stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רון שובל
קריירה

החל את הקריירה המוזיקלית כבר בגיל 13, כשיצא אלבומו הראשון "נעורים", האלבום נחל הצלחה בקרב חובבי הז'אנר הים תיכוני.
ב-1989 יצא אלבומו השני "מרגיש בדרך". ביצועו לשיר "לפעמים" שכתב מיכה שטרית – הופעה חיה, מתוך רצועת הקליפים של "זהו זה!", ללחנו של ארקדי דוכין, פרסם אותו בתודעת הציבור. עד סוף השנה נמכר האלבום ב-20,000 עותקים.
בהגיעו לגיל 18 לא התגייס לצבא - על כך ספג ביקורות.
ב-1990 יצא אלבומו השלישי "כבר לא ילד" בו לא הצליח שובל לשחזר את ההצלחה של אלבומו הקודם.
לאחר שנפרד מאמרגנו אהוד שמר, הוציא שובל ב-1993 את אלבומו הרביעי "שמש כנען" שלא זכה להצלחה מסחרית.
באמצע שנות ה-90 חזר שובל לאמרגנו שמר. באלבומו החמישי "חלק מגופי" שיצא ב-1998. האלבום הפך להצלחה גדולה מה שהפך את שובל לזמר מועדונים מבוקש.[דרוש מקור] זמן קצר לאחר צאת האלבום נפרדו שוב דרכיהם של שובל ושמר, והזמר חבר לאמרגן אשר ראובני.
ב-1999 יצא האלבום הכפול "עובר בשנים", שרובו כלל גרסאות כיסוי לשירים ישנים.
השיר "מסובבת אותי", מתוך האלבום באותו השם, שיצא ב-2001 זכה להצלחה רבה. באלבום של סאבלימינל משנת 2002, "האור והצל", התארח שובל בשיר "אני יכול", השיר זכה להצלחה.
בתחילת 2003 הוציא את אלבום האולפן "מיכאלה" בו ביצע חידוש לשיר "אין עוד יום", והשיר "די מספיק". שני השירים זכו להצלחה.
בדצמבר 2004 הוציא את אלבומו העשירי, "הלב נתפס", שכלל את שיר הנושא, "אני לא אשכח", "שגעי אותי", "ריקוד החתונה", "לפני ואחרי".
בשנת 2008 יצא אלבומו "בחדרי ליבי", שזכה להצלחה יחסית ובלט בו השיר "אל תדאגי לי אמא".
בנובמבר 2009 הוציא את הסינגל "לילה משגע". השיר שימש כשיר הנושא של האלבום שהוציא שובל בדצמבר 2012. האלבום כלל גם חידוש לשיר "גאולה", שהקליט שובל לפרויקט ולאלבום "שני צדדים למטבע".
ב-2009 השתתף בתוכנית "המטבח VIP" בהנחיית השף עזרא קדם ששודרה בערוץ 2.
ב-2010 לפרויקט ולאלבום "שרים עוזי חיטמן" חידש את "מן הקולות", שהתפרסם בביצועו של חיים משה.
ב-2012 השתתף בסדרת הדוקו-ריאליטי "גולסטאר" שהוקרנה בערוץ HOT3, וגם ביצע את שיר הנושא "זה לא נורמלי".
בפברואר 2013 הוציא את השיר "תשארי לנצח". עוד באותה שנה הוציא יחד עם טום קשתי את הסינגל "בואי נעשה חיים".
ב-2015 השתתף בתוכנית "הקודחים". בהמשך אותה שנה השתתף בתוכנית "הישרדות", מטעם הזכיינית "רשת", הגיע ל-"שבט המאוחד", אך הפך למודח ה-10.
ב-2016 הוציא את הסינגל "אני חוזר", בעקבות השתתפותו בתוכנית הטלוויזיה "הישרדות".
ביולי 2017 הוציא את הדואט "אם את אוהבת" ביחד עם הזמר מתן לוי. בנובמבר 2017 הוציא את הסינגל "רק הקצב מדבר".
ב-2021 הוציא את הסינגל "מאמי זה שלך".
ב-2024 הוציא את השיר "מלאך בסגול" לזכרו של קצין גבעתי, סרן (מיל') אדיר פורטוגל שנפל במלחמת "חרבות ברזל" ברצועת עזה.
חיים אישיים

שובל נשוי לדקלה ולהם בן.
מתגוררים ברמת גן.
דיסקוגרפיה

נעורים (1986)
מרגיש בדרך (1989)
כבר לא ילד (1990)
שמש כנען (1993)
חלק מגופי (1998)
עובר בשנים - אלבום כפול (2000)
מסובבת אותי (2001)
מיכאלה (2003)
הלב נתפס (2004)
בחדרי ליבי (2008)
לילה משגע (2012)
טלי (2016) נכתב כהערכה לאהובתו מהתיכונים.
הערות שוליים

