stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חנות עודפים

חנות עודפים במיסיסיפי
חנות עודפים או חנות אאוטלט (מאנגלית: Outlet store) היא חנות שבה נמכרים פריטים שנותרו במלאי של היצרנים, ולרוב מדובר בפריטי הלבשה והנעלה שהיצרנים או המשווקים לא הצליחו למכרם במהלך עונת המכירות הקודמת או במכירת סוף עונה שעברה.
חנויות העודפים מהוות פתרון נוח ליצרנים, שמצד אחד מעוניינים בשיווק פריטים אחרים, כחלק מאסטרטגיית המכירות שלהם, אך מצד שני הם עדיין מעוניינים להרוויח ממכירת הפריטים הישנים, או לפחות למזער את הפסדיהם ממכירתם במחיר מוזל.
חנויות העודפים מאופיינות בכך שהן נעדרות עיצוב פנים, או שמעצביהן מקפידים ליצור להן חזות מרושלת. הדבר נעשה במטרה ליצור אווירה של מחסן, שתקנה ללקוחות תחושה של מקום שבו המוצרים זולים. כדי להוסיף על כך, המוצרים מוצגים בערבוביה ולעיתים זרוקים בערימות, על מנת ליצור אצל לקוח שמצא פריט שהוא מעוניין בו תחושה של "מציאה". מאפיין נוסף של חנויות העודפים הוא שמבחר המידות והדגמים מצומצם, משום שליצרן אין אינטרס לחדש את המלאי ולהתאים אותו לדרישת הלקוחות. על כן יש שלל של מידות שאינן ממוצעות, לצד דגמים שלא הצליחו להימכר כמעט ובכלל בעונות המכירה הקודמות, עקב היעדר התעניינות מצד הלקוחות.
חלק מחברות האופנה הגדולות נוהגות להצניע את מכירות העודפים, על מנת שלא לפגוע במכירות הפריטים החדשים שלהן, או בתדמיתן כחברות המייצרות מותגי יוקרה.
עם הזמן, הפך המושג "חנות עודפים" לשם נרדף למכירה המונית במחירים מוזלים. כתוצאה מכך, הוא אומץ גם בענפי מכירות נוספים, כגון ריהוט או מכשירי חשמל. עם זאת, במקרים אלה אין מדובר במכירה של עודפים, אלא בחנויות גדולות שמאפייניהן דומים למאפייני חנויות העודפים בכל הנוגע לעיצוב, למיקום ולמחירים.
חנגשווי

| --- | --- |

פוטומונטז' של חנגשווי
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  חביי
 שטח:  8,833 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנציבות העירונית:  4,212,933 (2020)
  ‑ במטרופולין:  1,140,000 (2020)
  ‑ צפיפות:  477 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  37°44′05″N 115°41′10″E﻿ / ﻿37.73484°N 115.68599°E﻿ / 37.73484; 115.68599 
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.hengshui.gov.cn/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןחנגשווי(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןחנגשווי(למפת חביי רגילה) שה-ג'יאג'וואנג האנדאן באודינגחנגשווי(למפת חביי מוגדלת) שה-ג'יאג'וואנג האנדאן באודינגחנגשווי    מיקומה של חנגשווי במחוז חביי tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בניין העירייה
חֶנְגְשְׁווֵי (בסינית: 衡水; בפין-יין: Héngshuǐ; מילולית: "נהר אופקי") היא נציבות עירונית בדרום מחוז חביי שבמזרח הרפובליקה העממית של סין. הנציבות גובלת בבירת המחוז שה-ג'יאג'וואנג ובבאודינג מצפון-מערב, בצאנגג'ואו (אנ') מצפון-מזרח, בשינגטאי מדרום-מערב ובמחוז שאנדונג מדרום-מזרח. העיר שוכנת על קו מסילת הברזל ג'ינגג'יו (אנ') שבין בייג'ינג להונג קונג ומרוחקת כ-250 ק"מ דרומית לבייג'ינג. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 4,212,933 תושבים בשטח כולל של 8,833 קמ"ר, מתוכם כ-1.14 מיליון בשטח האורבני.
חלוקה מנהלית

