stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות אוקיאניה בכדורסל

| --- | --- |

מפה המתארת מדינות המשתתפות באליפויות הכדורסל של פיב"א אוקיאניה.
 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  1971
 ארגון מפעיל:  פיב"א אוקיאניה
 מספר מתמודדים:  2
 יבשת:  אוקיאניה
 זוכה:   ניו זילנד (2013)
 הכי הרבה זכיות:   אוסטרליה (18)
 www.fibaoceania.com
 
אליפות פיב"א אוקיאניה (באנגלית: FIBA Oceania Championship), הידועה בשם אליפות אוקיאניה בכדורסל, הייתה טורניר כדורסל אוקייאני, שנערך אחת לשנתיים בין נבחרות מיבשת אוקיאניה. הטורניר אורגן על ידי פיב"א אוקיאניה, התאחדות כדורסל המסונפת לפיב"א. אליפות אוקיאניה שימשה גם כטורניר המוקדמות לאליפות העולם ולטורניר הכדורסל של המשחקים האולימפיים.
כאשר רק אוסטרליה וניו זילנד התחרו, הטורניר היווה סדרת פלייאוף בודדת של הטוב משלושה משחקים. כאשר התחרו נבחרות נוספות, הטורניר נערך בשיטה של שלב בתים ולאחריו שלב נוק-אאוט. בשנת 2009 מתכונת הטורניר השתנתה והפכה לשני משחקים, בית וחוץ, בין שתי המדינות כאשר סכום הנקודות בשני המשחקים היווה שובר שוויון לקביעת זהות האלופה.
החל משנת 2017, כל האליפויות היבשתיות של פיב"א החלו להיערך במחזורים של 4 שנים והפסיקו לשמש כטורנירי מוקדמות לאליפויות העולם ולמשחקים האולימפיים. אליפות אוקיאניה בכדורסל שנערכה בשנת 2015 הייתה האחרונה להתקיים, מכיוון שהחל משנת 2017 הטורניר התמזג עם אליפות אסיה בכדורסל, אשר בו החלו להשתתף נבחרות אוסטרליה וניו זילנד. בכך הפכה אליפות אסיה לאליפות אסיה והאזור הפסיפי.
טבלת מדליות

| דירוג | נבחרת | זהב | כסף | ארד | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  אוסטרליה | 16 | 2 | 0 | 18 |
| 2 |  ניו זילנד | 3 | 16 | 0 | 19 |
| 3 |  גואם | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | פולינזיה הצרפתית טהיטי | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 |  סמואה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 |  סמואה האמריקנית | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 |  קלדוניה החדשה | 0 | 0 | 1 | 1 |
היסטוריה

בשנת 2007 התקיימה התחרות עם שתי מדינות בלבד: אוסטרליה וניו זינלנד. התחרות נערכה בשלושה משחקים, שבשניים מהם ניצחה אוסטרליה. אוסטרליה העפילה למשחקים האולימפיים באולימפיאדת בייג'ינג.
אימה אמריקאית: 1984

| --- | --- |
כרזת העונה הרשמית
כרזת העונה הרשמית
 סוגה:  אימה 
 יוצרים:  ראיין מרפי, בראד פלצ'וק 
 שחקנים:  אמה רוברטס  ג'ון קרול לינץ'  אנג'ליקה רוס  גאס קנוורת'י  מת'יו מוריסון  לסלי גרוסמן  קודי פרן  בילי לורד  זאק וייה 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  9 
 שידור
 רשת שידור:  FX Networks 
 תקופת שידור מקורית:  18 בספטמבר – 13 בנובמבר 2019
 
"אימה אמריקאית: 1984" (באנגלית: American Horror Story: 1984) היא עונתה התשיעית של סדרת האימה האמריקאית "אימה אמריקאית", שנוצרה והופקה על ידי ראיין מרפי ובראד פלצ'וק, שהוכרזה רשמית על ידי רשת "FX" ב-12 בינואר 2017 ועלתה לשידור ב-18 בספטמבר 2019. העונה הנוכחית שואבת השראה רבה מסרטי סלאשר קלאסיים שהיו בשיאם במהלך שנות ה-80, דוגמת "ליל המסכות" ו"יום שישי ה-13".
לעונה הנוכחית חוזרים אמה רוברטס, בילי לורד, קודי פרן, לסלי גרוסמן, לילי רייב, דילן מקדרמוט, ג'ון קרול לינץ', פין ויטרוק ולזלי ג'ורדן מהעונות הקודמות ואליהם מצטרפים גאס קנוורת'י, אנג'ליקה רוס, מת'יו מוריסון, דה רון הורטון וזאק וילה. 1984 היא העונה הראשונה של הסדרה מאז תחילתה בה השחקנים הקבועים אוון פיטרס ושרה פולסון לא מופיעים.
צוות השחקנים

