stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המחלוקת על הביטוי "מחנה מוות פולני"

במהלך מלחמת העולם השנייה, מחנות הריכוז של גרמניה הנאצית הוקמו בשטחיהן של מדינות כבושות רבות באירופה שרק חלקן היו משתפות פעולה, ובהן פולין, אוסטריה, צ'כיה, בלארוס, צרפת, דנמרק, בלגיה, הולנד, איטליה, לטביה, ליטא, אסטוניה, נורווגיה, הונגריה, סרביה, קרואטיה, סלובניה, בולגריה ומקדוניה; עם זאת, מחנות ההשמדה של מבצע ריינהרד הוקמו על ידי גרמניה הנאצית רק בפולין הכבושה מסיבות לוגיסטיות: קרבתם של מחנות אלה לריכוזי אוכלוסייה יהודית.
מחנה המוות הנאצי אושוויץ נבנה בחלק של פולין שלפני המלחמה שסופח לגרמניה הנאצית (אנ').
"השמדה המונית של יהודים בפולין הכבושה בידי גרמניה": פרסום של הממשלה הפולנית הגולה הממוען לבעלות הברית ולאו"ם, 1942
"מחנה מוות פולני" ו"מחנה ריכוז פולני" הם מונחים שהיו בשימוש באמצעי תקשורת בעולם ועל ידי אנשי ציבור, בהתייחס למחנות ריכוז ומחנות השמדה שנבנו ונוהלו על ידי גרמניה הנאצית ובפרט רשויותיה בממשל הכללי בפולין ובחלקים אחרים של פולין הכבושה בתקופת השואה ומלחמת העולם השנייה.
השימוש במונחים אלה תואר ב-2005 כ"מעליב" על ידי שר החוץ הפולני, אדם דניאל רוטפלד, יהודי ניצול השואה, בתור ביטוי שלכאורה – בכוונה או שלא בכוונה – העביר את האחריות על עיצוב, תכנון, בניית ותפעול המחנות בפולין מגרמניה הנאצית אל העם הפולני שהיה כבוש בתקופה זו. על השימוש במונחים אלה, המזכירים באופן מפורש את פולין, נמתחה לאורך השנים ביקורת על ידי פוליטיקאים פולנים ואנשי ציבור, ממשלת ישראל, פולנים מחוץ לפולין, ארגונים ברחבי העולם וארגונים יהודיים כגון הוועד היהודי-אמריקני.
בתחילת 2018 אישר הפרלמנט הפולני (הסיים והסנאט של פולין) הצעת חוק שתאסור לייחס "לעם הפולני או לממשלת פולין" אחריות לרצח העם היהודי, וכן תאסור על שימוש בביטוי "מחנה השמדה פולני". החוק אושר על ידי נשיא פולין.
מחנות גרמניים בפולין > הקשר היסטורי

שלא כמו ברוב מדינות אירופה שנכבשו על ידי גרמניה הנאצית, שם היו לגרמנים משתפי פעולה בקרב המקומיים, בפולין הכבושה לא היה שיתוף פעולה פוליטי או כלכלי עם גרמניה הנאצית. פולין מעולם לא נכנעה באופן רשמי לגרמנים. במקום זאת, התקיימה ממשלה פולנית גולה עם כוח צבאי מחוץ לפולין, במערב וכן במזרח, וכוחות אלה נלחמו נגד הגרמנים.
חיילים פולניים רבים הצטרפו לצבאות צרפת ובריטניה בשנת 1939 כדי להמשיך את המאבק נגד הנאצים ממערב, והצבא הפולני הוקם במהירות מחדש. ממשלת פולין בפריז (עד כיבוש צרפת ביוני 1940) ובלונדון לאחר מכן, יוצגה בשטחי פולין הכבושים על ידי המדינה הפולנית במחתרת (אנ'), והזרוע הצבאית שלה, ארמייה קריובה. זרוע זו הייתה החלק העיקרי של תנועת ההתנגדות הפולנית, הגדולה מבין תנועות ההתנגדות באירופה הכבושה (אנ').
חלק גדול מהרפובליקה הפולנית השנייה סופח לרייך השלישי וחלק הפך לממשל הכללי האזרחי שנוהל על ידי גרמניה. הן הסיפוח והן הממשל הכללי לא הוכרו באופן בינלאומי. פולנים אתניים לא היו יכולים להיות אזרחי הרייך השלישי. הנאצים טענו שמדינת פולין הפסיקה להתקיים אך מוסדות השלטון של פולין - הרשות המחוקקת, הרשות המבצעת וסוכנויות השלטון - המשיכו לתפקד בתקופת הכיבוש ועד סוף המלחמה, אם כי מחוץ לפולין.
מחנות גרמניים בפולין > השימוש בביטוי

