stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבוע נקוד
רבייה

לנקבות הצבוע הנקוד מערכת איברי מין ודרכי שתן ייחודית בקרב יונקים: הדגדגן ושפתי הערווה מאוחים לאיבר גדול דמוי פין המסוגל להזדקר – רק צורת העטרה מאפשרת להבחין בין המינים. הנקבה משתינה, מזדווגת, ואף יולדת דרך דגדגן זה (הוא מתכווץ עבור הזדווגות, ונפתח ומתרחב להכנסת איבר המין הזכרי).
הזכרים הם אלה המחזרים אחר הנקבות. חיזור זה יכול לקחת עד אפילו שנה, במהלכה הזכר נמצא לרוב סביב הנקבה. הנקבות, שלא כנהוג, דווקא בוחרות בזכר הסובלני והנחמד ביותר, ולא באגרסיבי והחזק. לזכרים אגרסיביים יש פחות סיכויים למצוא זיווג. לפני ההזדווגות עצמה הזכר מציג לפני הנקבה מעין "טקס השתחוות". הוא משפיל את חוטמו עד לאדמה, מתקרב במהירות, ומשתחווה שנית. אם הנקבה מראה איזה שהם סימנים לכך שהיא לא רוצה בהזדווגות, הזכר מפסיק. אם הנקבה אינה מראה שום אגרסיה, הזכר מחליק תחילה את מותניו תחת גוף הנקבה, ורק לאחר מכן עובר לתנוחה מסורתית יותר, בה כל גופו נשען על גבה של הנקבה.
הגורים הזכרים עוזבים את הלהקה כשהם מגיעים לבגרות מינית, ומצטרפים ללהקות חדשות, דבר שמפחית את הסיכוי לזיווגים בין קרובי משפחה. כשזכר צעיר מצטרף ללהקה חדשה, הוא מתחיל במעמד החברתי הנמוך ביותר, אך מעמדו יכול לעלות בהמשך.
ההיריון אורך בדרך כלל 4 חודשים ובסופו נולדים 1 עד 4 גורים, כשבדרך כלל נולדים שניים. כשהפתח מתרחב, נוצר גם פצע שלוקח לו מספר שבועות להחלים. הגורים נולדים במשקל 1-1.6 ק"ג ויונקים עד גיל 14–18 חודשים. נקבות יכולות להמליט כל 11 עד 21 חודשים. אף כי כל הנקבות ממליטות גורים, נקבות אלפא נכנסות להריון בגיל צעיר יותר, ממליטות בתדירות גבוהה יותר, ושיעור גבוה יותר מצאצאיהן מגיעים לבגרות. היתרונות הללו מועברים גם לבנותיהן. ההצלחה המוגברת של נקבות האלפא בהעמדת צאצאים ובגידולם נובעת ככל הנראה מהמזון הרב יותר שעומד לרשותן. בנוסף, נראה שצבוֹעות במעמד גבוה ממליטות יותר זכרים מנקבות.
צבוע נקוד חי בממוצע כ-20 שנה. הפרט הידוע כזקן ביותר חי בשבי, והוא בן 41 שנים.
צאצאים

הגורים נולדים במשקל 1-1.6 קילוגרם כשעיניהם פקוחות ופרוותם כמעט שחורה לגמרי.
לאחר 2–6 שבועות מלידתם, מעבירה אותם האם מהמאורה הנטושה בה נולדו למאורה הקהילתית. המאורה הקהילתית חשובה מאוד לצבועים, אך אין בה טיפול קהילתי. גור לא יכול לינוק מצבועה שאינה אימו. אף כי קיימים מקרים יוצאי דופן, כשהמצב נעשה קשה במיוחד.
חלב הצבועים מזין במיוחד, והגורים יונקים עד לשלב מאוחר מאוד בחייהם, דבר נדיר אצל יונקים. דבר נדיר נוסף אצל הצבועים היא העובדה שהגור ממשיך לינוק גם כששיניו צומחות.
הגורים מגיעים לבגרות מינית בסביבות גיל שלוש, אך זכרים יכולים להגיע לבגרות גם בגיל שנתיים. הנקבות מגוננות מאוד, ואינן מאפשרות לצבועים זרים להימצא בקרבת גוריהן בשנתם הראשונה. כשהגורות הנקבות גדלות, האמהות מתערבות ועוזרות להן במלחמות עם צבועים אחרים, כדי לוודא שמעמדן יהיה בדיוק מתחת למעמד האם.
הערות שוליים

↑  צבוע נקוד באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Dayan, T. (1994). Carnivore diversity in the Late Quaternary of Israel. Quaternary Research, 41(3), 343-349.
הערות שוליים > גלריה

