stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גמר הליגה האירופית 2013
הדרך אל הגמר > בנפיקה ליסבון

בנפיקה הוגרלה מהדרג השני לשלב הבתים של ליגת האלופות, יחד עם ברצלונה, סלטיק וספרטק מוסקבה. בנפיקה פתחה את משחקיה עם שוויון 0-0 בגלאזגו. במשחק הבית הראשון שלה הפסידה בנפיקה 2-0 לברצלונה, משערים של אלכסיס סאנצ'ס לאחר שש דקות, ושל ססק פברגאס במחצית השנייה. בנפיקה סגרה סבב משחקים עגום מבחינתה, עם הפסד 2-1 במוסקבה. רפאל קריוקה כבש כבר לאחר שלוש דקות, לימה איזן לאחר חצי שעה, אך שער עצמי של ז'ארדל קבע 2-1 בסיום לספרטק. בנפיקה הצליחה להתאושש עם שני ניצחונות ביתיים רצופים. בראשון, ניצחה 2-0 את ספרטק מצמד של אוסקר קרדוסו במחצית השנייה. לאחר מכן אירחה את סלטיק ועלתה ליתרון אחרי שבע דקות, משער של אולה ג'ון. גאורגיוס סמראס עוד איזן בחצי הראשון, אך במחצית השנייה כבש אסקיאל גאראי את שער הניצחון וקבע 2-1 לבנפיקה. למשחק ההכרעה הגיעה בנפיקה מהמקום השני בבית, עם מאזן נקודות זהה לסלטיק, אך עם מאזן פנימי עדיף (תיקו וניצחון). בידיעה שניצחון יעלה אותה לשמינית הגמר בכל מקרה, התארחה בנפיקה אצל ברצלונה, אך לא השכילה לכבוש והשתיים נפרדו בשוויון 0-0. במשחק המקביל ניצחה סלטיק 2-1 את ספרטק, ועלתה למקום השני, כשהיא מותירה את בנפיקה שלישית בבית.
את משחקיה בליגה האירופית, אליה נשרה בעקבות המקום השלישי, החלה בנפיקה מול באייר לברקוזן בגרמניה. שער בודד של קרדוסו לאחר שעה של משחק העניק לקבוצתו מקדמה לקראת הגומלין, 1-0 בסיום. בגומלין הביתי העלה ג'ון את בנפיקה ליתרון בדקה השישים. אנדרה שורלה איזן בחלוף רבע שעה, אך שתי דקות לאחר מכן כבש נמניה מאטיץ' את שער הניצחון של בנפיקה. ניצחון כפול של 3-1 בסיכום שני המפגשים, העלו את בנפיקה לשמינית הגמר.
בשלב שמינית הגמר פגשה בנפיקה את ז'ירונדן דה בורדו הצרפתית. במשחק הראשון בבית ניצחה בנפיקה 1-0, הודות לשער עצמי של סדריק קראסו לאחר עשרים דקות. בגומלין כבש ז'ארדל בדקה השלושים, וקבע כי בורדו תצטרך לנצח בפער שני שערים. צ'ייק דיאבאטה איזן בדקה ה-74, אך כעבור דקה החזיר קרדוסו את היתרון לבנפיקה. שער עצמי של ז'ארדל דקה לתוך תוספת הזמן קבע שוויון 2-2, אך שוב השוויון החזיק דקה בלבד, כאשר שתי דקות לתוך התוספת השלים קרדוסו צמד וקבע 3-2 לבנפיקה בסיום. 4-2 בסיכום לפורטוגלים בדרך לרבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה בנפיקה את ניוקאסל יונייטד. במשחק הראשון בליסבון עלו האנגלים ליתרון מהיר משער של פאפיס סיסה בדקה ה-12, אך רודריגו מורנו השווה את התוצאה, ובמחצית השנייה כבשו לימה וקרדוסו (פנדל), וקבעו 3-1 בסיום למארחת. בגומלין בחוץ הובילה ניוקאסל משער של סיסה עשרים דקות לסיום. האנגלים חיפשו שער שני שיעלה אותם לחצי הגמר, אך דווקא בנפיקה מצאה את השוויון בתוך תוספת הזמן, משער של אדוארדו סאלביו.
בחצי הגמר המתינה לבנפיקה פנרבחצ'ה הטורקית. במשחק הראשון באיסטנבול קבע אגמן קורקמז את תוצאת המשחק עם שער בדקה ה-72. בגומלין הביתי כבש ניקולאס גייטן כבר בדקה התשיעית. שוויון בפנדל של דירק קאוט בדקה ה-23 קבע כי בנפיקה תצטרך שני שערים נוספים. בדקה ה-35 החזיר קרדוסו את היתרון לבנפיקה, ובדקה ה-66 השלים צמד שקבע 3-1 לבנפיקה, שעלתה לגמר עם 3-2 בסיכום.
סיכום המשחק > מחצית ראשונה

