הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות
טיפול

הפרעת קשב בלתי מטופלת מקושרת להישגים אקדמיים נמוכים, סטטוס תעסוקתי נמוך והתנהגות אנטי-חברתית. כמו כן, נמצא קשר בין הפרעת קשב וריכוז בלתי מטופלת בילדות לבין סיכון מוגבר להתמכרות לעישון טבק בבגרות.
עם זאת, טיפול הולם בהפרעת קשב יכול להוביל לפרוגנוזה טובה מאוד[דרוש מקור][מפני ש...]. הוא יכול למנוע תאונות וליקויים מתמשכים בתפקוד במסגרת בית הספר, עולם העבודה, קשרים עם עמיתים ויחסים בין אישיים.
משום שכל דחייה עלולה להיות קריטית ישנה חשיבות רבה למתן טיפול בשלב מוקדם ככל הניתן, במיוחד כאשר מדובר בילדים[דרוש מקור][מפני ש...]. עם זאת במקרים רבים אנשים עם הפרעת קשב עדיין חווים קשיים משמעותיים בקבלת גישה לטיפולים הנחוצים להם. לא רק זאת, אלא שישנם אנשים המגיעים לקבל טיפול ראשוני רק כשהם כבר בוגרים.
המענה היעיל להפרעת קשב הוא בעל אופי רב-מערכתי והוא כולל התייחסות להיבטים הביולוגיים, הפסיכולוגיים והחברתיים של האדם.
משום שלא כל אדם עם הפרעת קשב זקוק לכל הטיפולים הקיימים בשטח, יש להתאים את המערך הטיפולי בהתאם לצורך ולבנות תוכנית אישית המבוססת על הביטויים של ההפרעה הבסיסית, התחלואה הנילווית אליה וההעדפות של האדם (והמשפחה במקרה של ילדים).
רמת המקצועיות של אנשי המקצוע המעורבים בטיפול היא קריטית להצלחתו. על כן חשוב להקפיד על בחירה של מורים, מטפלים, רופאים או מאמנים הבקיאים בהפרעת קשב על כל היבטיה.
בנוסף, כל סוגי ההתערבות והעזרה שהאדם מקבל צריכים להיעשות באווירה חיובית ומתוך תמיכה בערך העצמי.
מידע אודות ההפרעה יכול לשפר את מערך הטיפול גם בכך שהוא מייעל את התקשורת ותורם לשיתוף הפעולה מול אנשי המקצוע השונים. לכן יש לספק הסבר לאדם עצמו ולאנשים הקרובים לו (בני משפחה המתגוררים איתו), אודות התסמינים והליקויים של הפרעת קשב, השכיחות שלה, התחלואה הנלוות, התורשתיות, המנגנונים המוחיים המעורבים ואפשרויות הטיפול השונות כמו התאמה סביבתית ושימוש בטכנולוגיה מסייעת.
להפרעת קשב יש אופי כרוני והיא אינה דועכת בגיל מסוים. עם זאת, גם במקרים בהם לא ניתן להביא את היכולות החלשות לרמה הנורמטיבית, צמצום הפער יכול להוביל לשיפור משמעותי בתפקוד ובאיכות החיים של האדם. הנמכה בתפקודים ניהוליים היא מאפיין מרכזי של הפרעת קשב.
אימון אישי יכול לתת מענה לקשיים שונים המאפיינים הפרעת קשב, כמו: תפקודים ניהוליים, ניהול זמן, ארגון משימות, וויסות עצמי והתמודדות עם מצבי לחץ[דרוש מקור][מפני ש...]. בנוסף, ניתן לפתח סגנון עבודה יעיל יותר על ידי הוראה מתקנת, הקניית מיומנויות למידה ופיתוח מטא-קוגניציה לצורך גיבוש אסטרטגיות למידה.[דרוש מקור][מפני ש...]
עבור אדם בעל הפרעת קשב, העיסוק בתחומים בהם הוא מוכשר יכול ליצור חוויות הצלחה ולהגן מפני היווצרות של דימוי עצמי נמוך ובעיות תפקוד משניות. לכן בנוסף למענה על הקשיים יש לפתח את היכולות והתחומים החזקים. לכן הבנה טובה יותר של היכולת והפוטנציאל היצירתיים של אנשים עם הפרעת קשב מאפשרת לזהות מסלולי קריירה המתאימים במיוחד עבור נקודות החוזק והחולשה של הפרעת קשב[דרוש מקור][מפני ש...].
עבור הפרעת קשב, טיפול תרופתי עוזר ברוב המכריע של המקרים הטיפול התרופתי להפרעת קשב מוביל להישגים אקדמיים וסטטוס תעסוקתי גבוהים יותר, הערכה עצמית גבוהה יותר, צמצום כמות התאונות וצמצום הסיכון להתנהגות עבריינית. אולם, הפרעת קשב וריכוז היא הפרעה נוירו-התפתחותית עם רכיבים גנטיים מובהקים. הטיפולים התרופתיים הקיימים מכוונים לניהול תסמיני ההפרעה, ולא לביטולה. לכן, טיפול תרופתי יכול להוות רק חלק אחד מתוך מערך טיפולי רב-תחומי ואינו מהווה מענה שלם להפרעת קשב.
מתוך כל האפשרויות התרופתיות, התרופות הממריצות נמצאו כיעילות ביותר עבור כל הגילים, הן לטווח הקצר והן לטווח הארוך.
בין השמות המוכרים של תרופות ממריצות נמצאים הריטלין והקונצרטהכאשר תרופות אלה נלקחות במינון מותאם ותחת פיקוח רפואי, הסיכון להתמכרות נחשב נמוך מאוד. אולם, שימוש לרעה בתרופה (למשל, ריסוק והסנפה של הכדור) עלולה להוביל להתמכרות.. בחלק מהמקרים יש לתרופות אלו תופעות לוואי בטווח הקצר (למשל, ירידה בתיאבון, קשיים בשינה, עצבנות) החולפות עם הפסקת נטילת התרופה[דרוש מקור][מפני ש...]. משום שקיימת שונות ביחס כמות-תגובה בין אנשים שונים, על הרופא להתחיל במינון נמוך ולהעלות אותו בהדרגה תוך שמירה על תופעות לוואי מזעריות ככל הניתן. במקרים בהם לשימוש בתרופה מסוימת אין השפעות חיוביות או שתופעות הלוואי בלתי נסבלות יש לנסות תרופות אחרות.
כאשר ניתן מענה טיפולי בגיל צעיר ניתן להתמקד בקשיים הישירים של הפרעת הקשב ולמנוע ככל הניתן את היווצרותם של קשיים רגשיים משניים בהמשך. אם הטיפול החל בשלב מאוחר יותר בחיי האדם יש להתייחס בטיפול הרגשי גם למשקעים שסביר שהוא נושא איתו מהעבר, זאת לצד הקניית כלים מעשיים להתמודדות עם הבעיות מולן הוא מתמודד בתקופה בה החל הטיפול. ניתן לתת מענה להיבט זה בדרכים שונות, כגון: פסיכותרפיה אישית או משפחתית[דרוש מקור][מפני ש...], טיפול במשחק, טיפול קוגניטיבי או טיפול התנהגותי קוגניטיבי[דרוש מקור][מפני ש...].
הוראה מתקנת
טיפול תרופתי (למשל ריטלין)
ביופידבק
פסיכותרפיה (למשל טיפול במשחק באמצעות שולחן חול)
אמצעים לניהול זמן ומשימות (למשל תוכנת לוח שנה)