stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וורמס (סדרת משחקים)
המשחקים בסדרה

| משחקים דו-ממדיים> הדור הראשון של המשחקים | משחקים דו-ממדיים> הדור השני של המשחקים | משחקים דו-ממדיים> הדור השלישי של המשחקים | משחקים תלת-ממדיים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Worms (1995)  Worms Reinforcements (1995)  Worms & Reinforcements United (1996)  Worms: The Director's Cut (1997) |  Worms 2 (1997)  Worms Armageddon (1999)  Worms World Party (2001) |  Worms: Open Warfare (2006)  Worms (2007)  Worms: Open Warfare 2 (2007) |  Worms 3D (2003)  Worms Forts: Under Siege (2004)  Worms 4: Mayhem (2005)  Worms 4: ultimate Mayhem (2011) |
הספקטרום הרגשי

פאנל מתוך החוברת Green Lantern Vol.4 #25 מינואר 2008, המציג את סוללות הכוח של חילות הצבעים. אמנות מאת אית'ן ואן סקייבר ואייבן רייז.
הספקטרום הרגשי (באנגלית: Emotional Spectrum) הוא קונספט בדיוני של הספקטרום האלקטרומגנטי המתקיים ביקום DC של חברת DC קומיקס, ובעיקר בחוברות גרין לנטרן. צבעי הספקטרום הרגשי נרתמים כמקורות כוח בידי ארגונים בדיוניים שונים המחזיקים בטבעות כוח, כמו חיל הפקחים הירוקים, חיל הפקחים הכחולים ושבט אינדיגו.
הרעיון נוצר בידי הכותב ג'ף ג'ונס בין השנים 2007–2009 כהסבר מחודש למיתוס הגרין לנטרן, והוטמע בסדרות השונות במהלך סיפורי "הלילה האפל ביותר" ו"היום הבהיר ביותר".
ישויות הרגש

ישויות הרגש הן מקבץ של יצורים ביקום DC שמהווים את התגלמותם הגשמית של הרגשות המרכיבים את הספקטרום הרגשי. בכנס קומיק-קון, ג'ונס הבהיר כי לכל חיל יש ישות מקושרת משלו. עד לחוברת מספר 54 בכרך הרביעי של כותרי גרין לנטרן, כל שבעת ישויות הרגש נחשפו. למרות שחיל הפקחים השחורים (שהוצגו כאנטגוניסט ראשי בסיפור "הלילה האפל ביותר") מקבל את כוחו מהמוות מאשר מאורם של הרגשות בספקטרום הרגשי, חוברת מספר 43 גילתה כי מנהיגם (היד השחורה) הוא ישות דומה. זאת ועוד, בחוברת Blackest Night #7, נקרון מעלה ממעמקי כדור הארץ ישות נוספת שנודעת בשם "הישות". כמו היד השחורה, הישות אינה משתייכת לספקטרום הרגשי, אלא כי אם התגלמות האור הלבן שיוצרת חיים. בקשת הסיפור "היום הבהיר ביותר" התברר כי קרונה שמר על ישויות הרגש ופיתח חסינות מפני האורות השונים של הספקטרום הרגשי. בסוף קשת הסיפור "מלחמת הפקחים הירוקים", כל ישויות הרגש שוחררו משליטתו של קרונה לאחר שהאל ג'ורדן נלחם בו והרגו.
ישויות הרגש > הקצב

הקצב הוא התגלמותו של הזעם. הוא מקושר לאור האדום שבספקטרום הרגשי ודמותו היא כשל שור דמוני. הקצב נולד ביקום DC לאחר מעשה הרצח הראשון. ראשו והקרניים שלו מדמים את חותמו של חיל הפקחים האדומים. ישות זו מוזכרת לראשונה בחוברת מספר 51 של הכרך הרביעי בכותר גרין לנטרן. אטרוסיטוס נדהם מכמות הזעם בה הוא חש מהספקטר, שהיה נתון באותה עת להשפעת טבעת הכוח השחורה. לאחר עימות עם פאראלקס, אטרוסיטוס מנסה לגייס את הספקטר כישות של החיל שלו. למרות שבתחילה הוא מושפע מהמדים ומאפיוני הפקח האדום, הספקטר מנער מעליו את השפעתם במהרה. הוא מסביר כי הוא זעמו של האל, וכי אינו שייך לאטרוסיטוס. אולם, הספקטר טוען שהתעמת מול "יצור הארגמן של הכעס", ומוסיף כי אטרוסיטוס יושמד אם ינסה לחפש את אותה ישות.
הקצב נמצא לבסוף בידי הספקטר ואטרוסיטוס, ונכלא בתוך סוללת הכוח של אטרוסיטוס, עד אשר קרונה הצליח ללכוד את הישות בעזרתו של אופידיאן, התגלמות תאוות הבצע. לאחר מכן, קרונה פלש לכוכב הלכת אואה וגרם לקצב להשתלט על שומר יקום בשם הרופה.
ישויות הרגש > אופידיאן

