stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקדש פראה ויהאר
שם

בשפה התאית מתורגם השם "פראה ויהאר" כפראסאט פהרה ויהאן (Prasat Phra Viharn) או פראסאט קהאו פהרה ויהאן (Prasat Khao Phra Viharn). פראסאט הוא "טירה" ולעיתים מקדש בשתי השפות, קמרית ותאית, וקהאו פירושו "גבעה", או "הר" בתאית; בלשון הקמרית הר הוא "פנום" (phnom), ולפיכך המקדש נקרא בקמרית לעיתים פנום פראה ויהאר, ובתאית קהאו פהרא ויהאן. המילים "פראה" ו"פהרה" משמען "מקודש", והמילים "ויהאר" או "ויהאן" משמען "מקדש", שהכוונה היא לחלק המקודש ביותר במבנה. בכינויו התאי של המקדש הושמטה בשנה האחרונה המילה "קהאו", כדי ליצור בִּידוּל בין המקדש לבין ההר. נראה שהשינוי הולך ותופס מקום בשיח התאילנדי. לשמות השונים של המקדש בשתי השפות יש משמעויות פוליטיות ולאומיות, כפי שיפורט להלן.
הקמת המקדש

המקדש הראשון באתר הוקם בתחילת המאה התשיעית לספירה. עם הקמתו הוקדש המקום לאל שיווה, בהתגשמותו כאלים ההרריים סיקהארֶסוָוארה (Sikharesvara) ובהָאדרֶסוָוארה (Bhadresvara). עם זאת, החלקים המוקדמים ביותר המצויים כיום במקדש הם מן המאה העשירית, מתקופת קוֹהּ קֶר; באותה תקופה שכנה בירת האימפריה הקמרית בעיר בעלת שם זה. באתר ניתן לראות כיום שרידים בסגנון באנטאי סרֵיי מסוף המאה העשירית, אם כי רוב המקדש הקיים כיום נבנה בזמן שלטונם של המלכים סוּריָאוָארָאמן הראשון (1002–1050) וסוּריָאוָארָאמן השני (1113–1150). כתובת שנמצאה במקדש מספרת על המלך סוּריָאוָארָאמן השני, שעסק בלימוד פולחנים מקודשים, חגג חגים דתיים, והעניק מתנות (ובהן שמשיות לבנות, קערות זהב ופילים) ליועצו הרוחני הברהמן דיוָאקאראפאנדיטה. הכתובת מספרת שגם הברהמן עצמו הביע עניין במקדש, ותרם לו פסל מוזהב של שיווה הרוקד.
תיאור המקדש

אורכו של המתחם כ-800 מטרים, והוא בנוי מצפון לדרום. בכניסה למתחם גרם מדרגות ארוך, המתחיל בצפון ומוביל את הבאים לאתר במעלה ההר אל המקדש, הנמצא בדרום. אורכו של גרם המדרגות הוא 54 מטרים ובו 159 מדרגות. המקדש עצמו גבוה ב-120 מטרים מבסיס המדרגות; גובהו 525 מטרים מעל מישורי קמבודיה המשתרעים לדרומו, ו-625 מטרים מעל גובה פני הים. אף על פי שמבנהו של המקדש בפראה והאר שונה מהמקדשים הקמריים באנגקור, הרי שהרעיון המונח בבסיסם משותף: המקדש מייצג את הר מֵרו, ההר המיתולוגי בהינדואיזם, משכן האלים.
בדרך אל המקדש ישנן חמש גופורות (גופורה ביחיד), מבנים שבהם נכנסים למקדשים. הגופורות הם מוטיב ברוב המקדשים הקמריים, וגם בפראה ויהאר מצויות גופורות לאורך שביל הכניסה למקדש. הן נספרות מהמקדש אל הכניסה, כך שהגופורה החמישית נמצאת ליד מדרגות הכניסה, והראשונה ליד המקדש עצמו. כברוב הגופורות, עומדים על הגופורות בפראה ויהאר מגדלים מקושטים בפיתוחים שהם חלק מהמונומנטים של המקדש. העולה אל המתחם המקודש עולה במדרגות אל כל גופורה, כדי להדגיש את גובהה; הגופורה גם מסתירה את המשך הדרך, ורק לאחר שיוצאים בצידה השני של הגופורה ניתן לראות את ההמשך. כך, אין שום נקודה בה ניתן לראות את כל המתחם בבת אחת. הגופורה החמישית בנויה בסגנון הישן ביותר, סגנון קוה קר, ומשמרת עדיין חלק מן הצבע האדום המקורי בה הייתה צבועה. גג הרעפים שכיסה את הגופורה בעבר נעלם. הגופורה השנייה מאוחרת יותר, ובנויה בסגנון מקדשי קהלאנג ובאופון מן המאה האחת עשרה. הגופורה השלישית היא הגדולה בין החמש, ומשני צידיה שני מבנים מוארכים בצורת פרסה ושני מבנים המכונים "ארמונות", אך למעשה שימשו את הנזירים. אל המקדש עצמו מגיעים דרך שתי חצרות, שבחיצונה מהן ניצבת ה"ספרייה"; זהו מבנה הנמצא ברבים מן המקדשים הקמריים, בחצרות הכניסה. מטרתם המדויקת של מבנים אלה אינה ידועה, אך נראה שכללו מקום ללימוד טקסטים מקודשים, בצד מקום למרכיב כלשהו של הפולחן הדתי. משני צדדיו של המקדש שני אולמות הבנויים בצורת קלויסטר.
הוויכוח בדבר הבעלות על המקדש

