stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאיר בנאי
ביוגרפיה

בנאי נולד בירושלים לשמחה ולשופט יצחק בנאי. בגיל צעיר עברו הוריו להתגורר בדרום הארץ. בנאי הצעיר גדל ביישוב הכפרי עומר ולמד בתיכון מקיף ד' בבאר שבע. הוא אחיהם של אורנה, אביתר ואפרת. הוא הראשון שהתפרסם מבני הדור השני של משפחת בנאי המפורסמת. בנאי ניגן וכתב שירים מגיל 17, ונבחן ללהקה צבאית אליה התקבל אך לא זכה להשתתף בה מכיוון שבאותה תקופה הרמטכ"ל רפאל איתן ביטל את הלהקות הצבאיות. בנאי שירת כלוחם בחיל השריון, ופעילותו כאמן נדחתה עד לאחר שחרורו מצה"ל.
ביוגרפיה > שנות השמונים

ב-1981, עם סיום שירותו הצבאי, זכה מאיר בנאי לחשיפתו הראשונה בתוכנית הטלוויזיה "זה הזמן" בהנחיית רם עברון. על החלק האמנותי בתוכנית היה אחראי עורך המוזיקה מנחם גרנית, ששמע את המוזיקאי הצעיר הכשרוני למשפחת בנאי, והזמין אותו להיות זמר אורח בתוכנית. בין היתר ביצע מאיר שיר שכתב על אחיו הקטן: "אביתר", שנכתב על אחיו הקטן אביתר בנאי, לימים זמר מצליח בזכות עצמו.
ביוגרפיה > שנות השמונים > תקליט ראשון

באמצע 1982 הוציא בנאי במימון עצמי תקליט שדרים ראשון עם השירים "אל המנוחה" ו"אביתר", שכתב על אחיו אביתר בנאי. בהקלטת שני השירים השתתפו מיקי שביב בבס, מאיר ישראל בתופים ואריק רודיך שגם עיבד, בקלידים. תקליט השדרים הפך ללהיט גדול באותה תקופה.
בקיץ 1983 הוציא את השיר "אולי מחר". נחום היימן אהב את השירים, והחתים את בנאי לחברת התקליטים העצמאית שלו, "מאי מיוזיק". אלבומו הראשון, שנקרא "מאיר בנאי", יצא באמצע 1984 בהפקתו המוזיקלית של אריק רודיך. בנאי כתב והלחין את כל השירים, מלבד השיר "זה חלום", שהלחין רודיך. בנוסף לשירים מתקליטי השדרים, כלל האלבום שירים כ"כשהיום עולה", "מחפש את הכיוון" ו"שוב מלבלב" הקצר.
בראיונות עמו באותה תקופה סיפר בנאי שאהב לשמוע זמרים בריטיים כמו פיטר גבריאל מלהקת ג'נסיס, ג'ון מרטין וג'ואן ארמטריידינג, ואף טען לא פעם שהושפע מהם, אך יצר צליל חדש ואישי.
ביוגרפיה > שנות השמונים > "חופים", סרטים, טלוויזיה ופסטיגל

בין האלבום הראשון לשני הופיע בנאי במופע משירי נחום היימן כחלק מ"להקת חופים" לצד חני ליבנה, משה דץ וליזה לנג. שניים משיריו במופע יצאו בשנת 1984 על גבי תקליט שדרים כפול, "תפילת דייג" שכתב נתן יונתן ו"את שומעת" שכתב נתן אלתרמן.
ב-1985 השתתף כשחקן בסרט הקולנוע של אבי נשר "שוברים". בנאי הלחין ושר בסרט זה את "שירו של שפשף" למילים של יאיר ניצני, שהפך ללהיט גדול.
בסוף 1985 השתתף בנאי בפסטיגל עם "שיר הצב", שהלחין למילים של הילדה אביטל וייס. השיר הגיע למקום התשיעי בתחרות.
ב-1986 השתתף בנאי בסרטו של אמנון רובינשטיין "נאדיה", לצד בן דודו יובל בנאי. בנאי כתב, הלחין ושר את שיר הנושא של הסרט "חלומות אחרים" שיצא על גבי תקליט שדרים בהפקתו המוזיקלית של גיא יפה.
בשנת 1989 שיחק בתפקיד נער מוסכניק, בסרטו של אמנון רובינשטיין "רותי נעים", לצד גילי בן אוזיליו וגבי שושן.
בנוסף הופיע באותה תקופה בתוכנית הילדים "שיישאר בינינו".
ביוגרפיה > שנות השמונים > הפריצה הגדולה

