stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קורפוס כריסטי קולג' (אוקספורד)
היסטוריה > התפתחויות מאוחרות

במאה שנותיו הראשונות אירח קורפוס אנשי דת בכירים שיניחו את היסודות של הזהות הנוצרית האנגליקנית. ג'ון ג'ול (אנ') שהיה הפרופסור ללטינית בקולג', פעל להגנת הזרם הפרוטסטנטי בכנסייה האנגלית תחת שלטונה של אליזבת, ומונה לבישוף של סולסברי (אנ'). ג'ון ריינולדס (אנ'), שנבחר לנשיא בשנת 1598, הציע את הרעיון לתרגום המלך ג'יימס ותרם לטקסט שלו.
לאחר שנוסד כמעט 500 שנה קודם לכן כקולג' לגברים בלבד, קורפוס כריסטי היה בין הקולג'ים הרבים לגברים באוקספורד שקיבלו את הסטודנטיות הראשונות לתואר ראשון ב-1979 (אם כי סטודנטיות לתארים מתקדמים התקבלו חמש שנים קודם לכן). בין 2015 ל-2017, 0.6% מבוגרי התואר הראשון בבריטניה שהתקבלו לקורפוס היו שחורים.
מבנים וגנים > מבנים

המרובע הראשי נבנה בהקמת הקולג' ועוצב בסגנון ימי-ביניימי מאוחר.
הקפלה צמודה לספרייה ונמצאת ליד המרובע הראשי. מיקומה יוצא דופן: בקולג'ים רבים (אפילו בקטנים) הקפלה ממוקמת במרובע הראשי עצמו.
מבנים וגנים > שעון שמש השקנאי

שעון השמש "השקנאי" הוא העמוד הגדול במרכז הריבוע הראשי של קורפוס ומתוארך לשנת 1579. שעון השמש נקרא על שם השקנאי הצבוע בזהב על הספירה הארמילרית בראש העמוד. "שעון שמש השקנאי" הוא כינוי שגוי, שכן העמוד מכיל 27 שעוני שמש נפרדים. תשעה משעוני השמש נראים בקלות: ארבעה על כל אחד מהפנים של הגוף הריבועי מתחת לשקנאי, ארבעה מתחת לכל שלט הרלדי בקוביה ואחד פונה דרומה על פיר העמוד המעוגל. שעוני השמש הנותרים נמצאים על השקעים והצדפות המקיפים את השלטים המזרחים והמערבים. הסמלים המקיפים את שעוני השמש משמשים לחשבון ימי חג ומזלות. פיר העמוד מכוסה בשלוש טבלאות: האחת לחישוב תאריכי החגים הניידים והחגים הקבועים ואת רבעי השנה המפשטית והסמסטרים; אחת היא לוח שנה נצחי ואחת למציאת הזמן על פי אור הירח.
שעון השמש עוצב על ידי צ'ארלס טרנבול ולפעמים נקרא על שמו. טרנבול התגורר בקורפוס 8 שנים והגיע לתואר MA.
השעון דרש תחזוקה שוטפת לאורך כל השנים. הסימונים הוחלפו פעמים רבות במהלך מאות השנים, ולמרות שחזורים בפיקוח פרופסור למדעי הטבע והיסטוריון של המדע, רוברט גונתר (אנ'), עוד ועוד שגיאות נכנסו לטבלאות העמוד. השעון גם החל לנטות הצידה. זה תוקן בשנת 1967 לאחר שהתגלה כי אין לשעון בסיס מוצק והוא עומד על לוחות אבן שהודקו עם שברי אבנים. בשנת 1976 שוחזר שעון השמש (וטבלאותיו תוקנו) למצבו מ-1710. מכיוון שהטבלאות של 1710 עוצבו עבור לוח השנה היוליאני, אין להם שימוש מודרני. שעון השמש שוחזר לאחרונה בשנת 2016.
אנשים הקשורים לקולג' > סטודנטים ועמיתים בולטים לשעבר

רג'ינלד פול
ג'יימס אוגלתורפ (אנ')
ויליאם בקלנד
ישעיהו ברלין
ג'ון קבל (אנ')
תומאס נייגל
דייוויד מיליבנד
אד מיליבנד
גלריה

הכניסה לקולג'
מתחת לכניסה
הריבוע הראשי
אולם האוכל בקולג'
נוף פנורמי ממרפסת הָנדה המשקיפה על הגן הראשי
הערות שוליים

