stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארי בן שבתאי
פרסים ומלגות

פרס קלרמונט
מלגת הלחנה מטעם קרן שרת
מלגת לימודים מטעם שגרירות ארצות הברית וחברת ITT
פרס ראשון בתחרות הלחנה מטעם התזמורת הפילהרמונית הישראלית על "סינפוניה כרומטית".
פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים (2005)
פרס אקו"ם למוזיקה קונצרטית וספרות לשנת 2015, פרס ע"ש פאול בן-חיים על מפעל חיים. כלול יצירתו של פרופ' ארי בן שבתאי, מקיף כמעט כל ז'אנר אפשרי במוזיקה הקונצרטנטית, דבר המתאפשר בזכות שליטתו המרשימה במגוון אמצעי ביטוי מוזיקליים: מהתחביר הטונאלי והפוסט-טונאלי, ועד לתחביר הכולל בתוכו סאונד במובנים המופשטים ביותר שלו. ארי בן שבתאי הוא מלחין אשר מתחדש ומחדש באופן תדיר, תוך התכתבות רחבה ועמוקה עם עולמות מוזיקליים מגוונים: מן הבארוק דרך הרומנטיקה המאוחרת, פוסט-אימפרסיוניזם, מינימליזם והשפעות ממוזיקת ג'אז ורוק עכשווי. שליטתו במדיום האלקטרוני ובטכניקות התיקלוט (DJ) באה לידי ביטוי באחדות מיצירותיו. גובה הפרס 35,000 ₪
אקטינוליט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Ca2(Mg,Fe)5Si8O22(OH)2
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  לוחי, עמודי - גבישים מוארכים פריזמתיים דקים המסתיימים בכיפה  סיבי – מסה סיבית (תצורת אזבסט) או הדוקה מאוד (נפריט).
 צבע:  ירוק בהיר עד כהה, ירוק צהבהב ושחור, לבן או אפור כשהמינרל בתצורת אזבסט.
 ברק:  זגוגי או משיי עד עמום
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  מעולה בשני כוונים בזוויות של 60 ו-120 מעלות
 שבירה:  בלתי שווה
 קשיות:  6-5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.2-2.9
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  תופעת גבישים תאומים נפוצה. אופטית המינרל דו-צירי והוא ניחן בפליאוכרואיזם.
 מינרלים נלווים:  קוורץ, טלק, אפידוט, גלאוקופן, אלביט ולוסוניט
 סוגים
 נפריט  בייסוליט:  אחד מסוגי אבן הירקן  אחד מסוגי האזבסט
אקטינוליט הוא מינרל, חבר בקבוצת האמפיבול - קבוצה של אינוסיליקטים (סיליקטים במבנה דמוי שרשרות) מאפיים. האקטינוליט בנוי משרשרת כפולה שבה שתי שורות של ארבעונים של סיליקט (SiO4) מתחברות אל שתי שורות אחרות דרך קטיונים של מגנזיום, ברזל או סידן. נוסחת המבנה הכימי של האקטינוליט היא: Ca2(Mg,Fe)5Si8O22(OH)2.
מינרלוגיה

האקטינוליט מצוי באמצעה של השורה האיזומורפית בין המינרל טרמוליט (Ca2Mg5Si8O22(OH)2) העשיר במגנזיום לפרו-אקטינוליט (אקטינוליט עשיר בברזל). כפי שניתן לראות מנוסחת האקטינוליט יונים של מגנזיום וברזל מתחלפים בצורה חופשית במבנה הגביש. הצבע הירוק השולט במינרל מקורו בברזל שבו. למרות שעל פי כללי האגודה הבינלאומית למינרלוגיה צריכים להיות במינרל יותר מ-50% מיסוד מסוים על מנת לזכות אותו בסיווג ייחודי, בגלל השימוש בשם אקטינוליט בספרות הרפואית והמשפטית הוחלט לקבל את השם. בדומה לטרמוליט אחת מצורת הופעת המינרל (הצורה הסיבית) היא סוג של אזבסט.
מבחינת תכונותיו האופטיות האקטינוליט הוא דו-צירי, והוא ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) בינוני. באבנים השקופות הוא נראה צהוב חיוור עד חסר צבע או ירוק בהיר מזווית אחת, ירוק צהבהב עד ירוק כחלחל ומזווית שלישית ירוק חיוור, ירוק, ירוק כהה או ירוק כחלחל.
המינרל קיבל את שמו ב-1794. ביוונית אקטינוס פירושו "קרן" והשם מתייחס למופע של המינרל בצורה הסיבית כשהוא נראה כמו מחטים קורנות. שמות נוספים למינרל הם בייסוליט (byssolite) תצורה של סיבים דחוסים, אחד מסוגי האזבסט ונפריט תצורה של אבן ירוקה קשה שהיא אחד משני סוגי אבן הירקן. סוג נוסף של אקטינוליט מכונה "עור הרים" (mountain leather) או "שעם הרים" והוא מתאפיין בצורה מיוחדת שבה סיבי האקטינוליט יוצרים מארג הדומה בצורה ובתחושה לפיסת בד.
מקור ותפוצה

