stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אל סוריזו

אל סוריזו (באיטלקית: Al Sorriso) היא מסעדה בפיימונטה, איטליה, בבעלותם של לואיזה ואנג'לו ואלאצה.
אנג'לו ואלאצה פתח בהיותו צעיר מסעדה בעיירה בורגומאנרו, בה אימו תיפקדה כשפית. ב-1976 המסעדה זכתה בכוכב אחד במדריך מישלן האדום. אנג'לו התחתן עם לואיזה (נולדה ב-20 בדצמבר 1950), בוגרת תואר ראשון בספרות איטלקית והם העבירו את המסעדה לכפר סוריזו, הסמוך לאגם אורטה, ב-1981. אחרי שהשף עזב את המסעדה נכנסה לואיזה למטבח ואנג'לו היה המארח, המסעדה זכתה בכוכב במישלן, היא זכתה בכוכב שני ב-1987, אז יצאו בני הזוג לטיול במיטב מסעדות צרפת על מנת ללמוד מהם והם השיגו את הכוכב שלישי ב-1998.
מטבח המסעדה מתבסס בראש ובראשונה על הדגשת חומרי הגלם בצורתם הטבעית, עם מינימום עיבוד, בעונתם, תוך היסמכות על מוצרים מקומיים מאזור פיימונטה, אחר-כך על מוצרים מרחבי איטליה ורק לבסוף על מוצרים מהעולם. ואלאזה משוטטת עורכת סיורים בסביבת סוריזו כדי למצוא עשבים וצמחים הולמים לבישול.
זכתה בעיטור Cavaliere della Repubblica,  מנשיא איטליה אוסקר לואיג’י סקאלפארו. היא זכתה גם ב- Grand Prix dell'Academie Internationale de Gastronomie.
המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם ובמדריך המסעדות האיטלקי "לה סוסטה" (lesoste).
מעל המסעדה יש מלון השייך לרשת רלה א שאטו.
אלווין אוונס

| --- | --- |

 לידה:  4 באוקטובר 1845 Ebensburg, ארצות הברית 
 פטירה:  19 ביוני 1906 (בגיל 60) Ebensburg, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית 
 
אלווין אוונס (באנגלית: Alvin Evans‏; 4 באוקטובר 1845 – 19 ביוני 1906) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הרפובליקנית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-20, ולאחר מכן ה-21, של מדינת פנסילבניה.
ביוגרפיה

אוונס נולד באבנסבורג שבפנסילבניה, בשנת 1845. הוא למד בבתי ספר ציבוריים בפנסילבניה, ולאחר מכן במכללת ביזנס איירון סיטי שבפיטסבורג. לאחר לימודיו, החל לעבוד בעצים.
במלחמת האזרחים האמריקנית, שירת אוונס בחבורת מתנדבים שאורגנה כדי להדוף את הפלישה הצפויה לפנסילבניה על ידי צבא הקונפדרציה.
לאחר מלחמת האזרחים, למד אוונס משפטים, ובשנת 1873, התקבל למשרד עורכי דין באבנסבורג.
אוונס היה ממקימי הבנק הלאומי הראשון באבנסבורג, ונשיאו הראשון.
במשך מספר שנים, אוונס היה חבר בוועדה הממונה על בתי הספר באבנסבורג, ובמועצה הכללית של העיר.
אוונס נבחר לקונגרס ה-57 של ארצות הברית, ולאחר מכן גם לקונגרס ה-58, מטעם המפלגה הרפובליקנית. אוונס סירב להשתתף בבחירות לקונגרס ה-59. לאחר התפטרותו מהקונגרס, חזר לעבודתו בתור עורך דין.
אוונס נפטר בעירו, אבנסבורג, בשנת 1906, ונקבר בבית העלמין לויד.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  The Political Graveyard: Index to Politicians: Evans, A to B, politicalgraveyard.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: E000232
אלגברת לי פתירה

באלגברה מופשטת, אלגברת לי היא פתירה אם סדרת הנגזרת שלה מתאפסת החל ממקום מסוים. לאלגברות לי פתירות יש תפקיד חשוב בתורת המבנה של אלגברות לי, והן קשורות גם לאלגברות נילפוטנטיות ופשוטות למחצה.
הגדרה

תהי  L אלגברת לי מעל שדה  F.
סדרת הנגזרת של  L היא הסדרה המוגדרת על ידי  {L}^{(0)}=L,{L}^{(n)}=[{L}^{(n-1)},{L}^{(n-1)}]. בפרט, 
 L^{(1)}=[L,L]=\left\{\sum _{i=1}^{n}{[{x}_{i},{y}_{i}]}\mid {x}_{i},{y}_{i}\in L,n\geq 1\right\}.
במילים אחרות, הסדרה היא  L,[L,L],[[L,L],[L,L]],....
L נקראת פתירה אם סדרת הנגזרת שלה מתאפסת החל ממקום מסוים, כלומר קיים  n כך ש- {L}^{(n)}=0.
תכונות

