stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוכף פוינטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  63°49′00″S 59°07′00″W﻿ / ﻿63.8167°S 59.1167°W﻿ / -63.8167; -59.1167
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאוכף פוינטר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאוכף פוינטר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאוכף פוינטר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאוכף פוינטר
 
אוכף פוינטר (באנגלית: Poynter Col) הוא אוכף מלא שלג, באזור חוף דייוויס, שבקצה הצפוני של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
האוכף ממוקם בין גבעת פוינטר לבין פסגות אייבורי.
האוכף ממוקם 17 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית מכף קיילמאן.
גובהו של האוכף 700 מטרים מעל פני הים; והוא האתר ה-4,728 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי האוכף

האוכף מופה לראשונה על ידי משלחת סקר של סקר התלות של איי פוקלנד (FIDS), אשר יצאה ממפרץ התקווה בנובמבר 1948.
היסטוריה > מקור השם

שמו של אוכף פוינטר ניתן לו בשנת 1953 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
האוכף נקרא על שם גבעת פוינטר הסמוכה.
שמה של הגבעה ניתן לה בשנת 1950 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הגבעה נקראת על שם צ'אלרס ויליאם פוינטר (Charles William Poynter), מהצי המלכותי הבריטי, עוזר-רב חובלים (מאסטרז מייט (Master's Mate)) או עוזר חובל ראשי (מידשיפמן (Midshipman)), שליווה את אדוארד ברנספילד על הבריג "ויליאמס" (Williams) בינואר 1820 כאשר ברנספלד גילה וחקר את איי שטלנד הדרומיים ואת מצר ברנספילד.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
↑  לפי מקור אחר גובהה של הפסגה 750 מטרים מעל פני הים
1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
1 2 3 4  מידע היסטורי על מקור שמה של גבעת פוינטר
אוכף סיניטובו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  64°11′50″S 60°29′00″W﻿ / ﻿64.1972°S 60.4833°W﻿ / -64.1972; -60.4833
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאוכף סיניטובו(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאוכף סיניטובו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאוכף סיניטובו(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאוכף סיניטובו
 
אוכף סיניטובו או בקע סיניטובו (באנגלית: Sinitovo Gap; בבולגרית: седловина Синитово) הוא אוכף למרגלות הצפון מערביים של רמת דטרויט, בחוף דנקו, בארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
האוכף מחבר את כיפת הקרח פרקוס שמדרום לו, לרכס קאליבה שמצפון מערב לו.
האוכף הוא חלק מקו פרשת המים הקרחוני שבין הדום הקרח רייט שממזרח לו, לקרחון ברגה שממערב לו.
האוכף נמצא 30.4 קילומטרים דרומית מזרחית לכף סטרנק.
היסטוריה > מיפוי האוכף

האוכף מופה לראשונה על ידי סקר בריטי בשנת 1978.
היסטוריה > מקור השם

האוכף נקרא על שם הכפר סיניטבו (Синитево) שבדרום בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
אוטה דייכמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1951 (בת 73 בערך) הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 ענף מדעי:  ביולוגיה, גנטיקה, היסטוריה של המדע 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קלן (2001) 
 מוסדות:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (2007)  אוניברסיטת קלן 
 פרסים והוקרה:  מדליית גמלין ביילשטיין (2005) 
 
אוטה דייכמן (בגרמנית: Ute Deichmann; ‏ נולדה ב-1951) היא היסטוריונית גרמניה של מדעי הביולוגיה והביוכימיה. משמשת כפרופסור חבר במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת בן-גוריון וראש מרכז ג'ק לייב לפילוסופיה והיסטוריה של מדעי החיים באוניברסיטה. בנוסף היא משמשת כחוקרת במכון לגנטיקה באוניברסיטת קלן בגרמניה ובעבר חקרה במרכז ליאו בק בלונדון לחקר תרבות יהדות גרמניה.
בין השנים 1970 ל-1975 סיימה לימודים המקבילים לתואר שני בביולוגיה באוניברסיטת בוכום בגרמניה. היא סיימה עבודת דוקטורט בשנת 1991 באוניברסיטת קלן בהדרכת פרופסור בנו מלר-היל (Benno Muller-Hill). נושא עבודתה, ההיסטוריה של הביולוגיה במשטר הנאצי, יצא כספר.
בשנת 1995 הוענק לה פרס לאדיסלוס לסט באוניברסיטת בן-גוריון ובשנת 2005 הוענקה לה מדליית גמלין ביילשטיין מהחברה הגרמנית לכימיה.
כמו כן דייכמן היא צ'לנית חובבת.
מספריה

