Sex at Dawn
סיכום הספר

הכותבים פותחים וטוענים, כמקובל בספרות זו, שבני האדם (ההומו ספיינס) התפתחו בלהקות ציידים-לקטים שהתאפיינו בשוויוניות תהומית (Fierce Egalitarianism). הכותבים מוסיפים על המקובל בספרות ומסיקים כי באותן להקות היו לכל פרט מספר מערכות יחסים מיניות. תפיסה רכושנית כלפי בן הזוג, פשוט לא התגבשה, שכן כל המשאבים היו בני חלוקה, החל ממזון, טיפול בילדים והגנה על הקבוצה.
הכותבים מאמינים שענף הפסיכולוגיה האבולוציונית התפתח כך שחלק ניכר ממנו נגוע במשוא פנים ביחס למיניות האנושית. לשיטתם, הקהילה המחקרית אשמה ב"פלינסטוניזציה" של חברות ציידים-לקטים, דהיינו, בפירוש אנכרוניסטי של ממצאים שמבקש להותיר באופן קשיח הנחות יסוד הקיימות בחברה כיום, חלף הסקה עניינית של העולה מהממצאים המדעיים. כך, למשל, מביאים הכותבים דוגמאות להכנסה של יחסים בחברות ציידים-לקטים בנות-ימנו לקטגוריה של "נישואין", תוך שהם לוקים בכשל של equivocation כשהם מבקשים לעשות אקסטרפולציה לממצאים אלה. כך, מובאות בספר דוגמות רבות שבהן קשרים מיניים חד-פעמיים מכונים "נישואין", וכן מחקרים המתבססים על דוגמאות אלו בטענתם כי נישואין מונוגמיים הם מאפיין אוניברסלי של המין האנושי. בשל כשלים אלה, הכותבים מאמינים שהמודל הסטנדרטי מניח באופן שגוי שהמין האנושי התאפיין במיניות מונוגמית במצב הטבעי.
במהלך הספר, הכותבים מביאים ראיות המבקשות להפריך הנחה זו, ובהן ממצאים המראים התנהגויות של בני אדם כיום, סקירה אנתרופולוגית של התנהגויות ציידים-לקטים בחברות בנות ימינו וכן טענות שאינן אמפיריות הבאות להסביר מדוע לשיטתם ההסבר הטוב ביותר להרבה מההתנהגויות הקיימות כיום הוא פרי עיצוב של תרבות ולא תוצר של הטבוע בגנום האנושי. בנוסף לכל אלה, הכותבים מביאים ממצאים אנטומיים שונים, וכן סקירה פרימיטולוגית של קופי האדם הנוספים וניתוח התנהגותי-אבולוציוני שלהם. לצד הניתוח ההתנהגותי אבולוציוני, טוענים הכותבים לכשל נוסף הרווח בספרות המחקרית. לשיטתם, כאשר חוקרים מפרשים התנהגויות האופייניות לבעלי חיים במצב הטבע, ובתוכם קופים הקרובים לנו, החוקרים לוקים בכשל שיטתי של הימנעות מייחוס תכונות כגון חמלה ודאגה לבעלי חיים, אף כשזה הפירוש המתאים יותר.
בסקירת הממצאים ההתנהגותיים הכותבים מקדישים חלק נכבד להצבעה על כשלים במונוגמיה כיום, שאינם נמצאים בהלימה עם התזה שמונוגמיה היא המצב הטבעי של המין האנושי. עוד מראים הכותבים כי אישושים לכאורה לנכונותו של המודל הסטנדרטי אינם עומדים במצבים חברתיים ייחודיים, תוך הפנייה למחקרים שנעשו על תהליכי חברות בקבוצות בענפי ספורט מסוימים. ממצאים אלה הראו כי הפרטים בהם מפסיקים לחשוב על עצמם כאינידיבידואלים, שמים את טובת הקבוצה לפני טובתם האישית ואף יוצרים זיהוי ביניהן, ורואים בהצלחת חבריהם לקבוצה כהצלחה שלהם, אף כשמדובר במה שנתפס אצלם כהצלחה מינית.
