stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלימות' וליאנט
הערות שוליים

↑  היסטוריה של פלימות' וליאנט valiant.org/chron
↑  "פלימות' וליאנט" valiant.org/history
↑  "פלימות' וליאנט", שנת 1974 - מפרט automobile-catalog.com/make/plymouth/valiant_4gen/valiant_4_sedan/1974
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531701605171  LCCN: sh85141842
פסגת שולץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  76°10′00″S 160°51′00″E﻿ / ﻿76.166666666667°S 160.85°E﻿ / -76.166666666667; 160.85
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת שולץ(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת שולץ
 
פסגת שולץ (באנגלית: Shultz Peak) היא פסגה חדה באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 11 קילומטרים מדרום להר ארמיטייג'.
הפסגה מתנשאת מעל החלק הצפוני של קרחון מוסון.
היסטוריה > מיפוי הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 1964 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שם לוטננט וילארד אי. שולץ (Willard E. Shultz), מצי ארצות הברית, שהיה קצין אספקה בתחנת המחקר מקמרדו בשנת 1962.
פרידריך השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג

פרידריך השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג (בגרמנית: Friedrich II, Herzog zu Braunschweig und Lüneburg;‏ 1418 – 19 במרץ 1478), היה הדוכס של דוכסות בראונשווייג-לינבורג בין השנים 1434–1457 ובין השנים 1464–1471.
ביוגרפיה

פרידריך נולד בשנת 1418, לברנהרד הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולמרגרטה מסקסוניה, בתם של ונצל הראשון, דוכס סקסוניה-ויטנברג וססיליה מקרארה.
בשנת 1434 מת אביו ברנהרד הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ופרידריך ואחיו אוטו הרביעי, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירשו את נחלותיו, אולם בשנת 1446 מת אחיו אוטו, ופרידריך תפס את השלטון לבדו. פרידריך הוביל רפורמות בדוכסות, ושיפר את מצב האיכרים, ובשנת 1452 בנה מנזר שהשתייך למסדר הפרנציסקני.
בשנת 1457 מסר פרידריך את השלטון בדוכסות לבניו ברנהרד השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואוטו החמישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג, אולם בשנת 1464 מת ברנהרד ללא ילדים, ואוטו תפס את השלטון לבדו. בשנת 1471 נהרג אוטו במהלך טורניר אבירים בצלה, ופרידריך חזר לשלוט בדוכסות. ב-19 במרץ 1478 מת פרידריך, ונכדו היינריך הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירש את נחלותיו.
משפחתו

ב-14 בספטמבר 1430 התחתן פרידריך עם מגדלנה מברנדנבורג, בתם של פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ואליזבת מבוואריה, נסיכת הבוחר מברנדנבורג, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
ברנהרד השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1437–1464)
אוטו החמישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1439–1471)
גוטפריד מבראונשווייג-לינבורג (1441–1465)
מרגרטה מבראונשווייג-לינבורג (1442–1512), התחתנה עם היינריך, דוכס מקלנבורג-שטארגארד
פרדיטה ויקס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בדצמבר 1985 (בת 38) קארדיף, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  מכון קורטולד לאמנות 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרדיטה ויקס (באנגלית: Perdita Weeks; נולדה ב-25 בדצמבר 1985) היא שחקנית בריטית. ידועה בעיקר בתפקידה כהיגינס בסדרה מגנום, בלש פרטי מ-2018.
ביוגרפיה

ויקס נולדה בסאות גלמורגן בוויילס. היא התחנכה בבית הספר רודין ולמדה היסטוריה של האמנות במכון קורטאולד (אנ'). אחותה הגדולה היא השחקנית האניסאקל ויקס, ואחיה הצעיר הוא השחקן רולו ויקס.
קריירה

