stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי דנמרק–לוב
היסטוריה > ממלכת לוב

בינואר 1952, דנמרק ו-11 מדינות אחרות נתנו חסות להחלטה באו"ם על הקמת ממלכת לוב תחת המלך אידריס, ולהכיר בלוב כמדינה עצמאית.
היסטוריה > עידן קדאפי

לאחר תקרית טיסה 114 של ליביאן איירליינס, דנמרק עם צרפת, אוסטרליה ובריטניה נמנעה מהצבעה במועצת הביטחון של האו"ם. לאחר הפיגוע בדיסקוטק ברלין ב-1986, הורתה דנמרק לדיפלומטים הלובים בדנמרק לעזוב את המדינה. כתגובה לגירושים גירשה ממשלת לוב דיפלומט מדנמרק. בינואר 2006 סגרה ממשלת לוב את שגרירותה בדנמרק, כמחאה על פרשת קריקטורות מוחמד. בשנת 2008, לוב החרימה חברות דניות, והדירה חברות דניות מפרויקטים גדולים של תשתיות בשווי 126.5 מיליארד דולר.
היסטוריה > מועצת המעבר הלאומית

ב-18 במרץ 2011 נפגשה שרת החוץ הדנית לין אספרסן עם נציג מועצת המעבר הלאומית עלי זידאן. ב-25 במרץ תמך הפוליטיקאי הדני נסר חאדר בהכרה דנית במועצת המעבר הלאומית כממשלתה הלגיטימית של לוב. ב-19 באפריל פתח הארגון הלובי לדמוקרטיה וזכויות אדם, ארגון לא-ממשלתי וארגון גג למועצה המעבר הלאומית משרד בקופנהגן. דנמרק הייתה בין המדינות, שדובר המועצה אמר כי ב-5 במאי 2011 הכירה במועצת המעבר הלאומית כממשלת לוב. עם זאת, דובר ממשלת דנמרק, ז'אן אלרמן קינגומבה, אמר כי קופנהגן לא נקטה בצעד זה, אך רואה במועצה "שותפה רלוונטית לדיאלוג". ב-22 ביוני הכירה דנמרק במועצת המעבר הלאומית כנציגה הלגיטימית היחידה של לוב.
מלחמת אזרחים הלובית

ב-5 במרץ, במהלך מלחמת האזרחים בלוב 2011, שר הפיתוח הדני סורן פינד סייע לנציבות האו"ם לזכויות אדם בסכום של 30 מיליון קרונה דנית לסייע לתושבים הלובים שנמלטו למצרים ותוניסיה. ב-22 במרץ השיקה הטלוויזיה הממלכתית הלוב מתקפת תעמולה נגד דנמרק, והאשימה את דנמרק בהובלת מערכה נגד מוסלמים במשך מספר שנים.
באפריל, DanChurchAid שלחה כמה צוותי פינוי המוקשים כדי לפנות מוקשים בלוב. בתחילת אפריל 2011 שקלה דנמרק לקבל כעשרה פליטים לוב מלמפדוזה, איטליה. ממשלת דנמרק שקלה הקפאת נכסים לובים בדנמרק. למועמר קדאפי היו בדנמרק כ-25 מיליון דולר. במהלך המלחמה העביר משרד החוץ הדני ייעוץ זמני ללוב באתר אינטרנט. הקונסול הכללי של לוב לדנמרק, מוניר אלדוואדי, גורש מדנמרק והוכרז כאישיות בלתי רצויה במאי 2011. ב-9 באוגוסט 2011 נתנה דנמרק לשני דיפלומטים לובים, נאמנים לקדאפי, סאלח עומר אבו רוושה וחאלד מנצור סאלם אל-אספר חמישה ימים לעזוב את דנמרק, ושניהם הוכרזו כלא רצויים.
מלחמת אזרחים הלובית > מבצע שחר האודיסיאה

ב-13 במרץ, בהצבעה פה אחד, אישר הפרלמנט של דנמרק פעולה צבאית ישירה של חיל האוויר הדני כדי לסייע באכיפת החלטה 1973 של מועצת הביטחון, בסימן הפעם היחידה עד כה בתולדות המדינה שהמחויבות הצבאית נתמכה על ידי אחדות פרלמנטרית מלאה. חיל האוויר המלכותי הדני השתתף עם שישה מטוסי F-16AM, מטוס תובלה צבאי סופר הרקולס C-130J-30 וצוותי היבשה המקבילים אליו. רק ארבעה מטוסי F-16 שימשו לפעולות הפצצה, בעוד שהשניים הנותרים שימשו כעתודה. ההתקפות האוויריות הראשונות מכלי טיס דניים בוצעו ב-23 במרץ עם ארבעה כלי טיס שביצעו 12 גיחות כחלק ממבצע שחר האודיסיאה. הגרדיאן דיווח במאי 2011 כי מטוסי F-16 הדנים הרגו את בנו של מועמר קדאפי, סיף אל-ערב קדאפי.
ביוני, שר ההגנה האמריקני רוברט גייטס שיבח את דנמרק, קנדה ונורווגיה, ואמר שלמרות ששתי המדינות הללו סיפקו רק 12 אחוז מהמטוסים למבצע, מטוסיהן ניהלו שליש מהגיחות.
יחסי הודו–לוקסמבורג

