stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רותם
זיהו הרותם המוזכר במקרא ובמקורות

שם הצמח "רותם" נזכר ארבע פעמים במקרא:
בספר מלכים א', פרק י"ט, פסוקים ד'–ה', הנביא אליהו נח במדבר בצל הרותם: "וְהוּא־הָלַךְ בַּמִּדְבָּר דֶּרֶךְ יוֹם, וַיָּבֹא וַיֵּשֶׁב תַּחַת רֹתֶם אֶחָת (אֶחָד); וַיִּשְׁאַל אֶת־נַפְשׁוֹ לָמוּת, וַיֹּאמֶר רַב, עַתָּה ה' קַח נַפְשִׁי, כִּי־לֹא־טוֹב אָנֹכִי מֵאֲבֹתָי׃ וַיִּשְׁכַּב וַיִּישַׁן, תַּחַת רֹתֶם אֶחָד".
בספר תהילים, פרק ק"כ, פסוק ד': "חִצֵּי גִבּוֹר שְׁנוּנִים; עִם, גַּחֲלֵי רְתָמִים".
בספר איוב, פרק ל', פסוק ד': "הַקֹּטְפִים מַלּוּחַ עֲלֵי-שִׂיחַ; וְשֹׁרֶשׁ רְתָמִים לַחְמָם".
ראו גם מדרש תהילים קכ - ט'. בראשית - רבה נ"ג - י"ג.
אחת מתחנות בני ישראל במדבר סיני נקראה "רתמה" (במדבר ל"ג, י"ח-י"ט), ושמה, ככל הנראה, ניתן לה בהשראת צמח הרותם, הנפוץ באזור ומהווה מרכיב מרכזי בנוף המדברי.
זיהוי הצמח "רותם" הנזכר במקרא עם רותם המדבר נחשב לאמין במיוחד. זיהוי זה מבוסס על מסורת לשונית רציפה המשתקפת כבר בתרגום הירושלמי ועד לפרשנותו של רבי סעדיה גאון. השם "רותם" נשמר גם בערבית, ומשם עבר לשפה הספרדית ולשמו המדעי הלטיני. הזיהוי מתחזק בהסתמך על ההקשרים המקראיים שבהם מופיעות המילים "מדבר", "גחלי רתמים" ו"שורשי רתמים", אשר תואמים את מאפייני רותם המדבר, את בית גידולו ואת שימושיו המסורתיים.
חז"ל הפליגו בתיאור עוצמת בערתן של גחלי רתמים, וכך גם מתועדת במסורות שונות השימוש בשורשי הרותם להפקת פחמים. יצחק זמיר מציין באחד מספוריו מלפני מלחמת השחרור, עדות מחזקת לזיהוי זה: "כיום שורפים הבדואים במדבר יהודה את שורשיו לפחמים, הנמכרים בחברון ובירושלים, והם משמידים אותו במידה רבה. את הרותם מרבים להכניס בשנים האחרונות לגינות נוי בשל פרחיו ומראהו הדקורטיבי. סיביו ראויים לעיבוד ויכולים לשמש לתעשיית חבלים. הרותם יכול להועיל גם בתור צמח חולות, הודות למערכת שורשיו המפותחת והסתגלותו לקרקע הדלה של החולות".
עדויות בוטניות וארכאולוגיות מחזקות את הזיהוי: שרידים רבים של פחמי רותם המדבר נמצאו באתרים ארכאולוגיים ברחבי ארץ ישראל, לאורך כל התקופות ההיסטוריות. שרידים אלו אותרו בעיקר באזורי הנגב, מזרח סיני ושפלת החוף
ראו גם

רותמיות
הערות שוליים

1 2 3  Retama Raf., POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  רותם, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  Nayef Al-Sharari, Ahmed A S Bakhashwain, Abdalla Elfeel, Profiling and importance of underutilized neglected species of hyper arid climate of Saudi Arabia (Retama raetam -Retem): A review, Life Science Journal 17(7), July 2020, עמ' 35 - 42 doi: 0.7537/marslsj170720.06
↑  Retama raetam (Forssk.) Webb & Berthel., POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  האינציקלופדיה של האדם והחי בארץ ישראל
↑  אבינעם דנין, גלויה רביעית - פלפלון רך ואחירותם החורש, באתר צמחיית ישראל וסביבתה, ‏7-5-2014
1 2  זוהר עמר, צמחי המקרא, ירושלים: הוצאת ראובן מס, 2012, עמ' 148-150
↑  יצחק זמיר (1924-1948) יליד ורשה, שירת בחטיבת הנגב. כתב שירה, צייר, ואסף והגדיר מאות צמחים בנגב. במלחמת העצמאות שירת כצלם במטוסים, ונהרג כשמטוסו הופל ליד עוג'ה אל חפיר.
↑  רְשִׁימַת-צְמָחִים יצחק זמיר [1924], באתר פרויקט בן-יהודה
מפרץ מקסיקו

