stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדוארד גלזר
מוֹרֶשֶׁת

כבר במהלך חייו הוכר גלזר כחוקר דגול של דרום ערב, ובעיקר כאספן ומפענח של כתובות שבאיות.  עם זאת, למרות כישוריו בערבית, הידע הרב שלו בכתב השבאי ואוצר הכתובות הגדול שהביא לאירופה, כולל כתבי היד והחומר האתנוגרפי שצבר, כמו גם הנתונים על מחקר השדה שערך בתימן, נשלל ממנו תפקיד אקדמי מתאים והוא נותר מחוץ לחוגים האקדמיים של אוסטריה, גרמניה וצרפת. עקב כך, לא היה מפתיע, כי כתוצאה מאותו בידוד, צרכיו הבסיסיים קופחו, והוא נאלץ לגייס תמיכה מצד אחיו, גיסותיו וחבריו.
נכון להיום רק כמחצית מהכתובות של גלזר פורסמו, ורק חלק קטן מיומניו (כיום בספרייה הלאומית בווינה) וממצאיו המדעיים נחקרו. יש להניח שאחת הסיבות לעיכוב זה היא שהם נכתבו בשיטת כתיבה מסוג קצרנות. דו״ח המסע של גלזר למאריב פורסם על ידי מילר ורודוקאנאקיס. מריה הופנר (אוניבסיטאות גראץ וטובינגן) החלה לחקור ולפרסם את כתובותיו של גלזר בשנת 1944. וו. דוסטאל (אוניברסיטת וינה) חקר ופרסם את הנתונים האתנוגרפיים של גלזר שנלקחו מיומניו. דוסטאל פרסם גם קטעים על מסעו של גלזר לחאשד וארחאב. המסע של גלזר למאריב פורסם בפעם השנייה על ידי דוסטאל, לאחר שאדולף גרוהמן פענח את הכתב. בשנות ה-60 פורסמו מחקריו האסטרונומיים של גלזר על ידי אנדרה גינגריץ' (אוניברסיטת וינה). הופנר ודוסטל, שקידמו את פרסום עבודותיו וממצאיו של גלזר, תרמו להתעניינות מחודשת בחקר לימודי שפת דרום ערב ושבא באוניברסיטאות אירופה.    משנת 1961 עד 1981 פרסמה האקדמיה האוסטרית למדע 14 כרכים מאוסף גלזר.  עד עצם היום הזה, חוקרים רבים עדיין עסוקים בעבודה על האוסף של גלזר ובפענוח הכתובות שהעתיק.
אוניברסיטת גרייפסוולד העניקה לגלזר בשנת 1890 תואר דוקטור לשם כבוד, ושמו נכלל בלקסיקון המדענים הגרמנים. גלזר כובד גם כחבר באקדמיה למדעים גאוגרפיים במינכן. הוא זכה גם במדליה המלכותית הטורקית (מסדר המג'ידיה).
מוות

גלזר סבל ממחלות לב ומבעיות בדרכי הנשימה, עד שנפטר במינכן ב־7 במאי 1908 מהתקף אסתמה. בין הסופדים בהלווייתו היו הפרופסורים פריץ הומל וזיגפריד ליכטנשטדטר. ההספד של הומל היה: "הו מדענים, אבירכם נפל! מי שראה במדע מטרה קדושה, נפל! הוא היה האציל, הגיבור בין המלומדים! בספר המדע של מינכן, שמו יהיה חסר במידה ניכרת! ". ההספד של פרופ' ליכטנשטדטר על קברו של גלזר כלל את המילים: "האדם הגדול מכולם עזב אותנו".  על מצבתו נכתב בכתב הדרום ערבי העתיק: "𐩢𐩪𐩺𐩬𐩣 𐩽 𐩨𐩬 𐩽 𐩲𐩨𐩵𐩱𐩡𐩠𐩬 – חֻסין בן עבד אללה" (השם בו השתמש כשהיה בתימן).
פרסומים נבחרים

