קרב הידספס
היערכות הצבאות

אלכסנדר יצא במהירות מטאכסילה לכיוון ההידספס. הוא ידע שצבאו של פורוס כבר תפס עמדות בגדה המזרחית של ההידספס, ושהוא מצפה לתגבורת מאמביזרוס, אחד מבעלי בריתו, ולכן פעל במהירות על מנת להביס את יריביו בנפרד בטרם יאחדו את צבאותיהם. פורוס חשש שלא יוכל להתמודד עם הצבא של אלכסנדר בקרב בשדה פתוח, ולכן בחר לנסות לגרום לאחרון לעקוף את שטחי ממלכתו ולצעוד בכיוון אחר, באמצעות שימוש במכשול המים של נהר הידספס. הוא קיווה שצבאו יוכל להרתיע את אלכסנדר מחציית הנהר, מכיוון שבמהלך הצליחה הצבא המוקדוני ימצא במצב נחות ופגיע. הטקטיקה הבסיסית של פורוס הייתה למשוך זמן. עונת השנה הייתה האביב, ומי הנהר החלו לעלות בשל המסת השלגים בהרים. פורוס רצה לעכב את התקדמותו של אלכסנדר עד פתיחת עונת המונסונים, בצפייה שהגשמים העזים יעלו את מפלס הנהר עוד יותר, ולא יאפשרו לחצותו עד תום עונת הגשמים בראשית הסתיו (ספטמבר ואילך). בתנאים אלה, קיווה פורוס, יתקל אלכסנדר בקשיי אספקה, ויאלץ לצעוד דרומה, הרחק מממלכתו.
פורוס ניצל את פילי הלחימה שנכללו בצבאו, ומיקם אותם לאורך הגדה המזרחית של ההידספס בכל מקום בו ניתן היה לחצות את הנהר, כדי להרתיע את אלכסנדר מניסיון צליחה. לאחר שאלכסנדר סקר את היערכות הצבא ההודי, הוא הבין שלא יוכל לחזור על התמרון שביצע במהלך קרב גרניקוס, בו הצליח צבאו להסתער על הצבא הפרסי ולהביסו מיד לאחר חציית הנהר. במקרה של נהר ההידספס, לא ניתן היה לבצע תימרון דומה, בגלל רוחבו ועומקו של הנהר, ומיקום הפילים של פורוס על גדת הנהר. אילו חצו פרשיו של אלכסנדר את הנהר בשחייה או על גבי רפסודות, לא היו מסוגלים לעמוד בפני הסתערות הפילים ההודיים והיו נתפסים לבהלה. לכן אלכסנדר הבין, שהוא חייב להפתיע את פורוס, ולמצוא אתר לצליחה, שלא יהיה מוגן על ידי צבאו.
לפיכך החליט אלכסנדר לנקוט בסדרת תמרוני הטעיה. הוא חילק את צבאו למספר חלקים, הצעיד אותם לאורך הגדה המערבית, כמחפשים מקום לחצות בו את הנהר, על מנת להתיש את הצבא ההודי שנאלץ לצעוד בעקבות הצבא המוקדוני. אלכסנדר הורה על איסוף אספקה למחנה הצבא המוקדוני מכל הסביבה. דבר זה נעשה על מנת שפורוס יחשוב שאלכסנדר החליט להישאר במחנה בכל תקופת הקיץ הגשומה, שבה הנהר סוער, עד לסתיו שבו הנהר רגוע יותר. בזמן הזה נשלחו כוחות מוקדונים בסירות על מנת לסקור את הנהר ובאמת לחפש מקומות אפשריים לצליחה. אלכסנדר הורה לפרק את כלי השיט, איתם חצה הצבא המוקדוני את האינדוס ולשאת אותם בחלקים להידספס, בנוסף לכך הורה אלכסנדר למלא את עורות האוהלים בחציר, כדי להפוך אותם לרפסודות מאולתרות. אריאנוס מציין שכל אותו זמן אלכסנדר בדק האם הוא יוכל לבצע צליחה בהפתעה בזכות מהירות התנועה שלו, אך הגיע למסקנה שהוא לא יצליח בשל הערנות והמוכנות הגבוהה של הצבא ההודי ופיליו. על מנת לפגוע בערנות הצבא ההודי, שלח אלכסנדר את פרשיו במשך כמה לילות לבצע התקפות דמה לאורך הגדה המערבית. הפרשים יצרו בכוונה רעש ומדי פעם היו אף קוראים קריאות הסתערות. צעד זה של אלכסנדר גרם לפורוס להצעיד את פיליו לאורך הנהר בלילות על מנת למנוע ניסיונות חציה. לאחר מספר לילות פורוס הפסיק להצעיד את פיליו, הוא העדיף להשאיר אותם במחנה למשך הלילה והסתפק בהצבת זקיפים לאורך הנהר לגילוי כל ניסיון של חציה. הזקיפים מוקמו במרחק צעקה זה מזה וקיבלו הוראות לגרום לרעש ולשמור על מדורות דולקות לאורך הגדה המזרחית. באמצעות תכסיס הטעיה זה גרם אלכסנדר לפורוס להפסיק לחשוש מניסיון חצייה לילי של ההידספס.