כל אלגברת לי אבלית היא פתירה.
כל אלגברת לי נילפוטנטית היא פתירה.
כל תמונה אפימורפית ואלגברת מנה של אלגברת לי פתירה הם פתירים.
אם  I אידיאל של אלגברת לי  L, כך ש- I, L/I פתירים, אז  L פתירה.
סכום של שני אידיאלים פתירים הוא פתיר, לפי משפט האיזומורפיזם השני.
לפי משפט לי, בכל תת-אלגברת לי פתירה של אלגברת האנדומורפיזמים ניתן להציג את כל איברי האלגברה כמטריצות משולשיות עליונות.
הרדיקל

הרדיקל של אלגברת לי נתונה הוא האידיאל הפתיר המקסימלי שלה. אידיאל כזה קיים ויחיד לפי התכונה החמישית לעיל, ומסומן על ידי  \operatorname {Rad} (L). אפיון נוסף שלו הוא הסכום של כל האידיאלים הפתירים.
אלגברת לי בעלת רדיקל טריוויאלי נקראת אלגברת לי פשוטה למחצה. במילים אחרות, זוהי אלגברת לי ללא אידיאלים פתירים. אלגברות מסוג זה מהוות מוקד מרכזי במיון של אלגברות לי, ויש להן מיון מלא.
ראו גם

משפט לי
קריטריון קרטן
לקריאה נוספת

Introduction to Lie Algebras and Representation Theory, James Humphreys, p. 10-11
אלברט כהן (מלומד)

| --- | --- |

 לידה:  14 בספטמבר 1814 ברטיסלאבה
 פטירה:  15 במרץ 1877 (בגיל 62) פריז
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 פעילות בולטת:  מורה, נדבן
 ידוע בשל:  פעילות למען יהודי ארץ ישראל, אלג'יריה ומרוקו בשליחות הברון רוטשילד
 השכלה:  דוקטור לפילוסופיה
 תקופת הפעילות:  1836–1877 (כ־41 שנים)
 מקצוע:  מורה, מזרחן
 תפקיד:  מנהל קרן הצדקה ושליחו של הברון רוטשילד
 השקפה דתית:  יהדות
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד 
 חתימה:  
 
אלברט כהן (באנגלית: Albert Cohn; 14 בספטמבר 1814 – 15 במרץ 1877) היה דוקטור לפילוסופיה, מנהל פעילות הצדקה של הברון רוטשילד, חוקר שפות שמיות כולל עברית ויהדות המזרח וארץ ישראל, יהודי-צרפתי.
קורותיו > ראשית חייו

הוא נולד בפרסבורג (כיום בסלובקיה) והשתייך למשפחה צרפתית אלזסית שהתיישבה בהונגריה במהלך המאה השמונה עשרה. מ-1824 עד 1836 הוא חי בווינה, למד תחילה בגימנסיה ולאחר מכן באוניברסיטה, בשנת 1834 הוא הוסמך כדוקטור לפילוסופיה. הוא התעניין בעיקר בשפות מזרחיות, כתוצאה מהשפעתו של פרופסור יוהאן ונריך (אנ'), הוא הסכים ללמד עברית בסמינר הפרוטסטנטי. באותו זמן הוא נפגש עם המזרחן, ברון יוזף פון האמר-פורגשטאל (אנ'), שהעסיק אותו כאחד ממזכיריו.
קורותיו > בשליחות הברון רוטשילד

