stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תלבונת

תלבונת בסערת שלג צפונית-מערבית לווטרלו, אונטריו, קנדה, 27 בפברואר 2014
תלבונת בססקצ'ואן
תִלְבּוֹנֶת (באנגלית: whiteout) היא תנאי מזג אוויר, שהראות והניגודיות מופחתים בו במידה רבה עקב שלג או חול. האופק נעלם כליל ואין כל סימני דרך לייחוס, כך שההתמצאות נפגמת ומתעוותת. וזו הגדרת התלבונת: "מצב של אור מפוזר ללא הטלת צללים, בגלל שכבת עננים לבנה רצופה, המתמזגת למראית עין עם משטח השלג הלבן. כל קימור או קיעור במשטח השלג אינו נראה לעין, אבל עצם כהה עשוי להיראות בבירור, ולהתבלט מעבר לגודלו הממשי. האופק נעלם כליל.
תלבונת יכולה להיות פשוט תוצאה של כמויות שלג גדולות במיוחד, כאלה המופיעות בתנאים של אפקט האגם, או גורמים אחרים כגון תאורה מפוזרת מחשרת עננים, ערפל קל או כבד, או רקע של שלג. בשעת תלבונת אמיתית, אנשים עשויים לאבד את דרכם בחצר ביתם, כשדלת הכניסה מרוחקת לא יותר מ-3 מטרים ויהיה עליהם לגשש את דרכם חזרה. נהגים נאלצים לעצור באשר הם, משום שאינם יכולים לראות את הכביש לפניהם. תנאי שלג ובליזארד רגילים, כשהשלג יורד בכמות של שניים עד חמישה ס"מ לשעה, או כשהראות לפרטים מטושטשת אך יש שדה ראייה פנוי לטווח של יותר מ-9 מטרים, אינם בגדר תלבונת, אף שלעיתים טועים להגדירם כך.
טיפוסי תלבונת

התלבונת מופיעה בשלוש צורות שונות:
בתנאי בליזארד, שלג שנמצא כבר על הקרקע יכול להינשא באוויר ולצמצם את הראות עד קרוב לאפס.
כשיורד שלג, כמויות השלג עלולות להעלים עצמים ולצמצם את הראות עד קרוב לאפס. דוגמה לכך מתרחשת במהלך שלג באפקט האגם או שלג באפקט הרים, כשכמות השלג יכולה להיות גדולה פי כמה וכמה מכמויות רגילות של שלג או בליזארד.
כשיש ערפל כבד בגובה פני הקרקע בסביבה מכוסה שלג, בעיקר בשטחים פתוחים נטולי תוואי נוף.
וריאציות

אין לבלבל תלבונת עם אור שטוח. יש אומנם נקודות דמיון, אך הן הגורמים והן התוצאות שונים.
תלבונת היא צמצום ופיזור של אור השמש.
הגורם: חסימה, צמצום ופיזור של אור השמש עקב גבישי קרח בשלג היורד, פתותי שלג מסתחררים ברוח, טיפות מים בעננים נמוכים או בריכוזי ערפל, וכן הלאה. שארית האור המפוזר נבלעת ומתמזגת.
התוצאה: עקב ההפחתה באור המוחזר, נקודות הסתמכות חזותיות כגון קו האופק, תוואי קרקע, כיוון מדרון וכו' מופחתות במידה רבה או נחסמות כליל. מצב זה מביא לאי-יכולת לקבוע את המיקום ביחס לסביבה. בתנאים חמורים, אדם עלול להתנסות באובדן קינסטזיה (היכולת להבחין במיקום ותנועה), בלבול, איבוד שיווי משקל וירידה כללית בכושר הפעולה.
אור שטוח (flat-light) הוא סינון ופיזור של אור השמש.
הגורם: אור השמש מפוזר ומסונן גם יחד עקב חלקיקים אטמוספיריים (למשל מולקולות מים, גבישי קרח) יחד עם שכבת שלג על הקרקע, הגורמת לקליטת האור מכיוונים רבים. בדרך כלל, האפקט מוגבר בשעת תלבונת ו/או מאוחר יותר ביום, כשהשמש מתקרבת לאופק, משום שאור השמש עובר מרחקים גדולים יותר דרך האטמוספירה.
תוצאה: אור נקלט מכיוונים רבים, כשכל מקור אור מפיק צללים חופפים, המבטלים זה את זה. אפקט זה מעמעם את השטח ומעלים נקודות ציון, כמו גוונים וניגודים, ובכך מקשה על ההבחנה בין תוואי מדרון דומים בצבעיהם. אובדן סמנים חזותיים של צורה וקצוות של עצמים מביא לכך, שעצמים ותוואי נוף כמו מתלכדים יחדיו ליצירת נוף שטוח וחסר פרטים. האפקט של התלכדות חזותית עשוי להתבטא באיבוד עומק שדה הראייה, המביא לחוסר התמצאות בשטח.
סיכונים

