stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1958/1959 בליגה הלאומית
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הפועל פתח תקווה | 22 | 15 | 3 | 4 | 49 | 18 | 33 |  |
| 2 | הפועל חיפה | 22 | 13 | 5 | 4 | 46 | 23 | 31 |  |
| 3 | מכבי תל אביב | 22 | 13 | 4 | 5 | 38 | 19 | 30 |  |
| 4 | מכבי חיפה | 22 | 14 | 1 | 7 | 47 | 24 | 29 |  |
| 5 | מכבי יפו | 22 | 10 | 4 | 8 | 33 | 28 | 24 |  |
| 6 | מכבי פתח תקווה | 22 | 10 | 3 | 9 | 27 | 30 | 23 |  |
| 7 | הפועל תל אביב | 22 | 6 | 7 | 9 | 29 | 32 | 19 |  |
| 8 | הפועל רמת-גן גבעתיים | 22 | 6 | 7 | 9 | 26 | 36 | 19 |  |
| 9 | מכבי נתניה | 22 | 7 | 5 | 10 | 22 | 36 | 19 |  |
| 10 | הפועל ירושלים | 22 | 5 | 6 | 11 | 17 | 32 | 16 |  |
| 11 | בית"ר תל אביב | 22 | 2 | 9 | 11 | 20 | 47 | 13 |  |
| 12 | הפועל כפר סבא | 22 | 3 | 2 | 17 | 21 | 50 | 8 | ירדה ליגה |
| עונות בליגה העליונה בישראל |
| --- | --- | --- |
| ליגת ארץ ישראל | 1929/1930 • 1930/1931 • 1931/1932 • 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1940/1941 • 1941/1942 • 1942/1943 • 1943/1944 • 1944/1945 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| ליגה א' והליגה הלאומית | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| ליגת העל | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
סוף המאה

| --- | --- |

 בימוי:  Lucio Castro 
 תסריט:  Lucio Castro 
 עריכה:  Lucio Castro 
 שחקנים ראשיים:  מיה מאסטרו Ramon Pujol Juan Barberini 
 מוזיקה:  Robert Lombardo 
 מדינה:  ארגנטינה, ארצות הברית 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 בנובמבר 2019 
 משך הקרנה:  84 דק' 
 שפת הסרט:  ספרדית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט להט"בי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   endofthecentury2019
 דף הסרט ב־IMDb
 
סוף המאה (באנגלית: End of the Century; בספרדית: Fin de siglo) הוא סרט דרמה רומנטי ארגנטינאי, בבימויו של לוסיו קסטרו משנת 2019. בסרט מככב חואן ברבריני בתפקיד אוצ'ו, גבר ארגנטינאי שחי בניו יורק ומגיע ב-2019 לחופשה בברצלונה. הוא נפגש לצורך מין מזדמן עם חאבי, אותו מגלם רמון פוז'ול, גבר ספרדי שמתגורר בברלין ומצוי כעת בביקור מולדת. השניים מבינים עד מהרה שהם נפגשו בעבר, 20 שנה קודם לכן בשנת 1999, כששניהם עוד היו בארון בנוגע למיניותם וחששו מדי מכדי לנהל מערכת יחסים אחד עם השני. בסרט מככבת גם מיה מאסטרו בתפקיד סוניה, בת-זוגו של חאבי ב-1999.
תקציר העלילה

אוצ'ו (חואן ברבריני) הוא גבר ארגנטינאי שחי בניו יורק ומגיע ב-2019 לחופשה בברצלונה. הוא נפגש לצורך מין מזדמן עם חאבי (רמון פוז'ול), גבר ספרדי שמתגורר בברלין ומצוי כעת בביקור מולדת. השניים מבינים עד מהרה שהם נפגשו בעבר, 20 שנה קודם לכן בשנת 1999, כששניהם עוד היו בארון בנוגע למיניותם וחששו מדי מכדי לנהל מערכת יחסים אחד עם השני.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| חואן ברבריני | אוצ'ו | גבר ארגנטינאי שחי בניו יורק ומגיע ב-2019 לחופשה בברצלונה |
| רמון פוז'ול | חאבי | גבר ספרדי שמתגורר בברלין שמגיע ב-2019 לברצלונה לביקור מולדת |
| מיה מאסטרו | סוניה | בת-זוגו של חאבי ב-1999 |
הקרנות, פרסים ומועמדויות

