stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ממברנת דורה מטר
פתולוגיה

מצבים רפואיים רבים קשורים לממברנת דורה מטר. דימום תת-קשיתי מתרחש כאשר קיים צבר דם בין הדורה לארכנואיד, בדרך כלל כתוצאה מקרעים של ורידי גישור המשניים לטראומה בראש. המטומה אפידורלית היא צבר של דם בין הדורה למשטח הפנימי של הגולגולת, ובדרך כלל נובע מדימום עורקי. הליכים תוך-דוראליים, כגון הסרת גידול במוח או טיפול בתסמונת העצב המשולש באמצעות דקומפרסיה מיקרו-וסקולרית, דורשים לבצע חתך בממברנת דורה מטר.
גלריית תמונות

דורה מטר (קטע עמוד שדרה)
חתך רוחבי של חוט השדרה והממברנות הקשורות.
עמוד שדרה. ממברנות עמוד השדרה ושורשי עצבים, מבט אחורי.
עמוד שדרה. ממברנות עמוד השדרה ושורשי עצבים. דיסקציה עמוקה. מבט אחורי.
ביאורים

↑  דימום (המטומה) אפידורלי הוא הצטברות של דם בין הקרום הקשה (קרום המגן החיצוני של המוח המכונה גם שכבת הדוּרה) והגולגולת.
↑  הליך כירורגי להקלה על הסימפטומים (כאב, עוויתות שרירים) הנגרמים על ידי דחיסה של עצב על ידי עורק או וריד. הניתוח כולל פתיחת הגולגולת (קרניוטומיה) וחשיפת העצב בבסיס גזע המוח כדי להחדיר ספוג זעיר בין הכלי הדוחס לעצב ובכך לשחרר לחץ על העצב.
↑  קרע באחד מהעורקים הפוגע בחלק מהשכבות באופן שמוביל לדליפת דם בין השכבות ולהיפרדותן.
הערות שוליים

↑  Gagan, Jeffrey R.; Tholpady, Sunil S.; Ogle, Roy C. (2007). "Cellular dynamics and tissue interactions of the dura mater during head development". Birth Defects Research Part C: Embryo Today: Reviews. 81 (4): 297–304. doi:10.1002/bdrc.20104. PMID 18228258.
↑  https://www.etymonline.com/word/dura%20mater
↑  dura mater | Etymology of phrase dura mater by etymonline, www.etymonline.com (באנגלית)
↑  Dura definition - Medical Dictionary definitions of popular medical terms easily defined on MedTerms, web.archive.org, ‏2013-12-30
| מערכת הראייה האנושית |
| --- | --- | --- |
| העין | רשתית • עדשה • קרנית • קשתית • אישון •  תנועות עיניים |  |
| מסלולים עצביים | עצב הראייה • תצלובת הראייה • גרעין הברך הצדי • קליפת הראייה • התליל העליון (Superior colliculus) • PPRF • FFA • MLF • FEF |  |
| תאים ברשתית | תא קולט אור (קנים, מדוכים) • תא רשתית דו-קוטבי • תא גנגליון • תא אופקי • תא אמקרין |  |
| תפיסה חזותית | ראייה • תפיסת עומק • תפיסת צבע • ראיית לילה • שדה ראייה • אשליה אופטית • הכתם העיוור |  |
| אביזרים | משקפיים • תרשים לבדיקת ראייה‎ • אוטורפרקטומטר • רטינוסקופ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565354305171  BnF: cb12282520x (data)  LCCN: sh85040017  TA98: A14.1.01.101 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מלחמת נגורנו קרבאך השנייה

מלחמת נגורנו קרבאך השנייה (בארמנית: Հայ-ադրբեջանական պատերազմ ‏(2020), באזרית: İkinci Qarabağ müharibəsi) הייתה מלחמה שנערכה מ-27 בספטמבר ועד 10 בנובמבר 2020 בקווקז, בין אזרבייג'ן לבין ארמניה וארצאך.
המלחמה החלה בבוקר 27 בספטמבר, לאחר מספר חודשי מתיחות, כאשר הכוחות המזוינים של אזרבייג'ן תקפו ופלשו לנגורנו קרבאך. במהלך המלחמה הצליחו האזרים להגיע אל הגבול הבינלאומי עם ארמניה, ולאיים על מסדרון לצ'ין המהווה את המעבר הראשי בין ארמניה ונגורנו קרבאך. בתחילת נובמבר, לאחר כיבוש העיר השנייה בגודלה בנגורנו קראבך, שושה, הושגה הפסקת אש.
ב-9 בנובמבר 2020 נחתם הסכם הפסקת האש של נגורנו קרבאך מ-2020 בידי נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב מצד אחד, ראש ממשלת ארמניה ניקול פשיניאן מצד שני ונשיא רוסיה ולדימיר פוטין כמתווך. ההסכם היווה כניעה למעשה מצד ארמניה, ובמסגרתו הועברו לשליטה אזרית מרבית שטחי נגורנו קרבאך.
רקע

