stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שכפול נתונים
יתרונות וחסרונות

היתרונות העיקריים של השכפול הם:
זמינות גבוהה יותר של הנתונים מכיוון שגם אם חלק מהמערכות נופל עדיין המערכות היתרות זמינות
זירוז פעולות הקריאה (על ידי הפניית הבקשה למערכת עמוסה פחות וחיסכון בתקשורת כאשר המערכות נמצאות במקומות שונים)
אפשרויות טובות יותר לאיזון עומסים ואופטימיזצית שאילתות למסד הנתונים
יכולת לבצע גיבוי מהיר ובעל גודל מינימלי (במיוחד כאשר משתמשים בשכפול בעזרת יומן)
יכולת גיבוי (במקרה של שכפול סינכרוני) שלא ניתן לעקוף אותה ולבצע פעולות מבלי להפעילה
יכולת לבצע חלוקת עבודה בין רכיבים שונים (למשל הפרדה בין המערכת המבצעית למערכת אבטחת האיכות)
החסרונות העיקריים של השכפול:
עלויות עדכון (תוכנה, חומרה, רשת וכדומה) גבוהות
גידול דרישות הזיכרון בשל הצורך בניהול השכפול
גידול פוטנציאלי של התקשורת ברשת (הן בשל השכפול עצמו והן בשל הצורך במציאת המערכת המתאימה ביותר)
שכפול שאיננו תצלום מידע איננו מאפשר התאוששות מבעיות לוגיות או ממחיקה בזדון כך שאיננו מחליף את הגיבוי
שכפול הנתונים, במיוחד במערכות מבוזרות, עלול לדרוש נעילות של הנתונים ובכך לעכב את הפעילות השוטפת
שכפול שאיננו סינכרוני עשוי להיות לא מעודכן לחלוטין ולכן לתת תחושת כוזבת של גיבוי הנתונים
שכפול דורש בדרך כלל זהות של אחד ממרכיבי המערכת המשוכפל - מערכת ההפעלה, מערכת האחסון, מסד הנתונים או רכיב אחר
שכפול במערכות מבוזרות

שכפול הוא אחד הנושאים החשובים ביותר והוותיקים ביותר בתחום הכולל של מערכות מבוזרות.
המטרה בשכפול במערכות מבוזרות היא ליצור קבוצת תהליכים, המשוכפלים ביניהם בשכפול נתונים או חישובים, היכולים לטפל באירועים המתרחשים. במקרה של שכפול נתונים תהליכים אלו הם פסיביים ופועלים לטפל בנתונים המאוחסנים הם מגיבים לבקשות קריאה ומיישמים את העדכונים שבוצעו על העותק הראשי. במקרה של שכפול חישוב המטרה בדרך כלל היא לספק סובלנות לתקלות (לדוגמה, שירות משוכפל יכול לשמש לשליטה על מתג הטלפוניה כך שהגיבוי יכול להשתלט על תפקידיו של הפקח הראשי במקרה של כשל בו). בשני המקרים המטרה היא זהה - הבטחת עדכונים של ההעתקים על פי האירועים והשארתם במצב עקבי וכך שכל העתק יכול להגיב על בקשות קריא.
שכפול במערכות מבוזרות > מודלים לשכפול במערכות מבוזרות

מספר דגמים נמצאים בשימוש נרחב לשכפול נתונים, שלכל אחד מהם תכונות משלו וביצועים משלו:
שכפול טרנזקצאלי - מודל זה משמש להעתקת נתונים של מבנה אחסון המשתמש בטרנזקציות, לדוגמה מסד הנתונים. מודול אחד הניתן להעתקה מופעל במקרה זה ומגדיר את התוצאות האפשריות של הטרנזקציה על הנתונים המשוכפלים בהתאם לתכונות ACID שהמערכות הטרנזקציאליות נדרשות להבטיח.
שכפול מכונת מצבים -  מודל זה מתבסס על ההנחה כי תהליך משוכפל הוא מכונה מצבים דטרמיניסטית סופית וכי הפצה של כל אירוע אטומי (במובן של בלתי ניתן לחלוקה) הוא אפשרי. דגם מבוססת על בעיית מחשוב מבוזרת הנקראת הפצה בקונצנזוס ויש לו הרבה במשותף עם הדגם של שכפול טרנזקצאלי.
סינכרון וירטואלי -  מודל המשמש לחישובים כאשר קבוצה של תהליכים משתפת פעולה כדי לשכפל את הנתונים בזיכרון המקורי או כדי לתאם פעולות. המודל מגדיר ישות מבוזרת חדשה בשם קבוצת תהליכים. תהליך יכול להצטרף לקבוצה, בצורה הדומה מאוד לפתיחת קובץ כאשר הוא מספק גם נקודת בדיקה המכילה את המצב הנוכחי של הנתונים המשוכפלים על ידי חברי הקבוצה. לאחר מכן התהליכים יכולים לשלוח את האירועים לקבוצה וגם יקבלו את האירועים הנכנסים בסדר זהה, גם אם האירועים נשלחו במקביל. שינויי החברות בקבוצה מטופלות כסוג מיוחד של אירוע הקשור לפלטפורמה שנוצרה ומאפשר קריאה של החברים חדשים לתהליכים בקבוצה.
רמת הביצועים של השכפול משתנה משמעותית בהתאם לדגם הנבחר. שכפול טרנזקצאלי הוא האיטי ביותר, כאשר רצוי לפחות עותק אחד הניתן להעתקה (ניתן להשיג ביצועים טובים יותר כאשר מסד הנתונים משתמש בשכפול מבוסס יומן, אך במחיר של חוסר עקביות אפשרי אם הכישלון גורם לחלק מהיומן ללכת לאיבוד). סינכרון וירטואלי הוא המהיר ביותר מבין שלושת המודלים, אבל הטיפול שלו בכשלים פחות קפדני מאשר במודל הטרנזקצאלי. שכפול מכונת מצבים הוא איפשהו באמצע - המודל מהיר מהמודל הטרנזקצאלי, אבל איטי בהרבה מהסינכון הווירטואלי.
שכפול נתונים

