stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ולאד דראקול
מלוכתו הראשונה 1436 - 1442 > עלייתו לשלטון והכניעה לסולטאן

בשנת 1431 תפס אחיו של ולאד דראקול, אלכסנדרו אלדיה, את השלטון מדן השני, לאחר שהאחרון החזיק בו לסירוגין מאז 1420. בדצמבר 1436, לאחר מותו של אלכסנדרו אלדיה ממחלה, עלה ולאד דראקול לשלטון, בתמיכת זיגמונד מבית לוקסמבורג.
לאחר מותו של זיגמונד כעבור שנה (1437), בגלל היותו חסר משענת פנימית חזקה וכעת גם נעדר סיוע חיצוני מול המעצמה העותמ'אנית, החליט ולאד דראקול להיכנע לטורקים (ובכך בגד במסדר הדרקון). הוא התייצב בפני מוראט השני באדירנה ובידיו החובות שהיה עליו לשלם לשער הנשגב. ביולי 1437 - יוני 1438 יצא מוראט השני לפשיטה (ר'אזה) בדרום טרנסילבניה. כבן חסות, גם ולאד ליווה את הסולטאן ואת צבאו. ה"אקנג'י" (akıngi) הטורקים זרעו אימה והרס ברחבי ארץ זו וחזרו עם שלל ענק דרך ולאכיה, כשוולאד דראקול מורה הדרך של הסולטאן. הוא גם הרעיף על הסולטאן מתנות רבות (peşkeş "פשקש")
. אף על פי שלא יכול היה למנוע את הפשיטה הטורקית, השתדל ולאד דראקול, בהמשך, להשיג את שחרור השבויים הנוצרים שנפלו בידי העות'מאנים.
מירצ'ה השני עלה לשלטון בשנת 1442, כאשר זומן וולאד דראקול לחצר העות'מאנית לשם משא ומתן על התמיכה העות'מאנית, תמיכה לה היה זקוק כדי להגן על שלטונו מפני יאנוש הוניאדי, הוויווד של טרנסילבניה.
בסופו של דבר (לפי עדותו של הכרוניקן הביזנטי דוכאס), כלא אותו הסולטאן בגליפולי כחשוד בבגידה. יתרה מכך, גם שני ילדיו, ולאד המשפד וראדו היפה, ליוו אותו, נשארו בשבי הטורקי ונשלחו למבצר אגריגז במערב אנטוליה.
בשנת 1442, בעקבות קרב סנטאימרה (כיום מארושסנטאימרה, וברומנית סנטימברו), נכנס יאנוש הוניאדי בכוח לוולאכיה, מירצ'ה השני הודח מהשלטון על ידי צבאו של הוניאדי, ונאלץ לברוח.
הוניאדי הציב את בסאראב השני, בן דן השני, על כס המלכות.
עם זאת, החזיק בסאראב השני את השלטון רק זמן קצר (עד 1443), ואיבד אותו בתוך שנה לוולאד דראקול, שחזר בתמיכת האימפריה העות'מאנית.
מלוכתו השנייה 1447-1443

על פי ההסכם עם העות'מאנים, היה על ולאד דראקול לשלם מס שנתי, וכן לשלוח מדי שנה בנים וולאכים אשר ילחמו בשירות הכוחות העות'מאנים. על פי סעיף נוסף בהסכם נשארו שני בניו של ולאד דראקול ולאד המשפד וראדו היפה כבני ערובה.
בשנת 1444, הכריז המלך החדש של הונגריה, ולדיסלב השלישי מווארנה, על מסע הצלב נגד האימפריה העות'מאנית, בפיקודו של הוניאדי, במאמץ לשחרר את הבלקן ולגרש את הטורקים מחוץ לאירופה. הוניאדי דרש שוולאד דראקול יקיים את שבועתו כחבר במסדר הדרקון וכבן חסות של הונגריה: ולאד נצטווה להצטרף למערכה אך סירב. האפיפיור אאוגניוס הרביעי פטר את דראקול מההבטחה שלו, אבל הוא דרש שישלח את בנו מירצ'ה במקומו.
ולאד דראקול השאיר את מירצ'ה השני בפיקוד על יחידת עזר של 4000 פרשים ולאכים. היחידה השתתפה בקרב ורנה בנובמבר 1444, הצבא הנוצרי הושמד בקרב זה; מלך הונגריה איבד את חייו ויאנוש הוניאדי נמלט מהמקום, והואשם על ידי רבים, כולל מירצ'ה השני ואביו, בכישלון הגדול [דרוש מקור]. לאחר התבוסה מירצ'ה שתמך באביו, אך לא תמך ביחסיו הפוליטיים עם האימפריה העות'מאנית הוביל את שארית יחידתו ואת הכוחות הנוצריים מעבר לדנובה. בהיותו מפקד צבאי מוכשר, מירצ'ה השני כבש מחדש בהצלחה את המבצר של ג'ורג'ו, שעל הדנובה, בשנת 1445, בעזרת האביר הבורגונדי ואלראן דה ואברן. עם זאת, בהסכם נוסף עם העות'מאנים, אביו איפשר לטורקים לשוב ולשלוט על המבצר, במאמץ לשמור על שלטונו, ואולי מתוך דאגה לשלומם של שני בניו שנמצאו כבני ערובה בידי העות'מאנים.
מותו

