stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'נג צ'ין ון
קריירה מקצועית > 2023

ג'נג פתחה את עונת 2023 עם ניצחון על המדורגת 2 לשעבר אנט קונטאבייט בסיבוב הראשון של אליפות אדלייד הבין-לאומית, אך הפסידה לוויקטוריה אזרנקה בסיבוב השני. היא הגיעה לסיבוב השני באליפות אוסטרליה הפתוחה.
בהופעת הבכורה שלה באליפות איטליה הפתוחה היא ניצחה את אליזה קורנה, אנה בונדאר ובת ארצה ואנג שיו והעפילה בפעם השנייה לרבע גמר טורניר WTA 1000. היא הודחה על ידי ורוניקה קודרמטובה אך קיבלה דירוג שיא של המקום ה-19 בעולם והפכה לסינית החמישית שמגיעה ל-20 הראשונות בדירוג ה-WTA. באליפות צרפת הפתוחה, בה דורגה 19, היא ניצחה את תמרה זידנשק בסיבוב הראשון לפני שהפסידה ליוליה פוטינצבה בשני.
כמדורגת שנייה בטורניר פלרמו היא הדיחה את שרה אראני, דיאן פארי, אמה נבארו ומיאר שריף כדי להעפיל בפעם השנייה לגמר טורניר בסבב ה-WTA, ולאחר ניצחון על ג'סמין פאוליני זכתה בתואר הראשון שלה בסבב.
בתור המדורגת 23 באליפות ארצות הברית הפתוחה 2023 ניצחה ג'נג את נדיה פודורוסקה, קאיה קאנפי ולוצ'יה ברונצטי כדי להעפיל בפעם השנייה לשמינית גמר טורניר גראנד סלאם. היא ניצחה את המדורגת חמישית אונס ג'אבר והגיעה לראשונה לרבע גמר מייג'ור, בו הפסידה למדורגת שנייה והאלופה בסופו של דבר ארינה סבלנקה.
בספטמבר 2023 זכתה ג'נג במדליית זהב בטורניר הטניס ליחידות במשחקי אסיה 2022.
באוקטובר היא זכתה בטורניר הסבב השני שלה לאחר שניצחה את ברבורה קרייצ'יקובה בגמר אליפות ג'נגג'ואו הפתוחה. לאחר שהגיעה לגמר גביע ה-Elite, בו הפסידה לביאטריס חדאד מאיה, העפילה ג'נג ל-15 המדורגות ראשונות, ובסוף העונה נבחרה לשחקנית המשתפרת ב-WTA.
קריירה מקצועית > 2024

בינואר ערכה ג'נג את הופעת הבכורה שלה בגביע יונייטד, טורניר לנבחרות לאומיות של גברים ונשים יחדיו, כמחבט הראשון של סין. היא סייעה לנבחרתה להעפיל לרבע הגמר אך הודחה בידי נבחרת פולין.
באליפות אוסטרליה הפתוחה הגיעה ג'נג לראשונה לגמר טורניר גראנד סלאם, כשבארבעת הסיבובים הראשונים גברה על אשלין קרוגר, קייטי בולטר, ואנג יאפן ואוסאן דודין במשחק של 59 דקות בלבד. לאחר מכן היא ניצחה את אנה קאלינסקאיה ברבע הגמר והפכה לסינית הרביעית שמגיעה לחצי גמר מייג'ור אחרי ג'נג ג'יה, לי נה ופנג שוואי. לאחר שניצחה את דיאנה יסטרמסקה בחצי הגמר היא הפכה לסינית השנייה שמגיעה לגמר גראנד סלאם אחרי לי ב-2014, אך הפסידה בגמר לארינה סבלנקה. כתוצאה מכך היא דורגה שביעית בעולם והפכה לסינית השנייה אחרי לי שמדורגת בין 10 הראשונות.
לאחר שהודחה בסיבוב השלישי ברולאן גארוס ובסיבוב הראשון באליפות וימבלדון 2024, בטורניר הטניס באולימפיאדת פריז (2024) היא העפילה לגמר לאחר שניצחה את שרה אראני, אראנטשה רוס, אמה נבארו, אנג'ליק קרבר ואיגה שוויונטק. בגמר היא ניצחה את דונה וקיץ' בשתי מערכות וזכתה במדליית הזהב.
הערות שוליים

