stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דה דאם
היסטוריה

כיכר דאם ניצבת במקום בו ניצב בעבר סכר על נהר האמסטל. סכר זה נתן את שמו לעיר אמסטרדם ("הסכר על האמסטל"). הסכר נבנה בשנת 1270 ומשני צדיו נבנה היישוב הראשון באזור, שהיווה את ראשיתה של העיר.
במהלך השנים הורחב הסכר והפך לכיכר העיר שהלכה והתפתחה סביבו. הכיכר הקיימת כיום מורכבת למעשה משתי כיכרות שאוחדו. הסכר המקורי – Middeldam ("הסכר האמצעי") ו-Plaetse – כיכר סמוכה שעמדה ממערב לסכר.
בסמוך לכיכר פעל שוק דגים שהיווה את המרכז המסחרי של אמסטרדם, ובהמשך מרכז הממשל של אמסטרדם (והוקם בכיכר בית המשקולות, אשר נהרס בשנת 1808 בהוראת המלך לודווייק הראשון). בשל פעילות זו הוקם בסמוך לכיכר בניין עיריית אמסטרדם. בשנת 1808 הפך בונפרטה את בניין העירייה לארמון המלכות, ושינה את מבנה הכיכר על מנת לשפר את הנוף מהארמון ואת חזותו.
את המשכו של נהר האמסטל (ה"דאמראק" – Damrak) צפונית לסכר, ייבשו במהלך המאה ה-19, ובשטחים שיובשו הוקם בניין הבורסה של אמסטרדם בשנת 1837. הבניין נהרס בשנת 1903, ובמקומו הוקמה בשנת 1914 חנות הכלבו דה ביינקורף.
בשנת 1856 נחנכה בכיכר אנדרטת מלחמה שנקראת "האיחוד" (De Eendracht – "דה אנדראכט") בנוכחות המלך וילם השלישי. אנדרטה זו הוסרה בשנת 1914.
בשלהי המאה ה-19 הפכה הכיכר למרכז תחבורה, ומספר קווי חשמלית עברו דרכה. בראשית המאה ה-20 הועברו קווי חשמלית אלה לסטציונספליין (Stationsplein).
בשלהי המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 הפכה הכיכר למעשה לכיכר הלאומית של הולנד, ונערכו בה הפגנות פוליטיות רבות.
ב-7 במאי 1945, יומיים לאחר כניעת הכוחות המזוינים הגרמניים בהולנד במלחמת העולם השנייה, טבחו חיילים גרמנים עשרות הולנדים שהתאספו בכיכר כדי לחגוג את השחרור. (אנ')
ב-4 במאי מדי שנה נערך בכיכר טקס יום הזיכרון ההולנדי (Nationale Dodenherdenking) בסמוך לאנדרטה הלאומית שהוקמה בכיכר בשנת 1956.
ב-8 בנובמבר 2024 פרצה בכיכר מתקפת הפוגרום האינטישמית באוהדי מכבי תל אביב, כאשר עשרות אוהדים הותקפו בה ביציאה מהמשחק נגד אייאקס אמסטרדם.
מספר פעמים במהלך השנה (בחגים כגון חג המולד וביום המלכה) נערך בכיכר יריד.
תיאור הכיכר

הכיכר ממוקמת במרכז ההיסטורי של העיר אמסטרדם, כ-750 מטרים דרומית לתחנת הרכבת המרכזית של אמסטרדם. צורת הכיכר רבועה, אורכה כ-200 מטרים ממזרח למערב וכ-100 מטרים מצפון לדרום. היא מקשרת בין הרחובות דאמראק ורוקין, העוברים לאורך נהר האמסטל ומקשרים בין התחנה המרכזית למונטפליין (כיכר המטבעה). הכיכר משמשת גם כמפגש הרחובות ניוונדייק (Nieuwendijk), קאלוורסטראט (Kalverstraat) ודאמסטראט (Damstraat). הכיכר נמצאת בסמוך לרובע החלונות האדומים של אמסטרדם, בדה ואלן.
בקצה המערבי של הכיכר ממוקם הארמון המלכותי הבנוי בסגנון נאו-קלאסי. מבנה זה שימש כבניין העירייה החל משנת 1655 והפך לארמון בשנת 1808. בסמוך לו, בצדה הצפוני של הכיכר, נמצאת הכנסייה החדשה שנבנתה בשלהי המאה ה-15 בסגנון אדריכלות גותית. כמו כן נמצא בכיכר מוזיאון שעווה – סניף של רשת מוזיאוני השעווה של מאדאם טוסו.
בצדה המזרחי של הכיכר נמצאת האנדרטה הלאומית שהוקמה בשנת 1956 לזכר חללי מלחמת העולם השנייה. כמו כן, בצד זה של הכיכר נמצא מלון קרסנאפולסקי וחנות הכלבו דה ביינקורף.
כיכר דאם בשנת 1900 לערך. ניתן לראות את אנדרטת המלחמה.
הכיכר ובית המשקולות בשלהי המאה ה-17 – ציור מעשה ידי חריט ברקהייד
קפטן תחתונים וההפתעה המפוצצת של הפרופסור המופרע