אמה רוברטס - ברוק תומפסון
בילי לורד - מונטנה דיוק
לסלי גרוסמן - מרגרט בות'
קודי פרן - אקסבייר פליימטון
מת'יו מוריסון - טרבור קירשנר
גאס קנוורת'י - צ'ט קלנסי
ג'ון קרול לינץ' - בנג'מין ריכטר / מר ג'ינגלס
אנג'ליקה רוס - דונה צ'יימברס / האחות ריטה
זאק וייה - ריצ'רד רמירז
צוות השחקנים > משני

דה רון הורטון - ריי פאוול
אורלה בריידי - ד"ר קארן הופל
לו טיילור פוצ'י - ג'ונאס שבור
טארה קרסינה - השפית ברטי
אמה מיזל - מידג'
קאט סולקו - הלן
קונור דונלי - אדי
שון ליאנג' - וויד לוד
לזלי ג'ורדן - קורטני
לילי רייב - לביניה ריכטר
דילן מקדרמוט - ברוס
צוות השחקנים > אורח

פין ויטרוק - בובי ריכטר
מיטש פילגי - ארט
פרקים

| מס' בסדרה | מס' בעונה | שם הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי | רייטינג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 95 | 1 | "מחנה רדווד" | בראדלי באקר | ראיין מרפי ובראד פלצ'וק | 18 בספטמבר 2019 | 2.13 |
| 96 | 2 | "מר ג'ינגלס" | ג'ון ג'יי. גריי | טים מיניר | 25 בספטמבר 2019 | 1.49 |
| 97 | 3 | "סלאשדאנס" | מרי ויגמור | ג'יימס וונג | 2 באוקטובר 2019 | 1.34 |
| 98 | 4 | "רוצחים אמיתיים" | ג'ניפר לינץ' | ג'יי ביטי | 9 באוקטובר 2019 | 1.29 |
| 99 | 5 | "שחר אדום" | גווינת' הורדר-פייטון | דן דוורקין | 16 באוקטובר 2019 | 1.09 |
| 100 | 6 | "הפרק ה-100" | לוני פריסטר | ראיין מרפי ובראד פלצ'וק | 23 באוקטובר 2019 | 1.35 |
| 101 | 7 | "הגבירה בלבן" | ליז פרידלנדר | ג'ון גריי | 30 באוקטובר 2019 | 1.05 |
| 102 | 8 | "נוחו על משכבכם בחתיכות" | גווינת' הורדר-פייטון | אדם פן | 6 בנובמבר 2019 | 1.05 |
| 103 | 9 | "השורדת האחרונה" | ג'ון גריי | קריסטל ליו | 13 בנובמבר 2019 | 1.08 |
הפקה > פיתוח

ב-12 בינואר 2017, הסדרה "אימה אמריקאית" חודשה לעונות תשיעית, כחלק מחידוש דו-עונתי לסדרה, במקביל לאישור עונה השמינית, "אפוקליפסה", ואושר שהעונה תשודר בשנת 2019. ב-10 באפריל 2019, יוצר הסדרה, ראיין מרפי הודיע שהעונה תיקרא 1984, ואישר שהעונה תשאב השפעה והשראה רבה מסרטי האימה הקלאסיים של שנות ה-80, כמו "ליל המסכות" ו"יום שישי ה-13".
ב-24 ביוני 2019, רשת "FX" הכריזה שהעונה תעלה לשידור ב-18 בספטמבר 2019.
הפקה > ליהוק

ב-6 בפברואר 2019, מרפי חשף כי אמה רוברטס וגאס קנוורת'י יככבו בתפקיד ראשי בעונה הנוכחית. ביולי 2019, השחקנית אנג'ליקה רוס, שהופיעה בסדרה אחרת של מרפי, "פוזה" הודיעה שהיא תשתתף בעונה הנוכחית בתפקיד ראשי. ב-11 ביולי 2019 אושרו כי חברי צוות השחקנים מהעונות הקודמות; בילי לורד, קודי פרן, לסלי גרוסמן וג'ון קרול לינץ' ישובו לעונה הנוכחית, עם חברי הצוות החדשים; מת'יו מוריסון, דה רון הורטון וזאק וילה. באוקטובר 2019, אושר שהשחקן דילן מקדרמוט ישוב להופיע בעונה הנוכחית דרך תמונות שהודלפו מהצילומים, ובמקביל השחקנית לילי רייב אישרה דרך חשבון האינסטגרם שלה שהיא תשוב לעונה הנוכחית. בנובמבר 2019, אושר שהשחקן פין ויטרוק ישוב בתפקיד אורח עבור פרק הסיום של העונה.
ב-2 באפריל 2019, השחקן הקבוע של הסדרה, אוון פיטרס, שכיכב בכל שמונה עונותיה הקודמות, הודיע שהוא לא ייקח חלק בעונה זו. ב-23 במאי 2019, בילי אייכנר, שהופיע בשתי עונותיה הקודמות של הסדרה, הצהיר כי הוא לא יחזור לעונה הנוכחית. ב-8 ביולי 2019, הוכרז שהשחקנית הקבועה של הסדרה, שרה פולסון, תופיע בתפקיד קטן יותר בעונה הנוכחית בשל התחייבויותיה לסדרת מקור של "נטפליקס" בהפקתו של מרפי, "רטשד".; עם זאת, באוקטובר 2019, השחקנית עצמה אישרה שהיא לא תופיע בעונה הנוכחית כמתוכנן במקור.
הפקה > צילומים