עם האניסאקל, אחותה, היא הופיעה במיני-סדרה "Goggle-Eyes" ב-1993, וב-"The Rag Nymph" מאת קתרין קוקסון ב-1997, באותה דמות שגילמה אחותה בגיל צעיר יותר.
ב-2002 השתתפה ויקס בעיבוד לספר הילדים "Stig of the Dump".
ב-2003 שיחקה בתפקיד רוצחת צעירה בפרק "Death and Dreams" בסדרה "רציחות במידסומר".
ב-2004 שיחקה בסרט הטלוויזיה "שרלוק הולמס ותעלומת גרבי המשי" בכיכובו של רופרט אוורט בתפקיד שרלוק הולמס.
ב-2006 שיחקה בסרט "מיס פוטר", ב-2007 השתתפה בקומדיה הרדיופונית "Bleak Expectations"
ב-2007 ו-2008 גילמה ויקס את דמותה של מרי בוליין בסדרה ההיסטורית של ערוץ שואוטיים "שושלת טיודור". ב-2008 שיחקה בתפקיד לידיה בנט במיני-סדרה "אבודה בעולמה של ג'יין אוסטן" של רשת ITV.
ב-2011 הופיעה במיני-סדרה "ההבטחה" כאלייזה מאייר.
ב-2014 כיכבה יחד עם בן פלדמן בסרט עמוק למעלה, בתפקיד סקרלט, ארכאולוגית שמנסה למצוא את אבן החכמים.
החל מ-2018 היא מככבת בתפקיד הראשי בסדרה מגנום, בלש פרטי כג'ולייט היגינס, סוכנת MI6 לשעבר, מנהלת האחוזה של רובין מאסטרס ושותפה לחקירות של תומאס מגנום (ג'יי הרננדז).
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 |  | Goggle-Eyes | ג'ודית קילן | מיני-סדרה |
| 1995 |  | Loving | מוירה | סרט טלוויזיה |
| 1995 |  | The Shadowy Third | דוטי | סרט טלוויזיה |
| 1996 |  | The Cold Light of Day | אנה טאטור |  |
| 1996 |  | Robert Rylands' Last Journey | סו |  |
| 1996 | המלט | Hamlet | שחקנית |  |
| 1997 |  | Rag Nymph | מילי הצעירה | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1997 | ספייס וורלד - הסרט | Spice World | איבי |  |
| 2000 | בן המלך והעני | The Prince and the Pauper | ליידי ג'יין גריי |  |
| 2002 |  | Stig of the Dump | לו |  |
| 2003 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | האנה מור | בפרק "Death and Dreams" |
| 2004 | שרלוק הולמס ותעלומת גרבי המשי | Sherlock Holmes and the Case of the Silk Stocking | רוברטה מסינגהם | סרט טלוויזיה |
| 2007–2008 | שושלת טיודור | The Tudors | מרי בוליין |  |
| 2008 | אבודה בעולמה של ג'יין אוסטן | Lost in Austen | לידיה בנט | מיני-סדרה |
| 2009 |  | Four Seasons | אימוג'ן קומב | מיני-סדרה |
| 2009 |  | Junction |  | סרט קצר |
| 2009 | לואיס | Lewis | קיטן | בפרק "Counter Culture Blues" |
| 2010 |  | Prowl | פיונה |  |
| 2010–2011 | ההבטחה | The Promise | אליזה מייר | מיני-סדרה |
| 2011 | תקוות גדולות | Great Expectations | קלרה פוקט | מיני-סדרה |
| 2012 | טיטאניק | Titanic | ליידי ג'ורג'יאנה גרקס | מיני-סדרה |
| 2013 |  | Flight of the Storks | שרה גאבור | מיני-סדרה |
| 2013 | האישה הנעלמת | The Invisible Woman | מריה טרנן | סרט קולנוע |
| 2014 | עמוק למעלה | As Above, So Below | סקרלט מרלו | סרט קולנוע |
| 2014 |  | The Great Fire | אליזבת' פפיס | מיני-סדרה |
| 2015 | המוסקטרים | The Musketeers | לואיז | בפרק "A Marriage of Inconvenience" |
| 2016 | מרד | Rebellion | ונסה המונד | מיני-סדרה |
| 2016 | פני דרדפול | Penny Dreadful | קתרינה הרטדגן | סדרת טלוויזיה |
| 2018–הווה | מגנום, בלש פרטי | Magnum P.I. | ג'ולייט היגינס | סדרת טלוויזיה |
הערות שוליים

