stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוציולוגיה
היסטוריה > המעבר מפוזיטיביזם לאנטי פוזיטיביזם

הגישה המתודולוגית של תאורטיקנים מוקדמים כלפי הסוציולוגיה הייתה להתייחס לדיסציפלינה באופן דומה למדעי הטבע. התפיסה האמפירית והמתודה המדעית נחשבו כתשתית לבסיס יציב לטענות ומסקנות סוציולוגיות, כך ניתן היה להבדיל בין מדע הסוציולוגיה לתחומים אמפיריים פחות, כמו הפילוסופיה. פרספקטיבה זו, המכונה פוזיטיביזם, שפותחה לראשונה על ידי התאורטיקן אוגוסט קונט, התבססה על התיאוריה שהידע היחיד שהוא אמיתי ועובדתי – זהו הידע המדעי. קונט סבר שניתן להפיק ידע נכון ואמיתי רק מאישור חיובי של תיאוריות הנבדקות באופו שיטתי ורציף, גם כמותית. אמיל דורקהיים היה חסיד מרכזי של גישה זאת.
התגובות נגד הפוזיטיביזם החלו כאשר הפילוסוף הגרמני גאורג וילהלם פרידריך הגל הביע התנגדות הן לאמפיריציזם, אותו דחה כלא ביקורתי, והן לדטרמיניזם, שנראה בעיניו כמכניסטי מדי. קרל מרקס שאל מהגל את דחיית הפוזיטיביזם ולפיו, ניתוח ביקורתי המבקש למצוא אמפירית את "עובדות" יש לקיים על ידי ביטול של אשליות; צריך למתוח ביקורת על הופעה, במקום להסתפק בתיעוד שלה בלבד. פילוסופים אחרים, כמו וילהלם דילתיי (1833–1911) והיינריך ריקרט (1863–1936) טענו שעולם הטבע נבדל מהעולם החברה בגלל אותם היבטים שייחודיים לחברה האנושית.
בתחילת המאה ה־20 קם דור ראשון של סוציולוגים גרמנים שהציג רשמית מתודולוגיה אנטי־פוזיטיבית, והציע שהמחקר צריך להתרכז בנורמות, ערכים, סמלים ותהליכים חברתיים תרבותיים אנושיים על ידי נקודת מבט סובייקטיבית. מקס ובר טען שניתן לתאר באופן רופף את הסוציולוגיה כ־"מדע" בשל הקושי שלה לזהות קשרים סיבתיים. עם זאת, גם ובר וגם זימל טענו שניתן לנהל תהליך שיטתי בו התבוננות מבחוץ מאפשרת להביט על קבוצה חברתית או תרבות מסוימת מנקודת מבטן.
היסטוריה > המאה ה־20 – גישות תאורטיות חדשות > פונקציונליזם וסטורקטורליזם

בשנות ה-30 של המאה ה-20 עבר מרכז הכובד של הסוציולוגיה לארצות הברית, בזכות הסוציולוג טלקוט פרסונס, שתרגם את כתביהם של ובר ושל דורקהיים לאנגלית, ואימץ חלק ניכר מהשקפותיהם תוך פיתוח גישת הפונקציונליזם-הסטרוקטורלי. בזכות פארסונס ותלמידו, רוברט מרטון, הגישה השתלטה תוך מספר שנים על העולם הסוציולוגי האמריקאי, ובמידה רבה גם על זה העולמי, והייתה לפארדיגמה ההגמונית בשנות ה-40 ושנות ה-50. יש הטוענים שאחת הסיבות היא היותה תאוריה שמרנית, התומכת בדרך-כלל ברעיונות השלטון והקבוצות החברתיות החזקות.
היסטוריה > המאה ה־20 – גישות תאורטיות חדשות > גישות הקונפליקט החברתי

מאז שנות ה-60, וביתר שאת, משנות ה-70, החלה להתעורר התנגדות להגמוניה הפונקציונליסטית, במידה רבה עקב התסיסה שחלה באותן השנים בארצות הברית, תסיסה שהתאוריה הפונקציונליסטית התקשתה להסביר. גישות חליפיות החלו להופיע - תחילה גישות של הבניה חברתית, ולאחר מכן גישות קונפליקט, ובעיקר נאו ובריאניזם – גישה השואבת ממשנתו של ובר בעיקר את הצדדים המדגישים את הקונפליקט, ומשלבת אותם עם אלמנטים מרקסיסטיים, ונאו-מרקסיסטיים.
היסטוריה > המאה ה־20 – גישות תאורטיות חדשות > תיאוריות פוסטמודרניות

