stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פהיד א-דיחאני
הערות שוליים

1 2  Agence France-Presse, Rio 2016: Proud Fehaid Al Deehani rejects IOC – ‘I will only carry the Kuwait flag’, The National (באנגלית)
↑  "Fehaid Al Deehani Olympic medals and stats". אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2016. נבדק ב-22 בנובמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fehaid Al Deehani becomes first ever Kuwaiti to win Olympic Gold : ANOC, anocolympic.org, ‏AUGUST 10,
2016 (באנגלית)
↑  James Dudko, Asian Games 2014: Day 6 Results, Updated Medal Table and Incheon Schedule, Bleacher Report (באנגלית)
↑  "Kuwaiti becomes first independent athlete to win gold with men's double trap win". stuff.co.nz. 10 אוגוסט 2016. נבדק ב-22 נובמבר 2024.
↑  Proud Kuwaiti soldier refuses to carry Olympic flag, Arab News, ‏2016-08-01 (באנגלית)
↑  talal, KSSC make statements over Daihani's retirement - talal, Kuwait Times, ‏2018-04-16 (באנגלית)
↑  Instagram, Instagram.com
גי דרו

גי דרו (בצרפתית: Guy Drut;‏ נולד ב-6 בדצמבר 1950) הוא אתלט עבר צרפתי. אלוף אולימפי (מונטריאול 1976) וסגן אלוף אולימפי (מינכן 1972) בריצת 110 מטר משוכות ושיאן עולם בריצת 50 מטר משוכות ו-110 מטר משוכות.
לאחר פרישתו מפעילות ספורטיבית פנה לעסוק בפוליטיקה. בשנים 1995–1997 כיהן בתפקיד שר הספורט של צרפת וב-1996 נבחר לוועד האולימפי הבינלאומי.
ביוגרפיה > נעוריו

גי דרו נולד ב-1950 בפה-דה-קאלה שבצרפת. כבר בנעוריו הראה יכולות ספורטיביות מגוונות כשהחל להתחרות בקרב עשר וב-1968 זכה במקצוע זה באליפות צרפת באתלטיקה לנוער. בהמשך החליט להתמקד בריצת 110 מטר משוכות וזכה במקצוע זה ב-7 אליפויות צרפת (1970, 1971, 1972, 1973, 1975, 1976 ו-1980). את הקריירה הבינלאומית שלו החל דרו ב-1969 והיא נמשכה עד 1981 כשפנה לפוליטיקה.
ביוגרפיה > פעילות פוליטית

את פעילותו הפוליטית החל דרו עוד בתקופת הקריירה הספורטיבית. ב-1975 מונה למנהל פרויקטים (Chargé de Mission) במשרדו של ז'אק שיראק. ב-1985, לאחר פרישתו מפעילות ספורטיבית, מונה למנהל מחלקת הספורט בעיריית פריז וב-1986 לפרלמנט הצרפתי מטעם מחוז סן-אה-מרן (Seine-et-Marne) (תפקיד אותו מילא עד -2007 לאחר שנבחר מחדש מספר פעמים). במקביל להיותו חבר פרלמנט מילא תפקיד של חבר מועצה במספר מועצות מקומיות. ב-1995 מונה לשר הספורט של צרפת בממשלתו של ראש הממשלה אלן ז'ופה תפקיד אותו מילא עד-1997.
ב-2005 הועמד דרו לדין על העסקה פיקטיבית של פעילים פוליטיים, הורשע ונדון ל-15 חודשי מאסר על-תנאי. בעקבות זאת הוא הושעה זמנית מחברותו בוועד האולימפי הבין-לאומי. ב-2006 השתמש הנשיא ז'אק שיראק בסעיף חוקתי מיוחד כדי לחון את דרו על בסיס תרומה משמעותית למדינה. חנינה זו הביאה למחאה בצרפת בטענה של "מכבסת פשעים". צרפת אף נאלצה להחזיר את הכיסא שהיה שמור לה בוועד האולימפי הבין-לאומי.
ביוגרפיה > פעילות בוועד האולימפי

דרו מילא שורה של תפקידים בוועד האולימפי הבין-לאומי:
יו"ר הוועדה ליחסים בינלאומיים (2005-2002).
חבר בוועד "ספורט לכל" (2001-1998).
חבר ועדת הקונגרס (2009-2007).
חבר בוועדת ההכנות לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) (2009-2008).
חבר בוועדת תיאום לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014) (2011-2010).
חבר בוועדת ההכנות לקראת אולימפיאדת טוקיו (2020) (2021-2013).
חבר בוועדה ליחסים בינלאומיים (2015-2014).
חבר בוועדה לענייני ציבור ופיתוח חברתי באמצעות ספורט (החל מ-2015).
קריירה ספורטיבית > 1969

באליפות אירופה שנערכה באתונה, יוון סיים במקום רביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.08 שניות.
קריירה ספורטיבית > 1970

