stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלסקצפל

| אלסקצפל |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 80–69 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: נאורניתיסציה
סוג:: אלסקצפל
מינים
 Alaskacephale gangloffi
שם מדעי
 Alaskacephale

אלסקצפל (שם מדעי: Alaskacephale) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הפכיצפלוזאוריים שהתקיים באמריקה הצפונית לפני 80 עד 69 מיליון שנה מזמננו במשך הקמפן עד המאסטריכט. הסוג התגלה בחפירות באלסקה ותואר בידי החוקר רוברט סאליבן ב-2006. משמעות שמו: "הפכיצפלוזאור של אלסקה". הסוג כולל מין יחיד Alaskacephale gangloffi, שבעבר נחשב למין של פכיצפלוזאורוס. שם המין מכבד את הפלאונטולוג רולנד גנגלוף, שחקר את הדגימה הראשונה.
דינוזאור זה ידוע רק ממצא של עצם קשקש בתוך עצם המצח, אשר כיסתה בדומה לקסדה את הגולגולת וגוננה עליה מזעזועים והייתה בעלת תפרים ייחודיים, אשר גרמו להפריד את הסוג מהפכיצפלוזאורוס. ככל הנראה היה דו-רגלי מהיר שהיה קטן מהפכיצפלוזאורוס, כנראה רק שליש מגודלו ודומה יותר לפרנוצפל ממונגוליה.
דינוזאור זה התקיים לאורך אלסקה הקרטיקונית ונעלם מעט לפני הכחדת הקרטיקון הגדולה. לצידו חיו דינוזאורים גדולים כמו אדמונטוזאורוס ופכיצפלוזאורוס וטורפים גדולים כמו הנאנוקזאורוס והאלברטוזאורוס.
אלכסנדר תוראדזה

| --- | --- |

 לידה:  30 במאי 1952 טביליסי, גאורגיה הסובייטית, ברית המועצות 
 פטירה:  11 במאי 2022 (בגיל 69) סאות בנד, ארצות הברית 
 שם לידה:  ალექსანდრე თორაძე
 מוקד פעילות:  גאורגיה, ברית המועצות, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של מוסקבה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  מסדר האור הנשיאותי 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלכסנדר תּוֹרַאדְזֶה (בגאורגית: ალექსანდრე თორაძე, אָלֶכְּסַנְדְּרֶה תּוֹרַאדְזֶה;‏ 30 במאי 1952 – 11 במאי 2022) היה פסנתרן ממוצא גאורגי, שנודע בעולם כפסנתרן וירטואוז במיטב המסורת הרומנטית.
קורות חיים

תוראדזה נולד בטביליסי גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה), והיה בוגר הקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי. בשנת 1978 הוא המשיך את לימודיו בקונסרבטוריון ע"ש צ'ייקובסקי במוסקבה. בשנת 1983, כשהיה במדריד במסגרת סיור הופעות עם התזמורת הסימפונית בולשוי של מוסקבה, ביקש מקלט מדיני בשגרירות אמריקה ומאז ועד למותו היה תושב ארצות הברית.
בשנת 1991 התמנה תוראדזה לפרופסור לפסנתר באוניברסיטת אינדיאנה בסאות' בנד. חברי אולפן הפסנתר הרב-לאומי באוניברסיטת אינדיאנה לוקחים חלק פעיל בפסטיבלי קיץ שונים, ביניהם פסטיבל זלצבורג, בפסטיבל "לילות לבנים", קונצרטי הטיילת של לונדון, פסטיבל אדינבורו, פסטיבל רוויניה, רוהר, רוטרדם, מיקלי, פינלנד, אגן הוליווד, סרטוגה ואחרים.
אולפן תוראדזה קצר שבחים על תרומותיו לעולם הפסנתר. הוא התפתח להרכב, היוצא לסיורי קונצרטים ברחבי העולם ונהנה מביקורות חיוביות ברמה בינלאומית. בעונה האחרונה הופיע האולפן בזלצבורג, ניו יורק, רומא, פירנצה, ונציה, רוונה, ליסבון ופסטיבל רוהר, בין השאר. תוראדזה עצמו הופיע בקביעות עם התזמורות המובילות בעולם, כמו הפילהרמונית של ברלין, התזמורת של קירוב, הפילהרמונית של לה סקאלה, הפילהרמונית של סנקט פטרבורג, התזמורת הלאומית של צרפת, התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, התזמורת הסימפונית של לונדון, הפילהרמונית של לונדון ותזמורת פילהרמוניה, NHK ביפן, התזמורת הפילהרמונית הצ'כית הפילהרמונית הישראלית, הפילהרמונית של ורשה, וכן תזמורות בהונגריה, הולנד, גרמניה, שוודיה, פינלנד ואיטליה.
תוראדזה הקליט יצירות משל מלחינים רוסיים כמו רחמנינוב, פרוקופייב, סטרווינסקי וצ'ייקובסקי. ראויה לציון מיוחד הקלטתו את חמשת הקונצ'רטי לפסנתר של פרוקופייב עם תזמורת קירוב ומנצחה ואלרי גרגייב, בחברת פיליפס.
נפטר ב-11 במאי 2022.
אלכסיי גוברב

