stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימה אמריקאית
רקע > עונה 3: הכישוף

העונה השלישית, אימה אמריקאית: הכישוף, מתרחשת בשנת 2013 ובשנת 1830 במקביל ומתמקדת בקווי עלילה אודות ציד המכשפות בסיילם.
העונה השלישית של "אימה אמריקאית", "אימה אמריקאית: הכישוף", עלתה לשידור ב-9 באוקטובר 2013 ומתמקדת ביריבותן של מכשפות צאצאיות סיילם לבין מכשפות הוודו בניו אורלינס. הנושאים שבהן מתמקדת העונה הם ציד מכשפות, גילוי עריות, מיעוטים, עבדות, אמהות ובנות וכישופי וודו. העלילה מתרחשת במקביל בימינו אנו ובשנת 1830.
העונה מביאה את סיפורה של נערה בשם זואי בנסון (טאיסה פרמיגה) שלאחר תקרית טרגית שבה היא מעורבת, לומדת על היותה מכשפה, ונשלחת על ידי אמה לניו אורלינס לפנימייה לבנות בשם "האקדמיה של גברת רובישואו לנערות יוצאות דופן", הלא הוא מסדר מכשפות שפועל במסווה. מנהלת בית הספר היא קורדליה פוקס (שרה פולסון), מכשפה נעימה ומסבירת פנים. לאחר רצח מסתורי של מכשפה צעירה, מגיעה מלוס אנג'לס אמה של קורדליה, פיונה גוד (ג'סיקה לאנג), אישה אמידה ומרשימה שמשמשת כמכשפה עליונה של הדור הזה, נחושה להשיב את הסדר במסדר, להגן עליו, ולחנך את הנערות הסוררות, וכמו כן, לאחות את הקרעים עם בתה קורדליה, לאחר שנים רבות של ניכור וניתוק.
רקע > עונה 4: פריק שואו

העונה הרביעית, אימה אמריקאית: פריק שואו, מתרחשת בשנת 1952 ומתמקדת סביב מופעי הפריק שואו האחרונים שעוד נותרו בקרקס.
הנושא בו העונה מתמקדת הוא אפליה בין סוגים שונים של אנשים וקבלת האחר, ובמיוחד בין האנשים ה"נורמליים" ל"פריקים". העלילה מתרחשת בשנת 1952, בעיירה השקטה ג'ופיטר שבפלורידה, ועוקבת אחרי מופע פריקים נודד בראשותה של אלזה מארס (ג'סיקה לאנג), הנאבק באפליות שאנשי העיירה מנהלים נגדם. עשרות שנים לאחר שהציבור ראה את הפריקים כמופע בידור צדדי, אלזה עדיין חולמת למצוא לפריקים שלה בית חם ואוהב, ובד בבד היא חולמת גם לעלות לגדולה ולהיות כוכבת מוכרת. כאשר התאומות הסיאמיות בט ודוט טאטלר (שרה פולסון) נלקחות לבית החולים, אלזה מאמינה כי הן המפתח שלה להשגת הגדולה עליה היא חולמת, ומגייסת אותן למופע שלה. בין החברים האחרים במופע, נמצאים בין היתר ג'ימי דרלינג (אוון פיטרס), גבר שנולד עם צבתות במקום ידיים החולם לעזוב את חיי המופעים מאחוריו ולחיות חיים נורמליים, ואימו של ג'ימי, אתל דרלינג (קתי בייטס), הגברת המזוקנת ויד ימינה של אלזה. כאשר גבר מעברה של אתל, דל טולדו (מייקל צ'יקליס), האיש הכי חזק ואשתו, דזירה דופרי (אנג'לה באסט), האישה בעלת שלושת השדיים, מצטרפים לקרקס, נקלע המופע למהומות שמסתובבות סביב העיירה, והחברים במופע נאלצים להתגבר על אלו שרודפים אותם על בסיס השוני שלהם.
רקע > עונה 5: המלון

