stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת סקוקי
תביעה לבית המשפט נגד הצעדה

תושבי סקוקי הפגינו נגד קיום הצעדה ומועצת סקוקי הגישה תביעה לבית המשפט האזורי של אילינוי אשר ב-29 באפריל 1977 הוציא צו מניעה נגד צעדה בסקוקי במדי המפלגה, הצגת צלבי קרס והפצת תעמולת שנאה. בית המשפט לערעורים של אילינוי סירב לעכב את ביצוע ההחלטה עד שמיעת הערעור ובית המשפט העליון של אילינוי סירב לדון בערעור על ההימנעות מעיכוב הביצוע.
האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות אשר ייצג את המפלגה הנציונל-סוציאליסטית פנה לבית המשפט העליון של ארצות הברית אשר ברוב של חמישה נגד ארבעה ביטל את ההחלטה שלא לעכב את הביצוע והחזיר את הדיון לבית המשפט לערעורים של אילינוי לדיון לגופו של עניין.
דעת הרוב בבית המשפט העליון של ארצות הברית הייתה שהחלטת בית המשפט העליון של אילינוי שלא לעכב את הביצוע היא החלטה סופית ועל כן לבית המשפט העליון זכות לדון בה. לגופו של עניין קבעו השופטים שבנושאים הנוגעים לחופש הביטוי על בתי המשפט של המדינות להעניק מסלול ערעור מהיר או לעכב ביצוע של החלטות המצמצמות את חופש הביטוי עד לשמיעת הערעור. שלושה שופטים, בהם ויליאם רנקוויסט והנשיא וורן בורגר, הביעו עמדה שלמרות שנראה שהחלטת בית המשפט האזורי רחבה מאוד, אין להם סמכות להתערב עד לשמיעת הערעור על ידי בית המשפט לערעורים של מדינת אילינוי. שופט אחד, ברייאן וויט, כתב שהוא לא היה מעכב את הביצוע.
בית המשפט לערעורים של אילינוי אשר קיבל חזרה את התיק ביטל את רוב האיסורים של בית המשפט האזורי אך הותיר על כנו את האיסור להציג צלבי קרס בקובעו כי הצגת צלב קרס היא מתקפה אישית על כל יהודי ובהתבסס על החלטת בית המשפט העליון של ארצות הברית בצ'פלינסקי נגד ניו המפשיר משנת 1942 בו נקבע שישנן "מילים לוחמניות" שאמירתן אינה מוגנת על ידי חופש הביטוי.
בערעור לבית המשפט העליון של אילינוי בוטל גם האיסור על הצגת צלבי קרס. בית המשפט העליון של אילינוי קבע, מול דעת מיעוט של אחד השופטים, שההחלטה של בית המשפט העליון של ארצות הברית בכהן נגד קליפורניה, בו בוטלה הרשעתו של אדם שלבש חולצה עם מילים גסות נגד הגיוס לצבא ארצות הברית, מחייבת אותם להתיר גם הצגת צלבי קרס. בית המשפט כתב:
הצגת צלב הקרס, פוגעניים ככל שיהיו הזכרונות שהוא מעלה כלפי העקרונות של אומה חופשית, היא התבטאות פוליטית סמלית שנועדה להעביר לציבור את האמונות של המציגים אותו. הוא איננו, לפי דעתנו, נופל בהגדרה של "מילים לוחמניות" והדוקטרינה הזאת אינה יכולה לגבור על ההנחה הכבדה כנגד אי-חוקתיות של הגבלה מראש של חופש הביטוי. ... גם איננו מוצאים שצלב הקרס ... הוא כה פוגעני ומאיים על שלום הציבור שניתן למנוע את הצגתו. איננו מטילים ספק בכך שמראה סמל זה מתועב בעיני התושבים היהודים של סקוקי ושניצולי רדיפות הנאצים, מתענים מזכרונותיהם, עשויים לפתח רגשות עזים לנוכח הצגתו. אולם ברור לגמרי שגורם זה אינו מצדיק את הצרת חופש הביטוי.
בית המשפט גם הסביר שלאור ההודעה המוקדמת על הצעדה יכול כל המעוניין בכך להימנע מלראות את סמלי צלב הקרס בצעדה. בית המשפט העליון של ארצות הברית סירב לתת רשות ערעור על החלטה זאת.
חוקים עירוניים