| יחסי הודו–לוקסמבורג |
| --- | --- |
הודו: לוקסמבורג


הודו: לוקסמבורג
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 2,586
אוכלוסייה
1,454,183,987: 674,898
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 85,755
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 127,064
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: מונרכיה חוקתית

שר החוץ ההודי פרנב מוקרג'י (מימין) נפגש עם מקבילו הלוקסמבורגי ז'אן אסלבורן בניו דלהי, 2007
יחסי הודו–לוקסמבורג הם יחסי החוץ בין הודו ללוקסמבורג.
היסטוריה

יחסי הודו–לוקסמבורג החלו בשנת 1947, ובשנים האחרונות היחסים בין שתי המדינות גברו. לוקסמבורג פתחה את שגרירותה בניו דלהי בשנת 2002. למעלה מ-170 חברות הודיות רשומות בבורסת לוקסמבורג. הסחר הדו-צדדי בשתי המדינות עמד על 37.17 מיליון דולר מינואר-ספטמבר 2014, כאשר היצוא מהודו ללוקסמבורג עמד על 7.79 מיליון דולר והיבוא של סחורות להודו מלוקסמבורג עמד על 29.38 מיליון דולר. קיימת קהילה משמעותית של הודים החיים בלוקסמבורג העובדת בחברות או בתחומים כמו Arcelor-Mittal, IT ובנקאות. כמה ביקורים דיפלומטיים רמי דרג נערכו בין שתי המדינות. הדוכס הגדול ז'אן הפך לראש המדינה של לוקסמבורג הראשון שביקר בהודו בשנת 1983 ומאז מספר שרי סחר וחוץ מלוקסמבורג ביקרו במדינה. בשנת 2015 ביקר במדינה שר החוץ ז'אן אסלבורן. בשנת 2012 ביקר שר החוץ של הודו בלוקסמבורג.
בשנת 2019 הייתה לוקסמבורג המדינה האירופית הראשונה שאירחה את הפגישה השנתית של הבנק האסייני להשקעות בתשתיות. בנוסף היא שלחה גם משלחת כלכלית להודו באותה שנה.
נציגויות דיפלומטיות

לוקסמבורג מחזיקה בהודו שגרירות ניו דלהי.
הודו מיוצגת בלוקסמבורג באמצעות שגרירותה בבריסל.
יחזקאל (איזידור)

| --- | --- |

 לידה:  1894 כ"א בתשרי תרנ"ה קובנה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1962 (בגיל 68 בערך) ט' בניסן תשכ"ב לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ליטא 
 תקופת הפעילות:  ?–1962 
 
הרב יחזקאל איזידור אפשטיין (אנגלית: Isidore Epstein; ‏(כ"א בתשרי תרנ"ה - ט' בניסן תשכ"ב/ 1894–1962) היה רב יהודי אורתודוקסי וחוקר במדעי היהדות. הוא כיהן כרבה של הקהילה היהודית של מידלסברו (1920-1928), ולאחר מכן הצטרף לצוות המורים של בית הספר ללימודי יהדות של לונדון (Jews' College) בלונדון ובהמשך הפך למנהל המוסד עד פרישתו ב-1961.
חייו

אפשטיין נולד בקובנה שבליטא ב-7 במאי 1893, למלכה ודוד אפשטיין שהיה יצרן מגפיים. המשפחה עברה לפריז כשהיה צעיר מאוד, ובשנת 1903 עברו ללונדון שם הוא קיבל חינוך כללי. בגיל חמש עשרה למד עברית ותלמוד בישיבה בלונדון. בהיותו מצטיין נשלח ללמוד בישיבת פרשבורג וכן ללימודים בפריז אצל הרב צדוק כהן, רבה הראשי של צרפת, ובהמשך בבית הספר ללימודי יהדות של לונדון.
הוא הוסמך לרבנות בידי הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב ישעיהו זילברשטיין מואץ בהונגריה, והרב ישראל חיים דייצ'ס מלידס. בעצתו של הרב הראשי יוסף צבי הרץ הוא החל בלימודים אקדמיים באוניברסיטת לונדון שם קיבל שני תוארי דוקטור, בפילוסופיה ובספרות.
אפשטיין התחתן פעמיים, הוא התחתן עם אשתו הראשונה ג'יני בבלפסט ב-1921 ולזוג נולדו שני ילדים. היא נפטרה ב-1924, אפשטיין נישא לגרטרוד ב-3 ביוני 1925. בתו, טובה-עלקא (הלן), נישאה לרב משה בוצ'קו. לאחר כמה שנים כרב במידלסברו, הוא החל ללמד שפות שמיות בבית הספר ללימודי יהדות של לונדון ובשנת 1945 הפך למנהל בית הספר, עד פרישתו ב-1961. אפשטיין נפטר ב-13 באפריל 1962.
עבודותיו

