stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיכוי מערכת החיסון
הערות שוליים

1 2  "Immunodeficiency disorders: MedlinePlus Medical Encyclopedia". medlineplus.gov (באנגלית). נבדק ב-2017-05-06.
↑  "NCI Dictionary of Cancer Terms". National Cancer Institute (באנגלית). 2011-02-02. נבדק ב-2017-05-06.
1 2  "Immunosuppression: Overview, History, Drugs". 2017-01-06.
↑  "NCI Dictionary of Cancer Terms". National Cancer Institute (באנגלית). 2011-02-02. נבדק ב-2019-11-28.
↑  Wiseman, Alexander C. (2016-02-05). "Immunosuppressive Medications". Clinical Journal of the American Society of Nephrology. 11 (2): 332–343. doi:10.2215/CJN.08570814. ISSN 1555-9041. PMC 4741049. PMID 26170177.
↑  Shelton, Edward; Laharie, David; Scott, Frank I.; Mamtani, Ronac; Lewis, James D.; Colombel, Jean-Frederic; Ananthakrishnan, Ashwin N. (ביולי 2016). "Cancer Recurrence Following Immune-Suppressive Therapies in Patients With Immune-Mediated Diseases: A Systematic Review and Meta-analysis". Gastroenterology. 151 (1): 97–109.e4. doi:10.1053/j.gastro.2016.03.037. PMC 4925196. PMID 27039969. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ladwig, Gail B.; Ackley, Betty J.; Makic, Mary Beth Flynn (2016-03-15). Mosby's Guide to Nursing Diagnosis - E-Book (באנגלית). Elsevier Health Sciences. p. 28. ISBN 9780323390279.
↑  "Joseph E. Murray - Facts". www.nobelprize.org. נבדק ב-2017-05-12.
↑  "Immunosuppression". National Cancer Institute (באנגלית). 2015-04-29. נבדק ב-2017-07-13.
↑  Chandrashekara, S. (2012). "The treatment strategies of autoimmune disease may need a different approach from conventional protocol: A review". Indian Journal of Pharmacology. 44 (6): 665–671. doi:10.4103/0253-7613.103235. ISSN 0253-7613. PMC 3523489. PMID 23248391.
↑  "Transplant rejection: MedlinePlus Medical Encyclopedia". medlineplus.gov (באנגלית). נבדק ב-2017-07-14.
↑  "Immunology of Transplant Rejection: Overview, History, Types of Grafts". 2017-03-09.
↑  Charles A Janeway, Jr; Travers, Paul; Walport, Mark; Shlomchik, Mark J. (2001). "Responses to alloantigens and transplant rejection" (באנגלית).
↑  Lallana, Enrico C; Fadul, Camilo E (2011). "Toxicities of Immunosuppressive Treatment of Autoimmune Neurologic Diseases". Current Neuropharmacology. 9 (3): 468–477. doi:10.2174/157015911796557939. ISSN 1570-159X. PMC 3151601. PMID 22379461.
↑  "Immunodeficiency (Primary and Secondary). Information". patient.info (באנגלית בריטית). נבדק ב-2017-07-13.
↑  Disorders, National Organization for Rare (2003). NORD Guide to Rare Disorders (באנגלית). Lippincott Williams & Wilkins. p. 408. ISBN 9780781730631. נבדק ב-2 ביוני 2017. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4026641-2  NKC: ph121052 
אזתיאופרין
תאי דם לבנים (ותאי דם אדומים)
לוקמיה
דה קולינג

| --- | --- |

 מקום הקמה:  לוס אנג'לס 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, פופ רוק 
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק 
 www.thecallingband.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 אלכס בנד 
 
דה קולינג (אנגלית: The Calling) היא להקת פופ רוק אמריקנית, אשר קנתה את עיקר פרסומה מהלהיט "Wherever You Will Go".
ביוגרפיה > ראשית דרכה