ישנן 5 שיטות עיקריות לשכפול של הנתונים והן (מהצמודה ביותר למשתמש הקצה לרחוקה ביותר ממנו):
שכפול על ידי היישום - בשיטה זו היישום עצמו אחראי להפצת המידע, גישה זו איננה מקובלת כיום מכיוון שמרבית התוכנות הרלוונטיות משתמשות במסדי נתונים, עם זאת Lotus Notes עדיין משתמש בגישה זו
שכפול על ידי מסד הנתונים - גישה זו מסתמכת על מסד הנתונים של התוכנה, היא מוגבלת הן על ידי הצורך במסד נתונים זהה (הגם שלעיתים יש תמיכה במסדי נתונים אחרים) והן על ידי כך שקובצי קונפיגורציה חיוניים מסוימים של התוכנה עלולים לא להיות מופצים. לרוב גם הפצת Directory service נכללת בסוג וזאת משום שההפצה מתבצעת ברמת מסד הנתונים של התוכנה
שכפול האחסון ברמת השרת - גישה זו מסתמכת על שכפול של הנתונים בשרת, ברמת ה־LVM או מערכת הקבצים ולרוב היא מוגבלת לשרת המקומי. מערכות RAID אינן נחשבות לרוב כטכניקת שכפול הגם שניתן לדמות בעזרתן שכפול סנכרוני. ניתן להשתמש גם בתוכנות סינכרון על מנת לשכפל נתונים בקנה מידה קטן (למשל בין המחשב הנייד למחשב הקבוע או לכונן רשת)
שכפול האחסון על ידי התקן ברשת - בשיטה זו קיים ברשת האחסון התקן המשכפל את הנתונים ליעדים נוספים על המקורי
שכפול האחסון על ידי מערך הדיסקים - בשיטה זו מערך הדיסקים עצמו (שעשוי להיות NAS, SAN או לעיתים נדירות גם DAS) אחראי על ביצוע השכפול
חלוקה נוספת של שיטות השכפול היא לפי המרחק הפיזי:
שכפול מקומי - שכפול המידע לעותקים מקומיים לצורך התאוששות מהירה מאסון מקומי, שחזור בעקבות כישלון היישום או השחתת נתונים
שכפול מרוחק - שכפול המידע לאתר מרוחק לצורך שחזור נתונים במקרה של אסון. שכפול מרוחק יכול לשמש גם למטרות אחרות כמו עדכון הנתונים באתרים מרוחקים
שכפול האחסון > שכפול מבוסס שרת

