stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברדיקרדיה

| --- | --- |

איור תלת מימד של מיקום הלב בגוף האדם.
 תחום:  קרדיולוגיה 
 טיפול:  oxtriphylline  אטרופין  דופמין  אמינופילין  אדרנלין 
 קישורים ומאגרי מידע
 DiseasesDB:  8664
 MeSH:  D001919
 MedlinePlus:  000195
 סיווגים
 ICD-10:  R00.1
 ICD-11:  MC81.1 
 
ברדיקרדיה (בעברית: אוט לב) היא מצב קליני המתאר האטה בקצב הלב אל מתחת ל-60 פעימות לב לדקה, אף שלעיתים רחוקות מתואר על ידי האטת קצב הלב לפחות מ-50 פעימות לדקה. מקור השם בשפה היוונית (ברדיס= איטי, קרדיה= לב).
התופעה עשויה לגרום לעייפות, חולשה, סחרחורת והתעלפויות. ברדיקרדיה משמעותית של מתחת ל-40 פעימות בדקה מוגדרת כברדיקרדיה מוחלטת. במהלך השינה, קצב פעימות לב איטי, הסובב סביב 40–50 פעימות בדקה נחשב לנורמלי. כמו כן, אנשים העוסקים בספורט באופן קבוע יחיו לעיתים עם ברדיקרדיה קבועה בזמן מנוחה. לדוגמה, ליבו של רוכב האופניים המקצוען מיגל אינדוראין פעם בקצב של 28 פעימות לב בדקה. קצב הלב האיטי ביותר שנמדד באדם בריא נמדד בשנת 2005 שייך למרטין בריידי (Martin Brady) ועמד על 27 פעימות בדקה.
המושג ברדיקרדיה יחסית מתאר קצב של מעל ל-60 פעימות בדקה, אך איטי באופן יחסי למצבו הרפואי הנוכחי של אותו אדם.
הגדרה

ברדיקרדיה במבוגרים היא כל קצב לב הנמוך מ-60 פעימות לב בדקה, אף שסימפטומים מופיעים בדרך כלל רק כשקצב הלב נמוך מ-50.
סיווג > ברדיקרדיה פרוזדורית

ברדיקרדיה פרוזדורית מחולקת לשלושה סוגים:
סיווג > ברדיקרדיה פרוזדורית > הפרעה בקצב הלב של הסינוס הנשימתי

מופיעה בדרך כלל בקרב בוגרים צעירים יחסית ובריאים. בהפרעה זו, קצב הלב גובר בזמן שאיפת האוויר ופוחת בזמן נשיפת האוויר. הסיבה להפרעה זו היא ככל הנראה שינויים המתרחשים בטון של העצב התועה (העצב הקרניאלי העשירי) בזמן הנשימה. אם יש הפחתה של קצב הלב בזמן הנשיפה אל מתחת ל-60 פעימות בדקה בכל נשימה, סוג זה של ברדיקרדיה נחשב בלתי מזיק ומהווה סימן טוב לטון עצמאי של קצב הלב.
סיווג > ברדיקרדיה פרוזדורית > סינוס ברדיקרדיה

במצב זה קצב הסינוס של הלב נמוך מ-60 פעימות לב לדקה. סוג זה שכיח הן בקרב אנשים בריאים והן בקרב ספורטאים כשירים. מחקרים מצאו כי 50-85% מהספורטאים חיים עם סוג זה של ברדיקרדיה שאינו מזיק, בהשוואה ל-23% מהאוכלוסייה הכללית שנבדקה, לשריר הלב של ספורטאים יש נפח פעימה גדול יותר הדורש פחות כיווצים המשמשים לזרימה של הדם.
סיווג > ברדיקרדיה פרוזדורית > תסמונת הסינוס החולה

תסמונת הסינוס החולה מתרחשת כאשר קוצב הלב הטבעי - קשר הגת והפרוזדור אינו תקין. החולים בתסמונת הסינוס החולה עלולים לחוות קצב לב מואט או מהיר, או קצב לב הנע בין מהיר ואיטי מדי לסירוגין. החולים במחלה עלולים לחוות תסמינים כגון סחרחורות, עייפות, חולשה או התעלפויות. על אף שהמחלה נפוצה יותר אצל קשישים, היא עלולה לפגוע גם בילדים, לרוב אחרי ניתוחי לב.
סיווג > ברדיקרדיה של פרוזדורי וחדרי הלב

