stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראמיה
הערות שוליים

↑  ראמיה localiban.org/spip.php
↑  מנהל ואוכלוסייה במחוז צפת במאה ה-16, באתר academia.edu (הקישור אינו פעיל)
↑  מחקרים מאוחרים יותר בארץ ישראל, ובאזורים הסמוכים: יומן מסעות  אדוארד רובינסון
↑  ממצאים של החוקר ויקטור גרן Guérin, 1880, pp. 125
↑  הקרן לחקר ארץ ישראל - ראמיה Conder and Kitchener, 1881, SWP I, p. 255
↑  דניאל הרץ, ‏תיעוד לבנוני: מנהרת טרור נוספת נחשפה?, באתר כיכר השבת, 5 בדצמבר 2018.
↑  לילך שובל, צה"ל חושף: אותרה מנהרת טרור של חזבאללה שחצתה את הגבול מול מטולה, באתר ישראל היום, 4 בדצמבר 2018,
ירון שניידר, כתב לענייני ערבים וניר דבורי, ‏תיעוד מהמנהרה שחצתה לשטח ישראל, באתר ‏מאקו‏, 4 בדצמבר 2018.
↑  צה"ל בקריאה חריגה לתושבי הכפרים הסמוכים לגבול "אתם חיים בחבית חומר נפץ", קורא צה"ל לתושבי הכפרים הלבנוניים הסמוכים לגבול, "חזבאללה הקים מתחת לבתיכם רשת של מנהרות טרור"  הידברות, נעמה גרין, 9 בדצמבר 2018
↑  טל לב רם, ‏צה״ל ביצע היום תקיפה נרחבת במרחבי הכפרים עיתא א-שעב, רמיה וכן במרחבים נוספים בדרום לבנון, באתר מעריב אונליין, 28 בדצמבר 2023
↑   ליל הקרב של עציוני בלבנון - שטרם שמעתם: "ראינו רעות אדירה. אנשים צריכים להכיר את הסיפור הזה", באתר צה"ל, 13 בנובמבר 2024
↑   ציוץ של Ben Tzion Macales ברשת החברתית אקס (טוויטר), "ראמיה... אחוז ההרס בכפר: כ-67%", 11 בדצמבר 2024
הנרי ג'קסון

כיכר על שם סנאטור הנרי מרטין ג'קסון ברחוב ז'בוטינסקי בירושלים
הנרי מרטין "סקופ" ג'קסון (באנגלית: Henry Martin "Scoop" Jackson;‏ 31 במאי 1912 – 1 בספטמבר 1983) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וכסנאטור מטעם מדינת וושינגטון, מ-1941 ועד יום מותו. הוא ניסה פעמיים, ללא הצלחה, לזכות במועמדות מטעם המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית, ב-1972 וב-1976.
נמנה עם מייסדי הזרם הנאו-קונסרבטיבי האמריקאי, והיה מגדולי ידידיה של מדינת ישראל. תיקון ג'קסון-ואניק, מ-1975, הקרוי על שמו, נחשב על ידי רבים לאחד מהגורמים שהביאו לפתיחת שערי ברית המועצות וגרורותיה ליציאת יהודים ומהגרים אחרים בשנות השבעים של המאה העשרים, תחילה על ידי עצם האיום בחקיקתו וכעבור שנים אחדות עם תחילת העלייה ההמונית.
ראשית חייו ומשפחתו

הנרי "סקופ" ג'קסון נולד ב-1912, בעיר אוורט, שבמחוז סנוהומיש, במדינת וושינגטון שבצפון מערב ארצות הברית, לפיטר ג'קסון (השם הנורווגי המקורי - גרסת') ומרינה אנדרסון, נוצרים לותרנים, שהיגרו מנורווגיה לארצות הברית לקראת סוף המאה ה-19. הוא היה ילדם החמישי והצעיר ביותר. תחילה למד באוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה, ולאחר מכן סיים לימודי משפטים באוניברסיטת וושינגטון שבסיאטל ב-1935, והחל לעסוק בעריכת דין.
ב-1961 נישא להלן הארדין, הצעירה ממנו ב-21 שנה ונולדו להם שני ילדים.
קריירה פוליטית

