stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The The
היסטוריה

ג'ונסון הקים את דה דה ב-1979, וחיפש שותפים ללהקתו ב-NME. ג'ונסון הוציא את אלבומו הראשון ב-1982, אולם אלבומה הרשמי הראשון של הלהקה, Soul Mining, יצא רק ב-1983.
אלבומה השני של הלהקה, Infected, יצא ב-1986 ובעל התייחסויות פוליטיות לשלטון תאצ'ר, ביקורת על מעורבות ארצות הברית במזרח התיכון, וכן שירים עם משמעויות פסיכולוגיות. באלבום זה השתתפה גם הזמרת ננה צ'רי בדואט עם ג'ונסון בשיר "Slow Train to Dawn". לאלבום זה לווה סרט של סדרת קליפים לשירים שבוימו בידי טים פופ, שצולם בפרו, בוליביה, ניו יורק ולונדון.
ב-1989 יצא אלבומה השלישי של הלהקה, שבו ניגן גיטריסט הסמית'ס לשעבר ג'וני מאר, והשתתפה בו הזמרת שינייד או'קונור בשיר "Kingdom of Rain". מאר השתתף גם באלבומה הרביעי והידוע ביותר של הלהקה, Dusk, שיצא ב-1993 ומכיל שירים רבים שהפכו ללהיטים כגון "Love Is Stronger Than Death" ו-"Slow Emotion Replay".
אלבומה החמישי של הלהקה שיצא ב-1993, Solitude, כולל בעיקרו גרסאות חדשות לשירים קודמים של הלהקה. ב-1995 יצא אלבומה השישי של הלהקה, Hanky Panky, אלבום כיסויים לשיריו של האנק ויליאמס האמריקאי. ב-2000 יצא אלבומה השביעי של הלהקה, NakedSelf.
בסוף שנת 2000 הלהקה תכננה להגיע להופעות בישראל, אולם ההופעות בוטלו עקב המצב הביטחוני.
בספטמבר 2017, מאט ג'ונסון הודיע שהלהקה תחזור למסע הופעות. מסע ההופעות נפתח בשלוש הופעות בלונדון ביוני 2018 – הופעותיה הראשונות של דה דה מזה 16 שנה – והמשיך להופעות נוספות בארצות הברית ובריטניה ונגמר באוסטרליה באוקטובר אותה השנה. ב-2024 הלהקה חזרה למסע הופעות נוסף לכבוד צאת האלבום הראשון של הלהקה מאז שנת 2000, Ensoulment.
דיסקוגרפיה

Soul Mining - 1983
Infected - 1986
Mind Bomb - 1989
Dusk - 1993
Solitude - 1993
Hanky Panky - 1995
NakedSelf - 2000
2024 - Ensoulment
ראו גם

הסמית'ס
הערות שוליים

1 2  Learn More About THE THE | Official Website of THE THE and Matt Johnson, THE THE (באנגלית אמריקאית)
↑   דייב סימפסון, ג'וני מאר לא מתגעגע ל"סמיתס", באתר הארץ, 20 בינואר 2013
↑  שי להב, 20 ל-Dusk: הדיסק שכולן אהבו להגיד שיש להן, באתר ynet, 18 בינואר 2013
↑  "דה דה" לא תגיע לארץ, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2000
↑  2018 Comeback Special, THE THE (באנגלית אמריקאית)
↑  TOUR DATES, THE THE (באנגלית אמריקאית)
↑  ENSOULMENT – THE FIRST ALBUM IN A QUARTER CENTURY, THE THE, ‏2024-05-17 (באנגלית אמריקאית)
↑   בן שלו, לאלבום החדש של The The עדיין יש לב, אבל מה קרה לנשמה?, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 6033285  GND: 10283112-9  ISNI: 0000 0001 2364 2557  LCCN: n94004796  MusicBrainz: a7409219-a681-4072-adb2-5285106ce6f2  NKC: xx0180009  VIAF: 140333208   WorldCat (עם VIAF): 140333208
איגריין האמיצה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  קורנליה פונקה
 איורים:  קורנליה פונקה 
 שפת המקור:  גרמנית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  The Chicken House 
 תאריך הוצאה:  ינואר 2007 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  זמורה-ביתן
 תאריך:  2012
 תרגום:  חנה לבנת
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9789655523416
 הספרייה הלאומית:  990034357100205171
 
איגריין האמיצה (בגרמנית: Igraine Ohnefurcht) הוא ספר ילדים מאת הסופרת הגרמניה קורנליה פונקה.
עלילה