1 2  טניס: צ'ינוון ז'נג טיילה מול דונה וקיץ' בדרך לזהב האולימפי, באתר ynet, 3 באוגוסט 2024
1 2  בפעם השנייה ברציפות: סבאלנקה זכתה באליפות אוסטרליה אחרי ניצחון קליל על ז'נג, באתר ynet, 27 בינואר 2024
1 2 3  מת'יו פוטרמן, ‏Zheng Qinwen Is Coming Into Her Own, New York Times, 5 בספטמבר 2023
↑  Zheng Qinwen sprouts from a family's big sacrifice—and the little seed Li Na planted in her heart, Tennis.com, ‏17 בינואר 2023
↑  18-y.o. Zheng Qinwen arrives on WTA Tour in style with Samsonova upset, WTA, ‏19 ביולי 2021
↑  Melbourne 1: Zheng Qinwen beats Zvonareva in 3 sets for 1st WTA QF spot, WTA
↑  Halep advances, injured Osaka withdraws at Melbourne 1, WTA, ‏8 בינואר 2022
↑  Introducing the 2022 Australian Open's Grand Slam debutantes, WTA, ‏15 בינואר 2022
↑  Australian Open Day 3 order of play: Bencic, Anisimova to play; Barty in action, WTA, ‏18 בינואר 2022
↑  Osaka passes Brengle test at Australian Open; to face Anisimova next, WTA, ‏19 בינואר 2022
↑  French Open: Anisimova knocks out Naomi Osaka in 1st round, China’s Zheng Qinwen breezes through, scmp.com, ‏23 במאי 2022
↑  Tan prevails over Serena in three-hour Wimbledon opener, WTA, ‏28 ביוני 2022
↑  Samsonova wins Tokyo, edges Zheng Qinwen for third title of 2022, WTA, ‏25 בספטמבר 2022
↑  Emma Raducanu makes winning start to 2023 with victory in Auckland, BBC Sport, ‏3 בינואר 2023
↑  Rankings Watch: Rybakina hits Top 5 for first time; Zheng makes Top 20 debut, WTA, ‏22 במאי 2023
↑  Zheng Qinwen beats Paolini in Palermo to capture first career title, WTA, ‏23 ביולי 2023
↑  Aryna Sabalenka cruises past Zheng Qinwen, into US Open semis, ESPN, ‏6 בספטמבר 2023
↑  Asian Games 2023: Zheng Qinwen wins women's tennis gold to secure Paris 2024 quota, הוועד האולימפי הבין-לאומי, ‏29 בספטמבר 2023
↑  Zheng Qinwen triumphs on home soil to win Zhengzhou title, WTA, ‏15 באוקטובר 2023
↑  Comeback Queen: Zheng storms into semifinals, אליפות אוסטרליה הפתוחה, ‏24 בינואר 2024
↑  Zheng Qinwen bests Yastremska at Australian Open to make first Slam final, WTA, ‏25 בינואר 2024
↑  Rankings Watch: Zheng makes Top 10 debut; Mertens back to No.1 in doubles, WTA, ‏29 בינואר 2024
ג'נג באליפות ארצות הברית הפתוחה 2023, בה הגיעה לראשונה לרבע גמר גראנד סלאם
ז'ואאו ז'ילברטו

| --- | --- |

 לידה:  10 ביוני 1931 ז'ואזיירו, ברזיל 
 פטירה:  6 ביולי 2019 (בגיל 88) ריו דה ז'ניירו, ברזיל 
 שם לידה:  João Gilberto Prado Pereira de Oliveira 
 שם במה:  João Gilberto 
 מקום קבורה:  ניטרוי 
 מוקד פעילות:  ברזיל 
 תקופת הפעילות:  1950–2019 (כ־69 שנים) 
 סוגה:  בוסה נובה, סמבה, אינדי פופ 
 שפה מועדפת:  פורטוגזית 
 כלי נגינה:  גיטרה, בס 
 חברת תקליטים:  וורנר מיוזיק גרופ 
 בן או בת זוג:  אסטרוד ז'ילברטו (1960–1964) מיוושה (אפריל 1965–1971) 
 צאצאים:  Bebel Gilberto, João Marcelo Gilberto, Louiza karolina Gkilberto 
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות בתרבות של ברזיל (2005)  פרס גראמי למוזיקת עולם (2001)  Latin Grammy Hall of Fame (2001)  Latin Grammy Hall of Fame (2001)  היכל התהילה הבין-לאומית למוזיקה לטינית (2001)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קולומביה (2017)  פרס גראמי לאלבום השנה (1965)  Latin Grammy Hall of Fame (2001) 
 www.joaogilberto.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ז'וֹאַאוֹ ז'ילברטו (בפורטוגזית: João Gilberto;‏ 10 ביוני 1931 – 6 ביולי 2019) היה זמר וגיטריסט ברזילאי, שנחשב לאחד מיוצרי סגנון הבוסה נובה, יחד עם אנטוניו קרלוס ז'ובים.
תחילת דרכו

