stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסיכיאטריה באפריקה
הערות שוליים

↑  Stein, D. J., Seedat, S., From research methods to clinical practice in
psychiatry: Challenges and opportunities in the developing world, International
Review of Psychiatry
1 2 3 4 5 6  O. Gureje & A. Alem, Mental health policy development in Africa
1 2 3  Alem, A, Human rights and psychiatric carein Africa with particular referenceto the Ethiopian situation, Acta Psychiatrica Scandinavica
1 2 3  Flisher, A. J., Lund, C., & Swartz, L., Child, Adolescent and Adult Psychiatric Disorders in Africa: Implications for Psychological Interventions, Journal of Psychology in Africa
↑  Jacob, K. S., Sharan, P., Mirza, I., Garrido-Cumbrera, M., Seedat, S., Mari, J. J., ... & Saxena, S., Mental health systems in countries: where are we now?, The Lancet
↑  Patel, V., Flisher, A. J., Hetrick, S., & McGorry, P., Mental health of young people: a global public-health challenge, The Lancet
↑  Stein, D. J., Seedat, S., Herman, A., Moomal, H., Heeringa, S. G., Kessler, R. C., & Williams, D. R., Lifetime prevalence of psychiatric disorders in South Africa, The British Journal of Psychiatry
↑  Demyttenaere, K., Bruffaerts, R., Posada-Villa, J., Gasquet, I., Kovess, V., Lepine, J., & Polidori, G., ). Prevalence, severity, and unmet need for treatment of mental disorders in the World Health Organization World Mental Health Surveys, Jama
↑  Catherine Abbo, Eugene Kinyanda
, Ruth B Kizza
, Jonathan Levin
, Sheilla Ndyanabangi and Dan J Stein, Prevalence, comorbidity and predictors of anxiety disorders in children and adolescents in rural north-eastern Uganda
↑  Jenkins, R., Njenga, F., Okonji, M., Kigamwa, P., Baraza, M., Ayuyo, J., ... & Kiima, D., Prevalence of common mental disorders in a rural district of Kenya, and socio-demographic risk factors, International journal of environmental research and public health
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פסיכיאטריה באפריקה".
דיוקן של איש עם חרדה אקוטית
קשירת חולים בעלי הפרעות נפש בשלשלאות בבית החולים חבאב שבסומליה
ספר ה-DSM
ארגון סיוע המספק תרופות לחולים
התנאים הירודים שיש לחולים בבית החולים הפסיכיאטרי חבאב שבסומליה
קפטן הוק

ערך זה עוסק בדמות ספרותית. אם התכוונתם למשחק המחשב באותו השם, ראו .
| --- | --- |

קפטן הוק
 יוצרים:  ג'יימס מתיו ברי 
 גילום הדמות:  קולין אודונהיו, ריס איוואנס, כריסטופר ווקן, סטנלי טוצ'י, ארנסט טורנס, דסטין הופמן, ג'ייסון אייזקס, גארט הדלונד, ג'וד לאו 
 מידע
 מין:  זכר
 מקצוע:  פיראט (שודד ים), רב-חובל, סייף
 דמויות קשורות
 חברים:  סמי (חובל ראשון ומשרתו האישי של הוק)
 אויבים:  פיטר פן, התנין המתקתק
 
קפטן הוק ופיטר פן בדו-קרב
קפטן ג'יימס הוק (באנגלית: Captain James Hook) הוא הנבל הראשי בסיפורו של ג'יימס מתיו ברי, "פיטר פן". קפטן הוק הוא מנהיג שודדי הים ואויבו של פיטר פן.
דמותו

לפי הסיפור, כרת פיטר פן את ידו של הוק ונתן אותה (עם שעון היד שעליה) כמזון לתנין הגדול; מאז משתמש הוק בוו ברזל (באנגלית: הוק), במקום יד. התנין עוקב אחרי הוק במטרה לטעום שוב מבשרו, ותקתוקו של שעון היד שנשאר בקרבו מבשר על התקרבותו. הוק מבטא שנאה רבה לפיטר פן ואף אובססיביות כלפיו; הוא חולם לראות את פיטר פן ו"הילדים האבודים" צועדים על קרש לקראת מותם בסיפון הג'ולי רוג'ר.
בספר פיטר פן

בספר פיטר וונדי חוטף הוק את ונדי, אשר בה הוא מאוהב, וזאת על מנת לפתות את פיטר פן, אשר רואה בוונדי את אימו המאמצת, לדו-קרב אחרון. בסופו של הדו-קרב נאלץ הוק לבחור אם להיכנע או למות; הוא מעדיף להיאכל על ידי התנין מאשר להיכנע לפיטר, וזורק עצמו אל מלתעות התנין ומת. לפני מותו הוא מצליח לנעוץ בפיטר פן את חרבו ומקניט אותו.
למרות מותו בספר המקורי, דמותו של הוק יצרה רושם רב בקהל הקוראים, ולכן רוב ספרי ההמשך שנכתבו לספר זה מוצאים דרך כלשהי להחזיר את הוק ולעסוק בו בעלילתם כאויבו של פיטר פן.
בספרים ובסדרות אחרים