איגריין ומשפחתה מתגוררים מאות שנים במצודה קטנה בשם מרגנית. לאורך ההיסטוריה ניסו אנשים לכבוש את המצודה מכיוון שברשות המשפחה ישנם סיפרי כישוף נדירים וחזקים.
הוריה של איגריין עובדים על מתנת יום ההולדת לאיגריין כשעקב טעות בכישוף הם הופכים לחזירים. כדי להחזירם לצורת אדם איגריין צריכה שערות הענק ולכן היא יוצאת למסע למציאת שערות ענק. בזמן הזה גילגלד הקוסם הרשע צר על המצודה כדי להשיג את סיפרי הכישוף.
דמויות

איגריין - גיבורת הספר. בת 10
אלברט - אחיה של איגריין
סיזיפוס - החתול המדבר של איגריין
גילגלד - הקוסם המרושע שרוצה את ספרי הכישוף של המצודה
האביר האומלל מהר הדמעות
הדוכס בעל העין האחת
גרלף - ענק
סר לאמורק - אביה של איגריין. במשך רוב הספר הוא בצורת חזיר.
מליסנדה - אמה של איגריין. במשך רוב הספר היא בצורת חזיר.
רוואן חסר-הלב
ברטם
אולר

אולר שווייצרי
אולר מתקופת רומא העתיקה (שמאל) ולצידו אולר משוחזר דומה
אולר הוא סכין מתקפלת עם להב אחד או יותר, שמותאם לנשיאה בכיס.
אורך להבי האולר יכולים לנוע בין 2 ס"מ עד 30 ס"מ[דרוש מקור]; אורך להב טיפוסי הוא 5–15 ס"מ.
אולרים הם כלים רב שימושיים, וניתן להשתמש בהם למטרות רבות, כגון חיתוך מזון, פתיחת מעטפות, חיתוך חבלים, ואף ככלי להגנה עצמית. רבים מהאולרים מאובזרים, בנוסף לסכין, גם בכלים אחרים כגון מספריים, פותחן בקבוקים ופחיות, חולץ פקקים, פצירה ועוד.
המילה אולר נזכרת לראשונה בלשון חכמים אך לא ברור מה מקורה.
היסטוריה של האולר

הלהבים המתקפלים הראשונים יוצרו על ידי נפחים אירופאים באמצע המאה ה-18 והם שימשו ככידונים מתקפלים על תותחים ומרכבות. באמצע המאה ה-19, נוצרו הדוגמאות האמיתיות הראשונות של אולרים. ובדיוק כמו היום, היו מגוונים בדגמים ובאיכות. בעוד שחלקם היו סכינים קלאסיות עם ידיות עץ ולהבי ברזל, אחרים היו קלאסיים ויקרים יותר, עם חיזוקים מסגסוגת כסף וידיות איילים.
במהלך המאה ה-19, ייצור האולר נעשה נפוץ יותר. אומנים צרפתים, ספרדים ואמריקאים החלו כולם להתחרות עם הקישוטים הייחודיים שלהם ושימושים מעשיים חדשים. מלבד השימוש ככלי וכלי נשק, האדמירל הצרפתי d’Estaing השתמש בסכינים שנעשו במיוחד בספינתו שיכולים לשמש גם כסכו"ם.
לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית, ייצור האולרים נעשה מתועש. מה שהביא למגוון רחב של דגמים שונים ולעלות נמוכה יותר, מה שהפך את הסכינים הללו לפופולריים עוד יותר.
בשנות ה-50, האולרים היו נפוצים בכל מקום. יצרנים ברחבי העולם מכרו את הדגמים שלהם, בעיקר פרסמו אותם כאולרי כיס מעולים עבור חקלאים, ציידים וחוואים שזקוקים לכלי חיצוני קומפקטי, מהיר ורב-תכליתי.
בעוד שבאמריקה Schrade היה היצרן המוביל של האולרים, חיילים שהגיעו מאירופה הביאו סוויץ' איטלקי אטרקטיבי בשם סטילטו. קונים אמריקאים היו מסונוורים מההמצאה האיטלקית הזו בדיוק בגלל שהיא לא הייתה מעשית כמו הדגמים האמריקאים. במקום להב חיתוך חד, סטילטו תוכנן כנשק התקפה - מחודד ומאיים.
עם זאת, ב-1950 העיתון היומי האמריקאי הפופולרי Women's Home Companion פרסם מאמר בשם "הצעצוע שהורג". האולרים הוגדרו כאשם העיקרי בבעיה עם עליית רמות הפשיעה שיצאה מכלל שליטה. מחבר המאמר ג'ק האריסון פולק תיאר את האולרים כמסוכנים כמו אקדחים ואמר שהם נועדו לאלימות ולשימוש על ידי חברי כנופיה.
לא עבר זמן רב עד שאחרים קפצו על העגלה והצטרפו לתעמולה נגד אולרים, במהלך שנות ה-50, פרסומים רבים אחרים פרסמו מאמרים בגנות אולרים ככלי נשק מרושעים, קטלניים וקראו לחוקים חדשים שיאסרו על השימוש בהם.
אולר בחוק

