stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זאב וולף הלוי טירנואר
מקור השם טירנואר

מקובל ששם המשפחה מעיד שמקור משפחתו של הרב טירנואר מהעיר טרנבה בסלובקיה ולפי המקובל היא העיר שהתפרסמה על שמו של רבי יצחק אייזיק מטירנא, מגדולי חכמי ישראל בימי הביניים שחי במאה השנייה לאלף השישי לבריאת העולם (ה'ק'-ה'קצ"ט) לפי תאריך העברי, בין המחצית השנייה של המאה ה-14 למחצית הראשונה של המאה ה-15 בתאריך הלועזי. אך העיר הזו היא בסלובקיה ואז הייתה בהונגריה הגדולה, ורבותיו של ר' יצחק אייזיק מטירנא היו מאוסטריה, וכן "ספר המנהגים" הנודע שלו מבוסס בעיקר על מנהגי אוסטריה ולא הונגריה, לכן מסתבר יותר שמדובר בעיר בחבל בוהמיה שהיום הוא בצ'כיה וקשור תרבותית באוסטריה, שלה הגיות שונות קרובות מאוד לעיר שבסלובקיה והכתיבים "טירנא" ו"טירנוי" יכולים להתייחס גם אליה, והיא מתאימה יותר מהעיר הסלובקית. הרב שמואל הכהן וינגרטן מסיק כך במחקרו "ר' יצחק אייזיק מטירנא ותולדותיו" וכותב שהעיר הסלובקית נהגתה בזמנו של ר' יצחק אייזיק בדל"ת בידי היהודים כפי שנמצאו בכתובות של מצבות שם שכתוב בהן למשל "דירנויא", אך העיר הצ'כית נהגתה תמיד בטי"ת בידי היהודים בכל צורות הכתיב שלה.
במקורות מסוימים ר' יצחק אייזיק כונה "רבי אייזיק טירנוער" (כמו בכתב העת המעיין, גיליון תשרי תשט"ו, עמ' ל"ו-ל"ז).
"טירנוער" הוא כתיב יידי של שם המשפחה, כשהכתיב המקובל יותר הוא "טירנויער", והנושאים שם משפחה זה על גרסאותיו נחשבים צאצאי רי"א מטירנא.
לקריאה נוספת

דברי ההקדמה של נכדו, ר' משה מאיר לייפר, למהדורה השנייה של 'ט"ל אורות' בתשמ"א.
הערות שוליים

↑  אצל חיים שמעון משה הלוי טירנויער כתוב תרל"ט אך כאן כתוב תרמ"ב.
↑  ראו כאן.
↑  ראו כאן.
↑  ראו ב"לקריאה נוספת" בערך על ר' יצחק אייזיק מטירנא.
↑  הרב ויינגרטן מעיר שבספר בסלובקית על העיר כתוב שמקור שמה הוא במילה "טרני" שפירושה "קוצים" וככל הנראה היהודים הגו בדל"ת כי גם "דירנער" ביידיש פירושה "קוצים".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309249805171  ISNI: 0000 0000 6692 3415  LCCN: n95024541  VIAF: 18925055   WorldCat (עם VIAF): 18925055
אברהם יוסף

הרב אברהם יוסף (נולד בכ"ה בתמוז ה'תש"ט, 22 ביולי 1949) הוא אב בית דין, רב ופוסק הלכה ספרדי ששימש כרבה הראשי הספרדי של חולון וחבר מועצת הרבנות הראשית לישראל והתפטר במסגרת הסכם טיעון.
ביוגרפיה

