stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיין קאמפף

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אדולף היטלר 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  אוטוביוגרפיה, מחשבה מדינית, פמפלט 
 נושא:  נאציזם, אדולף היטלר, אנטישמיות 
 מקום התרחשות:  גרמניה 
 הוצאה
 הוצאה:  Franz Eher Nachfolger 
 מקום הוצאה:  מינכן 
 תאריך הוצאה:  18 ביולי 1925 
 סדרה
 הספר הבא:  הספר השני של היטלר 
 
עטיפת המהדורה הראשונה של "מיין קאמפף"
מיין קאמפף (בגרמנית: Mein Kampf; בעברית: "מלחמתי" או "מאבקי") הוא ספר שכתב מנהיג המפלגה הנאצית בגרמניה אדולף היטלר בתקופת מאסרו בכלא לנדסברג, לאחר שהורשע בניסיון ההפיכה שכונה "הפוטש במרתף הבירה" בשנת 1923. בספר פירט היטלר את משנתו הפוליטית ותוכניותיו לעתידה של גרמניה. הכרך הראשון של הספר יצא לאור ב־18 ביולי 1925, והכרך השני ב־1926.
כתיבת הספר ופרסומו

בשנת 1923 נידון היטלר לחמש שנות מאסר במצודת לנדסברג על חלקו בניסיון ההפיכה המכונה "הפוטש במרתף הבירה", נגד ממשלת רפובליקת ויימר. את הספר הכתיב היטלר לעוזרו רודולף הס במהלך תשעת החודשים שבהם ריצה את מאסרו.
תנאי כליאתו של היטלר היו נוחים: הוא זכה לחדר משלו, ולעוזר אישי – רודולף הס, אשר נידון אף הוא למאסר על חלקו בקשר. לפני שנידון הס למאסר (הוא נשפט בנפרד, שכן לאחר הפוטש הכושל הצליח להימלט, והסגיר את עצמו רק לאחר זמן מה), הכתיב היטלר כמה פרקים לאמיל מוריס, ממקימי התנועה הנאצית. מוריס, שהיה שען במקצועו, לא ניחן בעיני היטלר בתנופה האינטלקטואלית של הס, שהיה מתלמידיו של הפרופסור קארל האוסהופר מהוגי תורת ה"לבנסראום", וביולי 1924 קיבל הס על עצמו את כתיבת הספר מפיו של היטלר.
הספר הוכתר על–ידי היטלר בשם "ארבע שנים וחצי של מלחמה כנגד שקרים, טיפשות ופחדנות" ("Viereinhalb Jahre [des Kampfes] gegen Lüge, Dummheit und Feigheit"). מקס אמאן, המוציא לאור של המפלגה הנאצית, וסמל המחלקה של היטלר במלחמת העולם הראשונה, הסתייג מהכותרת הארכנית, וככל הנראה היה זה שהעניק לספר את השם התמציתי יותר והקליט יותר, "מיין קאמפף".
אמאן, כמוהו כארנסט האנפשטנגל ואוטו שטרסר, סברו כי איכות הכתיבה של הספר מאכזבת. אוטו שטרסר הגדיר את תוכנו "ערבוביה אמיתית של אמירות נדושות, זיכרונות של נער בית ספר, דעות סובייקטיביות ושנאה אישית". להיטלר היה סיפור לספר – סיפור עליית איש ההמון מן האשפתות, אל שדות הקרב של מלחמת העולם הראשונה, ואל המעמד של מנהיג בקנה מידה לאומי, והמעמד הדרמטי של הפוטש בבית הבירה בו היו מעורבות דמויות בעלות חשיבות היסטורית כאריך לודנדורף, מפקד הצבא הגרמני ושליטה בפועל של גרמניה בשנתיים האחרונות למלחמת העולם. היטלר, עם זאת, לא פרש את סיפורו הדרמטי, אלא בחר לפרט בארכנות ובסגנון בלתי קריא את השקפת עולמו. היטלר עצמו, אף שהיה אדיש לאיכותו של הכתוב, כמו גם לשינויים המשמעותיים שחוללו בו העורכים השונים, הודה כי הספר לא היה הרבה יותר מאסופה של מאמרי מערכת לביטאון המפלגה הנאצית, הפלקישר ביאובכטר.
הכרך הראשון, שנקרא בשם "Eine Abrechnung" ("מאזן אישי") פורסם ב-18 ביולי 1925. הכרך השני, אשר נקרא "Die Nationalsozialistische Bewegung" ("התנועה הנציונל-סוציאליסטית") ונכתב אחרי שחרורו של היטלר מבית הכלא, פורסם ב-11 בדצמבר 1926.
הפצת הספר לפני מלחמת העולם השנייה

