stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרכז קנדה
תחרויות עיקריות

סקייט ישראל - תחרות בינלאומית להחלקה אמנותית שנערכה בכל שנה בין 1995 ל-2000 ובשנים 2003 ו-2005.
אליפות ישראל בהחלקה על קרח - נערכת מדי שנה.
ליגת ההוקי קרח הישראלית - בהיותו של מרכז קנדה המתקן התקני הראשון בישראל למשחקי הוקי קרח, נערכו בו משחקי הליגה ואימוני נבחרת ישראל.
ב-1996 אירח המרכז שלב מוקדם באליפות העולם דרג 4 לאותה שנה, בהשתתפות נבחרות ישראל, יוון וטורקיה. יוון זכתה בטורניר, אך נפסלה בשל שיתוף שחקנים לא חוקיים, וישראל עלתה במקומה לאליפות שנערכה בליטא.
ב-1997 התקיים במרכז טורניר ההוקי קרח של המכביה ה-15, וב-2013 נערכו בו משחקי ההוקי קרח של המכביה ה-19 במספר מסגרות גיל.
נורמן אולר

| --- | --- |

אולר, 2019
 לידה:  4 בפברואר 1970 (בן 54) צווייבריקן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 שפות היצירה:  גרמנית 
 פרסים והוקרה:  Martha Saalfeld Promotional Prize (1999) 
 www.normanohler.de
 
נורמן אולר (בגרמנית: Norman Ohler; נולד ב-4 בפברואר 1970) הוא סופר רב מכר גרמני, סופר ותסריטאי שיצירותיו נכללו הרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, הידוע בעיקר בזכות ספרו "Blitzed: Drugs in Nazi Germany", שראה אור בלמעלה מ-30 שפות.
הערות שוליים

↑  Small Talk (30 בספטמבר 2016). "Q&A with author Norman Ohler". Financial Times. נבדק ב-6 באוקטובר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "New York Times Bestseller List". New York Times. 26 במרץ 2017. נבדק ב-18 במאי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Blitzed: Drugs in the Third Reich". Kiwi Verlag. נבדק ב-18 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Der totale Rausch".
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007338462505171  BIBSYS: 2133422  BnF: cb145471967 (data)  GND: 118048228  ICCU: UMCV335997  ISNI: 0000 0001 0912 8252  LCCN: no97004927  NKC: osa2016935693  SELIBR: 398770  SUDOC: 066886031  VIAF: 69169350   WorldCat (עם VIAF): 69169350 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נורמן אולר".
מריאם נדגירה

| --- | --- |

 לידה:  16 במאי 1971 (בת 53) קמפלה, אוגנדה 
 מדינה:  אוגנדה 
 מקום מגורים:  קמפלה 
 השכלה:  Maisha Film Lab  Trinity College Nabbingo 
 
מריאם נדגירה (באנגלית: Mariam Ndagire; נולדה ב-16 במאי 1971) היא זמרת, שחקנית, מחזאית, במאית קולנוע, ומפיקת סרטים אוגנדית.
תחילת דרכה

נדגירה נולדה בקמפלה, אוגנדה לשרה נאבוטו ונסיך הבוגאנדה, קיזיטו סגאמוונגה. אחרי לימודי בית ספר בקמפלה, סיימה תואר ראשון בשיווק באוניברסיטת מקררי ותואר נוסף מאותה אוניברסיטה במוזיקה, דרמה ומחול.
קריירה

נדגירה התחיל בתור שחקנית תיאטרון בקמפלה כשהייתה בתיכון, בגיל 15, ובהמשך, בשנת 1987, הצטרפה ללהקת התיאטרון המפורסמת של אומוגאווה נדוגווה, פנינים שחורות, שם נשארה עד 1993. במסגרת זו היא כיכבה במספר מחזות. בתקופה זו, כתבה בשיתוף את המחזה הראשון שלה שכותרתו "Engabo Y'addako". מאוחר יותר נדגירה, יחד עם קייטו לובוואמה ואהראף סימווגררה הקימו קבוצת תיאטרון, אנסמבל היהלומים, וביחד הם כתבו מספר מחזות.
מאוחר יותר, נדגירה יסדה את התוכנית האוגנדית The Next Ugandan Music, מופע בסגנון "אמריקן איידול". היא גם פתחה סדנת הכשרה עבור יוצרי סרטים במרכז שהקימה, מרכז מריאם נדגירה לקולנוע ואמנויות הבמה, אשר מאפשר מקום ליוצרי קולנוע לפתח את העבודות שלהם. במהלך הקריירה שלה, עברה נדגירה מתיאטרון גם לטלוויזיה ולקולנוע, ואף מופיעה ומקליטה כזמרת.
קולנוע וטלוויזיה

