stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נח"ל ים
היסטוריה

תאריך הקמתה הרשמי של ההיאחזות הוא ה-3 באוקטובר 1967. היא הוקמה בנקודה בה הייתה תחנת רכבת קטנה על מסילת הרכבת בין סיני לקהיר. נח"ל ים אוזרחה באופן רשמי בתחילת 1973, אף על פי שלא הייתה כוונה להקים במקום יישוב קבע. האזרחים התפרנסו מדיג ועסקו בעיקר במלאכה זו.
בתחילת 1968 הגיעה נעמי שמר, ביוזמת מפקד הנח"ל, צבי שמאלי, לביקור בהיאחזות והמשיכה גם להיאחזות נח"ל סיני. בעקבות ביקורים אלה כתבה את השיר "בהיאחזות הנח"ל בסיני".
ב-21 ביולי 1969 הותקפה ההיאחזות באמצעות מתקן בזוקות מאולתר שהופעל חשמלית באמצעות שעון השהיה. נורו 13 רקטות שגרמו לפציעת שבעה חיילים; חמישה קל ושניים בינוני.
ב-23 באפריל 1970 בשעות הלילה, בעיצומה של מלחמת ההתשה, חדר לשטח סיני בשליטת ישראל מפציץ מצרי מדגם איליושין Il-28. המטוס הגיע עד לרצועת החוף הצפונית ולימת ברדוויל והטיל מספר פצצות סמוך להיאחזות. הפצצות נפלו באזור חולי מרוחק מההיאחזות ולא גרמו לנפגעים או לנזק. לאחר ההפצצה חזר המפציץ המצרי לבסיסו ללא פגע.
ב-16 במאי 1973 הוחלט על איזרוח ההיאחזות בידי המחלקה להתיישבות של הסוכנות היהודית. בין המיישבים היו אזרחים ששירתו בעבר כחיילים בהיאחזות. איזרוח ההיאחזות נעשה מסיבות כלכליות וכדי שדייגים מיומנים ינצלו את פוטנציאל הדיג במקום התושבים המקומיים.
בתקופת מלחמת ההתשה ועד מלחמת יום כיפור הייתה בשטח ההיאחזות פריסת מכ"ם קרקעי נייד של חיל האוויר הישראלי, כחלק ממערך ההגנה של החיל. ההיאחזות הייתה אחת ממטרותיו של הצבא המצרי במלחמת יום כיפור, אך ניסיונות להפציץ אותה נכשלו. שנה לאחר המלחמה, ב-1974, נעזבה ההיאחזות בהוראת צה"ל. לאחר הסכם הביניים בין ישראל למצרים ב-1975 נסוג צה"ל לקו חדש כ-15 ק"מ ממערב לנח"ל ים.
במחצית השנייה של שנות ה-70 מוקמה בנחל ים מפקדת שליטה (משל"ט) 585 שהייתה אחראית על פעילות הבט"ש בגזרת צפון מערב סיני. היחידה שמשה גם כמסגרת האם של הגששים בפיקוד דרום.
בעקבות הסכם השלום עם מצרים ב-1979 התחייבה ישראל לפנות את כל חצי האי סיני. נח"ל ים נמסרה למצרים באפריל 1979 כחלק מקו הנסיגה הראשון, קו אל עריש-ראס מוחמד. מרבית המבנים של ההיאחזות לא הוחרבו ונמסרו למצריים.
ב-1970 כתב יוסי בכר שיר על ההיאחזות, אותו שר שלמה ארצי, בלחן של קובי אשרת:
איך פסענו לאט על השביל המוביל
אל צריפי דייגים, מול ימת ברדוויל
ונשמנו את רוח הקיץ החם,
שנשא ענן חול אל חצר נחל ים

נחל ים, נחל ים,
לא סתם נחל אכזב
אלא נחל איתן
בשכונת נווה דקלים בראשון לציון, שרחובותיה נקראו על שם יישובים ברמת הגולן ועל שם יישובים שפונו מסיני ומגוש קטיף, נקרא רחוב על שם ההיאחזות.
גלריית תמונות

נח"ל ים, 1969
לקריאה נוספת

ק. בכר, "נח"ל ים – היאחזות הנח"ל ה-ל"ו", "מערכות ים", גיליון 101, דצמבר 1970, עמ' 30–31
הערות שוליים

