stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ענת בצר
תערוכות יחיד

1993 – "שתי תערוכות יחיד", גלריה סדנאות האמנים, תל אביב
1994 – "תערוכת יחידה", גלריה בית האמנים בירושלים
1997 – "דויד: זה נכון. ריכטר,", גלריה ג'ולי מ., תל אביב
1998 – "באהבה לאבא ואמא", גלריה ג'ולי מ., תל אביב
2000 – "עננה", גלריה ג'ולי מ., תל אביב
2001 – "ציורים מכאן, ציורים משם וציורים שבאו מן הדרך", גלריה מדרשת אורנים
2002 – "צל הרים", גלריה "תמונע", תל אביב
2003 – "שלוש, שתיים, אחת", מוזיאון הרצליה, הרצליה
2004 – "ענת בצר", גלריה ג'ולי מ., תל אביב
2007 – "אנקת גבהים", גלריה ג'ולי מ., תל אביב
2008 – "ענת בצר", גלריה ארמנו טדסקי, מילאנו, איטליה
2009 – "גשם סגול", גלריה ג'ולי מ., תל אביב
2010 – "גשם סגול", גלריה ג'ולי מ., טורונטו
2010 – " Run בצר Run ", גלריה ג'ולי מ., תל אביב
2012 – "יער" ,The Gallery at the J, טורונטו
2018 – "מקום הנחמד", בית גראוויטי, תל אביב.
2021 – "היא אגודת הפרחים החיים!", גלריה נגא, תל אביב.
תערוכות קבוצתיות נבחרות

1994 – "מטא-סקס", מוזיאון עין חרוד
1998 – "ילדים טובים, ילדים רעים", מוזיאון ישראל, ירושלים
2004 – "זמן לאהבה", גלריה זמן לאמנות, תל אביב
2004 – "איך להסביר אמנות לארנבת מתה", גלריה קלישר, תל אביב
2005 – "כוח", תחנת הכוח רדינג, תל אביב
2005 – "זונות", גלריה המדרשה, תל אביב
2006 – "ליקוי", גלריה ג'ולי מ., תל אביב
2007 – "שטוח", גלריה בצלאל, תל אביב
2007 – "מרוץ שליחות", מוזיאון חיפה, חיפה
2008 – "ובסוף נמות", אמנות צעירה בשנות התשעים בישראל, מוזיאון הרצליה
2009 – "Constellation", גלריה ארמנו טדסקי, רומא
2011 – "The Woods are Lovely, Dark, and Deep", גלריה אסיה גייסברג, ניו יורק
2011 - "הוצאה להורג", גלריה מנשר, תל אביב
2011 - "מונה ומכנה", מוזיאון הרצליה, הרצליה
2011 - "דו"ח מעבדה", מפעל השפד"ן, ראשון לציון.
2011 – "The Woods are Lovely, Dark, and Deep", גלריה אסיה גייסברג, ניו יורק
2012 – "Through the looking glass", גלריה ג'ולי. מ, טורונטו
2013 – אחת, אחת, גלריה ג'ולי מ. תל אביב
2014 – "תופעת צבע שקנאי", גלריה P8
2014 – "בבואה", גלריה חנינא, תל אביב
2016 – "סיפור רוסי", מוזיאון תל אביב, תל אביב
2016 – "אבא, אבא", גלריה 8P תל אביב
2016 – "פופ אפ", גלריה ג'ולי מ., תל אביב
2016- "רואות יותר", גלריה P8, תל אביב
2017 – "מוזרנידם", גלריית המדרשה הירקון 19 ת"א
2017 – פינצטה 5, הבית האדום, תל אביב.
2018 – "שוטטות", גלריית האוניברסיטה הפתוחה רמת אביב
2018 – "נורד-ארט", דיסלדורף גרמניה
2018 – "פרא אדם" מוזיאון חיפה, חיפה
2019 – "אגודת לרווה לחקר העל-טבעי", בית האמנים ירושלים
2019 – "מלון אוטופיה", כחלק מיריד צבע טרי 10
2020 – "בבושקה את", גלריה ND
2021 – "ארבע עונות" הגלריה לאמנות מקום של תרבות, יבנה
לקריאה נוספת

ענת בצר, 'קטלוג התערוכה "שלוש, שתיים, אחת"', מוזיאון הרצליה לאמנות, 2003
ייתכן שאני מציירת, רוברטו קונטי, 2009
התראה על רגש, דורון רבינא, 2003
לירות תמונות, קטע מתוך שיחה בין גליה יהב לציבי גבע, 2011
הערות שוליים

