stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוחנן בן פינחס

יוחנן בן פינחס היה ממונה על לשכת החותמות הנפקת אישורי התשלומים של מנחות ונסכים בבית המקדש והיה מחמישה עשר הממונים הקבועים שהיו בבית המקדש.
תפקידו

בצידו הצפוני מזרחי של בית המוקד שכנה לשכתו של יוחנן בן פינחס. כל אחד שהביא קרבן של בהמה היה צריך להביא נסכים של סולת, שמן זית ויין, ובלשכה זו היו משלמים על הנסכים ומקבלים "אישור" ששילמו, איתו היו הולכים לאחיה, הממונה על לשכת הנסכים וממירים אותו בנסכים. ואלו סוגי האישורים:
האישור הראשון, עגל, הוא שובר שנמכר לאדם שהביא קרבן פר או פרה עגל או עגלה. עבור אישור זה קיבל בעל הקרבן שלושה עשרונים של סולת, חצי הין של שמן זית (שישה לוגים), וחצי הין של יין.
האישור השני, גדי, הוא שובר שנמכר לאדם שהביא קרבן כבש או כבשה מתחת לגיל שנה, גדי או גדיה, עז או תיש. תמורתו היה מקבל עישרון סולת, רבע הין של שמן זית (שלושה לוגים), ורבע הין יין.
האישור השלישי, איל, הוא שובר שנמכר לאדם שהביא קרבן של כבש מעל גיל שנה. תמורתו קיבל שני עשרונים סולת, שליש ההין שמן זית (ארבעה לוגים), ושליש הין יין.
האישור הרביעי, חוטא, הוא שובר שנמכר למצורע שהתרפא שמביא שני כבשים וכבשה ולוג שמן לתנופה לאשם. תמורתו ניתנו שלושה עשרונים סולת, עשרה לוגים שמן זית, תשעה עבור הנסכים ואחד עבור התנופה, ותשעה לוגים יין.
על מנת למנוע הפסד להקדש, על ידי שאדם ישלם בזול ויפדה בזמן יוקר, היה רשום בחותמת: היום בשבוע, משמרת הכהונה והחודש.
תיאורו כממונה

המשנה מתארת את חמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש ויוחנן בן פינחס נכלל ברשימת הממונים:
אלו הן הממונין שהיו במקדש: יוחנן בן פינחס, על החותמות; אחיה, על הנסכים; מתתיה בן שמואל, על הפייסות; פתחיה, על הקינין, פתחיה זה מרדכי, למה נקרא שמו פתחיה? שהיה פותח בדברים ודורשן ויודע שבעים לשון; בן אחיה, על חולי מעיים; נחוניא, חופר שיחין; גביני, כרוז; בן גבר, על נעילת שערים; בן בבי, על הפקיע; בן ארזה, על הצלצל (כלי נגינה); הוגרס בן לוי, על השיר; בית גרמו, על מעשה לחם הפנים; בית אבטינס, על מעשה הקטורת; אלעזר, על הפרוכת; ופנחס, על המלבוש.
הערות שוליים

↑  תלמוד ירושלמי, מסכת שקלים,  פרק ה', הלכה ג'.
↑  אבי שוויקה, כתיבת התאריך על החותמות שהיו במקדש, תרביץ, כרך פ"ג, חוברת ד'(תמוז-אלול ה'תשע"ה). שלמה נאה, 'שם משמר' ו'שם שבת': עיון נוסף בפרשת החותמות שהיו במקדש, תרביץ, כרך פ"ד, חוברת א'.
יחסי איי בהאמה – ספרד

| יחסי איי בהאמה – ספרד |
| --- | --- |
איי בהאמה: ספרד


איי בהאמה: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
13,880: 505,370
אוכלוסייה
401,723: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
14,339: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
35,692: 32,996
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית

יחסי איי בהאמה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין איי בהאמה וספרד.
יחסים היסטוריים

עד העת החדשה חיו באיים אינדיאנים בני שבט אראוואק. בשנת 1492 היה סן סלוודור (אנ') לאי הראשון שכריסטופר קולומבוס הגיע אליו במסעו הראשון לעולם החדש. כיוון שלא מצאו שם אוצרות טבע או אדמה פורייה, הספרדים לא התיישבו באיים, אך העבירו 40,000 מתושביהם האינדיאנים לעבודה באיים אחרים.
מסוף המאה ה-15 ועד למאה ה-17 שלטה ספרד באיי בהאמה. במאה ה-18, מתיישבים בניו אינגלנד שהיו נאמנים לבריטניה עזבו את ניו אינגלנד בשל התגברות הרגשות האנטי-בריטיים במקום, ועברו לאיים. בשל המספר הגדול של מתיישבים בריטיים ברחבי האיים, הבעלות על האיים הועברה מספרד לידי בריטניה, ואיי הבהאמה הוכרזו כקולוניה בריטית ב-1783. באותה תקופה שימשו איים רבים בבהאמה כבסיס לשודדי ים.
יחסים דיפלומטיים