↑  "Sundials on the Internet - pillar dials". אורכב מ-המקור ב-14 בפברואר 2012. נבדק ב-13 בנובמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thomas Fowler, Corpus Christi. Oxford University College Histories, Bloomsbury, London: F. E. Robinson & Co, 1898, עמ' 6-7
↑  Thomas Fowler, Corpus Christi. Oxford University College Histories, עמ' 38–40
↑  Thomas Fowler, Corpus Christi. Oxford University College Histories, עמ' 41
↑  Thomas Fowler, Corpus Christi. Oxford University College Histories, עמ' 32
↑  Corpus Christi. Oxford University College Histories., Thomas Fowler, עמ' 18
↑  "1", The Foundation Statutes of Bishop Fox for Corpus Christi College in the University of Oxford A. D. 1517, Longman, Brown, Green and Longmans, 1843, p. 3
↑  Thomas Fowler, Corpus Christi. Oxford University College Histories, עמ' Appendix A
↑  Thomas Fowler, Corpus Christi. Oxford University College Histories, עמ' 34–35
↑  Thomas Fowler, Corpus Christi. Oxford University College Histories, עמ' 33–34
↑  "Annual Admissions Statistical Report May 2018" (PDF). www.ox.ac.uk.
↑  "The Corpus Estate" (PDF). The Pelican Record. Corpus Christi College, Oxford. LII. בדצמבר 2016. {{cite journal}}:  (עזרה)
| אוניברסיטת אוקספורד |
| --- | --- | --- |
| קולג'ים |   אול סולס   אוריאל   אקסטר   בייליול   ברייזנוז   ג'יזס   גרין טמפלטון   האריס מנצ'סטר   הרטפורד   וודהם   וולפסון   ווסטר   טריניטי   יוניברסיטי   כרייסט צ'רץ'   ליידי מרגרט הול   לינקולן   לינקר   מודלין   מנספילד   מרטון   נאפילד   ניו   סאמרוויל   סנט אדמונד הול   סנט אן   סנט אנטוני   סנט ג'ון   סנט הילדה   סנט יוז   סנט פיטרס   סנט קטרין   סנט קרוס   פמברוק   קווינס   קורפוס כריסטי   קיבל   קלוג   ראובן   |  |
| אולמות פרטיים קבועים |  בלקפרירס הול •  ויקליף הול •  קמפיון הול •  ריג'נט פארק קולג' |  |
| מכונים ומוסדות | הוצאה לאור • חדשנות • מכון ביג דאטה • מכון האינטרנט |  |
קטגוריה‏ • ‏‏ויקישיתוף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260114005171  CiNii: DA11351958  ISNI: 0000 0001 0663 9073  LCCN: n50000577  NKC: kn20141111003  VIAF: 136008125   WorldCat (עם VIAF): 136008125 
החצר הרבועה הראשית של הקולג'
שעון השמש "השקנאי"
U2

ערך זה עוסק בלהקת רוק אירית. אם התכוונתם למטוס ריגול מתוצרת לוקהיד מרטין, ראו .
| --- | --- |

 מקום הקמה:  דבלין 
 מוקד פעילות:  אירלנד דבלין, אירלנד
 תקופת הפעילות:  מ-1976
 סוגה:  רוק • רוק אלטרנטיבי • פופ רוק • פוסט-פאנק
 חברת תקליטים:  אינטרסקופ רקורדס (לשעבר איילנד רקורדס)
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2005)  פרס שגריר המצפון (2005)  אמן השנה של פרס המוזיקה האמריקאית (2002)  פרסי המוזיקה הבריטית  פרס גראמי  פרס ונגארד לווידאו של MTV ע״ש מייקל ג'קסון  CASBY Award 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 בונו (פול דייוויד יוסון) – שירה; דה אדג' (דייב הוול אוונס) – גיטרה, גיטרה בס, פסנתר, קולות רקע; אדם קלייטון – גיטרה וגיטרה בס; לארי מולן ג'וניור (תופים)
 חברים לשעבר
 Dik Evans 
 
U2 (בעברית: יו-טו או יו-2) היא להקת רוק אירית מדבלין, אשר נוסדה ב-1976. חברי הלהקה הם בונו, דה אדג', אדם קלייטון ולארי מולן ג'וניור. היא נחשבת לאחת מלהקות הרוק המצליחות בעולם מאז שנות ה-80 של המאה ה-20, ופעילה פוליטית במיוחד בהקשר של זכויות אדם.
ביוגרפיה > 1976–1980: היווסדות הלהקה והשנים הראשונות