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  דאב פילקי 
 איורים:  דאב פילקי 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני קומי, רומן לילדים 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  28 באוגוסט 2012 
 סדרה
 ספר קודם:  קפטן תחתונים והתוקפים המטונפים מתא השירותים התכול 
 הספר הבא:  קפטן תחתונים והרובו-מכנסיים הרדיואקטיבי המרושע 
 
קפטן תחתונים וההפתעה המפוצצת של הפרופסור המופרע (באנגלית: Captain Underpants and the Terrifying Return of Tippy Tinkletrousers) הוא הספר התשיעי בסדרת ספרי קפטן תחתונים מאת דאב פילקי. הוא יצא לאור ב-28 באוגוסט 2012.
עלילה

בספר המשך זה פרופסור יוסף לוץ לא ויתר על החלום לנקום בקפטן תחתונים. הוא בורח מהכלא ברובו מכנסיים ענקיים וחוזר אחורה בזמן לימים שקפטן תחתונים עוד לא היה קיים, וג'ורג והרולד רק נפגשו. שני החברים היו בתחילת דרכם בבית הספר היסודי על שם גרום חרבנוביץ', וכבר נאלצו להתמודד עם מר פיפיש הגעלי ועם האחיין הבריון שלו.
דמויות

ג'ורג' בירד והרולד הצ'ינס – חברים טובים בכיתה ד' אשר נוהגים לצייר ביחד רצועות קומיקס שונות.
בנג'מין "בן" פיפיש/קפטן תחתונים – המנהל המרושע של בית הספר. כל פעם שמקישים באצבעות הוא הופך לגיבור-על בשם "קפטן תחתונים".
מלוין מלשנוב – הגאון של הכיתה, אבל מלשן. מרכיב משקפיים ולובש עניבת פרפר, בספר השישי הופך את עצמו לילד נזלת רובוטי כתוצאה מניסוי שהשתבש.
יוסף לוץ (בעבר פרופסור פיפיקקי) – הנבל הראשי בספר, שחוזר עם שם חדש ונחוש לנקום בג'ורג', בהרולד ובקפטן תחתונים. הפעם הוא מצויד בחליפת רובוט מתקדמת כדי לגרום לבלגן.
הערות שוליים

↑  MacPherson, Karen (11 בספטמבר 2012). "Children's Corner: Author Dav Pilkey's silly stories led to 'Captain Underpants'". Post Gazette. נבדק ב-29 בספטמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Luzzatto, Caroline. "Captain Underpants creator, young readers' superhero". Hampton Roads. אורכב מ-המקור ב-11 באוקטובר 2014. נבדק ב-29 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| קפטן תחתונים, מאת דאב פילקי |
| --- | --- | --- |
| ספרים | הרפתקאות קפטן תחתונים • האסלות המחסלות • הפלישה מהחלל של מנהלות המטבח המרושעות ממש • פרופסור פומפה פ' פיפיקקי • גברת גמישות הגומי הגועלית • נער הנזלת הנבזי חלק (חלקים 1 & 2) • התוקפים המטונפים מתא השירותים התכול • ההפתעה המפוצצת של הפרופסור המופרע • הרובו-מכנסיים הרדיואקטיבי המרושע • התכססנות השטנית של אסלת טורבו 2000 • הסיפור הסוער של סר סרחונסקי |  |
| בטלוויזיה | הסרט • הרפתקאותיו המדהימות של קפטן תחתונים |  |
מחנה סולובקי

| --- | --- |

מקסים גורקי מבקר בסולובקי. לימינו ניצב קצין הנ.ק.ו.ו.ד. הבכיר גלב בוקיי
 מידע כללי
 סוג:  מחנה ריכוז, prison labour camp, בית סוהר 
 מיקום:  Solovetsky 
 מדינה:  ברית המועצות 
 מפעיל:  או.ג.פ.או. 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1920–1939 (כ־19 שנים) 
 תאריך פירוק:  1939 
 קואורדינטות:  65°01′28″N 35°42′38″E﻿ / ﻿65.024444444444°N 35.710555555556°E﻿ / 65.024444444444; 35.710555555556
  (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימחנה סולובקי(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימחנה סולובקי(למפת מחוז ארכנגלסק רגילה) ארכנגלסק סברודווינסק קוטלאס קוריאז'מה מירני ולסק ניאנדומה אונגה הניינץ קומי קירוב וולוגדה קרליה מורמנסק הים הלבןמחנה סולובקי(למפת מחוז ארכנגלסק מוגדלת) ארכנגלסק סברודווינסק קוטלאס קוריאז'מה מירני ולסק ניאנדומה אונגה הניינץ קומי קירוב וולוגדה קרליה מורמנסק הים הלבןמחנה סולובקי
 
