stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת רומא
הטורניר האולימפי

במשחק הראשון של הטורניר האולימפי הביסה ארצות הברית את נבחרת איטליה בתוצאה 88–54, ובהמשך שלב הבתים גברה בקלות גם על נבחרת יפן (125–66) ונבחרת הונגריה (107–63). בסיבוב השני ניצחה את נבחרת יוגוסלביה בהפרש של 62 נקודות (104–42), לאחר שפתחה את המשחק ביתרון 32–1. לאחר מכן הביסה את נבחרת אורוגוואי (108–50), וגברה על נבחרת ברית המועצות החזקה בתוצאה 81–57.
במשחק חצי הגמר קלע ג'רי לוקאס 26 נקודות, והוביל את קבוצתו לניצחון על נבחרת איטליה בתוצאה 112–81. במשחק הגמר גברה ארצות הברית על נבחרת ברזיל בתוצאה 90–63, הודות להתעלות נוספת של לוקאס שקלע 23 נקודות.
לאורך הטורניר קלעה נבחרת ארצות הברית ממוצע של כ-102 נקודות למשחק, וספגה כ-60 נקודות בממוצע למשחק. הקלעים המובילים של הנבחרת היו אוסקר רוברטסון (17.0 נקודות למשחק), ג'רי לוקאס (16.8), ג'רי וסט (14.3), טרי דיסינג'ר (11.5), אדריאן סמית' (10.9), וולט בלאמי (8.1) ובוב בוזר (7.0).
מורשת

נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת רומא נחשבת בעיני רבים ל"קבוצה החובבנית" הטובה בתולדות הכדורסל. שמונה משחקני הקבוצה השתתפו לאורך הקריירה במשחק האולסטאר של ה-NBA, וארבעה מהם – רוברטסון, וסט, לוקאס ובלאמי – הוצגו בהיכל התהילה של הכדורסל. כמו כן חברים בהיכל התהילה מאמן הנבחרת פיט ניואל, ומנהל הנבחרת דאץ' לונבורג.
בשנת 2010 הונצחה הנבחרת בשלמותה כחברה בהיכל התהילה, כשהוצגה בו לצד נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת ברצלונה (ה"דרים טים").
ראו גם

נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת ברצלונה
הערות שוליים

1 2 3  עמוד הנבחרת באתר היכל התהילה
1 2  Collegians Were the Olympic Basketball Show in 1960, באתר הניו יורק טיימס, 7 באוגוסט 2010
↑  נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת רומא, באתר USA Basketball
↑  סטטיסטיקות המשחק בין ארצות הברית לאיטליה, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין ארצות הברית לברזיל, באתר basketball-reference.com
↑  נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת רומא, באתר basketball-reference.com
↑  השחקנים הם רוברטסון, וסט, לוקאס, בלאמי, דיסינג'ר, סמית', בוזר ואימהוף.
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - רומא (1960) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3 וסט •  4 בלאמי •  5 בוזר •  6 דיסינג'ר •  7 הלדורסון •  8 אימהוף •  9 קלי •  10 ליין •   11 לוקאס •  12 סמית' • 13 ארנט •  14 רוברטסון • 15  • מאמן: ניואל |  1  •  2  •  3 וסט •  4 בלאמי •  5 בוזר •  6 דיסינג'ר •  7 הלדורסון •  8 אימהוף •  9 קלי •  10 ליין •   11 לוקאס •  12 סמית' • 13 ארנט •  14 רוברטסון • 15  • מאמן: ניואל | ארצות הברית |
אוסקר רוברטסון, הקלע המוביל של הנבחרת.
סאדן לייטס

| --- | --- |

 מקום הקמה:  לטביה ריגה, לטביה
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 סוגה:  פופ רוק, רוק אלטרנטיבי, אינדי רוק
 suddenlights.lv
 חברים
 אנדרייס רייניס זיטמניס   קרליס מאטיס זיטמניס   מרטינש מאטיס זמיטיס   קרליס ורטינש
 
סאדן לייטס (באנגלית: Sudden Lights; בתרגום חופשי לעברית: אורות פתאומיים) היא להקת רוק אלטרנטיבי לטבית אשר הוקמה בשנת 2012 בעיר ריגה. בלהקה חברים אנדרייס רייניס זיטמניס, קרליס מאטיס זיטמניס, מרטינש מאטיס זמיטיס וקרליס ורטינש. בשנת 2023 הלהקה השתתפה בתחרות המוזיקה "סופרנובה", ובעקבות זכייתה בה היא עתידה לייצג את לטביה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, עם השיר "Aijā".
קריירה

