stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטרואידים אנאבוליים
השפעות בריאותיות

מאז ותמיד השימוש בסטרואידים אנאבוליים עלה יחד עם החשש מההשפעות השליליות על גוף האדם. משרדי בריאות שונים כמו בארצות הברית ובישראל הוציאו אזהרות רשמיות על השימוש בחומרים אלה.
במחקר מטא-אנליזה נמצא כי שימוש בסטרואידים אנאבוליים מוריד את רמות הגונדוטרופין והטסטוסטרון. בעוד שרמות הגונדוטרופין מתאוששות לאחר 13–24 שבועות, הטסטוסטרון אינו מתאושש, ונשאר מופחת לאחר 16 שבועות לאחר הפסקת השימוש. בנוסף נמצא קשר לשינויים במאפייני הזרע, הפחתה בנפח האשכים וגינקומסטיה אצל גברים, כמו גם השפעות על תפקוד הדגדגן ואי-סדירות במחזור החודשי בנשים ותת-פוריות בשני המינים.
שימוש לרעה בתוספי סטרואידים עלולה לגרום פגיעה כלייתית חריפה ומחלת כליות כרונית. בנוסף נמצא כי שימוש בסטרואידים אנבוליים נקשר עם היפרקלצמיה, הפרעות גלומרולריות ופרוטאינוריה.
הערות שוליים

↑  Office of the Commissioner, Caution: Bodybuilding Products Can Be Risky, FDA, 2022-05-11
↑  משרד הבריאות, משרד הבריאות מזהיר משימוש בסטרואידים אנאבוליים והורמוני גדילה, באתר משרד הבריאות, ‏11 בנובמבר 2013
↑  Maria A. Christou et al., Effects of Anabolic Androgenic Steroids on the Reproductive System of Athletes and Recreational Users: A Systematic Review and Meta-Analysis, Sports Medicine 47, 2017-09-01, עמ' 1869–1883 doi: 10.1007/s40279-017-0709-z
↑  Sérgio Luiz Arruda Parente Filho et al., Kidney disease associated with androgenic–anabolic steroids and vitamin supplements abuse: Be aware!, Nefrología 40, 2020-01-01, עמ' 26–31 doi: 10.1016/j.nefro.2019.06.003
סיפור הרפתקאות

סיפור הרפתקאות הוא סוגה ספרותית שעלילתה על פי רוב מובילה את גיבוריה אל מקומות מסוכנים ומרתקים ובנוסף נהוג בסוגה זו שבכל רגע נתון הגיבורים שרויים בסכנת כליאה ואף מוות. דבר המסקרן את קוראיו ומקרין אווירה מותחת. לעיתים העלילה של סוגה זו בדיונית, ולעיתים ריאליסטית. כמו כן לסיפורי ההרפתקאות השפעה גדולה על הז'אנר הקולנועי.
היסטוריה

כבר בתקופת ימי הביניים נכתבו ספרי הרפתקאות רבים וסוגה ספרותית זו הייתה מרכזית בספרות של אותה עת. בתקופה זו, התבנית הנפוצה ביותר של ספרי ההרפתקאות באה לידי ביטוי בכך שתחילה הגיבור עובר סדרת הרפתקאות, ולאחר מכן פוגש את הגיבורה איתה הוא עובר סדרת הרפתקאות נוספת. במהלך העלילה הזוג נפרד ולבסוף התאחד. לתבנית זו השפעה רבה עד היום על סרטים רבים בהוליווד.
ראו גם

סרט הרפתקאות
הרפתקה
נינו אורסיאנו

| --- | --- |

 לידה:  17 באוגוסט 1973 (בן 51) י"ט באב ה'תשל"ג חיפה, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 שפה מועדפת:  עברית 
 
דורון (נינו) אורסיאנו (אור סיני) נולד ב (17 באוגוסט 1973, 
י"ט באב ה'תשל"ג) הוא זמר, קלידן, שדרן רדיו, מלחין ופזמונאי ישראלי. אורסיאנו הוא נכדו של הסופר אפרים טובנהויז ונינו של מאיר טובנהויז.
ביוגרפיה > חיים פרטיים

בן זוגו הוא איש יחסי הציבור גדי ויטנר. מתגורר ביפו.
ספרים

יואל, מסר לאנשי האור, תקשור רב גלקטי, תל אביב: הוצאת גל, 1999
טוטם בעלי החיים של ארץ ישראל,המורים החכמים,ירושלים:הוצאת הנשר הלבן,2019
אתם תופתעו לטובה,תל אביב:הוצאת הנשר הלבן,2021
טוטם הציפורים של ארץ ישראל,כנפיים מרפאות,ירושלים:הוצאת הנשר הלבן,2022
חוכמה חיה,הדרכת המורים החכמים ככלי לחיים,ירושלים:הוצאת הנשר הלבן,2023
אלבומים שבהם השתתף

