stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיטר ג'פרי
הערות שוליים

↑  Peter Jeffrey, BFI Film Forever
↑  Peter Jeffrey Biography (1929-)
↑  "Lively Choice of Plays for Aldwych." The Times (London, England) 22 April 1966: p.17. Retrieved 9 October 2014.
1 2  BBC News
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1572784  BnF: cb141903566 (data)  GND: 1027150144  ISNI: 0000 0000 8103 8334  LCCN: no92026451  MusicBrainz: 16767beb-5f23-472d-8987-835489ee8723  NKC: pna2009482616  NTA: 072521171  SNAC: w6bh7trj  VIAF: 24811787   WorldCat (עם VIAF): 24811787
עת"מ ויליאם ג'וסף נגד משרד הפנים

עת"מ 47692-07-11 ויליאם ג'וסף (אסיר) נגד משרד הפנים הוא פסק דין של בית המשפט המנהלי, שניתן בשנת 2011, שעוסק בעתירה של אזרח ניגרי המועמד לגירוש.
בפסק דין זה בית המשפט מורה למשרד הפנים לבדוק אם העותר זכאי להגנת "אי ההרחקה", הגנה הקובעת שמדינת ישראל לא תחזיר אדם למדינה שבה יש חשש לחייו, וזאת ללא קשר לבדיקה של הכרה בעותר כפליט. בית המשפט פסק שהעותר זכאי להגנת אי ההרחקה אך ללא פריווילגיות של הכרה כפליט, הגנה זו מבוססת על המשפט הבין-לאומי המנהגי הקובע שלא מרחיקים אדם מישראל למדינה שבה יש חשש לחייו.
פסק הדין חשוב בקביעת קיומן העצמאי של כמה הגנות אלטרנטיביות לזרים בישראל. קביעה זו נחוצה כיוון שבישראל אין (נכון ל-2015) מדיניות ברורה בנוגע להגירה, מתן מקלט או הגנה זמנית. בפסק דין זה הבהיר בית המשפט שלפחות ככל שמדובר במתן מקלט לפליטים ובהגנה זמנית, מדובר במנגנונים שונים אשר אין להחליף אחד באחר. העובדה שאדם אינו זכאי למקלט כפליט אינה הופכת את חייו הפקר, אם יש חשש לחייו מטעמים שאינם מקנים לו מעמד פליט.
הרקע

ההסתננות מאפריקה לישראל החלה באמצע שנות התשעים של המאה העשרים והתרחבה במידה ניכרת בשנת 2007. עד סוף יולי 2013 נכנסו לישראל כ-64,000 אנשים באורח בלתי חוקי דרך גבול ישראל מצרים ומתוכם כ-55,000 עודם [דרושה הבהרה] בישראל. אזרחים אריתראים, סודנים וניגרים נאלצים לברוח ממדינותיהם, הם מגיעים למצרים ומסתננים למדינה.
העותר הוא אזרח ניגרי שהסתנן לגבולות ישראל ונעצר בידי צה"ל. לאחר שהועבר לרשויות משרד הפנים (יחידת המסתננים) ניתן נגדו צו הרחקה וצו משמורת לתקופה שעד הרחקתו. מרגע שנתפס הוא ביקש שיכירו בו כפליט. בעתירתו ביקש העותר ביטול צו ההרחקה, ביטול צו המשמורת ומתן הוראה למשרד הפנים לבחון את בקשתו לקבלת מקלט.
העותר טען כי אין להרחיקו מישראל כיוון שנמלט מארץ מוצאו בשל חשש לחייו. העותר טען שלקח הלוואה מהקהילה [דרושה הבהרה] ולא החזיר אותה ולכן רודפים אותו ומאיימים על חייו. בדיון בבית המשפט הוא ציין כי הוא אינו מפחד מהמשטרה או מהממשלה הניגרית, אלא רק מהקהילה, ולדבריו הודיעו לו שאם לא יחזיר את ההלוואה שלקח, אנשי הקהילה שנתנו את ההלוואה יהרגו אותו.
המשיבים טענו שאין מקום לבדוק שוב את בקשתו למעמד של פליט כיוון שאין חידוש בראיות הנטענות ואין בהן להשפיע על בקשת המקלט. משרד הפנים לא בחן את השאלה אם יש להימנע מגירוש והרחקה של העותר בשל הסכנה הנטענת לחייו, אך הם בוחנים את הבקשה למעמד כפליט.
פסק הדין