| שנה | סרט/תוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Down This Road I Walk | תסריטאית, במאית, מפיקה, שחקנית | סרט עלילתי |
| 2008 | Strength of a Stranger | תסריטאית, במאית, מפיקה, שחקנית | סרט עלילתי |
| 2009 | Hearts In Pieces | תסריטאית, במאית, מפיקה, שחקנית | סרט עלילתי |
| 2010 - | Tendo Sisters | תסריטאית, במאית, מפיקה, שחקנית | סדרת טלוויזיה |
| 2011 | Where We Belong | תסריטאית, במאית, מפיקה, שחקנית | סרט עלילתי |
| 2012 | Dear Mum | תסריטאית, במאית, מפיקה, שחקנית | סרט עלילתי |
| 2013 - | Anything But Love | תסריטאית, במאית, מפיקה | סדרת טלוויזיה |
| 2013 | Belated Trouble | תסריטאית, במאית, מפיקה, שחקנית | סרט עלילתי |
| 2013 | You Can't Break My Will | תסריטאית, במאית | סרט קצר |
| 2015 - | J-Rose | Writer, director, producer | סדרת טלוויזיה |
| 2016 | Vicky's Dilemma | במאית, מפיקה | סרט קצר |
| 2016 | Intimate Partner Violence series | במאית, מפיקה | סרט קצר |
| 2017 | Nsaali | תסריטאית, במאית, מפיקה | סרט עלילתי |
| 2017 - | BA-AUNT | תסריטאית, במאית, מפיקה, שחקנית | סדרת טלוויזיה |

| 2017 | KAALA | מפיקה | סרט קצר |
פרסים

| שנה | העבודה המועמדת | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | WHERE WE BELONG | Uganda Film Festival Award | הצילום הטוב ביותר | מועמדות |
| 2013 | WHERE WE BELONG | Uganda Film Festival Award | הסאונד הטוב ביותר | מועמדות |
| 2017 | BA-AUNT | Pearl International Film Festival | דרמת הטלוויזיה הטובה ביותר | זכייה |
| 2017 | NSAALI | Pearl International Film Festival | השחקנית הטובה ביותר | מועמדות |
| 2017 | NSAALI | Pearl International Film Festival | הסרט הטוב ביותר בשפה ילידית | מועמדות |
| 2017 | NSAALI | Pearl International Film Festival | הסאונד הטוב ביותר | מועמדות |
| 2017 | NSAALI | Pearl International Film Festival | התסריט הטוב ביותר | מועמדות |
| 2017 | NSAALI | Pearl International Film Festival | הבמאי/ת הטוב/ה ביותר | מועמדות |
| 2017 | NSAALI | Pearl International Film Festival | שחקנית המשנה הטובה ביותר | מועמדות |
| 2017 | NSAALI | Pearl International Film Festival | השחקנית הצעירה הטובה ביתר | מועמדות |
| 2017 | NSAALI | Pearl International Film Festival | השחקנית הצעירה הטובה ביתר | מועמדות |
| 2017 | NSAALI | Pearl International Film Festival | הסרט העלילתי הטוב ביותר | מועמדות |
| 2018 | BA-AUNT | Zanzibar International Film Festival | דרמת הטלוויזיה הטובה ביותר | מועמדות |
דיסקוגרפיה

Mulongo Wange ‏(1997)
Bamugamba ‏(1998)
Onkyaye ‏(2000)
Nkusibiddawo ‏(2001)
Kamuwaane ‏(2002)
Abakazi Twalaba ‏(2003)
Akulimbalimba ‏(2004)
Ansisiitira ‏(2005)
Maama ‏(2007)
Majangwa ‏(2009)
Oly'omu ‏(2012)
Kibun'omu ‏(2016)
הערות שוליים

↑  The Observer - MOSES SERUGO: Mariam Ndagire has more where that came from
↑  Mariam Ndagire to release new movie - Entertainment - monitor.co.ug
↑  Uganda Online - Red Pepper Uganda News(הקישור אינו פעיל, June 2017)
↑  Ndagire nurtures new singing talent
↑  The Observer - Ndagire opens Tanuulu
מריאם באנמ'ברק-אלויסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 ביולי 1984 (בת 40) רבאט, מרוקו מרוקו
 מדינה:  מרוקו מרוקו
 השכלה:  המכון הלאומי לשפות ותרבויות המזרח
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 מקצוע:  במאית קולנוע, תסריטאית
 
מריאם באנמ'ברק-אלויסי (בערבית: مريم بنمبارك; בצרפתית: Meryem Benm'Barek;‏ נולדה ב-21 ביולי 1984) היא במאית קולנוע ותסריטאית מרוקאית.
ביוגרפיה

