stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספיישל אולימפיקס
בישראל > משחקים לאומיים

בספטמבר 2016 התקיים טורניר "המשחקים הלאומיים" של ספיישל אולימפיקס ישראל בדומה לטורנירים לאומיים שנערכים בארצות אחרות. הטורניר התקיים ברובו ב"מכון וינגייט" בנתניה בתאריכים 25–27 בספטמבר בהשתתפות של כ-1,200 ספורטאים מתחרים במקצים תחרותיים וחובבים לצד אירועים נוספים למשפחותיהם וכלל 11 ענפי ספורט: אתלטיקה קלה, כדורגל, כדורסל, טניס, שחייה, ג'ודו, באולינג, חתירה בקייאקים, רכיבת אופניים, רכיבה על סוסים ופעילות מוטורית. אש הלפיד הוצתה ב-18 בספטמבר ב"גן הוורדים" בירושלים ומשם יצא למסע של שבוע ברחבי הארץ עד שהגיע ליעדו, האמפיפארק של מכון וינגייט, שאירח את טקס הפתיחה.
באוקטובר 2022 אמורים להתקיים "המשחקים הלאומיים" של ספיישל אולימפיקס באזור הגליל בהשתתפות כ-1000 ספורטאים. טקס הפתיחה נועד להתקיים ב"אגמון החולה".
בישראל > העמותה הישראלית

בשנות ה-70 הצטרפה ישראל לארגון תחת דגל אקים. משתתפים מישראל החלו לצאת לתחרויות בחו"ל ולקיים מסגרות פעילות בענפי השחייה, כדורגל וכדורסל. ב-1987 נוסד ארגון מתנדבים בישראל לניהול פעילות הספיישל אולימפיקס בישראל. בין פעילי הארגון בישראל היה מאמן הכדורסל רלף קליין. הארגון החל לגייס תרומות לפעילותו, שהתרחבה בהדרגה במשך השנים. בעשור הראשון של המאה ה-21 היו רשומים כ-3,000 משתתפים בענפים רבים כולל: שחייה, כדורגל, כדורסל, טניס, טניס שולחן, באולינג, ג'ודו, רכיבת אופניים ואתלטיקה קלה. בנובמבר 2005 החליט הוועד האולימפי בישראל לתמוך בפעילות הארגון בישראל.
במהלך 2017 פורק הארגון הישראלי של הספיישל אולימפיקס, לאחר שנשלל רישיונו על ידי הארגון הבינלאומי, בגלל טענות של פעילים רבים על ניהול כושל ונפוטיזם. הטענות העלו בפני הארגון הבינלאומי בעת ביקור של הנהלת הארגון בתחרות שנערכה בישראל. בין השאר טענו פעילים רבים כי חברי משלחת ישראל שנשלחו במהלך השנים לאירועים קודמים היו ברובם קורבי משפחה של מנהלי הארגון בישראל. לאחר חקירה החליט האיגוד האירופי-אסייתי של הספיישל אולימפיקס, להקים עמותה חדשה בישראל. שי פירון מונה ליו"ר העמותה, והג'ודוקא הישראלי אריק זאבי לחבר הוועד המייעץ שלה. עמותת ספיישל אולימפיקס הישראלית החדשה פועלת בשם ספיישל אולימפיקס ישראל - הארגון הישראלי לספורט משלב. ב-23 בנובמבר 2018, התקיים אירוע ההשקה של העמותה החדשה, בבית הנשיא בירושלים אותו אירח נשיא המדינה ראובן ריבלין; באירוע נכחו חברי הכנסת, כדורגלנים, ובעלי תפקידים מהאיגוד האירופי-אסייתי של הארגון.
בספטמבר 2018, ישראל השתתפה בפורום מנהיגות הנוער הגלובלי של הארגון, ואותה ייצג ספורטאי הארגון הישראלי, אלעד סבן, אשר היה מנהיג הנוער הישראלי היחידי מטעם הארגון הישראלי; הפורום היה במסגרת חגיגות ה-50 שנה של הארגון הגלובלי[דרוש מקור].
במאי 2022 קיבלה העמותה הכרה ממשרד התרבות והספורט וסיוע של מיליון שקל.
הערות שוליים