האקטינוליט נוצר על ידי התמרה של מגע או התמרה אזורית בטמפרטורות נמוכות יחסית של אבן גיר עשירה במגנזיום. האקטינוליט מופיע גם בצפחות כחולות עשירות בגלאוקופן.
השם הקודם שניתן למינרל- "אוראליט" ניתן לפעמים לתוצר התמרה של פירוקסן, תערובת המורכבת בעיקר מאקטינוליט. אפידיוריט, גופי סלע של גברו או דיאבז (סלע מגמטי פלוטוני בינוני-גביש המקביל בהרכבו לגברו) שעברו התמרה מכילים כמות ניכרת של אוראליט.
תפוצת האקטינוליט נרחבת למדי. להלן כמה אתרים בהם ניתן למצוא אקטינוליט באיכות טובה. באזור ימת באיקל ברוסיה, בטירול באוסטריה, בהר סנט-אילר (Mont Saint Hilaire) בפרובינציית קוויבק שבקנדה; בהרי קונלון בסין במכרות ולארו ומונטה (Moonta and Wallaroo) באוסטרליה המערבית, ובבאהיה בברזיל.
בישראל ניתן למצוא אקטינוליט בסלעים המטמורפיים מגיל הפרקמבריון באזור אילת. בחצי האי סיני הדרומי מזרחי ניתן למצוא אקטינוליט בתוך אמפיבוליטים וצפחות בוואדי כיד התחתון ובעורקים הידרותרמיים יחד עם רוטיל, באזור ואדי סמרה.
שימושים > אזבסט

הסוג הסיבי של אקטינוליט הוא אחד מסוגי האזבסט ונוהגים להשתמש בו כחומר מעכב בעירה וברפידות לבלמים. בעבר נהגו להשתמש בו כחומר מבודד לבניינים, אבל השימוש בו למטרה זו הופסק לאחר שהתגלה כי חומר זה רעיל ושאיפת הסיבים שלו עלולה להוביל לאזבסטוזיס, סרטן הריאה ומסותליאומה (סוג של סרטן המתפתח באזור חלל החזה או חלל הקרביים או באזור הלב).
שימושים > גמולוגיה

כמה מהתצורות של אקטינוליט משמשת כאבני חן. הראשון קרוי נפריט, והוא אחד משני הסוגים של ירקן (השני, היקר והמוערך יותר, הוא ג'יידיט - סוג של פירוקסן). בתצורה זו נוהגים לחתוך את האקטינוליט בצורת קבושון, חרוזים ועגילים. מגוש ירקן אחד נוהגים לגלף טבעות, צמידים, ופסלונים.
סוג אבן חן נוספת הוא סוג שבו מתגלה תופעת עין החתול והקרוי "אקטינוליט עין החתול". אבן זה שקופה למחצה עד אטומה, וצבעה ירוק עד ירוק צהבהב. סוג זה מכונה בטעות גם "ירקן עין החתול". אקטינוליט שקוף הוא נדיר ונוהגים ללטשו בצורת פאות עבור אספנים של אבני חן. המקורות הראשיים לסוגים אלו של אקטינוליט הם טאיוואן וקנדה. מקורות נוספים הם מדגסקר, טנזניה וארצות הברית.
לקריאה נוספת

יעקב ק. בן־תור, "לוחות הגדרה למינרלים יוצרי סלעים".
הערות שוליים

↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
בוב מתיאס

רוברט ברוס "בוב" מתיאס (באנגלית: Robert Bruce "Bob" Mathias; ‏17 בנובמבר 1930 – 2 בספטמבר 2006) היה אתלט אמריקאי. שיאן עולם פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (לונדון 1948 והלסינקי 1952) בקרב עשר. היה קצין בחיל הנחתים של ארצות הברית שחקן קולנוע וטלוויזיה בשנות ה-50 וחבר קונגרס אמריקאי.
ביוגרפיה

מתיאס נולד וגדל בטולרי, קליפורניה.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת לונדון (1948) זכה מתיאס במדליית זהב בקרב עשר בתוצאה של 7139 נקודות (6628 נקודות), לפני איגנק היינריך מצרפת שקבע תוצאה של 6974 נקודות (6559 נקודות) ובן ארצו פלויד סימונס שקבע תוצאה של 6950 נקודות (6531 נקודות) ובכך היה לאלוף האולימפי הצעיר ביותר באתלטיקה במשחקים האולימפיים.
ביוגרפיה > שיאן עולם