| --- | --- |
מפרץ מקסיקו בצילום לוויין
מפרץ מקסיקו בצילום לוויין
 מידע כללי
 על שם:  מקסיקו
 מיקום:  מערב האוקיינוס האטלנטי בין ארצות הברית ומקסיקו
 סוג:  מפרץ פתוח
 מידות
 שטח:  1,600,000 קמ"ר
 רוחב מרבי:  1,500 ק"מ
 רוחב ממוצע:  1,500 ק"מ 
 עומק מרבי:  4,384 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נהר אטצ'פלאיה, Río Soto La Marina, San Nicolás, Tecolutla River, Tonalá River, נהר המיסיסיפי התחתון, Homosassa River, Dog River, Fowl River, Chassahowitzka River, Crystal River, Cazones River, Nautla River, Sopchoppy River, Mississippi-Missouri River System, Bayou Terrebonne, מיסיסיפי, Pithlachascotee River, Weeki Wachee River, Tuxpan River, Waccasassa River, Steinhatchee River, Tchoutacabouffa River, Grijalva River, Carrabelle River, Withlacoochee River, נהר אפאלאצ'י, Papaloapan River, Usumacinta River, Nueces River, Pánuco River, Vermilion River, בראזוס, ריו גראנדה, Colorado River, Coatzacoalcos River, Anclote River, Trinity River, נהר סוואני, Calcasieu River, Mermentau River, Actopan River, Jamapa River, Ochlockonee River, באיו לאפורש, Blackwater River, Aucilla River, Myakka River, Pascagoula River 
 מדינות באגן הניקוז:  מקסיקו, ארצות הברית, קובה 
 קואורדינטות:  25°22′07″N 90°23′26″W﻿ / ﻿25.36861°N 90.39056°W﻿ / 25.36861; -90.39056
 מפת תבליט של מפרץ מקסיקו
 
מפרץ מקסיקו (בספרדית: Golfo de México) הוא מפרץ באוקיינוס האטלנטי בצפון אמריקה.
חופיו המזרחיים, הצפוניים והצפון-מערביים של המפרץ מצויים בחוף המפרץ של ארצות הברית (המדינות: פלורידה, אלבמה, מיסיסיפי, לואיזיאנה, וטקסס שבארצות הברית); חופו הדרום-מזרחי של המפרץ מצוי במקסיקו (במדינות: טמאוליפס, וראקרוס, טבסקו, קמפצ'ה, יוקטן, וקינטנה רו). בדרומו, גובל המפרץ בקובה.
המפרץ מתחבר לאוקיינוס האטלנטי דרך מצרי פלורידה שבין ארצות הברית וקובה, ואל הים הקריבי דרך תעלת יוקטן שבין קובה ומקסיקו.
נתונים גאוגרפיים

שטחו של מפרץ מקסיקו 1.6 מיליון קמ"ר. חלקו הדרומי של המפרץ מצוי באזור האקלים הטרופי. הנקודה העמוקה ביותר במפרץ היא תהום סיגסבי שעומקה 4,384 מטרים.
בשל המעבר הצר המקשר בין המפרץ לאוקיינוס האטלנטי, בדומה לים התיכון אין כמעט הבדלי גאות ושפל במפרץ.
לאורך חופי המפרץ מספר רב של מפרצים קטנים, שהגדול בהם הוא מפרץ קמפצ'ה (במקסיקו). מספר רב של נהרות זורמים אל המפרץ, העיקרי בהם הוא נהר המיסיסיפי.
המדף היבשתי בקרבת החוף רחב ביותר, והדבר מקל על שאיבת הנפט לאורך חופי המפרץ.
נתונים גאוגרפיים > צמחייה ובעלי חיים

המים הקרים העולים מהתהומות מעודדים צמיחת פלנקטון, המשמש מזון לסוגים רבים של דגים קטנים, חסילונים ותמנונים.
פעילות כלכלית

בשל היות המפרץ רדוד, לאורך החוף מספר רב של אסדות קידוח נפט (למשל במפרץ קופאנו). מימי המפרץ הרוויים דגים מאפשרים אתרי דיג רבים (בעיקר דיג חסילונים וצדפות).
ערי הנמל העיקריות לחוף המפרץ הן: טמפה, סיינט פיטרסברג, פנסקולה, מוביל, ניו אורלינס, בומונט, ויוסטון (כולן בארצות הברית); טמפיקו, טוקספאם, וראקרוס, ומרידה (במקסיקו); והוואנה (בקובה).
היסטוריה

לפני 65 מיליון שנה פגע באזור אסטרואיד. משערים שאסטרואיד זה הביא להכחדת הדינוזאורים.
המתיישבים הראשונים שהתיישבו לחופי המפרץ היו אינדיאנים. במהלך ההתיישבות האירופאית באמריקה הפך האזור לאתר של מאבקי שליטה בין צרפת, ספרד ובריטניה.
היסטוריה > מפרץ אמריקה

