stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תורה לשמה
הערות שוליים

↑  כריתות יט, ב.
↑  בחידושי נדרים מח.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות תלמוד תורה, פרק ג', הלכה י'.
↑  שו"ת תשב"ץ חלק א' סימן קמ"ז
↑  פרק ג' הלכה י'
↑  חלק יורה דעה הלכות תלמוד תורה פרק ד' הלכות י"ד - ט"ו.
↑  הובא בספרו "צפנת פענח", שם על דברי הרמב"ם
↑  שפתי כהן, שו"ע יו"ד סי' רמ"ו סק"כ
↑  בית חדש, ארבעה טורים רמ"ו
↑  ים של שלמה, חולין פרק אלו טריפות סי' ט'
↑  אגרות משה יורה דעה חלק ב', סימן קטז.
תוצר גן

תוצר גן הוא חומר ביוכימי – RNA או חלבון – שנוצר בתהליך התבטאות גנים. לתוצרים אלה פעילות ביולוגית, כ-RNA לא מקודד או לאחר תרגום כחלבון.
תוצרים מסוג RNA

RNA שאיננו מקודד לחלבון משועתק על ידי כלל ה-RNA פולימראז הקיימים בתא. המולקולה הליניארית שנוצרת מתקפלת ליצירת מבנה שניוני, שהוא הצורה הפעילה של RNA שאיננו מקודד.
RNA לא מקודד מחולק לקבוצות שונות על סמך תכונות ופעילות. RNA לא מקודד מעורב, לדוגמה, בבקרת התבטאות גנים (miRNA, lincRNA, lncRNA), בתהליך התרגום (tRNA) ובעיבוד RNA (snRNA, snoRNA). מפאת חשיבותו, פגיעה ב-RNA שאינו מקודד מעורבת במחלות רבות. לדוגמה, מולקולות microRNA מעורבות בסרטן, ונמצא כי לחלקן תפקיד מפתח ביצירת גידולים.
תוצרים חלבוניים

בניגוד למולקולות RNA שאינן מקודדות לחלבון, RNA מסוג RNA שליח (mRNA) עובר תרגום לחלבון. בתהליך זה הקוד הגנטי מתורגם לשרשרת של חומצות אמינו, שנמצאת במבנה ראשוני. במצב זה החלבון אינו פעיל וכדי למלא את ייעודו עליו להתקפל, כלומר ליצור מבנה תלת-ממדי. בסיום הקיפול, החלבון נמצא במבנה המכונה מבנה נטיבי (Native state), והוא בעל מבנה שלישוני או רביעוני, מקופל במבנה תלת־ממדי המכיל בתוכו מבנים שניוניים.
בצורתם המקופלת חלבונים משמשים להרכבת התא ואברוניו, ולפעילויות רבות הנדרשות ליצור החי, והם כוללים אנזימים ונוגדנים.
ראו גם

גן (ביולוגיה)
לקריאה נוספת

ססי סטאר, ראלף טגארט, כריסטין אוורס, ליסה סטאר, ביולוגיה - האחידות והמגוון של החיים, פרק 9, האוניברסיטה הפתוחה, תשע"ה-2015, ISBN 9789650614744
הערות שוליים

↑  Ban N, Nissen P, Hansen J, Moore P, Steitz T (2000). "The complete atomic structure of the large ribosomal subunit at 2.4 ångström resolution". Science. 289 (5481): 905–20. Bibcode:2000Sci...289..905B. doi:10.1126/science.289.5481.905. PMID 10937989.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Oncomirs - microRNAs with a role in cancer. [Nat Rev Cancer. 2006] - PubMed - NCBI
מבנה תלת־ממדי של מולקולת tRNA שמרית הנושאת חומצת אמינו פנילאלנין
המבנה האטומי של תת-היחידה 50S בריבוזום. החלבונים מוצגים בכחול ושני מקטעי הרנ"א בכתום וצהוב. במרכז בירוק מצוין האתר הפעיל.
חלבון לפני הקיפול ואחריו
שירת רולאן

| --- | --- |

שמונה שלבים של שירת רולאן בציור אחד
 מידע כללי
 מאת:  Turold 
 שפת המקור:  צרפתית עתיקה 
 סוגה:  פואמה 
 נושא:  רולאן, Battle of Roncevaux Pass in 778 
 מקום התרחשות:  ספרד, סרגוסה 
 תקופת התרחשות:  Battle of Roncevaux Pass in 778, 778 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  המאה ה־11 
 
שירת רולאן  (בצרפתית: La Chanson de Roland) היא האפוס הקדום ביותר בשפה הצרפתית העתיקה (אנ'), והיצירה המשמעותית הקדומה ביותר בתולדות הספרות הצרפתית.
האפוס כולל 4,002 חרוזים המחולקים ל-291 בתים, והוא הועלה על הכתב ככל הנראה במאה ה-11. עותקים רבים יחסית ששרדו מעידים על תפוצתה הרחבה והפופולריות שלה בתקופה שבין המאה ה-12 למאה ה-14. כתב-היד המוקדם ביותר הקיים, הכתוב אנגלו-נורמנית ומתוארך לבין 1129 ל-1165, שמור בספרייה הבודליינית שבאוניברסיטת אוקספורד. היצירה האפית היא הדוגמה הראשונה והבולטת ביותר לסוגת שירת האבירים (צרפתית: Chanson de Geste) שפרחה בין המאה ה-11 למאה ה-15 ועסקה במעללי גיבורים.
רקע היסטורי

