stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רבקה חוואלס ליכטנפלד

| --- | --- |

רבקה חוואלס ליכטנפלד בביתה, 2016
 לידה:  10 בפברואר 1928 וילנה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  23 בינואר 2017 (בגיל 88) אשדוד, ישראל 
 הישג בולט:  אלופת ליטא לנשים בשנים 1953–1954 אלופת ישראל לנשים בשנת 1957
 מקצוע נוסף:  ציירת, מעצבת שיער 
 מדינה:  פולין, ליטא, ישראל
 
רבקה חוואלס-ליכטנפלד (10 בפברואר 1928 – 23 בינואר 2017) הייתה שחמטאית ליטאית-ישראלית, ציירת וספרית וניצולת שואה.
זכתה באליפות וילנה לנשים ופעמיים באליפות ליטא לנשים. אלופת ישראל לנשים השנייה (1957). ייצגה את ישראל באליפות אסיה לנשים, שהתקיימה בחיפה ב-1958. מאמניה היו אלופי ליטא, יצחק ויסטנייצקי וזאב (אלכסנדר) מאכט.
ביוגרפיה

רבקה חוולאס נולדה בווילנה לחוה לאה ברוסקין ולמשה חוולאס, יהודים אורתודוקסים, כרביעית מתוך חמישה אחים.
עלתה לישראל מווילנה יחד עם בעלה יוסף ליכטנפלד, לו נישאה בנישואים אזרחיים, בשנת 1955 והם היו מראשוני המתיישבים באשדוד ים. לאחר שזכתה ב-1957 באליפות ישראל בשחמט והייתה גם לציירת ולדמות מוכרת, למדה ספּרות נשים על מנת לסייע לבעלה, בהתאם לבקשתו, במספרה שפתח בפחון במעברה בה התגוררו. בתום לימודיה הפכה לספרית הראשונה באשדוד. ליכטנפלד-חוולאס מעידה כי שנאה את עבודתה.

 בשנת 1966 בעודם נשואים (ללא ילדים), יוסף היגר לבדו לוונקובר, קנדה. בשנת 1973 תבעה רבקה בבית הדין הרבני באשדוד קבלת מזונות מבעלה בנפרד, אך בית הדין דחה את התביעה בטענה שלא נישאה כדת משה וישראל. בשנת 1980 הגישה רבקה בשנית תביעה לבית הדין הרבני, שקבע כי רבקה יכולה להינשא מחדש, אך רק כעבור 11 שנה, בשנת 1991, שינה משרד הפנים את מעמדה האישי מ"נשואה" ל"גרושה".
הישגים בולטים בשחמט

1954 - זכתה במקום ראשון באליפות ליטא לנשים (לאחר שלוש פעמים שבהן מוקמה במקומות 4, 3 ו-2).
1955 - זכתה בפעם השנייה ברציפות באליפות ליטא לנשים.
1957 - זכתה באליפות ישראל הראשונה לנשים, שהתקיימה בבית סוקולוב בתל אביב לאחר שצברה 6.5 נקודות מ-7 אפשריות (נקודה יותר מסגניתה).
פעילותה בתחום הציור

בתיכון בווילנה למדה ליכטנפלד ציור, דקורציה וקומפוזיציה. עם עלייתה לישראל למדה ציור בבית הספר לאמנות קלישר בהדרכתו של הצייר אריה מרגושילסקי. לאחר מכן השתלמה אצל אמנים בפריז, בעיקר לצידו של אחיה רפאל חוואלס. הציגה בגלריות בישראל ובאירופה. יזמה בהתנדבות פרויקטים קהילתיים באשדוד, וביניהם ניוד של יצירותיה ושל אמנים אחרים למתנ"סים ולבתי ספר (פרויקט שפעיל עד היום בזכותה), עיצוב תפאורות והשתתפות בימי אמן בבתי ספר. סגנונה אימפרסיוניסטי והיא מציירת נוף וטבע. ה

 בשנת 2010 זכתה באות מפעל חיים בתחום האמנות במסגרת "אות מכחול הזהב" של עיריית אשדוד.
הערות שוליים

↑  משה אדמון, הפריזורות של ליכטנפלד: על הספר הראשון באשדוד, באתר nrg‏, 23 באוגוסט 2011
↑  יאיר הרוש, משרד הפנים החליט: ניצולת השואה גרושה, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 12 בפברואר 2012
↑  יפעת גדות, הזוכים באות מכחול הזהב 2010, באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 באפריל 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007318829605171  PLWABN: 9810696825305606  VIAF: 11149842000002842597   WorldCat (עם VIAF): 11149842000002842597
יורם מיוחס

| --- | --- |

 לידה:  1 בספטמבר 1967 (בן 57) ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה
 עיסוק:  ויולן, מלחין
 כלי נגינה:  ויולה 
 פרסים והוקרה:  פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים 
 