בשנות ה-80 ושנות ה-90 של המאה העשרים נוצרה התפתחות נוספת בסוציולוגיה – הופעתו של הזרם הפוסט-מודרניסטי. זרם זה שבר את ההבחנות שהיו קיימות בעבר, בין גישות קונפליקט לגישות הסכמיות, בין סוציולוגיה ממסדית לביקורתית וכדומה, ולקראת סוף המאה ה-20 התקיימה הבחנה עיקרית אחת – ההבחנה בין גישות מודרניסטיות לגישות פוסט-מודרניסטיות.
מתודולוגיה ומחקר

בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מתודולוגיה ומחקר > מתודולוגיה

מקובל לחלק את שיטות המחקר הסוציולוגי לשתי קטגוריות מרכזיות:
שיטות מחקר כמותניות.
שיטות מחקר איכותניות.
מתודולוגיה ומחקר > בסיס תאורטי > עקרונות מכוננים

למחקר הסוציולוגי מספר עקרונות מכוננים:
הקשר חברתי – הסוציולוגיה שואפת לחקור את ההתנהגות האנושית דרך בחינת ההקשר החברתי בו הם נמצאים (בניגוד לפסיכולוגיה הטהורה השואפת להבין את הקיום האנושי כשהוא עומד בזכות עצמו) - הקשר חברתי שכזה עשוי להיות משפחה, לאום, חוק וכדומה. או על דרך הניגוד, אם הפסיכולוגיה עוסקת באינדיבידואל, אז הסוציולוגיה חוקרת את המערכת החברתית בה הפרט פועל.
אוניברסליות – בניגוד לחוויה החברתית היומיומית (שגם בה שואף האדם להבין את קיומו דרך ההקשר החברתי), הסוציולוגיה חותרת להבנת החוקיות הטהורה הנחבאת מאחורי ההתנהגות האנושית, וזאת על ידי ניסוח של חוקים כלליים ומוחלטים. חרף תכונה זו, מושאי המחקר של הסוציולוגיה עשויים להיות פרטניים ביותר (משפחה מסוימת, קבוצת עבודה קטנה וכדומה) עד כלליים ביותר ("החברה המודרנית", "מדינת ישראל" וכן הלאה). לדוגמה: מהתנסות יומיומית עשוי אדם מסוים לקבוע כי הוא נקשר ומתיידד עם בני אדם בעלי מוצא קרוב לשלו ונמנע מקשר עם בני אדם הרחוקים ממנו במוצאם. נקודת המבט הסוציולוגית תשאף לנסח נטייה זו בחוקים כלליים של חלוקת החברה לתת-קבוצות על בסיס קשרים בין-אישיים.
העמקה – המחקר הסוציולוגי שואף לחקור תכונות חברתיות שאינן מובעות לעיתים רבות בתקשורת הרגילה. מכיוון שלכל פעילות חברתית קיימים רבדים רבים, מהם מכוונים ומהם לא-מכוונים, הסוציולוגיה חושפת לפעמים גורמים בלתי צפויים המרכיבים את ההתנסות האנושית. לדוגמה: התקשורת הרגילה עשויה לתאר את תפקידו של רופא כאחראי על ריפוי חולים. המחקר הסוציולוגי אינו מסתפק בקביעה כללית זו ומברר את מכלול התנהגויותיו של הרופא בתהליך הריפוי, כולל דפוסי ההתנהגות שאינם קשורים ישירות לריפוי עצמו. תוך תהליך בדיקה זה עשויות להתקבל תוצאות לא צפויות או לא מתוכננות, כגון קשר בין חיי המשפחה של הרופא לטיפול בחולים.
רלוונטיות – ברוב המקרים עוסקת הסוציולוגיה בתחומים המוגדרים על ידי ההתרחשות הנוכחית בחברה האנושית והנושאים המעסיקים אותה (לדוגמה: חקר הגזענות נעשה לרוב בחברות בהן קיימת הפרדת גזעים המהווה מקור להתרחשות חברתית, ועקב התרחשות זו).
בזכות העיסוק של הסוציולוגיה בחברה האנושית, עצם קיום המחקר זה תלוי ושזור במתרחש בחברה האנושית, התרחשות המהווה גם את מושא המחקר. ייחוד זה של הסוציולוגיה הופך תחום זה למעורב יחסית לתחומי מחקר אחרים בחברה. מצב זה יוצר מתח בין נטיית הסוציולוגיה להיות בלתי תלויה בחברה אותה היא חוקרת, לבין הנטייה לקבל את כלליה היסודיים של חברה זו ולהיות כפופים להם. לדוגמה, בתחום חקר הכלכלה החופשית קיים המתח בין חקירה והטלת ספק בעצם עקרונות הסחר החופשי שבבסיס השיטה, לבין חקר השיטה מתוך הנחת מחקר כי עקרונות אלו קיימים באופן טבעי.
מתודולוגיה ומחקר > בסיס תאורטי > תכונות החברה בראי הסוציולוגיה

