stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבא בולגריה
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

ממלכת בולגריה השתתפה במלחמת העולם הראשונה לצד מעצמות המרכז, במשך התקופה שבין 15 באוקטובר 1915, כאשר המדינה הכריזה מלחמה על סרביה, לבין ה-29 בספטמבר 1918, אז חתמה על הסכם שביתת הנשק של סלוניקי, שנערך בינה לבין מעצמות הברית. בעקבות מלחמות הבלקן, דעתה של בולגריה הייתה נגד רוסיה ומעצמות המערב, כשהללו לא עזרו לבולגרים במלחמה באף דבר. ממשלתו של ואסיל רדוסלאבוב יישרה קו עם גרמניה ואוסטריה-הונגריה, למרות שפירוש הדבר היה גם להיות בעל ברית של העות'מאנים, שהיו האויב המסורתי של בולגריה. עם זאת, בנקודת זמן זו כבר לא היו לבולגריה לא תביעות נגד העות'מאנים, ואילו סרביה, יוון ורומניה (בנות ברית של בריטניה וצרפת) נתפסו על ידי הבולגרים כשייכות להם.
ב-1915 הבטיחה גרמניה להחזיר את הגבולות על פי חוזה סן סטפנו ובולגריה, שצבאה היה הגדול ביותר בבלקן, הכריזה מלחמה על סרביה באוקטובר של אותה שנה. במהלך המלחמה הראתה בולגריה בצורה ברורה את יכולותיה הצבאיות הגבוהות. קרב דויראן השני, עליו פיקד הגנרל הבולגרי ולדימיר ואזוב, הנחית מכה קשה על הצבא הבריטי שהיה עליון מספרית, אשר ספג כ־12,000 אבדות לעומת כ-2,000 בלבד בצד הבולגרי. שנה לאחר מכן, במהלך הקרב השלישי על דויראן, בריטניה, בתמיכת יוון, שוב ספגה תבוסה משפילה, ואיבדה 3,155 חיילים מול כ-500 בצד הבולגרי. גם המוניטין של הצבא הצרפתי נפגע קשות בלחימה מול בולגריה, כשהקרב על החומה האדומה הנחיל תבוסה מוחלטת לכוחות הצרפתיים, שאיבדו כ-5,700 הרוגים מתוך כ-6,000 בסך הכל. 261 החיילים הצרפתים ששרדו נפלו בשבי לידי החיילים הבולגרים.
בזמן שבולגריה נחלה ניצחונות כה בולטים, גרמניה מצדה הייתה קרובה לתבוסה, מה שעלול לגרום לכך שבולגריה תישאר ללא בעלת בריתה החזקה ביותר. המהפכה הרוסית של פברואר 1917 השפיעה מאוד בבולגריה, והפיצה סנטימנט אנטי-מלחמתי ואנטי-מונרכיסטי בקרב החיילים ובערים. ביוני התפטרה ממשלתו של רדוסלאבוב. ב-1919 בולגריה פרשה באופן רשמי מהמלחמה עם חתימתה על הסכם נוילי-סור-סיין.
היסטוריה > הצבא בין מלחמות העולם

