stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפט עברי
מקורות המשפט העברי > בתורה שבעל פה

במשנה מובאים חוקי המשפט העברי במספר מסכתות:
בסדר מועד - דיני קידוש החודש מובאים במסכת ראש השנה.
בסדר נשים - דיני יבום וחליצה מובאים במסכת יבמות. דיני כתובה ונישואין מובאת במסכת כתובות. דיני סוטה מובאים במסכת סוטה, ודיני גירושין מובאים במסכת גיטין ובקידושין מובאים דיני אירוסין, וחלק מדיני קניין.
בסדר נזיקין - כל דיני ממונות (מלבד אלו הקשורים בכתובה המובאים במסכת כתובות) נכתבו במסכת אחת בת 30 פרקים, שנקראה מסכת נזיקין, אך בעקבות אורכה היא חולקה מאוחר יותר לשלוש "בבות" (שערים בארמית): "בבא קמא", "בבא מציעא" ו"בבא בתרא". דיני תשלומי מזיק, חובל, גנב, וגזלן מובאים במסכת בבא קמא. דיני השבת אבדה, אונאה, הלוואה, ריבית, שכירות, פועלים, וארבעת השומרים - מובאים בעיקר במסכת בבא מציעא. דיני שכנים, ירושה ודיני מקח וממכר - מובאים בעיקר במסכת בבא בתרא. מסכתות סנהדרין ומכות עוסקות בסדרי המשפט ובעונשים השונים.
בניגוד למסכתות רבות אחרות, על כל המסכתות העוסקות בדיני המשפט העברי נכתב חיבור מקביל, גם בתלמוד הירושלמי וגם בתלמוד הבבלי.
גם בקודקסים הלכתיים מאוחרים יותר מובאים חוקי המשפט העברי, הללו מופיעים בהרחבה גם בספרו של הרמב"ם משנה תורה וגם מאוחר יותר בארבעת הטורים ובשולחן ערוך.
במשנה תורה לרמב"ם מופיעים דיני המשפט העברי בחמישה כרכים:
ספר זמנים: הלכות קידוש החודש.
ספר נזיקין: הלכות נזקי ממון, הלכות גנבה, הלכות גזילה ואבידה, הלכות חובל ומזיק, הלכות רוצח ושמירת נפש.
ספר קניין: הלכות מכירה, הלכות זכייה ומתנה, הלכות שכנים, הלכות שלוחין ושותפין, הלכות עבדים.
ספר משפטים: הלכות שכירות, הלכות שאלה ופיקדון, הלכות מלווה ולווה, הלכות טוען ונטען, הלכות נחלות.
ספר שופטים: הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, הלכות עדות, הלכות ממרים, הלכות אבל, הלכות מלכים ומלחמות.
בטור, ובשולחן ערוך (שאימץ את סדר החלוקה של הטור) מופיעים דיני המשפט העברי בעיקרם בשניים מתוך ארבעת הכרכים:
אבן העזר – עוסק בדיני המשפחה (נישואין וגירושין), ועל הלכות אישות. חלק זה נקרא כך על פי הפסוק בבראשית ב, י"ח "אעשה לו עזר כנגדו".
חושן משפט – על הלכות דיינים, ממונות, דיני בית דין, הדין האזרחי והפלילי.
לצד אלה דיני המשפט העברי מפוזרים בעשרות אלפי שאלות ותשובות (שו"ת) שנשאלו חכמי ישראל במהלך הדורות.
ענפי המשפט העברי

על אף שהחלוקה המדויקת לקטגוריות נתונה במלוקת בין החוקרים והמשפטנים השונים, מקובל להגדיר את ענפי המשפט העברי ככאלה הכוללים את כל ענפי המשפט המוכרים משיטות משפט אחרות. בתוכם ניתן למנות:
משפט ציבורי: משפט מנהלי; משפט פלילי
משפט פרטי: משפט אזרחי (דיני ממונות) – דיני נזיקין / דיני חוזים / דיני קניין / עשיית עושר ולא במשפט; דיני משפחה
משפט פרוצדורלי: דיני ראיות, דיון פלילי ואזרחי
הצגת הקונפליקט

