stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפיגוע בקו 823 בצומת מחנה 80
הערות שוליים

1 2 3  "Islamic Jihad, Fatah take responsibility for bus bombing - Haaretz Daily Newspaper | Israel News". haaretz.com. 2011. נבדק ב-18 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Toledo Blade - Google News Archive Search". news.google.com. 2011. נבדק ב-18 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eisenberg, Daniel (2011). "Arafat's Dance Of Death - TIME". time.com. נבדק ב-18 באוקטובר 2011. same {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "CNN.com - Attacks since start of Al Aqsa intifada - June 21, 2002". cnn.com. 2011. נבדק ב-18 באוקטובר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  המחבל התכוון להתפוצץ בתחנה המרכזית של חדרה, מעריב, 2 בדצמבר 2001, עמ' 7. מאת אמיר גילת ואורי ארזי.
↑  המחבל התכוון להתפוצץ בתחנה המרכזית של חדרה, מעריב, 02.12.2001, עמ' 7. מאת אמיר גילת ואורי ארזי.
| פיגועי טרור נגד ישראלים בעשור הראשון של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | הפיגוע בדלפק אל על בנמל התעופה של לוס אנג'לס (4 ביולי 2002) • הפיגועים במומבסה (28 בנובמבר 2002) • הפיגוע בשגרירות ישראל בטשקנט (30 ביולי 2004) • מתקפת הטרור בסיני (7 באוקטובר 2004) • הפיגוע בשגרירות ישראל במאוריטניה (1 בפברואר 2008) • מתקפת הטרור במומבאי (26 בנובמבר 2008) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
מעצר בית

מעצר בית הוא הוראה חוקית של שופט המשחרר אדם ממעצר בתנאי של אי יציאה ממקום מסוים. נועד להשיג את המטרה של המעצר, תוך שמירה על פגיעה מינימלית בחשוד או בנאשם, שטרם הוכחה אשמתו.
מעצר בית בישראל

חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים) קובע כי אל לשופט להאריך מעצר ימים "אם ניתן להשיג את מטרת המעצר בדרך של קביעת ערובה ותנאי ערובה, שפגיעתם בחירותו של החשוד פחותה". במילים אחרות, החוק מורה לשופט להטיל על החשוד מעצר בית אם הדבר אפשרי וישמר את מטרת המעצר. דהיינו מניעת שיבוש הליכי חקירה, מניעת הימלטות או הברחות רכוש ואיון מסוכנות. קביעה דומה קבועה בחוק לגבי מעצר עד תום ההליכים. קביעה זאת בחוק הישראלי נובעת מכך שמעצר של אדם בטרם הורשע והשגת צו מעצר מבית משפט, היא פגיעה קשה בזכויות יסוד של אדם, כאשר ישנה חזקת החפות שאדם חף מפשע עד שיוכח אחרת.
מעצר בית בישראל > הפרה של מעצר בית

הפרה של מעצר בית, היא עבירה פלילית בפני עצמה (בריחה ממשמורת חוקית). בנוסף, חוק המעצרים קובע שהפרת מעצר בית מאפשר מעצר מיידי של הנתון במעצר בית.
מעצר בית בישראל > מיקום

מעצר בית יכול שיתבצע בביתו של העצור, או בבית אחר, כפי שיקבע על ידי השופט. במקרים רבים דורשים הרשויות שמעצר הבית יתבצע הרחק ממקום ביצוע העבירה. אם העבירה בוצעו בקרבת ביתו של החשוד בית המשפט עשוי לדרוש שמעצר הבית לא יהיה בביתו של הנאשם.
עבור קשישים, קיים בישראל בית אבות, המפוקח על ידי מצלמות, בו שהו באמצע 2016 כ-15 משוחררים בתנאי מעצר בית ואסירים ברישיון. עבור קטינים, קיימים בישראל מוסדות סגורים היכולים לשמש חלופת מעצר.
לעיתים נאכף מעצר בית על ידי שימוש באזיקים אלקטרוניים, מתקן המוצמד לעצור ומשדר את מיקומו, שאי אפשר להסיר בקלות. אל המעקב האלקטרוני נוספים תנאים נלווים אשר כוללים ביקורי פתע והפרה מתמידה של השגרה. במקרים רבים נדרש השוהה במעצר בית למפקחים שישהו איתו ויהיו ערבים לכך שלא יפר את תנאי המעצר. בנוסף, לעיתים נדרש מהנתון במעצר בית או ממפקחיו ערובה כספית אשר תחולט אם הנתון במעצר בית יפר את תנאי חלופת המעצר.
אל מעצר הבית יכולות להתלוות מגבלות נוספות, כמו הגבלות על שימוש בטלפון או ברשת האינטרנט, והטלת איסור על החשוד לדבר עם אנשים מסוימים.
ביקורת