בשיטה זו השכפול מבוצע בשרת היישומים (או לעיתים בשרת הקבצים) על ידי תוכנה (בדרך כלל מערכת הקבצים או ה־LVM) התומכת בתמונות מידע או שכפול מרחוק (או בשניהם) והוא לרוב שקוף ליישום. במקרה של שכפול מרוחק, סוג של פתרון בדרך כלל דורש עוד שרת (שרת היעד) הפועל באתר מרוחק כיעד עבור הנתונים המשוכפלים (באופן סינכרוני או אסכרוני, דרך ה־LAN, ה־WAN או ה־SAN) ומחליף את השרת הראשי כאשר מתרחשת תקלה.
גרסה שונה במקצת של שיטה זו מאפשרת שכפול של קבצים ספציפיים, מה שעשוי להקל על העתקה למערכת הפעלה אחרת (או לגרסה שונה על אותה מערכת הפעלה). שכפול כזה עשוי לאפשר שימוש בפרוטוקולים סטנדרטיים להעתקה כזאת כמו FTP ובכך לבטל את הצורך בתוכנה ייעודית באחד מהצדדים.
חלק מהפתרונות מבוססי התוכנה יכולים לשכפל את הנתונים למכשיר ייעודי באתר היעד, מה שמבטל את הצורך בהפעלה קבועה של שרת הגיבוי ואף עשוי לאפשר לא להפעילו כלל (מה שעלול להאריך את זמן ההתאוששות). כמה פתרונות מבוססי שרת יכולים אפילו לבטל כפולות נתונים בשרת על מנת להקטין את דרישות רוחב הפס לאתר הגיבוי.
שכפול מבוסס שרת עשוי להתבצע על ידי מודלים של מערכות ההפעלה המספקים שירותי שכפול נתונים בסיסיים כגון Microsoft Data Protection Manager ‏(DPM) או מערכת המבוססת על פתרונות של ZFS, QFS. ו־SAMfs.
כאשר משתמשים במכונה וירטואלית ניתן להשתמש במערכות הרצות על סביבת השרת הפיזי (ואז הן מאפשרות שכפול עבור כל המכונות הווירטואליות) או על המכונה הווירטואלית (ואז יש צורך במנגנון שכפול נפרד עבור כל מכונה וירטואלית).
יתרונות של השיטה הזאת כוללים:
העלות עשויה להיות נמוכה מאוד (עקרונית, ניתן לעיתים להשתמש במערכת ההפעלה הקיימת ובדיסקים הקיימים)
אפשרות שימוש באחסון הטרוגני (מכיוון שהשכפול נעשה ברמת השרת)
ניתן לרוב להשתמש באחסון DAS ואין צורך באחסון SAN או NAS
כמה פתרונות יכולים לאפשר לשרת כולו להיבנות מחדש במהירות מכוננים פנימיים משוכפלים כאשר זמין שרת דומה שיכול לשמש כמחליף
שכפול כזה משתמש בדרך כלל ברשת ה־IP הקיימת
רוב המוצרים תומכים בהעברת נתונים ברמה של בתים ולא ברמת הבלוק, מה שעשוי לדרוש פחות רוחב פס
חסרונותיה של השיטה כוללים בין השאר:
העלות (העלות הראשונית של תוכנה, יישום השכפול ותחזוקה שוטפת) גדלה על פי מספר השרתים המשתמשים בשכפול
ייתכן שיהיה צורך לרכוש מיצרני תוכנה שונים כדי לתמוך בשילוב של שרתים, כלומר יהיה שימוש בממשקים שונים כך שהניהול של הסביבה עשוי להיות מאוד מסובך (עם זאת ישנן תוכנות היכולות לטפל בבעיה זו)
משתמשי מערכות הפעלה נפוצות פחות עלולים להתקשות למצוא מוצרים לביצוע השכפול (עניין הנעשה פחות משמעותי ככל הכללת הפתרון במערכת ההפעלה נהיה יותר נפוץ)
השכפול רגיש לשינויים במערכת ההפעלה ובמיוחד קשה ליישומו בין מערכות הפעלה שונות
השכפול צורך את משאבי השרת (מעבד, זיכרון, רשת)
בדרך כלל יש צורך בשרתים כפולים באתר הגיבוי
קיים קושי בניהול מרכזי ומסובך לתחזק את הפתרון כאשר יש צורך להגן על שרתים רבים
לרוב אין אפשרות ליצור קבוצות נתונים עקביות עבור נתונים התלויים אחד בשני (למשל שירות הלקוחות והמחסן) שאינם על אותו מחשב
השכפול עשוי לצרוך חלק גדול מרוחב פס התקשורת
רוב פתרונות לא מספקים מנגנון להצפנת נתונים להפחתת סיכוני האבטחה
מימושים נפוצים:
מודול DRBD בלינוקס
Legato Octopus ו־RepliStor
NSI Doubletake
Veritas Volume Replicator ‏(VVR) של Symantec (מאפשר שימוש ברפליקציה אסינכרונית עם שמירה על חיוב כתיבה)
Fujistu Softek TDMF
Peer PeerSync
Diasoft File Replication Pro
SoftwarePursuits SureSync
XOsoft WANSync
שכפול האחסון > שכפול בהתקני הרשת

