stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאיון

זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1995 (בת 29) סיאול, דרום קוריאה
 שם לידה:  Im Na-yeon
 מוקד פעילות:  קוריאה הדרומית 
 תקופת הפעילות:  מ-2015
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קונקוק, Apgujeong High School 
 עיסוק:  זמרת, רקדנית, דוגמנית, משוררת
 סוגה:  K-pop • J-Pop
 שפה מועדפת:  קוריאנית 
 כלי נגינה:  שירה
 חברת תקליטים:  JYP Entertainment • וורנר מיוזיק גרופ • ריפבליק רקורדס
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
אים נאיון (בקוריאנית: 임나연, באנגלית: Im Nayeon; נולדה ב-22 בספטמבר 1995), המוכרת בשם הבמה נאיון, היא זמרת-יוצרת דרום קוריאנית. היא חברת הלהקה המבוגרת ביותר בלהקת בנות בשם טווייס שהורכבה על ידי JYP אנטרטיינמנט, הכוללת תשע בנות.
ביוגרפיה > קדם בכורה

ב־15 בספטמבר 2010 נייאון ניגשה בסתר לאודישן פתוח של JYP Entertainment אותו היא עברה בהצלחה וגויסה לתוכנית המתאמנים של JYP בדרום קוריאה. ב-2012 נייאון לקחה חלק בפרק השני של דרמת הטלוויזיה הקוריאנית "Dream High 2" של רשת השידור KBS2. תחילה, בשנת 2013 נייאון הייתה צפויה לקחת חלק בהרכב בנות אחר של JYP בשם "6mix" אך פרויקט זה בוטל והרכב הבנות לא הוצא לפועל. בשנת 2015, נייאון לקחה חלק בתוכנית ריאליטי הישרדותית בשם "Sixteen" של JYP Entertainment, סדרת טלוויזיה שבה מתמודדות שש עשרה נערות, כאשר מנצחות הסדרה הן אלו שירכיבו את הרכב המוזיקלי טווייס, לבסוף זכתה נייאון עם עוד שש בנות נוספות, אליהן נוספו שתי בנות כהרכב הסופי של טווייס.
ביוגרפיה > קריירה עם טווייס

ב-19 באוקטובר 2015, נייאון פרצה עם טווייס כאשר הופיעו לראשונה עם סינגל הבכורה "Like Ooh-Ahh" המרכיב את פלייליסט הבכורה המורחב הראשון שלהן "The Story Begins". בסקר המוזיקה השנתי של גאלופ קוריאה לשנת 2017, נאייון נבחרה לכוכבת הקיי-פופ השישית הכי פופולרית בדרום קוריאה. באותו הסקר בשנת 2018 היא שוב דורגה במקום השישי ובשנת 2019 היא דורגה במקום החמישי. בנוסף לכך, בשנת 2019 דורגה נייאון גם לכוכבת הקיי-פופ השמינית הכי פופולרית בסקר של חיילים שבמהלך שירות צבאי חובה בדרום קוריאה.
ב-24 ביוני 2022 יצא אלבום הסולו הראשון שלה, Im Nayeon.
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

| כותרת | פרטים |
| --- | --- |
Im Nayeon:  מתוזמן: 24 ביוני 2022  חברת תקליטים: JYP Entertainment  פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית, סטרימינג
NA:  מתוזמן: 14 ביוני 2024  חברת תקליטים: JYP Entertainment  פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית, סטרימינג
דיסקוגרפיה > סינגלים

| כותרת | שנה | אלבום |
| --- | --- | --- |
| Pop! | 2022 | Im Nayeon |
| שָׁנָה | שִׁיר | אַלבּוֹם | אמן | נכתב בשיתוף עם | אזכור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | "24/7" | Twicetagram | טווייס | עם ג'יהיו |  |
| 2019 | "Rainbow" | Feel Special | טווייס |  |  |
| 2019 | "21:29" | Feel Special | טווייס | כל החברות טווייס |  |
| 2020 | "Make Me Go" | MORE & MORE | טווייס |  |  |
פילמוגרפיה > סדרת טלוויזיה

| שָׁנָה | שם הסדרה | רֶשֶׁת | תַפְקִיד | אזכור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Dream High 2 | KBS | ניצבת |  |
פילמוגרפיה > תוכניות שידור

| שָׁנָה | שם | רֶשֶׁת | תַפְקִיד | אזכור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | אליפות האתלטיקה לכוכבים | MBC | מנחה |  |
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס MAMA | 2024 | הזמרת הטובה ביותר | נייאון | מועמדות |  |
| פרס MAMA | 2024 | הריקוד הטוב ביותר - זמרת | "ABCD" | מועמדות |  |
נבחרת סוריה בכדורסל

| --- | --- |
הצבא הסורי החופשי
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל של סוריה
 הצטרפות:  1948
 השתייכות:  פיב"א אסיה
 דירוג פיב"א (26 בנובמבר 2024):  71       ‎+1‏
  - ניקוד פיב"א:  135.2
 מאמן:  Javier Juárez Crespo 
 