יזהר כהן - לגעת במים לגעת ברוח 1993
אוסף אינדי בעיר – 1994
דנה אינטרנשיונל - מגנונה-1996
דיווה– האוסף-1998
גולדה– גולדה-1999
שירים שאוהבים - (אני חולם על נעמי) - הד ארצי 1999
דנה אינטרנשיונל The Album-1998
יהונתן גטרו - מדברים על זה 2000
כוכב נולד - הרגעים הגדולים-2003
תמונה קבוצתית עם אישה-פסקול הסרט-2004
דורון אורסיאנו להתנגן - אלבום בכורה 2013
הדר רגב - כל מה שיש - אלבום בכורה 2013
Yeho-Yehonathan -יהונתן גטרו 2013
The journey to Jerusalem-דורון אורסיאנו 2014
הערות שוליים

↑  להקת הנוער הלאומי חיפה, באתר תנועת הנוער הלאומי בית"ר
↑  עסקי התועבה - היסטורית עדכונים, באתר אישים
↑  עיתון כותרת-חיפה גיליון 29 - "לראשונה בישראל עולה לשידור ברדיו 2 תוכנית שמאפשרת להומואים, לסביות, וטרנסג'נדרים בצעד חסר תקדים וכמעט ללא צנזורה להביע את שעל לבם.
↑  חנה טל - "הד הקריות" 28.4.95 "אני נלחם בהומופוביה של מנהלי התחנה ושל גורמי דת שונים"
↑  מעריב היום-21.6.95 דויד ליאור חקק-"הערב: חתונת גברים נינו אורסיאנו נושא את בחיר ליבו"
↑  חכם ביום-רון לוינטל "פנאי פלוס" 6.7.96, "שירי אהבה בין גברים לגברים לא נשמעים בארצנו, עד שהגיע לידי שיר אהבה העונה לשם -הומו בן 22"
↑  עיתון כלבו חיפה 7.6.96 - "יו"ר סיעת ש"ס בעיר: אנחנו מכינים לו הפתעה, נינו בתגובה - לא אכנע לדתיים. המופע שלנו יתקיים הערב כמתוכנן".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 5cb251a7-6b0b-4e35-8150-d5a5a265aac3
נתרן ברומי

| --- | --- |

 שם סיסטמטי:  Sodium Bromide
 כתיב כימי:  NaBr 
 מסה מולרית:  102.894 גרם/מול
 מספר CAS:  7647-15-6
 צפיפות:  3.21 גרם/סמ"ק
 מסיסות:  94.32 גרם ל-100 מ"ל ב 25°C
 ממסים:  מסיס בפירידין, כהלים, אמוניה, הידרזין,
 טמפרטורת היתוך:  747 °C   1020.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  1390 °C   1663.15 K
 מקדם שבירה:  1.6428
 אנתלפיית התהוות סטנדרטית:  361.41− קילוג'ול למול
 אנטרופיה מולרית תקנית:  86.82 ג'ול למול למעלה
 NFPA 704:       0 ‏ 2 0 
 
נתרן ברומי היא תרכובת אי-אורגנית המורכבת מיוני נתרן ויוני ברום שנוסחתה NaBr. החומר הוא מוצק גבישי לבן המשמש מקור ליוני -Br.
לסריג הגבישי מבנה קובי בדומה לגביש נתרן כלורי.
החומר מתקבל מתגובה של מימן ברומי עם נתרן הידרוקסיד. בשיקוע מתמיסה מיימת מתקבל הגביש הלא ממויים בטמפרטורה שמעל 50.7°C ובטמפרטורה נמוכה יותר שוקע די-הידרט NaBr•2H2O.
במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 שימש נתרן ברומי כתרופה אנטי-אפילפטית וכתרופת הרגעה.
כיום החומר משמש יחד עם כלור לחיטוי מים, התמיסה המיימית משמשת בקידוחי נפט והחומר משמש במקור ליוני ברום בתגובות התמרה נוקלאופילית.
סיקור ספורט ברדיו הישראלי

מאז ראשית הרדיו הישראלי סוקר בו תחום הספורט, על ענפיו, בתוכניות רדיו בתחנות השונות. מראשית הרדיו בישראל, נערכו סיקורים בשידור חי לאירועי ספורט, כגון משחקי נבחרת הכדורגל, כבר מאז שנות ה-40. מספר תוכניות המוקדשות לספורט שודרו כבר בשנות ה-50 וה-60, ובהן התוכנית הבולטת "ממגרש הספורט", ובשנת 1970 עלתה לשידור התוכנית "שירים ושערים", הנחשבת אף היא לתוכנית בולטת בתחום. כיום, ישנן מגוון תוכניות רדיו העוסקות בספורט באופן בלעדי, לצד עדכוני ספורט בתוכניות אקטואליה שונות.
תוכניות ספורט בעבר

