stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקלע ויקרס K
הערות שוליים

1 2  Bishop, Chris. The Encyclopedia of Weapons of World War II. Sterling Publishing Company, Inc., 2002. ISBN 1586637622. עמוד 245
↑  van der Bijl, Nicholas. The Royal Marines 1939-93. Osprey Publishing, 1995. ISBN 1855323885. עמוד 57
↑  Williamson, Gordon. E-Boat Vs MTB: The English Channel 1941-45. Osprey Publishing, 2011. ISBN 1849084068. עמודים 14, 25–28
מקלעי ויקרס K על גבי ג'יפים של ה-SAS במהלך המערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה. 18 בינואר 1943
מערכת הפצה גלובלית

תרשים של מערכת הפצה גלובלית תיירותית
מערכת הפצה גלובלית (באנגלית: global distribution system או בראשי תיבות: GDS) היא מערכת מחשוב רשתית המאפשרת לבצע עסקאות בין ספקי שירותים בתחום התיירות, כמו חברות תעופה, חברות להשכרת רכב, בתי מלון וחברות המפעילות רכבות, לבין סוכנויות נסיעות או ישירות מול לקוחות הקצה.
בדרך כלל, לכל חברת תעופה בנפרד יש "מערכת ממוחשבת לביצוע הזמנות", (Computerized Reservation System ובראשי תיבות CRS), מערכת זו מתופעלת על ידי חברת התעופה והיא מכילה נתונים מפורטים על הטיסות, מושבים פנויים, קבוצות תעריף במחלקות השונות, מחירים וכדומה.
לחברות התעופה יש אינטרס לאפשר תמחור שונה, לכל סוכנות נסיעות בנפרד, לכל עיר או מדינה בנפרד, לפי פרמטרים שונים הנוגעים לאפיון הנוסע וכדומה. ה-GDS, בהתאם, מצד אחד, מקושר לכל ה-CRS-ים של כל חברה ומצידו השני, הוא מחובר לסוכנויות הנסיעות. בשנים האחרונות, ייתכנו גם מצבים בהם הנוסעים, לקוחות הקצה, מזמינים כרטיסי טיסה ישירות מה-CRS של חברת התעופה באמצעות האינטרנט. ה-GDS צריך, בכל נקודת זמן להחזיק את "מלאי המושבים הפנויים" בכל טיסה, את התעריפים ואת פרטי הטיסות, כך שגם חברות התעופה וגם סוכנויות הנסיעות יכירו את "אותה תמונה" כדי למנוע מצב שבו מוכרים פעמיים כרטיס לאותו מושב למשל.
במקרה של "טיסות המשך", ה-GDS יכול להחזיק את כל תוכנית המסע ואילו ה-CRS של חברת התעופה, יקבל רק את קטע הטיסה המבוצע על ידי אותה חברה מסוימת ואת זמני הנחיתה וההמראה בהתאמה של קטע הטיסה הקודם או המאוחר יותר.
ה-GDS לכן, מחזיק "בסיס נתונים" לגבי כל חברות התעופה, סוכנויות הנסיעות והנוסעים שאותם הוא משרת (רשומות שמות הנוסעים נקראות Passenger name record)
דוגמה

אם, לצורך הדוגמה, נוסע מזמין "תוכנית מסע" ולפיה הוא טס עם חברת KLM מאמסטרדם ללונדון, אחר כך, הוא טס מלונדון לניו יורק עם חברת "בריטיש איירווייז", אחר כך מניו יורק לפרנקפורט עם חברת "לופטהנזה" - כאשר ההזמנה מתבצעת באמצעות סוכנות נסיעות שעובדת עם GDS של חברת "אמדאוס".
ה-GDS יחזיק כרשומת מחשוב את כל "תוכנית המסע". ה CRS של חברת KLM יחזיק את המקטע הרלוונטי לטיסה מאמסטרדם ללונדון ופרטי מידע חלקיים בנוגע לטיסת ההמשך בלבד (הטיסה מלונדון לניו יורק).
ה CRS של חברת בריטיש איירווייז יחזיק את פרטי המידע הקשורים לקטע הטיסה מלונדון לניו יורק ופרטי מידע חלקיים על הטיסה מאמסטרדם ללונדון (הטיסה הקודמת למקטע) ועל הטיסה מניו יורק לפרנקפורט, שהיא טיסת ההמשך ב"תוכנית המסע".
ה- CRS של חברת לופטהנזה יחזיק את רשומת המחשב בנוגע לטיסה מניו יורק לפרנקפורט ופרטי מידע חלקיים לגבי הטיסה מלונדון לניו יורק, שהיא הטיסה הקודמת ב"תוכנית המסע".
ספקים עיקריים