העונה החמישית, אימה אמריקאית: המלון מתרחשת בשנת 2015 עם פלאשבקים לשנים שונות בעברם של דיירי המלון, ומתמקדת בצוות ובדיירים המוזרים ששוכנים ב"מלון קורטז" המסתורי.
הנושא בו העונה מתמקדת היא התמכרות ותלותיות בנושאים שונים, מסמים ואלכוהול ועד למין. העלילה מתרחשת בשנת 2015 ובמקביל בשנת 1930 עם פלאשבאקים לשנים שונות בעברם של הדיירים. הבלש ג'ון לאו (וס בנטלי) חוקר מקרי רצח זוועתיים בלוס אנג'לס שהקשר היחיד ביניהם הוא שהקורבנות עברו על דיבר מסוים מעשרת הדיברות, כשהוא מקבל טיפ אנונימי המוביל אותו למלון קורטז המסתורי. במהלך החקירה, ג'ון ואשתו, אלכס (קלואי סביני), נתקלים גם בצוות המלון הכולל את איריס (קתי בייטס), ליז טיילור (דניס או'הר), ג'יימס מארץ (אוון פיטרס), מייסד המלון הפסיכופתי (מבוסס על דמותו של ה. ה. הולמס) ובעלת המלון המסתורית, הרוזנת אליזבת, (ליידי גאגא), וגם בדיירי המלון הכוללים את סאלי "המזריקה" (שרה פולסון), בנה של איריס, דונובן (מאט בומר), רמונה רויאל (אנג'לה באסט), שחקנית קולנוע והמאהבת של אליזבת לשעבר, טריסטיאן דאפי (פין ויטרוק) ואייקון האופנה, ויל דרייק (שאיין ג'קסון).
רקע > עונה 6: רואנוק

העונה השישית, אימה אמריקאית: רואנוק, מוצגת לצופים כסדרת טלוויזיה דוקומנטרית בשם "סיוט הרואנוק שלי", העוקבת אחר בעל ואשתו בשם מאט ושלבי מילר (אנדרה הולנד ולילי רייב), המספרים לצופים על חוויותיהם במושבת רואנוק המסתורית. חוויותיהם של הזוג משוחזרות כביכול על ידי צוות שחקנים מקצועי (שרה פולסון, קובה גודינג ג'וניור, אנג'לה באסט, וס בנטלי, קתי בייטס, אוון פיטרס, מאט בומר, פין ויטרוק, ליידי גאגא ושאיין ג'קסון).
רקע > עונה 7: הכת

העונה השביעית של הסדרה נקראת אימה אמריקאית: הכת, והיא עלתה לשידור ב-5 בספטמבר 2017. העונה מתרחשת בסוף 2016, מיד לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 והיא עוסקת בכת סודית השואפת לעלות לשלטון אזורי בעל דעות זהות לנשיא, דונלד טראמפ, דרך הפחדת תושבי האזור במעשי רצח מגונים ומתוקשרים. אלי (שרה פולסון), בעלת מסעדה מהקהילה הגאה, בעלת פוביות המטרידות אותה ומונעות ממנה לנהל חיים רגילים, הופכת לכלי במשחק האימה הפוליטי של הכת.
רקע > עונה 8: אפוקליפסה

העונה השמינית של הסדרה נקראת אימה אמריקאית: אפוקליפסה והיא עלתה לשידור ב-12 בספטמבר 2018. כפי שעולה משמה, הסדרה נסובה סביב סוף העולם שהתרחש כתוצאה ממלחמה אטומית, כאשר השורדים מנסים להילחם נגד האנטיכריסט שמנסה להשמיד את העולם באופן סופי.
זו העונה הראשונה בה יש קישור עלילתי ישיר לעונות אחרות - העונה השלישית, אימה אמריקאית: הכישוף, העונה החמישית, אימה אמריקאית: המלון, והעונה הראשונה, אימה אמריקאית: בית הרצח.
רקע > עונה 9: 1984

העונה התשיעית של הסדרה נקראת אימה אמריקאית: 1984 והיא עלתה לשידור ב-18 בספטמבר 2019 העונה היא מחווה של סרטי האימה של שנות ה-80. העונה שואבת השראה רבה מסרטי סלאשר קלאסיים שהיו בשיאם במהלך שנות ה-80, דוגמת "ליל המסכות" ו"יום שישי ה-13".
פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
רקע > עונה 10: Double Feature

בשנת 2022, סופר מתקשה (פין וויטרוק), אשתו ההרה (לילי רייב) ובתם (ריאן קירה ארמסטרונג) עוברים לעיירת חוף מבודדת לקראת החורף. ברגע שהם מתיישבים, התושבים האמיתיים של העיירה מתחילים לגלות את עצמם. שני מקומיים אקסצנטריים (אוון פיטרס ופרנסס קונרוי) מציעים להארי יד עוזרת במחסום הכתיבה שלו.
רקע > עונה 12: רגישות גבוהה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
רקע > עונות נוספות

ב-5 בדצמבר 2018 אמר מרפי כי דמויות המכשפות שהופיעו באימה אמריקאית: הכישוף ובאימה אמריקאית: אפוקליפסה יחזרו שוב, בעונה עתידית. ב-9 בינואר 2020 חודשה הסדרה עד עונה 13 שצפויה לעלות ב-2026.
הפקת הסדרה

