stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הומו נאלדי
אורח חיים

מעט מאוד ידוע על אורח חייו של נאלדי, שכן מערת רייזינג סטאר ככל הנראה לא שימשה כמקום מגורים, לא נמצאו בה כלי אבן שסיתת או עצמות בעלי-חיים שמהם ניזון. סביר להניח שנאלדי, בדומה לכל שאר מיני סוג האדם הידועים כיום (ובכללם אפילו פלורסיינסיס קטן המוח), סיתת כלי אבן והשתמש בהם.
בדומה לכל מיני סוג האדם, נאלדי הלך על הקרקע בקומה זקופה, אך מבנה בית החזה שלו ואצבעות כף היד המעוקלות מעידים שבדומה לאוסטרלופיתקים, ואולי גם למיני האדם המוקדמים הביליס ורודולפנסיס, הוא עדיין שמר על יכולת טובה של טיפוס על עצים.
היעדרותם הכמעט מוחלטת של שרידי בעלי-חיים אחרים מחדר דינאלדי אינה תואמת להסבר שמצבור העצמות נוצר משאריות של ארוחות טורפים - ההסבר המקובל כיום למצבורים אחרים של מאובני בעלי-חיים ומאובני אוסטרלופיתקים שנמצאו בדרום-אפריקה. במקום זאת היא רומזת על האפשרות שהגופות הושלכו לחדר לאחר המוות על ידי חבריהם החיים. התנהגות כזו מעלה על הדעת מנהגי קבורה ואמונה בחיים לאחר המוות, הנחשבות כהתנהגות טקסית מתקדמת, אשר עד עתה היה מקובל לייחסה רק להומו ספיינס ולהומינינים מאוחרים יחסית באבולוציה האנושית. למשל, סילוק גופות הוא הסבר מקובל למצבור עצמות ההומינינים בארובת הסלע סימה דה לוס ווסוס (Sima de los huesos) בהרי אטאפוורקה בספרד, אשר מיוחס להומו היידלברגנסיס, הומו ספיינס ארכאי או ניאנדרטלים ארכאיים, והגולגולות שנמצאו בו הן בנפח ממוצע של כ-1200 סמ"ק, פי שניים ויותר מנפח מוחו של נאלדי. לכן רמזים להתנהגות מתקדמת כזו אצל נאלדי הם מפתיעים ויוצאי דופן.
מסיבה זו, ב-2016 טענו חוקרים אחרים שהעדויות להטמנת גופות מכוונת בחדר דינאלדי עדיין אינן מספקות; ייתכן ששרידי ההומינידים הגיעו לחדר כאשר עדיין הייתה פתוח ונגיש, על ידי טורף גדול, נפילה, או תהליך אחר. לחדר היה עשוי להיות פתח נוסף גדול יותר (שהתמוטט ונסתם מזמן) כפי שמרמזים שיירי עצמות של מכרסמים - אולי שרידי צניפות של דורסים שקיננו במערה. רמז נוסף להשתנות המערה במהלך הזמן הוא סימני כרסום של חרקים שאינם שוכני מערות על עצמות האדם. חוקרי המערה והשרידים אינם מקבלים טענות אלו, וסבורים שלא ייתכן שהיה לו בעבר פתח נוסף. המחקר הטפונומי של העצמות, בשילוב עם תיארוך הממצאים ולימוד ההיסטוריה של המערה, עשויים לספק תשובה לבעיה זאת.
חוקרי המערה גם סבורים שכניסה לחדר כה עמוק וחשוך מעידה על שימוש באש לתאורה אצל הומו נאלדי, אף שלא דווח רשמית על אפר או סימני אש אחרים במערה. עדויות לשימוש באש אצל הומו ארקטוס מוכרות מאתרים עתיקים יותר באפריקה, בישראל ובסין, עד כ-1.5 מיליון שנה לפני זמננו, אך לא אצל מיני סוג האדם קטני-מוח, כמו הומו פלורסיינסיס. בדצמבר 2022 אמר ברגר בהרצאה במכון קרנגי למדע בוושינגטון הבירה כי הצוות גילה שרידי פיח רבים על קירות המערה, עצמות ואבני כיריים שרופות, והראה מספר תצלומים שלהם.  ואולם ממצאים אלו לדבריו עדיין נחקרים, ולא פורסמו כמקובל במאמר מדעי שעבר ביקורת עמיתים. הפלאואנתרופולוג כריס סטרינגר מן המוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון מתח ביקורת על ההודעה בטרם פרסום מדעי.
בשנת 2023 טען לי ברגר ושותפיו כי גילו במערה בדרום אפריקה מאובנים של מבוגרים וילדים של הומו נאלדי בבורות קבורה רדודים, כשגופם בתנוחה עוברית, דבר המעיד על טקסי הקבורה הקדומים בעולם. טענה זו עדיין לא פורסמה בכתב עת מדעי עם ביקורת עמיתים.
מקורות עיקריים

