stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כזאת הייתה אמא

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מחזה של ג'ון ון דרוטן ורומן של קתרין פורבס
 בימוי:  ג'ורג' סטיבנס
 הופק בידי:  הרייט פארסונס, ג'ורג' סטיבנס
 תסריט:  דוויט בודין
 עריכה:  רוברט סווינק
 שחקנים ראשיים:  איירין דאן ברברה בל גדס אלן קורבי אוסקר הומולקה
 מוזיקה:  רוי ווב
 צילום:  ניקולס מסוראקה
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  RKO 
 חברה מפיצה:  RKO
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 במרץ 1948
 משך הקרנה:  134 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  3,068,000‏$
 הכנסות:  2,900,000‏$
 פרסים:  פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר
 דף הסרט ב־IMDb
 
כזאת הייתה אימא (באנגלית: I Remember Mama) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1948 בבימויו של ג'ורג' סטיבנס.
התסריט הוא עיבוד של מחזה בשם זה מאת ג'ון ואן דרוטן (1944) שהוא עצמו מבוסס על הרומן "חשבון הבנק של אמא" מאת קתרין פורבס (1943) ומתאר חיי משפחת מהגרים מנורווגיה בסן פרנסיסקו בתחילת המאה ה-20.
בתפקיד הראשי משחקת איירין דאן בתור אם המשפחה והדמות הדומיננטית בה. סטיבנס הציע את התפקיד לגרטה גרבו אבל היא סירבה להופיע בתפקיד אם משפחה. ברברה בל גדס משחקת את בתה קתרין, סופרת שמסיימת לכתוב רומן אוטוביוגרפי. העלילה מובאת באמצעות פלשבקים מחייה עם משפחתה.
המחזה הועלה בהצלחה בברודוויי ב־1944. פרט לעיבוד לקולנוע הופקה ב-CBS סדרת טלוויזיה בשם Mama בשנים 1949–1957. ב-1979 הופק עיבוד למחזמר, שהיה המחזמר האחרון עם מוזיקה של ריצ'רד רוג'רס.
המחזה הוצג בתיאטרון הקאמרי ב-1948 בתרגומו של יאיר בורלא, שנתן לו את שמו העברי. אורנה פורת הופיעה בו בתפקיד קתרין וזה היה תפקידה הראשון בישראל.
הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר: פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (איירין דאן), פרס אוסקר לשחקני משנה:(אוסקר הומולקה, אלן קורבי, ברברה בל גדס) ופרס אוסקר על הצילום.
אלן קורבי זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
תקציר העלילה

הסרט מתחיל כאשר קתרין הנסון (ברברה בל גדס) משלימה את השורות האחרונות באוטוביוגרפיה שכתבה על משפחתה, משפחת הנסון. בעודה מהרהרת על עברה, מציג הסרט פלשבק לחיי משפחתה בשנת 1910 בסן פרנסיסקו. ההורים מרתה (איירין דאן) ולארס (פיליפ דורן) היגרו לארצות הברית מנורווגיה. ילדיהם, נילס קתרין, כריסטין ודאגמר, נולדו בארצות הברית.
המשפחה חיה בדחק ומדי שבוע יושבת האם ומחלקת את התקציב לצורכי היום-יום. היא מקציבה את הכספים בצמצום מתוך חשש שיזדקקו להלוואה.
למרתה שלוש אחיות, יני וסיגריד התוקפניות וטרינה (אלן קורבי) הביישנית, שרוצה להתחתן בגיל 42 עם פיטר תורקלסון הקברן ומפחדת מאחיותיה.
בראש המשפחה עומד הדוד כריס (אוסקר הומולקה), שכולם מפחדים ממנו בגלל התנהגותו הרועשת והבוטה, על אף שהוא אדם טוב התומך במשפחתו. כשהוא מת מגלה מרתה שאת כל כספו חילק לנזקקים, כמו לניתוח של דאגמר והאחיין ארנה.
מרתה היא הדמות החזקה במשפחה ועושה הכל למען ילדיה. כאשר דאגמר עוברת ניתוח בבית החולים ולא מרשים לה להיכנס, היא מצליחה לחדור לחדר האשפוז כמנקה. כאשר קתרין עומדת לפני סיום לימודיה היא קונה לה ערכת איפור על ידי מכירת סיכה יקרה שירשה מאימה. כאשר קתרין מגלה זאת היא דורשת להחזיר את הסיכה ומוותרת על המתנה. מרתה מעניקה לה את הסיכה כמתנה להתבגרותה.
טרינה המבוגרת מתחתנת לבסוף עם הקברן ונולד להם לשמחתם תינוק.
קתרין כותבת סיפורים, אבל הם נדחים על ידי הוצאות הספרים, והיא מיואשת ומתכוונת לחדול מכתיבה. מרתה נפגשת עם סופרת מצליחה וחובבת בישול ומשכנעת אותה, על ידי שיתופה במתכונים, לעיין במספר סיפורים. הסופרת ממליצה לבסוף שקתרין תכתוב על דברים שהיא מכירה היטב. קתרין כותבת על סיפור על משפחתה, והוא מתקבל להדפסה. לראשונה, קתרין מקבלת תמורה עבור כתיבתה, המחאה על סך 500 דולר, והיא מחליטה להשתמש בו כדי לקנות מעיל חם למרתה.
יחסי דנמרק – הממלכה המאוחדת

