stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נמפליס מנדי
הערות שוליים

↑  Nampalys Mendy: Leicester City sign midfielder from Nice באתר BBC, ‏ 3 ביולי 2016 (באנגלית)
↑  Leicester City send Nampalys Mendy back to Nice on loan באתר ESPN, ‏ 31 באוגוסט 2017 (באנגלית)
↑  mercato-arrivee-rclens-nampalys-mendy-2025
↑  Aliou Cisse dévoile les 26 Lions pour Qatar באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הסנגלית, 11 בנובמבר 2022 (בצרפתית)
↑  La liste des 27 lions du Sénégal qui vont disputer l’édition 2023 de la Coupe d’Afrique des Nations en Côte d’Ivoire. בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל הסנגלית, 29 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת סנגל – גביע אפריקה לאומות 2021 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 ס. דיאנג •  2 סיס •  3 קוליבאלי •  4 סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 באלדה •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 ח. דיאלו •  12 באלו-טורה • 13 לופי •  14 סק • 15 ב. דיאנג • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. סאר • 21 אמבייה • 22 ע. דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • 27 צ'אם • 28 פאטי • מאמן: סיסה |  1 ס. דיאנג •  2 סיס •  3 קוליבאלי •  4 סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 באלדה •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 ח. דיאלו •  12 באלו-טורה • 13 לופי •  14 סק • 15 ב. דיאנג • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. סאר • 21 אמבייה • 22 ע. דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • 27 צ'אם • 28 פאטי • מאמן: סיסה | סנגל |
| נבחרת סנגל – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 ס. דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 פ. סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מ. אנדיאייה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. דיאנג • 21 סבאלי • 22 דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • מאמן: א. סיסה |  1 ס. דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 פ. סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מ. אנדיאייה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. דיאנג • 21 סבאלי • 22 דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • מאמן: א. סיסה | סנגל |
| נבחרת סנגל – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 סק •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 ניאחאטה • 20 ח. דיאלו • 21 סבאלי • 22 ע. דיאלו • 23 דיאו • 24 סימה • 25 קמארה • 26 פ. גייה • 27 ע. אנדיאייה • מאמן: סיסה |  1 דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 סק •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 ניאחאטה • 20 ח. דיאלו • 21 סבאלי • 22 ע. דיאלו • 23 דיאו • 24 סימה • 25 קמארה • 26 פ. גייה • 27 ע. אנדיאייה • מאמן: סיסה | סנגל |
סטפנו דה גרגוריו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 בספטמבר 1994 (בן 30) ארגנטינה בואנוס איירס, ארגנטינה
 מדינה:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 עיסוק:  דוגמן, ספורטאי: כדורגל, פאדל, פינג פונג.
 פרופיל ב-IMDb
 
סטפנו דה גרגוריו (בספרדית: Stéfano de Gregorio, נולד ב-16 בספטמבר 1994; בואנוס איירס, ארגנטינה), הידוע בכינויו יאיו דה גרגוריו, הוא שחקן ודוגמן ארגנטינאי.
דה גרגוריו ידוע בתפקידיו בטלנובלות הארגנטינאיות של כריס מורנה: "פינת אור", "פלוריסיינטה", "קטנטנות" ו"כמעט מלאכים".
ביוגרפיה

סטפנו דה גרגוריו נולד ב-16 בספטמבר 1994 בבואנוס איירס, ארגנטינה. אמו היא פרואנית.
נקודת המפנה בחייו של דה גרגוריו התרחשה בגיל ארבע, אז נחשף לעולם הטלוויזיה. לאחר השתתפות בתוכנית בידור ניסה את מזלו באודישנים נוספים.
דה גרגוריו למד בבית ספר עד גיל 14, ולאחר מכן פרש מלימודיו.
קריירה

