stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראש ממשלת פקיסטן
בסיס חוקתי

חוקת פקיסטן מתווה את מערך הכוחות על פיו נשיא פקיסטן הוא ראש המדינה שמייצג את "אחדות הרפובליקה". מערכת הממשלה בפקיסטן מבוסס על חוקה שרואה בראש הממשלה כ"ראש המערכת הביצועית של הרפובליקה".
"בכפוף לחוקה, הסמכות הביצועית של הפדרציה תבוצע בשם הנשיא על ידי הממשלה הפדרלית, שכוללת את ראש הממשלה ואת השרים הפדרליים, שיפעלו באמצעות ראש הממשלה, שיהיה ראש הרשות המבצעת של הפדרציה".
בנוסף, ראש הממשלה גם יושב בראש "מועצת האינטרסים המשותפים":
(1) תוקם מועצה לאינטרסים משותפים, שתמונה על ידי הנשיא. 
 (2) המועצה תכלול את:
ברוב הדמוקרטיות הפרלמנטריות תפקידי ראש המדינה הם טקסיים בעיקרם. ראש ממשלת פקיסטן הוא ראש הרשות המבצעת ובידיו האחריות הביצועית של הממשלה. בשל העובדה שפקיסטן היא דמוקרטיה פרלמנטרית, ראש הממשלה הוא בדרך כלל מנהיג מפלגה (או קואליציית מפלגות) הנהנית מרוב באספה הלאומית, הבית התחתון של הפרלמנט של פקיסטן. ראש הממשלה, יחד עם שאר השרים, צריך להיות חבר האספה הלאומית או להיבחר אליה תוך שישה חודשים מיום מינויו.
תפקידים וסמכויות

המעון הרשמי ומקום העבודה העיקרי של ראש הממשלה הוא "משרד ראש הממשלה" השוכן בצפון-מזרח אסלאמאבאד. ראש הממשלה הוא ראש הרשות המבצעת של פקיסטן. משעה שהשיג את אמונה של האספה הלאומית, מוזמן ראש הממשלה אל הנשיא כדי להיות מושבע לתפקידו ולהרכיב ממשלה. בפועל, ממנה ראש הממשלה את חברי הקבינט שמפקחים על הנושאים החשובים שבטיפול משרדי הממשלה השונים. בנוסף, ראש הממשלה מדווח לנשיא על כל החלטות הממשלה הנוגעות לניהול ענייני המדינה והצעות חקיקה.
ראש הממשלה, בהתייעצות עם חברי הקבינט, קובע לוחות זמנים מתאימים ונוכח בישיבות הפרלמנט המצריכות את מתן תשובותיו לשאלות חברי הפרלמנט לשרים. ראש הממשלה ממנה בעלי תפקידים במגוון תחומים, כולל:
מזכיר הממשלה.
המזכירים הראשיים של המחוזות.
פקידים בכירים וקצינים בכירים של הכוחות המזוינים של פקיסטן.
יושבי הראש של ארגונים חשובים כמו: רשות הדרכים הלאומית, חברת התעופה פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס, חברת הספנות הלאומית (PNSC) ועוד.
יושבי הראש והחברים של ועדות פדרליות וגופים ציבוריים.
שגרירים.
משרדים ממשלתיים מסוימים לא כפופים לאף אחד משרי הקבינט אלא ישירות לראש הממשלה עצמו. ראש הממשלה אחראי בדרך כלל על:
ועדת התכנון
רשות הפיקוד הלאומית (האחראית על הנשק הגרעיני של פקיסטן)
המועצה לביטחון לאומי
ועדת התיאום הכלכלי
ועדת הקבינט לביטחון לאומי
ראש הממשלה מחזיק בידיו את השליטה על מאגר הנשק הגרעיני של פקיסטן ומייצג את המדינה במגוון משלחות, פגישות בדרג גבוה ובארגונים בינלאומיים שמצריכים את נוכחותו של בעל התפקיד הממשלתי הגבוה ביותר וכן פונה לאזרחי האומה במגוון נושאים בעלי חשיבות לאומית.
הדרישות לתפקיד

חוקת פקיסטן דורשת שראש הממשלה יהיה חבר האספה הלאומית של פקיסטן. בנוסף, הוא חייב להיות:
אזרח פקיסטן.
מוסלמי.
בן 25 שנים לפחות.
להיות בעל אופי טוב ולא ידוע כמי שמפר את איסורי דת האסלאם.
בעל ידע מספיק בתורת האסלאם ובחוקיה וכן להימנע מכל החטאים המוגדרים על ידי הדת.
להיות אדם, שלאחר הקמתה של פקיסטן, לא פעל כנגד שלמותה של פקיסטן או לא התנגד לאידאולוגית "שתי המדינות" (שעל בסיסה בוצעה חלוקת הודו)
בחירה והדחה

המועמדים לראשות הממשלה הם חברי האספה הלאומית או הסנאט של פקיסטן שנבחרו בבחירות ישירות על ידי ציבור הבוחרים בעקבות מערכת בחירות מטעם מפלגות פוליטיות. בדרך כלל, מנהיג מפלגת הרוב בפרלמנט נבחר להיות ראש הממשלה ומרכיב את הממשלה, בין אם על בסיס קואליציה ובין אם על בסיס רוב פשוט. המועמד לראשות הממשלה חייב לקבל את אמון חברי הפרלמנט לפני שהוא מוזמן לנשיא כדי לקבל את משימת הרכבת הממשלה.
את ראש הממשלה ניתן להדיח מתפקידו לפני תום תקופת כהונתו על ידי הצבעת אי-אמון בפרלמנט. אם הצבעת אי-האמון מועברת ברוב שיכלול לפחות עשרים אחוז מכלל חברי האספה, מסתיימת כהונתו של ראש הממשלה. בעבר, ראשי הממשלה (וממשלותיהם) פוטרו על ידי הנשיא מתוקף סמכותו על פי התיקון השמיני לחוקת פקיסטן שחוקק בשנת 1985, אך תיקון זה בוטל על ידי חקיקת התיקון ה-18 בשנת 2010. בנוסף, ראש הממשלה עצמו נהנה מחסינות משפטית מלאה מהליכים פליליים ואזרחיים ושום הליך משפטי המתנהל נגדו לא יכול להימשך במהלך תקופת כהונתו בתפקיד.
הישיבה בה האספה הלאומית מביעה אמון בראש הממשלה הנבחר מתקיימת ביום ה-21 שלאחר הבחירות הכלליות. ראש הממשלה מכהן עד לבחירות הכלליות הבאות (לפחות פעם בחמש שנים), אלא אם כן הוא מאבד את אמון הבית.
הערות שוליים

↑  Article 90(1) in Chapter 3: The Federal Government, Part III: The Federation of Pakistan in the Constitution of Pakistan
↑  Article 153(2a)-153(2c) in Chapter 3: Special Provisions, Part V: Relations between Federation and Provinces in the Constitution of Pakistan
1 2  The National Command Authority Act, 2010
↑  Article 243(2)) in Chapter 2: The Armed Forces. Part XII: Miscellaneous in the Constitution of Pakistan
1 2  Article 46 in Chapter 1: The President, Part III: The Federation of Pakistan in the Constitution of Pakistan
↑  Mughal, M Yakub. "Special Edition (Liaqat Ali Khan)". The News International. Daily Jang. Archived from the original on 21 January 2012.
↑  "The Constitution of 1956". Story of Pakistan. 1 June 2003.
↑  "The Constitution of 1962". Story of Pakistan. 1 June 2003.
↑  Dossani, Rafiq; Rowen, Henry S. (2005). Prospects for Peace in South Asia. Stanford University Press. pp. 42–43.
↑  "Benazir Bhutto Becomes Prime Minister". Story of Pakistan. 1 June 2003.
1 2  "Seventeenth Amendment 2003". Story of Pakistan. 1 June 2004.
↑  "Shaukat Aziz profile from BBC". BBC News. 19 Aug 2004.
↑  "Yousaf Raza Gillani profile from BBC". BBC News. 19 Jun 2012.
↑  חיים איסרוביץ, ‏דרמה פוליטית בפקיסטן: ראש הממשלה הודח בהצבעת אי אמון, באתר מעריב אונליין, 9 באפריל 2022
1 2 3 4  "Chapter 3: "The Federal Government" of Part III: "The Federation of Pakistan"". www.pakistani.org.
↑  "Chapter 3: "Special Provisions" of Part V: "Relations between Federation and Provinces"". pakistani.org.
↑  Aziz, Mazhar (2007). The Military Control In Pakistan: The Parallel State. United States: Routledge.
↑  Article 248(1) in Chapter 4: constitutionGeneral of Part XII: Miscellaneous in the Constitution of Pakistan.
מעונו הרשמי של ראש ממשלת פקיסטן באסלאמאבאד.
טוב שבאתם

"טוב שבאתם" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית אילנה אביטל, מתוך אלבום האולפן שלה, ילד המחר. השיר יצא לאור במאי 1990, כסינגל מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים NMC.
כמה שבועות לאחר צאתו, כבש השיר את פסגת המצעד של רשת ג', שם שהה שישה שבועות.
רקע

הגרסה המקורית של השיר נכתבה על ידי אהוד מנור, הולחנה על ידי אילנה אביטל והופקה על ידי אריק רודיך. השיר עצמו הוקדש לעולים מברית המועצות, ובמחווה לעולים שרה אביטל "אבי היה עולה חדש" ומוסיפה דברים על קשיי העלייה ועל התקווה והניסיון של העולים הוותיקים.
בנוסף לכך, הוקלט השיר גם בשפה הרוסית והגרסה צורפה לאלבום גם כן. את הגרסה בשפה הרוסית כתבו אריאל גורביץ' ומיכאל גלבוע.
הצלחה

השיר זכה להצלחה כה גדולה, עד שהצליח לשהות במשך שישה שבועות בפסגת המצעד של רשת ג'. כמו כן, דורג השיר במקום החמישי במצעד השנתי של רשת ג', שהתקיים בשנת 1990, והיה לשירה היחיד של אביטל אשר הצליח לעשות זאת.
באותה השנה בה דורג השיר במקום החמישי במצעד השנתי, דורגה אביטל עצמה במקום השלישי בקטגוריית "זמרת השנה".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1990)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1990)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1990)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1990)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1990)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1990)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1990)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1990)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 5 |  |
השיר בספרי תווים

לשיר עם אפי נצר: השירים שאנו אוהבים, כרך ג', עמ' 284, ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, 1991. (הספר בקטלוג ULI)
יגאל טב-אל, בקצב ישראלי מנגן ושר, כרך ב', עמ' 86, הוצאת זמר עם, 1993. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

1 2  טוב שבאתם – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
1 2 3 4 5  ילד המחר - קרדיטים
↑  ילד המחר (אלבום) – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  טוב שבאתם – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  גיל חובב, גבר מזור, המהחל האומנותי של אורי פיינמן ואילנה אביטל הוא הנמצח הגדול של מצעד הפזמונים השנתי, כל העיר, 28 בספטמבר 1990
↑  טוב שבאתם - אילנה אביטל
1 2  טוב שבאתם - קרדיטים, באתר שירונט
↑  אילנה אביטל - טוב שבאתם, גרסה רוסית
↑  תש"ן – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
1 2  אילנה אביטל – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  זמרת השנה – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
| אילנה אביטל |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: לאהוב אותך • שלום חבר • זינוק • רגעים • בלי בושה • כיוונים נעלמים • ילד המחר • אותך... פעם שנייה • תוצרת צרפת • נוגעת באושר • הסיפור האמיתי
אלבומי אוסף: אוסף הזהב • סיכוי לאהבה
אלבומי רמיקס: Hey
סינגלים: "אותך" • "אמור" • "השיבה לי" • "שובי לים" • "פגישה ראשונה" • "לילה במדבר" • "מלכת הכיתה" • "‏כל שנה בסוף הקיץ" • "עוד ועוד" • "ירושלם" • "אבא אמא וארץ ישראל" • "רגעים" • "בזכות ימים כאלה" • "אור בקצה המנהרה" • "בוא אל החגיגה" • "די לי די" • "בלי בושה" • "אתה המלך" • "סוף הצד" • "ילד המחר" • "טוב שבאתם" • "יום חדש" • "עוד תראה אותי" • "ספק" • "תגיד שכן"
ראש ממשלת רוסיה

ראש ממשלת רוסיה (ברוסית: Председатель Правительства Российской Федерации, מילולית: יושב ראש הממשלה של הפדרציה הרוסית) הוא התפקיד הממשלתי השני בחשיבותו ברוסיה.
ראש הממשלה ממונה על ידי נשיא רוסיה בהסכמת הדומה (הפרלמנט הרוסי). לתפקיד הייתה מקבילה בימי האימפריה הרוסית ובימי ברית המועצות (התפקיד המקביל בברית המועצות נקרא עד 1946 "יושב ראש מועצת הקומיסרים העממיים" ומ-1946 ואילך "יושב ראש מועצת השרים"). משרד ראש הממשלה במתכונתו הנוכחית נוסד בשנת 1991 והמבנה הנוכחי מתבסס על חוקת רוסיה הנוכחית שהתקבלה בשנת 1993.
ראש הממשלה מכהן במשך שש שנים, ומתוקף החוק עליו להגיש את התפטרותו עם בחירת נשיא חדש לתפקיד, אולם הוא יכול להתמנות מחדש ואין מגבלה על מספר הקדנציות שראש הממשלה יכול להתמנות אליהן.
כיום מכהן בתפקיד מיכאיל מישוסטין, שמינויו אושר בפרלמנט בינואר 2020.
היסטוריה

תפקיד ראש הממשלה ברוסיה נוצר ב-1802 כיושב ראש ועדת השרים של האימפריה הרוסית. ראש הממשלה הראשון היה אלכסנדר וורונצוב. ב-1905 הוחלפה ועדת השרים במועצת השרים, ויש הרואים ביושב ראש מועצה זו את ראש ממשלת רוסיה הראשון, שאז היה סרגיי ויטה שכיהן כיו"ר ועדת השרים מ-1903 והמשיך לכהן כיו"ר מועצת השרים עד 1906. ראש ממשלת רוסיה המפורסם ביותר באותן שנים היה ראש הממשלה פיוטר סטוליפין, שהיה אחד הרפורמטורים הגדולים ביותר בתקופת האימפריה הרוסית. הוא נרצח, כחלק מגל בלתי ניתן לעצירה שהביא להתפרקות האימפריה הרוסית.
הרפובליקה הרוסית הונהגה על ידי גאורגי לבוב תחילה ואחר כך על ידי שר המשפטים לשעבר, אלכסנדר קרנסקי, אך פרוץ מהפכת אוקטובר הביאה לפרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה, ואף שהוקמו שורת ממשלות זמניות כממשלות אנטי בולשביקיות שהתנגדו לממשלה הבולשביקית בראשותו של ולדימיר לנין, ממשלתו של לנין הפכה לממשלת רוסיה הסובייטית וברית המועצות. באותן שנים בלטו כראשי ממשלה ויאצ'סלב מולוטוב, יוסיף סטלין ובתקופת המלחמה הקרה נודע אלכסיי קוסיגין כראש ממשלת ברית המועצות המשפיע ביותר.
ב-1991 הפך ילצין לראש ממשלה ונשיא רוסיה, והרפורמות הכלכליות שלו נוהלו בידי ראשי ממשלתו, ייגור גאידר תחילה ואחריו ויקטור צ'רנומירדין, שהיה לאחד מראשי הממשלה המפורסמים ביותר בשנות ה-90. יבגני פרימקוב נודע יותר כראש הביון הרוסי ושר החוץ, ומינויו לראש הממשלה נתפס כחלק מגל המינויים של ראשי ממשלה בשנים 1998–1999, על מנת לקבוע מי יירש את ילצין עם פתיחת המאה ה-21.
לאחר שורת מינויים, המליצו האוליגרכים למנות לראש ממשלה את ראש הפס"ב, ולדימיר פוטין, שהתברר כטכנוקרט קר רוח בתקופת כהונתו כראש ממשלה בשנים 1999–2000. עם זאת, הפופולריות שלו נסקה מאוד באותן שנים, ולבסוף הוא נבחר לנשיא המדינה, תוך שהוא ממנה את מיכאיל קסיאנוב לראש ממשלתו והוא היה לראש הממשלה המשפיע ביותר בתקופת הקדנציה הראשונה של פוטין. ב-2004 הוא פוטר לאחר שהביע ביקורת נגד פוטין ולאחר מינוי זמני של ויקטור כריסטנקו מונה לראש ממשלה מיכאיל פרדקוב, שכיהן כראש משטרת המס הרוסית. כאשר פרדקוב מונה לראש שירות הביון הרוסי, מונה ויקטור זובקוב להחליפו, ובתקופה ההיא נודעה ממשלת זובקוב כממשלה אנמית.
ב-2008 מונה שוב ולדימיר פוטין לראש ממשלה, הפעם כשהוא נהנה מפופולריות רבה. ב-2012 נבחר בבחירות הארציות ולדימיר פוטין לתפקיד נשיא רוסיה בפעם השלישית. את פוטין החליף כראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב, ראש הממשלה הראשון שכיהן קודם לכן כנשיא המדינה. ב-2018 הוא מונה לקדנציה נוספת ובכך הפך לראש ממשלת הפדרציה הרוסית שמכהן הכי הרבה זמן בתפקיד. ב-2020 הגיש את התפטרותו ובמקומו מונה מיכאיל מישוסטין.
סמכויות

בהתאם לחוק "אודות ממשלת רוסיה", ראש ממשלת רוסיה:
מציע הצעות חוק ממשלתיות ופועל ליישום צווים נשיאותיים
מציג לנשיא את מבנה הממשלה, ממנה ומפטר את סגניו והשרים הפדרליים, מייצג את הממשלה בפגישות במדינה ומחוצה לה
מארגן את עבודת הממשלה ומנהל את ישיבותיה
מנהל פגישות עם שרי הממשלה, מנהל את השירותים הפדרליים, או גופי הממשל הפדרלי ובוחן יישום החלטות ממשלתיות
חותם על צווים ממשלתיים והנחיות בין-משרדיות
מטיל אחריות עבודה על שרי הממשלה
מיידע בקביעות את הנשיא על עבודת הממשלה ותפקודהּ
חבר במועצה לביטחון לאומי של רוסיה
חבר במועצת ראשי הממשלה של חבר המדינות
חבר במועצת המדינה העליונה של איחוד רוסיה ובלארוס ומהווה יושב ראש מועצת השרים של איחוד רוסיה ובלארוס
חבר מועצת ראשי הממשלה של ארגון שנחאי לשיתוף פעולה
חבר המועצה הבין-מדינתית של האיחוד הכלכלי האירואסייתי
הליך ודרכי מינוי

ראש הממשלה ממונה על ידי נשיא רוסיה, באישור הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית. מועמד לתפקיד חייב להיות אזרח רוסי שאינו מחזיק באזרחות כפולה. טרם מינויו, עליו לקבל את הסכמת הדומה למינוי אשר עורכת הצבעה למינוי ראש הממשלה.
הנשיא, בתוך שבועיים לאחר השבעה או התפטרותם של חברי הממשלה, מגיש לדומה הממלכתית הצעה על מועמדו לראשות הממשלה. במקרה של התפטרותו של ראש הממשלה, פיטוריו על ידי ראש המדינה, או דחיית המועמדות על ידי הדומה, על הנשיא להגיש לפרלמנט מועמד חלופי בתוך שבוע. בתורו, ראש הממשלה שאושר על ידי הדומה יציע את מועמדיו לסגני ראש הממשלה ושרים, תוך שבועיים מרגע המינוי.
לדומה יש שבוע לשקול את מועמדותם של ראש הממשלה, סגניו והשרים. אם הדומה סירבה למנות מועמד במשך שלוש פעמים, הנשיא ממנה אותו ללא אישור הפרלמנט ובמקרה זה תהיה לראש המדינה אפשרות לפזר את הדומה לקראת בחירות חדשות. עם זאת, הנשיא אינו יכול לפזר את הפרלמנט מסיבה זו בששת החודשים האחרונים לסיום הקדנציה שלו, בעת חירום או בעת הליך מתמשך להדחת נשיא רוסיה המתנהל בדומה. אותו נוהל יבוא במקרה של דחיית מועמדים לסגני ראשי ממשלה ושריו.
ראש הממשלה מפוטר על ידי הנשיא בלבד. לעיתים הצבעת אי אמון בממשלה העוברת בפרלמנט מאלצת את הנשיא לפטר את הממשלה והעומד בראשה. לאחר קבלת החלטה על פיטורי ראש הממשלה, על הנשיא לעדכן את הבית העליון והבית התחתון באספה הפדרלית של רוסיה.
הליך ודרכי מינוי > תוצאות הצבעת מינוי ראש הממשלה

| מועמד | תאריך מינוי | סך כל חברי הפרלמנט | חברי פרלמנט נוכחים | בעד | נגד | נמנעו | לא הצביעו | תוצאה | אחוז המצביעים בעד מכלל חברי הפרלמנט | אחוז המצביעים בעד מחברי הפרלמנט הנוכחים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יגור גאידר | 9 בדצמבר 1992 | 1040 |  | 467 | 486 | 26 | 61 | נפסל | 44.90 |  |
| ויקטור צ'רנומירדין | 14 בדצמבר 1992 | 1040 |  | 721 | 172 | 48 | 1 | אושר | 69.33 |  |
| ויקטור צ'רנומירדין | 10 באוגוסט 1996 | 450 | 389 | 314 | 85 | 3 | 48 | אושר | 69.78 | 80.72 |
| סרגיי קיריינקו | 10 באפריל 1998 | 450 | 396 | 143 | 186 | 5 | 116 | נפסל | 31.78 | 36.11 |
| סרגיי קיריינקו | 17 באפריל 1998 | 450 | 226 | 115 | 271 | 11 | 53 | נפסל | 25.56 | 50.88 |
| סרגיי קיריינקו | 24 באפריל 1998 | 450 | 315 | 251 | 25 | 39 | 135 | אושר | 55.78 | 79.68 |
| ויקטור צ'רנומירדין | 31 באוגוסט 1998 | 445 |  | 94 | 253 | 0 | 98 | נפסל | 21.12 |  |
| ויקטור צ'רנומירדין | 7 בספטמבר 1998 | 444 |  | 138 | 273 | 1 | 32 | נפסל | 31.08 |  |
| יבגני פרימקוב | 11 בספטמבר 1998 | 444 |  | 317 | 63 | 15 | 49 | אושר | 71.40 |  |
| סרגיי סטפאשין | 19 במאי 1999 | 440 |  | 301 | 55 | 14 | 70 | אושר | 68.41 |  |
| ולדימיר פוטין | 16 באוגוסט 1999 | 439 |  | 233 | 84 | 17 | 105 | אושר | 53.08 |  |
| מיכאיל קסיאנוב | 17 במאי 2000 | 447 |  | 325 | 55 | 15 | 52 | אושר | 72.71 |  |
| מיכאיל פרדקוב | 5 במרץ 2004 | 447 |  | 352 | 58 | 24 | 13 | אושר | 78.75 |  |
| מיכאיל פרדקוב | 12 במאי 2004 | 447 |  | 356 | 72 | 8 | 11 | אושר | 79.64 |  |
| ויקטור זובקוב | 14 בספטמבר 2007 | 445 |  | 381 | 47 | 8 | 9 | אושר | 85.61 |  |
| ולדימיר פוטין | 8 במאי 2008 | 448 |  | 392 | 56 | 0 | 0 | אושר | 87.50 |  |
| דמיטרי מדבדב | 8 במאי 2012 | 443 |  | 299 | 144 | 0 | 0 | אושר | 67.49 |  |
| דמיטרי מדבדב | 8 במאי 2018 | 446 | 430 | 379 | 56 | 0 | 16 | אושר | 81.03 |  |
| מיכאיל מישוסטין | 16 בינואר 2020 | 449 | 424 | 383 | 0 | 0 | 41 | אושר | 85.1 | 90.03 |
משרדי ראש הממשלה ומעון המגורים

מאז 1993, משרדו של ראש ממשלת רוסיה ממוקם בבית הלבן שבמוסקבה, בו גם נערכות ישיבות הממשלה השבועיות. אין מעון מגורים רשמי קבוע לראש הממשלה ובכל עת שנבחר ראש ממשלה, הלה בוחר את המעון המועדף עליו מבין אלה המצויים ברשות המדינה. מדבדב למשל התגורר במעון גורקי-9 שבמחוז מוסקבה, אך מישוסטין מתגורר באחוזתו הפרטית ברובליובקה שבמחוז מוסקבה.
ראשי ממשלת הפדרציה הרוסית

להלן רשימת ראשי ממשלת הפדרציה הרוסית מאז שנת 1991.
| # | ראש ממשלה | דיוקן | תקופת כהונה | תקופת כהונה | מפלגה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| — | בוריס ילצין |  | 6 בנובמבר 1991 | 15 ביוני 1992 | עצמאי |  |
| — | יגור גאידר (ממלא מקום) |  | 15 ביוני 1992 | 15 בדצמבר 1992 | — | ממלא מקום |
| 1 | ויקטור צ'רנומירדין |  | 14 בדצמבר 1992 | 23 במרץ 1998 | רוסיה ביתנו |  |
| — | סרגיי קיריינקו (ממלא מקום) |  | 23 במרץ 1998 | 24 באפריל 1998 | ברית כוחות הימין | — |
| 2 | סרגיי קיריינקו |  | 24 באפריל 1998 | 23 באוגוסט 1998 | ברית כוחות הימין | — |
| — | ויקטור צ'רנומירדין (ממלא מקום) |  | 23 באוגוסט 1998 | 11 בספטמבר 1998 | רוסיה ביתנו | — |
| 3 | יבגני פרימקוב |  | 11 בספטמבר 1998 | 12 במאי 1999 | המולדת-כל רוסיה | — |
| — | סרגיי סטפאשין (ממלא מקום) |  | 12 במאי 1999 | 19 במאי 1999 | — |  |
| 4 | סרגיי סטפאשין |  | 19 במאי 1999 | 9 באוגוסט 1999 | — |  |
| — | ולדימיר פוטין (ממלא מקום) |  | 9 באוגוסט 1999 | 16 באוגוסט 1999 | לא חבר מפלגה |  |
| 5 | ולדימיר פוטין |  | 16 באוגוסט 1999 | 7 במאי 2000 | לא חבר מפלגה |  |
| — | מיכאיל קסיאנוב (ממלא מקום) |  | 7 במאי 2000 | 17 במאי 2000 | עצמאי |  |
| 6 | מיכאיל קסיאנוב |  | 17 במאי 2000 | 24 בפברואר 2004 | עצמאי |  |
| — | ויקטור כריסטנקו (ממלא מקום) |  | 24 בפברואר 2004 | 5 במרץ 2004 | ללא שיוך פוליטי |  |
| 7 | מיכאיל פרדקוב |  | 5 במרץ 2004 | 7 במאי 2004 | עצמאי |  |
| — | מיכאיל פרדקוב  (ממלא מקום) |  | 7 במאי 2004 | 12 במאי 2004 | עצמאי |  |
| 7 | מיכאיל פרדקוב |  | 12 במאי 2004 | 12 בספטמבר 2007 | עצמאי |  |
| — | מיכאיל פרדקוב  (ממלא מקום) |  | 12 בספטמבר 2007 | 14 בספטמבר 2007 | עצמאי |  |
| 8 | ויקטור זובקוב |  | 14 בספטמבר 2007 | 7 במאי 2008 | זוהה עם רוסיה המאוחדת |  |
| — | ויקטור זובקוב  (ממלא מקום) |  | 7 במאי 2008 | 8 במאי 2008 | זוהה עם רוסיה המאוחדת |  |
| 9 | ולדימיר פוטין |  | 8 במאי 2008 | 7 במאי 2012 | יו"ר מפלגת רוסיה המאוחדת (בשנים 2008–2012, לא היה חבר מפלגה) |  |
| — | ויקטור זובקוב (ממלא מקום) |  | 7 במאי 2012 | 8 במאי 2012 | זוהה עם רוסיה המאוחדת |  |
| 10 | דמיטרי מדבדב |  | 8 במאי 2012 | 15 בינואר 2020 | יו"ר מפלגת רוסיה המאוחדת (משנת 2012) |  |
| 11 | מיכאיל מישוסטין |  | 16 בינואר 2020 | 20 באפריל 2020 | מישוסטין שימש כעצמאי, אך הצטרף בהמשך לרוסיה המאוחדת |  |
| — | אנדריי בלואוסוב (ממלא מקום) |  | 30 באפריל 2020 | 19 במאי 2020 | מישוסטין שימש כעצמאי, אך הצטרף בהמשך לרוסיה המאוחדת |  |
| 11 | מיכאיל מישוסטין |  | 19 במאי 2020 | מכהן | מישוסטין שימש כעצמאי, אך הצטרף בהמשך לרוסיה המאוחדת |  |
נבחרת גאורגיה בכדורסל

| --- | --- |
גאורגיה
 מידע כללי
 הצטרפות:  1992
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 דירוג פיב"א (26 בנובמבר 2024):  24      
  - ניקוד פיב"א:  466.7
 מאמן:  סרביה אלכסנדר דז'יקיץ'
 www.gbf.ge
 
 משחק בינלאומי ראשון
 פולין פולין 91 - 68 גאורגיה גאורגיה בירמינגהאם, אנגליה; 24 במאי 1995
 הניצחון הכי גדול
 גאורגיה גאורגיה 103 - 43 אזרבייג'ן אזרבייג'ן טביליסי, גאורגיה; 2 בספטמבר 2001
 ההפסד הכי גדול
 איטליה איטליה 90 - 43 גאורגיה גאורגיה סיינה, איטליה; 28 בפברואר 1998
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  1 (הראשונה ב-2023)
 ההישג הטוב:  מקום 16 (2023)
 אליפות אירופה בכדורסל
 הופעות:  5 (הראשונה ב-2011)
 ההישג הטוב:  מקום 12 (2011)
 
נבחרת גאורגיה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של הרפובליקה של גאורגיה. הנבחרת הוקמה לאחר הכרזת העצמאות של גאורגיה והפרדותה מברית המועצות בשנת 1991. הדירוג הנוכחי של נבחרת גאורגיה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-24 בעולם, נכון ל-26 בנובמבר 2024, ללא שינוי לעומת דירוג קודם.
הנבחרת העפילה לראשונה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל בשנת 2011 וסיימה במקום ה-12. זהו הישג השיא שלה נכון ל-2024.
בין השחקנים הבולטים ששיחקו בנבחרת נמנים זאזא פאצ'וליה  וניקולוז צכיטישווילי ששיחקו בליגת ה-NBA. נבחרת גאורגיה העפילה לראשונה בתולדותיה לטורניר גמר אליפות העולם בכדורסל בשנת 2023 והעפילה בו לסיבוב הבתים השני.
כל אליפויות העולם