תהליך – התכונה הראשונית אותה מניחה הסוציולוגיה בחקר החברה היא קיום חוויה חברתית שלמה, הניתנת לתיאור מכליל. חוויה חברתית זו מהווה אסופה של מאורעות וגורמים המקשרים בין בני אדם ומרכיבים את תודעתם, אסופה אותה ניתן לבטא כתהליך חברתי אחד, ממנו נגזרים דפוסי התנהגות שונים המאפיינים את ההתנהגות האנושית. לדוגמה, ניתן להתייחס בנפרד לכל מקרה בו אדם משתמש בתבניות קוליות על מנת לשנות את התנהגותו של אדם אחר, אך הסוציולוגיה מתייחסת לתהליך השימוש בשפה כאל תהליך שלם המבטא מקרים פרטניים רבים, תהליך המאפיין חברה אנושית מסוימת.
החוויה החברתית מורכבת, עשירה ומגוונת – כלומר – לכל חברה אנושית מרכיבים, תהליכים, כוחות ומתחים רבים המתרחשים בה בו-זמנית ולאורך תקופה, המתייחסים זה לזה במגוון צורות (השלמה, ניגוד, הקבלה וכדומה). כמו כן, תהליכים אלו מצויים ברבדים שונים של החברה (לדוגמה: התנהלות רגשית עשויה להיות רקע להתנהלות כלכלית).
שינוי – עוד תכונה חשובה בחקר החברה היא השינוי המתמיד המתרחש בתוכה. בכל חברה קיימת דינאמיות, המאפשרת לה להשתנות ולהתפתח הן כתגובה לשינויים חיצוניים והן מתוך ההתרחשות הפנימית הנובעת מהיותה חברה מורכבת. במקרים רבים עוסקת הסוציולוגיה בגורמי שינויים אלו, גורמים העשויים להיות נסתרים בלא מחקר סוציולוגי (כגון הקשר בין מצב מדיני מלחמתי לאווירה השוררת בין דיירי רחוב ממוצע).
מתודולוגיה ומחקר > בסיס תאורטי > צירי ניתוח מחקריים > קונזצנזוס וקונפליקט

כל מחקר סוציולוגי נע על מתח בין שתי תכונות מקבילות של הקיום החברתי: קיום גורמים מלכדים ומשמרים בחברה, המכונים קונצנזוס, וקיום גורמים המחלקים את החברה למרכיביה ויוצרים ניגוד בתוכה, המכונים קונפליקט. אף על פי שתכונות אלו אינן סותרות במהותן, הן מאפשרות בחינת החברה משתי זוויות שונות (בפועל, כל מחקר סוציולוגי מכיל מידות שונות של שתי הזוויות):
מזווית הקונצנזוס ניתן לבסס הנחת מחקר כי החברה היא שמרנית מטבעה וכל שינוי בה יהיה איטי, מקיף, יסודי ועמוק. זווית זו נוטה להיות הזווית הרווחת במחקר הסוציולוגי ומבחינה היסטורית נהוג לציין את אמיל דורקהיים כסוציולוג מרכזי הנשען על הסתכלות זו.
מזווית הקונפליקט ניתן לבסס הנחת מחקר לפיה החברה מקוטבת מטבעה ובנויה על התנגשות מתמידה של גורמים בתוכה. על פי גישה זו השינוי הוא המצב הטבעי של החברה והוא עשוי להיות מושג במהלכים ארעיים, חלקיים ומהירים (כדוגמת הפיכה בממשל של מדינה), בעוד השימור החברתי הוא תוצר של יתרון יחסי של כוח מרכזי בחברה, השואף לקבע את המצב הקיים באמצעות דיכוי נמשך של כוחות הנגד. זווית זו מיוחסת לרוב לסוציולוג מקס ובר או לגישת המרקסיזם, כגישה מרכזית הנשענת על הסתכלות זו.
מתודולוגיה ומחקר > בסיס תאורטי > צירי ניתוח מחקריים > מבנה ותהליך

מתח אחר המתקיים בניתוח הסוציולוגי הוא המתח בין דגש על מבנה החברה (ארגונים, מעמדות, כלכלה, תרבות וכו'), לבין דגש על התהליך – הפירוש הסובייקטיבי אשר מעניק הפרט לחברה שסביבו ולמעשיו – גישה המכונה "אינטראקציוניזם סימבולי". הפרדה זו היא מלאכותית ועוסקת רק בדגש, שכן שני היסודות, מבנה ותהליך אינם ניתנים להפרדה במציאות. לדוגמה, חקר הכלכלה עשוי להסביר את ייצור וחלוקת המוצרים בחברה (כלומר – המבנה הכלכלי שלה), או את ההשלכה של מבנה זה על תפיסת האדם את עצמו, חבריו ועולם הטבע (כלומר – התהליך המתרחש).
מתודולוגיה ומחקר > בסיס תאורטי > צירי ניתוח מחקריים > מיקרו ומאקרו