↑  "Honeysuckle Weeks: A new battle for a Shining star". The Independent. נבדק ב-26 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  My Titanic career move. dailymail.co.uk; accessed 2 May 2016.
↑  The Honeysuckle Weeks Fansite – Perdita Weeks Page. Honeysuckleweeks.co.uk.
↑  "Filming in the Paris Catacombs"
↑  נתן ליכטר, ‏עמוק למעלה | ביקורת סרט, באתר "סרט", 11 בספטמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb169413233 (data)  GND: 1062205111  ISNI: 0000 0001 3382 109X  LCCN: no2013068371  MusicBrainz: 111df8cb-9197-4f23-8c2c-b63d6c511715  SUDOC: 242121497  VIAF: 304206716   WorldCat (עם VIAF): 304206716
פל-בל

פריטי אר דקו מקטלוג פל-בל, שיוצרו בין 1939-1950
חנוכייה שתכנן אשקלון, סביבות 1948
פל-בל היא חברה ישראלית לייצור פריטי מתכת שימושיים ואמנותיים שנוסדה על ידי מוריס אשקלון וגיסו, אברהם קום ב־1939. החברה יצרה מאות פריטים שונים מנחושת ומפליז - קו אחד של מוצרי נוי (אמנות עיצובית) והקו העיקרי של מוצרי יודאיקה, כאשר רוב המוצרים נועדו לייצוא ולמכירה לתיירים יהודיים בישראל.
עיצוב המוצרים הושפע מסגנונות שונים שרווחו באותה תקופה באירופה, ביניהם האר דקו ותעשיית הברונזה הווינאית ששגשגה באותה תקופה.
עיצוביו המוכרים של אשקלון, הציגו את השימוש הכימי המכוון בהשריה בפטינה לעבודות ישראליות בברזל. במהלך מלחמת העצמאות ייצר אשקלון תחמושת עבור צה"ל, ולבקשת הממשלה הסבה פל-בל את מפעלה לייצור תחמושת במסגרת המאמץ המלחמתי.
כל המוצרים שיוצרו על ידי פל-בל נחשבים כישראליאנה[דרושה הבהרה] ומבוקשים כפרטי אספנות.
פסגת שיטס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,800 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס ויסקונסין 
 קואורדינטות:  85°28′00″S 125°52′00″W﻿ / ﻿85.46667°S 125.86667°W﻿ / -85.46667; -125.86667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת שיטס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת שיטס
 
פסגת שיטס (באנגלית: Sheets Peak) היא פסגה ברכס ויסקונסין - רכס ההרים המרכזי של הרי הורליק (המהווים חלק מההרים הטראנס-אנטארקטיים), בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 1.85 קילומטרים צפונית מערבית מפסגת קופמן.
גובהה של הפסגה 1,800 מטרים מעל פני הים; הפסגה היא ההר ה-2,166 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

רכס ויסקונסין (ובו גם פסגת שיטס) מופו על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שם ג'וזף ד. שיטס (Joseph D. Sheets), שהיה עיתונאי שהתלווה לצי ארצות הברית במסגרת מבצע דיפ פריז לחקר אנטארקטיקה בשנים 1965, 1966 ו-1967.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2  הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
↑  לפי מקור אחר הפסגה היא ההר ה-1,409 בגובהו באנטארקטיקה.
| רכס ויסקונסין |
| --- | --- | --- |
| מישורים | ויסקונסין |  |
| הרים | גודווין • לנץ • לשאק • מינשו • סויאט • פורה • פילי • קופמן • רוססקי • שיטס |  |
| קרחונים | דייוויסוויל • הונמה • נורפוק |  |
| נונאטאקים | אנגוס • בייקר • ג'ירלוף |  |
| קניונים | פרקינס |  |
פרדיננד, נסיך בוואריה

| --- | --- |

 לידה:  10 במאי 1884 מדריד, ממלכת ספרד ספרד 1873 
 פטירה:  5 באפריל 1958 (בגיל 73) מדריד, המדינה הספרדית ספרד (1945-1977) 
 שם מלא:  פרדיננד מריה לודוויג פרנץ פון אסיזי איזבלוס אדלברט אילדפונס מרטין בוניפאץ יוזף איזידרו, נסיך בוואריה
 מדינה:  ספרד 
 מקום קבורה:  קתדרלת אלמודנה 
 בת זוג:  מריה תרסה, נסיכת ספרד   מריה לואיסה דה סילבה אי פרננדז דה הנסטרוסה
 פרסים והוקרה
 הצלב הגדול במסדר איזבלה הקתולית  אביר במסדר אלכסנדר נבסקי  עיטור אנדריי הקדוש  אביר במסדר גיזת הזהב  הצלב הגדול של מסדר קרלוס השלישי 
 