Lee R. Berger et al. Homo naledi, a new species of the genus Homo from the Dinaledi Chamber, South Africa, eLife 2015;4:e09560, DOI: http://dx.doi.org/10.7554/eLife.09560
Chris Stringer, Human evolution: The many mysteries of Homo naledi, eLife 2015;4:e10627, DOI: http://dx.doi.org/10.7554/eLife.10627
ראו גם

התקופה הפלאוליתית
הרי אטאפוורקה
הערות שוליים

↑  Berger, L. R. et al (2015) Homo naledi, a new species of the genus Homo from the Dinaledi Chamber, South Africa.
eLife.
4:e09560;
doi:http://dx.doi.org/10.7554/eLife.09560
↑  Dirks, H. G. M. et al (2015) Geological and taphonomic context for the new hominin species Homo naledi from the Dinaledi Chamber, South Africa.
eLife.
4:e09561;
doi:http://dx.doi.org/10.7554/eLife.09561
1 2  Hawks, J. et al (2017) New fossil remains of Homo naledi from the Lesedi Chamber, South Africa.
eLife 2017;6:e24232.
doi:http://dx.doi.org/10.7554/eLife.24232
1 2  Ed Yong, Why Don't We Know the Age of the New Ancient Human? An interview with John Hawks, The Atlantic, September 14, 2015.
↑  Dirks, P. H. G. M. et al (2017) The age of Homo naledi and associated sediments in the Rising Star Cave, South Africa.
eLife. 2017;6:e24231
DOI: http://dx.doi.org/10.7554/eLife.24231
↑  Kivell, T. L. et al (2015) The hand of Homo naledi.
Nature Communications.
Vol. 6, 8431;
doi:10.1038/ncomms9431
↑  Val A. (2016). Deliberate body disposal by hominins in the Dinaledi Chamber, Cradleof Humankind, South Africa? Journal of Human Evolution, in press.
1 2 3 4  Berger, L. R. et al (2017) Homo naledi and Pleistocene hominin evolution in subequatorial Africa.
eLife 2017;6:e24234.
doi: http://dx.doi.org/10.7554/eLife.24234
↑  Homo naledi may have used fire to cook and navigate 230,000 years ago, Alison George, New Scientist, 6 December 2022
↑  AP, ynet, מחקר מפתיע: מין בעל מוח קטן של האדם הקדמון - קבר מתים במערה, באתר ynet, 6 ביוני 2023
↑  John Hawks, Is Homo naledi just a primitive version of Homo erectus?, John Hawks Weblog, 19 Sep 2015
↑  Argue, D. et al (2017) "The affinities of Homo floresiensis based on phylogenetic analyses of cranial, dental, and postcranial characters"
Journal of Human Evolution. DOI:10.1016/j.jhevol.2017.02.006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007401892105171  BnF: cb17052559p (data)  LCCN: sh2016002847  NKC: ph979040 
שרטוט חתך רוחב בחלק קטן ממערת רייזינג סטאר, עם חדר דינאלדי והפיר הצר המוביל אליו בקצה השמאלי. הפיר האופקי "זחילת סופרמן" במרכז אף הוא צר מאוד, ומחייב את הזוחל בו להושיט יד אחת קדימה ואחת לאחור בדומה לציורי התעופה של סופרמן. "גב הדרקון" קיבל את שמו בשל סלעים גדולים ומשוננים.
שרטוט חתך רוחב של חדר דינאלדי שעל רצפתו התגלו מרבית עצמות הומו נאלדי.
מערך של 737 שברי עצם מחדר דינאלדי, כולל שחזור חלקי של שלד הומו נאלדי (במרכז). רוחב השולחן עליו מונחים השברים הוא 120 ס"מ.
כף היד השלמה H1 מן המערה.
כף הרגל F1 מן המערה (מבט עילי וצידי).
לוח זמנים של שושלת האדם על פי מיני הומינידים מאובנים (פסים כהים). המינים מסודרים אנכית על פי דמיון כללי ביניהם, אך קשה לקבוע במדויק איזה מין התפצל מאיזה מין אחר. מינים שמהם נמצאו מאובנים רבים יותר מסומנים בפסים יותר רחבים אנכית. העץ הפילוגנטי (ירוק) משחזר את יחסי הקרבה ותאריכי הפיצול על פי רצפי הגנום של אדם מודרני, שימפנזה מצוי, שימפנזה ננסי, גורילה ואדם ניאנדרטלי (מיצוי DNA מעצמות מאובנות). הומו נאלדי (לא מסומן עדיין) ממוקם בסוג אדם לפני 0.3 מיליוני שנים.
אליעזר פריגת

