stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תערובת (הלכה)
מושגים בדיני תערובות

ישנם מספר מושגים חשובים בדיני תערובת:
נותן טעם לשבח ונותן טעם לפגם - דבר איסור שמוסיף לתערובת טעם, אם הטעם משביח את התערובת אז היא אסורה, אבל אם הטעם פוגם בטעם התערובת היא מותרת כיוון שאינו נהנה מן האיסור.
מין במינו - כאשר שני הטעמים זהים. לדוגמה אם בשר כשר מתערב לבשר זהה, אך טרף.
מין בשאינו מינו - שני מינים שונים שנתערבו, וייתכן שהאסור ייתן טעם במותר.
כאן אנו מבדילים בין –
יבש ביבש
לבין
יבש בלח או לח בלח.
יבש אינו גורם למעבר טעם לדבר יבש, אבל אם אחד משני המתערבים לח, או אם שניהם לחים, יש מעבר טעם.
יבש בלח, או לח בלח - אם אחד המינים שהתערבבו לח והשני יבש, או ששניהם לחים- נעשו יחידה אחת בלתי נפרדת, לא ניתן להבחין בין זה לזה. אם ידוע שיש פי שישים מהמותר נגד האסור אז הכל מותר כי האיסור בטל בשישים.
יבש ביבש - אם שני המינים יבשים, הטעם אינו עובר אלא אם כן התערובת מבושלת.
ביטול תערובות

"ביטול" הוא מצב שבו המרכיב האסור קטן מאוד בהשוואה למרכיב המותר שבתערובת. ישנם ארבעה סוגים של ביטול תערובת:
ביטול חד בתרי - המרכיב המותר גדול בהפרש ניכר מהמרכיב האסור.
ביטול בשישים - המרכיב המותר גדול פי 60 מהמרכיב האסור.
אחד ממאה ואחד - המרכיב המותר גדול פי 100 מהמרכיב האסור.
ביטול במאתים ואחד - מרכיב המותר גדול פי 200 מהמרכיב האסור.
ביטול תערובות > ביטול בשישים וביטול חד בתרי

ביטול חד בתרי, או ביטול ברוב הוא ביטול האיסור במקרה בו אל התבשיל הכשר נוסף מעט איסור בכמות פחותה מן ההיתר (ולדיעות מסוימות דווקא כשההיתר פי שניים). לעומתו, ביטול בשישים מורה על יחס מסוים ביניהם של כמות מותרת הגדולה פי שישים לפחות מהאסורה.
מדין תורה, כאשר דבר אסור מתערבב בדבר מותר בלי אפשרות להפריד, אם כמות המותר היא רוב, אז האיסור על המועט מתבטל והופך גם הוא למותר. אבל אם האיסור נתן טעם במותר, אף על פי שיש רוב היתר נאסרת כל התערובת. ולכן אם התערבב מין בשאינו מינו, יבש בלח או לח בלח, או יבש ביבש והתערובת התבשלה, צריך שהרוב יהיה פי 60 ומעלה כדי לבטל את האיסור, שכן ברוב המקרים מאכל אינו נותן טעם בכמות העולה עליו פי שישים.
חז"ל גזרו שתי גזירות: כאשר מתערבב מין בשאינו מינו יבש ביבש וכן כשמתערבב מין במינו, לח בלח או לח ביבש, גם הם צריכים ביטול בשישים. ולכן כל סוגי האיסורים בטלים בשישים, למעט המקרה של מין במינו שהתערבב יבש ביבש, שבטל ברוב.
החשיבות למידע (נפקא מינה) האם האיסור הוא מהתורה או מדברי חכמים היא במקרים בהם נוצר ספק, מאחר שבמקרים של ספק דיני תורה מחמירים, ובספק דיני חכמים - מקלים.
ביטול תערובות > ביטול במאה וביטול במאתיים

ביטול במאה וביטול במאתיים הם ביטולים המתארים את יחס מחמיר בין האסור למותר ומורים על יחס של אחד למאה או מאתיים בהתאמה.
ישנם שלושה מקרים לתערובות של פירות אסורים בפירות רגילים, שכאשר הם ממינים שונים הם מותרים על פי ביטול בשישים וכאשר הם מאותו מין הם נאסרים על פי החכמים גם לא קיים ביטול בשישים:
תרומה עם חולין על פי ביטול במאה. לעניין זה גם חלה וביכורים דינם כתרומה.
ערלה על פי ביטול במאתיים.
כלאי הכרם על פי ביטול במאתיים.
דברים שאינם בטלים

