stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הירמזות חברתית בינקות
הירמזות והתקשרות

לאמינותו של מעביר המסר, הכוללת הן את המומחיות שלו והן את האמון שנותן בו התינוק, השפעה רבה על ההירמזות ועל התנהגות התינוק. בדרך כלל, ההירמזות של הילד היא סלקטיבית והוא ימעט להרמז על ידי אנשים אחרים מלבד הוריו. עקרון הסלקטיביות מניח שהקשרים הקרובים והחיוביים עם המטפל העיקרי מגבירים את האמינות שלו בעיני התינוק. לאם יש השפעה רבה יותר מזו של מעבירי מסר אחרים. השפעה זו מבוססת על הקשר שבין היותה של האם בסיס לביטחון לבין היותה בסיס לאינפורמציה. השפעתה הרבה על התהליכים הרגשיים המתרחשים אצל הילד מקורה במערכת ההתקשרות ביניהם. הילד מתייחס לאם כמקור מידע אמין ומקבל את הפרשנות שלה בסיטואציות חברתיות ורגשיות שונות. יחד עם זאת נמצא שכאשר מעביר המסר הוא האב או האם לשניהם כוח השפעה זהה ומכאן ששני ההורים הם מקורות משמעותיים להדרכה רגשית במצבים של אי ודאות, אולם במהלך ההרמזויות הקונפליקטואליות כאשר הילדים חוו מצוקה רבה יותר הם חיפשו יותר קרבה לאמהותיהם ובכך העידו על האם כמקור מועדף לניחום והגנה.
במחקרים בהם האם הגיבה באופן נייטרלי ומעביר המסר הוא דווקא זר, הפנה הילד מבטים רבים יותר לכיוון הזר מאשר לכיוון האם, בייחוד כאשר הרפרנט היה עמום. מכאן ניתן לראות כי התינוק מצליח לזהות בידי מי מצוי הידע בסיטואציה ולהפנות אליו את הקשב שלו. כך למשל, נמצא כי יחסם של תינוקות לאחיהם הבוגרים היה יחס מקבל והם נחשבו כמעבירי מסר בעלי השפעה, לעיתים אף יותר מהאימהות עצמן.
לדפוס ההתקשרות של הילד יש השפעה על מידת ההירמזות החברתית שלו. תינוקות בעלי דפוס התקשרות מתנגד הביטו באם יותר מאשר תינוקות עם דפוס התקשרות נמנע. תינוקות שהיה להם דפוס התקשרות בטוח מוקמו בין שני הקצוות וייתכן שהממצא מצביע על כך שילדים אלה משתמשים באם כבסיס ביטחון יותר מאשר כבסיס למידע.
הירמזות חברתית במסגרת החינוכית

למרות שההירמזות של הילד היא סלקטיבית והוא ימעט להרמז על ידי אנשים אחרים מלבד הוריו, מצביעים מחקרים על כך שבמסגרת החינוכית ניתן לראוות מגוון גדול של אירועי הירמזות והדבר מצביע על היותה של המחנכת דמות התקשרות משמעותית. נראה שילדים מתייחסים למטפלות אקספרסיביות יותר כמקור למידע רגשי משמעותי במהלך אירוע לא ברור. במחקר נמצא גם שהבעות שליליות מלאות, בדומה לאלה שבהם השתמשו במחקר, כמעט שלא נצפו בסביבה הטבעית. לעומת זאת הבעות שליליות משוככות (שמצביעות כנראה על כעס קל ) שאופייניות יותר למטפלות במהלך היומי במעון ואפיינו חלק מהמטפלות בעת המחקר, דווקא הן שהשפיעו על הימנעות רבה יותר מהחפץ כיוון שהילדים כבר למדו שהבעות אלה הן מקור למידע יעיל לגבי פעולות אסורות.
ראו גם