ב-1938 ניצח ג'קסון במערכת הבחירות הראשונה שלו למישרת התובע של מחוז סנוהומיש וב-1940 נבחר לראשונה לבית הנבחרים האמריקאי מטעם המפלגה הדמוקרטית (החל לכהן ב-3 בינואר 1941). התגייס לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה, אך על פי הוראת הנשיא רוזוולט נאלץ לעזוב את הצבא כדי שלא לאבד את מושבו בקונגרס. ב-1945 היה ג'קסון מראשוני האמריקאים שביקרו במחנה ההשמדה בוכנוואלד וראה במו עיניו את תוצאות השואה. ב-1952 ניצח את הסנטור הרפובליקני הארי קיין והפך בינואר 1953 לסנטור מטעם מדינת וושינגטון, מישרה בה החזיק במשך כ-31 שנה לאחר מכן, עד יום מותו. במערכת בחירות זו הוא ניצח לא רק את יריבו הפורמלי, אלא ובעיקר את הסנטור ג'וזף מקארתי, אשר בא במיוחד למדינת וושינגטון לתמוך ביריבו, ללא הועיל.
ב-1960 היה ג'קסון מועמד להיות המועמד הדמוקרטי לסגן נשיא ארצות הברית תחת ג'ון קנדי, אבל בסופו של דבר בחר קנדי אז את לינדון ג'ונסון. בשנה זו הוא גם הפך ליו"ר הוועדה הדמוקרטית הלאומית למשך מספר חודשים. ב-1972 ניסה ג'קסון להיות מועמד המפלגה הדמוקרטית לנשיאות בפעם הראשונה, אך הפסיד לג'ורג' מקגוורן, שבסופו של דבר הפסיד לריצ'רד ניקסון בבחירות הכלליות. ב-1976 הוא ניסה לרוץ לנשיאות שוב ובשלבים הראשונים של הבחירות המקדימות בקרב הדמוקרטים אף נחשב לראשון המועמדים, אולם בסופו של דבר זכה במועמדות הדמוקרטים ג'ימי קרטר, שאף ניצח לאחר מכן את ג'רלד פורד בבחירות הכלליות.
ב-26 ביוני 1984, כמעט שנה לאחר מותו הוא קיבל את מדליית החירות הנשיאותית, אות הכבוד הגבוה ביותר המוענק בארצות הברית, לאזרח.
דעותיו

ג'קסון היה ניצי בדעותיו המדיניות וליברל בדעותיו הכלכליות והחברתיות. הוא הטיף להגדלת תקציב הביטחון האמריקאי למול הסובייטים עוד בתקופת נשיאותו של דווייט אייזנהאואר וכן להגדלת מספר הטילים הבליסטיים הבין-יבשתיים של ארצות הברית. לאחר מכן היה מתומכי מלחמת וייטנאם ומראשי המתנגדים לדטאנט ולהסכם סאל"ט 2 מ-1979, להגבלת הנשק הגרעיני. במשך שנים ובמידה מסוימת עד היום מכנים לעיתים דמוקרטים ניציים כגון הסנאטור הדמוקרטי ג'ו ליברמן (ייצג את קונטיקט בסנאט והיה מועמד לסגן נשיא בבחירות לנשיאות 2000), ג'יימס וולסי (ראש ה-CIA, בתחילת כוהתו של הנשיא ביל קלינטון בשנים 1993–1995) ועוד, בשם הדמוקרטים של "סקופ" ג'קסון. בין עוזריו ותלמידיו נמנים אחדים מראשי הנאו-קונסרבטיבים, שהפכו עם השנים לרפובליקנים כמו דאגלס פיית', ריצ'רד פרל, אליוט אברמס, פול וולפוביץ ועוד. האחרון אף כינה את עצמו לא פעם רפובליקני של "סקופ" ג'קסון.
במקביל היה ג'קסון מראשי התומכים בחוקי זכויות האזרח, כאשר הנושא עוד היה בחיתוליו בארצות הברית. ב-1957 היה מיוזמי חוק זכויות האזרח הראשון והמשיך בכך גם בחוק זכויות האזרח של 1964. היה מראשוני התומכים במרטין לותר קינג ונשא את נאום ההספד עליו בסנאט, לאחר הירצחו באפריל 1968. היה תומך נלהב בחוקי הגנת הסביבה למיניהם ותומך נלהב באותה מידה בהגדלת הסיוע לישראל.
ב-1974 הצליח ג'קסון לגרום להעברתו פה אחד של תיקון ג'קסון-ואניק, בסנאט, כאשר חבר הקונגרס צ'ארלס ואניק עשה עבודה דומה גם בקונגרס. התיקון היתנה הטבות סחר שונות לברית המועצות וגרורותיה, במתן אפשרות ליהודי אותן מדינות (ודיסידנטים אחרים) לצאת מהן באופן חופשי. עצם האיום בחקיקתו של תיקון זה גרם לביטול "כופר ההשכלה" שניסו הסובייטים להטיל על המהגרים הפוטנציאליים ולפתיחה חלקית של שערי ברית המועצות ליציאת יהודים ומהגרים אחרים בראשית שנות השבעים של המאה העשרים. השערים בברית המועצות (אף כי לא בגרורותיה) נסגרו מחדש עם מימוש חקיקת התיקון וירדו לשפל יחסי של פחות מ-15,000 יוצאים לשנה בשנים 1975–1976 (מספר שכשלעצמו היה גבוה בהרבה ממספר היוצאים מדי שנה עד 1969), אך הם שבו ונפתחו בהדרגה בשנים שלקראת סוף שנות השבעים - ראשית שנות השמונים.
הנצחתו