| --- | --- |

אלכסיי גוברב, 1978
 לידה:  29 במרץ 1931 מחוז קויבישב
 פטירה:  21 בפברואר 2015 (בגיל 83) מוסקבה
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית
 לאום:  ברית המועצות סובייטי
 השכלה:  אקדמיית חיל האוויר ע"ש גגארין (1961) 
 עיסוקים נוספים:  טייס קרב
 תקופת השירות:  1963–1981 (כ־18 שנים)
 דרגה:  גנרל מיור
 זמן שהייה בחלל:  37 ימים, 11 שעות, 36 דקות
 משימות
 סויוז 17, סויוז 28
 עיטורים
  (פעמיים)  (פעמיים)
 
אלכסיי אלכסנדרוביץ' גוברב (ברוסית: Алексей Александрович Губарев; 29 במרץ 1931 –  21 בפברואר 2015) היה קוסמונאוט סובייטי, שטס לחלל בשתי משימות כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6.
קורות חיים

אלכסיי גוברב נולד בכפר מחוז קויבישב למשפחת איכר. בשנת 1936 לאחר מות אביו המשפחה עברה לכפר באזור מוסקבה. בשנת 1950 הוא סיים בית הספר והחל ללמוד בבית הספר הטכני של חיל האוויר. במקביל הוא עבר קורס טיס ובשנת 1952 החל לשרת בחיל האוויר הסובייטי. הוא שירת ביחידות שונות שתמכו בפעילות של הצי. בשנת 1961 הוא סיים לימודים באקדמיה של חיל האוויר.
בשנת 1963 הוא נכלל ביחידת הקוסמונאוטים והחל בהכנות לטיסת חלל.
בשנת 1975 הוא טס לחלל בחללית סויוז 17 לצד מפקד צוות גאורגי גרצ'קו. החללית התחברה לתחנת החלל סאליוט 4 לשהות של כחודש.
בשנת 1978 אלכסיי גוברב טס לחתת בחללית סויוז 28 כמפקד צוות לצד הקוסמונאוט הצ'כי הראשון ולדימיר רמק. הם התחברו לתחנת חלל סאליוט 6 לביקור קצר.
בשנת 1981 גוברב עזב את יחידת הקוסמונאוטים וכיהן בתפקידי ניהול במערך הכנת הקוסמונאוטים. בשנים 1982–1988 הוא כיהן בתפקיד ניהולי במכון המחקר של חיל האוויר הסובייטי. בשנת 1988 אלכסיי גוברב עזב את חיל האוויר הסובייטי בדרגת גנרל מיור.
בשנת 1982 גוברב סיים את עבודת הדוקטורט והוא פרסם 16 עבודות בתחום חקר החלל.
גוברב התגורר עם משפחתו בעיר הכוכבים.
אליפות ברזיל בכדורגל 1990

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  18 באוגוסט 1990 – 16 בדצמבר 1990 (121 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  קורינתיאנס
 מספר משחקים:  204
 מספר שערים:  386 (1.89 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  2,336,208 (11,452 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  11 - צ'ארלס, באהיה
 → 19891991 ←
 