ז'ילברטו נולד בעיר ז'ואזיירו שבמדינת באהיה שבברזיל. כילד למד לשיר ולנגן בגיטרה בעצמו. ב-1950 עבר לריו דה ז'ניירו והופיע בהרכב קולי בשם "נערי הירח" בהצלחה חלקית. לאחר שסולק מההרכב בשל בעיות משמעת, בחר לחיות בשוליים, לעשן מריחואנה ולתור באופן כפייתי אחר דרך מוזיקלית חדשה. כאשר פגש את ז'ובים, פסנתרן ומלחין המושפע ממוזיקת ג'אז, נשאו מאמציו פרי; יחד איתו גיבש את סגנון הבוסה נובה.
הסגנון החדש היה מעין סמבה מרוככת; המקצב הסינקופטי נשמר אך כלי ההקשה הרועשים נטלו באופן המאפשר ביצוע קולי שקט מלווה בגיטרה בלבד. היה זה ז'ילברטו שהמציא את סגנון ליווי הגיטרה האופייני לשירי בוסה נובה. ז'ילברטו נהג לבצע את שירי הבוסה נובה בקול שקט במיוחד תוך הגיית הברות מילות השיר מעט לפני או אחרי ה"ביט".
הסגנון החדש של ז'ילברטו יצר סנסציה בחוגים פרטיים ובהופעות לא רשמיות. ב-1958 השתתף כנגן גיטרה באלבומה של אליזט קארדוסו בלחני בוסה נובה של ז'ובים. זמן קצר לאחר מכן יצא באלבום משלו "Chega de Saudade", כולו בסגנון הבוסה נובה. שיר הנושא באלבום שנכתב על ידי ז'ובים, הפך ללהיט וסימן את פריצת הדרך של ז'ילברטו, כמו גם את זו של הסגנון החדש. פרט ללחניו של ז'ובים הכיל האלבום גם קטעי סמבה ושירים פופולריים אחרים משנות ה-30, אך כולם בוצעו בסגנון הבוסה נובה.
עד לשנת 1962 כבר אומצה הבוסה נובה על ידי נגני ג'אז אמריקנים. אחד מהם, הסקסופוניסט סטן גץ, הציע לז'ילברטו לשתף פעולה. אלבומם המשותף "גץ / ז'ילברטו" הפך לאחד מאלבומי הג'אז הנמכרים ביותר בכל הזמנים עם ביצוע השיר הנודע "דהסאפינדו". עם יציאת האלבום זכתה הבוסה נובה לפופולריות בינלאומית; באלבום זה ביצעה אסטרוד, אז אשתו של ז'ילברטו, את השיר "הנערה מאיפנימה", שהפך לשיר הבוסה נובה המוכר ביותר ואחד מהשירים המוקלטים ביותר אי פעם.
הקלטות מאוחרות יותר

ז'ילברטו המשיך להופיע במהלך שנות ה-60 אך לא הוציא אלבום חדש עד שנת 1968, אז יצא אלבומו "Ela é Carioca" במהלך תקופת מגוריו במקסיקו. ב-1973 הוציא את האלבום "ז'ואאו ז'ילברטו", שאליו מתייחסים לעיתים כ"אלבום הלבן" של הבוסה נובה, בהיותו האלבום הראשון בו ניתן להבחין בסטייה מה"סאונד" המקורי לכיוון יותר מיסטי וקר.
ב-1976 חבר שוב לסטן גץ באלבום "The Best of Two Worlds", בו שרה לראשונה מיושה (Miúcha), אחותו של הזמר שיקו בוארקי ואשתו השנייה של ז'ילברטו (משנת 1965). באלבומו "Amoroso" משנת 1977 לווה לראשונה על ידי תזמורת כלי מיתר גדולה בעיבודים של קלאוס אוגרמן.
בכל הקלטותיו עד לאותה תקופה שילב ז'ילברטו באלבומיו בעיקר לחנים של ז'ובים יחד עם שירי סמבה וסטנדרטים של ג'אז אמריקני משנות ה-40.
בשנת 1980 יצא אלבומו "Brasil", שבו שיתף פעולה עם ז'ילברטו ז'יל, קייטנו ולוזו ומאריה בתאניה, אשר מוקדם יותר שילבו את הבוסה נובה עם רוק'נ'רול לסגנון הטרופיקליה.
בשנת 1991 הוציא לראשונה אלבום שלא הכיל ולו שיר אחד של ז'ובים. באלבום זה, "João" שמו, ביצע שירים של ולוזו, קול פורטר ומלחינים ספרדים.
אלבומו משנת 2000 "João Voz E Violão" היווה הומאז' למוזיקת נעוריו בביצועים חוזרים לקלאסיקות של ז'ובים, כולל להיטו הראשון "Chega de Saudade".
בין כל אלו הוציא ז'ילברטו גם מספר אלבומים של הקלטות חיות מקונצרטים.
אישיותו

ז'ילברטו התפרסם כמתבודד תמהוני ופרפקציוניסט על גבול הנוירוטי (הוא אף אימן את עצמו להימנע מקולות נשימה בהקלטותיו). בעשורים האחרונים לחייו הוא שהה במלון פאר בריו דה ז'ניירו, סירב להתראיין ומיעט לצאת מחדרו. הוא נודע כמי שנוהג לנטוש באמצע הופעה אם הקהל אינו מתנהג באופן מכובד לדעתו והיו מקרים בהם דרש לכבות את מיזוג האוויר ואת אורות החירום במהלך הופעה בטענה כי הדבר מפריע לו. למרות זאת, עדיין הוא המשיך להופיע בקביעות בברזיל ומחוצה לה.
נפטר ב-6 ביולי 2019.
שילה רפאל

| --- | --- |

הרב שילה רפאל נואם ב'כנס תורה שבעל פה', תשכ"ז
 לידה:  1940 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  נובמבר 1994 (בגיל 54 בערך) ג' בכסלו תשנ"ה 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – נובמבר 1994 
 אב:  יצחק רפאל 
 אם:  גאולה בת-יהודה 
 