 אליפות אסיה בכדורסל
 הופעות:  7 (הראשונה ב-1999)
 ההישג הטוב:  מקום רביעי (2001)
 
נבחרת סוריה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של סוריה. הדירוג הנוכחי של נבחרת סוריה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-71 בעולם, נכון ל-26 בנובמבר 2024, עלייה של מקום אחד לעומת דירוג קודם.
נבחרת סוריה השתתפה שבע פעמים באליפות אסיה בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום הרביעי בשנת 2001.
נבחרת סוריה הוזמנה להשתתף באופן חד פעמי באליפות אירופה בכדורסל בשנת 1949. סוריה הפסידה בחמישה משחקים והצליחה לנצח רק את לבנון כדי לסיים במקום השישי בטורניר מתוך שבע נבחרות.
נבחרת סוריה מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
כל אליפויות אסיה בכדורסל

| אליפות אסיה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
הפיליפינים 1960: לא השתתפה
טאיוואן 1963: לא השתתפה
מלזיה 1965: לא השתתפה
קוריאה הדרומית 1967: לא השתתפה
תאילנד 1969: לא השתתפה
יפן 1971: לא השתתפה
הפיליפינים 1973: לא השתתפה
תאילנד 1975: לא השתתפה
מלזיה 1977: לא השתתפה
יפן 1979: לא השתתפה
הודו 1981: לא השתתפה
הונג קונג 1983: לא השתתפה
מלזיה 1985: לא השתתפה
תאילנד 1987: לא השתתפה
הרפובליקה העממית של סין 1989: לא השתתפה
יפן 1991: לא השתתפה
אינדונזיה 1993: לא השתתפה
קוריאה הדרומית 1995: לא השתתפה
ערב הסעודית 1997: לא השתתפה
| יפן 1999 | מקום שמיני | 6 | 1 | 5 |
| הרפובליקה העממית של סין 2001 | מקום רביעי | 7 | 4 | 3 |
| הרפובליקה העממית של סין 2003 | מקום תשיעי | 7 | 3 | 4 |
קטר (מדינה) 2005: לא השתתפה
| יפן 2007 | מקום 11 | 7 | 3 | 4 |
הרפובליקה העממית של סין 2009: לא השתתפה
| הרפובליקה העממית של סין 2011 | מקום תשיעי | 8 | 4 | 4 |
הפיליפינים 2013: לא השתתפה
הרפובליקה העממית של סין 2015: לא העפילה
| לבנון 2017 | מקום עשירי | 4 | 1 | 3 |
| אינדונזיה 2022 | מקום 12 | 4 | 1 | 3 |
| ערב הסעודית 2025 | העפילה |  |  |  |
| סך הכל | 7 הופעות | 43 | 17 | 26 |
כל אליפויות אירופה בכדורסל

| אליפות אירופה בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
| מצרים 1949 | מקום שישי | 6 | 1 | 5 |
| סך הכל | הופעה אחת | 6 | 1 | 5 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
מנזר פוטנה

מתחם המנזר פוטנה
כנסיית המנזר פוטנה
ההר הצופה אל המנזר, בראשו צלב ועל המדרון הכתובת STEFAN כתובה בצמחייה
מנזר פוטנה (ברומנית: Mănăstirea Putna) הוא מנזר רומני אורתודוקסי ואחד החשובים ברומניה מבחינה תרבותית, דתית ואמנותית. המנזר הוקם במהלך ימי הביניים בנסיכות מולדובה, והוא נבנה והוקדש בידי הנסיך שטפן הגדול. פוטנה נוסד על אדמות עליהן זרם הנחל פוטנה (אשר מקורו בהרי אובצ'ינה של בוקובינה). שטפן הגדול התפרסם בזכות בנייתו והשפעתו, כאשר בנה עשרות מנזרים וכנסיות ברחבי מולדובה (הוא נהג לבנות מבני דת אחרי כל ניצחון צבאי חשוב שצלח). מנזר פוטנה מכיל את קברו של שטפן ושל חלק מבני משפחתו. בימינו הוא מוקד לצליינים. הסמלים שמעטרים את קברו הם עדויות לצביון האמנות המולדבית בעת שלטונו של שטפן הגדול.
היסטוריה

