שביתת רעב
שביתות רעב בישראל > אסירים ועצירים פלסטינים > שביתות רעב של עצירים מנהליים

ח'דר עדנאן, עציר מנהלי שנעצר בדצמבר 2011 מהכפר עראבה, שבת רעב במשך 66 ימים ואיבד כ-30 ק"ג ממשקלו. כ-30 אסירים שבתו רעב בהזדהות עם מאבקו בתקופת שביתתו. שביתת הרעב הופסקה בפברואר 2012 כשהפרקליטות הודיעה לבית המשפט כי צו המעצר נגדו לא יוארך. עדנאן נעצר שוב במעצר מנהלי במהלך מבצע שובו אחים ושוחרר לאחר שביתת רעב מוחלטת – ללא קבלת מלח ומינרלים וסירוב לכל בדיקה רפואית שנמשכה 55 ימים. בפברואר 2023 נעצר שוב במעצר מנהלי ופתח בשביתת רעב שנמשכה 86 ימים עד מותו ב-2 מאי 2023. חמישה ימים לפני מותו סירב שופט צבאי לשחררו בנימוק שהעציר "הוא אדון על גופו, ועליו לקבל את התוצאות האפשריות ממעשיו".
בשנת 2012 פתח סאמר עיסאווי, ממשוחררי עסקת שליט שנעצר עקב יציאה מהתחום המוניציפלי של ירושלים בניגוד לתנאי שחרורו בשביתת רעב שנמשכה, לסירוגין, 210 ימים – עד אפריל 2013. בסיומה הגיע העציר שמצבו הידרדר עד סכנת חיים מיידית לפשרה עם ממשלת ישראל שלפיה יפסיק את שביתת הרעב וישוחרר ממעצרו 8 חודשים אחר כך.
איימן שרואנה שאף הוא נעצר במעצר מנהלי לאחר שחרורו בעסקת שליט הפסיק שביתת רעב ארוכה בחודש מרץ 2013 בהסכם על פיו הוגלה לרצועת עזה
מחמוד אל-סרסק, כדורגלן מעזה שנעצר ב-2009 בדרכו למשחק בג'נין שבת רעב במשך כשלושה חודשים עד ששוחרר ביוני 2012. לטובת שובת הרעב התערב אריק קנטונה ומזכ"ל פיפ"א, ג'וזף בלאטר שפנה בעניינו לאבי לוזון, מזכ"ל ההתאחדות לכדורגל בישראל.
הנא שלבי, משוחררת עסקת שליט שנעצרה מחדש במעצר מנהלי, שבתה רעב 44 ימים עד להסכם על פיו גורשה לעזה לתקופה של 3 שנים.
חסן ספדי, תושב שכם, נעצר ביוני 2011 ומעצרו המנהלי חודש פעמיים. בית המשפט הצבאי ובית המשפט העליון דחו את ערעוריו. חסן החל בשביתת רעב פתוחה ב-5 במרץ 2012 במחאה על מעצרו המנהלי וסיים את שביתת הרעב לאחר 71 ימים, בעקבות ההסכם לפיו הוא וארבעה שובתים נוספים ישוחררו בתום תקופת הצו המנהלי שבתוקף. ביוני 2012 חודש צו המעצר המנהלי נגדו בניגוד להסכם. עם חידוש מעצרו המנהלי, חידש ספדי את שביתת הרעב, שלושה שבועות לאחר סיום שביתת הרעב הקודמת ושבת רעב במשך 93 ימים נוספים, עד לשחרורו המובטח ב-30 באוקטובר 2012.
ב-2 במאי 2013 הורה בית המשפט הצבאי לערעורים על שחרור מוקדם של שני עצירים מנהליים: ג'עפר עז א-דין וטארק קעדאן מג'נין ששבתו רעב במשך 90 יום.
ב-24 באפריל 2014 פתחו כ-80 עצירים מנהליים (מתוך כ-190) בשביתת רעב במחאה על מעצרם. ב-8 במאי 2014 הצטרפו לשביתה כ-25 עצירים מנהליים נוספים וכן וכמה אסירים, בתאריך 11 במאי 2014 נמנו כ-130 שובתים. שירות בתי הסוהר העביר עצירים שובתי רעב מכלא עופר לכלא רמלה שם נכלאו בבידוד, שובתי הרעב בכלא קציעות הועברו לבידוד באוהלים. ב-1 ביוני היו 70 עצורים שובתי רעב מאושפזים בבתי חולים וכ-200 אסירים נוספים שבתו בבתי הסוהר. שביתת הרעב הסתיימה ב-25 ביוני 2014 לאחר ששירות בתי הסוהר הסכים לבטל את הקנסות שהטיל על השובתים ולהחזיר אותם לאגפים שמהם הוצאו.
ב-18 ביוני 2015 פתח מוחמד עלאן בשביתת רעב. כעבור חודשיים התדרדר מצבו הרפואי ובג"ץ הורה להקפיא את מעצרו. כעבור חודש שוחרר מבית החולים, נעצר בצו מנהלי חדש, וחידש את שביתת הרעב.
העיתונאי מוחמד אל-קיק, תושב הכפר אבו קש שבמחוז רמאללה, נעצר לחקירה ב-21 בנובמבר 2015. כחודש לאחר מכן הוצא נגדו צו מעצר מנהלי. אל-קיק פתח בשביתת רעב שנמשכה 94 ימים ובמהלכה אושפז אל-קיק בבית החולים העמק בעפולה, מעצרו המנהלי הושעה בעקבות האשפוז אך תביעתו לעבור לבית חולים ברמאללה נדחתה בבג"ץ. השביתה הופסקה בעקבות השגת הסכם עם השב"כ שלפיו ישוחרר ב-21 מאי 2016.
בנובמבר 2020 הפסיק מאהר אל-אח'רס מהכפר סילת א-דאהר 103 ימי שביתת רעב בעקבות הסכמה עם השב"כ על שחרורו ממעצר מנהלי בתוך שבועיים. במהלך שביתת הרעב אושפז אל-אח'רס בבית החולים קפלן ברחובות שם קיבל ביקורי הזדהות עם מאבקו ונגד מעצרים מנהליים מחברי כנסת של הרשימה המשותפת.
בינואר 2022 הושג הסכמה לשחרורו של העציר המנהלי הישאם אבו הוואש מהעיירה דורא לאחר 141 ימי שביתת רעב במהלכם נזקק לאשפוז במחלקת טיפול נמרץ בבית החולים קפלן. ההסכם הושג באמצעות מגעים בין ישראל לרשות הפלסטינית ובתיווך מצרי לאחר איום של הג'יהאד האיסלאמי להגיב אם ימות העציר.