באליפות אירופה באתלטיקה באולם בווינה, אוסטריה זכה במדליית ארד בריצת 60 מטר משוכות אחרי גונטר ניקל (אנ') מגרמניה המערבית ופרנק זיבק (אנ') מגרמניה המזרחית. לשלושת הרצים נמדד זמן זהה של 7.8 שניות.
קריירה ספורטיבית > 1971

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד לא סיים את מקצה המוקדמות בריצת ריצת 110 מטר משוכות.
במשחקי הים התיכון שנערכו באיזמיר, טורקיה זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא משחקים של 13.7 שניות לפני סרג'יו ליאני (אנ') מאיטליה (14.2 שניות) ואפסטרטיוס וסיליאו (Efstratios Vassiliou) מיוון (14.2 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1972 > שיאן עולם

באליפות אירופה באולם שנערכה בגרנובל, צרפת זכה דרו במדליית זהב בריצת 50 מטר משוכות בשיא עולם חדש של 6.51 שניות לפני מנפרד שומן (אנ') מגרמניה המערבית (6.58 שניות) ואנטולי מושיאשוילי (אנ') מברית המועצות (6.59 שניות).
באולימפיאדת מינכן זכה במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.34 שניות אחרי רוד מילבורן שקבע שיא עולם חדש של 13.24 שניות ולפני תומאס היל (אנ') (13.48 שניות), שניהם מארצות הברית.
קריירה ספורטיבית > 1973

באליפות אירופה באולם שנערכה ברוטרדם, הולנד סיים במקום שישי בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 9.22 שניות.
קריירה ספורטיבית > 1974

באליפות אירופה באולם שנערכה בגטבורג, שוודיה לא סיים את ריצת גמר 60 מטר משוכות.
באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אליפות של 13.40 שניות, לפני מירוסלוו וודזניסקי (אנ') (13.67 שניות) ולזק וודזינסקי (אנ') (13.71 שניות), שניהם מפולין.
קריירה ספורטיבית > 1975 > שיאן עולם

בתחרות שנערכה ביולי בסן-מור-דה פוסה (אנ') שבצרפת קבע דרו בריצת 110 מטר משוכות שיא עולם חדש של 13.1 שניות שיפור לשיא של רוד מילבורן (13.2 שניות) שנקבע יום לפני כן בתחרות שנערכה באיטליה. באוגוסט אותה שנה שיפר דרו את התוצאה שלו וקבע שיא עולם חדש של 13.0 שניות בתחרות שנערכה במערב ברלין. שיא זה היה האחרון שנמדד בשעון ידני והחל מ-1975 החלה מדידה בשעון אלקטרוני.
קריירה ספורטיבית > 1976 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת מונטריאול זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.0 שניות לפני אלחנדרו קסנייאס (אנ') מקובה (13.33 שניות) ווילי דבנפורט מארצות הברית (13.38 שניות)
קריירה ספורטיבית > 1981

באליפות אירופה באולם שנערכה בגרנובל זכה במדליית ארד בריצת 50 מטר משוכות בתוצאה של 6.54 שניות אחרי ארטו בריגרה (אנ') מפינלנד (6.47 שניות) וחבייאר מוראצ'ו (אנ') מספרד (6.48 שניות).
ספרו

Guy Drut, Jean Lescat, Une haie après l'autre, Amazon, 2011
הערות שוליים

↑  ספרו של גי דרו, באתר אמזון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007447508005171  BnF: cb119006773 (data)  GND: 121090981  World Athletics: 14347485  ISNI: 0000 0000 6642 3170  LCCN: n88607880  SUDOC: 026838117  VIAF: 91767641   WorldCat (עם VIAF): 91767641
קלינטק (תערוכה)

לוגו "תערוכת קלינטק"
התערוכה הבינלאומית קלינטק היא תערוכה שנתית, שהוקמה בשנת 1997, ועסקה בתחום המים. מאז 2008 מוצגים בה גם תחומי הכלכלה ירוקה בכללותם: הבנייה הירוקה, מיחזור, תחבורה ירוקה, אנרגיה מתחדשת והתייעלות אנרגטית ועוד.
קלינטק מתקיימת בשנים האחרונות בבנייני האומה ומאורגנת על ידי חברת "משוב גרופ והיא מציגה בכל שנה טכנולוגיות שמשפרים את הביצועים התפעוליים, היעילות או היצרנות בעודם מפחיתים עלויות, תשומות, צריכת אנרגיה, יצור אנרגיה מתחדשת מחזור פסולת או זיהום אויר.
תערוכת קלינטק מאמינה בכלכלה הירוקה, לדעת מארגניה שימוש בטכנולוגיות קלינטק גם המסייעות לפתור את בעיית התחממות כדור הארץ, המחסור העולמי ההולך וגובר במים, זיהום האוויר וכדומה וגם יוצרים רווח כלכלי. קהל היעד של התערוכה מורכב מאנשי מקצוע (מהנדסים וחוקרים), משקיעים בתחום, ראשי רשויות מקומיות, מנהלי מחלקות איכות הסביבה ברשויות ומנהלי מפעלים. בסך הכל, מבקרים בה עשרות אלפי אנשים מדי שנה.
במקביל לתערוכה מתקיימים כנסים מקצועיים: כנס בנייה ירוקה בארגון המועצה לבניה ירוקה, כנס בנושא מיחזור בארגון עמותת אדם טבע ודין והתאחדות התעשיינים, וכן כנס התייעלות אנרגטית של מרכז השלטון המקומי, מרכז המועצות האזוריות וחברת החשמל.
תערוכת קלינטק הוקמה ביוזמת חיים אלוש ו- "Clean Tech"; עד 2008 נקראה תערוכת "אקווה ישראל".
היסטוריה