| יחסי דנמרק – הממלכה המאוחדת |
| --- | --- |
דנמרק: הממלכה המאוחדת


דנמרק: הממלכה המאוחדת
שטח (בקילומטר רבוע)
43,094: 243,610
אוכלוסייה
5,983,727: 69,242,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
404,199: 3,340,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
67,550: 48,237
משטר
מונרכיה חוקתית

בין ממלכת דנמרק לבין הממלכה המאוחדת מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות בנאט"ו.
היסטוריה

בשלהי המאה העשירית סבלה ממלכת אנגליה מפלישות ויקינגים מדנמרק. בתגובה, הורה אתלרד השני על טביחת כל הדנים שחיו באנגליה בשנת 1002. בעקבות זאת גברה העוינות כלפי אנגליה מצד סוון הראשון, מלך דנמרק שיזם ארבע פלישות נוספות לאנגליה בחייו וטען להיות מלך אנגליה האמיתי ב-1013. הוא מת ב-2 בפברואר 1014. בנו, קאנוט הגדול המשיך את המלחמה. אתלרד השני מת ב-23 באפריל 1016 ויורשו, אדמונד השני, הובס בידי קאנוט. קאנוט הסכים לשלוט בצוותא עם אדמונד השני, אך האחרון מת ב-30 בנובמבר 1016 והשאיר את אנגליה מאוחדת תחת שלטון דני, שהמשיך עד מותו של הארדיקאנוט ב-8 ביוני 1042. הוא היה בנם של קאנוט ואמה מנורמנדיה, אלמנתו של אתלרד השני. להארדיקאנוט לא היו ילדים ויורשו היה אחיו-למחצה, אדוארד המודה. ממלכת אנגליה הייתה שוב עצמאית.
במהלך המלחמות הנפוליאוניות לחמה דנמרק לצד צרפת, ובעקבות כך הותקפה על ידי הצי הבריטי בקרב קופנהגן (1801) ובקרב קופנהגן (1807), ובלאחר מכן לחמו במלחמת סירות התותחים. בשנת 1814 איבדה דנמרק את השליטה בנורווגיה לטובת שוודיה שלחמה עם בעלות הברית נגד צרפת.
במהלך המאה ה-19 התחממו היחסים בין המדינות, ובשנת 1863 התחתנה אלכסנדרה, נסיכת דנמרק עם אלברט אדוארד, נסיך ויילס, בנה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
לאחר מלחמת העולם השנייה היו בריטניה ודנמרק ממקימי נאט"ו, ובמהלך השנים הצטרפו שתי המדינות לאיחוד האירופי, על אף ששתי המדינות לא הצטרפו לגוש האירו, ובריטניה עדיין משתמשת בלירה שטרלינג, ואילו דנמרק משתמשת בקרונה דנית.
שיתוף פעולה ביטחוני

כוחות דניים לחמו לצד הצבא הבריטי בעיראק, וכיום הם משתפים פעולה באפגניסטן. כמו כן שתי המדינות משתפות פעולה באופן אדוק בנושא המלחמה בטרור.
ביקורים ממלכתיים

מרגרט השנייה, מלכת דנמרק ביקרה בבריטניה בשנת 1974 ושוב בשנת 2000, ואילו אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת ביקרה בדנמרק בשנת 1957 ושוב בשנת 1979.
ב-19 באוגוסט 2010 ביקר בלונדון ראש ממשלת דנמרק לארס לקה ראסמוסן, וביקר את ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון.
יחסים פוליטיים

בריטניה מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן, ו-4 קונסוליות באבנרה, אורהוס, פרדריסיה, והרנינג. מאידך, דנמרק מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, ו-23 קונסוליות כבוד בלונדון, אברדין, בלפסט, ברמינגהאם, בריסטול, דובר, דנדי, אדינבורו, גלאזגו, גולה, גרימבי, הארוויץ', האל, לידס, ליברפול, מנצ'סטר, מילטון קיינס, ניוקאסל, פלימות', פורטסמות', סאות'המפטון, סטורנוויי, וויק
.
כותש שום