בשנת 1863 הפכה קמבודיה למעשה לארץ חסות של צרפת. העניין בעתיקותיה של קמבודיה החל להתעורר במערב, והחל מחקר משמעותי באתרים השונים. בשנת 1904 הוקמה ועדה משותפת לשלטונות הקולוניאליים הצרפתיים של קמבודיה ולסיאם, כדי לקבוע את הגבול המשותף. באזור המקדש הונחתה הוועדה, על ידי ממשלות שני הצדדים, לקבוע את הגבול לפי קו פרשת המים. קביעה כזו הייתה מותירה את המקדש בצידו התאילנדי של הגבול. למרות זאת, בגבול שנקבע בשנת 1907 נותר המקדש בצד הקמבודי של הגבול.
עם סיום השלטון הקולוניאלי הצרפתי בשנת 1954, השתלט הצבא התאילנדי על המקדש. קמבודיה מחתה על הכיבוש, וב-1959 ביקשה מבית הדין הבינלאומי לצדק בהאג להכריע בסוגיה ולקבוע שהמקדש נמצא בשטחה של קמבודיה. המתח סביב השאלה עלה מאוד, היחסים הדיפלומטיים בין שתי הארצות נותקו ואף הושמעו משני הצדדים איומים לשימוש בכוח. בית הדין הבינלאומי לא דן בשאלות של שייכות תרבותית או היסטורית, אלא בשאלה הפורמלית של סימון הגבול בתחילת המאה. מי שייצג את קמבודיה בית הדין היה דין אצ'יסון, לשעבר מזכיר המדינה של ארצות הברית. תאילנד טענה שהמפה אינה תקפה, מכיוון שהפרה את העיקרון שאמור היה להנחות את מכיניה. בית הדין דחה טענה זו, ופסק שמכיוון שתאילנד לא ערערה על המפה במשך חמישה עשורים, ואף נהנתה משיבושים אחרים במפה שהיו לטובתה, הרי שבכך הוכיחה שקיבלה את קו הגבול. החלטת בית הדין התקבלה ב-15 ביוני 1962, ברוב של תשעה מול שלושה. בית הדין גם פסק, ברוב של שבעה מול חמישה, שעל תאילנד להחזיר את כל העתיקות והשרידים שנלקחו מהמקדש.
תאילנד הגיבה על ההחלטה בזעם, וטענה שההחלטה נבעה מהעדפה של ארצות הברית את קמבודיה. ממשלת תאילנד איימה להחרים את ישיבות SEATO, והמונים יצאו בהפגנות ענק נגד ההחלטה. ואולם, למרות הזעם הרב נסוגה תאילנד בסופו של דבר ממחאתה, ובינואר 1963 קיבלה קמבודיה לידיה את המקדש. העברת השליטה התקיימה בטקס צבעוני בו נכחו כאלף איש, שעלו למקדש מצידו הקמבודי התלול של המקדש. נורדום סיהאנוק, מלך קמבודיה אז, הביע בטקס נימה מפייסת כלפי תאילנד, והבטיח שמבקרים תאילנדים יוכלו להיכנס למקדש ללא אשרה, וויתר על הדרישה להשיב חפצים ושרידים שנלקחו על ידי תאילנד.
מלחמת האזרחים

בשנות ה-70 של המאה העשרים הדרדרה קמבודיה למלחמת אזרחים. מיקומו הטופוגרפי של המקדש הפך אותו למבצר קשה לכיבוש מכיוון קמבודיה. חייליו של לון נול החזיקו במקום מול כמה התקפות של הקמר רוז', וגם לאחר שהמישורים לרגלי הצוק נפלו בידי הקמר רוז' עדיין החזיקו חייליו של לון נול במקדש. גם לאחר כיבוש פנום פן בידי הקמר רוז' ונפילת ממשלתם, עדיין נותר המקדש כמעוז האחרון; מקום נכבש רק ב-22 במאי 1975, כאשר חיילי הקמר רוז' הפגיזו את המקום וטיפסו על המצוק בדרך אל המקדש.
בדצמבר 1978 פלש הצבא הווייטנאמי לקמבודיה, כדי להפיל את משטר הקמר רוז'. בינואר 1979 נמסר על קרבות באזור המקדש; אלפי פליטים נמלטו לשטח תאילנד וגורשו חזרה על ידי הממשלה התאית, באזור פראה ויהאר. בשל קרבות הגרילה שהתנהלו במדינה בשנות ה-80 הייתה הגישה למקדש קשה; ב-1992 נפתח המקדש לציבור לזמן קצר, אך נסגר בשנה לאחר מכן לאחר שנכבש שוב בידי לוחמי הקמר רוז'. בדצמבר 1998 נכנעו במקום מאות אנשי קמר רוז' לממשלת קמבודיה, כנראה הכוח המאורגן האחרון של הקמר רוז'.
הכרזה כאתר מורשת עולמית