קיימת ביקורת על מעצר בית. הביקורת נוגעת לכך שבעת מעצר הבית המדינה מסירה את אחריותה הכוללת על אנשים אלה: אין אחריות רפואית, שיקומית, טיפולית, שיקום תעסוקתי ועוד. גם הנטל על המשפחות הוא רב, בכך שעל פי רוב מדובר באנשים שנשללת מהם הזכות לעבוד, והמשפחה צריכה לכלכלם במשך תקופה ממושכת.
ביקורת נוספת קשורה לכך שכיום מופעל מעצר בית על עצורים שבית המשפט טרם הכריע כי ביצעו עבירות. הם למעשה עוברים הגבלות חמורות ביותר בתחום החופש האישי ללא שבית המשפט בדק באופן דקדקני את הראיות והכריע בעניין.
שיקול בקביעת העונש

תקופת מעצר הבית אינה מקוזזת מעונש מאסר המושת על המורשע בדין וזאת בניגוד לריצוי בפועל של מעצר שבדרך כלל מקוזז מתקופת עונש המאסר. עם זאת, בחלק מהמדינות, התקופה בה נאשם היה נתון במעצר בית יכול להלקח בחשבון בעת גזירת העונש. בית המשפט העליון בישראל כתב: "רשות בידי בית המשפט – ובמקרים הולמים אף רצוי הדבר – שבבואו לקבוע את שיעור תקופת המאסר בפועל, יביא חשבון, במידה זו או אחרת, את העובדה, שהנאשם נתון היה במעצר בית. מעצר הבית יכול שיהא אחת הנסיבות, בשקלול יתר השיקולים, בקביעת תקופת המאסר בפועל."
הסדרים דומים קיימים בקנדה וניו זילנד.
ראו גם

עוצר
הערות שוליים

↑  בש"פ 1325/17 סירחאן אבו גבר נ' מדינת ישראל, סעיף 3
↑  סעיף 13 לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ"ו-1996
↑  סעיף 21 לחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), התשנ"ו-1996
↑  סעיף 257 לחוק העונשין, תשל"ז-1977
↑  הפרת הוראה חוקית: מה העונש לגבר שהפר את תנאי מעצר הבית אשר הוטלו עליו?, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏13 באפריל 2023
↑  בש"פ 5173/16 רם גרנות נ' מדינת ישראל, ניתן ב־11 ביולי 2016
↑  חלופות מעצר לקטינים, פורסם על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 11 במאי 2020
↑  חלופת מעצר חדשה: תכנית הפיקוח האלקטרוני יצאה לדרך, באתר לשכת עורכי הדין, ‏6 ביוני 2007
↑  בש"פ 6149/16 מדינת ישראל נ' אוראל מנו, ניתן ב־21 באוגוסט 2016, סעיף 10
↑  ע"פ 1626/91 דקה נ' מדינת ישראל
↑  ע"פ 7768/15 פלוני נ' מדינת ישראל
אליס מונרו

| --- | --- |

 לידה:  10 ביולי 1931 וינגהם, קנדה 
 פטירה:  13 במאי 2024 (בגיל 92) Port Hope, קנדה 
 שם לידה:  Alice Ann Laidlaw 
 מדינה:  קנדה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מערב אונטריו 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  סיפור קצר 
 יצירות בולטות:  יותר מדי אושר, חיים יקרים, משהו שרציתי לספר לך 
 תקופת הפעילות:  1950–2024 (כ־74 שנים) 
 הושפעה מ:  ג'ון אפדייק 
 בן או בת זוג:  James Munro (1951–1972)  Gerald Fremlin (1976–17 באפריל 2013) 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לספרות (2013)  פרס המושל הכללי לסיפורת אנגלית (1978)  פרס המושל הכללי לסיפורת אנגלית (1986)  פרס המושל הכללי לסיפורת אנגלית (1968)  פרס מולסון (1990)  פרס או. הנרי (2008)  פרס גילר של סקוטיה בנק (2004)  עמית החברה המלכותית לספרות (2002)  פרס גילר של סקוטיה בנק (1998)  Atwood Gibson Writers' Trust Fiction Prize (2004)  פרס או. הנרי (2006)  מדלית לורן פירס (1993)  פרס בוקר הבינלאומי (2009)  מסדר אונטריו (1994)  פרס טריליום לספרות (1990, 1998, 2013)  פרס ריאה לסיפור הקצר (2001)  אביר מסדר האמנויות והספרות (2010)  פרס מריאן אנגל (1986)  פרס חוג מבקרי הספרים הלאומי (1998)  פרס פן/מלמוד (1997)  פרס WH סמית' לספרות (1995)  פרס הכותבים של חבר העמים הבריטי 
 
