stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוליביה נקש
חיים אישיים

במתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023 נרצחה בת דודתה של אשתו, הילי סולומון בת ה-27, ביחד עם מפל אדם, חברתה הטובה ביותר, אחותה של מעיין אדם, בטבח במסיבה ברעים.
הערות שוליים

↑  אמיר קמינר, "זו הבעיה של אנשי שמאל כמו גרטה, הם שונאים את ישראל ולא יודעים היסטוריה", באתר ynet, 24 בינואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007347937305171  PLWABN: 9810540387805606  BIBSYS: 12038205  BNE: XX4806428  BnF: cb14491527x (data)  GND: 141017368  ISNI: 0000 0001 1954 3716  LCCN: no2007150159  NKC: xx0165179  NLK: KAC201413678  NTA: 34436481X  SUDOC: 143797352  VIAF: 120272771   WorldCat (עם VIAF): 120272771
אליהו מני (רב)

| --- | --- |
קברו של רבי אליהו מני (הרא"ם) בבית העלמין העתיק בחברון
קברו של רבי אליהו מני (הרא"ם) בבית העלמין העתיק בחברון
 לידה:  1818 תמוז תקע"ח בגדאד, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  16 ביוני 1899 (בגיל 81 בערך) ח' בתמוז תרנ"ט חֶבְרוֹן, האימפריה העות'מאנית 
 כינוי:  חכם אליהו מני
 מקום קבורה:  בית העלמין היהודי העתיק בחברון 
 מקום פעילות:  בגדאד, חברון
 תקופת הפעילות:  ? – 16 ביוני 1899 
 תחומי עיסוק:  קבלה
 רבותיו:  רב עבדאללה סומך
 חיבוריו:  זכרונות אליהו, שיח יצחק ועוד
 
הרב אליהו סלימאן מני (תמוז ה'תקע"ח, 1818 – ח' בתמוז ה'תרנ"ט, 1899) היה רבה הראשי של חברון, מגדולי רבני יהדות עיראק.
ביוגרפיה

נולד בבגדאד בחודש תמוז בשנת תקע"ח (1818) לרב סלימאן שנמנה עם עשירי ונכבדי העיר. החל את למודו במדרש בית זלכה אצל הרב עבדאללה סומך, ונהיה לאחד מתלמידיו המובהקים. לימים אף נישא לאחותו של הרב סומך. לפי מסורת שהייתה בידו הוא היה צאצא למלך דוד ודבר זה נרמז בשם משפחתו "מני" - מגזע נין ישי.
כבר בשנותיו הראשונות כתלמיד נמשך הרב מני לחכמת הנסתר והחל לעסוק בה. הוא הסתגף רבות בצומות מרובים וקשים ובשינה על אבן כסימן על צערו על גלות השכינה. בשנת 1856 החליט לעלות לארץ ישראל לירושלים ולהתחבר למקובלי ישיבת בית אל, אולם קהילתו התנגדה. לצדו עמד חברו החדש מספסל הלמודים, רבי יוסף חיים, הבן איש חי, אשר הסביר לקהילה כי על הרב מני לעלות לישראל אם חפץ להתקדם בלימוד חכמת הנסתר. לאחר עלייתו, נהג רבי יוסף חיים להתכתב עם הרב מני על מנהגי ארץ ישראל ומקובלי בית אל בעיר הקודש ודבר זה בא לביטוי בספרו בן איש חי. הוא החשיבו לרבו בתורת הנסתר.
לאחר מסע דרך דמשק הגיע הרב מני לירושלים. כשראה את העיר בשממונה קרע עליה את בגדו. עד מהרה התקבל בקרב מקובלי ישיבת בית אל ולמד אצל הרב אבולעפיה. הרב מני עבר לחברון בשנת תרי"ח (1858), מאחר שמזג האוויר בירושלים גרם לו לחלות. בשנת תרכ"ד (1864) לאחר מות רבה הראשי של חברון הרב משה פירירה התבקש הרב מני למלא את מקומו ונענה להצעה. במשך 14 שנה היה רבה הראשי ללא משכורת מטעם הקהילה ונשא במשרה לשם שמים. בזמן זה, נהג לכתוב על מכתביו "משרת עיר הקודש חברון לשם ייחוד קוב"ה". כעבור 14 שנה ולאחר התרחבות משפחתו, נאלץ לקבל משכורת למחייתה, ומאז שינה את נוסח חתימתו. בשנת תרכ"ט (1869) ביקר אותו רבי יוסף חיים. נוסף על כך הקים הרב מני בית כנסת מיוחד "בית יעקב", בו התפללו לפי הכוונות ומנהגי המקובלים בישיבת בית אל בירושלים. בסוף ספרו "שיח יצחק" הוא מתאר את מנהגי המקום.
הרב מני היה מפורסם בין יהודי ארצות האסלאם והתכתב עמם רבות כדי לשכנעם להתיישב בארץ ישראל בכלל ובחברון בפרט, ואכן מאות נענו לבקשתו. הרב מני עמד בקשר עם משה מונטיפיורי וביקש ממנו להשקיע מהונו הרב לביסוס היישוב היהודי בארץ ישראל. כמו כן עמד הרב מני בקשר עם יהודי בוכארה, שתרמו רבות למפעליו בחברון, ועם הרב שלמה פנחסוב, הידוע בכינוי באבאג'אן כאבולי, שתרם להדפסת ספריו.
ביום כיפור שנת תרנ"ט חש הרב מני כי ימיו ספורים והוא ציווה לבני ביתו את אשר יעשו לאחר קבורתו. מאותו יום ואילך התבודד בישיבה והתעמק בלימוד. נפטר בח' בתמוז תרנ"ט ונקבר בבית העלמין העתיק בחברון.
רחוב מני במרכז ירושלים מנציח את זכרו ואת זכר בנו מלכיאל מני.
משפחתו