במטרה לעקוף את החלטת בית המשפט, חוקקו בסקוקי שלושה חוקים עירוניים שקבעו:
דרישה לבקשת רישיון 30 ימים לפני כל התקהלות בה צפויים למעלה מ-50 איש, וביטוח שיכסה נזקים של עד $350,000
איסור על חברי ארגונים פוליטיים להפגין בסגנון צבאי
איסור על הפצת חומר תעמולה המסית לשנאה כלפי קבוצה או הצגה בפומבי של סמלים בעלי מטרה דומה.
המפלגה הנציונאל סוציאליסטית פנתה לבית המשפט הפדרלי בסיוע האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות בדרישה לבטל את החוקים והם בוטלו על ידי בית המשפט המחוזי וההחלטה אושרה בבית המשפט לערעורים. השופט דיקר מבית המשפט המחוזי כתב בהקשר לביטול האיסור על תעמולת שנאה שיכולתה של החברה האמריקאית לסבול אפילו את תעמולת השנאה של התובעים מבלי לעזוב את מחויבותה לחופש הביטוי היא אולי ההגנה הטובה ביותר נגד כינון משטר נאצי בארצות הברית.
שלושה ימים לפני קיום הצעדה הודיע קולינס, איש המפלגה שהוא מבטל את הצעדה שכן כל שביקש היה להראות שיש למפלגה זכות לקיים את הצעדה. המצעד שלא התקיים ברחובותיה של סקוקי זכה להד תקשורתי נרחב.
הגם שהנושא עצמו לא נדון באופן ישיר על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית, היה זה מקרה ראשון בו קבע בית משפט זה שחופש הביטוי מגן גם על חופש הביטוי של נאצים.
הערות שוליים

↑  Craig R. Ducat, Constitutional Interpretation: Rights of the individual, page 415
↑  Jonathon Green, Nicholas J. Karolides, The encyclopedia of censorship, page 225
↑  Herbert N. Foerstel, Free expression and censorship in America: an encyclopedia, page 101
קארל גנצקן

| --- | --- |

 לידה:  8 ביוני 1885 פריץ, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  10 באוקטובר 1957 (בגיל 72) בלנקנזה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 
קארל אוגוסט גנצקן (בגרמנית: Karl August Genzken;‏ 8 ביוני 1885 הולשטיין - 10 באוקטובר 1957 המבורג) היה רופא נאצי שערך ניסויים רפואיים באסירים של מספר מחנות ריכוז. החזיק בדרגת גרופנפיהרר בוואפן אס אס והיה ראש המחלקה הרפואית של הוואפן אס אס. הורשע בפשעי מלחמה במשפט הרופאים בגרמניה בנירנברג.
ביוגרפיה

גנצקן הצטרף לשורות המפלגה הנאצית ב-7 ביולי 1926 (חבר מספר 39,913). הצטרף לאס אס ב-5 בנובמבר 1933 (חבר מספר 207,954).
בשנת 1934 נקרא לשרת כקצין מילואים בשרותי הרפואה של הצי. לאחר מכן הועבר למשרד הראשי המבצעי של האס אס, וקודם לתפקיד הממונה הרפואי על בית החולים של האס אס בברלין. מונה לעמוד בראש המחלקה הרפואית של הוואפן אס אס בשנת 1942, בשורותיה הגיע לדרגה של מיור גנרל.
גנצקן היה מעורב בסדרה של ניסויים רפואיים בבני אדם שנערכו על אסירים במספר מחנות ריכוז. הוא הואשם והורשע במעורבות בניסויי הטיפוס שנערכו מדצמבר 1941 עד פברואר 1945, ניסויים שנערכו לטובתו של הצבא הגרמני ובאו לבדוק את יעילותם של מספר חיסונים נגד טיפוס, אבעבועות, כולרה ומחלות נוספות. הניסויים נערכו במחנה דכאו ובמחנה נאצוויילר-שטרוטהוף. גנצקן הואשם גם במעורבות בניסויי הסולפונמיד, בניסויים ברעלים ובניסויים בפצצות תבערה אך לא הורשע בהאשמות אלה.
ביוגרפיה > לאחר מלחמת העולם השנייה

גנצקן נמצא אשם בפשעי מלחמה, בפשעים נגד האנושות ובחברות בארגון פשע (האס אס) על ידי בית הדין הצבאי האמריקאי שערך את המשפט. הוא נידון באוגוסט 1947 למאסר עולם על ידי בית הדין. בפועל, גזר דינו הומתק לעשרים שנות מאסר, ולמעשה הוא שוחרר מהכלא באפריל 1954.
פסגת דאגו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  Daggoo 
 גובה:  905 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  65°45′00″S 62°20′00″W﻿ / ﻿65.75°S 62.3333°W﻿ / -65.75; -62.3333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת דאגו(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת דאגו(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת דאגו(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת דאגו
 
