stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חנה מרגלית
ביוגרפיה

מרגלית קיבלה תואר ראשון במתמטיקה וביולוגיה בשנת 1974, ותואר שני בגנטיקה (בהצטיינות) בשנת 1977, מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1985 סיימה את הדוקטורט שלה בביולוגיה מולקולרית חישובית בהנחיית נורמן גרובר, באוניברסיטה העברית בירושלים.
מרגלית השלימה פוסט-דוקטורט במכונים הלאומיים לבריאות (NIH) במעבדה לביולוגיה מתמטית בפיקוחו של צ'ארלס דליסי, שם פיתחה את האלגוריתם החישובי הראשון לחיזוי פפטידים אנטיגניים המוכרים על ידי תאי החיסון. בשנת 1989 חזרה לישראל והקימה את קבוצת המחקר העצמאית שלה בפקולטה לרפואה, באוניברסיטה העברית בירושלים.
מחקריה המוקדמים כללו פיתוח אלגוריתמים חישוביים לחיזוי קשירת פפטידים אנטיגניים למולקולות MHC, מודלים חישוביים של העדפות קשירת חלבון-DNA, גם בשיתוף פעולה עם ניר פרידמן, זיהוי של זוגות דומיינים כאבני הבניין של רשתות אינטראקציה בין חלבון לחלבון, ניתוח הרשת המשולבת של אינטראקציות בין חלבון לחלבון ובין חלבון ל-DNA (בשיתוף פעולה עם אורי אלון), כמו גם מודלים חישוביים לחיזוי מולקולות RNA רגולטוריות קטנות בחיידקים, אשר אומתו בניסויים בשיתוף פעולה עם שושי אלטוביה וגרהארט וגנר.
לאחרונה, המעבדה של מרגלית בחנה את הדינמיקה של ויסות על ידי RNAs קטן (בשיתוף עופר ביהם), וחזתה בצורה חישובית שישנן מולקולות מיקרו-רנא נגיפיות המדכאות את מערכת החיסון האנושית, מנגנון שקיבל תוקף בניסוי שנערך בשיתוף עופר מנדלבוים. מאז 2012 שילבה מרגלית מחקר ניסיוני וחישובי כדי לחקור וללמוד אינטראקציות קטנות של RNA עם חיידקים.
מרגלית היא מחלוצי המחקר בביואינפורמטיקה וביולוגיה חישובית בישראל ובעולם. באוניברסיטה העברית היא הקימה את התוכנית "מדעי המחשב ומדעי החיים" בביואינפורמטיקה וביולוגיה חישובית (בשנת 1999) ואת תוכנית הבוגרים "גנומיקה וביואינפורמטיקה" (בשנת 2000). בשנת 2002 נבחרה לנשיאה הראשונה של האגודה הישראלית לביואינפורמטיקה וביולוגיה חישובית (2002–2004). הדריכה למעלה מ-50 סטודנטים לתארים מתקדמים, רבים מהם ממלאים תפקידים בפקולטה לביואינפורמטיקה בישראל ובחו"ל.
ביוגרפיה > פרסים והוקרה

בשנת 2008 הוענק לה פרס לנדאו למדעים ולמחקר בביולוגיה של מערכות.
בשנת 2018 נבחרה לעמיתה באגודה הבינלאומית לביולוגיה חישובית (ISCB) עבור תרומות יוצאות דופן לתחומי הביולוגיה החישובית והביואינפורמטיקה.
בשנת 2020 זכתה בפרס רוטשילד בביולוגיה חישובית. בהמשך אותה שנה זכתה בפרס למפעל חיים בחונכות במדע לשנת 2020 מטעם כתב העת המדעי Nature, בעקבות הישגיה בתחום ההדרכה המדעית.
חנה ניר

| --- | --- |

 לידה:  רמת גן
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין, אוניברסיטת תל אביב, בית הספר לאמנות קלישר 
 שפות היצירה:  עברית 
 
חנה ניר היא משוררת ומתרגמת ישראלית.
קורות חיים

ניר נולדה וגדלה ברמת-גן. בוגרת התיכון תלמה ילין במגמת דרמה. למדה תיאטרון באוניברסיטת תל אביב, ציור בבית הספר לאמנות קלישר ומחול בבית הספר של להקת בת דור.
בשנת 1979 החלה לפרסם שירים בעיתונות היומית, בעיתוני ילדים ובכתבי עת לספרות, ובמקביל שימשה כמגיהה וכמתקינה לדפוס בהוצאות ספרים ובעיתונים. במשך תקופה קצרה הייתה עורכת המקומון "קול חיפה" ב"ידיעות אחרונות", ובשנת 1986 מונתה לסגנית עורך בשבועון הילדים "כולנו". בתום שלוש שנים פרשה מתפקידה כדי להתמסר לכתיבה, ומאז פרסמה 14 ספרים.
כיום מתגוררת בתל אביב עם בעלה, האדריכל דרור סדומי.
פעילות ספרותית > ספרי מקור

