stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Twitch.tv
משתמשי האתר

קהל היעד של האתר מאוד מגוון מבחינת מיקומו הגאוגרפי, וגילאי המשתמשים בו. האתר מציע תכנים שונים לקהל שלו. משתמשים יכולים לצפות במשחקי מחשב וקונסולות. הם יכולים גם לכתוב לשחקן באופן פומבי בצ'אט. אפשר גם ללמוד פעילויות שונות ביחד עם יוצרי התוכן (סטרימרים) כמו לבשל, או לנגן על גיטרה. ברוב המקרים המשתתפים בוחרים לא לקחת חלק פעיל ורק לצפות במה שמתרחש במסך המחשב שלהם. הקהל גם יכול להיות פרשן של משחקי הווידאו, כלומר, להסביר את האירועים שמתרחשים במשחק ככה שגם צופה שאיננו מכיר את המשחק יכול להבין את מהלכו. רוב המשתמשים נכנסים לאתר בשביל ההנאה האישית שלהם, שנובעת בדרך כלל מצפייה במשחקים עצמם ורק לאחר הצפייה לעיתים ירכשו את המשחק. ניתן גם לתמוך בסטרימר כספית, כדי להביע הערכה של המשתמש והרצון שלו שהסטרימר הזה ימשיך לקריין את המשחקים.
בנוסף, חלק ממשתמשי האתר צופים בשידורים כדי לצבור ניסיון, ולשדרג את מיומנותם במשחקים המוצעים באתר. הז'אנרים הפופולרים ביותר בפלטפורמה הם משחקי הפעולה, משחקי האסטרטגיות (MOBA) ומשחק ירי בגוף ראשון (Online FPS).
ראו גם

.tv
ספורט אלקטרוני (eSports)
נינג'ה - גיימר אמריקאי
הערות שוליים

↑  Amazon to acquire Twitch in a $970 million cash deal
↑  https://www.forbes.com/sites/davidewalt/2013/11/13/the-espn-of-video-games/#6cf1948d3dd7 The ESPN Of Video Games
↑  אבישי בר, ‏נחטף מגוגל: אמזון רוכשת את Twitch תמורת מיליארד דולר, באתר Geektime‏, 26 באוגוסט 2014
↑  Benjamin Burroughs, Paul Rama, The eSports Trojan Horse: Twitch and Streaming Futures, Journal For Virtual Worlds Research 8, 2015-10-30 doi: 10.4101/jvwr.v8i2.7176
↑  Worlds 2020 Finals had 2nd-highest viewership in esports history - LoL News, WIN.gg (באנגלית)
↑  Akira Matsui, Anna Sapienza, Emilio Ferrara, Does Streaming Esports Affect Players’ Behavior and Performance?, Games and Culture 15, 2020-01, עמ' 9–31 doi: 10.1177/1555412019838095
↑  Riikka Turtiainen, Usva Friman, Maria Ruotsalainen, "Not Only for a Celebration of Competitive Overwatch but Also for National Pride": Sportificating the Overwatch World Cup 2016, Games and Culture 15, 2020-06, עמ' 351–371 doi: 10.1177/1555412018795791
↑  Enrico Gandolfi, To watch or to play, it is in the game: The game culture on Twitch.tv among performers, plays and audiences, Journal of Gaming & Virtual Worlds 8, 2016-03-01, עמ' 63–82 doi: 10.1386/jgvw.8.1.63_1
אינטראקציית אדם-מחשב

צג מחשב מספק ממשק ויזואלי בין המכונה למשתמש.
אינטראקציית אדם–מחשב (באנגלית: Human–computer interaction) – היא מחקר בתכנון ושימוש בטכנולוגיות מחשב, אשר מתמקד בממשקים בין אנשים (משתמשים) למחשבים. חוקרי אינטראקציית אדם–מחשב מתבוננים בדרכים שבהן בני אדם מקיימים אינטראקציה עם מחשבים ומתכננים ומעצבים טכנולוגיות שמאפשרות לבני אדם לקיים אינטראקציה עם מחשבים בדרכים חדשות. מכשיר המאפשר אינטראקציה בין אדם למחשב מכונה "ממשק אדם–מחשב".
כתחום מחקר, אינטראקציית אדם–מחשב ממוקמת בצומת של מדעי המחשב, מדעי ההתנהגות, עיצוב, לימודי מדיה ועוד מספר תחומי לימוד. המונח זכה לפופולריות משנת 1983, עם פרסום הספר The Psychology of Human-Computer Interaction. השימוש הראשון הידוע במונח היה בשנת 1975 על ידי קרלייל. המונח נועד לשדר שבניגוד לכלים אחרים בעלי שימושים ספציפיים ומוגבלים, למחשבים יש שימושים רבים אשר לרוב כוללים דיאלוג פתוח בין המשתמש למחשב. הרעיון של דיאלוג מדמה אינטראקציה בין אדם למחשב לאינטראקציה בין אדם לאדם, אנלוגיה חיונית לשיקולים תאורטיים בתחום זה.
מבוא