פסיכולוגיה התפתחותית
הערות שוליים

1 2 3  Feinman, S. Roberts, D.,  Hsieh, K.F.,  Sawyer, D. & Swanson, D (1992)., A Critical Review Of Social Referencing In Infancy. In Saul Feinman (Ed.), Social Referencing And The Construction Of Reality In Infancy. Plenum Press.  15-30.
1 2 3  Feineman, S. & Lewis, M. (1983)., Social Referencing At 10 Months:  A Second Order Effect On Infants’ Responses To Strangers., Child Development, 54, 878-887.
1 2  Sorce, J.F., Emde, R.N., Campos, J. & Klinnert, M.D. (1985)., Maternal Emotional Signaling: Its Effect On The Visual Cliff Behavior Of 1-Year-Olds., Developmental Psychology, 20,195-200.
↑  Hornik, R. & Gunnar, (1988)., A Descriptive Analysis Of Infant Social Referencing., Child Development, 59, 626-634.
1 2  Blackford, J. U. & Walden, T.A. (1998)., Individual Differences In Social Referncing., Infant Behavior And Development.  21,1, 89-102.
1 2  Walden, T.A. & Ogan, T.A. (1988)., The Development Of Social Referencing., Child Development, 59, 1230-1240.
↑  Hirshberg, L.M. (1990a)., When Infants Look To Their Parents: Ii. Twelvw-Month-Olds’ Response To Conflicting Parental Emotional Signals., Child Development, 61, 1187-1191.
↑  Main, M. & Solomon, J. (1986)., Discovery Of A New, Insecure-Disorganized/Disoriented Attachment Pattern., In M. Yongman & T.B. Brazelton (Eds.). Affective Development In Infancy, 95-124. Norwood, Nj: Ablex.
↑  Klinnert, M. D., Campos, J.J., Sorce, J.F.,  Emde, R.N. & Svejda, M. (1983)., Emotions As Behavior Regulators:  Social Referencing In Infancy., In R. Plutchik & H. Kellerman (Eds.) The Emotions, Vol. 2, 57-86. New York: Academic Press.
↑  Hirshberg, L.M. & Svejda (1990)., When Infants Look To Their Parents: I. Infants’ Social Referencing Of Mothers Compared To Fathers., Child Development, 61, 1175-1186.
↑  Dickstein, S. & Parke, R.D. (1988)., Social Referncing In Infancy: A Glance At Fathers And Marriage., Child Development, 59, 506- 511
↑  Camras, L.A. & Sachs, V.B. (1991)., Social Referencing And Caretaker Expressive Behavior In A Day Care Center., Infant Behavior And Development, 14, 27-36
↑  Eckman, P. & Friesen, W. (1975)., Unmasking The Face: A Guide To Recognizing Emotions From Facial Expressions., Englewood Cliffs, Nj: Prentice Hall.
| פסיכולוגיה |
| --- | --- | --- |
פסיכולוג • פסיכותרפיה • פילוסופיה של הפסיכולוגיה
| ענפי מחקר | פסיכוביולוגיה • קוגניטיבית • התפתחותית • חברתית • אישיותית • השוואתית • פסיכופתולוגיה • פסיכופיזיקה • פסיכובלשנות • פסיכולוגיה אבולוציונית • נוירופסיכולוגיה  • פסיכולוגיה תרבותית • פסיכולוגיה בין תרבותית • ראו גם: פסיכיאטריה |  |
| תחומי עיסוק | קלינית • חינוכית • ארגונית/תעסוקתית • שיקומית • רפואית • משפטית • צבאית • ספורט |  |
| אסכולות | סטרוקטורליזם • פונקציונליזם • פנומנולוגיה • פסיכואנליזה • אינדיבידואלית • הומניסטית • ביהביוריזם • אקזיסטנציאליזם • גשטלט • פסיכולוגיה חיובית • פסיכודינמיקה |  |
| מושגים כלליים | תודעה • תפיסה • לא-מודע • זיכרון • למידה • רווחה נפשית • הפרעה נפשית •  טראומה נפשית • מבחני אישיות • אינטליגנציה • מיינד • רגש |  |
הקטגוריה "פסיכולוגיה" במיזמים אחרים של קרן ויקימדיה: ויקימילון • ויקיספר • ויקיציטוט
המכון למחקרי חלל של האקדמיה הרוסית למדעים

| --- | --- |


 שפה רשמית:  רוסית  אנגלית
 מדינה:  רוסיה 
 מטה הארגון:  מוסקבה 
 תקופת הפעילות:  15 במאי 1965 – הווה (59 שנים) 
 פרסים והוקרה:  עיטור לנין 
 www.iki.rssi.ru
 קואורדינטות:  55°39′20″N 37°31′58″E﻿ / ﻿55.655555555556°N 37.532777777778°E﻿ / 55.655555555556; 37.532777777778
  (למפת מוסקבה מוגדלת) מיקום המטה(למפת מוסקבה רגילה) מיקום המטה
 