החברות העיקריות הפועלות בשוק ה-GDS הן: Amadeus, Sabre Corporation, Travelport, חברות קטנות יותר הן: Galileo, Worldspan, Apollo ולמעשה, חברות אלו מחזיקות ברוב גדול של השוק העולמי.
חברות נוספות הן KIU הפועלת מאמריקה הלטינית וחברת Travelsky הפועלת מסין.
מגמות עתידיות

ככל שיש יותר חברות המאפשרות ללקוח הקצה, הנוסע, להזמין טיסות בצורה ישירה מהחברה דרך האינטרנט, ל-GDS נועד פחות משקל יחסי ובהתאם, יש פרשנים הגורסים שמערכות אלו, ביחד עם החברות שמפתחות ומחזיקות אותן, ייעלמו לאט לאט מהשוק.
חברת "לופטהנזה" לדוגמה, החליטה כבר ב 2015 להטיל עמלה על הזמנות שמתבצעות דרך סוכנויות נסיעות.
הערות שוליים

↑  מאמר ב Business Travel News
↑  מאמר ב Travel Weekly
↑  מאמר בEmirates247
מלחמת סיחון

מלחמת סיחון היא אירוע מקראי שהתרחש בשנת הארבעים לאחר יציאת בני ישראל ממצרים, בו נלחמו עם ישראל עם עם האמורי בהנהגת סיחון וכבשו את ארצו.
המלחמה > רקע

סיחון מוזכר במקרא כמלך האמורי. עם ישראל במסעם לארץ ישראל, רצו לעבור דרך ארצו של סיחון ששכנה בדרום מזרח הארץ. משה שולח שליחים אל סיחון בדברי שלום בבקשה לעבור בארצו והתחייב ללכת בדרך המלך בלי לדרוס כרמים ושדות ולשתות ממימי הבארות. את האוכל והשתייה התחייבו עם ישראל לקנות מעם האמורי.
עוד לפני הפניה למלך סיחון למעבר בארצו, הקב"ה הבטיח למשה שיתן בידו את סיחון ואת ארצו ומצווה אותו להתגרות בהם במלחמה. עוד אומר הקב"ה שמהמלחמה הזו שאר העמים יפחדו מישראל.
סיחון לא הסכים לישראל לעבור בארצו ויצא לקראתם למלחמה. בספר דברים, משה אומר שה' הקשה את לבבו כיוון שרצה לתת את ארצו ביד ישראל.
המדרש מסביר את סיבת התנגדות סיחון - העמים היושבים בארץ שחששו מעם ישראל וממטרתו לכבוש אותם, שכרו את סיחון לשמור על הגבול המזרחי בכניסה לארץ.
במדרש, סיחון וממלכתו מתוארים כעם חזק שלא היה צריך עזרה מעמים שכנים במלחמות ולכן לא קרא לעוג מלך הבשן ששכן בסמוך לו לעזרה במלחמה נגד ישראל.
המלחמה > רקע > הסיבה לקריאה לשלום

המפרשים הקשו - בספר דברים מתואר שה' אומר להתגרות מלחמה בעם האמורי ואילו משה שולח שליחים עם דברי שלום?
רש"י מבאר שמשה למד ממעשיו של הקב"ה: כשרצה להוריד את התורה לעולם פנה אלוהים גם לעשיו וישמעאל אף על פי שגלוי היה לפניו שלא יקבלו אותה, וכן מבקשת "שלח את עמי" מפרעה מלך מצרים למרות שלא יענה.
הרב יצחק אברבנאל הציע שלוש מטרות אפשריות:
להראות לעם ישראל שסיחון הוא מלך חזק ואמיץ ולא חושש ממלחמה, כדי שלא יחשבו שהם נצחו אותו בכוחם, אלא ידעו שהניצחון בא מה'.
להראות לישראל שאי אפשר "לעקוף" את דבר ה'. הקב"ה ציווה להילחם עם סיחון, ואכן הם נאלצו לבסוף להילחם בו, למרות שניסו להציע לו שלום.
להראות לשאר העמים שכדאי להם להשלים עם ישראל, כי סיחון לא השלים והוכה בקרב.
המלחמה > המלחמה

כאמור, סיחון יצא לקראת ישראל למלחמה למדבר והגיע לעיר יהצה שם התרחשה המלחמה. במלחמה, ישראל הכה את צבא סיחון ולקח את כל ארצו מהארנון עד היבוק שהיה גבול בני עמון. המקרא מספר שארצו של סיחון כללה גם שטחים שהוא כבש ממלך מואב הראשון ומושלי המשלים אף משלו משל על מלחמה זו:
"בֹּאוּ חֶשְׁבּוֹן תִּבָּנֶה וְתִכּוֹנֵן עִיר סִיחוֹן.

כִּי אֵשׁ יָצְאָה מֵחֶשְׁבּוֹן לֶהָבָה מִקִּרְיַת סִיחֹן אָכְלָה עָר מוֹאָב בַּעֲלֵי בָּמוֹת אַרְנֹן.