↑  עמיר פלג, בסוף היא נתנה לי נשיקה, חדשות, 5 בספטמבר 1990
↑  טל פרי, בעזרת האם, מעריב, 13 בנובמבר 1989
↑  עמי פרידמן, הסתובבנו, והם נעלמו: ילדי הפלא היום, באתר ynet, 18 ביוני 2016
↑  עמית שהם, רון שובל - כבר לא ילד, חדשות, 6 בספטמבר 1990
↑  המטבח VIP: למה הכדורגלן מבשל במקום לשחק כדורגל?, באתר הארץ, 8 באפריל 2009
↑  "גולסטאר". מרעננת כמו בקבוק בירה, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2012
↑  דניאל שירין, עכבר העיר, ברצינות? הרגעים המוזרים של כוכבי "הישרדות", באתר הארץ, 20 בנובמבר 2015
↑  שי פוגלמן, ינאי יחיאל, רון שובל - ענייני פנים, באתר הארץ, 26 בפברואר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313507505171  BnF: cb15006003b (data)  ISNI: 0000 0003 8260 8337  LCCN: no2005048077  MusicBrainz: 444824a4-c653-49c3-95b5-3d2207d7a3b3  VIAF: 266407580   WorldCat (עם VIAF): 266407580
ג'וזף מול

| --- | --- |

 לידה:  21 במרץ 1974 (בן 50) אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1998 
 מקום לימודים:  בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק  Stratford-upon-Avon College 
 אתר אינטרנט
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וזף דניאל טרנר מול (באנגלית: Joseph Daniel Turner Mawle; נולד ב-21 במרץ 1974) הוא שחקן אנגלי. מול מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד בנג'ן סטארק בסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס", מפקח בילוש ג'דדיה שיין בסדרה "רחוב ריפר", פיירברייס בדרמה "Birdsong" ובדמות ישו בסדרה "The Passion". כמו כן שיחק את הנבל אדר בסדרה שר הטבעות: טבעות הכוח.
ביוגרפיה

מול נולד באוקספורד, וגדל בבית ויקטוריאני בחווה מחוץ לשיפסטון-און-סטאור שבווריקשייר. הוא בן למשפחה בת שלושה ילדים, וצאצא לתשעה דורות של חקלאים בווריקשייר. אמו הייתה מורה, ואביו ריצ'רד עוסק בחקלאות.
הוא למד בבית הספר קרופט בסטרטפורד-אפון-אייבון, שם אובחן כסובל מדיסלקסיה חמורה. לכן מגיל 13 עד 16 למד בפנימיה לבעלי צרכים מיוחדים. מול עזב את בית הספר כשהיה בן 16 כדי להיות שחקן, הוא הצליח לשכנע את מנהל הקולג' המקומי לאפשר לו ללמוד לבחינות באמנויות הבמה, תוך ביצוע עבודות שונות כגון מדריך כושר ומדיח כלים אף על פי שחלה בדלקת האוזן הפנימית שגרמה לו ללקות שמיעה של 70 אחוז ופגיעת טיניטוס. מול שיחק עם להקת התיאטרון בוקס קלבר, את המופע שלו "סולו המלט". אחר כך קיבל מלגת לימודים בבית הספר למשחק בריסטול אולד ויק.
קריירה