הסיפורים והשירים פרי עטה מאופיינים בסגנון ייחודי המשלב חריזה, מקצב, שימוש יצירתי בשפה ובמקרים רבים – הומור. חלק מהם כתובים בגוף ראשון – טכניקה המשווה להם נופך של מונולוגים דרמטיים.
מספריה הבולטים:
"מר רון צחק אחרון" – סאטירה משעשעת על התנהלות מפעל צעצועים המוצגת דרך סיפורה האישי של מזכירת המפעל;
"עלילות לילי לפידות" – פרודיה על נערת זוהר ובה הדמות הראשית מעידה על עיסתה;
"פיל-פילון חובב חרסינה" – האנשה משעשעת של חיות מוכרות באמצעות שירי-סיפור;
"סדנת אהבה" – ספר שירה המקבץ שירים שפורסמו בעיתונות בין השנים 1979–1998.
פעילות ספרותית > תרגומי שירה

מתרגמת מן הקלאסיקה האנגלית והאמריקנית.
הציגה לראשונה בפני הקורא העברי מבחר משיריהם של אדגר אלן פו, וילפרד אואן וּויליאם בלייק. כמו כן תרגמה מבחר משירי רוברט פרוסט ואסופת שירים ארוטיים הומוריסטיים מן המאות ה-17 וה-18 הכוללת משוררים עלומי-שם בצד משוררים ידועים מאותה תקופה.
השיר הראשון שתרגמה הוא "העורב" לאדגר אלן פו, ותרגומה נבדל מזה של זאב ז'בוטינסקי וההולכים בעקבותיו בבחירתה להיצמד לפשטות המקור ולתרגם את מילת המפתח NEVERMORE כ"שוב לא עוד". בכך נשמר מבנה החריזה המקורי, המתפתח מ"עוד" ל"לא עוד" ועד ל"שוב לא עוד". ככלל, מתאפיינים תרגומיה בנאמנות למקור, הן מבחינת התוכן והן מבחינת הצורה.
פעילות ספרותית > ספריה

מר רון צחק אחרון איורים: דני קרמן (מודן/תמוז 1992)
עלילות לילי לפידות איורים: דני קרמן (מודן/תמוז 1992)
שירים ממזריים ארוטיקה היתולית מהמסורת האנגלית (ספרית פועלים, 1995)
ביישנית נורא איורים: יפתח אלון (ספרית פועלים, 1997)
אדגר אלן פו העורב ושירים אחרים (הוצאת הקיבוץ המאוחד, מפעל תרגומי מופת 1997)
תפוח בדבש איורים: יערה עשת (ספרית פועלים, 2000)
וילפרד אואן קרעי שני (הוצאת קשב לשירה, 2001)
פיל-פילון חובב חרסינה איורים: ענת חנית (תמוז, 2003)
רוברט פרוסט בתום קטיף התפוחים (הוצאת קשב לשירה, 2003)
זוג משמיִם איורים: גד אולמן (דיוקן, 2005)
סדנת אהבה רישומים: יצחק קרודו (דיוקן, 2008)
ויליאם בלייק הֵלך מטורף (הוצאת כרמל, 2015)
שירים לאלוהים (הוצאת סטימצקי, 2017)
שפתון שירים לבלשן החובב (הוצאת סטימצקי, 2019)
חשבון עסקה

חשבון עסקה הוא מסמך המהווה דרישת תשלום, ושאין לו פורמט המעוגן בחוק. הנפקה של חשבון עסקה איננה מחייבת במס באופן אוטומטי.
תיקון מס' 42 לחוק מע"מ

על פי החוק במדינת ישראל, יש לדווח לרשויות המס על כל ביצוע של עסקה, ולהפיק לה חשבונית מס וקבלה. בעת הפקת חשבונית המס נוצר אירוע מס, ולכן מפיק החשבונית חייב לשלם מע"מ ב-15 לחודש שלאחר הפקתה.
לעיתים קרובות שני הצדדים מסכימים על עסקה, והלקוח דורש מהספק חשבונית מס הרבה לפני מועד התשלום בפועל. הוצאת חשבונית כזו, טרם מועד קבלת הכסף, מחייבת את המוכר במיסים על כסף שהוא עוד לא קיבל מהלקוח. לעסקים קטנים מדובר בבעיה של ממש, ולכן הכנסת העבירה בחודש מרץ 2012 את התיקון מס' 42 לחוק המע"מ, שמטרתו להגן על העסקים הקטנים מפני תשלום מיסים על כסף שעוד לא הגיע אליהם.
תיקון מס' 42 לחוק מע"מ > אופן הפעולה של החוק