תערוכת ״אקווה ישראל״ הייתה תערוכה מקצועית שעסקה בטכנולוגיות מים והתקיימה בשנותיה הראשונות בקיבוץ געש. התערוכה התמקדה בנושאים מרכזיים כגון טיפול בשפכים, טיהור מים, סינון מים ופתרונות לזרימת מים.
האירוע שימש כפלטפורמה להצגת חידושים בתחום המים והשפכים, תוך התמקדות ביישומים לתעשייה, רשויות מקומיות וחקלאות. עם השנים, היא הפכה לאחת התערוכות החשובות בישראל בתחום.
בשנת 1998, בעקבות צמיחתה והתרחבותה, עברה התערוכה להתקיים באקספו תל אביב, שם המשיכה למשוך משתתפים ובעלי עניין מהארץ ומהעולם.
בשנת 2008 החליטה הנהלת תערוכת אקווה ישראל להרחיב את תחומי התערוכה ולשלב בה גם טכנולוגיות ירוקות נוספות. התערוכה החלה לעסוק בנושאים כגון בנייה ירוקה, תחבורה ירוקה, מיחזור ואנרגיות מתחדשות. בעקבות ההרחבה, שונה שמה של התערוכה לתערוכת קלינטק.
במהלך השנים, תערוכת קלינטק הפכה לאירוע מוביל בתחום הקיימות בישראל, תוך שהיא מושכת אליה אנשי מקצוע, יזמים, ותעשיינים מכל רחבי העולם.
בשנים האחרונות, החל מ-2022, מתקיימת התערוכה בבנייני האומה בירושלים, שם היא ממשיכה לקדם פתרונות חדשניים ושיתופי פעולה בתחומים אלו.
תחרות Green ten

תחרות "עשר הרשויות הירוקות בישראל" החלה בשנת 2008 ביוזמת משוב גרופ. מטרת התחרות היא לעודד את ראש הערים והרשויות להשקיע ולפעול ביתר שאת למען איכות הסביבה. בכל שנה ועדה ציבורית בוחרת את הרשויות אשר הצטיינו בתחומים הבאים: מיחזור, בנייה ירוקה, התייעלות אנרגטית, אנרגיה מתחדשת, גינון חסכוני במים ועוד.
עשר הערים והרשוית שנבחרו לשנת 2012 הן כפר סבא, הוד השרון, חולון, רעננה, דימונה והרצליה, המועצות המקומיות שהם וכפר ורדים והמועצות האזוריות גליל עליון ועמק חפר.
עשר הערים והרשויות שנבחרו לשנת 2018 הן: הרצליה, נתניה, אשדוד, ראשון לציון, חולון, יבנה, ערד, ג'ת, מועצה אזורית מרחבים ומועצה אזורית חוף אשקלון.
רשויות פורצות דרך: אלעד וגדרה.
ראו גם

קלינטק
אגרומשוב
משוב חקלאות
לפתן

| --- | --- |

לפתן תפוחים וריבס
 
 מאכלים
 סוג:  קינוח 
 מרכיבים עיקריים:  פירות וסירופ סוכר
 
לפתן נקטרינות עם שמנת
לִפְתָּן (בלועזית: קוֹמפּוֹט) הוא סלט פירות מתוק של פירות או חלקים מהם (כמו תפוחים, אגסים, דובדבנים, תותים, שזיפים) וסוכר, לרוב הוא נוזלי יותר מריבות, ג'לי או קונפיטורות. לפתנים יכולים להכיל גם תבלינים ופירות יבשים.
בפולין ורוסיה לפתן הוא משקה מסורתי. בשנות ה-80, 60% מהמשקאות שנשתו בבתים היו לפתנים או תבשילים ביתיים מסוגם. היום הכמות ירדה ל-30%. בחלק מהבתים תה עם לימון הפך לתחליף ללפתן (בחלק מהמדינות במזרח אירופה, שותים תה לא רק אחרי ארוחה, אלא לכל משכה ומנותיה). לרוב לא ימצא קומפוט במסעדה פולנית ממוצעת, והוא נפוץ יותר במסעדות רוסיות קטנות. בפולין, לפתן ותה החליפו את מוצרי מיצי הפירות.
בתקופת הצנע בישראל, בשל המחסור בפירות הוכנו לפתנים מירקות כגון קישוא וגזר.
הלפתן בתרבות