דה גרגוריו הופיע לראשונה בטלוויזיה כאשר השתתף במספר פרסומות, אשר שודרו בערוץ טלפה (Telefe) כשהיה בן שנה וחצי בלבד.
כשהיה בן 6 לקח חלק במחזמר בשם "Saltimanquis". חצי שנה מאוחר יותר, השתתף בתוכנית מתיחות מסוג "מצלמה נסתרת" בשם "Videomatch", בה גילם ילד מציק ובלתי נסבל במהלך נסיעה באוטובוס במערכון בשם "El peor viaje de tu vida" ("המסע הגרוע ביותר בחייך"). בעקבות ההשתתפות בתוכנית, המשיך לקריירה בתחום המשחק.
קריירת המשחק שלו החלה בגיל 5, כאשר הופיע בתפקיד אורח בסדרה "קטנטנות" בעונה השישית בתור קופידון, ששודרה אף היא בערוץ טלפה והופקה על ידי המפיקה כריס מורנה.
בשנת 2002 השתתף בסרט הקולנוע "ולנטין" בתור חברו ללימודים של הדמות הראשית.
דה גרגוריו פרץ לתודעה רק בשנת 2003, כאשר שיחק את מתאו סאלינאס בסדרה "פינת אור", שהופקה אף היא על ידי כריס מורנה ועל ידי חברת ההפקות הישראלית דורי מדיה דרסט.
כשנה לאחר מכן, לוהק סטפנו לטלנובלה המצליחה "פלוריסיינטה", ספין אוף לסיפור על סינדרלה, לה היו שתי עונות ששודרו בשנים 2004–2005, שוב בהפקתה של מורנה.
בשנת 2005, החל לדגמן לראשונה, כאשר שימש כפרזנטור של חברת הבגדים הארגנטינאית "פקוסוס" (Pecosos).
בשנת 2006, כמחווה ל-11 שנים לסדרה "קטנטנות", החליטה מורנה להפיק עונה שמינית לסדרה, וסטפנו שיחק בסדרה את דמותו של ילד יתום בשם חואן פטארדו.
שיתוף הפעולה עם מורנה נמשך כאשר בשנת 2007 היא בחרה בו בפעם הרביעית להשתתף בסדרת הנוער הפופולרית "כמעט מלאכים", שם שיחק במשך ארבע עונות, עד שנת 2010, ולקח חלק בהופעות שעלו בתיאטרון במסגרתה. בין העונות הראשונות של כמעט מלאכים הוא דגמן בשנית, כאשר השתתף בקמפיין מטעם חברת הבגדים הארגנטינאית "מיסטרל ג'וניור" (Mistral Junior).
בתחילת שנת 2010, שימש כפרזנטור של ארגנטינה בפרויקט שנערך מטעם חברת קוקה-קולה, במסגרת משחקי המונדיאל.
בשנת 2011 הוא הנחה קטע בונוס לסדרה "סופר טורפה" ובנוסף התארח בפרק אחד בסדרה "פיטר פאנק" בערוץ דיסני הארגנטינאי. בהמשך אותה השנה, נבחר להשתתף בפרק אחד במיני-סדרה ללא המשכים בשם "החלטות של החיים", סדרת ביוגרפיה שנוצרה על ידי הפקה ארגנטינאית ממשלתית בשם המכון הלאומי האודיו-ויזואלי לקולנוע ואומנות (INCAA), בה משחזרים בכל פרק סיפור אחר שקרה במציאות.
בשנת 2014 הוא חזר לטלוויזיה, כאשר שיחק את דמותו של מיגל בסדרה "אנחנו משפחה" בתפקיד משני. באותה השנה יצר בוק מחודש לסוכנות שלו, הפקות פיניירו (PIÑEIRO Producciones).
באפריל 2015 הפך לדוגמן הבית של חברת ההלבשה הארגנטינאית "CITRINOS". באותו החודש החלה להיות משודרת הסדרה "אספרנסה", שם השתתף בתפקיד משני.
קריירה > שידורים בישראל

