stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנסיך הפרסי: חולות הזמן
עלילת המשחק > הקרב

הנסיך, אחרי שהביס עוד כמה אנשי חול וחיות חול, מגיע שוב לחדר הכניסה של הארמון ומוצא שם צבא של אנשי חול שבראשו עומד איש חול גדול לבוש בבגדי מלך: אביו של הנסיך. הנסיך קופץ מהקומה השנייה לתוך אולם הכניסה ומתחיל להילחם באנשי החול, אחרי שהביס את כל אנשי החול השחקן נלחם נגד אביו של הנסיך, אחרי סוף הקרב הגדול והקשה הזה הנסיך שוב רואה את עמוד החול שיוצא מרצפת האולם ונכנס אליו, הוא שוב רואה את העתיד והולך משם, עצוב.
עלילת המשחק > הגנבה

הנסיך נכנס לחדר ענק ושומע מישהו קורא לו לבוא, החדר היה מלא כולו בווילונות הוא נכנס לכל וילון ויוצא שוב באותו החדר.
על השחקן לגלות איזה וילון מוביל לקול שקורא לנסיך, אחרי שהשחקן מוצא את הווילון הנסיך מגיע לחדר גדול יותר מהחדר הקודם שבמרכזו הייתה בריכה, ליד הברכה ישבה האישה שברחה מהנסיך. היא והנסיך שוחים ביחד בבריכה ואז הנסיך מתעורר כשהוא שוכב על קבר, החרב שלו והפגיון נעלמו! האישה ברחה שוב והפעם, עם כלי הנשק של הנסיך.
הנסיך בורח מצבא של אנשי חול ומוצא חרב חזקה יותר והוא ממשיך להשתמש בה עד סוף המשחק.
עלילת המשחק > הקרב הגדול

הנסיך מוצא את האישה בחדר שבו נמצא שעון החול, נלחמת בקבוצה גדולה של אנשי חול עם כלי הנשק שלו ומפסידה: אנשי החול הפילו אותה לתוך חור ברצפה אבל למזלה היא הצליחה לתפוס את הרצפה, הנסיך נלחם באנשי החול ומגלה שחרבו החדשה יכולה להרוג אנשי חול ולפורר אותם, אחרי הקרב הנסיך רץ להציל את האישה, היא החליקה ונפלה אבל הנסיך תפס את הלהב של הפגיון (שהיא החזיקה), כשהאישה ראתה שהנסיך מדמם היא עזבה את הפגיון, נפלה ומתה.
הנסיך נכנס בפעם האחרונה לעמוד החול וראה את העתיד: הכל היה שלו, לא היו יצורי חול בעתיד.
הנסיך התעורר שוב ליד העמוד של החול ואז נכנס הווזיר. הנסיך קפץ על שעון החול, הווזיר ניסה לעצור אותו אבל הוא לא הספיק: הנסיך הכניס את הפגיון לתוך שעון החול.
עלילת המשחק > הסוף

הנסיך התעורר בחדרו בארמון של אביו, הוא הבין מה קרה: שעון החול החזיר אותו (ואולי גם את הווזיר) אחורה בזמן לפני שהכול התחיל. הנסיך רץ כל הלילה עד שהגיע לביתה של האישה, שכנראה הייתה ביתו של המלך של הממלכה השנייה, הוא נכנס לחדרה אבל מפני שהם עוד לא נפגשו היא לא הכירה אותו, לפתע נכנס הווזיר והתחיל להילחם בנסיך, אחרי שהשחקן סיים את הקרב, הנסיך מעיף את הווזיר למרפסת והורג אותו שם.
הנסיך, אחרי שסיים לדבר עם הנסיכה (האישה) פונה ללכת אבל אז הנסיכה עוצרת אותו ושואלת מי הוא, הוא אומר לה את שמו והולך.
יצורי החול

יצורי החול מתחלקים לשתי קבוצות:
אנשי החול הם אפורים, גדולים, ומעוותים. חיות החול נראות כמו חיות רגילות, אך גדולות ומסוכנות יותר.
יצורי החול נוצרים כשחולות הזמן נוגעים בבשרו החשוף של הקורבן שלהם.
החפצים המגנים

פגיון הזמן - שייך לנסיך
הקשת הקסומה - שייכת לנסיכה
המקל המכושף - שייך לוזיר
הדמויות

