stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפארק הלאומי גרנד קניון
פעילויות > הגדה הצפונית

בגדה הצפונית יש מעט כבישים, עם זאת יש כמה נקודות תצפית ראויות לציון הנגישות לכלי רכב כולל "אימפריאל" (Point Imperial), נקודת רוזוולט (Roosevelt Point), וכף רויאל (Cape Royal). כמו כן ניתן לרכב על פרדות למקומות שונים כולל כמה מאות מטרים במורד הקניון.
מבקרים רבים בגדה הצפונית בוחרים לנצל את מגוון שבילי הטיולים הרגליים כולל שביל וילדפוס (Widforss Trail), שביל אנקל ג'ים (Uncle Jim's Trail), שביל טרנספט (Transept Trail) ושביל קאיבאב הצפוני (North Kaibab Trail), האחרון ממשיך כל הדרך עד לנהר הקולורדו ולחצות לשביל קאיבאב הדרומי (South Kaibab Trail) ושביל ברייט אנג'ל (Bright Angel Trail), הממשיכים עד הגדה הדרומית של הקניון.
נקודת התצפית טורוויפ (Toroweap Overlook) שוכנת בחלקו המערבי של הפארק בגדה הצפונית. הגישה אליה דרך כבישים בלתי סלולים המתחילים מכביש 389 של אריזונה מערבית לפרדוניה. הכבישים מובילים דרך המונומנט הלאומי גרנד קניון־פראשנט אל נקודת התצפית.
גלריה

מבט מנקודת התצפית אנדרטת פאוול, הגדה הדרומית של הגרנד קניון
מבט אווירי על קניון הקולורדו הקטן בסמוך לגדה המזרחית בגרנד קניון
פוסטר מ־1938 של הפארק הלאומי גרנד קניון
נהר הקולורדו מהגדה הדרומית
מפולת סלעים מהגדה הצפונית
מהגדה הדרומית בחורף
ביאורים

↑  באנגלית mass wasting - שלמה שובאל מגדיר זאת כ"תנועה של חומר סלעי בלוי ולא מלוכד המכונה בלית. תנועה זו מתרחשת במורד בהשפעת כוח הכובד, ונע בה חומר שהתפורר על פני השטח בתהליכי הבלייה."
↑  בחלק מהמפות הישנות מסומן כביש 180 של ארצות הברית העובר דרך פלגסטף כמסתיים בנקודה זו, אבל ארגון התקינה של הכבישים בארצות הברית (AASHTO) קבע שנקודת הסיום של כביש זה היא עם כביש 64 בוויל (Valle), והמשך הכביש אל הפארק הלאומי הוא כביש 64
פנלה וולגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 באוגוסט 1969 (בת 55) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1999)  אוניברסיטת דרהאם 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
פנלה וולגר (באנגלית: Fenella Woolgar; נולדה ב-4 באוגוסט 1969) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה

וולגר נולדה בלונדון. היא הבת הצעירה של מורין (שם נעורים מק'קאן) ומייקל וולגר. אחיה דרמוט הוא בריסטר ואחותה קלודיה עוסקת באמנויות בהולנד. בילדותה גרה בניו כנען (אנ') שבקונטיקט, ובשנת 1976 חזרה המשפחה לבריטניה. אביה היה עבד ככלכלן במשך שנים רבות והמשפחה נסעה איתו לכווית ולשרג'ה (אנ'). אמה היא ממוצא אירי. וולגר התחנכה במנזר מייפילד, באוניברסיטת דרהאם ואחר כך באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). בהיותה באוניברסיטה ביימה את המחזה "רצח בקתדרלה" בקתדרלת דרהאם. היא שיחקה והייתה חברה ב"דרהאם רביו".
ב-1999 סיימה וולגר את לימודיה ב-RADA והתחילה להופיע בעיקר בתיאטרון במיוחד עם להקת "רויאל אקסצ'נג' מנצ'סטר". פריצת הדרך שלה הייתה ב-2002 כשהופיעה בתפקיד אגאתה בסרטו של סטיבן פריי "צעירים יפים ומבריקים". בהמשך עבדה עם מייק לי, קונור מקפרסון ועם וודי אלן. ב-2008 גילמה את דמותה של אגאתה כריסטי בפרק "החד-קרן והצרעה" בסדרה "דוקטור הו".
וולגר הופיעה גם בתיאטרון המלכותי הלאומי ובתיאטרון אולד ויק. ב-2013 זכתה בפרס קלרנס דרוונט לשחקנית המשנה הטובה ביותר, וב-2014 זכתה בפרס סנדיי טיימס לשחקנית השנה.
היא מרבה להופיע ברדיו, וב-2013 הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר ברדיו על תפקידה כרוזמרי קנדי ב-"An American Rose". עוד ברדיו שיחקה בתפקיד ראשי ב"גברת דאלוויי" ובתפקיד אדית וורטון ב-"The Jinx Element" וב"איתן פרום". היא כיכבה בקומדיה "דוט" של BBC Radio 4. עוד הקליטה ספרי שמע והייתה מועמדת לפרס "ספר השנה" לשנת 2013.
חיים אישיים