בית הספר ללימודים בינלאומיים באוניברסיטת וושינגטון קרוי כיום על שמו של הנרי ג'קסון. הצי האמריקאי קרא על שמו את אחת מהצוללות הגרעיניות מסדרת אוהיו. "המכון היהודי לענייני ביטחון לאומי" - JINSA מחלק מדי שנה מלגה על שם הנרי ג'קסון לאישים שונים, בדרך כלל נאו-קונסרבטיבים, כמו ג'ו ליברמן, דיק צ'ייני, פול וולפוביץ ועוד. כמו כן, קיימים כיום על שמו במדינת וושינגטון מקומות אחדים, בהם בית ספר, יער ועוד. ב-2005 הוקמה באוניברסיטת קיימברידג' בבריטניה "אגודת הנרי ג'קסון", במטרה לקדם את רעיונותיו ומורשתו של ג'קסון, ברחבי העולם.
בירושלים נקראה כיכר על שמו ברחוב ז'בוטינסקי.
ראו גם

האינטלקטואלים של ניו יורק
אירווינג קריסטול
נורמן פודהורץ
דניאל פייפס
דניאל פטריק מויניהאן
דונלד קגן
הערות שוליים

↑  האתר של "אגודת הנרי ג'קסון" בקיימברידג'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278194305171  BIBSYS: 3115023  BnF: cb115476548 (data)  CiNii: DA05925098  GND: 123552729  ISNI: 0000 0000 8222 9175  LCCN: n80002587  LNB: 000100416  NARA: 10582682  NTA: 070583080  RERO: 02-A025758998  SNAC: w6pr85n7  SUDOC: 070117152  US Congress: J000013  VIAF: 40289327   WorldCat (עם VIAF): 40289327
ננסי הוליסטר

ננסי פטנאם הוליסטר (באנגלית: Nancy Putnam Hollister; נולדה ב-22 במאי 1949) היא פוליטיקאית אמריקאית ממדינת אוהיו שבארצות הברית. הוליסטר היא האישה הראשונה (והיחידה, נכון ל-2023) שכיהנה כמושלת אוהיו, בתקופת כהונה קצרצרה מסוף דצמבר 1998 עד ינואר 1999. הוליסטר היא חברת המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה

הוליסטר נולד בעיר מרייטה, מושב המחוז של מחוז וושינגטון, השוכנת על גבול אוהיו-וירג'יניה המערבית. היא למדה באוניברסיטת קנט סטייט, וכשהשלימה את לימודיה הגבוהים הייתה לעקרת בית. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 החלה את דרכה בפוליטיקה של ארצות הברית. הוליסטר מילאה לראשונה תפקיד ציבורי כאשר נבחרה למועצת העירייה מרייטה בשנת 1980. היא הייתה חברה במועצת העיר עד שנבחרה לראשות עירייה בבחירות 1984 כראש העירייה פעלה הוליסטר למען הקמת עסקים חדשים באזור, קידום תיירות, והבטחת מימון ממשלתי לבניית גשר מעל נהר אוהיו.
מכיוון שהייתה ראש עיר בדרום-מזרח אוהיו, מושל אוהיו ג'ורג' ווינוביץ' מינה את הוליסטר למנהלת לשכת המושל באוהיו האפלצ'ית. בתפקיד זה, העניקה הוליסטר ייעוץ פוליטי למושל וויונוביץ' כיצד לשפר את הכלכלה ואת איכות החיים ב-29 ממחוזות אוהיו. ב-1994 נבחרה הוליסטר לסגנית המושל ה-60 של אוהיו, לאחר שסגן המושל המכהן מייק דה ויין נבחר אל הסנאט של ארצות הברית. כסגנית המושל, פיקחה הוליסטר ועדות ממשלתיות ומקומיות אחדות, בהן לשכת המושל באוהיו האפלצ'ית; המועצת המושל לפיקוח כוח אדם; מחלקת החקלאות באוהיו; הלשכה לשירותי תעסוקה; משרד השיכון והשותפות הקהילתית; המשרד לפיתוח פחם; וכוח המשימה לשימור קרקעות החקלאות במדינת אוהיו.
ב-3 בנובמבר 1998, במהלך בחירות אמצע הכהונה באותה השנה, נבחר המושל ווינוביץ' אל הסנאט האמריקאי, ובוב טאפט נבחר להחליף את וויונוביץ' בתפקיד המושל. באותו יום התמודדה הוליסטר על ייצוג מחוז הקונגרס השישי של אוהיו בבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שהביסה בבחירות המקדימות את חבר הקונגרס לשעבר פרנק קרמינס. עם זאת, הוליסטר הפסידה ביום הבחירות הכלליות לנציג המחוז המכהן טד סטריקלנד (שלימים ייבחר כמושל במקומו של טאפט).
וויינוביץ' התפטר מתפקיד המושל ב-31 בדצמבר 1998, על מנת שיוכל להישבע לתפקידו ימים אחדים אחר כך, ובכך נהפכה הוליסטר למושלת המדינה. הוליסטר הייתה לאישה הראשונה והיחידה (נכון ל-2021) בתפקיד זה. היא איישה את התפקיד 11 ימים בלבד — מה שהפך אותה למושלת בעלת תקופת הכהונה הקצרה ביותר באוהיו — שכן השלימה למעשה את כהונתו של וויונוביץ'.
עם עזיבתה את תפקיד המושל, מונתה הוליסטר לבית הנבחרים של אוהיו, כנציגת מחוז הבחירה ה-96, בשנת 1999. היא התמודדה ונבחרה למושב זה כהלכה ב-2000 ושוב ב-2002. בבחירות 2004 הפסידה הוליסטר לג'ניפר גריסון, מועמדת המפלגה הדמוקרטית. במאי 2016 מונתה הוליסטר בידי המושל ג'ון קייסיק לחברה במועצת החינוך המדינתית של אוהיו, כממלאת מקום.
הערות שוליים

