ויליאם פטריק היטלר
ילדותו וצעירותו

בשנת 1914 נטש אלויס היטלר הבן את משפחתו וחזר לגרמניה. אשתו נשאה לבדה בנטל גידול הבן ויליאם פטריק. בגרמניה נשא אלויס היטלר הבן, בעודו נשוי לברידג'ט, אישה נוספת. בשנת 1920 נולד לו בגרמניה בן נוסף, היינץ היטלר.
בשנת 1924 הועמד אלויס הבן לדין באשמת ביגמיה ונדון על ידי בית משפט בהמבורג לשישה חודשי מאסר. בהמשך שנות העשרים כתב אלויס הבן לברידג'ט וביקש ממנה לשלוח את ויליאם פטריק לביקור בגרמניה. היא לא הסכימה לכך, אך לבסוף נעתרה והסכימה שהבן יבקר את אביו בהגיעו לגיל שמונה עשרה, ואכן, בשנת 1929, כאשר מלאו לו שמונה עשרה שנים, הגיע ויליאם פטריק היטלר לגרמניה.
בגרמניה נפגש ויליאם פטריק מחדש עם אביו וטייל ברחבי גרמניה. אביו לקח אותו לעצרת של המפלגה הנאצית בנירנברג, בה ראה לראשונה את דודו אדולף היטלר. בשנת 1930 ביקר ויליאם פטריק שוב בגרמניה והפעם פגש את דודו אדולף היטלר וקיבל ממנו תצלום הנושא את חתימתו. בשובו לאנגליה פורסמו שורת כתבות וראיונות עמו על דודו, שנמצא אז בתהליך מהיר וראוותני של התעצמות תנועתו לקראת עלייתו לשלטון, והפך נושא להתעניינות בדעת הקהל האירופית ובארצות הברית. הוא כונה בהן "האחיין האנגלי של היטלר". כתבות אלה לא נשאו חן בעיני דודו והוא זימן את ויליאם פטריק לברלין, והורה לחדול מפרסום כתבות אודותיו. לדברי בריג'יט, אמו של ויליאם, היטלר רתח על אחיינו ובין היתר אמר לו: "מה סיפרת לעיתון? מי נתן לך רשות לעסוק בעניינים הפרטיים שלי?"... "אף אחד לא צריך לדבר על העניינים הפרטיים עם התקשורת. מעולם לא אמרתי מילה אחת שיוכלו להשתמש בה, ועכשיו יש להם את ה"אחיין" שמספר להם את כל הפרטים הקטנים והאומללים שהם רוצים לדעת".
ויליאם פטריק לא פרסם מאז כל כתבה נוספת על דודו.
לאחר עליית אדולף היטלר לשלטון בשנת 1933 חזר ויליאם פטריק לגרמניה בניסיון להפיק תועלת מעליית דודו לשלטון. הדוד סידר לו משרה באחד הבנקים בברלין. לאחר מכן הוא עבד במפעל אופל לייצור מכוניות ומשם עבר לעסוק במכירת מכוניות. מאוכזב מתפקידים אלה הוא פנה בדרישה להסדיר לו תפקיד ראוי ב־1935. היטלר השיב לו כי אם יוותר על אזרחותו הבריטית הוא ייעתר לבקשתו. ויליאם פטריק חשש כי בהצעה זו טומן לו היטלר מלכודת, זאת מאחר שידע שבפניותיו במרוצת השנים לדודו הייתה מידה של סחטנות. כך למשל הנס פרנק המושל הכללי של הגנרלגוברנמן, שטחי פולין הכבושה, סיפר בזיכרונותיו שהוכתבו בתא הכלא בנירנברג בזמן שהמתין להוצאה להורג בתלייה, כי ב-1930 זימן אותו אדולף היטלר אליו והראה לו מכתב מאת אחיינו המאיים לחשוף את העובדה שבעורקיו של אדולף היטלר זורם דם יהודי. פרנק, לדבריו, בדק את העניין עבור היטלר ולטענתו הפריך את הטענה בדבר המוצא היהודי של הפיהרר.
בשל החשש לגורלו, עזב ויליאם פטריק ב-1939 את גרמניה וחזר לאנגליה. עם הגיעו ללונדון פרסם ב-4 ביולי 1939 מאמר במגזין האמריקאי לוק (Look) (אנ'), שהיה נפוץ באותה עת, תחת הכותרת "מדוע אני שונא את דודי" (המאמר הוצע למכירה פומבית ב-2017):
בין היתר, הוא תיאר ביקור אחד בבית דודו ב-1936: ”נסעתי לשם עם חברים והגענו לגינה. היטלר אירח נשים יפות מאוד לתה. כשהוא ראה אותנו הוא קם, היכה עם שוט בזמן שהלך והעיף את הפרחים. הוא הזהיר אותי שלעולם לא אגיד שאני אחיינו. אחר כך הוא חזר אל האורחים שלו, והמשיך להכות בשוט. אכלנו עוגות עם קצפת, הקינוח האהוב עליו. הייתי די בהלם מהאינטנסיביות שלו, מהמחוות הנשיות שלו. היו קשקשים על מעילו”.
”פרסמתי כמה כתבות עליו כשחזרתי לאנגליה” סיפר, ”אחר כך זומנתי בחזרה לברלין עם אבא שלי ודודה שלי, והלכנו למלון שלו. הוא זעם, ובכה, וביקש שאחזור בי מכל הכתבות שלי ואפילו איים להתאבד אם דברים נוספים ייכתבו על חייו הפרטיים”. על המפגש האחרון עם אדולף, כתב: ”לעולם לא אשכח את זה. הוא היה במצב רוח עצבני במיוחד, הלך הלוך וחזור, עם השוט שלו, הוא צרח עלבונות לכיווני כאילו נשא נאום פוליטי”.
ויליאם ביקש אז להתגייס לצבא הבריטי, אך בקשתו נדחתה בשל קרבת המשפחה שלו לאדולף היטלר. לפי היסטוריונים, דודו התייחס אליו כ"אחיין המגעיל שלי".