ב-11 ביולי 2019, מרפי אישר שצילומי העונה החלו.
אליפות איטליה בכדורגל 1901

| --- | --- |

תמונה קבוצתית של מילאן שזכתה באליפות
 תקופת התחרות:  14 באפריל 1901 – 5 במאי 1901 (22 ימים)
 מספר משתתפות:  5
 הזוכה:  מילאן
 מספר משחקים:  4
 מספר שערים:  17 (4.25 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ממלכת איטליה אמברטו מלבאנו   (4 שערים)
 → 19001902 ←
אליפות איטליה בכדורגל 1901 הייתה העונה הרביעית של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-14 באפריל 1901 והסתיימו ב-5 במאי 1901.
בתחרות השתתפו 5 קבוצות. תחילה התקיימו משחקים מוקדמים. הקבוצות המנצחות המשיכו בתחרות בשיטת הנוקאוט.
מילאן זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מהלך התחרות

בשלבים המוקדמים שיחקו קבוצות של אותו עיר.
טורינו - יובנטוס ניצחה את היריבה המקומית.
מילאן - מילאן ניצחה את היריבה המקומית.
מהלך התחרות > שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | 28 באפריל - טורינו | 28 באפריל - טורינו |  |  |  |  |
|  |  מילאן | 3 |   |  |  |  |
|  |  יובנטוס | 2 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | 5 במאי - ג'נובה | 5 במאי - ג'נובה |
|  |  |  |   |  |   גנואה | 1 |
|  |  |  |   |   |  מילאן | 3 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  |   |  |   |   |  |  |
|  |   |  |   |   |  |  |
↑  בהארכה
אלכסנדר בוטלרוב

| --- | --- |

אלכסנדר בוטלרוב
 לידה:  15 בספטמבר 1828 צ'יסטופול, רוסיה 
 פטירה:  17 באוגוסט 1886 (בגיל 57) Butlerovka, Spassky Uyezd, האימפריה הרוסית 
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום מגורים:  האימפריה הרוסית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קאזאן (1849) 
 מנחה לדוקטורט:  ניקולאי זינין, קרל ארנסט קלאוס 
 מוסדות:  Kazan Imperial University (1849–1869)  האוניברסיטה הקיסרית של סנקט פטרבורג (1869–1885) 
 תלמידי דוקטורט:  אלכסנדר מיכאילוביץ' זייצב, Dmitri Konovalov, Alexey Favorsky 
 פרסים והוקרה:  פרס לומונוסוב (1868)  עיטור  אנה הקדושה,  דרגה ראשונה 
 תרומות עיקריות
 תאוריות המבנים הכימים, גילוי החומר הקסמת'ילנטטראמין וגילוי התגובה הפורסימאית
 חתימה:   
 
אלכסנדר מיקהאילוביץ' בוטלרוב (ברוסית: Алекса́ндр Миха́йлович Бу́тлеров,‏ 15 בספטמבר 1828, צ'יסטופול - 17 באוגוסט 1886) היה כימאי רוסי. בוטלרוב היה אחד הכימאים המשפיעים ביותר בתולדות תאוריות המבנים הכימיים (1857–1861), הכימאי הראשון אשר שילב קשרים כפולים בנוסחאות מבניות, מגלה ההקסמת'ילנטטראמין (1859) ומגלה התגובה הפורסימאית.
אלכסנדר בולטרוב למד באוניברסיטת קאזאן ולאחר סיום הלימודים בשנת 1849 החל ללמד בה. הוא התקדם גם במסלול המדעי והתמנה לפרופסור וגם במסלול הניהולי ובשנת 1860 התמנה לרקטור של האוניברסיטה. בהמשך הוא עבר לסנקט פטרבורג.
בשנת 1874 הוא נבחר לחבר באקדמיה הרוסית למדעים.
אלכסנדר בוטלרוב בבול דואר של ברית המועצות, 1951
תלמידיו

ולדימיר מרקובניקוב
אלכסנדר זאיצב
אימאן (אסלאם)