השופט רמי אמיר קבע לאחר שמשרד הפנים הגיע למסקנה שלא מתקיימים אצל העותר יסודות אמנת הפליטים, כאשר אדם טוען לסכנת חיים העולה אגב בקשת פליטות, אזי הבקשה צריכה להיבחן גם כשלעצמה שהרי המדינה מחויבת לפי דין "אי ההרחקה" שלא להרחיק אדם כאשר יש חשש לחייו.
לכן, מן הנסיבות עולה שראוי שמשרד הפנים יבחן את טענת העותר לאי הרחקה בשל סכנת חיים. העותר זכאי רק להגנת אי ההרחקה, אך ללא פריבילגיות היתר של פליט לפי האמנה.
התוצאה הסופית היא שבית המשפט הורה למשרד הפנים לבחון את טענת העותר שאין להרחיקו מהמדינה בשל סכנת חיים במדינת מוצאו.
בעקבות פסק הדין

החל מיולי 2009 הגישו כמה מסתננים מאפריקה, בפרט כאלה המוחזקים במשמורת, בקשת מקלט כפליט במשרד הפנים. נכון לסוף 2013 רוב הבקשות עדיין לא נבדקו. בין אלה שנבדקו רק מעטים קיבלו מעמד של פליט.
ישראל מעניקה הגנה זמנית קבוצתית למסתננים המזוהים כאריתראים או סודנים, המהווים כ־83% מהמסתננים לישראל דרך גבול מצרים.
ההגנה הקבוצתית מקנה למסתננים אישור שהייה זמני בישראל. בעבר גם בקשות מקלט של אלו המזוהים כאזרחי חוף השנהב ודרום סודאן זכו להגנה קבוצתית ולא לבדיקה אינדיבידואלית.
מבין בקשות המקלט שהוגשו על ידי אזרחי מדינות אחרות ונבדקו באופן אינדיבידואלי קבע משרד הפנים כי רק חלק זעום מהם ראויים למעמד פליט.
ראו גם

אמנה בדבר מעמדם של פליטים
הסתננות מאפריקה לישראל
פליט
לקריאה נוספת

גבריאלה כהן, עצירת ההסתננות האפריקנית לישראל והרחקתם של אלה השוהים בה שלא כדין, גישת המשפט הבין-לאומי מבזקי הארות פסיקה 18, 17–24 (נובמבר 2013)
אורי פומסון, מבקשי מקלט בישראל: חוקי, בלתי חוקי או משהו לא ברור באמצע? הרהורים מזווית המשפט הבין-לאומי בנוגע לחוק למניעת הסתננות (עבירות שיפוט) "המשפט" ברשת: זכויות אדם – מבזקי הארות פסיקה 18, 5–16 (נובמבר 2013)
סמדר בן נתן, ילקוט הכזבים בחינתן של בקשות מקלט בישראל(הקישור אינו פעיל) "המשפט" ברשת: זכויות אדם – מבזקי הארות פסיקה 19, 4–9 (דצמבר 2013)
פרט (גאולוגיה)