הסרט הוקרן בהקרנת בכורה עולמית בפסטיבל הקולנוע New Directors/New Films Festival שבניו יורק ב-30 במרץ 2019. לאחר מכן, הסרט הוקרן לראשונה בארגנטינה ב-8 באפריל בפסטיבל הבינלאומי של בואנוס איירס לקולנוע עצמאי, שם זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בארגנטינה. בהמשך, הסרט הוקרן במספר פסטיבלי סרטים ברחבי העולם, בהם Frameline Film Festival שבסן פרנסיסקו, בו זכה בפרס הסרט העלילתי באורך מלא הטוב ביותר.
הערות שוליים

↑  Glenn Kenny, "‘End of the Century’ Review: A Vacation Veers Into Existential States". הניו יורק טיימס, August 15, 2019.
↑  Keith Uhlich, "'End of the Century': Film Review | New Directors/New Films 2019". The Hollywood Reporter, March 30, 2019.
↑  Jude Dry, "‘End of the Century’ Trailer: Swooning Gay Romance Is the Argentine Answer to ‘Weekend’". IndieWire, July 17, 2019.
↑  "BAFICI 2019: “The Unicorn” y “Fin de siglo” fueron las grandes ganadoras". Otros Cines, April 13, 2019.
↑  John Seal, "Big Screen Berkeley: ‘End of the Century’ and ‘Britt-Marie Was Here’". Berkeleyside, September 26, 2019.
סיכוי - לקידום שוויון אזרחי

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  ירושלים 
 תקופת הפעילות:  1991–הווה (כ־33 שנים) 
 www.sikkuy-aufoq.org.il
 
סיכוי-אופוק לשוויון ושותפות היא עמותה, משותפת ליהודים וערבים, אזרחי ישראל, שנוסדה בשנת 1991 במטרה לקדם שוויון מלא ושותפות בין האזרחים הערבים לאזרחים היהודים בישראל. בין מייסדי עמותת סיכוי-אופוק נמנים אלוף הראבן ופייסל עזאיזה.
לעמותה ועד מנהל ושני מנהלים, יהודי וערבי. יושבי הראש השותפים של העמותה הם אבירמה גולן ומייסם ג'לג'ולי והמנהלים השותפים הם אמג'ד שביטה ועופר דגן. לעמותה משרדים בחיפה ובירושלים. מחזור הפעילות של העמותה בשנים 2017-2019 נע בין 7 ל-8 מיליון ש"ח. עם התורמים לעמותה נמנים: האיחוד האירופי, קרן גלייזר, הקרן החדשה לישראל, קרן קלרמן, משפחת ארקין, אנשים פרטיים ישראליים וקרנות בינלאומיות נוספות.
פרסומים