יאנוש הוניאדי זעם על מה שתפס כבגידתו של ולאד דראקול, במיוחד כשתכנן תגובת נקם לתבוסה בקרב ורנה.
בין 23 בנובמבר - 16 בדצמבר 1447 נכנס יאנוש הוניאדי עם צבאו לוולאכיה, לכד את ולאד דראקול ואת בנו מירצ'ה בביצות על יד הכפר בלטֶן (ככל הנראה, במחוז אילפוב, מצפון לבוקרשט, לא רחוק מסנאגוב וכיום חלק מהכפר פריש) והוציאם להורג בעריפת ראש. לפי מקורות מסוימים, את מירצ'ה, בנו הבכור של דראקול ויורשו, עיוורו וקברו בחיים בויארים עוינים בטרגובישטה.
יאנוש הוניאדי המליך את בעל בריתו ולאדיסלב השני כשליט ולאכיה. באותה תקופה הוא עצמו אימץ את התואר "שליט ולאכיה" מבלי ששלט בפועל.
ראו גם

בית דרקולשט
מסדר הדרקון
מירצ'ה השני
ולאד המשפד
ראדו היפה
ולאד הנזיר
לקריאה נוספת

Ilie Minea ,Vlad Dracul şi vremea sa, extras din Cercetări istorice, IV, Iaşi, 1928
(איליה מיניה - ולאד דראקול ותקופתו, מתול "מחקרים היסטוריים" ד, יאשי 1928)(ברומנית)
Fr. Pall,Intervenţia lui Iancu de Hunedoara în Ţara Românească şi Moldova în anii 1447-1448, în Studii, tom XVI (1963), nr. 5, p. 1049-1072. (פ. פאל - התערבותו של יאנוש הוניאדי בוולאכיה ובמולדובה בשנים 1447–1448) (ברומנית)
Matei Cazacu ,Un viteaz frate al lui Vlad Ţepeş, în Viaţa studenţească, nr. 36,
1968, p. 6
(מאטיי קאזאקו - אח אמיץ של ולאד המשפד, בכתב העת "ויאצה סטודנציאסקה", מס. 36, ע' 6, 1968) (ברומנית)
הערות שוליים

↑  Ştefan Andreescu p.102
↑  Bogdan Costin ע' 5
↑  לפי א. דצ'יי ע' 87, הוא הביא כבר אז את שני בניו, ולאד, לימים ולאד המשפד וראדו, לימים ראדו היפה יחד עם עוד בני בויארים רבים על מנת שיישארו אצל הטורקים כבני ערובה
↑  א.דצ'יי ע' 88
↑  ק. ג'ורסקו ע' 14
↑  St.Andreescu לפי עדותו של הכרוניקן הטורקי אשיק פאשה זדה ע' 16
↑  Stefan Andreescu ע' 45-46
↑  Şt. Andreescuע' 16
↑  ראה תמונות של הבית בשלמותו
↑  Şt.Andreescu שם
↑  Şt.Andreescu ע' 102 הערה 26
↑  ב"לטופיסץ הקנטקוזיני" מצוטט ב-Şt.Andreescu ע' 15
↑  Şt.Andreescu שם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810605433705606  GND: 118627325  ISNI: 0000 0000 4196 4931  LCCN: n88636731  VIAF: 67258642   WorldCat (עם VIAF): 67258642 
הבית בעיר סיגישוארה (שסבורג) בטרנסילבניה, שבו, לפי גורמי תיירות, נטען כי התגורר ולאד דראקול בין השנים 1431–1435
וולטר מצארי

וולטר מצארי (באיטלקית: Walter Mazzarri; נולד ב-1 באוקטובר 1961) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל איטלקי.
קריירת משחק

מצארי, שגדל במחלקת הנוער של פיורנטינה, שיחק בעמדת הקשר וערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב-1981 במדי פסקארה מהסרייה ב'. לאחר מכן שיחק תקופה קצרה בסרייה א' עם קליארי ורג'אנה. ב-1983 עבר לאמפולי ועלה איתה לראשונה בתולדות המועדון לסרייה א'. הוא שיחק באמפולי במשך חמש שנים ולאחר מכן שיחק בעיקר בקבוצות קטנות, כולל שנתיים ועלייה לסרייה ב' עם אצ'יריאלה. ב-1995, לאחר עונה בסאסארי טורס בסרייה ג'2, פרש ממשחק מקצועני.
קריירת אימון > שנים מוקדמות