החוק מגדיר עסקים מסוימים, ככאלה שאסור ללקוחותיהם לדרוש מהם חשבונית מס/קבלה לפני התשלום. דרישה כזאת מהווה עבירה פלילית של ממש. העסקים האלה הם:
נותני שירותים, כגון אדריכלים, יועצים, מעצבים וכדומה, אשר המחזור העסקי השנתי שלהם נמוך מ-15 מיליון ש"ח
עסקים יצרניים (להבדיל מסיטונאים או קמעונאים), אשר המחזור העסקי שלהם נמוך מ-1.95 מיליון ש"ח ושבעסקם נמצאים לא יותר מ-6 מועסקים
אם כן, הלקוח מנוע על פי חוק מלדרוש חשבונית מס/קבלה בטרם ביצוע התשלום, אך לעיתים קרובות הוא עדיין ירצה הוכחה לכך שהעסקה הוסכמה בינו לבין המוכר. במקרה כזה המוכר חייב להפיק ללקוח חשבון עסקה. חשבון עסקה, כאמור, מהווה דרישת תשלום מפורטת אשר ניתן להפיק בעזרת כל מעבד תמלילים, ובלבד שהכתיב בה קריא ושהניסוח שלה ברור. הנפקה של חשבון עסקה איננה מחייבת במס באופן אוטומטי.
חשבון עסקה ממוחשב

רוב תוכנות הנהלת החשבונות המקובלות כיום מאפשרות להנפיק חשבון עסקה. כאשר הכסף מגיע, ניתן להפוך חשבון עסקה לחשבונית מס/קבלה בלחיצת כפתור, ולהימנע מבלבול ואי-סדר בניירת.
זניט-2 סנקט פטרבורג

ערך זה עוסק בקבוצת הבת של זניט סנקט פטרבורג. אם התכוונתם לקבוצת הכדורגל העיקרית, ראו .
מועדון הכדורגל זניט-2 סנקט פטרבורג (ברוסית: Футбольный клуб «Зенит-2» Санкт-Петербург) הוא מועדון כדורגל מקצועני המתמודד בליגה השנייה וממוקם בעיר סנקט פטרבורג, שבצפון-מערב רוסיה. מהווה למועדון-בת של קבוצת הכדורגל "זניט סנקט פטרבורג" ומקיים את משחקי הבית באצטדיון סמנה באקדמיה של הקבוצה, המכיל 2,000 מושבים. עד 2019 אירח באצטדיון פטרובסקי שבסנקט פטרבורג.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה מספר פעמים, תחילה בשנת 1993 ופורקה לאחר מכן. בשנים 1998–2000 התקיימה כקבוצת "זניט-2" בליגה הרוסית השנייה והורכבה משחקני זניט. בשנת 2001 הוקמה כקבוצת "לוקומוטיב" ולאחר מכן שינתה שמה ל"לוקומוטיב-זניט".
משנת 2002 כונתה "זניט-2". הקבוצה העפילה עד לשלב 16 האחרונות של הגביע הרוסי בכדורגל בעונת 2007, אך אז הודחה על ידי רובין קאזאן. בעונת 2008 הודחה מהליגה הרוסית השנייה ואיבדה את מעמדה כקבוצה מקצוענית.
בשנת 2013 הוקמה מחדש והייתה לקבוצה מקצוענית. בעונת 2014/2015 סיימה כסגנית אלופת הליגה השנייה והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה. בעונת הבכורה, 2015/2016, סיימה במקום ה-13.
בעונת 2017/2018 ניצבה בסכנת ירידה לליגה השנייה, אך ניצלה בעקבות סירוב קבוצות מהליגה השנייה להעפיל לליגה הלאומית ונשארה בליגה, אך הוחלט על החלפת המאמן לקראת עונת 2018/2019. הקבוצה רשמה שיא שלילי בתולדות ליגת המשנה כשפתחה את העונה עם רצף שלילי של 8 הפסדים. אחרי 23 הפסדים במאזן סיימה אחרונה וירדה לליגה השנייה.
אצטדיון הקבוצה

עקב היותה קבוצת מילואים הקבוצה אירחה בדרך כלל את משחקי הבית שלה באצטדיון הכדורגל המשני של קבוצת האם. בשנות התמודדותה בליגת הכדורגל הלאומית הקבוצה אירחה בזירה הקטנה של אצטדיון פטרובסקי (המכילה 2,835 מושבים). בשנת 2019 האצטדיון נסגר לשיפוצים ובמקביל לירידתה לליגת הכדורגל המקצוענית הקבוצה עברה לארח את משחקי הבית באצטדיון סמנה, הקטן יותר שמכיל 3,000 מושבים ושופץ לאחרונה בקיץ 2019.
הישגים לפי עונה

