stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ווטרבורו
היסטוריה

בשנת 1661 רב-סרן ויליאם פיליפס רכש אדמות באזור והקים חווה. בשטחי החווה בהמשך הוקמו מספר יישובים. בשנת 1683 הוא נפטר והירושה חולקה בין מספר קרובי משפחה לרבות קולונל ג'ושוע ווטרס.
התושבים הראשונים הגיעו לאזור בשנת 1768. בשנת 1787 היישוב קיבל הכרה ונקרא "ווטרבורו". תושבי האזור התפרנסו בעיקר מחקלאות ועיבוד תוצרת חקלאית. בשנת 1871 באזור עברה מסילת רכבת והיא תרמה לתנופת פיתוח אזורית.
בשנת 1911 שרפה גדולה גרמה נזקים לחלקים משמעותיים של דרום העיר. בשנת 1947 כ-75% משטחי היישוב נשרפו.
כיום האזור מהווה שטח תיירותי ברמה אזורית. בית ג'יימס ליוויט הוא בין המבנים הבולטים בעיר. הבניין רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים וממקום בו המוזיאון המקומי. בעיירה פועל בית ספר תיכון שמשרת גם את היישובים הסמוכים.
וויאג'ר (מאדים)

תוכנית וויאג'ר מאדים (באנגלית: Voyager Mars Program) הייתה תוכנית לחקר החלל של נאס"א לשליחת גשושיות לא מאוישות אל מאדים. המשימות תוכננו כחלק מתוכנית יישומי אפולו בין 1966 ל-1968 ותוכננו לשיגור ב-1974-5. מטרת שיגורן היה ביצוע משימות מקדימות לנחיתה מאוישת על המאדים.
במקור הציעה נאס"א להשתמש בנחתת שתוכנס לתוך תא פיקוד של חללית אפולו ותשוגר על גבי סטורן IB בעל שלב קנטאור. אולם מארינר 4 גילתה ב-1965 שאטמוספירת מאדים דלילה ביותר ולכן היה אפשר להסתפק במגני חום פשוטים יותר ולפיכך תוכננה חללית חדשה שכללה מקפת ונחתת. התכנון החדש הצריך משגר סטורן 5 לשיגור הנחתת והמקפת. המקפת תוכננה להיות גשושית מארינר משופרת, זהה לגשושיות מארינר 8 ו-9, בעוד הנחתת תהיה נחתת סרוויור שתשופר ויתווספו לה מצנחים ומנועי האטה נוספים.
תקצוב התוכנית יחד עם כל תוכנית יישומי אפולו הופסק ב-1968 והמשימה בוטלה לגמרי ב-1971, בעיקר בגלל ששיגור שתי הגשושיות על גבי משגר אחד היה מסוכן ויקר מדי.
למרות ביטול התוכנית, התכנונים והפיתוחים שיועדו לוויאג'ר - מאדים שימשו בסופו של דבר בתוכנית ויקינג של אמצע שנות ה-70.
השם וויאג'ר שימש לאחר מכן את חלליות מארינר 11 ו-12 שנקראו בשמות וויאג'ר 1 וויאג'ר 2 שנשלחו לחקור את כוכבי הלכת החיצוניים. גם חלליות הוויאג'ר אלו הגיעו מתוכנית גדולה יותר שתוכננה ובוטלה - הפלנטרי גראנד טור.
ראו גם

פלנטרי גראנד טור
תוכנית וויאג'ר
תוכנית ויקינג
תוכנית סרוויור
תוכנית מארינר
תוכנית החלל האמריקאית
| תוכניות נאס"א לחקר מערכת השמש |
| --- | --- | --- |
| פעילות | אקספלורר • וויאג'ר •  חקר מאדים • משימות פלנטריות (דיסקברי • גבולות חדשים • חקר מערכת השמש) • פלאגשיפ • חקר עולמות אוקיינוס |  |
| הושלמו | פיוניר • מארינר • לונר אורביטר • ריינג'ר • סרוויור • אפולו • ויקינג • פלנטרי אובסרבר • MESUR • מרס סרוויור 98 • מארס סקאוט • מארס רובר |  |
| בוטלו | פלנטרי גראנד טור • וויאג'ר (מאדים) • פרומתאוס • קונסטליישן • ניו מילניום • מארינר סימן 2 |  |
ויליאם ג'ון תומסון

| --- | --- |

 לידה:  1771 סוואנה, ארצות הברית 
 פטירה:  1845 (בגיל 74 בערך) אדינבורו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 
ויליאם ג'ון תומסון (באנגלית: William John Thomson; ‏1771–1845) היה צייר אמריקאי של צלליות, פורטרטים ומיניאטורות שהיה פעיל בבריטניה.
ביוגרפיה

תומסון נולד בסוואנה, מחוז צ'טהאם, ג'ורג'יה, ב-3 באוקטובר 1771 להורים סקוטים, אלכסנדר תומסון ומרי אליזבת תומסון לבית ספנסר. אחותו הראשונה של תומסון, מרגרט, נולדה ב-1773, אחותו השנייה שנולדה ב-1775 הייתה קתרין תומסון, לימים אמה החורגת של אליזבת גאסקל. הם היגרו לאנגליה במהלך מלחמת העצמאות. אחיו הצעיר שנולד באדינבורו ב-1778 היה אנתוני טוד תומסון, הרופא שילד את גאסקל. הוא עבר ללונדון ולמד לצייר. הוא הציג באקדמיה המלכותית לאמנויות ב-1795.
הוא התחתן עם הלן ג'יי קולהון באדינבורו ב-12 במאי 1797, הוא נחשב לבחירה לאקדמיה המלכותית ב-1808. הוא חזר לבית אבותיו בסקוטלנד והתיישב באדינבורו. בערך ב-1817 הוא התחתן שנית עם אן מקולוך (נפטרה 1855). בשני הנישואים נולדו לו שבעה ילדים.
ביוגרפיה > סגנון ציור

תומסון עבד בסגנון חגיגי, ריאליסטי, מעט פשטני, נטול רגש שאפיינה לא פעם את עבודתם של בני דורו. המצוירים שלו פונים מעט ימינה; המאפיינים שלהם מסומנים בצורה בולטת, העין השמאלית נראית גדולה מדי. גוון ורוד מציף את הציורים, הצללה חום אדמדם מציגה את הצורות והצבע החום מהווה לרוב את הרקע. תומסון היה מיניאטוריסט בעל חשיבות רבה, אם כי לפעמים מימש את כישרונותיו על דיוקנאות גדולים וקטנים באורך מלא. לדיוק הביצוע הוא הוסיף עושר רב של אפקט, וגימור מעולה.
ביוגרפיה > שנים מאוחרות יותר

הוא הפך לדמות בולטת בחיי האמנות של סקוטלנד, כשהוא מחזיק במגוון תפקידים רשמיים. הוא הציג פורטרטים, מיניאטורות, נופים וציורי ז'אנר.
ב-16 ביולי 1823 הגיש אחיו הצעיר אנתוני טוד תומסון בקשה לרוברט דאנדאס, הוויקונט השני מלוויל שתומסון יחליף את סר הנרי רייבורן המנוח בתפקיד יועץ המלך לסקוטלנד, (התפקיד ניתן לדייוויד וילקי).
ב-7 באוקטובר 1829 הוא נבחר לאקדמאי של האקדמיה המלכותית הסקוטית והוא מופיע ברשימה האלפביתית שלהם.
בשנת 1831 כנאמן לאחוזתו של יו ויליאם ויליאמס יחד עם גברת רובינה וויליאמס, אניאס מקביין, הוא ארגן מכירת אולפן.
ביוני 1832 הוא צייר מיניאטורה של אחייניתו החורגת, אליזבת גאסקל (לבית סטיבנסון).
הוא מת ב-24 במרץ 1845. אשתו וילדיו קבורים לידו.
האנדרטה להוריו ולסביו נמצאת בחצר הכנסייה קנונגייט.
גלריה

אליזבת גטסקל, 1832
גברת תומסון ובנה
דיוקן של קצין בריטי
מיניאטורה וולטר סקוט
הערות שוליים

↑  British Miniaturists by Basil Somerset Long. 1929.
↑  The Oxford National Biography DOI.
↑  American Portrait miniatures in the Manney collection by Dale T Johnson page 213
↑  Elizabeth Gaskell: The Early Years – John Chapple page 474 para 18.
↑  Edinburgh Post Office Directory 1820
↑  American Portrait miniatures in the Manney Collection By Dale T Johnson page 213
↑  Art in Scotland By Robert Brydall 1889 page 245-6
↑  National Records for Scotland, Papers of the Dundas family, reference GD51/6/2195
↑  "ROYAL SCOTTISH ACADEMICIANS | Royal Scottish Academy of Art and Architecture".
↑  The Life and Works of Hugh William Williams by J Rock Vol 1 p8.
↑  An Elizabeth Gaskell Chronology by G Handley p.25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n85827025  RKD: 77261  ULAN: 500009758  VIAF: 105219346   WorldCat (עם VIAF): 105219346 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ויליאם ג'ון תומסון".
ז'וזפין דה רשקה

| --- | --- |

 לידה:  4 ביוני 1855 ורשה, פולין הקונגרסאית, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  22 בפברואר 1891 (בגיל 35) ורשה, פולין הקונגרסאית, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות פובונזקי 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית 
 תקופת הפעילות:  מ-1871 
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  סופרן, מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 בן או בת זוג:  Leopold Julian Kronenberg 
 צאצאים:  Józefina Róża Kronenberg, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
ז'וזפין דה רשקה (בפולנית: Józefina Reszke, בצרפתית: Joséphine de Reszke;‏ 4 ביוני 1855 – 22 בפברואר 1891) הייתה זמרת סופרן אופראית פולנייה, ילידת ורשה. דה רשקה הייתה אחותם של זמר הבס אדואר דה רשקה וזמר הטנור יאן דה רשקה, שניהם זמרי אופרה ידועי-שם. את לימודי השירה החלה אצל אמה ואצל מאדאם ניסן-סלומון, והופעת הבכורה שלה הייתה בפריז, כאופליה באופרה "המלט" של אמברואז תומא ב-21 ביוני 1875.
דה רשקה נשארה באופרה של פריז במשך שנים אחדות, במהלכן נודעה בהופעותיה באופרות איטלקיות וצרפתיות; היא יצרה את תפקיד זיטה ב"מלך לאהור" של מאסנה. היא דחתה הצעה להופיע בארצות הברית, ונשארה באירופה במשך כל שנות הקריירה שלה.
דה רשקה הופיעה עם אחיה יאן בהופעת הבכורה שלו; השניים, יחד עם אדואר, השתתפו בהצגת הבכורה של "ארודיאדה" בשנת 1884. בשיא הקריירה שלה נישאה לברון לאופולד יוליאן קרוננברג, ופרשה מן הבמה כמעט לחלוטין; מאז ואילך הסתפקה בהופעות צדקה בלבד. על הופעותיה אלה גמלה לה עיריית פוזנן ביהלום. דה רשקה מתה בוורשה ב-1891, בת 36.
ולינגטון (חבל)

חבל ולינגטון (באנגלית: Wellington Region) הוא חבל בדרום האי הצפוני של ניו זילנד הכולל את עיר הבירה ולינגטון וסביבתה. חבל ולינגטון נתחם על ידי ים טסמן במערב, האוקיינוס השקט במזרח ומצר קוק בדרום. הגבול הצפוני של החבל לא עובר בתוואי גאוגרפי ברור ונמשך בין אוטקי (Otaki) במערב לאקטהונה (Eketahuna) במזרח. שטחו של החבל הוא 8,140 ק"מ רבוע ומתגוררים בו 460,300 תושבים, יותר משלושה רבעים מהם סביב האזור האורבני של ולינגטון.
מבחינה גאוגרפית ניתן לחלק את חבל ולינגטון לארבע רצועות אורך, הרצועה המערבית ביותר, החופים החוליים לאורכו של ים טסמן, נקראת חוף קפיטי (Kapiti Coast), מזרחית אליה נמצאת הרצועה השנייה הכולל את הרכסים רימוטקה (Rimutaka) וטררואה (Tararua) שנוצרו מאותו קמט גאולוגי שיצר את האלפים הדרומיים באי הדרומי, הרצועה השלישית כוללת את הגבעות הנמוכות ומישורים סביב נהר רואמהנגה (Ruamahanga) והרביעית היא רצועה הררית נוספת, נמוכה יותר מרכסי הרימוטקה והטטרואה.
חלוקה מנהלית

מבחינה מנהלית החבל מחולק לשמונה רשויות אזוריות: ארבעה מחוזות וארבע ערים. את מחוז מסטרטון ולינגטון חלוקת עם מנוואטו-ונגנאוי שמצפון.
| רשויות אזוריות בוולינגטון>  | רשויות אזוריות בוולינגטון> שם | רשויות אזוריות בוולינגטון> בירה | רשויות אזוריות בוולינגטון> שטח (קמ"ר) | רשויות אזוריות בוולינגטון> אוכלוסייה (2018) | רשויות אזוריות בוולינגטון> צפיפות (בנפש לקמ"ר) | רשויות אזוריות בוולינגטון> סוג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ולינגטון Wellington | - | 290 | 216,300 | 745.86 | עיר |
| 2 | לואר האט Lower Hutt | - | 376 | 105,900 | 281.65 | עיר |
| 3 | פורירואה Porirua | - | 175 | 56,800 | 324.57 | עיר |
| 4 | קפיטי קוסט Kapiti Coast | פרפראומו | 731 | 53,200 | 72.78 | מחוז |
| 5 | אפר האט Upper Hutt | - | 540 | 43,700 | 80.93 | עיר |
| 6 | מסטרטון Masterton | מסטרטון | 2,300 | 25,700 | 11.17 | מחוז |
| 7 | סאות' ואיררפה South Wairarapa | מרטינבורואו | 2,387 | 10,450 | 4.38 | מחוז |
| 8 | קרטרטון Carterton | קרטרטון | 1,180 | 9,340 | 7.92 | מחוז |
דמוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| פריסת אוכלוסיית ולינגטון |
| --- | --- | --- | --- |
  מתחת 1 נפש לקמ"ר  מעל 1 נפש לקמ"ר  מעל 5 נפש לקמ"ר  מעל 10 נפש לקמ"ר  מעל 50 נפש לקמ"ר  מעל 100 נפש לקמ"ר  מעל 250 נפש לקמ"ר  מעל 500 נפש לקמ"ר  מעל 750 נפש לקמ"ר  מעל 1000 נפש לקמ"ר  מעל 2000 נפש לקמ"ר:
הערות שוליים

↑  "Subnational population estimates: At 30 June 2018 (final) – NZ.Stat tables". Stats NZ Tatauranga Aotearoa. 14 November 2018
| חבלי ניו זילנד |
| --- | --- | --- |
| האי הצפוני | נורת'לנד • אוקלנד • ואיקטו • ביי אוף פלנטי • הוקס ביי • טראנאקי • מנוואטו-ונגנאוי • ולינגטון • גיזברן |  |
| האי הדרומי | וסט קוסט • אוטגו • סאות'לנד • קנטרברי • נלסון • מרלבורו • טסמן |  |
| אזורים במעמד מיוחד | איי קוק • איי קרמדק • ניואה • איי צ'טהאם • טוקלאו • שטח חסות רוס • האיים הסאב-אנטארקטיים |  |
ראו גם רשויות אזוריות בניו זילנד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007491952705171  GND: 7530413-2  LCCN: no2003082335  MusicBrainz: 5aa4734b-6d95-47ef-aabd-1be461923d89  VIAF: 157450793   WorldCat (עם VIAF): 157450793
הסתדרות המורים

בית הסתדרות המורים בתל אביב
מניה של איגוד המורים למטרת הוצאת ספרים בעברית לבתי ספר, 1901
הסתדרות המורים היא ארגון יציג של עובדי הוראה במדינת ישראל כגון גננים, מורים, מנהלים ויועצים.
הסתדרות המורים מוגדרת כאגודה עות'מאנית ומהווה האיגוד המקצועי הוותיק והגדול ביותר בישראל. ההסתדרות הוקמה בשנת 1903 (תרס"ג), במסגרת אספה שהתקיימה בזכרון יעקב בשם "הכנסייה הארצישראלית", ומנתה נכון ל-2019 כ-160,000 עובדי הוראה וגמלאים. מזכ"לית הסתדרות המורים הנוכחית, יפה בן דויד, נבחרה בשנת 2017 והיא האישה הראשונה שנבחרה לעמוד בראש הסתדרות המורים מאז הקמתה.
הקמת הסתדרות המורים

בתי הספר בארץ ישראל של סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 הוקמו ונוהלו על ידי אגודות פילנתרופיות, ועדי המושבות, פיק"א ועוד. כל אחד מגופים אלו קבע קו חינוכי עצמאי והעניק למורים תנאי העסקה שונים. חלק מבתי הספר לא ראו בהוראה בעברית צורך עליון וחלקם לא חינכו ליעדים לאומיים.
כבר בשנת 1892 (תרנ"ב) התארגנו מספר מורים והקימו את "אספת המורים" לדיון ביעדי החינוך ובתכניו. אולם זו הייתה התאגדות וולונטרית שלא השפיעה על כלל המורים.
בשנת 1903 (תרס"ג) ערך מנחם אוסישקין, מראשי חובבי ציון ברוסיה, ביקור בארץ ישראל כדי לארגן ולאחד את היישוב היהודי. לשם כך נוסדה ביוזמתו בזכרון יעקב "הכנסייה הארצישראלית". למרות התקוות, ניסיון האיחוד נכשל תוך זמן קצר ביותר והארגון היחיד שהתאגד באותה הזדמנות היה איחוד המורים שהפך ב-1928 ל"הסתדרות המורים".
בהזמנה לאספת היסוד של איחוד המורים הגדיר אוסישקין את מטרת החינוך העברי בארץ ישראל כדלקמן:
א. לחנך ולגדל דור מלא-כוח, בריא בגופו וברוחו, אשר יידע ויאהב את עמו, ארצו ושפתו, דור אוהב עבודה, אשר העבודה הזאת תהיה לו למקור חיים וסיפוק צורכי גופו ונפשו. - 
ב. לברוא בארץ ישראל קיבוץ אחד עברי, עדה אחת עברית מכל המון העדות השונות, שישנן עתה בארץ, ואשר כל אחת מהן כובשת לה מקום בפני עצמה וחוששת להסיר מעל עצמה חותם אותה ארץ הגולה, שממנה יצאה.
באספת היסוד נקבעו שלוש מטרות להסתדרות המורים, אשר ייצגו יעדים לאומיים ומטרה מקצועית:
להיטיב את מצב החינוך בארץ-ישראל ולתת צביון לאומי עברי לכל בתי הספר בארץ-ישראל.
להחיות את השפה העברית והרוח הישראלית בבתי הספר.
להיטיב את מצב מורי בתי הספר בארץ-ישראל.
כוועד המנהל של הסתדרות המורים נקבע "מרכז המורים", ובראשו עמדו אנשי חינוך מובילים כמו: ד"ר יוסף לוריא, ד"ר בן-ציון מוסינזון, פרופ' דוד ילין, יוסף עזריהו ועוד.
בשלוש השנים הראשונות כיהן דוד ילין כנשיא הסתדרות המורים. במהלך השנים שלאחר מכן כיהנו בתפקיד זה ד"ר דוד לוין (1952–1960), אביעזר ילין (1955–1971; בנו של פרופ' דוד ילין; נפ' ב-1971), יעקב אמוראי (1971–1978; נפ' ב-1978) וד"ר שלום לוין (1980–1995).
מקום מושבה של הסתדרות המורים הוא ברחוב בן סרוק 2 בתל אביב.
צעדים ראשונים

המטרה המוצהרת הראשונה של התארגנות המורים הייתה לטפח מערכת חינוך לאומית בעברית. לכן בין פעולותיה הראשונות של הסתדרות המורים היה המאבק על הוראה בעברית. הסתדרות המורים הייתה שותפה פעילה במלחמת השפות ונאבקה כנגד השלטת הגרמנית כשפת ההוראה והלימוד. מאבק אחר היה כנגד הרצון ללמד ביידיש במקום בלשון הקודש.
כבר ב-1908 דאגה הסתדרות המורים לרמת המורים וקבעה כי כל אדם החפץ להורות צריך להיבחן בבחינה מקצועית מטעמה, ורק אלו שיעברו אותה יהיו רשאים להצטרף להסתדרות המורים ולהורות בבתי ספר. לשם הכנת המועמדים לבחינות הוציאה הסתדרות המורים ספרים, חוברות, כתבי עת ואף קיימה השתלמויות בחופשת הקיץ.
בנוסף נטלה על עצמה הסתדרות המורים את מלאכת הפקת והדפסת ספרי וחוברות הלימוד והפיצה אותם בין בתי הספר.
בתקופת המאבק על שפת ההוראה, סברו אנשי חברת עזרה של יהודי גרמניה כי אוצר המילים בעברית אינו מספיק על מנת ללמד מקצועות טכנולוגיים ומקצועות מודרניים, וזאת בשל מחסור בספרים בעברית, במורים מקצועיים דוברי עברית ובקיומם של מונחים מקצועיים בעברית שהייתה עדיין שפה מתפתחת; לכן רצו כי שפת ההוראה בבתי הספר שבחסותם תהיה גרמנית. הסתדרות המורים חששה כי מעבר להוראה בגרמנית יוריד לטמיון את הישגי המורים העבריים ואת תחיית השפה העברית ולכן התנגדה ליוזמה זו של ארגון "עזרה".
כחלק מהמאבק בחיפה שנגע לשפת ההוראה בטכניקום ובבית הספר התיכון שלידו, התארגנו בשנת 1913 תושבים מחיפה וכן נציגי הסתדרות המורים וקיימו אספת מחאה כנגד ההחלטה. באספה זו הוחלט בין היתר על ייסוד בית ספר ששפת ההוראה בו תהיה עברית, החלטה שהייתה הבסיס להקמת בית הספר הריאלי בעיר.
בחנוכה (דצמבר) 1913 ארגנו מורי בית הספר "עזרה" בחיפה (לשעבר בית ספר "אבטליה" של פנחס כהן) את תלמידיהם כמחאה על ההחלטה להשליט שפת הוראה זרה, ויצאו כולם ממבנה בית הספר לבית הכנסת הסמוך ושם קיימו לימודים בעברית. זה היה סופה המעשי של ההחלטה להורות בגרמנית.
עד מלחמת העולם הראשונה

בעשר השנים הראשונות יצרו המורים מערכת חינוך שלא הייתה קיימת עד אותו זמן. לשם כך תכננה הסתדרות המורים תוכניות לימודים לשכבות הגיל השונות, יצרה מנגנון להסמכת מורים, מנגנון להשתלמויות ולהעשרת מורים, ספרי לימוד לתלמידים ובמקביל ספרות עזר מתאימה למורים.
הסתדרות המורים חידשה את פעולתו של ועד הלשון העברית. ועד זה קבע מילים ומינוחים חדשים בעברית שנדרשו לשם הוראת המקצועות השונים. כמו כן הוציא הוועד מילון עברי ופרסם החלטות לגבי צורת הכתיב של מילים שונות. פעולתו של הוועד נמשכה עד שנות ה-50 של המאה ה-20, כאשר נוסדה האקדמיה ללשון העברית ולמשך תקופה מסוימת פעל במקביל לה.
ב-1908 הכריזה הסתדרות המורים על ט"ו בשבט כעל חג הנטיעות.
עד מלחמת העולם הראשונה > שביתות מורים

השביתה הראשונה שארגנה הסתדרות המורים הייתה ב-1914 בהמשך למלחמת השפות ונסובה על שפת ההוראה בבתי הספר.
השביתה הראשונה שנסובה על נושאי שכר הייתה ב-1925. עקב חילוקי דעות בנושא השביתה פרשו אנשי סניף ירושלים מהסתדרות המורים.
בין שתי מלחמות העולם

הסתדרות המורים הייתה שותפה בשתדלנות אצל שלטונות המנדט שהובילה בשנת 1922 (תרפ"ב) להכרזת העברית כשפה רשמית בארץ ישראל, לצד השפות האנגלית והערבית.
בשנים אלו גובשה ומוסדה שיטת הזרמים בחינוך (זרם העובדים, הזרם הכללי, הזרם הדתי והזרם החרדי), הנהגת היישוב והמורים הגיעו להסכמות עם ממשלת המנדט בדבר אוטונומיה מסוימת לכל אחד מהזרמים ואוטונומיה לחינוך העברי בכללותו וכן הגיעו להסכמים בדבר גובה הסכומים שהקצתה ממשלת המנדט לנושא החינוך.
בשנת תרפ"ו - 1925 נוסדה הוצאת הספרים החינוכית של הסתדרות המורים, "אוצר המורֶה", שפעלה עד סוף שנות ה-90 והוציאה יותר מ-150 כותרים, בהם ספרי פדגוגיה, פסיכולוגיה, דידקטיקה ומתודיקה להוראת מקצועות שונים.

בשנת 1927 נוסד הביטאון "הד החינוך", המביא את דבר הסתדרות המורים בנוסף למאמרים בנושאי חינוך. ביטאון זה ממשיך להופיע מזה 90 שנה. באותה שנה הוקמה מועצת המורים למען קק"ל, ככלי לקירוב התלמידים והציבור לפעולות קק"ל וככלי לאיסוף כספים לטובת הקרן הקיימת לישראל (הקופסה הכחולה). כמו כן נוסדה בשנה זו הוצאת הספרים של הסתדרות המורים.
בשנת 1935 החלה הסתדרות המורים בהוצאת הירחון "הד הגן", שהתרכז בנושאי החינוך בגיל הרך וניהול מאבק הגננות לשיפור מעמדן המקצועי.
בשנת 1938 יזמה הסתדרות המורים יחד עם תנובה את "מפעל החלב". במסגרת פעילות זאת, זכו התלמידים במערכת החינוך העברית לשתות כוסות חלב, מתוך מחשבה כי שתיית החלב תתרום לבריאותם של הילדים.
שנות קליטת העלייה ההמונית

עם קום מדינת ישראל והקמת משרד החינוך, נושלה הסתדרות המורים מתחומי קביעת המדיניות החינוכית וקביעת היעדים הלאומיים של מערכת החינוך והתמקדה יותר בתפקידה כמייצגת המורים מול המעסיקים.
בשנת 1949 נחקק חוק לימוד חובה והוקם משרד החינוך אשר ריכז חלק ניכר מפעולתה של הסתדרות המורים.
בשנת 1950 הצטרפה הסתדרות המורים להסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ ישראל, תוך שמירה על עצמאות הניהול של מאבקים מקצועיים. כמו כן, שינתה את שמה מ"הסתדרות המורים בארץ ישראל" ל"הסתדרות המורים בישראל". באותה עת הוגדרו מחדש מטרותיה של ההסתדרות כדלקמן:
ארגון כל עובדי החינוך בישראל בהסתדרות אחת.
הגנה על זכויות החברים, הטבת תנאי עבודתם וקידום ענייניהם המקצועיים והכלליים.
ביסוס מעמדו של המורה בחברה.
העלאת רמת ההוראה והחינוך.
טיפוח הנחלת הלשון והתרבות העברית בכל שדרות הציבור.
קשירת קשרים עם מורים יהודיים בתפוצות ועם ארגוני מורים בעולם, והידוק הקשרים עם ציבור העובדים במדינה.
באותה שנה הצטרפה התאחדות הגננות, שהייתה עד אז אגף בהסתדרות הכללית, להסתדרות המורים ומאז מאגדת הסתדרות המורים את המורים והגננות.
בשנת 1953 נחקק חוק חינוך ממלכתי, שהביא לביטולו של "זרם העובדים" של ההסתדרות הכללית ולמיזוגו עם החינוך הכללי. הזרמים הלא ממלכתיים האחרים נותרו במעמדם הקיים. הסתדרות המורים קלטה את הסתדרות המורים הערביים והכריזה, כי תיאבק על שכר שווה למורה היהודי ולערבי.
בשנת 1955 נבחר שלום לוין לעמוד בראש הסתדרות המורים ומילא תפקיד זה עד 1980. אז נבחר לנשיא הסתדרות המורים החמישי ומילא תפקיד זה עד מותו ב-1995.
בשנת 1958 פרשו מורי בתי הספר העל-יסודיים מהסתדרות המורים והקימו ארגון נפרד - ארגון המורים, יו"ר ארגון המורים מאז שנת 1997 הוא רן ארז.
שנות ה-60 עד שנות ה-80 של המאה ה-20