תנאי תלבונת מהווים סכנה למטפסי הרים, גולשי סקי, תעופה ותנועה על הקרקע. נהגי מכוניות, בייחוד בכבישים ראשיים מהירים, נמצאים גם הם בסכנה. מקרים רבים של תאונות שרשרת קשורים בתנאי תלבונת. נהג אחד עשוי לעצור לגמרי משום שאיננו רואה את הכביש, בעוד הנהג שמאחוריו עודנו בתנועה.
תנאי תלבונת מקומיים לזמן קצר יכולים להיווצר באופן מלאכותי בקרבת נמלי תעופה ומנחתי מסוקים בגלל פעילות כלי הטיס. הרוטור של המסוק או הדף הסילון של המטוס עלולים לחולל תנועה בשלג המונח על הקרקע ולסכן בכך הן את כלי הטיס והן את האנשים על הקרקע.
הערות שוליים

↑  ויויאן פוקס ואדמונד הילרי, "מסע הקוטב הדרומי", תרגום ג. פרלמן וד. סיון, הוצאת קרני 1959, עמ' 257
אור שטוח על מדף הקרח אקסטרום, אנטארקטיקה
תעודת סטודנט

כרטיס סטודנט מאוניברסיטת מינסוטה
תעודת סטודנט או כרטיס סטודנט הוא כרטיס זיהוי המעיד על היות אדם סטודנט במוסד אקדמאי מסוים.
לכרטיס יש את הפונקציה של זיהוי הסטודנט ובנוסף קיימות לו פונקציות שונות המשתנות בין האוניברסיטאות השונות כגון:
גישה למבנים – כמו כיתות, ספרייה, מעונות וכו'.
גישה לציוד כמו מחשבים.
בנוסף, כרטיסי סטודנט מטעם אגודות סטודנטים משמשים כאמצעי זיכוי להטבות שונות.
שקנאי קטן

| שקנאי קטן |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: שקנאיים
סוג:: שקנאי
מין:: שקנאי קטן
שם מדעי
 Pelecanus rufescens ‏יוהאן פרידריך גמלין, 1789
תחום תפוצה


ראש של שקנאי קטן
ביצי שקנאי קטן, אוסף מוזיאון טולוז
שקנאי קטן (שם מדעי: Pelecanus rufescens) הוא מין של שקנאי שמצוי באפריקה, דרום חצי האי ערב ודרום הודו; ייתכן שהוא נכחד במדגסקר. אורכו כ-125 עד 155 ס"מ, מוטת כנפיו כ-215 עד 290 ס"מ, ומשקלו בין 4 ל-7 ק"ג. אורך המקור כ-30 עד 38 ס"מ. הנקבה קטנה מעט מהזכר.
בתי הגידול המועדפים עליו הם ביצות ואגמים רדודים. השקנאים ישנים ומתרבים בדרך כלל על עצים (כגון עצי מנגרובים), אך הם עשויים גם לישון על חופים חוליים, צוקים, דיונות ואיי שונית.
גופו של השקנאי הקטן לבן-אפרפר, ולעיתים בעל גוון ורדרד באזור הגב (מכאן שמו העברי של השקנאי). המקור צהוב, והשק שמתחתיו אפור. בעונת הרבייה, הנוצות על ראשם של הזכרים ארוכות יותר מבניצוי הרגיל. פרטים צעירים דומים לשקנאי בניצוי החורף, אבל הבטן והחזה אפורים-חומים, יש מעט נוצות על העורף, הזנב חום, ונוצות התעופה כהות יותר מאצל פרטים בוגרים.
השקנאי ניזון בעיקר מדגים, שמשקלם מגיע עד 450 גרם (אם כי בדרך כלל הוא ניזון מדגים שמשקלם בין 80–290 גרם), ומדו חיים. לעיתים קרובות, השקנאים צדים את מזונם בקבוצות: הם מכניסים את מקוריהם למים בבת אחת, על מנת לבלבל את הטרף, וממלאים אותם במים ובדגים. מקור השקנאי עשוי לכלול עד כ-8 ליטרים של מים. פרט ממין זה עשוי לאכול כקילוגרם דגים ביום.
השקנאים מקננים על עצים בלהקות, שכוללות בדרך כלל בין 50 ל-200 זוגות. הקנים קרובים זה לזה, ומוקמים בגובה של כ-5 עד 10 מטרים מעל הקרקע. אין עונת רבייה קבועה, והשקנאים מקננים לכל אורך השנה. הנקבה מטילה 2–3 ביצים לבנות. הדגירה נמשכת כ-30 ימים. ההורים מאכילים את הגוזלים על ידי הקאת מזון חצי-מעוכל אל תוך פיהם. השקנאים מגיעים לבגרות מינית בגיל 3–4 שנים.
הערות שוליים