מצארי החל את קריירת האימון שלו כעוזרו של רנצו אוליביירי בנאפולי ב-1998. ב-2001 חזר לאצ'יריאלה מהסרייה ג'2, בה שיחק בעבר, ושימש לראשונה כמאמן ראשי. לאחר מכן אימן את פיסטויזה מהסרייה ג'1 ב-2002/03 ואת ליבורנו מהסרייה ב' ב-2003/04, אותה הוביל לעלייה לסרייה א'. בשנים 2004–2007 אימן את רג'ינה קלצ'ו, ועזר לה להישאר בסרייה א' במשך שלוש שנים רצופות (האחרונה שבהן למרות הפחתת 11 נקודות בעקבות פרשת הקאלצ'יופולי). במאי 2007 הפך מצארי לאזרח כבוד של רג'ו די קלבריה.
קריירת אימון > סמפדוריה

ב-31 במאי 2007 מונה למאמן סמפדוריה, ושימש בתפקיד זה במשך שתי עונות בהן כיכבו במדי הבלוקרצ'יאטי החלוצים אנטוניו קסאנו וג'אמפאולו פאציני. בעונת 2007/2008 סיימה הקבוצה במקום השישי והעפילה לגביע אופ"א. בעונה הבאה סיימה הקבוצה במקום ה-13 בליגה אך הגיעה לגמר הקופה איטליה לאחר ניצחון 3–1 במצטבר על אינטר מילאנו בחצי הגמר והפסד בדו-קרב פנדלים 5–6 ללאציו אחרי תיקו 1–1 בסיום הזמן החוקי. בגביע אופ"א הגיעה סמפדוריה לשלב 32 האחרונות של עונת 2008/2009, אך הודחה 0–3 בסיכום שני המשחקים מול מטאליסט חרקוב. מצארי עזב את הקבוצה בסיום העונה בהסכמה הדדית.
קריירת אימון > נאפולי

ב-6 באוקטובר 2009 מונה למאמן נאפולי במקום רוברטו דונאדוני. הוא סיים את עונת הבכורה שלו, 2009/2010, במקום השישי בסרייה א', ובסיום העונה קיבל חוזה חדש לשלוש שנים.
בעונת 2010/2011 הוביל מצארי את נאפולי למקום השלישי בליגה ולהעפלה לליגת האלופות לראשונה מזה 21 שנים, בזכות מערך 3-4-3 עם קו התקפי של אסקיאל לאבסי, מארק האמשיק ואדינסון קבאני.
בעונת 2011/2012 סיימה הקבוצה במקום השני בבית א' של ליגת האלופות אחרי באיירן מינכן ולפני מנצ'סטר סיטי וויאריאל, והוגרלה מול צ'לסי בשמינית הגמר. במשחק הראשון, שנערך באצטדיון סאן פאולו, ניצחה נאפולי 3–1, אך היא הפסידה 1–4 בסטמפורד ברידג' לאחר הארכה והודחה.
בגמר הגביע ניצחה נאפולי את אלופת הליגה יובנטוס 2–0 והנחילה לה את הפסדה היחיד בעונה. היה זה התואר הראשון של נאפולי מזה יותר מ-20 שנה. ב-11 באוגוסט הפסידה הקבוצה 2–4 בהארכה ליובנטוס בסופר קאפ האיטלקי 2012 לאחר שגוראן פאנדב, חואן קאמילו סונייגה ומצארי עצמו הורחקו. ב-19 במאי 2013 הודיע שלא יאריך את חוזהו בקבוצה לאחר שהוביל אותה למקום השני בסרייה א' בעונת 2012/2013, הישג השיא שלה בליגה מאז תקופתו של דייגו מראדונה.
קריירת אימון > אינטר

ב-24 במאי מונה מצארי למאמן אינטר מילאנו במקום אנדראה סטרמצ'יוני שפוטר. ב-2 ביולי 2014, לאחר שהוביל את הקבוצה למקום החמישי בעונת 2013/2014, האריך את חוזהו בקבוצה עד יוני 2016.
ב-14 בנובמבר 2014, כשהקבוצה במקום התשיעי בסרייה א', פוטר מצארי מתפקידו.
קריירת אימון > ווטפורד

ב-21 במאי 2016 חתם מצארי לשלוש שנים כמאמנה של ווטפורד מהפרמייר ליג, אף על פי שלא ידע לדבר אנגלית.
בעונת 2016/2017 הוביל מצארי את הצרעות להישארות בליגה לאחר שסיימו במקום ה-17, אחד לפני זה המוביל לירידה לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-17 במאי 2017 הוכרז כי הוא יסיים את תפקידו בתום העונה.
קריירת אימון > טורינו

ב-4 בינואר 2018 מונה מצארי למאמן טורינו במקום סינישה מיכאילוביץ'. בעונת 2018/2019 הוא הוביל את הקבוצה למקום השביעי ולמקום במוקדמות הליגה האירופית, בהן הודחה בשלב הפלייאוף על ידי וולברהמפטון וונדררס.
ב-4 בפברואר 2020 פוטר מצארי לאחר תבוסות רצופות 0–7 לאטאלנטה ו-0–4 ללצ'ה.
קריירת אימון > קליארי

ב-15 בספטמבר 2021 חתם מצארי לשלוש שנים כמאמן קליארי מהסרייה א'. ב-2 במאי 2022 הוא פוטר, שלושה משחקים לפני סיום עונת 2021/2022, כשהקבוצה בתחתית הטבלה.
קריירת אימון > חזרה לנאפולי

ב-14 בנובמבר 2023 מונה מצארי למאמנה של נאפולי בחוזה לשבעה חודשים במקום רודי גארסיה שפוטר. ב-19 בפברואר 2024 הודח מתפקידו והוחלף בידי פרנצ'סקו קלזונה.
תארים

סגנות הקופה איטליה: 2009
קופה איטליה: 2012
סגנות הסופר קאפ האיטלקי: 2012
סגנות הסרייה א': 2012/2013
פרס אנצו ביארזוט למאמן האיטלקי הטוב ביותר: 2012
הערות שוליים

↑  עונש קשה לרג'ינה, מילאן רוצה חלוץ, באתר ynet, 18 באוגוסט 2006
↑    סאם ולאס, ‏Watford manager Walter Mazzarri: 'I'm like a father to my players - sometimes you need to be hard', The Telegraph, 26 באוגוסט 2016
↑  "Mazzarri named Samp boss". Football Italia. 31 במאי 2007. אורכב מ-המקור ב-2 ביוני 2007. נבדק ב-2023-11-15. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  גביע איטלקי: אינטר הודחה בחצי הגמר, באתר ynet, 23 באפריל 2009
↑  איטליה: לאציו ניצחה בפנדלים וזכתה בגביע, באתר ynet, 14 במאי 2009
↑  מצארי יחליף את דונאדוני בנאפולי, באתר וואלה, 6 באוקטובר 2009
↑  צמד (לא) רעים: 1:3 לנאפולי על צ'לסי בסן פאולו, באתר ONE‏, 21 בפברואר 2012
↑  נציגת הממלכה: 1:4 לצ'לסי על נאפולי בהארכה, באתר ONE‏, 14 במרץ 2012
↑  איטליה: נאפולי זכתה בגביע בפעם הרביעית, באתר ynet, 20 במאי 2012
↑  ניקי בנדיני, ‏Napoli ruin Del Piero's final farewell with Coppa Italia win over Juventus, Guardian, 21 במאי 2012
↑  יובנטוס זכתה בסופר-קאפ האיטלקי, באתר ynet, 11 באוגוסט 2012
↑  מאמן נאפולי וולטר מצארי התפטר מתפקידו, באתר ynet, 20 במאי 2013
↑  אחרי עונה אחת: מאמן אינטר פוטר מתפקידו, באתר ynet, 24 במאי 2013
↑  "Inter firm up Mazzarri commitment". הליגה האירופית. 2 ביולי 2014. נבדק ב-2023-11-15. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  וולטר מצארי פוטר מאינטר, מנצ'יני יחליפו, באתר ONE‏, 14 בנובמבר 2014
↑  ווטפורד: וולטר מצארי חתם ל-3 שנים, באתר ynet, 21 במאי 2016
1 2  "Watford 2016/17 Premier League season review". Sky Sports. 21 במאי 2017. נבדק ב-2023-11-15. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ‏ווטפורד הודיעה על סיום עבודתו של וולטר מצארי, באתר ספורט1, 17 במאי 2017
↑  "Official: Torino appoint Mazzarri". Football Italia. 4 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אמלין בגלי (29 באוגוסט 2019). "Wolverhampton Wanderers 2–1 Torino". BBC Sport. נבדק ב-2023-11-15. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  איליצ'יץ' כבש מהחצי, 0:7 מדהים לאטאלנטה, באתר ערוץ הספורט, 25 בינואר 2020
↑  "TORO E MAZZARRI, RISOLUZIONE CONSENSUALE". טורינו (כדורגל). 4 בפברואר 2020. נבדק ב-2023-11-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Mazzarri nuovo allenatore del Cagliari" (באיטלקית). קליארי (כדורגל). 15 בספטמבר 2021. נבדק ב-2023-11-15. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Comunicato della Società". קליארי (כדורגל). 2 במאי 2022. נבדק ב-2023-11-15. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  רשמי: וולטר מצארי מונה למאמן נאפולי, באתר ערוץ הספורט, 14 בנובמבר 2023
↑  נאפולי מינתה את קלזונה למאמנה במקום מצארי, באתר ONE‏, 19 בפברואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1079912975  VIAF: 24145003656361341273   WorldCat (עם VIAF): 24145003656361341273
זכות רחל

"זכות רחל" הוא פיוט שחובר על ידי רבי יהודה פתיה, שהיה מקובל ופייטן ממוצא בגדדי, שפעל בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. הפיוט מוקדש לרחל אמנו, ומזכיר את מסירותה למען עם ישראל ואת זעקתה מול אלוהים למען בניה. הפיוט מתאר את בקשתה של רחל בפני אלוהים, תוך שהיא מתאמצת להגיע אליו בשמים ולזעוק עבור בניה הסובלים בצרותיהם.
תוכן הפיוט

הפיוט מתאר את רחל אמנו כשהיא פונה לאלוהים בזעקה גדולה. היא מציגה לפניו את סבלותיהם של עם ישראל בגלות, ומזכירה את הקרבתה הגדולה למען אחותה לאה, כאשר ויתרה על בעלה יעקב כדי שלא תתבייש. דרך הפיוט, מתוארת מסירותה וכוחה של רחל, והיא משמשת סמל לתפילה ולהפגת סבלם של עם ישראל.
בין הדימויים המופיעים בפיוט ישנה פנייה ישירה לאל בזעקות ותפילות, בקשת רחמים והבטחה שלא להפסיק לזעוק עד שיתקבלו תחינותיה. רחל מתוארת כמי שמתגברת על כל המכשולים כדי להגיע לפני כיסא הכבוד ולדרוש עבור עמה.
מטרת הפיוט ושימושו

הפיוט "זכות רחל" נאמר לעיתים קרובות בעיתות מצוקה, והוא ידוע כבעל סגולה לתפילות בעת צרה. הוא נאמר במיוחד בקבר רחל ובמועדים מסוימים כמו הילולת רחל אמנו.
הערות שוליים

1 2 3  ר' יהודה פתיה, זכות רחל, באתר הספרייה הלאומית
הרוח הישראלית

| --- | --- |
 תחום:  חברה לתועלת הציבור (חל"צ)
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  יגאל אלון 159, תל אביב
 מקום פעילות:  ישראל
 מייסדים:  אברהם בורג, אהוד מנור, אבי פזנר, טל ברודי 
 חברים:  1,000 מתנדבים (נכון לשנת 2019)
 יושב ראש:  משה אטיאס
 עובדים:  11
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־27 שנים)
 www.spiritofisrael.org.il
 
הרוח הישראלית הוא ארגון עממי לאומי, ללא כוונת רווח, שמרכזו בישראל. את הארגון הקימה בשנת 1998 הסוכנות היהודית לארץ ישראל וקרן היסוד, במטרה להוביל מעורבות ואחריות חברתית בישראל.
הרוח הישראלית היא חברה לתועלת הציבור (חל"צ) הפועלת בישראל ומתמקדת בטיפוח אקטיביזם חברתי, צמצום פערים בפריפריה החברתית-גאוגרפית בישראל ובמתן מענה לאלפי ילדים ובני נוער בסיכון. את החברה הקימו, ניהלו וייסדו אברהם בורג (שימש כיו"ר הסוכנות היהודית), אבי פזנר (יו"ר קרן היסוד), אהוד מנור, טל ברודי, אהרון צוקר ופיני צימרמן. והיא פועלת מכספי תרומות ובשותפות עם פילנתרופים מישראל ומרחבי העולם. משרדה הראשי של הרוח הישראלית שוכן בתל אביב.
הרוח הישראלית מתמקדת כיום בחמישה תחומי עשייה עיקריים:
העצמת ילדים, בני נוער בסיכון ומשפחותיהם, במסגרת הקהילה
שילוב בני נוער בסיכון בכפרי הנוער של הסוכנות היהודית
תוכניות קדם צבאיות - כולל מכינות "ארז", "עלמה למנהיגות נשית", "קול עמי" ועוד.
תוכנית להעצמת מסיימי שירות צבאי.
קרן מלגות משותפת עם הסוכנות היהודית ללימודים אקדמיים ומקצועיים לבוגרי כפרי הנוער.
ההקמה

בשנים שקדמו להקמת הרוח הישראלית, השמיעו הפילנתרופיים של הסוכנות היהודית אמירות כי על אף תרומתם הרבה ועל אף התפתחותה וצמיחתה של ארץ ישראל, הם אינם מזהים מגמת עלייה בהתגייסות ותרומת הישראלים לחברה ולאור כך, בשנת 1998 הוקם ארגון הרוח הישראלית אשר שם לו למטרה, לרתום את הציבור הישראלי למען עשייה חברתית לצד התורמים מחוץ לישראל.
ראשית הדרך וכדי להבחין באילו נושאים חברתיים מבקש הציבור הישראלי לטפל קודם, נערכו על ידי הרוח הישראלית משאלים שכללו כ־30,000 משתתפים. בסיומם הובן כי הנושאים החשובים ביותר הם אוכלוסיית הגיל השלישי (קשישים), ילדים ובני נוער בסיכון.
בשנות פעילותה הראשונות, התמקדה הרוח הישראלית בתמיכה בקשישים עריריים ובניצולי השואה, בין היתר במסגרת דיור מוגן של "עמיגור". הרוח הישראלית, סייעה בתרומת ציוד נדרש ובפעילויות תרבות ופנאי לקשישים ואף חברה לכפרי הנוער של הסוכנות היהודית (רמת הדסה, קריית יערים, בן יקיר והדסה נעורים), פעילות שנותרה בלב עשיית הארגון.
הארגון פועל מכספי תרומות ובהתבסס על נדיבות התורמים להשקיע מכספם, מהידע אותו צברו בחייהם ומזמנם.
דירקטוריון הארגון מונה 15 חברים (מתנדבים, אנשי חינוך וחברה, אנשי עסקים ופילנתרופיים) ולצד הדירקטוריון פועלת קבוצת מנהיגות של תורמים ומתנדבים המסייעים לגיוס ופיתוח משאבים מהקהילה העסקית בישראל. את שם הארגון הגה אהוד מנור.
קבוצת המנהיגות

מערך המתנדבים, של הרוח הישראלית פועל מאז שנת 2000 והוא מוציא לפועל פרויקטים נבחרים במסגרת הפעילות של הרוח הישראלית, ומלווה אותם החל משלב התכנון וההקמה, גיוס המשאבים ועד לביצוע - במטרה להיטיב את מצבם של ילדים בני נוער וצעירים בסיכון ולצמצם פערים חברתיים ותרבותיים.
מערך המתנדבים, פועל בעשייה חברתית רחבה ומשמעותית, עם למעלה מאלף בני נוער בסיכון בגילאי 10–25 בתוכניות השונות. מתוך כאלף מתנדבים מדי שנה, כמאתיים חמישים פועלים באופן קבע ומגיעים מרקעים ומקצועות שונים (ניהול, שיווק, ידע משפטי, פיננסי, תכנוני ועוד) וכ-50% הם גמלאים יוצאי כוחות הביטחון. בראש קבוצת המנהיגות עומד היו"ר אילן לינהרד.
דרכי פעולה מרכזיות - תוכניות

תפקידיו העיקריים של ארגון הרוח הישראלית, מתרכזים בתחום ילדים ובני נוער בסיכון, והוא מסייע לאלפי ילדים ובני נוער בתוכניות טיפוליות, חברתיות וחינוכיות.
דרכי פעולה מרכזיות - תוכניות > תוכנית "פותחים עתיד

תוכנית "פותחים עתיד", פותחה במטרה להעצים ילדים, בני נוער בסיכון ומשפחותיהם במסגרת הקהילה. בתוכנית לוקחים חלק 6,500 ילדים, אותם מאתרים בשרותי הרווחה והחינוך ברחבי ישראל. התוכנית פועלת ב-35 יישובים ומעניקה לילדים מענה לצרכים במעגלי החיים השונים וביניהם בקהילה, בבית הספר ובמשפחה.
דרכי פעולה מרכזיות - תוכניות > תוכנית "קדם צבאית"

תוכנית קדם צבאית בת שישה חודשים משלבת לימוד, התנדבות ועשייה חברתית, למען אוכלוסיות מוחלשות בפריפריה, כמו גם התנסות בלקיחת אחריות בפן האישי והקבוצתי ובמקביל נערכת הכנה אינטנסיבית לצבא ולחיי קבוצה. התוכנית פועלת במקומות שונים ברחבי ישראל. בירושלים פועלות מכינת "עלמה למנהיגות נשית" וכינה עירונית בשיתוף "אחרי".
דרכי פעולה מרכזיות - תוכניות > תוכנית " מגלים עול"ם"

תוכנית " מגלים עול"ם", פותחה על מנת לאפשר למשוחררים הטריים לבצע מעבר קל מהחיים הצבאיים לחיים האזרחיים ולסייע להם לנסח שאיפות, לזהות את הדרכים להגשמתן ולממש את הפוטנציאל הגלום בהם - כאזרחים עצמאיים וכפעילים חברתיים. התוכנית מקנה למשתתפים כישורי חיים והכוונה מקצועית לתעסוקה ולהשכלה גבוהה, ומתעמקת בנושאים, כגון: ישראליות, יהדות ודמוקרטיה, תוך הדגשת ערכי מעורבות חברתית ותרומה לקהילה. התוכנית מאפשרת למשתמשים להשתלב בעבודה מועדפת, לרכוש ניסיון ולהשתכר בכבוד.
דרכי פעולה מרכזיות - תוכניות > תוכנית "כפרי הנוער"

מדי שנה כ־1,000 בני נוער בסיכון בגילאי 13–18 משתלבים בחמישה כפרי נוער של הסוכנות היהודית ברחבי ישראל (רמת הדסה, קריית יערים, בן יקיר, ניצנה ונעורים) ובקדמה. הרוח הישראלית מאפשרת להם לקבל טיפולים פסיכולוגיים, ציוד לפנימייה (רכישת מחשבים, ספרים, ביגוד ועוד), טיפול באמצעות בעלי חיים וגינון, להשתתף בחוגים, בקייטנות ובפעילויות לילדים (רכיבה על סוסים, בחוגי אומנות ומוזיקה, ספורט ועוד), בתגבור לימודי לקראת בחינות הבגרות, במרכזי למידה, בקורס הכנה לצה"ל ועוד.
דרכי פעולה מרכזיות - תוכניות > קרן המלגות ללימודים אקדמיים ומקצועיים