אימאן (בערבית: إِيمَان) הוא מושג בתאולוגיה האסלאמית. הפירוש המילולי של אימאן הוא אמונה, ובאסלאם הכוונה היא לאמונה באללה ובאספקטים מטאפיזיים של הדת. האמונה עצמה אינה נראית לעין האדם ורק אללה מזהה אותה. האמונה מניעה את המאמין לעשות מעשים טובים, אך מעשים טובים כשלעצמם לא מעידים על אמונתו של המאמין. מנגד, החטאים אינם שוללים את האמונה לחלוטין, אלא עלולים להפחית אותה, כשם שציות ומעשים טובים, עשויים להגביר את האמונה.
ששת עמודי התווך של האמונה בדת האסלאם

האימאן מורכב משישה עמודי תווך (أركان):
אמונה בקיום אל אחד (אללה) ואין בלתו.
אמונה בקיום המלאכים.
האמונה בכתבי הקודש.
האמונה בכלל הנביאים.
האמונה ביום הדין.
האמונה בגורל.
מקומה של האמונה

על פי החדית', האימאן הוא הרובד השני במכלול דת האסלאם. הרובד הראשון הוא אסלאם, קבלת הדת (إسلام; בערבית: (גם) התמסרות ל..., ציות ל...), הרובד השני הוא האמונה - אימאן (إِيمَان) והרובד השלישי היא איחסאן - המידות הטובות ועשיית החסד.
המושג "אימאן" מוזכר גם בקוראן וגם בחדית'. על פי הקוראן, האימאן חייב להיות מלווה במעשים טובים, מפני שרק צירוף של השניים (האימאן והמעשים הטובים) יכולים לזכות את המאמין בכניסה לגן העדן המובטח.
77 ענפי האמונה

בחדית' שמיוחס למוחמד, מסופר שהוא אמר שלאמונה יש יותר משבעים ענפים. האימאם אל-בייהקִי (البيهقي) תיאר בספרו "שועוב אל-אימאן" (شعب الإيمان; ענפי האמונה") 77 ענפים, אשר, לשיטתו, אלו ענפי האמונה, עליהם דיבר מוחמד. והם מחולקים לשלושה תחומים. להלן התחומים עם מספר דוגמאות של הענפים:
פעולות הלב, כמו: אמונה באללה, מלאכיו, ספריו, הנביאים, אמונה ביום האחרון,
פעולות הלשון (דיבור), כמו: אמירת ה"שהאדה", קריאת הקוראן, לימוד ההלכות, "זיכר" ,
פעולות הגוף, כמו: צום חודש הרמדאן, עליה לרגל (חג') ,
לא כל הענפים זהים ב"רמתם". יש מהם דיכוטומיים כמו אמירת, או אי אמירת ה"שהאדה", תפילה או הימנעות ממנה, החג' או אי קיום המצווה. אי קיומם של ענפי אלו הוא פגיעה באמונה. מאידך גיסא, יש ענפים שניתן ליישמם ברמות שונות, כמו: הקריאה בקוראן או לימוד ההלכות.
הערות שוליים

↑  בן לוויה של קיימברידג 'לתיאולוגיה האסלאמית הקלאסית, מהדורה ראשונה
↑  ראה تفسير الطبري פרשנות "אל-טָבָּרי" :https://islamweb.net/ar/library/index.php?page=bookcontents&ID=5047&idfrom=4972&idto=4972&flag=0&bk_no=50&ayano=0&surano=0&bookhad=0
↑  ספר היד של אוקספורד לתיאולוגיה האסלאמית
↑  ד. איילון, פ. שנער, מילון ערבי-עברי, 1972, 161
↑  נגל, טילמן., תולדות התיאולוגיה האיסלאמית ממוחמד ועד ימינו, פרינסטון, ניו ג'רזי: הוצאת מרקוס ויינר, 2000
↑  אברהמוב, בנימין., תיאולוגיה איסלאמית: מסורתיות ורציונליזם, אדינבורו: הוצאת אוניברסיטת אדינבורו, 1998
↑  .DeLong-Bas, Natana J, אסלאם: אמונה חיה, 2018
↑  Averroës, 1126-1198, אמונה ותבונה באסלאם: גילוי הטיעונים הדתיים של אברוס, אוקספורד: Oneworld, 2001
↑  Term Explanation and Translation: Branches of faith - شعب الإيمان, Encyclopedia of Translated Islamic Terms
↑  the seventy seven branches of faith, by imam al bayhaqi, AhleSunnah Library
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5246256  BnF: cb11971214s (data)  GND: 4612483-4  LCCN: sh85046930  SUDOC: 027732037  TDVİA: iman
אליפות איטליה בכדורגל 1900

| --- | --- |

תמונה קבוצתית של גנואה שזכתה באליפות
 תקופת התחרות:  4 במרץ 1900 – 22 באפריל 1900 (50 ימים)
 מספר משתתפות:  6
 הזוכה:  גנואה
 מספר משחקים:  8
 מספר שערים:  21 (2.63 בממוצע למשחק)
 → 18991901 ←
אליפות איטליה בכדורגל 1900 הייתה העונה השלישית של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. כל המשחקים החלו ב-4 במרץ 1900 והסתיימו ב-22 באפריל 1900.
בתחרות השתתפו 6 קבוצות. תחילה התקיימו תחרויות אזוריות. הקבוצות המנצחות המשיכו בתחרות בשיטת הנוקאוט.
גנואה זכתה באליפות בפעם השלישית ברציפות.
מהלך התחרות