כל הסדרות בהפקתן של כריס מורנה, בהן השתתף סטפנו, שודרו בישראל וזכו להצלחה רבה בקרב הקהל הישראלי.
פינת אור (Rincón de Luz) - ערוץ 2, ערוץ הילדים.
פלוריסיינטה (Floricienta) - ערוץ פוקס קידס (כיום: ערוץ דיסני).
קטנטנות בלי סוף (Chiquititas Sin Fin) - ערוץ הילדים.
כמעט מלאכים (Casi Ángeles) - ערוץ ניקלודיאון - עונה 1, ערוץ הילדים - עונות 2–4.
אספרנסה (Esperanza Mía) - ערוץ הילדים.
קריירה > שידורים בישראל > הופעות בישראל

לאור הצלחת הסדרה "פלוריסיינטה" בטלוויזיה הישראלית, הגיע דה גרגוריו לישראל באפריל 2005 עם שחקני הסדרה למספר הופעות בהיכל נוקיה בתל אביב. מלבד "קטנטנות בלי סוף", כל שחקני הסדרות בהפקתה של כריס מורנה בהן השתתף סטפנו הגיעו להופעות בישראל, אולם הוא עצמו נכח רק בהופעות של "פלוריסיינטה". עם זאת הוא לקח חלק פעיל בהופעות של הסדרות כשהועלו בארגנטינה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | דמות |
| --- | --- | --- |
| 2002 | ולנטין | רוברטו מדינה |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | עונה | דמות | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | וידאו-מאץ' | עונה 9 | בתור עצמו | ראשי |
| 2000 | קטנטנות | עונה 6 | קופידון | אורח |
| 2003 | פינת אור | עונות 1–2 | מתאו סאלינאס | ראשי |
| 2005-2004 | פלוריסיינטה | עונות 1–2 | תומאס פריצנוולדן | משני |
| 2006 | קטנטנות בלי סוף | עונה 1 | חואן פטארדו | ראשי |
| 2010-2007 | כמעט מלאכים | עונות 1–4 | ז'קה/לאון בניטז | ראשי |
| 2011 | סופר טורפה | קטע בונוס | בתור עצמו | מנחה |
| 2011 | פיטר פאנק | עונה 2, פרק 69 | איגור | אורח |
| 2011 | החלטות של החיים | פרק 8 | חואן | ראשי |
| 2014 | אנחנו משפחה | עונה 1 | מיגל | משני |
| 2015 | אספרנסה | עונה 1 | פדריקו | משני |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | הצגה | דמות |
| --- | --- | --- |
| 2000 | Saltimanquis | לא ידוע |
| 2003 | פינת אור | מתאו סאלינאס |
| 2005-2004 | פלוריסיינטה | תומאס פריצנוולדן |
| 2006 | קטנטנות בלי סוף | חואן פטארדו |
| 2010-2007 | כמעט מלאכים | ז'קה/לאון בניטז |
הערות שוליים

| כמעט מלאכים |
| --- | --- | --- |
| הפקה | Cris Morena Group • דורי מדיה גרופ |  |
| דמויות | כמעט מלאכים - דמויות |  |
| שחקנים | אמיליה אטיאס • ניקולס ואסקס • מריאנו טורה • חואן פדרו לנסאני • מריאנה אספוסיטו • אאוחניה סוארס • גסטון דלמאו • ניקולאס ריירה • חוליה קלאבו • מרסדס פונס • חימנה ברון • פאבלו מרטינס • רוסיו איגרסבל • ויקטוריו ד'אלסנדרו • קנדלה וטראנו • מריה דל סרו • אגוסטין סיירה • סטפנו דה גרגוריו • חימנה אקרדי • רומינה ז'אן • ולנטינה סנרה |  |
| מוזיקה | טין אנג'לס |  |
| סדרות קשורות | קטנטנות • המורדים • פלוריסיינטה • אלמה פיראטה • סופר טורפה • אליאדוס |  |
סמיר נקאש

| --- | --- |

 לידה:  1938 בגדאד, ממלכת עיראק 
 פטירה:  6 ביולי 2004 (בגיל 66 בערך) פתח תקווה, ישראל 
 מדינה:  ממלכת עיראק, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות סגולה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  ערבית יהודית, ערבית 
 