↑  "מטא-סקס, זהות, גוף ומיניות" (קטלוג תערוכה), אוצרות: תמי פרימן-כץ ותמר אלאור, עין חרוד: המשכן לאמנות, 1994
↑  שחר גולן סריג, ראיון עם ענת בצר, ידיעות אחרונות, 24.12.2010
↑  ראיון עם ענת בצר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 271870  NLI: 987007258772405171  LCCN: no2009151378  ULAN: 500485744  VIAF: 297863015   WorldCat (עם VIAF): 297863015
פאנץ' ליין (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  דייוויד זלצר
 הופק בידי:  דניאל מלניק
 תסריט:  דייוויד זלצר
 עריכה:  ברוס גרין
 שחקנים ראשיים:  סאלי פילד  טום הנקס
 מוזיקה:  גרי אנדרסון
 צילום:  רינלדו וילה לובוס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 באוקטובר 1988
 משך הקרנה:  122 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה קומית, קומדיה רומנטית, סרט דרמה 
 תקציב:  15,000,000 דולר
 הכנסות:  21,000,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
פאנץ' ליין (באנגלית: Punchline) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1988 בכתיבתו ובבימויו של דייוויד זלצר, עם סאלי פילד וטום הנקס בתפקידים הראשיים.
הסרט עוסק בבדרני סטנד-אפ שהכישרון שלהם הוא להצחיק קהל באמצעות הבדיחות שלהם, שבסוף כל אחת מהן יש גם שורת מחץ (פאנץ' ליין) שהיא השיא (הפואנטה) שלה.
תקציר העלילה

לילה קריציק (סאלי פילד) היא עקרת בית בניו יורק, נשואה לסוכן הביטוח ג'ון קריציק (ג'ון גודמן) ולהם שלוש בנות. היא חולמת שנים להופיע בסטנד-אפ אבל אין לה בדיחות טובות ולכן היא נפגשת עם "סוחר הבדיחות" ארנולד (פול מזורסקי) וקונה ממנו בדיחות תמורת 500 דולר שהיא לוקחת מקופת החיסכון של משפחתה שנועדה לחופשה משפחתית. אחת הבדיחות שקנתה היא – "איזה דבר ארוך וקשה מקבלת אישה ליום חתונתה מבעלה הפולני? התשובה - את שם המשפחה שלו".
עם זאת, היא לא מצליחה להצחיק את הקהל, מכיוון שהוא כבר מכיר את הבדיחות הישנות שקנתה.
סטיבן גולד (טום הנקס) הוא סטודנט לרפואה ממשפחת רופאים עשירה בשיקגו. אביו מצפה ממנו שיסיים את לימודיו בהצלחה ויתמחה בכירורגית לב אך סטיבן מזניח את הלימודים ומשקיע את לילותיו בהופעות במועדון "תחנת הדלק" של רומאו (מרק ריידל).
לילה מתפעלת מהופעותיו של סטיבן ומתחילה להזניח את הבית לכעסו של בעלה שגדל כאשר היא מגלה לו שבזבזה את כסף החופשה שלהם לקניית בדיחות. חיי הנישואין שלהם הולכים ומידרדרים עד שהיא עוזבת את הבית והוא קורא לעברה שאינה מצחיקה כלל.
לילה מבקשת מסטיבן שידריך אותה והוא אומר לה שבמקום בדיחות קנויות תספר בדיחות על חיי היום שלה כאישה נשואה ואם לילדות, ולמרבה הפלא זה מצליח לה. סטיבן מתאהב בה למרות שהוא צעיר ממנה ולילה מחליטה לבסוף להפסיק עם הסטנד-אפ ולחזור למשפחתה.
סטיבן יוצר קשר עם סוכנת השחקנים מדלין אורי (קים גריסט) והיא מארגנת תחרות סטנד-אפ במועדון של רומאו שהמנצח בה יופיע בתוכניתו של ג'וני קרסון. סטיבן מודיע זאת ללילה והיא מהססת מחשש ליחסו של ג'ון. ג'ון מבחין ברצונה של אשתו להשתתף בתחרות, מתרכך ומסכים אפילו לשבת בקהל.
לילה מספרת בדיחות על חיי המין עם בעלה וכולם צוחקים, כולל ג'ון. היא זוכה במקום ראשון וסטיבן במקום שני. ג'ון שולח לה פתק אהבה והיא מחליטה להיפרד מהמועדון, לחזור למשפחתה ולתת לסטיבן את המקום הראשון.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| סאלי פילד | לילה קריציק |  |
| טום הנקס | סטיבן גולד |  |
| ג'ון גודמן | ג'ון קריציק |  |
| מרק ריידל | רומאו | בעל מועדון |
| פול מזורסקי | ארנולד | סוחר בדיחות |
| קים גריסט | מדליין אורי | סוכנת שחקנים |
| טיילור נגרון | אלברט | סטנדאפיסט |
| דיימון ואיאנס | פרסי | סטנדאפיסט |
פיגוע הדקירה במרסיי