אליפות ברזיל בכדורגל 1990  הייתה הפעם ה-34 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב- 18 באוגוסט 1990 והסתיימו ב-16 בדצמבר 1990.
בתחרות השתתפו 20 קבוצות. מליגת משנה העפילו לליגה הבכירה ברגנטינו וסאו ז'וזה.
בעונה הסדירה הקבוצות חולקו לשני בתים. הקבוצות נפגשו עם הקבוצות האחרות של הבית משחק בית ומשחק חוץ. ארבע קבוצות מכל בית העפילו להמשך התחרות. הקבוצות שזכו במקום אחרון בבית יירדו לליגת משנה.
השלב הבא כלל משחקי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר בשיטת משחק בית ומשחק חוץ.
במהלך שלב הבתים של האליפות עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תיקו. במהלך שלבי הגמר, במידה ומפגש כפול לא נתן הכרעה, הקבוצה עם הישג טוב יותר בשלב הקודם העפילה להמשך התחרות.
קורינתיאנס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה הראשונה בתולדות המועדון.
בסיום העונה אתלטיקו פרנאאנסה ואינטרנציונל דה לימיירה ירדו לליגת משנה. בעקבות החלטה לצמצם את הלידה ל-20 קבוצות מליגת משנה העפילו לליגה הבכירה רסיפה ואתלטיקו פרנאאנסה.
שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   |   קורינתיאנס |   קורינתיאנס | 2 | 0 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   אתלטיקו מיניירו |   אתלטיקו מיניירו | 1 | 0 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   אתלטיקו מיניירו |   אתלטיקו מיניירו | 1 | 0 |   |   |   |   קורינתיאנס |   קורינתיאנס | 2 | 0 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   קורינתיאנס |   קורינתיאנס | 2 | 0 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   באהיה |   באהיה | 1 | 0 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   ברגנטינו |   ברגנטינו | 1 | 2 |   |   |   |   באהיה |   באהיה | 1 | 0 |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   ברגנטינו |   ברגנטינו | 1 | 2 |   |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |   באהיה |   באהיה | 1 | 3 |   |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   קורינתיאנס |   קורינתיאנס | 1 | 1 |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   סאו פאולו |   סאו פאולו | 0 | 0 |  |
|   |   סנטוס |   סנטוס | 0 | 1 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |    סאו פאולו |    סאו פאולו | 1 | 1 |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |    סאו פאולו |    סאו פאולו | 1 | 1 |  |   |   |   סאו פאולו |   סאו פאולו | 2 | 0 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   סאו פאולו |   סאו פאולו | 2 | 0 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   גרמיו |   גרמיו | 0 | 1 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   פלמיירס |   פלמיירס | 1 | 0 |  |   |   |   גרמיו |   גרמיו | 0 | 1 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   פלמיירס |   פלמיירס | 1 | 0 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   גרמיו |   גרמיו | 0 | 2 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 בדצמבר 1990 | סאו פאלו | 1:0 | קורינתיאנס | מורומבי, סאו פאולו צופים: 85,463 שיפוט: פאולו סזאר דה אוליביירה |
| 13 בדצמבר 1990 |  |  | וילסון מאנו  4' | מורומבי, סאו פאולו צופים: 85,463 שיפוט: פאולו סזאר דה אוליביירה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 בדצמבר 1990 | קורינתיאנס | 0:1 | סאו פאלו | מורומבי, סאו פאולו צופים: 108,858 שיפוט: אדמונדו לימה פילו |
| 16 בדצמבר 1990 | טופזיניו  54' |  |  | מורומבי, סאו פאולו צופים: 108,858 שיפוט: אדמונדו לימה פילו |
טבלה סופית של הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | קורינתיאנס | 25 | 12 | 8 | 5 | 23 | 20 | 3 | 32 | העפלה לגביע ליברטדורס |
| 2 | סאו פאולו | 25 | 10 | 7 | 8 | 24 | 18 | 6 | 27 |  |
| 3 | גרמיו | 23 | 11 | 7 | 5 | 28 | 16 | 12 | 29 | השתתפות בסופרקופה סודאמריקנה |
| 4 | באהיה | 23 | 8 | 10 | 5 | 25 | 17 | 8 | 26 |  |
| 5 | אתלטיקו מיניירו | 21 | 7 | 10 | 4 | 20 | 18 | 2 | 24 |  |
| 6 | פלמיירס | 21 | 9 | 5 | 7 | 22 | 20 | 2 | 23 |  |
| 7 | סנטוס | 21 | 7 | 9 | 5 | 20 | 15 | 5 | 23 | השתתפות בסופרקופה סודאמריקנה |
| 8 | ברגנטינו | 21 | 7 | 9 | 5 | 22 | 20 | 2 | 23 |  |
| 9 | קרוזיירו | 19 | 8 | 5 | 6 | 21 | 18 | 3 | 21 | השתתפות בסופרקופה סודאמריקנה |
| 10 | גויאס | 19 | 7 | 7 | 5 | 22 | 19 | 3 | 21 |  |
| 11 | פלמנגו | 19 | 7 | 6 | 6 | 24 | 18 | 6 | 20 | זכייה בגביע ברזיל העפלה לגביע ליברטדורס השתתפות בסופרקופה סודאמריקנה |
| 12 | בוטפוגו | 19 | 7 | 4 | 8 | 17 | 18 | 1- | 18 |  |
| 13 | נאוטיקו | 19 | 4 | 10 | 5 | 13 | 18 | 5- | 18 |  |
| 14 | ואסקו דה גאמה | 19 | 3 | 12 | 4 | 15 | 15 | 0 | 18 |  |
| 15 | פלומיננסה | 19 | 5 | 5 | 9 | 19 | 24 | 5- | 15 |  |
| 16 | אינטרנסיונל | 19 | 4 | 7 | 8 | 19 | 23 | 4- | 15 |  |
| 17 | ויטוריה | 19 | 4 | 7 | 8 | 15 | 22 | 7- | 15 |  |
| 18 | פורטוגזה | 19 | 3 | 9 | 7 | 18 | 22 | 4- | 15 |  |
| 19 | סאו ז'וזה | 15 | 19 | 3 | 9 | 7 | 10 | 20 | 10- | ירדה ליגה |
| 20 | אינטרנציונל לימיירה | 19 | 4 | 2 | 13 | 9 | 25 | 16- | 10 | ירדה ליגה |
שחקנים מצטיינים