הסכם נוילי-סור-סיין היווה מכה קשה לצבא בולגריה, כאשר על פי ההסכם, בין היתר, נשללה מהמדינה הזכות לארגן צבא המבוסס על גיוס חובה. מספר המשרתים בצבא המקצועי הוגבל ל-20,000 איש, כולל 10,000 כוחות פנימיים ו-3,000 משמר הגבול. הצטיידות הצבא בטנקים, צוללות, מפציצים וארטילריה כבדה נאסרה בתכלית האיסור, אך בולגריה הצליחה לעקוף חלק מהאיסורים הללו. למרות ההגבלות הקשות, ערב מלחמת העולם השנייה הצבא הבולגריהיה מאומן ומצויד היטב. הצבא הבולגרי הורחב משמעותית החל משנת 1935.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הכריזה ממשלת בולגריה בראשותו של ראש הממשלה בוגדאן פילוב על עמדה נייטרלית. בולגריה ציפתה להישאר בעמדה זו עד תום המלחמה, אך בה בעת גם קיוותה להישגים טריטוריאליים ללא שפיכות דמים, במיוחד בארצות בהן יש אוכלוסייה בולגרית משמעותית שנכבשה על ידי מדינות שכנות במלחמת הבלקן השנייה ומלחמת העולם הראשונה. עם זאת, היה ברור כי המיקום הגאופוליטי המרכזי של בולגריה בבלקן יוביל בהכרח ללחץ חיצוני חזק מצד שני הצדדים במלחמה. לטורקיה היה הסכם אי-התקפה עם בולגריה. ב-7 בספטמבר 1940 הצליחה בולגריה לנהל משא ומתן על שיקום דוברוחה הדרומית בהסכם קראיובה (ראה פרס וינה השני), אזור שהיה חלק מרומניה מאז 1913. התאוששות זו של השטח חיזקה את התקוות לפתרונם של בעיות טריטוריאליות אחרות ללא מעורבות ישירה במלחמה. למרות כל זאת, ב-1941 בולגריה הצטרפה למדינות הציר, כאשר כוחות גרמניים שהיו בדרכם לפלוש ליוגוסלביה ויוון, הגיעו לגבולותיה של בולגריה ודרשו אישור לעבור בשטחה.
ב-1 במרץ 1941 חתמה בולגריה על ההסכם התלת-צדדי עם מדינות הציר, ובכך הצטרפה רשמית לברית זו. לאחר תקופה קצרה של חוסר פעולה, פתח צבא בולגריה במבצע נגד יוגוסלביה ויוון, שמטרתו הייתה לכבוש לחלוטין את אזור מקדוניה ולהגיע לחופי הים האגאי, מטרה שהוכתרה בהצלחה. למרות שבולגריה לא שלחה כוחות לתמוך בפלישה הגרמנית לברית המועצות במבצע ברברוסה, הצי שלה היה מעורב במספר קרבות עם צי הים השחור הסובייטי, שתקף את הספנות הבולגרית. מלבד זאת, הכוחות המזוינים הבולגריים שהיו בשטחי הבלקן נלחמו בקבוצות התנגדות שונות. ממשלת בולגריה הכריזה באופן סמלי מלחמה על בריטניה וארצות הברית לקראת סוף 1941, מה שהביא להפצצת סופיה וערים בולגריות אחרות על ידי מטוסי בעלות הברית.
כמה פעילים קומוניסטים הצליחו להקים תנועת גרילה, בראשותה של המפלגה הקומוניסטית הבולגרית המחתרתית. תנועת התנגדות בשם Otechestven front ("חזית מולדת", בבולגרית: Отечествен фронт) הוקמה באוגוסט 1942 על ידי המפלגה הקומוניסטית, תנועת זבנו ומספר מפלגות נוספות במטרה להתנגד לממשלה הנבחרת, לאחר שמספר ניצחונות של בעלות הברית הצביעו על כך שהציר הולך להפסיד במלחמה. בשנת 1943 מת בפתאומיות מלך בולגריה בוריס השלישי. בקיץ 1944, לאחר שריסק את ההגנה הנאצית סביב יאשי וקישינב, התקרב הצבא הסובייטי לאזור הבלקן ולבולגריה. ב-23 באוגוסט 1944 פרשה רומניה ממדינות הציר, הכריזה מלחמה על גרמניה ואפשרה לכוחות הסובייטיים לחצות את שטחה כדי להגיע לבולגריה. ב-26 באוגוסט קיבלה חזית המולדת את ההחלטה להוביל מרד מזוין נגד הממשלה, שהוביל למינוי ממשלה חדשה ב-2 בספטמבר. התמיכה בממשלה נמנעה על ידי חזית המולדת, מאחר שהיא הורכבה מגורמים פרו-נאציים בניסיון נואש להחזיק בשלטון. ב-5 בספטמבר 1944 הכריזה ברית המועצות מלחמה על בולגריה ופלשה למדינה. ב-8 בספטמבר 1944 הצטרף הצבא הבולגרי לברית המועצות במלחמתה נגד גרמניה הנאצית.
היסטוריה > המלחמה הקרה

כאשר הצבא האדום פלש לבולגריה ב-1944 והקים בה ממשלה קומוניסטית, נאלץ צבא בולגריה להתארגן מחדש במהירות לפי המודל הסובייטי, ושמו שונה ל"צבא העם הבולגרי" (Bohlgarska Narodna Armija, BNA). עד מהרה סיפקה מוסקבה לבולגריה טנקי T-34 ו-85, תותחי SU-100, מטוסי תקיפה Il-2 ומערכות נשק חדשות אחרות. מכיוון שבולגריה הייתה מדינת לוויין סובייטית, היא הייתה חלק מהגוש המזרחי ונכנסה לברית ורשה כאחד ממייסדיה. בשלב זה הצבא גדל ליותר מ-200,000 חיילים ועוד מאות אלפי חיילי מילואים. השירות הצבאי היה חובה. קו הגנה מיוחד, המכונה 'קו ההגנה קראלי מרקו', נבנה לאורך כל הגבול עם טורקיה. הוא היה מבוצר בכבדות בקירות בטון ובצריחים של טנקי T-34, פנצר III ופנצר IV.
הצבא היה מעורב במספר התכתשויות גבול מ-1948 עד 1952, והדף כמה התקפות יווניות, והשתתף גם בדיכוי אירועי האביב של פראג. בתקופת שלטונו של תאודור ז'יבקוב, הוקם מתחם צבאי-תעשייתי משמעותי, שייצר כלי רכב משוריינים, ארטילריה מתנייעת, נשק קל ותחמושת, וכן מנועי מטוסים וחלקי חילוף. בולגריה סיפקה נשק וידע צבאי לאלג'יריה, תימן, לוב, עיראק, ניקרגואה, מצרים וסוריה. סיוע הצבאי ורפואי סופק גם לקוריאה הצפונית ולצפון וייטנאם בשנות ה-50 וה-60. בשנות ה-70 חיל האוויר היה בשיא כוחו, והחזיק במלאי של כ-500 מטוסי קרב מודרניים. האימונים בצבא העם הבולגרי היו מעולים אפילו בסטנדרטים סובייטיים; עם זאת, הוא מעולם לא נתפס ככוח מרכזי במסגרת ברית ורשה. ב-1989, כשהמלחמה הקרה הגיעה לסיומה, מנה הצבא (על כלל כוחות היבשה, האוויר והים) כ-120,000 איש, רובם חיילים סדירים. בנוסף, היו כמה שירותים, שאמנם היו מחוץ לתחום השיפוט של משרד ההגנה בימי שגרה, אך עדיין נחשבו לחלק מהכוחות המזוינים. אלה היו בראש ובראשונה חיילי העבודה (כוחות הבנייה), המיליציה העממית (כוחות המשטרה של המדינה, שנפלו בסמכות משרד הפנים, אבל המשרד עצמו היה מבנה צבאי) וחשוב מכך, חיילי הפנים שלו, חיילי הגבול - שבתקופות שונות נפלו תחת פיקוח של משרד הביטחון או משרד הפנים - שירות ההגנה האזרחית, חיילי האותות (תקשורת ממשלתית) וחיילי התחבורה (בעיקר תחזוקת תשתיות רכבת), שהיו שני שירותים נפרדים תחת רשות הדואר ומשרד התקשורת. המספר של צבא העם הבולגרי עם כל השירותים הללו הגיע למעל 325,000 חיילים.
היסטוריה > 1990-הווה

