stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיי שרידן
קריירה > 2011–2020

בשנת 2011 ערך שרידן את הופעת הבכורה שלו בסרט העלילתי בסרט הקולנוע של טרנס מאליק "עץ החיים", בו כיכבו בראד פיט, ג'סיקה צ'סטיין ושון פן, לאחר חיפוש ליהוק של כמעט שנה שכלל יותר מ-10,000 ילדים מטקסס ואוקלהומה. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל קאן בשנת 2011, ולאחר מכן זכה בפרס דקל הזהב ומועמד לפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר.
בשנת 2012 שיחק שרידן בתפקיד הראשי בסרט האינדי של ג'ף ניקולס, "הסיפור של מאד" (אנ') לצד ג'ייקוב לופלנד ומתיו מקונוהיי. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל קאן 2012 ושרידן היה מועמד לפרס בחירת המבקרים.
בשנת 2013 גילם את גארי ג'ונס בסרט "ג'ו" (אנ'), שבו מככב ניקולס קייג' המגלם נוכל לשעבר שפוגש ילד בן 15, הילד הבכור במשפחה חסרת בית שבראשה עומד אב אלכוהוליסט, ועומד בפני הבחירה בגאולה או הרס. על תפקידו בסרט קיבל שרידן את פרס מרצ'לו מסטרויאני לשחקן הצעיר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-70 של ונציה.
בשנת 2014 שיחק לצד ג'ון טרבולטה בסרט הקולנוע "הזייפן".
בשנת 2015,שיחק שרידן בשלושת הסרטים, שהוצגו בבכורה בפסטיבל סאנדנס. הוא כיכב לצד גרג טורקינגטון ומייקל סרה בדרמה "Entertainment", שיחק אסיר בעיבוד הקולנועי של "ניסוי הכלא של סטנפורד", והופיע בדרמה של רודריגו גרסיה "הימים האחרונים במדבר" לצד יואן מקגרגור ואיילת זורר, שיצא לאקרנים במאי 2016. באותה שנה, היה לו גם תפקיד משנה בסרט הקולנוע "מקומות אפלים" של הבמאי ג'יליאן פלין ותפקיד ראשי בקומדיית האימה "שבט הזומבים".
בשנת 2016 גילם שרידן את המוטנט סקוט סאמרס/סייקלופס בסרט "אקס-מן: אפוקליפסה", שיצא לאקרנים ב-27 במאי 2016.
בשנת 2017, שיחק שרידן בדרמת המלחמה "ציפורים צהובות", לצד אלדן ארנרייך, ג'ק יוסטון וג'ניפר אניסטון. באותה שנה, שיחק יחד עם קייטלין דיוור בסרט "All Summers End", סרט שכתב וביים קייל וילאמובסקי.
בשנת 2018, שיחק בתפקיד ראשי, בסרט שובר הקופות של סטיבן ספילברג, "שחקן מספר אחת", ולאחר מכן שיחזר את התפקיד של סקוט סאמרס/סייקלופס בסרט "אקס-מן: הפניקס האפלה" משנת 2019.
בשנת 2020 נתן את קולו במשחק המחשב Madden NFL 21. באותה שנה שיחק בסדרת הטלוויזיה "Wireless" מבית רשת קוויבי והפיק את הסרט "רצח במעגל סגור" בו גם כיכב לצד אנה דה ארמס.
קריירה > 2021–הווה

בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע "הנוסעים" (אנ') לצד קולין פארל, לילי-רוז דפ, אייזיק המפסטד-רייט, ופין וייטהד. באותה שנה שיחק בסרטו של ג'ורג' קלוני "מסבאה אומנת" לצד בן אפלק, ובסרט הקולנוע "סופר הקלפים" לצד אוסקר אייזק.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | גבר מי שנשאר אחרון | ג'סטין | 3 פרקים |
| 2020 | Wireless | אנדרו "אנדי" בראדוק | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
הערות שוליים