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה .
לפי הספר "פיטר ולוכדי הכוכבים", כינויו המקורי של הוק היה "שחורשפם".
בספרים ובסדרות אחרים > הוק (סרט)

בסרט "הוק" של סטיבן ספילברג משנת 1991 מגולם קפטן הוק בידי דסטין הופמן. 90 שנה בדיוק אחרי המחזה, הוק, ששרד את התנין, פיחלץ אותו ועשה ממנו מגדל שעון בכיכר הנמל, מחפש טעם לחייו אחרי שפיטר פן התבגר ועזב את ארץ לעולם לא לטובת חיי משפחה בורגניים בלונדון. הוק מחליט לנקום בפיטר פן וחוטף את ילדיו על מנת לזמנו לדו-קרב חוזר. טינקרבל לוקחת את פיטר פן – עכשיו עורך דין מבוגר ואפרורי – במטרה שיילחם בקפטן הוק ויציל את ילדיו. הוק מקצה לטינקרבל שלוש יממות על מנת להפוך את פיטר פן לאתגר ראוי לשמו. בינתיים הוק מתחבב על בנו של פיטר, ג'ק, אותו הוא מטפח על מנת לנקום בפיטר פן.
בספרים ובסדרות אחרים > עד עצם היום הזה

בסדרת הטלוויזיה של ABC "עד עצם היום הזה" (ובאנגלית Once Upon a Time), דמותו גולמה על ידי קולין אודונהיו במשך שש עונות (2–7) בה הוא הוצג כאדם שחזר למוטב. בנו של ברנן ואליס ג'ונס ואחיו של ליאם ואהבת האמת של אמה. לאחר מות אחיו, במשלחת שיצאה לארץ לעולם לא, השתלט על הספינה והפך לפיראט. הוא מתאהב במילה, אשתו של עוץ לי גוץ לי. עוץ לי גוץ לי הורג אותה וכורת לקיליאן את היד, אשר מוחלפת על ידו בקרס שנתן לו את הכינוי "קפטן הוק". אחרי מפגשו עם עוץ לי גוץ לי, הוק קורא לו בשם 'קרוקודיל', זאת מכיוון שעורו של עוץ לי גוץ לי שדומה לעור של קרוקודיל בגלל היותו האפל, ובנוסף אזכור לקרוקודיל שלקח את ידו. בהמשך הוא פוגש את בלפייר, בנו של עוץ לי גוץ לי, ומלמד אותו על חיי הפיראטים. בלפייר בורח והוק חובר לקורה, אמה של רג'ינה, כדי שתעזור לו לנקום בעוץ לי גוץ לי. כאשר הקללה מגיעה קורה מגינה עליהם והם קופאים במשך 28 שנים עד להסרת הקללה.
כשהקללה מוסרת ממשיכים קורה והוק בתוכניתם. הוק פוגש את אמה ושלגייה אשר מגיעות ליער המכושף. כאשר הן מצליחות לחזור לביתן, הוק וקורה מגיעים אחריהן. הוק ממשיך לנסות לנקום בעוץ לי גוץ לי אך ללא הצלחה. כאשר הנרי נחטף לארץ לעולם לא, הוק מתלווה לגיבורים ולעוץ לי גוץ לי כדי להצילו, לאחר חזרתם לסטוריברוק והחילוף גוף בין פן להנרי, מבטלת רג'ינה את הטלת הקללה של פן, מה שגורם להוק ולשאר הגיבורים, פרט לאמה והנרי, לחזור ליער המכושף. בחזרה ביער, נפרד הוק מהגיבורים ויוצא לחפש את הספינה שלו. הוא מקבל מכתב אשר מורה לו למצוא את אמה ולתת לה שיקוי זיכרון כדי שתוכל לחזור להציל אותם. הוא מוצא את אמה וביחד הם חוזרים לסטוריברוק. הם נלחמים מול זלינה, המכשפה המרשעת מן המערב ובסוף העונה הוא ואמה חוזרים בטעות בזמן ומצילים את אשתו של רובין הוד, וגם בטעות מחזירים את אלסה מהעבר. לאחר שהם עוזרים לאלסה לחזור לביתה, ובמהלך הזמן הזה היחסים בין אמה והוק מתקרבים ועוץ לי גוץ לי לוקח להוק את הלב מכיוון שהוא צריך אותו כדי להשתחרר מהפגיון שלו, לבסוף מגורש עוץ לי גוץ לי על ידי בל.
נלחמים מול עוץ לי גוץ לי וחברותיו המרושעות. לבסוף, אמה הופכת לאפלה והחבורה הולכת אחריה לקמלוט, שם הם עושים כל שביכולתם לעזור לאמה. אמה הופכת את הוק ל'אפל' בניגוד לרצונו בשביל שימשיך לחיית ולא ימות לאחר שנפצע מהאקסקליבר והוא כועס מאוד על כך. הוק נכנע לצד האפל וגם הוא מטיל על כולם קללה שמחזירה אותם לסטוריברוק. בהמשך, הוא נהרג על מנת שהאופל לא יתקיים יותר ואמה והגיבורים יוצאים אחריו לשאול כדי להחזירו לחיים. לאחר שהם לא מצליחים במשימה הם חוזרים לסטוריברוק והוק, שעזר להביס את האדס, מקבל מתנה מיוחדת מזאוס אשר מאפשר לו לחזור לחיים. בתחילת העונה השישית הוא ואמה עוברים לגור ביחד ובסוף הוא מציע לה נישואין והוא מתחתן עם אמה ובסוף העונה השביעית מתגלה לנו שהביא עמה ילדה בשם הופ (Hope, "תקווה").
בספרים ובסדרות אחרים > פן (סרט)