שכפול מבוסס רשת (המכונה גם שכפול מבוסס SAN) תומך בכל סוגי השכפול ומתבצע בהתקן אשר נמצא בנתיב הקלט/פלט בין השרת לבין האחסון, בדרך כלל ברשת ה־SAN. ההתקן בודק האם כתובת היעד של פעולת הקלט/פלט הנכנסת מתייחסת לאחסון המשוכפל ואם כן הוא מעביר עותק (הנחשב מבחינה טכנית לפעולה חדשה) של פעולת הקלט/פלט ליעד השכפול. פתרון כזה מועיל בעיקר במערכות הטרוגניות, כאלו שיש בהם הן מערכות אחסון והן מערכות הפעלה שונות כך שאין אפשרות לבצע את תהליך השכפול על מערכות האחסון או על השרתים עצמם (עם זאת, בדרך כלל יש צורך בהומוגניות בין התקני הרשת עצמם). לחלק ממערכות יש תמיכה בשכפול גם במקרה שרשת ה־SAN מועברת על גבי רשת IP רגילה (למשל באמצעות פרוטוקול iSCSI).
ההתקנים המיישמים מערכות כזו מספקים לעיתים קרובות גם יכולות אחסון אחרות כמו וירטואליציה של האחסון וביטול כפילויות והם יכולים לשלב גם מימוש של מערכות רשתיות אחרות (למשל Switch).
ישנן שתי גרסאות עיקריות של מנגנון כזה:
מחוץ לנתיב העיקרי: ההתקן שוכן מחוץ לנתיב הנתונים העיקרי ולכן הקלט/פלט לא עובר דרכו כך שההתקן מבצע את השכפול ללא השפעה על פעולות הקלט/פלט של היישום (כלומר ללא השפעה, לפחות ברמה התאורטית, על הביצועים והאמינות)
בנתיב העיקרי: ההתקן נמצא בנתיב הנתונים העיקרי ולכן הקלט/פלט עובר דרכו כך שיש השפעה על פעולות הקלט/פלט של היישום
יתרונות שיטה זו:
אין תקורה של השכפול בשרת יישומים וליישום יש מעט או אין כלל ידע כי קיים התקן כזה או כי השכפול מתרחש
ריכוזית ניהולית - ההתקן הוא הגורם היחידה בשירותי השכפול (עם זאת ריבוי התקנים הוא תופעה נפוצה ולו רק בשביל היתירות כך שיתרון זה קטן)
כל מערכת ההפעלה שההתקן תומך בה יכולה לנצל את תכונות השכפול וכן ניתן להשתמש בו על כל מערכת אחסון
מאפשר גישה אחסון שכבתית ומדורגת (מה שמצריך בדרך כלל אופציות יקרות יחסית בפתרונות האחרים) כך שניתן להזיז את הנתונים בהתאם למידת העדכניות שלהם
מונע את הצורך ברישיונות מרובים לכלי גיבוי/שחזור שונים
לא מערב את השרתים או מערכת הדיסקים בתהליך כך שיותר קל לנייד אותו
אין צורך בפעולה מיוחדת בשביל ליידע את ההתקן על נפילת התקשורת כך שהתאוששות יכולה להיות אוטומטית
ניתן ליצור קבוצות השומרות על עקביות של דיסקים מבלי להתחשב במערכת ההפעלה של השרתים או במערכות האחסון השונות (אך יש עדיין צורך להעבירם דרך אותו התקן)
חסרונותיה של שיטה זו:
פתרון בזמינות גבוהה דורש לפחות שני התקנים באתר המקומי, המוגדרים זה לזה כגיבוי בזמן כשל ולפחות התקן מרוחק אחד
משום שהתקן מעורב בכל קלט/פלט (ולא רק בנתונים המשוכפלים) כל התקן צריך להכיל לפחות ארבע יציאות ובדרך כלל יותר, דבר העלול להוסיף עלויות משמעותיות ומורכבות לתשתית ה־SAN
מערכות דיסקים מודרניות יכולות לעבד פעולות קלט/פלט רבות בשנייה ולטפל במידע רב במהירות רבה מאוד כך שההתקנים עשויים להוות את צוואר הבקבוק העיקרי בתהליך הקלט/פלט בסביבה עם כמות קלט/פלט גדולה.
להתקנים רבים יש מגבלה על מספר ההתקנים הנתמכים במקביל
העלות של הפתרון עולה (העלות של התקן, של היציאות של Switch של ה־SAN, תמיכה, וכדומה) ככל שפעילות הקלט/פלט גדלה ומספר ההתקנים גדל בהתאם
מימושים נפוצים:
FalconStor Replication & Mirroring (תתי בלוקים הטרוגוניים מבחינת נקודות זמן, שכפול אסינכרוני וסינכרוני)
HP StorageApps
שכפול האחסון > שכפול מבוסס מערך דיסקים

שכפול מבוסס מערך הדיסקים משתמש במערכת המחשובית הקיימת במערך הדיסקים (SAN או NAS) כדי לשכפל את הנתונים ישירות אל מערך אחסון אחר מאותו סוג (או לעיתים נדירות, מסוג אחר). גישה זו נחשבת לבשלה ביותר וניתן לבצעה בכמעט כל פלטפורמת שרת או מערכת הפעלה, כולל מערכות שקשה להשיג להם תמיכה בגישות האחרות כמו מיינפריים (שם זאת גישת שכפול האחסון הנפוצה ביותר), שרתי AS400 ומערכות VMS. למעשה יכולת השכפול בגישה זו היוותה אף אחת מהסיבות העיקריות לאימוץ SAN על ידי ארגונים רבים.
יתרונותיה של השיטה כוללים:
טכנולוגיה בוגרת
ישנה תמיכה מרכזית בשרתים רבים כך שהניהול קל יותר
תומך היטב בסביבה מקומית של שכפול נתונים סינכרוני מעל Fibre Channel
שימושי ביותר עבור מיינפרם (שלרוב קשה להפעיל שרת גיבוי שלו) ולרוב ניתן להשתמש במערכות התקשורת FICON ו־ESCON שלו
עבודת השכפול מבוצעת במערך ולא על השרת כך שמשאבי השרת נחסכים
אין צורך בשרתים בצד השני אלא רק במערכי הדיסקים
חסרונותיה של השיטה כוללים:
בדרך כלל דורש שימוש באותו ספק חומרה בשני הצדדים
הניהול, היישום והתחזוקה עלולים להיות מורכבים ויקרים
דרישות רוחב פס גבוהות יחסית
הקבוצות העקביות של הנתונים מוגבלות לרוב למערך בודד
מעמיס על מערך הדיסקים עצמו
מימושים נפוצים:
SRDF של EMC
PPRC  של IBM ו־Global Mirror (הידועים יחד כ־IBM Copy Services)
TrueCopy של היטאצ'י
HP DRM
שכפול בזיכרון משותף מבוזר

