stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחאת החיג'אב באיראן

ערך זה עוסק בהפגנות שהחלו ב-2017. אם התכוונתם להפגנות באיראן 2022, ראו .
| --- | --- |

 תאריכי המאבק:  27 בדצמבר 2017 – הווה (7 שנים) 
 מקום:  איראן 
 
מחאת החיג'אב באיראן (בפרסית: اعتراض به حجاب در ایران) היא סדרה של פעולות מחאה שהחלה בסוף 2017 נגד החוק המחייב נשים באיראן ללבוש חיג'אב. המחאה שמה דגש על תמיכה בזכויות אדם בכל וזכויות נשים בפרט ובכללן שוויון מגדרי.
המחאה החלה דרך הרשתות החברתיות באינטרנט, ובמסגרתה הפיצו הגולשים את סיפורה של אישה איראנית בשם וידה מׂוַהֵד (בפרסית: ویدا موحد), שהתפרסמה גם בשם הנערה מרחוב אנקלאבּ (פרסית: دختر خیابان انقلاب). לפי דיווחים שנפוצו באיראן, מוהד טיפסה על ארון תקשורת ברחוב אנקלאב ("רחוב המהפכה") בטהראן ב-27 בדצמבר 2017, ונעמדה עליו כשכיסוי הראש הלבן שלה קשור על מקל והיא מנופפת בו לעיני הקהל שסביבה כמנופפת בדגל. מוהד נעצרה עוד באותו היום ושוחררה ב-28 בינואר 2018. נשים איראניות רבות שאבו השראה מהמעשה שלה וחיקו אותו.
מׂוַהֵד נקטה את צעד המחאה בעקבות קריאתה של מסיח עלינז'אד בתחילת 2017 להביע את מחאתן של הנשים על חוקי החיג'אב באמצעות ציון "יום רביעי הלבן". מסיח עלינז'אד היא מגישת תוכנית בערוץ "קול אמריקה בפרסית".
על פי החוק האסלאמי שהוחל באיראן בעקבות מהפכת 1979, על הנשים ללבוש חיג'אב, והפרה של חוק זה יכולה לגרור עונש של עד חודשיים מאסר. הקנס על הפרת החוק עשוי להיות 50,000 עד 500,000 ריאל.
המחאות התגברו ב-2022 לאחר מותה של מהסה אמיני ודוכאו על ידי המשטר האיראני באלימות ובאכזריות.
רקע

כבר סמוך לימי כינון החוק, לאחר המהפכה של 1979, החלו מחאות נשים נגד חוק החיג'אב החדש. אולם בימיו של ח'ומייני, נתקלו המחאות ביד קשה, כאשר השלטונות כלאו והוציאו להורג רבים ממי שנתפסו כמתנגדי השלטון. עם זאת, התנגדותן של תנועות לקידום זכויות הנשים המשיכה גם חרף ניסיונות הדיכוי. התנגדותן של תנועות הנשים הפעילה לחץ במקרים שונים, סביב רצונם של המושלים במדינה לבטל חוקים נוספים שהנוגעים לזכויות נשים – דוגמת זכות הבחירה, שלא בוטלה – ויש חוקרים התולים בהתנגדות של תנועות הנשים את הסיבה למניעת התדרדרות נוספת בפגיעה בזכויות נשים. על אף ההתנגדויות חוק החיג'אב לא בוטל ונותר חלק מהשיח הציבורי והפוליטי.
לאחר ימיו של ח'ומייני, התמתן בהדרגה הדיכוי כלפי הנשים, וחל שיפור איטי בזכויות הנשים האיראניות. העיסוק הציבורי סביב זכויות נשים בכלל ונושא החיג'אב בפרט צברו תאוצה בעשור השני של המאה, אז החלו התארגנויות ממוסדות יותר למען זכויות הנשים האיראניות. ההתארגנויות קיבלו רוח גבית מהרשתות חברתיות, בסיוע איראניות החיות מחוץ למדינה, והתמקדו בעיקר במעמדן החוקי של נשים, זכויותיהן בתחום הנישואין והגירושין, תעסוקתן ואכיפת קוד הלבוש האסלאמי. ההתארגנות שהחלה בעיקר על ידי נשים, עודדה בשלב מסוים קידום של מטרות המחאה על ידי גברים, במטרה להראות שהנושא נמצא במיינסטרים של החברה ומשותף גם לנשים וגם לגברים.
המחאה > דצמבר 2017 > 27 בדצמבר

ב-27 בדצמבר 2017, סרטונים ותמונות של מוהד מניפה את צעיפה הפכו לויראלים ברשתות החברתיות. בעוד שתחילה זהותה לא הייתה ידועה, לאחר מספר ימים נסרין סותודה (בפרסית: نسرین ستوده), פעילה חברתית ועורכת דין אשר נעצרה, גילתה שהאישה בת 31 ונעצרה על המקום עם תינוק בן 19 חודש.
המחאה > ינואר 2018 > 28 בינואר

