stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב אג'נדיין
הערות שוליים

↑  Walter Emil Kaegi. Byzantium and the early Islamic conquests. Cambridge University Press, 1995 pages 98-99
↑  Baladhuri, Ahmad ibn Yahya al- - Oxford Islamic Studies Online
↑  ערך באנציקלופדיה בריטניקה המקוונת
↑  גרסה מלאה מתורגמת לאנגלית
↑  John Michael Wallace-Hadrill Wallace-Hadrill, J. M., translator. The Fourth Book of the Chronicle of Fredegar with its Continuations. Connecticut: Greenwood Press, 1960.
↑  Yarmuk 636 A.D., The Muslim Conquest of Syria, David* Nicolle; Osprey Campaign Series #31, Osprey Publishing, 1994. page 44
↑  Walter Emil Kaegi. Byzantium and the early Islamic conquests. Cambridge University Press, 1995 page 98
↑  Yarmuk 636 A.D., The Muslim Conquest of Syria, David* Nicolle; Osprey Campaign Series #31, Osprey Publishing, 1994. page 47
↑  גרן ויקטור, תיאור גאוגרפי היסטורי וארכאולוגי של ארץ-ישראל, כרך שני: יהודה (תרגם ח' בן-עמרם), הוצאת יד בן צבי ירושלים (תשמ"ב)
↑  Israel Antiquities Authority - Links
↑  ילקוט הפרסומים 4136 19.8.93
↑  פרופסור משה שרון, קרבות ההכרעה בכיבוש סוריה על ידי המוסלמים – רקעם ומקורותיהם: מבט אחר, קתדרה 104, 2002, עמוד 69
↑  פרופסור משה שרון, קרבות ההכרעה בכיבוש סוריה על ידי המוסלמים – רקעם ומקורותיהם: מבט אחר, קתדרה 104, 2002, עמוד 70–72
↑  Yarmuk 636 A.D., The Muslim Conquest of Syria, David* Nicolle; Osprey Campaign Series #31, Osprey Publishing, 1994. page 48
↑  פרופסור משה שרון, קרבות ההכרעה בכיבוש סוריה על ידי המוסלמים – רקעם ומקורותיהם: מבט אחר, קתדרה 104, 2002, עמוד 87
↑  Kaegi, Walter Emil (1995), Byzantium and the Early Islamic Conquests, Cambridge University Press, ISBN 0521484553 page 100
קטקומבות

"הקטקומבות של נאפולי" מתוך מדריך נסיעות לדרום אירופה, 1877
כומר מוביל מבקרים בקטקומבות בויה אפיה
קטקומבות הן מערכות קבורה תת-קרקעיות, המסודרות בפרוזדורים ואולמות אשר בקירותיהן חצובים קברים שבתוכם מצויים מצבורים של עצמות אדם. מקור השם בשני מושגים: האחד, יווני "קאטה" (katà, κατά) והשני לטיני "קומבה" ( κυμβής ,kymbès ,cumba), שפרושו "קרוב לקבר".
במקור המושג יוחס למערות קבורה נוצריות שהתגלו בוויה אפיה ברומא. אולמות קבורה באיטליה מצויים באזורי טוף געשי, הנוח לחציבה. הכניסה לאולם או לאולמות הקטקומבות היא בדרך כלל מאמצע מדרון של גבעה. כאשר מתגלה הכניסה יורדים במדרגות, ואז מתגלה פתח, שלעיתים היה מוסתר - מחשש לשודדי קברים. מאולם הכניסה מסתעפים מסדרונות ראשיים ומשניים, על פני קומות אחדות. לעיתים מעל הקבר החצוב או מצידו חרוטה כתובת, ובו רשום שמו של הנפטר, ייחוסו, מקצועו ופרטים נוספים.
מאז המאה ה-9 מתייחס המושג גם לכל אולמות הקבורה התת-קרקעיים באיטליה ומחוצה לה. בימי הביניים ידוע רק על הימצאות קטקומבות של נפטרים נוצריים. בעידן המודרני התגלו גם קטקומבות של נפטרים יהודים. שם זה מקובל היום לכל סוגי אולמות הקבורה התת-קרקעיים.
מקורו של המנהג