אחרי ששטפן הגדול ניצח את ההונגרים בקרב באיה והשתלט על מצודת קיליה, הוא החל בעבודות הבנייה של המנזר כאות תודה לאלוהים, ב-10 ביולי 1466. הכנסייה נועדה להיות מוקדשת למרים הבתולה. האמונה הייתה שבשטח שעליו המנזר נבנה פעם היה מבצר. ישנן עדויות ששטפן קנה באותו הזמן את הכפר ויקובו דה סוס תמורת 200 זלוטים (המטבע המקומי באותה התקופה), ונתן את תשואת האדמה לאוצר המנזר.
בניית פוטנה הושלמה כעבור 3 שנים, אבל הוא הוקדש רק אחרי 4 שנים נוספות, מכיוון שהמולדובנים היו שקועים עדיין במאבקים מזוינים. ב-3 בספטמבר 1470, נחנך המנזר בנוכחות השליט על ידי המיטרופוליט טאוקטיסט והפך בהמשך אחד מחשובי האתרים הדתיים באזור.
המראה הנוכחי של המנזר נוצר בעקבות בנייתו מחדש בין השנים 1653 ל-1662 בידי השליט וסילה לופו ויורשיו. אף על פי שיסודו של המבנה בנוי בסגנון מולדובני מן המאות ה-15 וה-16, ניכרים בו הרבה מאפיינים אדריכליים ואמנותיים מהמאה ה-17.
למשך זמן ארוך, רווחה האמונה שהמבנה עוצב בידי אדריכל יווני בשם תאודור - אבל הסתבר שפירוש הכרוניקות מן העיר קיליה שעליו התבססה השערה זו לא היה נכון.
מיה סביר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 ביוני 1973 (בת 51) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית 
 מספר צאצאים:  2 
 
מיה סביר (נולדה ב-16 ביוני 1973) היא סופרת ישראלית. חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים.
ביוגרפיה

סביר היא בוגרת החוגים לפסיכולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. אחרי לימודיה החלה לעבוד כמאבחנת בעבור חברות כוח אדם. בהמשך הייתה כתבת במקומון טיים אאוט תל אביב. ב-2014, סביר עבדה כסמנכ"לית של חברת JustSpirulina (בניהולו של ד"ר זאב דגני), שארגנה משלחות לדרום אפריקה, רואנדה, קונגו (הרפובליקה של), אתיופיה, אוגנדה וקניה, בניסיון ללמד את האוכלוסייה שם לגדל את אצת הספירולינה כמענה לבעיית הרעב. ב-2023 נסגרה החברה, וכספי התרומות הוחזרו למממנים. ב-2024 החלה עובדת בגיוס תרומות עבור Jewish Funders Network.
סביר היא בתם של אורי (דיפלומט במשרד החוץ) ועליזה סביר (מנכ"לית מרכז פרס לשלום ולחדשנות). מתגוררת בתל אביב עם בן-זוגה, נעם קדמון ושני ילדיהם.
ספריה

הדיקטטורה של העדינות (תל אביב: עם עובד, 2006)
אמא שלי חושבת שאני אוכל (תל אביב: עם עובד, 2007)
אילן והדבר שנעלם (תל אביב: עם עובד, 2009)
לפעמים רגע אחד מספיק (אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2013)
בעולם לא מתוקן (תל אביב: משכל - הוצאה לאור מיסודן של ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2014)
גבור (תל אביב: משכל - הוצאה לאור מיסודן של ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2015)
על הפיוס (רמת גן: אפיק - ספרות ישראלית, 2017)
הערות שוליים

↑  רשימת חברים, באתר אגודת הסופרות והסופרים העבריים
↑  זאב דגני, מנהל גימנסיה הרצליה, ‏2013-09-01
↑  דף העמותה
↑  שיעור מתמטיקה באוגנדה / מיה סביר, באתר מאזניים, דו ירחון לספרות של אגודת הסופרים, ‏2022-09-19
↑  מיה סביר | האם הסכסוך שלנו מיוחד? (באנגלית), נבדק ב-2023-04-14
↑  מיה סביר, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301255705171  BnF: cb16182103m (data)  GND: 1105680177  ISNI: 0000 0000 7691 7406  LCCN: no2006056027  VIAF: 44052448   WorldCat (עם VIAF): 44052448
נבחרת מקסיקו בכדורסל

| --- | --- |
מקסיקו
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל של מקסיקו
 הצטרפות:  1936
 השתייכות:  פיב"א אמריקה
 דירוג פיב"א (26 בנובמבר 2024):  26      
  - ניקוד פיב"א:  438.5
 מאמן:  סילביו ז'וסה סנטאנדר
 www.ademeba.mx
 
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  6 (הראשונה ב-1959)
 ההישג הטוב:  מקום שמיני (1967)
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  7 (הראשונה ב-1936)
 ההישג הטוב:  ארד: 1936
 אליפות אמריקה
 הופעות:  15 (הראשונה ב-1980)
 ההישג הטוב:  זהב: 2013, ארד:2017
 