בניגוד לסכין, אולר הוא לרוב מכשיר המותר לנשיאה מבחינה חוקית. לעיתים, קיימות מגבלות שונות על גודל הלהב, ותכונות אחרות, כגון היכולת לנעול את הלהב כאשר הוא פתוח, כדי להבטיח שלא יוכל לשמש ככלי נשק מסוכן.
בחוק הישראלי נשיאת אולר מותרת. אולר מוגדר כסכין מתקפלת שאורך להבה אינו עולה על עשרה סנטימטרים ושלא ניתן להפכה, בעזרת קפיץ או באמצעי אחר, לסכין שלהבה קבוע. למרות זאת, יש איסור לשאת אולר במקומות כגון מוסדות חינוך, בתי אוכל, מועדונים, אולמי משחקים, מגרשי ספורט ומקומות בהם נערכים מופעים.
ראו גם

אולר שווייצרי
לדרמן
אולר קפיצי
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת כלים, פרק י"ב, משנה ח'
↑  Our Family, Knife Talk: The Dagger of Admiral d’Estaing, Knife Talk, ‏2014-10-27
↑  Leonid Lee, Stiletto Switchblades…a Brief History., Medium, ‏2017-02-07 (באנגלית)
↑  https://www.bklynlibrary.org/blog/2015/04/03/toy-kills
↑   חוק העונשין (תיקון מס' 33), התשנ"א-1991, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558388005171  LCCN: sh85103656  NKC: ph392380 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אילן ביטון

| --- | --- |
תת-אלוף במילואים אילן ביטון
תת-אלוף במילואים אילן ביטון
 לידה:  26 באוגוסט 1957 (בן 67)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1975–2006 (כ־31 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד אגד נ"מ מרכז   מפקד אגד נ"מ צפון   מפקד כוחות הנ"מ
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון  מלחמת המפרץ    מלחמת לבנון השנייה
 תפקידים אזרחיים
 מנהל בתעשייה האווירית
 
אילן ביטון (נולד ב-26 באוגוסט 1957) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, שירת כראש כוחות הנ"מ בחיל האוויר.
ביוגרפיה

ביטון התגייס לצה"ל ב-1975 ושירת במערך המתנייע של כוחות הנ"מ. ב-1991 מונה למפקד "יטנ"מ 138" (יחידת טילי נ"מ הוק ופטריוט), ב-1993 מונה למפקד קורס קצינים בבית הספר לנ"מ וב-1995 לראש ענף תורה והדרכה במפקדת כוחות הנ"מ. בתפקידיו הבאים שירת כמפקד כוחות הנ"מ במרכז בשנים 1998–2001 ומפקד כוחות הנ"מ בצפון בשנים 2001–2002. באוגוסט 2003 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד כוחות הנ"מ, כיהן בתפקיד עד ספטמבר 2006, כולל בתקופת מלחמת לבנון השנייה.
לאחר שחרורו, מונה ב-2007 למנהל מפעל טכנולוגיות בחטיבת מערכות, טילים וחלל של התעשייה האווירית לישראל.
בשנת 2015, שימש כראש משלחת התעשייה האווירית בהודו עד נובמבר 2017.
בדצמבר 2017 יסד כמייסד שותף את חברת ההזנק Smart Colorist LTD ומונה בה למנכ"ל.
ביטון בעל תואר ראשון בהצטיינות בהנדסה אווירונאוטית מהטכניון, בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני בהצטיינות במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה, ובעל תואר שני במנהל עסקים בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב. מתגורר ברמת גן, אב לשלושה.
ביוני 2018 הודיע ביטון על התמודדותו לראשות העיר רמת גן מטעם הליכוד.
הערות שוליים

↑  אילן ביטון מונה למנהל מפעל טכנולוגיות בחטיבת מערכות, טילים וחלל בתעשייה האווירית, אתר תע"א, 11 במרץ 2007
↑  אתר רמת גן גבעתיים, יש מועמד: תת-אלוף במילואים אילן ביטון ירוץ לראשות העירייה מטעם הליכוד, 11 ביוני 2018, באתר רמת גן גבעתיים ניוז
| מפקדי מערך ההגנה האווירית |
| --- | --- | --- |
|  פיקוד הנ"מ (1950-1971) | בוריס סניור • משה תמיר |  |
|  מערך הנ"מ (1965-2011) | אריה גור • משה תמיר • מאיר שריב • רוניה לפיד • מאיר שריב • איתן יריב • אורי רם • יצחק בירן • גלעד רמות • אריה פישביין • יאיר דורי • אילן ביטון • דניאל מילוא • דורון גביש |  |
|  מערך ההגנ"א (2011-) | דורון גביש • שחר שוחט • צביקה חיימוביץ' • רן כוכב • גלעד בירן |  |
אליהו להמן