סמיר נקאש (בערבית: سمير نقاش; 1938 – 6 ביולי 2004) היה סופר ישראלי בשפה הערבית, מהפוריים שבין הסופרים ילידי עיראק שעלו לישראל.
קורות חיים

נקאש נולד ברובע היהודי בבגדאד, בן בכור לבעל עסק לחלקי חילוף ולאחות מיילדת. אחריו נולדו להוריו עוד חמישה ילדים, הצעירה שבהם, רות ויגיסר תרגמה כמה מכתביו. את רוב חייו בילה בשכונת עמישב בפתח תקווה, קרוב מאוד למקום שפעם עמד בו אוהל המעברה שאליה הובא ב-1951 כילד בן 12 עם משפחתו, במסגרת מבצע עזרא ונחמיה.
סמיר נקאש זכה בפרס ראש הממשלה לספרות ערבית על ספריו "היום שתבל הרתה והפילה בו" ו"בנפול צלעות המשולש". יצירותיו נלמדות עד היום באוניברסיטאות בישראל ובמצרים.
סמיר נפטר בשנת 2004 ונטמן בבית העלמין סגולה בפתח תקווה. הוא השאיר אחריו אישה, בת ושני בנים. לאחר מותו, הצהירו גולים עיראקים מוסלמים כי הם מבקשים להעביר את גופתו לעיראק, שהוכיח לדעתם אהבה עזה ותלות בעבר העיראקי יותר מכל הגולים העיראקים ברחבי העולם.
כתיבתו

נקאש מבכה בכתיבתו את אובדן האחווה ושיתוף הפעולה היהודי-מוסלמי-נוצרי, כפי שראה בעיראק. הוא מתאר את עיראק שלפני חיסול הגלות היהודית, כגן עדן, ואת עלייתו לארץ ישראל כסיוט. על אף שעלה ארצה, לא היה ציוני. נקאש ראה במציאות הישראלית גיהנום פיזי ורוחני, ותיאר בריאיון לעיתון אל-חיאת את תוצאות הגירתו ארצה כך: "חיי האמיתיים מסתכמים בשתים עשרה השנים שאותן חייתי בעיראק. כל מה שבא בעקבות שנים אלה לא היה אלא צללים לשנים ההן".
נגיב מחפוז אמר על ספרותו של נקאש כי היא ראויה לפרס נובל לספרות. ספרותו מוערכת בעולם הערבי ובישראל זכה שלוש פעמים בפרסי ראש הממשלה לספרות הערבית.
כתיבתו של נקאש היא בניב ערבית יהודית בגדאדית שנעלם בעקבות עליית יהודי עיראק לישראל. חמשת הספרים הראשונים שלו, שהתפרסמו עד לשנת 1980 - כולם בהוצאה פרטית ובמימונן של קרנות שפרופסור שמואל מורה טרח להשיג בשבילו, הופצו בריכוזיהם של גולים עיראקים, כולל מוסלמים ונוצרים, באירופה וברחבי ארצות הברית. לאחר הסכם השלום הגיעו גם למצרים. מאז פרסם ספרים נוספים. עד יום מותו, היה נקאש הסופר הקאנוני יליד עיראק היחיד שלא עבר לכתוב מהשפה הערבית לשפה העברית, בשונה מהסופרים סמי מיכאל, אלי עמיר, שמעון בלס ואחרים. נקאש עצמו הסביר זאת כבחירה להשתמש בכלים הטובים ביותר העומדים לרשותו.
נקאש תרגם את הרומן "ויקטוריה" של סמי מיכאל לערבית, תרגום אשר יצא לאור בקהיר בשנת 1995.
ספריו