רפאל בניטס הספרדי, מאמנה של צ'לסי, חסר בסגל שניים מכוכביו בעקבות פציעות - הקשר אדן הזאר והבלם ג'ון טרי, קפטן הקבוצה. בהרכב פתח פרננדו טורס כחלוץ בודד, כשרמירס, חואן מאטה ואוסקר בקו הקישור ההתקפי. בהיעדרו של טרי נטל פרנק למפארד את סרט הקפטן. יוסי בניון, הישראלי הראשון בגמר גביע אופ"א מאז דוד פיזנטי מפ.צ. קלן ב-1986, המתין על הספסל. מנגד, העלה מאמן בנפיקה ז'ורז'ה ז'סוס מערך של שלושה קשרים ושלושה חלוצים, כאשר צמד הארגנטינאים אדוארדו סאלביו וניקולאס גייטן מצטרפים לאוסקר קרדוסו הפרגוואי בחוד, כאשר אנסו פרס, רודריגו מורנו ונמניה מאטיץ' פותחים בקישור. שלושה משחקני ההרכב של שתי הקבוצות שיחקו בעבר במדי היריבה - דוד לואיז ורמירס עברו מבנפיקה לצ'לסי, בעוד מאטיץ' הגיע לבנפיקה מצ'לסי, לאחר עונת השאלה בויטסה ארנהם.
המחצית הראשונה התנהלה בשליטה מוחלטת של בנפיקה. בדקות הפתיחה נראו שחקניה של בנפיקה טוב יותר, הניעו כדור היטב, אך התקשו לייצר מצבי הבקעה נוחים. קרדוסו וגייטן ניסו, אך לא מצאו את המסגרת. הזדמנות טובה נרשמה דווקא לטובת צ'לסי, בדקה ה-38 התחמק למפארד מלואיזאו ובעט כדור מסובב וחזק בחצי גובה. תגובה טובה של ארתור מוראס, שבניגוד לכיוון הזינוק שלח את היד והדף את הכדור, מנעה שער מלמפארד.
עד לתום המחצית לא מצאו הקבוצות את הפרצה, וירדו להפסקה בשוויון 0-0. נתון בולט מהמחצית הראשונה הראה את הדומיננטיות של בנפיקה, כשפטר צ'ך, שוער צ'לסי, נגע בכדור 32 פעמים - יותר מכל שחקן אחר בקבוצתו.
סיכום המשחק > מחצית שנייה

המחצית השנייה נפתחה ללא חילופים, והמגמה נמשכה בדקות הפתיחה, כשסאלביו נגח לידיו של צ'ך מהגבהה של גייטן. בדקה ה-50 כבש קרדוסו בנגיחה, אך השער נפסל בטענת נבדל, אשר התבררה כגבולית.
בדקה השישים, ובניגוד גמור למהלך המשחק, עלתה צ'לסי ליתרון ראשון. צ'ך שלח בידו כדור ארוך, חואן מאטה המשיך בנגיעה לעברו של טורס שהשתלט, עבר את לואיזאו, התגבר גם על ארתור מוראס השוער, ומזווית קשה בעט לשער החשוף כדי לקבוע 1-0 לצ'לסי.
שמונה דקות בלבד עברו, ובנפיקה השיגה את השוויון. קרדוסו הקפיץ כדור לרחבה, ססאר אספיליקווטה מנע בידו מלימה, שנכנס שתי דקות קודם לכן, להגיע לכדור, והשופט ההולנדי שרק לפנדל לזכות בנפיקה. את הבעיטה לקח קרדוסו ובעט פנימה, שוויון 1-1 באמסטרדם.
בדקה ה-81 התקרבה בנפיקה לבצע מהפך. קרדוסו קיבל את הכדור מלימה, נתן לו לקפוץ פעם אחת על הדשא, ומעשרים מטרים בעט מהאוויר לחיבורי השער. זינוק מרשים של צ'ך הציל את צ'לסי מספיגה, הכדור נהדף לקרן. שבע דקות אחר כך, בעט למפארד כדור חזק מ-18 מטרים לעבר החיבורים של בנפיקה. ארתור נכנע, אך הכדור נעצר במשקוף.
שלוש דקות בתוך תוספת הזמן, שניות ספורות לפני שההכרעה עוברת להארכה, השיגה צ'לסי שער ניצחון דרמטי. קרן שהוגבהה מימין על ידי מאטה עברה מצאה את הראש של ברניסלב איבנוביץ', שהתרומם היטב ונגח קשתית לפינה הרחוקה. ארתור לא הגיב וראה את הכדור נכנס. 2-1 בסיום לצ'לסי, שזוכה לראשונה בתולדותיה בליגה האירופית.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 במאי 2013 | אנגליה צ'לסי | 2 - 1 | פורטוגל בנפיקה ליסבון | אמסטרדם ארנה, אמסטרדם, הולנד צופים: 46,163 שיפוט: הולנד ביורן קויפרס |
| 15 במאי 2013 | פרננדו טורס  60'   ברניסלב איבנוביץ'  90+3' | (סיקור) | אוסקר קרדוסו  68' (פ) | אמסטרדם ארנה, אמסטרדם, הולנד צופים: 46,163 שיפוט: הולנד ביורן קויפרס |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              צ'לסי :               בנפיקה ליסבון
סטטיסטיקות