אין תמונה חופשית
אליהו לֶהמַן (1914 (תרע"ד), נירנברג – 6 במרץ 2011 (ל' אדר א', תשע"א), ירושלים) היה רופא פנימאי, מראשוני הרופאים בנגב. ייסד וניהל את בית החולים הראשון בבאר שבע (בית החולים "הדסה"). להמן היה מנהלה הראשון של מחלקה פנימית א' במרכז הרפואי סורוקה במשך כ-20 שנה. בשנת 1975 היה לאזרח הראשון שקיבל את התואר "יקיר העיר באר שבע".
ביוגרפיה

להמן נולד בנירנברג שבגרמניה למשפחת רופאים. הוא החל את לימודי הרפואה בשנת 1932 באוניברסיטת היידלברג. עם סיום לימודיו בשנת 1936 נמנע ממנו לקבל את תעודת הרופא בשל שלילת הזכויות מיהודים באותה תקופה בגרמניה הנאצית. אי-לכך, התעודה ניתנה לו לאחר שהשלים את לימודיו באוניברסיטת ברן שבשווייץ. בהיותו סטודנט היה גם ספורטאי, ואת עבודת הגמר שלו כתב בתחום רפואת הספורט. בשל יהדותו נמנע ממנו לעבוד כרופא, ולכן עבד כמורה לספורט עד עלייתו לארץ ישראל בשנת 1937.
הבריטים שהגבילו את מספר הרופאים היהודים בארץ, מנעו ממנו לעסוק ברפואה ולכן עבד כמורה לחינוך גופני, במספר בתי ספר בירושלים. בבקרים לימד רופאים קורס ברפואת ספורט והתנדב כעוזר רופא בבית החולים שערי צדק בירושלים.
במלחמת העולם השנייה התגייס ד"ר להמן למשטרת היישובים העבריים. לאחר שעבר קורס קציני רפואה נשלח לשרת בחזית מצרים ובטריפולי שבצפון אפריקה. בהמשך עבר לסיציליה שבאיטליה, שם ניהל לראשונה בית חולים של הצבא הבריטי. עם שובו לארץ הצטרף ל"הגנה" בירושלים, ובמלחמת העצמאות ניהל את "בית חולים 10", בית החולים הצבאי שבחיפה.
בשנת 1950 עבר להמן עם משפחתו לבאר שבע על מנת לנהל את בית החולים "הדסה" שנפתח חצי שנה קודם לכן בעיר העתיקה. הוא הקים במקום בית כנסת, לזכרם של חללי שיירת הדסה להר הצופים, שנרצחו על ידי מתפרעים ערבים בדרכם להחליף את צוות בית החולים הדסה.
בשנת 1954 שימש להמן כרופאו האישי של דוד בן-גוריון שפרש מראשות הממשלה ועבר לגור בצריף בשדה בוקר.
בשנת 1960 עם פתיחתו של בית החולים החדש בבאר שבע, מונה ד"ר להמן למנהל מחלקה פנימית א' בבית החולים המרכזי לנגב, שהחליף את בית חולים הדסה ובהמשך הפך למרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה. בשנת 1972, עם פתיחת בית הספר לרפואה, היה אחד הראשונים שקיבל בו את התואר פרופסור, על מפעל חיים ותרומתו לרפואה ולנגב.
להמן גידל דורות של רופאים והיה זה שהביא לישראל את שיטת האבחון בעזרת הלפרוסקופיה.
בשנת 1975 זכה להיות ראשון מקבלי עיטור "יקיר העיר באר שבע".
בשנת 1979 יצא להמן לגמלאות, אך המשיך לשמש כרופא יועץ בבית החולים ובמשרדי ממשלה שונים.
נפטר בשנת 2011 (תשע"א) בירושלים, ונקבר בהר המנוחות.
הערות שוליים

↑  הילה טל, לתולדות שירותי הרפואה בנגב תש״ח־תש״ל (1948–1970), אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1993, עמ' 16.
Revival Tour

Revival Tour היה סיבוב ההופעות השני של סלינה גומז, על מנת לקדם את אלבום הסולו השני שלה "Revival" משנת 2015. סיבוב ההופעות החל בלאס וגאס, נבדה ב-6 במאי 2016, והסתיים באוקלנד, ניו זילנד ב-13 באוגוסט 2016.
רקע ופיתוח