שום שנמעך באמצעות כותש שום
כותש שום הוא כלי מטבח, שמטרתו היא לרסק שיני שום ביעילות.
הפעולה נעשית על ידי הפעלת לחץ באמצעות רשת של חורים קטנים, בדרך כלל עם סוג כלשהו של בוכנה. במרבית כותשי השום, ישנה גם רשת סיכות תואמת, שנועדה לנקות את הכלי לאחר השימוש בו. כותש השום נותן תחלופה נוחה לקציצת השום באמצעות סכין. היתרון העיקרי בשימוש בכותש שום על-פני סכין הוא שבעת השימוש בכותש, קליפת השום נשארת בפנים בזמן שפנים השום יוצא החוצה. מגזין הבישול Cook's Illustrated טוען, ששימוש בכותש שום מעניק יתרון גדול יותר מסכין בשל העובדה, שהוא חותך את השום בצורה דקה ושווה יותר. לטענת המגזין-משמעות הדבר, שטעם השום מתחלק בכלי הבישול בצורה טובה יותר.
התועלת בשימוש כותש השום, נתונה למחלוקת: לטענת חלק ממומחי הבישול, הפעלת לחץ על ידי כותש השום גורמת לשחרור טעם חזק יותר, בניגוד לאמצעים אחרים (כמו למשל סכין). לעומת זאת, אחרים הטוענים, שהפעלת לחץ על השום הופכת אותו לנחות יותר. כמו למשל סופרת הבישול הבריטית אליזבת דויד, שכתבה מאמר בישול שכותרתו "כותשי השום הם חסרי תועלת לחלוטין". השף אנתוני בורדיאן, מכנה את כותש השום 'תועבה' ואף מייעץ לאחרים לא להשתמש בו.
ראו גם

מטבח
הערות שוליים

↑  .Wu, Sandra. "Notes from Readers", Cook's Illustrated, Sept. & Oct. 2006 p. 3
↑  .Underkoffler, Renée (2004). Living Cuisine: The Art and Spirit of Raw Foods. Avery. p. 179
↑  .Elizabeth (2000). Is There a Nutmeg in the House? Viking. p. 51
↑  .Bourdain, Anthony (2001). Kitchen Confidential. HarperCollins. p. 81
כח המחץ (סרט, 1987)

| --- | --- |

 מבוסס על:  ג'י. איי. ג'ו 
 בימוי:  Don Jurwich 
 תסריט:  Buzz Dixon 
 מדבבים:  דון ג'ונסון 
 מוזיקה:  רוברט ג'יי וולש 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  הסברו 
 חברה מפיצה:  Celebrity Home Entertainment 
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  20 באפריל 1987 
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט פנטזיה, סרט לכל המשפחה, סרט הרפתקאות, סרט מדע בדיוני 
 דף הסרט ב־IMDb
 
כח המחץ (באנגלית: G.I. Joe: The Movie) הוא סרט אנימציה אמריקאי משנת 1987 אשר הופק כספין אוף לסדרת אנימציה כח המחץ אשר מבוססת על ליין צעצועים של הסברו. הסרט הופק על ידי חברת Sunbow וחברת Marvel Productions, בעוד שהאנימציה עצמה הופקה ביפן על ידי אולפני טואי אנימציה.
הסרט נוצר בשיא הפופולריות של סדרת האנימציה "כח המחץ" והוא נועד לצאת לאקרנים זמן קצר לפני הסרט "רובוטריקים: הסרט". עם זאת, בתחילה חל עיקוב בלתי צפוי בהפקה של הסרט ובשל כך הסרט של הרובוטריקים יצא לאקרנים קודם. בהמשך, משום שהסרט של הרובוטריקים ו"פוני הקטן: הסרט" שגם מחברת הצעצועים "הסברו" נכשלו בקולנוע הסרט הופץ ישירות לווידאו, ובהמשך הסרט פוצל גם למיני-סדרה בת חמישה פרקים אשר שודרה יחד עם סדרת האנימציה.
האנימציה של שיר הפתיחה הארוך קוצרה והוא הפך בעברית לשיר הפתיחה של הסדרה בהמשך, בביצועו של עמי מנדלמן. בשיר הפתיחה רואים את כח קוברה תוקף את פסל החירות וכח המחץ מגנים עליו.
תקציר העלילה

ארגון קוברה מתכנן הפעם להשתלט על העולם באמצעות נבגים קטלניים אותם הוא מתכנן לשחרר אל תוך האטמוספירה של כדור הארץ. על מנת לבצע זאת, ארגון קוברה חייב להשיג משדר אנרגיה מיוחד וכוח המחץ מנסה למנוע ממנו להוציא את תוכניתו הזדונית לפועל.
ראו גם