| שם | סינית | פין-יין | אוכלוסייה (מפקד 2020) | שטח (קמ"ר) | צפיפות (קמ"ר) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רובע טאוצ'נג | 桃城区 | Táochéng Qū | 805,000 | 608.8 | 1,322 |
| רובע ג'יג'ואו | 冀州区 | Jìzhōu Qū | 335,000 | 920.7 | 363.9 |
| הנפה העירונית שנג'ואו | 深州市 | Shēnzhōu Shì | 482,289 | 1,249 | 386.1 |
| נפת דזאוצ'יאנג | 枣强县 | Zǎoqiáng Xiàn | 365,640 | 903.8 | 404.6 |
| נפת וו-יי | 武邑县 | Wǔyì Xiàn | 265,962 | 828.4 | 321.1 |
| נפת ווצ'יאנג | 武强县 | Wǔqiáng Xiàn | 176,672 | 439.3 | 402.2 |
| נפת ז'אויאנג | 饶阳县 | Ráoyáng Xiàn | 254,613 | 574.5 | 443.2 |
| נפת אנפינג | 安平县 | Ānpíng Xiàn | 327,496 | 494.2 | 662.7 |
| נפת גוצ'נג | 故城县 | Gùchéng Xiàn | 444,493 | 933.2 | 476.3 |
| נפת ג'ינג | 景县 | Jǐng Xiàn | 463,949 | 1,188 | 390.5 |
| נפת פוצ'נג | 阜城县 | Fùchéng Xiàn | 293,877 | 692.8 | 424.2 |
זיהום אוויר

על פי סקר שערכה "Global voices China" בפברואר 2013, 7 ערים בחביי, כולל חנגשווי, שה-ג'יאג'וואנג, האנדאן, באודינג, טאנגשאן, שינגטאי ולאנגפאנג (אנ') הן בין 10 הערים המזוהמות ביותר בסין.
הערות שוליים

↑  China: Hébĕi (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  Bildner, Eli (27 בפברואר 2013). "Interactive Maps of China's Most–and Least–Polluted Places". Global Voices China. אורכב מ-המקור ב-3 בספטמבר 2014. נבדק ב-1 בספטמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557197505171  LCCN: n81044806  MusicBrainz: f46ff7d5-0d09-40ae-ba7c-e6ffac78a014  NLA: 36604575  VIAF: 153613639   WorldCat (עם VIAF): 153613639 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוק חיילים משוחררים

ערך זה עוסק בחוק שהיה בתוקף בשנים 1984–1994. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  2 ביולי 1984
 תאריך חקיקה עברי:  ב' בתמוז ה'תשמ"ד
 גוף מחוקק:  הכנסת העשירית
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 1121 מ-11 ביולי 1984, עמ' 188
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  ממשלת ישראל
 מספר תיקונים:  3
 נוסח מלא:  הנוסח המלא
 
חוק חיילים משוחררים, התשמ"ד-1984 אושר בכנסת העשירית וקבע הטבות לחיילים משוחררים. בשנת 1994 הוחלף החוק בחוק קליטת חיילים משוחררים, התשנ"ד-1994.
היסטוריה חקיקתית

החוק אושר בכנסת ב-2 ביולי 1984 ונכנס לתוקף עם פרסומו, ב-11 ביולי 1984. דברי ההסבר להצעת החוק הציגו את מטרתו:
בתיקון לחוק נדחתה, מחמת מצוקה תקציבית, כניסתו לתוקף של הסעיף העוסק בהשלמת השכלה תיכונית ל-1 בספטמבר 1987.
בתיקון מס' 2 הוגדלה התקופה שבה ניתנות הזכויות לחייל משוחרר משלוש שנים לארבע שנים.
חוק חיילים משוחררים בוטל ב-28 באפריל 1994, עם חקיקתו של חוק קליטת חיילים משוחררים, שהעניק לחיילים משוחררים זכויות רחבות יותר.
הוראות החוק