| --- | --- |
אליעזר פריגת מפקד טייסת 119 במלחמת יום הכיפורים.
אליעזר פריגת מפקד טייסת 119 במלחמת יום הכיפורים.
 לידה:  20 באפריל 1937 (בן 87) ט' באייר ה'תרצ"ז הרצליה, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  "לייזיק"
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל   חיל האוויר הישראלי
 תקופת הפעילות:  נובמבר 1955 – יוני 1978 (כ־22 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
  מפקד טייסת 115 -A-4H סקייהוק   מפקד טייסת 119 - קורנס  מפקד יחידת השליטה המרחבית של חיל האוויר
 פעולות ומבצעים
   מלחמת סיני     מלחמת ששת הימים     מלחמת ההתשה     מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 טייס באל על בעל חברה לאספקת ציוד טכני מתקדם
 
אליעזר (לייזיק) פריגת (נולד ב-20 באפריל 1937) הוא אלוף-משנה במילואים, שירת כטייס קרב ומפקד טייסות בחיל האוויר. פיקד על טייסת 119 והטביע ספינת טילים מצרית במלחמת יום הכיפורים. לאחר שחרורו מצה"ל עבד כטייס בחברת אל-על.
משפחה וילדות

פריגת נולד בהרצליה, ליעקב פרומקר מנהל חברה לקידוחי מים, וגיטה מבית פוסטוויטניינסקי. האב עלה לארץ ישראל מאודסה בשנת 1921. האם עלתה לארץ בשנת 1923 מעיירה נייבל מרוסיה הלבנה. שניהם מראשוני הרצליה בה נפגשו. במשפחה נולדו שתי בנות והבן הצעיר אליעזר. למד בבית ספר יסודי בהרצליה ובית ספר תיכון בגימנסיה הרצליה בתל אביב.
שירות בחיל האוויר

בנובמבר 1955 התגייס לצה"ל והתנדב לקורס טיס מס' 24 אותו סיים ב-20 בפברואר 1958. 

שירת בטייסת 117 מטאור כחניך בקורס טיס מתקדם. במרץ 1959 עבר לקורס אימונים מתקדם למטוס אוראגן בטייסת 113 בבסיס חצור ולאחר ארבעה חודשים עבר לטייסת 109 בבסיס רמת דוד, וטס במטוס מיסטר 4.
ב-11 במרץ 1959 בעת אימון קרב אוויר זוגות במטוסי מיסטר התנגש מטוסו של שי אגוזי במטוסו של פריגת. שניהם נטשו לים מול נהריה. הגיעו למים התיישבו בסירת ההצלה. החילוץ היה בשלושה שלבים: דייג ערבי מעכו העלה את פריגת לסירתו. ממנה עבר לטרפדת חיל הים שהגיעה ואספה גם את שי אגוזי. הגיע מסוק עם הטייס אליעזר כהן "צ'יטה" שהעלה את השניים מהטרפדת והעבירם לבית החולים בחיפה. לאחר שנמצאו בריאים ושלמים בבדיקות הועברו באותו מסוק לטייסת.
ב-10 באוגוסט 1960, בחזרה מתרגול אוויר/אוויר, לא ירדו גלגלי המטוס. פריגת ביצע נחיתה בהחלקה על מכלי הדלק.
ב-1962 עבר לטייסת 101 ועשה הסבה למטוסי מיראז' 3.
במרץ 1965 המשיך לטוס במטוסי מיראז' בטייסת 101 שימש קצין מבצעים של בסיס חצור, מפקד טייסת תעופה ואחר כך מפקד קורס מכין.
ביוני 1966 נעשה פריגת למפקד טייסת ראשוני בבית הספר לטיסה של חיל האוויר. היה טייס הקרב הראשון שפיקד על טייסת מכין בבית הספר לטיסה.
מטוס מיסטר שהונחת על גחונו על ידי פריגת עקב תקלה בגלגלים 10 באוגוסט 1960.
שירות בחיל האוויר > מלחמת ששת הימים

במלחמת ששת הימים השתתף במבצע מוקד כמוביל בכיר בטייסת 119 תחת פיקודו של רן פקר. ב-15 ביולי 1967 הפיל מטוס מיג 21 מצרי בגזרת תעלת סואץ.
שירות בחיל האוויר > מלחמת ההתשה