ב-22 בספטמבר 2017 יצא לאור אלבום הבכורה של הלהקה, "Suburbs". האלבום מכיל 10 שירים, בלטבית ובאנגלית. ב-12 באפריל 2018 ערכה הלהקה לראשונה הופעה עצמאית ובה ביצעה את שירי האלבום, בבית המוזיקה הלטבי "Daile". כמו כן, באירוע השתתפה המוזיקאית הלטבית טינה שיפקביצה.
בתחילת 2018, הלהקה השתתפה בתחרות המוזיקה הלטבית "סופרנובה", עם השיר האחרון מתוך אלבום הבכורה שלה, "Just Fine". בתחילה, הלהקה לא הצליחה להעפיל לחצי הגמר, אך חבר השופטים וצוות אנשי הטלוויזיה הלטביים העניקו לה הזדמנות שנייה ("קלף ג'וקר"). לבסוף, הלהקה סיימה במקום השני בגמר התחרות.
בשנת 2023, הקבוצה השתתפה פעם נוספת בתחרות "סופרנובה", אשר הופקה על ידי הטלוויזיה הלטבית, עם שירם "Aijā". הלהקה הגיעה למקום הראשון וזכתה בתחרות. ב-11 במאי 2023 ביצעה הלהקה את "Aijā" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2023. הלהקה סיימה במקום 11 ובכך כשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-13 במאי, כאשר חסרו לה 3 נקודות בלבד.
הערות שוליים

↑  "Latviju Eirovīzijā pārstāvēs grupa «Sudden Lights» ar dziesmu «Aijā»". www.lsm.lv (בלטבית). נבדק ב-2023-02-11.
↑  "Grupa 'Sudden Lights' aicina uz pirmo solo koncertu mūzikas namā 'Daile'". www.delfi.lv (בלטבית). נבדק ב-2023-02-11.
↑  "Šovā «Supernova 2018» otro iespēju jeb «wild card» saņem «Sudden Lights»". www.lsm.lv (בלטבית). נבדק ב-2023-02-11.
↑  ""Supernova 2018" finālā uzvar un Latviju Eirovīzijā šogad pārstāvēs Laura Rizzotto". supernova.lsm.lv. נבדק ב-2023-02-11.
↑  Eurovision 2023 Semi-final 1 Results
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7544 9347  LNB: 000310372  MusicBrainz: 1038ac48-c2aa-45cc-8dee-2cb84cc297ef  VIAF: 24163628505123460940   WorldCat (עם VIAF): 24163628505123460940
סיגלית תמיר

| --- | --- |

סיגלית תמיר
 לידה:  2 בספטמבר 1969 (בת 55)
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
סיגלית תמיר
סיגלית תמיר בתפקיד הכלה, מתוך ההצגה "הגבול והשיבה", מאת ובבימויו של אבישי מילשטיין, תיאטרון נוצר, 2000
סיגלית תמיר, "הגבול והשיבה"
סיגלית תמיר עם אנדריי קשקר, "הגבול והשיבה"
סיגלית תמיר (נולדה ב-2 בספטמבר 1969) היא שחקנית ומורה למשחק ישראלית.
תפקידים > בקולנוע ובטלוויזיה

בקולנוע
| סרט | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- |
| רשימות קצמן | אמנון וינר | בת קיבוץ | 2014 |
| הגדר | טלי אברהמי | הגברת הינגה גולדברג | 2011 |
| אילי ובן | אורי רביד ועודד רסקין | ענת – אמו של רותם | 2008 |
| אור | קרן ידעיה | ענת – יועצת בית הספר | 2004 |
בטלוויזיה
| סדרה | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- |
| דאוס | גידי דר | ד"ר אלונה הייזנר – אמו של דני | 2009 |
| האי יוצר: גיורא חמיצר | עופר ויצמן | ליסה – אמו של מייקי | 2007-2008 |
סרטי סטודנטים
| סרט | בית ספר | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| משולים | פרק פיילוט לסדרה שהתחילה כפרויקט סטודנטיאלי | מאת איתי פרץ ובבימויו |  | הוקרן בפסטיבל קולנוע דרום ביוני 2011. |
| למשוך | מנשר לאמנות | טל יהודאי | דינה |  |
| ביקור קצר | בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה | אורית פוקס | גלי | 2010 |
| וויסקי סאוואר | מכללת ספיר | דגן ואלד | אווה | 2008 |
| בתים ובובות | אוניברסיטת תל אביב | פולה ג'אן |  | אוניברסיטה |
| אמא דג | בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה | גיל אשרי | נעמי | 2002 |
תפקידים > בתיאטרון