الخطأ (הטעות), סיפורים, 1972
حكاية كل زمان ومكان :مجموعة قصص (סיפור כל זמן ומקום), סיפורים, 1978
انا وهؤلاء والفصام :مجموعة قصص عراقية (אני 'אלה' והניתוק), סיפורים, 1978
الجنوح والانسياب :ومسرحيات أخريان (עלייה על שרטון והשתחררות), מחזות, 1980
يوم حبلت وأجهضت الدنيا :قصص عراقية, סיפורים, 1980 (תורגם לעברית בידי רות נקאש ויצא בשם: יום שתבל הרתה והפילה בו: סיפורים עיראקים בספריית פועלים, תל אביב, 1985)
في غيابه :مسرحية في ٣ فصول (בהיעדרו), מחזה בשלוש מערכות, 1981
عندما تسقط اضلاع المثلثات :قصة (בנפול צלעות המשולשים), נובלה, 1981
نزوله وخيط الشيطان :رواية عراقية (דיירי משנה וקורי עכביש), רומן, 1986
الرجس אל-ריג'ס (השיקוף), רומן, 1987
فُوَّة يا دم! פ'ווה יא דם (דם משובח למכירה) רומן, 1987
المقرورون :مسرحية, (מוכי הקרה), מחזה, 1990
عورة الملائكة עאוורת אל מלא'יכה (מבושי המלאכים), רומן, 1991
نبوءات رجل مجنون في مدينة ملعونة :مجموعة قصصية (נבואות איש מטורף בעיר ארורה), סיפורים, 1995
نذر الخريف :قصص مختارة (נדר סתיו: סיפורים נבחרים), 1997
شلومو الكردي وأنا والزمن :رواية (שלמה הכורדי ואני והזמן), רומן, 2003. הספר תורגם לעברית בידי סמירה יוסף ורות נקאש-ויגיסר ויצא בסדרת מכתוב, בהוצאת ידיעות ספרים ומכון ון ליר בירושלים, 2020.
לקריאה נוספת

ליליאן דבי-גורי, "סמיר נקאש - עיון ביצירותיו הסיפוריות", ציון וציונות בקרב יהודי ספרד והמזרח, תשס"ב, 599-575
הערות שוליים

↑  27 בנובמבר 1994.
↑   חביבה פדיה, הרומאן "שלמה הכורדי ואני והזמן" של הסופר היהודי העיראקי סמיר נקאש רואה אור עתה בתרגום עברי, באתר הארץ, 24 ביולי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310841805171  BnF: cb14608604q (data)  GND: 1068647698  ISNI: 0000 0000 6658 4759  LCCN: nr91022968  NTA: 14791860X  SELIBR: 220271  SNAC: w65t5hs2  SUDOC: 155038168  VIAF: 59336335   WorldCat (עם VIAF): 59336335
סנטאבו מזרח-טימורי

| --- | --- |

 משתמשים:  מזרח טימור 
 יחידות משנה
 תחילת שימוש:  2003 
 בנק מרכזי
 בנק מרכזי:  הבנק המרכזי של מזרח טימור 
 