צאצאיו של הרב מני היו למשפחה גדולה וחשובה בתולדות היישוב היהודי בחברון וארץ ישראל.
בנו הבכור, הרב סלימאן מנחם מני כיהן אחריו כרבה של חברון.
בנו, הרב אברהם ברוך מני, מחבר קונטרס 'ברוך מבנים' שבסוף הספר "זכרונות אליהו" ח"א.
בנו, הרב יחזקאל שלום מני, שימש כשד"ר של העיר חברון.
בנו, השופט מלכיאל מני ראשון השופטים היהודים בירושלים העות'מאנית, בין נכדיו נמנו השופט ישראל מני, שופט העליון אליהו מני והעיתונאית מזל מוצרי.
מספריו

הרב מני סירב להדפיס בחייו את כתביו ורק חלקם נדפסו לאחר מותו, רובם עדיין בכתב יד.
אחד הספרים שהודפס הוא "זכרונות אליהו", בו דן בדבריהם של המקובלים האחרונים.
תנא דבי אליהו - שאלות ותשובות
שיח יצחק - על מנהגי ישראל (על שם הרב יצחק גאון). נדפס מחדש על ידי מכון אהבת שלום - יד שמואל פרנקו, תשפ"א.
קונטרס מנהגי ק"ק בית יעקב בחברון, מתוך מה שנדפס בסוף ספר "שיח יצחק"
מעשה אליהו - דיני איסור והיתר.
מעיל אליהו - ביאור על שער הכוונות.
כסא אליהו - מבואות לקבלה.
קרנות צדיק - עוסק בענייני תיקוני פגם הברית מלוקט מפי ספרים וסופרים.
זכרונות אליהו - אסופת דינים וחידושי הלכות על השולחן ערוך, חלק א' - על אורח חיים ויורה דעה, חלק ב' - על אבן העזר וחושן משפט.
מזכיר שלום ב' כרכים הוצאת חברת אהבת שלום
לקריאה נוספת

רבי סלימאן מנחם מני, מבוא לספר שיח יצחק (ירושלים תרס"ב)
גרשון בר-כוכבא, הרא"ם (רבי אליהו מני) - אישיותו, דמותו ופועלו, כנס מחקרי חברון, ד (תשעה), עמ' 45–63
הרב משה הלל, "כינוס חכמים: קובץ הגהות חכמי הדורות על ספר דרך עץ חיים למהרח"ו מאת רבי אליהו מני", מן גנזים, ספר שביעי (תשעו), עמ' רלא-רפז
משה ש. שבת, ישיבות בגדאד, כרך שני (ירושלים תשע"ט), פרק ט
מכתב מאליהו: הנקרא על ידי המחברו שאלות אליהו, תשובת אליהו: תכריך אגרות שאלות שנשאלו / על ידי הרב הגדול יוסף חיים; ולצדם תשובות הרב אליהו סלימאן מני; עורך ראשי: הרב שלום הלל. ירושלים: מכון אהבת שלום - יד שמואל פרנקו, תש"פ. (הספר בקטלוג ULI)
הרב שי עילם, לבקר בהיכלו, במלאת 150 שנים למסע הבן איש חי בארץ ישראל, כתב העת "קולמוס" גיליון 173, תש"פ
הערות שוליים