ב-15 ביולי 1967 בעת ששרת כטייס בטייסת 119, הפיל פריגת בקרב אווירי, בירי תותחים, מיג 21 מצרי באזור סואץ.
ב-1969 הקים פריגת את טייסת 115 כטייסת חדשה של מטוסי סקייהוק בבסיס תל נוף, כחודש לאחר הקמתה כבר השתתפה הטייסת בגיחות תקיפה ראשונות, ובמהלך מלחמת ההתשה תחת פיקודו של פריגת ביצעה הטייסת מעל 1,000 גיחות תקיפה, ללא שספגה אבדות.
בנובמבר 1971 מונה למפקד טייסת 119, מטוסי F-4E II פנטום - "קורנס".
שירות בחיל האוויר > מלחמת יום הכיפורים

פריגת פיקד על טייסת 119 במהלך מלחמת יום הכיפורים, שבה השתתף בעשרות גיחות מבצעיות. בלילה הראשון 6–7 באוקטובר, השתתף בקרב פורט סעיד. היה זה הקרב הימי הראשון בין חיל הים הישראלי לחיל הים המצרי במלחמת יום הכיפורים. פריגת הביא הישג ייחודי בין טייסי חיל האוויר כשהצליח להטביע ספינת טילים מצרית מדגם אוסה. עשה זאת תוך שימוש בפצצה האחרונה לאור הנור האחרון שבחימוש המטוס.
שירות בחיל האוויר > יחידת שליטה מרחבית ושירות מילואים

ב-1974 עבר למפקדת חיל האוויר והקים את יש"מ קרב 333 ופיקד עלייה במשך ארבע שנים.
באפריל 1977 יצא לחופשת פרישה ובחודש יוני 1978 השתחרר מצה"ל.
בשירות המילואים נעשה מפקד משל"ק בפיקוד המרכז. הקים את מרכז סיוע אוויר במוצב הפיקוד של חיל הים. בשנת 1986 פרש ממילואים בגיל 59.
הצטיינות והערכה

ביום העצמאות 1961 נבחר סגן אליעזר פריגת לקצין מצטיין מחיל האוויר ונשלח לנשיא יצחק בן צבי.
על ההנחתה המוצלחת שביצע והצלת המטוס זכה למכתב הערכה אישי ממפקד חיל האוויר עזר ויצמן.
תפקידים אזרחיים

לאחר שחרורו מצה"ל עבד פריגת כטייס באל על. בשנת 1980 פתח חברה עצמאית.
משפחה

ב-29 ביולי 1961 נישא לחיה מבית פולטורק. לזוג נולדו שלושה בנים: הבכור שי נעשה טייס בחיל האוויר, פיקד על שתי טייסות. לאחר שחרורו מהצבא הצטרף כטייס לחברת אל על. הבן השני אייל נעשה עורך דין. והבן השלישי גיא עוסק בבנייה ובאחזקת מבנים.
לקריאה נוספת

דני שלום, רוח רפאים מעל קהיר חלק א' - חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה (1967–1970), באוויר פרסומי תעופה וחלל עמ' 167.
אליעזר כהן וצבי לביא, השמים אינם הגבול סיפורו של חיל האוויר הישראלי, ספרית מעריב, 1990, עמ' 304–305, 466-464.
הערות שוליים

↑  אבינעם מיסניקוב, ‏אליעזר פריגת-הפלת מיג 21 מצרי 15.7.67, באתר "מרקיע שחקים"
↑  דני שלום, רוח רפאים מעל קהיר, עמ' 167
↑  סגן אליעזר פריגת מצטיין נשיא לשנת 1961 אתר הגבורה.
↑  מכתבו של מפקד החיל האוויר עזר ויצמן לאליעזר פריגת באתר הגבורה.
ראש הממשלה גולדה מאיר, הרמטכ"ל חיים בר-לב ומפקד חיל האוויר מרדכי הוד מבקרים בטייסת 119 בפיקוד אליעזר פריגת, 1972
הנשיא יצחק בן צבי ורעייתו מארחים חיילים מצטיינים ביום העצמאות 1961. פריגת רביעי משמאל.
סטיבן צ'ידוויק

| --- | --- |

צ'ידוויק ב-2018
 לידה:  10 במאי 1989 (בן 35) דיל, הממלכה המאוחדת 
 מידע כללי
 שם לידה:  Stephen James Chidwick 
 מדינה:  אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 ספורט
 ענף ספורט:  פוקר 
 הישגים
 שיאים אישיים:  2 צמידי אליפות העולם בפוקר 2 זכיות בגביע סבב טריטון
 