ב-1987 יצא אלבומו השני של בנאי, "גשם", בהפקה מוזיקלית ועיבודים של מתי כספי. גם באלבום זה כתב והלחין בנאי את כל השירים, שבהם בלטו "אצלך בעולם", "תגידי אש תגידי מים", "אל תלכי מכאן", "הלילה של אתי", "המסיבה שנגמרה" ושיר הנושא, "גשם", שהפך ללהיט.
בנאי שאב השראה למילות השיר "גשם" מהסרט "נהג מונית" בעקבות השורה: "תודה לאל על הגשם... שעזר לשטוף את הזבל והאשפה מן המדרכות". הקלטת כל הפלייבקים לאלבום ארכה כשבוע, ואת השירה לכל האלבום הוא סיים בשלוש שעות וחצי. תוך חודשים ספורים הגיע האלבום למעמד אלבום זהב, על מכירות של 20,000 עותקים.
בנאי הפך לכוכב, ויצא לסיבוב הופעות מוצלח בהפקתו המוזיקלית של עדי דגני שתועד בשנת 1988 ויצא ב-1989 באלבום "הופעה חיה". האלבום כלל שני שירים חדשים שהציגו צד קליל יותר והומוריסטי שלו - "תותים" ו"יש לה אף כל כך ארוך". בנוסף אליהם האלבום כלל בעיקר חומרים מתוך ההופעה שלא הופיעו עד אז בתקליטיו והופיעו לפני כן רק בסינגלים, ובהם "תפילת דייג", "את שומעת", וכן "חלומות אחרים" ו"שירו של שפשף" שהופיע עד אז רק בפסקול הסרט "שוברים".
ב-1989 הוציא בנאי תקליט שדרים בשם "אל החלום" בהפקה מוזיקלית של משה לוי. השיר לא יצא על גבי אלבום.
ביוגרפיה > שנות התשעים > "הצבעים משתנים"

ב-1990 יצא אלבומו הרביעי של בנאי, "הצבעים משתנים". בנאי כתב, הלחין ועיבד את כל שירי האלבום. בין השירים שנכללו בו היו "השמש עוזבת" ו"השוק" שהפכו ללהיטים בתחנות הרדיו. אף על פי שהאלבום לא זכה להצלחה מסחרית, הוא נחשב בעיני מעריציו של בנאי לאלבום מופת.
ביוגרפיה > שנות התשעים > זמר השנה, שיר השנה

ב-1992 יצא אלבומו של בנאי "וביניהם". בנאי כתב והלחין את רוב השירים בו. היה זה פרט לשירים "וביניהם", שכתב עם אשתו באותה עת, ענת בנאי, ו"נגמרות לי המילים", שכתב אהוד מנור. האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה בזכות מכירת 40,000 עותקים, והשירים "וביניהם", "אהבה קצרה" והבלדה "שער הרחמים" הפכו ללהיטים. במצעדי הפזמונים ששודרו בשנה זו זכה בנאי בתואר זמר השנה, והשיר "אהבה קצרה" נבחר כשיר השנה וצעד 43 שבועות ברשת ג' מתוכם 3 שבועות במקום הראשון (שני ל"הקיץ האחרון"). באותה שנה השתתף בנאי פעם נוספת בפסטיגל, שבו שר את לחנו למילים של אהוד מנור "יום אחד לא היום". השיר הגיע למקום השישי בתחרות.
ביוגרפיה > שנות התשעים > תחילתה של שגרה

בשנת 1994 השתתף בנאי בקטע מתוך אלבום הקונספט "רדיו בלה בלה" של הלהקה "החברים של נטאשה", בקטע "צפוי שינוי".
בשנת 1996 יצא אלבומו של בנאי "מנגינת הנדודים". מלבד השיר "העוקד והנעקד והמזבח" שכתב אהוד מנור ו"ציורים בחלון" שכתבה צרויה להב, היו כל המילים והלחנים של בנאי. אחרי הוצאת האלבום הקליט בנאי גרסת כיסוי לשיר "איפה הם כל אבותינו" (חיים חפר / שמוליק קראוס) של להקת "החלונות הגבוהים". ב-1998 הקליט את לחנו ל"מולדת" שכתב אהוד מנור. השיר נכלל באוסף שיריו של מנור "אין לי ארץ אחרת".
בשנת 1998, במסגרת "פסטיבל ים המלח", הופיע בנאי עם בני דודיו, יובל בנאי ואהוד בנאי, למופע חד פעמי בקיבוץ מצפה שלם.
בשנת 1999 יצא בנאי למופע משותף עם ארקדי דוכין שנקרא "ארקדי בנאי מאיר דוכין", ובו שניהם שרו ממיטב להיטיהם ויצרו שיר אחד משותף בשם "דומינו". באותה שנה הוציאו השניים מיני-אלבום תחת שם זה, ובו הקלטות אולפן של חמישה שירים שבוצעו במופע. מתוך האלבום זכו להצלחה שיר הנושא "דומינו", וכן הביצוע המשותף של השניים לשירו של בנאי "אהבה קצרה".
ביוגרפיה > המאה ה-21