אהרון קמין היה בן 19 כשיצא לדייט עם אחותו של אלכס בנד בן ה-15. כשקמין שמע את הנער הצעיר מנגן ושר הוא הבין שיש כאן הזדמנות לשיתוף פעולה מוזיקלי בין השניים. קמין ובנד החלו להופיע יחדיו בכל הזדמנות במועדונים ברחבי לוס אנג'לס, והקליטו אין ספור הקלטות דמו. הם פנו לרון פייר, סגן נשיא חברת התקליטים "תקליטי RCA", שהתרשם מהפוטנציאל של השניים והחתים אותם על חוזה הקלטות. מאז חלפו ארבע שנים עד להתחלת ההקלטות. פייר העביר אותם תקופת חניכה ארוכה שבהם לא יכלו בנד וקמין לעשות דבר פרט להופעות במועדונים, שגם מהן לא הרוויחו כסף. בתקופה זו ייסדו את ההרכב "Generation gap" ("פער דורות"), וכשמה כן הייתה: לצד סולן בן 15 וגיטריסט בן 19 היה בהרכב מתופף בן 57 ונגן גיטרה בס בן 40.
ביוגרפיה > הפריצה

בנד וקמין הופיעו בסרט "חופשיות על הבר", משנת 2000, למשך דקה בלבד, שם שר בנד את הלהיט "Wherever You Will Go". שנה אחר כך החלו השניים להקליט את החומרים, והם צרפו שלושה מוזיקאים ובכך נוסדה להקת "The Calling". ביולי 2001 יצא לחנויות התקליטים אלבום הבכורה של הלהקה, הנקרא "Camino Palmero", אשר נמכר עד היום בלמעלה מחמישה מיליון עותקים ברחבי העולם. הלהיט הגדול ממנו היה "Wherever You Will Go", אשר יצא לתחנות הרדיו בארצות הברית בנובמבר 2001, וזכה שם להצלחה רבה, כמו גם בבריטניה (מקום שלישי במצעד הבריטי - יולי 2002). הלהקה זכתה להצלחה גדולה בעיקר בברזיל, שם נמכר אלבומם במעל למיליון עותקים. על כל זה זכתה הלהקה בפרס תגלית השנה בטקס פרסי המוזיקה של M.T.V, בנובמבר 2002.
ביוגרפיה > ההמשך

במהלך שנת 2002 עזבו את הלהקה שלושת חבריה שצורפו על ידי בנד וקמין, וכך הלהקה הפכה להיות למעשה צמד. השניים יצאו לסיבוב הופעות עולמי בן 9 חודשים, אשר זכה להצלחה רבה. בפברואר 2003 הקליטו את שיר הנושא לסרט "דרדוויל", "For You". ביוני 2004 יצא חנויות התקליטים אלבומם השני, הנקרא "Two", אשר כלל את הלהיט "Our Lives". האלבום השני, שנכתב כשהלהקה הייתה כבר בשיא הצלחתה, היה בוגר יותר מבחינת התכנים מאשר אלבום הבכורה, ששיריו נכתבו כשהשניים היו נערים צעירים.
ביוני 2005 הכריזו על הפסקת פעילות הלהקה, עד להודעה חדשה. זאת בשל רצונו של בנד לצאת לקריירת סולו. קמין לעומת זאת עוסק בכתיבה והפקה של שירים למספר להקות רוק מקומיות, ברחבי לוס אנג'לס. בשנת 2007 שיר מוקדם של הלהקה היה לשיר הנושא של הסרט ספיידרמן 3. שם השיר נקרא "When It All Falls Down".
חברי הלהקה > הנוכחיים

אלכס בנד - שירה
אהרון קמין - גיטרה
חברי הלהקה > לשעבר

שון וולסטנהולם - גיטרה\קולות רקע (עזב ב- 17 ביוני 2002)
בילי מולר - גיטרה בס (עזב ב- 31 באוקטובר 2002)
נייט ווד - תופים\קולות רקע (עזב ב- 31 באוקטובר 2002)
דיסקוגרפיה > אלבומים וסינגלים

"Camino Palmero ":
"Wherever You Will Go"
"Adrienne"
"Could It Be Any Harder"
"For You" (מפסקול הסרט "דרדוויל")
"Two ":
"Our Lives"
"Things Will Go My Way"
"Anything"
דיוויזיית הפאנצר טטרה

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  שריון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 1944 – מרץ 1945 (כ־213 ימים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
 
דיוויזיית הפאנצר טטרה (בגרמנית: Panzer-Division Tatra), הייתה דיוויזיה משוריינת של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1944 בסלובקיה, על בסיס דיוויזיית הפאנצר ה-178, וכללה יחידות הכשרה של הוורמאכט, ואשר נקראה על שם הרי הטטרה בסלובקיה. יחידות הדיוויזיה השתתפו בדיכוי המרד הסלובקי, וב-9 באוקטובר מונה פרידריך-וילהלם פון לפר למפקד הדיוויזיה. ב-16 בינואר 1945 שונה שם הדיוויזיה לדיוויזיית הפאנצר ה-232, והנס-אולריך בק מונה למפקדה. הדיוויזיה לחמה באוסטריה, ובסוף מרץ 1945 הושמדה הדיוויזיה.
מפקדים > הדיוויזיה הממונעת טטרה