סנטאבו מזרח-טימורי הוא מטבע המשמש במזרח טימור. המטבעות הראשונים הופצו בשנת 2003. המטבעות משמשים במזרח טימור במקביל לשטרות ומטבעות דולר אמריקני, שהוכנסו לשימוש בשנת 2000 להחלפת הרופיה האינדונזית לאחר תחילת ממשל האו"ם.
סנטאבו אחד שווה בערכו לסנט אמריקאי אחד.
הונפקו מטבעות של 1, 5, 10, 25 ו-50 סנטאבו וכוללים תמונות של צמחים ובעלי חיים מקומיים. בשנת 2013 הוצג מטבע של 100 סנטאבו ואחריו מטבע של 200 סנטאבו בשנת 2017. נכון לשנת 2020, מזרח טימור עדיין לא מנפיקה שטרות משלה.
מטבעות הסנטאבו נטבעו בליסבון על ידי האימפרנסה נסיונל-קאזה דה מואדה, המטבעה הלאומית של פורטוגל.
בניגוד למטבעות שהונפקו עבור בלבואה פנמית או סנטאבו אקוודורי, מטבעות מזרח טימור אינם בגודל זהה למקביליהם בסנטים בארצות הברית.
| מטבעות סנטאבו של מזרח טימור> תמונה.פני המטבע | מטבעות סנטאבו של מזרח טימור> תמונה.הצד האחורי | מטבעות סנטאבו של מזרח טימור> ערך.ערך | מטבעות סנטאבו של מזרח טימור> פרמטרים טכניים.קוטר | מטבעות סנטאבו של מזרח טימור> פרמטרים טכניים.הרכב | מטבעות סנטאבו של מזרח טימור> פרמטרים טכניים.משקל | מטבעות סנטאבו של מזרח טימור> תיאור.הצד האחורי | מטבעות סנטאבו של מזרח טימור> תיאור.פני המטבע |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1 סנטאבו | 17 מ"מ | פלדה מצופה ניקל | 3.1 גרם | קונכייה של נאוטילוס, שם המדינה, שנה | ערך |
|  |  | 5 סנטאבו | 18.75 מ"מ | פלדה מצופה ניקל | 4.1 גרם | צמח אורז, שם המדינה, שנה | ערך |
|  |  | 10 סנטאבו | 20.75 מ"מ | פלדה מצופה ניקל | 5.2 גרם | תרנגול נלחם, שם המדינה, שנה | ערך |
|  |  | 25 סנטאבו | 21.25 מ"מ | אלפקה | 5.85 גרם | סירת דייגים מסורתית, שם המדינה, שנה | ערך |
|  |  | 50 סנטאבו | 25 מ"מ | אלפקה | 6.5 גרם | פולי קפה, כותרת המדינה, שנה | ערך |
|  |  | 100 סנטאבו | 23.75 מ"מ | טבעת פליז ניקל עם דיסקה מרכזית של קופרוניקל | 7.25 גרם | דמותו של בואוונטורה דה מנופהי, מנהיג היסטורי באי טימור; שם המדינה, שנה | ערך |
|  |  | 200 סנטאבו | 25.5 מ"מ | טבעת קופרוניקל עם דיסקה מרכזית של פליז | 8.46 גרם | תאו בחלקת אורז על רקע הר מטביאן; שם המדינה, שנה | ערך |
ראו גם

סנטאבו
הערות שוליים

↑  "Central Bank Issues 200 Centavos Coin". Banco Central de Timor-Leste. 2017-09-13. נבדק ב-2018-01-25.
סינתיה לנון

| --- | --- |

 לידה:  10 בספטמבר 1939 בלקפול, לנקשייר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1 באפריל 2015 (בגיל 75) מיורקה, ספרד 
 שם לידה:  Cynthia Lillian Powell 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום מגורים:  Kenwood, St. George's Hill, Hoylake 
 השכלה:  המכללה לאומנויות בליברפול 
 בן או בת זוג:  ג'ון לנון (23 באוגוסט 1962–8 בנובמבר 1968)  John Twist (1 במאי 1978–1982)  רוברטו באסניני (31 ביולי 1970–1976) 
 
סינתיה לֶנוֹן (באנגלית: Cynthia Lennon; ‏10 בספטמבר 1939 – 1 באפריל 2015) הייתה אשתו הראשונה של המוזיקאי ג'ון לנון. כתבה שני ספרים על חייה המשותפים עם לנון: A Twist of Lennon ב-1978 ו"ג'ון" ב-2006. התגוררה עד למותה ממחלת הסרטן במיורקה שבספרד.
לנון נולדה כסינתיה פאוול (Powell) למשפחה ממעמד הביניים מהוילייק שבצפון מערב אנגליה, בתם הצעירה מבין שלושה ילדים של צ'ארלס וליליאן. ב-1957 החלה ללמוד גרפיקה במכללה לאמנות של ליברפול, שם הכירה את ג'ון לנון, אשר למד אף הוא במכללה. מערכת היחסים הייתה סוערת בתחילתה, בשל התקפי קנאה וזעם של ג'ון, בעקבותיהם הזוג אף נפרד לתקופה של מספר חודשים. ב-1961 הצטרפה סינתיה לשבועיים לאחד ממסעי ההופעות הראשונים של הביטלס בגרמניה.
לאחר הגירושים