סטיבן צ'ידוויק (באנגלית: Stephen Chidwick; נולד ב-10 במאי 1989) הוא שחקן פוקר אנגלי אשר זכה בשני צמידי אליפות העולם בפוקר ובשני גביעי סבב טריטון, ונכון לדצמבר 2024 ממוקם במקום השלישי בכל הזמנים בזכיות מטורנירים.
ביוגרפיה

צ'ידוויק החל לשחק בטורנירי פוקר ב-2008, ובאותה השנה זכה בטורניר במסגרת סבב פוקרסטארס באיים הקריביים. ב-2010 החל לשחק בטורנירים במסגרת אליפות העולם בפוקר, וב-2011 הגיע לראשונה לשולחן גמר בטורניר במסגרת הסבב, כאשר סיים במקום הרביעי בטורניר Pot-Limit טקסס הולדם. הוא ממעט לשחק בטורנירים בעלי עלות כניסה אשר נמוכים מ-10,000 דולר, למעט במסגרת אליפות העולם בפוקר, ומשתתף קבוע בטורנירים בעלי עלות כניסה גבוהים במיוחד.
ב-2018 זכה לראשון בפרס הגבוה ממיליון דולר בטורניר אחד, כאשר סיים במקום השישי בטורניר במקאו בעל עלות כניסה של 2 מיליון דולר הונג קונגי, כ-250 אלף דולר, וזכה בכ-10 מיליון דולר הונג קונגי, כ-1.3 מיליון דולר. באותה השנה סיים במקום השני בשחקן השנה של GPI.
את זכייתו הגדולה ביותר עשה ב-2019, כאשר סיים במקום הרביעי בטורניר מיוחד לצדקה במסגרת סבב טריטון אשר התקיים בלונדון, בעל עלות כניסה של כמיליון ליש"ט, וזכה ב-4.4 מיליון ליש"ט, כ-5.37 מיליון דולר. באותה השנה זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר, כאשר ניצח בטורניר Pot-Limit אומהה הולדם בעלות כניסה של 25,000 דולר, וזכה בכ-1.6 מיליון דולר.
נכון לדצמבר 2024, צ'ידוויק זכה בסך של כ-63.4 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-8.4 מיליון דולר בסבב אליפות העולם, והוא במקום השלישי בכל הזמנים בזכיות מטורנירים.
ביוגרפיה > צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 2019 | $25,000 Pot Limit Omaha High Roller | $1,618,417 |
| 2024 | $50,000 Pot-Limit Omaha Championship (Paradise) | $1,357,080 |
הערות שוליים

↑  Martin Harris,‏ Global Poker Index: Alex Foxen Wins 2018 GPI Player of the Year, באתר PokerNews,‏ 3 בינואר 2019 (באנגלית)
↑  Stephen Chidwick Wins First WSOP Gold Bracelet in $25K PLO, באתר אליפות העולם בפוקר, ‏22 ביוני 2019 (באנגלית)
תנועת עוז

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1989 
 
 www.tnuatoz.co.il
 
תנועת עוז היא תנועת ילדים שהוקמה בשנת 1989 על ידי יוסף (יוסק'ה) שפירא במטרה ליצור חינוך חברתי ערכי משמעותי דרך החינוך הלא פורמלי כהשלמה לחינוך הילדים בבתי הספר.
התנועה יוצרת מענה חברתי, ערכי ותרבותי על ידי פעולות שבועיות, סדנאות חינוכיות, טיולים וסיורי חוויה לאומי ויהודי, סמינריונים וחידונים שיש במהלך השנה לכלל הסניפים.
התנועה חברה במועצת ארגוני הילדים והנוער משרד החינוך
- שמות השבטים ניתנו על פי המשולש - תורת ישראל (שבט אורה, כתה א'), ארץ ישראל (שבט חמדה, כתה ב') ועם ישראל (שבט עמישב, כתה ג') שמודגש גם בציור סמל התנועה המקורי - לוחות הברית עם דגל ישראל והפסוק מתהילים פרק ח' "מפי עוללים ויונקים יסדת עוז".
בתחילת כתה ד' ממשיכים הילדים לאחת מתנועות הנוער הציוניות-דתיות בני עקיבא, אריאל או עזרא (שמתחילה את פעילותה כבר בכתה ג').
התנועה קמה בשנת ה'תשמ"ט (1989) על ידי יוסף שפירא, שר ומזכ"ל תנועת בני עקיבא לשעבר, כתנועה שפועלת בבתי-ספר בשכונות מצוקה. בשנים האחרונות הוקמו סניפי אחר הצהריים שפועלים כמו כל תנועת נוער - פעולת אמצע שבוע ופעולה בשבת. מתכונת זו הופעלה החלה לפעול בשנת תשס"ד בשבת פרשת ויצא ב-3 סניפי פתח תקווה : הדר גנים, כפר גנים וכפר אברהם ובסניף בני ברק שהוקמו בשבת פרשת ויחי אותה שנה על ידי רכז מחוז דאז גילי צרפתי ולאחר מכן התרחב לאזור יו"ש ובשאר רחבי הארץ במחוזות יו"ש ומרכז ולאחר מכן גם במחוז צפון ובמחוז דרום (קודם לכן הופעלו הסניפים על ידי בנות שירות לאומי בבתי ספר, תוך השתלבות במערכת השעות של בית הספר).
בסוף 2007 נסגרה התנועה בשל גירעונות כספיים. התנועה השתקמה ופעלה תחת התנועות בני עקיבא ועזרא.
סמל עוז הישן
בשנת 2014 חזרה תנועת עוז לפעילות עצמאית וכיום היא פועלת תחת משרד החינוך כחלק מארגוני הילדים והנוער.
מדריכי התנועה והקומונרים