↑  Change in status of Israeli settlement on Sinai coast. March 9, 1973. Public Library of US Diplomacy.
↑  אלי לנדאו, נח"ל-ים - היאחזות שהתבססה: ימת־ברדוויל העשירה בדגה מפרנסת את הנחלאים בכבוד, מעריב, 18 בדצמבר 1968
↑  צבי מגן, חלוצי נוער הקימו היאחזות ראשונה "נח"ל ים", דבר, 17 בנובמבר 1967
↑  רפאל גאון, נחלאים-דייגים לחוף ימת ברדוויל, על המשמר, 26 בנובמבר 1967
↑  משולם עד, "מס דגים" על נח"ל ים, דבר, 5 במאי 1974
↑  נזק מועט בהתקפה על נחל-ים, מעריב, 23 ביולי 1969
↑   דני שלום, ‏רוח רפאים מעל קהיר חלק ב' - חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה (1967-1970), באוויר פרסומי תעופה וחלל, עמודים 736–739, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר.
↑  על פי עדות אחרת, פצצות הנפל"ם שהטיל האיליושין המצרי נפלו בסמוך לגדר ההיאחזות ולא באזור חולי מרוחק.
↑  נח"ל־ים נמסר לדייגים אזרחיים, דבר, 16 במאי 1973
↑  יעקב ארז, צה"ל נערך ממזרח לבלוסה וטסה, מעריב, 29 באוגוסט 1975
↑  צבי אילן, צפון סיני ימים אחרונים, דבר, 20 באפריל 1979
↑  שעיה סגל, חיילות הבסיס האחרון, מעריב, 2 באפריל 1979
↑  מילות השיר "נח"ל ים", באתר שירונט
| ישובי סיני שפונו במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים או הסכמים אחרים |
| --- | --- | --- |
| יישובי חבל ימית | אבשלום • אוגדה • דקלה • חולית • חרובית • חצר אדר • ימית • מחנה נורית • מעוז הים • נאות סיני • ניר אברהם • נתיב העשרה • פריאל • פרי גן • סופה • עצמונה • שדות • תלמי יוסף |  |
| יישובי מרחב שלמה | אופירה • די זהב • נביעות • שלהבת • זהרון |  |
| נוספים | קדש ברנע • נח"ל ים • נח"ל תרשיש |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007326687505171  LCCN: no2024015257  VIAF: 136149366214885601315   WorldCat (עם VIAF): 136149366214885601315
יוסף ארליך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בדצמבר 1908 כשאנוב, רפובליקת פולין 
 פטירה:  13 בנובמבר 1983 (בגיל 74) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  יידיש, עברית
 
יוסף אֶרליך (ביידיש: ערליך) (14 בדצמבר 1908 – 13 בנובמבר 1983) היה סופר יידי ועברי ישראלי.
ביוגרפיה

יוסף ארליך נולד בעיירה כשאנוב שבגליציה, אוסטריה (ולימים בפולין) וגדל בעיירה ווֹלבּרוֹם. למד בחדר, ובמשך 7 שנים בבית ספר יסודי פולני, לאחר מכן למד בכוחות עצמו. משנת 1926 פרסם מאמרים וסיפורים בכתבי העת היידיים בפולין. משנת 1933 היה פעיל ציוני, והיה ממארגני הכשרה ציונית במקום. באותה שנה עלה לארץ ישראל.
בישראל פרסם מאמרים וסיפורים בלעצטע נייעס, דבר ובבמות נוספות. פרסם ספרים ביידיש. חלק מספריו תורגמו לעברית, וחלקם (כמו "ההרריים") תורגם ישירות מכתב היד היידי.
בספריו הוא מתאר את החיים והדמויות של יהדות פולין כפי שהוא הכיר. עם זאת גם תיאר את ההווי של חיי העולים בישראל. בספרו  "ההרריים" (יצא במסגרת הספריה לעם) תיאר את חיי העולים מכורדיסטן במעברה הדמיונית "נטור"; לשם כתיבת ספרו זה נעזר באנשי העדה ובמומחים שעזרו לו להבין את שפת ה"תרגום" של יהודי כורדיסטן.
ארכיונו, המכיל בין היתר התכתבויות, טיוטות ותצלומים, שמור בספרייה הלאומית .
ספריו > ביידיש

וואָלבראָם [תל אביב : חמו"ל, תש"ך-]. (1963) (עם הקדמה של דב סדן)
שבת, תל אביב : המנורה, תש"ל. (1970) (תורגם לעברית, אנגלית, צרפתית וגרמנית).
טריט אין געסל, תל אביב : פארלאג י.ל. פרץ, תשל"ב.
אויפֿן ראַנד פֿון מדבר, נאָוועלן, תל אביב : המנורה, תשל"ז 1977.
דויער, ראָמאַן, תל אביב : המנורה, תשל"ח. (1978)
געזאַמלטע שריפֿטן, (פֿינף בענד: 1. דער אָנהייב; 2. טאָל און באַרג; 3. בײַ זיך; 4. אויף אייגנס; 5. דאָס שטעטל), תל אביב : המנורה, תשמ"ב (1982).
דער רײַכער דלפֿון, תל אביב : ישראל בוך, תשמ"ד 1984
ספריו > בעברית

יוסף ארליך, טוב הארץ, תרגם מכתב יד והקדים דב סדן, תל אביב, נ' טברסקי, תשי"ב, 1951, (103 עמודים).
ההררים, תל אביב : עם עובד (ספריה לעם),  תשכ"ב 1961.
דמעות גיל, רמת גן : מסדה, 1967.
בין הסימטאות, תל אביב : עקד, תשל"ח. (1978)
אופקים בוערים, תל אביב : עקד, תשל"ט 1979.
דמויות, ירושלים : קריית ספר, תשכ"א. (1961)
עד האחרון, רמת גן : מסדה, 1970.
לחופו של ים, רמת גן : מסדה, (c1971)
המהלך על כלונסאות, תל אביב : עקד, תשל"ו 1975.
מרחקים קרובים, תל אביב : הוצאת צ’ריקובר, 1975.
שבת, מיידיש : פנחס אורן, הקדמה דב סדן, המנורה, תשמ"ד, 1984.
כּל כּתבים, תל אביב : עקד, תשמ"ז 1987.
קימא, תל אביב : עקד, תשל"ז.
לקריאה נוספת