מנהג קבורת נפטרים באתרים תת-קרקעיים הוא מזרח תיכוני[דרוש מקור], ומופיע בתרבויות שונות כמו בכנען (ראו לדוגמה:"מרזח"). גם בדת המצרית הקדומה ניתן לראות מאפיינים של קבורה תת-קרקעית כמו בעמק המלכים וכן אזורים ייעודיים נוספים. נוהג זה מוזכר גם במקרא והתגלגל אל היהדות. בארץ ישראל נמצאו מערות קבורה החל מימים קדומים. האתר הידוע ביותר הוא מערת המכפלה. בסביבות ירושלים, במורדות הר הזיתים מצויה מערת הנביאים הבנויה כדוגמת אולמות הקטקומבות. מערות הסנהדרין במערב ירושלים נושאות אופי דומה. האדריכל קונרד שיק גילה בירושלים קטקומבות שהחלו בחציבתן יהודים והושלמו על ידי נוצרים. קיים הבדל מהותי בין אולמות הקבורה בירושלים לבין הקטקומבות ברומא: המערות העבריות לא היו נוחות לגישה.
ברומא היהודים ביקשו לשמור על מנהג אבותיהם[דרוש מקור], קבורה בקרקע. ממצאים דומים של קבורה יהודית נמצאו בדרום איטליה בוונוסה (ראו להלן), קרתגו וקירני (לוב). הקטקומבות העתיקות ברומא היו של נוצרים. בדיקות מעבדה העלו כי הקטקומבות היהודיות, שחלק ניכר מהן באתר "מונטה ורדה", הן מהמאה ה-4.
ברומא

ברומא שבאיטליה נמצא הריכוז החשוב של הקטקומבות, הן הנוצריות והן העבריות. הנוצרים הראשונים ברומא והיהודים היו בעלי מנהגי קבורה שונים מאלה של רוב תושבי רומא, שנהגו לשרוף את מתיהם. הנוצרים והיהודים נהגו לקבור את מתיהם באדמה. הקטקומבות המפורסמות הן של הנוצרים. הן מצויות בדרומה של רומא בוויה אפיה (via Appia). כיוון שחלק מהנוצרים הראשונים שהוצאו להורג, בין השאר בצליבה, נקברו בקטקומבות, אלו הפכו לאתרים קדושים לנצרות.
בפריז

הקטקומבות של פריז (בצרפתית: Les catacombes de Paris) נפרשות כרשת מחילות וחדרים תת-קרקעיים בפריז, בירת צרפת. הקטקומבות נמצאות באזור ששימש כמחצבת אבן גיר בתקופת האימפריה הרומית, והומר לאתר קבורה המוני בסוף המאה ה-18. אורך המחילות הפתוחות לציבור הוא 1.7 ק"מ בערך. הן מצויות כעשרים מטרים מתחת לפני האדמה, וניתן להיכנס לתוכן מכיכר דנפר-רושרו (place Denfert-Rochereau). מסלול הביקור התיירותי עובר תחת אזור הרובע הארבעה-עשר של העיר בלבד, אולם מחילות דומות נמצאות גם מתחת למרבית הרבעים שבגדה השמאלית; הרבעים החמישי, השישי, השנים עשר, השלושה עשר, הארבעה עשר, החמישה עשר והשישה עשר של העיר.
קטקומבות יהודיות

הסיבות לקבורת יהודים בקטקומבות היו אלה:
למנוע את שריפת גופות המתים בהתאם למנהג הרומאי. בין השאר בשל האמונה בתחיית המתים.
הקבורה התת-קרקעית היא זולה. אין צורך ברכישה של שטחים לקבורה. די בקניית הזכות לקבור מתחת לקרקע וגם זה נעשה בקומות אחדות, כולן מתחת לפני הקרקע.
גם בארץ ישראל הייתה נהוגה קבורה במערות.
קטקומבות יהודיות > ברומא

הקטקומבות היהודיות ברומא הניבו ממצאים בעלי ערך על היקפה של הקהילה היהודית ברומא ועיסוקיהם של חבריה. על המצבות שנמצאו בקטקומבות, 534 במספר, נחרטו שמות בתי הכנסת שאליהם היו שייכים הנפטרים. כך ניתן לקבל עדות על קיום 12 קהילות יהודיות בעיר. פיזורן של הקטקומבות ברחבי העיר מצביע על כך שהאוכלוסייה היהודית בעיר הייתה גדולה, וייתכן כי מספרם הגיע לפי ההערכה ההיסטורית ל-40,000 תושבים לפני חורבן הבית, ומספר גדול בהרבה בשנים לאחר מכן.
מחקר, שנערך על ידי קלאס ואן דאר בורג (Klaas van der Borg) מאוניברסיטת אוטרכט שבהולנד, מעלה את ההשערה כי השימוש בקבורה בקטקומבות היהודיות בווילה טורנוליה החל כבר במאה הראשונה, מאתיים שנה לפני המועד המשוער עד כה.
קטקומבות יהודיות > בוונוסה

הקטקומבות היהודיות בוונוסה מהוות אוסף שמור של קטקומבות. הן התגלו כשני ק"מ צפונית לעיר ונוסה (Venosa) בנפת פוטנצה, בצפון מחוז בזיליקטה, איטליה. הקטקומבות התגלו בשנת 1853. הן זוהו ברובן כקטקומבות של נפטרים יהודים ומקצתן כקטקומבות של נפטרים נוצרים. מספר הקטקומבות נאמד במאות אחדות. רוחב הפרוזדורים מגיע עד לשני מטר, יותר מהמקובל במערכות דומות ברומא. הכתובות על הקברות הן בלטינית או ביוונית. מעריכים כי הקטקומבות הן משתי תקופות: חלקן מתוארכות בין המאה הרביעית למאה הששית וחלקן האחר משויך לתקופה יותר מאוחרת - המאה התשיעית.
הקטקומבות שנשתמרו היטב פתוחות לביקור הקהל בתיאום מוקדם.
קטקומבות יהודיות > בסנט'אנטיוכו

בסנט'אנטיוכו שבסרדיניה התגלו שתי קטקומבות עם כתובות האופייניות לקבורה יהודית, ציור של המנורה בעלת שבע זרועות, וכן הכתובת: "“Beronice in pace iuvenis moritur, vir bonus in pace bonus”,
“salom”. התיארוך הוא מהמאה ה-4.
בקטקומבה אחרת, צפונית מהקודמת, "של ברוניקה" (di Beronice), נמצאו שלוש מנורות מעוצבות בצורת שעון חול, כתובות עבריות, ביניהן "שלום", ".. משכבו בשלום", "ישראל".
בקטקומבה נוספת נמצאו כתובות, חלקן בעבריות וחלקן בלטינית, החלק העברי כולל מילים אלה: "שלום על ישראל" ו"אמן אמן". החלק הלטיני כולל משפט זה "Iud(a)... onti / T(v/a)anoroplusm enusanoroLX" . מועדה המשוער של הכתובת היא המאה ה-3.
בספרות

בסיפור הקצר "חבית האמונטילדו" ("The Cask of Amontillado") מאת אדגר אלן פו (1846), מתוארת מערת קבורה כ"מערך מסודר של עצמות, הנערמות בקבר עד מעל הראש, בסגנון של הקטקומבות הגדולות באיטליה".
ראו גם

הקטקומבות של פריז
הקטקומבות היהודיות בוונוסה
קולומבריום
מערת קבורה
כנסייה בכניסה לקטקומבה נוצרית בויה אפיה
כתובת בקטקומבות בונוסה
קטקומבה עברית - שיחזור
קיאנקוונצי

| --- | --- |
 מדינה:  אוגנדה אוגנדה
 אזור:  האזור המרכזי
 בירת המחוז:  קיאנקוונצי
 על שם:  Kyankwanzi 
 שטח:  2,455.3 קמ"ר
 גובה:  1,000 - 1,200 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  182,900 (2012)
  ‑ צפיפות:  74.5 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  1°12′N 31°48′E﻿ / ﻿1.2°N 31.8°E﻿ / 1.2; 31.8 
 אזור זמן:  UTC +3
 www.kyankwanzi.go.ug
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז קיאנקוונצי (באנגלית, בסוואהילי: Kyankwanzi) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, קיאנקוונצי.
מיקום

המחוז גובל במחוזות הוימה ומאסינדי מצפון, במחוז נאקאסאקה ממזרח, במחוז קיבוגה מדרום מזרח ובמחוזות מובנדה וקיבאלה מדרום מערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא קיאנקוונצי.
רקע

במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז קיבוגה. ב-1 ביולי 2010, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז. עוד לפני כן היה המחוז נפת הגבול הצפון-מזרחי של ממלכת בוגנדה.
בתחילה, שירותי הנהלת המחוז סופקו לתושבים מעיר הבירה של מחוז קיבוגה, אך בשל המרחק, עברה מועצת המחוז לשבת במרדי הנהלת מחוז מובנדה הסמוך, ולבסוף עברה לשבת בעיר הבירה של המחוז. סיבה נוספת להקמת המחוז הייתה המרחק הרב אותו נדרשו התושבים לעבור כדי לקבל שירותים מהנהלת המחוז שישבה בעיר קיבוגה.
בתקופת מלחמת האזרחים האוגנדית, הפך המחוז לבסיס עבור כוחות תנועת ההתנגדות הלאומית (NRM), והיה מוקד השליטה החזק שלהם במדינה עד שניצחו במלחמה. כיום יושב בעיר הבירה של המחוז המכון למנהיגות לאומית, שמספק הדרכה לכוחות הצבאיים ולמשרתי הציבור של אוגנדה.
כלכלה

בבדיקה ממשלתית שנערכה בשנת 2009, נמצא המחוז, שבאותה התקופה היה מוגדר כנפה במחוז קיבוגה, בתחתית רשימת העושר באזור המרכזי של המדינה, כאשר 40% מהאוכלוסייה מתפרנסים בפחות מדולר ליום.
ענפי הכלכלה המרכזיים במחוז הם גידול מקנה, חקלאות וחטיבת עצים לייצור פחם.
ענף החקלאות במחוז משמש הן לייצוא והן לשימוש פרטי. הגידולים החקלאיים הנפוצים הם: תירס, שעועית, אורז, אננס, טבק, בננה, תפוח אדמה, קסאווה, דוחן ודורה.
אוכלוסייה

קצב גידול האוכלוסייה הוא 2.6% בשנה. כ-80% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.
| שנה | אומדן אוכלוסייה |
| --- | --- |
1991: 250,500
2002: 329,900
2014: 422,800
הערות שוליים

↑  Government names 14 new districts, web.archive.org, ‏29 באוקטובר 2013 (באנגלית)
↑  Anthony Bugembe and Francis Kagolo, New study names poorest Ugandans, www.newvision.co.ug, ‏3 בפברואר 2009 (באנגלית)
↑  Buikwe (District, Uganda) - Population Statistics, Charts, Map and Location, www.citypopulation.de (באנגלית)
רדניצ'קי בלגרד

רדניצ'קי בלגרד (בסרבית: КК Раднички Београд) היא קבוצת כדורסל סרבית מהעיר בלגרד. המתמודדת בליגת המשנה הסרבית בכדורסל.
היסטוריה

רדניצ'קי בלגרד (הכינוי "הצלבנים") הוקמה בשנת 1945, והשתתפה בליגת העל היוגוסלבית, בה זכתה להצלחה גדולה בשנות ה-70. בין ההשגים היו: הזכייה באליפות (1973) ובגביע (1976), לאחר ניצחון בגמר מול רבוטניצ'קי סקופיה. בגמר הגביע של 1978 הפסידה לקבוצת בוסנה סרייבו.
בעונת 1983/84 ירדה לליגה השנייה ולא חזרה. עד שהוקמה (1992) "הליגה של סרביה ומונטנגרו", בה שובצה בליגה הראשונה. בסיום עונת 2001/02 ירדה לליגה השנייה. הקבוצה העפילה בסיום עונת 2010/11 לליגת העל הסרבית, בה תשתתף בפעם הראשונה.
במסגרת האירופאית, הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר גביע אירופה לאלופות בעונת 1973/74 והפסידה לקבוצת איניס וארזה מאיטליה בסיכום שני מפגשים.
בעונת 1976/77 הגיעה לגמר גביע ספורטה והפסידה לקבוצת פורסט קאנטו. בעונת 1999/00 השתתפה בפעם האחרונה בגביע ספורטה.
תארים והשגים

הליגה היוגוסלבית :
אליפות (1): 1973
הגביע היוגוסלבי:
זכייה (1): 1976
גמר: 1978
גביע המחזיקות :
גמר: 1977
גביע אירופה לאלופות :
חצי גמר: 1974
קלאס תונברג

ארנולד קלאס רוברט תונברג (בפינית: Arnold Clas Robert Thunberg)‏ (5 באפריל 1893 – 28 באפריל 1973), מחליק מהיר פיני, אחד המצליחים בהיסטוריה, שזכה ב-5 מדליות זהב, 3 מתוכן באולימפיאדת שאמוני (1924) (לצד מדליית כסף ומדליית ארד), ו-2 באולימפיאדת סנט מוריץ (1928). הוא היה האתלט המצליח ביותר בשני המשחקים, כשב-1928 מחזיק בתואר במשותף עם יוהאן גרוטומסבראטן מנורווגיה. הישגיו באולימפיאדת שאמוני (1924) הקנו לו שיא שלא נשבר עד היום - זכייה באחוז התחרויות הכי גבוה במשחקים אולימפיים.
קריסטופר פולאה

| --- | --- |

פולאה ב-2011
 לידה:  18 בפברואר 1977 (בן 47) רינו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
 בן או בת זוג:  ג'וליאנה מוריס (2003–?) 
 מספר צאצאים:  3
 פרופיל ב-IMDb
 
קריסטופר פולאה (באנגלית: Kristoffer Polaha; נולד ב-18 בפברואר 1977) הוא שחקן אמריקאי. ידוע בעיקר ממשחקו בסדרה "חיים בלתי צפויים" (2011-2010) בתור נייט בייזל, ג'ייסון מתיוס בסדרה "החוף הצפוני" (2004) ובתור הנרי באטלר בסדרה "מתחזה" (אנ') (2011-2010).
ביוגרפיה

פולאה נולד ב-18 בפברואר 1977 ברינו שבנבאדה, בנם של אסתר וג'רום פולאה, שופט מחוזי בנבאדה והוא הצעיר מבין ארבעה אחים.
בתחילת שנות ה-90 הוא עזב את ביתו כדי ללמוד בפנימיית רוברט לואיס סטיבנסון בעיירת החוף פבל ביץ' (אנ'), קליפורניה. לאחר מכן ב-1999, סיים לימודי תואר ראשון בבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק.
קריירה

הוא עבר ללוס אנג'לס ב-4 ביולי 2001 ומיד לאחר מכן החל לקבל תפקידים ראשונים בין היתר בסדרות "That's Life" ו"אנג'ל".
בשנת 2008 השתתף בסרט הביוגרפי "Billy: The Early Years" את דמותו הצעירה של צ'ארלס טמפלטון, בעוד את דמותו הבוגרת גילם מרטין לנדאו.
בשנת 2021 ביים את הקליפ לשיר "People Pleaser" של הזמרת צ׳לסי דיבלאסי בו השתתפה השחקנית דיצ'ן לקמן.
בשנת 2023 גילם את דמותו של בראד בוליטר בסדרת המסתורין "מחסה" מבית אמזון פריים וידאו המבוססת על הרומן באותו שם מאת הרלן קובן.
בשנת 2024 השתתף בסרט הדרמה "Right Here, Right Now" שביים וכתב בנו, מיכה מקס, שם גם גילם את אביו.
חיים אישיים

ב-7 ביוני 2003 התחתן עם השחקנית ג'וליאנה מוריס (אנ') בקפלת וינדרמיר בוינדרמיר (אנ'), פלורידה. לזוג שלושה בנים, קריסטופר קיילב, מיכה מקס וג'ודה, שנולדו בהתאמה בשנים 2004, 2006 ו-2011.
בעבר היה נוצרי פעיל אדוק אך בהמשך התרחק מהדת. עם זאת חווית סף מוות החזירה אותו להאמין..
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Petty Crimes | פיטר |  |
| 2008 | Billy: The Early Years | צ'ארלס טמפלטון (אנ') בצעירותו |  |
| 2013 | קשר שטני (אנ') | ואל פרייס |  |
| 2014 | Atlas Shrugged Part III: Who Is John Galt? | ג'ון גאלט |  |
| 2014 | Back in the Day | לן בְּרֶנֶמָאן |  |
| 2015 | במקום בו צומחת תקווה (אנ') | קלווין קמפבל |  |
| 2016 | Aberrant | אלכסנדר |  |
| 2018 | Bachelor Lions | ג'יימס הרמון |  |
| 2019 | Beneath the Leaves | הבלש בריאן לרסון |  |
| 2019 | Run the Race | מייקל טרואיט |  |
| 2020 | וונדר וומן 1984 | בחור נאה |  |
| 2021 | A Work of Art | אוון | סרט קצר גם במאי, תסריטאי ומפיק |
| 2022 | עולם היורה: עולם חדש | וייט האנטלי |  |
| 2022 | The Colosseum | טד פריוס |  |
| 2023 | The Shift | קווין גארנר |  |
| 2024 | Right Here, Right Now | אבא של ריאן |  |
| TBA | Memec | סם ריינהולד | גם במאי ומפיק |
| TBA | The Christmas Letter | בארי |  |
הערות שוליים

↑  Actor Who Stopped Praying and Fell Away From His Faith Reveals the Death-Defying Moment That Brought Him Back to God, TheBlaze, ‏2015-05-26 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 107185366X  ISNI: 0000 0001 0384 7264  LCCN: no2010136099  VIAF: 155193933   WorldCat (עם VIAF): 155193933
קלאס פלמינג

| --- | --- |

 לידה:  מרץ 1592 אסקיינן, פינלנד 
 נהרג:  26 ביולי 1644 (בגיל 52) מפרץ קיל, דנמרק 
 מקום קבורה:  Värmdö Church 
 מדינה:  שוודיה 
 השכלה:  אוניברסיטת ויטנברג 
 בן או בת זוג:  Helena Bielke (12 באוגוסט 1638–26 ביולי 1644) Anna Yrjäntytär Snakenborg, heiress of Norrnes (24 בנובמבר 1618–8 בינואר 1637) 
 צאצאים:  Herman Claesson Fleming, Lars Claesson Fleming, Barbro Fleming, Göran Fleming 
 השתייכות:  הצי השוודי 
 דרגה:  אדמירל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת שלושים השנים 
 
קלאס פלמינג (בשוודית: Klas Fleming; מרץ 1592 –  26 ביולי 1644) היה אדמירל שוודי ממוצא פיני שחי במאה ה-17.
פלמינג זכור בעיקר כמארגן וראש המשלחת השוודית הראשונה לצפון אמריקה, שיצאה מנמל גטבורג בשלהי שנת 1637 והקימה את הקולוניה "שוודיה החדשה" (Nya Sverige). מרכז ההתיישבות, שלא האריכה ימים, הייתה מצודת קריסטינה (Fort Kristina), כיום וילמינגטון, דלאוור.
פלמינג היה גם האדם שבדק את יציבותה של אוניית המלחמה השוודית "ואסה" זמן קצר קודם שטבעה בהפלגת הבכורה שלה בנמל סטוקהולם (1628).
הערות שוליים

↑  Riksråd, Sjöofficer, Överståthållare, Klas Fleming, riksarkivet - הארכיון השוודי הלאומי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1015317499  ISNI: 0000 0000 5151 482X  SELIBR: 248034  VIAF: 44277295   WorldCat (עם VIAF): 44277295 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנשי צבא ובנושא שוודים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ראספבול

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  בנייה טרומית, מנה על בסיס תפוח אדמה 
 מוצא:  נורווגיה 
 מרכיבים עיקריים:  תפוח אדמה, קמח תפוחי אדמה, ביצת תרנגולת 
 
ראספבול (בנורווגית: Raspeball; גם Potetball) הוא כיסונים של תפוחי אדמה, מנה נורווגית מסורתיות. מאכל דומה מהמטבח הגרמני נקרא Kartoffelklöße.
מאפיינים

המרכיב העיקרי במנה הוא הוא תפוחי אדמה קלופים, אשר מגוררים או טחונים ומעורבבים עם קמח, בדרך כלל קמח שעורה או לפעמים קמח חיטה, כדי שהחומר לכדורים יידבק זה לזה. בהתאם לשיעור עיסת תפוחי האדמה וסוגי הקמח השונים, למוצר יהיה טעם ומרקם שונים.
המאכל נפוץ יותר באזור דרום נורווגיה (Sørlandet) שבו "kompe" הוא השם הנפוץ ביותר למנה, במערב נורווגיה (Vestlandet) שבו המונחים "raspeball", "komle" ו-"potetball" הם הנפוצים ביותר ובאזור האמצעי (טרנדלג) שם המנה מכונה כמעט תמיד "klubb". במערב נורווגיה, מאכל זה נצרך באופן מסורתי בימי חמישי, כאשר הוא מופיע לעיתים קרובות כ"מנה של היום" בבתי קפה ובמסעדות המתמחים במטבח מקומי, וידוע בכינויו "Komle-torsdag".
סוגים

יש מגוון גדול של וריאציות אזוריות למנה ומלווי המנה משתנים באופן מקומי. הם עשויים לכלול בשר חזיר או טלה מלוח ומבושל, בייקון, נקניקיות, חמאה מומסת, גזר מבושל, רוטבגה מעוכה או מבושלת, שמנת חמוצה, קפיר או רוויון, בשר משומר, רוטב גבינה חומה ואפילו תפוחי אדמה מבושלים. סוג של ראספבול הוא פיסקבול (נקרא גם blandaball/blandetball), שבו מוסיפים דג טחון, טרי או מלוח, לבצק תפוחי האדמה.
לקריאה נוספת

קרופקאקה (אנ') - כופתאות תפוחי אדמה שוודיות מבושלות
פאלט - כופתאות תפוחי אדמה במילוי בשר שוודי
כופתה - כופתאות תפוחי אדמה גרמניות שנמצאות בדרך כלל במטבח המרכז אירופי והמזרח אירופי
צפלינאי - כופתאות ליטאיות עשויות מתפוחי אדמה מגוררים ואורזים
הערות שוליים

↑  Kulchawik, L. (2015). Trade Shows From One Country To The Next. Page Publishing. p. 220. ISBN 978-1-63417-507-4.
↑  "Norwegian Potato Dumplings". norway-hei.com. נבדק ב-1 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Norwegian Dumplings (Raspeball, komle or blandeball)". thesocialguidebook. נבדק ב-1 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kenneth P. Carlson. "About Kumle (Norwegian potato dumplings)". kencarlson.org. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Komle-torsdag". feiring.info. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Raw Potato Dumplings (Klubb, Kumle, Kumpe)". Sons of Norway. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grete Svedhaug (17 באוקטובר 2000). "Fiskeball". NRK. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Om kroppkakor, palt och kams". Kunskapskokboke. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Palt - Swedish Potato Dumplings". bigoven.com/. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "German Potato Dumplings". tasteofhome.com. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lithuanian Potato-Meat Dumplings (Cepelinai)". thespruceeats.com. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
קרייזלר וליאנט VK

| --- | --- |

Chrysler Valiant VK, שנת 1975
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Dodge utility (דגם הטנדר)
 יצרן:  Chrysler Australia (אנ')) (שם רשמי: "FCA Australia", שם מלא: "Chrysler Australia Ltd / FCA Australie")
 שנות ייצור:  1975–1976
 הרכבה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מודל קודם:  קרייזלר וליאנט VJ
 מודל אחריו:  קרייזלר וליאנט CL
 חברת אם:  קרייזלר
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,895 מ"מ (דגם סדאן)
 רוחב:  1,900 מ"מ
 משקל:  1,406 ק"ג (דגם סדאן)
 בסיס גלגלים:  2,819 מ"מ (דגם סדאן, דגם סטיישו, דגם טנדר)  2,667 מ"מ (דגם Charger coupe)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3,521 סמ"ק המפיק 145 כ"ס ב-4,400 סל"ד  6 צילינדרים, 4,018 סמ"ק המפיק 165 כ"ס ב-4,400 סל"ד  6 צילינדרים, 4,345 סמ"ק המפיק 228 כ"ס ב-4,800 סל"ד  V8 צילינדרים, 5,210 סמ"ק המפיק 230 כ"ס ב-4,400 סל"ד (מנוע "V8 engine" (אנ'))  V8 צילינדרים, 5,898 סמ"ק המפיק 255 כ"ס ב-4,400 סל"ד, יחס דחיסה 9.2:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת ידנית - 4 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  175 קמ"ש (מנוע V8 צילינדרים, 5,200 סמ"ק)
קרייזלר וליאנט VK (באנגלית: Chrysler Valiant (VK היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב קרייזלר אוסטרליה ("Chrysler Australia" (אנ')) (שם רשמי: "FCA Australia",שם מלא: "Chrysler Australia Ltd / FCA Australie"), חברת בת של קבוצת קרייזלר, אשר יוצר בין אוקטובר 1975 - אוקטובר 1976.
סך הכול יוצרו 20,555 יחידות.
תצורות "קרייזלר וליאנט VK"

4 דלתות - סדאן
2 דלתות - קופה (Charger)
5 דלתות - סטיישן
2 דלתות - טנדר (Dodge VG utility)
2 דלתות + דלת אחורית - אמבולנס
דגמי "קרייזלר וליאנט VK"

"Chrysler Valiant Ranger sedan"
"Chrysler Valiant Ranger wagon"
"Chrysler Valiant Regal sedan"
"Chrysler Valiant Regal wagon"
"Chrysler Charger XL"
"Chrysler Charger 770"
"Dodge utility"
תמונות

"קרייזלר וליאנט VK", דגם "Regal Sedan", שנת 1976
"קרייזלר וליאנט VK" דגם "Regal Sedan"
"קרייזלר וליאנט VK" - סטיישן
"קרייזלר וליאנט VK" - סטיישן
"קרייזלר וליאנט VK" - אמבולנס (מימין), פורד מדגם "Ford ZF Fairlane 500" (משמאל)
"קרייזלר וליאנט VK" - אמבולנס
"קרייזלר וליאנט VK" דגם "Regal"
"קרייזלר וליאנט VK" - קופה דגם "Charger"
ראו גם

קרייזלר
פלימות' ואליאנט
קרייזלר וליאנט SV1
קרייזלר וליאנט AP5
קרייזלר וליאנט AP6
קרייזלר וליאנט VF
קרייזלר וליאנט VG
קרייזלר וליאנט VH
קרייזלר וליאנט VJ
הערות שוליים

↑  "קרייזלר וליאנט VK" - מפרט uniquecarsandparts.com.au/car_info_chrysler_valiant_vk
↑  קרייזלר וליאנט vh_vj_vk / ראו "קרייזלר וליאנט VK" - מפרט catalog.com/make/chrysler_australia/valiant_australia_5gen_vh_vj_vk-series/valiant_vk_sedan/1975
↑  Gavin Farmer, Great Ideas in Motion, A History of Chrysler in Australia 1946-1981, page 418
↑  קרייזלר וליאנט Charger, דגמים vh-vk / ראו "קרייזלר וליאנט VK Charger"  tradeuniquecars.com.au/buyers-guide/1805/1971-76-chrysler-valiant-vh-vk-charger-265-buyers
רוברט בולט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באוגוסט 1924 סייל, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  20 בפברואר 1995 (בגיל 70) פיטרספילד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  בית הספר העל-עממי מנצ'סטר 
 בן או בת זוג:  שרה מיילס (1988–1995)  שרה מיילס (1967–?)  סיליה רוברטס (1949–?)  אן ג'ונס (1980–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (1964)  מפקד במסדר האימפריה הבריטית 
 
שלט זיכרון לרוברט בולט
רוברט אוקסטון בולט (באנגלית: Robert Oxton Bolt; ‏15 באוגוסט 1924 - 21 בפברואר 1995) היה מחזאי ותסריטאי אנגלי, זכה בשני פרסי אוסקר.
בולט ידוע בעיקר בזכות שלושה תסריטים שכתב: דוקטור ז'יוואגו, אדם לכל עת ולורנס איש ערב. על דוקטור ז'יוואגו ועל "אדם לכל עת" זכה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. ב-1984 כתב את התסריט לסרט הבאונטי.
קריסטובליט

| --- | --- |
גבישי קריסטובליט (בלבן) על אובסידיאן
גבישי קריסטובליט (בלבן) על אובסידיאן
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  SiO2
 מערך קריסטלוגרפי:  טטרגונלי (קריסטובליט-α) וקובייתי (קריסטובליט-β)
 צורת הגביש:  בדרך כלל כגרגירים מיקרוסקופיים פסאודו אוקטהדרליים עד 4 מ"מ בתוך סלע געשי, גבישים תאומים נפוצים למדי בתצורה המכונה תאומי ספינל. התצורה הנפוצה יותר היא של מקבצים דנדריטים קורנים או גושים כדוריים שגודלם עד כמה ס"מ.
 צבע:  חסר צבע או לבן, לבן צהבהב או אפור, חום, אפור כחלחל
 ברק:  זגוגי
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  אין
 שבירה:  דמוית קונכייה
 קשיות:  6 עד 7 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.32
 שרטוט:  לבן
 מינרלים נלווים:  קוורץ, טרידימיט, סנידין, הורנבלנדה, אוליבין, פסאודוברוקיט, אנורתוקלז, קאוליניט ואוגיט
מודל אידיאלי של קריסטובליט-β המראה את הארבעונים של הSiO4 הקשורים בקודקודים. במציאות הארבעונים מתמוטטים דרך קבע
המבנה הממוטט של קריסטובליט-α, הקשור לצורת ה-β על ידי נטייה סטטית של הארבעונים.
קריסטובליט הוא פולימורף (בעל אותו הרכב כימי, אבל בעל מבנה שונה) של המינרלים קוורץ וטרידימיט הנוצר בחום גבוה. הקריסטובליט מופיע בדרך כלל כגבישים אוקטהדרליים לבנים או חסרי צבע בתוך חללים בסלעים געשיים חומציים ובמרבצי דיאטומיט (סוג של סלע המורכב ממאובני צורניות) שעברו התמרה, בתצורת מונטריי בקליפורניה ובמקומות דומים.
מקור השם

הקריסטובליט תואר לראשונה ב-1887 מדגימות שנאספות ברכס סרו סן קריסטובל (Cerro San Cristóbal) במדינת אידלגו שבמקסיקו. המינרל קרוי על שם המקום בו תואר לראשונה. משערים כי המינרל לוסטיט (Lussatite) הקרוי על שם המקום בו נתגלה, הכפר לוסט (Lussat) במחוז פוי-דה-דום (Puy-de-Dôme) בצרפת, אותו תיאר המינרלוג הצרפתי פרנסואה ארנסט מאלאר ב-1890, הוא סוג של קריסטובליט.