בזיכרון משותף מבוזר שרתים רבים חולקים את אותו דף זיכרון כאשר בדרך כלל לכל שרת יש עותק נפרד של דף זה, מצב המחייב שכפול של המידע בין השרתים. השכפול יכול להיות חלקי כלומר יש רק שרת מרכזי אחד שבו כותבים (ואז יש צורך במנהל של סט הנתונים שיכול להיות קבוע או דינמי) או להיות מלא כאשר כל הכתיבה יכולה להתבצע בכל שרת. וריאציות נוספות של תהליך כזה כוללות העברה של נתונים הזקוקים לעדכון בלבד ועדכון לפי עלות (זמן, משאבים וכיוצא באלו). מנגנון כזה עשוי להיות ממומש בתוכנה (ספריה תוכנה, מערכת ההפעלה, שפת התכנות וכדומה), בחומרה (שכפול השקוף לתוכנה שנעשה במעבד או באפיק המחשב) או משולב. מנגנון כתיבה מחייב שמירה על עקביות ולכן נדרש פרוטוקול כתיבה לעותקים. המימוש בתוכנה עשוי להתרחש בתגובה לתקלת דף או על שימוש ביכולות סנכרון בין תהליכים (קטע קריטי למשל).
שכפול ראשי-גיבוי ושרתים ראשיים מרובים

גישות קלאסיות רבות לשכפול מבוססות על מודל ראשי-גיבוי בו להתקן אחד או לתהליך אחד יש שליטה חד צדדית על אחד או יותר תהליכים או התקנים אחרים. לדוגמה, השרת הראשי מבצע חישוב מסוים, מעביר את יומן עדכונים לתהליך גיבוי (שבהמתנה), שיכול לבצע את החישוב במקרה של כשל התהליך הראשי. גישה זו היא אחת הנפוצות ביותר עבור שכפול מסדי נתונים, למרות הסיכון כי אם חלק ביומן יאבד במהלך הכישלון, הגיבוי לא יכול להיות במצב זהה לזה שהראשי היה בו וטרנזקציות עלולות ללכת לאיבוד.
חיסרון נוסף של גישת ראשי-גיבוי הוא הצורך בהגדרה של שני תהליכים היכולים להיות פעילים בזמן שרק אחד הוא למעשה מבצע את הפעולות כך שמתקבלת אמנם סובלנות לתקלות אבל העלות מוכפלת על מנת להשיג את התכונה הזו. מסיבה זו, החלו להיחקר באמצע שנות השמונים שיטות אלטרנטיביות של שכפול נתונים במערכות מבוזרות ומהן נוצרה קבוצה של אפשרויות שבהן קבוצת עותקים יכולה לשתף פעולה, בעוד כל תהליך מגבה את האחרים וכולם מתחלקים בעבודה.
ג'ים גריי ניתח את שיטת שכפול השרתים הראשיים המרובים במודול ההטרנזקציות ובסופו של דבר פרסם מאמר המצוטט רבות שנקרא  "The Dangers of Replication and a Solution". במאמר הוא טען כי אם לא ניתן לחלק את הנתונים בדרך טבעית כלשהי כך שניתן להתייחס למסד הנתונים כאל N מסדי נתונים הרי הקונפליקטים בבקרת המקביליות יביאו להרעה משמעותית בביצועים ברצינות מושפל וקבוצת העתקים כנראה תאט כפונקציה של N  ואכן הגישות הנפוצות ביותר עשויים לגרום להרעה בביצועים מסדר גודל של O(n³)‎ ולפיכך חלוקת הנתונים ניתנת לביצוע מעשי רק במצבים שבהם יש לנתונים יש מפתח חלוקה טבעי.
אולם למעשה המצב לא תמיד כל כך עגום, לדוגמה, ב־1985-1987, הוצע מודל וירטואלי סנכרוני והתקבל כסטדרנט שהיה בשימוש ב־Isis Toolkit, Horus, Transis, Ensemble, ־Totem, Spread, C-Ensemble ובמערכות Phoenix ו־Quicksilver והיווה את הבסיס עבור הסבלנות לתקלות של סטדרנט CORBA. כיום המודל משמש גם בלוגיקת השכפול שלIBM Websphere ושל Windows Server 2008 Enterprise clustering  של מיקרוסופט. הסינכרון הווירטואלי מאפשר את הגישה הרב ראשית בה קבוצה של תהליכים משתפת פעולה כדי למקבל היבטים מסוימים בתהליך העיבוד של הבקשה. אמנם בשיטה זו ניתן להשתמש רק עבור כמה צורות של נתונים בזיכרון אבל כאשר היא אפשרית אזי היא מאיצה את התהליך באופן התלוי ליניארית בגודל של הקבוצה.
ראו גם