צבועים מקבלים אוכל בהרר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529687405171  GND: 4267568-6  LCCN: sh85126973  NKC: ph556925
צ'אגואנס

| --- | --- |
הרחוב הראשי של צ'אגואנס וכיכר פרייס
הרחוב הראשי של צ'אגואנס וכיכר פרייס
 מדינה:  טרינידד וטובגו טרינידד וטובגו
 מחוז:  מחוז צ'אגואנס
 שפה רשמית:  אנגלית
 תאריך ייסוד:  1797
 שטח:  59 קמ"ר
 גובה:  18 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  83,516 (דירוג: 1, 2011)
  ‑ במטרופולין:  101,297 (2011)
  ‑ צפיפות:  1415.52 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  10°31′00″N 61°24′00″W﻿ / ﻿10.516667°N 61.4°W﻿ / 10.516667; -61.4
 אזור זמן:  UTC -4
 www.chaguanasborough.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טרינידד וטובגו מוגדלת) פורט אוף ספיין פוינט פורטין סן פרננדו סנגרה גראנדה סקרבורו האוקיינוס האטלנטי  הים הקריבי ונצואלהצ'אגואנס(למפת טרינידד וטובגו רגילה) פורט אוף ספיין פוינט פורטין סן פרננדו סנגרה גראנדה סקרבורו האוקיינוס האטלנטי  הים הקריבי ונצואלהצ'אגואנס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
הרובע העירוני צ'אגואנס (באנגלית: The Borough of Chaguanas) הוא רובע עירוני סטטוטורי (Borough) במעמד של עיר בטרינידד וטובגו ולמעשה הוא מהווה את ההתיישבות העירונית המאוכלסת ביותר (83,516 במפקד 2011) ובעלת שיעור הצמיחה הגבוה ביותר בטרינידד וטובגו. הוא ממוקם במערב האי טרינידד יחסית במרכזו, כ-19 ק"מ דרומית לבירה פורט אוף ספיין.
היסטוריה

האי טרינדד יושב לראשונה ככל הנראה בתחילת האלף החמישי לפנה"ס, ובמשך כ-6,500 שנה הוא יושב בידי תרבויות שונות שמקורן באיים הקריביים או בחלקה הצפוני של יבשת דרום אמריקה. לקראת סיום המאה ה-15 הגיעו הקולניאליסטים הראשונים מספרד לטרינידד והחלו להשתמש באוכלוסייה הילידית ככח עבודה, אך המושבה נחשבה זניחה למדי במשך המאות ה-16 וה-17. לקראת סוף המאה ה-18 (1783) החליטו הספרדים להעניק קרקעות בחינם למתיישבים קתולים, מה שגרם להיווצרות עניין באי ולתנועה של מתיישבים בעיקר עבדים משוחררים מהאיים הסמוכים. לאור העניין שנוצר באי כבשו הבריטים את טרינידד ב-1797, והפכו אותה למושבה בריטית.
האזור של צ'אגואנס היה ביצתי אך בעל פוטנציאל גדול להפקת סוכר וקקאו מה שגרם לבריטים במהלך המאה ה-19 להקים שם אחוזות ובית זיקוק לסוכר, והם נתנו למקום את שמו צ'אגואנס על שם אוכלוסיית השבט הילידי שישב במקור במקום. הפקת הסוכר נחלה הצלחה והפכה לסחורת הייצוא העיקרית של המושבה הבריטית בטרינידד. אך ב-1838 עת ביטלו הבריטים את העבדות, רבים מהעבדים המשוחררים מתעשיית הסוכר סירבו לשוב, והבריטים נאלצו להחליף אותם במשרתים חוזיים, מה שלא סייע לצמיחתו של צ'אגואנס והוא נותר כפר קטן וחסר משמעות.
בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 במהלך מלחמת העולם השנייה מיקמה ארצות הברית בטרינידד בסיסים של חייל האוויר וחיל הים שלה, מה שהביא לסלילת כבישים ופיתוח תשתיות משמעותי על ידי צבא ארצות הברית סביב צ'אגואנס, כביש הנסיכה מרגרט שנקרא כיום כביש אוריה באטלר הצטרף לדרך הדרומית הראשית של צ'אגואנס, והקמת כביש סר סולומון הוצ'וי הרחיבה את הכביש דרומה עד לסן פרננדו. לאחר המלחמה האזור התפתח מעט אך עד שנות ה-80 היה מדובר בעיירה מינורית כחלק ממחוז קרוני. הקמתו של פארק לנג' בראשית שנות השמונים משכה קהילה של המעמד הבינוני שנעה דרומה מפורט אוף ספיין וצפונה מסן פרננדו. המיקום המרכזי שלו הפך אותו לאטרקטיבי עבור דרומיים העובדים בצפון טרינידד וצפוניים במיוחד מפורט אוף ספיין שחיפשו לשפר דיור במחירים נוחים.
ב-1990 הפך צ'אגואנס לרובע עירוני סטטוטורי (Borough) בהתאם להוראות חוק התאגידים העירוני מס 21.  והחל לצמוח במהירות כשהוא מושך אנשים על ידי מחירי דיור אטרקטיביים ונגישות תחבורתית. עד שבתחילת שנות ה-2000 הוא הפך למאוכלס יותר מהבירה פורט אוף ספיין.
גאוגרפיה