החוק מגדיר חייל משוחרר כמי ששוחרר לאחר ששירת שירות חובה בצה"ל או במשמר הגבול על פי חוק שירות ביטחון תקופה של שנתיים לפחות – בגבר, ותקופה של שנה וחצי לפחות – באישה, וכן מי ששוחרר לפני תקופה כאמור מחמת נכות. החוק קובע שמי שסיימה תקופת שירות של שנתיים לפחות בשירות לאומי רואים אותה כחייל משוחרר לעניין חוק זה.
החוק העניק לחייל משוחרר זכויות שיינתנו לו במשך ארבע שנים מהיום שבו נעשה חייל משוחרר. זכויות אלה הן:
קדימות בשליחה לעבודה על ידי לשכות התעסוקה לפי חוק שירות התעסוקה, התשי"ט-1959, בכל עבודה מועדפת שחלה עליה זיקת חובה ללשכות שירות התעסוקה לפי החוק כאמור.
במכרז לקבלת אדם לעבודה המתקיים על פי חיקוק תינתן עדיפות לחייל משוחרר המשתתף במכרז לעומת מי שאינו חייל משוחרר, ובלבד שמתקיימים בו דרישות הכשירות שפורטו במכרז והוא בעל נתונים הנוגעים לעניין שאינם נופלים מנתוני שאר המשתתפים.
(א) קדימות, על פני מי שאינו חייל משוחרר, בקבלה להכשרה מקצועית שנותנת המדינה או הניתנת מטעמה, ובלבד שמתקיימים בו התנאים לקבלה לאותה הכשרה.
השתתפות של אוצר המדינה ב-75% משכר הלימוד שמשלם חייל משוחרר המשלים את השכלתו התיכונית במוסד חינוך המתנהל בפיקוחו או באישורו של משרד החינוך והתרבות.
עדיפות, לעומת מי שאינו חייל משוחרר, בקבלה למסלול לימודים פלוני ולמעונות סטודנטים במוסד להשכלה גבוהה, ובלבד שמתקיימים בו תנאי הכשירות הנהוגים במוסד לאותו מסלול ולאותם מעונות.
חייל משוחרר שנתקבל ללימודים במוסד להשכלה גבוהה או במוסד על-תיכוני אחר ששר החינוך והתרבות הכיר בו לעניין זה, יהיה זכאי להלוואה בסיוע למימון שכר הלימוד.
חייל משוחרר הזכאי להלוואה מאת המדינה או מטעמה לצורכי שיכון, יוגדל סכום ההלוואה בשיעורים ובתנאים שקבע שר הבינוי והשיכון בהסכמת שר האוצר.
בתיקון עקיף הגדיל החוק את הזיכוי ממס הכנסה שניתן לחייל משוחרר.
הערות שוליים

↑  חוק חיילים משוחררים, התשמ"ד-1984, ס"ח 1121 מ-11 ביולי 1984
↑  הצעת חוק חיילים משוחררים, תשמ"ד-1984, ה"ח 1687 מ-4 ביוני 1984
↑  חוק חיילים משוחררים (תיקון), התשמ"ו-1986, ס"ח 1193 מ-13 באוגוסט 1986
↑  חוק חיילים משוחררים (תיקון מס' 2), התשנ"ב-­1992, ס"ח 1387 מ-12 במרץ 1992
טוקסודון

| טוקסודון |
| --- | --- |
 
תקופה
סוף מיוקן-הולוקן כ-11,600,000–8,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: נוטונגולאטויים
משפחה:: טוקסודוניים
סוג:: טוקסודון
מינים
 Toxodon platensis  Toxodon burmeisteri  Toxodon chapalmalensis  Toxodon darwini  Toxodon ensenadensis  Toxodon expansidens  Toxodon gracilis
שם מדעי
 Toxodon ‏אוון, 1837

שחזור של טוקסודון
טוקסודון (שם מדעי: Toxodon; משמעות השם: "שן מעוקלת") הוא סוג של יונק קדום דמוי קרנף שהיה הגדול בסדרת הנוטונגולאטויים הנכחדת ובמיני אמריקה הדרומית בין סוף המיוקן עד סוף הפליסטוקן ואולי גם עד תחילת ההולוקן. יונק זה חי בעדרים בערבות אמריקה הדרומית (כולל בארגנטינה וברזיל) ואף חלק מאמריקה המרכזית, אליה חדר לאחר ההחלפה האמריקאית הגדולה. סוג זה הוגדר ב-1837 בידי החוקר האנגלי ריצ'רד אוון.
מאפיינים

הטוקסודון הגיע לאורך 2.7 מטרים ולגובה 170 ס"מ, ושקל 1,500 ק"ג. רגליו האחוריות היו מעט ארוכות מהקדמיות ולכן נטה גופו קדימה. גולגולתו מזכירה מעט גולגולת היפופוטם והייתה בעלת לסתות רחבות ושיניים מתאימות לתזונה המתבססת על עשבים קשים.
מאובנים השייכים לטוקסודון ראה במסעו לדרום אמריקה צ'ארלס דרווין, אולם הוא העריך שהיצור היה דמוי-תחש או עצלן או אפילו מין פיל קדום. הטוקסודון שונה מכל יונק שליה קיים והוא קרוב בעיקר למקרוקניה מאותו אזור.
הטוקסודון נכחד בסוף הפליסטוקן, ככל הנראה על ידי האדם (לעיתים נמצאו ראשי חצים סמוך למאובנים), וייתכן שגם כתוצאה מתחרות עם חיות מותאמות יותר לאכילת עשבים.
בתרבות

עדר של טוקסודונים מופיע בסדרה פארק פרהיסטורי.
וולטי BT-13 וליאנט

וולטי BT-13 וליאנט (באנגלית: Vultee BT-13 Valiant, "אמיץ") היה מטוס אימון בו התאמנו רוב הטייסים האמריקניים במהלך מלחמת העולם השנייה. המטוס שימש לאימון הטייסים במהלך השלב השני של בית הספר לטיסה.
פיתוח וייצור

ב-1938 החל המהנדס הראשי של חברת וולטי איירקראפט, ריצ'רד פאלמר, בתכנון מטוס קרב חד מושבי. באותה תקופה פרסם הגיס האווירי של צבא ארצות הברית מכרז למטוס אימון מתקדם. הבקשה כללה הבטחה להזמנת מספר משמעותי של מטוסים למטוס שייבחר. פאלמר שינה את הקונספט של התכנון ממטוס קרב למטוס אימון, והתוצר של תכנון זה היה אב טיפוס שסומל בחברה V-51. אב הטיפוס המריא לראשונה ב-24 במרץ 1939. המטוס נבנה כמטוס בעל כנף נמוכה, בנוי כולו ממתכת עם משטחי שליטה מצופים בבד ומכלי דלק אינטגרליים. מנוע המטוס היה מנוע רדיאלי מתוצרת פראט אנד ויטני R-1340-S3H1-G וואספ, מדחף בעל שני להבים בעלי פסיעה משתנה. תא הטייס היה בעל חופה סגורה ובה מקום למדריך וחניך. מערכות הידראוליות הפעילו את המדפים ואת קיפול כן הנסע.
במאי 1939 הגישה חברת וולטי איירקאפט את הצעתה למכרז של הגיס האוויר - ה-V-51 תחת הסימול BC-51. הגיס האווירי בחר בהצעתה של חברת נורת' אמריקן אוויאיישן שהוגשה תחת הסימול BC-2, שהיה למטוס האימון המוצלח נורת' אמריקן T-6 טקסן. עם זאת הגיס האווירי רכש גם את אב הטיפוס BC-51, להמשך בחינה וניסויים, והעניק לו סימול חדש, BC-3. פאלמר שיפר את התכנון, והדגם החדש נקרא VF-54. לדגם זה היה אותו מבנה כמו לדגם VF-51, אך המנוע שהותקן בדגם זה היה חלש יותר. החברה הציעה את הדגם המחודש למדינות זרות, אך לא הגיעו הזמנות.
גם בדגם VF-54 הוכנסו שיפורים שונים, והדגם החדש נקרא VF-54A. בדגם זה נוסף לכן הנסע חיפוי אווירודינמי. המדפים הופעלו ידנית, והמנוע הוחלף למנוע רדיאלי פראט אנד ויטני R-985-T3B וואספ ג'וניור שהיה בעל 450 כוח סוס. הדגם המשופר הוצע לגיס האווירי, וזה החליט, באוגוסט 1939, לרכוש את המטוס תחת הסימול BT-13. ההזמנה הראשונית הייתה של 300 מטוסים, שהונעו במנועי פראט אנד וויטני R-985-25. המטוס הראשון סופק לגיס האווירי ביוני 1940. דגם ההמשך, BT-13A, היה שונה רק במעט מקודמו ובעיקר במנוע שהותקן בו, פראט אנד וויטני R-985-AN-1, ובהסרת החיפוי האווירודינמי של כני הנסע. מדגם זה יוצרו 7,037 מטוסים. בהמשך יוצרו 1,125 מטוסים מדגם BT-13B, שההבדל העיקרי בינם לבין הדגם הקודם הייתה במערכת החשמלית שפעלה במתח של 24 וולט, לעומת המערכת במטוסים הקודמים שפעלה במתח של 12 וולט. בשל הדרישה הגדולה למנועים מדגם R-985 (על תת-הדגמים השונים) יוצרו 1,263 מטוסים עם מנוע שונה מתוצרת חברת רייט, בעלי כח זהה. מטוסים אלה סומלו BT-15. ‏1,150 מטוסים מדגם A הוזמנו על ידי צי ארצות הברית וסומלו SNV-1. הצי הזמין 650 מטוסים נוספים מדגם B, שסומלו SNV-2.
שירות מבצעי

מטוסי הווליאנט שימשו בשלב הבסיסי בקורס הטיס. בשלב הראשוני טסו פרחי הטיס על מטוסי אימון ראשוני, בואינג סטירמן דגם 75 באחת מגרסאותיו (PT-13 או PT-17) או פיירצ'ילד PT-19. לאחר שלב זה עברו החניכים לטוס על ה-BT-13 שהיה מטוס מורכב יותר: מנועו היה חזק יותר והמטוס היה מהיר וכבד יותר מהמטוסים בשלב הראשוני. בנוסף לשליטה במטוס היה על החניך ללמוד להפעיל מערכת קשר רדיו לתקשורת עם הפיקוח הקרקעי, להפעיל מדפים לקראת נחיתה, ולתפעל את מדחף המטוס, שהיה בעל פסיעה משתנה. עם זאת, למטוס היה כן נסע קבוע ולא מתכנס, ולא היו בו מערכות הידראוליות - המדפים הופעלו על ידי מערכת ארכובות וכבלים.
תוך זמן קצר בשירות החלו הטייסים לכנות את הוליאנט "Vultee Vibrator", "ויברטור וולטי", בשל נטייתו לרעידות חזקות כאשר המטוס התקרב למהירות ההזדקרות, וגם בשל רעידות בחופת המטוס בעת תמרונים מסובכים. סיבות נוספות לכינוי זה היו רעידות בחלונות על הקרקע כאשר המטוס המריא בקרבתם ובשל רעידות בתדר גבוה של המדחף.
הוליאנט מילא היטב את משימתו. המטוס נחשב כמטוס לא-סלחני להטסה, אך עם זאת זריז מאוד, וכך יכול היה למלא את תפקידו ולהכשיר מאות רבות של טייסים לקראת הטסת מטוסים מתקדמים יותר ומטוסי קרב מבצעיים. למטוס היו כמה וכמה חסרונות: יחידת הזנב הייתה מחוברת לגוף בשלושה ברגים בלבד, דבר שהביא לניתוקה ולכמה אסונות, שבעקבותיהן אסר הצי על טייסיו לבצע במטוס אירובטיקה ותמרונים חריפים.
במאי 1945 הכריז הצי על מטוסי הווליאנט כמיושנים, ואלו הוצאו מן השירות והוחלפו במטוסי AT-6. גם צבא ארצות הברית החליף את מטוסי ה-BT-13 במטוסי AT-6 לפני תום המלחמה. לאחר מלחמת העולם השנייה נמכרו כל המטוסים כציוד עודף, במחיר של כמה מאות בודדות של דולרים. חלק מן המטוסים נמכרו כדי להשתמש במנועיהם, שהותקנו במטוסים וכנפיים, כמו מטוסי סטירמן, במקום המנועים המקוריים, החלשים יותר. המטוסים הדו-כנפיים המשופרים הופעלו כמטוסי ריסוס.
שימוש אחר למטוסי וליאנט נעשה על ידי חברת פוקס המאה ה-20 בסרט טורה! טורה! טורה!, שהופק ב-1970. לקראת הסרט נרכשו ב-1968 תשעה מטוסי וליאנט והותאמו כך שייראו כמפציצי צלילה מדגם אאיצ'י D3A ("ואל", בכינויים אצל בעלות הברית) של הצי הקיסרי היפני. מטוסי הרווארד דימו באותו סרט מפציצי טורפדו מסוג נקג'ימה B5N ("קייט") ומטוסי קרב מסוג מיצובישי A6M זירו. לאחר ההסרטה נמכרו המטוסים לאנשים פרטיים, וכמה מהם נמצאים עדיין במצב טיסה, חלקם שייכים לחיל האוויר המנציח (Commemorative Air Force) בארצות הברית, במסגרתו המטוסים משתייכים לטייסת "טורה! טורה! טורה!" המבצעת שיחזור של קרבות אוויר במופעים. כמה מן המטוסים הללו הופיעו גם בסרט פרל הארבור, שיצא בשנת 2001. בעשור השני של המאה ה-21 עדיין נותרו כמה מטוסי וליאנט במצב טיסה, כולם בידי בעלים פרטיים.
שירות מבצעי > שירות בחיל האוויר הישראלי

חיל האוויר הישראלי המתהווה תכנן לרכוש חמישה מטוסים מדגם זה. בפועל נרכשו שני מטוסים, שפורקו, נארזו בארגזים ונשלחו מארצות הברית במטוסי קרטיס C-46 קומנדו של להק תובלה אווירית. המטוסים הגיעו תחילה לשדה התעופה ז'אטץ בצ'כוסלובקיה. אחד מן המטוסים נפרק שם, ובמקומו הועמס מטוס אוויה S-199. משם המשיך מטוס התובלה לישראל והגיע ב-18 במאי 1948. המטוס הורכב על ידי אנשי חיל האוויר בשדה עקרון, לימים בסיס תל נוף, בחודשי הקיץ של אותה שנה; בדו"חות מצבת המטוסים נרשם המטוס בסטטוס "בהרכבה" ב-8 ביולי, ואילו בדו"ח מה-17 בספטמבר סטטוס המטוס הוא "בשימוש פעיל". ניתן לו הסימול ב-62, ולאחר מכן 91002. המטוס שימש למטרות תובלה קלה - הטסת מפקדים, טיסות בין הבסיסים, וכן לסיור. ב-5 בדצמבר נפגע המטוס בתאונה בעת נחיתה, והיה בתיקונים בחודשים שלאחר מכן, אך תיקונו לא הסתיים והוא הוצא משירות ב-7 בפברואר 1954. המטוס שהוצא משירות הועבר לבית הספר הטכני של חיל האוויר ולאחר מכן לקיבוץ ארז.
המטוס שנותר בצ'כוסלובקיה הורכב שם ושימש גם הוא לתובלה קלה בין הבסיסים שבהם פעלו אנשי חיל האוויר ואנשי הרכש. המטוס שימש גם למטרות אימון של טייסי הקרב של חיל האוויר, לקראת טיסתם לארץ במטוסי הקרב שנרכשו בצ'כוסלובקיה.
גרסאות

BC-3
BT-13
BT-13A
BT-13B
BT-15
XBT-16
SNV-1
SNV-2
מפעילות

אינדונזיה אינדונזיה
אל סלוודור אל סלוודור
אקוודור אקוודור
ארגנטינה ארגנטינה
ארצות הברית ארצות הברית
בוליביה בוליביה
ברזיל ברזיל
גואטמלה גואטמלה
האיטי האיטי
הונדורס הונדורס
ונצואלה ונצואלה
ישראל ישראל
מצרים מצרים
מקסיקו מקסיקו
ניקרגואה ניקרגואה
הרפובליקה העממית של סין  סין
הפיליפינים הפיליפינים
פנמה פנמה
פרגוואי פרגוואי
פרו פרו
צ'ילה צ'ילה
צרפת צרפת
קובה קובה
קולומביה קולומביה
הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית
נתונים כלליים

נתונים לדגם BT-13A
נתונים כלליים > מאפיינים כלליים

צוות: 2 (מדריך וחניך)
אורך: 8.79 מטר
מוטת כנפיים: 12.8 מטר
גובה: 3.51 מטר
שטח כנף: 22.2 מ"ר
משקל ריק: 3,375 ליברות (1,531 ק"ג)
משקל טעון: 3,991 ליברות (1,538 ק"ג)
משקל המראה מקסימלי: 4,356 ליברות (1,980 ק"ג)
הנעה: מנוע רדיאלי אחד בעל תשעה צילינדרים, מקורר אוויר, פראט אנד וויטני R-985-AN-1,‏ 450 כוח סוס
נתונים כלליים > ביצועים

מהירות מקסימלית: 290 קמ"ש
טווח: 1,167 ק"מ
תקרת שירות: 21,650 רגל (6,599 מטר)
קצב טיפוס: 9.2 דקות ל-10,000 רגל (3,000 מטר)
לקריאה נוספת

דני שלום: מטוסי חיל האוויר, מהטייגר מות' עד הסופה. באוויר - פרסומי תעופה וחלל, ראשון לציון. תשס"ו, 2005
הערות שוליים

↑  על פי אבינעם מיסניקוב.
| מטוסי הדרכה ואימון של חיל האוויר הישראלי |
| --- | --- | --- |
על פי שנת הכניסה לשירות
| 1948–1950 | דה הבילנד טייגר מות' • פייפר סופר-קאב • נורת' אמריקן AT-6 (הרווארד) • טמקו בוקרו • נורד נורקרין • וולטי BT-13 וליאנט • אוורו אנסון • בואינג-סטירמן |  |
| 1950–1959 | איירספיד אוקספורד/איירספיד AS-65 קונסול • פוקר S-11 אינסטרוקטור • דה הבילנד DHC-1 צ'יפמנק • פוגה מגיסטר |  |
| 1960–1969 | פיאג'יו P.149 |  |
| 1980–1989 | התעשייה האווירית לישראל צוקית • דאגלס A-4 סקייהוק עיט |  |
| 2000–2010 | גרוב G-120 סנונית • ביצ'קראפט T-6 טקסאן II עפרוני • אלניה איירמאקי M-346 מאסטר לביא |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10665560 
וולטי BT-13 וליאנט, 1943
טומויוקי מאצושיטה

