stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת החשד לאונס בקפריסין
השתלשלות האירועים > משפט הצעירה

ב-27 ביולי תושאלה הצעירה בעקבות קבלת ממצאי בדיקת ה-DNA. לטענת המשטרה הצעירה התקשתה לתת תשובות ונמצאו סתירות בעדותה. בשעה 2 לפנות בוקר, לאחר 8 שעות של חקירה, חתמה על הצהרה בה היא מודה כי בדתה את האירוע. על פי צוות החקירה בקפריסין, המתלוננת קיימה יחסי מין בהסכמה עם כמה מהנערים, אך היא זעמה על כך שהנערים צילמו אותה ללא הסכמתה במהלך המפגש, ולכן החליטה להגיש נגדם תלונה שקרית על אונס. היא נעצרה בחשד למתן עדות שקר. שבעת החשודים ששהו במעצר שוחררו וחזרו לישראל.
ב-30 ביולי הוארך מעצרה של הצעירה והוגש נגדה כתב אישום בגין עדות שקר ופגיעה ברגשות הציבור בבית המשפט בפמגוסטה. מנגד, היא טענה כי צילום הסרטונים והפצתם ברשת מהווים עבירה חמורה יותר, ודרשה למצות את הדין עם אלה שצילמו והפיצו את הסרטונים. ב-5 באוגוסט חזרה בה מהודאתה וטענה שמשטרת קפריסין הכריחה אותה לחתום על ההודאה, שאותה ניסחו החוקרים, לאחר שמונה שעות מתישות של חקירה בתחנת המשטרה. עורך דינה של הצעירה טען כי "הודאתה הושגה תחת לחץ, בהתחשב באיומים שהשמיעו השוטרים. כמו כן, זכויות האדם שלה הופרו כיוון שלא הזהירו אותה כחוק בטרם החקירה ולא אפשרו לה להיוועץ עם עורך דין". לדברי עורכי דינה היא סובלת מפוסט טראומה, ורוצה לחזור לארצה. במשפט טענו עורכי דינה כי התנהלות המשטרה הייתה בלתי תקינה. הובאה תרשומת חקירה של אחד החשודים אשר אמר "בנימה מרושעת ואגרסיבית" שהם "יעשו אורגיה איתה, שכולם יעשו סקס איתה ושיפרקו אותה". נטען שטופס ההודאה אותו כביכול כתבה בעצמה נכתב למעשה על ידי החוקרים, אשר לחצו עליה לחתום עליו. לצורך כך הוצג ניתוחו של ד"ר אנדראה ניני, מומחה לבלשנות פורנזית מאוניברסיטת מנצ'סטר, לפיו ההודאה נכתבה ״באנגלית-יוונית״ שלא אופיינית לדובר שאנגלית היא שפת אמו, ולכן לדבריו לא סביר שכתבה אותו בעצמה אלא שהנוסח הוכתב לה על ידי המשטרה. לדברי עורך הדין שלה, המשטרה נקטה בצעדים אלו בעקבות "לחץ עצום" כדי לסגור את הפרשה כמה שיותר מהר. זאת כדי למנוע פגיעה בתיירות הצעירים, מקור הפרנסה המרכזי של איה נאפה. ב-15 באוקטובר העידה הנאשמת לראשונה וסיפרה כי החוקרים הפעילו עליה לחץ שגרם לה לחשוש לחייה. "אמרתי לו שאני יודעת את הזכויות שלי ומגיע לי עורך דין", סיפרה, "הוא אמר 'אולי באנגליה, לא בקפריסין'". בסך הכל היא שהתה חודש בכלא המרכזי של ניקוסיה.
ב-28 בנובמבר דחה בית המשפט את טענת הצעירה וב-7 בינואר 2020 נגזר עליה מאסר על תנאי לארבעה חודשים למשך 3 שנים. אל הקראת גזר הדין הגיעו 60 איש מישראל כדי להפגין תמיכה בצעירה. לאחר הקראת גזר הדין הצעירה שבה לבריטניה וב-16 בינואר הגישה הצעירה ערעור לבית המשפט העליון בקפריסין.
בית המשפט העליון של קפריסין החל לדון בערעור ב-16 בספטמבר 2021. ב-31 בינואר 2022 קיבל בית המשפט את הערעור וההרשעה נמחקה.
לאחר האירוע

לאחר האירוע שבה הצעירה לאנגליה והיא מנסה לשקם את חייה. לפי עמדת עורכי הדין המסייעים בייצוגה, היא נותרה פגועה נפשית, מתקשה להתרכז בלימודיה האקדמיים, בבנייה מחודשת של קשריה החברתיים ובכל יציאה מהבית.
ביוני 2022 הגישה הצעירה לבית הדין האירופי לזכויות אדם תביעה לחקירה מחודשת, בשל מחדלים שלדבריה נפלו בחקירה הקפריסאית. בפברואר 2025 קבע בית הדין שהרשויות בקפריסין כשלו בחקירת תלונתה של הצעירה, לא מילאו את חובתן החוקית לחקור ביעילות את תלונת האונס ולא אימצו גישה רגישה כלפי הקורבן במהלך החקירה. בית הדין קבע שקפריסין הפרה את סעיף 3 (היעדר חקירה אפקטיבית) ואת סעיף 8 (הזכות לכבוד לחיים פרטיים ומשפחתיים) של האמנה האירופית לזכויות אדם. בית הדין פסק לצעירה פיצויים בסך 20,000 יורו, בתוספת 5,000 יורו הוצאות משפט.
סיקור תקשורתי