| עונה | טורניר | מיקום | משחקים | ניצחונות | שוויונות | הפסדים | הפרש שערים | ניקוד | גביע |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | הליגה הרוסית השנייה | 8 | 38 | 16 | 14 | 8 | 56-39 | 62 |  |
| 2002 | הליגה הרוסית השנייה | 15 | 38 | 9 | 10 | 19 | 34-49 | 37 |  |
| 2003 | הליגה הרוסית השנייה | 8 | 36 | 13 | 9 | 14 | 34-39 | 48 |  |
| 2004 | הליגה הרוסית השנייה | 16 | 32 | 7 | 5 | 20 | 29-46 | 26 |  |
| 2005 | הליגה הרוסית השנייה | 6 | 32 | 15 | 8 | 9 | 37-28 | 53 |  |
| 2006 | הליגה הרוסית השנייה | 13 | 34 | 9 | 10 | 15 | 46-59 | 37 |  |
| 2007 | הליגה הרוסית השנייה | 7 | 30 | 12 | 5 | 13 | 45-48 | 41 | 16 האחרונות |
| 2008 | הליגה הרוסית השנייה | 19 | 36 | 6 | 6 | 24 | 38-76 | 24 |  |
| 2013/14 | הליגה הרוסית השלישית | 10 | 32 | 11 | 10 | 11 | 43-43 | 43 |  |
| 2014/15 | הליגה הרוסית השלישית | 2 | 30 | 18 | 3 | 9 | 78-41 | 57 |  |
| 2015/16 | ליגת הכדורגל הלאומית | 13 | 38 | 13 | 11 | 14 | 61-56 | 50 |  |
| 2016/17 | ליגת הכדורגל הלאומית | ‏11 | 24 | 7 | 11 | 6 | 26-26 | 32 |  |
| 2017/18 | ליגת הכדורגל הלאומית | ‏16 | 38 | 11 | 7 | 20 | 43-59 | 40 |  |
| 2018/19 | ליגת הכדורגל הלאומית | ‏20 | 34 | 7 | 7 | 22 | 26-50 | 22 |  |
| ‏2019/20 | הליגה הרוסית השנייה | ‏3 | 17 | 9 | 5 | 3 | 14-30 | 32 |  |
| ‏2020/21 | הליגה הרוסית השנייה | ‏3 | 27 | 15 | 7 | 5 | 49-23 | 52 |  |
| ‏2021/22 | הליגה הרוסית השנייה | ‏ |  |  |  |  |  |  |  |
סגל > סגל נוכחי

נכון ל-5 ביולי 2021:
סגל > שחקנים נודעים

רוסיה פאבל דולגוב
רוסיה אלכסנדר ימליאנוב
רוסיה ארטיום קאסימוב
רוסיה ניקיטה קולדונוב
רוסיה סטניסלב קראפוחין
רוסיה אנדריי פאניוקוב
רוסיה אלכסנדר אניוקוב
רוסיה דניס טרנטייב
רוסיה מקסים רודאקוב
רוסיה יגור באבורין
רוסיה מיכאיל קרז'אקוב
רוסיה קונסטנטין זיריאנוב
רוסיה ויאצ'סלב מלאפייב
רוסיה אלכסנדר קוקורין
רוסיה אנדריי ארשבין
רוסיה דמיטרי בוגאייב
רוסיה איברגים צלאגוב
רוסיה איוואן נובוסלצב
רוסיה יבגני צ'רנוב
רוסיה אנטון זבולוטני
רוסיה לאון מוסאייב
רוסיה דנילה פרוחין
רוסיה אנדריי מוסטובוי
רוסיה אלכסנדר ריאזנצב
רוסיה אלכסיי גורודובוי
רוסיה איליה וורוביוב
רוסיה איליה סקרובוטוב
רוסיה סרגיי זויקוב
רוסיה דנייל לסובוי
רוסיה איגור אובוחוב
רוסיה מיכאיל קיזייב
רוסיה קיריל קפלנקו
רוסיה גלב זכרוב
רוסיה ולדיסלב מולצ'אן
סרביה מילאן רודיץ'
סרביה יובאנו ווקאשין
צרפת יוהאן מולו
לטביה ולדיסלבס סולוביצ'יקס
ארגנטינה עמנואל ממאנה
אצטדיון סמנה
חבר (שיר של אילנית)

"חבר" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית. את תקליט השדרים הוציאה לאור בשנת 1988 חברת התקליטים CBS ישראל, והוא נכלל כרצועה השלישית של אלבום האולפן ה-18 של הזמרת, סרט בשחור לבן., שיצא שנה קודם (1987).
על השיר

"חבר" נכתב על ידי אהוד מנור הולחן על ידי הנרי בראטר, עובד הופק מוזיקלית על ידי קובי אשרת. "חבר" נחשב לשיר האחרון של אילנית שזכה להצלחה, והחל משנות ה-90 של המאה ה-20 אף אחד משיריה לא דורג בין עשרת השירים הפותחים במצעדים. ב-16 באוגוסט 1988 נכנס לראשונה למצעד הפזמונים השבועי במקום ה-21. ב-27 בספטמבר עלה למקום השני, המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע, שם שהה שבוע אחד בלבד. לבסוף, יצא מהדירוג ב-22 בנובמבר לאחר שלושה-עשר שבועות צעידה רצופה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 2 |  |
הערות שוליים