פסגת דאגו (באנגלית: Daggoo Peak) היא פסגה סלעית, בחוף המזרחי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת לאורך הצד הצפוני של שפכו של קרחון פלאסק; 9 קילומטרים מערבית - דרום-מערבית מנקודת טשטגו.
גובהה של הפסגה 905 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה נסקרה וצולמה בחלקה בשנת 1947 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
היסטוריה > מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הקרחון נקרא על שמו של דאגו - דמות מ"מובי דיק" - ספרו של הרמן מלוויל. מטיל צלצל באונייה  "פקווד" בספר.
שם זה ניתן בדומה לשמות אתרים נוספים באזור, הקרויים על שם דמויות מהספר.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  אתרים נוספים הקרויים על שם דמויות מהספר "מובי דיק"
| אתרים הקשורים ל-"מובי דיק" ספרו של הרמן מלוויל בארץ גרהאם |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | מאפל • מלוויל • סטאב • סטארבק • פלאסק |  |
| הרים, רמות ומצוקים | מעבר בלקינגטון • פסגת גבריאל • פסגת דאגו • הר מייהו • פסגת ספאוטר • הר פדאללה • צוקי פיפ • פסגות פיפין • הר קוויקווג |  |
| לשונות יבשה | נקודת טשטגו |  |
צב מפריק

| צב מפריק |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
משפחה:: צבים יבשתיים
סוג:: צב מפריק
שם מדעי
 Kinixys ‏בל, 1827

שריון מינים של בני הסוג
צב מפריק (שם מדעי: Kinixys) הוא סוג של צבים מהמשפחה צבים יבשתיים החיים במרכז אפריקה. תפוצתם באזורי שיחים ויערות סבוכים עד לסוואנות.
מיני סוג זה הם פרימיטיבים יחסית ובעלי שריונות מקומרים למעלה המכסים את ראשם אך משאירים את רגליהם ואת הבטן חשופים. בקצוות השריון ישנם קוצים קטנים. הם בעלי 4 טפרים ברגליהם. הם קטנים ביחס למשפחתם ואורכם 20-30 ס"מ.
תזונתם של מינים אלה הוא בעיקר מעשבים, פרחים, פירות וכו' אך הם יגוונו גם בתולעים ובחסרי חוליות אחרים.
מינים

צב בל מפריק (Kinixys belliana)
צב מפריק יערי (Kinixys erosa)
צב מפריק מערב אפריקאי (Kinixys homeana)
Kinixys lobatsiana
Kinixys natalensis
Kinixys spekii
פרשת עמותות הליכוד

פרשת עמותות הליכוד הייתה פרשה אשר במסגרתה התנהלה חקירה משטרתית בשנים 2000 עד 2001 בחשד להפרה של חוק מימון מפלגות בגיוס תרומות לא חוקיות, בהיקף של מיליוני שקלים, עבור מסע הבחירות של בנימין נתניהו ומפלגת הליכוד במערכת הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה. במסגרת החקירה נחקרו, אך לא הואשמו, בין השאר אהרן דומב מנכ"ל מועצת יש"ע ומוטי קרפל שעמד בראש תנועת "מנהיגות יהודית". בשנת 2001 נסגרו מרבית התיקים בפרשה מחוסר ראיות.
דו"ח מבקר המדינה