| הצגה | תיאטרון | מחזאי | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הסתכלות | פסטיבל "פותחים במה" 2012 בבית ליסין | דפנה כצנלסון בנק | דוד בוכנר | ד"ר חיה צבעוני, הפסיכולוגית הראשית | ההצגה זכתה בפרס "אהוב הקהל" |
| מרחב מוגן/הרשות נתונה | הוצג בצוותא במסגרת פסטיבל מחזאות - מחזות שנבחרו מבית הספר לכתיבה של יובל המון | ליבית אבן פז וחנה ש. קולר | אורית עזריאל | דינה ב"הרשות נתונה" ויוספה ב"מרחב מוגן" | 2011 |
| שרה והגר | תיאטרון הנגב | שי שוורץ | שי שוורץ | שרה | 2001 |
| חברים עד הסוף | תיאטרון "העמותה לקידום הילדים והנוער" של מוטי חלימי | חנוך רעים | חנוך רעים | גל | 2000 |
| שבויות | "פסטיבל הרמת מסך" בתיאטרון בית ליסין | עלמה גניהר |  | ננה | 1999 |
| בייזיץ | תיאטרון זיצלאנד | משה מלכא | משה מלכא | פיפי | 1998, פרס ראשון בפסטיבל חיפה להצגות ילדים. כמו כן הוצגה בפסטיבל ישראל ובפסטיבל "השלון" בצרפת. |
| מועדון הקופים הירוקים | תיאטרון תמונע הצגת בונוס הקאמרי | רוי סמיילס | לי גילת | אורנה | 1997 |
| הגבול והשיבה | תיאטרון נוצר | אבישי מילשטיין | אבישי מילשטיין | הכלה | 1997 |
| פנתיסילאה | תיאטרון נוצר | היינריך פון קלייסט | אבישי מילשטיין | אננקה | 1996, פרימיירה בפסטיבל בינלאומי באאכן, גרמניה |
סוקרט וורוביוב

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 1817 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  9 בספטמבר 1888 (בגיל 71) Turmantas, ליטא 
 מקום לימודים:  האקדמיה הקיסרית לאמנויות 
 תחום יצירה:  ציור 
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב גדולה של האקדמיה הקיסרית לאמנויות (1838) 
 
סוקרט מקסימוביץ' וורוביוב (ברוסית: Сократ Максимович Воробьёв;‏ 12 בפברואר 1817, סנקט פטרבורג – 9 בספטמבר 1888, טורמנטס) היה צייר רוסי.
ביוגרפיה

סוקרט וורוביוב היה בנו של הצייר מקסים וורוביוב ואת השיעורים הראשונים קיבל ממנו. בשנת 1833 הוא התחיל ללמוד באקדמיה הקיסרית לאמנויות לציור בה היה מלמד אביו. בשנת 1836 הוא קיבל פעמיים מדליית כסף ובשנים 1837–1838 מדליית זהב על הציורים. בשנת 1839 הוא סיים את לימודיו.
בשנת 1840 סוקרט וורוביוב קיבל מלגה לנסיעה לאיטליה. הוא עבד ברומא ובנאפולי. בשנת 1844 הוא היה בפלרמו ועשה ציורים עבור ניקולאי הראשון. בשנת 1847 הצאר רכש ממנו סדרת ציורים עבור אשתו אלכסנדרה פיודורובנה.
בשנת 1846 סוקרט וורוביוב חזר לרוסיה ונבחר לאקדמיה הקיסרית לאמנויות. בשנת 1855, לאחר פטירת אביו, וורוביוב החל ללמד ציור באקדמיה. בשנת 1858 הוא התמנה לפרופסור. בין תלמידיו הבולטים היו יוליוס פון קלבר ואיוואן שישקין.
בשנת 1872 סוקרט וורוביוב יצאה לגמלאות ועבר להתגורר באחוזה משפחתית בפלך קובנה (בליטא של כיום).
סופרקופה סודאמריקנה

| --- | --- |
 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1988
 תאריך פירוק:  1997
 ארגון מפעיל:  CONMEBOL
 מספר מתמודדים:  17 במהדורות האחרונות
 יבשת:  דרום אמריקה
 זוכה אחרון/נה:  ארגנטינה ריבר פלייט
 הכי הרבה זכיות:  ברזיל קרוזיירו, ארגנטינה אינדפנדיינטה (2)
 מפעל גבוה יותר:  גביע ליברטדורס
 מפעל נמוך יותר:  גביע קונמבול
 