↑  חבר (שיר של אילנית) באתר סטריאו ומונו
↑  סרט בשחור לבן באתר סטריאו ומונו
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 16 באוגוסט 1988. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 27 בספטמבר 1988. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 22 בנובמבר 1988. פזמונט
| אילנית |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עמיחי בגבול ירדן • אילנית לילדים • אילנית בשירי חגים לילדים (מס' 1) • אילנית (1972) • אילנית (1974) • להיטים לילדים • שירי משוררים לילדים • שירו שיר לשמש • בואו ונשיר ביחד • טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת • סולו? הופעה פומבית • תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים • שירים שילדים אוהבים והשירים היפים של מרים ילן-שטקליס • רגשות מעורבים • אל הדרך • מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים • אולי עוד פעם • סרט בשחור לבן • בוא נתחיל מבראשית • חלום ברזילאי • ישראלית |  |
| אלבומי אוסף | הלהיטים הגדולים של אילנית ואילן ואילנית • שירי הייצוג של ישראל • להיטי הזהב של אילנית • ארבעה צדדים • עכשיו כולם ביחד • 21 הלהיטים הגדולים של אילנית • כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה • נאסף תשרי, אוסף מס. 3 • אי שם – אוסף שירי הפופ והייצוג • ללכת שבי אחרייך – אוסף שירי ארץ ישראל • כל מקום – אוסף שירים בינלאומיים • שיר של יום חולין – אוסף הבלדות • ושוב איתכם – אוסף שירי אילן ואילנית • המיטב • אוסף להיטים • שירים ליום חולין – אוסף כפול |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1973 • ישראל באירוויזיון 1973 • אירוויזיון 1977 • ישראל באירוויזיון 1977 • אילן ואילנית • שלמה צח |  |
| אילנית – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "שיר בארבעה בתים" |  |
| שנות ה-70 | "אהבתה של תרזה די מון" • "רק הירח" • "פעם לאהוב" • "לאורך השדרה שאין בה איש" • "איש הסתיו" • "גוליבר" • "אי שם" • "אין מקום בחוף" • "עכשיו אני יודע" • "אחיי גיבורי התהילה" • "ללכת שבי אחרייך" • "אהבה אחת קטנה" • "אבל המנגינה" • "Chaque matin la joie du monde" • "אם ייפול הכוכב שלי" • "עיר אחרת" • "כי הנני בא" • "כשקיבלו את התורה" • "כשיבוא שלום לארץ" • "שירו שיר לשמש" • "שלום" • "כך היה כך יהיה" • "הכרתי פעם איש" • "האוניות חזרו" • "ילד בקרקס" • "עפרוני" • "דניאל" • "שיר של יום חולין" • "אל תשמעי לקול ליבך" • "ארץ" • "אדם רחוק" • "אהבה היא שיר לשניים" • "הנה הלילה" • "תבורכי" • "הנה ימים באים" • "הנה בא השלום" • "רגשות מעורבים" • "היי דנה" |  |
| שנות ה-80 | "אני לא מאמינה" • "פעם בשנה" • "חמסין של ניסן" • "הבית של פיסטוק" • "בשביל אל הכפר" • "עד עולם" • "אל הדרך" • "פרפר נחמד" • "נחמה" • "בשורה טובה" • "תצלום ישן" • "הלב" • "שיר על נחלים" • "אולי עוד פעם" • "בואו בואו" • "אם ובנה" • "בללייקה" • "עכשיו כולם ביחד" • "חלק בעולם" • "הנחמה היחידה" • "רק בינתיים" • "סרט בשחור לבן" • "קחי נשימה" • "חבר" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 04e51c30-7d90-4a49-9b67-dff1fb9ee0ab  MusicBrainz work: 82e79cf8-a726-43fb-aed9-58a1fc8e8317
זאב פלק

| --- | --- |

זאב פלק
 לידה:  11 במאי 1923 ישראל 
 פטירה:  19 בספטמבר 1998 (בגיל 75) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
זאב פלק (11 במאי 1923 – 19 בספטמבר 1998, תרפ"ג – תשנ"ח) היה פרופסור בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים, מחבר תורני והוגה דעות.
חיים וקריירה אקדמית

פלק נולד בברסלאו להורים גרמנים יהודיים דתיים ונקרא בשם וילהלם זאב פלק. הוא עלה לפלשתינה-ארץ ישראל בשנת תרצ"ט (1939) בגיל 16 בלבד. בשנים ת"ש-תש"י (1940 עד 1950) למד בישיבת חברון. החל את חוק לימודיו בבית הספר המנדטורי למשפטים בתש"ה וגמרם בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית. הוסמך לעורך דין בתשי"א ובאותה שנה קיבל תואר שני. בשנת תשי"ב קיבל תואר שני נוסף בתלמוד, יחסים בינלאומיים, והיסטוריה של עם ישראל מהאוניברסיטה העברית. קיבל דוקטורט בפילוסופיה בשנת תשי"ט. נושא הדיסרטציה היה: "תקונים בדיני המשפחה ביהדות אשכנז וצרפת".
פלק שימש מרצה בכיר למשפט עברי באוניברסיטת תל אביב בשנים תשכ"ד עד תשכ"ט. וכיהן כפרופסור חבר בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית משנת תש"ל. כיהן כרקטור וכמרצה במכון שכטר למדעי היהדות.
בשנים תשכ"ז-תשל"ז היה מייסדו ועורכו של השנתון "דיני ישראל" בהוצאת הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב. הוא שימש כעורכו של כתב העת "שיח מישרים" בשנים תשמ"ו-תשנ"א. היה חבר במערכת כתבי העת Nashim ו-Journal of Law & Religion.
הוא חיבר פסוקי תפילה ושירה דתית[דרושה הבהרה].
עיריית ירושלים קראה על שמו רחוב בשכונת חומת שמואל. בנו (המאומץ) הוא חיים פלק, פעיל חברתי, ממקימי עמותת ישפה, איש הציונות הדתית וסמנכ"ל תפעולי של האנציקלופדיה התלמודית.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
מחקרו