אליס מונרו (באנגלית: Alice Ann Munro. שם נעוריה ליידלו, 10 ביולי 1931 – 14 במאי 2024) הייתה סופרת קנדית, זוכת פרס נובל לספרות, ונחשבת לאחת מטובי הסופרים בתחום הסיפור הקצר.
סיפוריה עוסקים במצב האנושי ובמערכות יחסים כפי שהן נשקפות מבעד לעדשת חיי היומיום. רוב עלילות סיפוריה מתרחשות בדרום מערב אונטריו, שרכשה לעצמה מוניטין עולמי בתחום הסיפור הקצר. מונרו היא כלת פרס נובל לספרות לשנת 2013, כלת "פרס הסיפור הקצר הקנדי" וזוכת פרס מאן בוקר הבינלאומי.
ביוגרפיה

אליס מונרו נולדה בווינגהם (אנ'), אונטריו, עיירה כפרית קטנה, למשפחה של מגדלי שועלים ועופות. אביה היה רוברט אריק ליידלו, ואמה, שהייתה מורה בבית ספר, הייתה אן קלארק ליידלו (שם נעוריה: צ'אמני). היא החלה לכתוב כבר בנעוריה וסיפורה הראשון "ממדי הצל", התפרסם בשנת 1950, בהיותה סטודנטית באוניברסיטת מערב אונטריו. בשנת 1951 עזבה את האוניברסיטה כדי להינשא לג'יימס מונרו ויחד עמו עברה לוונקובר שבקולומביה הבריטית. בין השנים 1953 – 1957 נולדו להם שלוש בנות, שילה, קתרין וג'ני. קתרין הלכה לעולמה חמש-עשרה שעות לאחר הלידה. בשנת 1963 עברו בני הזוג מונרו לוויקטוריה, ושם ייסדו את ההוצאה לאור מונרו בוקס. בשנת 1966 נולדה בתה אנדריאה, ובשנת 1972 התגרשה מבעלה ג'יימס. היא שבה לאונטריו ושם, בשנת 1976 נישאה לג'רלד פרמלין, אשר נפטר ב-2013.
ספרה הראשון, "ריקוד הצללים המאושרים", ראה אור בשנת 1968 וזכה בפרס הספרותי החשוב ביותר בקנדה.
מאז ראה ספרה הראשון אור, פרסמה מונרו עוד ארבעה עשר ספרים וזכתה בפרסים ספרותיים רבים ולשבחי הביקורות, בקנדה ובארצות אחרות. הניו יורק טיימס כתב עליה שהיא "בהחלט יכולה להיחשב לטובה מבין כותבי הסיפורת בצפון אמריקה". הבוסטון גלוב כתב שהיא מתעלה על ג'יימס ג'ויס ואנטון צ'כוב.
בספרה "בריחה" חושפת מונרו את סיפורן של שמונה נשים שונות, החוות אובדנים קשים והתנתקויות כואבות והתמודדותן עם כך. הלוס אנג'לס טיימס כתב על ספר זה, שהקריאה נעשית כדי לאתגר את הנחות היסוד והשקפות העולם של הקורא ובכך להעמיקן או לשנותן. בהקדמה לספר כותב ג'ונתן פרנזן על מונרו "כשאני קורא את מונרו, אני נכנס למצב של הרהור שקט שבו אני חושב על חיי שלי... היא אחת מקומץ סופרים... שאני חושב עליהם כשאני אומר שספרות היא הדת שלי.".
סיפורה "הדוב שהגיע מההר" עובד לסרט "הרחק ממנה" בכיכובה של ג'ולי כריסטי, שהוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2006.
בשנת 2013 זכתה בפרס נובל לספרות על היותה "אמנית הסיפור הקצר המודרני".
בשנים שקדמו למותה, התגוררה בעיירה קלינטון.
ביולי 2024 טענה בתה אנדריאה כי הייתה קורבן לתקיפה מינית מצד פרמלין בשנת 1976, כאשר הייתה בת תשע, ושאמה ידעה זאת, אך בחרה בכל זאת להישאר איתו.
כתיבתה