↑  שקנאי קטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548567905171
תמירון

| תמירון |
| --- | --- |
 תמירון מצוי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: סייפניים
סוג:: תמירון
שם מדעי
 Himantopus ‏בריסון, 1760

תְּמִירוֹן (שם מדעי: Himantopus) הוא סוג של עופות גדה ממשפחת הסייפניים המכילים 5 מינים. עופות אלה בעלי גוף שחור-לבן, מקור צר וארוך ורגליים ארוכות בהרבה יחסית לאורך הגוף, מסיבה זו הוא מכונה תמירון ("תמיר" = "גבוה").
התמירון חי באזורי ביצה וגדות נחלים או אדמות בוץ ומחפש שם סרטנים קטנים וכן יצורים קטנים נוספים שהוא מוציא מהאדמה או מהמים. הוא איננו יכול לשחות במים אך מסוגל לעופף מעליהם.
מינים

תמירון מצוי (Himantopus himantopus)
תמירון לבן-ראש (Himantopus leucocephalus)
תמירון שחור-צוואר (Himantopus mexicanus)
תמירון הוואי (Himantopus knudseni)
תמירון שחור (Himantopus novaezelandiae)
התמירון מפוספס (Cladorhynchus leucocephalus) מוגדר כיום כמין יחיד בסוגו ובעבר שויך לסוג זה.
תמיר שלום

תמיר שלום  (נולד ב-12 בפברואר 1974) הוא ראש מועצה מקומית יסוד המעלה.
ביוגרפיה

תמיר שלום נולד וגדל במושב ירדנה. לשלמה חקלאי וכרמית מורה. למד ביסודי בבית הספר במושב ירדנה ובתיכון בבית החינוך גאון הירדן דרכא בקיבוץ נווה איתן.
באוגוסט 1992 התגייס לצה"ל כלוחם בחטיבת גולני ויצא לקורס קצינים. בשנת 1994 שירת כקצין לוחם השתתף במבצעים ואף פיקד על חלקם. בשנת 2005 עבר לשרת בחטיבת כפיר והיה שותף להקמת החטיבה. שירת כמפקד גדוד נחשון כסגן מפקד חטיבת כפיר וכראש ענף האימונים וההדרכה בפיקוד הצפון והגיע לדרגת אלוף-משנה. בתפקידו במילואים שימש כמפקד נפת גולן, טבריה ועמק הירדן. לאחר נישואיו עבר להתגורר ביסוד המעלה.
לאחר שחרורו מצה"ל כיהן כמנכ"ל במספר חברות פרטיות ושימש כראש אגף חירום באשכול גליל מזרחי.
בבחירות 2024 התמודד לראשות המועצה כשעמד בראש סיעת "למען המושבה" וניצח את עודד מזרחי. סיעתו זכתה לשני מושבים במועצה.
בעל תואר שני במדיניות ציבורית באוניברסיטת תל אביב.
הוא נשוי לרעות קורן ראש מערך הנפגעים בצה"ל ואב לארבעה. מתגורר ביסוד המעלה.
שקנאי פרואני

| שקנאי פרואני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: שקנאיים
סוג:: שקנאי
מין:: שקנאי פרואני
שם מדעי
 Pelecanus thagus ‏מולינה, 1782
תחום תפוצה


שקנאי פרואני (שם מדעי: Pelecanus thagus) הוא מין במשפחת השקנאיים. מצוי בחופה המערבי של אמריקה הדרומית שלחופי האוקיינוס השקט במרכז צ'ילה, דרום פרו ולעיתים נדירות מופיע גם לחופי אקוודור.
תיאור

השקנאי הפרואני בעל צבע כהה עם פס לבן שנמתח מקצה המקור עד לקודקוד ויורד לצדי הצוואר. על ראשו ציצית נוצות קצרה. בעבר נחשב לתת-מין של השקנאי החום. משקלו של השקנאי הפרואני כפול מזה של מהשקנאי החום, עם משקל ממוצע של 7 ק"ג; הוא גם ארוך יותר, עם אורך כולל של כ-1.5 מטר. כמותו הוא צולל לעבר להקות דגים ולא שוחה לעברם על פני המים.
עונת ההזדווגות חלה בין ספטמבר למרץ. מספר הביצים בתטולה הוא בדרך-כלל שתיים או שלוש ביצים. הביצים מודגרות לתקופה של 4 עד 5 שבועות, ותקופת הטיפוח נמשכת שלושה חודשים.
הסטטוס שלו הוערך לראשונה על ידי איגוד השימור העולמי ב-2008, בתור מין קרוב לסיכון.
הערות שוליים