בשנת 1999, לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה, לצורך מימון מסע הבחירות האישי של בנימין נתניהו לראשות הממשלה ומפלגת הליכוד, השתמשה המפלגה במספר עמותות לצורך גיוס תרומות. העמותות הוקמו סמוך למועד הבחירות, ופעלו תקופה קצרה בלבד. הן מומנו על ידי תרומות מגורמים פרטיים מישראל ומחו"ל, והן נטלו חלק פעיל בקמפיין.
ב-27 בינואר 2000 פרסם מבקר המדינה את הדו"ח המנדטורי שלו בדבר חריגות מחוק מימון מפלגות, כפי שנעשה לאחר כל מערכת בחירות. בדו"ח כלל המבקר פירוט על חריגות של סיעות "הליכוד" ו"יהדות התורה". מבקר המדינה, אליעזר גולדברג, העביר לחקירת המשטרה חשדות נגד הליכוד, לקבלת תרומה בלתי חוקית מגוף חוץ-מפלגתי. החשדות התייחסו למודעות שפרסם הנדבן האוסטרלי יוסף גוטניק בתמיכה בנתניהו, וכן לפרסום מודעות על ידי מועצת יש"ע התוקפות את מועמדותו של יצחק מרדכי, מודעות אותן פירש גולדברג כהבעת תמיכה בנתניהו. חשד נוסף שנחקר הוא של קשר בין מפלגת "מנהיגות יהודית" לבין הליכוד. המפלגה תמכה בנתניהו בתשדיריה, וגולדברג העלה חשד לפיו המפלגה הוקמה במימון הליכוד במטרה להשיג זמן שידור נוסף בשידורי תעמולת הבחירות בטלוויזיה. המשטרה לא מצאה קשר בינה ובין הליכוד.
החקירה

החקירה בדקה את פעולותיהן של העמותות, ביניהם פרסום מודעות תעמולה בעיתונות בשפה הרוסית אשר פורסמו על ידי עמותת "שלום לדורות", אשר קראו להצביע עבור נתניהו. במהלך החקירה הועלו נגד הליכוד חשדות נוספים, ובהם העברה של חצי מיליון שקל ממועצה אזורית מטה בנימין למועצת יש"ע, אשר שימשו על פי החשד למימון שלושה מסעות פרסום של המועצה בעיתונות שכותרתם: "אזרחים ההולכים בדרך", "השמאל מתפלל שנתפצל", ו"ערפאת לא יקבע". התברר ש מועצת יש"ע קיבלה את הכספים ממטה בנימין עבור פיתוח התיירות באזור, אך הכסף שימש בסופו של דבר למסעות פרסום בעיתונות. המשטרה המליצה להעמיד לדין את מנכ"ל מועצת יש"ע, אהרן דומב, על קבלת דבר במרמה, אך היועץ המשפטי לממשלה החליט לסגור את התיק.
לגבי התרומות של יוסף גוטניק, התברר כי כבר ב-1996 הוגשה ליועץ המשפטי לממשלה תלונה אודות המימון של גוטניק, אך הוא קבע כי לא מדובר בעבירה על חוק מימון מפלגות. מאחר ששיטת הבחירה הישירה הפרידה בין ריצת המפלגה לריצת מועמדה לראשות הממשלה, ומגבלות חוק המימון אינן חלות על הכנסות והוצאות שנועדו לקידום המועמד. היועץ המשפטי לממשלה כתב בעניין: ”הסוגיה מעוררת מספר קשיים משפטיים, ובין היתר, שאלה היא אם האיסור שבחוק חל גם ביחס לבחירת ראש הממשלה, או שמא רק לגבי סיעה או רשימת מועמדים. בהתחשב בכך שבאכיפת איסור פלילי עסקינן, יש להביא בחשבון, כמובן, את התקדימיות של העניין, את הקשיים המשפטיים, ואת הסנקציות של מבקר המדינה. בהתחשב בכל נסיבות העניין, העובדתיות והמשפטיות, לא יינקטו הליכים פליליים”.
ראו גם

פרשת האי היווני
פרשת החשבוניות הפיקטיביות בליכוד
פרשת עמותות ברק
הערות שוליים

1 2 3  המלצה להעמיד לדין את אהרון דומב, באתר ynet, 12 בדצמבר 2000
↑  שוקי שדה, מועדון המיליארדרים של בנימין נתניהו, באתר הארץ, 14 ביוני 2016
↑  משה גורלי, ‏הפרקליטות קבעה ב-1998: תרומתו של גוטניק לנתניהו אינה עבירה פלילית, באתר גלובס, 6 בפברואר 2000
צ'ארלס פירסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  יולי 1834 יאוביל, האימפריה הבריטית בריטניה
 פטירה:  2 באוקטובר 1909 (בגיל 75) נורווד עלית, האימפריה הבריטית בריטניה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1852–1895 (כ־43 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת קרים מלחמת הזולו
 עיטורים
 אביר מפקד של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש אביר מסדר האמבט
 
לוטננט גנרל צ'ארלס פירסון (באנגלית: Charles Pearson; יולי 1834 ביאוביל, האימפריה הבריטית - 2 באוקטובר 1909 בנורווד עלית, האימפריה הבריטית) היה איש צבא בריטי שהתפרסם בעיקר עקב פיקודו על הכוח הבריטי במהלך המצור על אשאו במלחמת הזולו. במסגרת קרב זה, הצליח פירסון להחזיק מעמד בעיר אשאו במשך 70 יום, כשהוא בנחיתות מספרית בולטת.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