בשנת 1836 הברון פון האמר היה האדם המכריע בגיבוש החלטתו של כהן לעזוב את וינה ולהתיישב בפריז. באותם הימים החל הקשר שלו לכל החיים עם משפחת רוטשילד. שלושה מילדיו של הברון ג'יימס דה רוטשילד קיבלו מכהן שעורי עברית (ביניהם הילד, אדמונד ג'יימס דה רוטשילד שנודע לימים בכינוי "הנדיב הידוע"), תורה והיסטוריה יהודית; ב-1839, לאחר שנה בה שהה עם ילדי משפחת רוטשילד, תלמידיו בארץ ישראל ובאוסטריה, הוא מונה על ידי הברון והברונית לנהל את ארגוני הצדקה הנרחבים שלהם, תפקיד בו כיהן עד סוף ימיו.
כהן ניהל את ועדת הצדקה של הקהילה היהודית בפריז, שבה הוא היה הנשיא והגזבר במקביל. מודל שאומץ על ידי המוסדות היהודים ברחבי אירופה.
כהן פעל גם בקרב יהודי אלג'יריה, תחת הכיבוש הצרפתי. בשנים 1845, ובשנת 1847, הוא ביקר באלג'יריה, ולעיתים קרובות אף הגיע למחוזות שבהם התקיימה המלחמה כנגד הצרפתים, כך שחייו כאירופאי באותם אזורים לא היו בטוחים. דיווחיו מאלג'יריה, שהוצגו על ידו באופן אישי למלך לואי פיליפ ולבנו, הדוכס ד'אומלה, הובילו למיזוג הדרגתי של הקהילות היהודיות האלג'יריות עם הקהילות היהודיות הצרפתיות שחיו באלג'יריה.
כהן ביקר שוב באלג'יריה בשנת 1860, לאחר שבקר בקהילה היהודית במרוקו, בה היה עליו לטפל בבעיות שנוצרו בקהילה היהודית, עקב ההפיכה המהוללת שהתחוללה בספרד אשר בה הודחה איזבלה השנייה, מלכת ספרד משלטונה. בשל השפעתו על דון חואן פרים שהיה איש צבא ופוליטיקאי ספרדי ממוצא קטלאני ממנהיגי "המהפכה המהוללת" ואחרים, נפתרו הבעיות של הקהילה באופן שהיה נוח יותר לאוכלוסייה היהודית.
פעילותו במזרח הייתה חשובה לא פחות. הוא ביקר בירושלים לא פחות מחמש פעמים בין השנים 1854 ל-1869. מסעו הראשון בשנת 1854 יחד עם מיכאל ארלנגר נערך לבקשת הקונסיסטוריה המרכזית של יהודי צרפת (הרבנות הראשית של יהודי צרפת), אשר התבקשה על ידי יהודים מכל חלקי אירופה לחקור את מצבם של היהודים תחת האימפריה העות'מאנית, ולהבטיח את ביטחונם, באמצעות השפעת האירופים. פעילות של אלברט כהן, הביאה להקלה מסוימת במצבם של יהודי ארץ ישראל, טורקיה ויוון. ביקורו הראשון בירושלים היה הסימן הגלוי הראשון ליהודי ארץ הקודש לכך שאחיהם מצרפת, איטליה, אנגליה וגרמניה מתעניינים במצבם. סכומי כסף נשלחו לארץ ישראל עוד לפני שכהן הגיע לארץ, על ידי סר משה מונטיפיורי; אבל כהן היה הראשון שראה כיצד העניינים באמת מתנהלים. הוא נעזר למילוי תפקידו בכישוריו הלשוניים והידע שלו בניבים של המזרח. במסע מקדים זה למזרח, הוא העביר לראשונה לווינה, מסרים בגרמנית, איטלקית, עברית וערבית.
התוצאה של מסעותיו ותצפיותיו של כהן באלכסנדריה, איזמיר, יפו וירושלים הייתה הקמתם באותם מקומות, בתי חולים, בתי ספר יהודיים ומוסדות לסיוע לאמהות צעירות. ארגונים אלה נתמכו בעיקר על ידי משפחת רוטשילד, אך גם על ידי נדבנים אחרים. שירותו העיקרי של כהן בוצע בקונסטנטינופול בדרכו חזרה מירושלים. הוא התקבל באופן פרטי על ידי הסולטן עבד אל-מג'יד, ממנו ביקש וקיבל הבטחה שלא להכניס שינויים בתנאים המשפטיים של נתיני טורקיה הנוצרים על מנת שלא יחולו גם על היהודים.
במשך שנים כהן נשא הרצאות על ההיסטוריה היהודית בפני קהל; הוא לימד ללא שכר בבית המדרש הרבני של צרפת מאז שהועבר מהעיר מץ לפריז ועד כמה חודשים לפני מותו. האוסף הגדול של יצירותיו הפילולוגיות והספרות הרבנית מהווה חלק מהספרייה של אותו מוסד.
קורותיו > הוקרה

לכהן היה מושב קבוע בבית המדרש הרבני של צרפת. ממשלת צרפת העניקה לו את צלב לגיון הכבוד.
הוא גם זכה במדליה של החברה הצרפתית לעידוד הטוב (Grande Medaille of the Société Française pour l'Encouragement au Bien).
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  נחום סוקולוב, חזרה אל המקורות, העולם, 8 ביוני 1928
↑  COHN, ALBERT - JewishEncyclopedia.com, www.jewishencyclopedia.com
↑  יוחנן פוגרובינסקי, ה נ ד י ב  הידוע,  הירדן, 22 בנובמבר 1935
↑  כללי, ברון ארמונד די רוטשילד דל, העולם, 8 בנובמבר 1934
↑  פרופסור יוסף קלוזנר, העיתון העברי הראשון בארץ ישראל, הַבֹּקֶר, 19 באפריל 1943
↑  א. כנרתי, תולדותיו של נסיון נועז, למרחב, 22 בפברואר 1963
1 2  Cohn, Albert | Encyclopedia.com, www.encyclopedia.com
↑  ד"ר אלברט כהן, חדשות שונות*, המגיד, 8 באוגוסט 1860
↑  כללי, תרומתו הכספית של אלברט כהן לבית החולים באיזמיר בעת ביקורו בעיר, המליץ, 5 ביולי 1901
↑  פנחס בן צבי גרייבסקי, ד"ר אלברט כהן מקים את בית החולים משגב לדך בירושלים בשליחות הברון רוטשילד, דואר היום, 2 במרץ 1927
↑  פנחס בן צבי גרייבסקי, לזכרו של ד"ר אלברט כהן - יובל השנים לפטירתו, דואר היום, 27 באוקטובר 1926
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259851005171  BnF: cb12404645q (data)  GND: 136750044  ISNI: 0000 0000 8366 3205  LCCN: no2004009578  Léonore: 85911  NTA: 371064732  SUDOC: 033150532  VIAF: 26767891   WorldCat (עם VIAF): 26767891 
ליתוגרפיה של אלברט כהן מאת אדוארד קייזר(אנ'), 1856
אירוע 4.2 (4.2-kiloyear event)