פרידריך-וילהלם פון לפר (9 באוקטובר 1944 - 16 בינואר 1945)
מפקדים > דיוויזיית הפאנצר ה-232

הנס-אולריך בק (16 בינואר 1945 - מרץ 1946)
לקריאה נוספת

Martin Windrow, The Panzer Divisions, UK: Osprey Publishing, 1972.
אנתוני קאלף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במאי 1959 (בן 65) האמרסמית', הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון 
 בן או בת זוג:  קרוליין הרקר 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנתוני קאלף (באנגלית: Anthony Calf; נולד ב-4 במאי 1959) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

קאלף נולד בהמרסמית' שבלונדון. הוא למד משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA). בטלוויזיה הוא גילם דמות קבועה בסדרת הדרמה הרפואית "הולבי סיטי" כמייקל בוצ'אמפ ובסדרה "תחבולות חדשות" שיחק בתפקיד סטריקלנד. בנוסף מופיע קאלף בתיאטרון. בין ההצגות בהם השתתף היו המחזה "טירופו של המלך ג'ורג'" בתיאטרון המלכותי הלאומי, במחזה "חלום ליל קיץ" בתיאטרון המלכותי הלאומי וב"רוק נ' רול" בתיאטרון הדוכס מיורק. ב-2008 היה מועמד לפרס התיאטרון של "אייריש טיימס" על הופעתו במחזה "הדוד וניה" בתיאטרון גייט (אנ'). ב-2015 שיחק במחזה "המלך צ'ארלס השלישי" בברודוויי.
הופעת הבכורה של קאלף בטלוויזיה הייתה בשנת 1982 בפרק "The Visitation" בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". באותה שנה שיחק בתפקיד דיגבי ג'סט בעיבוד הטלוויזיוני לרומן "בו ג'סט" (אנ'). עוד בטלוויזיה הופיע בתפקיד לורנס דארל בסדרה "משפחתי וחיות אחרות", פיפ במיני-סדרה "תקוות גדולות" וקולונל פיצוויליאם במיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה" העיבוד של ה-BBC מ-1995 לרומן מאת ג'יין אוסטן. הוא שיחק בתפקידי אורח בסדרות "דוק מרטין", "המלחמה של פויל", "רציחות במידסומר" ו"פוארו" על פי ספריה של אגאתה כריסטי.
ב-2010 גילם קאלף את דמותו של שר החוץ הבריטי אנתוני אידן בגרסה המחודשת לסדרה "על אדונים ומשרתים". עוד קודם, ב-2008 גילם על הבמה את דמותו של אידן, כשהיה ראש ממשלה כשהוא מבוגר בעשרים שנה, במחזה "Never So Good" מאת הווארד ברנטון (אנ').
ביוגרפיה > חיים אישיים