פרדיננד, נסיך בוואריה (בגרמנית: Ferdinand von Bayern;‏ 10 במאי 1884 - 5 באפריל 1958) היה נסיך גרמני-ספרדי, וחבר בבית ויטלסבאך.
ביוגרפיה

פרדיננד נולד ב-10 במאי 1884 במדריד, והיה בנם הבכור של לודוויג פרדיננד, נסיך בוואריה ומריה דה לה פאס, נסיכת ספרד, בתם הצעירה ביותר של פרנסיסקו, דוכס קדיס ואיזבלה השנייה, מלכת ספרד. ב-20 באוקטובר 1905 קיבל פרדיננד את התואר אינפנטה של ספרד, ובשנת 1914 הוא ויתר על זכויותיו לכתר ממלכת בוואריה.
ב-12 בינואר 1906 התחתן פרדיננד עם בת דודתו, מריה תרסה, נסיכת ספרד, בתם השנייה של אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד ואשתו השנייה, מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים.
בשל תארו הספרדי ונישואיו, ובשל היותו דור שלישי לנישואים גרמנו-ספרדיים, הפך פרדיננד לבן אצולה ספרדי.
לאחר מות אשתו בשנת 1912, התחתן פרדיננד בשנית ב-1 באוקטובר 1914 בהונדריביה, ספרד עם מריה לואיסה דה סילבה אי פרננדז דה הנסטרוסה, דוכסית טלאוורה דה לה ריינה, בתם של לואיס דה סילבה אי פרננדז, הרוזן העשירי של פאי דה קונצ'ה ואשתו מריה דה לוס דולורס פרננדז דה הנסטרוסה אי פרננדז דה קורדובה. לאחר הנישואין הוענק למריה לואיסה התואר אינפנטה של ספרד.
ב-5 באפריל 1958 מת פרדיננד במדריד, והוא בן 74 שנים. פרדיננד היה בן דודו וגיסו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד וגיסו של קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות. התובעים הספרדים האינפנטה חיימה, דוכס סגוביה וחואן, רוזן ברצלונה, היו אחייניו.
משפחתו

ב-12 בינואר 1906 התחתן פרדיננד עם בת דודתו, מריה תרסה, נסיכת ספרד, בתם השנייה של אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד ואשתו השנייה, מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים:
לואיס אלפונסו מספרד (1906–1983)
חוסה אאוחניו מספרד (1909–1966)
מריה דה לאס מרסדס מספרד (1911–1953)
מריה דל פילאר מספרד (1912–1918)
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Darryl Lundy (24 יולי 2005). "Ferdinand Maria Ludwig Franz Prinz von Bayern". thePeerage.com. נבדק ב-2008-11-24. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  Paul Theroff. "BAVARIA". Paul Theroff's Royal Genealogy Site. נבדק ב-2008-11-24.
↑  Gaceta de Madrid No. 295, 22/10/1905, p. 277.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5655910  BnF: cb149784222 (data)  GND: 136926762  ISNI: 0000 0000 5590 2475  VIAF: 81190074   WorldCat (עם VIAF): 81190074
פסגת שרווין (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר ברכס המלכה אליזבת, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  רכס המלכה אליזבת 
 קואורדינטות:  82°37′00″S 161°48′00″E﻿ / ﻿82.61667°S 161.8°E﻿ / -82.61667; 161.8
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת שרווין(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת שרווין
 
פסגת שרווין (באנגלית: Sherwin Peak) היא פסגה בחלקו הצפוני של רכס המלכה אליזבת, חלק מרכס המלכה אלכסנדרה שבההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 2,290 מטרים מעל פני הים; פסגת שרווין היא ההר ה-860 בגובהו באנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת לגדתו המזרחית של קרחון אוטאגו.
הפסגה ממוקמת 9 קילומטרים דרומית - מזרחית להר צ'יוורס.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרי טלורומטר, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960 –  1962.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שמו של ג'יימס אס. שרווין (James S. Sherwin), מדען יונוספירה, בתחנת אמריקה הקטנה V, בשנת 1958.
הערות שוליים