מריאם באנמ'ברק-אלויסי נולדה ב-21 ביולי 1984 ברבאט, עיר הבירה של מרוקו. היא למדה במכון הלאומי לשפות ותרבויות המזרח (אנ') בפריז, שם היא למדה ערבית. מאוחר יותר, בשנת 2010, היא למדה בימוי בבית ספר לקולנוע "אינסאס" שבבריסל. מריאם באנמ'ברק-אלויסי ביימה חמישה סרטים קצרים בבריסל, שני סרטים שקיבלו תשומת לב הם "Nor" (ולא) שביימה בשנת 2013, ו-"Jennah" (ג'ינה) שביימה בשנת 2014. מריאם באנמ'ברק-אלויסי יצרה תערוכה במוזיאון ויקטוריה ואלברט שבלונדון.
בשנת 2017, העניקה קרן גן לקולנוע (the Gan Foundation for Film), התומכת בפרויקטים הראשונים והשני באורך מלא, למריאם באנמ'ברק-אלויסי מענק בסך 53,000 אירו, כאחד מחמשת הזוכים. הקרן מספקת תמיכה ליוצרים הזוכים להפקה ולהפצה של הסרטים שלהם. גם באביב של שנת 2017, קיבלה מריאם באנמ'ברק-אלויסי תמיכה על ידי מכון הסרטים דוחה (Doha Film Institute) (אנ').
קריירה קולנועית > ג'נה (2014)

בשנת 2014 יצא לאור הסרט הקצר "ג'נה". הסרט נכתב על ידי מריאם באנמ'ברק-אלויסי, והוא מספר על ילדה בת 13 שגדלה במרוקו. בשנת 2015, זכה הסרט בפרס חבר המושבעים בפסטיבל הסרטים של אטלנטה. הוא גם זכה בפרס בפסטיבל הסרטים של רוד איילנד (אנ').
קריירה קולנועית > סופיה (2018)

בשנת 2018 פורסם הסרט המלא "סופיה". הסרט נכתב ובוים על ידי מריאם באנמ'ברק-אלויסי, והוא מספר על נערה בשם סופיה, שאינה יודעת שהיא בהיריון עד שהיא נכנסת לעבודה. בת דודתה, לנה, סטודנטית לרפואה מבינה מה קורה לסופיה ולוקחת אותה לבית חולים. במרוץ נגד הזמן, בית החולים מעניק לצעירה 24 שעות כדי לספק תיעוד של אביו של הילד לפני התראה המשטרה. יחד עם בת דודתה, סופיה מנסה לאתר את הבחור שפגשה רק פעם אחת.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן, וזכה בפרס התסריט הטוב ביותר. בנוסף הוא קיבל תשואות טובות מן הקהל בפסטיבל.
פילמוגרפיה

| שם הסרט במקור | שם הסרט בעברית | תפקיד | שנה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nor | ולא | במאית, תסריטאית | 2013 | סרט קצר, צולם בבריסל בירת בולגריה |
| Jennah | ג'ינה | במאית, תסריטאית | 2014 | סרט קצר, זכה בפרס בפסטיבל הסרטים של רוד איילנד |
| Sofia | סופיה | במאית, תסריטאית | 2018 | סרט באורך מלא, זכה בפרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן |
הערות שוליים

↑  Meryem Benm'Barek Morocco, באתר "Festival Scope"
↑  Until the Birds Return supported by the Gan Foundation, באתר "Cineuropa"
↑  Doha Film Institute selects 29 film projects from 16 countries for Spring Grants 2017, באתר "Doha Film Institute"
↑  Meryem Benm'Barek-Aloïsi, באתר "IMDb"
↑  Sophia Film Review. Cannes 2018, באתר Hollywood Reporter
↑  Cannes 2018: Morocco’s Meryem Benm’Barek Wins ‘Best Screenplay’, באתר Morocco World News
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810603320405606  SUDOC: 234081392  VIAF: 4903155769093727880000   WorldCat (עם VIAF): 4903155769093727880000
נועם קניאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 באוגוסט 1962 (בן 62) תל אביב-יפו, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1971 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 פרופיל ב-IMDb
 
נועם קניאל (מחוץ לישראל מוכר בשמו הפרטי "נועם"; נולד ב-18 באוגוסט 1962 בישראל) הוא זמר ומלחין ישראלי שנחשב בילדותו לילד פלא.
הוא נחשב כילד הראשון בישראל שהוציא תקליט אריך-נגן.
קורות חייו