מאז 1956 שודרה בקול ישראל התוכנית "ממגרש הספורט", שסיקרה משחקים בשידור ישיר, וכן ענו בה עסקני ספורט, מאמנים ופרשנים לשאלות המאזינים בנושא ספורט. מדור מיוחד הוקדש לתיאור תחרויות ואירועי ספורט ברחבי העולם. התוכנית עסקה בתחומי הספורט שונים, אך התמקדה בעיקר בכדורגל. בתחילת שודרה בכל שבוע בימי ראשון, בשעה 16:45, ובהמשך שודרה בימי שבת בשעה 18:30 בערב.
תוכניות נוספות ששודרו כבר בשנות ה-50 כוללות את התוכנית "הספורט" של גלי צה"ל ו"מעולם הספורט" של קול ישראל. בשנות ה-60 שודרו בתחנת "הגל הקל" (כיום רשת ב') התוכניות "תחזית הספורט" בעריכת נחמיה בן אברהם ו"מצעד הספורט" ובגלי צה"ל שודרה "פינת הספורט".
בשנת 1970 החלה התוכנית "שירים ושערים" של רשת ב', ששידרה בכל יום שבת, וסיקרה את המתרחש במגרשי הכדורגל בשידור ישיר. לפני עליית התוכנית היו צריכים חובבי הכדורגל בישראל להמתין למהדורת החדשות במוצאי שבת כדי לשמוע את תוצאות משחקי הליגה הלאומית. התוכנית שילבה סיקור של משחקי הכדורגל יחד עם השמעת שירים. המשדר המרכזי של התוכנית היה באולפן רשת ב', אותו הגיש תחילה גדעון הוד, ובמגרשים השונים היו פזורים שדרני התוכנית שתיארו את המתרחש על המגרש, את תנועת השחקנים ואת מהלכי המשחק. בעת שהובקע שער באחד המשחקים, היה השידור מועבר לעמדת השידור במגרש בו המשחק התנהל. התוכנית עברה ב-1998 לרדיו ללא הפסקה תחת השם "שערים ללא הפסקה", אך חזרה לשדר ברשת ב' כעבור שנה. בעונת הכדורגל 2003/2004 החליטו ברשות השידור להפסיק את שידור התוכנית, לאחר שההתאחדות לכדורגל מכרה את זכויות השידור לצ'רלטון בטלוויזיה, ושידור האירועים הספורטיביים עבר לצפייה בתשלום ("שלם וצפה"). כעבור שתי עונות בלבד, בשנת 2005, ולאחר לחץ ציבורי, שבה התוכנית ועלתה לשידור בקול ישראל בהגשתו של דני דבורין. כיום סיקור המשחקים כבר לא נעשה בצורת שידורים ישירים מהמשחקים. במערכון של "הגשש החיוור" בשם "שירים, שערים וטכנאים", שכתב יוסי בנאי, נעשתה פרודיה על התוכנית, ובין היתר שדרי התוכנית עמי פזטל וזוהיר בהלול חוקו בדמויות "עמי פזגול" ו"זוהיר אלול"; זכור במיוחד ריאיון פיקטיבי שנעשה עם אוהד בית"ר ירושלים שאיים "לשרוף את המועדון".
ברשת ב' של קול ישראל שודרה במשך שנים רבות תוכנית ספורט יומית בשם "היום בספורט" בשעה 18:45.
תוכניות ספורט בהווה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
"ספורט עם אופירה אסייג" שודרה תחילה ב-99FM, בהמשך עברה ל-103FM וכיום משודרת ברדיו 102FM, החל מ-1 באוגוסט 2011. את התוכנית מגישה אופירה אסייג, מנהלת התוכן של אתר one, שאותה מחליף לעיתים שרון נסים, ולצדה אייל ברקוביץ', אותו מחליפים לעיתים אנדי רם, איציק זוהר, פיני גרשון או דורון ג'מצ'י לסירוגין. בתוכנית פינות שונות כגון פינת הרכילות "גליצ'ים", פינת ווינר בסוף כל שעה שבה המנחה לצדה של אסייג מציג הצעה לניחושים המוצלחים בווינר וגם בסוף השבוע בה מוצגת הצעה לניחושים המוצלחים בווינר מפי השדר שלצד אסייג ומפי בעל תחנת טוטו ברחבי הארץ (בכל פעם בעל תחנה אחרת). כתבי התוכנית הם לרוב כתבי אתר ONE. לפי האתר, זו תוכנית הספורט הפופולרית בארץ.
"עושים ספורט" המשודרת בגלי צה"ל היא אחת מתוכניות הספורט הוותיקות ברדיו, שמסקרת נושאים מתחומי הספורט השונים. מנחה אותה מתחילתה אלי ישראלי, ביחד עם אפי טריגר, שהחליף את ניב רסקין. התוכנית משודרת ב-12:15 בימי חמישי. בתוכנית מרואיינים אישי ספורט שונים, וכן היא כוללת פינות שונות, לרבות פינתו של ליאור דובדבני המבקר את עיתונות הספורט וכן פינתו של משה שלונסקי ופינה של ספורט מוטורי.
ברדיו 103FM משודרת תוכנית ספורט בהנחייתם של רון קופמן, אריה מליניאק, צביקה שרף, יוני הללי ומשה פרימו כשלעיתים, מי שמחליף את רון קופמן בהנחיית התכנית הוא שרון דוידוביץ'.
ברדיו אמצע הדרך משודרת תוכניתו של עמית פלטקביץ' "הדקה ה-90".
ברדיו דרום משודרת תוכנית הספורט "היום בספורט" בימי ראשון עד חמישי בשעות 18:00-20:00, בהנחייתו של זיו אברג'יל, כדורגלן עבר במכבי חדרה, ובהשתתפות שדרני ערוץ הספורט.
ברשת ב' של קול ישראל משודרת התוכנית "זה ברשת" בימים ראשון עד חמישי משעה 18:00 עד 19:00. התוכנית עלתה לאוויר בשנת 2008. צוות המנחים כולל על פי רוב את יואב אביב ודני דבורין. מנחים נוספים של התוכנית הם בני פייסיק וקמי ברץ. צוות הפרשנים כולל את בוני גינצבורג, רוני בוסאני, אבי סגל, אלי סהר, ז'וז'ו אבוטבול, חנן קריסטל ואשר גולדברג. בעבר נמנה אבי כהן עם צוות פרשני התוכנית. מדי יום חמישי משודרת בתוכנית פינת "הפורום", שבה דן צוות המנחים והפרשנים בנושאים שונים הקשורים לענף הכדורגל.
שידורים חיים של תחרויות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