היוצרים ראיין מרפי ובראד פלצ'ק החלו לעבוד על הסדרה לפני שהחל שלב ההפקה של הדרמה המוזיקלית "Glee". מרפי רצה לעשות את ההפך ממה שיצר בעבר ובכך החל את עבודתו על "אימה אמריקאית". הוא ציין: "אני הלכתי מ'ניפ/טאק' ל-'Glee' כך שזה הגיוני שארצה לעשות משהו מאתגר וחשוך, ובדומה לפלצ'ק תמיד אהבתי את ז'אנר האימה, לכן זה הרגיש טבעי עבורי". פלצ'ק הסתקרן מהרעיון של שילוב זווית אחרת של ז'אנר האימה והצהיר שהמטרה העיקרית של השניים ביצירת הסדרה היא להפחיד את הצופים: "אנחנו רוצים להוציא את הצופים שלנו מעט משיווי המשקל". בפברואר 2011, הכריזה רשת FX על כך שהזמינה משני היוצרים פיילוט לסדרה אפשרית, כאשר ריאן מרפי ובראד פלצ'ק אחראים על כתיבתה ומרפי מביים, אל השניים צוות דנטה די לורטו כמפיק בפועל. הפקת הסדרה החלה באפריל 2011 וביולי אותה שנה הכריזה רשת FX על הסדרה באופן רשמי.
מההתחלה תכננו שני היוצרים שכל עונה של הסדרה תכיל קו עלילה שונה לחלוטין מקודמתה. לאחר שפרק הסיום של העונה הראשונה שודר, סיפר מרפי על כוונותיו לשנות את צוות השחקנים ומיקום הסדרה בעונה השנייה, למרות זאת אמר גם שחלק מהשחקנים שכיכבו בעונה הראשונה יחזרו לככב גם בשנייה. "השחקנים שחוזרים לעונה השנייה יגלמו דמויות שונות לחלוטין, יצורים, מפלצות וכו'. סיפורי משפחת הרמון נגמרו. השחקנים שחוזרים לעונה השנייה יגלמו דמויות חדשות לחלוטין." בנובמבר 2012 תיאר מנכ"ל רשת FX את הפורמט הטלוויזיוני הייחודי שהסדרה קובעת: "הרעיון של עשיית סדרת טלוויזיה אנתולוגית בדמות מיני-סדרה עם צוות שחקנים מגוון הוכיח עצמו כפורץ דרך וכהצלחה מסחררת ומגמתית."
בכנס הפייליפסט של שנת 2013 השווה היוצר בראד פלצ'וק את הסדרה לסרטי אימה: "בסופו של דבר דרושה מעט חמלה כיוון שאתה מתאהב באותן דמויות בדרך שונה מאשר בסרט. אם אתה רוצה להרוג את כל הדמויות בסרט מלבד אחת, אתה די יכול להתחמק מזה, אך אם אתה מעוניין ליצור סדרת אימה טלוויזיונית יש לך אחריות שונה על הדמויות כיוון שלצופים יש חיבה מסוג אחר אליהן".
מרפי הסביר לאחר מכן שתהליך תכנון עונה אחת של הסדרה לוקח בערך שנה: "אנחנו חושבים תחילה על קו העלילה ולאחר מכן כותבים את הדמויות. זו להקה רפרטוארית, לכן אנחנו 'מזיזים' דמויות סביב ובגלל זה לעיתים אנחנו לא מוצאים תפקיד לשחקן מסוים. כמו שהתחלנו את העונה השנייה, לא העליתי על דעתי שדילן מקדרמוט ישחק את בנה של שרה, אבל חשבתי שככל שנעמיק עם זה, זה ייצא נהדר".
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד (ים) | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס סאטורן | סדרת האימה הטובה ביותר | "אימה אמריקאית" | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Pehanick, Maggie (24 באפריל 2016). "The True Stories Behind 18 American Horror Story Characters". Popsugar.com. נבדק ב-8 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wood, Lucy (18 באוקטובר 2015). "DID YOU KNOW THESE AMERICAN HORROR STORY PLOTLINES ARE BASED ON TRUE EVENTS?". Sugarscape.com. נבדק ב-8 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gennis, Sadie (20 באוקטובר 2015). "The Real-Life Inspirations Behind American Horror Story: Hotel". TV Guide. נבדק ב-8 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cassie Carpenter, Dylan McDermott looks unrecognizable on LA set of AHS: 1984, Mail Online, ‏2019-10-18
↑  Patrick Hipes, ‘Avatar: The Way Of Water’, ‘Oppenheimer’, ‘Star Trek’ Series Lead Nominations For Genre-Focused Saturn Awards, Deadline, ‏2023-12-06 (באנגלית אמריקאית)
| אימה אמריקאית |
| --- | --- | --- |
| יוצרים | ראיין מרפי • בראד פלצ'וק |  |
| עונות | "בית הרצח" · דמויות (2011) • "המוסד הסגור" · דמויות (2012–2013) • "הכישוף" · דמויות (2013–2014) • "פריק שואו" · דמויות (2014–2015) • "המלון" · דמויות (2015–2016) • "רואנוק" · דמויות (2016) • "הכת" · דמויות (2017) • "אפוקליפסה" · דמויות (2018) • 1984 · דמויות (2019) • "דאבל פיצ'ר" · דמויות (2021) • "ניו יורק" · דמויות (2022) • "רגישות גבוהה" · דמויות (2023–2024) |  |
| ערכים קשורים | צוות השחקנים • "סיפור פשע אמריקאי" ("אמריקה נגד או. ג'יי. סימפסון" · "הרצח של ורסצ'ה" · "הדחה") • "סיפורי אימה אמריקאים" |  |
| ראיין מרפי |
| --- | --- | --- |
| טלוויזיה | צעירים לנצח (1999-2001) • ניפ/טאק (2003-2010) • ‏Glee‏ (2009-2015) • אימה אמריקאית (2011-) • הנורמלים החדשים (2012-2013) • מלכות הצעקה (2015-2016) • סיפור פשע אמריקאי (2016-) • אויבות (2018-) • ‏מוקד 911 ‏(2018-)‏ • ‏פוזה ‏(2018-)‏ • ‏הפוליטיקאי ‏(2019)‏ • ‏הוליווד ‏(2020)‏ • ‏ראצ'ד ‏(2020)‏  • ‏הלסטון ‏(2021)‏  • ‏דאהמר - מפלצת: סיפורו של ג'פרי דאהמר ‏(2022)‏ |  |
| קולנוע | לרוץ עם מספריים (2006) • לאכול, להתפלל, לאהוב (2010) • הלב הרגיל (2014) • העיר שפחדה מהשקיעה (2014) • הנערים בחבורה (2020) • הנשף (2020) |  |
ארתור ליברט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בנובמבר 1878 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  5 בנובמבר 1946 (בגיל 67) ברלין, שטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מעסיק:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין, בית הספר הברלינאי למסחר 
 