ספרד ואיי בהאמה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1 בדצמבר 1976. במרץ 2010 חתמו ספרד ואיי בהאמה על הסכם להחלפת מידע בענייני מס.
יחסים כלכליים

היחסים הכלכליים והמסחריים בין ספרד לבהאמה מוגבלים.
מוצרים עיקריים שיוצאו מספרד לבהאמה: דלקים מינרליים; מכשירי ניווט בים או בנהר; טובין לא מוגדרים; מכונות; מוצרי קרמיקה; מכשירים אופטיים, צילום; הנעלה; משקאות אלכוהוליים; פריטי טקסטיל.
מוצרים עיקריים המיובאים לבהאמה מספרד: דלקים מינרליים; משקאות אלכוהוליים; מוצרים מן החי; מכשירי ניווט בים או בנהר; מכונות.
שיתוף פעולה

שיתוף הפעולה מתועל דרך הקרן הספרדית - הקהילייה הקריבית (CARICOM) של הסוכנות הספרדית לשיתוף פעולה פיתוח בינלאומי (AECID). שיתוף הפעולה הספרדי מנוהל באמצעות מזכירות CARICOM, הממוקמת בג'ורג'טאון, גיאנה, וכל הפעולות כלולות במסגרת תוכנית שיתוף הפעולה האזורית עם CARICOM. תוכנית שיתוף פעולה זו מכוונת בעיקר לתמיכה באינטגרציה אזורית ובחיזוק מוסדי של הקהילה הקריבית.
בסוף 2005 סיפקה AECID סיוע חירום (ערכות היגיינה אישית, מזון, ביגוד ומים) בשווי 50,000 אירו כדי להקל על השפעות ההוריקן וילמה. המטרה היא כי איי בהאמה, כמו שאר חברי CARICOM, ייהנו מפרויקטים אזוריים, כגון המרכז האזורי לטכנולוגיות מתקדמות לגידולים בעלי ביצועים גבוהים (CEATA) להכשרה בטכנולוגיות חקלאיות חדשות בג'מייקה, הכוללים סמינרי הדרכה הפתוחים לאזרחי כל המדינות החברות ב-CARICOM‏.
מבחינה בריאותית ניתנה תשומת לב מועדפת למחלות שאינן ניתנות להידבקות. הפרויקט למניעה ובקרה של סרטן צוואר הרחם בולט בזכות חתך המרכיב המגדרי שלו.
בין השנים 2007–2012 מימן AECID נוכחות של מרצה ספרדי במכללת איי בהאמה. סטודנטים בהאמה יכולים לגשת למלגות MAEC-AECID מדי שנה לצורך שיפור השפה הספרדית או ללימודי תואר שני בספרד. שגרירות ספרד בקינגסטון מקיימת ערוצי פתוח לשיתוף פעולה עם המכללה של איי בהאמה בתחום התמיכה בלימוד ספרדית.
נציגויות דיפלומטיות

ספרד מיוצגת באיי בהאמה באמצעות שגרירותה בקינגסטון, ג'מייקה.
איי בהאמה אינה מיוצגת בספרד לא באמצעות דרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי מקסיקו–ספרד

| יחסי מקסיקו–ספרד |
| --- | --- |
מקסיקו: ספרד


מקסיקו: ספרד
שטח (בקילומטר רבוע)
1,964,375: 505,370
אוכלוסייה
131,133,866: 47,905,341
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,788,887: 1,580,695
תמ"ג לנפש (בדולרים)
13,642: 32,996
משטר
רפובליקה פדרלית דמוקרטית: מונרכיה חוקתית

יחסי מקסיקו–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים בין מקסיקו לספרד. כמו מדינות רבות אחרות באמריקה הלטינית, למרות שהשיגה עצמאות, מקסיקו שומרת על קשר יציב עם ספרד. שתי המדינות הן חברות ב-G-20, הארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי, ארגון המדינות האיברו-אמריקאיות.
היסטוריה > הכיבוש הספרדי

הכובש הספרדי הרנאן קורטס הוביל משלחת למקסיקו של ימינו בשנת 1518, והקים את העיר וראקרוס עם בואו. טנוצ'טיטלאן, בירת האימפריה האצטקית, נפלה לספרד בשנת 1521. עד מהרה שונה שמה למקסיקו סיטי, והיא הפכה לבירת מלכות המשנה של ספרד החדשה.  למלכות המשנה הייתה היררכיה חברתית המבוססת על גזע, עם פנינסולארים (אנשים ילידי ספרד) שהיו בעלי הזכויות האזרחיות ביותר בספרד החדשה.
היסטוריה > עצמאות

בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 הייתה תחושה מהפכנית רבה במדינות מערב אירופה ובמושבותיהן. התחושה שפרצה במקסיקו לאחר כיבוש ספרד על ידי נפוליאון בשנת 1808, ונאום גריטו דה דולורס בשנת 1810 על ידי הכומר הקתולי המקסיקני מיגל הידולו אי קוסטילה נגד השלטון הספרדי מוכר ברבים כתחילת מלחמת העצמאות המקסיקנית. בשנת 1811 הוצא להורג היידלו על ידי המיליציה הספרדית, אולם תנועתו נלחמה עד להקמתה של האימפריה המקסיקנית החוקתית העצמאית בשנת 1821, לאחר הסכם קורדובה. האימפריה בוטלה והרפובליקה המקסיקנית הראשונה הוקמה בשנת 1823.
היסטוריה > לאחר העצמאות

ספרד כוננה יחסים דיפלומטיים עם מקסיקו ב-26 בדצמבר 1836 (15 שנה לאחר שהכריזה מקסיקו על עצמאותה). בהתחלה, מערכת היחסים הדיפלומטית בין שתי המדינות הייתה מתוחה מכיוון שמקסיקו הייתה מושבה של ספרד לשעבר והמאמצים הלא מוצלחים של האחרונה לכבוש את המושבה לשעבר בשנים שלאחר מכן תחת הגנרל איזידרו ברראדס .
הגנרל חואן פרים פיקד על צבא המשלוח הספרדי במקסיקו בשנת 1862, כאשר ספרד, בריטניה וצרפת ביקשו תשלום מאולץ מהממשלה הליברלית של בניטו חוארז בגין הלוואות. פרים הזדהה עם המטרה הליברלית במקסיקו, ולכך סירב להסכים לתוכניות השאפתניות של הקיסר הצרפתי נפוליאון השלישי, ומשך את הכוחות הספרדים לאחר פגישה עם מנואל דובלאדו.
במהלך מלחמת האזרחים בספרד (1936-1939) סיפקה מקסיקו נשק ומקלט לפליטים פוליטיים. לאורך המלחמה הצטרפו מתנדבים מקסיקנים לצד הרפובליקני להילחם בפרנסיסקו פרנקו. בשנת 1939 כשפרנסיסקו פרנקו עלה לשלטון בספרד, ניתקה מקסיקו את היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות. לאחר המלחמה אלפי פליטים ספרדים ביקשו מקלט במקסיקו והקונסול המקסיקני לשעבר במרסיי, צרפת, גילברטו בוסקס סאלדיבר, הנפיק אלפי ויזות לפליטים ספרדים כדי לחפש מקלט במקסיקו. אף שהרפובליקנים הפסידו במלחמה, זה עזר בשיפור היחסים בין שתי המדינות לאחר מותו של פרנקו. מקסיקו וספרד כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים ב-28 במרץ 1977.
מאז הקמת היחסים הדיפלומטיים מחדש, שתי המדינות חולקות יחסים דיפלומטיים קרובים וחמים. בכמה הזדמנויות, שתי המדינות תמכו זו בזו באופן דיפלומטי ונערכו מספר ביקורים ופגישות ברמה גבוהה בין שתי הממשלות, כולל עם משפחת המלוכה הספרדית. זמן קצר לאחר הקמת היחסים הדיפלומטיים מחדש בשנת 1977; נשיא ספרד אדולפו סוארס ערך ביקור רשמי במקסיקו, הראשון אי פעם על ידי ראש ממשלה ספרדי. באותה שנה, באוקטובר 1977, נשיא מקסיקו חוסה לופס פורטיו ערך ביקור רשמי בספרד. מערכות היחסים של שתי המדינות ממשיכות להיות מבוססות על קווי דמיון תרבותיים מושרשים, למשל מורשת לשונית משותפת.
בינואר 2019 ערך ראש ממשלת ספרד פדרו סנצ'ס ביקור רשמי במקסיקו ונפגש עם נשיא מקסיקו אנדרס מנואל לופס אוברדור. שני המנהיגים הנציחו 80 שנה לסיום מלחמת האזרחים בספרד והכירו בפתיחות של מקסיקו בקבלת אלפי פליטים ספרדים שברחו מבתיהם ומצאו מקלט במקסיקו ותרומתם למדינתם המאומצת.
ביקורים רשמיים