קניאל נולד וגדל בתל אביב. אביו היה הפסנתרן והמלחין אלי קניאל, יליד מצרים.
קניאל התחיל לשיר ב-1971 בגיל 9, והתפרסם לראשונה בפסטיבל שירי ילדים השני באותה שנה עם השיר "גלי", שכתבו אהוד מנור וקובי אשרת, והפך בביצועו ללהיט גדול.
בעקבות הצלחתו בפסטיבל הוא החל לשיר כילד במועדונים, שיחק בהצגה "אני שאיש לא מכיר", וביצע את השיר "מודה אני לפניך" בפסטיבל הזמר המזרחי של 1973, שיר שזכה גם לגרסה של עדנה לב שגם זכתה להצלחה.
בעיצומה של מלחמת יום הכיפורים, נקרא קניאל לשיר מול החיילים יחד עם מייק בראנט, שהצליח מאוד בצרפת. בראנט האמין כי קניאל יכול לפתח קריירה מצליחה בצרפת, ושכנע את המפיק חיים סבן להביאו לשם כדי להקליט שירים. השיר הראשון שהקליט בצרפת, "Difficile de Choisir", נכנס ישירות למקום הראשון במצעדים. בשנים 1972–1978 הוציא קניאל בצרפת כמה סינגלים, הבולטים שבהם "Viens Maman on Va Danser" "Une Maman", "Lollipop", וכן שני אלבומים.
ב-1973 הוא הוציא בארץ תקליט בעברית שכלל את הלהיט "אמא שלי".
ב-1974 השתתף קניאל בשנית בפסטיבל שירי ילדים עם השיר "כשאחינו הקטן יגדל" שזכה במקום העשירי.
ב-1975 הוציא קניאל אלבום ביפן שבו שר 12 שירים ביפנית. באותה השנה הוא החל בסדרת מופעים, הראשון בטוקיו, וכן ביוהנסבורג ובמקומות אחרים בעולם.
ב-1978 ביצע את שיר הנושא של סדרת האנימה "Goldorak" (אנ'), הראשונה ששודרה בצרפת. השיר זכה להצלחה גדולה והסינגל נמכר ביותר מ-4 מיליון עותקים עד תום שידור הסדרה.
בסוף אותה שנה עבר קניאל עם הוריו ללוס אנג'לס שבארצות הברית, והחל ללמוד בבית ספר למוזיקה וכתב פסקולים לסדרות טלוויזיה. קניאל עבד יחד עם חיים סבן ושוקי לוי, שעברו גם הם לארצות הברית. סבן ולוי הפיקו שורה של סדרות אנימציה וקניאל ביצע עבורן את שירי הנושא.
ב-1980 כיכב קניאל בסרט הישראלי "כוכב השחר" בבימויו של עקיבא ברקין, בו שיחק נער-זמר שאפתן שמנסה לעזור לאביו הדייג העני. הסרט ושיריו לא זכו להצלחה.
ב-1987 נפטרה אשתו קירה ממחלת הסרטן בהיותה בת 23, ולזכרה  הקליט קניאל בשנת 1988 את השיר "הפרפר שלי", ולאחר מכן מיעט מאוד לשיר ולהקליט.
ב-1998 חבר עם ג'וני ויליאמס ולואיס אלמנט להרכב בשם "מירנדה", תערובת של טכנו-פופ ודאנס פיוז'ן.
כמו כן הוא תרם את קולו לפתיח של הדיבוב האנגלי לסדרת אנימציה צרפתית "קוד ליוקו".
לאחר היעדרות של למעלה מעשור חזר קניאל לתחום המוזיקה כמלחין לאמנים ולסדרות טלוויזיה, הוא עבר לפריז ועוסק כיום בהלחנה וכתיבת שירים לזמרים בצרפת.
חיים אישיים

קניאל נשוי בשנית ואב לבת.
מתגורר בפריז.
דיסקוגרפיה > סינגלים

1974, Time to cry
1974, Dessine-moi le bonheur
1974, Difficile de choisir
1975, Une maman
1975, Viens maman on va danser
1976, Lollipop
1976, Prends cette rose
1977, Rien ne vaut le mercredi
1978, Goldorak סדרת אנימה, שיר הנושא.
1978, Le Retour de Goldorak
1978, Seul
1979, Albator 78 סדרת אנימה, שיר הנושא
1979, הענק הירוק, סדרת אנימציה, שיר הנושא
1979, ספיידרמן (סדרת אנימציה)
1980, Je t'attends
1982, באק רוג'רס במאה ה-25
1988, My butterfly
2015 it's ladybug(המופלאה)
דיסקוגרפיה > אלבומים