נולד במצרים לרב עובדיה ולמרגלית יוסף. למד 14 שנים בישיבות פורת יוסף, קול תורה, וישיבת תורה והוראה. הרב יוסף שירת בצה"ל במשך כ-13 שנה כרב צבאי במגוון תפקידים, בהם רב בבסיס חיל האוויר ברפידים, רב מחוז חיפה, סגן רב חיל האוויר, ואחראי על תחום ההלכה וההסברה. במקביל כיהן כרב קהילה בצפון תל אביב בבית כנסת אבשלום במשך שלושים שנה עד בחירתו לרבנות העיר חולון. כמו כן, היה מנהל מכון אור המזרח להוצאת כתבי רבני המזרח, ויו"ר הוצאת שולחן ערוך המלא על ידי מכון ירושלים.
הרב יוסף מנחה תוכנית שאלות ותשובות ברדיו קול חי, וכן הוא עונה על שאלות באתר "מורשת" ובעלוני "הידברות".
בשנת תשנ"ט נבחר לכהן כרב הראשי הספרדי של חולון לצד הרב האשכנזי הרב אליהו יוחנן גוראריה. לאחר פטירת הרב של אור יהודה מינתה מועצת הרבנות הראשית את הרב יוסף כממלא מקומו, תפקיד אותו מילא בין 2008 ל-2011.
באוגוסט 2010, על רקע בג"ץ בית הספר בעמנואל, ציטט ברדיו את ההלכה שלפיה "כל הדן בדייני גויים ובערכאות שלהן אף על פי שהיו דיניהם כדיני ישראל הרי זה רשע וכאילו חרף וגדף והרים יד בתורת משה רבינו", והוסיף שאין לצרף למניין או לקבל כשליחי ציבור שופטים בבתי דין אזרחיים, גם אם הם טוענים שהם דנים דין תורה.
ב-23 באפריל 2017 הרשיע בית המשפט המחוזי בתל אביב את הרב יוסף בשתי עבירות של הפרת אמונים, משום שבמסגרת כהונתו ברבנויות הערים אור יהודה וחולון התנה מתן תעודות הכשר 'מהדרין' בכך שהבשר יהיה בהכשר של אחד משלושה בד"צים, כאשר אחד מהם, שהוא היחיד שפונה בעיקר לציבור ספרדי, הוא בד"צ בית יוסף שבשליטת קרובי משפחתו. בחודש נובמבר אושר הסדר טיעון והרב יוסף נידון לחמישה חודשי מאסר על תנאי ולקנס של 75 אלף שקל. במסגרת ההסדר הוסכם גם שהרב יוסף יתפטר מכהונתו כרב העיר וכחבר מועצת הרבנות הראשית ולא יתמודד בשבע השנים הקרובות לתפקיד אחר ברבנות. לאחר שעזב את משרת הרבנות הוא רב בית הכנסת 'מגן דוד' שבחולון.
לרב יוסף ארבעה בנים ובת. בנו הרב יצחק מכהן כרב קהילה בעיר אלעד.
מספריו

אמרי אבי - שיחות ומאמרים על פרשת השבוע ב' חלקים
טהרת יוסף - הלכות טהרת המשפחה
קובץ זכור לאברהם ו׳ חלקים
הערות שוליים

↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק כ"ו, הלכה ז'
↑  חיים לוינסון, משפטנים בכירים דתיים לרבנים הראשיים: פסקו כי מותר לצרף שופטים למניין, באתר הארץ, 26 באוגוסט 2010
↑  חן מענית, ‏הרב אברהם יוסף, בנו של הרב עובדיה, הורשע בהפרת אמונים, באתר גלובס, 23 באפריל 2017
↑  גלעד מורג, 5 חודשי מאסר על תנאי לבנו של עובדיה יוסף, באתר ynet, 13 בנובמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305763105171  LCCN: nr94000471  VIAF: 97227773   WorldCat (עם VIAF): 97227773
דיר עאמס

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:   דרום לבנון
 נפה:  צור
 קואורדינטות:  33°12′03″N 35°20′10″E﻿ / ﻿33.200833333333°N 35.336111111111°E﻿ / 33.200833333333; 35.336111111111 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןדיר עאמס(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןדיר עאמס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דיר עאמס (בערבית: ديرعامص, תעתיק מדויק: דיר עאמץ) הוא כפר שיעי לבנוני בנפת צור, מחוז דרום לבנון.
מיקום וגאוגרפיה

הכפר שוכן בגובה ממוצע של 400 מטרים מעל פני הים, כ-17 קילומטרים דרומית מזרחית לעיר צור, מזרחית ובסמיכות לכפר אל-ביאד (ער').
אטימולוגיה

לפי החוקר פאלמר, פירוש השם הוא "המנזר של עמיס" (Deir Amis).
המלה "עמאץ" ההיא ממקור סורי ומשמעותה: נסתר, מבודד. כלומר המנזר הנסתר, או: המנזר המבודד.
היסטוריה > התקופה הצלבנית

במקום נמצאו שרידי קיר ואגן המזוהים עם התקופה הצלבנית. הכפר שנקרא אז: Derreme, או Dairrhamos היה שייך ב-1243 לוונציה.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

בשנות ה-60 של המאה ה-18 ביקר בכפר ארנסט רנן וכתב: שבכפר נמצא אגן גדול וחלק מהחומה שנראה מהתקופה הצלבנית.
בשנת 1875 מצא ויקטור גרן שהכפר מיושב על ידי מתואלים. וציין: "בתים הרוסים רבים, שבר עמוד בתוך מסגד קטן, אבנים מסותתות פזורות על פני האדמה, בורות מים חצובים בסלע, ברכה שבחלקה בנויה ובחלקה חצובה. על משקוף עתיק נמצא חקוק צלב כפול בתוך מעגל".
בשנת 1881 ביקרה בכפר משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל ותיארה: "כפר, בנוי מאבן, ממוקם על רכס, עם זיתים ואדמות חקלאיות מסביב, כולל כ-100 מתואלים. המים מבורות מים".
דמוגרפיה

