stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרטין לותר קינג
מורשת רעיונית ועמדות פוליטיות

מרכז חייו ומקור שורשיו הרעיוניים של קינג הייתה הדת הנוצרית, וככומר של הכנסייה הבפטיסטית היו כתבי הקודש הן התנ"ך והברית החדשה המקור להשקפת עולמו והמקור לדרשותיו. הוא נהג לשלב ציטוטים מכתבי הקודש באסיפות דתיות, דרשות בכנסייה והופעות ציבוריות. מעיון בכתביו עולה כי מצוות ואהבת לרעך כמוך ומקבילתה "אהוב את אויבך" משמשות כציר מרכזי בהגותו ואבן בוחן לפיה שפט את הסובבים אותו. מצוות ואהבת לרעך כמוך מוזכרת פעמים מספר בברית החדשה, כך, למשל, בבשורה על-פי מתי היא בעלת משקל זהה לעשרת הדיברות ובבשורה על-פי מרקוס היא מוצגת כמצווה השנייה במעלה לצווי הנוצרי "ואהבת את ה' אלוהיך" – מצווה המוזכרת אף היא רבות בדברי קינג – כתפיסת עולם פרטית ומקור כוח פנימי.
אני מאמין בקיומו של כוח יוצר ביקום הזה – כוח שהוא הבסיס והמהות של כל המציאות, ושאין להסבירו במונחים מטריאליסטיים. ההיסטוריה, בסופו של דבר, מונחית בידי הרוח, ולא בידי החומר... כאשר אין לקהילה הנהגה אלוהית, כאשר אין לה סדר מוסרי מוחלט, אין לה גם שום עקרונות קבועים ובלתי משתנים; לפיכך כמעט כל דבר – כוח, אלימות, רצח, שקר – הוא אמצעי מוצדק כדי להגיע אל "הארץ המובטחת". רלטיביזם מהסוג הזה מעורר בי תיעוב.
הפרופסור אייל נווה טוען כי דמותו של קינג מייצגת לאחר מותו מורשת של רפורמה שהוגשמה באופן חלקי בלבד, כך יכולים חלקים גדולים מהציבור האמריקאי להזדהות עם מורשתו. חוגים שמרניים יכולים להזדהות עם המסר כי העוול האחרון שרדף ופילג את החברה האמריקאית נעלם ואתו הצורך רפורמות חברתיות נוספות, חוגים ליברליים יכולים להזדהות עם דרכו ועם הצורך בשינוי דמוקרטי עליו הצביעה מורשתו. מעל הכל המערכת הפוליטית אימצה את דמותו מאחר שהוא דגל באי-אלימות ומאחר וקרא לשלב את המיעוט המופלה אותו ייצג אל תוך החברה האמריקאית. נווה מגדיר את קינג כ"מנהיג תנועת רפורמה" שתבע מארצות הברית לממש את האידיאלים הליברליים-דמוקרטיים לכל רוחב שדרות החברה האמריקאית.
מורשת רעיונית ועמדות פוליטיות > אי אלימות

שמו של קינג, וגרעין מפעלו נקשרו לרעיון האי-אלימות, הבסיס לפילוסופיה זו הייתה אמונתו הנוצרית וקינג הושפע וראה עצמו כממשיך דרכם של ריינהולד ניבור ופאול טיליך שפעלו בתחילת המאה ה-20 בארצות הברית על מנת לקשר את האמונה הנוצרית עם הפוליטיקה, הדיפלומטיה והריאליה של המציאות המודרנית בת זמננו. תרומה מיוחדת תרם ניבור לתיזה בדבר 'מלחמה צודקת'. קינג קיבל את השראה והשפעה נוספת מהנרי דייוויד תורו, תורו האמין כי קיים מושג צדק טהור, המשותף לכל בני האדם. על-פי תורו, הצדק נובע מהימנעות מתוקפנות ומכפייה, במובנם האלים. תורו גורס, כי האדם צריך לשאוף לעשיית צדק ולהימנע ממעשי עוול וקיפוח, כגון שעבוד זולתו לעבדות, קינג קרא כסטודנט את הספר אי-ציות אזרחי מאת תורו והושפע מההטפה שלא לשתף פעולה עם מערכות הנתפסות כמבוססות על כפירה ורוע.
השפעה נוספת, מחוץ לתחומי עולמו הנוצרי והאמריקאי קיבל קינג ממהטמה גנדי – מנהיג פוליטי ורוחני הודי, שהוביל את תנועת העצמאות ההודית במאבקה נגד שלטון האימפריה הבריטית. גנדי הפך לסמל ההתנגדות הלא-אלימה בזכות הגייתה ויישומה של הסאטיאגרהא – פילוסופיה הממוקדת בחיפוש אחר האמת ובהתנגדות לרשע באמצעות התנגדות פעילה אך לא אלימה – דבר שהוביל לעצמאות הודו ועורר השראה לתנועות שונות למען זכויות אדם ולחופש ברחבי העולם. בשנת 1959 ערך קינג מסע של עלייה לרגל להודו ממנו חזר לארצות הברית עם השראה והבנה מעמיקה על שורשי הפילוסופיה של התנגדות ללא אלימות ומקומה במאבק האפרו אמריקאי לשוויון זכויות בארצות הברית. בראיון רדיו ששודר בערב היום האחרון של קינג על אדמת הודו הוא אמר: "מאז שהגעתי להודו, התחזקה אמונתי – עתה יותר מתמיד – כי הדרך של התנגדות ללא אלימות היא הנשק החזק ביותר העומד לרשות המדוכאים במאבקם להשיג צדק וכבוד אנושי".
מורשת רעיונית ועמדות פוליטיות > המערכת הפוליטית

