stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaliii
הערות שוליים

↑  "Kaliii on Apple Music". נבדק ב-16 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kali Drops "Mmm Mmm" Remix with Latto & Moneybagg Yo". The Source (באנגלית). 17 בנובמבר 2021. נבדק ב-21 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Latto Announces Tour With Saucy Santana, Kali, & Asianae. Shares Dates". HotNewHipHop (באנגלית). 3 בפברואר 2022. נבדק ב-21 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kali Shares New Single "Standards" On International Women's Day". HotNewHipHop (באנגלית). 8 במרץ 2022. נבדק ב-21 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kali Brings Toxicity To The Forefront On New Project, "Toxic Chocolate"". HotNewHipHop (באנגלית). 11 במרץ 2022. נבדק ב-21 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Affatigato, Carlo (8 במאי 2023). "Hoes in different area codes: Kali's song, lyrics & meaning". Aural Crave. נבדק ב-10 במאי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kali Reveals How Cardi B & Nicki Minaj Have Influenced Her 'Toxic Chocolate' Career". HipHopDx (באנגלית). 18 במרץ 2022. נבדק ב-21 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  VMA nominations are here, with Taylor Swift, Post Malone leading the pack, TODAY.com, ‏2024-09-11 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 67d33c91-279a-4185-a068-b7c6bfc4bc1a
NGC 4526

| --- | --- |
NGC 4526 בתמונה של טלסקופ החלל האבל, בצד שמאל למטה סופרנובה SN1994D
NGC 4526 בתמונה של טלסקופ החלל האבל, בצד שמאל למטה סופרנובה SN1994D
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  בתולה
 מגלה:  ויליאם הרשל
 תאריך גילוי:  8 באפריל 1784
 סוג:  גלקסיית עדשה
 בהירות נראית:  9.62
 סיווג מורפולוגי:  SAB(s)0
 עלייה ישרה:  12ʰ 34ᵐ 03.0ˢ
 נטייה:  ‏56.9″ ‏41′ ‏07°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  21.14-
 מרחק:  47,500,000  שנות אור 14,563,404.46  פארסק
 קוטר:  99,490 שנות אור
 מסה:  ‎2×1010‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  617 ק"מ/שנייה 0.002058  z
NGC 4526 היא גלקסיית עדשה בקבוצת הכוכבים בתולה, הנמצאת במרחק של כ-48 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.
היסטוריה

לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 9.6 והיא בין הגלקסיות הבהירות שבצביר והבהירה ביותר מבין אלה שלא נכללו בקטלוג מסיה. הגלקסיה התגלתה ב-8 באפריל 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון I.31, כשהיא מתוארת כבהירה מאוד, מאורכת, בעלת מרכז בהיר מאוד, ובין שני כוכבים בהירים. הוא ציין את מיקומה ביחס לכוכב 31 בבתולה. עשרה ימים מאוחר יותר ציין הרשל ערפילית נוספת בציון I.38 ותיאר אותה כבהירה מאוד, מאורכת מאוד ועם מרכז בהיר מאוד, כאשר מיקומה ניתן ביחס לכוכב 32 בבתולה, ולמעשה במיקום זהה למיקום של I.31. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה מספר פעמים והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1329, כשהיא מתוארת כבהירה מאוד, מאורכת מאוד, בעלת מרכז בהיר מאוד שמתבהר בחדות, וכן ציין שיש שני כוכבים מדרגת בהירות 9-8 ממזרח וממערב לה. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3075 ועם אותו התיאור, וציין שהערפיליות שאביו, ויליאם, רשם כ-I.31 וכ-I.38 הן למעשה אותה ערפילית. בשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4526, כאשר היא מתוארת כבהירה מאוד, גדולה מאוד, מאורכת מאוד, בעלת מרכז בהיר מאוד שמתבהר בחדות ובין שני כוכבים מדרגת בהירות 7.
תצפית