| --- | --- |

 תאריך:  1 באוקטובר 2017
 מקום:  צרפת תחנת הרכבת התחתית סן שארל, מרסיי, צרפת
 מטרה:  אזרח (דיני מלחמה) 
 קואורדינטות:  43°18′13″N 5°22′47″E﻿ / ﻿43.303611111111°N 5.3797222222222°E﻿ / 43.303611111111; 5.3797222222222
 סוג:  פיגוע דקירה
 נשק:  סכין 
 הרוגים:  2
 פצועים:  0 
 מבצע:  Ahmed Hanachi 
 מספר מפגעים:  1
 he
 
ב-1 באוקטובר 2017 אירע פיגוע דקירה במרסיי.
הטרוריסט המוסלמי דקר למוות שתי נשים תוך קריאות אללה אכבר, ולאחר מכן נורה למוות על ידי כוחות ביטחון צרפתים בתחנת הרכבת התחתית סן שארל שבמרסיי.
ראו גם

פיגוע הדריסה בניס
פיגועי נובמבר 2015 בפריז
ערך זה הוא קצרמרבנושא צרפת ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיית'לס

| --- | --- |

פיית'לס בהופעה בפסטיבל בחיפה, 2005
 מקום הקמה:  לונדון 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 סוגה:  מוזיקת האוס, טכנו, טריפ הופ 
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק אנטרטיינמנט 
 www.faithless.co.uk
 פרופיל ב-IMDb
 
פיית'לס (באנגלית: Faithless) הוא הרכב מוזיקלי בריטי בסגנון מוזיקה אלקטרונית, דאנס והאוס שזכה לפופולריות בשנות ה-90.
ההרכב נוסד בתחילת שנת 1995 וכולל את מקסי ג'אז (סולן), סיסטר בליס (קלידים) ורולו ארמסטרונג (מפיק). השלושה הוציאו לאורך השנים שישה אלבומי מוזיקה, שנמכרו בכ-12 מיליון עותקים ברחבי העולם. הקטעים המוזיקליים הידועים ביותר של ההרכב הם "Insomnia", "God Is a DJ" ו-"We Come 1".
ב-2011 הודיע ג'אז כי ההרכב יֵצא בשנה זו לסיבוב הופעות אחרון, ולאחריו יתפרק. ב-7 וב-8 באפריל אותה שנה קיימה הלהקה צמד הופעות בבריקסטון אקדמי, הופעות שסיימו את מסע ההופעות וסימנו, למעשה, את סיום דרכה של הלהקה בהרכב המלא. שירים מתוך ההופעות הוקלטו ויצאו בהמשך כאלבום "Passin the Baton - Live from Brixton".
הרכב שכולל את מקסי ג'אז, סיסטר בליס והזמרת סודהא קטרפל הופיע ביולי 2011 בפסטיבל טומורולנד בבלגיה ושבוע לאחר מכן בפסטיבל ווטרפורד באירלנד. באוגוסט הופיע ההרכב בספליט שבסרביה. לאורך השנים תיקלטה סיסטר בליס באירועים שונים, בהם הופיע גם מקסי ג'אז בשירה.
הלהקה שבה והתאחדה בשנת 2015 להופעות שנקראו "פייתל'ס 2.0". בהמשך השנה הוציאה הלהקה אלבום אוסף תחת אותו השם. באלבום נכלל שיר חדש של הלהקה "I Was There". בראיון שנתנו חברי הלהקה באוגוסט הצהירו רולו וסיסטר בליס על כך שהם מוכנים לשוב ולשתף פעולה כלהקה והם מחכים להחלטתו של מקסי ג'אז. בשנת 2017 המשיכה סיסטר בליס להופיע לבדה תחת השם "פייתל'ס" ו"פיית'לס די. ג'יי סט".
ביוני 2020 הוציאה הלהקה את השיר "Let the Music Decide". את חלק השירה ביצע הזמר ג'ורג' דה פואט(אנ'). בהמשך הוציאה הלהקה שני שירים נוספים, בהם התארחו זמרים שונים. באוקטובר יצא אלבום האולפן השביעי של הלהקה "All Blessed", בו לקחו חלק רק רולו וסיסטר בליס. היה זה האלבום הראשון של הלהקה בו לא השתתף מקסי ג'אז.
דיסקוגרפיה

Reverence ‏(1996)
Sunday 8PM ‏(1998)
Outrospective ‏(2001)
No Roots ‏(2004)
To All New Arrivals ‏(2006)
The Dance ‏(2010)
All Blessed ‏ (2020)
הערות שוליים