בראשית דרכו נסב מחקרו של זאב פלק על ההיסטוריה של המשפט העברי. מאוחר יותר פנה לחקור את הפילוסופיה של ההלכה. הוא ניסה למצוא משמעויות חדשות על מנת שפסקי ההלכה יעניקו פתרונות לבעיות מודרניות.
פעילות ציבורית

היה היועץ המשפטי של משרד הסעד בשנים תשט"ו-תש"ך והיועץ המשפטי של משרד הפנים בשנים תש"ך-תשכ"ה.
פלק הקים את האגודה הבינלאומית לדיני משפחה והיה היושב ראש שלה. הוא אף כיהן כיושב ראש האגודה הישראלית להבנה בין-דתית ובשנת תשנ"ו הוענק לו התואר "יקיר ירושלים". בשנת תשכ"ו היה פלק בין המקימים של "התנועה ליהדות של תורה", בראשה עמד אפרים אלימלך אורבך.
פלק ניסה למצוא פתרונות מעשיים לבעיית העגונות והיה פעיל ביחד עם פרופ' אליס שלוי, מייסדת שדולת הנשים, להחלת הצעותיו.
ספר לזכרו

ספר זיכרון לפרופסור זאב פלק ז"ל: מאמרים במדעי היהדות ובשאלות השעה/ עורכים: רבקה הורביץ, משה דוד הר, יוחנן דוד סילמן, מיכאל קורינאלדי. הוצאת מישרים, מכון שכטר למדעי היהדות, ה'תשס"ה.
ספריו

הקנין הרוחני בדיני ישראל: מקורות ובירורים על זכויות המחברים והממציאים, ירושלים: הוצאה עצמית, תש"ו.
היחסים הבינלאומיים במזרח הקדמון, ירושלים: הוצאה עצמית, תש"י.
נשואין וגרושין: תקונים בדיני המשפחה ביהדות אשכנז וצרפת (פרסומי הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית, 9), ירושלים: תשכ"ב. נוסח אנגלי מורחב של הספר
Jewish Matrimonial Law in the Middle Ages, Oxford, Oxford University Press, 1966.
למאיר העין: תפלות והגיונות, ירושלים: הוצאה עצמית, תשכ"ו.
אמרי שירה, ירושלים: הוצאה עצמית, תשכ"ו.
הלכה ומעשה במדינת ישראל, ירושלים: ספרי ואהרמן, תשכ"ז.
ירושלים לדור ודור: שירים, ירושלים: הוצאה עצמית, תשכ"ח.
מבוא לדיני ישראל בימי הבית השני, (א), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, תשכ"ט. (ב) תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, תשל"א, מהדורה נוספת: ירושלים: מישרים, תשמ"ג
הספרים בנוסח האנגלי:
Introduction to Jewish Law of the Second Commonwealth, I-II, Leiden: Brill, 1972-1978.
ימלל גבורות, ירושלים: הוצאה עצמית, תשל"א.
תביעת גרושין מצד האשה בדיני ישראל (בשיתוף עם דן שניט), ירושלים, המכון למחקרי חקיקה ולמשפט השוואתי, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשל"ג.
דיני ירושה, ירושלים: אקדמון, תשל"ה.
ערכי משפט ויהדות: לקראת פילוסופיה של ההלכה, ירושלים: מישרים, תש"ם.
Law and Religion: the Jewish Experience, Jerusalem: Mesharim, 1981
יהדות ודמוקרטיה, ירושלים: יד אדם וגדעון ויילר, תשמ"ב.
דיני נישואין (בעזרת דב פרימר), ירושלים: מישרים, תשמ"ג.
דת הנצח וצרכי השעה: על הדינמיות של ההלכה במחשבת ישראל והשוואת ההלכה, המשפט הקאנוני והדיין המוסלמי ביחסם לשינויים, ירושלים: מישרים, תשמ"ו.
O direito talmudico: una introducao, Sao Paolo, 1988.
Religion Law and Ethics: Studies in Biblical and Rabbinical Theonomy, Jerusalem: Mesharim, 1991.
סדור קטן, ירושלים: מישרים, תשנ"ג.
דברי תורה עד תומם, ירושלים: מישרים והחברה לחקר המקרא בישראל, תשנ"ח.
תורה והגות: לקראת פילוסופיה של התורה, ירושלים: מכון שכטר ללימודי היהדות, תשס"א.
ספרים וכתבי עת שערך