בני אדם מקיימים אינטראקציה עם מחשבים בדרכים רבות והממשק בין השניים הוא חיוני לקיום אינטראקציה זו. "אינטראקציית אדם–מחשב" (HCI) נקראת לפעמים גם "אינטראקציה בין אדם למכונה" (MMI / HMI), או "אינטראקציה בין מחשב לאדם" (CHI). יישומי שולחן עבודה, דפדפני אינטרנט, מחשבי כף יד, וטלפונים חכמים עושים שימוש בממשקי המשתמש הגרפיים (GUI) הרווחים של ימינו. ממשקי משתמש קוליים (VUI) משמשים למערכות זיהוי דיבור והפקתו וממשקי המשתמש הרב-מודאליים והגרפיים המתפתחים מאפשרים לבני אדם להתנהל מול סוכנים מדומים באופן שלא ניתן להשיג עם גישות ממשק אחרות. הצמיחה בתחום האינטראקציה בין אדם למחשב הובילה לעלייה באיכות האינטראקציה, והביאה לתחומי מחקר חדשים רבים מעבר לכך. ענפי המחקר השונים מתמקדים במושגים של מולטי-מודאליות על פני חד-מודאליות, ממשקים אדפטיביים חכמים על פני פקודות/פעולה מבוססי ממשקים, וממשקים אקטיביים על פני ממשקים פסיביים.
האגודה למכונות מחשוב (ACM) מגדירה אינטראקציה בין אדם למחשב כ"דיסציפלינה אשר עוסקת בתכנון, הערכה והטמעה של מערכות מחשוב אינטראקטיביות לשימוש אנושי ובמחקר של תופעות מרכזיות אשר סובבות אותן". היבט מרכזי של אינטראקציית אדם–מחשב הוא שביעות רצון המשתמש, אשר מכונה גם שביעות רצון מחשוב של משתמשי קצה. לפי האגודה: "מכיוון שאינטראקציה בין אדם למחשב חוקרת אדם ומכונה בתקשורת, היא שואבת מידע תומך הן במכונה והן בצד האנושי. בצד המכונה, העיסוק הוא בטכניקות של גרפיקה ממוחשבת, מערכות הפעלה, שפות תכנות וסביבות פיתוח רלוונטיות. בצד האנושי רלוונטיות תורת התקשורת, דיסציפלינות עיצוב גרפי ותעשייתי, בלשנות, מדעי החברה, פסיכולוגיה קוגניטיבית, פסיכולוגיה חברתית וגורמי אנוש כמו שביעות רצון של משתמשי מחשב. בנוסף, רלוונטיות גם שיטות הנדסה ועיצוב".
ממשקי אדם-מכונה אשר מתוכננים בצורה גרועה עלולים להוביל לבעיות בלתי צפויות רבות. דוגמה קלאסית היא תאונת אי שלושת המילין, תאונה גרעינית שבה חוקרים הגיעו למסקנה שעיצוב ממשק האדם-מכונה היה אחראי לפחות חלקית לאסון. באופן דומה, מספר תאונות בתעופה נבעו מהחלטות של יצרנים להשתמש במכשירי טיסה לא סטנדרטיים. אף על פי שהעיצובים החדשים היו אמורים להיות עדיפים באינטראקציה בסיסית בין אדם למכונה, הטייסים כבר התרגלו לתפיסה ה"סטנדרטית".
אפיון > עקרונות