↑  Faithless: On reuniting and a remix album, Evning Standard, 21 August 2015
↑  Faithless return with first album in a decade, unveil lead single, ‘Synthesizer’, DancingAstronaut.com, 2 September 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007335182705171  BnF: cb14018128h (data)  GND: 5518363-3  ISNI: 0000 0001 1498 5080  LCCN: no00014120  MusicBrainz: 23d9d74d-c95e-46a6-be26-a6075c49747a  NKC: ko2002148959  SUDOC: 08692544X  VIAF: 129937392   WorldCat (עם VIAF): 129937392 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פאוק סלוניקי (כדורסל)

פאוק סלוניקי (ביוונית: ΚΑΕ Π.Α.Ο.Κ.) היא קבוצת כדורסל יוונית מעיר הנמל סלוניקי, המתמודדת בליגת העל היוונית ובליגת האלופות.
תארים והישגים

הליגה היוונית:
אליפות (2): 1959, 1992
מקום שני: 1988, 1989, 1991, 1994, 1998, 2000
הגביע היווני:
זכייה (3): 1984, 1995, 2000
גמר: 1982, 1989, 1990, 1991
גביע ספורטה:
זכייה (1): 1991
גמר: 1992, 1996
חצי גמר: 1990
גביע קוראץ':
זכייה (1): 1994
גביע יול"ב :
רבע גמר: 2005
כדורסלני ומאמני עבר מפורסמים > כדורסלני עבר מפורסמים

| --- | --- |
 יוון פנאיוטיס ואסילופולוס  יוון קוסטאס וסיליאדיס  יוון רניסלאב פרלביץ'  יוון נסטוראס קומאטוס  יוון ניקוס פיליפו  יווןסרביה פרדראג סטויאקוביץ'  יווןסלובניה ראשו נסטרוביץ'  ארצות הברית סקוט סקיילס  ארצות הברית ויקטור אלכסנדר:  ארצות הבריתישראל ג'ו דאוסן  ארצות הברית דריוס וושינגטון  ארצות הברית מייקל הקים ג'ורדן  ארצות הברית צ'סטר סימונס  ישראל עמית תמיר  סרביה זוראן סאביץ'  קרואטיה דאמיר מולאומרוביץ'  טורקיה איברהים קוטלואי  אוסטרליה מת'יו נילסן
ראו גם

פאוק סלוניקי (כדורגל)
פינה (סרט)

| --- | --- |

פוסטר הסרט
 מבוסס על:  דוקומנטרי
 בימוי:  וים ונדרס
 הופק בידי:  ג'רמי תומאס
 תסריט:  וים ונדרס 
 עריכה:  טוני פרושהאמר
 שחקנים ראשיים:  פינה באוש Josephine Ann Endicott Dominique Mercy Pau Aran Gimeno 
 מוזיקה:  תום הנרייך
 צילום:  הלנה לוברט
 מדינה:  גרמניה
 חברה מפיצה:  Neue Road Movies, Eurowide Film Production, ZDF, ARTE
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 בפברואר 2011, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין
 משך הקרנה:  106 דקות
 שפת הסרט:  גרמנית, שפות רבות
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט תיעודי, וידאו-דאנס 
 הכנסות באתר מוג'ו:   pina
 פרסים:  פרס הסרט התיעודי בפסטיבל ברלין, פרס הסרט התיעודי האירופי, מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית "הסרט התיעודי"
 www.pina-film.de
 דף הסרט ב־IMDb
 
פִּינָה (בגרמנית pina) הוא סרט תיעודי מ-2011 של הבמאי הגרמני וים ונדרס על הכוראוגרפית והרקדנית פינה באוש. הסרט הוא תלת־ממדי. הצגת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-61, בשנת 2011. שם הסרט "פינה", והוא מוצג כ"סרט עבור פינה באוש" ("Ein film für PINA BAUSCH"). כותרת המשנה של הסרט היא "רקוד, רקוד כי אחרת אנו אבודים" ("tanzt, tanzt, sonst sind wir verloren").
הפקת הסרט