הרב שילה רפאל ה'ת"ש - ג' בכסלו ה'תשנ"ה (1940 – 6 בנובמבר 1994) היה דיין ופוסק, אב בית דין בירושלים ורב שכונת קריית משה בעיר. מנהל מוסד הרב קוק.
מחקרו התורני

הרב רפאל הקדיש את זמנו גם למחקר תורני. הוא יזם את הקמת "המכון להוצאת ראשונים ואחרונים", כאגף של "יד הרב מימון". המכון ההדיר והוציא לאור כתבי ראשונים ואחרונים. בהוצאת המכון ערך בשנת 1982 מהדורה חדשה של  חידושי הריטב"א על מסכת חולין מן התלמוד הבבלי. עשר שנים לאחר מכן ערך מהדורה של חידושי הריטב"א על מסכת בבא מציעא. על שני ספרים אלו קיבל בשנת 1993 את פרס הרב קוק לספרי מחקר מטעם עיריית תל אביב-יפו. לאחר מותו הופיע הספר משכן שילה, לקט חידושים ופסקי דין שלו, בעריכת חתנו, הרב יוסף אליהו מובשוביץ.
כמו כן ספרו משכן שילה שיצא לאור כשנה לאחר פטירתו ע"פ בקשתו, מכיל בקרבו תשובות ומחקרים רבים בהלכה.
פטירתו

בקיץ 1994 נתגלה גידול סרטני בבטנו. הוא החליט לשמור את העניין בסוד מהוריו ולא סיפר להם על דבר המחלה עד סמוך לפטירתו. ביום הסתלקותו גילה גם לרעייתו ובנו את סודו הכתובים  במחברת,  דברי הבית ישראל "יש לך עוד 30 שנה לחיות" אשר נאמרו לו בדיוק לפני 30 שנה נפטר בג' בכסלו תשנ"ה, בגיל 54. על פי בקשתו, נקבר בחלקת חסידי גור בהר המנוחות בירושלים. על פי צוואתו לא נישאו הספדים, ועל קברו נכתב התואר 'רב' בלבד ושהוא מחסידי גור.
זכרו הונצח ברחוב "משכן שילה" בשכונת רמת בית הכרם בירושלים.
משפחתו

הותיר אחריו אשה וששה ילדים:
בנו היחיד הוא יהודה לייב רפאל, יו"ר מוסד הרב קוק ומטפל זוגי.
חתנו הגדול הרב נתן שפירא, רב בית טובי העיר.
חתנו הרב יוסף אליהו מובשוביץ, רב שכונת קריית משה.
לקריאה נוספת

הרב יוסף אליהו מובשוביץ (חתנו), 'כי יבוא שילה – הרב שילה רפאל', בתוך: שנה בשנה, ירושלים תשנ"ו, עמ' 509–515
הערות שוליים

↑  המודיע ,כ"ח במרחשוון תשפ"ה, עמ' י
↑  יוסף וייל, "יש לך בדיוק שלושים שנה לחיות": סוד חייו הפלאי של רבי שילה רפאל זצ"ל, באתר jerusalemharedim.co.il
↑  הרב שילה רפאל  - רבה של קריית משה בירושלים, הצופה, 12 באוקטובר 1969
↑  הרב הצעיר שילה רפאל החליט להתגייס לצה"ל, מעריב, 24 באוגוסט 1970
↑  30 שנה של שמירת שבת: סיפורו המפתיע של בעל תחנת הדלק על הגר"ש רפאל, באתר jerusalemharedim.co.il
↑  רפאל הבן - חרד"לניק, מעריב, 20 באוקטובר 1989
↑  300 יהודים דתיים יקראו היום 'לבגין 'לפשרה הוגנת", דבר, 25 באפריל 1978
↑  המודיע, כ"ח חשוון ה'תשפ"ה, עמ' י
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304761605171  GND: 13327795X  ISNI: 0000 0000 7182 0891  LCCN: n85014479  NLA: 35772782  Trove: 1080414  VIAF: 93347074   WorldCat (עם VIAF): 93347074
גל הטרור בישראל (2023)

רכב המחבל בזירת הפיגוע סמוך לשוק מחנה יהודה
זירת הפיגוע סמוך לשער יפו
גל הטרור בישראל (2023) היה רצף פיגועי טרור, רובם קטלניים, שבוצעו בין 27 בינואר ל-31 באוגוסט 2023 בידי מחבלים פלסטינים וערבים ישראלים, במהלכם נרצחו שלושים בני אדם ועשרות רבות נפצעו.
בתחילת גל הטרור בלטה כנופיית הטרור גוב האריות שפעלה באזור שכם אך היא התפוררה באזור חודש מאי בעקבות מספר פשיטות של צה"ל והימ"מ על מעוזי הארגון בקסבה של שכם וחיסול מנהיגיה. את מקומה תפס הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני (גא"פ), במימון והכוונה איראנית, שפעל בעיקר בצפון השומרון, ובסיס כוחו היה גדוד ג'נין. ישראל יזמה שני מבצעים צבאיים נגד הג'יהאד הפלסטיני: מבצע מגן וחץ בו חוסלה צמרת הארגון ברצועת עזה, ומבצע בית וגן שבו כוחות קומנדו, חי"ר והנדסה קרבית עם חיפוי אווירי נכנסו לג'נין ומחנה הפליטים ג'נין, השמידו תשתיות טרור ומטעני חבלה רבים והרגו 12 מחבלים. בחודש יולי נטל ארגון הטרור חמאס את הבכורה בפעילות הטרור נגד ישראל ולקח אחריות על מספר פיגועים. לפי ישראל, מאחורי גל הטרור עומדת איראן שמממנת, מספקת אמל"ח (לרבות רובים, תחמושת ומטעני חבלה) בהברחות ומכווינה פיגועים.
הפיגועים