השימוש בביטוי מופיע כבר ב-1944 אצל לוחם המחתרת הפולני יאן קרסקי, שהשתמש בו במובן גאוגרפי כשם של מאמר במגזין Collier's (אנ'). במהלך השנים שלאחר מכן התרחב השימוש בביטוי בהקשרים שונים.
כיום נמצא השימוש בביטוי במדיה הבינלאומית ובידי פוליטיקאים ודיפלומטים. ב-2012 השתמש נשיא ארצות הברית ברק אובמה בביטוי "מחנות השמדה פולניים" ועורר בכך זעם רב בפולין, מכיוון שמשתמע מכך כאילו הפולנים ניהלו את המחנות. מאוחר יותר פורסמה התנצלות מהבית הלבן.
מחנות גרמניים בפולין > חוק איסור שימוש בביטוי

באוגוסט 2016 אישרה ממשלת פולין, בראשות ראש הממשלה ביאטה שידלו ומפלגת חוק וצדק, חקיקה שהוציאה אל מחוץ לחוק שימוש במונח "מחנות ההשמדה הפולניים". לפי החוק, אדם המשתמש בביטוי כגון "מחנה המוות הפולני" דינו עד שלוש שנות מאסר. בעיתון הפולני ז'צ'פוספוליטה (אנ') נכתב שכאשר הביטוי מופיע בתקשורת זרה, "זהו רמז ערמומי לכך שלפולנים ולמדינתם הייתה אחריות לפשעי הנאצים". אם כי כמעט כל שימוש בביטוי זה הסתיים בהתנצלות, מטרת החוק להדגיש ביתר שאת את אחריותם הבלעדיות של הגרמנים לפשעים האיומים ביותר בהיסטוריה האנושית - למחנות ההשמדה על אדמת פולין הכבושה[דרושה הבהרה].
חלוקת פולין בין גרמניה הנאצית לבין ברית המועצות עם כיבוש פולין בספטמבר 1939.
פולין הכבושה, 1939-41
פולין הכבושה לאחר מבצע ברברוסה, יוני 1941
בתחילת 2018 אישר הפרלמנט הפולני (הבית התחתון והסנאט של פולין) שורה של תוספות ותיקונים לחוק המכון לזיכרון לאומי משנת 1998. החקיקה החדשה קוראת לאסור לייחס לעם הפולני או לממשלת פולין אחריות לרצח העם היהודי, וכן תאסור על שימוש בביטוי "מחנה השמדה פולני". התיקונים לחוק התקבלו ברוב של 57 מול 23, ולאחר מספר ימים קיבלו את אישורו של נשיא פולין אנדז'יי דודה. עבירה על החוק צפויה לעונש של עד שלוש שנות מאסר. סגן שר המשפטים של פולין, פטריק ג'קי, מסר לכתבים בפרלמנט כי "עלינו לשלוח מסר ברור לעולם שאנחנו לא מוכנים שימשיכו להעליב את פולין יותר". מנכ"ל הערוץ הממלכתי של פולין TVP2 אמר במהלך שידור כי "אולי צריך לקרוא למחנות ההשמדה 'מחנות ההשמדה היהודיים' כי כולנו יודעים מי הפעיל את התנורים".
ג'יין בירקין

| --- | --- |

ג'יין בירקין, בפסטיבל הסרטים בוונציה, 2009
 לידה:  14 בדצמבר 1946 לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  16 ביולי 2023 (בגיל 76) הרובע השישי של פריז, פריז, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 שם לידה:  Jane Mallory Birkin 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ 
 מדינה:  צרפת, הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1966–2023 (כ־57 שנים) 
 מקום לימודים:  École Jeannine Manuel  Miss Ironside's School 
 בן או בת זוג:  ג'ון בארי (16 באוקטובר 1965–1968)  סרז' גינסבורג (1968–1980)  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 צאצאים:  Kate Barry, שארלוט גינסבורג, Lou Doillon 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  מפקד מסדר האמנויות והספרות (15 באפריל 2022)  The Order of the Rising Sun, Gold Rays with Rosette (2018)  ניצחונות המוזיקה - אמנית השנה (1992)  קצינה במסדר ההצטיינות הלאומי (15 במאי 2015)  ניצחונות המוזיקה  קצינה במסדר האימפריה הבריטית 
 http://janebirkin.fr
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
ג'יין מאלורי בירקין (באנגלית: Jane Mallory Birkin; ‏14 בדצמבר 1946 – 16 ביולי 2023) הייתה שחקנית קולנוע, במאית, דוגמנית וזמרת אנגלייה.
בירקין הייתה ידועה בשל מכלול עבודתה בתחום הקולנוע והזמרה, אך גם בשל חייה הפרטיים, ומערכת יחסיה עם סרז' גינסבורג, עמו שרה את השיר השערורייתי "Je t'aime... moi non plus", בו נשמעת בירקין כשהיא גונחת ונאנחת בצורה המדמה יחסי מין.
לאחר הפרידה מגינסבורג ב-1980 המשיכה בירקין לעבוד גם כשחקנית וגם כזמרת, הופיעה בסרטים עצמאיים שונים והקליטה אלבומי סולו רבים.
על שמה של בירקין קרוי גם "תיק בירקין" המפורסם של הרמס.
ג'יין בירקין ב-1970
ג'יין בירקין ב-1985
ג'יין בירקין ובתה שארלוט גינסבורג ב-2010
ביוגרפיה > ביקורים והופעות בישראל