ארתור ליברט (ארתור לוי, בגרמנית: Arthur Liebert;‏ 10 בנובמבר 1878, ברלין – 5 בנובמבר 1946, ברלין) היה פילוסוף יהודי-גרמני. הוא השתייך לנאו-קאנטיאניזם.
ביוגרפיה

לוי נולד למשפחה יהודית בברלין, לאביו פרנץ שהתפרנס כסוחר ולאמו רוזה לבית הירשברג. לאחר סיום בית הספר עבד במשך שש שנים כאיש עסקים, ולאחר מכן למד פילוסופיה בברלין בין השנים 1901-1906. בשנת 1905 התנצר והפך לפרוטסטנטי, אז גם שינה את שמו לארתור ליברט. תחת השם הזה פרסם את עבודתו הראשונה ב-1905, תרגום והסבר לכתבים נבחרים של פילוסוף הרנסאנס ג'ובאני פיקו דלה מירנדולה. הוא קיבל את הדוקטורט שלו ב-1907 בהדרכת פרידריך פאולסן (אנ') ואלויס ריל.
ב-1910 הפך ליברט למנהל של אגודת קאנט, שנוסדה על ידי הנס וייהינגר (אנ') ב-1904, והתפתחה בעשורים הבאים לאחת החברות הפילוסופיות המובילות בעולם, במיוחד הודות לפעילותו ולהרצאותיו של ליברט. בין 1919 ל-1933 ליברט מסר הרצאות בפילוסופיה בבית הספר למנהלים לתואר שני בברלין. בשנת 1925 הוא הפך לפרופסור באוניברסיטת הומבולדט של ברלין. בשנת 1928 נמנה עם רשימת משתתפי הקורסים האוניברסיטאיים בדאבוס.
לאחר תפיסת השלטון בגרמניה על ידי המפלגה הנאצית ב-1933, אילץ וילהלם שטוקרט, אז מזכיר המדינה במשרד המדע הפרוסי, את פרישתו של ליברט מתפקידיו האקדמיים. כתוצאה מכך, יצא ליברט באותה שנה לגלות בבלגרד, שם ייסד את חברה פילוסופית ופרסם כתב עת פילוסופי, שהתקיים עד 1939.
בשנת 1939 עבר ליברט לאנגליה ולימד באוניברסיטת ברמינגהאם. שם הצטרף לאגודת התרבות הגרמנית החופשית בבריטניה והפך למנהל האוניברסיטה הגרמנית החופשית, שנפתחה ביולי 1942.
בשנת 1946, לאחר תום המלחמה, חזר ליברט לברלין. שם היה לזמן קצר פרופסור באוניברסיטת הומבולדט של ברלין ודיקן הפקולטה לחינוך, עד לפטירתו.
הערות שוליים