↑  Kirk Johnson, Reaching the Retarded: An Old Kennedy Mission, ‏6 JUN 1995
↑  Marjo Johne, How the Special Olympics were born, The Globe and Mail, ‏4 ביוני 2018
↑  לחלשים יש  הישגים נפלאים, באתר הארץ, 31 ביולי 2003
1 2  איתמר קציר, על אדמת אבו דאבי: משלחת ישראל השתתפה בטקס הפתיחה של ה"ספיישל אולימפיקס", באתר הארץ, 14 במרץ 2019
↑  רותי סיני, מוגבל חירש ואילם מקווה להביא מדליית זהב, באתר הארץ, 8 ביוני 2003
1 2  רמי היפש, אלכס גלעדי העניק 5000 שקלים לספיישל אולימפיקס, באתר הארץ, 23 בנובמבר 2005
↑  ynet, עקב מחסור תקציב: הספורטאים המוגבלים ישארו בבית, באתר ynet, 26 באפריל 2007
↑  הארץ, ספיישל אולימפיקס: עוד שלוש מדליות זהב למשלחת הישראלית, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2007
↑  הארץ, ספיישל אולימפיקס: זהב לשחיינית חודרוקובסקי, באתר הארץ, 6 באוקטובר 2007
↑   אורי טלשיר, ותודה לפייסבוק שהכניסה את הספיישל אולימפיקס לתודעה, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2015
↑  בן מיטלמן, ‏הקמפיין להצלת הספיישל אולימפיקס, באתר ‏מאקו‏, 5 ביולי 2019
↑  כבוד: 18 מדליות למשלחת בספיישל אולימפיקס, באתר ynet, 17 במאי 2022
↑  אסי ממן, הספיישל אולימפיקס יקבלו סיוע של מיליון שקל, באתר ynet, 10 במאי 2022
↑  Statement on Special Olympics World Winter Games in Kazan, SpecialOlympics.org, ‏2022-03-04 (באנגלית)
1 2  כתב גלובס, ‏נשיא קוקה-קולה ישתתף באירוע של "גלובס" וספיישל אולימפיקס, באתר גלובס, 24 באוגוסט 2009
↑  ירון שפירא, ‏"רלף הכניס רוח מיוחדת לקבוצה ודיבר על ציונות", באתר גלובס, 1 בפברואר 2006
↑   איתמר קציר, כך נותרו ספורטאי הספיישל אולימפיקס הישראלים מחוץ לזירה הבינלאומית, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2017
↑  אסי ממן, הספיישל אולימפיקס יקבלו סיוע של מיליון שקל, באתר ynet, 10 במאי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547029905171  ISNI: 0000 0001 1518 1762  LCCN: nr2006021188  NKC: ph125894  Trove: 813737  VIAF: 167927864   WorldCat (עם VIAF): 167927864
עודד ברנדווין

| --- | --- |

ברנדווין במדי מכבי ראשון לציון, 2017
 לידה:  15 בפברואר 1988 (בן 36) ישראל
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.79 מטר
 מספר:  10
 קבוצות כשחקן
 2006–2007   2007–2008   2008–2009   2009–2010   2010   2010–2011  2011–2012    2012–2013  2013–2014   2014–2015   2015–2016  2016–2017  2017   2017–2018   2018–2019   2019–2020   2020–2021   2021– 2022   2022–2023:  בני השרון   אליצור נווה-דוד רמלה   מכבי הוד השרון   אליצור נווה-דוד רמלה   הפועל עפולה   אליצור יבנה   קטוביצה (פולין)   אנרג'ה צ'ארני סלופסק (פולין)  קוסז'לין (פולין)   הפועל גליל גלבוע   הפועל נהריה   הפועל תל אביב   מכבי ראשון לציון   מכבי חיפה   עירוני נס ציונה   מכבי אשדוד באר טוביה   הפועל חולון   מכבי תל אביב   בני הרצליה
 הישגים כשחקן
 אליפות הליגה הבלקנית (2021) גביע ווינר עם מכבי תל אביב (2021)
עודד דוד ברנדווין (נולד ב-15 בפברואר 1988) הוא כדורסלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת הרכז ליגת העל הישראלית.
קריירה