ב-31 ביולי 1970 נישאה סינתיה למלונאי האיטלקי רוברטו באסניני, אותו פגשה באיטליה בשנת 1966. הנישואים החזיקו מעמד כ-3 שנים. ב-1 במאי 1976 נישאה לג'ון טוויסט, מהנדס בריטי מלנקשייר. נישואים אלו החזיקו מעמד עד שנת 1983 ולאחריהם חזרה סינתיה להשתמש בשם המשפחה לנון. מאוחר יותר פגשה בג'ים כריסטי, איתו חיה כבן זוג במשך 17 שנים, עד 1999. ב-2002 נישאה פעם נוספת לנואל צ'ארלס, בעליו של מועדון לילה, והם התגוררו בספרד.
סינתיה שמרה פריטים של לנון, אשר את חלקם מכרה במכירות פומביות לאחר מותו. ספר הזכרונות הראשון שפרסמה פורסם ב-1978 בשם A Twist of Lennon וסיפר על חייה לפני הנישואים ועל חייהם המשותפים, בנוסף לאיורים ושירה פרי עטה. ב-2006 פרסמה ספר נוסף בשם "ג'ון", אשר בחן מחדש את חייה עם לנון ואחרי גירושיהם, וכן את האירועים שלאחר מותו.
דמותה של סינתיה לנון היא "סינתיה פאוול" במשחקה של ג'ניפר אילי, המשחקת את אשתו לעתיד של לנון, בסרט Backbeat.
הערות שוליים

1 2  אביגיל לושי, ‏נשארה על הרציף: סיפורה של סינתיה, אשתו הראשונה של ג"ון לנון, באתר מעריב אונליין, 5 באפריל 2015
↑  סינתיה לנון הלכה לעולמה, באתר ‏מאקו‏, 1 באפריל 2015
1 2  קבוצת חובבי היסטוריה | **סינתיה לנון נולדה היום לפני 81 שנים.**, באתר פייסבוק
↑  סינתיה לנון, אשתו הראשונה של ג'ון לנון, הלכה לעולמה בגיל 75, באתר וואלה, 1 באפריל 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810641282005606  BIBSYS: 5094661  BNE: XX1783341  CANTIC: a1073997x  GND: 130597155  ISNI: 0000 0000 7245 2576  LCCN: n79101240  LNB: 000142729  NDL: 00447355  NKC: xx0088498  SUDOC: 229821871  VIAF: 25716029   WorldCat (עם VIAF): 25716029 
סינתיה וג'ון לנון, 1964
סבליאבו

| --- | --- |
סמל סבליאבוסמל סבליאבו
הכיכר המרכזית בעיר סבליאבו
הכיכר המרכזית בעיר סבליאבו
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מחוז:  גברובו
 חבל ארץ:  הרי הבלקן
 ראש העיר:  יורדאן סטויקוב
 תאריך ייסוד:  המאה ה-15
 שטח:  41.244 קמ"ר
 גובה:  230 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  24,298 (15 במרץ 2024)
 קואורדינטות:  43°02′N 25°07′E﻿ / ﻿43.033°N 25.117°E﻿ / 43.033; 25.117
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.sevlievo.net
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור סבליאבו(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור סבליאבו(למפת מחוז גברובו רגילה) גברובו טריאבנה דריאנובו וליקו טרנובו סטארה זאגורה פ. לובץ'סבליאבו(למפת מחוז גברובו מוגדלת) גברובו טריאבנה דריאנובו וליקו טרנובו סטארה זאגורה פ. לובץ'סבליאבו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סֶבְלִיאֶבוֹ (בבולגרית: Севлиево) היא עיר בצפון מרכז בולגריה בשטח מחוז גברובו, השנייה בגודלה במחוז מבחינת כמות אוכלוסין לאחר בירת המחוז גברובו. העיר שוכנת לרגלי הרכס המרכזי של הרי הבלקן, על אם הדרך בין סופיה לוארנה וסמוכה לנהר רוסיצה. סבליאבו ממוקמת 178 קילומטרים מהבירה סופיה ו-283 קילומטרים מהעיר וארנה.
היסטוריה