הסופרקופה "ז'ואאו האבלנז'" (בספרדית: "Supercopa "João Havelange; מוכרת גם כסופרקופה סודאמריקנה, סופרקופה ליברטדורס, או בפשטות, סופרקופה) היה טורניר כדורגל דרום אמריקאי למועדונים זוכי גביע ליברטדורס, שנוהל על ידי CONMEBOL. הטורניר התקיים בין השנים 1988 ו-1997, ונחשב בעת שנערך לטורניר כדורגל המועדונים השני בחשיבותו בדרום אמריקה, אחרי גביע ליברטדורס.
בטורניר השתתפו מדי שנה כל זוכות העבר של גביע ליברטדורס. הטורניר התקיים במחצית השנייה של השנה, בעוד גביע ליברטדורס התקיים במחצית הראשונה שלה.
הטורניר הופסק ב-1997 על מנת לפנות מקום לגביעים האזוריים, גביע מרקוסור וגביע מרקונורטה, שהחלו ב-1998 והתמזגו בהמשך, בשנת 2000, עם גביע קונמבול (שהיה השלישי בחשיבותו), כדי ליצור טורניר יחיד שישוחק במחצית השנייה של השנה. גביעים אזוריים אלו הוחלפו ב-2002 בטורניר יחיד לכל היבשת, גביע סודאמריקנה.
מדי שנה, זוכת הסופרקופה התמודדה עם זוכת הליברטדורס על גביע רקופה סודאמריקנה (הסופר קאפ הדרום אמריקאי).
הקבוצות עם מירב הזכיות בטורניר הן קרוזיירו ואינדפנדיינטה, עם שתי זכיות לכל אחת. הזוכה הראשונה הייתה ראסינג קלוב, והאחרונה - ריבר פלייט.
פורמט הטורניר

פורמט הטורניר השתנה ממהדורה למהדורה, בעיקר מכיוון שמספר הזוכות בליברטדורס גדל מעת לעת וממילא גם מספר המשתתפות. ככלל, הטורניר החל משלב שמינית גמר הדורש 16 קבוצות, כשבשנים הראשונות חלק מהקבוצות החלו לשחק ישירות בשלב רבע הגמר, שכן עדיין לא היו קיימות 16 זוכות בליברטדורס. מאוחר יותר, כשמספר המשתתפות הפוטנציאליות עלה על 16, עברו חלק מהקבוצות שלב מוקדם (שלוש קבוצות התחרו על מקום אחד ברבע הגמר במשחקי בית וחוץ ביניהן, בעוד שאר המקומות ברבע הגמר נקבעו על ידי מפגשי שמינית גמר רגילים בין שתי קבוצות). במהדורה האחרונה קדם לשלב הנוקאאוט (שהחל הפעם מחצי הגמר) שלב עם 4 בתים בני 4 קבוצות, כשקבוצות מסוימות נאלצו לעבור שלב מקדים נוסף.
הקבוצות שהשתתפו בטורניר, לפחות במהדורה אחת:
ארגנטינהריבר פלייט
ארגנטינהבוקה ג'וניורס
ארגנטינהאינדפנדיינטה
ארגנטינהראסינג קלוב
ארגנטינהאסטודיאנטס
ארגנטינהולס סרספילד
ארגנטינהארחנטינוס ג'וניורס
ברזילקרוזיירו
ברזילפלמנגו
ברזילגרמיו
ברזילסנטוס
ברזילסאו פאולו
ברזילואסקו דה גאמה
אורוגוואיפניארול
אורוגוואינסיונל
פרגוואיאולימפיה
צ'ילהקולו קולו
קולומביהאתלטיקו נסיונל
הערה: ואסקו דה גאמה זכתה ב-1948 ב"אליפות דרום אמריקה לאלופות", טורניר שהוכר רשמית על ידי CONMEBOL בדיעבד כאחד מהטורנירים שהיוו גרעין לגביע ליברטדורס, ובכך התאפשרה השתתפותה בסופרקופה.
תוצאות הטורנירים