מדי שנה בשנה עד שנת 1930 נמכרו אלפי עותקים אחדים בלבד. הצלחתם של הנאצים בבחירות שנערכו ב־13 באוקטובר 1930 הביאה לו פופולריות מסוימת, ובשנת 1932 נמכרו כבר 80 אלף עותקים של הספר. אחרי עלייתו של היטלר לשלטון נמכרו מיליוני עותקים של הספר. בשנת 1933 לבדה נמכרו מיליון וחצי עותקים, ומשנת 1936 מהדורה עממית שלו הוגשה כשי לכל זוג שנישא בגרמניה הנאצית. עד לסיום המלחמה נמכרו בגרמניה כעשרה מיליון עותקים, ועוד כמה מיליוני עותקים ברחבי העולם (הספר תורגם לשש עשרה שפות, וביניהן לשפה הערבית על ידי המזרחן פריץ גרובה).
בעקבות מכירותיו הגבוהות של הספר, ויתר היטלר על משכורת הקנצלר שלו והסתפק בתמלוגים שהרוויח מהספר.
המהדורה האנגלית של הספר ראתה אור ב-1933, אך היא עברה קיצוצים רבים עד כדי כך שהכילה רק שליש מהספר המקורי.
הספר יצא לאור בצרפתית ב-1934, אך בעקבות תביעה משפטית בה זכה היטלר הופסקה מכירתו בצרפת כעבור חודשים מעטים.
ספק אם רוב רוכשי הספר אף קראו אותו. אישים מרכזיים בשלטון הנאצי כמו אלברט שפר, למשל, הודו כי לא הצליחו לקראו. שפר כתב בזכרונותיו כי על אף ניסיונותיו לא הצליח מעולם לקרוא את הספר, אך בשיחות שערך עם היטלר מסר לו היטלר כי בכוונתו לערוך בספר שינויים נרחבים ולהוציאו במהדורה מתוקנת ומותאמת להתפתחויות שחלו מאז כתיבתו. שפר בחר להמתין לאותה מהדורה (שמעולם לא יצאה לאור).
ספר המשך

לאחר כישלונה של המפלגה הנאצית בבחירות בשנת 1928, האמין היטלר כי הסיבה לכישלון היא כי הציבור לא ירד לעומקם של רעיונותיו. הוא פרש למינכן על מנת להכתיב את ההמשך לספר "מיין קאמפף". הספר שהוכתב התרכז בנושאי מדיניות חוץ, וחזה כי בשנת 1980 יתרחש מאבק סופי על השליטה בעולם בין ארצות הברית ובין הכוחות המאוחדים של גרמניה רבתי, והאימפריה הבריטית.
רק שני עותקים של הטקסט בן מאתיים העמודים נוצרו מלכתחילה. המו"ל של היטלר טען שפרסום הספר יפחית את מכירת "מיין קאמפף", שגם היא לא התקדמה יפה. לפי הוראותיו של היטלר נשמרו העותקים בסוד במקלט אווירי משנת 1935, עד שנתגלו על ידי קצין אמריקני בשנת 1945.
האותנטיות של הספר "הספר השני" ("Zweites Buch") (אנ') אושרה על ידי יוזף ברג, עובד לשעבר של בית ההוצאה הנאצי אשר היה אחראי לפרסומו של מיין קאמפף, וטלפורד טיילור, בריגדיר גנרל בפרקליטות הצבאית האמריקנית, ויועץ ראשי במשפטי נירנברג.
ההיסטוריון היהודי-אמריקני גרהרד ויינברג גילה את העותק בארכיון נאצי ב-1958 ורצה לפרסמו.
מכיוון שלא מצא אף מו"ל בארצות הברית, שהיה מוכן להדפיס את הספר, יצא הספר לאור (אולם בתוספת הקדמה של ההיסטוריון הגרמני האנס רותפלס) בהוצאת המכון להיסטוריה בת זמננו במינכן בשנת 1961.
תפוצת הספר לאחר מלחמת העולם השנייה