יורם מיוחס (נולד ב-1 בספטמבר 1967 בישראל) הוא ויולן ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה

יורם מיוחס למד נגינה בכינור ובויולה אצל אליהו גרדוש, רוברט ישראל, דניאל בנימיני וצבי ברנשטיין. כמו כן למד ניצוח אצל אהרון חרל"פ. בשנים אלה זכה בקביעות במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.
ניגן כוויולן ראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה ובתזמורת האקדמיה למוזיקה בתל אביב, ובשנים 1988 - 2006 היה משנה לוויולן ראשון בתזמורת הסימפונית חיפה. בין השנים 2006 ו-2011 כיהן כמשנה לוויולן ראשי בתזמורת הקאמרית הישראלית. שימש כוויולן מחליף קבוע בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים והתזמורת הקאמרית הקיבוצית.
מיוחס הוזמן להופיע כוויולן וכמלחין בפסטיבל האביב היוקרתי בבודפשט, הונגריה - בפסטיבל למוזיקה בת זמננו בפראג ועוד, וכן מרבה להופיע בפסטיבלים נוספים למוזיקה, כמו: פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, חג המוזיקה הישראלית ואחרים.
כמו כן ניהל תוכנית רדיו קבועה תחת הכותרת: "תיבת תהודה" ברשת א' של קול ישראל וכן הוא עורך ומגיש הרצאות בחוגי האזנה מודרכת למוזיקה ברחבי הארץ ומתמיד לעסוק בהוראת כלי ובהדרכת הרכבים קאמריים צעירים.
מלבד הופעותיו ברסיטלים ובהרכבי מוזיקה קאמרית, יורם מרבה לבצע ולהקליט לגופים שונים, לרבות קול המוסיקה - עם שימת דגש לביצועי בכורה של יצירות ישראליות לויולה בפרט ובנות זמננו בכלל - מהן הנכתבות במיוחד בעבורו על ידי מלחינים שונים מהארץ ומחו"ל.
בשנת 1995 זיכתה אותו אחת מהקלטותיו לייצג את התחום הסולני בתחרות: "פרס הביצוע המצטיין ליצירות ישראליות". יורם מרבה גם להתארח ולהתראיין בתוכניות שונות בקול המוסיקה הן על פעילותו המוזיקלית בפרט והן על מוזיקה בכלל.
כמלחין, יצירותיו של יורם מיוחס כוללות: שתי סימפוניות, שתי פתיחות סימפוניות, מספר קונצ'רטי לכלי סולו שונים ולתזמורת, קונצ'רטו גרוסו לרביעיית כלי קשת ולתזמורת מיתרים, יצירות קאמריות רבות, מוזיקה למקהלה א-קפלה, וכן אופרה בת שתי מערכות, "עד נר ראשון של בוקר", העוסקת בנושא השואה והגבורה.יצירותיו של מיוחס יוצאות לאור על ידי המכון למוסיקה ישראלית, המרכז למוזיקה ישראלית ו"אור-תו".
יורם מיוחס הוא זוכה פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים 2017.
סטרומטוליט

סטרומטוליטים מתצורת סטרלי פול צ'רט (Strelley Pool Chert) מקראטון פילבארה באוסטרליה המערבית
סטרומטוליטים מודרניים במפרץ הכרישים, אוסטרליה המערבית
סטרומטוליטים בשכבות סואגינינה (Soeginina, תצורת פאדלה מהסילור), בסמוך לקובאסארה (Kübassaare), האי סארמאה באסטוניה
סטרומטוליטים באבן הגיר הוייט (Hoyt) מהקמבריון שנחשפו בפארק לסטר בסמוך לסרטוגה ספרינגס, ניו יורק
סטרומטוליטים בתצורת סייה (Siyeh Formation) בפארק הלאומי גליישר בארצות הברית
סטרומטוליטים בתצורת פיקה (Pika Formation) מאמצע הקמבריון, אגם הלן בפארק הלאומי באנף בקנדה
סטרומטוליטים באגם תטיס אוסטרליה המערבית
סטרומטוליטים בהייבורן קאי (Highborne Cay) במחוז איי אקסומה איי בהאמה
מגדלי מיקרוביאלטים באגם פביליון (Pavilion Lake) בקולומביה הבריטית
סטרומטוליטים (מיוונית: στρώμα, "סטרומה" (מזרן, מיטה, שכבה) ו-λίθος, "ליתוס" (סלע)) הם מבני התקבצות הבנויים בשכבות שנוצרו במים רדודים על ידי ביופילם (קרום חיידקי) של מיקרואורגניזמים, בייחוד כחוליות, הלוכדים, קושרים ומהדקים גרגירים של סלעי משקע. סטרומטוליטים מספקים את העדויות העתיקות ביותר לחיים על פני האדמה בדמות מאובנים המתוארכים לתקופה שלפני יותר מ-3.5 מיליארד שנים – הארכאיקון. גודלו של כל סטרומטוליט הוא פחות ממילימטר אם כי גודלו של מצבור סטרומטוליטים הוא כחצי מטר ויותר.
במשך כשני מיליארד שנים היו הסטרומטוליט היצורים הכמעט יחידים על פני כדור הארץ, והם שתרמו יותר מכל ליצירת האטמוספירה.
את המונח טבע הגאולוג הגרמני ארנסט קלקובסקי (Ernst Louis Kalkowski‏; 1938-1851) ב-1908 לאחר שהבחין במבנה באבן חול אדומה מצפון גרמניה.
מורפולוגיה

