stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נגע הצרעת
הערות שוליים

↑  ויש סוברים מימי הגאונים (פרשת נגעי עור אדם, מכון איגוד הכהנים, ברוקלין תשע"ה, מילואים סימן א, הערה 394)
↑  , P. 18–35 The Jewish Way of Dealing With Vitiligo CreateSpace Independent Publishing Platform (January 1, 2016)
 ISBN 1523335882
↑  Alopecia Areata: Jewish Answers to a Modern Disease, Introduction, pages 11–27 ISBN 978-1537529752
↑  רש"ר הירש על התורה, סוף פרשת תזריע
↑  ספר שמות, פרק ד', פסוק ו'
↑  ספר במדבר, פרק י"ב, פסוק י'
↑  ספר מלכים ב', פרק ה', פסוק א'
↑  ספר מלכים ב', פרק ה', פסוק כ"ז
↑  ספר דברי הימים ב', פרק כ"ו, פסוק כ"א
↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ע"ו, עמוד ב'.
↑  ספר ויקרא, פרק י"ד, פסוקים לה–לו
↑  משנה, מסכת נגעים, פרק ג', משנה ב'
↑  פירוש המשניות לרמב"ם, מסכם נגעים, פרק ד', א'.
↑  פירוש הרא"ש על מסכת נגעים, פרק ח', ו'.
↑  להרחבה ראו בהקדמת הרב פנחס קהתי לפירושו למסכת נגעים.
↑  ויקרא יג, מז–מח
↑  שם פסוקים נ–נב
↑  רמב"ם, משנה תורה, הלכות טומאת צרעת, פרק יג הלכה יג
↑  ספר ויקרא, פרק י"ד
↑  משנה מסכת נגעים פרק יג משנה ד
↑  משנה, מסכת נגעים, פרק ג', משנה ב'.
↑  ספר החינוך (סדר דפוס פרנקפורט)/קעז – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  ספר במדבר, פרק י"ב, פסוק י"ד
↑  תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף י"א, עמוד א'
↑  במדבר רבה, ז', ה'.
↑  סוטה מז א
↑  ספר ישעיהו, פרק נ"ג, פסוק ד'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ"ח, עמוד ב'
| טומאה וטהרה ביהדות |
| --- | --- | --- |
| דרגות טומאה | אבי אבות הטומאה • אב הטומאה • ולד הטומאה (ראשון • שני • שלישי ורביעי) |  |
| דרגות קבלת טומאה | חולין • מעשר שני • תרומה • קודש • חטאת |  |
| קבלת טומאה | אוהל • מגע • משא • היסט • מדרס • ביאה • בועל נידה • ביאה לבית • מדף • בליעה • עיסוק |  |
| מטמאים מן התורה | מת • נבלת חיה ובהמה • נבלת עוף טהור • נבלת השרץ • בעל קרי • פולטת שכבת זרע • מטמאי משכב ומושב - נידה, יולדת, זבה, זב • צרעת (אדם, בתים, בגדים) • שכבת זרע • חטאות המטמאות • מי חטאת |  |
| מטמאים מן דרבנן | ידיים • ארץ העמים • בית הפרס • כתבי הקודש • גויים • עבודה זרה • טבילה במים שאובים |  |
| נטמאים | אדם • כלים (כלי מתכות, כלי עץ, כלי חרס, בגדים, כלי עור, שק, וכלי עצם) • אוכלים •  משקין |  |
| אחרים | טומאת מקדש וקדשיו  • האיסור לכהן להיטמא למת • הכשר לקבל טומאה • טומאה רצוצה • טומאה הותרה בציבור |  |
| טהרה | טבילה • פרה אדומה • מקווה • חציצה • טבול יום • מחוסר כיפורים • טהרת מצורע • טבילת עזרא |  |
| סדר טהרות | כלים • אהלות • נגעים • פרה • טהרות • מקוואות • נידה • מכשירין • זבים • טבול יום • ידיים • עוקצים |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
שש שורות שערות על שש סך הכל 36 שערות לבנות בגודל גריס הקלקי
טהרת הצרעת – ספר ויקרא, פרק י"ד
המלך עוזיהו מוכה בצרעת. ציור מעשה ידי רמברנדט משנת 1635.
תבוסת סנחריב

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  פטר פאול רובנס 
 תאריך יצירה:  1614 
 טכניקה וחומרים:  לוח עץ, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  122.7 ס"מ 
 גובה:  97.7 ס"מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  326 (Bavarian State Painting Collections) 
 מיקום:  פינקוטק הישן
 
תבוסת סנחריב הוא ציור של הצייר פטר פאול רובנס, שצויר בשנת 1614. הציור מתאר את תבוסת צבאו של המלך האשורי סנחריב, כפי שמתואר בספר מלכים ב', פרק י"ט, פסוקים ל"ה–ל"ו. היצירה נוצרה לאחר חזרתו של רובנס ממסע בדמשק.
תיאור הציור