↑  קת'רין קנדיסקי, Ohio’s first female governor appointed to state Board of Education, באתר The Columbus Dispatch‏, 3 במאי 2016 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1177828030  ISNI: 0000 0003 7338 3092  LCCN: no2002020781  SNAC: w65z315t  VIAF: 78442472   WorldCat (עם VIAF): 78442472
פרוקריוטים
הערות שוליים

↑  חַסְרֵי גַּרְעִין במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
תומאס קלייבורן (1780–1856)

תומאס קלייבורן (באנגלית: Thomas Claiborne‏; 17 במאי 1780 – 7 בינואר 1856) היה פוליטיקאי אמריקאי וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת טנסי.
ביוגרפיה

קלייבורן נולד ב-17 במאי 1780 במחוז ברונסוויק, וירג'יניה, והיה בנם של מרי ותומאס ב. קלייבורן. משפחת קלייבורן הייתה אחת המשפחות הראשונות של וירג'יניה מאז המאה ה-17, כאשר תומאס קלייבורן קדום יותר ישב בבית בורגס וייצג את מחוז קינג ויליאם (והוא או בנו הקימו את הבית ההיסטורי בסוויט הול). אביו של תומאס, שכיהן גם כמחוקק בווירג'יניה וכחבר קונגרס אמריקאי, היה הדור החמישי שמחזיק בכוח פוליטי וכלכלי כזה.
תומאס קלייבורן שירת במטהו של הגנרל אנדרו ג'קסון במלחמת קריק, בדרגת מייג'ור. הוא למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בכך בנאשוויל, טנסי, ב-1807. היו בבעלותו עבדים.
כחבר בבית הנבחרים של טנסי משנת 1811 עד 1812, חברי הנציגים בחרו בו כיושב ראש הבית, אז הוא ניהל את הישיבות האחרונות. קלייבורן שימש גם כמרשל של ארצות הברית.  קלייבורן, שנבחר כדמוקרטי-רפובליקני לקונגרס ה-15, כיהן מ-4 במרץ 1817 עד 3 במרץ 1819.  הוא גם כיהן כראש עיריית נאשוויל ב-1818.
קלייבורן מת ב-7 בינואר 1856, ונקבר בבית הקברות בעיר נאשוויל, נאשוויל, טנסי.
הערות שוליים

↑  "Congress slaveowners", The Washington Post, 2022-01-13, נבדק ב-2022-07-04
↑  "Thomas Claiborne". The Nashville Cemetery.org. נבדק ב-14 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ThomasClaiborne". Govtrack US Congress. נבדק ב-14 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Thomas Claiborne". The Political Graveyard. נבדק ב-14 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: C000407
אחריות קפידה

במשפט הפלילי אחריות קפידה (מלשון קפדנות, מינוח ארכאי) היא ציפייה של החוק מאדם או ישות משפטית אחרת להתנהל בזהירות יתרה, כך אם עבר על החוק מניחים שנהג בחוסר אחריות. במקרה שהחוק קובע שיש אחריות קפידה על הנאשם להוכיח שלא נהג ברשלנות, זאת בשונה מהמצב הרגיל בו התובעת צריכה להוכיח רשלנות.
עבירה של אחריות קפידה היא עבירה שבה די להוכיח כי התקיים היסוד העובדתי, ואין צורך להוכיח יסוד נפשי של מחשבה פלילית או רשלנות. כלומר, משעה שהוכח כי אדם ביצע את המעשה המהווה עבירה, חזקה עליו שעבר עבירה פלילית, והתביעה אינה צריכה להוכיח כי היה מודע לקיום נסיבות העבירה או כי התרשל במעשיו. זאת אומרת שנטל ההוכחה מתהפך בעבירות של אחריות קפידה. עם זאת, לפי סעיף 22(ב) לחוק העונשין, אם יוכיח הנאשם כי לא נהג במחשבה פלילית או ברשלנות ועשה כל שניתן למנוע את העבירה, לא ניתן יהיה להטיל עליו אחריות לעבירה.
ההגדרה של עבירות מסוימות כעבירות אחריות קפידה נובעת מרצונו של המחוקק להפנות את האחריות על המעשה על מבצע הפעולה גם ללא הוכחת כוונה - היכן שהאדם הסביר היה נוהג קפדנות יתרה, וזו לא ננהגה כמצופה. שיקול נוסף להגדיר עבירות כעבירות אחריות קפידה היא עבור עבירות בהן לא ניתן להוכיח כוונה או רשלנות בקלות.
בדרך כלל עבירות אחריות קפידה יהיו עבירות מסוג רע כי נאסר/עבירות הסדר – עבירות שנועדו להסדיר את החיים המודרניים.
תיקון מספר 39 לחוק העונשין ביטל את האחריות המוחלטת ועבר לכיוון של אחריות קפידה. יש הבדל בין אחריות מוחלטת לקפידה: אחריות מוחלטת יוצרת חזקה משפטית חלוטה שקיימת לפחות רשלנות של הנאשם - הנחה שאי אפשר לסתור אותה. לעומת זאת, אחריות קפידה היא חזקה משפטית הניתנת לסתירה לגבי יסודו הנפשי של הנאשם. כלומר, באחריות קפידה, לנאשם יש אפשרות להתגונן.
סעיף 19(2) לחוק העונשין מאפשר לקבוע כי נתהוותה עבירה של אחריות קפידה, קרי, עבירה ללא מחשבה פלילית או רשלנות (סעיף 19 בכללותו קובע כי כל עבירה שהיא חייבת להיות או של מחשבה פלילית, או של רשלנות או של אחריות קפידה).
סעיף 22 לחוק העונשין קובע את פרטי האחריות הקפידה. אף שדי בהוכחת היסוד העובדתי בעבירה של אחריות קפידה לשם ההרשעה, קובע סעיף 22(ג) כי ניתן להטיל עונש מאסר בעבירה כזו רק אם הוכח יסוד נפשי- ס' זה הוא מעין הגנה לנאשם, אך מצד שני אין הגבלה למס' שנות המאסר. ס' 22 ב' מספק הגנה לנאשם שלא נהג ברשלנות או מחשבה פלילית- אם הוא הוכיח שעשה הכל כדי למנוע את הנזק אז הוא לא יישא באחריות.
דוגמאות בולטות לעבירות של אחריות קפידה:
נהיגה בשעות החושך ללא הפעלת פנסי הרכב, לפי תקנה 97(א) לתקנות התעבורה.
גרימת רעש, ריח או זיהום אוויר בלתי סבירים, לפי חוק למניעת מפגעים.
אי תשלום שכר מינימום, לפי חוק שכר מינימום.
הפעלת מקור קרינה ללא היתר, לפי חוק הקרינה הבלתי מייננת.
לקריאה נוספת

יעקב קדמי, על הדין בפלילים, כרך א', עמ' 237–244
יורם רבין ויניב ואקי, דיני עונשין, כרך א', פרק 15 (מהדורה שלישית, 2014)
גבריאל הלוי, תורת דיני העונשין, כרך ב', פרק 4
גיל שפטל, האחריות הקפידה במשפט הפלילי (הוצאת נבו, 2018)
חוק העונשין, תשל"ז 1977 (תיקון 39)
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טיסה 692 של יונייטד איירליינס

| --- | --- |
 תאריך:  1 בנובמבר 1955
 מיקום:  מעל שמי העיר לונגמונט, קולורדו
 גורם:  פיצוץ פלילי מכוון
 קואורדינטות:  40°12′00″N 104°57′22″W﻿ / ﻿40.2001°N 104.956°W﻿ / 40.2001; -104.956
 הרוגים:  44
 ניצולים:  0
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  דאגלס DC-6B
 מספר זנב:  N37559
 מוצא:  דנוור, קולורדו, ארצות הברית
 יעד:  פורטלנד, אורגון, ארצות הברית
 מפעיל:  יונייטד איירליינס
 נוסעים:  39
 אנשי צוות:  5
 he
 
התרסקות טיסה 692 של יונייטד איירליינס אירעה ב-1 בנובמבר 1955. הטיסה, טיסת פנים בארצות הברית, יצאה מדנוור, קולורדו לכיוון פורטלנד, אורגון. תשע דקות אחר ההמראה, מעל שמי קולורדו, התפוצצו במטוס מקלות דינמיט שהטמין בו בנה של נוסעת שקיווה לקבל את ביטוח החיים שלה. בהתרסקות נהרגו כל 44 הנוסעים ואנשי הצוות.
את ביטוח החיים קנה האיש, ג'ק גילברט גרהם, צעיר בן 23, עבור אמו מעט לפני ההמראה במכונה אוטומטית. ערכו היה 37,500 דולר. למעשה, גם אלמלא הייתה מזימתו מתגלה הוא לא היה זוכה בכסף, שכן אמו לא חתמה על מסמכי הביטוח. ב-11 בינואר 1957 גרהם הוצא להורג בגז בקולורדו.
ראו גם