↑  ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד
↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2  מידע על גובה הפסגה
| רכס המלכה אליזבת |
| --- | --- | --- |
| הרים | בולזאיי • בונפרטה • דיץ' • לקוונט • מרקהאם • פרדוהל • צ'יוורס • רבוט |  |
| פסגות | שרווין |  |
| רמות | הנסיך אנדרו • מרקהאם • פלטייר |  |
| מצוקים | אינאקססיבל • קאנופי |  |
| קרחונים | אוטאגו • לוא • לורי • מארש • נמרוד • פאבלאק • קנט |  |
פרלוד

פְּרֶלוּד, או אַקְדָּמָה, הוא חיבור מוזיקלי קצר המשמש בדרך כלל כמבוא ליצירה אחרת. באופרה משתמשים בו לפני מערכה חדשה, לשקף את הלך רוחה.
ז'אנר הפרלוד התפתח מאימפרוביזציות (אלתורים) של נגני כלי מקלדת לפני ההופעה, מעין בדיקת כוון של הכלי. בספרות הפסנתר הפרלוד הוא כבר יצירה בפני עצמה. הפרלוד מתאר בדרך כלל רגש חולף כלשהו, החל מהיגון העמוק ביותר ועד לשמחה מתפרצת, הכול בהתאם לתמונה אותה הוא מתאר.
באך כתב יצירה אחת בת 48 פרלודים ופוגות (שניים לכל סולם) הנקראת "הפסנתר המושווה", כאשר כל פרלוד מהווה הקדמה לפוגה שאחריו.
בתקופה הרומנטית כתבו שופן, דביסי, רחמנינוב וסקריאבין פרלודים. הפרלוד בדרך כלל לא נותן תחושת סיפוק, ותורם לציפייה לקטע הבא אחריו.
הערות שוליים

↑  מוזיקה עברית, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏2 ביוני 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4137959-7  NKC: ph224424 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שוורין

פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שוורין (בגרמנית: Friedrich II, Herzog zu Mecklenburg-Schwerin; נולד ב-9 בנובמבר 1717 - מת ב-21 באפריל 1785), היה דוכס מקלנבורג-שוורין בין השנים 1756–1785.
ביוגרפיה

פרידריך נולד ב-9 בנובמבר 1717 בשוורין שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, לכריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין ולגוסטבה קרולינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתם של אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ ומריה, דוכסית מקלנבורג-גיסטרוב. בצעירותו היה לדודתו אוגוסטה, דוכסית מקלנבורג-שוורין השפעה גדולה עליו, והיא תרמה רבות להתפתחותו האינטלקטואלית והרוחנית.
בשנת 1756 מת אביו כריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין, ופרידריך עלה לשלטון במקומו, וזמן קצר לאחר מכן היה מעורב  במלחמת שבע השנים. פרידריך שיפר את מערכת החינוך, קידם את ייצור הטקסטיל וביטל את העינויים. בשנת 1764 העתיק פרידריך את מקום מגוריו משוורין לארמון לודוויגסלוסט, ובשנת 1765 הורה על בניית הכנסייה הקיסרית בעיר (שהושלמה בשנת 1770).
באפריל 1772 קיבל את עצת מורו לשפות אולוף גרהרד טיכסן והוציא צו שהורה לבטל את מנהג היהודים שלא להלין את המתים לפני הקבורה, מחשש שמנהג זה מביא לקבורת אנשים בעודם חיים. בצו נאסר על יהודי מקלנבורג-שוורין לקבור את מתיהם לפני שעברו שלושה ימים משעת המוות. ההוראה עוררה פולמוס בקהילות היהודיות באירופה, ובין השאר פעלו בנושא גם יעקב עמדין ומשה מנדלסון. בין השנים 1772–1776, הרחיב פרידריך את ארמון לודוויגסלוסט.
ב-21 באפריל 1785 מת פרידריך, ומכיוון שלא היו לו ילדים, עלה לשלטון במקומו אחיינו פרידריך פרנץ הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין.
משפחתו

פרידריך התחתן ב-2 במרץ 1746 עם לואיזה פרדריקה, דוכסית וירטמברג, שהייתה בתו של פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של וירטמברג. לזוג נולדו 4 ילדים, אך כולם מתו בצעירותם.
הערות שוליים

↑  ראו מ' סמט, "הלנת המת", בתוך אסופות ג (ירושלים, ה'תשמ"ט), עמודים 413–465.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb145312589 (data)  GND: 100619258  ISNI: 0000 0000 5488 4025  LCCN: nr96034884  NKC: ntk20211102845  RKD: 435567  VIAF: 2818015   WorldCat (עם VIAF): 2818015
עונת 1993/1994 בליגת האלופות

| --- | --- |
 מארחת:  יוון יוון
 תקופת התחרות:  15 בספטמבר 1993 – 18 במאי 1994 (246 ימים)
 מספר משתתפות:  32  (מתוך 42 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:  איטליה מילאן
 מספר משחקים:  75
 מספר שערים:  217 (2.89 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  הולנד רונאלד קומאן   ניו זילנד וינטון רופר   (8 שערים)
 → 1992/19931994/1995 ←
 
עונת 1993/1994 בליגת האלופות הייתה העונה ה-39 של התחרות האירופית העליונה לקבוצות כדורגל המאורגנת על ידי אופ"א, והעונה השנייה כליגת האלופות. במקור "ליגת האלופות" היה שמו של הטורניר החל משלב הבתים, והטורניר כולו עדיין נקרא "גביע אירופה". בתחרות זכתה מילאן בפעם החמישית בתולדותיה, לאחר שהביסה את ברצלונה 4–0 בגמר שנערך באתונה. האלופה המכהנת, מרסיי, לא הורשתה להגן על תוארה בשל מעורבתה בשערוריית מכירת משחקים בליגה הצרפתית בעונה הקודמת. הייתה זו הפעם הראשונה, והיחידה עד כה, שהאלופה המכהנת אינה משתתפת בתחרות בעונה שלאחר מכן. מונקו, שסיימה במקום השלישי בליגה בעונת 1992/1993, ייצגה את צרפת בתחרות (פריס סן-ז'רמן, שסיימה במקום השני ואף סירבה לתואר האליפות לאחר שנשלל ממרסיי, השתתפה בגביע המחזיקות כזוכת הגביע הצרפתי).
הייתה זו העונה השלישית עם שלב בתים, ולראשונה הוצג גם שלב חצי הגמר בן מפגש אחד שהתקיים לאחר שלב הבתים, אליו העפילו הקבוצות שסיימו בשתי המקומות הראשונים בבית. שתי המנצחות בחצאי הגמר העפילו לגמר.
מהדורה זאת של הטורניר עמדה בסימן היעדרותם של משתתפים ממדינות יוגוסלביה, עקב הסנקציות הכלכליות שהוטלו בעקבות מלחמות יוגוסלביה. פרטיזן בלגרד היה אמור לייצג את יוגוסלביה בטורניר, אך השתתפותו נאסרה. המועדונים היוגוסלביים זכו להצלחות בעונות הקודמות, כאשר הכוכב האדום בלגרד זכתה ב־1991 וסיימה שנייה בבית בעונה שלאחר מכן. במקביל, קרואטיה, בלארוס, מולדובה, גאורגיה וויילס שלחו לראשונה נציגים לטורניר.
קבוצות