ב-2006 התחתנה וולגר עם ד"ר רוברט הרלנד. לבני הזוג יש שלושה ילדים: קיט נולד ב-2007, וטריסטן וגבריאל נולדו ב-2009. היא מציירת ודוברת איטלקית.
פרסים ומועמדויות

ב-2014 זכתה וולגר בפרס הופעת התיאטרון של השנה מטעם "The Sunday Times Culture Awards".
ב-2013 זכתה וולגר בפרס קלרנס דרוונט Clarence Derwent Award לשחקנית המשנה הטובה ביותר בווסט אנד.
וולגר הייתה מועמדת לפרסים הבאים:
פרס What’s On Stage לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2013
פרס BBC Radio Drama לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2013
פרס ספר אודיו של השנה על "Life After Life" לשנת 2013
פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2003
פרס הקולנוע אמפייר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2003
פרס חוג המבקרים של לונדון לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2003
פרס איבנינג סטנדרד לתיאטרון לשחקנית החדשה הטובה ביותר ל-2003
פרס מנצ'סטר איבנינג ניוז לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2000 ולשנת 2001
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | אליס | בפרק "Lord Edgware Dies" |
| 2001 | העולם על פי מלמוט | The Way We Live Now | ליידי ג'וליה מונוגרם | מיני-סדרה |
| 2002 |  | AKA | שרה | סרט קולנוע |
| 2003 | צעירים יפים ומבריקים | Bright Young Things | אגאתה רנסיבל |  |
| 2003 | אירואיקה | Eroica | הנסיכה לובקוויץ' | סרט טלוויזיה |
| 2004 | הוא ידע שהוא צודק | He Knew He Was Right | ארבלה פרנץ' | מיני-סדרה |
| 2004 | המין היפה | Stage Beauty | ליידי מרסוייל |  |
| 2004 | וירה דרייק | Vera Drake |  |  |
| 2005 | בלה בלה | Wah-Wah | ג'ון ברוטון |  |
| 2006 | סקופ | Scoop | ג'יין קוק |  |
| 2007 | ג'קיל | Jekyll | מי | סדרת טלוויזיה |
| 2007 | טירוף של קולג' | St. Trinian's | מיס קליבר |  |
| 2008 | דוקטור הו | Doctor Who | אגאתה כריסטי | בפרק "החד-קרן והצרעה" |
| 2008 | איך לאבד חברים ולהרחיק אנשים | How to Lose Friends & Alienate People |  |  |
| 2009 | טירוף של קולג' 2 | St. Trinian's II: The Legend of Fritton's Gold | מיס קליבר |  |
| 2010 |  | BioShock 2 | סופיה לאמב | משחק וידאו |
| 2010 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | אליזבת ויטקר | בפרק "Hallowe'en Party" |
| 2010 | כשתפגשי זר גבוה ומסתורי | You Will Meet a Tall Dark Stranger | ג'יין |  |
| 2011 |  | Case Histories | אמיליה לנד |  |
| 2012 | מזג אוויר עליז לחתונה | Cheerful Weather for the Wedding | ננסי דאקין |  |
| 2013 | המרגלים של ורשה | Spies of Warsaw | ליידי אנג'לה הופ | מיני-סדרה |
| 2014 | מר טרנר | Mr. Turner | ליידי אליזבת איסטלייק |  |
| 2015 |  | Home Fires | אליסון סקוטלוק | סדרת טלוויזיה |
| 2016 | מלחמה ושלום | War and Peace | קאטיץ' | סדרת טלוויזיה |
| 2016 | הסנוניות והאמזונות | Swallows and Amazons | מיס קרומוק |  |
| 2017 | פרוצות | Harlots | ליידי רפטון | סדרת טלוויזיה; 4 פרקים |
| 2017 | להעיר את המלכה | Victoria & Abdul | מיס פיפס |  |
| 2019 | ג'ודי - מעבר לקשת | Judy | מרגרט המילטון |  |
| 2019 | מחיר האמת | Mr. Jones | פרנסס סטיבנסון (אנ') | סרט |
| 2021 | דלגליש (אנ') | Dalgliesh | מאביס גירינג | 2 פרקים |
| 2023 |  | The Buccaneers | ליידי ברייטלינגסי | 4 פרקים |
| 2024 | דרגה סודית (אנ') | Secret Level | ד"ר לנגדון | דיבוב; פרק: "The Outer Worlds: The Company We Keep" |
תפקידים בתיאטרון