הנחת יסוד של ההלכה היא, שכשם שכל יחיד ויחיד מצווה לקיים את חוקי התורה, כך גם החברה היהודית בכללותה מצווה להשתית את אורחות חייה הציבוריים על יסודות משפט התורה. מכאן, שעל המדינה היהודית הריבונית, לאמץ לה את התורה כבסיס למשפט המדינה, הן מבחינת תכניו המהותיים של דין תורה, והן מבחינת מערכת בית המשפט שאמורה להפעילו. המצב הנוכחי השורר במדינה אינו מגשים באופן מלא את ההשקפה בסיסית זו של ההלכה, באשר המוסדות המוסמכים של המדינה בחרו שלא לאמץ את הדין היהודי כחוק המדינה אלא במסגרת מוגבלת בלבד (דיני אישות), ומערכת בתי המשפט של המדינה פועלת אפוא על-פי מערכת של חוק, שמבחינת הדין היהודי הוא, ברובו, חוק זר.
כאשר יש התנגשות בין שתי מערכות הדינים, ניצב איפוא האזרח היהודי שומר המצוות בפני בעיה קשה, באשר מחד גיסא הוא רואה עצמו נאמן לחוקי התורה, אבל מאידך גיסא הוא רואה עצמו בו בזמן נאמן גם לחוקי המדינה. קונפליקט זה גלש לסוגיות שמעבר למשפט והוליד מגזרים בישראל, שכל אחד מהם מצדד בעמדה שונה בסוגיות שונות וביניהם הסוגיה שלפנינו.
יחס ההלכה למשפט הישראלי

ההלכה מחייבת יהודי לתבוע את חברו רק בבתי דינים המחויבים למשפטי התורה. ישנו איסור הלכתי לדון דיני ממונות בבית משפט ישראלי, בדומה לאיסור לדון בפני "ערכאות של עכו"ם" - זאת אף אם פסק הדין יהיה זהה לפסק שייתן בית הדין. עם זאת, בית דין רשאי להרשות לאדם להגיש תביעה בבית משפט לצורך גביית ממון שבית הדין מצא שהתובע זכאי לקבל לפי דיני התורה, אלא שהנתבע אינו מוכן לדון לפיהם. באשר לדין הפלילי, פוסקי ההלכה המכירים בסמכות המדינה באופן כללי, לרוב מכירים גם בסמכותה לדון בפלילים מכוח 'משפט המלכות' (דינא דמלכותא דינא).
גם חקיקה אזרחית, כל עוד אינה מתנגשת בהלכה, מקבלת לעיתים קרובות תוקף הלכתי, כי היא הופכת למנהג המדינה, וההנחה היא שהתושבים מקבלים על עצמם לשאת ולתת ביניהם לפיה. בהקשר של קהילה יהודית נפרדת, מוכר בהלכה גם מושג של "תקנות הקהל" – תקנות נציגי הציבור, שלהם תוקף מחייב, בכפוף לסייגים מסוימים.
על עקרונות אלו אמר השופט מנחם אלון: "ביסוס זה על יסוד משפט המלך ועקרון 'תקנות הקהל', הוא ללא ספק – מבחינת עולמה של ההלכה – הדרך הקלאסית כדי להביא אי פעם בעתיד לאיחוד ושילוב בין המשפט הישראלי והמשפט העברי ההיסטורי".
ראו גם

הלכה
סדר נזיקין
חושן משפט
דינא דמלכותא דינא
הענישה בהלכה
המעשים לבני ישראל
בית דין רבני
בית משפט השלום העברי
לקריאה נוספת