גם ההכרזה על המקדש כאתר מורשת עולמית לוותה בוויכוח בין תאילנד לקמבודיה. תאילנד תבעה שההכרזה על המקדש תהיה משותפת לשתי המדינות, ולפיכך החליטה אונסקו ב-2007 לדחות את הדיון בשנה. בתחילה הושגה הסכמה בין שתי המדינות שקמבודיה תציג את הבקשה להכיר במקדש כאתר מורשת עולמית "בעל חשיבות אוניברסלית ייחודית", בתקווה שהאתר יוכר באונסקו בישיבה ה-32 בשנת 2008; תאילנד הסכימה לתמוך בבקשה באופן פעיל. ואולם, האופוזיציה בתאילנד התנגדה למהלך; סביב המקדש עדיין ישנם 4.2 קילומטרים רבועים שהם שטח מריבה בין קמבודיה לבין תאילנד, והאופוזיציה טענה שההכרזה תפגע בזכויותיה של תאילנד על שטח זה. בעקבות הלחץ האופוזיציוני נסוגה תאילנד מתמיכתה בהכרזה, ואף הביעה את התנגדותה לכך. למרות התנגדות זו הוכרז המקדש כאתר מורשת עולמית ב-7 ביולי 2008. עקב ההכרזה עלה מאוד המתח בין שתי המדינות, ואף הושמעו איומים הדדיים וכוחות צבאיים של שתי המדינות נשלחו לאזור. נעשים מאמצים למצוא פתרון דיפלומטי, ובמהלך אוגוסט 2008 נסוגו חלק מן הכוחות מן האזורים הסמוכים לגבול.
הערות שוליים

↑  קוה קר נמצאת כ-100 ק"מ מצפון לאנגקור, האזור בו שכנו רוב הבירות הקמריות. הבירה הקמרית שכנה בקוה קר בשנים 928 עד 944, תחת שלטון המלכים ג'איווארמאן הרביעי וחשוָאראמן השני. אחריהם חזרה הבירה לאנגקור, למאות השנים הבאות.
↑  זוהי הגופורה הראשונה בדרך אל המקדש, והיא נקראת  הגופורה החמישית, משום שהיא המרוחקת ביותר ממנו.
↑  ראו בערך אנגקור.
↑  SEATO‏ (Southeast Asia Treaty Organization) הייתה ברית הגנה שנחתמה בשנת 1954 בין אוסטרליה, צרפת, בריטניה, ניו זילנד, פקיסטן, הפיליפינים, תאילנד וארצות הברית, כדי לבלום התפשטות קומוניסטית עתידית בדרום-מזרח אסיה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007594786905171  GND: 4688085-9  LCCN: n85336370  VIAF: 153681184   WorldCat (עם VIAF): 153681184 
תוכנית המקדש
תבליט במקדש המתאר את הקרב בין קרישנה וארג'ונה
מרשל מונצי

מרשל ניאשה מוּנֶצִי (באנגלית: Marshall Nyasha Munetsi; נולד ב-22 ביוני 1996) הוא כדורגלן זימבבואי המשחק בעמדת הקשר בוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג ובנבחרת זימבבואה.
קריירה

ביולי 2015 חתם מונצי בקייפטאון מהליגה הדרום אפריקאית השנייה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-26 בספטמבר 2015, וכבש את שער הבכורה שלו ב-16 באפריל 2016.
ב-11 ביוני 2019 חתם לארבע עונות בסטאד ריימס מהליג 1.
ב-4 בפברואר 2025 חתם בוולבס מהפרמייר ליג.
קריירה > קריירת נבחרות

מונצי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ב-21 במרץ 2018, וזומן לסגל הנבחרת למשחקי גביע אפריקה לאומות 2019.
תארים

