירה של הרפובליקה הרומית.
אחד החידושים המרכזיים שהרפובליקה קיוותה להשיג היה מעוגן בחוקתה: חופש הדת, כאשר האפיפיור פיוס התשיעי וממשיכיו יקבלו את הזכות לשלוט בכנסייה הקתולית. חירויות דת אלו היו שונות בתכלית מהמצב תחת הממשלה הקודמת, שאפשרה רק לקתוליות ויהדות להתקיים על ידי אזרחיה. חוקת הרפובליקה הרומית הייתה הראשונה בעולם שביטלה את עונש המוות במשפט החוקתי שלה.
הערות שוליים

↑  "Art. 5. – Le pene di morte e di confisca sono proscritte" [The penalties of death and confiscation are proscribed] (PDF). Costituzione Della Repubblica Romana (באיטלקית). 1849. נבדק ב-18 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rostenberg, Leona (ביוני 1940). "Margaret Fuller's Roman Diary". The Journal of Modern History. 12 (2): 212. doi:10.1086/236458. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "An astonishment in this age" was the progressive Margaret Fuller's reaction (Rostenberg 1940:213)
↑  Fracassi, Claudio (1849). La Meravigliosa Storia della Repubblica dei Briganti (באיטלקית). Rome.
1 2  Ridley, Jasper (1976). Garibaldi. New York: Viking Press. p. 268. ISBN 978-0-670-33548-0.
↑  Smith Robertson, Priscilla (1952). Revolutions of 1848, a social history. Princeton, New Jersey: Princeton University Press. p. 331. ISBN 9780691007564.
↑  Trevelyan, G. M. (1907). Garibaldi's Defence of the Roman Republic. London: Longmans. p. 227.
↑  Kertzer, David I. (2018). The Pope Who Would Be King: The Exile of Pius IX and the Emergence of Modern Europe. Oxford: Oxford University Press. pp. 274–75. ISBN 978-0-1-988-2749-8.
↑  De Cesare, Raffaele (1909). The Last Days of Papal Rome, 1850–1870. London: Archibald Constable & Co. pp. 440–443. the last days of papal rome.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009293896805171  BnF: cb12019228r (data)  GND: 812975-7  LCCN: no2012034246  VcBA: 494/12871  VIAF: 312605324   WorldCat (עם VIAF): 312605324 
אחד מסמלי הרפובליקה הרומית.
אאורליו סאפי.
הכרזת הרפובליקה הרומית בשנת 1849, בפיאצה דל פופולו
ג'וזפה גריבלדי.
גריבלדי לכד ארבעה תותחים צרפתים ברומא. איור מתוך The Life and Times of Garibaldi, בהוצאת וולטר סקוט.
נסיך-נשיא הרפובליקה הצרפתית השנייה, לואי נפוליאון בונפרטה.
האפיפיור פיוס התשיעי.
קזינו סבורלי לאחר ההפצצות הצרפתיות על רומא ב-1849