המכון למחקרי חלל של האקדמיה הרוסית למדעים, קיצור הרוסית: ИКИ РАН, IKI RAN) הוא הארגון המוביל של האקדמיה הרוסית למדעים בנושא חקר החלל לטובת מחקר בסיסי. היה ידוע בעבר כמכון מחקרי החלל של האקדמיה למדעים של ברית המועצות (ברוסית: ИКИ АН СССР, IKI AN SSSR).
המכון ממוקם במוסקבה וכולל צוות של 289 מדענים העורכים מחקר מדעי בתחומי אסטרופיזיקה, מדעים פלנטריים, פיזיקה סולארית, יחסי שמש - אדמה, פלזמה קוסמית וגאופיזיקה. המכון מפתח ובודק גם טכנולוגיות חלל בשיתוף האקדמיה הרוסית למדעים וסוכנות החלל הפדרלית הרוסית.
המכון הוקם ב-15 במאי 1965 על פי צו מועצת השרים של ברית המועצות מספר 147–392. בשנת 1992, שנה לאחר פירוק ברית המועצות, המכון אורגן מחדש בשמו הנוכחי.
מכשירים מדעיים שפותחו על ידי מדעני המכון הותקנו במספר לוויינים וגשושיות.
מחקר

המכון עוסק במחקר בתחומים הבאים:
אסטרופיזיקה אנרגטית גבוהה
מדע פלנטרי
פיזיקת פלזמה בחלל
רוח השמש ותווך בין-פלנטרי
מדעי כדור הארץ
מחקר בפיזיקה אופטית
מרכז מצב הלוויין
אינטרנט למדעי החלל הרוסי
אחסון נתונים
הערות שוליים

↑  Darrin, Ann; O'Leary, Beth L. (2009). Handbook of Space Engineering, Archaeology, and Heritage (באנגלית). CRC Press. p. 979. ISBN 9781420084320.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0405 8736
הטבח בבית הספר למלאכה

| חלק מפיגועי הפדאיון הפלסטיני |
| --- | --- |

הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג מבקר בכפר חב"ד שלושה ימים לאחר הטבח לחזק את התושבים, משוחח עם ניצול הפיגוע אשר קדוש
 תאריך:  11 באפריל 1956 
 מקום:  כפר חב״ד, בית הספר למלאכה 
 קואורדינטות:  31°59′13″N 34°50′42″E﻿ / ﻿31.986916666667°N 34.845083333333°E﻿ / 31.986916666667; 34.845083333333
 סוג:  אירוע, פיגוע ירי 
 הרוגים:  6
 פצועים:  5 
 מבצע:  פדאיון 
  (למפת גוש דן מוגדלת) הטבח בבית הספר למלאכה(למפת גוש דן רגילה) הטבח בבית הספר למלאכה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הטבח בבית הספר למלאכה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הטבח בבית הספר למלאכה
 
הטבח בבית הספר למלאכה היה פיגוע ירי שהתרחש בבית הכנסת שב"בית הספר למלאכה" ביישוב כפר חב"ד, בא' באייר ה'תשט"ז, 11 באפריל 1956. בפיגוע נרצחו מדריך וארבעה תלמידים, תלמיד נוסף נפטר מפצעיו, וארבעה נוספים נפצעו קשה, מתוך עשרות פצועים. תמונות של סידורים מוכתמים בדם הופצו וגרמו זעזוע. על שם התלמידים שנרצחו הוקם דפוס בשם "יד החמישה", כתוצאה מכך מוכר הפיגוע גם בשם רצח יד החמישה.
הפיגוע

אור לא' באייר ה'תשט"ז בשעה 8 בערב, עת היו התלמידים באמצע תפילת שמונה עשרה של ערבית בבית הכנסת שבתוך "בית הספר למלאכה", חדרו למתחם שלושה מחבלי פדאיון. האחד המתין ברכב, השני כיבה את החשמל והשלישי פתח ביריות. כמה מהנוכחים החלו להבריח את הילדים דרך החלונות. לאחר התקרית נמלטו שלושת המחבלים ולא נמצאו.
כשנדלק האור נמצאו מדריך וארבעה תלמידים שעמדו בסמוך לדלת, שוכבים הרוגים מתבוססים בשלוליות דם, וחמישה פצועים קשה. רק כעבור שעה באו כוחות ההצלה ופינו את הפצועים למרכז הרפואי בצריפין.
הנרצחים שמחה זילברשטרום (המדריך), ניסים עסיס ושלמה מזרחי נקברו בהר המנוחות, משה פרץ נקבר בבית העלמין שבעיר חיפה ואלברט אדרי בטירת הכרמל. כעבור זמן נפטר אחד הפצועים שנפצע קשה, תלמיד נוסף בשם עמוס אוזן, ונקבר בתל אביב.
התייחסות והנצחה