| סיבוב ראשון |
| --- | --- |
איטליה מילאן (1): צרפת מונקו (3)
גרמניה ורדר ברמן (1): ספרד ברצלונה (1)
בלגיה אנדרלכט (1): רוסיה (1991–1993) ספרטק מוסקבה (1)
פורטוגל פורטו (1): הולנד פיינורד (1)
אנגליה מנצ'סטר יונייטד (1): רומניה סטיאווה בוקרשט (1)
צ'כיה ספרטה פראג (1): סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס (1)
טורקיה גלאטסראיי (1): אוסטריה אוסטריה וינה (1)
יוון א.א.ק. אתונה (1): דנמרק פ.צ. קופנהגן (1)
שוודיה א.י.ק סולנה (1): פולין לך פוזנן (1)
בולגריה לבסקי סופיה (1): הונגריה בודפשט הונבד (1)
אוקראינה דינמו קייב (1): בלארוס (1991–1995) דינמו מינסק (1)
סיבוב מקדים
שווייץ אראו (1): ויילס קומבראן טאון (1)
פינלנד ה.י.ק. הלסינקי (1): ישראל בית"ר ירושלים (1)
לטביה סקונטו ריגה (1): איסלנד אקרנס (1)
אלבניה פרטיזן טירנה (1): נורווגיה רוזנבורג (1)
קפריסין אומוניה ניקוסיה (1): צפון אירלנד לינפילד (1)
אירלנד קורק סיטי (1): מלטה פלוריאנה (1)
לוקסמבורג אבניר בגן (1): סלובניה אולימפיה ליובליאנה (1)
איי פארו B68 טופטיר (1): ליטא (1988–2004) אקרנאס (1)
אסטוניה נורמה טאלין (1): קרואטיה דינמו זאגרב (1)
גאורגיה (1990–2004) דינמו טביליסי (1): מולדובה זימברו קישינב (1)
↑  מחזיקת גביע ליגת האלופות, מרסיי, שסיימה גם במקום הראשון בליגה הצרפתית בעונת 1992/1993, לא הורשתה להשתתף בטורניר עקב פרשת הטיית המשחקים בו הייתה מעורבת. אליפות צרפת נשללה ממנה, והיא ירדה לליג 2. סגניתה, פריס סן-ז'רמן, סירבה ליטול את תואר האליפות, והיא השתתפה בגביע המחזיקות כמחזיקת הגביע הצרפתי. לכן, מונקו, שסיימה במקום השלישי בליגה, ייצגה את צרפת בליגת האלופות.
↑  ספרטה פראג העפילה לליגת האלופות משום שזכתה באליפות ליגת העל הצ'כוסלובקית בעונת 1992/1993, אך ייצגה את צ'כיה, הישות המדינית שירשה את צ'כוסלובקיה.
לוח זמנים

להלן לוח הזמנים של התחרות. כל ההגרלות נערכו בז'נבה, שווייץ.
| שלב | סיבוב | תאריך הגרלה | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מוקדמות | מוקדמות | 14 ביולי 1993 | 18 באוגוסט 1993 | 1 בספטמבר 1993 |
| סיבוב ראשון | סיבוב ראשון | 14 ביולי 1993 | 15 בספטמבר 1993 | 29 בספטמבר 1993 |
| סיבוב שני | סיבוב שני | 1 באוקטובר 1993 | 20 באוקטובר 1993 | 3 בנובמבר 1993 |
| שלב הבתים | מחזור 1 | 5 בנובמבר 1993 | 24 בנובמבר 1993 | 24 בנובמבר 1993 |
| שלב הבתים | מחזור 2 | 5 בנובמבר 1993 | 8 בדצמבר 1993 | 8 בדצמבר 1993 |
| שלב הבתים | מחזור 3 | 5 בנובמבר 1993 | 2 במרץ 1994 | 2 במרץ 1994 |
| שלב הבתים | מחזור 4 | 5 בנובמבר 1993 | 16 במרץ 1994 | 16 במרץ 1994 |
| שלב הבתים | מחזור 5 | 5 בנובמבר 1993 | 30 במרץ 1994 | 30 במרץ 1994 |
| שלב הבתים | מחזור 6 | 5 בנובמבר 1993 | 13 באפריל 1994 | 13 באפריל 1994 |
| שלב הנוקאאוט | חצי הגמר | 5 בנובמבר 1993 | 27 באפריל 1994 | 27 באפריל 1994 |
| שלב הנוקאאוט | גמר | 5 בנובמבר 1993 | 18 במאי 1994 באצטדיון האולימפי, אתונה | 18 במאי 1994 באצטדיון האולימפי, אתונה |
סיבוב מקדים