הלהקה נוסדה בדבלין ב-25 בספטמבר 1976. היא החלה את דרכה כאשר לארי מולן ג'וניור, שהיה אז בן 14, פרסם בלוח המודעות של התיכון בו למד מודעה בחיפוש אחר מוזיקאים עבור להקה חדשה. החזרה הראשונה של הלהקה התרחשה במטבח של מולן ג'וניור. מולן ג'וניור ניגן על תופים, פול יוסון (בונו) שר, דייוויד אוונס (דה אדג') ואחיו הגדול, דיק אוונס, נגנו על גיטרות ואדם קלייטון ניגן על גיטרה בס. בחזרה הראשונה היו גם איוון מקורמיק ופיטר מרטין, שני חברים של מולן ג'וניור. מרטין, אשר הביא את הגיטרה והמגבר שלו לחזרה הראשונה אך לא ידע לנגן, לא נשאר בלהקה. מקורמיק עזב גם הוא לאחר כמה שבועות. חברי הלהקה בחרו בשם "Feedback" (פידבאק) מכיוון שזה היה אחד המונחים הטכניים היחידים שהם הכירו. תחילה הלהקה ניגנה בעיקר גרסאות כיסוי. כמה מההשפעות המוקדמות על הלהקה היו להקות פאנק רוק כמו הג'אם, הקלאש, הבאזקוקס והסקס פיסטולס.
באפריל 1977 הלהקה הופיעה לראשונה בתשלום מול קהל בבית ספר תיכון באירלנד. זמן קצר לאחר מכן, שינתה הלהקה את שמה ל-"The Hype" (ההייפ). במרץ 1978 הלהקה שינתה את שמה ל-"U2" מרובה המשמעויות והמעורפל, בכוונה. סטיבן אבריל, מוזיקאי וחבר משפחה של אדם קלייטון, הציע את השם. הלהקה הופיעה בשמה החדש בתוכנית לגילוי כישרונות בלימריק ב-17 במרץ 1978, בה זכתה. הפרסים היו 500 ליש"ט וזמן אולפן על מנת להקליט דמו עבור חברת התקליטים CBS. לאחר כמה ימים, דיק אוונס עזב את הלהקה. הוא המשיך לאחר מכן ללהקה בשם "Virgin Prunes". הלהקה השתמשה בחלק מהכסף שזכתה בו כדי להקליט קלטת דמו ראשונה באפריל 1978 בדבלין, אך התוצאה לא הייתה טובה במיוחד.
באותה שנה, פול מקגינס הפך למנהל הלהקה. באוגוסט U2 הקליטה דמו של שלושה שירים עם המפיק צ'אס דה ויילי באולפני Windmill Lane בדבלין. השירים היו "Stories for Boys" (סיפורים לבנים), "Out of Control" (לא בשליטה) ו-"Boy-Girl" (ילד-ילדה). חודש לאחר מכן, השירים יצאו במיני-אלבום הראשון של הלהקה דרך חברת CBS. המיני אלבום נקרא "Three" ויצא באירלנד בלבד. 1,000 העותקים שיצאו למכירה נמכרו כמעט מיד. בדצמבר 1979, הלהקה הופיעה בפעם הראשונה מחוץ לאירלנד, בלונדון, אך לא הצליחה להשיג את תשומת לב הקהל והמבקרים.
ביוגרפיה > 1980–1981: "Boy" ו-"October"

ב-26 בפברואר 1980, U2 הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "Another Day" (יום אחר), דרך חברת CBS. הסינגל יצא באירלנד בלבד. באותו היום הלהקה הופיעה באצטדיון הלאומי בדבלין. ביל סטיוארט, נציג של חברת התקליטים איילנד רקורדס, היה בקהל, מה שתרם לכך שהלהקה הוחתמה על ידי החברה. ב-16 במאי 1980 U2 הוציאה את הסינגל "11 O'Clock Tick Tock" (השעה 11 טיק טוק). מרטין האנט, אשר הפיק את הסינגל, היה אמור להפיק גם את האלבום הראשון של הלהקה אך בסופו של דבר הוחלף על ידי סטיב ליליווייט.
מיולי ועד ספטמבר 1980, U2 הקליטה את האלבום "Boy" (ילד) באולפני Windmill Lane. ב-18 באוגוסט 1980 יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "A Day Without Me" (יום בלעדיי). ב-20 באוקטובר 1980 יצא האלבום "Boy", וזכה לביקורות טובות. הוא לווה בסיבוב ההופעות הראשון של הלהקה מחוץ לאיים הבריטים.
ביולי 1981 U2 הוציאה את הסינגל הראשון מאלבומה השני "October" שנקרא "Fire" (אש). הוא היה הסינגל הראשון של U2 שנכנס למצעדים בבריטניה. האלבום "October" יצא ב-12 באוקטובר 1981. השיר "Gloria" (גלוריה) היה הסינגל השני מהאלבום והראשון שהקליפ שלו שודר ב-MTV. במהלך סיבוב ההופעות של "October", חברי U2 פגשו את אנטון קורביין, שנעשה לצלם העיקרי שלהם.
בונו, דה אדג' ולארי מולן ג'וניור היו ועודם נוצרים מאמינים ולא הסתירו את זיקתם לדת. שלושתם הצטרפו לאגודה דתית הנקראת "שלום" (Shalom), אשר הובילה אותם לבחון את היחסים בין האמונה הנוצרית לבין סגנון החיים של הרוקנרול. המאבק בין שני כוחות אלו, הנתפשים כמנוגדים, כמעט הוביל לפירוקה של הלהקה, אך לבסוף הם הסכימו על כך שהם יכולים ליצור מוזיקה מבלי להתפשר על אמונותיהם האישיות.
הלהקה הייתה חריגה, על רקע הסכסוך בצפון אירלנד שסער באותן שנים, בכך שהורכבה מפרוטסטנטים וקתולים, מאירים מלידה וממהגרים מבריטניה. אמונתם הנוצרית של חברי הלהקה ממלאת תפקיד חשוב בשיריהם.
ביוגרפיה > 1983: "War" ו-"Under a Blood Red Sky"

