stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אילן אור (ראש מועצה)
ראש המועצה המקומית יסוד-המעלה

לאחר שבע שנים בהן פעלה ביסוד-המעלה ועדה קרואה מטעם משרד הפנים, נבחר אור בשנת 2013 לכהן כראש המועצה המקומית יסוד-המעלה. בשנת 2018 נבחר לכהן קדנציה נוספת. במהלך פעילותו כראש מועצה, הצליח אור להביא לגידול משמעותי בתקציב המועצה השנתי כתוצאה מתהליכי התייעלות, גיוס משאבים ופיתוח מנועי צמיחה, והגדלת היקף תקצוב הפרויקטים ממקורות חיצוניים בצורה משמעותית. בנוסף הוביל בשנים אלה תהליכי התייעלות משמעותיים בתחומי החינוך, הרווחה, התרבות והביטחון. כמו כן, קידם שיפוץ תשתיות ומבני ציבור והנגשתם לבעלי-מוגבלויות. לצד זאת, הנהיג וקידם תוכנית-מתאר כוללנית ותוכניות מתאר מפורטות ליישוב, זאת לאחר עשרות שנים בהן לא הייתה תוכנית-מתאר יישובית בשל מאבקים וסכסוכים פנים-יישוביים.
במהלך הקדנצייה הראשונה שימש אור כחבר בוועדה לתכנון ובניה של אצבע הגליל, ואילו בשנייה כחבר בוועדה המחוזית לתכנון ובניה של מחוז צפון. בין השנים 2013–2024 שימש כחבר בפורום קו עימות.
במישור הבין-לאומי, קידם אור את המועצה תוך הידוק הקשרים עם הקהילות היהודיות בקנדה וחתימת הסכם ערים תאומות עם העיירה Umbria Del Calvi באיטליה.
בין השנים 2014–2024 שימש כיו"ר ועדת תחבורה ציבורית באשכול גליל מזרחי, המאגד בתוכו שמונה-עשר רשויות מקומיות ואזוריות. כיו"ר הוועדה ניהל וקידם את החלת רפורמת תעריפי התחבורה הציבורית באזורי הגליל המזרחי ורמת הגולן, זאת לאחר שבמקור לא נכללו ברפורמה הכללית. החלת הרפורמה, עליה החליט שר התחבורה ישראל כ"ץ, הביאה להוזלת עלויות משמעותית ולייעול של קווי התחבורה הציבורית באזורים אלו תוך התאמתם לצורכי התושבים. הצלחת החלת הרפורמה בצפון, הביאה לשינוי המדיניות של משרד התחבורה, ורפורמה זו הוחלה ביתר חלקי הארץ שאינם מוגדרים כמטרופולין.
בין השנים 2018–2024 שימש אור כיו"ר ועדת בריאות באשכול גליל מזרחי. אור גם כיהן כחבר הנהלה בחברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי, וכיו"ר ועדת המנהל ללימודים מוניציפליים בשלטון המקומי, אשר משמש מרכז ידע ולמידה של השלטון המקומי בכל תחומי העיסוק של הרשויות המקומיות.
אור שימש דירקטור באספה הכללית של מפעל הפיס בין השנים 2018–2024.
בשנת 2016 ניסה אור לקדם בכנסת את הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - פטור ממס על מתן שירותי בנייה לצורך הוספת מרחב מוגן ומרחב מוגן דירתי ביישובים סמוכי גבול), התשע"ו-2016, אותה יזמו חברי הכנסת עמר בר-לב, אורי מקלב ומשה גפני. ההצעה ביקשה לעגן בחוק ממשלה סבסוד בנייה של ממ"דים (מרחבים מוגנים דירתיים) בבתים פרטיים, והגדלת ממ"דים ציבוריים ביישובי קו-עימות. נכון לשנת 2018, חקיקת הצעה זו לא התקדמה מעבר לקריאה טרומית.
אור לא התמודד בבחירות לראשות המועצה ב־2024.
חיים אישיים

הוא נשוי לרוית אור, דור חמישי למייסדי המושבה יסוד המעלה, ואב לשלוש בנות.
הערות שוליים