בשלבים המוקדמים קבוצות חולקו ל-3 אזורים.
פיימונטה - לתחרות נרשמו 3 קבוצות. ניצחה פ.ב.ס. טורינו
ליגוריה - לתחרות נרשמו 2 קבוצות. ניצחה גנואה
לומברדיה - לתחרות נרשמה קבוצה בודדת מילאן
מהלך התחרות > שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | 15 באפריל - טורינו | 15 באפריל - טורינו |  |  |  |  |
|  |  פ.ב.ס. טורינו | 3 |   |  |  |  |
|  |  מילאן | 0 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | 22 באפריל - טורינו | 22 באפריל - טורינו |
|  |  |  |   |  |   פ.ב.ס. טורינו | 1 |
|  |  |  |   |   |  גנואה | 3 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  |   |  |   |   |  |  |
|  |   |  |   |   |  |  |
↑  בהארכה
אליקים רוזנבלט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1933 ברוקלין, ניו יורק 
 פטירה:  27 במרץ 2019 (בגיל 86 בערך) 
 השכלה:  ישיבת רבי חיים ברלין, ישיבת לייקווד
 תקופת הפעילות:  ? – 27 במרץ 2019 
 בת זוג:  טרני רוזנבלט
 
הרב אליקים גצל רוזנבלט (1933 – 27 במרץ 2019) היה רב אמריקאי אורתודוקסי, המייסד וראש ישיבה של ישיבת כתר תורה ברובע קווינס בניו יורק.
ביוגרפיה

רוזנבלט נולד בשנת 1933 באזור ברוקלין בניו יורק. סבו מצד אמו היה יעקב אייזר דוברוב, רב קהילת "קשר ישראל" בעיר וושינגטון. הוא למד בגיל היסודי ובתיכון בישיבת רבי חיים ברלין, אחר כך למד בישיבת טלז בקליבלנד ובישיבת חפץ חיים בוויליאמסבורג, ברוקלין. בשל רצונו בפנימייה, בשנת 1951, בגיל 18, הלך ללמוד בישיבת לייקווד בלייקווד, ניו ג'רזי והפך לתלמידו של הרב אהרן קוטלר, אליו הגיש תה מדי יום. בזמן לימודו בישיבה, מונה לאחראי על השכמת הבחורים בבוקר לתפילת שחרית. בין התלמידים שהעיר מדי יום היה הרב שמואל קמנצקי. שם במשך זמן מה היה חברותא של הרב שלמה קרליבך בשנת 1958 התחתן עם טרני רוזנבלט, שלימים יכנה אותה רוזנבלט כ"שותפתי לתורה". בגיל 27, חזר רוזנבלט לישיבת חפץ חיים, שהייתה אז בקווינס, ניו יורק, והפך לתלמידו של הרב אלתר חנוך הניך ליבוביץ.
רוזנבלט נשאר בישיבת חפץ חיים, שם היה רב מוסר של כיתה ט'. בין תלמידיו מישיבת חפץ חיים נמנה דוד האריס. לאחר מכן רוזנבלט כיהן כרב בשכונת קורונה ברובע קווינס שבניו יורק, שם הוא ואשתו עוררו השראה ליהודים שאינם דתיים, לימדו תורה ואירחו אותם לארוחות שבת. בשנות ה-70 דחקו בו תלמידיו בשכונת קורונה לפתוח ישיבה, אז פתח רוזנבלט את ישיבת 'כתר תורה' בשכונת בריארווד בקווינס. פנימיית הישיבה נוספה בשנת 1980. בשנת 1994 הציע רב בישיבה שהישיבה תעבור ל שכונת קיו גרדן הילס בקווינס, שם יוכלו למשוך יותר אנשים, ולצורך כך נרכשה חלקה במרכז הקהילה היהודית של קיו גרדנס הילס.
השיעורים שלו בישיבת "כתר תורה" היו מכוונים ליהודים מכל הרקעים והמקצועות. מעל כ-500 שיעורים שלו זמינים בחינם באינטרנט.
רוזנבלט נפטר בכ' אדר תשע"ט, 27 במרץ 2019. הלווייתו נערכה בישיבת כתר תורה באותו יום, והוא נקבר בבית העלמין "בית דוד" שבאלמונט, ניו יורק.
פועלו

