stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רעידת האדמה בבקעת הירדן (1033)

| --- | --- |
 תאריך התרחשות:  5 בדצמבר 1033 
 מגניטודה:  7.3~ בסולם מגניטודה לפי מומנט
 במדינות או באזורים:  ארץ ישראל, בקעת הירדן
 הרוגים:  70,000
 קואורדינטות:  32°30′N 35°30′E﻿ / ﻿32.5°N 35.5°E﻿ / 32.5; 35.5
 he
 
רעידת האדמה בבקעת הירדן הייתה רעידת אדמה באזור הלבנט שהתרחשה ב-5 בדצמבר 1033, וגרמה לכ-70,000 הרוגים ולהרס קיצוני באזור. רעידת האדמה הייתה חלק מרצף של ארבע רעידות אדמה חזקות באזור בין השנים 1033–1035. חוקרים העריכו את עוצמת רעידת האדמה כיותר מאשר 7.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט, והעריכו את העוצמה המשתנה ל-X (קיצוני) לפי סולם מרקאלי. הרעידה לוותה בצונאמי לאורך חופי ארץ ישראל ונגרם נזק כבד ברמלה, שכם, ירושלים, חברון, יריחו ועזה.
רעידת האדמה

על פי דיווחים על נזקים כבדים שדווחו מים המלח לכנרת, רעידת האדמה פרצה את כל קטע שבר בקעת הירדן. התיעוד ההיסטורי הראה גם שדפוס הנזק דומה לרעש שביעית. גם רעידות האדמה של 749 לספירה וגם של 1033 לספירה קרעו את שברי בקעת הירדן בעוצמה של יותר מ-7.0. רעידות אדמה קודמות בשנים 31 לפנה"ס ו-363 לספירה נחשבות שנגרמו כתוצאה מקרע של אותו שבר. מחקרים פליאואיזמולוגיים שנערכו ליד יריחו והכנרת חשפו עדויות לקרעים על פני השטח. בשכבות המשקעים ניכרים גם סימנים של משקעים מופרעים הנחשבים שנגרמו מרעידת האדמה.
מחקר מועט נערך להערכת עוצמת רעידת האדמה, וקיימת אי התאמה גדולה בטווח העוצמה. מחקר משנת 2004 של מיגוסקי ואחרים העריך את הגודל ב-7.1, תוך שהוא מבסס את המספר על מחקרים של שכבות משקע מופרעות. עיתונים ישנים יותר גם הציבו את הגודל כנמוך כמו 6.0–6.7. עם זאת, רוב החוקרים מסכימים עם טווח גודל של 6.7–7.1. קטלוגים של עוצמת רעידת האדמה שהוכנו על ידי חוקרים נבדקו גם הם, תוך שאלה לגבי מהימנותם ואמינותם. המכון הלאומי לגיאופיזיקה ווולקנולוגיה של איטליה הציב את עוצמת האנרגיה ב-7.3, וקטלוג עדכני (2020) העריך מחדש את רעידת האדמה לדרגת רגע של 7.3.
ההרס שגרמה רעידת האדמה

נזק כבד דווח באזור צפון–דרום לאורך 190 ק"מ מים המלח לכנרת. שליש מהעיר רמלה נהרס. מחצית משכם נהרסה ו-300 תושבי העיר מתו. גם הנוף סביב העיר היה הרוס. עכו ספגה נזק רב ומספר הרוגים גבוה. גם הערים בניאס ויריחו סבלו מהרס גדול יותר. מפולת אדמה קברה את אל-באד'אן, והרגה את כל תושביו ובעלי החיים באזור. מפולות אדמה הרסו גם כפרים אחרים והרגו את רוב אוכלוסייתה. בניאס נהרס חלקית. בסוריה כפרים שלמים "נבלעו" על ידי האדמה וגרמו להרוגים. בעזה קרסו מסגד והצריחים שמסביב. למגדלור בעיר נגרם נזק כבד. דיווחים על נזק חמור הגיעו גם מאשקלון. דווח על נזק עד מצרים. אחרים דיווחו על מספר הרוגים של 70,000.
חומות ירושלים קרסו וכנסיות רבות ניזוקו. קרסה חומה של הר הבית והמחראב דאוד, שנמצא ליד שער יפו או הר הבית. הנזק בירושלים הביא לכך שהח'ליף הפאטמי א-זאהר ל-עזאז דין אללה (אנ') הקים פרויקטים גדולים לשיקום שנמשכו משנת 1034 לספירה עד 1038 לספירה. מאמינים שזהו פרויקט השיקום הגדול ביותר בתולדות העיר. כיפת הסלע נאכפה בקורות עץ לחיזוק המבנה. למסגד אל-אקצא נוספו קורות עץ ופסיפסים. אורוות שלמה ומסגד אל-אקצא היו בין המבנים שעברו שיקום.
ח'רבת אל-מפג'ר נהרס. בעבר חשבו שהאתר נהרס במהלך רעידת האדמה של שנת 749 לספירה, אך העוצמה הנמוכה יחסית (VII) מעידה על כך שזו לא הייתה רעידת האדמה האחראית. מחקרים אקדמיים ציינו כישורי שברים ברצפת ההריסה. היו עדויות לכשלים בעמודים ובקירות. כמו כן נמצאו שבר גאולוגי בשטח החפירה, החורבות הראו עד 10 ס"מ של שבר בצד שמאל. שרידי אדם שהתגלו מתחת להריסות של קשת שהתמוטטה נגרמו ככל הנראה מרעידת האדמה. עוצמת המרקאלי המתוקנת בארמון הוקצתה בין IX–X. ייתכן שהאתר ננטש לאחר רעידת האדמה, ונכבש כעבור זמן מה.
צונאמי פקד את עכו, נמסר כי נמל העיר התייבש למשך שעה, ואז הגיע גל גדול. כמו כן דווח על גלים לאורך חופי לבנון. הסיסמולוג היווני ניקולאס אמברייזיס דיווח שהצונאמי לא גרם לנזק או לנפגעים, אבל זה נחשב לבלבול עם רעידת האדמה של 1068. בעכו דווח על הרס עקב הצונאמי. אנשים שסרקו את קרקעית הים החשופה טבעו כשהגלים הגיעו. זעזועים נוספים באפריל או מאי 1035 לספירה גרמו לנזק נוסף ועשויים להיות קשורים לצונאמי.
איום עתידי