הציור מציג רגע דרמטי בו מלך אשור נמצא בראש צבאו, אך לפתע, מתוך קרן אור המופיעה מתוך החושך, מופיעים ארבעה מלאכים חמושים בברקי רעם. המראה המפתיע זורע בהלה בקרב הצבא האשורי, והחיילים נמלטים בבהלה. סוסו של סנחריב מזדקף על רגליו האחוריות, בעודו אוחז ברעמתו בניסיון להימנע מנפילה. מסביבו, לוחמיו נופלים לקרקע באי-סדר, והסוסים נמלטים אחוזי אימה. על פני הקרקע ניתן לראות הרוגים ופצועים רבים.
תיאור הציור > קומפוזיציה וסגנון

הציור מתאר את הכאוס במלואו, כאשר הבעות פניהם המיוסרות של הפרשים ופחדם של הסוסים מועברים בצבעים נועזים ובתנועה סוערת. סוסו של סנחריב מזדקף כמעט באופן אנכי, רגליו הקדמיות מכות באוויר, רעמתו וזנבו מתנופפים בפראות. סוס נוסף נראה משליך את רגליו האחוריות כה גבוהות, עד שנדמה כי הוא עומד לבצע סלטה קדימה. ציירים ששאבו השראה מסצנות קרב קודמות עיצבו את הקומפוזיציה באופן רווי תנועה ודינמיות.
הרקע ההיסטורי

האירוע המתואר בציור מבוסס על סיפור מקראי מספר מלכים ב' וספר ישעיהו, המתאר את מסעו של סנחריב לירושלים בשנת 701 לפנה"ס. על פי הסיפור המקראי, בעת המצור על ירושלים שלח אלוהים מלאך שהכה בצבאו של סנחריב והביא לתבוסתו. בציור ניתן להבחין בתיאור מדויק של ההתרחשות, תוך שימוש חכם בתאורה המדגישה את גופות החללים המוטלות על הקרקע, את הנמלטים בצד הימני של התמונה, ואת המלך סנחריב עצמו, שארשת פניו מביעה אימה.
השפעות אמנותיות

אחד האלמנטים הבולטים ביצירה הוא הסוס האפור המזדקף, אשר מבוסס על רישום של לאונרדו דה וינצ'י. אלמנט זה מחזק את התחושה הדרמטית של הסצנה ומשתלב היטב עם שאר המרכיבים הציוריים. כמו בציורים דרמטיים נוספים מאותה תקופה, נעשה שימוש נרחב בקומפוזיציה קומפקטית להדגשת האינטנסיביות של הרגע.
הערות שוליים

↑  "Conversion of Saint Paul". Art UK. נבדק ב-27 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  The Defeat of Sennacherib, 1612 by Peter Paul Rubens, Peter Paul Rubens (באנגלית)
1 2  Pocket Guide | Alte Pinakothek Unframed, www.app.pinakothek.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKDimages ID: 28788
דן בונג'ינו

| --- | --- |

 לידה:  4 בדצמבר 1974 (בן 50) קווינס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Daniel John Bongino 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה  קווינס קולג'  תיכון הארכיבישופ מולוי 
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית 
 bongino.com
 
דניאל ג'ון בונג'ינו (נולד ב-4 בדצמבר 1974) הוא סגן המנהל ה-20 של לשכת החקירות הפדרלית (FBI). הוא היה פרשן פוליטי שמרני אמריקאי, מנחה רדיו, סופר וקצין אכיפת חוק. הוא מנחה את The Dan Bongino Show בפלטפורמת ראמבל, ולפני כן הנחה את Unfiltered with Dan Bongino ברשת פוקס ניוז עד אפריל 2023.
בונג'ינו החל את הקריירה שלו כקצין במשטרת ניו יורק (NYPD) בין השנים 1995–1999, ולאחר מכן שירת כסוכן בשירות החשאי של ארצות הברית בין השנים 1999–2011. מאוחר יותר התמודד שלוש פעמים לקונגרס מטעם המפלגה הרפובליקנית.
ב-23 בפברואר 2025, נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ הכריז על מינויו של בונג'ינו לסגן הבא של מנהל ה-FBI, והוא נכנס לתפקידו ב-24 בפברואר.
חיים מוקדמים וחינוך

בונג'ינו נולד וגדל ברובע קווינס, ניו יורק. להורים ממוצא איטלקי.
הוא סיים את לימודיו בתיכון ארכיבישוף מולוי, בית ספר תיכון קתולי לגברים בשכונת ג'מייקה, קווינס, בשנת 1992. הוא למד בקולג' קווינס תואר ראשון ושני בפסיכולוגיה. הוא גם למד תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת פנסילבניה.
קריירה חשאית ואכיפת החוק (1995–2011)

