stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפחת רזאל
פיתוח קריירות עצמאיות

לאחר השירות הצבאי החלו יונתן ואהרן בחיפוש עצמי. אהרן עבר לצפת והתאהב בשירת קרליבך. שם הלחין את שירו "הגיע זמן הגאולה". יונתן פנה ללימודים גבוהים באקדמיה למוזיקה למוזיקה ולמחול בירושלים, ועבד עם התזמורת הקאמרית הישראלית וסימפונט רעננה, ואז פרש והיה רועה צאן בסוסיא, שבה התגורר חצי שנה. בתום החיפוש העצמי עשו השניים שתי בחירות זהות: שניהם בחרו באורח חיים דתי ובמוזיקה. שניהם תלמידיו של אנדרה היידו. אהרן ויונתן הופיעו ביחד מספר פעמים. יהודה שהיום הוא רב הצטרף אליהם לעיתים כמתופף. ריקה מופיעה בפני נשים אולם היא גם מעורבת ומפיקה חלק מיצירתם. בשנת 2016, בגיל 40, לאחר שהקימה משפחה וילדה שמונה ילדים, ריקה שבה לקדמת הבמה בשירים מקוריים שלה אותם היא גם מקליטה לקראת אלבום שבדרך. ריקה הופיעה בעבר גם יחד עם אשתו של אהרן, אפרת.
בנו של אורי, אחיו של מיכה, הוא הכנר והזמר ניצן חן רזאל. כילד הופיע יחד עם בני דודיו, יונתן ואהרן, בנגינת חליליות במדרחוב בן-יהודה בירושלים. הוא עשה מסלול כמעט זהה - לימודי מוזיקה קלאסית; לימודים בבית הספר שליד האקדמיה; בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית; האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים; שירות צבאי כמוזיקאי מצטיין ולאחר מכן נגינה עם הרכבים שונים, ובחר באורח חיים דתי.
לילך רזאל, בתו השנייה של אורי, היא זמרת בתחילת דרכה. האלבום הראשון שלה, "מבחוץ", הושק ביולי 2015.
דורות האמנים במשפחה

מרק רוזלאר (צ'לן ומרצה ללימודים קלאסיים באוניברסיטת תל אביב)
מיכה רזאל (מרצה בבית הספר לחינוך באוניברסיטת בר-אילן)
יונתן רזאל (זמר ומלחין)
אהרן רזאל (זמר ומלחין)
ריקה רזאל ון-לואן (זמרת ומלחינה)
מיכל ון-לואן (זמרת)
יהודה רזאל (רב ומתופף)
אורי רזאל
ניצן-חן רזאל (כנר וזמר)
לילך רזאל (זמרת ומלחינה)
הערות שוליים

↑  לירון נגלר-כהן, מסע אל החיים היהודיים שהיו, באתר ynet, 27 בינואר 2011
↑  יפה גולדשטיין, היו גם גויים טובים, הצופה, 30 באפריל 2005
↑  יצחק ון לואן, בסך הכל רציתי להתחבר אליך, אתר דתילי, 8 באוגוסט 2007
↑  רותם איתן, תקליטי שדרים - להקת משפחת רזאל - "בלדה לחמור, TAXI DRIVER״, חדשות, 18 בינואר 1990
↑  יורם בר, הבנים והבנות, אתר רוקבר, 26 באפריל 1991
↑  אליעזר שולמן, המסע המוזיקלי של האחים רזאל , אתר חב"ד, שיחת השבוע 1178
↑  תימורה לסינגר, ‏על אמנות ואמונה, באתר גלובס, 3 במרץ 2008
↑  דנה שגב, השמיעני את קולך, אתר אסימון, 17 בנובמבר 2005
↑  ריקה רזאל (ואן לואן): "לא דמיינתי שאחזור למוזיקה. היום אני כועסת על עצמי שכך חשבתי"
↑  ריקה רזאל (אחות של) מגשימה חלום, באתר ערוץ 7
↑  טלי פרקש, יש להם אחות: ריקה רזאל לא נשארת מאחור, באתר ynet, 21 במרץ 2016
↑  אתר אישי של ניצן חן-רזאל
↑  מופעים בבית היוצר באתר הבמה
משטרת סבסטופול

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 תחום שיפוט:  סבסטופול 
 תאריך הקמה:  2014 
 סוכנות קודמת:  מיליציה 
 מטה מרכזי:  רחוב פושקין 19, סבסטופול
 אתר רשמי
 