העלילה מבוססת על אירוע צבאי שולי למדי, קרב רונסבו (Roncevaux) ב-15 באוגוסט 778, בו ספגו יחידות המאסף של צבא קארל הגדול אבדות רבות מידי כח פשיטה ואסקוני. על אף שהיצירה מבוססת על אירוע היסטורי אמיתי, אין היא נאמנה לפרטיו והיא נגועה בעיוותים היסטוריים מהותיים, כגון החלפת האויבים מוואסקונים נוצרים לסרצנים כופרים.
עלילה

לאחר שבע שנות מערכה נגד הסרצנים בחצי האי האיברי, נשאר רק מאחז אחד שלא נכנע לקארל הגדול: סרגוסה, הנשלטת על ידי המלך מרסילה. אימת קארל נופלת על מרסילה, והוא שולח שליחים אל המחנה הפרנקי בהצעת כופר והבטחה להתנצר, ובלבד שייסוגו.
קארל מקבל את עצת האביר גאנלון לשאת ולתת עם הסרצני. המלך מבקש לבחור שליח ורולאן, אחיינו של קארל ובנו החורג של גאנלון, מביא לבחירת גאנלון. גאנלון, הזועם על השליחות המסוכנת שהוטלה עליו, נשבע לנקום בהלה. יחד עם מלך סרגוסה, הוא זומם להפיל אותו בפח כשהוא משכנע את המלך המוסלמי לתקוף את יחידת המאסף של קארל.
גאנלון חוזר מן השיחות ומודיע על כישלון שליחותו. הוא מציע כי רולאן יעמוד בראש חיל המאסף בקרב המתקרב וקארל (בלחץ מפקדי צבאו) מסכים לכך, אך מציע לרולאן את מחצית אנשיו. רולאן מסרב ומבקש רק 20,000 חיילים. בהתנגשות המתחוללת לאחר מכן, תוקף אותו צבא בן 100,000 סרצנים. אוליבייה, ידידו הטוב ביותר, מבקש ממנו לתקוע בקרן ולהזעיק את עזרתו של קארל. רולאן מסרב בטענה שכבודו אינו מאפשר לו לעשות זאת. הקרב ממשיך ועל אף גבורתם של הפרנקים, הם ניגפים מול הכח העדיף. כשרולאן נותר כמעט לבדו, הוא מבין שהמתין יותר מדי, וקארל לא יספיק עוד לבוא להצילו. בכל זאת, מחליט רולאן לתקוע בקרן, כדי לקרוא למלכו לנקום את התבוסה. לאחר תקיעתו מת רולאן מות קדושים, ומלאכים יורדים משמיים ולוקחים את נשמתו היישר לגן עדן.
כאשר חוזרים הלוחמים לפרנקיה, יוצאת לקראתם אוד הנאווה, ארוסתו של רולאן. כשהיא מגלה את דבר מותו היא נופחת את נשמתה ונופלת לזרועות המלך קארל.
עם סיום המלחמה, מתגלה מעשהו של גאנלון והוא מואשם בבגידה. הוא טוען להגנתו שלא בגד בקארל אלא רק השיב לרולאן כגמולו. גנלון טוען לזכותו למשפט בקרב, ואת תפקיד אלופו לוקח על עצמו פינאבל, ידידו הטוב ביותר. פינאבל עצום הממדים מצליח להביא לתמיכת רוב האצילים בעמדתו של גאנלון. אך אביר צנום בשם תיירי מתקומם ונענה לאתגר. ההשגחה האלוהית גורמת לתיירי לנצח; גאנלון נתלה בין חמישה סוסים ומשוסע לגזרים, ושלושים מבני משפחתו מוצאים להורג בתליה. היצירה מסתיימת במלאך גבריאל, היורד לשלוח את המלך קארל, היגע ושבע המלחמות, למלחמה נוספת ב"כופרים".
ראו גם

רולנד האציל אל המגדל האפל קרב
לקריאה נוספת

הנרי וסרמן, עם אומה מולדת, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2005 (עמ' 174–180).
הערות שוליים

1 2  ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 4 (כתב: יצחק חן), עמ' 114, הערה 14.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12008442d (data)  GND: 4009746-8  LCCN: n79088935  NKC: unn2010568621   WorldCat (עם LCCN): n79-088935
תה ריזה

| --- | --- |

 סוג:  תה שחור 
 
מטעי תה במחוז ריזה
חבילת תה ריזה (משמאל)
תה ריזה (Rize) או צ'אי (Çay) הוא סוג של תה שחור שמגודל במחוז ריזה שנמצא בחוף המזרחי של הים השחור בטורקיה. האזור ידוע באקלים נוח, כמות משקעים רבה ואדמה פורייה בצבע חום כהה. התה שמבושל בסמובאר נשתה בכל מקום ובכל זמן. התה מוגש בבתי קפה טורקיים על ידי מלצרי תה (çaycı) בכוסות צרות וקטנות בעלות שפה מוזהבת. את התה ניתן להזמין חזק ("koyu", כהה) או חלש ("açık", בהיר), והוא מלווה בכמה קוביות סוכר.
כשהאימפריה העות'מאנית קרסה בשנת 1923, הטורקים איבדו שליטה על העיר מוח'א בתימן וקפה הפך למצרך יקר. הם עברו לתה. במדינות מוסלמיות התה מחליף את האלכוהול בתור משקה חברתי.
תהילים צ"ח