הנסיך
הנסיכה פארה
הוזיר - הנבל הראשי במשחק
הדמויות > הדמויות המשניות

אביה של הנסיכה
אביו של הנסיך
הדמויות > אויבים

במהלך המשחק על השחקן להילחם במספר אויבים:
אנשי הממלכה השנייה - הראשונים שנלחמים נגדם
אנשי החול - המפלצות שנגדן נלחמים במהלך רוב המשחק
חיות החול - יצורי חול, בדומה לאנשי החול.
אביו של הנסיך - בוס, מפקד על צבא של אנשי חול, האויב השני בכוחו במשחק
וזיר - בוס, האויב החזק ביותר במשחק נלחמים נגדו בשלב האחרון, הוא מופיע גם במשחק הנסיך הפרסי: שני כיסאות המלכות (Prince of Persia: The Two Thrones)
מלכודות

הנסיך הפעיל את המלכודות שבארמון כדי לעצור את יצורי החול, המלכודות לא עבדו ועכשיו הן יכולות להזיק רק לנסיך.
במהלך המשחק על השחקן להתחמק מהמלכודות, המלכודות הן:
מטוטלת - סכינים שמתנדנדים מהתקרה.
רצפה מתמוטטת - רצפה שנופלת ברגע שמשהו נוגע בה.
דוקרנים - קוצים שיוצאים מהרצפה כשמשהו עובר מעליהם.
סכינים מסתובבים - סכינים שיוצאים מהקיר וחותכים כל מה שעומד בדרכם.
עמודי סכינים - עמודים מסתובבים שיוצאים מהרצפה, מחוברים אֶליהם סכינים.
מקומות גבוהים - הנסיך לא יכול לשרוד נפילה ממקום גבוה מדי לכן צריך להיזהר ולא ליפול.
המלכודות מבוססות על המלכודות מהסדרה המקורית.
עיבוד מחדש

גרסה מחודשת למשחק (Remake) נועדה לצאת ב-18 במרץ 2021 למערכת ההפעלה Microsoft Windows ולקונסולות המשחקים Xbox One, Xbox Series X/S, פלייסטיישן 4 ופלייסטיישן 5.
לאחר שיוביסופט שחררו קדימון המציג את המשחקיות והגרפיקה, מעריצים רבים התלוננו שהגרפיקה אינה תואמת את הסטנדרטים הנוכחיים. בעקבות זאת, החברה ביטלה את יצירת המשחק הנוכחי ומתכננת אותו מחדש. כמו כן, החברה הסירה את האפשרות להזמין את המשחק בהזמנה מוקדמת והחזירה לאלו שהזמינו את כספם בחזרה.
במקביל, חברת יוביסופט שחררו קדימון למשחק חדש בשם "Prince of Persia: The Lost Crown" (בעברית: "הנסיך הפרסי: הכתר האבוד"), הנראה כשילוב בין משחקי "הנסיך הפרסי" הישנים לבין הגרפיקה של המשחק משנת 2008.
הערות שוליים

↑  Entertainment Software Rating Board‏, Prince of Persia: The Sands of Time for GameCube, Windows PC, PlayStation 2, Xbox Rating (באנגלית)
↑  Entertainment Software Rating Board‏, Prince of Persia: The Sands of Time for Game Boy Advance Rating (באנגלית)
↑  Entertainment Software Rating Board‏, Prince of Persia: The Sands of Time for Windows PCe Rating (באנגלית)
↑  Entertainment Software Rating Board‏, Prince of Persia: The Sands of Time HD for PlayStation 3, Xbox 360 Rating (באנגלית)
↑  Entertainment Software Rating Board‏, Prince of Persia: The Sands of Time Remake for PWindows PC, PlayStation 4, Xbox One, Xbox Series Rating (באנגלית)
↑  Pan European Game Information‏, Prince of Persia: The Sands of Time Rating (באנגלית)
↑  גרסת הגיים בוי אדוונס קיבלה דירוג של PEGI 7.
↑  Why Prince of Persia Remake's Graphics Are Disappointing, ScreenRant, ‏2020-09-10 (באנגלית)
↑  Michael McWhertor, Ubisoft reboots its troubled Prince of Persia remake, Polygon, ‏2023-05-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Prince of Persia Remake Pre-Orders Canceled, Refunded, Game Rant, ‏2022-11-12 (באנגלית)
↑  Prince of Persia The Lost Crown - Reveal Gameplay Trailer, נבדק ב-2023-06-13
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb165948702 (data) 
עטיפת הגרסה המחודשת למשחק שיצאה ב-2022
ג'ונתן ג'קסון (פוליטיקאי)

ג'ונתן לותר ג'קסון (באנגלית: Jonathan Luther Jackson; נולד ב-7 בינואר 1966) הוא פוליטיקאי, איש עסקים ופעיל אמריקאי המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של אילינוי מאז ינואר 2023. ג'קסון חבר המפלגה הדמוקרטית.
ביוגרפיה