ב-20 בינואר 2025 חתם נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ על צו נשיאותי לשינוי שמו הרשמי של המפרץ בארצות הברית ל"מפרץ אמריקה". כמו כן, הכריז טראמפ ב-9 בפברואר 2025 על "יום מפרץ אמריקה הראשון אי פעם", שיחול בכל שנה בתאריך זה.
בכל הרשימות הפדרליות בארצות הברית שונה השם למפרץ אמריקה, בעקבות צו הנשיא. בסוכנות הידיעות AP הודיעו כי ימשיכו להשתמש בשם הנפוץ "מפרץ מקסיקו", היות שהמפרץ נושא בשם זה כבר מעל 400 שנה, והחלטת טראמפ יכולה לקבוע רק לגבי שטח שבבעלות אמריקנית מלאה. אך יכירו גם בשם החדש שבחר טראמפ. העיתון הבריטי אינדפנדנט פרסם, כי בריטניה לא מקבלת בשלב זה את השם החדש עליו הכריז הנשיא טראמפ, וימשיכו להשתמש בשם הישן והנפוץ.. גם ב"חברה הפולנית לכינויים ושמות גאוגרפיים בינלאומיים" (KSNG) (פול') דנו בעניין שינוי השם למפרץ אמריקה, והחליטו שכל עוד וארגון ה–IHO לא מחליט על שינוי השם, יישאר המפרץ תחת השם הקבוע, מפרץ מקסיקו.
זיהום

בשל אתרי התעשייה הרבים (בעיקר תעשיית הנפט) לחופי המפרץ הזדהמו מימי המפרץ (כמויות החנקן והאשלג הכפילו את עצמן מאז שנות ה-50 של המאה ה-20). זיהום זה מביא למותם של צמחי הפלנקטון במפרץ ולהפחתה בכמות הדגים. מותם של הצמחים מביא להפחתה בכמות החמצן שבמים ולאזורים נרחבים (18,000 קמ"ר) של היפוקסיה בהם אין בעלי חיים וצמחים בים.
אסון דליפת הנפט

באפריל 2010 החלה דליפת נפט במפרץ כתוצאה מהתפרצות באר נפט תת-מימית. הדליפה, אשר נחשבת כיום לאסון הסביבתי הגדול ביותר בהיסטוריה, נמשכה כ-3 חודשים, ובמהלכה נשפכו לים מאות מיליוני ליטרים של נפט.
מומחים חוששים כי בשל גורמים כגון הרעלת נפט והידלדלות החמצן, הדליפה עלולה לגרום לאסון סביבתי מתמשך אשר יפגע בתעשיית הדיג במפרץ מקסיקו, בתעשיית התיירות בחופי מפרץ מקסיקו ובבתי הגידול של מאות מיני ציפורים.
לקריאה נוספת

ג'ואל בורן, מפרץ הנפט, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 149, אוקטובר 2010
הערות שוליים

↑  Restoring Names That Honor American Greatness, The White House, ‏2025-01-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  Gulf of America Day, 2025, The White House, ‏2025-02-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  הודעת שירות המחקר של הקונגרס בארצות הברית ((אנ'))
↑  הוראות ב–AP על מפרץ מקסיקו והר מקינלי (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000009-QINU`"'
↑  בריטניה אינה מתכננת להכיר בשמו החדש של דונלד טראמפ למפרץ מקסיקו Archie Mitchell, אינדפנדנט, 24 בינואר 2025
↑  שם מפרץ מקסיקו (בפולנית)'"`UNIQ--templatestyles-0000000C-QINU`"'
↑  '"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"' BP leak the world's worst accidental oil spill, The Telegraph, 2 August 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531469405171  GND: 4039059-7  LCCN: sh85084621  NARA: 10046743  NKC: ge138166  SELIBR: 154017  SUDOC: 050578758  VIAF: 172930645   WorldCat (עם VIAF): 172930645 
סירות דיג בבילוקסי
מבט אווירי על שדה הנפט קנטרל במפרץ
ויקטוריה שוורץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1974 (בת 51 בערך) אוקראינה אוקראינה
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  שחקנית
 מקום לימודים:  ניסן נתיב
 בן זוג:  הראל נוף
 פרופיל ב-IMDb
ויקטוריה שוורץ (נולדה ב-1974) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