עיתונאים ישראלים טענו כי משטרת קפריסין ביצעה חקירה רשלנית ונותרו ראיות מפלילות בזירת האירוע. החוקר הראשי מריוס כריסטו הכחיש טענות אלה ואף טען שעיתונאים ישראליים שתלו קונדומים בזירה.
רוב התגובות בישראל גינו את האירוע וקראו להעניש את התיירים הישראלים. מנגד, החשודים טענו כי קיימו איתה יחסי מין בהסכמה, והצביעו על מספר סתירות בעדותה. למשל, אחד החשודים הכחיש כי יצאה עירומה מהחדר. "יש צילומים מהמלון ואפשר לראות שהיא לא מסתובבת עירומה."
בכתבה של ברהנו טגניה בחדשות 12 דווח כי חשפנית באי הציגה עצמה כחברה של המתלוננת וטענה שזו אמרה לה שבעבר היא קיבלה פיצוי כספי בגלל אונס קבוצתי שעברה. טענה זו נבדקה על ידי האינטרפול ונמצא שהיא לא נכונה.
חלק מכלי התקשורת, בהם חדשות 12, חדשות 13 וגלי צה"ל, נתנו לפרשה את הכותרת "ההסתבכות בקפריסין" וספגו ביקורת קשה ברשתות החברתיות. נטען שבדיווחיהם הציגו את המקרה באופן מוטה ואף ראיינו תיירים ששהו במלון וטענו כי ייתכן שהצעירה יזמה את האירוע בעצמה. העיתונאי דורון הרמן, שנשלח לקפריסין לסקר את האירוע, דיווח בהרחבה על תנאי המעצר של החשודים הישראלים, ונטען לגביו כי הוא משתמש בסטריאוטיפים של האשמת הקורבן.
בינואר 2020 פורסם בתוכנית הטלוויזיה "אורלי וגיא" ראיון של הצעירה לתקשורת הישראלית. לדברי אורלי וילנאי: "הצעירה הבריטית נאנסה פיזית, חד משמעית. פגשנו צעירה מקסימה, בת 19, שהפוסט טראומה שלה צועקת מכמעט כל התנהלות שלה. היא מכרסמת לעצמה את הידיים, מדי פעם 'נתקעת' ככה ונכנסת לתוך עולם שצריך להעיר אותה ממנו. היא מתארת מעשה אונס מטורף. היא קורבן באופן ברור". לאחר שידור הראיון הופצו ברשתות החברתיות תמונותיהם ושמותיהם של 12 הנערים שנעצרו, חלקם קטינים, למרות האיסור הקבוע בחוק לפרסם שמות קטינים. בתגובה שלחו בני משפחתם של הקטינים כתב התראה משפטי.
באפריל 2020 שודר בערוץ ITV בבריטניה סרט תיעודי על הפרשה.
מעורבות ארגוני זכויות אדם

מספר ארגוני זכויות אדם דרשו משלטונות קפריסין לשחרר את הצעירה. אחד הארגונים הבולטים הוא "המכון הים תיכוני ללימודי מגדר", ארגון חוץ-ממשלתי המתמקד בזכויות האישה ושוויון מגדרי היושב בניקוסיה. סוזנה פבלו, מנהלת המכון, אמרה: "זה אכזרי מה שהיא ובני משפחתה נאלצו לסבול ... זה לגמרי לא פרופורציונלי למה שהיא מואשמת בו."
משפחתה וחבריה של הצעירה פתחו עבורה קמפיין מימון המונים שיסייע להם בעלויות המשפטיות. הם הצליחו לגייס את סכום המטרה, 15 אלף פאונד, תוך יום אחד. חצי מהסכום נתרם על ידי הישראלי ארי פרייזר.
לפי "חוק הסרטונים", צילום והפצת סרטונים בעלי תוכן מיני מהווה עבירה לפי החוק בישראל. עם הגעת הנערים לישראל הוגשה נגדם תלונה במשטרת ישראל, בגין הפצת סרטוני מין של הצעירה שצולמו ללא ידיעתה והופצו בוואטסאפ ובאתרי פורנוגרפיה. בנובמבר 2019 הודיעה המשטרה שלאחר התייעצות עם הפרקליטות הוחלט שלא תפתח חקירה.
חרם על קפריסין