כח המחץ
כביש 406

| --- | --- |

קטע משדרות רגר שבין אוניברסיטת בן-גוריון למשכן לאומנויות הבמה.
קטע משדרות רגר שבין אוניברסיטת בן-גוריון למשכן לאומנויות הבמה.
 מידע כללי
 כינוי:  דרך אילת, שד' יצחק רגר
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש אורך
 אורך:  14 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  באר שבע
 נקודת התחלה:  צומת אוהלים (הנוקדים)
 נקודת סיום:  צומת גורל
 
כביש 406 הוא כביש אורך אזורי, העובר ברובו בתחומי העיר באר שבע.
הכביש מתחיל מדרום לעיר, שם הוא מתפצל מכביש 40 המקיף את העיר ממזרח. מתחילתו בצומת אוהלים (או צומת הנוקדים) ובמשך כחצי קילומטר, הוא מכונה "דרך אילת" וחוצה את צומת יצחק מצליח, בו הוא נפגש עם כביש 25 המוביל מזרחה לדימונה ולצומת הערבה. שני הכבישים מתאחדים וממשיכים צפונה בתוואי אחד.
לאחר שהם נפגשים עם כביש 60 הקרוי בבאר שבע "דרך חברון", נפרד כביש 25 מכביש 406 בצומת אלי כהן שבמרכזה של העיר. כביש 25 מוביל מהצומת מערבה לכיוון נתיבות, בעוד שכביש 406 פונה בזווית חדה לכיוון צפון ומשנה את שמו לשדרות רגר, על שם יצחק רגר, מראשי עיריית באר שבע. בעבר נקרא הרחוב "שדרות הנשיאים", ושם זה עודנו רווח בפיהם של רבים מתושבי העיר. הכביש יוצא מצידה הצפוני של העיר ופוגש שוב את כביש 40 בצומת גורל.
שדרות רגר (כביש 406) הוא ציר התעבורה ועורק התחבורה הציבורית העיקרי בעיר באר שבע, ומוגדר על ידי הרשות המקומית כ"כביש מס' 1". הוא עובר ליד מרבית מבני הציבור החשובים בעיר, ובהם אוניברסיטת בן-גוריון, בית החולים "סורוקה", המשכן לאמנויות הבמה, יד לבנים, בניין עיריית באר שבע, היכל המשפט באר שבע, קריית הממשלה, קניון הנגב, התחנה המרכזית, השוק העירוני והשוק הבדואי. בעבר היה הציר חלק מכביש 40, אך לאחר שנסלל כביש עוקף לעיר, הועבר המספר אליו, והציר זכה בסימון "כביש 406". הכביש מעולם לא כונה במספרו זה בתחומי באר שבע.
בשנת 2004 אירע ברחוב זה פיגוע ההתאבדות הכפול בבאר שבע, בו נהרגו ונפצעו רבים.
ראו גם

כבישי ישראל
הכניסה הצפונית לבאר שבע
החלק הצפוני של שדרות רגר
ישראל מהרשק

| --- | --- |

 לידה:  1900 ריגה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  15 ביוני 1948 (בגיל 48 בערך) בית חולים בילינסון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
ישראל מהרשק (9 באפריל 1900 – 15 ביוני 1948) היה חלוץ איש העלייה השלישית, ממייסדי קיבוץ אשדות יעקב, שליח ההסתדרות ב"החלוץ" בליטא ולטביה, ומיוזמי ההתיישבות בנגב.
תולדות חייו ופועלו