עקרונות האפיון הבאים נלקחים בחשבון, בעת הערכת ממשק משתמש קיים, או בעיצוב ממשק משתמש חדש:
תחילת התהליך - בהתמקדות במשתמש, במשימות ובסביבת העבודה:
נקבע כמה משתמשים נדרשים לביצוע המשימות ומה מאפייני המשתמשים המתאימים.
מוגדרות המשימות שהמשתמשים יבצעו, כולל פירוק לתת-משימות וניתוחן במספר שיטות (ניתוח על ציר הזמן, ניתוח זיקות ועוד).
מוקדשת תשומת לב גם לסביבה שבה המשימות יתבצעו, כולל התנאים הפיזיים (בתוך חדר / בחוץ, יום / לילה, יבשה / ים / אוויר - ועוד)' התנאים החברתיים (עבודה מול גורמים נוספים) והתנאים הטכנולוגיים (מערכות אחרות בסביבת המשתמש).
מדידה אמפירית: הממשק נבדק עם משתמשים אמיתיים שבאים במגע עם הממשק מדי יום. התוצאות עשויות להשתנות בהתאם לרמת הביצועים של המשתמש וייתכן שהאינטראקציה האופיינית בין אדם למחשב לא תמיד מיוצגת. נקבעים מדדי שמישות כמותיים, כגון מספר המשתמשים המבצעים את המשימה, הזמן להשלמת המשימה ומספר השגיאות שנעשו במהלך המשימה.
עיצוב איטרטיבי (אנ') : לאחר קביעה אילו משתמשים, משימות, סביבות ומדידות אמפיריות לכלול, מבוצעים שלבי התכנון האיטרטיביים הבאים:
אפיון ממשק המשתמש.
בדיקת שמישות.
ניתוח תוצאות.
חזרה.
תהליך העיצוב האיטרטיבי חוזר על עצמו עד שנוצר ממשק הגיוני וידידותי למשתמש.
אפיון > שיטות

אסטרטגיות שונות אשר מתארות שיטות לאפיון אינטראקציה בין אדם למחשב התפתחו מאז צמיחת התחום במהלך שנות ה-80. טכניקות מוקדמות קיבלו את התהליכים המערכתיים כנתונים. הם התייחסו לתהליכים הפסיכולוגיים של המשתמשים כצפויים מראש וכניתנים לכימות וקראו למאפיינים להישען על מדדים סובייקטיביים (זיכרון, למשל) בהגדרת ממשקי משתמש. מודלים עדכניים מתמקדים בתהליכים שבין המתשמשים, המאפיינים ומומחי התוכן, מתוך שאיפה להגדיר את חוויית המשתמש באופן מושכל ומתוכנן מראש, כדי שלא לעטוף תהליכי מערכת מוגמרים בממשק מאולץ.
תאוריית הפעילות (אנ'): באינטראקציית אדם–מחשב נעשה שימוש בתיאוריה זו כדי לאפיין ולבחון את הסביבה שבה מתרחשים שיתופי פעולה אנושיים עם מחשבים. תאוריית הפעילות מגדירה את הנימוקים לגבי פעילויות בנסיבות ספציפיות אלו ושופכת אור על אפיון האינטראקציות מנקודת מבט מוכוונת פעולה.
עיצוב מכוון משתמש: תיאורייה מתקדמת, המבוססת על הגישה שלפיה המשתמשים הם המוקד המכריע באפיון כל מערכת מחשב. על פי גישה זו, משתמשים, מתכננים ומומחי תוכן משתפים פעולה כדי לקבוע את הדרישות והמגבלות של המשתמש וכדי ליצור מסגרת שתתמוך במרכיבים אלו. עיצוב מכוון משתמש מוזן ממחקר אתנוגרפי של מצבים שבהם משתמשים פועלים עם המערכת. גישה זו דומה לאפיון משתף (אנ'), אשר מדגיש את התרומה של משתמשי קצה באמצעות סדנאות משותפות.
אפיון רגיש לערך (אנ'): טכניקה לחדשנות אשר מתייחסת לאנשים המשתמשים במערכת בצורה ישירה, ובאותה מידה לאלה שהאפיון משפיע עליהם, במישרין או בעקיפין. אפיון רגיש לערך משתמש בתהליך תכנון איטרטיבי שכולל שלושה סוגים של בחינות: תאורטיות, מדויקות ומתמחות. בחינות יישומיות מכוונות להבנה ולביטוי של חלקי האפיון השונים, איכויותיו או כל התנגשות שעלולה לצוץ עבור המשתמשים במערכת. בדיקות מדויקות הן תוכניות סובייקטיביות או כמותיות לבחינת חלקים אשר מסייעים למאפיינים להבין את האיכויות, הצרכים והשיטות של המשתמשים. בדיקות מיוחדות יכולות לכלול חקירה של האופן שבו אנשים משתמשים במערכת.
ראו גם