בינואר 2020 הושק קמפיין בטוויטר עם ההאשטאג boycottcyprus#. ב-1 בינואר הביעה אמהּ של הצעירה הבריטית תמיכה בקמפיין חרם נגד קפריסין באומרה שהמדינה אינה בטוחה לתיירים. כמו כן היא גינתה את פסק הדין שהטיל אשמה על בתה וטענה לעיוות דין.
ב-3 בינואר 2020 חברת Summer Takeaways, חברת הטיולים שארגנה את הטיול עבור הצעירה וחבריה, הודיעה כי החברה לא תספק עוד שירותים לאיה נאפה. החברה הסירה את כל הקישורים לאיה נאפה באתר שלה והציעה החזרים כספיים ללקוחות שהזמינו טיול ליעד בקיץ 2020.
ב-6 בינואר, מפגינים שהביעו תמיכה בצעירה מחו מחוץ לנציבות הקפריסאית העליונה בלונדון. בנוסף, נערכו הפגנות הזדהות עם הצעירה בניקוסיה ובתל אביב ביום בעקבות גזר דינה.
פלאונזם

פְּלֶאוֹנָזֶם, פלאונאזם (מיוונית: πλεονασμός, פלאונזמוס, נגזר מ-πλέον, פלאון, שמשמעו "המון, יותר מדי"), הוא יתירות סמנטית, כלומר שימוש ביותר מילים או חלקי מילים מהדרוש לביטוי נהיר וחד-משמעי. חזרתיות כזו נחשבת מבחינה רטורית לטאוטולוגיה.
ישנם מספר סוגים של פלאונזמים, למשל פלאונזם תחבירי או מורפולוגי, המצביע על קיומם של מורפמות או צירופים שאינם מעבירים מידע לשוני מחדש על יתר המשפט. דוגמה טובה לכך היא השלילה הכפולה בצרפתית, השייכות הכפולה באנגלית, והמושא הישיר הכפול ברומנית.
לרוב, בפי לא-בלשנים, המונח מתייחס לפלאונזם הסמנטי, שמהותו משימוש בשני פריטים לקסיקליים בעלי משמעויות חופפות או זהות, זה לצד זה. בחלק מהמקרים השימוש בפלאונזם סמנטי הוא לצורך הדגשה, למשל "תעלה למעלה", או "מתנה חינם", ובאחרים הוא נובע משחיקה במשמעות של מילה או ביטוי בשפה, למשל "שוב פעם", "חוט תיל" או "לצרף ביחד".
לעיתים פלאונזמים סמנטיים נוצרים מחוסר הכרעה האם לתרגם שם מקום או לתעתקו משפת המקור, למשל "בניין האמפייר סטייט בילדינג", "הר מון בלאן", "מגדל בורג' חליפה", "עוגת אינגליש קייק", "מקדש ואט פהו" ואחרים.
התופעה מתרחשת לעיתים קרובות גם עם מונחים בראשי תיבות, בתרגום מלועזית - למשל "וירוס ה-HIV", "מחלת הסארס" או "תאגיד ה-BBC", אך גם בעברית - למשל, "מג"ד הגדוד". במקרים אלה הכפילות מורגשת הרבה פחות מכיוון שראשי התיבות נוטים להפוך לשם פרטי שמתנתק מרכיביו המקוריים.
לעיתים דוברים משתמשים בפלאונזם מסוג זה במודע ובכוונה הומוריסטית, למשל בביטויים כמו "יותר עדיף" "רחוב המלך קינג ג'ורג'" או "ארה"ב הברית".
הערות שוליים

↑  כלומר רכיבי מילים או רכיבי משפטים, בהתאמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555701005171  GND: 4507056-8  LCCN: sh85103472  NKC: ph370257 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הייאו מיאזאקי

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

הייאו מיאזאקי, 2009
 לידה:  5 בינואר 1941 (בן 84) טוקיו, האימפריה היפנית
 שם במה:  秋津 三朗 
 מדינה:  יפן יפן
 תקופת הפעילות:  מ-1963 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גקושואין (1963)  Toyotama High School, Tokyo  Suginami Ward Omiya Junior High School 
 בן או בת זוג:  Akemi Ōta (אוקטובר 1965–?) 
 צאצאים:  גורו מיאזאקי, Keisuke Miyazaki 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר (2003)  פרס וינזור מקיי (1996)  היכל התהילה של המדע הבדיוני והפנטזיה (2014)  פרס ג'ים הנסון ליצירתיות (2006)  פרס אשאסי (2001)  פרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר (2024)  Nikkan Sports Film Award for Best Director (1997)  פרס אינקפוט (2009)  פרס באפט"א לקולנוע (2024)  פרס סיון לקומיקס הטוב ביותר (1995)  פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - הנפשה (2024)  היכל התהילה של ויל אייזנר (2014)  פרס קיקוצ'י קאן (2001)  פרס שיבה ריוטרו (1999)  פרס ההצטיינות בתרבות (2012)  פרס אנני לתסריט הטוב ביותר (2002)  פרס אוסקר לשם כבוד (2014)  פרס אנני לבימוי הטוב ביותר (2002)  פרס אגודת המבקרים של לוס אנג'לס לסרט אנימציה (2002)  פרס דב הזהב (2002)  פרס האקדמיה היפנית לתמונת השנה (2002)  פרס האקדמיה היפנית לתמונת השנה (1998)  פרס נבולה לתסריט הטוב ביותר (2006)  פרס אריה הזהב (2005)  פרס האקדמיה היפנית לאנימציית השנה (2014)  פרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר (2024)  פרס האקדמיה היפנית לאנימציית השנה (2009)  פרס הסרטים של מאיניצ'י לבמאי הטוב ביותר  אביר מסדר האמנויות והספרות 
 https://www.ghibli.jp
 פרופיל ב-IMDb
 