עם קריסת ברית ורשה וסיום המלחמה הקרה, בולגריה כבר לא יכלה עוד להחזיק בצבא כה עצום. צמצום מהיר של כוח אדם וציוד פעיל היה אמור להתבצע במקביל להתאמת האינטרסים האסטרטגיים מחדש. ב-1990 היו לבולגריה יותר מ-2,400 טנקים, 2,000 כלי רכב משוריינים, 2,500 מערכות ארטילריה בקליבר גדול, כ-300 מטוסי קרב ומפציצים, 100 מטוסי אימון, יותר מ-40 מסוקי קרב ו-40 מסוקי תובלה, 6 ספינות טילים מהירות, 2 פריגטות, 5 קורבטות, 6 ספינות טורפדו, 9 ספינות סיור, 30 שולות מוקשים ו-21 ספינות תובלה. בשל המשבר הכלכלי שפגע ברוב מדינות הגוש המזרחי לשעבר, לא ניתן היה לבצע רפורמה מתמדת בצבא; חלק גדול מהציוד התקלקל וחלקו הוברח ונמכר לשוק השחור הבינלאומי. תשלומים לא נאותים, מחסור בדלק ובחלקי חילוף ופירוקן של יחידות רבות בעלות יכולת הובילו לירידה כללית במוכנות הלחימה, במורל ובמשמעת בצבא.
לאחר התאוששות חלקית ממשבר שנות ה-90, הצבא הבולגרי הפך לחלק מנאט"ו. עוד לפני כן, שלחה בולגריה 485 חיילים לעיראק (2003–2008) במלחמת עיראק, ושמרה על כוח חזק של 608 איש באפגניסטן במסגרת ISAF.בנוסף, לבולגריה היה ארסנל טילים משמעותי, עם 67 טילים SCUD-B 50 ו-24 טילים בליסטיים SS-23. בשנת 2002 פירקה בולגריה את כוח הטילים שלה למרות מחאות כלל ארציות, ופירקה את רכיב הצוללות שלה.
ארגון > משרד ההגנה

הארגון של משרד ההגנה כולל:
שר ההגנה
3 סגני שר ההגנה
קבינט מדיני
שר ההגנה הקבוע (עובד המדינה הבכיר במשרד)
פִּקוּחַ
מינהל כללי
מנהלת ניהול ותמיכה במידע.
מנהלת יחסי ציבור ופרוטוקול.
מנהלת הכספים.
מינהל מיוחד
המנהלת הראשית לתשתיות ההגנה.
מנהלת מדיניות ותכנון ההגנה.
מנהלת תכנון, תכנות ותקצוב.
מנהלת פעילות משפטית הגנה.
מנהלת ניהול משאבי אנוש בביטחון.
מנהלת הוראות הציבור של ההגנה.
מנהלת מדיניות חימוש.
מנהלת מדיניות סוציאלית וחינוך צבאי-פטריוטי.
מנהלת אבטחת מידע.
מנהלת ביקורת פנימית.
יחידת בקרה פיננסית ובדיקת אחריות משמעותית.
עובד מדינה הממונה על הגנת מידע אישי
ראש ההגנה - הקצין הבכיר ביותר
סגן ראש ההגנה (סגן-גנרל / סגן-אדמירל)
סגן ראש ההגנה (סגן-גנרל / סגן-אדמירל)
מנהל מטה ההגנה (רב-אלוף / אחורי אדמירל, מטה ההגנה הוא יורשו של המטה הכללי ולפיכך המנהל הוא ראש המטה של צבא בולגריה)
מנהלת "פעולות והדרכה".
מנהלת לוגיסטיקה.
מנהלת תכנון אסטרטגי.
מנהלת מערכות תקשורת ומידע.
מנהלת מדיניות ותכנון הגנה.
מפקדת הפיקוד של הצבא הבולגרי
ארגון > פיקוד מבצעים מיוחדים משותפים

