stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון ליסט
המעצר

כ-18 שנה לאחר הרצח מספר חוקרים עדיין המשיכו במאמציהם לאתר את ליסט תוך שהם נחושים לא לתת לו לחמוק ממעשיו ללא עונש. חוקרים אלה לא בחלו באמצעים ואף ניסו לפנות למדיום בניסיון להביא לפריצת דרך בחקירה.
ניסיונות אלה לא הועילו אך פריצת הדרך הגיע בסופו של דבר בדמותה של תוכנית חדשה בשם America's Most Wanted (המבוקשים ביותר באמריקה). ב-1989 חוקרים מניו ג'רזי פנו למפיקי התוכנית בבקשה להקדיש את אחת מתוכניותיהם לליסט. התוכנית שעסקה ועודנה עוסקת (2010) בפרסום תמונותיהם ופשעם של פושעים בטלוויזיה הארצית, הייתה בעלת אחוזי צפייה גבוהים במיוחד, ונודעה כבר בתחילת דרכה כבעלת מוניטין גבוה בכל הקשור לסיוע בתפיסת פושעים נמלטים.
אחת הבעיות שעמדו בפני המפיקים של התוכנית הייתה הזמן הרב שעבר מאז ביצוע הפשע והעובדה כי לא ניתן היה להשיג תמונה עדכנית של הפושע, דבר שהתברר כחיוני בפתירת פשעים קודמים שהוצגו בתוכנית. לא היה ספק כי ליסט השתנה רבות לאחר קרוב ל-20 שנה, והמפיקים החליטו לשכור את שירותו של האומן הפלילי הנודע פרנק בנדר על מנת לנסות ולפסל פסל מעודכן של פניו של ליסט. בנדר ביצע מחקר מקיף שכלל גם התייעצות עם פסיכולוגים, שקבעו כי ליסט השמרני לא ישנה את מראהו רבות, ובחינת תמונותיהם של הוריו של ליסט על מנת לנסות ולחזות את מראהו. הפסל שנוצר התברר בסופו של דבר כדומה להפליא למראהו האמיתי של ליסט וגרף תגובות חיוביות מאנשי מקצוע מכל הקצוות. לאחר שהושלמו כל ההכנות התוכנית על ליסט הייתה מוכנה לשידור.
באופן אירוני למדי ליסט עצמו היה צופה קבוע של התוכנית, ואף עודד אחרים לצפות בה למרות שפעמים רבות תהה אם יבוא יום והוא יופיע בה בעצמו. יום זה אכן הגיע ב-21 במאי 1989 עם שידורה של התוכנית שכללה קטע בן 10 דקות על פשעו של ליסט, ונצפתה על ידי למעלה מ-22 מיליון איש. ליסט עצמו לא היה בביתו באותה העת ולא צפה בתוכנית. לא כך היה הדבר עם פלנרי שראתה את התוכנית והחליטה סופית ליצור קשר עם הרשויות. מלבד פלנרי למעלה מ-300 שיחות הגיעו למספר הטלפון אשר פורסם בתוכנית והביאו לפתיחת כיווני חקירה רבים.
בין כיווני החקירה הראשונים שהחוקרים בדקו היה זה של פלנרי. החוקרים הגיעו לביתו של רוברט פ. קלארק שם פגשו באשתו דולרס מילר שאמרה להם כי בעלה בעבודה. כאשר החוקרים הראו לה את תמונתו, ואת תיק החקירה של ליסט ותיחקרו אותה על עברו של בעלה החלה מילר למרר בבכי. מדבריה של מילר הבינו החוקרים כי בעלה מתאים באופן מלא לפרופיל של הרוצח המבוקש. החוקרים הגיעו במהרה למקום עבודתו של ליסט ועצרו אותו. ליסט לא נראה מופתע מהמעצר, המעיט בשאלות והכחיש בתוקף כי הוא ג'ון ליסט, אך טביעות אצבע שנלקחו ממנו אישרו סופית את זהותו. קרוב ל-20 שנה לאחר שרצח את כל משפחתו נעצר ג'ון ליסט והובא למשפט.
המשפט והמניע לרצח