ישראל מהרשק נולד בריגה, אז חלק מהאימפריה הרוסית. עד גיל 17 למד ב"חדר", שמע שיעורים בתלמוד מפי מורה מיוחד, והשלים את ידיעותיו בגימנסיה. כבר בגיל צעיר היה פעיל בתנועת צעירי ציון.
ב-1917 יצא לרוסיה להמשיך את לימודיו ופעילותו בתנועת צעירי ציון. לאחר זמן קצר נאלץ להפסיק את לימודיו וגויס לצבא האדום, בו שירת בלנינגרד. על גדודו הוטל לאסוף מחוצות העיר את גוויות המתים, חללי טיפוס וכולרה. בעבודה זו דבקה בו מחלת הטיפוס. מהרשק חזר לריגה רצוץ ומדולדל בגופו. לאחר שנח בבית והחלים שב לפעילות ציבורית.
ב-1920 היה מזכיר הסניף הריגאי של צעירי ציון. באותה שנה עלה לארץ ועבד עם זאב ברזילי במזכירות מועצת פועלי תל אביב.
מהרשק היה בין אנשי חבורת "אחדות", שגרעינה יוצאי לטביה. תחילה עבדה הקבוצה בבנין בשכונת בורוכוב. ב-1922, כשהסתיימה העבודה בשכונת בורוכוב, עזב מהרשק את מזכירות מועצת פועלי תל אביב ועבר עם חלק מהקבוצה לירושלים, לבית הכרם, שם הקימה את ראשוני בתי השכונה מטעם המשרד לעבודות ציבוריות של ההסתדרות.
ב-1924 הגיע מהרשק עם קבוצת אחדות לגשר שבעמק הירדן והחל לעבד שם את האדמה. מהרשק היה אחד מהשניים או השלושה שבמשך כעשור ניהלו את המשא ומתן המפרך עם פיק"א על אופי ההתיישבות של המקום.
פעמיים היה שליח "החלוץ" בליטא מטעם ההסתדרות והקיבוץ.
מהרשק היה פעיל מרכזי במרכז החקלאי וריכז במסגרתו את הוועדה לנוער עולה ובניר שיתופי, ומיוזמי המפעל ההתיישבותי בנגב. כך כתב חיים גבתי ב"ישראל מהרשק: קובץ לזכרו":
זכות מיוחדת הייתה לו להיות בין היוזמים הראשונים לכיבוש הנגב. רבים היו המאמצים שהשקיע בהקמת שלוש המצפות בנגב, - היתד הראשונה שתקענו בחבל ארץ זה. לאחר שחלפה תקופת הגישושים והניסיונות במצפות והתברר הצורך בהרחבת ההתיישבות בנגב והקמת רשת יישובים רבים בשטחים שבידינו, היה מהרשק האיש שקרא את כולנו, את המרכז החקלאי ואת המוסדות המיישבים לאזור כוח לביצוע מפעל-ההשקאה בנגב, ששימש יסוד ובסיס לעליית אחת-עשרה הנקודות במוצאי יום-כיפור תש"ז ולהמשך הפעולה הזאת כעבור חדשים מספר. תוכנית ההשקאה הראשונה שהוכנה ביזמתו והובאה בפני המוסדות נתנה את הדחיפה העיקרית למפעל התיישבותי זה שקבע את גורל הנגב.
נפטר בשנת 1948 בבית החולים בילינסון לאחר מחלה קשה, והובא למנוחות בבית העלמין אשדות יעקב. על שמו של מהרשק קרוי המבנה באשדות יעקב איחוד המכיל את הספרייה ואת חדר המוזיקה.
חיים אישיים

ביתו תמר נישאה לרמטכ"ל לעתיד חיים בר-לב.
לקריאה נוספת

ישראל מהרשק: קובץ לזכרו, ארכיון קיבוץ אשדות יעקב איחוד, תש"ט
הערות שוליים

↑  ישראל מהרשק, דבר, 16 ביוני 1948
↑  צבי לוריא, איך ועל ידי מי נשלחו הילדים העולים לחינוך - מה נותר מהאמת בהודעת ד. בן-גוריון, משמר, 31 ביולי 1944
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286148505171  ISNI: 0000 0003 7493 5354  VIAF: 251329523   WorldCat (עם VIAF): 251329523
יצחק זקס

| --- | --- |

 לידה:  4 בינואר 1932 כ"ה בטבת ה'תרצ"ב ירושלים
 פטירה:  11 באוגוסט 2020 (בגיל 88) כ"א באב ה'תש"ף
 מדינה:  ישראל 
 פעילות בולטת:  ממייסדי ענף התיירות, ממשחררי ירושלים וחברון
 השכלה:  ד"ר לגאוגרפיה אוניברסיטת UCLA
 פרסים והוקרה:  יקיר ירושלים, מדריך מצטיין בחברה להגנת הטבע, Great Performance - American Express, עובד מצטיין של ענפי התיירות מטעם משרד התיירות.
 http://www.torah-hayom.co.il/p/blog-page.html?m=1
 
יצחק זקס (כ"ה בטבת ה'תרצ"ב, 4 בינואר 1932 - כ"א באב ה'תש"ף, 11 באוגוסט 2020), יקיר ירושלים, היה סא"ל במילואים, מג"ד בחטיבת ירושלים, ממשחררי ירושלים וחברון, ממייסדי ענף התיירות בישראל, מדריך מצטיין בחברה להגנת הטבע, כתב ספרים ומדריכים בידיעת הארץ ובתיירות.
קורות חייו