ב-28 בינואר, לפי סותודה, עורך הדין אשר חוקרת את המקרה, מוהד שוחררה זמנית בערבות.
המחאה > ינואר 2018 > 29 בינואר

ב-29 בינואר, אישה נעצרה בטהראן לאחר ששחזרה את מחאתה של מוהד כאשר עומדת באותו ארון תקשורת ברחוב אנקלאב, מורידה את החיג'אב הלבן שלה ומחזיקה אותו במקל. תמונות אשר פורסמו ברשתות החברתיות הראו שלפחות שלוש נשים שחזרו את מחאתה של מוהד בטהראן ב-29 בינואר, כולל אחת ליד רחוב פרדובסי.
המחאה > ינואר 2018 > 30 בינואר

לפי סודותה ב-30 בינואר, האישה השנייה אשר נעצרה ב-29 בינואר 2018 הייתה נארגס חסיני (בפרסית: نرگس حسینی) בת ה-32.
מספר אנשים נוספים מחו נגד חוק החיג'אב על-ידי חזרה על מחאתה של מוהד. מחאות אלו חלו בטהראן, בנוסף לערים נוספות, ביניהן אספהאן ושיראז.
המחאה > פברואר 2018 > 1 בפברואר

ב-1 בפברואר, מחלקת המשטרה האיראנית הודיעה כי עצרה 29 נשים לאחר שהסירו את החיג'אב שלהן.
המחאה > פברואר 2018 > 2 בפברואר

לפי עורכת הדין סודותה, נארגס חסיני בת ה-32 הידועה כאישה השנייה מרחוב אנקלאב, לא יכולה לשלם את דמי הערבות בסך 135,000 דולר אמריקאי אשר הוצב על-ידי השופט אשר מנהל את תיקה, בכך התמודדה מול עשר שנים אפשריות בכלא ועד ל-74 הצלפות בשוט באישומים אשר כללו ביצוע מעשה חטא בפומבי.
המחאה > פברואר 2018 > 21 בפברואר

אישה מוחאת נוספת בשם שאפרק שאג'רזדה (בפרסית: شاپرک شجری زاده) נעצרה בעת שמחאה עם צעיף לבן ביום רביעי ב-21 בפברואר ברחוב גטריה. עדי ראייה אמרו שהמשטרה תקפה אותה מאחורה ולקחו אותה למעצר.
תמונות ששותפו ברשתות החברתיות הראו כי הממשלה הציבה מבנה ברזל הפוך בצורת האות האנגלית V על תיבות השירות בכדי למנוע עמידה על קופסאות אלו. שאג'רזדה נשפטה לשתי שנות מעצר בכלא בנוסף ל-18 שנים מעצר על תנאי. בנוסף לכך, שאג'רזדה הצהירה כי עזבה את איראן.
המחאה > פברואר 2018 > 22 בפברואר

אישה נוספת בשם מרים שריאטמדרי (בפרסית: مریم شریعتمداری) מחאה על כפיית לבישת החיג'אב בעמידה על אותו ארון תקשורת ברחוב אנקלאב. המשטרה דרשה ממנה לרדת ובעקבות סירובה הורדה באלימות על-ידי המשטרה ורגלה נשברה.
שאפרק שאג'רזדה הוכתה במעצר. היא השתחררה לאחר מכן בערבות.
המחאה > פברואר 2018 > 24 בפברואר

עדי ראייה אמרו כי אישה נוספת בשם חמרז סדגי (בפרסית: همراز صادقی) מחתה נגד כפיית לבישת החיג'אב ביום שבת ב-24 בפברואר, כאשר לפתע הותקפה על-ידי כוח אבטחה בלתי מוכר, ידה נשברה והיא נעצרה.
המחאה > יולי 2018 > 8 ביולי

ב-8 ביולי, נערה איראנית בשם מאידה הוג'ברי (בפרסית:مایدا هژبری) נעצרה לאחר שפרסמה סרטונים שלה רוקדת למוזיקה איראנית ומערבית בחשבון האינסטגרם שלה ללא כיסוי ראש. היא הייתה מבין משתמשי האינסטגרם הפופולריים, מעל ל-600 אלף עוקבים. הסרטונים שלה שותפו על-ידי מאות אנשים. נשים איראניות נוספות פרסמו סרטונים משלהן רוקדות כאות מחאה למעצרה של הוג'ברי.
המחאה > אוקטובר 2018 > 27 באוקטובר