גל הטרור נפתח כיממה וחצי לאחר העימות במחנה הפליטים בג'נין, ב-26 בינואר 2023, שבמהלכו נהרגו 10 מחבלים פלסטינים במהלך פעילות מבצעית של צה"ל למעצר מבוקשים מגא"פ בג'נין שתכננו לבצע פיגוע. גל הטרור כלל מאות פיגועי ירי, אבנים, דריסה ועוד, ובהם 16 פיגועים קטלניים, בשלושה מהם נהרגו זוגות אחים או אחיות, ובאחד אב ובנו. חלק מהפיגועים אירעו בעקבות המהומות שפרצו בהר הבית לילה אחד לפני ליל הסדר, ובעיצומו של חודש הרמדאן, לאחר שכארבע מאות מוסלמים התבצרו במסגד אלאקצא, ומשסירבו להתפנות מרצונם פונו בכוח על ידי כוחות משטרה תוך שהם משליכים על השוטרים אבנים וזיקוקים.
תגובת ישראל

עד תחילת אפריל 2023 נמשכה פעילות כוחות הביטחון - צה"ל, ימ"מ, מג"ב ושב"כ - נגד יעדי טרור פלסטינים ומבוקשים בשטחי יהודה ושומרון, תחת השם "מבצע שובר גלים", שניתן לפעילות זו במרץ 2022. פעילות זו נמשכה גם לאחר מכן, ללא הכותרת "מבצע שובר גלים". במסגרת פעילות זו נכנסו כוחות הביטחון הישראליים ליישובים פלסטיניים, בפרט ג'נין ושכם, על מנת לסכל פיגועים ואף מעבדות נפץ לניסיון ירי רקטי מצפון השומרון, חלקם "פצצה מתקתקת", ולעצור מבוקשים. ביוני, במהלך עימות במחנה הפליטים ג'נין, נעשה שימוש במסוק קרב מסוג אפאצ'י לשם ירי הרתעתי בג'נין, לראשונה מאז 2002. יומיים לאחר מכן סוכלה חוליית מחבלים ליד העיר ג'נין על ידי כלי טיס בלתי מאויש של צה"ל, לראשונה מאז 2006.
ב-23 באפריל 2023 פורסם כי לאחר יום העצמאות ישראל מתכוונת לחזור לשיטת הסיכולים הממוקדים כנגד ראשי ארגון הטרור חמאס כתגובה לפיגועים. ב-9 במאי סיכלה ישראל 3 בכירים בג'יהאד האיסלמי הפלסטיני, בפתחו של מבצע מגן וחץ.
ב-21 ביוני 2023, למחרת פיגוע הירי הראשון בתחנת הדלק בעלי, צה"ל ביצע סיכול ממוקד באמצעות כלי טיס בלתי מאויש והרג שלושה מחבלים פלסטינים בדרכם לבצע פיגוע טרור סמוך לג'נין. זהו הסיכול הממוקד הראשון מהאוויר ביהודה ושומרון מאז האינתיפאדה השנייה.
ב-3 ביולי, כשבועיים לאחר העימות בג'נין ביוני והפיגוע בעלי יצא צה"ל למבצע צבאי באורך יומיים בשם "בית וגן" למיגור תשתיות הטרור בג'נין שבמהלכו חוסלו 12 מחבלים והושמדו 13 מעבדות נפץ. ב-6 באוגוסט, יממה לאחר הפיגוע בנחלת בנימין בתל אביב, חיסלו לוחמי ימ"מ 3 מחבלים בנפת ג'נין שהיו בדרכם לבצע פיגוע.
ב-31 באוגוסט 2023 פרסם פיקוד המרכז את נתוני סיכול הטרור מתחילת השנה:
פיקוד המרכז סיכל 470 פיגועים מתחילת השנה - 179 פלסטינים נהרגו. רק בחודש האחרון התבצעו כ-287 מעצרים ובשבועיים האחרונים נתפסו כ-150 מבוקשים ו-39 נשקים הוחרמו. מאז תחילת השנה נהרגו 179 פלסטינים כשעל פי הצבא למעלה מ-90% מהם מעורבים בטרור ולמעלה מ-70% אוחזי נשק.
במקביל צה"ל מפרסם נתונים מפעילות כוחות צה״ל בפיקוד המרכז מתחילת השנה, מהם עולה כי בשנת 2023 בוצעו למעלה מ-2,000 מעצרים. עוד עולה שסוכלו מעל 470 פיגועים טרם שקרו וסוכלו עשרות חוליות טרור שתכננו לבצע פיגועים.
ראו גם