גביע COSAFA‏ (1): 2018
הערות שוליים

↑  Said, Nick (24 ביולי 2015). "Zimbabwean midfielder Munetsi 'in the mould of a Yaya Toure'". The Times. נבדק ב-28 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "More twists in the NFD tale". Premier Soccer League. 16 באפריל 2016. נבדק ב-29 באפריל 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Okeleji, Oluwashina (13 ביוני 2019). "Zimbabwe's Marshall Munetsi gets his chance in Europe with Reims". BBC. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Munetsi signing completes deadline day | Men's First-Team | News, Wolverhampton Wanderers FC (באנגלית)
↑  "Zimbabwe name final squad". cafonline.com. 10 ביוני 2019. נבדק ב-16 ביוני 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
| נבחרת זימבבואה – גביע אפריקה לאומות 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 סיאנדה •  2 דאריקווה •  3 פהירי •  4 פפומבידזאי •  5 לונגה •  6 מודימו •  7 צ'וואפיווה •  8 מונצי •  9 רוסיקה •  10 קארורו •   11 ביליאט •  12 דזינגאיי • 13 צ'יפזזה •  14 קאדרווה • 15 האדבה • 16 צ'יגובה • 17 מוסונה • 18 נקאמבה • 19 מוטיזווה • 20 מהאצ'י • 21 קאמוסוקו • 22 מהלאנגה • 23 מושקווי • מאמן: צ'ידזמבווה |  1 סיאנדה •  2 דאריקווה •  3 פהירי •  4 פפומבידזאי •  5 לונגה •  6 מודימו •  7 צ'וואפיווה •  8 מונצי •  9 רוסיקה •  10 קארורו •   11 ביליאט •  12 דזינגאיי • 13 צ'יפזזה •  14 קאדרווה • 15 האדבה • 16 צ'יגובה • 17 מוסונה • 18 נקאמבה • 19 מוטיזווה • 20 מהאצ'י • 21 קאמוסוקו • 22 מהלאנגה • 23 מושקווי • מאמן: צ'ידזמבווה | זימבבואה |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אחוזת בית

ערך זה עוסק באגודה שנוסדה במטרה לבנות עיר עברית. אם התכוונתם להוצאת ספרים, ראו .
חברי אגודת "אחוזת בית" (התמונה צולמה משנות ה-20 לערך)
הרחוב הראשון בשכונת אחוזת בית, רחוב הרצל, וברקע בניין הגימנסיה העברית "הרצליה"
תוכנית חלוקת הבתים באחוזת בית
"אחוזת בית" הייתה שכונה יהודית שנוסדה מחוץ לחומות יפו בשנת 1909. מועד יסוד השכונה נחשב למועד יסוד העיר תל אביב.
תכנון השכונה

ביום י"ב בתמוז תרס"ו, 5 ביולי 1906 התאספו במועדון "ישורון" ביפו כמאה ועשרים איש מיהודי העיר ויסדו את אגודת "אחוזת בית". האגודה בחרה ועד. בראש הוועד עמד האדריכל עקיבא אריה ויס עליו הטילה האגודה את מלאכת תכנון השכונה. לחברי הוועד נבחרו דב ברגר, יצחק חיותמן, יחזקאל דנין (סוכובולסקי) ודוד סמילנסקי, וכך נוסדה.
השכונה נבנתה בצמוד לשכונות היהודיות הקיימות נווה צדק ונווה שלום. חזון השכונה כפי שהוצג בעלון התעמולה של האגודה:
"וכמו שהעיר ניו יורק מסמנת את השער הראשי לכניסה לאמריקה, כך עלינו לשכלל את עירנו, והיא תהיה בזמן מן הזמנים לניו יורק הארץ־ישראלית"
לאגודה הצטרפו 60 חברים שביחד הכניסו לקופתה 100,000 פרנק. 300,000 פרנק נוספים נתקבלו כהלוואה מהקרן הקיימת שספגה ביקורת על כך שהיא מלווה סכום כה גדול לבנייה עירונית.
בין חברי האגודה נתגלעו ויכוחים בקשר למיקום ולגודל המגרש שיש לקנות לבניית הבתים. היו חברים שחששו מסיבוכים כספיים והסתפקו בדאגה לעצמם, כלומר, בית נאה לשישים משפחות המייסדים בלבד[דרוש מקור]. אלה העדיפו מגרש קטן שהוצע למכירה ביפו. לבסוף החליטו חברי האגודה לרכוש את אדמת כרם ג'יבלי – שטח גדול, מרוחק מיפו, שיאפשר התפשטות והתרחבות בעתיד. הרכישה נעשתה סיועם של אהרן מאיר מזי"א ודוד ילין שרכשו במקביל קרקעות לעצמם וסייעו בהתנדבות לאגודת אחוזת בית לרכוש את חלקה.
חברי הקבוצה נתקלו בקושי, שכן השלטון העות'מאני אסר על היהודים לרכוש אדמות. על כן, יעקובוס קאן (Jacobus Henricus Kann) שהיה נתין הולנדי, מעשירי אירופה והבנקאי הפרטי של בית המלוכה ההולנדי (Bankierskantoor van Lissa & Kann) ויזם ציוני נלהב, רכש על שמו כ־60 קרקעות עבור המתיישבים היהודים באחוזת בית. הקושאן על הקרקע נתקבל באוגוסט 1908, הודות להשבת החוקה של האימפריה העות'מאנית ביולי 1908.
תוכנית ראשונית לשכונה הוכנה על ידי יוסף טריידל. התוכנית כללה מים זורמים בבתים, דבר שנחשב לחידוש גדול בארץ ישראל של אותם ימים. בהמשך נתבקש גם וילהלם שטיאסני להשתתף בתכנון השכונה.
הוחלט גם שלרחובות יינתנו שמות של מנהיגים ציוניים. בחברה חפשו הצעות לשם השכונה. בהצבי, עיתונו של אליעזר בן־יהודה, התפרסמו טענות על כך שאישים שונים ניצלו את אגודת אחוזת בית כדי לגרוף לכיסם רווחים. בעיתון התקיים פולמוס סביב העניין שכלל הכחשות וטענות שכנגד.
עבודה עברית