תקשורת הספורט בישראל
הערות שוליים

↑  רדיו - עם השידור משדה הספורט, דבר, 5 בפברואר 1947
↑  חדש ברדיו, מעריב, 8 בינואר 1956
↑  אורי זמרי, "ממגרש הספורט" או "ממגרש הכדורגל"?, דבר, 15 ביולי 1962
↑  שידורי ישראל, דבר, 13 במאי 1956
↑  ברדיו, דבר, 4 באוגוסט 1953
↑  לוח שידורי השבוע, דבר, 1 בדצמבר 1967
↑  "הלו זה רדיו?", גיליון מיוחד של מקומוני מעריב לכבוד יום ההולדת ה-100 של תל אביב, 17.4.2009
1 2  אופירה אסייג, ברקוביץ' ופיני מגיעים לרדיו ת"א, באתר ONE‏, 5 ביוני 2011
↑  עושים ספורט, באתר גלי צה"ל
↑  תוכנית הספורט של 103FM באתר התחנה
↑  הדקה ה-90, באתר 90FM
↑  לוח שידורים, באתר רדיו דרום
סיקוביה-אי-לאו

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  17°17′00″S 178°47′00″W﻿ / ﻿17.28333°S 178.78333°W﻿ / -17.28333; -178.78333
 נתונים מדיניים
 מדינה:  פיג'י פיג'י
  (למפת פיג'י מוגדלת) סובה לוטוקה לאמבאסה לבוקה רוטומה האוקיינוס השקט ואליס ופוטונהסיקוביה-אי-לאו(למפת פיג'י רגילה) סובה לוטוקה לאמבאסה לבוקה רוטומה האוקיינוס השקט ואליס ופוטונהסיקוביה-אי-לאו
 
סיקוביה-אי-לאו (Cikobia-i-Lau או Cirikalia) הוא אי המשויך לאיי לאו איי בצפון-מזרח פיג'י. בעבר, האי כונה Thikombia.‏‏ Thimkombia-i-Lau‏ או Farewell Island.
סביבה

בתקופה הרבעונית, סיקוביה-אי-לאו היה אחד האיים הפעילים ביותר מבחינה סייסמית בפיג'י.
בשנת 1976, ציפורים ממין פתון לבן-זנב השתמשו בצוקי האי כאתרי קינון.
האי מיוער, יש בו כפר אחד, כמו גם מספר מערות, צוקים וגנים.
בשנת 2016 ציקלון וינסטון (אנ') פגע באי ובתשתיות שלו, והתיקונים שנתמכו על ידי ממשלות פיג'י וניו זילנד החלו במרץ.
חברה

בשנת 1982 הצילו תושבי האי של סיקוביה-אי-לאו משפחה מקליפורניה, שנסחפה בים 25 ימים עד שנתקעה על שרטון קרוב לאי.
אנשים בולטים