↑  רחוב מני אליהו ומני מלכיאל, באתר עיריית ירושלים
↑  ראה אודותיו ותמונתו פה (עמוד 6–7)
↑  תנא דבי אליהו, באתר היברו בוקס
↑  שיח יצחק, באתר היברו בוקס
↑  מנהגי ק"ק בית יעקב בחברון, ‏ירושלים, תשנ"א, באתר היברובוקס
↑  מעשה אליהו, באתר היברו בוקס
↑  מעיל אליהו, באתר אוצר החכמה
↑  כסא אליהו, באתר היברו בוקס
↑  קרנות צדיק, באתר היברו בוקס (מקורות נוספים לספר פה ופה)
↑  זכרונות אליהו - חלק א', באתר היברו בוקס
↑  זכרונות אליהו - חלק ב', באתר היברו בוקס
| רבני היישוב היהודי בחברון |
| --- | --- | --- |
| הרבנים האשכנזים | שמואל סגל (ה'תק"ץ - ה'תר"ט) • שמעון מנשה חייקין (ה'תרט"ו - ה'תרמ"ז) • יהודה ליב שאול ליבין (ה'תרמ"ז - ה'תרנ"ג) • דובער אפרת (ה'תרנ"ג - ה'תרס"ב) • שלמה יהודה ליב אליעזרוב (ה'תרס"ג - ה'תרע"ה) • יעקב יוסף סלונים (ה'תרע"ה - ה'תרפ"ט) |  |
| הרבנים הספרדים | אליהו די וידאשׂ (ה"ראשית חכמה") (ה'שכ"ו - ה'שמ"ז) • משה פירירה (?- עד ה'תרכ"ד) • אליהו מני (ה'תרכ"ד - ה'תרנ"ט) • חיים רחמים יוסף פרנקו (ה'תרל"ח - ה'תרס"ב) • חיים חזקיהו מדיני (ה'תרס"ב - ה'תרס"ה) • סלימאן מנחם מני (ה'תרס"ה - ה'תרפ"ד) |  |
| היישוב החדש בחברון | דוב ליאור (ה'תשל"ו - ה'תשע"ה) • הרב אברהם יצחק שוורץ (מכהן) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311626305171  GND: 105344690X  ISNI: 0000 0000 6693 9943  LCCN: n88267377  NTA: 299380211  VIAF: 18788986   WorldCat (עם VIAF): 18788986
קומנן אנדריץ'

קומנן אנדריץ' (בסרבית: Комнен Андрић; נולד ב-1 ביולי 1995 בבלייבאץ נה איברו שבסרביה, הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת רייקה.
קריירת מועדונים

אנדריץ' גדל במחלקות הנוער של רודאר בלייבאץ וראדניצ'קי קראגויבאץ, והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות ראדניצ'קי קראגויבאץ ו-OFK בלגרד. בחודש יולי 2016 חתם אנדריץ' בבלננסש מליגת העל הפורטוגלית. ב-14 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לוויטוריה סטובל במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2016/2017. הוא ערך שמונה הופעות ליגה במדי המועדון. ב-9 בפברואר 2017 הושאל לז'לגיריס וילנה מליגת העל הליטאית. הוא ערך שמונה הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-31 באוגוסט 2017 חתם אנדריץ' באינטר זאפרשיץ' מליגת העל הקרואטית. במשך שתי העונות שלו במועדון הוא ערך 34 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 18 שערים. ב-19 בינואר 2019 חתם על חוזה לחמש שנים בדינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית. הוא ערך 42 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 12 שערים. ב-10 בפברואר 2020 הושאל בחזרה לקבוצתו הקודמת אינטר זאפרשיץ', ובמהלך תקופת ההשאלה ערך 14 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים. ב-16 באוקטובר 2020 הושאל אנדריץ' לאופה מליגת העל הרוסית. הוא ערך 16 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-15 ביולי 2022 חתם אנדריץ' על חוזה לשלוש שנים בקלרמון פוט מליגת העל הצרפתית. ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 5-0 לפריז סן-ז'רמן במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023. ב-14 באוגוסט הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 4-2 על סטאד ריימס במסגרת המחזור השני בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 34 הופעות ליגה, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-7 באוגוסט 2024 חתם ברייקה. ב-22 בספטמבר 2024 כבש את שער הבכורה במועדון בניצחון על שיבניק.
תארים

אליפות קרואטיה (2): 2018/2019, 2021/2022
הערות שוליים

↑  Vilniaus "Žalgiris" sukirto rankomis su Serbijos talentu בחשבון היוטיוב הרשמי של ז'לגיריס וילנה, 9 בפברואר 2017 (בליטאית)
↑  Komnen Andrić novi je igrač Dinama! באתר הרשמי של דינמו זאגרב, 19 בינואר 2019 (בקרואטית)
↑  Комнен Андрич подписал контракт с ФК "Уфа"! באתר הרשמי של אופה, 16 באוקטובר 2020 (ברוסית)
↑  KOMNEN ANDRIĆ SIGNE AU CLERMONT FOOT 63 באתר הרשמי של קלרמון פוט, 15 ביולי 2022 (בצרפתית)
אדה נובאק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בינואר 1888 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  18 בנובמבר 1951 (בגיל 63) יוז'פווארוש (רובע 8), הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 השכלה:  האוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט (1910) 
 