חטיבה 68 של הכוחות המיוחדים הודחה מה-ORBAT של זרוע היבשה ב-1 בפברואר 2017, והפכה למעשה לשירות הקרבי הרביעי במדינה. אולם בניגוד לכוחות היבשה, האוויר והים של בולגריה, הוא נפל מחוץ למבנה הפיקוד של הכוחות המשותפים, לאחר שהוקצה ישירות בסמכותו של ראש ההגנה. החטיבה הפכה ל-JSOC, נכנסה לתוקף ב-1 בנובמבר 2019 ומפקדה, חטיבה אלוף יבור מטייב, הועלה לדרגת אלוף כראש הפיקוד החדש.
פיקוד מבצעים מיוחדים משותף , פלובדיב
מטה פיקוד וגדוד פיקוד
קבוצת הכוחות המיוחדים ה-68 (מיועדת לכבוד בסיס ההכשרה ה-68 לשעבר של Para-Recon, פלובדיב)
קבוצת הכוחות המיוחדים ה-86 (מיועדת לכבוד בסיס ההכשרה ה-86 לשעבר של פארא-רקון, מוסצ'בו)
קבוצת הכוחות המיוחדים הראשונה (קבוצת המבצעים המיוחדת החדשה ביותר, מוצבת בבנקיה)
קבוצת הכוחות המיוחדים השלישית
מרכז הדרכה ותמיכה לחימה
גדוד תמיכה לוגיסטית
נקודה רפואית
ארגון > כוח אדם וחינוך

נכון לשנת 2014, סך כל המשרתים בצבא בולגריה היה כ-37,100 איש, מתוכם 30,400 (80.1%) אנשי צבא פעילים ו-8,100 (11.9%) הם משרתים אזרחיים. צבא היבשה הוא הענף הגדול ביותר, עם כ-18,000 איש המשרתים בו. בהתפלגות לאחוזים, 53% מכלל אנשי הצבא נמצאים בזרוע היבשה, 25% בחיל האוויר, 13% בחיל הים ו-9% בפיקוד הכוחות המשותפים. ההוצאה השנתית לחייל מסתכמת ב-30,000 לב (כ-15,000 אירו).
בצבא הבולגרי, בניגוד לצבאות רבים מהגוש הסובייטי לשעבר, בעיות משמעת ומורל אינן שכיחות. בתקופה הקומוניסטית נהנו אנשי הצבא מפריבילגיות חברתיות נרחבות. לאחר נפילת הקומוניזם והמעבר של בולגריה לכלכלת שוק, השכר ירד מאוד. במשך כמעט עשור ההטבות הסוציאליות כמעט שלא היו קיימות, וחלקן שוחזרו רק לאחרונה. ניקולאי צוונב, שר ההגנה בשנים 2005–2009, נקט צעדים כדי לספק לאנשי הצבא ולמשפחותיהם זכויות יתר בשירותי בריאות וחינוך, ושיפור תנאי החיים.
החינוך הצבאי בבולגריה ניתן באוניברסיטאות צבאיות ובאקדמיות. עקב קיצוץ בהוצאות ובכוח אדם, חלק מהאוניברסיטאות פורקו והקמפוסים שלהן נכללו בפקולטות של מוסדות חינוך אחרים וגדולים יותר. המוסדות הגדולים ביותר לחינוך צבאי בבולגריה הם:
האוניברסיטה הצבאית הלאומית ואסיל לבסקי
מכללת רקובסקי להגנה ומטה
האקדמיה הימית של ניקולה ופטסרוב
אקדמיה לרפואה צבאית – אקדמיה צבאית מעורבת/מוסד חולים
ארגון > אימונים

כוחות היבשה עורכים אימונים צבאיים נרחבים לאורך כל השנה, בתנאים שונים. תרגילי שיתוף פעולה עם ארצות הברית מתרחשים לעיתים קרובות, והסדרה האחרונה שבהם נערכה בשנת 2008. התרגיל האחרון בהיקף מלא של בולגריה המדמה פלישה למדינה נערך בשנת 2009. הוא נערך במטווח קורן, וכלל כ-1,700 חיילים בליווי טנקים, ATGMs, מטוסי תקיפה, רובי AA וכלי רכב משוריינים. כישורי הלחימה של חיילים בודדים התגלו כבעלי רמה גבוהה מאוד, בדומה לאלו של כוחות צבא ארצות הברית.
עד השנים האחרונות חיל האוויר סבל מעט ממחסור בדלק, שנפתר בשנת 2008. טייסי הקרב עורכים טיסות במשך כל השנה. בגלל קשיים כלכליים לטייסי קרב יש כ-60 שעות טיסה בלבד בשנה, רק שליש מהנורמה הארצית של 180 שעות.
גם לחיל הים יש בעיות של מחסור בדלק, אבל האימונים הצבאיים עדיין מתקיימים ביעילות. המבצע האחרון של חיל הים בחו"ל היה לאורך חופי לוב במסגרת מבצע מגן מאוחד.
ארגון > תקציב

