stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמברגו נשק
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק > ארגנטינה

נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר הטיל אמברגו נשק על המשטר הצבאי בארגנטינה בשנת 1977 כתגובה להפרות זכויות אדם.
בשנת 1982 הוטלו על ארגנטינה אמברגו נשק וסנקציות כלכליות על ידי הקהילה הכלכלית האירופית, לאחר הפלישה לאיי פוקלנד. האמברגו הסתיים בשנת 1989. בתקופה זו רכשה ארגנטינה נשק ממזרח אירופה ומישראל.
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק > ארצות הברית

בשנת 1966, כמחאה על מלחמת וייטנאם, שוודיה הטילה אמברגו נשק על ארצות הברית, ועצרה מכירה של רובי קרל גוסטב m/45 שהיו מיועדים ליחידת אריות הים. כתגובה האיצה ארצות הברית את פיתוח הרובה Smith & Wesson M76.
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק > דרום אפריקה

ביולי 1970, בהחלטה 282 של מועצת הביטחון של האו"ם, הוחלט להטיל אמברגו נשק על דרום אפריקה עקב משטר האפרטהייד.
לאחר החלטה זו רכשה דרום אפריקה מערכות אזרחיות, בהן מחשבים ומכ"ם לבקרת תעבורה אווירית, והן הוסבו לשימושים צבאיים. בשנת 1975 נחתם הסכם דרום אפריקה–ישראל (אנ'), הסכם סודי לשיתוף פעולה צבאי.
באותה תקופה רכשה דרום אפריקה טכנולוגיה צבאית ממדינות נוספות, בהן טאיוואן, מרוקו, אינדונזיה, ארגנטינה ואיראן. מרוקו סייעה בהעברת כלי נשק וטכנולוגיה מצרפת לדרום אפריקה.
החלטה 591 משנת 1986 הרחיבה את הסנקציות על דרום אפריקה והוסיפה להן גם טכנולוגיה דו-שימושית. האמברגו הוסר בשנת 1994.
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק > דרום סודאן

מועצת הביטחון של האו"ם הטילה אמברגו נשק על דרום סודאן לאחר פרוץ מלחמת אזרחים במדינה, בגלל "הטיהור האתני, פשעים נגד האנושות, שימוש באונס ככלי מלחמה, ופשעי מלחמה שצבא דרום סודאן מבצע באזרחיו". בשנת 2014 מדינות אירופה הכריזו על אמברגו נשק למדינה, וארצות הברית השעתה את הסיוע הצבאי. בדו"ח משנת 2015 קרא האו"ם גם לאסור על אספקה, מכירה או העברה של נשק, סיוע טכני, הדרכות, או אימוני כוחות למדינה.
על אף האמברגו, ישראל מכרה לצבא דרום סודאן רובי גליל.
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק > הרפובליקה העממית של סין

ארצות הברית והאיחוד האירופי הפסיקו את ייצוא הנשק לסין בשנת 1989, עקב פעולות הדיכוי האלים שנקטה ממשלת סין נגד המפגינים בכיכר טיאננמן.
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק > ישראל

לאחר ההפוגה הראשונה במלחמת העצמאות, בריטניה וארצות הברית הטילו אמברגו נשק על כלל המדינות במזרח התיכון, בהן ישראל. בתקופה זו נרקמה עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-ישראלית, בה רכש צה"ל נשק מצ'כוסלובקיה, בתיווכה של ברית המועצות. כמו כן הגיעה באותה עת לחופי ישראל הספינה "אלטלנה" כשהיא נושאת נשק, דבר שהיווה הפרה של החלטת האמברגו של מועצת הביטחון ושל תנאי ההפוגה.
מעט לפני מלחמת ששת הימים הוטל האמברגו הצרפתי על ישראל, שהביא לסיומה את תקופת שיתוף הפעולה הביטחוני בין המדינות. צה"ל חדל להצטייד באמצעי לחימה צרפתיים ובמקומם החל רכש מארצות הברית. האמברגו נמשך לפחות עד תקופת נשיאותו של פרנסואה מיטראן, ורק אחריו חודש ייצוא ביטחוני מצומצם, המתמקד באווירונאוטיקה וחלל.
לאחר מבצע עופרת יצוקה הודיעה בריטניה על הטלת אמברגו נשק חלקי על ישראל. בוטלו חמישה רישיונות לייצוא ציוד ואמצעי לחימה לספינות חיל הים, ומשרד החוץ הבריטי הודיע על בחינה מחדש של כלל הייצוא הביטחוני מבריטניה לישראל.
גם לאחר מבצע צוק איתן הודיעה בריטניה על אמברגו נשק חלקי, הכולל חלפים למטוסי קרב ומטוסים ללא טייס, לטנקים ולמכ"מים צבאיים.
במהלך מלחמת חרבות ברזל המדינות קנדה, בלגיה, ספרד ואיטליה ומדינות נוספות הודיעו על אמברגו נשק עקב המלחמה.
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק > לוב