אלכסנדר החליט לבצע את צליחת ההידספס ליד אי בנהר סמוך לג'לאלאפור. אחת הסיבות לכך הייתה, שהאי וגדות הנהר באותו אזור היו משופעים בצמחייה גבוהה אשר הסתירה את תנועת הצבא המוקדוני. מקום החצייה היה מרוחק כ-27 קילומטר מצפון למחנה שלו, במעלה הזרם של ההידספס. אלכסנדר חילק את צבאו לשני חלקים: כוח הצליחה בראשותו וכוח רתק בראשות קרטרוס אשר נשאר במחנה המוקדוני בגדה המערבית של ההידספס. קרטרוס קיבל הוראות מדויקות: אסור לו לחצות את הנהר אלא אם כן יעזוב פורוס את מחנהו בגדה המזרחית על מנת להילחם באלכסנדר, או שהוא יראה שפורוס נמלט ואז על קרטרוס לרדוף אחריו. במקרה שפורוס ייקח רק חלק מהצבא שלו על מנת להילחם באלכסנדר ובחלק שיישאר במחנה יהיו פילים, אזי גם במצב זה אסור יהיה לקרטרוס לחצות את ההידספס. רק אם פורוס ייקח את כל פיליו להילחם באלכסנדר, צריך קרטרוס לבצע צליחה מול המחנה ההודי. אלכסנדר העביר הוראות אלו כי האמין שביכולתו של הצבא המוקדוני להתגבר על הצבא ההודי בזמן הצליחה אבל לא על הפילים. דיודורוס מרחיב עוד על תרגילי ההטעיה של אלכסנדר ומתאר כיצד המוקדונים הקימו את האוהל המלכותי של אלכסנדר במחנה הרחק מנקודת החצייה, השאירו את שומרי הראש של אלכסנדר ליד האוהל ואף הלבישו את אחד מקציניו של אלכסנדר בבגדיו על מנת ליצור את הרושם שאלכסנדר עדיין במחנה.
כוח הרתק של קרטרוס כלל את: ההיפארכיה (גדוד הפרשים המוקדונים) שלו, הפרשים מאראכוסיה ופארופאמיסוס, שתי חטיבות פלנקס בפיקודם של אלקסטאס ופוליפרכון ואת כוח בעלי הברית ההודים שמנה 5,000 איש. כלומר סך הכל כוח הרתק מנה 3,000 פרשים ו-8,000 חיילי רגלים. הגל הראשון של כוח הצליחה, בראשות אלכסנדר, כלל את: האגמה (הגדוד המלכותי) שמנתה 300 איש, ההיפארכיות של הפאיסטיון, פרקידס, קוינוס ודמטריוס - 3,000 פרשים, הקשתים הרכובים מדאקיה - 1,000 פרשים, חיילי הרגלים המובחרים, ההיפספסטים - 3,000 איש, חטיבות הפלנקס של אנטיגנס וקלייטוס הלבן - 3,000 איש, האגריאנים - 1,000 איש, הקשתים - 2,000 איש, משליכי הכידונים - 1,000 איש והפרשים מבאקטריה, סוגדיאנה וסקיתיה. כוח נוסף, שכלל את חטיבות הפלנקס של מלאגרוס, אטאלוס וגיורגיאס ואת הפרשים וחיילי הרגלים מקרב שכירי החרב היוונים הוצב בין המחנה המוקדוני הראשי (בו הושאר כוח הרתק של קרטרוס) לבין המקום בו התכוון אלכסנדר לחצות את הנהר. כוח זה, שנועד אף הוא לחצות את הנהר, כלל כ-500 פרשים ו-5,000 חיילי רגלים.