הגלקסיה נמצאת בחלקו הדרומי של צביר הבתולה, כ-6.9 מעלות מצפון-מערב לכוכב δ בבתולה, כ-7.7 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב וינדמיאטריקס וכ-9.3 מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב פורימה. כחצי מעלה מצפון לה נמצאת NGC 4535, כ-0.8 מעלה מדרום מזרח לה נמצאת NGC 4570, מעט יותר ממעלה ממערב-צפון-מערב לה נמצאת M49, כ-2.4 מעלות ממערב-דרום-מערב לה נמצאת NGC 4365, כ- 2.9 מעלות מצפון-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4596 וכ-3.6 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4698, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 4526 הוא כ-7.2 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-100,000 שנות אור, דומה לקוטר של שביל החלב, אך מסתה מוערכת רק בכ-‎2×1010‎ מסות שמש, כ-3.5% ממסת שביל החלב, כאשר קרוב לשלושה רבעים ממסתה או כ-‎1.5×1010‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בדומה לגלקסיות אחרות מסוגה, בגלקסיה יש מעט גז ואבק, ולכן יצירה של כוכבים חדשים מתרחשת בקצב נמוך יחסית שמוערך בכ-3 מאיות של מסת שמש בשנה, או מסת שמש בכ-36 שנים. בהתאם לכך, אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה היא די זקנה וגילה הממוצע מוערך בכ-11 מיליארד שנים והמתכתיות של הכוכבים היא כ-85% מזו של השמש. במרכז הגלקסיה נמצאת דיסקת אבק שרדיוסה הזוויתי כ-15 שניות קשת ששקול לרדיוס של כ-1,200 שנות אור, ונראה שבתוכה עדיין מתרחשת יצירה של כוכבים חדשים. מתנועת החומר מסביב לליבת הגלקסיה נראה שבתוכה נמצא חור שחור על-מסיבי שמסתו כ-‎4.5×108‎ מסות שמש. בשנת 1969 זוהתה בגלקסיה סופרנובה שבהירותה הנראית הגיעה לדרגה 16 וקיבלה את הציון SN1969E. בשנת 1994 זוהתה בגלקסיה סופרנובה נוספת מסוג Ia שהגיעה בשיאה לדרגת בהירות 15 וקיבלה את הציון SN1994D. ככל הנראה היא נוצרה מננס לבן, שהיה מורכב מפחמן ומחמצן, וספח מסה מכוכב שכן עד שמסתו חצתה את גבול צ'נדראסקאר.
הערות שוליים

1 2  J. Dabringhausen & M. Fellhauer: An extensive catalogue of early-type galaxies in the nearby Universe, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 460, Iss. 4 (2016)
1 2 3 4  NED: NGC 4526
1 2 3  A. Amblard, L. Riguccini, P. Temi, S. Im, M. Fanelli & P. Serra: Star Formation Bimodality in Early-type Galaxies, The Astrophysical Journal, Vol. 783, Iss. 2, article id. 135, p. 18 (2014)
↑  W. Herschel: Catalogue of One Thousand new Nebuae and Clusters of Stars, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 76, p. 471 (1786)
↑  J. F. W. Herschel: Observations of nebulæ and clusters of stars, made at Slough, with a twenty-feet reflector, between the years 1825 and 1833, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 123, p. 426 (1833)
↑  J. F. W. Herschel: Catalogue of nebulœ and clusters of stars, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 154, p. 101 (1864)
↑  J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p. 128 (1888)
↑  L. M. Young, G. J. Bendo & D. Lucero: Mid- to Far-Infrared Emission and Star Formation in Early-Type Galaxies, The Astronomical Journal, Vol. 137, Iss. 2, p. 3065 (2009)
↑  T. A. Davis, M. Bureau, M. Cappellari, M. Sarzi & L. Blitz: A black-hole mass measurement from molecular gas kinematics in NGC4526, Nature, Vol. 494, Iss. 7437, p. 328(2013)
↑  Kowal & W. L. W. Sargent: Supernovae discovered since 1885., Astronomical Journal, Vol. 76, p. 761 (1971)
↑  E. J. Lentz, E. Baron, D. Branch & P. H. Hauschildt: Non-LTE Synthetic Spectral Fits to the Type Ia Supernova 1994D in NGC 4526, The Astrophysical Journal, Vol. 557, Iss. 1, p. 266 (2001)
NGC 4596

