דוכסות שלזיה
היסטוריה

כפרובינציית שלזיה, הדוכסות הייתה אחד מחמישה מחוזות מרכזיים שהוקמו בפולין מימי הביניים על פי הברית של בולסלאב השלישי, עקום הפה. על פי תנאי הצוואה בשנים 1138–1146 היא נשלטה על ידי הדוכס הבכיר של פולין או הדוכס הבכיר, בנו הבכור של בולסלאב ולדיסלב השני הגולה, שהחזיק גם בדוכסות קרקוב.
אולם הצוואה לא הצליחה למנוע סכסוך ירושה אלים בין ולדיסלב לאחיו למחצה הצעירים, שהתחברו נגדו. לאחר הצעתו הכושלת להשתלט על הממלכה כולה ב-1146, הוא איבד את מעמדו כדוכס בכיר, הוחרם על ידי הארכיבישוף יקוב ze Żnina מ-Gniezno וברח אל האימפריה הרומית הקדושה. הדוכסות הייתה אז בשליטת אחיו למחצה, הדוכס הגדול בולסלאב הרביעי המתולתל.
בתמיכת הקיסר פרידריך הראשון ברברוסה, שערך מסע בפולין גדול בשנת 1157 ואילץ את בולסלאב הרביעי לוותר על שלזיה, הצליחו בניו של ולדיסלב לחזור לדוכסות בשנת 1163. כל עוד הם היו תחת לחץ של הדוכס הגדול בולסלאב הרביעי, הם שלטו במשותף בוורוצלב, עד שהמתח ביניהם פרץ לסכסוך גלוי בשנת 1172. כתוצאה מכך חילקו האחים את הדוכסות בינם לבין עצמם; החלוקה הראשונה מיני רבות שהובילה ליצירת מספר רב של דוכסויות שלזיה במאות השנים הבאות:
בנו הבכור של ולדיסלב, בולסלאב הראשון, קיבל את שלזיה התחתונה עם ורוצלב כמעונו; לכן אחוזותיו מכונות לפעמים כבר דוכסות ורוצלב.
הבן השני, מיישקו הראשון טאנגלפוט, קיבל חלק קטן בהרבה בשלזיה עילית והתגורר ברטיבור; הדבר הביא ליצירת דוכסות רטיבור. לאור נחיתותו, הדוכס הבכיר הפולני קז'ימייז' השני הצודק ויתר לו על שטחים פולנים קטנים יותר בשנת 1177.
לאחר מרד של בנו הבכור של בולסלאב, ירוסלב, שחשש למורשתו, ויתר לו אביו על רצועת אדמה סביב אופולה, וכך הקים בפעם הראשונה את דוכסות אופולה. בתורו נאלץ ירוסלב להתכונן לקריירה כנסייתית ולהישאר בצליבט. כמו כן אחיו הצעיר של בולסלאב ושל מיישקו, קונראד ספינדלשנקס, כשהגיע לבגרות תבע את זכויותיו וב-1177 קיבל את אדמות שלזיה התחתונה סביב גלוגוב; מה שהוביל להקמה הראשונה של דוכסות גלוגוב. עם זאת, בולסלאב הראשון חי לאחר מות אחיו הצעיר ומות בנו, ושני השטחים נפלו אליו בשנת 1190 ו-1201 בהתאמה.
בולסלאב הראשון נפטר באותה שנה וירש אותו בנו היחיד שנותר בחיים הנריק הראשון המזוקן, שנכנס עד מהרה לעימות עם קרובי משפחתו הפיאסטים וכן עם שכניו הגרמנים. בשנת 1202 נאלץ להתמודד עם פלישתו של דודו מיישקו הראשון, שעדיין לא היה מרוצה מחלוקת 1172, וסיפח את שטח אופולה של ירוסלב. דוכסות אופולה נשארה בנחלת צאצאיו של מיישקו, מה שהפך את החלוקה של שלזיה עילית למכרעת. בשנת 1206 הגיע הנריק הראשון להסכם עם הדוכס הפולני הבכיר ולדיסלב השלישי שפינדלשנקס להחליף את נחלת לובוש באזור קאליש מפולין גדול. אולם התוכנית בוטלה, כאשר ולדיסלב השלישי איבד את תואר הדוכס הבכיר ובנוסף לובוש נכבשה על ידי חייליו של קונרד השני, מרקיז לוסאטיה מבית וטין. הדוכס הנריק נאלץ להיאבק על המאחז הצפון-מערבי שלו, אותו החזיר לאחר מותו של המרקיז בשנת 1210. הוא נאלץ להגן על לובוש שוב כנגד מסעותיו של לודוויג הרביעי, רוזן תורינגיה משנת 1221. עם מותו של בן דודו הדוכס קז'ימייז' הראשון מאופולה, בנו של מיישקו הראשון טנגלפוט, בשנת 1230, הוא שימש כאפוטרופוס של אחייניו הקטינים, ובכך שוב שלט על שלזיה השלמה. בשנת 1232 הוא הפך לדוכס הגדול של פולין, ולאחר שהצליח להבטיח את ירושת בנו הנריק השני החסוד עם מותו בשנת 1238, נראה כי ניתן היה להתגבר על הפיצול הפולני ולבסוף יתקיים רצון בולסלאב השלישי, עקום הפה.