עודד ברנדווין גדל במחלקת הנוער של בני השרון. שיחק בנבחרת בית ספר היובל והגיע איתה לגמר ליגת התיכונים. בעונת 2006/2007 הצטרף לקבוצת הבוגרים של בני השרון, אך קיבל בעונה זו דקות משחק ספורות. עונה לאחר מכן עבר לשחק באליצור רמלה מן הליגה הלאומית. בעונה זו קיבל דקות משחק רבות יותר והראה את יכולותיו. הוא קלע בממוצע 11.3 נקודות למשחק ומסר 2.2 אסיסטים בממוצע למשחק. בעונה שלאחר מכן עבר לשחק במכבי הוד השרון אף היא מן הליגה הלאומית והעמיד ממוצעים של 12.3 נקודות למשחק ב-37% מעבר לקשת השלוש, ומסר 3.3 אסיסטים בממוצע למשחק. בעונת 2009/2010 שב אל אליצור רמלה וממוצעיו עמדו על 16.4 נקודות למשחק ו-5.2 אסיסטים שמסר.
בחודש ינואר 2010 הצטרף אל הפועל עפולה מליגת העל. לאחר העונה בה עפולה נאבקה על הישארות בליגת העל, חזר ברנדווין אל הליגה הלאומית ועבר לשחק באליצור יבנה. בעונה זו קלע 9.5 נקודות למשחק, ומסר 2 אסיסטים בממוצע.
בעונה שלאחר מכן עבר לשחק בפולין. בשלוש עונות שיחק בשלוש קבוצות מן הליגה הפולינית הראשונה (קטוביצה, אנרג'ה צ'ארני סלופסק וקוסז'לין). ברנדווין ששיחק בליגה הפולנית במעמד של שחקן מקומי, הודות לדרכון פולני בו הוא מחזיק היה לשחקן משמעותי בליגה זו. בעונתו האחרונה בפולין קלע בממוצע 11.3 נקודות למשחק, וחילק 3.1 אסיסטים וקלע ב-36% מעבר לקו השלוש. ברנדווין ניסה להתקבל לאחר מכן לליגה הספרדית, אך לאחר מכן חתם בלובן הבלגית לשנתיים. בשל בעיות כלכליות של הקבוצה ויתר ברנדווין על החוזה וחתם בהפועל גליל גלבוע, בשורותיה קלע 9.9 נקודות בממוצע למשחק וחילק 2.9 אסיסטים. בתום העונה ירדה הקבוצה מליגת העל.
ברנדווין שיחק עונה בהפועל נהריה (6.8 נקודות למשחק, ו-2.6 אסיסטים), ולקראת עונת 2016/2017 נותר ללא קבוצה. כחודש לפני פתיחת העונה הוחתם בהפועל תל אביב על חוזה זמני לחודשיים בשל פציעתו של רביב לימונד. בחודש ינואר 2017 שב ברנדווין אל הקבוצה וחתם על חוזה זמני לחודש נוסף, בשל פציעתו המתמשכת של לימונד. במרץ 2017 חתם במכבי ראשון לציון עד לסיום העונה.
ב-2017 חתם במכבי חיפה, עמה ירד ליגה.
ב-30 ביולי 2018 חתם לעונה בעירוני נס ציונה.
ב-2019 חתם לעונה אחת במכבי אשדוד.
בספטמבר 2020 חתם לעונה אחת בהפועל חולון. בעונת 2020/21 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הבלקנית לאחר ניצחון 75:91 על קבוצת אקדמיק פלובדיב.
בתחילת עונת 2021/2022 חתם במכבי תל אביב על חוזה קצר טווח.
ב-29 באוגוסט 2022 חזר ברנדווין לאחר 15 שנה לקבוצת נעוריו בני הרצליה.
בעונת 22/23 השתתף ברנדווין ב 24 משחקי ליגה בהם קלע 126 נקודות, ובארבע משחקי פלייאוף בהם קלע 19נקודות.
נבחרת ישראל

עודד ברנדווין שיחק בנבחרת הקדטים של ישראל, נבחרת הנוער ובנבחרת העתודה איתה השתתף באליפות אירופה בריגה, לטביה, והגיע איתה למקום העשירי.
תארים

אליפות הליגה הבלקנית (1): 2020/2021
גביע ווינר (1): 2021/2022
הערות שוליים

↑  הפועל עפולה, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
↑  שי לוי, ‏מעבר מעודד: ברנדווין מככב בכדורסל הפולני, באתר ONE‏, 3 בפברואר 2012
↑  דובי פיק, ‏הרכז עודד ברנדווין חתם לשנתיים בלובן הבלגית, באתר ONE‏, 9 במאי 2014
↑  הפועל גלבוע/גליל: הגארד עודד ברנדווין חתם במועדון, אור שקדי באתר וואלה 14 ביולי 2014
↑  אור שקדי‏, הפועל תל אביב: עודד ברנדוויין חתם לחודשיים, באתר וואלה, 11 בספטמבר 2016
↑  עודד ברנדווין חתם לחודש נוסף בהפועל תל אביב, דובי פיק באתר one, ינואר 2017
↑  הפועל חולון זכתה באליפות הליגה הבלקנית, באתר ערוץ הספורט, 29 באפריל 2021
↑  רועי כהן, ‏הפתעה: עודד ברנדווין חתם במכבי תל אביב, באתר ערוץ הספורט, 4 באוקטובר 2021
↑  משה ברדה, ‏רשמית: עודד ברנדוויין חתם במכבי תל אביב, באתר ONE‏, 4 באוקטובר 2021
↑  סתיו איפרגן, בני הרצליה החתימה את עודד ברנדווין, באתר ynet, 29 באוגוסט 2022
↑  מנהלת הליגה בכדורסל, קלעי כל הזמנים, באתר מנהלת הליגה בכדורסל
סקוואט (תרגיל)

סקוואט
סקוואט או כריעה (באנגלית: Squat) הוא תרגיל התנגדות נפוץ מאוד לחיזוק פלג הגוף התחתון. זהו תרגיל מורכב (רב מפרקי), שבעת ביצועו מפעילים את מפרקי הקרסול, הברך והירך. השרירים העיקריים הפעילים בתרגיל הם שריר הירך הארבע ראשי ושריר העכוז הגדול. על ידי הוספת משקל באמצעות משקולות יד או מוט אולימפי, ניתן להגדיל את ההתנגדות ובכך להעלות את רמת הקושי בעת ביצוע התרגיל. בנוסף, מערב הסקוואט קבוצות שרירים גדולות, מה שעשוי להוביל לשריפה מוגברת של קלוריות.
סוגי סקוואטים

