stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פגי שיפן
פרשת הריגול

כזוג צעיר, פגי יצרה קשר עם ידידה מהעבר, רס"ן ג'ון אנדרה שהפך למפקד הריגול של הגנרל קלינטון. לשניים היו חברים קרובים שעסקו גם הם בריגול.
היסטוריונים מסוימים מאמינים שפגי שיפן ניהלה את התכתובות בין ארנולד לאנדרה ושלחה סודות צבאיים לבריטים עוד לפני חתונתה. אחרים חושדים כי התקשורת של ארנולד ואנדרה נוהלה על ידי הכומר ג'ונתן אודל וג'וזף סטנסברי שהיו גם הם נאמנים לשלטון הבריטי.
ארנולד העסיק את ג'וזף סטנסברי בחודש מאי, 1779 כמתווך מול הבריטים זמן קצר לאחר שנישא. גנרל קלינטון פקד על רס"ן אנדרה להמשיך במבצע וכך החלה תקשורת חשאית בין אנדרה וארנולד. המסרים אשר הוחלפו היו מועברים לעיתים על ידי פגי. מכתבים בכתב ידה כללו הודעות מקודדות שנכתבו על ידי בנדיקט ארנולד בדיו בלתי נראית.
גנרל ארנולד התפטר משירותו במרץ 1779 בעקבות זעמו על היחס שקיבל בפילדלפיה. כפי שתיאם עם הבריטים במהלך ההתקשרות הסודית הוא קיבל את הפיקוד על ווסט פוינט, עמדת הגנה אמריקנית קריטית במעלה נהר הדסון. פגי וילדה הפעוט, אדוארד שיפן ארנולד (נולד ב-19 במרץ 1780) עברו לביתו של ארנולד בהדסון, שני קילומטר צפונית לווסט פוינט. גנרל ארנולד החליש באופן שיטתי את ההגנה על ווסט פוינט ומטרתו הייתה להקל על הבריטים לכבוש את האזור.
ביום חמישי, 21 בספטמבר 1780, גנרל ארנולד נפגש עם אנדרה על שפת נהר ההדסון והעביר לו מסמכים ומפות המציגים את הביצורים בווסט פוינט. ביום שבת, 23 בספטמבר אנדרה נעצר בזמן שנמצא רוכב לעבר טריטוריה בשליטה בריטית, המסמכים התגלו והפרשה נחשפה. ביום שני, 25 בספטמבר, ארנולד קיבל הודעה על מעצרו של אנדרה ועל מציאת המסמכים. באות הבוקר, הגנרל ג'ורג' וושינגטון תכנן להיפגש עם ארנולד בביתו, שני מייל צפונית לווסט פוינט. ארנולד שידע כי הוא עומד להיחשף, מיהר לברוח.
באותו זמן, פגי התכוננה לאירוח ארוחת הבוקר לכבוד הגנרל וושינגטון והצוות שלו. פגי שכנראה הספיקה לשוחח עם בעלה לפני שברח, העמידה פני נדהמת כאשר שמעה מהגנרל על בגידת בעלה וניסתה לשכנעו שאין לה יד בדבר. העיכוב אשר נגרם כתוצאה משיחתה עם הגנרל וושינגטון אפשר לארנולד לברוח תוך שהוא משאיר מאחור את פגי ואת בנם הפעוט. פגי שחששה לביטחונה נסעה למשפחתה שבפילדלפיה. כאשר נשאלה על בעלה, הכחישה כל קשר לפרשה והגיבה בתדהמה. לרוע מזלה, שלטונות פילדלפיה מצאו זמן קצר לאחר מכן מכתב שנשלח מאנדרה לפגי והחשיבו זאת כהוכחה לכך שפגי הייתה מעורבת גם היא בבגידה של בעלה. כתוצאה מכך, המועצה העליונה של פנסילבניה החליטה לגרש את פגי מפנסילבניה. בנובמבר 1780, אביה של פגי ליווה אותה ואת בנה הפעוט לשפת נהר ההדסון, שם עלתה על סירה לניו-יורק בדרכה להצטרף לבעלה ארנולד.
בסיומו של משפט צבאי שהתנהל נגד רב-סרן אנדרה, הוא נידון למוות באשמת ריגול והוצא למוות על ידי תליה בטאפאן, ניו-יורק. מאוחר יותר הוא נקבר מחדש במנזר ווסטמינסטר בלונדון.
לאחר המהפכה

נראה כי העוינות שככה בצפון אמריקה אחרי כניעת קורנווליס ביורקטאון באוקטובר 1781, ועזיבת הארנולדים ללונדון ב-15 דצמבר 1781.
פגי ובעלה התקבלו בחום באנגליה. היא הוצגה בחצר המלכותית בפני המלכה ב-10 פברואר 1782 על ידי ליידי אמהרסט. המלכה שרלוט העניקה לה סכום של 100 לירה שטרלינג לטובת טיפול בילדיה. המלך ג'ורג' השלישי גם כן העניק לה 350 לירות שטרלינג בעבור "שירותיה, אשר היו ראויים לציון" לדבריו. לזוג נולדו שני ילדים בשנים 1783 ו-1784 ומתו בינקותם בעוד משפחת ארנולד התגוררה בלונדון.
ארנולד עזב למען הזדמנות עסקית ב-1784 והזמין את שלושת בניו להצטרף אליו בסנט ג'ון ניו ברנזוויק. במהלך שהותו בניו ברנזוויק, פגי ילדה את סופיה מטילדה ארנולד, וב-1787 הפליגה לסנט ג'ון כדי להצטרף לבעלה, בעוד שני ילדיה הבוגרים נשארו בלונדון. ב-1787 פגי ילדה את בנה ג'ורג' בסנט ג'ון וב-1794 ילדה את ילדם האחרון ויליאם פיטץ' עם חזרתם ללונדון.
ב-1789, היא חזרה לתקופה קצרה לפילדלפיה, יחד עם בנה הצעיר ג'ורג', לביקור משפחתי. תושבי פילדלפיה התייחסו אליה בקרירות למרות השפעתו הרבה של אביה. פגי הפליגה בחזרה לניו ברנזוויק עם ג'ורג' הצעיר באביב 1790, ומשם שבה לאנגליה עם ארנולד בסוף שנת 1791. עזיבתם לוותה באנשים שהתאספו סביב ביתם ומחו כנגדם, בעודם מכנים אותם "בוגדים".
אחרי מותו של ארנולד ב-1801, פגי הציעה למכירה פומבית את תכולת ביתם, את הבית עצמו ופריטים אישיים רבים כדי לשלם את חובותיה. היא נפטרה בלונדון בשנת 1804, לפי פרסומים בעקבות מחלת הסרטן, ונקברה עם בעלה בכנסיית סנט מארי בבטרסי ב-25 אוגוסט 1804.
תפקידה בקונספירציה

היסטוריונים מסכימים פה אחד על היותה שותפה לפרשת הריגול - והיא אף קיבלה פרס הוקרה עבור שירותיה ממלך אנגליה. למרות זאת משפחתה בפילדלפיה הכחישה את הפרשה. כותב הביוגרפיה של ארנולד, נתניאל פילבריק מתווכח:
לפגי שיפן הייתה תפקיד חשוב בפרשה. היא היוותה השפעה חזקה על בעלה ארנולד ואף שכנעה אותו להיכנס לפרשת הריגול. פגי מגיעה ממשפחה לויאליסטית בפילדלפיה; היו לה קשרים רבים לבריטים. היא הייתה צינור המידע לבריטים.
ג'יימס פרטון, כותב הביוגרפיה של ארון בור, פרסם תיאור במאה ה-19, לאחר שכל המשתתפים בפרשה מתו, הרומז שפגי שיפן ארנולד שכנעה בעוצמה את בנדיקט. הבסיס לטענות אלו היו ראיונות שנערכו עם תאודוסיה פרווסט, אלמנתו של ג'קוס מרקוס פרווסט, ניוג'רזי. על פי פרטון, פגי שחררה עצמה מהמועקה אצל פרווסט, בטענה שהיא "הייתה עייפה מכל הצגות החובבנים שהיא הייתה מציגה" בהתייחסות להתנהגות התיאטרלית בבסיס הצבאי בנקודה המערבית (West Point).על פי הערותיו של בור, שיפן ארנולד הצליחה בסופו של דבר להביא את הגנרל להסכים להכניע את הבסיס ווסט פוינט (West Point)."
כאשר האשמות אלה פורסמו לראשונה, משפחת שיפן התריסה כנגדן והאשימה את בור בהתנהגות בלתי הולמת. הם טענו שבור נסע עם פגי שיפן ארנולד בכרכרה לפילדלפיה אחרי שהייתה עם גברת פרווסט, ושהוא פברק את ההאשמות משום שהיא סירבה למקדמה שניסה לתת לה במהלך הדרך. הביוגרף של ארנולד ויליאם שרטן רנדל טען שגרסתו של בור נשמעת יותר אותנטית: בור חיכה עד שכל משתתפי הפרשה ימותו לפני שפרסם את גרסתו, נוסף על כך בור לא היה בכרכרה בנסיעה לפילדלפיה. רנדל מציין שראייה חזקה נוספת היא שמאז התגלה שלפגי שיפן ארנולד תפקיד פעיל בבגידה. מסמכים אנגליים משנת 1792 מראים שלגברת ארנולד שולם 350 ליש"ט עבור ניהול העברת מידע סודי.
ראו גם

המרגלים של וושינגטון
לקריאה נוספת

Rinaldi, A. (1994). Finishing Becca: A Story about Peggy Shippen and Benedict Arnold. Houghton Mifflin Harcourt.
Greenacre, P. (1969). Treason and the Traitor. American imago, 26(3), 199-232.
Lea, R. M. (2006). A Hero and a Spy: The Revolutionary War Correspondence of Benedict Arnold (p. 628). Heritage Books.
Arnold, M., & Goodfriend, J. D. (1991). Notes and Documents: The Widowhood of Margaret Shippen Arnold: Letters from England, 1801-1803. The Pennsylvania Magazine of History and Biography, 115(2), 221-255.
Walker, L. B., Shippen, E., & Franks, B. (1900). Life of Margaret Shippen, Wife of Benedict Arnold (continued). The Pennsylvania Magazine of History and Biography, 24(4), 401-429.
הערות שוליים

1 2 3 4  Randall, Willard Sterne., Forgotten Americans : footnote figures who changed American history, Reading, Mass.: Perseus Books, 1998
↑  Allen, Thomas B., Tories : fighting for the king in America's first civil war, 1st ed, New York: Harper, 2010
1 2 3 4  Stuart, Nancy Rubin, 1944-, Defiant brides : the untold story of two revolutionary-era women and the radical men they married, Boston: Beacon Press, 2012
↑  Claire Nelson, How can I identify older people who may be living with frailty in my practice area?, Nursing Older People 29, 2017-11-30, עמ' 19–19 doi: 10.7748/nop.29.10.19.s17
↑  Brandt, Clare., The man in the mirror : a life of Benedict Arnold, 1st ed, New York: Random House, 1994
1 2 3 4 5  Randall, Willard Sterne., Benedict Arnold : patriot and traitor, 1st ed, New York: Morrow, 1990
↑  E. F. M., Benedict Arnold and double treason, Notes and Queries 182, 1942-03-14, עמ' 147–147 doi: 10.1093/nq/182.11.147
↑  Michael Dolan, Pain, American Pharmacy 18, 1978-11, עמ' 8–12 doi: 10.1016/s0160-3450(15)32663-5
↑  {{{מחבר}}}, Traitorous Hero: The Life and Fortunes of Benedict Arnold. By <italic>Willard M. Wallace</italic>. (New York: Harper and Brothers. 1954. Pp. xiii, 394. $5.00.), The American Historical Review, 1954-10 doi: 10.1086/ahr/60.1.121
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007395663005171  LCCN: n83129773  SNAC: w6nc6nvv  VIAF: 28447791   WorldCat (עם VIAF): 28447791
אחסאן

באסלאם, אִחְסַַאן (בערבית: إحسان; מילולית: "שלמות" או "מצוינות") הוא אחריותו של המוסלמי לשאוף מצוינות, או עד כמה שניתן לשלמות, בפולחן ובמידות הטובות והתייחסות לאנשים הסובבים את המאמין. האִחְסַַאן מתבטא בכך שהמוסלמי עובד את אללה כאילו שהוא רואה אותו (את אללה), אפילו שהוא לא רואה אותו (את אללה), תוך הכרה בכך שאללה כן רואה אותו (את המאמין)..
מקור המונח

הגדרתו הבסיסית של האִחְסַַאן מגיעה מחדית' של הנביא מוחמד, שבו הוא אומר שאִחְסַַאן זה "לעבוד את אללה כאילו שאתה רואה אותו, ואם אתה לא יכול לראות אותו, אז לדעת שהוא אכן רואה אותך". מהחדית' הזה נגזרות התנהגות הכללית והמידות הטובות שבהן נוהג האדם שהגיע למעלה זו - ה"מוחסין" (محسن).
לעומת חלקים אחרים באמונה האסלאמית

האִחְסַַאן נחשב לרמה הרוחנית הכי גבוהה בדת האסלאמית, שיש בהשלושה רבדים: אִסְלַאם (התמסרות), אִמַאן (אמונה), אִחְסַאן (מצוינות). בעוד שהאסלאם הוא מה שהמאמין צריך לעשות, והאמונה היא הסיבה שבגללה הוא עושה זאת, האִחְסַַאן הוא לקיחת האמונה והאסלאם לרמה של שלמות ומצוינות..
בעוד שפוסקי ההלכה מתמקדים בדרגת ה"אסלאם", והתאולוגים מתמקדים ב"אמאן", הסופים מתמקדים באִחְסַַאן. על פי הגישה הסופית, צריך המאמין להיצמד להוראותיו של האימאם שלו, השייח' שלו, שכבר הגיע לרמת האִחְסַַאן, והוא יוביל אותו אל הרמה הזאת, צעד אחר צעד.
ישנם פרשנים אשר מציינים את האִחְסַַאן כחלק הפנימי של האסלאם, בעוד שהשריעה היא החלק החיצוני.
הערות שוליים

↑  Islam On Demand (2012-02-17), What is Ihsan? - Hamza Yusuf, נבדק ב-2018-04-04
↑  Ihsan, The pursuit of Excellence - IslamiCity, www.islamicity.org (באנגלית)
↑  Jalāl al-Dīn Rūmī, Maulana, 1207-1273., Rumi's little book of life: the garden of the soul, the heart, and the spirit, Charlottesville, VA: Hampton Roads, 2012
↑  Sahih al-Bukhari - Sunnah.com - Sayings and Teachings of Prophet Muhammad (صلى الله عليه و سلم), sunnah.com
↑  Sahih Muslim - Sunnah.com - Sayings and Teachings of Prophet Muhammad (صلى الله عليه و سلم), sunnah.com
↑  Arabian, Omid,, The universe in you: an inner journey guided by Rumi, Los Angeles, California: YOUniversal Center, 2016
↑  Arabian, Omid,, The universe in you: an inner journey guided by Rumi, Los Angeles, California: YOUniversal Center, 2016
↑  Chittick, William C., Sufism: a beginner's guide, Oxford: Oneworld Publications, 2008
↑  Jalāl al-Dīn Rūmī, Maulana, 1207-1273,, The essential Rumi, San Francisco, CA: Harper, 1995
↑  Ihsan and It’s Place In The Quran and Sunnah | Ghayb.com, ghayb.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh2019101791  TDVİA: ihsan--iyilik
לאיוש לוי

| --- | --- |

 לידה:  1 באוקטובר 1875 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  7 באפריל 1961 (בגיל 85) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  רופא פנימי, עורך תורם, מנהלן בית חולים 
 בן או בת זוג:  קתלין לוי 
 
לאיוש לוי (בהונגרית: Lévy Lajos;‏ בודפשט, 1 באוקטובר 1875 – לונדון, 7 באפריל 1961) היה רופא יהודי הונגרי, מומחה ברפואה פנימית, אחיו של עורך הדין והסופר המשפטי בלה לוי (1873–1959), דודו של הכלכלן טמאש באלוג בהונגרית Thomas Balogh, Baron Balogh (1985–1905) באנגלית.
לקריאה נוספת

Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
Magyar László András – Muhi Barnabás: Lévy Lajos. ferenczisandor.hu (PDF) (לאיוש לוי ביוגרפיה)
"Megemlékezés Dr. Lévy Lajosról". 102 (48). 1961-11-26: 2289. {{cite journal}}: Cite journal requires |journal= (עזרה)(נזכרים בלאיוש לוי)
Tószeghi, Antal (1984).  Scheiber Sándor (ed.). Évkönyv. 1983/1984. Magyar Izraeliták Országos Képviselete.
ראו גם

אנדראש גרגיי: רופאים יהודים הונדרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001
פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים (1990).
Ki-kicsoda? Kortársak lexikona (מי זה מי. לקסקון אנשי בני זמננו)
Magyar életrajzi lexikon III: כרך משלים (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת כראשית אגנש קניירש). ISBN 963-05-2500-3
Új magyar életrajzi lexikon קֶשֶׁת. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש).ISBN 963-547-414-8
פרופ' ד"ר אישטוואן פרדה: "ה"בית חולים היהודי - כתב העת ה"תקווה" (remeny.org)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 1375/1875. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-02-26.
↑  Hivatalos Közlöny, 1897. március 15. (5. évfolyam, 6. szám)
↑  "Orvosi kinevezések". Pesti Hírlap. 1899-09-17.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 688/1908. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-02-23.
↑  "Kórházi kinevezés". Gyógyászat. 53 (51): 896. 1913-12-21.
↑  "A zsidó kórház uj főorvosai". Egyenlőség. 1928-07-07.
↑  "A pesti izr. hitközség kórházainak új igazgatói". Az Újság. 1936-10-20. p. 9.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7966 933X  VIAF: 121416611   WorldCat (עם VIAF): 121416611
יפעתן משובץ

| יפעתן משובץ |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-שפתן
משפחה:: שפתוניים
סוג:: יפעתן
מין:: יפעתן משובץ
שם מדעי
 Halichoeres hortulanus ‏לספד, 1801

יפעתן משובץ (שם מדעי: Halichoeres hortulanus) הוא מין של דג השייך לסוג יפעתן ולמשפחת השפתוניים. משמעות השם המדעי של הדג היא בשל קשקשיו המזכירים תשבץ.
מידע כללי

אורכו של יפעתן משובץ עד 20 סנטימטרים אך האורך המרבי הוא 30 סנטימטרים. הדג בעל גוף מוארך ופחוס צדדים. הראש מחודד ובסופו נמצא הפה. העיניים קטנות ובצבע אדום. סנפירי הגב והשת ארוכים. שולי סנפיר הזנב כמעט ישרים. הראש ירקרק ועליו פסים בצבע ורוד. הגוף בצבע ירוק ולאורך כל צד 9 עד 11 שורות של כתמים בצבע שחור או כחול היוצרים דגם של לוח שחמט. בקדמת הגב מכל צד יש כתם בצבע צהוב שמאחוריו צמוד כתם שחור. כתם זה מתפשט גם לסנפיר הגב שרובו ורוד מנוקד בירוק. בסנפיר הזנב יש אזור צהוב שהקצה שלו ורוד-אדום ולעיתים שחור. הדג ניזון מחסרי חוליות שונים כמו קווצי עור, סרטנאים, תולעים ורכיכות. היפעתן לעיתים ניזון מחסרי חוליות שנחשפים אחרי חפירה של דגים אחרים בחול.
היפעתן המשובץ חי בהאזור האינדו-פסיפי. תחום התפוצה שלו הוא ממפרץ אילת ומזרח אפריקה דרך מזרח אסיה ותת-היבשת ההודית עד לדרום-מזרח אסיה, אוסטרליה ואיים באוקיינוס השקט בשוניות אלמוגים עד לעומק 20 מטר.
כמו דגי שונית רבים מין זה מתחיל את חיו כנקבה ובהמשך הופך לזכר. השינוי מנקבה לזכר מתרחש כאשר אורכו של הדג מגיע ל-12.8 סנטימטרים. הנקבות בצבע כחול-תכלת לעומת הזכרים שהם בצבע ירוק. לדגים הצעירים שאורכם 3 עד 6 סנטימטרים יש חגורות וכתמים שחורים על רקע לבן ועין מדומה שחורה שמוקפת ברקע צהוב בחלק האחורי של סנפיר הגב.
מין זה תואר למדע ב-1801 על ידי החוקר ברנר-ז'רמין דה לספד (Bernard Germain de Lacépède ).
מצב השימור של דג זה הוא ללא חשש על פי הרשימה האדומה של IUCN.
הערות שוליים

↑  יפעתן משובץ באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  יפעתן משובץ במילון בעלי חיים: דגי הגרם (תשע"ב), 2012, באתר האקדמיה ללשון העברית
1 2  מנחם דור, לקסיקון דביר לזואולוגיה, תל אביב: דביר הוצאה לאור, 1987, עמ' 302
↑  דוד דרום ומשה צורנמל, מדריך הים וחופיו חי וצומח, מפרץ אילת, הים התיכון, הכינרת, ירושלים: כתר הוצאה לאור, 1992, עמ' 120
1 2  דני גולני ודוד דרום, מדריך הדגים של ישראל, ים סוף, הים התיכון, מים מתוקים, ירושלים: כתר הוצאה לאור, 1997, עמ' 68
↑  יפעתן משובץ, באתר טבע ישראלי (באנגלית)
↑  יעקב דפני, יפעתן משובץ, באתר אתרי דפני
האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים באוסטרליה

זוהי רשימת האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים באוסטרליה שמבוססת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (ARIA). מאז שנות השבעים, ARIA העניק את תואר אלבום הפלטינה על מכירות של 50,000 עותקים ברחבי אוסטרליה. בשנת 1983 הועלה מספר העותקים הנדרש לאלבום פלטינה ל-70,000 עותקים. כל האלבומים ברשימה זו שיצאו לאחר 1982 חייבים לקבל לפחות עשרה תוארי פלטינה (700,000 עותקים) או ב-14 תארים (700,000 עותקים) אם יצאו לפני 1983. רשימה זו מבוססת בעיקר על מסד הנתונים של ARIA, כך שהיא לא כוללת חלק מהאלבומים שיצאו לפני ש-ARIA החל לעקוב אחר מכירות.
על פי אישורי ה-ARIA‏, Bat Out of Hell של מיט לוף הוא האלבום הנמכר ביותר בכל הזמנים באוסטרליה עם עשרים וחמישה תוארי פלטינה; Whispering Jack של ג'ון פרנהאם הוא האלבום הנמכר ביותר לאמן מקומי עם עשרים וארבעה תארים; Come On Over של שאניה טוויין הוא האלבום הנמכר ביותר של אישה עם שבעה עשר תארים בסך הכול. Gold: Greatest Hits של אבבא הוא אלבום האוסף הנמכר ביותר בכל הזמנים במדינה, בעוד ש-The Immaculate Collection של מדונה הוא אלבום האוסף הנמכר ביותר של אמנ/ית סולו. האלבום הנמכר ביותר של אמנית מקומית הוא Innocent Eyes של דלתא גודרם, עם חמישה עשר תארים בסך הכול.
תוארי זהב ופלטינה (ציר זמן)

אלבומים
| תארים | עד 1983 | מאז 1983 | מאז 2015 |
| --- | --- | --- | --- |
| זהב | 20,000 | 35,000 | אין שינוי |
| פלטינה | 50,000 | 70,000 | אין שינוי |
| יהלום | – | – | 500,000 |
רופאים לזכויות אדם

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  יפו 
 מייסדים:  רוחמה מרטון 
 מנכ"ל:  גיא שלו
 תקופת הפעילות:  1988–הווה (כ־37 שנים) 
 פרסים והוקרה:  פרס הקיום הנכון (2010) 
 www.phr.org.il
 
רופאים לזכויות אדם היא עמותה ישראלית, שהוקמה בינואר 1988 על ידי ד"ר רוחמה מרטון בשם "עמותת רופאים ישראלים-פלסטינים לזכויות אדם". על פי נתוני העמותה, חברים בה כ-1,500 חברים, למעלה ממחציתם עובדי רפואה.
העמותה, כעולה מפרסומיה, "מתנגדת לכיבוש ופועלת לסיומו ורואה בו מקור וסיבה להפרת זכויות אדם", ו"נאבקת למען זכויות אדם בכלל והזכות לבריאות בפרט, בישראל ובשטחים הכבושים". עמדת העמותה היא שחובתה של מדינת ישראל ליישם הזכות לבריאות באופן שוויוני כלפי כלל האוכלוסיות והפרטים תחת שליטתה: פליטים ומבקשי מקלט, עובדים זרים ומהגרי עבודה, עצירים וכלואים בישראל, חיילי צה"ל, פלסטינים, ובדואים בכפרים הבלתי מוכרים בנגב, ככלל תושבי ישראל המבוטחים בביטוח בריאות ממלכתי.
פעילות העמותה

עבודתה של רופאים לזכויות אדם מתבססת על כללי האתיקה הרפואית, הצדק החברתי וזכויות האדם. העמותה מקבלת פניות מאנשים שלטענתה זכותם לבריאות הופרה, מקרב כל המתגוררים בישראל או בשטחים שבשליטתה. העמותה מייצגת אותם מול רשויות הממסד השונות (משרד הבריאות, קופות החולים, צה"ל, שירות בתי הסוהר ואחרים) ואף פונה לבתי המשפט בהתאם לצורך. בנוסף מפרסמת העמותה, דו"חות בנושאים השונים, ומפעילה שתי מרפאות: האחת מעניקה שירותי רפואה ראשונית לחסרי מעמד בתל אביב והשנייה מרפאה ניידת הפועלת בין 3–5 פעמים בחודש ביהודה ושומרון.
רופאים לזכויות אדם משתפת פעולה עם עמותות שונות בישראל, ארגוני זכויות אדם וארגוני בריאות ביהודה ושומרון ובעולם, וכן עם הקליניקות המשפטיות באוניברסיטת תל אביב, בהתבסס על סולידריות ומחויבות הדדית לאי-אלימות, צדק חברתי וכיבוד זכויות האדם.
בשנת 1999 קיבלו העמותה ומייסדתה ד"ר רוחמה מרטון, את אות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג של האגודה לזכויות האזרח, "על עמידתם הנחושה מול פני אדישות כללית להקלת סבלם ושמירת כבודם של חסרי ישע, על ראייתם של רפואה ושירותי בריאות כגשר לשלום אמת בין עמים".
בשנת 2000 קיבלה העמותה את פרס מגן לילד: פרס ראש הממשלה של מדינת ישראל. בשנת 2010 זכתה בפרס הקיום הנכון.
מחלקות העמותה

העמותה פועלת במישור ההומניטרי והעקרוני באמצעות ארבע מחלקות המבצעות מחקר ומנהלות פרויקטים למען זכויות האדם וזכויות החולה.
מחלקות העמותה > מחלקת כלואים

המחלקה פועלת להבטחת זכויותיהם של עצורים ואסירים במדינת ישראל. העמותה מטפלת בפניות מעצירים, אסירים פליליים ואסירים ביטחוניים שזכותם לבריאות הופרה במהלך שהותם בבתי מעצר, במתקני חקירות ובבתי סוהר בישראל. מחלקת כלואים מבצעת מחקר ומפרסמת דו"חות על שירותי הבריאות בבתי הסוהר, על מניעת טיפול רפואי בעצורים ואסירים, על עינויים ועל העלמת עין של צוותי רפואה מהתעללות באסירים. מחלקת כלואים פועלת למען זכויות האסירים והעצורים כולם.
מחלקות העמותה > מחלקת מהגרים וחסרי מעמד

המחלקה פועלת לשם קידום הזכות לבריאות של מהגרים וחסרי מעמד אזרחי בישראל. בקטגוריה זו נכללים בין היתר פליטים ומבקשי מקלט, מהגרי עבודה (בעלי אשרה וחסרי אשרה), ילדים שאינם תושבים, קורבנות סחר בבני אדם, מאוימים פלסטינים, מנועי אזרחות כנגזר מחוק האזרחות והכניסה לישראל, ואף תושבים חוזרים בתקופת ההמתנה. במישור הפרטני, המחלקה מטפלת בפניות של חסרי מעמד אזרחי ומסייעת להם במימוש זכויותיהם מול רשויות מדינת ישראל, קופות החולים וחברות הביטוח. במישור העקרוני, המחלקה מובילה מאבק לשינוי מדיניות ההגירה של מדינת ישראל תוך מתן מענה לזכויות האדם בכלל והזכות לבריאות בפרט. המחלקה פועלת למען יישום עיקרון תושבות חברתית, שיפריד בין הזכות לבריאות למעמד אזרחי ויבטיח שירותי בריאות נאותים לכלל השוהים במדינת ישראל, ללא קשר למעמדם האזרחי. המחלקה פועלת לקידום רפורמה בביטוחי הבריאות הפרטיים של מהגרי העבודה ולהעברתם מהמגזר הפרטי אל קופות החולים. בנוסף, פועלת המחלקה לשם החלת ביטוח בריאות ממלכתי על כלל הילדים השוהים בישראל, למניעת גירוש מהגרים החולים במחלות המסכנות את חייהם ולבלימת החוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט). המחלקה מפעילה את המרפאה הפתוחה.
בשנת 2010 החלה העמותה לתעד את עדויותיהם של מסתננים מאפריקה לישראל שהגיעו דרך מדבר סיני.
מחלקות העמותה > מחלקת שטחים כבושים

המחלקה פועלת לשמירה והגנה על הזכות לבריאות של פלסטינים החיים ביהודה ושומרון, ברצועת עזה ובמזרח ירושלים. המחלקה מייצגת באופן פרטני חולים וצוותי רפואה שגישתם למרפאות ובתי החולים אינה מתאפשרת, ופועלת כנגד מחסומים באזורים אלה. העמותה מסייעת במימון טיפולים רפואיים של מטופלים פלסטינים ובקשר ביניהם לבין בתי החולים בישראל. ברמה העקרונית, מתמקדת המחלקה באיסוף מידע בנוגע להפרת הזכות לבריאות בשטחי יהודה ושומרון ורצועת עזה, בפרסום מחקרים וניירות עמדה ובשדלנות בישראל ובחו"ל סביב נושא זה. כל זאת במטרה לפעול להכרתה של ישראל במחויבותה, על פי המחלקה, להעניק שירות רפואי לתושבי השטחים, ולאפשר להם גישה חופשית לצורך זה. המחלקה מפעילה מרפאה ניידת.
בין השאר סיפק הארגון מידע עבור דוח גולדסטון, שבו נמתחה ביקורת חריפה על פעילות צה"ל במבצע עופרת יצוקה.
מחלקות העמותה > מחלקת תושבי ישראל

המחלקה פועלת על מנת להעלות לסדר היום הציבורי ולהוביל לשינוי של בעיות אקוטיות לדעתה בזכות לבריאות בישראל, שאינן זוכות לקול או ייצוג. דגש מרכזי של המחלקה הוא בקידום נושא השוויון בבריאות ובזמינות ונגישות שירותי הבריאות בין ערבים ליהודים, בין תושבי הפריפריה למרכז, בין עולים לוותיקים ובין עניים לעשירים. המחלקה פועלת לקידום מערכת בריאות ציבורית נגישה ושוויונית לכל, בדגש על נגישותן של קבוצות חלשות באוכלוסייה. המחלקה מזהה בעיות עקרוניות ביישומו של חוק ביטוח בריאות ממלכתי ופועלת למציאת פתרונות מערכתיים להן.
חלק ממאבקי המחלקה כוללים:
מאבק לאימוץ תקנות מחמירות לניסויים רפואיים מטעם צה"ל בחיילים תוך שמירה על זכויותיהם.
מאבק לביטול תשלומי ההשתתפות העצמית על שירותים ותרופות הכלולים בסל שירותי הבריאות.
מאבק לצמצום הפערים בבריאות ובזמינות של שירותי בריאות בין תושבים שונים: פריפריה מול מרכז, עניים מול עשירים, יהודים מול ערבים
מאבק למען הכללת טיפולי שיניים לקטינים ולקשישים בסל שירותי הבריאות
מאבק לביטול תיקונים לחוק ביטוח בריאות ממלכתי העלולים לפגוע במערכת הבריאות הציבורית (למשל במסגרת חוק ההסדרים)
במחלקה פרויקט העוסק בזכות לבריאות של תושבי הכפרים הבלתי מוכרים בנגב. הפרויקט פועל על מנת להביא להכרה בכפרים כיישובים לכל דבר, כולל בזכות לגישה לשירותי בריאות נאותים, תשתיות, פיתוח ותחזוקה תברואתית. המחלקה מנהלת מעקב על שירותי הבריאות הקיימים בכפרים הבלתי מוכרים, ופועלת באמצעות הרשויות הרלוונטיות ובאמצעות בג"ץ נגד מה שהיא רואה כהזנחה ואפליה כלפי הכפרים.
בשנת 2012 עתר הארגון עם עמותות נוספות בבג"ץ נגד ההיתר להפעיל שירותי רפואה פרטית בתשלום בבית החולים המוקם באשדוד. העתירה נדחתה והעותרים חויבו בהוצאות משפט בסך של 45,000 ש"ח.
המרפאה הניידת

המרפאה הניידת היא קבוצה של צוותים רפואיים וארגונים המבקרים בערים ובכפרים שביהודה ושומרון לשם אבחון וטיפול רפואי. המרפאה הוקמה בשנת 1989 במטרה להביע סולידריות עם הפלסטינים ולהביע התנגדות לכיבוש, לסייע למערכת הבריאות הפלסטינית ולאתר מקרים רפואיים הדורשים מעקב או סיוע מיוחד. כאשר המרפאה הניידת מאתרת חולים שלא ניתן לטפל בהם במסגרת מערכת הבריאות הפלסטינית, מופנים החולים לטיפול רפואי בישראל. במקרים אלו, צוותי הפניות של רופאים לזכויות אדם מסייעים לחולים בבקשה לאישורי מעבר לישראל, בקביעת תורים בבתי החולים, ובמידת הצורך והיכולת גם מגייסים סיוע כספי לבדיקות ואבחונים. במסגרת המרפאה הניידת מתקיימים סמינרים ואירועים רפואיים ברחבי יהודה ושומרון, שמטרתם סיוע למערך הרופאים הפלסטיני, הידוק האחווה ושיתוף הפעולה בין צוותי הרפואה היהודים והפלסטינים, העשרה רפואית והשתלמויות מקצועיות.
המרפאה הפתוחה

המרפאה הפתוחה ממוקמת ביפו ומספקת שירותי בריאות קהילתיים לאוכלוסיית המהגרים וחסרי המעמד האזרחי השוהה בישראל. המרפאה הוקמה בשנת 1998 כיוזמה של רופאים מתנדבים ובשל הגבלת הזכות לבריאות עבור חסרי מעמד החיים בתחומי ישראל. המרפאה הפתוחה אינה מתיימרת לפתור את כלל בעיותיהם הרפואיות של מהגרים בישראל או להחליף את משרד הבריאות בתפקידו, אלא פועלת על מנת להצביע על הכשלים במדיניות ישראל כלפי מהגרים ולהביע סולידריות עם קהל המטופלים. המרפאה הפתוחה היא היחידה המספקת שירותי רפואה ראשונית ורפואת מומחים ואף הפניות לבתי חולים ומעקב רפואי לקהל חסרי המעמד בישראל, כל זאת ללא תשלום או בעלות סמלית בלבד. המרפאה מאוישת על ידי מתנדבים, החל מעובדי הקבלה והמתורגמנים וכלה ברופאים המומחים. בעוד שבשנותיה הראשונות של המרפאה ביקרו בה בעיקר מהגרי עבודה, כיום כוללת אוכלוסיית הפונים בעיקר פליטים ומבקשי מקלט. בשנים האחרונות המרפאה מטפלת בלמעלה מ-6,000 מטופלים מדי שנה.
צוות ומימון

נשיא העמותה הוא פרופ' רפי ולדן. יו"ר העמותה היא ד"ר מושירה אבו דיא, ומנכ"ל העמותה הוא רן גולדשטיין. לפניו כיהנו בתפקיד רן כהן, חדוה רדובניץ והדס זיו.
מחזור הפעילות של העמותה בשנים 2006–2009 נע בין 7.3 מיליון שקלים (2006) ל-10.8 מיליון שקלים (2009). המימון לעמותה מגיע מהאיחוד האירופי, האו"ם, ממשלות אירופיות וקרנות שונות, בהם: קרן פורד, אוקספם והקרן החדשה לישראל.
בשנת 2014 לא חידשה רשות המיסים את ההכרה בעמותה כמוסד ציבורי לצורך זיכוי ממס הכנסה על תרומות לה, עקב הצהרת העמותה לפיה הכיבוש הישראלי הוא הפרה של זכויות אדם, ובכללן הזכות לבריאות. לדברי הרשות הצהרה זו היא בעלת גוון פוליטי, אך בשנת 2016 חודש האישור לאחר הצבעה בוועדת הכספים של הכנסת.