אירוע 4.2 (באנגלית: 4.2-kiloyear event) הוא אירוע אקלימי שהחל כ-4200 שנה לפני זמננו (2200 ~ לפני הספירה) וארך כ-200 שנה.
נטען שהאירוע כלל עשרות שנים של בצורת וסופות חול שהביאו להתמוטטותם של האימפריה האכדית במסופוטמיה, הממלכה הקדומה במצרים העתיקה, ערי המדינה של תקופת הברונזה הקדומה בישראל, עבר הירדן וסוריה, תרבות עמק האינדוס בהודו, תרבות ליאנגג'ו בנהר היאנגצה בסין וכן תרבויות נוספות בעולם הקדום.
ייתכן ושינויי אקלים אלו נגרמו עקב שינויים במערכת המונסון.
בעוד תרבויות אלו אכן באו לקיצן או עברו שינוי קיצוני, קיימת מחלוקת על אופיו של האירוע, אורכו והקשר בינו לבין השינוי בתרבות האנושית.
רקע

בסוף המאה התשע עשרה והמחצית הראשונה של המאה העשרים החלו ארכאולוגים לחקור באופן שיטתי את תרבויות המזרח הקדום.
עם המצאתה של שיטת תיארוך פחמן-14 נוספו למחקר תאריכים מוחלטים של תקופות השגשוג והנפילה של התרבויות, תאריכים ששופרו עם כניסתה לשימוש של שיטת פחמן -14 מכויל.
כבר ממחקרים אלו היה ברור שלקראת סוף האלף השלישי לפני הספירה (4200 שנה לפני זמננו) חוו תושבי המזרח הקדום שינויים מהותיים, מדינות ותרבויות שהתקיימו מאות שנים חרבו ובמקומם עלו לאחר פרק זמן תרביות ומדינות אחרות שחלקם המשיכו חלק מהמכלול התרבותי-מדיני של קודמותיהם וחלקם היו שונות לחלוטין.
כך למשל כבר בשנת 1926 היה ידוע כי הממלכה הקדומה של מצרים, זו שבנתה את הפרמידות התמוטטה ומצרים נכנסה לתקופת הביניים הראשונה. בהמשך נקבעו תאריכים מדויקים לתקופה זו 2181–2055 BC והוצעו הסברים אפשריים להתמוטטות ובניהם מחסור ביורשים ראויים, עליית כוחם של מושלים מקומיים ושינויים במשטר הנילוס
בארץ ישראל היה ברור כבר באמצע המאה העשרים שהשלב התרבותי של הברונזה הקדומה שבה הוקמו ערי מדינה מוקפות ביצורי ענק בא לסיומו בערך באותה תקופה וגם לכך הוצעו מספר גורמים ובהם גידול באוכלוסייה, שינויי אקלים ופלישות מצריות.
במסופוטמיה האימפריה האכדית חרבה סביב 2154 לפנה"ס ולחורבנה הוצעו כמה סיבות בהן פלישת זרים, בצורת והתקוממות עממית.
תרבות עמק האינדוס, גם היא תרבות עירונית מפותחת מאוד, שבשיאה מעריכים שהתגוררו בהם כ-5 מיליון בני אדם, חרבה בערך באותו זמן. לחורבנה הוצעו מספר סיבות ובהן פלישת עמים הודו אריים, שיטפונות, מגפות, אי סדר חברתי, שינויי אקלים ושינויים טקטוניים שגרמו לשינוי במשטר הזרימה במערכת נהר האינדוס.
החפירות בתל ליילאן

בשיאה שלטה האימפריה האכדית על כל החלק המזרחי של הקשת הפורייה וזמן קצר יחסית לאחר מיכן חרבה.
החל משנת 1979 ניהלה אוניברסיטת ייל חפירה ארכאולוגית באתר תל ליילאן (בערבית: تل ليلان) בעמק נהר החבור בצפון מזרח סוריה בקרבת הגבול עם עיראק, החפירה נוהלה בידי הארכאולוג הארווי וייס.
על פי ממצאי החוקרים התקיימו על התל מספר ערים, אחת מהם עיר אכדית.
העיר האכדית ננטשה זמן קצר אחרי בנייתם מחדש של חומותיה המאסיביות ומקדש העיר והחורבות כוסו בשכבה עבה של חול.
באותה תקופה הניחו החוקרים כי האקלים במזרח התיכון נשאר קבוע מאז סוף תקופת הקרח ועד תחילת משבר האקלים הנוכחי.
בשנת 1993 פרסמו החוקרים את המאמר בו הציעו כי חורבן העיר האכדית נבע מתהליך מדבור וכי התופעה לא הייתה מוגבלת רק לסביבות העיר אלא הביאה לחורבן האימפריה האכדית בכללותה ואולי קשור לחורבן תרבויות נוספות.
פיתוח הרעיון

התזה שעל פיה תהליך מדבור גרם לקריסה תרבותית פותחה בהמשך על ידי החוקרים בסדרת מאמרים שבה הם קשרו את שינויי אקלים פתאומיים בשנים 12,800, 8200, 5200, 4200 לפני זמנו לשינויים תרבותיים ומדיניים.
ההנחה כי שינוי אקלים פתאומי בסביבות 4200 לפני זמננו היה בקנה מידה עולמי נבחנה במחקרי המשך באזורים רבים, חלקם אוששו את הטענה כי הייתה זו תופעה נרחבת וחלקם דחו את הטענה.
מהמחקרים עולה שבאותה תקופה סבלו האזורים סביב הים התיכון, מסופוטמיה, מזרח אפריקה מדרום לסהרה וכנראה גם הודו, סין, יפן וקוריאה מבצורת.
במזרח התיכון לוותה הבצורת בסופות חול ואילו במזרח אסיה לוותה הבצורת גם בהתקררות.
האירוע בכללותו זכה לכינוי 4.2-kiloyear event.
אירוע 4.2 בישראל

אחד המחקרים הראשונים בפליאו-אקלים באזורנו נערך בסוף שנות ה-90 על ידי מירה בר מטיוס על השקעת נטיפים במערת שורק (מערת הנטיפים), זרימת המים על הנטיף יוצרת טבעות גיר בדומה לטבעות עצים, ניתן לאפיין את תנאי מזג האוויר בזמן שהושקעו על ידי עובי הטבעת, צבעה והאיזוטופים בגיר שהושקע.
על פי ממצאיה של בר מטיוס ירדה כמות המשקעים בתקופה זו ב-20%–30%.
לפניה בתחילת שנות ה-90 חקר עמוס פרומקין את מפלסי ים המלח במערת סדום. מפלס ים המלח לפני המאה העשרים הושפע מכמויות הגשם היורדות באגן ההיקוות של הירדן, וגם הוא מצא ירידה במפלס הים בתקופה זו.
וייס וחבריו השתמשו בנתונים שפרסמו פרומקין ובר מטיוס על מנת לבסס את טענתם במאמריהם שנכתבו בתחילת שנות האלפיים.
למחקרים אלו הצטרפו מאז מחקרים שונים המתבססים על אבקת פרחים (פולן) ומשקעים בקרקעית הכנרת, ים המלח וברכת רם.
מרבית המחקרים מצביעים על כך שכמות המשקעים ירדה באותה תקופה.
נראה גם כי ייתכן ובין שתי תקופות הבצורת הפרידה תקופה לחה.
ממחקר אבקת פרחים מאובנת שבוצעו על ידי דפנה לנגוט וישראל פינקלשטיין עולה כי ברמת הנגב שררה באותה תקופה תקופה יבשה שהביאה לדעיכה יישובית.
Meghalayan Age

הוועדה הבין־לאומית לשיכוב גאולוגי החליטה כי אירוע 4.2 יציין את תחילתו של החלק האחרון בהולוקן שיקרא Meghalayan Age (אנ').
ה-Meghalayan Age הסתיים באמצע המאה ה-19 או תחילת המאה העשרים ולאחריו התחילה תקופת האנתרופוקון (Anthropocene).
בעוד שכיום מוסכם על חלק גדול מהחוקרים כי האנתרופוקון שבו אנו חיים אכן ראוי לציון כתקופה ייחודית, אם כי קיימת מחלוקת על הגדרתו, קיומו של Meghalayan Age כתקופה נבדלת נתון למחלוקת גם הוא.
לקריאה נוספת

עידן הקרח האחרון
Younger Dryas
אירוע ה-8200
משבר תקופת הברונזה המאוחרת
עידן הקרח הקטן
הערות שוליים

↑  8 PAUL VOOSEN, Massive drought or myth? Scientists spar over an ancient climate event behind our new geological age, science, ‏AUG 8 2018
↑  Kinnaer, Jacques, . "The First Intermediate Period" (PDF). ., The Ancient Egypt Site, ‏Retrieved 4 April 2012
↑  פרופ' איציק שי – אוניברסיטת אריאל בשומרון, תקופת הברונזה, באתר מכון ישראלי לארכיאולוגיה
↑  The end of the dynasty, https://www.britannica.com/
↑  Schug, Infection, Disease, and Biosocial Processes at the End of the Indus Civilization, NIH, ‏Published online 2013 Dec 17
↑  Harvey Weiss
↑  העוזר המפתיע בפתרון של משבר האקלים, באתר החברה להגנת הטבע
↑  וולפגנג קנור, עידן היציבות הסתיים, ונגיף הקורונה הוא רק ההתחלה, באתר הידען, ‏מאי 2020
↑  Wisse et al, The genesis and collapse of Third Millennium north Mesopotamian Civilization,, Science, vol. 291, pp. 995-1088, ‏1993
↑  Bini et al, The 4.2 ka BP Event in the Mediterranean region: an overview, copernicus.org, ‏2019
↑  Kathayat, Evaluating the timing and structure of the 4.2 ka event in the Indian summer monsoon domain from an annually resolved speleothem record from Northeast India, copernicus.org, ‏Published: 30 Nov 2018
↑  Jule et.al, The 4.2 ka BP event: multi-proxy records from a closed lake in the northern margin of the East Asian summer monsoon, copernicus.org, ‏2018
↑  Min Ran  Liang Chen, The 4.2 ka BP climatic event and its cultural responses, sciencedirect, ‏30 June 2019
↑  מירה בר מטיוס, באתר המכון הגיאולוגי לישראל
↑  Miryam Bar-Matthews
Avner Ayalon, Mid-Holocene climate variations revealed by high-resolution speleothem records from Soreq Cave, Israel and their correlation with cultural changes, ‏January 2011
↑  פרומקין, ע., מפלס ים המלח. בתוך: הוד הים – יציבות ושינוי במערכות הימיות של ישראל., ‏2013
↑  Helge W. Arz a, Frank Lamy a, Jürgen Pätzold b, A pronounced dry event recorded around 4.2 ka in brine sediments from the northern Red Sea, November 2006
↑  Kaniewski, The 4.2 ka BP event in the Levant, copernicus.org, ‏2018
↑  Dafna Langgut ,Israel Finkelstein, Environment, subsistence strategies and settlement seasonality in the Negev Highlands (Israel) during the Bronze and Iron Ages: The palynological evidence, plosone, ‏May 24, 2023
↑  (ICS) International Commission on Stratigraphy
קללת אכד טקסט קדום המתאר את נפילת האימפריה האכדית.
תרגום חופשי:

לראשונה מאז נבנו ונוסדו ערים,

השדות הגדולים לא הניבו תבואה,

השדות המוצפים לא הניבו דגים,

הכרמים המושקים לא יצרו דבש ולא יין,

העננים שנאספו לא הורידו גשם,

העשב לא צמח...

מי שישן על הגג, מת על הגג,

מי שישן בבית, לא היה לו קבורה,

אנשים הכו עצמם מרוב מרעב.
האקרופוליס בתל ליילאן
אתרים שבהם נבחן אירוע 4.2 האתרים בשטח המנוקד הם אתרים שהושפעו מבצורת וסופות אבק, האתרים המקווקווים הושפעו ממזג אוויר לח יותר או שטיפונות.
תל מגידו העיר מתקופת הברונזה הקדומה, אחת הערים הגדולות בעולם בזמנה על חומותיה העצומות ומקדשה המפואר חרבה ועל חורבותיה התיישבו נוודים למחצה
אינסופיות (קומיקס)

| --- | --- |

כרזה פרסומית לאירועי "אינסופיות".
 מידע קומיקס
 יוצר:  ג'ונתן היקמן, ג'ים צ'ונג, ג'רום אופנה ודסטין ויבר בין היתר
 סוגה:  קומיקס
 תקופת פרסום מקורית:  אוגוסט 2013 – ינואר 2014 (כ־154 ימים)
 סינדיקציה:  מארוול קומיקס
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפת המקור:  אנגלית 
 מוציא לאור:  מארוול קומיקס 
 מספר החוברות:  סדרה ראשית: 6 חוברות קשורות: 42
 
אינסופיות (באנגלית: Infinity) היא קשת סיפור קרוסאובר בקומיקס המתרחשת ביקום מארוול בהוצאת חברת מארוול קומיקס, אשר פורסם בין אוגוסט 2013 לינואר 2014 למשך 6 מיני-סדרות בסדרה הראשית ו-42 חוברות קשורות. את הסיפור כתבו בין היתר ג'ונתן היקמן, באיורם של אמנים כג'ים צ'ונג, ג'רום אופנה ודסטין ויבר.
העלילה מתייחסת לאירועים האחרונים שקרו במיתוג מחדש של "מארוול עכשיו!", כמוליך ישיר של אירועי "עידן אולטרון", ואשר מתרחשים בעיקר בסדרות האוונג'רס, האוונג'רס החדשים, נובה ושומרי הגלקסיה. העלילה עצמה מתרחשת בשלוש חזיתות - חזית ראשונה מביאה את האיום החייזרי של גזע "הבנאים" על היקום; החזית שנייה מתמקדת ברצף התרחשויות אשר פוקדות את יקום מארוול, כאשר כדור הארץ נמצא במרכזן; והחזית שלישית מביאה את ההשלכות הפוליטיות שיש לאירועים האלו על כדור הארץ בקרב הקהילה הבין-גלקטית. הסיפור עצמו מביא את התקפתו של תאנוס על כדור הארץ בזמן שהאוונג'רס נמצאים בחלל ומאחדים את היקום נגד קבוצת הבנאים.
האירוע הוכרז ביום קומיקס חינם של שנת 2013, כשהכותב טום ברוורט סיכם כי העלילה תהיה דומה לזו של הפחד עצמו. ביוני 2013 הוכרז על מעורבות קבוצת האוונג'רס העוצמתיים באירוע, וביולי הוכרז כי העלילה תוביל לאירוע קרוס-אובר נוסף.
עלילה

בעוד האוונג'רס יוצאים לחלל כדי להביס את "הבנאים" - הזן העתיק ביותר ביקום - תאנוס ניצל הזדמנות זו כדי לפלוש לכדור הארץ עם קבוצת "המסדר השחור" שלו. בעוד המסדר השחור עסוק בקרב עם קבוצת האילומינטי, תאנוס אוסף מידע על יהלומי האינסוף. הפנתר השחור הצליח להדוף את ננס שחור מהמסדר, בעוד דוקטור סטריינג' עסוק במאבק מנטלי נגד לוע-שחור. חיה והאקס-מן נאבקים בלהב-עורב ובעל-ענקית, פרוקסימה מידנייט מתעמתת עם נאמור בחורבות אטלנטיס (אשר נהרסה במתקפת צבאות ואקאנדה), אך תאנוס הורה על נסיגה ברגע. חזיז שחור ביקר את להב-עורב, אשר מספר לחזיז שחור כי תאנוס הוציא צו המורה על הריגתם של הבלתי אנושיים בגילאי 16-22, אחרת תושבי כדור הארץ יושמדו. חזיז שחור משתמש בקודקס טריגן ומגלה שתאנוס הוציא צו זה כדי לאתר ולהרוג את בנו האבוד.
האוונג'רס והמועצה הגלקטית מותקפים בחלל על ידי הבנאים. קפטן אמריקה והמועצה הגלקטית מתכננים פעולת תגמול, והם מגייסים מספר זני חייזרים. בכדור הארץ, מספר גיבורים נלחמים בפלישה של תאנוס. דוקטור סטריינג' מוצא את בנו של תאנוס בגרינלנד. לוע שחור מגיע למקום, חוטף את הילד וגורם לסטריינג' לשכוח את האירועים אשר קרו.. חזיז שחור מתעמת עם תאנוס, וגורם להחרבת עיר הבירה של הבלתי אנושיים. עקב כך, חזיז שחור מפוצץ פצצת טריגן ומשחרר את ערפילי טריגן בכל כדור הארץ. מיליוני תושבים סובלים מטריגנסיס וביניהם גם בנו של תאנוס, ת'אן. לאחר שתאנוס הביס את חזיז שחור,, קפטן אמריקה מבין כי האוונג'רס בנחיתות מספרית ונכנע לבנאים.. תור מתנגד לכך וצובר בעלי ברית רבי עוצמה שאבדו, וקפטן יוניברס מתעוררת מהתרדמת ומשמידה את הבנאים בספינת האם שלהם. ביאושם, הבנאים פוקדים על האלפאס שלהם להשמיד את עצמם וכל אשר נקרה בדרכם.
אט-אט, האוונג'רס ובני-בריתם היטו את הקערה לטובתם והשמידו את חברי האלפאס הנותרים, והמועצה הגלקטית מודיעה להם על פלישתו של תאנוס. לוע שחור נותן לת'אן חליפה השולטת בכוחותיו, ומדווח לתאנוס. המסדר השחור ותאנוס פלשו לוואקאנדה, בעקבות הכרזתו של נאמור, כדי למצוא את יהלומי האינסוף. המסדר מגיע לנקרופוליס של ואקאנדה ומוצא שם פצצות אנטי חומר, אשר היו אמורות להשמיד את כדורי ארץ של יקומים אחרים באמצעות חזיז שחור. המסדר השחור עוזב לגרינלנד והשאיר את על-ענקית מאחור, להתמודד עם האילומינטי, מקסימוס ולוקג'או.
בעזרת שומרי הגלקסיה, האוונג'רס פורצים את המחסום תאנוס הציב ונלחמים במסדר השחור שלו. כאשר חברי האילומינטי הגיעו לחדר פצצות האנטי-חומר בנקרופוליס, על-ענקית הביסה אותם באמצעות חזיז שחור. כאשר על-ענקית החלה לפוצץ את הפצצות, מקסימוס ולוקג'או השתמשו בפצצות כנגד על-ענקית, ופוצצו אותה בכוכב לכת מרוחק ובלתי מיושב. בקרב של האוונג'רס נגד המסדר השחור, לוע שחור שחרר את ת'אן ונתן לו להילחם באביו. ת'אן כולא את תאנוס ואת פרוקסימה מידנייט במצב של "מוות חי", והמסדר שחור מפורק: לוע שחור נמלט, היפריון הורג את להב-עורב ורונאן המאשים הורג את ננס שחור. איירון מן מעביר את תאנוס ופרוקסימה מידנייט לנקרופוליס, רונאן המאשים חוזר לעמו, הסקרול מכתירים את קל'רט כמלכם ואניהילוס פותח את הפורטל לאזור השלילי.
כחלק מהשלכות הסיפור, עיר הבירה של הבלתי-אנושיים נחרבת. כמו כן, מיליוני אנשים נחשפו לערפילי טריגן עקב פיצוץ פצצת טריגן, ופיתחו כוחות-על. בין היתר ניתן למנות את דוני גיל, שרה גרזה וקמלה קאן. לבסוף, מתחיל אירוע "בלתי אנושיות".
ביבליוגרפיה

| --- | --- |
 Infinity Free Comic Book Day Vol 2013 Infinity  Infinity #1-#6  Avengers Vol.5 #18 - #23  New Avengers Vol.3 #8 - #12  Mighty Avengers Vol.2 #1 - #3  Secret Avengers Vol.2 #10  Infinity: The Hunt #1 - #3  Guardians of the Galaxy Vol.3 #8 - #9:  Captain Marvel Vol.7 #15 - #16  Infinity: Against the Tide: Infinite Comic #1  Thunderbolts Vol.2 #14 - #18  Superior Spider-Man Team-Up #3 - #4  Wolverine and the X-Men Annual #1  Avengers Assemble Vol.2 #18 - #20  Infinity: Heist #1 - #4  Nova Vol.5 #8 - #9
הערות שוליים

↑  Infinity #1
↑  Infinity #2
↑  Infinity #3
↑  New Avengers Vol.3 #10
↑  Infinity #4
↑  Avengers Vol.5 #20
↑  Avengers Vol.5 #21
↑  Infinity #5
↑  Infinity #6
אמין-סלים ג'רג'ורה

אמין-סלים ג'רג'ורה (בערבית: أمين سليم جرجورة;‏ 12 באוקטובר 1886 – 20 באוגוסט 1975) היה חבר הכנסת בכנסת הראשונה וראש עיריית נצרת בין השנים 1954–1960.
ביוגרפיה

אמין-סלים ג'רג'ורה נולד ב-1886 בנצרת. למד בבית ספר למשפטים בירושלים. בין השנים 1914–1918 שירת בצבא העות'מאני.
היה חבר הכנסת בכנסת הראשונה מטעם הרשימה הדמוקרטית של נצרת עד 1951. לקראת הבחירות לכנסת השנייה עזב את הרשימה הדמוקרטית של נצרת בראשות סיף א-דין א-זועבי, והתמודד בנפרד בראשות רשימת החקלאות והפיתוח שלא עברה את אחוז החסימה.
בכהונתו בכנסת הביע ג'רג'ורה לא פעם דעות חתרניות ולא חשש לסתור את אנשי מפא"י כאשר דיבר בכנסת הראשונה על זכותם של כלל הפליטים הפלסטינים לחזור לארצם: "זוהי שאלה של אנשים שהוגלו ממשכנותיהם, מאדמותיהם וממולדתם במסיבות של פחד, טרור ושימוש בכוח ישיר ולא ישיר. [...] אם העם היהודי נאחז בזכותו לחזור לפלשתינה ולחיות בה לאחר אלפיים שנה, כיצד זה לא יהיה מזכותם של הפליטים הערביים לחזור אל אדמותיהם ואל עריהם וכפריהם, והרי הם לא אולצו לעוזבים אלא לפני חודשים אחדים ובנסיבות אונס ידועות.״
בשנת 1954 התמודד למועצת עיריית נצרת בראש רשימה יוונית אורתודוקסית. רשימתו זכתה רק בשני מושבים מתוך 15 מקומות במועצה, אולם נבחרי הרשימות הנוצריות והמוסלמיות, למעט אחד, התאחדו לבחור בו כראש עיר, כנגד מועמד מק"י שנשארה באופוזיציה וב-15 ביולי 1954 נבחר לראש עיריית נצרת. ביולי 1957 כמעט הודח מראשות העירייה על רקע סירוב משרד הפנים לאשר את פיטורי מהנדס העיר היהודי ולמנות במקומו מוסלמי. לאחר שמשרד הפנים אישר את הפיטורין הסתיים המשבר הקואליציוני. ב-24 באוקטובר 1959 סיים את כהונתו כראש עיריית נצרת.
ג'רג'ורה נפטר ב-20 באוגוסט 1975.