Darwinism and Functional Biology, Other Sciences, and the Humanities (Journal for General Philosophy of Science, Special Issue 1), Dordrecht: Springer 2009. (with Ulrich Charpa and A. S. Travis) eds.,
"Philosophies in Modern Biology", History and Philosophy of the Life Sciences, vol. 30.1 (2008). (with Anthony S. Travis, eds.)
Jews and Sciences in German Contexts. Case Studies from the 19th and 20th Centuries, Tübingen 2007: Mohr-Siebeck. (with Ulrich Charpa, eds.)
Max Delbrück and Cologne. An Early Chapter of German Molecular Biology, New Jersey 2007: World Scientific. (with Simone Wenkel, eds.)
Biologists under Hitler with Dunlap Thomas.
אגם ריאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  15.4805 קילומטר רבוע
 מידע נוסף
 נהר מזין:  Storelva (Røros) 
 מקור לנהר:  גלומה 
 מדינות באגן הניקוז:  נורווגיה נורווגיה
 קואורדינטות:  62°44′25″N 11°53′04″E﻿ / ﻿62.7402°N 11.8845°E﻿ / 62.7402; 11.8845
  (למפת נורווגיה מוגדלת) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוסיהאגם ריאן(למפת נורווגיה רגילה) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוס.אגם ריאן
 
ריאן (בנורווגית: Rien) הוא אגם בנפה ררוס שבמחוז טרנדלג בנורווגיה.
שטחו של האגם הוא 14.87 קמ"ר והוא ממוקם בסמוך לנהר גלומה, כ-10 קילומטרים ממזרח לגבול עם שוודיה. מימיו של האגם זורמים דרך נהר גלומה ופונים מעט דרומה, אל האגם אהושונד.
הכפר בריקן נמצא 6 קילומטרים מדרום לאגם והנפה ררוס שוכנת כ-40 קילומטרים מדרום-מערב.
הערות שוליים

↑  Haugen, Morten, ed. (2017-07-18). "Rien". Store norske leksikon (בנורווגית). Kunnskapsforlaget. נבדק ב-2017-12-26.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אדוארד אלמר סמית'

| --- | --- |

 לידה:  2 במאי 1890 שבויגן, ויסקונסין
 פטירה:  31 באוגוסט 1965 (בגיל 75) סיסייד, אורגון
 שם לידה:  Edward Elmer Smith 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקני
 מקום קבורה:  בית הקברות ריבר ויו 
 שם עט:  E. E. "Doc" Smith 
 עיסוק:  מהנדס מזון וסופר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, אוניברסיטת איידהו 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  אופרת חלל
 יצירות בולטות:  "העדשאי"
 השפיע על:  ספרות המסע בזמן, התפתחות המדע
 פרסים והוקרה:  פרס עמיתי ויליאם ג'יימס (1999)  היכל התהילה של המדע הבדיוני והפנטזיה (2004) 
 
אדוארד אלמר סמית' (אנגלית: Edward Elmer Smith; ‏2 במאי 1890 - 31 באוגוסט 1965) הידוע לקוראיו בכינויו א.א. "דוק" סמית, היה מהנדס מזון וסופר מדע בדיוני שכתב בין היתר את סדרת ספרי העדשאי ואת סדרת סקיילארק. נחשב בעיני רבים לאביה של סוגת אופרת החלל.
קורות חיים