הרב חיים הירשנזון, מלכי בקודש, שאלות ותשובות בהנהגת הממלכה בישראל על פי דרכי ההלכה, ס. לואיס, תרע"ט-תרפ"ו, ו' כרכים.
יהודה ליב אשר גולאק, יסודי המשפט העברי תל אביב: הוצאת דביר, תרפ"ב-1922.
ד"ר שמואל איזנשטדט, עין משפט, ספר שמוש ביבליוגרפי לספרות המשפט העברי, הוצאת המשפט, ירושלים תרצ"א.
מנחם אלון, המשפט העברי - תולדותיו, מקורותיו, עקרונותיו, ירושלים: הוצאת מאגנס.
אהרון קירשנבאום, נחום רקובר ודוד אריה פרנקל, מורה דרך במקורות המשפט העברי, ירושלים: הוצאת ספרית המשפט העברי.
חיבוריו של נחום רקובר:
אוצר המשפט - מפתח ביבליוגרפי של המשפט העברי, ירושלים, תשל"ה-1975.
המשפט העברי בפסיקת בתי המשפט בישראל, 1989. (הספר בקטלוג ULI)
המשפט העברי בחקיקת הכנסת, 1988. (הספר בקטלוג ULI)
השליחות וההרשאה במשפט העברי, ירושלים, תשל"ב-1972. (הספר בקטלוג ULI)
זכות היוצרים במקורות היהודיים, הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשנ"א-1991.
חוק לישראל, א-ז, ירושלים, תשנ"ב-1992 - תשנ"ח-1998. (הספר בקטלוג ULI)
איכות הסביבה - היבטים רעיוניים ומשפטיים במקורות היהודיים, ירושלים תשנ"ד-1994. (הספר בקטלוג ULI)
סודו של המשפט העברי - צדק משפט יושר ורחמים, 2019. (הספר בקטלוג ULI)
אביעד הכהן, עשיית עושר ולא במשפט העברי, משפט ועסקים י (תשס"ט), 232-183
אביעד הכהן, "מנחם אלון: חכם המשפט וחכם במשפט", שערי משפט (תשע"ג), עמ' 9–97
ספריו של השופט פרופ' משה זילברג -
כך דרכו של תלמוד, הוצאת מפעל השכפול, תשכ"ב - 1961 (מהדורה שנייה: תשכ"ד)
כתבי משה זילברג, מאגנס, 1998.
פרופ' יעקב בזק, משפט עברי, סוגיות נבחרות במשפט העברי לדורותיו בהשוואה למשפטי ימינו, מוסד הרב קוק.
שמשון אטינגר ואחרים, סוגיות במשפט העברי, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2006. (הספר בקטלוג ULI)
אהרון קירשנבאום, תיאוקרטיה יהודית, דיני ישראל, כרך ח', התשל"ז-1977.
אביעד הכהן, פרשיות ומשפטים - משפט עברי בפרשת השבוע, תל אביב, תשע"א-2011. (הספר בקטלוג ULI)
אביעד הכהן מיכאל ויגודה (עורכים), פרשת השבוע - עיונים משפטיים בפרשיות התורה, 6 כרכים, ירושלים, תשע"ב-2012. (הספר בקטלוג ULI)
הרב ראובן מרגליות, קוי אור: חקרי הלכה במשפטי היישוב המדיני בארץ ישראל, (הספר בקטלוג ULI)
הרב ראובן מרגליות, טל תחיה: חקרי הלכה על בתי המשפט בארץ ישראל, רופאים ורפואת ומשפטי גר תושב, ירושלים תש"י. (הספר בקטלוג ULI)
הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, תחוקה לישראל ע"פ התורה, מוסד הרב קוק תשמ"ט, בעריכת הרב ד"ר איתמר ורהפטיג. (הספר בקטלוג ULI)
יעקב בן בצלאל בזק, משפט עברי: סוגיות נבחרות במשפט העברי לדורותיו בהשוואה למשפטי ימינו, ירושלים: הוצאת מוסד הרב קוק, התשע"ד 2014. (הספר בקטלוג ULI)
פינחס חליווה, השלום כערך-על במשפט העברי ובמדרשי חז"ל, ירושלים, מוסד ביאליק, תשע"ה 2015. (הספר בקטלוג ULI)
יצחק איזיק הרצוג, המוסדות העיקריים של המשפט העברי, ראשון לציון: ידיעות אחרונות, תשע"ו 2016. (הספר בקטלוג ULI)
שמעון ספיר "שני תלמידי חכמים שהיו בעירנו" הבדלי גישות ביחס של בית משפט העליון למשפט העברי.
סמואיל סאמוסוד

| --- | --- |

 לידה:  2 במאי 1884 (יוליאני) טביליסי, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  6 בנובמבר 1964 (בגיל 80) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 חברת תקליטים:  מלודיה 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין  עיטור אות הכבוד  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור לנין  אמן העם של ברית המועצות  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית 
 
סמואיל אברמוביץ' סאמוזוד (ברוסית: Самуил Абрамович Самосуд; ‏14 במאי 1884 – 6 בנובמבר 1964) היה מנצח יהודי רוסי - גאורגי.
קורות חיים

סאמוסוד נולד בטביליסי, בפלך טביליסי של מלכות המשנה של הקווקז (כיום גאורגיה), והחל את הקריירה המוזיקלית שלו בנגינה בצ'לו והמשיך בניצוח על תזמורת תיאטרון מריינסקי בפטרוגרד ב-1917. מ-1918 עד 1936 ניצח בתיאטרון מאיאקובסקי, לנינגרד. ב-1936 התמנה למנהל מוזיקלי בתיאטרון בולשוי במוסקבה. סאמוזוד ייסד בשנת 1951 את התזמורת, שהייתה לפילהרמונית של מוסקבה, עמה הציג בביצועי בכורה כמה יצירות חשובות, ביניהן האופרות "ליידי מקבת ממחוז מצנסק" ו"החוטם" (על פי סיפור של ניקולאי גוגול) של דמיטרי שוסטקוביץ', הסימפוניות הרביעית, השביעית וה-13 של שוסטקוביץ' ו"מלחמה ושלום" של סרגיי פרוקופייב על פי לב טולסטוי. שוסטקוביץ' העריך מאוד את סאמוזוד וראה בו את "הפרשן העילאי" לליצירות אופראיות, כולל "ליידי מקבת". מכל מקום, אחרי ביצוע הבכורה של "סימפוניית לנינגרד" בניצוחו של סאמוסוד, כתב המלחין, שהוא רוצה לשמוע את יבגני מראווינסקי מנצח על הסימפוניה, כיוון ש"אין לו אמון רב בסאמוסוד כמנצח סימפוני"..
הוא נפטר ב-6 בנובמבר 1964 במוסקבה.
הערות שוליים