"ערליך, יוסף", לעקסיקאן פון דער נייער יידישער ליטעראטור, כרך 7, ניו יורק 1968.
הערות שוליים

↑  ארכיון יוסף ארליך, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260725505171  PLWABN: 9810627122705606  BnF: cb12604518w (data)  GND: 110404904  ISNI: 0000 0001 0872 8600  LCCN: n79074351  NKC: jo20010084271  NTA: 15433667X  SUDOC: 14295909X  VIAF: 15184657   WorldCat (עם VIAF): 15184657
יוסף בא-גד

הרב יוסף בא-גד (נולד ב-10 בפברואר 1932, ג' באדר א' ה'תרצ"ב) הוא מייסד הישיבה התיכונית "נחל יצחק" בנחלים וחבר הכנסת בכנסת ה-13.
ביוגרפיה

נולד במושבה מוצא תחתית בג' באדר א' ה'תרצ"ב (1932). הוא נכדו של ירחמיאל שטיינברג, ה"מוכתר" של מוצא, בן דוד של הרב אליעזר בוגרד ובן דוד מדרגה שנייה של אורה הרצוג אשת נשיא המדינה חיים הרצוג וסוזי רעייתו של אבא אבן.
למד בצעירותו בישיבת כפר הרוא"ה, ישיבת היישוב החדש וישיבת חברון. שירת בנח"ל ובתום שירותו הצבאי למד הוראה בסמינר מזרחי בירושלים. למד באוניברסיטת בר-אילן וסיים תואר שני בתנ"ך וחינוך.
בשנת 1955 ייסד את ישיבת נחלים כמנהל ולא כראש ישיבה, ובמהלך השנים הפך לראש הישיבה ועמד בראשה עד לשנת 2004. כמו כן הוסמך לרבנות. החל משנת 2004 הפסיק לכהן כראש ישיבה והחל מ-2005 הוא משמש כנשיא הישיבה.
הרב בא-גד היה חבר הכנסת מטעם סיעת מולדת בכנסת ה-13, ונחשב לאחד הח"כים הבולטים בכנסת, בין השאר בזכות גימיקים שבהם ביקש להסב תשומת לב למסריו בנושאים של דת, חברה ופוליטיקה. במהלך המושב התפצל מסיעתו והקים סיעת יחיד. לקראת הבחירות לכנסת ה-14 הקים מפלגה בשם "מורשת אבות" שלא עברה את אחוז החסימה. בא-גד ביקש להשתתף בבחירות לכנסת ה-15 אך פרש מהמירוץ זמן קצר לפני הבחירות וקרא לתומכיו לתת את קולותיהם למפד"ל.
בשנת תשמ"ח (1988) זכה בפרס הרב טולידאנו לספרות תורנית על ספריו אוגדן הסוגיות ונחלי לימוד.
בנובמבר 2005 הודיע רשם העמותות כי בעמותות שניהל בא-גד בישיבת נחלים נתגלו אי-סדרים כספיים חמורים, לרבות העברת כספי העמותות לו ולבני משפחתו.
ב-1 ביולי 2007 הורשע, במסגרת הסדר טיעון, בעבירות של זיוף בנסיבות מחמירות ובניסיון לקבל דבר במרמה בנסיבות מחמירות, לאחר שהואשם בזיוף חתימות של אזרחים לשם הגשת רשימה של תומכים בעלי זכות בחירה כמועמד לראשות הממשלה. במסגרת הסדר טיעון זה, נגזרו עליו שישה חודשי מאסר שירוצו בעבודות שירות, ובנוסף שנת מאסר על-תנאי וקנס בסך 25 אלף שקל.
בשנת 2013 הוענק לו תואר יקיר העיר פתח תקווה.
משנתו החינוכית

הרב בא-גד למד אצל הרב אברהם קרול ופיתח שיטת לימוד שהתבססה על שיעורי מורו. שיטתו יושמה בעיקר בישיבתו והיא ידועה כשיטת "ש"ס בש"ס" או "שיטת הסוגיות". השיטה כוללת לימוד עם ש"ס בבלי וירושלמי (בהתאם לדברי הרב אברהם יצחק הכהן קוק באגרות הראי"ה חלק א' איגרת ג'). הלימוד הוא באופן של לימוד לפי סוגיות (ולא לימוד לפי סדר הדפים כפי שמקובל בישיבות), כאשר נושאים רבים בהקשר של תורה ומדע. הלימוד כולל הצלבת מקורות מידע ממקורות נוספים. חיבר ספרים בעיקר בתחום שיטת הלימוד אותה פיתח ובתחומי תורה ומדע.
בשנת תש"ל הוא המליץ להעתיק מרכיבים מהשיטה החינוכית בישיבות התיכוניות שנחשבו להצלחה אל בתי הספר הדתיים. מרכיבים אלו היו:
למידה עצמאית
יום לימודים ארוך
קביעת אישיות תורנית כמחנך הכיתה
שילוב הרגש והשכל בפעולות כמו ביקור בישיבות ובהתיישבות דתית, והשתתפות באירועים דתיים
מינוי רב בית ספר
חיים אישיים