| שנה | גמר> זוכה | גמר> תוצאה | גמר> סגנית | מקום שלישי/רביעי | מקום שלישי/רביעי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988  | ראסינג קלוב ארגנטינה ארגנטינה | 2 - 1 1 - 1  | קרוזיירו ברזיל ברזיל | ריבר פלייט ארגנטינה ארגנטינה | נסיונל אורוגוואי אורוגוואי |
| 1989  | בוקה ג'וניורס ארגנטינה ארגנטינה | 0 - 0 0 - 0 (פנדלים) 5 - 3 | אינדפנדיינטה ארגנטינה ארגנטינה | גרמיו ברזיל ברזיל | ארחנטינוס ג'וניורס ארגנטינה ארגנטינה |
| 1990  | אולימפיה פרגוואי פרגוואי | 3 - 0 3 - 3  | נסיונל אורוגוואי אורוגוואי | פניארול אורוגוואי אורוגוואי | אסטודיאנטס ארגנטינה ארגנטינה |
| 1991  | קרוזיירו ברזיל ברזיל | 0 - 2 3 - 0  | ריבר פלייט ארגנטינה ארגנטינה | אולימפיה פרגוואי פרגוואי | פניארול אורוגוואי אורוגוואי |
| 1992  | קרוזיירו ברזיל ברזיל | 4 - 0 0 - 1  | ראסינג קלוב ארגנטינה ארגנטינה | אולימפיה פרגוואי פרגוואי | פלמנגו ברזיל ברזיל |
| 1993  | סאו פאולו ברזיל ברזיל | 2 - 2 2 - 2 (פנדלים) 5 - 3 | פלמנגו ברזיל ברזיל | אתלטיקו נסיונל קולומביה קולומביה | נסיונל אורוגוואי אורוגוואי |
| 1994  | אינדפנדיינטה ארגנטינה ארגנטינה | 1 - 1 1 - 0  | בוקה ג'וניורס ארגנטינה ארגנטינה | קרוזיירו ברזיל ברזיל | סאו פאולו ברזיל ברזיל |
| 1995  | אינדפנדיינטה ארגנטינה ארגנטינה | 2 - 0 0 - 1  | פלמנגו ברזיל ברזיל | ריבר פלייט ארגנטינה ארגנטינה | קרוזיירו ברזיל ברזיל |
| 1996  | ולס סרספילד ארגנטינה ארגנטינה | 1 - 0 2 - 0  | קרוזיירו ברזיל ברזיל | סנטוס ברזיל ברזיל | קולו קולו צ'ילה צ'ילה |
| 1997  | ריבר פלייט ארגנטינה ארגנטינה | 0 - 0 2 - 1   | סאו פאולו ברזיל ברזיל | אתלטיקו נסיונל קולומביה קולומביה | קולו קולו צ'ילה צ'ילה |
סבב הטניס העולמי לנשים של ITF

לוגו
סבב הטניס העולמי לנשים של ITF (באנגלית: ITF Women's World Tennis Tour), שנקרא בעבר מעגל נשים ITF (באנגלית: ITF Women's Circuit), הוא סדרה של טורנירי טניס מקצועיים המנוהלים על ידי הפדרציה הבינלאומית לטניס לשחקניות טניס מקצועניות.
היסטוריה

הסבב משמש כמעגל התפתחותי לסבב ה-WTA, המנוהל על ידי התאחדות הטניס לנשים (WTA). ישנם כמה מאות טורנירי ITF לנשים מדי שנה, הפרוסים על פני כל שש היבשות, עם פרסים כספיים הנעים בין 15,000 ל-100,000 דולר ארצות הברית. שחקניות המצליחות במעגל הנשים של ITF צוברות מספיק נקודות כדי להיות זכאיות להגרלת מוקדמות או כניסה להגרלה הראשית לטורנירי WTA.
עד 2011 מעגל הנשים של ITF היה רמה מתחת לסבב ה-WTA הראשי, אבל ב-2012 ה-WTA הציג רמת ביניים, טורנירי WTA 125.
בשנת 2019 בוצעו רפורמות במעגל הטניס לנשים, ששינו את שמו לסבב הטניס העולמי של ITF והוא ישמש כמסלול השחקניות בין משחק הג'וניור לרמות העילית של הטניס המקצועני.
השקת הסבב היא שיאה של שורה של רפורמות של ITF שנועדו לתמוך בשחקניות צעירות ומוכשרות בהתקדמותן למשחק הבכיר ולמקד את כספי הפרסים ביעילות לטורנירים מקצועיים כדי לאפשר ליותר שחקניות להתפרנס כמקצועניות.
ראו גם

גביע בילי ג'ין קינג
טניסאיות נבחרת גביע הפדרציה של ישראל
הערות שוליים

↑  "ATP/WTA Points" (PDF). www.itftennis.com. ארכיון (PDF) מ-18 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ITF World Tennis Tour". www.itftennis.com. אורכב מ-המקור ב-2019-01-03. נבדק ב-2019-01-30.
נחל סד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  כ־8.6 ק"מ
 גובה מוצא הנהר:  כ־210 מטרים
 שפך:  נחל שקמה 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת מערב הנגב מוגדלת) נחל סד(למפת מערב הנגב רגילה) נחל סד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל סד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל סד
 