אזור נגורנו קרבאך מזה מאות שנים מאוכלס בעיקר על ידי אוכלוסייה של ארמנים. לאחר הקמת מלכות המשנה של הקווקז בתוך האימפריה הרוסית נקבע הבסיס לגבול בין ארמניה לאזרבייג'ן. עם אירועי מלחמת האזרחים ברוסיה התרחשה במקביל מלחמת האזרים–ארמנים שנגעה בעיקר למאבקים האתניים-דתיים על האזור. בתוך ברית המועצות, נגורנו קרבאך סופחה לתוך הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית אך ניתנה לו אוטונומיה.
מאז מלחמת נגורנו קרבאך שפרצה עם התפרקות ברית המועצות, הפכה המובלעת המדינית של נגורנו קרבאך לישות עצמאית דה פקטו המתופעלת בידי בדלנים ארמנים בתמיכת הממשלה הארמנית בירוואן. אזרבייג'ן, מצידו השני של הסכסוך, טוענת לשליטה על המובלעת, ככתוב בחלוקתן של הרפובליקות הסובייטיות מימי ברית המועצות. מאז המלחמה לא התקדמו יחסי אזרבייג'ן–ארמניה, ובשנת 2016 אירעה הסלמה קשה באזור, במה שנודע כ"מלחמת ארבעת הימים" (אנ').
המאבק > הסלמה

ביולי 2020 החלה התנגשות צבאית בין צבאות אזרבייג'ן וארמניה. הארמנים דיווחו כי ארבעה חיילים אזרים נהרגו וחמישה נפצעו בחילופי אש שהתרחשו בין 11 ל-13 ביולי עם צבא ארמניה, שהודיע כי שניים מחייליו נפצעו. התקרית התרחשה כ-300 ק"מ ממובלעת נגורנו-קרבאך, ומנהיגי המדינות, ארמן סרקיסיאן (נשיא ארמניה) ואילהם אלייב (נשיא אזרבייג'ן), החליפו איומים ביניהם.
לקראת סוף ספטמבר החמירה ההסלמה. ארמניה הכריזה על ממשל צבאי ועל גיוס כללי, לאחר שלטענתה אזרבייג'ן פתחה במתקפה אווירית וארטילרית זמן קצר אחרי הודעה דומה של הרשויות במחוז הבדלני. "תהיו מוכנים להגן על המולדת הקדושה שלנו", אמר ראש ממשלת ארמניה ניקול פשיניאן בהצהרה. פשיניאן קרא לקהילה הבינלאומית להבטיח שטורקיה לא תתערב בסכסוך, והזהיר כי למדיניות הטורקית עלולות להיות השלכות הרסניות על עבר הקווקז ועל האזורים הסמוכים. הוא האשים מוקדם יותר את אזרבייג'ן ב"תוקפנות מתוכננת".
שיירות של טנקים ומשוריינים נראו ברחבי המדינה עושות את דרכן לחזית. משרד ההגנה במחוז אמר כי הוא השמיד ארבעה מסוקים, 15 מל"טים ועשרה טנקים אזרים. הרשויות בנגורנו-קרבאך אמרו כי 16 חיילים נהרגו ויותר ממאה נפצעו בקרבות. אזרבייג'ן, שאישרה צעדי חירום דומים בחלק ממחוזות הגבול, אמרה כי היא מגיבה להפגזות לכל אורך החזית, אך הצבא אמר כי אין הוא זקוק לגיוס כללי משום שהוא ערוך דיו.
משרד ההגנה האזרי אישר כי מסוק אחד אבד בקרבות, אך ציין כי הצוות שלו שרד. הוא טען כי 12 מערכות הגנה אוויריות של ארמניה הושמדו, והכחיש את הודעות ארמניה בדבר האבדות שספג. דובר משרד ההגנה האזרי אמר בהמשך היום כי כמה כפרים "שהיו תחת כיבוש במשך שנים שוחררו", אך בנגורנו-קרבאך הכחישו את הדברים.
בבוקר 27 בספטמבר דיווחו שני הצדדים על חידוש הקרבות. ארגון זכויות אדם בארמניה טען שבהפגזות של האזרים נהרגו שני אזרחים, אישה וילד. בבאקו, בירת אזרבייג'ן, הודיעו כי כמה אזרחים אזרים נוספים נהרגו באש שבה פתחו הארמנים, אך לא ציינו את מספרם. הכוחות הארמניים האוטונומיים בנגורנו-קרבאך הכחישו דיווח שעשרה לוחמים שלהם נהרגו בקרבות. באותו יום הכריזה ארמניה על הגבול עם אזרבייג'ן כאזור מלחמה.
לקראת סוף ספטמבר בוצע ניסיון ארמני לפלוש לעבר המובלעת האזרית של נחצ'יבאן. בתחילת אוקטובר החלו הפצצות אוויריות של כוחות אזרים על סְטֵפַּנַקֵרְט, בתגובה החלו הארמנים להפגיז על ערים אזריות מסביב למובלעת, בהם גם העיר המרכזית גנג'ה. לאחר ההפצצה, הקהילה היהודית בעיר התגייסה לצבא אזרבייג'ן.
המאבק > אוקטובר