|  | צ'לסי | בנפיקה ליסבון |
| --- | --- | --- |
| שערים | 2 | 1 |
| בעיטות לשער | 11 | 17 |
| בעיטות למסגרת | 7 | 11 |
| החזקה בכדור | 46% | 54% |
קרנות: 4
עבירות: 18
| נבדלים | 8 | 1 |
| כרטיסים צהובים | 1 | 2 |
כרטיסים אדומים: 0
מחלף תל קשיש

| --- | --- |

 תאריך הקמה:  14 בנובמבר 2018
 כבישים במחלף:    כביש 6   כביש 66   כביש 77
 אתרים סמוכים:  תל קשיש, יקנעם עילית, צומת התשבי
 קואורדינטות:  32°40′50″N 35°06′35″E﻿ / ﻿32.68055556°N 35.10972222°E﻿ / 32.68055556; 35.10972222
 
  (למפת הכרמל מוגדלת) מחלף תל קשיש(למפת הכרמל רגילה) מחלף תל קשיש(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף תל קשיש(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף תל קשיש
 
מחלף תל קשיש הוא מחלף בצפון-מערב עמק יזרעאל, המחבר בין הכבישים 6, 77 ו-66 (כביש 66 מסומן בתוואי שסומן בעבר ככביש 70, וראה להלן), מצפון לצומת התשבי ומדרום למחלף העמקים, ממערב וסמוך לתל קשיש שעל שמו הוא קרוי.
לפי התכנון המקורי של חברת כביש חוצה ישראל והחברה הלאומית לדרכים, הכביש היה אמור להתפצל במחלף זה לשתי זרועות. האחת לכיוון צומת עמיעד במזרח והשנייה לכיוון שלומי בצפון. בסופו של דבר, הזרוע למזרח אינה נחשבת כחלק מכביש חוצה ישראל, והיא מסומנת ככביש 77, שהוארך דרומה עד למחלף תל קשיש, במקביל לכביש 722. הזרוע לצפון נחשבת כחלק מכביש חוצה ישראל, וכביש 70 מתלכד עמהּ בין מחלף תל קשיש לבין מחלף העמקים ובין צומת זבולון לבין מחלף סומך (בקטעים אלו מסומן הכביש ככביש 6, ומהווה כביש מהיר ללא תשלום אגרה), ועובר בסמוך לה, ליד מחלפי אבליים, יאסיף, כברי ושלומי המתוכננים. בשלומי שבו מסתיים כביש 70, יסתיים גם כביש 6.
לפי התכנון, כביש 70 מחליף סימון משני צידיו של המחלף: מדרום, תוואי הכביש בין צומת התשבי לבין מחלף תל קשיש, מסומן ככביש 66. מצפון, כפי שכבר נאמר, תוואי הכביש בין מחלף תל קשיש לבין מחלף העמקים, מסומן ככביש 6.
מבנה המחלף

מדרום מקשר המחלף בין הכבישים 66 (על התוואי שסומן בעבר ככביש 70) ו-6 (המגיע במנהרה, מערבית לאזור תעשייה יקנעם) לבין כביש 77. ממזרח מקשר המחלף בין כביש 77 לבין הכבישים 66 ו-6. מצפון מקשר המחלף בין כביש 6 (על התוואי שסומן בעבר ככביש 70) לבין הכבישים 77 ו-66.
הקישור מדרום, בין הכבישים 66 צפונה ו-6 צפונה לבין כביש 77 מזרחה, מתבצע באמצעות רמפה ימנית קצרה. הקישור ממזרח, בין כביש 77 מערבה לבין הכבישים 66 דרומה ו-6 דרומה, מתבצע באמצעות רמפה שמאלית ארוכה, שחלקה הראשון ממונהר. באמצע הרמפה השמאלית, מתפצלת התנועה לכיוון כביש 6 דרומה ולכיוון כביש 66 דרומה: הנהגים שפונים לכביש 66 דרומה עולים על גשר שעולה מעל לכביש 6 דרומה. הקישור מצפון, בין כביש 6 דרומה לבין כביש 77 מזרחה, מתבצע באמצעות רמפה שמאלית קצרה. רמפה ימנית קצרה יוצאת מכביש 6 דרומה ומחברת אותו לכביש 66 דרומה, דרך הגשר שהוזכר לעיל.
היציאה הצפונית ממנהרות תל קשיש, ספטמבר 2022
היציאה הצפונית ממנהרות תל קשיש, ספטמבר 2022
היציאה הצפונית ממנהרות תל קשיש, ספטמבר 2022
מחלף תל קשיש
ראו גם

