stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלני הניק

מלני הניק (בצרפתית: Mélanie Henique; נולדה ב-22 בדצמבר 1992) היא שחיינית צרפתייה. בעלת מדליות ארד באליפות העולם (שנגחאי 2011) ובאליפות אירופה (בודפשט 2010) במשחה ל-50 מטר פרפר ושיאנית עולם בעבר במשחה שליחים משולב 4X50 מטר מעורב (2013).
ביוגרפיה

הניק נולדה באמיין.
ביוגרפיה > 2007 > מדליית ארד באליפות אירופה לנוער

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה באנטוורפן, בלגיה בשנת 2007 זכתה הניק במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 27.57 שניות.
ביוגרפיה > 2009 > מדליית זהב במשחקי הים התיכון

במשחקי הים התיכון שנערכו בפסקרה 2009 זכתה הניק במדליית זהב במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא משחקים חדש של 26.37 שניות.
ביוגרפיה > 2010 > מדליית ארד באליפות אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2010 זכתה הניק במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.09 שניות, אחרי תרסה אלסהמר משוודיה (25.63 שניות) ויאנט אוטסן מדנמרק (25.69 שניות).
ביוגרפיה > 2011 > מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה הניק במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.86 שניות, אחרי אינגה דקר מהולנד (25.71 שניות) ותרסה אלסהמר (25.76 שניות).
ביוגרפיה > 2012

באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשארטר, צרפת בנובמבר 2012 זכתה הניק ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה שליחים משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:38.74 דקות ומדליות ארד, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.76 שניות ובמשחה שליחות 4x50 מטר מעורב (1:47.70 דקות)
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 היא סיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.96 שניות.
ביוגרפיה > 2013 > שיאנית עולם

בתחרות גביע העולם שנערכה בדוחה, קטר באוקטובר 2013 קבעה הניק במשחה שליחים משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) 4x50 מטר חופשי, ביחד עם פלורן מנודו, ז'רמי סטרביוס ואנה סנטמאן שיא עולם חדש של 1:31.14 דקות, שיא זה החזיק מעמד 3 שבועות.
ביוגרפיה > 2014

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחה בדצמבר 2014 זכתה הניק במדליית ארד במשחה שליחות 4x50 מטר בתוצאה של 1:45.89 דקות, אחרי דנמרק שקבעה שיא עולם חדש של 1:44.04 דקות וארצות הברית (1:44.92 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.75 שניות.
ביוגרפיה > 2015

הניק,  מחוץ לארון, נחשפה בתחילת יולי 2015 לאלימות פיזית הומופובית קשה שבה נשבר לה האף ונמנע ממנה להשתתף באליפות צרפת הפתוחה. למרות זאת היא התאוששה וחודש לאחר מכן, היא השתתפה באליפות העולם בשחייה שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט אותה שנה וסיימה במקום עשירי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.03 שניות.
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו (2020) סיימה הניק במקום 11 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.63 שניות
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 24.63 שניות (2020)
100 מטר חופשי: 56.74 שניות (2015)
50 מטר פרפר: 25.17 שניות (2021), שיא צרפת
100 מטר פרפר: 59.07 שניות (2009)
50 מטר גב: 28.36 שניות (2021)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 24.37 שניות (2015)
100 מטר חופשי: 54.71 שניות (2013)
50 מטר פרפר: 24.56 שניות (2019), שיא צרפת
100 מטר פרפר: 57.75 שניות (2016)
50 מטר גב: 26.36 שניות (2020)
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

↑  תחרות שליחים שבה השתתפו בכל קבוצה שני שחיינים ושתי שחייניות ששחו את כל ארבעת הסגנונות, לפי בחירה
↑  French Star Melanie Henique Attacked in “Homophobic Assault” in France,‏ swimswam,‏ July 05th, 2015 (באנגלית)
מרדכי בן-עמי

| --- | --- |

 לידה:  3 באוגוסט 1854 ט' באב תרי"ד פלך פודוליה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  8 בפברואר 1932 (בגיל 77) ג' באדר ב' תרצ"ב תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 לאום:  יהודים 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרומפלדור 
 תאריך עלייה:  1923
 שם עט:  ריש גלותא, Мордехай Бен-Ами 
 שפות היצירה:  יידיש, גרמנית, רוסית, צרפתית 
 צאצאים:  שרה בן-עמי סולודר, מיכה בן עמי 
 