בשנת 2001 יצא אלבומו השביעי של בנאי, "לב סדוק". גם הפעם בנאי כתב והלחין את כל השירים. האלבום כולל 10 שירים, בהם "אליה", "מרגישה בסרט" ושיר הנושא "לב סדוק".
בשנת 2002 יצא אלבום אוסף כפול של בנאי בשם "כמה אהבה" שהגיע למעמד אלבום פלטינה. האלבום כלל את השיר "בשם האהבה" שנכתב במיוחד עבור האוסף, וכן תקליטור נוסף ובו שירים בביצוע אקוסטי שהוקלטו במיוחד.
בשנת 2003 הקליט בנאי גרסה מחודשת לשירו של שמוליק קראוס "רואים רחוק רואים שקוף", עבור סדרת הטלוויזיה "מעורב ירושלמי". הסינגל, שעובד והופק מוזיקלית על ידי יונתן בר גיורא, מלחין הסדרה, הפך ללהיט, והיה ממתווי ההיכר של הסדרה זוכת פרס האקדמיה הישראלית. גם בעונה השנייה והשלישית של הסדרה המשיך הביצוע הזה להיות פתיח הסדרה.
בשנת 2005 הוציא בנאי שני סינגלים, "שם כל האדם" שלא יצא באלבום ו"בולטת", שכתבה לירון הרפז, שנהרגה בפיגוע בשנת 2001, ויצא באלבום "באמצע שום מקום", שכלל שירים שכתבה והלחינו וביצעו אמנים שונים.
באותה שנה בנאי חזר בתשובה.
בשנת 2007 הוציא בנאי את האלבום "שמע קולי", שכלל שירים מפיוטים יהודיים מתקופות שונות, שנכתבו והושרו על ידי רבי שלום שבזי, רבי שלמה אבן גבירול, רבי משה אבן עזרא, רב האי גאון ועוד. בנוסף ללחנים מקוריים של בנאי, מופיעים באלבום גם שירים עם לחנים מסורתיים. האלבום יועד תחילה לצאת בפברואר 2008, אך הצלחת הסינגל הראשון מתוכו, "לך אלי תשוקתי" שהלחין בנאי על פי פיוטו של פרשן המקרא והמשורר רבי אברהם אבן עזרא הקדימה את צאתו לדצמבר. בינואר יצא הסינגל השני, "איילת חן" שכתב רבי שלום שבזי והלחין בנאי על פי לחן עממי ובמרץ יצא "שלום לך דודי" של אבן גבירול לפי לחן של מוחמד וואהבי. את שירי האלבום הפיק ועיבד המוזיקאי גיל סמטנה. כשלושה חודשים אחרי צאתו הגיע האלבום למעמד של אלבום זהב.
בשנת 2011 יצא אלבום הופעה כפול של בנאי בשם "כמו אגם רוגע".
מותו

ב-12 בינואר 2017 בגיל 56 נפטר מאיר בנאי בביתו במושב חמ"ד, לאחר מאבק בן שנה וחצי במחלת סרטן הוושט ונקבר בהר המנוחות. הוא הותיר שני ילדים, אחד מהם, הזמר נועם בנאי.
הנצחה

לאחר מותו הועלה אתר האינטרנט אשר עבד עליו בנאי בעצמו במשך תקופה ארוכה. לצד סקיצות וקטעי מוזיקה נדירים, האתר מכיל גם תמונות שצילם בנאי ומעטרות את רקע העמודים.
ב-2018, במלאת שנה למותו ערכו בני משפחתו מופע מחווה לזכרו עם מיטב האמנים בארץ, ולרגל המופע השיקה אן אם סי אלבום אוסף כפול במסגרת סדרת המיטב שכולל 36 שירים.
באוגוסט 2021, נערך מופע מחווה לזכרו בפארק ראשון לציון, בהשתתפות אומנים מקרב אמני ישראל ומבני משפחתו.
הנצחה > שיתופי פעולה מוזיקליים

ב-1985 השתתף בנאי עם עשרות זמרים נוספים בהקלטת השיר "רוצים שלום".
ב-1985 הלחין בנאי לדני בסן את "תהיה לנו מלך" (מילים: יעקב רוטבליט) לאלבום הבכורה שלו.
ב-1987 ביצע אריק סיני את השיר "רכה כמו משי" שכתב והלחין בנאי בגיל 17.
ב-1991 השתתף בנאי מספר פעמים בהופעות "מלון אורחים" של אהוד בנאי.
ב-1992 השתתף בנאי בשירת קולות באלבומו של אריק סיני "שמועות על גשם".
ב-1994 שר בנאי בשירים "צפוי שינוי" ו"ליזה" באלבום "רדיו בלה בלה" של החברים של נטאשה.
ב-1994 שר בנאי בתוכנית "לילה גוב" את "בלילות הקיץ החמים" בדואט עם גידי גוב.
ב-1994 שר בנאי קולות באלבום "מת לבכות 2" של דני סנדרסון ואף השתתף בקליפ.
ב-1995 הקליטו דוד ד'אור והברירה הטבעית עיבוד לשירו של בנאי "שער הרחמים".
ב-1996 התארח בנאי בשירת קולות באלבום "עוד מעט" של אהוד בנאי.
ב-1997 שר בנאי בתוכנית "לילה גוב" את "כשאור דולק בחלונך" בדואט עם גידי גוב.
ב-1997 שר בנאי בדואט עם אחינועם ניני את השיר "אבל אהבה" שהלחינה עם גיל דור.
ב-1998 הקליטה גלי עטרי באלבומה "גלידה" את לחנו של בנאי לשיר "גן עדן מזרחי".
ב-1998 הקליטה מיטל טרבלסי באלבומה "נשאר לי שיר" את לחנו של בנאי לשיר "כל פעם".
ב-2001 התארח בנאי בהופעה של שלום חנוך במסגרת סדרת הופעות שבהן ארח אומנים שונים. שלום גמל לבנאי בהופעה במועדון הבארבי, שבו בנאי ארח אותו למספר שירים.
ב-2002 יצא בנאי במופע בידור המשלב שירה ביחד עם אחותו הצעירה, השחקנית אורנה בנאי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