כבישי ישראל
החברה הלאומית לדרכים
חברת כביש חוצה ישראל
הערות שוליים

↑  "חוצה ישראל", הארכת כביש 6 בצפון, בעמוד הפייסבוק של שבתשתיות, 27 בספטמבר 2018
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף יקנעם | מחלפים בכביש 6 | הבא: מחלף העמקים |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: - | מחלפים בכביש 77 | הבא: מחלף ישי |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: - | מחלפים בכביש 66 | הבא: צומת התשבי |
כביש 561

| --- | --- |

 מידע כללי
 כינוי:  עוקף נתניה מזרח
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש רוחב
 אורך:  6.3 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  נתניה, אבן יהודה, קדימה-צורן, צור משה
 נקודת התחלה:  מחלף גשר השלום
 נקודת סיום:  צומת צורן
 
כביש 561 הוא כביש רוחב עתידי בישראל, המיועד לשמש את תושבי אזור השרון ואמור לחבר בין כביש 4 לכביש 2.
תכנון

בשלב הראשון על פי התכנון, הכביש ייסלל ממחלף גשר השלום בנתניה, עד מחלף אילנות העתידי בכביש 4. במסגרת הפרויקט יורחב הגשר ותורחב גם כן ההפרדה המפלסית מעל מסילת החוף העוברת בסמוך לתוואי הכביש העתידי.
בשלב השני התכנון הוא להשלים את הקטע החסר בין כביש 4 לכביש 562.
משרד התחבורה הקצה לפרויקט כ-350 מיליון שקלים, והוא נכלל בתוכנית החומש של חברת נתיבי ישראל. הפרויקט הוא שיתוף פעולה בין עיריית נתניה והמועצה המקומית אבן יהודה.
אחת ממטרות הכביש היא לאפשר למועצה המקומית קדימה-צורן לפתח את אזור התעשייה אילנות, הנמצא בסמוך למיקום המחלף העתידי.
במסגרת הפרויקט להקמת הכביש תוקם דרך נופית, תשודרג צומת הדסים ויוקם מסוף תחבורה ציבורית.
היסטוריה

עקב התכנון לפיו תוואי הכביש יעבור ביער אילנות, עתרו המועצה המקומית קדימה-צורן וחברת קק"ל לבית המשפט המחוזי כנגד ההחלטה לסלול את הכביש. לטענתם, הכביש נועד לעבור דרך שטחים בעלי ערך נופי וסביבתי חשוב, ביניהם יער אילנות, ולכן יפגע בטבע ובנוף. לבסוף הושגה בין הצדדים פשרה בה סוכם כי הכביש יעבור בשוליים הדרומיים של היער. בנוסף למאבק בנושא יער אילנות המתנגדים קראו גם להתנות את התוכנית בסלילת כביש 561 מזרח וכן הוספת כביש שיחבר את השכונות הדרומיות של קדימה-צורן ישירות לכביש 553 בטענה כי החיבור הנוכחי אינו עומד בגודש התנועה.
באפריל 2018 החלו עבודות הסלילה של דרך האילנות, העתידה להתחבר אליו מכיוון צפון.
ביולי 2019 דווח כי המקטע הראשון של הכביש אושר בוועדת התכנון המחוזית.
באוקטובר 2022, הועבר תקציב של 40 מיליון ש"ח לסלילת הכביש.
במרץ 2023, החלו העבודות להקמת הכביש.
מחלפים וצמתים לאורך הכביש

| ק"מ | שם | סוג מפגש | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 561 (ממערב למזרח)
 כביש עתידי 
| 0 | מחלף גשר השלום |  | נתניה |  כביש 2 |
| 0.5 | צומת ללא שם |  | אזור תעשייה קריית ספיר | רחוב גיבורי ישראל |
| 0.9 | גשר רכבת |  | אזור תעשייה קריית ספיר | מסילת החוף |
| 1.3 | כיכר כפר נטר |  | כפר נטר | רחוב מאיר אריאל |
| 3.5 | צומת ללא שם |  | אבן יהודה | כביש הגישה לאבן יהודה |
| 3.9 | מחלף אילנות |  | קדימה-צורן, הדסים |  כביש 4 |
| 5.3 | צומת צור משה |  | צור משה, יער אילנות | כביש גישה לצור משה |
| 6.3 | צומת צורן |  | קדימה-צורן, צור משה |  כביש 562 |
הערות שוליים

↑  לירן טטרו, עוקף פקקים: תוכנית כביש 561 המחבר בין כביש החוף לכביש 4 הופקדה, ‏6 באוגוסט 2018
↑  ברק גולן, מזרח נתניה: כביש 561 יוצא לדרך, ‏רשת מקומנים השרון
↑  מיטל לשם, הופקדה להתנגדויות תכנית כביש 561, באתר נתניהנט, ‏16 באפריל 2019
↑  יואב איתיאל‏, 30 ק"מ בשעתיים: בקדימה-צורן דורשים פתרון לכביש הפקוק שמשמש את שכניהם, באתר וואלה, 20 בנובמבר 2019
↑  בילי פרנקל, אושרה להפקדה תוכנית לבניית שכונה חדשה עם 3,500 דירות במזרח נתניה, באתר כלכליסט, 24 בדצמבר 2018
↑  תוכנית המתאר - קדימה צורן
↑  צפריר רינת, כביש מאיים על עתידו של מוזיאון העצים של ישראל, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2001
↑   צפריר רינת, כדי שתושביה יעקפו פקקים, נתניה הכשירה דרך אל יער - שאינו בשטחה, באתר הארץ, 30 במאי 2018
↑  גל ניסים, ‏פשרה על תוואי כביש 561: אבן יהודה הרוויחה, באתר גלובס, 9 בדצמבר 2001
↑  יעל דראל‏, תושבי קדימה-צורן מתנגדים לתוכנית המתאר: "כלואים בכבישים", באתר וואלה, 25 באוקטובר 2017
↑  נא להכיר דרך האילנות-גישה מהירה לכביש 4, באתר קריית השרון שלי, ‏13 באפריל 2018
↑  פרויקט כביש 561 יוצא לדרך, באתר עיריית נתניה, ‏17 ביולי 2019
↑  הועבר תקציב לפרויקט כביש 561, באתר נתניהנט, ‏26 באוקטובר 2022
↑  כביש רוחב חדש בשרון, באתר GOV.IL, ‏9 במרץ 2023
תוואי המקטע המערבי של הכביש
יחסי ונצואלה – קוריאה הדרומית

| יחסי ונצואלה – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
ונצואלה: קוריאה הדרומית


ונצואלה: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
912,050: 99,720
אוכלוסייה
28,433,569: 51,704,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
482,359: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
16,964: 33,126
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

יחסי ונצואלה-קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קוריאה לבין הרפובליקה הבוליברית של ונצואלה.
היסטוריה

ונצואלה וקוריאה הדרומית כוננו יחסים דיפלומטיים ב-29 באפריל 1965. שתי המדינות השתייכו לגוש המערבי שתמך בארצות הברית במלחמה הקרה.
ייצוג

קוריאה הדרומית מיוצגת בוונצואלה באמצעות שגרירות בקראקס.
ונצואלה מיוצגת בקוריאה הדרומית באמצעות שגרירות בסיאול.
יחסים כלכליים

בשנת 2015 ייצאה ונצואלה סחורה בסך 19.1 מיליון דולר אמריקאי לקוריאה הדרומית, רוב רובה של הסחורה היה נפט. באותה השנה ייצאה קוריאה הדרומית לוונצואלה סחורה בסך 449 מיליון דולר אמריקאי, הסחורה כללה בעיקר צבעים וטכנולוגיות שונות.
פלוניארד

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קינוח 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  ביצה 
 
פלוניארד (בצרפתית: Flaugnarde, הידוע גם בשם flagnarde או flognarde או flougnarde) הוא קינוח מהמטבח הצרפתי.
מאפיינים

הקינוח נאפה עם פירות שמסודרים בכלי מצופה בחמאה ומכוסה בבלילה סמיכה דמוית פלאן. בדומה לקלאפוטי, שמכינים עם דובדבנים שחורים, פלוניארד עשוי עם תפוחים, אפרסקים, אגסים, שזיפים, שזיפים מיובשים או פירות אחרים. המנה דומה לפודינג יורקשייר מתוק או חביתית גדולה, מאובקת באבקת סוכר וניתן להגיש אותה חמה או קרה.
מקור המנה

השם נגזר מהמילים האוקסיטנית fleunhe ו-flaunhard, שמתורגמות שתיהן כ"רך" או "פלומתי". המנה נפוצה באזורי אוברן, לימוזן ופריגור בצרפת.
גלריה

פלוניארד תאנים ואוכמניות
קלאפוטי קלאסי
הערות שוליים

↑  Larousse Gastronomique, Clarkson Potter Publishers, New York, English edition
↑  Frederic Mistral, Lou Tresor dóu Felibrige: FLEUNHE: (rom. fenis, débile) Mou, faible, défaillant, douillet
↑  Frederic Mistral, Lou Tresor dóu Felibrige: FLAUNHARD: (rom. flaugnard) Mignard avec niaiserie, qui se plaint pour peu de chose, douillet, faible, indolent
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גי-מנואל דה הומם-קריסטו