סוג זה ידוע גם בתור קצב לב בלתי סדיר (AV Junction Rythem) ונגרם בדרך כלל מהעדר דחף חשמלי של קוצב הסינוס. מצב זה מתבטא בבדיקת אק"ג כקומפלקס QRS נורמלי מלווה בגל P הפוך הן לפני, במהלך או אחרי ה-QRS.
הבריחה המתרחשת בקצב הלב היא למעשה פעימה מאוחרת של הלב שמקורה בפוקוס חריג שמתרחש בזמן פעימת הלב. מצב זה מתרחש כאשר הקיטוב של קוצב הסינוס נמוך יותר מהקיטוב של הקוצב ה-AV. הפרעה זו בקצב הלב עלולה להתרחש גם כן כאשר הדחף החשמלי שמקורו בסינוס נמוך מכדי להשיג את קוצב ה-AV בשל חסימה של אחד מהם. זהו למעשה מנגנון הגנתי של הלב שמטרתו לפצות על קוצב סינוס שאיננו מסוגל יותר להכתיב את הקצב, ולמעשה מדובר בגיבוי שמייצר הלב, לצורך שמירה על רצף הפעימות. במצב זה יתקיים מרווח PR ארוך יותר. קצב לב בלתי סדיר מסוג זה מהווה תגובה נורמלית שמקורה בטון עודף של העצב התועה על קוצב הסינוס.
גורמים פתולוגיים הקשורים לסוג זה כוללים את הסינוס ברדיקרדיה, עיכוב של הסינוס, חסימת יציאת הסינוס או חסימת ה-AV.
סיווג > ברדיקרדיה של חדרי הלב

ידועה גם בשם קצב לב חדרי ייחודי -idioventricular rythem. ברדיקרדיה זו מתארת קצב פעימות לב של פחות מחמישים פעימות בדקה. זהו מנגנון הגנה המתרחש בעת מחסור בדחף חשמלי או מחסור בגירוי שמקורו בפרוזדור הלב. דחפים חשמליים שמקורם הוא ממצבור שרירי ה-His או נמוכים יותר, ידועים גם בתור דחפי החדרים של הלב, יפיקו מבנה QRS רחב עם קצבי לב הנעים בין 20–40 פעימות לב בדקה. דחפים הגבוהים מהדחפים הנוצרים על ידי ה—His ינועו בדרך כלל בין 40–60 פעימות לב בדקה עם מבנה QRS צר.
ברדיקרדיה מסוג זה עשויה להתרחש יחד עם סינוס ברדיקרדיה, עיכוב של הסינוס או חסימת ה-AV. הטיפול בסוג זה כולל בדרך כלל מתן אטרופין וקוצב לב.
סיווג > ברדיקרדיה בקרב תינוקות

מוגדרת כקצב פעימות לב הנמוך מ-100 פעימות לב בדקה (קצב נורמלי נע בין 120–160 פעימות בדקה). פגים, מסיבות שעדיין לא ברורות, מועדים יותר לחלות בברדיקרדיה תקופתית ובדום לב נשימתי, לעומת תינוקות שנולדו בתום היריון רגיל.
ישנם חוקרים הסבורים כי הסיבות לתחלואת תינוקות בברדיקרדיה נעוצות במבנים פנימיים במוח המסדרים את הליך הנשימה, וככל הנראה לא מפותחים דיים. נגיעה עדינה בתינוק או נענוע האינקובטור תשיב ככל הנראה לתינוק את קצב הנשימה הסדיר ובעקבות זאת תגביר את קצב הלב. שימוש בתרופות יכול לסייע במידת הצורך גם כן. שימוש במוניטורים חשמליים נפוץ בקרב הורים רבים המעוניינים לעקוב אחרי קצב הנשימה ופעימות הלב של הפעוט.
גורמים

גורמי הברדיקרדיה מסווגים לגורמים הקשורים ללב ולגורמים שאינם קשורים ללב.
גורמים > גורמים שאינם קשורים ללב

בדרך כלל אלו גורמים משניים, וכוללים בדרך כלל שימוש בסמים, גורמים הקשורים במערכת העיכול או המערכת האנדוקרינית-בעיקר בעיות בבלוטת התריס, חוסר איזון במוליכים החשמליים בגוף, בעיות במערכת העצבים, בעיות בריפלקסים האוטונומים, וגורמים כגון שכיבה ממושכת במיטה ובעיות אוטואימוניות של הגוף.
גורמים > גורמים הקשורים ללב

עלולים לנבוע מגילו של המטופל, אשר מערכת הולכת החשמל בליבו איננה מסוגלת להפיק פעימות לב מהירות דיין. גורמים נוספים נובעים ממחלות לב חמורות הקשורות לזרימת הדם בגוף, מחלת כלי דם לבבית, מחלת שסתומי הלב או מחלה הקשורה במערכת החשמלית של הלב. בסיכומו של דבר הגורם מונע על ידי שלושה גורמים – דיכוי הפעולה האוטומטית של הלב, חסימות בדרכי ההובלה של הלב, או הפרעה בקצב הלב.
באופן כללי שתי בעיות גורמות לברדיקרדיה – הפרעות של ה-SA NODE והפרעות של ה-AV NODE של הלב.
חסמי לב (חסמים של פרוזדורי וחדרי הלב) מתרחשים כאשר חל עיכוב או חסימה בהעברת האותות החשמליים בעת הנדידה שלהם בחללי הלב העליונים (הפרוזדורים) אל חללי הלב התחתונים (החדרים).
חולי ברדיקרדיה במקרים רבים לא נולדו עם מחלה זו אלא חלו בה במהלך החיים. כמו כן, ברדיקרדיה נפוצה יותר בקרב אנשים מבוגרים.
צריכת תרופות מסוימות עלולה להאט את קצב הלב ולהשפיע על העוצמה בה הלב יתכווץ. תרופות מסוימות (β-blockers) עלולות להאט את קצב הלב לרמות מסוכנות כאשר נלקחות יחד עם תרופות החוסמות ערוצי סידן.
בנוסף, ברדיקרדיה היא חלק מרפלקס הצלילה של היונקים.
אבחון