בתחרות שנערכה בעיר מגוריו ב-30 ביוני 1950 קבע מתיאס בקרב עשר שיא עולם חדש של 8042 נקודות (7287 נקודות), שיפור לשיאו בן ה-14 שנים של בן ארצו גלן מוריס שקבע תוצאה של 7900 נקודות (7254 נקודות).
באולימפיאדת הלסינקי (1952) הגן מתיאס על תוארו וזכה במדליית זהב בקרב עשר בשיא עולם חדש של 7887 נקודות (7592 נקודות), לפני חבריו לנבחרת ארצות הברית, מילט קמפבל שקבע תוצאה של 6975 נקודות (6948 נקודות) ופלויד סימונס שקבע תוצאה של 6788 נקודות (6903 נקודות) ובכך היה לאתלט קרב עשר הראשון בהיסטוריה (מתוך שניים), שזכה פעמיים ברציפות בקרב עשר במשחקים האולימפיים.
שיאיו האישיים

ריצת 100 מטר: 10.8 שניות (1952)
ריצת 400 מטר: 50.2 שניות (1952)
ריצת 110 מטר משוכות: 13.8 שניות (1952)
קפיצה לגובה: 1.90 מטר (1952)
קפיצה במוט: 4.00 מטר (1952)
קפיצה לרוחק: 7.15 מטר (1952)
הדיפת כדור ברזל: 15.82 מטר (1953)
זריקת דיסקוס: 52.83 מטר (1951)
הטלת כידון: 62.20 מטר (1952)
ריצת 1500 מטר: 4:50.8 דקות (1952)
קרב עשר: 7592 נקודות (1952)
פוליטיקה

מתיאס היה חבר המפלגה הרפובליקנית ובשנים 1967 עד 1975 כיהן כנציג המחוז ה-18 של קליפורניה בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ראו גם

התפתחות שיא העולם בקרב עשר (באנגלית)
ארי ברזילי

| --- | --- |

 לידה:  19 בפברואר 1953 (בן 71) תל אביב-יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  נוירולוגיה, נוירוכירורגיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 תרומות עיקריות
 חקר המוח ומחלות מוח ניווניות
 
ארי ברזילי (נולד ב-19 בפברואר 1953) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לנוירולוגיה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. ראש המעבדה לחקר מחלות מוח ניווניות ופונקציונליות המוח.
ביוגרפיה

ארי ברזילי נולד בתל אביב, רביעי מבין אחיו לאמו שנולדה בירושלים והיא דור שמיני בארץ, ולאביו עלה לארץ מרוסיה ועבד בחברת "אמקור" לייצור מקררים. בשנת 1957 עבר עם משפחתו להרצליה פיתוח. את לימודיו התיכוניים השלים בבית הספר התיכון אליאנס בתל אביב. בצבא שירת כקצין בחיל השריון.
בשנת 1977 החל את לימודיו האקדמאים באוניברסיטה העברית בירושלים, שם השלים את התואר הראשון שלו בכימיה, פיזיקה וביולוגיה. את התואר השני והשלישי שלו עשה בנוירוביולוגיה וביוכימיה והשלים אותם בשש שנים.
ברזילי עשה את הפוסט-דוקטורט שלו בשנת 1987 באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק. תואר זה ארך 5 שנים במעבדתו של פרופסור אריק קנדל. בסיום התואר, שנת 1992 חזר לארץ ובחר לעבוד באוניברסיטת תל אביב, בה עובד עד היום בתור ראש מעבדה העוסקת במחלות ניווניות ופונקציונליות של המוח. בנוסף כיהן כיו"ר המועצה המדעית של עמותת "לראות" בין השנים 2006–2013.
ארי ברזילי נשוי לאפרת ברזילי, מעצבת גרפית במקצועה וצלמת אמנותית, ולהם תאומים.
פעילות מחקרית