ונדרס החל לצלם את הסרט ב-2009, אך זמן קצר לאחר תחילת העבודה נפטרה פינה באוש במפתיע ממחלת הסרטן, ימים ספורים לאחר שהמחלה אובחנה אצלה, בחודש יוני 2009. ונדרס ביטל את ההפקה, אך הרקדנים בלהקתה של באוש שכנעו אותו להמשיך ולסיים את הסרט. רוב הסרט מראה ריקודים שיצרה באוש בצילומי תלת־ממד, וביניהם משולבים מונולוגים קצרים של רקדנים.
ונדרס סיפר בראיון שהוא ובאוש התלבטו במשך כ-20 שנה איך להעביר את עבודותיה למדיום קולנועי בצורה הטובה ביותר. הוא סיפר שהמשימה נראתה לו בלתי אפשרית, עד לפריצת הדרך שהגיעה כשצפה בסרט ההופעה של להקת U2 שהופק בטכנולוגית תלת־ממד, "U2-3D"(אנ'). ונדרס אומר שהטכנולוגיה החדשה היא שאפשרה להתגבר על המחסום שעד אז נראה לו בלתי עביר בין המחול לקולנוע. ונדרס ובאוש החליטו להפיק את הסרט, ולהתרכז בארבע מיצירותיה של באוש: "קפה מילר", "פולחן האביב", "ירח מלא" ו"זירת מגע" (Kontakthof). באוש נפטרה באופן פתאומי לאחר מחלה קצרה יומיים לפני מועד תחילת הצילומים, וונדרס ביטל את ההפקה. הרקדנים בלהקה החליטו להמשיך בפעילות הלהקה לפחות לשנתיים הבאות, ופנו לוונדרס לחזור לצלם את הסרט. במקביל, הם העלו הפקות מחודשות של הריקודים "קפה מילר ו"פולחן האביב". ונדרס החליט להענות לבקשתם, אך מותה של באוש חייב גישה חדשה לסרט. הקטעים מארבעת הריקודים עליהם הסכימו ונדרס ובאוש קוצרו לקטעים בלבד מהריקודים שצולמו בהופעות חיות מול קהל, ונוספו קטעי מונולוג בהם מספרים הרקדנים על עבודתם עם באוש, ועל האופן בו השפיעה על חייהם. כמו כן נוספו קטעי ריקוד סולו, וקטעים רבים מריקודים נוספים על ארבעת הריקודים שתוכננו במקור, כשרבים מהקטעים הנוספים אינם צילומים מהופעות דווקא, אלא גם ריקודים בחזרות, בסדנה, ובאתרים שונים רבים. כמו כן נוסף מספר קטן של קטעי ארכיון, בעיקר משום שזו הייתה הדרך היחידה להראות את באוש עצמה רוקדת.
תיאור הסרט

רובו המכריע של הסרט מראה ריקודים שצילם ונדרס בתלת־ממד. חלק מהריקודים מצולמים מול קהל, חלק בסדנת הריקודים, ורבים מאוד מהקטעים באתרים שונים: בחיק הטבע, ברחובות העיר וופרטל בה פעלה הלהקה, באתרים תעשייתיים, במנהרות הרכבת התחתית, בקרון המונורייל התלוי של וופרטל (ה-"Wuppertaler Schwebebahn"(גר') הידוע), בפארקים ציבוריים ועוד. בנוסף, הסרט מכיל מעט קטעי ארכיון של ריקודים והופעות שצולמו בדו־ממד, וכן קטעים קצרים המראים את הלהקה עצמה צופה בקטעי ארכיון.
הסרט נפתח בקטע בו אחת הרקדניות הוותיקות בלהקה מדריכה את הרקדנים בביצוע רצף קצר של תנועות המסמלות אביב, קיץ, סתיו וחורף. בסצנת הסיום של הסרט הרקדנים מבצעים את הרצף הזה תוך שהם צועדים ויורדים במדרגות בעיר.
הסרט לא מראה אף ריקוד אחד במלואו, אבל יש מספר ריקודים ידועים של באוש שקטעים ארוכים ומשמעותיים שלהם מוצגים. הראשון מאלו הוא "פולחן האביב", אותו מבצעת הלהקה על במה מרופדת בשכבת עפר, והשני הוא "קפה מילר", אחד הריקודים הידועים ביותר של באוש. מספר רצפים מ"קפה מילר" מוצגים בסרט, כולל קטעי ארכיון, וקטע בו מעצב התפאורה משוחח עם הרקדנית הראשית בביצוע המקורי של הקטע, ליד דגם (מקט) של הבמה. זהו הריקוד היחיד בסרט בו ניתן לראות את באוש עצמה רוקדת. ריקוד נוסף ממנו מוצגים קטעים ארוכים הוא הריקוד "ירח מלא" ("Vollmond"), המצולם על במה שבירכתיה נמצא סלע ענק, ועל חלקה (החלק משתנה תוך כדי הריקוד) מומטרים מים, כמו גשם היורד מתקרת האולם. ריקוד זה, משנת 2006 הוא החדש ביותר מאלו המוצגים בסרט. גם מהריקוד "זירת מגע" מוצגים קטעים, אם כי קצרים יותר מאשר הקטעים משלושת הריקודים האחרים בתכנון המקורי.
המונולוגים עם הרקדנים המופיעים לאורך הסרט עשויים באופן שפני הרקדן מופיעים על המסך, וברקע נשמעת הקלטה בה מספר הרקדן דבר מה, ברוב המקרים תיאור של האינטראקציה בין אותו הרקדן לבאוש, כשהרקדן מדבר בשפתו. המונולוגים הם בגרמנית, צרפתית, ספרדית, רוסית, אנגלית, פורטוגזית, איטלקית, קרואטית וקוריאנית. אין בסרט מראיין, וגם לא קריינות רקע.
פרסים