אל הסיבוב המקדים העפילו 20 קבוצות, כאשר עשרת המנצחות העפילו לשלב הבא. הסיבוב המקדים, כמו כל סיבובי הנוקאאוט מלבד חצי הגמר והגמר, נערך בשני סיבובים בשיטת בית-חוץ, כאשר שוויון בסיכום שני המשחקים הוכרע באמצעות חוק שערי חוץ, ושוויון גם בשערי חוץ הוכרע באמצעות הארכה. שוויון בסיום הארכה הוכרע שוב באמצעות שערי חוץ (אם הובקעו שערים במהלך ההארכה) או באמצעות דו־קרב בעיטות עונשין (אם לא הובקעו שערים). הגרלת המשחקים נערכה ב־14 ביולי 1993 בז'נבה, שווייץ. הסיבוב הראשון התקיים ב־18 וב־22 באוגוסט, והסיבוב השני ב-1 בספטמבר 1993.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פינלנד ה.י.ק. הלסינקי | 2–1 | אסטוניה נורמה טאלין | 1–1 | 1–0 |
| ליטא (1988–2004) אקרנאס | 0–2 | מלטה פלוריאנה | 0–1 | 0–1 |
| איי פארו B68 טופטיר | 0–11 | קרואטיה דינמו זאגרב | 0–5 | 0–6 |
| לטביה סקונטו ריגה | 1–1 (11–10 פ) | סלובניה אולימפיה ליובליאנה | 0–1 | 1–0 (ה) |
| ויילס קומבראן טאון | 4–4 (ש) | אירלנד קורק סיטי | 3–2 | 1–2 |
| גאורגיה (1990–2004) דינמו טביליסי | טכני | צפון אירלנד לינפילד | 2–1 | 1–1 |
| לוקסמבורג אבניר בגן | 0–3 | נורווגיה רוזנבורג | 0–2 | 0–1 |
| אלבניה פרטיזן טירנה | 0–3 | איסלנד אקרנס | 0–0 | 0–3 |
| קפריסין אומוניה ניקוסיה | 2–3 | שווייץ אראו | 2–1 | 0–2 |
| מולדובה זימברו קישינב | 1–3 | ישראל בית"ר ירושלים | 1–1 | 0–2 |
↑  דינמו טביליסי הורחקה מהתחרות לאחר ניסיון כושל לשחד את השופט במשחק הראשון.
סיבוב ראשון

בסיבוב הראשון השתתפו 32 קבוצות, 10 המנצחות בסיבוב המקדים ו־22 שהעפילו ישירות לשלב זה. הגרלת המשחקים נערכה ב־14 ביולי 1993 בז'נבה, שווייץ. הסיבוב הראשון התקיים ב־15 וב־16 בספטמבר, והסיבוב השני ב־28 וב־29 בספטמבר 1993.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל פורטו | 2–0 | מלטה פלוריאנה | 2–0 | 0–0 |
| איסלנד אקרנס | 1–3 | הולנד פיינורד | 1–0 | 0–3 |
| צרפת מונקו | 2–1 | יוון א.א.ק. אתונה | 1–0 | 1–1 |
| רומניה סטיאווה בוקרשט | 4–4 (ש) | קרואטיה דינמו זאגרב | 1–2 | 3–2 |
| סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | 4–4 (ש) | בולגריה לבסקי סופיה | 3–2 | 1–2 |
| גרמניה ורדר ברמן | 6–3 | בלארוס  (1991–1995) דינמו מינסק | 5–2 | 1–1 |
| צפון אירלנד לינפילד | 3–4 | דנמרק פ.צ. קופנהגן | 3–0 | 0–4 (ה) |
| שווייץ אראו | 0–1 | איטליה מילאן | 0–1 | 0–0 |
| שוודיה א.י.ק סולנה | 1–2 | צ'כיה ספרטה פראג | 1–0 | 0–2 |
| פינלנד ה.י.ק. הלסינקי | 0–6 | בלגיה אנדרלכט | 0–3 | 0–3 |
| הונגריה בודפשט הונבד | 3–5 | אנגליה מנצ'סטר יונייטד | 2–3 | 1–2 |
| טורקיה גלאטסראיי | 3–1 | אירלנד קורק סיטי | 2–1 | 1–0 |
| פולין לך  פוזנן | 7–2 | ישראל בית"ר ירושלים | 3–0 | 4–2 |
| לטביה סקונטו ריגה | 0–9 | רוסיה  (1991–1993) ספרטק מוסקבה | 0–5 | 0–4 |
| אוקראינה דינמו קייב | 4–5 | ספרד ברצלונה | 3–1 | 1–4 |
| נורווגיה רוזנבורג | 4–5 | אוסטריה אוסטריה וינה | 3–1 | 1–4 |