מרדכי בן-עמי, במקור חיים מרדכי (מארק) רבינוביץ' (ברוסית: Марк Яковлевич Рабинович; ט' באב תרי"ד/ 1854, וֶרְחוֹבְקַה, פלך פודוליה, רוסיה (אוקראינה) – ג' באדר ב' תרצ"ב/ 8 בפברואר 1932, תל אביב, ארץ ישראל) היה סופר, עיתונאי ובעל טור ציוני יהודי-רוסי, שכתב בעיקר ברוסית ומעט ביידיש. תחילה חתם על פרסומיו בשם העט "ריש גלותא" ('ראש הגולה'), אך בסופו של דבר אימץ את השם מ. בן-עמי, וכך גם הוא ידוע בקרב הציבור.
קורות חייו

מרדכי בן עמי (רבינוביץ), בנם של יעקב אליעזר ואסתר שרה רבינוביץ, נולד בתשעה באב, תרי"ד (1854) בעיירה ורחובקה, פלך פודוליה, אשר ברוסיה.
בגיל 4 מת עליו אביו, ובן עמי החל לנדוד מביתו של קרוב אחד למשנהו, ואף שהה בבתי יתומים בארצות שונות.
בגיל 10 הגיע לאודיסה, לשם הגיעה גם אמו, שהתאכסנה בבתי קרובים. הוא החל ללמוד ב"תלמוד תורה" שנוהל בידי משכילים, ובראשם חתנו של עורך "המליץ". לאחר סיום לימודיו בתלמוד תורה החל ללמוד בגימנסיה, ולצורך מימון לימודיו נאלץ גם לתת שיעורים פרטיים לתלמידים האחרים. הוראתו עשתה לעצמו שם בקרב בני העיירה, ומצבו החומרי הוטב, אלא שמזגו החם היה בעוכריו והוא גורש מהגימנסיה לאחר שפגע באחד המורים.
שוב הוכרח לנדוד ממקום למקום, ובסופו של דבר סיים את לימודיו באחת הגימנסיות בבריאנסק. שם כתב חיבור סיום לשם קבלת תעודת גמר על הנושא: "מלחמת היהודים ברומאים". בהיותו בן 23 החל בן עמי ללמוד בפקולטה לרפואה באוניברסיטה של קייב, אך לאחר כשנתיים נטש את מקצוע הרפואה והמשיך ללמוד בפקולטה להיסטוריה פילולוגית באוניברסיטה של אודיסה. בשנת 1881 פרסם ברוסית את מאמרו הראשון בעיתון "ראזסוויט" האודיסאי: "על הצורך בספרי לימוד מיוחדים ללשון הרוסית לבתי הספר ליהודים". כבר במאמרו הראשון בלטה נטייתו החזקה של בן-עמי לטיפוח הרעיון הלאומי.
באותה שנה, 1881, פרצו הפרעות בדרום רוסיה ובן-עמי ארגן, יחד עם קבוצת סטודנטים את ההגנה העצמית הראשונה ברוסיה. הקבוצה התפלגה לשתיים: קבוצת "עם עולם", שתמכה ביציאה לארצות הברית, וקבוצת ביל"ו, שנשאה את עיניה לציון. בן-עמי נסע לווינה לפגוש את קרל נטר, נפגש עם פרץ סמולנסקין ונכבש לרעיון חיבת ציון. הוא החל לכתוב ברוסית בעיתון הרוסי "ווסחוד" והתגלה כפובליציסט בעל השפעה. לאחר שהות בפריז הגיע לז'נבה והשתקע שם עד שנת 1886. כאן גם החל לכתוב סיפורים על נושאים יהודים מהעיירה היהודית, וחיבב את הנושא הלאומי על קוראיו.
בן-עמי חזר לאודסה בשנת 1886 והחל להשקיע רבות באגודת "חובבי ציון". הוא התקרב מאוד לפינסקר והיה לידיד נפשו של אחד העם, אך כאשר הופיעה הציונות המדינית של הרצל על במת ההיסטוריה הפך לציוני נלהב. בשנת 1897 השתתף בקונגרס הציוני הראשון שנערך בבזל, כציר מטעם אודסה.
כשעלה הרצל לנאום בטקס הפתיחה, נתקף בן-עמי "בתשוקה עזה" וקרא בקול: "יחי המלך!".
מותו של הרצל בשנת 1904 הכה אותו בצער ובתדהמה. הוא עזב את רוסיה בשנת 1905 והשתקע שוב בשווייץ לתקופה ארוכה של 17 שנים. משם המשיך לשלוח מאמרים ונובלות. בשנת 1923 עלה לארץ ישראל והתיישב בחיפה, ולאחר מכן עבר לתל אביב.
מרדכי בן-עמי נפטר בתל אביב בשנת 1932.
היה נשוי לחיה, אחותו הבכורה של הלל יפה, ואב לארבעה: ירמיהו; ד"ר מיכה בן עמי (רבינוביץ), מראשוני הרנטגנולוגים בארץ; ד"ר שרה בן-עמי סולודר, רופאה, אשתו של המשורר, המחנך והמתרגם העברי אברהם סולודר; ותמר, אשתו של ד"ר ירמיהו יפה (בן-דודה הלל), כימאי ועסקן ציבור.
על שמו קרוי רחוב בן עמי בתל אביב.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
עבודתו