הסרט היה מועמד לשני פרסי הסרט הגרמני ב-2011 ("Deutscher Filmpreis 2011"), וזכה באחד מהם. הסרט זכה בפרס הסרט הדוקומנטרי האירופי ("European Documentary Award - "Prix ARTE) ב-2011. הסרט היה ב"רשימה הקצרה" למועמדות לפרס האוסקר ב-2012 - בקטגוריית הסרט התיעודי ובקטגוריית הסרט הזר. בסופו של דבר הסרט הופיע ברשימת המועמדים של הסרט התיעודי, אך לא ברשימת הסרטים הזרים.
הערות שוליים

↑  Margaret Putnam, The Making of Pina, ‏29 בינואר 2012 (באנגלית)
↑  ריקוד זה מופיע גם בפתיחת הסרט דבר אליה של הבמאי פדרו אלמודובר
פגי ווד

| --- | --- |

 לידה:  9 בפברואר 1892 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  18 במרץ 1978 (בגיל 86) סטמפורד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1910 
 בן או בת זוג:  John Van Alstyne Weaver 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרי מרגרט ווד (באנגלית:  Mary Margaret Wood; ‏9 בפברואר 1892 – 18 במרץ 1978) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1965 על תפקידה בסרט "צלילי המוסיקה".
ביוגרפיה

ווד נולדה ברובע ברוקלין למרי גרדנר ולעיתונאי יוג'ין ווד.
ווד היא צאצאית ישירה של החלוץ האמריקאי דניאל בון.
החלה את דרכה כנערה על בימות התיאטרון של ברודוויי ואוף ברודוויי.
בקולנוע התפרסמה ווד לראשונה בסרט "פלא של אישה" ובהופעה קטנה בדרמה "כוכב נולד".
בשנת 1957 זכתה ווד לביקורות טובות ולמועמדות לפרס אמי על הופעתה בסדרת הדרמה הקומית "Mama".
ב-1960 הופיעה ווד בעיבוד הקולנועי של הנרי קוסטר למגילת רות, "סיפורה של רות" בתפקיד הדמות המקראית נעמי.
את הופעתה הקולנועית האחרונה והמפורסמת ביותר ערכה ווד בשנת 1965 בסרט המוזיקלי הקלאסי "צלילי המוסיקה".
עבור הופעתה בתפקיד אם המנזר הייתה ווד מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב.
ווד נישאה והתאלמנה פעמיים במהלך חייה.
נישאה לראשונה בשנת 1924 לתסריטאי ג'ון וובר שמת בגיל 44, לזוג נולד ילד אחד.
בעלה השני היה איש העסקים וילי וולינג לו הייתה ווד נשואה במשך 27 שנים עד למותו.
ווד מתה ב-19 במרץ 1978 משבץ בגיל 86 בעיר סטמפורד שבקונטיקט.
על פי צוואתה גופתה של ווד נשרפה.
פילמוגרפיה נבחרת

פלא של אישה (1929)
כוכב נולד (1937)
הסיפור של רות (1960)
צלילי המוסיקה (1965)
פיג'ו סוג 81

| --- | --- |

Peugeot Type 81
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיג'ו
 שנות ייצור:  1906
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  Peugeot Type 71 (צר')
 מודל אחריו:  Peugeot Type 91 (צר')
 אורך:  3,820 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,780 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2,207 סמ"ק המפיק 15 כ"ס ב-1,400 סל"ד
 מהירות מרבית:  73 קמ"ש (דגם "Peugeot type 81 A")  89 קמ"ש (דגם "Peugeot type 81 B")
פיג'ו סוג 81 (בצרפתית: Peugeot Type 81) היא מכונית משפחתית, בתצורת קבריולה מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בשנת 1906.
דגמי "פיג'ו סוג 81" הוגדרו כסוג של מכונית "(Torpedo (automobile" (אנ').
סך הכול יוצרו 251 יחידות.
דגמים