הבחנה חשובה בסוציולוגיה היא בין רמת המיקרו לבין רמת המאקרו. חקר ההתנהגות היומיומית במצבים של אינטראקציות פנים אל פנים מכונה בדרך כלל מיקרו־סוציולוגיה. דוגמה למחקר מיקרו: היחסים החברתיים בין עובדים בקבוצת ייצור מסוימת במפעל. לעומת זאת, חקר של מערכות חברתיות גדולות כמו המערכת הכלכלית או המערכת הפוליטית נקרא מאקרו-סוציולוגיה. דוגמה למחקר מאקרו: כיצד תהליכי תיעוש משפיעים על השינויית במערכת החינוך. לכאורה, רמת המיקרו ורמת המאקרו נראות כשני תחומים נבדלים, אך למעשה קיים בין שתי הרמות קשר הדוק. רמה נוספת היא רמת הביניים (meso) של החברה. ברמה זו בודקים תהליכים חברתיים במסגרת קהילות, שכונות וארגונים.
סוציולוג

סוציולוג הוא מדען העוסק בענף הסוציולוגיה, קרי מדען החוקר את ההתנהגות האנושית כחלק ממכלול החברה בה היא מצויה, ודרך ההקשר התרבותי שלה.
תחומי משנה > תרבות ואומנות

סוציולוגיה של התרבות, ותחומי העיסוק המשיקים לה, מבקשים לבחון ולנתח באופן שיטתי את תרבויות שונות, לרוב על ידי חקר הקודים והסמלים בהם עושים שימוש הפרטים הנמצאים באותה חברה כמו טקסים, ידע, מיתוסים, אמונות, ערכים, נורמות, אידאולוגיות, טכנולוגיות ומוסדות חברתיים. העיסוק הסוציולוגי בתרבות, צבר תאוצה בשנות השישים של המאה ה־20 כשהחל תהליך המכונה "המפנה התרבותי", כינוי לתנועה הכוללת סדרה של התפתחויות במדעי החברה והרוח שהדגישה את החשיבות של משמעויות וסמלים ככוחות חברתיים, לעומת הדגש שניתן בעבר על גורמים "קשים" יותר, כגון מבנים חברתיים, דמוגרפיה, פוליטיקה וכלכלה.
תחומי משנה > בריאות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תחומי משנה > דמוגרפיה, לאומיות ואתניות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תחומי משנה > דת

הסוציולוגיה של הדת היא תחום בסוציולוגיה העוסק בפרקטיקות, במבנים חברתיים, ברקע ההיסטורי, בנושאים כלל עולמיים ובתפקידים של הדת בחברה. בסוציולוגיה של הדת ישנו דגש מיוחד על הדת כתופעה הקיימת כמעט בכל החברות, גם כיום וגם בכל ההיסטוריה האנושית המתועדת. הסוציולוגים של הדת מנסים להסביר את ההשפעה של החברה על הדת ואת ההשפעה של הדת על החברה, או במילים אחרות, את יחסי הגומלין הדיאלקטיים ביניהם.
תחומי משנה > כלכלה ומעמד סוציואקונומי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תחום נרחב בסוציולוגיה הוא חקר מערכות ארגוניות, הכולל בתוכו את חקר הבירוקרטיה, משאבי אנוש ועוד.
תחומי משנה > ספורט ופנאי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סוציולוגיה של הספורט, היא תת-תחום של סוציולוגיה המתמקד בספורט כתופעה חברתית. זהו תחום מחקר העוסק בקשר בין סוציולוגיה וספורט, וכן מבנים, דפוסים וארגונים חברתיים־תרבותיים שונים, או קבוצות העוסקות בספורט. תחום מחקר זה דן בהשפעה החיובית שיש לספורט על אנשים בודדים ועל החברה כולה מבחינה כלכלית וחברתית. הסוציולוגיה של הספורט מציגה את הפעולות ואת ההתנהגות של קבוצות ספורט והשחקנים דרך עיניו של סוציולוג.
תחומי משנה > פוליטיקה וביטחון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תחומי משנה > פסיכולוגיה וחינוך

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
חקר הזהות החברתית והשפעתה על התנהגות האדם, תחום הכולל את חקר הלאום, הציבור, ההמון ועוד.
תחומי משנה > מדע

סוציולוגיה של המדע הוא תחום בסוציולוגיה שמטרתו לפענח את דרך התפתחות המדע מתוך נקודת מבט סוציולוגית ביקורתית. החוקרים בתחום מתבוננים על קהילה מדעית כחברת בני אדם ועל התוצר המדעי ככזה שנוצר על ידי בני אדם תוך אינטראקציה ביניהם. התחום נוצר במאה ה־20 כהתפתחות של תחום ה־"סוציולוגיה של השגיאה". לפי הסוציולוגיה של השגיאה יש להסביר כיצד אירעו שגיאות מדעיות (למשל תאוריית הפלוגיסטון) וזאת מתוך ההנחה ששגיאות אירעו מתוך שיקולים סוציולוגיים חוץ-מדעיים, בעוד שמדע תקין ונכון אין צורך להסביר. הסוציולוגיה של המדע טוענת שגם להתפתחויות "תקינות" מבחינה מדעית יש רקע סוציולוגי וסביב כל שיטה מדעית, מעבדה, ניסוי, כתב עת מדעי וכדומה מתקיימת סביבה חברתית המשפיעה על התוצר המדעי וראויה למחקר וניתוח. למעשה הסוציולוגיה של המדע מערערת על ההבחנה בין "שגיאה מדעית" לבין "מדע תקין" או אמיתי. האמת המדעית אינה עומדת מעל לכל חשד אלא להפך, הגורם הוודאי הוא קהילת המדענים כחברה אנושית יוצרת והאמיתות המדעיות (וכן השיטה המדעית, השפה המדעית וכדומה) הן תוצר של קהילה זו שאליו יש להתייחס בספקנות.
תחומי משנה > משפחה, מיניות ומגדר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תחומי משנה > שפה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תחומי משנה > תקשורת ומדיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ענפי ידע משיקים

אנתרופולוגיה
מדע המדינה
סוציולוגיה ישראלית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

רשימה של סוציולוגים
סוציולוגיה - מונחים
האגודה הסוציולוגית הישראלית
מושגים שונים: סוציאליזציה, אירופוביה, מוסדות, כוח
לקריאה נוספת

ג'ון אלן, ג'ורג'ינה בלייקלי (עורכי כרך א'), ג'ון קלרק, קת' וודוורד (עורכי כרך ב'), חברה, קהילות, יחסים - מבוא לחשיבה חברתית (תרגום: יורם שדה, עריכה מדעית: פנחס שטרן), 2 כרכים, רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, 2020.
פיטר ברגר, הזמנה לפגישה עם הסוציולוגיה, עם עובד, 1970 (הספר בקטלוג ULI)
ג'. דנקן מיטשל, משה ליסק, לקסיקון דביר לסוציולוגיה, מהדורה עברית מורחבת, דביר, 1984.
ג'ון משוניס, סוציולוגיה, מהדורה שישית (תרגום: יורם שדה, עריכה מדעית: יעל אנוך ופנחס שטרן), תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 1999
אנתוני גידנס, סוציולוגיה - מהדורה שישית מתוקנת ומעודכנת בשיתוף פיליפ ו. סאטון (תרגום: יורם שדה, עריכה מדעית: פנחס שטרן), רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, תשע"ד 2013
יונתן שפירא, אורי בן אליעזר, יסודות הסוציולוגיה, מהדורה חדשה, מעדכנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1986.
ביאורים

↑  הרחבה על הנושא באתר אקו ויקי
↑  evaluation research.
↑  person professions.
↑  על פי האקדמיה ללשון העברית: גמיינשאפט – חברה קהילתית, גזלשאפט – חברה הסדרית.
הערות שוליים

↑  סוֹצְיוֹלוֹגְיָה, באתר האקדמיה ללשון העברית
1 2  משרד החינוך, תוכנית הלימודים של מגמת סוציולוגיה בשנת הלימודים תשפ"א
1 2 3  אנתוני גידנס, פנחס שטרן (ע), תרגום: יורם שדה, 1, סוציולוגיה, רעננה: האוניברסיטה הפתוחה, 2013, עמ' 21–23
↑  Definition of sociology | Dictionary.com, www.dictionary.com (באנגלית)
↑  קרייג קלהון (אנ'), "What is Sociology?", Dictionary of the Social Sciences, ניו יורק: Oxford University Press – via American Sociological Association, (הוצאה ראשונה: 2002; 2008)
↑  ג'ון ג'יי משוניס, יעל אנוך ופנחס שטרן (ע), תרגום: יורם שדה, 1, סוציולוגיה, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 1999, עמ' 12
↑  מתוך הערך "sociology" בויקימילון האנגלית.
↑  Emmanuel Joseph Sieyès, Fauré, C (ע), Des Manuscrits de Sieyès. 1773–1799 1 & 2, Paris: Champion, 1999, ISBN 978-2745302601. (בצרפתית).
↑  יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות - כרך ב', תל אביב מחברות לספרות 1970, עמ' 87
↑  מונחי האקדמיה ללשון העברית - חברה קהילתית, באתר מונחי האקדמיה ללשון העברית, תשע"ו 2015
↑  מונחי האקדמיה ללשון העברית - חברה הסדרית, באתר מונחי האקדמיה ללשון העברית, תשע"ו 2015
↑  ג'ורג' ריצר, תאוריות סוציולוגיות מודרניות, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, עמ' 131
↑  ג'ורג' ריצר, תאוריות סוציולוגיות מודרניות, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, עמ' 130
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553561905171  BNE: XX525151  BnF: cb133408573 (data)  GND: 4077624-4  HDS: 008291  LCCN: sh85124200  LNB: 000053036  NARA: 10641790  NDL: 00571850  NKC: ph116198  NLK: KSH1998005565 
אוגוסט קונט (1798–1857)
קרל מרקס (1818–1883)
אמיל דורקהיים (1858–1917)
מקס ובר (1864–1920)
רוברט ריד

| --- | --- |

רוברט ריד ב-1971
 לידה:  19 באוקטובר 1932 היילנד פארק, ארצות הברית 
 פטירה:  12 במאי 1992 (בגיל 59) פסדינה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  אילינוי 
 שם לידה:  ג'ון רוברט רייץ
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1957–1992 (כ־35 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן  בית הספר לתקשורת של אוניברסיטת נורת'ווסטרן  יוניברסיטי קולג' לונדון  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה  בית הספר התיכון של מוסקוגי 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברט ריד (באנגלית: Robert Reed;‏ 19 באוקטובר 1932 – 12 במאי 1992) היה שחקן אמריקאי.
בשנים 1961 עד 1965 גילם ריד את קנת' פרסטון בדרמה המשפטית הפופולרית "הסנגורים" לצדו של אי. ג'י. מרשל. תפקידו הידוע ביותר הוא בדמות מייק בריידי לצדה של פלורנס הנדרסון בדמות קרול בריידי בסיטקום "חבורת בריידי" של רשת ABC ששודרה בשנים 1969 עד 1974. הוא שיחק שוב בתפקיד מייק בריידי בתוכניות איחוד בשנים הבאות. ב-1976 היה מועמד לשני פרסי אמי לבידור בפריים טיים על הופעת אורח בסדרה "מרכז רפואי" ועל הופעתו במיני-סדרה "עני ועשיר". שנה אחר כך היה מועמד פעם שלישית לפרס אמי על הופעתו במיני-סדרה "שורשים".
קורות חייו

ריד נולד בשם ג'ון רוברט רייץ הבן בפרבר היילנד פארק בצפון שיקגו. הוא היה בן יחיד להלן וג'ון רוברט רייץ האב. עד 1939 למד ריד בבית הספר "Community Consolidated School District 62". אביו עבד עבור הממשלה ואמו הייתה עקרת בית. בשנות ילדותו הראשונות בילה ריד בנבאסוטה שבטקסס ובשווני שבאוקלהומה, ולמד בבית הספר "Woodrow Wilson Grade School". אחר כך עברה המשפחה למוסקוגי שבאוקלהומה. שם עסק אביו בגידול תרנגולי הודו ובקר.
בנעוריו הצטרף ריד למועדון חקלאי, אבל התעניין יותר במשחק ובמוזיקה. כשלמד בבית הספר התיכון במוסקוגי עסק בשני התחומים. הוא גם הופיע על הבמה במשחק ובשירה. ריד עבד כקריין בתחנת רדיו מקומית, וגם כתב והפיק תסכיתי דרמה. ב-1950 סיים את הלימודים במוסקוגי סנטרל ונרשם ללימודי דרמה באוניברסיטת נורת'ווסטרן. בתקופת לימודיו באוניברסיטה הופיע ריד במחזות אחדים בבימויה של אלווינה קראוס שהייתה מדריכת תיאטרון ידועה בנורת'ווסטרן. הוא שיחק ביותר משמונה מחזות בקולג' כולם בתפקידים ראשיים.
אחר כך למד ריד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון (RADA). כשחזר לארצות הברית הופיע ריד בתיאטרון קיץ באיגלס מיר שבפנסילבניה. בהמשך הצטרף ללהקת התיאטרון "The Shakespearewrights" באוף-ברודוויי ושיחק בתפקיד רומיאו במחזה "רומיאו ויוליה" ובתפקיד ראשי במחזה "חלום ליל קיץ". אחרי שעזב את הלהקה הצטרף ללהקת התיאטרון סטודבייקר בשיקגו. בסוף שנות החמישים של המאה העשרים אימץ את שם הבמה רוברט ריד ועבר ללוס אנג'לס לקדם את קריירת המשחק שלו.
קריירה

הופעת האורח הראשונה של ריד בטלוויזיה הייתה ב-1959 בפרק בסדרה "Father Knows Best". בהמשך שיחק בתפקיד אורח בסדרות "Men into Space" ו-"Lawman", כמו גם בסרט הקולנוע "Bloodlust!". ב-1961 החל ריד לככב בתפקיד ראשי בסדרה "הסניגורים" לצדו של אי ג'י מרשל שגם היה חבר בלהקת התיאטרון סטודבייקר. השניים גילמו אב ובן שעובדים יחד כסניגורים. מרשל היה אחד המקימים של אולפן השחקנים בניו יורק. ריד הצטרף לאולפן השחקנים והיה חבר בו במשך שלושים שנה. הסדרה "הסניגורים" זכתה להצלחה רבה בקרב קהל הצופים, והייתה מועמדת 22 פעם לפרס אמי לבידור בפריים טיים. אי ג'י מרשל זכה פעמיים בפרס אמי, והסדרה זכתה פעמיים בפרס אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר. במשך שלוש העונות הראשונות של הסדרה היו נתוני הצפייה גבוהים מאוד, אבל ירדו כשרשת CBS העבירה את הסדרה ממוצאי שבת לימי שלישי. ב-1965 ביטלה CBS את הסדרה.
ב-1964, בנוסף להופעתו בסדרה "הסניגורים", שיחק ריד לראשונה בברודוויי בתפקיד פול ברטר במחזה "יחפים בפארק" מאת ניל סיימון במקום רוברט רדפורד. בהמשך אותו עשור הופיע ריד בעיקר בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה בהן "משפחה שכזאת", "איירונסייד", "The Mod Squad" ו-"Bob Hope Presents The Chrysler Theatre". ב-1968 שיחק בסרט "סטאר!" ובהפקה של "אבאנטי!" בברודוויי.
חיים אישיים

ריד היה הומוסקסואל בארון כי חשש שהפרסום יזיק לקריירה שלו. ביולי 1954 התחתן עם מרילין רוזנברגר שלמדה איתו בנורת'ווסטרן. לבני הזוג נולדה בת בשם קארן. הם התגרשו ב-1959.
בנובמבר 1991 אובחן ריד כחולה בסרטן המעי הגס. הוא הרשה רק לבתו ולשני חברים קרובים לבקר אותו. הוא נפטר ב-12 במאי 1992 בפסדינה שבקליפורניה בגיל 59.
רוברט ריד נקבר בבית הקברות ממוריאל פארק בסקוקי שבאילינוי.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957 | חברי ג'ואי | Pal Joey | חבר | ללא קרדיט |
| 1958 |  | The Hunters | ג'קסון | ללא קרדיט |
| 1958 |  | Torpedo Run | וולסי | ללא קרדיט |
| 1959 |  | Bloodlust! | ג'וני רנדל | יצא לאקרנים ב-1961 |
| 1967 |  | Hurry Sundown | לארס פינצ'לי |  |
| 1968 |  | Star! | צ'ארלס פרייזר |  |
| 1968 |  | Journey into Darkness | האנק פרנטיס | בפרק "The New People" |
| 1969 |  | The Maltese Bippy | לוטננט טים קריין |  |
| 1991 |  | Prime Target | הסוכן הרינגטון |  |
מועמדויות לפרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1976 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקן ראשי מצטיין בהופעה חד פעמית בדרמה או בסדרה קומית | Medical Center (עבור הפרק "The Fourth Sex: Parts 1&2") |
| 1976 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקן משנה מצטיין בסדרת דרמה | עני ועשיר |
| 1977 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקן משנה מצטיין בהופעה חד פעמית בדרמה או בסדרה קומית | שורשים (עבור פרק 5) |
בית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן

| --- | --- |
סמליל האוניברסיטה

קמפוס האוניברסיטה
 אוניברסיטה ציבורית
 תקופת הפעילות:  1853–הווה (כ־171 שנים)
 בעלי תפקידים
 יו"ר:  Martin Vetterli 
 צוות:  1,195
 סגל:  3,971
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  11,449
 סטודנטים לתואר ראשון:  5,736
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  5,713
 מיקום
 מיקום:  לוזאן, וושווייץ
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 קואורדינטות:  46°31′13″N 6°33′56″E﻿ / ﻿46.520277777778°N 6.5655555555556°E﻿ / 46.520277777778; 6.5655555555556
 www.epfl.ch
 he
 