במשך שנים רבות, זכויות היוצרים על כל מהדורות מיין קאמפף, פרט למהדורות באנגלית ובהולנדית, היו נתונות בידי ממשלת בוואריה. יש שסברו כי ליורשיו של היטלר (צאצאי אחותו למחצה) סיכוי טוב ליהנות מתגמולי זכויות יוצרים. אחד מצאצאים אלו והראשון שירש את הזכויות הוא פטר ראובל, אחיינו של היטלר, בנם של לאו ראובל ואנגלה היטלר, אחותו למחצה של היטלר מצד אביהם, אלויס היטלר. פטר ראובל הצהיר שאינו חפץ בכל זכות בספר.
ממשלת בוואריה, בהסכמה עם הממשלה הפדרלית של גרמניה, לא אפשרה העתקה או הדפסה של הספר בגרמניה, והתנגדה לכך אף במדינות אחרות, אם כי בהצלחה פחותה. ניתן היה לרכוש או למכור עותקים קיימים של הספר, אלא אם כן הדבר נעשה כדי להפיץ שנאה או מלחמה, דבר האסור על פי חוק.
כאשר הודפס מיין קאמפף בשוודיה בשנת 1992 בידי מפיץ נאו-נאצי[דרוש מקור], ניסתה ממשלת בוואריה למנוע את הדבר בצעדים משפטיים. בית המשפט העליון השוודי פסק בשנת 1998 כי מאחר שבוואריה כיום אינה המשך ישיר של המדינה הבווארית שמלפני מלחמת העולם השנייה, אין לה זכויות בספר, ומכיוון שבית ההוצאה שהדפיס את הספר בשנות השלושים אינו קיים עוד, ניתן לראות במיין קאמפף ספר שאין עליו זכויות יוצרים. תביעתה של ממשלת בוואריה נדחתה, והמפיץ בשוודיה, הורשה להמשיך בהפצת הספר.
בהולנד, אפילו מכירת עותק ישן של הספר אינה חוקית, אך החזקה בו והשאלתו לאחרים מותרת. בשנת 1997 הסבירה הממשלה ההולנדית לפרלמנט כי אם תצא מהדורה מדעית, שתימכר לצורכי מחקר, לא יינקטו הליכים נגד המפיצים.
בשנת 1999 מרכז שמעון ויזנטל תיעד אתרי אינטרנט מרכזיים כאמזון ובארנס אנד נובל המוכרים את הספר בגרמניה. לאחר שקמה שערורייה ציבורית הסכימו שתי החברות להפסיק את מכירת הספר.
בשנת 1994 תורגמו פרקים אחדים מהספר לעברית בידי משה צימרמן ועודד היילברונר וראו אור בהוצאת אקדמון תחת השם "פרקים מתוך 'מאבקי' של אדולף היטלר". אף על פי שהתרגום נעשה לצורכי עיון ומחקר, ואף על פי שהמחבר כתב בהקדמה שתרגם לעברית לצורך "דע את האויב", הביאה מחאה ציבורית להורדתו מהמדפים.
הטקסט זמין במספר אתרים באינטרנט, וישנה אף אפליקצית אייפון לספר.
זכויות היוצרים של המהדורה הגרמנית המקורית פגו ב-31 בדצמבר 2015. תשעה ימים לאחר מכן הגיעה לחנויות הספרים בגרמניה המהדורה החדשה והמוערת של הספר תחת השם "מיין קאמפף – גרסה ביקורתית". זו הפעם הראשונה שהספר של אדולף היטלר מתפרסם בגרמניה מאז מלחמת העולם השנייה. מהדורה זו פורסמה על ידי המכון להיסטוריה בת זמננו במינכן, ויש בה 3,500 הערות של היסטוריונים וסופרים. המוציאים לאור סיפרו כי קיבלו בקשות לתרגם את המהדורה החדשה לאיטלקית, לצרפתית ולאנגלית ולהפיץ אותה גם בטורקיה, בפולין, בקוריאה הדרומית ובסין. המוציאים לאור דיווחו על מכירת 14,000 עותקים תוך כחודש וחצי, והשבועון "דר שפיגל" מסר באמצע פברואר 2016 במיקום שולי של טבלת רבי-המכר של השבוע האחרון שהמהדורה החדשה נמצאת במקום השני במכירות של ספרי עיון בגרמניה כולה.
תפוצת הספר בעולם הערבי