ב-28 באוקטובר 1983, U2 הוציאה את אלבומה השלישי, "War" (מלחמה). האלבום כלל את אחד משיריה הידועים של הלהקה "Sunday Bloody Sunday" (יום ראשון העקוב מדם). שיר זה עוסק במצב ששרר בצפון אירלנד באותם ימים. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "New Year's Day" (יום השנה החדשה), הפך ללהיט הבינלאומי הראשון של U2. הוא הגיע למקום העשירי במצעד הבריטי ולמיקומים טובים במצעדים בארצות הברית, בין היתר בשל כך שרשת הטלוויזיה MTV שידרה רבות את הקליפ של השיר וחשפה את הלהקה לקהל האמריקני. בתקופה זו יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בשם "War" והחלה למלא אולמות באירופה ובארצות הברית. אחת ההופעות המפורסמות ביותר בסיבוב זה נערכה באמפי רד רוקס שבדנוור, קולורדו. ההופעה יצאה על גבי תקליט בשם "Under a Blood Red Sky" (תחת שמיים עקובים מדם), יחד עם הקלטות מהופעות אחרות בסיבוב, ב-21 בנובמבר 1983. U2 הוציאה קלטת וידאו בשם "U2 Live at Red Rocks: Under a Blood Red Sky" (U2 בהופעה חיה ברד רוקס: תחת שמיים עקובים מדם) ב-1984.
ביוגרפיה > 1984–1986: "The Unforgettable Fire" ו"לייב אייד"

ב-1 באוקטובר 1984 U2 הוציאה את אלבומה הרביעי, "The Unforgettable Fire". שמו של האלבום לקוח מסדרת ציורים שנעשתה על ידי ניצולי פצצות האטום על הירושימה ונגסאקי. האלבום כלל את השיר "(Pride (In the Name of Love" (גאווה, בשם האהבה), שהוא שיר מחווה למרטין לותר קינג. השיר הפך לסינגל הראשון מהאלבום, והגיע למקומות גבוהים במצעדים בבריטניה ובארצות הברית. האלבום היווה נקודת מפנה מבחינת הקריירה של הלהקה. הליריקה הפכה מורכבת ושנונה יותר, ולוותה במוזיקה וקצב משוחררים יותר. עם זאת, הנושאים הפוליטיים נשארו כשהיו. לאחר יציאת האלבום, יצאה U2 לסיבוב הופעות נוסף. מגזין המוזיקה האמריקאי, רולינג סטון, הכתיר את הלהקה כ"להקה של שנות השמונים", וטען שייתכן ומדובר בלהקה היחידה החשובה באמת למעריצי הרוקנרול של אותם הימים.
הקונצרט "לייב אייד", אשר הופק במטרה לעזור לנפגעי הרעב באתיופיה, התקיים ב-13 ביולי 1985 ונצפה על ידי יותר ממיליארד אנשים ברחבי העולם. להקת קווין הייתה הלהקה המרכזית במופע, אך בניגוד לציפיות, U2 העניקה מופע מרשים שהפך לאחד ממוקדי האירוע. אירוע נוסף בו השתתפה הלהקה היה "Conspiracy of Hope" ("מזימת תקווה"), סיבוב הופעות של אמנסטי אינטרנשיונל. הסיבוב כלל שש הופעות ברחבי ארצות הברית. הסיבוב הכניס 3 מיליון דולר לארגון ובעקבותיו 45,000 אנשים הצטרפו כחברים בארגון בחודש אחד.
ביוגרפיה > 1987–1988: “The Joshua Tree" ו-“Rattle and Hum"