לאחר קריסת ברית ורשה איבדה בולגריה את היכולת לרכוש דלק זול וחלפים לצבאה. חלק גדול מכ-2,000 טנקי ה-T-55 שלה התקלקל, ובסופו של דבר כמעט כולם נגרטו או נמכרו למדינות אחרות. בתחילת שנות ה-90 התקציב היה כה קטן, עד שחיילי הקבע קיבלו משכורות בשווי סמלי בלבד. ההוצאות הצבאיות גדלו בהדרגה, במיוחד בשנים האחרונות. נכון לשנת 2005, תקציב ההגנה עמד על לא יותר מ-400 מיליון דולר, ובשנת 2009 כבר עלה על 1.3 מיליארד דולר - עלייה של כמעט פי שלושה בתוך ארבע שנים. למרות הצמיחה הזו, הצבא עדיין לא מקבל מספיק תקציב לפיתוח והצטיידות בכלים מודרניים. דוגמה לתכנון גרוע של התקציב, היא רכישה בקנה מידה גדול של מטוסי תובלה, בעוד שלחיל האוויר יש צורך חמור דווקא במטוסי קרב חדשים. הרכש המתוכנן של 2–4 קורבטות מסוג Gowind בוטל. נכון לשנת 2009, ההוצאות הצבאיות היו כ-1.98% מהתמ"ג, ובשנת 2010 התקציב עמד על 1.3% בלבד, עקב המשבר הכלכלי הבינלאומי שהתרחש באותה תקופה.
כוחות היבשה

מאמר ראשי: כוחות היבשה הבולגריים
כוחות היבשה מחולקים לכוחות פריסה וכוחות מילואים. תפקידיהם העיקריים כוללים הרתעה, הגנה, תמיכה בשלום, ניהול משברים, משימות הומניטריות והצלה, כמו גם תפקידים חברתיים באוכלוסייה הבולגרית. הכוחות הפעילים בכוחות היבשה מונים כ-18,000 איש, וחיילי המילואים מונים כ-13,000.
הציוד של כוחות היבשה גדול יחסית מבחינת כמות, אך רובו אינו מבצעי, ומתוכנן להיגרט, או להימכר למדינות אחרות. לבולגריה מאגר צבאי של כ-5,000,000 כלי נשק קל, עם דגמים החל מאקדחי מכונות MP 40 מתקופת מלחמת העולם השנייה ועד רובי סער מודרניים מסוג Steyr AUG,AK-74,HK MP5,HK416 ו-AR-M12F.
כוחות היבשה > יחידת המשמר הלאומי

המשמר הלאומי של בולגריה, שנוסד ב-1879, הוא היורש של השומרים האישיים של קניאז אלכסנדר הראשון. ב-12 ביולי של אותה שנה, ליוו השומרים את הקניאז הבולגרי בפעם הראשונה; היום נחגג החג הרשמי של המשמר הלאומי ב-12 ביולי. במהלך השנים התפתח מבנה השומרים, ועבר משיירה לטייסת, לגדוד ובהמשך לשנת 1942 לדיוויזיה. כיום היא כוללת יחידות צבאיות לתפקידי הצדעה ותזמורת כלי נשיפה.
בשנת 2001 הוגדרה יחידת המשמר הלאומי כיחידה צבאית רשמית של צבא בולגריה, ואחד מסמלי סמכות המדינה, לצד הדגל, הסמל וההמנון הלאומי. זהו מערך שכפוף ישירות לשר ההגנה, ולמרות שמשפטית הוא חלק מהכוחות המזוינים, בפועל הוא עצמאי לחלוטין ממטה ההגנה.
כוחות היבשה > נתוני כוח אדם וציוד

| --- | --- |
כוח אדם: 36,112
טנקי קרב ראשיים: <100 T-72 M2
כלי רכב משוריינים כבדים (IFVs ו־APCs): <1000 (BMP-23/A, BMP-1 P; BTR-60PB-MD1, MT-LB, MT-LBu)
כלי רכב משוריינים קלים: <500 M1117 Guardian/Commando Select (7/10), BRDM-2 (<50), M1114 Humvees (50+), חתול חול (<25), G-class (<300)
כלי ארטילריה מעל 100 מ"מ (לא כולל מרגמה): <100 (BM-21, RM-70, 2S1, D-20)
SAMs: 84 – SA-10 גרמבל (10), SA-5 גמון (10), SA-6 Gainful (20), SA-8 Gecko (24), SA-13 Gopher (20)
מערכות ATGM: AT-3 Sagger, AT-4 Spigot, AT-5 Spandrel, AT-6 Spiral, AT-7 Saxhorn, BRDM-2 Konkurs (24 כלי רכב)
MANPADS: SA-7 Grail, SA-14 Gremlin, SA-16 Gimlet, SA-18 Grouse
SS-21 חרפושית: 8 טלפונים
הצי הבולגרי

