stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קניון ויקוס
נופש

יש פלטפורמת תצפית טבעית מעל החלק העמוק ביותר של הערוץ באוקסיה (Oxia). נקודת תצפית נוספת על הערוץ נמצאת בבלואי (Beloi), בצד המזרחי של הערוץ, הנגישה מהכפר Vradeto (אנ').
מסלול הליכה יורד לתוך הערוץ ממונודנדרי. לאחר מכן השביל מוביל צפונה דרך הערוץ למעיינות נהר Voidomatis, משם יוצאים שבילים מהערוץ לכפר Papingo (אנ') בצד הצפוני של הערוץ, או לכפר Vikos בצד הדרומי של הערוץ. אפשר גם לטייל דרומה דרך הערוץ ממונודנדרי ועד לגשרי האבן מהמאה ה-18 ליד קיפי (Kipi) (אנ').
היסטוריה אנושית

ממצאים אפיפלאוליתיים חשובים נחשפו מ-Kleithi rock shelter (אנ'), על גדות ה-Voidomatis.‏ במהלך המאות ה-9-4 לפני הספירה, התקיים יישוב מולוסי (אנ') קטן בין מונודנדרי (Monodendri) לוויצה (Vitsa), כולל בתי אבן ושני בתי קברות שהניבו ממצאים חשובים. עם זאת, במשך רוב התקופה ההיסטורית, הייתה האוכלוסייה המקומית בכפרים הסמוכים דלילה. הקרקע הסמוכה לערוץ ויקוס, כמו גם הערוץ עצמו, שימשה בעיקר לפסטורליה, וכן לאספקת עצי הסקה.
גלריה

מבט על ערוץ ויקוס מאוקסיה
מבט על ערוץ ויקוס מאוקסיה
מבט על ערוץ ויקוס מהכפר ויקוס
מבט על ערוץ ויקוס מהכפר ויקוס
שביל שמוביל לערוץ ויקוס
שביל שמוביל לערוץ ויקוס
נוף פנורמי של ערוץ ויקוס.
מופלטה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קרפ, מזון 
 מטבח:  המטבח המרוקאי
 מוצא:  מרוקו מרוקו
 מרכיבים עיקריים:  מים, קמח, שמן 
 
הכנת מופלטה
מוּפְלֵטָה היא סוג של לחם דק ומתוק מהמטבח המרוקאי, המאפיין בעיקר את חגיגות המימונה.
המופלטה עשויה מבצק שאותו מכינים במהירות במוצאי חג הפסח. תהליך הכנתה כולל מתיחת הבצק על פני משטח משומן באמצעות ידיים משומנות. את המופלטה המתוחה מניחים על מחבת ייעודית, ולאחר שטוגנה משני צדדיה, מניחים מופלטה אחרת תחתיה. עד שבמחבת נוצרת ערימה של מספר מופלטות, אשר שומרות על חום המופלטה התחתונה מחד, וממשיכות להיעשות מאידך.
בצק המופלטה מכיל מים, קמח, שמן ומעט סוכר, מלח ושמרים. בתהליך ההכנה יש המוספים מעט שמן למופלטות, לאחר חצי שעה של תפיחת הבצק מחלקים אותו לכדורים, אותם מותחים ביד או באמצעות מערוך ומניחים על המחבת. היעדר הצורך בהתפחה ארוכה, וזמן ההכנה הקצר הם שמאפשרים את הכנת המופלטות מיד עם צאת חג הפסח, ללא צורך בעיסוק בחמץ במהלך החג, ולכן מתאים מאכל זה לחג המימונה.
צבעה של המופלטה הוא בדרך כלל צהבהב-בהיר, ונוטה לחום בהיר.
נהוג לאכול את המופלטה עם חמאה וממרחים מתוקים כדוגמת דבש, ריבה או ממרח שוקולד.
ראו גם

מימונה
חביתית
בליני (מאכל)
גסטון לנוטר

| --- | --- |

 לידה:  28 במאי 1920 Saint-Nicolas-du-Bosc, צרפת 
 פטירה:  8 בינואר 2009 (בגיל 88) Sennely, צרפת 
 
גסטון לנוטר (בצרפתית: Gaston Lenôtre‏; 28 במאי 1920 סן ניקולא די בוסק - 8 בינואר 2009 סנלי) היה שף קונדיטור, יוצר שוקולדים, איש עסקים ומחבר צרפתי, אחד ממחדשי האמנות הקולינרית הצרפתית במחצית השנייה של המאה ה-20. בית ספרו היוקרתי, "אקול לנוטר" שעל יד פריז, העמיד דורות של שפים וקונדיטורים. לפי הערכתו של בוקיז חשיבותו של לנוטר בהיסטוריה של הפאטיסרי הצרפתית משתווה לזו של קארם מהמאה ה-19.
רקע משפחתי וצעירותו