2014: בתפקיד מרגרט תאצ'ר (מאגס) במחזה "Handbagged" בתיאטרון וודוויל, לונדון
2013: בתפקיד מרגרט תאצ'ר (מאגס) במחזה "Handbagged" מאת מוירה בופיני Moira Buffini בתיאטרון טריסייקל, לונדון
2013: בתפקיד תרזה במחזה "Circle Mirror Transformation" בתיאטרון רויאל קורט, האגרסטון, לונדון
2012: בתפקיד אלבסטד בעיבוד של בריאן פריל למחזה "הדה גאבלר" בתיאטרון אולד ויק, לונדון
2011: בתפקיד מדליין במחזה "The Veil" מאת קונור מקפרסון (אנ') בתיאטרון הלאומי, לונדון בבימויו של קונור מקפרסון
2010: בתפקיד שארלוט במחזה "The Real Thing" בתיאטרון אולד ויק, לונדון
2009: בתפקיד מאדג' במחזה "Time and the Conways" בתיאטרון הלאומי, לונדון בבימויו של רופרט גולד
2006: בתפקיד הלן במחזה "Motortown" בתיאטרון רויאל קורט, לונדון
2005: בתפקיד שרלוט ברונטה במחזה "ברונטה" עם להקת התיאטרון "Shared Experience"
2004: בתפקיד אדלה במחזה על פי הרומן "המעבר להודו" עם להקת התיאטרון "Shared Experience"
2002: בתפקיד הלנה במחזה "חלום ליל קיץ" בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' מנצ'סטר
2002: בתפקיד אמה במחזה "Way Upstream" בתיאטרון דרבי פלייהאוס
2001: בתפקיד תרזה במחזה "How the Other Half Loves" בתיאטרון ווטפורד פאלאס
2001: בתפקיד אלינור במחזה "The Miser" בסליסבורי פלייהאוס
2000: בתפקיד סיליה במחזה "כטוב בעיניכם" ברויאל אקסצ'נג' מנצ'סטר
2000: בתפקיד קיטי וורדון במחזה "Charley's Aunt" בתיאטרון שפילד קרוקיבל
2000: בתפקיד לוסי בפרק "Bring Me Sunshine" ברויאל אקסצ'נג' מנצ'סטר
1999: בתפקיד ואריה במחזה "גן הדובדבנים" בתיאטרון York Theatre Royal
1994: בתפקיד נלי במחזה "Playboy of the Western World" בתיאטרון בריסטול אולד ויק
הערות שוליים

↑  "Fenella Woolgar". Audible.co.uk. נבדק ב-6 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Culture". The Sunday Times. 28 בדצמבר 2014. נבדק ב-1 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fenella Woolgar and Paul Chahidi win Clarence Derwent awards". Retrieved 17 April 2014.
↑  "press releases and press packs". BBC. 19 במאי 2003. נבדק ב-1 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "David Tennet's Blog". 2013. נבדק ב-14 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811471809205606  GND: 1171146191  LCCN: no2007025062  NKC: xx0124323  SUDOC: 179996932  VIAF: 136543360   WorldCat (עם VIAF): 136543360
סנדי שו

| --- | --- |

 לידה:  26 בפברואר 1947 (בת 77) דנגהאם, אסקס, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  סנדרה אן גוריך
 שם במה:  Sandie Shaw 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1964–2013 (כ־49 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לונדון, Robert Clack School 
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  פיי רקורדס, פולידור רקורדס, וירג'ין רקורדס, HMV, RCA ויקטור, רפרייז רקורדס, ליברטי רקורדס, I Dischi del Sole 
 פרסים והוקרה:  זוכה אירוויזיון (1967)  חבר במסדר האימפריה הבריטית 
 www.sandieshaw.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סנדי שו (באנגלית: Sandie Shaw; נולדה ב-26 בפברואר 1947) היא זמרת פופ אנגלייה, שהייתה אחת מהזמרות הבריטיות המצליחות בשנות ה-60. ב-1967 היא זכתה באירוויזיון, בזכייה הראשונה של הממלכה המאוחדת בתחרות. היא נודעה בהופעותיה ברגליים יחפות, ואף תוארה כ"מלכת הפופ היחפה של שנות ה-60".
ביוגרפיה > מאז שנות ה-70