בשנת 1239 נאלץ הנריק השני להתפטר משלטונו בשלזיה עילית לטובת בן דודו מיישקו השני השמן. הוא הגן מחדש על לובוש, הפעם נגד כוחותיהם של המרקיזים האסקנים של ברנדנבורג, ובשנת 1241 העניק את האזור לבנו השני מיישקו. התקוות לאיחוד מחדש של האדמות הפולניות תחת הפיאסטים השלזיים הסתיימו בפלישה המונגולית לפולין ומותו של הנריק בקרב ליגניץ בשנת 1241. בנו הבכור בולסלאב השני הקרח לא יכול היה להתגבר כדוכס הגדול על בולסלאב החמישי הצנוע של פולין קטן, ולאחר שחזר ללובוש עם מותו של אחיו מיישקו בשנת 1242, נאלץ לבסוף לחלק את נחלתו השלזית עם אחיו הצעירים בשנת 1248:
בולסלאב השני עצמו התגורר במערב בלגניצה, ובכך הקים את דוכסות לגניצה יחד עם אחיו הצעיר קונראד. זמן קצר לאחר מכן מכר את נחלת לובוש למרקיזות ברנדנבורג, שבסופו של דבר תפסה דריסת רגל מעבר לאודר והקימה את אזור נוימרק. בשנת 1251, קונרד, שנבחר בפועל לבישוף של פסאו, אילץ את בולסלאב לוותר לו על דוכסות גלוגוב.
אזור ורוצלב נפל בידי אחיו הצעירים הנריק השלישי הלבן וולדיסלב, ובכך הקים את דוכסות ורוצלב.
חלוקת המשנה של דוכסות שלזיה התרחבה במהלך הדורות הבאים וליוותה את פיצול פולין. בנו השלישי של הנריק, הנרי הרביעי פרובוס עם מותו של דודו ולדיסלב בשנת 1270 שלט בוורוצלב ובשנת 1288 אף הפך לדוכס הגדול של פולין, עד שהענף הגברי נכחד עם מותו בשנת 1290. ירש אותו בן דודו הדוכס הנריק החמישי השמן, בנו של אחיו השלישי של הנריק, בולסלאב השני, שאיחד שוב את דוכסות ורוצלב ולגניצה תחת שלטונו האישי. אף על פי כן, עם מותו בשנת 1296 שוב נחלקה נחלתו בין בניו. השני, הדוכס הנריק השישי הטוב, על מנת להדוף טענות שהעלה אחיו הבכור, הדוכס בולסלאב השלישי הנדיב מלגניצה, חתם בשנת 1327 על הסכם ירושה עם מלך יוחנן בוהמיה, כמו שרוב הדוכסות השלזיות הפכו לווסאליות של ממלכת בוהמיה בתחילת המאה ה-14. מכיוון שקז'ימייז' השלישי, מלך פולין בחוזה טרנצ'ין משנת 1335 ויתר על שלזיה, נחלתו של הנריק השישי עברה ללא התנגדות לממלכה הבוהמית כאשר מת ללא יורשים זכרים שלושה חודשים לאחר מכן.
שלזיה שולבה בארצות כתר בוהמיה, לאחר שהמלך קז'ימייז' השלישי הודה ברכישת חוזה נמסלאו עם קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה משנת 1348 - פרט לדוכסות שלזיה העליונה אושביץ וזאטור, שבמאה ה-16 השתלבו בדוכסות הפולנית של קרקוב, כמו גם דוכסות סייביירז, שנרכשה על ידי הארכיבישוף של קרקוב בשנת 1443.