ד"ר יצחק זקס נולד בירושלים להוריו הרב יהושע פישל זקס, איש חינוך מאנשי היישוב הישן, אחיו של הרב מנחם בן ציון זקס, בן דודו של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, הרב הראשי לישראל וראש ישיבת מרכז הרב, נכדו של הרב אברהם אלקנה זקס ונינו של השד"ר משה זקס, מראשוני תלמידי החתם סופר שעלו לארץ (חמיו הוא רבי צדוק הלוי קרויז). אימו היא חיה סימה לבית בלומנטל, בתו של הרב אברהם יוחנן בלומנטל. אחיו הוא ד"ר משה חיים זקס.
זקס למד בתלמוד תורה שילה, בבית הספר חורב בירושלים ובישיבת תפארת ישראל בחיפה. לאחר השירות הצבאי עסק בקליטת עליה ובהוראה בישובי העולים בפרוזדור ירושלים במסגרת שורת המתנדבים.
יצחק זקס סיים תואר ראשון ושני במחלקה למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית, ותואר שלישי באוניברסיטת UCLA, בארצות הברית.
קורות חייו > שירות צבאי

בגיל 14 התגייס זקס לשורות ההגנה. בגיל 16 היה נוטר בשדות קיבוץ חפץ חיים, ונפצע בקרבות גשר עד הלום. לאחר מכן היה מפקד כיתה בגדוד הגדנ"ע מודיעין, ולחם בירושלים. הוא שירת בנח"ל, ובקו הגבול הדרומי בפרוזדור ירושלים בשנות החמישים.
במלחמת ששת הימים היה מפקד פלוגה בגדוד מוריה בחטיבת ירושלים, והשתתף בשחרור ירושלים וחברון. במלחמת יום הכיפורים היה סמג"ד בחטיבת ירושלים, ולאחר מכן מג"ד. יצחק זקס נפצע פעמיים במהלך שירותו הצבאי.
קורות חייו > הדרכה

יצחק זקס ריכז והדריך במפעל אוהב ציון להעמקת ההיכרות עם ירושלים ואתריה. הוא הדריך במשך שנים רבות סיורים ללא תשלום בירושלים מטעם החברה להגנת הטבע, וזכה בשל כך בפרס המדריך המצטיין. במשך יובל שנים הדריך מדי שנה סיור בעיר העתיקה בליל תשעה באב.
קורות חייו > תיירות

יצחק זקס היה פעיל בענף הנסיעות והתיירות ושימש בתפקידים רבים, בהם חבר בהנהלת התאחדות סוכני נסיעות ותיירות, מרכַז ומייסד המגמה להכשרת סוכני נסיעות ותיירות בבית הספר לתיירות, יו"ר התאחדות סוכני נסיעות ותיירות בירושלים, מפקח-יועץ למשרד החינוך במגמה להכשרת עובדי תיירות, מרצה ומדריך בקורסים להכשרת מורי דרך.
38 שנים היה בעליהם ומנהלם של משרדי נסיעות בעיר ומנהל האגף לסוכני נסיעות ותיירות במשרד התיירות. זכה פעמיים בפרס Great Performer של חברת התיירות העולמית American Express.
קורות חייו > תפקידים ציבוריים

בין תפקידיו הציבוריים בעבר: מזכיר מועצת המורים למען קרן קיימת לישראל, חבר ועד החברה להגנת הטבע, מנהל בית העם, מנהל מחלקת ההדרכה ביד בן צבי, וחבר הנהלת העמותה לנפגעי שבץ מוחי. היה העורך הראשי של הרבעון ניב ירושלים של אגודת בני ברית.
חיבורים וספרים

תורה היום - דבר תורה שבועי
בראש פתוח - מדריך לנפגעי אירוע מוחי ומשפחותיהם (הוצאת יד שרה, 2005)
אל מול פני ארון הקודש (2004)
מדריך בזק לארצות הברית וקנדה (2 כרכים, הוצאת סטימצקי, 1987)
תור ישראל: מדריך לסיורים בארץ (הוצאת אביתר, מהדורת ידיעות אחרונות, 1969)
מערת צדקיהו (ההוצאה לאור של עיריית ירושלים, 1969)
Tour Israel : a tour guide of the country (Evyatar Pub. House,1970)
תדריך למסייר בירושלים (הוצאת משרד החינוך והתרבות, המזכירות הפדגוגית, 1967)
רמת הגולן - פנקס למדריך ולמסייר (פורתורס, 1967)
בית הכנסת העתיק בנערן (1967).
חצי האי סיני ומבצע קדש (בית הספר לתיירות, תשכ"ה)
הערות שוליים

↑  יקירי ירושלים לשנת תשס"ח, באתר עיריית ירושלים, ‏ה'תשס"ח, 2008
↑  אפרת שטרן, "כשנפתחו השערים, נהיה ריח של קדושה", באתר ערוץ 7, 1 ביוני 2016
↑  יצחק זקס, דבר תורה שבועי, באתר תורה היום
↑  ד"ר מוטי פרידמן, משה זאקס : יקה, חרדי, ציוני, באתר כותר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299480305171  VIAF: 97359643   WorldCat (עם VIAF): 97359643 
יצחק זקס שנות החמישים
יחסי הונג קונג – סין

| יחסי הונג קונג – סין |
| --- | --- |
הונג קונג: הרפובליקה העממית של סין


הונג קונג: סין
שטח (בקילומטר רבוע)
1,108: 9,596,967.75
אוכלוסייה
7,410,158: 1,418,507,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
382,055: 17,794,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
51,558: 12,545
משטר
אזור מנהלי מיוחד: רפובליקה עממית