בשנת 2016 האיש הבכיר באי היה לדואה סלה.
גלריה

דגימות הולוטיפ של Moussonia bronieae, חלזונות אנדמיים לאי.
סופת ציקלון מעל סיקוביה-אי-לאו, 2012
הערות שוליים

1 2 3  Nunn, Patrick D. (1990). "Coastal Processes and Landforms of Fiji: Their Bearing on Holocene Sea-Level Changes in the South and West Pacific". Journal of Coastal Research. 6 (2): 279–310. ISSN 0749-0208. JSTOR 4297680.
↑  Nunn, Patrick D. (1987). "Late Cenozoic tectonic history of Lau Ridge, Southwest Pacific, and associated shoreline displacements: Review and analysis". New Zealand Journal of Geology and Geophysics (באנגלית). 30 (3): 241–260. doi:10.1080/00288306.1987.10552620. ISSN 0028-8306.
1 2  Tarburton, M. "Some recent observations on sea birds nesting in Fiji" (PDF). Notornis. 25 (4).
1 2  "Cikobia starts repair works". Fiji Broadcasting Corporation.
↑  "Family survives ordeal at sea". UPI (באנגלית). נבדק ב-2021-04-14.
סטרהיניה אראקוביץ'

סטרהיניה אראקוביץ' (בסרבית: Страхиња Ераковић; נולד ב-22 בינואר 2001 בבטאיניצה שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת זניט סנקט פטרבורג מליגת העל הרוסית בכדורגל ובנבחרת סרביה.
קריירת מועדונים

אראקוביץ' גדל במחלקת הנוער של הכוכב האדום בלגרד. בעונת 2019/2020 הושאל לגרפיצ'אר מהליגה הסרבית השנייה. ב-1 באוגוסט 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הכוכב האדום בלגרד, בניצחון 3-0 על נובי פאזאר במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2020/2021.
ביולי 2023 חתם בזניט סנקט פטרבורג מהליגה הרוסית. בסוף העונה זכה עימה באליפות רוסיה.
קריירה בינלאומית

ב-2 ביוני 2022 ערך אראקוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה, בהפסד 1-0 לנבחרת נורווגיה במסגרת ליגת האומות 2022/2023.
נכלל בסגל נבחרת סרביה לטורניר מונדיאל 2022.
הערות שוליים

↑  Head-coach Dragan Stojković announces the list of players for the FIFA World Cup 2022 in Qatar באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הסרבית, 11 בנובמבר 2022 (באנגלית)
| נבחרת סרביה – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 דמיטרוביץ' •  2 פבלוביץ' •  3 אראקוביץ' •  4 מילנקוביץ' •  5 ולקוביץ' •  6 מקסימוביץ' •  7 רדוניץ' •  8 גודל •  9 א. מיטרוביץ' •  10 טאדיץ' •   11 יוביץ' •  12 ראיקוביץ' • 13 ס. מיטרוביץ' •  14 ז'יבקוביץ' • 15 באביץ' • 16 לוקיץ' • 17 קוסטיץ' • 18 ולאחוביץ' • 19 רצ'יץ' • 20 ס. מילינקוביץ'-סאביץ' • 21 ג'ורצ'יץ' • 22 לזוביץ' • 23 ו. מילינקוביץ'-סאביץ' • 24 א. איליץ' • 25 מלאדנוביץ' • 26 גרוייץ' • מאמן: סטויקוביץ' |  1 דמיטרוביץ' •  2 פבלוביץ' •  3 אראקוביץ' •  4 מילנקוביץ' •  5 ולקוביץ' •  6 מקסימוביץ' •  7 רדוניץ' •  8 גודל •  9 א. מיטרוביץ' •  10 טאדיץ' •   11 יוביץ' •  12 ראיקוביץ' • 13 ס. מיטרוביץ' •  14 ז'יבקוביץ' • 15 באביץ' • 16 לוקיץ' • 17 קוסטיץ' • 18 ולאחוביץ' • 19 רצ'יץ' • 20 ס. מילינקוביץ'-סאביץ' • 21 ג'ורצ'יץ' • 22 לזוביץ' • 23 ו. מילינקוביץ'-סאביץ' • 24 א. איליץ' • 25 מלאדנוביץ' • 26 גרוייץ' • מאמן: סטויקוביץ' | סרביה |
סאטורן (אליגטור)

| --- | --- |

 בקיעה:  1936 מיסיסיפי, ארצות הברית
 מוות:  22 במאי 2020 (בגיל 84 בערך) מוסקבה, רוסיה
 כינויים:  האליגטור של היטלר
 מין:  אליגטור אמריקני
 זוויג:  זכר
 משקל:  200 ק"ג
 בעלים:  גן החיות של ברלין   גן החיות של מוסקבה
 תקופת הפעילות:  ? – 22 במאי 2020 
סאטורן (ברוסית: Сату́рн;‏ 1936–22 במאי 2020) היה אליגטור אמריקני המוכר בשם "האליגטור של היטלר", בשל אגדה אורבנית הטוענת שהוא היה חיית המחמד של אדולף היטלר.
אורכו היה בין 2 ל-3.5 מטרים, והוא שקל כ-200 קילוגרמים.
ביוגרפיה