אבחון ברדיקרדיה במבוגרים נעשית כאשר קצב הלב נמוך מ-60 פעימות לב בדקה. מצב זה מאובחן בדרך כלל על ידי ביצוע אק"ג או על ידי בדיקה ידנית.
אם מופיעים הסימפטומים לברדיקרדיה, ניתן להיעזר באלקטרוליט כדי לאבחן את הגורמים לברדיקרדיה.
טיפול

הטיפול בברדיקרדיה תלוי במצב החולה - ביציבותו בריאותית ובמדדי החמצן.
לרוב אם מדובר בחולה יציב, כלומר סובל מברדיקרדיה מעטה או שולית, אין צורך בטיפול רפואי. ואילו אם החולה איננו יציב, יש לספק טיפול התערבותי של אטרופין. מינונים נמוכים מחצי מיליגרם של אטרופין אינם טובים שכן עלולה להתרחש בעקבות כך האטה נוספת בקצב פעימות הלב. אם הטיפול אינו יעיל יש להיעזר באינפוזיה של דופמין אפינפרין או בשימוש בקוצב לב. השימוש בקוצב לב יידרש כאשר לא ניתן לטפל בברדיקרדיה בצורה מהירה.
ראו גם

טכיקרדיה
רפלקס הצלילה - צלילה חופשית
הפרעת קצב
הערות שוליים

↑  אֹט לֵב במילון רפואת הלב [רפואה] (תשע"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Martin Brady (UK, b. 24 March 1969) at Guinness World Records/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283976605171  BnF: cb12502340v (data)  LCCN: sh85016288 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קצב פעימות הלב
סינוס ברדיקרדיה
ד.מ. תומאס

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  27 בינואר 1935 Carnkie, Carn Brea, קורנוול, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  26 במרץ 2023 (בגיל 88) טרורו, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  ניו קולג' (אנ'), אוניברסיטת אוקספורד
 שפות היצירה:  אנגלית, רוסית 
 סוגה:  שירה, סיפורת
 זרם ספרותי:  ריאליזם קסום 
 יצירות בולטות:  The White Hotel 
 תקופת הפעילות:  1968–2023 (כ־55 שנים) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס לוס אנג'לס טיימס לסיפורת (אנ'), פרס ארגון הסופרים הבינלאומי (.P.E.N), פרס קולמונדלי (אנ') לשירה, פרס אורוול (אנ') לספרות פוליטית
 www.dmthomasonline.net
 
דונלד מייקל תומאס (באנגלית: Donald Michael Thomas;‏ 27 בינואר 1935 – 26 במרץ 2023) שהיה מוכר כד"מ תומאס (D.M. Thomas) היה סופר, משורר, מתרגם ומחזאי בריטי.
קורות חייו ופועלו

נולד בעיירה קַרנקי (Carnkie, Redruth) שבמחוז קורנוול, אנגליה, צאצא לכורי בדיל. בנעוריו היגרה משפחתו לאוסטרליה, אך הוא חזר לאנגליה לשירות החובה בצבא. תומאס למד ספרות אנגלית באוניברסיטת אוקספורד, לימד במכללת הֶרֶפֿוֹרד לחינוך (אנ') וכיהן בה כראש המחלקה לספרות עד לסגירת המכללה ב-1978. במרוצת השנים פִרסם דברי שירה וסיפורת פרי עטו. תומאס התפרסם מאוד בספרו מ-1981, "המלון הלבן" (The White Hotel), שלִבּוֹ בטבח באבי יאר. מלבד שירה וסיפורת חיבר גם ספרי עיון, בהם ביוגרפיה של אלכסנדר סולז'ניצין. יצירותיו תורגמו לשפות רבות, בהן עברית.
בשירותו הצבאי בשנות ה-50, בשיאה של המלחמה הקרה, למד רוסית. ידיעת השפה ועניינו בתרבות ובספרות הרוסית באו לביטוי בשורת תרגומים שיצר בשנות ה-80 משירת אלכסנדר פושקין, אנה אחמטובה ויבגני יבטושנקו.
תומאס התגורר מאז 1987 בטרורו שבמחוז קורנוול. ספרו האחרון, "איש הקורונה: יומן בדיוני מחורז בשנת המגפה" (Corona Man: A Fictional Verse Journal in the Plague Year), ראה אור בחודש יולי 2020.
מספריו שתורגמו לעברית: המלון הלבן (בתרגום מאיר ויזלטיר, הוצאת זמורה-ביתן, 1983),
החלילנית (בתרגום דבורה נגבי-מנשהוף, זמורה-ביתן, 1990),
אררט (בתרגום דבורה נגבי-מנשהוף, זמורה-ביתן, 1992),
סנונית (בתרגום חיים תדמון, זמורה-ביתן, 1993),
תמונות בתערוכה (בתרגום צילה אלעזר, ספרית מעריב, 1993).
דאב מיריה