בונג'ינו עבד כשוטר במשטרת ניו יורק מ-1995 עד 1999.
הוא הצטרף לשירות החשאי של ארצות הברית בשנת 1999 כסוכן מיוחד. בשנת 2002 הוא עזב את המשרד בניו יורק כדי להיות מדריך באקדמיה להדרכה של השירות החשאי בבלטסוויל, מרילנד. בשנת 2006, הוא הוצב בחטיבת ההגנה הנשיאותית במהלך כהונתו השנייה של ג'ורג' בוש הבן. הוא נשאר בתפקיד גם לאחר שברק אובמה הפך לנשיא, ועזב במאי 2011 על מנת להתמודד לסנאט האמריקני.
קריירה תקשורתית

בונג'ינו היה מנחה רדיו ופרשן בתוכניות מקומיות וארציות כאחד. הוא אירח את The Sean Hannity Show ואת The Mark Levin Show. הוא גם אירח בתוכנית "האניטי" ששודרה בפוקס ניוז בדצמבר 2018.
באוקטובר 2020 דיווחה פוליטיקו כי הפוסטים של בונג'ינו בפייסבוק היו באופן קבוע בין הפוסטים המשותפים ביותר בפלטפורמה.
בעקבות ההסתערות על הקפיטול, חשבון הטוויטר של בונג'ינו הושעה זמנית ב-7 בינואר בשל הפרת מדיניות הפלטפורמה. בפודקאסט שלו הוא טען שהאלימות הפוליטית נורמלה על ידי תנועות שמאל והאשים את כלי התקשורת הליברליים בצביעות בסיקור הפגנות משני הצדדים.
במרץ 2021, רשת Cumulus Media החתימה את בונג'ינו לשדר בתחנות הרדיו שלה. במאי של אותה שנה, פוקס ניוז הודיע שהוא יהיה המארח בתוכנית "Unfiltered עם דן בונג'ינו", ששודרה החל מ-5 ביוני. בין יולי לאוגוסט 2021, הוא הגיש את הסדרה Cancelled בארצות הברית, סדרה בת חמישה חלקים של Fox Nation על תרבות הביטול.
בינואר 2022, YouTube חסם לצמיתות את חשובונו של בונג'ינו בגלל ניסיון לעקוף השעיה זמנית הקשורה לסרטון המטיל ספק ביעילותן של מסכות במהלך מגפת הקורונה. עוד לפני החסימה, הוא כבר העביר את הפודקאסט שלו לפלטפורמת ראמבל.
ב-11 בדצמבר 2022, בונג'ינו הודיע על תוכניות לסיים את תוכנית הרדיו שלו בקומולוס בסיום חוזהו. קומולוס החל להוציא את המופע שלו בהדרגה מהרכבי התחנות שלה ביוני 2023. עם זאת, בדצמבר 2023, הוא הפך את המסלול, והבטיח הארכת חוזה רב שנתית עם Westwood One.
ב-20 באפריל 2023, בונג'ינו הודיע על עזיבתו את פוקס ניוז, תוך ציון משא ומתן על חוזה כושל.
קריירה תקשורתית > חיסון נגד קורונה

ב-19 באוקטובר 2021, בונג'ינו אמר שהוא מתנגד לאפשרות של מעסיקים להטיל סנקציות על אנשים שלא התחסנו, למרות שהוא אמר שהוא מחוסן. הוא קרא למעסיקו, Cumulus Media, לסיים את "מנדט החיסון" שלהם, שהוכרז בספטמבר. עובדים לא מחוסנים בקומולוס פוטרו ב-11 באוקטובר והוחלפו.
"אתה יכול לקבל אותי או את המנדט. אבל אתה לא יכול לקבל את שנינו", אמר בונג'ינו בתוכניתו. לאחר שלקח כמעט שבועיים חופש, הוא חזר והודיע שהוא מנהל משא ומתן על האולטימטום שלו עם קומולוס, ומתחיל קרן לעובדים לשעבר של קומולוס שפוטרו בגלל "מנדט החיסון".
בראיון בדצמבר 2021 ל"ניו יורקר" , בונג'ינו הצהיר שהוא חוסן ל-COVID-19, בעצת הרופא שלו עקב הלימפומה שלו.
שאיפות פוליטיות > בחירות 2012 לסנאט בארצות הברית

בונג'ינו התמודד לסנאט האמריקאי במרילנד בשנת 2012. המועמד לשעבר למושל בריאן מרפי היה יו"ר הקמפיין שלו. בונג'ינו זכה בפריימריז הרפובליקני ב-3 באפריל 2012, עם 33.8% מהקולות, והביס תשעה מועמדים אחרים. הוא הפסיד בבחירות הכלליות, וזכה רק ב-26.6% מהקולות נגד בן קרדין הדמוקרט.
שאיפות פוליטיות > בחירות לבית הנבחרים 2014