| אליפות העולם בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
ארגנטינה 1950: הייתה חלק מברית המועצות
ברזיל 1954: הייתה חלק מברית המועצות
צ'ילה 1959: הייתה חלק מברית המועצות
ברזיל 1963: הייתה חלק מברית המועצות
אורוגוואי 1967: הייתה חלק מברית המועצות
יוגוסלביה 1970: הייתה חלק מברית המועצות
פרגוואי 1974: הייתה חלק מברית המועצות
הפיליפינים 1978: הייתה חלק מברית המועצות
קולומביה 1982: הייתה חלק מברית המועצות
ספרד 1986: הייתה חלק מברית המועצות
ארגנטינה 1990: הייתה חלק מברית המועצות
קנדה 1994: לא נרשמה
יוון 1998: לא העפילה
ארצות הברית 2002: לא העפילה
יפן 2006: לא העפילה
טורקיה 2010: לא העפילה
ספרד 2014: לא העפילה
הרפובליקה העממית של סין 2019: לא העפילה
| הפיליפיניםיפןאינדונזיה 2023 | מקום 16 | 5 | 2 | 3 |
קטר (מדינה) 2027: 
| סך הכל | הופעה אחת | 5 | 2 | 3 |
כל אליפויות אירופה

| אליפות אירופה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
גרמניה 1993: לא נרשמה
יוון 1995: לא נרשמה
ספרד 1997: לא העפילה
צרפת 1999: לא העפילה
טורקיה 2001: לא העפילה
שוודיה 2003: לא העפילה
סרביה ומונטנגרו 2005: דרג ב
ספרד 2007: דרג ב
פולין 2009: דרג ב
| ליטא 2011 | מקום 12 | 8 | 2 | 6 |
| סלובניה 2013 | מקום 19 | 5 | 1 | 4 |
| צרפתקרואטיהגרמניהלטביה 2015 | מקום 15 | 6 | 2 | 4 |
| פינלנדישראלרומניהטורקיה 2017 | מקום 17 | 5 | 2 | 3 |
| צ'כיהגאורגיהאיטליהגרמניה 2022 | מקום 21 | 5 | 1 | 4 |
| קפריסיןפינלנדפוליןלטביה 2025 | העפילה |  |  |  |
| סך הכל | 5 הופעות | 29 | 8 | 21 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בכדורסל

| --- | --- |
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
 הצטרפות:  1963
 השתייכות:  פיב"א אפריקה
 דירוג פיב"א (26 בנובמבר 2024):  73       ‎+5‏
  - ניקוד פיב"א:  132.5
 
 אליפות אפריקה בכדורסל
 הופעות:  7 (הראשונה ב-1974)
 ההישג הטוב:  מקום רביעי (1975)
 
נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הדירוג הנוכחי של נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-73 בעולם, נכון ל-26 בנובמבר 2024, עלייה של 5 מקומות לעומת דירוג קודם.
הנבחרת השתתפה 6 פעמים באליפות אפריקה בכדורסל והישגה הטוב ביותר הוא המקום הרביעי אשר אותו השיגה בשנת 1975. הנבחרת מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
כל אליפויות אפריקה

| אליפות אפריקה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
מרוקו 1964: לא השתתפה
תוניסיה 1965: לא השתתפה
מרוקו 1968: לא השתתפה
מצרים 1970: לא השתתפה
סנגל 1972: לא השתתפה
| הרפובליקה המרכז אפריקאית 1974 | מקום שישי | 4 | 1 | 3 |
| מצרים 1975 | מקום רביעי | 5 | 2 | 3 |
סנגל 1978: לא השתתפה
| מרוקו 1980 | מקום שישי | 5 | 2 | 3 |
סומליה 1981: לא השתתפה
מצרים 1983: לא השתתפה
חוף השנהב 1985: לא השתתפה
תוניסיה 1987: לא השתתפה
אנגולה 1989: לא השתתפה
מצרים 1992: לא השתתפה
קניה 1993: לא השתתפה
אלג'יריה 1995: לא השתתפה
סנגל 1997: לא השתתפה
אנגולה 1999: לא השתתפה
מרוקו 2001: לא השתתפה
מצרים 2003: לא השתתפה
אלג'יריה 2005: לא השתתפה
| אנגולה 2007 | מקום 15 | 6 | 2 | 4 |
לוב 2009: לא העפילה
מדגסקר 2011: לא השתתפה
חוף השנהב 2013: לא העפילה
תוניסיה 2015: פרשה
| תוניסיה סנגל 2017 | מקום שישי | 4 | 2 | 2 |
| רואנדה 2021 | מקום 13 | 3 | 1 | 2 |
| אנגולה 2025 | העפילה |  |  |  |
| סך הכל | 6 הופעות | 27 | 10 | 17 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א