↑  הרצל בן אשר, אילן אור יו"ר שותפות 2000 יתמודד על ראשות יסוד המעלה. חדשות הגליל, 28 ביולי 2013
↑  אושר התקציב ביסוד המעלה – קפיצה של 35% בארבע שנים. חדש בגליל, 15 במאי 2018
↑  הרצל בן אשר, כביש השמורה המחבר בין כביש 90 ליסוד המעלה וחולתה משוקם. חדשות הגליל, 28 ביולי 2014
↑  הושלם פרויקט שדרוג גן הבנים ביסוד המעלה. רשות הכנרת
↑  נחנך בית הראשונים ביסוד המעלה בנוכחותם של אלוף פיקוד הצפון אביב כוכבי, ראש המועצה אילן אור ותושבי המועצה. מידע8, 30 בינואר 2017
↑  תוכנית מתאר חדשה ליסוד המעלה. צפונט, 10 בינואר 2018
↑  המועצה המקומית יסוד המעלה חתמה הסכם "ברית ערים תאומות" עם העיירה קאלוי דל אומבריה Calvi de'llUmbria שבאיטליה, באתר מידע 8, ‏2019-12-30
↑  הרצל בן אשר, מהיום הוזלות במחירי התחבורה הציבורית. חדשות הגליל, 1 באפריל 2016
↑  הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון - פטור ממס על מתן שירותי בנייה לצורך הוספת מרחב מוגן ומרחב מוגן דירתי ביישובים סמוכי גבול), התשע"ו-2016. הכנסת ה-20
↑  אבנר לוטן, דרישה בקו העימות: פטור ממע"מ על הממ"ד. mynet העמק, 28 ביוני 2015
אלגוריתם הבנקאי

אלגוריתם הבנקאי (Banker algorithm) הוא מנגנון להקצאת משאבים והימנעות ממצב קיפאון שפותח על ידי אדסחר דייקסטרה. האלגוריתם מבצע זאת על ידי דימוי ההקצאה של הכמות המקסימלית של כל משאבי המערכת שסוכמו מראש ואז  ביצוע בדיקת "מצב-בטוח", לשלילת אפשרות של מצב קיפאון עבור כל שאר התהליכונים בסיכון, לפני שמבוצעת החלטה אם להקצות את המשאבים.

האלגוריתם פותח בתהליך התכנון של מערכת ההפעלה THE ושמו נקבע בגלל הדמיון לאילוצים הקיימים על הבנקאי בחישוב נזילות כספים.
האלגוריתם

לאלגוריתם יש 2 תנאים:
1. המערכת לא נמצאת במצב קיפאון (deadlock).
2. המתזמן ידאג שתהליך ירוץ עד שיושלם.
בהתאם לכך, האלגוריתם יכול להיות באחד מתוך 3 מצבים:
1. safe - שני התנאים מתקיימים. 2. unsafe – רק התנאי הראשון מתקיים ומצב קיפאון הוא אופציונלי. 3. מצב קיפאון.
אלגוריתם הבנקאי מופעל על ידי מערכת ההפעלה בזמן שתהליך מבקש הקצאה. האלגוריתם נמנע מקיפאון על ידי שלילה או דחייה של הבקשה, אם הוא מזהה שהבקשה יכולה להעביר את המערכת למצב לא בטוח (שייתכן ויתרחש קיפאון). כאשר תהליך חדש נכנס למערכת, הוא חייב להצהיר מראש מהו המספר המקסימלי שהוא יצטרך להשתמש מכל משאב בו זמנית. כמובן שלא ניתן לחרוג  מהמספר הכולל של המשאבים שקיים במערכת. ברגע שתהליך מקבל את כל המשאבים שהוא ביקש, הוא מחויב להחזיר אותם תוך זמן מוגבל.
האלגוריתם > דרישות

כדי שאלגוריתם הבנקאי יעבוד, הוא צריך להתייחס לשלושה דברים:
עבור כל תהליך: כמה התהליך יוכל לדרוש מכל משאב באופן מקסימלי [CLAIM].
עבור כל תהליך: כמה התהליך מחזיק מכל משאב ברגע זה [ALLOCATED].
כמה מכל משאב זמין כרגע במערכת [AVAILABLE].
משאבים יוקצו עבור תהליך רק אם הוא יעמוד בתנאים הבאים:
דרישה ≤ מקס', אחרת סמן שגיאת - תהליך שעבר את המקסימום שהוא הצהיר.
דרישה ≤ זמין, אחרת התהליך יחכה עד שהמשאבים יהיו זמינים.
חלק מהמשאבים המבוקשים במערכות אמתיות הם זיכרון, סמפורים וממשק גישה.
אלגוריתם הבנקאי קיבל את שמו מכך שהאלגוריתם יכול לשמש במערכת בנקאית, כדי לוודא שלבנק אין חוסר במשאבים, כיוון שהבנק אף פעם לא יכול להקצות את הכסף שלו בדרך כזו שהוא לא יוכל לספק את הצרכים של כל הלקוחות. על ידי שימוש באלגוריתם הבנקאי, הבנק מוודא שכאשר לקוח מבקש כסף, הוא עדיין יישאר במצב-בטוח. אם הבקשה של הלקוח לא גורמת לבנק לצאת ממצב-בטוח, הכסף יוקצה ללקוח, אחרת הלקוח חייב לחכות עד שלקוח אחר יפקיד כסף.
ניתן ליישם את אלגוריתם הבנקאי על ידי שימוש בכמה מבני נתונים בסיסיים:
בהינתן n תהליכים במערכת ו-m סוגי משאבים, נשתמש במבני הנתונים הבאים:
Available: ווקטור באורך m שמייצג את מספר המשאבים הזמינים מכל סוג. אם Available[j] = k, אז קיימים k מופעים של המשאב Rj במצב זמין.
Max: מטריצה בגודל n×m שמגדירה את דרישת המשאבים המקסימלית של כל תהליך. אם Max[i,j] = k, אז Pi לא יוכל לדרוש יותר מאשר k מהמשאב מסוג Rj.
Allocation: מטריצה בגודל n×m שמייצגת את מספר המשאבים מכל סוג שכרגע מוקצים לכל תהליך. אם Allocation[i,j] = k, אז עבור התהליך Pi מוקצים כרגע k משאבים מסוג Rj.
Need: מטריצה בגודל n×m שמייצגת את מספר המשאבים מכל סוג שנזקקים לכל תהליך. אם Need[i,j] = k, אז Pi יזדקק לעוד k משאבים מסוג Rj כדי להשלים את המשימה שלו.
הערה: [Need[i,j] = Max[i,j] - Allocation[i,j.
האלגוריתם > דרישות > דוגמה