נבחרת הגברים של מקסיקו בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מקסיקו ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של מקסיקו. הדירוג הנוכחי של נבחרת מקסיקו ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-26 בעולם, נכון ל-26 בנובמבר 2024, ללא שינוי לעומת דירוג קודם.
הישג השיא של הנבחרת הוא המקום השלישי במשחקים האולימפיים בשנת 1936.
הנבחרת השתתפה 6 פעמים באליפות העולם בכדורסל והישג השיא שלה במסגרת זו הוא המקום השמיני בשנת 1967.
בשנת 1976 התמודדה נבחרת מקסיקו במשחקים האולימפיים בפעם האחרונה ומאז לא הצליחה להעפיל שוב למשחקים האולימפיים.
מקסיקו הפתיעה כאשר זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות אמריקה בכדורסל שנערכה בשנת 2013
כל האולימפיאדות

| כדורסל במשחקים האולימפיים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
| גרמניה הנאצית 1936 | מקום שלישי | 7 | 5 | 2 |
| בריטניה 1948 | מקום רביעי | 7 | 5 | 2 |
| פינלנד 1952 | מקום תשיעי | 3 | 1 | 2 |
אוסטרליה 1956: לא העפילה
| איטליה 1960 | מקום 12 | 8 | 4 | 4 |
| יפן 1964 | מקום 12 | 9 | 3 | 6 |
| מקסיקו 1968 | מקום חמישי | 9 | 7 | 2 |
גרמניה המערבית 1972: לא העפילה
| קנדה 1976 | מקום עשירי | 7 | 2 | 5 |
ברית המועצות 1980: לא העפילה
ארצות הברית 1984: לא העפילה
קוריאה הדרומית 1988: לא העפילה
ספרד 1992: לא העפילה
ארצות הברית 1996: לא העפילה
אוסטרליה 2000: לא העפילה
יוון 2004: לא העפילה
הרפובליקה העממית של סין 2008: לא העפילה
בריטניה 2012: לא העפילה
ברזיל 2016: לא העפילה
יפן 2020: לא העפילה
צרפת 2024: לא העפילה
ארצות הברית 2028: 
| סך הכל | 7 הופעות | 50 | 27 | 23 |
כל אליפויות העולם

| אליפות העולם בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
ארגנטינה 1950: לא העפילה
ברזיל 1954: לא העפילה
| צ'ילה 1959 | מקום 13 | 6 | 0 | 6 |
| ברזיל 1963 | מקום תשיעי | 8 | 4 | 4 |
| אורוגוואי 1967 | מקום שמיני | 8 | 6 | 2 |
יוגוסלביה 1970: לא העפילה
| פרגוואי 1974 | מקום תשיעי | 7 | 5 | 2 |
הפיליפינים 1978: לא העפילה
קולומביה 1982: לא העפילה
ספרד 1986: לא העפילה
ארגנטינה 1990: לא העפילה
קנדה 1994: לא העפילה
יוון 1998: לא העפילה
ארצות הברית 2002: לא העפילה
יפן 2006: לא העפילה
טורקיה 2010: לא העפילה
| ספרד 2014 | מקום 14 | 6 | 2 | 4 |
הרפובליקה העממית של סין 2019: לא העפילה
| הפיליפיניםיפןאינדונזיה 2023 | מקום 25 | 5 | 2 | 3 |
קטר (מדינה) 2027: 
| סך הכל | 6 הופעות | 40 | 19 | 21 |
כל אליפויות אמריקה

| אליפות האמריקות בכדורסל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | מיקום | משחקים | ניצחונות | הפסדים |
| פוארטו ריקו 1980 | מקום חמישי | 6 | 2 | 4 |
| ברזיל 1984 | מקום חמישי | 8 | 3 | 5 |
| אורוגוואי 1988 | מקום שישי | 6 | 2 | 4 |
| מקסיקו 1989 | מקום תשיעי | 5 | 1 | 4 |
| ארצות הברית 1992 | מקום שביעי | 4 | 1 | 3 |
פוארטו ריקו 1993: לא העפילה
ארגנטינה 1995: לא נרשמה
| אורוגוואי 1997 | מקום עשירי | 4 | 0 | 4 |
פוארטו ריקו 1999: לא העפילה
| ארגנטינה 2001 | מקום תשיעי | 4 | 0 | 4 |
| פוארטו ריקו 2003 | מקום שישי | 8 | 4 | 4 |
| הרפובליקה הדומיניקנית 2005 | מקום עשירי | 4 | 1 | 3 |
| ארצות הברית 2007 | מקום שביעי | 8 | 2 | 6 |
| פוארטו ריקו 2009 | מקום שביעי | 8 | 2 | 6 |
ארגנטינה 2011: לא העפילה
| ונצואלה 2013 | מקום ראשון | 10 | 8 | 2 |
| מקסיקו 2015 | מקום רביעי | 10 | 7 | 3 |
| ארגנטינה קולומביה אורוגוואי 2017 | מקום שלישי | 5 | 4 | 1 |
| ברזיל 2022 | מקום חמישי | 4 | 2 | 2 |
ניקרגואה 2025: לא העפילה
| סך הכל | 15 הופעות | 94 | 39 | 55 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
אורי גורדין