אוֹי לְךָ מוֹאָב אָבַדְתָּ עַם כְּמוֹשׁ נָתַן בָּנָיו פְּלֵיטִם וּבְנֹתָיו בַּשְּׁבִית לְמֶלֶךְ אֱמֹרִי סִיחוֹן.

וַנִּירָם אָבַד חֶשְׁבּוֹן עַד דִּיבוֹן וַנַּשִּׁים עַד נֹפַח אֲשֶׁר עַד מֵידְבָא".
בספר דברים, מוסבר שהסיבה שעם ישראל לא קרב אל בני עמון היא שה' ציווה אותם לא להילחם בהם.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה עם ישראל ישב בכל הערים שכבש מהאמורי.
משה שלח מרגלים לעיר יעזר שהייתה גם עיר אמורית ולאחר מכן כבשו גם אותה. בהמשך, נלחמו בני ישראל בעוג מלך הבשן וכבשו גם את ממלכתו.
שבטי ראובן, גד וחצי שבט המנשה ביקשו ממשה להישאר בעבר הירדן המזרחי בחלקים שכבשו ולא לנחול בעבר המערבי, משה מסכים להם בתנאי שיעברו חלוצים בכיבוש הארץ לפני אחיהם ולא יחזרו עד שכל השבטים ינחלו בעבר המערבי.
בספר שופטים, מסופר על מלחמת ישראל בהנהגת יפתח הגלעדי בעמון לאחר שאלו האחרונים טענו ששטחי האמורי שעם ישראל כבש שייכים להם מאחר שהאמורי כבש אותם מהם.
מפלת סיחון מוזכרת בספר תהילים בתור שבח לקב"ה - ”לְמַכֵּה מְלָכִים גְּדֹלִים: כִּי לְעוֹלָם חַסְדּוֹ. וַיַּהֲרֹג מְלָכִים אַדִּירִים: כִּי לְעוֹלָם חַסְדּוֹ. לְסִיחוֹן מֶלֶךְ הָאֱמֹרִי: כִּי לְעוֹלָם חַסְדּוֹ” (ספר תהילים, פרק קל"ו, פסוקים י"ז–י"ט).
הערות שוליים

↑  מדרש תנחומא חוקת, פסקה כג
↑  Sifrei Devarim 3:3, www.sefaria.org
↑  ספר שופטים, פרק י"א
↑  למרות שהאמורי כבש אותה מהמואבים, כנראה שבאותו זמן ממלכת עמון ומואב הייתה מאוחדת (מלבי"ם)
| ספר במדבר |
| --- | --- | --- |
| פרשת במדבר | נשיאי השבטים • מפקד בני ישראל במדבר סיני • מחנה ישראל • פדיון בכורות • משא המשכן |  |
| פרשת נשא | שילוח טמאים • אשם גזלות וגזל הגר • פרשת סוטה • פרשת הנזיר • ברכת כהנים • נשיאת ארון הברית בכתף • קורבנות הנשיאים |  |
| פרשת בהעלותך | הדלקת הנרות במקדש • טהרת הלויים • פסח שני • חצוצרות הכסף ותקיעת הכהנים בחצוצרות • עמוד הענן • מסע המחנות • חובב בן רעואל • פרשת ויהי בנסוע • חטא המתאוננים • קברות התאווה • שבעים הזקנים ואלדד ומידד • צרעת מרים |  |
| פרשת שלח לך | חטא המרגלים • חטא המעפילים • נסכים • הפרשת חלה • חטאת עבודה זרה • המקושש • פרשת ציצית • ציצית • לא תתורו |  |
| פרשת קרח | מחלוקת קורח ועדתו • פריחת מטה אהרן • שמירת המקדש • מתנות כהונה |  |
| פרשת חקת | פרה אדומה • מי מריבה • מות אהרון הכהן • מלחמת מלך ערד • נחש הנחושת • שירת הבאר • מלחמת סיחון • מלחמת עוג |  |
| פרשת בלק | משלחת בלק אל בלעם • אתונו של בלעם • משלי בלעם • חטא בעל פעור |  |
| פרשת פינחס | מפקד בני ישראל בערבות מואב • בנות צלפחד • מינוי יהושע • קורבן התמיד • קורבן מוסף • מוסף ראש חודש |  |
| פרשת מטות | פרשת נדרים • הפרת נדרים • מלחמת מדין • הכשרת כלים • טבילת כלים • פרשת בני גד ובני ראובן |  |
| פרשת מסעי | נדודי בני ישראל במדבר • גבולות הארץ • נשיאי השבטים • ערי הלויים • ערי מקלט • רוצח בשגגה |  |
| דמויות מרכזיות | משה • אהרן • גרשון • קהת ומררי • אליצפן בן עוזיאל • אלעזר ואיתמר • האישה הכושית • מרים הנביאה • קרח בן יצהר • דתן ואבירם • און בן פלת • סיחון מלך האמורי • עוג מלך הבשן • בלק • בלעם בן בעור • כזבי בת צור • זמרי בן סלוא • פינחס • חמשת מלכי מדין • יהושע בן נון • כלב בן יפונה |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
מקלע RPK

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מקלע קל
 תכנון:  מיכאיל קלשניקוב
 מדינה מייצרת:  ברית המועצות ברית המועצות
 יצרן:  Vyatskiye Polyany Machine-Building Plant 
 מעצב:  מיכאיל קלשניקוב 
 תקופת השימוש:  1959–הווה (כ־65 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת וייטנאם, מלחמת העצמאות של מוזמביק, מלחמת האזרחים האתיופית, מלחמת האזרחים בניקרגואה, מלחמת האזרחים במוזמביק, מלחמת העצמאות של אנגולה, מלחמת האזרחים באנגולה, מלחמת אפגניסטן 
 מידע טכני
 קליבר:   \ 7.62\times 39\ {\mbox{mm}}
 הזנה:  מחסנית 30 או 40 כדורים, או תוף 75 כדורים
 אורך כולל:  1,040 מ"מ
 אורך קנה:  590 מ"מ
 קצב אש:  600 כדורים לדקה
 מהירות לוע:  745 מטר לשנייה
 טווח אפקטיבי:  1,000 מטר
 
מקלע RPK (מרוסית: Ручной пулемёт Калашникова, מבוטא כ-"Ruchnoy Pulemyot Kalashnikova", בתרגום חופשי לעברית: מקלע קל קלשניקוב) הוא מקלע קל שפותח בברית המועצות.
פיתוח ושימוש

המקלע פותח בסוף שנות ה-50 על ידי מיכאיל קלשניקוב במקביל לפיתוח סדרת רובי הסער AKM, שהתבססו כמו ה-RPK על פלטפורמת ה-AK-47 המוצלחת. הוא נועד להחליף את מקלע RPD (שפותח בידי וסילי דגטיאריוב) ובכך ליצור סטנדרטיזציה בנשק הקל בשימוש חיילי ברית המועצות. ה-RPK פועל באופן זהה לחלוטין ל-AK עם שיפורים המגדילים את הטווח האפקטיבי, הדיוק וקצב האש של המקלע על פני הרוס"ר, בין היתר על ידי חיזוק הבריח ועיבוי והארכת הקנה, בנוסף הותקנו על ה-RPK דורגלים מתקפלים קבועים בקצה הקדמי של הקנה. שינוי עיצובי משמעותי בין ה-RPK ל-AK הוא מבנה קת העץ, שהושראה בעיצובה ממקלע ה-RPD אותו החליף.
מקלע ה-RPK החל להיקלט בתור מקלע כיתתי תקני ביחידות חיל הרגלים של הצבא האדום במהלך שנות ה-60 כמחליף ל-RPD. המקלע סופק גם למדינות ברית ורשה ובעלות ברית של ברית המועצות ברחבי העולם בהם מדינות ערב ואפריקה. ל-RPK פותחו גם גרסאות להתקנת אופטיקה לראיית לילה עם מסילה צדדית (דגמי "N") וגרסאות עם קת מתקפלת לשימוש כוחות מיוחדים (דגמי "S").
בשנת 1974 יצא הדגם המשופר של המקלע, ה-RPK-74, אשר פותח במקביל והתבסס על פלטפורמת ה-AK-74 עם התאמות ליעודו כמקלע קל בדומה לדגם הראשוני. השינוי המשמעותי ביותר בין ה-RPK לדגם החדש היה המעבר לקליבר 5.45X39 מ"מ (בדומה ל-AK), הוא עשה שימוש במסנית 45 או 30 כדורים אך בקצב אש, טווח ודיוק רב יותר מה-AK. סביב כניסתו לשירות של ה-RPK-74 באמצע שנות ה-70, החל פיתוח גרסה מתקדמת שלו (במקביל לפיתוח דומה ב-AK-74). דגם ה-RPK-74M כלל חלקים חיצוניים שיוצרו בפולימר קשיח, בהם הקת והמתפסים, ולכן היה קל יותר מהדגמים הקודמים ובנוסף כלל מסילה להתקנת כוונות אופטיות (בדומה לדגמי ה-"N").
דגמים עיקריים

מקלע RPK: הדגם הבסיסי בקליבר 7.62 שנכנס לשירות החל מ-1961 בעיקר לכוחות חי"ר ממוכנים ובהמשך ליחידות נוספות ומדינות בעלות ברית.
מקלע RPKS: דגם בעל קת עץ מתקפלת ("S" 'סקלדנוי': מתקפל) במקום הקת המקובעת המקורית. דגם זה יועד תחילה בעיקר ליחידות חי"ר בתקיפה אווירית וצנחנים.
מקלע RPKN ו-RPKSN: דגמים מותאמים לכוונות ראיית לילה (לדגם הבסיסי ולדגם המתקפל בהתאמה)
מקלע RPK-74: דגם שפותח במקביל ל-AK-74 ובדומה לו היה בקליבר הקטן יותר 5.45.
מקלע RPKS-74: דגם ה-RPK-74 בעל קת מתקפלת לשימוש כוחות מיוחדים.
מקלע RPK-74N ו-RPKS-74N: דגמים מותאמים לכוונות ראיית לילה (לדגם ה-74 הבסיסי ולדגם המתקפל בהתאמה)
מקלע RPK-74M: דגם משודרג שעבר מודרניפיקציה ("M" 'מודרניזיורבני': מודרני). ה-RPK-74M מיוצר מתרכובת פולימר שחורה במקום מרכיבי המתכת והעץ החיצוניים של הנשק מה שהופך אותו לקל יותר, והוא כולל גם מסילה צדדית להרכבת אופטיקה - בדומה לדגמי ה-"N" לראיית לילה. על בסיס דגם זה יוצרו גם דגמי היצוא RPK-201 (בעל קליבר 5.56 נאטו) וה-RPK-203 או RPKM (בעל קליבר 7.62).
מקלע RPK-16: דגם שיצורו החל ב-2016 ומבוסס על התאמת ה-AK-12 לייעוד כמקלע קל. בשונה מהדגמים הקודמים, ה-RPK-16 כולל שני גודלי קנים הניתנים להחלפה, האחד (550 מ"מ) במצב מקלע קל, והשני (370 מ"מ) כשהכלי במצב רובה סער. שינויים נוספים, בדומה ל-AK-12, כוללים מסילות פיקטיני וחיבור פשוט למשתיק קול. הוא נועד לשימוש עם תוף של 95 כדורים, אך ניתן לשימוש גם עם מחסניות מדגמי ה-RPK הקודמים כמו גם ה-AK-74 וה-AK-12.
נתונים טכניים (RPK-74)

קליבר: 5.45x39 מ"מ
משקל: 4.7 ק"ג
אורך כללי: 1,060 מ"מ (845 מ"מ עם קת מקופלת)
אורך קנה: 590 מ"מ
הזנה: מכסנית 30 או 40 כדורים
קצב אש: כ-600 כדורים לדקה
מהירות לוע: 960 מטר לשנייה
טווח יעיל: 1,000 מטר
משתמשות עיקריות

חיילים עיראקים עם מקלעי RPK רומנים
חייל אוקראיני עם RPK-74, ‏2015
חיילי הגדוד ההררי ה-22 של הצבא הרומני
חייל אמריקאי לצד שוטר עיראקי עם RPK, ‏2009
זוג חיילים בורונדים בסיור, ‏2012
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  אוגנדה אוגנדה  אוקראינה אוקראינה  אזרבייג'ן אזרבייג'ן  איראן איראן  אלבניה אלבניה  אפגניסטן אפגניסטן  ארמניה ארמניה  אתיופיה אתיופיה |  בולגריה בולגריה  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה  בורקינה פאסו בורקינה פאסו  בלארוס בלארוס  גאורגיה גאורגיה  גבון גבון  גואטמלה גואטמלה |  גינאה ביסאו גינאה ביסאו  הונגריה הונגריה  הרפובליקה המרכז-אפריקאית הרפובליקה המרכז-אפריקאית  הרפובליקה של קונגו הרפובליקה של קונגו  וייטנאם וייטנאם  זימבבואה זימבבואה |  כף ורדה כף ורדה  לוב לוב  לסוטו לסוטו  מלטה מלטה  מצרים מצרים  ניז'ר ניז'ר  נמיביה נמיביה |  סודאן סודאן  סומליה סומליה  סוריה סוריה  סרי לנקה סרי לנקה  עומאן עומאן  עיראק עיראק  ערב הסעודית ערב הסעודית  פולין פולין  פקיסטן פקיסטן |  צ'אד צ'אד  קובה קובה  קומורו קומורו  קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית (Type 64)  קזחסטן קזחסטן  קמבודיה קמבודיה  רומניה רומניה  רוסיה רוסיה  תימן תימן |  |  |
השתמשו בעבר
ברית המועצות ברית המועצות
גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית
הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה
ראו גם

מקלע PK
מקלע נגב
FN Minimi
RPK-74M בעל חלקי פולימר על פני עץ
משה לוי (כימאי)

| --- | --- |

 לידה:  8 בדצמבר 1927 סלוניקי, יוון 
 פטירה:  28 בספטמבר 2015 (בגיל 87) רחובות, ישראל 
 ענף מדעי:  פולימר 
 מקום מגורים:  רחובות 
 מקום לימודים:  הקולג' למדעי הסביבה וליערנות של אוניברסיטת ניו יורק  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  מיכאל שווארץ 
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע 
 
משה לוי (8 בדצמבר 1927, סלוניקי – 28 בספטמבר 2015, רחובות) היה פרופסור לכימיה במכון ויצמן למדע.
פעילותו המדעית

משה לוי נולד בסלוניקי. בשנת 1933 המשפחה עברה לארץ ישראל. הוא גר בדרום תל אביב. לאחר סיום לימודי בית הספר התחיל לעבוד במעבדה של מכון ויצמן למדע. בעזרת חיים ויצמן קיבל מלגת לימודים באוניברסיטה העברית בירושלים. זמן קצר לאחר תחילת הלימודים החלה מלחמת העצמאות ומשה לוי השתתף בה כחבר הגנה. הוא חזר ללימודים בספטמבר 1949 וקיבל תואר שני בשנת 1952. בשנת 1955 נסע לארצות הברית והשתלם אצל מיכאל שווארץ. בתקופה זו השתתף במחקרים שנעשו בצוות בראשותו עמד פרופסור שווארץ.
לאחר חזרתו לישראל עבד תקופה קצרה בטכניון ועבר לרחובות. בשנת 1977 מונה לראש מחלקה למחקר בתחום הפלסטיקה וניהל אותה עד לשנת 1983.
בשנת 1982 החל מחקרים בתחום אנרגיה סולארית. היה בין היזמים לבניית מגדל שמש בשטח המכון. ערך מספר מחקרים בתחום ניצול פצלי שמן.
בשנים 1997 – 2003 היה נשיא האגודה הישראלית לכימיה.
מערכת הפעלה דמוית יוניקס

מערכת הפעלה דמוית יוניקס (באנגלית: Unix-like מסומנת לעיתים UN*X או nix*) היא מערכת הפעלה בעלת התנהגות או ארכיטקטורה דומה לאחת מגרסאות מערכת ההפעלה יוניקס. אין תקן או הגדרה חד-משמעית למערכת הפעלה בעלת התואר דמוית יוניקס.
מערכת יוניקס פותחה במקורה כמערכת לא מסחרית על ידי חברת AT&T מכיוון שעד שנת 1984 חברת AT&T הייתה מונופול בתחום הטלפוניה והוטלו עליה מגבלות שונות. החל מאמצע שנות השבעים הפכה מערכת ההפעלה יוניקס להיות מערכת פופולרית באקדמיה. היא הפכה להיות גם לבסיס לתוכניות לימודים שונות למערכות הפעלה ואנשים רבים הכירו את קוד המקור שלה[דרוש מקור].
המונח יכול לכלול מערכות הפעלה מבוססות קוד-פתוח, אשר פותחו על-פי דגם יוניקס של מעבדות בל, וכן מערכות הפעלה המכילות קוד מקור של יוניקס, ובעלות הסימן המסחרי הרשמי שלה.
השימוש בשם נפוץ בשל היותו של השם UNIX שם רשום (במקור על ידי AT&T)
מערכות הפעלה דמויות יוניקס

בשנות ה־80 של המאה העשרים נוצרו גרסאות רבות של מערכת יוניקס. יצרנים רבים שיווקו גרסה משל עצמם. בין הגרסאות הנפוצות מאותה התקופה:
AIX
HP-UX
סולאריס
SunOS
IRIX
מערכות הפעלה דמויות יוניקס > משפחת BSD

BSD הם ראשי התיבות של Berkeley Software Distribution: מימוש חלופי של יוניקס שנוצר ותוחזק באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בתחילה הוא התבסס על קוד המקור של יוניקס אבל בשנות השמונים שוכתבו חלקים גדולים והולכים שלו. כחלק מחוזה עם DARPA נכתב כחלק מ־BSD המימוש הראשון של פרוטוקול התקשורת TCP/IP. מהסיבה הזו פרסמו אנשי ברקלי גרסה חופשית של קוד הרשת בשם BSD/Net. עקב הפופולריות הרבה לה זכה הקוד, מימשו אנשי ברקלי מחדש חלקים נוספים של המערכת ופרסמו גרסה כמעט מלאה של המערכת בשם BSD/Net. בשלב זה התפצל הפיתוח בין מספר חברות מסחריות (שנעלמו במרוצת השנים) ומיזמי מתנדבים שונים שהעיקריים בהם הם:
FreeBSD
NetBSD
OpenBSD
מערכת OS X (להבדיל ממערכת ההפעלה הישנה יותר של אותה החברה: Mac OS) מבוססת בחלקה גם היא על קוד BSD[דרוש מקור].
מערכות הפעלה דמויות יוניקס > משפחת לינוקס

בשנת 1991 כתב לינוס טורבאלדס ליבת מערכת הפעלה בשם לינוקס. כיום השם מתייחס בדרך כלל לאוסף של תוכנות מסביב לאותה ליבה: הפצות לינוקס. יש הפצות רבות, ביניהן:
דביאן גנו/לינוקס
אובונטו
אופן סוזה
רד האט
פדורה
מימושי יוניקס חלופיים

BSD - במקור מבוסס על הקוד של AT&T, אולם עם השנים הם החליפו חלקים גדלים והולכים מההפצה במימושים עצמאיים, עד שבסוף שנות השמונים התקבלה ההפצה החופשית BSD/Net. לא מעט מערכות, חופשיות (כגון FreeBSD ו־OpenBSD) וקנייניות (כגון Mac OS X) מבוססות על BSD.
מיניקס - מימוש עצמאי לצרכים אקדמיים של הפרופסור ההולנדי אנדרו טננבאום. נועדה להדגים מערכת עם מיקרו-ליבה.
גנו - מימוש מחדש של רוב כלי המערכת, חוץ מהליבה עצמה (HURD), שפיתוחה התעכב.
לינוקס - מערכת הפעלה שבסיסה הוא אוסף התוכנות של גנו עם ליבת לינוקס (ליבה).
הערות שוליים

↑  מרשל קירק מקיוזיק, Twenty Years of Berkeley Unix From AT&T-Owned to Freely Redistributable, מתוך הספר Open Sources: Voices from the Open Source Revolution Open Sources: Voices from the Open Source Revolution
ערך זה הוא קצרמרבנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מריאצ'ן וזלאו

מריאצ'ן מ. וזלאו-ג'קסון (באנגלית: Mariechen M. Wehselau-Jackson;‏ 15 במאי 1906 – 12 ביולי 1992) הייתה שחיינית אמריקאית. סגנית אלופה אולימפית (פריז 1924) ושיאנית העולם (1924–1926) במשחה ל-100 מטר חופשי ואלופה אולימפית (פריז 1924) ושיאנית עולם (1924–1928) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי.
ביוגרפיה

וזלאו נודלה בהונולולו, הוואי.
באולימפיאדת פריז (1924) זכתה וזלאו בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אופרזיה דונלי, גרטרוד אדרלה ואתל לאקי בשיא עולם חדש של 4:58.8 דקות, לפני בריטניה (5:17.0 דקות) ושוודיה (5:35.6 דקות). שיא זה החזיק מעמד 4 שנים ונשבר על ידי ארצות הברית באולימפיאדת אמסטרדם (1928). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:12.8 דקות, אחרי אתל לאקי 1:12.4 דקות, ולפני גרטרוד אדרלה (1:14.2 דקות) שתיהן מארצות הברית. בשלב המוקדמות קבעה וזלאו שיא עולם חדש של 1:12.2 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנה של גרטרוד אדרלה (1:12.8 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנה וחצי ונשבר על ידי אתל לאקי (1:10.0 דקות).
בשנים 1928–1937 אימנה וזלאו שחיינים בהונולולו עיר מגוריה ביחד עם המאמן שלה, דד סנטר.
תארים והישגים

בשנת 1989 זכתה וזלאו להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
הערות שוליים

↑  Mariechen Wehselau (USA) 1989 Honor Pioneer Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame, Honorees, (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17068046m (data)
ממחרת השבת

קציר תבואה בחג העומר, צולם בקיבוץ גבעת חיים בין השנים 1945-1935.
מִמָּחֳרַת הַשַּׁבָּת הוא הזמן הנקוב בתורה למנחת עומר התנופה ותחילת ספירת העומר, שבסופה מתקיים חג השבועות. פירוש הביטוי היווה מוקד למחלוקת מרכזית בין הכתות השונות ביהדות בימי בית שני. למחלוקת זו השלכה על תאריך קיומו של חג השבועות, שהוא גם אחד משלוש הרגלים, ולכן נושא זה איים לפצל את עם ישראל ואת עבודת המקדש על פי שוני בלוח השנה.
בתקופת בית שני הייתה מחלוקת בין הפָּרוּשִים (חז"ל) ובין הצדוקים - בייתוסים והאיסיים. הצדוקים והבייתוסים היו בעלי דעות דומות במחלוקת עם הפרושים בנושאי המקדש, ומייסדיהם היו כוהנים. הצדוקים והבייתוסים בזמן הבית וכך גם השומרונים ומאוחר יותר הקראים, פירשו שבמילה 'שבת' הכוונה ליום השביעי בשבוע.
מחלוקת זו ניכרת עד ימינו: היהדות הרבנית, שאליה משתייכים כיום מרבית היהודים, ממשיכה בעמדת הפרושים, ומפרשת שצריך לספור ממחרת יום טוב ראשון של פסח, ואילו הקראים מפרשים שצריך לספור ממחרת יום השבת שבתוך הפסח.
מקור הביטוי