לקראת תחילת העבודות באחוזת בית, היקף נרחב של עבודות לאותה תקופה, התפרסמו בעיתונות דרישות של פועלים יהודים שהבנייה תתבצע בעבודה עברית. הטוענים הזכירו שלבניית השכונה ניתנה הלוואה גדולה מהקרן הקיימת ולכן לטענתם היה על הבונים להשתמש בעבודה עברית. משבקשות אלו לא נענו במלואן, היו פועלים שאיימו או הכו קבלנים בגלל סירובם להעסיק פועלים יהודים. למרות זאת, רוב הבתים נבנו בידי פועלים ערבים.
ייסוד השכונה

ב־11 באפריל 1909 (כ' בניסן תרס"ט), לאחר כשלוש שנות עבודה רצופות במכשולים עברו בטרם התקבצו משפחות מייסדי השכונה על חולות האדמות הראשונות שנרכשו. נערכה הגרלת המגרשים בין החברים באמצעות צדפים שאסף על שפת הים. לימים, נקבע יום זה כיום הקמתה של העיר תל אביב. באותו מקום חפר אחר־כך את באר המים הראשונה. הנדבן יעקב מוזר תרם כספים לצורך בניית הגימנסיה באחוזת בית.
בידי האגודה נותרו שטחים נרחבים לבנייה אותם הציעה למכירה למי שהיה מוכן לשלם במזומן. במאי 1909 כבר הוחל ביישור הקרקע. רוב הבתים שנבנו בשכונה נבנו כמבני כורכר, כנהוג באותו זמן. הבנייה התקדמה במהירות, בתחילת ינואר 1910 כבר החלו ראשוני המתיישבים להיכנס לבתים ובחודש שבט תר"ע (1910) כבר עמדו כשישים בתים על החולות ומשפחות המייסדים חגגו את הכניסה אליהם. עם תום השלב הראשון, ב־21 במאי 1910, הוחלט לשנות את שמה של אחוזת בית ולקרוא לעיר "תל אביב", כפי שהציע מנחם שינקין, כשם ספרו של בנימין זאב הרצל, "אלטנוילנד", בתרגומו לעברית של נחום סוקולוב.
העיר תל אביב

העיר העברית של תל אביב נוסדה רשמית בשנת 1909 עם הקמתה של השכונה היהודית "אחוזת בית". יחד עם זאת, שכונותיה היהודיות של העיר תל אביב החלו להיבנות מחוץ לחומות יפו 22 שנה לפני כן, והתשתית הארגונית של העיר תל אביב החלה להתפתח אף מוקדם יותר, כבר במחצית הראשונה של המאה ה־19, במסגרת הקהילה היהודית של העיר יפו.
ב־19 ביולי 1920 ערך הנציב העליון הראשון, סיר הרברט סמואל, ביקור בשכונות היהודיות שמחוץ לחומות יפו. הנציב גילה הבנה לתביעות היהודים להיפרדות מיפו של שכונות היהודיות אלה. לכן, ב־11 במאי 1921 חתם סר הרברט סמואל על "פקודת מועצה מקומית תל אביב" (Tel Aviv Township Order). הפקודה איחדה את השכונות היהודיות שמחוץ לחומות יפו תחת השם "תל אביב".
ב־1934 הפכה המועצה המקומית תל אביב לעיר בהחלטת שלטונות המנדט הבריטי.
ראו גם