בהנחה שהמערכת מבחינה בין ארבעה סוגים של משאבים (C, B, A וD), ניתן דוגמה להקצאה של המשאבים. יש לשים לב שהדוגמה מראה את המצב של המערכת לפני שהגיעה דרישה חדשה למשאבים. בנוסף, סוגי המשאבים ומספרם ניתנו רק לצורך הדוגמה. במערכת אמיתית למשל, יהיו יותר סוגי משאבים ויותר מכל אחד מהם.
סך כל המשאבים במערכת:
A B C D
6 7 5 6
משאבי מערכת זמינים(Available):
A B C D
2 1 1 3
משאבים שמוקצים כרגע עבור כל תהליך(Allocation):
A B C D
P1 1 2 2 1
P2 1 0 3 3
P3 1 2 1 0
מקסימום מכל משאב עבור כל תהליך(Max):
A B C D
P1 3 3 2 2
P2 1 2 3 4
P3 1 3 5 0
נצרכים = מוקצים כרגע - מקסימום עבור תהליך
משאבים שעדיין נצרכים עבור כל תהליך(Need):
A B C D
P1 2 1 0 1
P2 0 2 0 1
P3 0 1 4 0
האלגוריתם > "מצב בטוח" ו"מצב לא בטוח"

מצב (כמו בדוגמה שלמעלה) נחשב ל"מצב בטוח", אם זה אפשרי עבור כל התהליכים לסיים את ההרצה שלהם. מאחר שהמערכת לא יודעת מתי תהליך יסתיים או לכמה משאבים הוא יזדקק, המערכת מניחה שכל התהליכים מתכוונים לממש את ההצהרה שלהם לשימוש מקסימלי ושהם יפסיקו לרוץ בצמוד. זאת הנחה די סבירה מאחר שלא באמת מעניין את המערכת כמה זמן כל תהליך רץ בנפרד (לפחות לא מנקודת המבט של הימנעות מקיפאון). בנוסף, אם תהליך מסתיים מבלי לממש את ההצהרה למימוש מקסימלי, זה רק יקל על המערכת.
ההחלטה אם תהליך יכנס לתור התהליכים המוכנים (Ready queue), נעשית על ידי הגעה למצב בטוח.
מצב בטוח יוצר בטיחות במערכת מפני קיפאון.
אם נקבל את ההנחות הללו, האלגוריתם קובע אם מצב הוא בטוח בעזרת ניסיון למצוא קבוצה של הקצאות עבור תהליכים שתאפשר עבור כל אחד מהתהליכים להגיע לדרישת המקסימום שלו ואז להסתיים (ולהחזיר את המשאבים למערכת). כל מצב שלא מצליח למצוא קבוצה כזאת, יחשב למצב לא בטוח.
האלגוריתם > "מצב בטוח" ו"מצב לא בטוח" > דוגמה