יחסי הונג קונג–סין הם יחסי החוץ בין הונג קונג והרפובליקה העממית של סין.
יחסים פוליטיים

על פי התיקון לחוקה הסינית משנת 1982 ועל פי ההצהרה המשותפת הסינית-בריטית משנת 1984, נקבע כי הונג קונג תהווה אזור אדמיניסטרטיבי מיוחד של סין (Special Administration Region –HKSAR). על מנת לאפשר את קיומה של 'מדינה אחת-שתי שיטות', אושרה במרץ 1990 על ידי הקונגרס העממי הסיני 'החוקה הקטנה'- חוק יסוד הונג קונג ב-1990. נקבע כי הפרשנות לחוקה זו תינתן על ידי ועדה מייעצת של הקונגרס הסיני (NPCSC) וכי תשמר האוטונומיה של הונג קונג בתחום הכלכלי (כגון מטבע ומסחר) וכן בתחום הפוליטי במידת מה, למעט בעניינים הנוגעים לביטחון לאומי ויחסים דיפלומטיים. כמו כן סוכם כי השיטות הפוליטיות, השיפוטיות והכלכליות הייחודיות של הונג קונג, כמו גם אורח החיים באזור ישמרו לכל הפחות למשך חמישים שנה, מיולי 1997.
מאז 1997, אירעו ויכוחים פוליטיים רבים בהונג קונג בנוגע לקידום הדמוקרטיה בה, הפרשנות לסעיף 23 לחוקה בדבר תקנות להגבלת חירויות האזרח, זכות הצבעה כללית בבחירות והמחלוקת מי זכאי לפרש את חוק היסוד של הונג קונג.
הוויכוחים הפוליטיים העיקריים היו בין המחנה הדמוקרטי לבין המחנה הפרו-סיני בהונג קונג. שיאה של המחאה הציבורית בהונג קונג כנגד כוונת סין לערער את הדמוקרטיה באי אירעו באחד ביולי 1997, אז צעדו כ-700,000 איש ברחובות הונג קונג למען דמוקרטיה בהונג קונג וכמחאה על התערבות סין העממית בחקיקה בהונג קונג.
ב-1 ביולי 2007, נערכו ברוב הדר חגיגות העשור לחזרת הונג קונג לריבונות סינית. בחגיגות השתתף גם נשיא סין חו ג'ינטאו, אשר הדגיש את מחויבות סין להמשך השגשוג והקפיטליזם של הונג קונג.
ב-2019 התחילה סדרה של הפגנות מחאה בהונג קונג בהשתתפותם של כמיליון תושבים כנגד כוונת הממשלה לאפשר הסגרת תושבים מהונג קונג לסין. המפגינים מביעים חשש כי הצעת החוק תגרום להונג קונג, אשר הוא אזור מנהלי מיוחד בסין, להיות כפופה לחוק הסיני וכי תושבי הונג קונג יהיו כפופים למערכת משפט אחרת בניגוד למדיניות המדינה אחת, שתי שיטות שהתקיימה עד עכשיו.
נכון ל-31 ביולי, נפצעו יותר מ-230 אנשים ונעצרו יותר מ-700. בעקבות ההתנגדות הודיעה ראש הרשות המבצעת של הונג קונג, קארי לאם, על השהיית הכוונות לשנות את חוקי ההסגרה, ולאחר מכן הודיעה כי "חוק ההסגרה מת". בשנת 2020 העבירה סין את חוק הביטחון הלאומי, שאוסר על האזרחים לבגוד, להסית או לחתור תחת סין, ובפועל מאפשר לאסור מפגינים למען עצמאות מסין או הגברת דמוקרטיזציה.
ראו גם