לכל אורך שנות פעילותו התרחק קינג מחסות המפלגות הפוליטיות של ארצות הברית ולא נתן פומבי לדעותיו או לתמיכתו במועמד כלשהו לנשיאות ארצות הברית, בראיון שנתן בשנת 1958 הוא אמר "אני לא חושב שהמפלגה הרפובליקנית ולא המפלגה הדמוקרטית מלאות בהוד האלוהים... ואני לא קשור לאף אחת מהן". בשיחות פרטיות הוא הביע תמיכה במפלגה הדמוקרטית ובאוטוביוגרפיה שלו הוא ציין כי בשנת 1960 הוא הצביע עבור ג'ון קנדי, מועמד המפלגה הדמוקרטית לנשיאות. לגופו של עניין הוא אמר:
למעשה האדם השחור נבגד על ידי הרפובליקאים והדמוקרטים, הדמוקרטים בגדו בו על ידי כניעתם לרצון ולגחמות של אנשי כוח ממדינות הדרום והרפובליקאים בגדו בו בכניעתם לצביעות הבוטה של ראקציונרים ימניים ממדינות הצפון וקואליציה זו של אנשי שררה דרומיים וריאקציונרים צפוניים מכשילה כל צעד וניסיון של חקיקה ליברלית בתחום זכויות האדם.
בהמשך עבד קינג יחד עם הנשיא לינדון ג'ונסון על ביטול אפליית השחורים ועל קידום זכויות האזרח. ב-1964 העביר הנשיא בבית הנבחרים ובסנאט את חוק זכויות האדם, שבחקיקתו החל הנשיא הקודם ג'ון קנדי.
מורשת רעיונית ועמדות פוליטיות > השקפות כלכליות

קינג היה ביקורתי כלפי המדיניות הכלכלית של ארצות הברית. קינג תמך בסוציאליזם דמוקרטי, אך נמנע לרוב מהבעת דעה זו באופן פומבי, בגלל הסלידה הציבורית מקומוניזם וסוציאליזם שהייתה נפוצה בארצות הברית באותה התקופה.
בשנותיו האחרונות, הביקורת שלו הפכה לפומבית יותר, כשהתחיל לקשר בין המדיניות הכלכלית של ארצות הברית, אותה כינה "סוציאליזם לעשירים וקפיטליזם לעניים", לבין מלחמת המעמדות בארצות הברית והאימפריאליזם שהוביל, לטענתו, למלחמת וייטנאם.
בנאומו משנת 1967, המכונה "מעבר לווייטנאם", אמר:
מהפכה ערכית אמיתית תביט בקרוב באי-נוחות על הניגוד הבולט בין עוני ועושר. בתרעומת צדקנית, היא תביט מעבר לים ותראה את בעלי ההון האינדיבידואלים של המערב משקיעים סכומי כסף עצומים באסיה, אפריקה ודרום אמריקה, רק לשם לקיחת רווח ללא דאגה לטיוב החברתי של אותן מדינות, ותאמר: "זה לא צודק".
המקור באנגלית
A true revolution of values will soon look uneasily on the glaring contrast of poverty and wealth. With righteous indignation, it will look across the seas and see individual capitalists of the West investing huge sums of money in Asia, Africa and South America, only to take the profits out with no concern for the social betterment of the countries, and say: "This is not just."
בנאום נוסף מ-1967, המכונה "לאן אנו ממשיכים מכאן?", אמר:
יום אחד אנו חייבים לשאול את השאלה, "למה יש 40 מיליון עניים באמריקה?" וכשאתם מתחילים לשאול את השאלה הזו, אתם מעלים שאלה על המערכת הכלכלי, על חלוקה רחבה יותר של כסף. כשאתם שואלים את השאלה הזו, אתם מתחילים להטיל ספק בכלכלה הקפיטליסטית.
המקור באנגלית
One day we must ask the question, "Why are there forty million poor people in America?" And when you begin to ask that question, you are raising a question about the economic system, about a broader distribution of wealth. When you ask that question, you begin to question the capitalistic economy.
הנצחה