ב-9 במרץ 1987, הלהקה הוציאה את האלבום "The Joshua Tree" שהגיע למקום הראשון במצעד הבריטי והאמריקאי וזכה בפרס גראמי לאלבום הטוב ביותר ב-1988. הוא זכה לשבחי המבקרים ונכלל ברשימות שונות של האלבומים הטובים ביותר. הסינגלים "With or Without You" (איתך או בלעדיך) ו-"I Still Haven't Found What I'm Looking For" (עדיין לא מצאתי את מה שאני מחפש) העפילו במהירות למקום הראשון במצעדים בארצות הברית. סינגל מצליח נוסף מהאלבום הוא "Where The Streets Have No Name" (היכן שלרחובות אין שם). לאחר צאת האלבום U2 הפכה ללהקת הרוק הרביעית שכיכבה על שער הטיים מגזין (הלהקות הקודמות היו הביטלס, הבנד, ו-The Who). הטיימס הכריז על השער כי U2 היא "הכרטיס החם ביותר ברוק". סיבוב ההופעות שליווה את האלבום היה סיבוב ההופעות הגדול ביותר שהלהקה ערכה עד אז. יותר מ-3 מיליון אנשים הגיעו להופעות והסיבוב הכניס יותר מ-40 מיליון דולר.
הלהקה החלה להקליט ולצלם מבחר מהופעותיה אשר נערכו בסיבוב ההופעות עבור אלבום וסרט דוקומנטרי שנקראו "Rattle and Hum". האלבום יצא ב-10 באוקטובר 1988 והסרט יצא ב-27 באוקטובר. האלבום הוקלט באולפני Sun בממפיס, טנסי, בהם נהג אלביס פרסלי להקליט את שיריו, ומורגשת בו השפעה של מוזיקה אמריקנית. U2 שיתפה פעולה עם בוב דילן ובי בי קינג, שרה אודות בילי הולידיי "המלאך של הארלם" ואף ביצעה גרסת כיסוי לביטלס. למרות התגובות האוהדות של מעריצי הלהקה לאלבום, התגובות ממבקרי המוזיקה היו פושרות, עקב טענות המבקרים ליומרנות מצד הלהקה ולניסיונות להעמידה בשורה אחת עם גדולי המוזיקה.
ביוגרפיה > 1991–1994: "Achtung Baby" ו-"Zooropa"

לאחר שנות עבודה מאומצות, לקחה הלהקה פסק זמן של מספר שנים. חבריה נפגשו שוב בברלין לעבודה משותפת על אלבום חדש בסוף 1990. ב-18 בנובמבר 1991, הוציאה U2 את האלבום "Achtung Baby" (זהירות מותק) שהופק גם הוא על ידי בריאן אינו ודניאל לנואה. האלבום התקבל בהתלהבות על ידי מעריצי הלהקה ומבקרי המוזיקה כאחד.
האלבום היה רצוף להיטים ואחד מהבולטים בהם הוא "One" (אחד).
בתחילת 1992, החלה U2 סיבוב הופעות אשר נקרא "Zoo TV" (טלוויזיית גן חיות). האלבום וסיבוב ההופעות הושפעו מאירועים רבים אשר התרחשו בעיקר בזמן העבודה על האלבום, כמו נפילת חומת ברלין, התפרקות ברית המועצות, ומלחמת המפרץ הראשונה. עד סוף 1992, האלבום מכר 7 מיליון עותקים, מהם בערך 3–4 מיליון בארצות הברית.
במהלך הפסקה מסיבוב ההופעות של "Zoo TV", חזרה הלהקה לאולפן ההקלטות. הכוונה המקורית של הלהקה הייתה ליצור מיני-אלבום, אך במהרה נוצר אלבום חדש ומלא, הנקרא "Zooropa" (שילוב של גן חיות ואירופה) שיצא ב-5 ביולי 1993. בעוד ש-"Achtung Baby" נחשב אקספרימנטלי, "Zooropa" הרחיק את סגנון הלהקה מצלילה הייחודי באלבומיהם הראשונים אף יותר. האלבום כלל סגנון של טכנו, ואפקטים אלקטרוניים נוספים, הכוללים סימפולים ולופים. המבקרים שיבחו מאוד את "Zooropa". הלהקה החלה להופיע שוב במאי 1993 והסיבוב הסתיים בנובמבר 1993.
הלהקה לקחה שוב פסק זמן ועבדה על מספר פרויקטים צדדים כמו פסקולי הסרטים "באטמן לנצח" ו"משימה בלתי אפשרית". היא חזרה שוב לפעילות מוזיקלית עם בריאן אינו ב-1995 בכינוי אחר – "Passengers" (נוסעים) – והוציאה אלבום אקספרימנטלי בשם "Original Soundtracks 1" (פסקולים מקוריים 1). האלבום כלל שיתוף פעולה עם לוצ'אנו פבארוטי, אך לא זכה לפופולריות הרגילה מן הקהל והמבקרים.
ביוגרפיה > 1996–1999: "Pop"

