רמב"ן
ביאורים

↑  תרגום מילולי: מזל-טוב פֹה שער, ככל הנראה כונה כן מפני שהיה גר בשער השכונה היהודית. נכתב גם בונאשׂטרוק.
↑  באיגרת לא מצוין תאריך כתיבתה. צבי גרץ קובע שהאיגרת נכתבה אחרי שהוחרמו רבי שלמה ותלמידיו בסרגוסה בירת ארגון בחודש אב תתקצ"ב. חוקרים אחרים סבורים כי נכתבה לפני כן, מאחר שבאיגרת מזהיר הרמב"ן לשמור על כבודו של ר' שלמה מן ההר, ואינו מציע להתיר את החרם עליו.
↑  רוב החוקרים סברו שרמב"ן ניצח בוויכוח למעט מרטין כהן, להלן
↑  או לפי גרסה אחרת בשנת ה'כ"ח
↑  כך דייק שעוועל מפירושו לסוף פרשת נח שמזכיר תלמידים אשר הגיעו מערי סוריה ומסתבר שהגיעו לישיבתו בארץ, וכך סבר בן ציון דינור. בנימין זאב קדר חלק על דבריו וכתב שייתכן שאלו תלמידי רבי יחיאל מפאריש. עם דבריו הסכימו יעקבס ועופר בספרם תוספות הרמב"ן, וכן ישראלי.
↑  בעבר גם נספר שמו של אלמוני מחבר ספר תוצאות ארץ ישראל (אברהם יערי, מסעות אלמוני תלמיד הרמב"ן, בתוך: מסעות ארץ ישראל עמ' 81, באתר היברובוקס) במחקר הועלו פקפוקים לגבי הטענה שמחבר 'תוצאות ארץ ישראל' הוא תלמיד הרמב"ן.
↑  אף על פי שנדפס הלכות הרי"ף למסכת נדרים אינם לו, וראו את דברי הרב יעקב חיים סופר בספר מנוחת שלום ח"ה סימן יא ובספר יד שאול סימן רל א
↑  עם זאת ראו דבריו בתשובה פט כותב: ”ואע"פ שאימתו של הרב הגדול הזה ז"ל (- הראב"ד) מוטלת עלינו ברעיוניו ויראתו על פניו אין משוא פנים בדין כי המשפט לאלוהים הוא”
↑  החיד"א בשם הגדולים (ספרים ז יח) כתב שספר הזכות התחבר לעוד מסכתות ואבד, החיד"א הסתמך על הפרי חדש ומהר"ם אלאשקר אשר הביאו את ספר הזכות למסכת יומא וסוכה, שרגא אברמסון הראה ("ענייני רמב"ן" סיני סו עמ' קצב) שדבריהם נמצאו בספר המלחמות וכינו את הספר "הזכות" בטעות
↑  כך כונה כבר בדורו בספר התרומות שער לד ח"א, וכך כינהו אחר כך בנימוקי יוסף כתובות פו:, הרשב"א ר"ה לד. מכנהו נמוקי רמב"ן
↑  התוספות שעומדות לפנינו הן ערוכות ומתומצתות על ידי רבי אליעזר מטוך
↑  בידינו אין מסכת גם עם חידושים וגם עם לקוטות
↑  רבי יצחק דמן עכו בספר מאירת עיניים כמה פעמים ובפירושו לספר יצירה, רבי אברהם אבולעפיה בספר אוצר עדן גנוז, רבי שם טוב בן אברהם אבן גאון בספר בדי הארון א ה, וכן בספר אבני זיכרון דף 49 ע"א, אנונימי בספר מערכת האלוהות צו. קט:, רבי יהושע אבן שועיב בפרשת בראשית, משה בוטריל בפירושו לספר יצירה, רבי שם טוב אבן שם טוב בספרו בכתב יד
↑  כך אמר גם  רבי יצחק דמן עכו "אין קבלתו (של רבי עזריאל) אחת ושוה עם קבלת הרמב"ן", מאירת עיניים, פרשת ויקרא
↑  לטענתו ההלכה אצל רמב"ן תפסה יותר מקום מאשר אצל מקובלים אחרים.
↑  במשפט פריז ובוויכוח טורטוסה למשל ביארו את המדרשים בצורה אליגורית מה שהביא את הנוצרים לחלוק על דבריהם ולדרוש מקור לכך
↑  כמו שניתן לראות בדרשת תורת ה' תמימה
↑  ראו הערך "דברי הרמב"ן בפרשת בא", באתר המכלול, הדברים נכתבו לראשונה בדרשה
↑  "יש בזה משום נטייה להפוך את מה שאנו קוראים חוקי הטבע למעין אחיזת עיניים מפני שאנו רואים כגילוי חוקיות מה שלאמיתו של דבר אינו אלא רציפות אחת של ניסים שבהם בא לגילויו היעוד הנסתר של התורה..." -  גרשום שלום, הקבלה בגירונה, ירושלים תשמ"ג, עמ' 306
↑  כך היא ההבנה הפשוטה, דוד ברגר וצבי לנגרמן טענו שניתן לפרש את דבריו שיש סיבתיות אך היא כפופה ל"מנגנון הגמול" במקרי הצורך, ראו: ‏
צבי לנגרמן, ‏Acceptance and Devaluation: Nahmanides’ Attitude towards Science’, The Journal of Jewish Thought and Philosophy, 1 (1992), pp. 223-245, באתר Academia.edu; 
 David Berger, ‘Miracles and the Natural Order in Nahmanides’, Rabbi Moses
 Nahmanides (Ramban): Explorations in His Religious and Literary Virtuosity, ed. Isadore Twersky London 1983, pp. 107-128, ‏ גרסה עברית (חלקית של המאמר) ראו: על נס וטבע במשנת הרמב"ן, דעת, גיליון 19 עמ' 169-170, באתר JSTOR; כך סבר גם הרב ראובן לויכטר, ראו: ביאור ברמב"ן סוף פרשת בא, באתר קול הלשון, (ההסבר הראשון)
↑  מפני שההשגחה הולכת בעקבות השכל וכל עוד שהרשעים לא דבקים בה' אין סיבה שיושגחו
↑  רבי שם טוב אבן שם טוב (הראשון) ענה על דבריו, (בספר האמונה כה:) ”ולזה כתב אחד מהמתפלספים על הרמב"ן ז"ל כי להיותו בלתי מבחין בין האפשר והנמנע השיג על הרב וזה האיש היה סכל כי לא עמד על דעת הרמב"ן ז"ל”.