מדריכי התנועה הם לשנה אחת, החניכים הנמצאים בתנועות הנוער בני עקיבא {רוב הפעמים} או עזרא שבכיתה ט' או כיתה י' בחלק מן המקרים רשאים להיכנס להדרכה {לא בכל מקום יש סניף עוז} רוב הפעמים הקומונרים הם אחד מהמדריכים של החניכים בתנועת נוער.
חזון התנועה

הצמחת תשתית חינוכית ליצירת חברה יהודית - ציונית - יוצרת, בגיל הצעיר, התם.
המנון התנועה

"עוז עוז

זוהי התנועה

תנועת הילדים האהובה

עוז עוז

זוהי הסיסמה

כוח וגבורה אצלה נמצא

הדגל שלנו גבוה מתנוסס

עליו חרוטים כל שורשי העץ

עם ישראל, תורת ישראל

יחד כאן בארץ ישראל

את כל השלושה נכבד ונאהב

באורה, בחמדה ובעמישב

נגדל ונפרח

עם שורשים עמוקים

נצמיח פירות טובים ומתוקים

נישא תפילה ליושב במרום (*2)

ה' עוז לעמו יתן

ה' יברך את עמו בשלום!"
את ההמנון שרים במקור צוות הווי של בנ"ע, ואליו מלוות תנועות ידיים.
מחלוקת האתאיזם

יוהאן גוטליב פיכטה (ימין) ופרידריך היינריך יעקבי (שמאל)
מחלוקת האתאיזם (בגרמנית: Atheismusstreit) היה אירוע בתולדות התרבות הגרמנית שנמשך בין 1798 ל-1800 והשפיע על הפילוסופיה הגרמנית בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19.
היסטוריה