ב-2002 סיים מול את הלימודים בבית הספר למשחק של תיאטרון בריסטול אולד ויק, ובאותה שנה הופיע בפרסומות לטלוויזיה עבור בירה גינס בשידורי ההרלינג האירי. ב-2002 עבד מול כעוזר בבית ספר לבעלי צרכים מיוחדים. התפקיד הגדול הראשון שלו היה ב-2003 בהפקה של המחזה "טרוילוס וקרסידה" בתפקיד טרוילוס בתיאטרון "Shakespeare at the Tobacco factory". ב-2005 הופיע במחזה "המלט" בתיאטרון נאפילד, ובהפקה של המחזה "אנטוניוס וקלאופטרה" בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' במנצ'סטר.
הופעתו של מול בסרט הטלוויזיה "Soundproof" יצרה רושם רב כשלתפקיד הראשי היה צורך בשחקן חירש. מול היה מועמד לפרס הפריצה הגדול על המסך של RTS, והבמאי אד קולטהרד זכה בפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה (BAFTA) לבמאי הטוב ביותר ב-2007 על עבודתו בסרט.
מול הופיע בהפקות טלוויזיה בריטיות בהן סדרת הדרמה "דנקרק", סרט הטלוויזיה "הטיית לב" של אדריאן שרגולד, ובדרמה "צומת קלפהאם" של ערוץ 4 בתפקיד טים. ב-2008 כיכב מול בתפקיד ישו במיני-סדרה של BBC ו-HBO בשם "The Passion". עוד באותה שנה הופיע בתפקיד אורח בפרק "Broken Souls" בסדרה "המלחמה של פויל".
ב-2008 חזר מול להופיע בתיאטרון ושיחק במחזה "The Last Days of Judas Iscariot" בבימויו של רופרט גולד בתיאטרון אלמיידה. על הופעתו זו נבחר לרשימת השחקנים החדשים המצטיינים של פרסי התיאטרון של איבנינג סטנדרד, והיה מועמד לשחקן החדש הטוב ביותר בפרסי בחירת התיאטרון של WhatsOnStage.
ב-2009 השתתף מול בסרט "Nineteen Eighty" מטרילוגיית "Red Riding" בבימויו של ג'יימס מארש, בסרט "Heartless" בבימויו של פיליפ רידלי, ובסרט "Freefall" לצדם של דומיניק קופר ואיידן גילן. באותה שנה כיכב בפרק בסדרה "The Street" של ג'ימי מקגוורן.
ב-2010 שיחק מול בסרטו של האמן דייוויד אוסטן "End of Love", ובסרט הקצר "Sometimes The Moon Is Velvet" שהוצג בפסטיבלים. עוד הופיע מול בפרק "רצח באוריינט אקספרס" בסדרה "פוארו" על פי ספרה של אגאתה כריסטי, בדרמה "חמש בנות" של ה-BBC, במיני-סדרה "Dive" של דומיניק סוואג', ובסרט "איזה מין שוויון" בכיכובה של סאלי הוקינס. הוא כיכב לצדה של רוזמונד פייק בתפקיד ג'רלד קריץ' בעיבוד של ה-BBC משנת 2011 לרומן "נשים אוהבות".
ב-2011 הצטרף מול לצוות השחקנים של הסדרה "משחקי הכס" בתפקיד בנג'ן סטארק והופיע בעונה הראשונה. הוא חזר לגלם את הדמות של בנג'ן בעונה השישית של הסדרה.
ב-2012 הופיע בפרויקטים אחדים בהם עיבוד לרומן "Birdsong" מאת סבסטיאן פולקס, בסרט "חטיפה לאור יום" של ברוס ויליס, בסרט "אברהם לינקולן: צייד הערפדים" בהפקת טים ברטון, ובסרט הבריטי העצמאי "Shell".
ב-2011 השתתף מול בווידאו קליפ של הצמד The Horrible Crowes לסינגל הבכורה שלהם "Behold the Hurricane".
ב-2013 גילם מול את דמותו של סטיבן בומונט בסדרת הדרמה "The Tunnel", ושיחק בתפקיד מפקח בילוש ג'דדיה שיין בסדרה "רחוב ריפר". מול שיחק בתפקיד ראשי בסרט האימה "The Hallow".
בשנת 2022 שיחק את הנבל אדאר בסדרה "שר הטבעות: טבעות הכוח".
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | מרלין | Merlin | איש כפר | מיני-סדרה |
| 2002 |  | Sir Gadabout, the Worst Knight in the Land | סר טיפיקייט | סדרת טלוויזיה |
| 2004 | דנקרק | Dunkirk | איאן קוקס | סרט טלוויזיה |
| 2006 |  | Soundproof | דין ויטינגהאם | סרט טלוויזיה |