המחנה המיוחד סולובקי (לימים הכלא המיוחד בסולובקי), הוקם בשנת 1923 באיי סולובצקי שבים הלבן כמקום מעצר מרוחק ובלתי נגיש, הוא היה מיועד בעיקר למתנגדים סוציאליסטים של המשטר הבולשביקי החדש של רוסיה הסובייטית. תחילה, האנרכיסטים, המנשביקים והמהפכנים הסוציאליסטים נהנו שם ממעמד מיוחד ולא נאלצו לעבוד. בהדרגה הצטרפו אליהם אסירים מהמשטר הישן (כמרים, בני אצולה וקצינים של הצבא הלבן) והשומרים והפושעים הרגילים פעלו יחד כדי לשמור על הסדר.
זה היה הגרעין ממנו צמח הגולאג כולו, בזכות קרבתו לפרויקט הבנייה הגדול הראשון של תוכניות החומש, תעלת הים הלבן-הים הבלטי.
בדרך אחת סולובקי ותעלת הים הלבן הפרו עקרון בסיסי בגולאג: שניהם היו קרובים מדי לגבול. זה הקל על מספר בריחות נועזות בשנות העשרים; בזמן שהתרחשה מלחמה בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 היא הובילה לסגירת הכלא המיוחד של סולובקי. אלפי האסירים הועברו למקום אחר או נורו ביבשת ובסולובקי.
אלכסנדר סולז'ניצין כינה את סולובקי "אם הגולאג".
גלריה

מפה משנת 1570 של אברהם אורטליוס מציגה את מיקומו של "סלובצקי".
איי סולובצקי במפת הים הלבן.
מנזר סולובצקי בשנת 2013
אנדרטה לזכר קורבנות הדיכוי הפוליטי בברית המועצות, בכיכר לוביאנקה, מוסקבה, בסמוך למטה שירות הביטחון הפדרלי, עשויה מסלע מאיי סולובצקי.
אנדרטה לזכר קורבנות הדיכוי הפוליטי בברית המועצות בסנקט פטרסבורג, העשויה מסלע מאיי סולובצקי.
הערות שוליים

↑  Babina-Nevskaya, Berta (1999), "My First Prison, February 1922", Till My Tale is Told, pp. 97–111.
↑  Dmitriev comment
↑  Malsagov, S.A., Island Hell: A Soviet Prison in the Far North,, London, 1926.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007332140105171  LCCN: no2003035961  NKC: kn20061212007  VIAF: 130663366   WorldCat (עם VIAF): 130663366
משרד הפנים (אוסטריה)

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 תחום שיפוט:  אוסטריה 
 סוכנות בת:  State Police Department Styria 
 תאריך הקמה:  1848 
 מנהל:  וולפגנג סובוטקה 
 מטה מרכזי:   וינה
 www.bmi.gv.at
 