1975, L'homme et l'enfant
1976, Bonjour...
1976, Rien ne vaut le mercredi
Noam - Les Super Héros, 1979
20 להיטי זהב של נועם קניאל, 2008
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, "יש עיר" - סיפורו של המוזיקאי אלי קניאל, בדודיפדיה -בלוג שימור המוזיקה הישראלית של דודי פטימר, 17 בדצמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007423384605171  BNE: XX1795410  BnF: cb14109846k (data)  ISNI: 0000 0000 7972 401X  LCCN: no2010010656  MusicBrainz: 5058f7a0-2cdf-43cd-8406-c1978c2f6740  VIAF: 27273779   WorldCat (עם VIAF): 27273779
משה דותן

| --- | --- |

 לידה:  1919 רפובליקת פולין 
 פטירה:  9 בספטמבר 1999  (בגיל 80 בערך)
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה 
 פרסים והוקרה:  פרס פרשיה שימל (1988) 
 בן או בת זוג:  טרודה דותן 
 צאצאים:  דני דותן, אורי דותן 
 הערות:  בעלה של טרודה דותן
 תרומות עיקריות
 חפירות באזור באר שבע, שומרון,עין גב,אשדוד, עכו
 
משה דותן (1919 - 9 בספטמבר 1999) היה פרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה

משה דותן נולד בקרקוב שבפולין בה גדל. ב-1938 עלה לישראל. בשנת 1949 נהיה חבר קיבוץ נחשונים. ב-1942 התגייס לצבא הבריטי ושירת ביחידת תובלה במצרים ובאירופה במחנה השמיני. כשהגיעה יחידתו לרומא, התפעל מעתיקותיה וגמר אומר להיות ארכאולוג.
משה דותן החל ללמוד באוניברסיטה העברית ב-1946 בחוגים לגאוגרפיה ולארכאולוגיה. לחם במלחמת העצמאות, בין היתר, כסגנו של מרדכי גיחון ששימש כקצין מודיעין ראשי באזור ירושלים. ב-1950 סיים את חוק לימודיו לתואר השני. באותה שנה החל לעבוד ברשות העתיקות. בשנים 1951 עד 1959 חפר וסקר את תל עפולה, וביצע חפירות בצפת, נחל שורק, תל שקמונה, תל חצור ביחד עם יגאל ידין, תל מחוז ואל מכר. החשובות בחפירותיו באותן שנים היו באתר הפולחן ליד באר שבע מתקופת הברונזה התיכונה ובאתרים בשומרון מהתקופה הכלקוליתית.
בשנת 1958 קיבל תואר דוקטור מן האוניברסיטה העברית בנושא: "המעבר משלהי התקופה הכלקוליתית לתקופת הברונזה הקדומה".
ב-1959 התמנה דותן למנהל מחלקת סקר וחפירות של אגף העתיקות והמוזיאונים, בד בבד עסק במחקר. בתחילת שנות השישים חשף ביחד עם פרופסור בנימין מזר את שרידי היישוב היהודי בעין גב. המקום הבא בו חפר היה חמת טבריה, בו נתגלו בארבע שכבות זו מעל זו בתי כנסת מהמאה השלישית עד האחת עשרה לספירה הנוצרית וכן רצפת פסיפס מרהיבה ביופיה. לאחר מלחמת ששת הימים ערך דותן סקר בסיני.
אחת משתי חפירותיו החשובות ביותר הייתה באשדוד והיא נערכה בשנים 1962 עד 1972. החפירות גילו יישובים מתקופת הברונזה התיכונה ועד התקופה הרומית. תוצאות המחקר התפרסמו בשמונה כרכים, המכילים מידע רב ערך על שלהי התקופה המצרית ועל גויי הים.
האתר השני החשוב בו חפר היה בעכו, היה זה בשנים 1972 עד 1989. מחפירות אלו אנו למדים רבות על עכו כעיר נמל כנענית, בעלת מסחר ענף עם קפריסין, מצרים וארצות האגן המזרחי של הים התיכון.
בשנים 1961 עד 1965 הורה בטכניון. החל משנת 1972 כיהן כפרופסור חבר באוניברסיטת חיפה. ב-1973 הקים את החוג לציוויליזציות ימיות באוניברסיטת חיפה ביחד עם אבנר רבן ואלישע לינדר. כיהן כראש החוג בשנים 1976 עד 1979. החל משנת 1977 הוא פרופסור מן המנין באוניברסיטת חיפה. זהו החוג הראשון בישראל שהתמקד בחקר עברה הימי של הארץ.
ב-1983 הקים משה דותן באוניברסיטת חיפה את החוג לארכאולוגיה, שהתמקד בחקר צפון הארץ וזיקתו לתרבויות אחרות בים התיכון. בנושא זה הוא פרסם מחקרים חשובים.
הוא ייצג את ישראל בגוף באו"ם שעוסק בארכאולוגיה בארצות שונות. היה עמית מחקר באוניברסיטאות ברקלי, בראון ופרינסטון בארצות הברית.
ב-1988 פרש משה דותן לפנסיה, אך המשיך לחקור.
דותן היה נשוי לארכאולוגית כלת פרס ישראל טרודה דותן, ואב לשניים: הזמר דני דותן (הקליק) ואורי.
ספר לכבודו