ב-27 באוקטובר, סטודנטים באוניברסיטת אזאד האסלאמי במרכז טהראן מחאו לאחר שניידת משטרת המוסד נכנסה לקמפוס וניסתה לעצור מספר נשים אשר לבשו את החיג'אב בצורה לא תקינה. סרטונים הראו סטודנטית עומדת מול הניידת, מנסה לחסום אותה מלצאת, מה שהוביל לנהג הניידת לנסות לדרוס אותה.
המחאה > אוקטובר 2018 > 29 באוקטובר

ב-29 באוקטובר, אישה איראנית עמדה על כיפת מרכז אנקלאבב בטהראן, והסירה את כיסוי הראש שלה בכדי למחאות על כפיית לבישת החיג'אב. היא נעצרה דקות לאחר מכן בידי המשטרה. ב-14 באפריל 2019, פורסם שאותה אישה הייתה וידה מודה, האישה המקורית מרחוב אנקלאב, אשר מחאה בפעם השנייה.
המחאה > פברואר 2019 > 15 בפברואר

ב-15 בפברואר, משטרת המוסר ניסתה לעצור שתי נשים בשל לבישת חיג'אב בצורה שגויה באזור נמרק של טהראן ונתקלו בהתנגדות של עוברי אורח. קבוצת אנשים התגודדה סביב הניידת, שברו את החלונות, עקרו את הדלתות ושחררו את שתי הנשים בפנים. המשטרה ירתה לאוויר בכדי לפזר את הקהל. המשטרה האיראנית אישרה מאוחר יותר כי מקרה זה אכן קרה.
המחאה > מרץ 2019 > 7 במרץ

ב-7 במרץ, שתי נשים נעצרו בקנגבאר לאחר שמחאו על כפיית לבישת החיג'אב לאחר שהלכו ברחובות העיר ללא חיג'אב.
המחאה > מרץ 2019 > 8 במרץ

ביום האישה הבין-לאומי (8 במרץ), קבוצה נשים בטהראן הופיעו חשופות ומחאו נגד דיכוי הנשים. סרטון הראה ששתי נשים חשופות החזיקו שלט אדום, אשר עליו רשום "יום האישה הבין-לאומי הוא הבטחה לרק עולם לכל האנושות", רחוב ואליסר. סרטון נוסף הראה קבוצה של נשים חשופות ברכבת התחתית של טהראן מחלקות פרחים לעוברי אורח.
המחאה > מרץ 2019 > 11 במרץ

ב-11 במרץ, איש עמד על קופסה ברחוב אנקלאב אשר נופף בצעיף לבן על מקל. הוא נעצר על המקום בידי כוחות הביטחון.
המחאה > מאי 2019 > 13 במאי

ב-13 במאי, סטודנטים באוניברסיטת טהראן התאגדו למחאות נגד עליית הלחץ לציית לחוק חובה לבישת כיסוי ראש. משמרות בלבוש אזרחי תקפו סטודנטים שמחאו. סטודנטים גם נשאו שלטים אשר דורשים חופש ובחירות חופשיות.
המחאה > אוגוסט 2019

באוגוסט, פעילה חברתית איראנית סבא קורד פשרי (בפרסית: صبا کردافشاری) נשפטה ל-24 שנים מאחורי סורג ובריח, כולל 15 שנים על תנאי לאחר שהסירה את החיג'אב שלה בפומבי, אשר הרשויות האיראניות אמרו שמעשה זה מקדם "שחיתות וזנות".
המחאה > ספטמבר–אוקטובר 2022

ב-16 בספטמבר, אישה איראנית בשם מהסא אמיני (בפרסית: مهسا امینی) בת ה-22 נהרגה במעצר של סיירת הדרכה בטהראן לאחר אלימות משטרתית. אנשים רבים סביב העולם הגיבו למותה של אמיני, אשר נהפך לסמל של אלימות נגד נשים תחת הרפובליקה האסלאמית של איראן והציתה סדרה של הפגנות נגד חיג'אב ברחבי המדינה.
נשים מפגינות רבות הורידו בהתרסה את החיג'אב שלהן ושרפו אותם במדורות או שגזרו את השיער שלהן כאות מחאה. המונים יצאו לרחובות וקראו "מוות לדיקטטור" כנגד עלי חמינאי
המחאה > המחאה במונדיאל 2022

כחלק ממשחקי המונדיאל במשחק של איראן נגד אנגליה, לא שרו שחקני איראן את ההמנון האיראני לצורך תמיכה במחאה.
המחאה > 2024-2025

בשנת 2024 המחאות באיראן התרחבו מנושא החיג'אב לנושאים נוספים של התנגדות לשלטון. בעקבות זאת איראן יצרה מרפאה לבריאות הנפש המיועדת לטיפול בנשים שלא מסכימות ללבוש חיג'אב, במטרה שבסוף התהליך הנשים תסכמנה ללבוש את החיג'אב.
תגובת השלטון למחאה