רעידת האדמה ב-1033 לספירה היה רעידת האדמה האחרונה הידועה בשבר בקעת הירדן. בהינתן שיעור ההחלקה המשוער הוא 4.9 ± 0.2 מ"מ לשנה, הצטברו כ-5 מ' של החלקה פוטנציאלית. לפי הערכות, 3.5-5 מ' של החלקה עשויה להיווצר במהלך רעידת אדמה עתידית לאורך אזור שבר שאורכו 110 ק"מ × 20 ק"מ. אירוע כזה יכול לרמוז על רעידת אדמה בעוצמה של Mw 7.4, המהווה איום גדול לאזור.
בסוף 2020 אמרו חוקרים מאוניברסיטת תל אביב כי באזור צפויה להתרחש רעידת אדמה בעוצמה של 6.5, שתגרום להרוגים רבים. חוקרים גם ציינו כי תדירותן של רעידות אדמה גדולות באזור מוערכת באופן משמעותי. מחקרים קודמים הציעו מרווח הישנות של 10,000 שנים עבור רעידות אדמה בעוצמה של 7.5, אך החוקרים אמרו שהנתון הוא 1,300 עד 1,400 שנים. מבקר המדינה דאז יוסף שפירא, אמר כי רעידת אדמה גדולה בישראל עלולה להרוג עד 7,000 בני אדם אם המלצות הבטיחות לא יאכפו. בדוחות של השנים 2001, 2004 ו-2011 נמצא כי ממשלת ישראל לא מימנה כל עבודות שיפוץ לבנייה ישנה. למרות שממשלת אולמרט אמרה ב-2008 שהיא תבצע שיפוץ בבתי חולים ובתי ספר, אך לא בוצעו שינויים גדולים.
הערות שוליים

↑  אבי בליזובסקי, ‏ההסטוריה של רעידות האדמה בארץ ישראל, באתר "הידען", 12 בפברואר 2004
↑  רעידות אדמה - האיום בישראל, באתר פיקוד העורף
1 2  ד"ר אבי שפירא, סיכוני רעידת אדמה במדינת ישראל, באתר ועדת ההיגוי הבין-משרדית להיערכות לרעידות אדמה
↑  "State comptroller: Israel unprepared for major quake, ignoring warnings". The Times of Israel. 18 ביולי 2018. נבדק ב-22 ביוני 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
| רעידות אדמה באזור הלבנט |
| --- | --- | --- |
| העידן הקלאסי | רעידת האדמה באנטיוכיה ב-115 • רעידת האדמה ביהודה ב-130 • רעידות האדמה בגליל ב-363 • רעידת האדמה באנטיוכיה ב-526 • רעידת האדמה בביירות ב-551 |  |
| ימי הביניים | רעידת האדמה בגליל ב-749 • רעידת האדמה בדמשק ב-847 • רעידת האדמה בעכו ב-881 • רעידת האדמה בבקעת הירדן ב-1033 • רעידת האדמה במזרח הקרוב ב-1068 • רעידת האדמה בעמק הירדן ב-1138 • רעידת האדמה בחלב ב-1138 • רעידת האדמה בחמה ב-1157 • רעידת האדמה בסוריה ב-1170 • רעידת האדמה בסוריה ב-1202 |  |
| התקופה העות'מאנית | רעידות האדמה במזרח הקרוב ב-1759 • רעידת האדמה בירושלים ב-1834 • רעידת האדמה בגליל ב-1837 |  |
| העת המודרנית | רעידת האדמה ביריחו ב-1927 • רעידות האדמה בנפת שוף בלבנון ב-1956 • רעידת האדמה בשארם א-שייח' ב-1969 • רעידת האדמה במפרץ אילת ב-1995 • רעידת האדמה בטורקיה ב-2023 |  |
ניב יהושע