טומויוקי מאצושיטה (ביפנית: 松下知之; נולד ב-1 באוגוסט 2005) הוא שחיין יפני, סגן אלוף אולימפי (פריז 2024) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם לנוער שנערכה בלימה שבפרו זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:00.89 דקות. בנוסף, סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:44.34 דקות, במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב בתוצאה של 3:36.67 דקות, במקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:25.99	דקות, ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:28.62 דקות.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם לנוער שנערכה בנתניה שבישראל בספטמבר זכה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אליפות חדש של 4:10.97 מטר. בנוסף, קבע במוקדמות המשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא אליפות חדש של 1:58.42 דקות, אולם נפסל במקצה הגמר, בו נשבר שיא האליפות פעם נוספת על-ידי מקסימוס ויליאמסון מארצות הברית (1:57.29 דקות). במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב סיים במקום רביעי בתוצאה של 3:39.94 דקות.
ביוגרפיה > 2024 > סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:08.62 דקות, אחרי לאון מרשאן מצרפת (4:02.95 דקות) ולפני קרסון פוסטר מארצות הברית (4:08.66 דקות).
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

200 מטר מעורב אישי: 1:58.12 דקות (2023)
400 מטר מעורב אישי: 4:08.62 דקות (2024)
טורקי (אוסטרליה)

| --- | --- |

חוף טורקי
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  ויקטוריה (אוסטרליה) ויקטוריה
 גובה:  20 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  13,258 (9 באוגוסט 2016)
 קואורדינטות:  38°20′00″S 144°19′00″E﻿ / ﻿38.333333333333°S 144.31666666667°E﻿ / -38.333333333333; 144.31666666667 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןטורקי(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןטורקי(למפת ויקטוריה רגילה) מלבורן ג'ילונג בלאראט בנדיגו מילדורה שפרטון וורנמבול טרארלגון ניו סאות' ויילס א ו ה ד ר ו מ י ת  הבירה מצר בסטורקי(למפת ויקטוריה מוגדלת) מלבורן ג'ילונג בלאראט בנדיגו מילדורה שפרטון וורנמבול טרארלגון ניו סאות' ויילס א ו ה ד ר ו מ י ת  הבירה מצר בסטורקי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
טוֹרְקִי (באנגלית: Torquay) היא עיירה במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה.
גאוגרפיה

טורקי נמצאת 21 ק"מ דרומית לג'ילונג ומהווה שער לדרך האוקיינוס הגדולה. בגבולה המערבי זורם נהר הספרינג קריק (Spring Creek) וחופיה כוללים את פויינט דיינג'ר ומפרץ זילי.
אזור טורקי מפורסם בחופי הגלישה, בייחוד חוף בלס הממוקם דרומית מזרחית לעיר.
רבות מחברות הגלישה המפורסמות בעולם פועלות מטורקי - ריפ קורל, פיפינג הוט וקוויקסילבר – כולן נמצאות בכיכר חוף הגלישה, המספקת שירותי קניות והסעדה ובה נמצא מוזיאון הגלישה העולמי.
אוכלוסיית טורקי בדרך כלל גדלה פי שלושה בין ינואר לסוף פברואר, כאשר חופשת בתי הספר מסתיימת.
טורקי יונייטד

מועדון הכדורגל טורקי יונייטד (אנגלית: Torquay United F.C) היא קבוצת כדורגל אנגלית מעיירת החוף טורקי שבחבל דבון.
מאפיינים

בסיום עונת 2008/2009 העפילה הקבוצה לפוטבול ליג 2, שהיא הליגה הרביעית בחשיבותה במבנה ליגות הכדורגל באנגליה, לאחר שגברה 2 - 0 על קיימברידג' יונייטד ב-17 במאי 2009. העפלה זו הייתה חזרה לליגת כדורגל מקצוענית לאחר היעדרות של שנתיים, שלפניהן שיחקה הקבוצה ברמות המקצועניות במשך שמונים שנים.
בסיום עונת 2013-14 נפרדה הקבוצה מהפוטבול ליג אחרי 5 שנים ונשרה חזרה לנשיונל ליג, ליגת הכדורגל החמישית באנגליה.
בסיום עונת 2017/2018 הקבוצה ירדה לראשונה בתולדותיה לליגה האנגלית השישית- נשיונל ליג דרום.
בסיום עונת 2018/2019 חזרה טורקי לליגה החמישית לאחר שסיימה ראשונה בליגה השישית.
יריבותיה המסורתיות של טורקי יונייטד הן הקבוצות הדבוניות פלימות' ארגייל ואקסטר סיטי. עם זאת, המשחקים בין טורקי לפליימות' נדירים יחסית כיוון שהאחרונה משחקת בדרך כלל בליגה יותר בכירה מאשר טורקי.
צבעי הקבוצה הם צהוב, כחול ולבן.
חנות מוזיקה

חנות מוזיקה היא בית עסק המציע מכירת תקליטים, קלטות שמע, כלי נגינה או כל דבר הקשור למוזיקה. חנויות מוזיקה יכולות להציע גם שירותי השמעה של מוזיקה, כגון רדיו או ג'וקבוקסים. חנות מוזיקה המוכרת בעיקר תקליטים וקלטות שמע נקראת חנות תקליטים.
היסטוריה