המחאה נתקלה בדיכוי אכזרי בידי משטר האייטולות. בהתנגשויות בין המפגינים לכוחות הביטחון נהרגו לפחות 519 מפגינים, מתוכם 68 ילדים, וכן 68 אנשי כוחות הביטחון. 20.000 מפגינים נעצרו ומפגינים הוצאו להורג.
ב-2023 זינק מספר ההוצאות להורג ב-43% (834 הוצאות להורג), חלקן פומביות במטרה לזרוע אימה באזרחים. מספר ההוצאות להורג בפומבי שילש את עצמו ב-2023 לעומת 2022.
מדו"ח של מועצת זכויות האדם של האו"ם עולה כי הרשויות נקטו בדיכוי בלתי אנושי של המחאה אשר מהווה פשע כנגד האנושות. העצורים עברו עינויים, מכות חשמל ופגיעות מיניות כדי להוציא מהם הודאות בכפייה. נעשה שימוש בירי מכוון מטווח קצר במפגינות וב"העלמת" מתנגדים. ממשלת איראן סירבה להגיב על הדו"ח.
ב-2023 הרשויות החמירו מאוד את האכיפה שכללה עמדות בידוק ברחובות, ניתוקים רבים של האינטרט ומעצרים שרירותיים של פעילים. נכון ל-2024 הרשויות באירן ממשיכות לנהל קמפיין דרקוני כנגד חוקי החיג'אב. המשטרה האיראנית מפקחת ועוקבת אחרי נשים באמצעות סיורים ברגל וברכב של "משטרת המוסר" ובאמצעות מצלמות ואמצעים מתקדמים כמו AI כדי לזהות נשים שלא לובשות חיג'אב. השלטונות עוצרים נשים נוהגות, גוזרים על נשים עונשי מאסר ומלקות, וסוגרים בתי עסק, מסעדות וחברות שאינם אוכפים לבישת חיג'אב.
כתוצאה מתגובת המשטר האלימה, לרבות אונס כשיטת פיזור הפגנות, פחת משמעותית מספר ההפגנות. המחאה ירדה למחתרת וקיבלה ביטוי אחר כגון שביתות, ריסוס סיסמאות והשחתת שלטים ממשלתיים.
הערות שוליים

↑  Stefania D'Ignoti, Women's campaigns flourish beyond Iran protests, Al-Monitor, January 18, 2018
↑  '#Where is She?' Iranians Seek Answers Over Disappearance of Hijab-waving Icon, Al Bawaba (באנגלית),albawaba,'#Where is She?' Iranians Seek Answers Over Disappearance of Hijab-waving Icon, Jenuary 20, 2018
1 2  Iran lawyer raises concern over missing hijab protester | News, Middle East | THE DAILY STAR, www.dailystar.com.lb
1 2  Greg Norman, Iranian woman in iconic video feared to have been arrested after waving hijab on a stick, Fox News, ‏2018-01-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  Woman who removed her headscarf during street protest in Iran has been released from custody, says lawyer, The Independent, ‏2018-01-29 (באנגלית)
↑  Nasrin Sotoudeh نسرین ستوده, www.facebook.com
1 2  correspondent, Saeed Kamali Dehghan Iran (2018-01-29). "Second woman arrested in Tehran for hijab protest". The Guardian (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-10-22.
↑  The ‘Girls of Revolution Street’ Protest Iran’s Compulsory Hijab Laws · Global Voices, Global Voices, ‏2018-01-30 (באנגלית)
↑  Uncovered 'Girl From Revolution Street' Picks Up Steam In Iran, RadioFreeEurope/RadioLiberty (באנגלית)
↑  Iranian woman feared arrested after waving hijab in Tehran protest, The Sun, ‏2018-01-23 (באנגלית)
↑  ["638". Book #5 of the Islamic Penal Code (Sanctions and deterrent penalties) (in Persian).]
1 2  יוני בן-מנחם, אירן הצליחה לדכא את מחאת החיגאב, באתר News1 מחלקה ראשונה, 11 באוגוסט 2023
1 2  סמדר פרי, מספר שיא ב-9 השנים האחרונות: זינוק בהוצאות להורג באיראן, באתר ynet, 5 במרץ 2024
1 2   האו"ם: איראן אחראית לפשעים נגד האנושות בגין דיכוי מחאת החיג'אב, באתר הארץ, 10 במרץ 2024
1 2  Poupak Tafreshi, The struggle for freedom, justice, and equality, Washington University in St. Louis, ‏1.1.2010
↑  מאבק אזרחי לשינוי החקיקה המפלה נשים באיראן, באתר הפורום לחשיבה אזורית, ‏5 באוקטובר 2015
↑  "לנערות אסור לרקוד אך האנסים חופשיים": סערה באיראן עקב מעצר המתעמלת, באתר מעריב אונליין, 9 ביולי 2018
↑  ynet והסוכנויות, זעם באיראן: צעירה מתה לאחר ש"הוכתה על ידי משטרת המוסר" בעקבות עטייה מרושלת של חיג'אב, באתר ynet, 17 בספטמבר 2022
↑  כאות מחאה: שחקני איראן לא שרו את ההמנון, באתר ערוץ הספורט, 21 בנובמבר 2022
↑  אסי ממן, קטאר, ‏כאות מחאה: שחקני איראן לא שרו את ההמנון, באתר ONE‏, 21 בנובמבר 2022
↑  איראן מאבדת שליטה: הפגנות, סנקציות והחשש מתקיפה ישראלית | עכשיו 14, באתר www.now14.co.il
↑  i24NEWS, www.i24news.tv
↑  אסף רוזנצוייג, ‏המשטר האיראני חושש: מחאות החיג'אב יתחדשו השבוע, באתר ‏מאקו‏, 13 בספטמבר 2023
↑  מחאת החיג'אב באיראן
↑  ירדו למחתרת: איראן מדכאת את "מחאת החיג'אב", אבל התסכול מהמשטר רק גובר, באתר ynet, 23 בינואר 2023
↑  אסף רוזנצוייג, ‏תחקיר מיוחד: כך הפך אונס מפגינות ומפגינים באיראן לכלי נגד המחאה, באתר ‏מאקו‏, 22 בנובמבר 2022
חיילי עופרת