| --- | --- |
NGC 4596 בתמונה של סקר השמים הדיגיטלי של סלואן
NGC 4596 בתמונה של סקר השמים הדיגיטלי של סלואן
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  בתולה
 מגלה:  ויליאם הרשל
 תאריך גילוי:  15 במרץ 1784
 סוג:  גלקסיית עדשה
 בהירות נראית:  10.42
 סיווג מורפולוגי:  SB(r)0
 עלייה ישרה:  12ʰ 39ᵐ 55.9ˢ
 נטייה:  ‏34.2″ ‏10′ ‏10°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  20.71-
 מרחק:  54,800,000  שנות אור 16,801,569.78  פארסק
 קוטר:  63,730 שנות אור
 מסה:  ‎4.1×1010‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  1,892 ק"מ/שנייה 0.006311  z
NGC 4596 היא גלקסיית עדשה בקבוצת הכוכבים בתולה, הנמצאת במרחק של כ-55 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.
היסטוריה

לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.42 והיא התגלתה ב-15 במרץ 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון I.24, כשהיא מתוארת כבהירה מאוד, קטנה, עם גרעין בהיר ושני ענפים עמומים שיוצאים ממנו. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה מספר פעמים והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1378, כשהיא מתוארת כבהירה, עגולה והיא נמצאת ליד שלושה כוכבים די בהירים. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3134 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4596, כאשר היא מתוארת כבהירה, די קטנה, בעלת מרכז בהיר מאוד שמתבהר בהדרגה וליד שלושה כוכבים.
תצפית

הגלקסיה נמצאת במרכז צביר הבתולה, כחצי מעלה ממערב לכוכב ρ בבתולה, כ-5.5 מעלות ממערב לכוכב וינדמיאטריקס וכ-7.8 מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב δ בבתולה. כשליש מעלה ממזרח לה נמצאת NGC 4608, כ-2.7 מעלות מדרום-מזרח לה נמצאת NGC 4698 ובכיוון דרום-מערב במרחק זוויתי של 2.4 מעלות ו-3.3 מעלות נמצאות בהתאמה NGC 4535 ו-M49. כ-2.2 מעלות ממערב-צפון-מערב לה נמצאת NGC 4503, כ-1.3 מעלות מצפון-מערב לה נמצאות NGC 4567 ו-NGC 4568, מעבר להן באותו הכיוון, כ-1.5 מעלות מ-NGC 4596 נמצאת NGC 4564, כ-1.6 מעלות מצפון-צפון-מזרח לה נמצאות M59 ו-M60, כ-1.5 מעלות מצפון-מזרח לה נמצאת NGC 4660 וכ-3.3 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לה נמצאות NGC 4754 ו-NGC 4762, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 4596 הוא כ-4 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של מעט יותר מ-60,000 שנות אור, קרוב לשני שלישים מהקוטר של שביל החלב, ומסתה מוערכת בכ-‎4.1×1010‎ מסות שמש, כ-7% ממסת שביל החלב, כאשר כמעט כולה, כ-‎4×1010‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בדומה לגלקסיות אחרות מסוגה, בגלקסיה יש מעט מאוד מימן מולקולרי ואטומי, וכמותו מוערכת בפחות מ-30 מיליון מסות שמש, כך שיצירה של כוכבים חדשים מתרחשת בקצב נמוך יחסית שמוערך בכ-3.5 מאיות של מסת שמש בשנה, או מסת שמש בכ-27 שנים. בהתאם לכך, אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה היא די זקנה וגילה הממוצע מוערך בקרוב ל-13 מיליארד שנים והמתכתיות של הכוכבים היא רק כ-60% מזו של השמש. בחלקה המרכזי של הגלקסיה יש מבנה דמוי מוט מרכזי שאורכו הזוויתי כמעט דקת קשת, שממרחקה של הגלקסיה שקול לאורך של כ-15,000 שנות אור. בליבתה של הגלקסיה נמצא חור שחור על-מסיבי שמסתו מוערכת בכ-80 מיליון מסות שמש,
הערות שוליים