שוורץ נולדה באוקראינה, ולמדה משחק בניסן נתיב.
קריירה במשחק

ב-1997 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "קלינקה מיה" שביים איתן לונדנר.
ב-1998 שיחקה בסרט "קרקס פלשתינה" בתפקיד קרלוטה.
בשנים 1998–2001 שיחקה במשך 3 עונות בסדרת הטלוויזיה של ערוץ 2 "טירונות" גילמה את דמותה של ז'ניה.
ב-1999 הופיע בסדרת הטלוויזיה "פאזל" בתור בחורה. באותה השנה גם השתתפה בסדרת הטלוויזיה "מנדל וגורנשטיין חקירות בע"מ" בתפקיד נטשה.
ב-2000 התארחה בפרק הראשון של העונה הרביעית של הסדרה הקומית ששודרה בערוץ 2 "שמש" גילמה את מימד.
ב-2001 התארחה בטלנובלה של ערוץ ויוה "לגעת באושר" בתפקיד רופאה בתינוקייה. באותה השנה גם הצטלמה לשער ראשי בעיתון "לאשה".
ב-2006 השתתפה בסדרת הילדים של ערוץ הופ! "סיפורה של מדינה עם סבא טוביה" גילמה דמויות שונות.
ב-2011 התארחה בסדרת הקומית של ערוץ 2 "סברי מרנן" בתפקיד גולדי.
שוורץ שיחקה בהצגות: "סוטה", ו"אצל רוז'ה בחצר".
חיים אישיים

ב-2000 ניהלה מערכת יחסים עם השחקן הראל נוף.
הערות שוליים

↑  ניסן נתיב-בית הספר למשחק, ניסן נתיב - בית הספר למשחק - מחזור ח - 1997 - ויקטוריה שוורץ, באתר ניסן נתיב - בית הספר למשחק
↑  Kalinka Maya, IMDb
↑  קרקס פלשתינה, באתר ספר הקולנוע הישראלי, ראו ברשימה המלאה של השחקנים ואנשי הצוות, ‏2014-11-09
↑  טירונות (סדרת טלוויזיה), באתר ספר הקולנוע הישראלי, ‏2016-06-12
↑  פאזל (1999-2000), באתר אישים
↑  מנדל וגורנשטיין חקירות (1999) - שחקנים וצוות הפקה, באתר אידיבי
↑  Shemesh (1997–2004) Full Cast & Crew, IMDb
↑  לגעת באושר (2001), באתר אישים
↑  ויקטוריה שוורץ - ארכיון שערי לאישה, באתר laishacovers.ynet.co.il
↑  סיפורה של מדינה עם סבא טוביה (2006), באתר אישים
↑  Sabri Maranan (2011– ) Full Cast & Crew, IMDb
↑  תיאטרון - סוטה, באתר www.habama.co.il
↑  אצל רוז'ה בחצר • קבוצת התיאטרון הירושלמי, באתר www.tcj.org.il
↑  האב שופט מחוזי הבן הולך לכלא, באתר nrg
יהונתן כיס-לב

| --- | --- |

 לידה:  12 בספטמבר 1985 (בן 39) משמר איילון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  תל אביב-יפו 
 השכלה:  האוניברסיטה הפתוחה  ארגון הקולג'ים הבין-לאומיים  קולג' לסטר פירסון 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 www.kis-lev.com
 
יהונתן כיס-לב (נולד ב-12 בספטמבר 1985) הוא צייר ושחקן ישראלי. ציוריו, בסגנון אמנות נאיבית וכן בסוגת אמנות רחוב, הוצגו בתערוכות בארצות הברית, בקנדה ובאירופה. בתחום המשחק הופיע בהצגות תיאטרון ובתוכניות טלוויזיה וכן כמדבב וכקריין ספרי-שמע.
ציור הקיר "מועדון 27" בפלורנטין שבתל אביב הוא אחת היצירות המפורסמות שלו.
כיס-לב למד אספרנטו בצעירותו, כיהן בעבר כחבר הנהלה של האגודה לאספרנטו בישראל וכנשיא הליגה הצעירה בישראל.
ציור

כיס-לב גילה עניין באמנות חזותית מגיל צעיר. הוא למד בתיכון תלמה ילין לאמנויות ובארגון הקולג'ים הבינלאומיים Pearson UWC בקנדה. בשנת 2007 הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו בתל אביב, בשם "התחלות: נווה צדק ויפו". בשנים שלאחר מכן החל לפתח טכניקות אשר, על פי האמן, סייעו לו לצייר כמו ילד, בצורה חופשית. סגנונו מזוהה כנאיבי.
במקביל, משנות העשרים המוקדמות שלו החל בריסוס סיסמאות גרפיטי פוליטי למען עובדים זרים בדרום תל אביב, למען הקהילה הגאה בישראל, ולמען תהליך השלום עם הפלסטינים. עבודותיו הפוליטיות, אשר בתחילה היו טקסטואליות, החלו אט אט ללבוש סימנים חזותיים, כגון בעבודה "שרוליק וחנדלה", המתארת את דמותו של שרוליק הישראלי וחנדלה הפלסטיני מחבקים זה את זה, יצירה אשר לא כללה טקסט כלל.
במאמצים להשתמש באמנות כגשר בסכסוך הישראלי פלסטיני, הצטרף כיס-לב בשנת 2011 כמקים שותף לפורום אמנים ישראלים-פלסטינים בחסות פורום המשפחות השכולות למען שלום. במסגרת הפורום האמנים הפלסטינים למדו מהמשתתפים הישראלים על השואה וביקרו לראשונה במוזיאון יד ושם. בשנת 2014, נוכח אירועי האינתיפאדה השקטה, כיס-לב חבר לפעילת השלום הפלסטינית רימאן ברקאת והשניים כינסו מספר כנסים לדו-קיום תחת הכותרת "הללויה - דיאלוג ישראלי פלסטיני." נוהג לתרום מעבודותיו למען מטרות חברתיות כגון עמותת אח בוגר אחות בוגרת ישראל ועמותת גיבורים קטנים.
ציור > תערוכות יחיד