חנויות המוזיקה הראשונות הופיעו במאה ה-19. הן היו בדרך כלל קטנות והציעו מגוון מצומצם של תקליטים. עם העלייה בפופולריות המוזיקה ונוחות הנגישות אליה במאה ה-20, חנויות המוזיקה הלכו והתרחבו בעולם והציעו מגוון רחב יותר של תקליטים וכלים.
במהלך שנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20, חנויות המוזיקה עברו מהפכה טכנולוגית. הן החלו להציע דיסקים, שהיו קלילים יותר ועמידים יותר מתקליטים. כמו כן, חנויות המוזיקה החלו להציע קלטות שמע, שהיו נוחות יותר לשימוש במכוניות ובמצלמות.
עם היווצרות המוזיקה הדיגיטלית במאה ה-21, ופופולריות של פלטפורמות כגון מייספייס ולאחר מכן ספוטיפיי, חנויות המוזיקה עברו משבר כלכלי וכללי. רבים מהלקוחות החלו לרכוש ולשמוע מוזיקה דיגיטלית, לעיתים פיראטית, באינטרנט. לכן, כיום חנויות המוזיקה מציעות בעיקר כלי נגינה.
חנוך אלבלק

| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1935 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  24 ביולי 2019 (בגיל 84) בית השיטה, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 שיתופי פעולה בולטים:  הגבעטרון
 
חנוך אלבלק (17 בפברואר 1935 – 24 ביולי 2019) היה סולן להקת הגבעטרון, זוכי פרס ישראל. התפרסם בציבור כזמר "ונתנה תוקף".
ביוגרפיה

אלבלק נולד בשנת 1935 בירושלים. אביו שלמה בן קהילת מונסטיר שבבלקן, עלה לארץ ישראל עם הוריו ב-1899 כאשר היה בן 40 ימים. בילדותו שימש חנוך כסולן של מקהלת הילדים בבית הכנסת "זכור לאברהם" בירושלים בהדרכתו של רחמים עמר. בגיל 15, לאחר ילדות בירושלים, בתקופת המערכה על ירושלים במלחמת העצמאות, במהלכה אף איבד את אחיו רחמים בקרבות שיח' ג'ראח, הגיע אלבלק לקיבוץ בית השיטה, והצטרף לקבוצת "אלון", המחזור הראשון של בית הספר המקומי.
בשנת 1953 התגייס חנוך לצנחנים, ושירת כמדריך צניחה וצנחן חופשי בבסיס תל נוף שנים רבות. בין היתר הצניח צנחנים מעל מעבר המיתלה בסיני במסגרת שירות המילואים שלו. לאחר שחרורו מהצבא נישא לשולה ונולדו חמשת ילדיו.
קולו היה נוכח למעלה מ-60 שנה בכל מסיבה ואירוע בבית השיטה, ואף מעבר לים, תחילה במסגרת להקת האש-קולית, ומאוחר יותר בחבורת הזמר הגבעטרון.
במהלך שנות ה-60 שימש כמורה לספורט בבית הספר הקיבוץ בית השיטה, והיה חבר בחבורת הזמר "אשקולית" של הקיבוץ יחד עם אשתו שולה. בשנת 1990 ביצע לראשונה את לחנו של יאיר רוזנבלום לפיוט "ונתנה תוקף". הלחן, שנכתב לזכר 11 בני הקיבוץ שנפלו במלחמת יום הכיפורים, אומץ על ידי בתי כנסת רבים והוא מושמע עד היום, בעיקר בראש השנה ויום הכיפורים.
היה במשך שנים סולן מוביל בלהקת הגבעתרון ביחד עם חמישה חברים נוספים מבית השיטה, בהם רעייתו הזמרת שולה אלבלק. לשולה וחנוך חמישה ילדים: אורלי, מירב, צליל, שאול ומיכל.
הלך לעולמו ב-24 ביולי 2019 בגיל 84.
הערות שוליים

↑  חנוך אלבלק סיפור חיים, באתר קיבוץ בית השיטה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502612605171  VIAF: 308279457   WorldCat (עם VIAF): 308279457
טומוהארו אושידה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 באוקטובר 1999 (בן 24) איוואקי, פוקושימה
 מוקד פעילות:  יפן 
 תקופת הפעילות:  מ-2012-
 עיסוק:  פסנתרן
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  יפנית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  קלאסיקות אוניברסליות
 פרופיל ב-IMDb
 
טומוהארו אושידה (ביפנית: 牛田智大;‏ נולד בפוקושימה ב-16 באוקטובר 1999) הוא פסנתרן יפני.