בהקדמה לספרו של בן-עמי, החתומה בידי ההוצאה, יש אפיון לעבודתו ודמותו של הסופר: "בניגוד לסגנון שבסיפורים, המלא עדנה וסנטימנטליות, הסגנון שבמאמריו הוא האיש בן-עמי כמות שהוא: חריף ושנון, רותח ומוכיח, לוחם נמרצות למען הלאומיות המקורית, וכנגד כל סימן של התבוללות. טעמו זה שעמד בו עד יומו האחרון".
היה כוח ועוצמה בדבריו, הספיד אותו ביאליק במלאת שנה למותו, שהשפיעו ישירות והטביעו את חותמם, גם אם לא תמיד נאמרו בצורה מנומסת. יצירתו הפובליציסטית והספרותית כאחת אמנם לא הצטיינה, לדברי ביאליק, מבחינה אמנותית, אך דבריו יצאו מן הלב ונכנסו אל הלב. הוא נלחם בהתבוללות, נלחם בממשלה הצאריסטית, דגל בהתלהבות בלאומיות, אהב את הטבע, והעלה על רף גבוה את העממיות בסיפוריו.
כך תיאר בן-עמי את הופעתו של הרצל בקונגרס הראשון בבזל
על הבמה עולה בנחת הרצל [...] לפנינו דמותו המופלאה של בן מלכים, עם מבט עמוק ומרוכז, נאה ונוגה כאחד. שוב אין זה אותו הרצל ההדור מווינה, אלא אחד מבית דוד שקם לפתע פתאום מקברו בכל תפארתו האגדית. האולם כולו מלא רטט כזה, כאילו התרחש לעינינו פלא הסטורי. וכלום לא היה זה פלא? [...] במשך רגעים אחדים רעד העולם מזעקות ששון, מחיאות כפיים, קולות קוראים ורקיעה ברגל. נדמה היה כאילו החלום של עמנו במשך אלפיים שנה נפתר עתה ולפנינו עומד משיח בן דוד.
לדעת יוסף קלאוזנר לסיפוריו של בן-עמי ראוי יותר התיאור: ציורים או אידיליות. אין אירועים בסיפוריו, אלא דמויות יהודיות קיבוציות, עממיות. גם הוא מצביע על ההבדל הגדול שבין מאמריו המתפלמסים, בהם הוא "רותח ומתרגז, מתווכח ומתרעם, קובל ומתנפל", לבין סיפוריו, בהם הוא שקט, זך, ומלא אהבה. בן-עמי אהב מאוד את היהדות הישנה, הטבעית, שאינה מעמידה פנים, ושנא את המשכילים למחצה. אהב את העממיות ושנא את המתבוללים. לא לחינם סיפוריו מתעסקים רובם ככולם בשבתות, בחגים, ביפה ובשקט של התרבות היהודית. מכיוון שנאלץ להתרחק מהחינוך היהודי בנדודיו, הוא הרבה לכתוב בשפה הרוסית, וזו אחת הסיבות, טוען קלוזנר, שהוא לא תפס בציבוריות היהודית את המקום הראוי לו.
רק חלק מיצירותיו נקבצו בספרים. הופיע קובץ אחד של ספוריו ברוסית. בתרגום עברי הופיעו:"כתבי בן עמי", 1914; "קובץ ספורים" על ידי "מוריה", 1914; "סיפורים לילדי ישראל", 1932; "סיפורים לנערי ישראל" 1932; "אנשי דורנו", 1932 בהוצאת שטיבל. כן הופיעו ספריו בתרגום ליידיש.
בין סיפוריו הידועים: "תשעה באב בביתו של חוכר"; "חנוכה"; "ל"ג בעומר"; "בליל הושענא רבה"; "בן יחיד"; "נעלי הראשונות"; "אושר פתאומי", ועוד.
הערות שוליים