ניב יהושע (נולד ב-28 בינואר 2005) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי פתח תקווה.
קריירה

יהושע התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל מחנה יהודה ממנה עבר לזו של מכבי תל אביב ובגיל 12 עבר למכבי פתח תקווה. ב-3 בינואר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-1 להפועל ירושלים. ב-2 באפריל הבקיע בניצחון 2-4 נגד מכבי תל אביב בהארכה במסגרת רבע גמר גביע המדינה. ב-20 באפריל הבקיע צמד בניצחון 2-4 נגד הפועל תל אביב, שהיו גם שערי הבכורה שלו בקריירה. בסיום העונה זכה עם הקבוצה גביע המדינה שסייעו לקבוצתו לזכות בתואר אחרי 72 שנים.
יהושע נכלל בסגל הנבחרת האולימפית לקראת אולימפיאדת פריז (2024), אולם לא שותף בשום משחק.
חיים אישיים

בדצמבר 2024 פורסם כי הוא בזוגיות עם הזמרת מיקה משה.
תארים

גביע המדינה: 2023/2024
הערות שוליים

↑  לירון שרון, ‏‏אוסקר גלוך? נחשף: מיקה משה בזוגיות עם כדורגלן ישראלי אחר, באתר ספורט1, 1 בדצמבר 2024
| נבחרת ישראל – אולימפיאדת פריז 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ניראון •  2 פיינגולד •  3 גולדברג •  4 למקין •  5 רביבו •  6 גאנדלמן •  7 דוידה •  8 אזולאי •  9 תורג'מן •  10 גלוך •   11 עבדה •  12 בן הרוש • 13 מדמון •  14 פרדה • 15 יונה • 16 ישראלוב • 17 שחר • 18 אליאסי • 19 טוקלומטי • 20 יהושע • 21 מלמוד • 22 ששון • מאמן: לוזון |  1 ניראון •  2 פיינגולד •  3 גולדברג •  4 למקין •  5 רביבו •  6 גאנדלמן •  7 דוידה •  8 אזולאי •  9 תורג'מן •  10 גלוך •   11 עבדה •  12 בן הרוש • 13 מדמון •  14 פרדה • 15 יונה • 16 ישראלוב • 17 שחר • 18 אליאסי • 19 טוקלומטי • 20 יהושע • 21 מלמוד • 22 ששון • מאמן: לוזון | ישראל |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת פריז (2024)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | איתמר איינהורן • רותם גפינוביץ • תומר זלצמן • מיכאל יעקובלב |  |
|  אתלטיקה | גשאו איילה • גירמה אמרה • בלסינג אפריפה • מאור טיורי • מארו טפרי • לונה צ'מטאי-סלפטר |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן |  |
|  ג'ודו | טוהר בוטבול • מאיה גושן •  רז הרשקו • ים וולצ'ק •   ענבר לניר • שגיא מוקי •  תמנע נלסון-לוי •  פיטר פלצ'יק • גפן פרימו • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • גילי שריר   נבחרת ישראל בג'ודו (טוהר בוטבול • מאיה גושן • רז הרשקו • ים וולצ'ק • ענבר לניר • שגיא מוקי • תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • גפן פרימו • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • גילי שריר) |  |
|  גלישת גלים | ענת ליליאור |  |
|  התעמלות אמנותית | דריה אטמנוב    נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (שני בקנוב, דיאנה סברצוב, הדר פרידמן, רומי פריצקי, אופיר שחם) |  |
|  התעמלות מכשירים |  ארטיום דולגופיאט • ליהיא רז |  |
|  טאקוונדו | אבישג סמברג |  |
|  טריאתלון | שחר שגיב |  |
|  ירי תחרותי | סרגיי ריכטר |  |
|  כדורגל | נבחרת ישראל בכדורגל (מוחמד אבו ניל, איתן אזולאי, ניב אליאסי, נועם בן הרוש, עמרי גאנדלמן, שון גולדברג, אוסקר גלוך, אושר דוידה, עדי יונה, אור ישראלוב, סתיו למקין, אלעד מדמון, עומר ניראון, ליאל עבדה, עיליי פיינגולד, איינאו פרדה, רוי רביבו, עידו שחר, דור תורג'מן) |  |
|  סיף | יובל פרייליך |  |
|  שחייה | אביב ברזלי • איתן בן שטרית • דריה גולובטי • אנסטסיה גורבנקו • אלכסיי גליבינסקי • דוד גרצ'יק • מירון חרותי • גל כהן גרומי • דניס לוקטב • אנדראה מורז • אדם מראענה • בר סולובייצ'יק • איילה ספיץ • לאה פולונסקי • רון פולונסקי • תומר פרנקל • מרטין קרטאבי |  |
|  שחייה אומנותית | שלי בובריצקי • אריאל נשיא |  |
|  שחייה במים פתוחים | מתן רודיטי |  |
|  קשתות | רועי דרור • מיכאלה משה |  |
|  רכיבה | אשלי בונד • דניאל בלומן • רובין מוהר • איזבלה רוסקוף |  |
|  שיט | עומר ורד וילנצ'יק • דור זרקה • ניתאי חסון • נועה לסרי • גל צוקרמן •  שרון קנטור •  תום ראובני • שי קקון |  |
אריתמטיקה (ספר)
ראו גם