בשנת 1798, יוהאן גוטליב פיכטה הואשם באתאיזם לאחר שפרסם באותה שנה את חיבורו Ueber den Grund unsers Glaubens an eine göttliche Weltregierung ("על קווי היסוד של אמונתנו בממשל-עולם אלוהי"), שכתב בתגובה לחיבורו של פרידריך קרל פורברג (אנ') "פיתוח מושג הדת" בכתב העת שלו. פורברג טען שכופרים יכולים להיות מוסריים אם הם מתנהגים כאילו קיים אלוהים רואה כל ומעניש. במאמרו הקצר ניסה פיכטה לשרטט כמה מרעיונותיו המקדימים על הפילוסופיה של הדת שנוסחו במסגרת חיבורו הגדול Wissenschaftslehre (תורת המדע) שבו אפיין את אלוהים כסדר המוסרי החי של העולם. פיכטה טען כי בכל הנוגע לפילוסופיה, התחום האלוהי הוא של העולם הזה (האימננטי), ונתפס רק במונחים של דרישות הצו המוסרי, וכי אין הצדקה תאורטית או מעשית של הסקה נוספת ל"מחוקק מוסרי" טרנסצנדנטי. באותו חיבור ביקש פיכטה גם לערוך הבחנה חדה בין דת לפילוסופיה ולהגן על זכותה של הפילוסופיה להניח אפריורית משהו כמו "סדר עולם מוסרי". לפיכך, הפילוסופיה של הדת כוללת גזירה של ההנחה שהפעולות המוסריות שלנו באמת מייצרת הבדל כלשהו בעולם, ולא יותר מכך. ביחס לקיומו של אלוהים, פיכטה מכחיש במפורש שניתן להצדיק מטעמים פילוסופיים כל עמדה בדבר קיומו של אלוהים שאינה תלויה בחוק המוסרי.
בעקבות חיבורו של פיכטה, התפרסם חיבור אנונימי שהאשים את פיכטה ואת פורברג באתאיזם, וקרא לפיטוריו של פיכטה מתפקידו באוניברסיטת ינה, בדוכסות הגדולה של סקסוניה-וייאמר-אייזנך. בעקבות המחלוקת פורסמו מאמרים רבים התומכים ומתנגדים לפיכטה והגנתו של פיכטה עצמו במכתב "פנייה לציבור" שפרסם ב-1799.
בסופו של דבר פרסם פרידריך היינריך יעקבי מכתב פתוח לפיכטה, ובו השווה את הפילוסופיה בכלל ואת הפילוסופיה הטרנסצנדנטלית של פיכטה ל"ניהיליזם" (השימוש הביא לפופולריות של המונח "ניהיליזם").
פיכטה נאלץ להתפטר מתפקידו בינה ולברוח לברלין, באופן נומינלי כתוצאה מהצהרות שבהן איים להתפטר אם יקבל נזיפה ממשלתית רשמית. אולם פיכטה כתב מאוחר יותר: "זה לא האתאיזם שלי שהם רודפים, זה הדמוקרטיות שלי. הראשון רק סיפק את התירוץ". המסמכים מאשרים כי שר ויימאר, כריסטיאן גוטלוב וויגט, כתב לעמיתו, שר התרבות יוהאן וולפגנג גתה, כי המכתב שבו איים פיכטה להתפטר אם ינזוף בו הדוכס קרל אוגוסט, היה רק "העמדת הפנים" כשהשרים ביקשו "להיפטר" מפיכטה. סקסוניה ופרוסיה איימו לאסור על נתיניהן להירשם לאוניברסיטת ינה אם פיכטה ימשיך ללמד שם, ורוסיה ואוסטריה כבר הנהיגו חרם כזה. הסיבה האמיתית הייתה אי שביעות הרצון המתמשכת של אותן ממשלות הייתה שני ספריו שפורסמו בעילום שם משנת 1793, בהם גילה הזדהות עם המהפכה הצרפתית: "להחזיר את חופש המחשבה מנסיכי אירופה, שעד כה דיכאו אותו" (urückforderung der Denkfreiheit von den Fürsten Europens, die sie bisher unterdrückten) ו-" תרומות לתיקון פסקי דין ציבוריים על המהפכה הצרפתית" (Beiträge zur Berichtigung der Urteile des Publikums über die Französische Revolution). מאוחר יותר החזיר גתה את מכתביו לוויגט בנוגע לפיטוריו של פיכטה והשמיד אותם. אוניברסיטת ינה סבלה מאובדן של סטודנטים רבים וכמה אקדמאים לאחר פיטוריו של פיכטה. את משרתו של פיכטה ירש פרידריך וילהלם שלינג.
לקריאות נוספות

J. G. Fichte: "On the Ground of Our Belief in a Divine World-Governance"
F. K. Forberg: "Development of the Concept of Religion"
Anonymous: "A Father's Letter to his Student Son about Fichte's and Forberg's Atheism
Frederick Augustus I of Saxony: "Saxon Letter of Requisition to the Weimar Court"
Karl August, Grand Duke of Saxe-Weimar-Eisenach: "Weimar Rescript to the University of Jena"
J. G. Fichte: "Appeal to the Public" ("Appellation an das Publikum über die durch Churf. Sächs. Confiscationsrescript ihm beigemessenen atheistischen Aeußerungen. Eine Schrift, die man zu lesen bittet, ehe man sie confsicirt"), 1799
K. L. Reinhold: "Letter to Fichte"
J. G. Fichte: "Juridical Defense"
Ernst Ludwig II, Duke of Saxe-Meiningen: "Gotha Rescript to the University of Jena"
Students of the University of Jena: "First Petition to Karl August of Saxony–Weimar–Eisenach"
Karl August: "First Reply to the University of Jena"
Students of the University of Jena: "Second Petition to Karl August of Saxony–Weimar–Eisenach"
Karl August: "Second Reply to the University of Jena"
J. G. Fichte: "From a Private Letter"
F. H. Jacobi: "Letter on Fichte"
ראו גם