ב-1 באוקטובר 2015, גומז הודיעה כי היא תתחיל בסיבוב הופעות בצפון אמריקה בסוף האביב של השנה הבאה כדי לתמוך באלבום שלה "Revival" משנת 2015. כשסיפרה על סיבוב ההופעות בסרטון שפורסם למעריצים שלה באינסטגרם, גומז אמרה:
יש לי הודעה מרגשת מאוד. אני משיקה את סיבוב ההופעות העולמי שלי, "Revival Tour". אני אופיע בארצות הברית וקנדה ממאי ועד יולי של השנה הבאה, ומאוחר יותר אמשיך להופעות בחו"ל.
היא גם הודיעה כי מעריצים יוכלו לרכוש חבילה משודרגת למופע עם קנייה מוקדמת של הכרטיסים. בהודעה לאנטרטיינמנט ויקלי, גומז אמרה:
אני מוכנה לחזור לדרכים ולראות את המעריצים שלי במציאות! האלבום הזה מייצג תקופה חדשה ומאוד חשובה בחיים שלי. אני לא יכולה לחכות לעלות לבמה ולהופיע עם החומרים החדשים הללו.
הלג הראשון התקיים בצפון אמריקה, ברחבי ארצות הברית וקנדה. הלג רץ ממאי עד יולי 2016. DNCE שימשו כמופע החימום העיקרי בצפון אמריקה, למעט ונקובר, ויניפג, אוטווה, ואנהיים. בי מילר הייתה מופע החימום מ-6 במאי 2016 ועד 15 ביוני 2016 וב-9 ביולי 2016, טיילר שו היה מופע החימום בוונקובר, ויניפג ואוטווה, Bahari חיממו את המופע מ-17 ביוני 2016 ועד 8 ביולי 2016, וצ'ארלי פות' חימם את המופע באנהיים.
הלג השני התקיים ברחבי אסיה. חשיפת הערים המשתתפות בסיבוב ההופעות התקיימה באופן הדרגתי, ולא בהכרזה יחידה, כנהוג. הלג החל ב-23 ביולי 2016 והסתיים ב-3 באוגוסט 2016. מופעי החימום כללו את Gentle Bones בסינגפור, ג'יי וויטפורד בבנגקוק, דארן אספנטו במנילה, ו-DNCE חזרו כמופע החימום בטוקיו. גומז הייתה אמורה לבצע את ההופעות הראשונות שלה בסין, אבל דיווחים אמרו שלכאורה נאסר עליה להופיע שם על ידי הרשויות הסיניות בשל תמיכתה בדלאי לאמה.
הלג השלישי התקיים ברחבי אוקיאניה. הלג החל ב-6 באוגוסט 2016 ועד 13 באוגוסט 2016. DNCE חזרו שוב להיות מופע החימום של סיבוב ההופעות.
גומז התכוונה להופיע ברחבי אירופה ואמריקה הלטינית, אבל נאלצה לבטל את המשך סיבוב ההופעות בשל חרדה ודיכאון שנגרמו על ידי מחלת הזאבת בה היא לוקה. לאחר שהלג באוקיאניה הסתיים, ב-30 באוגוסט 2016, גומז נכנסה למכון גמילה כדי להתמקד בבריאותה הנפשית.
רשימת השירים

סדר השירים להלן הוא על פי המופע שהתקיים בוונקובר, קולומביה הבריטית ב-14 במאי 2016. ייתכנו שינויים בסדר השירים במופעים אחרים.
"Revival"
"Same Old Love"
"Come & Get It"
"Sober"
"Good for You"
"Survivors"
"Slow Down"
"Love You like a Love Song"
"Hands to Myself"
"Who Says"
"Transfiguration"
"Nobody"
"Feel Me"
"Me & My Girls"
"Me & the Rhythm"
"Body Heat"
"Sweet Dreams (Are Made of This)"
"Kill Em with Kindness"
"I Want You to Know"
"Revival"
במהלך מספר הופעות של גומז, היא הקדישה את השירים "Transfiguration" ו-"Nobody" לכריסטינה גרימי, שנרצחה ב-10 ביוני 2016. בנוסף, הקדישה גומז את השיר "Transfiguration" לנרצחים בפיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו. במהלך אחת ההופעות, הצטרף אל גומז הזמר צ'ארלי פות', ויחד הם ביצעו את הלהיט המשותף שלהם, "We Don't Talk Anymore".
הערות שוליים