ישנו סרט ישראלי בשם "קומפוט נעליים" בכיכובם של יהודה ברקן וגבי עמרני.
ישנו מערכון של הגשש החיוור בשם "פגז קומפוט".
בפינה "חצי אחרי חמש" בתוכנית "שבוע סוף", נוהגים אנשל (אורי גוטליב) ויעקב (עידן אלתרמן) לצאת להפסקת קומפוט באמצע כל ראיון שהם מנהלים עם אורחיהם.
בסדרה מנדלבאום בלש פרטי, בעונה הראשונה גרי (יניב פולישוק) מכין קומפוט מפירות ״עייפים״ שהוא לקח מהירקן.
ראו גם

גריסים אדומים
סלט פירות
לנצ'יה דיקאפה

|  מאפיינים כלליים |
| --- | --- |
 יצרן:  לנצ'יה
 שנות ייצור:  1921–1922
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  לנצ'יה תטא 
 מודל אחריו:  לנצ'יה טריקאפה
 אורך:  4,860 מ"מ
 רוחב:  1,615 מ"מ
 משקל:  1,300 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,388 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 4,941 סמ"ק המפיק 87 כ"ס ב-2,300 סל"ד, יחס דחיסה 5.4:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  130 קמ"ש
 
לנצ'יה דיקאפה (באיטלקית: Lancia Dikappa) היא מכונית משפחתית בתצורות: פתוחה ולנדולט, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית לנצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1921–1922.
במהלך תקופת הייצור, יוצרו 160 יחידות.
יצרנית הרכב לנצ'יה

לנצ'יה (איטלקית: Lancia, מבוטא לנצ'ה) היא חברה איטלקית לייצור מכוניות המהווה מאז שנת 1969 חטיבה בתאגיד פיאט. היא הוקמה בשנת 1906 על ידי וינצ'נזו לנצ'יה. מכוניות החברה הצטיינו בחדשנות הנדסית, פאר וביצועים וזכו להצלחות באירועי ספורט מוטורי. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 מוצבו דגמי לנצ'יה כדגמי יוקרה בקבוצת פיאט.
תצורות "לנצ'יה דיקאפה"

קבריולה
לנדולט
לנצ'יה דיקאפה

מנוע סוג 66 (Motore: Tipo 66), מנוע קדמי אורכי
מערכת חשמל - 6 וולט
סוללה - 100 אמפר
מחיר היחידה - 80,000 לירטות
מכל דלק - 60 ליטר
מתלים - קדמי קשיח חצי אליפטי, קפיץ עלים, אחורי נוקשה חצי אליפטי קפיץ עלים
בלמים - בלם (מכני) עם דוושה פועל על הילוכים, בלם יד (מכני) עם תוף, פועל על הגלגלים האחוריים
צמיגים - פנאומטיים
ראו גם

לנצ'יה
לנצ'יה קפא (1919)
לקריאה נוספת

"לנצ'יה דיקאפה" - תמונות
הערות שוליים

↑  Amatori, Franco; et al. (1992). Storia della Lancia — Impresa Tecnologie Mercati 1906–1969. Milan: Fabbri Editori. pp. 351–353.
↑  "לנצ'יה דיקאפה" car.info/en-se/lancia/dikappa
↑  לנצ'יה דיקאפה טורפדו amazon.com/Lancia-Dikappa-Torpedo
↑  לנצ'יה דיקאפה לנדולט alamy.com/stock-photo-1921-lancia-dikappa-automobile-museum-of-mlaga-andalusia-spain
יפעת ביטון

| --- | --- |

 לידה:  10 במאי 1971 (בת 53)  קריית מלאכי
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  בית הספר למשפט של ייל 
 תפקידים בולטים:  נשיאת המכללה האקדמית אחווה פרופסור חבר בבית הספר למשפטים של המסלול האקדמי המכללה למינהל, יו"ר תמורה - המרכז המשפטי למניעת אפליה
 
יפעת ביטון (נולדה ב-10 במאי 1971) היא פרופסור למשפטים, נשיאת המכללה האקדמית אחווה ויו"ר ועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות. קודם לכן הייתה פרופסור חבר בבית-הספר למשפטים של המסלול האקדמי המכללה למינהל. ביטון עוסקת בנושאי שוויון, מניעת אפליה ונזיקין ועוסקת בביקורת המשפט הפרטי מהזווית הפמיניסטית-חברתית. בנוסף, היא פעילה חברתית-משפטית, ממייסדות תמורה - המרכז המשפטי לקידום השוויון ויו"ר המרכז.
קורות חיים > פעילות פוליטית