שיקוף נתונים
Continuous data protection
שכפול עצמי
הערות שוליים

↑  Noel Yuhanna, Database Replication: A Flexible Technology for Data Integration Tasks,  September 1, 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4742677-9
תומאס הנט מורגן

| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1866 לקסינגטון, ארצות הברית 
 פטירה:  4 בדצמבר 1945 (בגיל 79) פסדינה, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  גנטיקה, אמבריולוגיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונטיין ויו 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קנטקי (1886)  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס (1890)  אוניברסיטת קולומביה 
 מוסדות:  מכללת ברין מאר (1891–1904)  המכון הטכנולוגי של קליפורניה (1928)  אוניברסיטת קולומביה (1904–1927) 
 תלמידי דוקטורט:  Fernandus Payne, Chester Ittner Bliss, הרמן מולר, ג'ון הווארד נורתרופ 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (1933)  חבר זר של החברה המלכותית (26 ביוני 1919)  ההרצאות לזכר סילימאן (1924)  הרצאת קרוניאן (1922)  מדליית קופלי (1939)  מדליית דרווין (1924) 
 בן או בת זוג:  Lilian Vaughan Morgan (4 ביוני 1904–?) 
 צאצאים:  Isabel Morgan 
 מספר צאצאים:  4 
 תרומות עיקריות
 תגלית כי הגנים נמצאים על הכרומוזומים ומהווים את יחידות הבסיס של התורשה
 חתימה:   
 
תומאס הנט מורגן (באנגלית: Thomas Hunt Morgan;‏ 25 בספטמבר 1866 – 4 בדצמבר 1945) היה חוקר אבולוציה, גנטיקאי ואמבריולוג אמריקאי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1933 על תגליתו כי הגנים, שנמצאים על הכרומוזומים, מהווים את יחידות הבסיס של התורשה, ובכך היה הראשון שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בזכות מחקר בגנטיקה. בנוסף, גילה מורגן את תופעת התאחיזה ועל שמו של מורגן נקראת יחידת המידה "סנטימורגן" (מסומן: cM) המשמשת למדידת התאחיזה בין שני אתרים בכרומוזום.
קורות חייו

מורגן קיבל את התואר הראשון שלו ב-1886 מאוניברסיטת קנטקי, ואת תואר הדוקטור שלו מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בזואולוגיה ב-1890. באותה שנה, הועסק במעבדה לביולוגיה ימית (Marine Biological Laboratory). מאוחר יותר, עבר למעבדה לזואולוגיה ימית בנאפולי, ובהשפעתו של אחד החוקרים שם, הנס דריש, החל לעסוק במחקר בנושא אמבריולוגיה, תחום עליו מאוחר יותר זכה בפרס נובל. בשנים 1891 עד 1904 שימש כפרופסור במכללת ברין מאר לנשים בפילדלפיה, ובין השנים 1904–1928 לימד באוניברסיטת קולומביה. בין השנים 1928–1940 שימש כפרופסור לביולוגיה במכון הטכנולוגי של קליפורניה.
לאחר הגילוי מחדש של חוקי התורשה של מנדל ב-1900, עבר מורגן למחקר על מוטציות בדרוזופילה. בחדר גידול הזבובים שלו, הראה מורגן שגנים נמצאים בכרומוזומים והם הבסיס לתורשה, תגלית זו הגדירה את הבסיס למדע הגנטיקה. כמו כן, כתוצאה ממחקריו הפך הדרוזופילה לאורגניזם מודל בגנטיקה המודרנית.
במהלך הקריירה פרסם מורגן 22 ספרים ו-370 מאמרים מדעיים. במחלקה לביולוגיה אותה ייסד במכון הטכנולוגי של קליפורניה הוכשרו שבעה זוכי פרס נובל.
ראו גם

סנטימורגן
שלום אלחנן יפה

| --- | --- |

הרב שלום אלחנן יפה תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  15 במאי 1858 ב' בסיוון ה'תרי"ח ובלנינקס (ואבאלניק)
 פטירה:  15 בנובמבר 1923 (בגיל 65) ז' בכסלו ה'תרפ"ד ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 כינוי:  "העילוי מוואבאלניק"
 מקום קבורה:  קווינס 
 מקום פעילות:  אופינה, זיימל, ואבאלניק, סנט לואיס, ניו יורק
 תקופת הפעילות:  ? – 15 בנובמבר 1923 
 השתייכות:  ליטאי-אמריקאי
 תחומי עיסוק:  אב בית דין סנט לואיס, רב קהילת בית המדרש הגדול
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה בישיבת רבינו יצחק אלחנן, ממייסדי אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה ו"עזרת תורה
 בני דורו:  זכריה יוסף רוזנפלד
 