מאיר בנאי (1984)
גשם (1987) - זהב (נמכר בלמעלה מ-20,000 עותקים)
הצבעים משתנים (1990)
וביניהם (1992) - פלטינה (מעל ל-40,000 עותקים)
מנגינת הנדודים (1996)
לב סדוק (2001)
מאיר בנאי - האלבום האקוסטי (2002 - יצא לאור במקור כבונוס שצורף לאוסף "כמה אהבה", ומאז נמכר בחנויות כדיסק בפני עצמו)
שמע קולי (2007) - זהב (מעל ל-20,000 עותקים)
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

דומינו (במשותף עם ארקדי דוכין) (1999)
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

הופעה חיה (1989)
כמו אגם רוגע (2011)
דיסקוגרפיה > אוספים

כמה אהבה (2002) - פלטינה (+40,000 עותקים)
המיטב - אלבום כפול (2018)
הערות שוליים

↑  על פי הרשום על קברו
↑   ביוגרפיה של מאיר בנאי, בארכיון האינטרנט (מאתר MOOMA - המוזיקה של ישראל)
↑  כותרות האתמול: 16 במאי 1984, "בנאי - הפעם קצת אחרת", באתר להיטון.קום, 13 בינואר 2017
↑  יוסי חרסונסקי, עוד חוזר הניגון, מעריב, 23 בפברואר 1984
↑  חגי לוי, בתפקיד הואליום: מאיר בנאי, חדשות, 28 בדצמבר 1989
↑  חדשות ערוץ 2, כתבה על מאיר בנאי, 19 במרץ 2011
↑   מאיר בנאי מבצע את השיר "גשם" באולפן מלחמת המפרץ ומספר לקובי מידן על ההשראה לשיר, סרטון  באתר יוטיוב
↑  עמי פרידמן ורן בוקר, מאיר בנאי הלך לעולמו בגיל 55, באתר ynet, 12 בינואר 2017
↑   רועי ינובסקי, הבנאים בוכים, באתר "ידיעות אחרונות", 14 בינואר 2017
↑  מאיר בנאי, מאיר בנאי - האתר הרשמי המכיל קטעים נדירים, באתר מאיר בנאי
↑  ניר יהב‏, לזכר מאיר: כך נראתה ההופעה המרגשת של בני משפחת בנאי, באתר וואלה, 23 בינואר 2018
↑    רז שכניק, זוכרים את מאיר, באתר "ידיעות אחרונות", 17 באוגוסט 2021
| מאיר בנאי |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | מאיר בנאי (1984) • גשם (1987) • הצבעים משתנים (1990) • וביניהם (1992) • מנגינת הנדודים (1996) • לב סדוק (2001) • האלבום האקוסטי (2002) • שמע קולי (2007) |  |
| מיני אלבומים | דומינו (1999) |  |
| הופעות | הופעה חיה (1989) • כמו אגם רוגע (2011) |  |
| אוספים | כמה אהבה (2002) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299461405171  ISNI: 0000 0000 4922 0494  LCCN: no2005048082  MusicBrainz: 0c6f309f-4ed2-4e3b-a2a5-047cecbcf042  VIAF: 46494221   WorldCat (עם VIAF): 46494221 
מאיר בנאי - מתוך המופע "כמו אגם רוגע"
בנאי בהופעה בפסטיבל ערד, 1992
מאיר בנאי בהופעה
בנאי עם מפוחית וגיטרה - כמו אגם רוגע
מאיר אריאל

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1942 המנדט הבריטי משמרות, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  18 ביולי 1999 (בגיל 57) ישראל פרדס חנה, ישראל
 מקום קבורה:  משמרות 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1967–1999 (כ־32 שנים)
 סוגה:  זמר עברי פולק רוק בלוז
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  אן אם סי אריאל הפקות
 www.meirariel.org.il
 פרופיל ב-IMDb
 
מאיר אריאל (2 במרץ 1942, י"ג באדר ה'תש"ב – 18 ביולי 1999, ה' באב ה'תשנ"ט) היה משורר, פזמונאי, מלחין, גיטריסט, וזמר ישראלי. הוא כונה "הצנחן המזמר" ו"הטרובדור הנודד", ונחשב ליוצר בולט במוזיקה הישראלית בשנות ה-80 וה-90. שיריו בוצעו על ידי אמנים ישראלים רבים.
ביוגרפיה > ילדותו