קרן המלגות של הרוח הישראלית והסוכנות היהודית מעניקה לבוגרי כפרי הנוער מלגות ללימודים אקדמאים ולרכישת מקצוע בהתאם לתבחינים קבועים. באמצעות קרן המלגות, מלווה הרוח הישראלית את הבוגרים בצעדיהם הראשונים בחברה ולאורך תקופת הלימודים, במטרה לראותם כבוגרים עצמאיים וכאזרחים שתורמים לחברה.
דרכי פעולה מרכזיות - תוכניות > תוכנית "אחד על אחד – אתך בדרך להצלחה"

תוכנית מנטורים אותה הקימה הרוח הישראלית בשנת 2014, במטרה לאפשר לבוגרי כפר הנוער לקבל מענה ממשי, לקשיים אותם הם חווים בתקופות המעברים ובהיעדר מבוגר אחראי בחייהם. המנטורים, מלווים את בוגרי כפרי הנוער לאורך 5 שנים (המתחילות בכיתה י"ב, ממשיכות בשירות הצבאי ומסתיימות שנים לאחריו) ומהווים עבורם גב יציב ותומך. באמצעות תוכנית "אחד על אחד" 70% מהחניכים השתלבו במסגרות קדם צבאיות ומלאו תפקידים טובים יותר מאלו שיועדו להם טרם השתתפותם תוכנית, לעומת 25% מבוגרי כפר הנוער שלא לקחו חלק בתוכנית.
תוכנית אחד על אחד כוללת 120 מנטורים ו-120 בני נוער. מתנדבי התוכנית (המנטורים) מקבלים ליווי והכשרה מקצועיים.
דרכי פעולה מרכזיות - תוכניות > תוכנית "רוכבים עם כוכבים"

הרוח הישראלית מפעילה באמצעות מערך המתנדבים, תוכנית מנטורינג לעידוד רכיבה ספורטיבית על אופניים, המהווה פעילות טיפולית לחניכי כפרי הנוער, אשר לומדים להתגבר על קשיים פיזיים ומנטליים ואתגרי שטח, בונים ביטחון עצמי, רוכשים ידע על ערכי טבע ומורשת – הרוח של הארגון, ואודות תרבות והיסטוריה. התוכנית משלבת ילדים חילונים ודתיים, יהודים, ערבים ודרוזים ומהווים מופת של ספורטיביות הגונה ונעימה.
דרכי פעולה מרכזיות - תוכניות > תוכנית "פורום כפר הנוער"

פורום מתנדבי הרוח הישראלית פועל לצד מנהל הכפר בכל אחד מכפרי הנוער. חברי הפורום מגיעים מתחומי ידע מגוונים: משפטים, כלכלה, יזמות, שיווק ועוד. מטרתם לסייע למנהל הכפר לבדוק ולהוציא אל הפועל יוזמות חינוכיות ועסקיות. מעת לעת יוזמים ברוח הישראלית פרויקטים חשובים וביניהם "הקמת הכלבייה השיקומית בכפר הנוער "הדסה נעורים", התגייסות למען חיילים בודדים, הקמת מטבח לימודי בכפר הנוער רמת הדסה וכיוצא בזאת.
אירועים ותרומות

מדי שנה מפיק ארגון הרוח הישראלית אירועי התרמה:
"נקודת זכות"- אירוע אותו יזם הארגון לראשונה בשנת 2013 ומאז הפך לאירוע הדגל, בו נאספים למעלה מ-100 אמנים ישראלים לתערוכת מכירה קבוצתית של אמנות ישראלית למען ילדים ובני נוער בסיכון. האירוע מתקיים במוזיאון ארץ ישראל בשיתוף בנק דיסקונט.
אירוע ההתרמה השנתי במסגרתו מוענק "אות הרוח הישראלית" על שם אהוד מנור - על עשייה חברתית מעוררת השראה. את האות מעניקים עפרה פוקס מנור (אלמנתו של אהוד מנור) וטל ברודי.
מרוץ "רוכבים עם כוכבים" על שם דביר מור בניצנה - פעילות חווייתית המתקיימת למען בני נוער בסיכון. המירוץ מתקיים מדי חודש דצמבר מאז שנת 2012 ובמסגרתו מתחרות נבחרות חניכים לצד מתנדבים על מנת לקדם ערבות הדדית ואחווה קהילתית.
יושבי ראש הנהלת ארגון הרוח הישראלית

| שם | שנים |
| --- | --- |
אהרון צוקר: 1998–2000
ניקי קפלוטו: 2001–2007
טל ברודי: 2008–2012
יואל קושיצקי: 2012–2018
משה אטיאס: החל מ-2018
ראו גם