דויד מיריה מדרנו (בספרדית: David Myrie Medrano; נולד ב-1 ביוני 1988), הידוע כדאב מיריה, הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק בעמדת המגן בפרס סלדון. לזכותו 24 הופעות בנבחרת קוסטה ריקה.
קריירה

מיריה החל את הקריירה שלו בקבוצה הספרדית קדיס. ב-2008 עבר למולדתו קוסטה ריקה שם שיחק בקבוצות פונטרנס ואלחואלנסה. ב-2009 עבר לשיקגו פייר מליגת ה-MLS אך לא שיחק בשורותיה. בנובמבר 2009 נבחר בדראפט לפילדלפיה יוניון בה שיחק משחק אחד. הוא עבר לקבוצת ילדותו לימון לפני שנמכר לפרדריקסטד ב-2011 כמחליפו של כריסטיאן גמבואה.
ב-2013 חתם בקבוצת ארדיאנו. ב-2016 עבר לסן קרלוס ולאחר כמה משחקים לדפורטיבו סאפריסה.
מיריה שותף במספר נבחרות נוער של קוסטה רקה ומשנת 2010 הוא חבר בסגל נבחרת קוסטה ריקה.
ג'ינאיצ'י קוסאקה

| --- | --- |

תת-אדמירל ג'ינאיצ'י קוסאקה
 לידה:  7 בדצמבר 1888 אישיקווה, האימפריה היפנית
 פטירה:  24 באוגוסט 1972 (בגיל 83) קמקורה, יפן 
 מדינה:  האימפריה היפנית, יפן 
 השכלה:  הקולג' ללוחמה ימית  האקדמיה הימית הקיסרית 
 השתייכות:  הצי הקיסרי היפניהצי הקיסרי היפני
 תקופת הפעילות:  1909–1945 (כ־36 שנים)
 דרגה:  תת-אדמירל
 תפקידים בשירות
 קיטקאמי, פוסו האקדמיה הימית הקיסרית הצי האווירי ה-11 צי האזור הדרום-מזרחי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה: המערכה בגינאה החדשה  המערכה באיי שלמה  קרב גוודלקנל
 עיטורים
 מסדר השמש העולה  Showa Enthronement Commemorative Medal  Victory Medal  Taishō Enthronement Commemorative Medal  מסדר דיית הזהב  מדליית הכבוד הצבאית  2600th National Anniversary Commemorative Medal 
 
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
ג'ינאיצ'י קוסאקה (ביפנית: 草鹿 任一; ‏7 בדצמבר 1888 – 24 באוגוסט 1972) היה אדמירל בצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

קוסאקה נולד במחוז אישיקאווה, וסיים את לימודיו באקדמיה הימית הקיסרית במחזור ה-37 במקום ה-21 מתוך 179 צוערים. לאחר מכן שירת כפרח קצונה על סיפון הסיירות "סויה" ו"צ'יודה", ולאחר שקיבל את דרגת האנסיין שירת בסיירת "טוקיווה" ובאוניית המערכה "אקי". לאחר שקיבל דרגת לוטננט שירת קוסאקה על סיפון הסיירת "אסאמה", אונייה המערכה "קאשימה" והמשחתת "המקאזה". לאחר מכן למד במכללת המטה של הצי הקיסרי, וב-1921 קיבל דרגת לוטננט קומנדר ונשלח לשמש סגן קצין בקרת אש באוניית המערכה היאיי, ולאחר מכן קצין בקרת אש באוניות המערכה "יאמשירו" ו"נאגטו".
לאחר שקיבל דרגת קפטן בדצמבר 1930, נשלח קוסאקה על ידי הצי להשתלמויות בארצות הברית ובאירופה למשך שנה, ועם שובו קיבל את הפיקוד הראשון שלו - על הסיירת "קיטקאמי". לאחר מכן פיקד על אוניית המערה "פוסו", ובדצמבר 1936, עם קבלת דרגת אדמירל משנה, התמנה למפקד בית הספר לבקרת אש אקדמית הצי הקיסרי. בנובמבר 1940 קיבל קוסאקה דרגת תת-אדמירל.
עם פרוץ המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט, התמנה קוסאקה למפקד האקדמיה הימית הקיסרית, אך ב-28 בספטמבר 1942 הוא קיבל את הפיקוד על הצי האווירי ה-11 שחנה בבסיס היפני המרכזי ברבאול שבבריטניה החדשה, בדרום האוקיינוס השקט. לכל אורך קרב גוודלקנל נלחמו מטוסיו של קוסאקה בכוח אוויר קקטוס של בעלות הברית שהגן על האי, ובקביל סייעו לכוחות הצבא היפני הקיסרי במהלך המערכה בגינאה החדשה.
ב-24 בדצמבר 1942 ערך הפיקוד העליון של הצי הקיסרי שינוי במבנה הארגוני בזירה, וכל יחידות הצי באזור איי שלמה וגינאה החדשה התאגדו תחת צי האזור הדרום-מזרחי, עליו פיקד קוסאקה. במסגרת תפקידו ניהל קוסאקה את יחידות הצי במהלך המערכה באיי שלמה והמערכה בגינאה החדשה, כשכל העת מתקרבות בעלות הברית לרבאול.
בסופו של דבר, החליטו בעלות הברית לבודד את הבסיס היפני המרכזי ברבאול, במקום לנסות לכבוש אותו, וחיל המצב וכל יחידות הצי נותרו בבסיסם עד סוף המלחמה. ב-6 בספטמבר 1945 הגיש קוסאקה, מתוקף תפקידו כמפקד הכוחות הימיים ברבאול, ביחד עם גנרל היטושי איממורה, מפקד כוחות הצבא הקיסרי ברבאול, את כניעתו לבעלות הברית.
לאחר סוף מלחמת העולם השנייה פרש קוסאקה מהצי הקיסרי, וניהל חיים פרטיים. הוא נפטר ב-24 באוגוסט 1972.
גליצראלדהיד 3-פוספט