המחקר במעבדתו של בריזלי במחלקה לנוירוביולוגיה באוניברסיטת תל אביב מתעסק בעיקר בפונקציונליות המוח ומחלות מוח ניווניות, ובמנגנון ה-DDR.
במעבדה חוקרים את הקשר בין השיבוש בתפקוד מנגנון DDR לאטיולוגיה של מחלות מוח ניווניות באמצעות מחקר בעכברים בעלי מוטציה בגנים שחסרים אצל חולים עם הפרעות ביציבות הגנומית, לדוגמה ATM, Nbs1, Wrn.
בנוסף חוקרים במעבדה את הקשר בין תגובת התא לנזק DNA ובין תהליך ההזדקנות על מנת להשיג תובנה עמוקה יותר לתהליך ההזדקנות בהתמקדות על תהליכים שמושפעים על ידי Atm ו- Wrn במטרה להבין את תפקיד החלבונים בהזדקנות. תחום נוסף הנחקר במעבדה הוא הבנת חשיבות תאי הגליה באטיולוגיה של מחלות מוח ניווניות . בזמן מחלות מוח ניווניות חלק מהרשתות נפגעות, מטרת המחקר הוא להבין אלו מן הרשתות נפגעו וכיצד ניתן לתקן אותן. במחקר שמים דגש על תפקיד תאי הגליה בפגיעה בתפקוד הרשת וכאמצעי היכול לעזור בתיקונה לאחר שנפגעה.
נוסף על מחקרים בנושא זה, ברזילי חוקר גם את המנגנון המולקולרי של ניוון והתחדשות עצב הראייה. מחקריו מתמקדים בפתרון לבעיות חשוכות מרפא ברשתית העין ועצב הראייה באמצעות השתלת פיגום שיקדם את הישרדות תאי RGC (תאי גלגיליון) והתחדשות אקסונלית, הפרשה מרחבית ומבוקרת ממבנים בגודל ננומטרי שיושתלו בעצב הראייה, והשתלת צ'יפים מיקרוסקופים ואלקטרודות בעצב הראייה.
הערות שוליים

1 2  Brazilai A., DNA damage, neuronal and glial cell death and neurodegeneration, Apoptosis 15(11), 2010, עמ' 1371-1381
1 2 3  Ari Barzilai Lab, Ari Barzilai Lab (ארכיון)
↑  Brazilai A, Biton S., Shiloh Y.,, The role of the DNA damege response in neuronal development, organization and maintenance. DNA Repai, Amst 7(7), 2008, עמ' 1010-1027
↑  Frenkel D., Brazilai A., The role of glial cells in the etiology of brain degenerative diseases, Neurologia 15, 2013, עמ' 16-20
↑  העמוד על פרופסור בריזלי באתר של אוניברסיטת תל אביב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007346442405171
אפקט אימהי

אפקט אימהי (Maternal Effect) הוא שם כולל לתכונות אשר הפנוטיפ שלהן בצאצא מושפע מהגנוטיפ של האם בלבד. תכונות בעלות אפקט אימהי קובעות בין היתר את דגם ההתפתחות הראשוני של העובר – הכיווניות ראש-זנב (Anterior-posterior) או כיווניות גחון-גב (Dorsal-ventral). תכונות מסוג זה זוהו בקרב חרקים ובמידה פחותה בקרב יונקים.
תיאור האפקט

משמעות האפקט האימהי היא שהפנוטיפ של הצאצא, הביטוי של גנים בצורת תכונות הצאצא, אינו נקבע אך ורק על ידי הגנים שמתבטאים מגנום העובר עצמו, אלא גם על ידי הגנים שמתבטאים עוד בביצית וה-RNA והחלבון המקודד בהם מצויים בביצית עוד טרם ההפריה, ועל כן מקודדים בגנום האם בלבד. דוגמה קלאסית מוצגת באיור 1 - הכלאות שנערכו בחילזון Limnea peregra (איור 1), בהן עקבו החוקרים אחר כיוון הסיבוב של הקונכייה (סיבוב ימני או שמאלי) לאורך שני דורות של הכלאות.
דוגמה להשפעה גנטית של אפקט אימהי מתרחשת כאשר RNA שליח (mRNA) ופקטורי בקרה שהיו בביצית עוד טרם ההפריה ישפיעו על מהלך התפתחות העובר, באמצעות בקרה של שיעתוק, העברות אותות ותרגום חלבונים. בעקבות השפעות אלה הצאצאים עשויים לפעמים להיות שונים מהפנוטיפ של האם, כיוון שהפנוטיפ שלהם נקבע על ידי הגנוטיפ האימהי המתבטא בביצית.
יש לציין, כי אפקט אימהי מתרחש כאשר הפנוטיפ של האורגניזם נקבע על ידי הגנוטיפ של אמו, ללא קשר לפנוטיפ של האם (איור 1). לדוגמה בדור השני (F2), במצב של אפקט אימהי רצסיבי, נקבה הומוזיגוטית למוטציה עשויה להיראות נורמאלית (Wild type) מבחינה פנוטיפית (אם אימה הייתה הטרוזיגוטית). עם זאת, הצאצאים שלה יראו את הפנוטיפ המוטנטי, גם אם הגנוטיפ שלהם הוא הטרוזיגוטי למוטציה.
גנטיקה של אפקט אימהי בחיות > בנמטודה מסוג Caenorhabditis elegans