קיימים סוגי סקוואטים שונים:
סומו סקוואט - סקוואט מסוג זה דורש עמידה בפיסוק רחב כאשר אצבעות הרגליים פונות החוצה, הידיים נמצאות מול החזה כדי להישאר בשיווי משקל והרגליים מכופפות. האגן מתחיל את התנועה כלפי מטה עד שהירכיים מקבילות לרצפה ועולה בחזרה לרצפה עד יישור מלא של הרגליים ובעת העלייה כלפי מעלה מכווצים שרירי הישבן. *
פרונט סקוואט - על עצמות הבריח והכתפיים מונח מוט מברזל ועליו משקולות, כאשר אצבעות הידיים תומכות במוט להישאר במקומו. מתרחשת ירידה איטית של הגוף על ידי כפיפת הברך וישיבה לאחור כאשר הרגליים רחבות מעט מרוחב אגן והכפות רגליים פונות מעט החוצה.
איר סקוואט - בסוג של סקוואט הידיים שמופנות קדימה, החזה מורם ומבט המתאמן מופנה קדימה. בעת הכפיפה, האגן יורד נמוך מקו הברכיים ובעלייה הידיים מורמות כלפי מעלה.
שיאי עולם בתחום

ב-8 באוקטובר 2011 ג'ונאס רנטנן מפינלנד ביצע סקוואט באליפות Bullfarm Powerlifting בהלסינקי ובכך הוא שבר את השיא הקודם של דוני תומפסון (ארצות הברית) שביצע סקוואט עם משקל של 573 ק"ג. עם חליפה רבת שכבות, ללא בדיקות סמים.
במרץ 2019 בליין סמנר מארצות הברית שבר את שיאו העולמי בארנולד קלאסיק בדייטון אוהיו תחת חוקי ה-IPF והעמידו על 505 ק"ג בחליפה חד שכבתית ובדיקה בשימוש ב-PED
המספר הגבוה ביותר של סקוואטים עם 130 ק"ג ב-2 דקות בוצע על ידי מריה סטריק מהולנד שביצעה 29 סקוואטים ב-2 דקות.**
שיא עולם עם עוטף ברך ועם משקל של 500 ק"ג בוצע על ידי ולאד אלהזוב ב-22 ביולי 2017. בספטמבר 2017 מוג'טבה מלקי השווה לשיא הזה.**
שיא עולם ללא עוטף ברך בוצע ב-4 במרץ 2018 על ידי ריי ויליאמס שהרים משקל של 485 ק"ג. תחת חוקי ה־IPF
המספר הגבוה ביותר של סקוואטים שבוצעו בשעה אחת הוא 4,708 על ידי פדי דויאל בנובמבר 2007.
המספר הגבוה ביותר של סומו סקוואטים שבוצעו בשעה אחת הוא 5,153 על ידי ד"ר תיאנה הו בדצמבר 2007.
* בסגנון זה אי אפשר להשיג את העומק הנדרש בסקווט בתחריות תחת חוקי ה-IPF בגלל HIP LOCK מוקדם
** לא במסגרת תחרות בלי 3 שופטים, לקבוע את איכות החזרות
הערות שוליים

↑  איתן קטן, סקוואט: התרגיל שמעצב את שרירי הרגליים והישבן, באתר ynet, 1 בינואר 2013
↑  ד"ר איתי זיו ועמית אברהם, הכל על תרגיל הסקוואט, באתר sportweb, ‏21 בינואר 2013 (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph1172848
עות'מאן פאשא (אדמירל)

| --- | --- |

 לידה:  1792 ריז, האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1860 (בגיל 68 בערך) איסטנבול, האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 השתייכות:  הצי העות'מאני, חיל הים המצרי 
 דרגה:  Patrona 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת קרים  המלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה  מלחמת העצמאות היוונית 
 
עות'מאן פאשה כשבוי (עם רגל פצועה) בשבי הרוסי בסבסטופול (1854)
פטרונה (תת אדמירל) עות'מאן פאשא (בטורקית: Patrona Osman Paşa;‏ 1792 לערך;  – 1860 לערך) היה קצין ימי עות'מאני שהוביל את הכוחות העות'מאניים בקרב סינופ והפך לשבוי מלחמה עד ששוחרר בשנת 1855.
ביוגרפיה