הספר זוכה לתפוצה נרחבת במדינות ערב ובקרב הפלסטינים בשטחי יהודה, שומרון ועזה. הדבר הוא חלק ממגמה של ספרות והסברה אנטישמיות בעולם הערבי, כולל הפצת הפרוטוקולים של זקני ציון קריקטורות אנטישמיות, והאשמות אנטישמיות על רקע מגוון האשמות – כולל רצון להשתלט על המקומות הקדושים, יחס לא הוגן לפלסטינים, האשמת היהודים בחמדנות, או האשמתם ברצון להשתלט על העולם או שליטה בו, תאוריות קונספריציה על ג'ורג' סורוס ועל מגוון נושאים אחרים. לעיתים קרובות הדבר אף זוכה לעידוד השלטונות.
מאוקטובר 1932 שימש פריץ גרובה כשגריר הגרמני בעיראק. ב-1933 לאחר עליית המפלגה הנאצית החל גרובה בהפצת האידאולוגיה הנאצית והאנטישמיות, כשהוא קושר אותן ללאומיות הפאן-ערבית. בין היתר רכש עיתון בשם "אלעאלם אלערבי" (ערבית: العالم العربي, תרגום: העולם הערבי), ובו פרסם בהמשכים את תרגומו לערבית של הספר. התעמולה הנאצית סייעה להקמת תנועות אנטישמיות ופרו-נאציות בעיראק.
במצרים, הספר תורגם לראשונה לערבית בשנת 1937. היה לו תרגום חדש בשנת 1963 אשר הודפס מחדש בשנת 1995. הספר הוצג למכירה, יחד עם כתבים אנטישמיים נוספים, גם ביריד הספרים של קהיר שמנוהל על ידי המדינה בשנים 2007, 2021 ו-2023. מכתב מחאה של הליגה נגד השמצה לנשיא מצרים לא הועיל למנוע את הצגת הספר.
בשנת 1999 דיווח אל-חיאת אל-ג'דידה כי מהדורה ערבית של מיין קאמפף היא רב-המכר השישי בתפוצתו בשטחים הפלסטינים. דיווח דומה פורסם בשנת 2002 בדיילי טלגרף לגבי מהדורה של הספר שפורסמה בלבנון והפכה לרב-מכר בשטחים. בעבר דווח על מהדורה שיצאה לאור בטורקיה, והייתה שם לרב מכר בשנת 2005[דרוש מקור]. שעה שישנם פלסטינים הרואים את היטלר כמפלצת, אחרים רואים אותו כגיבור חיובי.
במהלך מלחמת חרבות ברזל מצאו חיילי צה"ל עותקים רבים של הספר בבתים בעזה. גם בכפרים ערביים באזור חברון נמצאו עותקים של "מיין קאמפף" בערבית.
מיין קאמפף בישראל

בשנת 1995 יצאה בעברית המהדורה החלקית פרקים מתוך "מאבקי" של אדולף היטלר בסדרת "דע את אויבך", בהוצאתה של האוניברסיטה העברית. העורכים החליטו לפרסם רק חלק מהפרקים, אותם חשבו שיש לפרסם לצרכים של מחקר אקדמי. תרגום הספר הוביל למחאה ציבורית, ואפילו דיון בכנסת. בעקבות המחאה הספר ירד מהמדפים, ולא נעשו ניסיונות נוספים לתרגמו לעברית. כיום לא ניתן למצוא את הספר ברשתות הספרים. ניתן למצואו בספריות ציבוריות מעטות (כגון בספריית בית אריאלה בתל אביב) ובספריות מכללות ואוניברסיטאות בכל רחבי ישראל.
לקריאה נוספת

פרקים מתוך "מאבקי" (Mein Kampf) של אדולף היטלר. תרגום: דן ירון. עריכה מדעית: פרופ' משה צימרמן וד"ר עודד היילברונר. ירושלים, אקדמון, תשנ"ה.
מיין קאמפף למתחילים. בעריכת צבי יוליאן רובין. מדעי הרוח והחברה, האוניברסיטה הפתוחה. (2016) (קובץ PDF)
כד הקמח (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע להקת פיקוד הצפון
 מתוך האלבום בוא עכשיו
 יצא לאור:  1986 
 סוגה:  זמר עברי 
 שפה:  עברית 
 אורך:  3.26 דק' 
 כתיבה:  נעמי שמר 
 לחן:  נעמי שמר 
 
כד הקמח הוא פזמון שכתבה והלחינה נעמי שמר וביצעה להקת פיקוד צפון. השיר יצא לאור בשנת 1986.
רקע

בשנת 1978 פורקה להקת פיקוד צפון על פי החלטתו של הרמטכ"ל רפאל איתן לפרק את הלהקות הצבאיות. באמצע שנות ה-80 חודשה פעילות הלהקה. השיר נכלל בתוכניתה "בוא עכשיו". בין חברי הלהקה בתקופה זו היו דני שטג, מיכל נחמן (צפיר), משה בן בסט, רפי וינשטוק, שירה פרבר ומירי טננבוים (נבו). "כד הקמח" היה לשיר המצליח ביותר מתוכנית זו. לאחר תוכנית זו ירדה קרנה של הלהקה.
השיר עוסק בסיפור המקראי על אודות אליהו הנביא והבצורת והאישה האלמנה מצרפת. בתחילת השיר מוזכר הפסוק בספר מלכים א', פרק י"ז, פסוק י"ד, "כַּד הַקֶּמַח לֹא תִכְלָה וְצַפַּחַת הַשֶּׁמֶן לֹא תֶחְסָר עַד יוֹם תֵּת ה׳ גֶּשֶׁם עַל פְּנֵי הָאֲדָמָה".
על פי הסיפור המקראי אליהו ניבא שתשרור בצורת בארץ ואכן כך קרה. ה' מורה לאליהו להסתתר בנחל כרית ושם העורבים מספקים לו מזון. לאחר מכן הוא מצווה להגיע לבית של אלמנה שגרה בצרפת שליד צידון. אליהו מבקש ממנה לחם ומים. האלמנה מסכימה לתת לו מים אך מסרבת לתת לו לחם, כיוון שלדבריה הלחם עלול להיגמר. אליהו מבטיח לה שכד הקמח לא תכלה וצפחת השמן לא תחסר, ואכן כך קורה. נוסף על כך בנה של האלמנה מת[דרושה הבהרה], ואליהו מצליח להחזירו לחיים.
על בסיס הבטחתו לאלמנה, יצרה נעמי שמר את הפזמון החוזר "כד הקמח לא תכלה וצפחת השמן לא תחסר".
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' דורג השיר במקום ה-25.
הערות שוליים