ג'קסון נולד בשיקגו לג'סי ג'קסון, פעיל זכויות אזרח וכומר, ולז'קלין ג'קסון. הסנדק שלו היה מרטין לותר קינג ג'וניור, שעל שמו נקרא שמו האמצעי של ג'קסון. לג'קסון חמישה אחים, סנטיטה ג'קסון וחבר הקונגרס באילינוי מטעם המחוז השני במדינה לשעבר ג'סי ג'קסון ג'וניור, יוסף, ג'קלין ג'קסון ואשלי, אחיו הצעירים.
ג'קסון למד בתיכון וויטני מ. יאנג מגנט בשיקגו, שם היה סטודנט-ספורטאי. הוא למד באוניברסיטת צפון קרוליינה A&T סטייט בגרינסבורו, צפון קרוליינה. הוא בוגר בית הספר ללימודי עסקים של אוניברסיטת נורת'ווסטרן באוונסטון, אילינוי.
ג'קסון, שנולד למשפחה אקטיביסטית לזכויות אדם, טייל בעולם בעת שעזר לאביו בפעילותיו. הוא נסע לסוריה ב-1983, כאשר אביו ניהל משא ומתן עם נשיא סוריה חאפז אל-אסד לשחרור הטייס האמריקני השבוי רוברט גודמן. הוא פגש את פידל קסטרו ב-1984, כאשר אביו ניהל משא ומתן על שחרור 22 אמריקאים שהוחזקו בקובה. הוא גם היה עם אביו באוגוסט 2005, כאשר נסע לוונצואלה לפגוש את נשיא ונצואלה הוגו צ'אווס, זאת בעקבות התבטאויות שנויות במחלוקת של איל הטלוויזיה פט רוברטסון שרמז שצריך לרצוח את צ'אבס. ג'קסון גינה את דבריו של רוברטסון והגדירם כלא מוסריים.
ג'קסון החל את הקריירה שלו ב-1988 בדרקסל ברנהאם למברט כאנליסט השקעות של מייקל מילקן. מאוחר יותר עבד ג'קסון כאנליסט ב-Independence Bank, ופיתח נדל"ן עבור East Lake Management בשיקגו. הוא הצטרף מחדש למילקן ב-Knowledge Universe בסוף שנות ה-90 ועסק בהשקעות במגזרי האלחוט, הנדל"ן וההפצה.
בשנת 1998, ג'קסון, יחד עם אחיו יוסף, הפך לבעלים של חברת הפצה משיקגו של Anheuser-Busch Cos - River North Sales and Service, LLC. העסקה התקבלה בביקורת ונפוטיזם מכיוון שאביו של ג'קסון ארגן בעבר חרם על מוצרי המבשלה בתחילת שנות ה-80.
בשנת 2009, ג'קסון הוביל קבוצה של משקיעים בהצעה של 250 מיליון דולר לרכוש את ION Media Networks, רשת תחנות הטלוויזיה העצמאיות הגדולה במדינה. הוא לימד מימון ויזמות ב-City Colleges of Chicago והוא פרופסור לעסקים באוניברסיטת מדינת שיקגו.
קריירה פוליטית

בפברואר 2022 הכריז ג'קסון על מועמדותו לייצג את מחוז הקונגרס הראשון של אילינוי לאחר שהמכהן, בובי ראש, הודיע על פרישה חודש קודם לכן. בקמפיין פרוגרסיבי, הוא זכה לתמיכה של ברני סנדרס ואישים אחרים באגף הפרוגרסיבי של מפלגתו. הוא זכה בפריימריז הדמוקרטי עם כ-30% מהקולות, ובהמשך בקלות יתרה בבחירות הכלליות במושב הדמוקרטי. הוא הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2023.
בבית הנבחרים חבר ג'קסון בוועדת החקלאות ובוועדת החוץ.
חיים אישיים

ג'קסון התחתן עם מרילין אן ריצ'רדס מברוקלין בשנת 1995, ולהם שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  https://chicago.suntimes.com/authors/lynn-sweet, Jonathan Jackson, the son of Rev. Jesse Jackson, kicks off Congress bid in crowded Democratic primary, Chicago Sun-Times, ‏2022-02-08 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: J000309
אינטל

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית הנסחרת בנאסד"ק: INTC
 בורסה:  נאסד"ק (INTC)  הבורסה לניירות ערך בהונג קונג (4335) 
 מייסדים:  רוברט נויס, גורדון מור, אנדי גרוב 
 תקופת הפעילות:  1968–הווה (כ־57 שנים)
 חברות בנות:  אינטל אירלנד  אינטל גרמניה  אינטל הודו  אינטל ישראל  מובילאיי  וירטוטק  Havok  מקאפי  אינטל קפיטל  וינד ריבר מערכות  Intel Architecture Labs 
 מיקום המטה:  ארצות הברית סנטה קלרה, קליפורניה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  תעשיית המוליכים למחצה, תעשיית האלקטרוניקה 
 מוצרים עיקריים:  מיקרו-מעבדים, שבבי בלוטות', זיכרון הבזק, שבבי לוח אם וכרטיסי רשת.
 שווי שוק:  89.19 מיליארד דולר (12 במרץ 2025)
 הכנסות:  79.02 מיליארד דולר (2021)
 רווח תפעולי:  2,334,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 רווח:  19.87 מיליארד דולר (2021)
 הון עצמי:  95,391,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2021) 
 מנכ"ל:  ליפ-בו טאן
 עובדים:  121,100 עובדים
  