מספר תערובות אסורות בכל מקרה:
נותן טעם - אם נפל לסיר תבלין איסור שיש בו כדי לתבל, כלומר שטעמו מורגש, הסיר כולו נאסר גם אם התבלין פחות משישים.
מחמץ - יש אומרים ששאור שנפל לעיסה ויש בו מספיק כמות כדי לחמץ (לגרום לבצק לתפוח ולהעשות חמץ) נאסרת העיסה.
בעלי חיים אינם בטלים - כגון עגלה ערופה, שאם נתערבה אפילו באלף עגלות אחרות כולן אסורות. כלל זה תקף כל עוד בעל החיים חי, ולא לאחר שנשחט, ואפילו אם חסר חלק ממנו.
בריה אינה בטלה - בעל חיים שאסור באכילה מצד עצמו (כגון נמלים) ונמצא בשלמותו בתוך תערובת אינו בטל. זאת גם לאחר שאינו בחיים, אך רק כשהוא בשלמותו. במצבים אחרים חלקים מן החי שיש בהם איסור ספציפי ונמצאים בתערובת בשלמותם (כגון גיד הנשה) נחשבים בריה ואינם בטלים.
מעמיד - דבר שבעזרתו נשמרת צורת תבשיל או מאכל, אוסר את כל המאכל באכילה.
דבר שיש לו מתירין - לעיתים יש מקרה שבו דבר אסור עשוי להפוך בעתיד למותר, לדוגמה, ביצה שנולדה ביום טוב שמותר לאוכלה אחר החג, וכן הקדש שאפשר לפדותו, וכן טבל שניתן לעשרו - והתערבב מין במינו, אפילו אחד בכמה אלפים אינו בטל. אבל אם התערבב מין בשאינו מינו ולא נתן טעם, מותר ועל כן בטל בשישים.
דבר שבמניין - דבר שהדרך למנותו ולמכרו במניין, יש אומרים שאינו בטל.
חתיכה הראויה להתכבד - חתיכה חשובה שראויה להיות מוגשת לפני אורח מכובד, אינה בטלה לפי הפסיקה המוקבלת.
עבודה זרה ואביזריה אינם בטלים - יין נסך שהתערבב ביין אחר אוסר במינו בכל כמות (גם הקטנה ביותר), ובשאינו מינו בנותן טעם. לגבי סתם יינם של גויים נחלקו ראשונים: יש אומרים שהוא נידון כשאר איסורים, ויש חולקים ומחלקים בין סתם יינם שנאסר בהנאה - שאינו בטל ובין סתם יינם שנאסר רק בשתייה - שבטל.
חמץ בפסח אוסר בכל כמות, בין במינו בין בשאינו מינו. אבל חמץ בערב פסח, מזמן איסורו ועד כניסת החג דינו כדין שאר איסורים. לדעת הרמב"ם יסוד דין זה הוא בדין דבר שיש לו מתירין, ואילו לשיטת בעלי התוספות ועוד דין זה קשור לחומרת החמץ.
ראו גם

בשר בחלב
ביטול איסור לכתחילה
ביטול ברוב
לקריאה נוספת

טור ובית יוסף חלק יורה דעה סימנים צח-קיב.
משנה תורה להרמב"ם ספר קדושה, הלכות מאכלות אסורות, פרקים טו | טז | יז
הערות שוליים

↑  היד החזקה מאכלות אסורות פרק טו ה"ד
↑  ראו משנה, מסכת ערלה, פרק ב', משנה א', ומשנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות מאכלות אסורות, פרק ט"ו, הלכה י"ג.
↑  ראו תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ע"ג, עמוד א'
↑  ראו שולחן ערוך, יורה דעה, סימן ק', סעיף א'
↑  תלמוד בבלי מסכת חולין דף ק עמוד א
↑  שולחן ערוך יורה דעה קא א – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  דעת רבנו תם המובאת בתוספות לעבודה זרה עד עמוד א ד"ה יין נסך.
↑  דעת הר"ן על הרי"ף, מסכת עבודה זרה דף עד עמוד א מדפי הגמרא.
| כשרות |
| --- | --- | --- |
| כשרות הבשר | אבר מן החי • טרפה • סירכא • גיד הנשה • צומת הגידים • סימני הכשרות • עופות טמאים • זרוע, לחיים וקיבה • איסור אכילת חֵלֶב • שחיטה • הכשרת בשר • איסור אכילת דם • בשר שנתעלם מן העין |  |
| מצוות התלויות בארץ | שמיטה • יובל • טבל • תרומות ומעשרות • חלה • איסור חדש • איסור ערלה • נטע רבעי • כלאי הכרם • פאה •מתנות עניים • ביכורים |  |
| הלכות הרחקה מגויים | חלב נוכרי, גבינת נוכרי וחמאת נוכרי • יין נסך • פת עכו"ם • בישולי גויים |  |
| הכשרת כלים | טבילת כלים • הכשרת כלים • ליבון • נעיצה |  |
| איסורי תורה | בשר בחלב • חמץ בפסח • איסור אכילת שרצים |  |
| איסורי דרבנן ומנהגים | איסור לינת לילה • משקים שנתגלו • איסור אכילת קטניות בפסח • איסור שתיית מים בחילופי תקופות • אכילת דג עם בשר • אכילת דג עם חלב • אוכלים ומשקים שתחת המיטה |  |
| דינים כלליים | איסור והיתר • תערובת • מיעוט המצוי • טעם כעיקר • נותן טעם • נותן טעם לפגם • נ"ט בר נ"ט • דבר דעביד לטעמא • מעמיד • ביטול איסור לכתחילה • איסורים מבטלים זה את זה • כבוש כמבושל • תתאה גבר • מליח כרותח • עבירה מטמטמת |  |
| כשרות בעת החדשה | ירקות ללא חרקים • ג'לטין • משגיח כשרות • שטירל • בראקל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530033305171  LCCN: sh90003043 
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
תומאס מקלאוד

| --- | --- |

 לידה:  3 באפריל 1873 סטורנוויי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  16 בדצמבר 1960 (בגיל 87) קינגסטון, קנדה 
 תקופת הפעילות:  ? – 16 בדצמבר 1960 
 פרסים והוקרה:  מדליית הקוטב  מדליית הקוטב 
 