ביקורים רשמיים ממקסיקו לספרד
הנשיא חוסה לופס פורטייו (1977)
הנשיא מיגל דה לה מדריד (1985)
הנשיא קרלוס סלינס (1992)
הנשיא ארנסטו סדייו (1996, 2000)
הנשיא ויסנטה פוקס (2001, 2002, 2005, 2006)
הנשיא פליפה קלדרון (2007, 2008, 2010, 2012)
הנשיא אנריקה פניה נייטו (2014, 2018)
ביקורים רשמיים מספרד במקסיקו
ראש הממשלה אדולפו סוארס (1977)
חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד (1978, 1990, 1991, 1993, 1997, 2002)
סופיה, מלכת ספרד (1983, 1985, 2000)
ראש הממשלה פליפה גונסאלס (1985, 1987, 1991)
פליפה השישי, מלך ספרד (1991, 2000, 2004, 2006, 2008, 2012, 2014, 2015, 2018)
ראש הממשלה חוסה מריה אסנאר (1996, 2001, 2002, 2003)
ראש הממשלה חוסה לואיס רודריגס ספאטרו (2004, 2007)
ראש הממשלה מריאנו רחוי (אפריל ויוני 2012, 2014)
לטיסיה, מלכת ספרד (2017)
ראש הממשלה פדרו סנצ'ס (2019)
הסכמים

במהלך השנים שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים והסכמים כגון הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני (1977); הסכם על ביטול אשרות (1977); הסכם לשיתוף פעולה תרבותי וחינוכי (1978); הסכם על שיתוף פעולה באנרגיה גרעינית למטרות שלום (1979); הסכם תובלה אווירית (1979); הסכם לשיתוף פעולה כלכלי ומסחרי (1980); אמנת ההסגרה (1984); הסכם למניעת מיסוי כפול (1984); הסכם תיירות (1996); הסכם לקידום והגנה על השקעות (1997); הסכם לשיתוף פעולה בין בנק מקסיקו לבנק ספרד (2014) והסכם לשיתוף פעולה נגד פשע מאורגן (2014).
תחבורה

קיימות טיסות ישירות בין מקסיקו לספרד דרך חברות התעופה הבאות: אירומקסיקו, אייר אירופה, חברת התעופה אירופה, איבריה וואמוס אייר .
סחר בסמים

בשנת 2012 נעצרו בספרד ארבעה חשודים מקרטל הסמים המקסיקני סינאלואה, כאשר ניסו לכאורה להקים מטה אירופי.
בשנת 2013 סבר ראש יחידת הסמים והפשע המאורגנים בספרד (המכונה אודיקו) כי קרטלי הסמים המקסיקניים התכוונו "לכבוש" את ספרד ולא ליצור קשר עם ארגוני סמים קולומביאנים.
בשנת 2017 הסגירה המשטרה הספרדית את חואן מנואל מואנוז לואנו, החשוד בביצוע פעולות לקרטל הסמים המקסיקני לוס זטאס בספרד, לארצות הברית.
יחסי סחר

בשנת 1997 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי, אשר ספרד חברה בו. בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות ב-10.8 מיליארד דולר.  היצוא של מקסיקו לספרד כולל: נפט גולמי, תרופות, אלכוהול, דגים וטלפונים ניידים; בעוד שהייצוא הספרדי למקסיקו כולל: רכבים, חלקי רכב ויין.  מקסיקו היא השותפה הגדולה ביותר של ספרד באמריקה הלטינית וה-15 בגודלה בעולם כולו.
במקסיקו פועלות כמה חברות רב-לאומיות ספרדיות בולטות, כמו: בנקו בילבאו ויזקאיה ארגנטריה, מפפר, קבוצת סנטאנדר, טלפוניקה וזארה; בעוד מספר חברות רב-לאומיות מקסיקניות פועלות בספרד, כמו: ALFA, Cemex ו- Grupo Bimbo.
נציגויות דיפלומטיות

מקסיקו מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ו-9 קונסוליות בברצלונה, בילבאו, חיחון, מורסיה, פלמה דה מיורקה, סנטה קרוס דה טנריפה, סביליה, ולנסיה וסראגוסה. מאידך, ספרד מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי ו-23 קונסוליות באקפולקו, אגואסקליינטס, קנקון, צ'יוואווה, סיודאד חוארס, דורנגו, גוודלחרה, לאון, לוס מוצ'יס, מרידה, מונטריי, מורליה, אואחאקה, פואבלה, קרטרו, סן חוסה דל קאבו, סן לואיס פוטוסי, טמפיקו, טיחואנה, טלקסקלה, טוראון, טוסטלה גוטיירס ווראקרוס.
יחסי הוותיקן–שווייץ

| יחסי קריית הוותיקן – שווייץ |
| --- | --- |
קריית הוותיקן: שווייץ


קריית הוותיקן: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
0.49: 41,277
אוכלוסייה
498: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 99,060
משטר
מונרכיה תאוקרטית אבסולוטית נבחרת: רפובליקה קונפדרטיבית

יחסי הוותיקן–שווייץ הם יחסי החוץ בין הכס הקדוש לשווייץ.
היסטוריה

יחסי החוץ בין הוותיקן לבין שווייץ הם בין היחסים הדו-צדדיים הוותיקים, והחלו עם שליחת נונציו אפיפיורי ללוצרן בשנת 1586. כ-40% מהאוכלוסייה השווייצרית הם קתולים. גברים צעירים שווייצרים שירתו במשך מאות שנים בשורות המשמר השווייצרי.
היחסים הדו-צדדיים נותקו במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19, לאחר שהמדינה השווייצרית המודרנית יצאה ממלחמת אזרחים, בה ניצחו הקנטונים הליברליים והפרוטסטנטיים ברובם את זונדרבונד, ברית של קנטונים שמרנים וקתולים שנהנו מהתמיכה החזקה של הכס הקדוש. בשנת 1873, בעיצומו של הקולטורקמפף, הורתה המועצה הפדרלית השווייצרית על הנונציו האפיפיורי לעזוב את שווייץ, תוך סיום היחסים הדיפלומטיים למשך כ-50 שנה, עד ששר החוץ הקתולי ג'וזפה מוטה הצליח לשכנע את עמיתיו לאפשר את חזרתו של הנונציו לברן.
שווייץ, לעומת זאת, נותרה ללא הייצוג הדיפלומטי אצל הוותיקן, עד 1991, כאשר הממשלה מינתה שליח מיוחד שאינו תושב, אשר שודרג למעמד שגריר בשנת 2004. זה הופך את שווייץ לאחת המדינות המעטות יחסית עם רשת דיפלומטית פעילה שלא מיוצגת בוותיקן עם שגריר תושב ברומא.
יחיאל כהן

יחיאל כהן (1870–1951; ב' חשון תרל"א - תשי"א) היה מנהל ספרית ספיר בפתח תקווה בשנים 1912-1919, 1932-1951, ומנהל בית העם בשנים 1919-1931.
ביוגרפיה

כהן נולד בסטרוקונסטנטינוב בווהלין, בן לרב העיירה, הרב אהרן כהן ולאשתו חיה בת הרב שלמה מקופל, שניהם ממשפחות חסידיות. לאחר לימודים בחדר ובבית המדרש המקומי, הלך בגיל 14 ללמוד בישיבה ליטאית, בה למד עד גיל 20. לאחר מכן התכונן לבחינות הבגרות באודיסה ובמקביל היה פעיל במפלגה הסוציאל-רבולוציונרית. בשנת 1899 חיסל את ראש האוכרנה שביקר באודסה. בפעולה זאת הוא נפצע קשה ובמשך שנה שכב בבית חולים יהודי. כשהבריא החליט להצטרף לתנועה הציונית ופעל ביחד עם ד"ר יוסף ספיר. במהלך פרעות קישינב היה פעיל בהגנה העצמית.
בשנת 1909 עלה לארץ ישראל. לאחר ביקור בירושלים פנה לחיפה, בה הקים ספרייה. בשנת 1912 הוזמן לפתח תקווה לנהל את ספריית ספיר. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא הצליח לשכנע את המפקד הטורקי שלא להחרים את הספרייה, וזו המשיכה לפעול עד גירוש תושבי פתח תקווה לתל אביב בקיץ 1918, על ידי הבריטים. במהלך המלחמה הקים וניהל מאפייה ציבורית שסיפקה לחם לתושבים ורוחיה נצברו לטובת הספרייה. אולם לקראת סוף המלחמה, בעת שהצבא הטורקי הנסוג חנה במושבה, הוא השתמש בכסף כדי לספק אוכל לחיילים הטורקים ובכך למנוע מהם לבזוז את בתי התושבים.
בקיץ 1919 עבר לירושלים, בה ניהל את בית העם ואת הספרייה לצידה. לאחר שהספרייה הועברה לבית ספר תחכמוני, שב לפתח תקווה וניהל משנת 1932 עד מותו בשנת 1951 את הספרייה העירונית. בהלווייתו הוספד על ידי יוסף שפרינצק שהגדירו בשתי מילים: "ציוניסט" ו"אידיאליסט". הוא נקבר בבית הקברות סגולה.
הערות שוליים

↑  יחיאל כהן ז"ל, חרות, 17 ביוני 1951
↑  עליזה וורם, יחיאל כהן ספרן וחלוץ, מאי 2007
↑  ר' יחיאל כהן לגבורות, דבר, 18 באוקטובר 1950
↑  יחיאל כהן, באתר בית הקברות סגולה
יד לאישה

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מנכ"ל:  פנינה עומר
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־27 שנים)
 http://www.yadlaisha.org.il
 
יד לאישה הוא ארגון שמטרתו לסייע לנשים עגונות ומסורבות גט ומספק להן ייעוץ משפטי, ייצוג וליווי בהליכים המשפטיים בבית הדין הרבני. בראש העמותה עמדה בשנת 2022 פנינה עומר.
רקע

ארגון "יד לאישה" הוא חלק מרשת אור תורה סטון. הרב כתריאל ברנדר, נשיא וראש מוסדות אור תורה סטון, אמר כי הגט, שבהלכה היהודית היה כלי להגנה לנשים הפך במהלך השנים כלי נשק, המשמש את בני הזוג זה נגד זה וכי הארגון החל לפעול למען שחרורן של נשים ל"מניעת התופעה הבזויה, עד שנעקור אותה מחברתנו".
בארגון עובדות טוענות רבניות ועורכות דין המגישות ייעוץ משפטי ראשוני לכל פונה בענייני גירושין וייצוג משפטי לנשים מסורבות גט ועגונות בין כותלי בית הדין הרבני בתשלום סמלי.
בנוסף יד לאישה מפעילה חוקרים פרטיים לאיתור בעלים נעלמים ולחקירות שונות שיסייעו לקבלת הגט, וכן מספקת שירות של עובדות סוציאליות ומאמנות אישיות להעצמת הנשים בתהליך הגירושים הקשה שלפתחן.
היסטוריה

הארגון הוקם בשנת 1997 על ידי עורכת הדין סוזן ווייס יחד עם המכון להכשרת טוענות בית דין של מדרשת לינדנבאום, השייך למוסדות אור תורה סטון. ליד לאשה יש שלשה סניפים: בירושלים, תל אביב ובאר שבע. בנוסף יש ליד לאישה שלוחה בצפון.
פעילויות הארגון

הארגון מפעיל מוקד ארצי המספק לנשים הנמצאות בתהליכי גירושין סיוע מעשי ותמיכה רגשית. נשים יכולות לבקש פגישת ייעוץ משפטי בעניין גירושין, או סקירה משפטית על המצב בו הן נמצאות, דרכי הפעולה האפשריות, ואפשרויות הפניה לגורמים מייצגים. הארגון מייצג נשים מסורבות גט ועגונות בבית הדין הרבני בתביעות לחיוב וכפיית גט.
על פי נתונים שמסרו נציגי הארגון, יד לאישה מספק ייעוץ משפטי לכ-600 נשים וייצוג משפטי לכ-150 נשים בכל שנה. יחד עם זאת, הארגון סבור כי מאחר שהנשים שמגיעות לארגון מייצגות "מצבי קיצון", הרי שיש בישראל מאות נשים מסורבות גט שלא פנו לבקשת עזרה.
הארגון מציע הרצאות וימי עיון לקהל הרחב ולאנשי מקצוע, כל זאת במטרה להעלות את המודעות לבעיית העגונות ומסורבות הגט. הארגון פועל גם לשינוי המדיניות הציבורית ולתיקון החקיקה, כל זאת במטרה להקל ולפתור את בעיית העגונות. כל השירותים הללו ניתנים לנשים חינם או בעבור תשלום סמלי.
ביד לאישה גם מרכז גישור "מתגשרים" שמטרתו לסייע לזוגות הנמצאים בהליך גירושין, להתגרש בהסכמה ובכבוד הדדי.
ראו גם

סרבנות גט
עגינות
יום העגונה
גירושים
חברה אזרחית
מבוי סתום (עמותה)
הערות שוליים

↑  צוות, באתר יד לאישה
מי אנחנו, באתר יד לאישה
↑  יד לאישה ע"ש מוניקה ודניס גולדברג, באתר אור תורה סטון
↑  גדי דויטש, ‏"אור בקצה המנהרה": קיבלה גט לאחר 10 שנות סרבנות, באתר מעריב אונליין, 19 בדצמבר 2019
↑  ייעוץ וייצוג משפטי, באתר יד לאישה
↑  טל כרמון, ‏מצב הנשים העגונות מוכיח: נשים עדיין מופלות לרעה בישראל 2018, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 25 בפברואר 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי הוותיקן–פרו

| יחסי הוותיקן–פרו |
| --- | --- |
הוותיקן: פרו


הוותיקן: פרו
משטר
מונרכיה תאוקרטית אבסולוטית נבחרת: רפובליקה

יחסי הוותיקן–פרו הם יחסי החוץ בין הוותיקן לפרו.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1859. האפיפיור יוחנן פאולוס השני ערך שני ביקורים בפרו. הראשון היה בפברואר 1985 והשני במאי 1988. האפיפיור פרנציסקוס ביקר בפרו ב-1 בינואר 2018.
נציגויות דיפלומטיות

הוותיקן מחזיקה נונציו אפוסטולי בלימה.
פרו מחזיקה שגרירות לוותיקן ברומא.
שגרירות פרו לוותיקן שבסיסה ברומא
יחסי הוותיקן–קטר

| יחסי קריית הוותיקן – קטר |
| --- | --- |
קריית הוותיקן: קטר (מדינה)


קריית הוותיקן: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
0.49: 11,586
אוכלוסייה
498: 3,065,289
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 76,916
משטר
מונרכיה תאוקרטית אבסולוטית: מונרכיה אבסולוטית

יחסי הוותיקן–מדינת קטר הם היחסים הבילטרליים בין הכס הקדוש לקטר.
כללי

הכס הקדוש מחזיק שגרירות בדוחה שבקטר, ואילו קטר מחזיקה "נציגות דיפלומטית" ברומא שבאיטליה. שגריר קטר בקריית הוותיקן הוא מוחמד ג'אהם עבדולעזיז אאל ח'ווארי. היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 2002. המדינות שומרות ביניהן על יחסים טובים, שכן, שתיהן מעוניינות בחיזוק הדיאלוג הבין-דתי בין השתיים ובחיזוק הקשרים. בביקור של שגריר קטר בוותיקן בו קיבל מדליה רשמית של הוותיקן מסר את ברכתו של האמיר "נשמח לחיזוק הקשר הבין-דתי בין הנצרות לאסלאם".
יחסי הוותיקן–שוודיה

| יחסי קריית הוותיקן – שוודיה |
| --- | --- |
קריית הוותיקן: שוודיה


קריית הוותיקן: שוודיה
שטח (בקילומטר רבוע)
0.49: 450,295
אוכלוסייה
498: 10,619,488
תמ"ג (במיליוני דולרים)
: 593,268
תמ"ג לנפש (בדולרים)
: 55,866
משטר
מונרכיה אבסולוטית תאוקרטית: מונרכיה חוקתית

יחסי הכס הקדוש–שוודיה הם היחסים הדו-צדדיים בין הוותיקן לשוודיה.
סקירה כללית

שוודיה הייתה ממלכה נוצרית קתולית עד לתקופת הרפורמציה הפרוטסטנטית. בשנת 1982 כוננה שוודיה יחסים דיפלומטיים עם הכס הקדוש, לאחר הפסקה בת 450 שנים. בשנת 1986 פתחה שוודיה שגרירות ברומא, אולם היא נסגרה בשנת 2001, וכיום היא מיוצגת באמצעות שגריר שאינו תושב השוכן בסטוקהולם. בשנת 2002 הועבר הנונציו האפוסטולי ששכן בקופנהגן שבדנמרק לשוודיה, והוא מייצג גם את דנמרק, פינלנד, איסלנד ונורווגיה.
נציגויות דיפלומטיות

שוודיה מיוצגת בוותיקן באמצעות שגריר שאינו תושב השוכן בסטוקהולם.
הוותיקן מחזיק בשוודיה נונציו אפוסטולי בסטוקהולם.
יוחנן בוהם

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  21 ביולי 1914 
 פטירה:  18 באוגוסט 1986 (בגיל 72) 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  מלחין, מנצח, פסנתרן, נגן קרן יער
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  פסנתר, קרן יער
 
יוחנן בוהם (כ"ז בתמוז ה'תרע"ד, 21 ביולי 1914 – י"ג באב ה'תשמ"ו, 18 באוגוסט 1986) היה מלחין, מנצח, פסנתרן ונגן קרן יער ישראלי.
ביוגרפיה

בוהם נולד בברסלאו (אז בגרמניה וכיום ורוצלב שבפולין) ב-1914. הוא החל ללמוד מוזיקה בכוחות עצמו ועם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, החל לנגן בקרן יער בתזמורת של איגוד התרבות היהודי (Kulturbund), בניצוח ויליאם שטיינברג. בהמשך, ברח מגרמניה לצ'כיה. בשנת 1936 עלה לארץ ישראל באונייה לאחר שקיבל אישור עלייה מהשלטון הבריטי.
במלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי ושימש נהג משאית במדבריות צפון אפריקה. במהלך המלחמה הועבר לבריגדה היהודית, והיה מפקד צוות הווי יהודי שהופיע לפני החיילים היהודים של הצבא הבריטי. בסיום המלחמה התגייס לארגון ההגנה בירושלים ועם פרוץ מלחמת העצמאות לחם בירושלים בקרבות "קטמון".
משנת 1938 עבד ברדיו ירושלים, כנגן קרן יער וכמנצח וקורפטיטור של מקהלת קול ירושלים. בין השנים 1951 ל-1959 היה סגן המנהל של מחלקת המוזיקה קול ציון לגולה. יוחנן בוהם ייסד את תזמורת הנוער הירושלמית וניהל אותה ומשנת 1959 עד 1979. משנת 1966 עד שפרש לגמלאות בשנת 1979 עמד בראש מחלקת התרבות של עיריית ירושלים, שם המשיך לכהן כיועץ מוזיקלי לאחר פרישתו. הוא היה גם מבקר המוזיקה של ג'רוזלם פוסט ומאז 1968, גם ערך את מדור המוזיקה של העיתון.
בוהם היה חבר בוועדה הציבורית ובמועצה של פסטיבל ישראל ושל תחרות הנבל הבינלאומית ואף היה יושב ראש חבר השופטים של התחרות השביעית. כמו כן היה בין מייסדי קרן המוזיקה הישראלית, נציגת קרן המוזיקה של ארצות הברית. קרן זו מעודדת את פעילותן של תזמורות נוער, בהשאלת כלי נגינה ובקיום סמינרים למנצחי תזמורות כאלה ולמורי מוזיקה בבתי ספר.
נפטר בירושלים ב-18 באוגוסט 1986, בגיל 72, ממחלת הסרטן, והובא לקבורה בהר המנוחות.
ארכיונו שמור בספרייה הלאומית.
יצירתו

בוהם כתב מוזיקה טונאלית בלבד, כרומטית ומודאלית בחלקה. כל יצירותיו, מלבד שבעה שירים למילים של משוררים שונים, אינסטרומנטליות. הוא כתב בעיקר מוזיקה קאמרית, רובה לכלי נשיפה, וכן שתי סימפוניות.
סימפוניה מס 1 (1952), ביצוע בכורה: תזמורת קול ישראל בניצוח גאורג זינגר, 1953. ניכרת בה השפעתם של ברוקנר ומאהלר.
סימפוניה מס' 2 קיבלה את השראתה מ"שירים ומחולות של מוות" של מוסורגסקי.
רביעיית מיתרים (1952), ביצוע בכורה באותה שנה, מזכירה בסגנונה את שוברט.
"סוויטה קונטרפונקטית לשתי חליליות (1952)
"סויטה לילדים" לשלוש חליליות (1953), ביצוע בכורה: 1954
"דואו לחליל צד וקלרינט" (1962), ביצוע בכורה באותה שנה. שלוש היצירות האחרונות נכתבו למטרות לימוד.
"סרנדה לאבוב, קלרינט, קרן יער ובסון (1953), ביצוע בכורה: 1953.
קונצ'רטינו לאבוב ותזמורת כלי קשת (1953), ביצוע בכורה: ג'ורג' האז, אבוב עם תזמורת קול ישראל בניצוח היינץ פרוידנטל, 1953. ביצירה זו ניכרת השפעה צ'כית בשני הפרקים הראשונים ומזרחית בשלישי. היא מודאלית וכתובה בווריאציות קונטרפונקטיות בסגנון מחמיר.
סוויטה לכלי קשת (1953), ביצוע בכורה: תזמורת קול ישראל בניצוח היינץ פרוידנטל, 1956. סגנון היצירה משתנה מפרק לפרק, מפוגה המזכירה קונצ'רטו גרוסו של הנדל בפרק הראשון לסקרצו בסגנון בארטוק בפרק השני, לשירת זמרים נודדים בצרפת של ימי הביניים בפרק השלישי ושוב למאה ה-20 בפרק הרביעי, המגלה השפעה של בריטן ומיו.
"ארבעה פרלודים" לעוגב וכלי קשת (1956), ביצוע בכורה 1958, כתובים בסגנון ארכאי.
דיוורטימנטו לשבעה כלי נשיפה (1957), ביצוע בכורה באותה שנה.
קונצ'רטו לקרן אנגלית ותזמורת קאמרית (1958), ביצוע בכורה: 1959.
"קינה" - רביעיית חליל (1951). הפרק השני מעובד ליצירה נפרדת לחליל ותזמורת כלי קשת.
"סוויטה קטנה לתזמורת" (1954), ביצוע בכורה באותה שנה.
"אלתור ומחול לתזמורת"(1961), ביצוע בכורה 1961
מוזיקה קאמרית להרכבים שונים.
לקריאה נוספת

יהודה כהן, "נעימי זמירות ישראל", הוצאת עם עובד, 1990
הערות שוליים

1 2 3 4  בוהם, יוחנן, באתר האינטרנט של בית התפוצות
↑  יוחנן בוהם באתר GRAVEZ
↑  ארכיון יוחנן בוהם 1939-1966, בקטלוג הספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258969605171  CiNii: DA10636001  GND: 1089437978  ISNI: 0000 0000 8446 8153  LCCN: n83121771  NTA: 10543955X  SUDOC: 087516349  VIAF: 43212756   WorldCat (עם VIAF): 43212756
יחסי יפן–לסוטו

| יחסי יפן–לסוטו |
| --- | --- |
יפן: לסוטו


יפן: לסוטו
שטח (בקילומטר רבוע)
377,915: 30,355
אוכלוסייה
123,588,993: 2,343,924
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,212,945: 2,046
תמ"ג לנפש (בדולרים)
34,088: 873
משטר
מונרכיה חוקתית

המבנה בו שוכנת שגרירות לסוטו בטוקיו
יחסי יפן–לסוטו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין ממלכת לסוטו.
סקירה כללית

בין יפן לבין ממלכת לסוטו מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין ממלכת לסוטו כוננו בחודש יולי 1971.
ביקורים רמי דרג > מלסוטו ליפן

פקליתה מוסיסילי, ראש ממשלת לסוטו (2007, 2008)
טום טבאנה, ראש ממשלת לסוטו (2019)
לטסי השלישי, מלך לסוטו, (2019)
נציגויות דיפלומטיות

יפן אינה מיוצגת בלסוטו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
לסוטו מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.