 www.intel.com
 
סמליל אינטל משנת 1968 עד 2006
סמליל אינטל משנת 2006 עד 2020
סמליל אינטל משנת 2020
אינטל קורפוריישן (באנגלית: Intel Corporation) הוא תאגיד רב-לאומי אמריקאי, מהחברות המובילות בעולם בתחום של תכנון וייצור מיקרו-מעבדים ומעגלים משולבים. כמו כן, אינטל מייצרת כרטיסי רשת, מערכות שבבים ללוחות אם, מוצרי תוכנה והתקנים אחרים. לאינטל פרויקטי מחקר מתקדמים בכל ההיבטים של ייצור מוליכים למחצה, כולל MEMS, וכן פרויקטים בתחום התוכנה כמו מהדר לשפות תכנות וערכת פיתוח לעיבודים גרפיים.
נכון ל-2022 מועסקים באינטל כ-131,900 עובדים. מניית אינטל נסחרת בנאסד"ק, ומשתייכת למדד דאו ג'ונס ולמדד S&P 500. ב-2022 הגיעו ההכנסות השנתיות שלה ל-63.05 מיליארד דולר, והרווח הנקי עמד על 8.02 מיליארד דולר.
היסטוריה

תאגיד אינטל נוסד בשנת 1968 בסנטה קלרה שבקליפורניה, על ידי גורדון מור (Gordon E. Moore) ורוברט נויס (Robert Noyce). העובד השלישי בחברה היה אנדרו גרוב (Andrew Grove), שניהל את החברה מאז הגעתו בשנות ה־60 עד לפרישתו בשנות ה־90, כשהוא הופך את אינטל לאחד מהעסקים הגדולים והמצליחים בעולם.
מור ונויס רצו לקרוא לחברה 'מור נויס'. אולם השם לא נשמע טוב בכל הנוגע לאלקטרוניקה (נשמע כמו "עוד רעש"), לכן הם החליטו לקרוא לחברה "אלקטרוניקה משולבת" (INTegrated ELectronics), או בקיצור - אינטל. אולם, השם כבר היה רשום על שם רשת מלונות, לכן הם נאלצו תחילה לקנות את הזכויות על השם.
החברה החלה כיצרנית רכיבי זיכרון, לפני ששינתה את יעודה לתכנון ויצור המעבדים. גרוב תיאר את המעבר הזה בספרו "רק הפרנואידים שורדים".
בתחילת שנות השמונים בחרה חברת IBM במעבד של אינטל למעבד של סדרת מחשבי IBM PC, והצלחתה של סדרה זו הביאה לפריחתה של אינטל.
במהלך שנות ה־90, מעבדות הארכיטקטורה של אינטל (IAL) היו אחראיות לרבים מהחידושים בתחום החומרה למחשב האישי, כולל אפיק ה־PCI, האפיק הטורי האוניברסלי (USB), והארכיטקטורה השולטת לשרתים בעלי מספר מעבדים. גם פיתוחי התוכנה של IAL הביאו תרומה רבה. פיתוחי התוכנה של המעבדות בתחום הווידאו והגרפיקה הממוחשבים היו חשובים בהתפתחות התחום.
השליטה של אינטל בשוק המעבדים לארכיטקטורת x86 הובילה למספר תביעות כנגדה בנוגע לעבירות על חוקי ההגבלים העסקיים בארצות הברית במשך השנים, כולל חקירות של ועדת הסחר הפדרלית (FTC) בסוף שנות ה־80 וב־1999, וכן תביעות אזרחיות כגון התביעה של חברת DEC בשנת 1997 ותביעת פטנט על ידי אינטרגרף. שליטתה של אינטל בשוק (בזמן מסוים היא שלטה על 85% מהשוק למעבדי 32-ביט למחשבים אישיים), ביחד עם הצעדים המשפטיים שאינטל עצמה נקטה (בעיקר תביעות נגד יצרני מחשבים אישיים בגין הפרת מה שמכונה "פטנט 338"), הפכו את אינטל למטרה מושכת לתביעות משפטיות, אם כי מעט מאוד מהן אכן הצליחו להשיג את מטרתן. נכון ל-2024, המתחרה הגדולה היחידה של אינטל בשוק ה־x86 היא חברת AMD, אתה יש לאינטל הסכמים חוצי-רישיונות הדדיים מאז 1976: שתי החברות יכולות להשתמש בפטנטים בנוגע לחידושים טכנולוגיים של החברה האחרת ללא תשלום כספי.
לאינטל מפעלים רבים הפרושים במדינות רבות ברחבי העולם, בהן: ארצות הברית (הילסבורו שבאורגון, סנטה קלרה שבקליפורניה), קוסטה ריקה, מלזיה, אירלנד, סין (בבניה) וישראל.
חלק אחר מהחברה הוא קרן ההשקעות Intel Capital. ב-2017 השקיעה אינטל באמצעות הקרן בסכום של כמיליארד דולר בתחום הבינה המלאכותית.
ב-21 ביוני 2018 פרש מנכ"ל החברה בריאן קרזניץ על רקע מערכת יחסים שניהל בהסכמה עם עובדת, אך בניגוד לקוד האתי של החברה. במקומו מונה למחליף זמני סמנכ"ל הכספים רוברט (בוב) סוואן. ב-31 בינואר 2019 הודיעה החברה כי בוב סוואן מונה למנכ״ל אינטל. ב-15 בפברואר 2021 החל פט גלסינגר לשמש כמנכ"ל אינטל, והוא פרש ב-2 בדצמבר 2024.
באוקטובר 2022, לאחר פרסום הדוחות הרבעוניים, בהם דיווחה על הפסד לראשונה מזה 30 שנה, הודיעה על תוכנית התייעלות במסגרתה תפטר כ-26 אלף עובדים בשנים 2023–2026.
ב-2024, החברה פרסמה דו"ח רבעון מאכזב המצביע כי החברה עברה מרווח נקי של 1.5 מיליארד דולר להפסד של 1.6 מיליארד דולר. החברה הודיעה על תוכנית קיצוצים הכוללת פיטורין בהיקף של 15% מכוח האדם שלה. בעקבות כך המניה התרסקה ב-2 באוגוסט 2024 ב-26%, הנחשב ליום המסחר הגרוע ביור שלה מזה 50 שנה. בסה"כ ירדה המניה של אינטל במהלך השנה ב-60%. בספטמבר 2024, דווח כי קוואלקום מתכוונת לרכוש את החברה.
במרץ 2025 פורסם כי ליפ-בו טאן יכנס לתפקיד מנכ"ל אינטל במקום פט גלסינגר שפרש.
רכישות > לפני 2000