אדה נובאק (בהונגרית: Novák Ede; בודפשט, 15 בינואר 1888 – בודפשט, 18 בנובמבר 1951) היה אדריכל יהודי-הונגרי חשוב ומרכזי בין שתי מלחמות העולם בממלכת הונגריה.
ביוגרפיה

אדה נובאק נולד במשפחה יהודית כבנם של שאנדור נובאק (1858–1905) סוחר עצים ושל לאונטין היבש. נובאק סיים את לימודיו כאדריכל ב-1910 באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה. עקב מותו המוקדם של אביו נאלץ לתרום כלכלית לפרנסת אמו ולגידולם של שבעת אחיו הצעירים. במהלך לימודיו באוניברסיטה לקח על עצמו עבודות בחברות בנייה יזמיות שונות ולאחר מכן במשרד תכנון אדריכלי, אך אף אחד מקורות החיים שלו או ספרי עבודה קצרי מועד שלו, שנוצרו ב-1951, לא מראה אצל מי הועסק.
ביוגרפיה > שותפות

הוא הקים שותפות עם בן המחזור (1911) שלו, חברו באוניברסיטה, האדריכל בלה בראט אך במשך זמן מה עבד גם כשכיר במשרדם של אדריכלים אחרים. משרדם המשותף פעל ברחוב הלאס 1 (Halász utca 1) בבודפשט, עד מותו של בלה באראט ב-1945. ייתכן שהבסיס ההרמוני של שיתוף הפעולה הארוך ביניהם היה שחלוקת העבודה בתכנון המשימות התבססה בדרך כלל על העובדה שאדה נובאק ביצע את תוכנית הבסיס של המבנה ושל הקומות, בעוד בלה בראט היה אחראי על העיבוד הפרטני והעיצוב הדקורטיבי, לרבות פרטים אמנותיים. משרדם לקח על עצמו תכנון מגוון רחב ביותר של משימות, מעיצוב מצבות ורהיטים עד עיצוב פנים של חללים, ושל גינות בנוסף לבניינים משותפים ובתים משפחתיים (וילות) ביחד עם בתי ספר, מבני תעשייה, מבני ציבור.
ב-27 ביוני 1923 נשא נובאק לאישה את ארז'בט הופמן (1900–1990), בתם של בנדק הופמן ולנקה הופשטטר. דודה של רעיתו מצד אמה היה האדריכל בלה הופשטטר.
לפני מלחמת העולם הראשונה, הקריירה שלהם התחילה בצורה מבטיחה, הם זכו במספר פרויקטים ממלכתיים. העבודות המוקדמות שלהם שהוקמו כמו:
בית הספר לבנות חטיבת ביניים בקישפסט (Ady Endre út 73-75) שהוזמן על ידי משרד התרבות,
שני בתי המגורים של תת-רובע Wekerle (Kós Károly tér 12. ו-13)
הבנק המרכזי בניטרה
מראים את ההשפעה של האר נובו העממי.
ביוגרפיה > אחרי המלחמה הראשונה