היסטוריה של תל אביב
אדריכלות בתל אביב
הערות שוליים

↑  ארץ ישראל, העולם, 25 באוקטובר 1907
↑  דו"ח מישיבת הועד הפועל הגדול, העולם, 10 בינואר 1908
↑  הועידה הרביעית של פועלי ציון באוסטריה, העולם, 17 ביוני 1908
↑  הועידה הציונית השנתית, העולם, 28 באוגוסט 1908
↑  שאלה לאגודת אחוזת בית ביפו, הפועל הצעיר, 26 בנובמבר 1908
מכתב אל המערכת, הפועל הצעיר, 9 בדצמבר 1908
1 2  בארץ ישראל, העולם, 4 במאי 1909
↑  כרוניקה, הפועל הצעיר, 31 באוגוסט 1908
↑  יפו, הצבי, 13 בינואר 1909
1 2  חנוכת בית, המצפה, 19 במרץ 1909
↑  יועץ הבנין המלכותי, הצבי, 17 ביוני 1909
↑  יפו, הצבי, 18 במרץ 1909
↑  מלואים לבנין של סתירות, הצבי, 21 במרץ 1909
↑  הכחשות על הכחשות, הצבי, 28 במרץ 1909
↑  ש. ורשבסקי, תשובה גלויה, הצבי, 25 במרץ 1909
↑  לועד אחוזת בית ביפו, הפועל הצעיר, 23 באפריל 1909
מכתבים להעורך, הצבי, 6 ביוני 1909
↑  מכתבים מיפו, הפועל הצעיר, 16 ביולי 1909
↑  מיפו, הצבי, 25 ביוני 1909
בשאלת הבנאים, הפועל הצעיר, 27 באוגוסט 1909
↑  יפו, החרות, 4 ביוני 1909
↑  אחוזת בית, החרות, 6 באוגוסט 1909
↑  יפו, חבצלת, 9 בינואר 1910
↑  דברי סופרים - יפו, המודיע, 26 במאי 1910 (התאריך לפי הלוח היוליאני)
| תל אביב-יפו |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | יפו • היסטוריה • תחבורה • אדריכלות • בנייה לגובה • רחובות ושדרות • רבעים • צפון תל אביב • דרום תל אביב |  |
| נושאים מרכזיים נוספים | יפו העתיקה • אחוזת בית • העיר הלבנה • חוף תל אביב • העירייה ומועצת העיר • סמל העיר |  |
| קטגוריה ראשית | פורטל תל אביב-יפו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007493939405171  LCCN: no2008152882   WorldCat (עם LCCN): no2008-152882 
הגרלת המגרשים לאחוזת בית בעת יסודה
ידעיה הפניני

| --- | --- |
 לידה:  1270 בזייה, צרפת 
 פטירה:  1340 (בגיל 70 בערך) 
 השקפה דתית:  יהדות 
 תחומי עניין:  פילוסופיה יהודית, הלכה, תלמוד, תיקון המידות, Jewish poetry 
 עיסוק:  פילוסוף, משורר, רב, סופר 
 מדינה:  צרפת, כתר אראגון 
 
רבי יְדַעְיָה בן אברהם הפניני הבֶּדֶרְשִׂי, ובשמו המקורי בשפה האוקסיטנית En Bonet אֶן בּוֹנֵט (בערך 1270 ה'ל' – בערך 1340 ה'ק'), היה רופא, משורר ופילוסוף יהודי. נולד בבזייה בפרובאנס, ובצעירותו עבר להתגורר בברצלונה שבספרד. אביו היה רבי אברהם בן יצחק בֶּדֶרְשִׂי. כונה "הפניני" על שם שיריו השקולים כפנינים.
נודע בעבור ספרו "בחינת עולם", ספר מוסר מצומצם בן שלושים ושבעה פרקים הכתוב בלשון מליצית, שהיה פופולרי במהלך הדורות, ואף חוברו עליו פירושים, ביניהם פירוש מאת הרב יום-טוב ליפמן הלר.
רבי ידעיה הפניני העריץ את הרמב"ם וגישתו הפילוסופית גם בתקופה שבה היו עדיין שנויים במחלוקת קשה. בעקבות חרם הרשב"א על לימוד פילוסופיה מתחת לגיל 25 חיבר את "כתב התנצלות" שלו, המלמד זכות על העיסוק בפילוסופיה.
ספריו

בחינת עולם - מוסר השכל על העולם הזה, והדרכים המובילות לחיי העולם הבא, כולל 37 פרקים קצרים
בקשת הממין - חיבורו הראשון, מליצה שכל מילותיה מתחילות באות מ', נדפסה בסוף ספרו בחינת עולם
הפרדס - משלי מוסר, קושטא רע"ו
חובב נשים (צלצל כנפים) - נגד הספר "מנחת יהודה שונא הנשים" של יהודה אבן שבתאי
לשון זהב - ביאור מאמרי חז"ל ממדרש תהילים
כתב התנצלות
אגרות התשובה - 39 תשובות לשאלות פילוסופיות
חיבורים נוספים שלו כוללים ביאור מחקרי על הסיפורים במדרש תנחומא, פרקי דרבי אליעזר ומדרש תהילים, פירוש על פרקי אבות ואגדות התלמוד בסדר נזיקין. שד"ל מייחס לו גם את החיבור "אות נפש" הכולל ביאור רחב על פירוש האבן עזרא על התורה", אך אחרים מייחסים פירוש זה לרבי אשר קרשקש.
הספר מבחר הפנינים יוחס לו בטעות, אך למעשה הספר נכתב על ידי שלמה אבן גבירול ולא על ידי ידעיה הבדרשי, הואיל והוא מוזכר בפירושו של שלמה פרחון שהיה פרשן במאה ה-12, כספר חכמות של אבן גבירול, ור' ידעיה חי רק במאה ה-13.
לקריאה נוספת