בסרט פן משנת 2015, קפטן הוק ופיטר פן משתפים פעולה כדי להדיח ולהרוג את הפיראט השולט בארץ לעולם לא, שחור-זקן. בסיום הסרט נראה ששניהם מתיידדים והם מגייסים את הילדים האבודים.
בסרטי דיסני ובסדרות דיסני

בסרט המצויר של דיסני, מוצג הוק כפחדן וטיפש. הוא קורא לעזרה לעיתים קרובות, ובגדיו נקרעים לאורך הסרט. עם זאת, לדמותו כבוד עצמי. בסרט נמצא הוו בידו השמאלית של הוק ולא ביד ימין כמתואר בספר.
הוק הופיע בסדרות נוספות של דיסני, כאויבו של מובי דאק, דודו של דונלד דאק, וכן בסדרות המצוירות של מיקי מאוס (כולל הסרט "Mickey's house of mouse / villians" כאחת הדמויות הראשיות). הוא מופיע גם ב-"Kingdom Hearts", משחק של דיסני, וכן ב"ג'ייק והפיראטים מארץ לעולם לא".
וב"טינקרבל ופיית הפיראטים" בתור ג'יימס.
בתרבות

ב"דיג'ימון" ישנם שני דיג'ימונים המבוססים עליו: הוּקמון וקפטן הוּקמון.
ב"עולם הווינX" קפטן הוק מתואר כפושע ערמומי בעל אדרת שמסווה אותו. טינקרבל מצמיחה לו את היד מחדש, והוא מחליף את הקרס ביד מכוסה כפפה.
ישראל רוזן

| --- | --- |

 לידה:  מאי 1941 אייר ה'תש"א תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  2 בנובמבר 2017  (בגיל 76) י"ג בחשוון ה'תשע"ח
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן  המרכז האקדמי לב 
 תקופת הפעילות:  ? – 1 בנובמבר 2017 
 השתייכות:  ציונות דתית
 תחומי עיסוק:  תנ"ך
 מעסיק:  מכון צומת 
 תפקידים נוספים:  ראש מכון צומת
 רבותיו:  הרב חיים יעקב גולדוויכט
 חיבוריו:  ספר שופטים בגובה חז"ל, אתרי סגולה בגובה חז"ל, בחצוצרות בית ה, ואוהב גר.
 אב:  דב רוזן 
 צאצאים:  גיתית אליצור, לביאה כהן, משואה גודמן, אביה רוזן, יקהת רוזן
 
הרב ישראל רוזן
הרב ישראל רוזן (אייר ה'תש"א, מאי 1941 – י"ג בחשוון ה'תשע"ח, 2 בנובמבר 2017) היה רב ציוני דתי, מייסד וראש מכון צומת לענייני הלכה וטכנולוגיה, ראש מערכת השנתון "תחומין" שבהוצאת המכון. מייסד מינהל הגיור ודיין במינהל, עורך עלון פרשת השבוע "שבת בשבתו" וכותב טור פובליציסטי בעלון. עסק גם בענייני פרשנות התנ"ך על פי חז"ל.
ביוגרפיה

נולד לדב רוזן ולבת-ציון (אחות הרב פנחס קהתי) בתל אביב. למד בישיבת היישוב החדש ובכרם ביבנה והוסמך לרבנות. בשנים 1973–1976 למד אלקטרוניקה במכון לב ובאוניברסיטת בר-אילן והוכשר כמהנדס. עבד במכון המדעי טכנולוגי להלכה שבירושלים, ובשנת 1976 הקים את מכון צומת (ראו להלן). במקביל עסק בכתיבה פובליציסטית-ציבורית (בין השאר גם ב-ynet). כתב ספרים ופרסומים נוספים בענייני מקרא ועוד. החזיק בעמדות שמרניות-ימניות בתחומים הפוליטיים ובתחומים דתיים.
בשנת 1980 יזם את השנתון "תחומין" המוקדש לסוגיות תורה, חברה ומדינה.
בשנות התשעים הקים את "מנהל הגיור"
באפריל 2008 זכה בפרס לב שניתן על ידי מכון לב, בנושא תורה ומדע.
במרץ 2011 זכה בפרס ירושלים שמוענק בכנס ירושלים של ערוץ 7.
נפטר בגיל 76, ב-2 בנובמבר 2017.
התגורר באלון שבות, והיה נשוי לשלומית, בתו של נתן גרדי, ואב לחמישה. אחיו הוא הרב יגאל רוזן, ראש ישיבת אור ישראל. בנו הוא הסופר יקהת רוזן. בן נוסף, הרב אביה, הוא ראש מדרשת השילוב נטור, לשעבר ראש מדרשת עין הנציב. בתו משואה מתכנתת מחשבים, בתו גיתית סמנכ"לית משאבי אנוש ברכבת ישראל, ובתו לביאה אומנית ומורה לאומנות במקצועה.
ביוגרפיה > פועלו במכון צומ"ת