↑  Paul Thompson,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'Tye Sheridan's Quiet Stardom, GQ, ‏3 בנובמבר 2021
↑  Liam Gaughan,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'The Tree of Life Ending Explained, Collider, ‏3 בundefined 2022
↑  Borys Kit,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'The Hollywood Reporter, The Hollywood Reporter, ‏1 באוקטובר 2020
↑  Todd McCarthy,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'The Hollywood Reporter, The Hollywood Reporter, ‏6 באפריל 2012
↑  Elena Howe,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'Italian documentary 'Sacro GRA' wins top Venice Film Festival award - Los Angeles Times, Los Angeles Times, ‏6 באוגוסט 2013
↑  A.O. Scott,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'Review: ‘The Forger’ Stars John Travolta as a Convict and Painter, ‏5 במרץ 2015
↑  Todd Spangler,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'Variety, Variety, ‏1 בנובמבר 2020
↑  Jacob Stolworthy,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'Tye Sheridan interview: "X-Men is an arthouse superhero franchise", The Independent, ‏4 במאי 2016
↑  Rex Reed,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'‘The Yellow Birds’ Is Hard to Watch, but Well Worth Seeing, Observer, ‏5 במאי 2018
↑  Robert Abele,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'Review: 'All Summers End' wastes strong cast with bad choices - Los Angeles Times, Los Angeles Times, ‏4 באפריל 2018
↑  Ready Player One: How Steven Spielberg Cast Tye Sheridan | Den of Geek, Den of Geek, ‏4 במרץ 2018
↑  Fox Marvel Characters In The MCU: Who Should Enter The Multiverse?, Comic Years, ‏1 בינואר 2022
↑  Eddie Makuch,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'Madden NFL 21 Dev On Franchise Mode Criticisms -- "We Understand Your Frustration", Gamespot, ‏5 ביוני 2020
↑  Allie Gemmill,'"`UNIQ--nowiki-00000018-QINU`"'Wireless Trailer: Tye Sheridan Is Stranded in Quibi Thriller, Collider, ‏3 באוגוסט 2020
↑  Michael Rechtshaffen,'"`UNIQ--nowiki-0000001A-QINU`"''The Night Clerk' review: Ana de Armas, Helen Hunt provide the drama - Los Angeles Times, Los Angeles Times, ‏4 בינואר 2020
↑  Barfield, Charles (26 באפריל 2019). "Colin Farrell, Tye Sheridan, Lily-Rose Depp & More Join Neil Burger's Space Thriller 'Voyagers'". The Playlist. נבדק ב-28 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wiseman, Andreas (26 באפריל 2019). "Voyagers: Colin Farrell, Lily-Rose Depp, Tye Sheridan Among Cast For Neil Burger's Sci-Fi-Thriller; Uni Int'l Buys Major Markets From AGC". Deadline. נבדק ב-28 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Matthew Stewart,'"`UNIQ--nowiki-0000001C-QINU`"'GoldDerby, GoldDerby, ‏3 בינואר 2022
↑  In het meeslepende ‘The Card Counter’ hoop je dat getroebleerde pokerspeler Tell verlossing vindt, ‏4 בינואר 2022
↑  לירן יושעי,'"`UNIQ--nowiki-00000024-QINU`"'‏"המסדר" התגנב בשקט לאולמות הקולנוע, אבל שווה את הזמן שלכם, באתר ‏מאקו‏, 6 בינואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007393204505171  BIBSYS: 1498562807999  BnF: cb16734322x (data)  GND: 1060858967  ISNI: 0000 0003 5941 9191  LCCN: no2011179669  NKC: xx0205241  NLK: KAC2020L7195  NTA: 381343154  SUDOC: 172091705  VIAF: 219985835   WorldCat (עם VIAF): 219985835
מרציפן

| --- | --- |

מרציפן
 
 מאכלים
 סוג:  מגדן 
 מוצא:  גרמניה, ספרד, צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  almond meal, סוכר 
 
מרציפן או בצק שקדים הוא מרקחת המורכבת בעיקר מסוכר ושקדים טחונים. משמש הרבה להכנת ממתקים בצורות שונות.
שימושי המרציפן

המרציפן משמש בעיקר כממתק, המיוצר בצורות וטעמים מגוונים כגון: חטיף מרציפן מצופה שוקולד, חטיפי מרציפן בתוספת תמציות פרי וכתוספת לנוגט ומיני מתאבנים וקינוחים.
בתעשיית העוגות המרציפן משמש בעיקר לקישוט ולציפוי עוגות חתונה מסורתיות, עוגות יום-הולדת ועוגות לאירועים מיוחדים. יתרונו הבולט מתבטא בקשיותו, המאפשרת כיתוב או הדפס בצבעי מאכל על-גבי העוגה.
הודות למרקם הגמיש אך הנוקשה של המרציפן, ניתן לעצבו ולצבעו לשם הנוי והאמנות שבדבר. במדינות רבות בעולם קיימת מסורת האמנות במרציפן. לדוגמה: באיטליה (ובמיוחד בפלרמו), נהוג לעצב ולצבוע המרציפן בדמויות קטנות של חיות במהלך חג המולד. בפורטוגל, נוהגים לעצב את המרציפן בצורות של פירות וכך נוהגים גם בספרד. בקרב יהודי ונציה רווח המנהג לאכול כדורי מרציפן תוצרת בית בפורים. המתכון המקובל כולל שקדים קלופים מיובשים וטחונים מעורבים באבקת סוכר ובביצה.
היסטוריה

נהוג לייחס את מוצא המרציפן לפרס, שממנה הובא לראשונה לאירופה על ידי הטורקים, אך למעשה קיימות שלוש גרסאות עיקריות שונות לגבי מקורו:
הראשונה תומכת בסברה כי המרציפן הראשון יוצר בעיר ליבק על גדות הים הבלטי, שבה עדיין מיוצר מרציפן בעל שם עולמי על-פי המסורת.
הגרסה השנייה טוענת כי מקור המרציפן מטולדו, ספרד, משנת 850–900 לספירה, מתקופת שלטונו של אלפונסו השביעי, מלך קסטיליה במאה ה-12. שורש גרסה זו נעוץ בהשפעה המוסלמית בתרבות הספרדית במהלך הרקונקיסטה - בלילות הרמדאן נהגו המוסלמים לאכול ממרח שקדים כדי לעורר את תאבונם.
הגרסה השלישית רואה בסין את מייסדת המרציפן, ולפיה המתכון הסיני נדד למזרח התיכון ומשם לאירופה.
לנוכח היעדר ההתאמה בין הגרסאות השונות, טוענות ערים רבות ברחבי אירופה לחזקה על מקור המרציפן ובחלק ניכר מהן עדיין מיוצר מרציפן בהתאם למסורת הייחודית הנהוגה בכל עיר במשך מאות שנים.
ייצור המרציפן כיום

כיום, עם התפתחות התעשייה, טכנולוגיות הייצור והמודעות לבריאות, מוסיפים למרציפן גלוקוזה לשם הקשייתו, שמן שקדים ומי ורדים להדגשת טעמו הייחודי ושיפור ערכו התזונתי.
היות ששקדים יקרים מסוכר, היחס בין השקדים הטחונים ובין הסוכר קובע את טיב המרציפן ואת מחירו.
מקובלים שלושה מתכונים נפוצים:
המתכון האיטלקי, שבו השקדים מהווים כשליש (33%) מהעיסה.
המתכון ההונגרי, שבו השקדים מהווים כמחצית (54%) מהעיסה.
המתכון הגרמני, שבו השקדים מהווים כשני שלישים (67%) מהעיסה.
מרציפן בוטנים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בתרבות

במחוז סמולנד בשוודיה נהוג לאכול מרציפן ביום חמישי הראשון בחודש מרץ. יום זה והמרציפן מסמלים את ההבדל בהיגוי בין השוודית הרשמית לזו של סמולנד. בשוודית העיצור RS נהגה כשין ימנית ובסמולנד כשין שמאלית. מרציפן ביום חמישי ראשון בחודש מרץ נאמר בשוודית "marsipan i första torsdagen i mars " ובסמולנד "massipan i fössta tossdagen i mass"
מיני מתיקה ממרציפן או בציפוי מרציפן

ממתקי מרציפן בחנות בפריז
מרציפן בצורת פירות שונים, בחנות הרודס בלונדון
מרציפן בצורת פירות בסיציליה
מרציפן בצורת צפרדע
עוגת חתונה מעוטרת בפרחי מרציפן
הערות שוליים

↑  Fössta tossdan i mass firas med massipantårta, ערוץ חדשות של הטלוויזיה השוודית SVT NYHETER, ‏5 במרץ 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555602205171  GND: 4168989-6  LCCN: sh85081780 
מרציפן מקסיקני
עשיר בהפתעה

| --- | --- |

 מבוסס על:  "אסייתים עשירים מטורפים" – קווין קוואן
 בימוי:  ג'ון מ. צ'ו
 הופק בידי:  נינה ג'ייקובסון 
 תסריט:  פיטר צ'יארלי אדל לים
 עריכה:  מירון קרשטיין 
 שחקנים ראשיים:  קונסטנס וו הנרי גולדינג מישל יאו אקוופינה
 מוזיקה:  בריאן טיילר
 צילום:  ואנג'ה קרנג'ול 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ישראל 23 באוגוסט 2018
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, Singaporean Hokkien, צרפתית, קנטונזית תקנית, Singaporean Mandarin, מלאית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית
 מקום התרחשות:  ניו יורק, סינגפור 
 הכנסות:  239 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   crazyrichasians
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
"עשיר בהפתעה" (באנגלית: "Crazy Rich Asians") הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי שיצא לאקרנים ב-23 באוגוסט 2018 ומבוסס על הרומן "אסייתים עשירים מטורפים" מאת קווין קוואן.
"עשיר בהפתעה" הוא סרט האולפנים הראשון מאז "חוג שמחת המזל" שיצא בשנת 1993 שכל כוכביו ממוצא אסייתי.
עלילה

רייצ'ל צ'ו, פרופסורית לכלכלה בניו יורק, מנהלת מערכת יחסים עם ניק יאנג. לאחר שנה של זוגיות, ניק מזמין את רייצ'ל להצטרף אליו לסינגפור לחתונתו של חברו הטוב ביותר ולהכיר את משפחתו.
במהלך הטיסה, רייצ'ל מגלה שניק הוא יורש לאחת המשפחות העשירות ביותר באסיה ואחד הרווקים המבוקשים בסינגפור. עם הגעתם, היא מתמודדת עם קנאתן של נשים מקומיות ועם אמו הקשוחה של ניק, אלינור (מישל יאו), שאינה מרוצה מהקשר ביניהם.
הסרט מציג את ניסיונותיה של רייצ'ל להשתלב בחברה הגבוהה של סינגפור, תוך התמודדות עם אתגרים תרבותיים ומשפחתיים, ובוחן את השפעת העושר והמעמד על מערכות יחסים.
דמויות ושחקנים

רייצ'ל צ'ו (קונסטנס וו): פרופסורית לכלכלה בניו יורק, בת לאם חד-הורית, המגלה שבן זוגה מגיע ממשפחה עשירה בסינגפור.
ניק יאנג (הנרי גולדינג): בן זוגה של רייצ'ל, יורש למשפחה העשירה ביותר בסינגפור ואחד הרווקים המבוקשים במדינה.
אלינור יאנג (מישל יאו): אמו הקשוחה של ניק, המפקפקת בהתאמתה של רייצ'ל לבנה.
אסטריד יאנג-טאו (ג'מה צ'אן): אחותו של ניק, המתמודדת עם בעיות בנישואיה.
פייק לין גו (אקוופינה): חברתה מהלימודים של רייצ'ל, המספקת תמיכה קומית לאורך הסרט.
וויי מון גו (קן ג'ונג): אביה של פייק לין, המוסיף נופך הומוריסטי לעלילה.
אה מא (ליסה לו): סבתו של ניק, המייצגת את המסורת המשפחתית.
ארמינתה לי (סונויה מיזונו): הכלה לעתיד, שחגיגות החתונה שלה מהוות רקע מרכזי בסרט.
קולין קו (כריס פאנג): חתנה של ארמינתה וחברו הטוב של ניק.
אדי צ'נג (רוני צ'יינג): בן דודו של ניק, המתמודד עם לחצים משפחתיים.
הפצה > בקופות

נכון לספטמבר 2019, הסרט "עשיר בהפתעה" הפך לקומדיה הרומנטית המצליחה ביותר של אולפן הוליוודי של העשור השני של המאה ה-21 בארצות הברית עם הכנסות של 117 מיליון דולר. הסרט עקף את "אסון מהלך" של איימי שומר משנת 2015, שהכניס 107 מיליון דולר והוא הקומדיה הרומנטית הרווחית ביותר של אולפן הוליוודי מאז "ההצעה" (2009) בכיכובם של ראיין ריינולדס וסנדרה בולוק. הסרט "אופטימיות היא שם המשחק" הכניס יותר מ"עשיר בהפתעה", כ-132 מיליון דולר, אך הוא הופץ על ידי אולפן עצמאי ולא על ידי אחד האולפנים הגדולים.
ביקורות

הסרט זכה לשבחים על עלילת "דג מחוץ למים" בסגנון אופרת סבון, עם דמויות נשיות חזקות.
עורך מדור הביקורות של אתר "סרט", יאיר הוכנר, תיאר את הסרט כ"שעתיים מושלמות של הומור קלאסי, רומנטיקה בלי בושה וצוות שחקנים מקסים וסקסי". הוכנר ציין כי לא הפריע לו לצפות 121 דקות בקולנוע ולהתענג מכל רגע.
סרט המשך

תוכניות לסרט המשך פורסמו מיד לאחר יציאת הסרט ב-2018, עם ג'ון מ. צ'ו כבמאי. נכון לנובמבר 2024, אין תאריך יציאה או החלטות ליהוק רשמיות לסרט ההמשך, אך המפיקים מאשרים שהפרויקט בתהליך. סרט ההמשך צפוי לעקוב אחרי הספר השני בסדרה, "China Rich Girlfriend", אשר עוסק בחיפוש של רייצ'ל צ'ו וניק יאנג אחרי אביה הביולוגי של רייצ'ל. הספר "China Rich Girlfriend" מתאר את חייה של רייצ'ל בעולם העושר בסין, כולל אירועים כמו חתונות מפוארות ומרוצים של רכבים אקזוטיים. ייתכן שהסרט ההמשך יכלול גם את סיפור האהבה בין אסטריד (ג'מה צ'אן) וצ'ארלי (הארי שום ג'וניור), לאחר שאסטריד נפרדת מבעלה.
סיפורם של אסטריד וצ'ארלי צפוי להופיע גם בסדרת ספין-אוף של האחים וורנר, שכתיבתה הופקדה בידי ג'ייסון קים.
איימי וונג, שהייתה עורכת סיפורים בסדרה "האחים סאן", כותבת את תסריט סרט ההמשך. תסריטאית הסרט המקורי, אדל לים, עזבה את הפרויקט בגלל פערים בשכר בין תסריטאים.
עיבוד תיאטרלי

באפריל 2024, חברת האחים וורנר הודיעה שהיא מפתחת גרסה מוזיקלית לסרט. ג'ון מ. צ'ו, שביים את הסרט, יביים לראשונה מופע תיאטרון ויהיה במאי המחזמר. עדיין לא פורסם תאריך בכורה למחזמר, אך המפיקים מבטיחים אירוע טרום ברודוויי. המוזיקה תולחן על ידי המלחינה הלן פארק, מועמדת לפרס טוני. המחזמר מופק על ידי חברת האחים וורנר, תחת ניהולו של מארק קאופמן. החברה הפיקה גם את המחזמר "ביטלג'וס", את "היומן" ואת "נערי הכרך".
הערות שוליים

1 2 3 4  אלעד שלו, "עשיר בהפתעה" הפך לקומדיה הרומנטית המצליחה של העשור, ‏4 בספטמבר 2018
1 2 3  Where Is the 'Crazy Rich Asians' Sequel?, ELLE, ‏2024-06-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  Diep Tran, Crazy Rich Asians Will Be Turned Into a Musical, PlayBill, ‏17 באפריל 2024 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810698339405606  LCCN: no2018128611  VIAF: 28153833241264332936   WorldCat (עם VIAF): 28153833241264332936
חצי האי קרים

חצי-האי קְרים (באוקראינית: Піво́стрів Кри́м, ברוסית: Полуо́стров Кры́м) הוא חצי אי הממוקם בדרום אוקראינה, לחופו של הים השחור וים אזוב, דרומית-מערבית לשטחה של רוסיה.
בשל מיקומו המרכזי, במשך שנים רבות עברה השליטה על חצי האי בין האימפריות השונות. ב-1783 סיפחה האימפריה הרוסית את חצי האי שקודם לכן נשלט על ידי האימפריה העות'מאנית, ובין השנים 1853–1856 הייתה קרים למרכז מלחמת קרים בין הרוסים, העות'מאנים ומדינות נוספות באירופה. לאחר המהפכה הרוסית הייתה קרים לתקופה קצרה לרפובליקה עצמאית. לאחר סילוק הכיבוש הנאצי בידי הסובייטים, הייתה קרים לחלק מברית המועצות, ולמרכז לתיירות ונופש. בשנת 1954 הועבר חצי האי משליטתה של הרפובליקה הרוסית לרפובליקה האוקראינית כמחווה של רצון טוב, ולכן, עם נפילת ברית המועצות, הפך חצי-האי לרפובליקה האוטונומית של קרים תחת שלטון אוקראינה ולא תחת רוסיה.
הערים המרכזיות בחצי האי קרים הם סימפרופול – עיר הבירה והמרכז האדמיניסטרטיבי, עיר הנמל ההיסטורית סבסטופול, יאלטה ויבפטוריה.
במרץ 2014, בעקבות ההתקוממות הפרו-רוסית באוקראינה, הכריזה רוסיה על סיפוח חצי האי קרים לאחר שפלשה לחצי האי, ביצעה משאל עם בין תושביו והכריזה על הקמת הרפובליקה של קרים תחת שלטונה. מהלך זה לא הוכר על ידי הקהילה הבין-לאומית, ספג גינוי מצד האומות המאוחדות והביא להטלת סנקציות בין-לאומיות על רוסיה. אוקראינה ממשיכה לתבוע את זכותה על קרים.
גאוגרפיה

את חצי-האי קרים מקיפים הים השחור וים אזוב. הקשר הטבעי היחיד בין חצי-האי לבין היבשת הוא דרך מצר יבשה הידוע בשם "מצר פרקופ", אשר רוחבו נע בין 5 ל-8 ק"מ. בנוסף, נבנה באזור גם גשר קרים שיחבר את חצי האי ליבשה בנקודה נוספת. הנקודה המזרחית ביותר בחצי האי, היא חצי-האי הקרצ'י, והנקודה המערבית ביותר – הטרחאנקוט. אורכו של חצי-האי, מצפון לדרום, 207 ק"מ, וממזרח למערב – 324 ק"מ; שטח חצי-האי 26,100 קמ"ר, והיקפו כ-2,500 ק"מ.
72 אחוזים משטח חצי-האי הם המישורים שלחופי הים השחור הנקראים "הסטפ" (ערבות). 20% משטחו הם הרי היאלה-דאג, המקבילים לחופו הדרום-מזרחי במרחק של כ-10 ק"מ ממנו. שאר 8% הם אגמים. חוף חצי-האי משופע במפרצים ומעגנים, ולכן יש בו נמלים רבים, שהחשוב בהם הוא נמל סבסטופול.
האקלים בחלקי הערבה של חצי האי הוא יבשתי, ממוזג חם, בעל חורפים קרים יחסית ומשקעים בכמות של 300–500 מ"מ. המשקעים בחלק ההררי של חצי-האי נעים בטווח 1,000–1,200 מ"מ ואזור זה מיוער. הרצועה בדרום חצי-האי, בין ההרים לים, היא בעלת מאפיינים סוב-טרופיים ואקלימה דומה לאקלים ים-תיכוני.
התעשייה העיקרית בקרים היא תעשיית התיירות – בשל האקלים הנוח, חופו הדרום-מזרחי של חצי-האי, הקרוי לעיתים "הריביירה הרוסית", משופע בערי קיט, שהחשובות שבהן הן: פאודוסיה, יבפטוריה ויאלטה. כמו כן ישנן בחצי-האי תעשיות יין, שמן ודיג. בירת חצי האי היא העיר סימפרופול.
חי וצומח

מאחר שבחצי-האי שלושה אזורי אקלים (ערבתי-ממוזג, ממוזג-הררי וים-תיכוני), הוא עשיר במיני צמחים ובעלי חיים. ידועים בו יותר מ-2700 מינים של צמחים עילאיים.
צמחים רבים בחצי האי קרים הם רליקטים מאזורים חמים מלפני תקופת הקרח. בין אלה יש את הקטלב המצוי (Arbutus andrachne) ואורן קרים (תת-מין של האורן השחור Pinus nigra) (אנ'). אחרים הם רליקטים מתקופת הקרח עצמה ואינם מצויים בקרבת ההרים, אלא רק בקווי רוחב צפוניים יותר. בין אלה נמצא שדר משולשל (Betula pendula) (אנ') וקלתאה ביצתית (Caltha palustris).
כ-140 ממיני הצמחים באי אנדמיים לו. בין אלה מצויים אדר סטיבן (Acer stevenii), כרבולת פלאס (Onobrychis pallasii), עוזרר פויארקובה (Crataegus pojarcoviae) ואחרים.
אזור הערבה של חצי-האי מאופיין בערבה של לענה ובן-אפר. באזור ההררי שולט יער, בו העצים העיקריים הם אלון, אשור, אורן ועצים מהסוג Carpinus. האזור הים-תיכוני ברצועת החוף שמדרום להרים, מאופיין בעצי ערער, אלון, אלה (Piscia mutica) וקטלב, כמו גם צמחי עצבונית וקיסוס.
עולם החי עשיר, אך פחות מזה של הארצות השכנות. מבין היונקים מצויים 5 מיני חדפים ומין אחד של קיפוד, 18 מיני עטלפי-חרקים, שני מיני ארנבאים (ארנבת השדה וארנבון אירופי), 16 מיני מכרסמים, 7 טורפים (דלק סלעים, סמור, חמוס גמדי, גירית, שועל מצוי וכלב דביבון) ופרסתנים (אייל אציל, אייל הכרמל, כבש מופלון, חזיר בר ומתבצעת השבה של יחמור אירופי).
בקרים מצויים כ-300 מיני עופות (117 מקייצים, 61 יציבים), 14 מיני זוחלים (צב ביצות אירופאי, 6 מיני לטאות ו-7 מיני נחשים, מהם אחד ארסי), 6 מיני דו-חיים (מין אחד מכל משפחה: טריטון, קרפדה, צפרדע, חפרית, אילנית ובומבינה) ו-36 מיני דגי מים מתוקים.
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת

תושביו הקדומים ביותר של חצי-האי הם הקימרים, אשר הובסו על ידי הסקיתים במאה ה-7 לפנה"ס ושאריתם נמלטה להרים ונודעה בעתיד בתור ה"טאורים". באותה תקופה החלו להתיישב בחצי-האי מתיישבים מיוון, אשר ייסדו את חרסונסוס (חרסון), תיאודוסיה ופנטיקפיאום (כיום קרץ').
בשנת 438 לפנה"ס נטל מושל העיר פנטיקפיאום את התואר מלך והפך בכך את עירו לעצמאית. שושלתו החזיקה מעמד במשך מעט יותר משלוש מאות שנה, עד אשר המלך האחרון, פאיריסאדס ה-5, הסכים להיות נתין של מיתרידטס השישי, מלך פונטוס בשנת 114 לפנה"ס על-מנת לקבל הגנה מהסקיתים. חצי מאה לאחר מכן, בשנת 63 לפנה"ס, מסר פומפיאוס את פנתיקפיאום לבנו של מיתרידטס, כאות הוקרה על כך שעזר לרומאים במלחמה באביו. בשנת 15 לפנה"ס שבה פנתיקפיאום להיות חלק מממלכת פונטוס, הפעם בתור חלק מהאימפריה הרומית.
בשנים שלאחר-מכן נשלט חצי-האי על ידי הגותים, ההונים, הבולגרים והכוזרים. בשנת 967 נכבש חצי-האי על ידי סוויאטוסלאב נסיך קייב והפך לנסיכות טמוטרקאן. בשנת 988 כבש ולדימיר, בנו של סוויאטוסלאב, את העיר הביזנטית חרסונסוס ובעקבות זאת הוא התנצר בעיר זו. ברם, מאוחר יותר, עזבו הרוסים את אזור קרים, והוא שב לשליטת הביזנטים. לאחר מכן, אחרי היחלשותה וחלוקתה של הקיסרות הביזנטית, התיישבו בחופי חצי-האי אנשי ונציה; אלה בתורם גורשו על ידי יריביהם מג'נובה, אשר התיישבו באופטוריה וקאפה (כיום פאודוסיה).
ב-1441, לאחר הבסת אורדת הזהב על ידי טימור לנג, הקימו הטטרים של קרים, שהיו תושבי האזור מאז פלישת ההונים, ח'אנות (ממלכה) נפרדת תחת חאג'י גיריי. מאוחר יותר, בשנת 1475 כבשו הטורקים את מושבות הגנואזים בחופי חצי-האי, והפכו את חאנות קרים לממלכה נתינה שלהם.
היסטוריה > המאה ה-17 עד ה-19

בשנת 1654 איחד חמלניצקי את אוקראינה עם רוסיה לאחר ששחרר אותה מהשלטון הפולני. בשנת 1774 הובסו הטורקים במלחמה העות'מאנית-רוסית הראשונה, ובשנת 1783 הח'אן האחרון של קרים ויתר על הכס והעביר את ממלכתו לרוסיה. למושל המחוז החדש מונה הנסיך גריגורי פוטיומקין, אשר מיד פתח ביישוב חצי-האי והחופים הסמוכים לו ובפיתוח הצי הרוסי בים השחור. פיתוח זה התעצם לאחר מלחמת רוסיה-טורקיה השנייה, שכתוצאה ממנה התבסס מעמדה של רוסיה בים השחור בכלל ואחיזתה בקרים בפרט.
ברבע השלישי של המאה ה-19, לאחר מלחמת קרים, החלו טטרים קרימיים רבים לעזוב את מולדתם בשל הרס התשתיות כתוצאה מהמלחמה, ורבים מהם התיישבו בטורקיה.
היסטוריה > המאה ה-20

לאחר מהפכת אוקטובר הכריזו הטטרים של קרים על הקמת הרפובליקה העממית של קרים, אך היא החזיקה מעמד רק בין דצמבר 1917 ובין ינואר 1918 ונפלה לידי הבולשביקים. בשנות מלחמת האזרחים ברוסיה, חצי-האי קרים היה מעוזם של ה"לבנים", והוא נכבש שוב על ידי ה"אדומים" המהפכנים רק בשנת 1920, בעקבות מבצע פרקופ. בשנת 1921 הפך חצי-האי קרים לרפובליקה אוטונומית בתוך הרפובליקה הפדרטיבית הרוסית, וכעבור שנה הפך לחלק מברית המועצות.
היסטוריה > המאה ה-20 > תקופת מלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה, בשלהי קיץ 1941 נכבש חצי-האי על ידי הגרמנים לאחר התנגדות ולוחמה עיקשת משני הצדדים. רק העיר סבסטופול הצליחה להחזיק מעמד עד ליולי 1942 (וזכתה על כך לתואר "עיר גיבורה"). מספטמבר 1942 ועד מאי 1944 נוהל חצי-האי במסגרת "מחוז קרים" (Generalbezirk Krim).
לפני מלחמת העולם השנייה התגוררו בחצי האי כ-65 אלף יהודים (5.8%) מכלל אוכלוסיית האזור. רובם נרצחו בתקופה בה חצי האי היה בשליטת הגרמנים.
עם שחרור חצי-האי על ידי הכוחות הסובייטיים, במאי 1944, הוחל באופן מידי בגירוש הטטרים מקרים כענישה קולקטיבית על כך ששיתפו פעולה עם הכובשים הנאצים ונציבות הרייך באוקראינה. תוך ארבעה ימים (מ-18 במאי ועד 21 במאי) גורשו מחצי-האי כל הטטרים; כ-46% (כ-100,000 אנשים) מתוכם מתו ברעב ובמחלות. בסך הכול גורשו כ-230,000 איש, בעיקר לרפובליקה הסובייטית האוזבקית. בהליך זה גורשה קהילת הטטרים כולה, אשר היוותה חמישית מאוכלוסיית חצי האי, וכן חלקים קטנים מהקהילה הבולגרית והיוונית. הטטרים של קרים זוכו רק בשנת 1967, אבל גם אז נאסר עליהם לשוב לקרים, ואיסור זה בוטל רק עם סופה של ברית המועצות. ב-12 בנובמבר 2015, לאחר לחץ מצד אקטיביסטים טטרים, העביר הפרלמנט האוקראיני החלטה המכירה בגירוש כרצח עם והכריז על ה-18 במאי כיום זיכרון לאומי לקורבנות הגירוש.
היסטוריה > המאה ה-20 > תחת ברית המועצות ולאחר נפילתה

בשנת 1945 הפך חצי-האי מרפובליקה אוטונומית למחוז מן השורה בתוך הרפובליקה הרוסית, ובשנת 1954 הועבר משליטתה לרפובליקה האוקראינית כמחווה של רצון טוב לציון השנה ה-300 לאיחודה של אוקראינה עם רוסיה. לכן, עם נפילת ברית המועצות, הפך חצי-האי לחלק מאוקראינה ולא מרוסיה, למורת-רוחה[דרוש מקור] של האוכלוסייה המקומית, הרוסית ברובה. הדבר גרם למתיחות בין רוסיה לאוקראינה, אשר הוחמרה נוכח העובדה שסבסטופול הייתה הבסיס של צי הים השחור הרוסי. בסופו של דבר המתיחויות נפתרו, וקרים הוכרז על ידי אוקראינה כרפובליקה אוטונומית.
על פי מפקד אוכלוסין משנת 2001, אוכלוסיית חצי האי מונה כ-2.4 מיליון תושבים, מהם כ-60% רוסים, 25% אוקראינים וכ-10% טטרים של קרים.
כלכלה

כלכלת חצי האי מבוססת בעיקר על ענפי התיירות, התעשייה והחקלאות.
כמו כן, יש חשיבות גדולה לכך שבחצי האי נמצא בסיס מרכזי של הצי הרוסי בים השחור.
התעשייה מרוכזת באזור הצפוני של חצי האי בעיר ג'נקוי, בעיר הבירה סימפרופול ובערי נמל סבסטופול וקרץ' והענפים העיקריים הם מזון, כימיה, בניית ספינות, ייצור פחמימנים וייצור חשמל.
בשנת 2017, כלכלת חצי האי תרמה לתמ"ג הרוסי כ-0.4% בלבד. מאז 2015 קרים מהווה אזור כלכלי חופשי הכולל הקלות במיסוי.
כלכלה > תיירות

התעשייה העיקרית של אזור קרים היא תעשיית התיירות – בשל האקלים הנוח, חופו הדרום-מזרחי של חצי-האי, קרוי לעיתים "הריביירה הרוסית" (שם שהוא חולק עם עיר הנופש סוצ'י) והוא משופע בערי קיט, שהחשובות שבהן הן פאודוסיה, יבפטוריה, סודאק ויאלטה – מושב הקיץ לשעבר של הצארים הרוסיים. כמו כן, בחצי-האי ישנה תעשיית יין מפותחת המושכת מבקרים רבים מכל רחבי אירופה.
החלק העיקרי של התיירים נופש בחוף הדרומי של קרים (44% בשנת 2018 מכלל תיירי חצי האי). האזור שני הכי פופולרי הוא החוף המערבי (25%), השלישי הוא החוף המזרחי (19%). שאר האזורים (אזורי סימפרופול ובחצ'יסראאי) מהווים 12% מהתיירים.
בשנת 2018 קיבלה קרים 6.8 מיליון תיירים, שהם 28% יותר מאשר בשנה הקודמת. מתוך המספר הזה 47% מהתיירים הגיעו דרך גשר קרים, 37% – מהאוויר, 16% – ממעברי הגבול של חצי האי קרים עם אוקראינה.
כלכלה > דיג וחקלאות

חשיפה לים אפשרה את פיתוח ענף הדיג, המספק חלק ניכר מצריכת המזון הימי במדינה. בזכות אקלים נוח, קרים היווה מקום מרכזי באוקראינה לגידול משמש, אפרסק, דובדבנים ופירות אחרים.
החקלאות מפותחת מאוד בחצי האי קרים. ההתמחות העיקרית היא גידול תבואה, גידול בעלי חיים, גינון, גידול ירקות ועוד. חקלאות הדגנים מפותחת בחצי האי קרים.
האזור סובל מחוסר במים מתוקים. לאספקת מים סדירה בתקופת ברית המועצות נבנתה תעלת צפון קרים.
בשנת 2017 נאספו בקרים 1.7 מיליון טונות של תבואה – יבול שיא מאז סיפוחה לרוסיה. נפח יבול התבואה הוא בערך פי שניים מכלל צורכי אוכלוסיית חצי האי.
כלכלה > תקשורת ובנקאות

חברות התקשורת הגדולות ברוסיה רוסטלקום, מגאפון ו-МТС אינן מפעילות שירותים בחצי האי. במקומן, חברת קרים טלקום מפעילה את תשתיות התקשורת והאינטרנט ומספקת גם תקשורת סלולרית, כאשר בחצי האי פועלים גם חברות נוספות כדוגמת "וולנה מובייל", Tele2‏, SevMobile ו-WinMobile.
בנקים רוסיים גדולים כמו VTB וסברבנק אינם מפעילים סניפים בחצי האי כדי להימנע מסנקציות בין-לאומיות. באי פועל בנק המסחר הלאומי הרוסי שבבעלות ממשלת רוסיה ולו סניפים בכל היישובים בחצי האי, בו גם סניפים של גנבנק ובנק רוסיה מפעיל סניף בסימפרופול.