בירקין ביקרה והופיעה בישראל מספר פעמים.
בשנת 1988 הייתה אורחת פסטיבל הקולנוע ירושלים, לרגל הקרנת ארבעה סרטים בכיכובה במסגרת הפסטיבל. בשנת 2007 הייתה שוב אורחת פסטיבל הקולנוע, בו הוצג סרטה "ארגזים", בבימויה ובכיכובה, שגם פתח את פסטיבל קאן באותה שנה.
בדצמבר 2003 הופיעה בישראל וברשות הפלסטינית, בעזה, רמאללה ובית לחם, עם המופע "ערבסק" המבוסס על שירי האלבום באותה השם שיצאה בתחילת אותה שנה. בנוסף נערכה לכבודה קבלת פנים בבית הקונסוליה הצרפתית בירושלים.
בינואר 2012 ערכה שתי הופעות בתל אביב ושתיים ברמאללה. במסגרת סיבוב ההופעות עם רביעיית נגנים יפניים, כחלק ממסע איסוף תרומות לנפגעי הצונאמי והאסון הגרעיני בפוקושימה.
ב–26 בספטמבר 2018 הופיעה במשכן לאמנויות הבמה באשדוד, במסגרת פסטיבל "פרנקופולי".
חיים אישיים

בירקין נישאה בשנת 1965 לג'ון בארי, מלחין הידוע בעיקר בכתיבת המוזיקה למספר סרטי ג'יימס בונד, כמו גם לסרטים רבים אחרים. הם נפגשו כאשר בארי ליהק את בירקין למחזמר שכתב. הנישואים הסתיימו ב-1968. בתם, הצלמת קייט בארי, נולדה ב-8 באפריל 1967 ומתה ב-11 בדצמבר 2013, לאחר שנפלה מחלון דירתה בקומה הרביעית.
הייתה לה מערכת יחסים נלהבת ויצירתית עם המנטור שלה, סרז' גינסבורג, אותו הכירה על הסט של "סלוגן" ב-1968, מערכת יחסים שנמשכה 12 שנים. הם מעולם לא נישאו, אף על פי שהיו דיווחים שגויים על כך. הם נפרדו ב-1980. ב-1971 נולדה להם בת, השחקנית והזמרת שארלוט גינסבורג.
ב-4 בספטמבר 1982 ילדה את בתה השלישית, השחקנית לו דויון, ממערכת היחסים שלה עם הבמאי ז'אק דויון. הם נפרדו בשנות ה-90. אחר כך, בירקין ניהלה מערכת יחסים עם הסופר הצרפתי אוליבייה רולן.
נכדיה הם רומן דה קרמדק (נולד ב-1987) מקייט בארי, בן (נולד ב-1997), אליס (נולדה ב-2002), וג'ו (נולד ב-2011) משארלוט גינסבורג, ומארלו (נולד ב-2002) מלו דויון.
בירקין התגוררה בעיקר בפריז מאז סוף שנות ה-60.
ב-6 בספטמבר 2021 דווח כי מצבה של בירקין טוב לאחר שעברה שבץ מוחי קל. הידיעה נחשפה בהצהרה שהודיעה כי בירקין מבטלת את הופעתה בפסטיבל הסרטים האמריקאי בדוביל, צרפת.
נפטרה ב-16 ביולי 2023, בגיל 76.
פרסים והוקרה

בשנת 2001 העניקה לה אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת את תואר קצין "מסדר האימפריה הבריטית" (OBE), על פועלה לקידום שיתוף הפעולה התרבותי בין צרפת ובריטניה. היא קיבלה גם את אות "מסדר ההצטיינות הלאומי" (Ordre national du Mérite) של צרפת, וב-2018 את אות מסדר השמש העולה מיפן.
פרסים והוקרה > תיק בירקין