פירסון נולד ביולי 1834 בעיר יאוביל (Yeovil) שבמחוז סאמרסט, שבאימפריה הבריטית. אביו, שנקרא גם כן צ'ארלס פירסון, היה אדמירל שפיקד על כוחות צי במלחמת חצי האי. בשנת 1852 הוא התגייס לצבא הבריטי והוצב ברגימנט החי"ר ה-99. בפברואר 1853 הועבר לרגימנט החי"ר ה-31, וב-15 ביוני 1855 קודם לדרגת לוטננט. הוא לחם בשורות הרגימנט ה-31 במהלך מלחמת קרים, ועל אומץ ליבו במהלך המצור על סבסטופול עוטר בציון לשבח (Mentioned in dispatches). לאחר המלחמה עוטר במדליית קרים, וקיבל את מדליית קרים הטורקית מטעם אבדילמג'יט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית.
ב-15 בפברואר 1856 הועלה לדרגת קפטן, באוגוסט 1857 הועבר לרגימנט החי"ר ה-3, וב-2 במאי 1865 הועלה לדרגת מייג'ור. בשנת 1866 נישא למריאן קתרין מאנדי, בתו של לוטננט קולונל סר רוברט מילר מאנדי. ב-14 באוגוסט 1867 קיבל פיקוד על הגדוד ה-2, בד בבד עם קידומו לדרגת לוטננט קולונל. ב-14 באוגוסט 1872 קיבל דרגת קולונל לשם כבוד, והועבר לאפריקה. מנובמבר 1876 עד דצמבר 1877 מילא תפקידי פיקוד ומטה בחיל המצב הבריטי במושבת נטאל.
ביוגרפיה > מלחמת הזולו

עם פרוץ מלחמת הזולו בינואר 1879, פירסון מונה בידי לורד צ'למספורד למפקד "טור הפלישה מס' 1", אשר כלל 1,700 חיילים והיה אמור לפלוש אל דרום ממלכת הזולו בגזרת נהר הטוגלה התחתון. הטור שלו הגיע עד הריסות המיסיון הנורווגי באֶשאוֹ והחל להקים ביצורים כדי להגן על המחנה לקראת התקפה על עיר הבירה אוּלוּנדִי שהייתה יעד ההתקפה של הטור. פירסון קיבל ב-22 בינואר את הדיווח על קרב איסאנדלוואנה והתבוסה של הטור הבריטי המרכזי. יחד עם פקודה לביטול ההתקדמות אל עבר אולונדי שכן היו שני הטורים אמורים להגיע ולכבוש יחד את העיר. לורד צ'למספורד הורה לו כי עליו: "להתייחס אל כל ההוראות שלי כמבוטלות ולפעול בכל דרך שאתה חושב שהכי רצויה לטובת הטור שתחת פיקודך." בו בזמן החלו כוחות הזולו בפיקודו של הנסיך דבולמנזי קמפנדה בניסיון לאגף את אשאו. פירסון שקל לסגת, אולם דבולמנזי ניצל את המצב ושבר את נתיב האספקה של הטור הדרומי, תוך שהוא מכתר בכך את המיסיון לחלוטין. פירסון הורה לחייליו להתחפר והחל להתכונן לקראת מצור.
המצור על אשאו נמשך 70 ימים, וחייליו של פירסון התגוננו בגבורה נגד הכוחות העדיפים של הזולו. עוד במהלך המצור הוענק לו אות מסדר האמבט. צ'למספורד הסיג את כוחותיו מהגזרה המרכזית, והחל להכין כוח חילוץ כדי לשחרר את המצור על אשאו. הכוח מנה כ-5,670 חיילים בריטים ואפריקאים, והחל במסע אל המיסיון למיסיון ב-29 במרץ. הוא נצפה על ידי מגיני המיסיון ב-1 באפריל, וב-2 באפריל 1879 הביס את כוחות הזולו בקרב גינגינדלובו, ואילץ את דבולמנזי להסיר את המצור. פירסון חזר לבריטניה, התקבל שם כגיבור. המלחמה כשלעצמה הייתה לא פופולרית בבריטניה, כיוון שצ'למספורד והנרי ברטל פריר יצא אליה על דעתם בלבד. לאחר התבוסה הקשה באיסאנדלוואנה, המצור על אשאו וקרב רורק'ס דריפט היו כמשב רוח רענן עבור הציבור בבריטניה. כאשר פירסון חזר אל עיר הולדתו, פעמוני הכנסייה צלצלו, והוא התקבל בידי ראש העיר שהשווה אותו לגיבורים ידועים אחרים מהאזור המערבי של אנגליה.
ביוגרפיה > אחריתו