משרד הפנים הפדרלי (בגרמנית: Bundesministerium für Inneres; ידוע כ-Innenministerium, או B.M.I בראשי תיבות) היא סוכנות ממשלתית פדרלית המשמשת כמשרד הפנים של ממשלת אוסטריה והיא אחראית בעיקר על ביטחון הציבור, אך עוסקת גם בנושאים הנוגעים לאזרחות, בחירות, משאלי עם ושירות אזרחי חלופי. משרד הפנים נחשב לאחד המשרדים החשובים באוסטריה.
המשרד מנהל ומפקח על הרוב המכריע של סוכנויות אכיפת החוק במדינה, כולל המשטרה הפדרלית, משרד משטרת הפלילים (BKA), המינהל לביטחון המדינה ושירותי מודיעין (לשעבר המשרד הפדרלי להגנת החוקה וללוחמה בטרור, BVT), המשרד למאבק בשחיתות (BAK), פיקוד יחידת קוברה (EKO Cobra), כוח המשטרה האווירית ויחידת המצפה המיוחדת (SEO). המינהל הכללית לביטחון הציבור, המורכב בעיקרו מקציני אכיפת חוק, משמש כגוף המנהל המקצועי של כל הגורמים הללו, מלבד ה-BAK, שאינה מהווה חלק ממנו. סוכנויות אכיפת החוק הפדרליות שאינן בשליטת המשרד כוללות את המשטרה הצבאית, המשטרה הפיננסית ומשמר המשפט. ראש המשרד ומנכ"ל המשרד הוא שר הפנים (Bundesminister). ממש מתחת לשר מכהן המזכיר הכללי (Generalsekretär), המשמש כראש המבצעים של הסוכנות והפקיד השני במשרד. המשרד הוא אחד הבודדים בממשלה האוסטרית, שיש בראש ראש סגל (Kabinettchef), המשמש כראש הסגל של השר.
עד 1848 ענייני הפנים של המדינה היו באחריות קנצלר החצר האוסטרו-בוהמית, משרה שהוקמה על ידי הקיסרית מריה תרזה. בשנת 1848 הוקם המשרד לראשונה כ"משרד הפנים הקיסרי והמלכותי", שימש כמשרד הפנים של אוסטרו-הונגריה ברחבי האימפריה. הוא הפך ל"משרד הפנים הממלכתי" (Staatsamt des Innern) של הרפובליקה הראשונה ב-1918 ולאחר מכן שונה שמו ל"משרד הפנים הפדרלי". בין 1918 ל-1920 הוא נקרא משרד הפנים הממלכתי. לאחר מכן הוא מוזג עם משרד החינוך ושמו שונה למשרד המדינה לענייני הפנים וחינוך. הגוף השתלב בממשל הפדרלי בשנת 1923. בעקבות מלחמת העולם השנייה שונה שמו למשרד הפנים הפדרלי ולאחר פירוק גרמניה הנאצית בשנת 1945 הוקם המשרד מחדש במתכונתו הנוכחית.
ארמון מודנה הוא המטה המרכזי של המשרד, ממוקם במרכז העיר וינה, ברובע אינרה שטאדט.
הסוכנות הפדרלית ברמת הקבינט מופקדת על נושאי ביטחון הציבור, אזרחות ומעמד אזרחי, לרבות שמות משפטיים, בחירות, משאלי עם ועצומות פופולריות, כמו גם ניהול מצב חירום והפעלת השירות האזרחי החלופי לשירות הצבאי.
המנהל הכללי לביטחון הציבור, ממונה על ידי שר הפנים ואחראי על המשטרה הפדרלית, המינהל לביטחון המדינה ושירותי מודיעין, היחידה הטקטית EKO Cobra וכן על משרד משטרת הפלילים הפדרלית. מעבר לתחום השיפוט של הקנצלר הפדרלי, המשרד אחראי גם על ענייני המדינות והעיריות האוסטריות, הקרנות וקרנות העושר הריבוניות.
הערות שוליים

1 2 3 4  Mario Muigg (2009) The Austrian Federal Ministry of the Interior in the 20th century SIAK Journal (3) Retrieved 20 October 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007578630605171  GND: 2029430-X  ISNI: 0000 0004 0610 9074  LCCN: n80145728  NKC: ko2003165191  VIAF: 125493108   WorldCat (עם VIAF): 125493108
Anthology (אלבום של סלינה)

Anthology (בעברית: "אנתולוגיה") הוא מארז תקליטורים של הזמרת סלינה, אשר יצא ב-7 באפריל 1998 על ידי חברת התקליטים EMI לטין. האלבום מכיל מארז של שלושה דיסקים (או לחלופין קסטות) כאשר כל דיסק מכיל שירים של הזמרת בגרסאות מחודשות. כל דיסק מתמקד בז'אנר מוזיקלי אחר.
רשימת רצועות > דיסק 1 – פופ

"Always Mine" (רמיקס)
"No Quiero Saber" (רמיקס)
"Don't Throw Away My Love" (שיר שלא הופץ מעולם; רמיקס של "My Love")
"La Bamba " (רמיקס)
"I'm Getting Used to You" (רמיקס מועדונים)
"Yo Fui Aquella" (רמיקס)
"Captive Heart"
"Ámame" (רמיקס)
"Missing My Baby" (הוצאה מחודשת)
"Disco Medley" (גרסה מלאה; רמיקס מועדונים)
רשימת רצועות > דיסק 2 – מריאצ'י

"Ramalazo"
"Dame Tu Amor"
"Pa'Que Me Sirve La Vida"
"Differentes"
"Siempre hace frío"
"¿Qué Creías?" (בשילוב אלמנטים של מריאצ'י)
"Quiero Estar Contigo"
"Rama Caida"
"Sabes"
"Tú Solo Tú"
רשימת רצועות > דיסק 3 – קומביה