| --- | --- |

אלוף אורי גורדין, 2023
 לידה:  16 ביולי 1969 (בן 55) סן דייגו, קליפורניה ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב אוניברסיטת הרווארד
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-נובמבר 1988
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
  סגן מפקד סיירת מטכ"ל   מפקד סיירת מטכ"ל   מפקד חטיבה 55   מפקד חטיבת הנח"ל   מפקד עוצבת האש   ראש מטה זרוע היבשה   מפקד פיקוד העורף   מפקד פיקוד הצפון
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מבצע שומר החומות  מלחמת חרבות ברזל
מפקד עוצבת האש, אורי גורדין (מימין) עם מפקד מפקדת העומק, טל רוסו, הרמטכ"ל, גדי איזנקוט ומפקד פיקוד אירופה של ארצות הברית, הגנרל קרטיס סקפרוטי
אורי גורדין משוחח עם מפקד כוחות היבשה של צבא ברזיל (אנ'), הגנרל אדסון ליאל פוז'ול (אנ'), דצמבר 2019
אורי גורדין (נולד ב-16 ביולי 1969) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף, המשמש מפקד פיקוד הצפון. קודם לכן שימש מפקד פיקוד העורף, ראש מטה זרוע היבשה, מפקד עוצבת האש, מפקד חטיבת הנח"ל, מפקד חטיבה 55 ומפקד סיירת מטכ"ל. גורדין הוא מפקד החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל.
ביוגרפיה

גורדין, בנם של הלל ורחל. נולד בארצות הברית בסן דייגו שבקליפורניה, בעת שהוריו שהו שם בתקופת לימודיהם. בשנת 1971 חזרה משפחתו לישראל והוא גדל והתחנך בקיבוץ יטבתה.
לאחר שנת שירות כמדריך נוער בעפולה, התגייס לצה"ל בנובמבר 1988, והתנדב לסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה ויצא לקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לסיירת ומונה למפקד צוות. בהמשך שימש כמפקד פלגת לוחמים. לאחר מכן מונה לסגן מפקד היחידה.
בהמשך הועלה לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף תכנון במערך המבצעים המיוחדים באמ"ן, ושימש בתפקיד בין היתר במלחמת לבנון השנייה. במהלך המלחמה שימש אחד ממפקדי הכוחות במבצע חד וחלק במרחב בעל בק שבבקעת הלבנון. לאחר מכן מונה למפקד סיירת מטכ"ל, ושימש בתפקיד בין השנים 2007–2010. בספטמבר 2009, תוך כדי שירותו כמפקד היחידה, הועלה לדרגת אל"ם, כאות הערכה על תפקוד הסיירת בפיקודו, וליחידה הוענק צל"ש הרמטכ"ל, בגין פעילות מבצעית מיוחדת. בסיום תפקידו יצא ללימודים בארצות הברית.
בשנת 2011 מונה למפקד חטיבה 55, במקביל כיהן כמפקד מגמת מג"דים בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים, ושימש בתפקידיו עד מאי 2014. ב-22 במאי 2014 מונה למפקד חטיבת הנח"ל, והוביל את החטיבה בין היתר במבצע שובו אחים ובמבצע צוק איתן, ב-28 במאי 2015 סיים את תפקידו. ב-2 ביולי 2015 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת האש, במהלך תפקידו הוקמה חטיבת עוז והוכפפה תחת פיקודו לעוצבת האש. את תפקידו סיים ב-16 בנובמבר 2017. באפריל 2018 מונה לראש מטה זרוע היבשה, תפקיד אותו מילא עד 7 באפריל 2020.
ב-11 במאי 2020 הועלה לדרגת אלוף, וב-19 במאי נכנס לתפקידו כמפקד פיקוד העורף. גורדין שימש בתפקיד בין היתר במהלך מגפת הקורונה ובמבצע שומר החומות. בתפקיד זה כיהן עד 18 ביולי 2022. ב-11 בספטמבר 2022 מונה למפקד פיקוד הצפון. בחודש מרץ החלה הסלמה בגבול הצפון, לאחר הפיגוע בצומת מגידו ומטח רקטי מלבנון למחרת ליל הסדר. גורדין, כמו גם סגן הרמטכ"ל אמיר ברעם, המליץ בפני הרמטכ"ל על תגובה קשה נגד חזבאללה, אך דעתו לא אומצה על ידי ראש הממשלה נתניהו שהורה על תגובה רפה. בחודשים הבאים חלה סדרת פרובוקציות של חזבאללה על הגבול, כולל הקמת אוהל עם חמושים בצד הישראלי של הגבול. גם כאן, הדרג המדיני שלל פירוק של האוהל בידי הצבא, והפרובוקציות נמשכו.
ביוגרפיה > מלחמת חרבות ברזל