↑  http://www.pollstarpro.com/files/Charts2016/2016YearEndTop100WorldwideTours.pdf
↑  סלינה גומז מודיעה על תאריכי ההופעות של Revival Tour, באתר בילבורד, ‏5 באוקטובר 2015 (באנגלית)
↑  סלינה גומז נאסרה להופיע בסין, באתר cw39, ‏26 באפריל 2016 (באנגלית)
↑  סלינה גומז: "אני סובלת מהתקפי חרדה ומדיכאון", באתר ynet, 31 באוגוסט 2016
↑  ענבל חייט, ‏סלינה גומז התאשפזה במכון גמילה כדי לטפל בחרדה ודיכאון, באתר ‏מאקו‏, 13 באוקטובר 2016
↑  בעקבות רצח הזמרת: סלינה גומז נשברת ובוכה על הבמה, באתר וואלה, 13 ביוני 2016
↑  Charlie Puth & Selena Gomez - We Don't Talk Anymore [Official Live Performance], יוטיוב, ‏19 ביולי 2016
| סלינה גומז |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים • וידאוגרפיה • סיבובי הופעות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים • וידאוגרפיה • סיבובי הופעות |  |
| אלבומי אולפן | Stars Dance • Revival • Rare |  |
| אלבומי אוסף | For You |  |
| מיני-אלבומים | Another Cinderella Story EP • Selena × Votes • Revelación |  |
| סינגלים | "Tell Me Something I Don't Know" • "Magic" • "Send It On" • "Come & Get It" • "Slow Down" • "The Heart Wants What It Wants" • "Good for You" • "Same Old Love" • "Hands to Myself" • "Kill Em with Kindness" • "It Ain't Me" • "Bad Liar" • "Fetish" • "Wolves" • "Back to You" • "I Can't Get Enough" • "Lose You to Love Me" • "Look at Her Now" • "Rare" • "Boyfriend" • "Past Life" • "Ice Cream" • "De Una Vez" • "Baila Conmigo" • "Selfish Love" • "999" • "Let Somebody Go" • "Calm Down" • "My Mind & Me" • "Single Soon" • "Love On" |  |
| שיתופי פעולה | "Whoa Oh! (Remix)" • "I Want You to Know" • "We Don't Talk Anymore" • "Hands" • "Trust Nobody" • "Taki Taki" • "Anxiety" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Shake It Up" • "Me & the Rhythm" • "Feel Me" |  |
| שירים אחרים | "Birthday" • "Stars Dance" • "Like a Champion" • "Forget Forever" • "Revival" • "Sober" • "Me & My Girls" • "Only You" • "Dance Again" • "Vulnerable" • "People You Know" • "She" |  |
| סיבובי הופעות | Stars Dance Tour • Revival Tour |  |
| ערכים קשורים | המכשפים מווייברלי פלייס • סלינה גומז & הסצנה • רק רוצחים בבניין • Selena + Chef •‏ Selena Gomez: My Mind & Me |  |
אי החזיר

| --- | --- |

תצלום לוויין
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  דרום האוקיינוס ההודי
 קואורדינטות:  46°06′S 50°14′E﻿ / ﻿46.100°S 50.233°E﻿ / -46.100; 50.233
 ארכיפלג:  ארכיפלג קורזה
 סוג:  אי גבוה
 שטח:  67 קמ"ר
 אורך:  9 קילומטר
 גובה מרבי:  770 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  צרפת
 אוכלוסייה:  0
  (למפת האוקיינוס ההודי מוגדלת) אי החזיר(למפת האוקיינוס ההודי רגילה) אי החזירמפת האי
 
אי החזיר (בצרפתית: Île aux Cochons) הוא אי לא מיושב באיי קרוזה ששטחו 64 קילומטר רבוע. האי הוא חלק מהארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת.
גאוגרפיה

האי הוא הר געש לא פעיל בעל לועות לא פעילות רבות. קו החוף של האי מורכב ברובו מצוקים נמוכים. הנקודה הגבוהה ביותר באי היא לוע הר הגעש המרכזי שגובהו 770 מטר.
בעלי חיים

לאי הגיעו מספר רב של מינים פולשים דוגמת ארנבים, חתולים, עכברים וחזירים שהעניקו לאי את שמו.
האי נחשב מקום חשוב ביותר כאתר לקינון עופות (IBA-Important Bird Area). באי ישנן מושבות מהגדולות בעולם של פינגווין מלכותי. נוסף על כך, ישנן מושבות של פינגווין לבן-אוזן, פינגווין הסלעים, פינגווין מצויץ צפוני, יסעור ענק, אלבטרוס אפור, אלבטרוס נודד, אלבטרוס עשון, אלבטרוס אפור-ראש ועוד מינים רבים.
באוגוסט 2018 פורסם כי מושבת הפינגווין המלכותי הגדולה בעולם באי, הצטמצמה ב-90% בתוך שלושה עשורים, משני מיליון פרטים ל-200,000 פרטים בלבד. הסיבות להתמעטות מהירה זו אינן ברורות. משלחת מחקר מתוכננת להגיע לאזור לקראת סוף חורף 2019.
הערות שוליים

↑   משני מיליון ל-200 אלף: חוקרים שואלים מה קרה למושבת הפינגווין המלכותי הגדולה בעולם, באתר הארץ, 31 ביולי 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא איים ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שון מנדס

| --- | --- |

מנדס, 2019
 לידה:  8 באוגוסט 1998 (בן 26) פיקרינג, טורונטו, קנדה
 שם לידה:  שון פיטר ראול מנדס
 שם במה:  Shawn Mendes 
 מוקד פעילות:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 מקום לימודים:  Pine Ridge Secondary School 
 עיסוק:  זמר, זמר-יוצר, דוגמן
 סוגה:  פופ • R&B • סול • פופ רוק • פולק-פופ
 סוג קול:  טנור די גרציה
 שפה מועדפת:  אנגלית, אנגלית קנדית 
 כלי נגינה:  גיטרה • פסנתר • תופים
 חברת תקליטים:  איילנד רקורדס
 פרסים והוקרה:  שדרת הכוכבים של קנדה (2015)  טיים 100 (2018)  Billboard 21 Under 21 (2017)  Juno Fan Choice (2017)  Juno Fan Choice (2018)  Billboard 21 Under 21 (2018) 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
שון פיטר ראול מנדס (באנגלית: Shawn Peter Raul Mendes; נולד ב-8 באוגוסט 1998) הוא זמר-יוצר קנדי.
ביוגרפיה