הצי הבולגרי היה באופן מסורתי הזרוע הקטנה ביותר של הצבא הבולגרי. הצי הוקם כמעט במקביל להקמת צבא היבשה בשנת 1879, בתחילה היה מורכב הצי ממספר סירות על נהר הדנובה. לבולגריה קו חוף קטן יחסית של כ-354 קילומטרים לים השחור - ומאחר שכך לוחמה ימית איננה בראש סדר העדיפויות של המדינה.
לאחר השפל ב-1990, חיל הים הוזנח במידה רבה וכמעט ולא קיבל תקציב. לא בוצעו פרויקטים למודרניזציה עד 2005, אז נרכשה מבלגיה פריגטה מסוג ויילינגן (F912 Wandelaar). עד 2009 רכשה בולגריה שתי פריגטות נוספות מאותו סוג. השם הראשון שבהם שונה ל-41 Drazki שהשתתף במספר מבצעים ותרגילים, ובראשם הסיירת הימית של UNIFIL לאורך חופי לבנון ב-2006, ומבצע "מאמץ אקטיבי". היא גם השתתפה באכיפת המצור הימי נגד משטרו של מועמר קדאפי מול חופי לוב מ-2011 עד 2012.
מספר הכלים בצי אופייני לצי קטן כמוהו, ומורכב ברובו מכלי שיט רב-תכליתיים קלים - ארבע פריגטות, שלוש קורבטות, חמש ספינות שולות מוקשים, שלוש ספינות טילים מהירות ושתי נחתות. ציוד נוסף כולל גדוד טילי הגנה חופי חמוש בטילי P-15 טרמיט שעבר שינוי מקומי, סוללת ארטילריה חופית, בסיס אווירי של מסוקים ימיים ויחידת כוחות מיוחדים ימיים.
שני הבסיסים העיקריים של הצי הבולגרי נמצאים בערי הנמל וארנה ובורגס.
חיל האוויר הבולגרי

בעשור האחרון בולגריה ניסתה לארגן מחדש את צבאה בכללותו, ובמיוחד הקוקדש מאמץ לשמירה על כשירות המטוסים הרוסיים המזדקנים. מטוסי התקיפה והיירוט העיקריים של חיל האוויר הבולגרי כיום הם בעיקר מטוסי מיג-29 וסוחוי Su-25 מתוצרת ברית המועצות. כ-15 ממטוסי המיג-29 עברו שיפורים והתאמות על מנת לעמוד בתקני נאט"ו.
בשנת 2006 חתמה ממשלת בולגריה על חוזה עם חברת Alenia Aeronautica לאספקת חמישה מטוסי תובלה מסוג ספרטן C-27J, שיחליפו את האנטונוב An-24 וה-26-An הקיימים שיוצרו בברית המועצות. מאוחר יותר החוזה שונה לאספקת שלושה מטוסים בלבד. המטוס הראשון הגיע ב-2007 והמסירה הסופית הייתה אמורה להיות במרץ 2009. בשנת 2005 נרכשו מסוקי תובלה מודרניים אירופאיים, מהם סופקו לבולגריה 12 מסוקי יורוקופטר קוגר (שמונה מסוקי תובלה וארבעה מסוקי חילוץ וחיפוש). ב-2016 הגיעו שלושה מסוקי Eurocopter AS565 Panther עבור הצי הבולגרי.
יחידות חיל האוויר כוללות טייסות קרב, טייסות מסוקי סער, מטוסי מודיעין, טייסות תחבורה, צוותי הגנה וסיוע, צוותי המערך הטכני, צוותי מערך התקשורת, מערך התמיכה הרדיו-טכני ומערכי הלוגיסטיקה והרפואה.
משרד ההגנה הבולגרי הודיע על תוכניותיו להחליף את מטוסי ה-MiG-29 במטוסי F-16V חדשים עד 2025–2026.
חיל האוויר הבולגרי > מלאי מטוסים

רוב כלי הטיס הצבאיים של בולגריה נמצאים בשימוש חיל האוויר, למעט מספר מסוקים בשירות הצי. מלאי המטוסים של חיל האוויר מונה פחות מ-50 מטוסים ומסוקים. מטוסים מערביים החלו להיכנס לצי רק לאחרונה, ומהווים חלק קטן מכלל מטוסי החיל. רוב מטוסי חיל האוויר אינם שמישים, ישנים או לא פעילים.
שיתוף פעולה עם ארצות הברית