Glaser, Eduard (1884). "Meine Reise durch Arḥab und Hâschid". Petermann's Mitteilungen (בגרמנית). 30: 170–183, 204–213.
Glaser, Eduard (1886). "Von Ḥodeida nach Ṣan'â vom 24. April bis 1. Mai 1885. Aus dem Tagebuch des Forschungsreisenden Eduard Glaser". Petermann's Mitteilungen (בגרמנית). 32: 1–10, 33–48.
Glaser, Eduard (1895). Die Abessinier in Arabien und Afrika, auf Grund neüntdeckter Inschriften (בגרמנית). München: H. Lukaschik. OCLC 6885795.
Glaser, Eduard (1897). Zwei inschriften über den Dammbruch von Mârib. Ein Beitrag zur geschichte Arabiens im 5. u. 6. Jahrhundert n. Chr (בגרמנית). Berlin: W. Peiser. OCLC 22423304.
Glaser, Eduard (1897). "Der Damm von Mârib". Österreichische Monatsschrift für den Orient (בגרמנית). 23 (11): 126–128.
Glaser, Eduard (1899). Punt und die südarabischen Reiche (בגרמנית). Berlin: W. Peiser. OCLC 22414260.
Glaser, Eduard (1905). Suwâʿ und al-ʿUzzâ und die altjemenischen Inschriften (בגרמנית). München: Lukaschik in Komm. OCLC 42936456.
Glaser, Eduard (1913).  Müller, David Heinrich; Rhodokanakis, Nikolaus (eds.). Eduard Glasers Reise nach Mârib (בגרמנית). Wien: A. Hölder. OCLC 6885116.
ראו גם

קרסטן ניבור
משלחת ערב הדנית (1761–67)
לקריאה נוספת

Gratzl, Emil (1916). Die arabischen Handschriften der Sammlung Glaser in der königl. Hof-und Staatsbibliothek zu München (בגרמנית). München: Bayerische Staatsbibliothek.
Höfner, Maria (1961).  Solá Solé, J.M. (ed.). Eduard Glasers Inschriften aus dem Gebiet zwischen Mârib und den Gôf (בגרמנית). Wien: Böhlaus: Österreichischen Akademie der Wissenschaften. ISBN 978-3-7001-1507-6.
Hommel, Fritz (1889). Eduard Glaser historische Ergebnisse aus seinem südarabischen Inschriften (בגרמנית). München: J.G. Cotta: Reprint from the supplement to the "Allgemeine Zeitung", no. 291.
Weber, Otto (1909). "Eduard Glasers Forschungsreisen in Südarabien". Der Alte Orient (בגרמנית). Leipzig: J.C. Hinrichs. 10 (2): 1–32.
Wissmann, Hermann von (1964). Zur Geschichte und Landeskunde von Alt-Südarabien (בגרמנית). Wien: Böhlaus: Österreichischen Akademie der Wissenschaften. ISBN 978-3-7001-1406-2.
Rohrbacher, Peter (2006). ""Wüstenwanderer" gegen "Wolkenpolitiker" – Die Pressefehde zwischen Eduard Glaser und Theodor Herzl". Anzeiger der Philosophisch-historischen Klasse (בגרמנית). Wien. 141: 103–116.
הערות שוליים

↑  Lichtenstädter 1909, p. 156.
↑  Dostal 1990, p. 30.
↑  Shelomo Dov Goitein, The Yemenites – History, Communal Organization, Spiritual Life (Selected Studies), editor: Menahem Ben-Sasson, Jerusalem 1983, p. 170. ISBN 965-235-011-7
↑  Lichtenstädter 1909, pp. 168, 171.
↑  Janata 1989, p. 79.
↑  Janata 1989, pp. 28–29.
↑  Dostal 1990, pp. 26–29.
↑  Dostal 1990, pp. 47–58.
↑  Maigret 2002, p. 49.
↑  Dostal 1990, p. 20.
↑  Janata 1989, pp. 22–25.
↑  Dostal 1990, p. 35, note 47.
↑  Janata 1989, p. 29.
↑  Janata 1989, pp. 64, 65, 79.
↑  Dostal 1990, pp. 5, 61-126.
1 2  Maigret 2002, p. 50.
↑  Dostal 1990, pp. 46, 92.
↑  Lichtenstädter 1909, p. 170.
↑  Janata 1989, p. 28.
↑  Lichtenstädter 1909, pp. 135–178.
↑  Hatke, George; Ruzicka, Ronald (2019-04-25). Ancient South Arabia through History: Kingdoms, Tribes, and Traders (באנגלית). Cambridge Scholars Publishing. p. 84. ISBN 978-1-5275-3370-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306174905171  PLWABN: 9811500564005606  BIBSYS: 90797951  BnF: cb12318853w (data)  CiNii: DA10681797  GND: 118695223  ISNI: 0000 0001 1639 4778  LCCN: n87899967  NKC: ola2002113914  NLA: 35787923  NTA: 073524352  RERO: 02-A003300903  SUDOC: 032091540  TDVİA: glaser-eduard  VcBA: 495/70214  VIAF: 50019691   WorldCat (עם VIAF): 50019691 
סאלח בן אחמד היה תימני ששירת את גלזר במהלך מסעו לתימן
גיל כהן (כדורגלן)

גיל כהן (נולד ב-8 בנובמבר 2000) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בבית"ר ירושלים מליגת העל.
קריירת מועדונים

כהן נולד באשדוד והחל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מ.ס. אשדוד.
ב-13 במאי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מ.ס. אשדוד, בהפסד 1–2 לעירוני קריית שמונה, במסגרת ליגת העל. הוא יליד שנות ה־2000 הראשון שמשחק בליגת העל ובמהלך עונת 2018/2019 הפך לשחקן הרכב ועד לסיומה רשם 15 הופעות בהרכב.ב-8 ביולי 2024 חתם בבית"ר ירושלים.
נבחרות ישראל

כהן שיחק בכל נבחרות הנערים והנוער של ישראל, ומשמש מאז 2022 כקפטן הנבחרת הצעירה עד גיל 21.
חיים אישיים

כהן הוא בעל דרכון פורטוגלי.
הערות שוליים

↑  Gil Cohen, worldfootball.net (באנגלית)
היפופוטם (תוכנית רדיו)

לוגו אתר האינטרנט של "היפופוטם"
היפופוטם היא חבורת יוצרים קומיים שהפיקו יחד תוכנית רדיו היתולית ששודרה בתחנת הרדיו "רדיו תל אביב" (102FM) בשנים 1999–2001. תוכנית מערכונים בווידאו לאינטרנט בשנים 2007–2009. סרט לקולנוע, מופע בימתי ועוד.
היוצרים והמבצעים היו אלון גור אריה, איל שינדלר, ליאור אברבנל, נמרוד יזהר, ואביעד רוטר. ברדיו תל אביב הצטרף נועם שגב ובגרסה המצולמת שירי גדני.
תוכנית הרדיו > "ראשונית"

הגלגול הראשון של התוכנית היה בתחנת הרדיו "ראשונית" (105.4FM), תחנת הרדיו המקומית הפיראטית של ראשון לציון והסביבה (שכיום כבר לא קיימת). היא שודרה בדרך כלל בימי שבת בצהריים. התוכנית שודרה אז בין השנים 1993–1994. התוכנית ירדה מפני שתחנת הרדיו "ראשונית" הפסיקה את שידוריה: התחנה התחרתה על המכרז הראשון של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו להפעלת תחנות הרדיו האזוריות, הפסיקה את שידוריה בלילה שלפני המכרז, ולא החזירה אותם גם לאחר שהפסידה במכרז ל"רדיו קול לב המדינה".
תוכנית הרדיו > רדיו תל אביב

החל בשנת 1999 שודרה תוכנית לילית ברדיו תל אביב, והיא כללה מערכוני נונסנס רבים. בין מערכוניה המפורסמים: קולנועפון, תדריך יציאה לחיילים, חנות מתנות לגבר, פרפר נחמד הפרק האבוד, היפומחזמר, ורבים נוספים.
התכנית שודרה במוצאי שבת בין עשר לחצות. מערכון נבחר מהיפופוטם שודר בתוכנית הרדיו "היפות והאמיצות" מדי שבוע.
במהלך קיץ 2000 שודרה התוכנית בשידור יומי לפני שחזרה למתכונתה השבועית. כל תוכנית כללה גם משימה הומוריסטית למאזינים ופינות כמו "הפינה בחרוזים", "חמשיר האמצע", "משחק החורף הקטן שהקדים את זמנו". הפינה "שיר בשקל" כללה שירים הזויים וראיונות עם יוצריהם, שיא הפינה היה ספיישל שיר בשקל. כמו כן, כללה התוכנית ג'ינגלים, פרסומות פיקטיביות, אורחים באולפן ועוד. אורחים מיוחדים: ארז טל, דודו זר, ירמי קפלן ומיכל ניב.
בין הפינות הקבועות שהיו בתוכנית:
רב פקח שועלי - פקח משטרה אשר מספר בכל פעם על חוויה אחרת מחייו. בגרסת הווידאו החדשה באתר Flix הפכה דמותו של שועלי לדמות בובת סרטן ופינתו הפכה למעין תוכנית ילדים פיקטיבית.
האיש המעצבן ביותר בעולם - איש מעצבן אשר כל פעם עוסק בנושא אחר, ומצליח לעצבן את המראיין בכל פעם מחדש.
פינת הפולחן והקאלט - פינה בה אלון ונמרוד האזינו לשירים ישנים והסיקו מסקנות מתוכם, ואף חשפו שירים מסתוריים.
אישה באמבטיה
60 שניות - פינה בה מסופר בקצרה על נושא מסוים - לרוב על אדם בשם משה צִ'יקָפוּקַה ועל פועלו החשוב, הפינה היא פארודיה על פינת 60 שניות בגלי צה"ל.
סבא ויורמי - עלילות סבא סנילי ונכדו הקטן והתמים. בדרך כלל סבא מספר ליורמי סיפורים הזויים.
שיר בשקל - מצעד של שירים מוזרים במיוחד וראיונות עם יוצריהם.
נח איש קריות - סיפורו המופלא של איש אחד, אשר חווה חוויות מוזרות ונמצא בוויכוח תמידי עם המספר. פארודיה על מערכוני "חיי איציק" מתוכנית הרדיו "מה יש".
פרסומות - פרסומות פיקטיביות למוצרים מוזרים, שאת חלקם מפרסם אדם בשם בוֹדניוּק.
היפופוטם גדול - הבוס הגדול של התוכנית.
חדשות - מבזק חדשות מטורף. הפינה כללה לעיתים גם תחקירים.
תוכנית הרדיו > מחאת המעריצים על ירידת התוכנית