↑  DNB, Katalog der Deutschen Nationalbibliothek, portal.dnb.de
1 2 3 4  Deutsche Biographie, Liebert, Arthur - Deutsche Biographie, www.deutsche-biographie.de (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264677705171  BnF: cb110222075 (data)  GND: 116996579  ICCU: RAVV083685  ISNI: 0000 0001 1761 0575  LCCN: no2002049549  LNB: 000193338  NKC: osd2011555832  NLG: 160947  NTA: 067529925  SELIBR: 279446  SUDOC: 069267383  Trove: 1071111  VcBA: 495/318795  VIAF: 45068941   WorldCat (עם VIAF): 45068941
מינות (יהדות)

ביהדות, "מינות" (מהמילה "מין" במובן "סוג") הוא כינוי שניתן בספרות הרבנית למתנגדים לעקרונותיה. בתחילה שימש לכל הקבוצות היהודיות שהתנגדו לחז"ל במאות הראשונות לספירה, כולל הנצרות הקדומה וכיתות יהודיות-גנוסטיות שקיומן משוער, ובתקופה מאוחרת יותר - לתנועת השבתאות. לעיתים שימש המושג גם להתייחסות לאפיקורסים (אתאיסטים).
הצנזורה הנוצרית התוודעה לטרמינולוגיה תלמודית זו בעזרת מומרים יהודים כניקולס דונין, והכריחה את המדפיסים של התלמוד בדפוס וילנא להחליף את המילה "מינים" במונח שאינו כולל את הנוצרים: "עובדי כוכבים ומזלות", או בראשי התיבות "עכו"ם". כך הודפסה מהדורת ש"ס וילנא הנפוצה. החלפת הביטויים הייתה לפעמים ללא כל הבנה, כך שבמקום שכתוב "מין קטניות" (במובן של סוג) בוצעה החלפה ל"עכו"ם קטניות" או יצרה בלבול בין מקרים בהם התלמוד מתכוון דווקא לעובדי עבודה זרה ולא למינים, לבין מקרים בהם הכוונה למינים. במספר מהדורות דפוס חדשות שוחזר הנוסח המקורי.
זהותם של המינים

חוקרים פירשו בחלק מהמקרים שכוונת חז"ל לנוצרים. במקרים אחרים מפרשים החוקרים את הביטוי ביחס לצדוקים, כגון לגבי משנה ברכות פ"ט מ"ה, "משקלקלו המינים ואמרו אין עולם אלא אחד", משום שהצדוקים כפרו בעולם הבא. אולם ככל הנראה חז"ל קראו כך גם לכתות אחרות. במסכת סנהדרין פ"ד מ"ה הביטוי יכול להתייחס למעין גנוסטים שנטו לדואליזם: "אדם יחידי נברא; ומפני מה? שלא יהו מינים אומרין: הרבה רשויות בשמים". ריבוי הכתות בסוף תקופת בית שני הביא את רבי יוחנן לומר כי "לא גלו ישראל, עד שנעשו עשרים וארבע כיתות של מינים", כלומר השימוש במושג "מין" כאן הוא במובן של כת יהודית שכפרה. חלק חוקרים שוללים לעיתים את הזיהוי בין נוצרים למינים
הרמב"ם וכן האור זרוע, סוברים שכל האומר שיש לעולם יותר ממנהיג אחד, אין לעולם מנהיג, אין הקב"ה ראשון לכל או שיש לו גוף - הוא מין. הראב"ד, חולק על הרמב"ם בכך וטוען שאין אלו בהכרח מינים, ייתכן שרק טעו בפירוש הפסוקים השונים המדברים על האל בצורה מגשימה (כגון הביטוים הנפוצים במקרא: "יד ה'", "עיני ה'" וכיוצא בזה) וטעו לחשוב שיש לו גוף. הראב"ד אינו חולק בדבר היותם שאלו האומרים שיש שתי רשויות הם מינים, אף על פי שכתוב: "נעשה אדם בצלמנו כדמותנו" וגם בכך היו יכולים לטעות.
הרב אברהם יצחק קוק מסביר באיגרת משנת תרס"ח שכיום אין מינות חמורה כמו בזמן התנאים והאמוראים.
הצורך להתרחק מן המינים

חז"ל דרשו את הפסוק במשלי "הרחק מעליה דרכך ואל תקרב אל פתח ביתה, כי רבים חללים הפילה ועצומים כל הרוגיה", המדבר בפשוטו על זונה, לגבי המינים, כלומר שאסור ליהנות מכל דבר שהוא במינות. יש באיסור זה דמיון לאיסור הנאה מעבודה זרה. מסופר על רבי אליעזר, שנתפס "על דברי מינות" (כלומר בידי מינים). למרות שניצל, הצטער על כך שנתפס וסירב להתנחם על ידי חבריו. בסופו של דבר התברר שהדבר קרה משום שרבי אליעזר נהנה ממה ששמע ממין אחד, בשמו של "יהושע בן פנטירי", שיש הרואים בו את ישו.
מחלוקות בין חז"ל למינים