בתחילת 1996 החלה U2 לעבוד על אלבומה הבא, "Pop" (פופ), אשר יצא לאור ב-3 במרץ 1997. האלבום הופק על ידי פלוד. האלבום הגיע למקום הראשון ב-27 מדינות, אף על פי שהוא גרר דעות חלוקות באשר לאיכותו. בדומה לעבר, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות בשם "Popmart Tour", שהחל באפריל 1997 בלאס וגאס, ובמהלכו הופיעה לראשונה בישראל. ההופעה התקיימה בפארק הירקון שבתל אביב ב-30 בספטמבר 1997. סיבוב ההופעות העולמי הסתיים במרץ 1998.
הסיבוב כלל תפאורה בדמות קשת צהובה בגובה של כ-30 רגל, כדור מראות בצורת לימון בגובה של כ-11 רגל ומסך וידאו רחב (לראשונה בטכנולוגיית LED) אשר נמתח לכל אורך הבמה – כ-23 מטרים (שיא גינס לגודל של מסך וידאו). סיבוב ההופעות היה הסיבוב השני מבחינת הכנסותיו בשנת 1997 ורווחיו הגיעו ל-171 מיליון דולר.
הלהקה הופיעה בקונצרט קצר בבלפסט בחודש מאי 1998, שלושה ימים לפני הסכם יום שישי הטוב. באותה שנה, U2 הופיעה בטלוויזיה האירית באירוע התרמה לקורבנות אומה (Omagh), עיר בה גבה פיגוע טרור שהתרחש ב-15 באוגוסט 1998 את חייהם של 29 בני אדם וגרם לפציעת רבים. ב-2 בנובמבר 1998, הוציאה U2 את אוסף הלהיטים הראשון שלה, "The Best of 1980–1990" (המיטב של 1980–1990).
בתחילת 1999 חזרה U2 אל אולפן ההקלטות, שוב עם בריאן אינו ודניאל לנואה כמפיקים. במהלך תקופה זו שיתפה הלהקה פעולה עם הסופר הידוע, סלמאן רושדי. רושדי כתב את המילים לשיר "The Ground Beneath Her Feet" (האדמה שמתחת לרגליה) המבוסס על ספר שלו בעל שם זהה. שיר זה, יחד עם אחרים, הופיע בפסקול סרט הקולנוע "מלון מיליון הדולר", המבוסס על סיפור שכתב בונו. הסרט בוים על ידי הבמאי הגרמני וים ונדרס.
ביוגרפיה > 2000–2001: "All That You Can't Leave Behind"

ב-30 באוקטובר 2000 הוציאה U2 את האלבום "All That You Can't Leave Behind" (כל מה שאינך יכול להותיר מאחור). האלבום זכה לביקורות טובות ודורג על ידי מגזין רולינג סטון כ"יצירת המופת השלישית" של הלהקה לאחר "Achtung Baby" ו-"The Joshua Tree". האלבום זכה בשבעה פרסי גראמי. כמו בעבר, במהלך אביב 2001 ליוותה U2 את יציאת האלבום בסיבוב הופעות בשם "Elevation" (רום). הסיבוב כלל 113 הופעות וגרף יותר מ-143 מיליון דולר. הביקורות הטובות על האלבום, יחד עם סיבוב הופעות רווחי ומצליח, גרמו למעריצים לחוש כי U2 הצליחה לבסס מחדש את מעמדה כ"להקה הגדולה בעולם", ומספר סקרים שנערכו בקרב מגזיני מוזיקה הראו כי רבים ברחבי העולם רואים בלהקה כלהקת ההופעות הטובה ביותר. בשנת 2001 דורגה U2 בידי המגזין טיים בין עשר הלהקות הטובות בעולם.
לאחר סיום סיבוב ההופעות "Elevation" בסוף 2001, הלהקה העניקה מופע מרשים של שלושה שירים בניו אורלינס לואיזיאנה, במהלך הפסקת המחצית של משחק הסופרבול XXXVI. במהלך השיר "Where the Streets Have No Name" (היכן שלרחובות אין שמות) הוקרנו שמותיהם של קורבנות פיגועי 11 בספטמבר על המסך. במהלך 2002 המשיך בונו בקמפיין התומך במחיקת חובותיהן של מדינות מתפתחות ובמאבק נגד האיידס. ב-5 בנובמבר 2002, U2 הוציאה אוסף להיטים נוסף בשם "The Best of 1990–2000" (המיטב של 1990–2000). ב-2002 זכתה הלהקה בפרס גלובוס הזהב על השיר "The Hands That Built America" (הידיים שבנו את אמריקה) עבור סרטו של מרטין סקורסזה "כנופיות ניו יורק".
ביוגרפיה > 2004–2005: "How to Dismantle an Atomic Bomb"