קינג מהווה סמל למאבק עיקש, שנשא פירות, למען זכויות האדם. בארצות הברית, מקום הולדתו פעולתו ומותו של קינג קראו פרנסי 730 ערים רחובות על שמו, הגדיל לעשות מחוז קינג שבמדינת וושינגטון שבמקור נקרא על שם אדם אחר ובשנת 1986 "הוקדש" לזכרו של קינג ושינה את סמלו ודגלו שמאז מופיעים עליהם פניו של מרטין לותר קינג.
קינג הוכר כמרטיר בכנסייה האוונגליסטית-לותרנית של ארצות הברית ויום ה-15 בינואר הוקדש לו. הכנסייה האפיסקופלית של ארצות הברית הכירה בו כמרטיר והקדישה לו את יום ה-4 באפריל.
הנצחה > האתר ההיסטורי הלאומי מרטין לותר קינג

באוקטובר 1980 הכריז משרד הפנים של ארצות הברית על מספר מבנים סביב בית ילדותו של קינג באטלנטה כאתר היסטורי לאומי. באתר נכללת גם כנסיית אבנעזר בה פעלו קינג ואביו ככמרים. ליד המבנים ההיסטוריים הוקם מרכז מבקרים ובו מוזיאון המתעד את ההיסטוריה של תנועת זכויות האזרח וחלקו של קינג במפעלה. בבניין ששימש בעבר כתחנת כיבוי אש נמצא מוזיאון קטן המתעד את תהליך האינטגרציה של מכבי האש של אטלנטה וכן חנות מתנות. בסמוך נטוע גן ורדים הקרוי על שם נאומו המפורסם של קינג "יש לי חלום" ובו אנדרטה לזכרו של מהטמה גנדי, ממוריו הרוחניים של קינג, "שדרת התהילה של לוחמי זכויות האדם" מעלה את זכרם של לוחמים למען זכויות אדם ברחבי העולם.
גולת הכותרת באתר הוא מרכז מרטין לותר קינג לשינוי חברתי ללא אלימות (אנגלית: Martin Luther King Jr. Center for Nonviolent Social Change) שהוקם במקור על ידי קורטה קינג במרתף בית הזוג שנה לאחר הרצח, בשנת 1981 הועתק המרכז למבנה מפואר בסמוך לבית הילדות של קינג. בשנת 1977 הוקם באתר מאוזולאום למרטין לותר קינג ושרידיו הועברו לאליו ממקום קבורתו המקורי בממפיס. המרכז הוא נכס פרטי בניהול משפחת קינג הנמצא בתוך תחומי האתר הלאומי, ומעמדו היה ועדיין נמצא במחלוקת בין צאצאיו של קינג.
באתר מתנהלים טקסים רבי משתתפים ביום מרטין לותר קינג ובהם פוליטיקאים ואנשי רוח מארצות הברית, טקסים נוספים נערכים במהלך חודש פברואר שהוכרז כ"חודש ההיסטוריה של השחורים" וביום הרצחו של קינג.
הנצחה > יום מרטין לותר קינג

ב-2 בנובמבר 1983 חתם הנשיא רונלד רייגן על צו נשיאותי וקבע כי החל מה-20 בינואר 1986 יצוין בכל שנה יום לזכרו של קינג וייקרא על שמו. צו נוסף נחתם על ידי הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש בשנת 1992 שקבע כי יום מרטין לותר קינג יצוין כל שנה ביום שני השלישי בחודש ינואר.
הגברת הראשונה של ארצות הברית מישל אובמה מחלקת מזון לעניים בבית תמחוי ביום מרטין לותר קינג 2010
נשיא ארצות הברית ברק אובמה מחלק מזון לעניים בבית תמחוי ביום מרטין לותר קינג 2010
הנצחה > האנדרטה לזכר מרטין לותר קינג

לאחר עשרים שנה של תכנון, חילוקי דעות ועיכובים נפתחה אנדרטת מרטין לותר קינג ב-22 באוגוסט 2011 באזור הצמוד לאזור המול – השדרה המרכזית של העיר וושינגטון בארצות הברית.
האנדרטה היא ביטוי ויזואלי למשפט מתוך הנאום "יש לי חלום": "בזכות אמונה זו נוכל לחצוב מתוך הר הייאוש אבן של תקווה." פתח הכניסה למתחם האנדרטה הוא מעבר בין שני סלעי גרניט גדולים, המסמלים את הר היאוש. מעבר להם משתרעת רחבת האנדרטה, שבמרכזה ניצב גוש גרניט לבן בגובה של 9.1 מטרים, הוא אבן התקווה. דמותו של קינג, המשקיף כביכול לעבר האופק עומדת בסמוך. משני עבריו של פתח הכניסה לרחבה מתמשכים שני כותלי גרניט המתקשתים כסהר, נחקקו בהם ארבע עשרה אימרות מתוך נאומים ודרשות שנשא קינג ודברים שכתב. בצד האנדרטה הוקם גם מרכז מבקרים המשויך אליה.
משפחתו > קורטה קינג