Current Bibliography of Hebrew Law, I-VII, Tel Aviv: Tel Aviv University, Faculty of Law, 1966-1970.
דיני ישראל: שנתון למשפט עברי ולדיני משפחה בישראל, א-יט, תש"ל-תשנ"ח.
שיח מישרים: כתב עת על חיי שעה וחיי עולם לישראל, א-כה, תשמ"ו-תשנ"ה.
גבורות הרמח: דברי חכמים... לר' משה חיים ויילר... בגבורות, ירושלים: מישרים, תשמ"ז.
לקריאה נוספת

בתוך ספר זיכרון לפרופסור זאב פלק ז"ל המצוין לעיל, המאמרים:
חנינה בן-מנחם, "לזכרו של זאב פלק", עמ' ט-יא.
מיכאל קורינאלדי, "הארות לביוגרפיה של זאב פלק".
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  London law examinations, פלסטיין פוסט, 23 בפברואר 1947
↑  מקבלי תואר "דוקטור לפילוסופיה" במדעי הרוח והחברה, דבר, 9 ביולי 1959
↑  רחוב "זאב פלק" באתר עיריית ירושלים
↑  ארכיון זאב פלק, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260929305171  BIBSYS: 90600102  BnF: cb129618778 (data)  CANTIC: a10420587  CiNii: DA11310655  GND: 103214879  ISNI: 0000 0000 8164 1897  LCCN: n82245477  NKC: ola20231185920  NLA: 35147391  NTA: 070671141  RERO: 02-A003230088  SUDOC: 127017267  Trove: 842039  VIAF: 91604905   WorldCat (עם VIAF): 91604905
חנה סנש (אוניית מעפילים)

הספינה חנה סנש הפוכה על צדה בחוף נהריה לאחר שהמעפילים ירדו ממנה, דצמבר 1945
מסלול ההפלגה של "חנה סנש"
הכרזה שהציבו מעפילי הספינה חנה סנש בחוף נהריה בהתרסה כנגד הבריטים
צופים ב"חנה סנש"
חנה סנש הייתה אוניית מעפילים אשר שימשה בשנת 1945 להבאת 252 מעפילים, מרביתם ניצולי השואה, לארץ ישראל. נקראה על שמה של הצנחנית הארץ-ישראלית חנה סנש.
תולדותיה

שמה הראשון היה "Andarta". האונייה נרכשה בג'נובה שבאיטליה בתחילת דצמבר 1945 על ידי המוסד לעלייה ב' בסיוע נדבנים יהודים איטלקים. לאחר הרכישה הותקנה להפלגת העפלה, והותקנו בה מיטות מאולתרות, שהובאו לנמל ארוזות כארגזי יין.
רב חובל ממוצא איטלקי, בשם אנסלדו, פיקד על האונייה יחד עם ישראל חרקובסקי ובסיוע פרטיזנים איטלקים. הספינה יצאה למסעה מסבונה שבאיטליה ב-14 בדצמבר 1945. בין הנוסעים היה יצחק ארד. נתיב ההפלגה עבר בים האגאי, כרתים, רודוס, כף אנמור, כף אנדריאס וחופי לבנון. במהלך ההפלגה הים היה סוער והתנאים בספינה היו קשים. הנוסעים סבלו מצפיפות, מחסור במים ובמזון ורבים נפלו למשכב.
בליל 25 בדצמבר, בחסות החשיכה, ובחסות מסיבה שנערכה לרגל חג המולד במלון בנהריה ובה השתתפו רבים מהחיילים הבריטים, הגיעה האונייה לחופי נהריה ועלתה על שרטון. צוותי פלמ"ח, תושבי נהריה וחברים מקיבוץ עברון, סייעו בחילוץ המעפילים מהאונייה הטובעת. אנשי הפלמ"ח הותירו מאחוריהם במקום דגל הנושא מסר לשלטונות הבריטיים ובו נכתב בהתרסה:
"הספינה חנה סנש הורדה בעזרת ארגון ההגנה העברית. תהיה ספינה זו בחוף נהריה אחת המצבות לששת מיליוני אחינו ואחיותנו. תהיה זאת תעודת קלון לממשלה הבריטית"
דגל זה מוצג כעת במוזיאון ההעפלה וחיל הים בחיפה.
המעפילים שחולצו נשלחו במשאיות אל יישובי הסביבה והסתתרו בהם. עד הגעת המשטרה הבריטית למקום הייתה הספינה ריקה מאדם. משמר של חיילים בריטים הוצב לשמור על האונייה, ובימים שלאחר מכן ביקרו באתר עגינתה תושבים רבים של נהריה, בהם תלמידי בתי הספר והגנים, שקבלו במקום הסבר על ההעפלה ועל חנה סנש.
בחגיגה שנערכה לרגל הצלחת מבצע ההעפלה פתח רב החובל אנסלדו בנאום פרו ציוני אשר סחף את הנוכחים. אנסלדו ביטא את יחס העם האיטלקי לישראל במסיבת הפרידה שנערכה לצוותו בתרגום מאיטלקית:
אני מודה לכם על כי הזמנתם אותנו למסיבה זו. קבלו נא ברכתנו ברכת אחים, בשם איטליה החדשה, אף כי גם בקודמת לא הייתה אנטישמיות. את עבודתנו עשינו אמנם בשכר, אך בעד כסף בלבד לא תיעשה מלאכה כזאת. אכן נתחזקה הכרתנו עוד יותר אחרי שראינו את מי אנו מובילים – ממש ניצולים ממות. גם לכם הזכות להיות עם עצמאי לחוף הים התיכון, ים גדול זה, שצריך להיות ים שקט. אקווה לשוב אליכם פעמים רבות ולא בספינה רעועה אלא באניות מלאות מעפילים.
(יש המטילים ספק בסיפור זה). בתגובה לנאום זה, חיבר המשורר נתן אלתרמן את שירו המפורסם "נאום תשובה לרב חובלים איטלקי", בשירו עונה אלתרמן לרב החובל במילים הנבואיות, שהתגשמו כשנתיים וחצי לאחר כתיבתו:
וּנְסַפֵּר לְךָ אָז כִּי פְּתוּחִים הַשְּׁעָרִים.