בפברואר 2019 הצטרפה למפלגת גשר והוצבה במקום השלישי ברשימה לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת. המפלגה לא עברה את אחוז החסימה.
ביוני 2019 הודיעה על הצטרפותה למפלגת ישראל דמוקרטית של אהוד ברק במהלך הבחירות לכנסת העשרים ושתיים. בבחירות ספטמבר 2019 הוצבה במקום ה-7 ברשימת "המחנה הדמוקרטי" ולא נבחרה לכנסת.
פרסים והוקרה

ביטון קיבלה פרסים ואותות הוקרה בישראל ובחו"ל על עבודתה האקדמית והמעשית לקידום שוויון באמצעות המשפט:
2011 זכתה בפרס צגלה לחוקרת צעירה במשפטים מטעם אוניברסיטת תל אביב לשנת 2011.
2013 - פרס המשפט, צדק חברתי וזכויות אדם מטעם הקרן החדשה לישראל וקרן דפנה ע"ש דפנה יזרעאלי לשנת 2013 (יחד עם אורית קמיר). הפרס ניתן על "יצירתיות, תעוזה ומקוריות בפיתוח כלים משפטיים חדשניים לקידום זכויות נשים, בגין חלקה בהקמת מרכז נוגה, לליווי של ולקידום זכויותיהם/ן של נפגעות ונפגעי עבירה" ועל הקמת מרכז תמורה למניעת אפליה.
2014 - פרס ברניס טננבאום לנשים פורצות דרך מטעם ארגון נשות הדסה העולמי.
2014- פרס הארוחה השנתית למען לוחמי זכויות-אדם של הקהילה היהודית בלונדון.
2015 - פרס "Honoris Causa" מטעם לשכת עורכי הדין בישראל על פועלה המשפטי. פרס "Honoris Causa" הוא אות של כבוד המוענק למי שתרומתם לעולם המשפט היא משמעותית ראויה להוקרה.
2015 - "אות ספרא" ע"ש אדמונד ספרא, הניתן על ידי קרן אייסף למי שתרמו תרומה משמעותית לקידום החברה בישראל.
2015 - נמנתה עם 50 הנשים המשפיעות בישראל של העיתון פורבס בתחום המשפט.
2016 - "המרכז הקליני תמורה" הפועל במסגרת "מרכז משנה" בבי"ס למשפטים במכללה למנהל קיבל את אות השרה לשוויון חברתי על תרומתו למאבק באלימות נגד נשים בישראל. הפרס הוענק לפרופ' ביטון (יו"ר המרכז) ולעו"ד אפרת פודם (מנכ"לית המרכז) מידי השרה גילה גמליאל ונשיא המדינה, ראובן ריבלין.
2016 - בפרס כלת ארגון כל ישראל חברים (כי"ח) לחינוך ולחברה
2019 - דוברת ראשית (key note) כנס הביקורת המזרחית על המשפט, בית-הספר למשפטים, אוניברסיטת הרווארד, ארצות הברית.
חיים אישיים

בשנת 2000 נישאה לעו"ד אייל שטרנברג, שהכירה במהלך לימודיהם באוניברסיטה העברית. לזוג שני ילדים. מתגוררת בהרצליה.
אחותה הצעירה היא הד"ר ריי ביטון, יו"ר "מרשם" הארגון הארצי של הרופאים המתמחים בישראל.
באירועי ה-7 באוקטובר שכלה את אחד מגיסיה, חן נחמיאס ז"ל שהיה לוחם בימ"מ; אח של גיס נוסף שלה היה אל"ם רועי לוי ז"ל, מפקד היחידה הרב-ממדית, נפל גם הוא בקרבות.
הערות שוליים