טיסה 23 של יונייטד איירליינס
לקריאה נוספת

קולין אוואנס, יומני חקירה, ירושלים: כרטא, 1998 (עמ' 100-102).
פלורה שושן

פלורה שושן (נולדה ב-20 במאי 1955) היא אשת ציבור וראש מועצת מצפה רמון בשנים 2013-2006.
קורות חייה

פלורה שושן נולדה בבוז'עד שבמרוקו לדוד ורחמה פרץ ועלתה לישראל ב-1956.
שושן כיהנה בתפקיד ראש מועצת מצפה רמון, החל מ-2006, לאחר שכיהן בו בעלה, סמי שושן. היא נבחרה ברוב של 50.8% מקולות הבוחרים, לאחר מערכת בחירות שעוררה עניין יחסי, לאור היותה אחותו של עמיר פרץ, שר הביטחון דאז.
לאחר הבחירות, לא הצליחה שושן למצוא רוב בקרב חברי המועצה להעברת התקציב לשנת 2007, ומשרד הפנים שקל להדיחה ולמנות ועדה קרואה. אולם, לאחר שימוע, הוחלט להשאירה בתפקיד, ולפזר רק את מליאת המועצה.
בשנת 2008, זכתה בבחירות המקומיות בשנית. בבחירות שנערכו באוקטובר 2013, התמודדה שושן בבחירות המקומיות מול אל"ם (מיל') רוני מרום, והפסידה.
התמודדה פעם נוספת מול מרום בבחירות 2018, והפסידה אחרי שקיבלה כ-20% מהקולות.
לקראת בחירות 2024, הודיעה כי תתמודד פעם נוספת, אך הפסידה לאליה וינטר אחרי שקיבלה כ-38% מהקולות.
שושן היא פעילה פמיניסטית חברתית וחברה בתנועת אחותי - למען נשים בישראל. בעבודת התזה[דרוש מקור], היא חקרה את המעבר של נשים למצפה רמון, כפי שהוא נתפס בעיניהן, מתוך חוויותיהן האישיות. היא בחנה את תחושת האובדן החברתית והתרבותית הקשורה לפריפריאליות של העיירה, לריחוק המשמעותי ממרכזים עירוניים, ואת קשיי ההסתגלות ביחס לשירותים, כגון השכלה וקניות שהיו עבורן בעבר ברורים מאליהם, והפכו עם המעבר והריחוק קשים להשגה.
ראו גם

נשים ראשונות בתפקידים ציבוריים בישראל
הערות שוליים

↑  אילנה קוריאל, מצפה-רמון: פלורה שושן תמשיך לכהונה שנייה, באתר ynet, 14 בנובמבר 2008
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רכיב קבוע פאזה

רכיב קבוע פאזה (באנגלית: constant phase element) הוא רכיב חשמלי המייצג קבל לא אידיאלי. שימושו העיקרי הוא בניתוח מדידות עכבה חשמלית של מערכות כימיות, וחשיבותו באפשרות לדמות מערכות בהן פני השטח של אלקטרודה אינם הומוגניים.
הצורך ברכיב

המצאתו של הרכיב קבוע הפאזה עלתה בשנות ה-40 של המאה ה-20 בעקבות חקירת חומרים דיאלקטרים. על מנת לתאר חומרים שגורמים הן לנפיצה והן לבליעת אור נדרש מקדם דיאלקטרי מרוכב, והתגלה כי תלות המקדם בתדירות הוא בצורת חזקה לא שלמה. בעקבות צורך בתחום האלקטרוכימיה נעשה ברכיב שימוש במעגלים המדמים מערכות כימיות:
כמעט בכל המערכות האלקטרוכימיות קיימת תופעה של טעינת שכבה כפולה, כלומר מצב שבו נצבר עודף אלקטרונים על פני האלקטרודה בגלל הפעלת מתח עליה, ויונים חיוביים או שליליים מצטברים על פני השטח החיצוניים שלה. את המתח שנוצר מהפרש מטען זה נהוג לדמות כקבל לוחות. כאשר פני השטח אינם חלקים (למשל אם מתרחש על פני האלקטרודה גימום), מודל קבל הלוחות אינו מדויק ויש לתקנו; את התיקון מייצג רכיב קבוע פאזה.
התנהגות הרכיב

עכבתו של רכיב קבוע פאזה נתונה בנוסחה:
כאשר *Q0 גודל המתירוּת של הרכיב בתדירות הזוויתית ω = 1 rad/s, המעריך n מקבל ערכים שאינם בהכרח שלמים בין 0 ל-1. הפאזה הקבועה של הרכיב - הזווית של העכבה החשמלית בהצגה קוטבית במישור המרוכב - היא  -(90\cdot n)^{\circ }. אם n=0 העכבה זהה לזו של נגד, ואם n=1 העכבה זהה לזו של קבל אידיאלי. בכל מקרה אחר הרכיב הוא כסופרפוזיציה של שני הרכיבים, והעכבה שלו היא כשל מעגל RC.
המידע הנדלה מהרכיב