בשנת 1953 התחתן קינג עם קורטה סקוט קינג, (אנגלית: Coretta Scott King). החתונה נערכה על המדשאה של הורי הכלה ואת הטקס ניהל אבי החתן, במהלך הטקס השמיטה קורטה את השבועה לציית לבעלה מהטקסט – צעד שגם בתחילת המאה ה-21 נחשב ליוצא דופן. לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים. קורטה המשיכה את פועלו של בעלה לאחר הירצחו, היא הפכה לפעילה מרכזית בתנועה לשוויון זכויות נשים והתנועה לזכויות להט"ב. בשנת 1968 ייסדה קורטה את "מרכז קינג למען שינוי חברתי ללא אלימות", (אנגלית: King Center for Nonviolent Social Change) מרכז מחקר אקדמי לקידום זכרו ומורשתו של קינג. היא נפטרה ב-30 בינואר 2006, במרכז רפואי אלטרנטיבי במקסיקו, סיבת המוות העיקרית נקבעה ככשל נשימתי שנבע מקריסת מערכות בגין בעיות בריאות קשות ובהן סרטן השחלות וסדרה של אירועי שבץ מוחי. היא נקברה בטקס רב משתתפים ב-7 בפברואר 2006 בכנסיית המסיון של הלידה מחדש במדינת ג'ורג'יה.
משפחתו > יחסים מחוץ לנישואים

חיי משפחת קינג היו חשופים לציבור לכל אורך הקריירה הציבורית האינטנסיבית של קינג ובני משפחתו שאף הם בחרו בקריירה ציבורית. משהציב עצמו כלוחם בממסד ולוחם כנגד הסדר הישן הפך קינג למטרה עבור סוכנויות לאכיפת חוק, גופים אלו ובראשם ה-FBI ניהלו מערכה של מעקב, הפעלת סוכנים ואיסוף מידע כולל האזנות סתר. הם תיעדו גם את חיי המשפחה וחייו הפרטיים של קינג. על פי מסמכים שחלקם נחשף לציבור תועדו מקרים רבים בהם קיים קינג מערכות יחסים מחוץ לנישואים. חברו לדרך ראלף אברנטי כתב באוטוביוגרפיה שלו "והחומות נפלו" כי לקינג הייתה חולשה לנשים וכי למרות זאת הבינו כולם כי הוא מאמין באיסור התנ"כי על ניאוף, אך הוא פשוט לא יכול היה לעמוד בפני הפיתוי. בראיון הוא הוסיף כי אף על פי שקינג היה "רודף שמלות" היו מעשיו בגדר התקשרות רגשית ולא מינית.
לעומת זאת, ההיסטוריון האמריקאי דויד גארו שמחקריו וספריו עוסקים בקינג ותנועת המחאה כתב כי קינג ניהל לפחות מערכת יחסים משמעותית אחת מחוץ לנישואים עם אישה אותה הוא פגש לעיתים קרובות, גארו מציין כי מערכת יחסים זו לא מנעה מקינג לקיים מערכות יחסים מיניות מזדמנות במהלך נסיעותיו ברחבי ארצות הברית, גארו מוסיף כי קינג ראה במקרים אלו כאמצעי להורדת רמת החרדה והלחץ בו היה נתון, מאידך הוא נאלץ להתמודד עם רגשות אשמה וכאב שלעיתים נדמה היה שמכריעים אותו. קורטה קינג שפרטי היחסים מחוץ למסגרת הנישואים של בעלה הובאו לידיעתה בין היתר על ידי ה-FBI, נאלצה לפתח גישה סטואית למעשי בעלה. קורטה מצוטטת באחת מהביוגרפיות של קינג באומרה כי למעשים אלו אין חשיבות, לאור "הרמה הגבוהה של יחסים", ששררו בין בני הזוג.
סוכנות ה-FBI שסוכניה אספו מידע על פעולותיו של קינג ניסתה למנף את ממצאי פעולות המעקב על מנת לרסן את פעילותו הציבורית ומספר מכתבי איום אנונימיים נשלחו לקינג ובהם דרישה כי יפסיק את פעילותו הציבורית או שמעשיו ייחשפו בציבור. למרות מסע הלחצים סירב קינג להיכנע לסחיטה.
משפחתו > צאצאים

לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים:
יולנדה קינג (אנגלית: Yolanda King) נולדה ב-17 בנובמבר 1955 ונפטרה ב-15 במאי 2007. היא הייתה פעילת זכויות אדם שלא נישאה מעולם ולא הותירה אחריה צאצאים.
מרטין לותר קינג השלישי (אנגלית: Martin Luther King III) נולד ב-23 באוקטובר 1957, עו"ד המתמחה בזכויות אדם. בשנת 2006 הוא נישא לבת זוגו ולהם ילדה אחת. בשנת 1997 נבחר מרטין לותר קינג השלישי לעמוד בראש התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית ארגון לזכויות אדם שנוסד על ידי אביו. זמן קצר לאחר בחירתו לתפקיד הוא נכנס לסדרת עימותים קשים עם שאר חברי הארגון, ביוני 2001 הודח מרטין לותר קינג השלישי מתפקידו על רקע שיתוק שאחז בארגון והוחזר לתפקיד שבוע לאחר מכן. הוא פרש מתפקידו בשנת 2004. באפריל 2006 נבחר מרטין לותר קינג השלישי לתפקיד יו"ר ונשיא מרכז קינג.
דקסטר סקוט קינג (אנגלית: Dexter Scott King) נולד ב-30 בינואר 1961. הוא פעיל זכויות אדם ובמאי סרטי תעודה. הוא קיבל לידיו את ניהול מרכז קינג מאמו בשנת 1989 אך נאלץ לפרוש זמן קצר לאחר מכן בגין סכסוך עם בני משפחתו, בשנת 1994 הוא נטל לידיו את ניהול המרכז שהחל לדעוך ולאבד את משקלו כמרכז לזכויות אדם.
ברניס אלברטין קינג נולדה ב-28 במרץ 1963 בתו הצעירה של מרטין לותר קינג. היא בעלת תואר שני בתאולוגיה, תואר ראשון במשפטים, וכומר בכנסייה הבפטיסטית. החל משנת באוקטובר 2009 היא נבחרה לתפקיד נשיאת התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית. מאבקים פנימיים בארגון מנעו ממנה מלפעול ובינואר 2011 היא פרשה מתפקיד זה. בינואר 2012 היא מונתה ליו"ר מרכז קינג לצד אחיה מרטין לותר קינג השלישי.
בשנת 2008 הגישו האחים תביעות ותביעות שכנגד, דקסטר קינג נתבע על ידי אחותו הצעירה ברניס ואחיו הבכור מרטין לותר קינג השלישי בטענה כי הוא מעל בכספי העזבון של הוריהם, בתגובה הגיש דקסטר קינג תביעה על הפרת אמונים מצד ברניס ומרטין לותר קינג השלישי ושימוש לא ראוי בכספי המרכז. התביעות חשפו קרעים עמוקים בקרב צאצאי מרטין לותר קינג הבן ומאבקי כוח על מורשתו וכספים. באוקטובר 2009 הוסדרו התביעות בהסכם מחוץ לכותלי בית המשפט.
יולנדה קינג. תמונה משנת 2006
מרטין לותר קינג השלישי. תמונה משנת 2007
ברניס קינג. תמונה משנת 2006
ראו גם

אפרו-אמריקאים
התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית
ועדת בית הנבחרים בנוגע להתנקשויות
פעולה ישירה
הנאום "יש לי חלום"
Happy Birthday
לקריאה נוספת > ספרים בעברית

מרטין לותר קינג: אוטוביוגרפיה, מאנגלית: דפנה לוי, ידיעות ספרים, 2008
רוג'ר ברנס, מרטין לותר קינג: ביוגרפיה, מאנגלית: דנה אלעזר-הלוי, עורך מדעי: אייל נווה, רסלינג, 2010
מרטין: סיפורו של מרטין לותר קינג, תמר ורטה זהבי, עם עובד 2010
לקריאה נוספת > ספרים באנגלית

Branch, Taylor (1988). Parting the Waters: America in the King Years, 1954–1963. Simon & Schuster. ISBN 0-671-46097-8
Branch, Taylor (1998). Pillar of Fire: America in the King Years, 1963–1965. Simon & Schuster. ISBN 0-684-80819-6
King, Coretta Scott (1993) [1969]. My Life with Martin Luther King, Jr. Henry Holth & Co. ISBN 0-8050-2445-X
Abernathy, Ralph (1989). And the Walls Came Tumbling Down: An Autobiography. Harper & Row. ISBN 0-06-016192-2
Frady, Marshall (2002). Martin Luther King, Jr.: A Life. Penguin. ISBN 978-0-14-303648-7
Jackson, Thomas F. (2006). From Civil Rights to Human Rights: Martin Luther King, Jr., and the Struggle for Economic Justice. University of Pennsylvania Press. ISBN 978-0-8122-3969-0
King, Jr., Martin Luther; Carson, Clayborne; Holloran, Peter; Luker, Ralph; Russell, Penny A. (1992). The papers of Martin Luther King, Jr. University of California Press. ISBN 0-520-07950-7
Lischer, Richard. (1997). The Preacher King: Martin Luther King, Jr. and the Word That Moved America. New York: Oxford University Press. ISBN 0-19-511132-X: ISBN 978-0-19-511132-3
Clayborne Carson, Martin Luther King, Jr. Research and Education Institute. The Martin Luther King, Jr., encyclopedia Greenwood Press, 2008. ISBN 031329440
לקריאה נוספת > ספרים מאת מרטין לותר קינג