בונג'ינו התמודד על מושב בית הנבחרים האמריקאי ממחוז הקונגרס ה-6 של מרילנד בבחירות 2014 נגד הדמוקרט המכהן ג'ון דילייני. הוא הפסיד במעט לדילייני ב-1.5 אחוזים.
שאיפות פוליטיות > בחירות לבית הנבחרים 2016

לאחר שעבר לפלורידה ב-2015, בונג'ינו שקל לרוץ לסנאט של ארצות הברית ולמחוז הקונגרס ה-18 של פלורידה ב-2016. עם זאת, ביוני 2016, בונג'ינו הכריז שהוא יבקש את המועמדות הרפובליקנית למחוז הקונגרס ה-19 של פלורידה. הוא התמודד בפריימריז מול צ'ונסי גוס, חבר מועצת העיר סאניבל ופרנסיס רוני, איש עסקים ושגריר ארצות הברית בותיקן.
סגן מנהל ה-FBI (2025-הווה)

ב-23 בפברואר 2025, הנשיא דונלד טראמפ הכריז ב-Truth Social כי בונג'ינו יהיה סגן המנהל הבא של הבולשת הפדרלית (FBI).
ספריו

בונג'ינו חיבר מספר ספרים הקשורים לקריירה שלו באכיפת חוק, פוליטיקה ותמיכה בדונלד טראמפ.
ספרו הראשון, Life Inside the Bubble, פורסם ב-2013 ומפרט את חוויותיו כסוכן השירות החשאי, כולל עבודתו בהגנה על הנשיאים ג'ורג' וו. בוש וברק אובמה, חקירת פשעים פדרליים והתמודדות לסנאט האמריקאי. בשנת 2016, הוא הוציא את The Fight: A Secret Service Agent's Inside Account of Security Failings and the Political Machine, המתמקד בנושאי אבטחה ושחיתות פוליטית.
בשנת 2019 הוא פרסם את הספר Spygate: The Attended Sbotage of Donald J. Trump, המקדם את תאוריית הקונספירציה של Spygate, בטענה למעקב לא תקין אחר הקמפיין לנשיאות של דונלד טראמפ ב-2016. מאוחר יותר באותה שנה, הוא פרסם את Exonerated: The Failed Takedown of President Donald Trump by the Swamp, אשר היה רשום ברשימת רבי המכר של ה"ניו יורק טיימס". באוגוסט 2020, בונג'ינו הכחיש כי רכישות מכוונות בכמות גדולה תרמו למיקום הספר, וקבע כי אירוע המכירה בכמות גדולה התרחש חודש לאחר הופעתו ברשימה.
חיים אישיים

בונג'ינו נשוי לפולה אנדריאה, לבית מרטינז, שנולדה בקולומביה. יש להם שתי בנות.
ב-2012, הוא ואשתו הפעילו שלושה עסקים מהבית, במכירת בגדי אמנויות לחימה, בעיצוב אתרי אינטרנט וייעוץ בנושאי אבטחה וניהול סיכונים. בזמן שהתמודד לתפקיד ב-2016, בונג'ינו התנגד לדבר על האינטרסים העסקיים שלו ואמר שהוא ואשתו סגרו אותם.
בונג'ינו התגורר בסברנה פארק, מרילנד מ-2002 עד 2015, אז עבר לפאלם סיטי, פלורידה.
בונג'ינו הודיע ביוני 2020 כי רכש "נתח בעלות" בשווי לא מוגדר ב-Parler, פלטפורמת מדיה חברתית חלופית.
חיים אישיים > אבחון סרטן

ב-23 בספטמבר 2020, בונג'ינו הודיע כי נמצא גידול של שבעה סנטימטרים בגרונו. הוא הוסיף כי הוא לא בטוח אם הגידול סרטני או שפיר, אך יטוס לניו יורק ב-25 בספטמבר לבדיקה נוספת. ב-2 באוקטובר הוא אמר שקיבל "שיחת טלפון גרועה" מרופאים, והודיע שהוא יעבור ניתוח ב-7 באוקטובר.
לאחר הניתוח שלו, הוא צייץ בטוויטר ש"כל הגידול" הוסר מצווארו, אבל כנראה שיש לו לימפומה. הוא אמר שיקבל טיפול בעתיד. ב-16 באוקטובר, הוא אישר שקיבל אבחנה רשמית של לימפומה מסוג הודג'קין, והוסיף כי הוא ימשיך בטיפול בהתייעצות עם רופאיו. בראיון ביולי 2021 הודיע בונג'ינו כי "ניצח" את הסרטן.
פרסומים