אופידיאן הוא התגלמות תאוות הבצע אשר מקושרת לאור הכתום של הספקטרום הרגשי. ישות זו דומה לנחש גדול אשר על מצחו מוטבע חותם החיל. בהופעתו הראשונה הוא מתואר כמי שנוצר כאשר היצור הראשון אכל את מה שאינו זקוק לו. הישות נכלאה בסוללת הכוח הכתומה בידי לארפליז, והיא מסוגלת לתקשר עם האל ג'ורדן כאשר זה האחרון ענד את טבעת הכוח הכתומה באופן זמני.
לאחר שהקטור האמונד ברח מהכלא הוא הפך למארחו של אופידיאן. בזמן שקרונה גירש את ישות תאוות הבצע מהאמונד, היא התמזגה עם אחד משומרי היקום.
ישויות הרגש > פאראלקס

פאראלקס הא התגלמות הפחד, אשר נולד כאשר אחת מצורות החיים המוקדמות ביותר חשה באימה, והוא מקושר לאור הצהוב של הספקטרום הרגשי. מראהו כשל חרק, ופנים פיו מדמה את חותם חיל סינסטרו. בחוברת השלישית של גרין לנטרן: לידה מחדש, פאראלקס מתואר כישות של פחד בר קיימא שנולד משחר הקיום. פאראלקס יוצר פחד ופרנויה בכל ציוויליזציה עימה הוא נפגש, ומאיים ללכוד את היקום כולו במעגל אכזרי של פחד ואלימות. כדי למנוע מהדבר להתרחש, שומרי היקום לכדו את הישות במצב תרדמתי בסוללת הכוח הראשית הירוקה. עצם נוכחותו בסוללת הכוח הראשית גורמת ל"טומאה הצהובה" אשר מחלישה את טבעות הכוח של חברי החיל כנגד הצבע הצהוב. אולם, הוא מסוגל להשתלט על האל ג'ורדן בדמדומי הברקת כאשר עיר הולדתו הושמדה, וגורם לו לשחוט כמעט את כל חברי החיל.
בסיומה של קשת הסיפור "גרין לנטרן: לידה מחדש", ג'ורדן, קייל ריינר, ג'ון סטוארט, גאי גרדנר וקילווג נלחמים בפאראלקס ולוכדים אותו בשנית בסוללת הכוח הראשית. עם הבסתו, כל פקח ירוק מנוסה יכול להתגבר על החולשה הצהובה על ידי כך שהוא מזהה את הפחד העומד מאחוריה ומתגבר עליה.
בקשת הסיפור "מלחמת הפקחים הירוקים", פאראלקס היה הראשון מבין שבעת ישויות הרגש שנלכד בידי קרונה. כאשר קרונה פלש לאואה עם פאראלקס ושש הישויות הנוספות ונתן להם להשתלט על שומרי היקום, פאראלקס השתלט על סוללת הכוח הראשית, השיב את הטומאה הצהובה לתוכה והשתלט על כל הפקחים הירוקים פרט לג'ורדן, גרדנר, ריינר, סטוארט וגאנטת.
ישויות הרגש > איון

איון הוא התגלמות כוח הרצון, אשר נולד כאשר החיים נעו למסלולם הראשוני, והוא מקושר לאור הירוק של הספקטרום הרגשי. המאייר אית'ן ואן סקייבר תיאר את איון כלווייתן גדול ופרימיטיבי. איון מייצג את יציבותו של כוח הרצון, והוא משמש כתומך עבור מי שנבחר כמארחו. הוא מספק כוח בלתי ישוער תמורת מידת כוח הרצון של המארח. דבר זה מהווה ניגוד גמור לפאראלקס, ששולט במארחו כדי להשליט פחד ויראה באחרים. ישותו של איון מככבת בסיפור "מלחמת חיל סינסטרו" והוא מוצג לראשונה כאשר סינסטרו מסיר אותו מתוך גופו של קייל ריינר. לישות קיימים מספר מאפיינים המוטבעים בידי שומרי היקום והחיל. חותם החיל מופיע על גבה של הישות, ותוספת בצורתה של דג שד הים מסתיימת בדמות פנס.
לאחר שנלקחה מריינר, הישות נלכדת בידי אנטי-מוניטור, שעורך עליה ניסויים בכוכב הלכת המרושע קווארד. היא ניצלת בידי קבוצה של פקחים ירוקים ומוחזרת לשומרי היקום, שמאחדים בין הישות לבין סודאם יאט, פקח ירוק טירון מכוכב דאקסאם. כל זאת כדי ליצור את הנשק המושלם נגד סופרבוי פריים.
ישויות הרגש > אדארה