כפי שהתברר במהלך החקירה אחד המניעים העיקריים לרצח היה בעיות כלכליות שנבעו מחובות כספים רבים שליסט צבר בעקבות התשלומים הגבוהים על ביתו היקר, בעיה שהוחמרה לאחר שהוא איבד גם את מקום עבודתו. נוסף לזאת התגלו בעיות גם בתוך משפחתו כאשר ליסט גילה כי אשתו סובלת ממחלת העגבת שבה נדבקה מבעלה הראשון. גם ילדיו, כמו צעירים רבים אחרים בארצות הברית באותה תקופה, החלו למרוד באביהם ולחיות אורח חיים מתירני. העובדה כי אמו השתלטנית חיה יחד עם המשפחה באותו הבית רק הביא להחמרת המצב, שכן מריבות וויכוחים קולנים בינה לבין אשתו של ליסט היו שכיחים. כל הדברים הללו היו ככל הנראה בלתי נסבלים בשביל אדם בעל אישיות מעורערת כגון ליסט, שחי חיים שמרנים ביותר שנסבו בעיקר סביב הדת. ליסט, שהיה בעל צורך כפייתי להיות בשליטה, החל להרגיש כי חייו הולכים ומתפרקים לנגד עיניו.
מראיות שנמצאו בתוך הבית התברר כי ככל הנראה, בשלב מסוים, החליט ליסט כי הדרך היחידה להשתלט על חייו מחדש היא על ידי סתימת הגולל על חייו הישנים, וזאת על ידי רציחת משפחתו. הוא החל לחקור ולקרוא ספרים הנוגעים לדרכים שבהן ניתן לחמוק מרצח. מכריו סיפרו לחוקרים כי הם שמעו אותו מעיר מספר פעמים על כך שלאדם כמוהו יהיה קל מאוד לזייף את המסמכים הדרושים על מנת לקחת לעצמו זהות חדשה. לאחר מחקר מעמיק והכנות רבות, אסף ליסט את ילדיו ערב אחד ושאל אותם כיצד הם רוצים להיקבר כאשר ימותו. פטרישה החלה להבין ככל הנראה מה מתכנן אביהם, ונראה כי זו הסיבה לחשדות שהיא השמיעה באוזני המורה שלה לדרמה בדבר כך שאביה מתכנן לרצוח אותה. הראיות הרבות שנאספו במהלך החקירה לא הותירו מקום לספק כי ליסט ביצע את הרצח ביודעין ולאחר תכנון ממושך.
במשפט שנפתח, הציגה התביעה את ליסט כאדם קר רוח ומרושע שרצח את כל משפחתו רק בגלל שרצה לפצוח בחיים חדשים. ההגנה מצידה טענה כי ליסט סבל ועודנו סובל מבעיות נפשיות וכי לא היה מודע למעשיו. טענה זו לא שכנעה את המושבעים וב-12 באפריל 1990 הורשע ליסט בכל סעיפי כתב האישום ונידון לחמישה מאסרי עולם.
אחרית דבר

ליסט הועבר לכלא בניו ג'רזי שם העביר את שארית חייו. בריאיון שנתן מהכלא שנים אחדות לפני מותו אמר כי הוא רצח את בני משפחתו כי האמין שהם מדרדרים להרגלים רעים, וחשש כי עקב כך ימנע מהם מקום בגן עדן. סיבה נוספת לרצח, לטענתו, היו חובותיו שהיו כבדים מנשוא וגרמו לו להאמין כי משפחתו תסבול מעוני, דבר שהוא ביקש למנוע בכל מחיר. ליסט הוסיף ואמר שהוא בחר להרוג גם את אמו מכיוון שלא רצה שהיא תסבול לאחר שיתגלה לה מה הוא עשה.
ב-21 במרץ 2008 נפטר ליסט בכלאו בניו ג'רזי בעקבות סיבוכים של דלקת ריאות. בסופו של דבר הוא הביע חרטה מסוימת על מעשיו, בראיון לקוני צ'אנג בשנת 2002 אמר ש"הלוואי שמעולם לא הייתי עושה מה שעשיתי" ו"אני מתחרט על מעשיי ומתפלל למחילה מאז", כאשר נשאל למה בחר לרצוח את משפחתו במקום להתאבד ענה ליסט כי התאבדות היא חטא, ולכן אם היה עושה זאת היה נמנע ממנו מקום בגן עדן - שם קיווה להתאחד עם משפחתו.
די. בי. קופר וג'ון ליסט

במהלך השנים ולפני תפיסתו של ליסט הועלה החשד כי הוא ודי. בי. קופר, חוטף מטוס שעקבותיו נעלמו, הם אותו אדם. קופר חטף את המטוס 15 ימים בלבד לאחר שליסט רצח את כל משפחתו. כמו כן, גילו, מאפייני פניו ומבנה גופו של ליסט דמו מאוד לאלה של קופר. חוקר ה-FBI הראשי של החטיפה, ראלף הימלסבך הצהיר כי ליסט הוא חשוד מרכזי בפרשה. קופר צנח מהמטוס עם 200 אלף דולר אותו סכום כסף שליסט הוציא מחשבונה של אמו מספר ימים לפני הרציחות. לאחר שנתפס ונעצר ב-1989, הכחיש ליסט בתוקף כי הוא קופר וה-FBI הגיע למסקנה כי הוא לא חשוד בחטיפת המטוס.
בתרבות