בשנת 1983 ישב ליד בירקין בטיסה מפריז ללונדון מנכ"ל בית האופנה הרמס, ז'אן לואי דומא. כשבירקין הניחה את תיק הקש שלה בתא שמעל המושב, נפלה התכולה על הרצפה. בירקין הסבירה לדומא שהיה קשה למצוא תיק מעור עם תכולה לסוף שבוע שהיא אוהבת. בשנת 1984, הוא יצר עבורה תיק עור שחור גמיש, "תיק בירקין", המבוסס על עיצוב משנת 1982. בתחילה השתמשה בתיק, אבל אחר כך שינתה את דעתה ואמרה כי היא נשאה בגללו יותר מדי דברים, ולכן כבד מדי לשאת על הכתף. למרות זאת, בירקין אכן השתמשה בתיק במשך זמן מה. עם השנים הפך "תיק בירקין" לסמל סטטוס, כשמחירו נע בין 10,000 ל-500,000 דולר.
בשנת 2015 כתבה בירקין מכתב פומבי להרמס וביקשה להסיר את שמה מהתיק, במכתב כתבה: "לאחר שהפנו את תשומת לבי לאכזריות שבשחיטת התנינים על מנת לייצר תיק הרמס שנושא את שמי... ביקשתי מהרמס להסיר את שמי מתיקי הרמס מעור תנין עד שימצאו שיטות טובות יותר שעומדות בנורמות הבינלאומיות".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

Jane Birkin/Serge Gainsbourg|Je t'aime... moi non plus (1969, with Serge Gainsbourg)
Di doo dah (1973)
Lolita Go Home (1975)
Ex fan des sixties (1978)
Baby Alone in Babylone (1983)
Lost Song (1987)
Amours des feintes (1990)
Versions Jane (1996)
À la légère (1999)
Rendez-vous (2004)
Fictions (2006)
Enfants d'Hiver (2008)
Birkin/Gainsbourg: Le symphonique (2017)
Oh! Pardon tu dormais… (2020)
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה חיה

Jane Birkin au Bataclan (1987)
Integral au Casino de Paris (1992)
Integral a l'Olympia (1996)
Arabesque (2002)
Au palace (live) (2009)
Jane Birkin Sings Serge Gainsbourg via Japan (2012)
פילמוגרפיה

1965 The Knack ...and How to Get It
1966 The Idol
1966 Kaleidoscope
1966 Blowup
1968 Wonderwall
1969 La Piscine
1969 Les Chemins de Katmandou
1969 Slogan
1970 Trop petit mon ami
1970 Cannabis
1971 Devetnaest djevojaka i jedan mornar
1971 Romance of a Horsethief
1972 Trop jolies pour être honnêtes
1973 Seven Deaths in the Cat's Eye
1973 Don Juan, or If Don Juan Were a Woman
1973 Dark Places
1973 Private Screening
1974 Le Mouton enragé
1974 How to Do Well When You are a Jerk and a Crybaby
1974 Serious as Pleasure
1974 Bons baisers de Tarzan
1974 Lucky Pierre
1975 La Course à l'échalote
1975 Catherine et Compagnie
1975 Sept morts sur ordonnance
1976 Burnt by a Scalding Passion
1976 Je t'aime moi non plus
1977 L'Animal
1978 Death on the Nile
1979 Au bout du bout du banc
1979 Melancoly Baby
1979 La miel
1980 Egon Schiele – Excess and Punishment
1981 The Prodigal Daughter
1981 Rends-moi la clé!
1982 Evil Under the Sun
1982 Nestor Burma, Shock Detective
1983 Circulez y a rien à voir!
1983 L'ami de Vincent
1983 Love on the Ground
1984 Le garde du corps
1984 The Pirate
1985 Dust
1985 Between the Devil and the Deep Blue Sea
1985 Le Neveu de Beethoven [fr]
1985 Leave All Fair
1985 La fausse suivante
1986 La Femme de ma vie
1987 Kung-Fu Master
1987 Keep Your Right Up
1987 Comedy!
1988 Jane B. par Agnès V.
1990 Daddy Nostalgie
1990 L'ex-femme de ma vie
1991 La Belle Noiseuse
1995 One Hundred and One Nights
1997 Same Old Song
1998 A Soldier's Daughter Never Cries
1999 The Last September
2000 Cinderella
2001 A Hell of a Day
2002 Merci Docteur Rey
2003 The Very Merry Widows
2006 Boxes
2006 Les aventuriers des mers du Sud
2009 36 Views from the Pic Saint-Loup
2010 Thelma, Louise et Chantal
2011 Crimson Winter
2012 Twice Born
2013 Nobody's Daughter Haewon
2013 Quai d'Orsay
2013 Deadly Seasons: Blue Catacomb
2016 Whoever Was Using This Bed
2016 La Femme et le TGV
2021 Jane by Charlotte
תנאים סטנדרטיים של טמפרטורה ולחץ