סאטורן היה אליגטור אמריקני שנולד בטבע בשנת 1936 במיסיסיפי. באותה שנה הוא נלכד, ונשלח לגן החיות של ברלין. באותה תקופה החלה לצוץ השמועה כי סאטורן הוא חיית מחמד של היטלר. שמועה זו אינה נכונה, שהרי סאטורן הוצג בקביעות בתצוגה ציבורית בגן החיות, אך ייתכן שהיטלר ביקר אותו בגן החיות מספר פעמים.
במהלך מלחמת העולם השנייה הופצץ גן החיות, ומתוך כ-16,000 בעלי חיים שרדו רק 96. ב-23 בנובמבר 1943 הופצץ האקווריום בו הוחזקו התנינים והאליגטורים, והמעטים ששרדו התפזרו ברחבי העיר בניסיון למצוא אוכל.
בשנת 1946 מצאו אותו חיילים בריטיים באזור הכיבוש הבריטי, והם העבירו אותו ללייפציג, שהייתה באזור הכיבוש הסובייטי.
ביולי 1946 העבירו חיילי הצבא האדום את סאטורן - יחד עם פיתון הודי - לגן החיות של מוסקבה. בו הפך מיד לאטרקציה פופולרית, משום שבגן החיות לא היו אליגטורים נוספים.
מוצאו הגרמני זיכה אותו בשם "היטלר", אך מאוחר יותר שונה שמו ל"סאטורן". כאשר טנקים רוסיים עברו במורד טבעת הגנים במהלך המשבר החוקתי ברוסיה בשנת 1993 טענו עובדי גן-החיות כי סאטורן הושפע מכך, משום שהרעשים הזכירו לו את הקרב על ברלין.
במהלך השנים היו לסאטורן בנות זוג, אך הם לא הצליחו להתרבות.
במהלך השנים נפצע סאטורן מספר פעמים. במהלך שנות השמונים נפל לוח בטון לתוך הכלוב שלו, אך הוא הצליח להימלט בשלום. הוא נפצע כשאזרח שיכור השליך על ראשו אבן כדי להעיר אותו, ונפצע פעם נוספת כשקבוצת תיירים השליכה עליו בקבוקי זכוכית.
התקרית האלימה היחידה בה היה מעורב הייתה בשנת 1970, כאשר אחד מעובדי גן החיות חסרי הניסיון ניסה להאכיל את סאטורן מתוך ידו, וסאטורן ניסה לנשוך אותו.
ב-22 במאי 2020 הודיעה הנהלת גן החיות על מותו מזקנה.
הערות שוליים

↑  "RUSSIA: MOSCOW ZOO: ALLIGATOR | AP Archive". www.aparchive.com. 24 בדצמבר 2000. נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Albes, Andreas (9 במאי 2005). "Kinder dürfen ihn auch schon mal piesacken" [Children may even peck him]. stern.de (בגרמנית). נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Akunin, Boris. "Борис Акунин "Сатурн почти не виден"" [Saturn is almost invisible]. www.moscowzoo.ru. אורכב מ-המקור ב-19 בפברואר 2015. נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kannte er Hitler? Zoo Moskau weiß nichts von brauner Vergangenheit seines Alligatoren" [Did he know Hitler? Moscow Zoo knows nothing about the dark past of its alligator]. de.sputniknews.com (בגרמנית). 27 בינואר 2017. אורכב מ-המקור ב-2018-07-23. נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Der letzte deutsche Kriegsgefangene: Alligator "Saturn" im Moskauer Zoo" [The last German war prisoner: Alligator "Saturn" in the Moscow zoo]. RT Deutsch (בגרמנית). אורכב מ-המקור ב-2018-11-23. נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hitler's pet alligator is 85 and living in Moscow – Nearly First". archive.is. 5 במרץ 2016. אורכב מ-המקור ב-5 במרץ 2016. נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Alligator from the Moscow zoo were suspected of having links with Hitler" (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2017-03-03. נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Advertising and PR-campaign of the Moscow Zoo" (PDF). Naewu.com. נבדק ב-26 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
↑  Levkovich, Yevgeny (24 בפברואר 2017). "Legends of the Moscow Zoo: Reptilian rumors and killer crocs". Russia Beyond The Headlines (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Трофейного крокодила Гитлера снова можно увидеть в Московском зоопарке" [Trophy crocodile Hitler can be seen again in the Moscow Zoo]. Телеканал 360 (ברוסית). נבדק ב-27 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dukess, Karen (15 בפברואר 1994). "130 Years of History at the City Zoo". The Moscow Times. נבדק ב-26 בפברואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "В московском зоопарке умер аллигатор, якобы принадлежавший Гитлеру (in Russian) (In the Moscow zoo, an alligator died, allegedly belonging to Hitler)". נבדק ב-23 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Berlin WW2 bombing survivor Saturn the alligator dies in Moscow Zoo". BBC News. 23 במאי 2020. נבדק ב-23 במאי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
סטרה S 215 UL