על פי התלמוד היו מחלוקות עם המינים לא רק בדואליזם האמוני של שתי רשויות, אלא גם בנושאים של השגחה, קיום מצוות ותחיית המתים. כמו כן, היו מקרים רבים של מחלוקות בדינים מסוימים, כשברובם עומד החשש שמא האדם הוא מין הכופר בתורה שבעל פה או עובד עבודה זרה (אדם שזכה גם הוא לשם: מין. ולשון רש"י (שבת, עה, ע"א): "מין, האדוק בעבודת אלילים". להלן רשימה חלקית ולא ממצה של מקרים כאלה (הרשימה מתייחסת למין, כשם שניתן לתופעה, ללא הפרדה בין עובדי עבודה זרה, צדוקים, או כתות יהודיות):
תפילת שמונה עשרה - המינים היו מדלגים על ברכות: "ברכת המינים" כי דיברה עליהם ובה בקשה לאיבודם - נראה שכאן הכוונה לכל המינים ללא הפרדה. כמו כן, היו שכפרו בתחיית המתים ולכן דילגו על ברכת "מחיה המתים".
אמונת ייחוד ה' - המינים היו מאמינים בחלקם שיש שתי רשויות בשמים, מלבד ה'. כמו כן, המינים היו מאמינים שיש מי שקדם לו בבריאת העולם או כל מיני סוגים אחרים של כפירה ביסוד מן היסודות הקשורים לייחוד ה' או עיקרים אחרים - נצרות וכופרים אחרים.
היו גישות במינות שביטלו את כל תרי"ג מצוות, בכך טמון למעשה המפתח לרבים נוספים - נוצרים ודומיהם.
הגדה של פסח - מי שלא היה אומר בנוסח ההגדה "עבדים היינו" ו"מתחילה עובדי עבודה זרה היו אבותינו", הוא מין וכופר, שכן הוא כופר בתורה שכתוב: "עבדים היינו" וזה מסרב להכיר בכך, ויש לנדותו (סדר רב עמרם גאון השלם, עמ' 206).
מקום הנחת תפילין - הכתוב אומר: "והיו לטוטפות בין עיניך" (דברים, ו) וממנו משמע בפשטות שמקום הנחת תפילין הוא על המצח ממש ואילו חכמים פירשו שמקום הנחת תפילין הוא מעל המצח (מגילה כד, ע"ב ורש"י על אתר). חכמים עצמם התייחסו לזה במקום אחר ושם כתבו שמי שחולק במקומות אלו על דברי חכמים הוא זקן ממרא ורק מי שאינו מודה בקיום התפילין הוא מין, לכן כתב הר"ן (מגילה, כד, ע"ב) שאינו מין ממש כי מכל מקום הוא מניחה על הקיבורת אך הוא קרוב להיות מין, הכופר בדברי חכמים.
בכל המקרים הללו היו נוקטים חכמים צעדים חריפים כנגד מי שאפילו נחשד כמין, כולל נידוי וחרם.
צעדים שננקטו כנגד המינים וסייגים שמשום מראית העין

ספר תורה - ספר תורה שכתבו מין, יש בו חומרא יתרה מגוי - שדינו שיישרף ולא רק ייגנז (כדין ספר תורה שכתבו גוי). יש שכתבו שתפילין ייגנזו, שכן הם שונים מספר תורה בכך שנכתבו לשם ישראל, אך גם בזה יש שיטות רבות.
גרות - גר תושב שקיבל על עצמו למול טבל וכעבור 12 חודשים לא מל עדיין, הרי הוא כמין שבאומות (משנה תורה, הלכות מלכים, ח, י), כיוון שמוחזק ככופר ממש, שכן נראה שהכיר בתורה ולאחר מכן שב בו.
שחיטה - אין שוחטים לתוך גומה, שלא יחקה את המינים, שדרכם לאסוף הדם ולאכול לשם עבודה זרה, משום כך הותר לאסוף הדם לגומה שיש בה עפר, בה אין חשש שיאספו הדם ויעשו עמו משהו לשם עבודת כוכבים.
ברכת המינים

ברכת המינים היא הברכה השתים עשרה בסדר תפילת שמונה עשרה הנהוג היום. היא נקבעה לאחר ברכת "השיבה שופטינו" מאחר שכיוון שנעשה דין ברשעים, כלים גם המינים (בזאת מתבטאת תפיסה ששורש כל הכפירה ה"אינטלקטואלית" שיש, מונח בכפירה המוסרית, אורות הקודש לראי"ה קוק).
ברכת המינים > הרקע לתיקון ברכת המינים