ממשק משתמש
ממשק משתמש גרפי
אוטומציה אדפטיבית
הערות שוליים

↑  Stuart K. Card, Thomas P. Moran, Allen Newell, The psychology of human-computer interaction, Repr, Mahwah, NJ: Erlbaum, 2008, ISBN 978-0-89859-859-9
↑  James H. Carlisle, Evaluating the impact of office automation on top management communication, ACM Press, 1976, עמ' 611 doi: 10.1145/1499799.1499885
↑  Lucy A. Suchman, Plans and situated actions: the problem of human-machine communication, Nachdr., Cambridge: Cambridge Univ. Press, 1999, Learning in doing: social, cognitive, and computational perspectives, ISBN 978-0-521-33739-7
↑  Paul Dourish, Where the action is: the foundations of embodied interaction, 1. MIT Press paperback ed, Cambridge, Mass. London: MIT Press, 2004, A Bradford book, ISBN 978-0-262-54178-7
1 2 3  ACM SIGCHI Curricula for Human-Computer Interaction : 2. Definition and Overview of Human-Computer Interaction, web.archive.org, ‏2014-08-17
↑  Fatih Gurcan, Nergiz Ercil Cagiltay, Kursat Cagiltay, Mapping Human–Computer Interaction Research Themes and Trends from Its Existence to Today: A Topic Modeling-Based Review of past 60 Years, International Journal of Human–Computer Interaction 37, 2021-02-07, עמ' 267–280 doi: 10.1080/10447318.2020.1819668
↑  What is Cognitive Ergonomics?, web.archive.org, ‏2011-09-28
↑  Backgrounder on the Three Mile Island Accident, NRC Web (באנגלית אמריקאית)
↑  Wayback Machine, web.archive.org
↑  Pamela Savage, User interface evaluation in an iterative design process: a comparison of three techniques, ACM Press, 1996, עמ' 307–308 doi: 10.1145/257089.257335
↑  Activity Theory. (באנגלית)
↑  Batya Friedman, Peter H. Kahn, Alan Borning, Alina Huldtgren, Value Sensitive Design and Information Systems, Dordrecht: Springer Netherlands, 2013, עמ' 55–95, ISBN 978-94-007-7843-6
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545940205171  GND: 4125909-9  LCCN: sh85080326  NKC: ph121144
שאבון לואיס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בפברואר 1993 (בן 31) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  1.96
 מכללה:  מכללת מאריסט (2011–2015)
 דראפט:  לא נבחר, 2015
 קבוצות כשחקן
 2015–2016   2016–2017   2017–2018   2018–2019   2019   2019–2020   2020–2021   2021–2022   2022–2023   2023–2024   2024-:  יובנטוס אוטנה   צ'ארני סלופסק   סטארט לובלין   קאלב/קארמו   ניז'ני נובגורוד   יניסיי קרסנויארסק   קאלב/קארמו   הפועל גליל עליון   עירוני קריית אתא   שבאב אל אהלי   עירוני קריית אתא
 הישגים כשחקן
 אליפות הליגה הבלקנית (2022)
 
שאבון לואיס (באנגלית: Chavaughn Lewis; נולד ב-1 בפברואר 1993) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בעירוני קריית אתא.
קריירה

לואיס גדל בניו יורק, ובחר לשחק בקבוצת הכדורסל של מכללת מאריסט, מכללה פרטית קתולית לאמנויות ליברליות. הוא סיים את הקריירה במכללה כמלך הסלים בכל הזמנים במכללה.
לאחר שלא נבחר בדראפט 2015 ב-NBA, לואיס שיחק בליגת הקיץ של ה-NBA במדיה של פילדלפיה 76'. לאחר מכן חתם ביובנטוס אוטנה הליטאית, ובקיץ 2016 שיחק שוב בליגת הקיץ, הפעם במדי דטרויט פיסטונס.
משם המשיך לואיס לצ'ארני סלופסק וסטארט לובלין הפולניות, לקאלב/קארמו האסטונית ולניז'ני נובגורוד ויניסיי קרסנויארסק הרוסיות. באוקטובר 2020 שב לקאלב/קארמו האסטונית.
ב-9 באוגוסט 2021 חתם בהפועל גליל עליון, העולה הטרייה לליגת העל הישראלית. ביולי 2022 חתם בעירוני קריית אתא.
הערות שוליים

↑  Chavaughn Lewis - Men's Basketball, Marist College Athletics (באנגלית)
↑  Hapoel Galil Elion adds experience on the wing, balkanleague.net
יאנג די-פרטואה נגרי