מגוון הצורות שבהן מופיעים מבני הסטרומטוליטים הוא רב וכולל חרוטים, שכבות אופקיות, מבנים מסועפים, מבנים כיפתיים ומבנה עמודים. סטרומטוליטים נפוצים מאוד במאובנים של הפרקמבריון, אבל כיום הם נדירים. מעט מאוד סטרומטוליטים מכילים חיידקים מאובנים. אף שמאפייניהם של חלק מהסטרומטוליטים מעידים על פעילות ביולוגית, מאפייניהם של סטרומטוליטים אחרים מתאימים יותר לתהליכי השקעה בלתי אורגניים. מציאת דרכים אמינות להבדיל בין סטרומטוליטים שנוצרו בתהליכים ביולוגיים לאלו שנוצרו בתהליכים אביוגנים (שאינם ביולוגיים) היא תחום מחקר פעיל כיום בגאולוגיה.
תהליך היצירה

כחוליות משתמשות במים, פחמן דו-חמצני וקרינת השמש לייצר לעצמן מזון. שכבה של ריר נוצרת לעיתים קרובות מעל מרבדים של תאי הכחוליות. במרבדי חיידקים מודרניים יכולים חלקיקים מהסביבה הקרובה להילכד בתוך הריר, ולהידבק ביחד עם סידן פחמתי על מנת ליצור דפים דקיקים של אבן גיר. במשך הזמן מצטברים דפים דקיקים אלו, תוך יצירת תבנית הפסים האופיינית לסטרומטוליטים. תצורת הכיפה האופיינית לסטרומטוליטים הביולוגים היא תוצאה של צמיחה אנכית ההכרחית על מנת לאפשר חדירת קרינת השמש שהיא קריטית לאורגניזימים לשם ביצוע הפוטוסינתזה.
תהליך היצירה > מבנים דומים

אונקוליטים - מבנים דומים לסטרומטוליטים הגדלים בצורה כדורית, וגם הם מוכרים ממאובנים.
תרומבוליטים - מבנים שבהם קשה לזהות את המבנה השכבתי או שהם נטולי שכבות וגם הם נוצרו על ידי כחוליות והם נפוצים בעדויות ממאובנים ובמשקעים מודרניים יותר.
סטרומטוליטים, אונקוליטים ותרומבוליטים מכונים בשם הקיבוצי מיקרוביאליטים.
מאובנים > ארכאיקון

כמה מתצורות הסלעים מעידן הארכאיקון מפגינים דמיון מקרוסקופי למבנים שיוצרים מיקרואורגניזמים בימינו, עובדה שהובילה להשערה שמבנים אלו מייצגים עדות לצורת חיים קדומה, כלומר סטרומטוליטים. לעומת זאת, חוקרים אחרים מייחסים תבניות אלו להשקעת חומר טבעית או למנגנון אחר, ולפיכך הם טוענים כי מבנים אלו מייצגים תהליכים אביוגנים. המדענים התומכים בהשערה כי מקורם של מבנים אלו בסטרומטוליטים מצביעים על נוכחות של צבירים כדוריים אורגניים בתוך שכבה דקה של הסטרומטוליטים, ושל גבישים זעירים של ארגוניט (שניהם מאפיינים של סטרומטוליטים בני ימינו), ועל רצף הסימנים הביולוגים המשוערים למרות השינויים בתנאי הסביבה.
בחגורת האבן הירוקה של איסואה, רצועת אבן מתקופת הארכאיקון בדרום-מערב גרינלנד, שתחילת היווצרותה מתוארכת למועד שבין 3.7 ל-3.8 מיליארד שנים, נמצאו ב-2016, בעקבות הפשרת שלגים, סטרומטוליטים בני 3.8 מיליארד שנים - המאובנים העתיקים ביותר שהתגלו בכדור הארץ, בהפרש של מאות מיליוני שנים מהמאובנים העתיקים ביותר שעליהם נודע לפני כן.
מאובנים > תקופה מאוחרת יותר

מאובני הסטרומטוליטים הם מרכיב מרכזי במאובנים של 3.5 מיליארד השנים האחרונות בהיסטוריה של כדור הארץ, כשהשיא בכמותם היה לפני כ-1.25 מיליארד שנים. בהמשך חלה ירידה בכמות ובמגוון של מאובני הסטרומטוליטים, ובתחילת הקמבריון הייתה כמותם כ-20% מכמותם בשיא. ההסבר המקובל ביותר הוא שהכחוליות בונות הסטרומטוליטים נפלו קורבן לבעלי חיים אוכלי צמחים (מהמפץ הקמבריוני). תאוריה זו מניחה שאורגניזמים מפותחים מספיק היו נפוצים לפני כמיליארד שנים.
ייתכן שסטרומטוליטים מעידן הפרוטרוזואיקון הם האב קדמון של האצות הירוקיות. מין הסטרומטוליטים Collenia נפוץ מאוד בעדויות גאולוגיות.
באזור קניון נחל הזברה (Zebra River Canyon) של רמת קוביס (Kubis) בהרי זריס (Zaris) המבותרים לעומק של דרום מערב נמיביה נחשפו היטב דוגמאות לשוניות תרומבוליט-סטרומטוליט-רב-תאיים שהתפתחו בעידן הפרוטרוזואיקון. הסטרומטוליטים באתר זה מפותחים יותר במקומות במעלה המדרון בתנאי מקור של זרמים מהירים יותר וזרם משקעים גבוה יותר.
הקשר בין תפוצת הסטרומטוליטים להופעת בעלי חיים אוכלי חיים מתועדת היטב בתור האורדוביק. עדויות לגידול משמעותי בכמות הסטרומטוליטים מוצאים מיד לאחר הכחדת אורדוביק-סילור ולאחר הכחדת פרם-טריאס שהכחידו בעלי חיים ימיים, ואחר-כך חזרה לרמות הקודמות לאחר שבעלי החיים הימיים התאוששו. עם זאת, ייתכן שתנודות באוכלוסיות ובמגוון היצורים הרב-תאיים לא היו הגורם היחיד בהפחתה של שפע הסטרומטוליטים. גורמים כמו הכימיה של הסביבה יכולים גם הם להיות אחראים לשינויים.
אף על פי שהאצות הכחוליות הפרוקריוטיות מתרבות באופן אל-זוויגי באמצעות חלוקה של התאים, הם תרמו לטיוב הסביבה עבור ההתפתחות האבולוציונית של אורגניזמים האאוקריוטים המפותחים יותר. ההשערה המקובלת היא שהכחוליות היו אחראיות (יחד עם הגמאפרוטאובקטריה האקסטרמופילים) להגדלת כמות החמצן באטמוספירה הקדומה של כדור הארץ באמצעות פוטוסינתזה מתמשכת, אירוע המכונה אסון החמצן.
תפוצה מודרנית > סטרומטוליטים במים מלוחים

סטרומטוליטים מודרניים מצויים כיום בעיקר באגמי מלח ולגונות ימיות שבהם התנאים הקיצוניים בשל רמת המליחות הגבוהה מונעים פעילות של בעלי חיים אוכלי צמחים. המקום הידוע ביותר הוא שמורת הטבע הימית בריכת המלין (Hamelin Pool Marine Nature Reserve) במפרץ הכרישים (Shark Bay) באוסטרליה המערבית, אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, שבו ניתן לצפות כיום בדוגמאות במצב מצוין. מקום נוסף הוא לגואה סלגדה (Lagoa Salgada), במדינת ריו גראנדה דו נורטה בברזיל, שם ניתן לחזות בסטרומטוליטים מודרניים בצורת כיפה. סטרומטוליטים החיים בתוך היבשת ניתן למצוא במים המלוחים של קוואטרו סייאנחס (Cuatro Ciénegas), מערכת אקולוגית ייחודית במדבר המקסיקני, באגם אלצ'יצ'יקה (Alchichica), אגם בתוך מאר באגן המזרחי (Cuenca Oriental) של מקסיקו וכפי שדיווחה חוקרת המיקרו-אורגניזמים מאריה אאוגניה פאריאס, גם בפרובינציה של סלטה, בצפון מערב ארגנטינה, באזור שנקרא 'הומברה-מוארטו', אזור בו מפיקים כבר 30 שנה את המתכת ליתיום. הסביבה הימית הפתוחה היחידה שבו ידוע שסטרומטוליטים משגשגים הם באיי אקסומה (Exuma Cays ) בקבוצת איי בהאמה.
ב-2010 פרסמה קבוצת חוקרים בראשות ד"ר מין צ'ן, ביולוגית מאוניברסיטת סידני, מחקר שעל פיו נתגלה לראשונה מזה 60 שנה סוג חדש של כלורופיל המכונה "כלורופיל f" שייחודו, היכולת לבצע פוטוסינתזה בתחום התת-אדום. כלורפיל זה מוצה מסטרומטוליטים במפרץ הכרישים שבאוסטרליה המערבית. תגלית שבגינה זכתה מין צ'ן בפרס מדען השנה של אוסטרליה לשנת 2011.
תפוצה מודרנית > סטרומטוליטים במים מתוקים

בלגונה בקאלאר (Laguna Bacalar) במדינת קינטנה רו בחצי האי יוקטן שבדרום מקסיקו יש מבנה נרחב של מיקרוביאליטים (כלומר סטרומטוליטים או תרומבוליטים) חיים ענקיים. מרבד המיקרוביאלטים משתרע לאורך 10 קילומטרים והוא מתרומם בכמה מקומות לגובה של כמה מטרים. אלו הם ככל הנראה המיקרוביאלטים החיים של מים מתוקים הגדולים ביותר בעולם, וקרוב לוודאי מושבת האורגניזם הגדולה בעולם.
מרחק קצר דרומה, קיימת רצועה באורך של קילומטר וחצי של סטרומטוליטים יוצרי שונית (בעיקר מהמין Scytonema) במפרץ צ'טומל (Chetumal Bay) בבליז, מרחק קצר דרומית לשפך הריו הונדו והגבול המקסיקני.
סטרומטוליטים של מים מתוקים באגם סאלדה, אגם לוע בדרום מערב טורקיה. מי האגם עשירים במגנזיום ומבני הסטרומטוליטים עשויים מהידרומגנזיט (Mg5(CO3)4(OH)2•4H2O).
זוג נוסף של דוגמאות לסטרומטוליטים של מים מתוקים הם באגם פביליון (Pavilion Lake) ובאגם קלי (Kelly Lake) בקולומביה הבריטית בקנדה. באגם פבליון גדלים הסטרומטוליטים הגדולים ביותר בעולם של מים מתוקים ונאס"א חקר אותם כחלק ממחקר באסטרוביולוגיה. נאס"א, סוכנות החלל הקנדית ומספר אוניברסיטאות מרחבי העולם משתפים פעולה במיזם הממוקד במחקר חיי המיקרוביאליטים באגמים. מטרת המיזם, הקרוי "מיזם המחקר של אגם פבליון" (Pavilion Lake Research Project), לחקור מהם התנאים הטובים ביותר הצריכים להתקיים בתחתית האגמים על מנת לתמוך בקיום חיים ולפתח השערה טובה יותר כיצד גורמים סביבתיים משפעים על חיי המיקרובילאטים באגמים. המטרה הסופית של המיזם היא להבין טוב יותר מהם התנאים הסבירים יותר לקיום חיים על כוכבי לכת אחרים. בנוסף סוכנות נאס"א הקימה מיזם מדע ציבורי מקוון המכונה "MAPPER" שבו יכול כל אחד לעזור במעבר על אלפי הצילומים של תחתית האגמים ולסמן מיקרוביאליטים, אצות ומאפיינים אחרים של תחתית האגמים.
מיקרוביאליטים התגלו באגם בתחתית מכרה פתוח במכרה אזבסט נטוש בסמוך לעיר המכרות קלינטון קריק (Clinton Creek) בטריטוריה יוקון בקנדה. מיקרוביאליטים אלו צעירים מאוד וככל הנראה החלו להיווצר מיד לאחר שהמכרה נסגר ב-1978. הצירוף של קצב השקעה איטי, קצב הסתיידות גבוה, וקצב נמוך של גידול מיקרואוגניזמים גרמו להיווצרות מיקרוביאליטים אלו. מיקרוביאליטים באתר מכרות היסטורי מוכיחים שסביבה שהיא מעשה ידי אדם יכולה לעודד היווצרות של פחמה ממקור מיקרואוגניזמי. לכך יש השלכות על יצירת סביבות מלאכותיות לשם יצירת מיקרוביאליטים מודרניים, כולל סטרומטוליטים.
סוג נדיר מאוד של סטרומטוליטים שאיננו שוכן באגמים חי במערת נטל (Nettle Cave), אחת ממערות ג'נולאן (Jenolan Caves) בהרים הכחולים בניו סאות' ויילס באוסטרליה. הכחוליות חיות על פני אבן הגיר, ומתקיימות מהמים המטפטפים לאורך האבן והעשירים בסידן, המאפשרים להם לגדול כלפי שני הפתחים של המערה המספקים אור.
הערות שוליים

↑  The term stromatolite: towards an essential definition
↑  Microbial mats as bioreactors: populations, processes, and products
↑  Giant Stromatolites of Capitol Reef National Park
↑  Two-ton, 500 Million-year-old Fossil Of Stromatolite Discovered In Virginia, U.S.
1 2 3  Microbially influenced formation of 2,724-million-year-old stromatolites
1 2  Controls on development and diversity of Early Archean stromatolites
↑  Dating the Origin of Animals
↑  Precambrian columnar stromatolite diversity: Reflection of metazoan appearance
↑  Origins and early evolution of predation
↑  Digital characterization of thrombolite-stromatolite reef distribution in a carbonate ramp system (terminal Proterozoic, Nama Group, Namibia)
↑  Microbialite resurgence after the Late Ordovician extinction
↑  Microbial carbonate abundance compared with fluctuations in metazoan diversity over geological time
↑  TEDxTucuman-María Eugenia Farías-Parque Jurásico Microbiano en la Puna Andina, נבדק ב-2024-02-18
↑  Northern Exuma Cays Highborne Cay
↑  Modern Marine Stromatolites of Little Darby Island, Exuma Archipelago, Bahamas: Environmental Setting, Accretion Mechanisms and Role of Euendoliths
↑  A Red-Shifted Chlorophyll
↑  2011 Science Minister’s Prize for Life Scientist of the Year
↑  Giant Holocene Freshwater Microbialites, Laguna Bacalar, Quintana Roo, Mexico
↑  Modern stromatolite reefs fringing a brackish coastline, Chetumal Bay, Belize
↑  Living hydromagnesite stromatolites from Turkey
↑  Modern Freshwater Microbialites from Kelly Lake, British Columbia, Canada
↑  Photosynthetic isotope biosignatures in laminated micro-stromatolitic and non-laminated nodules associated with modern, freshwater microbialites in Pavilion Lake, B.C.
↑  NASA - Help NASA Find Life On Mars With MAPPER
↑  Modern carbonate microbialites from an asbestos open pit pond, Yukon, Canada
↑  Cyanobacterially deposited speleothems: Subaerial stromatolites
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541335005171  NKC: ph921310
רוסופוביה

איור מהמגזין הסאטירי "Puck", 1903.
רוסופוביה או "רגשות אנטי-רוסיים" (באנגלית: Anti-Russian sentiment ,Russophobia ,Anti-Russian) הוא מונח המתייחס למגוון רחב של רגשות שליליים, חוסר אהדה, פחד, סלידה, לעג או דעות קדומות כלפי רוסיה, רוסים, השפה, תרבות או המורשת הרוסית.
לתופעה שורשים עמוקים עוד בתקופת המאה ה-14 וכיבושי הקווקז של המאות הבאות והתחזקה במיוחד בתקופת לאחר עלייתו של ולדימיר פוטין לשלטון, בייחוד בתגובה למדיניות החוץ הכוחנית שלו ומלחמותיו בצ'צ'ניה, גאורגיה ובאוקראינה. המונח הוא היפוך למונח רוסופיליה, המסמל חיבה לכל דבר רוסי.
היסטוריה

המונח נולד במאה ה-19, בעיתונות הגרמנית ובייחוד בעיתונים נירנברגר צייטונג (1837) וב"פרנקפורטר אובר-אמטס צייטונג" והופיע לאחר מכן בדפוסים שונים. התופעה התחזקה לאחר ניצחונה של רוסיה במלחמות נגד נפוליאון ב-1815.
היחס השלילי כלפי רוסיה בולט בעיקר בפולין, במדינות הבלטיות ובארצות שבהן רוסיה שלטה והייתה תוקפנית כלפיהן. במדינות אלה גבר היחס השלילי כלפי כל מה שקשור לרוסיה.
באוקראינה הדבר בולט במיוחד, בעיקר בעקבות סיפוח חצי האי קרים לרוסיה, אך ביתר שאת לאחר מלחמת אוקראינה–רוסיה. כל, שונו שמותיהם של רחובות רבים שנקראו על שם אישים רוסיים. ספרים ברוסית נאסרו ופסלים שהוצבו לכבוד סופרים ואישים, כמו פסל פושקין ופסל יקטרינה באודסה, נהרסו.
כיום, רגשות אנטי-רוסיים התפשטו ברחבי העולם ובמרבית מדינות המערב, היחס כלפי רוסיה הוא שלילי.
ראו גם

רגשות אנטי-גרמניים
רוסופיליה
יחסי ישראל–רוסיה
הערות שוליים

↑  "מפחיד לדבר רוסית ברחוב": איומי מוות על כמרים ושריפת מרכז תרבות רוסי - הרוסופוביה מתפשטת במערב אירופה
אהרן לברן

| --- | --- |

אהרון לברן בדיון מטכ"ל במהלך מלחמת יום הכיפורים
 לידה:  7 ביוני 1932
 פטירה:  22 באוגוסט 2023 (בגיל 91)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1950–1984 (כ־34 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ממלא מקום מפקד מרחב אילת  ראש ענף הכוונת האיסוף במחלקת האיסוף  ראש הב"ר ביחידה 8200,  עוזר ראש חטיבת המחקר למבצעים  נספח צה"ל ביפן  סגן מפקד המכללה לביטחון לאומי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים  מבצע ליטני   מלחמת לבנון הראשונה
 עיטורים
   עיטור המופת
 תפקידים אזרחיים
 חוקר בכיר למרכז יפה למחקרים אסטרטגיים באוניברסיטת תל אביב
 