תומאס פרנק מקלאוד (באנגלית: Thomas Frank McLeod ‏ 3 באפריל 1873 - 16 בדצמבר 1960) היה ימאי סקוטי, שהשתתף בשלוש משלחות אל הקוטב הדרומי.
קריירה ימית

מקלאוד נולד בגלאזגו, סקוטלנד, וגדל באי לואיס, ההברידים החיצוניים הוא יצא לראשונה לים בגיל 14.
קריירה ימית > משלחת טרה נובה

בשנת 1910 הצטרף למשלחת טרה נובה, בהנהגת רוברט פלקון סקוט, כימאי כשיר. סקוט וארבעת החברים בקבוצה שיצאה אל הקוטב הדרומי נספו בדרכם חזרה, וה"טרה נובה" שבה לאנגליה ב-1913. מקלאוד ושאר אנשי הצוות עוטרו כולם במדליית הקוטב.
קריירה ימית > משלחת אנדיורנס

כעבור שנה, ב-1914, יצא מקלאוד עם המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית, הפעם בהנהגת ארנסט שקלטון. גם הפעם שירת כמלח כשיר. כשה"אנדיורנס" עגנה בבואנוס איירס, שיתף המלח ויליאם בייקוול את וולטר האו ואת תומאס מקלאוד בקשר להגניב את ידידו, פרס בלקבורו אל האונייה כנוסע סמוי. במהלך המשלחת, נמחצה הספינה אנדיורנס בקרח הים וטבעה. הצוות נאלץ לחנות על מצופי קרח ואחר לחתור בסירות הצלה אל המקלט היחסי של אי הפיל, שם נשארו בעוד שקלטון וחמישה מחברי המשלחת יוצאים בסירת ההצלה ג'יימס קיירד במסע קשה ומסוכן אל ג'ורג'יה הדרומית, להזעיק עזרה. לאחר שלושה חודשי המתנה, בתנאים קשים עד בלתי-אפשריים, הגיעו לבסוף שקלטון ואנשיו בספינה צ'יליאנית לחלצם מאי הפיל. על השתתפותו במשלחת זו עוטר מקלאוד בשנית במדליית הקוטב.
מקלאוד הצטרף למשלחת שלישית אל הקוטב בשנת 1921, משלחת שקלטון-רווט, שיצאה בהנהגת שקלטון, אך המשיכה, לאחר מותו של שקלטון סמוך לחופי ג'ורג'יה הדרומית, בפיקודו של סגנו, פרנק ויילד. המשלחת לא נחלה הצלחה, והאונייה חזרה הביתה ב-1922.
בשנת 1923 היגר מקלאוד לקנדה, שם עבד תחילה כדייג, ואחר כך כשרת בבית ספר וכשומר לילה. בהמשך עבר לבית אבות בקינגסטון (אונטריו), שם הלך לעולמו ב-16 בדצמבר 1960, בן 87. הוא נטמן בבית הקברות קאטארקי.
הערות שוליים

↑  החברה ההיסטורית של סטורווי, "בן לואיס הראשון באנטארקטיקה"
↑  אלפרד לנסינג, "אנדיורנס", ידיעות אחרונו - ספרי חמד', 2013, תרגום מרינה גרוסלרנר, עמ' 30
↑  הספדי אנדיורנס, מקלאוד
תקיפת שיירת הנשק הסורית במחוז ריף דמשק שבסוריה

מערכת טילי הקרקע-אוויר SA-17 מהסוג שלכאורה הושמד בתקיפה
מערכת טילי הקרקע-אוויר SA-8, מהסוג אשר הוצג בשידורי הטלוויזיה הסורית ואשר לטענת הסורים היה זה שהושמד בפועל בתקיפה
תקיפת שיירת הנשק הסורית במחוז ריף דמשק שבסוריה הייתה תקיפה אווירית שנערכה בלילה של 31 בינואר 2013 במחוז ריף דמשק שבסוריה, באזור גבול סוריה-לבנון, נגד שיירת כלי רכב סורית שהובילה אמצעי לחימה מתקדמים מסוריה ללבנון אשר יועדו לכוחות המיליציה השיעית הלבנונית חזבאללה. התקיפה הובלה על ידי אביעד דגן.
סוריה ייחסה את התקיפה לחיל האוויר הישראלי. היא הכחישה כי יעד המתקפה היה שיירת נשק שהובילה אמצעי לחימה לחזבאללה, וטענה כי המתקפה בוצעה על מתקן מחקר מדעי סורי הנמצא באזור העיר ג'מראיא שבפרברי דמשק, וכי שני עובדים במתקן נהרגו בהתקפה, בנוסף לחמישה עובדים שנפגעו. על אף שהדוברים הישראלים סירבו לאשר או להכחיש זאת, ב-3 בפברואר שר הביטחון אהוד ברק רמז כי ישראל עומדת מאחורי התקיפה.
דיווחים על מהות הפעולה