| --- | --- |

Setra S 215 UL
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Kässbohrer Fahrzeugwerke (גר') (שם רשמי: Karl Kässbohrer Fahrzeugwerke GmbH)
 שנות ייצור:  1983–1984
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  סטרה S 140 ES
 מודל אחריו:  Setra S 315 UL (גר')
 אורך:  12.00 מטר
 רוחב:  2.50 מטר
 גובה:  3.21 מטר
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, המפיק 240 כ"ס, מנוע מרצדס-בנץ דגם רכב "Mercedes-Benz O 407" (גר') (מנוע דיזל)  6 צילינדרים מנוע מרצדס-בנץ דגם רכב "Mercedes-Benz O 427"  (מנוע דיזל)  6 צילינדרים מנוע מאן מדגם "MAN NL 202" (גר') (מנוע דיזל) (אופציונלי)
 הילוכים:  תמסורת מתוצרת "ZF Friedrichshafen" (אנ') מסוג "ZF S 6-90"
סטרה S 215 UL (בגרמנית: Setra S 215 UL) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית האוטובוסים הגרמנית Kässbohrer Fahrzeugwerke (גר') (שם רשמי: Karl Kässbohrer Fahrzeugwerke GmbH) אשר יוצר בין השנים 1983–1984 בגרמניה.
מפרט טכני

מנועי דיזל.
מנוע אחורי.
29 מושבים.
53 נוסעים (כולל נוסעים בעמידה).
2 דלתות כניסה.
תצורת פריסת דלתות: 1-1-0.
תמונות

"סטרה S 215 UL"
"סטרה S 215 UL"
"סטרה S 215 UL"
"סטרה S 215 UL"
"סטרה S 215 UL"
"סטרה S 215 UL"
"סטרה S 215 UL" – מבט ללוח מחוונים
"סטרה S 215 UL" – מבט למושבי הנוסעים
ראו גם

סטרה S 140 ES
סטרה S 315 GT-HD
סטרה S 417 UL
הערות שוליים

↑  מנוע מרצדס-בנץ דגם רכב "Mercedes-Benz O 407"  barringtondieselclub.co.za/mercedes
↑  Lastauto-Omnibus-Katalog, diverse Ausgaben, ETM EuroTransportMedia
↑  "סטרה S 215 UL" – תמונה flickr.com/photos/100998419
סטרה S 315 GT-HD

| --- | --- |

Setra S 315 GT-HD
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  EvoBus (אנ')
 שנות ייצור:  1996–2003
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל אחריו:  Setra S 415 GT-HD 
 חברת אם:  דיימלר AG
 אורך:  12.00 מטר
 רוחב:  2.50 מטר
 גובה:  3.615 מטר
 משקל:  14,130 ק"ג (ריק), 18,000 ק"ג (בעומס מטען מקסימלי)
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי טורבו דיזל 6 צילינדרים, בטור, 11,967 סמ"ק המפיק 354 כ"ס, יחס דחיסה 18.5:1, מנוע מרצדס-בנץ מסוג "OM 457 LA" (אנ')  6 צילינדרים, בטור, 11,967 סמ"ק המפיק 422 כ"ס, יחס דחיסה 18.5:1, מנוע מרצדס-בנץ מסוג "OM 457 LA"  6 צילינדרים, בטור, 11,967 סמ"ק המפיק 435 כ"ס, יחס דחיסה 18.5:1, מנוע מרצדס-בנץ מסוג "OM 457 LA"
 הילוכים:  תמסורת ידנית מתוצרת מרצדס-בנץ מסוג "MB GO 190"  תמסורת חצי אוטומטית מתוצרת "ZF" מסוג "AS Tronic"  תמסורת אוטומטית מסוג "Allison"
 
סטרה S 315 GT-HD (בגרמנית: Setra S 315 GT-HD) הוא אוטובוס תיירים מהודר, מתוצרת יצרנית האוטובוסים הגרמנית EvoBus (אנ'), בשליטת הקונצרן דיימלר AG אשר יוצר בין השנים 1996–2003.
לאחר שבשנת 1994 היצרן Kässbohrer Fahrzeugwerke (גר') (שם רשמי: Karl Kässbohrer Fahrzeugwerke GmbH) נקלע להליך של חדלות פרעון וכתוצאה מכך לפשיטת רגל, קונצרן דיימלר AG השתלט על החברה בשנת 1995. שמה החדש של החברה: EvoBus (אנ').
מפרט טכני