בימי רבן גמליאל רבו האפיקורוסין בישראל, והיו מצירים לישראל ומסיתין אותן לשוב מאחרי השם. וכיון שראה שזו גדולה מכל צרכי בני אדם, עמד הוא ובית דינו והתקין ברכה אחת שתהיה בה שאלה מלפני השם לאבד האפיקורוסין.
כפי האמור, בתקופתו של רבן גמליאל, בתקופת חורבן בית שני ולאחריו, היו בקרב עם ישראל כתות שונות (פרושים, צדוקים, איסיים, תלמידי ישו ועוד). כשחלקן כופרים באחדים מעיקרי האמונה. רבן גמליאל וחכמי יבנה נתנו דעתם על הדבר, ולשם כך תיקנו ברכה נוספת על תפילת שמונה עשרה, היא "ברכת המינים", שבה נאמר: "למינים ולמלשינים אל תהי תקוה" המונח "מינות" כולל במשמעותו סטיה מהזרם המרכזי ביהדות, לחימה כנגד שמירת המצוות. יש מי שמייחס את היוזמה לתיקון ברכת המינים לרבן גמליאל דיבנה, אך אחרים טוענים שתוקנה ביוזמת סבו, רבן גמליאל הזקן (ראו בערך שמואל הקטן#תקופתו). שליח ציבור שדילג על הברכה הזו, נחשד מיד שהוא מין.
ברכת המינים > תיקונה של הברכה

רבן גמליאל הזקן רצה לסלק את המינים מבתי הכנסת ומהקהילה הפרושית, ולכן ביקש לתקן את ברכת המינים. נענה לבקשה שמואל הקטן ותיקן את הברכה. הברכה פעלה כך שהמינים שירדו לפני התיבה יימנעו מלומר את ברכת המינים, וכך ייחשפו ויתבקשו לחזור בתשובה או יגורשו.
מינות בימי הביניים

שבתאות | פרנקיזם
ראו גם

גנוסיס
אפיקורוס (יהדות)
כופר (אמונה דתית)
לקריאה נוספת

מסכת עבודה זרה, דף יז, ע"א.
רמב"ם, הלכות עבודה זרה והלכות תשובה (גרסאות לא מצונזרות).
שיחות הרב צבי יהודה, חוברת "למינים אל תהי תקווה".
"יהדות ונצרות", הרב שלמה אבינר.
אנציקלופדיה תלמודית, ערכים: "אמונת ה'", "אפיקורוס", "ברכת המינים", "חכמות חיצוניות", "חשד, מראית העין" ,"חוקות הגויים", "אפיקורוס" ועוד.
Yaakov Y. Teppler, Birkat haMinim: Jews and Christians in Conflict in the Ancient World, (Mohr-Siebeck, Tubingen 2007).
הערות שוליים

↑  כגון ביחס לתוספתא שבת פי"ג ה"ה, וכן ב"ב כה ע"א. ראו א"א אורבך, חז"ל – אמונות ודעות, עמ' 49–50, 349
↑  ראו אורבך, שם, עמ' 109
↑  ירושלמי, סנהדרין י, כט
↑  Horsley, Richard A., Archaeology, History and Society in Galilee, Valley Forge, Pennsylvania: Trinity Press International, 1996. .
↑  הלכות תשובה, ג, ז ופירוש המשנה לרמב"ם, סנהדרין, יא, ה
↑  הלכות קריאת שמע, סימן ז
↑  בראשית א כ"ו
↑  פרשני:אגרות הראיה: אגרת קיג – ויקישיבה, באתר www.yeshiva.org.il
↑  אבות דרבי נתן ב ובבלי עבודה זרה, ט"ז עמוד ב'
↑  פרק ה', פסוק ח'
↑  תוספתא, חולין, מהדורת צוקרמאנדל, פ"ב הכ"ד
↑  ראו אורבך, שם, עמ' 97-96
↑  עיינו טור, או"ח, סי' קכו בשם הירושלמי
↑  (רמב"ם, תפילין, א, יג, וכן היא דעת הגר"א, דוד הלוי סגל בשו"ע, או"ח, סי' לט) שדינן גם כן בשריפה
↑  וכן נראה בכמה מקומות, שמין הוא מי שיודע התורה וכופר בה, עי' למשל בתוספתא, סנהדרין, יג, ה
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף מ"א.
גולן (עיר מקראית)