↑  בוא עכשיו, אתר "שרים במדים"
You Need to Calm Down

"You Need to Calm Down" (בעברית: "אַתָּה צָרִיךְ לְהֵרָגַע") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, Lover. השיר יצא לאור ב-14 ביוני 2019, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום. סוויפט כתבה והפיקה את השיר עם הפזמונאי והמפיק המוזיקלי ג'ואל ליטל, שעבד עמה על הסינגל הקודם שלה, "Me!". "You Need to Calm Down" הוא שיר אלקטרופופ וסינת'פופ אופטימי וקייצי. הוא הופנה כלפי הטרולים האינטרנטיים וההומופובים, שפעלו נגדה עקב תמיכת בקהילה הלהט"בית. קליפ המילים הנלווה שלו פורסם ב-14 ביוני 2019. הווידאו קליפ שלו פורסם ב-17 ביוני והוא כולל בתוכו צוות אנסמבל, המורכב ממגוון ידוענים וידועניות מתחומים שונים. הוא בוים על ידי סוויפט ודרו קירש והופק על ידה, ביחד עם טודריק הול.
"You Need to Calm Down" פילג את מבקרי המוזיקה; חלקם שיבחו אותו בעקבות קצבו הקליט ומסרו הלהט"בי, ואילו אחרים מתחו ביקורת על המסר שלו כמבלבל וציני. הוא דורג לראשונה במקום הראשון בסקוטלנד, תוך שהגיע לחמישייה הפותחת באוסטרליה, קנדה, אירלנד, מלזיה, ניו זילנד ובריטניה. הוא דורג לראשונה במקום השני במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לסינגל השני ברציפות מ-Lover שעשה זאת, ובכך הפך את סוויפט (ביחד עם מדונה) לאמנית עם מרבית השירים שהגיעו לאבן דרך זו; הוא גם שירה ה-16 שדורג לראשונה בעשירייה הפותחת.
בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2019, הווידאו קליפ של "You Need to Calm Down" קיבל תשע מועמדויות וזכה בשתיים מתוכן: "קליפ השנה" (הפעם השנייה בה זוכה סוויפט בקטגוריה, כשהקודמת לכך הייתה עם הקליפ לשירה "Bad Blood") ו"הקליפ הטוב ביותר בעל מסר חברתי". השיר קיבל גם מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-62 בקטגוריית "ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר". ב-20 באוגוסט 2019 הופץ הרמיקס הרשמי של השיר, אותו עשתה הלהקה הבריטית קלין בנדיט.
רקע וכתיבה

הבית הראשון בשיר עוסק בטרולים אינטרנטיים ושיימינג מקוון. הבית השני עוסק בהומופובים ובאנשים המפגינים מחוץ להופעות שלנו. הבית השלישי עוסק בנשים מצליחות שמתייצבות ופונות זו נגד זו.
ב-26 באפריל 2019 פרסמו את שם השיר ("You Need to Calm Down") בתחילת הקליפ של "Me!" כשברנדון יורי צעק אותו בשפה הצרפתית. מאוחר יותר, פורסם כי במהלך אותה הסצנה, נוגנה ברקע מוזיקה אינסטרומנטלית, המזכירה את שנות ה-40 של המאה ה-20; מוזיקה זו היא חלק מהשיר הזה לכאורה. ב-13 ביוני 2019, סוויפט הודיעה בשידור חי באינסטגרם כי הסינגל השני מאלבומה Lover, ששמו "You Need to Calm Down", עתיד לצאת בחצות ב-14 ביוני. (ארבע בבוקר לפי זמן אוניברסלי מתואם)
קליפ המילים של השיר הופץ יחד עמו ביוטיוב. הוא הכיל בתוכו כמה ביצי פסחא, ביניהן: שינוי המילה "glad" ל-GLAAD, והדגשת אותיות "EA" כאזכור לחוק השוויון. אותם השינויים נעשו לכבוד חודש הגאווה, וניסיון קידום עצומת ה-Change.org של סוויפט, שנועדה לקדם את חוק השוויון בסנאט של ארצות הברית. העצומה צברה למעלה מ-500,000 חתימות, כולל חתימות של קורי בוקר, אליזבת וורן, בטו או'רורק וקירסטן ג'יליברנד. לאחר צאת השיר, דווח ב-GLAAD כי אלפי תרומות בסך של 13 דולרים כל אחת, נתרמו לעמותה. הקליפ השיווקי של הקליפ הופץ בספוטיפיי ב-24 ביוני 2019. ב-20 באוגוסט 2019 הופץ הרמיקס הרשמי של השיר, אותו עשתה הלהקה הבריטית קלין בנדיט.
ביקורת

"You Need to Calm Down" ספג ביקורות מעורבות מטעם מבקרי המוזיקה. דן סטאבס מ-NME הסיק שמדובר בשיר המדומה ל"חבילת פופ מדבקת בגודל ביס". גוון איהנאט מ-The A.V. Club כתב כי השיר "נלחם בצורה ברורה ומרעננת בהומופוביה ובהטיות נגד הומוסקסואלים". מייב מקדרמוט וג'ושוע בוט מ-USA Today, ראו בשיר "שיפור" לעומת הסינגל הקודם "Me!", וכינו אותו כ"דוגמה מבטיחה יותר למה שמבקרי המוזיקה יכולים לצפות מהאלבום". מייקל ווד מלוס אנג'לס טיימס הסכים שהשיר היה "שיפור יצירתי גדול" על פני "Me!", תוך שהעיר כי "המסר בשיר לגבי הקהילה הגאה הוא בהחלט מבורך, אך מרגיש גם קצת ציני". ראיסה ברונר מטיים כתבה כי השיר "בהיר, תוסס ומתחרה ללא בושה על תואר השיר המדבק ביותר", והוסיפה כי מדובר בשיר "צבעוני שפועל כנורת אזהרה להומופובים, טרולים אינטרנטיים ובריונים". היא הוסיפה כי סוויפט "שרה ומדברת בשיר בקצב לא מהיר".
מישל קים מפיצ'פורק סברה כי אמנם השיר "מכוון היטב", אך הוא גם "מבלבל ומוחץ בעת ובעונה אחת". ג'סטין קירקלנד מאסקווייר כתב כי השיר "מפספס את העיקר בלהיות בעל ברית עם הקהילה הגאה" והוסיף כי הוא "למרות זאת, הוא עוסק בטרולים האינטרנטיים שפוגעים בקהילה הגאה". באופן דומה, ספנסר קורנהאבר מהאטלנטיק מתח ביקורת על השיר, תוך שדיבר גם על הקווירים. ויל גוטצגן מ-Spin כתב שהשיר כולל בתוכו "מילים קלות ולא פוגעניות. כמו כן, הוא מרגיש מהונדס וזאת, בעקבות כך שהוא מנסה לפנות לכמה שיותר קהלים". קונסטנס גריידי מ-Vox כינתה את השיר כ"מתיש", והשוותה אותו באופן שלילי ל-"Blank Space" ‏(2014); הסינגל השני מ-1989. ברולינג סטון הוא דורג במקום ה-127 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג". ב-Sarasota Herald-Tribune הוא נבחר לשיר השני הטוב ביותר שיצא בשנת 2019.
ביקורת > רשימות כל הזמנים וסוף שנה

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| אינדפנדנט | 100 רצועות האלבומים של טיילור סוויפט - מדורגות | 29 |  |
| בילבורד | 20 הקליפים הטובים ביותר לשנת 2019: בחירת הצוות | נכלל |  |
| רולינג סטון | כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 127 |  |
| BuzzFeed | 167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 136 |  |
| Herald-Tribune | ספירה לאחור 2019: שירי השנה המובילים | 2 |  |
| NME | השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 89 |  |
| Insider | 57 הקליפים הטובים ביותר לשנת 2019, מדורגים | 25 |  |
| Paste | 158 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 146 |  |
| Vulture | 179 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 132 |  |
הצלחה מסחרית

בארצות הברית, "You Need to Calm Down" הופיע לראשונה במקום השני במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לשני מ-Lover שעשה זאת. בדומה ל-"Me!", הוא נחסם על ידי "Old Town Road" של ליל נאז X ובילי ריי סיירוס מלכבוש את פסגת המצעד. "You Need to Calm Down" זיכה את סוויפט בכמה הישגים במצעדי הבילבורד: בעקבות הגעתו למקום השני, הוא הפך לשירה השישי של סוויפט שעשה זאת ובכך השתוותה למדונה כאמנית עם מרבית השירים שהגיעו למקום השני במצעד. שאר השירים של סוויפט שעשו זאת הם "Me!" ‏(2019),‏ "I Don't Wanna Live Forever"‏ (2017),‏ "I Knew You Were Trouble"‏ (2013), "Today Was a Fairytale"‏ (2010) ו-"You Belong with Me"‏ (2009); של מדונה הם "Material Girl" ‏(1985), "Causing a Commotion"‏ (1987),‏ "Express Yourself"‏ (1989),‏ "Cherish"‏ (1989), ‏"I'll Remember"‏ (1994) ו-"Frozen"‏ (1998). בנוסף לכך, הפך השיר לשירה ה-24 של סוויפט שנכנס לעשירייה הפותחת במצעד, ובכך הפכה לאישה החמישית בתולדות המצעד שעשתה זאת, כשלפניה עשו זאת רק מדונה (38), ריהאנה (31), מריה קארי (28) וג'נט ג'קסון (27). השיר הוא גם השיר ה-16 של סוויפט שהופיע לראשונה בעשירייה הפותחת במצעד, דבר שהפך אותה לאמן השני בהיסטוריה שהצליח לעשות זאת, כשלפניה עשה זאת רק הזמר-יוצר הקנדי דרייק, עם 20 שירים בסך הכול.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים הדיגיטליים, כאשר נמכר בלמעלה מ-79,000 עותקים. הוא הפך לשירה ה-17 של סוויפט שכבש את פסגת המצעד. בשבוע שלאחר מכן, הוא ירד למקום ה-13 אך זינק למקום הרביעי כאשר Lover יצא. השיר שהה 20 שבועות ב-20 הגדולים של המצעד, מה שהפך אותו לשירה הראשון שעשה זאת, מאז "I Don't Wanna Live Forever" שיצא בשנת 2017. בהתחלה, דורג במקום ה-33 במצעד 40 שירי המיינסטרים על סמך ספירה של שלושה ימי מכירות בלבד; בהמשך הגיע למקום התשיעי. הוא הופיע לראשונה במקום ה-35 במצעד 40 השירים למבוגרים והגיע בשיאו למקום השלישי. נכון לאוגוסט 2020, נמכר בלמעלה מ-3 מיליון עותקים בארצות הברית. בקנדה, דורג בארבעים הגדולים במצעד ה-AC, על סמך שלושה ימים ברדיו. הוא הופיע לראשונה במקום הרביעי בקנדה הוט 100, והפך לשני מהאלבום שהצליח לעשות זאת. בנוסף לכך, הוא כבש את פסגת מצעד הסינגלים של סין.
בבריטניה, השיר הופיע לראשונה במקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי, והפך לשירה ה-13 של סוויפט שנכנס לעשירייה הפותחת במצעד. בשנת 2021, השיר קיבל את התואר פלטינה היות שנמכר בכ-600 אלף עותקים עד כה. בסקוטלנד, השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי, והפך לחמישי שלה שעשה זאת, כמו גם היותו השני שלה ברציפות מ-Lover שעשה זאת. באירלנד, השיר הופיע לראשונה במקום החמישי, בדומה ל-"Me!". בגרמניה, השיר הופיע לראשונה במקום ה-37 במצעד הסינגלים הגרמני ובהמשך הגיע למקום ה-36. בהולנד, השיר הופיע לראשונה במקום ה-28 במצעד 100 הסינגלים ההולנדיים. בבלגיה, השיר הגיע למקום ה-11 במצעד הרשמי של המדינה, תוך שבהמשך הגיע למקום השני. בשוודיה הוא הופע לראשונה במקום ה-55 במצעד הרשמי של המדינה והגיע בשיאו למקום ה-35. באוסטרליה, השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים האוסטרלי והיה לראשון מהאלבום שעשה זאת. בניו זילנד, השיר הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הניו זילנדי.
וידאו קליפ

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

הווידאו קליפ של "You Need to Calm Down" כולל בתוכו צוות אנסמבל, המורכב ממגוון ידוענים וידועניות מתחומים שונים, ביניהם (מלמעלה מימין לשמאל) הזמרת-יוצרת טיילור סוויפט עצמה, הזמרת סיארה, השחקנית לברן קוקס, מנחת הטלוויזיה אלן דג'נרס, הזמרות-יוצרות היילי קיוקו, אדם למברט וקייטי פרי, הבדרן בילי פורטר, השחקן ראיין ריינולדס, המחליק האמנותי אדם ריפון ומלכת הדראג רופול.
את הקליפ ביימה טיילור סוויפט ביחד עם דרו קירש, תוך שהוא הופק על ידי סוויפט וטודריק הול. הקליפ שודר לראשונה ב-17 ביוני 2019, במהלך תוכנית הבוקר "בוקר טוב אמריקה". הוא כולל בתוכו ידוענים רבים, שרובם להט"בים. לפי סדר ההופעה בקליפ, הרשימה כוללת את הרקדנים ג'וזפה ג'ופרה ודקסטר מייפילד, היוטיוברית האנה הארט, השחקנית לברן קוקס, הזמר צ'סטר לוקהארט, הראפר טודריק הול, הזמרת היילי קיוקו, השחקן ג'סי טיילר פרגוסון, עורך הדין ג'סטין מיקיטה, הזמרת סיארה, צוות השחקנים של הסדרה "עין קווירית" (טאן פראנס, בובי ברק, קראמו בראון, אנטוני פורובסקי וג'ונתן ואן נס), המחליק האמנותי אדם ריפון, הזמר אדם למברט, מנחת הטלוויזיה אלן דג'נרס, הבדרנים בילי פורטר ורופול, הזמרת קייטי פרי והשחקן ראיין ריינולדס. הופעתה של פרי מהווה סוף לסכסוך בינה לבין סוויפט, אם כי שתי האמניות סיימו את הסכסוך בפומבי מספר חודשים לפני כן. מלכות דראג רבות, כולן מתמודדות עבר בתוכנית הטלוויזיה "המרוץ לדראג של רו פול" (פרט לריילי נוקס), מופיעות בסצנה המדוברת ביותר בקליפ, בה הן התחפשו לאמניות שונות מתעשיית המוזיקה. טאטיאנה התחפשה לאריאנה גרנדה, טריניטי דה טאק התחפשת לליידי גאגא, דלתא וורק התחפשה לאדל, טריניטי ק. בונה התחפשת לקארדי בי, ג'ייד ג'ולי התחפשה לטיילור סוויפט עצמה, ריילי נוקס התחפשה לביונסה, אדור דלאנו התחפשה לקייטי פרי ואקיריה שאנל דבנפורט התחפשה לניקי מינאז'. הקליפ צולם בסנטה קלריטה, קליפורניה. נכון לינואר 2021, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-234 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לאחד מהקליפים הנצפים ביותר בשנת 2019.
וידאו קליפ > תקציר

הווידאו קליפ צולם בפארק קרוואנים צבעוני. הוא מתחיל כאשר סוויפט מתעוררת בקרוואן שלה, לובשת חלוק רחצה מעל בגד ים, תוך שבתמונה שעל הקיר מצידה הימני כתוב הציטוט של שר, "אמא, אני איש עשיר". סוויפט זורקת את הטלפון שלה על המיטה, והדבר יוצר ניצוצות אש הגורמים לקרוואן לבעור. היא הולכת באדישות לבריכה, מתעלמת מהקרוואן הבוער שלה. היא נכנסת לבריכה, שוכבת על מזרן מתנפח, בעודה מביטה במצלמה ושרה. לאחר מכן, המצלמה מציגה את שאר התושבים בפארק הקרוואנים ומציגה את פעילויותיהם, כמו ריקודים (מייפילד), הרמת משקולות (הארט) השקיה (קוקס) ואת לוקהארט שמתעלף.
הסצנה הבאה מציגה את סוויפט כשהיא מהלכת ורוקדת ברחוב עם הול, תוך שהיא שזורה בסצנות של קיוקו יורה חץ למטרה עם המספר "5" (רמז לסינגל השיווקי הבא של סוויפט "The Archer", שהוא גם הרצועה החמישית באלבום), מפגינים מחזיקים כרזות עם סיסמאות אנטי-הומוסקסואליות (התייחסות לקבוצה דתית אמיתית שניסתה להפגין בכמה מההופעות של סוויפט), סיארה מקיימת חתונה בין פרגוסון למיקיטה וריפון מגיש ברד ללקוחות בדוכן. סוויפט עורכת גם מסיבת תה עם צוות השחקנים של "עין קווירית" והול. בסצנה אחרת, מקעקע למברט את צמד המילים "קיץ אכזרי" (שהתגלו מאוחר יותר כשיר באלבום) על זרועה הימנית של דג'נרס. בסצנה הבאה, סוויפט ותושבים אחרים משתזפים תוך שהם מתעלמים מהמפגינים ומקריאות הביניים שלהם. לאחר מכן, הולך פורטר בין שני ההמונים, כשהוא לבוש בשמלה.
בחלק האחרון של הקליפ הסצנה היא "תחרות מלכת הפופ", בה מופיעות מלכות הדראג, כשהן מחופשות לאמניות שונות ועומדות בשורה. רופול הולך מולן, כשהוא מחזיק בידיו כרית מפוארת עליה מונח כתר מעוטר באבני ברקת עם מוטיב של פלר דה ליס, אך במקום להכתיר זוכה, הוא זורק אותו לאוויר. לאחר מכן מלחמת אוכל מתחילה, תוך שניתן לראות סוויפט כשהיא מחופשת לצ'יפס, בעת שפרי מחופשת להמבורגר. השתיים מתקרבות זו לזו ובמקום אחר, ריינולדס מתחפש לנורמן רוקוול. סוויפט ופרי מחייכות, רוקדות יחד ומתחבקות. בסוף הקליפ, מופיעה הודעה הקוראת לצופים לחתום על עצומת ה-Change.org של סוויפט עבור הסנאט של ארצות הברית, במטרה להעביר את חוק השוויון.