stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרה פאריש
ביוגרפיה

פאריש נולדה ביאוביל שבסאמרסט לביל ולתלמה פאריש. יש לה אחות בשם ג'ולי ואחיה הוא המוזיקאי ג'ון פאריש. היא למדה בבית הספר המקומי "פרסטון" וביאוביל קולג'. היא התחילה לשחק בגיל צעיר מאוד, והיא מספרת בראיון שהופעתה הראשונה כנראה הייתה בגיל שנתיים בכפר טינטינהול. שם הופיעה במחזה מוזיקלי (אנ') בתפקיד פנינה בתוך צדפה. מאוחר יותר השתתפה בתיאטרון לנוער ביאוביל.
אחרי סיום לימודיה בבית הספר למשחק "Academy of Live and Recorded Arts", הופיעה פאריש בשנת 1994 בפרסומת למבשלת הבירה בודינגטון הממוקמת במנצ'סטר. בהמשך קבלה תפקידים כאישה צפונית בין השאר כדון רודג' ב-"Peak Practice", אלי הנשל ב"קצוות מפוצלים" (2002), אנני מיילור בסדרה "אמון" ונטלי הולדן ב"בלקפול" (2004). היא כיכבה לצדה של דברה מסינג בסרט הקולנוע "הדייט שלי לחתונה", ובתפקיד קטן השתתפה בסרט "החופשה" בכיכובו של ג'וד לאו. עוד הופיעה פאריש בפרק "הכלה הבורחת", ספיישל חג המולד של "דוקטור הו" בשנת 2006.
ב-2007 הופיעה פאריש בסרט הטלוויזיה "Recovery". עוד כיכבה בפרק בסדרה "Shakespeare Retold", עיבודים מודרניים למחזות של שייקספיר, בו שיחקה בתפקיד ביאטריס ב"מהומה רבה על לא דבר". בסדרה "מאהבות" שיחקה בתפקיד הרופאה קייטי רודן. הסדרה שודרה לראשונה ב-BBC One בפברואר 2009. בסדרת הטלוויזיה "מרלין" של ה-BBC גילמה את ליידי קטרינה.
ב-2011 כיכבה בדרמה הרפואית "מונרו" לצדו של ג'יימס נסביט. עוד הופיעה בסדרה "אטלנטיס" של ה-BBC, בתפקיד פסיפאה. החל ממרץ 2014 היא מגלמת את אנה רמפטון בשתי עונות של הסדרה הקומית "W1A" של ה-BBC.
פאריש שיחקה תכופות לצדו של דייוויד טננט - בסדרה המוזיקלית "בלקפול" מ-2004, בדרמה "Recovery" של טוני מרצ'נט ובפרק "הכלה הבורחת" ספיישל חג המולד של שנת 2006 בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו", כשטננט גילם את הדוקטור. "אנחנו כמו 'ג'ורג' ומילדרד", היא מתבדחת, "בעוד 20 שנה קרוב לוודאי שנעשה יחד סיטקום גרוע בבית בפרסטון".
ב-2017 שיחקה פאריש בתפקיד רפ"ק אליזבת בנקרופט במיני-סדרה בשם "בנקרופט" של רשת ITV. העונה השנייה של הסדרה שודרה בינואר 2020.
חיים אישיים