סמית' נולד בשבויגאן, ויסקונסין לפרד ג'יי סמית' - מלח ולקרוליין מילס סמית' - מורה, שניהם פרסביטריאניסטים אדוקים ממוצא בריטי, ולו שני אחים ושתי אחיות. בשנת 1902 עברה המשפחה למחוז קוטנאי, איידהו. בגיל 19 החל לימודי מחקר באוניברסיטת איידהו וסיים שני תארים בהנדסה כימית בשנת 1914. היה נשיא מועדון הכימיה, מועדון השחמט, ומועדון המנדולינה וגיטרה באותה אוניברסיטה. הוא גם שר בס באופרטות של ויליאם שוונק גילברט וארתור סאליבן.
ב-5 באוקטובר 1915 סמית' נשא לאישה את ג'ין קרייג מקדוגל בבויסי, איידהו (שמה של אחותה הוא קלריסה מקלין מקדוגל, שעל שמה קרא סמית' לגיבורת ספרי העדשאי). לזוג נולדו שלושה ילדים - רודריק, קלריסה, וורנה ג'ין (לימים ורנה סמית' טרסטרייל), שעד ליום מותה ב-1994 ניהלה את יצירותיו הספרותיות.
לאחר שסיים את לימודיו בקולג', עבד סמית' ככימאי בשירות הציבור במכון הלאומי הטכנולוגי בוושינגטון הבירה. סמית' קיבל תואר שני לכימיה באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בשנת 1917, ולאחר מכן אף סיים דוקטורט להנדסה כימית בשנת 1918.
בגיל פרישתו, עבר סמית' עם אשתו לקלירווטר, פלורידה.
בשנת 1994, לאחר מותה של ורנה טרסטרייל, לקח על עצמו בנה - קים טרסטרייל - את המשך הניהול על כתביו הספרותיים של סמית'.
עבודתו כסופר

הנובלות הספרותיות של סמית' מתוארות כאופרות החלל המקוריות, ומתוארות כ"נובה הראשונה של ספרות המדע הבדיוני של המאה ה-20". הנובלות מציעות אקשן בלתי פוסק. הן נחשבות למדע בדיוני "אמיתי", בכך שמביאות אומדן מדויק של המדע ולעיתים אירועים חברתיים וקביעות פוליטיות עדכניים לתחילת המאה ה-20. סמית' התבטא באומרו כי טכנולוגיות המדע הבדיוני שהמציא הן לא בהכרח בלתי אפשריות.
עבודתו כסופר > סדרת סקיילארק

בעת עבודתו ככימאי בוושינגטון, סמית' החל לכתוב בשנת 1915 את הספר הראשון בסדרת סקיילארק "The Skylark of Space" לאחר שאשת חברו ללימודים הציעה לו לכתוב על החלל החיצון, אך במהרה זנח את הרעיון. בשנת 1919 ד"ר סמית' חזר לכתוב את הספר, לאחר שלקח עבודה ככימאי ראשי בטחנת קמח בעיירה הילסדייל, מישיגן. סמית' ניסה למכור את כתב העת ללא הצלחה עד לשנת 1927, כאשר מגזין הספרות הזולה Amazing Stories הסכים לפרסם את כתביו. כתב העת זכה להצלחה ועד מהרה נדרש מסמית' לכתוב שני המשכים, Skylark Three ו-The Skylark of Valeron. סדרת סקיילארק נחשבת לז'אנר פסאודו-מדע.
עבודתו כסופר > סדרת העדשאי

מאז 1927 סמית' חכך בדעתו אם לכתוב נובלה על משטרת-חלל. עד לסוף שנת 1936 כבר היה באמתחתו תסריט בן 85 עמודים למה שנודע אחר כך כארבעת ספרי העדשאי הראשיים. כתבי העת פורסמו במגזין Astounding Stories בתחילת שנות הארבעים, וסמית' אף זומן להרצות בכנס המדע הבדיוני העולמי השני שנערך בשיקגו.
בתחילת 1934 פרסם סמית' את ספר המבוא לסדרת העדשאי, לה קרא "תלת־עולמי". בספר זה חזר סמית' להשתמש במדע הספקולטיבי שהיה קבוע בספריו המוקדמים. אולם, סמית' עבד עבור צבא ארצות הברית בין השנים 1941–1945 ויש לשער כי הרבה מונחים צבאיים שנכתבו בספר הושפעו עקב כך.
עבודתו כסופר > סדרת העדשאי > הרחבת יקום העדשאי