1 2 3 4  J. Dabringhausen & M. Fellhauer: An extensive catalogue of early-type galaxies in the nearby Universe, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 460, Iss. 4 (2016)
1 2 3  NED: NGC 4596
↑  W. Herschel: Catalogue of One Thousand new Nebuae and Clusters of Stars, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 76, p. 471 (1786)
↑  J. F. W. Herschel: Observations of nebulæ and clusters of stars, made at Slough, with a twenty-feet reflector, between the years 1825 and 1833, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 123, p. 430 (1833)
↑  J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p. 130 (1888)
1 2  G. Gavazzi, G. Consolandi, S. Pedraglio, M. Fossati, M. Fumagalli & A. Boselli: Hα imaging observations of early-type galaxies from the ATLAS3D survey, Astronomy & Astrophysics, Vol. 611, id. A28, p. 14 (2018)
↑  J. Falcón-Barroso, R. Bacon, M. Bureau, M. Cappellari, R. L. Davies, P. T. de Zeeuw, E. Emsellem, K. Fathi, D. Krajnovic, H. Kuntschner, R. M. McDermid, R. F. Peletier & M. SarziThe SAURON project - VII. Integral-field absorption and emission-line kinematics of 24 spiral galaxy bulges, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 369, Iss. 2, p. 532 (2006)
↑  S. M. Kent: The bar in NGC 4596, Astronomical Journal, vol. 100, p. 378 (1990)
↑  G. A. D. Savorgnan & A. W. Graham: Supermassive Black Holes and Their Host Spheroids. I. Disassembling Galaxies, The Astrophysical Journal Supplement Series, Vol. 222, Iss. 1, article id. 10, p. 4 (2016)
King's Disease II

King's Disease II הוא אלבום האולפן ה-13 של הראפר האמריקאי נאז. האלבום יצא לאור ב-6 באוגוסט 2021, על ידי חברת התקליטים מאס אפיל רקורדס. הוא משמש כאלבום המשך לאלבום האולפן ה-12 של נאז, King's Disease, שיצא לאור באוגוסט 2020. האלבום מכיל הופעות אורח של אמינם, EPMD, א בוגי ויט דה הודי, YG, לורן היל, צ'ארלי וילסון, בלאסט והיט בוי. בדומה ל-King's Disease, האלבום הופק בפועל על ידי נאז והיט-בוי.
מספר רב של מגזינים דירגו וסיקרו את האלבום ברשימות סוף שנה של אלבומים. מגזין "בוקר טוב אמריקה" דירג את האלבום ברשימתם "50 האלבומים הטובים ביותר של 2021" במקום ה-17. ומגזין "אינדפנדנט" דירג את האלבום במקום ה-16 ברשימת "40 האלבומים הטובים ביותר של 2021". AllMusic כלל את השיר גם ברשימתם "אלבומי ההיפ-הופ הטובים ביותר לשנת 2021", וה"אלבומי הראפ וההיפ-הופ הטובים ביותר לשנת 2021".
האלבום קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה אלבום הראפ הטוב ביותר.
רקע