יסודות, ספרו של אוקלידס שהשוו את "אריתמטיקה" אליו במבנה ובמידת ההשפעה
הערות שוליים

↑  שבתאי אונגורו, ‏מבוא לתולדות המתמטיקה, חלק א: הזמן העתיק וימי הביניים, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1989, עמ' 97
↑  בנו ארבל, קיצור תולדות המתמטיקה, מכון מופ"ת, 2005, עמ' 157–158
↑  סיימון סינג, המשפט האחרון של פרמה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000, עמ' 85–95, ועל התהליך של הפיכת המשפט למפורסם ופתירתו לאורך כל הספר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007594725205171  BNE: XX2222193  BnF: cb13554175m (data)  GND: 7724733-4  LCCN: n84159081  SUDOC: 160356997  VcBA: 492/10331  VIAF: 183016266   WorldCat (עם VIAF): 183016266
איילמר האלדיין

| --- | --- |

 לידה:  17 בנובמבר 1862 גלניגלס, סקוטלנד, הממלכה המאוחדתהממלכה המאוחדת 
 פטירה:  19 באפריל 1950 (בגיל 87) לונדון, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות ברוקווד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  אקדמיית אדינבורו  המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט 
 השתייכות:  הצבא הבריטי צבא בריטניה
 תקופת הפעילות:  1882–1925 (כ־43 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-3 מפקד הקורפוס ה-6
 פעולות ומבצעים
 מלחמת הבורים השנייה מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
  אביר מפקד מסדר האמבט   אביר מפקד של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש    אות השירות המצוין
 
סר ג'יימס איילמר לוות'ורפ האלדיין (באנגלית: Sir James Aylmer Lowthorpe Haldane;‏ 17 בנובמבר 1862 - 19 באפריל 1950) היה גנרל הצבא הבריטי ממוצא סקוטי.
ביוגרפיה > ראשית חייו

האלדיין נולד לד"ר דניאל ראת'רפורד האלדיין ואשתו שרלוט אליזבת מבית לות'ורפ, והיה נצר ממשפחה של אריסטוקרטים סקוטיים מכובדים, הממוקמים בגלניגלס. הוא היה בן דודו של ריצ'רד האלדיין, ויקונט האלדיין הראשון, שר המלחמה 1905–1912, שהיה אחראי על רפורמות האלדיין.
בספטמבר 1882, לאחר שלמד באקדמיה באדינבורו ובמכללה הצבאית המלכותית, סנדהרסט,  האלדיין הוסמך כקצין בריטי ברגימנט ההיילנדים גורדון. ב-18 בפברואר 1886 הועלה לדרגת לוטננט, וב-8 באפריל 1892 הועלה לדרגת קפטן.
בין 1894 ל-1895, האלדיין היה חלק מכוח השדה וזיריסטן והשתתף במשלחת צ'יטרל. הוא נשלח כדי למגר את מרד אפרידיס במערכה בטירה בשנתיים הבאות (1897–1898), קיבל את אות השירות המצוין (DSO) ב-20 במאי 1898, ומאוחר יותר באותה שנה מונה לשלישו של מפקד הודו המזרחית. האלדיין לחם במלחמת הבורים השנייה בדרום אפריקה, שם נלקח כשבוי. בעודו כלוא בפרטוריה, הוא תכנן את הבריחה שהפכה את וינסטון צ'רצ'יל למפורסם. האלדיין לא הצליח להימלט באותו זמן ובהמשך התלונן על חוסר היחס של צ'רצ'יל לאלה שהיו צריכים לברוח אתו. עם זאת, אחר כך הצליח האלדיין בבריחתו שלו.
האלדיין מונה לתפקיד קצין מטה במחלקת המודיעין במשרד המלחמה ב-27 ביוני 1901, הועלה לדרגת מייג'ור ב-23 ביולי 1902, וקיבל דרגת ייצוג של לוטננט קולונל למחרת. הוא היה נספח צבאי עם הצבא היפני הקיסרי מיולי 1904 עד ספטמבר 1905 במהלך מלחמת רוסיה-יפן, וליווה כוחות יפניים למנצ'וריה.
ב-16 במרץ 1906 הוא קיבל את תואר עמית מסדר האמבט, וב-29 באוקטובר 1906 הועלה לדרגת קולונל. בשנים 1906–1909 שימש כעוזר מנהל המודיעין הצבאי.  ב-1 באוקטובר 1909 קודאלדאן הועלה לדרגת בריגדיר, ובשנת 1910 מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-10.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