אריאל נולד וגדל בקיבוץ משמרות, בן לגודה ואלכסנדר (סשה) אריאל (בשמשניקוב), הבן הצעיר לאחר שתי בנות. אביו, בן גרעין המייסדים הליטאי של הקיבוץ, היה מחנך ומנהל בבית הספר שבו למד.
בצעירותו התנסה בכתיבת שירה, ושיריו הולחנו על ידי חברו לקיבוץ שלום חנוך במסגרת "המשמרון", חבורת הזמר של הקיבוץ. בתהליך היצירה לקח חלק גם חנן יובל.
ביוגרפיה > שירותו הצבאי, "ירושלים של ברזל" וארצות הברית

בנובמבר 1960 התגייס לצה"ל ושובץ בגדוד 890 של הצנחנים. בצנחנים עבר אריאל מסלול הכשרה כלוחם, וקורס מ"כים חי"ר.
בשנת 1966 נשא לאישה את תרצה הגדיש מכפר סאלד.
במלחמת ששת הימים שירת כלוחם במילואים בגדוד 28 של חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים. החטיבה לחמה בירושלים, ואריאל השתתף בכיבוש העיר העתיקה. מיד עם סיום הקרבות כתב בהשראת המלחמה את השיר "ירושלים של ברזל" אשר נכתב על פי הלחן של השיר "ירושלים של זהב" של נעמי שמר, אשר התפרסם זמן קצר לפני כן. אריאל ביצע את השיר בכנס חטיבתי מיד עם סיום המלחמה והגיע אל תחנות הרדיו. השיר זכה להצלחה רבה ואריאל התפרסם במהירות בציבור הרחב בתור "הצנחן המזמר". בדצמבר 1967 יצא המיני-אלבום "ירושלים של ברזל", אשר כלל שלושה שירים נוספים אותם כתב אריאל, אך המיני-אלבום לא זכה להצלחה גדולה.
חרף הפרסום לו זכה, החליט אריאל כי אינו מעוניין בקריירת זמרה בתור הצנחן המזמר, משום שהסתייג מה"גימיק" שבדבר. ביוני 1968 נסע עם אשתו ובתו שירז לעיר דטרויט שבארצות הברית כשליח עלייה מטעם איחוד הקבוצות והקיבוצים. הוא הושפע מאוד מהמוזיקה האמריקאית, ובראש ובראשונה מבוב דילן ומהמסרים המועברים בשיריו, והחל לכתוב שירים בהשראתו. המשפחה שהתה בדטרויט במשך כשנתיים ובסופן חזרה ארצה. במהלך השהות בדטרויט נולד הבן שחר.
ביוגרפיה > אלבומים ראשונים

בשובו לישראל ניסה אריאל להשתלב בתל אביב בתור איש קולנוע ומוזיקה אך לא נחל הצלחה רבה. במלחמת יום הכיפורים לחם אריאל בסיני במסגרת גדוד 416 של חטיבת הצנחנים 247. לאחר הפסקת האש תפסה פלוגתו את העיר סואץ, ושם, במהלך שירות המילואים הממושך בתקופה שלאחר הפסקת האש, כתב את השיר "לילה שקט עבר על כוחותינו בסואץ" שבו מבוטא הלך-רוחו לגבי המציאות והמאורעות שחווה בחזית.
אחרי המלחמה שב לקיבוץ משמרות ולמשפחתו. בשנת 1976 נולד בנו אהוד. הוא המשיך ליצור, וב-1978 הוציא את אלבומו הראשון "שירי חג ומועד ונופל", הכולל בין היתר את השירים "שיר כאב", "תקווה", "ארול", "טרמינל לומינלט", "מזכרת למאוננים" ו"ד"ר התחכמות".
בשנים 1983–1985 שימש כמזכיר קיבוץ משמרות.
אלבומו השני, "...וגלוי עיניים", יצא ב-1984, והוא כולל בין היתר את שיריו המפורסמים "לילה שקט עבר על כוחותינו בסואץ" שנכתב לאחר מלחמת יום הכיפורים, "שדות גולדברג" (שיר הידוע יותר כ"ילדתי שלי"; לפי פרשנות מסוימת, השיר הוא שיר תשובה ל"את תלכי בשדה" של לאה גולדברג, ומכאן שמו), "מחלק מוסר השכל (אגדת עם מקסיקנית)", ו"שיר תת-מודע זמני".
ביוגרפיה > עזיבת משמרות ומעבר לתל אביב

בסוף 1985, זמן קצר לאחר שסיים את תפקידו כמזכיר הקיבוץ, החליטה משפחת אריאל לעזוב את קיבוץ משמרות. תחילה ביקשו חופשה של שנתיים, ובסוף 1987 הודיעו על עזיבת הקיבוץ באופן סופי. המשפחה עברה לתל אביב וגרה בדירה ברחוב הירקון 70.
ב-1987 הוציא ספר שירים שכלל שירים משני אלבומיו הראשונים, שירים שכתב לאמנים שונים, ושירים שעתידים היו לצאת באלבומו הבא.
באוקטובר 1987 יצא במהלך חג סוכות לסיבוב הופעות בסגנון מסעי ההופעות בארצות הברית, אשר נקרא "מסע הבחירות של מאיר אריאל". למסע ההופעות יצא עם ההרכב "קאריזמא" - יהודה עדר (גיטרות, שירה וקולות), מיקי שביב (גיטרות, בס, שירה וקולות), רע מוכיח (תופים), ויואב קוטנר (תופי קונגה ושירה). הסיבוב נמשך שבוע במהלכו הופיעה הלהקה ברחבי הארץ, מקריית שמונה ועד אילת. מסע ההופעות צולם ויצא בסרט בבימויו של אידו סלע.
באפריל 1988 הוציא את אלבומו השלישי, "ירוקות". בתקופת ההקלטות שכל את אביו, והוא בחר להקדיש את האלבום לזכרו, ובמיוחד את השיר "נשל הנחש" שהיה הלהיט הכי גדול מאלבום זה. שירים מוכרים נוספים באלבום זה היו "מדרש יונתי" שהוא שיר מחאה על אי הצדק שהיהדות של ימינו גורמת בארץ ישראל, "איך לפעמים אני" ו"פלוגה בקו (או לגמרי במקרה)".
ב-1990 הוציא מיני אלבום שנקרא "עברנו את פרעה", אשר מתוכו הצליח בעיקר שיר הנושא.
בשנת 1991 הוציא בהוצאה עצמית ספר שירים שנקרא "נשל הנחש". הספר כלל כמה משיריו וכן שלושה קטעי פרוזה קצרים.
ביוגרפיה > שנות ה-90

באוגוסט 1991, במלאת 25 שנים לחתונתם, חגגו הזוג אריאל את חתונת הכסף שלהם. הטקס כלל חופה שנייה ואריאל כתב כתובה חדשה עליה חתמו בני הזוג.
שבוע לאחר מכן נעצרו בני הזוג לאחר ששוטרים מצאו סמים בביתם, כולל קוקאין. תרצה טענה כי הקוקאין התקבל באחת המתנות שקיבלו בני הזוג. אריאל הצהיר שהוא משתמש בחשיש מזה 25 שנה (כפי שכתב בשירו "נרקומן ציבור": ”אני עצמי מכור לחתיכת חשיש”), אולם מעולם לא צרך סמים קשים. כחצי שנה מאוחר יותר נערך המשפט. בני הזוג הודו בגידול ובאחזקת קנאביס, חשיש וקוקאין. אריאל נידון לחצי שנת עבודות שירות, שנתיים מאסר על תנאי וקנס של 3,000 ש"ח, ותרצה לשנתיים מאסר על תנאי ולקנס של 1,500 ש"ח. את עבודות השירות ביצע מאיר אריאל בספרייה המרכזית לעיוורים בהקלטת ספרים.
בספטמבר 1993 יצא אלבומו הרביעי, "זרעי קיץ", בהפקתו של שלום חנוך. מהאלבום הצליחו בעיקר השירים "זרעי קיץ", "לא תתפוס אותי", ו-"קוצים א'".
במרץ 1993 העלה את הצגת היחיד "יש תורם" במסגרת פסטיבל "תיאטרונטו". ההצגה רצה פעמיים במסגרת הפסטיבל והיא כללה שירים וקטעי קישור אותם כתב אריאל, שהיו הבסיס לאלבום "רישומי פחם". "רישומי פחם", שהיה אלבומו המלא החמישי, יצא לאור ביוני 1995. היה זה אלבום קונספט עם שירים שאותם כינה אריאל כיותר "קשים" לשמיעה. האלבום כלל בין היתר את השירים "שמעתי שאת נמצאת", "בס בבלון" ו-"חיית הברזל", שבו כתב בביקורתיות על התקדמות טכנולוגית מחד ועל התדרדרות מוסרית מאידך, בהשראת חיית הברזל בחזון דניאל.
במאי 1996, במסגרת הופעה של אריאל עם להקת "זרעי קיץ" שנערכה בהארד-רוק קפה בתל אביב, התקיים איחוד של להקת קאריזמא. אלבום ההופעה "דלתות נפתחות מעצמן", שיצא באוגוסט 1998, תיעד את הופעת האיחוד וכלל, מלבד שיריו של אריאל, גם מספר שירים שכתבו חברי ההרכב ובוצעו בהופעה זו. ההופעה המלאה, כולל חלקה של להקת "זרעי קיץ", יצאה לאור ב-DVD "דרך דמעה שקופה", לאחר מותו של אריאל.
באפריל 1997 יצא אלבומו השישי, "ברנרד ולואיז", אלבום קונספט העוסק בעיקר באהבה מתחדשת של זוג הנשוי שנים רבות; מתוך האלבום הצליחו השירים "היכנסי כבר לאוטו וניסע" ו"לא יכול להוריד ממך את העיניים" שהפכו לחלק מלהיטיו הבולטים.
ביוגרפיה > סערת הראיון בעיתון

ב-12 באוגוסט 1998 התפרסם ראיון של אריאל בידיעות אחרונות, ובו התבטא אריאל בחריפות כלפי הקהילה ההומו-לסבית וכינה אותם "סוטים" ו"מדגרה של מחלות". לאחר הסערה שקמה, הסביר למחרת בראיון ברדיו את דבריו: "כל העדפה יש בה משום גזענות. אם הומואים יוצאים עם דגל של העדפה מינית, שזה בעיניי עלבון ליחסים של זכר ונקבה, אז מותר לי להעדיף לראות אותם כסוטים. זו זכותי." כחודש מאוחר יותר התראיין לנרי ליבנה בעיתון הארץ וחזר על חלק מהתבטאויותיו. הראיון עורר סערה ומאמרי נגד רבים נכתבו על ידי חברים בקהילה הגאה. הקהילה הגאה החרימה את אריאל והחלה בפעולות מחאה נגדו. מספר הפגנות התקיימו מחוץ להופעותיו וליד ביתו. לאחר הופעה ב"לוגוס" בתל אביב ב-23 בספטמבר כמה מפגינים התקרבו אל אריאל, ירקו עליו, ושפכו עליו מים. יום למחרת התקרית הודיע אריאל על פרישה מהופעות, אך כמה חודשים לאחר מכן חזר להופיע.
בעקבות הסערה עזבה משפחת אריאל את תל אביב ועברה להתגורר בפרדס חנה. ב-7 באוקטובר פרסם אריאל מכתב התנצלות בו הודה כי דבריו נאמרו מתוך בורות ודעה קדומה.
ביוגרפיה > שנת חייו האחרונה ומותו

בראשית 1999 חזר אריאל להופיע. בהמשך הקים הרכב נגנים חדש שכלל את גיגה (דוד לוי), עמוס פרידמן, ערן פורת ודורון קוחלי. בחודש יוני 1999 הופיע פעמיים עם ההרכב במועדון בארבי בתל אביב. ההופעות הוקלטו ויצאו לאחר מותו באלבום "בהופעה אחרונה במועדון ברבי 1999" (אף כי הופעתו האחרונה לפני מותו הייתה בפסטיבל ערד ב-9 ביולי). הופעה נוספת, שתוכננה ל-13 ביולי, בוטלה עקב מחלתו.
מאיר אריאל נפטר ב-18 ביולי 1999, ה' באב תשנ"ט, בגיל 57, לאחר שחלה במחלת קדחת הבהרות הנגרמת על ידי חיידק מסוג ריקציה המועבר בעקיצת קרציה. שבוע קודם לכן עלה חום גופו, אולם רק יומיים לפני מותו אבחנו הרופאים את סיבת המחלה. לאחר מותו הגישה משפחת אריאל תביעה בגין רשלנות רפואית, שהסתיימה בפשרה כספית מחוץ לכותלי בית המשפט.
אריאל נקבר בבית העלמין של קיבוץ משמרות. הותיר אחריו את רעייתו, תרצה, ושלושה ילדים.
בשנת 2000, לאחר מותו, יצא אלבום נוסף של מאיר אריאל, "מודה אני" - אלבום עם הקלטות ביתיות, הכולל את השירים "מודה אני", "צרבת לזיכרון", "על ארץ מוותרים רק בלב", "צועק את שחסר לו" ו"צדק צדק תרדוף".
הנצחה

מאז מותו של אריאל, ממשיכה משפחתו, ובעיקר אשתו תרצה, בפעולות להנצחתו ולשימור מורשתו המוזיקלית.
אחת היוזמות המרכזיות בניסיון להנצחתו היא הפקת מופעי מחווה משיריו לציון יום השנה למותו ובסמוך לו. הערב הראשון במתכונת הזאת, שנקרא "עם הגב לים", התקיים ביולי 2000, במלאת שנה למותו, בתיאטרון קיסריה. יוזמת ההופעות לזכרו של אריאל ממשיכה מאז, ושלוש מההופעות יצאו על גבי דיסקים. בניו של אריאל, שחר ואהוד, הופיעו בשיריו במשך זמן מה בשם האחים אריאל, ואף הוציאו אלבום של חומר מקורי ב-2006 תחת שם זה.
משפחתו של אריאל חשפה את עיזבונו בפני אמנים שונים. בעיזבון שירים רבים שלא נחשפו מעולם, וחלקם הגדול ללא לחן. במסגרת חשיפת אוסף השירים הולחנו והוקלטו שירים רבים מהעיזבון על ידי זמרים שונים.
עיזבונו של אריאל מכיל בין היתר גם הקלטות ביתיות של אריאל מבצע שירים שכתב (בשירה ונגינה בגיטרה). הקלטות אלה היוו את הבסיס להפקת האלבום "מודה אני".
כמו כן הוציאה משפחתו אחרי מותו ספר חדש בשם "ברכות והספדים", המכיל ברובו ברכות והספדים שכתב אריאל לכבוד אירועים בחייו.
באוקטובר 2016 יצאה לאור הביוגרפיה "ארול אחד" שנכתבה על ידי פרופ' נסים קלדרון. בשנת 2019 הוציאה לאור משפחתו של מאיר אריאל את הספר "ד"ר התחכמות", ספר שמאגד שירים, מכתבים ואיורים מעיזבונו של מאיר אריאל.
רחובות על שמו קיימים בערים: כפר-סבא, הרצליה, נתניה, רמלה וביישובים כפר נטר ובית-אריה. במושב אומץ נקראו רחובות על שם שניים משיריו של אריאל. בין פרדס חנה למשמרות נקראה כיכר על שמו.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון על קיר ביתו ברחוב הירקון 70.
רחוב אגדת דשא במושב אומץ.
רחוב זרעי קיץ במושב אומץ.
שלט הרחוב על שמו של מאיר אריאל בעיר נתניה.
ב-22 במאי 2009, הנפיק דאר ישראל סדרה של 12 בולי דואר על "מוזיקה ישראלית"; בסדרה זו הוקדש בול לזכרו של מאיר אריאל שעליו מופיע דיוקנו. האמנית מירי ניסטור סופר עיצבה את הבול. על השובל מופיע כיתוב של שורה מתוך "שדות גולדברג" הנוגע לאריאל: "ילדתי שלי אל תלכי לבדך".
בקיץ 2023 הונצח מאיר אריאל בתערוכת יצירות שהן מחווה לשיר "זרעי קיץ". בתערוכה שנערכה בגלריה רמת אביב הציגו חמש אמניות ואצרה אותה איילת אמוראי-בירן.
בקיץ 2024 נפתחה התערוכה "זרעי קיץ 2024" אודות שיריו בבית יד לבנים בראשון לציון. בתערוכה מציגות 16 אמניות ואצרה אותה עדי אנג'ל.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן ומיני-אלבומים