גנים בעלי אפקט אימהי יהיו מעורבים בשלבים הראשונים של ההתפתחות העוברית עוד טרם הפעלת הגנום העוברי (Maternal to zygote transition). בנמטודה מסוג Caenorhabditis elegans הגן clk מעורב בשליטה על המעבר בין שלב ההפריה ועד חלוקה לשניים עד ארבעה תאים. clk-2 אחראי לבקרת אורך הטלומר שמאפשר לשמור על שלימות הכרומוזום בכל פעם שהכרומוזום משוכפל לקראת חלוקת התא. מוטציה ב-clk-2 אצל C.elegans שגורמת לביטוי יתר של הגן יכולה להוביל לקיצור הטלומר ולחוסר יכולת לבקר גנים במיוחד אם הם סמוכים לטלומר. דוגמה נוספת לגן אימהי חשוב, הוא piwi, גן שמשתתף בבקרה של טרנספוזון וחידוש של תאי נבט בדרוזופילה.
גנטיקה של אפקט אימהי בחיות > בזבוב הפירות (הדרוזופילה)

בביצים של דרוזופילה, הביצית והתאים התומכים (Nurse cells) מתפתחים מתא גזע בודד כשתהליך הציטוקינזה אינו מושלם, והציטופלסמה של הביצית ושל תאי התמיכה נשארת מחוברת על ידי מבנים הנקראים "תעלות טבעת" (Ring tunnels). בתהליך זה רק הביצית עוברת מיוזה ותורמת DNA לדור הבא.
אפקט אימהי בדרוזופילה משפיע על מגוון תפקידים בהתפתחות העובר; על התזמון של אירועים התפתחותיים, על התבניות המרחביות של העובר ועל ההבחנה בין סוגי תאים (דיפרנציאציה). גנים אלה מבוטאים לפני ההפריה במהלך האואוגנזה (התפתחות הביצית) אצל האם.
למשל, אחד התפקידים החשובים ביותר של גנים אלו הוא ביסוס הציר הקדמי-אחורי של העובר שהוא הציר הראשי של הגוף, הקובע את המיקום של הראש, בית החזה והבטן. הגן biocoid וגן בשם nanos הם שניים מהגנים החשובים ביותר במסגרת האפקט האימהי שמעורבים בהקמת הציר הקדמי-אחורי. הגן bicoid שמקודד לחלבון Homeotic protein bicoid, מספק מידע לתא על מיקומו בעובר, זוהה כ-RNA שליח שמתועתק בתאי התמיכה ולאחר מכן עובר לביצית. פעילות חלבון זה מאפשרת לביצית להתמיין לאזור ממנו יתפתח האזור הקדמי של גוף הדרוזופילה (ראש וחזה).
הגן nanos אחראי ליצירת חלקים של הבטן האחורית בדרוזופילה. אימהות הומוזיגוטיות לפגם בגנים אלו יגרמו להתפתחות עוברים ללא מבני ראש, חזה ובטן.
בדומה לפעילותם של גנים אלו, גנים נוספים בעלי אפקט אימהי מתבטאים בביצית המופרית ויכולים להשפיע על התבנית המרחבית של העובר (האופן שבו סוגים שונים של תאים מסודרים בעובר) על ידי ניתוב חלבונים או RNA החיוניים להתמיינות לאזורים ספציפיים בזיגוטה. שם, לאחר החלוקות עד לשלב הבלסטוציסט, יתמיינו תאים לסוגיהם.
דוגמה נוספת היא חלבוני piwi (הוזכרו למעלה): חלבונים אלה קושרים רצפי small RNA ליצירת קומפלקס piwi/RNA אשר אחראי להתחדשות תאי הנבט בשלב המוקדם של התפתחות העובר. השתקת חלבון אחד מחלבוני PIWI גורמת לצמצום מאגר הקומפלקס piRNA ומפחיתה את יכולתו לבקר גנים המתבטאים מן הגנום הזיגוטי במהלך היווצרות העובר. לגן זה יש מעורבות בפוריות ובמורפולוגיה רגילה אצל נקבות אך לא אצל זכרים.
גנטיקה של אפקט אימהי בחיות > ביונקים