אדארה היא התגלמות התקווה והיא מקושרת לאור הכחול של הספקטרום הרגשי. דמותה כשל ציפור, וחותמו של חיל הפקחים הכחולים מוטבע על חזה. הוא נראה לראשונה באירועי "הלילה האפל ביותר", כאשר סינסטרו (כפקח לבן) מתעד את בריאתן של ישויות הרגש. אדארה נוצרה כאשר צורת החיים הראשונה כרעה לתפילה. עוד תועד כי היא נוצרה במהלכו של שיטפון.
ישויות הרגש > פרוסליט

פרוסליט היא התגלמות החמלה והיא מקושרת לאור האינדיגו שבספקטרום הרגשי. לישות זו צורה כשל סילוניות בעלת ארבע זרועות. המשטח הפנימי שלה מכיל אפיונים הדומים לחותם שבט אינדיגו.
ישויות הרגש > הטורף

הטורף הוא התגלמות אהבה והוא מקושר לאור הסגול שבספקטרום הרגשי. מראהו כשל דינוזאור, כנראה טירנוזאור רקס או ולוצירפטור גדול. בהמשכיות מוקדמת של הקומיקס, הקרנה אנרגטית בשם "הטורף" הוצגה כמרכיב אישיותה של קרול פריס ומתפקדת כאנימה גברית לכוכב ספיר הנשית. בייאושה הרב לאחר שאיבדה את האל ג'ורדן, הטורף ניתק את עצמו לחלוטין ממנה לכדי דמות גברית המשקפת את האידיאלים שקרול רצתה בגבר. הטורף מתגורר בזאמארון, ולאחר שטבעות כוח שחורות האנישו את גופותיהם של בני הזוג אשר אהבתם הנצחית תיפעלה את כוכבות הספיר, זאמארון הושמד, והטורף שוחרר מכלאו הקריסטלי.
הערות שוליים

↑  Green Lantern Vol.4 #28, April 2008
↑  Final Crisis: Rage of the Red Lanterns #1, October 2008
↑  Green Lantern: Rebirth #4, March 2005
↑  Green Lantern Vol.4 #34, May 2009
↑  Green Lantern Vol.4 #25, December 2007
↑  Blackest Night #0, April 2009
↑  Blackest Night #3, September 2009
↑  The Eve of Blackest Night: Geoff Johns on Everything, Vanetta Rogers, July 3rd 2009 (הקישור אינו פעיל)
↑  Green Lantern Vol.4 #40, May 2009
↑  Green Lantern: Sinestro Corps Special #1, August 2007
↑  Green Lantern Vol.4 #21, August 2007
↑  Green Lantern Vol.4 #38, March 2007
↑  Green into Black: Geoff Johns on the Night to Come, Vanetta Rogers, March 17th 2009(הקישור אינו פעיל)
↑  Blackest Night: Tales of the Corps #2
↑  Green Lantern Vol.4 #43, September 2009
↑  Green Lantern Vol.4 #54, July 2010
↑  Green Lantern Vol.4 #52, May 2010
↑  Green Lantern Vol.4 #52, May 2010
↑  Green Lantern/Sinestro Corps Secret Files and Origins, February 2008
↑  Green Lantern Corps Vol.2 #17, December 2007
↑  Green Lantern Vol.4 #23, November 2007
מנהיגי חילות הפקחים, כפי שהם נראים על עטיפת החוברת Blackest Night #6 מפברואר 2010, אמנות מאת אייבן רייז
ישויות הרגש של הספקטרום הרגשי, כפי שהופיעו על עטיפת החוברת Green Lantern Emerald Warriors #10 מיולי 2011, אמנות מאת גארי פרנק.
ויקטוריה (אלה)