מיד לאחר המלחמה הם השתתפו בבניית תת-רובע עם דירות קטנות ב-Pongrác út (בניין J), לאחר מכן, בסוף שנות העשרים של המאה ה-20 נבנו 100 בנייני המגורים בתכנונם באלברטפלבה בהזמנת המוסד לביטוח לאומי ההונגרי, ולבסוף בהזמנת הקבלן המבצע של הבניינים באלברטפלבה חברת "Fejér & Dános" תכננו את הבנייה המודרנית הראשונה של דגם שכונה לדוגמה בפשרט (Pasarét) (Napraforgó utca 22).
בשנים 1910–1920 הם השתתפו במספר תחרויות תכנון ערים (ואץ, קאשה, מישקולץ ושלגוטריאן) ותוכניותיהם זכו בפרסים בכל פעם. אחת העבודות החשובות ביותר שלהם היא האולם הגדול של מאגר החומרים המרכזי של משרד הדואר (Gyáli út 18-20). הם זכו בחוזה ב-1914, אבל הביצוע של הפרויקט התרחש רק לאחר המלחמה. האולם, בעל מבנה בטון מזוין בלבד, הוא יצירה משמעותית של ארכיטקטורת הבטון המזוין המוקדמת בהונגריה. במחצית השנייה של שנות ה-20, השתתפו בתחרות של שלושה בתי ספר שונים לכלכלה חקלאית חורפית של משרד החקלאות, שם זכו בשני פרסים ובהקמת בתי הספר ביאנושהלמה, מוהאץ' וצ'ונגראד.
מאמצע שנות ה-20 עברה פעילותם לשוק הפרטי, בשל האפליה נגדם במכרזים הציבוריים שהייתה קשורה למוצאם היהודי.
אדה נובאק השתתף לבד בתחרויות העיצוב של מבני דת יהודיים - בית הכנסת הגיבורים ובית הכנסת ואצי אוט, אבל גם בראט יכול היה להשתתף בעיצוב, כפי שהוזכר במכרז.
בשנות העשרים, סגנונות ניאו, נטיות היסטוריות חזרו שוב לאופנה, והווילות שלהם עוצבו בתקופה זו בסגנונות:
נאו-רנסאנס (Érmelléki út 8)
נאו-קלאסי (Herman Ottó utca 9)
נאו-בארוק (Eötvös út 32)
כתוצאה מהנטיות המודרניות שהופיעו בהונגריה בסוף שנות ה-20, האדריכלות שלהם עברה שינוי מתחילת שנות ה-30, אך הם לא הפכו לחסידי האוונגרד האדריכלי או של הבאוהאוס. ארכיטקטורת הווילות שלהם הפכה אינדיבידואלית יותר כמו:
פתרונות מעקה שונים ותובעניים
אלמנטים אופייניים של הבניינים עם דלתות מקושתות, מזוגגות ועם תריסים
באמצע העשור הם הגיעו לפסגת הקריירה שלהם על ידי תכנון ובניית מה שנקרא "בית דירות גאורגיה" (Rákóczi út 4). המשמעות המיוחדת של המבנה הוכרה גם על ידי בני התקופה ואיגוד האדריכלים ההונגרי העניק למעצביו פרס מאסטר. באותה שנה, יחד עם אישטוואן האמור (המבורגר) אדה נובאק הוזמן לעצב את בית הכנסת, בית הספר ובית הרב של הקהילה היהודית בלאדימאנוש (תת רובע ברובע 11בבודה). מתוכם רק בית הכנסת הוקם ב-1936. (הבניין נבנה מחדש בצורה משמעותית אחרי המלחמה, כמעט ללא היכר, ומתפקד היום כבית תרבות)
ביוגרפיה > במלחמה השנייה ואחריה

במהלך הכיבוש הגרמני, של הונגריה אדה נובאק נלקח לשירות העבודה, (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ולאחר מכן, עם כתב חסות (שוצפאס) שווייצרי, הוא שרד את הטרור של מפלגת צלב החץ ואת השואה כפועל בניין בבית החולים חירום של שגרירות שוודיה.
לאחר מותו של בלה באראט ב-20 בינואר 1945 (יום יומיים אחרי שחרור בודפשט), הוא ניהל את תפקידם המשותף לבדו עד שהמשרד חדל להתקיים ב-1948. אדה נובאק הצטרף לעבודות השיקום כמומחה של המועצה לעבודות ציבוריות של בודפשט, אך גם שמר על פעילותו האדריכלית הפרטית: הוא תכנן את שיקום הווילה גיזי באיור, והשתתף בתחרות העיצוב של בית החולים סנט לאסלו. באוקטובר 1948 נכנס למרכז להנדסה אזרחית הממשלתית. לאחר הארגון מחדש, הוא מצא את עצמו בחברת "תכנון שדה", שם הכין את התוכניות לבניין גלילי של אסם הסלק בשופרונהורפאץ'. משרד הבינוי העביר אותו פעמיים ב-1951, תחילה כראש המחלקה ולאחר מכן לכראש המחלקה הטכנית וסגן המהנדס הראשי. בשנים הצפופות הללו של תפניות היסטוריות, לא היו לו עוד את המשימות הראויות לאיכויותיו האדריכליות שלו.
מותו נגרם על ידי אוטם בעורקים הכליליים של הלב והוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
יצירותיו > עבודותיו העצמאיות

1947 שחזור הווילה של גיזי. רובע 12, רחוב שטרומפלד אאורל 16
1949-1948. כלכלה של החברה הלאומית לחינוך המשך, בונהאד
1951-1950. מפעל החמאה של איגוד תעשיית החלב של מחוז באץ'-קישקון, באצ'בוקוד
בסביבות 1950, אולם הכינוסים של מפעל הקרונות גנץ
1951-1950. שופרון, אסם זרעים
לקריאה נוספת