בניגוד לקצינים בריטיים רבים אחרים, פירסון הגן על הדרך שבה נוהלה מלחמת הזולו. ב-1 באפריל 1883 הוא הועלה לדרגת גנרל-מייג'ור, ושנתיים לאחר מכן מונה למפקד הכוחות הבריטיים באיי הודו המערבית. הוא נשאר בתפקיד עד מרץ 1890. ב-28 בינואר 1891 הועלה לדרגת לוטננט גנרל, ופרש מהצבא ב-1 באפריל 1895. ב-22 בדצמבר 1899 הוא נסע לסאות'המפטון כדי ללוות את חייליו לשעבר שכעת יצאו למלחמת הבורים. פירסון מת ב-2 באוקטובר 1909 בעיר נורווד עלית שבמחוז סארי, והוא בן 75.
לקריאה נוספת

איאן נייט, ד"ר אדריאן גרייבס, "המערכה בדרום אפריקה של 1878/1879", הוצאת דבינייר, 2005. (קובץ PDF(הקישור אינו פעיל))
פול מקנייל, "דוגמה צבאית: מלחמות הזולו", פורסם באתר טקטיקה, 2008. (קובץ PDF)
John Laband, "Historical Dictionary of the Zulu Wars", Scarecrow Press, 2000
Ian Knight, "The Zulu War 1879", Osprey, 2003.
Colenso, Frances Ellen, "History of the Zulu War and Its Origin", London: Chapman & Hall, 1880
Thompson, Paul Singer, "Black soldiers of the queen: the Natal native contingent in the Anglo-Zulu War", University of Alabama Press, 2006
David, Saul, "Zulu the Heroism and Tragedy of the Zulu War of 1879", London: Penguin, 2004
Morris, Donald R, "The Washing of the Spears, the Rise and Fall of the Zulu Nation", London: Book Club Associates, 1970
Hamilton Browne, Col G. T., "A Lost Legionary in South Africa", London: Werner Laurie, 1912
קארל דאגלס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 במאי 1942 (בן 82) קינגסטון, ג'מייקה 
 שם לידה:  Carlton George Douglas 
 מוקד פעילות:  ג'מייקה 
 תקופת הפעילות:  מ-1961 
 סוגה:  מוזיקת פופ, רית'ם אנד בלוז 
 שפה מועדפת:  אנגלית, ספרדית 
 חברת תקליטים:  פיי רקורדס, HMV, לונדון רקורדס, יונייטד ארטיסטס רקורדס, פוקס המאה ה-20 רקורדס 
 www.carl-douglas.com
 פרופיל ב-IMDb
 
קארל דאגלס (נולד כקרלטון ג'ורג' דאגלס ב-10 במאי 1942) הוא זמר-יוצר ג'מייקני, הידוע בעיקר בשל להיט הדיסקו "Kung Fu Fighting" משנת 1974.
ביוגרפיה

