גדעון מאירי
שירות צבאי

עם גיוסו לצה"ל באוגוסט 1962, בחר לשרת בחטיבת גולני והוצב לגדוד 13 "גדעון" שם עבר טירונות. עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני. בסיירת עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בתום הקורס שב לגדוד 13 שם שימש מפקד מחלקה, סגן מפקד פלוגה ומפקד פלוגה מסייעת. בשנים שלפני מלחמת ששת הימים השתתף במספר פעולות התגמול בהן מבצע קלעת.
במלחמת ששת הימים פיקד על פלוגה מסייעת במהלך כיבוש רמת הגולן. מיד לאחר המלחמה, הוצב כוח מפלוגתו במוצב החרמון.
במרץ 1968 השתחרר מצה"ל ועבד במפעל התעשייה האווירית לישראל, באגף שעסק בפיתוח ויצור אמצעי לחימה לנושאי בט"ש.
בקיץ 1969 חזר לשירות בצה"ל. הוצב לתפקיד קצין מודיעין בחטיבה המרחבית של רמת הגולן - חטמ"ר 820. בקיץ 1970, הוחזר לגדוד 13 כסמג"ד. בקיץ 1971 הועבר לתפקיד קצין מבצעים של פיקוד המרכז. בקיץ 1972 יצא לקורס פו"מ. בסיום הקורס בסתיו 1973 הועבר לתפקיד ראש ענף נשק בבה"ד 3 - בית הספר למקצועות חי"ר. לאחר כחודש בתפקיד זה, פרצה מלחמת יום הכיפורים. מינוי חירום של סגל ענף נשק היה פלוגה מסייעת לגדוד בה"ד 1. הפלוגה יצאה למעבר המיתלה, שם נערכו להגנה. לאחר כשבוע, נקרא לפיקוד הצפון, לחטיבת גולני. בעת הלחימה לכיבוש מחדש של החרמון - מבצע קינוח – קיבל כוח בפיקודו של גדעון משימה משנית: חסימה במורדות המזרחיים של החרמון כנגד 'ברחנים'. בפועל, למעט ירי מרגמות 81 מ"מ , הכוח לא בא לידי ביטוי.
זמן קצר לאחר הפסקת האש קיבל גדעון את הפיקוד על גדוד 12 "ברק" של חטיבת גולני. הגדוד ספג אבדות כבר ביומיים הראשונים של המלחמה, כולל המג"ד סא"ל יעקב שחר שנהרג. הסמג"ד ארוין לביא, פיקד על הגדוד עד לסוף המלחמה כולל כיבוש מזרעת בית ג'אן והתארגנות להגנה בנקודה הקרובה ביותר לדמשק במובלעת הסורית. לאחר התארגנות וקליטת נגמ"שים חדשים, חזר גדוד 12 למובלעת והיה הכוח הצבאי הישראלי האחרון שנסוג מהמובלעת הסורית בתחילת קיץ 1974.
בקיץ 1974, סיים גדעון את תפקידו ועבר לבירנית. בתפקיד סגן מפקד החטיבה המרחבית החדשה שהוקמה לגזרה המערבית של גבול הלבנון. הגזרה החלה להתחמם ולספוג פיגועי פח"ע מבסיסי מחבלים בלבנון. בשנת 1974 שימש כסגן מפקד יחידת המיעוטים ובהמשך מונה למפקד עוצבת ברעם.
בסתיו 1974 שודרגה יחידת המיעוטים לחטיבה, חלקה בסדיר וחלקה במילואים, הועלתה לגבול לבנון וקיבלה את האחריות על גזרה זו. המח"ט היה פואד בן אליעזר ומאירי מונה לסמח"ט א'. בגזרה הוקמה אז גדר התראה בתהליך מזורז. הגדר פותחה ב"תעשייה האווירית" במפעל ובאגף בו עבד מאירי שש שנים קודם לכן והיה שותף לפיתוחה. על רקע זה היה לו קל לקלוט את הפרויקט. מאירי פיתח את תורת ההפעלה המבצעית של גדר התראה.
בסתיו 1975, סיים גדעון את תפקידו ב-חטיבה 300 ועבר למפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי בתפקיד קצין אג"ם. הקחצ"ר היה אז תא"ל דן שומרון. כשהתחיל "להתבשל" "מבצע אנטבה", הצליח לשכנע את שומרון כי במבצע צריכה לקחת חלק גם חטיבת גולני.
בקיץ 1976 מונה למפקד חטיבה 300 והחליף בתפקיד את פואד בן אליעזר. תקופה הפיקוד התאפיינה בביטחון שוטף פעיל מאוד וגם כתקופת התארגנות אינטנסיבית של מערך ההגנה המרחבית ושילובו בתוכנית ההגנה האזורית יחד עם כוחות צה"ל התקניים, שבאו לידי ביטוי בעריכת תוכניות הגנה ליישובים, בניית מערך ביצורים, קליטת נשק ואמצעים מיוחדים ובניית כוח אדם כולל היקף רחב של קורסים מקצועיים. במקביל התקיימה פעילות אינטנסיבית של הגדר הטובה שכללה סיורים מבצעיים תכופים ביישובים הנוצריים בשטח הלבנוני, תוכניות הגנה שם והכשרה צבאית לכוחות מיליציונים שהחלו להתגבש בדרום לבנון.
בסתיו 1977 מונה על פי החלטת ראש אג"ם רפאל איתן לתפקיד מפקד אזור דרום לבנון. המינוי היה בניגוד לרצונו של מאירי שביקש להמשיך בתפקידו כמפקד חטיבה.
באביב 1978, עם סיום מבצע ליטני והקמת אוגדה 91, בוטלה מפקדת אד"ל  ומאירי עבר למפקדת קחצ"ר לתפקיד ראש תחצ"נ. אחד הנושאים ששם לו כמטרה לקדם, היה "להחיות" את "תורת האיגוף הימי".
בסוף שנת 1979, סיים גדעון את תפקידו במקחצ"ר ואת שירותו הפעיל בצה"ל.
מנוחה בעת מסע גדודי - גד' 13, חורף 1965.
עם תום מלחמת ששת הימים, ברמת הגולן 1967.
קציני גדוד 13 בחרמון 1967
רב-סרן גדעון מאירי 1971.
רס"ן גדעון מאירי מקבל לחיצת יד משר הביטחון משה דיין בסיום קורס המכללה לפיקוד ומטה.
גדעון מאירי רס"ן 1973
מג"ד 12, סא"ל גדעון מאירי 1974
קבלת דרגת אל"ם מהרמטכ"ל מרדכי גור 1976.
ביקור יצחק רבין ואלוף פיקוד הצפון רפאל איתן בחטיבה 300
גדעון מאירי מפקד אד"ל, בלבנון 1978.