אהרן דוד לברן (לובלינר) (7 ביוני 1932 - 22 באוגוסט 2023) היה תת-אלוף בצה"ל, ששירת בתפקידים בכירים באגף המודיעין. בעל עיטור המופת על חלקו במבצע ירקון.
ביוגרפיה

שם משפחתו המקורי היה לובלינר. הוא נולד בפולין ועלה לארץ עם משפחתו בגיל 3. המשפחה התגוררה בשכונת שפירא בתל אביב, ואהרן למד בבית הספר התיכון הציוני-דתי ביל"ו. הוא היה חניך תנועת הנוער בני עקיבא ושיחק כדורסל בקבוצת מכבי רמת גן.
ב-1950 גויס לברן לצה"ל. הוא שירת תחילה בחיל השריון, במסגרתו סיים קורס קצינים. כאשר שימש סגן מפקד פלוגה בגדוד 52 (אז גדוד בחטיבה 7), הוחלט על צמצומים בחיל והוא הועבר לפקד על יחידת הסיור של חטיבת גבעתי. מפקד החטיבה באותה עת היה חיים בר-לב, לימים רמטכ"ל.
ב-1955 התנדב לברן להשתתף במבצע ירקון שיצא לפועל ביוני 1955. על השתתפותו במבצע זכה בצל"ש הרמטכ"ל שניתן לו על ידי הרמטכ"ל אז, משה דיין. ב-1973 הומר העיטור בעיטור המופת. במלחמת סיני שירת כממלא מקום מפקד מרחב אילת והוטל עליו לטהר את קטע הציר מכיוון ראס אל-נקב לכיוון א-תמד.
בשנת 1957 למד באוניברסיטה מזרח תיכון, מדע המדינה ומנהל ציבורי. ב-1962 חזר לצבא ולמד בפו"מ. בשנים 1963–1964 היה סגן מפקד יחידה 154 וב-1964 מונה לראש ענף הכוונת האיסוף במחלקת האיסוף. תפקידו הבא היה ראש הבינה הרשתית. לברן היה אמור להתמנות למפקד יחידה 8200 (שנקראה אז יחידה 848) ב-1969, אך בשל חילוקי דעות עם ראש מחלקת איסוף, אברהם ארנן, מונה לתפקיד חדש, עוזר ראש חטיבת המחקר למבצעים עד שנת 1974. לאחר מכן שירת כנספח צה"ל ביפן וכמדריך וסגן מפקד המכללה לביטחון לאומי. לברן פרש משירות הקבע ב-1984.
לאחר פרישתו שימש כחוקר בכיר למרכז יפה למחקרים אסטרטגיים באוניברסיטת תל אביב בשנים 1984 עד 1988. הוא מחברם של מאמרים ומחקרים רבים בתחומי צבא וביטחון, כולל מדיניות ביטחון רצויה לישראל, היסטוריה צבאית ומדינית ישראלית, אסטרטגיה צבאית, הרתעה ומודיעין ומשמש פרשן בתחום לתקשורת הישראלית והזרה. היה חבר הפורום הביטחוני לחוסן לאומי.
ביוגרפיה > גיוס הסוכן המצרי הבכיר

בשנות ה-60, במסגרת שירותו באמ״ן, לברן גייס קצין מצרי בכיר שישמש כסוכן עבור מדינת ישראל. עצם קיומו של אותו סוכן, הוכחש באופן רשמי עד לספטמבר 2020. כל פרט מזהה בדבר אותו סוכן, שככל הנראה כונה בפי קהילת המודיעין בשם הקוד ״סלקט״, או "פיקס", לא הותר לפרסום. כינויו של הסוכן "סלקט" ופרטים עליו נחשפו לראשונה על ידי חוקר המודיעין והביטחון משה שוורדי ביולי 2020. אותו סוכן היה אחד מן המקורות החשובים ביותר של קהילת המודיעין בתקופה שלפני מלחמת יום כיפור, והעביר שתי ידיעות חשובות במיוחד: ידיעה על כך שעומדת לפרוץ מלחמת יום כיפור, שישה ימים לפני פרוץ המלחמה. השנייה הייתה ידיעה שהגיעה בעיצומה של המלחמה, ב־12 באוקטובר 1973, לפיה צבא מצרים מתכנן להעביר כוחות מאסיביים במעברים בסיני (מעברים ג'ידי והמיתלה) ב-13 או ב-14 באוקטובר. בזכות ידיעה זו, ארב צה״ל למתקפה המצרית, במקום לנסות להעביר כוחות מעבר לתעלה. בעקבות הניצחון של צה״ל בקרב השריון ב-14 באוקטובר, השתנתה המגמה במלחמה בחזית המצרית, וצה״ל החל במבצע אבירי לב.
חיים אישיים והשכלה