רבים מסיפוריה של מונרו מתרחשים בכפרים ובעיירות הקטנות של אונטריו, קנדה, ובעיקר במחוז הוּרון. עובדה זאת הפכה לאחד המאפיינים הבולטים בכתיבתה; הדמויות שבספרה מתעמתות לעיתים קרובות עם מנהגים מושרשים ודעות קדומות של אנשים שגרים במקומות קטנים.
מאפיין חשוב נוסף הוא נקודת המבט של המספר היודע-כל, נקודת מבט שמשמשת אותה כדי להכניס סדר והיגיון בעולמה. הסופרת האמריקנית סינתיה אוז'יק כינתה אותה "צ'כוב שלנו". כמו ביצירותיו, גם בסיפוריה העלילה היא משנית, וההתרחשות האמיתית מתחוללת בנפשן של הדמויות. אחד הנושאים השכיחים בכתיבתה הוא הדילמות של נערה מתבגרת הלומדת להשלים עם משפחתה ועם העיירה שבה גדלה. בספריה האחרונים העבירה את מוקד התעניינותה לגיל המעבר ולמצוקותיו. בכל מקרה, על אף המוטיבים החוזרים, כל סיפור אצל מונרו הוא עולם בפני עצמו, כשהדמיון והמקוריות מספקים את העניין בסיפור החדש.
עבודתה של מונרו הוגדרה כמהפכה ארכיטקטונית במבנה הסיפור הקצר, בייחוד בדרך שבה הוא נוסע קדימה ואחורה בזמן. הסיפורים שלה תוארו ככאלו שמגלמים יותר מאשר מתארים, חושפים יותר מאשר מתעדים. בסיפורה: "ספרות יפה" (Fiction) שנכלל בספר "יותר מדי אושר", מתארת מונרו ביותר משמץ של אירוניה את גישתם של הקוראים אל סיפורים קצרים. הגיבורה קונה ספר שיצא לאחרונה על ידי אחת ממכרותיה, והסתבר לה שזהו ספר שמכיל סיפורים קצרים בלבד. ואז היא מהרהרת לעצמה: "זה כשלעצמו מהווה אכזבה [שהספר מכיל סיפורים קצרים ולא רומן]. העובדה הזו, לכאורה, מפחיתה את הסמכות של הספר והופכת את הסופר למישהו שרק עומד בשעריה של הספרות ולא כאחד שכבר מעורה היטב בפנים".
כשהוענק למונרו פרס נובל על סיפוריה הקצרים היא אמרה דבר דומה: "במשך שנים על גבי שנים חשבתי שהסיפורים הקצרים הם רק אימון לקראת כתיבת הרומן... ואז הבנתי שזה כל מה שאני יכולה לעשות, אז השלמתי עם זה. אני מניחה שהעובדה שאני מכניסה כל כך הרבה בסיפורים זאת דרך לפצות על כך".
ספריה שתורגמו לעברית