הייאו מיאזאקי (ביפנית: 宮崎 駿; נולד ב-5 בינואר 1941) הוא אנימטור, במאי קולנוע, תסריטאי, מפיק אנימה ואמן מאנגה יפני. מיאזאקי הוא מקים סטודיו ג'יבלי, והוא נחשב לאחד הבמאים הגדולים ביותר ביפן, כמו גם לאחד מבמאי האנימציה הגדולים והמשפיעים בעולם.
סרטיו ידועים כשופעים מסרים חברתיים ואלגוריות, החל מביקורת על האדם הנוהג להשמיד את הטבע ואת קהילתו שלו, ועד לחשיבות העזרה ההדדית, התרומה לטבע, הנדיבות וההגדרה העצמית. דבר נוסף המייחד חלק מהם הוא חוסר מתן תארים כמו "טוב" או "רע" מוחלטים. הסגנונות בהם הוא מביים נעים בין סרטי הרפתקאות מהירים ("הנסיכה מעמק הרוחות"), סרטי חניכה-לבגרות איטיים ("השכן הקסום שלי טוטורו") ועד לשילוב בין השניים ("המסע המופלא"). מיאזאקי זכה בפרס האוסקר על סרטו "המסע המופלא" בשנת 2003.
בין הכינויים להם זכה: "אקירה קורוסאווה של האנימציה" ו"וולט דיסני של יפן". מיאזאקי שונא את זה האחרון, כיוון שהוא אינו רואה את עצמו כאיש העומד בראשה של אימפריית אנימציה, אלא כאנימטור (כך החל את עבודתו) שהתמזל מזלו ליצור סרטים עם נגיעה אישית שלו.[דרוש מקור]
ביוגרפיה > נעוריו ותחילת דרכו

הייאו מיאזאקי נולד בשנת 1941 בטוקיו שביפן. משפחתו הייתה בעלת מפעל לייצור חלקי חילוף למטוסים. בתי הספר בהם התחנך (לאחר מלחמת העולם השנייה) נוסדו בהשראת החינוך האמריקאי.
במהלך ילדותו והתבגרותו הוא נחשף לתעשיית הקומיקס והמאנגה (המצליחה מאוד ביפן), ואף לאנימציה, וגילה באמנויות אלה עניין רב. הוא צפה ב"אגדת הנחש הלבן", שהיה סרט האנימה הצבעוני הראשון באורך מלא, ולפי דבריו היה זה אחד הסרטים בעל ההשפעה הגדולה ביותר על חייו.
עם סיום לימודי התיכון שלו הוא החל ללמוד באוניברסיטת גקושואין (שהתרכזה בלימוד פוליטיקה וכלכלה), שם קיבל תפיסת עולם שמאלנית-קיצונית מבחינה פוליטית, והחל לחקור ספרות ילדים אירופאית (סרטו "הטירה הנעה" מתבסס בחופשיות על ספרה של סופרת מערבית).
משום אהבתו הרבה לאנימציה, לא חיפש מיאזאקי בתום לימודיו עבודה בתחום הכלכלה או הפוליטיקה, ולאחר שלושה חודשי הכשרה בשנת 1963 התקבל לעבודה באולפני טואי אנימציה. עבודתו הייתה קשה ושכרו זעום - הוא נאלץ לעבוד כמי שמצייר את כל הפריימים שבין הראשון והאחרון. הייתה זו עבודה לא מספקת, ומיאזאקי הרגיש כי הוא אינו יכול למצות בה את יכולתיו. מיאזאקי לקח חלק באותה התקופה בהפקה של סרט האנימציה "מצעד הכלבלבים"(אנ') והסדרה המצוירת "ילד הזאב קן"(אנ'). בשנת 1965 לקח גם חלק בהפקה של הסרט "מסעותיו של גוליבר מעבר לירח"(אנ').
השינוי הגיע לאחר שנה, כשמיאזאקי נבחר להנהיג את האיגוד המקצועי של עובדי חטיבת האנימציה בשותפות עם איסאו טקהאטה, אנימטור בכיר ממנו. הסרט הראשון שהשניים השתתפו בהכנתו יחדיו היה "ההרפתקה הגדולה של הורוס, נסיך השמש"(אנ'), שבויים על ידי טקהאטה. מיאזאקי שמח מאוד על השתתפותו בסרט, והשפיע עליו רבות. הוא יצא לאקרנים לאחר שלוש שנות עבודה, וזכה להערכה ביקורתית מחד ולכישלון מסחרי מאידך (הוא יצא בהפצה מוגבלת). מיאזאקי פגש בטואי את אשתו לעתיד, אקמי אוטה, שעבדה כאנימטורית וזמן מה לאחר שהתחתנו ב-1965 פרשה מעבודתה כדי לגדל את שני ילדיהם.
בשנת 1969 לקח חלק בהפקת סרט האנימציה "העולם המופלא של החתול במגפיים"(אנ') אשר בוים על ידי קימיו יאבוקי. מיאזאקי יצר גם את עיבוד מאנגה לסרט לצורך קידום הסרט. בשנת 1969 מיאזאקי לקח גם חלק בהפקה של סרט האנמציה "ספינת הפנטום המעופפת"(אנ'). בהמשך מיאזאקי כתב ואייר את סדרת המאנגה "אנשי המדבר"(אנ') שפורסמה במקור בין ספטמבר 1969 למרץ 1970. ב-1971 מיאזאקי לקח חלק בפיתוח סרט האנימציה "Animal Treasure Island"(אנ') ויצר גם את עיבוד המאנגה לסרט לצורך קידום הסרט. במהלך 1971 מיאזאקי לקח גם חלק בפיתוח סרט האנימציה "עלי באבא וארבעים הגנבים" (אנ').
מיאזאקי עזב את אולפני האנימציה של טואי באוגוסט 1971, והתקבל לעבודה באולפני "A Production" שם הוא לקח חלק בבימוי 23 פרקים בסדרה "Lupin the 3rd Part I"(אנ'). באותה התקופה מיאזאקי החל גם לקחת חלק בהפקה של סדרת אנימציה המבוססת על סדרת ספרי הילדים של הסופרת השוודית אסטריד לינדגרן "בילבי בת-גרב" כאשר הוא יצר עבור הסדרה את הסטוריבורד. הסדרה בוטלה לבסוף משום שלינדרגן לא הייתה מוכנה לתת את אישורה להפקתה. בשנים 1972 ו-1973 מיאזאקי כתב, עיצב והנפיש את שתי הסרטונים הקצרים "Panda! Go, Panda!" (אנ') אותם ביים איסאו טקהאטה. ביוני 1973 עזב את אולפני "A Production" והחל לעבוד באולפני Zuiyō Eizō. בתקופה זו מיאזאקי וטקהאטה עבדו ביחד על סדרת אנימציה המבוססת על סדרת ספרי הילדים "היידי בת ההרים". ביולי 1975 אולפני Zuiyō Eizō הפכו לניפון אולפני אנימציה. בשנת 1978 מיאזאקי ביים גם את סדרת האנימציה "קונאן ילד העתיד" המבוססת על ספרו הפוסט אפוקליפטי של הסופר האמריקני אלכסנדר קי "The Incredible Tide".
קריירת הבמאי > פריצת הדרך

אחת הסדרות הבולטות ביותר שמיאזאקי ביים הייתה "לופן השלישי". משום הצלחתה הרבה, פנו האולפנים שהפיקו אותה אל מיאזאקי וביקשו ממנו שיביים סרט אשר יתבסס עליה. כך מיאזאקי ביים את סרט האנימה הראשון שלו, "לופן ה-III: טירתו של קליוסטרו", בשנת 1979. הסרט זכה לאהדה והצלחה רבה, ומיאזאקי התפרסם מאוד בארצו.
ואולם, כישרונותיו הבולטים, אשר הפכו אותו לאחר מכן לאחד מגדולי במאי יפן,- ניכרו בעיקר בסרטו השני "הנסיכה מעמק הרוחות" (במקור- "נאוסיקה מעמק הרוח"), בו השתתף גם טקהאטה. הסרט עסק באקולוגיה ואיכות הסביבה תוך כדי שילובם בתחום מדע בדיוני והפנטזיה. הוא התבסס על סדרת המאנגה שמיאזאקי עבד עליה באותה תקופה והיה בשלבים יחסית מוקדמים שלה. אף על פי שמסרו היה בעד הגנת הטבע, סחט הסרט תגובות נזעמות מפעילי איכות הסביבה; זאת מפני שטען כי האדם אמנם משמיד את הטבע, אך זה מצליח להתחדש, ובכך פוגע האדם רק בעצמו. בסרט זה ניכרו המרכיבים החשובים ביותר באופיו של מיאזאקי כבמאי: אלגוריות למצבים הקיימים במציאות, התמיכה בטבע, הצגת נשים כדמויות חזקות-נפשית ועצמאיות, ועיצוב דמויות מורכבות ואנושיות. מצד שני, הייתה בו נאיביות מסוימת, אמונה כי אפשר "לתקן את העולם" בקלות מעט רבה מדי; ומכיוון שהתבסס רק על חלק מסדרת המאנגה המקורית, נאלץ מיאזאקי ליצור לו "סוף אלטרנטיבי" שאף הוא לא היה מרוצה ממנו.
"הנסיכה מעמק הרוחות", אף שהופק במשך כתשעה חודשים בלבד (הפקת סרטים מסוג זה עלולה לקחת לעיתים יותר משנה, ואף מספר שנים), ונעשה כולו בעבודת יד ללא מחשבים, זכה להצלחה עצומה ושכנע את החברה בה הופק (Tokuma) להמשיך ולהעסיק את מיאזאקי וטקהאטה בתור במאים. על מנת להבטיח הפקת סרטים נוספים שלהם מימנה החברה אולפן אנימציה חדש שזכה לשם "Ghibli Studios" ("אולפני ג'יבלי") בידי מיאזאקי. אותה חברה גם החזיקה בבעלותה את המגזין "Animage" שמיאזאקי צייר עבורו את סדרת "הנסיכה מעמק הרוחות". אותה סדרה הושלמה ב-1994, והסתיימה בצורה שונה מאוד מהסרט.
מאנגה

אף כי הוא עוסק בעיקר בתחום האנימציה, מיאזאקי מגלה גם עניין רב במאנגה - אמנות הקומיקס היפנית, וצייר בעצמו מספר יצירות. הוא החל ב-1969 עם עבודתו על "החתול במגפיים" (Nagakutsu wo Haita Neko), שהושפע מהיצירה המקורית בעלת אותו השם. אחרות מעבודותיו כוללות את "אנשי המדבר" (砂漠の民- Sabaku no Tami); "המסע של שוּנה" (Shuna no Tabi -シュナの旅), שחלק רואים אותו כ"אב טיפוס" ל-"הנסיכה מעמק הרוחות"; "מחברת הציורים הרבים" (Zassou nōto -雑想ノート) ו-"עידן הספינות המעופפות" (Hikoutei Jidai -飛行艇時代), ששימשה כבסיס לסרטו "חזיר באוויר".
עבודתו הידועה ביותר בתחום היא סדרת המאנגה של "הנסיכה מעמק הרוחות", עליה עבד מ-1984 ועד 1994. הסרט אשר ביים תחת אותו השם התבסס על חלק קטן מהסדרה, ומיאזאקי יצר לו "סוף אלטרנטיבי" אשר לא מצא חן לא בעיניו ולא בעיני מבקרים וצופים רבים אחרים. מיאזאקי עבד על המאנגה בהפסקות שבין סרטיו, והיה נחוש לסיימה בצורה ראויה. המאנגה, שהייתה יצירת פנטזיה / מדע בדיוני רחבת-יריעה, זכתה לביקורות מהללות ולהצלחה מסחרית עצומה: היו שהשוו אותה ליצירות מהן הושפע מיאזאקי בעצמו, כגון "חולית" של פרנק הרברט ו-"שר הטבעות" של ג'ון רונלד רעואל טולקין, ולמעלה מ-10 מיליון עותקים של ספריה נמכרו ביפן בלבד. רבים מחשיבים את היצירה הזו לעבודתו הטובה ביותר של מיאזאקי אי פעם, וטוענים כי היא מתעלה אפילו על הטובים שבסרטיו.
פילמוגרפיה > סרטים באורך מלא

| שנה | שם הסרט | במאי | כתב את התסריט | מפיק | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1979 | לופן ה-III: טירתו של קליוסטרו | כן | כן | לא |  |
| 1984 | הנסיכה מעמק הרוחות | כן | כן | לא | הסרט התבסס על סדרת מאנגה אותה יצר במקור מיאזאקי. |
| 1986 | הטירה המרחפת | כן | כן | לא |  |
| 1988 | השכן הקסום שלי טוטורו | כן | כן | לא |  |
| 1989 | שירות המשלוחים של קיקי | כן | כן | כן |  |
| 1992 | חזיר באוויר | כן | כן | לא | הסרט התבסס על סדרת מאנגה אותה יצר במקור מיאזאקי. |
| 1995 | לחישת הלב | לא | כן | פיקוח |  |
| 1997 | הנסיכה מונונוקי | כן | כן | לא |  |
| 2001 | המסע המופלא | כן | כן | לא |  |
| 2004 | הטירה הנעה | כן | כן | מפיק בפועל |  |
| 2008 | פוניו על הצוק ליד הים | כן | כן | מפיק בפועל |  |
| 2010 | הלקחנים – עולמה הסודי של ארייטי | לא | כן | מפיק בפועל |  |
| 2011 | תצפית על גבעת הפרגים | לא | כן | לא |  |
| 2013 | הרוח העולה | כן | כן | לא | הסרט התבסס על סדרת מאנגה אותה יצר במקור מיאזאקי. |
| 2023 | הילד והאנפה | כן | כן | לא |  |
פילמוגרפיה > סרטים קצרים

On Your Mark(אנ') ‏(1995) - וידאו קליפ קצר הקרוי על שם השיר אשר מלווה אותו, אודות שני אנשי משטרה (שעוצבו בהשראת חברי הלהקה- "Chage and Aska") היוצאים להציל נערה מכונפת מידי כת דתית.
Whale Hunt(אנ') ‏(2001) -
Koro's Big Day Out(אנ') ‏(2002) -
Imaginary Flying Machines(אנ') ‏(2002) -
Mei and the Kittenbus(אנ') ‏(2003) -
Mon Mon the Water Spider(אנ') ‏(2006) - בשלב מסוים בחייו תכנן מיאזאקי לביים סרט באורך מלא אודות מסעו של זחל בין שני עצים. בגרסתו הקצרה והנוכחית, הוא מספר על עכביש מגושם המתאהב ביתושה חיננית.
House-hunting(אנ') ‏(2006) - סרטון אילם כמעט לחלוטין, אודות ילדה נחושה הנוטשת את ביתה כשכול רכושה ארוז בתיק על גבה, ועוברת חוויות מוזרות במסעה אחר בית חדש.
The Day I Bought A Star(אנ') ‏(2006) - נער המוצא מקלט בביתה של אישה מסתורית, מגלה יום אחד זרע של כוכב בחוותה של האישה ומחליט לשתול אותו.
Mr. Dough and the Egg Princess ‏(2010) -
Boro the Caterpillar(אנ') ‏(2018) -
פילמוגרפיה > הפקות בהן לקח חלק בתחילת הקריירה

| שם הסדרה/סרט | שנה | פורמט | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| Wolf Boy Ken(אנ') | 1963 | סדרת טלוויזיה |  |
| Doggie March(אנ') | 1963 | סרט באורך מלא |  |
| Shōnen Ninja Kaze no Fujimaru(אנ') | 1964 | סדרת טלוויזיה |  |
| Gulliver's Travels Beyond the Moon(אנ') | 1965 | סרט באורך מלא |  |
| Sally the Witch(אנ') | 1966 | סדרת טלוויזיה |  |
| Rainbow Sentai Robin(אנ') | 1966 | סדרת טלוויזיה |  |
| The Great Adventure of Horus, Prince of the Sun(אנ') | 1968 | סרט באורך מלא |  |
| The Wonderful World of Puss 'n Boots(אנ') | 1969 | סרט באורך מלא |  |
| Moomin(אנ') | 1969 | סדרת טלוויזיה |  |
| Flying Phantom Ship(אנ') | 1969 | סרט באורך מלא |  |
| Animal Treasure Island(אנ') | 1971 | סרט באורך מלא |  |
| Ali Baba and the Forty Thieves(אנ') | 1971 | סרט באורך מלא |  |
| Lupin III Part I(אנ') | 1971 | סדרת טלוויזיה | ביים את הסדרה יחד עם איסאו טקהאטה. |
| Yuki's Sun | 1972 | פרק פיילוט לסדרה שבסוף לא הופקה | ביים את הסדרה |
| Panda! Go, Panda!(אנ') | 1972 | סרט קצר | קונספט, תסריט, סטוריבורד, עיצוב סצנות |
| Panda! Go, Panda! The Rainy-Day Circus | 1973 | סרט קצר | תסריט, סטוריבורד, עיצוב סצנות, עיצוב אמנותי |
| היידי בת ההרים | 1974 | סדרת טלוויזיה |  |
| הלב | 1976 | סדרת טלוויזיה |  |
| Rascal the Racoon(אנ') | 1977 | סדרת טלוויזיה |  |
| קונאן ילד העתיד | 1978 | סדרת טלוויזיה | ביים את הסדרה |
| האסופית | 1979 | סדרת טלוויזיה (הפרקים 1–15) |  |
| Lupin III Part II(אנ') | 1980 | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) | ביים את הסדרה |
| Space Adventure Cobra: The Movie(אנ') | 1982 | סרט באורך מלא |  |
| Sherlock Hound(אנ') | 1984 | סדרת טלוויזיה (5 פרקים) | ביים את הסדרה |
| Nadia: The Secret of Blue Water(אנ') | 1990 | סדרת טלוויזיה | לקח חלק ביצירת התסריט והקונספט |
ראו גם

סטודיו ג'יבלי
ג'ו היסאישי
מאמורו הוסודה
מאקוטו שינקאי
Super Mario 64

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  23 ביוני 1996 
 סוגה:  משחק פלטפורמה, משחק פעולה-הרפתקאות
 פיתוח:  נינטנדו EAD 
 הוצאה לאור:  נינטנדו 
 ארץ מקור:  יפן 
 סדרה:  סופר מריו 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  נינטנדו סוויץ', נינטנדו 64
 המשחק הקודם:  סופר מריו לנד 2: 6 מטבעות הזהב
 המשחק הבא:  Super Mario Sunshine
 
Super Mario 64 (בעברית: סופר מריו 64) הוא משחק וידאו משנת 1996 שיצא לנינטנדו 64, ומשחק הסופר מריו הראשון בגרפיקת תלת-מימד. הוא פותח על ידי Nintendo EAD ויצא לאור על ידי נינטנדו. המשחק הוא מסוג עולם פתוח שמאפשר לשחקן ללכת בחופשיות ברחבי המפה.
פיתוח והפצה

הבמאי שיגרו מיאמוטו יזם משחק מריו בתלת מימד במהלך הפקת המשחק Star Fox בשנת 1993. הפיתוח של סופר מריו 64 נמשך כשלוש שנים: אחת על עיצוב ושנתיים על ייצור. הגרפיקה באיכות גבוהה נוצרה באמצעות ערכת הכלים של N-World Nichimen. מצב מרובה משתתפים בהשתתפות אחיו של מריו, לואיג'י, לא קיים במשחק, אך שמועות נפוצו על הכללתו כדמות נסתרת. ספריית משחקי ההשקה של נינטנדו 64 ביום הראשון כוללת רק את Pilotwings 64 וסופר מריו 64. נינטנדו הוציאה את המשחק ביפן ב-23 ביוני 1996, ומאוחר יותר בצפון אמריקה ובאירופה.
עלילה

הנסיכה פיץ' מזמינה את חברה הטוב מריו לאכול עוגה איתה אצלה בטירה, אך כאשר מריו מגיע לטירה הוא שומע מטואוד שבאוזר לכד את 120 הכוכבים בממלכת הפטריות בתוך תמונות בארמון. מריו מגיע ואוסף אותם ומשתמש בהם כדי לפתוח את התמונה שבה באוזר מסתתר. מריו מנצח את באוזר ומגיע לכניסה לטירה, שם הוא פוגש את הנסיכה פיץ' אשר נלכדה גם היא.
משחקיות

המשחק מתחיל בצילום מהמצלמה של צב מקומי אשר מרחף על ענן. הוא מראה את ראש הטירה שם יש תמונה של הנסיכה ומשם הוא עובר אל פינה שנמצאת מטרים ספורים משם. צומח שם צינור ומתוכו מריו קופץ. עתה השחקן אמור ללכת לטירה ולהיכנס אליה. יש בטירה מספר של דלתות. על מספר מהן יש תמונות של כוכבים ומספרים עליהם. השחקן אמור להיכנס לדלת עם תמונת הכוכב חסר המספר ושם מתחיל השלב הראשון.
בכל שלב יש אפשרות להשיג שבעה כוכבים על ידי השלמת משימות. לדוגמה: בשלב הראשון אפשר להשיג כוכבים מחיסול המלך בוב אומב, מניצוח צב במירוץ, להשתגר עם תותח לאי שנמצא בשמיים ועוד.
ישנם במשחק שלוש דלתות עליהן יש כוכב גדול ובכל אחת מהן אפשר להגיע אל חדר שבו, בין השאר, נלחמים מול באוזר אשר מנסה להוריד את עיגול הכוח והשחקן צריך לנצח אותו על ידי משיכה בזנב וזריקה אל מוקשים.
לאחר שמצליח השחקן להשיג את כל 120 הכוכבים נפתח תותח בגינה שליד הטירה שכאשר השחקן משתגר דרכו הוא יכול להגיע לגג של הטירה, שם הוא פוגש את יושי הדינוזאור אשר מעגל את מספר החיים של השחקן ל-100.
גרסת נינטנדו DS

הגרסה המחודשת שיצאה בשנת 2004 לנינטנדו DS כללה שיפורים רבים. חוץ משנוי הגרפיקה, השחקן יכול לשחק גם עם דמותם של לואיג'י, יושי ו־וואריו. העלילה נותרה כשהייתה, ולכל דמות נוספה משימת צד להציל דמות אחרת.
גרסת נינטנדו סוויץ'

ב-18 בספטמבר 2020, סופר מריו 64 יצא לצד Super Mario Sunshine ו-Super Mario Galaxy בחבילת Super Mario 3D All-Stars לנינטנדו סוויץ'.
פופולריות המשחק

המבקרים שיבחו את המשחק, החזותיות והפסקול. משחק זה הוא הנמכר ביותר בקונסולת הנינטנדו 64, עם יותר מ-11 מיליון עותקים שנמכרו, ומהווה את המפתח העיקרי להצלחת הקונסולה. מפתחים רבים ציינו את סופר מריו 64 כאחד המשחקים המשפיעים ביותר על תעשיית הגיימנג.
גרסת port למחשב האישי

בזכות הפופולריות הרבה של המשחק, קבוצת מעריצים הצליחה למצוא את קוד המקור שלו ולייצר גרסה מותאמת למחשב האישי. במסגרת הפרויקט הזה יצאו שתי גרסאות:
הגרסה המקורית – בגרסה זו הביאו את הגרסה מהנינטנדו 64 למחשב עם ההתאמות הנדרשות מבלי לשנות את המשחק.
גרסת HD משופרת – בגרסה זו המעריצים שיפרו מאוד את החדות של הגרפיקה ומבחינה ויזואלית הוא אף עלה על המקור.
בחברת נינטנדו יש התנגדות גורפת לייצוא המשחקים שלה בעבור פלטפורמות שהן לא בבעלות נינטנדו, ובחברה אף ניסו להסיר את הקובץ של המשחק מהאינטרנט אך ללא הועיל.