ב-1972 הסתיים החוזה שלה עם Pye Records, והיא לקחה הפסקה מהקריירה שלה כזמרת פופ. היא החלה לעבוד על פרויקטים אחרים, כמו כתיבה של מחזמר רוק, כתיבת שירים, משחק בתיאטרון (היא גילמה את תפקידה של אופליה ב"המלט" ואת תפקידה של ז'אן ד'ארק במחזה "יוהנה הקדושה") וכתיבת ספרי ילדים. ב-1977 הוציאה שני סינגלים בחברת התקליטים CBS Records. לאחר שנה אימצה את דרכי הזרם הבודהיסטי סוקה גקאי, ומאז שמרה על דרכי הדת.
בעלה השני, ניק פאוול, ממקימי חברת וירג'ין, הפגיש אותה עם חברי להקת B.E.F.‎ (שהקימו יוצאי "The Human League"), והיא הקליטה גרסת כיסוי לשיר "Anyone Who Had a Heart" (במקור בביצועה של דיון וורוויק) לאלבומם "Music of Quality And Distinction" שהוקלט בווירג'ין רקורדס. גרסת כיסוי זו חידשה את העניין הציבורי בשו. סולנית "הפריטנדרס" כריסי היינד הזמינה את שו לבצע עמה בדואט גרסת כיסוי לשירה של שו "Girls Don't Come" בהופעה של הפריטנדרס, ומאז שמרו השתיים על קשרי חברות. לאחר שנה כתבה והקליטה שו את האלבום "Choose Life", שנועד לקדם מבחינת יחסי ציבור את תערוכת השלום העולמי שהתקיימה בלונדון במרץ 1983. בהמשך שנת 1983, קיבלה מכתב שציין שלב חדש בקריירה שלה; את המכתב כתבו חברי להקת הסמית'ס, הסולן מוריסי והגיטריסט ג'וני מאר, שתיארו עצמם כ"שני מעריצי סנדי שו שאינם מסוגלים להירפא" וכתבו לה כי "אגדת 'סנדי שו' אינה יכולה להסתיים עדיין – יש בה עוד מה לעשות ולהספיק". בעלה היה חבר של ג'ף טרוויס מ-Rough Trade Records, החברה שבה הייתה חתומה להקת הסמית'ס, ושו הסכימה להקליט כמה משיריהם. באפריל 1984 יצאה לאור גרסת הכיסוי שביצעה לשירם "Hand of Glove" (הסינגל הראשון של הלהקה), שנכללה בין 30 השירים הראשונים במצעד הבריטי. היא הקליטה גרסה מחודשת ללהיטה הראשון "‎(There's) Always Something There to Remind Me" עבור פסקול הסרט "Letter to Bezhnev", ולאחר מכן הקליטה שתי גרסאות כיסוי לשירים של לויד קול והוציאה אותם כסינגל בחברת Polydor. ב-1986 יצאה לסיבוב הופעות באוניברסיטאות, לראשונה מזה 20 שנה, וב-1988 הוציאה את אלבומה "Hello Angel" ("שלום לַך, מלאך"), כשמקור השם בגלויה ששלח לה מוריסי. שו קיימה שני סיבובי הופעות נוספים באוניברסיטאות, והופיעה במצעדי גאווה ובפסטיבלים לשלום.
בשנות ה-90 יצאו אלבומי אוסף שונים של שיריה, בכמה לייבלים קטנים, וכמו כן יצאו מהדורות מחודשות של אלבומיה השונים. ב-1991 נתפרסמה האוטוביוגרפיה שלה, "The World at My Feet" ("העולם שלרגליי"). לאחר שנה החלה ללמוד באוניברסיטת אוקספורד ובאוניברסיטת לונדון, וב-1994 סיימה את הכשרתה כפסיכותרפיסטית. באותה תקופה הקליטה גרסאות מחודשות לכמה משיריה משנות ה-60, שקובצו באלבומה "Nothing Less Than Brilliant", שיצא בשנת 1994, לצד ההקלטות המקוריות של כמה משיריה האחרים. באותה תקופה בערך אף התגרשה מניק פאוול, ופגשה את בעלה השלישי, טוני בדפורד. ב-1997 פתחה קליניקה לפסיכותרפיה, שפועלת עד היום.
שו ניהלה מאבק משפטי מוצלח להחזקה בזכויות למכלול הקלטותיה, וב-2003 העבירה את הזכויות למכלול הקלטותיה לחברת EMI. במקביל, החלה לפעול כקואוצ'רית ומנטורית. חברת EMI פרסמה אלבומי אוסף של שיריה בצרפתית ובאיטלקית, ושנה לאחר מכן פרסמה אלבומי אוסף לשיריה בספרדית ובגרמנית. בסוף 2003 יצא לאור אלבום אוסף מרובע (בעל ארבעה דיסקים) משיריה, בשם "Nothing Comes Easy". ב-2010 הקליטה את שיר הנושא לסרט הבריטי "איזה מין שוויון".
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-6 במרץ 1968 שו נישאה למעצב האופנה ג'ף בנקס. בתם גרייסי נולדה בפברואר 1971. השניים התגרשו ב-1978.
ב-1982 נישאה לניק פאוול, ממקימי "וירג'ין" ויו"ר האקדמיה האירופאית לקולנוע. להם שני ילדים. כיום היא נשואה לבעלה השלישי, טוני בדפורד.
הערות שוליים