בשנת 1960 סמית' הוציא את Vortex Blaster (ידוע גם בשמו Masters of the Vortex) שעלילתו התקיימה באותו יקום של העדשאי. זוהי הרחבה של הסיפור העיקרי, ומתרחש בתקופה שבין הספר Second Stage Lensman ("עדשאיי השלב השני") והספר Children of the Lens ("ילדי העדשה"), ומציג פיזיקה שונה מאשר זו שמשתמשים בה העדשאים.
רוברט היינליין ציין כי סמית' התעתד לכתוב נובלה שביעית לסדרת העדשאי עם עלילה המשתרכת מעבר לאירועים המתוארים ב-Children of the Lens, אך חומר מתועד כלל לא נמצא, ובספק אם כלל נכתב. ב-14 ביולי 1965, כמעט חודש לפני מותו, סמית' נתן אישור לויליאם ב. אלרן להמשיך את סדרת העדשאי, מה שהוביל לפרסום "The Moon Prospector" ("מחצב הירח") בשנת 1966, "New Lensman" ("העדשאי החדש") בשנת 1976, ו-"Triplanetary Agent" ("סוכן טריפלנטרי") בשנת 1978. חברו משכבר ימים של סמית', דייוויד קייל, כתב שלוש נובלות לא מאושרות שפורסמו בין השנים 1980–1983 וסיפקו רקע לעדשאים החייזרים השונים. נובלות אלו היו "The Dragon Lensman" ("עדשאי הדרקון"), "Lensman from Rigel" ("העדשאי מרייג'ל") ו-"Z-Lensman". נובלה רביעית הוזכרה ("Red Lensman", "העדשאית האדמונית") אך לעולם לא הושלמה.
עבודתו כסופר > יצירות נוספות

מיד עם סיום כתיבת החלק השלישי בסדרת סקיילארק, סמית החל סדרה שבה נמנע מלהשתמש בסבירויות מדעיות לא מוכחות שהקשו על קוראיו. הסדרה נקראה בשם Spacehounds of IPC וסמית' סיים אותה באביב 1930, והוא החשיבה למיטב יצירותיו דווקא משום השימוש במדע המדויק.
בסתיו 1933 סמית' פרסם את החלק השלישי בסדרת סקיילארק, The Skylark of Valeron, דרך מגזין Astounding Stories, מה שהקפיץ את המכירות של המגזין והעמיד את המתחרים באותה עת, Amazing Stories ו-Wonder Stories בקשיים כלכליים.
רוברט היינליין כתב מאמר מורחב על הביוגרפיה של סמית' במקבץ היקום המורחב שיצא לאור ב-1980. היינליין וסמית' היו חברים, והיינליין ציין כי מרבית גיבוריו של סמית' שאובים מהחיים האמיתיים (לדוגמת קימבל קיניסון וקלריסה מקדוגל, גיבורי סדרת העדשאי, שנראה כאילו תאוריהם האציליים דמו לסמית' ואשתו).
עבודתו כסופר > יצירות נוספות > לורד טדריק

סמית' פרסם נובלה קצרה בשם "לורד טדריק" במגזין Other Worlds בשנת 1952, אך עד מהרה היא נשכחה. 13 שנים לאחר מותו של סמית', פרסם סופר המדע הבדיוני זוכה פרס נבולה גורדון אקלנד נובלה נוספת באותו שם, שאותה ציין כ"סדרה חדשה מאת א. א. סמית'". בעקבותיה הוא פרסם מספר נובלות עוקבות תחת שמו של סמית'. גיבורם של הסיפורים הכיל את אותם המאפיינים שהיו משויכים לגיבוריו המוקדמים של סמית'. הגיבור מסוגל לתקשר עם גזע ישויות חוצני בשם "המדענים", ויריבו המר מתואר כדמות מסתורית, כאביר אפל המתמחה בשימוש בחרב ואשר הוא המוח מאחורי יצירתה של "ספירת ברזל" עצומה בגודלה המצוידת בנשק שמסוגל להשמיד כוכבי לכת שלמים.
השפעות מדעיות

