stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צפע החרמון
תיאור

מבחינה גנטית, צפע החרמון קרוב לצפע מצוי, אולם הוא קטן ממנו וצבעיו שונים. צבעו הכללי אפור עם כתמי רוחב שחורים. משקלו של פרט בוגר נע בין 200 ל-270 גרמים ואורכו המרבי בסביבות 60-75 סנטימטרים. הגוף רחב ועבה יחסית, והראש משולש בצורתו, בדומה לראשם של חלק ניכר מהנחשים הארסיים. בקרב צפע החרמון קיימים שני מופעים עיקריים בצבעי הגוף. האחד הוא חום ועליו כתמים חומים (זהו המופע הנדיר מבין השניים), השני הוא אפור ועליו כתמים כהים, שצבעם קרוב לשחור. מעל כל עין קיים מעין מבנה קשקשים המסוכך עליה. לא קיימת דו-צורתיות זוויגית מבחינה מראה הגוף, אולם הזכר גדול במעט מן הנקבה. אורך הזנב נע בין 7 ל-10 אחוזים מאורכו הכולל של הגוף. קשקשי הראש קטנים באופן ניכר מקשקשי הגוף.
סימני היכר נוספים: 
צפע קטן עם ראש משולש. הקרינים הגבתיים (גבות העיניים) בולטים לצדדים וסוככים על העיניים כמצחיות זעירות, עד כדי כך שלא רואים את העיניים במבט מלמעלה. העיניים והנחיריים מצויים בתוך שקע מאורך, משותף. קשקשי הראש, הגב והזנב הם בעלי קרינים. קשקשי הראש קטנים באופן ניכר מקשקשי הגב.
צפע החרמון חי בממוצע כ-7 שנים.
התנהגות

בעת החורף קשה לאתר את צפע החרמון, משום שבזמן זה הוא ספון במאורתו או נח מתחת לסלעים. בהיותו יצור פויקילותרמי (בעל "דם קר"), עליו לנסות לחסוך באנרגיה בעת החורף הקר יחסית ששורר באזור תפוצתו. בקיץ, לעומת זאת, ניתן למצוא את צפע החרמון נע בנוף סלעי ובין הצמחייה, או רובץ על בול עץ או על סלע שפונה אל השמש במטרה לאגור חום בשעות היום. צפע החרמון אינו מרבה לטפס על עצים.
צפע החרמון פעיל בעיקר בשעות היום, בין השאר מפני שקשה לזוחלים לפעול במזג האוויר הקר ששורר בגבהים שבהם הוא חי.
כאשר הוא חש מאוים הוא ינסה לברוח לרוב אל המחבוא הקרוב. כאשר מתגרים בו הוא מצטנף ומאיים בהכשה.
התנהגות > תזונה

תזונת צפע החרמון מבוססת על מכרסמים קטנים וייתכן שגם על לטאות.
התנהגות > רבייה

כמרבית הצפעוניים, נקבת צפע החרמון משריצה צאצאים חיים, ולא מטילה ביצים. ההשרצה מתרחשת בקיץ. אורך הוולדות נע בין 15 ל-20 סנטימטרים, ומיד לאחר היוולדם הם נפרדים מאמם, הולכים לדרכם ונעשים עצמאיים.
ארס

זהו אחד המינים הארסיים והמסוכנים בישראל אף שלא נרשמו מקרי מיתה בישראל. למין ארס קרדיוטוקסי המשפיע על פעילות הלב ועלול לגרום להפרעות קצב. שיני הארס ממוקמות בקדמת הפה.
מצב שימור

הפרט הראשון נתגלה בלבנון בשנת 1898. צפע החרמון נתון בסכנת הכחדה. ארגון ה-IUCN מגדיר אותו כמין בסכנת הכחדה, שיש סיכוי גדול שייכחד מהטבע. נראה שמצב זה נובע מכך שהאוכלוסייה הקטנה מוגבלת לאזורי-תפוצה לא גדולים. על פי הערכת ה-IUCN, שטח התפוצה של צפע החרמון עומד על כ-5,000 קילומטרים רבועים בלבד, ומכל מקום אין הוא מצוי בצורה נרחבת בכל אזור זה; ידוע על כ-10 אתרים ספציפיים בהם מצוי צפע החרמון דרך קבע. בנוסף, האוכלוסייה המעטה שקיימת מתחלקת בין אזורים מרוחקים יחסית, ולכן קיים חוסר גיוון גנטי באוכלוסיית צפע החרמון. רעיית יתר הורסת את שטחי המחיה של צפע החרמון, וקיימת מגמת ירידה בממדי האוכלוסייה.
קריאה נוספת

אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 227-229
הערות שוליים

↑  צפע החרמון באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  מילון בעלי חיים – א"י (תש"ס), 2000, באתר האקדמיה ללשון העברית
צ'טנוגה

צ'טנוגה (באנגלית: Chattanooga) היא בירת מחוז המילטון במדינת טנסי בארצות הברית. העיר שוכנת על גדות נהר טנסי, בין אגם צ'יקמאוגה (Chickamauga) ואגם ניקג'ק (Nickajack), בקרבת הגבול עם ג'ורג'יה בדרום-מזרח מדינת טנסי. בעיר מתגוררים 177,571 תושבים (הערכה ל-2016), והיא העיר הרביעית בגודל אוכלוסייתה בטנסי, אחרי נוקסוויל, נאשוויל וממפיס. במטרופולין של העיר מתגוררים כ-550,000 תושבים (הערכה ל-2016).
היסטוריה

עד המאה ה-19 האזור בו נמצאת העיר היום היה מיושב על ידי שבטים אינדיאנים שונים, כשהעיקרי מביניהם הוא הצ'רוקי. השם צ'טנוגה הוא אינדיאני במקורו, אך יש מחלוקת לגבי משמעותו. בסוף המאה ה-18 הפכה הקהילה האינדיאנית בצ'טנוגה לאחד המרכזים של הצ'רוקי.
ב-1838 אילץ הממשל הפדרלי של ארצות הברית את האינדיאנים המקומיים לעבור לטריטוריה האינדיאנית (באוקלהומה של היום) במה שנודע כ"מסלול הדמעות" (Trail of Tears).
ב-1839 הקימו המתיישבים הלבנים באזור את צ'טונגה. ההתיישבות גדלה במהירות, הודות למיקומה האסטרטגי בנהר שדרכו התבצע מסחר בקנה מידה גדול. ההתפתחות הואצה עוד יותר כשב-1850 נבנתה מסילת רכבת לעיר.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית התרחשו מספר קרבות בעיר ובסביבתה. העיר נכבשה על ידי צבא האיחוד לאחר הפצצה ארטילרית בקרב צ'טנוגה השני בסביבות חודש ספטמבר 1863. כעבור מספר חודשים צבא הקונפדרציה הביס את צבא האיחוד בקרב צ'יקמאוגה. כוחות האיחוד נסוגו לצ'טנוגה ולאחר מכן החלה מערכת צ'טנוגה, במהלכה כוחות האיחוד בפיקוד יוליסס ס. גרנט הצליחו לשמר את השליטה בעיר. לאחר המלחמה העיר התאוששה במהירות והפכה לצומת רכבות חשוב ומרכז תעשייתי גדול.
ב-1867 עלה נהר טנסי על גדותיו והציף את העיר כולה. מאז הקמת מערכת הסכרים של רשות עמק טנסי, שנוסדה ב-1933, לא היו שיטפונות גדולים כל-כך של הנהר באזור צ'טנוגה.
העיר המשיכה להתפתח במהלך המאה ה-20 עד שבשנות ה-80 היא נכנסה למשבר כלכלי בעקבות הידרדרות התעשייה בה וחלק משמעותי מהתושבים עזב את צ'טנוגה. עם זאת הכלכלה הצליחה להשתקם בשני עשורים שלאחר מכן.
כלכלה

כלכלת צ'טנוגה מתבססת בעיקר על תעשייה, ובמידה פחותה יותר גם על תיירות. בעיר נמצאים מפעלים רבים של חברות גדולות, כמו מפעל של יצרנית הרכב הגרמנית קבוצת פולקסווגן, היחיד של החברה בארצות הברית.
גאוגרפיה > אקלים

צ'טנוגה, כמו מרבית טנסי, נמצאת באזור בו שורר אקלים סובטרופי גשום. החורפים בדרך כלל מתונים יחסית ואילו הקיצים חמים וגשומים. ממוצע המשקעים השנתי עומד על 1,333 מילימטרים.
| אקלים בצ'טנוגה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בצ'טנוגה> ינואר.10.1.-0.7.124.7 | אקלים בצ'טנוגה> פברואר.12.7.1.1.122.9 | אקלים בצ'טנוגה> מרץ.17.6.4.8.126.5 | אקלים בצ'טנוגה> אפריל.22.6.9.1.101.3 | אקלים בצ'טנוגה> מאי.26.6.14.1.104.1 | אקלים בצ'טנוגה> יוני.30.6.18.8.102.9 | אקלים בצ'טנוגה> יולי.32.3.20.9.124.7 | אקלים בצ'טנוגה> אוגוסט.32.0.20.7.88.4 | אקלים בצ'טנוגה> ספטמבר.28.4.16.6.102.6 | אקלים בצ'טנוגה> אוקטובר.22.8.9.9.83.8 | אקלים בצ'טנוגה> נובמבר.16.8.4.6.127.0 | אקלים בצ'טנוגה> דצמבר.11.2.0.6.124.5 | אקלים בצ'טנוגה> שנה.22.0.10.1.1,333 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי
חינוך

בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת טנסי בצ'טנוגה ואוניברסיטת טנסי טמפל.
תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה צ'טנוגה מטרופוליטן, הנמצא במרחק של 8 קילומטרים מזרחית למרכז העיר.
בעיר עוברים הכבישים הבין מדינתיים 24, המקשר את צ'טנוגה למדינת אילינוי, ו-75, המקשר בין העיר מיאמי בפלורידה ובין גבול ארצות הברית-קנדה במישיגן. כמו כן, בקרבת העיר בצדו השני של הגבול עם ג'ורג'יה מתחיל כביש בין-מדינתי 59, שמגיע לניו אורלינס בלואיזיאנה.
ערים תאומות

ישראל גבעתיים, ישראל
גרמניה האם, גרמניה
גרמניה וולפסבורג, גרמניה
הרפובליקה העממית של סין וושי, הרפובליקה העממית של סין (מ־1982)
רוסיה ניז'ני טאגיל, רוסיה
קוריאה הדרומית קנגנונג, קוריאה הדרומית
איטליה אסקולי פיצ'נו, איטליה
יפן טונו, יפן
הערות שוליים

1 2  אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
1 2  אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
↑  מידע מקוון על מזג אוויר באתר מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי.
| דגל טנסי מדינת טנסי |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | נאשוויל |  |
| אזורים גאוגרפיים | הרי בלו רידג' • הרי קמברלנד • עמק טנסי • טרי-סיטיז |  |
| היישובים הגדולים ביותר | נאשוויל • ממפיס • נוקסוויל • צ'טנוגה • קלארקסוויל • מרפריסבורו • ג'קסון • פרנקלין • ג'ונסון סיטי • ברטלט • הנדרסונוויל • קינגספורט • קוליירוויל • קליבלנד • סמירנה • ג'רמנטאון • ברנטווד • קולומביה • לה וורגנה • גאלאטין |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות טנסי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564337805171  GND: 4294860-5  LCCN: n79075123  MusicBrainz: 1916ac12-64b4-41c5-9f1d-e2912888ed8e  NARA: 10046264  NKC: ge606064  SUDOC: 178179779  VIAF: 157094215   WorldCat (עם VIAF): 157094215
קן בלנצ'רד

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1939 (בן 85) אורנג', ניו גרזי, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 עיסוק:  סופר, יועץ ארגוני, מאמן אישי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קורנל, תיכון ניו רושל 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 
קן בלנצ'רד (באנגלית: Ken Blanchard;‏ 6 במאי 1939, אורנג', ניו ג'רזי, ארצות הברית) הוא סופר, מאמן אישי, ויועץ ארגוני אמריקאי, אשר נחשב מומחה לניהול וכתב 12 רבי-מכר בתחום אשר תורגמו ל-25 שפות.
בלנצ'רד נולד בניו ג'רזי וב-1967 רכש תואר דוקטור לחינוך מאוניברסיטת קורנל. הוא ייסד ועומד בראש חברה להכשרת סגל ניהולי ולייעוץ ארגוני. יותר מ 60 ספרים, 12 מהם הפכו לרבי-מכר. ספרו "מנהל ברגע" מכר יותר מ-15 מיליון עותקים והפך לרב המכר הנמכר ביותר שלו. בלנצ'רד נחשב לאחד מהאישים המשפיעים על עולם הניהול.
הערות שוליים

↑  קן בלנצ'רד, מרק מוצ'ניק, גלולת המנהיגות, מטר הוצאה לאור בע"מ, תל אביב יפו, 2006, עמוד 126.
↑  קן בלנצ'רד - ביוגרפיה, באתר kenblanchard.com (באנגלית), אוחזר ב-4 בנובמבר 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304303705171  PLWABN: 9810563851905606  BIBSYS: 90177964  BNE: XX1144400  BnF: cb120917710 (data)  CiNii: DA00730885  GND: 118184938  ISNI: 0000 0001 2145 7665  LCCN: n50009897  NDL: 00433469  NKC: xx0002471  NLG: 281584  NLK: KAC200003223  NTA: 070293171  SELIBR: 244615  SNAC: w6v4186b  SUDOC: 085836052  VIAF: 101722904   WorldCat (עם VIAF): 101722904
קונטרפונקט

במוזיקה, קונטרפונקט הוא צירוף של שני קווים מלודיים עצמאיים (או יותר) תוך יצירה של מרקם הרמוני ביניהם. מקור המילה קונטרפונקט הוא הביטוי הלטיני "פונקטום קונטרה פונקטום" (נקודה מול נקודה). הצורות המוזיקליות הקונטרפונקטיות החיקויות העיקריות הן הקאנון והפוגה, אולם יכולים להיות קטעים קונטרפונקטיים שאינם חיקויים. הקונטרפונקט הפשוט ביותר הוא "קונטרפונקט דו-קולי", המבוסס על צירוף של שני קווים מלודיים, אך יצירות מורכבות יותר מתבססות על "קונטרפונקט רב-קולי".
השימוש בקונטרפונקט החל כבר במאה ה-10 אך התפתח משמעותית במאות ה-16 וה-17. צורת המדריגל, שהייתה נפוצה בעיקר באיטליה במאה ה-16, שכללה את השימוש בקונטרפונקט כמו גם הלחנת המיסה הכנסייתית וצורת המוטט. המלחינים הבולטים שכתבו יצירות קונטרפונקטיות באותה התקופה הם לאסו, ויקטוריה, ג'זואלדו, מונטוורדי ופלסטרינה.
במאה ה-17 החל, במקביל לכתיבת הקונטרפונקט המוקפד, ז'אנר של כתיבת קונטרפונקט "חופשי". הקונטרפונקט החופשי אינו מקפיד על הכללים המחמירים שהיו נהוגים עד אז, ושם את הדגש על יצירת המרקמים ההרמוניים משילוב הקולות העצמאיים. כמו כן באותה התקופה החל המעבר מההלחנה המאפיינת את מוזיקת הרנסאנס המודאלית למוזיקת הבארוק בשימוש בקונטינואו. כמו כן המעבר לווה בשינויים מוזיקליים טכניים מהותיים, כמו התפתחות בעיצוב ובבניית הכלים ובכוונונם (ראו גם).
במחצית הראשונה של המאה ה-18 הביא יוהאן סבסטיאן באך לשיא את סגנון הקונטרפונקט החופשי בהמשך להתפתחות שיטות ההלחנה בצפון גרמניה. בכל יצירותיו של באך שימוש בטכניקות הקונטרפונקט כמו הפוגה והריצ'רקר, השאקון והפסקליה, והקאנון. בין הכוראלים המצטיינים בכתיבה הרמונית יצירתית ובהולכת קולות, הסוויטות והקונצ'רטי בעלי התבניות הפוגאליות, בולטות היצירות שהן גם מחקר דקדקני בקונטרפונקט ובמוזיקה לגורמיה ההרמוניים והמלודיים וריאציות גולדברג, המנחה המוזיקלית ואומנות הפוגות, בהן מדגים באך את מגוון האפשרויות לקונטרפונקט על נושא קבוע. הכוראלים מאתו כתובים בהרמוניה בארבעה קולות: סופרן, אלט, טנור ובס, כאשר הקווים המלודיים העצמאיים משתלבים יחדיו ליצירת רצף של אקורדים.
בשנת 1725 תיאר יוהאן יוזף פוקס את האופנים השכיחים לכתיבת קונטרפונקט בספרו "גראדוס אד פרנסום". על בסיס ספר זה התפתחה שיטת הלימוד המוכרת בשמה "קונטרפונקט הסוגים". במרוצת השנים הפך ספר זה לחם חוקם של מלחינים קלאסיים דוגמת יוזף היידן ומוציו קלמנטי ורבים אחרים מאוחר יותר.
קונטרפונקט הסוגים

שיטת הסוגים ללימוד ולכתיבת קונטרפונקט מתבססת על חמישה סוגים מרכזיים של כתיבת קונטרפונקט דו-קולי, כל אחד בעל רמת מורכבות גבוהה יותר מקודמו. השיטה מתבססת על קו בסיס (Cantus Firmus), ומעליו (בקול הסופרן) או מתחתיו (בקול הטנור) נכתב הקו המלודי הנוסף ליצירת קטע קונטרפונקטי. שיטת הסוגים תקפה ללימוד קונטרפונקט בסגנון המאה ה-16.
קונטרפונקט הסוגים > עקרונות יסוד

מרווחים :
קונסוננס ראשי - מרווח של פרימה, אוקטבה או קווינטה זכה. אלה הם מרווחים יציבים מאוד, ושימוש בהם מעכב את הרגשת התנועה וההתקדמות של הקטע המוזיקלי.
קונסוננס משני - מרווח של טרצה (קטנה או גדולה), סקסטה (קטנה או גדולה) וכן הרחבות של מרווחים אלה (לדוגמה: דצימה, המתקבלת מהוספת אוקטבה למרווח הטרצה). מרווחים אלה הם יציבים פחות, ומקנים תחושה של תנועה לקטע המוזיקלי.
דיסוננס - כל מרווח אחר.
תנועת צעדים - מאפיינו המרכזי של הקו המלודי הוא תנועה ב"צעדים", כלומר שכל צליל גבוה או נמוך מהצליל הקודם בטון או בחצי טון (באופן דיאטוני, דהיינו בצלילי הסולם). תנועה שאינה צעדים ("קפיצה") תהווה שבירה של הקו המלודי, ונדרשת על מנת להוסיף עניין לקטע המוזיקלי. יש לשמור על תמהיל נכון בין תנועת צעדים לבין קפיצות. כמו כן לרוב לאחר "קפיצה" יבוא "פיצוי", נאמר אם הקול קופץ מעלה, התנועה הבאה שלו תהיה לרוב צעד מטה.
עצמאות הקווים - במסגרת שיטת הסוגים, מושם דגש על כתיבת קו מלודי עצמאי. לכן, יש להשתדל שה"שיא" של הקו השני לא יתרחש בנקודת ה"שיא" של קו הבסיס, וכי התנועה של הצלילים תהיה מנוגדת כמה שניתן. כמו כן, אין ליצור קונטרפונקט המכיל יותר מ-3 מרווחים זהים רצופים, ויש להימנע מ"קפיצה" בו-זמנית בשני הקווים ולאותו הכיוון. בנוסף יש להימנע מאוקטבות או קווינטות מקבילות ומנסתרות.
קונטרפונקט הסוגים > הסוגים

הסוג הראשון - תנועה בו זמנית. בסוג זה מתקיימת זהות ריתמית בין שני הקווים המלודיים. גם קו הבסיס וגם הקו הקונטרפונקטי מכילים צלילים שלמים בלבד, והמרקם הקונטרפונקטי המתקבל הוא חסר מאפיינים ריתמיים. על כל הצלילים בקו הקונטרפונקטי להיות במרווחים קונסוננטיים מצלילי קו הבסיס, כאשר ההעדפה היא למעט בקונסוננסים ראשיים ולמקמם רק בתחילתו ובסופו של הקטע.
הסוג השני - יחס ריתמי "2 ל-1". בסוג זה נכתב קו הבסיס בצלילים שלמים, ואילו הקו הקונטרפונקטי בצלילי חצי - כך שנוצר יחס ריתמי של 2:1. גם כאן, על כל אחד מצלילי החצי להיות במרווח קונסוננטי מצליל השלם שמתחתיו, אלא אם הצליל שעל הפעמה החלשה הוא צליל עובר, ואז מותר לו להיות דיסוננס.
הסוג השלישי - קונטרפונקט קישוטי. בסוג זה נכתב קו הבסיס בצלילים שלמים, ואילו הקו הקונטרפונקטי בצלילי רבע - כך שנוצר יחס ריתמי של 4:1. צלילי הרבע הרבים מהווים פעמים רבות "קישוט" למלודיה, ולכן רוב התנועה תהיה ב"צעדים". בסוג זה מותרים מרווחים דיסוננטיים, אך ורק כצלילים עוברים וכקישוט ולא על פעמות מודגשות.
הסוג הרביעי - הצליל השוהה. סוג זה מתמקד ביצירת קונטרפונקט המבוסס על צלילים שוהים (סינקופות) ועל פתרונם ההרמוני. קו הבסיס נכתב בצלילים שלמים, ואילו הקו הקונטרפונקטי נכתב בצלילי חצי השוהים (באמצעות קשת) לאורך צליל שלם. בסוג זה מתאפשרת כתיבת מרווח דיסוננטי על פעמה כבדה, אך פתרונו בצליל הבא יהיה בצורה קונסוננטית.
הסוג החמישי - הקונטרפונקט המעורב. סוג זה מהווה "סיכום" של כלל הסוגים, ומשלב את כלל המאפיינים הריתמיים, המלודיים וההרמוניים שלהם. בסוג זה הכתיבה היא חופשית כמעט לחלוטין.
ראו גם

פוליפוניה
תאוריית המוזיקה - מונחים
קולות (מוזיקה)
פרימה פראטיקה
צפע הודי

| צפע הודי |
| --- | --- |
 צפע הודי
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
סוג:: דאבויה
מין:: צפע הודי
שם מדעי
 Daboia russelii ‏שו & Nodder, 1797
תחום תפוצה


ראש של צפע הודי
צפע הודי
צֶפַע הודי או צפע ראסל (שם מדעי: Daboia russelii) הוא מין של נחש ארסי מהסוג דאבויה שבמשפחת הצפעיים, המצוי באסיה ברחבי תת-היבשת ההודית, דרום-מזרח אסיה, דרום סין וטאיוואן. הוא אחד מ"ארבעת הגדולים", ארבעת מיני הנחשים שאחראיים למספר הרב ביותר של מקרי מוות בהודו. מין זה הוא אחד הנחשים האחראים למספר מקרי המוות הגדול ביותר בעולם כתוצאה מהכשת נחשים. המין נקרא על שם ד"ר פטריק ראסל (אנ'), שתיאר את מין זה.
תיאור המין

הנחש גדל לאורך מקסימלי של 166 ס"מ, אורכו הממוצע מגיע ל-120 ס"מ. הנחש בעל ראש שטוח, משולש ונפרד מהצוואר שלו. החוטם קהה, מעוגל ומוגבה, והעיניים גדולות. אורך הניבים שלו מגיע בממוצע ל-16 מ"מ. צבעו צהוב כהה או חום אדמה עם סדרה של שלושה כתמים חומים הרצים לאורך גופו. לכל אחת מהנקודות הללו יש טבעת שחורה מסביבה.
תפוצה

הצפע ההודי מצוי בהודו, פקיסטן, בנגלדש, נפאל, מיאנמר, תאילנד, קמבודיה, סין, טאיוואן ואינדונזיה. ייתכן אף שפרטים שלו יימצאו בלאוס ווייטנאם. בתחום תפוצתו יש אזורים בהם הוא יהיה נדיר ואזורים בהם יהיה בשפע.
אזורי מחיה

לצפע ההודי אין אזור מחיה מוגדר, אך הוא נוטה להימנע מאזורי יער סבוכים. הנחש מצוי לרוב באזורים פתוחים של עשבים או שיחים, אך עשוי להימצא גם באזור קצוות הג'ונגל ואזורי גידול חקלאי. הוא נפוץ ביותר במישורים, אזורי חוף וגבעות ומעדיף לא להימצא באזורים גבוהים, אולם נמצאו פרטים בגובה 2,300–3000 מעל פני הים. הוא נמנע גם מלהיות באזורים לחים כגון ביצות ויערות גשם.
מין זה מצוי לרוב באזורים מאוכלסים עקב משיכתם למכרסמים החיים ליד האדם. עם זאת הצפע ההודי לא נמצא במגע עם האדם כמו נחשים אחרים דוגמת הקוברה ההודית.
התנהגות

הצפע ההודי הוא טורף קרקע לילי לרוב, אך בימים קרים הוא משנה את התנהגותו ונעשה פעיל יותר במשך היום. נחשים בוגרים הם איטיים ועצלים לרוב, אלא אם דוחקים בהם, ואז הם נעשים תוקפניים. נחשים צעירים לעומת זאת, פעילים יותר וינשכו גם ללא התגרות. כאשר מאוימים הם יתלפפו מספר פעמים בצורת האות "S", ירימו את ראשם לכדי שליש הגובה וישמיעו צליל נשיפה חזקה. כאשר הם תוקפים מהעמדה הזו, הם מסוגלים לתקוף בעוצמה כזו שגם פרט בוגר יכול להרים את רוב גופו במהלך התקיפה. נחשים אלו הם חזקים וזריזים ויגיבו בתקיפות לכל ניסיון להציק להם. ההכשה יכולה להיות רגעית, או שהם יכולים לנשוך למשך כמה שניות ורק אז לעזוב.
אף על פי שלמין זה אין איבר קולט חום, כמו צפעוני גומה, הוא אחד מהצפעונים שככל הנראה מסוגל להגיב לשינויי חום. ייתכן ויש להם גם סוג של איבר קולט חום כלשהו, דבר כעת שנמצא תחת מחקר מדעי.
הצפע ההודי ניזון לרוב ממכרסמים, בעיקר עכבריים, אולם הם יאכלו כמעט הכל, כולל: חולדות, עכברים, חדפים, סנאים, סרטני יבשה, עקרבים, פרוקי-רגליים ולטאות. נחשים צעירים ידועים גם כקניבליים.
ארס

כמות הארס המיוצרת אצל פרט היא משמעותית. בוגר עשוי לייצר כמות של 130–250 מ"ג, נחשים צעירים יותר ייצרו לרוב כמות של 8–79 מ"ג. הארס שלו נחשב לחזק ועלול לגרום לאלח דם, לכשל נשימתי, לכשל של הכליות או לכשל בתפקוד הלב. ללא טיפול מתאים המטופל עלול למות 1–14 ימים מיום ההכשה ואף יותר (כתוצאה מהכשלים השונים). ארס הנחש משמש ברפואה המודרנית לצורך בדיקת dRVVT‏ (Dilute Russell's viper venom time), המשמשת לזיהוי נוגד קרישה זאבתי (Lupus anticoagulant).
תת-מינים

D. r. russelii - מצוי ברחבי תת-היבשת ההודית, מפקיסטן עד בנגלדש וסרי לנקה.
צפע ראסל סיאמי (D. r. siamensis) - מצוי ממיאנמר דרך תאילנד, קמבודיה, אינדונזיה, דרום סין ועד טאיוואן. כיום נחשב לפי חלק מהחוקרים למין עצמאי.
הערות שוליים

↑  צפע הודי באתר הרשימה האדומה של IUCN
קומסומול

סיכת חבר קומסומול
הקומסומול (ברוסית: Комсомол, ראשי תיבות של "קומוניסטיצ'סקיי סויוז מולודיוז'י" ברוסית: "Коммунистический союз молодёжи", איחוד הנוער הקומוניסטי) הייתה תנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
היסטוריה

הקומסומול נוסד ב-29 באוקטובר 1918 ומשנת 1922 שמו המלא והרשמי היה "וססויוזני לנינסקי קומוניסטיצ'סקי סויוז מולודיוז'י" (איחוד הנוער הקומוניסטי הלניניסטי של ברית המועצות, (Всесоюзный Ленинский Коммунистический Союз Молодёжи (ВЛКСМ)
להאזנה לחצו כאן. בשנת 1977 היו בארגון מעל 36 מיליון חברים.
הקומסומול היה מסגרת הנוער של המפלגה הקומוניסטית ונועד לצעירים מגיל 14 ועד 28, כאשר לעיתים נדירות היו בכירים בארגון בגיל מבוגר יותר. ילדים צעירים יכלו להצטרף לפיונירים. כגוף פוליטי הייתה לקומסומול השפעה מועטה על המפלגה הקומוניסטית והמשטר בברית המועצות, אך הוא מילא חלק חשוב ביותר בלימוד ערכי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות לנוער וכמסגרת ראשונית לשילובם בחיים הפוליטיים. עם זאת, היה הארגון מקור של כוח עבודה ומאגר פעילים נייד. חברי קומסומול פעילים במיוחד זכו להעדפה וקידום בשורות המפלגה, יורי אנדרופוב למשל, עלה לגדולה פוליטית גם בעקבות פעילותו הנמרצת בקומסומול באזור קרליה.
בשיא כוחו, בשנות השבעים, מנה הקומסומול עשרות מיליוני חברים. כשני שלישים מהרוסים הבוגרים כיום היו חברי קומסומול בעברם.[דרוש מקור]
רפורמות הפרסטרויקה והגלאסנוסט של מיכאיל גורבצ'וב, ופירוק ברית המועצות. גרמו לכך שהקומסומול איבד את הרלוונטיות שלו לנוער בברית המועצות. מנהיגותו לא סחפה אחריה את הנוער והייתה נגועה בסיאוב ובירוקרטיה. בקונגרס העשרים של הקומסומול נעשו שינויים רדיקליים בו על מנת להתאימו לרוח התקופה, אך היה זה כבר מאוחר מדי, שכן פיצול, איבוד עניין וצורך ואי בהירות בקשר למטרות הארגון הביאו עליו את הקץ.
בתחילת הפרסטרויקה החלה הפרטה, ובמהלכה פעילי קומסומול נהנו לעיתים מהעדפה, על מנת לערב יותר את הצעירים בהנהגה העסקית. מנהיגי קומסומול רבים אוישו לתפקידים בוועדות אנטי-מונופול אזוריות ומדינתיות, ופעילי קומסומול זכו כתוצאה מכך לקפיצה בסולם העסקים. מיכאיל חודורקובסקי נחשב לדוגמה בולטת לאנשי עסקים אלו.
בול סובייטי מ 1966 המוקדש לקומסומול
קייטלין סנדנו

קייטלין סנדנו (באנגלית: Kaitlin Shea Sandeno; נולדה ב-13 במרץ 1983) היא שחיינית-עבר אמריקאית. היא אלופה אולימפית (אתונה 2004), אלופת עולם (מונטריאול 2005) ושיאנית עולם (2004–2006) במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ואלופת עולם לבריכת 25 מטר (אינדיאנפוליס 2004) במשחים ל-400 מטר חופשי, ל-200 מטר פרפר ול-400 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה

סנדנו נולדה וגדלה במישן וייחו, קליפורניה. היא למדה באוניברסיטת דרום קליפורניה.
ביוגרפיה > 1999 > אלופת אמריקה

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בוויניפג, קנדה בשנת 1999 זכתה סנדנו בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:10.74 דקות ובמשחה ל-800 מטר חופשי בשיא משחקים חדש של 8:34.65 דקות.
ביוגרפיה > 2000 > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת סידני (2000) זכתה סנדנו במדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:24.29 דקות, אחרי בת ארצה ברוק בנט שקבעה שיא אולימפי חדש של 8:19.67 דקות ויאנה קלוצ'קובה מאוקראינה (8:22.66 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:41.03 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 4:40.89 דקות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:08.81 דקות.
ביוגרפיה > 2001 > מדליות ארד באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2001 היא זכתה בשתי מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:08.52 דקות, אחרי פטריה תומאס מאוסטרליה שקבעה שיא אליפות חדש של 2:06.73 דקות ואניקה מלהורן מגרמניה (2:06.97 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:31.45 דקות, אחרי האנה שטוקבאואר מגרמניה (8:24.66 דקות) ובת ארצה דיאנה מונז (8:28.84 דקות).
ביוגרפיה > 2004 > אלופה אולימפית ושיאנית עולם

באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה סנדנו ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם נטלי קוגלין, קרלי פייפר ודנה ולמר בשיא עולם חדש של 7:53.42 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן 17 השנים של מזרח גרמניה (7:55.47 דקות), לפני הרפובליקה העממית של סין (7:55.97 דקות) וגרמניה (7:57.37 דקות), מדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי שיא אמריקה חדש של 4:34.95 דקות, אחרי יאנה קלוצ'קובה (4:34.83 דקות) ולפני חורחינה בארדץ' מארגנטינה (4:37.51 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.19 דקות, אחרי לור מנודו מצרפת (4:05.34 דקות) ואוטיליה ינדז'ייצ'אק מפולין (4:05.84 דקות).
ביוגרפיה > 2004 > אלופת עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה באוקטובר 2004 היא זכתה ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:02.01 דקות, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:06.95 דקות, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:30.12 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:47.72 דקות.
ביוגרפיה > 2005 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בסוף יולי 2005 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם נטלי קוגלין, קייטי הוף וויטני מאיירס בשיא אליפות חדש של 7:53.70 דקות, לפני אוסטרליה (7:54.06 דקות) והרפובליקה העממית של סין (7:57.29 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:40.85 דקות, אחרי קייטי הוף שקבעה שיא אליפות חדש של 4:36.07 דקות וקירסטי קובנטרי מזימבבואה (4:39.72 דקות).
ביוגרפיה > 2006

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בשאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין באפריל 2006 היא זכתה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.79 דקות ומדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:49.16 דקות.
ביוגרפיה > 2007 > אלופת האוניברסיאדה

באוניברסיאדה שנערכה בבנגקוק, תאילנד באוגוסט 2007 היא זכתה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא משחקים חדש של 2:12.13 דקות, לפני יאנה קלוצ'קובה (2:13.15 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא משחקים חדש נוסף של 7:57.87 דקות.
צבי ברנזון

צבי בֶּרֶנזון (26 בפברואר 1907 – 30 בינואר 2001) היה שופט בית המשפט העליון ומנכ"ל משרד העבודה והביטוח העממי.
ביוגרפיה

נולד בצפת בשנת 1907 למשפחת סוחרים. התחנך בילדותו ב"חדר" ובישיבה. בשנים 1919–1922 למד בבית הספר העממי לבנים ולאחר מכן למד לימודי חול בקולג' הסקוטי של צפת עד 1926. המשיך בלימודי מתמטיקה ופיזיקה, ובשנת 1929 קיבל תואר בוגר במדעים של ממשלת המנדט. בשנים 1929–1931 היה מורה למתמטיקה ועברית בקולג' הסקוטי בצפת. בשנת 1931 נסע לאנגליה ולמד מדעים באוניברסיטת קיימברידג'. במקביל למד משפטים ונעשה לבריסטר. לאחר חזרתו לארץ ישראל התמחה במשרד עורכי הדין זמורה קורנגולד ובר-שירה, וקיבל רישיון של עורך דין.
ב-1931 נישא לחנה וולף, ולימים היה אב לאילנה (כיום אילנה אלרוד) ולחיים (כיום חיים ברנזון, ביחד עם בנו אסף, בעל משרד עורכי דין בהרצליה, ומחבר ספרי משפטים). בני הזוג היו צמחונים.