בשנת 2014 היו רשומים בכפר 1,663 תושבים בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני. מעל 99% מהם היו שיעים.
הערות שוליים

1 2  C. R. Conder, Palestine Exploration Fund, H. H. Kitchener , E. H. Palmer, The survey of Western Palestine : Arabic and English name lists collected during the survey, London : Committee of the Palestine Exploration Fund, 1881, עמ' 20, 91, 114
↑  معاني أسماء القرى والمدن اللبنانية 🇱🇧 | Yasou3na, ALMAHABBA - المحبّة (בערבית)
↑  Denys Pringle, Secular Buildings in the Crusader Kingdom of Jerusalem: An Archaeological Gazetteer, Cambridge University Press, 1997-12-11, עמ' 46. (באנגלית)
↑  Ernest Renan, Thobois, Mission de Phénicie, Imprimerie impériale, 1864, עמ' 640. (בצרפתית)
↑  Victor Guérin, Description géographique, historique et archéologique de la Palestine, Paris, Imprimé par autorisation de l'empereur à l'Impr. impériale, 1868, עמ' 388-387
↑  أسماء العائلات في بلدة دير عامص، قضاء صور، محافظة الجنوب في لبنان, إعْرَفْ لبنان (בערבית)
סגיטה

s - הסַגִיטָה, r - הרדיוס, l - מחצית המיתר, A - האפותם
סַגִיטָה הוא מונח בגאומטריה (לפעמים מכונה בקיצור סַג). בלטינית משמעות המילה סגיטה היא "חץ" (סגיטה הוא גם שמה הלועזי של קבוצת הכוכבים - חץ). משמעות המושג בגאומטריה הוא:
אורך קטע מאמצע מיתר של מעגל האנכי למיתר, עד לקשת של המיתר.
אורך קטע מאמצע מיתר של מעגל לאמצע הקשת של המיתר.
במעגל אורך הסגיטה s שווה לרדיוס המעגל r פחות האפותם A ממרכז המעגל למיתר:  s=r-A (ראו איור).
במצולע משוכלל אורך הסגיטה s שווה לרדיוס המעגל החוסם את המצולע r פחות האפותם A ממרכז המצולע לצלע של המצולע:  s=r-A.
בדרך כלל הסגיטה מתייחסת למרחק מהמיתר לקשת הקטנה יותר הנשענת על המיתר, אבל ניתן גם להגדיר "סגיטה ארוכה" כאורך הקטע מאמצע המיתר לאמצע הקשת הגדולה הנשענת עליו.
חישוב הסגיטה, הרדיוס, ואורך המיתר

באיור למעלה s מציין את אורך הסַגִיטָה, r את הרדיוס, ו  \ell  את מחצית המיתר עליו נשענת הסגיטה. האפותם A (השווה ל r-s) ו  \ell  הם ניצבים של משולש ישר-זווית שאורך היתר שלו הוא r. לפי משפט פיתגורס אם כן:
r^{2}=\ell ^{2}+(r-s)^{2}
ניתן לסדר נוסחה זו בדרכים שונות כדי לחשב את הסגיטה, הרדיוס או היתר בהינתן שני האחרים:
1.  s=r-{\sqrt {(r^{2}-\ell ^{2})}}
2.  \ell ={\sqrt {(2rs-s^{2})}}
3.  r={{s^{2}+\ell ^{2}} \over {2s}}
ניתן גם לחשב את הסגיטה מהזווית  \alpha  שבאיור. s שווה כאמור r-A. ו A שווה  {r\ cos(\alpha )} ומכאן:
4.  s=r(1-cos\alpha )=2r\ sin^{2}{\alpha  \over 2}
קירובים כאשר הסגיטה קטנה

מנוסחה 3 למעלה נובע ש  {s(2r-s)=\ell ^{2}}. כאשר הסגיטה s קטנה בהרבה מהרדיוס r (כלומר כאשר הקשת היא שטוחה, כפי שקורה לעיתים נפוצות באדריכלות) נוסחה זאת הופכת ל  {s(2r)\approx \ell ^{2}}. ומכאן לקירוב:
5.  {s\approx {\ell ^{2} \over {2r}}}
שימושים