עות'מאן החל את הקריירה שלו בצי המצרי. הוא פיקד על בריג בקרב נאווארינו (1827) ועל פריגטה מצרית לאחר 1830. במהלך המלחמת המצרית-עות'מאנית (1839–1841) הוא הצטרף לצי העות'מאני, פיקד על אוניית קו עות'מאנית בהפגזת עכו (1840) והועלה לדרגת תת אדמירל (פטרונה).
כשהחלה מלחמת קרים הרוסית-עות'מאנית הוא נשלח עם שייטת קטנה להביא חיילים ואספקה לבאטומי. בגלל מזג האוויר הסוער החליט לעצור ולהמתין בסינופ, שם הותקף על ידי האדמירל הרוסי פאבל נחימוב ב-30 בנובמבר 1853. השייטת של עות'מאן הושמדה, הוא עצמו נפצע ברגלו ונפל בשבי. הוא שוחרר ב-1855, ולמרות שדרגת הפטרונה בוטלה בינתיים, הוא נשאר חבר באדמירליות.
אוניית קו עות'מאנית (ברקע) במהלך הפגזת עכו (1840)
החרב של עות'מאן פאשא נשארה בידי רוסיה לאחר קרב סינופ (1853)
הערות שוליים

↑  Pierer's Universal-Lexikon der Gegenwart und Vergangenheit, Vol. 12 (Osman), p. 367. Altenburg 1861
↑  Meyers Konversationslexikon, Vol. 12, p. 391f, Third Edition, Leipzig 1877
↑  Patrona Osman Paşa (אורכב 01.07.2015 בארכיון Wayback Machine)
1 2 3  Candan Badem: The Ottoman Crimean War (1853 - 1856), p. 113-136. Brill, Leiden 2010
סטפני בראון טרפטון

סטפני בראון טרפטון (באנגלית: Stephanie Brown Trafton; נולדה ב-1 בדצמבר 1979) היא אתלטית אמריקאית, אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008) ו-3 פעמים אלופת ארצות הברית (2009, 2011 ו-2012) בזריקת דיסקוס.
ביוגרפיה

בראון טרפטון נולדה וגדלה בסן לואיס אוביספו, קליפורניה.
ביוגרפיה > 2004

באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה בראון טרפטון במקום 22 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 58.54 מטר ולא עלתה לשלב הגמר.
ביוגרפיה > 2008 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה בראון טרפטון במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.74 מטר אותה קבעה כבר בניסיון הראשון, לפני יארליס באריוס מקובה (63.64 מטר), שבספטמבר 2016 נלקחה ממנה מדליית הכסף שבה זכתה בשל שימוש בחומרים אסורים והוענקה לאולנה אנטונובה מאוקראינה (62.59 מטר) ומדליית הארד הוענקה לסונג אימין מסין (62.20 מטר). גם בשלב המוקדמות היא קבעה את התוצאה הטובה מבין הספורטאיות (62.77 מטר) ועלתה ראשונה לשלב הגמר.
ביוגרפיה > 2009

בתחרות שנערכה בסן מטאו, קליפורניה ב-24 במאי 2009 היא קבעה את תוצאת השנה בעולם בזריקת דיסקוס של 66.21 מטר. באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה ב-21 באוגוסט היא סיימה במקום 12 בתוצאה של 58.53 מטר אותה קבעה בניסיון הראשון. בשלב המוקדמות היא זרקה למרחק של 61.23 מטר ועלתה מהמקום ה-11.
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית ב-28 באוגוסט 2011 היא סיימה במקום חמישי בתוצאה של 63.85 מטר אותה קבעה בניסיון הרביעי.
ביוגרפיה > 2012

באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה בראון טרפטון במקום שביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 63.01 מטר אותה קבעה בניסיון הראשון ולא הצליחה להגן על תוארה. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 64.89 מטר.
שיאים אישיים > אצטדיון

זריקת דיסקוס: 67.74 מטר (2012)
הדיפת כדור ברזל: 17.86 מטר (2004)
שיאים אישיים > אולם

הדיפת כדור ברזל: 17.86 מטר (2004)
עולם מופלא: העתיד

| --- | --- |

 סוגה:  סדרות טבע
 יוצרים:  BBC
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר פרקים:  3
 תוכנית מקור:  עולם מופלא
 הפקה
 מפיק:  דייוויד אטנבורו
 מוזיקה:  ג'ורג' פנטון 
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC
 תקופת שידור מקורית:  26 בנובמבר 2006 – 10 בדצמבר 2006
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
עולם מופלא: העתיד (באנגלית: Planet Earth: The Future) היא סדרת-טבע של ה-BBC המהווה סדרה-בת לסדרה המצליחה "עולם מופלא" ושודרה מיד לאחר 3 פרקיה האחרונים, בין נובמבר לדצמבר 2006. בסדרה זו 3 תוכניות באורך 60 דקות. הסדרה מלווה בקריינותו של דייוויד אטנבורו שגם מופיע בה כמרואיין.
סדרה זו מדגישה את סוגיית שמירת הסביבה בסדרת ראיונות עם מפיקי "עולם מופלא" והצלמים וכן עם אנשי מדע, חברה, פוליטיקה ופילוסופיה או תאולוגיה בעלי גישות שונות, במטרה לשמר את חיי הבר המצויים בסכנה או עלולים להיות בה.
פרקי הסדרה