מדינה אחת, שתי שיטות
יצירת זוג

יצירת זוג  של אלקטרון ופוזיטרון מפוטון גמא בנוכחות פרוטון בתא בועות. הוספת שדה מגנטי גורמת לסיחרור החלקיקים שנוצרו במגמות הפוכות
דיאגרמת פיינמן ליצירת זוג של אלקטרון ופוזיטרון
יצירת זוג (באנגלית: Pair production) הוא תהליך פיזיקלי שבו בוזון כיול נייטרלי, דוגמת פוטון, מתפצל לזוג של חלקיק ואנטי-חלקיק. התהליך ההפוך קרוי איון או אניהילציה.
דוגמאות ליצירת זוג:
פוטון המתפצל לזוג של אלקטרון ופוזיטרון.
פוטון המתפצל לזוג של קווארק ואנטי-קווארק.
גלואון המתפצל לזוג של קווארק ואנטי-קווארק.
יצירת זוג מתרחשת רק אם האנרגיה של החלקיק המקורי גבוהה מפעמיים מסת המנוחה של כל אחד מהחלקיקים הנוצרים (שמסתם זהה) מוכפלת במהירות האור בריבוע. עבור יצירת זוג של אלקטרון ופוזיטרון נדרש פוטון עם אנרגיה של לפחות ‎1.022 MeV‎, כלומר בתחום של קרינת גמא.
התהליך לא יכול להתרחש בריק היות שהוא לא יכול לשמר תנע ואנרגיה בו-זמנית. לכן, התהליך מתרחש תמיד בתוך חומר, בקרבת גרעינים כבדים שקולטים תנע ואנרגיה ומשתתפים בתהליך. יצירת זוג היא בדרך כלל התהליך הדומיננטי שבו פוטונים אנרגטיים מאבדים אנרגיה, למשל בתחום התדרים של קרינת גמה.
יצירת זוגות של אלקטרון ופוזיטרון נצפתה לראשונה ב-1933  על ידי פטריק בלקט בתא ערפל. על גילוי זה, בין השאר, זכה בלקט ב-1948 בפרס נובל לפיזיקה.
ילוקארד

| --- | --- |

 מקום הקמה:  ג'קסונוויל 
 מוקד פעילות:  ג'קסונוויל, פלורידה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי פופ פאנק
 חברת תקליטים:  EMI Capitol
 אתר רשמי
 חברים
 ריאן קיי שון מקין פטר מוסלי ולונגיניו פרסונס ריאן מנדז
 חברים לשעבר
 בן דובסון טוד קלארי וורן קוק אלכס לואיס בן הארפר
 
ילוקארד (Yellowcard, כרטיס צהוב) היא להקת פופ פאנק/רוק אלטרנטיבי אמריקנית, מג'קסונוויל, פלורידה.
המוזיקה של הלהקה נחשבת ייחודית, בגלל השילוב של הכינור עם שאר הכלים.
היסטוריה > השנים המוקדמות

ילוקארד הוקמה ב-1997, לאחר שנפגשו בבית ספר לאומנויות של דוגלס אנדרסון.
הלהקה הייתה מורכבת משישה חברים: בן דובסון (קולות), טוד קלארי (קולות, גיטרה), בן הארפר (גיטרה), שון מקין (כינור, קולות רקע), וורן קוק (גיטרת בס) ולונגיניו פרסונס (תופים).
הלהקה בחרה את השם "ילוקארד" בגלל ביטוי שהם היו משתמשים בו בתיכון, כאשר מישהו היה עושה משהו טיפשי במסיבה, הם היו משתמשים בחוקי הכדורגל, ומוציאים לו כרטיס צהוב, משום שביצע "עבירת מסיבה". בתחילת הקריירה הלהקה חשבה אם לעשות רווח בין המילים או לא, לבסוף הבהירה הלהקה לציבור שהלהקה תקרא "ילוקארד" ללא רווח.
הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה "Midget Tossing" ב-1997.
ב-1999, יצא אלבומם השני, "Where We Stand". לאחר מכן בן דובסון איבד עניין בלהקה ועזב.
הוא הוחלף על ידי ריאן קיי, שהיה גם הוא מג'קסונוויל וקודם לכן היה בלהקת "Craig's Brother".
בתחילת שנת 2000, הלהקה הקליטה את "Still Standing EP", זמן קצר לאחר שהוא יצא, טוד קלארי עזב את הלהקה, וריאן קיי, החליף אותו וכך, ביצע את שני התפקידים (שלו ושל דובסון) ביחד: קולות וגיטרה. לאחר שנשלח ה-EP החדש לחבר של סטיב לברסקי ב"Lobster Records", הלהקה חתמה על חוזה הקלטות. ביוני 2000, ובנובמבר נסעה הלהקה לקליפורניה כדי להתחיל לעבוד על האלבום הבא.
ב-2001, הלהקה הוציאה את אלבומה השלישי "One for the Kids", ולאחר מכן את "The Underdog EP" ב-2002. זמן קצר לאחר מכן, וורן קוק עזב את הלהקה בגלל סיבות אישיות.
הלהקה הציעה לחבר ותיק בשם פט מוסלי מלהקת "Inspection 12" להיות הבסיסט, והוא הסכים. באותה תקופה, צילמה הלהקה וידאו קליפ לשיר "Powder".