הביטוי מופיע שלש פעמים בפרשיית המועדות שבפרשת אמור (בספר ויקרא), בהקשר לזמן הקרבת קרבן מנחת העומר, ותחילת הספירה עד ל'עצרת' - חג השבועות. תחילת הספירה ו'הקרבת העומר' כמובן קובעים את סופה של הספירה וזמן ה'עצרת' - חג השבועות. הקרבת העומר קשורה גם עם איסור חדש - האיסור לאכול תבואה חדשה, עד לאחר הקרבת קרבן העומר.
... אֵלֶּה מוֹעֲדֵי ה' מִקְרָאֵי קֹדֶשׁ אֲשֶׁר תִּקְרְאוּ אֹתָם בְּמוֹעֲדָם: ... 
    בַּחֹדֶשׁ הָרִאשׁוֹן בְּאַרְבָּעָה עָשָׂר לַחֹדֶשׁ בֵּין הָעַרְבָּיִם: פֶּסַח לַה'.
    וּבַחֲמִשָּׁה עָשָׂר יוֹם לַחֹדֶשׁ הַזֶּה חַג הַמַּצּוֹת לַה': שִׁבְעַת יָמִים מַצּוֹת תֹּאכֵלוּ ...

דַּבֵּר אֶל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל, וְאָמַרְתָּ אֲלֵהֶם:
    כִּי תָבֹאוּ אֶל הָאָרֶץ אֲשֶׁר אֲנִי נֹתֵן לָכֶם, וּקְצַרְתֶּם אֶת קְצִירָהּ:
    וַהֲבֵאתֶם אֶת עֹמֶר רֵאשִׁית קְצִירְכֶם אֶל הַכֹּהֵן.
     וְהֵנִיף אֶת הָעֹמֶר לִפְנֵי ה', לִרְצֹנְכֶם,
    מִמָּחֳרַת הַשַּׁבָּת יְנִיפֶנּוּ הַכֹּהֵן... 
    וַעֲשִׂיתֶם בְּיוֹם הֲנִיפְכֶם אֶת הָעֹמֶר: כֶּבֶשׂ...  וּמִנְחָתוֹ שְׁנֵי עֶשְׂרֹנִים סֹלֶת...
    וְלֶחֶם וְקָלִי וְכַרְמֶל לֹא תֹאכְלוּ עַד עֶצֶם הַיּוֹם הַזֶּה - עַד הֲבִיאֲכֶם אֶת קָרְבַּן אֱלֹהֵיכֶם - 
    חֻקַּת עוֹלָם לְדֹרֹתֵיכֶם, בְּכֹל מֹשְׁבֹתֵיכֶם.

    וּסְפַרְתֶּם לָכֶם מִמָּחֳרַת הַשַּׁבָּת, מִיּוֹם הֲבִיאֲכֶם אֶת עֹמֶר-הַתְּנוּפָה, שֶׁבַע שַׁבָּתוֹת - תְּמִימֹת תִּהְיֶינָה!
    עַד מִמָּחֳרַת הַשַּׁבָּת הַשְּׁבִיעִת תִּסְפְּרוּ חֲמִשִּׁים יוֹם, 
    וְהִקְרַבְתֶּם מִנְחָה חֲדָשָׁה לַה'.
כלומר מהלך האירועים המוסכם על הכל מתקיים כך:
י"ד בניסן (בין ערביים) – מקריבים את קורבן הפסח
ט"ו בניסן – מתחילים לחגוג את חג המצות
ממחרת השבת – מקריבים את העומר ומתחילים את ספירת העומר
עד להקרבת העומר – קיים "איסור חדש", כלומר אסור לאכול מהתבואה החדשה שהבשילה מתחילת האביב
לאחר ספירת שבעה שבועות – מקריבים את שתי הלחם ("מנחה חדשה") וחוגגים את חג השבועות
הספירה עצמה מוזכרת פעם נוספת בפרשיית המועדים שפרשת ראה בספר דברים:
שִׁבְעָה שָׁבֻעֹת תִּסְפָּר לָךְ:
מֵהָחֵל חֶרְמֵשׁ בַּקָּמָה, תָּחֵל לִסְפֹּר שִׁבְעָה שָׁבֻעוֹת. 
וְעָשִׂיתָ חַג שָׁבֻעוֹת לַה' אֱלֹהֶיךָ, 
מִסַּת נִדְבַת יָדְךָ אֲשֶׁר תִּתֵּן - כַּאֲשֶׁר יְבָרֶכְךָ ה' אֱלֹהֶיךָ.
החיבור בין חג השבועות, חג הביכורים והמנחה החדשה מתקבל בפרשיית המוספים בפרשת פינחס שבספר במדבר, לאחר קרבן הפסח וקרבנות החג שעם קרבן הפסח:
וּבְיוֹם הַבִּכּוּרִים, בְּהַקְרִיבְכֶם מִנְחָה חֲדָשָׁה לַה', בְּשָׁבֻעֹתֵיכֶם:
מִקְרָא: 'קֹדֶשׁ!' - יִהְיֶה לָכֶם: כָּל מְלֶאכֶת עֲבֹדָה לֹא תַעֲשׂוּ. 
וְהִקְרַבְתֶּם עוֹלָה...