העיר המקראית גולן בתחומי נחלת שבט מנשה במפת ערי המקלט
גּוֹלָן, היא עיר מקראית בארץ ישראל, אחת מערי הלויים. שמה מוזכר ארבע פעמים בתנ"ך.
בתקופת התנחלות השבטים נכללה גולן בנחלתו של שבט מנשה, כאמור: ”וְלִבְנֵי גֵרְשׁוֹן, מִמִּשְׁפְּחֹת הַלְוִיִּם--מֵחֲצִי מַטֵּה מְנַשֶּׁה אֶת-עִיר מִקְלַט הָרֹצֵחַ, אֶת-גלון (גּוֹלָן) בַּבָּשָׁן וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ וְאֶת-בְּעֶשְׁתְּרָה וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ:  עָרִים, שְׁתָּיִם.”(ספר יהושע, פרק כ"א, פסוק כ"ז), מה שהועבר על פי הגורל במשכן שילה אל שבט לוי כאחת מערי הלויים שהשתמש גם לעיר מקלט.
יוסף בן מתתיהו בספרו קדמוניות היהודים כותב כי ערים אלו שימשו "מקום מושב לפליטים".
יש הסוברים כי יש לזהות את גולן המקראית בכפר סאחם ג'ולן  בגלל הדמיון לשם. יחד עם זאת אין ממצאים ארכאולוגיים המאששים סברה זו. במדרש תנחומא נכתב ”גולן בבשן זו סלוקיא”. עיר זו מופיעה ברשימותיו של בן מתיתיהו כאחת מהערים המבוצרות באזור.
הערות שוליים

↑  ספר יהושע, פרק כ', פסוק ח', ספר יהושע, פרק כ"א, פסוק כ"ז, ספר דברים, פרק ד', פסוק מ"ג,ספר דברי הימים א', פרק ו', פסוק ס"ג
↑  ממערב לירדן : קדש בגליל בהר נפתלי, שכם בהר אפרים, קריית ארבע, היא חברון, בהר יהודה. ממזרח לירדן: בצר במדבר, ראמות  בגלעד,  וגולן בבשן
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ירושלים, מוסד ביאליק, 2002, עמ' 153
↑  שמריה גוטמן, יואל רפל, גמלא: עיר במרד, תל אביב, משרד הביטחון, 1994, עמ' 61
↑  ינון שבטיאל, מקלטי מצוקים ומערכות מסתור בגליל בתקופה הרומית הקדומה, תל אביב, ספריית הילל בן חיים למדעי היהדות. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2014, עמ' 46
| ערי הלויים |
| --- | --- | --- |
| בני גרשון (ערים מיששכר, מאשר, מנפתלי ומחצי המנשה המזרחי) | בְּעֶשְׁתְּרָה • גולן • דברת • חֶלְקָת • חַמֹּת דֹּאר • יַרְמוּת • מִשְאָל • עַבְדּוֹן • עין גנים (אתר מקראי) • קֶדֶש • קַרְתָּן • קִשְׁיוֹן • רְחׁב |  |
| בני קהת (ערים מאפרים, מדן ומחצי המנשה המערבי) | שכם • גזר • קִבְצַיִם • בֵּית חוֹרֹן • אַיָּלוֹן • אֶלְתְּקֵא • גִבְּתוֹן • גַּת רִמּוֹן •  תַּעְנַךְ |  |
| בני מררי (ערים מראובן, מגד ומזבולון) | בֶּצֶר • דִּמְנָה • חשבון • יַהְצָה • יַעְזֵר • יקנעם • מַחֲנַיִם • מֵיפַעַת • נהלל • קְדֵמוֹת • קַרְתָּה • רָמת |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6258 5446  MusicBrainz: 7a99f6cf-df36-42a7-86f3-d380ee2a93d9
איגור קניאזב

איגור קניאזב (נולד ב-16 ביולי 2003) הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל (2024) וזוכה מדליית ארד במכביה (2022) ביידוי פטיש.
ביוגרפיה

קניאזב מתאמן באגודת הפועל עמק חפר הדסה נעורים.
ביוגרפיה > 2021

באליפות ישראל שנערכה ביוני סיים במקום רביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 47.43 מטר.
ביוגרפיה > 2022

באליפות ישראל שנערכה ביוני זכה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 47.32 מטר, אחרי ויקטור זגינאיקו (51.92 מטר) ויהב אדיר (51.80 מטר).
ביוגרפיה > 2022 > מדליית ארד במכביה

במכביה העשרים-ואחת שנערכה ביולי זכה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 49.05 מטר, אחרי ויקטור זגינאיקו (51.50 מטר) ויהב אדיר (50.24 מטר).
ביוגרפיה > 2023

באליפות ישראל שנערכה ביולי זכה במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 52.26 מטר, אחרי יהב אדיר (54.54 מטר) ולפני דוד קוטליארקר (51.47 מטר).
ביוגרפיה > 2024

באליפות ישראל שנערכה ביולי זכה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 55.95 מטר, לפני יהב אדיר (52.25 מטר) וויקטור זגינאיקו (51.58 מטר).
שיאים אישיים

יידוי פטיש: 57.75 מטר (2024)