ב-15 בדצמבר 2007 התחתנה פאריש עם ג'יימס מארי והם גרים בהמפשייר. בתם הבכורה, אלה ג'יין נולדה ב-2008 עם מום בלב ונפטרה בגיל 8 חודשים. בנובמבר 2009 ילדה פאריש את בתה השנייה, נל מארי.
ב-2 במרץ 2018, פאריש עברה תאונה, ושברה את רגלה כשהיא נסעה מזחלת בשלג.
כשנשאלה על תחביביה ותחומי העניין שלה, שרה סיפרה על גינת הירק שלה.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  | The Bill | לינדה פינצ'הם | בפרק "Taking Stock" |
| 1997–1999 |  | Peak Practice | דון רודג' |  |
| 1998 |  | Babes in the Wood | רוקסי | פרק אחד |
| 1998 |  | Middleton's Changeling |  |  |
| 1999 |  | Parting Shots | פקידת קבלה |  |
| 2000 |  | Beast | הלן |  |
| 2000 |  | City Central | קארן רידלי |  |
| 2000 | אחים בע"מ | Brotherly Love | ג'וליה אמפת'ורפ |  |
| 2000 | נשקיני קייט | Kiss Me Kate | ליז |  |
| 2000–2001 | לבבות ועצמות | Hearts and Bones | אמנדה תומאס |  |
| 2001 |  | The Vice | ג'יין פארל |  |
| 2002–2005 | קצוות מפוצלים | Cutting It | אלי הנשל |  |
| 2003 |  | Unconditional Love | לידיה גריי |  |
| 2003 | אמון | Trust | אנני ניילור |  |
| 2004 | בלקפול | Blackpool | נטלי הולדן |  |
| 2005 | הדייט שלי לחתונה | The Wedding Date | TJ |  |
| 2005 |  | Monkey Trousers | דמויות שונות |  |
| 2005 | עיבודים מודרניים למחזות של שייקספיר | ShakespeaRe-Told | ביאטריס | מהומה רבה על לא דבר |
| 2006 |  | Aftersun | סו |  |
| 2006 | מיס מארפל | Agatha Christie's Marple | איבי בלנטיין |  |
| 2006 | לו היית שלי | If I Had You | שרון מיירס |  |
| 2006 | החופשה | The Holiday | האנה |  |
| 2006 | דוקטור הו | Doctor Who | הקיסרית | בפרק "הכלה הבורחת" |
| 2009 | מרלין | Merlin | ליידי קטרינה |  |
| 2008–2010 | מאהבות | Mistresses | ד"ר קייטי רודן |  |
| 2010 | עמודי תבל | The Pillars of the Earth | ריגן המלי |  |
| 2011–2012 | מונרו | Monroe |  |  |
| 2012 | הטפילד ומק'קוי | Hatfields & McCoys | לוויסי הטפילד |  |
| 2013 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | פלוסי מונרו | בפרק "מסתרי ארבעת הגדולים" |
| 2013 |  | Breathless | מרגרט דלטון |  |
| 2013–2015 | אטלנטיס | Atlantis | פסיפאה |  |
| 2014 | W1A | W1A | אנה רמפטון |  |
| 2015 |  | Trollied | שריל |  |
| 2017 | את אני והוא | You, Me and Him | גברת ג'ונס |  |
| 2017, 2020 | בנקרופט | Bancroft | רפ"ק אליזבת בנקרופט | 2 עונות |
| 2018 | מדיצ'י | Medici | לוקרציה טורנבוני |  |
| 2020 | התעשייה | Industry | ניקול קרייג | 4 פרקים |
| 2021 | תישאר קרוב | Stay Close | לוריין | מיני-סדרה |
| 2024 | סופר גיקית | Geek Girl | ג'וד | 10 פרקים |
| 2024 | צחוק מהחוק (אנ') | Piglets | ג'ולי ספריי | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
הערות שוליים

↑  Sarah Parish interview at Western Daily Press 19 April 2012. Retrieved 23 May 2015
↑  Power, Vicki (18 בינואר 2014). "Atlantis actress Sarah Parish on dates, parties and being a noisy neighbour". Express. נבדק ב-21 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Dempster, Sarah (21 בפברואר 2007). "Scissor sister". The Guardian. נבדק ב-28 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ITV commissions second series of Bancroft, starring Sarah Parish
↑  "When is Bancroft back on TV for series 2?". Radio Times (באנגלית). נבדק ב-2020-01-25.
↑  "Sarah Parish's pregnancy joy following the death of her eight-month-old daughter". Daily Mail. 11 באוקטובר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 6041619  BNE: XX5539987  BnF: cb15745276w (data)  GND: 1013372743  ISNI: 0000 0001 2131 7355  LCCN: no2008079802  SNAC: w63h0scc  SUDOC: 122258347  VIAF: 49040064   WorldCat (עם VIAF): 49040064
איסאק פאסי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  13 במרץ 1928 פלובדיב, ממלכת בולגריה 
 פטירה:  13 באוגוסט 2010 (בגיל 82) סופיה, בולגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי של סופיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סופיה 
 מוסדות:  אוניברסיטת סופיה 
 עיסוק:  פילוסוף, מרצה באוניברסיטה 
 הושפע מ:  מרקוס טוליוס קיקרו בלז פסקל   ארתור שופנהאואר   אנרי ברגסון
 מדינה:  בולגריה 
 צאצאים:  סולומון פאסי 
 
קברו של איסאק פאסי בבית העלמין המרכזי בסופיה
פרופ' איסאק סולומון פאסי (בבולגרית: Исак Соломон Паси;‏ 13 במרץ 1928, פלובדיב, ממלכת בולגריה – 13 באוגוסט 2010, סופיה, בולגריה) היה פילוסוף יהודי-בולגרי מזרם האסתטיקה, נחשב למוביל והפורה ביותר בבולגריה בתחומו ולאורך שנות פעילותו חיבר למעלה מ-40 מונוגרפיות ו-80 ספרים.
קורות חיים

פאסי נולד בפלובדיב והוא נצר למשפחת כָּלֶב, שהייתה מהמשפחות הנודעות והמכובדות בקהילה היהודית בפלובדיב. סבתו הייתה בתו של אליעזר כלב שנחשב גיבור לאומי בולגרי, על פועלו להצלת בולגרים רבים מעלייה לגרדום וסיועו למנהיגי הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). אביו, סולומון פאסי, היה אחד מעורכי הדין הבולטים בפלובדיב ובנו סולומון פאסי כיהן בתפקיד שר החוץ של בולגריה. ב-1957 הוסמך פאסי על ידי אוניברסיטת סופיה כדוקטור לפילוסופיה וב-1971 הוענק לו תואר פרופסור. פאסי כיהן כמרצה באוניברסיטת סופיה מ-1952 ועד 1993. הוא הלך לעולמו ב-2010 והוא בן 82 שנים.
עבודתו האקדמית

פאסי חקר את ההיסטוריה של האסתטיקה כפי שמתבטאת בספרות המערבית ובכתבי הוגי דעות מובילים בתחום. ב-1964 כתב את המונוגרפיה הראשונה שלו "דון קישוט". בהמשך כתב את סדרת הספרים "האסתטיקה באמנות" שנחשבת לאחת מעבודותיו הבולטות. פאסי תרגם לבולגרית ספרים רבים מפרי עטם של פילוסופים מובילים מהעת העתיקה ועד למאה ה-20. הוא זכה להערכה רבה על עבודתו וב-2008 העניק לו נשיא בולגריה, גאורגי פרבאנוב את אות מסדר קירילוס ומתודיוס על תרומתו יוצאת הדופן להתפתחות מדע הפילוסופיה בבולגריה. מבין כתביו הרבים ניתן לציין את:
חקר הפילוסופיה בספרות (1968)
תומאס מאן (1975)
אסתטיקאים גרמנים קלאסיים (1982)
מקורות האסתטיקה המודרנית (1987)
פרידריך ניטשה (1996)
סרן קירקגור (1998)
פילוסופים צרפתים (2007)
אוטוביוגרפיה, "44 התנסויות פילוסופיות" (2009).
ראו גם

יהדות פלובדיב
הערות שוליים

↑  חיים קשלס, היהודים בבולגריה בימי השלטון העותומני, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 37–62.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810685981805606  BnF: cb155862847 (data)  GND: 115613153  ISNI: 0000 0001 1451 3155  LCCN: n81048393  LNB: 000302088  NKC: js2009504509  SUDOC: 111917654  VIAF: 88562380   WorldCat (עם VIAF): 88562380
כך שחררתי את ירושלים

"כך שיחררתי את ירושלים" (משועתק: "כָּךְ שִּׁיחרָרְתִּי אֶת־ יְרוּשָּׁלָיִמְּ") הוא אלבום הסולו הראשון של יענקל'ה רוטבליט שיצא לאור בנובמבר 1978. האלבום עוסק, בין היתר, בחוויותיו של רוטבליט במלחמת ששת הימים, בה הוא לחם כמפקד מחלקה בגדוד 163 של החטיבה הירושלמית; במהלך הקרבות נפצע רוטבליט קשה מהפגזת כוחות צה"ל, ידו ניזוקה והוא איבד רגל. בשיר "במקום חוברת לזכרו" מתוך האלבום הוא מתאר כך: "מצחיק לחשוב, הייתי מפקד מחלקה / אל תשאלו אותי מה עלה בחלקה. / בבית עלמין צבאי, מספר, גוש וחלקה, / תביא את הבקבוק לכאן, הכוס שלי ריקה".
האלבום מאופיין בכתיבה ביקורתית על תוצאות המלחמה ועל המצב הפוליטי-חברתי בישראל. כשיצא האלבום הוא לא הצליח מבחינה מסחרית, אך עם השנים קיבל הכרה כאלבום פורץ דרך. בראיון לעיתון "nrg" סיפר רוטבליט:
כל האלבומים האלה הם לרוב דעות שלי והתבוננות שלי על דברים שהם חברתיים-קיומיים.
...הם לא בהכרח מעניינים או יכולים לעניין אנשים אחרים שישירו אותם, בוודאי לא מבצעים שצריכים להזדהות עם הדברים שהם עושים, אז החומרים האלה מלכתחילה נועדו לי. כי מי ישיר 'כך שחררתי את ירושלים'?
בשנת 2017 התקיים במועדון הירושלמי הצוללת הצהובה מופע מחווה לאלבום בהפקתו של האמן הירושלמי שאנן סטריט. האלבום בוצע במלואו במופע, בנוסף למבחר שירים שכתב רוטבליט לאמנים אחרים. במופע השתתפו גבע אלון, עלמה זהר (בתה של אורנה זהר, אשתו השנייה של רוטבליט), מיכאל גריילסאמר, לירון עמרם, אלרן דקל (מלהקת פאנקנשטיין), פלא אוזן, שאנן סטריט, להקת Dirty Fly ואף רוטבליט עצמו.
בשנת 2021, במסגרת האלבום "שרים רוטבליט", ביצע דן תורן גרסת כיסוי לשיר "במקום חוברת לזכרו".
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי יענקל'ה רוטבליט (למעט היכן שמצוין אחרת).
| מס' | שם | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | מעבר יבוק  |   | 04:10 |
| 2. | החוזר בתשובה לשאלת כתבנו  | יצחק קלפטר | 05:36 |
| 3. | נאום הגבר  |   | 02:47 |
| 4. | באתי אלייך  |   | 04:24 |
| 5. | געגועים למלכות מס' 1 עד 365  |   | 04:18 |
| 6. | במקום חוברת לזכרו  |   | 03:35 |
| 7. | טיילת פעם 16  | יצחק קלפטר | 06:52 |
| 8. | אם תבקע החומה  |   | 03:51 |
| 9. | כך שחררתי את ירושלים  |   | 03:10 |
| 10. | שיר לשלום מס' 2 (תשדיר שירות)  |   | 03:16 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 41:59 |
| בונוס בשחרור תקליטור משנת 1998> מס' | בונוס בשחרור תקליטור משנת 1998> שם | בונוס בשחרור תקליטור משנת 1998> משך | בונוס בשחרור תקליטור משנת 1998>  | בונוס בשחרור תקליטור משנת 1998>  | בונוס בשחרור תקליטור משנת 1998>  | בונוס בשחרור תקליטור משנת 1998>  | בונוס בשחרור תקליטור משנת 1998>  | בונוס בשחרור תקליטור משנת 1998>  | בונוס בשחרור תקליטור משנת 1998>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11. | הללויה  | 4:50 |  |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים

מיקי גבריאלוב - עיבוד, גיטרה, גיטרת בס, קולות רקע
יצחק קלפטר - גיטרה חשמלית
דני פאר - פסנתר, רודס
טוני בראוור - כינור
איקי לוי - תופים, קונגאס
תובל פטר - אקורדיון
יגאל קראוס - גיטרת בס
מוטי דיכנה - גיטרת בס
מאיר פניגשטיין - תופים
אריק לביא, דודו אלהרר ודני ליטני - זמרים אורחים ("שיר לשלום מס' 2")
דני סנדרסון - גיטרה חשמלית ("שיר לשלום מס' 2")
הללויה:
אצ'ה בר - גיטרות, עיבוד והפקה
אורן פריד - תופים
דפני וי - קולות
הוקלט באולפני טררם, ירושלים
הערות שוליים

↑  יוסי חי, „דיסקו", „זרוק" ו„פאנק", מעריב 20 בנובמבר, 1978, עמ' 23
↑  חוצה ישראל עם רינו צרור- יענקל'ה רוטבליט, נבדק ב-2024-01-30
מפלגת הרפורמה (המנדט הבריטי)
לקריאה נוספת

יעקב שמעוני, ערבי ארץ ישראל, "מכורה" – הוצאת עם עובד, תל אביב, תש"ז.
יהושע פורת, ממהומות למרידה: התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1929–1939, ספריה אוניברסיטאית, עם עובד, 1978.
הערות שוליים

1 2  שמעוני, עמ' 290.
1 2 3 4 5  פורת, עמ' 102.
↑  שמעוני, עמ' 292.
↑  פורת, עמ' 82–86.
↑  פורת, עמ' 99.
↑  שמעוני, עמ' 294, הערה 28.
↑  פורת, עמ' 102–103.
↑  פורת, עמ' 103.
↑  פורת, עמ' 184.
↑  פורת, עמ' 186.
↑  פורת, עמ' 199.
↑  שמעוני, עמ' 212.
משה יעלון

.
משה (בּוֹגִי) יַעֲלוֹן (נולד ב-24 ביוני 1950, ט' בתמוז ה'תש"י) הוא איש צבא ופוליטיקאי ישראלי, אשר כיהן כמשנה לראש הממשלה, שר הביטחון וכרמטכ"ל.
יעלון היה חבר הכנסת מטעם הליכוד, כחול לבן ותל"ם, אשר עמד בראשה. כיהן כחבר הקבינט המדיני-ביטחוני ושר לנושאים אסטרטגיים. כאיש צבא היה מפקד סיירת מטכ"ל, מפקד חטיבת הצנחנים, ראש אמ"ן ומפקד פיקוד המרכז לפני כהונתו כרמטכ"ל.
בתפקידיו האזרחיים היה עמית צבאי בכיר במכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון, עמית בכיר במכון אדלסון למחקרים אסטרטגיים במרכז שלם ועמית במכון לאסטרטגיה ציונית. בנוסף היה יו"ר "המרכז לזהות ותרבות יהודית" בבית מורשה בירושלים, נשיא עמותת שק"ל, העוסקת בשירות קהילה לאנשים עם צרכים מיוחדים, ויושב ראש "סינפטק" קרן הון סיכון המגייסת הון מאיחוד האמירויות.
ביוגרפיה

נולד בשם משה סמולינסקי. גדל והתחנך בקריית חיים המערבית שבחיפה, בנם של דוד – פועל ייצור במפעל "שמן" יליד אוקראינה, ובתיה (לבית זילבר) – ניצולת השואה ילידת גליציה. הוא היה הילד השני במשפחה בת שלושה ילדים. כינויו, "בּוֹגי", נוצר בגיל 10 על ידי זאב וולפר שהתקשה לקרוא לו "מושיק", כפי שנהגו לקרוא לו כולם באותם הימים. ברבות הימים צירף יעלון את הכינוי "בוגי" לחתימתו הרשמית. למד בתיכון עירוני מקיף קריית חיים והיה בו תלמיד מצטיין במגמה הריאלית, ניגן בקלרינט והיה חבר בתזמורת הנוער של חיפה. מילדות היה חבר בתנועת "הנוער העובד והלומד". בשנת 1967 הוקם גרעין "יעלון" של התנועה שיועד לקיבוץ גרופית בערבה. משה סמולינסקי, שרצה להביע את הזדהותו עם הרעיון החלוצי, שינה את שם משפחתו ליעלון.
לאחר מכן הצטרף יעלון כחבר לקיבוץ גרופית שבערבה, שם עבד כרפתן וכמפעיל דחפור. עד 2024 עוד היה חבר הקיבוץ והחזיק בו בית על אף שבפועל התגורר במכבים-רעות, עד שאספת הקיבוץ החליטה לבטל את חברותו.
ביוגרפיה > שירות צבאי > שירות סדיר

בשנת 1968 התגייס לצה"ל במסגרת גרעין הנח"ל "יעלון", והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן יצא לקורס מ"כים חי"ר. בקורס מפקדי כיתות פגש בנחמיה תמרי, מפקד הפלוגה שלו, שהשפיע רבות על מסלולו של יעלון בצבא. תמרי אף פיקד על יעלון בפעולה הראשונה שלו מעבר לגבול, עת ארב כוח מהפלוגה לרכב מחבלים בירדן. תמרי מאוד העריך את יעלון, אולם יעלון סירב לבקשתו לצאת לקורס קצינים. הוא שימש כמפקד כיתה וסמל מחלקה מצטיין בגדוד הנח"ל המוצנח, ובשנת 1971 סיים את שירותו הסדיר בדרגת סמ"ר.
ביוגרפיה > שירות צבאי > מלחמת יום הכיפורים

עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, באוקטובר 1973, התגייס יעלון לשירות המילואים בחטיבת הצנחנים 55 בפיקוד דני מט, שלחמה בגזרה המצרית, והייתה הראשונה לצלוח את תעלת סואץ במסגרת מבצע אבירי לב. לאחר שצלחה את התעלה בליל 15 באוקטובר, התמקמה פלוגתו של יעלון במוצב מצרי נטוש סמוך לקו המים. לימים סיפר יעלון כי: ”לפתע ראינו שיירה מצרית מתקרבת. הם לא ידעו שאנחנו שם. חיסלנו כל מה שהיה בשיירה הזאת. אני יודע שאם לא הייתי הורג אותם, הם היו הורגים אותי. זה ההסבר שלי לעצמי, אבל זו עדיין מועקה לא קלה”. בהמשך המלחמה לחם בקרב על העיר סואץ.
ביוגרפיה > שירות צבאי > תחילת קריירה כקצין

לאחר המלחמה שב לשירות קבע וסיים בהצטיינות קורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס חזר לתפקידי פיקוד בגדוד 50, ושימש כמ"מ תחת המ"פ יצחק איתן. כמפקד פלוגת בני המשקים בגדוד 50, בלט באימונים תובעניים שערך ובהם מסע מפרך בן 150 קילומטרים. לאחר תפקיד מ"פ נוסף בבה"ד 1 מונה לפקד על סיירת הצנחנים, עליה פיקד במסגרת מבצע ליטני, מבצע שלכת ומבצע מנורה. ב-1979 נקרא על ידי נחמיה תמרי לפקד על פלגת האימונים של סיירת מטכ"ל, בהמשך שירת כסגנו של מפקד היחידה, עוזי דיין, בין היתר בפיגוע המיקוח במשגב עם. לאחר מכן יצא לחופשה ללא תשלום.
ביוגרפיה > שירות צבאי > חזרה לשירות

באפריל 1982 חזר לפעילות ביחידה, ועם פרוץ מבצע שלום הגליל מונה כסגן נוסף לשי אביטל. בין היתר לחם יעלון בקרב על המיוערת, כנגד כוח רגלי ורכוב מן הקומנדו הסורי. לאחר יציאת אש"ף מביירות יצא לקורס פיקוד ומטה, לאחר כחודשיים וחצי, בדצמבר 1982, מונה למפקד גדוד 890, והוביל אותו להישגים מבצעיים רבים בגזרת לבנון. במהלך הלחימה שימש פעמים כמפעיל צמ"ה בשטח, אף על פי שכבר היה מפקד גדוד. לאחר מכן שימש סגן מפקד חטיבת הצנחנים, ובמאי 1985 נפצע במהלך מרדף שהוביל אחר מחבלים בלבנון.
לאחר שהחלים יצא ללימודים מתקדמים במכללה לפיקוד ולמטה בקמברלי שבאנגליה. ראש אמ"ן, האלוף אמנון ליפקין-שחק, שמינה את יעלון למפקד סיירת צנחנים שנים קודם לכן, רצה בו לתפקיד מפקד סיירת מטכ"ל. כדי לשכנעו נפגש עמו שחק בשווייץ ואף העלה אותו לדרגת אלוף-משנה. תקופת כהונתו של יעלון כמפקד סיירת מטכ"ל נחשבת לתקופת שיא של הישגים ליחידה שבה קיבלה 4 צל"שים, והוא עצמו מחשיב אותה כתקופה היפה בשירותו הצבאי. במהלך כהונתו פיקד על מבצע הצגת תכלית במהלכו התנקשו לוחמי היחידה באבו ג'יהאד (ראש הזרוע הצבאית של אש"ף) בתוניס. פעולה אחרת הייתה מבצע בן בליעל, שנועד להשיג "קלפי מיקוח" לשחרורו של רון ארד, ובמהלכו נחטף ג'ואד אל קצפי.
בתום כהונתו כמפקד היחידה השלים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת חיפה ועבר קורס הסבה לשריון. בשנת 1990 היה למפקד חטיבת הצנחנים, והוביל אותה בלחימה ברצועת הביטחון בלבנון ובכלל זה במבצע ברגל ימין. כעבור שנתיים מונה למפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון בדרגת תת-אלוף. ב-10 בדצמבר 1992 הרג באמצעות רימון יד מחבל מהג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, אחרי שירה למוות בלוחם ימ"מ שניסה לעוצרו.
בשנת 1993 מונה למפקד בסיס אימונים ליחידות שדה (באלי"ש) בצאלים ולמפקד אוגדה 380 בפיקוד הדרום. בשנת 1995 הועלה לדרגת אלוף וכיהן כראש אגף המודיעין. ב-1998 היה למפקד פיקוד המרכז. שנתיים אחר כך מונה לסגן הרמטכ"ל (בעת ששאול מופז כיהן כרמטכ"ל). בתום כהונתו של מופז מונה, ב-9 ביולי 2002, לרמטכ"ל ה-17 של צה"ל.
ביוגרפיה > שירות צבאי > שירות כרמטכ"ל > סיום כהונתו

בפברואר 2005 הודיע שר הביטחון, שאול מופז, כי לא יאריך את כהונתו של יעלון בשנה נוספת, וכי הלה יסיים כהונתו ביולי 2005, לפני מועד ביצוע תוכנית ההתנתקות. רבים ראו בצעד זה שיאה של המתיחות בין האישים, שסבבה סביב חילוקי דעות מקצועיים ואישיים כאחד. ראש הממשלה אריאל שרון אישר זאת באומרו כי "הרמטכ"ל לא ממשיך בגלל יחסי העבודה עם מופז". לדברי יעלון עצמו, הסיבה לכך היא שהוא התעקש להביע את דעתו על נזקי ההתנתקות בפני הממשלה. יעלון האמין ששרון עצמו לא האמין במהלך ההתנתקות, שמבחינתו היא נזק אסטרטגי, אלא ביקש להציל את עצמו מהחקירות הפליליות. מספר שבועות לפני סיום כהונתו התבטא יעלון, בנאום שקיבל את השם "נאום הנחשים": "כששאלו אותי למה אני מסתובב עם נעליים גבוהות בקריה, אמרתי – זה בגלל הנחשים". ההתבטאות התפרשה כתקיפת פורום מטכ"ל, אולם בהמשך ביאר כי האמירה כוונה לאנשי משרד הביטחון. כהונתו של יעלון הסתיימה ב-1 ביוני 2005. החליף אותו סגנו, האלוף דני חלוץ, שתמך בהתנתקות.
ב-30 במאי השתתף יעלון במפגן צניחה לציון 60 שנה לניצחון בעלות הברית במלחמת העולם השנייה, יחד עם קצינים ולוחמים מבעלות הברית, ובכך חתם 37 שנות שירות בצה"ל. בריאיון פרישה ל"הארץ" צפה יעלון: "אם אחרי ההתנתקות לא תהיה התחייבות ישראלית לעוד מהלך, תהיה התפרצות אלימה. פיגועים מכל הסוגים. ירי, מטענים, מתאבדים, מרגמות, קסאם" ו"מצבן של כפר סבא, תל אביב וירושלים יהיה כמצבה של שדרות".
ביוגרפיה > תפקידיו במכוני מחקר ועמותות

ב-2006 שהה יעלון בוושינגטון כעמית צבאי בכיר במכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון.
החל משנת 2006 יעלון הוא עמית בכיר במכון אדלסון למחקרים אסטרטגיים שבמרכז שלם, יו"ר המרכז לזהות ותרבות יהודית בבית מורשה בירושלים, נשיא עמותת שק"ל לאנשים עם צרכים מיוחדים ועמית במכון לאסטרטגיה ציונית.
לאחר פרישתו, הביע יעלון התנגדות לחזרה לגבולות הקו הירוק, ולהתנתקות בפרט. הוא טען שפתרון שתי המדינות אינו ישים, הן משום שהפלסטינים לא רואים בגבולות הקו הירוק את קץ הסכסוך, והן כי יהודה, שומרון וחבל עזה אינם יכולים להיות ברי קיימא מבחינה כלכלית. לדבריו גבולות הקו הירוק אינם נותנים מענה ביטחוני לטרור או לאיום קונבנציונלי. כמו כן שהפלסטינים, כולל אבו מאזן, לא השלימו עם קיומה של מדינת ישראל וממשיכים לשאוף להשמדתה. הוא הזהיר שיישום ההתנתקות יוביל לגל טרור שיכלול פיגועי התאבדות, ירי רקטות על ערים בישראל, ואף ירי קסאמים מצפון השומרון. הוא אף חזה השתלטות חמאס על רצועת עזה. יעלון המשיך לבקר את תוכנית ההתנתקות גם לאחר יישומה, השווה את המצב בעזה להתחמשות חזבאללה בדרום לבנון, וקרא לצאת למבצע צבאי בעזה במודל "חומת מגן". בנאום בכנס הרצליה בינואר 2006, טען כי ישראל לא יצרה הרתעה אמינה נגד ירי הרקטות, והנסיגות החד-צדדיות נתפשות כבריחה מהן. הוא התנגד לכל נסיגה שאינה כוללת הכרה פלסטינית בישראל כמדינה יהודית, והסביר שהסכסוך נובע מאי-הכרה ערבית בזכות קיומה של ישראל.
בנאום שנשא במכון הדסון בוושינגטון, ב-7 במרץ, התייחס יעלון לתוכנית הגרעין האיראנית ואמר שלכל צבא מערבי יש יכולת צבאית לבצע תקיפה באיראן, וברור שצריכה להיות תוכנית מוכנה לביצוע תקיפה שכזו.
מלחמת לבנון השנייה התחוללה כשנה לאחר שפרש מתפקידו, ובמהלכה נחשפו ליקויים בתפקוד צה"ל. ועדת וינוגרד קבעה כי צה"ל לא היה מוכן כראוי למלחמה. יעלון טען כי בסוף תקופת כהונתו צה"ל היה מוכן למלחמה, אך ניהולה היה כושל. הוא קרא לראש הממשלה אהוד אולמרט להתפטר, והאשימו כי ביומיים האחרונים שלח חיילים להיהרג לצורך ספין תקשורתי, אולם עמדתו לא התקבלה על ידי ועדת וינוגרד. יעלון גם תקף את מחליפו בתפקיד הרמטכ"ל, דני חלוץ, ולאחר שפרש מתפקידו האשים אותו בהשחתת צה"ל.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

ב-26 במאי 2007 אמר יעלון בתוכנית "פגוש את העיתונות" שפעולה קרקעית בעזה הכרחית, כדי לנקות אותה מטרור. כמו כן אמר שהירי הכבד לעבר שדרות ומלחמת לבנון השנייה באו בעקבות ההתנתקות.
ב-17 בנובמבר 2008, החליט יעלון להצטרף למפלגת הליכוד. בנאומו במצודת זאב אמר כי "דרך הנסיגות שאנו הולכים בה היום אינה מבצרת את ביטחונה של מדינת ישראל והדרך הזו בעת הזו חייבת להיפסק". בפריימריז נבחר למקום השמיני ברשימת הליכוד לכנסת ה-18. עם כניסתה של ממשלת נתניהו השנייה לשלטון התמנה בה יעלון למשנה לראש הממשלה, שר לנושאים אסטרטגיים וחבר הקבינט המדיני-ביטחוני. באוגוסט 2009 השתתף משה יעלון, יחד עם שרים נוספים מהימין, בביקור בהריסות חומש שפונתה בתוכנית ההתנתקות. כמו כן, השתתף בכנס של קבוצת "מנהיגות יהודית" בליכוד, שבו הביע ביקורת חריפה על ההתנתקות ושיתף במשנתו הפוליטית. יעלון גינה את מה שכינה "הפתרוניזם" – מגמה פסיכולוגית בחברה הישראלית השואפת למצוא פתרון לכל סכסוך, אשר לדבריו מובילה לחשיבה "עכשווית" ושטחית. הוא טען שהגישה הזאת מנוצלת על ידי האליטות, מאוסלו ועד להתנתקות, "כמו וירוס פנימי שגורם לנו להאמין שניתן להביא שלום עכשיו". האמירה נתפסה כקריאה לתנועת "שלום עכשיו" וירוס – ועוררה סערה תקשורתית. יעלון גם התייחס לזכות היהודים להתיישבות בארץ ישראל, וציין כי "יהודים צריכים ויכולים להיות בכל מקום בארץ ישראל לנצח", אך הבהיר שכל התיישבות חייבת לעמוד באישור הרשויות, ואינה יכולה להתבצע בניגוד לחוק. למרות זאת תמך יעלון בהחלטת הקבינט ב-25 בנובמבר 2009 להקפיא בנייה פרטית חדשה באיו"ש למשך עשרה חודשים.
בעת הפעולה לעצירת המשט לעזה במאי 2010 היה יעלון ממלא מקום ראש הממשלה, עקב היעדרותו מהארץ של נתניהו. הוא הגן על ההחלטה לעצור את המשט ועל החלטת הלוחמים לפתוח באש. באוקטובר 2011, משהובא לאישור הממשלה מתווה ההסכם לשחרור גלעד שליט, הצביע השר יעלון כנגד מתווה העסקה – בטענה כי הדבר יהווה ניצחון לחמאס ולארגוני הטרור, ויסכן את ביטחונם של אזרחי ישראל.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > שר הביטחון