הצלת מינים: הפרק עוסק במינים שונים המצויים בסכנת הכחדה והאם הם באמת כאלה. מרואיינים בו המפיק של עולם מופלא אליסטר פותרג'יל שהרגיש יחד עם דייוויד אטנבורו שמינים שהם צילמו באמת יכולים להיעלם בקרוב ואטנבורו הוסיף שנושא כזה יכול לקרב אנשים רבים אם הם ידעו על כך. צלם נוסף מספר על חוויות מהג'ונגלים באפריקה שהתעורר לקול יריות של ציידים לא-חוקיים. בסדרה מוצגים כמה מחיות עולם מופלא המצויות בסכנה או עתידות להיות: נמר השלג, יעל אתיופי, דולפין האמזונאס והסאיגה הנדירה. לבסוף מדובר על שכבת הקרח של האזור הארקטי הנמסה מדי שנה ועל דוב קוטב שצולם תוקף עדר ניבתנים אך נפצע קשה וגווע למוות ברעב, דבר העלול לחזור על עצמו כל קיץ.
אל שטחי הפרא: הפרק עוסק בשמורות הטבע. ככל שהאוכלוסייה האנושית גוברת רק רבע מהיבשה (למעט אנטארקטיקה) נותרת לא מיושבת וצריך יותר ויותר פארקים. בהרי סימן באתיופיה נראה גידול אנושי גובר ויותר אדמות חקלאיות במקום. בעיות אחרות כוללות צריכת מים מתוקים גבוהה לאוכלוסיית העולם, מה שגורם להקמת סכרים רבים ולקידוחי נפט מתחת הטונדרה הקנדית. הסדרה גם מציאה פתרון של ממשלת קוסטה ריקה לפגיעה ביערות על ידי תשלום לחקלאים שיעברו מאזורי יער. לבסוף מתוארים ההתחממות הגלובלית ושינויי האקלים, שייתכן שקשורים לפעולות האדם.
לחיות יחד: הפרק האחרון עוסק בפעולות השימור וההצלה החל מ"קמפיין למען לווייתנים" משנות השישים לריצ'רד ליקי, פקח בפארק לאומי בקניה המגונן מציידים לא-חוקיים, הצדים פילים אך נטל קרקעות מבני שבט המסאי לשם כך, דרך שמורת שונית אלמוגים באינדונזיה. נראים מספר מחלוקות על התיירות, על הצורך בפיתוח בר-קיימא, שלדעת צד אחד מהווה "סתירה עצמית" בשמו ועל שימוש בגביעי ציד שיכול לתרום לכלכה המקומית אך גם לפגוע במינים כמו עז מבריגה. הפרק עוסק גם בתיירות האקולוגית וגם בכוחם של דתות ושל התקשורת ביכולת לעזור לסביבה שלדברי אטנבורו ויוצרי הסדרה יכול להצליח.
סקודטו

הסקודטו
הסקודטו (באיטלקית: Scudetto, "מגן קטן") הוא עיטור שנענד על ידי מועדוני ספורט איטלקיים שזכו באליפות איטליה בענף הספורט שלהם בעונה הקודמת. הסקודטו נוצר בשנות ה-20 של המאה ה-20 כדי לכבד את הזוכה בליגת הכדורגל הלאומית של איטליה (ב-1929 מותגה מחדש כסרייה א') והקבוצה הראשונה שלבשה אותו הייתה גנואה ב-1924. מאוחר יותר הוא אומץ על ידי קבוצות של ענפי ספורט אחרים.
המילה סקודטו משמשת גם לציון גביע הסרייה א', ו"זכייה בסקודטו" הוא ביטוי נרדף ל"זכייה בסרייה א'".
מקור

המצאת הסקודטו מיוחסת בדרך כלל למשורר והמחזאי גבריאלה ד'אנונציו, שבצעירותו היה חסיד נלהב של כדורגל.
בשנת 1920 סופחה לאיטליה העיר האוסטרו-הונגרית פיומה (כיום רייקה שבקרואטיה). ד'אנונציו הציע שקבוצת הכדורגל המקומית תכיר בתמיכה בריבונות האיטלקית על העיר על ידי ענידת מגן בעל שלושה צבעים בצבעי דגל איטליה - ירוק, לבן ואדום - על מדיה.
ב-1924 אישרה התאחדות הכדורגל האיטלקית את ההחלטה לכבד את האלופה המכהנת, ואיפשרה לה לענוד את הסקודטו על חולצות המשחק שלה. מאז הפך הסקודטו לסמל האלופה המכהנת של כל ליגת ספורט באיטליה, כמו למשל אליפות הרוגבי יוניון האיטלקית שעם הקמתה ב-1928 אימצה גם היא את מנהג ענידת הסקודטו על חולצת האלופה המכהנת.
קוקארדה