פרט (באנגלית: Member) הוא יחידת סלעים בסיסית בחלוקה סטרטיגרפית, יחידה ליתוסטרטיגרפית המשמשת למטרת מיפוי גאולוגי. פרט הוא חלוקת משנה של תצורה. הפרט הגאולוגי מורכב מסלעים, הנראים לעין, אשר להם זיקה בשלבי יצירתם, והנבדל משכניו על ידי גבולות סלע ברורים. לפרט הגאולוגי יש תפוצה גאוגרפית מסוימת.
להגדרת שכבה כפרט נקבעו הכללים הבאים:
הפרט ניחן בתכונות המבדלות בינו לבין החלקים הקרובים אליו בתצורה:
הבדל בתכונות הליתולוגיות: סוג הסלע, גודל הגרגירים, צבע, הרכב מינרלים, מרקם וכו'
הבדל כימוסטרטיגרפי כלומר שוני בגאוכימיה של הרכבו. לדוגמה יחידת סלע של פצלים עשויה להיות יותר סולפידית בבסיסה ופחות סולפידית בחלקה העליון, הבדל זה מאפשר לבצע חלוקת משנה של יחידת הסלע לפרט סולפידי.
הבדל ביוסטרטיגרפי כלומר שוני בהרכב המאובנים. לדוגמה שכבת סלע המכילה אמוניטים
אין דרישה מחייבת לגבי עובי מינימלי או מקסימלי של הפרט או גודל שטחו המינימלי.
תצורה תחולק לפרטים רק כשיש לחלוקה מטרה מועילה
רק חלק מהתצורה יכול להיות מורכב מפרטים, כאשר פרט יכול להשתרע על יותר מתצורה אחת.
הכינוי אותו מקבל הפרט מורכב משתי מילים. סוג הסלע העיקרי הבונה את הפרט ושם המקום בו מצוי הפרט. לדוגמה קונגלומרט שינארמפ. אם אין בפרט סוג סלע אחד בולט נוהגים להשמיט את שם הסלע ולהסתפק בשם המקום כשלפניו מוסיפים את המילה פרט. לדוגמה "פרט חפיר" בתצורת טקיה בנחל צין - דרגש אבן גיר מהקנומן החוצה את סלעי החרסית של תצורת טקיה.
לקריאה נוספת

עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 1980, מסת"ב 965-06-0276-3
הערות שוליים

↑  שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ
פיטר ג'נינגס

| --- | --- |

 לידה:  29 ביולי 1938 טורונטו, אונטריו, קנדה 
 פטירה:  7 באוגוסט 2005 (בגיל 67) מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Peter Charles Archibald Ewart Jennings 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  Lisgar Collegiate Institute 
 תקופת הפעילות:  1947–2005 (כ־58 שנים) 
 מעסיק:  חדשות ABC 
 בן או בת זוג:  קטי מרטון (1979–1993) קייסי פריד (1997–2005) 
 פרסים והוקרה:  Weintal Prize for Diplomatic Reporting (1991)  Weintal Prize for Diplomatic Reporting (2001)  פרס אדוארד מורו (2004)  פרס ג'ורג' פולק (1990)  אגדות דיסני (2006)  פרס אמי לחדשות ולתעודה (2000, 2006)  חבר במסדר קנדה  האקדמיה לטלוויזיה, אומנויות ומדעים  היכל התהילה של הטלוויזיה  פרס פיבודי 
 
פיטר ג'נינגס באולפן החדשות של ABC
פיטר ג'נינגס (29 ביולי 1938 – 7 באוגוסט 2005) היה עיתונאי קנדי-אמריקני ומגיש חדשות ששידר בטלוויזיה האמריקנית במשך ארבעה עשורים.
ג'נינגס הצטרף לרשת ABC בשנת 1964 ועד מהרה נבחר להגיש את מהדורת החדשות המרכזית שלה. בכך הפך למגיש הצעיר ביותר בטלוויזיה האמריקנית. כעבור מספר שנים החליט לעזוב את עמדת המגיש כדי לצבור ניסיון בשידורי שטח. רק בשנת 1978 הוא שב להגיש את המהדורה המרכזית של הרשת עד למותו בשנת 2005.
קורות חיים

ג'נינגס נולד בעיר טורונטו שבמדינת אונטריו בקנדה בשנת 1938. בגיל 11 הוא החל ללמוד בתיכון "טריניטי קולג' סקול" שבעירו אך עד מהרה נאלץ לעזוב את המקום ולעבור עם משפחתו לאוטווה. בהמשך הוא אף נשר כליל ממערכת החינוך וניסיונות נוספים להמשיך ללימודים אקדמיים לא צלחו והוא נשר גם מהאוניברסיטאות אליהן נרשם.
אביו, צ'ארלס ג'נינגס, היה שדרן רדיו בולט בתאגיד השידור הקנדי וג'נינגס הצעיר העיד על עצמו כי חפץ גם כן לפתוח בקריירה עיתונאית.
קריירה > בטלוויזיה הקנדית