צ'ארלס, שחקנה של באהיה כבש 11 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
סזאר קמפאיו, שחקנה של סנטוס זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
אלון מוליאן

| --- | --- |

 לידה:  31 באוגוסט 1972 (בן 52) פתח תקווה, ישראל 
 שם לידה:  אלון מיכאלי מוליאן 
 מדינה:  ישראל 
 
אלון מיכאלי מוליאן (נולד ב־31 באוגוסט 1972) הוא פרסומאי ישראלי. מייסד, שותף ומנכ"ל במשרד הפרסום טוויסטד.
ביוגרפיה

אלון מיכאלי מוליאן נולד במשפחה מסורתית בשכונת עמישב שבפתח תקווה לעקרת בית ולעובד תדיראן ולו שני אחים. בצבא שירת בגדוד "נשר" 414 של חיל הקשר, שהפעיל את מערכות מכ"ם "קשת". הוא בעל תואר ראשון בתקשורת וניהול מהמכללה למינהל ותואר שני בתקשורת חדשנית מאוניברסיטת בן-גוריון.
בשנים 2000–2002 הקים עם רפי צרפתי את משרד האינטראקטיב של יורו תל אביב. בשנים 2002–2005 שימש מנכ"ל חברת האינטראקטיב MRM Partners (שינתה את שמה למקאן דיגיטל) מקבוצת מקאן אריקסון, בה היה שותף להטמעת תחום האינטרנט.
ב־2006 ייסד את חברת שיווק השיחה "טוויסטד" עם קרן פרידמן. ב־2006 טויסטד הייתה הראשונה בישראל שיזמה את התשלום לבלוגרים. ב־2008 טוויסטד הקימה את טוויסטד פליי, המנתחת שיחות גולשים ומפיקה מהן תובנות צרכניות.ב־2010 הפכה טוויסטד לסוכנות אינטרקאקטיב ושיווק דיגיטלי.
ב־2016 טוויסטד פרסמה שטיפלה בתקציבים בשווי של כ־72 מיליון שקל כש־30% מנפח פעילותה הוא מפרסום בטלוויזיה, עיתונות, שלטי חוצות ורדיו.
אלון מוליאן העביר קורסי שיווק ופרסום באינטרנט באיגוד המפרסמים בישראל (איגוד השיווק הישראלי) ובבית הספר לקופירייטינג ומקצועות הקריאייטיב של תרצה גרנות. במהלך השנים כתב בנושאי פרסום, שיווק ודיגיטל בכלי תקשורת שונים, שמנגד, את חלקם פרסם קודם לכן.
ב־2017 זכה ביחד עם קרן פרידמן בפרס "תקשוראשון" מטעם המכללה למנהל.
מיכאלי מוליאן הוא יו"ר משותף של אגודת הידידים והידידות של איגי – ארגון נוער גאה. ב־2018 היה ממארגני מחאת הלהט"ב כנגד חוק הפונדקאות.
ב־2021 היה לאחד המייסדים של עמותת "אושרי" להנגשת הליכי הפונדקאות בישראל והוא חבר בוועד המנהל של העמותה.
ב־2022 יצא בפרסום תוקפני נגד משרד הפרסום אברהם, בטענה לגניבת עובדים. הפרסום עורר ביקורת ברשתות החברתיות.
כשבועיים לאחר מכן, פרסם פוסט תוקפני נוסף כנגד ענת ביין, כתבת פרסום ושיווק ותיקה בגלובס.
שני הפרסומים גררו תגובות זועמות בקרב אנשי תעשיית הפרסום.
ביוגרפיה > חיים אישיים