בשנת 2001 עת ירדה התוכנית מהשידור ברדיו, הועלה לאתר "היפופוטם", אשר כלל הקלטות אודיו של כמחצית מהמערכונים ששודרו בתוכנית. עם זאת, האתר כלל אך ורק קטעים ישנים, ולא הוקלטו עוד מערכונים חדשים. מעריצי התוכנית הביעו את מחאתם על כך שהתוכנית אינה חוזרת להיות משודרת, ושיא המחאה בא לידי ביטוי בעצומה מקוונת שפורסמה באינטרנט.
גרסת הווידאו

בעקבות מספר החותמים הרב על העצומה, עלתה התוכנית מחדש בשנת 2007, כתוכנית מצולמת באתר האינטרנט Flix של "תפוז" והפכה לסדרת האינטרנט המתוסרטת הישראלית הראשונה. מדי שבוע עלו לרשת שני מערכונים חדשים. במסגרת הסדרה חודשו מערכונים ותיקים כגון "תדריך יציאה לחיילים" ו"איך לכתוב מערכון". מערכוני הווידאו הם בהשתתפות הכוכבים המקוריים של התוכנית, אלון גור אריה, נועם שגב, איל שינדלר, נמרוד יזהר, אביעד רוטר והשחקנית שירי גדני שהצטרפה אליהם. ליאור אברבנאל, שהיה חלק מהצוות המקורי, נמצא אז בשליחות בארצות הברית ולא השתתף בתוכנית הווידאו.
בשנת 2008 עלתה העונה השנייה של הסדרה המצולמת באתר נענע10.
סרטים

ב-2007 יצא סרטם הראשון של היפופוטם הפקות יוקרה בבימוי של אלון גור אריה, המוסד הסגור.
ב-2019 יצא אתחול לסרט בשם "המוסד".
ב-2024 יצא סרט קצר בשם "המוסד: ברית ואף מילה"
בערב הקרנות בתאריך 27 בדצמבר 2024 בו שולב מופע היפופוטם קיבלה סדרת הסרטים את התואר "טרילוגיית המוסד הסגור"
קונגרס היפופוטם

בסוכות תשס"ז נערך אירוע מעריצים בשם קונגרס היפופוטם בו הוקרנו מערכוני וידאו נבחרים של החבורה, מערכוני וידאו שצולמו בעבר ונחשפו בפעם הראשונה, סרט דוקומנטרי על ימי תוכנית הרדיו ומערכונים שבוצעו בהופעה חיה על הבמה ביניהם פרק חדש של "המועדון של שועלי", "הברנף", ו"קולנועפון". באירוע שנערך במסגרת פסטיבל אייקון נכחו כ-400 ממעריצי היפופוטם, חלקם הגיעו עם אביזרים (מתקן-סיכות, חרב ענקית) ותלבושות מתוך מערכונים מפורסמים.
מופע היפופוטם

בשנת 2010 עלה מופע היפופוטם. אירוע בימתי שמשלב מערכוני נונסנס והפעלות לקהל משולבות בווידאו. מידי מופע משתנה תוכן המערכונים ונוספים חומרים חדשים.
המופע התקיים לסירוגין בסינמטק תל אביב עד שנת 2019 ולתקופה של שנה גם בסינמה סיטי גלילות וראשון לציון, כשתוכן כל אירוע שונה מקודמו. חלק גדול מן הקהל מגיע שוב ושוב למופע, וידוע לפחות על אדם אחד בשם אהוד קינן שהגיע מאה פעם למופע, ספירת הפעמים בהם הגיע הקהל נערך בפתיחת כל אירוע.[דרוש מקור] באופן מסורתי, מתארחים במופעים אומנים כמו תומר שרון, לנה אטינגר, נעם יעקובסון ועוד.
שועלי לראשות הממשלה

במקביל לבחירות לכנסת התשע עשרה נערך קמפיין סאטירי למען בחירת דמותו של שועלי לראשות הממשלה. המבצע לווה בסדרת מערכונים חדשים, כינוסי בחירות ומופעים שהופקו לקדם את המטרה הפיקטיבית.
איחודים רדיופוניים

בתאריך 4.10.19 שודרה בגלי צה"ל התכנית "היפופוטמי לילה" בה אלון גור אריה התארח אצל עידו קינן, השמיע מערכונים וסיפר על מאחורי הקלעים של היפופופטם, המוסד הסגור ו"המוסד". אותם ביים.
הצוות התארח בתוכניתו של דודו ארז "שלושה שיודעים" ב-25 ביולי 2019 בכאן תרבות.
צ'ט ברשת

עם סיום התוכנית היפופוטם המשיכו יוצאי התכנית לשדר את "צ'ט ברשת" ברדיו תל אביב. במסגרתה הוקרן על מסך הטלוויזיה של ערוץ 2 צ'ט בהשתתפות הצופים. הפסקול שודר מרדיו תל אביב וכלל דיאלוגים מצחיקים ומשחקי רדיו עם המאזינים. המשחק גורו - בו שני אנשים זרים מנסים למצוא מכר משותף. המשחק "מי רוצה שקל" - פרודיה על מי רוצה להיות מיליונר.
היפופוקאסט

בשנת 2024 הועלו בהדרגה מערכוני היפופוטם הרדיופונים לפלטפורמות הפודקאסט השונות תחת השם היפופוקאסט.
ראו גם

המוסד הסגור
המועדון של שועלי
אלון גור אריה
ץ סופית
הערות שוליים

↑  היפופוטם, באתר podlist.net
קוצר ראייה

| --- | --- |

 תחום:  אופטומטריה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D009216
 סיווגים
 ICD-11:  9D00.0 
 
ראייה ללא קוצר ראייה

ראייה עם קוצר ראייה
קוצר ראייה (בלועזית: Myopia) הוא מצב של ליקוי ראייה בו עצמים קרובים נראים בבירור, בעוד שעצמים רחוקים נראים מטושטשים.
מקור הליקוי בשבירת קרני האור על ידי מערכת הרפרקציה של העין, הקרנית, נוזל הלשכה, עדשת העין והגוף הזגוגי, הנגרם מחוסר היכולת של העדשה לרכז את האור על רשתית העין, משום שהעין עצמה ארוכה מדי. קוצר ראייה מתבטא במיקוד העצם הנצפה לפני הרשתית.
קוצר ראייה הוא ליקוי הראייה הנפוץ ביותר בעולם. כרבע מהאוכלוסייה המבוגרת בארצות הברית סובלת ממנו. במקומות כמו יפן, סינגפור וטאיוואן, לאחד מכל שלושה או לאחד מכל שני מבוגרים יש קוצר ראייה. האמצעי הנפוץ והזמין ביותר למדידת קוצר ראייה הוא תרשים לבדיקת ראייה.
ארגון הבריאות העולמי הגדיר את קוצר הראייה בתור מגפה שכן הצפי הוא שעד 2050 מחצית מאוכלוסיית העולם תסבול ממנו.
המצב ההופכי נקרא רוחק ראייה.
מאפיינים

קוצר ראייה נמדד בדיופטרים, שהם עוצמת שבירת האור ומרחק מוקד העדשה (דיופטר הוא ההופכי של המטר, כלומר, מטר בחזקת 1-) המתקנת שיש להרכיב על מנת לאפשר לעין למקד עצמים רחוקים כהלכה על הרשתית. קוצר ראייה של 6 דיופטר ומעלה נחשב קוצר ראייה חמור. אנשים בעלי קוצר ראייה חמור נמצאים בסיכון רב יותר לבעיות עיניים חמורות יותר, כמו היפרדות רשתית, גלאוקומה, קטרקט.
בתהליך הרפרקציה (שבירת האור), המערכת האופטית שבעין איננה יכולה להעביר כראוי את גלי האור הנכנסים ממצב מקביל למצב שבירה ולמקדם בדיוק על פני הרשתית אלא לפניה. ולכן מתקבלת תמונה מטושטשת. בעוד שברוחק ראייה מתמקדת התמונה מאחורי הרשתית. לתיקון הפגם ישתמש האופטיקאי בעדשות קעורות (לקצרי ראייה) וקמורות (לרחוקי ראייה).
גורמים > גורמים גנטיות

התאוריה הרווחת גורסת שהגורמים לקוצר ראייה הם תורשתיים ברובם. ממדידות שנערכו עולה שעור של 89% בהעברה תורשתית של קוצר ראייה. מחקרים זיהו גֵנים שיכולים להיות אחראים לכך: ליקויים בגן PAX6 נראו כקשורים לקוצר ראייה במחקרים עם תאומים. לפי תאוריה זו, עין מאורכת מעט כתוצאה מפגמים במהלך ההתפתחות, גורמת לתמונה להתמקד לפני הרשתית במקום עליה. קוצר הראייה מתגלה בדרך-כלל בשנים הקודמות לגיל ההתבגרות, בין גיל 8 ל-12 שנים. ברוב המקרים המצב מחמיר בהדרגה עם גדילת העין במהלך גיל ההתבגרות, עד להתייצבות עם סיום ההתבגרות.
גורמים > גורמים סביבתיים

אורח החיים המודרני של שהות גבוהה יותר בחללים סגורים מגבירה את הסיכון לקוצר ראייה, שכן העין זקוקה לאור על מנת להתפתח.[דרוש מקור]
התמקדות העין למשך זמן רב לאותו מרחק, כגון מסך טלוויזיה, מחשב, פלאפון.
התמקדות מרובה בעצמים קרובים כגון מסכים.[דרוש מקור]
דרכי תיקון

קוצר ראייה מתוקן בעזרת שימוש בעדשות מתקנות, כמו משקפיים או עדשות מגע – לעדשות המתקנות יש ערכי דיופטר נגדיים (שליליים) לאלו של העין. דרך נוספת חדשנית לתקן את קוצר הראייה היא באמצעות ניתוחי לייזר, כמו LASIK, שבו מורידים שכבה מקרנית העין, על מנת להקטין את רוחק הדמות מהעדשה.
ראו גם

רוחק ראייה
טעות תשבורת
הערות שוליים

↑  ד"ר יונינה רון‏, עד לשנת 2050 מחצית מאוכלוסיית העולם תסבול מהתופעה הזו, באתר וואלה, 7 ביוני 2023
↑  https://bhvi.org/news/prevalence-50-of-the-world-myopic-by-2050/
↑  https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/26875007/
↑  https://www.medico.co.il/guides/קוצר-ראייה-מיופיה/
↑  https://www.mayoclinic.org/diseases-conditions/nearsightedness/symptoms-causes/syc-20375556
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555752005171  BnF: cb12182153m (data)  GND: 4073911-9  LCCN: sh85089271  NDL: 00565874
תאוריית היסטוריית החיים

תאוריית "היסטוריית החיים" היא תאוריה ביולוגית המיושמת גם בתחום הפסיכולוגיה האבולוציונית. התאוריה בוחנת את הכוחות האבולוציוניים העומדים מאחורי אירועי חיים בקרב מינים שונים אשר יצרו הסתגלויות אבולוציוניות התורמות להישרדותם. היא מתמקדת בחקר הרבייה, הגדילה וההתפתחות של האורגניזם, ומסבירה תהליכים אלה לפי "שקלול תמורות" של אנרגיה שהוא שואב מהסביבה בה הוא חי. בין היתר, המין האנושי עניין רבות את החוקרים בשל שקלול התמורות שהוא עושה בפן האקולוגי, האבולוציוני והאישיותי.
תאוריית "היסטוריית החיים"

התפתחותם של מינים רבים תלויה בניצול האנרגיה המצויה בסביבה בה הם שוהים בכל זמן נתון, והמרת אותה האנרגיה לצרכים הדרושים להישרדותם (לדוגמה, ציד). הברירה הטבעית מעדיפה אורגניזמים אשר מסוגלים לנצל אנרגיה זו באופן אפקטיבי וכתוצאה מכך מצליחים להסתגל בצורה המיטבית ביותר. עם זאת, אנרגיה זו אינה מגיעה ללא מחיר וזאת משום שהיא מוגבלת בשימוש. כלומר, האורגניזם אינו יכול לצרוך אנרגיה מעבר למה שהוא מסוגל לקבל ולהכיל. כמו כן, לו האנרגיה הייתה מקור בלתי נדלה, אזי האורגניזם היה יכול להתרבות ישר אחרי היוולדו ולנצל אנרגיה זו כדי לשמר את עצמו ולחיות לעד. במציאות, השימוש נעשה על ידי מה שמכונה "שקלול תמורות אבולוציוני" – הקצאת חלק מהאנרגיה לטובת מטרות או תכונות הדרושות להישרדותו. על האורגניזם לקבל החלטות כיצד או מתי להקצות את האנרגיה משום שהשקעתה בדבר אחד משמעה ויתור השקעה על דבר אחר.
ככל שהאורגניזם מתפתח כך הקצאת האנרגיה שלו משתנה, למשל, תינוקות מקצים אנרגיה באופן שונה מאשר מבוגרים. בתחום הביולוגיה, הקצאת האנרגיה מתחלקת לשניים: "מאמץ סומטי" (כאשר מדובר בהישרדות, גדילה, התפתחות ותחזוקת האורגניזם) ו"מאמץ של רבייה" (כאשר מדובר בפעולת רבייה). הישרדות והתפתחות המינים תלויה בהקצאה אופטימלית של המאמץ הסומטי ושל מאמץ הרבייה.
התאוריה משתמשת במודלים אופטימליים הגורסים שהאבולוציה פיתחה פתרונות לבעיות איתן התמודד האורגניזם לאורך התפתחותו כמין, ופתרונות אלה מושרשים בתוכו בצורה כזו שהצאצאים של אותו האורגניזם משתמשים בהם באופן אוטומטי לשם הישרדותם. תאוריית "היסטוריית החיים" מנסה, בין היתר, להסביר כיצד פעולות הקצאת האנרגיה שעושה האדם במהלך חייו משפיעות על הישרדותו, גדילתו, התפתחותו ורבייתו למען המשך הזרע שלו. לדוגמה, בתקופת הנעורים הנער מקצה אנרגיה לגדילה והתפתחות הגוף, ולאחר שמטרה זו הושלמה הוא עובר להקצות אנרגיה לפונקציית ההתרבות. בהשוואה לקופי אדם וזנים אחרים של יונקים, יש לפחות ארבעה מאפיינים ייחודיים לבני אדם: (1) תוחלת חיים ארוכה, (2) תקופת ילדות ארוכה, (3) תמיכתם של מבוגרים בצעירים מהם ו-(4) תמיכת הגבר באישה ובצאצאים.
היבט אקולוגי

הסביבה בה אנו חיים יכולה להשפיע על האופן בו אנו מתנהגים ומתפתחים. שונות בגורמים אקולוגיים (כדוגמת אספקת המזון שיש בסביבה, גורמים סביבתיים מסכנים או תרבות) גורמת להקצאה שונה של אנרגיה (לדוגמה, צבים מקצים יותר אנרגיה בהגנה מפני טורפים), אשר מובילה לגיוון בהיסטוריות החיים בקרב המינים השונים. היסטוריות חיים שונות מובילות להתפתחות וחיזוק תכונות היכולות להיות משותפות לכמה מינים או ייחודיות למין מסוים. למשל, תקופת הילדות. אומנם תקופה זו משותפת למינים רבים, אך בהשוואה לקופי אדם אצל בני אדם תקופת הילדות היא ארוכה יותר וזאת כדי לאפשר התפתחות פיזיולוגית ופסיכולוגית מיטבית אצל הילד. תאוריה אחת שבחנה את השונות בין המינים הגיעה למסקנה שהשונות נובעת מגודל החיה. התאוריה, בתחילתה, התייחסה לרצף "עכבר-פיל" אשר ייצג את זני החיות על פי גודלם הפיזי בלבד, ועל ידי כך התאוריה הסבירה את השונות במאפיינים רבים. כאשר מסתכלים על קצה הסקאלה מצד העכבר, ניתן לראות מינים בעלי תוחלת חיים קצרה שמתרבים בקצב מהיר, וככל שמתקרבים לקצה הסקאלה של חיות גדולות יותר, כמו הפיל, תוחלת החיים נהיית ארוכה יותר והחיות מתרבות בקצב איטי יותר. אחת הסיבות לתוחלת חיים ארוכה בקרב בעלי חיים גדולים היא העובדה שהם נטרפים פחות על ידי טורפים. סיבה נוספת היא שככל שהחיה גדולה יותר כך היא יכולה לאגור יותר אנרגיה מהסביבה, מה שמוביל ליכולת הקצאת אנרגיה גדולה לאורך החיים. דבר נוסף, גודל גם משפיע על תחרות תוך-מינית. ככל שהחיה גדולה יותר כך גדלים סיכוייה לנצח מתחרים אחרים. ליונקים, לעומת זאת, היה תפקיד חשוב בהרחבת התאוריה למאפיינים אקולוגיים כגון צפיפות אוכלוסין או התפתחות תרבות הזן. עם התפתחותה של התאוריה, החוקרים גילו שכאשר מפקחים על גודל החיה נוצר רצף חדש של "היסטוריית חיים מהירה-היסטוריית חיים איטית". המעניין הוא שברצף זה המינים ממוקמים באופן שונה מרצף ה"עכבר-פיל".
היבט אקולוגי > אסטרטגיית "היסטוריית חיים איטית" ואסטרטגיית "היסטוריית חיים מהירה"