ב-7 באוקטובר 2023, 4 שעות מתחילת מתקפת הפתע של החמאס על ישראל (שהחלה את מלחמת חרבות ברזל), הועלתה הכוננות בפיקוד הצפון, אחרי שחזבאללה הניע את מיטב כוח העילית שלו, כוח רדואן, לעבר הגבול. בשבוע לאחר מכן גויסו אוגדות מילואים למקרה של הידרדרות לכדי מלחמה כוללת בגזרה. תושבי קו העימות קיבלו הוראה להתפנות מבתיהם ונפתח משא ומתן עקיף, בתיווך אמריקאי, להדיר את חזבאללה מכל הגזרה דרומית לנהר הליטני, בהתאם לדרישה הישראלית לממש את החלטה 1701 של מועצת הביטחון של האו"ם.
הלחימה בחזית הצפונית נמשכה חודשים רבים ללא הכרעה, תוך גרימת נזק רב לשני הצדדים. גורדין פעל לפגע ככל הניתן בתשתיות הטרור של חזבאללה הצמודות לגבול, תוך שריפת "שמורות הטבע" שבהן הסתתרו המחבלים וחיפוש אחר מנהרות טרור. לאורך אותם חודשים פיקוד צפון פיקד על מהלך אימונים היקפי עבור כל היחידות שיועדו ללחימה בחזבאללה. בחודשי מאי ויוני חזבאללה הרחיב את היקפי האש, וגורדין העלה בפני הדרג המדיני את הצורך שריכוז המאמצים יעבור לצפון. באותם חודשים צה"ל חיסל שני מפקדים בכירים בחזבאללה, מקבילים למפקדי אוגדות: טאלב סאמי עבדאללה ואבו נעמה נאסר. במקביל הסלים העימות בין ישראל לאיראן על אדמת סוריה. ב-2 בינואר 2024 פיקוד צפון הכווין את החיסול של בכיר חמאס סאלח אל-עארורי בביירות, וב-1 באפריל היה אחראי לתקיפת הקונסוליה האיראנית בדמשק, שבה חוסל מפקד משמרות המהפכה בסוריה, גנרל מוחמד רזא זאהדי.
פיקוד צפון בפיקודו היה אחראי על ההתנקשות בפואד שוכר ועל מתקפת המנע הישראלית נגד חזבאללה  שנערכה באוגוסט 2024. בספטמבר חלה הסלמה דרמטית בעימות, וישראל לקחה יוזמה התקפית במסגרת מבצע חיצי הצפון. בתוך כך נהרגו בכירי חזבאללה בסדרת פעולות, בהן מבצע סדר חדש שבו חוסל חסן נסראללה. בערב 30 בספטמבר נפתח התמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל.
חיים אישיים

גורדין מתגורר במושב סתריה, נשוי למירי ואב לשלושה ילדים. בעל תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת תל אביב, ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד, שבה למד במסגרת תוכנית קרן וקסנר.
הערות שוליים