יצחק טברסקי, כרמי הורוביץ (ע), כמעיין המתגבר: הלכה ורוח ביצירת חכמי ימי הביניים, ירושלים: מרכז זלמן שזר, 2000, פרק 26, ר' ידעיה הפניני ופירושו לאגדה, עמ' 592-617.
משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב' (עמ' 131)
הרב משה טולידאנו, פירושים פילוסופיים של רבי ידעיה הפניני, בהוצאת 'אוצרות המגרב', ה'תשע"ג.
הרב יוסף ווייסע, תולדות המחבר, בתוך "בחינות עולם" מהדורת וורשה, תרכ"ד, באתר אוצר החכמה. (נדפס לראשונה בכוכבי יצחק ה)
אברהם מאיר וויס, שמות חכמים, עו [א] ובהערה 17, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
הערות שוליים

↑  על פי החוקרת שרה כ"ץ, ייתכן שנכתב כהקדמה לספר "תיקון מידות הנפש", ראה: "אבן גבירול כבעליו של ספר 'מבחר הפנינים'", שרה כ"ץ, מתוך: פיתוחים פתוחים ואטורים - עיוני מחקר ביצירת שלמה אבן גבירול; וכן 'על מחברו של ספר 'מבחר הפנינים', סיני קג עמ' קפ - קפב; וראה גם: יהודה רצהבי, 'מקורותיו הערביים של 'מבחר הפנינים', סיני קב, עמ' צז - קס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270279805171  PLWABN: 9810690445705606  BIBSYS: 13063282  BnF: cb14556592x (data)  CANTIC: a19868972  GND: 102501319  ISNI: 0000 0000 8013 1086  LCCN: nr92019125  NKC: zmp20191028452  NTA: 074953001  RERO: 02-A021699477  SELIBR: 64519  SUDOC: 087659115  VcBA: 495/39951  VIAF: 120777116   WorldCat (עם VIAF): 120777116 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פלדיס אנטרטיינמנט

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  האן סונג-סו
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־18 שנים) 
 חברת אם:  ביג היט אנטרטיינמנט 
 מיקום המטה:  סיאול 
 שליטה בחברה:  הייב קורפוריישן
 בעלות:  הייב קורפוריישן - 85% האן סונג-סו - 10% סוני מיוזיק סולושן - 5%
 ענפי תעשייה:  בידור
 מוצרים עיקריים:  מוזיקה
  
 www.pledis.co.kr
 
פלדיס אנטרטיינמנט (באנגלית: Pledis Entertainment) היא חברת בידור דרום קוריאנית שהוקמה על ידי האן סונג-סו ב-2007. החברה נקראת על שם הפליאדות, צביר כוכבים בקבוצת הכוכבים שור.
היסטוריה > 2007–2012: אמנים מייסדים ומוקדמים

פלדיס אנטרטיינמנט נוסדה בשנת 2007. סון דאם-בי הייתה האמן הראשון שהופיע לראשונה תחת פלדיס, וזכתה בתקשורת לכינוי 'ריין (אנ') הנשית'. בינואר 2009 פלדיס הציגה את להקת הבנות הראשונה שלה, After School. בשנת 2010 הוקמה להקת משנה של After School בשם Orange Caramel, שהורכבה משלוש חברות: ננה, ליזי וריינה.
היסטוריה > 2012–2020: מיזמים משותפים ופיתוח

במרץ 2012 פלדיס הציגה את להקת הבנים הראשונה שלה, שנקראה NU'EST. במאי 2012 הסוכנות הקימה להקת בנות בת שש חברות בשם Hello Venus. ב-11 בנובמבר 2013, פלדיס והסוכנות הסינית Yuehua Entertainment ערכו מסיבת עיתונאים תחת הכותרת "Yuehua Entertainment X Pledis" באולם אירועים בבייג'ינג, והודיעו על שיתוף פעולה במסגרתו הוקמה ל־NU'EST להקת משנה תחת השם NU'EST-M. להקת סבנטין הופיעה לראשונה תחת הלייבל במאי 2015, לאחר אימונים של מספר שנים.
היסטוריה > 2020–הווה: Hybe Labels, מטה חדש והתפתחות