| --- | --- |

 תרבות:  רומא העתיקה
 אלים מקבילים:  ניקה, אנדארטה 
 
הקוודריגה בראשו של שער ברנדנבורג בלילה
ויקטוריה (לטינית: Victoria) היא אלת הניצחון בדת הרומית העתיקה. ויקטוריה היא המקבילה לאלה היוונית ניקה, והשותפה של בלונה. היא הותאמה מדמותה של אלת החקלאות הסבינית, ואקונה, והמקדש הראשי שלה נמצא בגבעת הפאלאטיום. האלה ויקה פוטה מזוהה לעיתים כוויקטוריה.
שלא כמו האלה היוונית ניקה, האלה ויקטוריה לקחה חלק מרכזי בחברה הרומית ומקדשים רבים הוקמו לכבודה. כשפסלה הוסר בשנת 382 לפנה"ס על ידי הקיסר גרטיאנוס היה זעם רב ברחובות רומא. לרוב היא נערצה על ידי גנרלים אשר חזרו מניצחונותיהם בקרבות. הבדל נוסף מניקה היוונית הוא בכך שוויקטוריה הייתה ידועה בהצלחה במשחקי האתלטיקה כמו מרוצי מרכבות, ויקטוריה הייתה הסמל לניצחון על המוות וקבעה מי ינצח במלחמה.
ויקטוריה מופיעה רבות על מטבעות רומיים, תכשיטים, מבנים, ואמנויות אחרות. היא נתפסה לעיתים קרובות עם או בתוך מרכבה, כמו בפסל הניצחון מסוף המאה ה-18 קוודריגת שער ברנדנבורג בברלין שבגרמניה; או באנדרטת ויטוריו אמנואלה השני, בנוכחות עם 2 קוודריגות. ניקה או ויקטוריה הייתה נהגת המרכבה של זאוס בקרב בו השתלט על האולימפוס.
על שמה של ויקטוריה נקרא האסטרואיד "12 ויקטוריה" בחגורת האסטרואידים הגדולה.
ראו גם

סימן V
ויין אייר

| --- | --- |

ויין אייר
 לידה:  ודנה, קנדה קנדה
 מדינה:  קנדה 
 השכלה:  Royal Roads Military College  המכללה המלכותית הצבאית של קנדה  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית 
 השתייכות:   צבא קנדה
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הבריגדה הממוכנת ה-2 מפקד הדיוויזיה ה-3 מפקד צבא קנדה ראש מטה ההגנה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת אפגניסטן
 עיטורים
 לגיון ההצטיינות  מפקד במסדר הכבוד הצבאי  Meritorious Service Cross  עיטור הכוחות הקנדיים 
 
ויין דונלד אייר (באנגלית: Wayne Donald Eyre) הוא גנרל קנדי המשמש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות הקנדיים מאז 25 בנובמבר 2021.
ביוגרפיה

אייר נולד בוודנה שבפרובינציית ססקצ'ואן. בגיל 13 הצטרף לבית ספר לצוערים, ולאחר מכן למד באקדמיה הצבאית המלכותית הקנדית. ב-1988 החל לשרת בגדוד השני של רגימנט הרגלים של הנסיכה פטרישיה. ב-2004 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 של הרגימנט. ב-2009 הוא מונה למפקד הבריגדה הממוכנת ה-2. ב-2010 נשלח לאפגניסטן. ב-2014 מונה למפקד הדיוויזיה ה-3 ובמקביל מונה למפקד כוח המשימה הבינלאומי במערב אפגניסטן. במאי 2018 הוא הפך ללא-אמריקני הראשון שמונה לסגן מפקד פיקוד האומות המאוחדות בקוריאה הדרומית. ב-20 באוגוסט 2019 הוא מונה למפקד צבא קנדה. ב-24 בפברואר 2021 הוא נבחר לשמש כמחליפו של ארט מקדונלד בתפקיד ראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות הקנדיים. ב-13 באוגוסט הוא הועלה לדרגת גנרל, וב-25 בנובמבר נכנס לתפקידו החדש.
ב-15 במרץ 2022 הוכרז אייר כאישיות לא רצויה ברוסיה, לצד 312 קנדים נוספים, וזאת כמחאה על מדיניותה קנדה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה.
הערות שוליים

↑  Justin Trudeau among 313 Canadians banned from Russia
וורמס

ערך זה עוסק בעיר בגרמניה. אם התכוונתם לסדרת משחקי מחשב, ראו .
.
ווֹרְמְס (בגרמנית: Worms; במקורות היהודים נקראת ורמייזא, וורמיישא או גרמייזא) היא עיר במדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה, על גדות הריין. בעיר 83,081 תושבים נכון לשנת 2017. העיר וורמס קדומה ביותר והיא אחת מהערים העתיקות שבצפון אירופה.
רקע