הדסה נעורים
אריה יהודה ישראל
הערות שוליים

↑  הרוח הישראלית, באתר התנדבות בישראל
↑  הרוח הישראלית - המגבית הישראלית בע"מ(חל"צ), באתר ישראל תורמת
↑  שי לוי, ‏"הם מלאי מוטיבציה לתרום למדינה כמו כולם", באתר ‏מאקו‏, 18 ביולי 2018
↑  קרן המלגות - הרוח הישראלית
↑  ענבר טויזר, יוזמה מרגשת: בעלי מוגבלויות בישלו ארוחה לניצולי שואה, באתר ynet, 1 במאי 2019
↑  הרוח הישראלית - המגבית הישראלית בע"מ(חל"צ), באתר הדירקטורים
↑  'הרוח הישראלית' מארגנת מופע התרמה חגיגי, באתר ארגון גמלאי דיסקונט
↑  הרוח הישראלית, באתר מסגרות
↑  דרושים מנטורים לבוגרי כפר הנוער קדמה, באתר המועצה האזורית יואב
↑  הרוח הישראלית, באתר הדסה נעורים
↑  ״תמונות מחיי משפחה״ ו״נקודת זכות״ במוזיאון ארץ ישראל, באתר פורטפוליו
↑  מיכל גלנטי, ‏הלאונג' הרוח הישראלית של יוסי בכר, באתר מעריב אונליין, 25 בפברואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 242795173   WorldCat (עם VIAF): 242795173
הר אדוני

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ארי דה לוקה 
 שפת המקור:  איטלקית 
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  Feltrinelli 
 תאריך הוצאה:  2001
 עורך:  מנחם פרי
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הקיבוץ המאוחד
 תאריך:  2003
 תרגום:  מרים שוסטרמן־פדובאנו
 מספר עמודים:  144
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002317304
 
הר אדוני הוא ספר מאת הסופר האיטלקי ארי דה לוקה, שיצא לאור בשנת 2001. הספר תורגם לעברית בידי מרים שוסטרמן־פדובאנו ויצא לאור בשנת 2003. הספר נמנה ברשימת הספרים שנלמדים לבגרות בתוכנית הלימודים בספרות בבתי הספר הממלכתיים בישראל.
עלילה

הספר מגולל את סיפור התבגרותו של נער בן 13 במהלך תקופה של כ-7 חודשים ברובע "מונטדידיו" ("הר אדוני") שבעיר נאפולי. הוא כותב על גליל נייר שקיבל על אירועים מחיי היומיום שלו - על עבודתו בסדנה של מאסט אריקו הנגר, על פגישתו עם הסנדלר היהודי הגיבן דון רפניילו, ועל מערכת היחסים הזוגית הראשונה עם מריה, נערה בת גילו.
חופיה

דגל עברי מונף בסאות'המפטון בידי גרבנוב על האונייה "עמנואל", היחידה של חברת חופיה
צבעי הדגל העברי. האות-H מסמנת שיוך לחברת הספנות חופיה (Hopya)
חוּפּיה בע"מ הייתה חברת ספנות עברית בתקופת המנדט הבריטי, שפעלה במשך ארבעה חודשים בשנים 1933–1934. החברה הפעילה אונייה שהייתה בבעלות רב חובל אריה גרבנוב ונקראה "עמנואל", עד להיעלמותה בים על צוותה לאחר ארבעה חודשי פעילות.
החברה נוסדה ונרשמה באוגוסט 1933 על ידי רב חובל אריה גרבנוב בתל אביב, פלשתינה-א"י. חופיה בע"מ הוקמה למימוש חזונו של גרבנוב להקמת צי סוחר עברי בארץ ישראל. כתובתה הרשומה הייתה בבית משפחת גרבנוב ברחוב בוגרשוב 79, שכונת נורדיה, תל אביב. תוכנית גרבנוב לפעילותה, כללה שלבים אחדים: ראשית, רכישת אונייה ורישומה תחת בעלות עברית ובספר נמל יפו כנמל הבית. שנית, הנפת דגל צי עברי על האונייה שבבעלות החברה, ולא דגל צי מסחרי מנדטורי בפעם הראשונה בעת החדשה. שלישית, העסקת צוות ימאים עברי ובכללו רב חובל, קצין סיפון, מכונאי וטבח מאנשי היישוב היהודי בארץ ישראל. לבסוף הושקה האונייה להפלגה ראשונה בצי עברי, על פי חוקי השיט.
בהתאם לתוכנית, נרכשה האונייה עמנואל בספטמבר 1933 בנמל אולבורג שבדנמרק, טרם נרשמה בספר נמל יפו בבעלותה של חברת הספנות העברית, חוּפּיה בע"מ. הפליגה דרומה לנמל אורהוס והועמסה במטען פולי סויה. יצאה לאנטורפן שבבלגיה ביום 29 בספטמבר 1933. הפליגה עם צוות עברי-ארצישראלי ויהודי, בראשותו של רב החובל אריה גרבנוב, תחת דגל עברי חדש, דגל צי עברי מתחדש.
אחרי ארבעה חודשי הפלגות מטען, בהם מאמצי הידברות עם הימיה הבריטית בניסיון להוות "צי עברי, נספח לצי הסוחר הבריטי", יצאה ה"עמנואל" להפלגתה האחרונה ב-30 בינואר 1934 מנמל פול שבאנגליה ונעלמה עם חמשת אנשי צוותה ומטענה בימים, ומקום טביעתם לא נודע.
עקב אסון היעלמות העמנואל, האונייה היחידה בבעלות חברת הספנות חופיה, כשעל סיפונה המייסד והבעלים רב חובל אריה גרבנוב, לא חזרה החברה לפעילות.