תנאים סטנדרטיים של טמפרטורה ולחץ הם מצבים מוגדרים, חלקם שרירותיים, לניסויים ומדידות. הם מאפשרים השוואה נוחה של תוצאות הניסויים בין כל המשתמשים באותם תנאים.
יש כמה תנאים סטנדרטיים עיקריים המשומשים ברחבי העולם כיום:
תנאי STP (ראשי תיבות של Standard Temperature and Pressure) הוגדרו על ידי האיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית (אנ') עד 1982 בתור טמפרטורה של 273.15 קלווין (בדיוק אפס מעלות צלזיוס) ולחץ של בדיוק אטמוספירה אחת, אך מאז 1982 הם מוגדרים בתור טמפרטורה של 273.15 קלווין (בדיוק אפס מעלות צלזיוס) ולחץ של בדיוק בר אחד (או  10^{5} פסקל). בתנאים האילו, לפי משוואת הגז האידיאלי, הנפח של מול אחד של גז אידיאלי הוא בקירוב 22.71 ליטר (לפני ההגדרה מחדש, הנפח של מול גז אידיאלי היה בקירוב 22.41 ליטר).
תנאי SATP (ראשי תיבות של Standard Ambient Temperature and Pressure) הוגדרו על ידי האיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית (אנ') בתור טמפרטורה של 298.15 קלווין (בדיוק 25 מעלות צלזיוס) ולחץ של בדיוק אטמוספירה אחת.
תנאי NTP (ראשי תיבות של Normal Temperature and Pressure) הוגדרו על ידי המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה האמריקאי בתור טמפרטורה של 293.15 קלווין (בדיוק 20 מעלות צלזיוס) ולחץ של בדיוק אטמוספירה אחת. למרות זאת, לניסויים תרמודינמיים לעיתים קרובות משתמשים בתנאי טמפרטורה של 298.15 קלווין (בדיוק 25 מעלות צלזיוס) ולחץ של בדיוק בר אחד. לעיתים גם משתמשים בטמפרטורה של 15 מעלות צלזיוס בשביל מדידות הקשורות לדלקים.
ישנם עוד תנאים סטנדטיים של איגודים אחרים, למשל של ארגון התקינה הבין-לאומי ושל GOST, אך הם בשימוש הרבה פחות תדיר מאילו המוזכרים למעלה.
| טמפרטורה> °C. | טמפרטורה> °F. | לחץ> kPa. | לחץ> mmHg. | לחץ> psi. | לחות> %. | גוף מגדיר או מפרסם> גוף מגדיר או מפרסם.גוף מגדיר או מפרסם |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0 | 32 | 100.000 | 750.06 | 14.5038 |  | IUPAC (STP) since 1982 |
| 0 | 32 | 101.325 | 760.00 | 14.6959 |  | NIST, ISO 10780, formerly IUPAC (STP) until 1982 |
| 15 | 59 | 101.325 | 760.00 | 14.6959 | 0 | ICAO's ISA, ISO 13443, EEA, EGIA (SI Definition) Density 1.225 kg/m³ |
| 20 | 68 | 101.325 | 760.00 | 14.6959 |  | EPA, NIST. |
| 22 | 71.6 | 101.325 | 760.00 | 14.6959 | 20–80 | American Association of Physicists in Medicine |
| 25 | 77 | 101.325 | 760.00 | 14.6959 |  | SATP, EPA |
| 20 | 68 | 100.000 | 750.06 | 14.5038 | 0 | CAGI |
| 15 | 59 | 100.000 | 750.06 | 14.5038 |  | SPE |
| 20 | 68 | 101.3 | 760 | 14.69 | 50 | ISO 5011 |
| 20 | 68 | 101.33 | 760.0 | 14.696 | 0 | GOST 2939-63 |
| 15.56 | 60 | 101.33 | 760.0 | 14.696 |  | SPE, U.S. OSHA, SCAQMD |
| 15.56 | 60 | 101.6 | 762 | 14.73 |  | EGIA (Imperial System Definition) |
| 15.56 | 60 | 101.35 | 760.21 | 14.7 |  | U.S. DOT (SCF) |
| 15 | 59 | 99.99 | 750.0 | 14.503 | 78 | U.S. Army Standard Metro |
| 15 | 59 | 101.33 | 760.0 | 14.696 | 60 | ISO 2314, ISO 3977-2, ASHRAE Fundamentals Handbook |
| 21.11 | 70 | 101.3 | 760 | 14.70 | 0 | AMCA, air density = 0.075 lbm/ft3. |
| 15 | 59 | 101.3 | 760 | 14.70 |  | FAA |
| 20 | 68 | 101.325 | 760.00 | 14.6959 |  | EN 14511-1:2013 |
| 15 | 59 | 101.325 | 760.00 | 14.6959 | 0 | ISO 2533:1975 ISO 13443:2005, ISO 7504:2015 |
| 0 | 32 | 101.325 | 760.00 | 14.6959 | 0 | DIN 1343:1990 |
הערות שוליים