בימי הרומאים הייתה העיר מאחז צבאי אסטרטגי על הדרך הראשית שמובילה לנהר הריין, ולימים – עיר מסחר משגשגת. בשנת 14 אחר הספירה נכבשה על ידי המצביא דרוסוס. את שרידי העיר הרומאית שפיתח דרוסוס ניתן לראות עד היום במבני הרחוב הרומאי, בפורום, ובשרידי המקדש לאל יופיטר. בימי הביניים הייתה לעיר קיסרית חופשית, ומאז ימי קארל הגדול שימשה לעיתים כעיר מושבו של הקיסר ועמדה במרכזם של אירועים היסטוריים חשובים. כבר במאה ה-14 מנתה העיר 20,000 תושבים (הרבה יותר מבפרנקפורט).
וורמס היא אחת הערים הגרמניות המוזכרות ב'שירת הניבלונגים', יצירה ספרותית עתיקה מהמוקדמות ביותר ששרדו בלשון גרמאנית שנתחברה סביבות המאה ה-13. מספר פעמים במהלך ההיסטוריה, נהרסה העיר כמעט לחלוטין. במהלך מלחמת תשע השנים בשנת 1689 נבזזה העיר על ידי כוחות צרפתיים, שאף הצליחו להחזיק בה לזמן קצר. ב-1792 נכבשה העיר שוב על ידי כוחות הצבא הצרפתי המהפכני; העיר הייתה בשליטת צרפת עד שנת 1815, אז נמסרה לידי הדוכס הגדול של הסן במסגרת קונגרס וינה. בפעם נוספת נחרבה העיר בשנת 1945 בהפצצות אוויריות של חיל האוויר הבריטי, לקראת תום מלחמת העולם השנייה.
ההיסטוריה היהודית של העיר

לקהילה היהודית בעיר היסטוריה מפוארת בימי הביניים, ופעלו בה בין השאר ר' יצחק הלוי, רש"י, ר' אלעזר מוורמס, ר' אליהו לואנץ, ר' יאיר חיים בכרך ור' מיכל שייאר. ביחד עם שפייר ומיינץ (מגנצא) הרכיבה וורמס את שלוש הקהילות היהודיות הגדולות שלאורך הריין, שנודעו בראשי התיבות שו"ם.
בשנת 1096, בימי מסע הצלב הראשון, אירע בעיר הטבח בוורמס, כחלק ממאורעות הדמים שכונו גזירות תתנ"ו. במהלך הטבח אולצו היהודים להתנצר או למות. בעקבות אותם מאורעות דמים, חיבר ר' מנחם ברבי מכיר את הקינה "אבל אעורר", שייחודה בכך שיש בה אזכור מדויק של התאריך, שנת תתנ"ו.
ערים תאומות

הממלכה המאוחדת סנט אולבנס, אנגליה, הממלכה המאוחדת (מ־1957)
צרפת אוסר, צרפת (מ־1968)
איטליה פארמה, איטליה (מ־1984)
ישראל טבריה, ישראל (מ־1986)
גרמניה באוצן, סקסוניה, גרמניה (מ־1990)
ארצות הברית מוביל, ארצות הברית (מ־1998)
ויקטוריה אבריל

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1959 (בת 65) מדריד, ספרד 
 שם במה:  Victoria Abril 
 שם לידה:  Victoria Mérida Rojas 
 מדינה:  ספרד 
 תקופת הפעילות:  מ-1974 
 מקום לימודים:  École Jeannine Manuel 
 בן או בת זוג:  פייר אדלמן   ז'רארד דה בטיסטה 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס גויה לשחקנית הטובה ביותר (1996)  צדף הכסף לשחקנית הטובה ביותר (1987)  צדף הכסף לשחקנית הטובה ביותר (1995)  מדליית הזהב על הצטיינות באמנות יפה (ספרד) (2004)  דוב הכסף לשחקנית הטובה ביותר (1991)  פרסי אונדאס (1995)  פרס הישג בקולנוע העולמי של האקדמיה האירופית לקולנוע (2002) 
 http://www.victoria-abril.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ויקטוריה אבּריל (בספרדית: Victoria Abril; נולדה ב-4 ביולי 1959) היא שחקנית וזמרת ספרדייה.
ביוגרפיה

ויקטוריה אבריל נולדה במדריד בשם ויקטוריה מרידה רוחאס. בשנת 1976 התפרסמה בספרד בזכות הופעתה במופע Un, dos, tres... responda otra vez. בנוסף לסרטים ספרדיים, הופיעה גם בסרטים שצולמו בצרפת, באיטליה ובאיסלנד.
גילמה תפקידים ראשיים באחדים מסרטיו של פדרו אלמודובר: "קשור אותי! אהוב אותי!" (1990), "עקבים גבוהים" (1991) ו"קיקה" (1993). בשל הופעותיה החוזרות בסרטים של אלמודובר, דבק בה לעיתים הכינוי "נערת אלמודובר" (Chica Almodóvar).
בשנת 1995 שיחקה בדרמת הפשע "Nobody Will Speak of Us When We're Dead" של הבמאי אגוסטין דיאס יאנס.
בשנת 1999 כיכבה בסרט הדרמה של הבמאי מנואל גומז פריירה "Entre las piernas" לצד חאווייר ברדם.
אבריל הופיעה גם בסרטים רבים של במאים אחרים, בין היתר בסרטו של אנטוניו בנדרס "גשם קייצי" משנת 2006. בשנת 2016 שיחקה בסרט הצרפתי "ג'וזפין קצת בהריון".
אבריל היא גם זמרת, ובשנת 2005 יצא אלבומה, בסגנון בוסה נובה-ג'אז, PutchEros do Brasil. ניסתה לייצג את ספרד בתחרות אירוויזיון 1979, אך שירה, "Bang-Bang-Bang", הגיע רק למקום השני בתחרות הקדם הספרדית.
לאבריל שני בנים.
ויליאם אדוארד ריילי