מנדס נולד בטורונטו, באונטריו שבקנדה וגדל בפיקרינג, פרבר בעיר.
הוא בנם של זוג מהגרים, קארן, סוכנת נדל"ן, ומנואל מנדס, איש עסקים. אביו ממוצא פורטוגלי ואמו ממוצא אנגלי נוצרי. יש לו אחות קטנה בשם אליה.
ביוגרפיה > 2013–2017: Handwritten ו-Illuminate

מנדס התחיל בהעלאת גרסות כיסוי ליוטיוב ולאחר מכן העלה כיסויים באפלקציית ״ויין״. בשנת 2013 הגיעה למיליוני צפיות והביאה לו מיליוני עוקבים בזמן קצר של מספר חודשים. הוא הפך למפורסם בשל סרטוני שש השניות של ביצועים לשירים פופולריים רבים. מנהל האמנים אנדרו גרטלר גילה את מנדס ברשת בינואר 2014, הביא אותו לחברת ההקלטות איילנד רקורדס והוציא את סינגל הבכורה שלו "Life of the Party" ביוני 2014. הוא האמן הצעיר ביותר שסינגל הבכורה שלו נכנס ל-25 הגדולים במצעד הבילבורד הוט 100, בו נכנס השיר למקום ה-24 כשמנדס היה בן 15, 11 חודשים, וארבעה ימים.
לפני שהוחתם בחברת התקליטים, יצא מנדס לסיבוב ההופעות "מאגקון" לצד אמנים צעירים אחרים המוכרים ברשתות חברתיות כגון נאש גרייר, קמרון דאלאס, ג'ק & ג'ק, אהרון קרפנטר, טיילור קאניף, קרטר ריינולדס, הייס גרייר, מאטיו איספנוסה מאהגני לוקס ועוד שהיו באים להתארח. מנדס יצא לעוד סיבוב הופעות בארץ מולדתו ביחד עם אוסטין מאהון כהופעת חימום. הוא זכה בשנת 2014 בתואר כוכב אינטרנט ומוזיקה בטקס פרסי בחירת הנוער.
באפריל 2015 הוציא את אלבומו הראשון, Handwritten. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200 האמריקאי עם מעל ל-100,000 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון ליציאתו. האלבום הגיע למקום הראשון גם בקנדה ובנורווגיה. הסינגל השלישי מהאלבום, "Stitches", היה הסינגל הראשון של מנדס שהגיע לעשרת הגדולים במצעד בילבורד הוט 100, בו הגיע למקום הרביעי. בין מאי לאוקטובר 2015 השתתף מנדס כאמן חימום בסיבוב ההופעות "The 1989 World Tour" של טיילור סוויפט. הוא הקליט שיר בשם "Believe", שיצא כסינגל מפסקול הסרט "היורשים" של דיסני.
בנובמבר 2015 הוציאו מנדס וקמילה קביו, אז חברה בלהקת הבנות פיפת' הרמוני, שיר משותף בשם "I Know What You Did Last Summer". השיר נכלל בהוצאה המחודשת של אלבום הבכורה, Handwritten Revisited. מנדס זכה בפרס האמן החדש הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה לשנת 2015, ונכלל ברשימת 25 בני הנוער המשפיעים ביותר של 2014 וברשימת 30 בני הנוער המשפיעים ביותר של 2015 של "טיים מגזין".
בינואר 2016 הופיעה מנדס בפרק של סדרת הנוער האמריקאית, המאה.
ב-12 ביולי 2016 הוציא את השיר "Treat You Better" וב-18 באוגוסט 2016 הוציא את השיר "Mercy". ב-23 בספטמבר יצא לאור אלבומו השני של מנדס, Illuminate, שהגיע לראש מצעד הבילבורד 200. ב-20 באפריל 2017 הוציא את השיר "There's Nothing Holdin' Me Back", ובשיאו הצליח השיר להגיע אל המקום ה-5 במצעד הבילבורד הוט 100. באפריל 2017 יצא מנדס לסיבוב ההופעות Illuminate World Tour שנמשך עד חודש דצמבר של אותה השנה. בנוסף לכך, שון מנדס הוא הפרזנטור של "ג'ורג'ו ארמני", ובחודש אוגוסט 2017 הוציא מנדס בושם ששמו "Shawn Mendes Signature".
ביוגרפיה > 2018–2019: Shawn Mendes

בשנת 2018, הוציא מנדס את שני הסינגלים "In My Blood", ו-"Lost in Japan", אשר נכללו באלבומו השלישי שיצא ב-25 במאי באותה השנה, הקרוי על שמו, Shawn Mendes. ב-3 במאי, הוציא מנדס את הסינגל השלישי מהאלבום, "Youth", בשיתוף עם חאליד. באלבום הוציא שיר נוסף משותף, עם ג'וליה מייקלס, שנקרא "Like To Be You". בנוסף, בקיץ 2018 הוציא בושם נוסף בשם "Shawn Signature II". בהמשך, הוציא מהאלבום את שני הסינגלים "Where Were You in the Morning?" ו-"Nervous".
מנדס מעורב במספר מיזמים חברתיים ופילנתרופיים כגון "NotesFromShawn" וגם הופיע באוקטובר 2018 בהופעה שנועדה לגייס כספים עבור המלחמה בסרטן השד. מנדס גילה בשירו "In My Blood" כי הוא סובל מהפרעת חרדה, וכי מה שעוזר לו זה הגדלת מעגל החברויות שלו והחשיפה עצמה.[דרוש מקור] מנדס היה מועמד לשני פרסי גראמי, הראשון לאלבום הפופ הטוב ביותר (לאלבומו Shawn Mendes) והשני לשיר השנה (לשירו "In my blood"). בפברואר 2019 השתתף מנדס בקמפיין דוגמנות עבור "קלווין קליין".
ב-3 במאי 2019 יצא לאור השיר "If I Can't Have You". השיר הגיע למקום השני בארצות הברית, והיה לשיר המצליח ביותר שלו במצעד עד לנקודה זו. בנוסף, השיר הגיע לעשרת המקומות המובילים במצעדים במדינות אוסטרליה ובריטניה. ב-21 ביוני 2019 יצא לאור השיר "Señorita" של מנדס עם קמילה קביו, לצד וידאו קליפ נלווה. זהו שיתוף הפעולה השני של מנדס וקביו. השיר הגיע למקום הראשון בארצות הברית, והיה לשיר הראשון של מנדס שעשה זאת. גרסת הדלוקס של האלבום "Shawn Mendes" יצאה לאור ב-27 ביולי 2019, וכללה את השירים "If I Can't Have You" ו"Señorita".
ביוגרפיה > 2020–2023: Wonder

ב-30 בספטמבר 2020 הודיע מנדס על צאת אלבומו הרביעי, Wonder. מאוחר יותר באותו היום הוציא מנדס טיזר לאלבום בחשבון ביוטיוב הרשמי שלו. ב-2 באוקטובר יצא לאור הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Wonder", לצד וידאו קליפ נלווה. "Wonder" הופיע לראשונה במקום ה-18 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי. ב-13 באוקטובר הודיע מנדס שסרט תיעודי שיקרא "In Wonder" ויתעד את השנים האחרונות בחייו יצא לאור בנטפליקס ב-23 בנובמבר. ב-4 בדצמבר 2020 יצא לאור אלבומו הרביעי, Wonder, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200.
מנדס הוציא לאור את השיר "Summer of Love" עם טייני ב-20 באוגוסט 2021. ב-1 בדצמבר הוציא לאור את השיר "It'll Be Okay". ב-20 במרץ 2022, הוא הוציא לאור שיר חדש בשם "When You're Gone" במהלך הופעתו בפסטיבל SXSW 2022.
בולי 2022 הודיע מנדס שהוא מבטל את המשך סיבוב ההופעות Wonder: The World Tour כדי להתמקד בטיפול בבריאותו הנפשית.
בשנת 2023 יצא שיר חדש "What the Hell Are We Dying For?".
ביוגרפיה > 2024–הווה: Shawn

ב-8 באוגוסט 2024, הוציא מנדס סינגל כפול, "Isn't That Enough" / "Why Why Why", כסינגל הבכורה מתוך אלבומו החמישי. ב-11 בספטמבר מנדס הופיעה בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2024 וביצע לראשונה שיר מתוך האלבום. ב-12 בספטמבר הוציא את הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Nobody Knows". ב-1 בנובמבר, מנדס הוציא את הסינגל "Heart of Gold". ב-15 בנובמבר מנדס הוציא את האלבום החמישי שלו, שנקרא על שמו Shawn. מנדס תיאר את חוויית יצירת האלבום כתרפיה אחרי שנים מאתגרות.
במרץ 2025, מנדס צפוי להיות בין המופעים המרכזיים בפסטיבלי לולהפלוזה 2025 שיתקיימו בצ'ילה, ארגנטינה, ברזיל והודו.