שלושה ימים לאחר הפיגוע הגיעו לביקור בכפר חב"ד הרבנים הראשיים הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג והרב יצחק נסים לחזק את ידי התושבים. תחילה היו שנרתעו וחשבו לעזוב את היישוב, בסיום השבעה קבע הרבי מלובביץ' "תענית שעות" ואמר כי "במקום שהתגלתה מידת הדין, תתגלה מידת הרחמים", ועודד את התושבים לפתח ולהגדיל את היישוב.
במלאת שלושים לטבח, הונחה אבן פינה לבית דפוס והוצאת ספרים על שם הנרצחים, בשם "יד החמישה".
תקופה קצרה לאחר הפיגוע שלח הרבי מלובביץ' קבוצה של שלוחים, בהם הרב יהודא קרינסקי, לכפר חב"ד, כדי לחזק את התושבים אחרי האירוע הקשה.
שלושה ילדים, מניצולי הטבח, רואיינו בסרטו של הבמאי אילן אלדד "אנא ענה למכתבי".
הערות שוליים

↑  ה"פדאיון" חידשו את מעשי החבלה והרצח, דבר, 12 באפריל 1956
↑  מוסד חינוכי לזכר החללים יוקם בשפריר, דבר, 20 באפריל 1956
↑  שיחזור מצמרר: בחזרה לזירת הטבח, 55 שנה אחרי, אהרן רובין, בקהילה
↑  לפי טענה אחרת נראה שזה לא נכון, פרטים חדשים על טבח בי"ס למלאכה: "אני זה שכיבה האור", אתר col כסלו תשפ"ג
↑  אגרות קודש חלק י"ג עמ' י ועוד
↑  שלוחי האדמו"ר מלובאוויטש הגיעו, שערים
| פיגועי טרור נגד ישראלים במחצית השנייה של המאה ה-20 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | 1948 עד 1959 • שנות ה-60 • שנות ה-70 • שנות ה-80 • שנות ה-90 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | שנות ה-70: מתקפת הטרור בשדה התעופה של מינכן (10 בפברואר 70) • הפיגוע בטיסה 330 של סוויסאייר מציריך לנתב"ג (21 בפברואר 70) • חטיפת טיסת 571 של סבנה איירליינס מבריסל לנתב"ג (8 במאי 72) • טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן (5–6 בספטמבר 72) • משבר בני הערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק (28 בדצמבר 72) • הפיגוע בטיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס מנתב"ג לניו-יורק (8 בספטמבר 74) • חטיפת מטוס אייר פראנס 139 מנתב"ג לפריז (27 ביוני 76)  שנות ה-80: ניסיון ההתנקשות בשגריר הישראלי בלונדון (3 ביוני 82) • הפיגוע בראס בורקה (5 באוקטובר 85) • רצח הימאים הישראלים בברצלונה (5 באוקטובר 85) • הפיגועים בדלפקי אל על בנמלי התעופה של וינה ורומא (27 בדצמבר 85) • ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון (17 באפריל 86)  שנות ה-90: פיגוע האוטובוס במצרים (4 בפברואר 90) • הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה (17 במרץ 92) • הפיגוע בשגרירות ישראל בלונדון (26 ביולי 94) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
כפר חב"ד, לאחר הפיגוע
החרב הקסומה - המסע לקמלוט

| --- | --- |

 מבוסס על:  נערת המלך 
 בימוי:  פרדריק גו ד'או 
 תסריט:  קירק דה מיקו, פרדריק גו ד'או, דייוויד סיידלר, ורה צ'פמן 
 מדבבים:  ג'סלין גילסיג גבריאל ביירן (סר ליונל) ג'יין סימור Jim Berghout גארי אולדמן קרי אלווס ג'ון גילגוד פרנק ולקר אריק איידל ג'ליל וייט אנדראה קור ברונסון פינצ'וט דון ריקלס פירס ברוסנן 
 מוזיקה:  פטריק דויל, Erdal Kızılçay 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Warner Bros. Cartoons, Creative Capers Entertainment, Yowza! Animation, A. Film A/S, האחים וורנר הנפשה 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, InterCom, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 ביוני 1998 
 משך הקרנה:  86 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט הרפתקאות, סרט פלאשבק, סרט ילדים, סרט מוזיקלי, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 הכנסות באתר מוג'ו:   questforcamelot
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
החרב הקסומה - המסע לקמלוט (באנגלית: Quest for Camelot,‏ "המסע לקמלוט") הוא סרט הנפשה שהופק על ידי חברת "האחים וורנר", ויצא לאקרנים בשנת 1998. הסרט היה כישלון קופתי וביקורתי אבל זכה להצלחה בזכות השירה והמוזיקה שהייתה בסרט ואף זכתה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שיר הנושא הטוב ביותר.
הסרט מספר על נערה צעירה בשם קיילי, השואפת להיות אחת מאבירי השולחן העגול, כמו אביה.
עלילת הסרט

סר ליונל, אביה של קיילי, נהרג בידי רובר הרשע – אחד מאבירי השולחן העגול בעת שהגן מפניו על המלך ארתור. קיילי רצתה להיות גיבורה כמוהו ולהציל את קמלוט (לפי השיר "על כנפי אבי").
כעבור מספר שנים, הגריפין של רובר פורץ לטירה וגונב את "אקסקליבר", החרב הקסומה, אך איידן הנץ פגע בגריפין וגרם לו להפיל את החרב אל "היער האסור". בינתיים רובר פורץ לכפר שבו קיילי גרה ומתחיל לבנות צבא של אנשי מתכת (וכמובן את "מקור-תער"), כמו כן רובר משתלט על הכפר וחוטף את ג'וליאנה, אמהּ של קיילי.
כאשר קיילי בורחת מהצבא של רובר, היא פוגשת את גארט, הנער העיוור, שהפיל עליה מלכודת בטעות, ואת איידן, הנץ בעל כנפי הכסף. בהתחלה גארט לא רוצה שקיילי תצטרף אליו אבל הוא מתחרט על כך בגלל שהיא שכנעה אותו.
כאשר הם מגיעים לארץ הדרקונים הם פוגשים בשני דרקונים מחוברים ומצחיקים בשם דבון וקורנוול שלא יכולים לנשוף אש ולעוף, וכמובן שלא רוצים להיות מחוברים (לפי השיר "מה אני צריך אותך"). בטענה שהם הפרו את "חוק הברזל" של הדרקונים ("לא לעזור לבני אדם"), ביקשו דבון וקורנוול מקיילי להצטרף אליהם, קיילי הסכימה אבל גארט לא הסכים ואז בזכות השכנוע של קיילי גארט שינה את דעתו.
כשהחבורה הגיעה ליער החשוך גארט לא רוצה להמשיך בלילה ומציע שיחנו, הוא אומר שאיש אינו נכנס ליער החשוך בלילה, קיילי אומרת שאביה סר ליונל נכנס ליער האסור בלילה. גארט מספר לקיילי שהוא הכיר את אביה ושלא היה לו סיכוי להיות אביר לאחר שאביה מת, אבל קיילי מעודדת אותו ואומרת לגארט שהוא יותר אמיץ ממה שהוא חושב, וגארט מלמד אותה איך להילחם טוב. במהלך הלימוד הם מתאהבים.
הם בורחים מרובר ומשרתיו אך לא לפני שרובר פוצע את גארט בצדו, קיילי מרגישה אשמה ומובילה אותו למקום מסתור מהגשם, היא בוכה וטוענת שהיא לא מביאה לאיש תועלת, הוא מעודד אותה ואומר לה שזה לא נכון. היא מרפאה אותו בדמעותיה, בשלב הזה הם כבר ממש מאוהבים.
מיד אחר כך החבורה הגיעה למערה חשוכה שבה מתגורר ענק המחזיק ב"אקסקליבר", והחבורה הצליחה לקחת אותה, אך הם נקלעו למבוי סתום ובעזרת דבון וקורנוול הם הצליחו לצאת מהמערה בשלום.
כשהם הגיעו לקמלוט, קיילי רצתה שגארט יבוא איתה אך גארט סירב, פתאום רובר הגיע וגונב מקיילי את החרב מחבר את החרב ליד שלו וחוטף את קיילי, דבון וקורנוול, שראו את מה שקרה, רצו לגארט כדי שיעזור לקיילי, בסוף גארט הסכים ובזכותו הדרקונים למדו לעוף ולנשוף אש.
לאחר שרובר הובס וארתור נהיה שוב המלך, קיילי וגארט מונו לאבירי השולחן העגול והתחתנו.
הדמויות והמדבבים