ב-25 במאי 2020 הייב קורפוריישן, שנקראה בעבר ביג היט אנטרטיינמנט, הודיעה רשמית על רכישת רוב המניות של פלדיס. היא הודיעה כי פלדיס תקבל תמיכה פיננסית וסיוע מקצועי מחטיבת הלייבלים של החברה - הייב לייבלס, ותמשיך לפעול כלייבל עצמאי. ב-18 באוקטובר 2020 אישרה נציבות הסחר ההוגן באופן רשמי את הרכישה.
ב-22 במרץ 2021 פלדיס, יחד עם שאר הלייבלים של הייב, עברו למטה החדש שלה במרכז הסחר ביונגסאן. ב-31 במרץ 2021 הכתובת החדשה עודכנה רשמית באתר האינטרנט של החברה. ב-19 ביולי 2021, כל 13 חברי סבנטין חידשו את החוזים שלהם עם פלדיס.
ב-7 בנובמבר 2023 פלדיס הכריזה על תוכנית להשיק להקת בנים חדשה ברבעון הראשון של 2024. חברי הלהקה, שעדיין לא ניתן לה שם, הוצגו כשפניהם מכוסות על ידי חבר להקת סבנטין, הושי (אנ'), במהלך האירוע SVT Caratland ב-2023. ב-21 בדצמבר 2023 נחשף שם הקבוצה – TWS. בסוכנות הסבירו כי השם נגזר מהתיוג של הקבוצה "עשרים וארבע שבע איתנו" (Twenty four seven With Us), המשקף את המחויבות של הלהקה לשמור על קשר מתמשך עם אוהדיה.
אמנים

כל האמנים הפועלים תחת פלדיס אנטרטיינמנט מכונים יחד בשם Happy Pledis.
אמנים > אמנים פעילים

After School
סבנטין
Fromis 9
TWS
מקור:
BSS
Orange Caramel
ראו גם

הייב קורפוריישן
TWS
סבנטין
ביג היט מיוזיק
הערות שוליים

↑  "Pledis Artists". www.pledis.co.kr. ארכיון מ-17 בינואר 2020. נבדק ב-13 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Who We Are". Big Hit Entertainment (בקוריאנית). 2020-05-11. ארכיון מ-2020-05-27. נבדק ב-2020-05-25.
↑  ":: PLEDIS ::". www.pledis.co.kr. אורכב מ-המקור ב-2016-07-14. נבדק ב-2016-05-01.
↑  "Son Dambi Proves She Is The Female Rain". jpopasia. 2008-06-16. ארכיון מ-2014-08-08. נבדק ב-2013-08-09.
↑  "Former Hello Venus Members Renew Contracts With Fantagio + Reveal New Stage Names And Career Plans". Soompi (באנגלית). 14 ביולי 2019. ארכיון מ-2021-01-20. נבדק ב-2020-08-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pledis Entertainment to enter a joint venture with China's YUEHUA Entertainment". allkpop. ארכיון מ-2020-11-11. נבדק ב-2020-08-14.
↑  "'애프터스쿨 남동생 그룹' 세븐틴, 29일 전격 데뷔..13인조 파워". ארכיון מ-2017-12-01. נבדק ב-2016-07-31.
↑  "Seventeen hopes to shine like diamonds with '17 Carat'". The Korea Herald. 26 במאי 2015. ארכיון מ-29 בינואר 2020. נבדק ב-1 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Herman, Tamar (25 במאי 2020). "BTS's Agency Big Hit Becomes Majority Shareholder Of K-Pop Company Pledis, Home To Seventeen & NU'EST". Forbes. ארכיון מ-2 ביוני 2020. נבדק ב-25 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "이제 진짜 한솥밥 식구…공정위, BTS·세븐틴 소속사 결합 승인". news.naver.com (בקוריאנית). ארכיון מ-2021-02-18. נבדק ב-2020-11-19.
↑  Jeong, Hee-yeon (22 במרץ 2021). 빅히트 사옥 이전, 용산으로 [공식] [Big Hit office relocated to Yongsan [Official]]. Sports Donga (בקוריאנית). ארכיון מ-28 במרץ 2021. נבדק ב-28 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pledis Entertainment: Company". Pledis Entertainment. נבדק ב-31 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "[공식] 세븐틴, 13명 전원 플레디스와 조기 재계약 "믿음과 팀워크"(전문)". news.naver.com (בקוריאנית). נבדק ב-2021-07-19.
↑  Chin, Carmen (8 בנובמבר 2023). "SEVENTEEN's agency Pledis Entertainment to debut new boyband in 2024". NME (באנגלית). ארכיון מ-20 בדצמבר 2023. נבדק ב-4 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Saxena, Saumya (3 בינואר 2024). "TWZ countdown to debut in prologue video Oh Mymy : 7s introducing members of PLEDIS Ent's newest hexad; WATCH". PINKVILLA (באנגלית). ארכיון מ-3 בינואר 2024. נבדק ב-4 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hicap, Jonathan (21 בדצמבר 2023). "HYBE, Pledis Entertainment reveal name of new boy band debuting after Seventeen". Manila Bulletin (באנגלית). ארכיון מ-25 בדצמבר 2023. נבדק ב-4 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jaehwa Bernardo. "WATCH: Seventeen's label introduces new K-pop boy group TWS". ABS-CBN News. נבדק ב-2 בינואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
מות יעקב וקבורתו

מות יעקב וקבורתו הוא סיפור מקראי המופיע בפרשת ויחי שבספר בראשית (פרקים מ"ט ונ'), המתאר את מות יעקב בארץ מצרים, חניטתו וקבורתו במערת המכפלה שבארץ ישראל.