2007 – התחלות: נווה צדק ויפו, גלריה TRADE TOWER
2009 – יהונתן כיס-לב, אוצרת: שירן שפיר בוכוולד, גלריה שורשים
2010 – דיוקנאות של ארץ נצחית, אוצרת: ג'ודית ביינר, גלריה GRIFFIN, פלורידה
2010 – נהריה אהובתי, אוצרת: לי רמון, גלריה הקצה
2011 – של זהב, אוצרת: שירן שפיר בוכוולד, גלריה Art & Soul
2012 – מופשט מציאותי, אוצרת: ג'ודית ביינר, גלריה GRIFFIN, פלורידה
2014 – מקום לחלום, אוצר: דן טשיל (עם אביבה סונסינו ויצחק בוברמן), גלריה ג'ינא
ציור > תערוכות קבוצתיות

2009 – התערוכה הסודית, אוצרים: אסתי דרורי ודורון פולק, בית מאני
2012 – בזעיר אנפין, אוצרת: חנה קומן, גלריה צדיק
2012 – אמנות נאיבית ישראלית, אוצרת: דבורה גוטמן, גלריה GUTMAN, ברלין
2012 – נאיביים בינלאומיים, אוצר: ז'אק דיבואה, גלריה Szyb WILSON, קטוביץ
2013 – התערוכה השווה, אוצרת: לי רמון, גלריה הקצה
2015 – שלום לך ארץ נהדרת, אוצר: דן טשיל, גלריה ג'ינא
2019 – אמנות בחניונים, אוצרים: איריס אלחנני ודורון פולק, חניון גב-ים הרצליה
משחק

כיס-לב הופיע לראשונה בטלוויזיה בגיל תשע בתחרות "קול השנה" בהנחיית גיא מרוז בשנת 1995 בערוץ הראשון. לאחר מכן הופיע בתוכניות כגון "קצפת" לצד מיכל ינאי (1996), "טושטוש" לצד יעל בר זוהר (1997) ובתוכניות נוספות. ב-1998 נבחר להנחות את תוכנית הילדים "בלבלב" לצד אפרת רייטן (1998–2000). שיחק באופרת הסבון "אהבה מעבר לפינה" לצד אגם רודברגבשנים 2003–2004. כמו כן עסק בדיבוב ובקריינות עבור מיזם ספרי האודיו סוניקבוקס.
משחק > טלוויזיה

1995 – טושטוש לצד יעל בר זוהר, ערוץ 2
1998–1999 – ערב טוב עם גיא פינס הוט 3
1998–2000 – בלבלב לצד אפרת רייטן, ערוץ הילדים
2003–2004 – אהבה מעבר לפינה (בתפקיד "ארז"), ערוץ 2
2008–2016 – מספר הופעות אורח לצד גלית גיאת בתוכנית "יוצאים שבוע"; הופעות אורח בחינוכית ילדים ערוץ 1.
משחק > תיאטרון

1998–1999 – לב טוב, בתפקיד דניאל, הבימה
1999 – מלחמת טרויה לא תפרוץ, בתפקיד טרוילוס, תיאטרון הספרייה
1999–2001 – מראה מעל הגשר, הבימה
2001 – מבזק חדשות, בתפקיד תום, תיאטרון בית ליסין.
משחק > קולנוע ודיבוב

2000 – אי. טי הסרט (בתפקיד "גרג")
2000–2001 – נאנוק, סדרת טלוויזיה, הערוץ הראשון
2001 – שנה טובה, סרט קצר בבימוי מיכל חגי, זוכה פרס הסרט קצר הטוב ביותר לאותה שנה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה
2008–2017 – קריינות עבור מיזם ספרי האודיו סוניקבוקס. בין היתר קריין את הספרים "משאלה אחת ימינה" מאת אשכול נבו, 20,000 מיל מתחת למים ומסביב לעולם בשמונים יום מאת ז'ול ורן, "הרוזן ממונטה כריסטו" מאת אלכסנדר דיומא, "ישמעאל שלי" מאת דניאל קווין ו"פרא אציל" מאת דודו בוסי.
גלריה