כְּבָר מִזְּמַן נִפְתְּחוּ, חֵי שָׁמַיִם!
לאחר גמר המבצע, הסתתר הצוות האיטלקי במשך כמה ימים והימאים גידלו זקני פרא. הצוות שב לסיציליה בסירה וסיפר שאנייתם נפגעה ממוקש ימי וטבעה. רב חובל אנסלדו המשיך בפעילות עבור המוסד לעלייה ב' ובין היתר שימש נתב בעגינת אנית המעפילים יאשיה וג'ווד במעגן הפתוח "ואדו ליגורה" ליד סבונה.
בשירות צה"ל וצי הסוחר הישראלי

במהלך 1946 חולצה הספינה מהשרטון עליו עלתה בחוף נהריה בעת הורדת המעפילים. החילוץ בוצע על ידי חברת 'העוגן' בבעלות סולל בונה שהמשיכה ושיפצה את הספינה במספנתה בחיפה במגמה להכשירה כספינת-משא. בסוף אפריל 1948 היא נחכרה על ידי 'השירות הימי' שהיה תחילתו של חיל הים. ערב פלישת צבאות ערב במלחמת העצמאות, בשלהי המצור היבשתי על העיר נהריה באביב 1948, היא העבירה נשק ותגבורת לחוף העיר ופינתה ילדים. שירתה בחיל הים תחת השם אח"י חנה סנש עד מאי 1951, אז נרשמה במרשם האזרחי הישראלי א.מ. 52. ב-1956 היא נמחקה מהרישום וב-1996 היא נגרטה לאחר שרות ממושך תחת דגל יווני.
לקריאה נוספת

נחום בוגנר, הפרק: חנה סנש, בתוך: ספינות המרי: ההעפלה 1948-1945, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור; המרכז לתולדות כוח המגן ה"הגנה", תשנ"ג-1993, עמ' 284–289.
יהודה ואלך (עורך ראשי), אטלס כרטא לתולדות ה"הגנה", ירושלים: הוצאת כרטא, המרכז לתולדות כח המגן ה'הגנה' ע"ש ישראל גלילי, 1991, עמ' 83.
הערות שוליים

↑  מאות יהודים עלו בחוף הארץ, דבר, 27 בדצמבר 1945
↑  נהריה מקדמת בברכה את המעפילים, דבר, 28 בדצמבר 1945
↑  רב חובל הלל ירקוני, ספינות מעפילים מ-א' עד ת' - פרק "חנה סנש" (ENDERTA),  הוצאת גוונים, 2005, ע' 113.
↑  הסיפור שמאחורי נאום תשובה לרב חובלים איטלקי, באתר "סיפור-רון"
↑  נתן א., נאום תשובה לרב חובלים איטלקי, דבר, 15 בינואר 1946
↑  רב חובל הלל ירקוני, ספינות מעפילים מ-א' עד ת',  הוצאת גוונים, 2005, ע' 114.
חבר'ה (אתר אינטרנט)

| --- | --- |

 סוג:  רשת חברתית מקוונת
 תקופת הפעילות:  2001 – 2015 [דרוש מקור]
 מייסדים:  שלומי אונגר ושלמה וולדמן
 בעלות:  חברת "גלובל נטוורקס"
 שירותים עיקריים:  חיפוש חברים מהעבר
 שווי:  22 מיליון שקל (2007)
 הרשמה:  צריך
  אתר האינטרנט הרשמי של חבר'ה (אורכב בארכיון האינטרנט ב-6 ביוני 2004)
 
צילום מסך של עמוד הבית של אתר חבר'ה
חבר'ה היה אתר אינטרנט אשר שימש כרשת חברתית מקוונת לחיפוש חברים מהעבר. בשיאו הגיע ל-1.2 מיליון משתמשים רשומים.