↑  Shostakovich, Dmitri; Isaak Glikman (2001). Story of a Friendship: The Letters of Dmitry Shostakovich to Isaak Glikman, 1941-1975. trans. Anthony Phillips. Ithaca, NY: Cornell University Press. pp. xxxvi. ISBN 0801439795.
↑  Shostakovich, Dmitri; Isaak Glikman (2001). Story of a Friendship: The Letters of Dmitry Shostakovich to Isaak Glikman, 1941-1975. trans. Anthony Phillips. Ithaca, NY: Cornell University Press. p. 7. ISBN 0801439795.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: לא ידוע | מנהלים מוזיקליים, בולשוי תיאטר, מוסקבה 1936-1942  | הבא: ארי פזובסקי |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: לא היה | מנהלים מוזיקליים, התזמורת הפילהרמונית של מוסקבה 1951-1957  | הבא: קיריל קונדראשין |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: לא היה | מנצחים ראשיים, הקאפלה הסימפונית הממלכתית של רוסיה 1957-1964  | הבא: יורי אהרונוביץ' |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431442705171  PLWABN: 9810649609405606  BIBSYS: 7052425  BnF: cb13899363q (data)  CANTIC: a11378268  CiNii: DA15802800  GND: 134255305  ISNI: 0000 0000 8113 8212  LCCN: n83151240  LNB: 000285108  MusicBrainz: 86d7a223-2829-4130-854a-b4c81f60f57c  NSK: 000263966  RERO: 02-A003782892  SNAC: w6kr047g  SUDOC: 078974488  VIAF: 34644430   WorldCat (עם VIAF): 34644430
רד בול רייסינג

| --- | --- |

 בסיס:  מילטון קינס, אנגליה
 מנהל קבוצה:  כריסטיאן הורנר
 מנהל טכני:  פייר ווש
 מייסד:  דיטריך מאטשיץ
 שם קודם:  יגואר
 redbullracing.com/int-en
 עונת 2025 בפורמולה 1
 נהגים:  הולנד מקס ורסטאפן  ניו זילנד ליאם לוסון
 שלדה:  RB21
 מנוע:  הונדה
 צמיגים:  פירלי
 קריירת פורמולה 1
 מרוץ היסטורי ראשון:  גרנד פרי אוסטרליה 2005
 מרוץ היסטורי אחרון:  גרנד פרי אוסטרליה 2025
 מספר מרוצים:  395
 אליפויות יצרנים:  6 (2010, 2011, 2012, 2013, 2022, 2023)
 אליפויות נהגים:  8 (2010, 2011, 2012, 2013, 2021, 2022, 2023, 2024)
 ניצחונות:  122
 פודיומים:  283
 נקודות:  7,857
 פול פוזישן:  103
 הקפות מהירות:  99
 מקום בעונת 2024:  3 (589 נק')
 
דייוויד קולטהרד, הנהג הראשון של רד בול רייסינג
רד בול רייסינג (באנגלית: Red Bull Racing) היא קבוצת פורמולה 1 הממוקמת במילטון קינס, אנגליה, אך הקבוצה מחזיקה ברישיון אוסטרי.
הקבוצה נמצאת בבעלות חברת משקאות האנרגיה רד בול, ביחד עם קבוצת רייסינג בולס. הקבוצה זכתה שש פעמים באליפות היצרנים ושמונה פעמים באליפות הנהגים (4 זכיות של סבסטיאן פטל, 4 זכיות של מקס ורסטאפן)
היסטוריה > 2005–2009: תחילת הדרך