↑  "מכון גנזים מבקש", בתוך חרות, 10 ביולי 1964
1 2 3 4  מ. בן עמי, אישי דורנו, שטיבל תל אביב, תרצ"ג, עמ' 8-5
1 2  דוד תדהר, אנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, עמ' 784-783
↑  עמוס אילון, הרצל, עמ' 266.
↑  דוד תדהר (עורך), "ד"ר מיכה בן-עמי (רבינוביץ)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1489.
↑  דוד תדהר (עורך), "ד"ר ירמיהו יפה", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2578.
↑  ארכיון חיים מרדכי בן עמי, בספרייה הלאומית
↑  חיים נחמן ביאליק, "על בן-עמי" בפרויקט בן-יהודה
1 2  יוסף קלוזנר, "מרדכי בן-עמי; המספר הלאומי העממי" בתוך ספרו: יוצרי תקופה וממשיכי תקופה, מסדה, 1956, עמ' 107 - 117
↑  האנצקילופדיה העברית, כר' ט, תשי"ח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258587605171  GND: 124434290  ISNI: 0000 0000 6679 9661  LCCN: nr89006442  RERO: 02-A018867352  VIAF: 5865711   WorldCat (עם VIAF): 5865711 
אודסה 1910. מימין לשמאל: חיים נחמן ביאליק, מרדכי בן-עמי, שלום עליכם, מנדלי מוכר ספרים
משאל העם על חוקת איטליה (2016)

| --- | --- |

 Approvate il testo della legge costituzionale concernente "disposizioni per il superamento del bicameralismo paritario, la riduzione del numero dei parlamentari, il contenimento dei costi di funzionamento delle istituzioni, la soppressione del CNEL e la revisione del Titolo V della parte II della Costituzione", approvato dal Parlamento e pubblicato nella Gazzetta Ufficiale n. 88 del 15 aprile 2016?
 תאריך:  4 בדצמבר 2016
 מקום:  איטליה 
 מצביעים:  33,244,258 
        כן (Sì)      לא (No) 
 
משאל עם על שינוי חוקת איטליה (באיטלקית: Referendum costituzionale) התקיים ב-4 בדצמבר 2016, ואזרחי איטליה התבקשו לאשר או לדחות הצעת רפורמה בחוקת איטליה, (אנ') אותה הוביל ראש ממשלת איטליה דאז, מתאו רנצי.
הרפורמה עסקה בשינוי יחסי הכוחות בין הסנאט ובית הנבחרים בפרלמנט האיטלקי, צמצום מספר חברי הפרלמנט, ביטול "המועצה הלאומית לכלכלה באיטליה" (CNEL), הורדת כוח הרשויות המקומיות באיטליה ומספר שאלות נוספות.
לאחר שנחל תבוסה במשאל העם הודיע רנצי על התפטרותו מתפקידו.
הערות שוליים

↑  http://elezioni.interno.it/referendum/scrutini/20161204/FX01000.htm
1 2 3  רויטרס, יום ראשון הגורלי: רגע הברקזיט של איטליה וראש ממשלתה, באתר ynet, 1 בדצמבר 2016.
1 2 3  רויטרס, ר"מ איטליה בקריאה אחרונה לפני משאל העם: "למען הילדים שלנו", באתר ynet, 3 בדצמבר 2016.
↑   אנשיל פפר, הפופוליסטים יוצאים לקרב נגד הכוכב של הפוליטיקה האיטלקית, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2016
1 2  עוזי בלומר, האיטלקים הולכים לקלפיות: כל מה שצריך לדעת על משאל העם, באתר כלכליסט, 2 בדצמבר 2016
↑  אלי לאון, דרמה באירופה: האיטלקים הצביעו "לא", ראש הממשלה רנצי התפטר, באתר ישראל היום, 5 בדצמבר 2016
ערך זה הוא קצרמרבנושא איטליה ובנושא בחירות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משחק מרובה משתתפים