ריקוד הצללים המאושרים (1968), תרגמה אורטל אריכה, מחברות לספרות, 2014.
חיי נערות ונשים (1971), תרגמה שרה ריפין, זמורה ביתן, 1991. תרגום נוסף: אורטל אריכה, 2011.
סודות גלויים (1994), תרגמה ליטל ידין, מודן, 2007.
אהבתה של אישה טובה (1998), תרגם אמנון כ"ץ, מודן, 2000.
שנאה, ידידות, חיזור, אהבה, נשואים (2001), תרגמה עדי גינזבורג-הירש, מודן, 2005.
בריחה (2004), תרגמה עדה פלדור, מחברות לספרות, 2008.
יותר מדי אושר (2009), תרגמה דנה אלעזר-הלוי, מחברות לספרות, 2010.
המראה מקאסל רוק (2006), תרגמה אורטל אריכה, מחברות לספרות, 2011.
חיים יקרים (2012), תרגמה אורטל אריכה, מחברות לספרות, 2013.
משהו שרציתי לספר לך (1974), תרגמה אורטל אריכה, מחברות לספרות, 2015.
מי את חושבת שאת? (1978), תרגמה אורטל אריכה, מחברות לספרות, 2017.
הירחים של יופיטר (1982), תרגמה אורטל אריכה, מחברות לספרות, 2017.
גלגולי האהבה (1986), תרגמה אורטל אריכה, מחברות לספרות, 2018.
חברת נעורי (1990), תרגמה אורטל אריכה, מחברות לספרות, 2019.
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', אליס מונרו זכתה בפרס Booker הבינלאומי, באתר ynet, 27 במאי 2009
↑  הכרזה לעיתונות, אתר פרס נובל
↑  בתה של הסופרת אליס מונרו: "אבי החורג תקף אותי מינית; אמא ידעה ונשארה איתו", באתר ynet, 9 ביולי 2024
↑  אליס מונרו, יותר מדי אושר, מחברות לספרות, 2009
↑  מיה סלע, אליס מונרו היא הזוכה בפרס נובל לשנת 2013, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2013
| זוכי פרס נובל לספרות |
| --- | --- | --- |
| 1901–1925 | פרידום (1901) • מומזן (1902) • ביירנסון (1903) • אצ'גראי, מיסטרל (1904) • סנקביץ' (1905) • קרדוצ'י (1906) • קיפלינג (1907) • אויקן (1908) • לגרלף (1909) • הייזה (1910) • מטרלינק (1911) • האופטמן (1912) • טאגור (1913) • לא חולק (1914) • רולן (1915) • היידנסטם (1916) • גילרופ, ה. פונטופידן (1917) • לא חולק (1918) • שפיטלר (1919) • האמסון (1920) • פרנס (1921) • בנאבנטה (1922) • ייטס (1923) • ריימונט (1924) • שו (1925) |  |
| 1926–1950 | דלדה (1926) • ברגסון (1927) • אונדסט (1928) • מאן (1929) • לואיס (1930) • קרלפלט (1931) • גולסוורתי (1932) • בונין (1933) • פיראנדלו (1934) • לא חולק (1935) • או'ניל (1936) • גאר (1937) • בק (1938) • סילנפא (1939) • לא חולק (1940–1943) • ינסן (1944) • מיסטרל (1945) • הסה (1946) • ז'יד (1947) • אליוט (1948) • פוקנר (1949) • ראסל (1950) |  |
| 1951–1975 | לגרקוויסט (1951) • מוריאק (1952) • צ'רצ'יל (1953) • המינגוויי (1954) • לכסנס (1955) • חימנס (1956) • קאמי (1957) • פסטרנק (1958) • קווזימודו (1959) • פרס (1960) • אנדריץ' (1961) • סטיינבק (1962) • ספריס (1963) • סארטר (1964) • שולוחוב (1965) • עגנון, זק"ש (1966) • אסטוריאס (1967) • קאוובטה (1968) • בקט (1969) • סולז'ניצין (1970) • נרודה (1971) • בל (1972) • וייט (1973) • יונסון, מרטינסון (1974) • מונטאלה (1975) |  |
| 1976–2000 | בלו (1976) • אליכסנדרה (1977) • בשביס-זינגר (1978) • אליטיס (1979) • מילוש (1980) • קנטי (1981) • גארסיה מארקס (1982) • גולדינג (1983) • סייפרט (1984) • סימון (1985) • סויינקה (1986) • ברודסקי (1987) • מחפוז (1988) • סלה (1989) • פס (1990) • גורדימר (1991) • וואלקוט (1992) • מוריסון (1993) • אואה (1994) • היני (1995) • שימבורסקה (1996) • פו (1997) • סאראמאגו (1998) • גראס (1999) • שינג'יאן (2000) |  |
| 2001 ואילך | נייפול (2001) • קרטס (2002) • קוטזי (2003) • ילינק (2004) • פינטר (2005) • פאמוק (2006) • לסינג (2007) • לה קלזיו (2008) • מילר (2009) • ורגס יוסה (2010) • טראנסטרמר (2011) • מו (2012) • מונרו (2013) • מודיאנו (2014) • אלכסייביץ' (2015) • דילן (2016) • אישיגורו (2017) • טוקרצ'וק (2018) • הנדקה (2019) • גליק (2020) • גורנה (2021) • ארנו (2022) • פוסה (2023) • האן (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265779405171  PLWABN: 9810702997805606  BIBSYS: 90051817  BNC: 000093124  BNE: XX1043118  BnF: cb12029814x (data)  CANTIC: a10991797  CiNii: DA04074268  GND: 119036525  ICCU: CFIV110657  ISNI: 0000 0001 2281 2833  LCCN: n79063498  LNB: 000059420  MusicBrainz: 46a68521-aa4e-4f2e-b291-e763bc73f1b7  NDL: 00542960  NKC: jn19990005898  NLA: 36069570  NLG: 194329  NLK: KAC200507123  NSK: 000026663  NTA: 073156612  RERO: 02-A003618702  SELIBR: 285349  SNAC: w6km0k8x  SUDOC: 027724328  Trove: 1206285  VIAF: 68944521   WorldCat (עם VIAF): 68944521
מרק בצל

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מרק בצל 
 מטבח:  המטבח הצרפתי 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  בצל, ציר עוף, לחם, גבינה 
 
מרק בצל צרפתי
מרק בצל (בצרפתית: Soupe à l'oignon gratinée) הוא אחד המרקים המזוהים כיום עם המטבח הצרפתי. מרק זה מתבסס בעיקר על הרבה בצלים, ומוגש בדרך כלל עם קרוטונים וגבינת גרויר.
רקע

מקורו של מרק הבצל עוד בתקופה הרומית, אז שימש בעיקר כמזון של עניים, וזאת בשל המחיר הזול של הבצלים לאורך ההיסטוריה. הגרסה המודרנית של המרק מקורה בצרפת במאה ה-17, והיא כוללת פרוסות בצל בקרמל, קרוטונים וגבינה מוקרמת (מקובל להשתמש בגבינת גרוייר).
טעם המרק מתבסס על הליך הקרמליזציה של הבצלים, המטוגנים בשמן בחום נמוך עד שהסוכר הטבעי שבהם נמס. יש המוסיפים למרק קוניאק או שרי על מנת לחזק את טעם הבצלים.
המרק מוגש עם קרוטונים וגבינה מוקרמת, או עם בצק עלים הנמתח על קערת המרק ונאפה בתנור.
על פי המסורת, המרק הומצא על ידי מלך צרפת (לואי ה-14 או לואי ה-15): כאשר חש רעב, והטבח שלו גילה כי בבקתת הציד שלו ישנם רק בצלים, חמאה ושמפניה, הוא הורה לטבח שלו להכין מהם מרק. עם זאת, אין הוכחה למסורת זו.
במרוצת השנים התווספו למרק הבצל הצרפתי המסורתי גרסאות רבות. מתכונים שונים מדגישים חומרי גלם ופרקטיקות שונות. במטרה לקבל טעמים ומרקמים האופיניים למרק זה יש צורך בזמן השחמה ארוך על אש נמוכה.
הערות שוליים

↑   רותם מימון, מרק בצל מושלם ב-20 דרכים שונות ומעולות, באתר הארץ, 26 בינואר 2025
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיטר אטיה

| --- | --- |

פיטר אטיה, 2013
 לידה:  19 במרץ 1973 (בן 51) טורונטו, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 השכלה:  אוניברסיטת דלאוור (מאי 2014)  אוניברסיטת סטנפורד (ספטמבר 2019)  בית הספר לרפואה של אוניברסיטת סטנפורד  אוניברסיטת קווינס  אוניברסיטת סטנפורד 
 מעסיק:  טסלה מוטורס 
 peterattiamd.com
 
פיטר אטיה (באנגלית: Peter Attia; נולד ב-19 במרץ 1973) הוא רופא קנדי-אמריקאי, אשר נודע במיוחד בשל התמחותו בתחום חקר הארכת תוחלת החיים ושיפור הבריאות הכללית.
ביוגרפיה

פיטר אטיה הוא בנם של מהגרים נוצרים קופטים ממצרים. אטיה נולד וגדל בעיר טורונטו שבקנדה. בשנת 1996 אטיה קיבל תואר ראשון בהנדסת מכונות ומתמטיקה שימושית מאוניברסיטת קווינס שבקנדה, ובשנת 2001 קיבל תואר דוקטור לרפואה (M.D) מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת סטנפורד.
ביוגרפיה > קריירה רפואית

מיוני 2001 ועד יולי 2006 עבד בבית החולים ג'ונס הופקינס בבולטימור שבמרילנד שם הוא התמחה באונקולוגיה כירורגית. בנוסף, בין השנים 2003 עד 2005 היה גם עמית במשך שנתיים ב-NIH בבת'סדה שבמרילנד שם המחקר שלו התמקד בטיפולים במלנומה אשר מבוססים על מערכת החיסון.
בשנת 2014 הקים אטיה קליניקה פרטית המתמקדת בהארכת תוחלת החיים ושיפור הבריאות הכללית.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

מעבר לעבודתו הקלינית לאורך השנים אטיה היה שותף בפרויקטים שונים לקידום המודעות בקרב הציבור הכללי לשיפור הבריאות ואריכות הימים.
אטיה השיק בין היתר את הבלוג "The Eating Academy" בו הוא דן בהרחבה בנושאים הקשורים לבריאות, תזונה, פעילות גופנית ואריכות ימים. בהמשך השיק גם את הפודקאסט "The Peter Attia Drive", שבו הוא נוהג לראיין מדי שבוע מומחים שונים בנושאים כמו אריכות ימים, בריאות מטבולית ומחקר רפואי.
בשנת 2012 אטיה ייסד את עמותת יוזמת מדעי התזונה (NuSI) אשר ממוקדת בקידום המחקר בתחום התזונה והתמודדות עם האתגרים הבריאותיים ההולכים וגדלים הקשורים להשמנה, סוכרת ומחלות מטבוליות.
בשנת 2013 אטיה היה אחד מהדוברים ב-TEDMED(אנ') בו הוא חלק עם הציבור את התובנות שלו לגבי אריכות ימים.
בנובמבר 2021 התראיין במשך מעל לשלוש שעות בפודקאסט של ג'ו רוגאן "The Joe Rogan Experience".
ב-28 במרץ 2023 יצא לשווקים ספרו של אטיה "Outlive: The Science and Art of Longevity" אשר לפי הניו יורק טיימס "היה רב מכר נמלט מאז שפורסם"
ביוגרפיה > חיים אישיים

אטיה גר כיום בעיר אוסטין שבמדינת טקסס יחד עם אשתו ושלושת ילדיו.
מעבר להישגיו הרפואיים, אטיה הוא גם שחיין מוכשר, אשר היה האדם ה-120 שהצליח לשחות לבדו לאורך 35 קילומטרים מהאי סנטה קטלינה לעיר לוס אנג'לס.
הערות שוליים

↑
↑  Peter Attia, MD | Penguin Random House, PenguinRandomhouse.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Peter Attia Bio: A Deep Dive into the Life and Achievements of the Longevity Expert, podcastmentions.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Szokan, Nancy (25 באוגוסט 2014). "Is it what we eat? Or that we overeat? A look at the effort to figure out why we're fat". washingtonpost.com. נבדק ב-31 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "What Makes You So Smart, Peter Attia? Pacific Standard". psmag.com. 25 באוגוסט 2014. נבדק ב-31 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Attia P. TED: Is the Obesity Crisis Hiding a Bigger Problem?". ted.com. 24 באפריל 2018. נבדק ב-31 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Munro, Dan (24 באפריל 2018). "Are We Fighting The Wrong Battle In The Obesity War?". forbes.com. נבדק ב-31 באוקטובר 2018. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  #1735 - Peter Attia, 2021-11-17, נבדק ב-2023-07-30
↑  נגה שביט רז, רוצים להצליח גם בגיל 80 להרים את הנכד הפעוט מהרצפה? תתחילו לעבוד על זה מעכשיו, באתר ynet, 24 במאי 2023
↑  Marchese, David (21 במאי 2023). "Want to Live Longer and Healthier? Peter Attia Has a Plan". The New York Times. נבדק ב-22 במאי 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  About Peter, peterattiamd.com
↑  Rainey, James (2005-10-18). "30,000 strokes to go". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-07-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1678691874684  dblp: 132/9720  NKC: xx0310958  ORCID: 0000-0003-4745-5726  VIAF: 643168290783157610003   WorldCat (עם VIAF): 643168290783157610003 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פיטר אטיה".
קריסת סיליקון ואלי בנק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  קריסת בנק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 משתתפים:  התאגיד הפדרלי לביטוח פיקדונות, California Department of Financial Protection and Innovation, סיליקון ואלי בנק 
 תאריך:  10 במרץ 2023 
 
מטה סיליקון ואלי בנק בסנטה קלרה, קליפורניה
ב-10 במרץ 2023 קרס הבנק האמריקאי סיליקון ואלי בנק (SVB) לאחר הסתערות משיכות שגרמה לקריסת הבנק הגדולה ביותר מאז המשבר הכלכלי העולמי ב-2008 והשנייה בגודלו בהיסטוריה של ארצות הברית. קריסת הבנק פגעה בחברות הזנק (גם בישראל), כשרבות מהן לא יכולות למשוך את כספן מהבנק. חברות טכנולוגיה, מדיה ואף יקבים הושפעו גם הם.
במהלך מגפת הקורונה חווה מגזר הטכנולוגיה תקופה של צמיחה. בהתבסס על עלייה בפיקדונות בשנת 2021, רכש SVB איגרת חוב של מחלקת האוצר של ארצות הברית לטווח ארוך. ערך השוק של איגרות חוב אלה ירד כאשר הפדרל ריזרב העלה את הריבית כדי לבלום את עליית האינפלציה. ריבית גבוהה יותר גם העלתה את עלויות האשראי בכל המשק וכמה לקוחות של הבנק החלו למשוך כסף כדי לענות על צורכי הנזילות שלהם. כדי לגייס מזומנים לתשלום משיכות המפקידים שלה, הודיע SVB ב-8 במרץ כי מכר ניירות ערך בשווי של למעלה מ-21 מיליארד דולר אמריקאי, לווה 15 מיליארד ויקיים מכירת חירום של חלק מהון המניות שלה כדי לגייס 2.25 מיליארד דולר. ההודעה, יחד עם אזהרות ממשקיעים בולטים בעמק הסיליקון, גרמו לגל משיכת כספים כאשר לקוחות משכו כספים בסך 42 מיליארד דולר עד למחרת.
בבוקר 10 במרץ 2023 תפסה המחלקה להגנה פיננסית וחדשנות של קליפורניה (DFPI) את השליטה על הבנק והעבירה אותו לכינוס נכסים של התאגיד הפדרלי לביטוח פיקדונות (FDIC). ה-FDIC הקים את הבנק הלאומי לביטוח פיקדונות של סנטה קלרה, לשירות פיקדונות המבוטחים והודיע כי הוא יתחיל לשלם דיבידנדים עבור פיקדונות לא מבוטחים בשבוע הבא; הדיבידנדים מומנו מתמורה ממכירת נכסי SVB. כ-89 אחוזים מ-172 מיליארד הדולר של התחייבויות הבנק עברו את המקסימום המבוטח על ידי ה-FDIC. יומיים לאחר הקריסה קיבל ה-FDIC סמכות יוצאת דופן ממחלקת האוצר והודיע במשותף עם סוכנויות אחרות שלכל המפקידים תהיה גישה מלאה לכספים שלהם למחרת בבוקר.
הקריסה היא חלק מקריסת הבנקים בארצות הברית.
רקע

