ניו ג'רזי (BB-62)
הפעלה מחדש (1982)

כחלק מהמאמץ של הנשיא רונלד רייגן ומזכיר הצי ג'ון פ. ליהמן לבניית צי 600 הספינות, ניו ג'רזי נבחרה להפעלה מחדש באביב 1981, והיא נגררה ממספנת הצי פיוג'ט סאונד למספנת הצי לונג ביץ' בסוף יולי 1981 למודרניזציה/הפעלה מחדש.
בזמן ההפעלה מחדש תכנן הצי האמריקאי להשתמש בניו ג'רזי ובאוניית האחות שלה איווה כדי לעמוד בדרישות עולמיות מתמשכות ולהקל על העומס על הצי שנוצר עקב עלייה בהתחייבויות של ארצות הברית לאזורי האוקיינוס ההודי והים הקריבי. במהלך תקופה זו פיתח הצי מספר הצעות לעדכן את אוניות המערכה לשאת טילי שיוט וטילים נגד ספינות, כמו גם תושבות למערכת הגנה נקודתית. תוכניות מודרניזציה ראשוניות כללו הסרה של ארבעה מתוך עשרה תותחי ה-5 אינץ' בניו ג'רזי כדי לפנות מקום למשגרי הקופסאות המשוריינות שיידרשו לשאת ולשגר את טילי ה-BGM-109 טומהוק. בשלב מסוים אמורה הייתה להתקין את טילי RIM-7 סי ספארו של נאט"ו על אוניות המערכה שהופעלו מחדש; עם זאת, נקבע כי המערכת אינה יכולה לעמוד בהשפעות לחץ היתר בעת ירי הסוללה הראשית.
ב-28 בדצמבר 1982 ניו ג'רזי הופעלה מחדש באופן רשמי בלונג ביץ', קליפורניה, נמל הבית החדש שלה. השבתה מחדש של ניו ג'רזי סימנה את החזרה של אוניות המערכה האחרונות בעולם לאחר היעדרות של 13 שנים מהאוקיינוסים בעולם. ניו ג'רזי, שהושבתה ב-1969, אז הייתה הראשונה שהופעלה מחדש במסגרת תוכנית צי 600 הספינות.
המודרניזציה של ניו ג'רזי הייתה ייחודית בכך שהיא הייתה אמורה להיות אוניית המערכה היחידה שהופעלה מחדש מסדרת איווה שאיבדה צריח תותחים. בזמן שהצי פרסם את ההכרזה, היו תוכניות להסרת צריח תותחי 16 אינץ' מס' 3 של ניו ג'רזי (הממוקם מאחורי המבנה העליון). במקומו תכנן הצי להתקין אחת משתי מערכות: מערכת שיגור אנכי שהייתה מאפשרת לניו ג'רזי לשאת 48 טילי טומהוק או הרפון נוספים, או שימוש בחלל שנוצר על ידי צריח התותחים שהוסר עבור עדכונים הקשורים למטוסים המתמקדים במטוס מסוג VTOL או V/STOL. רעיונות אלו הושמטו בסופו של דבר, וניו ג'רזי שמרה על צריח התותחים מספר 3 שלה במהלך הקריירה שלה בשנות ה-80.
במהלך החודשים הבאים שודרגה האונייה עם כלי הנשק המתקדמים ביותר שיש; בין מערכות הנשק החדשות שהותקנו היו ארבעה משגרי Mk 141 ארבעה קנים עבור 16 טילים נגד ספינות RGM-84 הרפון, שמונה תושבות Mk 143 משגרי טילים ל-32 טילי שיוט BGM-109 טומהוק, ורביעייה של תותחי גאטלינג להגנה מפני טילים נגד ספינות ומטוסי אויב. ניו ג'רזי קיבלה את הכטב"ם RQ-2 פיוניר ויכלה לשאת עד שמונה מהמל"טים הנשלטים מרחוק, שהחליפו את המסוקים (למרות שהמסוקים לא נישאו על ידי אוניות המערכה) ששימשו בעבר לתצפית עבור תשעת תותחי ה-16 אינץ' (406 מ"מ)/50 קליבר Mark 7. כמו כן נכללו במודרניזציה שלה שדרוגים למערכות מכ"ם ובקרת אש עבור התותחים והטילים שלה, ושיפור יכולות הלוחמה האלקטרונית.
מכיוון שניו ג'רזי חזרה לשירות במלחמת וייטנאם המודרניזציה שלה הייתה שונה מאחיותיה מכמה סיבות. כאשר הופעלה מחדש ב-1967 הוסרו מניו ג'רזי תותחי הנ"מ אורליקון 20 מ"מ ובופורס 40 מ"מ, והיא קיבלה יכולות לוחמה אלקטרונית משופרות. השינוי הזה עזר לצמצם את הזמן שנדרש כדי להפעיל מחדש את ניו ג'רזי: מכיוון שהיא לא הייתה במתכונת מלחמת העולם השנייה, השינוי הפיזי הגדול היחיד בניו ג'רזי כלל הסרה של ארבעה מתוך עשרת תותחי ה-5 אינץ' שלה כדי לפנות מקום למשגרי הקופסאות המשוריינות. בנוסף לחיסכון בזמן, זה גם הפך את ניו ג'רזי לזולה יותר להפעלה מחדש, שכן העלות הנדרשת למודרניזציה של אוניית המערכה כללה רק תוספת של תושבות טילים ומערכות תותחים, חבילות לוחמה אלקטרונית וטכנולוגיית מכ"ם ותותחים משופרת.
מאחר שמערכת הטילים טומהוק עדיין לא אומצה לשימוש במהלך העדכון המקורי של ניו ג'רזי, הצי הכריז על תוכניות להסיט נכסים משתי משחתות מסדרת ספרואנס על מנת להתקין את משגרי הטומהוק הדרושים. באופן דומה, נכסים הוסטו משתי משחתות טילים מונחות מסדרת פאראגוט כדי לאפשר התקנת משגרי הרפון בניו ג'רזי.