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אורי אורלב
 שפת המקור:  עברית
 הוצאה
 הוצאה:  ספריית פועלים
 תאריך הוצאה:  1956
 מספר עמודים:  211
  
 הוצאה:  הוצאת כתר
 תאריך:  1989
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 105879-1
 הספרייה הלאומית:  003944947
חיילי עופרת, הוא ספר אוטוביוגרפי מאת הסופר אורי אורלב. הספר יצא לאור לראשונה בשנת 1956 ומתאר את קורות חייו של הסופר ושל אחיו בתקופת מלחמת העולם השנייה..
הספר תורגם לשמונה שפות: אנגלית, איטלקית, גרמנית, הולנדית, אלבנית, סינית, ספרדית וטורקית.
תמצית העלילה

הספר "חיילי עופרת" מגולל את סיפורם של יורק וקאז'יק, שני אחים יהודים בתקופת השואה, אשר חווים את אירועי מלחמת העולם השנייה בפולין, שנכבשה על ידי גרמניה הנאצית.
ילדותו של יורק, ילד יצירתי בעל דמיון פורה ואהבה לספרים, נהרסת כאשר פורצת מלחמת העולם. החיים בגטו, היו קשים מאוד לשני האחים - לא היה מבוגר, שיעזור להם וישמור עליהם ברוב שעות היממה. בנוסף, נאלצו השניים להתמודד עם המראות והסיטואציות הקשות, שהיו אופייניים לחיים בגטו וקשים להכלה, במיוחד לילדים צעירים. הספר מתאר את התמודדותם עם חיים קשים אלה. דמיונו של הילד יורק, שהמציא סיפורים ומשחקים לשניהם, אפשר לשניים להרים ראש בנקודה הנמוכה ביותר בחייהם - תקופת השואה.
דמויות ראשיות

יורק אורלובסקי - בן 11, האח הבכור במשפחת אורלובסקי. ילד בעל דמיון פורה, אוהב לקרוא ולשחק במשחקי הרפתקאות יחד עם אחיו הצעיר. בעזרת הדמיון והמצאת המשחקים, הצליח יחד עם אחיו לשרוד את התקופה הקשה הזו. הם נשארו שני ילדים לבד בגטו, הואיל ואמו נפטרה בגטו ואביו גויס כרופא לצבא הפולני. יורק הבן הבכור, מרגיש אחראי ומחויב לאחיו הצעיר ודואג לו כהורה, אף שהוא עדיין ילד בעצמו.
קאז'יק אורלובסקי - האח הצעיר במשפחת אורלובסקי. תמיד צמוד לאחיו יורק, שניהם אוהבים לשחק במשחקי הרפתקאות, שיורק האח הגדול ממציא, ועל ידי כך הם מצליחים לשרוד ולעבור את המלחמה, עד לשחרור על ידי האמריקאים.
זופיה - האם, חלתה כתוצאה מהתנאים הקשים ששררו בגטו וקיבלה זיהומים קשים בגוף. אושפזה ולאחר מכן נפטרה.
מקסימיליאן - האב, הוא רופא אשר גויס לצבא הפולני ומאז לא מוזכרת דמותו בסיפור.
רקע ביוגרפי ועיבוד