לעומת מינים שאינם יונקים, יחסית מעט מאוד ידוע על תפקידם של גנים המתבטאים עוד מגנום האם, MEGs (Maernal effect genes), בהתפתחות עוברית אצל יונקים. עם זאת, מקרים מהסוג אצל יונקים (עכבר) דווחו לראשונה בשנת 2000.
הגנום של הזיגוטה ביונקים לא מתבטא אלא לאחר שלב הבלסטוציסט. כתוצאה מכך, אירועי התפתחות מוקדמים כמו החתמה גנומית (Genomic imprinting) נמצאים תחת שליטה של גורמי בקרה ונקבעים על ידי גנים המבוטאים על ידי האם, משום שהם נוכחים בביצה לפני ההפריה.
המעבר משליטה אימהית על ההתפתחות לשליטה עוברית מתרחש עם הפעלת הגנום העוברי (Embryonic genome acti vation, EGA) בשני שלבים: מעבר קטן ומעבר גדול. בעכברים EGA קטן מתרחש בשלב העוברי של תא אחד וה-EGA הגדול מתרחש בשלב העוברי של שני תאים. בבני אדם, אירועים אלה מתרחשים בשלבים של שני תאים וארבעה עד שמונה תאים. ההשפעה של שינוי ה-MEGs ביונקים נקבעת בשלב מוקדם של ההתפתחות. עם זאת, לא ניתן להבחין בהשלכות של שינוי זה (למשל, הפרעות בתבנית ההחתמה הגנומית) על הפנוטיפים של הצאצאים עד שלב מאוחר יותר של ההתפתחות של העובר.
גן MEG הראשון אצל בני אדם NLRP7 בודד לראשונה בשנת 2006. גן זה הוא אורתולוג (בעלי מקור אבולוציוני משותף) לגן MEG בעכבר NLRP2 .
NLRP7 נמצא בציטופלזמה של תאים, שם הוא מקושר למנגנון גולג'י ולמרכז המארגן של מערכת השינוע התוך תאית – ה-Microtubuli. מוטציות בגן NLRP7 יכולות להוביל למגוון מחלות, כולל הפלות ספונטניות חוזרות ונשנות, ללידות עם עובר מת, ולהריונות חריגים שיכולים להתפתח לסרטן. בקרב נשים הנושאות שתי מוטציות בגן NLRP7 תואר מספר קטן של לידות בהן העובר נולד חי (6:346 הריונות) יחסית לנשים בעלות מוטציות missense (מוטציית סלף) הצפויות להיות בעלות השלכות תפקודיות קלות או מוטציות אשר מותירות צורון (איזופורם) אחד של החלבון ללא פגע. אצל נשים שנושאות לפחות מוטציה אחת של Protein-truncating variants (וריאנטים גנטיים שצפויים לקצר את רצף הקידוד של הגן) קיים סיכוי גבוה שהעובר ימות (0:257 הריונות). בנוסף, מוטציות ב-NLRP7 יכולות לגרום לפיגור גדילה תוך רחמי. נראה אם כן, כי מוטציות בגן זה משפיעות על הרבייה.
בדומה ל-NLRP7, רוב האפרטים האמהיים האנושיים קשורים במנעד של תסמינים, החל מכשל בחלוקת התאים הראשונה של הזיגוטה ועד תופעה שבה העובר מפסיק לגדול לפני שהוא הופך לבלסטוציסט, כאשר התאים מפסיקים להתחלק לפני היום החמישי, כפי שתואר במהלך הפריה חוץ גופית (IVF). מוטציות בכמה MEGs שתוארו באדם, כגון CDC2031, קשורים גם להשפעה על ההתפתחות העוברית בנקודות זמן מוקדמות יותר, כולל פגמים בהבשלה והפריה של ביציות.
היחס בין הורשה אימהית, השפעה אימהית ואפקט אימהי

השפעה אימהית היא מונח רחב המתייחס לכל דרך שבה הגנוטיפ, הפנוטיפ או הסביבה של האם יכולים להשפיע על הפנוטיפ של צאצאיה. אפקט אימהי הוא תוצאה של mRNA וחלבונים (תוצרי גן) המתקבלים מהציטופלסמה של ביצת האם. לעומת זאת הורשה אימהית היא הורשה שבה הDNA המיטוכונדרי מועבר באופן ספציפי מאברון (מיטוכונדריון) רק מהאם לצאצאים; ביטוי הגנים המיטוכונדריים כולל גנים שמקורם גם בגנום הגרעיני, ורובם מתבטאים רק לאחר הפעלת הגנום הזיגוטי. אמנם ה-RNA והחלבונים המקודדים במיטוכונדריה כבר נמצאים בביצית טרם הפרייתה אבל הפנוטיפ נקבע אצל הצאצאים כבר בדור הראשון ונורש רק על ידי נשים לכל הצאצאים. מסיבות אלה תורשה אימהית נבדלת מהאפקט האימהי.
ההשפעה של סביבה אימהית