גל הטרור הפלסטיני (2015–2016)
גל הטרור בישראל (2022)
מהומות הר הבית (2023)
הערות שוליים

↑  חנן גרינווד, נתניהו וגלנט בהצהרה מזירת הפיגוע: אנחנו בעיצומה של מתקפת טרור בהכוונה איראנית, באתר ישראל היום, 21 באוגוסט 2023,
נתניהו בזירת הפיגוע: "זו מתקפת טרור שאיראן מממנת, נבוא חשבון עם המרצחים - ועם משלחיהם", באתר ‏מאקו‏, 21 באוגוסט 2023,
103FM, ‏בכיר לשעבר בשב"כ מעריך: זה מי שעומד מאחורי ההסלמה הביטחונית, באתר מעריב אונליין, 22 באוגוסט 2023
↑  פצוע קשה מאוד בפיגוע דריסה בירושלים, באתר ערוץ 7, 24 באפריל 2023
↑  אוהביה שרעבי, טרור בצפון השומרון: פצוע באורח קשה בפיגוע ירי סמוך לחרמש, באתר ערוץ 7, 30 במאי 2023
↑  אבי כהן, ירון דורון, המחבל דרס ודקר: פיגוע ברמת החייל בת"א, חמישה פצועים קשה, באתר ישראל היום, 4 ביולי 2023
↑  פצוע קשה בפיגוע ירי באזור הישוב קדומים בשומרון, תושבים התבקשו להסתגר בבתים, באתר ערוץ 7, 6 ביולי 2023
↑  לירן תמרי, גלעד כהן, אלישע בן קימון, רוני גרין שאולוב, 6 פצועים בפיגוע ירי ליד הקניון במעלה אדומים, שניים מהם במצב קשה, באתר ynet, 1 באוגוסט 2023
↑  לירן תמרי, יואב זיתון, עינב חלבי, פיגוע ירי בחווארה: שני ישראלים נרצחו במכון לשטיפת רכב, באתר ynet, 19 באוגוסט 2023
↑  שני פצועים אנוש וקשה בפיגוע דריסה בכביש 443, באתר ערוץ 7, 31 באוגוסט 2023,
מאיר תורג'מן, אלישע בן קימון, מת מפצעיו צעיר שנדרס בפיגוע במחסום מכבים, אחד נוסף במצב קשה, באתר ynet, 31 באוגוסט 2023
↑  ניר דבורי, ‏ראשי הטרור על הכוונת: ישראל מחזירה לשולחן את הסיכולים הממוקדים, באתר ‏מאקו‏, 23 באפריל 2023
↑  סיכול אווירי: צה"ל חיסל חוליית מחבלים סמוך לג'נין, באתר "סרוגים", 21 ביוני 2023,
אלישע בן קימון, יואב זיתון, סיכול מהאוויר ביו"ש, לראשונה זה כ-20 שנה: חוליית מחבלים חוסלה ליד ג'נין, באתר ynet, 21 ביוני 2023
↑   כטמ"ם הסיר איום חוליית מחבלים שביצעה פיגועי ירי לעבר יישובים באיו"ש, באתר צה"ל, 21 ביוני 2023
↑  סיכול ממוקד לאור היום באזור ג'נין, באתר ערוץ 7, 6 באוגוסט 2023
↑  שי לוי, ‏פיקוד המרכז סיכל 470 פיגועים מתחילת השנה, 179 פלסטינים נהרגו, באתר ‏מאקו‏, 31 באוגוסט 2023
| פיגועי טרור נגד ישראלים בשנות ה-20 של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | פיגוע הירי באלכסנדריה (8 באוקטובר 2023) • רצח צבי קוגן (21 בנובמבר 2024) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
זיוף תעודות בפעילות תנועת הבריחה

תעודות של אפרים דקל, מפקד הבריחה באירופה כולה. מימין בכיוון השעון דקל הוא: מקס גריידי - אוסטרי, אריה לאסקין - אוסטרי, ג'ק גורדון - בריטי, אפרים קרסנר - פלשתינאי. יש לציין שלדקל היו תעודות נוספות עם עוד שמות
זיוף תעודות, ניירות וחותמות הייתה אחת מהפעולות החשובות שביצעה תנועת הבריחה, באירופה שאחרי השואה ומלחמת העולם השנייה, כדי לסייע בהגירת יהודים מהיבשת. תנועת הבריחה פעלה באופן חשאי ולא חוקי, וניצולי השואה ושארית הפליטה, להם סייעה, יצאו למסע הבריחה מאירופה לארץ ישראל כשהם, למעשה, אנשים 'שקופים' מאחר שכניצולי שואה רובם היה חסר תעודות זהות או דרכונים, ובנוסף לא הוכרו כאזרחים של מדינה כלשהי כך שהתקשו לבקש תעודות חדשות.
לפתרון בעיה זו הקימה תנועת הבריחה, ברחבי אירופה, שורה של מעבדות זיוף חשאיות שזייפו תעודות בהיקף גדול מאוד.
רקע

תנועת הבריחה הייתה התארגנות ציונית, שהחלה בפולין, וניהלה את ההגירה הבלתי-חוקית של יותר משלוש מאות אלף ניצולי שואה יהודים בדרכם לארץ ישראל. התנועה פעלה החל משלהי מלחמת העולם השנייה ועד 1949 וטיפלה בפליטים כדי להביאם מרחבי אירופה אל ארצות הים התיכון שם חיכו להם אוניות מעפילים כדי להביאם לארץ ישראל. הנהגת התנועה פעלה בדרכים רבות ומגוונות, חוקיות ולא חוקיות, כדי למלא את יעודה ולהציל את מירב השורדים. אחת הדוגמאות לפעילות לא חוקית של התנועה הייתה ייצור ואספקה של תעודות מזויפות שאיפשרו לניצולים לנוע בביטחה (יחסית) בדרכי אירופה ובמעברים בין מדינות. דבר זה נדרש מאחר שבמסע הנדודים בנתיבי הבריחה ברחבי אירופה נאלצו השורדים לעבור גבולות רבים ובמעברים מארץ אחת לבאה אחריה נזקקו, לא פעם, לשלוש או ארבע תעודות שונות המזהות אותם כאנשים שונים עם מטרות מסע שונות וארצות יעד שונות.
התחלת פעולות הזיוף

מה שקבע את ה"רשמיות" של תעודות ונתן להן תוקף היה סוג הנייר ובעיקר החותמות. מוסדות הרשמיים שונים השתמשו בטפסים ותעודות מודפסים על ניר מיוחד, אך במקרים רבים נייר רגיל שימש בעותקים של המסמך המקורי. תעודות ש"עברו" גבול מספר פעמים וצברו חותמות רבות הפכו לתעודות "כשרות למהדרין". למעשה החותמת (פיאצ'ט) היא שהוערכה על ידי שומרי הגבול, ככל שהחותמת הייתה גדולה יותר כך היא עשתה רושם טוב יותר על הפקידים והשוטרים. בפעילות הבריחה היה צורך בסוגים רבים של אישורים רשמיים כגון אישורי עירייה, אישורי משטרה, רישיונות נסיעה, רישיונות מעבר, רישיונות לנשיאת נשק, רישיונות נהיגה וכמובן תעודות זהות.
התחלת תהליך הזיוף בתנועת הבריחה נעשתה על גבי טפסים אמיתיים שנגנבו על ידי חברים, שעבדו או ביקרו במשרדים ממשלתיים או במשרדי הצלב האדום. כך למשל לאה פרזמה-שפר עבדה כמזכירה של שר החינוך של לטביה כשאחד מתפקידיה היה להחתימו על מסמכים שונים. בין המסמכים לחתימה הייתה מגניבה שפר תעודות מעבר מזויפות עליהן חתם השר מבלי לשים לב ובכך סייעה בהעברת יהודים רבים מלטביה לפולין.
עם התרחבות פעילות תנועת הבריחה והתגברות הצורך בתעודות מזויפות הוקמו ה"מסגריות" שהיו שם קוד למפעלי הזיוף בהם יוצרו החותמות והוטבעו על גבי הטפסים האמיתיים או המזויפים. מטעמי שמירת סודיות הועברו המעבדות ממקום למקום לעיתים תכופות. כך למשל, "המסגריה" הראשונה הוקמה ב-1945 בקרקוב, בדירה של הבריחה ברח' נאד-וויסליאנקה 32 ובהמשך הועברה לרחוב אופיצרסקה.
הזייפנים הראשונים, שגויסו בפולין במסגרת הבריחה, היו אריה באואר, יעקב שוורץ ודויד רייזר והם שכללו את שיטות העבודה באופן משמעותי והפכו את עניין החותמות לאומנות של ממש. "אסטרטגית הזיוף", לגישת הזייפנים, הייתה לא להעתיק תעודות, אלא לייצר אותן מהדמיון, כלומר להמציא את העימוד, הכותרת, התוכן, המוסד השולח, החתימות ובמיוחד החותמות שהיוו את מהותו של הטופס. השיטה הייתה להעתיק בדיוק מרבי את החותמת על ניר פרגמנט, להכין בעזרת ג'לטין שקוף ומעט גליצרין חומר נוזלי, אותו היו מחליקים על ניר זכוכית. מכאן אפשר היה להטביע על המטריצה שנוצרה את החותמת, שצוירה על ניר הפרגמנט. ממטריצה אחת אפשר היה להפיק כ-20–30 חותמות.
פרטי המידע בתעודות