מחקרים בארכאולוגיה ובהיסטוריה של ארץ-ישראל: מוגשים למשה דותן/ עורכים: מיכאל הלצר, ארתור סג"ל, דניאל קאופמן. חיפה: הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, תשנ"ג, 1993.
ספריו

הסטראטיגראפיה והכרונולוגיה של ארץ-ישראל בתקופה הכלקוליתית המאוחרת. ירושלים : האוניברסיטה עברית, תשי"ט.
פרשת החפירות בעונות השלישית והרביעית (1957–1958) : חצור : כרך הלוחות / מאת יגאל ידין, יוחנן אהרוני, עמנואל דונאייבסקי, טרודה דותן, משה דותן (1958), רות עמירן, ז’אן פרו (1957). ירושלים : הוצאת מוסד ביאליק והחברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, תשכ"א.
Ashdod / M. Dothan, D. N. Freedman; Jerusalem : Dept. of Antiquities and Museums in the Ministry of Education and Culture : Dept. of Archaeology, Hebrew University : Israel Exploration Society, 1967-
Hammath Tiberias : early synagogues and the Hellenistic and Roman remains / Moshe Dothan ; Jerusalem : Israel Exploration Society, 1983
Social and economic structure of the eastern Mediterranean in the second half of the II millenium B.C.E. : abstracts of a symposium / [edited by M. Heltzer, Moshe Dothan, Moshe Weinfeld]; [Haifa : [s.n., 1985?]
People of the sea : the search for the Philistines / Trude Dothan, Moshe Dothan; New York : Macmillan ; Toronto : Maxwell Macmillan Canada ; New York : Maxwell Macmillan International, 1992
Ashdod VI : the excavations of areas H and K (1968-1969); Moshe Dothan and David Ben-Shlomo; Jerusalem : Israel Antiquities Authority, 2005
הערות שוליים

↑  הוענקו תוארים אקדמאים על-ידי אוניברסיטת ירושלים, תואר דוקטור לפילוסופיה, חרות, 3 ביולי 1960
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517357705171  BIBSYS: 90757019  BnF: cb129880984 (data)  CiNii: DA19466024  GND: 119211432  ISNI: 0000 0001 1616 610X  LCCN: n83166438  NLA: 36390111  NTA: 072601965  RERO: 02-A005512741  SUDOC: 150798210  VIAF: 32413408   WorldCat (עם VIAF): 32413408
נבל ברשות התורה

ביהדות, נבל ברשות התורה הוא ביטוי המתאר אדם המקפיד על קיום מצוות התורה מבחינה פורמלית, אך התנהלותו סותרת את רוח התורה וזרה לכוונתהּ; אדם שעושה מעשי נבלה, ולשון החוק משמשת לו כעלה תאנה מוסרי.
מקור הביטוי וכוונתו המקורית

הראשון שהשתמש בביטוי זה וכנראה אף טבע אותו היה הרמב"ן על פי הפסוק ”קְדֹשִׁים תִּהְיוּ – כִּי קָדוֹשׁ אֲנִי” (ויקרא, י"ט, ב') ועל פי פרשנות המדרש: "כשם שאני קדוש – כך תהיו אתם קדושים. כשם שאני פרוש – כך תהיו אתם פרושים", (תורת כהנים). הפסוק עוסק בדברים שאין איסורם מפורש בתורה בצורה מפורטת, אלא כללית בלבד:
והעניין כי התורה הזהירה בעריות ובמאכלים אסורים, והתירה הביאה איש באשתו ואכילת בשר ויין, אם כן ימצא בעל התאווה מקום להיות שטוף בזימת אשתו או נשיו הרבות, ולהיות בסובאי יין ובזוללי בשר למו, וידבר כרצונו בכל הנבלות, שלא הוזכר איסור זה בתורה - והנה יהיה זה נבל ברשות התורה.
לפיכך בא הכתוב, אחרי שפרט האיסורים שאסר אותם לגמרי, וצווה בדבר כללי שנהיה פרושים מן המותרות...
לפי הרמב"ן, בפסוק זה למעשה באה התורה ואסרה גם התנהלות כזו: אלמלא היה בתורה הפסוק הזה, היה אותו אדם נבל ברשות התורה. אבל מאחר שהתורה כתבה זאת, העניין נאסר, והתנהלות כזו כבר אינה ברשות התורה.
דוגמאות נוספות