במאית ומפיקת הדיבוב בעברית הייתה שפרירה זכאי.
| דמות | תיאור | דיבוב מקורי באנגלית | דיבוב עברי |
| --- | --- | --- | --- |
| קיילי | נערה צעירה וגיבורה שרוצה להיות אבירה כמו אביה (סר ליונל). בהמשך הסרט היא וגארט מתאהבים. | ג'סלין גילסיג (דיבור) אנדראה קור (שירה) שרה פרימן (ילדה) | רמה מסינגר   מיטל מיכאלי (ילדה) |
| גארט | נער עיוור יפה תואר שחי לבדו חוץ מציפור בשם איידן, גארט נפגע הרבה בילדותו ולכן לא סומך על איש ולא נפתח כלפי איש. בזכות קיילי הוא לומד לשוב ולהאמין באנשים ובאהבה כאשר הם מתאהבים. | קרי אלווס (דיבור) בריאן ווייט (שירה) | אלון אופיר |
| רובר | אביר מרושע שזומם לגנוב את החרב האגדית "אקסקליבר", הנבל הראשי בסרט, הרג סר ליונל אביה שלי קיילי ומת בסוף הסרט כאשר תקע את החרב באבן. | גארי אולדמן | יובל זמיר |
| דבון וקורנוול | שני דרקונים מחוברים שרצו להיפרד בהתחלה (לפי השיר שלהם), ובהמשך הם האמינו בעצמם והתחילו לעוף ולנשוף אש. | דון ריקלס (קורנוול) אריק איידל (דבון) | דורון רביץ (קורנוול) נתן רביץ (דבון) |
| המלך ארתור | המלך של קמלוט, הוא גם אחראי על אבירי השולחן העגול שנפצע קשה על ידי הגרפין של רובר. | פירס ברוסנן (דיבור) סטיב פרי (שירה) | מומי לוי |
| ג'וליאנה | אמהּ של קיילי, היא נחטפה בידי רובר כבת ערובה, ובסוף הסרט היא ניצלה בידי קיילי. | ג'יין סימור (דיבור) סלין דיון (שירה) | אורנה כץ (דיבור) אתי קארי (שירה) |
| מקור חד | במקור תרנגול אך לאחר מכן רובר הופך אותו לעוף בעל מקור עשוי מגרזן. | ג'ליל וייט | חן חגי |
| גריפין | עוזרו הגריפין של רובר | ברונסון פינקוט | דור צויגנבום |
| סר ליונל | אביה של קיילי, נהרג בידי רובר כאשר אמר "לא אשרת מלך מתחזה". | גבריאל ביירן | עפרון אטקין |
| מרלין | הקוסם הנאמן של המלך ארתור | ג'ון גילגוד | יהויכין פרידלנדר |
| איידן | נץ בעל כנפי כסף שנשלח על ידי מרלין הקוסם, הוא חי עם גארט ועוזר לו. | פרנק ולקר | פרנק ולקר |
פסקול

ב-31 בינואר 1996, קרול באייר סגר ודייוויד פוסטר נבחרו לחבר מספר שירים לסרט האלבום קיבל מקום #117 בבילבורד 200, וזכה בפרס גלובוס הזהב לשיר האהוב ביותר לשיר "The Prayer", בנוסף השיר קיבל מועמדות לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר אולם הפסיד לשיר "When You Believe" מתוך הסרט "נסיך מצרים".
בפסקול, השיר "The Prayer" בוצע על ידי סלין דיון באנגלית ועל ידי אנדראה בוצ'לי באיטלקית. הדואט הושר בשתי השפות באוקטובר 1998 באלבומה של דיון "These Are Special Times", השיר גם נמצא בסינגל באלבום של בוצ'לי "Songo" באפריל 1999.
| רשימת רצועות> מס' | רשימת רצועות> שם | רשימת רצועות> ביצוע | רשימת רצועות> משך | רשימת רצועות>  | רשימת רצועות>  | רשימת רצועות>  | רשימת רצועות>  | רשימת רצועות>  | רשימת רצועות>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | "Looking Through Your Eyes"  | ליאן ריימס |   |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "I Stand Alone"  | סטיב פרי |   |  |  |  |  |  |  |
| 3. | "The Prayer"  | סלין דיון |   |  |  |  |  |  |  |
| 4. | "United We Stand"  | סטיב פרי |   |  |  |  |  |  |  |
| 5. | "On My Father's Wings"  | אנדראה קור |   |  |  |  |  |  |  |
| 6. | "Looking Through Your Eyes"  | הקורס ובריאן ווייט |   |  |  |  |  |  |  |
| 7. | "Ruber"  | גארי אולדמן |   |  |  |  |  |  |  |
| 8. | "I Stand Alone"  | בריאן ווייט |   |  |  |  |  |  |  |
| 9. | "If I Didn't Have You"  | אריק איידל ודון ריקלס |   |  |  |  |  |  |  |
| 10. | "Dragon Attack/Forbidden Forest"  | פטריק דויל |   |  |  |  |  |  |  |
| 11. | "The Battle"  | פטריק דויל |   |  |  |  |  |  |  |
| 12. | "Looking Through Your Eyes"  | דייוויד פוסטר |   |  |  |  |  |  |  |
| 13. | "The Prayer" (באיטלקית)  | אנדראה בוצ'לי |   |  |  |  |  |  |  |
ביקורות והכנסות