רצף "היסטוריית חיים מהירה-היסטוריית חיים איטית" סובבת סביב תוחלת החיים של האורגניזם. כאשר מדובר באקולוגיה, חייבים לזכור שיש קשר בין הסיכויים למות מגורם סביבתי מסוים (כמו חיות טורפות ומחלות) לבין הקצאת אנרגיה על ידי האורגניזם. כלומר, תנאי הסביבה ומאפייני חיות הטרף יחד עם מאפייני האורגניזם יכולים לקבוע את הסיכויים של אותו אורגניזם להיטרף. אם לאורגניזם יש תוחלת חיים קצרה (היסטוריית חיים מהירה), אז נצפה שהוא ישקיע את האנרגיה שלו למטרות קצרות טווח, לדוגמה הולדת צאצאים רבים, תקופת היריון קצרה יותר והגעה לבגרות בגילאים מוקדמים. כאשר הסביבה מיטיבה עם האורגניזם ומאפשרת לו הישרדות טובה יותר, משמע תוחלת חיים ארוכה יותר (היסטוריית חיים איטית), הוא יעדיף להקצות אנרגיה למטרות ארוכות טווח כמו הולדת עובר אחד גדול, שקצב התפתחותו ברחם דורש זמן רב יותר מאשר מספר עוברים קטנים שהתפתחותם ברחם דורשת זמן קצר יותר. כמו כן, זנים המאופיינים בהיסטוריית חיים איטית מגיעים לבגרות בגילאים מאוחרים יותר וכן התפתחותם המינית איטית יותר. בני אדם ממוקמים בין שני קצוות הרצף "היסטוריית חיים איטית-היסטוריית חיים מהירה" מכיוון שהם מאופיינים גם במאפיינים של היסטוריית חיים איטית כגון השקעה הורית גבוהה יותר בצאצאים מעטים, וכן במאפיינים של היסטוריית חיים מהירה כגון מרווחים קצרים יותר בין היריון להיריון. מסיבה זו, היסטוריית החיים של בני אדם מתוארת כ"גמישה אסטרטגית".
היבט אבולוציוני

בני אדם מקצים אנרגיה לפעולות המקדמות את התרבות המין האנושי. הרעיון הבסיסי של "שקלול תמורות" מבחינה אבולוציונית הוא שלכל תכונה יש מחיר, והיא באה על חשבון תכונות אחרות כמו שתכונות אחרות באות על חשבונה. שקלול התמורות העיקרי של תאוריית היסטוריית החיים מכיל את מחיר הרבייה כשהדגש מושם בעיקר על התרבות, צאצאים והזדווגות מול הורות.
היבט אבולוציוני > התרבות – בעבר ובהווה

גם גברים וגם נשים פיתחו אסטרטגיות התרבות בהתאם לנסיבות השונות שבהם הם נמצאו. קיים חוסר התאמה בין הסביבה של היום לסביבה שבה גוף האדם התפתח בעבר. ההתרבות מתבססת על המחזור החודשי של האישה. בעולם המודרני, האישה מקבלת את המחזור החודשי שלה כ־350 פעמים, בממוצע, במהלך תקופת הפוריות שלה, בעוד שההיסטוריה האבולוציונית עד העת המודרנית, בתקופת קיומו של ההומו סאפיינס, מדברת על 100 פעמים.
הסיבות לכך מגוונות. לדוגמה, הגיל בו נשים מתחילות לקבל את המחזור החודשי יורד בהתמדה, ובהתאמה ממשיכות לקבל ווסת עד גילאים מאוחרים יותר מאשר בעבר (בעיקר בשל תזונה ובריאות טובים יותר). שקלול התמורות מתבטא בכך שבין מחזור למחזור ההפסקה קצרה יותר ושיעור הילודה בקרב נשים הולך וקטן. הסבר אפשרי להגדלת מספר המחזורים החודשיים שאשה חווה בחייה היא תקופת הנקה קצרה הרבה יותר. המטרה הסופית של כל אורגניזם היא להתרבות ולמעשה ניתן לראות בהישרדות תוצר לוואי של רבייה. כל אורגניזם שואף להעמיד צאצאים שיוכלו לעמוד בסופו של דבר בפני עצמם.
היבט אבולוציוני > צאצאים - בכמות ובאיכות

שקלול התמורות פועל ברמת הגנים והמין בקרב כל בני האדם. הזקנה אינה מתרחשת כי בני אדם משתמשים באיבריהם למשך תקופה ממושכת אלא כי הם תרמו דבר מה לצאצאיהם. התרומה מתבטאת או מבחינה איכותית על ידי השקעת אנרגיה בגידול ופיתוח הצאצאים או מבחינה כמותית על ידי הבאת מספר רב של צאצאים בהתאם ליכולותיהם הפיזיות של בני האדם. על ידי התרומה האנרגטית לגנים שלהם, שהם למעשה המשך קיומו של האדם, ההורים מיצו את עיקר תפקידם על ידי יצירת צאצא ממשיך והשקעת האנרגיה הרצויה עבור מטרה זו מבחינה אבולוציונית.