בנק סיליקון ואלי היה בנק מסחרי שנוסד ב-1983 ומרכזו בסנטה קלרה, קליפורניה. עד קריסתו היה SVB הבנק ה-16 בגודלו בארצות הברית ונטה מאוד לשירות חברות ואישים מתעשיית הטכנולוגיה. כמעט מחצית מחברות הבריאות והטכנולוגיה הנתמכות על ידי הון סיכון בארצות הברית מומנו על ידי הבנק. חברות כמו Airbnb, סיסקו מערכות, Fitbit ופינטרסט היו לקוחות של הבנק. בנוסף למימון חברות מגובות סיכון, SVB היה ידוע כמקור לבנקאות פרטית, קווי אשראי אישיים ומשכנתאות ליזמי טכנולוגיה. בנק עמק הסיליקון דרש מערכת יחסים בלעדית של הלוואות מהבנק. לפני 9 במרץ 2023, SVB היה ב"מצב פיננסי תקין", על פי המחלקה להגנה פיננסית וחדשנות של קליפורניה, אם כי מספר גדל של מוכרי שורט החלו למקד ל-SVB מוקדם יותר השנה. העובדים קיבלו את הבונוסים השנתיים שלהם ב-10 במרץ 2023, שעות לפני שהממשלה השתלטה על החברה.
נכון לדו"ח הרבעוני האחרון של הבנק, שהוגש ב-31 בדצמבר 2022, הוא החזיק 209 מיליארד דולר בנכסים ו-175.5 מיליארד דולר בפיקדונות, מתוכם העריך הבנק ש-151.6 מיליארד דולר (86.4 אחוזים) לא היו מבוטחים.
קריסה > הפסדים

פיקדונות הבנק עלו מ-62 מיליארד דולר במרץ 2020 ל-124 מיליארד דולר במרץ 2021, נהנים מהשפעת מגפת הקורונה על המדע והטכנולוגיה (אנ'). רוב הפיקדונות הללו הושקעו באג"ח אוצר ארוכות טווח, שכן הבנק ביקש החזר גבוה יותר על ההשקעה מאשר אג"ח לטווח קצר יותר. שווי השוק של איגרות החוב ארוכות הטווח הללו ירד כאשר הריבית עלתה במהלך עליית האינפלציה העולמית (2021 ואילך), והן הפכו פחות אטרקטיביות כהשקעות. באפריל 2022 פרש סמנכ"ל הסיכונים של SVB מתפקידו, ומחליפו נבחר רק בינואר 2023 - תקופה שחפפה לתקופת העלאות הריבית. בסוף 2022, ההפסדים הבלתי ממומשים לשוק עבור ניירות ערך המוחזקים עד לפדיון עלו על 15 מיליארד דולר.
במקביל משכו חברות הזנק פיקדונות מהבנק כדי לממן את פעילותן, מכיוון שהיה קשה יותר להשיג מימון פרטי. כדי לגייס מזומנים הדרושים למימון המשיכות, הבנק מכר את כל ניירות הערך הזמינים למכירה שלו, והפסיד 1.8 מיליארד דולר. הבנק ספג ביקורת על תזמון הודעתו זמן קצר לאחר שסילברגייט בנק, שפנה למשתמשי מטבעות מבוזרים, החל להפסיק את פעילותו.
מספר מומחי בנקאות אמרו שהבנק היה מנהל את הסיכונים שלו טוב יותר לולא חוק הצמיחה הכלכלית, סיוע רגולטורי והגנת הצרכן, שנחקק ב-2018 ונתמך על ידי מנכ"ל SVB, גרג בקר (אנ'), שהפחית את התדירות ומספר התרחישים הנדרשים למבחני לחץ שיושמו במסגרת חוק דוד-פרנק עבור בנקים עם פחות מ-250 מיליארד דולר בנכסים.