באדריכלות נפוץ השימוש בסגיטה בחישובים הנוגעים לקשתות כמו בקירות קמורים או קעורים, בקמרונות, בכיפות ובגשרים. במקרים אלה שימושי הקשר בין בסגיטה לרדיוס העקמומיות של הקשת ולאורך המיתר (ראו נוסחאות למעלה) כשלפעמים רצויה סגיטה מסוימת ויש לחשב את הרדיוס והמיתר ולפעמים הרדיוס או המיתר הם הרצויים ויש לחשב את הסגיטה. הסגיטה משמשת גם להשגת עקמומיות רצויה של תיבת תהודה של כלי מיתר. בשימושים אלה לרוב העקמומיות מאוד עדינה ומספיקה נוסחת הקירוב כאשר הסגיטה קטנה בהרבה מהרדיוס (ראו למעלה).
הסגיטה משמשת באופטיקה (ובמיוחד ביצור טלסקופים) בעת חישוב כמות הזכוכית הנדרשת להוצאה כדי להשיג עקמומיות רצויה לעדשה. בפיזיקה הנוסחאות למעלה עוזרות לחשב את רדיוס העקמומיות של חלקיק מואץ בתא בועות (הדרוש לקביעת התנע הזוויתי שלו) מתוך אורכי הסגיטה והמיתר הקלים יותר למדידה.
ראו גם

אפותם
מעגל
הערות שוליים

↑  סגיטה באתר http://mathworld.wolfram.com/
↑  סגיטה באתר https://www.mathopenref.com
↑  The Elements of Civil Architecture Henry Aldrich, Philip Smyth 1818
↑  חישוב הסגיטה של קשת באתר http://www.liutaiomottola.com של אתר מרכז מידע לבוני לאוטות
↑  High-Powered Lenses and Thickness תוכנית הקורס באופטיקה באתר http://www.opticampus.com
↑  PARTICLE PHYSICS WITH BUBBLE CHAMBER PHOTOGRAPHS L. Bettelli, M. Bianchi-Streit and G. Giacomelli, אוניברסיטת בולוניה
The Country
הערות שוליים

↑  ראו: סיגלית לנדאו: הפתרון האינסופי", באתר מארב, 23 בדצמבר 2004
↑  ראו: נטע הלפרין, עכבר העיר אונליין, סיגלית לנדאו: "אני תקועה בישראל", באתר הארץ, 17 בפברואר 2012
↑  ראו: דליה קרפל, לטירוף יש סיבות משלו, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2002
1 2  ראו: דנה גילרמן, פירות רעילים ממצרכים שלכולם יש בבית, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2002
↑  ראו: צלמונה, יגאל, 100 שנות אמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2010, עמ' 489.
↑  ראו: Philip leider, "Israel's Guernica", Sigalit Landou, The Country, Jerusalem, 2003, pp. 36-40
↑  ראו: צלמונה, יגאל, 100 שנות אמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2010, עמ' 488.
↑  ראו: גדעון עפרת, "סיגלית לנדאו: איגרא רמה" באתר "המחסן של גדעון עפרת"
↑  ראו: דנה גילרמן, מדפדפים בתערוכה, באתר הארץ, 3 ביוני 2003
האגודה האוריינטלית האמריקאית

| --- | --- |
 תחום:  השכלה גבוהה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  ניו הייבן 
 תקופת הפעילות:  7 בספטמבר 1842 – הווה (182 שנים) 
 אתר רשמי
 
החברה האוריינטלית האמריקאית (באנגלית: American Oriental Society) הוקמה על פי חוקי מסצ'וסטס ב-7 בספטמבר 1842. זוהי אחת האגודות המדעיות הוותיקות ביותר בארצות הברית, והיא העתיקה ביותר שהוקדשה לתחום מלגה מסוים.
האגודה מעודדת מחקר בסיסי בשפות המזרח הקרוב ואסיה ובספרותו, והיא מכסה נושאים כמו פילולוגיה, ביקורת ספרותית, ביקורת טקסטואלית, פלאוגרפיה, אפיגרפיה, בלשנות, ביוגרפיה, ארכאולוגיה והיסטוריה של ההיבטים האינטלקטואליים והרוחניים של תרבויות המזרח, בעיקר בהיבטים של פילוסופיה, דת, פולקלור ואמנות.
החברה קשורה קשר הדוק עם אוניברסיטת ייל, בה נמצאת הספרייה שלה. החברה מפרסמת כתב עת רבעוני, כתב העת של החברה האוריינטלית האמריקאית (Journal of the American Oriental Society), כתב העת האמריקני החשוב ביותר בשפות ההיסטוריות של אסיה.
נשיאים לשעבר של החברה כוללים את תיאודור דווייט וולסי(אנ'), ג'יימס הדלי (אנ'), ויליאם דווייט ויטני, דניאל קויט גילמן (אנ'), ויליאם ה. וורד (אנ'), קרופורד ה. טוי (אנ'), מוריס ג'אסטרו ג'וניור (אנ'), הרולד ה. בנדר (אנ') ולודו רוצ'ר (אנ').
הערות שוליים

↑
↑
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257641605171  BIBSYS: 90270959  BnF: cb121063822 (data)  CiNii: DA02363945  GND: 38832-4  ISNI: 0000 0001 0674 0315  LCCN: n50064158  NKC: kn20080307008  NLA: 35005392  SUDOC: 02943579X  Trove: 786610  VIAF: 155362201   WorldCat (עם VIAF): 155362201
But Beautiful

| --- | --- |
 שיר בביצוע בינג קרוסבי
 יצא לאור:  1947
 סוגה:  ג'אז
 כתיבה:  ג'ימי ואן האוזן
 לחן:  ג'וני בורק
 