בשנת 1999 רכשה אינטל את DSPC תמורת 1.6 מיליארד דולר.
רכישות > 2000 עד 2009

בנובמבר 2003 אינטל רכשה את הסטארט-אפ הישראלי מוביליאן, המפתח שבבים לסלולר תמורת כעשרה מיליוני דולרים.
בשנת 2009 אינטל רכשה את החברות Cilk ו-Rapidmind המתמחות בעיבוד מקבילי.
ביוני 2009 היא רכשה את חברת וינד ריבר האמריקנית למערכות משובצות מחשב תמורת סכום של 884 מיליון דולרים.
רכישות > 2010 עד 2021

בשנת 2010 הגיעה החברה לשיא של רכישות של חברות שונות:
במאי 2010 רכשה אינטל את חברת השבבים קומסיס הישראלית שלה יכולות בתחום ה-WiMAX.
ב-16 באוגוסט 2010 הודיעה החברה כי היא רוכשת את חטיבת הכבלים של טקסס אינסטרומנטס שפיתחה בישראל שבבי מחשב לממירים דיגיטליים.
ב-19 באוגוסט 2010 הודיעה חברת אינטל כי היא מתכוונת לרכוש את חברת תוכנות האבטחה מקאפי בסכום של 7.68 מיליארד דולרים. בספטמבר 2016 הודיע חברת אינטל כי היא מוכרת את השליטה במקאפי לחברת ההשקעות TPG. מקאפי תהפוך בעקבות המהלך לחברה עצמאית בניהולן המשותף של TPG ואינטל.
בסוף אוגוסט 2010 אינטל רכשה את חטיבת החומרה לסלולר וניידים של אינפיניון הגרמנית, תמורת 1.4 מיליארד דולר. ובספטמבר 2010 רכשה את חברת נאוקלאוס הישראלית שמציעה פתרונות אבטחת מידע למערכות וירטואליות בארגונים, במיליון דולר בלבד.
ביולי 2011 היא רכשה את חברת ההזנק הישראלית גרפטק (GraphTech Computers), שפיתחה שירות לשליטה מרחוק על המחשב ברשת הסלולרית, בסכום של כמה מיליוני שקלים.
באוקטובר 2011 רכשה אינטל את חברת ההזנק הישראלית טלמאפ לשירותי מיפוי, חיפוש וניווט בסלולר, בסכום שבין 250 ל-300 מיליון דולר. אינטל סגרה את החברה לאחר פחות משנתיים.
בינואר 2013 החלה אינטל להפיץ את הדגם הראשון של סדרת המחשבים הקטנים שלה-Intel NUC. מאז יצאו לאור מחשבים רבים מסדרה זו לפלחי השוק השונים, והיא נחשבת מוצלחת ופופולרית יחסית.
ביוני 2015 הודיעה על רכישת אלטרה בכ-16.7 מיליארד דולר במזומן.
במרץ 2016 רכשה אינטל את חברת Replay הישראלית, המפתחת טכנולוגיה לצילום ולהצגה של שידורי ספורט, תמורת 175 מיליון דולר.
במרץ 2017 רכשה אינטל את חברת מובילאיי הישראלית העוסקת בתחום נהיגה אוטונומית תמורת 15.3 מיליארד דולר.
בדצמבר 2019 רכשה אינטל את חברת הבאנה לאבס, העוסקת בפיתוח מעבדים ליישומי בינה מלאכותית, תמורת שני מיליארד דולר.
במאי 2020 רכשה אינטל את Moovit הישראלית בכ-900 מיליון דולר
דצמבר 2021 רכשה אינטל את סקרינובייט הישראלית בכ-150 מיליון דולר
רכישות > 2010 עד 2021 > טבלת רכישות (מאז שנת 2009)

| מספר | תאריך הודעה על רכישה | חברה | עיסוק | מדינה | מחיר | משמש ב | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 4 ביוני 2009 | Wind River Systems | מערכות משובצות מחשב | ארצות הברית ארצות הברית | 884 מיליון דולר | תוכנה |  |
| 2 | 19 באוגוסט 2010 | McAfee | אבטחת מידע | ארצות הברית ארצות הברית | 7.6 מיליארד דולר | תוכנה |  |
| 3 | 30 באוגוסט 2010 | Infineon (partial) | תקשורת אלחוטית | גרמניה גרמניה | 1.4 מיליארד דולר | מעבדים לניידים |  |
| 4 | 17 במרץ 2011 | Silicon Hive | DSP | הולנד הולנד | לא ידוע | מעבדים לניידים |  |
| 5 | 29 בספטמבר 2011 | Telmap | תוכנה | ישראל ישראל | לא ידוע | שירותי מיקום |  |
| 6 | 30 באוקטובר 2011 | Invision | תוכנה | ישראל ישראל | 50–60 מיליון דולר | תוכנה |  |
| 7 | 13 באפריל 2013 | Mashery | ניהול API | ארצות הברית ארצות הברית | 180 מיליון דולר | תוכנה |  |
| 8 | 6 במאי 2013 | Stonesoft Corporation | אבטחת מידע | פינלנד פינלנד | 389 מיליון דולר | תוכנה |  |
| 9 | 16 ביולי 2013 | Omek Interactive | חיווי | ישראל ישראל | לא ידוע | תוכנה |  |
| 10 | 13 בספטמבר 2013 | Indisys | עיבוד שפה טבעית | ספרד ספרד | לא ידוע | תוכנה |  |
| 11 | 25 במרץ 2014 | BASIS | טכנולוגיה לבישה | ארצות הברית ארצות הברית | לא ידוע | התקנים חדשים |  |
| 12 | 13 באוגוסט 2014 | Avago Technologies (חלקית) | מוליכים למחצה | ארצות הברית ארצות הברית | 650 מיליון דולר | מעבדי תקשורת |  |
| 13 | 1 בדצמבר 2014 | PasswordBox | אבטחת מידע | קנדה קנדה | לא ידוע | תוכנה |  |
| 14 | 5 בינואר 2015 | Vuzix | טכנולוגיה לבישה | ארצות הברית ארצות הברית | 24.8 מיליון דולר | התקנים חדשים |  |
| 15 | 2 בפברואר 2015 | Lantiq | טלקום | גרמניה גרמניה | לא פורסם | Gateways |  |
| 16 | 1 ביוני 2015 | Altera | מוליכים למחצה | ארצות הברית ארצות הברית | 16.7 מיליארד דולר | FPGA |  |
| 17 | 18 ביוני 2015 | Recon | טכנולוגיה לבישה | ארצות הברית ארצות הברית | 175 מיליון דולר | התקנים חדשים |  |
| 18 | 26 באוקטובר 2015 | Saffron Technology | מחשוב קוגניטיבי | ארצות הברית ארצות הברית | לא פורסם | תוכנה |  |
| 19 | 4 בינואר 2016 | Ascending Technologies | כלי טיס בלתי מאוישים | גרמניה גרמניה | לא פורסם | טכנולוגיה חדשה |  |
| 20 | 9 במרץ 2016 | Replay Technologies | טכנולוגית וידאו | ישראל ישראל | לא פורסם | טכנולוגיה וידאו בתלת־ממד לצילום ולהצגה של שידורי ספורט |  |
| 21 | 5 באפריל 2016 | Yogitech | אבטחת IoT ומערכות סיוע לנהיגה. | איטליה איטליה | לא פורסם | תוכנה |  |
| 22 | 9 באוגוסט 2016 | Nervana Systems | טכנולוגית למידת מכונה | ארצות הברית ארצות הברית | 350 מיליון דולר | טכנולוגיה חדשה |  |
| 23 | 6 בספטמבר 2016 | Movidius | ראייה ממוחשבת | אירלנד אירלנד | לא פורסם | טכנולוגיה חדשה |  |
| 24 | 16 במרץ 2017 | MobilEye | טכנולוגית נהיגה אוטונומית | ישראל ישראל | 15 מיליארד דולר | טכנולוגית נהיגה אוטונומית |  |
| 25 | 16 באפריל 2019 | Omnitek | האצת וידאו ב-FPGA | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | לא פורסם | האצת וידאו |  |
| 26 | 16 בדצמבר 2019 | הבאנה לאבס | מעבדים ליישומי בינה מלאכותית | ישראל ישראל | שני מיליארד דולר |  |  |
תלונות בדבר תחרות לא הוגנת

לאחר שמתחרתה חברת AMD הגישה החל משנת 2000 תלונות כנגד אינטל במספר מדינות על ניצול כוחה על מנת ללחוץ על יצרניות מחשבים להשתמש במעבדיה תוך שהיא מאיימת עליהן בטקטיקות כגון הפליה וסיבסוד, חברת אינטל נקנסה במספר מדינות.
ב-2005 ממשלת יפן אלצה את החברה להסיר תנאים מגבילים בעסקאות עם חברות מחשבים יפניות. ביוני 2008 החברה נקנסה על ידי הרשות להגבלים עסקיים בקוריאה הדרומית בסכום של 25 מיליון דולר.
במאי 2009 נקנסה אינטל על ידי נציבות האיחוד האירופי בסכום של 1.44 מיליארד דולר, לאחר שנמצאה אשמה על ידי גופי האיחוד בתחרות לא הוגנת כלפי מתחרותיה. בנובמבר 2009 התפרסם כי חברת אינטל תפצה את חברת AMD בסכום של 1.25 מיליארד דולר בתמורה להסרת תביעותיה של החברה המפוצה, תחרות הוגנת ולהסכם צולב על פטנטים למשך 5 שנים. ההסכם שפתח דף חדש ביחסי החברות, נחתם כשבוע לאחר שהתובע הכללי של ניו יורק, אנדרו קואומו, הגיש תביעה בעניין כנגד אינטל שבה האשים בין היתר את אינטל בכך "שעסקה בפעילות לא-חוקית שיטתית בהיקף בינלאומי במקום להתחרות בהגינות" ובנקיטת "דרכי שוחד וכפיה כדי לשמר את אחיזת-החנק שלה בשוק", ולאחר שרשות הסחר הפדרלית הודיעה כי היא שוקלת לפתוח בהליכים פורמליים כנגד החברה.
אינטל ישראל

אינטל פועלת בישראל מאז נוסד הסניף הישראלי של החברה בשנת 1974 בידי דב פרוהמן, במשרד קטן בחוף שמן בחיפה. כיום יש לאינטל ישראל מרכזי פיתוח בחיפה, בירושלים, ובפתח תקווה, ומפעל ייצור בפארק התעשייה קריית גת המפתחים ומייצרים מיקרו־מעבדים ומוצרי תקשורת. חברת אינטל העסיקה בישראל כ-10,000 עובדים ב-2013. מקסין פסברג מכהנת מאז 2007 בתפקיד מנכ"לית אינטל ישראל וסגנית נשיא אינטל העולמית. בדצמבר 2016 הודיעה פסברג על פרישתה מהתפקיד. את מקומה כמנכ"ל ממלא יניב גרטי החל מינואר 2017.
חלק מעובדי אינטל ישראל קודמו לתפקידי הנהלה בכירים ובראשם אמיר פיינטוך שמשמש מנהל בכיר בחברת אינטל העולמית, ונחשב כיום כישראלי הבכיר ביותר בחברה, ודדי פרלמוטר, שהיה סמנכ"ל מוצרים וסגן נשיא בכיר באינטל העולמית. רוני פרידמן, כיום מנכ"ל אפל ישראל, שימש קודם לכן בתפקיד ניהולי בכיר באינטל. בשנת 2019 מספר הישראלים שמכהנים כסגני נשיא בענקית השבבים עלה ל-20 בעקבות סבב מינויים בחברה, הבכיר בהם הוא שגיא בן-משה, שכיהן כסגן נשיא תאגידי עד לעזיבתו.
אלזה גדעוני