עיסוקו המרכזי של הרב רוזן היה מכון צומ"ת. בהקדמה לספרו 'בחצוצרות בית ה' כתב: "בשנת תשל"ו (76) ייסדתי את מפעל חיי, מכון 'צומת' – צוותי מדע ותורה – באלון-שבות, גוש עציון". במכון עסקו המרכזי היה בפתרונות "הלכתיים-טכניים: יישום עקרונות הלכתיים במכשירים טכנולוגיים (בעיקר אלקטרוניים) כדי שישתמשו בהם במסגרת ההלכה. פרסם מאמרים רבים בנושא זה. ייסד את השנתון "תחומין"; ונכון לעד תשפ"א הודפסו כ-40 כרכים. פתרונותיו של מכון 'צומת' מיושמים במערכות הרפואה והביטחון, במוסדות ובבתים פרטיים.
ביוגרפיה > פועלו במינהל הגיור

הרב רוזן ראה במינהל הגיור, אותו ייסד, את מפעל חייו. הוא ניסה בפועלו בתחום זה להוביל לתהליך גיור אחיד, שיאופיין במתינות הלכתית ובעמידה בסטנדרטים כלליים לכל הגיורים הנעשים על ידי המינהל. הוא התנגד לביקורת על המינהל מגורמים חיצוניים (גופים אקדמיים או לא אורתודוקסים) בטענה שביקורת זו תחליש את המינהל ותוציא את ידם של החרדים על העליונה בכל הקשור לנושא הגיור.
דעותיו

בשנת 2006 התייחס לסכנה שבה היו נתונים אז תושבי עוטף עזה בשל הרקטות שנורו עליהם בתדירות גבוהה מרצועת עזה שבשלטון חמאס. לדבריו, על פי המוסר המערבי המקובל המדינה אינה יכולה להשיב אש מפאת החשש שייפגעו ממנה אזרחים. לכן מוסרי היה לדעתו להקים "מיליציות בלתי נשלטות" של צעירים בני האזור אשר ישיבו מלחמה שערה. ואולם, לדבריו, ההצעה אינה יעילה משום שגורמי שמאל בתקשורת יחשפו את התוכנית.
בינואר 2010 פרסם מאמר בשם "ונוספו ערביי ישראל (ובג"ץ) על שונאינו", בעקבות ריאיון של ח"כ ג'מאל זחאלקה בערוץ הראשון, החלטת בג"ץ להתיר לפלסטינים לנסוע בכביש 443 ועוד. לדברי הרב רוזן, היהודים בישראל נמצאים תחת מתקפה קשה וארסית נגד זכות הקיום של מדינת ישראל. כל הצעדים בוני האמון שביצעו (כמו תוכנית ההתנתקות) הפכו להם לרועץ וכל מה שנעשה לטובת זכויות האדם של ערביי ישראל ויהודה ושומרון ינוצל בסופו של דבר כנגדם. לכן הוא קורא: "הגיעה העת 'להכריז מלחמה' על ערביי ישראל, וכמובן פלשתינאי יו"ש, שאינם נאמנים למדינה לפי מבחנים ברורים שיוגדרו, ולהגדירם כ'אויבים'. ה'מלחמה' תהיה במסגרת של שלילת זכויות, גם קולקטיביות (כמו נסיעה בעורקי תחבורה), כל זמן שאינם עומדים במבחן הנאמנות למדינה. גם זכות ההצבעה לכנסת, ובוודאי זכות ההיבחרות, אינם 'הלכה למשה מסיני' ומותר לכרסם בהם בשל אי-נאמנות, ובוודאי מטעמי ביטחון ו'הבא להורגך'". עוד כתב: "אכן, הסיבה לאי יכלתנו לממש 'מלחמה' זו מצויה ב'אויב הפנימי' שלנו, בקרב אחינו יהודי השמאל, ובראשם חלק משופטי בג"ץ אשר זכויות אדם והומאניזם כלפי אויבים עדיפים בעיניהם על פני ביטחון המדינה ואזרחיה... כלפיהם אין לי פתרון! הם אחים-אויבים וחלילה 'להלחם' בם. רק בשכנוע, ובעיקר בהסברה חדה ואף מגויסת, אולי נצליח להפיג את 'אויבותם' או לפחות לדחוק אותם לשוליים".
בעקבות רצח שלושת הנערים קרא לספח את גוש עציון למדינת ישראל ולקבוע עונש מוות למחבלים משוחררים שחזרו לעסוק בטרור.
על רצח מוחמד אבו ח'דיר כתב: "מעשיהם חמורים שבעתיים מיגאל עמיר, רוצח ראש הממשלה. הוא כיון את אקדחו כלפי מי שתכנן להגותו מן המסילה מתוך שראה בו אויב אישי (כמעשה שמעון ולוי בשכם, וכמובן אין במילים אלו שום שמץ של קורטוב, הצדקה או סינגור). חיות הטרף רוצחי הנער משועפאט צדו למוות חף מפשע, יושב קרנות תמים. רצח לשם רצח לשם ספורט לשם פורקן לשם חייתיות. אני נחנק מדמעות עד לאיזה בור תחתיות ניתן לשקוע".
בנושא היהדות הרפורמית טען הרב רוזן כי צריך לבחון מחדש את היחס כלפיה בצורה חיובית. לדבריו, הוא לא התנגד לשירותי הדת שהם מספקים בישראל וסבר שהרפורמים אינם פחות טובים מחילוניים. עוד אמר כי המלחמה של היהדות האורתודוקסית ביהדות הרפורמית היא "מלחמה השייכת לעבר". יחד עם זאת ציין כי דבריו מכוונים לתנועה הרפורמית בישראל בלבד, כיוון שהיהדות הרפורמית בארצות הברית ובאירופה מאפשרת נישואי תערובת, המובילים להתבוללות בקרב העם היהודי.
הרב רוזן היה חבר נשיאות מפלגת הבית היהודי. באוגוסט 2017 הודיע על פרישתו מהמפלגה, לאחר שיועצת התקשורת של השר נפתלי בנט הציגה עצמה כלסבית, נימוקו של הרב רוזן הוא, שלסבית אינה יכולה להיות דוברת של מפלגה דתית.
מספריו ומאמריו > ספרים