בשעה שהשפיע על התנהלותה של התרבות הפופולרית, לסמית' אף הייתה השפעה עצומה על הלוחמה המודרנית. ספריו נקראו בידי מדענים ומהנדסים רבים מאז שנות השלושים ועד שנות השבעים. רעיונות שחלחלו לתוך התפיסה המיליטריסטית-מדעית היו יוזמת ההגנה האסטרטגית (מספרו Triplanetary) וכן חמקנות ואמצעי האזהרה המוטסים איוואקס (מספרו Grey Lensman).
השפעה נרחבת נוספת - שתוארה בידי עורך מגזין Astounding - הייתה מצב הקרב של ספינות בסיפורי העדשאי של סמית' (להן קרא "הטנק"), שהיוו השראה לעיצוב מרכז ידיעות קרב של הצי האמריקני.
בתחילת סיפורי סקיילארק תוארו הרבה הפרדות חלקיקי פלטינום, ניסויים תכופים של אלקטרוליזה וגילויו של תהליך ההיתוך הקר (מעל לחמישים שנה לפני הכרזתם של סטנלי פונס ומרטין פליישמן). סמית' מתאר תהליך גרעיני המצריך כמויות גדולות של אנרגיה ומייצר נשורת גרעינית זניחה. תיאורו הכללי של סמית' לתהליך הגילוי מזכיר מאוד את תיאוריו של וילהלם רנטגן בנוגע לקרני רנטגן.
עוד נושא שסדרת סקיילארק מביאה הוא הרכבת טכנולוגיית מידע מודרנית. החייזרים בני האנוש בנובלה הראשונה פיתחו טכנולוגיה פרימיטיבית שנקראת "המחנך המכני", שמאפשר המרה ישירה של גלי מוח למחשבה אחת ברורה לצורך העברה לאחרים או לצורך אחסון אלקטרוני. כבר בספר השלישי בסדרה, The Skylark of Valeron, הטכנולוגיה גדלה לכדי "מוח אלקטרוני" שמסוגל לחשב את כל סוגי האנרגיות - אלקטרומגנטיות, כבידה, ואנרגיה טכיונית. הדבר נשאב מתוך דיונים שנערכו על תאוריית הפחתה אטומית בספר השני, Skylark Three, מה שמזכיר מאוד תאוריות קווארק של פיזיקת חלקיקים בסיסית.
בנובלות מאוחרות יותר, שאינן משויכות לסדרה כלשהי, כמו Galaxy Primes, Subspace Explorers, ו-Subspace Encounter, סמית' חוקר נושאים כמו טלפתיה, כמו גם יכולות מחשבתיות אחרות המכונות פסאו-יוניקה וכן עימותים בין דוגלי חופש והשפעות סוציאליסטיות/קומוניסטיות בהתיישבות על כוכבים אחרים.
השפעות נוספות

סמית' פרסם רשימה של אישים שקרא את מאמריהם. ביניהם ניתן למצוא את ליון ספראג דה-קאמפ, רוברט היינליין, ה.פ. לאבקרפט, אריק טמפל בל, סטנלי ויינבאום וג'ק ויליאמסון בין היתר. כך לדוגמה, שאיבת כוח החיים של קורבנותיהם של שליטי דלגון בפרק החמישי של "Galactic Patrol" מהווים אזכור של פרק 25 בנובלת המדע בדיוני The Moon Pool מאת אברהם מריט. סמית' מזכיר גם את אדגר רייס בורוז בהתלוננותו על קצוות פתוחים באחד מספריו.
בביוגרפיה שכתב, ציין ג'ורג' לוקאס כי נובלות העדשאי היוו השפעה עצומה בימי צעירותו. כתוצאה מפרסום ספרי "לורד טדריק", סמית' גם נחשב באופן לא רשמי לאביהם הרוחני של אלמנטים שהופיעו בסרטי הקולנוע מלחמת הכוכבים. ג'יי מייקל סטרזינסקי, יוצר סדרת המדע בדיוני בבילון 5 גם ציין כי הושפע מסדרת ספרים זו בין היתר.
ביבליוגרפיה חלקית > סדרת העדשאי