| 2006 | עדות אילמת | Silent Witness | אדריאן ברני | בפרק "Schism" |
| 2006 | דיאל ופסקו | Dalziel and Pascoe | צ'ארלי בארון | בפרק "The Cave Woman" |
| 2006 | החיים הסודיים של הגברת ביטון | The Secret Life of Mrs. Beeton | פרד | סרט טלוויזיה |
| 2007 | הטיית לב | Persuasion | הארי הארוויל | סרט טלוויזיה |
| 2007 | הולבי בלו | Holby Blue | סיימון ג'נקינס | בפרק "Simon Jenkins" |
| 2007 | צומת קלפהאם | Clapham Junction | טים | סרט טלוויזיה |
| 2008 | המלחמה של פויל | Foyle's War | פרד דוסון | בפרק "Broken Souls" |
| 2008 |  | The Passion | ישו | מיני-סדרה |
| 2008 |  | Lezione 21 | מוזיקאי |  |
| 2009 |  | Free Agents |  | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2009 |  | Red Riding: In the Year of Our Lord 1980 | המרטש |  |
| 2009 | נפילה חופשית | Freefall | ג'ים | סרט טלוויזיה |
| 2009 |  | After Tomorrow | ג'יימס | סרט קצר |
| 2009 |  | The Street | קירן | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2009 |  | Heartless | פאפא ב |  |
| 2009 | להעיר את המתים | Waking the Dead | סטפן קוצ'ינסקי | בפרק "Substitute" |
| 2009 | מרלין | Merlin | אלוואר | עונה שנייה בפרק "The Witch's Quickening" |
| 2010 | חמש בנות | Five Daughters | טום סטיבנס | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2010 |  | Sometimes the Moon is Velvet | ג'ק | סרט קצר |
| 2010 |  | Dive | גארי | סרט טלוויזיה |
| 2010 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | אנטוניו פוסקרלי | בפרק "Murder on the Orient Express" |
| 2010 |  | Deathless | מקס סרלום | סרט קצר |
| 2010 | איזה מין שוויון | Made in Dagenham | גורדון |  |
| 2011 | נשים אוהבות | Women in Love | ג'רלד קריץ' | מיני-סדרה |
| 2011 |  | The Awakening | אדוארד ג'אד |  |
| 2011, 2016–2017 | משחקי הכס | Game of Thrones | בנג'ן סטארק | סדרת טלוויזיה (6 פרקים) |
| 2012 | חטיפה לאור יום | The Cold Light of Day | גורמן |  |
| 2012 | ציפור שיר | Birdsong | ג'ק פיירברייס | מיני-סדרה |
| 2012 | אברהם לינקולן: צייד הערפדים | Abraham Lincoln: Vampire Hunter | תומאס לינקולן |  |
| 2012 |  | Shell | פיט |  |
| 2013 | חצי שמש צהובה | Half of a Yellow Sun | ריצ'רד |  |
| 2013 |  | The Tunnel | סטיבן בומונט | סדרת טלוויזיה |
| 2013 | רחוב ריפר | Ripper Street | מפקח בילוש ג'דדיה שיין | סדרת טלוויזיה |
| 2015 |  | The Hallow | אדם היצ'נס |  |
| 2015 | סנס8 | Sense8 | ניקס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2015 | בלב ים | In the Heart of the Sea | בנג'מין לורנס |  |
| 2015 | הרוג את חבריך | Kill Your Friends | ג'יימס טרליק |  |
| 2018 | טרויה: נפילתה של עיר | Troy: Fall of a City | אודיסאוס | סדרת טלוויזיה; 7 פרקים |
| 2019 | אם אב ובן | MotherFatherSon | סקוט רסקין | סדרת טלוויזיה |
| 2019 | מחיר האמת | Mr. Jones | ג'ורג' אורוול |  |
| 2022 | שר הטבעות | The Lord of the Rings | אדאר | סדרת טלוויזיה מבוססת על הלגנדריום של טולקין |
| 2024 | מרי וג׳ורג׳ (אנ') | Mary & George | וולטר ראלי | פרק: "The Golden City" |
| TBA |  | The Way of the Wind | שאול | סרט קולנוע |
תיאטרון

2003: "טרוילוס וקרסידה" בתפקיד טרוילוס (Shakespeare at the Tobacco Factory)
2004: "המלט" (תיאטרון נופילד, סאות'המפטון)
2005: "אנטוניוס וקלאופטרה" (תיאטרון רויאל אקסצ'נג', מנצ'סטר)
2008: "The Last Days of Judas Iscariot" (תיאטרון אלמיידה)
הערות שוליים

↑  Meet Dan played by Joseph Mawle
↑  Laws, Roz (3 באוגוסט 2009). "Dyslexic deaf actor Joseph Mawle is top of his game". Birmingham Post. נבדק ב-6 ביוני 2013. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2    Cassandra Jardine, ‏Joseph Mawle: Playing Jesus, The Telegraph, 14 March 2008
↑    Cassandra Jardine, ‏Joseph Mawle: Playing Jesus, The Telegraph, 14 March 2008
↑  "Lionsgate UK Tests 'Heartless' on Multiple Platforms". Bloody Disgusting.
↑  Laws, Roz (2 באוגוסט 2009). "Dyslexic deaf actor Joseph Mawle is top of his game". birminghampost.co.uk. נבדק ב-29 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kenny, Ursula (19 במרץ 2011). "Joseph Mawle: 'I've played some despicable characters'". The Guardian. נבדק ב-29 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Joseph Mawle on Benjen Stark, Sean Bean & Kit Harington". flicksandthecity.com. 15 בנובמבר 2013. נבדק ב-29 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Game of Thrones Recap: Season 6, Episode 6, "Blood of My Blood" | The House Next Door | Slant Magazine". slantmagazine.com. נבדק ב-29 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Joseph Mawle: Interview". guru.bafta.org. נבדק ב-29 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Marvels of Joseph Mawle". interviewmagazine.com. נבדק ב-29 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wilkinson, Amber (5 בנובמבר 2012). "Game of Thrones star Joseph Mawle reveals challenges he faced filming new movie in Scottish Highlands". dailyrecord.co.uk. נבדק ב-29 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Music video for The Horrible Crowes' "Behold the Hurricane"
↑  "Joseph Mawle Talks The Tunnel". flicksandthecity.com. 8 בינואר 2014. נבדק ב-29 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "IndieLondon: Joseph Mawle and Damien Molony join Ripper Street - Your London Reviews". www.indielondon.co.uk. נבדק ב-29 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "HCF Exclusive Interview with Corin Hardy and Joseph Mawle on THE HALLOW #Grimmfest2015". horrorcultfilms.co.uk. נבדק ב-29 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811471810005606  GND: 143779052  ISNI: 0000 0001 1705 8805  LCCN: no2011015387  NTA: 376057998  SUDOC: 203122283  VIAF: 161407785   WorldCat (עם VIAF): 161407785
ג'וזף אגיימנג-גיאו

ג'וזף אגיימנג-גיאו (באנגלית: Joseph Agyemang-Gyau; ‏ 3 ביוני 1939 – 14 במאי 2015) היה כדורגלן גנאי ואמריקאי, ששיחק בתפקיד קשר בקבוצות אמריקאיות ובנבחרת גאנה בכדורגל.
בנו היה חבר בנבחרת ארצות הברית בכדורגל, ונכדו הוא הכדורגלן ג'ו גיאו.
קריירה > קריירת מועדונים

ג'וזף אגיימנג-גיאו החל את הקריירה שלו תחילה כחובבן ואחר כך במועדון כדורגל של אקרה. לאחר קריירה בינלאומית במדי נבחרת ארצו הוא עבר לארצות הברית והחל לשחק בעונה הראשונה של הליגה המקצועית הצפון אמריקאית בקבוצת "וושינגטון ויפס". בעונה זו הוא כבר 15 שערים. בהמשך הוא שיחק בקבוצות מקצועיות אמריקאיות נוספות.
קריירה בנבחרת

ג'וזף אגיימנג-גיאו החל לשחק במדי הנבחרת בשנת 1960. בשנים 1963 ו-1965 הוא היה שותף לזכיית הנבחרת בגביע אפריקה לאומות. בשנת 1964 הוא השתתף בשלוש משחקים במהלך אולימפיאדת טוקיו ואף כבש שער במשחק רבע הגמר נגד יפן, אך המשחק הסתיים בהספד של נבחרתו.
לאחר סיום הקריירה בכדורגל מקצועי ג'וזף אגיימנג-גיאו חזר לגאנה ומונה לראש אזור.
ג'יין אייר (סרט, 2011)

| --- | --- |

 מבוסס על:  ג'יין אייר מאת שרלוט ברונטה
 בימוי:  קארי פוקונאגה
 הופק בידי:  אליסון אוון
 תסריט:  מוירה בופיני
 עריכה:  מלני אוליבר
 שחקנים ראשיים:  מיה וסיקובסקה מיכאל פסבנדר ג'ודי דנץ' ג'יימי בל
 מוזיקה:  דריו מריאנלי
 צילום:  אדריאנו גולדמן
 מדינה:  בריטניה ארצות הברית
 חברת הפקה:  BBC Films Ruby Films
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל (בריטניה) Focus Features (ארצות הברית)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 במרץ 2011
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית צרפתית
 סוגה:  דרמה רומנטית
 מקום התרחשות:  אנגליה 
 הכנסות:  $34,710,627
 הכנסות באתר מוג'ו:   janeeyre2011
 www.janeeyremovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'יין אייר (באנגלית: Jane Eyre) הוא סרט דרמה רומנטית בריטית משנת 2011 שביים קארי פוקונאגה בכיכובם של מיה וסיקובסקה ומיכאל פסבנדר. התסריט שכתבה מוירה בופיני מבוסס על הרומן באותו שם מאת שרלוט ברונטה שיצא לאור ב-1847. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-11 במרץ 2011, בבריטניה ובאירלנד ב-9 בספטמבר אותה שנה.
צוות השחקנים

מיה וסיקובסקה - ג'יין אייר
מיכאל פסבנדר - אדוארד פיירפקס רוצ'סטר
ג'יימי בל - סט. ג'ון ריברס
ג'ודי דנץ' - גברת פיירפקס
סאלי הוקינס - גברת ריד
הולידיי גריינג'ר - דיאנה ריברס
טמזין מרצ'נט - מרי ריברס
סיימון מקברני - מר ברוקל הרסט
אימוג'ן פוטס - בלאנש אינגרם
סופי וורד - ליידי אינגרם
סו אליוט - האנה
ג'יין וייזנר - בסי לי
אמיליה קלארקסון - ג'יין הילדה
רומי סטבון מור - אדל וארנס
פריה פארקס - הלן ברנס
הארי לויד - ריצ'רד מייסון
ולנטינה צ'רווי - ברטה אנטואנטה מייסון
קרייג רוברטס - ג'ון ריד
רוזי קאוואלירו - גרייס פול
הפקה

הסרט הופק על יחד חברת "רובי פילמס" של אליסון אוון בתמיכת BBC Films, ‏Focus Features ו-Lipsynch Productions. התסריט של מוירה בופיני הופיע ב-2008 ברשימה בריטית של תסריטים שעדיין לא הופקו מהם סרטים (Brit List). סיפור העלילה מוצג בעיקר על ידי פלאשבקים. באוקטובר 2009 הוכרז שהבמאי קארי פוקונאגה יביים את הסרט. פוקונאגה היה באנגליה לקידום סרט אחר שלו והוא פגש את אנשי ה-BBC ונודע לו על תוכניתם ליצור עיבוד חדש לרומן. יוצרי הסרט החליטו להדגיש את האלמנטים הגותיים שמצויים ברומן.
מיה וסיקובסקה נבחרה לגלם את התפקיד הראשי ומיכאל פסבנדר נבחר לתפקיד אדוארד רוצ'סטר. פוקונאגה והמפיקים רצו שחקנית שתהיה קרובה בגילה לזה של ג'יין אייר, בניגוד לרבים מהעיבודים הקודמים של הרומן. פוקונאגה אהב את "תחושת ההתבוננות שבעיניה של וסיקובסקה" ושהיא מסוגלת לבטא את הסערה הפנימית של ג'יין. לתפקיד רוצ'סטר אמר הבמאי שהיו שחקנים מתאימים יותר במראה שלהם, אבל הוא חש שפסבינדר מעביר היטב את רוח הדמות. עוד הצטרפו לצוות השחקנים ג'יימי בל, ג'ודי דנץ', סאלי הוקינס, סיימון מקבורני, אימוג'ן פוטס, הולידיי גריינג'ר וטמזין מרצ'נט.
צילומי הסרט החלו ב-22 במרץ 2010 והסתיימו באמצע מאי. אתרי הצילום היו בלונדון ובאתרים שונים בדרבישייר ובדרבישייר דיילס, בהם צ'טסוורת' האוס, הדון הול, הכפר פרוגט, הפאב "פוקס האוס" בשפילד וכן ברוטון קאסל באוקספורדשייר.
דריו מריאנלי, המלחין זוכה האוסקר, הלחין את הפסקול. ואת עיצוב התלבושות עשה מייקל או'קונור, זוכה נוסף באוסקר. על אף שהעלילה מתרחשת בשנות השלושים של המאה התשע עשרה, התלבושות הותאמו לשנת 1843. לדברי הבמאי סגנון התלבושות באותה תקופה היה נורא.
לבחירת מקום הצילומים של תורנפילד הול נבדקו כ-60 אתרים ולבסוף נבחר "הדון הול". האתר שימש כאתר צילומים גם במיני סדרה "ג'יין אייר" הגרסה של ה-BBC משנת 2006.
פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | זוכים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | פרסי National Board of Review | Spotlight Award | מיכאל פסבנדר (גם עבור "בושה", "שיטה מסוכנת", ו"אקס-מן: ההתחלה") | זכייה |
| 2011 | פרס סטלייט | עיצוב תלבושות הטוב ביותר | מייקל או'קונור | מועמדות |
| 2011 | פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי | השחקנית הטובה ביותר | מיה וסיקובסקה | מועמדות |
| 2011 | Los Angeles Film Critics Association Awards | השחקן הטוב ביותר | מיכאל פסבנדר (גם עבור "בושה", "שיטה מסוכנת", ו"אקס-מן: ההתחלה") | זכייה |
| 2012 | Central Ohio Film Critics Association Awards | שחקן השנה | מיכאל פסבנדר (גם עבור "בושה", "שיטה מסוכנת", ו"אקס-מן: ההתחלה") | מועמדות |
| 2012 | פרסי גויה | הסרט האירופי הטוב ביותר |  | מועמדות |
| 2012 | Australian Academy of Cinema and Television Arts Award | השחקנית הטובה ביותר - בינלאומית | מיה וסיקובסקה | מועמדות |
| 2012 | פרסי הקולנוע של איבנינג סטנדרד | השחקן הטוב ביותר | מיכאל פסבנדר (גם עבור "בושה") | זכייה |
| 2012 | פרסי הקולנוע של איבנינג סטנדרד | London Film Museum Award for Technical Achievement | מייקל או'קונור | מועמדות |
| 2012 | פרס באפט"א לקולנוע | עיצוב תלבושות | מייקל או'קונור | מועמדות |
| 2012 | פרס אוסקר | פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר | מייקל או'קונור | מועמדות |
| 2012 | Sant Jordi Award | השחקן הזר הטוב ביותר | מיכאל פסבנדר (גם עבור "בושה", "שיטה מסוכנת", ו"אקס-מן: ההתחלה") | זכייה |
הערות שוליים

↑  BFI: Jane Eyre Linked 2013-12-24
↑  Thomas, Archie (3 באוקטובר 2008). "Brit List brings scripts to light". Variety. Reed Business Information. נבדק ב-8 באפריל 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Coombs, Molly J. (12 במרץ 2011). "Jane Eyre director Cary Fukunaga and star Mia Wasikowska – The Blast Interview". BLAST (magazine). נבדק ב-12 במרץ 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Jaafar, Ali (19 בנובמבר 2009). "Wasikowska in talks for 'Jane Eyre'". Variety. נבדק ב-18 במרץ 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hoyle, Ben (24 באפריל 2010). "Brooding Brontës replace Austen as 'bonnet drama' returns". The Times. נבדק ב-27 באפריל 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rea, Steven (20 במרץ 2011). "On Movies: 'Jane Eyre' role a dream come true for Wasikowska". The Philadelphia Inquirer. נבדק ב-22 במרץ 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Chai, Barbara (10 במרץ 2011). "Does 'Jane Eyre' Do Justice to the Book?". The Wall Street Journal. נבדק ב-10 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Production begins on Jane Eyre". 19 במרץ 2010. נבדק ב-19 במרץ 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Michael Fassbender Finds his 'Jane Eyre'". Irish Film and Television Network. 12 במרץ 2010. נבדק ב-18 במרץ 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mallett, Chris (26 במרץ 2011). "Haddon Hall 'secrets' charmed directors". Derby Telegraph. נבדק ב-29 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "National Board of Review Announces 2011 Awards; HUGO Takes Top Prize". WeAreMovieGeeks.com. Retrieved 2 December 2011.
↑  "Central Ohio Film Critics Nominations". AwardsDaily. Retrieved 1 January 2012.
↑  "Goya Awards 2012: Finalists". Goya Awards. נבדק ב-11 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "‘Shame’ leads the pack at the Evening Standard Film Awards Nominations!". Evening Standard. Retrieved 6 February 2012.
↑  "BAFTA Film Awards Nominations in 2012". BAFTA. Retrieved 19 January 2012.
↑  "Hugo leads 2012 Oscar Nominations with 11". Oscars. Retrieved 26 January 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2011133310   WorldCat (עם LCCN): no2011-133310
שוק רמלה לוד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  שוק 
 על שם:  לוד 
 כתובת:  רמלה 
 מיקום:  רמלה 
 מדינה:  ישראל 
 
 קואורדינטות:  31°55′31″N 34°52′30″E﻿ / ﻿31.925206690025°N 34.875008632029°E﻿ / 31.925206690025; 34.875008632029
 he
 
שוק רמלה לוד הוא שוק מזון וביגוד ישראלי, שהתקיים תחילה ברמלה ולוד ובהמשך הפך לשוק הנודד גם במספר מקומות נוספים ברחבי ישראל.
רקע

בשוק רמלה ניתן למצוא מגוון מוצרים, בעיקר מזון וביגוד תוצרת הארץ.
השוק כיום מתפקד גם במיקומו המקורי וגם כ"שוק נודד" ברחבי הארץ. בין השאר השוק מתארח למשך יום בשבוע בעין המפרץ, בירושלים (ליד תחנת הרכבת ירושלים – מלחה), באזור התעשייה של עמק חפר, בחדרה ועוד. השוק פעל מספר פעמים בעבר ללא רישיון קבוע בחלק מהמקומות, או נתקל בהתנגדות גורמים מקומיים, ולכן עבר לאורך השנים בין אתרים שונים (למשל ממתחם "ביג" בקריית אתא לעין המפרץ, ומתחנת האוטובוסים המרכזית "אגד" בפרדס חנה אל אזור התעשייה עמק חפר). מיקום השוק ברמלה הוא על שדרות שלמה המלך, מזרחית מהשוק הקבוע של רמלה, מול המסגד הגדול.
לעיתים מאמצים שווקים נודדים ברחבי הארץ את הכינוי "שוק רמלה לוד" לשווקיהם, אף כי אינם במקור משוק זה. ב-2006 פסק בית המשפט המחוזי בחיפה כי השם "שוק רמלה לוד" אינו בחזקת קניין רוחני, ולכן לכל אחד ניתנת הזכות להשתמש בו.
הערות שוליים

1 2  שוק רמלה לוד | מידע ופרטים באתר שוק רמלה, באתר www.shukramla.co.il
↑  התגעגעתם? שוק רמלה-לוד מגיע למתחם מול החוף וילג' בחדרה, באתר מגדלור ניוז, ‏26 ביולי 2021
↑  ביהמ"ש דחה בקשה לאסור שימוש בשם "שוק רמלה-לוד המקורי", באתר גלובס, 4 באפריל 2006
פסגה

ערך זה עוסק בהנקודה הגבוהה מבין נקודות המרכיבות פני שטח מסוים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פסגת הר הגרוסגלוקנר
פסגת היונגפראו
בטופוגרפיה, פסגה היא הנקודה הגבוהה מבין נקודות המרכיבות פני שטח מסוים. מתמטית, פסגה היא הגובה המקסימלי המקומי. המושגים הטופוגרפיים "שיא", "קודקוד", "עליון" ואף "זניט" הם מילים נרדפות לפסגה.
המושג "פסגה" נמצא בשימוש בדרך כלל עבור הנקודה הגבוהה ביותר בהר עם התבלטות טופוגרפית (גובה מעל הנקודה הנמוכה בנתיב כל שהוא עד הנקודה הגבוהה הקרובה ביותר נחשבים כפסגה) או הבדלה טופוגרפית (כך ששטח הפסגה הוא עד לנקודה גבוהה יותר הקרובה ביותר). לדוגמה, אבן הנמצאת ליד פסגה ראשית של הר לא נחשבת כפסגה נוספת, אלא נמצאת בתוך שטח הפסגה הראשית. פסגות הנמצאות ליד פסגה אחרת הנמצאת בגובה רב יותר, אך לא חודרות אל תוך שטח הפסגה (כפי שנקבע לפי הבדלה או התבלטות טופוגרפית), נחשבות לעיתים כתת-פסגה של הפסגה הראשית.
לפי הגדרת ה-UUIA, שטחה של פסגה על הר ייחשב כפסגה אם ישנם לפחות 30 מטרים בשטח הפסגה. לפי ה-UIAA, שטח נחשב כהר אם יש לו התבלטות של לפחות 300 מטרים מעל הקרקע:
| מושג | התבלטות מעל השטח |
| --- | --- |
תת-פסגה: 30 מ' >
פסגה: 30 מ' או יותר
הר: 300 מ' או יותר


פסגת פירמידה, היא צורת פסגה גבוהה הנוצרת כתוצאה מסחיפת קרקע מעל פסגת הר.
השימוש במילה "פסגה" לעיתים גם מכוון לנקודה הגבוהה ביותר במסלול, או בנתיב. במערב ארצות הברית נעשה לרוב שימוש במילה כתיאור של הנקודה הגבוהה בדרך או בכביש.
פסגת האוורסט היא הנקודה הגבוהה בעולם, גובהה 8,849 מטרים מעל פני הים.
ראו גם

הר
רכס הרים
הר געש
אורוגנזה
רוברט ריפלי

| --- | --- |

 לידה:  25 בדצמבר 1890 סנטה רוזה, ארצות הברית 
 פטירה:  27 במאי 1949 (בגיל 58) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  תיכון סנטה רוזה 
 תקופת הפעילות:  מ-1949 
 בן או בת זוג:  ביאטריס רוברטס (1919–1926) 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 
רוברט לירוי ריפלי (באנגלית: Robert LeRoy Ripley‏; 25 בדצמבר 1890 – 27 במאי 1949), היה מאייר אמריקאי, יזם ואנתרופולוג חובבן ומוכר בתור היוצר של "ריפלי תאמינו או לא!", במדור העיתון, בתוכנית הרדיו ובתוכנית הטלוויזיה, בהן נהג להציג תופעות ועובדות משונות מרחבי העולם. הנושאים שריפלי הציג באיוריו ובטקסטים הנלווים היו מגוונים ביותר, ביניהם ניתן למצוא מידע מעולם הספורט, עובדות על אתרים אקזוטיים ותגליות על אנשים שונים ברחבי העולם. בנוסף המדור של ריפלי כלל מידע ותמונות שנשלחו על ידי הקוראים, אשר תועדו על ידי ריפלי באיוריו ואף תרמו לפופולריות שלו.