תקציב הסרט היה 40 מיליון דולר, והוא הרוויח ממכירות הכרטיסים 22 מיליון דולר בצפון אמריקה ו-38.1 מיליון דולר בכל העולם. בנוסף לכישלון בקופות, אתר עגבניות רקובות נתן לסרט דירוג של 35% המבוסס על 23 ביקורות, עם רייטינג ממוצע של 5.2/10.
הערות שוליים

↑  "Sager Gets Animated About 'Camelot' Production". Los Angeles Daily News. 31 בינואר 1996. אורכב מ-המקור (Subscription required) ב-9 בספטמבר 2017. נבדק ב-8 בספטמבר 2017 – via HighBeam Research. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Quest For Camelot (1998)". Rotten Tomatoes. Fandango. נבדק ב-10 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 06a53713-c950-35a7-bcba-76ba4b1424fc  MusicBrainz work: c3479edc-5164-425a-b332-590429dbd765
המכון למחקר מתקדם

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מכון מחקר, ארכיון 
 כתובת:  1 Einstein Dr, Princeton, NJ 08540 
 מיקום:  פרינסטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מייסדים:  Abraham Flexner, Louis Bamberger, Caroline Bamberger Fuld 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1930
 תאריך פתיחה רשמי:  1930 
 קואורדינטות:  40°19′54″N 74°40′04″W﻿ / ﻿40.331666666667°N 74.667777777778°W﻿ / 40.331666666667; -74.667777777778
 ias.edu
 he
 
המכון למחקר מתקדם (באנגלית: Institute for Advanced Study) הוא מכון מחקר פרטי שנמצא בעיר פרינסטון, ניו ג'רזי שבארצות הברית. המכון נועד לקיים מחקר ברבים מענפי המדע, והחוקרים החברים בו זוכים לחופש מלא בבחירת נושאי המחקר שלהם ולא מוטלת עליהם חובת הוראה.
המכון כולל מחלקות להיסטוריה, מתמטיקה, מדעי הטבע ומדעי החברה, ותוכנית חדשה בביולוגיה תאורטית. סגל המכון כולל פחות משלושים חברים קבועים, שאליהם מצטרפים מדי שנה עשרות מדענים אורחים המשתתפים בתוכניות מחקריות עדכניות ורבות השפעה. במכון לא מתקיימים לימודים לתואר, ואין לו הכנסות משכר לימוד. זהו מוסד אקדמי עצמאי אך הוא מקיים שיתוף פעולה עם אוניברסיטת פרינסטון הסמוכה ואוניברסיטאות סמוכות נוספות.
המכון נוסד בשנת 1930 על ידי אברהם פלקסנר, בעזרת תרומתם של לואיס במברגר ואחותו קרולין במברגר פולד, ונפתח ב-2 באוקטובר 1933. בשנותיו הראשונות שכן המכון במבנה בתוך קמפוס אוניברסיטת פרינסטון אך משנות הארבעים הוא שוכן באתר המרוחק מספר קילומטרים מאוניברסיטה זו. החברים הראשונים בו היו אוסוולד ובלן, אלברט איינשטיין, הרמן וייל, ג'יימס אלכסנדר וג'ון פון נוימן. המכון התפרסם כביתם האקדמי של רבים מגדולי המדענים של המאה העשרים שנמנו עם חבריו, ובהם הפיזיקאים והמתמטיקאים רוברט אופנהיימר, אדוארד ויטן וקורט גדל.
על פי עקרונות פעולתו של המכון למחקר מתקדם פועלים בעולם גופים נוספים הקרויים "המכון למחקר מתקדם" או "המכון ללימודים מתקדמים". עשרה מכונים כאלה, ובהם המכון למחקר מתקדם שבפרינסטון, מאוגדים בארגון מכונים אחדים למחקר מתקדם. גם "המכון ללימודים מתקדמים" שליד האוניברסיטה העברית בירושלים חבר בארגון זה.
שם המכון בעברית