אמצעי התקשורת בעולם פרסמו דיווחים שונים על מהות הפעולה. דיווחים אלה התבססו על מקורות עלומים, וקשה לדעת מה מהנכלל בהם נכון ומה אינו נכון. כמעט כל הדיווחים הם באמצעי תקשורת שמחוץ לישראל, עקב צנזורה שהונהגה בישראל בנושא זה. הטבלה הבאה מציגה את התפתחות הדיווחים על מהות הפעולה.
| --- | --- |
דיווחים עיקריים
‏ 30 בינואר 2013, 5:40: סוכנות הידיעות AP מפרסמת ידיעה לפיה גורם צבאי לבנוני ציין כי 12 מטוסי קרב ישראלים נכנסו למרחב אווירי של לבנון במהלך היממה האחרונה.
‏ 31 בינואר: סוכנות הידיעות הסורית SANA מפרסמת ידיעה לפיה מטוסים ישראליים חצו את הגבול לסוריה והפציצו מרכז מחקר צבאי באזור העיר ג'מראיא, צפון מערבית לדמשק. כמו כן צוינה בידיעה כי במתקפה נהרגו שני עובדים במתקן ונפצעו חמישה עובדים נוספים.
‏ 31 בינואר: ‏BBC מפרסמת ידיעה לפיה גורם בכיר אמריקני ציין כי ישראל תקפה שיירה של משאיות שנשאו מערכת טילי קרקע-אוויר מסוג SA-17 מתוצרת רוסית.
‏ 31 בינואר 2013, 08:55 EST: ‏CNN מפרסמת ידיעה בה נאמר כי גורם אמריקאי בכיר מאשר שמטוסי קרב ישראלים תקפו שיירה סורית שלפי החשד העבירה נשק לחזבאללה בלבנון.
‏ 3 בפברואר: ‏תמונות שמתפרסמות לראשונה בטלוויזיה הסורית מראות מבנים שניזוקו ומכוניות שנהרסו במתקפה.
‏ 6 בפברואר: ‏תמונות לוויין שמתפרסמות לראשונה בחדשות ערוץ 2 מראות שהפגיעה הייתה רק במתחם החנייה של האתר בו התאספה שיירת הנשק, ואילו המבנים מסביב נשארו שלמים בניגוד לפרסום של הטלוויזיה הסורית.
‏ 24 בפברואר: ‏הסאנדיי טיימס הלונדוני מפרסם שבתקיפה נהרג בכיר במשמרות המהפכה האיראניים, הגנרל חסן שאטרי, ושהוא היה אחד היעדים המרכזיים של התקיפה.
‏ 23 באפריל: ‏ תא"ל איתי ברון ראש חטיבת המחקר באמ"ן, מציין: "משגרי ה-SA-17, אשר התפוצצו בסוריה, היו כאלה שיועדו להגיע לחזבאללה".
תגובות

לאחר המתקפה גורמים סוריים בכירים טענו בתקשורת כי ישראל עומדת מאחורי המתקפה, ושבמהלכה הופצץ אחד ממרכזי המחקר המדעי באזור העיר ג'מראיא שבפרברי דמשק. כמו כן הבכירים הסורים איימו לנקום בישראל על המתקפה.
ב-31 בינואר סגן שר החוץ האיראני גינה את המתקפה וציין כי למתקפה יהיו "השלכות חמורות על תל אביב".
על אף שהגורמים הרשמיים בישראל סירבו להתייחס לדיווחים אודות התקיפה, ב-3 בפברואר 2013 שר הביטחון הישראלי אהוד ברק רמז בראיון כי ישראל עמדה מאחורי ההתקפה באומרו "מה שקרה בסוריה לפני כמה ימים זו הוכחה שכשאנחנו אומרים משהו, אנחנו מתכוונים לו".
ראו גם

מלחמת האזרחים בסוריה
ישראל במלחמת האזרחים בסוריה
תקיפות משלוחי הנשק האיראניים לחזבאללה בדמשק
הערות שוליים