רוזנבלט חיבר ארבעה ספרים על התורה בשם "אור לנתיבתי". רוזנבלט היה ידוע כמוזיקלי מאוד. מסופר כי הרב אהרן קוטלר ביקש ממנו ומשני תלמידים נוספים בישיבת לייקווד לשיר בסעודה שלישית. הוא הלחין שירים רבים אשר זמינים על הדיסקים שלו "שער הנגינה".
הערות שוליים

1 2 3  Garber, Susie. "Remembering Rabbi Elyakim Getzel Rosenblatt On His First Yahrzeit". Queens Jewish Link | Connecting the Queens Jewish Community.
↑  "Rabbi Yaakov Aizer Dubrow - A Pioneer of Chabad in the U.S." www.chabad.org.
1 2 3  Rabbi Yair Hoffman, Rav Elyakim Getzel Rosenblatt, zt’l: An Appreciation
1 2  Garber, Susie. "Queens Community Mourns The Passing Of HaRav Elyakim Getzel Rosenblatt, Rav Of Yeshiva Kesser Torah". Queens Jewish Link | Connecting the Queens Jewish Community.
↑  Y. W. (28 במרץ 2019). "Levaya of HaRav Elyakim Rosenblatt ZATZAL, Rosh Yeshiva of Kesser Torah In Queens". {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Rav Eliyakim Rosenblatt zt"l | Matzav.com".
↑  "TorahAnytime.com". www.torahanytime.com.
↑  "Rabbi Elyakim ROSENBLATT Obituary - Forest Hills, NY". Dignity Memorial.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267113205171  LCCN: nr2004002127  VIAF: 297840078   WorldCat (עם VIAF): 297840078
אימה אמריקאית: בית הרצח

| --- | --- |

 סוגה:  אימה
 יוצרים:  ראיין מרפי בראד פלצ'ק
 שחקנים:  קוני בריטון דילן מקדרמוט אוון פיטרס טאיסה פרמיגה דניס או'הר ג'סיקה לאנג
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר פרקים:  12
 שידור
 רשת שידור:  FX Networks
 תקופת שידור מקורית:  5 באוקטובר 2011 – 21 בדצמבר 2011
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 המוסד הסגור ←
"אימה אמריקאית: בית הרצח" (באנגלית: American Horror Story: Murder House) היא העונה הראשונה של סדרת האימה האמריקאית "אימה אמריקאית", שנוצרה והופקה על ידי ראיין מרפי ובראד פלצ'ק, ואשר עלתה לשידור לראשונה ב-5 באוקטובר 2011 ברשת FX Networks. חלק מהאירועים המתרחשים בסדרה הושראו באופן רופף מאירועים אמיתיים.
העונה הראשונה של "אימה אמריקאית", ששמה בדיעבד שונה ל"אימה אמריקאית: בית הרצח", היא על בגידה, בוחנת נושאים כגון: משפחה, אהבה וסליחה.
רקע העלילה

הסיפור מתרחש בשנת 2011 ועוקבת אחרי משפחת הרמון: הפסיכיאטר בן (דילן מקדרמוט), אשתו ויויאן (קוני בריטון) ובתם המתבגרת ויולט (טאיסה פרמיגה) שעוברים מבוסטון ללוס אנג'לס לאחר שוויויאן עוברת הפלה ובן מנהל רומן עם אישה אחרת. משפחת הרמון עוברת לאחוזה משופצת ועד מהרה נתקלת בדיירי הבית לשעבר - משפחת לנגדון: קונסטנט לנגדון (ג'סיקה לאנג), שני ילדיה, טייט (אוון פיטרס) ואדי (ג'יימי ברואר) ובן זוגה שפניו הושחתו, לארי הארווי (דניס או'הר). ויויאן ובן מנסים להחיות מחדש את יחסיהם בעוד שוויולט הסובלת מדיכאון, מוצאת נחמה אצל טייט. משפחת לנגדון ולארי משפיעים לעיתים קרובות על חייהם של משפחת הרמון בזמן שזו מגלה שביתם החדש רדוף על ידי רוחות הדיירים הקודמים.
שחקנים ודמויות > ראשי

קוני בריטון – ויויאן הרמון
דילן מקדרמוט – בן הרמון
אוון פיטרס – טייט לנגדון
טאיסה פרמיגה – ויולט הרמון
דניס או'הר – לארי הארווי
ג'סיקה לאנג – קונסטנס לנגדון
שחקנים ודמויות > אורחים מיוחדים

זאכרי קווינטו – צ'אד ווריק
קייט מארה – היידן מקליין
צ'ארלס ס. דאטון – הבלש גריינג'ר
אריק סטונסטריט – דרק
שחקנים ודמויות > חוזרים