האלדיין לחם במלחמת העולם הראשונה ובמהלך קרב איפר הראשון מונה למפקד הדיוויזיה ה-3, אז חלק מחיל המשלוח הבריטי. הוא קיבל פיקוד על הקורפוס ה-6 בצרפת בשנת 1916, ופיקד עליו עד סוף המלחמה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה מונה האלדיין למפקד הכללי במסופוטמיה בשנת 1920 ונשאר בתפקיד זה עד שנת 1922. הוא פרש מהצבא בשנת 1925, ומת ב-19 באפריל 1950 בביתו בלונדון,.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1053130104  ISNI: 0000 0000 6070 9063  LCCN: no2009078383  TePapa: 33919  VIAF: 88530312   WorldCat (עם VIAF): 88530312
משה זנה

| --- | --- |

תא"ל משה זנה כראש מספן הציוד, 2014.
 לידה:  קריית ביאליק
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  שיקו
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד הפלגה הטכנית בשייטת 13  מפקד הפלגה הטכנית הסטי"לים והצוללות בבסיס חיפה  ראש מחלקת הלוגיסטיקה של חיל הים  ראש מספן הציוד
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה הראשונה  האינתיפאדה השנייה   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע חשיפה מלאה   מבצע צוק איתן
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל נמל אשדוד  מנכ"ל רכבת ישראל
 
משה (שיקו) זנה הוא תת-אלוף במילואים ואיש ניהול ישראלי. מכהן כמנכ"ל רכבת ישראל. קודם לכן שימש מנכ"ל נמל אשדוד ובתפקידו האחרון בצה"ל שימש ראש מספן הציוד בחיל הים.
ביוגרפיה

זנה גדל בקריית ביאליק בן להורים ניצולי השואה מתוניסיה. למד באורט קריית ביאליק במגמת מכניקה. גיוס לצה"ל בשנת 1983 לחיל הים. זנה השלים קורס חובלים, הוסמך כקצין מכונות ושירת על סיפון "אח"י מבטח", בין היתר בעת הטבעת אניית המחבלים "אטבירוס", שהייתה בדרכה לפיגוע בתל אביב. הדריך בקורס חובלים מספר מחזורים בטרם יצא ללימודים בטכניון. בהמשך שימש מפקד הפלגה הטכנית של שייטת 13 וכמפקד הפלגה הטכנית של הסטי"לים והצוללות בבסיס חיפה. לאחר מכן שירת כראש מחלקת הלוגיסטיקה של חיל הים. בשנת 2011 מונה לראש מספן הציוד בחיל.
זנה בעל תואר ראשון ותואר שני בהנדסת מכונות מטעם הטכניון. נשוי לאורית ואב לשלושה. מתגורר במצפה עדי.
בנובמבר 2019 נבחר זנה לתפקיד מנכ"ל נמל אשדוד. ב-8 ביוני 2022 הודיע על התפטרותו.
בספטמבר 2023 נבחר על ידי דירקטוריון רכבת ישראל לתפקיד מנכ"ל הרכבת וב-23 באוקטובר הוא נכנס לתפקידו.
הערות שוליים

1 2  מירית פנחס, מובילי הנבחרת בסיעתו של מזוז: "צורפנו לרשימה ללא ידיעתנו", באתר mynet‏ קריות, 25 ביולי 2018
↑  מיכל יעקב יצחקי, כך סיכל חיל הים פיגוע גדול בלב הקריה, באתר ישראל היום, 12 באפריל 2013
↑  שמעון כהן, תום עידן בחיל הים: בסיס הציוד בקישון קופל, באתר ערוץ 7, 28 במאי 2014
↑  המנכ"ל הבא של נמל אשדוד: תא"ל משה זנה, באתר כאן דרום, 10 בנובמבר 2019.
↑   אבי בר-אלי, "נחצו קווים אדומים": התפטר מנכ"ל נמל אשדוד, שסירב למינויים פוליטיים, באתר TheMarker‏, 8 ביוני 2022
↑  אודי עציון‏, משה ז'אנה, לשעבר מנכ"ל נמל אשדוד, ימונה למנכ"ל רכבת ישראל, באתר וואלה, 15 בספטמבר 2023
| יושבי הראש ומנכ"לי רכבת ישראל  |
| --- | --- | --- |
| יושבי הראש | משה ליאון • יעקב אפרתי • דורון וייס • חוסאם בשארה • דן הראל • משה שמעוני |  |
| מנהלים כלליים | משה פייקוביץ' • אריה אפרתי •  בנימין גלבוע • מנחם סבידור • אברהם צוויק • יהודה רשף • צבי צפרירי • אליהו ברק • משה בר כוכבא (בריל) • יעקב שן צור • אהוד הדר • עמוס עוזני • יוסי שניר • יוסי מור • עופר לינצ'בסקי • יצחק (חקי) הראל • בעז צפריר • שחר איילון • מיכה מייקסנר • משה (שיקו) זנה |  |
טלי לוברני

אין תמונה חופשית
טליה לוברני פולקמן (נולדה ב-1955) היא מתרגמת, שחקנית תיאטרון וטלוויזיה ישראלית, בתו של אורי לוברני.
ביוגרפיה