הקוקארדה (באיטלקית: Coccarda) הוא הקוקאדה (Cockade) הלאומית של איטליה, מעין רונדל עגול בצבעי דגל איטליה (מבחוץ פנימה: אדום-לבן-ירוק). הקוקאדה נענדת, בדומה לסקודטו, על ידי מחזיקת הקופה איטליה (הגביע האיטלקי) בעונה שלאחר הזכייה.
הערות שוליים

↑  "150 anni di D'Annunzio, l'ideatore dello scudetto sulle maglie da gioco" [יום הולדתו ה-150 של ד'אנונציו: היה ממציא הסקודטו על מדי ספורט]. Fanta Calcio (באיטלקית). 8 באפריל 2013. נבדק ב-2024-01-07. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Chi ha inventato lo Scudetto?" [מי המציא את הסקודטו?]. פוקוס. 25 באפריל 2016. נבדק ב-2024-01-07. {{cite news}}:  (עזרה)
ג'אנלואיג'י בופון ב-2016, לובש את הסקודטו (במרכז החולצה) בו זכה עם יובנטוס בעונה הקודמת. בתמונה מופיעה גם הקוקארדה, שנלבשת על ידי מחזיקת הקופה איטליה.
ספר המקצועות

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  חננאל בן חושיאל, חננאל בן חושיאל 
 שפת המקור:  עברית 
 
ספר המקצועות הוא חיבור הלכתי מראשית תקופת הראשונים, שחלקים ממנו הגיעו לידינו. הספר כולל מסורות מתורת הגאונים, ונערך כנראה בבית מדרשו של רבנו חננאל.
החיבור מצוטט אך ורק בכתביהם של ראשוני אשכנז במאות ה-12 וה-13, החל בראב"ן וכלה בתלמידי מהר"ם מרוטנבורג.
שם הספר

שי"ר סבר, ש"ספר המקצועות" הוא חלק מחיבור גדול יותר הנקרא "ספר חפץ". להשערתו, ספר חפץ היה ספר רחב בכל תחומי ההלכה (ולכן הוא נקרא "חפץ" כי הוא כולל את כל חפצי האדם), והחלק העוסק בדיני ממונות נקרא "ספר המקצועות" משום שדיני ממונות נקראו "מקצוע בתורה". אמנם, לאחר מכן נתגלו חלקים נוספים מספר המקצועות העוסקים בתחומים נוספים. כמו כן, מוסכם כיום שספר חפץ הוא חיבור נפרד. לאור זאת, שיער הרב שמחה אסף שספר המקצועות נקרא כך (בלשון רבים) דווקא משום שעסק בתחומים הלכתיים רבים. בנציון הלפר שיער שהשם הוא תרגום מערבית שמשעותו היא כמו "הלכות קטועות" (הדומה במשמעותו ל"הלכות קצובות" או "הלכות פסוקות").
תוכן ומבנה

הספר הכיל במקורו את כל ההלכות הנוהגות בגלות: סדר נשים, סדר מועד וסדר נזיקין, מסכת ברכות ומסכת נדה.
מהקטעים שהגיעו לידינו, נראה שהספר הכיל בעיקר תורות של הגאונים, והמחבר עצמו הותיר בו מעט חותם משל עצמו.
מחבר הספר

בעל שלשלת הקבלה כתב כי ספר המקצועות (וכן ספר חפץ, שאותם חשב לספר אחד) נתחבר על ידי רבנו חננאל, וזאת על סמך מובאות מספרים אלו בספרי הראשונים המיוחסות לרבנו חננאל. שי"ר מראה כנגד זה מקורות רבים בדברי הראשונים שבהם מוזכרים ספר המקצועות או ספר חפץ ורבנו חננאל בנפרד, ואף סתירות ביניהם, ומסיק כי יסודם של הספרים הוא מרבנו חננאל, ותלמידיו ותלמידי תלמידיו הרחיבו והוסיפו על גביו, ולעיתים חלקו עליו.
ראו גם

ספר מתיבות
לקריאה נוספת

ספר המקצועות: שרידיו יוצאים לאור מתוך כתבי־יד וספרי הראשונים, עם מבוא והערות מאת שמחה אסף, מוסד הרב קוק, ירושלים, תש"ז.
הערות שוליים

↑  שי"ר, תולדות רבנו חננאל עמ' 40-44.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"ג, עמוד ב'
↑  מבוא לספר המקצועות, עמ' 7
↑  "חפץ בן יצליח", עמ' 45 הערה 142 (באנגלית).
↑  עמ' פט במהדורת ה'תשכ"ב.
↑  בעל שלשלת הקבלה מציין להגהות מיימוניות הלכות שכנים פרק ג ולמרדכי, שבועות פרק א. שי"ר (תולדות רבנו חננאל עמ' 40 הערה 36) ציין מבואות נוספים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007382347805171  VIAF: 28158066708008432493   WorldCat (עם VIAF): 28158066708008432493
עוגת ספוג

.
| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  foam cake 
 על שם:  ספוג, ביסקוויט 
 מוצא:  אירופה
 מרכיבים עיקריים:  קמח 
 