נשוי לרבקה (לבית זוסמן-די ליאון) והם מתגוררים בפתח תקווה.
חתנו הוא הרב יגאל לרר.
נכדו הוא הרב צבי בא-גד, ר"מ בישיבה התיכונית "חדוות התורה" בירושלים. אחת מנכדותיו היא הראפרית רינת גוטמן(אנ').
מספריו

אוגדן הסוגיות – סדרת חוברות על סוגיות מתוך התלמוד הבבלי.
שערי לימוד – נושאים שונים ביהדות. הספר יצא ב-15 מהדורות (נכון ל-2019), החל מהמהדורה החמישית תחת שמות משתנים: "נחלי לימוד", "נחלי האשכולות", "נחלי יוסף", "יוסיף נחלה", "נחלי בא-גד", "נחלי בא גד המורחב" ו"מבחר בא-גד".
בא גד לפניני הגרא"ק – פירוש על מסכת סנהדרין מאת הרב קרול. את הפירוש ערך בא-גד (שני חלקים) חלק א' חלק ב'
הערות שוליים

↑  ירעם (אטיה) נתניהו, שליפות עם הרב יוסף בא-גד, באתר nrg‏, 1 בנובמבר 2005
↑  יובל יועז, רשם העמותות: הרב בא-גד שילשל לכיסו מיליונים, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2005
↑  לצורך כך הוציאה הישיבה לאור ש"ס בבלי וירושלמי בפורמט מוקטן: תלמוד בבלי וירושלמי: בפיסוק חלקי עם המפרשים, נחלים : ישיבת בני-עקיבא נחל יצחק, תשמ"ג. המהדורה יצאה ב-4 כרכים ובגובה 21 ס"מ.
↑  יוסף באגד, הצעות לשיפור החינוך הדתי, דעות, סתיו תש"ל, עמ' 198–199, באתר היברובוקס
↑  יואב פרידמן, כי מבא-גד תצא ראפרית, באתר ynet, 29 בדצמבר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278714905171  ISNI: 0000 0000 6695 633X  LCCN: n88241127  VIAF: 6498300   WorldCat (עם VIAF): 6498300 
בטקס יום ירושלים בישיבת מרכז הרב, הרב יוסף בא-גד יושב מאחור קיצוני שמאל, לצידו הרב אליעזר שמחה וייס. תשע"ה
הרב יוסף בא-גד בשמחת בית השואבה בישיבת מרכז הרב
יחד (קיבוץ)

| --- | --- |
מבנים בקיבוץ יחד
מדינה: ישראל ישראל
 (למפת הגליל העליון מוגדלת) יחד(למפת הגליל העליון רגילה) יחד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יחד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יחד32°50′45″N 35°21′43″E﻿ / ﻿32.8457°N 35.361897°E﻿ / 32.8457; 35.361897
http://www.kibbuz-yahad.org/
יחד הוא קיבוץ בגליל, בתחומי המועצה האזורית משגב. הקיבוץ מצוי על רכס יודפת, מערבית להררית, ומשקיף על בקעת בית נטופה. בקיבוץ יחד מתגוררות 46 משפחות.
היסטוריה

בשנת 1981 הוקם יחד על ידי גרעין של חברים העוסקים במדיטציה טרנסצנדנטלית שהחל את דרכו בהכשרה בקיבוץ עין דור. מאז עבר הקיבוץ מקום מספר פעמים (פלך, מחנה יבור שליד צומת אחיהוד ולבסוף במחנה קרוואנים בהררית).
הקיבוץ עלה לקרקע סופית במקומו הנוכחי בשנת 1992.
קיבוץ יחד והררית נחשבים כישוב מוניציפלי אחד. הם מנוהלים באמצעות ועד מקומי משותף. החיים הקהילתיים מנוהלים באמצעות שתי אגודות שיתופיות נפרדות.
כיום הקיבוץ בתהליך הרחבה וכ-24 בתים חדשים בשלבי אכלוס או שלבי בנייה מתקדמים, בנוסף לתהליך הרחבה הקיבוץ מופרט.
לבתי הספר באזור נוסעים התלמידים על ידי הסעות של המועצה האזורית משגב ולשאר בתי הספר על ידי מערכי ההסעה הייעודיים להם.
החברים בקהילה מתפרנסים ממגוון מקצועות בתחומים שונים כגון: הייטק, ייעוץ, הנדסה, הוראה, טיפול אלטרנטיבי ועוד.
הערות שוליים