נחל סד הוא נחל אכזב בנגב הצפוני. אורכו כ־8.6 קילומטרים.
תוואי הנחל

מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־210 מטרים מעל פני הים, כקילומטר וחצי מצפון־מערב לקיבוץ בית קמה. משם הוא זורם צפונה, בין שמורת פורה לבתרונות רוחמה. לאחר מכן, כקילומטר מערבית לתל נגילה ולאורך כחצי קילומטר, נצמד אליו ממזרח שביל ישראל, ומעט לאחר מכן, בגובה של כ־140 מטרים מעל פני הים, הנחל נשפך אל נחל שקמה, שנשפך בסופו אל הים התיכון.
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סור (עומאן)

| --- | --- |

 מדינה:  עומאן עומאן
 מחוז:  א-שרקיה דרום
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  120,000 (2017)
 קואורדינטות:  22°34′00″N 59°31′44″E﻿ / ﻿22.566666666667°N 59.528888888889°E﻿ / 22.566666666667; 59.528888888889 
 אזור זמן:  UTC +4
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת עומאן מוגדלת) מסקט סיב סלאלה ניזווא סוחאר היימא ח'סאב אל-בוריימי איראן איחוד האמירויות הערביות  ערב הסעודית תימן הים הערבי המפרץ הפרסיסור(למפת עומאן רגילה) מסקט סיב סלאלה ניזווא סוחאר היימא ח'סאב אל-בוריימי איראן איחוד האמירויות הערביות  ערב הסעודית תימן הים הערבי המפרץ הפרסיסור  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סור (בערבית: صور; בתעתיק מדויק: צור) היא עיר נמל בצפון-מזרח עומאן ובירת מחוז א-שרקיה דרום (אנ').
נכון ל-2017, אוכלוסיית העיר מנתה 120,000 תושבים. היא ממוקמת כ-150 קילומטרים מעיר הבירה מסקט.
היסטוריה

העיר הוקמה במאה ה-6 כעיר נמל אשר שימשה כאזור סחר מרכזי לאזור מזרח אפריקה. הנמל שימש כוחות אשר שלטו על מפרץ עומאן שימש ליצור ספינות עץ ולשינוע סחורות מאזור אפריקה ואליו. במאה ה-16 נכבשה העיר על ידי האימפריה הפורטוגזית ששלטה בו לתקופה קצרה שבה הגדילה את המסחר והפכה את העיר למוקד לסחר בעבדים מאפריקה. במאה ה-17 נכבשה העיר על ידי האימאם העומאני נאסר אבן מרשיד (אנ') והפכה את הנמל לאחד מהנמלים המרכזים של עומאן באותה התקופה, דבר אשר הגדיל את כמות התושבים והעושר המקומי. ב-1741 השתלט על העיר ועל עומאן כולה אחמד אבן סעיד וייסד את סולטנות עומאן.[דרוש מקור][דרושה הבהרה]
בתקופת הסולטאן הראשון העיר חוותה פריחה כלכלית והחלה לסחור עם הודו ועם המדינות שהיו תחת כיבוש של עומאן, מצב זה נמשך עד המאה ה-19 עת שעומאן הפכה למדינת חסות של האימפריה הבריטית. בשלב זה נאסר על ידי הבריטים סחר העבדים ונפתחה תעלת סואץ דבר אשר פגע משמעותית ביכולת הסחר של הנמל ובעקבותיו במצבה של העיר.
חינוך

בסור קיימים מספר מרכזים אקדמיים. הבולטת שבהם היא אוניברסיטת סור אשר מתמחה בתחום המדעים השימושיים ובה לומדים למעלה מ-4,000 סטודנטים. תחומי הלימוד באוניברסיטה הם: מנהל עסקים, תקשורת, טכנולוגיית מידע ומדעי המחשב ועיצוב. האוניברסיטה נחשבת לאחת ממוסדות הלימוד להשכלה גבוהה הטובים בעומאן. המרכז האקדמי השני הוא המכללה ההודית אשר מציעה מגוון מסלולי לימוד אך נחשבת נחותה ברמתה לעומת האוניברסיטה ומיועדת לתלמידים בעלי השכלה נמוכה יותר.
העיר סור, בלבן המסגד המרכזי
סבב הפוקר העולמי

| --- | --- |

 ענף:  פוקר
 תאריך ייסוד:  27 במאי 2002
 הכי הרבה זכיות:  ארצות הברית דארן אליאס (4)
 https://www.worldpokertour.com/
 