בעלי ראשית חכמה והיעב"ץ מצטטים את הרמב"ן ומרחיבים ומוסיפים דוגמאות אחרות.
הרב יעקב אריאל מביא דוגמה של עישון סמים בידי בעלי תשובה, שאין מקור הלכתי מפורש לאיסורו, אלא איסורו יוצא מכלל זה של נבל ברשות התורה. עוד הוא מפרט את תפיסתו של הרמב"ן, ומתאר אדם שמקפיד על הלכות כשרות ואוכל רק בשר בהשגחה הכי מהודרת, אבל כל מעייניו מושקעים באכילת בשר, או אדם שמקפיד על כשרות היין ללא כל חשש ערלה וטבל, אך עינו בכוס בלבד, והוא שותה ומשתטה, זולל וסובא.
ראו גם

הערמה
היתרי מכירה בהלכה
הערות שוליים

↑  פירוש הרמב"ן לספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ב'
↑  ראשית חכמה - שער הקדושה - פרק ראשון
↑  אבות - פרק א משנה ה
↑  "'קדושים תהיו'. בשתי מילים אלו דורשת התורה, לדעת הרמב"ן, שלא להסתפק בקיום פורמלי של המצוות, אלא לקדש את החיים כולם על פי התורה. קיום פורמלי-חיצוני בלבד, ללא הזדהות פנימית עמוקה, ללא הפנמה, ללא חתירה מתמדת לקדושה - עלול להביא את האדם להיות "נבל ברשות התורה". הוא יכול להקפיד, למשל, על הלכות כשרות, ולא להכניס לפיו אלא בשר "חלק" שנשחט ונבדק על ידי שו"ב ירא-שמים המדקדק בקלה כבחמורה; אולם כל מעייניו מושקעים באכילת בשר. זהו תוכן חייו העיקרי. אדם מגושם כזה אינו קדוש. הוא אמנם לא אכל איסור, אולם הוא החליף פרה בחמור (כמליצתו החריפה של ר' מנחם מנדל מוויטבסק). (הרב יעקב אריאל, קדושים תהיו, אתר הרב אריאל)
מריאמפולה

מריאמפולה (בליטאית: Marijampolė; בפולנית: Mariampol; בתקופה הסובייטית נקראה העיר: Kapsukas קפסוקאס) היא עיר תעשייתית בדרום ליטא, בירת מחוז מריאמפולה. העיר משתרעת על פני כ-205 קמ"ר ובשנת 2007 נמנו בה 47,244 תושבים. בתוך העיר זורם נהר השישופה.
היסטוריה

המקום מוזכר לראשונה בכתובים כפאשישופה, על שם נהר השישופה הזורם לידה. במאה ה-17 הכפר שהיה בבעלות הכנסייה הקתולית גדל להיות עיר שוק ושמו הוסב לסטארופול. בשנת 1765 הייתה במקום שרפה גדולה שהכתה קשות בעיירה. לאחר השרפה בנתה אשת המושל של העיר הסמוכה פריניי, כנסייה חדשה ומנזר וסביבם התגבשה עיירה חדשה אשר נקראה מריאמפולה על שם בתוספת הסיומת פול המציינת עיר.
בשנת 1792 הוענקו לעיר זכויות מגדבורג על ידי סטניסלאב פוניאטובסקי, המלך האחרון של פולין העצמאית. בעת חלוקת פולין סופחה מריאמפולה לפרוסיה, והייתה לעיירת מחוז. בשנת 1800 גרו בה 1,178 נפש.
בעקבות תבוסת פרוסיה לצבאו של נפוליאון בונפרטה וחתימת חוזה טילזיט, הייתה לחלק מדוכסות ורשה. בעקבות מלחמת רוסיה-צרפת עברה לשליטת רוסיה בשנת 1815 והייתה לחלק ממחוז אוגוסטובה. במאה ה-19 גדלה מריאמפולה בעיקר הודות להגירה יהודית וגרמנית אליה. אחד הגורמים להגירה הייתה סלילת הכביש בין סנקט פטרבורג וורשה דרך מריאמפולה, בשנת 1829. בשנת 1827 היו במריאמפולה 1,759 תושבים, כאשר 66% היו יהודים. בשנת 1840 נמנו בעיר 2,992 תושבים, 76% מהם יהודים.
בשנת 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבשה מריאמפולה על ידי צבא גרמניה אשר נשאר בעיר עד סיום המלחמה וכינון מדינת ליטא העצמאית.
בשנת 1923 הושלמה מסילת ברזל שחברה את מריאמפולה למסילת הברזל הראשית בין קובנה ווירבליס. בתקופה זאת הוקם במקום בית חרושת לייצור סוכר מסלק והיישוב התרחב מאוד. ביוני 1941 נכנס הצבא הגרמני למריאמפולה ונשאר בו עד סוף יולי 1944. בצאתו הוא הרס את מרכז העיר ואת בית החרושת לסוכר.
באפריל 1955 שונה שם העיר לקפסוקאס, לזכר המהפכן הקומוניסטי וינצאס מיקוויצ'יוס-קפסוקאס.
עם עצמאותה המחודשת של ליטא ב-1990 הושב השם הישן לקדמותו.
יהודים והשואה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בשנת 1861 היוו היהודים רוב מוחלט בעיירה - מתוך 3,718 תושבים היו 3,015 יהודים.
בשנת 1893 נוסד בעיר חברת מבקרי חולים.
ב-1919 הוקמה בעיר הגימנסיה העברית הראשונה בליטא.
ב-30 באוגוסט 1941 הובילו הנאצים את 8,000 יהודי מריאמפול אל תעלות שנחפרו על גדות הששופה ושם המיתו אותם ביריות. בשנות ה-50 של המאה ה-20 לא היו במריאמפול יהודים.
יהודים והשואה > רבנים