בינואר 2020 התכנסה בברלין "ועידת השלום" שדנה במלחמת האזרחים בלוב. בוועידה הוחלט לקרוא להפסקת אש מוחלטת ומיידית, וכן להטלת אמברגו של האו"ם על העברת נשק ללוב. גם המדינות התומכות בצדדים הלוחמים הסכימו לאמץ את האמברגו ולהפסיק את מכירות הנשק.
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק > מיאנמר

מיאנמר נתונה תחת אמברגו נשק מטעם האיחוד האירופי ותחת סנקציות על מכירת אמצעי לחימה מטעם ארצות הברית עקב הפרת זכויות אדם. על אף זאת, ישראל מבצעת עסקאות נשק עם מיאנמר. בשנת 2015, למשל, רכשה מיאנמר ספינת סופר דבורה סימן 3 מתוצרת התעשייה האווירית.
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק > קפריסין

ארצות הברית הטילה מגבלות על העברת נשק לקפריסין בשנת 1987, במטרה לעודד את מאמצי הפיוס בין קפריסין לצפון קפריסין (הנשלטת על ידי טורקיה) ולמנוע מרוץ חימוש באי. בשנת 2020 הודיעה ארצות הברית כי האמברגו יבוטל.
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק > מדינות נוספות

בנוסף למדינות לעיל, אמברגו נשק מוטל כיום על המדינות הבאות: גינאה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, זימבבואה, חוף השנהב, לבנון, סודאן, סומליה, עיראק, קוריאה הצפונית וצפון קפריסין.
בעבר הוטל אמברגו נשק על אוזבקיסטן, אריתריאה, יוגוסלביה, סוריה, סיירה לאון ורואנדה.
ארצות הברית הטילה בעבר אמברגו נשק על וייטנאם, טורקיה וקובה.
אמברגו נשק בהלכה היהודית

ההלכה אוסרת במפורש על מכירת נשק לגויים: "אין מוכרין להם דובין ואריות וכל דבר שיש בו נזק לרבים." כל דבר שיש בו נזק לרבים - אסור למכור. כמו כן נאסר "לעזור למשחיתים בדרך ההשחתה", אך הותר למכור למדינה המשתמשת בנשק כדי להגן על יהודים.
הערות שוליים

↑  מועצת הביטחון של האו"ם דחתה את הארכת אמברגו הנשק על איראן, באתר כלכליסט, 15 באוגוסט 2020.
↑  דרום סודאן, באתר "חמושים".
↑   עמוס הראל, דו"ח אמנסטי: חברות ישראליות מייצאות נשק למדינות המפרות בשיטתיות זכויות אדם, באתר הארץ, 17 במאי 2019.
↑  ברק רביד, בריטניה מטילה סנקציות על יצוא נשק לישראל, באתר הארץ, 13 ביולי 2009.
↑  יוני גבאי, ‏"אם ישראל תחדש הלחימה נטיל אמברגו נשק על צה"ל", באתר כיכר השבת, 12 באוגוסט 2014.
↑  שירות כלכליסט, בריטניה מאיימת באמברגו נשק על ישראל אם תימשך הלחימה בעזה, באתר כלכליסט, 13 באוגוסט 2014.
↑  שרת החוץ של קנדה: לא נאפשר עוד ייצוא נשק לישראל, באתר ynet, 19 במרץ 2024
↑  דין שמואל אלמס, ‏בעקבות האמברגו הקנדי: המדינות שישראל באמת צריכה לחשוש מהן, באתר גלובס, 20 במרץ 2024
↑  אסף אוני, ‏ועידת השלום בברלין: הפסקת אש בלוב ויישום אמברגו הנשק שהטיל האו"ם, באתר גלובס, 19 בינואר 2020.
↑   גילי כהן, למרות חרם במערב: ישראל מהדקת את הקשר הביטחוני עם בורמה, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2015.
↑  רויטרס, טורקיה זועמת: ארה"ב ביטלה אמברגו נשק על קפריסין, באתר ynet, 1 בספטמבר 2020.
↑  מסכת עבודה זרה, פרק א', משנה ז'.
↑  צהר לאתיקה, הגבלת ייצוא נשק למדינות וגופים שביצעו הפרות חמורות של זכויות אדם, באתר ארגון רבני צהר, ‏19 ביולי 2018.
מרקו בלבנוב