שרה פולסון – בילי דין הווארד
לילי רייב – נורה מונטגומרי
פרנסס קונרוי – מוירה או'הרה
מאט רוס – ד"ר צ'ארלס מונטגומרי
ג'יימי ברואר – אדלייד "אדי" לנגדון
מוריס צ'סטנאט – לוק מקסי
כריסטין אסטברוק – מרסי
אלכסנדרה ברקנרידג' – מוירה או'הרה הצעירה
סיליה פינקלשטיין – האחות גלדיס
מייקל גרזיאדיי – טרוויס ונדרליי
רוזה סלזאר – האחות מריה
טדי סירס – פטריק
סם קינזי – בורגארד "בו" לנגדון
רבקה ויסוקי – לוריין הארווי
שחקנים ודמויות > אורחים

עדינה פורטר – סאלי פרימן
כריסטיאן סראטוס – בקה
אריק קלוז – הוגו לנגדון
מלאיה ריברה דרו – הבלשית באריוס
ברנדו איטון – קייל גרינוול
אלכסנדר מינץ' – אמיר סטנלי
אשלי ריקרדס – קלואי סטייפלטון
מינה סוברי – אליזבת שורט
אלסנדרה טורסאני – סטפאני בוגס
בן וולף – תדיאוס מונטגומרי / האינפנטטה
מוריס צ'סטנאט – המאבטח
פרקים

עונה זו היא בת 12 פרקים. הפרק הראשון שודר לראשונה ב-5 באוקטובר 2011. פרק סיום העונה שודרה לראשונה ב-21 בדצמבר 2011.
| מס' בסדרה | מס' בעונה | שם הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי | רייטינג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | פיילוט | ראיין מרפי | ראיין מרפי ובראד פלצ'וק | 5 באוקטובר 2011 | 3.18 |
| 2 | 2 | הפלישה לבית | אלפונסו גומז-רג'ון | ראיין מרפי ובראד פלצ'וק | 12 באוקטובר 2011 | 2.46 |
| 3 | 3 | בית הרצח | בראדלי בואקר | ג'ניפר סולט | 19 באוקטובר 2011 | 2.59 |
| 4 | 4 | ליל כל הקדושים (חלק 1) | דייוויד סמל | ג'יימס וונג | 26 באוקטובר 2011 | 2.96 |
| 5 | 5 | ליל כל הקדושים (חלק 2) | דייוויד סמל | טים מיניר | 2 בנובמבר 2011 | 2.74 |
| 6 | 6 | חזרזיר קטן | מייקל אופנדל | ג'סיקה שרזר | 9 בנובמבר 2011 | 2.83 |
| 7 | 7 | בית פתוח | טים האנטר | בראד פלצ'וק | 16 בנובמבר 2011 | 3.06 |
| 8 | 8 | בגד הגומי | מיגל ארטטה | ריאן מרפי | 23 בנובמבר 2011 | 2.81 |
| 9 | 9 | ילדה קטנה ומסתורית | ג'ון סקוט | ג'ניפר סולט | 30 בנובמבר 2011 | 2.85 |
| 10 | 10 | ילדים מעלי עשן | מייקל להמן | ג'יימס וונג | 7 בדצמבר 2011 | 2.54 |
| 11 | 11 | לידה | אלפונסו גומז-רג'ון | טים מיניר | 14 בדצמבר 2011 | 2.59 |
| 12 | 12 | אחרי-לידה | בראדלי בואקר | ג'סיקה שרזר | 21 בדצמבר 2011 | 3.22 |
הפקה > ליהוק

קוני בריטון הייתה הראשונה שלוהקה לתפקיד הנשי הראשי של ויויאן הרמון. דניס או'הר לוהק שני כלארי הארווי, אחריו צורפה ג'סיקה לאנג לתפקידה הטלוויזיוני הקבוע הראשון כקונסטנט לנגדון. דילן מקדרמוט הצטרף אחרי לאנג לתפקיד הראשי כד"ר בן הרמון. טאיסה פרמיגה ואוון פיטרס היו האחרונים להצטרף לצוות השחקנים הראשי כוויולט הרמון וטייט לנגדון בהתאמה. בתפקידי אורח השתתפו השחקנים קייט מארה, מינה סוברי, אריק סטונסטריט וטדי סירס.
הפקה > כותרות הפתיחה

