הלמוט ניוטון
ביוגרפיה

נולד בשם הלמוט נוישטטר (בגרמנית: Helmut Neustädter) בברלין שברפובליקת ויימאר (כיום בגרמניה) להורים יהודים ממשפחה אמידה, אביו היה הבעלים של מפעל לכפתורים ואמו אמריקאית. ניוטון למד בבית הספר על שם היינריך פון טרייצ'קה ובבית הספר האמריקאי בברלין. הוא התעניין בצילום כבר מגיל שתים עשרה כשהוא רכש את המצלמה הראשונה שלו. הוא עבד תחילה אצל הצלמת הגרמנייה-יהודייה איווה (אלזה ניולנדר-סימון, Else Neuländer-Simon) משנת 1936. ההגבלות ההולכות וגדלות על היהודים החל מחוקי נירנברג גרמו לאביו לאבד שליטה על מפעלו שבו הוא יצר כפתורים ואבזמים; הוא אף הושם לתקופה קצרה במחנה ריכוז. ליל הבדולח ב-9 בנובמבר 1938 אילץ את המשפחה לעזוב את גרמניה. הוריו של ניוטון נסו לצ'ילה. הונפק לו דרכון מיד אחרי שמלאו לו 18 והוא עזב את גרמניה ב-5 בדצמבר 1938 בטריאסטה הוא עלה על סיפונה של ה'קונטה רוסו' (ביחד עם עוד מאתיים אנשים שנמלטו מפני הנאצים) והם יצאו לסין. אחרי שהגיעו לסינגפור הוא החליט להישאר שם ככתב עבור העיתון "Straits Times" ועבד כצלם דיוקנאות.
עקב דרכונו הגרמני אסרו הרשויות הבריטיות את ניוטון בעת שהייתו בסינגפור, והוא נשלח לאוסטרליה על סיפונה של "קווין מארי", כשהוא הגיע לעיר סידני ב-27 בספטמבר 1940.
הושמו העצורים במחנה טטורה, ויקטוריה ברכבת תחת משמר חמוש. הוא שוחרר ממאסרו בשנת 1942, ועבד זמן קצר כקוטף פירות בצפון ויקטוריה. באפריל 1942 הוא התגייס לצבא אוסטרליה ועבד כנהג משאית. אחרי המלחמה, הוא הפך לאזרח אוסטרלי ושינה את שמו לניוטון ב-1946. הוא נשא לאישה את השחקנית ג'ון בראון (June Browne) ב-1948, ששיחקה תחת שם הבמה "ג'ון ברונל" ("June Brunell"). בשלב מאוחר יותר היא נהפכה לצלמת מצליחה תחת שם העט האירוני אליס ספרינגס (על-שם Alice Springs, עיר במרכז אוסטרליה).
ב-1946 הקים ניוטון סטודיו ב-Flinders Lane האופנתי ועבד בעיקר בצילום אופנה בשנים המשגשגות שהגיעו בסיומה של המלחמה. הוא ערך את התערוכה המשותפת הראשונה שלו במאי 1953 עם וולפגנג סיברס (Wolfgang Sievers), פליט גרמני כמוהו שגם שירת באותו מחנה. התערוכה של "מראות חדשים בצילום" נערכה במלון הפדרלי שברחוב קולינס (Collins Street), והייתה ככל הנראה המבט הראשון של סוגת הצילום "אובייקטיביות חדשה" (New Objectivity) באוסטרליה. ניוטון נכנס לשותפות עם הנרי טלבו (Henry Talbot), עמית יהודי-גרמני שכמוהו הושם במעצר בטטורה, והשותפות ביניהם המשיכה עד אחרי 1957, כאשר הוא עזב את אוסטרליה ללונדון. האולפן שינה את שמו ל"הלמוט ניוטון והנרי טלבו".
המוניטין ההולך וגדל של ניוטון כצלם הביא את מגזין ה"ווג" להציע לו חוזה למוסף אוסטרלי מיוחד של המגזין, שיפורסם בינואר 1956. הוא זכה בחוזה בן תריסר חודשים עם "ווג" הבריטי ועזב ללונדון בפברואר 1957, עזב את הנרי טלבו לנהל את העסק. הוא עזב את המגזין לפני תום תקופת החוזה ועבר לפריז שם הוא עבד עבור מגזינים צרפתיים וגרמניים. הוא שב למלבורן במרץ 1959 כשהוצע לו חוזה עם "ווג" האוסטרלי.
בשנת 1961 הוא התיישב בפריז והמשיך בצילומי האופנה. עבודתו הופיעה במגזינים שונים בכללם, הבולטים ביותר, "ווג" הצרפתי ו"הארפרס באזאר". הוא ביסס סגנון מיוחד שמאפיין אותו של סצנת ארוטיות, לעיתים בהקשרים של סאדו-מאזו ופטישיזם. הוא לקה בהתקף לב ב-1970 שהאט את תפוקתו במידת מה אבל הוא הרחיב את עבודתו ופרסומו גדל עם עבודתו הידועה סדרת "עירום גדול" (Big Nudes) מ-1980, שסימנה את פסגת סגנונו האירוטי-אורבני, והוא הפגין בה מיומנויות טכניות מצוינות. הוא גם עבד על דיוקנאות ועבודות אבסטרקטיות יותר.
ניוטון צילם למספר מהדורות של פלייבוי, בכללן תצלומים של נסטסיה קינסקי וקריסטין דה בל (Kristine DeBell).

עותקים מקוריים של הצילומים מאוגוסט 1976 של דה בל, "200 Motels, or How I Spent My Summer Vacation" נמכרו במכירה פומבית של ארכיב הפלייבוי בידי Bonhams ב-2002 עבור סכום של $21,075.

ובידי כריסטי'ס בדצמבר 2003 עבור סכום של $26,290
ניוטון אהב במיוחד את עיר הולדתו ברלין ובאוקטובר 2003 תרם אוסף צילום גדול לקרן למורשת התרבות הפרוסית וייסד את קרן הלמוט ניוטון. מטרת הקרן הייתה השימור, ההגנה וההצגה של יצירותיהם של הלמוט ניוטון ואליס ספרינגס.
בערוב ימיו חי ניוטון במונטה קרלו ובלוס אנג'לס. הוא נהרג מפגיעת מכונית בקיר בכביש הפרטי של שאטו מארמון (Chateau Marmont) המפורסם, המלון ב-Sunset Boulevard בדרום קליפורניה בו הוא התאכסן במשך מספר שנים. אפרו נטמן ליד מרלן דיטריך ב-Städtischer Friedhof III בברלין.