"סיכוי-אופוק" מפרסמת מחקרים ומסמכי מדיניות על שוויון ופערים בין יהודים לערבים במדיניות ובתקצוב של משרדי הממשלה השונים. בין הנושאים בהם עסקו פרסומים אלה:
הנגשת המוזיאונים בישראל לחברה הערבית
ייצוג והנכחה של החברה הערבית בחומרי הלימוד
לימוד ערבית בחינוך העברי
הפתרון למחסור בנגישות לגני ילדים ביישובים הערבים הבדואים בנגב
מודל לפיתוח מערך חירום מקומי ברשויות המקומיות הערביות להתמודדות עם אתגרי הקורונה
הרחבת גבולות שיפוט ביישובים הערביים
חלוקת הכנסות משטחים מניבים
חסמים והמלצות לפתרון מצוקת הדיור ביישובים הערביים
שיווק קרקעות מדינה לפיתוח ובנייה ביישובים
הקצאת תקציבי משרד הרווחה ותקני עובדים סוציאליים לרשויות מקומיות ערביות
סוגיות ברישום מקרקעין בחברה הערבית בישראל
לשכות הסיוע המשפטי
מסגרות שהייה לילדים בסיכון עד גיל 3
עמדות הציבור היהודי והערבי לגבי נושא השוויון
בין 2006 ל-2010 פרסמה העמותה את "מדד השוויון" – מחקר שנתי הסוקר את הפערים ואי השוויון בין יהודים לערבים במדינת ישראל בחמישה תחומים שונים: חינוך, בריאות, תעסוקה, רווחה ודיור.
הערות שוליים

↑  ליאור דטל, מחקר: משרד הרווחה מפלה לרעה את היישובים הערביים בישראל, באתר TheMarker‏, 20 בספטמבר 2011
↑   מירב ארלוזורוב, תוכניות הפיתוח לחברה הערבית: 5 מיליארד שקל הועברו והיישום מתקדם - אבל לאט, באתר TheMarker‏, 15 בנובמבר 2017
↑   נעמה ריבה, מדוע רוב המוזיאונים בארץ אינם נגישים למבקרים דוברי ערבית?, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2020
↑   משה גלעד, רקע היסטורי בערבית? באתרי התיירות לא חושבים שיש בכך צורך, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2019
↑  אדיר ינקו, "לפי הספרים אנחנו רק בונים בניינים ואוכלים פלאפל". מה חושבים ערבים על לימודי ערבית?, באתר ynet, 21 באוגוסט 2018
↑  המחקר הראשון במסגרת מודל 'מחסמים לסיכויים', המציג את המודל, באתר "סיכוי-אופוק", אוגוסט 2010
↑  רן שפירא, השלום מתחיל בשכן - שיתוף פעולה חדש בין יהודים לערבים בוואדי ערה, באתר הארץ, 21 במרץ 2010
↑  שיתוף מוניציפלי, באתר "סיכוי-אופוק"
↑  פעולה אזרחית, באתר "סיכוי-אופוק"
↑  , ברשם העמותות
↑   נייר עמדה של עמותת "סיכוי-אופוק" על ייצוג והנכחה של החברה הערבית בחומרי הלימוד, אפריל 2019
↑   נייר עמדה של עמותת "סיכוי-אופוק" על הפתרון למחסור בנגישות לגני ילדים ביישובים הערבים הבדואים בנגב, יולי 2020
↑  ג'קי חורי, קיפוחם של הערבים מטריד מחצית מהיהודים, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2011
↑  יואב שטרן, עמותת סיכוי: הפערים בחינוך בין יהודים לערבים אינם מצטמצמים, באתר הארץ, 4 באפריל 2007

מרב ארלוזרוב, היהודים בישראל חיים בממוצע ארבע שנים יותר מהערבים, באתר הארץ, 22 במרץ 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303409905171
עונת 1957/1958 בסרייה א'