↑  אמיר בוחבוט, הקודקוד החדש של סיירת מטכ"ל, באתר nrg‏, 12 בנובמבר 2006
↑  מיוחד: המח"טים שיתמודדו בעתיד על מושב במטה הכללי, באתר וואלה, 24 בספטמבר 2014
↑  יוחאי עופר, מפקד הנח"ל הבא נחשף: א' מסיירת מטכ"ל, באתר nrg‏, 6 בפברואר 2014
↑  מערכת אתר צה"ל, אל"ם רסאן עליאן מונה לתפקיד מח"ט גולני; אל"ם אורי גורדין יפקד על חטיבת הנח"ל, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 24 באוקטובר 2013
↑  עוזי ברוך, צל"ש הרמטכ"ל יינתן לסיירת מטכ"ל, באתר ערוץ 7, 14 באפריל 2010
↑  יוחאי עופר, אל"ם אורי גורדין יפקד על חטיבת הנח"ל, באתר nrg‏, 6 בפברואר 2014
↑  רוני דניאל, ‏למרות הקיצוץ: תרגיל מורכב בצה"ל הסתיים היום, באתר ‏מאקו‏, 20 ביוני 2013
↑  דשה טס, "זכיות נוספות לצנחנים", במחנה, 2 בינואר 2014, עמוד 21
↑  נעם ויטמן, כך מתכוננים המג"דים העתידיים למלחמה, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 23 בינואר 2014
↑  מערכת אתר צה"ל, אל"ם אורי גורדין נכנס לתפקידו כמח"ט הנח"ל, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 22 במאי 2014
↑  אמיר בוחבוט‏, מח"ט הנח"ל: "ניסו לחטוף לנו חיילים ללא הצלחה", באתר וואלה, 22 ביולי 2014
↑  "המציאות הבלתי יציבה באזורנו אינה מאפשרת לנו לנוח לרגע", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 2 ביולי 2015
↑   מפקד פיקוד העורף הנכנס אלוף אורי גורדין הועלה בדרגה, באתר צה"ל, 11 במאי 2020
↑  יניב קובוביץ, שורת מינויים בצה"ל: תמיר ידעי יהיה מפקד פיקוד המרכז, אורי גורדין - מפקד פיקוד העורף, באתר הארץ, 25 בפברואר 2020
↑   המינויים החדשים במטה הכללי, באתר צה"ל, 19 במאי 2022
↑   מפקד פיקוד הצפון החדש, אלוף אורי גורדין, נכנס לתפקידו, באתר צה"ל, 11 בספטמבר 2022
↑  עמרי מניב, ‏תחקיר הקונספציה בצפון | כך איבדה ישראל את ההרתעה מול חזבאללה בשנה שלפני המלחמה, באתר ‏מאקו‏, 3 באוגוסט 2024
↑  שקד שדה, ‏אלוף פיקוד צפון אורי גורדין: "בצה"ל ערוכים למערכה קצרה - וגם למערכה רחבה יותר", באתר מעריב אונליין, 7 באוקטובר 2023
↑  האלוף אורי גורדין: "חזבאללה היה במוכנות של 15 דקות לחדור לישראל, צה"ל בלם אותו", באתר ערוץ 7, ‏6 בדצמבר 2023
↑  מיכאל הררי, החלטה 1701 ביחס לפריסת חזבאללה בדרום לבנון על שולחן המו"מ, באתר זמן ישראל, 5 בדצמבר 2023
↑  יאיר קראוס, אלוף פיקוד הצפון: יש חיפושים משמעותיים אחר מנהרות של חזבאללה, באתר ynet, 24 בדצמבר 2023
↑  הרמטכ"ל בפיקוד הצפון: "נמצאים במוכנות מאד גבוהה", באתר "סרוגים", 27 בדצמבר 2023
↑  אבי אשכנזי, ‏כפי שלא נעשה מעולם: בצה"ל השלימו סדרת אימונים חסרת תקדים בגזרת הצפון, באתר מעריב אונליין, 1 באוגוסט 2024
↑  רון בן ישי, הסלמה מוגבלת, ויצירת משוואות: חיסול המפקד הבכיר כואב מאוד לחיזבאללה, באתר ynet, 12 ביוני 2024
↑  לילך שובל ועידן אבני, בצה"ל מאשרים את החיסול האסטרטגי: "אבו נעמה" היה אחראי על כל כדור שנורה לישראל, באתר ישראל היום, ‏3 ביולי 2024
ג'וליוס קונברס

ג'וליוס קונברס (באנגלית: Julius Converse;‏ 17 בדצמבר 1798 –  16 באוגוסט 1885) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מורמונט, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של מדינתו ב-1833 ובשנים 1847–1849, 1867–1868, כחבר הסנאט של ורמונט בשנים 1836–1840, כסגן מושל ורמונט ה-17 בשנים 1850–1852, וכמושל ורמונט ה-34 בשנים 1872–1874.
ראשית חייו

ג'וליוס קונברס נולד בעיירה סטאפורד שבקונטיקט, כבנם של ג'וזף ומרי (לבית ג'ונסון) קונברס. הוא גדל בוורמונט, התחנך באקדמיית רנדולף, למד משפטים, וב-1826 היה לעורך דין בעיירה בת'אל שבוורמונט.
קריירה פוליטית

ב-1833 נבחר קונברס לבית הנבחרים של ורמונט מטעם המפלגה הוויגית. בשנים 1836–1840 הוא כיהן מטעמה בסנאט של ורמונט.
לאחר תום כהונתו בסנאט, עבר קונברס לעיירה וודסטוק, שם הוא חידש את עיסוקו בעריכת דין, ובשנים 1844–1847 שימש כפרקליט המדינה למחוז וינדזור. לאחר מכן ועד 1849 הוא שב לכהן בבית הנבחרים. בשנים 1850–1852 כיהן קונברס כסגן מושל ורמונט. כאשר באמצע שנות ה-50 של המאה ה-19 הוקמה המפלגה הרפובליקנית, הוא שב לבית הנבחרים בפעם השלישית, וכיהן בו בשנים 1867–1868. ב-1869 הוא התמודד ללא הצלחה על משרת מושל ורמונט, ונוצח על ידי פיטר וושבורן.
מושל ורמונט