שלום אלחנן הלוי יפה (באנגלית: Shalom Elchanan Yaffe; ב' בסיוון ה'תרי"ח, 15 במאי 1858 - ז' בכסלו ה'תרפ"ד, 15 בנובמבר 1923) היה ראש ישיבה, רב ופוסק הלכה ליטאי-אמריקאי. אב"ד סנט לואיס, ממייסדי אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה ו"עזרת תורה".
ביוגרפיה

נולד לרב שמעון פרץ הלוי יפה בעיירה ובלנינקס (ואבאלניק) על שמה נקרא "העילוי מוואבאלניק". למד בישיבת וולוז'ין, וכבר בתור בחור החל להתכתב עם גדולי הפוסקים ברוסיה בענייני הלכה. בגיל תשע עשרה נסמך לרבנות בידי רבי יצחק אלחנן ספקטור, הנצי"ב מוולוז'ין וחתנו רבי רפאל שפירא, ורבי יוסף שלייפר מסלונים. נישא לאסתר טילא, ובשנת 1879 (תרל"ט), בהיותו בן עשרים, התמנה למשרת רבנות ראשונה. הוא שירת כרב בקהילות שונות ברחבי רוסיה, בהן אופינה, זיימל ועיירת הולדתו ואבאלניק, עד שנת 1889, ה'תרמ"ט. בעת ביקור באותה שנה אצל קרובי משפחה בארצות הברית, קיבל הצעת רבנות בסנט לואיס והחליט להשתקע בה.
בשנותיו האחרונות התגורר בניו יורק והיה אחד מהרבנים האדוקים והקנאים, ממייסדי ומראשי אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה וממייסדי "עזרת תורה". הוא פעל רבות בתחום הכשרות בבתי המטבחיים בעיר. הרב חיים הירשנזון כינה אותו "הגאון היותר אמיתי מכל גאוני אמריקה", אף שלא חלק עמו את עמדותיו הדתיות ונהג לתקוף את הציונות הדתית ולסנוט ברבניה.
גם בנושא הגיור נחלקו הרבנים, הרב הירשנזון נטה לצדד במנהג להקל לגייר נשים נוכריות הנשואות ליהודים אף על פי שהן אינן שומרות שבת, כי הן נכנסות לברית ישראל כפי המקובל על ידי היהודים במקומם, ואילו הרב יפה תקף גיורים אלו בחריפות וקבע שהם אינם תקפים אף בדיעבד.
הוא היה מפוסקי ההלכה הראשונים שעסקו בשאלת ההסתמכות על צורות הפתח שיצרו עמודי וחוטי הטלגרף לצורך עירובי חצרות סביב אזורים בעיר ניו יורק. עם הקמת ישיבת רבינו יצחק אלחנן נמנה הרב יפה עם ראשי הישיבה. הייתה לו מחלוקת הלכתית עם רב אחר בסנט לואיס, הרב זכריה יוסף רוזנפלד, לגבי תעתיק שם העיר בעת עריכת גט; לדעת הרב יפה, יש לכתוב: ”סינט לואיז” (באות ז') ולהשמיט את אותיות ה-s וה-p הכפולות משם הנהר: ”דיתבא על נהר מיסיסיפי ועל נהר דופערס ועל מי מעינות ועל מי בארות”. בעוד לדעת הרב רוזנפלד יש לכתוב: ”סינט לואיס, מתא דיתבא על נהר מיססיססיפפי...”.
בסוף ימיו כיהן כרב קהילת "בית המדרש הגדול" בניו יורק. הוא נפטר בי' בכסלו ה'תרפ"ד, 18 בנובמבר 1923, ואחריו התמנה לתפקיד הרב בנימין פליישר.
הערות שוליים

↑  לפי מקור אחד הוא ביקר בארצות הברית ב-1889, שב לאירופה וכיהן כרבה של ובלנינקס במשך שנה, ואז שב לסנט לואיס. ישועות אליעזר, סדר הושענות מבואר, ניו יורק תשס"ט, במבוא לחיבורו "שיחה שלימה" על סדר ההושענות, עמ' 30.
↑  לוח היובל של עזרת תורה, ניו יורק תרצ"ו, באתר היברובוקס.
↑  יהודה דוד אייזנשטיין, תולדות הרב הירשנסון, בתוך: אוצר זכרונותי, עמ' 333, אייזנשטיין מתאונן על דברי הירשנזון, ומבקר את הרב יפה על הקפדתו להתפאר בתארים רבניים.
↑  מלכי בקדש א' עמ' 90
↑  דת ישראל חלק ב, עמוד קנד
↑  אלה דברי הברית, חלק ג, עמוד 140
↑  יהודה דוד אייזנשטיין, אוצר זכרונותי, 15 בנובמבר 1923, עמ' 158, באתר היברובוקס.
↑  חדשות מעולמו של ישראל סבא, אפריון, קובץ שני, תרפ"ה, 1924–1925 עמ' 151, באתר היברובוקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303845405171  LCCN: n85173358  VIAF: 8824088   WorldCat (עם VIAF): 8824088
שירי מימון (אלבום)