אלון מיכאלי מוליאן חי בזוגיות עם אמיר מיכאלי מוליאן, קונדיטור במקצועו, מתגורר ברמת גן ואב לשתי בנות מפונדקאות.
ספרו

אלון מוליאן, אקסטרמדיום: עקרונות השיווק באינטרנט, הוצאת גלובס, 2006.
על הספר:
רן בן נון, מדריך ליצירת באזזזזזז, ידיעות אחרונות, 11 באוקטובר 2006.
ספר חדש: השיווק באינטרנט – איפה הימים שהיינו שמים איזה באנר והולכים הביתה מרוצים, גלובס, מאי 2006, עמ' 8.
חיי מדף/שיווק ברשת– המדריך ליצירת באזזזזז, ידיעות אחרונות – 24 שעות, 10 אוקטובר 2006, עמ׳ 14.
הערות שוליים

1 2  מיכל גלנטי, נכנסים לאלבום של אלון מוליאן, מייסד ושותף במשרד הפרסום טוויסטד, באתר גלובס, 1 במאי 2013
↑  ג'ורג' אבני, קורות חיים קצרים, נבחרת הניהול הגאה של LGBTECH, פברואר 2020
↑  אבי איצקוביץ', סינדרל, כתבת שער, ידיעות פתח תקווה, 1 בדצמבר 2010
↑  הראלה סטוצקי-באר, מעריב, מגזין יום הכיפורים, 1 באוקטובר 2006, עמ' 22
↑  קורות חיים, באתר Digitalent
↑  אורנה יפת, אלון מוליאן פורש מהביצה ופותח את הפה, באתר ynet, 2 במאי 2005
↑  איילה צורף, אלון מוליאן עוזב את MRM; יוסי ארז מונה למנכ"ל משרד הפרסום האינטראקטיווי של מקאן אריקסון, באתר TheMarker‏, 10 במרץ 2005
↑  כרמל וייסמן, פרסום סמוי בבלוגים: טוב או רע?, באתר ynet, 10 באוקטובר 2006
↑  רן רימון ושירה חורש, ‏פרסום סמוי בבלוגים? חברת twisted פונה לבלוגרים נבחרים במטרה שיסקרו מותגים, באתר גלובס, 9 באוקטובר 2006
↑  בלוגרים יתחילו לתת גילוי נאות על רשומות שנכתבו במימון מפרסמים, באתר וואלה, 21 בדצמבר 2006
↑  נטע יוסף, אנחנו לא עיתונאים, באתר nrg מעריב, 11 באוקטובר 2006
↑  מיטל זדה, חברת twisted fly משיקה כלי מחקרי העוסק בניתוח תוכן גולשים, באתר כלכליסט, 15 בספטמבר 2008
↑  חני יודל, הושק מיזם לניתוח תוכן גולשים, באתר nrg,‏ 15 בספטמבר 2008
↑  טוויסטד הופכת לסוכנות אינטראקטיב ושיווק דיגיטלי מלאה, באתר כיכר השבת – כלכלה, 22 פברואר 2010
↑  אורנה יפת, תכירו את אנשי השיווק החדשים - אתם, באתר ynet, 27 ביולי 2007
↑  נועה פרג, ‏טוויסטד הופכת לסוכנות אינטראקטיב ושיווק דיגיטלי מלאה, באתר גלובס, 23 בפברואר 2010
↑  דורי בן ישראל, טוויסטד לא הופיעו בדירוג משרדי הפרסום של גלובס, אז הם הוציאו דירוג משלהם, באתר מזבלה, 28 בנובמבר 2016
↑  כיצד הופכים מותגים לפופולריים בעזרת האינטרנט?, באתר מפיק, 6 פברואר 2010
↑  ליאור ליוואק, מבוא לשיווק ויראלי, באתר וואלה!, 9 באוקטובר 2006
↑  "מתעניינים בכלכלה?" - Bizportal בקמפיין שממליץ לקרוא גלובס ודהמרקר, באתר אייס, 18 ביוני 2012
משה בנימין, טוויסטד 'מתקדמת' לאופליין: תעלה קמפיין רדיו וחוצות לרשת החברתית 'כמוני', באתר אייס, 5 בינואר 2012
משה בנימין, חיים בסרט: תקציב הדיגיטל של קולנוע 'לב' יטופל במשרד הפרסום twisted, באתר אייס, 23 באפריל 2013
אורנה יפת, "משרדי הפרסום הגדולים טרם עיכלו את הבורסות האוטומטיות", באתר כלכליסט, 28 בדצמבר 2015
משה בנימין, טוויסטד משיק מחלקת תוכן בניהול יניב לוי - לשעבר בוואלה, באתר אייס, 1 במרץ 2017
משה בנימין, מתיחת פנים: תקציב הפרסום של רשת פרופורציה עובר ל'טוויסטד', באתר אייס, 1 בפברואר 2016
משה בנימין, טוויסטד מארגנים לנטע ברזילי קמפיין ראשון, ל-Berlitz, בערך, באתר אייס, 3 במאי 2018
שלישייה? זה הזמן להגשים, באתר דבר המפרסם, 17 ביוני 2020
↑  משה בנימין, המכללה למנהל העניקה לאלון מוליאן וקרן פרידמן מטוויסטד את פרס "תקשוראשון", באתר אייס, 28 במאי 2017
↑  אגודת הידידים של איגי, באתר איגי - ארגון נוער גאה
↑  גל אוחובסקי, ‏צעדת ירושלים מתחילה, באתר ‏מאקו‏, 26 ביולי 2018
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏ככה יוצרים מחאה: מאחורי הקלעים של מחאת הלהט"בים, באתר גלובס, 22 ביולי 2018
↑  ציון דרך לפונדקאות בישראל: הושקה עמותת "אושרי", באתר ynet, 8 ביוני 2021
↑  הוועד המנהל, באתר עמותת "אושרי"
↑  פוסט של מוליאן על הקמפיין בפייסבוק
↑  Naor Narkis, פוסט תגובה, ותגובותיו, באתר www.facebook.com
↑  חגית רון רבינוביץ', 40 שעות בגיהנום, באתר ישראל היום, 1 במאי 2015
↑  אקסטרמדיום, באתר סימניה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307888105171  ISNI: 0000 0003 7029 9039  VIAF: 236173013   WorldCat (עם VIAF): 236173013
אלכסנדר סנדר קפלן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1815 ה'תקע"ה
 פטירה:  יולי 1884 (בגיל 69 בערך) ד' באב ה'תרמ"ד
 