↑  AP, סוריה התלוננה באו"ם: ישראל הפציצה ליד דמשק, באתר ynet, 7 בפברואר 2013
↑  חדשות 2 |, ‏שר הביטחון ברק רומז על סוריה: "כשאנחנו אומרים משהו אנחנו מתכוונים אליו", באתר ‏מאקו‏, 3 בפברואר 2013
↑  Israeli warplanes violate Lebanese airspace in low-flying sorties | StarTribune.com
↑  Syrian Arab news agency - SANA - Syria : Syria news
↑  BBC News - White House warns Syria over 'weapons to Hezbollah'
↑  U.S. official: Israeli jets strike convoy in Syria - CNN.com
↑  Raw: Purported Israeli Air Strike in Syria - YouTube
↑  רוני דניאל, ‏שבוע אחרי: כך נראה האתר הסורי שהופצץ, באתר ‏מאקו‏, 6 בפברואר 2013
↑  חדשות 2, ‏דיווח: "הגנרל האירני נהרג בתקיפת צה"ל בסוריה", באתר ‏מאקו‏, 24 בפברואר 2013
↑  יוחאי עופר, עמוס ידלין: "איראן חצתה כבר את הקו האדום", באתר nrg‏, 23 באפריל 2013
↑  נענע10 - סוריה מכחישה תקיפת שיירה: ישראל הפציצה מתקן מחקר באזור דמשק - חדשות
↑  Iran threatens 'grave consequences' for Israel after Syria strike | The Times of Israel
↑  Israeli airstrike in Syria targeted a shipment of weapons, 2 U.S. officials say - The Washington Post
תקיפת תנין

שלט אזהרה להתרחק מתנינים באוסטרליה.
האכלה של תנין ים בקווינסלנד. תנין הים יכול לזנק למרחק גדול תוך שימוש בזנבו ויכול בקלות להרוג אדם בלסתותיו החזקות.
תקיפת בני אדם בידי תנינאים (תנינים, אליגטורים, קיימנים וגוויאלים) קורית באזורים חמים קרובים למים בהם מצויים תנינאים גדולים. התנינאים הגדולים הם מבין החיות הכי מסוכנות לאדם, מאחר שהם רואים באדם טרף אפשרי. עקב גודלם ונשיכתם החזקה הם יכולים להרוג במהירות.
לפי הערכות מעל 1,000 אנשים נהרגים כל שנה בידי תנינים. עם זאת מקרים נוספים כנראה שלא מדווחים או שלא מזוהים כתקיפות תנין.
מינים מעורבים

מרבית התקיפות נגרמו בידי 2 מינים שהם גם הזוחלים הגדולים בעולם כיום: תנין הים החי לאורך מקווי מים בהודו ודרום אסיה, דרום מזרח אסיה ובצפון אוסטרליה ותנין היאור החי באפריקה שמדרום לסהרה והוא נחשב לחיה שטורפת הכי הרבה אנשים כיום. שני המינים תוקפים והורגים מאות אם לא אלפי אנשים כל שנה (לרוב 25 עד 50 אחוז מהתקיפות מסתיימות במוות) ורואים באדם מזון פוטנציאלי נוסף על תקיפות של הגנה (בעיקר אמהות לצאצאיהם). תנין הביצות ההודי גם הורג כל שנה אנשים רבים אך בניגוד לתניני הים והיאור אינו ניזון לרוב מהקורבנות, כך שהוא תוקף בעיקר כמגננה או לשמירה על טריטוריה.
8 מינים נוספים גם הורגים אנשים אך בתדירות נמוכה בהרבה: גוויאל חקיין, אליגטור אמריקאי (האחראי ל-6% מהרוגי תקיפות תנין), קיימן שחור, תנין מערב-אפריקני, תנין אמריקאי, תנין אורינוקו, תנין מורלט ותנין קובני.
תנינים נוספים ידועים בתקיפות או בהריגת ילדים אך לא במקרה מאומת של הריגת אדם בוגר: גוויאל הודי, תנין ג'ונסטון, תנין פיליפיני, תנין סיאמי, קיימן ז'קרה, קיימן ממושקף וקיימן רחב-חרטום. ארבעת המינים האחרונים חשודים בטריפת ילדים אך זהות המינים לא הוכחה
בתקיפת תנינים לרוב מעורבים תנינים בגודל של 2.5 עד 5 מטרים, שהם בעלי יכולת גם לזנק במהירות מהמים לעבר הגדה ולתפוס טרף בלסתותיהם וגם בעלי עוצמה מספיקה להריגה. תקיפות לא קטלניות נרשמו בתנינים עד לגודל 3 מטרים, אשר לעיתים התקיפו להגנה ולא לטריפה.
התקיפות ודרכי התגוננות

לרוב התקיפה של התנין היא ממארב המתבצע מתחת למים או בקרבת הגדה כשהתנין בלתי נראה לטרפו, דומה לגזע עץ או מסתווה במים. התנין מחכה לרגע מתאים, מזנק באמצעות זנבו החזק ומנסה לחטוף טרף במרחק קטן מהמים. אם הוא תופס את הטרף הוא מפעיל עוצמת נשיכה חזקה מאוד כשהלסתות ננעלות על הקורבן. התנין גורר את הטרף למים והורג אותו בהטבעה או בגלגול מסחרר (הידוע בשם "גלגול המוות") הקורע את איבריו. גם אם הקורבן מצליח לברוח הוא עשוי לסבול מאובדן דם וממחלות זיהומיות משיני התנין.
מספר תקיפות נגרמות בתנאי שבי כתוצאה ממאלפים לא זהירים או מהופעות בהם אומנים מנסים להכניס ראשים לפה התנין מבלי להינשך על ידו.
מאחר שהתקיפה מתבצעת ממארב והלסתות מפעילות כוח רב קשה לחזות או להתגונן מהם אף לא בעזרת עזרה מאנשים אחרים. ההגנה העיקרית היא על ידי הכאת עיניו או תוכן פיו של התנין, מה שישכנע אותו לפעור את הלסת ולנסות לברוח מהמים. בנוסף ישנם אזורים הידועים לשמצה עקב תקיפות ידועות או נוכחות תנינים גדולים. עם זאת באזורים רבים באפריקה אנשים חולקים את מקווי המים עם תנינים. לעיתים מתקינים מחסים או גדרות מאולתרות כדי למנוע תקיפה של תנינים בגודל בינוני.
במספר פארקים ונהרות ישנם שומרי פארקים שתפקידם לבקר את גודל התנינים וכמותם כדי למנוע מתנינים גדולים להתרבות יותר מדי.
ראו גם