מרקו דימיטרייב בלבנוב (בבולגרית: Марко Димитриев Балабанов;‏ 1837, קליסורה(אנ'), האימפריה העות'מאנית – 16 ביוני 1921, סופיה, ממלכת בולגריה) היה רופא, משפטן, דיפלומט, ופוליטיקאי בולגרי, אשר כיהן כשר החוץ והדתות הראשון של נסיכות בולגריה, ובהמשך כיהן בכהונה נוספת.
קורות חייו

מרקו בלבנוב נולד בעיירה קליסורה באזור קרלובו. הוא רכש השכלה אקדמית בפילוסופיה באוניברסיטת היידלברג, רפואה ומשפטים באוניברסיטת פריז. ב-1870 עבד כעורך דין ועיתונאי בקונסטנטינופול וסייע למאבקה לעצמאות הלכתית של הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית. בהמשך, כיהן כמזכיר הסינוד הבולגרי. לאחר מרד אפריל הבולגרי סייר ברחבי אירופה ביחד עם דראגן צאנקוב בכדי להציג את העמדה הבולגרית ולקדם את רעיון העצמאות מהאימפריה העות'מאנית. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) כיהן כסגן מושל סבישטוב ורוסה של הממשלה הזמנית מטעם האימפריה הרוסית. ב-1879 כיהן כשר החוץ והדתות הראשון של נסיכות בולגריה בממשלתו של טודור בורמוב. בשנים 1883–1884 כיהן שוב כשר החוץ והדתות בממשלתו של דראגן צאנקוב.
בין השנים 1889–1898, נמנה בלבנוב עם ראשוני המרצים באוניברסיטת סופיה. בין השנים 1896–1897 כיהן כדיקן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת סופיה. בהמשך בין השנים 1902–1903 כיהן כשגריר בולגריה לממלכת רומניה, וב-1905 כשגריר בולגריה לממלכת יוון. בלבנוב הלך לעולמו בסופיה ב-1921.
הערות שוליים

↑  שרי החוץ של בולגריה, באתר משרד החוץ של בולגריה (בבולגרית).
↑  : 135 years of Bulgarian diplomacy: Marko Balabanov, first Foreign Minister of Bulgaria, באתר bnr.bg (באנגלית).
↑  מרקו בלבנוב - תקציר ביוגרפי, באתר ru.wikisource.org (ברוסית).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אין | שר החוץ והדתות של נסיכות בולגריה  17 ביולי 1879 – 6 בדצמבר 1879 | הבא: גריגור נאצ'וביץ' |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: קיריאק צאנקוב | שר החוץ והדתות של נסיכות בולגריה  19 בספטמבר 1883 – 11 ביולי 1884 | הבא: איליה צאנוב |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb155615028 (data)  GND: 1051744962  ISNI: 0000 0001 2030 8502  LCCN: no2011093783  NKC: js20201064705  NLA: 35925807  Trove: 1148559  VIAF: 93810553   WorldCat (עם VIAF): 93810553
אחמד שובייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בספטמבר 1960 (בן 64) טנטא, מצרים 
 מידע כללי
 מדינה:  מצרים מצרים
 גובה:  1.86 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  כדורגל 
 