"לאבי על סבי" לזכרו של אדה נובאק. קטלוג התערוכה בודפשט, 2009. עורכים מריה נובאק - זולטאן פוט
תערוכת זיכרון ליצירתו של אדה נובאק - kultura.hu
epiteszforum.hu
אדית לנטוש: תערוכת הזיכרון של אדה נובאק (1888-1951). אדריכלות הונגרית 2009/6
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a budai izraelita hitközség születési akv. 6/1888. folyószáma alatt".
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 2500/1951. folyószáma alatt".
↑  "Novák Sándor halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 323/1905. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1051/1923. folyószáma alatt".
ניווט ספורטיבי

סמל הניווט הבינלאומי
ניווט ספורטיבי (באנגלית: Orienteering) הוא ענף ספורט עממי ותחרותי המשלב ניווט באמצעות מפה ומצפן עם ריצת שטח. המתחרים בענף זה מקבלים מפה, ובה מסומנות מספר תחנות ביקורת, בהן יש לעבור על פי סדר מסוים בזמן הקצר ביותר. ענף ספורט זה פופולרי במיוחד בארצות סקנדינביה ונחשב שם כספורט לאומי.
מפות לניווט ספורטיבי משורטטות בקנה מידה נמוך יותר, ובדיוק גבוה יותר ממפות טופוגרפיות רגילות. הניווט הספורטיבי שונה מהניווט הצבאי בכך שהוא יותר מדויק, משתמש יותר בתכסית ובדרך כלל יותר מורכב.
היסטוריה

הניווט ספורטיבי החל בסוף המאה ה-19 בשוודיה, שם שימש במקור כאימון צבאי לניווט ביער בעזרת מפה ומצפן. בשנת 1897 התקיימה בנורווגיה, שהייתה אז חלק מהאיחוד השוודי-נורווגי, תחרות הניווט הספורטיבי האזרחית הראשונה הפתוחה לציבור.
בשנות ה-30 של המאה ה-20, עם פיתוחם מצפנים אמינים וזולים, הפך הניווט הספורטיבי לפופולרי בשוודיה ובמדינות אחרות כמו פינלנד, שווייץ והונגריה. לאחר מלחמת העולם השנייה התפשט הספורט ברחבי אירופה ובאזורים נוספים בעולם.
בשנת 1961 הוקמה הפדרציה הבינלאומית לניווט ספורטיבי (IOF), וכיום חברות בה עשרות פדרציות לאומיות.
בתחילת דרכו נערכו תחרויות בעיקר ביערות ובשטחים פתוחים, אך עם השנים התפתחו גם תחרויות בשטחים עירוניים, שנקראות "ניווט ספרינט" (בעברית: "מאוץ").
מפת הניווט

מפת הניווט היא הכלי המרכזי בו משתמשים המתחרים, והיא שונה ממפות רגילות בכך שהיא מספקת מידע מפורט ומדויק על תוואי השטח ומאפייניו. מפה זו בנויה בצורה ייחודית המאפשרת לנווטים להבין את המיקום ואת השטח סביבם במהירות ובדיוק רב.
מפת הניווט > צבעי במפה

לבן: מסמל יער. לרוב יער לבן יהיה מהיר לריצה.
ירוק: מסמל צמחייה. ככל שהגוון כהה יותר, הצמחייה צפופה וקשה למעבר.
צהוב: מייצג שטחים פתוחים או דלילי צמחייה, כמו שדות או שטחי מרעה.
כחול: מסמן מים, כגון אגמים, נהרות, ים וביצות.
שחור: מסמל אובייקטים מעשה ידי אדם (גדרות, שבילים, מבנים) או מאפיינים טבעיים כגון סלעים.
חום: משמש לסימון תבליט השטח, כמו בורות ותלוליות, בנוסף, קווי גובה יסומנו בצבע חום ולרוב כל קו גובה יהיה שווה ערך ל5 מטר במציאות.
מפת הניווט > מסלול הניווט

על מפת הניווט מסומן מסלול התחרות בצבע סגול בולט, כך שיהיה ברור לכל מתחרה, המסלול משורטט באופן הבא:
משולש: מסמן את נקודת ההתחלה של המסלול, ממנה יוצאים כל הנווטים לדרך.
עיגול: כל תחנה לאורך המסלול מסומנת על ידי עיגול וממוספרת לפי הסדר, המרכז של העיגול מציין את המיקום המדויק של התחנת בשטח.
עיגול כפול: מסמן את נקודת הסיום של המסלול, בה המתחרים מסיימים את התחרות.
בנוסף, התחנות מחוברות באמצעות קווים סגולים, אך הם אינם מחייבים את הנווטים ללכת במסלול ישר. כל מתחרה בוחר בעצמו את הדרך המועדפת עליו, בהתאם למיומנות הניווט ולמאפייני השטח.
מפת הניווט > קנה מידה