המתקנים הצבאיים המשותפים הבולגריים-אמריקאים הוקמו בהסכם שיתוף פעולה ביטחוני שנחתם על ידי ארצות הברית ובולגריה באפריל 2006. ההסכם מאפשר לכוחות ארצות הברית לערוך אימונים במספר בסיסים בבולגריה, שנמצאים בשליטת בולגריה. לפי ההסכם, לא יותר יכולים לשהות יותר מ-2,500 אנשי צבא ארצות הברית בבסיסים הצבאיים המשותפים.
מגזין Foreign Policy כולל את בסיס האוויר בזמר שבבולגריה כאחד מששת המתקנים החשובים ביותר מחוץ לארצות הברית שנמצאים בשימוש חיל האוויר האמריקני.
פריסות במדינות אחרות

גם בתקופת השלטון הקומוניסטי וגם לאחר מכן, בולגריה שלחה כוחות למשימות בינלאומיות במדינות שונות. הטבלה שלהלן מפרטת את הפריסה הצבאית הבולגרית במדינות זרות. המשימות הפעילות מודגשות:
| מדינה | מבצע\ייעוד | אִרגוּן | שנים | כוח אדם | נפגעים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ג'מהיריה הערבית הלובית | – | הרפובליקה העממית של בולגריה | ? | בסך הכל 9,000 יועצים צבאיים ולא צבאיים | – |
| ניקרגואה | מהפכת ניקרגואה | הרפובליקה העממית של בולגריה | שנות ה-80 | מספר לא ידוע של מדריכים צבאיים | – |
| קמבודיה | שמירת השלום | UNTAC | 1992–1993 | 850 חיילים 34 משקיפים צבאיים 11 משטרה צבאית 10 קצינים | 11 |
| אנגולה | תצפית צבאית | UNOMA | 1995–2000 | 48 משקיפים צבאיים | – |
| טג'יקיסטן | תצפית צבאית | UNMOT | 1995–2000 | 27 משקיפים צבאיים | – |
| בוסניה והרצגובינה | שמירת שלום (EUFOR Althea) | SFOR / EUFOR | 1997-הווה | 140 | - |
| קרואטיה | הוצאת מוקשים | OSCE | 1999–2001 | לא ידוע | – |
| אתיופיה / אריתריאה | שמירת השלום | UNMEE | 2001–2004 | 11 משקיפים צבאיים | – |
| קוסובו | בנייה / שמירת שלום | UNMIK ו־KFOR | 2000-הווה | 10 | – |
| הרפובליקה של מקדוניה | הומניטרי (בניית מטבחי שדה ובית חולים) | – | 1999–2003 | ? | – |
| אפגניסטן | ביטחון פנים / אנטי טרור | ISAF | 2001–2021 | 767 | - |
| ליבריה | שמירת השלום | UNMIL | 2003–2018 | 2 | - |
| עִירַאק | מלחמת עיראק | כוח רב לאומי - עיראק | 2003–2008 | 485 | 13 |
| גאורגיה | שמירת השלום | EUMM ג'ורג'יה | 2008-הווה | 12 | - |
| עִירַאק | משימת אימון | משימת ההדרכה של נאט"ו - עיראק | 2009-דצמבר 2011 | - | - |
| לוב | מבצע מגן מאוחד | – | 27 באפריל 2011 - 3 ביוני 2011 | 160 משקיפים צבאיים, כולל קבוצה של 12 קומנדו מיוחדים ימיים עם הפריגטה דרזקי | – |
| סומליה | אנטי פיראטי | ATALANTA / מגן אוקיינוס | 2012-הווה | 3 | – |
תוכניות מודרניזציה

ב-19 באפריל 2024 אישרה ממשלת בולגריה את "תוכנית להשקעות בביטחון עד 2032". התכנית אמורה להציג טכנולוגיות חדשות עבור הצבא, ולפצות על 30 שנה של חוסר מודרניזציה וציוד חדש. התוכנית כוללת רכישות של:
משוריינים חדשים לגדודים ממוכנים בצבא היבשה. (בוצע כבר בדמות רכבי הסטרייקר שהוזמנו בדצמבר 2023)
מכ"מים תלת-ממדיים חדשים של AESA עבור חיל האוויר. (התהליך כמעט כמעט הגיע לסיומו ב-אפריל 2024)
כלי טיס קרביים בלתי מאוישים עבור חיל האוויר הבולגרי.
טילי חוף-נגד ספינות חדשים לצי הבולגרי.
מערכות תקשורת ומידע עבור מטה אוגדה של פיקוד אוגדה רב לאומי.
טילי קרקע-אוויר חדשים לטווח בינוני עד ארוך, עבור חיל האוויר הבולגרי.
מערכות הגנה אווירית חדשות לצבא היבשה הבולגרי. (SHORAD)
מערכת רקטות שיגור מרובה HIMARS חדשה עם ניידות מוגברת עבור כוחות היבשה.
תותחי הוביצר חדשים 155 מ"מ לצבא היבשה הבולגרי.
מסוקי תקיפה חדשים עבור חיל האוויר הבולגרי.
ציידי מוקשים חדשים עבור הצי הבולגרי.
פיתוח יכולות להתגבר על מכשולים יבשים ומכשולי מים.
הערות שוליים