Martin Luther King, Jr. Stride Toward Freedom: The Montgomery Story. Beacon Press, 2010 ISBN 0807000701
Martin Luther King Jr. The Measure of a Man (1959) . Augsburg Fortress, Publishers, 1988 ISBN 0800608771
Martin Luther King Jr. Strength to love (1963) Augsburg Fortress, Publishers, 1977. ISBN 0800614410
Martin Luther King, Jr. The Trumpet of Conscience. (1967). Beacon Press, 2010 ISBN 080700071X
Martin Luther King, Jr. Why we can't wait (1964) . SIGNET CLASSICS, 2000. ISBN 0451527534
Martin Luther King, Jr. Where Do We Go from Here: Chaos or Community? Beacon Press, 2010 ISBN 080700068X
לקריאה נוספת > אסופות כתבים ונאומים

Martin Luther King, Jr. editor: Coretta Scott King The Martin Luther King, Jr. Companion: Quotations from the Speeches, Essays, and Books of Martin Luther King, Jr. St. Martin's Press, 1993. ISBN 0312199902
Martin Luther King. A Testament of Hope: The Essential Writings and Speeches of Martin Luther King, Jr (1986) HarperCollins, 1990. ISBN 0060646918
Jim Haskins, James Haskins, Martin Luther King (Jr.). I have a dream: the life and words of Martin Luther King, Jr. Millbrook Press, 1992
Martin Luther King (Jr.) Editor: Clayborne Carson, Peter C. Holloran. A Knock at Midnight: Inspiration from the Great Sermons of Reverend Martin Luther King, Jr. Abacus, 2000. ISBN 0349112010
עבדי זמן

עַבְדֵי זְמָן הוא שיר משירי רבי יהודה הלוי.
מאפייני השיר

משקלו של השיר הוא "המהיר" - שתי תנועות ויתד; שתי תנועות ויתד; שתי תנועות. בשיר שני משפטים, הראשון מנוסח כפתגם והשני מנוסח כמסקנה וכמשאלה הנובעות מפתגם זה.
השיר מתאר את האדם כעבד של הזמן; האדם מוגבל במגבלות הזמן הנשלט בידי האל. ריה"ל קובע כי רק על ידי עבדות האל, ניתן להשיג חופש משעבוד זה. רעיון דומה כבר הוזכר במשנה במסכת אבות: ”אין לך בן חורין אלא מי שעוסק בתלמוד תורה” (משנה, מסכת אבות, פרק ו', משנה ב'). הביטוי עבדי עבדים רומז לדרשת חז"ל "כי לי בני ישראל עבדים (ויקרא, כ"ה, נ"ה) - עבדי הם ולא עבדים לעבדים" (תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף י', עמוד א'). גם הזמן הוא עבד לה', ולכן במקום להיות משועבד לזמן שגם הוא עבד בעצמו, יש להיות עבד ישירות לה'. העבדות לזמן פירושה שעבוד למקרים החולפים, ובדרך כלל, כפי שנראה מדברי המחבר בספר הכוזרי, המדובר הוא על שעבוד לאופנה שהרבים מתנהגים על פיה באותו זמן, דהיינו חירות מקונפורמיות.
השיר מסיים בקריאה הלקוחה מתוך מגילת איכה, בה מופיע הפסוק: ”חֶלְקִי אֲדֹנָי אָמְרָה נַפְשִׁי עַל כֵּן אוֹחִיל לוֹ” (איכה, ג', כ"ד)
שירו זה של ריה"ל התפרסם מאוד, והוא מצוטט רבות בספרי המוסר בני תקופת הראשונים, כמו "שערי העבודה" של רבי יונה גירונדי, ו"ספר הישר".
הרעיון בספר הכוזרי

בסיום המאמר החמישי של ספר הכוזרי, חיבורו הפילוסופי של ריה"ל, מופיע דו-שיח בין הכוזרי לחבר שתוכנו מקביל לתוכן השיר:
אמר הכוזרי: לפנים היית בוחר בחירות, ואני רואה אותך עתה שאתה רוצה להוסיף עבדות וחובות שתהיה חייב בהם כשתדור בארץ ישראל, ממצוות שאין אתה חייב בהם הנה.
אמר החבר: אבל אני מבקש החירות מעבדות הרבים, אשר אני מבקש רצונם ואיננו משיגו, ואפילו אם אשתדל בו כל ימי חיי, ואילו הייתי משיגו לא היה מועיל לי, רוצה לומר עבדות בני אדם ובקשת רצונם. ואבקש עבדות אחר, יושג רצונו בטורח מעט, והוא מועיל בעולם הזה ובבא, והוא רצון האלוקים, ועבודתו הוא החירות האמיתי, וההשפלה לו הוא הכבוד על האמת
ביצוע השיר

השיר זכה לביצועים אחדים בלחנים שונים. השיר נכלל באלבומה של אתי אנקרי "שירי רבי יהודה הלוי". השיר הולחן בידי מנחם פיליפ, עבור אלבומו הראשון "האדם". מבצעים נוספים הם מורין נהדר, מנחם קרן וציון אזרד.
ראו גם

עבודת ה'
לקריאה נוספת

פירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי, תרגום: מיכאל שורץ, הוצאת מאגנס, 2011, הפרק "עבדי זמן", עמ' 178.
יונה דוד, ר' יהודה הלוי מבחר שירי חול, שירי ציון ושירי קודש, ירושלים: ש. זק ושות', תשי"ט 1959, עמ' 87
החוק האשורי

החוק האשורי מהמאה ה-12 לפני הספירה, נכתב באכדית. בעקרונותיו היה דומה לחוקי שומר ולחוקי בבל (אנ'), אף שעונשיו על עבירות היו חריפים יותר. העותק הראשון של החוקים שנחשף, מתוארך למלכותו של תגלת-פלאסר הראשון, התגלה במהלך החפירות של אגודת המזרח הגרמנית (אנ') (1903-1914) ופורסם בשנות ה-20 של המאה ה-20. מספר חרסים המכילים אסופות חוק אשוריות מקוטעות נמצאו ופיענוחם פורסם בשנות ה-30 של המאה ה-20. עונשים כמו חיתוך האוזניים והאף היו מקובלים, כפי שהיה גם בחוקי חמורבי שחוברו כמה מאות שנים לפני כן. רוצח נענש על ידי משפחת הנרצח שהייתה רשאית להחליט גם על עונש מוות עבורו.
חרס A דן בנושאי נישואין ונשים, חרס B דן בנושאי קניין, חרס C ו-G דנים בנושאי עבדים, שעבוד בעקבות חוב, משמורת וגנבה. חרס E דן בנושא בגידה, חרס M דן בחוק הימי, חרס N בהאשמות שווא וחרס O בנושאי ירושה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היסטוריה של ספרד החדשה

ההיסטוריה של ספרד החדשה משתרעת על פני שלוש מאות שנים מהכיבוש הספרדי של האימפריה האצטקית (1519–1521) ועד להתמוטטות השלטון הספרדי במלחמת העצמאות המקסיקנית (1810–1821).
החל מהכיבוש הספרדי של האימפריה האצטקית בשנת 1521 על ידי הרנאן קורטס, הוקם שלטון ספרדי, שהוביל ליצירת גופי שלטון כמו מועצת איי הודו והאודינסיה כדי לשמור על השליטה. התקופה הראשונית כללה המרה כפויה של אוכלוסיות ילידים לנצרות ושילוב של תרבויות ספרדיות וילידיות.
במהלך המאות ה-16 וה-17, המתיישבים הספרדים ייסדו ערים מרכזיות כמו מקסיקו סיטי, פואבלה וגוודלחרה, והפכו את ספרד החדשה לחלק חיוני מהאימפריה הספרדית. גילוי הכסף בסקטקס ובגואנחואטו חיזק משמעותית את הכלכלה, והוביל לסכסוכים כמו מלחמת צ'יצ'ימקה. בגבולות הצפוניים הוקמו משלחות וביצורים, שסייעו בהרחבה ושליטה בשטחים שהם כיום חלק מדרום מערב ארצות הברית. במאה ה-18 בוצעו הרפורמות הבורבוניות, שמטרתן הייתה מודרניזציה וחיזוק הממשל והכלכלה הקולוניאליים. רפורמות אלו כללו יצירת ממשל ריכוזי, הגברת הנוכחות הצבאית וריכוז הסמכות המלכותית. גירוש הישועים והקמת חברות כלכליות, היו חלק מהמאמצים הללו להגביר את היעילות וההכנסות לכתר.
שקיעתה של ספרד החדשה הגיעה לשיאה בתחילת המאה ה-19 עם מלחמת העצמאות המקסיקנית. בעקבות זעקת דולורס של מיגל אידלגו אי קוסטיה משנת 1810, צבא המורדים ניהל מלחמה בת אחת עשרה שנים נגד השלטון הספרדי. הברית בסופו של דבר בין קצין הצבא המלכותי אגוסטין דה איטורבידה ומנהיג המורדים ויסנטה גררו הובילה למערכה המוצלחת שהובילה לעצמאות. בשנת 1821, ספרד החדשה הפכה רשמית לאומה העצמאית של מקסיקו, וסיימה שלוש מאות שנות שלטון קולוניאלי ספרדי.
עידן הכיבוש (1521–1535)

לאיים הקריביים ולחיפושים הספרדיים המוקדמים סביב האזור הקריבי לא הייתה חשיבות פוליטית, אסטרטגית או פיננסית גדולה עד לכיבוש האימפריה האצטקית ב-1521. עם זאת, תקדימים חשובים של חקר, כיבוש, התיישבות ושלטון הכתר שנעשו תחילה באיים הקריביים, השפיעו זמן רב על אזורים הבאים, כולל מקסיקו ופרו.
החברות הילידיות של מסו-אמריקה שהובאו תחת שליטת ספרד היו בעלות מורכבות ועושר חסרי תקדים בהשוואה למה שהכובשים נתקלו באיים הקריביים. זה הציג גם הזדמנות חשובה וגם איום פוטנציאלי על כוחו של כתר קסטיליה, שכן הכובשים פעלו ללא תלות בשליטה יעילה בכתר. החברות יכלו לספק לכובשים, במיוחד להרנאן קורטס, בסיס שממנו יוכלו הכובשים להפוך לאוטונומיים, או אפילו עצמאיים, מהכתר.
קורטס כבר התנגד לפקודות שצמצמו את שאיפתו למסע כיבוש. הוא הצליח להפליא בהשגת בעלי ברית ילידים נגד האימפריה האצטקית, בעזרתה ההכרחית של מתרגמת תרבות הילידים, מרינה, הידועה גם בשם מלינצ'ה, והפיל את שליטי האימפריה האצטקית. לאחר מכן, קורטס חילק את שלל המלחמה ללא אישור הכתר, כולל מענקי עבודה ומס של קבוצות ילידים, למשתתפים בכיבוש.
כתוצאה מכך, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומלך ספרד קרל החמישי, הקים את מועצת איי הודו בשנת 1524 כישות הכתר לפקח על האינטרסים של הכתר בעולם החדש. מאז תקופת המלכים הקתולים, מרכז איבריה נשלטה באמצעות מועצות שמונו על ידי המלך עם תחומי שיפוט מסוימים. הקמת מועצת הודו הפכה לגוף מייעץ נוסף, אך חשוב ביותר, למלך.
הכתר כבר הקים את Casa de Contratación (בית המסחר) בשנת 1503 כדי להסדיר את המגעים בין ספרד לנחלותיה שמעבר לים. תפקיד מרכזי היה לאסוף מידע על ניווט כדי להפוך את הנסיעות לפחות מסוכנות ויעילות יותר. פליפה השני חיפש מידע שיטתי על האימפריה שלו מעבר לים ודוחות מנדטים, הידועים בשם Relaciones geográficas, המתארים טופוגרפיה, תנאים כלכליים ואוכלוסיות, בין השאר. הם לוו במפות של האזור שנדון, שרבות מהן צוירו על ידי אמנים ילידים. משלחת פרנסיסקו הרננדס (1570–1577), המשלחת המדעית הראשונה לעולם החדש, נשלחה לאסוף מידע על צמחי מרפא ושיטות עבודה.
הכתר הקים את בית המשפט העליון הראשון ביבשת, או אודינסיה, בשנת 1527 כדי להחזיר לעצמה את השליטה בממשל ספרד החדשה מידי קורטס, שככובש הבכיר של האימפריה האצטקית, שלט בשם המלך אך ללא פיקוח או שליטה מטעם הכתר. אודינסיה מוקדמת יותר הוקמה בסנטו דומינגו בשנת 1526 כדי לטפל בהתיישבויות הקריביות. בית משפט זה, השוכן בקאסה ריאלס בסנטו דומינגו, הואשם בעידוד המשך חקירה והסדרים עם הרשות שהעניקה לו הכתר. הניהול על ידי אודינסיה, שהיה צפוי לקבל החלטות ביצועיות כגוף, התגלה כבלתי מנוהל. בשנת 1535 מינה קרל החמישי מספרד את דון אנטוניו דה מנדוסה למשנה למלך הראשון של ספרד החדשה, אריסטוקרט נאמן לכתר, ולא הכובש הרנן קורטס, שיצא למסע הכיבוש וחילק את שלל הכיבוש ללא הסכמת הכתר. במקום זאת הוענק לקורטס אחוזה עצומה ותואר אצולה.