ההתייחסות לסביבה אימהית כוללת ממנגנונים סביבתיים, גנטיים ואפיגנטים. דוגמה להשפעה סביבתית היא הזנה אימהית: חומרים מזינים, חלבונים ומולקולות אחרות שהאם מספקת לעובר דרך השליה. מולקולות אלה יכולות להשפיע על התפתחות העובר והפנוטיפ שלו. דוגמה ידועה אחת להשפעה אימהית בבני אדם היא סוכרת הריון, כלומר עליה מסוכנת של סוכר בדם בזמן ההיריון. לפי השערה זו, עלייה בבקרה המטבולית האימהית משנה את פעילות תאי הבטא של הלבלב העוברי, תאי שומן ((adipocyte ותאי שריר (myocyte), וגורמת ליתרון תחרותי מתמשך של תאי שומן ברכישה ובייצור של אנרגיה המבוססת על התזונה. בשל כך סוכרת הריון יכולה להוביל למספר בעיות בריאותיות נוספות לתינוק, כגון macrosomia (תינוק גדול מדי עבור גיל ההיריון), היפוגליקמיה (רמת סוכר נמוכה בדם), וסיכון מוגבר להתפרצות סוכרת מסוג שני (Type 2 diabetes) מאוחר יותר בחיי היילוד.
בדומה ליונקים, תזונה אימהית בעופות משפיעה על גודל הצאצאים. מחקרים הראו כי אימהות שניזונות מתזונה באיכות גבוהה מייצרות ביצים גדולות יותר, המובילות לצאצאים גדולים יותר הנוטים יותר לשרוד לבגרות ולהתרבות. הסיבה לכך היא, שהחומרים מתזונת האם מועברים לביצה ועוזרים לתמוך בצמיחת העובר. השפעה נוספת שנבדקה היא לחץ במהלך היריון הגורם לצאצאים להיות אגרסיביים יותר ופחות מגיבים לרמזים חברתיים.
לבסוף, יש לציין כי לסביבה אימהית יש השפעה על מערכת החיסון של הצאצא. לדוגמה, הגנוטיפ האימהי יכול להשפיע על ביטוי הגנים המעורבים בתפקוד המערכת החיסונית והפנוטיפ האימהי יכול לספק חומרים מזינים או משאבים אחרים החיוניים להתפתחות המערכת החיסונית. בנוסף, התנהגות האם, כדוגמת הרגלי האכילה עשויה להשפיע באופן עקיף על התפתחות המערכת החיסונית של הצאצא.
אתניקוס אחנס

אתניקוס אחנס (ביוונית: Εθνικός Άχνας) הוא מועדון כדורגל מהעיירה אחנה (אנ') שבמזרח קפריסין. המועדון נוסד בשנת 1968.
היסטוריה

אתניקוס עלתה לראשונה לליגת העל הקפריסאית בשנת 1983 וירדה שנה לאחר מכן. בשנת 1986 עלתה שנית וירדה לאחר ארבע שנים, ובין שנת 1992 ועד שנת 2018 שיחקה בליגה הבכירה. בסיום עונת 2017/2018 ירדה לליגת המשנה.
הישג השיא של הקבוצה בליגה הוא המקום הרביעי, אליו הגיעה בעונת 1994/95 ובעונת 1997/98. בשנת 2002 הגיעה אתניקוס לגמר הגביע הקפריסאי, בו הפסידה 0–1 לאנורתוסיס פמגוסטה.
אתניקוס העפילה חמש פעמים לגביע האינטרטוטו: בשנים 1998, 2003, 2004, 2006 ו-2008 . בשלוש הפעמים הראשונות הפסידה הקבוצה בשלב הראשון, אך בשנת 2006 ניצחה שלוש קבוצות, כולל את מכבי פתח תקווה מליגת העל הישראלית בתוצאה 3–4 בסיכום שני המשחקים בין הקבוצות והעפילה לראשונה לסיבוב המוקדמות השני של גביע אופ"א, בו הוגרלה לשחק נגד רסלר הבלגית. לאחר ניצחון 2–6 בסיכום שני המשחקים ביניהן העפילה אתניקוס לסיבוב הראשון. בסיבוב הראשון הקבוצה הפסידה ללאנס הצרפתית והודחה מהטורניר. בשנת 2008 שוב הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת בסה קביה מאלבניה והודחה מהטורניר.
באימוק

| --- | --- |
רחוב בכפר באימוק ובו הכנסיות הקתולית והאורתודוקסית
רחוב בכפר באימוק ובו הכנסיות הקתולית והאורתודוקסית
 מדינה:  סרביה סרביה
 פרובינציה:   וויבודינה
 שטח:  133.7 קמ"ר
 גובה:  134 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  7,414 (2011)
  ‑ צפיפות:  68 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  45°58′02″N 19°25′14″E﻿ / ﻿45.96722°N 19.42056°E﻿ / 45.96722; 19.42056
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.bajmok.co.rs
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סרביה מוגדלת) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי בָּאיְמוֹק(למפת סרביה רגילה) בלגרד נובי סאד  ניש קראגויבאץ סובוטיצה זרניאנין פנצ'בו צ'אצ'אק נובי פאזאר  קראלייבו קוסובו רומניה בולגריה מקדוניה הצפונית  אלבניה מונטנגרו בוסניה והרצג.  קרואט. הונגריה הים האדריאטי בָּאיְמוֹק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בָּאיְמוֹק (בסרבית קירילית: Бајмок, בגרמנית: Nagelsdorf) הוא כפר בסרביה בשטח הרשות המקומית סובוטיצה אשר במחוז באצ'קה הצפוני שבפרובינציית וויבודינה.
היסטוריה