ניתן לראות שהמצב שנתון בדוגמה הקודמת הוא מצב בטוח על ידי כך שנבחין שכל תהליך יוכל לקבל את דרישת המקסימום שלו ואז להסתיים.
המשאבים הנדרשים כדי למלא את הדרישה המקסימלית של P1 הם: 2 A,‏ 1 B, ו-1 D.
המשאבים שכרגע זמינים במערכת הם: 3 A,‏ 1 B,‏ 1 C, ו-2 D.
במערכת עדיין יש מספיק משאבים זמינים: [<1 1 0 1> = <1 0 1 2> - <2 1 1 3>].
P1 יסיים לרוץ ויחזיר למערכת את המשאבים: 3 A,‏ 3 B,‏ 2 C, ו-2 D.
המשאבים שזמינים במערכת לפני שP1 מחזיר משאבים הם: 1 A,‏ 0 B‏, 1 C, ו-1 D.
המשאבים הזמינים שיהיו במערכת אחרי שP1 יחזיר משאבים הם: [<3 3 3 4> = <2 2 3 3> + <1 1 0 1>].
המשאבים ש-P2 צריך הם עוד 2 B, ו-1 D ואז הוא יוכל לסיים ולהחזיר את כל המשאבים שלו.
המשאבים שכרגע זמינים במערכת הם: 4 A,‏ 3 B‏, 3 C, ו-3 D.
המשאבים הזמינים שיהיו במערכת לאחר מכן: [<6 6 3 5> = <4 3 2 1> + <1 0 2 0> - <3 3 3 4>].
המשאבים ש-P3 צריך הם 1 B ו-4 C ואז הוא יוכל להסתיים.
המשאבים שכרגע זמינים במערכת הם: 5 A,‏ 3 B‏, 6 C, ו-6 D.
המשאבים הזמינים שיהיו במערכת לאחר מכן: [<6 7 5 6> = <0 5 3 1> + <0 4 1 0> - <6 6 3 5>
כיוון שכל התהליכים מסוגלים לסיים לרוץ, המצב הזה הוא "מצב בטוח".
יש לשים לב שבקשות התהליכים וההקצאות נעשו בהדמיה. האלגוריתם למעשה מדמה אותם כדי לוודא שזהו מצב בטוח, אבל בפועל, שום משאב לא הוקצה ושום תהליך לא הסתיים. בנוסף יש לשים לב שלא משנה הסדר שבו התהליכים מבקשים את המשאבים - אם קיימת דרך כלשהי לסדר את הבקשות, המצב עדיין יחשב "מצב בטוח".
דוגמה למצב לא בטוח, היא הדוגמה הראשונה בשינוי תהליך P2 כך שיחזיק בהתחלה עוד יחידה מהמשאב B.
האלגוריתם > בקשות הקצאה

כאשר המערכת מקבלת מאחד התהליכים בקשה למשאבים, היא מריצה את אלגוריתם הבנקאי כדי לקבוע האם זהו מצב שבטוח להיענות בו לבקשה. ברגע שקיימת יכולת הבחנה בין מצב בטוח ומצב לא בטוח, האלגוריתם מסוגל להמשיך בצורה די פשוטה:
האם ניתן להיענות לבקשה?
אם לא, לא ניתן לבצע את ההקצאה וצריך לדחות אותה או להעביר את התהליך לרשימת המתנה.
אחרת, נניח שהבקשה התקבלה.
האם המצב החדש הוא בטוח?
אם כן, הקצה את המשאבים.
אם לא, דחה את הבקשה או שים אותה בתור ברשימת המתנה.
ההחלטה אם לדחות או להשהות בקשה לא תקינה או שמביאה למצב לא בטוח, היא החלטה נקודתית בכל מערכת הפעלה.
מגבלות

כמו אלגוריתמים נוספים, קיימות כמה הגבלות כאשר אלגוריתם הבנקאי ממומש. בעיקר הצורך שלו לדעת כמה מכל משאב התהליך יוכל לבקש. ברוב המערכות מידע זה לא זמין, מה שהופך את מימוש אלגוריתם הבנקאי לבלתי אפשרי. בנוסף, זה לא ממשי להניח שמספר התהליכים הוא יציב כיוון שברוב מערכות ההפעלה מספר התהליכים משתנה. ויותר מכך, הדרישה שתהליך ישחרר את כל המשאבים שלו בסופו של דבר (מתי שהתהליך יסתיים), מספיקה עבור התקינות של האלגוריתם אבל היא לא מספיקה עבור מערכת ממשית. המתנה של שעות (או אפילו ימים) כדי שמשאבים ישתחררו ותהליך אחר יוכל להשתמש בהם, הוא בדרך כלל לא אפשרי.
אגם מינוונקה

| --- | --- |

אגם מינוונקה בשנת 2005
 מידע כללי
 סוג:  אגם קרחוני 
 מידות
 אורך:  21 קילומטר
 רוחב ממוצע:  2 ק"מ 
 עומק מרבי:  142 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נהר קסקייד 
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה 
 קואורדינטות:  51°15′29″N 115°22′23″W﻿ / ﻿51.258055555556°N 115.37305555556°W﻿ / 51.258055555556; -115.37305555556
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי אגם מינוונקה(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי אגם מינוונקה(למפת אלברטה רגילה) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתאגם מינוונקה(למפת אלברטה מוגדלת) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתאגם מינוונקה
 
אגם מיניוונקה (באנגלית: Lake Minnewanka - משמעות השם בשפת הסטוני של האומות הראשונות - "מי הרוחות"). האירופאים הראשונים שהגיעו לאגם קראו לו "אגם השטן" - "Devil’s Lake") הוא אגם קרחוני הנמצא בשטח המזרחי של הפארק הלאומי באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
גאוגרפיה

