הנפשה ישראלית
שנות ה-2000

עם השנים מסלולי לימודים רבים נסגרו ונפתחו אחרים במקומם, לצד מסלולים שדווקא הרחיבו את פעילותם.
נכון ל-2022, ניתן ללמוד אנימציה במספר מוסדות לימוד אקדמיים וביניהם: בצלאל (הן במסגרת המחלקה לאמנויות המסך והן במסגרת מחלקות נוספות), המכללה האקדמית ספיר, מנשר (מסלול שאינו בהכרח אקדמי), ויצו חיפה (במסגרת המחלקה לתקשורת חזותית), המכון הטכנולוגי חולון (במסגרת המחלקה לתקשורת חזותית), אוניברסיטת תל אביב (המסלול למדיה דיגיטלית) והמכללה האקדמית תל חי. לצד אלה קיימים מסלולים מעשיים שאינם אקדמיים וקורסים רבים ברחבי הארץ.
גם אולפנים וסטודיואים רבים נסגרו במהלך השנים ואחרים קמו במקומם. ישנם עשרות רבות של סטודיואים בגדלים וסגנונות שונים, כאשר הקטנים שבהם מורכבים מעובדים בודדים והגדולים מעשרות ואף למעלה מ-100 עובדים (למשל סטודיו סנובול העוסק בעיקר באנימציית תלת מימד ממוחשבת). בנוסף לאלו ניתן גם למצוא עשרות רבות של עובדים "פרילנסרים" שאינם עובדים בסטודיו קבוע או על פרויקטי אנימציה קבועים, אלא בהפקות מזדמנות או בפיתוח ויצירה של סרטים עצמאיים.
בשנות האלפיים הופקו בישראל מאות רבות של סרטים קצרים שרבים מהם אף זכו להצלחה בפסטיבלים ברחבי העולם, וכן מספר סרטים באורך מלא:
עושים רוח (2006) - נחשב לסרט ההנפשה הישראלי העצמאי הראשון באורך מלא שנוצר על ידי אורן פלד באנימציה תלת-ממדית. לאחר הופעות במספר פסטיבלים, הסרט הופץ ב-DVD על ידי גלובוס יונייטד ולאחר מכן הועלה לשירות ה-VOD של הוט.
ואלס עם באשיר (2008) - סרט דוקו-דרמטי של הבמאי ארי פולמן הוא קופרודוקציה ישראלית-אירופאית שהאנימציה בו נוצרה בתוכנה פלאש. המאייר דוד פולונסקי ובמאי האנימציה יוני גודמן שיתפו פעולה ליצירת האנימציה בסרט. הסרט זכה בפרסים רבים, ובהם גלובוס הזהב, פרס סזאר ופרס אופיר, ואף היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
$9.99 (2008) - גם סרט זה נעשה בטכניקת סטופ-מושן, כקופרודקציה ישראלית-אוסטרלית-צרפתית, על ידי הבמאית תתיה רוזנטל לפי תסריט של אתגר קרת.
ויפו – הרפתקאות הכלב המעופף (2012) - ויפו החל את דרכו בתור סדרת אנימציה שנעשתה בטכניקת תלת-מימד ונוצרה באולפני סנובול הישראלים. בשנת 2012 הסדרה נערכה מחדש ויצאה לאור כארבעה סרטים באורך מלא.
כנס העתידנים (2013) - סרט שנעשה בשילוב בין טכניקת האנימציה הקלאסית ולייב-אקשן (צילום קולנועי), כקופרודוקציה ישראלית-אמריקאית. צוות הסרט היה דומה מאוד (אך גדול יותר) לזה שעבד על הסרט "ואלס עם בשיר": בימוי ותסריט של ארי פולמן והאנימציה והעיצוב של דוד פולונסקי ויוני גודמן.
המסע לכוכב המינימיקים (2013) - סרט ישראלי, מסחרי, שנוצר כהפקה ישראלית בלבד (כלומר לא בקופרודוקציה) באולפני שורטקאט-פלייגראונד על ידי הבמאי שי כרמלי פולק, במאי האנימציה דורון מאיר ומעצב האנימציה יניב שמעוני. הסרט נוצר בטכניקת אנימציה קלאסית בתוכנה פלאש, עם רקעים בתלת-מימד.
אבוללה (2015) - סרט מצולם בלייב-אקשן, אך מספר דמויות בתוכו, ביניהן הדמות הראשית, הן באנימציה. הסרט נוצר על ידי הבמאי יוני גבע בשיתוף איתמר ברק שביים את האנימציה.
אגדת המלך שלמה (2018) - סרט שנוצר כקופרודוקציה ישראלית-הונגרית ובוים על ידי חנן קמינסקי, עוסק ברדיפתו של המלך שלמה אחר אהבתה של מלכת שבא, ועל ההרפתקאות שהוא עובר בדרך אל ליבה. הסרט נעשה בטכניקת האנימציה הקלאסית.
איפה אנה פרנק (2021) - הסרט בוים על ידי ארי פולמן והוצג מחוץ לתחרות בפסטיבל קאן. סרט זה נוצר ביוזמת קרן אנה פרנק (Anne Frank Fonds), ארגון ללא מטרות רווח שהוקם על ידי אביה של אנה, אוטו פרנק והוא פותח בשיתוף עם אונסק"ו, ועידת התביעות, קרן זיכרון השואה וארגונים שונים אחרים. לעבודה על הסרט קדמה יצירת הספר אנה פרנק: היומן הגרפי המהווה עיבוד ויזואלי ליומן המקורי על ידי פולמן ודוד פולונסקי. הסרט הוקרן בפסטיבלים חשובים בעולם, ביניהם פסטיבל כאן, ומועמד לאוסקר האירופאי והאמריקאי.
אגדת חורבן (2021) - סרט דרמה היסטורית שנוצר על ידי הבמאי גידי דר, שכתב את התסריט בשיתוף פעולה עם שולי רנד על פי סיפורי אגדות החורבן התלמודיות. הסרט, בניגוד למקובל, אינו מאוייר בטכניקת אנימציה מסורתית, אלא באמצעות הצגת 1,500 ציורים דוממים, על איורים היו אמונים המאיירים דוד פולונסקי ומיכאל פאוסט.
בנוסף ליצירה של סרטים התרחשו תהליכים נוספים שתרמו לפיתוחה של ההנפשה הישראלית, למשל הקמת "אסיף" – אירוע הקרנת סיכום שנה של אנימציה ישראלית, שהחל בינואר 2001 ביוזמת אסיפ"א ישראל ומתקיים מדי שנה במסגרת פסטיבל "אנימיקס" בסינמטק תל אביב, והקמת פסטיבל האנימציה "אניניישן" שמתקיים מדי שנה בסינמטק ירושלים.
בנוסף, בשנת 2011 הוקם איגוד מקצועות האנימציה ונרשם כעמותה המאגדת ומייצגת את העוסקים בתחומי האנימציה בישראל.