גסטון לנוטר ואחיו מרסל היו בניו של גסטון לנוטר האב, אמן הרטבים ("סוֹסֶר") (sauceur) של המלון "גראן הוטל דה פארי", ושל אשתו אלאונור, אחת ה"שפיות" הראשונות בצרפת, שעבדה אצל המשפחות רוטשילד ופרייר, בווילות שלהן בפריז ובבורדו.
גסטון הבן נולד בשנת 1920 בסן ניקולא די בוסק, במחוז אר, בנורמנדיה עילית. בנעוריו התלבט בין מקצוע יצור הרהיטים ובין הפאטיסריה.
פריצת הקריירה כקונדיטור

מאמו גסטון לנוטר למד לא מעט מסודות המקצוע, בין היתר, מתכונים של ה"פטי סאבלה" ועוגות האורז שלה.
בשנת 1947 פתח בעצמו קונדיטוריה ("פאטיסרי") ביישוב פונט-אודמר (Pont Audemer) ברחוב גמבטה מס.8 וניהל אותה במשך עשר שנים. לאחר מכן מכר אותה ופתח "בוטיק פאטיסרי" בפריז, ברחוב אוטיי.תוך פרק זמן קצר הפך לספק העוגות והמאפים של המשפחות האמידות דאסו, ארסאן ולאגארדר. הלקוחות התלהבו מקינוחי השארלוט, בוואריה, המוסים והמקרון, וגם מהמצאותיו בתחום העוגות הקלות המערבבות טעמים חדשים, כמו למשל ה"אופרה" (שילוב של שוקולד וקפה) ו"סיקסה" (Succès) ("הצלחה" בצרפתית, על בסיס פסטה וקרם נוגטין). 
ידוע בפרפקציוניזם ובקפדנות שלו, הנדרשת במיוחד במקצוע הקונדיטוריה
("משקל, מידות, דיוק", כפי שנהג לציין), לנוטר השתמש בעבודתו בשיטות ידניות גם כשהיה צריך להכין מנות לאלפי אורחים.
בית הספר לנוטר

בנוסף, הקים בשנות השישים עסק קייטרינג (טרֶטֶר) (traiteur).  
בשנת 1968 עבר עם המטבחים והמעבדה שלו פלזיר, במחוז איבלין ופתח שם את בית הספר "לנוטר" בשנת 1971. המקום הפך בקרוב למוסד בעל שם במילייה בתחום האומנות הקולינרית. משורות חניכיו יצאו שפים מפורסמים כמו למשל אלן דיקאס, מישל רישאר קונדיטורים כמו פייר ארמה, ז'ראר מילו, מארק אברלן, רז'יס מארקון, רישאר קוטאנסו או איב טיריאס. 
גם אחיינו, פטריק לנוטר הוא שף ידוע, שמסעדותיו זכו בסך-הכול בשבעה כוכבים במדריך מישלן האדום והצטיין במיוחד כפטיסייה בעת עבודתו במסעדת  "לה פביליון דה פרנס" (Le pavillon des Princes) בפריז.
ה"אימפריה"

החל משנת 1975 גסטון לנוטר פתח סניף בחנות הכלבו KaDeWe בברלין. מאז עסקיו התפשטו בשלוש-עשרה ארצות, כולל יפן, ארצות במזרח התיכון, לאס וגאס בארצות הברית וכו'. פתח בהמשך כמה מסעדות גדולות ובעלות שם: "פרה קטלאן" ביער בולון (1976) (אותה מנהל מאז 1997 השף פרדריק אנטון), ה"פביליון אליזה - לנוטר" בשדרות שאנז אליזה (1985), ה"רסטוראן פנורמיק" של האצטדיון "סטאד דה פראנס"  (1998), כמו כן כשלושים בוטיקים ברחבי העולם, המסעדה "פביליון דה פראנס" (1982) בדיסני וורלד באורלנדו, פלורידה (יחד עם פול בוקיז ורוז'ה ורז'ה).
החל משנת 1985 החברה של גסטון לנוטר נמצאת בשליטת קבוצת אקור (Accor). 
גסטון לנוטר הלך לעולמו ב-8 בינואר 2009 בביתו בסולון (Sologne).
כנס הלוויה התקיים בכנסיית נוטר דאם דה לה קוטיר ביישוב ברנה (המחוז אר) והוא נקבר בחלקה המשפחתית בבית הקברות של היישוב קוטיר.
גסטון לנוטר היה נשוי והשאיר שלשה ילדים.
בבא (קומיקס)

ערך זה עוסק בסדרת קומיקס מאת שי צ'רקה. אם התכוונתם לפירוש אחר, ראו .
| --- | --- |

דמותו של 'בבא'
 מידע כללי
 מאת:  שי צ'רקה
 איורים:  שי צ'רקה
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  קריקטורה, קומיקס ילדים, קומדיה
 הוצאה
 הוצאה:  עיתון אותיות
 סדרה
 סדרת ספרים:  עלילותיו של בבא
 מספר ספרים:  9
בבא היא סדרת ספרי קומיקס שנוצרה על ידי האמן והקריקטוריסט שי צ'רקה. הסדרה החלה מהרצועה הראשונה שפורסמה בעיתון הילדים אותיות. בהמשך הופיעו הקומיקסים בסדרת ספרים. הסדרה עוקבת אחר קורותיו של בבא, אנטי גיבור ולא יוצלח, החי בתקופת חורבן בית שני. בחלק מהספרים אין קו עלילה רציף, אלא כל רצועה עומדת בפני עצמה. הסדרה זכתה לפופולריות רבה בציבור הדתי לאומי.
ניסיון ליצור סדרת אנימציה תלת־ממדית, המבוססת על בבא, לא צלח. בסדרה הופיע פרק אחד, המבוסס על קטע מהספר "נגיד ש... בבא בתנ"ך", ובו בבא מגלם את דמותו של דוד המלך בקרב מול גוליית, אך לא פורסמו סצנות נוספות.
הספרים

בבא - קומיקסים קצרים על המשנה.
בבא - האיש וההגדה - הגדה של פסח - הגדה של פסח מלאה מלווה בקומיקסים. הספר היחידי של בבא שתורגם לאנגלית.
פרשת בבא - משלים על פרשות השבוע בעזרת קומיקס. נעזר בעיקר ב: מדרש תנחומא, מדרש רבה, ילקוט שמעוני ועוד.
מסע הציד של בבא - סיפור בעל קו עלילה רציף, ובו בבא וזוטא יוצאים לצוד את הלוויתן במדבר כזב.
נגיד ש... בבא בתנ"ך - סיפורים מהתנ"ך, כשכל פעם בבא מייצג דמות אחרת.
לעזאזל עם בבא - סיפור בעל קו עלילה רציף, העוסק בקבלה.
מיתישלח - משימה ביוון - אדם יהודי בשם מיתישלח נשלח ליוון כדי להעביר את תורת ישראל למלך יוון, ובדרך פוגש גיבורים מהמיתולוגיה היוונית. צ'רקה כתב בעיתון אותיות שהוא אחד מאבות אבותיו של בבא.
בבא במשרה מלאה - בבא מחפש עבודה ומתנסה בשלל מקצועות. הסיפור משובץ במדרשי חז"ל. כמו כן, בסוף הספר מופיעים פרקים של הסדרה 'שנת הבבא' שפורסמה בעיתון הילדים והנוער 'אותיות'.
בבא והאור הגנוז - מסעו של בבא יחד עם זוטא, מתן, ריש לקיש, אילפא הסוחר ובנו ביני, לחיפוש האור הגנוז בצפון.
בבא בהצפה - בבא יוצא למנוע את הצפת העולם במי התהום
כמו כן התפרסמו באותיות עוד מספר סדרות, שלא יצאו לאור כספר. כל הספרים יצאו לאור בהוצאת מודן.
דמויות > דמויות ראשיות

בבא - אנטי גיבור, ולא יוצלח. חי בתקופת חורבן בית שני. בבא נשוי לאיו.
זוטא - חברו הטוב ובן גילו של בבא. מוצג בדרך כלל בתור האיש החכם והשקול בסדרה.
איו - אשתו של בבא. למדה אמנויות לחימה במזרח הרחוק. בבא ואיו נפגשו לראשונה במסע הציד של בבא. ובלעזאזל עם בבא מסופר כי התחתנו.
ממי - הכבשה של בבא.
ממא - אימו של בבא. אלמנה. הגרסה של ה"אמא הפולנייה" של תקופת בית המקדש השני.
דמויות > דמויות משניות

זוטרא - בן דודו של בבא, המתגורר בבבל.
בר-יון - משחק מילים של בריון. לוחם המשמש לעיתים כשומר ראשו של רבי עקיבא. מופיע בהגדה של בבא ובפרשת בבא. דמותו מבוססת על סילבסטר סטאלון.
מיתישלח - אחד מאבות אבותיו של בבא שחי בימי התנ"ך. חזק יותר וחכם יותר מבבא. הפעם היחידה בה הופיע הייתה בספר מיתשלח - משימה ביוון. מבוסס על שמשון ועל יונה הנביא.
מתן - נער צעיר העוסק בכל סוגי האמנות. מופיע פעמיים בספר פרשת בבא ועוד מספר פעמים בספר בבא במשרה מלאה. בספרים בבא והאור הגנוז ובבא בהצפה הוא אחת הדמויות המרכזיות ושותף במסע. מבוסס על צ'רקה עצמו.
אילפא - סוחר מצליח והרפתקן. היה החברותא של רבי יוחנן בישיבה. מופיע בספר בבא והאור הגנוז.
ריש לקיש - אמורא חוזר בתשובה. בעבר היה שודד. נשוי לאחותו של רבי יוחנן. מופיע בספר בבא והאור הגנוז.
כמו כן, מופיעות בסדרה דמויות היסטוריות (למשל רבי עקיבא, אלישע בן אבויה, רבי שמעון בן יוחי), דמויות מהאגדה (למשל מלאך המוות) ודמויות מהמיתולוגיה היוונית (בספר "מיתישלח – משימה ביוון" בלבד).
ביאורים

↑  שם המדבר מבוסס על מדרש תנחומא בשלח יח
אירוסול

.
אפר פחם תחת מיקרוסקופ (הגדלה של x2,000)
אירוסול (על פי החלטת האקדמיה ללשון העברית: אֶרְסָס, באנגלית: Aerosol) הוא חלקיק המרחף באוויר ומשמש בתור גרעין התעבות לאדי המים, אשר יכולים בעזרתו להפוך לטיפות ביתר קלות.
האירוסולים יכולים להיות טבעיים או מעשה ידי אדם. דוגמאות של אירוסולים טבעיים, ערפל, אובך, אבק וגייזר. דוגמאות של אירוסולים מעשה ידי אדם: זיהום אוויר ועשן.
אירוסולים אטמוספיריים הם גורם חשוב בתופעת שינוי האקלים. הם פועלים כגרעיני התעבות ויכולים להשפיע באופן משמעותי על היווצרות עננים ועל תהליכי המשקעים. תחזית על בסיס יומי (בעזרת מודלים נומריים) של ההתפלגות התלת-ממדית של חלקיקים באטמוספירה יכולה לעזור להבין תכונות של אירוסולים, ולתת מידע חשוב על התפלגותם במרחב ובזמן. כמו כן, חישה מרחוק בעזרת לוויינים, מאפשרת לקבל מידע חשוב על התפלגות גלובלית ושינויים רב-שנתיים של האירוסולים.
אירוסול וטיפות רוק עלולים להפיץ מחלות
מחלות עשויות להתפשט גם באמצעות טיפות רוק באוויר ואירוסול (או ביואירוסול(אנ')). עטיית מסכה רפואית יכולה להגביל את כמותם ותפוצתם של הביואירוסולים ובכך להפחית את סיכון ההדבקה.
תכונות כלליות

האירוסול מרחף באטמוספירה. מקורו יכול להיות טבעי (למשל מהתפרצויות הרי געש) או מקור מלאכותי (לדוגמה כתוצאה משריפת דלקים). ריבוי האירוסולים גורם בין השאר לתופעות של אובך ולצבע האדום בשקיעות ובזריחות.
סוגי אירוסול

שלושה סוגים של אירוסולים משפיעים באופן משמעותי על אקלים כדור הארץ.
סוגי אירוסול > 1. אירוסול וולקני

שכבת האירוסול הוולקנית אשר נוצרת לאחר התפרצויות וולקניות גדולות (כדוגמת הר פינאטובו). שכבת האירוסול הדומיננטית נוצרת למעשה על ידי גז דו־תחמוצת הגופרית המומרת לטפטפות של חומצה גופרתית במשך שבוע עד מספר חודשים לאחר ההתפרצות. רוחות מפיצות את האירוסולים עד שאלה מכסים את העולם באופן מעשי לאחר היווצרותם, תרסיסים אלה נשארים כשנתיים, הם משקפים את אור השמש, מצמצמים את כמות האנרגיה המגיעה לאטמוספירה התחתונה ועל פני כדור הארץ ומקררים אותם.
סוגי אירוסול > 2. אבק המדבר

הסוג השני של האירוסול העשוי להשפיע משמעותית על האקלים הוא אבק מדברי. רעלות אבק דומות זורמות במדבריות ביבשת אסיה. ניסוי הטכנולוגיה בחלל בספטמבר 1994 (LITE) על סיפון מציאת מעבורת החלל מצא שהחלקיקים בכוויות האבק הללו הם גרגרי עפר דקים המפוצצים משטח המדבר. גרגרים אלה גדולים יחסית לתרסיסים אטמוספיריים ובדרך כלל היו נופלים מהאטמוספירה לאחר נפילה קצרה אם הם לא היו מתפוצצים לגבהים גבוהים.
סוגי אירוסול > 3. אירוסול מעשה ידי אדם

הסוג השלישי של האירוסול מגיע מפעילות אנושית. המרכיב העיקרי מגיע בצורה של אירוסולים גופרתיים הנוצרים על ידי שריפת פחם ושמן על ידי האדם ועל ידי אנשי מקצוע העוסקים באקלים כדור הארץ. הריכוז של תרסיסי גופרית מתוצרת האדם באטמוספירה גדל במהירות מאז תחילת המהפכה התעשייתית. ריכוז האירוסולים הוא הגבוה ביותר בחצי הכדור הצפוני בו מרוכזת הפעילות התעשייתית.
גודל האירוסול

האירוסול ניתן לחלוקה לשלוש קבוצות:
קטן - גודל של 0.01 מיקרון ומטה. נוצר באוויר מראקציות גזיות שיוצרות מוצק, בגלל גודלו הקטן הוא אינו מוסע עם רוח
בינוני - בגודל בין 0.01 מיקרון עד 1 מיקרון. נוצר כתוצאה מהתלכדות של תוצרי הראקציות הגזיות
גדול - גדול מ-1 מיקרון. נוצר בתהליכים מכניים, כמו הרמת אבק ורסס ים
חשיבות האירוסול

חשיבות האירוסול נובעת מתפקידו המרכזי בוויסות האקלים של כדור הארץ, בין היתר הודות להשפעתו על כמות קרינת השמש החודרת את האטמוספירה. באזורים הגבוהים של האטמוספירה אירוסולים גורמים באופן ישיר להחזרה של חלק מקרינת השמש לחלל. באופן עקיף, בשכבות הנמוכות של האטמוספירה, האירוסולים מעודדים יצירת עננים ומשנים את צורתם, משום שהם מספקים גרעיני התעבות לאדי המים.
השפעות האירוסול (ישירות ועקיפות)

לאירוסול ישנן השפעות ישירות ועקיפות. השמש מספקת את האנרגיה שמניעה את האקלים של כדור הארץ, אך לא כל האנרגיה שמגיעה לראש האטמוספירה מוצאת את דרכה לתוך כדור הארץ. הסיבה לכך היא שאירוסולים ועננים שנזרעו משמשים כרבע מהאנרגיה של השמש בחזרה לחלל. השפעת האירוסול על האור תלויה בעיקר בהרכב ובצבע: חלקיקים בהירים או שקופים נוטים לשקף קרינה. אירוסולים כהים יותר יכולים לספוג כמויות משמעותיות של אור. לאירוסולים יכולה להיות השפעה רבה על האקלים כאשר הם מפזרים אור, כלומר שכשאשר גז האירוסול מתפזר לאוויר, הוא מפזר איתו ביחד אור. ההשפעות הבריאותיות ברורות - חומר עדין יותר באוויר פוגע בבריאות האדם.
בעוד שאירוסולים יכולים להשפיע על האקלים על ידי פיזור אור ושינוי, הם יכולים גם לשנות את האקלים באמצעות עננים. בקנה מידה עולמי, תרסיסי "השפעות עקיפות" אלו באירוסול בדרך כלל פועלים בניגוד לגזי חממה וגורמים לקירור. אירוסולים טבעיים הם גרעיני העיבוי הנפוצים ביותר, לעומת זאת אוויר מזוהם מכיל כמות גבוהה הרבה יותר של אירוסולים מתמוססים במים, כלומר עננים עתירי זיהום נוטים להיות בעלי טיפות רבות יותר, אך קטנות יותר.
מחקר האירוסול

אחד הנושאים הנחקרים היום בתחום איכות הסביבה הוא כיצד האירוסולים משפיעים על משקעים ולהפך - כיצד הגשם משפיע על כמות האירוסולים באוויר. לאור זאת, אחת המשימות של האסטרונאוט אילן רמון בחלל הייתה להבין טוב יותר את ההשפעה של החלקיקים על האקלים ועל העננים בפרט. מדענים משתמשים במערך של מכשירים לוויניים, מטוסים וכלי קרקע כדי לפקח על אירוסולים. לוויינים מספקים נקודת מבט עולמית קריטית להבנת האופן שבו אירוסולים משפיעים על האקלים של כדור הארץ, אך הם רחוקים מהמקור היחיד למידע.
מחקר שנערך בהובלת החוקרים פרופ' פנחס אלפרט, חיים שפיר ואמילי אלחכם מבית-הספר לסביבה ומדעי כדור הארץ ע"ש פורטר באוניברסיטת תל אביב, פורסם בכתב העת Geophysical Research Letters, ב-2021. במחקר זה זוהה לראשונה קשר בין גשם לאירוסולים. נמצא, כי מרגע התחלת ירידת הגשם, חלה ירידה מקסימלית של אירוסולים באוויר עד כשעתיים וחצי (בין 160-140 דקות), שאחריהן כמות החלקיקים מתחילה לעלות חזרה ואף מתגברת מסיבות שונות. לפי פרופ' אלפרט. "אלה נתונים שעד כה לא היו ידועים ולכן נדרש בדחיפות מחקר מקיף של התהליכים הפיזיקליים החסרים במודלים המפותחים כיום במרכזים רבים בכל העולם לשם הבנה טובה יותר של ההשפעות על התחממות כדור הארץ".
הערות שוליים

↑  אירוסול במילון מיקרוביולוגיה (תשנ"ה), באתר האקדמיה ללשון העברית
1 2 3 4 5  Atmospheric Aerosols: What Are They, and Why Are They So Important?, NASA
1 2 3  Aerosols: Tiny Particles, Big Impact, NASA
↑  נמצא קשר בין גשם לריכוז אירוסולים באוויר סמוך לקרקע, באתר ynet, 24 במאי 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293840205171  BNE: XX532201  BnF: cb11953075h (data)  GND: 4000595-1  LCCN: sh85001419  NDL: 00561761  NKC: ph118273
אריה אקשטיין

| --- | --- |

אריה אקשטיין על גג ביתו בראש פינה
 לידה:  1929 לודז', רפובליקת פולין 
 פטירה:  3 ביולי 2015 (בגיל 86 בערך) ראש פינה, ישראל 
 
פורטרט עצמי בשחור לבן
פורטרט עצמי ב"מדי" מחנה הריכוז
אריה ״לוליק״ אקשטיין (נקרא בילדותו אברום לייב; 1929 או 1930, וילנה - 3 ביולי 2015, ראש פינה) היה צייר וסופר ישראלי. גדל כנער אסופי בלודז' בפולין, שרד את הגיטאות ומחנות הריכוז ועלה לארץ ישראל בשנת 1948. עסק במקצועת שונים ומגוונים במהלך חייו, והיה אחד מתושביה הצבעוניים של ראש פינה. בשנת 1990 זכה בפרס ראשון בתחרות הסיפור הקצר בעיתון "הארץ" עם סיפורו: "הדודה אסתר".
קורות חיים

אריה אקשטיין נולד ב-1929 או 1930 בווילנה וגדל בלודז' שבפולין. אביו עזב את הבית כשהיה בן שמונה חודשים, ובגיל שבע ננטש על ידי אמו, שנסעה להתפרנס ב"עיר הגדולה". הדודה אסתר, אחותו של אביו, שהתפרנסה ממקצוע הזנות, אספה אותו אל ביתה. לדבריו, היה עומד ליד ביתה ומשדל אנשים להיכנס לחדרה של הדודה ולקבל את שירותיה. במהלך שיטוטיו בגטו לודז' שהה גם בבית היתומים, אותו ניהלה חניכתו של יאנוש קורצ'אק שהרבה לבקר במוסד[דרוש מקור].
אקשטיין לא ידע את גילו המדויק. הוא הספיק ללמוד רק עד כיתה ג', אך צייר מאז שהוא זוכר את עצמו. מהגטו הוא עבר למחנות הריכוז, ושהה בחברתם של אנשי העולם התחתון, אותם הוא זוכר לטובה. לטענתו, הם היו אלו שעזרו לו בבדידותו ובעוניו, מאחר שהם עברו את הדברים הקשים על בשרם. בגטו התבקש לצייר על ידי מפקד המחנה שהעריך את כישרונו. על תלאותיו האישיות במחנות הריכוז סירב אפשטיין לדבר, אך חוויותיו הקשות נחשפו בציוריו ובספריו.
לאחר השחרור על ידי בעלות הברית שב אקשטיין לפולין. הוא הצטרף לנוער הציוני בגרמניה, כדי להתחמק מסכנת הגיוס לצבא הפולני. ב-1948, עלה ארצה והתגייס לפלמ"ח. הוא שירת בגדוד החמישי ("שער הגיא") ונפצע בקרבות לטרון. עם שחרורו עבד כימאי ודייג, לאחר מכן שימש כבוקר סוסים בקיבוץ עמיעד ועבד בקידוחי נפט בחברת "נפטא", כעוזר לגאולוג בערד. כל אותן שנים המשיך אקשטיין לצייר וגם לפסל מחוויותיו האישיות. בשנת 1959 זכה לפרס עידוד מטעם אגודת הציירים והפסלים, ובשנת 1960 הוצגה תערוכה מציוריו ב"גלריה צ'מרינסקי". בראיון שנתן לרגל התערוכה אמר לעיתונאי:
אם הצליחו התמונות שלי לזעזע מישהו, סימן שהשגתי את מטרתי. רציתי שהצופה ירגיש, ולו גם לרגע, מה שהרגשתי אני במשך כל שנות המלחמה. כשניגשתי לעבודה החלטתי שפחד אינו נחמד, ואף אינו חייב להיראות נחמד כשאתה מתאר אותו בצבעי שמן. לפני הפחד כולנו שווים. אמרו לי שלכל התמונות שלי הבעה של חיה נרדפת. בדיוק כך, כחיות נרדפות, הרגשנו אנחנו שם, בפולין, במחנות הריכוז, ממש כחיות נלחמנו על כל יום, על כל שעת חיים
בשנת 1990 הוצגו יצירותיו בכנסת.
אריה אקשטיין הגיע לראש פינה בשנת 1967 והתאהב במקום. "כשבאתי לפה בפעם הראשונה הייתה לי הרגשה משונה שכבר הייתי פה קודם. ידעתי שיום אחד אבנה פה את ביתי, וכך עשיתי". הוא שכר בית בשכר דירה סמלי ונשאר במקום עד יום מותו. תחושת החופש וחברתם של ה"היפים" הרבים נעמה לו. דמותו הצבעונית הייתה ידועה לאנשי המקום ולמבקרים בו כאחד.
אקשטיין נישא זמן קצר לאחר שהגיע לארץ, אך התגרש לאחר זמן קצר. לאחר מכן חי שנים מספר עם בת זוג אחרת ונולד להם בן.
אריה אקשטיין נפטר בט"ז בתמוז תשע"ה, 3 ביולי 2015 ונטמן בבית העלמין בראש פינה.
פעילותו הספרותית

במהלך השנים חש אריה אקשטיין, שהציורים והפסלים שלו מנסים לספר סיפור, ואז החל לכתוב. ב"דודה אסתר" הוא כותב על החיים בעיירה מזווית ראייה שונה מהמקובל; מעיניהם של הגנבים והזונות, שהיו לדבריו האנשים האמיתיים. לטענתו, דווקא הם היו אלו שעזרו לו בבדידותו ובעוניו, שהרי הם עברו את הדברים הקשים על בשרם.
יום אחד נקלעה לידיו "חתיכת עיתון" שנעזר בה לצורך עישון חשיש. בעיתון היה כתוב על תחרות הסיפור הקצר של "הארץ". אקשטיין שלח את הסיפור על הדודה אסתר וזכה בפרס הראשון ב-1991. "אני כתבתי סתם מהפופיק" הוא אמר בראיון שהעניק לאילת נגב. "זה שאני סופר עכשיו, נראה לי כאילו השטן עושה ממני בדיחה. כאילו מישהו אמר לי, שמע, הוועדה ישבה והחליטה, שמהיום אתה האפיפיור".
ועדת הפרס, שכללה את אהוד בן עזר, חנה הרציג ואיל מגד, קבעה שהסיפור מעלה את ההווי הלא ידוע של העולם התחתון היהודי, "שסבל וחום משמשים בו בערבוביה". הוועדה הצביעה על הדמיון של איכויות הסיפור והנושאים לאלו של בשביס זינגר ואייזק אסימוב, וציינה לשבח את השפה הקולחת והעסיסית ואת ההומור, שכנראה רק בעזרתו הצליח המספר להתמודד עם החוויות שעבר.
הסיפור "דודה אסתר", שזכה בפרס הראשון, שימש כבסיס לספר המכיל סיפורים, שכולם מבוססים על חומרים ביוגרפיים ומסופרים בגוף ראשון. הספר יצא בשנת 1992 בהוצאת כתר, ותורגם לצרפתית, פולנית וגרמנית. אקשטיין הוציא עוד שלושה ספרים לאחר ההצלחה הבלתי צפויה וההד התקשורתי הנרחב שעוררה זכייתו בפרס ראשון של הצייר ה"היפי" מראש פינה, שעל פי עדותו שלו ידע בקושי לחתום את שמו.
סרט דוקומנטרי אודותיו

באוגוסט 2015 פורסם סרט דוקומנטרי קצר אודות אריה אקשטיין הנקרא ״לוליק״ ביוטיוב. צילום: עינת ויטונסקי, הראל עבודי, אסף מיידני. עריכה: יוסי לוי. הסרט משלב צילום דוקומנטרי עם קטעי ארכיון מהסרט ״החלומות האבודים של הרחוב העליון״ (1978) בביום ליהי חנוך, שבו הופיע אקשטיין.
ספריו

דודה אסתר, ירושלים, כתר, 1992) <תורגם לגרמנית, פולנית וצרפתית>
רחוב דולנה (ירושלים : כתר, 1995)
סיפורי יום-יום (ראש פינה : הוצאה עצמית, 2007)
4 עונות של לילה (ראש פינה : הוצאת גוטה-גוטה, 2007)
לקריאה נוספת

הדה בושס, "להיחלץ מן הכאב, הארץ, 21 ביולי 1992
מיכאל וולף, "חפש את האדם", על המשמר, 31 ביולי 1992
רות לאופר, "מקומי כאן בין בני האדם, עיתון 77, גיליון 151 - 152 (1992), עמ' 9
בלהה רובינשטיין, "צחוק חורק שיניים", ידיעות אחרונות, המוסף לשבת, 3 ביולי 1992, עמ' 24.
אילת נגב, אריה אקשטיין: כשאגדל, אתחתן עם זונה, בתוך שיחות אינטימיות, תל אביב: משכל, 1995. גרסה דיגיטלית בפרויקט בן־יהודה
הערות שוליים

↑  אריה אקשטיין ב-לקסיקון הספרות העברית החדשה
1 2 3 4 5  אילת נגב, שיחות אינטימיות, הוצאת ידיעות אחרונות, 1995, עמ' 259–267
1 2  יוסף מיכלסקי, הצייר מקיבוץ עמיעד, למרחב, 9 ביולי 1961
1 2  ראו למשל חלודה על הנשמה, דבר, 8 בינואר 1960, לרגל התערוכה של אקשטיין בגלריה צ'רמינסקי.
1 2  אריה אקשטיין בלקסיקון הקשרים לסופרים ישראלים בעריכת זיסי סתוי ויגאל שוורץ
↑  תערוכה של צייר שהיה שם, חרות, 1 בינואר 1960
נתי זך, תערוכת אריה אקשטיין, למרחב, 1 בינואר 1960
1 2  אריה (לוליק) אקשטיין באתר ראש פינה
↑  פרסום נישואין, הצופה, 15 בספטמבר 1949
↑  אריאנה מלמד, הרשימה של כתר, חדשות, 20 בפברואר 1992
↑  אריאנה מלמד, קוראת ספרים - הטעם הנפלא של שוקלד - דודה אסתר, אריה אקשטיין, כתר, חדשות, 19 ביוני 1992
↑  המכון לתרגום ספרות עברית, Arieh Eckstein
↑  אריה (לוליק) אקשטיין (סרט וידאו)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260645605171  BnF: cb125065573 (data)  ISNI: 0000 0000 6649 5975  LCCN: nr92032860  SUDOC: 034296387  VIAF: 311380897   WorldCat (עם VIAF): 311380897
צבי רסקי

צבי רסקי
בחפ"ק
צבי (איו) רַסְקִי (רון) (ו' בתמוז תרפ"ו, 18 ביוני 1926 – 12 בדצמבר 2018) היה אלוף-משנה בצה"ל. כיהן בין השאר כמפקד גזרת תל חי בשנות ה-60, כמושל ג'נין לאחר מלחמת ששת הימים, כמפקד עורף צפון וכראש מועצת ראש פינה.
קורות חיים > תחילת דרכו

רסקי נולד בבית רוזנפלד (וילה תהילה) שבמושבה ראש פינה. אמו הייתה ציפורה לבית קוזוינר, ילידת ראש פינה, בת למקימי המושבה בני העלייה הראשונה. אביו היה אהרון, יליד רוסיה שעלה לארץ ישראל במסגרת הגדודים העבריים. מבית רוזנפלד עבר רסקי עם משפחתו לחווה הסמוכה של הוריו (המג'וואז), באדמות מחניים של היום, במקום שבו הוקם לימים שדה התעופה ראש פינה. בעת מאורעות תרפ"ט הוזהרה משפחתו שערביי הסביבה מתכוונים לתקוף את החווה, והם נמלטו לראש פינה.
לאחר שסיים את בית הספר העממי בראש פינה, סייע בפרנסת המשפחה בעבודה בטבק, וכן עבד תקופה מסוימת בפרויקטים של בנייה בפיקוח על הפועלים, ותקופה מסוימת שהה בקוניטרה בבניית גשר קוניטרה. לפי עדותו, במהלך חייו הוא חלה בקדחת קשה, וטופל בהצלחה בידי תושב ראש פינה, פרופסור גדעון מר, שהיה מומחה למלריה.
קורות חיים > קריירה ביטחונית

בשנת 1942, בגיל 16, התגייס למשטרת היישובים העבריים ושירת בה כנוטר, שם הכיר את צבי צור (צ'רה), שגייס אותו ל"הגנה". בהגנה עסק בין השאר בהברחת מעפילים מסוריה במסגרת ההעפלה מארצות המזרח.
במלחמת העצמאות נלחם כמפקד מחלקה בקרבות משמר הירדן; במלחמה זו איבד את אחיו הבכור עמיאסף, שנהרג בקרבות לוביה שבגליל התחתון. לאחר מכן עבר קורס קצינים ושירת כמ"פ בחטיבת גולני. בסוף שנות ה-50 מינה אותו האלוף אברהם יפה למפקד גזרת (גוש) תל חי, ורסקי הועלה לדרגת סגן-אלוף. תחת פיקודו של אלוף פיקוד הצפון יצחק רבין התמודד רסקי עם התקפות הסורים מרמת הגולן על היישובים הישראליים במסגרת המלחמה על המים, וכן פיקד על העבודות בירדן ויובליו.
לאחר מלחמת ששת הימים מונה על ידי שר הביטחון משה דיין למושל ג'נין, זאת לאחר שסירב להתמנות למושל רצועת עזה. בתפקידו זה שירת תחת פיקודו של אלוף פיקוד המרכז רחבעם זאבי (גנדי) והפך לידידו הקרוב. במסגרת תפקידו הנהיג את שיטת "המקל והגזר" – יד קשה כלפי המתנגדים לשלטון הישראלי וסיוע לאוכלוסייה השקטה. בתקופתו הוקם מפעל מים גדול באזור טובאס ושוק חדש בג'נין. רסקי קשר קשרים עם הערבים בעיר, והביא אותם לביקורים בעפולה כדי שיראו את הקִדמה הישראלית. בתקופתו נחשבה ג'נין לעיר השקטה של הגדה.
בשנת 1970 הועלה רסקי לדרגת אלוף-משנה והיה למפקד עורף (הגמ"ר) צפון. בתפקיד זה שירת במהלך מלחמת יום הכיפורים ועד שחרורו מצה"ל בשנת 1974, בסכמו 32 שנים בשירות הביטחון. במלחמת יום הכיפורים הוא פיקד, בין השאר, על מבצע פינוי תושבי רמת הגולן אל מרכז הארץ.