הגרסה הגולמית של האלבום הבא של U2 נגנבה בניס שבצרפת ביולי 2004. לאחר הגנבה היה חשש כי הגרסה תופץ ברשת, וזמן קצר לאחר מכן הצהיר בונו בתקשורת שאם האלבום יופץ ברשת הוא יופץ על ידי הלהקה גם בחנות המוזיקה המקוונת iTunes ובחנויות איריות חודש לאחר מכן. למרות החשש האלבום לא הופץ בסופו של דבר באופן פירטי, וב-24 בספטמבר 2004, יצא הסינגל הראשון מתוכו, "Vertigo" (ורטיגו). הסינגל זכה לזמן שידור נרחב ברשתות השונות, ונכנס למקומות גבוהים במצעדים ברחבי העולם. האלבום המלא, אשר נקרא "How to Dismantle an Atomic Bomb" (איך לנטרל פצצת אטום), יצא לחנויות ב-22 בנובמבר באותה השנה. האלבום נכנס למקום הראשון ב-34 מדינות, ביניהן ארצות הברית, בריטניה, קנדה ואירלנד. כבר בשבוע הראשון להפצתו נמכרו 840,000 עותקים של האלבום בארצות הברית בלבד.
"How to Dismantle an Atomic Bomb" קודם בעזרת מסע יחצנות נרחב מאוד. הלהקה אף ערכה הופעות אורח בתוכניות טלוויזיה כמו "CD:UK" ו-"The Jonathan Ross Show" בבריטניה, ובתוכנית הידועה "Saturday Night Live" בארצות הברית. הלהקה אף נתנה לראשונה את הסכמתה לכך שסינגל שלה, "Vertigo", יופיע בפרסומת טלוויזיונית ל-iTunes. אף על פי שהלהקה לא קיבלה תמלוגים עבור השימוש בשיר, בזכות הפרסומת הוא הפך לידוע ומוכר הרבה לפני צאת האלבום. דבר זה גרר שותפות נוספת בין U2 ואפל, לה שייכת חנות המוזיקה המקוונת iTunes. אפל הוציאה גרסה מיוחדת של נגן האייפוד בעיצוב חברי הלהקה, בצבע שחור ואדום (בדומה לעטיפת האלבום), וחתימות חברי הלהקה חרוטות על צידו האחורי.
באפריל 2004 כלל המגזין רולינג סטון את U2 בין 100 האמנים הטובים ביותר בכל הזמנים. הוכחה נוספת למעמדה של הלהקה התקבלה ב-14 במרץ 2005, כאשר U2 נכנסה להיכל התהילה של הרוקנרול.
במרץ 2005, כארבעה חודשים לאחר צאת האלבום, פתחה להקת U2 בסיבוב הופעות בשם "Vertigo". ההופעה הראשונה בסיבוב התקיימה בסן דייגו שבקליפורניה. הסיבוב כלל 110 הופעות, גרף 260 מיליון דולר והיה סיבוב ההופעות שגרף הכי הרבה כסף ב-2005.
ביוגרפיה > 2006–2011: No Line on the Horizon"

הלהקה החלה את העבודה על האלבום ה-12 שלה ב-2006. האלבום, שנקרא "No Line on the Horizon" (אין קו באופק), הופץ לחנויות באירופה ב-2 במרץ 2009, ולמחרת בארצות הברית. האלבום כלל את הסינגל "Get On Your Boots" (לבש את המגפיים שלך). המגזין רולינג סטון העניק לאלבום חמישה כוכבים. האלבום הגיע למקום הראשון במצעדים בכ-30 מדינות.
מיד לאחר יציאת האלבום הודיעה הלהקה על סיבוב הופעות מתוכנן שנקרא "‏360°" ואשר נמשך כשנתיים וכלל מופעים בכמאה מדינות. בשנת 2011 "360°" הפך לסיבוב ההופעות הרווחי ביותר וגרף כ-900 מיליון דולר, ובכך שבר את השיא שקבעה הרולינג סטונז עם סיבוב ההופעות "The Bigger Bang Tour" בשנת 2007. הבמה בסיבוב ההופעות ניצבה במרכז האצטדיונים והייתה מוקפת על ידי הקהל מכל עבריה. ב-25 באוקטובר 2009 שדרה U2 מופע מלא בשידור חי מאצטדיון רוז בול שבפסדינה קליפורניה ב-יוטיוב. במופע צפו כ-10 מיליון אנשים.
ביוגרפיה > 2011–2015: "Songs of Innocence"

לאחר צאת האלבום "No Line on the Horizon", הלהקה הודיעה על תוכניות טנטטיביות לאלבום שיקרא "Songs of Ascent" (שירי עלייה). עם זאת, חברי הלהקה לא הצליחו לייצר משהו שיספק אותם ובסופו של דבר האלבום לא יצא לפועל. בסוף 2013, הלהקה הוציאה שיר חדש בשם "Ordinary Love" (אהבה רגילה) עבור הסרט מנדלה - הדרך הארוכה אל החופש. השיר זכה בפרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר. בנובמבר 2013, פול מקגינס סיים את תפקידו כמנהל הלהקה. מקגינס, אשר ניהל את U2 במשך 30 שנה, הוחלף על ידי גיא עוזרי. בפברואר 2014, הלהקה הוציאה שיר נוסף בשם "Invisible" (בלתי נראה).
ב-9 בספטמבר 2014, U2 הכריזה על אלבום האולפן ה-13 שלה, "Songs of Innocence" (שירי תמימות) בעת אירוע השקה של אפל, ושחררה את האלבום בצורה דיגיטלית ובחינם באותו היום לכל לקוחות iTunes. האלבום היה זמין ליותר מ-500 מיליון לקוחות iTunes במהלך שמנכ"ל אפל, טים קוק, כינה "השקת האלבום הגדולה בהיסטוריה". האלבום הוסף באופן אוטומטי לכל חשבונות ה-iTunes, דבר אשר הכעיס אנשים רבים. האלבום הופק על ידי דיינג'ר מאוס, פול אפוורת', ראיין טדר, דקלן גפני ופלוד.
U2 יצאה לסיבוב הופעות בשם "Innocence + Experience" (תמימות + ניסיון) ב-16 במאי 2015. הסיבוב כלל 76 הופעות ובמהלכו U2 הופיעו בצפון אמריקה ובאירופה. הסיבוב הסתיים בדצמבר של אותה השנה. הרווח מסיבוב ההופעות היה 152.2 מיליון דולר. ההופעה האחרונה בסיבוב ההופעות הייתה אחת משתי ההופעות שהיו אמורות להתקיים בפריז אבל נדחו בגלל הפיגועים אשר התרחשו בעיר ב-13 בנובמבר 2015. ההופעה הוקלטה והוקרנה ברשת HBO בארצות הברית, ובנוסף שוחררה ב-DVD.
ביוגרפיה > 2016–2019: "Songs of Experience"

הלהקה עבדה על אלבום בשם "Songs of Experience" (שירי ניסיון), אך על אף שהאלבום כבר כמעט הושלם, הלהקה החליטה לדחות את הוצאתו.
ב-2017, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות לכבוד 30 שנה לאלבום "The Joshua Tree" בו הם נגנו את כל שירי האלבום לפי הסדר, בתוספת שירים אחרים. הסיבוב החל ב-12 במאי בוונקובר, קנדה וכלל הופעה בפסטיבל Bonnaroo במנצ'סטר, טנסי ב-9 ביוני.
ב-1 בדצמבר 2017, יצא אלבומה ה-14 של הלהקה, "Songs of Experience". הסינגל הראשון מהאלבום, "You're The Best Thing About Me" (את הדבר הטוב ביותר בי), יצא ב-6 בספטמבר 2017. הסינגל השני, "Get Out of Your Own Way" (זוז מהדרך של עצמך) יצא ב-16 בינואר 2018 והסינגל השלישי, "Love Is Bigger Than Anything in Its Way" (האהבה גדולה יותר מכל דבר בדרכה) יצא ב-23 באפריל.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. הוא הפך את הלהקה ללהקה הראשונה שאלבומים שלה הגיעו למקום הראשון בארצות הברית בכל עשור מאז שנות ה-80. הוא הגיע למקום הראשון גם בקנדה. בבריטניה הוא הגיע למקום הרביעי.
הלהקה הכריזה על סיבוב הופעות בשם "Experience + Innocence" אשר החל בטלסה, אוקלהומה ב-2 במאי 2018.
סיבוב ההופעות לכבוד "The Joshua Tree" הגיע לאוקיאניה ואסיה ב-2019, וזו הייתה הפעם הראשונה מאז סיבוב ההופעות 360° ב-2010 ש-U2 הופיעה באוסטרליה ובניו זילנד. זו הייתה הפעם הראשונה ש-U2 הופיעה בקוריאה הדרומית, סינגפור, הודו והפיליפינים. הלהקה הוציאה סינגל בשם "Ahimsa" (אהימסה) עם המוזיקאי איי-אר רהמן ב-2019 כדי לקדם את ההופעה שלהם בהודו. ההופעות של הלהקה ב-2019 הכניסו 73.8 מיליון ונמכרו להן 567,000 כרטיסים. סיבוב ההופעות כולו הכניס 390.8 מיליון דולר ונמכרו לו 3.3 מיליון כרטיסים.
ביוגרפיה > 2020 – הווה: "Songs of Surrender"

בינואר 2023, U2 הכריזה על האלבום "Songs of Surrender" אשר יכלול 40 גרסאות חדשות של שירים מהקטלוג של הלהקה.
במהלך הפסקת הפרסומות של סופרבול LVII, הלהקה הכריזה על סיבוב הופעות מוגבל שישיק את אודיטוריום ההופעות הספירה בלאס וגאס ב-2023. מספטמבר 2023 עד מרץ 2024, U2 ערכה 40 הופעות בשם "U2:UV Achtung Baby Live at the Sphere". ההופעות התמקדו באלבום של הלהקה מ-1991 "Achtung Baby". מולן לא השתתף בסיבוב ההופעות עקב החלמה מניתוח. זו הייתה הפעם הראשונה מאז 1978 ש-U2 הופיעה בלעדיו. המתופף ההולנדי בראם ואן דן ברג מהלהקה "Krezip" החליף אותו.
"U2:UV Achtung Baby Live at the Sphere" זכה לשבחי המבקרים. רצף ההופעות הכניסו 244.5 מיליון דולר ממכירת 663,000 כרטיסים, מה שהפך אותו לרצף ההופעות הרביעי הרווחי בכל הזמנים. ההופעה צולמה לסרט בשם "V-U2" שהחל להיות מוקרן באופן בלעדי בספירה בספטמבר 2024.