תהילים צ"ח הוא המזמור ה-98 בספר תהילים (על פי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים זהו המזמור ה-97 במספר). המזמור מתאר כיצד יכריזו על המלכתו העתידית של ה' לעיני העולם כולו. מזמור זה נקרא בלטינית Cantate Domino.
תוכן המזמור

שיר זה הוא המנון שבמרכזו מתרחש טקס המלכתו של האל על העולם. לשון המזמור משופעת מושגים הקשורים במלוכה. בכותרת המזמור ובחתימתו מזכיר בעל המזמור שניים מתפקידיו של המלך. לנצח במלחמות ולשפוט בצדק את העולם. במזמור לא רק בני ישראל יריעו לה' אלא גם עמי העולם. כולם יזכו לישועתו אך בני ישראל הם אלה שיזכו בחסדו.
תוכן המזמור > כותרת המזמור

מעבר למזמור זה גם מזמור צ"ו מיוחד בכך שאף בו יש הזמנה לעמי העולם להריע לה'. ניתן לשער כי "שִׁיר חָדָשׁ" המופיע בכותרת במזמור, הוא שיר בו מבקש העם מקהל השומעים לשבח את ה'.
ברבים מן המזמורים אין כותרת. חז"ל כינו מזמור זה ואחרים הדומים לו בכותרתם, כ-'מזמורא יתמא', כלומר מזמור יתום.
זמנו של המזמור

בפני חוקרי המקרא קיים קושי בתארוכו של המזמור. יש הסוברים כי זמנו של המזמור הוא מימי בית המקדש השני. שם בית המקדש אינו מופיע במזמור אך אופי המזמור מעיד על כך לשיטתם כי המזמור נאמר בזמן פולחן במקדש. לטענתם גם לשון המזמור מעידה על כך שזמנו של המזמור הוא מימי בית שני. צמד המילים "פִּצְחוּ וְרַנְּנוּ" בפסוק ד' מופיע בספר ישעיה, פרק י"ד, פסוק ז' בנבואה על מלך בבל שלטענתם החוקרים חובר אף הוא בימי בית שני. הביטוי מופיע עוד מספר פעמים בספר ישעיה. צמד המילים "יִמְחֲאוּ-כָף" אף הוא מופיע בספר יחזקאל, פרק כ"ה, פסוק ו' והוא שייך ללשון מאוחרת.
מבנה המזמור

יש המחלקים את המזמור כך:
| פסוקים | כותרת |
| --- | --- |
א': כותרת המזמור: קריאה להלל את ה' לשיר לו ולשבחו
ב'-ג': עמי העולם עדים לישועת ה'
ד'-ו': קריאת המשורר לשיר לה'
ז'-ט': השתתפות היקום כולו בהמלכת ה'
השערת מובינקל

מזמור זה שייך לסוג הנקרא 'מזמור המלכת מלך'. לשיטתו של חוקר המקרא הנורווגי סיגמונד מובינקל, לסוגה זו של מזמורים שייכים חמישה מזמורים: תהילים מ"ז, צ"ג, צ"ו, צ"ז, צ"ח, צ"ט.[דרושה הבהרה] מקורם של מזמורים אלו בטקסי פולחן חגיגיים שהתקיימו בראש השנה ובהם הציגו את המלכת האל בליווי חצוצרות ושופרות כפי בעל המזמור מתאר בפסוק ו'. לחגיגות אלה דמיון רב לשיטתו לחגיגות, שנחגגו לכבוד המלכתו של מורדוך, כמלכם של האלים. יום תרועה הוא שמו המקראי של ראש השנה, כמו כן מובינקל נסמך על הכתוב במשנה אשר לו אופי של עבודת פולחן: "סדר ברכות, אומר אבות וגבורות וקדושת השם, וכולל מלכויות עמהן, ואינו תוקע. קדושת היום, ותוקע. זכרונות, ותוקע. שופרות, ותוקע. ואומר עבודה והודאה וברכת כהנים. דברי רבי יוחנן בן נורי. אמר לו רבי עקיבא: אם אינו תוקע למלכויות, למה הוא מזכיר? אלא אומר אבות וגבורות וקדושת השם. וכולל מלכויות עם קדושת היום, ותוקע. זכרונות, ותוקע. שופרות, ותוקע. ואומר עבודה והודאה וברכת כהנים." במזמורים אלה המוטיב החוזר הוא שלטון האל על היקום. לדעת משה ויינפלד קיימת זיקה בין הסוגות, מזמורי מלך לבין 'מזמורי המלכת ה'.
המזמור בליטורגיה

המזמור נאמר כחלק מקבלת שבת באותן הקהילות שמתחילות את קבלת שבת ב"לכו נרננה".
המזמור בתרבות

על הפסוק "זכר חסדו ואמונתו לבית ישראל, ראו כל אפסי ארץ את ישועת אלוקינו", לחן של חסידות פיטסבורג, ללחן ביצוע של יהושע הופמן ויענקי הרשקוביץ באלבום זכר חסדו.
זכר חסדו - לחן של חיים בנט, ביצוע של שלמה כהן באלבום א שבת טיש.
המלחין והמחזאי הבריטי אנדרו לויד ובר הלחין את המזמור לטקס ההכתרה של המלך צ׳ארלס השלישי.
הערות שוליים

↑  יאיר הופמן, עולם התנ"ך: תהלים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1995, עמ' 112
↑  מאיר גרובר, עולם התנ"ך: תהלים א', תל אביב, דוידזון עתי, 1995, עמ' 152
↑  גרשון ברין, ספרות המקרא : מבואות ומחקרים - כרך ראשון, צפורה טלשיר עורכת, ירושלים, יצחק בן צבי, 2011, עמ' 359
↑  יאיר הופמן, עולם התנ"ך: תהלים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1995, עמ' 113-112
↑  יאיר הופמן, עולם התנ"ך: תהלים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1995, עמ' 113
↑  ספר במדבר, פרק כ"ט, פסוק א'.
↑  משנה, מסכת ראש השנה, פרק ד', משנה ה'.
↑  משה ויינפלד, הליטורגייה היהודית הקדומה: מהספרות המזמורית ועד לתפילות במגילות קומראן ובספרות חז"ל, ירושלים, מאגנס, תשס"ד, עמ' 7-6
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: a942cc8b-764b-4da6-a087-3a065f6447be 
תהילים צ"ח א' בגן בית עמנואל ביפו
תהילים צ"ז

תהילים צ"ז הוא המזמור התשעים ושבעה בתהילים. (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-96). שמו של המזמור בלטינית: "Dominus regnavit exultet terra"
סוגת המזמור

מזמור זה שייך לסוג הנקרא 'מזמור המלכת מלך'. לשיטתו של חוקר המקרא הנורווגי סיגמונד מובינקל, לסוגה זו של מזמורים שייכים חמישה מזמורים: תהילים מ"ז, צ"ג, צ"ו - צ"ט. מקורם של מזמורים אלו בטקסי פולחן חגיגיים שהתקיימו בראש השנה ובהם הציגו את המלכת האל בליווי חצוצרות ושופרות. לחגיגות אלה דמיון רב לשיטתו לחגיגות, שנחגגו לכבוד המלכתו של מורדוך, כמלכם של האלים. במזמורים אלה המוטיב החוזר הוא שלטון האל על העולם ומשפט צדק. לדעת משה ויינפלד מוטיבים אלה יוצרים זיקה בין הסוגות, מזמורי מלך לבין 'מזמורי המלכת ה'.
מבנה המזמור

יש המחלקים את המזמור כך:
| פסוקים | כותרת |
| --- | --- |
א': הכרזה על המלכת ה'
ב'-ה: תיאור הופעתו של האל
ו'-ז': הגויים ועובדי האלילים מכירים בסמכותו וכבודו של האל
ח'-ט': ציון שמחה בעליונותו של ה'
י'-י"ב: קריאת המשורר לעשות טוב ולהימנע מעשיית הרע
זמנו של המזמור

יש הסוברים כי שרו את מזמור זה ומזמורי המלכה אחרים בימי בית ראשון ושני. לשונו של המזמור לא מאפשרת להגדיר את זמנו של המזמור, אך יש הסוברים זמנו של המזמור מאוחר יותר וזאת כי המילים 'אִיִּ֥ים' (פסוק א') ו-חֲסִידָ֑יו (פסוק י') אופייניות לתקופה מאוחרת.
אידאולוגיה במזמור

פסוק ז במזמור מעלה שאלה אידאולוגית שמופיעה בכמה ממזמורי המלכת ה' - האם ה' הוא אל יחיד (מונותאיזם) או שמא יש כמה אלים אך ראוי לעבוד רק את ה' (מונולטריזם)? מתחילת הפסוק ("יֵבֹשׁוּ כָּל עֹבְדֵי פֶסֶל הַמִּתְהַלְלִים בָּאֱלִילִים") נראה שאלוהים הוא אל יחיד והאלילים חסרי כח, ואילו מסוף הפסוק נראה שכל האלים משתחווים לו ("הִשְׁתַּחֲווּ לוֹ כָּל אֱלֹהִים"). הפרשנים השונים נתנו כמה הסברים - א. הכוונה שעובדי אלילים משתחווים; ב. תחילת הפסוק היא תוספת מאוחרת; ג. סוף הפסוק הוא תיאור ספרותי בלבד שתלוי במורשת המזרח הקדום, אך אינו מתכוון שיש אלים רבים; ד. אכן יש אלילים או כוחות והם משתחווים או השתחוו לאלוהים ולא ראוי לעובדם (ולכן "יבשו כל עבדי פסל").
המזמור בליטורגיה

המזמור נאמר כחלק מקבלת שבת באותן הקהילות שמתחילות את קבלת שבת ב"לכו נרננה".
פסוק י"א, משמש פתיחה לסדר "כל נדרי" הנאמר בערב תפילות ליל יום הכיפורים. את הפסוק אומרים החזן והקהל שלוש פעמים. פסוק זה הוא ביטוי הנאמר כיום כאשר מבקשים לומר לאנשים צדיקים שלא יתייאשו ממצבם גם אם רע הוא, סופם של צדיקים אלה, שיהנו מפירות ההצלחה שהיא האור.
בתרבות

Dem Gerechten muß das Licht, רי"ב 195 (בגרמנית: אור זרוע לצדיק), היא קנטטה דתית אשר חוברה על ידי יוהאן סבסטיאן באך, בהשראת פסוקים י"א- י"ב.
בשיריה של נעמי שמר שזורים פסוקים וניבים רבים מהתנ"ך וממקורות אחרים ביהדות. בפסוק י"א עשתה נעמי שמר שימוש בשירה בארץ להד"ם:
בארץ להד"ם, פוסע לו אדם ואור גדול זרוע על יומו
בתרבות > מוזיקה חסידית

אוהבי ה' - לחן של ר' משה גולדמן, באלבום לנצח של מחנה שלוה.
הערות שוליים

↑  משה ויינפלד, הליטורגייה היהודית הקדומה: מהספרות המזמורית ועד לתפילות במגילות קומראן ובספרות חז"ל, ירושלים, מאגנס, תשס"ד, עמ' 7-6
1 2 3 4  יאיר הופמן, עולם התנ"ך: תהילים ב', תל אביב, דודיזון עתי, 1995, עמ' 110
↑  רד"ק על הפסוק: "או פירושו כל אלהים – כל עובדי אלהים אחרים."
↑  מצודת דוד ורד"ק על הפסוק הציעו שמדובר על צבא השמים.
↑  עמוס חכם, דעת מקרא: תהלים, כרך ב, ירושלים: מוסד הרב קוק, עמ' ריא
↑  יעקב שרת, פניני קדם, תל אביב, ידיעות אחרונות, 2012, עמ' 18
↑  טלילה אלירם בתוך: ביקורת ופרשנות-הזמר העברי, פואטיקה, מוזיקה, היסטוריה, תרבות, רמת גן, בר-אילן, 2012, עמ' 296
שעון יפני

שעון יפני מעורר
שעון יפני (ביפנית: 和時計, בתעתיק לאנגלית: Wadokei) הוא שעון מכני, שנועד להציג את השעה לפי יחידות הזמן היפניות המסורתיות. שעונים מכניים הוצגו ביפן על ידי מיסיונרים ישועים או סוחרים הולנדיים במאה ה-16. שעונים אלו היו לרוב מיוצרים מפליז או מברזל.
הן המטוטלת והן הקפיץ לא היו בשימוש בשעונים האירופאיים באותה תקופה. ככאלו, הם לא נכללו כחלק מהטכנולוגיה שהייתה זמינה ליצרני שעונים יפנים בתחילתה של "התקופה המבודדת" (שבה לא יכלו לצאת ולהיכנס ליפן) בהיסטוריה של יפן, בשנת 1641. תקופת הבידוד גרמה לכך שיצרני שעון יפניים, היו צריכים למצוא דרכים לייצר שעונים, מבלי להיעזר בפיתוח וחלקים מתוחכמים של העולם המערבי. רוב השעונים היפניים הונעו על ידי משקל. מכל מקום, היפנים היו מודעים לשעונים שמונעים על ידי קפיץ ואף יצרו כאלה. אלו האחרונים היו מיועדים לאפשר ניידות.
שעות זמניות

התאמת העיצוב של השעונים האירופאים לצרכים של הצגת הזמן היפני המסורתי היוותה אתגר עבור יצרני השעונים היפניים. מדידת הזמן המסורתית ביפן דרשה שימוש בשעות זמניות בלתי אחידות: שש יחידות שעה לזמן היום מהזריחה עד לשקיעה, ושש יחידות שעה לזמן הלילה מהשקיעה לזריחה. בהיותם שעות זמניות, השעה היפנית השתנתה בהתאם לעונה, כאשר בקיץ הימים ארוכים יותר ובחורף הימים קצרים, וכן להפך בנוגע ללילות. מנגד, השעונים האירופאים היו בנויים לשעות קבועות ואחידות שלא השתנו בעונות.
מערכת השעות היפנית המסורתית

השעון היפני הטיפוסי היה מורכב משש שעות ממוספרות מהספרות 9 עד 4 בסדר יורד, מהצהריים עד חצות הליל. לא נעשה שימוש בספרות 3 עד 1 ביפן מסיבות דתיות משום שהיו בשימוש על ידי הבודהיסטים לקריאה לתפילות. הספירה נעשתה לאחור בגלל שהדרך הקדומה ביפן לספירת השעות נעשתה על ידי שריפת קטורת וספירת השעות הנותרות. לכן, זריחת החמה ושקיעתה, שתיהן סומנו כשעה השישית.
בנוסף לשעות הזמניות הממוספרות, היה לכל שעה גם סמל מסמלי האסטרולוגיה הסינית.
החל מזריחת החמה, שש שעות היום היו:
| סימן אסטרולוגי | סמל אסטרלוגי | ספרה יפנית | מספר שעה | זמן ביממה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארנב | 卯 | 六 | 6 | זריחת השמש |
| דרקון | 辰 | 五 | 5 |  |
| נחש | 巳 | 四 | 4 |  |
| סוס | 午 | 九 | 9 | צהריים |
| עז | 未 | 八 | 8 |  |
| קוף | 申 | 七 | 7 |  |
משקיעת החמה, שש שעות הלילה היו:
| סימן אסטרולוגי | סמל אסטרלוגי | ספרה יפנית | מספר שעה | זמן ביממה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| תרנגול | 酉 | 六 | 6 | שקיעת החמה |
| כלב | 辰 | 戌 | 5 |  |
| חזיר | 亥 | 四 | 4 |  |
| חולדה | 子 | 九 | 9 | חצות הליל |
| שור | 丑 | 八 | 8 |  |
| טיגריס | 寅 | 七 | 7 |  |
הבעיה באורך שעות משתנה

שעונים יפניים השתמשו בטכניקות שונות כדי להציג את השעות הזמניות, הנפוצה בהן הייתה "שעון עמוד" בו השעה לא הייתה מוצגת על לוח כבשעון רגיל, אלא על מחוון שהיה מחובר למשקולת שירדה במסילה. מחווני זמן נעים נעו לצד המסילה והצג המחובר אליו. מחוונים אלו היו מתכווננים, וכוונו בהתאם לעונה כדי להציג את אורך היום ואת שעות הלילה. במקרה שהשעון הגיע לסוף המחוון היה חוזר במעלה המסילה לסמן המתאים. לשיטה זו הייתה יתרון בכך שאינה תלויה בקצב של השעון עצמו.
השימוש בלוח שעון היה חלק ממה שהיפנים קיבלו מהאירופאים, וחלק מהתצורות היו בנויות בצורה שתציג את השעה היפנית על לוח שעון. חלקם על ידי שעות שניתנות לכיוון מחוץ למסגרת של ה-24 שעות, חלקם על ידי שימוש בכמה לוחות שניתנים לשינוי בהתאם לעונה. כדי ליצור שעונים מצלצלים, השתמשו במערכת שהכילה במקביל שתי מערכות: אחת מהירה ואחת איטית. המעבר ביניהם היה נעשה אוטומטית במעבר בין יום ולילה.
ב-1873 אימצה ממשלת יפן את השימוש בצורת הזמן המערבית שכללה שעות אחידות וקבועות, ואת הלוח הגרגוריאני.
ראו גם

שעות זמניות
לוח עתיק המראה את כיווני השמיים והסמלים המיוחסים להם על פי האסטרולוגיה הסינית. 12 חלקי הארץ הוו את הבסיס לסימון השעות היפניות.
תחרות זמרינג באדן 1937

| --- | --- |
 ענף:  שחמט 
 תקופת התחרות:  1937 
 מספר מתמודדים:  8 
 עיר מארחת:  אוסטריה 
 
תחרות זמרינג באדן הייתה תחרות שחמט, מהחשובות שהתקיימו טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה.
התחרות נערכה באוסטריה (ובמימון בתי הקזינו) בין 8 ל-27 בספטמבר 1937. התחרות התנהלה בשיטת ליגה, בסיבוב כפול: כל שחמטאי שיחק מול יתר השחקנים פעמיים: פעם אחת בצבע שחור ופעם אחת בצבע לבן. סך הכול נערכו 14 סיבובים. ארבעת הסיבובים הראשונים נערכו בזמרינג, והיתר במלון גרונר באום בבאדן. אלוף העולם מקס אויבה שימש כשופט ראשי במחצית הראשונה של המשחקים, והוחלף ברודולף שפילמן במחצית השנייה שלהם.
התחרות התקיימה חודשים לפני נאומו של היטלר בכנס מיוחד עם ראשי המדינה וקציניו הבכירים על צרכיה החשובים של גרמניה: התפשטות מזרחה וכיבוש אוסטריה וצ'כוסלובקיה.
השחקנים נאלצו לשחק באווירה לא נעימה, כשברקע התעמולה הנאצית מתפשטת. בהקשר זה, שלושה (כמעט מחצית) מהשחמטאים שנטלו חלק בתחרות הם יהודים: ראובן פיין, שמואל רשבסקי וסאלו פלור.
בתחרות השתתפו שמונה שחמטאים מצמרת השחמט העולמית באותה העת ובהם אלוף העולם לשעבר, חוסה ראול קפבלנקה. את המדינה המארחת ייצג אריך אליסקסיס.
תוצאות

פאול קרס (אסטוניה) בן ה-21 זכה בתחרות ופרס כספי על סך 2,500 שילינג. תוצאתו: 9 נקודות מ-14 אפשריות, בהקדימו בנקודה אחת את פיין (ארצות הברית), שזכה בפרס כספי בגובה 2,000 שילינג. פיין היה היחיד מבין משתתפי התחרות שלא הפסיד באף משחק. את הפרס של המקום השלישי חלקו שניים: קפבלנקה (קובה) ורשבסקי (ארצות הברית). עבור קרס היה זה הישג גדול, שהצטרף לשרשרת הצלחות בתחרויות באותה שנה.
ולדימיר פטרוב, שסיים במקום האחרון, היה לאכזבת התחרות, במיוחד לאור העובדה שמספר חודשים קודם לכן הוא השיג את הישגו הטוב ביותר, עת חלק את המקום הראשון בתחרות קמרי 1937, בהקדימו, בין היתר, את אליכין וקרס. אף על פי שסיים רק במקום השישי, ניצח אליסקסיס במשחק אחד, בנוסף לקפבלנקה, גם את קרס.
טבלת התוצאות בסיום התחרות:
| מס' | שם השחמטאי | מדינה | 01 | 02 | 03 | 04 | 05 | 06 | 07 | 08 | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | פאול קרס | אסטוניה אסטוניה | x | ½½ | ½½ | 10 | ½1 | 10 | ½1 | 11 | 9 |
| 2 | ראובן פיין | ארצות הברית ארצות הברית | ½½ | x | ½½ | ½½ | ½½ | ½½ | 1½ | 1½ | 8 |
| 3 | חוסה ראול קפבלנקה | קובה קובה | ½½ | ½½ | x | ½½ | 1½ | ½0 | ½1 | ½½ | 7.5 |
| 4 | שמואל רשבסקי | ארצות הברית ארצות הברית | 01 | ½½ | ½½ | x | ½½ | 11 | ½0 | 10 | 7.5 |
| 5 | סאלו פלור | צ'כיה צ'כיה | 0½ | ½½ | ½0 | ½½ | x | 1½ | ½½ | 1½ | 7 |
| 6 | אריך אליסקסיס | אוסטריה אוסטריה | 10 | ½½ | 1½ | 00 | 0½ | x | 1½ | ½0 | 6 |
| 7 | ויאצ'סלאב רגוזין | רוסיה רוסיה | ½0 | 0½ | ½0 | ½1 | ½½ | 0½ | x | 1½ | 6 |
| 8 | ולדימיר פטרוב | לטביה לטביה | 00 | 0½ | 10 | 0½ | 1½ | ½0 | 0½ | x | 5 |
תוצרת הארץ (שיר)

נתן אלתרמן, מחבר השיר
תוצרת הארץ הוא שיר שחיבר נתן אלתרמן על רקע המרד הערבי הגדול והעלייה החמישית השיר נכלל בתוכנית "חוזרים בתשובה" של תיאטרון המטאטא, שעלתה ב-3 בספטמבר 1938.
רקע

השיר נכתב על רקע השגשוג הכלכלי, שהגיע בעקבות העלייה החמישית. העלייה החמישית הביאה לארץ ישראל הון, ידע טכני וניהולי ויזמות. באותה העת נוסדו מפעלי מלאכה ותעשייה רבים. היישוב הגיע בשנים אלה לראשונה לייצור 50% מהתוצרת המקומית, אף שהיה רק כ-30% מהאוכלוסייה בארץ ישראל. מרבית השיר עוסק בנושא הכלכלי.
בשנה שבה פורסם השיר (1938) הגיע המרד הערבי הגדול לשיאו – שריפת שדות, רציחות ופרעות הפכו מעשים נפוצים. בעת עליית הנאצים לשלטון הקולות בבריטניה נגד סגירת גבולות ארץ ישראל בפני יהודים (כדרישת הערבים) הלכו וגברו. הצבא הבריטי תגבר את כוחותיו בארץ ודיכא את המרד הערבי הגדול.
תוכן השיר > בית ראשון

בבית הראשון מתאר אלתרמן את התחושה בקרב היישוב בשנה שבה נכתב השיר, בה בעת מנסה אלתרמן לנחם את היישוב ולהאזין לשיר בתקווה שינחם אותם:
אם כבד לבבכם כעופרת
אם אבלה בגופכם הנשמה
האזינו לשיר התוצרת
שאבו מתוכו נחמה
תוכן השיר > בית שני

בבית השני מזכיר אלתרמן את "דור ימות המשיח", כלומר הדור המגשים את חזונם של כל הדורות. לטענת אלתרמן, דור זה מנמנם ונרדם, כביכול, בשמירה. אלתרמן מציין כי הדור צריך נביא ומוכיח - שיוכיח אותם על חולשתם. נוסף על כך, הדור זקוק לשעון מעורר - גם כדי להתעורר בבוקר, וגם שיעורר בהם את הדברים המופיעים בשיר:
זה הדור דור ימות המשיח,
מנמנם ולקום מאחר.
הוא זקוק לנביא ומוכיח
ולפחות - לשעון מעורר.
תוכן השיר > בית שלישי

בבית השלישי מבקש אלתרמן לאהוב את תוצרת הארץ ולקנא בה. המילה "קנאות" פירושה שעל כל אזרח לרכוש מוצרים מהארץ ובכך לחזק את כלכלת היישוב. בשיר מזכיר אלתרמן גם את גן החיות של תל אביב שנפתח בשנה שבה נכתב השיר ואת האריות שבגן:
וישנו גן חיות ובגן החיות
אריות
מתוצרת הארץ!
בבית זה מופיע המשפט:
ובתולות בת ציון מדברות באקצנט
גרמנית
מתוצרת הארץ!
אלתרמן מתייחס במשפט זה לעליית הנאצים לשלטון ואף לעלייה החמישית, שמרבית העולים ממנה היו גרמנים.
השיר הולחן על ידי שם טוב לוי ובוצע על ידי אריק איינשטיין.
הערות שוליים

1 2 3  ברכות ושאלה, באתר נתן אלתרמן
↑  תוצרת הארץ, באתר נתן אלתרמן
↑  אורי הייטנר, פינתי השבועית ברדיו: תוצרת הארץ, באתר של אורי הייטנר, ‏9 בספטמבר 2019
↑  כמו בפסוק ”...הוֹכֵחַ תּוֹכִיחַ אֶת עֲמִיתֶךָ וְלֹא תִשָּׂא עָלָיו חֵטְא.” (ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק י"ז)
תרגום תוכנה
ראו גם

לוקליזציה
מונחים בתוכנה
גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
תהילים ק"ג

תהילים ק"ג הוא המזמור ה-103 בספר תהילים ומיוחס לדוד המלך. המזמור הוא אחד מארבעה עשר מזמורים הפותחים במילה 'לדָוִד'. קריאת הפרק הומלצה בספרי הסגולות כסגולה לאישה עקרה.
תוכן המזמור

מזמור ק"ג מורכב מעשרים ושניים פסוקים ומחולק לארבעה חלקים:
תוכן המזמור > א'-ה'

המזמור נפתח בקריאה של המשורר לעצמו לברך את אלוהים "לְדָוִד בָּרֲכִי נַפְשִׁי אֶת ה' וְכָל קְרָבַי אֶת שֵׁם קָדְשׁוֹ" (א') ומסביר כי עליו לברך את אלוהים מכיוון שהוא עשה גומל לו חסד ורחמים, וסולח לו על חטאיו: "הַסֹּלֵחַ לְכָל עֲו‍ֹנֵכִי הָרֹפֵא לְכָל תַּחֲלֻאָיְכִי. הַגּוֹאֵל מִשַּׁחַת חַיָּיְכִי הַמְעַטְּרֵכִי חֶסֶד וְרַחֲמִים" (ג'-ד').
תוכן המזמור > ו'-י"ד

בחלקו השני של המזמור מתאר המשורר את החסדים הלאומיים שעשה אלוהים לעם ישראל: "יוֹדִיעַ דְּרָכָיו לְמֹשֶׁה לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל עֲלִילוֹתָיו" (ז'), "לֹא כַחֲטָאֵינוּ עָשָׂה לָנוּ וְלֹא כַעֲו‍ֹנֹתֵינוּ גָּמַל עָלֵינוּ" (י').
המשורר מוסיף ומתאר את יחסו האבאי והרחום של אלוהים: "כְּרַחֵם אָב עַל בָּנִים רִחַם ה' עַל יְרֵאָיו" (י"ג).
תוכן המזמור > ט"ו-י"ט

לאחר שפירט כמה מחסדי אלוהים לעמו, המשורר מדגיש את נצחיותו המוחלטת של אלוהים מול הזמניות של בני האנוש: "אֱנוֹשׁ כֶּחָצִיר יָמָיו כְּצִיץ הַשָּׂדֶה כֵּן יָצִיץ" (ט"ו), "וְחֶסֶד ה' מֵעוֹלָם וְעַד עוֹלָם" (י"ז).
תוכן המזמור > כ'-כ"ב

המזמור נחתם בקריאת המשורר לכל היצורים שביקום לברך את אלוהים, כולל מלאכי האלוהים: "בָּרֲכוּ ה' מַלְאָכָיו גִּבֹּרֵי כֹחַ עֹשֵׂי דְבָרוֹ לִשְׁמֹעַ בְּקוֹל דְּבָרוֹ" (כ') וחותם כמו בפתיחת המזמור במילים: "בָּרֲכִי נַפְשִׁי אֶת ה'" (כ"ב).
בתפילה היהודית

במסכת סופרים ובמקורות נוספים מופיע מזמור זה כשיר של יום ליום הכיפורים, בשל לשונות הכפרה והרחמים המופיעים בו (לצד תהילים ק"ל). ככל הנראה, כך נהגו בעבר במרבית הקהילות בנוסח ארץ ישראל.
בתרבות

וחסד ה' - ביצוע של מקהלת מלכות ללחן חסידות בעלזא באלבום נפלאים. גרסת כיסוי לשיר ביצעו גם עמירן דביר וחיים שלמה מאייעס.
חסד שבחסד - אברימי רוט לחן של יוסי גרין, עיבוד של אלי קליין ואיצי ברי. גרסת כיסוי לשיר ביצעו ארי היל ואלי מרקוס באלבום של יוחי בריסקמן פרויקט X.
המזמור כניגון שהולחן על ידי יהדות אשכנז, בביצועו של דוד אליהו פרטוש.