"מועדון 27", פלורנטין, תל אביב
"שרוליק וחנדלה עם הפנים לעתיד", עבודה פוליטית, רחוב פרנקל, ת"א
Poison Spray, רחוב המחוגה, תל אביב
מעלה מעלה (בעקבות בנקסי), רחוב אליפלט, תל אביב
"Spray Me!" - בעקבות אליס בארץ הפלאות, סמטת שלוש, נווה צדק, תל אביב
הערות שוליים

↑  ראו לדוגמה: http://www.griffingallery.net/items/1014666/item1014666store.html
↑  גלריות בטורונטו ובמונטריאול, לדוגמה: http://www.artandsoulfineart.com/portfolio/jonathan-kis-lev/(הקישור אינו פעיל, 28.8.2023)
↑  לדוגמה גלריה גוטמן בברלין, גרמניה: http://www.naive-kunst-in-berlin.de/styled/jonathankislev/
1 2  Audiobooks narrated by Jonathan Kis-Lev, Audible.com'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'(באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'
↑  זווית אישית: יוני כיס-לב במגזין הליגה הישראלית לאספרנטו, 2012, עמ' 40 (באספרנטו ובעברית)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000007-QINU`"'Thrope, Samuel (21 במרץ 2011), "The Metamorphosis: Jonathan Kis-Lev's Jerusalems", Zeek, a Jewish Journal of Thought and Culture {{citation}}:  (עזרה)
↑  Dan Chill,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'Meet the Israeli Naives at GINA Gallery, ‏April 3 2012'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'(באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-0000000A-QINU`"'
↑  ציפה קמפינסקי,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'הברקה ברחוב פרנקל: יחד כל הדרך, באתר Xnet‏, 26 בספטמבר 2014
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000E-QINU`"'רמזאייר, אניקה. "אמנות אורבנית ברחובות תל-אביב: פנים רבות לה". מכון גתה. נבדק ב-2017-12-27.
↑  See '"`UNIQ--templatestyles-00000010-QINU`"'Kis-Lev, Jonathan (1 ביולי 2012), Artists for Peace, Bereaved Families For Peace, אורכב מ-המקור ב-2014-08-07, נבדק ב-2017-12-27 {{citation}}:  (עזרה);

ראו גם '"`UNIQ--templatestyles-00000011-QINU`"'גולן, עומר (29 בדצמבר 2011), סופ"ש בבית ג'אלה, פורום המשפחות השכולות למען שלום, אורכב מ-המקור ב-2017-12-27, נבדק ב-2017-12-27 {{citation}}:  (עזרה)
↑  המייסדים, באתר פרויקט הדיאלוג "הללויה" (באנגלית, בערבית ובעברית)'"`UNIQ--templatestyles-00000013-QINU`"'
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000015-QINU`"'שוורץ, איתן (15 בנובמבר 2011). "איתן שוורץ על אמא שוורץ סטימצקי שמציגה תערוכה". אתר "נוצץ". {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ריקי קציר,'"`UNIQ--nowiki-00000017-QINU`"'בר מצווה ה-10 לילדי תנועת "גיבורים קטנים", באתר News1 מחלקה ראשונה, 16 באפריל 2012
↑  תרבות ופנאי | נהריה ברשת | "נהריה אהובתי" תערוכתו של יהונתן כיס-לב בגלריה 'הקצה' בנהריה, באתר www.ncity.co.il
↑  ליהיא גלמן רם, אמנות בחניון: יצירות אמנות מוצגות בחניון גב-ים, באתר mynet הרצליה‏, 27 באוקטובר 2019
↑  יודילוביץ', מרב,'"`UNIQ--nowiki-0000001B-QINU`"'הסתיים פסטיבל הסרטים בחיפה, באתר ynet, 9 באוקטובר 2001
וניל

| וניל |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד־פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: סחלביים
סוג:: וניל
שם מדעי
 Vanilla ‏מילר
תחום תפוצה