יאנג די-פרטואה נגרי (בתרגום מילולי ממלאית: ראש מדינה) הוא התואר הרשמי של המושלים העומדים בראש המדינה של ארבע מדינות מלזיה שאינן מונרכיות: פננג, מלאקה, סבה וסראוואק. הם ממונים לתקופה של ארבע שנים המתחדשת על ידי יאנג די-פרטואן אגונג, ראש מדינת מלזיה, בהתייעצות עם השר הראשי. יאנג די-פרטואה נגרי זכאי לתואר טואן יאנג טרוטמה (TYT), או בעברית כבודו הגדול ביותר.
יאנג די-פרטואה נגרי מתפקד כראש מדינה בדמוקרטיה פרלמנטרית. תפקידיו השיקוליים כוללים מינוי ראש הממשלה, הקטועה מנטרי או השר הראשי (בדרך כלל מנהיג המפלגה הגדולה בבית המחוקקים הממלכתי), ומניעת הסכמה לפיזור מחוקק המדינה. בכל הנושאים האחרים עליו לפעול לפי עצתו של השר הראשי, כגון מינוי חברי המועצה הפועלת של המדינה (המכונה הקבינט בסבאח וסרוואק), הענקת כבוד ממלכתי ומתן חנינות בגין עבירות שבוצעו במדינתו (למעט סליחות על עבירות לחימה ושריעה, המוענקות על ידי יאנג די-פרטואן אגונג).
קיימות שתי הבחנות עיקריות בין התפקידים החוקתיים של תשעת השליטים התורשתיים לבין ארבעת האנשים המשמשים כיאנג די-פרטואה נגרי. בעוד שיאנג די-פרטואה נגרי חברים בוועידת השליטים, הם אינם יכולים להשתתף בבחירת יאנג די-פרטואן אגונג, דיונים הקשורים לפריבילגיות של השליטים המלאיים ובעניינים הנוגעים לקיום האסלאם. בנוסף, יאנג די-פרטואה נגרי אינו מתפקד כראש האסלאם במדינותיהם; התפקיד ממלא על ידי יאנג די-פרטואן אגונג.
לפני 1976 כונו ראשי המדינה של פנאנג, מלאכה וסארוואק מושל באנגלית וויאנג די-פרטואה נגרי במלאית, ואילו ראש המדינה של סבאח נקרא בשני השפות יאנג די-פרטואה נגרה. לסינגפור היה יאנג די-פרטואן נגארה כאשר היא קיבלה שלטון עצמי בריבונות בריטית בשנת 1959. המושל שימש את התואר בזמן שסינגפור הייתה חלק ממלזיה בין השנים 1963–1965, אז גורשה ממלזיה והפכה לרפובליקה עצמאית. מאז 1976 ראשי המדינה של פננג, מלאכה, סבאח וסארוואק נקראו בשתי השפות יאנג די-פרטואה נגרי.
יאנג די-פרטואה נגרי הנוכחי

להלן טבלה של יאנג די-פרטואה נגרי מכל מדינה:
| מדינה | יאנג די-פרטואה נגרי | נכנס לתפקידו |
| --- | --- | --- |
| מלאקה | מוהד עלי רוסטם | 4 ביוני 2020 |
| פננג | עבדול רחמן עבאס | 1 במאי 2001 |
| סבה | ג'והר מהירודין | 1 בינואר 2011 |
| סראוואק | עבדול טייב מחמוד | 1 במרץ 2014 |
יאנג די-פרטואה נגרי לשעבר

אבאנג מוחמד סלאחודין (לשעבר יאנג די-פרטואה נגרי מסארוואק)
סאקאראן דנדאי (לשעבר יאנג די-פרטואה נגרי מסבאח)
אחמדשה עבדאללה (לשעבר יאנג די-פרטואה נגרי מסבאח)
מוחד חליל יעקב (לשעבר יאנג די-פרטואן נגרי ממלאקה)
ראו גם

יאנג די-פרטואן אגונג
יאנג די-פרטואן בסאר
יאנג די-פרטואן נגארה
יאנג די-פרטואן נגארה

יאנג די-פרטואן נגארה (במלאית נקרא כ"(הוא) שהוא לורד"), הוא תואר של ראש המדינה, ושימש כתואר רשמי בתקופות שונות בסבה, סינגפור וברוניי, בלי להתבלבל עם ארבעת ראשיהם הלא-מונרכיים של מדינות מלזיות המכונות יאנג די-פרטואה נגרי, וגם לא המלך הראשי של מלזיה המכונה יאנג די-פרטואן אגונג.
סבה

ראש מדינת סבה היה ידוע פעם בשם יאנג די-פרטואן נגרה ומאוחר יותר נודע בשם יאנג די-פרטואה נגרי.
סינגפור