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1974 (בן 50) ניי-סיר-סן, איל-דה-פראנס, צרפת
 שם לידה:  Guillaume Emmanuel de Homem-Christo 
 מקום הקמה:  צרפת 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 מקום לימודים:  תיכון קארנו 
 עיסוק:  מוזיקאי, מפיק, זמר, כותב שירים, די-ג'יי, מלחין
 סוגה:  דיסקו, דאנס, מוזיקה אלקטרונית, האוס
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  גיטרה, סינתיסייזר, תופים, קלידים, גיטרת בס, גיטרה, תכנות, שירה
 חברת תקליטים:  Crydamoure
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי להקלטת הדאנס הטובה ביותר (2009)  פרס גראמי לאלבום השנה (2014)  אביר מסדר האמנויות והספרות (2010) 
 www.daftalive.com
 פרופיל ב-IMDb
 
גיום עמנואל "גי-מנואל" דה הומם-קריסטו (בצרפתית: Guillaume Emmanuel "Guy-Manuel" de Homem-Christo; נולד ב-8 בפברואר 1974) הוא מוזיקאי, מפיק מוזיקלי, זמר, פזמונאי, תקליטן, ומלחין צרפתי. הוא ידוע בעיקר כחצי מצמד המוזיקה האלקטרונית הצרפתי דאפט פאנק לשעבר, יחד עם תומא בנגלטר. הוא הפיק מספר יצירות בחברת התקליטים שלו, Crydamoure, עם הבעלים השותף של חברת התקליטים אריק צ'דוויל.
ראשית חייו

הומם-קריסטו נולד ב-8 בפברואר 1974 בניי-סור-סן. הוא נינו של המשורר הפורטוגזי הומם-קריסטו פיליו, ונינו של איש הצבא הפורטוגזי פרנסיסקו מנואל הומם-קריסטו, שנאלץ להגר לצרפת בשנת 1910. הומם-קריסטו קיבל גיטרת צעצוע וקלידים בסביבות גיל שבע. בסופו של דבר הוא קיבל גיטרה חשמלית בגיל 14.
קריירה

הומם-קריסטו פגש את תומא בנגלטר כאשר הם למדו בבית הספר ליצ'י קרנו בשנת 1987. שם הם גילו את המשיכה ההדדית שלהם לסרטים ולמוזיקה של שנות ה-60 וה-70: "דברים מאוד בסיסיים של פולחן נעורים, מאיזי ריידר ועד הוולווט אנדרגראונד". הם ולורן ברקוביץ' חברו בסופו של דבר והקימו להקת רוק אינדי בשם דארלין', בה ניגן הומם-קריסטו בגיטרה. בנגלטר הרגיש ש"זה עדיין היה אולי יותר עניין של גיל ההתבגרות באותה תקופה. זה כאילו, אתה יודע, כולם רוצים להיות בלהקה". ביקורת שלילית התייחסה למוזיקה שלהם כאל "אוסף פאנק מטופש", מה שהיווה השראה לשמם החדש של בנגלטר והומם-קריסטו. הם החלו להתעניין במוזיקת דאנס אלקטרונית לאחר שיצאו למועדון בשנת 1992. הומם-קריסטו זוכה לקרדיט על עיצוב הלוגו של דאפט פאנק בקרדיטים של Homework.
בנוגע לתהליך היצירה של דאפט פאנק והעבודה עם בנגלטר, אמר הומם-קריסטו כי "הוא הרבה יותר איש הטכנולוגיה. עשינו הכל ביחד. אבל יש לי יותר מרחק". הוא הוסיף: "אני יותר ביקורתי כלפי כל מה שאנחנו עושים. אנחנו שני חצאים של שילוב מוצק אחד. יש שם איזון – שלמות בינינו, כן".
הומם-קריסטו הוא מייסד שותף של הצמד Le Knight Club, יחד עם אריק צ'דוויל. הם המייסדים של חברת התקליטים Crydamoure, על שם וריאציה של הביטוי הצרפתי "cri d'amour" או "cry of love" באנגלית. Crydamoure הוציאו יצירות מאת אחיו של הומם-קריסטו, פול דה הומם-קריסטו, תחת השם Play Paul. בנוגע ל-Crydamoure אמר הומם-קריסטו:
לי ולתומא יש את אותו טעם במוזיקה. כשאני מקליט תקליטים ל-Crydamoure זה סגנון שונה ממה שעשוי להיות בסופו של דבר שיר של דאפט פאנק. אני יודע מה תומא אוהב, והוא יודע מה אני אוהב. Crydamoure לא כל כך מכוון להפקה, גם אם הוא לא רחוק מדי מדאפט פאנק. החומר של דאפט פאנק מתוזמר יותר ומעט שונה. יכול להיות שאני עובד על מדגם עבור Crydamoure, ואולי אף אחד אחר לא יכול לשמוע את ההבדל, אבל אנחנו יודעים. זה מאוד מדויק.
בשנת 2008 הפיק את אלבומו של סבסטיאן טלייר, Sexuality. ובשנת 2010 הומם-קריסטו עבד על השיר "Nightcall" של קווינסקי. בשנת 2012 הופיע באלבומו של טלייר, My God is Blue, בשיר "My Poseidon".
לאחר יציאת האלבום הרביעי של דאפט פאנק, Random Access Memories, הומם-קריסטו ובנגלטר שיתפו פעולה בשני שירים עם דה ויקנד, "Starboy" ו-"I Feel It Coming", כאשר הראשון הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 והאחרון. הומם-קריסטו ובנגלטר תרמו שניהם קרדיט כתיבה והפקה לשיר "Overnight" של Parcels משנת 2017, זו הייתה עבודת ההפקה האחרונה של דאפט פאנק כצמד, שכן דאפט פאנק הודיעו על פרידתם דרך יוטיוב בפברואר 2021.
הומם-קריסטו עבד על שיר הנושא של אלבום האולפן החמישי של שארלוט גינסבורג, Rest, שיצא בשנת 2017. ב-2018 השתתף בשיר "Hurt You", בשיתוף פעולה עם דה וויקנד וגספלשטיין.
בשנת 2020, במהלך מגפת הקורונה, הומם-קריסטו יצר פלייליסט בשם "Star of a hero" עבור המותג האיטלקי MEDEA, המכיל שירים מהביץ' בויז, דה וויקנד, ג'ורג' דיוק ות'אנדרקאט, בין היתר.
ב-22 בפברואר 2021, דאפט פאנק שחררו סרטון בו הודיעו על פרידתם. חברו ושותפו של הומם-קריסטו, טוד אדוארדס, הבהיר מאוחר יותר כי בנגלטר והומם-קריסטו נותרו פעילים בנפרד. השניים עדיין חולקים אולפן וציוד.
השיר הראשון של הומם-קריסטו לאחר הפרידה היה הפקת השיר "Modern Jam" עם טראוויס סקוט לאלבומו של סקוט Utopia, שיצא ביולי 2023.
חיים אישיים