גוסטב - תנין יאור גדול שהרג כ-300 אנשים.
הקרב על האי ראמרי - חלק מהמערכה על בורמה בה הותקפו 1,000 חיילים יפנים בידי תניני ים ורק מחצית מהם שרדו. עם זאת חוקרים רבים טוענים שחיילים רבים נהרגו מטביעה או מירי ונאכלו בידי התנינים רק לאחר שמתו.
לקריאה נוספת

Michael Garlock, Killer Gators and Crocs: Gruesome Encounters from Across the Globe, Globe Pequot Press, 2006 (Google Books)
הערות שוליים

↑  Lydia Ramsey, These are the world's deadliest animals, Business Insider
↑  CrocBITE, Worldwide Crocodilian Attack Database: Siamese crocodile, 1 January 1928
↑  CrocBITE, Worldwide Crocodilian Attack Database: Broad-snouted caiman, 20 January 1886
↑  CrocBITE, Worldwide Crocodilian Attack Database: Spectacled caiman, 18 January 2015
↑  CrocBITE, Worldwide Crocodilian Attack Database: Yacare caiman, 3 October 2017
תהילים כ"ח

תהילים כ"ח הוא המזמור ה-28 בספר תהילים. (מזמור 27 בנוסח תרגום השבעים ובוולגטה). המזמור הוא אחד מארבעה עשר מזמורים הפותחים במילה 'לְדָוִד'.
חלוקת המזמור

המזמור נחלק לשלושה חלקים: פסוקים א' -ב': בכותרת המזמור מבקש המשורר מה' לקבל את תפילתו. חלקו השני מפסוק ג'- ה' מופיעה תפילת המשורר נגד אויביו ובחלקו השלישי, פסוקים ו'-ט' מודה המשורר לה' כי שמע את תפילתו.
תוכן המזמור

בעל המזמור מתפלל לה' משום שהוא מצוי בסכנה מאויבים המתנהגים כמכריו אך מבקשים להרע לו: "דֹּבְרֵי שָׁלוֹם, עִם-רֵעֵיהֶם; וְרָעָה, בִּלְבָבָם". המשורר מבקש מה' שיצילו וישיב להם גמולם. התפילה נאמרת בגוף ראשון יחיד מלבד הפסוק האחרון בו מבקש המתפלל מה' שיציל את עמו. בפסוק ח' מזכיר המתפלל את משיח ה', המלך: "מְשִׁיחוֹ" ויש שפירשו כי המזמור נאמר על ידי מלך וזה מתפלל בעד עמו. יש שהתבססו על פסוקים ח' -ט' וראו במזמור זה, מזמור מלך. יש שסברו כי המזמור נאמר על ידי אדם חולה וזאת לפי התיאור המובא בפסוק א': "יוֹרְדֵי בוֹר", תיאור המתים היורדים לשאול. אחרים טענו כי מדובר באדם הבורח מאויביו ומוצא מקלט בבית המקדש. יש שטענו כי המזמור נכתב בזמנם של מלכי יהודה וישראל.
בליטורגיה

הפסוק החותם את הפרק "הושיעה את עמך" וגו' - משמש כאחד מהפסוקים הפותחים את פסוקי דזמרה בקטע המתחיל ב"הודו לה' קראו בשמו". במנהג העממי משתמשים בפסוק זה למנות בני אדם, בגלל האיסור למניה מספרית של בני אדם מישראל, והיות ובפסוק זה ישנן עשר מילים.
בתרבות

הושיעה את עמך - לחן מפורסם של ד"ר אברהם טברסקי שהתקבל בחסידות חב"ד ובמגזרים נוספים. לשיר ביצועים רבים, בהם: יוני שלמה, שלומי שבת במסגרת פרויקט צמאה, יצחק מאיר.
הושיעה - זאנוויל ויינברגר ומקהלת מלכות, לחן של ר' יעקב לייבוביץ' מחסידות סערט-ויז'ניץ
הערות שוליים

↑  ראו פרקים: כ"ד, כ"ה, כ"ו, כ"ז, כ"ח, ל"ב, ל"ד, ל"ה, ל"ז, ק"א, ק"ג, ק"י, קל"ח, קמ"ד.
↑  עמוס חכם, ספר תהילים, ירושלים, מוסד הרב קוק, תש"ן, עמ' קנא
↑  ספר תהילים, פרק כ"ח, פסוק ג'
↑  עמוס חכם, ספר תהילים, ירושלים, מוסד הרב קוק, תש"ן, עמ' קנד
↑  יצחק אבישור, עולם התנ"ך: תהלים א, תל אביב, דוידזון עתי, 1995, עמ' 125-124
↑  הושיעה את עמך, מתוך ניח"ח להאזנה באתר Chabad.org.
↑  שלומי שבת, הושיעה את עמך, לצפייה באתר חב"ד אינפו.
↑  יצחק מאיר בביצוע של הושיעה את עמך בתפילת הלל בשדרות, לצפייה באתר יוטיוב.
↑   הושיעה, בביצוע זאנוויל ויינברגר, מקהלת מלכות, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:35), 13 באוגוסט, 2017
תקיפת שיירת הנשק הערבית בקריית מוצקין

תקיפת שיירת הנשק הערבית בקריית מוצקין היא קרב ב־17 במרץ 1948, במהלכו תקפו כוחות ההגנה שיירת נשק ערבית ליד קריית מוצקין והשמידו אותה. בהתקפה נהרג מפקד הכוחות הערביים בחיפה ורבים מאנשי מטהו. הצלחת פעולה זו תרמה לכישלון הערבים בקרב על חיפה במלחמת העצמאות. על חלקם בקרב עוטרו עמנואל לנדאו (נפל בקרב) ואברהם אביגדורוב בעיטור גיבור ישראל.
רקע היסטורי

בפרוץ מלחמת העצמאות היה מצב הנשק של המשמרות הלאומיים הערביים בערים ובכפרים בכי־רע. בידי הערבים המקומיים היו כלי נשק פרטיים רבים אבל מקולקלים בגלל תחזוקה לקויה וחוסר בחלקי חילוף. סוריה ועיראק סיפקו נשק לצבא ההצלה של קאוקג'י ולא ללוחמים המקומיים. גם עבר הירדן, מצרים וסעודיה עמדו מהצד.
סגן ראש הוועדה הלאומית בחיפה, מוחמד נימר אל־חטיב כתב כי עד אמצע פברואר 1948 היו בידי בני עירו רק רובים מקולקלים עם כדורים עקרים, ציוד שנשאר במדבריות לוב מימי מלחמת העולם השנייה. הוא נסע לסוריה, נפגש עם הנשיא ורכש נשק.
במחצית הראשונה של מרץ 1948 העביר שירות הידיעות של ההגנה (הש"י) ידיעה למפקדת חטיבת כרמלי ובה נאמר כי מפקד הכוחות הערביים בחיפה, מוחמד אל חמד אל־חוניטי, יצא לסוריה כדי להביא תחמושת וחומרי נפץ וכן כסף לתשלום משכורות ללוחמים הערבים בחיפה.
בבוקר יום ה־17 במרץ 1948 נסע אל־חוניטי מדמשק בראש שיירה של שתי משאיות גדולות עמוסות בשנים עשר טון של נשק ותחמושת - 550 רובים צרפתיים וכמאה עשרים אלף כדורים וכן שני טון חומר נפץ. בצידון הצטרפה לשיירה מכונית נושאת נשק ותחמושת מתנת אנשי העיר. השיירה הגיעה לראש הנקרה משם התקשר אל־חוניטי בטלפון לעמיתיו בחיפה והודיע שהוא בדרך. כל תנועותיו ושיחת הטלפון שלו נקלטו על ידי אנשי הש"י שהעבירו מיד את הידיעות למפקדת החטיבה.
מפקד חטיבת כרמלי, משה כרמל, הורה למפקד גדוד 21 של החטיבה בן עמי פכטר לעצור את השיירה ולהחרים את נשקה.
המארב והשמדת השיירה

הוחלט שהמארב יוצב בשני מקומות: ליד משק עין שרה בסביבות נהריה (כיום ניצב במקום בית ליברמן), ובנוסף בכניסה הצפונית לקריית מוצקין. ההחלטה על הצבת המארב סמוך לבתים בקריית מוצקין נתקבלה למרות הסיכון לאוכלוסייה אזרחית, וזאת מפני שהשטח בין עין המפרץ לקריית מוצקין היה חשוף ואי אפשר היה למקם בו מארב מבלי שיתגלה. כדי לשמור על הפעולה בסוד לא הוזהרו דיירי הסביבה על העלול להתרחש ולא פונו מבתיהם.
היות שאנשי גדוד 21 היו עסוקים בפעילות מבצעית ביקש מפקד גדוד 21 ממחלקה מהגדוד הראשון של הפלמ"ח שחנתה ברמת יוחנן לבצע את המארב בקריית מוצקין.
המארב בעין שרה זיהה מונית ואחריה מכונית משא והניח בטעות שזו השיירה. הם פתחו באש על המכונית והרגו את הנהג הערבי. המכונית הועברה לחוף הים ושם נקברה בחולות כדי לא לעורר חשד. לאחר מכן נסוגו במהירות לנהריה.
אל־חוניטי הגיע עם שיירתו לעכו שם הוזמן לארוחת צהרים. מארחיו הפצירו בו להעביר את תכולת השיירה דרך הים לחיפה כי יש חשש שהיהודים יטמינו לו מארב, אולם הוא סירב.
לאורבים היה קושי רב לזהות את השיירה כי לא היו כל סימנים מובהקים למכוניותיה. בנוסף לכך התנועה על הכביש הייתה רבה וכללה מכוניות בריטיות, ערביות ויהודיות.
הפתרון היה הצבת רוכב אופנוע מעולה מחיילי גדוד 21 בחצר בית החרושת היהודי "נעמן", דרומית לעכו. הוא הודרך לזהות את השיירה המורכבת משתי משאיות ומספר מכוניות קטנות ואז לחלוף על פניה, להגיע למקום המארב ולהזעיקו.
השיירה זוהתה על ידי רוכב האופנוע בדרכה דרומה. בשעה 15:30 הוא הגיע למקום המארב וצעק: "הם באים, הם באים".
מיד נחסם הכביש בחביות זפת ואנשי המארב פתחו באש. המכונית הראשונה הצליחה להתחמק לעבר חיפה אבל שאר המכוניות נעצרו. אנשי המארב פגעו בכל מי שניסה לקפוץ ממכוניות השיירה. גם הערבים השיבו אש. החייל אברהם אביגדורוב הצליח להשתלט על שני מקלעי ברן והחייל עמנואל לנדאו הסתער לעבר המשאית הראשונה בכוונה להוביל אותה לרמת יוחנן.
המכונית האחרונה בשיירה הצליחה להסתובב על הכביש ולברוח לכיוון עכו. בעברה ליד בית החרושת נעמן הבחינו נוסעיה שואפי הנקם בפועלים יהודים שחיכו בדרך לאוטובוס ופתחו עליהם באש. פועל אחד חבר קיבוץ "היוצרים" (היום שמרת) נהרג ובחורה אחת נפצעה.
לפתע נשמעה התפוצצות אדירה. ייתכן שאחד הרימונים שנזרקו או הכדורים, פגעו בחומר הנפץ. בפיצוץ נהרג עמנואל לנדאו. אברהם אביגדורוב נפגע קשה בראשו ונחשב בתחילה כמת. רק לאחר שלושה שבועות חזר להכרתו. אחד הפצועים, נועם פסמניק נפטר כעבור מספר שעות.
מספר בתים בסביבה נפגעו מהפיצוץ. לדברי הרב ישראל מאיר לאו, שגר בנערותו בקריית מוצקין, נופצו שמשות רבות באזור עקב הפיצוץ, ובמקום נפער בור של עשרים מטר. תינוקת נהרגה בשנתה מקיר שקרס עליה ומספר אזרחים נפצעו. אחד מהם נפטר לאחר מכן מפצעיו.
לערבים היו 17 הרוגים, ביניהם מפקד הכוחות הערביים בחיפה, מוחמד אל-חוניטי, ורבים מאנשי מטהו. כל הנשק שהיה בשיירה הושמד בפיצוץ.
תוצאות הפעולה

השמדת שיירת הנשק הערבית בקריית מוצקין נחשבה כהצלחה למרות אסון הפיצוץ. הכוחות הערביים בחיפה נשארו ללא פיקוד ובמחסור בנשק. החלה דמורליזציה קשה והחלה התמוטטות והתפרעויות בין פלגים שונים בעיר. קיצה של חיפה הערבית החל להיראות באופק.
מבחינת היהודים זו הייתה אחת ההצלחות הבודדות והמעודדות בחודש מרץ 1948 רצוף הכשלונות.
זו הייתה הפעולה היחידה במלחמת העצמאות שבה שניים ממשתתפיה, עמנואל לנדאו ואברהם אביגדורוב, קיבלו את עיטור גיבור ישראל.
במקום הקרב הוקמה אנדרטה לזכר הנופלים עמנואל לנדאו ונועם פסמניק.
לקריאה נוספת

חטיבת כרמלי במלחמת הקוממיות, הוצאת מערכות, 1973
אריה יצחקי, קריית מוצקין, בעקבות לוחמים כרך צפון, תל אביב, הוצאת בר-מודן, 1988
אורי מילשטיין, תולדות מלחמת העצמאות, כרך רביעי, 1999
הערות שוליים

↑  הרב ישראל מאיר לאו, אל תשלח ידך אל הנער (ספר), 2005, עמ' 122
אנדרטת השיירה בקריית מוצקין
שלט הסבר באנדרטת השיירה בקריית מוצקין
תהילים כ'

תהילים כ (מכונה גם לַמְנַצֵּחַ מִזְמוֹר לְדָוִד, או לַמְנַצֵּחַ, על שם מילות הפתיחה של הפרק) הוא הפרק העשרים בספר תהילים. המזמור מיוחס לדוד על פי הכותרת, והוא תפילה להצלחת המלך ולישועה בשדה הקרב. המזמור נאמר בתפילת שחרית בין אשרי לקדושה דסידרא. מקבילה ארמית פוליתאיסטית לקטע מהמזמור נמצאה בכתב דמוטי.