1 2 3  Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums (19th ed.). London: Guinness World Records Limited. p. 495. ISBN 1-904994-10-5.
1 2 3  Biography at www.ReadySteadyGirls.eu, accessed 3 January 2010
1 2 3  Murrells, Joseph (1978). The Book of Golden Discs (2nd ed.). London: Barrie and Jenkins Ltd. p. 229. ISBN 0-214-20512-6.
1 2  Whitburn, Joel (2003). Top Pop Singles 1955-2002 (1st ed.). Wisconsin, USA: Record Research Inc. p. 365/634. ISBN 0-89820-155-1.
↑  Rice, Jo (1982). The Guinness Book of 500 Number One Hits (1st ed.). Enfield, Middlesex: Guinness Superlatives Ltd. p. 85. ISBN 0-85112-250-7.
↑  Roberts, David (1998). Guinness Rockopedia (1st ed.). London: Guinness Publishing Ltd. p. 387. ISBN 0-85112-072-5.
↑  Rice, Jo (1982). The Guinness Book of 500 Number One Hits (1st ed.). Enfield, Middlesex: Guinness Superlatives Ltd. p. 92/93. ISBN 0-85112-250-7.
↑  ביוגרפיה של שו, באתר Allmusic
↑  O'Connor, John Kennedy. The Eurovision Song Contest - The Official History, Page 208. Carlton Books, UK, 2007. ISBN 978-1-84442-994-3
↑    Roya Nikkhah,Royanikkhah, ‏Sandie Shaw's love scandal that almost cost Britain its first Eurovision victory, The Telegraph, 25 December 2010
↑  Roberts, David (1998). Guinness Rockopedia (1st ed.). London: Guinness Publishing Ltd. p. 91. ISBN 0-85112-072-5.
↑  Tobler, John (1992). NME Rock 'N' Roll Years (1st ed.). London: Reed International Books Ltd. p. 182. CN 5585.
↑  Tobler, John (1992). NME Rock 'N' Roll Years (1st ed.). London: Reed International Books Ltd. p. 223. CN 5585.
↑  "A micro skirt, bondage heels, a 'footlight' ... Sandie Shaw on why, at 64, she finally likes being a sex symbol" Daily Mail. Retrieved 30 July 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810693748705606  BIBSYS: 3029722  BNE: XX1309224  BnF: cb139285496 (data)  GND: 134520823  ISNI: 0000 0003 6853 049X  LCCN: no98022157  MusicBrainz: 16963107-9288-43a2-946c-81de2f5eddfa  NKC: js20070209017  NLA: 35884875  NTA: 089212428  VIAF: 84261266   WorldCat (עם VIAF): 84261266
אוליבר פלאנקט

ערך זה עוסק בשופט בארץ ישראל בתקופת המנדט. אם התכוונתם לארכיבישוף בן המאה ה-17, ראו .
אין תמונה חופשית
אוליבר פלאנקט (באנגלית: Oliver Plunkett;‏ 1884 – ?) היה שופט בכיר בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי.
ביוגרפיה > ראשית דרכו