עצם שילובו של הרכיב במעגל המדמה מראה כי פני השטח הנחקרים אינם הומוגניים.
מידת האי-הומוגניות פרופורציונית להפרש בין ערך המעריך לערך השלם הקרוב אליו ביותר, 
כלומר: אם לדוגמה ערך המעריך הוא n=0.80, פירוש הדבר כי הרכיב החשמלי הדומה ביותר הוא קבל (שערכו n=1) ומידת האי-הומוגניות שלו גבוהה יחסית, כלומר פני השטח אינם חלקים כלל ועיקר. אם, לעומת זאת, ערך המעריך הוא n=0.99, אזי לכל צורך מעשי פני השטח חלקים ומתפקדים כקבל לוחות.
מקיבול הרכיב ניתן להפיק מידע כמו המקדם הדיאלקטרי של פני השטח, עובי פני השטח ועוד.
תנאי השימוש ברכיב קבוע פאזה

מאחר שהשימוש ברכיב הוא למעשה קירוב, שכן הוא אומד בצורה לא מדויקת את מידת ההתנהגות ההתנגדותית-קיבולית של המערכת. הקירוב של מערכת לרכיב קבוע פאזה תקף בתדירויות גבוהות: ניתוח התנהגות של קבל יראה שבתדירות השואפת לאינסוף הקבל הלא אידיאלי מתנהג כנגד, ובתדירויות נמוכות מאוד קבל מתנהג כנתק. לכן יש תוקף לחישוב רכיב שהוא סופרפוזיציה של קבל ונגד רק בתדירויות גבוהות, אז הדמיון בין הרכיבים מספיק כדי לאפשר רכיב שהוא מצב ביניים ביניהם. התדירות המזערית בה הקירוב תקף נקבעת לכל מערכת בנפרד על פי קיבול הרכיב, התנגדות הנגדים ועוד.
ראו גם

מדידות עכבה חשמלית
לקריאה נוספת

Evgenij Barsoukov, J. Ross Macdonald, Impedance Spectroscopy: Theory, Experiment, and Applications, 2nd edition, Wiley-Interscience, 2005
הערות שוליים

↑  http://www.argentumsolutions.com/tutorials/impedance_tutorialpg4.html
מה אתה עושה כשאתה קם בבוקר

| --- | --- |

 סינגל
 מתוך האלבום שבלול
 יצא לאור:  1970
 תאריך הקלטה:  ליטרטון
 מקום הקלטה:  חיפה
 סוגה:  רוק
 שפה:  עברית
 אורך:  3.15
 חברת תקליטים:  פונודור
 כתיבה:  שלום חנוך
 לחן:  שלום חנוך
 עיבוד:  שלום חנוך   מיקי גבריאלוב   רוב האקסלי   חיים רומנו   עמי טרייבטש
 גרסאות כיסוי:  זקני צפת
"מה אתה עושה כשאתה קם בבוקר" הוא שיר שכתב והלחין שלום חנוך. השיר הופיע לראשונה באלבומם המשותף של חנוך ואריק איינשטיין, שיצא בשנת 1970.
השיר מופיע באלבום "שבלול", שנחשב לאחד האלבומים הגדולים בהיסטוריה של המוזיקה הישראלית. האלבום כלל שירים שהופיעו בסרט הטלוויזיה הנושא את שם האלבום. את הסרט ואת האלבום הפיקה חבורת "הגר", הידועה יותר בכינוייה "חבורת לול", על שם סרט אחר שהפיקה. השיר מתאר את הדברים הראשונים שאדם עושה כשהוא משכים קום. השיר, כמו חלק גדול משירי האלבום "שבלול", נשמע ברקע בסצנה בסרט "שבלול" שבה רואים את שני יוצרי השיר, איינשטיין וחנוך, משוחחים על אהבה וזוגיות.
השיר היה לאחד מהשירים המצליחים והאהובים מהאלבום. בשנה שבה יצא כתב דורון רוזנבלום כי הוא דומה מדי לשיר "With a Little Help from My Friends" של הביטלס. במרוצת השנים הפך השיר לסמל לישראליות החדשה שהפציעה לאחר מלחמת ששת הימים.
גרסאות כיסוי וביצועים נוספים

בתחילת שנות התשעים חידשו חברי להקת הרוק "זקני צפת" את השיר ונתנו לו גוון רוקיסטי כבד.
ב-21 בינואר 2003, במהלך שהותו של האסטרונאוט אילן רמון בתחנת החלל הבינלאומית, הושמע השיר לפי בקשת משפחת רמון. זהו השיר השני בעברית שהושמע בחלל.
בשנים 2005–2006 ביצעו שלמה ארצי ושלום חנוך את השיר כחלק מהמופע המשותף שלהם שרץ כשנתיים בשם "התחברות".
חנוך, מלחין השיר אירח בהופעותיו רבים מזמרי ישראל כשהם מבצעים יחדיו את השיר, בהם נינט טייב ושלומי שבן.
עוולת התקיפה