דאגלס נולד בקינגסטון במושבת ג'מייקה שהייתה תחת שלטון בריטניה. מאוחר יותר עבר לקליפורניה בארצות הברית, וכנער עבר שוב ללונדון, בירת אנגליה. כנער באנגליה העביר את זמנו במשחק כדורגל ובפיתוח קול, והוכשר כזמר טנור. הוא פיתח תשוקה למוזיקת ג'אז (מאוחר יותר הזכיר את סאם קוק ואוטיס רדינג כמקורות ההשפעה החזקים ביותר שלו כמוזיקאי), והיה שר שירי דת בכנסייה.
ב-1974 הוציא את הסינגל "Kung Fu Fighting" שדורג במקום הראשון הן במצעד הבריטי והן במצעד בילבורד 100. הסינגל מכר 11 מיליון עותקים ברחבי העולם, ובכך הפך לאחד הסינגלים המצליחים ביותר אי פעם מבחינת מכירות. ב-27 בנובמבר אותה שנה קיבל הסינגל מעמד של סינגל זהב מידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
הסינגל, שהיה מחווה לסרטי אמנויות לחימה, היה לשיא מובהק בקריירה שלו, והאפיל על יתר הקריירה שלו. כמו כן השתתף בהקלטות נוספות של השיר בידי אמנים אחרים. בארצות הברית נחשב דאגלס לזמר של להיט אחד, כיוון שהוא ידוע רק בשל סינגל זה, וסינגל ההמשך "Dance the Kung Fu" הגיע רק למקום ה-48 במצעד הבילבורד. בבריטניה בה פעל הוציא שני סינגלים נוספים שהגיעו למקומות גבוהים יותר - "Dance the Kung Fu", שהגיע למקום ה-35 במצעדים, ו-"Run Back" שהגיע למקום ה-25.
אחד ממנהליו היה אריק וולפסון, שבהמשך הפך לכותב השירים העיקרי של הפרויקט של אלן פרסונס.
ב-1998 יצאה הקלטה מחודשת של "Kung Fu Fighting", בביצוע של הרכב הדאנס הבריטית באס סטופ, עם קטעים מסומפלים מהסינגל המקורי של דאגלס, והגיעה למקום השמיני במצעד הבריטי. הסינגל "Dance the Kung Fu" סומפל בשיר "Cuda nie widy" משנת 2001 של הלהקה הפולנית "אגו" ושוב ב-2007 ברמיקס "Classic (Better Than I've Ever Been)" של די ג'יי פרמייר, שהוציא במסגרת 25 שנה לנעל "אייר פורס ואן" של נייקי, ובו השתתפו קניה וסט, נאז, KRS-One וראקים.
כיום מיוצג דאגלס על ידי חברת ההפצה המוזיקלית Schacht Musikverlage ‏(SMV) בהמבורג, גרמניה.
הערות שוליים

↑  Thompson, Dave (2001). Funk. San Francisco: Backbeat Books. pp. 117–118. ISBN 0-87930-629-7 – via Google Books.
↑  "Carl douglas a Jamaican Veteran. Sample August 2011". YouTube. נבדק ב-13 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 43726  BnF: cb139426692 (data)  GND: 134361628  ISNI: 0000 0000 6309 7365  LCCN: n95097622  MusicBrainz: 2100ca6c-5a1d-463e-b50b-7e649debc454  NLA: 35339133  SUDOC: 159722039  Trove: 917407  VIAF: 37106800   WorldCat (עם VIAF): 37106800
צ'ארלס פטרו

ג'ון צ'ארלס פטרו (באנגלית: John Charles Petro; נולד ב-8 בפברואר 2001 בבלנטייר שבמלאווי) הוא כדורגלן מלאווי המשחק בעמדת המגן בקבוצת בוטושאן מליגת העל הרומנית ובנבחרת מלאווי.
קריירת מועדונים

בתחילת הקריירה שיחק פטרו במספר קבוצות מקומיות במלאווי.
בחודש פברואר 2020 חתם פטרו על חוזה לשלוש עונות בשריף טירספול מליגת העל המולדובית. בעונתו הראשונה במועדון ערך פטרו 22 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. הוא העפיל יחד עם המועדון לעונת 2021/2022 בליגת האלופות.
קריירה בינלאומית

ב-20 באפריל 2019 ערך פטרו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מלאווי, בתיקו 0-0 נגד נבחרת אסוואטיני במסגרת מוקדמות טורניר אליפות האומות האפריקאיות 2020.
תארים

אליפות מלאווי (1): 2019
הערות שוליים

↑  Petro ignites fire באתר The Daily Times, ‏ 13 בפברואר 2020 (באנגלית)
| נבחרת מלאווי – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 תום •  2 סאנודי •  3 פטרו •  4 צ'ולופי •  5 צ'מבזי •  6 צ'. צ'ירווה •  7 מונה •  8 אידנה •  9 אמבולו •  10 מדינגה •   11 מאנגו •  12 פודיה • 13 פ. בנדה •  14 אנגלנדה • 15 צ'זייה • 16 קאקובווה • 17 ג'. בנדה • 18 קלימה • 19 אמזווה • 20 צ'סטר • 21 ג. צ'ירווה • 22 מויאבה • 23 טולה • 24 מונטאלי • 25 אנדלובו • 26 דייבי • 27 פירי • 28 צ'ימבלנגה • מאמן: מוואסה |  1 תום •  2 סאנודי •  3 פטרו •  4 צ'ולופי •  5 צ'מבזי •  6 צ'. צ'ירווה •  7 מונה •  8 אידנה •  9 אמבולו •  10 מדינגה •   11 מאנגו •  12 פודיה • 13 פ. בנדה •  14 אנגלנדה • 15 צ'זייה • 16 קאקובווה • 17 ג'. בנדה • 18 קלימה • 19 אמזווה • 20 צ'סטר • 21 ג. צ'ירווה • 22 מויאבה • 23 טולה • 24 מונטאלי • 25 אנדלובו • 26 דייבי • 27 פירי • 28 צ'ימבלנגה • מאמן: מוואסה | מלאווי |
פסגת גריזלי (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בפסגה בהרי גות'יק בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  2,200 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי המלכה מוד 
 קואורדינטות:  85°58′00″S 151°22′00″W﻿ / ﻿85.96667°S 151.36667°W﻿ / -85.96667; -151.36667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת גריזלי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת גריזלי
 
פסגת גריזלי (באנגלית: Grizzly Peak) היא הפסגה דרומית מערבית של הר זאנוק בהרי גות'יק בהרי המלכה מוד שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 2,200 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הפסגה

הראשונים שהגיעו אל הרי גות'יק, הייתה הקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה; הקבוצה, בהנהגתו של קווין בלקברן (Quin Blackburn), הגיעה אל ההרים בדצמבר 1934.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הפסגה הוא תיאורי - סלעי הגרניט של הפסגה התבלו מאוד והם נראים כמו זיפים או צריחים קטנים, מזכירים פרווה של דוב גריזלי.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
צב כוכבי

| צב כוכבי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
על־משפחה:: צבי יבשה
משפחה:: צבים יבשתיים
סוג:: צב כוכבי
מינים
 Geochelone platynota  Geochelone elegans
שם מדעי
 Geochelone ‏פיטזינגר, 1835

צב כוכבי (שם מדעי: Geochelone) הוא סוג של צבים אסייתיים ממשפחת צבים יבשתיים.
צבים אלה בולטים בזכות שריונם הכהה הגבוה ובעל הבליטות דמויות הכוכבים שעליהם. הם חיים ביערות של הודו וסרי לנקה או של בורמה ושני המינים מצויים בסכנת הכחדה.
מינים

צב כוכב הודי (Geochelone elegans)
צב כוכב בורמזי (Geochelone platynota)
בעבר היו בסוג מינים נוספים: צב כוכב בורצ'רדי (Geochelone burchardi) וצב כוכב וולקניקה (Geochelone vulcanica) מהאיים הקנריים והמין Geochelone  gymnesica מהאיים הבלאריים. שלושה מינים אלו היו צבים ענקיים הרבה מקרוביהם החיים.
צאגה אמלק

צאגה אמלאכ (נקרא גם: אבא צאגה) היה נזיר יהודי אשר חי ופעל במאה החמש-עשרה באימפריה האתיופית והיה תלמידו הקרוב של הנזיר אבא צברה.
ביוגרפיה

אמלאכ נולד בשם "אסכל" כבן בכור לקיסרית היהודיה ציון ציפורה ולקיסר זרע יעקב  ויועד להיות יורש אביו.
בשנת 1462 כאשר התרחש מרד ציפורה בראשותו של מלך ממלכת ביתא ישראל גדעון החמישי אסקל יועד להיות קיסר אתיופיה לאחר שהמרד יצליח בעיני אמו. לאחר שהמרד חוסל בצורה אכזרית, אמו הוצאה להורג בידי בעלה הקיסר ואסקל הודח מתפקיד יורש העצר לטובת אחיו הצעיר באדה מריאם והוא הפך לאחראי על בית הכלא של האסירים היהודים שנלקחו בשבי במרד. בין האסירים היה הנזיר אבא צברה.
אסקל, אשר שמר טינה לאביו מפני שרצח את אמו לנגד עיניו, שכנע בסופו של דבר את אבא צברה לברוח מהכלא ולקחת אותו עמו. אסקל וצברה היו צריכים לברוח מפני חיילי הצבא שחיפשו את אסקל, שלו הייתה חותמת מלכותית על מצחו. לאחר מכן אבא צברה גייר את אסקל ליהדות ושינה את שמו ל"צאגה אמלק" ("בן המלך"). שני אישים אלו פיתחו וחיזקו את מעמד הנזירים אצל יהודי אתיופיה ופסקו הלכות שונות.
הערות שוליים

↑  דוד מולה, חוברת בית הכנסת אבא צברה, עמוד 4.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא ביתא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.