מסיבת רשת בה המשתתפים לוקחים חלק במשחק מרובה משתתפים
משחק מרובה משתתפים (באנגלית: Multiplayer) הוא משחק וידאו בו משתתפים מספר שחקנים בו זמנית.
היות שבמרבית המשחקים תנאי זה מתקיים, נהוג לציין משחק כמרובה משתתפים בהקשר של משחקים שעוצבו במקור לשחקן יחיד, כגון משחקי וידאו. משחקי וידאו החלו כמשחקים טקסטואליים לשחקן בודד, טרם פיתוח והפצה של טכנולוגיות רשת, ועד היום משוחקים בעיקר על ידי שחקן בודד מול הווידאו. החל בפריצתה המסחרית של טכנולוגיית ה-www כחלק מהאינטרנט (לערך 1994) החל פיתוח ושיווק של משחקי וידאו עם פן ריבוי משתתפים, שאפשרו למספר שחקנים ידוע מראש (לרוב 2–7) לשחק יחדיו על גבי שרת משחק. מאוחר יותר, עם פיתוח טכנולוגיית גלישה מהירה בפס-רחב (DSL, ISDN וכדומה) פותחו משחקי רשת המוניים, ללא הגבלה קשה על מספר השחקנים המקסימלי מלבד מגבלות השרת, שהועלו מדי מספר שנים. על אף שרבים מהמשחקים מערבים עבודת-צוות פשוטה ולא עוסקים בתחרות בין שחקנים, רוב המשחקים מרובי המשתתפים כיום משתייכים באופן כזה או אחר לסוגת / מצב המשחק שחקן מול שחקן (במקור מאנגלית: PvP).
סוגי משחקי וידאו מרובי משתתפים

משחקי וידאו מרובי משתתפים מתחלקים למספר קטגוריות:
משחקים לחבורת שחקנים - משחק וידאו בו מספר שחקנים משחקים כנגד יריב משותף או למען מטרה משותפת (קואופרטיבי), או אחד נגד השאר (לא-קואופרטיבי).
משחקים מבוססי צוות - משחק בו מספר צוותים, המונים כל אחד מספר שחקנים ידוע מראש ומוגבל, משחקים קבוצה כנגד קבוצה. משחקים אלו יכולים לדמות מצבים מלחמתיים שונים, אך גם ספורט ושימושים דומים.
משחקים המוניים - משחק בו מספר גדול מאוד של שחקנים (מאות ואף אלפים בו זמנית) משחקים יחדיו, ויכול להכיל אלמנטים משתי הקטגוריות הקודמות.
פיתוח משחקים מרובי משתתפים לפי סוגות

קיים מגוון רחב של משחקי וידאו מרובי משתתפים, רובם כוללים את פן ריבוי המשתתפים בנוסף למערכה לשחקן-יחיד, אך חלק לא מבוטל מובנה מראש לריבוי משתתפים בלבד.
משחקי פעולה זוכים בעיקר למשחקי חבורה ומשחקי צוותים (רובם באוריינטציה קרבית, של חיילים או כיתות מול יריבים), אך ישנם גם משחקי פעולה המוניים בודדים.
משחקי תפקידים זוכים לריבוי משתתפים מקטגוריית משחקי התפקידים ההמוניים (הקרויים MMORPG - Massive Multyplayer Online Role Playing Games), כמו גם משחקי חבורה, שמאפשרים ייבוא של חוויית המשחקיות המוכרת ממשחקים בנייר ועט.
משחקי אסטרטגיה זוכים לריבוי תפקידים שבמסגרתו כל משתתף מנהל צבא ומתמודד כנגד האחרים על אותה זירה.
מצפה גלי כבידה

מצפה גלי כבידה (או גלאי גלי כבידה) הוא מכשיר אשר מטרתו היא גילוי ומדידה של גלי כבידה.
את קיומים של גלי הכבידה חזה אלברט איינשטיין כבר ב-1916, כחלק מתורת היחסות הכללית אותה הגה. איינשטיין תיאר תנועה של גופים במרחב-זמן עקום, שמובילה לידי כך שפועל ביניהם כוח כבידה.
הקדמה > הקשיים שבמדידת גלי הכבידה

מאז תחזיתו של איינשטיין ניסו פיזיקאים רבים למדוד את גלי הכבידה, אך משימה זו איננה פשוטה כלל מכיוון שגלי הכבידה חלשים מאוד. כוח הכבידה הוא כוח חלש מאוד ביחס לכוחות האחרים הקיימים בטבע, וגלי הכבידה הם שינויים זעירים ביותר בכוח הכבידה אשר מתקדמים במרחב. ככל שמתרחקים ממקור הגלים הם דועכים, ולכן הניסיון לגלות גלים חלשים שהתקדמו מרחקים עצומים ביקום הוא מסובך מאוד ודורש מכשירים וגלאים רגישים במיוחד.
הקדמה > מוטות ובר