להומם-קריסטו שני ילדים: בן ובת. הוא ואשתו התגרשו בשנת 2010.
גם להומם-קריסטו וגם לבנגלטר אין עניין להיות סלבריטאים או לדבר על חייהם הפרטיים. במקרים נדירים של ראיונות, בנגלטר מנהל את רוב השיחות עם עיתונאים. בכל הנוגע לעבודה ושיתוף פעולה עם אמנים אחרים, הומם-קריסטו רואה בכך עניין של תזמון ויצירתיות, ולא תהילה והזדמנות. הוא אמר פעם בראיון:
ובכן, זה תלוי מה אנחנו רוצים לעשות באותו זמן. זה תלוי. אני לא יודע. כן, בדיוק. יש את כל השיקולים האלה שאתה מדבר עליהם. אבל כן, זה פשוט תלוי ברגע ששואלים אותך. אם אתה מרגיש את זה ואם אתה מרגיש משהו מעניין מבחינה יצירתית אז זה אפשרי. על כל דבר שאנחנו מתבקשים לעשות, אם יש לנו תשובה יצירתית ואנחנו חושבים שאנחנו יכולים להביא משהו לפרויקט אז אנחנו יכולים לעשות את זה. אבל אם אין לנו רעיונות או שאנחנו לא חושבים שאנחנו יכולים לדחוף את המעטפה על ידי יצירה עם מישהו... ובכן, אם ניקח לדוגמה את סבסטיאן טלייר, זה אחד משיתופי הפעולה הבודדים שבהם היה לי רעיון שאני יכול לעשות משהו ולהביא אליו משהו. אבל הכל עניין של הרגע והמצב. כשזה מרגיש לנו נכון, כשאנחנו מרגישים את זה אנחנו עושים את זה, וכשיש לנו זמן. יש כל כך הרבה גורמים.
דיסקוגרפיה > קרדיטים להפקה > אלבומים

Waves (2000)
Waves II (2003)
Sexuality של סבסטיאן טלייר (2008)
דיסקוגרפיה > קרדיטים להפקה > רצועות

| שנה | שם | אמן | אלבום |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | "See Me Now" | קסיוס | 15 Again |
| 2012 | "My Poseidon" | סבסטיאן טלייר | My God Is Blue |
| 2013 | "Nightcall" | קווינסקי | OutRun |
| 2017 | "Rest" | שארלוט גינסבורג | Rest |
| 2018 | "Hurt You" | דה ויקנד | My Dear Melancholy |
| 2023 | "Modern Jam" | טראוויס סקוט | Utopia |
פרדריק סטרקו

| --- | --- |

פרדריק סטרקו, 2015
 לידה:  11 באוגוסט 1961 (בן 63) לה מסה, קליפורניה
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר האמריקני  טופ גאן  האוניברסיטת הפוליטכנית של מדינת קליפורניה  תיכון גרוסמונט 
 תקופת השירות:  1994–2013 (כ־19 שנים)
 דרגה:  קולונל
 זמן שהייה בחלל:  51 ימים ו-9 שעות.
 עיסוק נוכחי:  טייס בוירג'ין גלקטיק
 ביוגרפיה בנאס"א:  פרדריק סטרקו
 משימות
 STS-88 STS-105 STS-117 STS-128, טיסות ב-VSS Unity
    