פעמים רבות קרוי המכון בעברית בשם "המכון ללימודים מתקדמים". שם זה אינו משקף היטב את מהות המכון, שהרי במכון לא מתקיימים לימודים. את המילה study מקובל אמנם לתרגם למילה "לימוד", אך בהקשר זה ראוי לה התרגום "מחקר".
הערות שוליים

↑  Noted Figures at IAS, באתר של המכון למחקר מתקדם
↑  Israel Institute for Advanced Studies
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263178605171  BIBSYS: 90671843  BNE: XX127537  BnF: cb12340137d (data)  CiNii: DA01347932  GND: 1004443-7  ISNI: 0000 0001 2160 7918  LCCN: n79046262  MusicBrainz: c56371e6-106b-41ed-855b-62a747eaf872  NDL: 00629162  NKC: ko2004236346  NLA: 36546859  NLG: 226991  RERO: 02-A003403278  SUDOC: 032355874  VIAF: 132444778   WorldCat (עם VIAF): 132444778
המכון למחקר ולתיאום אקוסטי מוזיקלי (אירקאם)

| --- | --- |

 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  1977–הווה (כ־47 שנים) 
 מייסדים:  פייר בולז 
 מיקום
 מדינה:  צרפת צרפת
 קואורדינטות:  48°51′35″N 2°21′05″E﻿ / ﻿48.859722222222°N 2.3513888888889°E﻿ / 48.859722222222; 2.3513888888889
 www.ircam.fr
  (למפת פריז מוגדלת) המכון למחקר ולתיאום אקוסטי מוזיקלי(למפת פריז רגילה) המכון למחקר ולתיאום אקוסטי מוזיקלי
 
מכון למחקר ולתיאום אקוסטי מוזיקלי (אירקאם) (בצרפתית: (Institut de Recherche et Coordination Acoustique/Musiq (IRCAM) הוא מכון לחקר המוזיקה בפריז, שייסד המלחין והמנצח הצרפתי פייר בולז, לפי הזמנת נשיא צרפת ז'ורז' פומפידו בשנת 1970. כמרכז לחקר מוזיקה חדשה וטכנולוגיות מקורבות לה, נועד להיבנות בצמוד למרכז פומפידו.
בשנת 1977 החל המכון לפעול בניהולו של בולז, שהמשיך בתפקידו זה עד 1992 ואז העביר אותו ללורן בייל. כמרכז רב-תחומי, בהתאם לחזונו של בולז, אורגן אירקאם בראשיתו בחמישה תחומים נפרדים - אלקטרו-אקוסטיקה, מחשב, פדגוגיה, כלי נגינה וקול - שבראש כל אחד מהם יעמוד מומחה לתחומו. 
בשנים 1981 ושוב ב-1984 התבצע ארגון מחדש, שפתר את בעיות החלוקה הראשונית ויצר מבנה יעיל יותר, ששמר על המטרות המקוריות והתמקד בעיקר בשני תחומים, הפקת מוזיקה ממוחשבת וחקר מוזיקת מחשב.
אירקאם מטפח מגוון רחב של פעילויות מוזיקליות. המחקר הטכני שהתבצע בו הניב תועלת רבה וקידם כלי חומרה ייחודיים, כגון מעבד שמע דיגיטלי 4X, שנבנה בראש ובראשונה כדי לענות על דרישותיו של בולז בחיבור "רספונסוריות" (1984), למערכות גנריות יותר.
אנסמבל אנטרקונטמפורן משמש כאנסמבל הבית של המכון.
לקריאה נוספת

La musique en projet (Paris, 1975) [pubn of IRCAM]
Contemporary Music Review, i/1 (1984) [IRCAM issue]
L. Bayle, P. Boulez and others: Recherche et création: vers de nouveaux territoires (Paris, 1992)
G. Born: Rationalizing Culture: IRCAM, Boulez and the Institutionalization of the Musical Avant-Garde (Berkeley, 1995
הערות שוליים

↑  פיטר מנינג, "אירקאם" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  גרוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604834305171  BnF: cb118644229 (data)  GND: 1038042-5  ISNI: 0000 0004 0641 3041  LCCN: n83011459  MusicBrainz: d6ee7a98-999e-4195-9295-59b8aea406e9  MusicBrainz: 3509678e-355a-4bc1-9425-b49ac2311e8a  MusicBrainz: aaf06978-40fa-4219-a2aa-9557d3980522  SUDOC: 026386925  VIAF: 137748887   WorldCat (עם VIAF): 137748887