וָנִיל או שֶׁנֶף (שם מדעי: Vanilla) הוא סוג צמח ממשפחת הסחלביים, ובו מספר מינים. לצמח זה פירות בצורת תרמילים המכילים זרעים בעלי ארומה ייחודית, המשמשים כחומר טעם וריח בהכנת מזונות שונים.
תרמילי וניל (Vanilla beans) לפני קטיף
המין העיקרי של שנף שגדל כיום הוא 'שנף ישר-עלים' (Vanilla planifolia), שמקורו במקסיקו. המין השני (בהפרש ניכר) הוא 'שנף טהיטי' (Vanilla tahitiensis), הצומח בטהיטי ובפיליפינים והוא מכלוא בין שני מינים אחרים. במקורות ההיסטוריים מופיעים גם המינים 'ונילה פומפונה' (Vanilla pompona). צמח הווניל גדל במדינות כמו מקסיקו, מדגסקר, סיישל, קומורו, אינדונזיה, האיים ג'אווה, באלי, סולאווסי, לומבוק, פפואה ודרום איי טונגה באוקיינוס השקט. ייצור פולי הווניל (לפי משקל שנקטף) תועד כגבוה ביותר באינדונזיה.
שמו הלועזי של הצמח מקורו במילה הספרדית vaina, שנגזרה מן המילה הלטינית vagina במשמעות "תרמיל" או "נרתיק", שכן פולי הצמח שוכנים בתוך נרתיק. שמו העברי הוא שנף. המילה וניל הושאלה בימי הביניים מן השפה הערבית, שבה יש למילה אותו מובן فانيلا, והיא מבוטאת בעברית פנילה.
הווניל נחשב כיום לתבלין השני בערכו בעולם אחרי הזעפרן, ומחירו לקילוגרם עומד על כ-4,000 שקלים חדשים.
הצמח

בדומה לגפן, צמח הווניל מטפס על עצים, עמודים או תמוכות אחרות. הוא יכול לצמוח ביער טבעי, במטע או כסכך.
מכל פרח מתפתח פרי אחד, ובו מצוי הטעם הייחודי של הווניל. ה'וונילה פלאניפוליה' הוא צמח דו-מיני, המכיל את שני אברי הרבייה הצמחיים, הזכרי והנקבי, ולכן, כדי להימנע מהאבקה עצמית, העלולה לגרום לפגמים גנטיים, מֶמְבְּרָנָה מפרידה בין איברים אלו. באופן טבעי מאביקים את הפרחים כמה מינים ספציפיים של דבורים, הקיימים רק באמריקה התיכונה. בגידול המסחרי מאביקים את הפרחים באופן ידני.
פרי שנותר על הצמח יקרע בסופו של דבר, ייפתח ויפלוט את ריחו הייחודי. פרי הווניל מכיל זרעים שחורים קטנטנים, שבהגעתם לבשלות יפתחו ריח מיוחד הודות לארומה שלהם המכונה וונילין. זרעים אלו אינם נובטים בקרקע רגילה, אלא זקוקים לפטריה ספציפית, המקיימת יחס סימביוטי אתם.
מגדלי הווניל למעשה משכפלים את הצמח ולא מרבים אותו - הם חותכים ייחור, שותלים אותו בקרקע וממתינים לצמיחת שורשים חדשים.
הכנה

לתרמילים הירוקים שטרם הבשילו אין את הריח והטעם הייחודי של הווניל, ואילו הפירות הבשלים מתבקעים וזרעיהם הפנימיים נשפכים החוצה, כך שלא ניתן לשמרם. עקב זאת, יש צורך לשמר את התרמילים הירוקים כך שתשמור על הארומה המיוחדת של הווניל ולא יעלם עקב בשלות יתר.
תהליך ההכנה הוצג בכינוס באיסלנד במאה ה-19 במתכונת שלהלן:
את התרמילים מחממים עד 65 מעלות צלזיוס למשך שלוש דקות. בתהליך זה הקרוי התשה אנזימטית (אנ') מופסקים התהליכים החיוניים של התרמילים.
התרמילים עוברים תהליך של ייבוש ומאוחסנים בקופסאות עץ מכוסה בכיסויים מבד במשך ארבעה חודשים. בתקופת היישון מתפתח הצבע החום הכהה האופייני לתרמילים.
התרמילים מיובשים על ידי שימוש בתנור או על ידי השמש. שלבי הייבוש והאחסון הם שלבים קריטיים לקבלת תבלין איכותי. תרמילים שלא יובשו בהצלחה ניתנים לייבוש חוזר להמשך הייבוש, אך מתרמילים שיובשו בצורה מופרזת אין אפשרות להפיק עוד את התבלין.
התרמילים מאוחסנים לפי קטגוריות, כאשר התרמילים הגדולים ביותר, בעלי צורה יפה ואחידה נשמרים למכירה בשלימותם בעוד שהתרמילים הקטנים והשבורים משמשים לייצור תמצית וניל או אבקת וניל.
התרמילים עוברים תהליך של הבחלה ותסיסה משך זמן כשמונה חודשים בקופסאות עץ מיוחדות המיועדות למטרה זו. העץ מעניק לתרמילים ניחוח ייחודי. במהלך הזמן הזה הם עוברים בדיקות תקופתיות על מנת להימנע מלחות וריקבון. במהלך תהליך ההבחלה מתפתחת הארומה האופיינית לוונילין.
המחיר הגבוה של הארומה הוא תוצאה של תהליך ההכנה הארוך להפקת פולי ווניל בשלים תוך כדי שימוש עתיר עבודת ידיים אינטנסיבית, וגם בעובדה שריכוז גבישי הווניל המצטברים בפולים הבשלים נע בין 1.5–4.5% בלבד.
היסטוריה