↑  שקנאי פרואני באתר הרשימה האדומה של IUCN
שקנאי פיליפיני

| שקנאי פיליפיני |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: שקנאיים
סוג:: שקנאי
מין:: שקנאי פיליפיני
שם מדעי
 Pelecanus philippensis ‏גמלין, 1789
תחום תפוצה


שקנאי פיליפיני (שם מדעי: Pelecanus philippensis) הוא מין במשפחת השקנאיים. הוא מתרבה בדרום אסיה מדרום פקיסטן והעוף הלאומי של מחוז סינד, תפוצתו מהודו עד אינדונזיה בגופים מימיים בפנים הארץ ובחופים, במיוחד באגמים רדודים. הקן הוא ערימה של צמחייה שנמצאת על עץ. התטולה כוללת בדרך-כלל שלוש עד ארבע ביצים.
תיאור

השקנאי הפיליפיני הוא קטן יחסית לבני משפחתו, אך עדיין גדול יחסית לעוף מים. אורכו נע בין 125 ל-152 ס"מ ומשקלו נע בין 4.1 ל-6 ק"ג. הוא ברובו לבן, עם ציצית, זנב ועורף אפורים. בעונת החיזור, לחלק התחתון של כנפיו ולגבם יש גוון ורוד. מחוץ לעונת החיזור האזורים האלה לבנים לגמרי והציפורים הצעירות יותר חומות מאשר לבנות. כפי ששמו באנגלית מציין, לשקנאי הפיליפיני נקודות אפורות על מקורו בעת עונת החיזור.
השקנאי הפיליפיני הוא עוף יציב עם תנועות מקומיות והוא נפוץ לטווח רחב יותר מחוץ לעונת החיזור. כמו רוב השקנאים האחרים, הוא תופס דגים בעזרת שק העור שנמצא בתחתית מקורו בזמן שהוא שוחה על פני המים.
בגלל הרס בתי גידול מתמשך והפרעה על ידי בני-אדם, המספרים של השקנאי הפיליפיני התדלדלו. לאחר שהתגלה שהשקנאי הפיליפיני הוא לא נדיר כשחשבו, הוא הורד בסולם הדרגות של ה-IUCN מפגיע לקרוב לסיכון ב-2007, אף על פי שהשקנאי נכחד בפיליפינים מאז אמצע המאה ה-20.
הערות שוליים

↑  שקנאי פיליפיני באתר הרשימה האדומה של IUCN
תל אגרה

| --- | --- |

 מידות
 גובה מעל פני הים:  341 מ' 
 היסטוריה
 תקופות:  תקופת הברונזה 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°30′06″N 34°52′23″E﻿ / ﻿31.501679°N 34.8731°E﻿ / 31.501679; 34.8731
  (למפת הר חברון מערב מוגדלת) תל אגרה(למפת הר חברון מערב רגילה) תל אגרה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל אגרה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל אגרה
 
תל אגרה הוא תל עתיק בחבל לכיש שבשפלת יהודה, השוכן כ-5 קילומטר דרום מערבית למושב אמציה. התל מתנשא לרום 341 מטר מעל פני הים, כאשר נחל אדוריים מתפתל סביבו, ומקיף אותו ממזרח, צפון ומערב.
על התל עצמו נסקרו ממצאים ארכאולוגיים, שרובם מתוארכים לתקופת הברונזה הקדומה. הממצאים כוללים עדויות ליישוב מבוצר, שרידי חומה, יסודות מבנה בראש התל, בורות מים וחרסים רבים, השייכים לתקופת הברונזה, התקופה הרומית והתקופה הביזנטית.
מדרום מערב לתל הארכאולוג דוד עמית גילה מערכת הובלת מים, שכנראה נבנתה בתקופה הרומית או הביזנטית. המערכת כוללת סכר ותעלת הסטה שאורכה כ-150 מטר, שתפקידה המשוער היה לאפשר עיבוד אדמה חקלאית פורייה בעמק נחל אדוריים בסביבות התל.
הערות שוליים

1 2  דוד עמית, "תל אגרה", מדריך ישראל - אנציקלופדיה שימושית לידיעת הארץ, (כרך ט', עמ' 309), בית הוצאה כתר, 1980.
↑  תל אגרה באתר רשות העתיקות
↑  צבי אילן, הסטת נחל אדוריים, דבר, 7 במרץ 1980
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תשעת המכובדים