בהדגמת התנהגויות בחברות ציידים-לקטים בנות ימינו, מצביעים הכותבים על קיומה השיטתי של האמנה במה שמכונה "partible paternity" (אנ') (אבהות מחולקת). לפי האמנה זו, האופיינית לשבטי ציידים-לקטים נעדרי קשר ביניהם, התכונות הביולוגיות של הוולד אינן תוצר של אב אחד, אלא של מטען תורשתי משולב של כל מי שהיו שותפים ביצירתו. ככל שהאמנה זו אוניברסלית למין האנושי, הרי שהיא מקעקעת את המודל הסטנדרטי, המתבסס על ההנחה שהפרטים מבקשים למקסם את סיכוייהם להעביר את מטענם הגנטי האינדיבידואלי מתוך מודעות לפריכותה של האבהות המחולקת מבחינה ביולוגית. כך למשל, על-פי המודל הסטנדרטי, הגבר רגיש לסממנים של חוסר נאמנות מינית של האישה, שכן הדבר עלול למנוע את העברת המטען הגנטי שלו. ואולם, אם הגבר מאמין שאבהות מחולקת, הרי שממילא אין סכנה כזו בנמצא; אדרבא: מגוון התכונות הטובות משפר את סיכויי צאצאיו לשרוד. עוד מראים הכותבים כי בחברות אלה, כל גילוי של אינדיבידואליזם אנטי-חברתי מוקע, ומדווחים על נטייה של הפרטים לראות עצמם כחלק מהקהילה.
לעניין הממצאים האנטומיים, הכותבים מראים, למשל, כי אשכיו של הזכר האנושי נמצאים מחוץ לגופו, מה שהופך אותו לפגיע יותר, אך מאפשר לו לקיים יחסי מין מספר פעמים ברציפות. עוד מסבירים הכותבים כי איבר המין הגברי במין האנושי גדול במיוחד ביחס לקופי אדם דומים, מה שמתאים פחות למין המתאפיין במערכות יחסים מונוגמיות. איבר מין מוגדל אף מתיישב עם הטענה שיחסי המין לא היו מונוגמיים בשל ההיגיון של ברירה טבעית, שכן הפרטים בעלי איבר המין הגדול יותר היו בעלי הסיכוי הטוב ביותר לעבר את האישה. בנוסף לטענה זו, מוסיפים הכותבים סקירה השוואתית אמפירית של מספר קופי אדם, ומציגים מגמה שככל שמין הקוף מתאפיין במיניות מונוגמית יותר, כך איבר מינו קטן יותר, שכן אין הוא נדרש להתחרות בזכרים אחרים להעברת מטענו הגנטי. בסקירתם ההשוואתית, מראים הכותבים מגמה דומה גם ביחס לביוץ הסמוי (מצב שבו לא ניתן לדעת מתי הנקבה מבייצת ולכן פורייה) המאפיין את המין האנושי, וכן ליכולתם של פרטים אנושיים לקיים יחסי מין לכל אורך המחזור החודשי של האישה וכן במהלך חודשי ההיריון, בניגוד לאופייני במינים שמיניותם מונוגמית.
בהשוואתם לקופי אדם אחרים, מראים הכותבים כי ככל שמין קוף האדם חברותי יותר, מפותח יותר שכלית וקרוב לאדם גנטית, כך נטייתו למערכת יחסים מונוגמית קטנה. עוד מביאים הכותבים אבחנות בין התנהגויות שונות של שימפנזים באזורים מסוימים, ושופכים אור על מין קוף-אדם המכונה "בונובו" או "שימפנזה ננסי", אף שהוא נפרד מהשימפנזים, וקרוב אלינו גנטית יותר מהם. הכותבים מבססים טענה כי בעוד שהשימפנזים מתאפיינים בכוחנות, באגרסיביות ובפתרון סכסוכים בכוח, קופי הבונובו משתמשים במין ככלי לשמירה על לכידות קבוצתית ופותרים את סכסוכיהם באמצעים חברתיים ומיניים. עוד טוענים הכותבים כי בעוד שנכתב רבות על מחקר השימפנזים ומסקנות העולות ממנו על חקר טבע האדם, הרי שקופי הבונובו נדחקו לקרן זווית, משל היו בלתי רלוונטיים. זאת, חרף שלל תכונות המשותפות לקופי הבונובו ולהומו ספיינס אך אינן משותפות לשימפנזים, ההופכות את הבונובו לטענתם לדוגמה לא פחות טובה להשוואה. הכותבים אף מפנים למגוון ההתנהגויות המאפיינות שימפנזים בסביבות חיים שונות, ולנטיית המחקר להתעלם ממגוון זה.
הכותבים טוענים שבחירת בן הזוג בתקופה שקדמה למהפכה החקלאית לא הייתה מושא לתחרות ולא עברה קומודיפיקציה. עוד טוענים הכותבים כי לעניין הברירה הטבעית, תחרות ביכולת ההזרעה הפכה מרכזית יותר מאשר ברירה מינית. הכותבים מסיקים על בסיס אלה שהמודל הסטנדרטי, וכן האמנות פופולריות לגבי טבעו של המין האנושי בכלל, שגויות.