שירי מימון הוא אלבום הבכורה של הזמרת שירי מימון.
רקע

מאז סיום התחרות כוכב נולד (2003) שבה מימון הגיעה למקום שני אחרי נינט טייב, הוחתמה מימון לחברת התקליטים הליקון והתחילה לאסוף חומרים לאלבום הבכורה שלה. הסינגל הראשון מהדיסק, "עד שתבין אותי", יצא בנובמבר 2004 הולחן ונכתב על ידי הזמרת בתי, שהכירה את שירי דרך סוכנות הליקון בה שתיהן חתומות. השיר הגיע למקום ה-9 במצעד השבועי של רשת ג' וצעד בו 6 שבועות ברצף. השיר זכה להצלחה בינונית ומימון הופיע איתו בתוכניות טלוויזיה ובפסטיבלים שונים. השיר המצליח ביותר בהאלבום הוא הסינגל השני, "השקט שנשאר", אותו שרה מימון באירוויזיון 2005 והגיעה למקום הרביעי בגמר. השיר זכה לתואר שיר השנה מטעם רשת ג' ותחנות רדיו נוספות, וכן היה לשיר המושמע ביותר ברדיו הישראלי לשנת 2005. לשיר הופק קליפ מושקע שצולם בין היתר בנמל התעופה בן-גוריון, אשר היה מן המשודרים ביותר בערוץ 24 ושודר מעל 80 יום בתוכנית "המבוקשים" (תוכנית המצעד היומי של הערוץ) ואף זכה להגיע למקום הראשון מספר פעמים. הקליפ עצמו נכלל בדיסק כרצועת בונוס. הסינגל השלישי הוא "אהבה קטנה" שיצא ביולי 2005, כחודש וחצי לפני יציאת האלבום, גם לו הופק קליפ. השיר זכה לתואר "שיר השנה" לשנת 2005 ברדיו לב המדינה. הסינגל הוא גרסה חדשה לשיר שבוצע על ידי טלי גיחון והיה ל"שיר השבוע". לדברי יוצר השיר הוא כתב את השיר עוד כשהיה בשירותו הצבאי ביחד עם גיחון ונתן לה להקליט אותו כסקיצה. גיחון לאחר סיום שירותה הצבאי פתחה במסע יחסי ציבור וחילקה את השיר לתחנות רדיו שונות וכך הגיעה להשמעה ברדיו "לב המדינה". דניאל, שלא ידע על כך נתן את השיר למימון. לשיר צולם קליפ מבוים וזכה להיות במקום הראשון במצעד "המבוקשים" יותר משבוע. הקליפ היה במקום הראשון שבועיים ברציפות במצעד הקליפים ב־MTV בתוכנית "WORLD CHART EXPRESS" של אירופה, ואחר כך התמקם במקום הרביעי. הסינגל הרביעי מהאלבום הוא "כמה פעמים" שיצא באוקטובר 2005, כחודש אחרי יציאת הדיסק. הסינגל החמישי מהאלבום הוא "לאן שלא תלכי", שיצא בינואר 2006. השירים "אותך" ו"מרחוק" הם שירים רוסיים במקור, שמנהליה של מימון הציעו לה לעבד ולשיר בעברית. "זמן של חסד" גם הוא לא שיר מקורי של מימון, במקור הוא שיר איטלקי שהולחן על ידי המלחינים Philippe Leon Garilli, Alessia Aquilani. את השיר "מרחוק" שרה מימון עם הזמר אייל שחר (לשעבר חבר להקת היי פייב הישראלית) שהיה גם שותף בכתיבת השיר "השקט שנשאר", "מרחוק" ו-"אותך".
האלבום זכה להצלחה והגיע כעבור חצי שנה מרגע יציאתו לאור למעמד "אלבום זהב".
האלבום יצא גם בפורמט של נגן חדשני - MP3 חוקי בשם musicpump.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | אהבה קטנה  | 3:45 |
| 2. | לאן שלא תלכי  | 4:03 |
| 3. | אותך  | 3:20 |
| 4. | לקולך  | 4:38 |
| 5. | עד שתבין אותי  | 3:06 |
| 6. | תברח  | 2:58 |
| 7. | כמה פעמים  | 3:38 |
| 8. | כבר לא שלך  | 3:47 |
| 9. | זמן של חסד  | 4:12 |
| 10. | מרחוק  | 2:57 |
| 11. | השקט שנשאר  | 3:01 |
| 12. | לאן שלא תלכי - רמיקס Remix  | 5:49 |
| משך כולל: | משך כולל: | 45:20 |
המשתתפים באלבום

פסנתר: חגי מזרחי


בס: טל לוי


קלידים: פיני ארונבייב, בועז וולף


תכנותים: פיני ארונבייב


ייעוץ אמנותי: גדי גידור


ייעוץ אמנותי בשירים 2, 12: חיים רייכטל


עריכה דיגיטלית: יועד נבו TOWN HOUSE
הערות שוליים

↑  ערן טל, הכל כלול: השירים כבר בתוך הנגן, באתר ynet, 28 בספטמבר 2005