נאז הכריז על האלבום לצד שמו, עטיפתו ותאריך צאתו ב-29 ביולי 2021. הוא שיתף את רשימת הרצועות ב-3 באוגוסט 2021. הסינגל הראשון שיצא מהאלבום הוא "Rare".
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | The Pressure  | 3:07 |
| 2. | Death Row East  | 3:20 |
| 3. | 40 Side  | 2:40 |
| 4. | EPMD 2 (feat. Eminem & EPMD) (בהשתתפות אמינם ו-EPMD)   | 3:34 |
| 5. | Rare  | 3:26 |
| 6. | YKTV (בהשתתפות א בוגי ויט דה הודי ו-YG)   | 3:23 |
| 7. | Store Run  | 3:19 |
| 8. | Moments  | 4:11 |
| 9. | Nobody (בהשתתפות לורן היל)   | 4:42 |
| 10. | No Phony Love (בהשתתפות צ'ארלי וילסון)   | 3:05 |
| 11. | Brunch on Sundays (בהשתתפות בלאסט)   | 3:51 |
| 12. | Count Me In  | 3:17 |
| 13. | Composure (בהשתתפות היט-בוי)   | 3:23 |
| 14. | My Bible  | 3:48 |
| 15. | Nas is Good  | 2:19 |
| משך כולל: | משך כולל: | 51:32 |
הערות שוליים

↑  Strauss, Matthew (3 באוגוסט 2021). "Nas' New Album King's Disease II Features Ms. Lauryn Hill, Eminem, EPMD, and More". Pitchfork. נבדק ב-3 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Good Morning America, 50 best albums of 2021, Good Morning America (באנגלית)
↑  The 40 best albums of 2021, The Independent, ‏2021-12-22 (באנגלית)
↑  Jade Gomez, Paste Staff, The 40 Best Hip-Hop Albums of 2021, pastemagazine.com, ‏2021-12-29 (באנגלית)
↑  Favorite Rap & Hip-Hop Albums | AllMusic 2021 in Review, AllMusic (באנגלית)
↑  Aderoju, Darlene (29 ביולי 2021). "Nas Announces New Album 'King's Disease II': 'We're Back in Business!'". Billboard. נבדק ב-29 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bustard, Andy (3 באוגוסט 2021). "Nas Shares 'King's Disease 2' Tracklist Featuring Eminem, Lauryn Hill & BLXST". HipHopDX. נבדק ב-3 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Skinner, Tom (4 באוגוסט 2021). "Listen to a snippet of Nas' new single 'Rare', arriving this week". NME. נבדק ב-6 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: ffeab707-e97f-44b5-9a99-2f1dce58af89
The High End of Low

"The High End Of Low" (תרגום לעברית: "הקצה הגבוה של הרדוד") הוא אלבום האולפן השביעי של מרילין מנסון. האלבום יצא לשווקים ב-25 במאי 2009 בבריטניה, וב-26 במאי בארצות הברית.
הסינגל הראשון מתוך האלבום הוא "Arma-Goddamn-Motherfuckin-Geddon", שיצא לרדיו ב-18 במאי 2009. מאוחר יותר, פורסם הווידאו-קליפ של הסינגל.
סינגל נוסף שפורסם מתוך האלבום הוא "We're From America".סינגל זה יצא לאור במהדורה מוגבלת למכירה בחנות "Hot Topic" בלבד.
רשימת השירים

Devour
Pretty as a Swastika
Leave a Scar
Four Rusted Horses" -
Arma-Goddamn-Motherfuckin-Geddon
Blank and White
Running to the Edge of the World
I Want to Kill You Like They Do In the Movies
WOW
Wight Spider
Unkillable Monster
We're From America
I Have to Look Up Just to See Hell
Into the Fire
15
NGC 4651

| --- | --- |
NGC 4651 באור נראה
NGC 4651 באור נראה
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  שערות ברניקי
 שמות נוספים:  גלקסיית המטריה
 מגלה:  ויליאם הרשל
 תאריך גילוי:  30 בדצמבר 1783
 סוג:  גלקסיה ספירלית
 בהירות נראית:  10.92
 סיווג מורפולוגי:  SA(rs)c
 עלייה ישרה:  12ʰ 43ᵐ 42.6ˢ
 נטייה:  ‏36.2″ ‏23′ ‏16°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  20.75-
 מרחק:  62,000,000  שנות אור 19,009,075.3  פארסק
 קוטר:  72,140 שנות אור
 מסה:  ‎6×1011‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  788 ק"מ/שנייה 0.002628  z
NGC 4651 (נקראת גם גלקסיית המטרייה) היא גלקסיה ספירלית בקבוצת הכוכבים שערות ברניקי, הנמצאת במרחק של כ-62 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.
היסטוריה

לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.92 והיא התגלתה ב-30 בדצמבר 1783 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון II.12, כשהיא מתוארת כדי בהירה, גדולה למדי, מעט מאורכת ועם מרכז בהיר בהרבה משוליה. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה מספר פעמים והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1409, כאשר בתצפיות המוקדמות יותר היא תוארה כבהירה מאוד ועגולה ובתצפיות המאוחרות יותר כדי בהירה, גדולה ומאורכת, ותמיד צוין שהיא מתבהרת בהדרגה בכיוון המרכז. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3184 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4651, כאשר היא מתוארת כבהירה למדי, גדולה ומתבהרת בהדרגה לכיוון המרכז.
תצפית

הגלקסיה נמצאת בקצה הצפוני של צביר הבתולה שגולש אל תוך קבוצת הכוכבים שערות ברניקי, כ-6.4 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב α בשערות ברניקי וכ-7 מעלות מצפון-מערב לכוכב וינדמיאטריקס. כ-1.9 מעלות מדרום-מזרח לה נמצאת NGC 4710, כ-2.8 מעלות מדרום-דרום-מזרח לה נמצאת NGC 4689, כ-3.3 מעלות מדרום לה נמצאת NGC 4654, כ-3.6 מעלות מדרום-דרום-מערב לה נמצאת M90, כ-2.7 מעלות מדרום-מערב לה נמצאת M91, כ-3.5 מעלות ממערב-דרום-מערב לה נמצאת M88 וכ-5 מעלות ממערב לה נמצאת M100, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 4651 הוא כ-4 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של מעט יותר מ-70,000 שנות אור, קרוב לשלושה רבעים מהקוטר של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ-‎6×1011‎ מסות שמש, דומה למסת שביל החלב, כאשר רק כ-3% ממנה או כ-‎1.7×1010‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בנוסף יש בה גם מימן חופשי שכמותו מוערכת בכ-‎5.7×109‎ מסות שמש, כחצי ממסת הכוכבים, ונראה שלמעלה מ-90% ממסת הגלקסיה היא חומר אפל שטיבו לא ידוע. מהגלקסיה יוצא לכיוון מזרח (ימין בתמונה) פס צר של כוכבים ושל גז ואבק למרחק זוויתי ש לכ-5.25 דקות קשת השקול למרחק של לפחות 95,000 שנות אור. בקצה הפס נמצאת קשת צרה של כוכבים, גז ואבק בכיוון ניצב לפס היוצא מהגלקסיה, שביחד איתו יוצרת צורה של מטרייה, שעל שמה קרויה הגלקסיה. המסה של כוכבי ה"מטרייה" מוערכת בכאחוז ממסת הגלקסיה עצמה, כ-‎1.8×1010‎ מסות שמש. ככל הנראה אלה השרידים של גלקסיית לוויין עם מסה של כ-‎9×1010‎ מסות שמש, שהתפרקה כתוצאה מכוחות גאות שהפעילה עליה NGC 4651.
הערות שוליים

↑  SIMBAD: NGC 4651
1 2 3  NED: NGC 4651
1 2 3 4  C. Foster, H. Lux, A. J. Romanowsky, D. Mart ́ınez-Delgado, S. Zibetti, J. A. Arnold, J. P. Brodie, R. Ciardullo, R. J. GaBany, M. R. Merrifield, N. Singh & J. Strader: Kinematics and simulations of the stellar stream in the halo of the Umbrella Galaxy, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 442, Iss. 4, p. 3 (2014)
1 2  C. Foster, H. Lux, A. J. Romanowsky, D. Mart ́ınez-Delgado, S. Zibetti, J. A. Arnold, J. P. Brodie, R. Ciardullo, R. J. GaBany, M. R. Merrifield, N. Singh & J. Strader: Kinematics and simulations of the stellar stream in the halo of the Umbrella Galaxy, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 442, Iss. 4, p. 18 (2014)
↑  W. Herschel: Catalogue of One Thousand new Nebuae and Clusters of Stars, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 76, p. 473 (1786)
↑  J. F. W. Herschel: Observations of nebulæ and clusters of stars, made at Slough, with a twenty-feet reflector, between the years 1825 and 1833, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 123, p. 431 (1833)
↑  J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p. 131 (1888)
↑  NASA: NGC 4651: The Umbrella Galaxy, Astronomy Picture of the Day, 2.7.2014
NGC 4608