 עיטורים
  מדליית השירות הראוי לשבח  מדליית האוויר   מדליית השירות המצטיין של נאס"א  מדליית הטיסה בחלל של נאס"א (4 פעמים)
 
פרדריק סטרקו (באנגלית: Frederick Wilford Sturckow; נולד ב-11 באוגוסט 1961) הוא טייס חלל אמריקאי לשעבר. הוא השתתף ב-4 טיסות של מעבורת חלל. לאחר פרישה מנאס"א נקלט בוירג'ין גלקטיק והיה טייס של מספר טיסות ב-VSS Unity.
ביוגרפיה

פרדריק סטרקו נולד בלה מסה ליד סן דייגו, קליפורניה וסיים לימודי בית ספר בעיירה זו. בשנת 1984 הוא סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת מכונות באוניברסיטה בקליפורניה ובשנת 2000 סיים לימודי תואר שני בפלורידה.
בשנת 1984 סטקרו התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית ובשנת 1987 סיים קורס טיס. הוא היה טייס "מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט" ושירת בבסיסי החייל ביפן, קוריאה הדרומית והפיליפינים. בשנת 1990 הוא השתתף במשימות מבצעיות של מלחמת המפרץ. בשנת 1992 סטרקו קיבל הסמכה של טייס ניסוי לאחר סיום קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס. בסך הכול סטרקו ביצע כ-6,500 שעות טיסה ב-60 מטוסים שונים.
פעילותו בנאס"א

ב-1994 התקבל סטרקו לקורס להכנת אסטרונאוטים במרכז החלל ג'ונסון. לאחר סיום הקורס הוא כיהן במספר תפקידים בצוותי קרקע.
בדצמבר 1998 הוא היה טייס של מעבורת החלל אנדוור במשימה STS-88 (רוברט קבאנה היה מפקד צוות). המטרה של המשימה הייתה להמשיך בניית תחנת החלל הבין-לאומית.
באוגוסט 2001 הוא היה טייס של מעבורת החלל דיסקברי במשימה STS-105 (סקוט הורוביץ היה מפקד צוות). משימתה העיקרית הייתה חידוש אספקה לתחנת החלל. הבין-לאומית והחלפת צוותים.
באוקטובר 2007 הוא היה מפקד של מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-117. המטרה של המשימה הייתה להמשיך בניית תחנת החלל הבין-לאומית והחלפת צוות.
בשנת 2009 הוא היה מפקד של מעבורת החלל דיסקברי במשימה STS-128. המטרה של המשימה הייתה החלפת צוות והעברת אספקה חדשה.
סטרקו עזב את נאס"א בשנת 2013.
לאחר נאס"א

לאחר שירות ביחידת האסטרונאוטים סטרקו נקלטה בוירג'ין גלקטיק והיה טייס ניסוי של חלליות שהיא פיתחה. לאחר סיום הבדיקות סטרקו מונה לטייס VSS Unity וביצע מספר משימות טיסה לחלל.
פול סקאלי-פאואר

| --- | --- |

 לידה:  28 במאי 1944 (בן 80) סידני
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 לאום:  אוסטרליה אוסטרליה, ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת סידני 
 עיסוקים נוספים:  אוקייאנוגרף
 תקופת השירות:  1984–2005 (כ־21 שנים)
 זמן שהייה בחלל:  8 ימים, 5 שעות ו-23 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  פול סקאלי-פאואר
 משימות
 STS-41-G
 
 עיטורים
  חבר במסדר אוסטרליה  מדליית השירות המצוין של הצי
 
פול סקאלי-פאואר (באנגלית: Paul Desmond Scully-Power; נולד ב-28 במאי 1944, סידני) הוא אסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, יליד אוסטרליה הראשון שטס לחלל.
קורות חיים

פול סקאלי-פאואר נולד בעיר סידני וסיים לימודי בית ספר בעירו. בשנת 1966 הוא סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת סידני. לאחר סיום הלימודים הוא הצטרף שורות הצי המלכותי האוסטרלי. סקאלי-פאואר עבד בצי עד לשנת 1972. באותה שנה פול סקאלי-פאואר עבר לעבוד בצי ארצות הברית במסגרת חילופי מדענים. בשנים 1974–1975 הוא שב לאוסטרליה. באוקטובר 1977 הוא חזר לארצות הברית וקיבל משרה במרכז מחקר של הצי האמריקאי בו עבד מספר שנים ובשנת 1982 קיבל אזרחות אמריקאית.
שירות בנאס"א

בשנת 1984 פול סקאלי-פאואר נבחר לקבוצת אסטרונאוטים של נאס"א. כבר באוקטובר 1984 הוא טס לחלל במסגרת משימה STS-41-G כמומחה מטען על מעבורת החלל צ'לנג'ר.