קאלף נשוי לשחקנית קרוליין הרקר. לבני הזוג יש שלוש בנות לואיז אמה קאלף (נולדה בדצמבר 1983), ססיליה אן קאלף (נולדה בספטמבר 1995) ואנמון ג'ורג'ינה קאלף (נולדה ב-2000).
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | יום אחד | One Day | סיד | פרק: "Episode 2" |
| 2023 |  | The Buccaneers | לורד ברייטלינגסי | 4 פרקים |
| 2022 |  | SAS: Rogue Heroes | ארצ'יבלד סטירלינג | מיני-סדרה |
| 2021 | דומינה | Domina | סאבינוס | סדרת טלוויזיה |
| 2020 | רצח בחווה הלבנה | White House Farm | ג'פרי ריבלין QC | מיני-סדרה |
| 2019 | פולדארק | Poldark | ויליאם ויקהאם | סדרת טלוויזיה; 7 פרקים |
| 2018 | המלך ליר | King Lear | דיוק | סרט טלוויזיה |
| 2013 | דרקולה | Dracula | ד"ר ויליאם מארי |  |
| 2015-205 | תחבולות חדשות | New Tricks | רוברט סטריקלנד | סדרת טלוויזיה; 64 פרקים |
| 2012 |  | Restless | ג'רלד ליירד |  |
| 2012 | תקראו למיילדת | Call the Midwife | מר טרייסי |  |
| 2011 | על אדונים ומשרתים | Upstairs Downstairs | אנתוני אידן |  |
| 2010 | זהות | Identity | מקס |  |
| 2010 | לואיס | Lewis | מלקולם פיינסטון |  |
| 2010 |  | Material Girl | אנתוני צ'טסוורת' |  |
| 2009 | טריניטי | Trinity |  |  |
| 2009 | דוק מרטין | Doc Martin | ריצ'רד ון |  |
| 2008 | מאהבות | Mistresses | ג'ון |  |
| 2007 | דיאל ופסקו | Dalziel and Pascoe | ג'ו פורסט |  |
| 2007 |  | The Good Samaritan | מייקל אמבלי |  |
| 2005–2006 | הולבי סיטי | Holby City | מייקל בוצ'אמפ |  |
| 2006 |  | Tom’s Christmas Tree | קצין |  |
| 2006 | האימפרסיוניסטים | The Impressionists | אמיל זולא | מיני-סדרה |
| 2006 | בו ברומל | Beau Brummell: This Charming Man | פרדריק הדוכס מיורק |  |
| 2006 |  | The Strange Case of Sherlock Holmes & Arthur Conan Doyle | בריאן צ'ארלס ווקר |  |
| 2005 | משפחת רובינסון | The Robinsons | פיטר | סדרת טלוויזיה |
| 2004 |  | Amnesia | ג'ון דין |  |
| 2004 |  | The Murder Room | לורד מרטלשם | על פי רומן של פ.ד. ג'יימס |
| 2003 |  | Indian Dream | דייוויד |  |
| 2003 |  | The Brides in the Bath | הווארד מאנדיי |  |
| 2003 | השופט ג'ון דיד | Judge John Deed | ג'יימס ברוקלנדס | 2 פרקים |
| 2003 | דוק מרטין | Doc Martin and the Legend of the Cloutie | טים באודן |  |
| 2003 | ג'ים בר מזל | Lucky Jim |  |  |
| 2002 | סירנות | Sirens | אנתוני סומס |  |
| 2002 | המלחמה של פויל | Foyle's War | מרטין קלר | פרק אחד |
| 2001 | חקירות המפקח לינלי | The Inspector Lynley Mysteries | סיימון סנט ג'יימס | בפרק "A Great Deliverance" |
| 2000 | לורנה דון | Lorna Doone | טום פאגוס | סרט טלוויזיה |
| 1999 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | סטיבן קאוונדיש | בפרק "Dead Man's 11" |
| 1998 | ידידנו המשותף | Our Mutual Friend | אלפרד לאמל |  |
| 1997 | קוואנה | Kavanagh QC | מיילס בדוס | בפרק "Mute of Malice" |
| 1997 |  | A Touch of Frost | ג'יימס באר | בפרק "True Confessions" |
| 1995 | גאווה ודעה קדומה | Pride and Prejudice | קולונל פיצוויליאם |  |
| 1995 | בראמוול | Bramwell | אנדרו ארמסטרונג |  |
| 1990 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | לורנס קאוונדיש | בפרק "הרצח המסתורי בסטאייל" |
| 1989 | תקוות גדולות | Great Expectations | פיפ | מיני-סדרה |
| 1989 |  | Tanamera - Lion of Singapore | טים דקסטר |  |
| 1987 | משפחתי וחיות אחרות | My Family and Other Animals | לורנס דארל |  |
| 1987 | תהפוכות מלחמה | Fortunes of War | קורפורל ארנולד |  |
| 1982 | בו ג'סט | Beau Geste | דיגבי גסט |  |
| 1982 | דוקטור הו | Doctor Who | צ'ארלס | בפרק "The Visitation" |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | טובת הילד | The Children Act | מארק ברנר |  |
| 2007 |  | Straightheads | חפר |  |
| 2004 |  | Dead Cool | מארק |  |
| 1997 | סיפורי פיות | Fairy Tale: a True Story | הודסון |  |
| 1997 |  | A woman of the North | הוגו |  |
| 1997 | אנה קארנינה | Anna Karenina | סרפוליובסקי |  |
| 1994 | טירופו של המלך ג'ורג' | The Madness of King George | פיצרוי |  |
| 1984 |  | Oxford Blues | גארת' רייקרופט |  |
תפקידים בתיאטרון

