stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האח הגדול VIP עונה 2
התרחשויות בולטות

שיר, הדיירת הראשונה שנכנסה לבית, קיבלה משימה סודית בה עליה לבחור דייר אחד אשר לדעתה יהיה המודח הראשון (ועל כן ייכנס אוטומטית לרשימת ההדחה הראשונה), ודייר אחד שלדעתה יהיה המנצח של העונה (ועל כן יזכה לשהות ב"טריילר" נפרד עם תנאי מגורים משופרים). זאת על פי רושם ראשוני לאחר ששהתה בחדר האח וצפתה בכל הכניסות ותעודות הזהות של המתמודדים ללא ידיעתם, והצטרפה אל שאר הדיירים רק בסוף המשדר. היא בחרה כישראל כמודח הראשון ואת קטיה כמנצחת של העונה.
ביום ה-9, נכנסה הדוגמנית סטלה עמר, הדיירת ה-12 והאחרונה שנכנסה לבית. עמר הייתה אמורה להיכנס בערב הפתיחה, אך התעכבה בשל השתתפותה בתצוגת אופנה של המעצב ז'אן-פול גוטייה בווינה.
ביום ה-10, לאחר הדחתה של אריאנה, עזב ישראל את הבית, זאת משום ש"אחרי 10 ימים, מיציתי את החוויה", לדבריו.
במסגרת משימת הפוביות, קיבל נירו משימה סודית כאשר הוא צריך לגרום לדיירים לחשוב שיש לו פוביה מדגים.
במסגרת משימת "האח הגדול Call" נכנסו לבית קרובים וקרובות לדיירים, אשר הדיירים נכחו במשימה בחדר המשימות והיו צריכים לענות לצלצולי טלפונים סלולריים, חלקם הגיעו מהקרובים שנכנסו לבית.
הדיירים מוטי וסתיו יצאו מהבית יחד בהדחה כפולה יומיים לפני תוכנית הגמר, כאשר סתיו במקום ה-7 ומוטי במקום ה-6.
מושיק היה הדייר ששבר שיא של כל העונות כשזכה ל-15 מסוקים בהיותו בבית.
משדר הגמר של עונה זו הציב ממוצע של 33.6% רייטינג, ו-37.1% ברגע השיא, ומעל ל-1.5 מיליון צופים צפו בגמר. עונה זו היא עונת ה-VIP הנצפית ביותר.
שינויים באופן המשחק

בכל יום שני, יום לאחר שפורסמה רשימת ההדחה השבועית, התקיים משדר קצר שנקרא "משימת הצלה", בה ניתנה למועמדים אפשרות להינצל מהדחה ולהעמיד במקומם להדחה מישהו אחר.
משימות

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מספר העמדות להדחה לדייר

|  | שבוע 1 | שבוע 2 | שבוע 3 | שבוע 4 | שבוע 5 | שבוע 5 הגמר | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| מושיק | 0 | 0 | — | 0 | — | מקום ראשון | 0 |
| נירו | 4 | 6 | — | 3 | — | מקום שני | 13 |
| שיר | 1 | 0 | — | 2 | — | מקום שלישי | 4 |
| איציק | 2 | 2 | — | 3 | — | מקום רביעי | 7 |
| סטלה | "טרם נכנסה לבית" | 0 | — | 3 | — | מקום חמישי | 3 |
| מוטי | 2 | 2 | — | 4 | — | "הודח" | 8 |
| סתיו | 0 | 0 | — | 1 | — | "הודחה" | 1 |
| רתם | 3 | 4 | — | 4 | "הודחה" | "הודחה" | 11 |
| נטלי | 1 | 2 | — | "הודחה" | "הודחה" | "הודחה" | 3 |
| קטיה | 1 | 4 | "הודחה" | "הודחה" | "הודחה" | "הודחה" | 5 |
| ישראל | — | "עזב" | "עזב" | "עזב" | "עזב" | "עזב" | 0 |
| אריאנה | 8 | "הודחה" | "הודחה" | "הודחה" | "הודחה" | "הודחה" | 8 |
מדרוג

| פרק | תאריך שידור מקוריישראל | נתוני צפייה> אחוזי צפייה | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 10 במאי 2015 | 39.6% |  |
| 2 | 12 במאי 2015 | 31.5% |  |
| 3 | 17 במאי 2015 | 28.7% |  |
| 4 | 19 במאי 2015 | 30.8% |  |
| 5 | 24 במאי 2015 | 30.5% |  |
| 6 | 26 במאי 2015 | 31.6% |  |
| 7 | 31 במאי 2015 | 36.3% |  |
| 8 | 2 ביוני 2015 | 33.9% |  |
| 9 | 7 ביוני 2015 | 31.9% |  |
| 10 | 9 ביוני 2015 | 32.1% |  |
| 11 | 14 ביוני 2015 | 31.4% |  |
| 12 | 16 ביוני 2015 | 33.6% |  |
ביאורים

↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה
↑  במגזר היהודי
הערות שוליים

↑  מערכת ערוץ התרבות, ‏סיום "האח הגדול": גמר ה-VIP הנצפה בכל הזמנים, באתר ‏מאקו‏, 17 ביוני 2015
↑  אלכסנדר כץ, דוגמנית, זמר וכדורגלן עבר: 'האח הגדול VIP' חזרה עם 39.6% ו-1.1 מיליון צופים, באתר ביזפורטל, 11 במאי 2015
↑  אלכסנדר כץ, בגלל תחקיר 'המקור' על מלחמת לבנון ה-2: 'האח הגדול' נחתכה ב-20% - וקיבלה 31.5%, באתר ביזפורטל, 13 במאי 2015
↑  אלכסנדר כץ, האח פחות גדול: 28.7% לפרק ה-3 בעונת ה-VIP – הנמוך ביותר ב-6 השנים האחרונות, באתר ביזפורטל, 18 במאי 2015
↑  בוז'י לא פוגע ב'האח הגדול': אריאנה מלמד הודחה – התכנית רשמה כמעט 31%, באתר bizportal.co.il
↑  מיה מנע‏, רייטינג סופ"ש: כולנו גולדן בוי – וואלה ברנז'ה, באתר וואלה, 25 במאי 2015
↑  לא רק מול ביבי: בוז'י הרצוג התקשה גם מול ההדחה של קטיה ב'האח הגדול', באתר bizportal.co.il
↑  ממלכת האח הגדול VIP חוזרת בענק: הריאליטי מפגיז עם הרייטינג הכי גבוה מאז פרק ההשקה, באתר bizportal.co.il
↑  מסיימת את העונה ה-21 בשיא עונתי: הראיון עם אובמה הוא הפרק הנצפה ביותר של 'עובדה', באתר bizportal.co.il
↑  דיירי הבית לא יציבים: האח הגדול רושם ירידה של 12% ברייטינג ל-31.9%, באתר bizportal.co.il
↑  משה בנימין, "ההיא מההפקה" הודחה: רותם איזק יצאה מבית האח הגדול עם רייטינג של 32.1%, באתר ביזפורטל, 10 ביוני 2015
↑  אלכסנדר כץ, לא מזנקת לקראת הגרנד-פינאלה: רק 31.4% לחצי גמר 'האח הגדול VIP', באתר ביזפורטל, 15 ביוני 2015
מושיק עפיה, זוכה עונת ה-VIP השנייה
אילן גולדהירש

| --- | --- |

אילן גולדהירש, 1976
 לידה:  11 ביולי 1944 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  19 במאי 2018 (בגיל 73) 
 מדינה:  ישראל 
 
אילן גולדהירש (11 ביולי 1944 – 19 במאי 2018) היה פזמונאי ישראלי. חלק משיריו הפכו ללהיטים. במקצועו שימש כפקיד בכיר במשרד האוצר. במקביל לעבודתו זו כתב פזמונים ושירים וכן סיסמאות וג'ינגלים לחברות מסחריות.
ביוגרפיה

גולדהירש נולד בתל אביב. למד לתואר ראשון בסוציולוגיה ובמדע המדינה מהשלוחה התל אביבית של האוניברסיטה העברית, וסיים לימודי תעודה בתקשורת באוניברסיטה העברית בירושלים. עבד כפקיד במס שבח מקרקעין במשרד האוצר.
שירו הראשון שהוקלט, בשנות ה-60, היה "עקבות בחול", בביצוע של שמעון בר ללחן של אריה לבנון. הוא אף כתב שירים לסרטים ישראליים ("אבא גנוב", "חייך אכלת אותה"). עם שיריו המוכרים נמנים "פתאום נפל עלי אביב" בביצוע להקת האחים והאחיות, שיר הנושא של הסרט "משפחת צנעני" בביצועם של יגאל בשן ויזהר כהן (ב-2013 חידש קובי אוז את השיר, ושילב בו קטע מהקלטת סבו שנפטר), שיר הנושא של הסרט "חייך אכלת אותה" בביצועו של בשן, "שרונה" בלחנו ובביצועו של אבנר גדסי, "יסמין" בביצוע זוהר ארגוב ו"לילה טוב לאהבה" של יהורם גאון.
גולדהירש כתב לרוב הלהקות הצבאיות ולתוכניות רדיו שונות (למשל: "חוחים וחיוכים", "פגישה מחודשת" ועוד). שירו "מתוק מתוק" בביצועה של להקת פיקוד הצפון זכה בתואר "שיר השנה" במצעדי הפזמונים השנתיים של קול ישראל ושל גלי צה"ל לשנת תשל"א. 17 משיריו הגיעו למקומות ראשונים במצעדי הפזמונים ואף נבחר לפזמונאי השנה 77/78 של עיתון "להיטון". שירים אחדים שחיבר כתב על פי לחנים זרים, ובהם "פני מלאך", "הקולות של פיראוס" ו"שלום לך ארץ נהדרת" (על פי לחן השיר "City of New Orleans" (אנ')). חיבר גם את "שיר המנון למכבי תל אביב", לקבוצות הכדורגל והכדורסל של מכבי תל אביב.
גולדהירש נטל חלק בפסטיבלים רבים (הרגיל, המזרחי והילדים). שירו "שולם ברוגז" בביצוע מייק בורשטיין זיכה אותו במקום ראשון. בפסטיבל הזמר 1975 זכה השיר שכתב "שיר פרטי" לביצוע וללחן של ניסים סרוסי ולעיבוד של מרטין מוסקוביץ'.
לאחר רצח יצחק רבין כתב לזכרו את השיר "קשה לכתוב דמעות", שהלחין ברי סחרוף ושר אריק איינשטיין בתקליטו "לאן פרחו הפרפרים".
בשנת 2006 כתב ליגאל בשן את השיר "כבר לא גיבורים" על מלחמת לבנון השנייה.
בשנת 2012 כתב גולדהירש את השיר "געגועים לסוראמללו" לפי הזמנתו של גברי בנאי.
גולדהירש היה קופירייטר פורה במיוחד, ולזכותו כ-400 פרסומות (שמות, פרסומות וג'ינגלים), ברשימה אפשר למצוא את "הכל בסיידר", "רב-מכר", "משחקי קוד-קוד", קינלי וקוקה קולה.
גולדהירש נפטר ב-19 במאי 2018. הוא הותיר אחריו פזמונים רבים שטרם הולחנו, בעיקר משני העשורים האחרונים לחייו. אלה נערכו וקובצו על ידי משפחתו בשנת 2020 לספר בשם "בדרך הלב".
ספריו

אילן גולדהירש, טל ברודי, סל של חרוזים, צייר אבנר כץ, צילם גדי דגון, תל אביב: ד. פלד, 1983. (על כדורסל, לילדים)
אצלי או אצלך: שירים מרוב אהבה, עיצוב: דלית ואמי רובינגר, תל אביב: ספרית מעריב, תשמ"ה 1985.
פתאום נפל עלי אביב: פיזמונים מעט אילן גולדהירש, איורים: אבי מרגלית, תל אביב: בוסתן, 1987.
שלום לך ארץ נהדרת, תל אביב: ספרית מעריב, תשמ"ח 1988.
בדרך הלב - פזמונים אחרונים, תל אביב, 2020.
ראו גם

שלום לך ארץ נהדרת
הערות שוליים

↑  ש. יסמין, אילן גדל בג'ונגל, מעריב, 9 בנובמבר 1978.
↑  וראו תמר אבידר, כל אהבותיו..., מעריב, 19 ביולי 1985.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290888905171  LCCN: n85074361  MusicBrainz: 308204ec-de7f-467d-aba0-867c832cacca  VIAF: 53115510   WorldCat (עם VIAF): 53115510 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חבל יתיר

| --- | --- |

מבט על האזור מהאוויר
 מספר יישובים:  8
 מדינה:  ישראל ישראל
 מחוז:  יהודה ושומרון, הדרום
 חבל ארץ:  יהודה
 העיר הגדולה:  מיתר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בחבל ארץ:  15,514 (2023)
מאגר המים ביער יתיר, נבנה על ידי קק"ל ומימיו משמשים להשקיית המטעים והכרמים בחבל
כתובת פסיפס בבית הכנסת מהתקופה הביזנטית, סוסיא
חבל יתיר הוא חבל ארץ בדרום יהודה, הגובל בצפון-מזרח הנגב מדרום וממזרח, בהר חברון מצפון ובקצה הצפוני של הערבה. בחבל ארץ זה השוכן משני צדי הקו הירוק, מצויים היישובים בית יתיר, ליבנה, הר עמשא, מיתר, טנא עומרים, שמעה, עשהאל, כרמים ומחנה יתיר, שבגלל מרחקם ואופיים לא נחשבים כגוש התיישבות אחד. כמו כן, שוכן בו יער יתיר, הגדול שביערות הנטועים בארץ ישראל.
היסטוריה

ישנן עדויות להתיישבות באזור כבר מהתקופה הפלאוליתית. לפי המקרא[דרוש מקור], בזמן ממלכת ישראל התקיימו במקום ערים של שבט יהודה וכן שכנו במקום ערים של שבט לוי כמו אשתמוע ויתיר. לכאן ברח דוד המלך משאול המלך (מדבר זיף), וכאן פגש את בני העיר אשתמוע שסילקוהו ממנה.
במקום ישנם מספר תילים ארכאולוגיים כגון תל עירא, חורבת יתיר, תל שוקת תל ערד ועוד.
גאוגרפיה ואקלים

האזור היה מאז ומתמיד אזור גידול למספר מינים של בעלי חיים מסוימים בגלל תנאי השטח במקום. חיים בו מספר בעלי חיים הנמצאים בסכנת הכחדה כגון יונת הסלעים, הבז האדום והעיט הזהוב.
אקלימו של חבל זה הוא אקלים צחיח למחצה ובו כמות המשקעים בין 250–400 מ"מ. גובהו של החבל הוא בין 400–900 מטר מעל פני הים, בחורף לעיתים יורד שלג בפסגותיו הגבוהות.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| העונה | הפריחה | החוויה | מיקום |
| נובמבר | פריחת החלמוניות | פריחה בשני מקבצים ביער יתיר | סמוך ליישוב לבנה וליד בית היערן ביער יתיר |
| פברואר | פריחת גביעונית הלבנון | זן ייחודי (ערבי) הפורח בסגול וצהוב | למרגלות הר עמשא |
| פברואר | פריחת השקד והדובדבן | סיורים מודרכים אל כרמי השקדים הפורחים בלבן- ורוד חגיגי | גד"ש הר חברון-סמוך לתל ערד |
| מרץ | פריחת הדובדבן | פריחה לבנה וחגיגית | מושב מעון ויער יתיר |
| מרץ | פריחת הצבעוני | פריחה ייחודית | ברחבי החבל |
| אפריל | פריחת האירוס השחום | אל מרבדי האירוסים בלבד המדבר | למרגלות מצפה יאיר לכיוון מדבר יהודה ובכניסה לגן הלאומי תל ערד. |
| אפריל | פריחת פרח האדמונית | קטיף עצמי | סמוך ליישוב לבנה ובמושב מעון |
| מאי- תחילת יוני | קטיף דובדבנים | חבילות קטיף עצמי | במושב מעון וביער יתיר |
| אוגוסט   | פטל | קטיף עצמי | סמוך ליישוב לבנה- יער יתיר |
| יולי- אוגוסט | קטיף נקטרינות ואפרסקים | חבילות קטיף בשילוב אתרים נוספים | ביער יתיר |
| אוגוסט- אוקטובר | מסיק זיתים | התנסות חווייתית בהפקת מן הזית מכרם הזיתים ועד בית בד | בית בד-בסוסיא הקדומה |
| אוגוסט- ספטמבר | בציר ענבים | חוויית בציר הענבים עם היין בשטח וביקור ביקב | בכרמים בסוסיא-סמוך ליקב דרימיה וביער יתיר |
תיירות

תיירות חבל יתיר עוסקת בחשיפה ופיתוח של המרחב מארבעה כיוונים: הקמת תשתיות תיירותיות, הפעלת פורום תיירנים, שיווק ואירועי תיירות.
אתרי תיירות בולטים:
יער יתיר- היער הנטוע הגדול ביותר בישראל והיער הגדול ביותר בעולם שניטע על ידי אדם באזור מדברי למחצה. משתרע על פני 40,000 דונם. נטיעתו החלה ב-1964 על ידי קק"ל. בתחום היער נמצאים מאגר מים, חורבת ענים, חורבת יתיר, שביל התקנים החקלאיים, בית היערן ומצפור קריות ע"ש יצחק ערמוני.
ספר המדבר- חבל יתיר גובל במזרחו עם מדבר יהודה.
תצפיות למדבר יהודה: "מצפור קריות" המשקיף על בקעת ערד ודרום המדבר. אום דרג' ברמת המדבר, מצפה יאיר- הסמוכה ליישוב סוסיא. במקום פועל בית הקפה "קפה רונאל", מצפה כנרת- צופה למדבר יהודה מכיוון מושב כרמל. הוקם לזכרה של כנרת מנדל בת היישוב.
סוסיא הקדומה אתר מורשת לאומי. עיירה יהודית קדומה שהתגוררו בה כ-3000 תושבים במאות ה-4-9. במקום נותרו שרידים ארכאולוגיים המתארים את חיי היהודים בתקופת התלמוד: בתי מגורים, רחובות, בית בד, חומות, מערות קבורה ובית כנסת מפואר הכולל פסיפסים וכתובות עבריות.
מעיינות- המעיין הנסתר באביגיל, מעיין עשהאל, בירכת כרמיל ומעיינות זיף.
יקבים- עוד מימי קדם שופע אזור ההר כרמי ענבים בשל כך פועלים באזור מספר יקבים המייצרים יין ומארחים מבקרים: יקב יתיר, יקב דרימיה ויקב לבני
הערות שוליים

↑  חישוב מספר תושבי עשהאל נעשה בצורה לא מדויקת
↑  נעם בר, ‏יתיר, כפיים: הגיע הזמן להכיר את חבל יתיר בדרום הארץ, באתר מעריב אונליין, 14 בפברואר 2020
פהלאווים

דמות של זר, שנמצאה בסרנאת (אנ'). זהו חבר סביר באליטה של הפהאלווים או הסאקה המערב אסייתיים במישורי הגנגס במהלך התקופה המאורית.
הגבול המזרחי של האימפריה הפרסית האחמנית והממלכות והערים של הודו העתיקה (בערך 500 לפני הספירה), בסביבות הזמן של הכיבוש האחמני של עמק האינדוס.
ממלכת פהלאווה לצד מיקומים אחרים של ממלכות ורפובליקות המוזכרות באפוסים ההודיים.
הפהאלווים הם עם המוזכר בטקסטים הודיים עתיקים. לפי פטריק קרנגי, אתנוגרף מתקופת הראג' הבריטי, החיבור "וארטיקה" של המתמטיקאי והכוהן הודי ההודי קטיאיאנה (אנ')בן המאה ה-4 לפנה"ס מזכיר את ה"סאקה-פרתאווה", ומפגין מודעות לסאקה-פרתים הללו, כנראה בדרך של מסחר. הידע על הפהאלווים נגזר מההתייחסויות הספרותיות בטקסטים כמו חוקי מנו, פוראנות (אנ') שונות, הראמאיאנה, המהאבהארטה והברהאט סמהיטה (אנ').
בפוראנות

הפהאלווים מוזכרים בטקסטים פוראניים שונים כמו ואיו פוראנה (אנ'), בראהמאנדה פוראנה (אנ'), מרקאנדיה פוראנה, מטסייה פוראנה (אנ') וומאנה פוראנה (אנ').
הרשימה של האינדולוג הגרמני ויליבאלד קירפל (אנ') של מדינות אוטארפאתה (אנ') ממקמת את הפהאלווים יחד עם הטוכארים, הצ'ינאים (אנ'), אנגאלוקיקים, ברבארים, קמבוג'ים (אנ'), דראדים (אנ'), בהליקים ומדינות אחרות של חטיבת ה"אודיצ'ייה" (סנסקריט: "הצפונית") של הודו העתיקה.
הבראהמאנדה פוראנה, הוואיו פוראנה ועוד כמה פוראנות מזכירות את הפהאלווים עם שבטי אוטארפאתה או צפון מערב. הטקסט מהמאה ה-6 לספירה מרקאנדיה פוראנה מפרט את שמות העמים פהאלווים, קמבוג'ים, דראדים, בהליקים, ברבארים, טוכארים, פראדים, צ'ינאים, למפאקים, כתושבי מדינות בחטיבת אודיצ'יה (אוטארפאתה). עם זאת, הפרק ה-58 של המרקאנדיה פוראנה מתייחס גם ליישובים נוספים של הפהאלווים והקמבוג'ים וממקם את שניהם ספציפית בדרום-מערב הודו כשכנים למדינות סינדהו, סאובירה (אנ') ואנרטה (החלק הצפוני של סאוראשטרה (אנ')). גם הברהאט סמהיטה (אנ') של האסטרונום ההודי הקדום וראהאמיהירה (אנ') מהמאה ה-6 ממקמת את ממלכות הפהאלווים והקמבוג'ים בדרום-מערב הודו, סביב גוג'ראט-סאוראשטרה.
פוראנות כדוגמת ואיו קובעים גם שהאוטארפאתה (אודיצ'יה), כוללת את הפהאלווים, הפראדים, הגנדהארים, הסאקה, היוואנים, הטוכארים, הקמבוגאים ורבים אחרים שפעלו נגד קאלקי (אנ') והושמדו על ידו בקאלי יוגה (אנ'). ונאמר שהם הושמדו על ידי המלך פראמיטי בסוף עידן קאלי לפי עדויות פוראניות.
על פי ואיו פוראנה ומאטסייה פוראנה, הנהר צ'אקשו (אוקסוס או אמו דריה) זרם דרך המדינה של הפהאלווים.
בפוראנות > פנקה גנאהאס, או חמישה שבטים

הפוראנות מקשרים את הפהאלווים עם היוואנים (יוונים), הסאקה, הקמבוג'ים והפראדים וממתגים אותם יחד בתור פנקה גנאהאס (חמישה שבטים). חמשת השבטים הללו היו בעלי ברית צבאיים של ה"האיהאייה" או הטלג'ונגה קשטרייה של הידאווה (אנ') והיו אחראים בעיקר להדיח את המלך באהו של קוסאלה.
מאוחר יותר, המלך סגארה, בנו של המלך באהו, הצליח להביס את האיהאייה או הטלג'ונגה יחד עם חמשת השבטים הללו. על פי דיווחים פוראניים, המלך סגארה הדיח את הפראדים וחברים אחרים (הסאקה, היוואנים, הקמבוג'ים והפהאלווים) מהפנקה-גנאהאס הידועה ממעמד הקשטרייה שלהם והפך אותם למלקצ'ה (אנ'). לפני תבוסתם בידי המלך סגארה, חמשת השבטים האלה נקראו קשטרייה-פונגאבה ("הראשונה מבין הקשטריות").
ברמאיאנה ובמהבהראטה

הבלאקנדה של הרמאיאנה מקבצת את הפהאלווים עם הסאקה, הקמבוג'ים, היוואנים, המלקצ'ה והקיראטה (אנ') ומתייחסת אליהם כבעלי ברית צבאיים של החכם וסישתה (אנ') נגד מלך החכמים הוודי וישוואמיטרה (אנ').
הקישקינדה קנדה של הרמאיאנה ממקם את הפהאלווים בטריטוריות הטרנס-הימלאיה, כלומר בסקאדוויפה.
פסלונים של זרים במתורה
"ראש אתני", מתורה , סביב המאה ה-2 לפני הספירה. מוזיאון מתורה .
"אציל פרסי לבוש במעיל, מכנסי דופאטה וטורבן", מתורה, סביב המאה ה-2 לפני הספירה. מוזיאון מתורה.
ברמאיאנה ובמהבהראטה > האוטארפאתה

האפוס מהבהראטה מעיד שנאקולה (אנ') הביס את הפהאלווים במהלך המשלחת המערבית שלו. מלכי הפהאלווים נכחו גם בטקס הראג'אסויה (אנ') של המלך יודהישתירה (אנ').
המהבהראטה גם מקשרת את הפהאלווים עם הסאקה, יוואנים, גנדהארים, קמבוג'ים, טוכארים, סבארים, ברבארים, ומתייחס אל כולם כשבטים הברבריים של אוטארפאתה (אנ').
ברמאיאנה ובמהבהראטה > האודיוגה-פרווה

אבל האודיוגה-פרווה של המהאבהארטה מקבץ את הפהאלווים עם הסאקה, הפראדים והקמבוג'ים-רישיקים וממקם את כולם באזור אנופה או בסביבתו במערב הודו.
התייחסות אפית זו מרמזת על כך שחלקים מהפהאלווים, הסאקה, הפראדים והקמבוג'ים שכנו גם במערב הודו ליד סאוראשטרה (אנ')-מהאראשטרה.
ברמאיאנה ובמהבהראטה > מלחמת קורוקשטה

הפהאלווים יחד עם הסאקה, קיראטה, יוואנים, בין היתר, הצטרפו לבנו של סרדוואט קריפאצ'ריה, הקשת רם הנפש והאדיר, ותפסו את עמדותיהם בנקודה הצפונית של הצבא.
בטקסטים אחרים > מנוסמרוטי

המנוסמרוטי קובע שהפהאלווים ועוד כמה שבטים כמו הסאקה, היוואנים, הקמבוג'ים, הפראדים, הדראדים, הקהאסים היו במקור במעמד של אצילים (קשטריה), אך מאוחר יותר, בשל אי ציותם לקודי קשטריה הנועזים והזנחת האבירות, הם שקעו בהדרגה למעמד של מלקצ'ה (אנ').
בטקסטים אחרים > המחזה מודרארקשאסה

המחזה הבודהיסטי מודרארקשאסה (אנ') מאת המחזאי ההודי וישאקהאדטה (אנ') בן המאה השישית והטקסט הג'ייני פרישישטאפראוון (אנ') מתייחסים לברית של צ'נדרגופטה מאוריה עם מלך ההימלאיה פרוואטקה. ברית ההימלאיה הזו העניקה לצ'נדרגופטה צבא רב עוצמה שהורכב מהשבטים הלוחמים ששכנו בגבולה של הודו: הסאקה, הקמבוג'ים, היוואנים, הפהאלווים ובהליקים, שבהם הוא השתמש כדי להרחיב את האימפריה המאורית שלו בצפון הודו.
בטקסטים אחרים > בריהאט-קתה-מנג'ארי

הבריהאט-קתה-מנג'ארי של איש האשכולות ההודי קשמנדרה (אנ') בן המאה ה-11 מספר שבסביבות שנת 400, מלך הגופטה ויקראמדיטיה (צ'אנדראגופטה השני (אנ')) "פרק את עול האדמה הקדושה מהברברים" כמו השאקים, המלקצ'ה, הקמבוג'ים, היוואנים, הטוכארים, הפראסיקים, ההונה, על ידי השמדת "האנשים המרושעים" הללו לחלוטין.
בטקסטים אחרים > קוויאמימשמסה

הקוויאמימשמסה מהמאה ה-10 עדיין מפרטת את הסאקה, הטוכארים, הווקאנים, ההונה, הקמבוג'ים, הבהליקים, הפהאלווים, טנגאנה, טורוקשים יחד ומציינת אותן כשבטים הממוקמים בחטיבת האוטארפאתה.
לקריאה נוספת

Gupta, Swarajya Prakash (1980). The Roots of Indian Art: A Detailed Study of the Formative Period of Indian Art and Architecture, Third and Second Centuries B.C., Mauryan and Late Mauryan (באנגלית). B.R. Publishing Corporation. pp. 88, 122. ISBN 978-0-391-02172-3.
Sen, Sailendra Nath (1999). Ancient Indian History and Civilization. New Age International. ISBN 9788122411980.
ביאורים

1 2  השם של החלק הצפוני של ג'מבודוויפה (אנ') (תת-היבשת ההודית) בטקסטים הינדיים ובודהיסטים עתיקים. שווה ערך לצפון הודו של ימינו, אחת מ"היבשות" במיתולוגיה הינדואית.
↑  ההתגלמות העשירית של האל וישנו
↑  בהינדואיזם, הוא הרביעי, הקצר והגרוע מבין ארבעת היוגות (עידני העולם) במחזור היוגה,
↑  מונח בסנסקריט המתייחס לאלה ששפתם בלתי מובנת, זרים או פולשים הנחשבים לנבדלים ונפרדים מהשבטים הוודים.
↑  הרביעי מבין חמשת האחים פנדאווה באפוס ההודי העתיק, המהאבהארטה.
הערות שוליים

↑  O'Brien, Patrick Karl (2002). Atlas of World History (באנגלית). Oxford University Press. p. 43. ISBN 9780195219210.
↑  Carnegy, Patrick (1868). Notes on the races tribes and castes inhabiting the province of Avadh [Oudh]. Lucknow: Government of Oudh. p. 4. Native ethnologists... say that of the six remaining original races of which they take cognizance [...] that the Pahluv are probably those people who spoke Pahluvi or Pehlvi, a language of Persia...
↑  Singh, M. R. (1972). Geographical data in the early Purāṇas: A critical study. Calcutta: Punthi Pustak. LCCN 72903450. OCLC 736935. A revision of the author's thesis, University of Rajasthan, 1967.
1 2  Vishnu, Asha (1993). Material Life of Northern India: Based on an Archaeological Study, 3rd Century B.C. to 1st Century B.C. (באנגלית). Mittal Publications. p. 141. ISBN 9788170994107.
קרב בוקרשט

קרב בוקרשט היה הקרב חשוב במהלך המערכה על רומניה במלחמת העולם הראשונה, שבו כבשו מעצמות המרכז את בוקרשט, ואילצו את הצבא הרומני לסגת למולדובה, ולהעביר את עיר הבירה ליאשי.
רקע

ב-27 בנובמבר 1916 הדפו כוחות מעצמות המרכז את הצבא הרומני מעבר לנהר אולט, אולם הסתערות פרונארו שנערכה ב-28 בנובמבר על ידי כוחות פרשים רומנית, הצליחה לעכב את כוחות מעצמות המרכז, והקנתה זמן יקר לצבא הרומני לארגן את המגננה מעבר לנהר.
הקרב

ב-1 בדצמבר החל הצבא הרומני במתקפה שלו, והצליח ליצור פער ברוחב 20 ק"מ בין כוחותיו של אוגוסט פון מקנזן לכוחותיו של אריך פון פאלקנהיין. הגנרל הגרמני אריך לודנדורף חשב שהמצב חמור מאוד, ואמר: "ב-1 בדצמבר הותקף האגף השמאלי של ארמיית הדנובה בעצמה רבה מדרום מערב לבוקרשט ונהדף לאחור, ובעקבות כך החיילים הגרמניים שחצו את נהר הניילוב נותקו ונותרו מבודדים, והמצב בהחלט הפך לחמור מאוד."
הכוחות הרומנים שבו אלפי חיילים ותפסו כמויות משמעותיות של אספקה במהלך מתקפת הנגד הזאת, ורק התערבות ברגע האחרון של הדיוויזיה הטורקית ה-26 ב-2 בדצמבר, הצילה את קבוצת מקנזן מהכיתור.
אולם, הרומנים נתקלו בבעיה ניכרת, לאחר שמכונית של קציני מטה שנשאה את תוכניות המתקפה נסעה בטעות לעמדה גרמנית ונלכדה. תוכניות אלה היו חיוניות לגרמנים, שעד מהרה הצליחו לדחוף את הכוחות הרומנים, ולהשאיר את הדרך לבירה פתוחה.
תוצאות הקרב

לאחר הקרב התנהלו קרבות קטנים בביצורים סביב בוקרשט, בין הכוחות הגרמנים לבין יחידות העתודה הרומניים, אולם הרומנים נכשלו בעקבות פעולותיו של אלכסנדרו סוצ'ק, שהיה ממוצא גרמני ופקודו של קונסטנטין פרזאן, וב-6 בדצמבר נכבשה העיר על ידי מעצמות המרכז. עם זאת, למרות המאמצים הגדולים שנעשו על ידי מעצמות המרכז לאורך כל התקופה, הם לא הצליחו להשיג את מטרתם הפוליטית והאסטרטגית הבסיסית, שהיא התבוסה של רומניה ויציאתה מהמלחמה. למרות האבדות הכבדות של רומניה, כ-250,000 חיילים, שהיוו כמעט שליש מכוח האדם שגויס באוגוסט 1916, והפסדים כבדים באמצעי לחימה, הצבא הרומני היה עדיין כוח שנלקח בחשבון על ידי בעלי ברית ואויבים כאחד, ועדיין היה מסוגל לצאת להתקפות נוספות. לפני נסיגתם, שרפו חיילים רומנים את בארות הנפט בפלויישטי, יחד עם שדות החיטה שמסביב, על מנת לשלול אותם מידי מעצמות המרכז.
בעקבות התבוסה עברה ממשלת רומניה לשבת ביאשי, ואילו בוקרשט נותרה תחת שלטון גרמני, ושוחררה בסופו של דבר רק לאחר כניעת מעצמות המרכז בשנת 1918.
הערות שוליים

↑  אריך לודנדורף, זכרונות המלחמה שלי 1914–1918, הוצאת הצי & הצבא, 2001
הלחימה ברומניה דצמבר 1916-ינואר 1917
חמד בן ח'ליפה אאל נהיאן

השייח' חמד בִּן ח'ליפה אאל נהיאן (בערבית: حمد بن خليفة آل نهيان), היה ידוע גם כעאדל אל-עתיבה, הוא איש עסקים מאיחוד האמירויות הערביות, ובן למשפחת המלוכה השולטת (בית נהיאן) באבו דאבי. ידוע בניסיונו הכושל לרכוש מחצית מקבוצת הכדורגל הישראלית בית"ר ירושלים זמן קצר לאחר הנורמליזציה בין ישראל לאיחוד האמירויות.
ביוגרפיה

אביו של חמד בן ח'ליפה הוא השייח' ח'ליפה בן מוחמד בן ח'ליפה אל נהיאן ואמו היא מוזה אל-עותייבה. אביו התגרש מאמו והוא השתמש בשם עאדל אל-עותבייה. באפריל 2019 קיבל אישור לשנות את שמו לשייח' חמד בן ח'ליפה אל נהאין. הוא קרוב רחוק של משפחתו של נשיא איחוד האמירויות הערביות, ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן. נשוי עם ארבעה ילדים, שלושה בנים ובת.
על פי דבריו
ב-1993 קיבל תואר שני במנהל עסקים ויחסים בינלאומיים מאוניברסיטת קליפורניה באירוויין. על פי אתר האינטרנט שלו את הוא צבר את הונו בעסקי המטבעות הדיגיטליים.
על פי האתר של חמד בִּן ח'ליפה הוא "מאמין בשיתוף פעולה עולמי באמצעות פרלמנט בינלאומי". בנוסף, הוא תומך בפרויקטים בתחום הבריאות, ושותף לפרויקטים הומניטריים רבים, עם דגש על פרויקטים באנרגיה וחינוך. כמו כן, תורם גם לצדקה. כתומך נלהב בנורמליזציה עם ישראל הזמין בשמחת תורה שלאחר הסכם הנורמליזציה בין ישראל לאיחוד האמירויות את הזמר עומר אדם לבקר ולחגוג עם הקהילה היהודית בדובאי. המוצר הראשון ששווק במשותף על ידי איחוד האמירויות הערביות וחברות ישראליות הוכרז על ידי מחלקת הפרויקטים של HBK, בשותפות עם Sure Universal, שבסיסה בישראל.
ביוגרפיה > העסקה עם בית"ר ירושלים

בדצמבר 2020 הסכים לרכוש ממשה חוגג 50% מהבעלות על קבוצת הכדורגל הישראלית בית"ר ירושלים. העסקה נעשתה בתיווכו של נאום כהן, איש עסקים יהודי-אוקראיני הפועל באיחוד האמירויות ונמצאת בתהליכי אישור של הוועדה להעברת זכויות. בתצהיר שהגיש להתאחדות לכדורגל בישראל כדי שיאשרו את רכישת בית"ר ירושלים כתב כי הונו הוא כ-1.6 מיליארד דולר, אולם בדיקה של ההתאחדות גילתה שהנכס המרכזי בהצהרה הוא אג"ח של ונצואלה שנרכש בשווי 1.5 מיליארד דולר, אך הוא אינו סחיר וערכו אפסי. כמו כן נמצא כי בבעלותו עשרות חברות לא פעילות, וכי בן חליפה קשור לאנשים ששמם נקשר, בין היתר, בהונאות ובהלבנת הון. בפברואר 2021 משכה בית"ר ירושלים את הבקשה לאישור.