הסרט אבא חורג משנת 1987 מבוסס בחלקו על סיפורו של ג'ון ליסט.[דרוש מקור]
בסדרה "הצופה" שברשת  הזרמת המדיה נטפליקס מוצגת דמותו של ג'ון גראף שרצח את משפחתו. דמותו בוססה על ג'ון ליסט.
בקוריאני

בַּקוּריאני (בגאורגית: ბაკურიანი) היא עיירה במחוז סאמצחה-ג'אוואחתי שבדרום גאורגיה; העיירה מהווה מרכז מנהלתי של המועצה האזורית בקוריאני בנפת בורג'ומי שבצפון-מזרח המחוז. היא הוכרזה כיישוב עירוני בשנת 1926 בתקופת גאורגיה הסובייטית. בזמן המפקד שנערך בשנת 2014, אוכלוסיית העיירה מנתה 1,879 נפש.
בקוריאני היא התחנה האחרונה בקו הרכבת החשמלית בורג'ומי-בקוריאני; אורך הקו הוא 37 קילומטרים. קטע רכבת זה התווסף לרכבת גאורגיה בשנת 1902, בתקופת כהונתו של מיכאיל רומנוב כנציב העליון של מלכות המשנה של הקווקז. התפתחות קו מסילת הברזל השפיעה במידה רבה על התפתחות העיירה, המרוחקת כ-155 קילומטרים מהעיר כותאיסי שמצפון-מערבהּ וכ-179 קילומטרים מהעיר טביליסי שממזרחהּ.
גאוגרפיה

בקוריאני ממוקמת במורד הצפוני של רכס תריאלתי שבקווקז הקטן, על גדת הנהר בקוריאניסצקאלי, בגובה 1,700 מ' מעל פני הים. העיירה בנויה על קרקע שנוצרה מהתמצקות הלבה שהתפרצה מהר הגעש מוּחֵרי; העיירה נמצאת בתחתית האגן המבני של בקוריאני ולכן בדרך כלל אין בה משבי רוח. ההרים שחוסמים את הרוחות מכוסים ביער של עצים מחטניים. עם הנחת מסילת הברזל בורג'ומי-בקוריאני בשנת 1902, על מורדות הר קוֹחטַגורַה דרום-מזרחית לעיירה הוקם הגן הבוטני של בקוריאני. הגן נפתח לציבור בשנת 1910.
העיירה ממוקמת באזור מעבר מהאקלים האקלים סובטרופי-לח של מערב גאורגיה אל האקלים המעורב (סובטרופי ויבשתי) של מזרח גאורגיה; בגלל הימצאותה בהרים, האוויר בעיירה צונן לרוב - החורף קר והקיץ קריר. הטמפרטורה הממוצעת של החודש הקר ביותר, ינואר, היא 7,2- מעלות; הטמפרטורה הממוצעת של החודש החם ביותר, אוגוסט, היא 15 מעלות. הכמות הממוצעת של הגשמים בבקוריאני הוא 734 מילימטרים. מתחילת דצמבר עד סוף מרץ, הקרקע בבקוריאני מכוסה בשכבת שלג בעובי 64 סנטימטרים בממוצע שנתי.
סקי ונופש

בקוריאני מוכרת כעיירת נופש של עונת החורף בעבור חובבי סקי, אך בזכות אוויר הרים היא מושכת נופשים גם בקיץ.
בשנת 1932 נפתח אתר הסקי הראשון בבקוריאני; בתקופה קיומה של ברית המועצות בעיירה היו נערכות תחרויות כלל-סובייטיות בסללום, בובסליי, ביאתלון וקפיצות סקי.
מרבית תשתיות הנופש וספורט החורף בבקוריאני נהרסו בשנות ה-90 של המאה ה-20, אך הן מוקמות מחדש מתחילתה של המאה ה-21.
נכון לשנת 2014, בבקוריאני ישנם ארבעה מסלולים לגלישת סקי - כל אחד מהם בדרגת קושי שונה; מסלולים נוספים נמצאים בשלבי הקמה. בבקוריאני פועלים שני קווי רכבל: להר קוֹחטַגוֹרַה (באורך 1,3 ק"מ) ולמעבר ההרים צחראצקארוֹ (3,5 ק"מ); סמוך לעיירה ישנו גן בוטני של המכון הבוטני הגאורגי.
האקלים בבקוריאני מיטיב עם החולים בלימפדנופתיה ובמחלות כרוניות של מערכת הנשימה (חוץ משחפת) וכן עם הסובלים מאיסכמיה.
אתר הסקי והנופש
בקוריאני בחורף
הרכבל בבקוריאני
תחנת הרכבת בבקוריאני
בקוריאני מהר קוחטגורה
בקוריאניסצקאלי בבקוריאני
ההר הוולקני מוחרי
שלט הכניסה ליישוב
בקוע

| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: ירושלים
מועצה אזורית: מטה יהודה
גובה ממוצע: ‎150 מטר
תאריך ייסוד: 1952
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 875 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎5.9% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) בקוע(למפת השפלה רגילה) בקוע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בקוע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בקוע31°49′44″N 34°55′32″E﻿ / ﻿31.8287882530478°N 34.925683807344°E﻿ / 31.8287882530478; 34.925683807344  heמפת היישובים של מועצה אזורית מטה יהודה (in English: Mateh Yehuda Regional Council) באדום - בקוע בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

בקוע הוא מושב בגבול הרי יהודה ושפלת יהודה בקצה פרוזדור ירושלים צפונית מערבית לבית שמש. ממוקם סמוך לקילומטר ה-35 של כביש 3, בין צומת נחשון למחלף לטרון. שייך למועצה אזורית מטה יהודה.
היישוב הוקם בשנת 1952 על ידי עולים מתימן.
בשנים האחרונות הורחב היישוב לשתי שכונות נוספות, כ-90 משפחות חדשות נוספו, שכונה אחת בתוך היישוב הישן ושכונה נוספת בדרום מערב היישוב הישן צמוד ליער בקוע (גבעת המגינים)
בתוך היישוב נמצאת מכולת, גן ילדים, פעוטון, גן משחקים, ומגרש כדורגל/כדורסל. בנוסף לכך ביישוב נמצאים שלושה בתי כנסת.
שמו של היישוב הוא סמלי, ומסמל את הביקוע ואת עקיפת המצור על ירושלים במלחמת העצמאות באמצעות דרך בורמה שראשיתה בסמוך למושב.
בקוע מיער המגינים
ראו גם

מחלף בקוע
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007405717405171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גבריאל ברזאו

גבריאל נסימנטו רסנדה ברזאו (בפורטוגזית: Gabriel Nascimento Resende Brazão; נולד ב-5 באוקטובר 2000 באוברלנדיה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אינטר מילאנו מהסרייה א'.
קריירת מועדונים

ברזאו הצטרף אל מחלקת הנוער של קרוזיירו בגיל 2014 ממחלקת הנוער של אוברלנדיה. ב-11 בדצמבר 2017 חידש את חוזהו במועדון עד לשנת 2021.
ב-31 בינואר 2019 חתם ברזאו בפארמה מהסרייה א'. הוא שימש בפארמה כשוער שלישי עד לסוף העונה.
ב-28 ביוני 2019 חתם ברזאו על חוזה לחמש עונות באינטר מילאנו מהסרייה א'.
ב-19 ביולי הוא הושאל לאלבסטה מהליגה הספרדית השנייה למשך עונה אחת. בסך הכל ערך חמש הופעות ליגה באלבסטה במשך תקופת ההשאלה.
ב-31 באוגוסט 2020 הושאל ברזאו לריאל אוביידו מהליגה הספרדית השנייה למשך עונה אחת. הוא ערך שתי הופעות ליגה במועדון במשך תקופת ההשאלה.
קריירה בינלאומית

ב-26 באוקטובר 2018 זומן ברזאו לראשונה לסגל נבחרת ברזיל, לקראת משחקי הידידות נגד נבחרות אורוגוואי וקמרון.
הוא היה חלק מסגל נבחרת ברזיל עד גיל 20 בטורניר אליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20 בשנת 2019.
הערות שוליים

↑  Apoiado e elogiado por Fábio, Gabriel Brazão conquista títulos no Cruzeiro באתר Globo Esporte, ‏ 16 באוגוסט 2015 (בפורטוגזית)
↑  Cruzeiro renova contrato com Brazão, goleiro destaque do Mundial Sub-17 באתר Globo Esporte, ‏ 11 בדצמבר 2017 (בפורטוגזית)
↑  All the deadline day moves באתר הרשמי של פארמה, 31 בינואר 2019 (באנגלית)
↑  BRAZÃO IS AN INTER PLAYER באתר הרשמי של אינטר מילאנו, 28 ביוני 2019 (באנגלית)
↑  BRAZÃO ALL’ALBACETE BALOMPIÉ באתר הרשמי של אינטר מילאנו, 19 ביולי 2019 (באיטלקית)
↑  BRAZÃO ON LOAN TO REAL OVIEDO באתר הרשמי של אינטר מילאנו, 31 באוגוסט 2020 (באנגלית)
↑  Chamado por Tite, goleiro Brazão tem multa milionária e sondagens da Europa באתר UOL Esporte, ‏ 26 באוקטובר 2018 (בפורטוגזית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "גבריאל ברזאו".
ג'ורג' ג'ון יאנגהאזבנד

| --- | --- |
סר ג'ורג' ג'ון יאנגהאזבנד 1902
סר ג'ורג' ג'ון יאנגהאזבנד 1902
 לידה:  9 ביולי 1859 דרמסאלה, הודו הבריטית הודו הבריטית
 פטירה:  30 בספטמבר 1944 (בגיל 85) קריקוול (אנ'), ויילס, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט 
 צאצאים:  George Younghusband 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1878–1919 (כ־41 שנים)
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הגדוד השלישי, רגימנט היומנרי הקיסרי (1900–1901) מפקד הגדוד ה-26, רגימנט היומנרי הקיסרי (1902-1901) מפקד בריגדת הפרשים ההודית "פאיזבאד" (1909-1911) מפקד הבריגדה ההודית "דרג'אט" (1911-1913) מפקד בריגדת הרגלים ההודית ה-28 (1914-1916) מפקד הדיוויזיה השביעית "מירוט" (1916)
 פעולות ומבצעים
 המלחמה המהדית המלחמה האנגלו-בורמזית השלישית המערכה לשחרור צ'יטראל מלחמת הבורים מלחמת העולם הראשונה המערכה על סיני וארץ ישראל המערכה במסופוטמיה
 עיטורים
  מסדר האמבט (1900)  מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (1911)  אוזכר בשדרים (1895, 1900, 1901)
 
ג'ורג' ג'ון יאנגהאזבנד (באנגלית: Sir George John Younghusband;‏ 9 ביולי 1859 – 30 בספטמבר 1944) היה קצין בכיר בצבא בריטניה. במהלך שנות שירותו השתתף במספר מלחמות וביניהן במלחמה המהדית, במלחמה האנגלו-בורמזית, במלחמת הבורים ובמלחמת העולם הראשונה. במהלך מלחמה זו שירת תחילה במערכה על סיני וארץ ישראל ובהמשך במערכה במסופוטמיה שם פיקד על הדיוויזיה השביעית "מירוט" במהלך הניסיונות הכושלים לחילוצה של הדיוויזיה ה-6 "פונה" ומפקדה צ'ארלס טאונסנד מהמצור על כות.
נעורים

ג'ורג' נולד ב-1859 בעיר דרמסאלה שבהודו כבנם הבכור של ג'ון וויליאם יאנגהאזבנד וקלרה ג'יין שאו ואח לעוד 2 בנים ו-3 בנות (ביניהם פרנסיס יאנגהאזבנד (אנ')). האב, ג'ון וויליאם, היה קצין בצבא הודו הבריטית והגיע לדרגת מייג'ור גנרל.
ג'ורג' למד בתיכון קליפטון (אנ') שבפרברי בריסטול והמשיך בלימודי צבא באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט אותה סיים ב-1878 כקדט.
קריירה צבאית > השירות המוקדם

עם סיום הכשרתו באקדמיה הוענקה לג'ורג' דרגת לוטננט משנה והוא הוצב ברגימנט הרגלים ה-17 של הצבא הבריטי והיחידה סופחה לצבא הודו הבריטית. זמן קצר לאחר מכן השתתף ג'ורג' עם הרגימנט במלחמה האנגלו-אפגנית השנייה (1878-1880) ובסיומה הועלה לדרגת לוטננט.
קריירה צבאית > השירות בצבא הודו הבריטית

ב-1883 צורף ג'ורג' לצבא הודו הבריטית ובמהלך השנים הבאות, עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה, השתתף במספר מערכות מלחמה:
ב-1885 השתתף במלחמה המהדית בסודאן.
ב-1886 חזר ג'ורג' להודו והשתתף במערכה שניהלה בריטניה על מנת להגן על גבולה הצפוני של הודו מול שבטים מפקיסטן ואפגניסטן.
ב-1886 השתתף במלחמה האנגלו-בורמזית השלישית (אנ').
ב-1895 מונה ג'ורג' לראש המטה של הבריגדה ה-4 והשתתף איתה במהלך המערכה לשחרור צ'יטראל (אנ') שעל גבול הודו ופקיסטן.
ב-1897 מונה למשנה שליש בצבא הסיקי של פונג'אב.
ב-1898 מונה למשקיף צבאי ונשלח למערכה שנערכה בפיליפינים במסגרת מלחמת ארצות הברית–ספרד.
ב-1900 מונה ג'ורג' למפקד הגדוד השלישי של רגימנט "היומנרי הקיסרי" ונשלח בראש יחידתו להשתתף במלחמת הבורים השנייה. על הצטיינותו במערכה זו אוזכר בשדרים והתקבל כ"חבר" במסדר האמבט.
בשלהי 1901 מונה למפקד הגדוד ה-26 "היומנרי הקיסרי" איתה המשיך את מלחמת הבורים ובמהלך 1901 אוזכר בשדרים בפעם השלישית. ב-1902 נפצע ונשלח להחלמה באנגליה.
ב-1908 השתתף במערכה במוהמנד שבצפון הודו לדיכוי מרד של הפשטונים (אנ').
ב-1909 מונה למפקד בריגדת הפרשים ההודית "פאיזבאד" (אנ').
ב-1911 מונה למפקד הבריגדה ההודית "דרג'אט" (אנ'). בתקופת שירות זו התקבל כ"אביר" במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (1913).
במהלך תקופה זו זכה ג'ורג' למספר העלאות בדרגה:
ב-1889 הועלה לדרגת קפטן.
ב-1896 הועלה לדרגת כבוד של מייג'ור.
ב-1898 זכה לדרגת מייג'ור קבועה.
ב-1901 הועלה לדרגת כבוד של לוטננט קולונל.
ב-1905 הועלה לדרגת קולונל.
ב-1909 הועלה לדרגה זמנית של בריגדיר גנרל.
ב-1911 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל.
קריירה צבאית > מלחמת העולם הראשונה

ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, מונה ג'ורג' לפקד על בריגדת הרגלים ההודית ה-28 ונשלח עם יחידתו להגן על תעלת סואץ.
ב-1916 נשלחה הבריגדה להילחם במערכה בתימן ואחרי זמן קצר הועבר ג'ורג' למערכה במסופוטמיה.
עם הגיעו לבצרה מונה ג'ורג' למפקדה של הדיוויזיה השביעית "מירוט" שהועברה לזירה מהחזית המערבית בצרפת והיוותה ציר מרכזי ב"קורפוס החידקל" שהוקם במטרה לפרוץ את המצור על כות. במהלך החודשים הבאים השתתפה הדיוויזיה, בפיקודו של ג'ורג', במספר קרבות לפריצת המצור וביניהם קרב שייח' סעד, קרב ואדי, קרב אום-אל-האנה ואחרים. הכישלון בפריצת המצור ופציעה ממנה סבל הביאו לשליחתו של ג'ורג' בחזרה לאנגליה.
קריירה צבאית > לאחר המלחמה

ב-1917 מינה מלך אנגליה, ג'ורג' החמישי, את ג'ורג' לתפקיד "שומר תכשיטי המלך" במצודת לונדון. תחילה מילא תפקיד זה כקצין וב-1919 פרש מהצבא וילא את תפקיד שומר תכשיטי המלך עד פטירתו ב-1944. כחלק משירות המילואים שלו מונה ג'ורג' ב-1928 לתפקיד קולונל של כבור.
תארים ואותות הצטיינות

ב-1900 התקבל ג'ורג' כ"חבר" במסדר האמבט.
ב-1911 התקבל ג'ורג' כ"אביר מפקד" במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.
אוזכר בשדרים 3 פעמים: 1895, 1900, 1901
משפחתו

ג'ורג' נישא והפך לאב לבן יחיד. בנו, ג'ורג' אדוארד יאנגהאזבנד, היה איש צבא אף הוא, בדרגת בריגדיר, ולחם במלחמת העולם השנייה.
ספריו

בנוסף לפעילותו האינטנסיבית בשירות הצבאי, כתב ג'ורג', במהלך חייו, מספר רב של ספרים שנגעו בתחומים בהם היה מערב בתקופת השירות:
The Crown Jewels of England (1919)
Eighteen Hundred Miles on a Burmese Pony
Forty Years a Soldier (1923)
Indian frontier warfare (1898)
The Jewel House (1920)
A Short History of the Tower of London (1926)
The Philippines and Round About, with some Account of British Interests in these Waters
Polo in India
The Queen's Commission
The Relief of Chitral (1895)
A Soldier's Memories in Peace and War (1917)
The story of the Guides (1908)
The Tower from Within (1918)
The Story of the Guides (1908)
Exploits of Asaf Khan
A Soldier's Memories in Peace and War (1917)
לקריאה נוספת

Liddell Hart, Basil. A History of the World War. Faber & Faber 1930, Cassell 1970, Papermac 1997. ISBN 0-333-58261-6.
Woodward, David R (1998). Field Marshal Sir William Robertson. Westport, Connecticut: Praeger Publishers. ISBN 0-275-95422-6.
Barker, A.J. (1967). The Bastard War: The Mesopotamian Campaign of 1914–1918. New York: Dial Press.
Candler, Edmund (1919). The Long Road To Baghdad. Cassell and Company.
Davis, Paul K. (1994). Ends and Means: The British Mesopotamian Campaign and Commission. Farleigh Dickinson University Press. ISBN 0-8386-3530-X.
הערות שוליים

↑  פרנסיס יאנגהאזבנד היה גם הוא קצין בצבא בריטניה והגיע לדרגת לוטננט קולונל כשאת שירותו העיקרי עשה במזרח הרחוק
↑  על פעילותו במערכה זו זכה ג'ורג' לאזכור בשדרים
| המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| כללי | מסילת הברזל ברלין-בגדאד | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| קרבות | 1914: קרב בצרה • קרב אל-קורנה 1915: קרב שוויבה • קרב עמארה • קרב נאסריה • קרב א-סין • קרב קטסיפון 1916: המצור על כות • קרב שייח' סעד • קרב ואדי • קרב אום-אל-האנה • קרב דוג'יילה 1917: קרב כות השני • כיבוש בגדאד • קרב סאמארה • קרב רמאדי הראשון • קרב רמאדי השני 1918: קרב חאן בגדאדי • קרב שרקט • האוטונומיה של נג'ף במלחמת העולם הראשונה | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| יחידות | צבא בריטניה: הצבא הבריטי • חיל המשלוח ההודי • הדיוויזיה השלישית "לאהור" • הדיוויזיה השישית "פונה" • הדיוויזיה השביעית "מירוט" • הדיוויזיה ה-12 ההודית • הדיוויזיה ה-13 "המערבית" • הדיוויזיה ה-14 ההודית • הדיוויזיה ה-15 ההודית • הדיוויזיה ה-17 ההודית • הדיוויזיה ה-18 ההודית הצבא העות'מאני: הארמייה השישית | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אישים | צבא בריטניה: ג'ון ניקסון • צ'ארלס טאונסנד • ג'ורג' פרדריק גורינג • פרסי לייק • פנטון איילמאר • פרדריק סטנלי מוד • ג'ורג יאנגהאזבנד • אלכסנדר קוב • ויליאם מרשל הצבא העות'מאני: אנוור פאשה • קולמר פון דר גולץ • נוראדין איברהים פאשה • סולימאן אסקרי ביי • חליל כות • מוסה קזם קראבקיר • עלי איחסן סביס • איסמעיל האקי ביי (אנ') | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| אתרים | אנדרטת בצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בעמארה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבצרה • בית הקברות הצבאי הבריטי בבגדאד • בית הקברות הצבאי הבריטי בכות • שער הודו | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| תוצאות | הפסקת האש של מודרוס • הסכם סוור | חיילים של חיל המשלוח ההודי, בפיקוד קצין בריטי, בעמדותיהם במסופוטמיה חיילים של חיל המשלוח ההודי בירי נ"מ במסופוטמיה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279202705171  PLWABN: 9810540672905606  GND: 1057556009  ICCU: LO1V172610  ISNI: 0000 0001 1045 7766  LCCN: n84206424  NTA: 163405468  SUDOC: 087693747  Trove: 545384  VIAF: 23553413   WorldCat (עם VIAF): 23553413
ג'זמין סוליבן

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1987 (בת 37) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 מקום לימודים:  תיכון סטרוברי מאנשן, תיכון פילדלפיה לאומנויות הבמה ולאומנויות היפות 
 סוגה:  רית'ם אנד בלוז, מוזיקת פופ, מוזיקת נשמה, R&B עכשווי 
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  אריסטה רקורדס, ג'יי רקורדס, RCA רקורדס 
 פרסים והוקרה:  BET Centric Award (2009)  Billboard Music Award for Rising Star (2010)  טיים 100 (2022) 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'זמין מארי סוליבן (באנגלית: Jazmine Marie Sullivan; נולדה ב-9 באפריל 1987) היא זמרת-יוצרת אמריקאית.
קריירה