↑  יחד אינו יישוב, ראה הררית
יחד באורך

יַחַד בְּאוֹרְךָ הוא פיוט לחנוכה שחיבר רבי יהודה הלוי. ורמז שמו באקרוסטיכון השיר - יהודה חזק. הפיוט עוסק בבקשה לגאולה, ומשתמש באור כסמל לה.
זמן אמירתו

הפיוט הוא פיוט מסוג מאורה שנועד להשתלב בברכת "יוצר אור", הברכה הראשונה טרם קריאת שמע שבתפילת שחרית, משום שהוא עוסק באור וברכת יוצר אור עוסקת אף היא בבריאת האור על ידי אלוהים.
ייתכן שהפיוט נועד במקור להיאמר בשבת חנוכה, משום שהבית האחרון בו מתייחס למנורת המקדש המופיעה בזכריה הנביא הנקראת בהפטרת שבת חנוכה.
אמירתו

כיום אין קהילה הנוהגת לומר את הפיוט בשעת התפילה, אך יש קהילות ומסורות הנוהגות לומר את הפיוט בזמן הדלקת נרות חנוכה, לאחר אמירת הפיוט "מעוז צור".
נורית אלשטיין

נורית אלשטיין (נולדה ב-2 באפריל 1945) היא משפטנית שכיהנה בתור היועצת המשפטית לכנסת בין השנים 2005 ל-2010.
אלשטיין נולדה בתל אביב, בת לקבלן בניין יליד עיראק ואם ילידת פולין. עם סיום התיכון החלה ללמוד משפטים.
את ההתמחות עשתה בבית המשפט העליון. לאחר מכן שימשה היועצת המשפטית של בזק. מ-1994 עבדה בפרקליטות המדינה, שם שימשה מנהלת המחלקה לענייני עבודה. במסגרת תפקידה ייצגה את המדינה בעתירות חוקתיות בתחום חופש העיסוק וזכות ההתאגדות.
תפקיד היועצת המשפטית לכנסת > מינויה לתפקיד

בשנת 2005, לקראת סיום תפקידה של היועצת המשפטית לכנסת, אנה שניידר ומעברה לכהונת שופטת בבית משפט השלום, התכנסה הוועדה הציבורית לבחירת היועץ המשפטי לכנסת, הפועלת מכוח חוק הכנסת (היועץ המשפטי לכנסת). הוועדה, בראשות השופט בדימוס גבריאל בך, בחנה כתשעה עשר מועמדים ולבסוף המליצה בפני יושב ראש הכנסת, ראובן ריבלין, על שתי מועמדות: עורכת הדין סיגל קוגוט, היועצת המשפטית לוועדת החוקה, חוק ומשפט ועל אלשטיין.
ריבלין פנה לוועדה בבקשה להרחיב את רשימת המועמדים, בתקווה כי הוועדה תמליץ על פרופ' סוזי נבות, אך בקשתו נדחתה. לאחר שקיבל מכתבי המלצה על אלשטיין מנשיא בית המשפט העליון אהרן ברק, מהיועץ המשפטי לממשלה מני מזוז ומהשופטת אילה פרוקצ'יה, החליט ריבלין לבחור בה לתפקיד, וב-31 באוקטובר 2005 אישרה ועדת הכנסת את מינויה.
בראיון שהעניק ריבלין סמוך למועד סיום תפקידו כיו"ר הכנסת אמר כי הוא מצטער על שהחליט למנות את אלשטיין לתפקיד וכי "עצמאות הכנסת מחייבת להביא למשרה כזאת אדם שאינו ממשרד המשפטים. זה נכפה על ידי ועדה ציבורית, שלא כל חבריה פעלו בעניין בתום לב".
תפקיד היועצת המשפטית לכנסת > לאחר המינוי

במהלך כהונת הכנסת השבע עשרה קיבלה יושבת ראש הכנסת דליה איציק מכתב מעמותת אומ"ץ הדורש להדיח את אלשטיין מתפקידה בשל הסיוע שהגישה, לטענתם, לנציב שירות המדינה שמואל הולנדר, שכיהן בוועדת בך, במאבקו נגד ממצאי דו"ח מבקר המדינה. בעמותה הסתמכו על פרסום של העיתונאי יואב יצחק, שטען כי אלשטיין הגיעה למשרד מבקר המדינה יחד עם דוד ליבאי במטרה להסביר מדוע הולנדר לא חרג מהחוק, ובכך חרגה מתפקידה, מפני שאין זה מתפקידה של היועצת המשפטית לכנסת לשמש סנגורית לנציב שירות המדינה.
אלשטיין החליפה כחברה בוועדה להכנת כללי אתיקה לחברי הכנסת את היועצת המשפטית הקודמת, שניידר. היא הגיעה למספר מצומצם של ישיבות, שבהן נידון הרעיון למנות נציב אתיקה לכנסת. אלשטיין התנגדה לרעיון, אך דעתה נדחתה על ידי הוועדה.
תפקיד היועצת המשפטית לכנסת > המלצות וחוות דעת