לוברני נולדה ב-1955 בלונדון, בעת שאביה למד שם לתואר הראשון באוניברסיטת לונדון. את ילדותה בילתה לוברני במדינות רבות ברחבי העולם, בהתאם לתפקידים שמילא אביה במשרד החוץ, שתיים מאחיותיה הצעירות נולדו בישראל לאחר שהמשפחה שבה לארץ, ואחות נוספת נולדה באוגנדה במהלך כהונתו של אבי המשפחה כשגריר ישראל במדינה.
ב-1982 נישאה לאיש העסקים מרדכי (מוקי) פולקמן, מוותיקי טייסת 253 וב-1983 נולדה ביתם הבכורה מאיה. ב-1986 עברו השניים לקוסטה ריקה במסגרת עסקיו של פולקמן, ושם נולדה ביתם השנייה ב-1988. ב-19 בספטמבר 1993 נרצח פולקמן בחמש יריות לראשו וחזהו, כשהוא מותיר את לוברני בהריון. לוברני שבה עם בנותיה לישראל ומתגוררת בהרצליה.
קריירה מקצועית

ב-1978 סיימה את לימודיה בבית צבי, לצד דני מוג'ה, מיכאל כורש ועירית לביא-דגן. השתתפה בהצגות בתיאטרון הבימה, תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, פסטיבל עכו לתיאטרון ישראלי אחר, הספרייה, צוותא ועוד.
קריירה מקצועית > תיאטרון

הדיבוק (הבימה, 1979)
האב (הבימה, 1979)
הכתובה (הבימה, 1980)
שפר - עלייתו ונפילתו של כלב - מחזה מאת גורן אגמון על פי ספרו של אלברט שפר "בתוככי הרייך השלישי" (צוותא, 1980)
חזק יותר מסופרמן - מחזה מאת רוי קיפט בבימויה של חגית רכבי העוסק בקשיים ודרכי ההתמודדות של ילדים נכים עם סביבתם (אורנה פורת, 1982)
מר סליק - מאת ליליאן אטלן (הספרייה, 1985)
הבט אחורה בזעם (הספרייה, 1985)
בצחוק ודמע (פסטיבל עכו, 1985)
קריירה מקצועית > טלוויזיה

ארץ מולדת (1981)
מישל עזרא ספרא ובניו (1983)
פסק זמן - סרט קצר של יצחק חלוצי (1983)
קריירה מקצועית > תרגום

בארץ הצללים - תאודור סטרג'ן, פנטסיה 2000, גיליון 41 (אפריל 1984)
אגודה למניעה – רון גולארט, פנטסיה 2000, גיליון 42 (מאי 1984)
הערות שוליים

↑  טלי לוברני, ⁨את הנשים שלו קיבל אבא בירושה ישר מאטלנטיס, באתר חדשות, ‏22 בספטמבר 1991
↑  ניקול קראו, מאיר תורג'מן, חתנו של אורי לוברני נרצח בקוסטה ריקה במבצע מתוכנן, באתר חדשות, ‏20 בספטמבר 1993
↑  בית צבי - ביה"ס לאמנויות הבמה (ע"ר) - מחזור ט"ז (1978), באתר www.beit-zvi.com
↑  יהודית דגן, ⁨"הדיבוק" של מירה רפלוביץ, באתר ⁨דבר, ‏6 יוני 1979
↑  ⁨סטרינדברג ב"הבימה", באתר ⁨דבר⁩, ‏8 נובמבר 1979
↑  תלמה אדמון, ⁨קומדיה היא עסק רציני, באתר ⁨מעריב, ‏6 מרץ 1980
↑  אירה רוזנברג, ⁨אנטומיה של מכונת מלחמה, באתר מעריב, ‏17 יולי 1980
↑  ⁨לקראת שידור, באתר מעריב⁩, ‏27 אוגוסט 1982
↑  שוש אביגל, ⁨כל הזעם ההוא, באתר ⁨כותרת ראשית, ‏13 במרץ 1985
↑  ⁨בצהוק ודמע עם דניאלה מיכאלי ⁩, באתר ⁨מעריב, ‏27 אוקטובר 1985
↑  ⁨הסידרה "מישל עזרא ספרא ובניו" בטלוויזיה החל מהשבוע הבא, באתר ⁨דבר⁩, ‏2 יוני 1983
↑  ⁨לפני החתונה, באתר ⁨דבר⁩, ‏12 אוגוסט 1983
↑  פנטסיה 2000, גיליון 41, באתר פנטסיה 2000, ‏2020-06-30
↑  fantazys_admin, גיליון 42, באתר פנטסיה 2000, ‏2020-06-30
תופסת