Bongino, Dan (19 בנובמבר 2013). Life Inside the Bubble: Why a Top-Ranked Secret Service Agent Walked Away from It All. WND Books. ISBN 978-1-938067-36-5. OCLC 858126450. {{cite book}}:  (עזרה)
Bongino, Dan (12 בינואר 2016). The Fight: A Secret Service Agent's Inside Account of Security Failings and the Political Machine. St. Martin's Press. ISBN 978-1-250-08298-5. OCLC 924683173. {{cite book}}:  (עזרה)
Bongino, Dan (6 באוקטובר 2020). Follow the Money: The Shocking Deep State Connections of the Anti-Trump Cabal. New York: Post Hill Press. ISBN 9781642936599. {{cite book}}:  (עזרה)
Bongino, Dan (12 בספטמבר 2023). The Gift of Failure (And I'll rethink the title if this book fails!). New York: Post Hill Press (Liberatio Protocol). ISBN 9798888450635. {{cite book}}:  (עזרה)
מרדכי בן דרור (עסקן)

ערך זה עוסק במרדכי בן דרור (עסקן). אם התכוונתם לשופט, ראו .
אין תמונה חופשית
שנת 1935 (תרצ"ה) הייתה שנה של גאות ביבולי הפרדסים, התווספו חברים רבים לאגודת "האורז", והאגודה התפרשה גם למושבות הדרום. התמונה היא מהאסיפה הכללית שהתקיימה באותה השנה בפתח תקווה. נוכחים בה הצוות המוביל, ההנהלה והמועצה. הצוות המוביל יושב במרכז השולחן, ביניהם:מרדכי בן דרור, מנהל האגודה (לפניו ניירות), ועל ידו יצחק ברלוביץ עם העניבה.
מרדכי בן דרור (1898 – 1991) היה מראשי הציבור בפתח תקווה ויו"ר מכבי ישראל.
ביוגרפיה

נולד בשם מרדכי פריימן בעיר אפטא שבפולין לשמואל יעקב ובלה פריימן. בצעירותו קיבל חינוך תורני וחינוך כללי. בשנת 1911 עלה עם משפחתו לארץ ישראל והיא התיישבה בפתח תקווה. סייע לאביו שיסד במושבה בית חרושת לגזוז. בשנת 1918 התנדב לגדוד העברי ושירת בו כשלוש שנים. בשנת 1921 שב לפתח תקווה ועסק בענף פרי ההדר. כיהן כיו"ר אגודת "האורז" והיה מפקח ראשי באגודת 'פרדס'. היה מראשי הציבור בפתח תקווה ופעיל בתחומים אזרחיים וביטחוניים שונים.
בן דרור היה פעיל מרכזי ב"מכבי". במשך כעשרים וחמש שנה היה יו"ר "מכבי-אבשלום" בפתח תקווה. בשנת 1947 נבחר ליו"ר מכבי. היה נציג מכבי בהנהלת הסתדרות הציונים הכלליים.
משפחתו

בשנת 1921 נישא לצפורה סטור, בת נווה צדק. שני בניו, שמואל בן דרור וישראל בן דרור, הם כדורגלני עבר ידועים. גם כמה מנכדיו וניניו כדורגלנים בולטים, ובהם: גד בן דרור, אמנון בן דרור ואילן בן דרור. נכדו הוא אהוד (אדי) בן דרור, שעל שמו הוקמה על ידי משפחתו עמותת אדי לעידוד תרומת איברים.
מגרש של מכבי אבשלום פתח תקווה על שמו של בן-דרור
ילד מוביל סוס

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 צייר:  פבלו פיקאסו 
 תאריך יצירה:  1906 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  130.6 ס"מ 
 גובה:  220.3 ס"מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  575.1964 (המוזיאון לאמנות מודרנית) 
 מיקום:  המוזיאון לאמנות מודרנית
 
ילד מוביל סוס (בצרפתית: Jeune garçon au cheval, באנגלית: Boy Leading a Horse) הוא ציור שמן על בד מאת פבלו פיקאסו. הציור מוצג במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. הוא נוצר בתקופת הוורד של פיקאסו, בין השנים 1905–1906, כאשר היה אמן צעיר ועני שחי בפריז. הציור מהווה מחקר לקומפוזיציה גדולה בהרבה, שפיקאסו מעולם לא השלים.
רקע

כאשר פיקאסו יצר את היצירה, הוא היה אמן בוהמייני עני שהתמקם ברחוב ראביניאן שבשכונת מונמארטר בפריז. יחד עם אמנים נוספים, הוא התגורר בבניין רעוע שנודע בשם "Le Bateau-Lavoir" ("סירת המכבסה"). בתקופה זו החל פיקאסו לעבור לשלב חיובי יותר ביצירתו, הידוע כיום כתקופה הוורודה, המובחנת מתקופתו הקודמת, התקופה הכחולה, שהתאפיינה בטון פסימי יותר
תיאור היצירה