| --- | --- |

 לידה:  2 בפברואר 1897 מיניאפוליס, ארצות הברית 
 פטירה:  28 באפריל 1970 (בגיל 73) אנאפוליס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 השכלה:  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית  אוניברסיטת סנט תומאס  מכללת המלחמה של הצי 
 פרסים והוקרה
 לגיון ההצטיינות של ארצות הברית בדרגת לגיונר 
 
ריילי (משמאל) ומרדכי מקלף בדיוני הסכם שביתת הנשק בין לבנון וישראל בנקורה, מרץ 1949
גנרל ריילי מצד שמאל, ירושלים, 1948.
ויליאם אדוארד ריילי (באנגלית: William Edward Riley‏; 2 בפברואר 1897 - 28 באפריל - 1970) היה לוטננט גנרל אמריקאי. שירת כראש מטה משקיפי האו"ם הראשון בישראל לאחר חתימת הסכמי שביתת הנשק. גילה עמדה מאוזנת ואף אהדה לישראל.[דרושה הבהרה]
הערות שוליים

↑  אלעד בן-דרור, המתווך: ראלף באנץ' והסכסוך הערבי-ישראלי 1949-1947, מכון בן-גוריון, 2012 עמ' 180-284
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n95109899  VIAF: 9100749   WorldCat (עם VIAF): 9100749
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)

| --- | --- |

 היכל:  היכל הספורט פריז-ברסי
 תאריך התחלה:  27 ביולי 2024 (מוקדמות)
 תאריך סיום:  3 באוגוסט 2024 (גמר)
 מתחרים:  63 מ-25 מדינות
 מדליסטים
  קרלוס יולו:  הפיליפינים הפיליפינים
  ארטיום דולגופיאט:  ישראל ישראל
  ג'ייק ג'רמן:  בריטניה בריטניה
 → 2020 
תחרות תרגיל הקרקע לגברים באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי וב-3 באוגוסט 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. 63 מתעמלים מ-25 מדינות (מתוך 96 מתעמלים בתחרות סך הכל) התחרו בתרגיל הקרקע בשלב המוקדמות.
ארטיום דולגופיאט מישראל זכה במדליית הכסף, לאחר שבאולימפיאדת טוקיו (2020) זכה במדליית זהב במכשיר זה. דולגופיאט הפך לספורטאי הישראלי השני שזכה בשתי מדליות אולימפיות אישיות, והראשון שעשה זאת בשני משחקים אולימפיים רצופים.
רקע

תחרות הקרקע התקיימה בפעם ה-22 במשחקים האולימפיים, מאז הופעתה לראשונה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932). תחרות הקרקע היא היחידה מבין תחרויות המכשירים הבודדים שלא התקיימה החל מהמשחקים האולימפיים הראשונים, אלא נוספה בהמשך.
לוח זמנים

תחרות הקפיצות התרחשה לאורך יומיים: שלב המוקדמות (עבור כל תחרויות ההתעמלות לגברים) התרחש ב-27 ביולי, ושלב הגמר התרחש ב-3 באוגוסט.
| תאריך | שעה | סבב | תת-קבוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| 27 ביולי | 11:00 | מוקדמות | תת-קבוצה 1 |
| 27 ביולי | 15:30 | מוקדמות | תת-קבוצה 2 |
| 27 ביולי | 20:00 | מוקדמות | תת-קבוצה 3 |
| 3 באוגוסט | 15:30 | גמר | – |
זמנים לפי שעון הקיץ של מרכז אירופה (UTC+2)
תוצאות > מוקדמות