האמנה החברתית עליה מבוססת החברה המודרנית, נולדה כתוצאה מכך שהאנשים בחברה הקמאית ויתרו על החירות המוחלטת שלהם כדי להתאגד במסגרת מאורגנת, בתמורה להגנה על אינטרסים שונים בחייהם. אחד האינטרסים הבסיסיים שעליו צריכה להגן שיטת המשפט הוא חירות הפרט מפגיעות מכוונות בגופו. בשיטה המשפטית שלנו מוגנת החירות הגופנית במישור האזרחי על ידי עוולת התקיפה שבדיני הנזיקין.
התפתחות היסטורית

עוולה (באנגלית Tort), היא "עבירה אזרחית", בניגוד לפלילית. מקורה של עוולת התקיפה, כמו עוולות רבות אחרות, הוא במשפט המקובל האנגלי. המשפט המקובל כולו החל להתפתח מעבירות של הסגת גבול ועבירות רכוש, מכיוון שאלה נחשבו לדברים החשובים ביותר בעיניו של המלך. פגיעה בגופו של הזולת (כמו גם איום לפגיעה כזו) נחשבה כדבר המעורר חשש להפרת שלום הציבור. תקיפה נחשבה כמעין תביעה בהסגת גבול, אך בגופו של אדם – "trespass to the person" – שמאפיינה העיקרי הוא הפגיעה הישירה בזולת. במסגרת הזו התפתחו 3 עוולות שונות:
תקיפה בפועל (Battery) – זהו מעשה הפגיעה הפיזית עצמו, כפי שמקובל לחשוב.
איום בתקיפה (Assault) – על אף שבמשפט הפלילי המילה "assault" מתארת מעשה של פגיעה פיזית, בדיני הנזיקין המשמעות היא איום בתקיפה.
כליאת שווא (False Imprisonment)
פקודת הנזיקין

ב-1942 פורסמה פקודת הנזיקין לראשונה בארץ, אך היא לא כללה את עוולת התקיפה. הסיבה היא שמנסחי הפקודה הלכו בעקבות דיני הנזיקין בקפריסין, שהיו בעצם דיני הנזיקין האנגליים. הסיבה שהחוק הקפריסאי השמיט את עוולת התקיפה, היא מכיוון שההסדר שהיה קיים באותה תקופה בקפריסין, אפשר מתן פיצוי במקרים של תקיפה במסגרת החוק הפלילי. אולם, בישראל זה לא היה כך, וב-1944 תוקנה הפקודה ונכללה בה עוולת התקיפה. כיום, עוולת התקיפה מוגדרת בסעיף 23 לפקודת הנזיקין, וההגנות המיוחדות לה מוגדרות בסעיף 24 לפקודה.
סקירת דין > הגדרת עוולת התקיפה

תקיפה היא עוולה מסוג per se. זאת אומרת, אפשר לתבוע בגין תקיפה גם אם לא נגרם נזק.
סעיף 23 לפקודת הנזיקין מגדיר את עוולת התקיפה:
תקיפה היא שימוש בכוח מכל סוג שהוא, ובמתכוון, נגד גופו של אדם על ידי הכאה, נגיעה, הזזה או בכל דרך אחרת, בין במישרין ובין בעקיפין, שלא בהסכמת האדם או בהסכמתו שהושגה בתרמית, וכן ניסיון או איום, על ידי מעשה או על ידי תנועה, להשתמש בכוח כאמור נגד גופו של אדם, כשהמנסה או המאיים גורם שהאדם יניח, מטעמים סבירים, שאכן יש לו אותה שעה הכוונה והיכולת לבצע את זממו.
"שימוש בכוח", לעניין סעיף זה - לרבות שימוש בחום, באור, בחשמל, בגז, בריח או בכל דבר או חומר אחר, אם השתמשו בהם אם יש בה להזיק.
הגדרה זו מתייחסת הן לשימוש בכוח (battery, מוגדר בחלק הראשון) והן לאיום לשימוש בכוח (assault, מוגדר בחלק השני) – שניהם מכונים תקיפה. למרות הסעיף המשותף, שתי העוולות שונות במהותן, יש להן דרישות שונות, ולכן נדון בשתיהן בנפרד. נראה אילו תנאים דורש החוק כדי שנוכל לומר שהתבצעה תקיפה.
סקירת דין > תקיפה בפועל (Battery)

יסודות העוולה, דהיינו התנאים שנדרשים להתקיים כדי שנוכל לומר שאכן התרחשה תקיפה, כפי שמוגדרים בס' 23 הם: