stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוחמת חלל
לקריאה נוספת

"מהחלל האסטרטגי לחלל הטקטי, לקראת Responsive space". פרסום מס' 29, יוני 2006, מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל. מאת אל"ם (מיל) יורם אילן-ליפובסקי, ראש מרכז החלל והכטב"מ וטל ענבר, חוקר בכיר.
"השפעתן של טכנולוגיות חלל על דפוסי לחימה ובניין כוח צבאי בארצות הברית ובצה"ל". מאת דגנית פייקובסקי, מנהלת סדנת ת"א למדע וטכנולוגיה וביטחון. עבודה לתואר M.A, אוניברסיטת תל אביב.
"ייתכנות טכנית של יזמת ההגנה האסטרטגית". מאת מייקל מאי, בתוך "אסטרטגיה של נשק קונוונציונאלי", עורך, ג'רלד שטיינברג. האוניברסיטה הפתוחה. 1997.
"מלחמה ואסטרטגיה". מאת יהושפט הרכבי, עמ' 133, 232. הוצאת מערכות, ת"א. 2005.
מדיטראנו

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  גבריאלה סלווטרוס
 הופק בידי:  האחים גורי סילביו ברלוסקוני
 תסריט:  אנזו מונטלאון 
 עריכה:  נינו ברגאלי 
 שחקנים ראשיים:  Claudio Bigagli Antonio Catania Vana Barba Luigi Montini Irene Grazioli Claudio Bisio Ugo Conti Gigio Alberti דיאגו אבטנטונו Giuseppe Cederna Ugo Conti 
 מוזיקה:  ג'יאנקרלו ביגצי 
 צילום:  Italo Petriccione 
 מדינה:  איטליה
 חברת הפקה:  Medusa Film, Silvio Berlusconi Communications 
 חברה מפיצה:  מירמקס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 ביולי 1992 
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  איטלקית, אנגלית, יוונית, טורקית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מלחמה, סרט קומדיה, סרט להט"בי 
 פרסים:  פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר
 דף הסרט ב־IMDb
 
מדיטראנו (באיטלקית: Mediterraneo) הוא סרט איטלקי שזכה בפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 1991.
עלילת הסרט מתרחשת במהלך מלחמת העולם השנייה בחזית מלחמת איטליה–יוון.
הסרט הקומי מספר על עלילות קבוצת חיילים איטלקיים אשר הוצבו על אחד מאיי יוון. הסרט צולם באי היווני קסטלוריזו.
הסרט נחל הצלחה קופתית גדולה באיטליה ובארצות הברית.
תקציר העלילה

בשנת 1941, שנה לאחר שאיטליה הפאשיסטית מצטרפת לגרמניה הנאצית במלחמתה נגד בעלות הברית, נשלחת קבוצה של חיילים איטלקיים בעלי כושר-לקוי למשימת שמירה בת 4 חודשים באי. הספינה שאמורה הייתה להחזיר את הקבוצה לאיטליה טובעת וכך מוצאים עצמם החיילים חיים באי היווני, אשר כל הגברים שבו נמלטו מפני הגרמנים. בעלילת הסרט נשזרים סיפורי אהבה שונים של כל אחד מקבוצת החיילים.
למבורגיני אסטוק

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  למבורגיני
 שנות ייצור:  2008
 יחידות שיוצרו:  1
 הרכבה:  איטליה איטליה
 חברת אם:  קבוצת פולקסווגן תחת המותג אאודי
 סיווג:  מכונית קונספט
 מרכב:  סדאן בעלת ארבע דלתות
 אורך:  5,150 מ"מ
 רוחב:  1,990 מ"מ
 גובה:  1,350 מ"מ
 משקל:  1,665 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,010 מ"מ
 מפרט טכני
 קשר:  למבורגיני גאיארדו
למבורגיני אסטוק (באיטלקית: Lamborghini Estoque) היא מכונית קונספט במרכב סדאן, שפותחה והוצגה על ידי למבורגיני בתערוכת הרכב של פריז ב-1 באוקטובר 2008.
סקירה כללית

האסטוק יועדה להציג את התכנון של פיתוח מכוניות העתיד של למבורגיני. היא יועדה לייצור, אך בשנת 2009 התכנית להביא אותה לייצור בוטלה.
היא הייתה אמורה להגיע לייצור עם מנוע בנזין V10 בנפח 5.2 ליטר המשותף ללמבורגיני גאיארדו, אך היו ספקות האם לייצר אותה עם מנוע V8 או V12 או מנוע דיזל טורבו.
גלריה

מבט קדמי
מבט אחורי
הערות שוליים

↑  תערוכת פריז: למבורגיני אסטוק! - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  Magazines - Winding Road, www.windingroad.com
↑  Car News - Latest Auto News, First Looks and First Drives, Edmunds (באנגלית אמריקנית)
↑  Lamborghini Estoque - Paris motor show news - 2008 - News - Top Gear, web.archive.org, ‏2008-10-05
מונכיים

| מונכיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: כלבי ים
תת־משפחה:: מונכיים
שם מדעי
 Monachinae

מונכיים המכונים גם כלבי ים דרומיים (שם מדעי: Monachinae ) היא תת-משפחה של כלבי ים שהתפתחו בתחילת המיוקן ואולי אף מהאוליגוקן. הם נבדלים מבני תת-המשפחה פוקיים בגודלם ובמבנה הציפורניים והכרומוזומים שלהם.
בתת-משפחה זו ישנם 3 שבטים: כלבי ים לובודונים, כלבי ים נזיריים ופילי ים.
מינים אלה שוכנים ברובם לאורך חצי הכדור הדרומי או בחופים טרופיים, אף שחלק מהמינים (כמו פיל ים צפוני או כלב ים נזירי מצוי) מגיעים צפונה יותר לחופים ממוזגים ובעבר אף היו מינים שחיו לאורך צפון האוקיינוס האטלנטי שלחופי אירופה ואמריקה הצפונית.
תת-המשפחה כוללת את הגדול שבטורפים הימיים וסדרת הטורפים בכלל - פיל ים דרומי המגיע לאורך 7.5 מטרים ולמשקל של 4 טונות. היא כוללת גם את המין כלב ים נזירי קריבי, שהוא הטורף הימי הראשון שנכחד בעת החדשה.
מיון

שבט כלבי ים נזיריים (Monachini)
סוג ומין יחיד כלב ים נזירי מצוי
סוג כלב ים נזירי - בו 2 מינים: כלב ים נזירי הוואי והמין הנכחד כלב ים נזירי קריבי.
שבט פילי ים (Miroungini)
סוג פיל ים (Mirounga) - בו 2 מינים.
שבט כלבי ים לובודונים (Lobodontini)
סוג ומין יחיד לובודון הסרטנים (Lobodon carcinophaga)
סוג ומין יחיד כלב ים נמרי (Hydrurga leptonyx)
סוג ומין יחיד כלב ים ודל (Leptonychotes weddelli)
סוג ומין יחיד כלב ים רוס (Ommatophoca rossii)
ליאוצ'נג

| --- | --- |

מקדש האיחווי
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  שאנדונג
 שטח:  8,643 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנציבות העירונית:  5,952,128 (2020)
  ‑ במטרופולין:  2,006,546 (2020)
  ‑ צפיפות:  688.7 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  36°27′00″N 115°59′00″E﻿ / ﻿36.45°N 115.98333333333°E﻿ / 36.45; 115.98333333333 
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.liaocheng.gov.cn
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןליאוצ'נג(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןליאוצ'נג(למפת שאנדונג רגילה) ג'ינאן צ'ינגדאו ליניי ווייפאנג ג'ינינג הדזה ינטאי טאיליאוצ'נג(למפת שאנדונג מוגדלת) ג'ינאן צ'ינגדאו ליניי ווייפאנג ג'ינינג הדזה ינטאי טאיליאוצ'נג    מיקומה של ליאוצ'נג במחוז שאנדונג tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
לְיָאוצֶ'נְג (בסינית: 聊城; בפין-יין: Liáochéng) היא נציבות עירונית במערב מחוז שאנדונג שבמזרח הרפובליקה העממית של סין. הנציבות משתרעת על פני 8,643 קמ"ר וגובלת בבירת המחוז ג'ינאן ובטאיאן (אנ') מדרום-מזרח, בדג'ואו (אנ') מצפון-מזרח ובמחוזות חביי וחנאן ממערב. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 5,952,128 תושבים, מתוכם 2,006,546 בשטחה האורבני. התעלה הגדולה זורמת במרכז העיר. בתקופת שושלת סונג, אזור ליאוצ'נג של היום כלל את מחוזות בו וג'י. בשנת 2007, העיר הוכתרה כאחת מעשר "הערים החיות בסין" על פי דו"ח "Chinese Cities Brand Value Report", שפורסם בפורום פסגת הערים הסיניות בבייג'ינג 2007.
חלוקה מנהלית

| שם | סינית | פין-יין | אוכלוסייה (מפקד 2020) | שטח (קמ"ר) | צפיפות (קמ"ר) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רובע דונגצ'אנגפו | 东昌府区 | Dōngchāngfŭ Qū | 1,488,905 | 1,437 | 1,036 |
| רובע צ'יפינג | 茌平区 | Chípíng Qū | 517,641 | 1,015 | 510 |
| הנפה העירונית לינצ'ינג | 临清市 | Línqīng Shì | 794,529 | 954 | 832.8 |
| נפת יאנגגו | 阳谷县 | Yánggŭ Xiàn | 700,083 | 1,004 | 697.3 |
| נפת דונג-אה | 东阿县 | Dōng'ē Xiàn | 346,053 | 739.7 | 467.8 |
| נפת גאוטאנג | 高唐县 | Gāotáng Xiàn | 455,193 | 948.8 | 479.8 |
| נפת גואן | 冠县 | Guān Xiàn | 719,354 | 1,161 | 619.6 |
| נפת שן | 莘县 | Shēn Xiàn | 930,370 | 1,382 | 673.2 |
ערים תאומות

רוסיה נברז'ניה צ'לני, טטרסטן, רוסיה (מ־2009)
אוסטרליה בלקטאון (אנ'), ניו סאות' ויילס, אוסטרליה (מ־14 באוקטובר 2003)
קוריאה הדרומית קוואנגמיאנג (אנ'), קוריאה הדרומית (מ־3 במאי 2005)
הערות שוליים

↑  China: Shāndōng (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  "China's Top 10 Most Livable Cities". hnloudi.gov.cn. Hunan Loudi Official Government. 2012-03-28. אורכב מ-המקור ב-2013-04-10. נבדק ב-2014-08-04.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 6143946-0  MusicBrainz: 03394e54-e90b-4145-af59-241319c40b1b  VIAF: 141464184   WorldCat (עם VIAF): 141464184 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוק פילדס

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1844 ליברפול, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  28 בפברואר 1927 (בגיל 82) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Samuel Luke Fildes 
 מקום קבורה:  בית הקברות ברוקווד 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנויות 
 פרסים והוקרה:  אביר מפקד  במסדר הוויקטוריאני המלכותי  Knight Bachelor 
 צאצאים:  Paul Fildes, Luke Fildes 
 
לוק פילדס (באנגלית: Luke Fildes;‏ 3 באוקטובר 1843 – 28 בפברואר 1927) היה צייר ומאייר בריטי יליד ליברפול והוכשר בבתי הספר בדרום קנזינגטון ובאקדמיה המלכותית. הוא היה נכדה של הפעילה הפוליטית מרי פילדס.
מאייר

בגיל 17 הפך פילדס לתלמיד בבית הספר לאמנות בוורינגטון. פילדס עבר לבית הספר לאמנות סאות' קנזינגטון שם פגש את הוברט פון הרקומר ופרנק הול. שלושת הגברים הושפעו מעבודתו של פרדריק ווקר, מנהיג התנועה הריאליסטית החברתית בבריטניה.
פילדס שיתף את סבתו בדאגה לעניים ובשנת 1869 הצטרף לצוות העיתון The Graphic, שבועון מאויר שהחל ונערך על ידי הרפורמטור החברתי, ויליאם לוסון תומאס. פילדס חלק את אמונתו של תומאס בכוחם של דימויים חזותיים לשנות את דעת הקהל בנושאים כמו עוני ואי צדק. תומאס קיווה שהתמונות ב-The Graphic יביאו למעשי צדקה אינדיבידואליים ולפעולה חברתית קולקטיבית.
האיורים של פילדס היו בסגנון שחור-לבן הפופולרי בצרפת ובגרמניה במהלך התקופה. הוא עבד בסגנון סוציאל ריאליסטי, תואם לכיוון העריכה של The Graphic, והתמקד בדימויים המתארים את חסרי כל של לונדון. ה״גרפיק״ פרסם איור שהשלים פילדס למחרת מותו של צ'ארלס דיקנס, ובו נראה כיסא ריק של דיקנס בחדר העבודה שלו; איור זה הודפס מחדש ברחבי העולם והיווה השראה לציור "הכיסא הצהוב" של וינסנט ואן גוך.
במהדורה הראשונה של העיתון The Graphic שהופיע בדצמבר 1869, לוק פילדס התבקש לספק המחשה שילווה מאמר על חוק העניים חסרי הבית, אמצעי חדש שאפשר לתת לאותם אנשים מחוץ לעבודה כמקלט ללילה. התמונה שהופקה על ידי פילדס הראתה שורה של הומלסים המבקשים כרטיסים ללינת לילה באכסניה. את תחריט העץ, שכותרתו ״חסר בית ורעב״, ראה ג'ון אוורט מיליי, שהביא אותו לידיעתו של צ'ארלס דיקנס; דיקנס כל כך התרשם שהוא הזמין מיד את פילדס לאייר את ״תעלומת אדווין דרוד״ (ספר שדיקנס מעולם לא סיים כשהוא מת בעת כתיבתו).
האיורים של פילדס הופיעו גם בכתבי עת אחרים בתפוצה המונים: מגזין סאנדיי, מגזין קורנהיל ומגזין ג'נטלמן. הוא גם אייר מספר ספרים בנוסף לאדווין דרוד של דיקנס, כמו קתרין של ת'קריי (1894).
מאייר > צייר

עד מהרה הפך פילדס לאמן פופולרי ובשנת 1870 הוא ויתר על העבודה ב-The Graphic והפנה את מלוא תשומת ליבו לציור שמן. הוא התמקם בין הציירים האנגלים המוכשרים ביותר, ציוריו הידועים כוללים את האלמן (1876), חתונת הכפר (1883), הדוקטור (1891). הוא גם צייר מספר תמונות של החיים הוונציאניים ודיוקנאות רבים, ביניהם היו לכבוד הכתרת המלך אדוארד השביעי והמלכה אלכסנדרה.
הוא נבחר לשותף באקדמיה המלכותית (A.S.A.) ב-1879, ולאקדמאי מלכותי (R.A.) ב-1887; וזכה לתואר אבירות על ידי המלך אדוארד השביעי ב-1906. בשנת 1918, הוא מונה לאביר מפקד המסדר המלכותי הוויקטוריאני (KCVO) על ידי המלך ג'ורג' החמישי.
מאייר > חיים אישיים

ב-1874 לוק פילדס התחתן עם פאני וודס, שהייתה גם אמנית ואחותו של הנרי וודס.
.
בנו הראשון של פילדס, פיליפ, מת מטיפוס ב-1877. דמותו של הרופא לצד בנו הותירה זיכרון מתמשך של מסירות מקצועית שהיווה השראה לעבודתו של פילדס מ-1891 "הדוקטור". בנו הצעיר, סר פול פילדס, היה מדען בשירות הצבא. היה להם גם בן נוסף, ג'פרי, ובת פיליס.
פילדס מת ב-1927 ונקבר בבית הקברות ברוקווד.
מאייר > הרופא

בשנת 1949 הציור של פילדס "הדוקטור" (1891) שימש את איגוד הרופאים האמריקאי בקמפיין נגד הצעה לטיפול רפואי מולאם שהציג הנשיא הארי ס. טרומן. התמונה שימשה בפוסטרים ובברושורים יחד עם הסיסמה "שמור על פוליטיקה מחוץ לתמונה זו", המרמזת כי מעורבות הממשלה בטיפול רפואי תשפיע לרעה על איכות הטיפול. הוצגו 65,000 פוסטרים של "הדוקטור", שעזרו להעלות את הספקנות בציבור כלפי מסע הבריאות המולאם.
גלריה

אדוארד השביעי, 1912
ג'סיקה
צוות עיתון "הגרפיק"
סצנה איטלקית
הערות שוליים

↑  Amy E. Ciok, SIR LUKE FILDES, Academic Medicine 77, 2002-06, עמ' 542
↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Fildes, Sir Luke". Encyclopædia Britannica. Vol. 10 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 339.
1 2  Souter, Nick and Tessa (2012). The Illustration Handbook: A guide to the world's greatest illustrators. Oceana. p. 26
↑  "The London Gazette, 3 August 1906"
↑  "Supplement to The London Gazette, 3 June 1918"
↑  "The Tate Collection"
↑  Verghese, Abraham (12 June 2009). "To the AMA: It's Not About You". The Atlantic. Retrieved 25 September 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293998705171  PLWABN: 9810612066505606  BIBSYS: 59726  BnF: cb14973838b (data)  CiNii: DA08238480  GND: 137188285  ISNI: 0000 0001 0911 2015  LCCN: nr90022301  NGV: 4813  NLA: 35599420  NTA: 069061335  PIC: 382130  RERO: 02-A003242571  RKD: 27985  SNAC: w6f48kvh  SUDOC: 069333912  Trove: 1009912  ULAN: 500007096  VcBA: 495/312027  VIAF: 66739705   WorldCat (עם VIAF): 66739705 
לוק פילדס, האלמן
לוק פילדס, הרופא
לבווה

| --- | --- |
דגל

 
 המנון לאומי:  המנון ארצות המולדת
 ממשל
 משטר:  בנטוסטן
 שפה נפוצה:  סותו
 עיר בירה:  סשגו
 גאוגרפיה
 יבשת:  אפריקה
 היסטוריה
 הקמה:  ייסוד ממשל עצמי
 תאריך:  2 באוקטובר 1972
 פירוק:  ביטול האפרטהייד
 תאריך:  27 באפריל 1994
 ישות קודמת:  דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה
 ישות יורשת:  דרום אפריקה דרום אפריקה
 שטח בעבר:  1980 – 24,540 נפש קמ"ר
 אוכלוסייה בעבר:  1980 – 1,700,000 נפש 1991 – 2,740,587 נפש
 כלכלה
 מטבע:  ראנד דרום-אפריקאי‏ (R)
 
לבּוֹוה (באנגלית ובאפריקאנס: Lebowa) הייתה בנטוסטן שהורכבה משתי מובלעות קטנות באזור הטרנסוואל שבצפון מדינת דרום אפריקה. העיירה סשגו שימשה כבירת לבווה עד שתסתיים בניית העיר הדשה לבוואקגומו.
לבווה זכתה בשלטון-עצמי ב-2 באוקטובר 1972, חזרה לשלטון דרום אפריקאי ב-1994 וכיום מהווה חלק מפרובינציית לימפופו.[דרושה הבהרה] לאורך רוב התקופה שלט סדריק פאטודי במדינה.
הערות שוליים

1 2  Sally Frankental; Owen Sichone (2005-01-01). South Africa's Diverse Peoples: A Reference Sourcebook. ABC-CLIO. p. 187. ISBN 978-1-57607-674-3. Retrieved 2013-09-18.
↑  "Census > 1991 > RSA > Variable Description > Person file > District code". Statistics South Africa - Nesstar WebView. Retrieved 18 August 2013.
| בנטוסטנים בדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד |
| --- | --- | --- |
| בנטוסטנים שהוכרזו עצמאיים | בופוטאצוואנה בופוטאצוואנה • ונדה ונדה • טרנסקאי טרנסקאי • סיסקאי סיסקאי |  |
| בנטוסטנים רגילים | גאזאנקולו גאזאנקולו • לבווה לבווה • קוואקווא קוואקווא •  קאנגוואנה • קוואנדבלה קוואנדבלה • קוואזולו קוואזולו |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא דרום אפריקה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מדיטראני (כדורמים)

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1931
 מדינה:  ספרד 
 מיקום:  ברצלונה, ספרד
 ליגה:  ליגת העל הספרדית בכדורמים
 צבעי תלבושת:  כחול ולבן
 http://mediterrani1931.com/
 
מועדון ספורט מדיטראני (בקטלאנית: Club Esportiu Mediterrani) הוא מועדון ספורט קטלוני המתמקד בכדורמים, ומחזיק גם במחלקת שחייה תחרותית וענפי שחייה נוספים.
המועדון נוסד ב-1931 על ידי קבוצה של חובבי ספורט בברצלונה. קבוצת הנשים של המועדון זכתה ב-11 אליפויות, מהן שמונה ברציפות, ובשישה גביעים. קבוצת הגברים של המועדון זכתה בגביע אחד.
תארים

אליפות ספרד (11): 1990, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2003, 2010
גביע המלך (5): 1997, 1998, 1999, 2000, 2003
גביע קטלוניה (1): 2008
גביע המלך (1): 1993
הערות שוליים

↑  Club Esportiu Mediterrani | enciclopèdia.cat, www.enciclopedia.cat
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 124551906   WorldCat (עם VIAF): 124551906 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לשכת המדיחין

לשכת המדיחין הייתה מן הלשכות הבנויות בעזרה שבבית המקדש, ובה הדיחו את קרבי הקרבנות. מקור השם 'לשכת המדיחין' הוא בעבודות הקורבן שנעשו בה, כי שם היו מדיחים ומנקים את קרבי הקרבנות. לשכת זו הייתה בדרום העזרה, והייתה הלשכה המערבית בין הלשכות הבנויות בזווית הדרומית מזרחית שבעזרה. והן: "לשכת המלח, לשכת הפרווה לשכת המדיחין". לשכות אלו כולן, שירתו את הכהנים בעת הקרבת הקרבן כהלכתו; שטפו את קרביו בלשכת המדיחין, לקחו מלח לקרבן מלשכת המלח, ואת עורו אחסנו בלשכת הפרווה.
תפקיד הלשכה

בדברי חז"ל נאמר, שבלשכת המדיחין היו מדיחים את הכרס, כלומר, הקיבה הראשונה מארבע קיבות הבהמה והגדולה מכולן, ואת שאר הקרביים היו מדיחים על השולחנות שבצפון המזבח בין העמודים. טעם הדבר שחילקו את ההדחה לשני מקומות, מפני שהכרס יש בה לכלוך רב ובשאר הקרביים הלכלוך מועט, וכדי שלא יתלכלכו זה מזה, קבעו שני מקומות נפרדים. אולם יש מקורות בדברי חז"ל שנראה מהם, שאת כל הקרביים היו מדיחים בלשכת המדיחין. על כן יש מהמפרשים שהסבירו, שהחלוקה בין הכרס לשאר הקרביים נאמרה רק בקרבן התמיד, אך בשאר הקרבנות, ההדחה כולה הייתה בלשכת המדיחין. יש שפירשו, שאת הכרס והקרביים היו מדיחים בלשכת המדיחין, אלא שאת הקרביים היו חוזרים ומדיחים בשנית על השולחנות להדיחם יפה. עוד יש אומרים, שאת הקרביים כולם היו מדיחים בלשכת המדיחין, ואילו את בשר הקרבנות היו מדיחים על השולחנות.
תיאור הלשכה

לא מצינו פירוט בדברי חז"ל באשר לאמצעי השטיפה של הקרבנות בלשכה זו, אך ברור, שהיו בה מקורות מים, כלים לשטיפה, אונקליות לתלות את הבשר וכדומה, כמו בבית המטבחים ובשולחנות שבצפון המזבח. ומבואר בדברי חז"ל, שהייתה בלשכה 'מסיבה', מעין מדרגות לולייניות, שהייתה עולה מלשכת המדיחין לגג בית הפרווה, כלומר, לגג הלשכה הסמוכה ממזרח. בגג זה היה מקוה לכהנים, ובו היה כהן גדול טובל ביום הכיפורים. יש מי שכתב שבלשכת המדיחין היו שני פתחים, פתח אחד ממנו נכנסים למקום ההדחה, ופתח אחר סמוך ללשכת בית הפרווה, ממנו היו עולים במסיבה הנ"ל, וזאת, משום כבוד הכהן הגדול שלא יצטרך להיכנס דרך מקום שמדיחים את הקרבן.
קדושת הלשכה

באשר לקדושת הלשכה, כתבו האחרונים, שהיא כקדושת העזרה, שכן הייתה על קרקע העזרה. יש אומרים שלשכת בית המדיחין הייתה מתחת לפני הקרקע, וממנה היו עולים לגג לשכת בית הפרווה, ואילו בית הפרווה, הוא שהיה בנוי בקרקע העזרה, אך לא היה ללשכת הפרווה פתח לעזרה ולכן לא נתקדשה. לעומת זאת, לשכת המדיחין, אף שהייתה תחת העזרה, והלכה היא שמחילות לא התקדשו, עם זאת לשכת המדיחין התקדשה כיון שיש לה פתח לעזרה.
ראו גם

לשכת הפרווה
לשכת המלח
הערות שוליים

↑  משנה מידות ה, ג.
↑  יומא יט, א. רמב"ם בית הבחירה ה, יז, וכן הגיהו תוספות יו"ט ותפארת ישראל במשנה מידות ה, ג. וראה גם חק נתן על מידות שם. ובמשנה מידות ה, ג; הגרסה – "בצפון". עיין תפארת ישראל מידות ה, ג. אות יט.
↑  מידות ה, ג.
↑  משנה תמיד ד, ב; וראה גם משנה שקלים ו, ד. רמב"ם מעשה הקרבנות ו, ו; ראב"ד תמיד לא, א; המפרש על מסכת תמיד שם; רא"ש תמיד שם בתירוץ ראשון; תוספות יו"ט מידות ה, ג, וכן נראה שהיא דעת הרמב"ם להלכה וראה הר המוריה על הלכות בית הבחירה ה, יז.
↑  המפרש לתמיד שם.
↑  משנה מידות שם; ראה רמב"ם בית הבחירה ה, יז, ובהר המוריה שם, וכן משנה למלך מעשה הקרבנות ו, ו.
↑  רא"ש תמיד שם בתירוץ שני.
↑  פסקי תוספות מידות אות כג.
↑  תוספות יומא יט, א ד"ה ששם. ראה גם רמב"ם בית הבחירה ה, יד.
↑  רש"י יומא יט, א; רע"ב מידות ה, ג. וראה בתפארת ישראל שם אות כב שכתב שלא היו מדרגות אלא כעין כבש לולייני.
↑  מידות שם; יומא שם.
↑  תוספות יו"ט מידות שם.
↑  ראה עזרת כהנים מידות שם, שאם לא הייתה מתקדשת ודינה כחול, הרי הכרס היה נפסל מדין יוצא* חוץ לעזרה.
↑  תוספות יומא לא, א ד"ה וכולן.
| חלקי בית המקדש השני |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
     : 
|     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |     צפון החיל הסורג עזרת נשים לשכת העצים לשכת הנזירים לשכת השמנים לשכת המצורעים שער ניקנור העזרה המזבח כבש הכיור בית המטבחיים הדביר האולם ההיכל 1 2 2 3 לשכת הגזית בית המוקד 4 4 5 6 7 א ב ג ד ה ו ז ח ט י י  |  |  |
     : 
מקרא
|  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  1. לשכת הפרווה   2. בית החליפות   3. לשכת פרהדרין   4. בין האולם ולמזבח   5. תאים   6. מסיבה   7. אחורי בית הכפורת |  |  |  |
| שערי המקדש | שערי המקדש |  |  |  |
|  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  א. שער עזרת נשים   ב. שער העליון   ג. שער הדלק   ד. שער הבכורות   ה. שער המים  ו. שער יכניה / הניצוץ   ז. שער הקרבן   ח. שער הנשים   ט. שער השיר / המוקד   י. שער בלי שם |  |  |  |
מבצר אוסאמה

| --- | --- |
מבנים במבצר. מימין: Torre de Homenaje
מבנים במבצר. מימין: Torre de Homenaje
 מידע כללי
 סוג:  מוצב 
 שימוש:  מבצר, בית סוהר
 מיקום:  סנטו דומינגו
 מדינה:  הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית
 מייסדים:  ניקולאס דה אובנדו 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1502–1505 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1502 
 אדריכל:  גומס גארסיה דה וארלה
 קואורדינטות:  18°28′23.52″N 69°52′54.16″W﻿ / ﻿18.4732000°N 69.8817111°W﻿ / 18.4732000; -69.8817111
  (למפת סנטו דומינגו מוגדלת) מבצר אוסאמה(למפת סנטו דומינגו רגילה) מבצר אוסאמה
 
מבצר אוסאמה (בספרדית: Fortaleza Ozama) הוא מבצר בסנטו דומינגו, בירת הרפובליקה הדומיניקנית, סמוך לגדתו המערבית של נהר אוסאמה.
היסטוריה

המבצר הוקם בין 1502 ל-1505 בהוראת המושל ניקולאס דה אובאנדו במטרה להגן על סנטו דומינגו ועל הנמל שלה מפני שודדי ים ומפני יריבותיה של ספרד על השליטה באזור – בריטניה, פורטוגל וצרפת. בדומה למבנים אחרים באותה תקופה, גם את המבצר בנו ילידים בני הטאינו ועבדים שהובאו מאפריקה. עם השלמת הבנייה היה מבצר אוסאמה לראשון המבצרים הספרדים ביבשת אמריקה, ולמעשה המבנה הצבאי הראשון של מעצמה אירופית כלשהי ביבשת זו.
הלבנים ששימשו לבניית המבצר סותתו מאלמוגים שנישלו מהים, והן הוצמדו זו לזו בתערובת של גבס, חרסית, גיר ודם של בעלי חיים. המבנה הראשון שהוקם, שהוא גם המבנה המרכזי בתחומי המבצר, הוא "מגדל המחווה" (Torre de Homenaje), המתנשא לגובה של 18 מטרים. סביבו הוקמו יתר המבנים ועמדות לתותחים. החומות המקיפות את המבצר נבנו בעובי של 3 מטרים, פרט לחומה הפונה לנהר, שעוביה מטר אחד. שער הכניסה, הפונה לעיר, הוקם ב-1608.
פרט להגנה על העיר, שימש המבצר גם כבית סוהר, ובייעודו זה פעל עד 1965. עם פינויו באותה שנה, נפתח המבצר לציבור הרחב. ב-1990 הוכרזה העיר הקולוניאלית של סנטו דומינגו כאתר מורשת עולמית, והמבצר נכלל בשטח ההכרזה.
מלחמת הצרפתים והאינדיאנים

מלחמת הצרפתים והאינדיאנים (באנגלית: French and Indian War, בצרפתית: Guerre de la Conquête; "מלחמת הכיבוש") היא מערכה שהתנהלה בצפון אמריקה במשך תשע שנים, מ-1754 עד 1763, במקביל למלחמת שבע השנים באירופה. העימות, שהיה המלחמה הקולוניאלית הרביעית בין ממלכות צרפת ובריטניה, הסתיים בכיבוש בריטי של כל שטחי צרפת החדשה מזרחית לנהר המיסיסיפי, וכן של פלורידה הספרדית. כדי לפצות את בעלת בריתה, ספרד, על אובדנה של פלורידה, ויתרה צרפת על שליטתה בלואיזיאנה הצרפתית בשטח שממערב למיסיסיפי.
מלחמה זו שמה קץ לנוכחות הצרפתית בצפון אמריקה.
שם המלחמה

המלחמה ידועה במספר שמות. בצפון אמריקה הבריטית נקראו המלחמות לרוב על שם המלך ששלט באותה התקופה. המלך המכהן היה אז ג'ורג' השני, ומלחמה אחת כבר נקראה על שמו (מלחמת המלך ג'ורג' בשנות הארבעים של המאה ה-18); כיוון שכך בחרו המתיישבים הבריטיים לקרוא למלחמה על שם אויביהם, ומכאן השם "מלחמת הצרפתים והאינדיאנים". שם זה מקובל בימינו בארצות הברית, אם כי הוא מטעה, משום ששבטים אינדיאנים לחמו בשורות שני הצדדים. היסטוריונים אמריקאים משתמשים בדרך כלל בשם המלחמה האירופאית שהתרחשה באותו הזמן, מלחמת שבע השנים. למלחמה יש עוד מספר שמות בהם משתמשים לעיתים רחוקות יותר, כמו "המלחמה הבין-קולוניאלית הרביעית" או "המלחמה הגדולה למען האימפריה".
בבריטניה ובצרפת אין שם מיוחד לעימות בצפון אמריקה והוא מוכלל בתוך מלחמת שבע השנים. "שבע השנים" מתייחסות לאירועים באירופה, מההכרזה הרשמית על המלחמה בשנת 1756 ועד לחתימת חוזה פריז בשנת 1763. אולם תאריכים אלו אינם מקבילים ללחימה בצפון אמריקה, שם הקרבות בין שתי המעצמות החלו ב-1754, בקרב ז'ומונוויל גלן, והסתיימו עם כיבוש מונטריאול ב-1760.
בקנדה מתייחסים הן דוברי האנגלית והן דוברי הצרפתית למלחמה כ"מלחמת שבע השנים" או "מלחמת הכיבוש" (צרפתית: Guerre de la Conquête), שם שנובע מהעובדה שזוהי המלחמה בה צרפת החדשה (או ליתר דיוק השטחים הצרפתיים בקנדה) נכבשה על ידי הבריטים והפכה לחלק מהאימפריה הבריטית.
הגורמים העיקריים למלחמה

הן הבריטים והן הצרפתים טענו לבעלות על השטח הרחב שבין הרי האפלצ'ים לנהר המיסיסיפי, מהימות הגדולות ועד למפרץ מקסיקו, שטח שנקרא על ידי הבריטים "מחוז אוהיו". הצרפתים מימשו תביעה זו על ידי הקמת תחנות סחר ומצודות לאורך הנהר. הטענה הצרפתית לבעלות נסמכה על כך שהיה זה צרפתי, רובר דה לה סאל, שגילה את אגן המיסיסיפי, ותבע אותו בשם צרפת בסוף המאה ה-17.
שתי המעצמות התעלמו מתביעותיהם של האינדיאנים לאדמתם כדי להמשיך במסחר הפרוות, שהיה חשוב כל כך לכלכלתן.
המתיישבים הבריטים חששו מהשפעת האפיפיור בצפון אמריקה. (צרפת החדשה נוהלה על ידי מושלים צרפתיים שהיו נתונים להיררכיה קתולית וכן פעלו בה מיסיונרים רבים). עבור המתיישבים הבריטים שהיו פרוטסטנטים בדתם, שליטה צרפתית בצפון אמריקה היוותה איום לדתם ולחירותם.
הצרפתים חששו מהאנטי-קתוליות בקרב הבריטים, שכן באותה התקופה הקתוליות עדיין נרדפה תחת החוק הבריטי.
חופי ניופאונדלנד היו עשירים בדגה ולכן נחשקו על ידי שני הצדדים.