ב-18 במרץ 2013 מונה משה יעלון לשר הביטחון לאחר הבחירות לכנסת ה-19, ובכך החליף את אהוד ברק. במהלך כהונתו, החליט להמשיך את ייצור וההצטיידות בטנק מרכבה סימן 4מ, לאחר שחשש כי קו הייצור ייסגר בשל קשיים כלכליים. במאי 2014 התנגד לחתימה על האמנה לפיקוח על סחר בנשק, בשל חשש לפגיעה בצה"ל. כשר ביטחון, נקט במדיניות נוקשה נגד פעולות "תג מחיר" ותמך במעצרים מנהליים של חשודים המעורבים בפעולות אלו. בנוסף, מספר התבטאויות שלו נתפשו כביקורת כלפי ארצות הברית, דבר שגרם למורת רוח בממשל האמריקאי. בשנת 2015, אסר על כל פעילות משותפת של צה"ל עם ארגון "שוברים שתיקה", כולל מתן הרצאות וסדנאות לחיילים. בסוף 2015 הוענק לו אות אביר איכות השלטון על יושרה פוליטית. ב-24 במרץ 2016 גינה את הירי שביצע סמל אלאור אזריה במחבל מנוטרל בחברון. ב-20 במאי 2016 הודיע על התפטרותו מהממשלה ומהכנסת בשל התנהלות ראש הממשלה בנימין נתניהו וחוסר האמון בו.
ביוני 2016 הוענק לו תואר עמית כבוד מהמרכז האקדמי רופין.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > שר הביטחון > הזירה הפלסטינית

בשנת 2013 חלה בהסלמה ב"טרור היחידים" שכלל פיגועי דקירה, יידוי אבנים ובקבוקי תבערה ביהודה ושומרון. ברצועת עזה הנהיג יעלון מדיניות של תגובה מיידית על כל הפרה של הרגיעה, כולל על ירי פצצות מרגמה ורקטות שנפלו בשטחים פתוחים. יעלון היה מעורב במשא ומתן בין ישראל לפלסטינים (2013–2014) והציג עמדה נצית המתעקשת על ביטחון ישראל, הכרה במדינת ישראל כמדינה יהודית, הפסקת ההסתה במערכת החינוך ושמירת נוכחות ישראלית בבקעת הירדן – דרישות שהפלסטינים דוחים. כן סבור יעלון ש"אין פרטנר" כשהפלסטינים בראשות אבו מאזן, מאחר התבצרו בעמדותיהם, שאינן מקובלות על ישראל, מבלי להתפשר בדבר. בעקבות גל הטרור הפלסטיני בסוף 2015 ותחילת 2016 הממשלה החליטה על החמרת הענישה על יידוי אבנים, הריסת בתי מחבלים והוצאת הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית של ערביי ישראל מחוץ לחוק.
במבצע צוק איתן, יעלון הצהיר: "המטרה של מקבלי ההחלטות היא להחזיר את חמאס לשולחן המשא ומתן בקהיר – בתנאים שישראל תכתיב, ולקבל הפסקת אש – כפי שדורשים בירושלים". הוא העדיף לסיים את המבצע ללא כניסה קרקעית לרצועת עזה, ורצה להביא לחיסול המנהרות באמצעים מדיניים. במהלך המבצע נפל קרוב משפחתו, סג"ם הדר גולדין. יעלון הביע צער על הכניסה הקרקעית בזמן צוק איתן וטען שמענה למצוקה אזרחית עשוי היה למנוע את המלחמה.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית > שר הביטחון > הזירה הסורית

בתקופת יעלון ייחסו לחיל האוויר הישראלי מספר תקיפות בסוריה השסועה במלחמת אזרחים שנועדו להשמיד נשק "שובר שוויון" שהעביר משטר אסד לחזבאללה.