| --- | --- |
NGC 4608 בתמונה של סקר השמים הדיגיטלי של סלואן
NGC 4608 בתמונה של סקר השמים הדיגיטלי של סלואן
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  בתולה
 מגלה:  ויליאם הרשל
 תאריך גילוי:  15 במרץ 1784
 סוג:  גלקסיית עדשה
 בהירות נראית:  11.02
 סיווג מורפולוגי:  SB(r)0
 עלייה ישרה:  12ʰ 41ᵐ 13.3ˢ
 נטייה:  ‏20.4″ ‏09′ ‏10°‏+
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  20.17-
 מרחק:  56,400,000  שנות אור 17,292,126.56  פארסק
 קוטר:  52,500 שנות אור
 מסה:  ‎6.3×1010‎‏ ☉M
 הסחה לאדום:  1,850 ק"מ/שנייה 0.006171  z
NGC 4608 היא גלקסיית עדשה עם מוט מרכזי בקבוצת הכוכבים בתולה, הנמצאת במרחק של כ-56 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.
היסטוריה

לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 11.02 והיא התגלתה ב-15 במרץ 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון II.69, כשהיא מתוארת כדי בהירה, די גדולה, עגולה ועם מרכז בהיר מאוד. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה מספר פעמים והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1383, כשהיא מתוארת כדי בהירה, עגולה, עם מרכז שמתבהר בחדות ושיש כוכב עם דרגת בהירות 12 כדקת קשת מצפון-מערב לה וכוכב עם דרגת בהירות 5.6 מצפון-מזרח לה (הוא לא ציין זאת, אך נראה שמדובר בכוכב ρ בבתולה). הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3144 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4608, כאשר היא מתוארת כדי בהירה, די גדולה, עגולה, בעלת מרכז שמתבהר בחדות, ניתנת להפרדה לכוכבים ושיש כוכב מדרגת בהירות 12 דקת קשת מצפון-מערב לה.
תצפית