מינהל משרד הפנים של הפדרציה הרוסית בעיר סבסטופול (ברוסית: УМВД России по г. Севастополю) הוא שמה הרשמי של המשטרה בסבסטופול המהווה גוף אכיפת חוק משטרתי של הרשות המבצעת בסבסטופול. מטרותיה העיקריות הן להבטיח את ביטחון הזכויות והחירויות של האזרח, דיכוי וזיהוי פשעים, הגנה אזרחית, אבטחת הסדר הציבורי ואכיפת החוק בתחומי העיר סבסטופול.
בראש משטרת העיר סבסטופול עומד מפקד המתמנה ומפוטר על ידי נשיא רוסיה על פי המלצת שר הפנים. כיום בראש המשטרה עומד וסילי פאבלוב (מונה ב-30 בספטמבר 2015).
מטה המשטרה שוכן ברחוב פושקין 10 בסבסטופול. עם שטח סמכות של 864 קילומטר רבוע ופיקוח על אוכלוסייה של 380,000, זהו אחד מגופי המשטרה הגדולים בחצי האי קרים.
היסטוריה

המשטרה העירונית בסבסטופול הוקמה לראשונה בשנת 1905.
זמן קצר לאחר מהפכת אוקטובר בשנת 1917 הוקמה המיליציה שעברה בשנים הראשונות שלאחר מלחמת האזרחים ברוסיה שינויים רבים ולאורך כל תקופת ברית המועצות פעל כגוף שיטור עממי.
לאחר התפרקות ברית המועצות והכרזת העצמאות האוקראינית המשטרה בסבסטופול הייתה לחלק מהמשטרה האוקראינית ועברה רפורמות רבות שלא הביאו לשינוי משמעותי ותוכניות אלה ספגו ביקורת רבה מתושבי העיר. ברם, במרץ 2014 אירועי סיפוח חצי האי קרים לרוסיה הביאו להחלפת המיליציה במשטרה הרוסית. משטרת סבסטופול הפכה לגוף שיטור פדרלי הכפוף למשרד הפנים הרוסי.
מבנה

בנוסף לתחנות משטרה וסניפים אזוריים האחראים על אזורים שונים בעיר, למשטרה קיימות גם מחלקות מטה, כדוגמת:
מחלקת משפטים האחראית להגנה משפטית על השוטרים
המחלקה לפיקוח ממלכתי על ביטחון תנועת הדרכים המהווה לגוף משטרת התנועה העירונית
המרכז לעבודות רישוי שמעניק רישיונות לרכבים ותעודות רישוי
המחלקה לביטחון כלכלי ומאבק בשחיתות שנלחמת בפשעי כלכלה ומאבק בשחיתות בתוככי המשטרה
המחלקה הפלילית הנחשבת לבולשת של סבסטופול ואחראית לחקירת פשעים חמורים, בשיתוף פעולה עם הסניף האזורי של ועדת החקירות ושירות הביטחון הפדרלי
המחלקה לאבטחת מתקנים האחראית לאבטחת מתקני ממשל, בניינים ותשתיות
מחלקת ביטחון פנים האחראית לחקירת שוטרים
מחלקת ביטחון התחבורה המאבטחת תשתיות תחבורה
המחלקה לשליטה בסמים - יורשת אגף סבסטופול של שירות הסמים הפדרלי. עוסקת במלחמה בסמים לא חוקיים
המחלקה לענייני הגירה שנאבקת בהגירה לא חוקית
מרכז המידע המהווה את דוברות המשטרה
המרכז ללוחמה בקיצונית שאחראית ללוחמה בפשיעה מאורגנת ובטרור ומשתפת פעולה עם המשמר הלאומי של רוסיה בהפעלת יחידות מיוחדות כמו אומו"ן
המרכז לקרימינליסטיקה מומחית שהוא בעצם שמה הרשמי של מעבדת הזיהוי הפלילי
המינהל הראשי להבטחת ביטחון הציבור וליחסים עם גופי הממשל הפדרלי שאחראית על שירות הסיור המשטרתי
מפקד משטרת סבסטופול

את מפקד משטרת העיר סבסטופול (רשמית, מפקד מינהל משרד הפנים בסבסטופול) ממנה ומפטר נשיא רוסיה בהמלצת השר לענייני פנים של הפדרציה הרוסית ובאישור האספה המחוקקת של סבסטופול.
מפקד משטרת סבסטופול > מפקדים