↑  פרופ' יפעת ביטון מונתה לנשיאת המכללה האקדמית אחוה - מכללת אחוה, באתר www.achva.ac.il
↑   ליאור דטל, פרופ' יפעת ביטון נבחרה לתפקיד יו"ר ועד ראשי המכללות הציבוריות, באתר TheMarker‏, 11 בספטמבר 2023
1 2 3  יפעת ביטון - קורות חיים, באתר המסלול האקדמי המכללה למינהל
↑  Something went wrong..., lawjournal.huji.ac.il
↑  Past Visiting Scholars, Visiting Professors and Fellows, as.nyu.edu
↑  Yifat Bitton and Ruth Halperin-Kaddari - “The Status of Women in Israel: Backsliding in Times of Progress”, events.uchicago.edu (באנגלית)
↑  "יש תמורה לשינוי" באתר הקרן החדשה לישראל, 10 בספטמבר 2013
הודעה על מתן פרס טננבאום לביטון באתר eJewish Philanthropy‏, 15 ביוני 2014
קול קורא להגשת מועמדות לתוכנית המשפטנים לשנת 2016, באתר הקרן החדשה לישראל
↑  שחר אילן, "סיפוח זוחל": דו"ח חריף על פגיעת האוצר בביטוח הלאומי, באתר כלכליסט, 18 בפברואר 2019
↑  Hava Dayan, Yifat Bitton, Femicide, criminology and the law, Abingdon, Oxon ; New York, NY: Routledge, 2023, ISBN 978-1-032-36687-6
↑  משה גורלי, "בין 28 המועמדים לביהמ"ש העליון: ח'אלד כבוב, יפעת ביטון, דוד האן ורות רונן", באתר כלכליסט, 6 בנובמבר 2016; חן מענית, ‏"צפו ברשימה: אלה המועמדים הסופיים לבית המשפט העליון", באתר גלובס, 8 בינואר 2018
↑  יש כ"כ הרבה שסבלם גדול משלי, כך שמיד דחיתי את ההזמנה לפגוש את הנשיא ביידן. אבל, השגרירות התעקשה שאביא עמי עוד קולות מלבד הָאֵבֶל ובעידוד המשפחה יצאתי... | By Prof. Yifat Bitton פרופ' יפעת ביטוןFacebook, נבדק ב-2024-07-28
↑  At Special Session on Sexual Violence Against Israelis, Speakers Call on Women’s Organizations, the UN, and the World to Speak Out, National Council of Jewish Women (באנגלית)
↑  טל שניידר, ‏פרופ' יפעת ביטון עולה על הגשר: מצטרפת לאורלי לוי אבקסיס, באתר גלובס, 16 בפברואר 2019
↑  יובל קרני, ברק חוזר לפוליטיקה: "את נתניהו צריך להפיל ולא להציל", באתר ynet, 26 ביוני 2019
↑  ההכרזה על מתן הפרס באתר הקרן החדשה לישראל, 3 בפברואר 2013
↑  הרופאה מאשדוד שתוביל את מאבק הרופאים: ד"ר ריי ביטון נבחרה ליו"ר ארגון המתמחים הארצי"אשדוד 10", יהודי קלר, 30 באוקטובר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258719205171  GND: 1280824158  ISNI: 0000 0000 7087 6797  VIAF: 97288115   WorldCat (עם VIAF): 97288115
נועם וזאנה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בנובמבר 1982 (בת 42) ירושלים, ישראל
 מוקד פעילות:  אירופה
 עיסוק:  זמרת, מוזיקאית, מלחינה, שחקנית
 כלי נגינה:  פסנתר, טרומבון
 nanimusic.com
 
נועם וזאנה (נולדה ב-9 בנובמבר 1982) היא זמרת, מוזיקאית, מלחינה ושחקנית ישראלית, המופיעה בקביעות באירופה.
נועם וזאנה מופיעה בקונצרטים מיצירותיה, מילים ולחן.
אלבומה "Love Migration" יצא ב-2014 ודורג במקום ה-14 ברשימת רבי המכר באייטיונז בהולנד.
וזאנה חתומה בסוכנות Leading Voices הגרמנית וב-Nova Productions ההולנדית ועובדת עם האמרגן Pompeo Benincasa באיטליה.
היא הופיעה בפסטיבלים ואירועי מוזיקה ברחבי העולם כגון ג'אזאהד גרמניה, פסטיבל הג'אז בים הצפוני הולנד, פסטיבל הג'אז רוצ'לה איטליה, פסטיבל טאנג'ז במרוקו, בלו פרוג בבומביי וב-Music meeting הולנד.
היא מגיעה לישראל לעיתים קרובות ומופיעה במועדונים, אולמות ובפסטיבלים ברחבי הארץ.
ביוגרפיה

וזאנה נולדה בירושלים. היא החלה בלימודי פסנתר בגיל 5 וטרומבון בגיל 12. בהמשך למדה גם סקסופון, הלחנה, ניצוח ופיתוח קול. במסגרת שירותה הצבאי שירתה וזאנה בתזמורת חיל האוויר ובתזמורת צה"ל כטרומבוניסטית, זמרת ומעבדת. וזאנה
השתלמה באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין ירושלים, בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה ובקונסרבטוריון אמסטרדם. וזאנה השתלמה אצל מורים רבים והשתתפה בכתות אמן רבות ברחבי העולם, כגון: זובין מהטה, גלינה וורצ'בה, לוקאס ויס, מיכה דייוויס, מיכאל וולפה ועוד.
לימים כיהנה וזאנה בתפקיד "טרומבון ראשון" בתזמורת סימפונט רעננה, בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, בתזמורת הסימפונית של אוטרכט (הולנד), בסינפונייטה הישראלית באר שבע ובתיאטרון "הקאמרי", שם השתתפה בהצגה "המפיקים" של מל ברוקס.
וזאנה הייתה שותפה להקמתה של "תזמורת המהפכה" בהרכבה המקורי יחד עם המנצח רועי שפירא והמשיכה לעבוד כמנהלת התזמורת במשך 4 שנים בשיתוף רועי אופנהיים וזוהר שרון.
ב-2011 יצא אלבומה הראשון Daily Sketch בהפצת HeartSelling ההולנדית. האלבום זכה לתואר "אלבום השבוע" ברדיו NTR הולנד ושני סינגלים מתוכו Personality ו-David's lament זכו לתואר "שיר השבוע" ברדיו NTR הולנד והשיר Personality אף זכה לתואר "השיר החדש הטוב היותר" על ידי רדיו TROS הולנד.
ב-2014 יצא אלבומה השני Love Migration עליו עבדה עם טכנאי הסאונד עתיר השבחים פופה טלמן (בומב דה באס, קארו אמרלד, אוואטר). האלבום עמד במקום ה-2 ברשימת האלבומים הטובים של השנה על ידי הבלוג DPRP בהולנד והגיע למקום ה-14 ברשימת רבי המכר של אייטיונז בהולנד. את האלבום הוציאה וזאנה באופן עצמאי בעזרת מימון המון בו השתתפו למעלה מ-800 אנשים. נועם הקליטה קליפ דוקומנטרי בו היא פוגשת 50 מתוכם באופן אישי, מוסרת את הדיסק ומקבלת חיבוק. הקליפ הפך לווידאו הרשמי לסינגל Waiting שיצא באירופה.
שיתופי פעולה בינלאומיים