האגם נמצא כ־5 קילומטרים צפונית־מזרחית לעיירה באנף. אורכו של האגם 21 קילומטרים, ועומקו מגיע ל־142 מטרים.
האגם הוא הארוך ביותר מבין אגמי הרי הרוקי הקנדיים, והשני בעומקו.
נהר קסקייד מזין את האגם. הוא זורם מזרחית להר קסקייד, דרומה דרך קניון סטיוארט (Stewart Canyon) ונשפך אל צידו המערבי של האגם.
מספר נחלים הזורמים מטה מן הר אינגליסמאלדי, הר ג'ירארד והר פיצ'י נשפכים אל צידו הדרומי של האגם.
הר איילמר, הגבוה בהרי הפארק (גובהו 3,162 מטרים) מצוי מספר קילומטרים צפונית לאגם.
רכס פיירהולם נמצא דרומית לאגם.
היסטוריה

שבטים אבוריג'ינים (שבטי האומות הראשונות), התיישבו באזור האגם לפני כ-10,000 שנים. סביב האגם התגלו חניתות עם "חודי קלוביס" אשר שימשו את המתיישבים לצוד באזור זה, העשיר בבעלי חיים (ובהם אייל קנדי, אייל פרדי שחור-זנב, כבש ארגאלי, דובי גריזלי).
סכרים נבנו במוצא האגם בשנים 1912 ו-1941 כדי לספק לעיר בנאף חשמל הידרו-חשמלי. הסכם שנבנה בשנת 1941 העלה את מפלס האגם ב-30 מטרים, וכיסה במים את כפר הנופש מיניוונקה שנבנה בשנת 1888 על גדת האגם.
תחבורה

ניתן להגיע אל קצהו המערבי של האגם בדרך אגם מינוונקה המקשרת את הדרך המהירה הטרנס קנדית עם האגם.
תיירות

סביב האגם מספר מסלולי הליכה, וכן שישה אתרי מחנאות. בין הפעילות שניתן לעשות באזור האגם ניתן למנות מסלולי הליכה רגליים, שיט בקאנו, רכיבה על אופני הרים, צילום חיות בר, דיג, ורכיבה על סוסים. כמו כן האגם הוא אתר צלילה פופולרי בשל הכפר השקוע המצוי בו.
גלריית תמונות

הכביש המוביל לאגם
האגם ועמק נהר בואו
האגם בחורף
האגם בחורף
הערות שוליים

1 2  אגם מינוונקה באתר פארקי קנדה
↑  שמו של האגם באתר expedia
1 2 3  תיאור האגם והיסטוריה של האגם
↑  המלצות לביקור באתר מינוונקה
↑  פעילות תיירות באגם מינוונקה
↑  אתרי צלילה באגם מינוונקה - באתר פארקי קנדה
אדמונד מאיירס

| --- | --- |

 לידה:  12 באוקטובר 1906 קנזינגטון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  6 בדצמבר 1997 (בגיל 91) גלוסטרשייר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  היילבורי קולג' 
 השתייכות:  הצבא הבריטי 
 דרגה:  בריגדיר גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 מפקד במסדר האימפריה הבריטית  אות השירות המצוין  אות אריה הברונזה ההולנדי 
 
בריגדיר אדמונד צ'ארלס וולף מאיירס (באנגלית: Edmund Charles Wolf Myers‏, המוכר בכינוי "אדי" (Eddie); 12 באוקטובר 1906 – 6 בדצמבר 1997) היה קצין בחיל ההנדסה המלכותי של הצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה.
מאיירס היה מהנדס שהתנדב לשרת בצבא הבריטי ב-1942. כאשר הצטרף למנהלת המבצעים המיוחדים קיבל דרגת ייצוג של קולונל ונשלח לנהל את הסיוע למחתרת היוונית ביוון. בתחילת 1944 הועלה לדרגת בריגדיר.
חייו

נולד בקנזינגטון שבלונדון למשפחה יהודית. בנם הבכור של אדית לבית זליגמן וד"ר סמואל מאיירס הפסיכולוג הראשי של הצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה. התחנך בבית הספר התיכון הייליבורי ובאקדמיה הצבאית בוולוויץ' (Woolwich). עם הסמכתו נשלח לאוניברסיטת קיימברידג' להשלמת לימודי הנדסה במכללות קיוס וגונוויל (Caius college, Gonville college). בשנת 1926, הוענקה לו דרגת סגן-משנה בחיל ההנדסה. כעבור שלוש שנים קודם לדרגת סגן. תוך כדי שירותו, בשנים 1934 – 1935, שימש כמזכיר מועדון התעופה של חיל ההנדסה בימים בהם מעט מאוד קציני הנדסה התעניינו בגורם האווירי. בשנת 1936, עם פרוץ המרד הערבי הגדול, נשלח לשרת בארץ ישראל ובשנת 1937 קודם לדרגת סרן. כקצין הנדסה במהלך המרד הערבי למד באופן בלתי אמצעי כיצד נלחם צבא בחתרנות, טרור וגרילה ומה חלקו של הגורם ההנדסי במלחמה כזו. על הצטיינותו בשירות בארץ ישראל קיבל צל"ש (MID). עם דיכויו של המרד הערבי, בשנת 1939, הועבר למפקדת פקוד המזרח-התיכון בקהיר. היה זה ערב מלחמת העולם השנייה. בתקופה זו נמנה עם תחום הנדסה-בינוי ועסק במתן שירותי הנדסה במדבר המערבי במצרים בתחומי סלילת דרכים והקמת בסיסים. בחודש ינואר 1940 נמנה עם משלחת בין-חיילית שנשלחה באופן "תמים" לטורקיה לצורך סקר חשאי של פעילות חתרנית במדינה זו, והיה ותיכבש על ידי הגרמנים, ובתוך כך ציון דרכי תחבורה ותקשורת וחבלה במתקנים חיוניים. בחודש מרץ 1940, עם מינויו של גנרל ארצ'יבלד וייוול למפקד פקוד המזרח התיכון, הוצב כקצין מטה במחלקת ההנדסה הפקודית (וייוול הכיר אותו משרותם המשותף בארץ ישראל). בחודש יולי 1940 קיבל דרגה זמנית של מייג'ר ומונה לקצין ההנדסה של דיביזיית השריון מספר 7 ("עכברי המדבר"). במבצע "מצפן" היו תפקידי ההנדסה בפיקודו רבים ומגוונים. החל מפריצת שדות המוקשים של האויב במערכים המגינים, דרך הכשרת דרכים במדבר, מיכשול וביצור מחסומי הדרכים השונים לניתוק האיטלקים, הסוואת הכוחות וסיוע בהספקת מים לכוחות. לאחר המבצע, מונה למדריך בבית-הספר לפיקוד-ומטה של המזרח התיכון בחיפה, בין מרץ 1941 – ינואר 1942 להכשרת קצינים בכירים עבור הדרג המסייע: ארטילריה, הנדסה וקשר. לאחר מכן, בין ינואר לאוגוסט 1942 שימש כמדריך במרכז האימונים למבצעים-משולבים בכברית. במוסד זה התמחה גם בלוחמה אמפיבית ועבר קורס צניחה יחד עם לוחמי "שירות האוויר המיוחד" (SAS) של דייוויד סטירלינג שהתאמנו שם. באפריל 1942 קיבל דרגה זמנית של לוטננט-קולונל (סא"ל). באוגוסט אותה שנה מונה לראש ענף מבצעים-משולבים במפקדת פקוד ההמזרח התיכון.
פעילותו ביוון

מאיירס הוצנח ביוון הכבושה(אנ') ב-29 בספטמבר 1942 יחד עם 12 אנשי קומנדו בריטים, בהם ארץ-ישראלי אחד ממוצא רומני, מאיר "מייק" קיציס, כדי לשבש את נתיבי האספקה הגרמנים דרך יוון לצפון אפריקה. ולשם כך להיות האחראי על התיאום בין הצבא הבריטי וממשלת בריטניה לבין הכוחות שנלחמו במדינות הציר. בתוקף תפקידו הוא תיאם בין שתי קבוצות הפרטיזנים היריבות – צבא השחרור היווני העממי(אנ') ‏(ELAS - גוף של תנועות השמאל, עם דומיננטיות של הקומוניסטים שפעל בעיקר ברומליה, תסליה ומקדוניה) והליגה הלאומית רפובליקנית היוונית(אנ') ‏(EDES - גוף שהיה תנועת ההתנגדות של חוגי הימין והמלוכנים, הורכב מחיילים וקצינים יוצאי הצבא היווני, ופעל בעיקר באזור אפירוס).
הבריגדיר מאיירס יצר בתחילה קשר עם ELAS, וביקש עזרתם להרוס את מטרתו שהיא גשר רכבת על נהר גורגופוטמוס (Γοργοπόταμος)‏((אנ')) שבמרכז יוון. ה-ELAS לא שיתפו פעולה או שלא הצליח להשיגם. לכן הוא פנה ל-EDES ואלו הסכימו, כששמעו זאת ה-ELAS הם החליטו לא לאפשר ל-EDES להיות היחידים העוזרים לבריטים וכך, ב-25 בנובמבר 1942, שיתפו הבריטים, ה-ELAS וה-EDES פעולה במבצע הרלינג, פוצצו את הגשר, והצליחו לשבש את תנועת הרכבות למשך שישה שבועות.
על מבצע ״הרלינג״ לומדים באקדמיות צבאיות ובאוניברסיטאות ברחבי העולם. במורשת היוונית הוא נחרט כהצלחה המשמעותית ביותר של התנגדות המחתרת לכיבוש הנאצי. אבל מאיירס עצמו היה גאה במיוחד על מה שעשה למען הצלתו של היישוב היהודי בארץ ישראל. כך מספר וודהאוס בריאון: "היינו באירוע לציון 10 שנים למבצע. ואחרי האירוע שני גברים זרים ניגשו אלי ואל אדי. הם היו יהודים ורצו להודות לנו. תודה על כל מה שעשיתם בשבילנו - אמרו. אדי השיב - על מה? לא עשינו הרבה. הם השיבו לו – לא נכון, הרי היית שם! וזה באמת ריגש את אדי. ואותי.״
ב-21 ביוני 1943 היה מאיירס המתאם של פעולת השמדת גשר מסילת הרכבת באסופוס שבקצה הדרומי של הפלופונסוס.
באוגוסט 1943, טס מאיירס יחד עם 6 ממנהיגי כוחות ההתנגדות היוונים לקהיר, שם נערך מפגש עם נציגי הממשלה היוונית הגולה. במהלך המפגש מאיירס הואשם על ידי משרד החוץ הבריטי בכך שלא הצליח להישאר נייטרלי במאבק בין הימין והשמאל ביוון כמו גם בשאלת מעמדה של המלוכה אחרי המלחמה ולפי הטענות הוא נטה לכיוון השמאל, לכן הדיח משרד החוץ את מאיירס מתפקידו ומינה את סגנו לתפקיד.
בהמשך היה לראש הענף למבצעים-מיוחדים של אייזנהואר במהלך הפלישה לאירופה. קצין ההנדסה של הדיוויזיה המוטסת הראשונה הבריטית בקרב על ארנהם. במהלך הקרבות הוא נפגע מרסס. לאחר תום הקרבות באירופה, עבר לשרת בזירת המזרח הרחוק.
מאיירס שהיה בעל הסמכה כצנחן, הוצב כמפקד בשירות המהנדסים המלכותי של הדיוויזיה המוטסת הראשונה הבריטית ומטעמה נלחם בקרב על ארנהם. במהלך הקרבות נשלח מאיירס אל כקצין הנדסה אל הבריגדה הפולנית העצמאית הראשונה(אנ'), וארגן את צליחת הבריגדה את נהר הריין ואת פינוי הדיוויזיה המוטסת הראשונה מארנהם. במהלך הקרבות הוא נפגע מרסס.
זכה לאותות הצטיינות - מסדר האימפריה הבריטית במעמד מפקד, אות השירות המצוין, אות אריה הברונזה ההולנדי.
מאיירס נפטר בגלוסטרשייר אנגליה ב-6 בדצמבר 1997.
משפחתו

בן דודו היה בריגדיר (אחר כך גנרל) ברנרד פרייברג מניו זילנד שהיה מפקד קרב הגבורה של הכוחות בכרתים ואחר כך המושל הכללי של ניו זילנד.
אותות הצטיינות

מסדר האימפריה הבריטית במעמד מפקד
אות השירות המצוין
אות אריה הברונזה ההולנדי(אנ')
ראו גם

המערכה בבלקן במלחמת העולם השנייה
לקריאה נוספת

אדי מאיירס, GREEK ENTANGLEMENT, הוצאת Alan Sutton, לונדון, 1955
ה. ה. הולמס

| --- | --- |

 לידה:  16 במאי 1861 גילמנטון, ארצות הברית 
 הוצאה להורג:  7 במאי 1896 (בגיל 34) Moyamensing Prison, ארצות הברית 
 שם לידה:  Herman Webster Mudgett 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות הולי קרוס 
 מקום מגורים:  שיקגו 
 השכלה:  בית הספר לרפואה של אוניברסיטת מישיגן  אוניברסיטת ורמונט  אקדמיית פיליפ אקסטר 
 
הרמן ובסטר מאדג'אט (באנגלית: Herman Webster Mudgett‏; 16 במאי 1861 – 7 במאי 1896), הידוע יותר כד"ר הנרי הווארד הולמס (Dr. Henry Howard Holmes) או ה. ה. הולמס (H. H. Holmes), היה אחד הרוצחים הסדרתיים המתועדים הראשונים בארצות הברית בתקופה המודרנית. בתקופת התערוכה העולמית של שיקגו, פתח לקהל הציבור בית מלון אשר אותו תכנן ועיצב בעצמו, תוך השקעת מחשבת-תחילה על הרציחות שעתידות להתרחש במקום. על אף שהודה ב-27 רציחות, מתוכן ארבע אומתו, המספר האמיתי נוסק אל למעלה מ-200. מרבית הרציחות בוצעו למעשה במלון אותו הקים, "מלון התערוכה העולמית" אשר שכן כשלושה קילומטרים מהתערוכה.
בצעירותו

מאדג'אט נולד בניו המפשייר ללוי ות'אודט, שניהם מחלוצי ההגירה האירופית לאזור. על פי רשימת ה"אכזריים ביותר", מתוכנית טלוויזיה הנושאת שם זה, משנת 2007, המתעדת את חייהם של הרוצחים השפלים והאכזריים ביותר, אביו של מאדג'אט היה אלכוהוליסט ואלים ואילו אמו הייתה משויכת לזרם המתודי של הכנסייה הפרוטסטנטית, ונהגה לקרוא לבנה מהברית החדשה סיפורים כתחליף לסיפורי ילדים. כילד, הוא טען שתלמידי כיתתו הכריחו אותו לגעת בשלד אדם לאחר שגילו את פחדו משלדים. בתחילה הביאו אותו למקום בו נמצא שלד אדם והכריחו אותו לגעת בו. הם עשו זאת על מנת להפחיד אותו, אך הוא, לטענתו, הוקסם מהדבר ועד מהרה פיתח אובססיה למוות.
מאדג'אט נישא ביום העצמאות האמריקאי, 4 ביולי 1878, לקלרה לוברין. בנם רוברט, הפך לימים לרואה חשבון וחבר מועצת העיר של אורלנדו, פלורידה.
בתקופת לימודי הרפואה שלו, נהג לגנוב חלקי גופות מהמעבדות בהן למד, באוניברסיטת מישיגן ללימודי רפואה. הוא נהג לערוך ניסויים בגופות ולהמס אותן בחומרים חומצתיים. לאחר לימודיו פנה לעסוק בתחום הרפואה והרוקחות, וכן מצא עצמו מתעניין גם בתחומי נדל"ן שונים. במשך הזמן נסע לבדו לשיקגו, שם נישא, בעודו נשוי לקלרה, לאישה בשם מירתה בלקנאפ. לשניים נולדה בת, לוסי-ת'אודט, אשר לימים עסקה במשרות חינוך עירוניות. בעודו נשוי לקלרה ומירתה, נישא בשלישית לאישה נוספת בשם ג'אורג'ינה יוק. טרם נישואיו אלה, הגיש בקשה לגירושין מקלרה, גירושין שמעולם לא הוכרעו. בעודו נשוי לשלוש נשים שונות, ניהל מערכת יחסים רומנטית עם אישה נוספת, העונה לשם ג'וליה סמית', אשר הייתה נשואה בעברה לאחד המעסיקים שלו. לימים, מלבד היותה חלק מרשימת נשותיו, נוספה סמית' גם לרשימת קורבנותיו של מאדג'אט.
שיקגו ו"טירת הרציחות"

כאשר שהה בשיקגו, מצא עבודה בחנות רוקחות. בעל החנות היה אדם חולה סרטן בערוב ימיו ולכן אשתו היא שניהלה את החנות. משהייתה מבוגרת גם היא, החליטה לשכור את מאדג'אט כמוכר בחנות, עקב ידיעותיו ברפואה. לאחר זמן קצר נפטר בעלה ומאדג'אט הציע לרכוש ממנה את החנות, תוך שהוא מסכים כי תישאר לגור בדירה שמעליה. האישה הסכימה והוא רכש את החנות. לאחר תקופה קצרה, מצא פוטנציאל כלכלי במבנה הרוס ששכן ממש מעבר לכביש, ולימים הפך אותו למבנה בן שלוש קומות אותו כינו דיירי השכונה "הטירה". המקום נפתח כמלון לאנשי תערוכת קולומביה שנערכה באותם ימים. בקומה הראשונה פעלה חנותו, שהועברה, וחנויות נוספות. הקומה השנייה הכילה את משרדו והקומה מעל הכילה מעל מאה חדרים ללא חלונות, מסדרונות לשום מקום ודלתות שנפתחו רק מצידן החיצוני. בזמן הבנייה שינה מאדג'אט את תכנון הבניין פעמים רבות באופן שהקשה על הקבלנים השונים, כך שהוא היה היחידי שידע את תוכנית הבניין במלואה.
בתקופה בה נבנה הבניין, הכיר מאדג'אט נגר בעל רקע פלילי, אותו ניצל לטובת כוונותיו הזדוניות. לאחר בניית המלון, בחר מאדג'אט את מרבית קרבנותיו מקרב בחורות צעירות שעבדו עבורו (אשר כחלק מהסכם ההעסקה שלהן הכריח אותן לבטח את חייהן בביטוח חיים אותו שילם, אך גם היה המוטב), וכמו כן מאהבות שלו ואורחי המלון. את חלקם הכניס לחדרים אטומי רעש בתוככי המלון, אשר בהם צינורות גז שאפשרו לו לחנוק את קרבנותיו בכל זמן שבחר, אחרים ננעלו בכספתו שבבנק עד שנחנקו למוות. כאשר הצליח לרצוח אותם, הפשיט מאדג'אט את גופותיהם מעורם ובשרם ומכר את השלדים לבתי ספר לרפואה. הקשרים שהשיג עם בכירי עולם הרפואה התירו את המחסומים שלו למכור את הגופות.