קבוצת רד בול רייסינג החלה את דרכה כקבוצת סטיוארט גרנד פרי בשנת 1997. בשנת 1999 מכר הבעלים ג'קי סטוארט את הקבוצה לחברת פורד והיא החליטה למתג את הקבוצה מחדש כקבוצת יגואר. לאחר כחמש שנים הציעה פורד את הקבוצה למכירה. ב-15 בנובמבר 2004, היום האחרון למכירה, הגישה חברת המשקאות רד בול את הצעתה לקניית הקבוצה. לפי מקורות שונים, ביקשה חברת פורד דולר בודד לקניית הקבוצה, בתנאי שיושקעו 400 מיליון דולר במהלך שלוש עונות גרנד פרי. הקבוצה המשיכה להשתמש במנועי חברת קוסוורת' ושמה של החברה השתנה. לניהול הקבוצה התמנה כריסטיאן הורנר, והנהגים דייוויד קולטהרד וכריסטיאן קליין מונו לנהגים הראשיים. גונתר שטיינר, ששימש בעבר כמנהל ההנדסה בקבוצת יגואר, צורף לקבוצה. על פי התכנון ויטנטוניו ליוצ'י אמור היה להתחלק עם קליין במרוצים ולהתחלף כל ארבעה מרוצים, אך בסופו של דבר השתתף רק בארבעה מרוצים במהלך כל העונה. במהלך המרוצים שנערכו בארצות הברית ובקנדה שיתפה הקבוצה, כנהג שלישי, את סקוט ספיד האמריקאי. השיתוף של ספיד נבע מתוך מחשבה שיווקית ומתוך רצון לחזק את זהות המותג במדינות המארחות.
עונת הבכורה עלתה על הציפיות - הקבוצה סיימה במקום השישי באליפות היצרנים לאחר שהשיגה 34 נקודות, יותר ממה שהשיגה קבוצת יגואר בשתי העונות הקודמות ביחד. פתיחת עונת 2006 הייתה מאכזבת ולוותה בתקלות טכניות רבות שאילצו את נהגי הקבוצה לפרוש שוב ושוב במהלך המרוצים. בגרנד פרי מונקו, המרוץ השביעי בעונה, סיים קולטהרד במקום השלישי והשיג את הפודיום הראשון בתולדות הקבוצה. בחגיגות לאחר המרוץ קפץ כריסטיאן הורנר לבריכה, כשהוא לא לובש כלום מלבד גלימה של סופרמן. בסיום העונה צברה הקבוצה רק 16 נקודות, 14 מתוכן הושגו על ידי קולטהרד בעוד קליין צבר רק 2 נקודות. בשלושת מרוצי העונה הוחלף קליין על ידי רוברט דורבונס ההולנדי ובסיומה שוחרר מהקבוצה ובמקומו הוחתם מארק ובר.
וובר וקולטהרד היו צמד הנהגים במשך שתי עונות, בהם לא הגיעה הקבוצה להישגים מיוחדים. בסיום עונת 2008 הודיע קולטהרד על פרישה ובמקומו הוחתם סבסטיאן פטל, נהגה של קבוצת הבת, טורו רוסו. עונת 2009 הייתה עונת הזינוק של הקבוצה לצמרת. במרוץ השלישי בעונה, שהתקיים בסין זינק פטל מהפול פוזישן בעוד וובר זינק מהמקום השלישי. את המרוץ סיים פטל כמנצח, הניצחון הראשון בתולדות הקבוצה וובר סיים במקום השני. שלושה חודשים לאחר מכן השיג וובר את ניצחון הבכורה בקריירה שלו. במהלך העונה השיגו נהגי הקבוצה שישה ניצחונות ועשרה פודיומים ובסיומה התמקמה הקבוצה במקום השני באליפות היצרנים בפער של פחות מעשרים נקודות מפרארי המובילה ויותר משמונים נקודות ממקלארן שסיימה במקום השלישי.
היסטוריה > 2010–2013: שנות האליפות