ערך זה עוסק במשחק ילדים. אם התכוונתם לסרט קומדיה אמריקאי, ראו .
תופסת (ידוע גם בשם 'נגיעה') הוא משחק ילדים, בו מטרתם של חלק מן השחקנים יצירת קשר (על פי רוב, מגע) עם חלק אחר של השחקנים. מטרתם של החלק האחר של השחקנים היא הימנעות ממגע. ישנן גרסאות רבות למשחק זה, אולם בגרסתו הבסיסית, אחד המשתתפים הוא התופס והשאר הם נתפסים. כאשר התופס נוגע באחד המשתתפים, התופס הופך לאחד הנתפסים, והנתפס הופך לתופס. עם אמירת מילת הקוד "פוס" (מהמילה האנגלית pause, או מהמילה הצרפתית pouce - אגודל, על שום האגודל המורם לציון הפסקה במשחק במקומות מסוימים), יכול הנתפס להשיג פסק זמן.
גרסאות המשחק נבדלות בעיקר בדרך בה ניתן להשתחרר ממצב תפוס או להשיג חסינות, אך גם באופן החלוקה לתופסים ונתפסים ובהגדרת המגע הדרוש.
סוגי תופסת > גרסאות אלימות של המשחק

קדאווה : גרסה אלימה של משחק התופסת. התופס קופץ על רגל אחת, פרט לתחום מעגלי בקוטר של כשני מטרים המסומן כ"בית", בו מותר לו לעמוד על שתי רגליו. התופס יוצא מן ה"בית" בקוראו "קדאווה", אות ליתר השחקנים לפתוח במנוסה. כאשר התופס נמצא מחוץ ל"בית" מותר לשאר השחקנים להכותו תוך סיכון שהם ייתפסו על ידי התופס. אם אחד השחקנים הנמלטים נתפס, אף הוא זוכה לאותו יחס אלים, עד הגיעו ל"בית". נתפס הנכנס ל"בית" הופך לתופס. מותר לשחקן להיכנס לבית רק אם אין שחקן אחר בתחומו. המשחק כרוך בעונשים נוספים, קשים יותר, לשחקנים אשר חורגים מתחום המשחק או נכנסים ל"בית" כאשר שחקן אחר כבר נמצא בו, כמו כן יושת עונש דומה על התופס אם הוא מוריד את רגלו לקרקע מחוץ ל"בית", או מחליף את רגלו המנתרת באחרת שלא בתחומי ה"בית":
"שביל" - (נקרא גם "פנדל") השחקן נאלץ לרוץ בין שתי שורות של שאר השחקנים לאורך כעשרה מטרים עד ל"בית", תוך ספיגת בעיטות. אסור לשחקן להגן על עכוזו. על השחקן להשלים את המשימה עד לספירת עשר.
"חמור" - שחקן אשר נכשל בביצוע ה"שביל" נאלץ להשלים את אותה משימה בהליכת שש.
"נחש" - שחקן אשר נכשל בביצוע ה"חמור" נאלץ להשלים את המשימה בזחילה על הגחון. שלב זה נדיר משום שהשחקנים נוטים לפרוש מן המשחק בהגיעם לשלב זה.
גרסה נוספת של המשחק משוחקת בצורה אלימה פחות: התופס קופץ על רגל אחת, פרט לתחום מעגלי בקוטר של כשני מטרים המסומן כ"בית", בו מותר לו לעמוד על שתי רגליו. התופס יוצא מן ה"בית" בקוראו "קדאווה", אות ליתר השחקנים לפתוח במנוסה. אם התופס מוריד את רגלו לקרקע מחוץ ל"בית", או מחליף את רגלו המנתרת באחרת שלא בתחומי ה"בית", מהווה הדבר עילה להכותו עד שהוא חוזר ל"בית". אם אחד השחקנים הנמלטים נתפס, אף הוא זוכה לאותו יחס אלים, עד הגיעו ל"בית". נתפס הנכנס ל"בית" הופך לתופס. מותר לשחקן להיכנס לבית רק אם אין שחקן אחר בתחומו. המשחק כרוך בעונשים נוספים, קשים יותר, לשחקנים אשר חורגים מתחום המשחק או נכנסים ל"בית" כאשר שחקן אחר כבר נמצא בו:
"שביל" - (נקרא גם כן "פנדל") השחקן נאלץ לרוץ בין שתי שורות של שאר השחקנים לאורך כעשרה מטרים עד ל"בית", תוך ספיגת בעיטות. אסור לשחקן להגן על עכוזו. על השחקן להשלים את המשימה עד לספירת עשר.
"חמור" - שחקן אשר נכשל בביצוע ה"שביל" נאלץ להשלים את אותה משימה בהליכת שש.
"נחש" - שחקן אשר נכשל בביצוע ה"חמור" נאלץ להשלים את המשימה בזחילה על הגחון. שלב זה נדיר משום שהשחקנים נוטים לפרוש מן המשחק בהגיעם לשלב זה.
ראו גם