התיאור האמנותי המוכר הקדום ביותר של תשעת המכובדים. בית העירייה הישן של קלן, גרמניה
תשעת המכובדים (Alcalá de Henares, 1585).
תשעת המכובדים (בצרפתית: Neuf Preux) הוא הכינוי שניתן לתשע דמויות היסטוריות בהן מגולם האידיאל האבירות של ימי הביניים. הופעתם הראשונה של תשעת המכובדים באמנות האירופית הייתה במאה ה-14, בחיבורו של ז'אן דה לונגויון "שבועת הטווס" (Voeux du Paon). תשע הדמויות המופיעות בחיבור היו, לפי התפיסה הרווחת בימי הביניים, דמויות אביריות ראויות לציון בעת העתיקה, במקרא ובהיסטוריה ובאגדה הנוצרית של ימי הביניים. לאחר הופעתם של תשעת המכובדים בחיבור הצרפתי, הם הפכו להיות נושא נפוץ בספרות והאמנות של אירופה באותה התקופה, וזכו להערצה ששרידיה ניכרים עד לימינו ביחס לו זוכות דמויות אלו בקרב האגדה והאמנות העכשוויות.
תשעת המכובדים היו:
פגאנים: הקטור, אלכסנדר הגדול, יוליוס קיסר.
עברים: יהושע בן נון, דוד המלך, יהודה המכבי.
נוצרים: המלך ארתור, קרל הגדול, גוטפריד מבויון.
כמה מהגרסאות המאוחרות של הרשימה כוללות את הגיבורה ז'אן ד'ארק כמכובדת העשירית.
כקבוצה מציגות הדמויות את כל הפנים הקיימים בלוחם המושלם. כל המכובדים, למעט הקטור, נודעו בשל מעשי הכיבוש שביצעו. כל המכובדים, למעט יהושע, היו צאצאים למשפחות מלכותיות או אציליות. כל הדמויות ברשימה זיכו את מדינותיהם ועמם בכבוד ויוקרה וסימנו את הכח והעורמה הצבאית שנחשבו בימי הביניים לתכונות ראשונות במעלה.
תל אביב פיונירס

תל אביב פיונירס (חלוצי תל אביב) היא קבוצת פוטבול ישראלית מהעיר תל אביב-יפו, האלופה המכהנת של ליגת הפוטבול הישראלית.
שחקני הקבוצה ב-2012
שחקן קבוצת תל אביב ״פיונירס״ במהלך נגד קבוצת תל אביב ״סייברס״ בעונת האליפות 08/09
Tel Aviv Pioneers Winners 2008-2009
הקבוצה משתתפת בליגת הפוטבול הישראלית מאז (2007/2008) ונחשבת לאחת ממייסדות הליגה, בשלוש עונותיה הראשונות שיחקו במודיעין ולאחר מכן עברו לתל אביב.
היא שיאנית הזכיות בליגה הישראלית, לצד ירושלים ליונס, עם ארבע אליפויות.
היסטוריה

בעונת 2007-2008 סיימה הקבוצה במאזן 3-6 העפילה לחצי גמר והודחה נגד חיפה.
בעונת 2008-2009 סיימה הקבוצה במאזן 7-1 העפילה לגמר וניצחה את אריות ירושלים.
בעונת 2009-2010 סיימה הקבוצה במאזן 7-3 העפילה לחצי גמר והפסידה ליריבתה המרה תל אביב סייברס.
בעונת 2010-2011 סיימה הקבוצה במאזן 7-3 העפילה לחצי גמר והפסידה לתל אביב סייברס .
בעונת 2011-2012 סיימה הקבוצה במאזן 7-3 העפילה לחצי גמר והפסידה לתל אביב סייברס.
בעונת 2012-2013 סיימה הקבוצה במאזן 9-1 העפילה לחצי גמר והפסידה למורדי יהודה.
בעונת 2013-2014 סיימה הקבוצה במאזן 6-3 העפילה לגמר וניצחה את אריות ירושלים.
בעונת 2014-2015 סיימה הקבוצה במאזן 8-1 העפילה לגמר והפסידה למורדי יהודה.
בשנים 2016-2018  העפילו לחצאי הגמר אך הפסידו לאריות ירושלים. 
עונת 2019/20 הסתיימה ללא משחקי פלייאוף וללא אלופה בשל התפרצות הקורונה. את העונה סיימה הקבוצה במקום החמישי במאזן 4-6.
עונת 2020/21 שוחקה במהלך קיץ 2021 והקבוצות שסיימו בשני המקומות הראשונים העפילו באופן אוטומטי לגמר. הקבוצה סיימה את העונה הסדירה במאזן 5-1 והעפילה למשחק הגמר מהמקום השני. בגמר פגשה הקבוצה את אריות ירושלים שסיימה את העונה במאזן 6-0, ניצחה אותה בתוצאה 13-8 וזכתה באליפות הליגה בפעם השלישית בתולדותיה.
בעונת 2021/22 הגיעו הפיונירס לסוף העונה במקום השני, וכך הרוויחו את הזכות לארח את משחק חצי הגמר מול קבוצת כלבי הכרמל. הפיונירס ניצחו באופן משכנע את ה-"דוגס" מכרמל בתוצאה 31-14 והעפילו לגמר. בגמר תל אביב פגשה את פטישי רמת השרון הבלתי-מנוצחים. לאורך המשחק המומנטום עבר מצד לצד, ושתי ההתקפות התקשו להבקיע. במחצית התוצאה הייתה 14-6 לתל אביב. במחצית השנייה הצליחה רמת השרון לחזור ליתרון ולשמור עליו עד סוף המשחק, ובכך לנצח בתוצאה 14-18. סיכום גמר 2021/22.
בעונת 2022/23 הגיעו הפיונירס בסיום העונה שוב למקום השני והעפילה לחצי הגמר בו פגשו בשנית את קבוצת כלבי הכרמל. הגנת הפיונירס הובילה את המשחק כאשר לא איפשרה ליריבה לשים אף לא נקודה אחת וניצחה באופן חד צדדי בתוצאה 24-0. במשחק הגמר תל אביב פגשה שוב את פטישי רמת השרון אשר סיימו את העונה במקום הראשון. המחצית הראשונה של הגמר הייתה בסימן רמת השרון ובסיומה התוצאה עמדה על 28-16 לפטישים. במחצית השנייה התקפת הפיונירס התפוצצה בהובלת התופס שחר רגב והרץ בן לנדון ולקחה את ההובלה. בדקת המשחק האחרונה, טעות של התקפת הפיונירס כמעט ועלתה לה במשחק, אך ההגנה עצרה את היריבה ובכך ניצחה את המשחק בתוצאה 42-36 וזכתה באליפות הליגה בפעם הרביעית בתולדותיה.
סגל המאמנים של הקבוצה כיום: 
מתאם התקפה - יותם קושניר,
מאמן קו התקפה - אילן שניידר,
מאמן ראנינג בקס - עדי בדש,
מתאם הגנה ומאמן דיפנסיב בקס - דניאל בן צבי,
מאמן ליינבקרים - איתי בן פורת, 
מאמן קו הגנה - אליאב בורדוביץ'.
הצטרפות לקבוצה אינה על בסיס מיון והיא פתוחה לכולם באמצעות הרשמה.
טבלת עונות