סבב הפוקר העולמי (באנגלית: World Poker Tour; בראשי תיבות: WPT) הוא סבב טורנירי פוקר הנחשב אחד מהיוקרתיים בעולם. במסגרת הסבב מתקיימות מספר סדרות טורנירי פוקר במקומות שונים בעולם, אשר במרכזן הטורניר המכרזי עם עלות הרשמה בשווי 3,500 עד 25,000 דולר. המנצחים בטורנירים המרכזיים מוכרים כאלופי הסדרה בה ניצחו, ושמם נחרט על גביע האלופים של סבב הפוקר העולמי הנקרא על שמו של מייק סקסטון.
היסטוריה

סבב הפוקר העולמי הוקם ב-2002 בארצות הברית, על ידי סטיב ליפסקומב, אשר כיהן כמנכ"ל הראשון. בנובמבר 2009 הודיעה PartyGaming, מפעילת PartyPoker, על רכישת הסבב תמורת 12.3 מיליון דולר.
ביוני 2015 הודיע מנכ"ל הסבב אדם פליסקה על רכישת החברה על ידי Ourgame International Holdings תמורת 35 מיליון דולר.
ב-2021 רכשה Element Partners את הסבב תמורת 105 מיליון דולר.
גאס הנסן זכה באליפות הראשונה אשר התקיימה בבלאג'יו שבלאס וגאס ב-2002. בריאן אלטמן, אריק אפריאט, דייוויד "צ'ינו" ריים, אנתוני זינו, קרלוס מורטנסן וגאס הנסן זכו ב-3 אליפויות כל אחד. ב-2018 זכה דארן אליאס באליפות הרביעית שלו כאשר ניצח באליפות באריאה שבלאס וגאס ב-2008.
שחקן השנה

בסופה של כל עונה מוכרז שחקן השנה אשר נקבע לפי מספר הנקודות אשר צבר במהלך העונה. עד 2010 רק שבעת השחקנים האחרונים בטורניר המרכזי קיבלו נקודות, עם 200 לשחקן אשר סיים במקום השביעי ו-1000 נקודות לשחקן אשר זכה בטורניר. החל מהעונה התשיעית אשר החלה ב-2010 שונתה שיטת הניקוד כך שיותר שחקנים יזכו בנקודות, וסך הפרסים בטורניר ישפיע על כמות הנקודות. כל השחקנים אשר נכנסו לכסף בטורניר המרכזי יקבלו נקודות (כ-10% מהמשתתפים), כאשר הזוכה בטורניר יקבל בין 600 נקודות ל-1,600 נקודות, בתלות בסך הפרסים בטורניר.
נכון ל-2022, אף שחקן לא זכה פעמיים בתואר שחקן השנה. בין השחקנים אשר זכו פעם אחת היו הווארד לדרר (עונה ראשונה), אריק לינדגרן (עונה שנייה), דניאל נגראנו (עונה שלישית), ג'יי סי טראן (עונה חמישית), ברטרנד "ElkY" גרוספלייה (עונה שביעית), פראז ג'אקה (עונה שמינית) ואנתוני זינו (עונה שלוש עשרה).
הערות שוליים

↑  World Poker Tour Announces the WPT Champions Cup Will Be Named in Honor of Commentator and WPT Champions Club Member Mike Sexton, באתר סבב הפוקר העולמי, ‏21 ביולי 2020 (באנגלית)
↑  PartyGaming to Buy World Poker Tour, באתר הניו יורק טיימס, ‏25 באוגוסט 2009 (באנגלית)
↑  Donnie Peters,‏ Ourgame International Acquires World Poker Tour for $35 Million, באתר PokerNews,‏ 21 ביוני 2015 (באנגלית)
↑  Allied Esports Entertainment Completes Sale of World Poker Tour to Element Partners, LLC, באתר BusinessWire, ‏12 ביולי 2021 (באנגלית)
סורא