"Yo Te Daré"
"La Puerta Se Cerró"
"Corazoncito"
"Enamorada de Tí"
"No Debes Jugar" (הוצאה מחודשת)
"Cariño Mío"
"Salta La Ranita"
"Te Amo Solo a Ti"
"La Llamada" (הוצאה מחודשת)
"Baila Esta Cumbia" (הוצאה מחודשת)
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1998)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1998)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1998)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 131 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים המקסיקניים האזוריים | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים הלטיניים | 1 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | יהלום (לטיני) | 600,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
הערות שוליים

↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
| סלינה |
| --- | --- | --- |
| אלבומים • סינגלים • שירים • פרסים ומועמדויות • וידאוגרפיה | אלבומים • סינגלים • שירים • פרסים ומועמדויות • וידאוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Selena • Ven Conmigo • Entre a Mi Mundo • Amor Prohibido • Dreaming of You |  |
| פסקולים | Selena: The Original Motion Picture Soundtrack • Selena: The Series Soundtrack |  |
| אלבומי הופעה | Selena Live! • Selena Live! The Last Concert • Unforgettable: The Live Album • Selena ¡VIVE! |  |
| אלבומי רמיקס | Siempre Selena • Anthology • Enamorada de Ti • Moonchild Mixes |  |
| אלבומי אוסף | Mis Mejores Canciones – 17 Super Éxitos • 12 Super Éxitos • Las Reinas del Pueblo • Éxitos y Recuerdos • All My Hits: Todos Mis Éxitos • All My Hits: Todos Mis Éxitos Vol. 2 • Ones • Greatest Hits • Momentos Intimos • Unforgettable • Dos Historias • Through the Years/A Traves de los Años • La Leyenda • Lo Mejor de...Selena |  |
| אלבומי וידאו | Selena Remembered • Live! The Last Concert • Performances |  |
| ערכים קשורים | סלינה ולוס דינוס • פיאסטה דה לה פלור • אנשים שהושפעו מסלינה • מיראדור דה לה פלור • לסלינה, באהבה • קיו-פרודקשנס • Selena Etc. • סלינה לנצח • Selena ¡VIVE! • סלינידד • רצח סלינה (הסוד של סלינה • יולנדה סלדיבר • משפט יולנדה סלדיבר) • סלינה • סלינה: הסדרה • קורפוס: סרט ביתי על סלינה • א.ב. קינטנייה • כריס פרס • אברהם קינטנייה • ריקי ולה • פיט אסטודילו |  |
| סלינה – שירים |
| --- | --- | --- |
| Selena | "Contigo Quiero Estar" • "Mentiras" • "Sukiyaki" |  |
| Ven Conmigo | "Ya Ves" • "Baila Esta Cumbia" • "La Tracalera" |  |
| Entre a Mi Mundo | "Como la Flor" • "¿Qué Creías?" • "La Carcacha" • "Amame" |  |
| Selena Live! | "No Debes Jugar" • "La Llamada" |  |
| Amor Prohibido | "Amor Prohibido" • "Bidi Bidi Bom Bom" • "No Me Queda Más" • "Fotos y Recuerdos" |  |
| Dreaming of You | "I Could Fall in Love" • "Tú Sólo Tú" • "Dreaming of You" • "I'm Getting Used to You" |  |
| Siempre Selena | "Siempre Hace Frio" • "Costumbres" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Buenos Amigos" • "Donde Quiera Que Estés" • "Puede Ser" |  |
| שירים אחרים | "Dame Tu Amor" • "Quiero" • "Enamorada de Ti" • "No Quiero Saber" • "Missing My Baby" • "El Chico del Apartamento 512" • "El Toro Relajo" • "Techno Cumbia" • "Si Una Vez" • "Where Did the Feeling Go?" • "Last Dance/The Hustle/On the Radio" • "A Boy like That" • "Como Te Quiero Yo A Ti" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 047c0e61-6c95-3db1-b946-9f8079b6ba39
Lo Mejor de...Selena

Lo Mejor de...Selena (בעברית: "המיטב של...סלינה") הוא אלבום אוסף כפול של הזמרת סלינה, אשר יצא לאור ב-31 במרץ 2015 בהוצאת קפיטול לטין ויוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט. הוא יצא לאור לאור הצלחת אלבום הרמיקס שלה Enamorada de Ti ב-2012.
האלבום כולל שני תקליטורים אשר הדיסק הראשון מכיל אוסף של שירים של הזמרת בספרדית ואילו הדיסק השני מכיל אוסף של שירים של הזמרת באנגלית.
הצלחה מסחרית

האלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים הלטיני של בילבורד ושנה לאחר שחרורו הוא גם הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הפופ הלטיני של בילבורד ונהיה לאלבום הראשון שלה לעשות זאת מזה 4 שנים. האלבום הגיע למקום ה-102 במצעד האלבומים האמריקאי ובכך הפך לאלבום שלה שהגיע למיקום הגבוה ביותר במצעד מאז 1999.
בעקבות יציאת האלבום הזמרת זכתה בפרס האמנית הלטינית המצליחה ביותר במצעד האלבומים הלטיני לאותה שנה בטקס פרסי הבילבורד הלטיני. האלבום הגיע למעמד פלטינה לטינית כפולה בארצות הברית על מכירות של חצי מיליון עותקים.
מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

| שם המצעד (2015) | מיקום שיא |
| --- | --- |
מצעד האלבומים המקסיקני (AMPROFON): 44
מצעד האלבומים הספרדיים של מקסיקו (AMPROFON): 18
בילבורד 200 האמריקאי: 102
מצעד האלבומים הלטיני של בילבורד: 2
מצעד האלבומים המקסיקניים האזוריים של בילבורד: 2
שם המצעד (2016): מיקום שיא
מצעד אלבומי הפופ הלטיני של בילבורד: 1
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

| שם המצעד (2015) | מיקום שיא |
| --- | --- |
מצעד האלבומים הלטינים של בילבורד: 14
מצעד אלבומי הפופ הלטינים של בילבורד: 8
שם המצעד (2016): מיקום שיא
מצעד אלבומי הפופ הלטיניים של בילבורד: 8
מצעד אלבומי הפופ הלטיני של בילבורד: 5
הערות שוליים

1 2  Selena - Lo Mejor De... Selena, Discogs (באנגלית)
↑  Selena - Enamorada De Ti, Discogs (באנגלית)
↑  "Billboard 200 > 18 April 2015". Billboard. נבדק ב-9 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Latin Albums > 18 April 2015". Billboard. נבדק ב-9 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Regional Mexican Albums > 18 April 2015". Billboard. נבדק ב-9 באפריל 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Latin Albums Year-end > 2016". Billboard. נבדק ב-26 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Latin Pop Albums Year-end > 2016". Billboard. נבדק ב-26 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| סלינה |
| --- | --- | --- |
| אלבומים • סינגלים • שירים • פרסים ומועמדויות • וידאוגרפיה | אלבומים • סינגלים • שירים • פרסים ומועמדויות • וידאוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Selena • Ven Conmigo • Entre a Mi Mundo • Amor Prohibido • Dreaming of You |  |
| פסקולים | Selena: The Original Motion Picture Soundtrack • Selena: The Series Soundtrack |  |
| אלבומי הופעה | Selena Live! • Selena Live! The Last Concert • Unforgettable: The Live Album • Selena ¡VIVE! |  |
| אלבומי רמיקס | Siempre Selena • Anthology • Enamorada de Ti • Moonchild Mixes |  |
| אלבומי אוסף | Mis Mejores Canciones – 17 Super Éxitos • 12 Super Éxitos • Las Reinas del Pueblo • Éxitos y Recuerdos • All My Hits: Todos Mis Éxitos • All My Hits: Todos Mis Éxitos Vol. 2 • Ones • Greatest Hits • Momentos Intimos • Unforgettable • Dos Historias • Through the Years/A Traves de los Años • La Leyenda • Lo Mejor de...Selena |  |
| אלבומי וידאו | Selena Remembered • Live! The Last Concert • Performances |  |
| ערכים קשורים | סלינה ולוס דינוס • פיאסטה דה לה פלור • אנשים שהושפעו מסלינה • מיראדור דה לה פלור • לסלינה, באהבה • קיו-פרודקשנס • Selena Etc. • סלינה לנצח • Selena ¡VIVE! • סלינידד • רצח סלינה (הסוד של סלינה • יולנדה סלדיבר • משפט יולנדה סלדיבר) • סלינה • סלינה: הסדרה • קורפוס: סרט ביתי על סלינה • א.ב. קינטנייה • כריס פרס • אברהם קינטנייה • ריקי ולה • פיט אסטודילו |  |
| סלינה – שירים |
| --- | --- | --- |
| Selena | "Contigo Quiero Estar" • "Mentiras" • "Sukiyaki" |  |
| Ven Conmigo | "Ya Ves" • "Baila Esta Cumbia" • "La Tracalera" |  |
| Entre a Mi Mundo | "Como la Flor" • "¿Qué Creías?" • "La Carcacha" • "Ámame" |  |
| Selena Live! | "No Debes Jugar" • "La Llamada" |  |
| Amor Prohibido | "Amor Prohibido" • "Bidi Bidi Bom Bom" • "No Me Queda Más" • "Fotos y Recuerdos" |  |
| Dreaming of You | "I Could Fall in Love" • "Tú Sólo Tú" • "Dreaming of You" • "I'm Getting Used to You" |  |
| Siempre Selena | "Siempre Hace Frio" • "Costumbres" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Buenos Amigos" • "Donde Quiera Que Estés" • "Puede Ser" |  |
| שירים אחרים | "Dame Tu Amor" • "Quiero" • "Enamorada de Ti" • "No Quiero Saber" • "Missing My Baby" • "El Chico del Apartamento 512" • "El Toro Relajo" • "Techno Cumbia" • "Si Una Vez" • "Where Did the Feeling Go?" • "Last Dance/The Hustle/On the Radio" • "A Boy like That" • "Como Te Quiero Yo A Ti" |  |
משרד החינוך, המדע והמחקר (אוסטריה)