יורק הוא למעשה אורי אורלב הצעיר, שחווה את מוראות השואה יחד עם אחיו בפולין הכבושה. בספר, מציג הסופר את נקודת מבטו, כילד פולני ֿשנשלח למחנה ריכוז עם אחיו. המהדורה הראשונה של הספר פורסמה תחת שמו של אורלב לפני עברות, בשם א. אורלובסקי.
בשנות השישים של המאה העשרים בוים הספר לסרט בצבעי שחור לבן עבור הטלוויזיה הישראלית, בהשתתפות שני בניו של השחקן שמוליק סגל, האחים עמיחי עמי סגל (ששיחק בסדרה דני וגיל) וגורי סגל (ששיחק בסרטים 8 בעקבות אחד, זוהר, שירת בלהקת הנח"ל ובתיאטרון צה"ל, ושיחק בתיאטרון חיפה ובתיאטרון ב"ש) .
בשנת 2014, בוים הספר לסרט בצבעי שחור לבן עבור הטלוויזיה הישראלית על ידי הבמאית אלה שחף.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אורי אורלב, חיילי עופרת, ישראל: הוצאת כתר, 1989
↑  יעקב בר-און, ‏אורי אורלב: "השנתיים בגטו היו המאושרות ביותר עם אמא שלי", באתר מעריב אונליין, 17 בדצמבר 2019
↑  יניב מגל, ‏"אני הייתי ילד שרק משחק, גם במצבים הכי קשים", באתר גלובס, 27 באפריל 2014
↑  משה שרת, לדרכה של "עם עובד", דבר, 28 בספטמבר 1958
↑  Ami Segal, חיילי עופרת, באתר Facebook, ‏2015
↑  אלה שחף, חיילי עופרת, באתר youtube, ‏2014
הערכה לשם למידה

תלמידים בכיתה בג'יבוטי שבאפריקה
הערכה לשם למידה, הל"ל (באנגלית: assessment for learning), היא גישה של הערכה מעצבת המשלבת בין הוראה, למידה והערכה ונועדה לקדם את הלמידה, לקראת הלמידה, תוך כדי הלמידה עצמה, ובסיומה, בשונה מהערכה המתקיימת רק בסיום הלמידה, ונועדה בעיקר למתן הערכה מסכמת.
רקע

הערכה לשם למידה מבוססת על תפיסת התהליך החינוכי כדיאלוג תלוי הקשר חברתי-תרבותי, מתקשרת עם תפיסות למידה של הבניית ידע באופן שיתופי וערה גם לזיקות ההדדיות והמפרות בין ידע שיתופי לידע אישי. היא נשענת על הגישה הקונסטרוקטיביסטית, אשר מדגישה את חלקו של התלמיד בתהליך הלמידה, תוך עידוד למידה אקטיבית ומתבססת על הבניית ידע ולא גילוי או העברת הידע על ידי המורה.
הערכה לשם למידה מהווה תהליך של חיפוש, חקר ופירוש ראיות על ידי התלמידים והמורה, על מנת לקבל מידע ברור על מיקומו של התלמיד בתהליך הלמידה. התהליך משמש את הלומדים ומוריהם על מנת להחליט לאן עליהם להתקדם מנקודה זו ואיך להגיע לשם באופן הטוב ביותר. במסגרת התהליך למעשה אוספים ראיות על הלמידה באמצעות מגוון כלים ומפרשים אותן פירוש אינטגרטיבי, ממנו מסיקים היכן מצוי הלומד בדרך להשגת יעדי ההוראה ונוקטים בצעדים המתאימים ביותר עבורו להתקדם להשגתם.
סקירת מחקרים בנושא הערכה במסגרת הכיתה (classroom assessment) הובילה למסקנה, שהערכה לשם למידה היא אחת הדרכים היעילות לשיפור הלמידה ולהעלאת הסטנדרטים. הערכה לשם למידה בצורתה המיטבית אף משפרת הישגים בהשוואה להערכה המתקיימת בסיום הלמידה, מקדמת מיומנויות חשיבה, הסקת מסקנות ופתרון בעיות, מעלה את המוטיבציה ללמידה מעמיקה, גורמת לשינוי עמדות והבנות של תלמידים ומורים בקשר ללמידה עצמה ולהערכה ואף משפרת אסטרטגיות הכוונה עצמית בלמידה.
הכלים הנפוצים בשימוש בתהליך הערכה לשם למידה הם: תלקיט מעריך (פורטפוליו), עבודת חקר, מטלות ביצוע, הכנת דגם, הכנת משחק וכיוצא בזה, המהווים, כפי שיובא בהמשך, חלק מחמשת שלבי ההערכה לשם למידה.
עקרונות ההערכה לשם למידה

קבוצת הרפורמה בהערכה (Assessment Reform Group), זיהתה עשרה עקרונות הערכה לשם למידה מבוססי מחקרים על הובלת תהליך ההערכה לשם למידה בכיתה:
הערכה לשם למידה נדרשת להיות חלק מתהליך תכנון של ההוראה והלמידה. תוך שימת לב להלימה (alignment) בין יעדי תוכנית הלימודים, יעדי ההוראה ויעדי ההערכה.
בהערכה לשם למידה שותפים בכל שלבי הביצוע המורה והתלמידים. עליהם להתמקד ב"איך" (how) לומדים ולא רק ב"מה" (what).
בכיתה בה מיושמת הערכה לשם למידה, נדרשת להיות הכרה, מודעות ומחויבות מלאה של התלמידים והמורה לכך שכל שלב ושלב בתוכנית הלימודים וחיי הכיתה (הדיאלוגים הכיתתיים, השאלות שעולות מהתלמידים, אמירותיהם, מעשיהם, הרפלקציה, אופן קבלת ההחלטות וכיוצא בזה) הם חלק מהאופן בו יוערכו בהערכה לשם למידה.
בקיום הערכה לשם למידה נדרשים ידע ומיומנות מקצועית של המורה ביישומה. באבחון רמות התקדמות פרטניות, מתן משובים באופן קבוע, והנחיות אישיות להמשך הלימוד.
בהערכה לשם למידה משוב המורה על הישגי התלמידים הוא חלק מרכזי מתהליך הלימוד. לכן, על המורה להקפיד על מתן משוב שיקדם ויעודד את התלמידים ללמידה.
בתהליך הערכה לשם למידה מוטיבציית התלמידים היא תנאי הכרחי לקידום הלמידה. לכן, על המורה להעצים את התלמידים באופן שיעודד אותם להמשיך ולהתקדם בלמידה.
לשם קיום למידה משמעותית וחיזוק המחויבות למטרות הלמידה, יש לשתף את התלמידים במטרות הלמידה, בקריטריוני ההערכה ואף בהערכה עצמה (הערכת עמיתים).
על המורה לזהות את החוזקות והחולשות של כל תלמיד ולספק הכוונה והדרכה בונה כיצד עליו להשתפר בהם ובאיזו דרך עליו לבצע זאת.
הערכה לשם למידה מפתחת את יכולת התלמיד לבקר את עצמו, לבצע רפלקציה ולהיות לומד עצמאי מעמיק ואיכותי יותר.
על ההערכה לשם למידה להכיר בטווח הרחב של הישגי התלמידים ולעורר בקרב התלמידים שאיפה למצוינות והכרה בהשקעתם ומאמציהם.
שלבי ההערכה לשם למידה

על פי פרופסור מנוחה בירנבוים, תהליך הערכה לשם למידה הוא מעגלי וכולל שישה שלבים:
הגדרת היעדים (סימון המטרה).
פיתוח כלים מתאימים לאיסוף ראיות על מיקומו של הלומד ביחס למטרה. הכלים הנפוצים כאמור הם תלקיט מעריך (פורטפוליו), עבודת חקר, מטלת ביצוע, הכנת דגם, הכנת משחק.
איסוף ראיות על הלמידה באמצעות הכלים בהם נעשה שימוש בהערכה לשם למידה.
ניתוח ופירוש של הראיות (אבחון הפער בין הרצוי למצוי).
נקיטת צעדים מתאימים לצמצום הפערים.
הערכת יעילותם של צעדים אלו.
ביקורת על הערכה לשם למידה

בהערכה לשם למידה לא תמיד מצויים סטנדרטים מוגדרים מראש להערכת הישגים ולפיכך מתאפשרת התייחסות להישגים בצורה רב משמעית. לעיתים קיים קושי בתיאור קריטריונים להערכת עבודת התלמיד וכתוצאה מכך אין לציונים משמעות אחידה ועקבית בכיתה. הערכה לשם למידה גם מעמידה בסימן שאלה את התקפות והמהימנות של המבחנים הקונבנציונליים.
לאור העובדה כי המורה והתלמיד שותפים להערכה, קיים חשש לסובייקטיביות בעיקר אצל התלמיד. מצב זה הופך את ההערכה החלופית קשה ליישום. יש בכך גם ערעור מסוים על מקומו של המורה בהערכה ולכן הערכה לשם למידה מיטבית מבוססת רבות על תפיסת מנהיגותו של המורה בכיתה בקרב התלמידים. בנוסף, הערכה זו יקרה באופן יחסי, אורכת זמן רב ודורשת מאמץ מצד המורה והתלמיד. נדרשת הכשרה של המורים כמובילי תהליך והכשרת התלמידים לסוג הערכה זו. כמו כן בסופו של דבר לא קיימות מספיק עדויות התומכות בתרומתה של ההערכה לשם למידה כשיטה המקדמת הטמעת ידע בקרב התלמידים על פני השיטות המסורתיות.
כדי למנוע סובייקטיביות, לזמן דיאלוג בין מורה ותלמידיו ולתקף את ההערכה, יש לפתח מחווני הערכה ולצרפם לכלי ההערכה שנבחר.
ראו גם