אתרי סגולה בגובה חז"ל
בחצוצרות בית ה'- מאמרים בתחומי טכנולוגיה והלכה
ואוהב גר - על הגיור בישראל - בהוצאת מכון צומת
מספריו ומאמריו > מאמרים

בין שופטים לשמואל, מגדים ב'
על שאול ועמלק ועל 'חדשנות הלכתית', מגדים י'
דבורה וברק: זוג שופטים 'הפכי', מגדים מ'
יהדות ועולם - אמונה וטכנולוגיה, עיבוד מאמר שנדפס בחוברת "באור התורה"
מאמרי הרב רוזן באתר "ישיבה"
גלעד שליט ו... מגילת קהלת באתר כיפה
הערות שוליים

↑  פרס ירושלים הוענק לרב ישראל רוזן, באתר ערוץ 7, 15 במרץ 2011
↑  קובי נחשוני, ברוך דיין האמת: הרב ישראל רוזן הלך לעולמו, באתר ynet, 2 בנובמבר 2017
↑  במכתבו המובא שם.
↑  אורי פולק, ממאיסים את הגיור באתר כיפה, 6 ביולי 2010
↑  שבת בשבתו, גיליון 1145, בעמוד האחרון
↑  ונוספו ערביי ישראל (ובג"ץ) על שונאינו, אתר צומת
↑  ישראל רוזן, ‏הרב ישראל רוזן: "דם הנערים זועק: תג מחיר לאומי", באתר "סרוגים", 3 ביולי 2014
↑  שבת בשבתו, פרשת פינחס ה'תשע"ד
↑  הרב ישראל רוזן: להפסיק לפחד מהרפורמים, באתר ynet, 21 במרץ 2007
↑  הרב ישראל רוזן פורש, באתר ערוץ 7, 17 באוגוסט 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309870705171  BnF: cb16937298z (data)  ISNI: 0000 0000 7910 0821  LCCN: nr91005141  VIAF: 31849814   WorldCat (עם VIAF): 31849814
אשר זאב ורנר

| --- | --- |

 לידה:  ספטמבר 1894 ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  30 בדצמבר 1957 (בגיל 63) טבריה, ישראל 
 מקום קבורה:  טבריה 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 30 בדצמבר 1957 
 צאצאים:  חיים ורנר 
 
הרב אשר זאב ורנר (כ"ז באלול תרנ"ד, 28 בספטמבר 1894 – ז' בטבת ה'תשי"ח, 30 בדצמבר 1957) כיהן כרב בטבריה לאחר פטירתו של הרב משה קליערס בשנים 1934–1958.
קורות חיים