באלבום Love Migration שיצא בשנת 2014 הקליטה נועם דואט עם הזמר-יוצר ההולנדי Arthur Adam.
בימים אלה מייצגת נועם מוזיקלית את הארגון Salaam-Shalom ההולנדי, ארגון ידידות בין יהודים ומוסלמים בהולנד.
ב-2013 שתפה נועם פעולה עם אמן ה-Spoken Word ההולנדי Poetry Pusher והקליטה קולות וטרומבון באלבום הבכורה שלו.
ב-2011 הקליטה וזאנה תוכנית טלוויזיה אינטרנטית עבור הפלטפורמה האמריקאית "Voice of peace" של ריצ'רד דוראן טיכו ודייוויד בנט כהן, ובה רשימת ה-טופ 10 של נועם מבחינה מוזיקלית והשראה.
ב-2010 יצא האלבום "The first statement" בשם זהה בו השתתפה נועם ככותבת, מפיקה וזמרת יחד עם מוזיקאי ההיפ-הופ והסקרץ' ההולנדי Prace.
הופעת הבכורה הייתה בפסטיבל יום העצמאות ההולנדי מול קהל של למעלה מ-15,000 איש.
ב-2009 הקימה וזאנה יחד עם הקלרניטנית ההולנדית קימיה קרמני את ההרכב הישראלי-פלסטיני "West East Best". ההרכב מופיע מאז באירועים בינ"ל כגון: קונגרס השלום הבינ"ל אוקטובר 2009 ובהופעות אינדיבידואליות ברחבי העולם.
ב-2008 כתבה וזאנה לפרויקט “One God” בהודו, אותו גם ייסדה והפיקה מוזיקלית. הפרויקט משלב תפילות יהודיות ומנטרות הודיות בעברית ובאורדו וכמו כן טקסטים בשפה האנגלית.
מטרת הפרויקט היא שאיפה לשלום ואחווה בין העמים, גם על רקע דתי.
במהלך שנת 2009 הופיעה וזאנה בהודו בשנית עם פסנתרן הג'אז האגדי לואי בנקס (נפאל).
בישראל שתפה וזאנה פעולה והופיעה עם מוזיקאים כגון: אביתר בנאי, אריאל זילבר, דני רובס, ירמי קפלן, נועם רותם, רונית שחר, איתי פרל וה-Unsoundable, להקת קולולוש, טרייבל דאנס ועוד.
תחרויות ופרסים

2014 מקום #2 ברשימת האלבום הטובים של השנה Love Migration על ידי הבלוג DPRP, הולנד
2014 פרס אקו"ם לעידוד יצירה ישראלית עבור האלבום Love Migration
2012 אלבום השבוע Daily Sketch רדיו NTR, הולנד
2012 השיר החדש הטוב ביותר Personality רדיו TROS, הולנד
2012 שיר השבוע Personality רדיו NTR, הולנד
2012 שיר השבוע David's Lament רדיו NTR, הולנד
2011 להיט השבוע(הקישור אינו פעיל, 31 באוקטובר 2017), Personality רדיו מורטלה, הולנד;
Mooie Noten(הקישור אינו פעיל, 31 באוקטובר 2017) 2010 מקום ראשון - תחרות זמרים-יוצרים בהולנד;
ASF 2010 פסטיבל, מקום ראשון - תחרות זמרים-יוצרים בהולנד;
2009 פרס הברונית, אמסטרדם;
2008 פרס קרן היסוד לעידוד יצירה;
2002-2008 פרס קרן התרבות אמריקה-ישראל (קרן שרת) למוזיקאים מצטיינים במשך 6 שנים רצופות;
דיסקוגרפיה