(2013–2014) Stephen Ward the Musical
חיים פרטיים (2013) Private Lives
גבירתי הנאווה (2012-2013) My Fair Lady
חיים פרטיים (2012) Private Lives
העלמה והמוות (2011) Death and the Maiden
(2011) The Deep Blue Sea
(2011) Les Parents terribles
(2010) The White Guard
(2009-2010) The Power of Yes
(2009) Wallenstein
(2008-2009) Gethsemane מאת דייוויד הר
(2008) Never So Good
הדוד וניה (2007) Uncle Vanya
רוק נ' רול (2006) Rock’n Roll
(2005) The False Servant
(2003) The Hotel in Amsterdam
(2002) A Buyer’s Market
(2000) Cressida
(2000) Dolly West’s Kitchen
בגידה (1998) Betrayal
ארץ לעולם לא - Neverland
Cracked
רבקה - Rebecca
My Night with Reg
טירופו של המלך ג'ורג' - The Madness of George III
Green Fingers
Another Country
פילומנה - Filumena
She Stoops to Conquer
The Boy Friend
חלום ליל קיץ
הערות שוליים

↑  Anthony Calf, Internet Movie Database
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810591113905606  BIBSYS: 8082093  BnF: cb15771324k (data)  GND: 1280837411  ISNI: 0000 0003 5507 8780  LCCN: no2008052382  MusicBrainz: 21fedbc4-cc5d-448a-9627-8ec5b0b01628  VIAF: 78585565   WorldCat (עם VIAF): 78585565
אליפות העולם בשחמט 1966

אליפות העולם בשחמט 1966 הייתה תחרות לקביעת אלוף העולם בשחמט, שאורגנה על ידי פיד"ה. השלב הסופי בו נפגשו אלוף העולם טיגראן פטרוסיאן ובוריס ספסקי החל ב-9 באפריל והסתיים ב-9 ביוני 1966, בניצחון של פטרוסיאן.
רקע

בהתאם למתכונת שאושרה על ידי פיד"ה האליפות התקיימה במספר שלבים. בשלב הראשון התקיימו תחרויות אזוריות. בסיום שלב זה התקיימה באמסטרדם תחרות בין-אזורית בהשתתפות 21 שחמטאים. השישה הראשונים העפילו לשלב השלישי שנערך בשיטת פלייאוף. לשחמטאים אלו הצטרפו מיכאל בוטביניק, שהפסיד בדו-קרב של אליפות העולם בשחמט 1963, ופאול קרס. מכיוון שבוטביניק לא רצה להשתתף בתחרות הוא הוחלף על ידי יפים גלר.
למנצח התחרות הייתה זכות לשחק בדו-קרב נגד אלוף העולם המכהן. אם הדו-קרב היה מסתיים בתיקו, טיגראן פטרוסיאן היה נותר אלוף העולם.
מפגשי המועמדים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  | אפריל 1965- ריגה | אפריל 1965- ריגה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | אפריל 1965- ריגה | אפריל 1965- ריגה |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות בוריס ספסקי |  6 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות בוריס ספסקי |  6 |   |   | מאי/יוני 1965 - ריגה | מאי/יוני 1965 - ריגה |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות פאול קרס |  4 |   |   | מאי/יוני 1965 - ריגה | מאי/יוני 1965 - ריגה |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות פאול קרס |  4 |   |   |  ברית המועצות בוריס ספסקי |  ½5 |   |   |  |  |
|  | מאי 1965 - מוסקבה | מאי 1965 - מוסקבה |   |   |  ברית המועצות בוריס ספסקי |  ½5 |   |   |  |  |
|  | מאי 1965 - מוסקבה | מאי 1965 - מוסקבה |   |   |  ברית המועצות יפים גלר |  ½2 |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות וסילי סמיסלוב |   ½2 |   |   |  ברית המועצות יפים גלר |  ½2 |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות וסילי סמיסלוב |   ½2 |   |   |  |  |   |   | נובמבר 1965 - טביליסי | נובמבר 1965 - טביליסי |
|  |  ברית המועצות יפים גלר |   ½5 |   |   |  |  |   |   | נובמבר 1965 - טביליסי | נובמבר 1965 - טביליסי |
|  |  ברית המועצות יפים גלר |   ½5 |   |   |  |  |   |   |  ברית המועצות בוריס ספסקי |  7 |
|  | יוני/יולי 1965 - בלד | יוני/יולי 1965 - בלד |   |   |  |  |   |   |  ברית המועצות בוריס ספסקי |  7 |
|  | יוני/יולי 1965 - בלד | יוני/יולי 1965 - בלד |   |   |  |  |   |   |  ברית המועצות מיכאל טל |  4 |
|  |  דנמרק בנט לארסן  |  ½5 |   |   |  |  |   |   |  ברית המועצות מיכאל טל |  4 |
|  |  דנמרק בנט לארסן  |  ½5 |   |   | יולי/אוגוסט 1965 - בלד | יולי/אוגוסט 1965 - בלד |   |   |  |  |
|  |  יוגוסלביה בוריסלב איבקוב |  ½2 |   |   | יולי/אוגוסט 1965 - בלד | יולי/אוגוסט 1965 - בלד |   |   |  |  |
|  |  יוגוסלביה בוריסלב איבקוב |  ½2 |   |   |  דנמרק בנט לארסן |  ½4 |   |   |  |  |
|  | יוני/יולי 1965 - בלד | יוני/יולי 1965 - בלד |   |   |  דנמרק בנט לארסן |  ½4 |   |   |  |  |
|  | יוני/יולי 1965 - בלד | יוני/יולי 1965 - בלד |   |   |  ברית המועצות מיכאל טל |  ½5 |   |   |  |  |
|  |  הונגריה לאיוש פורטיש |   ½2 |   |   |  ברית המועצות מיכאל טל |  ½5 |   |   |  |  |
|  |  הונגריה לאיוש פורטיש |   ½2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות מיכאל טל |  ½5 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  ברית המועצות מיכאל טל |  ½5 |   |   |  |  |   |   |  |  |
דו-קרב על האליפות