| מקום | מתעמל | ציון D | ציון E | ענישה | סך הכול | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  ג'ייק ג'רמן (בריטניה) | 6.6 | 8.366 |  | 14.966 | Q |
| 2 |  קרלוס יולו (הפיליפינים) | 6.3 | 8.466 |  | 14.766 | Q |
| 3 |  ריידרלי ספאטה (ספרד) | 6.3 | 8.300 |  | 14.600 | Q |
| 4 |  איליה קובטון (אוקראינה) | 6.2 | 8.333 |  | 14.533 | Q |
| 5 |  לוק וייטהאוס (בריטניה) | 6.5 | 8.033 |  | 14.533 | Q |
| 6 |  ג'אנג בוהנג (סין) | 6.1 | 8.366 |  | 14.466 | Q |
| 7 |  ארטיום דולגופיאט (ישראל) | 6.4 | 8.066 |  | 14.466 | Q |
| 8 |  מילאד קארימי (קזחסטן) | 6.3 | 8.133 |  | 14.433 | Q |
| 9 |  שינוסוקה אוקה (יפן) | 5.8 | 8.533 |  | 14.333 | R1 |
| 10 |  ריו סונג-היון (קוריאה הדרומית) | 6.6 | 7.666 |  | 14.266 | R2 |
| 11 |  ג׳ואל פלאטה (ספרד) | 5.7 | 8.466 |  | 14.166 | R3 |
עתודה

העתודה לגמר תרגיל הקרקע היו:
שינוסוקה אוקה (יפן)
ריו סונג-היון (קוריאה הדרומית)
ג׳ואל פלאטה (ספרד)
תוצאות > גמר

| מקום | מתעמל | ציון D | ציון E | ענישה | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  קרלוס יולו (הפיליפינים) | 6.6 | 8.400 |  | 15.000 |
|  |  ארטיום דולגופיאט (ישראל) | 6.4 | 8.566 |  | 14.966 |
|  |  ג'ייק ג'רמן (בריטניה) | 6.6 | 8.333 |  | 14.933 |
| 4 |  איליה קובטון (אוקראינה) | 6.2 | 8.333 |  | 14.533 |
| 5 |  מילאד קארימי (קזחסטן) | 6.3 | 8.200 |  | 14.500 |
| 6 |  לוק וייטהאוס (בריטניה) | 6.3 | 8.166 |  | 14.466 |
| 7 |  ריידרלי ספאטה (ספרד) | 6.2 | 8.233 | 0.100 | 14.333 |
| 8 |  ג'אנג בוהנג (סין) | 6.1 | 8.133 | 0.300 | 13.933 |
הערות שוליים

↑  אורן אהרוני, ההיסטוריה גם שלו: ארטיום דולגופיאט זכה במדליית כסף באולימפיאדת פריז, באתר ישראל היום, 3 באוגוסט 2024
↑  Artistic Gymnastics Men's Floor Exercise Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024
↑  Men's Floor Exercise - Final results, באתר אולימפיאדת פריז (2024), 3 באוגוסט 2024
ולדזימיר סנקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 באוגוסט 1946 (בן 78) Viškavičy, בלארוס 
 מדינה:  בלארוס בלארוס
 השכלה:  המכון הממלכתי ליחסים בין-לאומיים של מוסקבה  האקדמיה הדיפלומטית של המשרד לענייני חוץ של הפדרציה הרוסית 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות 
 
 פרסים והוקרה
 Certificate of Honor of the Council of Ministers of the Republic of Belarus  Medal "For Labor Services" (18 בספטמבר 2016)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
ולדזימיר סנקו (בבלארוסית: Уладзімір Лявонавіч Сянько, נולד ב-5 באוגוסט 1946 בכפר במחוז ויטבסק) הוא דיפלומט סובייטי ובלארוסי.
לאחר סיום בית הספר, ולדזימיר סנקו נסעה למוסקבה והחל לימודים במכון ממלכתי ליחסים בינלאומיים. לאחר הלימודים הוא התחיל לעבוד במערכת משרד החוץ הסובייטי.
בשנים 1988–1991 הוא הוצב בשגרירות סובייטית בוורשה. עם הקמת בלארוס העצמאית הוא מונה לסגן שר החוץ וכיהן בתפקיד זה בשנים 1991–1992 בשנת 1992 סנקו חזר לוורשה, הפעם כשגריר של בלארוס. בשנת 1994 הוא מונה לשגריר בבריטניה.
ביולי 1994 הוא הוחזר למינסק ומונה לשר החוץ במקום איוואן אנטונוביץ'. לאחר 3 שנים בתפקיד, בשנת 1997 הוא הועבר מתפקידו ונשלח צרפת בתפקיד שגריר. בשנת 2004 סנקו מונה לשגריר בבלגיה.
החל משנת 2012 ולדזימיר סנקו מכהן בפרלמנט הבלארוסי.
ולדורפטור

| ולדורפטור |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון תחתון, 136 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
סוג:: ולדורפטור
מין:: Valdoraptor oweni
שם מדעי
 Valdoraptor

ולדורפטור (שם מדעי: Valdoraptor; מילולית: "השודד של וולדן") הוא סוג של דינוזאור תרופוד שחי בקרטיקון התחתון שלפני 136 מיליון שנה מזמננו. הוא התגלה לחופי אנגליה בצורת מאובנים מתצורות טורברידג' וול סאנד (אנ') שבסאסקס, דרום אנגליה. מבנה העצמות שלו דמה לאלה של דמויי-אורניתומימי קדום והוא היה הקדום ביותר מבני קבוצתו.
הממצאים הראשונים של הסוג שכללו רק שלושה שרידי עצמות מסרק באורך 215 עד 240 מ"מ, התגלו בידי החוקר ריצ'רד אוון שאסף אותם למוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון, כשהוא נחשב בידיו למין של הילאוזאורוס ובהמשך הועבר לסוג מגלוזאורוס ואלטיספינקס, אך אלה התבררו כשגויים וחלקם אף הכלילו שרידי עצם רביעית שהתבררה כמוטעית והסוג נחשב לטקסון מוטל בספק. בהמשך התברר שהסוג נחשב לקרוב לראשוני האורניתומימיים, אף שכמה חוקרים רואים בו בן לקבוצת הקרנוזאוריה הקרוב לנאוונאטור.
הסוג תואר בשמו הנוכחי בידי גאורג' אולשבסקי (George Olshevsky) כשהשם ניתן לכבוד "חברת וולדן" (Wealden Group) עם הסיומת: "raptor" שפירושה: "שודד" או "גנב".
וורן (מישיגן)

| --- | --- |

המרכז הטכני של ג'נרל מוטורס בוורן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  מישיגן מישיגן
 מחוז:  מקומב
 ראש העיר:  James R. Fouts
 תאריך ייסוד:  1830
 שטח:  89.25 קמ"ר
 גובה:  191 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  139,387 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  1,505.5 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  42°29′31″N 83°01′26″W﻿ / ﻿42.491944444444°N 83.023888888889°W﻿ / 42.491944444444; -83.023888888889 
 אזור זמן:  UTC -5
 http://www.cityofwarren.org/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה וורן(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה וורן(למפת מישיגן רגילה) דטרויט לאנסינג גרנד ראפידס פלינט סגינו מארקט אוהיו אינדיאנה אילינוי ויסקונסין מינ. קנדה ימת סופיריור ימת מישיגן  ימת יורון  איריוורן(למפת מישיגן מוגדלת) דטרויט לאנסינג גרנד ראפידס פלינט סגינו מארקט אוהיו אינדיאנה אילינוי ויסקונסין מינ. קנדה ימת סופיריור ימת מישיגן  ימת יורון  איריוורן   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וורן (באנגלית: Warren) היא עיר במחוז מקומב במדינת מישיגן בארצות הברית. וורן שוכנת מצפון לעיר דטרויט והיא חלק מהמטרופולין שלה. בעיר מתגוררים 134,056 תושבים (נכון ל-2010), והיא העיר השלישית מבחינת גודל אוכלוסייתה במישיגן, אחרי גרנד ראפידס ודטרויט.
היסטוריה

וורן הוקמה תחת השם "ביביס קורנרס" (Beebe's Corners) ב-1830. בהתחלה היא הייתה תחנת עצירה לכרכרות שיצאו מדטרויט צפונה. ב-1837 שמה שונה להיקורי, שנה לאחר מכן לאבה וזמן קצר לאחר מכן לוורן. מקור השם לא ברור. דעה אחת אומרת שהוא מתייחס לכומר שהיה פעיל ברחבי מישיגן ודעה אחרת אומרת שהוא מתייחס לגנרל ג'וזף וורן שנהרג בקרב גבעת בנקר במלחמת העצמאות של ארצות הברית.
ב-1893 ההתיישבות קיבלה מעמד של כפר וב-1957 היא קיבלה מעמד של עיר. העיר גדלה באופן משמעותי בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 בעקבות הבייבי בום שלאחר מלחמת העולם השנייה ותהליך המעבר של אזרחים רבים מדטרויט לפרווריה. האוכלוסייה הגיעה לשיא ב-1970 ומאז היא נמצאת בירידה הדרגתית.
כלכלה

בעיר נמצאים מספר מפעלים ומרכזי חברות, בהם מספר מרכזים של יצרנית הרכב ג'נרל מוטורס.
חינוך

בעיר נמצאים מספר קמפוסים של מוסדות להשכלה גבוהה, בהם קמפוסים של אוניברסיטת דבנפורט ואוניברסיטת מרכז מישיגן.