כבר בגיל 9 החל ג'נינגס להגיש תוכנית ילדים שבועית מדי יום שבת ברדיו הציבורי CBC שבו עבד אביו. בשנת 1959, לאחר נשירתו מבית הספר, התקבל לעבודה כשדרן רדיו בתחנה מקומית באונטריו וכעבור שנתיים לכד אף את עיניהם של ראשי תחנת טלוויזיה מקומית שהעניקו לו תפקיד של מראיין בתוכנית אקטואליה לילית. בשנת 1962 הוקמה בקנדה רשת הטלוויזיה המסחרית הראשונה CTV וג'ניגנס נשכר על ידיה בגיל 24 בלבד להגיש את מהדורת החדשות הלאומית שלה.
במסגרת סיקוריו ברשת CTV היה ג'נינגס העיתונאי הקנדי הראשון שהגיע לעיר דאלאס שבמדינת טקסס בתקופה שלאחר ההתנקשות בנשיא האמריקני ג'ון קנדי. לאחר זאת החליטה הרשת לשלוח אותו לסקר גם את ועידת המפלגה הדמוקרטית בארצות הברית לקראת הבחירות של 1964, שם פגש ג'נינגס בנשיא חטיבת החדשות של רשת הטלוויזיה האמריקנית ABC שהציע לו להצטרף לרשת הצעירה ככתב חדשות. ג'נינגס סירב בתחילה להצעה אך כעבור מספר חודשים התרצה ועבר להשתקע בארצות הברית.
ביקורת ופרסים

ג'נינגס ספג לאורך השנים ביקורת רבה מגורמים שמרניים שראו בו מגיש חדשות בעל נטייה ליברלית. בתקופת שידוריו במזרח התיכון בשנות ה-70 הוא היה ידוע אמנם בחיבתו לאתרי המורשת ההיסטוריים והדתיים בישראל אך גם היה מותקף לעיתים על מה שנתפס כהטייה פרו-פלסטינית בסיקורו את נושא לאומיותם של הפלסטינים בתקופה שזו לא הייתה מוכרת די בארצות הברית. בשנת 1972 הוא גם ספג ביקורת על כך שנמנע מלכנות את "ספטמבר השחור" כארגון טרור במהלך הטבח באולימפיאדת מינכן, על אף היכרותו הקרובה את הארגון.
בתוך ארצות הברית הוא לעיתים התמודד עם חיצי ביקורת שמרניים על מה שהם ראו כהטייה ליברלית בשידוריו, בדומה לביקורת שהופנתה ועדיין מופנית כלפי רוב מגישי החדשות האמריקניים האחרים. חלק מהביקורת בתחילת דרכו הופנתה לחוסר בקיאותו בהיסטוריה האמריקנית וביקורת שכוונה למוצאו הקנדי המשיכה להיות מושמעת גם לאורך כל תקופת הגשתו בטלוויזיה.
מנגד נשא ג'נינגס תשבחות על אופן הגשתו החביבה ועל התמקדות המהדורה בהגשתו בנושאי חוץ. לאורך חייו המקצועיים זכה ג'נינגס פעמיים בפרס פיבודי והיה מועמד 16 פעמים לפרס אמי לסיקור חדשותי. במהלך חייו גם זכה לפרסים עיתונאיים נוספים וכשבוע לפני מותו התבשר על זכייתו באות הכבוד מסדר קנדה – הגבוה ביותר הניתן בקנדה.
לאחר מותו הוסב שמו של רחוב 66 במערב מנהטן שבעיר ניו יורק ל"דרך פיטר ג'נינגס". הרחוב מוביל עד היום לאולפני רשת ABC.
פיטר ג'נינגס, 1968
פיטר ג'נינגס בשנת 1994
פיטר ג'נינגס במלחמת עיראק
"דרך פיטר ג'נינגס" במנהטן, ניו יורק
פונית רג'קומאר

| --- | --- |

 לידה:  17 במרץ 1975 צ'נאי, הודו 
 פטירה:  29 באוקטובר 2021 (בגיל 46) בנגלור, הודו 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פילמי, פופ רוק, מוזיקה עכשווית למבוגרים, מוזיקה קרנטיקית, פופ-פולק, פופ הודי, R&B עכשווי 
 מדינה:  הודו 
 תקופת הפעילות:  1976–2021 (כ־45 שנים) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרסי פילמפייר דרום 
 פרופיל ב-IMDb
 
פונית רג'קומאר, שכונה גם אפו (Appu) או Powerstar (בקאנדה: ಪುನೀತ್ ರಾಜ್‍ಕುಮಾರ್, באנגלית: Puneeth Rajkumar;‏ 17 במרץ 1975 – 29 באוקטובר 2021) היה שחקן קולנוע, זמר פלייבק, מפיק ומנחה טלוויזיה, שנודע בעיקר בהופעותיו בסרטים בשפת קאנדה. גילם תפקידים ראשיים ב-27 סרטים.
ביוגרפיה

פונית רג'קומאר נולד בשנת 1975 במאדרס, כיום צ'נאי, לשחקן רג'קומאר ולפרבתאמה רג'קומאר ולו שני אחים. הוריו היו פעילים בקולנוע של מדינת קרנאטקה ("סרטי סנדלווד").
עוד בילדותו הופיע בסרטים שבהם שיחק אביו, רג'קומאר - בסרטים כמו Vasantha Geetha‏ (1980), Bhagyavantha‏ (1981), Chalisuva Modagalu‏ (1982), Eradu Nakshatragalu‏ (1983) ו-Bettada Hoovu‏ (1985).
זכה בפרס הקולנוע הלאומי עבור הילד השחקן הטוב ביותר על משחקו בתפקיד "אפו" ב-Bettada Hoovu.
פונית נפטר מדום לב בבית חולים  ב-29 באוקטובר 2021. הותיר אחריו אישה, אשוויני רוואנת, ושני ילדים.
עיניו  נתרמו אחרי המוות ושימשו להשתלות לארבעה אנשים שהתעוורו. הוא זכה ללווייה ממלכתית . ארונו הוצב למשך 3 ימים באצטדיון קנטיראווה ואחר כך הוא נקבר לצד הוריו באולפני סרי קנטיראווה בבנגלור.
מבחר סרטים

| שנה | סרט | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Appu | אפו |
| 2003 | Abhi | אבהי |
| 2007 | Milana | אקאש |
| 2010 | Jackie | ג'נקיראמה ג'אקי |
| 2012 | Anna Bond | בונד ראווי |
| 2014 | Ninnindale | ויקי ונטאקש |
| 2015 | Rana Vikrama | ויקרם קומאר |
| 2016 | Doddmane Hudga | סוריה |
| 2017 | „Raajakumara“ | סידהרט |
ספרים

"The Person Behind the Personality" - ספר על אביו, ד"ר רג'קומאר
פגודה

הפגודה בגני קיו
פגודה היא מגדל מדורג שנפוץ בארצות המזרח הרחוק כגון סין ויפן. פגודות רבות שימשו כמקום פולחן, בעיקר בודהיסטי או טאואיסטי, ובדרך כלל נבנו בתוך או ליד מקדשים. במיאנמר ובתאילנד יש חפיפה מסוימת בין המונח "פגודה" לבין "סטופה" או "צ'איטה", ואילו בווייטנאם נעשה שימוש במונח כשם גנרי לתיאור מבני פולחן.
מקורה של הפגודה הוא ככל הנראה בסטופה ההודית העתיקה מהמאה ה-3 לפנה"ס. הסטופה, שהיא מונומנט כיפתי, שימשה בהודו בעיקר להנצחה ואחסון של שרידי קדושים. היא אומצה ברחבי דרום-מזרח ומזרח אסיה, שם התבלטה כמונומנט בודהיסטי שהיה קשור למקדשים ולשרידי קדושים. במזרח אסיה שולבה האדריכלות של הביתנים הסיניים באדריכלות הפגודה.
האיקונוגרפיה הסינית מופיעה רבות בפגודה הסינית ובפגודות מזרח-אסייתיות אחרות. גם תמונתו של הבודהה מופיעה בפגודות רבות.
בפגודות רבות היה קצה (Finial) מקושט, שעוצב כך שתהיה לו משמעות סימבולית בבודהיזם כגון ייצוג של הלוטוס. הקצה שימש גם ככליא ברק, וסייע להקטין את סכנת הפגיעה של ברקים בפגודה הגבוהה. הפגודות המוקדמות נבנו בין השאר מעץ, אך במשך השנים התמעט השימוש בחומר זה והחל שימוש בחומרים עמידים יותר.
פרחים נבלו קמלו

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ו. ס. אנדרוז
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 הוצאה:  סיימון אנד שוסטר 
 תאריך הוצאה:  1984
 מספר עמודים:  313
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת אור עם
 תאריך:  1984
 תרגום:  חיים גיבורי
 סדרה
 סדרת ספרים:  סדרת הפרחים
 ספר קודם:  פרחים הצמיחו קוצים
 הספר הבא:  גן של צללים
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001291155
 
"פרחים נבלו קמלו" (באנגלית: Seeds of Yesterday) הוא הרומן הרביעי בסדרת הפרחים (הידועה גם כסדרת דולנגיינג'ר) מאת הסופרת האמריקאית ו. ס. אנדרוז. הוא פורסם ב-1984, כשלוש שנים לאחר הספר הקודם בסדרה, "פרחים הצמיחו קוצים". ספר זה מביא את סאגת משפחת דולנגיינג'ר לסיומה, כאשר הספר שיצא אחריו, "גן של צללים", מספר את קורות משפחת פוקסוורת' טרום היוולדם של קאת'י וכריס.
עלילה

הסיפור מסופר דרך עיניה של קאת'י בת ה-52. היא מגיעה יחד עם בעלה-אחיה כריס לביתו החדש של בנה בארת, שירש את הונו העצום של סבה של קאת'י, מלקולם פוקסוורת'. הבית החדש הוא העתק מדויק של אחוזת פוקסוורת', ביתו של מלקולם, בו קאת'י ואחיה כריס (לימים בעלה) היו כלואים יחד עם אחיהם התאומים קורי וקארי (אחוזת פוקסוורת' המקורית נשרפה בסוף הרומן "עלי כותרת עפים ברוח").
בארת, ירש את הונו של מלקולם לאחר שהתחבב על סבתו קורין, אמה של קאת'י ב"פרחים הצמיחו קוצים". הוא עדיין מריר, כועס על הוריו בשל יחסיהם האסורים, ומקנא באחיו ג'ורי, רקדן הבלט המצליח. כאשר ג'ורי ואשתו מלודי, יחד עם הוריו ואחותו המאומצת סינדי שוהים באחוזה, המתח מצטבר והשהות אינה נעימה. בנוסף לכך, דמות חדשה מופיעה במפתיע בחיי המשפחה: אדם בשם ג'ואל, שטוען כי הוא אחיה האובד של קורין, ובנו של מלקולם. במשך שנים רבות הוא נחשב למת, כאשר בפועל שהה במנזר באיטליה. בארת רואה בג'ואל דמות אב, והלה מרעיל את נפשו בדיבורים קיצוניים על דת, חטא ועונש, מה שגורם לבארת להפוך למריר אף יותר.
במקביל, ג'ורי עובר תאונה והופך למשותק מהמותניים ומטה. מלודי, אשתו ההרה, נעשית מתוסכלת ומתחילה ברומן עם בארת כמענה על צרכיה. היא יולדת תאומים, דארן ודירדרה, וקאת'י רואה בהם דמיון רב לאחיה התאומים המנוחים קורי וקארי. כאשר היא אינה עומדת בלחץ מלודי בורחת, משאירה את ילדיה ואת הטיפול בהם לג'ורי הנכה ומשפחתו. כל זאת ועוד גורמים לקאת'י וכריס להישאר באחוזה במשך שנים, על אף שהיא מזכירה להם את האחוזה המקורית בה נכלאו ועונו. באחוזה זו הסיפור מגיע לקיצו כאשר כריס נהרג בתאונת דרכים, בדומה לאביו, וקאתי מתה מצער בישיבה בעליית הגג.
לאחר תהפוכות רבות, סאגת משפחת דולנגיינג'ר-שפילד מגיעה לסיומה בגלגולו החדש של אותו בית בו הכל התחיל.
אדפטציות

בשנת 2015 הספר עובד לסרט טלוויזיה בעל אותו השם, בבימויו של שון קו.
ספרים נוספים בסדרה

פרחים בעליית הגג
עלי כותרת עפים ברוח
פרחים הצמיחו קוצים
גן של צללים
פרנץ שוורץ

| --- | --- |

 לידה:  27 בנובמבר 1875 גינצבורג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  2 בדצמבר 1947 (בגיל 72) Civilian Internment Enclosure No. 22, Regensburg, אזור הכיבוש האמריקני 
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1894 
 תפקיד:  חבר הרייכסטאג של רפובליקת ויימאר  חבר הרייכסטאג של גרמניה הנאצית 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 השקפה דתית:  נצרות קתולית 
 פרסים והוקרה:  מסדר הדם 
 
פרנץ קסאפר שוורץ (בגרמנית: Franz Xaver Schwarz‏; 27 בנובמבר 1875 – 2 בדצמבר 1947) היה פוליטיקאי גרמני, אשר שימש כגזבר הלאומי של המפלגה הנאצית במשך רוב שנות קיומה, בדרגת רייכסלייטר.
ביוגרפיה

שוורץ נולד ב-27 בנובמבר 1875 בעיר גינצבורג (Günzburg) שבממלכת בוואריה, הקיסרות הגרמנית. אביו היה אופה. הוא היה השביעי מבין שמונת ילדיו. ב-26 באוגוסט 1899 הוא התחתן עם ברטה ברהר. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, גויס לצבא הקיסרות הגרמנית והגיע לדרגת לויטננט. ב-1916 שוחרר משירות פעיל בשל בעיות בקיבה. לאחר מכן הוא עבד כרואה חשבון בעיריית מינכן.
ב-1922 הצטרף שוורץ למפלגה הנאצית. בנובמבר 1923 הוא השתתף בפוטש במרתף הבירה שהובילו אדולף היטלר ואריך לודנדורף. בעקבות הקמתה מחדש של המפלגה הנאצית ב-27 בפברואר 1925 הוא הצטרף לשורותיה מחדש, והיה האדם השישי שעשה זאת. ב-21 במרץ של אותה שנה הוא עזב את עבודתו בעיריית מינכן, והחל לעבוד כגזבר במשרה מלאה של המפלגה. הוא הצליח לשקם מחדש את קופת המפלגה, ולגייס כסף להפצת ספרו של היטלר "מיין קמפף". באפריל 1930 ניהל שוורץ את המשא ומתן על רכישת "הבית החום" ברחוב בריינר שטראסה 45. שוורץ רצה שהבית החום ישמש כמטה המפלגה, לאחר שהוחלט שמטה המפלגה ברחוב שלינג שטראסה 50 קטן מדי.
מ-1931 ואילך, היה שוורץ בעל שליטה מלאה על כל נושאי הכספים של המפלגה. ב-1933 הוא נבחר לרייכסטאג כנציג מחוז פרנקוניה. ב-1935 השתתף היטלר במסיבת יום ההולדת ה-60 של שוורץ. כמו כן הוא קיבל דרגת רייכסלייטר (Reichsleiter - מנהיג הרייך) של המפלגה הנאצית. הייתה זו הדרגה השנייה בחשיבותה במפלגה, לאחר ה"פיהרר", ולפיכך הדרגה הגבוהה ביותר שניתן היה לחבר מפלגה להגיע אליה. בדרגה זו החזיקו רק 18 נאצים בכל רחבי הרייך וכולם היו כפופים רק להיטלר או לממלא מקומו. הוא החזיק בכל תפקידיו עד סוף מלחמת העולם השנייה. ב-2 במאי 1938 כתב היטלר את צוואתו, ובה הוריש חלק מהונו למפלגה. הוראתו הייתה שהצוואה לא תיפתח אלא בנוכחותו של שוורץ.
שוורץ נחשב בדרך כלל למנהלן מוצלח, פיקח ושר. הוא שמר מרחק ממאבקי הכוח והפוליטיקה הפנים-מפלגתית. בשל כך הוא היה דמות שקטה ואנונימית יחסית, וביומניו של יוזף גבלס הוא מוזכר רק פעמיים (פעם אחת לגנאי ופעם אחת לשבח). ביוני 1933 הוא הצטרף לאס אס וקיבל את מספר החבר 38.500. ב-1 ביולי של אותה שנה הוענקה לו דרגת כבוד של אובר-גרופנפיהרר (מקביל לגנרל) באס אס. ביום הולדתו של היטלר ב-20 באפריל 1942 הוא הועלה לדרגת "אוברסט-גרופנפיהרר" (מקביל לגנרל-אוברסט), הדרגה הגבוהה ביותר באס אס (פרט לדרגת "רייכספיהרר אס אס" אשר הוענקה למפקד האס אס בלבד). שוורץ היה אחד מארבעת האנשים היחידים שקיבלו את הדרגה (שלושת האחרים היו יוזף דיטריך, קורט דליגה ופאול האוסר). עם זאת, מכיוון שהייתה זו דרגת כבוד בלבד, היא לא הייתה מקבילה גם באורפ"ו ובוואפן אס אס כפי שהייתה דרגה רגילה באס אס.
ב-5 ביוני 1944 קיבל שוורץ את "צלב ההצטיינות במלחמה דרגה ראשונה עם חרבות", על עבודתו לשיקום העיר מינכן לאחר ההפצצות הכבדות של בעלות הברית עליה בין 24-25 באפריל של אותה שנה. לקראת סוף המלחמה הוא לחם בעצמו בראש גדוד פולקסשטורם נגד בעלות הברית, ונתפס בשבי האמריקאי. הוא נפטר במחנה מעצר של בעלות הברית ברגנשבורג ב-2 בדצמבר 1947 בשל בעיות הקיבה החוזרות ונשנות שלו. הוא היה בן 72 במותו.
למרות תפקידיו הבכירים, והעובדה שהיה אחד מחברי המעגל הפנימי של היטלר, מכיוון שמעולם לא נחקר, ויומניו ומסמכיו נשרפו כאשר הבית החום הופצץ באפריל 1945, נותר שוורץ דמות מסתורית ולא ידועה.
לקריאה נוספת

Biondi, Robert (2000). SS Officers List: SS-Standartenführer to SS-Oberstgruppenführer (As of 30 January 1942). Schiffer Military History Publishing. ISBN 978-0764310614.
Hallgarten, George W. F. (1952). "Adolf Hitler and German Heavy Industry, 1931-1933", The Journal of Economic History.
Hamilton, Charles (1984). Leaders & Personalities of the Third Reich, Vol. 1. R. James Bender Publishing. ISBN 0-912138-27-0.
McNab, Chris (2011). Hitler's Masterplan: The Essential Facts and Figures for Hitler's Third Reich. Amber Books Ltd. ISBN 978-1907446962.
Orlow, Dietrich (1973). The History of the Nazi Party: 1933-1945. University of Pittsburgh Press.
Weinberg, Gerhard L. (1955). "Hitler's Private Testament of May 2, 1938", The Journal of Modern History.
Zentner, Christian; Bedürftig, Friedemann (1997) [1991]. The Encyclopedia of the Third Reich. New York: Da Capo Press. ISBN 978-0-3068079-3-0.
פרטאנדרד

| --- | --- |
סמל פרטאנדרדסמל פרטאנדרד

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  מערב טרנסדנוביה
 מחוז:  גיור-מושון-שופרון גיור-מושון-שופרון
 נפה:  נפת שופרון
 שטח:  15.1 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  609 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°36′22″N 16°54′31″E﻿ / ﻿47.606188888889°N 16.908588888889°E﻿ / 47.606188888889; 16.908588888889 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.fertoendred.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.פרטאנדרד(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.פרטאנדרד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פרטאנדרד (בהונגרית: Fertőendréd) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
יהודי פרטאנדרד

בפרטאנדרד חיו מעט יהודים בתקופות זמן שונות:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 15 | 980 |
| 1910 | 11 |  |
הערות שוליים

1 2  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת שופרון |
| --- | --- | --- |
| יישובים | שופרון • אגיאגושסרגן • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטד • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטוסנטמיקלוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אויקר • אונד • ולצ'יי • ז'ירה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 236119673   WorldCat (עם VIAF): 236119673
פרנץ שמידט

| --- | --- |

 לידה:  22 בדצמבר 1874 ברטיסלאבה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  11 בפברואר 1939 (בגיל 64) פרכטולדסדורף, אוסטריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי בווינה 
 מוקד פעילות:  וינה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה 
 סוגה:  אופרה, סימפוניה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר, צ'לו 
 בן או בת זוג:  Karoline Schmidt (1899–1922) Margarethe Schmidt (1923–11 בפברואר 1939) 
 צאצאים:  Ludwig Zirner, Emma Holzschuh 
 פרסים והוקרה:  מסדר פרנץ יוזף  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת וינה 
 
פרנץ שמידט (גרמנית: Franz Schmidt‏; 22 בדצמבר 1874 - 11 בפברואר 1939), מלחין, פסנתרן וצ'לן אוסטרי.