בגרמניה משרת דגם "סטרה S 315 GT-HD" כאוטובוס תיירים.
44 מושבים.
45 מושבים.
49 מושבים.
2 דלתות כניסה.
מנועי מרצדס-בנץ – 12 ליטר (טורבו-דיזל).
משקל מנוע – 1,045 ק"ג.
תמונות

"סטרה S 315 GT-HD"
"סטרה S 315 GT-HD"
"סטרה S 315 GT-HD"
"סטרה S 315 GT-HD"
"סטרה S 315 GT-HD"
"סטרה S 315 GT-HD" – מבט לתא הנהג
"סטרה S 315 GT-HD"
ראו גם

סטרה S 140 ES
סטרה S 215 UL
סטרה S 417 UL
הערות שוליים

↑  מנוע מרצדס-בנץ מסוג "OM457" images.gasgoo.com/attachment/Approved
↑  דגם "סטרה S 315 GT-HD" – בתצורת 44 מושבים irishbusoperatorsforum.ie/forum/buy-sell/1999-v-setra-s315-gt-hd-44-seat-executive-coach
↑  דגם "סטרה S 315 GT-HD" facebook.com/TruckandBus.pb.sellers
↑  "סטרה S 315 GT-HD" – תמונות modellbusmarkt.com/eng_611/870031_Setra_S315_GT_HD
נתרן חנקיתי

| --- | --- |

 
 שם סיסטמטי:  Sodium Nitrite
 כתיב כימי:  NaNO₂ 
 מסה מולרית:  69 גרם/מול
 מראה:  מוצק גבישי לבן או צהבהב
 מספר CAS:  7632-00-0
 צפיפות:  2.2 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  מוצק
 מסיסות:  82 גרם בליטר
 טמפרטורת היתוך:  270 °C   543.15 K
 טמפרטורת רתיחה:  320 °C   593.15 K
 מקדם שבירה:  1.65
 NFPA 704:       0 OX 3 1 
 
נתרן חנקיתי (שם מדעי: Sodium nitrite) הוא מלח של קטיון נתרן ואניון חינקית (ניטריט) שנוסחתו NaNO2. החומר משמש כתוסף מזון הן כחומר משמר והן כחומר צבע למוצרי בשר ודגים. החומר הוא מוצק גבישי לבן או צהבהב, מסיס מאוד במים והיגרוסקופי (סופח לחות מהאוויר). נתרן חנקיתי הוא חומר מחזר, באוויר החומר מתחמצן לנתרן חנקתי (NaNO3).
תוסף מזון

החומר נקשר להמוגלובין ומקנה למוצרי בשר ודגים גוון אדום. החומר מעכב צמיחה של קלוסטרידיום בוטולינום: החיידק הגורם לבוטוליזם ולכן משמש כחומר משמר. על אריזות מזון יסומן במספר E ‏E250. אשלגן חנקיתי (KNO3) משמש לאותן מטרות ויסומן במספר E ‏E249.
החומר רעיל ליונקים: LD50=180 mg/Kg בחולדות ובבני אדם המנה הקטלנית הנמוכה ביותר שנצפתה (LdLo) היא 71 מ"ג לק"ג משקל גוף כך שעבור אדם מבוגר ניתן לצפות להרעלה בצריכת 4–5 גרם מהחומר. בשל הרעילות השימוש בנתרן חנקיתי מוגבל ל-200 מ"ג לק"ג והוא נצבע בסגול למניעת בלבול עם תוספים אחרים. באירופה מותר ליצרני מזון להשתמש בו רק בתערובת מלחים המכילה לא יותר מ 0.6% ממנו.
החשש העיקרי הוא יצירת חומרים מסרטנים מתגובת החומר עם חומצות אמינו לקבלת ניטרוזאמינים (R1N(-R2)-N=O), מחקרים אפידמיולוגים מצאו מתאם בין צריכת בשר משומר לסרטן המעי הגס והקשר מיוחס לחומרים המשמרים- מלחי נטריט. יון הניטריט נמצא בשיווי משקל עם חומצה חנקיתית (HNO2) והיא עשויה לעבור פרוטונציה ולהתפרק ליון ניטרוזיום NO+ המגיב בחום עם אמינים בבשר המשומר לקבלת ניטרוזאמינים הידועים כמסרטנים
כדי למנוע תגובה מזיקה זו מוסיפים גם חומצה אסקורבית (ויטמין C) ונדרש ריכוז של לפחות 550 מ"ג לק"ג של הוויטמין למניעת יצירת ניטרוזאמינים במזונות המשומרים בניטריט. בנוסף, נקשר החומר למיגרנה.
ניטרוזאמין: תוצר מסרטן של תגובת יון ניטריט במזון