"תלת-עולמי" (פורסם לראשונה: מגזין Amazing Stories ינואר-אפריל 1934, הוצאה לאור: Fantasy Press 1948)
First Lensman (הוצאה לאור: Fantasy Press 1950)
Galactic Patrol (פורסם לראשונה: מגזין Astounding Stories ספטמבר 1937-פברואר 1938, הוצאה לאור: Fantasy Press 1950)
Gray Lensman (פורסם לראשונה: מגזין Astounding Stories אוקטובר 1939-ינואר 1940, הוצאה לאור: Fantasy Press 1951)
Second Stage Lensmen (פורסם לראשונה: מגזין Astounding Stories נובמבר 1941-פברואר 1942, הוצאה לאור: Fantasy Press 1953)
Children of the Lens (פורסם לראשונה: מגזין Astounding Stories נובמבר 1947-פברואר 1948, הוצאה לאור: Fantasy Press 1954)
The Vortex Blaster, ידוע גם בשם Masters of the Vortex (פורסם לראשונה: Comet יולי 1941, מגזין Astonishing Stories יוני ואוקטובר 1942, הוצאה לאור: Gnome Press 1960)
ביבליוגרפיה חלקית > סדרת סקיילארק

The Skylark of Space (פורסם לראשונה: מגזין Amazing Stories אוגוסט-אוקטובר 1928, הוצאה לאור: Buffalo Book Co. 1946, Pyramid Books 1958)
Skylark Three (פורסם לראשונה: מגזין Amazing Stories אוגוסט-אוקטובר 1930, הוצאה לאור: Fantasy Press 1948)
Skylark of Valeron (פורסם לראשונה: מגזין Astounding Stories אוגוסט 1934-פברואר 1935, הוצאה לאור: Fantasy Press 1949)
Skylark DuQuesne (פורסם לראשונה: מגזין Worlds of If יוני-אוקטובר 1965, הוצאה לאור: Pyramid Books 1966)
ביבליוגרפיה חלקית > סדרת Subspace

Subspace Explorers (פורסם לראשונה: Astounding יולי 1960, הוצאה לאור: Canaveral Press 1965, Ace 1968)
Subspace Encounter (הוצאה לאור: 1983)
ביבליוגרפיה חלקית > לורד טדריק

Lord Tedric (הוצאה לאור: 1978)
The Space Pirates (הוצאה לאור: 1979)
Black Knight of the Iron Sphere (הוצאה לאור: 1979)
Alien Realms (הוצאה לאור: 1980)
ביבליוגרפיה חלקית > נובלות נוספות ומקבץ סיפורים

Spacehounds of IPC (פורסם לראשונה: מגזין Amazing Stories יולי-ספטמבר 1931, הוצאה לאור: Fantasy Press 1947, Ace 1966)
The Galaxy Primes (פורסם לראשונה: Amazing Stories מרץ-מאי 1959, הוצאה לאור: Ace 1965)
Imperial Stars (הוצאה לאור: 1976, רק חלק מהספר פורסם על ידי סמית')
Masters of Space (נכתב עם א. אברט אוונס, הוצאה לאור: 1976)
Have Trenchcoat — Will Travel, and Others (הוצאה לאור: Advent 2001 ‏ ISBN 0-911682-33-3)
לקריאה נוספת

האגודה הישראלית למדע בדיוני ופנטסיה, אביה של ההרפתקה בחלל, נובמבר 2000
הערות שוליים

↑  IGN.com, Interview with J. Michael Straczinski, Kenneth Plume, September 5th 2000
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007587518705171  PLWABN: 9810557925705606  BIBSYS: 15029046  BNE: XX1603157  BnF: cb11925024g (data)  CiNii: DA04985141  GND: 120157365  ISNI: 0000 0000 8132 3653  LCCN: n50014271  MusicBrainz: 6fdef27b-f493-4a41-9881-e9c936899f91  NDL: 00456914  NKC: xx0018106  NLA: 36304082  NLK: KAC2018O7879  NSK: 000057226  NTA: 087979721  RERO: 02-A003839125  SNAC: w6351wrg  SUDOC: 139759379  Trove: 1244157  VIAF: 54154426   WorldCat (עם VIAF): 54154426 
הראשון שבסדרת "סקיילארק", כפי שפורסם במגזין הפאלפ Amazing Stories משנת 1928
השלישי בסדרת "סקיילארק", כפי שהופיע במגזין הפאלפ Amazing Stories מאוגוסט 1930
אגם רס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מאגר מים 
 מידות
 שטח:  218.048869 קילומטר רבוע
 אורך:  38 קילומטר
 מידע נוסף
 מקור לנהר:  Røssåga 
 ‏אגן ניקוז:  1,503.09 קילומטר רבוע
 מדינות באגן הניקוז:  נורווגיה נורווגיה
 קואורדינטות:  65°47′03″N 14°00′30″E﻿ / ﻿65.78406°N 14.00832°E﻿ / 65.78406; 14.00832
  (למפת נורווגיה מוגדלת) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוסיהאגם רס(למפת נורווגיה רגילה) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוס.אגם רס
 
אגם רס (בנורווגית: Røssvatnet) הוא אגם במחוז נורדלנד שבנורווגיה. שטחו הוא 219 קמ"ר, מה שהופך אותו לאגם השני בגודלו בנורווגיה לפי שטח. עומקו עומד על 240 מטר ונפחו נאמד בכ-15 קילומטרים מעוקבים. גובה פני השטח שלו הוא 374 מטר מעל פני הים.
הערות שוליים

↑  Geir Thorsnæs, Røssvatnet, Store norske leksikon, 11 בספטמבר 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אגם תומאס (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק באגם באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  77°24′S 162°15′E﻿ / ﻿77.4°S 162.25°E﻿ / -77.4; 162.25
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאגם תומאס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאגם תומאס
 
אגם תומאס (באנגלית: Lake Thomas) הוא אגם באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
האגם מכיל מי קרחונים נמסים.
האגם מוקף בצידו הצפון-מערבי ובצידו הצפון-מזרחי על ידי רכס רוברטסון, וקרחון קלארק.
היסטוריה > מקור השם

שמו של האגם ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
האגם נקרא על שם רוברט ה. תומאס (Robert H. Thomas), אשר השתתף במחקרי התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, לחקר את הגאומורפולוגיה הקרחונית של מדף הקרח רוס, בעונת המחקר (עונת הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1973 – 1974, וכן בעונת המחקר (עונת הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1974 – 1975.
אוריאדה

| --- | --- |
 תפקיד:  נימפות הרים
 תרבות:  יוון העתיקה
 מקום מגורים:  ההרים
 
במיתולוגיה היוונית, האוריאדות (ביוונית עתיקה: Ὀρειάς) היו נימפות של הרים. האוריאדות נבדלות זו מזו לפי מגוריהן: האידאות היו מהר אידה (אנ'), הפליאדות מהר פיליון וכו'. מיתוסים קשרו את האוריאדות עם ארטמיס, שכן האלה, כשיצאה לציד, העדיפה הרים ומשקעים סלעיים.
נראה כי המונח הגנרי "אוריאדה" עצמו הוא הלניסטי (מועיד לראשונה בכתובת אדוניס (ביוונית עתיקה: Ἐπιτάφιος Ἀδώνιδος) של ביון מסמירנה (אנ'), פל. 100 לפני הספירה).
רשימת אוריאדות

| שם | מקום | הערות |
| --- | --- | --- |
| אוינונה | הר אידה, טרויה | בתו של אל הנהר סברן ואשתו הראשונה של פאריס |
| אותריס | הר אותריס, מאליס | אמו של מליטאוס מזאוס ושל פאגר מאפולו |
| אידותיאה | הר אותריס, מאליס | אמא של קרמבוס מאוסירוס |
| אכו | הר סיתארון, בויוטיה | התאהבה בנרקיסוס והתאהב בה פאן |
| בריטומרטיס (אנ') | הר דיקטה, כרתים | בתם של כרמה וזאוס |
| דפניס | הר פרנסוס |  |
| נומיה | הר נומיה, ארקאדיה | חברתה של קליסטו |
| סוֹסֵה |  | הרמס התאהב בה |
| סינואה | הר סינואה, ארקאדיה | האחות של פאן |
| פיגליה | פיגליה, ארקאדיה | על שמה נקראת העיירה פיגליה |
| פיטיס |  | פאן התאהב בה |
| צ'לונה | הר חלידוראה, ארקאדיה | הרמס הפך אותה לצב |
| קילנה | הר קילנה, ארקאדיה | הייתה האחות של הרמס |
| קלאה | הר קלתיון, מסיניאה |  |
| האידאות | הר אידה, כרתים |  |
 אדרסטיה: 
 אידה: 
 קינוסורה: 
 הליקה: 
| הספרגיטידות/ הסיטארונידות | הר סיתארון, בויוטיה |  |
נקרא על שמן

מכון אאוריד, מכללה לנשים לשעבר בווסטר, מסצ'וסטס.
הר אאוריד בלורנס, קנזס, על שם המכון, על ידי מתנחלים מווסטר.
אגם אאוריד באנטארקטיקה.
הערות שוליים

↑  הנרי ג'ורג' לידל, רוברט פלקון סקוט, לקסיקון יווני-אנגלי s.v. טקסט בפרויקט פרסאוס
↑  אפולודורוס, 3.12.6
↑  אנטונינוס ליברליס (אנ')
↑  אנטונינוס ליברליס, 22; אובידיוס, מטמורפוזות, 7.353–356
↑  אריסטופאנס, חג הנשים 970
↑  אכו, אנציקלופדיה בריטניקה. כרך א. 8 (מהדורה 11). 1911. עמ'. 884.
↑  דיודורוס סיקולוס, 5.76.3
↑  פאוסניאס, 10.5.5
↑  פאוסניאס, 8.38.0
↑  פאוסניאס, 8.30.2
↑  פרופרטיוס, אלגיות, 1.18
↑  סרוויוס של ורגיליוס, אינאיס, 1.509
↑  אפולודורוס, 3.8.1
↑  פאוסניאס, 3.26.11
↑  אפולודורוס, 1.4.5; היגינוס, דה אסטרונומיה 2.2
↑  פלוטרכוס, חיי האריסטידות, 11. 3; פאוסניאס, 9.3.9
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוכף פופובו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  62°57′34″S 62°29′24″W﻿ / ﻿62.9594°S 62.49°W﻿ / -62.9594; -62.49
  (למפת איי שטלנד הדרומיים מוגדלת) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהאוכף פופובו(למפת איי שטלנד הדרומיים רגילה) אי הפיל קלרנס אי המלך ג'ורג'  ליווינגסטון סמית' מעבר דרייק מצר ברנספילד  אנטארקטיקהאוכף פופובו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאוכף פופובו(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאוכף פופובו
 
מפת האי סמית'. אוכף פופובו ממוקם ממוקמת במרכז הצד השמאלי, של הרביע הראשון מימין, בשורה העליונה של רביעי המפה.
אוכף פופובו (באנגלית: Popovo Saddle; בבולגרית: Поповска седловина) הוא אוכף ברכס אימאון, באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה.
גובהו של האוכף 1,550 מטרים מעל פני הים.
האוכף מחבר בין פסגת דרינוב שמצפון לו, לפסגת סבלייבסקי שמדרום לו.
האוכף מתנשא מעל קרחון אובץ' שממזרח לו, ומעל קרחון צ'ופרנה שמדרום-מערב לו.
היסטוריה > גילוי ומיפוי האוכף

האוכף מופה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009, ובשנת 2010.
היסטוריה > מקור השם

האוכף נקרא על שם העיירה פופובו, שבצפון-מזרח בולגריה.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)