ב-2014 יצא אלבומה השני Love Migration עליו עבדה עם טכנאי הסאונד עתיר השבחים פופה טלמן (בומב דה באס, קארו אמרלד, אוואטר). האלבום עמד במקום ה-2 ברשימת האלבומים הטובים של השנה על ידי הבלוג DPRP בהולנד והגיע למקום ה-14 ברשימת רבי המכר של אייטיונז בהולנד. את האלבום הוציאה וזאנה באופן עצמאי בעזרת מימון המון בו השתתפו למעלה מ-800 אנשים. נועם הקליטה קליפ דוקומנטרי בו היא פוגשת 50 מתוכם באופן אישי, מוסרת את הדיסק ומקבלת חיבוק. הקליפ הפך לווידאו הרשמי לסינגל Waiting שיצא באירופה.
ב-2011 יצא אלבום הבכורה הרשמי של וזאנה "Daily Sketch" בחברת קומבו הפקות הישראלית. האלבום הנו אלבום פופ בינלאומי המציג בשפה האנגלית שירי פופ מבוססי פסנתר עם הרכב להקה, רביעיית מיתרים, קלרינט וטרומבון. האלבום הופץ בהולנד, בלגיה ולוקסמבורג.
ב-2010 יצא אלבום הפסקול שכתבה נועם וזאנה לסרט ההולנדי "At the dream's edge" בחברת Interakt ההולנדית. הסרט מספר על 3 ילדים החיים בישראל מתחת לקו העוני אך מצליחים להשיג את חלומותיהם בזכות אמביציה, כל זאת על רקע חלומו הנשכח של דוד בן-גוריון.
ב-2008 יצא ה-EP "נועם וזאנה", שני השירים הראשונים ששוחררו מתוכו “Sorry” ו-“Rebreathing” הגיעו ל-“top 20” ההולנדי ושהו בו מספר שבועות. השיר “Everytime I cry” גם הוא מתוך האלבום, לא שוחרר כסינגל, אך הגיע לרדיו בשל ביקוש מצד שדרי רדיו לאחר שנכחו בקונצרט של וזאנה ורצו להשמיע אותו בתוכניתם. השיר הגיע ל-“Top 40” ההולנדי ואף שהה בו מספר שבועות.
על הבמה

2014 פסטיבל ג'אזאהד גרמניה
2013 פסטיבל טאנג'ז מרוקו, פסטיבל רוצ'לה איטליה, פסטיבל Popronde הולנד
2012 פסטיבל הג'אז בים הצפוני הולנד, פסטיבל Music meeting הולנד, פסטיבל טאנג'ז מרוקו
2011 פסטיבל Nessiah פיזה איטליה, יום העצמאות ההולנדי בעיר אוטרכט
2010 הופעה ב-Het Concertgenouw הולנד, Blue Frog בומביי הודו
ב- 2007 הופיעה וזאנה על הבמה המרכזית של פסטיבל הג'אז בהאג (אנ') ואף בפסטיבל הג'אז בעיר ברדה (הולנד) עם "הפרויקט של ג'ון קלייטון" בו השתתפו ג'ון קלייטון וטרל סטנפורד.
בפסטיבל הג'אז בים הצפוני ברוטרדם (אנ') על אותה הבמה עם קייטי מלואה וחברי להקתו של פול אנקה.
טלוויזיה: וזאנה הופיעה בטלוויזיה בגרמניה, הולנד וישראל
רדיו: וזאנה הופיעה עם שיריה ברדיו בהולנד, גרמניה, הודו, איטליה, ארצות הברית וישראל
בין היתר ב-גלי צה"ל, 88FM, בקול המוסיקה, ברדיו 2 ההולנדי, ב-Hit Radio Ohr הגרמני וב- Opus radio ההודי.
וזאנה הופיעה כזמרת וכטרומבוניסטית סולנית עם תזמורות בארץ כמו הסינפונייטה הישראלית באר שבע, וכמו כן ניגנה את הקונצ'רטו לטרומבון של עמית גילוץ בביצוע בכורה 2002; וגם בפסטיבל השירים של ישראל, פסטיבל צלילים במדבר ועוד.
כיום מופיעה וזאנה במופע סולו בו היא שרה ומנגנת טרומבון ופסנתר סימולטנית ברחבי אירופה, לרוב עם להקלה Noam Vazana Trio.
משחק

וזאנה הנחתה את תוכנית הרדיו “Patapoe” ברדיו אמסטרדם אותה אף ערכה מוזיקלית 2006-7
2007 שיחקה ושרה בפרסומת לרשת ההולנדית "Bagles and Beans"
תוכנית הילדים "גור ואוח", ערוץ פוקס קידס 2003
"גילוי" – סרט קצר. במאית: סתיו שהרבני 2002
"המחברת" – מחזאית ובמאית: אינה אייזנברג 1999
"רות ובועז" 1997