| --- | --- |
סמליל משרד החינוך, המדע והמחקרסמליל משרד החינוך, המדע והמחקר

המושב הרשמי בארמון סטארמברג במינוריטנפלאץ
 מידע כללי
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 תחום שיפוט:  אוסטריה 
 תאריך הקמה:  1848 
 מטה מרכזי:  וינה 
 תקציב:  15,10 מיליארד אירו (2021)
 bmbwf.gv.at
 
משרד החינוך, המדע והמחקר (בגרמנית: Das Bundesministerium für Bildung, Wissenschaft und Forschung, בעבר היה ידוע כ־Unterrichtsministerium, בראשי תיבות: BMBWF) הוא משרד ממשלתי באוסטריה הממונה על בתי הספר, האוניברסיטאות, וטיפוח האומנויות. המשרד אחראי על כל הנושאים הנוגעים לחינוך ציבורי, לרבות חינוך כללי, מכללות מקצועיות, חינוך למבוגרים, מחקר חינוכי והאוניברסיטאות הפדגוגיות.
שר החינוך הנוכחי הוא היינץ פאסמן.
היסטוריה

המשרד הוקם לראשונה בשנת 1848 בעקבות תהליכי תיעוש ומודרניזציה בחברה האוסטרית. בתחילה כמשרד בתי הספר הציבוריים ("Ministerium für öffentlichen Unterricht"). בשנים שלאחר מכן כונה המשרד "משרד התרבות והחינוך" וכלל גם ענייני דת. בשנים הראשונות של הרפובליקה האוסטרית הראשונה המשרד מוזג ל"משרד הפנים והחינוך", עד שחזר לתבניתו המקורית בשנת 1923. הקנצלר ברונו קרייסקי בנה את המשרד מחדש בשנת 1971, ויצר את משרד המדע והמחקר. בשנים 2000–2007 המשרדים אוחדו שוב ויצרו את "משרד החינוך, המדע והתרבות".
בשנת 2007 הופרד משרד המדע וכך נוצר משרד החינוך כפי שהוא המפעיל גם תוכנית תרבות רבות ובהן הספרייה הלאומית האוסטרית והפילהרמונית של וינה.
טושירו מיפונה

| --- | --- |

מיפונה בכרזת הסרט סקנדל בבימויו של אקירה קורוסאווה, 1950
 לידה:  1 באפריל 1920 צ'ינגדאו, שאנדונג,סין
 פטירה:  24 בדצמבר 1997 (בגיל 77) מיטאקה,טוקיו,יפן
 מקום קבורה:  קווסאקי 
 מדינה:  יפן 
 תקופת הפעילות:  1947–1995 (כ־48 שנים)
 בן או בת זוג:  Sachiko Yoshimine   Mika Kitagawa 
 צאצאים:  Shirō Mifune, Mika Mifune 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  מדליית כבוד עם סרט סגול (1986)  פרס הסרט הכחול לשחקן המשנה (1988)  גביע וולפי לשחקן הטוב ביותר (1965)  פרס הסרט הכחול לשחקן הטוב ביותר (1966)  פרס הסרט הכחול לשחקן הטוב ביותר (1952)  פרס הסרט הכחול לשחקן הטוב ביותר (1962)  גביע וולפי לשחקן הטוב ביותר (1961)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  אביר מסדר האמנויות והספרות  חץ הזהב  פרס הסרטים של מאיניצ'י לשחקן הטוב ביותר 
 http://www.mifuneproductions.co.jp/
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
טושירו מיפונה (ביפנית: 三船 敏郎;‏ 1 באפריל 1920 – 24 בדצמבר 1997) היה שחקן קולנוע יפני. היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הזר הטוב ביותר לשנת 1956 על משחקו בסרט "שבעת הסמוראים", ומועמד פרס אמי לשחקן ראשי מצטיין במיני-סדרה האמריקאית "שוגון" בתפקיד של הלורד יושי טוראנאגה לשנת 1980.
ביוגרפיה