אפשטיין נודע בעיקר כעורך התרגום האנגלי המלא והראשון של התלמוד הבבלי, בהוצאת סונצ'ינו (אנ') (לונדון, 36 כרכים, 1935-1952). הוא גייס רבנים ותלמידי חכמים רבים לפרויקט המאסיבי, תוך שהוא אחראי באופן אישי על כל היצירה כפי שהופקה.
אפשטיין היה גם עורך החומשים וההפטרות של הרב יוסף צבי הרץ (1929–1936), ועורך אסופת מחקרים (ראה אור ב-1935) לרגל מלאות שמונה מאות שנה להולדת הרמב"ם. אפשטיין היה גם מחברם של ספרי עיון שונים בתחומי היהדות.
אפשטיין היה העורך והיועץ לתחום היהדות באנציקלופדיית צ'מברס(אנ') ובאנציקלופדיה בריטניקה (מהדורת 1958).
רשימת פרסומיו

'The Responsa of Rabbi Simon B. Zemah Duran As a Source of the History of the Jews in North Africa' (Oxford University Press, 1930)
Ed., 'Moses Maimonides: Anglo-Jewish Papers in Connection with the Eighth Centenary of His Birth' (London, 1935)
'Judaism' (London, The Epworth Press, 1939)
'Social legislation in the Talmud' (Torah Va'Avodah Library, Ideological Series) (Tnuath Torah Va'Avodah, 1943)
'Man and his creator: A guide-book for teachers' (Jewish Educational Publications) (London, Woburn House, 1944)
Ed., 'Joseph Herman Hertz, 1872-1946, in Memoriam' (London, Soncino Press, 1947)
'The Jewish Way of Life' (Edward Goldston, 1947)
'The Faith of Judaism: an interpretation for our times' (London, Soncino Press, 1954)
תורגם לעברית בידי גאולה בת יהודה ויצא בהוצאת מוסד הרב קוק בשם - אמונת היהדות – לאור בעיות ימינו, תשכ"א.
'Step By Step in the Jewish Religion' (London, Soncino Press, 1958)
'Judaism: A Historical Presentation' (Penguin, 1950s, many subsequent editions)
'The faith of Judaism;: An interpretation for our times' (London, Soncino Press, 1960)
'Step by Step in the Jewish Religion' (London, Soncino Press, 1965)
מקור לקריאה נוספת

שמעון פדרבוש (עורך), חכמת-ישראל באירופה, ע' 26-8, ירושלים: הוצאת ראובן מס, 1965.
הערות שוליים

↑  התאריכים העבריים ע"פ המאמר של נכדו, הרב בוצ'קו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260841705171  PLWABN: 9811297716105606  BNE: XX1258768  BnF: cb12757102b (data)  CANTIC: a11100667  CiNii: DA02218254  GND: 130076953  ISNI: 0000 0001 1026 7532  LCCN: n50027369  NKC: jo2006324951  NTA: 069263973  SUDOC: 086111949  Trove: 816773  VcBA: 495/11789  VIAF: 51816353   WorldCat (עם VIAF): 51816353
יחסי הודו–מאלי

| יחסי הודו–מאלי |
| --- | --- |
הודו: מאלי


הודו: מאלי
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 1,240,192
אוכלוסייה
1,454,183,987: 24,658,168
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 20,905
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 848
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי (מימין) נפגש עם נשיא מאלי איברהים בובאכר קייטה בניו דלהי, 2015
יחסי הודו–מאלי הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של הודו לבין רפובליקת מאלי.
סקירה כללית

שתי המדינות הן ריבוניות וחברות בתנועת המדינות הבלתי-מזדהות. מאלי תומכת ברפורמה ההודית להוספת מושבים במועצת הביטחון של האו"ם בהם מושב הודי.
נשיא מאלי ביקר בהודו באמצע ינואר 2012 בליווי פמלייתו ובראשה רעייתו. נשיא הודו אירח אותו ואת פמלייתו לסעודת כבוד בארמון הנשיא.
מאוחר יותר פתחו שני הנשיאים את פגישתם הרשמית בבית ההיידראבאד שבמסגרתה נכללו היחסים הבינלאומיים והבילטרליים בין שתי המדינות. שני הצדדים הצהירו כי הם יעשו ככל שביכולתם כדי להעמיק את היחסים, הם חתמו על מזכר שיתוף פעולה בנושא גאולוגיה ומשאבי טבע זמינים ועל הסכם בו הודו נותנת 100 מיליון דולר למאלי כדי להקים בה תשתית חשמלית מודרנית.
ראו גם