בגיל 15, חתמה סוליבן בחברת ג'ייב רקורדס. היא הקליטה אלבום, שמעולם לא יצא לאור, ובסופו של דבר עזבה את הלייבל. סוליבן סיפקה שירה לשירם של הצמד Kindred the Family Soul (אנ'),‏ "I Am", כמו גם שירת רקע בשירים "Party's Over" ו-"Surrender to Love". במהלך פגישה זו פגשה לראשונה את הראפרית מיסי אליוט, שהפיקה את רוב אלבום הבכורה שלה. במאי 2008, יצא שיר הפריצה של סוליבן, "Need U Bad", שהגיע למקום ה-37 במצעד הבילבורד הוט 100.
ב-23 בספטמבר 2008 הוציאה סוליבן את אלבום הבכורה שלה, Fearless. האלבום הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ של הבילבורד. סינגל השני מתוך האלבום, "Bust Your Windows", הגיע למקום ה-4 במצעד שירי ה-R&B/היפ הופ ולמקום ה-31 במצעד הבילבורד הוט 100. בנוסף, השיר הופיע בפרק הבכורה של תוכנית הטלוויזיה המצליחה של פוקס, "Glee" והועמד לפרס גראמי בקטגוריית "שיר ה-R&B הטוב ביותר". הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Lions, Tigers & Bears" הגיע לעשירייה הפותחת במצעד שירי ה-R&B/היפ הופ ונכנס למצעד הבילבורד הוט 100 אף הוא. האלבום עצמו זכה בתואר הזהב מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, ונמכר בלמעלה מ-510,000 עותקים בארצות הברית.
בשנת 2009 החלה סוליבן לעבוד על אלבומה השני, Love Me Back. האלבום הושלם ביוני 2010 ויצא ב-30 בנובמבר 2010. האלבום הגיע היישר אל המקום ה-17 במצעד הבילבורד 200 ונמכר ב-57,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו. הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Holding You Down (Goin' in Circles)", יצא ב-10 ביולי 2010 והופיע לראשונה במקום ה-60 במצעד הבילבורד הוט 100. ב-30 באוגוסט 2010, יצא הווידאו קליפ הנלווה לשיר. מאוחר יותר, בשנת 2011, הועמד השיר לפרס גראמי בקטגוריית "ביצוע ה-R&B הנשי הווקאלי הטוב ביותר".
בשנת 2014, לאחר הפסקה מהקריירה המוזיקלית שלה, חזרה עם הכרזה על אלבומה הבא, Reality Show. ב-12 במאי 2014 יצא הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Dumb", בהשתתפות הראפר מיק מיל, שהגיע בשיאו למקום ה-45 במצעד איירפליי שירי ה-R&B/היפ הופ. ב-16 בספטמבר 2014 יצא הסינגל השני מתוך האלבום, "Forever Don't Last", שהגיע בשיאו למקום ה-10 במצעד שירי ה-R&B למבוגרים.
ב-13 בינואר 2015 הוציאה סוליבן את אלבומה השלישי, Reality Show. האלבום זכה לשבחים נרחבים ממבקרי המוזיקה והגיע למקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ, תוך שמכר למעלה מ-30,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו. האלבום זיכה את סוליבן בשלוש מועמדויות לפרסי גראמי: "אלבום ה-R&B הטוב ביותר" ו"ביצוע ה-R&B העממי הטוב ביותר" (על השיר "Let It Burn").
ב-27 באוגוסט 2020 הודיעה סוליבן על צאתו של שיר חדש בשם "Lost One", המציין את חזרתה למוזיקה. השיר יצא למחרת יחד עם הכרזה על צאת אלבומה הרביעי, Heaux Tales. ב-8 בינואר 2021, יצא האלבום, שהגיע למקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B ולמקום הרביעי במצעד הבילבורד 200, ובכך הפך לאלבום של סוליבן שהגיע למיקום הגבוה ביותר במצעד.
בפברואר 2021 הוכרז כי סוליבן מועמדת לפרסי ה-NAACP, שיתקיימו ב-27 במרץ 2021, בקטגוריית "האמנית המצטיינת". ב-7 בפברואר, ביצעה את המנון ארצות הברית לצד אמן הקאנטרי אירק צ'ארץ' (אנ') באירוע הסופרבול LV.
בשנת 2022 נכללה ברשימת טיים 100.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2008: Fearless
2010: Love Me Back
2015: Reality Show
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2021: Heaux Tales