ג'וזף ובר היה הראשון שניסה למדוד את גלי הכבידה. בשנות ה-60 המציא ובר מכשיר איתו ניסה למדוד את גלי הכבידה. המכשיר כלל מוטות אלומיניום גדולים וכבדים שרועדים כאשר גל כבידה עובר דרכם. אם גל הכבידה יעבור וירעיד את המוטות בתדר התהודה שלהם, התגובה תהיה חזקה והמוטות ירעדו בתנודות גדולות.
בשנת 1968 הכריז ובר שהצליח למדוד בשיטה הזו גלי כבידה, אך הניסיונות לשחזר את המדידות שלו העלו חרס וככל הנראה הוא טעה בניתוח המדידות ולא התייחס נכון לרעשי הרקע. עם זאת ובר הביא לעולם הפיזיקה כיוון חקירה חדש ולאורך שנים השתמשו במוטות שלו ובפיתוחים שלהם על מנת לחקור את הנושא. הניסיון של ובר אמנם לא צלח, אך הוא היה הראשון שפתח את החיפוש אחרי גלי כבידה והיווה את הבסיס להמשך החיפוש לבאים אחריו.
אינטרפרומטריה

אינטרפרומטריה היא טכניקה המבוססת על פיצול של גל ואיחודה מחדש תוך ניצול של ההתאבכות בין חזיתות הגלים המפוצלות לאחר שהתאחדו. עיקרון זה למדידת גלי כבידה יעיל מכיוון שזהו פתרון רגיש יותר והוא אינו תלוי בתדירות הגלים הנמדדים.
השיטה עובדת באפן הבא: מפצלים קרן לייזר לשני כיוונים שונים. בכל כיוון מציבים במרחק מדוד מראה שמחזירה את קרני הלייזר לנקודה ממנה התפצלו, שם הקרניים נפגשות, ועוברות התאבכות. אם גלי האור נפגשים כאשר שניהם בשיא הגל, הם יגבירו זה את זה (התאבכות בונה). אם גל אחד בנקודת השיא והשני בנקודת השפל הם יבטלו זה את זה (התאבכות הורסת). באמצעות גלאי עצמה אפשר להבחין בין שני המקרים ולדעת אם הקרניים עברו מרחק שווה.
כאשר עובר גל כבידה במסלולם של גלי הלייזר הוא יוצר שיבוש במרחב זמן שמשנה את המרחקים שעברו שתי הקרניים ובכך משתנה תבנית ההתבאכות.
אינטרפרומטריה > גלאי LIGO

במרוצת השנים ניסו לפתח דרכים שונות למציאת גלי הכבידה. הגלאי LIGO (ראשי תיבות: Laser Interferometer Gravitational-Wave Observatory) הוא הגלאי המשוכלל ביותר כיום למדידת גלי כבידה. הוא נמצא בארצות הברית, ונבנה תחת שיתוף פעולה של 15 מדינות ועלות בנייתו עלתה על 620 מיליון דולר. יותר מ-900 מדענים עוסקים בתכנון ובביצוע ניסויי המדידה בשתי מערכות הגילוי, בלואיזיאנה ובמדינת וושינגטון.
שיטת המדידה של הגלאי LIGO מתבססת על "אינטרפרומטריה". מטרת הגלאי היא למדוד את השינויים שגלי הכבידה עושים למסלולי קרני הלייזר על ידי זיהוי סטיות בהתאבכות קרני הלייזר. ובכך להסיק על גלי הכבידה. הבעיה העיקרית היא שההבדלים הם כל כך זעירים שגם רעש רקע כמו רעידת אדמה מיניאטורית או מכונית חולפת יכולים ליצור שינויים דומים.
LIGO הוא האינטרפרומטר הגדול והרגיש ביותר בעולם. הבדיקה מתבצעת בצינור שאורכו 8 ק"מ שבקצותיו מראות. קרני לייזר, אשר מוארות לתוך הצינורות, עוברות בין המראות 400 פעם, כלומר כל קרן עוברת מסלול של 1,600 ק"מ לפני שהיא מגיעה לגלאי. בכך שמגדילים את המסלול, מגבירים את הרגישות של המערכת. הגלאי גם מבודד מרעידות ומרעשים חיצוניים, כדי לוודא שימדוד רק את השינויים בתבנית ההתאבכות שנובעים מגלי הכבידה.
ב-14 בספטמבר 2015 הגלאי הראה את הממצאים הראשונים בהיסטוריה של גלי כבידה מהתמזגות של שני חורים שחורים שבממוצע כל אחד מהם כבד פי 28 מהשמש. ההתנגשות בניהם התרחשה כ-1.8 מיליארד שנות אור מכדור הארץ, מה שאומר שההתנגשות התחילה הרבה לפני חיינו על כדור הארץ. עם זאת, הגלים הגיעו רק עתה לכדור הארץ והתנודות הזעירות שיצרו נקלטו בגלאי LIGO.
התצפית אומתה בכך שנקלטה באופן זהה בגלאי VIRGO שליד העיר פיזה שבאיטליה.
אינטרפרומטריה > גלאי LISA

הגלאי LISA (ראשי תיבות: Laser Interferometer Space Antenna) הוא תוכנית עתידית משותפת של NASA ושל סוכנות החלל האירופאית לבניית גלאי גלי כבידה. הגלאי ייבנה מ3 מעבורות חלל אשר יוצבו בחלל במרחקים אדירים אחת מהשנייה (וייצרו מבנה של משולש שווה-צלעות). בין החלליות ימצאו 'מסות צפות' אשר ינועו על הקווים ביניהן. החלליות ישגרו קרני לייזר אחת לשנייה, ויחפשו אחר תבניות ועקבות לגלי הכבידה אשר משפיעים על קרני האור בדרכם בחלל למעבורות האחרות.
ישנו צורך בגלאי גדול יותר מכדור הארץ על מנת לזהות ולמדוד גלי כבידה מחורים שחורים אשר מאסיביים פי יותר ממיליון מהשמש שלנו.
שדרוגים מתוכננים לגלאים האינטרפרומטריים כמו LIGO, VIRGO, GEO 600, TAMA 300 משוערים להעלות את רגישות הגלאים ולשפר את דיוקם פי עשרה.
גלאים בתדירות גבוה

נכון להיום יש שני גלאים שמטרתם לזהות גלי כבידה מהקצה הגבוה של הספקטרום.
הרעיון העיקרי של הגלאי הוא למדוד את האינטראקציה בין גל כבידה לבין גל אלקטרומגנטי. כאשר יש אינטראקציה בין גל כבידה לבין גל אלקטרומגנטי, הקיטוב שלו מסתובב לכיוון ההתפשטות של הגל האלקטרומגנטי. אם ניתן ליישם מצב בו הגל האלקטרומגנטי תמיד באותה נקודת מחזור בגל כשל גל הכבידה (כלומר שכאשר האחד בנקודת מקסימום אז גם השני, או כל נקודה אחרת) אז ניתן להגביר את הגלים באופן ליניארי על ידי מעגלים חוזרים של לולאה סגורה.
בשיטה זו ניתן לבנות גלאי שיהיה רגיש לגלי כבידה בתדרים גבוהים מאוד, אשר מגיעים ממקורות קוסמולוגיים ברגעים מוקדמים מאוד ביקום.
גלאי מערכים פולסיים

גישה שונה לגילוי גלי כבידה היא באמצעות כוכבי ניוטרנים "פולסיים" אשר פולטים גלי רדיו מהקטבים המגנטיים שלהם. ישנה תבנית מחזורית לזמני פליטת הפולסים של אותם כוכבים, ולכן לאחר שמזהים את התבנית של מערך פליטת גלי הרדיו של הכוכבים, נוכל לזהות הפרעות בתזמון הגעת הגלים. את ההפרעות מנתחים ובעזרתם מסיקים על מעברם של גלי כבידה בכדור הארץ. הגעת הגלים נוכל לזהות כאשר יעבור בכדור הארץ, הזמנים של הגעת אותם הפולסים ישתנו בהתאם לגל.
שימושים

הסקרנות הרבה שמעוררים גלים אלו לא נובעת רק מהסיכוי לאשרר תחזית של איינשטיין מלפני מאה שנים. מדידה של גלי כבידה תיתן לנו מידע על גרמי שמיים שאינם מפיצים קרינה אלקטרומגנטית רבה כמו אור נראה או גלי רדיו, למשל כוכבי נייטרונים או חורים שחורים. גלי הכבידה יספקו הצצה מרתקת לפיזיקה בשדות כבידה חזקים מאוד, שכיום אנחנו יודעים עליה מעט מאוד. "אנו פותחים צוהר חדש ליקום", הכריז רייצה בהודעה על הגילוי. "תחום האסטרונומיה בגלי כבידה יאפשר לנו לראות דברים שלא ראינו עד כה".
הפיזיקאים מקווים במיוחד שמדידת גלי הכבידה תוביל סוף סוף לפיתוח תאוריה מאוחדת: מערכת משוואות שתחבר את הכבידה לשלושת הכוחות הפיזיקליים האחרים (הכוח האלקטרומגנטי, הכוח הגרעיני החזק והכוח הגרעיני החלש), ותאפשר להסביר את רוב התופעות ביקום באמצעות תאוריה פיזיקלית אחת. זו הייתה השאיפה הגדולה של איינשטיין ושל פיזיקאים רבים אחרים במאה ה-20 והיא נשארה משאלת נפשם של הפיזיקאים גם במאה ה-21. אולי היכולת לאתר סוף סוף את גלי הכבידה החמקמקים תקרב את המדענים צעד אחד נוסף להגשמת החלום הזה.
רשימת גלאי גלי כבידה מתפקדים ומתוכננים

עקומות הרעש של גלאים כפונקציה של התדירות שלהם (1995) TAMA 300
(1995) GEO 600
(2002) LIGO
(2003) MiniGrail
(2005) Pulsar timing array (for Parkes radio-telescope)
(2006) CLIO
(2007) Virgo interferometer
(2015) Advanced LIGO
(2016) Advanced Virgo
(2018) KAGRA (LCGT)
(2023) IndIGO (LIGO-India)[31]
(2025) TianQin
(2027) Deci-hertz Interferometer Gravitational wave Observatory(DECIGO)
(2034) Laser Interferometer Space Antenna
(2030s) Einstein Telescope
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  חגי אדרי, עדויות ראשונות לגילוי גלי כבידה, במדור "מאגר המדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 11 בפברואר 2016
1 2  אדריאן צ'ו, Remembering Joseph Weber, the controversial pioneer of gravitational waves, Science, 2016
↑  National Science Foundation, LIGO and Virgo observatories detect gravitational wave signals from black hole collision, Phys.org, ‏27 בספטמבר 2017
↑  פרויקט LISA, באתר נאס"א
↑  A M Cruise, An electromagnetic detector for very-high-frequency gravitational waves, IOP Science, 2000
ציור סכמתי של גלאי כבידה המשתמש בטכניקה של אינטרפרומטריה
מצ'רטה

| --- | --- |
סמל מצ'רטהסמל מצ'רטה
מראה העיר
מראה העיר
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  מארקה מארקה
 שטח:  92 קמ"ר
 גובה:  315 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  40,496 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  446 נפש לקמ"ר (2004)
 קואורדינטות:  43°18′N 13°27′E﻿ / ﻿43.300°N 13.450°E﻿ / 43.300; 13.450
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.comune.macerata.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןמצ'רטה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןמצ'רטה(למפת מארקה רגילה) אנקונה פזארו פאנו אסקולי פיצ'נו סן בנדטו דל טרונטו סניגליה יזי פרמו אברוצו לאציו אומבריה טוס. אמיליה-רומאניה ס"מ הים האדריאטי מצ'רטה(למפת מארקה מוגדלת) אנקונה פזארו פאנו אסקולי פיצ'נו סן בנדטו דל טרונטו סניגליה יזי פרמו אברוצו לאציו אומבריה טוס. אמיליה-רומאניה ס"מ הים האדריאטי מצ'רטה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מַצֶ'רַטָה (איטלקית: Macerata) היא עיירה ובירת נפת מצ'רטה  במחוז מארקה באיטליה.
אתרים

המרכז ההיסטורי (centro storico) של העיירה ממוקם על גבעה בין הנהרות קיאנטי ופוטנצה. במרכז ובעיירה המודרנית, המשתרעת על המישור למרגלות הגבעה, מתגוררים כ-42,000 איש. מעלית מחברת בין שתי העיירות. רוב המבנים במרכז ההיסטורי נבנו החל מהמאה ה-17 ועד למאה ה-20, אך בחזית "בית הסוחרים" (Loggia dei Mercanti) שבכיכר המרכזית פיאצה דלה ליברטה (Piazza della Libertà) יש מעבר קשתות מקומר בן שתי קומות המתוארך לרנסאנס.
במצ'רטה כמה ארמונות מרשימים, בעיקר לאורך רחוב קורסו מאטאוטי. רחוב קורסו דלה רפובליקה המתחיל סמוך ל"בית הסוחרים" מוביל לכיכר ויטוריו ונטו שבו בארמון ריצ'י (Palazzo Ricci) יש מוזיאון וגלריה לאומנות – מומלצת במיוחד תמונת "המדונה עם הילד" של קרלו קריוולי. מוזיאון נוסף הוא מוזיאון המרכבות (Museo delle Carrozze).
הקתדרלה נבנתה במאה ה-12.
האוניברסיטה בעיירה היא אחת העתיקות באיטליה ונוסדה בשנת 1290 (גרסה אחרת 1540) כמו כן יש בעיירה בית ספר לאמנות.