עידן הנאורות
מחלוקת הפנתיאיזם
מחלוקת הפסימיזם
מות האלוהים
הערות שוליים

↑  Dan Breazeale, Johann Gottlieb Fichte, Spring 2022, Metaphysics Research Lab, Stanford University, 2022
↑  George di Giovanni, הפרק "2.4 The Open Letter to Fichte (1799)" מתוך הערך Friedrich Heinrich Jacobi, באתר האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד, ‏2018
↑  J. G. Fichte-Gesamtausgabe der bayerischen Akademie der Wissenschaften, ed. Reinhard Lauth, Hans Jacob (Stuttgart 1964ff.), Pt. 1: Werke, Vol. 6, pp. 72f.; for the following see Karl-Heinz Fallbacher: Fichtes Entlassung: Ein Beitrag zur Weimar-Jenaischen Institutionengeschichte, Archiv für Kulturgeschichte 67 (1985), pp. 111-135; W. Daniel Wilson: Das Goethe-Tabu: Protest und Menschenrechte im klassischen Weimar (München 1999), pp. 243-248.
↑  Letter of Voigt to Goethe, 7 April 1799, qtd. by Fallbacher, pp. 115f.; for other sources, see Wilson, p. 378, n. 154.
↑  Hans Tümmler: Goethes Anteil an der Entlassung Fichtes von seinem Jenaer Lehramt 1799, in Tümmler, Goethe in Staat und Politik: Gesammelte Aufsätze (Köln, Graz 1964), pp. 132-166, here p. 163.
מכתב "פנייה לציבור" של פיכטה (1799).
יצחק אומר

| --- | --- |

 לידה:  פתח תקווה
 ענף מדעי:  גאוגרפיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב (1 בינואר 1988)  אוניברסיטת תל אביב 
 תרומות עיקריות
 חקר המבנה המרחבי והמורפולוגי של העיר והקשר להתנהגות מרחבית של בני אדם; פיתוח מודלים של סימולציה המסייעים בחקר, חיזוי ותכנון מיקום שימושי קרקע ותנועה בעיר; המבנה המורפולוגי, התפקודי והחברתי של העיר הישראלית.
 
יצחק אוֹמֶר הוא פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב, חבר סגל אקדמי בכיר בחוג למדעי כדור הארץ. כיהן כראש החוג לגאוגרפיה וסביבת האדם באוניברסיטת תל אביב וכנשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית.
פרופ' אומר הוא חוקר בתחום הגאוגרפיה האנושית ומתרכז בחקר העיר, עומד בראש המעבדה לניתוח המרחב העירוני באוניברסיטת תל אביב.
תחומי המחקר העיקריים שלו: גאוגרפיה עירונית, מודלים של תנועה עירונית, מורפולוגיה עירונית, רשתות מרחביות, התנהגות וקוגניציה מרחבית, דינמיקה עירונית.
ביוגרפיה

יצחק אומר רכש את לימודיו האקדמיים בחוג לגאוגרפיה וסביבת האדם, באוניברסיטת תל אביב, סיים את התואר השני (1988) והתואר השלישי (1996) בהצטיינות.
פרופ' אומר היה מן הראשונים להשתמש במודלים מסוג אוטומט תאי (Cellular automata models) ומודלים מבוססי-סוכנים (Agent based models) לחקר דינמיקה של התנהגות מרחבית בעיר והקשר שלה לתכונות ולמבנה המרחבי של הסביבה העירונית. כיום מודלים כאלה נפוצים בתחומים רבים, ובכלל זה לצורך חקר, חיזוי ותכנון של תנועה (ממונעת ולא-ממונעת) ושימושי קרקע (כגון: מוסדות ציבור ומסחר, רשת דרכים, פארקים שכונות מגורים) בעיר. תחומי ההתמחות והמחקר של פרופ' יצחק אומר הם: גאוגרפיה עירונית, מודלים של תנועה עירונית, מורפולוגיה עירונית, רשתות מרחביות, התנהגות וקוגניציה מרחבית, דינמיקה של מערכות עירוניות, והעיר הישראלית. הוא זכה במענקי מחקר מקרנות לאומיות ובינלאומיות, משמש בוועדות אקדמיות ובמערכות של כתבי עת בינלאומיים, חבר באגודות מקצועיות בארץ ובעולם. ליצחק אומר למעלה מ־100 פרסומים אקדמיים הכוללים פרקים בספרים, מאמרי כנס ומאמרים בכתבי עת בינלאומיים מובילים.
נשוי ואב לשלושה ילדים.
מחקר

מחקריו של פרופ' אומר עוסקים באופן כללי בניסיון להבין כיצד עיר מתפתחת ומתפקדת, תוך התרכזות ביחסים בין תכונות הסביבה העירונית להתנהגות מרחבית של בני-אדם, כגון תפישה וייצוג קוגניטיבי. הבנתם של יחסים אלה, האחראים להיווצרות הדגם המרחבי של תנועה ושל אזורים חברתיים ותפקודיים בעיר, מהווה כלי חיוני לתכנון סביבות עירונית. את מחקריו ניתן לחלק לתחומי המחקר הבאים: