stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מהדורה ראשונה
היסטוריה

בתחילה שודרה באותה הרצועה התוכנית סדר עולמי עם ערד ניר. התוכנית הזאת ירדה מהמסך ובמקומה באה בשנת 2006 "חדשות בחמש" שהגישו דני קושמרו ונטשה מוזגוביה. גם "חדשות בחמש" ירדה מהמסך לאחר הבחירות באותה השנה ו"סדר עולמי" שבה למסך. בסוף שנת 2007 סדר עולמי ירדה שוב ובמקומה עלתה "מהדורה ראשונה" בהגשת אורן וייגנפלד ותמר איש שלום.
התוכנית "מהדורה ראשונה" עלתה לאוויר במקומה של "סדר עולמי" בגלל הפסדיה של "סדר עולמי" ברייטינג מול "חמש עם רפי רשף" ששודרה בערוץ 10. "סדר עולמי" הורדה מהמרקע ובמקומה עלתה "מהדורה ראשונה" בניסיון לגבור על המתחרים.
באמצע שנת 2007 ביקשה חברת החדשות מהטלוויזיה החינוכית את רצועת 17:30 השייכת לחינוכית במטרה להאריך את התוכנית "מהדורה ראשונה" למשך שעה שלמה ובכך להתחרות בצורה טובה יותר מול התוכנית "חמש" עם רפי רשף, מכיוון שתוכניתו משודרת במשך כשעה שלמה בעוד "מהדורה ראשונה" שודרה למשך חצי שעה. ניסיון זה לא צלח.
בעבר הגיש את התוכנית ברוב ימות השבוע אורן וייגנפלד ואחת לשבוע הוחלף בדרך כלל על ידי בן מיטלמן או ירון אברהם. כיום מגישים לסירוגין את התוכנית דין פישר ואלמז מנגיסטו.
בדצמבר 2018 פורסם כי רפי רשף יצטרף לחברת החדשות של "קשת" יחד עם תוכניתו "חמש", מה שהעלה אז את הסבירות כי "מהדורה ראשונה" תרד מהאוויר לאחר 11 שנים בהן היא משודרת, או שתקוצר בחצי שעה, זאת מאחר שתוכניתו של רשף צפויה לעבור בצורתה הנוכחית ואורך התוכנית הוא כ-50 דקות, ואילו "מהדורה ראשונה" מתחילה ב-16:30 ומסתיימת ב-17:15 מדי יום.
בסופו של דבר, הוחלט להקדים את התוכנית ל-16:00 ולהאריכה עד 17:00, דהיינו בשעה.
התוכנית האחרונה שודרה באוקטובר 2023.
ראו גם

שש עם
תוכנית חיסכון
מהדורת החדשות המרכזית של חברת החדשות
הערות שוליים

↑  רז שכניק, אחרי 13 שנה: רפי רשף עוזב את ערוץ 10 ועובר ל"קשת", באתר כלכליסט, 2 בדצמבר 2018
מגיש התוכנית אורן וייגנפלד
לילנד וילקינסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בנובמבר 1944 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  10 בדצמבר 2021 (בגיל 77) לייק פורסט, אילינוי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  סטטיסטיקה, גרפיקה ממוחשבת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל (1975)  סמינר לכמרים הרווארד  אוניברסיטת הרווארד  בית הספר טריניטי-פאולינג 
 מנחה לדוקטורט:  רוברט פ. אייבלסון 
 מוסדות:  אוניברסיטת אילינוי בשיקגו  טאבלו תוכנה  H2O.ai 
 פרסים והוקרה:  עמית האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה (1998)  עמית באגודה האמריקאית לקידום המדע 
 צאצאים:  איימי וילקינסון 
 מספר צאצאים:  2 
 
לילנד וילקינסון (אנגלית: Leland Wilkinson;‏ 5 בנובמבר 1944 – 10 בדצמבר 2021) היה סטטיסטיקאי ומדען מחשבים אמריקני שפעל באקדמיה ובתעשיית התוכנות הסטטיסטיות. מחקריו התמקדו בהדמיה מדעית ובגרפיקה סטטיסטית. וילקינסון הוא מחבר הספר המשפיע The Grammar of Graphics שעקרונותיו מהווים בסיס לחבילת הוויזואליזציה ggplot של תוכנת R, ולתכנות ויזואליזציה נוספות.
ביוגרפיה

וילקינסון נולד בניו-יורק. סיים תואר ראשון במדעי הרוח והחברה ב-1966, ותואר ראשון בתאולוגיה ב-1969, שניהם מאוניברסיטת הארוורד. ב-1975 הוענק לו תואר ד"ר לפסיכולוגיה מאוניברסיטת ייל.
וילקינסון התחתן עם הכומר רות איליין ואנדמרק ב-1967. יחד, הם היו הוריהם של איימי וילקינסון, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת שיקגו, ושל הסופרת קרוליין וילקינסון. ואנדמרק נפטרה ב-2012. מאוחר יותר וילקינסון נישא למרילין ווגל.
ווילקינסון נפטר ב-10 בדצמבר 2021, בבית החולים נורת'ווסטרן לייק פורסט, בלייק פורסט, אילינוי.
קריירה אקדמית

וילקיסון מונה למרצה לפסיכולוגיה באוניברסיטת אילינוי בשיקגו בשנת 1976 וקודם לדרגת פרופסור חבר בשנת 1980. בשנת 1991 התמנה לפרופסור נלווה לסטטיסטיקה באוניברסיטת נורת'ווסטרן. הוא נשאר בתפקיד זה עד 2010. ב-2007 הוא הצטרף מחדש לאוניברסיטת אילינוי בשיקגו כפרופסור נלווה למדעי המחשב.
ב-1999 היה העורך הראשי של הנחיות של האגודה הפסיכולוגית האמריקאית לשימוש בשיטות סטטיסטיות במחקרים בפסיכולוגיה.
קריירה מקצועית

וילקינסון כתב את SYSTAT, חבילת תוכנה סטטיסטית, בתחילת שנות ה-90. תוכנה זו נודעה בזכות הגרפיקה המקיפה שלה. בחבילה זו נכלל יישום התוכנה הראשון של תצוגת מפת החום. לאחר שהחברה שלו גדלה ל-50 עובדים, הוא מכר אותה ל-SPSS ב-1995. ב-SPSS הוא הוביל צוות של מתכנתים גרפיים שפיתחו את פלטפורמת הוויזואליזציה של SPSS, ומוצרי אנליטיקה נוספים. עבודתו שם הובילה לכתיבת הספר שעסק בגרפיקה סטטיסטית, The Grammar of Graphics. העקרונות שהציג בספר זה ימשו כבסיס לחבילת הוויזואליזציה ggplot של תכנת R, חבילת Bokeh של תכנת פייתון ותוכנות ויזואליזציה נוספות.
בהמשך וילקינסון שימש כסגן נשיא לסטטיסטיקה בחברת Tableau Software, שם המשיך לעבוד על הדמיה מדעית וגרפיקה סטטיסטית. בשנת 2016 התמנה למדען ראשי בחברת-H2O.ai; הוא נשאר בתפקיד זה עד מותו.
הכרה ופרסים

וילקינסון נבחר לעמית האגודה האמריקאית לסטטיסטיקה ב-1998 ולעמית האגודה האמריקאית לקידום המדע ב-2009. הוא נבחר לחבר במכון הבינלאומי ב-2006. בשנת 2010 וילקינסון קיבל את פרס השירות המצטיין של המכון הלאומי למדעי סטטיסטיקה.
הערות שוליים

↑  Leland Wilkinson, The Grammar of Graphics, Springer, 1999, ISBN 0-387-98774-6
מוזיאון לודוויג

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  אמנות מודרנית
 על שם:  פטר לודוויג 
 כתובת:  Gebäudekomplex der Kölner Philharmonie und des Museum Ludwig 
 מיקום:  אלשטאדט-נורד 
 מדינה:  גרמניה 
 מייסדים:  פטר לודוויג, אירנה לודוויג 
 מבקרים בשנה:  304,942 (נכון ל־2017)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1976
 תאריך פתיחה רשמי:  1976 
 קואורדינטות:  50°56′27″N 6°57′37″E﻿ / ﻿50.94083333°N 6.96027778°E﻿ / 50.94083333; 6.96027778
 www.museum-ludwig.de
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונימוזיאון לודוויג(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונימוזיאון לודוויג
 
מוזיאון לודוויג (בגרמנית: Museum Ludwig) הוא מוזיאון לאומנות מודרנית, בעיר קלן שבגרמניה, צמוד לקתדרלת קלן.
מוזיאון לודוויג נפתח בשנת 1976, על שמו של האספן  פיטר לודוויג אשר הודות לתרומתו  הנדיבה של 350 יצירות אמנות, ששווין הוערך בזמנו ב-45 מיליון דולר, נפתח המוזיאון. במוזאון זה קיים אגף גדול שמוקדש לאומנות הפופ ארט ולנציגו המובהק של סגנון זה, אנדי וורהול. באגף תמונה של ג'ספר ג'ונס בהשראת מפת הדימקסיון של פולר. עוד באוסף המוזיאון יצירות מפורסמות של פבלו פיקאסו, מארק שאגאל, ארנסט לודוויג קירכנר וקזימיר מלביץ'.
מוזיאון לאופולד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אמנות
 על שם:  Rudolf Leopold 
 כתובת:  רובע המוזיאונים בווינה
 מיקום:  וינה/נויבאו 
 מדינה:  אוסטריה 
 מייסדים:  Rudolf Leopold 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2001
 תאריך פתיחה רשמי:  22 בספטמבר 2001 
 אדריכל:  Laurids Ortner, Manfred Ortner 
 קואורדינטות:  48°12′10″N 16°21′33″E﻿ / ﻿48.20265°N 16.359142°E﻿ / 48.20265; 16.359142
 www.leopoldmuseum.org
  (למפת וינה מוגדלת) מוזיאון לאופולד(למפת וינה רגילה) מוזיאון לאופולד
 
מוזיאון לאופולד (גרמנית: Leopold Museum) הוא מוזיאון לאמנות הממוקם ברובע המוזיאונים בווינה בירת אוסטריה.
המוזיאון נוסד בשנת 2001 ומכיל את אחד האוספים הגדולים בעולם של אמנות אוסטרית מודרנית, ומציג יצירות מעשה ידי אגון שילה (אוסף היצירות הגדול בעולם של אמן זה, ובהן דיוקנה של ואלי), גוסטב קלימט, אוסקר קוקושקה וריכרד גרסטל.
במוזיאון למעלה מ-5,000 מוצגים מאוספיו של רודולף לאופולד. האוספים נתרמו לקרן לאופולד בשנת 1994 ובשנת 2001 הוקם המוזיאון במימון מדינתי, ובמימון הבנק הלאומי של אוסטריה.
מגדלי אפטאון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 מיקום:  בת ים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2019
 תאריך פתיחה רשמי:  2019 
 מידות
 גובה:  162 מ' 
 קואורדינטות:  32°00′48″N 34°45′08″E﻿ / ﻿32.013333333333°N 34.752222222222°E﻿ / 32.013333333333; 34.752222222222
 www.uptown.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מגדלי אפטאון(למפת גוש דן רגילה) מגדלי אפטאון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדלי אפטאון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדלי אפטאון  he מגדלי אפטאוןhe מגדלי אפטאוןמפת __ בת ים (in English: Bat Yam) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ חולון (in English: Holon) מדרום: __ ראשון לציון (in English: Rishon LeZion) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגדלי אפטאון (Uptown) הם צמד גורדי שחקים בבת ים. בנייתם החלה בשנת 2014. המגדל הגבוה, בגובה 162 מטרים, משמש למגורים והמגדל השני, בגובה 126.73 מטרים משמש למשרדים ומגורים. המגדלים הם חלק ממתחם התחדשות עירונית בבת ים, במסגרתו נבנים מגדלים נוספים לשימושים מעורבים באזור ששימש במקור כאזור תעשייה.
יזם הפרויקט הוא משה אהרוני, וקבלן הביצוע חברת דניה סיבוס. היקף הפרויקט כ-120 מיליון שקל. מגדל המגורים צפוי להתאכלס בדצמבר 2018, והשלמת מגדל המשרדים צפויה בתחילת 2019.
מאפיינים

מגדלי אפטאון הם הראשונים שנבנים במסגרת תוכנית עיריית בת ים להסבת אזור התעשייה וסביבתו למתחם עסקים בהיקף של 2.5 מיליון מטר רבוע, כשמתוכם היו בשנת 2018 כ-386 אלף מטר רבוע בשלבי ביצוע. המתחם כולל בסך הכל כ-255 יחידות דיור. המתחם שוכן בסמוך לקו האדום של הרכבת הקלה.
מאפיינים > מגדל המגורים

מגדל המגורים כולל 184 דירות ב-50 קומות. גובהו 162 מטרים.
מאפיינים > מגדל המשרדים

מגדל המשרדים כולל 34 קומות ושטחו 17,000 מטר רבוע. מרבית קומותיו ישמשו למשרדים פרט לשתי הקומות התחתונות שהן חלק מהמרכז המסחרי ותשע הקומות העליונות אשר יכללו דירות מגורים לפי בקשת היזם להמיר חלק מהמשרדים בדירות מגורים. השטח אשר הוסב למגורים כולל כ-71 דירות.
מאפיינים > המרכז המסחרי

שלוש הקומות הראשונות במתחם שטחי מסחר בהיקף של 9,000 מטר רבוע כאשר הקומה התחתונה היא קומה ייעודית לסופרמרקט של "יוחננוף" אשר נפתח עם החניון הציבורי באוגוסט 2018. בנוסף לשטחי משרדים אלו ישנו בניין משרדים ומסחר קטן יותר בגובה של שלוש קומות אשר מובלע בתוך החלק המסחרי של המתחם.
חניון המתחם כולל שש קומות תת-קרקעיות כאשר שתי הקומות התחתונות מביניהן מיועדות לדיירי מגדל המגורים וקומה מעורבת בין שימוש ציבורי לשימוש דיירי מגדל המגורים. שלוש הקומות העליונות נפתחו לציבור באוגוסט 2018 יחד עם הסופרמרקט הנמצא קומה מעליו.
מיפוי הקומות במתחם > מגדל המשרדים

-6: חניון דיירי מגדל המגורים.
-5: חניון דיירי מגדל המגורים וחניון מנויים.
-4: חניון ציבורי וחניון מנויים.
-3: חניון ציבורי.
-2: חניון ציבורי.
-1: חניון ציבורי
סופר: סופרמרקט של רשת יוחננוף.
0: מרכז מסחרי.
1: מרכז מסחרי.
2 - 20: משרדים.
21 - 29: מגורים.
30-31: גג.
מיפוי הקומות במתחם > מגדל המגורים

עד קומת הסופר סידור הקומות משותף.
קומת כניסה
קומת רווחה
47 קומות מגורים
קומה טכנית
קומת גג
הערות שוליים

↑  בקשות להיתר, באתר הנדסה – עיריית בת ים, על פי תוכנית היתר חתומה מתאריך 20.12.2019 אשר נמצאת בארכיב המסמכים של בקשה מס' 20180296 באתר ההנדסה של עיריית בת ים
↑  עיתון השקמה, בת-ים גיליון 1446
↑  יובל גולן, מרכז העסקים החדש של בת ים: 2.5 מיליון מ"ר של מסחר, תעסוקה ומגורים, באתר כלכליסט, 30 בינואר 2018
↑   נמרוד בוסו, למרות הגירעון העמוק: עיריית בת ים אישרה הסבת שטחי תעסוקה למגורים, באתר TheMarker‏, 9 באוגוסט 2016
מגדלי אפטאון
למברטו בוראנגה

| --- | --- |

 לידה:  30 באוקטובר 1942 (בן 81) פוליניו, איטליה 
 מידע כללי
 מדינה:  איטליה איטליה
 משקל:  78 ק"ג 
 גובה:  1.8 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה, כדורגל 
 
למברטו בוראנגה (באיטלקית: Lamberto Boranga 30 באוקטובר 1942) הוא שוער כדורגל איטלקי, קופץ לגובה וקופץ לרוחק אשר קבע 2 שיאי עולם בקפיצה. הוא שיחק כדורגל פעיל עד גיל 70.
ביוגרפיה

בוראנגה נולד וגדל באיטליה. בילדותו הוא נמשך לעולם הכדורגל, אך תחילה לא שיחק כשוער אלא כחלוץ. חבריו לקבוצה זיהו את כישרונו הרב והציבו אותו בעמדת השוער. בגיל 18 הצטרף בוראנגה לקבוצת פרוג'ה מהליגה השלישית באיטליה, שם שיחק חמש שנים.
בשנת 1966 עבר בוראנגה לפיורנטינה מהסרייה א', אך לא זכה לדקות משחק רבות. לאחר עונה אחת בלבד עזב את הקבוצה ועבר לשחק ברג'אנה מהליגה השנייה, במקביל ללימודיו באוניברסיטת פרמה, שם סיים תארים ברפואה וביולוגיה. בעונת 1971/72 הצליח להוביל את קבוצתו לעונה מוצלחת, אך לא זכתה לעלות לליגה הראשונה.
בשנת 1973 קיבל הצעה לשחק בצ'זנה מהסרייה א'. הוא שיחק שם ארבע עונות, במהלכן בלט לא רק כשוער אלא גם בזכות אישיותו האקסצנטרית. בשנת 1976, במשחק גביע אופ"א מול מגדבורג מגרמניה המזרחית, תקף פיזית את החלוץ יירגן שפארוואסר לאחר שזה התחזה ברחבה, מקרה שזכה לתשומת לב רבה בתקשורת.
בשנת 1992, בגיל 50, חזר בוראנגה למגרש הכדורגל כשוער בקבוצת חובבים, ומאוחר יותר המשיך לשחק בקבוצות ותיקים. בשנת 2011, בגיל 69, חתם בקבוצת פפיאנו מהליגה המחוזית השנייה באיטליה. במקביל, הוא השתתף בתחרויות אתלטיקה לגיל הזהב וזכה במספר מדליות זהב, בין היתר בקפיצה לרוחק וקפיצה לגובה.
יש לו 112 הופעות בסרייה א' האיטלקית בקבוצות :פיורנטינה (6 בעונת 1966–67), ברשה (בעונה 1969–70) וצ'זנה (92 בארבע עונות מ-1973 עד 1977).
שיאי עולם

קפיצה משולשת: 10.75 מטר (סן מרינו סראוואלה 3 בנובמבר 2012)
קפיצה לרוחק: 5.47 מטר (סלובניה ליובליאנה 27 ביולי 2008)
הישגים

הוא זכה בעשר מדליות באחד עשר אירועים באליפות הבינלאומית (עולם ואירופה).
| שנה | תחרות | מיקום | מיקום בתחרות | אירוע | קטגוריה | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | אליפות העולם באולמות למאסטרס | אוסטריה לינץ | 5 | קפיצה לרוחק | M60 | 5.13 מ' |  |
| 2007 | אליפות העולם למאסטרס | איטליה ריצ'ונה | 2 | קפיצה משולשת | M60 | 11.40 מ' |  |
| 2008 | אליפות העולם באולמות למאסטרס | צרפת קלרמון-פראן | 1 | קפיצה לרוחק | M65 | 5.22 מ' |  |
| 2008 | אליפות העולם באולמות למאסטרס | צרפת קלרמון-פראן | 2 | קפיצה משולשת | M65 | 11.26 מ' |  |
| 2008 | אליפות אירופה למאסטרס | סלובניה לובליאנה | 1 | קפיצה לרוחק | M65 | 5.47 מ' |  |
| 2009 | אליפות העולם למאסטרס | פינלנד לאהטי | 1 | קפיצה לרוחק | M65 | 5.03 מ' |  |
| 2010 | אליפות אירופה למאסטרס | הונגריה נירג'האזה | 3 | קפיצה לגובה | M65 | 1.40 מ' |  |
| 2010 | אליפות אירופה למאסטרס | הונגריה נירג'האזה | 2 | קפיצה לרוחק | M65 | 5.08 מ' |  |
| 2011 | אליפות העולם למאסטרס | ארצות הברית סקרמנטו | 3 | קפיצה לגובה | M65 | 1.52 מ' |  |
| 2012 | אליפות אירופה למאסטרס | גרמניה זיטאו | 1 | קפיצה לגובה | M65 | 1.54 מ' |  |
| 2012 | אליפות אירופה למאסטרס | גרמניה זיטאו | 2 | קפיצה לרוחק | M65 | 5.05 מ' |  |
קישורי חיצוניים

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

1 2 3  מיכאל יוכין‏, להסיר את הכובע: סיפורו של למברטו בוראנגה, באתר וואלה, 20 באוקטובר 2013
↑  "BORANGA LAMBERTO". tuttocalciatori.net. נבדק ב-18 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "17th EUROPEAN VETERANS' ATHLETICS CHAMPIONSHIPS – RESULTS" (PDF). evaa.ch. נבדק ב-18 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "41 medaglie italiane ai Mondiali Master" (באיטלקית). fidal.it. נבדק ב-18 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "18th European Veterans Athletics Championships – European Masters Championships – High jump – M65 – RESULTS". evacs2012.com. נבדק ב-18 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "18th European Veterans Athletics Championships – European Masters Championships – Long jump – M65 – RESULTS". evacs2012.com. נבדק ב-18 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "למברטו בוראנגה".
מגלן מצויץ

| מגלן מצויץ |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: כפניים
סוג:: מגלן מצויץ
שם מדעי
 Geronticus ‏ואגלר, 1832

מגלן מצויץ (שם מדעי: Geronticus) הוא סוג של עופות ממשפחת הכפניים, החיים בביצות באירופה, אסיה (כולל ישראל) ואפריקה ולהם נוצות שחורות היוצרות ציצה סביב הצוואר. יש להם פנים קירחות ומקורים אדומים.
בסוג זה ישנם 2 מינים:
מגלן מצויץ צפוני (Geronticus eremita)
מגלן מצויץ דרומי (Geronticus calvus)
מאקי סאל

מאקי סאל (בצרפתית: Macky Sall; נולד ב-11 בדצמבר 1961) הוא פוליטיקאי ומדינאי סנגלי, שכיהן כנשיא סנגל בין השנים 2012 ל-2024.
בעבר כיהן כראש ממשלת סנגל בין השנים 2004 ל-2007 וכנשיא האספה הלאומית של סנגל בין שנת 2007 ל-2008. בנוסף, כיהן בתפקיד ראש עיריית בירת מחוז פאטיק במערב סנגל, פאטיק בשתי כהונות לא רצופות בין השנים 2002 ל-2008 ובין השנים 2009 ל-2012.
לוץ שוורין פון קרוזיק

יוהאן לודוויג "לוץ" גראף שוורין פון קרוזיק (בגרמנית: Johann Ludwig "Lutz" Graf Schwerin von Krosigk ;‏ 22 באוגוסט 1887 – 4 במרץ 1977) היה פוליטיקאי גרמני שמרני שכיהן בממשלות גרמניה האחרונות של רפובליקת ויימאר ולאחר מכן כשר האוצר במהלך כל תקופת שלטון המפלגה הנאצית. לאחר התאבדותו של יוזף גבלס, שימש בתפקיד ראש השרים במסגרת ממשלת פלנסבורג, שהתיימרה לשלוט בגרמניה בשבועות הראשונים של מאי 1945.
ביוגרפיה > ראשית חייו

קרוזיק נולד בתור יוהאן לודוויג פון קרוזיק בראטמנסדורף שבממלכת סקסוניה אך נודע בשמו הפרטי "לוץ", קיצור חיבה של השם לודוויג. למד משפטים ומדע המדינה בהאלה, בלוזאן ובאוניברסיטת אוקספורד ובמלחמת העולם הראשונה שירת בצבא הגרמני, הגיע לדרגת אובר-לויטננט (סגן) ועוטר בצלב הברזל.
ב-1918 נשא קרוזיק לאישה את הברונית ארנגרד פון פלטנברג, איתה היו לו ארבעה בנים וחמש בנות. ב-1925 אומץ על ידי דודו הרוזן אלפרד פון שוורין ואימץ בעצמו את שם המשפחה שוורין פון קרוזיק כך שלאחר מות דודו הפך לרוזן פון שוורין. מאחר שתוארי האצולה חוסלו על ידי רפובליקת ויימאר, הוסיף את התואר "גראף" (רוזן) לשמו החוקי, והפך ליוהאן לודוויג גראף שוורין פון קרוזיק.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

בתור שמרן שאינו משתייך לאף מפלגה, שוורין פון קרוזיק, התמנה לשר האוצר על ידי פרנץ פון פאפן ב-1932 והמשיך בתפקידו לבקשת הנשיא, פאול פון הינדנבורג, תחת קורט פון שלייכר והמשיך בכהונתו לכל אורך תקופת השלטון של המפלגה הנאצית.
במסגרת תפקידו, פון קרוזיק חתם על מספר חוקים בשנת 1933 שסילקו את יהודי גרמניה מן החיים הכלכליים. הוא היה אחד מן המארגנים את ניצולם הכלכלי של השטחים הכבושים על ידי גרמניה במזרח בזמן מלחמת העולם השנייה. כבר ב-1945 התייחס בטורים בעיתונות ל"מסך הברזל" היורד וחוצה את יבשת אירופה, מונח אותו שאל מנאומיו האנטי-סובייטים של יוזף גבלס ושלבסוף הועתק גם על ידי וינסטון צ'רצ'יל.
ב-1 במאי 1945, בעקבות התאבדותו של יוזף גבלס, התמנה לתפקיד ראש השרים בממשלת פלנסבורג (ממשלה זמנית של בכירים בממשל הנאצי, שניסו לקיים רציפות שלטונית לאחר התאבדותו של היטלר) על ידי הנשיא קרל דניץ. דניץ ושוורין פון קרוזיק ניסו לנהל משא ומתן לשביתת נשק עם בעלות הברית המערביות תוך כדי המשך הלחימה נגד צבא הסובייטי, אבל הממשלה לא הוכרה על ידי בעלות הברית והתפרקה כאשר חבריה נתפסו על ידי כוחות בריטיים ב-23 במאי 1945 בפלנסבורג.
פון קרוזיק נשפט באפריל 1949 במשפט השגרירים, נמצא אשם בביזת רכושם של מגורשים יהודים, הורשע כפושע מלחמה ונידון לעשר שנות מאסר. הוא עצמו קיבל את חומרת העונש בטענה שמדובר בעונש צודק על מצפונו שקהה וסומם. הוא ריצה את עונשו בכלא לנדסברג, אולם שוחרר כבר בינואר 1951 במסגרת גל חנינות.
שנים מאוחר יותר כתב שוורין פון קרוזיק מספר ספרים על מדיניות כלכלית, ואף שתי גרסאות של זכרונותיו.
שוורין פון קרוזיק הלך לעולמו בגיל 89 בעיר אסן.
שוורין פון קרוזיק במשפטי נירנברג
הקבינט הראשון של היטלר, 1933: היטלר, גרינג, פון פאפן, שוורין פון קרוזיק, וילהלם פריק, פון בלומברג, הוגנברג
למברטה לי ספציאל

| --- | --- |

Lambretta Li Special
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Innocenti Lambretta (איט')
 שנות ייצור:  1963 – 1969
 הרכבה:  איטליה איטליה
 חברת אם:  אינוצ'נטי
 סיווג:  קטנוע מסדרה "למברטה"
 אורך:  1,800 מ"מ
 רוחב:  700 מ"מ
 גובה:  1,035 מ"מ
 משקל:  118 ק"ג (דגם 125 סמ"ק, ריק)
 מפרט טכני
 מנוע:  1 צילינדרים, מנוע שתי פעימות, 123 סמ"ק המפיק 7.12 כ"ס ב-5,500 סל"ד, יחס דחיסה 8.0:1  1 צילינדרים, מנוע שתי פעימות, 148 סמ"ק המפיק 8.25 כ"ס ב-5,600 סל"ד, יחס דחיסה 7.5:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  75 קמ"ש (מנוע 123 סמ"ק)  85 קמ"ש (מנוע 148 סמ"ק)
 צריכת דלק:  38–48 ק"מ ל-1 ליטר (דגם 125 סמ"ק)
למברטה לי ספציאל (באיטלקית: Lambretta Li Special) הן 2 סדרות של קטנועים קלאסיים מתוצרת יצרנית הקטנועים האיטלקית Innocenti Lambretta (איט') (בשפה עממית: Lambretta) חברת בת של אינוצ'נטי אשר יוצרו בין השנים 1963–1969 באיטליה.
סדרות "למברטה לי ספציאל"

125 ספציאל - הסדרה יוצרה בין השנים 1965–1969.
150 ספציאל - הסדרה יוצרה בין שנת 1963–1966.
"למברטה לי ספציאל"

מסגרת קטנוע - טובולרית (Tubular Frame).
מנוע קירור אוויר.
מתלים - מזלגות טלסקופים, בולם זעזועים קדמי - אחורי.
בלמים : בלם קדמי - תוף, בלם אחורי - תוף.
צמיגים: 3.50X10.
קיבולת מכל דלק - 8.0 ליטר.
מחיר היחידה מדגם 125 סמ"ק נע בין 155,000–191,000 לירה איטלקית (שנת 1965, איטליה).
יוצרו 68,829 יחידות מדגם 150 סמ"ק.
תמונות

"למברטה לי ספציאל" דגם "Li125"
"למברטה לי ספציאל" דגם "Li125", שנת 1966
"למברטה לי ספציאל" דגם "Li125", שנת 1966
"למברטה לי ספציאל" דגם "Li150"
"למברטה לי ספציאל" דגם "Li150" סדרה 3
"למברטה לי ספציאל" דגם "Li150"
"למברטה לי ספציאל" דגם "Li150" סדרה 2
ראו גם

אינוצ'נטי למברו 550
למברטה 48
למברטה GP/DL
הערות שוליים

↑  "למברטה לי ספציאל" lambretta.com/classics/li-special
↑  "למברטה לי ספציאל" ilambretta.co.uk/lambrettascooters
↑  "למברטה לי ספציאל" 125 - תמונה classic-trader.com/uk/motorcycle/search/innocenti/lambretta-li-special
↑  "למברטה לי ספציאל" 150 סמ"ק - תמונות pinterest.com/mscwasp/lambretta-li-150-silver-special
↑  "למברטה לי ספציאל" 150 סמ"ק scooterlounge.com/lambretta/buyers-guide/lambretta-li-150-special
מאיר לנדא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  כ"ב בשבט ה'תר"ע
 פטירה:  כ"ג בטבת ה'תשמ"ט (בגיל 78)
 מקום קבורה:  הר הזיתים - ירושלים
 מקום פעילות:  דרוהוביץ'- אנטוורפן - תל אביב
 רבותיו:  רבי צבי אלימלך מבלאז'וב ורבי אליהו מז'אלין
 
רבי מאיר סג"ל לנדא (כ"ב בשבט ה'תר"ע, 1910 – כ"ג בטבת ה'תשמ"ט, 1988) היה אב בית דין דראהביטש ומראשי כולל גליציה בארץ ישראל.
ביוגרפיה

רבי מאיר סג"ל לנדא נולד בכ"ב שבט ה'תר"ע בעיר סאנוק שבגליציה המערבית לאביו רבי מרדכי זיסקינד מגזע בית סטרעליסק - סטריא, ולאמו אסתר מרים בת רבי אפרים פרענקיל אב בית דין סאנוק בן רבי יהודה ליבוש פרענקל אב בית דין סאנוק, נקרא על שם זקינו - אבי אביו רבי מאיר מסטרעליסק.
בשנת ה'תר"פ (1920) עבר עם הוריו לעיר רישא, שם נעשה לתלמיד מובהק לדודו זקינו רבי אליהו מזאלין ולרבי צבי אלימלך שפירא מבלאז'וב, וכן נתקרב לרבי חנה מקאלושיץ, ולרבי מאיר שפירא מלובלין.
תורת הנגלה למד אצל דודו זקינו רבי דוד מנחם מאניש באב"ד בעל ה"חבצלת השרון" אב בית דין טארנופול, אשר נתן לו סמיכה להוראה ורבנות, באותם ימים למד בחברותא יחד עם רבי שלמה מראזוודוב בן רבי צבי הירש מראזוודוב, ורבי יעקב לייזר מפשווערסק.
בשנת ה'תרפ"ט נתמנה לכהן בעיר דראהביטש, לצד רבי יעקב אביגדור אב בית דין דרוהוביץ, שם הנהיג את עדתו ואף הקים ישיבה לצעירים.
בימי השואה נשלח עם כל בני קהילתו ומשפחתו למחנה ההשמדה אושוויץ, שם נהרגו אשתו ושני ילדיו, בנס ניצל ובעזרת יהודים הוחבא משך ימי המלחמה במקומות מסתור.
לאחר מלחמת העולם השנייה, נשא לאשה את שרה בת רבי ישראל דים מסאנוק, בשנת תש"ו עבר לאנטוורפן שם איחד את שתי הקהילות 'שומרי הדת' ו'מחזיקי הדת' לקהילה אחת אשר נקראה בשם 'הקהילות המאוחדות', ובראשם עמד יחד עם רבי חיים יעקב רוטנברג, ופעל רבות לביסוס היהדות והחזרת עטרה ליושנה, באותם ימים כתב תשובות להתיר עגונות רבות אשר נותרו לאחר המלחמה, בשנת תשט"ו עלה לארץ ישראל והתיישב בעיר תל אביב שם הקים את בית מדרשו ברחוב מרמורק, לצד זה הקים ישיבה בשם 'עין הקורא' לצעירים.
היה בידידות גדולה עם רבי אהרן רוקח מבעלזא, רבי אברהם ישעיהו קרליץ בעל ה"חזון איש", וגיסו רבי ישראל יעקב קניבסקי - הסטייפלער, רבי חיים מאיר הגר מויז'ניץ, רבי ישראל אלתר מגור, ועוד.
בפעילויות הציבוריות עמד בראשות כולל רבי מאיר בעל הנס - חיבת ירושלים לעדת גליציה, כמו כן עמד בנשיאות ישיבת "חידושי הרי"ם" בתל אביב, היה ממייסדי ארגון "יד לאחים", וממקימי התלמוד תורה 'סיני' בתל אביב.
נפטר ביום שבת כ"ג טבת ה'תשמ"ט, הלווייתו התקיימה ביום ראשון כ"ד טבת בתל אביב וירושלים ונטמן בהר הזיתים.
משפחתו

לאחר שאיבד את כל בני משפחתו בשואה, נותרה לפליטה אחותו היחידה מלכה מחלה אשר נישאה להרב משה הגר.
בניו:
רבי אשר סג"ל לנדא - פלעטבוש ניו יארק.
רבי מרדכי זיסקינד סג"ל לנדא - לונדון.
רבי ישראל סג"ל לנדא אדמו"ר מדראהביטש.
בנותיו:
וועלקא נישאה לרבי פנחס דוד הורביץ אדמו"ר מבוסטון פלעטבוש.
בילא העניא חיה רחל נישאה לרבי יהושע הורוויץ רב קהילת בית שמואל - אונסדורף בבורו פארק ומגדולי הרבנים  בברוקלין.
תלמידיו

בין תלמידיו נמנים:
המקובל רבי יהודה זאב ליבוביץ.
המקובל רבי יוסף וואלטוך.
הערות שוליים

↑  ספר "עטרת מרדכי" - מכון מרגניתא דרבי מאיר
↑  ספר קהילה דרוהוביץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310945005171  ISNI: 0000 0000 4777 5429  LCCN: n2008025814  VIAF: 174165709962349380005   WorldCat (עם VIAF): 174165709962349380005
מאקי צוקדה

מאקי צוקדה (ביפנית: 塚田真希; באנגלית: Maki Tsukada;‏ נולדה ב-5 בינואר 1982) היא ג'ודוקא עבר יפנית אשר התחרתה בקטגוריית המשקל הכבד (מעל 78 ק"ג), האלופה האולימפית מאתונה 2004.