בשנת 2006 פרסמה חוות דעת ובה הציעה מנגנונים לקביעת החלקים בחוק ההסדרים שיש להעביר למסלול חקיקה רגיל. לפי חוות הדעת, יש לבחון לגבי כל סעיף האם מתקיימת בינו לבין הצעת התקציב לאותה שנת כספים זיקה ישירה והכרחית בכפוף לתכליתו של החוק אותו הוא מתקן. בחינת הזיקה תיעשה באמצעות מבחני משנה משפטיים וכלכליים.
בשנת 2007 המליצה להמתין עם הליך השעייתו של שר המשפטים לשעבר חיים רמון מהכנסת, באומרה כי "אם בגזר הדין יוחלט להטיל קלון על רמון - החוק יחייב גם כך את הדחתו מהמשכן."
המלצה לפיה על ועדת הכנסת לדון באמצעות חקיקה בשינוי תנאי הפרישה לנשיא מדינת ישראל משה קצב.
לחברי הכנסת אין סמכות לבקש ממבקר המדינה צו הגנה למניעת הדחתו של החשב הכללי ירון זליכה.
פסילת ההסכם שנחתם בין פורשי סיעת גיל לארקדי גאידמק.
תפקיד היועצת המשפטית לכנסת > לאחר סיום תפקידה בייעוץ המשפטי

במאי 2019, לצד בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, חתמה על גילוי דעת כנגד חקיקת פסקת התגברות והרחבת חוק החסינות.
חייה הפרטיים

אלשטיין גרה בירושלים. היא גרושה בפעם השנייה, אם לארבעה ילדים. בן זוגה לשעבר, האדריכל גד עירון, הגיש לפני מספר שנים נגד אלשטיין תלונה במשטרה על ניסיון דקירה, אך התיק נסגר.
הערות שוליים

↑  הנחיות היועצת המשפטית לכנסת, הנחיה מס' 2/06 - חוק ההסדרים
↑  גילוי דעת מטעם בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, 26 במאי 2019; גיא פלג, ‏"אסור ליטול מבית משפט את הסמכות", באתר ‏מאקו‏, 26 במאי 2019
↑  כרמל בן-צור, סערה בכנסת, באתר הארץ, 16 בפברואר 2007
יחסי ג'מייקה–האיטי

| יחסי ג'מייקה–האיטי |
| --- | --- |
ג'מייקה: האיטי


ג'מייקה: האיטי
שטח (בקילומטר רבוע)
10,991: 27,750
אוכלוסייה
2,838,646: 11,806,074
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,423: 19,851
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,842: 1,681
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: דמוקרטיה נשיאותית

יחסי ג'מייקה-האיטי הם היחסים הדיפלומטיים בין ג'מייקה לבין רפובליקת האיטי. ג'מייקה מחזיקה קונסוליה בפורט או פרנס והאיטי מחזיקה קונסוליה בקינגסטון.
בינואר 2007 ביקר נשיא האיטי רנה פרבאל בג'מייקה לצורכי עבודה. במסיבת עיתונאים הודיעה ראש ממשלת ג'מייקה פורשיה סימפסון-מילר כי פסגה משותפת להאיטי ולג'מייקה תתקיים מאוחר יותר באותה השנה.
שתי המדינות חולקות גבול ימי.
יחד לתמיד (שיר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אילן ואילנית
 מתוך האלבום יחד לתמיד
 יצא לאור:  1968
 שפה:  עברית
 אורך:  2:24
 חברת תקליטים:  התקליט חיפה
 כתיבה:  אהוד מנור
 לחן:  נורית הירש
 הפקה:  דוד קריבושי
יחד לתמיד הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי הישראלי אילן ואילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1968 חברת התקליטים "התקליט חיפה", והוא נכלל כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השלישי של הצמד, "יחד לתמיד".
על השיר

השיר נכתב והולחן על ידי אהוד מנור ונורית הירש והופק על ידי דוד קריבושי. מתאר את אהבתם הכבירה של אילנית ושל שלמה צח. שלושת בתיו מחולקים לשניים: החלקים הראשונים מושרים על ידי אילנית, שמדגישה כי "הוא" (צח) שלה. בחלקים השניים צח שר לאילנית, שעל פיו "היא" שלו. בפזמון הם אף מדמים את מערכת היחסים שלהם לזו בין פרפר וכלנית. שם השיר שאוב גם כן מהפזמון: "הנה הנה מה טוב ומה נעים גם יחד, יחד לתמיד". ב-24 בנובמבר 1968 עלה למקום העשירי במצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל. ב-5 בינואר 1969, יחד עם "אופק אדמוני" של הפנינים הכחולות, עלה למקום הרביעי – המיקום הגבוה ביותר בו דורג.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1968)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1968)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1968)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1968)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלי צה"ל | 1 |  |
הערות שוליים