הרב אלכסנדר סנדר הכהן קפלן (סביבות ה'תקע"ה, 1815 – ד' באב ה'תרמ"ד, יולי 1884) היה רב ליטאי, כיהן כרב בווילקומיר ובקופישוק. מחבר הספר "שלמי נדרים" על מסכת נדרים.
תולדות חייו

נולד לרב זרח קפלן בסביבות שנת ה'תקע"ה. כיהן כרב בווילקומיר. בסביבות שנת ה'ת"ר החל לכהן כרב בקופישוק, שם כיהן למעלה מארבעים שנה. נפטר בד' באב ה'תרמ"ד ונקבר בקופישוק.
נמנה עם המסכימים על הש"ס בדפוס סלאוויטא.
שלמי נדרים

בשנת ה'תרמ"א הדפיס בווילנה את ספרו "שלמי נדרים" על מסכת נדרים. בהקדמתו לספר, מסביר מדוע החליט לכתוב ספר על מסכת נדרים:
"אשר משונה מסכת זו מכל המסכתות אשר בהם כבר סלו סלו לנו המסילה רבני סבוראי, גאוני בתראי כמו מהר"ם לובלין והמהרש"א ומהר"ם שיף ופני יהושע ושאר מפרשים, בגודל חריפותם ועוצם בקיאותם שמו העקוב למישור. לא כן במסכת זו, רבות בשנים לא הוגה כלל מאופל השבושים שהיו ע"י המדפיסים"
מלבד הגהות ותיקונים רבים, הספר מכיל גם חידושים וקושיות בדברי הגמרא והמפרשים. הספר הפך לאחד הפירושים הבסיסיים והפופולריים על מסכת זו והודפס מחדש פעמים רבות בדפוס צילום, במהדורות חדשות, במסגרת אוספים וקובצי מפרשים על מסכת נדרים ובמאגרים התורניים פרויקט השו"ת ואוצר החכמה.
הספר זכה להסכמותיהם של הרב יצחק אלחנן ספקטור, הרב בצלאל הכהן מווילנא והאדר"ת.
מלבד חיבור זה חיבר ספרים רבים שלא ראו אור, בהם הגהות על הש"ס, פירוש לתורה ועוד. תשובה אליו הובאה בשו"ת חמדת שאול, לרבי שאול שפירא מפוניבז'.
הערות שוליים