קנה המידה של מפת הניווט משתנה בהתאם לסוג התחרות ולגודל השטח:
ניווט יער: קנה מידה של 1:10,000 או 1:15,000, כלומר כל סנטימטר במפה מייצג 100 או 150 מטר בשטח.
ניווט עירוני או ספרינט: קנה מידה גדול יותר, לרוב 1:4,000 או 1:3,500, כדי להתאים לתאי שטח קטנים וצפופים יותר, ולתת פירוט בדיוק רב יותר.
תחרויות הניווט

ספורט הניווט מציע למתחרים בו חוויה שונה בכל תחרות. התחרויות מתבצעות במגוון פורמטים, החל מניווט במסלולים שונים על אותה מפה, דרך מסלולים באזורים שונים.
תחרויות הניווט > ניווט רגלי

ניווט רגלי הוא הפורמט הקלאסי שבו נווטים מתמודדים בשטח פתוח, לרוב ביערות או באזורים הרריים.
הדגש העיקרי הוא על טכניקת הניווט, שכן המסלולים לרוב מתוכננים להיות מאתגרים ודורשים מיומנות ניווט גבוהה בנוסף לכושר גופני גבוה.
תחרויות הניווט > ניווט ספרינט

תת-ענף זה מתקיים לרוב בשטחים עירוניים, פארקים, קמפוסים או קיבוצים, בתאי שטח קטנים יחסית. המפות בו הן בקנה מידה קטן במיוחד (1:4,000 ולעיתים אף 1:3,000), והמקצים קצרים ומהירים במיוחד.
המסלולים דורשים חשיבה וקבלת החלטות מהירה, שכן המסלולים קצרים ותחרויות יכולות להיות מוכרעות על שניות בודדות.
תחרויות הניווט > ניווט אופניים

ענף הכולל רכיבה על אופני הרים תוך ניווט בין תחנות, מסלולים ארוכים הדורשים סיבולת טובה ובחירות ציר טובות.
תחרויות הניווט > רוגיין

ענף נוסף שהתפתח מתוך הניווט הספורטיבי הוא רוגיין – תחרות שבה אין חשיבות לסדר הריצה בין התחרות, ומתקיימות על שטחים גדולים במיוחד ובמשך זמן ממושך, שיכול להגיע עד 24 שעות. ענף זה הפך לעצמאי ומנוהל כיום על ידי פדרציה עולמית נפרדת.
תחרויות הניווט > חלוקה לקטגוריות

תחרויות הניווט מחולקות לקטגוריות, כאשר לכל קטגוריה מסלול ייעודי.
בכל קטגוריה סדר התחנות קבוע, ועל כל המתחרים לעבור בכל התחנות לפי הסדר שנקבע. החלוקה לקטגוריות מאפשרת השתתפות של נווטים בכל הגילאים – מילדים בני 8 ועד מבוגרים בני 90.
תחרויות הניווט > רמת קושי

קושי המסלול נקבע לפי הקטגוריה וגיל המשתתפים.
המסלול הקל ביותר יהיה לילדים בגילאי 8–11 יהיה לרוב באורך כ-2 ק”מ בקו אווירי, עם תחנות ביקורת קרובות לשבילים.
והמסלול הקשה יותר יהיה לקטגוריית העילית, ועשוי להגיע לאורך של 15 ק”מ בקו אווירי. התחנות ימוקמו במקומות מאתגרים, לרוב רחוקות משבילים ופריטים בולטים בשטח.
ניווט ספורטיבי בישראל

בישראל הענף מנוהל על ידי האיגוד לספורט הניווט בישראל, ותחתיו מועדוני ניווט, המחולקים על פי מיקום גאוגרפי (מצפון לדרום: גליל, יזרעאל, אס"א טכניון חיפה, טכניון-כרמל, עמק חפר, לב השרון-מנשה, השרון, הפועל אס"א תל אביב, חבל מודיעין, אס"א ירושלים, ראשון לציון והשפלה). האיגוד מקיים כ-80 תחרויות בשנה, רובן המכריע בימי שישי ושבת, בעזרת המועדונים השונים. התחרויות מתקיימות בעיקר לאורך "עונת הניווט" בחודשים ספטמבר עד יוני.
האיגוד מנהל שתי ליגות לניווט רגלי ואופניים. בעונה מתקיימות כ-10 עד 12 תחרויות ליגה, בהן מקבל כל נווט ניקוד אישי לפי הישגו בתחרות, וכן תורם ניקוד למועדון הניווט אליו הוא שייך, כלומר מתקיימים שני דירוגים, אישי ומועדוני. כמו כן ישנה ליגת בתי ספר שהאיגוד מארגן, בה משתתפים בתי ספר מכל הארץ בארבע תחרויות מחוזיות, ותחרות אחת חמישית שבה משתתפים בתי הספר שהעפילו לגמר.
האיגוד שולח נבחרות שמייצגות את ישראל באליפויות הניווט בעולם ומקיים חוגי ניווט בבתי ספר. לאיגוד שלוש נבחרות: נבחרת נערים ונערות עד גיל 16, נבחרת נוער עד גיל 18 ונבחרת בוגרים (גיל 21 ומעלה).
במסגרת האיגוד מתקיימת גם תחרות רוגיין פעם בשנה.
איגוד הניווט בישראל חבר בהתאחדות אילת - ארגון הגג של ענפי הספורט בישראל, שאינם אולימפיים.
הערות שוליים