↑  מילות השיר "יחד לתמיד", באתר שירונט
↑  המצעד השבועי של גלי צה"ל, 24.11.1968, פזמונט
↑  המצעד השבועי של גלי צה"ל, 5.1.1969, פזמונט
| אילן ואילנית |
| --- | --- | --- |
אילן • אילנית
| אלבומי אולפן | אילן ואילנית (1967) • סביב לעולם • יחד לתמיד • אילן ואילנית (1970) • שוב אתכם • Folksongs Der Welt • ישראל שלי חוגגת |  |
| מיני-אלבומים | 4 שירים חדשים להנאתכם • בשנה הבאה • בוא ונשתגע בחולות |  |
| אלבומי אוסף | Songs from Israel • כמו פעם |  |
| סינגלים עבריים | "בעקבותייך" • "כבר אחרי חצות" • "נומה נומה" • "יחד לתמיד" • "סיגליות" • "מעבר להרים" • "בשנה הבאה" • "חמסין בגן חיות" • "עכשיו עכשיו" • "בין שני לבבות" • "רינגולי" • "ושוב אתכם" • "חופשי ומאושר" • "יחזקאל" • "ישראל שלי חוגגת" • "אדון אבוקדו וגברת אבוקדה" • "למה למה" • "דברים שאמרנו" • "גוליבר" |  |
| סינגלים לועזיים | "Sweet Malaika" • "Bang Bang" |  |
יחסי ג'מייקה–גאנה

| יחסי גאנה–ג'מייקה |
| --- | --- |
גאנה: ג'מייקה


גאנה: ג'מייקה
שטח (בקילומטר רבוע)
238,533: 10,991
אוכלוסייה
34,586,839: 2,838,646
תמ"ג (במיליוני דולרים)
76,370: 19,423
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,208: 6,842
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי גאנה–ג'מייקה הם היחסים הבין-לאומיים בין גאנה לג'מייקה. בשום מדינה אין שגריר תושב.
לגאנה וג'מייקה יש ועדה קבועה משותפת, ויש תוכניות להשקעה גאנאית בג'מייקה.
היסטוריה

גאנה, כחוף הזהב לשעבר, וג'מייקה חולקות קשרים היסטוריים באמצעות סחר העבדים וההגירה הכפויה של אשנטי / אקאן לקריביים.
יחד (פסיכודינמיקה)

"יחד" (באנגלית: jointness) הוא מושג פסיכודינמי המתאר יחסי אובייקט נורמליים בין שתי ישויות שונות (למשל תינוק ואמו או שותפים בוגרים) במרחב שלישי וירטואלי משותף.
כל אחד משני האנשים שבחוויית ה"יחד" הוא בעל ייחודיות, שלמות בפני עצמו, והוא חווה את השני כ"לא-עצמי" מוכר. 
במרחב ה"יחד" הם מתמסרים לחבירה רגשית, קובעים את מידת הקרבה ביניהם, כאשר כל אחד קשוב בחושיו וברגשותיו לנפרדוּת של הזולת (השותף), שנחווה כ"לא-עצמי".
ראשיתו של ה"יחד" בשלב האוראלי (על פי פרויד) של התפתחות התינוק, בשנה הראשונה לחיים. ה"יחד" מתגבש בשלבים הבאים של ההתפתחות הרגשית. במהלך ההתקשרות במרחב משותף של "יחד", חווים השותפים אינטימיות, קרבה, שותפות ואושר, ונוצרת ביניהם תקשורת חושית ייחודית שמוכרת רק להם. לפיכך, מרחב ה"יחד" משמש כמרחב מתווך (transitional space), כתופעה מתווכת, המגשרת על השונוּת ועל האחרוּת (על פי עמנואל לוינס) בין נפרדים ומתקיימת כל עוד הם מתמסרים זה לזה.
חוויית ה"יחד" מגיעה לסיומה לאחר זמן קצר יחסית. השניים השונים, שחברו באינטימיות וחשו נינוחות במרחב המוכר, חווים היפרדות, וכל אחד מהם חוזר למקומו הנפרד עם מטען רגשי מוטבע כתבניות-זיכרון של התיידדות ואינטימיות, כחוויה של שותפות חדשה, כמו גם של פרידה. יחסי אובייקט, המאופיינים כ"יחד", תחילתם מראשית החיים והם נמשכים במהלכם, תוך עיצוב אינסוף תופעות מתווכות לשמירה על אובייקט האהבה, על ההתקשרות איתו ועל ייחודיות העצמי.
ראו גם

אובייקט מעבר
יחסי אובייקט
מנגנוני הגנה
מרחב פוטנציאלי
לקריאה נוספת

רוני סולן (1992) 'יחד' כאינטגרציה של התלכדות ונפרדות ביחסי אובייקט ונרקיסיזם, שיחות ו' (3): עמ' 205
רוני סולן (2007) חידת הילדות, מודן הוצאה לאור, עמ' 129-162
הערות שוליים

↑  transitional phenomena - מונח של דונלד ויניקוט (Winnicott, 1951) ‏
מתנות כהונה

ערך זה עוסק ב-24 סוגי מתנות הניתנות לכהנים. אם התכוונתם לפירוש על מדרש רבה, ראו .
| --- | --- |
 מקרא:  במדבר, י"ח. דברים, י"ח, א'–ח'
 משנה תורה:  הלכות ביכורים ושאר מתנות כהונה שבגבולין. הלכות מעשה הקרבנות. הלכות ערכים וחרמים.
 