תחילת ההתיישבות האנושית מתוארכת לתקופת האבן החדשה באלף ה-5 לפנה"ס. בהמשך ישנן עדויות למבנים וקברים מתקופת הממלכה התראקית. במאה ה-1 לפנה"ס נכבש היישוב על ידי צבא הרפובליקה הרומית, במאה ה-4 עבר לחזקת האימפריה הרומית המזרחית, אשר הפכה בהמשך לאימפריה הביזנטית. בסמוך לעיר המודרנית הוקמה מצודת דרכים בשם חוטליץ אשר הייתה חלק משרשרת שהוקמו בסמוך למעברי הבלקן בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה. בסוף המאה ה-14 נכבש האזור על ידי צבא האימפריה העות'מאנית והיישוב נחרב. בהמשך צמח בסמוך כפר קטן, אשר מזוהה בתעודות העות'מאניות בשם סרבי או סְלֶבִי. היישוב עבר תנופת בינוי של מבני ציבור וכנסיות בעידן התחייה הלאומית הבולגרית של אמצע המאה ה-19 וב-1876 השתתפו תושביו באופן פעיל במרד אפריל הבולגרי. ב-2 ביולי 1877, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית בסיוע מתנדבי האופלצ'נצי הבולגרים ונכלל בשטח הנסיכות הבולגרית אשר הוקמה מתוקף חוזה סן סטפנו ובהמשך הפכה למדינת הלאום בולגריה.
כלכלה ודמוגרפיה

בעיר אין מסילת רכבת, אך היא מקושרת לרשת של כבישים חלקם מהירים ובכלל זה הכביש המהיר מסופיה לווארנה. בתחום החקלאות ישנם שני ענפים עיקריים, גידול צאן ובקר וגידולי דגן בעיקר חיטה. בפאתי העיר הוקם בשלהי המאה ה-20 אזור תעשייה קטן ובו מפעלים לעיבוד בשר, עיבוד עץ ומחלבות.
אקלים

בעיר שורר אקלים ממוזג ללא כל השפעה ממתנת, כך שישנן הבדלי טמפרטורות משמעותיים בין עונות השנה. ערכי הקיצון נעים ממינוס 20oc בחודש ינואר ועד 30oc בחודש יולי.
ערים תאומות

שווייץ ביל/ביין, שווייץ
פולין לגיונובו, פולין
בלארוס בוברויסק, בלארוס
מקדוניה גבגליה, מקדוניה
טורקיה מלקארה, טורקיה
צ'כיה ולשסקה מזירצ'י, צ'כיה
הערות שוליים

↑  "ערים תאומות לערי בולגריה" (בבולגרית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550481905171  LCCN: n82006305  MusicBrainz: 628b83e0-c99f-4ce9-a2f2-b438481468f2  NKC: ge956163  SUDOC: 067305490  VIAF: 133707786   WorldCat (עם VIAF): 133707786
סנטאנטלפה

סנטאנטלפה (בהונגרית: Szentantalfa) הוא כפר על גדות אגם בלטון במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
יהודי סנטאנטלפה

בסנטאנטלפה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. בכפר קיים בית קברות יהודי שננטש ולאחר שנים שופץ בידי תושבי הכפר.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 35 |  |
| 1880 | 55 | 604 |
| 1910 | 20 |  |
| 1920 | 7 |  |
| 1930 | 11 |  |
| 1941 | 4 | 535 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הקברות בסנטאנטלפה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת בלטונפירד |
| --- | --- | --- |
| יישובים | בלטונפירד • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • טיהאן • ואסוי • זאנקה |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סולוטו

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  תומר דביר וישי גרין
 תקופת הפעילות:  2008–הווה (כ־16 שנים) 
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
  
 www.soluto.com
 
סולוטו בע"מ (באנגלית: Soluto) הייתה חברת תוכנה ישראלית שהתמחתה בזיהוי ותיקון תקלות ב-Microsoft Windows.