בחירת פרטי המידע לתעודה הייתה מאתגרת. כך למשל שורדים היו צריכים להחליט אם השם בתעודה יהיה השם המקורי שנתנו להם הוריהם בלידתם, או השם בו חיו בזמן המלחמה כבני הגזע הארי, או השם הבדוי בו הכירו אותם הפרטיזנים. לגבי ילדים היה לא פעם גם השם שניתן להם במנזר או בבית המשפחה הנוצרית אצלה הסתתרו. לאחר ההחלטה היה עליהם לשנן היטב את הזהות הבדויה שניתנה להם.
השורדים נדרשו לעבור במסעם בין ארצות ובין אזורי שליטה של בעלות הברית, והתעודות שניתנו להם היו אמורות להתאים לאותם מעברים. כך למשל, באוסטריה נדרשו לעיתים לעבור מאזור השליטה של הצבא הבריטי לזה של הצבא האמריקני ולזה של הצבא הצרפתי בדרך לאיטליה או לצרפת, שם חיכו האוניות.
עניין אחר היה הצורך התמידי להתאים את התעודות המזויפות לדרישות המשתנות של הרשויות. כך למשל, בשלב מסוים, הורו שלטונות הצבא האמריקאי, לקלוט למחנות העקורים בגרמניה רק פליטים יוצאי פולין, דבר שאילץ את מפעלי הזיוף להנפיק תעודות של זהות פולנית לשורדים.
אישור נשיאת נשק של יוזף לנדס. כנויו של יוחנן כהן שליח המוסד
תעודה מזויפת של יז' סוביצקי, כנויו של יוסף פריליכמן, פעיל בריחה
פעילות הזיוף הסדירה > תעודות בזהות יוונית

עם התחזקות דרישת השורדים לצאת מגרמניה, התגבר הצורך למצוא פתרון מהיר ויעיל לבעיית התיעוד. באותה תקופה נדדו מיליונים ברחבי אירופה בדרכם לשוב לארצותיהם ולבתיהם (שבויים משוחררים, אסירי מלחמה, אסירי מחנות, עקורים, ועוד) ופעיל הבריחה משה המאירי ("בן") סיפר על יוזמה לשלב את היהודים בין אותם נודדים. לדברי המאירי הוציא האו"ם באותה תקופה הוראה לאפשר ליוונים לחזור ממחנות ריכוז לארצם (רה-פטריאציה(אנ')) והוא הציע "להפוך" את השורדים היהודים ליוונים כאילו הם שבים ליוון.
הרעיון יצא מהכוח אל הפועל, תעודות מזויפות הוכנו עבור "היוונים" וניצולים החלו לעבור את הגבול תוך ניצול העובדה ששומרי הגבול הפולנים, הרוסים והצ'כים לא הבחינו בין יוונית ועברית. בתהליך "התייוונות" זה נאלצו אותם יהודים שברחו מערבה ונלחמו בשורות הצבא הרוסי לוותר, לא פעם, על המדליות והאותות של הצבא האדום שהוענקו להם במלחמה במסגרת הדילמה "מדליות או נסיעה". אבא גפן, שהיה למפקד הבריחה בזלצבורג ועשה את הדרך הזו סיפר: ”מפולני הפכתי ליווני ולמדו אותי לומר 'קלימרה' ו'קליספירה'. מיווני הפכתי לפליט אוסטרי יליד אזור הכיבוש הבריטי. ואז הפכתי לאוסטרי יליד אזור הכיבוש האמריקאי, ורק כשהגעתי לזלצבורג הפכתי, סוף סוף, למי שאני: פליט יהודי מפולין. לכל הזהויות היו לי, כמובן, תעודות מתאימות”.
פעילות הזיוף הסדירה > תעודות בזהות גרמנית

אירועי פוגרום קיילצה גרמו לבריחה המונית מפולין. מסלול הבריחה העיקרי היה דרך הגבול לצ'כוסלובקיה, אך מסלול זה לא ענה על הדרישה של הניצולים לצאת מפולין וארגון הבריחה השתמש במסלול בצפון פולין, דרך העיר שצ'צ'ין לגרמניה. מכאן הבורחים עברו לגרמניה. העברת יהודים במסלול זה התאפשרה תוך ניצול קיומו של מבצע פולני לגרוש גרמנים תושבי פולין לגרמניה. כך צורפו לטרנספורטים הגרמניים ברכבות הפולניות מערבה גם שורדי שואה שזוהו כגרמנים בעזרת תעודות מזויפות. למרות הקושי הנפשי של המסע ברכבת כגרמנים עם גרמנים, הייתה זו אחת מדרכי הבריחה הנוחות והבטוחות.
פעילות הזיוף הסדירה > מבצע חתונות

במסגרת פעילות הבריגדה היהודית עלה רעיון של נישואין פיקטיביים בין חיילי הבריגדה לבין נשים שורדות שואה ממחנות העקורים. מצב זה איפשר ל"נשות" החיילים הבריטיים של הבריגדה לחזור באופן לגאלי (לכאורה) לארצן (כלומר לפלשתינה). בתקופת המבצע במחנות העקורים נערכו לפעמים כ-40 חתונות ביום. האיסור הבריטי שחל על חיילי צבא הוד מלכותו הבריטי לשאת אישה מארץ אויב (כלומר ארץ שהשתתפה במלחמה נגד הבריטים) אילץ את מפעלי הזיוף להנפיק לכלות המיועדות תעודות מזויפות המעידות שמוצאן אינו ארץ אויב. במסגרת מבצע זה הגיעו לארץ ישראל כ–700 נשים ניצולות שואה.