בשנת 1959, לאחר תיקונים בחוקת סינגפור שהעניקה ממשל עצמי פנימי לסינגפור, החליף תפקידו החגיגי של "יאנג די-פרטואן נגארה" את המושל הקולוניאלי הבריטי סינגפור כנציג המלוכה הבריטית בסינגפור. אף על פי שלתואר הייתה משמעות מילולית של ראש מדינה, "יאנג די-פרטואן נגארה" היה חוקתית רק מנכ"ל "דה-יורה", שפעל כנציג סגן מלכות במקום המושל הכללי האופייני.
תחת הסדר מעבר, המושל האחרון של סינגפור, סר ויליאם גוד, שימש כ"נגה די-פרטואן נגארה הראשון" מ-3 ביוני 1959 עד 3 בדצמבר 1959. את מקומו ירש יוסוף בן אסחאק, שהושבע לתפקיד באותו יום בו אומצו דגל המדינה, סמל המדינה וההמנון הלאומי.
התואר נשמר כאשר סינגפור הפכה למדינה הארבע-עשרה של מלזיה בשנת 1963. נושא המשרה שימש אז כנציג סגנו של "יאנג די-פרטואן אגונג" ממלזיה.
ב-9 באוגוסט 1965 הופרדה סינגפור מהפדרציה והפכה למדינה עצמאית במסגרת חבר העמים. ב-22 בדצמבר אותה שנה תוקנה החוקה כדי להפוך את המדינה לרפובליקה, ולשנות את התואר לנשיא בתוקף רטרואקטיבי מיום העצמאות.
סר ויליאם גוד – 3 ביוני 1959 עד 3 בדצמבר 1959 (בעבר מושל סינגפור משנת 1957)
יוסוף בן אסחאק – 3 בדצמבר 1959 עד 9 באוגוסט 1965 (לאחר מכן נשיא סינגפור עד 1970)
ברוניי

בברוניי, הסולטן של ברוניי ידוע גם בשם "יאנג די-פרטואן נגארה ברוניי דרוסלאם".
התואר המלא של ראש המדינה וראש השלטון של ברוניי הוא "קבאווה דולי יאנג מהא מוליה (KDYMM) פדוקה סרי באגינדה סולטן ויאנג די-פרטואן נגארה ברוניי דרוסלאם".
ראו גם

יאנג די-פרטואן אגונג
הערות שוליים

↑  גרנביל-אדג', פי. ג'יי. (1999). הסבחאן: חייו ומותו של טון פואד סטפנס. ISBN 978-983-40114-0-6.
↑  האיסטנה, קיי. קיי. סיט, פיטר מיאלין, מהדורת טיימס 2000, עמוד 88.
↑  The head of state in Singapore: An historical perspective in Managing Political Change in Singapore: The Elected Presidency', Kevin Tan, Peng Er Lam, Routledge, 1997, page 9
↑  "הנהלה - אוניברסיטת ברוניי דרוסלאם". אורכב מ-המקור ב-2016-09-15. נבדק ב-2016-03-04.
אצטדיון פאלמר

| --- | --- |

 כינוי:  האמקס (The Amex)
 על שם:  Falmer 
 כתובת:  Village Way, Brighton BN1 9BL 
 מיקום:  אנגליה פאלמר, מזרח סאסקס, אנגליה
 קואורדינטות:  50°51′42.56″N 0°4′59.80″W﻿ / ﻿50.8618222°N 0.0832778°W﻿ / 50.8618222; -0.0832778
 אבן יסוד:  דצמבר 2008
 תקופת הפעילות:  יולי 2011 – הווה (כ־13 שנים)
 הורחב:  2012, 2013
 עלות הבנייה:  93 מיליון לירות שטרלינג
 בעלים:  The Community Stadium Limited
 מפעיל:  ברייטון אנד הוב אלביון
 משטח:  דשא
 אדריכל:  KSS Design Group
 קבוצות:  ברייטון אנד הוב אלביון
 מושבים:  30,750
 ממדי משטח:  105 × 69 מטר
 http://www.amexstadium.co.uk/
 he
 
אצטדיון פאלמר (באנגלית: Falmer Stadium) מטעמי חסות נקרא American Express Community Stadium הוא אצטדיון כדורגל הנמצא במזרח סאסקס שבאנגליה ומשמש כמגרשה הביתי של ברייטון אנד הוב אלביון. האצטדיון מונה 30,750 מקומות ישיבה.
פרט לאירוח משחקי הבית של מועדון הכדורגל ברייטון, האצטדיון אירח מספר משחקים של הנבחרת הצעירה האנגלית וגם מספר משחקים של גביע העולם ברוגבי בשנת 2015. באצטדיון מתקימות לעיתים הופעות מוזיקה, משחקי הוקי ותערוכות.
ב-12 באוגוסט 2017 אירח האצטדיון לראשונה משחק פרמייר ליג שנגמר בהפסד 2–0 של ברייטון נגד מנצ'סטר סיטי.
גלריה