פאן די ספניה – עוגת ספוג איטלקית
רולדה ביתית עם מילוי פודינג לימון
עוגת ספוג (נקראת גם: עוגת תופין, מגרמנית: טורט; ביידיש: לֶקֶך או לעקעך – ראו הסבר בהמשך) היא עוגה בעלת מרקם אוורירי הנובע מהיותה מבוססת על קצף ביצים אשר אל תוכו "מקופלים" שאר מרכיבי העוגה. המרכיבים הבסיסיים של עוגת ספוג הם קמח (לרוב קמח חיטה), סוכר וביצים, לעיתים בתוספת אבקת אפייה.
במרבית עוגות הספוג טורפים את החלמונים בנפרד ומקציפים את החלבונים בנפרד, ובהמשך ההכנה מקפלים את תערובת החלמונים לתוך קצף החלבונים. ישנם גם מתכונים בהן מקציפים את הביצים ללא הפרדה. בשני אופני ההכנה מטרת ההקצפה היא החדרת אוויר לבלילה כך שיתקבל תוצר אוורירי.
עוגת ספוג בסיסית לרוב אינה מכילה כלל רכיב של שומן כגון שמן, חמאה או מרגרינה. הדבר נכון במיוחד לעוגת ספוג הנאפיית כדי ליצור רולדה – המאפה נטול השומן גמיש מספיק לאפשר את גלגולו כשהוא חם מבלי שישבר.
עוגת ספוג או גרסאות שלה מהווים בסיס לעוגות וקינוחים רבים, ביניהם טרייפל, שארלוט, בישקוטים, עוגיות מדלן, אלסקה אפויה.
טורט

הטורט הוא עוגה המבוססת על שכבות של עוגת ספוג ביניהן ומעליהן נמרחים ממרחים מתוקים כגון קרמים, קצפת, מרציפן ועוד, ולעיתים גם מפוזרים אגוזים, פתיתי שוקולד וכדומה. דוגמה לעוגת טורט ידועה היא הזאכרטורטה.
עוגות ספוג במטבחי העולם

עוגות הספוג נפוצו ברחבי אירופה, כשברוב המקרים ניתן לאתר את מקורן בספרד. למטבח האיטלקי הגיעה עוגת הספוג, תחת השם "פאן די ספנייה", בזכות הכיבוש הספרדי בדרום איטליה, שהותיר חותם עמוק במטבחי הדרום וסיציליה. כך, לדוגמה, קסאטה סיצ'יליאנה, קינוח סיציליאני, מבוססת על עוגת ספוג.
בפורטוגל העוגה מכונה פאו דה לו אך בעבר כונתה פאו דה קסטלה, מילולית – לחם קסטיליאני (על שם ממלכת קסטיליה שבספרד). במאה ה-16 כאשר הגיעו הפורטוגזים ליפן הביאו עימם מאפה זה, שהתאים להפלגות בשל חיי המדף הארוכים שלו. העוגה אומצה על ידי המטבח היפני, הותאמה לטעם המקומי ונקראת שם קסוטרה, שיבוש של "פאו דה קסטלה". עוגה בריטית נוספת היא עוגת טיפסי.
במטבח הצרפתי עוגת הספוג נקראת ז'נואז, אזכור למקורה מג'נובה שבאיטליה. להכנת הז'נואז משתמשים בביצים שלמות, ולא בתערובות נפרדות של חלבונים ושל חלמונים כמו ברוב עוגות הספוג. הז'נואז היא עוגת בסיס במטבח הצרפתי, ושימושיה רבים, בין השאר מכינים ממנה עוגות שכבות, רולדות מסוגים שונים ועוגיות כגון בישקוטים.
במטבח ההונגרי, עוגת הדובוש עשויה שכבות עוגת ספוג עם קרם.
בבריטניה פותחה גרסת עוגת ספוג שנקראה על שם המלכה ויקטוריה. היא מכילה שומן בנוסף למרכיבים הרגילים של עוגת ספוג. מסורתית היא מורכבת משתי שכבות עוגת ספוג שביניהן ריבה וקצפת ואינה מצופה. גיוונים לעוגת ויקטוריה המקורית כוללים מילויי לימון, קפה, טופי ועוד.
בספרות האמריקאית עוגת ספוג מתועדת החל מתחילת המאה ה-19. עוגת הספוג בוסטון קרים פאי היא הקינוח הרשמי של מסצ'וסטס (שהעיר בוסטון היא בירתה). גרסה אמריקאית לעוגת ספוג היא עוגת שיפון (chiffon) המכילה גם שמן צמחי. באמריקה הלטינית מקובלת עוגת הספוג "שלושת סוגי החלב".
בארצות הברית זכה לפופולריות חטיף בשם "טווינקי" שהוא עוגת ספוג במילוי קרם. הטווינקי מגיע כשהוא אפוי, או כשהוא מטוגן בשמן עמוק, לאחר האפיה.
בארצות הבלקן ואמריקה הלטינית פופולרית עוגה טרילצ'ה.