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  12 במרץ 1899 ריגה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  19 באפריל 1978 (בגיל 79) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 שם לידה:  אלזה מנדלשטם 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הטכנית של ברלין 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 זרם באמנות:  הסגנון הבין-לאומי 
 
אלזה מנדלשטם גדעוני (בגרמנית: Elsa Gidoni-Mandelstamm;‏ 12 במרץ 1901 – 19 באפריל 1978) הייתה אדריכלית ומעצבת פנים יהודייה גרמניה-אמריקאית. חלק ניכר מעבודותיה של גדעוני היה בסגנון הבינלאומי, סגנון אדריכלות שהפך פופולרי לאחר מלחמת העולם הראשונה ומאופיין בפונקציונליות וגאומטריות.
מיזמים נבחרים

קפה גלינה ביריד המזרח, בשותפות עם ג'ניה אוורבוך ושלמה גינזבורג, תל אביב, 1934. נהרס.
הביתן השוודי ביריד המזרח, בשותפות עם ג'ניה אברבוך, תל אביב, 1934. נהרס.
ביתן פיק"א (החברה להתיישבות היהודים בארץ ישראל) ביריד המזרח, 1934.
שלושה ביתנים נוספים ביריד המזרח.
בית החלוצות, קינג ג'ורג' 37 תל אביב, 1936. כיום בבעלות נעמ"ת. הוגדר בניין לשימור.
בית דירות ברחוב ריינס 12, תל אביב, 1937. הוגדר בניין לשימור.
בית ויצו ישראל, בית השואבה 8 תל אביב.
ביתן ג'נרל מוטורס "פיוצ'רמה", התערוכה העולמית של ניו יורק (1939)
ספריית מחקר ואולם תצוגה בבניין הוועד הפאן-אמריקאי לדמוקרטיה, רחוב 26, ניו יורק.
חנות הכלבו הכט ושות', באלסטון, וירג'יניה
לקריאה נוספת

German and Austrian Women Architects in Mandatory Palestine (English and German), Sigal Davidi
בונות ארץ חדשה: אדריכליות וארגוני נשים בתקופת המנדט, פרקים שני עד חמישי וגם נספח, סיגל דוידי
"Despina Stratigakos ""Reconstructing a Lost History: Exiled Jewish Women Architects in America. באאופבאו, ‏ Vol. LXVIII, No. 22, p. 14. October 31, 2002.
‏Stern, Robert A. M.; Mellins, Thomas; Fishman, David (1995). "New York 1960 : architecture and urbanism between the Second World War and the Bicentennial". New York: Monacelli Press. ISBN 1-885254-02-4. OCLC 32159240
הערות שוליים

1 2  ‏Building on the Past: A History of Women in Architecture, באתר National Women's History Museum
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Elsa Gidoni-Mandelstamm, באתר Pioneering Women
1 2 3 4 5 6 7 8   נעמה ריבה, מי שמע על האדריכלית אלזה גדעוני שבנתה בתל אביב? בניו יורק שמעו, באתר הארץ, 5 בינואר 2021
1 2 3  אדריכלית מארץ ישראל מספרת, דואר היום, 20 במרץ 1935
↑  ‏Edina Meyer-Maril, Architects in Palestine: 1920-1948, באתר Jewish Women’s Archive
↑  אסתר זנדברג, Unfurling the Canvas, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2008
↑  בתל אביב/בויצ"ו, דואר היום, 27 בנובמבר 2008, 26 ביוני 1934
1 2 3 4  נשים יוצרות בישראל 1920-1970, עורכת רות מרקוס, באתר רות מרקוס
↑  נחנך בית החלוצות בתל אביב, דבר, 31 באוגוסט 1936
↑  בית החלוצות, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
↑  ‏ Despina Stratigakos,Gidoni Elsa, באתר Oxford Art Online
↑  Elsa Gidoni, באתר The AIA Historical Directory of American Architects
↑  "Women Gain Role in Architecture", הניו יורק טיימס, March 13, 1960
↑  "Obituary 5", הניו יורק טיימס, April 21, 1978
↑  ד"ר סיגל דוידי, יריד המזרח 1934, באתר אתרים - המגזין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007329080605171  GND: 1196161992  ISNI: 0000 0000 3532 4954  LCCN: n96121222  VIAF: 26336431   WorldCat (עם VIAF): 26336431 
קפה גלינה ביריד המזרח, שנות השלושים של המאה ה-20
בית החלוצות בתל אביב