ערך זה עוסק בעיר בדרום בבל. אם התכוונתם למילה בשפה הערבית שמשמעותה 'פרק', ראו .
מפה מפורטת של ערי בבל בזמן התלמוד
סורא הייתה עיר בדרום בבל (כיום, עיראק) אשר הייתה ממוקמת ממערב לנהר הפרת. בסורא פעלה ישיבת סורא, שהייתה אחד המרכזים האינטלקטואליים הגדולים של היהדות, מהמאה ה-2 ועד המאה ה-11. אדמות הסביבה של סורא התפרסמו בגידוליהן, בעיקר כרמים, שדות חיטה ושעורה ומטעי פירות.
יוסף בן מתתיהו כותב בספרו קדמוניות היהודים, שלאחר ביטול ממלכתם הקטנה (שהייתה על אדמות בבל, והוקמה על ידי חסינאי וחנילאי, יהודים בבלים, כ-45 שנים לפני חורבן בית המקדש השני), פקד משבר חמור ביותר את יהודי דרום בבל. גל של פעולות תגמול אנטי-יהודיות גרם לסדרה של הגירות, והתרוקנות של מרכזים רבים כמו סורא. חלק מהיהודים נמלטו לעיר סלוקיה שעל שפת החידקל. בעיר זו, הייתה מלחמה בין היוונים ובין הסורים, ולאחר בואם של היהודים לשם, הם השלימו, ועשו יד אחת נגד היהודים. התוצאות היו הרס וחורבן של סלוקיה היהודית, ומותם של רבים מהיהודים שהיגרו לשם. לאחר ההרס הרב, פנו יהודי סלוקיה (לשעבר) לעיר קטסיפון, בירת מלכות הפרתים, אך גם שם התנכלו להם. כדי להציל את נפשם, ברחו רוב יהודי המקום לערים נהרדעא ונציבין, שהיו ערי מבצר, שבהם יד היהודים הייתה על העליונה. מכיוון שרוב יהודי דרום בבל עברו דרך תלאות זו עד לערים אלו, נתדלדל היישוב היהודי בדרום בבל, וקהילות סורא וסביבותיה נחרבו.
כ-180 שנה לאחר חורבן והתדלדלות העם הזו, החלה קהילת סורא להתאושש, ואף נמצאו שם יהודים רבים במאה השלישית.
לאחר שרב חזר לבבל בתחילת המאה השלישית, הוא נוכח במצב הרוחני העגום של קהילת סורא ולכן בשנת 225, בחר לעזוב את המרכז התורני של יהודי בבל אז, נהרדעא, ולהקים ישיבה בסורא. ישיבה זו הפכה למרכז תורני חשוב בדרום בבל ובבבל בכלל, ולימים הפכה לאחת משתי ישיבות בבל הגדולות, סורא ופומבדיתא.
יש הסוברים (רב שרירא גאון, ספר הקבלה) שסורא היא העיר מתא מחסיא המוזכרת בתלמוד, ואולם, מתא מחסיא, המוזכרת בתלמוד, מובאת שם פעמים רבות כעיר סמוכה או בפרבר של העיר סורא, והישיבה שהתקיימה במתא מחסיא הועברה או שימשה מעת לעת כסניף נוסף לישיבת סורא.
עד המאה ה-10 היו רוב תושביה של סורא יהודים. כאשר נסע בנימין מטודלה לאזור בסביבות שנת 1170, הוא כבר לא מצא בו יישובים יהודיים.
לקריאה נוספת

מ. יודלביץ, העיר סורא: (פרקים א-ב), סיני, שנה א, עמ' קסח-קעד; (פרקים ג-ד), שנה א, עמ' רסח-רעה.
הערות שוליים

↑  סורא, אנציקלופדיית דעת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012280661305171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטיב אובט

סטיבן מייקל ג'יימס "סטיב" אובט, קצין (באנגלית: Stephen Michael James "Steve" Ovett, OBE; נולד ב-9 באוקטובר 1955) הוא אתלט בריטי בעבר. הוא אלוף אולימפי בריצת 800 מטר (מוסקבה 1980), אלוף אירופה בריצת 1500 מטר (פראג 1978), ושיאן העולם בעבר בריצת 1500 מטר ובריצת מייל.
ביוגרפיה

אובט נולד בברייטון, שבמחוז סאסקס. בשנת 1973 הוא זכה בתואר הבינלאומי הראשון שלו באליפות אירופה לנוער בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.53 דקות.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1974 זכה אובט במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.77 דקות.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיים אובט במקום חמישי בריצת 800 מטר בתוצאה של בתוצאה של 1:45.44 דקות ובמקום 11 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:40.34 דקות. בשלב המוקמות הוא קבע תוצאה של 3:37.89 דקות.
ביוגרפיה > אלוף אירופה

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1978 זכה אובט בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.59 דקות ומדליית כסף בריצת 800 מטר 1:44.09 דקות.
בתחרות הגביע הביניבשתי של IAAF שנערכה בדיסלדורף, מערב גרמניה בשנת 1977 כנציג יבשת אירופה זכה אובט במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:34.45 דקות.