בית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן (בצרפתית:  École Polytechnique Fédérale de Lausanne) הוא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בלוזאן שבשווייץ. בית הספר הוקם בשנת 1853 ומתמחה במדעי הטבע והנדסה. הוא נחשב לאחת האוניברסיטאות הטובות והיוקרתיות בשווייץ ובאירופה בכלל. בשנת 2019 למדו בבית הספר הפוליטכני כ-12,000 סטודנטים מ-125 מדינות. האוניברסיטה חברה בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי והיא הצטרפה בשנת 2011 לברית אוניברסיטאות יורו-טק.
בית הספר הפוליטכני ממוקם בחלק דובר הצרפתית של שווייץ, ומקבילו דובר הגרמנית הוא המכון הטכנולוגי של ציריך.
מבין הפרופסורים הבולטים שלימדו במוסד ניתן למנות את מרטין אודרסקי, אלוורו סיזה והנרי מרקרם. כמה מהבוגרים הבולטים הם ז'אק דובושה וז'ורז' דה מסטראל. במהלך השנים האוניברסיטה העניקה פעמים רבות תואר דוקטור לשם כבוד אשר ניתן בין השאר לאחמד זוויל, פרנסואז בארה-סינוסי ודפנה קולר.
היסטוריה

שורשיו של המוסד נמצאים בשנת 1853 ובראשיתו למדו במוסד רק כ-11 סטודנטים. בשנת 1969 בית הספר הפך למוסד אקדמי עצמאי במתכונתו הנוכחית.
ארגון אקדמי

EPFL מאורגן בשמונה בתי ספר, אשר בעצמם מורכבים ממכונים המקבצים יחידות מחקר סביב נושאים משותפים:
בית הספר למדעי היסוד
בית ספר להנדסה
בית הספר לאדריכלות, הנדסה אזרחית וסביבתית
בית הספר למדעי המחשב והתקשורת
בית הספר למדעי החיים
הקולג' למינהל טכנולוגי
הקולג' למדעי הרוח
EPFL המזרח התיכון
בנוסף לשמונה בתי הספר ישנם שבעה מוסדות קשורים:
המרכז השוויצרי לסרטן (אנ')
המרכז להדמיה ביו-רפואית
המרכז להדמיה מדעית מתקדמת
בית הספר לאמנות של לוזאן (אנ')
ביוטק הקמפוס (אנ')
מרכז וויס לביו ונוירו-הנדסה (אנ')
המרכז הלאומי למחשוב-על של שווייץ (אנ')
דירוגים בין־לאומיים

דירוג שאנגחאי: מקום 54 (2023)
דירוג Times Higher Education: מקום 33 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 26 (2025)
אלפונס ג'יימס דה רוטשילד

| --- | --- |

 לידה:  1 בפברואר 1827 פריז, צרפת 
 פטירה:  26 במאי 1905 (בגיל 78) הרובע הראשון של פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פעילות בולטת:  איש כספים צרפתי, בעל כרמים, אספן אמנות ופילנתרופ
 תפקיד:  נשיא (1873–1911)  נשיא (1881–המאה ה־19)  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 השקפה דתית:  יהדות 
 בן או בת זוג:  Leonora de Rothschild (4 במרץ 1857–ערך בלתי־ידוע) 
 פרסים והוקרה:  מפקד בלגיון הכבוד 
 
מאייר אלפונס ג'יימס רוטשילד (1 בפברואר 1827 – 26 במאי 1905), היה איש כספים צרפתי, בעל כרמים, אספן אמנות, פילנתרופ, מגדל סוסי מרוץ וחבר משפחת רוטשילד בצרפת.
ביוגרפיה

אלפונס היה בנו הבכור של ג'יימס מאייר דה רוטשילד (1792–1868). אמו הייתה בטי דה רוטשילד (1805–1886), בתו של סלומון מאייר פון רוטשילד מהענף האוסטרי של המשפחה. אלפונס התחנך לתפוס את מקומו בראש בנק דה רוטשילד פרז, בהכשרה בבתי הבנקאות האחרים של רוטשילד באירופה. בצרפת הוא הפך במהרה לכוח מרכזי בעולם הפיננסי ובשנת 1855 מונה ליורש העצר של בנק דה פראנס, תפקיד בו כיהן עד סוף חייו.
בשנת 1857 נישא אלפונס דה רוטשילד לבת דודו, ליאונורה "לור" דה רוטשילד (1837–1911), בתו של ליונל דה רוטשילד (1808–1879) מהענף האנגלי של המשפחה. נולדו להם ארבעה ילדים. הבכורה שלהם, בטינה קרוליין (1858–1892), נישאה לאלברט סלומון פון רוטשילד.