הדו-קרב התקיים במהלך 9 באפריל - 9 ביוני 1966 במוסקבה, שברוסיה, וכלל 24 משחקים.
|  | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברית המועצות טיגראן פטרוסיאן | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | 1 | ½ | 1 | 0 | ½ | ½12  |
| ברית המועצות בוריס ספסקי | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | 0 | ½ | 0 | 1 | ½ | ½11 |
אצטדיון אחמד בן עלי

| --- | --- |

 כינוי:  אצטדיון א-ריאן
 מיקום:  אום אל-אפי, מחוז א-ריאן, קטר (מדינה) קטר
 קואורדינטות:  25°19′50″N 51°20′29″E﻿ / ﻿25.330538°N 51.341279°E﻿ / 25.330538; 51.341279
 אבן יסוד:  2003
 תקופת הפעילות:  2003–הווה (כ־21 שנים)
 הורחב:  2014–2019
 בעלים:  התאחדות הכדורגל הקטרית 
 משטח:  דשא
 קבוצות:  א-ריאן
 מושבים:  25,000 (44,740 בסיום ההרחבה)
 ממדי משטח:  105 × 68 מטר
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קטר מוגדלת) דוחה א-רויס אל-ח'ור אום סלאל א-דעאין א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי אצטדיון אחמד בן עלי(למפת קטר רגילה) דוחה א-רויס אל-ח'ור אום סלאל א-דעאין א-ריאן אל-וכרה ערב הסעודית  בחריין המפרץ הפרסי אצטדיון אחמד בן עלי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון אחמד בן עלי (בערבית: ملعب أحمد بن علي) ידוע גם בכינוי אצטדיון א-ריאן הוא אצטדיון רב-תכליתי שממוקם בא-ריאן, קטר. באצטדיון משחקת קבוצת א-ריאן. האצטדיון נבנה בשנת 2003 ויש בו 25,000 מקומות ישיבה. האצטדיון אירח את משחקי אסיה 2006, גביע אסיה בכדורגל 2011 וחלק ממשחקי מונדיאל 2022.
האצטדיון נקרא על שם אחמד בן עלי אאל ת'אני, אמיר קטר בשנים 1960–1972.
מונדיאל 2022

האצטדיון אירח את מונדיאל 2022. לפני האירוח עבר האצטדיון חידוש. לאחר החידוש האצטדיון מכיל 44,740 מושבים.

במהלך החידוש נבנה באצטדיון מסך תקשורת ענק בו ישודרו פרסומות, חדשות ומידע על משחקים המשוחקים במקביל.
הערות שוליים

↑  באתר מופיע תאריכי ההרחבה
↑  מספר מושבים באצטדיונים רבים ביניהם אצטדיון אחמד בן עלי
דוד פרנקו-מנדס

דוד פרנקו-מֶנְדֶס (מינדיס, מינדיז; דוד חפשי; 13 באוגוסט 1713 – 10 באוקטובר 1792), משורר ומחזאי עברי יהודי-הולנדי.
נולד באמסטרדם למשפחה מכובדת של הקהילה הספרדית-פורטוגזית, צאצא למהגרים אנוסים מפורטוגל. למד לימודי קודש ושלט בשפות וספרויות רומניות. בשנים 1735–1743 היה תלמידו של רמח"ל, שישב אז באמסטרדם. רוב ימיו עסק במסחר, אך גם למד תורה, תלמוד, ושפות זרות. באמצע המאה היה מן הפעילים בקבוצה של שוחרי השכלה וספרות שפעלה באמסטרדם, והשפיע מאוד על נפתלי הרץ וייזל הצעיר ששהה אז בעיר.
לקראת סוף ימיו החל לעסוק בכתיבה. כשהזמינו אותו עורכי "המאסף", כתב העת של אנשי תנועת ההשכלה, לפרסם מחיבוריו אצלם, הסכים בשמחה; עם זאת, היה חריג למדי בקבוצת המשכילים, הן מפני שהיה מבוגר מהם בהרבה והן מפני שהשתייך לעדת הספרדים, בעוד המשכילים הצעירים היו כולם אשכנזים. הוא פרסם ב"המאסף" כמה שירים וביוגרפיות של חכמי ישראל כגון מנשה בן ישראל, ובגיל 76 התקבל כחבר מן המניין ב"חברת דורשי לשון עבר" של המשכילים. הוא גם החל לכתוב חיבור אנציקלופדי בשם "אהבת דוד".
חיבוריו העיקריים הם שני המחזות שכתב. הראשון הוא גמול עתליה (אמסטרדם תק"ל 1770, מהדורות נוספות ב-1800 וב-1860), מחזה מקראי על חייה של עתליה, שהוא עיבוד ופיתוח של יצירותיהם של ראסין ושל מטאסטאזיו על אותו נושא. המחזה השני, תשועת ישראל בידי יהודית, הוא תרגום ועיבוד של יצירה אחרת של מטסטסיו. את המחזה הזה כתב ב-1791, אך הוא יצא לאור רק ב-1804 ברדלהיים על ידי המדפיס והמדקדק וולף היידנהיים. מלבד זאת הוציא עוד קובץ שירים בשם "כינור דוד", שמכיל שירים על אירועים בחיי הקהילה היהודית באמסטרדם, והותיר עוד כמה חיבורים בכתב יד.
לקריאה נוספת

יוסף קלוזנר, היסטוריה של הספרות העברית החדשה, חלק א', ירושלים תשי"ב, עמ' 200 - 203
הערות שוליים

↑  S. Avisar, המחזה והתיאטרון העברי והיידי, ר. מס, 1996, עמ' 12, מסת"ב 978-965-09-0065-6
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467453905171  BnF: cb12197537w (data)  BPN: 30691930  GND: 143931032  ISNI: 0000 0001 1876 8980  LCCN: n92010289  NTA: 126915601  SUDOC: 088346986  VIAF: 61592872   WorldCat (עם VIAF): 61592872
דיוויזיית הפאנצר השמינית (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  שריון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  10 בנובמבר 1938 – 8 במאי 1945 (6 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
דיוויזיית הפאנצר השמינית הייתה דיוויזיה משוריינת של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה נחשבה לאחת מיחידות השריון האיכותיות והמנוסות בצבא גרמניה הנאצית והיא שירתה לאורך המלחמה במספר מערכות עיקריות, בהן המערכה בפולין, המערכה על צרפת, והמערכות בחזית המזרחית.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-10 בנובמבר 1938 כדיוויזיה קלה, בשם הדיוויזיה הקלה השלישית, והועמדה תחת פיקוד אדולף-פרידריך קונצן. הדיוויזיה לחמה במהלך המערכה בפולין כחלק מהקורפוס ה-15 במסגרת הארמייה העשירית, וכהפקת לקחים מהמערכה, הוסבה הדיוויזיה ב-16 באוקטובר 1939 לדיוויזיית פאנצר, יחד עם הדיוויזיות הקלות ה-1, ה-2, וה-4. במהלך המערכה על צרפת לחם קונצן עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-41 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט, ובשלב השני במסגרת קבוצת הפאנצר גודריאן.
ב-15 בפברואר 1941 מונה אריך ברנדנברגר למפקד הדיוויזיה עליה פיקד לסירוגין עד לינואר 1943. במהלך מבצע ברברוסה לחם ברנדנברגר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-56 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית, ולאחר מכן לחם עימה כחלק מהקורפוס הממונע ה-41 במסגרת הארמייה ה-16. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-39 במסגרת הארמייה ה-16 והארמייה ה-18 לסירוגין, ובדצמבר 1942 הועברה תחת פיקוד הקורפוס ה-59 שהיה בעתודת קבוצת ארמיות מרכז. באוקטובר 1943 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית, ולחמה עמה בקרב דנייפר. בקיץ 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחמה עמה בקרבות בסלובקיה, ולאחר מכן הועברה תחת הארמייה השישית, עמה לחמה בקרבות בהונגריה סביב בודפשט. הדיוויזיה המשיכה להילחם כחלק מהארמייה ה-17 ומארמיית הפאנצר הראשונה בקרבות במוראביה, עד סוף המלחמה.
מפקדים > הדיוויזיה הקלה השלישית

אדולף-פרידריך קונצן (10 בנובמבר 1938 - 16 באוקטובר 1939)
מפקדים > דיוויזיית הפאנצר השמינית

אדולף-פרידריך קונצן (16 באוקטובר 1939 - 20 בפברואר 1941)
אריך ברנדנברגר (20 בפברואר 1941 - 21 בפברואר 1941)
ולטר נוימן-זילקו (21 בפברואר 1941 - 26 במאי 1941)
אריך ברנדנברגר (26 במאי 1941 - 8 בדצמבר 1941)
ורנר היהנר (8 בדצמבר 1941 - 28 בינואר 1942)
אריך ברנדנברגר (28 בינואר 1942 - 6 באוגוסט 1942)
יוזף שרטר (6 באוגוסט 1942 - 10 בנובמבר 1942)
אריך ברנדנברגר (10 בנובמבר 1942 - 17 בינואר 1943)
סבסטיאן פיכטנר (17 בינואר 1943 - 20 בספטמבר 1943)
גוטפריד פרוליך (20 בספטמבר 1943 - 1 באפריל 1944)
ורנר פריבה (1 באפריל - 21 ביולי 1944)
גוטפריד פרוליך (21 ביולי 1944 - 5 בינואר 1945)
היינריך-גאורג האקס (5 בינואר 1945 - 8 במאי 1945)
לקריאה נוספת

Martin Windrow, The Panzer Divisions, UK: Osprey Publishing, 1972.
גריין (צופן)

Grain הוא משפחה של צפני זרם סינכרוניים המיועדים לסביבת חומרה מוגבלת משאבים, מעגלים, זיכרון וצריכת אנרגיה. הגרסה הראשונה Grain 0.0 פותחה על ידי מרטין הל, תומאס ג'הנסון מאוניברסיטת לונד בשוודיה ווילי מאייר, הוצעה ב-2004 לתקן eSTREAM האירופאי והתגלו בה ליקויים במהלך התיקנון, מה שהוביל לפיתוח Grain v1 המשופרת שנבחרה בסבב השלישי (phase 3) יחד עם שני אלגוריתמים נוספים כצופן זרם מועדף ובטוח לשימוש בקטגוריית חומרה. ב-2006 פותחה הגרסה Grain 128 כדי לתמוך במפתח בגודל 128 סיביות.  בשנת 2011 פורסמה גרסה משופרת Grain-128a עם מפתח הצפנה בגודל 128 סיביות שנוספה בה יכולת אימות.
גריין המקורי מבוסס על שני אוגרי זיזה ממושבים (LFSR), פונקציית סינון בוליאנית, אי-ליניארית וזיכרון של 160 סיביות. גודל מפתח ההצפנה הוא 80 סיביות. ביצועיו תואמים לאילו של צפני זרם פשוטים וידועים כמו A5/1 ו-צופן E0 שמשמש להבטחת בלוטות' ויתרונו הוא ביכולת להאיץ את ביצועיו על ידי הוספת מעגלים, אם הם זמינים. הצופן חופשי לשימוש ואינו מוגן בפטנט.