ב-1872 נבחר קונברס כמועמד המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל ורמונט, אף על פי שכבר היה בן 70, בלתי פעיל בפוליטיקה ואף לא ניהל מסע בחירות. בחירתו כמועמד המפלגה יוחסה על ידי משקיפים כאמצעי לחסום את מועמדותו של איל הרכבות פרדריק ה. בילניגס (אנ') ששב אז לוורמונט מקליפורניה, והצגת מועמדותו של המושל המכהן ג'ון וולקוט סטיוארט הייתה מהווה הפרה של כלל ההרים של המפלגה הרפובליקנית. קונברס ניצח בבחירות הכלליות וכיהן כמושל עד 1874. לאחר מכן הוא פרש מהחיים הפוליטיים.
חיים אישיים

ב-1825 נשא קונברס לאישה את מליסה ארנולד. לשניים לא נולדו ילדים, והיא נפטרה ב-1872. שנה לאחר מכן נישא קונברס בשנית לג'יין מרטין בת ה-31, ולשניים נולדה בת אחת.
ג'וליוס קונברס נפטר בעת ששהה בחופשה בדיקסוויל נוץ' שבניו המפשייר ב-16 באוגוסט 1885. הוא נטמן בבית הקברות ריבר סטריט שבוודסטוק.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1585
הערות שוליים

↑  Henry Swan Dana,  History of Woodstock, Vermont, Houghton, Mifflin, 1889, pp. 481-482.
↑  Jacob G. Ullery, Men of Vermont Illustrated, 1894, p. 100.
↑  Henry Swan Dana, History of Woodstock, Vermont, 1889, pp. 481 - 482.
| מושלי ורמונט ורמונט |
| --- | --- | --- |
| מושלי רפובליקת ורמונט | תומאס צ'יטנדן • מוזס רובינסון • תומאס צ'יטנדן |  |
| מושלי ורמונט | תומאס צ'יטנדן • פול בריגהאם • אייזק טיצ'נור • ישראל סמית' • אייזק טיצ'נור • ג'ונאס גלושה • מרטין צ'יטנדן • ג'ונאס גלושה • ריצ'רד סקינר • קורנליוס פ. ואן נס • עזרא בטלר • סמואל קרפטס • ויליאם פאלמר • סילאס ג'ניסון • צ'ארלס פיין • ג'ון מטוקס • ויליאם סלייד • הוראס איטון • קרלוס קולידג' • צ'ארלס ויליאמס • ארסטוס פיירבנקס • ג'ון רובינסון • סטיבן רויס • ריילנד פלטשר • הילנד הול • ארסטוס פיירבנקס • פרדריק הולברוק • ג'. גרגורי סמית' • פול דילינגהאם • ג'ון פייג' • פיטר וושבורן • ג'ורג' וייטמן הנדי • ג'ון וולקוט סטיוארט • ג'וליוס קונברס • עשהאל פק • הוראס פיירבנקס • רדפילד פרוקטור • רוזוול פרנהאם • ג'ון ברסטו • סמואל פינגרי • אבנעזר אורמסבי • ויליאם דילינגהאם • קרול פייג' • לוי פולר • אורבן וודברי • ג'וזאיה גראוט • אדוארד קרטיס סמית' • ויליאם סטיקני • ג'ון מקאלה • צ'ארלס בל • פלטשר פרוקטור • ג'ורג' פראוטי • ג'ון מיד • אלן פלטשר • צ'ארלס גייטס • הוראס גרהאם • פרסיבל קלמנט • ג'יימס הארטנס • רדפילד פרוקטור הבן • פרנקלין בילינגס • ג'ון ויקס • סטנלי וילסון • צ'ארלס מנלי סמית' • ג'ורג' אייקן • ויליאם הנרי וילס • מורטימר פרוקטור • ארנסט ויליאם גיבסון הבן • הרולד ארתור • לי אמרסון • ג'וזף ג'ונסון • רוברט סטאפורד • פ. ריי קייזר הבן • פיליפ הוף • דין דייוויס • תומאס סלמון • ריצ'רד סנלינג • מדלן קונין • ריצ'רד סנלינג • הווארד דין • ג'ים דאגלס • פיטר שמלין • פיל סקוט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011034892  VIAF: 169487874   WorldCat (עם VIAF): 169487874