↑  כך עולה מדבריו בשער ובהקדמת ספרו "שלמי נדרים" שיצא לאור בשנת ה'תרמ"א: "עובד עבודת הקודש בק"ק קופישאק יע"א ת"ל זה ארבעים שנה לעדת מי מנה".
↑  בין השאר: ניו יורק: הוצאת תלפיות, 1944;  ירושלם: דפוס אופסט לימודי קריית נוער, תשכ"ג; ירושלים: התנועה להפצת תורה ביישובים החדשים, ה'תשכ"ח; בני ברק, ה'תשל"ב; בני ברק: מכון להוצאת ספרים בני משה וחקר כת"י ע"ש המהר"ם שיק, ה'תשנ"ב.
↑  למשל: בני ברק: ללא ציון מו"ל, תשנ"ב; ירושלים: יריד הספרים, תשס"ג 2003; בני ברק: ספרי אור החיים, ה'תשס"ח.
↑  יורה דעה סימן כג.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311613105171  LCCN: no2004038599  VIAF: 298054588   WorldCat (עם VIAF): 298054588 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלי חובייקה

| --- | --- |

אלי חובייקה תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  22 בספטמבר 1956 Keserwan District, לבנון 
 נרצח:  24 בינואר 2002 (בגיל 45) ביירות, לבנון 
 מדינה:  לבנון 
 תפקיד:  חבר הפרלמנט הלבנוני 
 מפלגה:  הפלנגות הנוצריות 
 השקפה דתית:  נצרות 
 
אלי חובייקה (בערבית: إيلي حبيقة, תעתיק: אילי חֻבַיקַה; 1956 - 24 בינואר 2002) היה פוליטיקאי ערבי נוצרי לבנוני ומפקד בפלנגות, ידוע בעיקר על חלקו בטבח סברה ושתילה.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

אלי חובייקה, בנו של מהנדס מכונות מהמעמד הבינוני הנמוך, נוצרי מרוני, נולד בשנת 1956 בלבנון. הוא סיים את לימודיו בגיל 16 ובזמן זה כבר היה חבר במפלגת הכתאיב ובתחילת מלחמת האזרחים השנייה הצטרף לזרוע הצבאית של הארגון (הפלנגות). בגיל 17 הצטרף ליחידת לוחמים קטנה בשם בי. ג'י., ראשי התיבות של בשיר ג'מאייל. היחידה החלה לבצע פשיטות לליבה של ביירות הסונית והפלסטינית.
בשנת 1976 נהרגו קרובי משפחה של חובייקה, כולל ארוסתו, בטבח דאמור - התקפה שלה היה אחראי אש"ף. בשנת 1977, כשהוא בן 21, התמנה לראש יחידת המודיעין של הפלנגות והמשיך בפשיטותיו לתוך מעוזי הפלסטינים וארגוני השמאל. בשנת 1978 הוא הגיע לדרגת מפקד במיליציית הפלנגות והנהיג פשיטה שבמהלכה נהרג טוני פרנג'יה, מפקד יריב בפלנגות. הוא קודם להיות מפקד של הדיוויזיה השלישית של הפלנגות והאחראי על הכוחות המיוחדים. בשנת 1979 קודם להיות קצין הביטחון הראשי של כוחות המיליציה המשולבים של המחנה השמרני ("הכוחות הלבנונים") במלחמת האזרחים.
בפברואר 1982, ארבעה חודשים לפני מלחמת לבנון, התמנה לקצין הקישור עם ישראל בעקבות מפגש בין רפאל איתן לבשיר ג'מאייל.
ביוגרפיה > במהלך מלחמת לבנון (1982)