יחסי הודו-ניז'ר
יחסי אוגנדה-הודו
יצחק צחייק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בפברואר 1952 (בן 72)
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1976
 פרסים והוקרה:  פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר 
 פרופיל ב-IMDb
 
יצחק צחייק (נולד ב-1 בפברואר 1952) הוא עורך ומפיק קולנוע ישראלי. זוכה פרס אופיר לשנת 2012 על עריכת הסרט "רוק בקסבה".
ביוגרפיה

במהלך השנים ערך צחייק מספר סרטים.
את הקריירה החל בשנת 1976 כעורך סאונד בסרטו של אסי דיין "גבעת חלפון אינה עונה". בשנת 1977 לקח חלק בעריכת הסרט "מבצע יונתן" בבימויו של מנחם גולן.
בשנת 1978 ערך את סרטו של אבי נשר "הלהקה". בשנת 1979 שימש כעורך הסרט "דיזנגוף 99", בו כיכבו גידי גוב, ענת עצמון, גלי עטרי ומאיר סוויסה. בשנת 1980 ערך את הסרט "פצעי בגרות 80". באותה שנה הפיק וערך את הסרט "הפחדנים", בבימויו של אבי נשר. בשנת 1981 שימש כעורך הסרט "סיפור אינטימי". בשנת 1984 הפיק וערך את הסרט "זעם ותהילה". בשנת 1985 הפיק וערך את הסרט "שוברים", בכיכובם של יזהר אשדות וגלי עטרי.
בשנת 1998 ערך את סרטו של זאב רווח "פעמיים בוסקילה". בשנת 1999 ערך את הסרט "צור הדסים". ב-2001 שימש כעורך הסרט "שישה מיליון רסיסים", בו כיכבו ענת לירי וישי גולן. בשנת 2003 ערך את הסרט "איש החשמל", בבימויו של אלי כהן. בשנת 2004 ערך את הסרטים "האושפיזין" ו"סוף העולם שמאלה", וכן את סדרת הדרמה "מעורב ירושלמי". בין השנים 2007-2005 ערך את הסדרה "מילואים". בשנת 2006 שימש כעורך הסרט "בקרוב יקרה לך משהו טוב", בו כיכבו אדם הירש וטינקרבל. באותה שנה ערך את הסרטים "אדמה משוגעת" ו"מכתבים לאמריקה".
בשנים 2014-2007 שימש כעורך הסדרה "הבורר". בשנת 2007 ערך את הסרט "הסודות". בשנת 2008 שימש כעורך הסרטים "חסר מנוחה" ו"איים אבודים". ב-2009 ערך את הסרט "אילי ובן". בשנת 2010 שימש כעורך הסרט "פעם הייתי", בו כיכבו אדיר מילר, מיה דגן ותובל שפיר. בשנת 2012 ערך את הסרט "הדילרים" ואת הסרט "רוק בקסבה". על עריכת הסרט זכה בפרס אופיר בקטגוריית "העריכה הטובה ביותר".
בשנת 2013 ערך את הסרטים "רימון הזהב", "לצוד פילים" "ופלאות".  בשנת 2014 ערך את הסרט "שושנה חלוץ מרכזי", בכיכובם של אושרי כהן וגל גדות.
היה מועמד לפרס אופיר 2015 על העריכה הטובה ביותר של הסרט "ציפורי חול".
צחייק משמש יו"ר איגוד העורכים מהקמת האיגוד בשנת 2008.
פילמוגרפיה חלקית > סרטים שערך

1977 מבצע יונתן
1978 הלהקה
1979 דיזנגוף 99
1980 פצעי בגרות
1980 הפחדנים
1981 סיפור אינטימי
1984 זעם ותהילה
1985 שוברים
1998 פעמיים בוסקילה
1999 צור הדסים
2001 שישה מיליון רסיסים
2003 איש החשמל
2004 האושפיזין
2004 סוף העולם שמאלה
2006 בקרוב יקרה לך משהו טוב
2006 אדמה משוגעת
2006 מכתבים לאמריקה
2007 הסודות
2007 רחמים
2008 חסר מנוחה
2008 איים אבודים
2009 אילי ובן
2010 פעם הייתי
2012 הדילרים
2012 רוק בקסבה
2013 רימון הזהב
2013 לצוד פילים
2013 פלאות
2014 שושנה חלוץ מרכזי
2014 רפסודיה בולגרית
2015 ציפורי חול
2016 ג'נקשן 48
2016 האוצר מעבר לנהר
2016 החטאים
2018 סיפור אחר
2019 המוסד
2021 תמונת הניצחון
פילמוגרפיה חלקית > עריכה קולית

1976 גבעת חלפון אינה עונה
פילמוגרפיה חלקית > סרטים שהפיק

1980 הפחדנים
1984 זעם ותהילה
1985 שוברים
פילמוגרפיה חלקית > סדרות שערך

1996 כסף קטלני
1998-1996 קפה פריז
2004 מעורב ירושלמי
2007-2005 מילואים
2014-2007 הבורר
2020-2018 שנות השמונים
מועמדויות ופרסים

| שנה | יצירה | ארגון | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | בקרוב יקרה לך משהו טוב | פרס אופיר | פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר | מועמדות |
| 2006 | אדמה משוגעת | פרס אופיר | פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר | מועמדות |
| 2007 | הסודות | פרס אופיר | פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר | מועמדות |
| 2008 | איים אבודים | פרס אופיר | פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר | מועמדות |
| 2010 | פעם הייתי | פרס אופיר | פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר | מועמדות |
| 2012 | רוק בקסבה  | פרס אופיר | פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר | זכייה |
| 2015 | ציפורי חול | פרס אופיר | פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר | מועמדות |
| 2020 | המוסד | פרס אופיר | פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר |  |
| 2021 | תמונת הניצחון | פרס אופיר | פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר |  |
יחסי הודו–לטביה

| יחסי הודו–לטביה |
| --- | --- |
הודו: לטביה


הודו: לטביה
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 64,589
אוכלוסייה
1,454,183,987: 1,867,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 43,627
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 23,364
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה

ראש ממשלת לטביה ואלדיס דומברובסקיס (מימין) נפגש עם שגריר הודו בלטביה, 2010
יחסי הודו–לטביה הם היחסים הדו-צדדיים בין הודו ולטביה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1991, לאחר עצמאות לטביה.
יחסים כלכליים

בשנת 2013 חתמו לטביה והודו על הסכם למניעת כפל מס, שהגדיל את הייצוא ההודי ללטביה בתקופת הטבות כלכליות בין שתי המדינות. נכון לעכשיו שתי המדינות דנות בבניית שיתוף פעולה הדוק ועמוק יותר בתחום הובלות ולוגיסטיקה.
הודו רואה את לטביה, כמו גם את אסטוניה וליטא, כשותפות אסטרטגיות של אינטרסים הודים ובלטים.
ביקורים רשמיים

בשנת 2017 ביקר ראש ממשלת לטביה מאריס קוצ'ינסקי בהודו כדי להאיץ את התפתחות היחסים הכלכליים בין המדינות. בשנת 2019 ביקר סגן נשיא הודו וניקאיאח נאידו בלטביה וניהל שיחות עם מנהיגי לטביה.
נציגויות דיפלומטיות

הודו מיוצגת בלטביה באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה.
לטביה מחזיקה בהודו שגרירות וקונסוליה בניו דלהי.
יחסי פינלנד–קרואטיה

| יחסי פינלנד–קרואטיה |
| --- | --- |
פינלנד: קרואטיה


פינלנד: קרואטיה
שטח (בקילומטר רבוע)
338,145: 56,594
אוכלוסייה
5,618,827: 3,868,460
תמ"ג (במיליוני דולרים)
300,187: 82,689
תמ"ג לנפש (בדולרים)
53,425: 21,375
משטר
רפובליקה

ראש ממשלת פינלנד, סאנה מרין, נפגש עם ראש ממשלת קרואטיה אנדריי פלנקוביץ' בשנת 2022
יחסי פינלנד–קרואטיה הם יחסי החוץ בין פינלנד לקרואטיה.
היסטוריה

פינלנד הכירה בקרואטיה ב-2 ביולי 1941, אולם ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עימה ב-20 בספטמבר 1944. פינלנד הכירה מחדש בקרואטיה ב-17 בינואר 1992, ושתי המדינות כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים ב-19 בפברואר 1992. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי. פינלנד הצטרפה לאיחוד האירופי ב-1995, וקרואטיה הצטרפה לאיחוד האירופי ב-2013. ביולי 2022, קרואטיה אישרה במלואה את בקשת החברות של פינלנד לנאט"ו .
נציגויות דיפלומטיות

קרואטיה מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי.
פינלנד מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזאגרב ו-3 קונסוליות כבוד ברייקה, ספליט וזאגרב.
ישיבת יחל ישראל

.
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 ישיבה
 השתייכות:  חסידות סערט ויז'ניץ
 תקופת הפעילות:  תש"י (1950) – הווה
 מייסדים:  הרב ברוך הגר
 מיקום
 מיקום:  חיפה
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°47′55″N 35°00′14″E﻿ / ﻿32.798722222222°N 35.00375°E﻿ / 32.798722222222; 35.00375
  (למפת חיפה מוגדלת) ישיבת יחל ישראל(למפת חיפה רגילה) ישיבת יחל ישראל(למפת הגליל המערבי רגילה) ישיבת יחל ישראל(למפת הגליל המערבי מוגדלת) ישיבת יחל ישראל
 
ראש הישיבה הרב משה הגר (משמאל) עם אחיו האדמו"ר מסרט ויז'ניץ
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
ישיבת יחל ישראל היא ישיבה של חסידות סערט ויז'ניץ, הנמצאת ברמת ויז'ניץ בחיפה. הישיבה נקראת על שמו של הרב ישראל הגר בעל "אהבת ישראל" מוויז'ניץ.
היסטוריה

הישיבה נוסדה בשנת תש"י (1950) בחיפה על ידי הרב ברוך הגר בעל ה"מקור ברוך", שעלה אז לישראל, יחד עם הרב יהודה לייב גפן-אוייסיבאל, תלמיד ישיבת חכמי לובלין ולימים רב העיר כפר אתא, כהמשך לישיבת "בית ישראל" בעיר סערט (סירט) שברומניה, שנחרבה במהלך השואה, ולישיבת חכמי לובלין (יח"ל). על שם שתי הישיבות נקראה הישיבה "יח"ל ישראל".
בשנותיה הראשונות נוהלה הישיבה על ידי הרב גפן, במשך תקופה עמד בראשות הישיבה הרב אברהם משה באב"ד, גיסו של רבי ברוך. משנת תשי"ג עמד בראש הישיבה רבי נפתלי חיים אדלר. הרב אליהו שטרנבוך כיהן כר"מ בישיבה אחר נישואיו, עד לשנת תשכ"ג.
עם הקמת רמת ויז'ניץ בחיפה הועברה הישיבה לשכונה החדשה. בשנת תשכ"ד נפטר רבי ברוך, והישיבה נקלעה לקשיים. אז מונה הבן רבי משה הגר לראש הישיבה, לצד אחיו רבי אליעזר שמונה לאדמו"ר. רבי משה נפטר בשנת תשנ"ט.
הערות שוליים

↑  נתן אליהו רוט, "מקור ברוך", בתוך "קדוש ישראל" חלק ב' פרק כ"ג, באתר היברובוקס
↑  יעקב כ"ץ, הארי שבחבורה שערים, 1 בפברואר 1957
↑  באתר ארגון יהודי בוקובינה.
1 2  מנשה מילר, סירט (סערט) שלנו, סיפורה של עיירה יהודית, ישראל תשס"ג, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  המבשר, ערב פסח תשס"ט. ראו כאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311521405171  LCCN: n98092906  VIAF: 158455655   WorldCat (עם VIAF): 158455655 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישיבות ובנושא חיפה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי הודו–מאוריציוס

| יחסי הודו–מאוריציוס |
| --- | --- |
הודו: מאוריציוס


הודו: מאוריציוס
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 2,040
אוכלוסייה
1,454,183,987: 1,270,440
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 14,397
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 11,332
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה

קציני חיל הים במאוריציוס מברכים את אנשי חיל הים ההודי בפורט לואיס, מאוריציוס ב -31 באוקטובר 2014.
אדמירל רובין ק' דהואן סוקר משמר כבוד במאוריציוס, ינואר 2015.
יחסי הודו–מאוריציוס הם היחסים ההיסטוריים, הפוליטיים, הכלכליים, הצבאיים, החברתיים והתרבותיים בין הרפובליקה של הודו לרפובליקת מאוריציוס. הקשרים בין הודו למאוריציוס מתוארכים לשנת 1730, יחסים דיפלומטיים כוננו בשנת 1948, לפני שמאוריציוס הפכה למדינה עצמאית. הזיקות התרבותיות והקשרים ההיסטוריים הארוכים בין שני העמים תרמו ליחסים חזקים ולבדים בין שני העמים. יותר מ-68% מאוכלוסיית מאוריטיס הם ממוצא הודי, הידועים לרוב כ-Indo-Mauritians. הודו ומאוריציוס משתפות פעולה במאבק בפיראטיות, המהווה איום גדול באזור האוקיינוס ההודי ומאוריציוס תומכת בעמדתה של הודו נגד הטרור.
היסטוריה

היחסים בין מאוריציוס להודו מקורם בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-18, אז הובאו בעלי מלאכה מפודוצ'רי וטאמיל נאדו. היחסים הדיפלומטיים בין הודו למאוריציוס כוננו בשנת 1948. מאוריציוס ניהלה מגעים עם הודו באמצעות כיבוש הולנדי, צרפתי ובריטי. משנות ה-20 של המאה ה-19, עובדים הודים החלו להגיע למאוריציוס לעבוד במטעי סוכר. משנת 1834 כאשר בוטלה העבדות על ידי הפרלמנט הבריטי, החלו להכניס מספר רב של עובדים הודים למאוריציוס כמשרתים חוזיים. ב-2 בנובמבר 1834 עגנה הספינה בשם 'אטלס' במאוריציוס אשר הביאה את המשלוח הראשון של פועלים הודים. היום הזה מוכר במאוריציוס כ"יום אפרואסי". בסך הכל, על פי ההערכות הובאו למאוריציוס בין 1834 לבין העשורים הראשונים של המאה העשרים, כחצי מיליון פועלים משועבדים הודים, מתוכם כשני שלישים התיישבו לצמיתות במאוריציוס. במאוריציוס הם הוצאו לאפרוואסי גהאט בפור לואי, האתר שימש למעשה כעוגן הביטחון של מאוריציוס, ותופס תפקיד בביטחון מאוריציוס שדו"ח אמריקני העריך כ"כפיפות נכונה של מאוריציוס להודו". נקודת מפנה מרכזית במערכת היחסים הגיעה בשנת 1983, כאשר הודו הגיעה לנקודת ההתערבות הצבאית במאוריציוס במבצע לאל דורה כדי להבטיח שהיא תישאר במסלול האסטרטגי של הודו. בשנת 2015 חתם ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי על הסכם להקמת שמונה תחנות מכ"ם לפיקוח על החוף בשליטת הודו.
יחסי סחר

השקעות חוץ ישירות בהודו הגיעו ל-2% מהתמ"ג, לעומת 0.1% בשנת 1990, וההשקעות ההודיות במדינות אחרות עלו בצורה חדה בשנת 2006. תאגיד כלכלי ומסחרי גדל עם השנים. הודו הפכה למקור היבוא הגדול ביותר במאוריציוס מאז 2007 ומאוריציוס ייבאה סחורות בשווי 816 מיליון דולר בשנה הכספית אפריל 2010-מרץ 2011. מאוריציוס נותרה המקור הגדול ביותר ל-FDI בהודו במשך יותר מעשור עם תזרים מניות של FDI בהיקף של 55.2 מיליארד דולר בתקופה אפריל 2000 עד אפריל 2011.
שיתוף פעולה צבאי

מאוריציוס היא חלק מרשת הביטחון של הודו הכוללת תחנת רדאר חוף למעקב (CSR) של רשת מודיעין התקשורת הפיקודית הלאומית של חיל הים ההודי. ראש חיל הים במאוריציוס והיועץ לביטחון לאומי במאוריציוס הם קצינים הודים.
יחסי פינלנד–צרפת

| יחסי פינלנד–צרפת |
| --- | --- |
פינלנד: צרפת


פינלנד: צרפת
שטח (בקילומטר רבוע)
338,145: 643,801
אוכלוסייה
5,618,827: 66,574,294
תמ"ג (במיליוני דולרים)
300,187: 3,030,904
תמ"ג לנפש (בדולרים)
53,425: 45,527
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית למחצה ודמוקרטיה פרלמנטרית למחצה

יחסי פינלנד–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הצרפתית לבין הרפובליקה של פינלנד. בין שתי המדינות יחסים דיפלומטיים מלאים נכון לשנת 2019.
סקירה כללית

המגעים בין שתי המדינות החלו מיד עם הכרתה של צרפת בעצמאותה של פינלנד ב-4 בינואר 1918. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות כוננו ב-24 בינואר באותה השנה.
על פי סקר ה-BBC World Service כמחצית מהפינים סבורים כי לצרפת יש השפעה חיובית בעולם, כרבע מהם סבורים כי לצרפת יש השפעה שלילית בעולם והשאר אינם מחזיקים בדעה ספציפית.
נציגויות דיפלומטיות

צרפת מיוצגת בפינלנד בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בהלסינקי, בירת המדינה. צרפת מיוצגת בפינלנד גם בדרג הקונסולרי באמצעות עשר קונסוליות שהיא מחזיקה בלאפנראנטה, ואסה,, מרייהאמן (שבאולנד) לאהטי, ייבסקילה, אואולו, פורי, רובניימי, טמפרה וטורקו.
פינלנד מיוצגת בצרפת בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה. פינלנד מיוצגת בצרפת גם בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש עשרה קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: אז'אקסיו, בורדו, קאן, דיז'ון, ליל, ליון, מרסיי, ננסי, ניס, קמפר, טולוז, שטרסבורג ופפאטה (שבפולינזיה הצרפתית).
יחסי הודו–לסוטו

| יחסי הודו–לסוטו |
| --- | --- |
הודו: לסוטו


הודו: לסוטו
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 30,355
אוכלוסייה
1,454,183,987: 2,343,924
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 2,046
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 873
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי הודו–לסוטו הם היחסים הבילטרליים שמתקיימים בין הרפובליקה של הוֹדוּ לבין ממלכת לסוֹטוֹ.
2 המדינות חברות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות. ”בהתחשב בכך שהודו היא הדמוקרטיה הגדולה ביותר בעולם, ולנוכח תרומתה בעבר לקידום השלום”, החליטה לסוטו באופן רשמי להחזיר את מועמדותה של הודו למושב קבע ב-G4. לסוטו הכירה גם בקשמיר כחלק בלתי-נפרד מהודו, ותומכת בעמדה ההודית בנושא זה. על פי הנציבות העליונה של הודו באתר של פרטוריה, ”מאז 1996 הועברה הנציבות העליונה לפרטוריה ללסוטו במקביל, אך בלסוטו הנציבות העליונה התחילה רק בבוטסואנה. בעקבות ביקור ראש הממשלה מושיסילי בהודו באוגוסט 2003, פתחה לסוטו משלחת בניו דלהי, מר שביר פרבאי מונה לנציב העליון של לסוטו בהודו”. שרי מאן מוהן בקיה מונה להיות קונסול כבוד של לסוטו בהודו במרץ 2014 בטקס שנערך בבירת לסוטו מאסרו. הטקס בוצע על ידי הנציב העליון של הודו בדרום אפריקה.
קשרים כלכליים

ב-2010–2011, הייצוא מהודו ללסוטו הוערך בסביבות כ-17 מיליון דולר. הייצוא מלסוטו להודו הוערך רק לכ-1 מיליון דולר.
קשרים צבאיים

ב-2001, במסגרת הסכם עם הודו, צוות אימון של הצבא ההודי (IATT) התחיל באימון הצבא בלסוטו (LDF).
ייצוג

להודו יש קונסוליה כללית במסרו.
לסוטו יש משלחת בניו דלהי וקונסוליה במומבאי.
יחסי פינלנד–קטר

| יחסי פינלנד–קטר |
| --- | --- |
פינלנד: קטר (מדינה)


פינלנד: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
338,145: 11,586
אוכלוסייה
5,618,827: 3,065,289
תמ"ג (במיליוני דולרים)
300,187: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
53,425: 76,916
משטר
רפובליקה: מונרכיה

יחסי פינלנד–קטר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת פינלנד לבין מדינת קטר.
היסטוריה

פינלנד הכירה בקטר ב-15 באוקטובר 1971, והיחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-1 באפריל 1974.
השייח' חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, אמיר מדינת קטר, הגיע לביקור ממלכתי בפינלנד בתאריכים 10–11 ביוני 2002. האמיר והנשיאה טריה הלונן דנו ביחסים פוליטיים וכלכליים בין פינלנד לקטר, ההתפתחות באזורים הסמוכים של שתי המדינות והמצב הבינלאומי הנוכחי.
במהלך הביקור, ב-10 ביוני, נחתם הסכם לשיתוף פעולה כלכלי, מסחרי וטכני. מטרת ההסכם היא לשפר את הקשר והביקורים במגזר המסחרי, הפרטי והציבורי בין שתי המדינות. ההסכם נחתם על ידי השר יאן-אריק אנסטם, כסגן שר הסחר בפינלנד, ועל ידי שר האוצר של קטר, יוסף חוסיין כמאל.
לפינלנד וקטר כבר יש הסכם בנושא תעופה אזרחית והסכם בנושא הגנת השקעות נחתם בנובמבר 2001 בדוחה. במהלך ביקורו של אמיר שתי המדינות הביעו עניין בפתיחת שיחות בנושא הסכם למניעת כפל מס.
נציגויות דיפלומטיות

פינלנד אינה מיוצגת בקטר לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
קטר מיוצגת בפינלנד באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה.
יחסי פינלנד–רומניה

| יחסי פינלנד–רומניה |
| --- | --- |
פינלנד: רומניה


פינלנד: רומניה
שטח (בקילומטר רבוע)
338,145: 238,391
אוכלוסייה
5,618,827: 18,988,203
תמ"ג (במיליוני דולרים)
300,187: 351,003
תמ"ג לנפש (בדולרים)
53,425: 18,485
משטר
רפובליקה

שגרירות רומניה בהלסינקי
יחסי פינלנד–רומניה הם היחסים הדיפלומטיים בין פינלנד לרומניה. שתי המדינות חברות באו"ם, במועצת אירופה ובאיחוד האירופי.