האצטדיון במהלך הבנייה, יולי 2010
משחק הליגה הראשון באצטדיון
צילום אווירי של האצטדיון, 2010
צילום פנורמי של האצטדיון מהיציע הדרומי בשנת 2011
סנטה פה (פרובינציה)

סנטה פה (בספרדית: Santa Fe) היא פרובינציה בצפון-מרכז ארגנטינה. היא גובלת בצ'אקו בצפון, בקוריינטס ובאנטרה ריוס במזרח, בפרובינציית בואנוס איירס בדרום ובקורדובה וסנטיאגו דל אסטרו במערב. שטחה של הפרובינציה כ-133 אלף קמ"ר, ובשנת 2001 התגוררו בה כ-3 מיליון בני אדם, מה שהופך אותה לפרובינציה המאוכלסת ביותר בארגנטינה אחרי פרובינציות בואנוס איירס וקורדובה. בירתה היא העיר סנטה פה, אך העיר הגדולה בה היא רוסאריו.
גאוגרפיה

סנטה פה שוכנת בתפר שבין אזור הפמפס לגראן צ'אקו. האזור הצפוני, שהוא חלק מהגראן צ'אקו, חם ולח יותר מדרום הפרובינציה, וכמות המשקעים השנתית בו היא כ-1,200 מ"מ. הפרובינציה מישורית ונמוכה, ומצויה כולה באזור הנמוך מ-200 מ' מעל פני הים. נהר פרנה, אחד הנהרות הגדולים בדרום אמריקה מהווה את גבולה המזרחי, ומרבית הנהרות הזורמים בה מתנקזים אליו. הן נהר הפרנה והן נהר סלאדו, החוצה את הפרובינציה בדרכו אליו, נוטים לעלות על גדותיהם לאחר גשמים עזים. בשנת 2003 פונו מבתיהם כ-100 אלף בני אדם עקב עלייתו של נהר סלאדו על גדותיו, וב-2007 פונו עשרות אלפים עקב הצפות בנהר פרנה.
היסטוריה

האזור בו שוכנת כיום הפרובינציה היה מקום משכנם של שבטים נוודים, ציידים-לקטים, ובהם טובה, טימבו, מוקובי, פילגה, גואיקורו וגוארני.
סבסטיאן קבוט היה האירופאי הראשון שהתיישב באזור, כשהקים ב-1527 את מבצר סנקטי ספיריטוס במפגש הנהרות פרנה וקרקרניה, צפונית לרוסאריו של ימינו. המבצר, שהיה ההתיישבות האירופאית הראשונה בארגנטינה כולה, נהרס שנתיים מאוחר יותר בידי הילידים. ב-1573 ייסד חואן דה גאראי את העיר סנטה פה, במקום בו שוכנת כיום העיירה קז'אסטה. העיר הועתקה ממקומה בשל הצפות ב-1651 ופעם נוספת ב-1660, למקומה הנוכחי, כ-80 ק"מ דרומית למיקומה המקורי.
ב-1617 חילקה האימפריה הספרדית את תחומי שליטתה באזור לשניים: אזור פרגוואי, שמרכזו באסונסיון ואזור ריו דה לה פלטה, שמרכזו בבואנוס איירס, אליו הוכפפה סנטה פה. ב-1776 כוננו הספרדים את מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה, וסנטה פה הייתה לחלק ממנה.
ב-1812, במהלך המאבק הארגנטינאי לעצמאות, הניף מנואל בלגראנו את דגל ארגנטינה לראשונה בהיסטוריה בכפר קטן לגדות נהר הפרנה (לימים העיר רוסאריו). ב-26 באפריל 1815 השתלט על סנטה פה פרנסיסקו קנדיוטי, והנהיג בה לראשונה ממשל עצמאי. ממשל זה לא שרד זמן רב, שכן קנדיוטי הלך לעולמו באותה שנה, והממשל המרכזי כונן בה ממשלה חדשה. ב-1816 השתלטו עליה בדלנים מתומכיו של חוסה חרוואסיו ארטיגס, שהתנגדו לשלטון הריכוזי של בואנוס איירס ושאפו להשיג אוטונומיה רבה יותר לפרובינציות. ב-1818 הייתה סנטה פה לראשונה מבין הפרובינציות שאישרה לעצמה חוקה. ב-1851 השתלט עליה חוסטו חוסה דה אורקיסה, ולאחר איחוד הפרובינציות תחת חוקתה החדשה של ארגנטינה ב-1853 החל עידן שלו יותר בתולדות הפרובינציה.
ב-1979 קבע הקונגרס הלאומי את גבולה המזרחי של הפרובינציה על נתיב השייט שבנהר הפרנה, וכתוצאה מכך סופחו לסנטה פה כמה מהאיים שבנהר.
דמוגרפיה