נולד בירושלים לרב שמחה בונם ורנר, דיין בעדה החרדית. אמו הייתה בתו של הרב יהודה לייב קסטלניץ, חתן אחותו של האדמו"ר הראשון של חסידות סלונים הרב אברהם וינברג, בעל "יסוד העבודה". דודו מצד אמו היה הרה"צ ר'מוטל סלאנים/קסטילניץ, דיין ומנהיג חסידות סלאנים לאחר השואה.  סבו היה הרב משה מנחם מנדל ורנר, מקים שכונת בתי ורנר בירושלים. אחיו הוא הרב אברהם ורנר, רבה הראשון של נתניה.
למד בישיבת תורת חיים. בשנת תרע"ב (1912) נישא לבתו של הרב יצחק מתתיהו סנדברג (נכדו של היסוד העבודה וחתנו של הרב מאיר מארים) ובעקבות זאת עבר לטבריה ולמד בישיבת אור תורה אצל דודו (חתן סבו הרב קסטלניץ), הרב משה קליערס, רבה של טבריה, אשר נתן לו סמיכה לרבנות. למרות שנולד בבית בעל זיקה חסידית, הגדיר את ימיו בטבריה כימים בהם הפך ל'חסיד'. לאחר שאשתו נפטרה נישא לבתו של הרב אהרן יוסף לוריא, בעל "עבודת פנים" ומחשובי חסידי סלונים בטבריה.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא ברח לאלכסנדריה ומשאזל כספו הוא הפליג לארצות הברית ביחד עם מכר שקיבל הוראה מהאדמו"ר מסלונים, רבי שמואל וינברג, לנסוע לארצות הברית לאסוף כסף עבור החסידים בארץ ישראל. בארצות הברית הוא עסק באיסוף כספים למען יהודי מזרח אירופה שנפגעו קשות במלחמה. לאחר זמן התמנה לרב בארצות הברית. במקביל לעבודתו ברבנות אסף כספים עבור ישיבת אור תורה ובין השאר הקים ארגון "עזרת נשים" שאסף כספים רבים עבור הישיבה. ורנר היה מפורסם במעשי החסד והצדקה שלו.
בשנת תרצ"ג חלה הרב קליערס וביקש שיבוא לטבריה להחליפו. הרב קליערס נפטר בשבט תרצ"ד והרב ורנר חזר לארץ ישראל לאחר חג הפסח ונתמנה לרבה של טבריה וראש ישיבה בישיבת אור תורה על יד העדה החרדית בטבריה. במקביל מינתה קהילת טבריה של הוועד הלאומי את הרב יוחנן זרחי (זופוביץ) לרב העיר. בהמשך, כיהן הרב ורנר ברבנות המאוחדת של טבריה, לצדם של הרב רפאל קוק, שנתמנה בשנת תש"ח לממלא מקומו של הרב זרחי, והרב ועקנין, הרב הספרדי של העיר. הרב רפאל קוק כונה רב העיר טבריה והרב אשר זאב ורנר זכה לתואר אב בית דין בעיר.
הרב ורנר כיהן במועצת גדולי התורה של אגודת ישראל, הביע עמדות מתונות יחסית וספג על כך ביקורת. באמצע שנת 1954 פרש מהמועצה. בשנת 1955 נבחר לרבה של מפלגת פועלי אגודת ישראל במקום הרב מאיר קרליץ.
הרב ורנר נהג להשתתף בחגיגות יום העצמאות והיה מבקש מהאופה בטבריה להכין חלות כי זהו יום חג. הרב ורנר עסק בקבלה והיה מיודד עם הרב יהודה לייב הלוי אשלג. בספרו "בנערינו ובזקינינו" הוא הביע תמיכה בהיתר המכירה לאחר הקמת מדינת ישראל.
הרב אשר זאב ורנר נפטר בטבריה ביום ז' בטבת תשי"ח ונטמן בטבריה בהלוויה בהשתתפות אלפים.
לאחר פטירתו נתמנה בנו, הרב שמחה בונם וורנר לראש הישיבה. חתנו של הרב ורנר, הרב אברהם דב אוירבך, התמנה במקומו לאב בית דין של טבריה והוא שימש בפועל גם כרב הקהילה האשכנזית בעיר.
לאחר פטירתו הוקם בית כנסת על שמו בשכונת 'בית וגן' בטבריה בשם 'שער אשר' וכן רחוב במרכז שכונת קריית שמואל בעיר. בבית הכנסת המרכזי בשכונה, 'אור תורה', קיים לוח זיכרון מעל מקום תפילתו.
משפחתו

בנו הרב משה (נפטר תש"ע), היה חתנו של רבי נפתלי חיים אדלר ,
בנו, הרב חיים ורנר, משפיע חסידי (חתנו של דודו, מרדכי יחיאל לוריא)
בנו הרב שמחה בונים, היה ראש "ישיבת אור תורה", חתנו של הרב שמחה בונם לייזרזון (חתנו של הרב חיים יהודה לייב אוירבך)(נפטר בו' אדר ב' תשפ"ד)
בתו, יפה מרים (נפטרה תשפ"ג), הייתה אשת הרב אברהם דב אוירבך, ממלא מקום חותנו ואב"ד טבריה
בתו אסתר לאה, נשואה לרב חיים שלום דייטש, חסיד חב"ד, ראש כולל צמח צדק בעיר העתיקה
בתו שרה רחל הייתה אשת הרב צבי שרייבר רב קהילת חסידי באיאן בירושלים (נפטר בתשרי תשפ"ה)
ספריו

טעם זקנים - גלויים מכתבי האר"י הקדוש, באתר HebrewBooks.
בנערינו ובזקננו - דרשות.
לקריאה נוספת

יצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ח; הרב אשר זאב וורנר, בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך א, עמ' 498.
רבנו הגאון רבי אשר זאב וורנר זצ"ל - שנה לפטירתו, שערים, 19 בדצמבר 1958, עמ' 4–7 (מאמרים על דמותו מאישים שונים)
הערות שוליים

↑  אשר זאב ורנר, טעם זקנים, ירושלים, תשט"ו, עמודים 8–14, באתר היברובוקס
↑  י. מאיר, תושבי טבריה מכבדים את רבם המנוח, הצופה, 1 בפברואר 1954
↑  טקס בקשת מחילה ליד קברות בית שערים, הצופה, 5 באוקטובר 1954
↑  הרב שמעון ועקנין, דבר השוה, תשי"ב, עמוד 4, באתר היברובוקס
↑  הרב אבא קרביץ, כך זה היה פעם כינוס מועצת גדולי התורה, 20 ביולי 2009, אתר חרדים
↑  הרב וורנר יפרוש ממועצת גדולי התורה, מעריב, 27 ביוני 1954
↑  עודד אבישר, ספר טבריה, הוצאת כתר, תשל"ג, עמודים 295-297
↑  ד"ר אהרן ארנד, פכים קטנים ליום העצמאות, דף שבועי של אוניברסיטת בר-אילן, יום העצמאות תש"ס
↑  טוני לביא, סוד בריאה, 2007, עמוד 22
↑  ביטאון עלוני ממרא, תשס"ט, עמוד 205, הערה 5
↑  הרב אשר זאב ורנר, דבר, 31 בדצמבר 1957, עמ' 31; הגרא"ז וורנר הובא למנוחות, הצופה, 31 בדצמבר 1957, עמ' 1
↑  "טבריה עתירת־היחס מחדשת את נעוריה" בתוך בית יעקב, ניסן תשל"ו, עמוד 17
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308774005171  ISNI: 0000 0001 0853 9738  VIAF: 161073528   WorldCat (עם VIAF): 161073528
ואלרי פרננדס

וַאלֶרִי פרננדס אסטרדה (בספרדית: Valery Fernández Estrada; נולד ב-23 בנובמבר 1999), הידוע בקיצור בשמו הפרטי ואלרי, הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדות המגן הימני והקשר הימני בקבוצת מיורקה מהלה ליגה, בהשאלה מז'ירונה.
קריירה

ואלרי נולד בז'ירונה, קטלוניה, והצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה, לה מאסיה, בשנת 2011, לאחר שעבר במחלקות הנוער של ז'ירונה ופאלומוס. לאחר ששוחרר בשנת 2014, הוא חזר למחלקת הנוער של ז'ירונה, לפני שעבר ממנה למחלקת הנוער של אסקאלה. ואלרי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אסקאלה בגיל 15 בלבד. הקבוצה שיחקה בליגה המחוזית הקטלאנית.
בשנת 2016, חזר ואלרי לז'ירונה.
ב-28 ביוני 2018, חתם ואלרי על חוזה חדש לשלוש שנים, וקודם גם לקבוצת המילואים שלה, פרלדה, איתה ז'ירונה הייתה בשיתוף פעולה בין השנים 2016-2019, ואז נקראה ז'ירונה ב'. הקבוצה שיחקה בליגה הספרדית השלישית. בבכורתו עבור ז'ירונה ב-26 באוגוסט, כבש ואלרי את השער השני של קבוצתו בתיקו 2–2 בחוץ נגד סבאדל.
ואלרי ערך את הבכורה שלו בהרכב הראשון של ז'ירונה ב-31 באוקטובר 2018, כשפתח בהרכב בתיקו 2–2 נגד דפורטיבו אלאבס בגביע המלך. ואלרי ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-2 בדצמבר, כשהחליף את אלש גרסיה בתיקו 1–1 נגד אתלטיקו מדריד; למחרת, הוא האריך את חוזהו עד 2023.
ואלרי כבש את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ב-16 בינואר 2019, בתיקו 3–3 נגד אתלטיקו מדריד בוונדה מטרופוליטנו. ביולי של אותה השנה הוא נפצע בברך במשחק קדם עונה נגד דרבי קאונטי, ונאלץ להחמיץ את רוב עונת 2019/2020.
ב-30 באוגוסט 2024, ואלרי הושאל למיורקה לעונה אחת.
הערות שוליים

↑  Valery Fernandez fa el salt a Segona B (בקטלאנית), נבדק ב-2024-10-25
↑  Valery Fernández debuta amb gol a la Segona Divisió B (בקטלאנית), נבדק ב-2024-10-25
↑  Marc Bernad Suelves, Valery Fernández debuta y renueva con el Girona hasta 2023, Diario AS, ‏2018-12-03 (בספרדית)
↑  Valery, cedit al Mallorca, www.gironafc.cat (בקטלאנית)
שמעון דוד יפה

שמעון דוד יפה
שמעון דוד יפה (לעיתים דוד יפה) (כ"ח בשבט תרמ"ט, 30 בינואר 1889 – 29 בספטמבר 1957) איש העלייה השנייה, עורך כתב העת החקלאי "השדה" (1923–1957), סופר ועורך, מראשוני המפקדים בארגון "ההגנה".
תולדותיו

שמעון דוד בן ראובן יפה נולד בכפר יאנואוצי שבמחוז חוטין, בבסרביה (רוסיה). אחיו הצעיר של איש תנועת העבודה אליעזר יפה. בילדותו למד ב"חדר" ובישיבה. אחר כך עבד בבית חרושת כפועל.
 עלה לארץ ישראל בשנת 1908, בתקופת העלייה השנייה. עבד כשומר במושבות העבריות בשפלת יהודה ובגליל. כאשר עלה אליעזר אחיו לארץ, לאחר השתלמות בחקלאות בארצות הברית, עברו השניים יחדיו להתגורר ולעבוד בפרדסים בעין גנים ואחר כך עבדו לעבוד בכפר תבור. במלחמת העולם הראשונה גויס לעבודות כפייה שהטילו השלטונות העות'מאניים על אוכלוסיית הארץ. בשלהי תקופת המלחמה התנדב לשרת בגדודים העבריים, בגדוד הארצישראלי, שאליו התנדבו רבים מצעירי היישוב.
בשנת 1920, לאחר שפרש מהגדודים, הצטרף לארגון "ההגנה" שהוקם בקיץ אותה שנה. שימש כמפקד בכיר ב"ההגנה" במחוז תל אביב, והיה ידוע בכינויו "החקלאי". בשנת 1921 נישא למרים ברדיצ'בסקי מניקולאייב.
 בראשית שנות הארבעים, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, נתמנה יפה לאחד משלושת השופטים ב"בית דין גבוה" חשאי שהקימה "ההגנה" (שופט נוסף היה הרב אברהם יעקב שפירא). המינוי נקבע על ידי מפקדת "ההגנה" והיה ביטוי לאימון ולהערכה הרבה שרכשו לשיקול דעתו. במשפט נתבעו לדין פנימי חברי "ההגנה" אחדים ובהם יוסף הכט מפקד ב"הגנה". הליכי המשפט החלו ב-22 במרץ 1942, והסתיימו ב-2 באוגוסט 1943.
 לאחר הקמת המדינה, בשנות החמישים, תרם יפה עדויות רבות להקמת המחקר על תולדות כוח המגן העברי בארץ ישראל; מחקר תקדימי בהיקפו שנערך על ידי פרופ' בן-ציון דינור עם צוות חוקרים ואנשי ההגנה; עדויותיו נמצאות בארכיון בית גולומב בתל אביב.
מאז שנות החמישים, התגורר ברח' בארי 30 בתל אביב.
נפטר בסתיו 1957. נקבר בנהלל, לצד קברו של אחיו אליעזר, בהלוויה רבת משתתפים.
הניח את אשתו.
מחקריו ויצירתו

יפה התמחה בנושאי חקלאות לענפיה השונים בארץ ישראל. הוא השתתף בעריכת "השדה" – כתב עת לחקלאות שהופיע משנת 1920. ב-1923 התמנה לעורכו, וערך אותו עד סמוך לפטירתו.
הוא חקר ופרסם רבות על חקלאות ארץ ישראל הקדומה והמודרנית. וערך עשרות ספרים בנושאים שונים בחקלאות, שהופיעו ב"ספריית השדה".
לצד עבודתו בחקר החקלאות, חיבר ותרגם שירים אחדים שהולחנו ונעשו אהודים, בהם שיר הילדים "בין הרים ובין סלעים", תרגם מיידיש את שיר האהבה "הרכבת" שכתב יוסף רולניק והלחינה ברטה קלינג, וחיבר את השיר העממי "ידידי החלוץ", שהלחין יצחק פירוז'ניקוב.
פרסומיו

שבילי בשדה
החקלאות העברית הקדומה בארץ ישראל
'ראשית ארגון ההגנה בתל-אביב', הד ההגנה, 2 (1956), עמ' 23–26.
שמעון דוד יפה, מפתח-תקוה לכנרת, בתוך: ברכה חבס (עורכת), ספר העליה השניה, תל אביב, הוצאת עם עובד, תש"ד-1944, עמ' 367–371.
בגדודים (מתוך מכתב פרטי), הפועל הצעיר, 5 בדצמבר 1919, המשך
לקריאה נוספת

"שמעון דויד יפה", בתוך: יעקב שביט, יעקב גולדשטיין, חיים באר (עורכים), לקסיקון האישים של ארץ ישראל, 1948-1799, תל אביב: הוצאת עם עובד, 1983.
'שלושים לפטירת ש"ד יפה ז"ל', (אסופת דברים לזכרו, בהם משל נחמן תרדיון, יעקב אורי, אברהם הרצפלד, עזרא דנין ואפרים תלמי), השדה לח, ב (חשוון תשי"ח, נובמבר 1957), עמ' 112 ואילך.
נחום אריאלי ויצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ח; שמעון דוד יפה, בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך א, עמ' 491.