עד שנת 1780 לא היה במריאמפולה רב, והרב של קלוואריה שבליטא נחשב גם לרבה של מריאמפולה.
בשנת 1780 התמנה הרב חיים פרלמוטר-שרשובר לרב של מריאמפולה והוא כיהן עד שנת 1820. אחריו כהנו חתנו, הרב יהודה ליב חרל"פ, הרב שלמה זלמן דורגון שנפטר בשנת 1879, הרב יהונתן אליאשברג שכיהן בשנים 1879–1887, הרב עזריאל אריה רקובסקי שנפטר בשנת 1894, הרב אליהו קלצקין שכיהן משנת 1892 עד 1910 והרב יעקב מאיר קרבצ'ינסקי שנפטר בשנת 1913.
רבה האחרון של מריאמפולה היה הרב שמשון פוגלמן שנרצח על ידי הנאצים.
ערים תאומות

פולין פיוטרקוב טריבונלסקי, פולין
הערות שוליים

↑  נכבשו שדלץ, מינסק מזובצק, מיטוי, מריאמפול, הצופה, 1 באוגוסט 1944
↑  חדשות בישראל - למעשה הצדקה, הצפירה, 21 בפברואר 1893
↑  גיא ההריגה על גדות הנהר ששופה, משמר, 18 בפברואר 1945; המשך
↑  מה נשאר מיהדות ליטה?, הצופה, 7 באפריל 1957
↑  אחרי מטתו של רב גאון, העולם, 2 ביוני 1932
↑  קובץ אור המאיר, עמוד 172
| ערי ליטא |
| --- | --- | --- |
| בירות מחוזות ליטא | אוטנה • אליטא • וילנה • טאורגה • טלז • מריאמפולה • פוניבז' • קובנה • קלייפדה • שיאוליאי |  |
| בירות מחוזות משנה של ליטא | אוקמרגה • איגנלינה • אלקטריינאי • אניקשט • בירז' • בירשטונאס • גרגז'דאי • דרוסקינינקאי • וילקובישק • ויסגינס • וריאנה • זרסאי • טרקאי • יאנובה • יורבורג • ינישוק • לזדיי • מולייטאי • מז'ייקיאי • נאויואי אקמנה • נידה • פגייגיאי • פאקרואוייס • פלאנגה • פלונגה • פסווליס • פרינאי • קדאיניאי • קופישוק • קזלו רודה • קאישיאדוריס • קלווריה • קרטינגה • ראסייניאי • רדווילישקיס • רוקישקיס • ריטובה • שאקי • שווינציאן • שלצ'ינינקאי • שילוטה • שיללה • שירווינטוס • שקוד |  |
| שאר ערי ליטא | אובליאי • אוז'וונטיס • אז'רליס • איישישוק • אקמנה • אריוגלה • בלטויי ווקה • גלגאודישקיס • גריגישקס • גרליאבה • דאוגאי • דוסיאט • דוקשטי • ובלנינקס • וייביס • וייסיאי • וילקי • וירבאליס • ונטה • וקשנה • ורניאי • זאגר • ז'ייז'מריאי • טרשקון • יונישקליס • יז'נאס • לינקובה • לנטבאריס • נמנצ'ין • סדה • סובצ'יס • סימנה • סלנט • סמלינינקאי • פבראדה • פנדליס • פנמוני • פרייקולה • ציטוביאן • קודירקוס נאומייסטיס • קוורסקס • קורשן • קיבארט • רודישקס • רמיגלה • שדובה • שוונצ'יונייליאי • שקודוויל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567687505171  GND: 4479467-8  LCCN: n90702800  MusicBrainz: af52aed3-e74a-440b-82a0-995de2f765ba  NKC: ge1123231  VIAF: 142028663   WorldCat (עם VIAF): 142028663 
בית הכנסת של מריאמפולה
אנדרטה לזכר יהודי מריאמפולה שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון