stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיילור ג'ון סמית'
קריירה

בשנת 2012 הופיע לראשונה על מסך בתפקיד זעיר ללא קרדיט בסרט "משחקי הרעב" בבימויו של גארי רוס, המבוסס על עלילת הספר "משחקי הרעב" שנכתב על ידי סוזן קולינס. בשנת 2013 הוא הופיע לראשונה על המסך בתפקיד אורח בפרק של סדרת הטלוויזיה "תפיסה" של רשת TNT. לאחר מכן בשנת 2014, קיבל סמית' את תפקיד הקולנוע הראשון שלו בסרט פרודיה על סרטי אימה "הבית הרדוף 2" בכיכובו של מרלון ויינס.
עד מהרה עבר סמית' מפרודיות אימה לסרטי אימה של ממש, עם תפקידים בסרט האימה "הרוע שבפנים 3" משנת 2015, והגרסה המחודשת האמריקאית לסרט האימה הצרפתי "Martyrs" באותה שנה. לאחר מכן חזר סמית להופיע בטלוויזיה, בתפקיד קבוע בעונה השנייה של סדרת האנתולוגיה החברתית-פוליטית "פשע אמריקאי" בין השנים 2015–2017, ולאחר מכן הופיע בפיילוט לרימייק שהופק לטלוויזיה של קלאסיקת העשרה של שנות התשעים משחקי פיתוי, סרט משנת 1998. הפיילוט לא נמכר.
למרות הכישלון הזה, לסמית' השנה הגדולה ביותר שלו הייתה בשנת 2018, והוא שיחק בתפקיד ראשי במיני סדרה של HBO "חפצים חדים" לצד איימי אדמס שביים ז'אן מארק ואלי, ומבוסס על הרומן של ג'יליאן פלין בעל אותו שם.
בשנת 2020 שיחק בדרמת המלחמה "לכודים תחת אש", לצד סקוט איסטווד. הסרט מבוסס על הרומן הנמכר ביותר של ג'ייק טאפר.
בשנת 2022 השתתף בסרט שירת סרטני הנהר, המבוסס על ספרה של דליה אוונס, בתפקיד טייט ווקר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | משחקי הרעב | משתתף בסרט תעמולה | ללא קרדיט |
| 2014 | הבית הרדוף 2 | ג'ואי |  |
| 2014 | כמו מאהב אנגלי | דווייט |  |
| 2015 | הרוע שבפנים 3 | נער מתבגר |  |
| 2015 | קדושות מעונות | בן |  |
| 2016 | כמעט חברים | בראד |  |
| 2016 | Wolves | אנתוני קלר |  |
| 2017 | Lost Child | בילי סרייבס |  |
| 2017 | אהבה הורסת | טיילר הנסון |  |
| 2018 | לצוד את האויב | בלפורד |  |
| 2020 | לכודים תחת אש | סגן ראשון אנדרו בונדרמן |  |
| 2020 | צל בענן | סמל וולטר קוויד |  |
| 2022 | סוכן הצללים | דסטי קריין |  |
| 2022 | שירת סרטני הנהר | טייט ווקר |  |
| 2025 | Warfare | פרנק |  |
| TBA | Sic |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | תפיסה | בריידן סאליבן | פרק: "Toxic" |
| 2014 | CSI | רוב "טורק" טורקלה | פרק: "The Book of Shadows" |
| 2014 | מסובך | תלמיד מס' 2 | 2 פרקים |
| 2015 | שיקגו PD | ניק סאטר | פרק: "Push the Pain Away" |
| 2015 | האנטומיה של גריי | ניק | פרק: "When I Grow Up" |
| 2015 | היועצת (אנ') | צ'יפ | סדרת רשת; 2 פרקים |
| 2015 | חשיפה לדרום | צ'אט | פרק: "Alabama Boys" |
| 2015 | הוואי חמש -אפס | סטיב מקגארט הצעיר | פרק: "Kuka'awale" |
| 2015 | Resident Advisors | מרקוס | פרק: "Halloween" |
| 2016 | פשע אמריקאי | לוק | 4 פרקים |
| 2016 | מעמידות פנים | פרסטון | פרק: "Ex-Posed" |
| 2018 | חפצים חדים | ג'ון קין | מיני-סדרה |
הערות שוליים

↑  Petski, Denise (24 במרץ 2017). "'Sharp Objects': Taylor John Smith Joins HBO's Amy Adams Series". Deadline Hollywood. נבדק ב-13 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812428589805606  BIBSYS: 1669191002995  BNE: XX5747683  BnF: cb180410292 (data)  GND: 1234920727  ISNI: 0000 0004 9908 8128  LCCN: no2018027814  SUDOC: 259804754  VIAF: 55152079135907111766   WorldCat (עם VIAF): 55152079135907111766
פין בנט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1999 (בן 26 בערך) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פין בנט (באנגלית: Finn Bennett; נולד ב-1999) הוא שחקן אנגלי, הידוע בעיקר בזכות תפקידו של הקצין פיטר פריור בסדרת הטלוויזיה "בלש אמיתי" (2024).
ביוגרפיה

בנט נולד בלונדון, אנגליה; בנם של איש העסקים פול בנט ושל העיתונאית שרה בנט. הוא למד בבית הספר בלונדון, ובבית הספר לדרמה של "סטייג'ים" באיזלינגטון בשבתות.
קריירה

בשנת 2019 שיחק בסרט הדרמה "תקווה בהופ גאפ". הוא הותיר רושם מתמשך על הקהל והמבקרים כאחד. שנה לאחר מכן שיחק בסרט "עד הקצה".
.בשנת 2021, שיחק בנט בסדרה "נשות הלעולם לא". גילומו של דמות מסתורית וחידתית הוסיפה רובד נוסף של תככים להצגה, ואישרה מחדש את המוניטין שלו כשחקן רב תכליתי ומוכשר.
בספטמבר 2022 לוהק בנט לתפקיד ראשי בעונה הרביעית של סדרת האנתולוגיה "בלש אמיתי", בערוץ HBO, שעלתה לראשונה ב-14 בינואר 2024. במרץ 2024, הוא לוהק לסדרת הטלוויזיה של נטפליקס "Black Doves" ולתפקיד בסרטו של אלכס גרלנד "Warfare".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | תקווה בהופ גאפ (אנ') | רובי |  |
| 2020 | עד הקצה (אנ') | נער מתבגר |  |
| 2021 | A Banquet | שון |  |
| 2025 | Warfare | ג'ון |  |
| TBA | Somewhere in Dreamland | שון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | המלחמה של פויל | ג'יימס דוורו הצעיר | פרק: "The Hide" |
| 2013 | טופ בוי | נואה | פרק: "#2.1" |
| 2015 | Cider with Rosie | ג'ק | סרט טלוויזיה של BBC One |
| 2017 | שקרן שקרנית | איוון | 4 פרקים |
| 2018 | קירי | סיימון וורנר | 4 פרקים |
| 2018 | Sick of It | דילן | פרק: "The Kid" |
| 2021 | דומינה (אנ') | מרסלוס | 4 פרקים |
| 2021 | נשות הלעולם לא | בחור עם חולצה ורודה | פרק: "Exposure" |
| 2024 | בלש אמיתי | השוטר פיטר פריור | תפקיד ראשי (עונה 4); 6 פרקים |
| 2024 | היונים השחורות | קול אטווד | 4 פרקים |
| TBA | האביר משבע הממלכות | אאיריון טארגאריין | סדרה עתידית של HBO |
הערות שוליים

↑  Phillips, Emily (15 בינואר 2024). "Inside True Detective season 4 with Finn Bennett". Evening Standard (באנגלית). נבדק ב-7 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Craig, David (15 בינואר 2024). "Meet the cast of True Detective: Night Country". Radio Times. נבדק ב-7 בפברואר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Demolder, Kate (21 בפברואר 2024). "True Detective's Finn Bennett: I'd never support the English football team". The Times (באנגלית). נבדק ב-21 בפברואר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (23 בספטמבר 2022). "'True Detective': John Hawkes, Christopher Eccleston, Fiona Shaw Among Season 4 Cast Of HBO Anthology Series". Deadline Hollywood. נבדק ב-30 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Otterson, Joe (27 בספטמבר 2023). "'True Detective: Night Country' Sets HBO Premiere Date". Variety. נבדק ב-30 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ramachandran, Naman (22 במרץ 2024). "Keira Knightley, Ben Whishaw Joined by Adeel Akhtar, Tracey Ullman on Netflix Spy Series 'Black Doves'". Variety. נבדק ב-30 במרץ 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Cordero, Rosy (28 במרץ 2024). "Kit Connor, Cosmo Jarvis, Will Poulter & Finn Bennett Round Out Lead Cast Of Ray Mendoza And Alex Garland's 'Warfare'". Deadline Hollywood. נבדק ב-30 במרץ 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lang, Brent (26 ביולי 2023). "Music Video Director Colin Tilley Making Feature Debut With Horror Film 'Somewhere in Dreamland' Starring Whitney Peak". Variety. נבדק ב-30 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
Brick

ערך זה עוסק בסרט קולנוע. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ריאן ג'ונסון
 הופק בידי:  רם ברגמן, מארק ג. מאת'יס
 תסריט:  ריאן ג'ונסון
 עריכה:  ריאן ג'ונסון
 שחקנים ראשיים:  ג'וזף גורדון-לוויט, נורה זהטנר, אמילי דה רייבין, נוח פליס, מאט או'לארי, ריצ'רד ראונדטרי, לוקאס האס
 מוזיקה:  נתן ג'ונסון
 צילום:  סטיב ידלין
 מדינה:  ארצות הברית
 חברה מפיצה:  Focus Features
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 באפריל 2006
 משך הקרנה:  109 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  נאו-נואר, סרט דרמה, פילם נואר, סרט פשע, סרט נעורים, סרט בלשי 
 מקום התרחשות:  קליפורניה 
 תקציב:  $475,000
 הכנסות:  $3,000,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   brick
 פרסים:  Sundance Special Jury Prize for Originality of Vision Dramatic 
 דף הסרט ב־IMDb
 
Brick (בתרגום: לבנה), הוא סרט נאו נואר שנכתב ובוים על ידי ריאן ג'ונסון. זה היה סרטו הראשון של ג'ונסון, וזכה בפרס על יצירתיות בפסטיבל סאנדנס לשנת 2005. הסרט הופץ על ידי חברת Focus Features, ובכורתו עלתה בניו יורק ובלוס אנג'לס ב-7 באפריל 2006.
הסרט מתאר עלילת בילוש מז'אנר "Hard Boiled", תת-סוגה נפוצה בז'אנר הסרט האפל, המתרחשת בפרבר בקליפורניה. מרבית הדמויות הראשיות בסרט הן תלמידי תיכון. הסרט שואב רבות מעלילתו, דמויותיו והדיאלוג מסרטים קלאסיים מהז'אנר, ובמיוחד מיצירותיו של דשיל האמט.
שם הסרט מתייחס להרואין, הנדחס ונארז בצורה המזכירה לבנה.
דמויות

ברנדן פריי (מגולם על ידי ג'וזף גורדון-לוויט)
אמילי קוסטיץ' (מגולמת על ידי אמילי דה רייבין)
לורה דנון (מגולמת על ידי נורה זהטנר)
"המוח" (מגולם על ידי מאט או'לארי)
"טאג" (מגולם על ידי נוח פלייס)
"הנעץ" (מגולם עם ידי לוקאס האס)
בראד בימיש (מגולם על ידי בריאן ג. וייט)
קארה (מגולמת על ידי מייגן גוד)
דוֹד (מגולם על ידי נוח סגן)
טרומן (מגולם על ידי ריצ'רד ראונדטרי)
הפקה > כתיבה

המקור לסרט בחיבתו של הבמאי, ריאן ג'ונסון, לכתביו של הסופר דשיל האמט, סופר בולט בז'אנר, ורצונו לייצר סיפור בלשי אמריקאי. ג'ונסון גילה את עבודותיו של האמט בעקבות ראיון שהאחים כהן ביצעו סביב יציאת הסרט "צומת מילר" בשנת 1990. בעקבות סרט זה קרא ג'ונסון מספר מספריו של האמט, בהם "קציר הדמים", "הנץ ממלטה" ו"מפתח הזכוכית". ג'ונסון, אשר צפה בילדותו בסרטי בלשים ופילם נואר, קיבל השראה ליצור סרט אשר מתקיים בעולם דומה.
על מנת להימנע מיצירת חיקוי חסר ייחודיות לסיפוריו של האמט, ניסה ג'ונסון לשנות את אופי העלילה על ידי הצבת הדמויות במסגרת תיכון, אשר מקובלת פחות בז'אנר. ג'ונסון ציין שהוא הופתע לראות עד כמה הדמויות האופייניות לסוגה התלבשו היטב על הסטריאוטיפים המקובלים של תלמידי תיכון.
ג'ונסון כתב את הטיוטה הראשונה לסרט בשנת 1997, שנה לאחר סיום לימודיו בבית הספר לקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה. לאחר מכן, בילה 7 שנים בניסיון לשכנע אולפנים וחברות הפקה להצטרף אליו לפרויקט, אך זכה לתשובות שליליות, כיוון שהאולפנים לא היו מעוניינים לצאת להרפתקה בז'אנר לא סטנדרטי עם במאי חסר שם. ג'ונסון העריך את המימון לו יזדקק להפקת הסרט, וביקש מחברים ובני משפחה לעזור לו במימון הפרויקט. לאחר שאסף 450,000$ למטרה, החל בהפקת הסרט באופן עצמאי בשנת 2003.
הפקה > צילומים

על אף שהסרט צולם ב-20 ימים בלבד, השקיע ג'ונסון זמן רב בליטוש התסריט, ובחזרות עם השחקנים. הוא ראה את ג'וזף גורדון-לוויט בסרט "Manic", פגש אותו, וידע שהוא רוצה אותו בסרט. ג'ונסון עודד את השחקנים לקרוא את כתביו של האמט, אך לא לראות סרטי נואר על מנת שלא ישפיעו על הביצוע שלהם.
הסרט צולם בעיר נעוריו של הבמאי, סאן קלמנטה שבקליפורניה. מרבית הסרט מתרחש בתיכון העירוני של סאן קלמנטה, בו הוא למד. ג'ונסון ביקש מתלמידי התיכון המקומיים להשתתף בסרט, וצילם בסופי השבוע, על מנת שלא לפגוע בלימודיהם.
ג'ונסון התקשה למצוא בית נטוש שייצג את בסיס פעולתו של "The Pin", וכאשר מצא אחד, הוקצה לו שבוע בלבד לצילומים עד שהבניין נהרס לטובת בניית בניין חדש יותר. ג'ונסון התקשה גם למצוא וילה לסצנת המסיבה, עד שביום האחרון לצילומים קיבלו אישור לצלם בווילה אשר הייתה עדיין בתהליך בנייה.
ג'ונסון התייחס למערבוני הספגטי של סרג'יו לאונה, ול"קאובוי ביבופ" כמקורות ההשראה הוויזואליים לסרט. ג'ונסון השתמש בנעליים ככלי מרכזי בעיצוב הדמויות, וראה בהן את תמצית הדמויות הנועלות אותן. הוא ציין גם כי שאב רבות גם מסרט הנאו נואר "צ'יינהטאון" משנת 1974.
הפקה > אפקטים מיוחדים

מרבית האפקטים המיוחדים בסרט יוצרו באמצעים זולים יחסית, מאחר שלא נתמך על ידי אולפנים גדולים, ולא יכול היה לממן אפקטים יקרים יותר. למשל, בתחילת הסרט צועדת אמילי לעבר המצלמה מחוץ לתעלה, תוך ששקית אשפה זורמת במורד פתח הניקוז, ומקיפה את המצלמה, שחוזרת אז לברנדן בחדר השינה שלו. על מנת להשיג אפקט זה, צולמה הסצנה בסדר הפוך. (השקית הוצבה בתחילה על המצלמה, והורחקה ממנה תוך כדי הצילום, כאשר אמילי צעדה אחורה לתוך התעלה. לאחר מכן, נוסף מעבר לסצנה בה מונחת השקית על ראשו של לוויט.
בדומה, צילום איטי של מכונית הנוסעת לאחור, והקרנת הסרטון במהירות גבוהה בכיוון ההפוך מדמה מכונית אשר מתקרבת במהירות למצלמה, ועוצרת מולה באלגנטיות. עמעום נכון של המסך מייצר תחושת מעבר זמן, בעוד שקפיצות חדות בין סצנות מחדדות את תחושת המתח, למשל כאשר דמותו של לוויט מתעוררת לאחר שהתעלפה. כמו כן, נעשו שינויים בדיאלוגים בסרט, על מנת להוסיף ולגרוע מידע מהצופה שהיה בגרסתו המקורית של הסרט.
בשל ניסיון לחסוך בעלויות ההפקה, חלק משינויים אלה ניתנים לזיהוי, כאשר תנועות השפתיים של השחקנים אינן תואמות את הדיאלוג, במקרה שהבמאי בחר לשנות את הדיאלוג אבל נמנע מלצלם מחדש את הסצנה כולה.
הפקה > פוסט-פרודקשן

בגרסתו המקורית היה הסרט בן שעתיים, וקוצץ ל-117 דקות עבור פסטיבל סאנדנס. שבע דקות נוספות הוסרו מהגרסה הקולנועית, לרבות צילום גבה העירום של זטנר לאחר ששכבה עם ברנדן. ג'ונסון הסביר שבדיעבד, העדיף להותיר את מידת האינטימיות בין הדמויות מעורפלת יותר, אם כי הוא התלבט מאז ביחס להחלטה זו.
פסקול

פסקול הסרט הולחן על ידי בן דודו של הבמאי, נתן ג'ונסון, בעזרת הארגון The Cinematic Underground. המנגינה נועדה לתרום לתחושת הפילם נואר, וכוללת כלי נגינה מקובלים כגון פסנתר, חצוצרה וכינור, ולצידם לי נגינה ייחודיים - כלי בית אשר הוסבו ליצירת מוזיקה, וכלי נגינה מאולתרים אחרים, כל אלה הוקלטו באמצעות מיקרופון בודד על גבי מכשיר PowerBook.
מאחר שנתן ג'ונסון היה באנגליה במהלך מרבית ההפקה, מרבית תהליך ההלחנה נעשה על גבי אפליקציית iChat של אפל, (על גבי האינטרנט) כאשר ריאן שלח לבן דודו קטעים מהסרט וביקש ממנו להלחין להם נעימות. השניים נפגשו בניו יורק בהמשך על מנת לעבד את הפסקול הסופי. בנוסף למנגינות שהולחנו על ידי ג'ונסון, כלל הסרט שירים של The Velvet Underground,‏ Anton Karas ו-Kay Armen, ובנוסף הפקת Big Band של השיר "Frankie and Johnny" בביצוע Bunny Berigan, וביצוע של "The sun whose rays are all ablaze" על ידי נורה זהטנר. ג'ונסון ציין שאלמנטים מסוימים בסרט הושפעו על ידי יוצר הסדרה "Twin Peaks", דייוויד לינץ'.
תגובת הקהל

הסרט יצא ב-7 באפריל 2006 בשני בתי קולנוע בלבד, והוצג בממלכה המאוחדת ב-12 במאי באותה השנה במספר מצומצם של בתי קולנוע. לפי הערות ההפקה ב-DVD, הסרט הופק בעלות של פחות מחצי מיליון דולר. הסרט הכניס 2.07$ מיליוני דולרים בצפון אמריקה, ו-3.9$ מיליון בכלל העולם.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות עם יציאתו, והוא מחזיק בציון של 79% באתר Rotten Tomatoes, על בסיס 134 ביקורות, דורג במקום 35 ברשימת "50 סרטי התיכון הטובים ביותר" של המגזין Entertainment Weekly's. אתר ביקורות הסרטים Metacritic נתן לסרט ציון ממוצע של 72 מתוך 100 בהתבסס על 34 ביקורות.
הסרט ממוקם במקום 489 ברשימת "500 הסרטים הטובים ביותר בכל הזמנים" של מגזין Empire משנת 2008.
הצלחת הסרט זיכתה את הבמאי ריאן ג'ונסון בהערכה רבה, ובשנת 2011 זכה לביים את הסרט המצליח "לופר", הפעם בתמיכת אולפנים גדולים, ובתקציב של 30 מיליון דולר. (והכנסות של 176 מיליון) גם בסרט זה הצטרף לג'ונסון ג'וזף גורדון-לוויט בתפקיד ראשי.
הערות שוליים

1 2
↑
↑
↑
1 2
1 2 3
1 2  '"`UNIQ--templatestyles-0000000A-QINU`"'Johnson, Rian (במאי 2006). "Deleted Scenes and related questions". Rian's Forum. rcjohnso.com. אורכב מ-המקור ב-2013-07-09. נבדק ב-2007-03-09. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-0000000C-QINU`"'Johnson, Rian (3 באפריל 2006). "Naked Laura". Rian's Forum. rcjohnso.com. אורכב מ-המקור ב-2011-09-28. נבדק ב-2007-03-09. {{cite web}}:  (עזרה)
↑
↑  Brick, Rotten Tomatoes, accessed May 8, 2011
↑
↑
↑
↑  Looper באתר Box Office Mojo
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: unn2008491115 
ריאן ג'ונסון עם ג'וזף גורדון-לוויט במרץ 2012
ביל מארי

| --- | --- |

 לידה:  21 בספטמבר 1950 (בן 74) אוונסטון, אילינוי, ארצות הברית 
 שם לידה:  William James Murray 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1973
 מקום לימודים:  אקדמיית לויולה  אוניברסיטת ריג'יס 
 בן או בת זוג:  Mickey Kelly (24 בינואר 1981–29 בינואר 1994)  Jennifer Butler (4 ביולי 1997–13 ביוני 2008) 
 צאצאים:  קופר מארי, Homer Murray, Luke Murray 
 מספר צאצאים:  6 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב (2003)  פרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (2015)  פרס מארק טוויין להומור אמריקני (2016)  פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הראשי הטוב ביותר (2003)  International Cinephile Society Award for Best Actor (2004)  פרס אמי לבידור בפריים טיים  פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויליאם ג'יימס "ביל" מארי (באנגלית: William James "Bill" Murray; נולד ב-21 בספטמבר 1950) הוא שחקן קולנוע, קומיקאי ומפיק אמריקאי. זוכה פרס גלובוס הזהב, פרס הבאפט"א ופרס אמי.
ביוגרפיה

מארי נולד באוונסטון, אילינוי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. הבן החמישי מתשעת ילדיהם של אדוארד מארי ולוסיל (לבית קולינס). שלושה מאחיו אף הם שחקנים: ג'ון מארי, ג'ואל מארי ובריאן דויל-מארי. מארי סיים את לימודיו באקדמיית לויולה, והחל ללמוד באוניברסיטת ריג'יס שבדנוור, אך נשר מהלימודים כדי להתחיל בקריירת משחק.
קריירה

לאחר הזמנה מאחיו בריאן, מארי הצטרף לחבורת הבידור המאולתר Second City Chicago, שבה למד אצל דל קלוז. בשנים 1973 עד 1975 השתתף בתוכנית הרדיו "The National Lampoon".
בשנת 1975 הופיע לראשונה בטלוויזיה, בתוכנית "סאטרדיי נייט לייב עם הווארד קוסל" ברשת ABC. פרסומו הגדול בא לראשונה כאשר הצטרף לצוות התוכנית "סאטרדיי נייט לייב" ברשת NBC, שם החליף את צ'בי צ'ייס. ההתחלה לא הייתה מוצלחת עבורו. לעיתים קרובות הוא טעה בשורות שלו, ונראה מגושם מול המצלמה. צ'ייס היה אחד השחקנים האהובים ביותר בתוכנית, ומארי קיבל מכתבי שנאה ממספר מעריצים. כאשר צ'ייס הופיע בהופעת אורח באותה עונה, פתחו השניים בריב מאחורי הקלעים. אך בתום עונתו הראשונה של מארי, הוא החל להפגין את אישיותו השנונה והנינוחה. הדמויות שגילם, כגון ניק זמר המועדונים וטוד דילמוקה החנון, היו לפופולריות מאוד בקרב הצופים. ב-1977 אף זכה בפרס אמי על כתיבה לתוכנית קומית. עם עזיבתם של דן אקרויד וג'ון בלושי את התוכנית בשנת 1979, היה מארי לשחקן הפופולרי ביותר בתוכנית. בשנת 1980, עזב הצוות כולו את התוכנית.
חשדות למעשים מגונים בכוח

בעת צילומי הסרט "Being Mortal", באפריל 2022 התלוננה עוזרת הפקה בסרט כי מארי הצמיד אותה בכוח למיטה, רכן שכב עליה ונישק אותה בכוח. הפקת הסרט הופסקה והמפיקים ומארי נאלצו לשלם למתלוננת 100,000 דולרים לאחר הסכם סודיות שנחתם בין מארי, חברת ההפקה למתלוננת.
חיים אישיים

בשנים 1981–1996 היה נשוי למרגרט קלי, להם שני בנים, והם התגרשו משום שמארי החל ברומן עם מי שתהיה אשתו השנייה. בשנים 1997–2008 היה נשוי בשנית לג'ניפר באטלר, וממנה יש לו עוד ארבעה בנים.
פילמוגרפיה נבחרת

התחנה הבאה גריניץ' וילג' (1976)
שים פס על פס (1981)
טוטסי (1982)
כלום לא נשאר לנצח (1984)
מכסחי השדים (1984)
חנות קטנה ומטריפה (1986)
מארח השדים (1988)
מכסחי השדים 2 (1989)
מה הסיפור שלך בוב? (1991)
לקום אתמול בבוקר (1993)
אישה לשניים (1993)
אד ווד (1994)
ספייס ג'אם (1996)
המרוץ לצמרת של מקס פישר (1998)
המלאכיות של צ'רלי (2000)
המלט (2000)
משפחת טננבאום (2001)
אוסמוזיס ג'ונס (2001)
הבחורים (2002)
אבודים בטוקיו (2003)
עמוק במים (2004)
גארפילד: הסרט (2004)
פרחים שבורים (2005)
קובה סיפור אהבה (2005)
גארפילד 2 (2005)
מר שועל המהולל (2009)
ברוכים הבאים לזומבילנד (2009)
משחק התשוקה (2010)
ממלכת אור הירח (2012)
הצצה למוחו של צ'ארלס סוואן השלישי (2012)
הייד פארק על ההדסון (2013)
מלון גרנד בודפשט (2014)
וינסנט הקדוש (2014)
אלוהה (2015)
מאריי כריסמס (2015) - סרט של נטפליקס
רוק בקסבה - באפגניסטן (2015)
ספר הג'ונגל (2016)
מכסחות השדים (2016)
אי הכלבים (2018) - דיבוב
המתים אינם מתים (2019)
און דה רוקס (2020)
מכסחי השדים: החיים שאחרי (2021)
הכרוניקה הצרפתית (2021)
אסטרואיד סיטי (2023)
מכסחי השדים: האימפריה הקפואה (2024)
The Friend‏ (2025)
Bum's Rush ‏(TBA)
The Greatest Beer Run Ever‏ (TBA)
Riff Raff ‏ (TBA)
Being Mortal ‏ (TBA)
The Phoenician Scheme‏ (TBA)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

בית אלפא (2014-2013)
The Now (2021)
הערות שוליים

↑  Grobar, Matt (April 3, 2021). Bill Murray Accepts Maltin Modern Master Award At Santa Barbara International Film Festival, Reflecting On His Time With ‘Ghostbusters,’ His Writing Ambitions & More. Deadline Hollywood. Retrieved April 6, 2921
↑  SBIFF's Maltin Modern Master Award announced!. FilmFestivals.com. Retrieved April 6, 2021
↑  Adrian Horton,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'Report reveals details of Bill Murray’s ‘inappropriate’ on-set behavior, The Guardian, ‏2 בספטמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007342635405171  PLWABN: 9810584062605606  BIBSYS: 90933881  BNE: XX1260970  BnF: cb13897814d (data)  CANTIC: a1217449x  GND: 129616192  ISNI: 0000 0001 1775 0359  LCCN: n85039269  LNB: 000245240  MusicBrainz: 2c63ab97-9552-4916-b4d2-c2ac11a2a51e  NARA: 10568843  NKC: xx0018299  NLA: 40018292  NLK: KAC2020K8621  NTA: 071436421  SUDOC: 070059446  Trove: 900491  VIAF: 38338048   WorldCat (עם VIAF): 38338048
פול ראד

| --- | --- |

 לידה:  6 באפריל 1969 (בן 55) פסאיק, ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Paul Stephen Rudd 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 מקום לימודים:  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה (1991)  תיכון שוני מישן וסט  אוניברסיטת קנזס  בית הספר הבריטי-אמריקאי למשחק 
 בן או בת זוג:  Julie Yaeger (23 בפברואר 2003–?) 
 צאצאים:  Jack Rudd, Darby Rudd 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
פול סטיבן ראד (באנגלית: Paul Stephen Rudd; נולד ב-6 באפריל 1969) הוא שחקן קולנוע ותסריטאי יהודי-אמריקאי. נודע בזכות הופעותיו בסרטי הקומדיה המצליחים: "והרי החדשות" (2004), "בתול בן ארבעים", (2005), "הדייט שתקע אותי" (2007) ו"אני אוהב אותך, אחי" (2009). מגלם את גיבור-העל "אנטמן" ביקום הקולנועי של מארוול. בנוסף, שיחק בסיטקום המצליח "חברים" בתור מייק האניגן, בן זוגה של פיבי בופה בשתי העונות האחרונות של הסדרה, ושיחק בתפקיד הראשי של מיילס אליוט בסדרה "לחיות עם עצמך" (2019); תפקיד אשר הקנה לו מועמדות לפרס גלובוס הזהב.
ראד קיבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד ביולי 2015. הוא נבחר כחלק פורבס סלבריטי 100 בשנת 2019. בשנת 2021, הוא זכה בתואר "האיש הסקסי ביותר" של מגזין פיפל.
ביוגרפיה

ראד נולד וגדל בעיר פסאיק, ניו ג'רזי שבארצות הברית, למשפחה יהודית-אשכנזית מאנגליה. אביו, מייקל ראד (1943–2008), היה מדריך טיולים היסטורי וסגן הנשיא לשעבר של טראנס וורלד איירליינס. אימו, גלוריה אירן גרנוויל, הייתה מנהלת מכירות בתחנת הטלוויזיה KSMO-TV בקנזס סיטי, מיזורי. שני הוריו ילידי לונדון, כאשר אביו בא מאדג'וור ואימו מסורביטון, ושניהם היו צאצאי מהגרים יהודים אשכנזים שהיגרו לאנגליה מבלארוס, פולין ורוסיה. שם המשפחה המקורי של משפחת אביו של ראד, רודניצקי, הוחלף על ידי סבו לראד, ושם המשפחה של משפחת האם שלו היה במקור גולדשטיין; הוריו היו בני דודים שניים. ראד ערך טקס בר מצווה באונטריו, קנדה.
כשהיה בן 10, משפחתו של ראד עברה להתגורר בעיר לנקסה, קנזס. בגלל עיסוקו של אביו, משפחתו בילתה גם שלוש שנים באנהיים, קליפורניה. הוא וסיים את לימודיו בתיכון Shawnee Mission West בשנת 1987. הוא למד באוניברסיטת קנזס, שם התמחה בחוג לתיאטרון, והשתייך לאחווה סיגמא נו. הוא למד בהמשך באקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה לצד השחקן מת'יו לילארד. הוא גם בילה שלושה חודשים בלימוד דרמה באקדמיה הבריטית האמריקאית לדרמה באוקספורד. בזמן שלמד בבית ספר למשחק עבד כדיג'יי בבר מצוות.
קריירה

תפקידו הראשון כשחקן היה בשנת 1995, בסרט השישי בסדרת סרטי האימה "ליל המסכות", "ליל המסכות: הקללה של מייקל מאיירס", בו גילם את טומי דוייל.
תפקיד הפריצה שלו היה בקומדיית הנעורים "קלולס" ב-1995, שם גילם את אחיה-החורג-לשעבר של דמותה של אלישה סילברסטון. לאחר מכן התפרסם בדמותו הספרותית של פאריס, צעיר המאוהב עד עמקי נשמתו ביוליה, שגילמה קלייר דיינס, ב"רומיאו וג'ולייט", עיבוד הקולנועי ועדכני למחזה השייקספירי.
הופעות אלו שבו את עיניו של הבמאי לאסה הלסטרם שהחליט לזמנו לסרטו "תקנות בית השיכר" ב-1999, ולהעניק לו את תפקידו המשני של לוטננט וולי וורת'ינגטון.
בשנים 2002–2004 הופיע ראד בתפקיד חוזר ב-18 פרקים בסיטקום "חברים", בתור מייק האניגן, בן זוגה (ומאוחר יותר, בעלה) של פיבי.
כמו כן ב-2004 שיחק בתפקיד משני לצידו של ויל פרל בסרט הקומדיה "והרי החדשות", ובסרט ההמשך שלו "חדשות בהפרעה" שיצא ב-2013.
ראד החל לעבוד לצידו של הבמאי ג'אד אפאטו ב-2005 בסרט "בתול בן ארבעים", בו גילם את דייוויד חברו לעבודה של אנדי סטיזאר שמגלם סטיב קארל, אדם חביב בן 40 אך עדיין בתול. קומדיה מצליחה נוספת בהם השניים שיתפו פעולה הייתה "הדייט שתקע אותי" בו שיחק לצד סת' רוגן, וכמו כן ב-2012 ראד כיכב בסרט ההמשך "הכל יחסים" לצד לזלי מאן. ג'ייסון סיגל שיחק עם גם ראד גם בשני סרטי קומדיה נוספים: "קח את זה כמו גבר" בו גילם ראד את מדריך הגלישה של פיט בארטר, וב"אני אוהב אותך, אחי", בו כיכבו שניהם ביחד.
מלבד משחק מתעניין ראד גם בתסריטאות והפקה, והיה שותף בהפקת הסרט הקומי "עשר" שיצא ב-2007, סדרה של קצרים קומיים שמקבלים את השראתם מעשרת הדיברות, בו כיכב לצידן של וינונה ריידר וג'סיקה אלבה.
ראד היה שותף לכתיבת סרט הקומדי המצליחה "מודלים לחיקוי" ב-2008, בו כיכב לצידו של שון ויליאם סקוט.
ראד שיחק גם בהפקות ברודוויי, "הלילה השנים עשר" ו"שלושה ימים של גשם".
ב-2015 ראד כיכב בסרט גיבורי-העל מבית אולפני מארוול "אנטמן" בתור איש הנמלה, סקוט לאנג. ב-2016 שב לגלם את אותו תפקיד גם בסרט האנסמבל "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים". באותה שנה שיחק בסרט הדרמה היסודות של האכפתיות.
ב-2018 כיכב בסרט ההמשך "אנטמן והצרעה". ב-2019 שיחק בסרט "הנוקמים: סוף המשחק".
ב-2018 כיכב בסרט הביוגרפי "התפסן היה מרגל", בו גילם את שחקן הבייסבול היהודי-אמריקאי מו ברג, שלימים הפך למרגל עבור המשרד לשירותים אסטרטגיים האמריקאי.
בשנת 2019 כיכב בסדרה הקומית "לחיות עם עצמך" בשירות הסטרימינג נטפליקס, בו גילם את הדמות הראשית – מיילס אליוט.
חיים אישיים

בשנת 2003, ראד התחתן עם ג'ולי יגר, שאותה הכיר (זמן קצר לאחר ששיחק ב"קלולס") במשרד של היחצ"ן שלו, שם עבדה יגר ומאז הפכה לתסריטאית ומפיקה. הם מתגוררים בריינבק, ניו יורק, עם שני ילדיהם: הבן; ג'ק סאליבן, יליד 2006, והבת; דארבי, ילידת 2010.
אוהד מוכר של קבוצת הבייסבול קנזס סיטי רויאלס, ושל קבוצת הפוטבול קנזס סיטי צ'יפס.
מאז 2014, ראד וחברו השחקן ג'פרי דין מורגן הם בעלים משותפים של סמואל'ס סוויט שופ, חנות ממתקים בריינבק, שאותה הצילו מסגירה כשהבעלים הקודם, חבר שלהם, מת במפתיע.
חיים אישיים > אקטיביזם

באוקטובר 2023, ראד, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות טבח שבעה באוקטובר. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.