ויוואט בלובורודוב (1983-1999)
ניקולאי איליצ'ב (1999-2003)
ולרי פטוחוב (2005-2007)
וסילי ביריוקוב (2007)
ו. פטוחוב (2007-2010)
אלכסנדר טנצ'וק (2010-2011)
אלכסנדר גונצ'רוב (2011-2012)
סרגיי פוגוטוב (2012-2013)
ולרי רדשנקו (2013)
א. גונצ'רוב (14 בנובמבר 2013 - מרץ 2014)
אלכסנדר פיודורוב (26 במרץ 2014 - 30 בספטמבר 2015)
וסילי פאבלוב (30 בספטמבר 2015-)
ראו גם

משטרת סנקט פטרבורג
הערות שוליים

↑  UKRAINE REPORTS RUSSIAN MILITARY ACTIVITY ON CRIMEA BORDER, Newsweek
Gutterman, Steve. "Putin signs Crimea treaty, will not seize other Ukraine regions". Reuters.com.
Ukraine crisis timeline, BBC News
UN General Assembly adopts resolution affirming Ukraine's territorial integrity
מרטין שולר

| --- | --- |

 לידה:  12 במרץ 1968 (בן 56) מינכן, גרמניה המערבית 
 הושפע על ידי:  אוגוסט זנדר 
 
מרטין שולר (באנגלית: Martin Schoeller; נולד ב-12 במרץ 1968) הוא צלם ניו יורקי שסגנון "תצלומי התקריב המפורטים" שלו מתאפיין בטיפול דומה בכל הנושאים, בין אם הם ידוענים או אנונימיים. עבודתו המזוהה ביותר היא הדיוקנאות שלו, שצולמו בתאורה, רקע וסגנון דומים. עבודתו מופיעה ב"מגזין נשיונל ג'יאוגרפיק ", הניו יורקר, ב"ניו יורק טיימס מגזין", ב"טיים", GQ, ו-ווג. הוא צלם צוות ב"ניו יורקר" מאז 1999.
ראשית חייו והשכלתו

נולד במינכן, גרמניה ב-12 במרץ 1968. בשנותיו הראשונות הושפע מהצלמים אוגוסט זנדר, ברנט והילה בכר. שולר למד צילום ב-Lette-Verein בברלין.
קריירה

שולר החל את הקריירה שלו בגרמניה. הוא הגיע לניו יורק ב-1993 ועבד כעוזר של אנני ליבוביץ' מ-1993 עד 1996. הוא פיתח את טכניקת דיוקן "הראש הגדול", מונח שטבע לסגנון "תצלומי תקריב היפר-מפורטים", סגנון שהעניק לו לימים הערכה עולמית. הוא עזב ב-1996 כדי להמשיך בקריירת פרילנסר. דיוקנאות רחוב שלו הופיעו ב־רולינג סטון, GQ, אסקווייר, אנטרטיינמנט ויקלי ובמגזין W. בשנת 1999 הצטרף לריצ'רד אבדון כצלם דיוקנאות בניו יורקר.
דיוקנאותיו הוצגו במוזיאונים וגלריות ברחבי העולם. ספר דיוקנאות שלו יצא לאור על ידי teNeues בשנת 2005: "Close Up: Portraits 1998-2005". בספר 75 דיוקנאות שנבחרו מלמעלה מ-300 צילומים עם ידוענים. ספר אחר, "Female Bodybuilders", פורסם בהוצאת Pond Press ב-2008. באותה שנה פרסם בית ההוצאה שטרן תיק עבודות (portfolio) (אנ') שלו, "Fotographie Portfolio #54". ספרו "דיוקנאות" פורסם ב-2014 על ידי teNeues, ומציג רטרוספקטיבה של 15 שנים של דיוקנאות הסביבה שצילם. הוא השיק תערוכות בו-זמנית בברלין ובניו יורק, בהן הוצגה העבודה על יציאת הספר לאור. עבודתו נמצאת באוסף הקבוע של גלריית הדיוקנאות הלאומית של סמית'סוניאן.
צילם את השער השנוי במחלוקת של גיליון 21 במאי 2012 של "טיים" על התקשרות הורית ("Are You Mom Enough?"). בספרו האחרון "Identical: Portraits of Twins", בהוצאת teNeues בחן 40 קבוצות של תאומים ואחים זהים בסגנון הקלוז אפ הייחודי שלו.
חיים אישיים

נישא להלן רוטמן שולר, מעצבת גרפית, בשנת 2000. חי ועובד במנהטן, ניו יורק.
תערוכות יחיד

2005 - "Close Up", Camera Work (Berlin, Germany)
2005 - "Close Up", Forma Galleria (Milan, Italy)
2006 - "Close Up", Brancolini Grimaldi Contemporary Art (Florence, Italy)
2006 - "Close Up", Galerie Wouter van Leeuwen (Amsterdam, The Netherlands)
2006 - "Close Up", Hasted Hunt Gallery (New York, NY)
2007 - "Close Up", Ace Gallery (Beverly Hills, CA)
2007 - "Close Up", Bernard Toale Gallery (Boston, MA)
2007 - "Close Up", Griffin Museum of Photography (Winchester, MA)
2008 - "Female Bodybuilders", Ace Gallery (Beverly Hills, CA)
2008 - "Close Up", Hasted Hunt Gallery (New York, NY)
2009 - "Martin Schoeller: Portraits", A. galerie (Paris, France)
2010 - "Close Up", National Portrait Gallery (Canberra, Australia)
2010 - "Close Up & Female Bodybuilders", Hasted Hunt Kraeutler Gallery (New York, NY)
2011 - "Behind the Mask", Museum the Kennedys (Berlin, Germany)
2012 - "Close Up", Naples Museum of Art (Naples, FL)
2012 - "Close Up", Boca Raton Museum of Art (Boca Raton, Florida)
2013 - "Close Up", EMP Museum (Seattle, WA)
2013 - "Identical: Portraits of Twins", Ace Gallery (Beverly Hills, CA)
2013 - "Female Bodybuilders", Drew University (Madison, NJ)
2013 - "Close Up", Eastern Illinois University (Charleston, IL)
2014 - "Portraits", Hasted Kraeutler Gallery (New York, NY)
2014 - "Portraits", CWC Gallery (Berlin, Germany)
2015 - "Martin Schoeller: Up Close", Fotografiska (Stockholm, Sweden)
2018 - “Big Heads” Nederlands Fotomuseum (Rotterdam, Netherlands)
2019 - “Close”, Shanghai Center of Photography (Shanghai, China)
2020 - “Close” XPM Photography Museum (Changsha, China)
2020 - “Death Row Exonerees” Fotografiska (New York, NY)
2020 - “Close Up” Camera Work (Berlin, Germany)
2020 - “Works” NRW Forum (Dusseldorf, Germany)
2020 - “Survivors–Faces of Life after the Holocaust” Zeche Zollverein (Essen, Germany)
פרויקטים ידועים

צילום שבט Pirahã בצפון מערב ברזיל עבור הניו יורקר
צילום שבט האדזה בטנזניה עבור נשיונל ג'יאוגרפיק
צילום לקוחות חסרי בית של קואליציית האוכל של Greater West Hollywood ופרסום התמונות באופן בלעדי באינסטגרם כדי להעלות את המודעות לחסרי בית ולתמיכה בעמותה המנוהלת בהתנדבות.
צילום 75 ניצולי שואה בשיתוף המרכז העולמי להנצחת השואה יד ושם בירושלים, ישראל
ספרי התמונות של שולר

Works by Steidl (2020)
Survivors – Faces of Life after the Holocaust by Steidl (2020)
Close by Steidl (2018)
Portraits by teNeues (2014)
Identical: Portraits of Twins (2012)
Martin Schoeller Stern Portfolio by teNeues (2009)
Female Bodybuilders (2008)
Close Up: Portraits 1998-2005 by teNeues (2005)
הערות שוליים

↑  "Feature Photography/Martin Schoeller". National Portrait Gallery. נבדק ב-15 פבר' 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Contributors: Martib Schoeller". The New Yorker. נבדק ב-15 פבר' 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Photographers: Martin Schoeller". National Geographic. נבדק ב-15 פבר' 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Schoeller puts stars, strangers on same platform". The Daily Eastern News. 31 בינואר 2013. אורכב מ-המקור ב-8 באפריל 2013. נבדק ב-15 פבר' 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kochman, Michael (13 ביוני 2005). "Face Time". Entertainment Weekly. נבדק ב-15 פבר' 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Contributors: Martib Schoeller". The New Yorker. נבדק ב-15 פבר' 2013. {{cite web}}:  (עזרה)"Contributors: Martib Schoeller". The New Yorker. Retrieved Feb 15, 2013.
1 2 3  "Photographers: Martin Schoeller". National Geographic. נבדק ב-15 פבר' 2013. {{cite web}}:  (עזרה)"Photographers: Martin Schoeller". National Geographic. Retrieved Feb 15, 2013.
↑  Kochman, Michael (13 ביוני 2005). "Face Time". Entertainment Weekly. נבדק ב-15 פבר' 2013. {{cite news}}:  (עזרה)Kochman, Michael (June 13, 2005). "Face Time". Entertainment Weekly. Retrieved Feb 15, 2013.
↑  "Feature Photography/Martin Schoeller". National Portrait Gallery. נבדק ב-15 פבר' 2013. {{cite web}}:  (עזרה)"Feature Photography/Martin Schoeller". National Portrait Gallery. Retrieved Feb 15, 2013.
↑  iPad iPhone Android TIME TV Populist The Page (2012-05-21). "TIME Magazine Cover: Are You Mom Enough? - May 21, 2012 - Parenting - Mother - Babies - Children - U.S". Time.com. אורכב מ-המקור ב-11 במאי 2012. נבדק ב-2013-02-15. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  iPad iPhone Android TIME TV Populist The Page (2012-05-10). "Breast-Feeding Photos: TIME Cover on Attachment Parenting - LightBox". Lightbox.time.com. אורכב מ-המקור ב-10 במאי 2012. נבדק ב-2013-02-15. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Haughney, Christine (2012-05-20). "Time and Newsweek Magazine Covers Catch Eyes and Clicks". The New York Times.
↑  "A Tribe Apart". The New Yorker. נבדק ב-2013-02-15.
↑  "The Hadza". National Geographic. נבדק ב-2009-12-11.
↑  דבורה ברמן, שורדים: דיוקנאות של חיים לאחר השואה, באתר יד ושם, ‏ינואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009464186805171  GND: 119240963  ISNI: 0000 0000 3111 815X  LCCN: n96017017  NTA: 305956078  PIC: 282049  RKD: 342709  VIAF: 40183905   WorldCat (עם VIAF): 40183905 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרטין שולר".
נילסון מאטה

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1949 (בן 75) סאן פאולו, ברזיל
 מוקד פעילות:  ניו ג'רזי 
 תקופת הפעילות:  מ-1960
 עיסוק:  מוזיקאי, מלחין
 סוגה:  ג'אז לטיני
 שפה מועדפת:  פורטוגזית 
 כלי נגינה:  קונטרבס
 חברת תקליטים:  Motéma Music
 שיתופי פעולה בולטים:  Trio da Paz
 אתר רשמי
 
נילסון מאטה (Nilson Matta; נולד ב-1 במרץ 1949) הוא נגן קונטרבס ומלחין ברזילאי. מתגורר בניו יורק מאז 1985. הוא ידוע גם כנגן בהרכב הברזילאי "Trio De Paz", וכן בשיתופי פעולה עם הפסנתרן דון פולן והרכב "African Brazilian Connection".
ביוגרפיה

נילסון נולד בסאן פאולו ברזיל. למד לנגן על בס באוניברסיטה הפדרלית בריו דה ז'ניירו (UFRJ) אצל סנדרינו סנטורו, נגן בס קלאסי ברזילאי. במהלך שנות חייו בברזיל ניגן נילסון עם נגנים כמו ז'ואאו ז'ילברטו, הרמטו פסקואל, רוברטו קרלוס, שיקו בוארקי דה אולנדה, ננה קאימי, ז'ואאו בוסקו, ג'וני אלף, הליו דלמירו, לואיס בונפה והרכב "MPB4".
נילסון עבר לניו יורק בשנת 1985. מאז הוא הופיע והקליט עם אמנים כמו נגני הסקסופון ג'ו הנדרסון, ופקיטו ד'ריברה, נגן הטרומבון סלייד המפטון, החלילן הרבי מאן, הזמר מארק מרפי, הגיטריסט אוסקר קסטרו נבס, ואחרים. לאחר שעבר לעיר ניו יורק, ייסד נילסון, יחד עם הפסנתרן דון פולן, את הפרויקט "African Brazilian Connection", הקבוצה הוציאה שלושה אלבומים בחברת התקליטים "בלו נוט".
לאחר מכן החל נילסון לנגן עם הרכב משלו, "טריו דה פז" עם הנגנים -רומרו לובמבו ודודוקה דה פונסקה . השלישייה הוציאה חמישה אלבומים.
מ -1995 עד 1998, מאטה עבד רבות עם הסקסופוניסט ג'ו הנדרסון. ניגן באלבום Big Band, שזכה בפרס הגראמי ל"הופעת אנסמבל הג'אז הגדול הטוב ביותר" לשנת 1998.
נגן הצ'לו, יו-יו מה, בחר את נילסון לנגן באלבומו Obrigado Brazil ובאלבום שהוקלט בהופעה חיה באולם קרנגי הול, - "Obrigado Brazil - Live in Carnegie Hall Concert with Yo Yo Ma", שניהם זכו בגראמי.
בעקבות אלבומים אלה יצא ההרכב לסיבוב הופעות עולמי שנמשך שנתיים. נילסון הקליט עם יו יו מה את אלבומו "Songs of Joy & Peace" בשנת 2008.
מאז 2006, נילסון מאטה מתמקד בפרויקטים משלו. באותה שנה הוציא את האלבום "Walking with My Bass". הוא חבר ב"אגודה הבינלאומית לבסיסטים" ולעיתים קרובות מתארח ומופיע בכנסים שלהם. מאטה ידוע גם ביכולת ההוראה שלו, שהופגנה במסגרות שונות ברחבי ארצות הברית.
בשנת 2013 הופיע עם נגן הסקסופון סטיב וילסון והזמרת לני אנדרדה בתוכנית Black Orpheus, בהשראת פסקול הסרט של אנטוניו קרלוס ז'ובים אורפאו נגרו משנת 1959.
נילסון מעביר שיעורים לבסיסטים צעירים בנוסף לשיעורי כיתת האמן שלו. הוא לימד בקמפוס הג'אז של ליצ'פילד שבקונטיקט.
נילסון הוא המנהל האמנותי/מוזיקלי של סדנאות "סמבה פוגש ג'אז", עם תוכניות קוליות ואינסטרומנטליות למבוגרים בבר הארבור שבמדינת מיין, החוף הצפוני של בוסטון, כמו גם במקומות אחרים בעולם.
דיסקוגרפיה (חלקית)

Encontros (Meetings) (Malandro, 2006)
Walking with My Bass (Blue Toucan, 2006)
Copacabana (Zoho, 2010), with Harry Allen, Anne Drummond, Klaus Müller, Maurico Zottarelli, Ze Mauricio
Jazz Therapy, Vol. 3: Mojave (Motema 2011), with Roni Ben-Hur, Victor Lewis, Café
Black Orpheus (Motema, 2012)
Samba Gostoso / Wolfgang Lackerschmid & The Brazilian Trio (2016)
הערות שוליים

1 2  http://fadeagency.com, Motema Music. Artists of power and distinction since 2003., Motema Music (באנגלית אמריקאית)
↑  pmdms, Musicians, The Jazz Discography | Tom Lord (באנגלית אמריקאית)
↑  Don Pullen & The African-Brazilian Connection – Ode To Life (1993, CD) (באנגלית), נבדק ב-2021-10-23
↑  Duduka Da Fonseca - DRUMMERWORLD, www.drummerworld.com
↑  Nilson Matta – A Brazilian in New York – Jazz in Europe (באנגלית בריטית)
↑  "Yo-Yo Ma's 'Obrigado Brasil'". NPR.org (באנגלית). נבדק ב-2021-10-23.
↑  עומר שומרוני, ‏יו-יו צ'ה-צ'ה, באתר גלובס, 18 במרץ 2004
↑  Nilson Matta - Walking With My Bass CD Album, www.cduniverse.com
↑  Nilson Matta's Brazilian Voyage, Shanghai Jazz (באנגלית אמריקאית)
↑  Samba Meets Jazz, ‏2018-12-21 (באנגלית)
↑  Disc Review | Nilson Matta’s ‘Walking With My Bass’, daniellathompson.com
↑  Motema, web.archive.org, ‏2012-01-26
↑  All About Jazz, Wolfgang Lackerschmid & The Brazilian Trio: Samba Gostoso album review @ All About Jazz, All About Jazz (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007420523905171  BnF: cb165624220 (data)  GND: 135102561  ISNI: 0000 0001 1946 3142  LCCN: nr97013289  MusicBrainz: 7507ecd7-db04-4df9-9ee6-17fc0912dc5a  NKC: osa2012733255  VIAF: 7295311   WorldCat (עם VIAF): 7295311
מת על מטאל

סמליל תוכנית הרדיו
מת על מטאל היא תוכנית רדיו ורשת העוסקת במוזיקת המטאל על שלל תתי סגנונותיה. התוכנית משודרת במתכונת שבועית במוצ"ש בתחנת הרדיו הבינתחומי (106.2FM) בשעה 23:00, ובמקביל בתחנת הרדיו האינטרנטית "רדיו הקצה". כמו כן, התוכנית משודרת כפודקאסט באתר "מת על מטאל" הרשמי. החל מסוף שנת 2018 התוכנית החלה את שידוריה גם באפליקציית ספוטיפיי. התוכנית מופקת ומוגשת על ידי האחים ניב וליאור פלג מאז שנת 2007, וכוללת מוזיקה בסגנון מטאל לסוגיו, סקירת הסצנה המקומית והעולמית וכן קטעים הומוריסטיים, חלקם קיצוניים. שם התוכנית הוא משחק מילים בו המילה האנגלית "מטאל" נשמעת דומה מאוד לצירוף מילים בסלנג בעברית "מת על" במשמעות של "אוהב מאוד".
רקע

התוכנית החלה את שידוריה ב-31 בינואר 2007, ושודרה בתחילה בתחנת "רדיו הר הצופים" בירושלים בימי רביעי, ולאחר מכן עברה למוצאי שבת בשעה 23:00 (משבצת שהייתה קבועה לאורך שנים). לאחר כשנתיים התוכנית החלה להיות משודרת בסינדיקציה גם בתחנת הרדיו "הרדיו הבינתחומי" (106.2FM), עד שתחנת "רדיו הר הצופים" הפסיקה את פעילותה והתוכנית הפסיקה להיות משודרת שם מטבע הדברים. עד 2016 התוכנית שודרה בתחנת "הרדיו הבינתחומי" בלבד, אך ניתן היה להאזין לה דרך אתר הפודקאסטים Icast. בהמשך מת על מטאל פתחה עמוד פודקאסט עצמאי באתר "Podbean" וכן אתר רשמי לתוכנית - באתרים אלו ניתן להאזין לארכיון הכולל את כל תוכניות מת על מטאל שאי פעם הוקלטו. במהלך חודש יוני 2016, מת על מטאל החלה להיות משודרת גם בתחנת הרדיו האינטרנטית "רדיו הקצה" (Kzradio.net) במקביל לשידורה ברדיו הבינתחומי על גלי ה-FM. החיבור בין רדיו "הקצה" לתוכנית "מת על מטאל" התבשל במשך שנים בין מייסד ושדרן התחנה הוותיק "קוואמי" (אייל פרידמן) וצוות מת על מטאל, ובמהלך חודש יוני 2016 החלו שידורי מת על מטאל גם בתחנה זו. התוכנית עצמה משלבת הומור, מידע ואקטואליה מסצנת המטאל, ראיונות עם להקות מישראל ומחוצה לה, וכן מגוון רחב של מוזיקת מטאל מכל התקופות והסגנונות.
הפורמט של התוכנית הוא עיסוק בנושאים שונים בכל משדר, כאשר ישנה "מעטפת" מסוימת לכל תוכנית ונושא אותו היא סובבת. הפרקים השונים עוסקים בלהקות מסוימות או תאריכים שונים בעלי משמעות. כך למשל, שודרה תוכנית המוקדשת ל"שר הטבעות" במקביל ליציאת הסרט "ההוביט", ובסמוך ליום השואה שודר פרק ספיישל ליום השואה: תוכנית פחות הומוריסטית מהרגיל, בה נוגנו שירים בנושאי השואה ומלחמת העולם השנייה.
בתוכנית התארחו עשרות אמנים מסצנת המטאל העולמית וכן מזו הישראלית, בין השאר התארחו סולן ומנהיג להקת Megadeth דייב מאסטיין, מתופף להקת Slayer לשעבר דייב לומברדו, באסיסט ומנהיג להקת Cannibal Corpse אלכס וובסטר ורבים אחרים.
טקס פרסי מת על מטאל

לקראת סוף כל שנה אזרחית צוות מת על מטאל מסכמים את השנה במוזיקת המטאל העולמית במסגרת "טקס פרסי מת על מטאל", אלבומי הלהקות ששוחררו באותה השנה מתחרים זה בזה בתתי הקטגוריות השונות, כאשר האלבום המנצח זוכה להשמעת שיר מתוכו. בחירת הזוכים בתחילת הדרך הייתה אך ורק על ידי הצבעת צוות השדרנים, אך עם השנים קהל המאזינים הפך ליותר ויותר מעורב ואף הביא לכך שהטקס כלל שני פרסים: "פרס בחירת השופטים", ו"פרס בחירת הקהל". ב"טקס פרסי מת על מטאל 2018" הפורמט השתנה שוב, וחזר למצב בו ישנו רק פרס אחד. משקל קולות הקהל לראשונה קיבל משקל כבד יותר משל שופטי מת על מטאל כיחידים, כך שרק במקרה בו שני השופטים בוחרים באותו אמן בקטגוריה מסוימת, בחירתם יכולה להעפיל על בחירת הקהל.
טקס פרסי מת על מטאל > 2015

| קטגוריה | מתמודדים | בחירת השופטים | בחירת הקהל |
| --- | --- | --- | --- |
| אלבום ה-Classic Metal הטוב ביותר | Iron Maiden – The Book of Souls Motorhead – Bad Magic Saxon – Battering Ram Scorpions – Return to Forever  | Iron Maiden – The Book of Souls | Iron Maiden – The Book of Souls |
| אלבום ה-Thrash Metal הטוב ביותר | Slayer – Repentless Annihilator – Suicide Society Black Fast – Terms of Surrender Act of Defiance – Birth and the Burial  | Act of Defiance – Birth and the Burial | Slayer – Repentless |
| אלבום ה-Power Metal הטוב ביותר | Helloween – My God-Given Right Powerwolf – Blessed & Possessed Kamelot – Haven Gloryhammer – Space 1992: Rise of the Chaos Wizards  | Powerwolf – Blessed & Possessed | Powerwolf – Blessed & Possessed |
| אלבום ה-Black Metal הטוב ביותר | Mgla – Exercises in futility Cradle Of Filth – Hammer of the Witches Keep Of Kalessin – Epistemology Melechesh – Enki  | Melechesh – Enki | Melechesh – Enki |
| אלבום ה-Death Metal הטוב ביותר | Unleashed – Dawn of the Nine Hate – Crusade Zero Krisiun – Forged in Fury Malevolent Creation – Dead Man's Path  | Hate – Crusade Zero | Unleashed – Dawn of the Nine |
| אלבום ה-Melodic Death Metal הטוב ביותר | Armageddon – Captivity & Devourment Amorphis – Under The Red Cloud Soilwork – The Ride Majestic Kataklysm – Of Ghosts and Gods  | Amorphis – Under The Red Cloud | Amorphis – Under The Red Cloud |
| אלבום ה-Technical Death Metal הטוב ביותר | Lost Soul – Atlantis: The New Beginning Gorod – A Maze of Recycled Creeds Veil of Maya – Matriarch Psycroptic – Psycroptic  | Psycroptic – Psycroptic | Veil of Maya – Matriarch |
| אלבום ה-Doom/Gothic Metal הטוב ביותר | Swallow The Sun – Songs from the North I, II, & III Paradise Lost – The Plague Within Draconian – Sovran Moonspell – Extinct  | Swallow The Sun – Songs from the North I, II, & III | Paradise Lost – The Plague Within |
| אלבום ה-Progressive Metal הטוב ביותר | Stratovarius – Eternal Symphony X – Underworld Leprous – The Congregation Between The Buried and Me – Coma Ecliptic  | Symphony X – Underworld | Symphony X – Underworld |
| אלבום ה-Nu Metal/Metalcore הטוב ביותר | Trivium – Silence in the Snow Goodbye To Gravity – Mantras of War Devil You Know – They Bleed Red All That Remains – The Order of Things  | Trivium – Silence in the Snow | Trivium – Silence in the Snow |
| אלבום הקאמבק הטוב ביותר | Annihilator – Suicide Society Disturbed – Immortalized Paradise Lost – The Plague Within Cradle of Filth – Hammer of the Witches  | Paradise Lost – The Plague Within | Paradise Lost – The Plague Within |
| אלבום המטאל הישראלי הטוב ביותר | Shredhead – Death is Righteous The Fading – Till Life Do Us Part Hammercult – Built for War Desert – Never Regret  | Shredhead – Death is Righteous | Desert – Never Regret |
| אלבום המטאל הטוב ביותר | Ghost – Meliora Paradise Lost – The Plague Within Tribulation – The Children of the Night Swallow The Sun – Songs from the North I, II, III  | Tribulation – The Children of the Night | Tribulation – The Children of the Night |