↑  הבגרות בכימיה עדיין משתמשת בהגדרה הישנה של תנאי STP.
↑  מהוויקיפדיה האנגלית בקישור.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוף זבולון (הרצליה)

ערך זה עוסק בחוף בהרצליה. אם התכוונתם לחוף בתל אביב שנקרא זבולון בעבר, ראו .
| --- | --- |

מבנה הבטון של אגודת זבולון משמש נערים ונערות בהרצליה, שנות ה-50
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  הרצליה 
 שכונה:  הרצליה פיתוח
 קואורדינטות:  32°10′25″N 34°48′01″E﻿ / ﻿32.17357°N 34.80028°E﻿ / 32.17357; 34.80028
 he
 
חוף זבולון בהרצליה הידוע גם בשם חוף צופי ים הוא חוף ים הנמצא בהרצליה, בין בניין "הצוק" ל"מלון דניאל", למרגלות "גן גלסברג". מקור שמו בסניף צופי ים הרצליה, הפועל בחוף, שהוא המשך ישיר לפעילות סניף של אגודת יורדי ים זבולון שהוקם בחוף בשנת 1939.
היסטוריה

בשנים 1937–1938 החליטה הנרייטה דיאמונד, נשיאת אגודת יורדי ים זבולון, להרחיב את פעילות האגודה לאורך החוף הישראלי. דיאמונט יחד עם מפקד האגודה ומייסדה המהנדס עמנואל טובים ועסקנים נוספים עברו בנקודות חופיות שונות בארץ, העבירו הרצאות בנושא ים, הראו תמונות של פעילות זבולון ופגשו את ראשי היישובים.
בשנת 1938 נבחר שמעון זאב לוין, שהיה אחד מהמתיישבים הראשונים בהרצליה, ליושב ראש מועצת המושבה הרצליה. לוין, יחד עם אגודת יורדי הים זבולון החליטו על הקמת סניף הרצליה, הסניף הראשון שיוקם צפונית לתל אביב. ביום רביעי, 22 בנובמבר 1939 התאספו בחוף למעלה מ-700 בני אדם, והתקיים טקס הנחת אבן הפינה של המבנה שעתיד לשמש את האגודה.
בטקס נשא שמעון זאב לוין את הדברים הבאים:
בחוף הוקם מבנה בטון מוארך, עם דלת לכיוון הים וללא רצפה יצוקה. מול המבנה, בים, הוקם מזח עץ ששימש לגרירת הסירות לים (ניתן לראות עד היום את שרידי המזח מתחת למים). ייתכן ששימשה את המועדון סירה בשם "הרצליה" (על פי דבריו של ש.ז לוין).
מבנה הבטון שימש גם את ארגון ההגנה לתצפית, איתות, ואחסון סירות שיעזרו למעפילים לרדת לחוף. לאחר שהמבנה נהרס נמצא תחתיו שרידי סליק.
מספרים שהמועדון החזיק מעמד שנה וננטש בעקבות מיעוט השתתפות ילדים. עמוס גוטהרץ, שאביו היה אחד משבעת המתיישבים הראשונים בהרצליה מספר על הפלגה הראשונה שלו שהייתה גם האחרונה, בסירת המועדון. הוא סיפר על גלי החוף הגבוהים ועל הקשיים בהתמודדות עם הים.
בשנות החמישים הפעילות בסניף תפסה תאוצה הודות לקבוצת נערות ונערים שיצאו לקורס גדנ"ע ים באילת.
במשך השנים הסניף הפך למועדון ימי עירוני שהתפתח, ובשנות השבעים הפך לשבט צופי ים.
מבנה הבטון נהרס בינואר 1968, לאחר שסערה חזקה פקדה את החוף, אחרי הסערה המועדון עבר לגבעת הכורכר, ונבנה מחדש בעזרת עיריית הרצליה ותרומות שהגיעו.
כיום פועל בחוף שבט צופי ים הרצליה, שמהווה מועדון חינוכי, ערכי ואתגרי לילדים הרצליה. בחוף מוצבת סוכת מציל והוא נחשב "חוף מוכרז", פועלת בו תחנת עזרה ראשונה ובחודשי הקיץ פועלות בחוף מספר קייטנות גלישה.
ראו גם

בית הספר הימי זבולון
בית זבולון
השמאל הלאומי

הלוגו של "השמאל הלאומי"
"השמאל הלאומי" הוא תנועת שמאל ישראלית, שלא התאגדה רשמית מעולם, ועסקה בשנים 2010-2009 בהפצת הרעיונות שבמסמך "השמאל הלאומי" - ספרון בן 110 עמודים שפורסם בקיץ 2009 על ידי שמואל הספרי ואלדד יניב. יניב תיאר את אופי הספרון ומטרתו:
הספרון מנסה לעורר את תומכי מחנה השמאל בישראל על ידי הגדרת סדר-יום פרקטי על בסיס הרעיונות של חתירה ליציאת ישראל מיהודה ושומרון, סיום הסכסוך הישראלי-פלסטיני והפיכת החברה הישראלית ל"חברת מופת". פרסום הספרון לווה בביקורת בעקבות תכניו הפרובוקטיביים, וחלוקתו חינם ברשת "צומת ספרים" כערכה ליום העצמאות הופסקה בעקבות מחאה של פעילי ימין.
היסטוריה

לאחר פרסום הספרון, החלו יניב ופעילים נוספים לערוך מפגשים וחוגי בית תחת הכותרת "מתווכחים עם השמאל הלאומי". קבוצת הפעילים רואה עצמה כמייצגת את "השמאל הלאומי הגדול והציוני שלנו, שרוצה כמו הרצל ובן-גוריון ורבין, מדינה יהודית ודמוקרטית עם גבולות מוכרים ובני הגנה וחברת מופת ודוגמה אישית וצדק חברתי". הקבוצה תומכת בהפסקת השליטה הישראלית בשטחי יהודה ושומרון כאמצעי לשמירת צביון מדינת ישראל כיהודית ודמוקרטית, והפניית כספי התמיכה המדינית בהתנחלויות ליישום מדיניות כלכלית סוציאל-דמוקרטית בתוך גבולות המדינה.
בראיון שפורסם במגזין "תזה" במאי 2010 תיאר יניב את פעילות הקבוצה:
ב-15 במאי 2010 השתתפה הקבוצה, יחד עם שלום עכשיו, מרצ, יוזמת ז'נבה, התנועה הקיבוצית, השומר הצעיר, תא אופק והתנועה הירוקה, בארגון הפגנה בירושלים תחת הכותרת "ציונים לא מתנחלים". להפגנה הגיעו כ-1,000 איש.
בספטמבר 2010 יצאה התנועה בקמפיין ציבורי, לקראת רישומה ברשם המפלגות לקראת הבחירות לכנסת ולקראת השתתפותה בעצרת הזיכרון לזכרו של ראש הממשלה יצחק רבין. הקמפיין התבסס על סיסמת הבחירות של רבין משנת 1992.
כתגובה לשמועות אודות הפסקת קיומן של עצרות הזיכרון לזכרו של רבין לאחר העצרת ה-15 הצהירה התנועה כי היא תמשיך את מסורת קיום העצרות אם מרכז רבין לא יקיימן.
בפברואר 2011 יצאה התנועה בקמפיין נגד צעדי חקיקה שקידמה מפלגת ישראל ביתנו. הקמפיין הגיע לשיא בהפגנה בכיכר ציון בירושלים.
לקראת נאום ראש הממשלה נתניהו בקונגרס האמריקני במאי 2011 יצאה התנועה בקמפיין "מדינה להם, הגושים לנו" כשקראה 'כן לנאום אובמה' והחתימה ישראלים על קריאה זו.
ביוני 2011 יצאה התנועה בקמפיין למען שחרורו של גלעד שליט. במסגרת הקמפיין הוכנה כרזה שבה תמונת יאיר נתניהו, בנו של ראש הממשלה, בנימין נתניהו, במקומו של גלעד שליט ולצידה נכתב "יאיר עדיין חי בבית".
בקיץ 2011 עם תחילתה של מחאת האוהלים הייתה התנועה בין התנועות הראשונות שהקימו מאהל בשדרות רוטשילד ולקחו חלק בפעילויות המחאה. העיתון "ישראל היום" טען כי התנועה עומדת מאחורי המחאה. בתגובת התנועה נאמר כי התנועה לא החלה את המחאה אלא הצטרפה אליה. בהמשך קיימה התנועה במאהל 'בית ספר לשינוי חברתי' שבו אירחה עיתונאים ופעילים חברתיים שקיימו דיונים בנושאי חברה וכלכלה.
ב-2012 פרש אלדד יניב מהתנועה לטובת מפלגת ארץ חדשה שהתמודדה בבחירות לכנסת ה-19 אך לא עברה את אחוז החסימה. בשנים שלאחר מכן דעכה פעילות התנועה באופן ניכר.
בעקבות הפצת הספרון "השמאל הלאומי" הגיש אהרון דומב תביעת לשון הרע נגד מחבריו. התביעה נדחתה בבית משפט השלום ודומב חויב בתשלום הוצאות משפט בסך 70,000 ש"ח. בעקבות ערעורו של דומב, הפך בית המשפט המחוזי את ההחלטה בעניינם של מחברי הספרון וקבע שהתיק יחזור לבית משפט השלום, שם יצטרכו יניב והספרי להוכיח את טענתם - "אמת דיברתי" לאחר שייחסו לדומב "שירקס", "קומבינות" ו"שקרים". הנתבעים ערערו לבית-המשפט העליון שאישר את הפסק בערכאה הראשונה, משום שדומב ויתר בשלב מוקדם יותר על הכללת מילים אלו בתביעה.
הערות שוליים

↑  "השמאל הלאומי (טיוטה ראשונה להערות)", באתר השמאל הלאומי
1 2  דניאל דולב, ראיון פוליטי נוקב עם אלדד יניב, הרוח החיה מאחורי 'השמאל הלאומי'", תזה, מאי 2010
↑  אטילה שומפלבי, מסמך ה"סמולנים": באמת שכחנו להיות יהודים, באתר ynet, 9 בספטמבר 2009
מרב דוד, השמאל מציג: המניפסט שיעורר את המחנה?, באתר nrg‏, 9 בספטמבר 2009
↑  ארי שביט, מניפסט השמאל החדש של אלדד יניב ושמואל הספרי, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2009
אורן קאשי, שנאה, משטמה ואורגניזם לאומני מאת 'השמאל הלאומי', באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 במאי 2010
↑  שמעון כהן וחזקי עזרא, "צומת ספרים": הופסקה החלוקה, באתר ערוץ 7, 11 באפריל 2010
↑  מתוך אתר תנועת השמאל הלאומי
↑  יהונתן ליס וחיים לוינסון, הפגנת השמאל בי-ם: התנחלות אינה ציונות, באתר הארץ, 15 במאי 2010
↑  שי פוגלמן, יכול להיות שאלדד יניב והשמאל הלאומי הם התקווה היחידה של השמאל בבחירות הבאות, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2010
↑  אטילה שומפלבי, השמאל הלאומי בקאמבק "לישראל מחכה לרבין", באתר ynet, 8 בספטמבר 2010
↑  אטילה שומפלבי, העצרת לזכר רבין תהיה האחרונה?, באתר ynet, 4 באוקטובר 2010
↑  אלפים הפגינו בכיכר ציון:"מתביישים בגזענות", באתר וואלה, 27 בפברואר 2011
↑  נתניהו בקונגרס: נהיה נדיבים, אל י-ם לא תחולק, באתר ynet, 24 במאי 2011
↑  דף ההחתמה באתר השמאל הלאומי
↑  איילה חננאל‏, השמאל הלאומי החתים עצומה: "מדינה להם, גושים לנו", באתר וואלה, 4 ביוני 2011
↑  פנחס וולף‏, בכנסת מתנגדים לקמפיין השמאל הלאומי למען שליט, באתר וואלה, 29 ביוני 2011
↑  מתי טוכפלד, מחאה ספונטנית - אבל גם מאורגנת, באתר ישראל היום, 18 ביולי 2011
↑  סיכום 'חוג בית' עם אורלי וגיא באתר השמאל הלאומי
↑  ת"א (שלום י-ם) 16170-03-11 אהרן דומב נגד אלדד יניב, שמואל הספרי, גדי טאוב, ניתן ב-11 בנובמבר 2014
↑  אורן פרסיקו, "מדובר בפרסום בעל אופי עובדתי", באתר העין השביעית, 22 ביולי 2015
↑  איתמר ב"ז, דומפה ישלם למחברי "השמאל הלאומי", באתר העין השביעית, 28 בינואר 2016
רחוב גלי תכלת

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 על שם:  הים התיכון
 מיקום
 מדינה:  ישראל
 עיר:  הרצליה
 קואורדינטות:  32°10′59″N 34°48′15″E﻿ / ﻿32.182916666667°N 34.804055555556°E﻿ / 32.182916666667; 34.804055555556
  מפת מיקום  מפה מפורטת   מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) רחוב גלי תכלת(למפת נתניה רגילה) רחוב גלי תכלת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רחוב גלי תכלת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רחוב גלי תכלת  he רחוב גלי תכלתhe רחוב גלי תכלתמפת  __ הרצליה (in English: Herzliya)  __ כפר שמריהו (in English: Kfar Shmaryahu) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רשפון (in English: Rishpon) (מועצה אזורית חוף השרון (in English: Hof HaSharon Regional Council)) מצפון-מזרח: __ רעננה (in English: Ra'anana) ממזרח: __ גבעת ח"ן (in English: Givat Hen) (מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council)), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מדרום: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ גליל ים (in English: Glil Yam) (מועצה אזורית חוף השרון), __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רחוב גלי תכלת שבהרצליה פיתוח נחשב לרחוב היקר בישראל. הרחוב ממוקם בחלקה המערבי של הרצליה פיתוח ובנוי על המצוק הנמצא בקו ראשון אל הים.
ברחוב גלי תכלת 82 בתים פרטיים. הבתים שמספרם זוגי נמצאים בחלקו המערבי של הרחוב וצופים אל הים, דבר ההופך אותם ליקרים במיוחד.