לאורך כל עונת 2010 התנהל קרב צמוד על תואר האליפות בו לקחו חלק צמד נהגי רד בול, פרננדו אלונסו מפרארי ולואיס המילטון ממקלארן. פטל וובר זינקו מהפול פוזישן בחמישה עשר מתוך תשעה מרוצים בעונה, אך ניצחו רק בתשעה. חמישה מרוצים לסיום העונה הוביל וובר את טבלת אליפות הנהגים ואילו פטל היה במקום החמישי. בשלב זה הובילה הקבוצה באליפות היצרנים בפער של שלוש נקודות ממקלארן. לפני המרוץ האחרון בעונה כבר הבטיחה הקבוצה את זכייתה באליפות היצרנים, אך את אליפות הנהגים הוביל פרננדו אלונסו, כאשר וובר ופטל התמקמו אחריו. למרות התחלה לא טובה הצליח פטל לנצח את המרוץ והפך לנהג הצעיר ביותר בתולדות האליפות שזוכה בתואר והקבוצה רשמה זכייה ראשונה באליפות היצרנים והנהגים. לאחר הזכייה באליפות החתימה רד בול את פטל על חוזה לארבע עונות נוספות, עד לסיום עונת 2014.
בעונה שלאחר הזכייה באליפות הצליחה הקבוצה לשחזר את ההישג וזכתה שוב באליפות היצרנים ובאליפות הנהגים. אך הפעם התארים הובטחו לפני סיום העונה - פטל קבע שיא חדש כשהשיג 15 פודיומים בעונה, ניצח 11 מרוצים והבטיח את הזכייה בתואר ארבעה מרוצים לפני תום העונה. וובר השיג תשעה פודיומים במהלך העונה והוסיף ניצחון במרוץ סיום העונה וסיים במקום השלישי באליפות הנהגים. בדומה לאליפות הראשונה, גם הזכייה השלישית הוכרעה רק במחזור האחרון. רצף האליפויות נמשך גם בעונת 2013, לאחר שפטל סיים את העונה עם תשעה ניצחונות רצופים ושלוש עשרה ניצחונות בסך הכל. למרות ההצלחה הקבוצתית, היחסים בין נהגי הקבוצה התרועעו בעקבות עקיפה מסוכנת שביצע פטל על וובר בגרנד פרי מלזיה במרוץ השני בעונה. בעקבות היחסים העכורים הודיע וובר על פרישה בסיום העונה ואת מקומו תפס דניאל ריקארדו, שנהג עד אז עבור קבוצת הבת, טורו רוסו.
היסטוריה > 2014–2020: בנייה מחדש

לקראת עונת 2014 נקבעו שורה של שינויים טכנולוגיים במבנה הרכבים, כאשר הבולט בהם הוא הקטנת המנועים. קבוצת רד בול התקשתה להתמודד עם השינויים והעונה התנהלה בשליטה כמעט מוחלטת של נהגי קבוצת מרצדס. ריקארדו רשם עונה אישית מוצלחת כשהצליח לנצח שלושה מרוצים והגיע עוד חמש פעמים לפודיום במהלך העונה. אך פטל לא הצליח לשחזר את הישגיו וסיים את העונה ללא ניצחון. במהלך חודש אוקטובר הודיע פטל על מעבר לקבוצת פרארי ואת מקומו תפס דניאיל קוויט, גם הוא נהג שצמח בקבוצת טורו רוסו.
אחרי מספר שנים שבהן הייתה הקבוצה במקום הראשון או השני באליפות היצרנים את עונת 2015 סיימה רק במקום הרביעי. צמד הנהגים פתח גם את עונת 2016, אך לאחר ארבעה מרוצים בלבד הועבר קוויט לקבוצת טורו רוסו ובמקומו הוחתם בקבוצה מקס ורסטאפן בן ה-18. השינוי בנהגים הוביל לתוצאות מיידיות. במרוצו הראשון בקבוצה השיג ורסטאפן ניצחון, שהפך אותו למנצח הצעיר בתולדות האליפות. מרוץ לאחר מכן היה זה ריקארדו, שלראשונה בקריירה, ניצח במקצה דירוג וזינק מהפול פוזישן. עד לסיום העונה הגיעו ריקארדו וורסטאפן שבע פעמים לפודיום כל אחד. ריקארדו סיים במקום השלישי באליפות הנהגים והקבוצה הקדימה את פרארי וסיימה שנייה באליפות היצרנים. במחצית הראשונה של עונת 2017 השיג ריקארדו תוצאות טובות וסיים חמישה מרוצים ברציפות על הפודיום. ורסטאפן, לעומת זאת, לא הצליח להגיע לקו הסיום במספר דומה של מרוצים. סיום עונה טוב של ההולנדי, כולל ניצחונות במלזיה ובמקסיקו שיפרו את מיקומו בטבלה, בעוד ריקארדו לא הצליח לסיים שלושה מתוך ארבעת המרוצים האחרונים בעונה. את העונה סיימה הקבוצה במקום השלישי בין היצרנים.
אסטון מרטין הפכה לנותנת החסות הראשית של הקבוצה לקראת עונת 2018. צמד הנהגים המשיך להתחרות עבור הקבוצה עונה נוספת וסיים שוב במקום השלישי. במהלך חודש אוגוסט הודיע ריקארדו על עזיבת הקבוצה בסיום העונה ומעבר לקבוצת רנו. פייר גאסלי, נהגה של קבוצת טורו רוסו, תפס את מקומו לצד ורסטאפן. גאסלי לא הצליח להיאבק על מקומות בחלק העליון של הטבלה. בעקבות כך החליטה הקבוצה, אחרי 12 מרוצים, להחזירו באופן מיידי לקבוצת טורו רוסו במקומו של אלכסנדר אלבון שקודם לקבוצה הבכירה.
אלבון אמנם השיג שני פודיומים במהלך עונת 2020, אך בסיום העונה דורג במקום השביעי באליפות הנהגים. הקבוצה סיימה את אליפות היצרנים במקום השני בפער של יותר מ-250 נקודות מקבוצת מרצדס, שזכתה בתואר בפעם השביעית ברציפות. בעקבות כך החליטה רד בול על מהלך לא שגרתי מבחינתה והחתימה את סרחיו פרס, נהג שלא חלק מתוכנית פיתוח הנהגים של הקבוצה.
היסטוריה > 2021–הווה: אליפויות נוספות

ורסטאפן ניצח עשרה מרוצים במהלך עונת 2021 וזכה באליפות הנהגים לאחר קרב צמוד עם לואיס המילטון, קרב שהוכרע רק בהקפה האחרונה של מרוץ סיום העונה. חברת אורקל הצטרפה כספונסרית ראשית של הקבוצה לקראת עונת 2022 ושמה נוסף לשם הרשמי של הקבוצה. בעונה עצמה הראתה הקבוצה דומיינטיות כשניצחה 17 מתוך 22 מרוצים בעונה. ורסטאפן זכה באליפות בפעם השנייה ברציפות והקבוצה זכתה באליפות היצרנים.
הדומיננטיות של הקבוצה נמשכה גם בעונת 2023 - הקבוצה ניצחה את כל המרוצים בעונה, למעט אחד. ורסטאפן קבע שיא ניצחונות בעונה לנהג וניצח 19 מרוצים, כולל עשרה ניצחונות רצופים. בגרנד פרי יפן, ניצח ורסטאפן והבטיח זכייה באליפות היצרנים, כשנותרו עוד שישה מרוצים לסיום העונה. פרס, עם שני ניצחונות, סיים במקום השני וחתם על הארכת חוזה לעונה נוספת.
פתיחת עונת 2024 המשיכה את המגמה - ורסטאפן ניצח שבעה מתוך עשרת המרוצים הראשונים של העונה. עד לסיום העונה ניצח עוד שני מרוצים והבטיח זכייה רביעית באליפות הנהגים. התחזקות של מקלארן ופרארי, לצד קצב צבירת נקודות נמוך של פרס הובילו את הקבוצה לאיבוד המקום הראשון בטבלת היצרנים. בהמשך ירדה למקום השלישי, בו סיימה את העונה. בחודש מאי הודיע אדריאן ניואי על עזיבת הקבוצה בסיום העונה והפסקת העבודה על פיתוח המכונית באליפות באופן מיידי.
מנועים וצמיגים

בעונת 2005 עשתה הקבוצה שימוש במנועי קוסוורת' מתוך רצון לשמור על ההמשכיות ולהשתמש באותם מנועים בהם השתמשה קבוצת יגואר. כמו כן המשיכה הקבוצה לעשות שימוש בצמיגי מישלן. לאחר שנה עברה החברה להשתמש במנועים מתוצרת פרארי. רד בול המשיכה לעשות שימוש בצמיגי מישלן, בשונה מהקבוצה האיטלקית שעשתה שימוש בצמיגים מתוצרת ברידג'סטון. בשנת 2007 שונו התקנות בנוגע למנועים והקבוצה חתמה על חוזה לשיתוף פעולה עם רנו לאספקת המנועים החדשים לקבוצה ולקבוצת הבת טורו רוסו. במקביל עברה לעשות שימוש בצמיגי ברידג'סטון. לאחר תשע עונות של שיתוף פעולה הודיעה הקבוצה כי החל מעונת 2016 תפסיק את שיתוף הפעולה עם רנו ועברה לרכוש מנועים מחברת טאג-הוייר. למעשה גם מנועים אלו הם מתוצרת רנו, אך המיתוג החדש איפשר לקבוצה לבצע שינויים במנוע ולהגביר את עוצמתו. ביוני 2018 הודיעה הקבוצה על הפסקת ההתקשרות עם רנו ומעבר למנועים מתוצרת הונדה החל מעונת 2019.
באוקטובר 2020 הודיעה הונדה על כוונתה להפסיק את פעילותה באליפות בסיום עונת 2021. רד בול רכשה מהונדה את הידע והטכנולוגיה לייצור המנועים בעצמה. לשם כך הקימה החברה מחלקה חדשה בשם "רד בול מנועים" (RBPT). ההחלטה הגיעה לאחר שהקבוצה שכנעה את שאר תשע הקבוצות באליפות להקפיא את הפיתוחים במנועי המכוניות עד לשנת 2025, תוך איום שאם ההקפאה לא תאושר רד בול תפרוש מהאליפות.
ביולי 2022 פורסם כי רד בול הגיעה להסכמה לשיתוף פעולה עם פורשה. לפי הפרסום פורשה אמורה הייתה לרכוש 50% ממניות רד בול טכנולוגיות, חברת האם של קבוצת המרוצים. הודעה רשמית צפויה הייתה להתפרסם לקראת גרנד פרי אוסטריה, שהתקיים בתחילת יולי. עיכוב בפרסום תקנות המנועים החדשות לקראת עונת 2026, הוביל לעיכוב בפרסום ההכרזה על שיתוף הפעולה. בחודש ספטמבר, אחרי חודשים של שמועות, הודיעה פורשה כי שיתוף הפעולה ירד מהפרק.
בפברואר 2023 הכריזה רד בול על שיתוף פעולה עם פורד, שתסייע לקבוצה לפתח את המנועים החל מעונת 2026.
הישגים לפי עונה