הכפר נוסד ככל הנראה בראשית המאה ה-15 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. בהמשך מתועד הכפר בתעודות מתקופת מתיאש הראשון, מלך הונגריה. בראשית המאה ה-16 נכבש האזור על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) התחוללו באזור קרבות בין העות'מאנית לצבא ממלכת הבסבורג שהובילו לפגיעה קשה באוכלוסייה. בראשית המאה ה-18, ננטש הכפר מתושביו ורק בשלהי המאה שבו להתיישב בו, בעיקר מהגרים ממוצא הונגרי. בהמשך, נשלט היישוב על ידי האימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית ולמקום הגיעו מתיישבים ממוצא גרמני. בתקופה זו נקרא הכפר נָגֶלְסְדוֹרְף.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל הכפר בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה למספר אזורי כיבוש ואזור באימוק נמסר לחזקת הונגריה. באוקטובר 1944 שוחררה העיירה על ידי צבא השחרור העממי של יוגוסלביה ולאחר המלחמה נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה אופאטין בשטחי סרביה.
הקהילה היהודית

קהילה יהודית התקיימה בבאימוק מהמחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1896 הוקם בית הכנסת וכן תלמוד תורה. ב-1880 התגוררו בבאימוק 253 יהודים. בראשית ימי הקהילה עסקו בניה בחקלאות ובהמשך במסחר. מקצתם היו בעלי מקצועות חופשיים. לאחר מלחמת העולם הראשונה התגוררו בכפר כ-50 משפחות יהודיות. ב-1931 נמנו בבאימוק 131 יהודים ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 142 נפשות.
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, סופח האזור להונגריה. מרבית יהודי העיירה הובלו למחנות ההשמדה במקביל להשמדת יהדות הונגריה. לאחר המלחמה לא התגוררו יהודים בעיירה. מבנה בית הכנסת חרב ב-1948.
הערות שוליים

↑  קהילת באימוק, באתר jewishgen.org, אוחזר ב-24 בינואר 2015 (באנגלית).
↑  הקהילה היהודית בבאימוק, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 34-33.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007471787605171  LCCN: n2002097637  NKC: ge1096473  VIAF: 123349388   WorldCat (עם VIAF): 123349388
ארז'בט גוטי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 באוגוסט 1892 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  28 באפריל 1965 (בגיל 72) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 צאצאים:  גאבור דבצ׳רי 
 
ארז'בט גוטי (בהונגרית: Guthi Erzsébet;‏ בודפשט, 28 באוגוסט 1892 – בודפשט, 28 באפריל 1965) הייתה זמרת אופרה יהודייה-הונגרייה, סופרת, מתרגמת ספרותית חשובה ביותר (עשרות מסופרי העולם החשובים זכו למאות תרגומיה להונגרית), היא הייתה דוברת שפות רבות, כישרון שהנחילה לבנה גאבור דבצ'רי.
קורות חייה

ארז'בט גוטי נולדה במשפחה יהודית בבודפשט. אביה היה שומה גוטי עורך דין וסופר, אמה, אסתר פירדי, הייתה זמרת אופרה. בנה, גאבור דבצ'רי, היה כאמור גם כן מתרגם ספרותי וכן סופר ופילולוג. ב-31 במאי 1916 היא נישאה לפקיד הבנק אמיל דבצ'רי בבודפשט.
ארז'בט גוטי החלה את דרכה כזמרת אופרה בעקבות אמה, אך לאחר מכן עבדה גם כמתרגמת ספרותית. היא תרגמה את יצירותיהם של גוגול, צ'כוב, ניקולאי לסקוב, אלכסיי טולסטוי, סומרסט מוהם, ג'ון ארסקין (John Erskine (educator)), פ.ג'. וודהאוס, וכן תרגם להונגרית את יצירותיהם של מחברים אמריקאים, צרפתיים, גרמנים ואיטלקיים רבים אחרים כמו רבקה וסט למשל.
היא אהבה לבקר בבתי קפה ספרותיים. חבריה הם בעיקר אנשי ספרות ומשפחותיהם; הם היו דז'ה קוסטולאני, פרידייש קארינתי, פרנץ קארינתי, קלמן רוזנאי ובני משפחתם, איתם בילו היא ומשפחתה את הקיץ בוורצה (Verőce, Hungary) בין השנים 1933 לבין 1938. הוא נזכרת בתקופתה הזו שם ברומן האוטוביוגרפי שלה "הנחל החבוי" (Buvópatak).
בנה הנוסף פטר דבצ'רי נפטר ב-1939.