| עונה | מאזן | פלייאוף |
| --- | --- | --- |
| 2007/08 | 3-6 | חצי גמר |
| 2008/09 | 7-1 | אלופת הליגה |
| 2009/10 | 4-6 | ווילד קארד |
| 2010/11 | 7-3 | חצי גמר |
| 2011/12 | 7-3 | גמר |
| 2012/13 | 9-1 | חצי גמר |
| 2013/14 | 6-3 | אלופת הליגה |
| 2014/15 | 8-1 | גמר |
| 2015/16 | 7-3 | גמר |
| 2016/17 | 8-2 | גמר |
| 2017/18 | 4-6 | חצי גמר |
| 2018/19 | 5-4 | חצי גמר |
| 2019/20 | 4-6 | - |
| 2020/21 | 5-1 | אלופת הליגה |
| 2021/22 | 6-4 | גמר |
| 2022/23 | 6-2 | אלופת הליגה |
| סה"כ | 96-52 | 4 אליפויות |
תל אביב הקטנה (מופע)

"תל אביב הקטנה: חזיון" (עטיפת האלבום)
תל אביב הקטנה היא הצגה מוזיקלית בסגנון קברטי שעסקה בשנותיה הראשונות של תל אביב. היא כללה מערכונים קצרים מהווי החיים בתל אביב הקטנה יחד עם שירים מקוריים.
המופע נכתב ונערך על ידי חיים חפר ודן בן אמוץ בשנת 1958 לצורך הצגתו בתערוכת יוֹבֵל לתל אביב. מפאת קוצר הזמן שעמד לרשותם, חפר התאים שירים שכתב על הווי תל אביב הקטנה למנגינות זרות, בעיקר צרפתיות ואיטלקיות, בהם: "זה לא יחזור" (שבו נטען כי "עבר זמנה של תל אביב הקטנטנה"), "שני בנאים" (שיר הומוריסטי על הבנאים שבונים את תל אביב), "טיטינה" (שיר צרפתי במקור, שבוצע בין היתר על ידי צ'ארלי צ'פלין ב"זמנים מודרניים" ואף בעברית בתיאטרון "המטאטא" ), "טנגו אמא אדמה" ו"בחולות" (על החולות שהיוו מוקד משיכה לזוגות הצעירים). כמו כן צורפו שני שירים ידועים של נתן אלתרמן משנות הארבעים שבוצעו במקור במטאטא ובלי לה לו: "רינה" ו"בכרם תימן" וכן שלושה שירים שכתב בן-אמוץ.
ההצגה, בכיכובם של יוסי בנאי, יונה עטרי ואבנר חזקיהו ובבימויו של שמואל בונים, הועלתה לראשונה במתחם תערוכת 50 שנה לתל אביב בגני התערוכה ולאחר מכן במספר רב של הופעות במועדון החמאם ביפו, כשאת הצוות המקורי החליפו לאחר מכן אורי זוהר, אריק איינשטיין, רחל אטאס ועליזה רוזן. חיים חפר סיפר כי באמצע הופעת הבכורה ירד גשם והקהל, שסירב לעזוב, שם את השרפרפים על הראש, וכך הוא הבין שמדובר בשלאגר גדול. המופע הועלה בשלישית בתיאטרון בימות ב-1969 בהשתתפות חנן גולדבלט, אושיק לוי, רחל אטאס ואביבה בנו, בפעם הרביעית בשנת 1980 בתיאטרון הבימה בהשתתפות מוני מושונוב, סנדרה שדה, מיקי קם, גדעון זינגר, חנה רוט ומשה בקר, ובפעם החמישית ב-1999 ב"הבימה" עם יעל פוליאקוב ודני שטג.
שירי המופע המקורי הועלו על גבי תקליט ב-1958 ובשנות האלפיים הועלו על תקליטור, ביחד עם קטעים מההפקה השלישית.
לקריאה נוספת

דוד אסף, שיר הוא לא רק מילים: פרקי מסע בזמר העברי, הוצאת עם עובד, 2019, הפרק "'זה לא יחזור, כל זה כבר איננו' - דמיון ומציאות בתל אביב הקטנה", עמ' 251–270.
הערות שוליים

↑  גלגולו של השיר "טיטינה": הגרסה המקורית של השיר פורסמה בצרפתית בשנת 1917 בשם "טיטינה, אני מחפש אחר טיטינה" (מילים: לואיס מובן ומרסל ברטל, לחן: ליאו דנידרף). השיר היגר לארצות הברית בשנת 1925 תחת השם "חייך, גם אם לבך נשבר" ובוצע על ידי בילי ג'ונס בגרסה הומוריסטית, וגם זכה למספר גרסאות כיסוי מפי אמנים כג'ודי גרלנד, נט קינג קול וליברצ'ה. גרסת הג'יבריש של צ'ארלי צ'פלין מהסרט זמנים מודרניים התפרסמה בשנת 1936 (לצפייה) שנה לאחר הסרט, כתב נתן אלתרמן גרסה עברית לשיר לכבוד נשף פורים בתיאטרון "המטאטא", בה הוא ניסה לחקות את הג'יבריש של צ'פלין (זה פורים פורימטו, תיאטרו מטאטאטו, בחור אֶ-בחורתו, אלגרו נשיקתו). גרסה  שנייה, המוכרת יותר, נכתבה על ידי חפר ל"תל אביב הקטנה" תחת השם "טיטינה" (להאזנה). בשיר זה הוא יצר דיאלוג משעשע בין אפרים החלוץ לטיטינה המפונקת שרוצה להגר חזרה לאירופה (טיטינה, הו טיטינה, מה רע בפלסטינה...).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303846305171  VIAF: 138921586   WorldCat (עם VIAF): 138921586
שושלת אדמו"רי צ'רנוביל

שושלת צ'רנוביל (ביידיש: טשערנאָביל) היא שושלת אדמו"רים המיוחסת לרבי מנחם נחום מצ'רנוביל, מייסד חסידות צ'רנוביל בסוף המאה ה-18. בית צ'רנוביל התאפיין בכך שכל או רוב בני האדמו"ר יורשים אותו ועומדים בראש חצר חסידית, ועל כן היא התפצלה לאורך הדורות למספר רב של ענפי משנה.
החסידויות מבית (או "גזע") צ'רנוביל שקיימות היום הן חסידות צ'רנוביל, חסידות סקווירא, חסידות טאלנא, חסידות טריסק, חסידות רחמסטריווקא, חסידות פאלטישאן, ובעבר אף חסידות קוריסטשוב, חסידות מחנובקה (כיום נוהגים בחצר זו מנהגי בעלזא), חסידות צ'רקס, חסידות אוורוטש, חסידות הורניסטייפול, חסידות טומשפול, חסידות מקארוב, חסידות שפיקוב, חסידות ברזנה חסידות זלטיפולי, וחסידות מאלין.
דורות ראשונים