הגלקסיה נמצאת בחלקו המזרחי של צביר הבתולה, כ-11 דקות קשת או כשישית מעלה ממערב-דרום-מערב לכוכב ρ בבתולה, כ-5.2 מעלות ממערב לכוכב וינדמיאטריקס וכ-7.6 מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב δ בבתולה. כשליש מעלה ממערב לה נמצאת NGC 4596, כ-2.6 מעלות וכ-3.5 מעלות מדרום-מערב לה נמצאות בהתאמה NGC 4535 ו-M49 וכ-2.4 מעלות מדרום-מזרח לה נמצאת NGC 4698. כ-3 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לה נמצאות NGC 4754 ו-NGC 4762, כ-1.3 מעלות מצפון-מזרח לה נמצאת NGC 4660, כ-1.5 מעלות מצפון-צפון-מזרח לה נמצאת M60 ובמרחק דומה מצפון ל-NGC 4608 נמצאת M59. כ-1.6 מעלות מצפון-מערב לה נמצאות NGC 4567 ו-NGC 4568 ומעבר להן באותו הכיוון, כ-1.7 מעלות מ-NGC 4608, נמצאת NGC 4564 וכ-2.5 מעלות ממערב-צפון-מערב לה נמצאת NGC 4503, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 4608 הוא כ-3.2 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של מעט יותר מ-50,000 שנות אור, כחצי מהקוטר של שביל החלב, ומסתה מוערכת בכ-‎6.3×1010‎ מסות שמש, כ-11% ממסת שביל החלב, כאשר כ-40% ממנה או כ-‎2.5×1010‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בדומה לגלקסיות אחרות מסוגה, בגלקסיה יש מעט מאוד מימן מולקולרי שכמותו מוערכת בפחות מ-20 מיליון מסות שמש ועוד פחות מימן אטומי שכמותו מוערכת בפחות מ-17 מיליון מסות שמש, כך שיצירה של כוכבים חדשים מתרחשת בקצב נמוך יחסית שמוערך בכ-1.4 מאיות של מסת שמש בשנה, או מסת שמש בכ-70 שנים. בחלקה המרכזי של הגלקסיה יש מבנה דמוי מוט מרכזי שאורכו הזוויתי כמעט דקת קשת, שממרחקה של הגלקסיה שקול לאורך של כ-16,000 שנות אור. דיסקת הגלקסיה בחלקה הפנימי מאוד דלילה ונראה שהמוט המרכזי סיפח אליו את מרבית הכוכבים והחומר הבין-כוכבי שבחלקה הפנימי. מכייוון שמישור הגלקסיה כמעט ניצב לקו הראייה אליה, ניתן לראות בבירור את המוט המרכזי ושחלקה הפנימי של דיסקת הגלקסיה עמום יותר מחלקה החיצוני ומגרעין הגלקסיה.
הערות שוליים

↑  J. Dabringhausen & M. Fellhauer: An extensive catalogue of early-type galaxies in the nearby Universe, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 460, Iss. 4 (2016)
1 2 3  NED: NGC 4608
1 2  J. Laine, E. Laurikainen & H. Salo:Influence of galaxy stellar mass and observed wavelength on disc breaks in S4G, NIRS0S, and SDSS data, Astronomy & Astrophysics, Vol. 596, id. A25 (2016)
↑  M. S. Roberts, D. E. Hogg, J. N. Bregman, W. R. Forman & C. Jones: Interstellar Matter in Early-Type Galaxies. I. The Catalog, Astrophysical Journal Supplement, vol. 75, p. 793 (1991)
↑  W. Herschel: Catalogue of One Thousand new Nebuae and Clusters of Stars, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 76, p. 474 (1786)
↑  J. F. W. Herschel: Observations of nebulæ and clusters of stars, made at Slough, with a twenty-feet reflector, between the years 1825 and 1833, Philosophical Transactions of the Royal Society of London, vol. 123, p. 430 (1833)
↑  J. L. E. Dreyer: A New General Catalogue of Nebulæ and Clusters of Stars, being the Catalogue of the late Sir John F. W. Herschel, Bart, revised, corrected, and enlarged, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 49, p. 130 (1888)
↑  T. Kokusho, H. Kaneda, M. Bureau, T. Suzuki, K. Murata, A. Kondo, M. Yamagishi, T. Tsuchikawa & T. Furuta: Dust properties in the cold and hot gas phases of the ATLAS3D early-type galaxies as revealed by AKARI, Astronomy & Astrophysics, Vol. 622, id. A87, p. 16 (2019)
↑  P. Andreani, A. Boselli, L. Ciesla, R. Vio, L. Cortese, V. Buat & Y. Miyamoto: The bivariate luminosity and mass functions of the local HRS galaxy sample. The stellar, dust, and gas mass functions, Astronomy & Astrophysics, Vol. 617, id. A33 (2018)
↑  P. Erwin, M. Pohlen & J. E. Beckman: The Outer Disks of Early-Type Galaxies. I. Surface-Brightness Profiles of Barred Galaxies, The Astronomical Journal, Vol. 135, Iss. 1, p. 22 (2008)
↑  D. A. Gadotti & R. E. de Souza: NGC 4608 and NGC 5701: Barred Galaxies without Disks?, The Astrophysical Journal, Vol. 583, Iss. 2, p. L75 (2003)