"Peugeot type 81 A"
"Peugeot type 81 B"
תמונות

"פיג'ו סוג 81" דגם "B" שנת 1906
"פיג'ו סוג 81"
"פיג'ו סוג 81"
ראו גם

פיג'ו
פיג'ו סוג 33
פיג'ו סוג 146
פיג'ו סוג 156
הערות שוליים

↑  מכוניות פיג'ו אשר יוצרו בין השנים 1899-1909 web.archive.org/web/20150128030005
↑  "פיג'ו סוג 81" web.archive.org/web/20080415233448
↑  Wolfgang Schmarbeck: Alle Peugeot Automobile 1890–1990. Motorbuch-Verlag. Stuttgart 1990. ISBN 3-613-01351-7
↑  דגמי פיג'ו סוג 81 autoconcept-reviews.com/cars_reviews/peugeot/peugeot-type-81b-double-phaeton-1906/cars_reviews-peugeot-type-81b-double
↑  דגם Peugeot type 81 B - תמונה flickr.com/photos/93207294@N04/36325513061
עונת 2010/2011 בליגה האירופית

| --- | --- |

 מארחת:  אצטדיון אביבה, דבלין, אירלנד (משחק הגמר)
 תקופת התחרות:  1 ביולי 2010 – 18 במאי 2011 (322 ימים)
 מספר משתתפות:  48  (מתוך 161 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:  פורטוגל פורטו
 מספר משחקים:  205
 מספר שערים:  551 (2.69 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  קולומביה רדאמל פלקאו (17 שערים)
 → 2009/20102011/2012 ←
עונת 2010/2011 בליגה האירופית הייתה העונה הארבעים בה מתקיים טורניר הכדורגל האירופאי השני בחשיבותו של אופ"א, והעונה השנייה שהתקיימה במתכונת הנוכחית.
גמר הליגה האירופית 2011 התקיים ב-18 במאי 2011 באצטדיון אביבה בדבלין, אירלנד. במשחק גברה פורטו הפורטוגלית על בת ארצה, ספורטינג בראגה, בתוצאה 0–1, וזכתה בתואר בפעם השנייה בתולדותיה.
האלופה המכהנת, אתלטיקו מדריד, הודחה כבר בשלב הבתים. בתואר מלך השערים זכה רדאמל פלקאו, חלוצה של הקבוצה הזוכה פורטו, שאף כבש את השער היחיד במשחק הגמר.
שלוש קבוצות ישראליות לקחו חלק בטורניר, אך הודחו כולן בשלבי המוקדמות:
בני יהודה תל אביב הצטרפה בסיבוב המוקדמות הראשון והודחה בסיבוב המוקדמות השני.
מכבי תל אביב הצטרפה בסיבוב המוקדמות השני, צלחה שני סיבובי מוקדמות אך הודחה בשלב הפלייאוף.
מכבי חיפה הצטרפה בסיבוב המוקדמות השלישי, והודחה כבר באותו השלב.
לוח זמנים

כל ההגרלות התקיימו במשרדי אופ"א בניון, שווייץ, למעט אם נאמר אחרת
| שלב | סיבוב | תאריך הגרלה | מחזור ראשון | מחזור שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מוקדמות | שלב המוקדמות הראשון | 21 ביוני 2010 | 1 ביולי 2010 | 8 ביולי 2010 |
| מוקדמות | שלב המוקדמות השני | 21 ביוני 2010 | 15 ביולי 2010 | 22 ביולי 2010 |
| מוקדמות | שלב המוקדמות השלישי | 16 ביולי 2010 | 29 ביולי 2010 | 5 באוגוסט 2010 |
| פלייאוף | פלייאוף | 6 באוגוסט 2010 | 19 באוגוסט 2010 | 26 באוגוסט 2010 |
| שלב הבתים | מחזור 1 | 27 באוגוסט 2010 (מונקו) | 16 בספטמבר 2010 | 16 בספטמבר 2010 |
| שלב הבתים | מחזור 2 | 27 באוגוסט 2010 (מונקו) | 30 בספטמבר 2010 | 30 בספטמבר 2010 |
| שלב הבתים | מחזור 3 | 27 באוגוסט 2010 (מונקו) | 21 באוקטובר 2010 | 21 באוקטובר 2010 |
| שלב הבתים | מחזור 4 | 27 באוגוסט 2010 (מונקו) | 4 בנובמבר 2010 | 4 בנובמבר 2010 |
| שלב הבתים | מחזור 5 | 27 באוגוסט 2010 (מונקו) | 1 בדצמבר - 2 בדצמבר 2010 | 1 בדצמבר - 2 בדצמבר 2010 |
| שלב הבתים | מחזור 6 | 27 באוגוסט 2010 (מונקו) | 15 בדצמבר - 16 בדצמבר 2010 | 15 בדצמבר - 16 בדצמבר 2010 |
| שלב הנוקאוט | סיבוב ראשון | 17 בדצמבר 2010 | 17 בפברואר 2011 | 24 בפברואר 2011 |
| שלב הנוקאוט | שמינית הגמר | 17 בדצמבר 2010 | 10 במרץ 2011 | 17 במרץ 2011 |
| שלב הנוקאוט | רבע הגמר | 18 במרץ 2011 | 7 באפריל 2011 | 14 באפריל 2011 |
| שלב הנוקאוט | חצי הגמר | 18 במרץ 2011 | 28 באפריל 2011 | 5 במאי 2011 |
| שלב הנוקאוט | הגמר | 18 במרץ 2011 | 18 במאי 2011, אצטדיון אביבה, דבלין | 18 במאי 2011, אצטדיון אביבה, דבלין |
שלב המוקדמות > שלב המוקדמות הראשון