| שנה | שם | מספר | נהגים | נקודות | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | אוסטריה רד בול רייסינג | 14. 15. 15. | בריטניה דייוויד קולטהרד אוסטריה כריסטיאן קליין איטליה ויטנטוניו ליוצ'י | 34 | 7 |
| 2006 | אוסטריה רד בול רייסינג | 14. 15. 15. | בריטניה דייוויד קולטהרד אוסטריה כריסטיאן קליין הולנד רוברט דורבונס | 16 | 7 |
| 2007 | אוסטריה רד בול רייסינג | 14. 15. | בריטניה דייוויד קולטהרד אוסטרליה מארק ובר | 24 | 5 |
| 2008 | אוסטריה רד בול רייסינג | 9. 10. | בריטניה דייוויד קולטהרד אוסטרליה מארק ובר | 29 | 7 |
| 2009 | אוסטריה רד בול רייסינג | 14. 15. | אוסטרליה מארק ובר גרמניה סבסטיאן פטל | 153.5 | 2 |
| 2010 | אוסטריה רד בול רייסינג | 5. 6. | גרמניה סבסטיאן פטל אוסטרליה מארק ובר | 498 | 1 |
| 2011 | אוסטריה רד בול רייסינג | 1. 2. | גרמניה סבסטיאן פטל אוסטרליה מארק ובר | 650 | 1 |
| 2012 | אוסטריה רד בול רייסינג | 1. 2. | גרמניה סבסטיאן פטל אוסטרליה מארק ובר | 460 | 1 |
| 2013 | אוסטריה אינפיניטי רד בול רייסינג | 1 2 | גרמניה סבסטיאן פטל אוסטרליה מארק ובר | 596 | 1 |
| 2014 | אוסטריה אינפיניטי רד בול רייסינג | 1 3 | גרמניה סבסטיאן פטל אוסטרליה דניאל ריקארדו | 405 | 2 |
| 2015 | אוסטריה אינפיניטי רד בול רייסינג | 3 26 | אוסטרליה דניאל ריקארדו רוסיה דניאיל קוויט | 187 | 4 |
| 2016 | אוסטריה רד בול רייסינג | 3 26 33 | אוסטרליה דניאל ריקארדו  רוסיה דניאיל קוויט הולנד מקס ורסטאפן | 468 | 2 |
| 2017 | אוסטריה רד בול רייסינג | 3 33 | אוסטרליה דניאל ריקארדו  הולנד מקס ורסטאפן | 368 | 3 |
| 2018 | אוסטריה רד בול רייסינג | 3 33 | אוסטרליה דניאל ריקארדו הולנד מקס ורסטאפן | 419 | 3 |
| 2019 | אוסטריה רד בול רייסינג | 10 23 33 | צרפת פייר גאסלי תאילנד אלכסנדר אלבון   הולנד מקס ורסטאפן | 417 | 3 |
| 2020 | אוסטריה רד בול רייסינג | 23 33 | תאילנד אלכסנדר אלבון   הולנד מקס ורסטאפן | 319 | 2 |
| 2021 | אוסטריה רד בול רייסינג | 11 33 | מקסיקו סרחיו פרס   הולנד מקס ורסטאפן | 585.5 | 2 |
| 2022 | אוסטריה רד בול רייסינג | 1 11 | הולנד מקס ורסטאפן   מקסיקו סרחיו פרס | 759 | 1 |
| 2023 | אוסטריה רד בול רייסינג | 1 11 | הולנד מקס ורסטאפן   מקסיקו סרחיו פרס | 860 | 1 |
| 2024 | אוסטריה רד בול רייסינג | 1 11 | הולנד מקס ורסטאפן   מקסיקו סרחיו פרס | 589 | 3 |
| 2025 | אוסטריה רד בול רייסינג | 1 30 | הולנד מקס ורסטאפן   ניו זילנד ליאם לוסון | 18 | 3 |
↑  העונה טרם הסתיימה