המונח "מתנות כהונה" מציין בלשון חז"ל את כל המתנות שניתנות מהתורה לכהנים. חכמים חילקו את המתנות לפי מקום נתינתם: ישנן מתנות הניתנות רק בבית המקדש, יש מתנות המחולקות לכהנים רק בירושלים, יש מתנות הניתנות בארץ ויש מתנות שניתנות בכל מקום אפילו מחוץ לגבולות הארץ.
רקע וטעמים למצווה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בעת יציאת עם ישראל מן מצרים היו עבודות הכהונה ובעיקר הקרבת קרבנות על במות, מסורה ביד בכורי בני ישראל. בעת חטא העגל העביר הקדוש ברוך הוא את עבודות הכהונה מן הבכורים ונתנם אל שבט לוי, ”וידבר ד' אל משה לאמר, ואני הנה לקחתי את הלוים מתוך בני ישראל תחת כל בכור פטר רחם מבני ישראל והיו לי הלוים.”
התורה העניקה לאהרן ובניו הכהנים ולשבט לוי זכות קבלת מתנות מסוימות מאת העם בתמידיות במטרה להחזיק ידיהם שיוכלו להתמסר אל עבודת המקדש ואל הוראת התורה לעם. לכן גם לא קיבלו נחלה בארץ. וכך מופיע בפסוקים:
וַיְדַבֵּר יְהוָה אֶל אַהֲרֹן וַאֲנִי הִנֵּה נָתַתִּי לְךָ אֶת מִשְׁמֶרֶת תְּרוּמֹתָי לְכָל קָדְשֵׁי בְנֵי יִשְׂרָאֵל לְךָ נְתַתִּים לְמָשְׁחָה וּלְבָנֶיךָ לְחָק עוֹלָם. זֶה יִהְיֶה לְךָ... כֹּל תְּרוּמֹת הַקֳּדָשִׁים אֲשֶׁר יָרִימוּ בְנֵי יִשְׂרָאֵל לַיהוָה נָתַתִּי לְךָ וּלְבָנֶיךָ וְלִבְנֹתֶיךָ אִתְּךָ לְחָק עוֹלָם בְּרִית מֶלַח עוֹלָם הִוא לִפְנֵי יְהוָה לְךָ וּלְזַרְעֲךָ אִתָּךְ. וַיֹּאמֶר יְהוָה אֶל אַהֲרֹן בְּאַרְצָם לֹא תִנְחָל וְחֵלֶק לֹא יִהְיֶה לְךָ בְּתוֹכָם אֲנִי חֶלְקְךָ וְנַחֲלָתְךָ בְּתוֹךְ בְּנֵי יִשְׂרָאֵל... וְאֶל הַלְוִיִּם תְּדַבֵּר וְאָמַרְתָּ אֲלֵהֶם כִּי תִקְחוּ מֵאֵת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל אֶת הַמַּעֲשֵׂר אֲשֶׁר נָתַתִּי לָכֶם מֵאִתָּם בְּנַחֲלַתְכֶם... וַאֲכַלְתֶּם אֹתוֹ בְּכָל מָקוֹם אַתֶּם וּבֵיתְכֶם כִּי שָׂכָר הוּא לָכֶם חֵלֶף עֲבֹדַתְכֶם בְּאֹהֶל מוֹעֵד.
וכך כותב הרמב"ם במורה הנבוכים:
"כי אין לו חלק ונחלה עמך" וכבר ידעת סיבת זה כדי שיהיה זה השבט כולו מיוחד לעבודת האלוה ולידיעת התורה ולא יתעסק לא בחרישה ולא בזריעה רק יהיה לאלוה לבד - כמו שאמר "יורו משפטיך ליעקב ותורתך לישראל". ותמצא דברי התורה במקומות רבים "הלוי והגר והיתום והאלמנה" - ימנה אותו תמיד בכלל העניים בעבור שאין לו קנין:
רוב מתנות הכהונה נמנים בתורה בפרשת קורח, במדרש מופיע שקורח בעצמו לעג על המתנות כחלק מטענותיו על בחירת אהרון לכהן.
המדרש תולה את זכות קבלת מתנות כהונה הודות לאהרן הכהן שהערים והציל את בני ישראל מגזר דין כליה של הקדוש ברוך הוא בעת חטאתם בעשיית העגל
לפי הפרקי דרבי אליעזר, המלאך מיכאל טען לפני הקדוש ברוך הוא שמגיע לבני לוי - כמשרתים בפלטין המלך - מתנות עבור יגיעתם ועבודתם, והקדוש ברוך הוא הסכים עמו
הזמן שבו נצטוו בני ישראל

פרשני התורה מסבירים כי בהר סיני נתן לבני ישראל הציווי לתת מתנות כהונה ברצונם הטוב, ואחר מעשה קורח ועדתו הוחלה חובת הנתינה אל הכהנים בתוקף של גזר דין וברית מלח.