1 2 3 4  CIA World Factbook: Bulgaria, updated June 23, 2014.
| נאט"ו ארגון האמנה הצפון-אטלנטית (NATO) |
| --- | --- | --- |
| הכוחות המזוינים של המדינות החברות | איטליה • איסלנד • אלבניה • אסטוניה • ארצות הברית • בולגריה • בלגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • טורקיה • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • מונטנגרו • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קנדה • קרואטיה • רומניה |  |
| פעולות צבאיות עיקריות | מלחמת המפרץ • מבצע משמר משותף • מבצע כוח מאוחד • מלחמת אפגניסטן • מלחמת עיראק • מבצע מגן האוקיינוס • התקיפה הצבאית הבינלאומית בלוב • מבצע המאמץ הפעיל • מבצע שומר הים |  |
חמ"ד (מושב)

| --- | --- |
הכניסה לחמ"ד
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: שדות דן
גובה ממוצע: ‎26 מטר
תאריך ייסוד: 1950
תנועה מיישבת: הפועל המזרחי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,427 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) חמ"ד(למפת גוש דן רגילה) חמ"ד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חמ"ד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חמ"ד32°01′07″N 34°50′27″E﻿ / ﻿32.0184961839396°N 34.8409622545927°E﻿ / 32.0184961839396; 34.8409622545927  heמפת היישובים של מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) באדום - חמד בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

בית אריה (בית העם) בלב היישוב
חֶמֶ"ד (חיילים משוחררים דתיים, בעבר נקרא רשמית חמד) הוא מושב דתי ציוני במחוז המרכז בישראל ליד העיר אור יהודה, השייך למועצה אזורית שדות דן. המושב נמנה עם מושבי הפועל המזרחי. במושב יש הרחבה קהילתית המכילה כ-100 מגרשים.
המושב ממוקם על כביש 412, בסמיכות לכביש מספר 1, כביש 4 וכביש 40. המושב גובל במערבו בגנות, וצפונית מזרחית אליו שוכנת אור יהודה. בסמוך למושב נמצא חניון שפירים – "חנה וסע" הממוקם על הנתיב המהיר בכביש 1 ומאפשר חנייה בחינם ונסיעה באמצעות הסעות (שאטל) לת"א.
היסטוריה

המושב עלה לקרקע בשנת 1950 (תש"י) ביום י"ז בתמוז. כדי לקבל הקצאת קרקע להקמת המושב היו צריכים לצרף קבוצת עולים חדשים שזה אך הגיעו לארץ. לתושבי המושב הוקצו אמצעים חקלאיים שיאפשרו להם לעבד את המקום בשנותיו הראשונות. עם הקמתו עסקו בני המושב בעיקר בחקלאות. בימינו משמשות חלק מאדמות המושב להשכרת מחסנים. במרכז המושב הוקם מוזיאון וארכיון חמ"ד אותו יזם ומנהל יצחק מאיר, מראשוני המושב.
מוסדות ודת

במושב ממוקם בית ספר ממלכתי דתי מדעי "תורת משה", המשרת את ילדי המושבים שבמועצה האזורית.
בית הכנסת המרכזי במושב מעוטר בציורי קיר מיוחדים של הצייר דוד בלומברג, שמתארים את גן עדן, מעמד הר סיני, הכותל וקבר רחל. בבית הכנסת גם ספרייה לזכרו של לוחם המילואים רס"ל שמואל דן מייזליש שנפל במבצע חומת מגן.
במושב ישנו פעוטון, גני ילדים, בית ספר ממ"ד, סופרמרקט, סניף בני עקיבא (אחד הגדולים במחוז דן), עגלת קפה כפרית, ומוזיאון לראשית ההתיישבות.
בתחילת שנות ה-60 הוקמה במושב על ידי רב המושב שלמה נח קרול ישיבה חרדית שנקראה "חמדת שמואל" על שמו של מרדכי שמואל קרול. כיום שוכנת במבנה זה ישיבת מאור יצחק.
תרבות

במושב מרכז תרבות "בית אריה" לזכרו של סמ"ר אריה חן ציון שנפל במלחמת יום הכיפורים שמארח מופעי בידור, הרצאות ומפגשים של חברי המושב.
במושב סניף בני עקיבא (המבנה הוקם לזכרו של שמואל דן מייזליש שנפל במבצע חומת מגן), מועדון לגיל הזהב, ספרייה קהילתית ועוד. יום העצמאות במושב התפרסם בזכות ריקודי ההורה הגדולים שמורכבים מבני הנוער ועד בני גיל הזהב, וכן טקס ערב יום העצמאות שבו מדי שנה מועלה המופע "החמדטרון", גרסה מקומית ל"גבעטרון".
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  אתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל, באתר ההנצחה לחללי מערכות ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588270705171