"But Beautiful" הוא שיר פופולרי שהולחן על ידי ג'ימי ואן האוזן, לצד מילים שנכתבו על ידי ג'וני בורק. השיר יצא לאור בשנת 1947.
השיר הוא אחד מחמישה שירים שנכתבו על ידי ואן האוזן ובורק שנכללו בסרט "הדרך לריו" (1947) של סרטי פרמאונט. הוא בוצע על ידי בינג קרוסבי, ומזוהה גם עם דורותי לאמור. השיר הפך ללהיט בשנת 1948 ובוצע על ידי אמנים כמו פרנק סינטרה (מקום 14 במצעד הבילבורד הוט 100), בינג קרוסבי (מקום 20), מרגרט וייטינג (21) וארט לונד (מקום 25).
הסולם המקורי של השיר הוא סול מז'ור שמתפתח בקצב של A–B1–A–B2. צ'יק קוריאה הקליט אותו לצד שימוש בפסנתר, בסולם המקורי שלו. עם זאת, במרוצת השנים הוקלט השיר בסולמות שונים, כמו פה מז'ור (סינטרה), דו מז'ור (ביל אוונס וסטן גץ), רה מז'ור (טוני בנט וליידי גאגא), סול במול מ'זור (בילי הולידיי) ומי מז'ור (נט קינג קול). בדרך כלל, הוא מבוצע כבלדה.
גרסאות כיסוי

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

טוני בנט (מימין) וליידי גאגא (משמאל) שהקליטו את השיר כחלק  מאלבומם המשותף, Cheek to Cheek, משנת 2014.
במרוצת השנים, הוקלט השיר במאות גרסאות שונות, ביניהן גרסתם של:
טקס בנקה שהקליט אותו בשנת 1947 עם גארי סטיבנס.
טוני בנט שהקליט אותו עם ביל אוונס כחלק מאלבומם המשותף, The Tony Bennett/Bill Evans Album‏ (1975).
רויס קמפבל שהקליט אותו כחלק מ-Plays for Lovers‏ (2005).
הקוסטרס שהקליטו אותו כחלק מ-One by One‏ (1960).
אלמה קוגן שהקליטה אותו כחלק מ-With You in Mind‏ (1962).
נט קינג קול שהקליט אותו כחלק מ-The Very Thought of You‏ (1958).
שון קולווין שהקליטה אותו כחלק מקמפיין עם AT&T. בהמשך, נכללה גרסתה באלבום ההופעה, Stormy Weather‏ (1998).
צ'יק קוריאה שהקליט אותו כחלק מ-Solo Piano – Standards (2000) ו-Trilogy 2‏ (2021).
דוריס דיי שהקליטה אותו כחלק מ-Day by Day‏ (1957).
בוב דילן שהקליט אותו כחלק מ-Triplicate‏ (2017).
פסנתרנית הג'אז אליאן אליאס כללה את השיר באלבומה Something for You: Eliane Elias Sings & Plays Bill Evans‏ (2008).
בשנת 1996 יצא אלבום בשם But Beautiful שכלל הקלטות חיות של ביל אוונס וסטן גץ משנת 1974.
ביל אוונס שהקליט את השיר כחלק מ-Homecoming‏ (1979) ו-Getting Sentimental‏ (1978).
אריתה פרנקלין שהקליטה אותו כחלק מ-Soft and Beautiful‏ (1969).
הפור פרשמן שהקליטו אותו כחלק מ-Voices in Latin/The Freshman Year‏ (2001).
ליידי גאגא וטוני בנט שהקליטו את השיר כחלק מאלבום הג'אז שלהם Cheek to Cheek ‏(2014).
סטן גץ וקני בארון שביצוע אותו בפסטיבל הג'אז של אומבריה בשנת 1989.
ג'וני הרטמן שהקליט את השיר כחלק מ-And I Thinked About You‏ (1959).
בילי הולידיי שהקליטה אותו כחלק מ-Lady in Satin‏ (1958).
שירלי הורן שהקליטה את השיר כחלק מ-Close Enough For Love‏ (1989).
פרדי האברד שהקליט אותו כחלק מ-Open Sesame‏ (1960).
אנגלברט המפרדינק שהקליט אותו כחלק מ-A Lovely Way to Spend an Evening‏ (1985).
לינדה לוסון שהקליטה אותו כחלק מ-Introducing Linda Lawson‏ (1960).
סת' מקפרלן שהקליט אותו כחלק מ-In Full Swing‏ (2017).
כרמן מקריי שהקליטה אותו כחלק מ-Torchy! (1956).
מייק מורנו שהקליט אותו כחלק מ-First in Mind‏ (2011).
גרגורי פורטר, זמר ג'אז, הקליט את השיר באלבומו Water בשנת 2010.
דלה ריס הקליטה את "But Beautiful" כחלק מ-Della Reese Live in Hollywood in 1966.
אמן הג'אז והפופ הגרמני מארק סקארה הקליט את השיר כחלק מ-You're Everything‏ (2008).
ברברה סטרייסנד שהקליטה אותו כחלק מ-The Movie Album‏ (2003).
ננסי וילסון שהקליטה אותו כחלק מ-But Beautiful‏ (1969).
לישאן דידן

| --- | --- |
 מדינות:  ישראל 
 אזורים:  מחוז ירושלים, מחוז תל אביב, מחוז המרכז, תל אביב-יפו 
 דוברים:  4450
 כתב:  אלפבית מבוסס על כתב עברי 
 קוד ISO 639-3:  trg 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
לישאן דידן (הלשון שלנו) היא שפה שהייתה מדוברת בעיר אורמיה באיראן והיא ניב של ארמית חדשה צפון מזרחית, הנקראת לעיתים ארמית חדשה או ארמית יהודית. הניב דובר במקור על ידי יהודים באורמיה אך בנוסף דובר באזרבייג'ן האיראנית ובאזור ימת ואן בטורקיה. רוב הדוברים מקהילת נאש דידן חיים כיום בישראל. הכתב של השפה מבוסס על האלפבית העברי.
תפוצה של שפות ודיאלקטים יהודים-ארמיים מודרניים לפני הכרזת העצמאות הישראלית ב-1948
היסטוריה

יהודים אשר שפת היום יום שלהם הייתה ארמית התיישבו באורמיה כבר בסוף המאה השמינית לפני הספירה (הניב הארמי של יהודי אורמיה והאזור היה שונה מהניב של התלמוד הבבלי ונקרא בפי אנשי האקדמיה "הארמית החדשה"). זהו ניב הקרוב מאוד לאשורית.
כתוצאה מגלות זו ניבים שונים של הארמית החדשה היו מדוברים על פני שטח רחב מימת אורמיה ועד ימת ואן (בטורקיה), עד למישור מוסול (בעיראק) וחזרה אל סננדג' (שוב באיראן).
ישנם שני אשכולות ניבים עיקריים של ארמית חדשה יהודית. מקבץ הדיאלקטים הצפוני התרכז באורמיה ובסלמאס במחוז מערב אזרבייג'ן של איראן, והשתרע לתוך הכפרים היהודיים של מחוז ואן, טורקיה. מקבץ הדיאלקטים הדרומי התמקד בעיירה מהאבאד ובכפרים שמדרום לאגם אורמיה. אנשים הדוברים את שני הדיאלקטים מבינים אלו את אלו, הסיבה להבדלים בין הניבים הן המילים הלועזיות שנכנסות לשפה זו, במיוחד פרסית, כורדית וטורקית.
רבים מיהודי אורמיה, שקראו לעצמם נאש דידן, עבדו כרוכלים במסחר בבדים, בעוד שאחרים היו תכשיטנים או צורפים. מידת ההשכלה של הבנים הייתה בית ספר יסודי, כאשר רק מעטים המשיכו ללמוד לימודים יהודיים בישיבת תלמוד. חלק מהתלמידים הללו התפרנסו מהכנת קמעות. היה בית ספר קטן לבנות עם עשרים תלמידות בלבד. באורמיה היו שני בתי כנסת מרכזיים, אחד גדול ואחד קטן יותר. בית הכנסת הגדול נקרא בית הכנסת של שייח' עבדולה.
בשנת 1918, עקב רצח הפטריארך של כנסיית המזרח ופלישת הכוחות העות'מאניים, נעקרו יהודים רבים מבתיהם ונמלטו. היהודים התיישבו בטביליסי ומאוחר יותר היגרו לישראל לאחר הקמתה. התהפוכות באזור ההתיישבות שלהם לאחר מלחמת העולם הראשונה והקמת מדינת ישראל הביאו את רוב יהודי אזרבייג'ן להתיישב בתל אביב, בירושלים ובכפרים קטנים באזורים שונים של המדינה. עקב רדיפות ומעבר דירה, החלה הארמית החדשה להיות מוחלפת בדיבור של הדורות הצעירים על ידי העברית החדשה.
לא כל יהודי אורמי עברו לישראל. החל בתחילת שנות ה-1900, חלקם הגיעו לארצות הברית, ויצרו קהילה בשיקגו. אחרים נשארו באיראן עד לאחר המהפכה האיראנית, ובסופו של דבר עברו לניו יורק, לוס אנג'לס ומקומות אחרים בארצות הברית, והצטרפו לקהילות יהודיות פרסיות קיימות. מעטים עברו לטהרן, ונשארו שם עד המאה ה-21.
רוב דוברי הניב הזה כשפת אם מדברים עברית עם ילדיהם כעת. ידוע על פחות מ-5000 אנשים דוברי לישאן דידן, ורובם מבוגרים בשנות השישים לחייהם הדוברים גם עברית. השפה עומדת בפני הכחדה בעשורים הקרובים. יש גם מספר הולך ופוחת של דוברים הפזורים ברחבי ארצות הברית, כמו גם קומץ בטהרן.
תפוצה גאוגרפית > שפות יהודיות

פירוש השם לישאן דידן הוא 'הלשון שלנו׳.
מכיוון ששם השפה גורם לבלבול מסוים עם ניבים בעלי שם דומה דוגמת לישאנא דני, ולישאניד נושן, מקורות ספרותיים נוטים לתאר את השפה כארמית חדשה יהודית אזרבייג'נית, וזאת על מנת להבחין בין ניבים שונים של ארמית יהודית.
שפה נוספת דומה נקראת ברזאנית יהודית. שפה זו הייתה נהוגה בקהילה בכורדיסטן העיראקית. שפה זו נקראת לעיתים גם 'תרגום', מכיוון שהיא עוקבת דומה מאד לשפה בה השתמשו בתרגום אונקלוס ותרגום יונתן. רוב אנשי משפחת ברזני היו רבנים וגדולי תורה. הרבנים היו מסתובבים ברחבי כורדיסטן כדי להקים ולקיים ישיבות בעיירות ברזן, עקרה, מוסול ואמדיה. ספרות רבה (פירושים על טקסט דתי, שירה, תפילות, הוראות פולחן) חוברה ופורסמה על ידי בני משפחת ברזני וקהילתם.
תפוצה גאוגרפית > דיאלקטים אשוריים

קהילה אשורית אחרת התיישבה באורמיה לאחר שהכורדים המקומיים והצבא הטורקי אילצו אותם לברוח מבתיהם. למעלה מעשרת אלפים איש מתו בדרך לאורמיה. לאחר צרות נוספות באורמיה, עזבה הקהילה האשורית והתיישבה בבאקובה ליד בגדאד. בתחילת שנות ה-30 חלקם עברו לסוריה והתגוררו ליד חבור בין אל-חסכה לראס אל-עין, לבנון.
הקשר לשפות אחרות

ישנו קשר בין ניבים שונים של ארמית יהודית, לכן דוברי לישאן דידן יכולים להבין דוברי ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבית לדוגמה.
לעומת זאת קהילות נוצריות ויהודיות שחיו זו לצד זו פיתחו גרסאות שונות לחלוטין של הארמית, כך שיהודים יכלו לשוחח בקלות רבה יותר עם יהודים שגרו רחוק מהם מאשר עם נוצרים שגרו בשכנות אליהם. הטופוגרפיה ברבים מהדיאלקטים של הארמית החדשה כה מובחנת שלכפרים קטנים, (כמו העיירה ארודין שהורכבה משתי משפחות יהודיות), היה ניב משלהם.
ראו גם

נאש דידן
שפות יהודיות
ארמית יהודית
לישאנא דני
לישאניד נושאן
ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבּית
ברזאנית יהודית
בתנוראית יהודית
הערות שוליים

↑  Garbell, Irene (1965). The Jewish Neo-Aramaic Dialect of Persian Azerbaijan: Linguistic Analysis and Folkloristic Texts (באנגלית). Walter de Gruyter. p. 13. ISBN 978-3-11-087799-1.
↑  Heinrichs, Wolfhard (1990). Studies in Neo-Aramaic. Atlanta, Georgia: Scholars Press.
↑  Yaure, L (1957). "A Poem in the Neo-Aramaic Dialect of Urmia". Journal of Near Eastern Studies. 16 (2): 73–87. doi:10.1086/371377.
↑  Rees, M (2008). Lishan Didan, Targum Didan: Translation Language in a Neo-Aramaic Targum Tradition. Piscataway, NJ: Gorgias Press.
↑  אביעד סגל, מאיגרא רמא לבירא עמיקתא, באתר הארץ, 14 באפריל 2009
↑  Mutzafi, H (2004). Two Texts in Barzani Jewish Neo-Aramaic. Bulletin of the School of Oriental and African Studies.
↑  Jastrow, O (1997). The Neo-Aramaic Languages. New York: Library of Congress Cataloging-in-Publication Data.
↑  Mengozzi, A (2010). "That I Might Speak and the Ear Listen to Me" (PDF). On Genres in Traditional Modern Aramaic Literature.
↑  Coghill, E. (1999). "The Verbal System of North-Eastern Neo-Aramaic". CiteSeerX 10.1.1.507.4492. {{cite journal}}: Cite journal requires |journal= (עזרה)
↑  Sabar, Y (2002). A Jewish Neo-Aramaic Dictionary. Wiesbaden, Germany: Harrossowitz Verlag.
↑  Khan, Geoffrey (2008). The Jewish Neo-Aramaic dialect of Urmi. Piscataway, NJ: Georgias Press.
↑  Sabar, Y (1984). The Arabic Elements in the Jewish Neo-Aramaic Texts of Nerwa and ʿAmādīya, Iraqi Kurdistan. American Oriental Society.
בן בראדלי

| --- | --- |

בן בראדלי, 2013
 לידה:  26 באוגוסט 1921 בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית
 פטירה:  21 באוקטובר 2014 (בגיל 93) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד  בית ספר דקסטר  הרווארד קולג'  תיכון סיינט מרקס  Eliot House 
 תקופת הפעילות:  1946–2014 (כ־68 שנים)
 עיסוק:  עורך ראשי של הוושינגטון פוסט
 מעסיק:  וושינגטון פוסט 
 תחקירים בולטים:  פרשת מסמכי הפנטגון, פרשת ווטרגייט
 בן או בת זוג:  Sally Quinn (1978–2014) Jean Saltonstall Antoinette Pinchot Bradlee 
 צאצאים:  Quinn Bradlee, Ben Bradlee Jr., Marina Murdock 
 פרסים והוקרה:  מדליית החירות הנשיאותית אות לגיון הכבוד
 
בנג'מין קראונינשילד "בן" בראדלי (באנגלית: Benjamin Crowninshield "Ben" Bradlee; ‏26 באוגוסט 1921 - 21 באוקטובר 2014) היה העורך הראשי של העיתון וושינגטון פוסט בין השנים 1968 ל-1991.
ביוגרפיה

בראדלי נולד בבוסטון שבמסצ'וסטס, בן למשפחה פרוטסטנטית מהמעמד הגבוה. את חשיפתו הראשונה לעולם העיתונאות קיבל בגיל 15 כשעבד במקומון "Beverly (Mass.) Evening Times".
באוגוסט 1942 סיים תואר ראשון ביוונית ובאנגלית מאוניברסיטת הרווארד והתגייס לצי ארצות הברית. שירת במשך כשלוש שנים, כקצין מודיעין במשחתת במהלך המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה.
לאחר שחרורו היה מייסדי העיתון "New Hampshire Sunday News". בנובמבר 1948 החל לעבוד ככתב בוושינגטון פוסט. ב-1951 מונה לעוזר לנספח לענייני עיתונות בשגרירות ארצות הברית בצרפת.
ב-1954 החל לעבוד ככתב בניוזוויק בפריז וב-1957 מונה לכתב בוושינגטון די. סי. ולאחר מכן לראש דסק החדשות בבירה. הוא יזם את מכירת השבועון לוושינגטון פוסט ב-1961 וקיבל על כך מניות בוושינגטון פוסט שהפכו אותו לאדם אמיד. לאחר המכירה המשיך לעבוד בראש הדסק בוושינגטון והידק את קשריו עם משפחת גראהם בעלי הפוסט, הוא נהנה משורה של דיווחים בלעדיים בזכות חברותו עם נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי. ביולי 1965 מונה לעורך אחראי בוושינגטון פוסט וב-1968 מונה לעורך הראשי של העיתון, תפקיד חדש שנוצר במערכת. הוא כיהן בתפקיד עד פרישתו בספטמבר 1991. לאחר מכן המשיך לשמש סגן נשיא של העיתון עד מותו ב-2014.
בתקופתו כעורך ראשי בלט העיתון בסיקור ממשלו של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון, כולל בפרשת מסמכי הפנטגון ובפרשת ווטרגייט שהביאה להתפטרותו של הנשיא. בראדלי היה היחיד שידע את זהותו של המקור "גרון עמוק" מלבד שני חושפי הפרשה בוב וודוורד וקארל ברנסטין.
במהלך הקריירה כתב שני ספרים:
Conversations With Kennedy - ריכוז שיחות עם הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי, פורסם ב-1984
A Good Life: Newspapering and Other Adventures - אוטוביוגרפיה שפורסמה ב-1995 בהוצאת סיימון ושוסטר
ב-2013 העניק לו נשיא ארצות הברית ברק אובמה את מדליית החירות הנשיאותית. ב-2007 הוענק לו אות לגיון הכבוד הצרפתי.
בראדלי היה נשוי שלוש פעמים. בנו מנישואיו הראשונים הוא בן בראדלי ג'וניור שכיהן כעורך העיתון הבוסטון גלוב.
1069

שנת 1069 היא השנה ה-69 במאה ה-11. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
ראו גם

ילידי 1069‎
נפטרים ב-1069‎