אוליבר פלאנקט נולד בשנת 1884 בדבלין בירת אירלנד. בשנת 1907 נישא לקורדיליה, בתו של לוטננט-קולונל סר אדווארד וילר (Wheeler) מהגדוד ה-12, ולימים היו בני הזוג הורים לחמישה בנים.
למד בקולג' וימבלדון ובקולג' פמברוק (Pembroke College) של אוניברסיטת אוקספורד. לאחר סיום לימודי המשפטים, התקבל בשנת 1909 ללשכת עורכי הדין של אירלנד (Bar Council of Ireland). במלחמת העולם הראשונה, בשנים 1915–1918, שירת בצבא הבריטי. לחם בחזיתות צרפת ופלנדריה ונפצע פעמיים. לאחר המלחמה המשיך לשרת בצבא שנתיים נוספות והשתחרר בשנת 1920 בדרגת קפטן. משנת 1923 השתייך לאכסניית המשפט הבריטית גריי'ז אין (Gray's Inn). באותה שנה התקבל לשירות הקולוניאלי הבריטי, והחל משנה זאת כיהן כשופט ראשי באי סנט לוצ'יה שבאיים הקריביים. בשנת 1928 עבר לכהן כעורך דין של ממשלת המנדט הבריטי.
ביוגרפיה > בארץ ישראל

במאי 1929 מונה פלאנקט לנשיא מחליף לבתי משפט מחוזיים בארץ ישראל. ביוני 1929 הוא הוצב ביפו ושם דן במשפטם של פורעים ערבים שהשתתפו במאורעות תרפ"ט ושל יהודים שנקטו צעדי התגוננות. בינואר 1930 הוצב כנשיא בית המשפט המחוזי בחיפה. היה זה כבר לאחר שוך המאורעות, אך עדיין נמשכו משפטיהם של הפורעים הערבים ושל יהודים שהחזיקו בנשק. כדרכו לא הפלה פלאנקט בין הנאשמים והרשיע או זיכה אותם בין אם היו אלה יהודים או ערבים.  בשנת 1931 עבר לבית המשפט המחוזי בירושלים. בהמשך עשה גם תפקידים שונים, בין השאר ישב בבית משפט לקרקעות, ובסוף 1933 מונה לשופט מחוזי קבוע בירושלים.
בחודש פברואר 1940 נתמנה לנשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב. בראשית חודש דצמבר 1943 נתמנה לשופט בית המשפט העליון המנדטורי וחזר לירושלים. היה זה תפקידו השיפוטי האחרון בארץ ישראל. באפריל 1945 נתמנה לנשיא בתי המשפט המעורבים במצרים (Mixed Courts of Egypt), טריבונלים מיוחדים ששפטו בהם שופטים מצרים וזרים, בעיקר בריטים. מינויו אושר על ידי המלך פארוק. בחודש מאי 1945, בגיל 61, עזב השופט פלאנקט את ארץ ישראל בדרכו למקום כהונתו החדש במצרים. סיים את תפקידו זה כאשר בתי המשפט המעורבים בוטלו בשנת 1949. סיום תפקידו במצרים היה גם סיום הקריירה המשפטית שלו.
במהלך תקופה זו פרצה מלחמת העולם השנייה. עם ראשית התנדבות בני היישוב היהודי לצבא הבריטי התנדב גם הוא לאמן את המתגייסים מתל אביב בנושאו דרגת מייג'ור. בעת המלחמה פקדה את השופט פלאנקט ואשתו קורדיליה טרגדיה כפולה, כאשר שנים מחמשת בניהם נהרגו בקרב. בן אחד, אוליבר פיטר פלאנקט, טייס בחיל האוויר המלכותי, נהרג בשנת 1941 בהיותו בן 26 שנים. הבן האחר, גוואו פלאנקט, קצין בהגנה האנטי אווירית, נהרג בתוניסיה, בשנת 1943 בהיותו בן 25 שנים.
לקריאה נוספת

שבתי טבת, רצח ארלוזורוב, הוצאת שוקן, 1982.
אב"א אחימאיר, המשפט, בהוצאת הוועד להנצחת כתביו, 1968.
"Plunkett, Oliver", in: The Catholic who's who and yearbook, Burns & Oats, 1952, p. 369. (באנגלית)
הערות שוליים

↑  Report by His Britannic Majesty's Government to the Council of the League of Nations on the administration of the British sphere of Togoland, Issue 154, Great Britain Government
1938, page 37
↑  משפט האות העברית, דבר, 15 במרץ 1929
↑  Palestine from day to day - Appointments, פלסטיין בולטין, 19 במאי 1929
↑  Palestine from day to day - Acting Appointments, פלסטיין בולטין, 18 ביולי 1929
↑  נדחה, דבר, 29 בינואר 1930
↑  מע"כ השופט פלאנקט -נשיא בית הדין בתל אביב, הצופה, 14 בפברואר 1940
↑  בבית הדין העליון, דבר, 1 בדצמבר 1943
↑  חילופי גברא בבתי הדין, המשקיף, 8 במאי 1945
↑  גמר משפטו של יצחק אואדיס, דבר, 27 באוקטובר 1929
↑  גמר משפט הרצח של ברוך רוזין, דבר, 13 בנובמבר 1929
↑  מ.ד., דבר היום - השופט פלאנקט, דבר, 3 באוגוסט 1936
רצח באוריינט אקספרס (סרט, 1974)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  רצח באוריינט אקספרס מאת אגתה כריסטי
 בימוי:  סידני לומט 
 הופק בידי:  ג'ון ברבורן ריצ'רד ב. גודווין
 תסריט:  פול דן
 עריכה:  אן קואטס
 שחקנים ראשיים:  אלברט פיני לורן באקול מרטין בלסם אינגריד ברגמן ז'קלין ביסט ז'אן-פייר קאסל שון קונרי ג'ון גילגוד ונדי הילר אנטוני פרקינס ונסה רדגרייב רייצ'ל רוברטס ריצ'רד וידמרק מייקל יורק
 מוזיקה:  ריצ'רד רודני בנט 
 צילום:  ג'פרי אנסוורת' 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 חברת הפקה:  G.W. Films Limited
 חברה מפיצה:  סרטי EMI סרטי סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, הוצאה ביתית, הפצה לאולמות הקולנוע, שידורים 
 הקרנת בכורה:  24 בנובמבר 1974
 משך הקרנה:  131 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט בלשי
 מקום התרחשות:  איסטנבול, אוריינט אקספרס, יוגוסלביה, לונג איילנד 
 תקופת התרחשות:  1935, 1930 
 תקציב:  1,500,000‏£‏
 הכנסות:  19,000,000‏£‏
 הכנסות באתר מוג'ו:   murderontheorientexpress
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר
 סרט הבא:  מוות על הנילוס 
 דף הסרט ב־IMDb
 
רצח באוריינט אקספרס (באנגלית: Murder on the Orient Express) הוא סרט בלשי בריטי עתיר כוכבים משנת 1974 בבימויו של סידני לומט, ובהפקתם של ג'ון ברבורן וריצ'רד ב. גודווין, המבוסס על ספר באותו השם משנת 1934 מאת אגתה כריסטי.
עלילת הסרט, מסוגת "מי עשה את זה?", מציגה את הבלש הבלגי הידוע הרקול פוארו (אלברט פיני), אשר מתבקש לחקור ולפענח את הרצח של איל עסקים אמריקאי המתרחש ברכבת אוריינט אקספרס, בדרכה מאיסטנבול לפה-דה-קאלה. אנסמבל של כוכבים מגלמים את החשודים בפשע, ובהם: לורן באקול, אינגריד ברגמן, שון קונרי, ג'ון גילגוד, ונסה רדגרייב, מייקל יורק, ז'קלין ביסט, אנתוני פרקינס וונדי הילר. את התסריט כתב פול דן, יחד עם אנתוני שאפר.
הסרט זכה הן להצלחה מסחרית והן לשבחים מצד המבקרים, וכן בשש מועמדויות לפרס אוסקר: השחקן הטוב ביותר (פיני), שחקנית המשנה הטובה ביותר (ברגמן), התסריט המעובד הטוב ביותר, הפסקול המקורי הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר ועיצוב התלבושות הטוב ביותר. מבין כל מועמדויות אלו, ברגמן היא הזוכה היחידה. כמו כן, אינגריד ברגמן וג'ון גילגוד זכו בפרסי באפט"א לשחקני המשנה הטובים ביותר.
תקציר העלילה

רכבת האוריינט אקספרס עומדת בתחנת הרכבת באיסטנבול ועומדת לצאת למסע ארוך עד פה-דה-קאלה לחוף תעלת למאנש. על הרכבת עולים הנוסעים ואנשי הצוות, ובהם הבלש הבלגי הרקול פוארו (אלברט פיני). במהלך הנסיעה, פונה אל פוארו אחד הנוסעים, איש העסקים האמריקאי סמואל ראצ'ט (ריצ'רד וידמרק), שמספר לו שמאיימים על חייו ומציע לפוארו 15,000 דולר כדי שיגלה מי מאיים עליו, אך פוארו מסרב. הרכבת ממשיכה בנסיעתה, אולם נאלצת לעצור באמצע הדרך, בגלל שלג רב החוסם את דרכה. למחרת בבוקר, ראצ'ט נמצא בתאו ללא רוח חיים, עם 12 דקירות סכין בחזהו. מנהל הרכבת, סניור ביאנצ'י (מרטין בלזם) מבקש מפוארו לפענח את התעלומה עד שהרכבת התקועה תגיע לתחנה הקרובה והדו"ח יימסר למשטרה.
בתאו של ראצ'ט פוארו מוצא פתק שרוף עליו כתוב "דייזי ארמסטרונג". והוא נזכר בפרשת חטיפת ורצח התינוקת של משפחת ארמסטרונג בשנת 1930, חמש שנים קודם. לפושעים שולם אז כופר. אחד מהם נתפס ונתלה אך השני הצליח לברוח מארצות הברית עם כספי הכופר ולשנות את שמו מקסטי לראצ'ט. גברת ארמסטרונג נתקפה אז בדיכאון, ומתה תוך כדי לידה מוקדמת של וולד מת. בעלה התאבד וכן גם המשרתת פולט שהואשמה בשיתוף פעולה ברצח. לאחר חקירה מאומצת מגלה פוארו כי לכל אחד מ-12 נוסעי הקרון יש קשר לפרשת ארמסטרונג, חלק קרובים וידידי המשפחה, וחלק עבדו בבית המשפחה כמו נהג, מבשלת ואומנת.
פוארו מזמן את כל הנוסעים לשיחה ומודיע להם כי הוא יודע שכולם קשורים לרצח וכי גם הוא סבור שהיה מגיע לראצ'ט למות, שכן הוא היה פושע שאחראי למותם של חמישה בני-אדם. פוארו מציג בפניהם שתי דרכים לפתור את הבעיה: הדרך המסובכת - להסגיר את כולם למשטרה ולגרום לשערורייה גדולה; הדרך הפשוטה - להודיע למשטרה שראצ'ט, שהיה ידוע כאיש מאפיה, נרצח בגלל סכסוך עם המאפיה על ידי מתנקש שחדר לרכבת כאיש תחזוקה, השאיר את מדיו בתא ונמלט. מנהל הרכבת וכולם מסכימים איתו ללכת על הדרך הפשוטה. פוארו מודיע שהוא חוזר לתאו לכתוב את הדו"ח ולהילחם במצפונו. השלג מפונה והרכבת ממשיכה בדרכה.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/נית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| אלברט פיני | הרקול פוארו | בלש בלגי |
| לורן באקול | הרייט הובארד |  |
| מרטין בלסם | סניור ביאנצ'י | מנהל הרכבת |
| אינגריד ברגמן | גרטה אולסון | מיסיונרית שוודית |
| ז'קלין ביסט | הלנה אנדרני | רוזנת, אשתו של רודולף |
| ז'אן-פייר קאסל | פייר מישל | קונדוקטור הממונה על הקרון |
| שון קונרי | ג'ון ארבוטנוט | קולונל בריטי ובן-זוגה של מרי |
| ג'ון גילגוד | אדוארד בדוז | משרתו האישי של ראצ'ט |
| ונדי הילר | נטליה דרגומירוף | נסיכה רוסית |
| אנטוני פרקינס | הקטור מקווין | מזכירו של ראצ'ט |
| ונסה רדגרייב | מרי דבנהאם | מורה אנגלייה ובת-זוגו של ג'ון |
| רייצ'ל רוברטס | הילדגרד שמידט | המשרתת הגרמנייה של נטליה |
| ריצ'רד וידמרק | ראצ'ט / קסטי | איש עסקים אמריקאי |
| מייקל יורק | רודולף אנדרני | רוזן ודיפלומט הונגרי, בעלה של הלנה |
| קולין בלייקלי | הארדמן | סוכן שחקנים |
| ג'ורג' קולוריס | קונסטנטין | רופא יווני |
| דניס קווילי | אנטוניו פוסקרלי | סוכן מכוניות איטלקי |
| ורנון דובטשף |  | קונסיירז' |
ג'רמי לויד: 
ג'ון מופאט:
הפקה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הכנסות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ביקורות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.