כותרות הפתיחה נוצרו על ידי קייל קופר וחברת הפרסום שלו פרולוג. בנוסף יצר קופר את כותרות הפתיחה של סדרת האימה "המתים המהלכים" ושל הסרט "שבעה חטאים" בכיכובו של בראד פיט. נעימת הפתיחה הולחנה על ידי המלחין ומעצב הסאונד סזאר דבילה-איריזארי ועל ידי המוזיקאי צ'ארלי קלאוזר. צילומי הפתיחים בוצעו על ידי חואן רואיז אנקיה ועריכתם על ידי גבריאל ג'. דיאז. עבור העונה הראשונה, כותרות הפתיחה צולמו במרתף ביתם של משפחת הרמון וכוללות תמונות ילדים לאחר מותם, עוברים בצנצנות, גולגולות, שמלות הטבלה, מדי אחות ודמות המחזיקה מזמרה מגואלת בדם. ריאן מרפי מתאר את כותרות הפתיחה כמיני-מסתורית והצהיר כי "עד שתראו את הפרק התשיעי בעונה הראשונה, כל תמונה וסמל בכותרות הפתיחה יובהרו לכם". תמונתה של הרוצחת בגרזן לכאורה, ליזי בורדן, מוצגת בפתיח העונה הראשונה.
בכל חמש העונות, השתמשו בגופן המזכיר את סגנונו של האדריכל צ'ארלס רני מקינטוש.
הפקה > צילום

פיילוט הסדרה צולם בבית בשכונת קאנטרי קלאב פארק שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ששימש כבית רדוף הרוחות וכזירת הפשע בעונה זו. עוצב ונבנה בשנת 1910 על ידי אלפרד רוזנהיים, נשיא המכון האמריקאי לאדריכלים, בית המשפחה שעוצב בסגנון טיודורי או גותיק קולגיאט שימש בעבר כמנזר. העונה הראשונה מצולמת על מה שנראה כסט צילום מועתק במדויק של הבית. פרטים קטנים כמו חלונות ויטראז'ים של לואיס קומפורט טיפאני וגופי תאורה מרוקעים מברונזה נוצרו מחדש על מנת לשמר את מראה הבית.
הערות שוליים

↑  Pehanick, Maggie (24 באפריל 2016). "The True Stories Behind 18 American Horror Story Characters". Popsugar.com. נבדק ב-8 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wood, Lucy (18 באוקטובר 2015). "DID YOU KNOW THESE AMERICAN HORROR STORY PLOTLINES ARE BASED ON TRUE EVENTS?". Sugarscape.com. נבדק ב-8 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gennis, Sadie (20 באוקטובר 2015). "The Real-Life Inspirations Behind American Horror Story: Hotel". TV Guide. נבדק ב-8 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   American Horror Story - Season 1 Main Titles, סרטון  באתר יוטיוב
| אימה אמריקאית |
| --- | --- | --- |
| יוצרים | ראיין מרפי • בראד פלצ'וק |  |
| עונות | "בית הרצח" · דמויות (2011) • "המוסד הסגור" · דמויות (2012–2013) • "הכישוף" · דמויות (2013–2014) • "פריק שואו" · דמויות (2014–2015) • "המלון" · דמויות (2015–2016) • "רואנוק" · דמויות (2016) • "הכת" · דמויות (2017) • "אפוקליפסה" · דמויות (2018) • 1984 · דמויות (2019) • "דאבל פיצ'ר" · דמויות (2021) • "ניו יורק" · דמויות (2022) • "רגישות גבוהה" · דמויות (2023–2024) |  |
| ערכים קשורים | צוות השחקנים • "סיפור פשע אמריקאי" ("אמריקה נגד או. ג'יי. סימפסון" · "הרצח של ורסצ'ה" · "הדחה") • "סיפורי אימה אמריקאים" |  |
אל פרנקן

אלן סטוארט "אל" פרנקן (באנגלית: Alan Stuart "Al" Franken; נולד ב-21 במאי 1951) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת מינסוטה מ-2009 עד 2018, כחבר מפלגת דמוקרטים-חקלאים-עבודה של מינסוטה, שהיא חלק מן המפלגה הדמוקרטית. פרנקן התפרסם לראשונה ככותב ובדרן במסגרת תוכנית הטלוויזיה "סאטרדיי נייט לייב", בה החל להופיע מתחילתה של התוכנית בשנת 1975.
קורות חיים

פרנקן נולד בעיר ניו יורק להורים יהודים, כבנם של פיבי לבית קונסט, עקרת בית וסוכנת נדל"ן, ולג'וזף פרנקן, איש מכירות בתחום הדפוס. סבו וסבתו מצד אביו היגרו מגרמניה, וההורים של אימו היגרו מבלארוס.
בילדותו התגורר בסנט לואיס פארק שבמינסוטה, פרבר של מיניאפוליס. אחיו הבוגר, אואן, הוא צלם עיתונות. פרנקן סיים לימודי תואר ראשון בהצטיינות במדע המדינה באוניברסיטת הרווארד בשנת 1973. את אשתו פרני הכיר בשנת לימודיו הראשונה באוניברסיטה. הוא אב לשני בנים.