עם פרוץ מלחמת לבנון הראשונה בשנת 1982 מונה חובייקה לקצין הקישור בין המיליציות לצה"ל. ב-15 בספטמבר כבשו כוחות צה"ל את מערב ביירות.
חובייקה היה אחראי על הבאתם של 92 הצירים הלבנונים למחנה צבאי בפרברי ביירות, שם נערכה ההצבעה לנשיאות לבנון, בשיר ג'ומאייל נבחר לנשיאות. לאחר הרצח של בשיר ג'מאייל, היה חובייקה בין המתכנסים בביתו של המנהיג הנוצרי פייר ג'ומאייל, בפגישה הוחלט על גיוס כללי של "הכוחות הלבנונים" על מנת שיוכלו להיכנס למחנות הפליטים הפלסטינים. כ-150 איש התכנסו מדרום למחנות, קבלו תדריך על ידו ובשעה שכוחות אלו נכנסו למחנות סברה ושתילה ישב חבייקה בבנין החפ"ק של עמוס ירון על הגג והאזין לרשתות הקשר של כוחותיו.
הפלנגות נכנסו למחנות הפליטים סברה ושתילה בערבו של ה-16 בספטמבר, ותוך זמן קצר החלו גם במעשי רצח חסרי הבחנה. אנשי הפלנגות יצאו מהמחנות בבוקרו של 18 בספטמבר על פי דרישת צה"ל, ורק במהלך היום החלו להתברר ממדי הטבח. אין מידע מדויק על מספר הנספים בטבח, וההערכות נעות בין 460 ל-3,500 איש.
בשנת 1999 פרסם שומר ראשו לשעבר של חובייקה רוברט חטאם ספר שבו טען שטבח סברה ושתילה תוכנן על ידי חובייקה וחאפז אל-אסד במטרה להביך את ישראל.
על פי עדות שנשמעה על ידי ועדת כהן, כאשר נשאל חובייקה על ידי אחד הקולגות שלו מה יש לעשות ב-50 ילדים ונשים פלסטינים, הוא השיב: "זאת הפעם האחרונה שאתה הולך לשאול אותי שאלה כזאת. אתה יודע מה יש לעשות". חטאם וסמיר ג'עג'ע, מיריביו של חובייקה בכוחות הלבנונים, טענו שחובייקה היה אחראי גם לרציחתם של ארבעה דיפלומטים איראנים שנעלמו בלבנון בשנת 1982.
בשנת 1985, על פי בקשת ה-CIA, ניסה חובייקה להתנקש בסייד מוחמד חוסיין פדלאללה. פדלאללה ניצל מניסיון ההתנקשות אך 80 עוברי אורח קיפחו את חייהם באירוע. שפיכות הדמים הזאת, שהייתה בניגוד להבטחותיו של חובייקה שעוברי אורח לא ייפגעו, גרמה ל-CIA לנתק את קשריו עם חובייקה.
ב־15 בינואר 1986 הודח חובייקה מהנהגת המיליציות על ידי סמיר ג'עג'ע. צעד זה נעשה עקב התקרבותו של חובייקה לדמשק וחתימתו על "ההסכם המשולש". חובייקה מצא את עצמו במפקדתו תחת מצור, אך ניצל אחרי התערבות סורית ויצא לגלות בדמשק. הוא חזר ללבנון בראש מיליציה פרו-סורית, הוצב בזחלה, ונתן את תמיכתו הפוליטית למישל עאון.
ב־11 באוגוסט 1986 השתלטו תומכי חובייקה הפרו-סוריים על רוב מזרח ביירות, בניסיון להדיח את סמיר ג'עג'ע, מפקדם האנטי-סורי של "הכוחות הלבנונים". תומכי חובייקה השתלטו על כמה ממעוזי ג'עג'ע, בין השאר על תחנת הרדיו "קול לבנון".
ביוגרפיה > אחרי המלחמה

עם תום מלחמת האזרחים בשנת 1990 קיבל חובייקה חנינה והפך לשר לענייני פליטים. בשנת 1992 הוא מונה לשר הרווחה ובשנת 1996 מונה לשר לענייני חשמל ומים. בשנת 1998 נבחר אמיל לחוד לנשיאות, וחובייקה לא התבקש להצטרף לממשלה. בשנת 2000 הוא הפסיד בבחירות ואיבד את מקומו בפרלמנט הלבנוני. ביוני 2001 הגיש עורך דין לבנוני בשם חבלי מלט, המזוהה עם השמאל בלבנון, תביעה נגד חובייקה לבית משפט בלגי באשמת פשעי מלחמה. הדבר התאפשר הודות לחוק שמאפשר לתבוע בבלגיה נאשמים בפשעי מלחמה בכל מקום בעולם. התביעה בוטלה לאחר שהחוק שונה. התביעה אף האשימה את אריאל שרון בלקיחת חלק בטבח סברה ושתילה, אך חובייקה הכחיש שלשרון הייתה אחריות לטבח.
ב-24 בינואר 2002 בגיל 45 נרצח חובייקה יחד עם ארבעת שומרי ראשו בהתנקשות, באמצעות פיצוץ מטען נפץ שהוטמן במכוניתו שחנתה בסמוך לביתו. ארגון אלמוני קיבל את האחריות למעשה, בטענה שחובייקה היה סוכן סורי. חגיגות נערכו במחנות הפליטים הפלסטיניים עם היוודע דבר מותו של חובייקה. ישנה מחלוקת רבה לגבי רצח אלי חובייקה. ממשלת לבנון האשימה את ישראל באחריות לרצח. ישראל דחתה האשמה זו וטענה שמדובר בעלילת דם. מספר ימים לאחר הרצח עצרה משטרת לבנון חשוד. על פי ד"ר מרדכי קידר חובייקה לישראל דווקא היה אינטרס שיעיד בבית המשפט הבלגי. וכי חובייקה היה "פגע רע", שהרבה גורמים בלבנון רצו במותו.