| --- | --- |
תמונה קבוצתית של יובנטוס, אלופת הליגה
תמונה קבוצתית של יובנטוס, אלופת הליגה
 תקופת התחרות:  8 בספטמבר 1957 – 25 במאי 1958 (260 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  יובנטוס
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  879 (2.87 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  29 - ג'ון צ'ארלס,(וויילס וויילס) יובנטוס
 → 1956/19571958/1959 ←
עונת 1957/1958 בסרייה א' הייתה העונה ה-56 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-8 בספטמבר 1957 והסתיימו ב-25 במאי 1958.
בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
הלאס ורונה ואלסנדריה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
יובנטוס זכתה באליפות בפעם העשירית בתולדות המועדון.
בסיום העונה לליגת משנה ירדו הלאס ורונה ואטאלנטה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו טריאסטינה ובארי.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1. | יובנטוס  | 34 | 23 | 5 | 6 | 77 | 44 | 33 | 51 | זכייה בליגה  העפלה לגביע אירופה לאלופות |
| 2. | פיורנטינה | 34 | 16 | 11 | 7 | 56 | 36 | 20 | 43 |  |
| 3. | פדובה | 34 | 16 | 10 | 8 | 55 | 42 | 13 | 42 |  |
| 4. | נאפולי | 34 | 17 | 6 | 11 | 65 | 55 | 10 | 40 |  |
| 5. | רומא | 34 | 12 | 12 | 10 | 46 | 42 | 4 | 36 | העפלה לגביע ערי הירידים |
| 6. | בולוניה | 34 | 12 | 10 | 12 | 47 | 43 | 5 | 34 |  |
| 7. | ויצ'נצה | 34 | 13 | 7 | 14 | 51 | 48 | 3 | 33 |  |
| 8. | טורינו | 34 | 11 | 11 | 12 | 42 | 49 | 7- | 33 |  |
| 9. | מילאן | 34 | 9 | 14 | 11 | 61 | 47 | 14 | 32 |  |
| 10. | אודינזה | 34 | 10 | 12 | 12 | 51 | 46 | 5 | 32 |  |
| 11. | אינטר | 34 | 10 | 12 | 12 | 36 | 36 | 0 | 32 | העפלה לגביע ערי הירידים |
| 12. | אלסנדריה | 34 | 9 | 12 | 13 | 36 | 42 | 6- | 30 |  |
| 13. | גנואה | 34 | 9 | 12 | 13 | 53 | 60 | 7- | 30 |  |
| 14. | סמפדוריה | 34 | 9 | 12 | 13 | 54 | 62 | 8- | 30 |  |
| 15. | לאציו | 34 | 10 | 10 | 14 | 45 | 65 | 20- | 30 | זכייה בגביע איטליה |
| 16. | ספאל | 34 | 10 | 10 | 14 | 32 | 52 | 20- | 30 |  |
| 17. | אטאלנטה | 34 | 6 | 16 | 12 | 29 | 49 | 20- | 28 | ירדה ליגה |
| 18. | הלאס ורונה | 34 | 10 | 6 | 18 | 44 | 62 | 18- | 26 | ירדה ליגה |
כדורגלנים מצטיינים

ג'ון צ'ארלס,(וויילס וויילס) מיובנטוס כבש 29 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
סוף היום

סוף היום הוא אלבום הסולו החמישי של המוזיקאי והזמר הישראלי מתי כספי, שיצא בשנת 1981.
אלבום זה נחשב לאחת מההפקות היקרות והגדולות ביותר שנעשו בישראל בתחום המוזיקה הפופולרית. במסגרת זו התארחו בו טובי הזמרים והנגנים הישראלים באותה העת וכן תזמורת כלי נשיפה וקבוצת נגנים חברי התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
את מחצית משירי האלבום כתב הפזמונאי אהוד מנור, כשאת השאר כתבו שמרית אור, יעקב גלעד ונתן זך. כספי הלחין, עיבד והפיק מוזיקלית את כל שירי האלבום.
רקע

לאחר כחמש שנים בהן התרכז כספי בהפקתם של אלבומים לאחרים ובהקלטתם של שני אלבומים: "צד א' צד ב'" (1978) ו"צד נוסף" (1980), שעיקרם לא היה חומר חדש, יצא בשנת 1981 אלבום הסולו החמישי של כספי, "סוף היום". כבאלבומיו הראשונים של כספי, גם באלבום זה לא כתב כספי את המילים לשירים. קדמו להקלטת האלבום הקלטתם של מספר שירים בשלהי שנות ה-70, ובהם "תופים השניים" ו"פרלוד (השלום)", שנגנזו על ידי כספי. ("השלום" הוקלט מחדש לאלבום "את האשה שלי" ב-2005.)
להוציא "שיר" ו"מי ששר", כל שירי האלבום מתארים קשיים, כשרבים מהם נוגעים להתפוררותה של הזוגיות במערכת יחסים. דומה כי גם תמונת העטיפה של האלבום מעידה על היות האלבום צומת דרכים בחייו של כספי.
בין היתר מכיל האלבום לחני סמבה ורגיי, שיר בסגנון מחזות הזמר האמריקניים וכמה שירי רוק-פאנקי. לכספי, שניגן כהרגלו בקלידים, גיטרות וכלי הקשה הצטרפו חיים רומנו בגיטרות, ז'אן פול זימבריס בתופים, קובי כהן בבס, וכן צמד הפרברים והזמרות נורית גלרון ומזי כהן בקולות רקע. בחלק גדול מהשירים נעשה שימוש גם בהרכב כלי נשיפה, ובהרכב נגני כלי מיתר מהתזמורת הפילהרמונית הישראלית, ואפילו נבל. ההיכרות של כספי עם המוזיקה הברזילאית מצאה את ביטויה בין היתר ברשימה הארוכה של כלי ההקשה המיוחדים בהם ניגן כספי באלבום זה: סורדו, ויברוסלב, רקו רקו, אפושה, אגוגו ועוד.
האלבום הניב מספר רב של שירים שהפכו לקלאסיקות מייד עם יציאת האלבום. בהם ניתן למנות את "שיר", "עוד תראי את הדרך", "מי ששר", ו"ימי בצורת" במקצב הרגאיי.
שירי האלבום

המוזיקה לשירים הולחנה על ידי מתי כספי.
| סוף היום> מס' | סוף היום> שם | סוף היום> מילים | סוף היום> משך | סוף היום>  | סוף היום>  | סוף היום>  | סוף היום>  | סוף היום>  | סוף היום>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | עוד תראי את הדרך  | שמרית אור | 4:58 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | רגיי של עברי  | אהוד מנור | 4:31 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | תגידי  | אהוד מנור | 4:45 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | כל אחד  | אהוד מנור | 4:00 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | שיר  | יעקב גלעד | 3:24 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | שיר מלילה  | נתן זך | 3:35 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | את תקחי את הבית  | שמרית אור | 4:44 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | סוף היום  | אהוד מנור | 3:40 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ימי בצורת  | יעקב גלעד | 4:37 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | אלגרו ויוצ'ה (אינסטרומנטלי)   | - | 1:01 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | מי ששר  | אהוד מנור | 3:39 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 42:54 |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים

מתי כספי - תופים, כלי הקשה, גיטרות, בס, סינטיסייזר, פסנתר פנדר, פסנתר, קלוינט, אורגן, טמבורין, אקורדיון, מחיאות כפיים, קולות
ז'אן פול זימבריס - תופים, כלי הקשה
חיים רומנו - גיטרה חשמלית
קובי כהן - גיטרה בס
רות מעייני - נבל
מורטון קם - סקסופונים
פטר ורטהיימר - סקסופונים
תזמורת כלי נשיפה - חצוצרות, טרומבונים, סקסופונים
קבוצת נגנים חברי התזמורת הפילהרמונית הישראלית - כנורות, ויולות, צ'לים
אריק סיני - מחיאות כפיים
דני רובס - מחיאות כפיים
הפרברים: אורי הרפז ויוסי חורי - קולות
נורית גלרון - קולות
מזי כהן - קולות
דורין כספי - קולות
יוריק בן דוד - קולות, מפיק
אבי גנור - צילום עטיפה
מנחם רגב - עיצוב עטיפה
קרדיטים לפי שיר

עוד תראי את הדרך
תופים, קונגס, בונגוס, גיטרה בס, סינטיסייזר, גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, פסנתר פנדר רהודס, פסנתר, קלרינט, אורגן, טמבורין - מתי כספי
מחיאות כף - אריק סיני, דני רובס, מתי כספי [הקליט - פרנקי]
קולות רקע - יוריק בן-דוד, מתי כספי.
רגיי של עברי
תופים, קונגס, רוטו-טם, גיטרה אקוסטית, קלרינט, סינטיסייזר, פסנתר פנדר רהודס - מתי כספי
קולות ב-"אההה....." - יוריק בן-דוד, מתי כספי.
כלי נשיפה
סיפורו של הנזיר

סיפורו של הנזיר (באנגלית: The Monk's Tale) הוא אחד מסיפורי קנטרברי שכתב ג'פרי צ'וסר בשלהי המאה ה-14.
ג'פרי צ'וסר
הסיפור מגיע מיד לאחר הסיפור על מליבאוס, סמוך לסוף המסע, קרוב לעיר רוצ'סטר. למעשה אין זה סיפור אלא סדרת דרשות היסטוריות קצרות על דמויות היסטוריות שהמוטו המשותף להם הוא:
קינה באורח טראגי כאן אשא

על מפלתם של שוע ואציל

איכה נפלו ממעמד נישא

ואין להם מרפא עוד להועיל.

כי הגורל שועט ומי יציל

דבר מבין ידיו?  כאן אספר

כמה דוגמות מקדם להשכיל

כן אין לבטוח בגורל עיוור.
הנזיר מקדים עוד ומתנצל שהאירועים אינם מסודרים על פי סדרם ההיסטורי אלא על פי הסדר בו עלו ברוחו.
הסיפורים הם אודות הדמויות הבאות:
הילל בן שחר הוא לוציפר המלאך שנפל
אדם הראשון
שמשון הגיבור
הרקולס
נבוכדנצר
בלשצר, המלך האחרון של בבל
זנוביה, מלכת תדמור שנפלה בשבי הקיסר אורליאנוס (270 לספירה)
פדרו, מלך קסטיליה (1350–1369), נרצח על ידי אחיו דון אנריקו
פייר, מלך קפריסין הוא פייר דה לוסיניאן, מלך בממלכת קפריסין ומלך ירושלים בשנים 1358–1369, נרצח על ידי אציליו
ברנבאו ויסקונטי, שליט מילאנו (1354-1385), נכלא ונרצח על ידי בן-אחיו (וחתנו) ג'אן גלאצו ויסקונטי
אוגולינו מפיזה, נסיך פיזה (1220-1289), מוזכר גם על ידי דנטה ב"הקומדיה האלוהית" ("התופת", קאנטו 32 שורות 124-129 וקאנטו 33 שורות 1-90). הואשם בבגידה, נכלא והורעב עד מוות עם שלושת ילדיו.
הקיסר הרומאי נרון
הולופרנס, מצביא אשור בספר יהודית
אנטיוכוס אפיפנס
אלכסנדר מוקדון
יוליוס קיסר
קרויסוס, מלך לידיה שבאסיה הקטנה בשנים 560 לפנה"ס-546 לפנה"ס. יצא למלחמה בעצת האורקל מדלפי והפסיד את ממלכתו.
לקריאה נוספת

שמעון זנדבנק (תרגם), סיפורי קנטרברי, עם עובד, התש"ם-1980.
עונת 1957 בליגה הארצית בכדורסל

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  11 בינואר 1957 
 תאריך סיום:  4 ביוני 1957 
 מספר משתתפות:  10
 זוכה:  מכבי תל אביב
 סגנית:  הפועל תל אביב
 מלך הסלים:  עמוס קופפר  15.4 למשחק
 http://basket.co.il
 → 19551957/1958 ←
 
עונת 1957 בליגה הארצית בכדורסל הייתה עונתה השלישית של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 10 קבוצות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. העונה הסדירה החלה ב-11 בינואר 1957 הסתיימה ב-4 ביוני 1957 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם השלישית ברציפות.
במהלך העונה במחזור מספר 4 ששוחק בתאריך: 2 בפברואר 1957, שוחק משחק הדרבי בין הפועל חיפה למכבי חיפה שעקב קצב איטי בגלל מזג האוויר לטענת הקבוצות, הסתיים בסקור המתועד הכי נמוך עד היום למשחק כדורסל בליגה מקצוענית בישראל: 23:26 להפועל חיפה.
מכיוון שבעונת 1955 הליגה כללה ל-12 קבוצות, שתי קבוצות שסיימו אחרונות לא שיחקו בליגה הארצית בעונת 1956/1957.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 18 | 15 | 3 | 1146 | 889 | 239 | 33 |
| 2 | הפועל תל אביב | 18 | 13 | 5 | 1064 | 966 | 98 | 31 |
| 3 | מכבי דרום תל אביב | 18 | 12 | 6 | 1027 | 1000 | 27 | 30 |
| 4 | הפועל חיפה | 18 | 10 | 8 | 978 | 906 | 72 | 28 |
| 5 | הפועל משמר העמק | 18 | 9 | 9 | 964 | 949 | 15 | 27 |
| 6 | מכבי ירושלים | 18 | 9 | 9 | 1144 | 1187 | 43- | 27 |
| 7 | הפועל חולון | 18 | 8 | 10 | 1013 | 972 | 41 | 26 |
| 8 | הפועל אשדות יעקב | 18 | 7 | 11 | 943 | 936 | 7 | 25 |
| 9 | מכבי חיפה | 18 | 6 | 12 | 929 | 1057 | 128- | 24 |
| 10 | ברית מכבים עתיד | 18 | 1 | 17 | 748 | 1058 | 310- | 19 |
הערות שוליים

↑  אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, עמוד 47 - הסקור הכי נמוך
| עונות בליגת הכדורסל העליונה בישראל |
| --- | --- | --- |
| ליגה ארצית | 1953/1954 • 1955 • 1957 • 1957/1958 |  |
| ליגה לאומית | 1958/1960 • 1960 • 1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 |  |
| ליגה לאומית א' | 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 |  |
| ליגת העל | 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
סימפלקס אורתוסכמטי

בגאומטריה, סימפלקס אורתוסכמטי הוא סוג של סימפלקס. הוא מוגדר על ידי סדרה של צלעות  (v_{0}v_{1}),(v_{1}v_{2}),\dots ,(v_{d-1}v_{d})\,, אשר כל שתי צלעות בה ניצבות זו לזו. סימפלקסים אלו נחקרו על ידי לודוויג שלפלי, אשר כינה אותם "אורתוסכמות" (orthoschemes) וחישב את נפחם במרחב אוקלידי, היפרבולי וכדורי. מאוחר יותר, הרולד סקוט מקדונלד קוקסטר כינה אותם "אורתוסכמות שלפלי".
תכונות

כל הפאות מממד 2 הן משולשים ישרי זווית.
כל הפאות המוכללות של סימפלקס אורתוסכמטי d-ממדי הן סימפלקסים אורתוסכמטיים (d-1)-ממדיים.
נקודת האמצע של הצלע הארוכה ביותר היא מרכז הכדור החוסם.
המקרה שבו  |v_{0}v_{1}|=|v_{1}v_{2}|=\cdots =|v_{d-1}v_{d}| מכונה ארבעון היל מוכלל.
כל היפרקוביה במרחב d-ממדי ניתנת לפירוק ל-!d סימפלקסים אורתוסכמטיים חופפים. פירוק דומה לאותו מספר של אורתוסכמות תקף באופן כללי יותר לכל היפרתיבה אבל במקרה זה האורתוסכמות לא חייבות להיות חופפות.
כל אורתוסכמה ניתנת לפירוק לשלוש אורתוסכמות קטנות יותר.
במרחבים היפרבוליים וכדוריים תלת-ממדיים, נפח האורתוסכמות ניתן לביטוי באמצעות פונקציית לובצ'בסקי, או באמצעות דילוגריתמים.
מתוך  {\tbinom {d+1}{2}} הזוויות הדיהדרליות התואמות לצלעות של סימפלקס אורתוסכמטי, בדיוק  d הן זוויות חדות;  {\tbinom {d}{2}} הזוויות הדיהדרליות הנותרות הן זוויות ישרות.
פירוק סימפלקסים לאורתוסכמות

הוגו הדוויגר שיער ב-1956 שכל סימפלקס ניתן לפירוק למספר סופי של סימפלקסים אורתוסכמטיים. ההשערה הוכחה בעבור מרחבים בעלי חמישה ממדים או פחות, אבל עודנה פתוחה בממדים גבוהים יותר.
ראו גם

סימפלקס
נוסחת שלפלי
קוביה שמפורקת לשישה ארבעונים אורתוסכמטיים.
סטיאווה בוקרשט (כדוריד)

סטיאווה (ברומנית: CSA Steaua București) היא קבוצת כדוריד מהעיר בוקרשט שברומניה, שמתחרה בליגה הרומנית בכדוריד. הקבוצה נוסדה בשנת 1949 כחלק של אגודת הספורט של הצבא. כבר בשתנה הראשונה זכתה בגביע המדינה. עד לשנת 1961 היא שיחקה בתחרויות במתכנות 11*11, כנהוג באותן השנים. הקבוצה היא בין החזקות ברומניה וזכתה 35 פעמים באליפות המדינה (מהן 11 פעמים ברציפות בשנים 1967-1977) ו-9 פעמים בגביע.
בזירה הבינלאומית הקבוצה שיחקה מספר פעמים בליגת האלופות בכדוריד וזכתה בה פעמיים, פעמיים סיימה כסגנית ו-3 פעמים בחצי הגמר.
תארים

ליגה: 35
זכייה (11*11):1950, 1951, 1952, 1954, 1955, 1957, 1961
זכייה: 1963, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1987, 1988, 1989, 1990, 1994, 1996, 2000, 2001, 2008
גביע: 9
זכייה בגביע 11*11: 1949
זכייה בגביע:1981, 1985, 1990, 1997, 2000, 2001, 2007, 2008, 2009
זכייה בגביע גרמניה: 1996,2016
ליגת האלופות בכדוריד: 2
זכייה: 1968,1977
סגנית: 1971, 1989
עונת 1957/1958 בליגת העל ההולנדית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  25 באוגוסט 1957 – 4 ביוני 1958 (284 ימים) 
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  DOS אוטרכט
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  1135 (3.71 בממוצע למשחק)
 → עונת 1956/1957עונת 1958/1959 ←
 
עונת 1957/1958 הייתה העונה השנייה של ליגת העל ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום עונה זאת זכתה DOS אוטרכט באליפות הליגה ומועדון ספורט אנסחדה בתואר סגנית האלופה. BVV וGVAV ירדו לליגת המשנה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו דן האג ובלו וויט אמסטרדם שעלו מליגת המשנה לראשונה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות במקומות 17 ו-18 נשרו לליגת המשנה ההולנדית.
בעונה זו הראשונה DOS אוטרכט והשנייה מועדון ספורט אנסחדה סיימו עם אותן מספר נקודות, בעקבות כך התקיים משחק גמר בו ניצחה DOS אוטרכט וזכתה באליפות. כמו כן GVAV ו-אלינקוויק סיימו בשיוון במקום ה-17 וגם הן קיימו ביניהן משחק כאשר המפסידה GVAV ירדה לליגת המשנה.