נציב זכויות האדם בנגורנו-קרבאך, אמר לסוכנות הידיעות הצרפתית כי לפי הערכות ראשוניות, בין 70 אלף ל-75 אלף - שהם כמחצית מכלל תושבי החבל - נעקרו מבתיהם מאז תחילת הלחימה.
ב-10 באוקטובר הודיע שר החוץ הרוסי סרגיי לברוב כי הצדדים החליטו בתיווך רוסי, על הפסקת אש, חילופי שבויים ופתיחה במשא ומתן ליישוב הסכסוך. שעות לאחר מכן הופרה הפסקת האש. על פי הדיווחים, טילים של הכוחות הארמנים נורו לעבר העיר השנייה בגודלה באזרבייג'ן, גנג'ה. בתקשורת הארמנית דווח כי הכוחות האזרים הפגיזו את בירת נגורנו-קרבאך, סטפנקרט.
אזרבייג'ן יצאה בתקיפה מסיבית בדרום נגורנו קרבאך לעברי הגבול עם איראן עוד בתחילת חודש אוקטובר. ב-17 באוקטובר הושגה הפסקת אש בין שתי המדינות, שנכנסה לתוקף החל מ-18 באוקטובר, אך הפסקת האש קרסה לאחר מספר שעות.
ב-25 באוקטובר הודיעה ארצות הברית כי שני הצדדים הסכימו להפסקת אש הומניטרית שתחל למחרת. הפסקת האש התפוגגה למחרת והחלה פלישה אזרית לעברי לקון דרדזון, עיר היושבת על דרך הכביש המקשר בין ארמניה למובלעת במעבר לצ'ין (אנ'), מעבר הררי צר. האזרים כבשו את העיר קובאדלי בקרבת הגבול הבינלאומי עם ארמניה והחלו לפעול לתנועה אל מעבר לצ'ין דרכה.
ב-27 באוקטובר ביצעה ארמניה הפצצה ארטילרית על העיר האזרית ברדה עם חימוש מצרר ופגעו קשות באוכלוסיית העיר.
בסוף אוקטובר בוצע ניסיון נוסף להביא להסדר, הפעם הוא התפרק בעקבות פעולה ארמנית מסיבית אשר פגעה קשות בקו האש האזרי והביאה לנסיגה. שר ההגנה של נגורנו קרבאך נהרג בקרב, כמו גם קולונל אזרי.
הרי"א נובוסטי דיווחה כי החלו מחדש ההפצצות על סטפנקרט. הוסדר הסכם בין ארמניה ורוסיה שבמקרה ששטח ארמניה עצמה יותקף, רוסיה תתחיל בחימוש של ארמניה.
המאבק > נובמבר

ב-9 בנובמבר הופל בשגגה מסוק קרב רוסי על ידי הכוחות האזרים. אזרבייג'ן הכריזה על כיבוש עשר ערים באזור הלחימה, ועל ניצחון בקרב על העיר שושה, השנייה בגודלה בחבל בידי כוחות מיוחדים של הצבא האזרי. לאחר שארמניה הכחישה, אמר דובר הממשלה בנגורנו קרבאך כי "למרבה הצער, אנו נאלצים להודות ששורה של כישלונות רודפת אותנו, ושהעיר שושה לחלוטין אינה בשליטתנו". הוא הוסיף כי "האויב נמצא בפאתי סטפנקרט".
עם זאת, למחרת, ב-10 בנובמבר 2020 חתמו ארמניה ואזרבייג'ן בתיווך רוסי על הסכם הפסקת האש של נגורנו קרבאך (2020) וכוחות רוסיים לשמירה על השלום נפרסו ברחבי נגורנו קרבאך. בתגובה לחתימת ההסכם פרצו אלפי מפגינים ארמנים לבניין ממשלת ארמניה.
ההסכם כולל את נסיגתה של ארמניה מכל האזורים שהיו בשליטתה מחוץ לגבולות המובלעת, כולל המחוז המזרחי אגדם. לאזור הייתה חשיבות סמלית עבור אזרבייג'ן, משום שהעיר המרכזית במדינה, שנקראה גם כן אגדם, הוחרבה לחלוטין במסגרת הקרבות בשנות התשעים, והבניין היחיד שנותר בה הוא המסגד העירוני.
הארמנים הסכימו להעביר את השליטה גם באזור לצ'ין, בו היה הכביש הראשי שמוביל מנגורנו-קרבאך לארמניה. הכביש, הנקרא "מסדרון לצ'ין" (אנ'), יישאר פתוח ויישמר על ידי משקיפי שלום רוסים. המשקיפים הרוסים יוצבו במחוז למשך חמש שנים. סוכם גם על חזרה של עקורים לביתם. חלק מהארמנים עזבו את המחוזות בשל נסיגת ארמניה ושרפו את בתיהם לפני עזיבתם.
תגובות בינלאומיות

נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן קרא לאזרחי ארמניה לצאת נגד ההנהגה "הגוררת אותם לאסון" ונגד "אלו שמשתמשים בה כבובות". שר החוץ הרוסי סרגיי לברוב מסר כי ארצו מנסה לתווך בין שתי הרפובליקות הסובייטיות לשעבר, ושוחח בטלפון עם שרי החוץ של שתיהן. צרפת, איראן וסין קראו לכל הצדדים להפסיק את פעולת האיבה ולפתוח מיד בשיחות. גם האפיפיור פרנציסקוס קרא לארמנים ולאזרים לפתור את המחלוקות ביניהם במשא ומתן, והוסיף שהוא מתפלל לשלום באזור. איראן, אשר הביעה את תמיכתה בארמנים, נמנעת ממאבק עקב חשש ממרד אזרחי מצד אוכלוסייתה האזרית בקירוב לגבול.
הממשל הרוסי יצא עם הזמן במדיניות להתערבות רבה יותר ויותר בניסיון לגשר בין הצדדים במטרה להביא לסיום המאבק ולבסוף שיחק חלק מרכזי בהסכם השלום בין שתי המדינות הלוחמות. שליטתם של כוחות שומרי השלום הרוסים על מסדרון לצ'ין כפי שנקבע בהסכם השלום הסופי, הביאה להתחזקות עמדת ההשפעה הרוסית בעבר הקווקז וחיזקה את יחסי אזרבייג'ן–רוסיה. הפעילות הרוסית במלחמה סבבה בעיקר עקב היריבות בין רוסיה לטורקיה, הניצחון הדיפלומטי הרוסי הוביל להתחזקות עמדת השפעתה על אזרבייג'ן ובמקביל להיחלשות ההשפעה הטורקית על אזרבייג'ן[דרוש מקור].
בנובמבר 2020 הצהירה נציבת האומות המאוחדות לזכויות אדם, מישל בצ'לט, כי תקיפות אזרבייג'ן נגד ארמניה מפרות את המשפט ההומניטארי הבינלאומי ועשויות להוות פשעי מלחמה.
מאז סיום המלחמה, ארמניה פינתה בכמה פעימות שטחים שהיו תחת שליטתה מאז מלחמת קרבאך הראשונה, שהסתיימה ב־12 במאי 1994. הפינוי האחרון התרחש ב-26 באוגוסט 2022, ובמסגרתו הועברה העיר האסטרטגית לאצ'ין וסביבתה לידי אזרבייג'ן.
השפעות

ביוני 2021, במסגרת "הצהרת שושה", נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב ומקבילו הטורקי רג'פ טאייפ ארדואן, חתמו על הסכם שכולל את חיזוק הקשרים בתחומים רבים — ובעיקרם בנושאים פוליטיים, כלכליים, מסחריים, תרבותיים וביטחוניים.
סוגיה משמעותית שהובררה במסגרת ההצהרה היא "מסדרון זנגזור", שמקשר בין מובלעת נחצ'יבאן לבין אזרבייג'ן. כמו כן, אנקרה התחייבה לפתיחת קונסוליה כללית בבירה התרבותית המשוחררת של אזרבייג'ן - שושה.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות‏, קרבות עזים בין ארמניה לבין אזרבייג'ן באזור נגורנו-קרבאך, באתר וואלה, 27 בספטמבר 2020
↑  נטע בר, חשש ממלחמה כוללת בקווקז: עימות צבאי בין ארמניה ואזרבייג'ן, באתר ישראל היום, 27 בספטמבר 2020
↑  רויטרס, קרבות בין אזרים לארמנים: "האזור יעלה באש", באתר ynet, 27 בספטמבר 2020
↑  ארמניה הודיעה על הגבול עם אזרבייג'ן כאזור מלחמה, לאחר שאיבדה לפחות 16 לוחמים, באתר מעריב אונליין, 27 בספטמבר 2020
1 2  דיווח באל-ג'זירה האנגלית.
↑  איתמר אייכנר, אזרבייג'ן: הקהילה היהודית הופצצה - ומתגייסת ללחימה בארמניה, באתר ynet, 23 באוקטובר 2020
↑  Deutsche Welle (www.dw.com), Un 50% de la población de Nagorno Karabaj ha sido desplazada por conflicto con Azerbaiyán, según autoridades locales | DW | 07.10.2020, DW.COM (ב־European Spanish)
↑  עשרות אלפי עקורים בנגורנו-קרבאך, איראן מזהירה ממלחמה אזורית, באתר וואלה, 7 באוקטובר 2020
↑  רויטרס, רוסיה: הפסקת אש בין ארמניה לאזרבייג'ן, באתר ynet, 10 באוקטובר 2020
↑  נטע בר, המתיחות בקווקז: הופרה הפסקת האש בין אזרבייג'ן וארמניה, באתר ישראל היום, ‏11 באוקטובר 2020
↑  Nagorno-Karabakh: Armenia, Azerbaijan trade accusations as civilian areas hit despite truce, France 24, ‏11 באוקטובר 2020 (באנגלית)
↑  ארמניה ואזרבייג'ן סיכמו על הפסקת אש בנגורנו קרבאך, באתר ynet, 17 באוקטובר 2020
↑  הפסקת האש בקווקז הופרה, יותר מ-770 כבר נהרגו, באתר ynet, 18 באוקטובר 2020
↑  ארמניה ואזרבייג'ן התחייבו להפסקת אש הומניטרית בנגורנו קרבאך, באתר ערוץ 7, ‏26 באוקטובר 2020
1 2  Why Armenia and Azerbaijan are at war, יוטיוב, ‏26 באוקטובר 2020
↑  BBC Russian Service
↑  מסוק רוסי הופל בסמוך לגבול עם אזרבייג'ן, באתר ישראל היום, ‏9 בנובמבר 2020
↑  גל פרל פינקל, מה אפשר ללמוד ממלחמת כלי הטיס הבלתי מאוישים האזרית, באתר זמן ישראל, 30 בדצמבר 2020.
↑  ארמניה ואזרבייג'ן חתמו על סיום הלחימה - צבא רוסיה התפרס בנגורנו קרבאך, באתר ynet, 10 בנובמבר 2020
↑  ארמניה ואזרבייג'ן חתמו על סיום הלחימה - צבא רוסיה התפרס בנגורנו קרבאך, באתר ynet, 10 בנובמבר 2020
↑  ארמניה, אזרבייג'ן ורוסיה חתמו על הסכם לסיום המלחמה בנגורנו-קרבאך, באתר וואלה, 10 בנובמבר 2020
↑  נגורנו-קרבאך: הפסקת האש עם אזרבייג'ן הייתה בלתי נמנעת, באתר וואלה, 10 בנובמבר 2020
↑  ארמנים שורפים את הבתים שלהם לפני הגירוש, באתר ynet, 14 בנובמבר 2020
↑  פשעי מלחמה בנגורנו-קרבאך, ‏2 בנובמבר 2020.
↑  דין שמואל אלמס, ‏התלות בגז והזווית הישראלית: למה אזרבייג'ן תקפה את ארמניה, באתר גלובס, 14 בספטמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph1122561
מריבי בילבאו

| --- | --- |
מריבי בילבאו בפסטיבל הסרטים בווסקה, 2008
מריבי בילבאו בפסטיבל הסרטים בווסקה, 2008
 לידה:  22 בינואר 1930 בילבאו, ספרד 
 פטירה:  3 באפריל 2013 (בגיל 83) בילבאו, ספרד 
 שם במה:  Ángelo Valverde 
 שם לידה:  María Victoria Bilbao-Goyoaga Álvarez 
 מדינה:  ספרד 
 תקופת הפעילות:  1959–2013 (כ־54 שנים)
 פרסים והוקרה:  פרס איגוד השחקנים הספרדי, פרס האקדמיה הספרדית לטלוויזיה ופרסים נוספים
 פרופיל ב-IMDb
 
מריבי בילבאו (Mariví Bilbao או בשמה המלא: María Victoria Bilbao-Goyoaga Álvarez; ‏ 22 בינואר 1930 – 3 באפריל 2013) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה ספרדיה.
ביוגרפיה

נולדה ב-1930 בעיר בילבאו, בחבל הבסקים שבספרד. כבר בגיל צעיר התחילה להשתתף בהופעות של קבוצות מקומיות בעיר ואף הקימה קבוצה כזו, אולם בשל חשש שמשפחתה לא תקבל את המקצוע שבחרה שיחקה באותם ימים תחת השם הבדוי אנחלה ולוורדה (Ángela Valverde).
בקולנוע החלה להופיע בשנות השישים והופיעה במספר לא מבוטל סרטים קצרים במהלך שנות השישים והשבעים.
בשנת 1981 הופיעה לראשונה בסרט באורך מלא, ובמהלך העשורים שלאחר מכן נעשתה לאחת השחקניות הפעילות ביותר בקולנוע הבסקי לו הקדישה את מירב שנות הקריירה שלה. בשנת 1996 ניתן לה פרס על מפעל חיים מאיגוד השחקנים הבסקי ובשנת 1997 פרס על מפעל חיים מהעיתון הספרדי "אל מונדו".
בשנת 2003 החלה להופיע בסדרה הקומית המצליחה Aquí no hay quien viva, שנחשבת לאחת הסדרות המצליחות ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה הספרדית – הן מבחינת הביקורות שקיבלה והן מבחינת נתוני הצפייה. בילבאו שיחקה בסדרה לצד שחקנים כמו מלנה אלטריו, פרננדו טחרו, לולס לאון, מריה אדאנס, לואיס מרלו ועוד. דמותהּ של בילבאו בסדרה הייתה מריסה בניטו (Marisa Benito), פנסיונרית המתגוררת עם אחותה, שתיהן עוסקות רבות ברכילות. תפקיד זה זיכה אותה בפופולריות רבה מאוד, וכן היא קיבלה עליו מספר פרסים, בין השאר מהאקדמיה הספרדית לטלוויזיה ומאיגוד השחקנים הספרדי. הסדרה נעשתה לסדרה הנצפית ביותר בספרד בעשור בו שודרה. בשנת 2006 הסתיימה הסדרה ובשנת 2007 החלו לשדר את סדרת ההמשך, La que se avecina, שגם בה בילבאו שיחקה, לצד שחקנים רבים ששיחקו איתה גם בסדרה המקורית, וכן שחקנים נוספים כמו אנטוניה סן חואן. דמותהּ של בילבאו בסדרה הייתה איססקון סגסטומה (Izaskun Sagastume). אישה מבוגרת הבורחת יחד עם חברתה מבית האבות בו התגוררו ופולשות לדירה בבנין בו מתרחשת הסדרה. בילבאו שיחקה בסדרה עד לחודשי חייה האחרונים.
בשנת 2007 סרט שבו השתתפה, "Éramos pocos", היה מועמד לפרס האוסקר. במהלך שנות פעילותה קיבלה פרסים רבים, ביניהם פרסים רבים על מפעל חיים.
יחד עם שחקנים ספרדים מפורסמים נוספים, השתתפה פעמים רבות בקמפיין להעלאת המודעות למחלת הטרשת הנפוצה וכן בקמפיינים למען מיחזור.
באפריל 2013 נפטרה בילבאו בביתה. לאחר מותה קיבלה תואר "בת בילבאו של כבוד", אותו קיבלה בתה בשמה, וכן הוקדש לה פרק בסדרה בה שיחקה שנים רבות, "La que se avecina". מחווה נוספת הייתה בפרק המאה של הסדרה, כאשר קטע מוקלט של בילבאו שולב בעלילת הפרק.
פילמוגרפיה > סרטים באורך מלא

Maktub – 2011
No controles – 2010
Sukalde kontuak – 2009
Trío de ases: el secreto de la Atlántida  – 2008
El Calentito – 2005
El chocolate del loro – 2005
La mirada violeta – 2004
Carmen  – 2003
Torremolinos 73 – 2003
Marujas asesinas – 2001
La comunidad – 2000
Aunque tú no lo sepas – 2000
Las huellas borradas – 1999
Ione, sube al cielo – 1999
Pecata minuta – 1999
Entre todas las mujeres – 1998
A ciegas – 1997
Calor y celos – 1996
Malena es un nombre de tango – 1996
Pasajes Pasajes – 1996
Salto al vacío – 1995
Sálvate si puedes – 1995
No me compliques la vida – 1991
El mar es azul – 1989
Eskorpion – 1988
Siete Calles – 1981
פילמוגרפיה > סרטים קצרים

Lala  – 2009
Atardecer – 2009
Sótano – 2008
Alumbramiento – 2007
Trío de ases – 2006
Éramos pocos – 2005 (היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר)
Entre nosotros – 2005
Tercero B – 2002
Terminal – 2002
La primera vez – 2001
Hyde & Jekill – 2000
Jardines deshabitados – 2000
Amor de madre – 1999
El trabajo – 1999
Adiós Toby, adiós – 1995
Lourdes de segunda mano – 1995
La leyenda de un hombre malo – 1994
Agur, Txomin – 1981
Irrintzi – 1978
Playa insólita – 1962
Almuñécar – 1961
Amores – 1959
סדרות טלוויזיה > תפקידים קבועים

2007–2012 – La que se avecina – ‏ 76 פרקים, בתפקיד איססקון סגסטומה
Apaga la luz – 2007 – בתפקיד מנואלה
2003–2006 – Aquí no hay quien viva – ‏ 90 פרקים, בתפקיד מריסה בניטו
El show de la 3 – 2005
Mis estimadas víctimas – 2005
Entre dos fuegos – 1998
סדרות טלוויזיה > בתפקידי אורח

A tortas con la vida – פרק אחד, 2005
Periodistas – serie de televisión|Periodistas – שני פרקים, 2002
Hospital Central – serie de televisión|Hospital Central – שני פרקים, 2001
Raquel busca su sitio – פרק אחד, 2000
Manos a la obra – שני פרקים, 1998
Al salir de clase – שני פרקים, 1997
פרסים

פרס TP de Oro:
2004 – מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר בטלוויזיה (Aquí no hay quien viva)
פרס איגוד השחקנים הספרדי:
2012 – זוכת פרס השחקנית הטובה ביותר בטלוויזיה (La que se avecina)
2004 – זוכת פרס השחקנית הטובה ביותר בטלוויזיה (Aquí no hay quien viva)
2003 – מועמדת לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר בטלוויזיה (Aquí no hay quien viva)
פרס האקדמיה הספרדית לטלוויזיה:
2005 – זוכת פרס השחקנית הטובה ביותר (Aquí no hay quien viva)
פרס פסטיבל הקולנוע של מאלגה:
2001 – זוכת פרס Biznaga de Plata לשחקנית הטובה ביותר בסרט קצר (La primera vez)
פרס פסטיבל הקולנוע הבינלאומי של אורנסה:
2002 – זוכת פרס השחקנית הטובה ביותר (La primera vez)
פרס פסטיבל הקולנוע של אליקנטה:
2008 – זוכת פרס השחקנית הטובה ביותר (Alumbramiento)
פרסים > פרסים על מפעל חיים

2010 – בפסטיבל הקולנוע של סרגוסה
2009 – בפסטיבל הסרטים הקצרים של מוסטולס
2009 – בפסטיבל הטלוויזיה האירופי "זום"
2008 – בפסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן
2008 – בפטיבל הקולנוע של פמפלונה
2007 – פרס העיר וסקה בפסטיבל הקולנוע של העיר
2005 – פרס "חובילו" על מפעל חיים (יחד עם חמה קוורבו ואמה פנייה)
1997 – מטעם העיתון הספרדי "אל מונדו"
1996 – מטעם איגוד השחקנים הבסקים
מנוע הקיטור של ואט

מנוע קורה עילית של בולטון אנד ואט ב-Grazebrook Iron Works, נבנה ב-1817.
מנוע הקיטור של ואט (באנגלית: Watt steam engine), שהוכנס לשימוש מסחרי ב-1776, נחשב למנוע הקיטור המודרני הראשון ולאחד מהמקדמים החשובים ביותר של המהפכה התעשייתית בבריטניה ואחר כך באירופה ובארצות הברית.
ג'יימס ואט לא המציא את מנוע הקיטור, אולם החידושים שהכניס במנוע הקיטור של ניוקומן, מנוע הקיטור השימושי הראשון (1712), הגדילו את נצילותו פי שישה, מ-0.5% ל-3%, והקטינו את תצרוכת הפחם הסגולית שלו מ-30–45 ל-7.5 ליברות של פחם לכל כוח סוס שעה. בשל כך התרחב השימוש במנועי קיטור משאיבת מים במכרות פחם בעיקר (אנ'), שם היה הפחם זמין וזול, אל מכרות הברזל והמתכות הנוספות, שבלעדיהן לא הייתה המהפכה התעשייתית אפשרית. החידוש העיקרי והחשוב ביותר במנוע של ואט היה המעבה החיצוני, שהקטין בשיעור ניכר את הפסדי החום של המנוע לסביבה ועל כן הגדיל את נצילותו התרמית. חידושים חשובים נוספים היו משאבת אוויר, שיצרה תת-לחץ בצילינדר מתחת לבוכנה, ובידוד תרמי של הצילינדר באמצעות מעטפת לוחות עץ וחָלוּק קיטור (steam jacket) כדי להקטין עוד את הפסדי החום לסביבה. חידוש חשוב נוסף שהגה ויישם ואט היה התאמת מנוע הקיטור שפיתח להנעת מכונות; המנוע הרוטטיבי של ואט האיץ את הקמתם של מפעלי תעשייה כבדה וטקסטיל במקומות שלא היו סמוכים למקור מים להנעת מכונותיהם על ידי גלגלי מים. ואט המציא גם את מערכת הפרקים לתנועה מקבילה (אנ'), את תמסורת השמש והירח, את הווסת הצנטריפוגלי, את הדיאגרמה האינדיקטורית למדידת הספק המנוע ועוד.
התפוצה הרחבה של מנוע הקיטור של ואט התאפשרה במידה רבה הודות לשותפות המסחרית המוצלחת שלו עם התעשיין והממציא הבריטי מתיו בולטון (אנ') ולשיתוף הפעולה עם התעשיין והממציא ג'ון "איירון מד" וילקינסון, חלוץ תעשיית הברזל היצוק והבעלים של חברת קרון (אנ'). חברת "בולטון אנד ואט", שהוקמה ב-1775, הייתה אחת מיצרניות מנועי הקיטור הגדולות ביותר במאה ה-19. ממציאים ומהנדסים אחרים פיתחו עוד בימיו של ואט סוגים חדשים ויעילים יותר של מנועי קיטור בוכנאיים המבוססים על המנוע שפיתח, והשימוש בקיטור התרחב גם להנעת אוניות וקטרים.
לקריאה נוספת

Ayres, R.U., "Technological Transformations and Long Waves". Laxenburg, Austria, International Institute for Applied Systems Analysis, February 1989.
Derry, T.K. and Trevor I. Williams (1960). A Short History of Technology. Oxford, Clarendon Press.
Hart, Ivor B. (1949). James Watt and the History of Steam Power. New York, Henry Schuman. Digitized copy in HathiTrust.
Kanefsky, J.,and Robey, J. (1980). "Steam Engines in 18th-Century Britain: A Quantative Assessment". Technology and Culture, Vol. 21, No. 2, April, 1980, pp. 161-186.
Lardner, Dionysius (1840). The Steam Engine Explained and Illustrated. London, Taylor and Walton, Seventh edition. Digitized copy in Internet Archive. E-Book in Project Gutenberg.
Müller, Gerald (no date). "The atmospheric steam engine as energy converter for low and medium temperature thermal energy". University of Southampton
Tann, Jennifer (2004). "Watt, James (1736–1819)." Oxford Dictionary of National Biography. Published online 23 September 2004, revised 25 September 2014. Subscription required.
הערות שוליים

↑  Müller, "The atmospheric steam engine".
↑  Ayres (1989).
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרעום קרבה

מרעום קרבה מסוג MK53.
מרעום קרבה הוא מרעום שמפעיל חומר נפץ באופן אוטומטי כאשר הפלטפורמה מגיעה למרחק מסוים מהמטרה, הנמצא בטווח מוגדר. מגוון סוגים של מרעומי קרבה פותחו למגוון מטרות כנגד מטוסים, טילים, טנקים, ספינות טילים וכוחות קרקעיים והמנגנון שלו מורכב יותר מאשר מרעום המגע הנפוץ יותר. הוא נחשב לפיתוח טכנולוגי משמעותי שהשפיע על מלחמת העולם השנייה. הגנרל האמריקני ג'ורג' פטון טען שהפיתוח של מרעום הקרבה הצריך שינוי משמעותי בטקטיקה של לוחמה קרקעית.
חשיבות ההמצאה

לפני ההמצאה של מרעום הקרבה, הפיצוץ חייב היה להיות מאותחל באמצעות מגע ישיר, או באמצעות טיימר (מרעום השהייה) עם זמן שהוגדר מראש, או באמצעות מד-גובה. לכל אלו היו חסרונות. ההסתברות לפגיעה ישירה במטרה קטנה יחסית הייתה קטנה; כדי לדרוך מרעום על בסיס זמן או גובה יש למדוד את הגובה של המטרה (או אפילו לחזות את הגובה של המטרה ברגע שניתן יהיה להביא פגז או טיל להיות בסביבתה). עם ההצגה של מרעום הקרבה, נקודת הייחוס של פעולת המרעום הפכה למטרה עצמה - לא עוד גובה מסוים כייחוס להפעלת הנפץ או זמן שהוגדר מראש (שמצריכים כח חישוב). כל שיש לדאוג לו הוא לירות את הפגז או הטיל במסלול כזה שהוא יחלוף ליד המטרה. זו עדיין לא משימה טרוויאלית, אבל בהחלט קלה הרבה יותר להוציא אל הפועל מאשר בשיטות הקודמות.
היסטוריה

מרעום הקרבה תוכנן לראשונה על ידי צמד חוקרים צבאיים בריטים בתחילת מלחמת העולם השנייה תחת השם "VT", ראשי תיבות של Variable Time fuse - מרעום זמן משתנה. המערכת הורכבה מרדאר דופלר קטן, בעל טווח קצר, שעשה שימוש במעגל חכם כדי להתפוצץ אוטומטית במרחק מתאים מהמטרה. אף על פי כן, חוקרים בבריטניה נעדרו את היכולת לפתח את המרעום לכדי שימוש מבצעי, כך שהתכנון הוראה לחוקרים בארצות הברית במהלך מבצע טיזארד בשלהי 1940. הקשיים הטכניים עליהם התגברו בדרך אל מרעום מבצעי היו: הצורך למזער את המעגלים האלקטרוניים, המרעום היה צריך להיות מסוגל לשרוד את התאוצות הגבוהות שבקנה התותח, ועלה הצורך באמינות המרעום, כלומר שלא יפגע בכוחות ידידותיים. הפיתוח הושלם תחת הנחייתו של הפיזיקאי Merle A. Tuve באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
במקביל, חוקרים גרמנים עמלו אף הם לפתח מרעום קרבה, אך הפיתוח חודש ונקטע פעמים רבות עד לשלהי המלחמה, אז נעשו מספר ניסיונות מוצלחים, אך עדיין לא הושלם הפיכת המרעום למבצעי. מרעום הקרבה הגרמני היה שונה במהותו משל בעלות הברית, והתבסס על אפקטים של קיבול אלקטרוסטטי כדי לזהות קרבה של מטרה.