מדידה והערכה
מדידה והערכה בחינוך פורמלי
הערכה חלופית
קונסטרוקטיביזם (למידה)
למידה
הערכת עמיתים
לקריאה נוספת

נבו, ד' (1989). הערכה המביאה תועלת: הערכת פרויקטים חינוכיים וחברתיים. תל אביב: מסדה/מודן.
Black, P., & Wiliam D. (2006). Assessment for learning in the class. In: J. Gardner, (Ed.), Assessment and learning (pp. 9-25). London: Sage.
Cooper, Damian. (2006). Talk About Assessment: Strategies and Tools to Improve Learning. Toronto, ON: Thomson Nelson.
הערות שוליים

↑  M. Heritage, סוגי הערכה, באתר מכון מופ"ת
↑  מנוחה בירנבוים, הערכה לשם למידה במסגרות להכשרת מורים, ביטאון מכון מופ"ת
↑  ד"ר תמי יחיאלי, איך עושים למידה קונסטרוקטיביסטית, באתר אבני ראשה
1 2 3  Assessment Reform Group, ‏2002 (ארכיון)
1 2  מנוחה בירנבוים, הערכה לשם למידה ומאפייני תרבות בית-ספרית המעצימים אותה, הד החינוך, 2007
1 2  Black , P & Wiliam , D., Assessment and classroom learning, Assessment in Education
↑  Dylan Wiliam, ? What is assessment for learning (ארכיון)
1 2  משרד החינוך, מהי הערכה חלופית
1 2  עמר נגה וד"ר שחר חנה, הערכה חלופית: עקרונות וקשיים
↑  Karee E. Dunn & Sean W. Mulvenon, A Critical Review of Research on Formative Assessment: The Limited Scientific Evidence of the Impact of Formative Assessment in Education (ארכיון)
↑  גלעד מניב, מחוונים, באתר משרד החינוך
חטיבה 14

| --- | --- |

תג היחידה של החטיבה
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צבא ההגנה לישראל
 סוג:  חטיבת שריון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1958–הווה (כ־67 שנים)
 מלחמות:    מלחמת ששת הימים     מלחמת יום כיפור     מלחמת לבנון הראשונה מלחמת חרבות ברזל
 פיקוד
 יחידת אם:   עוצבת סיני
 יחידות בת:  גדוד 79  גדוד 87  גדוד 184  פלס"ר 5440  גדחה"ן 271  פלחי״ק 5133
 מפקדים:  ראו בהמשך
חטיבה 14 (חטיבת המחץ, או בכינויה "חטיבת הביזון") היא חטיבת שריון מילואים, שפורקה וחודשה מספר פעמים. בעבר החטיבה הורכבה בחלקה מכוח סדיר ובחלקה מכוח מילואים. היא נודעה בעיקר בזכות השתתפותה בקרב אום-כתף במלחמת ששת הימים, באבדות הרבות שספגה במלחמת יום הכיפורים בעת שנשאה בנטל העיקרי של בלימת הכוחות המצרים שחצו את תעלת סואץ, ובכיבוש החווה הסינית בקרב שאפשר את צליחת התעלה והכרעת חזית הדרום.
בשנת 2014 מוזגה החטיבה עם חטיבה 278, כאשר למטרת שימור המורשת, הוחלט כי החטיבה הממוזגת תיקרא 14. גם מספרי הגדודים (79, 87, 184) נשמרו.
החטיבה היא תחת אוגדה 252 וכוללת בתוכה גדודי שריון, גדוד ח"יר, גדוד הנדסה קרבית ופלוגת סיור.
היסטוריה

במקור התבססה חטיבה 14 על חטיבה 6 ("עציוני") ההיסטורית ממלחמת העצמאות, חטיבה שפורקה בשנת 1949.
ב-1955 הוקמה חטיבה 6 מחדש כחטיבת חי"ר במילואים הכפופה לפיקוד המרכז. החטיבה לא נטלה חלק במלחמת סיני. בספטמבר 1958 שונה שמה לחטיבה 14, וממאי 1959 הוכפפה לפיקוד הדרום. בראשית שנות ה-60 עברה החטיבה הסבה לחטיבה ממוכנת. שני גדודי חי"ר הוסבו לגדודי חרמ"ש במילואים. בשנת 1965 לאחר הקמת גדוד המגח 79 בחטיבה 7, הועבר גדוד 52 לחטיבה 14 – כגדוד טנקים סדיר שכלל טנקי סופר שרמן ו-AMX-13.