צ'אגואנס יושבת יחסית נמוך בגובה 18 מטר מעל פני הים והיא נמצאת בקרבת החוף במעלה הזרם של ביצת קרוני. היא ממוקמת כ-24 ק"מ צפונית לעיר סן פרננדו, וכ-19 ק"מ דרומית מזרחית לבירה פורט אוף ספיין אם כי שתיהן מתפתחות במהרה והשוליים הדרום מזרחיים של פורט אוף ספיין נמצאים מרחק של ק"מ ספורים מהשוליים הצפון מערביים של צ'אגואנס, ונהוג להתייחס אליהן כחלק מאותה המטרופולין.
גבולות העיר הם מצפון דרך מונרו, ממזרח נהר גנדיה, מדרום נהר הונדה וממערב מפרץ פריה.
גאוגרפיה > מבנה עירוני

את העיר חוצים הכבישים סר סולומון הוצ'וי ואוריה באטלר .
צ'אגואנס מורכבת ממרכזי האוכלוסייה העיקריים הבאים:
מרכז העיר צ'אגואנס - הליבה המקורית של צ'אגואנס ורובע העסקים המרכזי המודרני, שוכן מערבית לכביש סולומון הוצ'וי.
מונטרוז - מחוז מסחרי בעיקרו, שוכן ממזרח לכביש סולומון הוצ'וי.
אדינבורו 500 ופיתוחים אחרים הקשורים לדיור ממשלתי - דרומית למונטרוז.
כפר אדינבורו - דרומית למרכז העיר צ'אגואנס. ישנם שני כפרים בין מרכז העיר צ'אגואנס לבין הצומת של שדה קרלסן ובנגה טרייס בשכונת דרום מיין. - כפר אדינבורו וכפר צ'ייס.
פארק לנג' - צפונית למונטרוז ומדרום לאנדאוור, ממזרח לגני הבוסתן וכביש אוריה באטלר.
גני הפרדס - צפונית למרכז העיר וממערב לכביש אוריה באטלר.
שרליוויל - שוכן משני צידי כביש אוריה באטלר, צפונית-מזרחית לפליסיטי.
פליסיטי - שוכן יותר מצפון וממערב למרכז העיר, מזרחית ודרומית לביצת קרוני.
אנדאוור - צפונית-מזרחית לגני הבוסתן, צפונית לפארק לנג'.
אנטרפרייז - מזרחית לאנדאוור וצפונית ללונגדנוויל.
לונגדנוויל - מזרחית למונטרוז.
קונופיה - מרכז אוכלוסייה מצפון-מזרח לצ'אגואנס, צפונית לאנטרפרייז.
שדה קרלסן - בסיס חיל האוויר האמריקני לשעבר מדרום לצ'אגואנס, אזור זה עדיין חקלאי ברובו.
גאוגרפיה > אקלים

האקלים בצ'אגואנס הוא אקלים סוואנה טרופי עם עונה רטובה שנמשכת בין יוני לנובמבר ועונה יבשה שנמשכת מינואר עד מאי. שלא כמו פורט אוף ספיין, בצ'אגואנס יש אקלים חם ולח בדרך כלל כל השנה.
ממשל

מועצת העיר צ'אגואנס (CBC) היא רשות שלטונית מקומית שהוקמה ב־13 בספטמבר 1990 על ידי חוק התאגיד העירוני 21 משנת 1990. ובשנת 2013 עברה מועצת העיר לבניין המינהל החדש שלה שנמצא ברחוב וודפורד לודג'.
במועצת העיר צ'אגואנס יש שמונה חברי מועצה מחוזיים וארבעה חברי מועצה שנבחרים באמצעות מתודולוגיה של ייצוג יחסי. לאחר מכן נבחרים ראש העיר וסגן ראש העיר. מחוזות הבחירה הם: 1.פליסיטי / אנדאוור 2. אנטרפרייז דרום 3. אדינבורו / לונגדנוויל 4. אנטרפרייז צפון 5. שרליוויל 6. מונטרוז 7. דרך מונרו / דרך קרוני סוואנה 8. קונופיה.
כלכלה

פירוק חברת הסוכר בבעלות המדינה השפיע עמוקות על צ'אגואנס כיוון שחברה זו הייתה המעסיקה המרכזית בעיר, עם זאת צ'אגואנס התפתחה כעיר שוק ועדיין מושכת אליה קונים רבים מרחבי המדינה. חלק גדול מהפיתוח של צ'אגואנס התרכז סביב הדרך הראשית של צ'אגואנס בה נבנו מרכזי קניות רבים. הדרך הראשית של צ'אגואנס המשיכה להתפתח, בעיקר באמצעות עסקים קטנים ובינוניים, כדי לספק את מרכזי האוכלוסייה המתרחבים.
הפיתוח הקמעונאי התרחב עם הקמתם של שלושה קניונים במרכז העיר בשנות השמונים (סנטר סיטי, מיד סנטר ורמאסרן פלאזה, שנקרא היום סנטר פוינט). קניון הסנטר סיטי שופץ משמעותית וישנן תוכניות עתידיות להרחבה נוספת והפיכתו לקניון הגדול בקריביים. בנוסף הקמתה של כיכר פרייס באנדאוור הרחיבה את ההזדמנויות הקמעונאיות היוקרתיות, והפכה למרכז מסחר ובילוי.
כמו כן צ'אגואנס מתפתחת כמרכז פיננסי כאשר כל הבנקים הגדולים בטירנידד וטובגו מחזיקים משרדים גדולים בצ'אגואנס.
דמוגרפיה

צ'אגואנס צמחה במהירות מכפר קטן לעיר הגדולה ביותר בטרינידד וטובגו. צ'אגואנס ההיסטורית נחשבה לעיר אינדו-טרינידדית בהתאם לכפרים האינדו-טרינידדים המקוריים שלה: אדינבורו, פליסיטי, שרליוויל, צ'נדרנאגור, כפר צ'ייס, סנט תומאס, מונטרוז ואנדאוור, אך ככל שגדלה היא הפכה ליותר רב-גזעית. אנטרפרייז הוא כפר אפרו-טרינידדי מבחינה היסטורית שנקלע לעיר הצומחת של צ'אגואנס. בנוסף, אדינבורו 500 ופיתוחים אחרים הקשורים לדיור ממשלתי גם הם בעיקר אפרו-טרינידדים.
| גידול האוכלוסייה מאז שנות השמונים> שנה | גידול האוכלוסייה מאז שנות השמונים> אוכלוסייה | גידול האוכלוסייה מאז שנות השמונים> אחוז גידול |
| --- | --- | --- |
| 1980 | 6,177 |  |
| 1988 | 8,000 | +29.5% |
| 2000 | 61,897 | +673.7% |
| 2011 | 83,516 | +34.9% |
| הרכב אתני | 2011  |
| --- | --- |
הוֹדִי: 53.5%
אפריקאי: 25.3%
רב גזעי: 9.3%
דוגלה (הודית ואפריקאית): 7.03%
אירופי: 0.1%
סִינִי: 0.2%
ילידי אמריקאי: 0.06%
ערבי (סורי / לבנוני): 0.02%
אחר: 0.15%
לא צוין: 4%
תשתיות > בריאות

בית החולים המחוזי בצ'אגואנס ממוקם במונטרוז (לאורך הדרך הראשית הדרומית). כולל את מתקן הבריאות המחוזי. בשנת 2012 נפתח בית חולים פרטי בצ'אגואנס בנוסף למתקני בריאות קטנים אחרים המנוהלים באופן פרטי הממוקמים ברחבי צ'אגואנס וסביבתה.
תשתיות > חינוך

בצ'אגואנס בתי ספר יסודיים ותיכוניים רבים. בתי ספר יסודיים בולטים כוללים את מונטרוז וודיץ' במרכז העיר, ובית הספר הממשלתי של מונטרוז בלנג' פארק.
הפרזנטיישן קולג' של צ'אגואנס, הוא בית ספר תיכון קתולי, והוא מקביל לפרזנטיישן קולג' של סן פרננדו. הוא נחשב לבית הספר התיכון בעל הביצועים הטובים ביותר בטרינידד וטובגו לאורך כל תולדותיו, ובמיוחד בשנים האחרונות בהן זכה בפרס הנשיא לבית הספר בעל הביצועים הגבוהים ביותר בטרינדד וטובגו מספר פעמים.
כמו כן אוניברסיטת הודו המערבית (UWI) הקימה קמפוס בצ'אגואנס.
תשתיות > תחבורה

צ'אגואנס הוא מוקד תחבורה חשוב באי טרינידד, אוטובוסים, מוניות ושאטלים מחברים את צ'אגואנס עם פורט אוף ספיין, סן פרננדו, קורפה וקואבה, וישובים קטנים יותר סביב מרכז טרינידד.
בהתחשב במקורה של העיירה ככפר חקלאי והצמיחה המהירה והלא מתוכננת שלה מכפר קטן לעיר המאוכלסת במדינה, צ'אגואנס סובלת מבעיות תחבורה ועומסי תנועה מתמשכים, ולמרות ניסיונות רבים של תוכניות חלופיות לניהול תחבורה, העומסים רק מחמירים ומהווים איום על צמיחה עתידית של צ'אגואנס.
תשתיות > ספורט

מרכז הספורט העיקרי בצ'אגואנס הוא אצטדיון הספורט בפארק סית'. מתקנים קטנים יותר ומגרשי קריקט פזורים ברחבי העיר, אך אין בעיר מתקני ספורט משמעותיים, ותושבי צ'אגואנס משתמשים במתקני הספורט שבקואבה הסמוכה.
אטרקציות

בית האריות הידוע גם בשם אנאנד בהוואן, הוא האחוזה של משפחת קפילדו מן המפורסמות שבטרינידד וטובגו, והוא מקום הולדתו של הסופר וידיאדר סורג'פרסאד נייפול זוכה פרס נובל לספרות שנולד בצ'אגואנס. וההנחה הרווחת היא שהוא היווה את ההשראה לבית הנומן בספרו של נייפול בית בשביל מר ביזוואז (אנ').
ביצת קרוני, שבסמוך לצ'אגואנס מתפארת במנגרובים הגדולים ביותר בטרינידד וטובגו, וממוקמת צפונית מערבית לעיר. הביצה היא אטרקציה תיירותית פופולרית ומהווה גם בית גידול עבור מגלן השני הציפור הלאומית של טרינידד וטובגו.
אתר דיוואלי נגר (אנ'), שנמצא בצפון צ'אגואנס, הוא אטרקציה מרכזית בתקופה שלפני פסטיבל הדיוואלי. גם הכפר פליסיטי, בקצה המערבי של צ'אגואנס, מפורסם בחגיגות הדיוואלי המפוארות שלו.
ערים תאומות

ארצות הברית לאודרהיל, פלורידה, ארצות הברית
הערות שוליים

↑  Nobel Lecture – V.S. Naipaul, 2001
↑  Resh-ma Ra­goonath, UNC Rules Chaguanas, www.guardian.co.tt (באנגלית)
↑  Central Statistical Office. "NON-INSTITUTIONAL POPULATION BY SEX, AGE GROUP, ETHNIC GROUP AND MUNICIPALITY" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-19 באוקטובר 2017. נבדק ב-6 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sam Eifling (11 במרץ 2004). "A Worldly Pitch". New Times. p. 3. נבדק ב-16 ביולי 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: ee33638d-057d-4cdb-91d7-9d3ae0d97dd6 
שוק ברחוב הראשי של צ'אגואנס
קניון ברחוב דה ורטויל
קורסאן

| --- | --- |
 לידה:  847
 נרצח:  904 (בגיל 57 בערך) ברטיסלאבה, מורביה הגדולה
 מדינה:  קונפדרצית השבטים המדיארים
 עיסוק:  שליט שותף - "קנדה" או "דיולה"?
 דת:  פגאניות
 
קוּרסאן (בהונגרית: Kurszán fejedelem או Kurszán, גם Kusál, Cussan, במקורות בלטינית:dux Chussal (Chussol, Chusdal, Cusa),‏ ? – 904) היה נסיך הונגרי (מדיארי) שליט שותף של ארפאד, במנהיגות הזוגית שהייתה נהוגה במאה העשירית אצל השבטים המדיארים.
קורסאן מילא תפקיד משמעותי בכיבוש פאנוניה על-ידי המדיארים. עוד לפני יציאתם לכיבוש פאנוניה, בשנת 894 שלח הקיסר הביזנטי לאון השישי אל ארפאד ואל קורסאן משלחת שכרתה ברית בין ההונגרים לביזנטים נגד הבולגרים. באירוע זה קורסאן מוזכר לראשונה במקורות הביזנטיים.
זהותו האמיתית של קורסאן או קושאל, תפקידו ומעמדו בהנהגת קונפדרציית השבטים המדיארים נשארו עד היום סוגיה היסטורית שנויה במחלוקת.
לפי אחת ההשערות היה קורסאן השליט ה"רוחני" (Kende, Kündü) האחרון של המדיארים, בעוד שארפאד נשא בתואר דיולה או "גיולה" בעל סמכויות צבאיות ומשפטיות. ייתכן כי התואר "קנדה" תאם לתואר "קגאן" של הכוזרים, בעוד "דיוּלׇה" היה תואר מקביל לזה של "בק" של הכוזרים. במקורות בלטינית התייחסו אל קורסאן כאל rex והיסטוריונים אחדים טוענים שהיה לו מעמד פוליטי כמו מלך משוח עד שנרצח עקב מזימת מנהיגים פרנקים ובווארים ובאופן זמני מקומו נלקח על ידי ארפאד.
קיימת גם ההשערה ההפוכה, לפיה ארפאד ובזמנו אביו אלמוש מילאו את התפקיד של "קנדה" וקורסאן היה ה"גיולה".
פלישת המדיארים

קורסאן מילא תפקיד מכריע בכיבוש פאנוניה על ידי השבטים ההונגרים (Honfoglalás).
בשנים 892–893 יחד עם ארנולף מקרינתיה תקף קורסאן את מוראביה הגדולה על מנת להבטיח את ביטחונם של הגבולות המזרחיים של האימפריה הפרנקית. ארנולף העניק לו את כל האדמות שכבשו במורביה. קורסאן השתלט גם על שטחים בדרום הונגריה שהשתייכו לאימפריה הבולגרית. מתוך חשש לפגיעות בגבול ארצו מדרום, הוא כרת ברית עם הקיסר הביזנטי לאון השישי. יחדיו הם הביסו במפתיע את צבאו של הצאר הבולגרי סימאון הראשון.
בקיץ 904 לודוויג הילד, מלך פרנקיה המזרחית (גרמניה) הזמין את קורסאן ואת אנשי חצרו לבוא לנהל משא ומתן על גדת הנהר פישה. כולם נרצחו.
מאותו רגע הפך ארפאד לשליט היחיד וכבש חלק מהשטחים שהיו בשליטת קורסאן. בני משפחתו של קורסאן התיישבו קרוב לאובודה, בה הם בנו את קורסאנווארה Kurszánvára, כלומר מצודת קורסאן. אחרי מותו של קורסאן הם אימצו את השם קארטאל (Kartal).
בגדה הימנית של הדנובה נותרו עקבות טופונימיות של קורסאן.
לקריאה נוספת

Andrew Ayton, Pal Engel The Realm of St Stephen: History of Medieval Hungary, 895-1526. Cambridge University Press.2005 p. 18. ISBN 0-521-36447-7.
Csorba Csaba. Árpád népe, Tudomány – Egyetem, Kulturtrade Kiadó. Budapest, 1997. ISBN 963 9069 20 5
Hansgerd Göckenjan: Hilfsvölker und Grenzwächter im mittelalterlichen Ungarn. Stuttgart 1972
Sándor Katona: Árpád Koronás Kerecsen Publishing Co., 2007
Miklós Molnár Histoire de Hongrie, Perrin 2004
Timothy Reuter; Rosamond McKitterick - The New Cambridge Medieval History. Cambridge University Press.Volume 3, C.900-c.1024 2005 ISBN 0-521-36447-7.
Andrew L. Simon, István Lázár. Transylvania: A Short History. 2001 ISBN 1-931313-21-0.
Mária Steiner, Museums in Budapest: Hungarian National Museum, Museum of Fine Arts, Hungarian National Gallery, Museum of Applied Arts, Ethnographical Museum, Budapest Historical Museum, Corvina Kiadó, 1985
הערות שוליים

↑  H.Göckenjan עמ' 31
↑  Georgius monachus Continuatus, I. Bekker (ed.), Theophanes Continuatus, Io-annes Cameniata, Symeon Magister, Georgius Monachus [Corpus scripto-rum Historiae Byzantinae]. Bonn 1838, 763-924
↑  2005 A.Ayton, P.Engel עמ' 18
↑  M.Molnar 2004 עמ' 23
↑  G.Kristó כרך א 2000 עמ' עמ' 18-17
↑  György Györffy Tanulmányok a magyar állam eredetéről Akadémiai Publishing Company Budapest 1959
↑  T.Reuter,R.McKitterick 2005
↑  A.L.Simon, I.Lazar 2001
↑  Conquest, Settlement, and Raids 2001
↑  2001 Gyula and the Gyulas
צייטגייסט

ערך זה עוסק במונח מתחום הסוציולוגיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
הפילוסוף הגרמני יוהאן גוטפריד הרדר היה הראשון שהביא לתפוצה נרחבת של מושג הצייטגייסט
צַייְטְגַייְסְט (מגרמנית Zeitgeist, מילולית: "רוח הזמן"; לעיתים נקרא בעברית "רוח התקופה") הוא מכלול הרעיונות, המוסכמות, הדעות והשקפות העולם המאפיינים יחדיו תקופה היסטורית כלשהי, ומייחדים או מציינים את האווירה החברתית, תרבותית, דתית ואתית של אותה תקופה.
הצייטגייסט אינו רק ביטוי פאסיבי של הלכי רוח שליטים, אלא ביכולתו להמשיך ולעצב את המוסכמות החברתיות באמצעות טקסטים קנוניים (כמו בעת העתיקה ובימי הביניים), או בעידן המודרני, באמצעות תקשורת המונים.
המונח "צייטגייסט" זכה לתפוצה נרחבת לראשונה בכתביו של הפילולוג הגרמני יוהאן גוטפריד הרדר. הרדר ביקר את השימוש במושג, בכתביו של הפילוסוף כריסטיאן אדולף קלוץ, ושלל את האפשרות לאפיין תקופה מסוימת לפי קריטריונים נתונים.
המושג מוזכר רבות עקב השימוש שנעשה בו בכתביו של גאורג וילהלם פרידריך הגל, בהקשר לתפיסתו את הפילוסופיה של ההיסטוריה ואת מהלך האידיאות. לפי הגל, כל חברה אנושית וכל פעילות אנושית מוגדרים על ידי ההיסטוריה שלהם, כך שניתן לעמוד על מהותה העמוקה של כל חברה באמצעות הבנת ההיסטוריה שלה. שפתו, דעותיו, עולמו וקשריו של אדם עם הסובבים אותו נבנים ומעוצבים על פי ההיסטוריה של החברה בה הוא חי. ההתרחשויות אינן מודרכות על ידי פעילותם של פרטים הבוחרים ועושים כרצונם, אלא על ידי רוח הזמן, המנחה אותם במין "יד נעלמה" לכיוונים מסוימים.
גתה עשה שימוש במושג דומה במחזהו הנודע "פאוסט", בו נזכרת "רוח העתים".
המילה "צייטגייסט" היא מן הגרמניזמים (מילים שאולות מן הגרמנית) הנפוצים ביותר בשפות המערב.
מנוע החיפוש גוגל מפרסם מדי שנה רשימה של מושגי החיפוש שהפכו פופולריים ביותר באותה שנה - ומכנה אותה "צייטגייסט", משום שיש בה כדי להצביע על רוח התקופה.
ראו גם

מם
קול המון כקול שדי
נוספירה
פרדיגמה
צייטגייסט (תנועה)
צייטגייסט (סרט)
קורסארה

| --- | --- |

טירת ארנסבורג
 מדינה:  אסטוניה אסטוניה
 מחוז:  סארה
 ראש העיר:  מאדיס קאלאס
 תאריך ייסוד:  1154
 שטח:  14.95 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  13,185 (1 בינואר 2024)
  ‑ צפיפות:  890 נפש לקמ"ר (2018)
 קואורדינטות:  58°15′00″N 22°29′00″E﻿ / ﻿58.25°N 22.4833333333333°E﻿ / 58.25; 22.4833333333333
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.kuressaare.ee/uus/?setlang=eng
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אסטוניה מוגדלת) טאלין נארווה טרטו ולגה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטיקורסארה(למפת אסטוניה רגילה) טאלין נארווה טרטו ולגה פרנו ויליאנדי רקוורה קרדלה פאידה וורו פינלנד לטביה רוסיה הים הבלטיקורסארה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
טירת ארנסבורג
קורסארה (באסטונית: Kuressaare, לשעבר בגרמנית ושוודית: Arensburg) היא העיר המערבית ביותר באסטוניה והעיר היחידה באי סארמאה. היא משמשת גם כבירת מחוז סארה וגם כבירת הנפה הכפרית סארמאה (Saaremaa vald).
היסטוריה

קורסארה התפתחה סביב טירה של בישוף (ה"ארנסבורג") שהוזכרה לראשונה בשנת 1381. בשנת 1559 היא נמכרה לדנמרק. העיר נבנתה על פי דוגמת ריגה בשנת 1563. בשנת 1645 השליטה בה עברה לשוודיה בעקבות אמנת ברמסברו.
קורסארה נהרסה עד ליסוד על ידי חיילים רוסים בשנת 1710 בזמן המלחמה הצפונית הגדולה. בשנת 1721 עברה העיר המשוקמת לשליטה רוסית. במהלך המאה ה-18 קורסארה הפכה לעיירת-קיט פופולרית.
שמה ההיסטורי ארנסבורג (Arensburg) הוחלף בקורסארה בשנת 1918 כשאסטוניה הכריזה על עצמאותה במלחמת העולם הראשונה. משנת 1952 עד שנת 1988 נקראה העיר קינגיספה (Kingissepa) על שם הבולשביקי יליד-קורסארה ויקטור קינגיספ.
באוקטובר 1990 קורסארה הפכה לעיר הראשונה באסטוניה להשיג בחזרה את הממשל-העצמי שלה.
תרבות

בחודשי הקיץ נערכים בעיר פסטיבלים של מוזיקה ושירה. בשנת 1999 נפתח מחדש התיאטרון העירוני. טירת הבישופ העתיקה של ארנסבורג היא בין המרשימות שבחוף הים הבלטי. בתוכה יש מוזאון על האי סארמאה. בין השאר יש גם בעיר אחוזות-עץ מהמאה ה-18 והמאה ה-19.
תשתית ותחבורה

בשנת 1894 הוקם נמל מחוץ לעיר, ברומאסארה, כ-4 קילומטרים דרומית-מזרחית לה. בשנת 1975 צורף הנמל לשטח המוניציפלי של העיר.
בסמוך שוכן גם שדה תעופה קטן עם שני מסלולי המראה, עם טיסות לטאלין, פרנו ורוהנו.
כמו כן, בויבאצו שבאי השכן מוהו יש נמל עם מעבורות יומיות היוצאות לעיר וירטסו.
קורמורן גמדי

| קורמורן גמדי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: סולתאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קורמורניים
סוג:: קורמורן קטן
מין:: קורמורן גמדי
שם מדעי
 Microcarbo pygmaeus ‏פלאס, 1773
תחום תפוצה


Microcarbo pygmeus
קורמורן גמדי (שם מדעי: Microcarbo pygmaeus) הוא מין עוף ימי המשתייך לסוג קורמורן קטן שבמשפחת הקורמורניים.
תפוצה: לקורמורן הגמדי יש תחום תפוצה לא גדול. הוא כולל את דרום מזרח אירופה ומערב אסיה, מאיטליה מזרחה עד קזחסטן ודרומה עד עיראק וישראל. חלק מאוכלוסיות הקורמורן הגמדי נודדות, וחלק נמנעות מלעשות כן או נודדות למרחקים קצרים יחסית. האוכלוסיות הצפוניות נוהגות לבלות את החורף באזורים דרומיים יותר, על פי רוב בשטחי הרבייה שלהן. לעיתים רחוקות נודדים קורמורנים אלה גם אל אזורים מסוימים במערב אירופה.
בישראל: אחרי ייבוש החולה עברו עופות אלה אל בריכות הדגים בעמק בית שאן וגרמו נזק רב לדייגי האזור. הדייגים אסרו עליהם מלחמה, והדברים הגיעו עד לידי שריפת מושבות הקינון שלהם. אוכלוסיית הקורמורן הגמדי התמעטה מאוד עד שהושגה פשרה. הם מורשים לשהות באשור הכנרת, בה אינם גורמים נזק. יש מושבות קינון סביב הכנרת, ומספרם הולך ועולה.
הקורמורן הגמדי מקנן במושבות גדולות באדמות ביצה, בגופי מים מתוקים שזרימתם איטית, בדרך כלל באגמי מים מתוקים או בדלתה של נהרות. הקנים נבנים על עצים  נמוכי קומה או בסביבות דומות. הקן עשוי מענפים ועשבים. הנקבה מטילה בין שלוש לשש ביצים. הזכר והנקבה דוגרים על הביצים לפרק זמן הנע בין 27 ל-30 ימים. הגוזלים מגיעים לעצמאות כ-70 יום לאחר בקיעתם.
הקורמורן הגמדי הוא עוף בינוני בגודלו. אורכו נע בין 45 ל-55 סנטימטרים, ומוטת כנפיו נעה בין 75 ל-90 סנטימטרים. קרום שחייה מחבר את כל ארבע אצבעות רגליו. צבע נוצותיו נע בין ירוק מבריק לשחור. נוצות הזנב ארוכות ומקורו קצר ועבה. לבוגרים ציצית-שיער לבנה קטנה במעלה הצוואר, ובעונת הרבייה - גם בחלקו התחתון. מחוץ לעונת הרבייה, לבוגרים נוצות צוואר לבנות. לא קיימת דו צורתיות זוויגית מובהקת אצל הקורמורן הגמדי, והזכר והנקבה דומים מבחינה חיצונית. בצד זאת, הפרטים הצעירים חומים יותר וצבעם מעט עמום יותר.
מבחינה חיצונית, המין נבדל מהקורמורן הגדול (Phalacrocorax carbo) ומהקורמורן הימי (Phalacrocorax aristotelis) בממדיו הקטנים יותר, במבנה גוף קל יותר ובזנב ארוך יותר. תזונתו מתבססת בעיקרה על דגים. הציד מתבצע לרוב במסגרת קבוצתית, ובין ניסיון ציד אחד למשנהו נח הקורמורן הגמדי על ענפי עצים.
על אף שאינו נתון בסכנת הכחדה מיידית ושמצב השימור שלו מוגדר כ"קרוב לסיכון" בלבד, הקורמורן הגמדי מאוים כתוצאה מזיהום מים, הזרמת שפכים, הרס בתי גידול וצייד בלתי חוקי. שטחי הרבייה של המין נמצאים במגמת הצטמצמות, והאוכלוסייה הכשירה להתרבות באירופה מוערכת בכ-6,400 עד 7,300 זוגות בלבד - מספר נמוך בצורה משמעותית משיעור האוכלוסייה הכשירה להתרבות באזור זה בעבר. מושבת הקינון הגדולה ביותר נמצאת בדלתא של נהר הדנובה, והיא מכילה כ-4,000 זוגות, אולם נראה כי מספר זה יקטן כתוצאה מהרס בתי גידול.
על פי "הספר האדום של החולייתנים בישראל" הקורמורן הגמדי נמצא בסיכון אזורי ועתידו בישראל בסכנה.
הערות שוליים

↑  קורמורן גמדי באתר הרשימה האדומה של IUCN
קולין גרינווד

| --- | --- |

קולין גרינווד, פסטיבל Bonnaroo, 2006
 לידה:  26 ביוני 1969 (בן 55) אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Colin Charles Greenwood 
 מוקד פעילות:  אוקספורד, אנגליה
 תקופת הפעילות:  מ-1985
 מקום לימודים:  קולג' פרטהאוס, בית ספר אבינגדון 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס, סינתיסייזר
 חברת תקליטים:  EMI
 www.radiohead.com
 פרופיל ב-IMDb
 
קולין צ'ארלס גרינווד (באנגלית: Colin Charles Greenwood, נולד ב-26 ביוני 1969) הוא מוזיקאי אנגלי. ידוע בעיקר בתור הבסיסט של להקת הרוק האלטרנטיבי רדיוהד. הוא מנגן גם בקלידים ובסינתיסייזר. קולין הוא אחיו הגדול של חברו ללהקה, ג'וני גרינווד.