↑  Home | International Orienteering Federation, orienteering.sport (באנגלית)
↑  האיגוד לספורט הניווט בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534687205171  GND: 4136467-3  LCCN: sh90004400  LNB: 000112774  NDL: 00568924  NKC: ph307613 
תחנת ניווט ביער
מפת ניווט
סימני מפת ניווט
נווטת רצה בניווט ספרינט
נווט רץ בניווט יער
סמל האיגוד לספורט הניווט בישראל
רופרט ריד

| --- | --- |

 לידה:  1966 (בן 58 בערך) 
 מקום לימודים:  בייליול קולג', אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת ראטגרס 
 מוסדות:  אוניברסיטת מזרח אנגליה 
 זרם:  פילוסופיה אנליטית
 תחומי עניין:  פילוסופיה של השפה, פילוסופיה של המדע, פילוסופיה של הסביבה, פילוסופיה של הקולנוע, פילוסופיה של הספרות
 עיסוק:  פוליטיקאי, פילוסוף
 הושפע מ:  לודוויג ויטגנשטיין, קורה דיימונד, סטנלי קאבל, תומאס קון
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 
רופרט ריד (באנגלית: Rupert Read; נולד ב-1966) הוא פילוסוף, פוליטיקאי וסביבתן אנגלי, חבר במפלגת הירוקים של אנגליה וויילס ודובר לשעבר של תנועת המרד בהכחדה. ריד הוא מרצה לפילוסופיה באוניברסיטת מזרח אנגליה בה זכה כחוקר ראשי למימון מועצת המחקר לאמנויות ומדעי הרוח (AHRC) עבור שני פרויקטים בנושא "הון טבעי" (אנ').
מחקרים אחרים שלו עוסקים בזהירות מונעת, לאחר שתרם רבות במחקר שנכתב יחד עם נאסים טאלב על יישום העיקרון בשאלות שנוגעות לשינוי גנטי של אורגניזמים. במחקר נוסף, ריד חקר את התועלת של עקרון הזהירות המונעת במגוון רחב של תחומים, כולל: ההתחממות העולמית, הסביבה הטבעית, ובתחומים פיננסיים וטכנולוגיים. ריד מיישם את עקרון הזהירות המונעת בענייני אקלים וסביבה ברבות מהרצאותיו, בהן "לשפוך אור - הציוויליזציה הזו הסתיימה: אז מה יש לעשות?" (Shed a Light – This civilisation is finished: so what is to be done?) אשר ניתנה באוניברסיטת קיימבריג' ב-2018 וזכתה להצלחה ביוטיוב עם למעלה מ-200,000 צפיות.
ביוני 2018, ריד הוביל לשינוי מדיניות של ה-BBC בכך שסירב בפומבי להתווכח עם מכחיש שינויי אקלים. סירובו הוביל למדיניות חדשה שמשמעה שה-BBC לא יציג עוד את עמדותיהם של מכחישי שינויי האקלים כעמדה שקולה לעמדות מדעיות.
באוקטובר 2018, ריד הכריז על תמיכתו במרד ההכחדה ובהמשך שימש כאחד מדוברי התנועה. כדובר של התנועה הוא העניק מספר ראיונות בערוצי חדשות במהלך ההפגנות שנערכו בלונדון באפריל 2019. ריד היה חלק מחמשת חברי הקבוצה שהוזמנו להיפגש עם שר הסביבה מייקל גוב כדי לדון בדרישותיהם. למחרת הכריז הפרלמנט הבריטי על "מצב חירום אקלימי"; ועל חלק מהדרישות של המרד בהכחדה.
במשך חמש שנים ריד כתב את הטור העיתונאי "One World Column" ב-Eastern Daily Press (אנ'). בהופעותיו הקבועות בעיתונות המקומית והארצית הוא מדבר על תחבורה בת קיימא, כלכלה ירוקה (אנ') וצדק חברתי. ריד שימש בעבר יו"ר צוות החשיבה של הבית הירוק, דובר של מפלגת הירוקים לענייני תחבורה ומתאם המפלגה במזרח אנגליה.