בשנת 2001 התגוררו בפרובינציה כ-3 מיליון בני אדם, וצפיפות האוכלוסין בה נאמדה בכ-23 בני אדם לקמ"ר, השיעור החמישי בגובהו בין פרובינציות ארגנטינה. מבחינה מינהלית, מחולקת הפרובינציה ל-19 דפרטמנטוס. הערים הגדולות בפרובינציה (נכון לשנת 2001) הן:
רוסאריו (כ-908 אלף נפש)
סנטה פה (כ-369 אלף נפש)
רפאלה (כ-83 אלף נפש)
ויז'ה גוברנדור גאלבס (כ-74 אלף נפש)
ונדו טוארטו (כ-69 אלף נפש)
כלכלה

כלכלתה של סנטה פה היא הרביעית בגודלה בארגנטינה. בשנת 2006 נאמד התמ"ג שלה בכ-27 מיליארד דולרים (כ-8% מהתוצר בארגנטינה כולה), שהם כ-9,000 דולרים לתושב, שיעור דומה לממוצע הארצי.
החקלאות מהווה מרכיב דומיננטי בכלכלתה של סנטה פה, וכ-21% מהאדמות המעובדות בארגנטינה מצויות בשטחה. הגידולים העיקריים הם סויה, חמניות, תירס, חיטה ואורז. ענפים חקלאיים בהיקף קטן יותר כוללים תותים, דבש, עץ וכותנה. שטחי המרעה הנרחבים משמשים 6.5 מיליון ראשי בקר (כ-20% מהבקר בארגנטינה כולה), ו-5,000 המחלבות הפזורות בפרובינציה מייצרות כ-2.6 מיליארד ליטרים של חלב מדי שנה (כ-40% מכמות החלב המיוצרת בארגנטינה).
תעשייה מהווה 18% מהתוצר בפרובינציה. הענפים העיקריים הם קמח, שמן, בירה, מוצרי מזון, מוצרי עור, טקסטיל, פלדה, מכונות ותעשיית רכב.
הנמלים שלאורך נהר הפרנה הם נקודת המוצא של 55% מהייצוא הארגנטינאי. בשנת 2004 נאמד שווי הייצוא מסנטה פה בכ-7.17 מיליארד דולרים (כ-21% מכלל הייצוא). ענפי הייצוא העיקריים הם סויה, קמח ושמן.
סנטה פה אינה נחשבת ליעד תיירותי. האתרים המרכזיים הם אנדרטת הדגל הלאומי ברוסאריו, שחזור מבצר סנקטי ספיריטוס והבירה סנטה פה.
הגשר התלוי על נהר פרנה, בסנטה פה העיר
שרידי מסמכי ההקמה של סנטה פה
מחסני תבואה בנמל סן לורנסו בנהר פרנה
על גופתה המתה

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  ג'ף לואל 
 הופק בידי:  פול ברוקס, פיטר ספרן 
 תסריט:  ג'ף לואל 
 שחקנים ראשיים:  אווה לונגוריה ונדי מקלנדון-קובי קלי רוחה W. Morgan Sheppard ג'ק קונלי Sam Pancake מישה קולינס סטיבן רוט לינדזי סלואן פול ראד Ali Hillis לייק בל ג'ייסון ביגס פטרישה בלצ'ר 
 מוזיקה:  דיוויד קיטיי 
 צילום:  ג'ון בילי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Gold Circle Films, ניו ליין סינמה 
 חברה מפיצה:  ניו ליין סינמה, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1 בפברואר 2008 
 משך הקרנה:  95 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט פנטזיה, סרט רוחות רפאים 
 הכנסות באתר מוג'ו:   overherdeadbody
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
על גופתה המתה (באנגלית: Over Her Dead Body) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית שיצא לאקרנים בשנת 2008, בכיכובם של אווה לונגוריה, פול ראד, לייק בל וג'ייסון ביגס.