stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תותח 7.5 ס"מ KwK 40

תותח 7.5 ס"מ KwK 40 ‏ (ר"ת של Kampfwagenkanone 40 - תותח רכב קרבי) היה תותח טנקים גרמני מתקופת מלחמת העולם השנייה, אשר שימש כנשק העיקרי של הטנק הבינוני פאנצר סימן 4 (החל מדגם F2 והלאה) ותותח הסער שטוג סימן 3 (מדגם F והלאה). כאשר הותקן על תותח סער, נקרא התותח Sturmkanone 40 ‏ (Stuk 40 בקיצור). ה-KwK 40 פותח על בסיס ה-PaK 40, תותח נ"ט נגרר, כתוצאה מלקחי הקרבות בחודשים הראשונים לפלישה הגרמנית לברית המועצות, ואי יכולתם של תותחי הטנקים הגרמנים להתמודד עם הטנקים הסובייטים מדגם T-34 ו-KV. התחמושת קוצרה באורכה כדי לאפשר אחסון קל ונגיש יותר בטנקים. ל-KwK 40 שתי גרסאות: ה-L/43 בעל קנה באורך 43 קליברים (3.225 מטר), וה-L/48 בעל קנה באורך 48 קליברים (3.6 מטר). יחד עם ה-PaK 40, ה-KwK 40 היה לתותח הנ"ט הנפוץ ביותר בצבא הגרמני.
ה-L/43 הותקן על הפאנצר 4 ועל השטוג 3 לזמן קצר מפברואר 1942 עד לאוגוסט 1942. ה-L/48 שהיה בעל קנה ארוך יותר ובעל ביצועים מעט יותר עוצמתיים הפך לנשק סטנדרטי מיוני 1942 עד לסיומה של המלחמה. חמישה סוגים של מפצה סטייה הוצגו ב-KwK 40.
ה-L/48 על הפנצר 4.
רשימת הכלים ודגמיהם השונים שנשאו את ה-L/48:
פנצר 4: כ-6,000 יחידות בערך (דגם J,H,G).
שטוג 3: 7,720 מדגם G ‏, 246 מדגם F ‏, 250 מדגם F/8.
שטוג סימן 4: כל 1,139 הכלים.
מארדר 3: 175 מדגם H, כל 975 הכלים מדגם M.
יאגדפנצר 4: 780 יחידות (מתוך 1998 שנבנו).
טבלת חדירה של תותח ה-7.5 ס"מ L/48 (הנתונים מתייחסים לחדירה של פלדה בזווית של 30 מעלות מהאנכי):
|  | פגז חודר שריון Pzgr>  39   משקל הפגז 6.8 ק"ג   מהירות לוע 750 מטר לשנייה | פגז חודר שריון Pzgr>  40   משקל הפגז 4.1 ק"ג   מהירות לוע 930 מטר לשנייה |
| --- | --- | --- |
| מ-100 מטר | 106 מ"מ | 143 מ"מ |
| מ-500 מטר | 96 מ"מ | 120 מ"מ |
| מ-1000 מטר | 85 מ"מ | 97 מ"מ |
| מ-1500 מטר | 74 מ"מ | 77 מ"מ |
| מ-2000 מטר | 64 מ"מ |  |
הערות שוליים

↑  Jentz, Thomas; Hilary Doyle. PanzerKampfwagen IV Ausf.G, H and J 1942-1945, Osprey Publishing 2001. עמ' 18
שניים (שיר של שלמה ארצי וריטה)

שניים הוא סינגל מאת שלמה ארצי וריטה, שיצא לאור במרץ 1996 ומלווה בוידאו קליפ. השיר נכתב והולחן על ידי שלמה ארצי ועובד על ידי נאור דיין ונכלל באלבומו של ארצי "שניים" ובשלב מאוחר יותר באלבום אוסף של ריטה.
בכתבה לרגל עשרים שנים לאלבום "שניים" באתר "וואלה" נכתב כי הדואט לא שרד את מבחן הזמן והוא כעת "חלש וגנרי, כמעט לא מרשים".
רשימת השמעה

| שניים> מס' | שניים> שם | שניים> מילים | שניים> לחן | שניים> עיבוד | שניים> משך | שניים>  | שניים>  | שניים>  | שניים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שניים  | שלמה ארצי | שלמה ארצי | נאור דיין | 3:38 |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1996)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1996)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1996)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1996)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי העשור (1999)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי העשור (1999)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי העשור (1999)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי העשור (1999)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | תחנות הרדיו האזוריות | 14 |  |
תותח 7.5 ס"מ PaK 40

| --- | --- |

ה-PaK 40 מוצג במוזיאון הפיני בעיר פארולה.
 מידע כללי
 סוג:  artillery model 
 מדינה מייצרת:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 יצרן:  ריינמטאל 
 שנת ייצור:  1945-1942
 תקופת השימוש:  1942–1945 (כ־3 שנים) 
 דגם קודם:  PaK 38
 מערכה מרכזית:  מלחמת העולם השנייה
 יחידות שיוצרו:  23,500 
 מידע טכני
 אורך:  3.7 מטר
 משקל:  1,425 ק"ג
 מהירות:  792 מ'/ש' 
 מערכות נשק
 קליבר:  75 מ"מ
 אורך קנה:  2.46 מטר
 סוגי תחמיש:  חודר שריון, נפיץ
 משקל פגז:  6.8 ק"ג (ח"ש), 5.4 ק"ג (נפיץ)
 זווית צידוד:  45 מעלות
 זווית עלרוד:  5°- עד 22°+
 קצב אש:  14 פגזים לדקה
 מהירות לוע:  550 עד 930 מטר לשנייה
 טווח מקסימלי:  7,680 מטר
 
תותח 7.5 ס"מ PaK 40 (ראשי תיבות של Panzerabwehrkanone - תותח אנטי טנקים) היה תותח נ"ט מתוצרת גרמניה הנאצית שפותח בשנים 1941-1939 על ידי חברת רייהמנטל. כ-23,500 יחידות של ה-PaK 40 נבנו במהלך המלחמה, והוא היה לאחד מתותחי הנ"ט הנפוצים של גרמניה במלחמה. התותח הותקן גם על מספר כלי רכב משוריינים ביניהם המרדר 3.
היסטוריה

פיתוחו של ה-PaK 40 החל בשנת 1939, עת שחברת קרופ ורייהמנטל קיבלו חוזה לפיתוחו של תותח נ"ט בקוטר 7.5 ס"מ. בתחילה העדיפות לפרויקט הייתה נמוכה, אולם הופעתם של טנקי הT-34 והKV-1 במהלך מבצע ברברוסה ב-1941 נתן קדימות לפרויקט. הדגמים הראשונים של התותח נשלחו בנובמבר 1941 לחיילים בחזית המזרחית. באפריל 1942 היו לוורמאכט 44 יחידות של ה-PaK 40 בשירות.
עיצובו של ה-PaK 40 כמעט ולא נשתנה במהלך תקופת ייצורו (1941 ועד לסיום המלחמה). כ-23,500 כלים נבנו, מתוכם 11,728 ב-1944 לבדה. 6,000 תותחים שימשו כחימושם של משחית הטנקים מרדר 3 (דגם M), רק"ם הסיור Sd.Kfz. 234/4 וזחל"ם Sd.Kfz. 251. בנוסף שימש ה-PaK 40 כבסיס לפיתוחו של תותח הטנקים KWK 40, וגרסה אוטומטית קלה יותר של התותח הותקנה על מטוס הקרב הנשל HS129.
ה-PaK 40 סופק בין היתר גם לבעלות בריתה של גרמניה. מספר כלים שנשבו בחזית המזרחית הופעלו על ידי הצבא האדום. לאחר סיום המלחמה נשאר ה-PaK 40 בשירות מספר מדינות אירופיות, ביניהן אלבניה, בולגריה, צ'כוסלובקיה, פינלנד, נורווגיה, הונגריה ורומניה.
ביצועים

התותח היה אפקטיבי כנגד כמעט כל טנקי בעלות הברית עד לסיומה של המלחמה. התחמושת הסטנדרטית של התותח הייתה פגז חודר שריון (במשקל 6.8 קילוגרם), בעל טווח אפקטיבי של 2,542 מטר, מהירות לוע של 750 מטרים ויכולת חדירה של 132 מ"מ של פלדה (בזווית של 90 מעלות) ממרחק של 500 מטר. מאוחר יותר הוצג ה-AP40, פגז חודר שריון בעל ליבת טונגסטן (במשקל 3.18 קילוגרם) אשר היה בעל ביצועים טובים יותר, אולם הפך לנדיר ככל שהמלחמה התקדמה. בנוסף, ה-PaK 40 יכל לשמש ככלי ארטילריה למקרה הצורך ולירות פגזים נפיצים (במשקל 5.4 קילוגרם) עוצמתיים.
אחד החסרונות של ה-PaK 40 היה משקלו; הוא היה כבד בהרבה מה-PaK 38 (אותו נועד להחליף), והנעתו בשטח קשה (במיוחד בחזית המזרחית) ללא גרר היה למשימה קשה ביותר. כלים רבים ננטשו על ידי צוותיהם בנסיגות של הצבא הגרמני.
הערות שוליים

↑  Military Factory: PaK 40 Anti-Tank Gun
↑  Bishop, Chris. The Encyclopedia of Weapons of WWII: The Comprehensive Guide to over 1,500 Weapons Systems, Including Tanks, Small Arms, Warplanes, Artillery, Ships, and Submarines, Metrobooks 2002', עמ' 184
תקווה אהרוני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 בן או בת זוג:  ששון אהרוני 
 ספורט
 ענף ספורט:  טניס נכים
 
אשירה (תקווה) אהרוני היא טניסאית ישראלית וספורטאית ספורט נכים.
ביוגרפיה

אהרוני נולדה עם רגל אחת וגדלה עם תותב. בצעירותה החלה להתאמן במרכז הספורט לנכים ברמת גן ועסקה בכדורסל כיסאות גלגלים ובשחייה. מאוחר יותר התמקדה בטניס כיסאות גלגלים והגיעה להישגים בארץ ובעולם.
התנדבה לשירות צבאי בחיל החימוש ולאחר מכן למדה והוסמכה כמאמנת במכון וינגייט.
במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) התחרתה בטניס והפסידה לנציגת הולנד מוניק ון דן בוש בשלב המוקדם, בשמינית הגמר. בטורניר הזוגות השתתפה עם מלי מילר והן סיימו בשלב המוקדם, ברבע הגמר.
במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) התחרתה בטניס והפסידה לנציגת אוסטריה בשלב המוקדם. בטורניר הזוגות השתתפה עם כנרת וואלך והן סיימו בשלב רבע הגמר.
בשנת 2015 שינתה את שמה הפרטי מתקווה לאשירה.
הייתה נשואה בעבר לספורטאי ספורט נכים ששון אהרוני להם שני ילדים. בנה הוא הזמר חן אהרוני.
תרמיל חדש

תרמיל חדש - ספריה לחיל הייתה סדרת ספרים בהוצאת קצין חינוך ראשי (משרד הביטחון – ההוצאה לאור), שהחלה להוציא ספרים בשנת 1991, עם תום פעולתה של ספריית תרמיל.
עורכת הסדרה הייתה שלי אלקיים. בסדרה הופיעו שני ספרים בלבד:
אשה בתוך אשה בתוך אשה בתוך: רומן קצר מאת דורית זילברמן, 1991
החיות כמשל: איסופוס, לה פונטיין, קרילוב, א-רומי ומקורות עבריים בעריכת שלי אלקיים, ציורים - יוסי אבולעפיה, 1991.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שנות ה-40 של המאה ה-14

שנות ה-40 של המאה ה-14 היו העשור החמישי של המאה ה-14, החלו ב-1 בינואר 1340 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1349.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

24 ביוני 1340 – קרב סלויס - קרב ימי בין צרפת לבין אנגליה. הצי הצרפתי נהרס כמעט כולו
1340 – ניצחון של הצבא המשותף של קסטיליה ופורטוגל על ממלכת גרנדה בקרב ריו סלדו.
26 באוגוסט 1346 – קרב קרסי, אחד הקרבות החשובים במלחמת מאה השנים. ניצחון מוחץ של האנגלים
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > סכסוכים לאומיים ואזוריים

9 בינואר 1349 – הריגת יהודי בזל, עקב מגפת המוות השחור
14 בפברואר 1349 – שריפת כ-2,000 יהודים בשטרסבורג, צרפת
24 באוגוסט 1349 – כ-6,000 יהודים נטבחו במגנצה (מיינץ בגרמניה) לאחר שהואשמו בגרימת המגפה השחורה
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > אירועים פוליטיים משמעותיים

26 בינואר 1340 – אדוארד השלישי, מלך אנגליה מכריז על עצמו כמלך צרפת
1341 – פטררקה מקבל תואר לאוריאט, פעם ראשונה מאז רומה עתיקה.
7 במאי 1342 – קלמנט השישי האפיפיור ה-198 לאחר מות בנדיקטוס השנים עשר
1342 – העברת פטריארך אנטיוכיה לדמשק.
1342 – לאיוש הראשון מלך הונגריה הוכתר מלך.
27 בינואר 1343 – קלמנס השישי הוציא צו שהצדיק את זכותו של האפיפיור למכור "מחילות"
1343 – סיום כהונת "אמדאו - 5" לבית סבויה.
1343 – תחילת כהונת " אמדאו - 6" לבית סבויה.
1345 – הולנד, זיילנד ו-חינאוט (חלק של בלגיה), עוברים להיות חלק של האימפריה הרומית הקדושה.
16 באפריל 1346 – הכרזת אימפריה סרבית בסקופיה. היא מאגדת את רוב השטחים בצפון-מזרח אירופה
1346 – דנים מוכרים את צפון-אסטוניה להמסדר הטבטוני.
1348 – נוסד מסדר הבירית על ידי אדוארד השלישי מלך אנגליה.
1348 – פסקוב מקבל עצמאות מנובגורוד. הקמת רפובליקת פסקוב.
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
1341 – הקמת "The Queen's College" באוניברסיטת אוקספורד.
1346 – הקמת אוניברסיטת ויאדוליד, ספרד.
1346 – הקמת "Pembroke College" באוניברסיטת קיימברידג'.
7 באפריל 1348 – הקמת אוניברסיטת קארל בפראג
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אסונות > בריאות > המוות השחור

ראשיתה של המגפה שקטלה, לפי הערכות שונות, בין 75 ל-200 מיליון בני אדם באירופה ובאסיה. האומדנים נעים בין רבע ל-60% מאוכלוסיית אירופה, וכ-35 מיליון בני אדם בסין לבדה.
1347 – מגפת המוות השחור מתחילה באירופה.
1348 – המוות השחור מתפשט למערב אירופה.
1348 – המוות השחור מגיע לאנגליה.
1348 – המוות השחור מגיע לקהיר.
24 באוגוסט 1349 – התפרצות המוות השחור בפולין.
מאי 1349 – התפרצות המוות השחור באירלנד.
1349 – התפרצות המוות השחור בנורווגיה.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תרבות פופולרית > אדריכלות

1345 – סיום בניית קתדרלת יורק בצפון אנגליה.
1345 – סיום בניית קתדרלת נוטרדאם (פריז).
אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

קרב סלויס
1345 – סיום בניית קתדרלת נוטרדאם (פריז)
שלגוטריאן

מרכז העיר
מצודת שאלגו
שלגוטריאן (בהונגרית: Salgótarján) היא עיר בצפון הונגריה בקרבת הגבול עם סלובקיה כ-110 ק"מ צפונית מזרחית מבודפשט. שלגוטריאן היא בירת מחוז נוגראד ומבין כל בירות המחוז של הונגריה, רק סקסארד קטנה יותר ממנה במספר תושביה.
מקור השם

שם העיר מורכב משתי המילים "שלגו" – שמה של מצודה סמוכה ומשמעותה מבריק או זוהר בהונגרית עתיקה, ו-"טריאן" – שמו של אחד משבעת שבטי המדיארים שכבשו את הונגריה ב-896.
היסטוריה

כפר קטן בשם הנוכחי קיים כבר מימי הביניים אך לא ידועים עליו פרטים נוספים. באמצע המאה ה-19 התגלו באזור מרבצי פחם שהביאו להאצת הפיתוח של היישוב. סביב המכרות הוקמו מפעלי תעשייה כבדים מבין הגדולים במדינה. אוכלוסיית שלגוטריאן גדלה במהירות וב-1922 היא קיבלה מעמד של עיר. ב-1950 העיר קיבלה תואר של בירת מחוז. בעקבות זאת, החלה תנופת פיתוח חדשה. בעידוד ובמימון המשטר הסוציאליסטי, הוקמו מפעלים נוספים, מרכז העיר עבר שיפוץ, כפרים מהסביבה סופחו לעיר ושכונות חדשות נבנו. תנופת הפיתוח נעצרה החל מ-1970 כאשר מכרות הפחם נסגרו עקב חוסר כדאיות כלכלית. נפילת המשטר הקומוניסטי והשינויים הפוליטיים החל מ-1990, הביאו להאטה נוספת בפעילות הכלכלית וגרמו לסגירת מפעלים, לגידול באבטלה ולהגירת אוכלוסייה מהעיר.
הקהילה היהודית

החל משנת 1840 עם ביטול ההגבלות של התיישבות יהודים בערים החלה הגירה של יהודים גם לשלגוטריאן. בין 1850 ל-1890 מספרם הוכפל. ב-28 ביולי 1895 נוסדה הקהילה היהודית שהייתה שייכת לזרם האורתודוקסי. רבה של הקהילה היה הרב משה דייטש וביוזמתו נבנה בית כנסת חדש ומפואר שנחנך ב-22 בספטמבר 1902. בנוסף, היה בשלגוטריאן בית דין יהודי וישיבה. אב בית הדין של הקהילה היה הרב נתן פרנקפורטר וראש הישיבה היה הרב זאב וולף גינצלר. במלחמת העולם הראשונה נהרגו 19 קצינים וחיילים מבני הקהילה. בין שתי מלחמות העולם הקהילה המשיכה לגדול ולהתפתח ונטלה חלק חשוב בחיים הכלכליים, התרבותיים ובעיקר בחיי המסחר של העיר. בשנת 1941 מספר היהודים הגיע ל-1,255 ומכאן החלה הידרדרות הדרגתית במצבם. החוקים הגזעניים, שנחקקו בשנת 1938 בעקבות ההתקרבות בין הממשל ההונגרי לגרמניה הנאצית, ערערו את חיי היהודים בעיר. רבים מהם נהרגו לאחר שגויסו לשירות העבודה ונשלחו לעבודות כפייה בחזית האוקראינית בתנאים קשים ביותר. בין 3 ל-10 במאי 1944, רוכזו 1,126 היהודים שנותרו בעיר בתוך גטו. ב-5 ביולי 1944, הוחל בריכוז כל יהודי העיר והסביבה באורוות הנטושות של מכרה הפחם. באורוות, שהיו מיועדות לכ-60 סוסים, נדחסו כ-2,240 יהודים - נשים, ילדים וגברים זקנים, בתנאים תת-אנושיים. ב-13 ביוני הועלו 2,310 יהודים על קרונות רכבת שנועדו להובלת בקר ונשלחו לאושוויץ.
הקהילה היהודית > לאחר השואה

כ-120 מיהודי העיר שרדו את מחנות ההשמדה ושבו לעיר בתום המלחמה. הם שיקמו את בית הכנסת, שהפך למחסן תחת שלטון הגרמני, ואת יתר מוסדות הקהילה. לאחר המרד ההונגרי בשנת 1956, רוב יהודי הקהילה עלו לישראל או היגרו לארצות הברית. ב-1969 העירייה הרסה את מבנה בית הכנסת ובמקומו נבנה בית תפילה צנוע בסמוך לבית הקברות היהודי. באותו מקום הוקם גם קיר זיכרון לזכר 1,870 יהודי העיר והסביבה שנספו בשואה. בעיר גרים עשרות בודדות של יהודים, רובם קשישים.
ילידי המקום

גזה לנדייל במקור למברגר (1884 –1965) היה בוטנאי, יהודי-הונגרי אגרובוטנאי, פרופסור למדעים ביולוגיים, חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים.
נפתלי הרץ הרשטיק (נולד בשנת 1947) חזן, מלחין, ומנצח. המנהל האמנותי של מכון תל אביב לחזנות. לשעבר החזן הראשי בבית הכנסת הגדול בירושלים.
נתונים דמוגרפיים > קבוצות אתניות

הונגרים – 92.0%
גרמנים – 0.1%
צוענים – 1.7%
סלובקים – 0.1%
אחרים, לא השיבו – 7.0%
נתונים דמוגרפיים > דתות

קתולים – 55.7%
קלויניסטים – 2.9%
לותרנים – 2.0%
אחרים – 0.8%
אתאיסטים – 23.7%
לא השיבו – 14.9%
ערים תאומות

סלובקיה באנסקה ביסטריצה, סלובקיה (מ־1975)
רוסיה קמרובו, רוסיה (מ־1975)
פינלנד ונטה, פינלנד (מ־1977)
פולין גליביצה, פולין (מ־1991)
איטליה ויגרנו מאינרדה (אנ'), איטליה (מ־1996)
סלובקיה לושנץ, סלובקיה (מ־2003)
הערות שוליים

↑  עמוד השער מספר חידושיו של הרב משה דייטש כולל תיאור תקופת כהונתו בשלגוטריאן, באתר HebrewBooks
↑  רשימת קושיצה - רשימת הטרנספורטים של יהודי הונגריה שעברו דרך קושיצה לאושוויץ (בהונגרית)
↑  המפקד איפשר לכל נפקד להשתייך ליותר מלאום/קבוצה אתנית אחת. לכן סכום האחוזים יכול לעבור את ה-100%.
1 2 3  A Detailed Gazetteer of the Republic of Hungary, 2012
↑  אוכלוסייה היסטורית, 1870–2001, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ההונגרית KSH
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552502905171  LCCN: n80083778  MusicBrainz: 8cb0456d-af94-441b-bf7d-aac0ea093f22  NKC: ge899918  VIAF: 138373451   WorldCat (עם VIAF): 138373451
תרופה פסיכיאטרית

תרופה פסיכיאטרית היא תרופה המשמשת לטיפול בהפרעות נפשיות. תרופות פסיכיאטריות לרוב מכילות חומרים פסיכואקטיביים, שמשפיעים על תפקודו של המוח ובכך מטפלים בתסמינים שונים הקשורים להתנהגות, מצב רוח, קשב ועוד. זוהי אחת משיטות הטיפול המקובלות בפסיכיאטריה, לצד סוגים נוספים של טיפול פסיכיאטרי. קיימת ביקורת מדעית על שימוש בתרופות פסיכיאטריות כמו גם התנגדות ציבורית לחלק ממקרי השימוש בהן.
מנגנון פעולה

חומרים פסיכואקטיביים, ובכללם גם התרופות הפסיכיאטריות, משפיעים בדרכים שונות על פעילותם של מוליכים עצביים בתוך מערכת העצבים, אשר מעבירים את האותות דרך סינפסות בין תאי העצב.
השפעתן של התרופות הפסיכיאטריות נגזרת מהמסלולים העצביים במוח שעליהם היא פועלת. למשל, המוליך העצבי סרוטונין מעורב בוויסות של מצב הרוח והתגובות הרגשיות. בהתאם לכך, רבות מהתרופות המשמשות לטיפול בדיכאון גורמת בצורה זו או אחרת להעלאה של רמת הסרוטונין במוח ובכך מסייעות לוויסות מצב הרוח הדיכאוני.
מכיוון שסמים פסיכואקטיביים לרוב משפיעים על מספר מעגלים עצביים במקביל, שימוש בתרופות פסיכיאטריות כולל במרבית המקרים תופעות לוואי נפשיות או מוטוריות. כמו כן, חלק מהתרופות הפסיכיאטריות עלולות לגרום לתלות גופנית וגם להתמכרות.
סוגים של תרופות פסיכיאטריות

נהוג לחלק את התרופות הפסיכיאטריות למספר משפחות, בהתאם להפרעות הנפשיות בהן הן מיועדות לטפל:
תרופות נוגדות דיכאון – משמשות לטיפול בהפרעות מצב רוח כגון דיכאון, דיסתימיה והפרעת אישיות גבולית. נוגדי דיכאון בולטים כוללים תרופות מסוג SSRI (וביניהן הפרוזק), תרופות טריציקליות ומעכבי MAO. תרופות נוגדות דיכאון בדרך כלל מתחילות להשפיע רק לאחר מספר שבועות, והן נלקחות לפרקי זמן ארוכים של חודשים או שנים.
תרופות נוגדות חרדה – משמשות לטיפול בהפרעות חרדה. התרופות הבולטות שמשמשות נגד חרדה הן תרופות ממשפחת הבנזודיאזפינים (לדוגמה ואליום), אשר נעשה בהן שימוש רפואי גם בתור תרופות הרגעה. בחלק מהמקרים הטיפול בחרדה נעשה באמצעות תרופות נוגדות דיכאון.
תרופות אנטי-פסיכוטיות – משמשות לשליטה על פסיכוזה, בעיקר בהפרעות כמו סכיזופרניה והפרעה דו-קוטבית. נהוג לחלק אותן לתרופות טיפוסיות, שהן הדור הראשון של תרופות אלו, ולתרופות לא טיפוסיות שפותחו בשלב מאוחר יותר ומתאפיינות בפחות תופעות לוואי.
מייצבי מצב רוח – מטפלים בהפרעות המתאפיינות בתנודתיות רבה של מצבי רוח, ובמיוחד הפרעה דו-קוטבית.
תכשירים מעוררים או תרופות ממריצות (סטימולנטים) – חומרים אלו פועלים באמצעות גירוי של מערכות קטכולאמינרגיות, בייחוד של המוליכים העצביים דופמין ונוראפינפרין. הם משמשים בפסיכיאטריה לטיפול בהפרעות שונות, ובמיוחד בהפרעת קשב וריכוז. דוגמה בולטת היא התרופה מתילפנידאט, המוכרת בשם "ריטלין".
חלוקה כימית

ניתן לחלק תרופות פסיכואקטיביות שונות על פי סוג המולקולה של החומר הפעיל בתוכן.
מולקולות אנאורגניות: קבוצה קטנה מבחינת כמות התרופות השתייכות לקבוצה היא קבוצת המולקולות האנאורגניות הקטנות. חומרים אלו הם באופן כללי רעילים יותר ונפוצים פחות. התרופה המאפיינת את הקבוצה היא הליתיום (ליקרביום - lithium carbonate), תרופה רעילה ביותר, בעלת חלון תרפויטי צר, המשמשת לטיפול בהפרעה דו-קוטבית (מאניה דיפרסיה).
מולקולות ביולוגיות גדולות: קבוצה קטנה של מולקולות ביולוגיות שלמות ברמת החלבון, או חומצת הגרעין. הנציגים הבודדים של קבוצה זו כיום, הם הנוגדנים להזרקה. נוגדנים משמשים היום במחקר ובקליניקה לחסימה סלקטיבית של אתרים ספציפיים. גם טיפול גנטי יכלל בקבוצה זו.
הערות שוליים

↑  מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX526619  GND: 4047729-0  NKC: ph124796 
תרופות פסיכיאטריות
הליתיום בטבלה המחזורית - מלח אנאורגני
תרופה יתומה

תרופה יתומה (באנגלית: Orphan Drug) היא תרופה שמוערך שמספר הנזקקים לה יהיה קטן באופן שההוצאות הכרוכות בפיתוחם עולות על הרווחים הצפויים משיווקם. התרופות היתומות הן לרוב יקרות מאוד.
הקלות על ידי מנהל התרופות האמריקני

מנהל התרופות האמריקני, ה-FDA, הגדיר מסלול אישור מיוחד לתכשירים רפואיים המיועדות לאוכלוסיות ייחודיות הסובלות ממצבים רפואיים נדירים, שלעיתים מכונים מחלות נדירות או "יתומות".
על פי חוק התרופות היתומות (Orphan Drug Act) משנת 1983, תרופה יתומה מוגדרת כתרופה המיועדת לשימוש אוכלוסיית חולים של עד 200,000 איש בארצות הברית. ההטבות שמציע מנהל התרופות האמריקני לחברה המפתחת את התרופה כפיצוי על מספר החולים הקטן הן:
שבע שנות בלעדיות בשיווק. גם אם תסתיים תקופת הפטנט תמשיך החברה המפתחת למכור את התרופה ללא תחרות מצד חברות אחרות.
הנחות מס.
מענקים וסובסידיות ממשלתיות למוסדות מחקר ולאוניברסיטאות המפתחות תרופות אלו.
בנוסף, נפתחות חברות ממשלתיות למחקר ופיתוח תרופות, שאחת ממטרותיהן היא להרכיב תרופות יתומות.
תרופות יתומות

תרופות יתומות הן בדרך כלל תרופות המשמשות לטיפול בחולים הסובלים מתסמונות נדירות, כגון תסמונת טורט, סיסטיק פיברוזיס, ומחלת הנטינגטון. קבוצה נוספת של תרופות יתומות הן נסיובים נגד ארס נחשים ממינים שונים.
חוק התרופות היתומות כולל כל אמצעי רפואי המשמש אוכלוסיות חולים קטנות, כמו תרופות, מוצרים ביולוגיים (כמו נסיובים), מכשור רפואי ותוספי מזון.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
להלן כמה מחלות יתומות :
LHON - Leber Hereditary Optic Neuropathy(אנ') - מחלה הפועת בעצב הראייה, ומתבטאת בפגם גנטי בחומר הגנטי של המיטוכונדריה
תסמונת מורקיו - מחלת אגירה ליזוזומלית. לטיפול במחלה פותחה התרופה אלוסולפאז אלפא
ישראל

חלק מהתרופות היתומות למשל חומצה קרגלומית נכללות בסל הבריאות ומסופקות במימון ממשלת ישראל. מכבי שירותי בריאות היא קופת החולים היחידה הכוללת אספקת תרופות יתומות במסגרת שירות הבריאות הנוסף שלה. בקשתה של מכבי לבטל שירות זה, בגלל תופעה של מעבר מטופלים הנזקקים לתרופות יתומות אליה, נדחתה על ידי משרד הבריאות ובג"ץ.
לקריאה נוספת

אור אלקון, תרופות, שוק חופשי ומה ש(נופל) ביניהן - סיפורן של המחלות היתומות, משפט רפואי וביו אתיקה, כרך 5 עמוד 109, 2013
הערות שוליים

↑  https://rarediseases.org/rare-diseases/leber-hereditary-optic-neuropathy/
↑  בג"ץ 2499/21 מכבי שירותי בריאות נ' שר הבריאות, ניתן ב־22 בדצמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553357205171  BNE: XX552667  LCCN: sh85095747
תרמיל (תחמושת)

מבנה הכדור 

המודרני: 1. קליע 2. תרמיל 3. אבק שרפה 4. כרכוב 5. פיקה
אנימציה המדגימה דרכי פעולה של כדור "רימפייר" מול כדור "סנטרפייר בעל כיפת הצתה מסוג בוקסר וכדור סנטרפייר בעל כיפת הצתה מסוג ברדן
תרמיל ריק נפלט מכלי נשק (רובה M4)
תרמיל הוא חלק מתכתי גלילי (העשוי לרוב סגסוגת של נחושת) שחובק את הקליע. בתוך התרמיל יש כמות מדודה של חומר נפץ הודף. קצהו תחתון של התרמיל מחורץ ליצירת "כרכוב". חריץ הכרכוב מאפשר חליצה מהירה של התרמיל הריק מבית הבליעה, לאחר הירי.
לחיצה על ההדק מטילה פטיש אשר מכה בנוקר שרוקע שקע בפיקה בכדורים מסוג סנטרפייר או בשולי הכרכוב בכדורים מסוג רימפייר ומפוצץ כמות קטנה של חומר נפץ רגיש שבתוכה. פיצוץ החומר שבפיקה מצית את חומר הנפץ ההודף שבתרמיל. בעירת חומר הנפץ שבתרמיל יוצרת תגובת שרשרת כימית שגורמת לשחרור גזים בחלל התרמיל. לחץ הגזים עולה עד אשר הם הודפים את הקליע מקצה התרמיל ולתוך הקנה ומשם דרך הקנה עד שהקליע יוצא מקצה הקנה ובעקבותיו הגזים ושיירי בעירת חומר הנפץ ההודף.
בכלי נשק מודרניים אוטומטיים וחצי-אוטומטיים חלק קטן מאנרגיית ההדף או חלק קטן מגזי הבעירה משמשים בתהליך הירי להחזרת המכלול לאחור כדי לפלוט את התרמיל הריק מבית הבליעה, לדרוך לאחור שוב את הפטיש ולגרוף לבית הבליעה כדור חדש ממחסנית או משרשרת כדורים. חלק מהמעצורים בכלי הנשק נגרמים בעקבות תרמיל שלא נפלט. תרמיל הוא גם מונח במשחקי מחשב, המייצג את כמות התחמושת או הנשק שנשארה לשחקן.
תעלת שלם

| --- | --- |

החצי העליון הקדמי של גלגל העין, תעלת שלם מסומנת במרכז שמאל.
 שיוך:  לובן העין 
 מיקום אנטומי:  גלגל העין
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1005) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  sinus venosus sclerae 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.3.06.109 
 FMA:  51873 
 קוד MeSH:  A09.371.060.217.659.250 
 מזהה MeSH:  D000092662 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0229108 
 
תעלת שְׁלֵם (באנגלית: Schlemm's canal), היא תעלה דמוית צינור לימפתי בגלגל העין.
אטימולוגיה

תעלת שלם נקראת על שמו של פרידריך שלם (אנ') (1795–1858), אנטומיסט גרמני אשר גילה אותה בשנת 1830.
מבנה

התעלה היא צינור מצופה אנדותל, הדומה לזה של כלי הלימפה. בחלקה הפנימי מכוסה תעלת שלם על ידי הרשת הטרבקולרית (אנ'). הדבר יוצר התנגדות לזרימת הנוֹזֵל הזְגוּגִי (אנ') (Aqueous humour).
פיזיולוגיה

תעלת שלם ממלאת תפקידים מרכזיים בפיזיולוגיה של העיניים. תפקידים אלה תלויים בפנוטיפים של תאי אנדותל.
אבחון

הגנים בעלי ההשפעה על תעלת שלם מאובחנים על ידי מספר בדיקות: אימונופלואורסצנטיות (אנ'), מיקרוסקופיה קונפוקלית ברזולוציה גבוהה ורינדור (rendering) תלת־ממדי (3D). באמצעות טכניקות אלו, התגלה כי על תעלת שלם משפיעים מספר פנוטיפים (גן) ייחודיים של תאי אנדותל של מערכת הדם ותאי אנדותל של מערכת הלימפה.
משמעות קלינית

אחד התהליכים הרפואיים המבוצעים בתעלת שלם הוא קנאלופלסטיקה, הליך לשיקום מערכת הניקוז הטבעית של העין כדי להפחית את הלחץ התוך עיני.מיקרו-צנתרים משמשים בהליך זעיר פולשני. יצירת חתך זעיר מאפשר גישה לתעלת שלם. מיקרו-צנתר מגדיל את תעלת הניקוז הראשית באמצעות הזרקה של חומר סטרילי ויסקואלסטי (אנ'). פתיחת תעלת שלם בטכניקה זו מובילה להפחתת הלחץ התוך עיני.
ראו גם

לחץ תוך עיני
יתר לחץ דם עיני (אנ')