לברן היה בוגר תואר ראשון במדע המדינה ולימודי המזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים. היה נשוי, אב לשניים וסב לנכדים.
הערות שוליים

↑  על בית הספר ביל"ו ראו: אלי אלון, סיפורו של בית ספר ביל"ו בתל אביב, באתר News1 מחלקה ראשונה, 17 בדצמבר 2020
↑  ברוך בר סלע, קצין וג'נטלמן - תא"ל מיל' אהרן לברן, גימלתון - עיתון גמלאי כפר סבא, גיליון מס' 52, ניסן-אייר תשע"ב, אפריל-מאי 2012.
↑  ג'מקה גנדלר ויעקב מן, ‏שישה בעורף האויב, מבט מל"מ 38, ספטמבר 2004, עמ' 16
↑  עדי אטון, "סיניה" פגשה את הקצין שהציל אותה ב-56' באתר mynet כפר סבא 7 באוקטובר 2012
↑  רונן ברגמן וגיל מלצר, מי אתה הסוכן "בבל"?, באתר ynet, 5 במאי 2005.
1 2    רונן ברגמן ואור פיאלקוב, המרגל מספר 2, באתר "ידיעות אחרונות", 23 בספטמבר 2020
1 2   יוסי מלמן, היום שבו מסר "פיקס" את הידיעה שהצילה את ישראל, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2020
↑  אביתר בן-צדף, כמה הערות על מלחמת יום הכיפורים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 21 בספטמבר 2020
↑  אהרל'ה ויסברג, המרגל: הקצין המצרי שהציל את ישראל ממפלה ב-73, באתר ישראל היום, 24 בספטמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288641005171  BnF: cb13201762n (data)  CiNii: DA0309930X  ISNI: 0000 0000 8086 8133  LCCN: n86116475  NTA: 227547012  SUDOC: 035220643  VIAF: 7531716   WorldCat (עם VIAF): 7531716 
מטכ"ל במלחמת יום כיפורים. הרמטכ"ל רא"ל דוד אלעזר, אלוף במיל שמואל אייל, אל"ם אהרון לברן, אלוף אהרון יריב, ראש אגף כוח אדם אלוף הרצל שפיר, שמעון אבידן מבקר מערכת הביטחון, עומד רל"ש הרמטכ"ל סא"ל אבנר שלו, אוקטובר 1973.
ג'אסם א-סעידי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בינואר 1957 (בן 68) 
 מדינה:  בחריין 
 מפלגה:  Al-Asalah 
 
 
 
ג'אסם א-סעידי (בערבית: جاسم السعيدي; בתעתיק מדויק: ג'אסם אלסעידי, נולד בשנת 1957) כיהן כחבר הבית התחתון של הפרלמנט הבחרייני מטעם מחוז הבחירה של רפאע המזרחית בין השנים 2002–2014. א-סעידי הוא מוסלמי סלפי.
קריירה פוליטית

בבחירות שנערכו לפרלמנט הבחרייני ב-2002, נאסר על א-סעידי לרוץ מטעם אל-אסאלה, המפלגה הסלפית בבחריין, עקב היותו "קיצוני מדי". א-סעידי בחר לרוץ באופן עצמאי וזכה ב-40.3% מהקולות, שהצריכו אותו להתמודד בסיבוב נוסף. בסיבוב השני זכה ב-53.5% ונבחר לפרלמנט. בבחירות 2006 זכה ב-70.9% בסיבוב הראשון ונבחר לקדנציה נוספת. בבחירות 2010 נבחר לקדנציה שלישת לאחר שזכה ב-62.7% מהקולות במחוז שלו. בבחירות 2014 הובס ונאלץ לפנות את מקומו בפרלמנט, לאחר כהונה של 12 שנה.
בשנת 2004 יזם הצעת חוק, שאושרה בפרלמנט ברוב קולות, לפיה יהיה מותר לעובדי המדינה לגדל זקן (לגברים) ולחבוש רעלה (לנשים) אם יחפצו בכך.
כתגובה למעורבות האיראנית בהתקוממות השיעים בבחריין בעת ההפגנות ב-2011, יזם עם חברי פרלמנט סלפים נוספים שליחת סיוע למיעוט הערבי באהוואז ובמחוז ח'וזסתאן באיראן.
בשנת 2013, יזם א-סעידי את גיבושה של רשימת ארגונים שיוכרו בבחריין כארגוני טרור, ביניהם חזבאללה. המהלך אכן הוביל להכרזת חזבאללה כארגון טרור בבחריין, לראשונה במדינה ערבית.