הציור ילד מוביל סוס מתאר דמות עירומה ללא אוכף, המובילה סוס. הסוס נטול מושכות, והנער אוחז בידו הקפוצה כדי להורות לו להתקדם. פיקאסו יצר יצירה זו בגוונים עמומים של חום ואפור, עם מעט מאוד פרטים.
פיקאסו תכנן ליצור קומפוזיציה גרנדיוזית בקנה מידה גדול מאוד, שבה היה מופיע הנער מן הציור כשהוא מוביל את הסוס באפסר, לצד מספר פרשים נוספים סביב מקור מים. קיימים מספר רישומים המתארים דמויות נוספות שיועדו לקומפוזיציה זו, לצד גואש, צבעי מים, רישום ותחריט יבש. כמה רישומים מתעדים שלבים שונים בהתפתחות הסצנה בציור זה.  הקומפוזיציה הגדולה, שכונתה מקור המים (The Watering Place), הושפעה מיצירתו של הצייר הנאו-קלאסי הצרפתי אנגר, אשר עבודותיו הוצגו בסלון ד'אוטון בשנת 1905. עם זאת, פיקאסו נטש את הרעיון, והציור נער מוביל סוס נותר כשריד היחיד מן הפרויקט המקורי.  רישום הכנה לקומפוזיציה הסופית מוצג כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, תחת השם מקור המים. רישום זה מתאר מספר נערים עירומים ששוטפים ומשקים את סוסיהם בנוף הררי.
השפעות

בשנותיו הראשונות כאמן, פיקאסו הושפע רבות מיצירתו של אל גרקו, במיוחד בכל הנוגע לשימוש בצבעים ולעיצוב הדמויות. ציורו של אל גרקו הקדוש מרטין משתף את אדרתו עם עני (1597–1599), הכולל גם הוא דמות של סוס ומשרת, שונה מאוד מ-נער מוביל סוס, אך מכיל אלמנטים דומים.
אל גרקו, מרטין הקדוש והקבצן 1597–1600, המכון לאמנות של שיקגו
פול סזאן, מתרחץ, 1885–1887, מוזיאון לאמנות מודרנית, היה ברשות אוסף פיליפ בליס
היסטוריית בעלות

הציור היה בבעלותו הראשונה של סוחר האמנות המשפיע אמברואז וולאר. לאחר מכן, הוא נרכש על ידי האספנים גרטרוד שטיין ולאו שטיין בין השנים 1907–1913. ב-1934 או 1935 נרכש הציור על ידי פאול פון מנדלסון-ברתולדי. לפני מותו, מכר מנדלסון-ברתולדי את היצירה לגלריה היהודית של ג'סטין טנהאוזר. טנהאוזר נמלט מגרמניה ושהה ברוב תקופת המלחמה בשווייץ. בשנת 1936 מכר את הציור לויליאם ס. פיילי, יו"ר מוזיאון לאמנות מודרנית לשעבר. פיילי העניק את הציור למוזיאון בשנת 1964
תביעה משפטית

בשנת 2007 הגיש יוליוס שפס, מנהל מרכז משה מנדלסון ללימודים יהודיים-אירופיים באוניברסיטת פוטסדאם, תביעה נגד מוזיאון לאמנות מודרנית בשמה של משפחת מנדלסון-ברתולדי בדרישה להשבת הציור. השופט ג'ד ס. רקוף פסק כי מנדלסון-ברתולדי נאלץ למכור את הציור תחת לחץ המשטר הנאצי. הסכסוך הוסדר מחוץ לכותלי בית המשפט בפברואר 2009, והיצירה נותרה בבעלות המוזיאון.
בתרבות

בספרו של ולדימיר נבוקוב אש חיוורת (1962), מציין הפרופסור קינבוט כי תלה בחדרו "רפרודוקציה של פיקאסו מוקדם ואהוב: נער אדמה מוביל סוס ענני גשם".
הערות שוליים

↑  "Pablo Picasso (1881-1973)". Christie’s. נבדק ב-9 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pablo Picasso – Boy Leading a Horse". MoMA. נבדק ב-2 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pablo Picasso – Horse With a Youth in Blue". Tate. נבדק ב-2 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Picasso. Blue and Rose". Musée d’Orsay. נבדק ב-7 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Watering Place 1905–6". MET. ביוני 1905. נבדק ב-9 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Picasso's lasting impressions". The Irish Times. נבדק ב-24 בינואר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Picasso paintings to remain in New York museums following settlement". The Guardian. London. 2 בפברואר 2009. נבדק ב-2 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kennedy, Randy (2 בפברואר 2009). "Museums and Heirs Settle Dispute Over Picasso". The New York Times. נבדק ב-7 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hayden, Hannah (25 באפריל 2016). "The Artist and the Horse: 10 Equine Works of Art". Culture Trip. נבדק ב-2 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| פבלו פיקאסו |
| --- | --- | --- |
| תקופות באמנות | התקופה הכחולה • התקופה הוורודה • מודרניזם • קוביזם • סוריאליזם |  |
| יצירות אמנות מפורסמות | העלמות מאביניון • גרניקה • הטרגדיה • נער עם מקטרת • דורה מאר עם חתול • האישה הבוכה • ילד מוביל סוס |  |
| בנות זוג | אולגה קוקלובה • מארי-תרז וולטר • דורה מאר • פרנסואז ז'ילו • ז'קלין רוק |  |
| מוזיאונים | מוזיאון פיקאסו (פריז) • מוזיאון פיקאסו (ברצלונה) • מוזיאון פיקאסו (אנטיב) |  |
| בתרבות הפופולרית | תעלומת פיקאסו • אהבותיו של פיקאסו • נקמתו המתוקה של פיקאסו • מגדל פיקאסו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKDimages ID: 232971
מעמד משפטי של נישואים בקרב זוגות מאותו המין

חוקי הכרה בזוגיות חד-מינית לפי מדינה או טריטוריה:  מדינות בהן מוכרים נישואים של זוגות מאותו המין  בהן הממשלה פועלת להכרה או שעדיין לא נכנסו לתוקף  בהן הנישואים מוכרים בנסיבות מסוימות  בהן קיים איחוד אזרחי  הכרה משפטית מוגבלת  הכרה משפטית מוגבלת (מבוצעת במקום אחר)  מדינה כפופה לפסיקת בית משפט בינלאומית
המעמד המשפטי של נישואים בקרב זוגות מאותו המין שהפך לחוקי לראשונה בהולנד בשנת 2001, השתנה באופן בינלאומי מאז תחילת המאה ה-21. נכון לפברואר 2024, 37 מדינות ברחבי העולם מכירות באופן רשמי בנישואים חד-מיניים בשטחן.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > פסקי דין של בתי משפט בינלאומיים > האיחוד האירופי

ב-12 במרץ 2015, הפרלמנט האירופי קיבל החלטה לא מחייבת המעודדת את מוסדות האיחוד והמדינות החברות בארגון "להרהר בהכרה בנישואים של זוגות מאותו המין או באיחוד אזרחי מאותו מין כנושא זכויות פוליטיות, חברתיות, אדם ואזרח".
ב-5 ביוני 2018, בית הדין האירופי לצדק קבע, במקרה מרומניה, כי בתנאים הספציפיים של הזוג המדובר, לזוגות מאותו המין נשואים קיימות זכויות תושבות זהות לזוגות נשואים אחרים במדינות האיחוד האירופי, אפילו אם אותה מדינה אינה מתירה או מכירה בנישואים של זוגות מאותו המין.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > פסקי דין של בתי משפט בינלאומיים > בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם

ב-8 בינואר 2018, בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR) קבע כי האמנה האמריקאית לזכויות אדם מחייבת החלת לגליזציה של נישואים של זוגות מאותו המין. פסק הדין הוביל ישירות ללגליזצית הנישואים בקוסטה ריקה ובאקוודור וקבע תקדים מחייב במדינות החתומות האחרות. בית המשפט המליץ לממשלות להוציא הוראות שעה, המתאימות לנישואים של זוגות מאותו המין עד להכנסת חקיקה חדשה רשמית. פסק הדין חל על ברבדוס, בוליביה, צ'ילה, קוסטה ריקה, הרפובליקה הדומיניקנית, אקוודור, אל סלוודור, גואטמלה, האיטי, הונדורס, מקסיקו, ניקרגואה, פנמה, פרגוואי, פרו וסורינאם.
בית המשפט קבע כי על הממשלות "להכיר ולהבטיח את כל הזכויות שמקורן בקשר משפחתי בין אנשים מאותו המין". עוד נאמר בפסק הדין כי אין זה קביל ומפלה לקבוע הוראה חוקית נפרדת (כגון איחודים אזרחיים) במקום נישואים של זוגות מאותו המין. בית המשפט דרש מהממשלות "להבטיח גישה לכל הצורות הקיימות של מערכות משפט מקומיות, כולל הזכות לנישואים, על מנת להבטיח את ההגנה על כל הזכויות של משפחות שהוקמו על ידי זוגות מאותו המין ללא אפליה". מתוך הכרה בקושי בהעברת חוקים מסוג זה במדינות בהן יש התנגדות חריפה לנישואים של זוגות מאותו המין, המליץ לממשלות להעביר הוראות שעה, עד להכנסת חקיקה חדשה.
פסק הדין הוביל ישירות ללגליזציה של נישואים של זוגות מאותו המין בקוסטה ריקה ובאקוודור. בעקבות פסק הדין הוגשו תביעות בנוגע לנישואים של זוגות מאותו המין גם בבוליביה, הונדורס, פנמה, פרגוואי (להכרת נישואים שנערכו מחוץ למדינה), ופרו, מדינות הנמצאות בסמכותו של בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אוקיאניה > אוסטרליה

אוסטרליה הפכה למדינה השנייה ביבשת אוקיאניה שהפכה נישואים חד-מיניים לחוקים (לאחר ניו זילנד) כאשר הפרלמנט האוסטרלי העביר הצעת חוק בנושא ב-7 בדצמבר 2017. הצעת החוק קיבלה הסכמה מלכותית ב-8 בדצמבר ונכנסה לתוקף ב-9 בדצמבר 2017. החוק הסיר את האיסור על נישואים חד-מיניים שהיה קודם לכן. אותה חקיקה התירה גם נישואים חד-מיניים בכל השטחים החיצוניים של אוסטרליה.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אוקיאניה > ונואטו

ונואטו אינה מכירה באיגודים חד-מיניים או נישואים מאותו המין.
ביוני 2014 דנה הוועדה לחוקי ונואטו בנושא נישואים חד-מיניים, וציינה את ההתפתחויות במדינות היבשת אוסטרליה השכנה וניו זילנד. הנציבות ציינה כי חוק הנישואים אינו אוסר על הכרתם של נישואים חד-מיניים (וגם לא זה מאפשר אות קיומם במפורש). כמו כן, נקבע כי לגליזציה של נישואים חד-מיניים תאפשר לאנשי קהילת הלהט"ב "להגשים את זהותם המינית או את נטייתם המינית ללא דיכוי או חשש שיעמידו אותם לדין", אך נמצא כי ההתנגדות הדתית ללגליזציה תהיה גבוהה.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אוקיאניה > ניו זילנד

ב-14 במאי 2012, הצהירה חברת הפרלמנט, לואיזה וול, ממפלגת הלייבור כי תגיש את הצעת חוק לתיקון הנישואים (הגדרת הנישואים), שתאפשר לזוגות חד-מיניים להינשא. הצעת החוק עברה את הקריאה הראשונה והשנייה ב-29 באוגוסט 2012 וב-13 במרץ 2013, בהתאמה. הצעת החוק קיבלה הסכמה מלכותית מהמושל הכללי ב-19 באפריל ונכנסה לתוקף ב-19 באוגוסט 2013.
חוק הנישואים הניו זילנדי חל רק על מדינת ניו זילנד ושטח חסות רוס ביבשת אנטארקטיקה. לטריטוריה הקשורה של ניו זילנד, טוקלאו והמדינות הקשורות אליה, איי קוק וניואה, יש חוקי נישואים משלהם והן אינן מקיימות או מכירות בנישואים חד-מיניים נכון ליולי 2021.
מעמד משפטי לפי מדינה או טריטוריה > אוקיאניה > פלאו

חוקת פלאו מגדירה את הנישואים בין גבר לאישה בלבד. איסור הנישואים של זוגות מאותו המין נוסף לחוקה בשנת 2008 בין 22 התיקונים שהועברו במהלך משאל ה-4 בנובמבר 2008.
בשנים האחרונות החלו מהלכים לביטול איסור החוקה לנישואים חד-מיניים. ביולי 2019, בתשובה לשאלה במסיבת עיתונאים שבועית על מחשבותיו בנושא, אמר הנשיא טומי רמנגסו ג'וניור כי הוא תומך במחיקת האיסור, ואמר כי הוא מאמין בשוויון מלא, ומיתג אותו כמפלה באומרו, "מי ששונה לא אומר שהם צריך להיות אזרח ממדרגה שנייה, או שהוא לא יכול לתרום לקהילה. לכן אני רוצה להבהיר שאני לא מאמין בתיקון החוקתי שקידם אפליה. אני רוצה שיהיה מתועד שאני תומך בזכויות של כל אדם, כל פלואן, שיתייחסו אליו באופן שווה... בואו נתייחס זה לזה בכבוד ובכבוד. זה לא יהיה חיובי עבורנו ברמת האו"ם כמגמה ברחבי העולם אשר נפתחת לזכויות הפרט הללו, ואנו במקום לוקחים צעד אחורה". רמנגסאו סיים את הצהרותיו במשפט, "כל עוד הם מאמינים באלוהים כמו כולם, אנו יכולים להתייחס זה לזה בכבוד ובכבוד". פעילים מקומיים מחאו כפיים לתגובותיו וכינו זאת "מעשה מפתיע ומתקדם מאוד".