"ירושלים של ברזל" (מיני-אלבום) (1967)
"שירי חג ומועד ונופל" (1978)
"...וגלוי עיניים" (1984)
"ירוקות" (1988)
"עברנו את פרעה" (מיני-אלבום) (1990)
"זרעי קיץ" (1993)
"רישומי פחם" (1995)
"ברנרד ולואיז" (1997)
דיסקוגרפיה > אוספים, הופעות, הקלטות נדירות ומחוות

"מודה אני" (2000)
האלבום מורכב ברובו מהקלטות ביתיות שנמצאו בביתו של אריאל לאחר מותו. ההקלטות עברו עיבוד, ואליהן הוספו כמה סקיצות אולפן, והקלטה אחת מהופעה בברבי ("צדק צדק תרדוף").
דיסקוגרפיה > אוספים, הופעות, הקלטות נדירות ומחוות > אלבומי הופעה

"דלתות נפתחות מעצמן" (1998)
"בהופעה אחרונה במועדון ברבי 1999" (2002)
דיסקוגרפיה > אוספים, הופעות, הקלטות נדירות ומחוות > אוספים

"מבחר" (1991)
האוסף היחיד שהוציא אריאל בחייו, ובו שירים משלושת אלבומיו הראשונים, והשיר "עברנו את פרעה" מתוך המיני-אלבום על שמו. בניגוד לרוב האוספים, לדיסק אוסף זה נוספה חוברת עם מילות השירים בדיסק.
"האוסף" (2001) (מארז תקליטורים)
הכולל חמישה תקליטורים, ובהם ארבעה של אריאל שר את שיריו, החל מ"ירושלים של ברזל" ועד שירים שהוקלטו אחרי מותו. האלבום החמישי מכיל שירים שנכתבו על ידי אריאל ומושרים על ידי זמרים אחרים.
"המיטב" (2004)
מבחר משיריו ביניהם הקלטה של אריאל שר את שירו של יהודה עמיחי "חתונה מאוחרת" על פי לחן שחיבר ועיבד. השיר הוקלט בערב שירי משוררים בצוותא תל אביב, בשנת 1998, ויצא כסינגל זמן מה לפני צאת האלבום. זוהי הפעם הראשונה שהשיר מתפרסם באלבום.
דיסקוגרפיה > אוספים, הופעות, הקלטות נדירות ומחוות > אלבומי הופעה ומחווה שיצאו לאור מאז פטירתו

"עם הגב לים" (2000)
הוקלט בקיסריה בהופעה במלאת שנה לפטירתו של אריאל. שיריו של אריאל מבוצעים בו על ידי זמרים אחרים.
"ערב כחול עמוק" (2002)
הוקלט ב"אמפי ווהל" בתל אביב, בהופעה במלאת שנתיים לפטירתו של אריאל. שיריו של אריאל מבוצעים בו על ידי זמרים אחרים, בעיקר הדור הצעיר של הזמר העברי.
"חמש שנים" (2005)
אלבום כפול שהוקלט במשמרות בהופעה במלאת 5 שנים לפטירתו של אריאל. שיריו של מאיר מבוצעים בו על ידי זמרים אחרים.
"רישומי פחם בצבע" (2010), אמנים שונים
קלטות וידאו ומארזי DVD

"מסע הבחירות של מאיר אריאל" (וידאו) (1988)
"דרך דמעה שקופה - ההופעה" (די.וי.די.) (2003)