ההגרלה נערכה ב-21 ביוני 2011. הסיבוב הראשון נערך ב-1 ביולי, והסיבוב השני נערך ב-8 ביולי 2010.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אנדורה UE סנטה קולומה | 0 - 5 | מונטנגרו מוגרן בודווה | 0 - 3 | 0 - 2 |
| סלובניה אולימפיה ליובליאנה | 0 - 5 | בוסניה והרצגובינה שירוקי ברייג | 0 - 2 | 0 - 3 |
| קפריסין אנורתוסיס פמגוסטה | 4 - 0 | ארמניה בנאנטס | 3 - 0 | 1 - 0 |
| מולדובה אולימפיה בלץ | 1 - 1 (ש) | אזרבייג'ן חזר לנצ'ראן | 0 - 0 | 1 - 1 |
| קרואטיה שיבניק | 3 - 0 | מלטה סלימה וונדררס | 0 - 0 | 3 - 0 |
| קזחסטן טובול | 2 - 4 | בוסניה והרצגובינה זרינסקי מוסטר | 1 - 2 | 1 - 2 |
| ארמניה יוליסס ירוואן | 0 - 1 | ישראל בני יהודה תל אביב | 0 - 0 | 0 - 1 |
| מקדוניה הצפונית רבוטניצ'קי | 11 - 0 | אנדורה לוסאיטנוס | 5 - 0 | 6 - 0 |
| אלבניה קיי אף טירנה | 1 - 0 | הונגריה זלאגרסגי | 0 - 0 | 1 - 0‏ה |
| גאורגיה זסטפוני | 5 - 0 | סן מרינו פאטאנו | 5 - 0 | 0 - 0 |
| איי פארו NSI רונוויק | 1 - 4 | שוודיה יבלה | 0 - 2 | 1 - 2 |
| בלארוס טורפדו ז'ודינו | 6 - 1 | איסלנד פישקיר | 3 - 0 | 3 - 1 |
| דנמרק ראנס | 7 - 3 | לוקסמבורג F91 דודלאנג' | 6 - 1 | 1 - 2 |
| צפון אירלנד פורטדאון | 2 - 1 | לטביה סקונטו ריגה | 1 - 1 | 1 - 0 |
| פינלנד טורון פאלוסאורה | 7 - 1 | ויילס פורט טלבוט טאון | 3 - 1 | 4 - 0 |
| איסלנד קו. אר. רייקיאוויק | 5 - 2 | צפון אירלנד גלנטורן | 3 - 0 | 2 - 2 |
| לוקסמבורג גרבנמכר | 4 - 5 | אירלנד דאנדוק | 3 - 3 | 1 - 2 |
| שוודיה קאלמאר | 4 - 0 | איי פארו סטריימור | 1 - 0 | 3 - 0 |
| ויילס לנלי | 4 - 5 | ליטא טאוראס טאורגה | 2 - 2 | 2 - 3‏ה |
| אסטוניה נארווה טרנס | 0 - 7 | פינלנד מייפה | 0 - 2 | 0 - 5 |
| מונטנגרו זטה | 1 - 1(ש) | מולדובה דאצ'יה קישינב | 1 - 1 | 0 - 0 |
| אלבניה לאצ'י | 2 - 8 | בלארוס דנייפר מוהילב | 1 - 1 | 1 - 7 |
| קזחסטן שחטיור קרגנדה | 1 - 3 | פולין רוך חוז'וב | 1 - 2 | 0 - 1 |
| גאורגיה דינמו טביליסי | 2 - 1 | אסטוניה פלורה טאלין | 2 - 1 | 0 - 0 |
| סלובקיה ניטרה | 3 - 5 | הונגריה גיור | 2 - 2 | 1 - 3 |
| אזרבייג'ן קרבאך | 5 - 2 | מקדוניה הצפונית מטאלורג סקופיה | 4 - 1 | 1 - 1 |