הוונילין היה תבלין חשוב מאוד במרכז אמריקה העתיקה. הכובשים הספרדים הביאו אותו לאירופה, ומשם הוא נפוץ בשאר העולם. עד לעת האחרונה, לא היה ידוע על שימושו הנרחב של הווניל בעת העתיקה, אך במרץ 2020 התגלו שרידי מולקולות של וניל בחרסים של כדי יין שהתגלו בחפירות בעיר דוד, ומהם הסתבר כי בממלכת יהודה במאה ה-7 לפני הספירה ייתכן שעשירי העיר נהגו לערב את הווניל ביין אשר נרכש כנראה על ידי אורחות סחר מהודו.
בני הטוטונאק(אנ'), שישבו באזור שהוא היום מדינת וראקרוס במקסיקו, נחשבו למיצרי הווניל הטוב ביותר. הם הוסיפו להיחשב למקור האיכותי ביותר לווניל בעולם עד אמצע המאה ה-19; אז החליפו ידע עם מגדלי וניל צרפתיים במקסיקו. המגדלים הצרפתים חלקו עם הילידים את פרטי ההאבקה המלאכותית אותה שכלל אדמונד אלביוס, ובתמורה הראו להם בני טוטונאק איך מכינים את התרמילים.
חברת קוקה-קולה היא הצרכן הגדול ביותר בעולם של תמצית הווניל הטבעית. כאשר הוצג לצרכנים טעם חדש של קולה ללא תמצית וניל בשנת 1985, קרסה כלכלת מדגסקר, שכן זו מבוססת על הפקת וניל ושיווקו. ייצוא הוניל מדגסקר חזר לממדים משמעותיים (כ-580 מיליון דולר בשנת 2022, כ-70% מסך כל ייצוא הוניל בעולם), רק לאחר שהקולה החדשה נכשלה. הסיבה היא שבקולה החדשה השתמשו בוונילין, תחליף סינתטי זול יותר, וכך יצוא הווניל ממדגסקר ירד לפחות ממחצית.
ב-2002 הציגה קוקה-קולה את המותג קוקה-קולה וניל, שהיא קולה עם ריכוז גבוה יותר של תמצית וונילין.
מאז 1970 עלה מחיר הווניל בחדות פעמים אחדות בשל טייפונים שהכו באזורי הגידול. בשנות ה-80 פורק הקרטל ששלט בייצור הווניל מאז 1930, ובעקבותיו ירד מחיר הווניל בכ-70%.
בעשור השני של המאה ה-21 חל שוב מחסור בווניל עקב יבולים נמוכים באינדונזיה ומדגסקר, קציר מוקדם בגלל חשש מגנבת יבולים, וסופה טרופית שפגעה בגידולים. כל אלו גרמו לעלייה במחירו של הווניל עד לרמות דומות למחיר הזהב.
כימיה

למרות הימצאותם של מרכיבים רבים בתמצית הווניל, עיקר טעמו וריחו באים ממרכיב אחד, הוונילין (4-hydroxy-3-methoxybenzaldehyde).
לתמצית הווניל שתי צורות: התמצית האמיתית של התרמילים והתמצית הסינתטית הזולה - ונילין סינתטי, מומס באתנול.
וניל טבעי הוא חומר מורכב ביותר - תערובת של כמה מאות רכיבים שונים, ואילו ונילין סינתטי נגזר מפנול.
שימוש

לווניל הטבעי נמכר במספר צורת מסחריות:
תרמילים שלמים
אבקה
תמצית טעם וריח
הוא נפוץ מאוד כחומר טעם וריח במטבחים ביתיים ומוסדיים, קונדיטוריות ומפעלי גלידה בהכנה של לקצפות וקציפות, עוגות, גלידות וקינוחים שונים. השימוש בו נעשה במספר צורות: על ידי הוספה של תמצית נוזלית, על ידי חריצת התרמילים ואיסוף הפולים מהתרמילים שנחרצו והעברתם לנוזל ההכנה, על ידי שימוש בסוכר ווניל (מקלות וניל שנטחנו עם כמות מבוקרת של סוכר) ומאבקת ווניל. הווניל הטבעי נותן למוצר צבע חום עד צהבהב בהתאם לריכוז. לווניל באיכות גבוהה ריח וטעם חזקים. בשל מחירו הגבוה של הוונילין הטבעי נהוג להשתמש גם בתמצית מלאכותית מקורה מסינתזה כימית הנמצאת ברשימת התוספים המותרים לשימוש במוצרי מזון.
ריכוז גבוה מדי של וניל גורם למרירות חזקה של המוצר.
בספרות רפואית הישנה הווניל מוזכר כמעוררי חשק מיני וכתרופה לחום גבוה[דרושה הבהרה].
ראו גם

תמצית וניל
טונקה