הקדרים באים
תופסת תחרותית
הערות שוליים

↑  רוביק רוזנטל, "מילון הסלנג המקיף"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554007005171  LCCN: sh98008011 
ילדות משחקות "פרה עיוורת", יצירה בגלריה למלאכת יד בסרביה
המוח הקטן

| --- | --- |

 
 תמונה תלת־ממדית של המוח הקטן. אפשר להקיש על התמונה ולסובב עם מקש שמאלי בעכבר לכל הכיוונים, כדי לראות את המבנה המדויק
 שיוך:  metencephalon 
 אספקה עורקית:  superior cerebellar artery, anterior inferior cerebellar artery, posterior inferior cerebellar artery 
 ניקוז ורידי:  superior cerebellar veins 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (788) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  cerebellum 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.1.07.001 
 TA2 (2019):  5788 
 מזהה נרולוקס:  birnlex_1489 
 מזהה נרוניימס:  643 
 FMA:  67944 
 קוד MeSH:  A08.186.211.132.810.428.200 
 מזהה MeSH:  D002531 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0007765 
 
מוח אדם. המוח הקטן מסומן בסגול
המוח הקטן, הקרוי גם מוחון או בלועזית צֵרֶבֵּלוּם (TA: Cerebellum), הוא אזור במוח אשר מעורב בין השאר בתכנון, ויסות ולמידה של תנועות מוטוריות.
המוח הקטן ממוקם בחלקו האחורי של המוח, מתחת למוח הגדול ומאחורי גזע המוח.
המוח הקטן הוא חלק פרימיטיבי יחסית במוח האדם וקיים גם בחיות מפותחות פחות מבני האדם.
תפקידים

למוח הקטן יש תפקיד חשוב במסגרת המערכת המוטורית והוא משפיע על כל המבנים המוטוריים המרכזיים שבמוח.
תפקידו העיקרי של המוח הקטן הוא לווסת את תנועות הגוף ולשמור על שיווי משקלו וכן חיוני לשמירת טונוס השרירים.
הוא משתתף בתכנון ותזמון של תנועות וביצירת תיאום בין השרירים הרצוניים, לצורך ביצוע של תנועות מיומנות ומורכבות.
המוח הקטן יכול לתקן תנועות בזמן אמת ולהביא לביצוע חלק, תוך שימוש במידע אשר מגיע אליו מהפריפריה ומהמוח.
המוח הקטן מעורב לא רק בהפעלה של תנועות מוטוריות על ידי מערכת השרירים, אלא גם בתהליך הלמידה שלהן עד לשלב של רכישת מיומנות אוטומטית.
בהתאם לכך, כיום ישנן סברות כי בנוסף לתפקידים המוטוריים המוח הקטן ממלא באדם גם מספר תפקידים קוגניטיביים.
בשנים האחרונות מתחזקת ההשערה שהמוח הקטן ממלא תפקיד בתגובת הפחד ובעיקר בהתניית פחד.
המוח הקטן מעורב בחלק מההיבטים של התפקודים הניהוליים.
חוקרים המתבססים על מחקר יחיד (2018) טוענים כי בנוסף לתפקודים הידועים משכבר, המוח הקטן גם משפר חשיבה, קבלת החלטות ובקרת רגשות. ייתכן שהוא מושפע מאלכוהול, שפוגע גם בתפקודים מוטוריים ושהוא מעורב בכמה בעיות פסיכיאטריות.
מבנה המוח הקטן

משקלו של המוח הקטן הוא 10%-15% ממשקל המוח, שטח הפנים שלו הוא כ־40% משטח פני המוח והוא מכיל כמחצית מתאי העצב שלו.
למעשה, המוח הקטן מכיל כ-50 מיליארד תאי עצב. זוהי כמות גדולה מאוד בהשוואה לקליפת המוח שמכילה כ-22 מיליארד תאי עצב.
השכבה החיצונית של המוח הקטן היא רקמת עצב מרובת קפלים שיוצרת את קליפת המוח הקטן (Cerebellar cortex), זאת בדומה לקליפת המוח אשר במוח הגדול. מתחת לקליפה נמצא אזור של חומר לבן, ובתוכו מספר גרעינים של תאי עצב, המכונים "הגרעינים העמוקים" (ארבעה גרעינים בכל צד).
בדומה למוח הגדול, המוח הקטן מורכב משתי הֶמִיסְפֶרוֹת, ימנית ושמאלית.
החלק המרכזי שבין ההמיספרות של המוח הקטן נקרא הוורמיס (vermis), משום שהוא מזכיר בצורתו תולעת.
הוורמיס מתאם את תנועת הגפיים בהליכה/ריצה. הוא מקבל מידע על מנח הגפיים משרירי השלד ושולח דחפים עצביים לשרירי הגפיים על מנת לתאם את תנועתם. תפקידו הספציפי של המוח הקטן בהקשר זה נוגע ככל הנראה לשליטה על התזמון המדויק של התנועות הרצוניות, אך עם זאת הוא אינו יוצר תנועות בעצמו.
ה- flocculonodular lobe היא אונה של המוח הקטן הממוקמת בחלק הזנבי (caudal) שלו. היא מקבלת מידע ממערכת שיווי המשקל ומעבירה מידע לגרעינים הוסטיבולריים.
המוח הקטן מתחבר אל גזע המוח בעזרת שלושה זוגות של רגליות (Peduncles) - עליונות, אמצעיות ותחתונות - המחברות אותו אל המוח האמצעי, הפונס והמוח המוארך (בהתאמה).