גליצראלדהיד 3-פוספט (באנגלית: Glyceraldehyde 3-phosphate או triose phosphate או 3-phosphoglyceraldehyde, או בצורה המקוצרת G3P, GADP, GAP או PGAL) היא תרכובת כימית אשר מופיעה במספר תגובות מרכזיות כדוגמת הגליקוליזה והגלוקונאוגנזה.
GAP בתהליך הגליקוליזה והגלוקונאוגנזה

GAP נוצר בשלוש התרכובות הבאות באופן הפיך.
dihydroxyacetone phosphate
D-glyceraldehyde-3-phosphate
fructose bisphosphate aldolase
Beta-D-fructose-1,6-bisphosphate
מספרי האטומים משקפים את מיקומי הפחמנים במולקולת הפרוקטוז 6-פוספט.
מעבר מדהידרוקסיאצטון פוספט לגליצראלדהיד 3-פוספט ולהפך על ידי האנזים טריוזפוספט איזומרז (TIM):
D-glyceraldehyde 3-phosphate
triose phosphate isomerase
1,3 ביספוספוגליצראט (1,3BPG) מקוטלז על ידי האנזים גליצראלדהיד 3-פוספט דהידרוגנאז.
הראקציה לייצור של 1,3BPG בגליקוליזה

D-glycerate 1,3-bisphosphate
glyceraldehyde phosphate dehydrogenase
D-GAP מקבל חשיבות נוספת כיוון שזו הדרך של גליצרול להיכנס אל תוך תהליך הגליקוליזה והגלוקונאוגנזה על ידי פירוק לדהידרוקסיאצטון פוספט ובנוסף משתתף במסלול הפנטוז פוספט-מסלול מטבולי המתרחש בתאיהם של יצורים רבים, ובמסגרתו נוצרים סוכרים בעלי חמישה אטומי פחמן מגלוקוז- סוכר בעל שישה אטומי פחמן.
גליצראלדהיד 3-פוספט בתהליך יצירת טריפטופאן-GAP מהווה תוצר משני בתהליך סינתזת הטריפטופאן. גליצראלדהיד 3-פוספט בתהליך יצירת תיאמין (ויטמין B1) משמש כמגיב בתהליך הסינתזה של טיאמין סובסטרט אשר אינו מיוצר על ידי גוף האדם.
דאב אינקורפורשיין

| --- | --- |

 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 סוגה:  רגאיי 
 www.dub-inc.com
 פרופיל ב-IMDb
 
Hakim Meridja (2013)
Aurélien Zohou (2013)
דאב אינקורפורשיין (dub inc,‏ dub incorporation) היא להקת רגאיי צרפתית שמנגנת רגאיי-דנסהול ודאב. הוקמה בשנת 1997 בעיר סנט אטיין שבצרפת. מוזיקת הלהקה מושפעת מסגנונות שונים, בכללם מוזיקה ערבית בשל העובדה שחלק מחבריה הם בני מהגרים. ללהקה 4 אלבומים והיא הופיעה ברחבי אירופה.
חברי הלהקה

בלהקה 7 חברים:
אקים "בושקור" מריג'ה (Hakim "bouchkour" Meridja) - שירה, כלי הקשה.
אורלין "קומלאן" זוהו (Aurélien "Komlan" Zohou) - שירה, כלי הקשה.
פרדריק פיירון (Frédéric Peyron) - קלידים.
מוריץ פון קורף (Moritz Von Korf) - גיטרה בס, כלי הקשה.
ז'רמי גרז'ואה (Jérémie Gregeois) - גיטרה מובילה.
אידיר דרדיש (Idir Derdiche) - קלידים
גרגורי "זיגו" מברידוראקיס (Grégory "Zigo" Mavridorakis) - תופים.
בעבר היו חברים בלהקה גם מתייה גראנז'ון, עבד-א-נור חנוסי וז'רום מומי.
דיסקוגרפיה

Dub Inc Live - 2006.
Dans le Décor - 2005
Diversité - 2003
Version 1.2 - 2001
Dub Incorporation 1.1 - 1998
גשר הירקון

ערך זה עוסק בגשר בתל אביב. אם התכוונתם להרכב מוזיקלי ישראלי, ראו .
| --- | --- |

גשר הירקון, מראה מגדת הנחל
 מידע כללי
 סוג:  גשר 
 על שם:  נחל הירקון 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 חומרי בנייה:  בטון, פלדה 
 מידע טכני
 מפתחים:  1 
 מִפְתָּח מרבי:  50 מ' 
 קואורדינטות:  32°05′53″N 34°47′38″E﻿ / ﻿32.097991°N 34.793787°E﻿ / 32.097991; 34.793787
  (למפת תל אביב מוגדלת) גשר הירקון(למפת תל אביב רגילה) גשר הירקון(למפת גוש דן רגילה) גשר הירקון(למפת גוש דן מוגדלת) גשר הירקון he
 
הגשר ודרך נמיר מדרום
הנחל ומעברים להולכי רגל מתחת לגשר
גשר הירקון הוא גשר מעל נחל הירקון בתל אביב. על הגשר עוברת דרך נמיר המובילה אל שכונות עבר הירקון, והמשכה הוא כביש 2 המגיע עד חיפה. בשנים 1918 עד 1974 הוקמו במקום ארבעה גשרים. שניים מהם נהרסו והוחלפו, ושניים עודם בשימוש.
רקע

נחל הירקון הוא בעל הספיקה הגבוהה מבין נחלי החוף, השני בספיקתו בישראל לאחר הירדן, ונחשב כמכשול טופוגרפי. דרך הים ושיירות המסחר נאלצו לסטות מנתיבן ולעקוף את הנחל ממזרח למקורותיו, סמוך לתל אפק, או לעבור במעברות שעל שפך הירקון.
הבריטים גילו זאת במלחמת העולם הראשונה, לקראת קרב צליחת מעברות הירקון בדצמבר 1917. הצליחה התבצעה באמצעות רפסודות בשלושה מקומות, ובקרבתם הוקמו עמודי זיכרון. תוך כדי הקרב וביום המחרת הניח הצבא הבריטי על הירקון שני גשרי חביות - אחד ליד שבע טחנות, ואחד ליד עיקול הנחל, מערבית לרחוב אבן גבירול של ימינו. בעקבות הקרב, התייצבה החזית באזור כמה קילומטרים צפונית לירקון, ונוצר קו שתי העוג'ות.
היסטוריה > טרום מדינת ישראל

לקראת חידוש הלחימה בספטמבר 1918, ביצע הצבא הבריטי עבודות הנדסיות בעורף החזית. דרך עפר חדשה מיפו לשייח' מוניס נסללה בתוואי הנוכחי של דרך נמיר, דרך הכפר הסמוך ג'מאסין אל ע'רבי, והוקם גשר סירות על הירקון. הגשר מופיע במפות הבריטיות בשם Muwannis Bridge ("גשר מוניס").‏
השימוש בגשר הסירות נמשך בשנים הראשונות של תקופת המנדט. הגשר היה רעוע, ואף על פי שבוצעו בו תיקונים הוא נסגר לעיתים לתקופות ארוכות.
בינואר 1927 השלימה חברת סולל בונה, יחד עם חברי גדוד העבודה מתל אביב, בניית גשר בטון קבוע, באורך 40 מטר, שנועד לעמוד בהצפות.
הדרך והגשר שימשו בשנות ה-20' גם לקשר בין יפו ותל אביב לבין קריית שאול, רמת השרון, כפר סבא, רעננה, כפר מל"ל והרצליה. בינואר 1932 עברה התנועה ליישובים אלה אל כביש השרון (כיום כביש 402 וקטע מכביש 40), שנסלל בין פתח תקווה לרעננה.
סמוך לגשר (היום בפינת דרך נמיר ושדרות רוקח, במקום שבו נמצא המיני-גולף) עמד בימי המנדט מועדון לילה בשם גן הוואי. ב-10 באוגוסט 1947 נרצחו במועדון ארבעה יהודים.
לקרבתו של הגשר לכפרים הערביים הייתה חשיבות בימיה הראשונים של מלחמת העצמאות. במרץ 1948 השתלטו כוחות ההגנה על הגשר והקימו בו מחסום, שניתק את הכפר שיח מוניס מהכפרים ג'מאסין וסומייל. צעד זה היווה זרז משמעותי לנטישת התושבים הערבים הנצורים במרחב תל אביב.
היסטוריה > לאחר הקמת מדינת ישראל

ביולי 1950 נפתח כביש תל אביב נתניה, כיום חלקו הדרומי של כביש 2, והפך עד מהרה לציר העיקרי מתל אביב צפונה. במקביל, הוקמו והתפתחו שכונות עבר הירקון, ביניהן רמת אביב. הגשר הצר התיישן והפך לצוואר בקבוק, וב-1955 החלה החלפתו בגשר חדש.
במקום נבנה גשר מסבכים תלוי קשת, שבו הקורות המרכזיות קשורות לקשתות תומכות גדולות (אחת מימין ואחת משמאל). מבנה זה מנצל היטב את התנגדות הקשת ללחצים אנכיים, קל משקל וקל יחסית לבנייה. בנוסף, הגשר רחב והמפתח שהושג היה גדול יחסית (כ-50 מטר) לתקופה בארץ. המהנדסת שושנה שחם ממחלקת העבודות הציבוריות תכננה את הגשר ופיקחה על הקמתו. הגשר נבנה מפלדה, וצורתו האופיינית עם קשתות תמיכה גבוהות הפכה לסימן ההכר הבולט שלו.
ב-1974 נבנה בצמוד לגשר המסבכים גשר מקביל מבטון דרוך וללא קשתות, המוליך את התנועה דרומה. הגשר המקורי הפך לחד סטרי ומוליך את התנועה לכיוון צפון.
מכלול הגשר כולל גם מנהרה קטנה שנבנתה ב-1973. היא עוברת מתחת לגשר ומקשרת את רחוב בני דן לרחוב קוסובסקי בשכונת בבלי.
הגשר בתרבות

גשר הפלדה היה אחד מסמלי תל אביב המתחדשת לאחר קום המדינה. מבנהו המודרני (אם כי פשוט יחסית לימינו), גודלו ובעיקר מיקומו בכניסה הראשית לתל אביב מכיוון צפון, הפכו אותו למקום מפגש של צעירים ואמנים (בעיקר כנקודת איסוף ליציאה להופעות ולבילויים).
"שלישיית גשר הירקון" הייתה הרכב מוזיקלי שהתקיים בין השנים 1964 ו-1966 בשני הרכבים. חברי ההרכב הראשון היו אריק איינשטיין, בני אמדורסקי ויהורם גאון, שהוחלף בהמשך בישראל גוריון. לשלישייה תרומה נכבדת לזמר העברי. רבים מצילומי השירים באותה התקופה (לא רק שלהם) התבצעו בפארק הירקון, שהיה אז אתר צילום פופולרי.
רוכבי אופנוע רבים נהגו לבצע "מבחני אומץ" ברכיבה מסוכנת על קשתות הגשר הגבוהות. מנהג זה נמשך בהפסקות משנות ה-60 עד לשנות ה-80. לאחר פרסום תמונה, שבה מופיע הרוכב ניר שפיצר נוסע על קשת התמיכה של הגשר (צילם זיו קורן ופורסם בידיעות אחרונות), התחוללה מהומה תקשורתית שבמהלכה הוצבו ניידות משטרה, כמעט כבדרך קבע, וארבו לרוכבים. המנהג פסק כאשר עיריית תל אביב הציבה מחסומי קבע על קשתות הגשר.
סטקיית מפגש גשר הירקון - מסעדה ותיקה שפעלה משנת 1966 ועד שנת 2013 בתחנת הדלק הסמוכה לגשר (ושימשה כנקודת איסוף לאמנים וצעירים). ב-2013 נסגרה המסעדה ונפתח במקום סניף של Yellow.
מכירת גשר הירקון - מערכון קלאסי שבוצע על ידי חבורת זהו זה!, מוני מושונוב ושלמה בראבא, שהעתיקו את המיקום מגשר ברוקלין בניו יורק לתל אביב.
השיר "שש עשרה" שנכתב והולחן על ידי נעמי שמר ובוצע על ידי חבורת בימות, עוסק בסיטואציה רומנטית בין נער ונערה מתבגרים, המתרחשת בין היתר על גשר הירקון. השיר מוכר בעיקר בזכות שורת הפתיחה שלו: ”בסנדלים על גשר הירקון, שניהם בג'ינס ובטריקו...”.
הפתיח של סדרת הנוער "השמינייה" צולם בחלקו מתחת לגשר הירקון.
הערות שוליים

↑  מקום הגשרים במפת הקרב, ותצלום של גשר החביות ליד שבע טחנות: ‏The Passage of the Nahr el'Auja, מתוך The great war forum, באתר ‏The Long, Long Trail על הצבא הבריטי במלחמת העלם הראשונה.
↑  לתצלום אוויר גרמני מיום 12 בספטמבר 1918 שבו נראים הדרך והגשר, ראו: ב"ז קדר, מבט ועוד מבט על ארץ ישראל, יד יצחק בן-צבי ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991, עמ' 162.
↑  מפה עם סימון הגשר, 1919 (באנגלית) הוכנה על ידי צבא בריטניה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  מפה בריטית של החזית ערב חידוש הלחימה
↑  מודעה - מתבקשות הצעות לתקונים של גשר סירות סמוך לשק מיאניס, דואר היום, 26 בדצמבר 1921
↑  "יש מקרים שאנו קרועים מיפו במשך שבועות שלמים... מפני שהדרך ליפו נפסקת על ידי הירקון, שעליו יש גשר עראי, ופעמים רבות הוא נשבר, ואי אפשר לעבור עליו במשך שבועות... הגשר בשיך מוניס חייב להיות מתוקן באופן שלא יופסק חבור-הדרכים במשך שבועות." נחום בויגין בשם הועד של כפר מל"ל, כפר מל"ל (עין חי), דואר היום, 7 בינואר 1924
↑  "בירקון, מצפון לשרונה, נגמר גשר ממלט באורך 40 מתר וחדושו בזה - שיכולים המים, לכשעוברים הם את גדות הירקון בחרף, להציף את הגשר מבלי הזיק לו". הרצאת מנהל המחלקה לעבודות צבוריות, דואר היום, 8 במרץ 1927
גשר ביטון על הירקון, דבר, 16 בינואר 1927
↑  בניית גשר מעל נחל הירקון, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים. הציון "1937" בתארוך הסרט באתר ארכיון הסרטים הישראלי, הוא, ככל הנראה בגדר טעות סופר ומדובר בפועל ב-1927.
↑  כפר מל"ל מראשיתו, עמ' 4, מזכרונות המייסדים באתר האינטרנט של כפר מל"ל
↑  עשר שנות הרצליה, דבר, 2 בדצמבר 1934
↑  ג. שרוני, "כביש המיליון" - המפתח לערפו של השרון, מעריב, 19 בנובמבר 1951
↑  תקוה וינשטוק, מוקם גשר על הירקון, מעריב, 9 ביוני 1955
↑  אהוד רם, מראה מתחת לגשר, דבר, 26 ביולי 1957
↑  גשר הירקון נחנך רשמית, דבר, 21 במרץ 1958
↑  יבנה גשר חדש על הירקון בדרך חיפה, דבר, 6 באפריל 1973
↑  הגשר החדש על הירקון יושלם במאי, דבר, 26 באפריל 1974
↑  כביש תת קרקעי לשיכון בבלי בת"א, מעריב, 3 בינואר 1973
גשר הבטון בשנת 1928
גשר שייח' מוניס בידי כוח המגן העברי מרץ 1948
דאבוד

דאבוד (בהונגרית: Dávod) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה, גם בדאבוד אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,612 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 1,873 תושבים.
שמו של הכפר דאבוד הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1543.
יהודי דאבוד

יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 11 |  |
| 1880 | 40 | 2,806 |
| 1910 | 27 |  |
| 1920 | 16 |  |
| 1930 | 16 |  |
| 1941 | 3 | 3,236 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי דאבוד שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז באץ'-קישקון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז |  קצ'קמט •  באיה |  |
| ערים |  באצ'אלמאש •  דונווצ'ה •  • האיוש Hajós •  איז'אק •  יאנושהלמה •  קלוצ'ה •  קצל •  קרקאג'האזה •  קישקרש •  קישקונפלדיהאזה •  קישקונהלש •  קישקונמאישה •  קונסנטמיקלוש •  לאיושמיז'ה •  מייקוט •  שולט •  שולטוואדקרט •  סבדסאלאש •  טיסקצ'קה •  טומפה Tompa |  |
| כפרים | מדראש • דושנוק • אגשג'האזה • בלוסג • פלשלאיוש • פילפהאזה • פילפיאקב • הלווציה • יאקבסאלאש • קונברץ' • קונסאלאש • ניארלרינץ • לדאנבנה • וארושפלד • אורגוואן • באצ'בוקוד • באצ'סלש • צ'יקריה • קטימאר • קונבאיה • מאטטלקה • טטהאזה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט • אפושטג • דונאג'האזה • קונדץ' • קונפסר • סלקסנטמארטון • צ'ויושפאלוש • טאש • יאסנטלאסלו • קמפץ • מוריצגאט • באצ'בורשוד • באטיה • דראגסל • דונפטאי • דונסנטבנדק |  |
| יישובים בנפת באיה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | באיה • באצ'סנטגיירג' • באטמונושטור • צ'אטאליה • צ'אבוי • דאבוד • דונפלווה • ארשקצ'נאד • ארשקהלמה • פלשסנטאיוואן • גרה • הרצגסאנטו • נג'ברצ'קה • נמשנאדאודבר • שיקשד • סרמלה • ושקוט |  |