רבי מנחם נחום מצ'רנוביל, מייסד השושלת, היה תלמידם של הבעל שם טוב ושל המגיד ממזריטש, ומחבר הספרים מאור עיניים ו"ישמח לב". אביו היה ר' צבי הירש בן הרב נחום גאון מנרינסק. כיהן כמגיד מישרים בקהילות נרינסק, פוגרבישצי וצ'רנוביל, והיה עני רוב ימיו. נפטר בי"א בחשון תקנ"ח.
בנו, רבי מרדכי טברסקי מצ'רנוביל, הידוע בכינויו "המגיד מצ'רנוביל", נולד בשנת תק"ל במלאת לאביו 40 שנה. נישא לחיה שרה בתו של רבי אהרן הגדול מקרלין ובשנית לפייגא בתו של רבי דוד לייקס. הוא נהג לסובב בין העיירות וקיבל כתבי מגידות מרבים מהן. בניגוד לאביו נהג בעושר רב, ונסע בכרכרה רתומה לסוסים רבים. דברי תורתו כונסו בספר "ליקוטי תורה". נפטר בכ' באייר תקצ"ז, ונקבר בעיר איגנטובקה הסמוכה לקייב. הותיר אחריו שמונה בנים ושלוש בנות.
דור שלישי

שמונת בניו של רבי מרדכי עמדו בראש חצרות חסידיות:
רבי אהרן טברסקי מצ'רנוביל, בכור הבנים, נולד בשנת תקמ"ד, ושמו ניתן לו על שם זקנו, רבי אהרן הגדול מקארלין. בצעירותו הכריחו אביו לכהן באדמו"רות, ומאז הרבה בנסיעות על פני ערי הסביבה. עם פטירת אביו מילא את מקומו בהנהגת עדתו ובמגידות צ'רנוביל ושאר הקהלות. היה נשיא של קופת הצדקה רבי מאיר בעל הנס של כולל ווהלין, וסייע ליישוב ארץ ישראל. נפטר בח' בכסלו תרל"ב, והותיר אחריו שישה ילדים. בניו נולדו מאשתו השנייה.
רבי משה מקוריסטשוב
רבי יעקב ישראל מצ'רקס
רבי מנחם נחום ממקארוב
רבי אברהם מטריסק
רבי דוד מטאלנה
רבי יצחק מסקווירא
רבי יוחנן מרחמסטריווקא
ענף צ'רנוביל

רבי מנחם נחום טברסקי (השני) היה בנו הבכור של רבי אהרן. נולד בשנת תק"ע ונפטר עוד בחיי אביו, בכ"ז בטבת תרל"א. הוא לא היה אדמו"ר בעצמו, אולם ממנו משתלשלת כיום שושלת צ'רנוביל, דרך בנו רבי מרדכי.
ענף צ'רנוביל > שושלת לויעב

רבי מרדכי טברסקי מלויעב , היה בנם של רבי מנחם נחום השני והרבנית גיטל בת רבי ישראל מליצ'יניץ. נולד בשנת תר"ד ונפטר בי"ד בכסלו תרע"א.
רבי אברהם יהושע העשיל מצ'ודנוב , בנו של רבי מרדכי מלויעב. כיהן כאדמו"ר בלויעב, ליטא, ולאחר מכן בצ'ודנוב. נפטר בי"ח בתמוז תרע"ד.
רבי חיים יצחק מלויעב-קייב, בנו של רבי אברהם יהושע השיל מצ'ודנוב, היה האדמו"ר האחרון בברית המועצות.
אחד מבניו היה רבי משולם זוסיא, האדמו"ר מצ'רנוביל בבני ברק.
רבי ברוך בן ציון (תרל"ה - כ"ב באלול תש"ה), כיהן כאדמו"ר באומן.
בנו היה רבי מנחם נחום מלויעב-מירופול, חתן רבי דוד ממירופול. היגר עם אביו לארצות הברית בשנת תרפ"ה ופתח בית מדרש בבוסטון. נפטר בח' בסיוון תשל"ג.
רבי שלום יוסף (תרמ"א - ד' בתמוז תש"ג), בנו של רבי מרדכי מלויעב, כיהן כאדמו"ר בשדה-לבן.
ענף צ'רנוביל > שושלת אזרניץ

בנו השני של רבי מנחם נחום, רבי ברוך מאיר, כיהן באזרניץ שבפודוליה. נפטר בה' באייר תרע"א.
רבי אהרן מאזרניץ, חתן דודו רבי מרדכי מלויעב. כיהן כאדמו"ר בקישינב, נרצח בשואה בשנת תש"א.
רבי מרדכי ישראל מחאטין (-ט"ו בתמוז תש"א) חתן בן דודו רבי אברהם יהושע העשיל מצ'ודנוב. מילא את מקומו של אביו רבי ברוך מאיר.
בנו הרב יעקב יוסף, חתן רבי אברהם יהושע השיל מקופיטשניץ, היה האדמו"ר מאזרניץ-חאטין בברונקס. בנו של הרב יעקב יוסף, יצחק מאיר, הוציא ספר על סבו מחאטין וספר על שושלת צ'רנוביל, וכן שני תקליטים של ניגוני צ'רנוביל שאביו שר.
רבי יצחק מאזראניץ-בלץ. בנו הרב אהרן טברסקי שרד את השואה וכיהן בין השאר כרב בלוס אנג'לס.