מיפונה נולד בצ'ינגדאו שבסין להורים יפנים. הוא גדל בעיר הסינית דאליין. בנעוריו עבד בחנות הצילום של אביו, שהיה מתודיסט שהיגר מצפון יפן.
למרות שמיפונה גדל בסין הוא גויס לצבא היפני, ושירת ביחידת הצילום האווירי במהלך מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1947 מיפונה התקבל לעבודה באולפני טוהו בתור עוזר צלם. אולם, איגוד העובדים היה מורכב מאנשי המפלגה הקומוניסטית שגרמו למיפונה, שהיה שמרן מבחינה דתית, להרגיש שלא בנוח.
באותו זמן, התאגדו חלק גדול מהשחקנים של אולפני טוהו ועזבו אותה על מנת להקים חברת הפקה עצמאית. האולפנים ארגנו תחרות כדי למצוא כוכב חדש. חבריו של מיפונה הגישו מועמדות ותמונה בשמו וללא ידיעתו. הוא עבר את הסינון הראשון, יחד עם 48 אנשים אחרים, מתוך כ-4,000 מועמדים ונבחן בפני קג'ירו יאמאמוטו. מאחר שהורו לו לדמות הלך רוח כועס, מיפונה שאב מניסיונו הצבאי וביצע את הדבר באופן כה משכנע עד שהבוחנים חששו כי יהיה יהיר ובעייתי מכדי שיוכל להשתלב בסרט. מיפונה נשא חן בעיני יאמאמוטו, אשר המליץ עליו לבמאי סנקיצ'י טאניגוצ'י, ומיפונה התקבל לתפקידו הראשון בסרט שין באקה ג'ידאי.
פופולריות

הופעתו המרשימה, סגנון המשחק המגוון שלו, יכולתו לשחק בשפות זרות ושיתוף הפעולה הארוך שלו עם הבמאי היפני אקירה קורוסאווה הפכו אותו לשחקן היפני הידוע ביותר של זמנו, ולשחקן היפני המוכר ביותר במערב. הוא הרבה לגלם דמויות של סמוראי או רונין גס ומחוספס, ובכך שינה את הסטריאוטיפ האצילי של הסמוראי.
אחרית חייו

בתחילת שנות ה-80 ייסד מיפונה בית ספר למשחק, "מוסד ללימודי אומנות של מיפונה" (三船芸術学院). בית הספר נסגר אחרי שלוש שנים, עקב ניהול פיננסי לקוי.
מיפונה הפך מוכר ומוערך מאוד בעולם המערבי אחרי ששיחק את טורנגה במיני-סדרה מ-1980, שוגון, המבוססת על הספר שוגון של ג'יימס קלאוול.
פילמוגרפיה חלקית

המלאך השתוי (1948)
כלב חוצות (1949)
סקנדל (1950)
רשומון (1950)
האידיוט (1951)
שבעת הסמוראים (1954)
כס הדמים (1957)
המבצר הנסתר (1958)
הרעים ישנים היטב (1960)
יוג'ימבו (1961)
סנג'ורו (1962)
אדום הזקן (1965)
הפרס הגדול (1966)
נמר של נייר (1975)
פילמוגרפיה חלקית > טלוויזיה

שוגון (1980)
הערות שוליים

↑  יפתח אילן, שלושה אנשים רעים - "המיבצר הנסתר' (יפן, 1958), במאי: אקירה קורוסאווה, שחקנים: טושירו מיפונה, מיסה אואחרה, טקשי שמורה, כל העיר, 26 באוגוסט 1988
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585041005171  PLWABN: 9811710182905606  BIBSYS: 90911815  BNE: XX1363357  BnF: cb138974896 (data)  CANTIC: a11176088  CiNii: DA13228023  GND: 123625904  ISNI: 0000 0001 1020 1162  LCCN: n81091357  NDL: 00649730  NKC: jx20061129010  NLA: 35150347  NLK: KAC2020K7928  NTA: 071308369  SNAC: w65r8vqr  SUDOC: 055472656  TePapa: 37835  Trove: 842994  VIAF: 2657005   WorldCat (עם VIAF): 2657005