למרות התנגדותה של הסתדרות המורים, הוחלט על רפורמה בחינוך והקמת חטיבות ביניים (בדוח ועדת דוברת ב-2004 הומלץ לבטלן).
ב-1963 נוסדה קרן ההשתלמות למורים וביזמת הסתדרות המורים נקבע כי מורים יוכלו לצאת לשנת שבתון, שנת לימודים, אחת לשבע שנים וזאת בניגוד למקובל בקרנות ההשתלמות בהן העובד מקבל אחת לשבע שנים סכום כסף חד-פעמי ולא תמיד מנצל את הכסף לצורכי השתלמות והעשרה.
ב-1966 נחנך בניין הסתדרות המורים בתל אביב, מבנה גדול ומרווח יותר מהמבנה בחיפה שנחשב כמבנה המרווח ביותר בין סניפי הסתדרות המורים. בניין זה נוצל, פרט לפעילות ארגונית, גם לארגון השתלמויות למורים וגננות.
שנות ה-90 של המאה ה-20

בשנת 1997 החליטה הסתדרות המורים לפרוש מההסתדרות הכללית ולחזור להיות איגוד עצמאי.
הסתדרות המורים היום היא התאגדות של נציגויות לסקטורים השונים בהוראה, כמו:
גננות
מורי החינוך היסודי
מורי החינוך העל-יסודי
מורי אולפני העברית
מורי החינוך הגופני
מורי המכללות והסמינרים
מנהלים, מפקחים ומדריכים
מנהלי מחלקות החינוך
מורי מחוננים
גמלאים
תאים ארציים למורים מקצועיים כמו: מורי חקלאות, מלאכה, יועצים, חינוך-מיוחד, ציור, כפרי-נוער ועוד.
הסתדרות המורים עוסקת בשני מישורים:
המישור הפרופסיונאלי, הכולל הגנה על מורים מפני פיטורין, מאבקי שכר, הגנה על זכויות מורים במישורים שונים.
המישור הערכי-פדגוגי הכולל מאבק על רמת ודמות החינוך. במסגרת מאבק זה הייתה הסתדרות המורים שותפה לתוכנית "אופק חדש" לשינוי פדגוגי במערכת החינוך.
במאה ה-21

בשנת 2017 מינתה בן דויד את גבע שגיא כמנכ"ל ההסתדרות לאחר שסייע לה בבחירות אז לראשות הארגון. שגיא מונה לתפקיד על אף שהיה קצין בדרגת סא"ל שהורשע בשנת 2002 בהתנהגות בלתי הולמת והודח משירותו הצבאי בעקבות הטרדה מינית של בנו של מבוקש פלסטיני והורד עד לדרגת סגן. 
במאי 2018, הגיש עובד ההסתדרות תלונה כנגד שגיא בטענה להטרדה מינית שביצע כלפיו. המקרה הנוכחי הועבר לבירור חיצוני אצל שופטת שמצאה כי התלונה אותנטית. בן דויד החליטה להחמיר עימו ולסיים את תפקידו בהסתדרות התיק נסגר בהמשך בשל חוסר ראיות מספיקות. ב-2021 הוא מונה כמנכ"ל עמותת המורים לאחר שוועדה פנימית בראשות בן דויד בחרה בו לתפקיד למרות שאמורה להיות הפרדה בין הארגונים וזאת על אף התלונות.
באוגוסט 2019 הסכימה הסתדרות המורים עם האוצר לדחות את המשא ומתן לחידוש הסכם השכר של המורים, על רקע היעדר ממשלה בשל המשבר הפוליטי בישראל בשנת 2019. במסגרת ההסכם קיבלו גמלאי הסתדרות המורים מענק חד פעמי על סך 2,000 ש"ח. לצד זאת הוסכם על שינוי אופן החישוב של ימי המחלה לפנסיה.
במהלך משבר הקורונה בשנת 2020 נחתם הסכם עם המדינה, לפיו שנת הלימודים בבתי הספר היסודיים ובחטיבות הביניים תוארך בתשעה ימים, בכפוף להגעה לסיכום דומה גם עם ארגון המורים. המדינה וארגון המורים לא הצליחו להגיע להסכמות, ובית הדין הארצי לעבודה הבהיר למדינה כי אינה יכולה לחייב את ארגון המורים להאריך את שנת הלימודים בלא להגיע עימו להסכם. בעקבות כישלון המדינה להגיע להסכמה עם ארגון המורים, הודיעה יפה בן דויד, מזכ"לית הסתדרות המורים, כי שנת הלימודים תסתיים בשעתה גם בבתי הספר היסודיים ובחטיבות. בעקבות כך, הסכים שר החינוך יואב גלנט עם בן דויד כי תוכנית בית הספר של החופש הגדול תפעל באותה שנה בין 1 ביולי ל-6 באוגוסט ומורים שילמדו בה יקבלו שכר נוסף.
במאי 2022 הכריזה הסתדרות המורים על סכסוך עבודה בטענה לגרירת רגליים מצד משרד האוצר במשא ומתן להסכם שכר. ב-31 באוגוסט, יממה לפני פתיחת שנת הלימודים תשפ"ג (2022–2023), הושגה הסכמה בנוגע להסכם שכר חדש.
ב־31 בינואר 2023 נחתם הסכם בין המדינה להסתדרות המורים, בעניין גביית דמי טיפול ארגוני ממורים אשר אינם חברים בהסתדרות המורים ולא בשום ארגון אחר. להסכם זה חשיבות מעשית, משום שהוא מהווה מקור הכנסה לארגון. ההסכם קיבל סיקור עיתונאי ביקורתי.
הקרן לקידום מקצועי

הקרן לקידום מקצועי היא זרוע ביצועית של הסתדרות המורים לקירוב המורים לתחום המחשוב, התקשוב והמולטימדיה. בנוסף, נועדה לשיפור מערכות היחסים הבין-אישיים בין המורים לבין עמיתיהם למקצוע.
תוכנית "אופק חדש"

ביוזמת שרת החינוך יולי תמיר ובעקבות ההסכם שנחתם עם הסתדרות המורים, יצאה לפועל ב-2007 תוכנית אופק חדש. מטרתה הייתה לספק למורים של בתי הספר היסודיים והעל-יסודיים שכר הולם ולשפר את מעמדם. בין כלל המטרות של התוכנית היו לימוד בכיתות קטנות והקמת כיתות מצוינות בבתי הספר. "אופק חדש" הופעלה בסופו של דבר אך ורק בבתי הספר, שבהם רוב המורים היו חברים בהסתדרות המורים, ויושמה בהדרגה.
בול  יובל להסתדרות המורים

במלאת 50 שנה להסתדרות המורים הונצח האירוע  בבול מזכרת  מיוחד ; ב- 13 בינואר 1955, הנפיק דאר ישראל את בול יובל זה שעליו ציור של מנורת שמן דולקת. האמן  גדעון אמורי עיצב  את הבול. מכירת הבול נמשכה כ-10 חודשים.
ראו גם

הד החינוך
לקריאה נוספת

דב קמחי, ספר היובל של הסתדרות המורים תרס"ג-תרפ"ח (1903-1928), עטור ועיצוב כריכה : נחום גוטמן, הוצאת מרכז הסתדרות המורים, חמשת אלפים שש מאות שמונים ותשע ליצירה, 1928, (מהדורה מוגבלת של 2,000 העתקים)
הערות שוליים

↑  מ. שמריהו, המורים: נחכה עד 1 בנובמבר, מעריב, 26 באוגוסט 1955
↑  ספי קרופסקי, מזכ"לית הסתדרות המורים שוקלת למנות למנכ"ל את גבע שגיא שהתעלל בנער פלסטיני, באתר כלכליסט, 23 באוגוסט 2017
↑   ליאור דטל, מנכ"ל עמותת המורים טוען שיש לו תואר אקדמי. באוניברסיטה לא מודעים לכך, באתר TheMarker‏, 8 באוגוסט 2023
↑  לאחר שנטען כי הטריד מינית: מנכ"ל הסתדרות המורים סיים את תפקידו, באתר ynet, 2 במאי 2018
↑  ליאת רון‏, המנכ"ל, התלונה והתביעה: הכירו את המקורב ליפה בן דויד, באתר וואלה, 21 באוגוסט 2022
↑   ליאור דטל, מנכ"ל הסתדרות המורים לשעבר, שפוטר עקב תלונה על הטרדה — שב לעבוד איתה, באתר TheMarker‏, 3 באוגוסט 2021
↑   ליאור דטל, המורים שיקבלו מענק של 2,000 שקל - ומי ירוויח מהפנסיה החדשה, באתר TheMarker‏, 4 בספטמבר 2020
↑   ליאור דטל, ההמורים יצאו לחופשה; הלמידה מרחוק תופסק; החופש הגדול יקוצר ב-9 ימים, באתר TheMarker‏, 18 במרץ 2020
↑  דוד טברסקי, ‏הסתדרות המורים: בעקבות החלטת ביה"ד לעבודה, גם בחטיבות הביניים ביסודיים ובגנים שנת הלימודים לא תוארך, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 19 ביוני 2020
↑  דוד טברסקי, ‏גלנט אחרי הפסיקה: שנת הלימודים לא תוארך, 'בתי הספר של החופש הגדול' יפעלו מה-1 ביולי, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 19 ביוני 2020
↑  מיכל מרנץ, ‏פתיחת שנת הלימודים הבאה בסכנה: הסתדרות המורים הודיעה על סכסוך עבודה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 15 במאי 2022
↑  הסכם קיבוצי (מספרו 125/2023), באתר גלימה, 31 בינואר 2023
↑    ריקי ממן, ‏מורים? הסעיף בהסכם השכר שיעלה לכם מאות שקלים בשנה, בעיתון מקור ראשון, 28 באוגוסט 2023
↑  אתר תאחדות בולאי ישראל, קטלוג בולי ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262737205171 
כנוס המורים בזכרון יעקב
בול משנת 1955 לציון יובל להסתדרות המורים
דוד בן-גוריון ושלום לוין בוועידת הסתדרות המורים ב-1962
הפגנת הסתדרות המורים בדרישה להעלאת שכר המורים במאי 2022