אחמד עבדולעזיז שוביר (בערבית: أحمد عبد العزيز شوبير; נולד ב-28 בספטמבר 1960) הוא שוער כדורגל מצרי לשעבר, ששיחק במועדון הכדורגל אל-אהלי ובנבחרת מצרים. שוביר כיהן בעבר כסגן נשיא התאחדות הכדורגל המצרית וכפקיד רשמי בנבחרת האולימפית של מצרים.
הוא נחשב לאחד מגדולי השחקנים בתולדות מצרים. בנוסף לפטריוטיות שלו, הוא הביע רגשות חזקים במיוחד בשידוריו, הרבה מעבר למקובל אצל אנשי טלוויזיה. קבוצת "אל-אהלי", שבה הפסידה 3-1 ל"אל-מסרי" ושאוהדיה היו רוב הנפגעים באסון, היא הקבוצה שבה שיחק בשנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, ועם אותה קבוצה זכה בתארים רבים במצרים ובאפריקה.
שוביר היה גם חבר בפרלמנט המצרי, כנציג עירו טנטא במחוז אל-ע'רביה, לתקופת כהונה שהחלה ב-2005 והסתיימה ב-2010. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית הלאומית, שהייתה מפלגת השלטון, עד שפוזרה בעקבות מהפכת 2011 במצרים שהפילה את נשיא מצרים חוסני מובארכ.
שוביר שיחק במועדון הספורט אל-אהלי משנת 1980 ועד 1996.
בשנת 1990 הופיע שמו של שובייר באחד השירים המפורסמים ביותר בתחום הספורט בישראל. עלי מוהר שילב את שמו בשיר "ואלה שמות", שהולחן על ידי יוני רכטר ובוצע על ידי אריק איינשטיין. השיר, המורכב כולו משמות של כוכבי כדורגל, בעיקר כאלה שהשתתפו במונדיאל 1990 באיטליה באותה שנה, כלל את השורה: "דסייב זיגמנטוביץ' דמייננקו ניקו קלאסן, ומג'די עבד אל-ראני ושובייר וחוסם חסאן" שאותה שר איינשטיין.
מאז פרישתו הפך שוביר לשדרן טלוויזיה ופרשן כדורגל נודע. הוא החל את דרכו בערוץ Dream ובתוכניתו בערוץ "אלחיאת" בשם "'אל-כורה מע שוביר" או "הכדורגל עם שוביר". לאחר מכן, הוא הנחה תוכנית לילה יומית על כדורגל בשם זהה בערוץ ONTime Sport, וגם הנחה תוכנית רדיו בתחנת ON Sport FM עד יולי 2024.
תארים והישגים > אישיים

מקום 7 בדירוג השחקן האפריקאי הטוב ביותר על ידי France Football בשנת 1989
מקום 5 בדירוג השחקן האפריקאי הטוב ביותר על ידי France Football בשנת 1990
השוער הטוב ביותר במצרים מספר פעמים
השוער הערבי הטוב ביותר בשנים 1987, 1989 ו-1996
השחקן המצטיין בגביע הנשיא בשנת 1993
תארים והישגים > בינלאומיים

השתתפות בגביע העולם באיטליה 1990
מדליית זהב בגביע אפריקה לאומות בשנת 1986
מדליית זהב במשחקים הפאן-ערביים ובגביע הערבי בשנת 1992
מדליית זהב במשחקים הפאן-אפריקאיים בשנת 1987
תארים והישגים > אל-אהלי

7 אליפויות ליגה מצרית
5 גביעי מצרים
תואר ליגת האלופות האפריקאית בשנת 1987
4 תארים בגביע מחזיקות הגביע האפריקאי
תואר ליגת האלופות הערבית בשנת 1996
תואר גביע מחזיקות הגביע הערבי בשנת 1995
הערות שוליים

1 2  אייל להמן, ושובייר יפרוץ בבכי. סמל מרחץ הדמים במצרים, באתר ynet, 2 בפברואר 2012
↑  "بسبب قضية وفاة أحمد رفعت..بيان المتحدة للخدمات الإعلامية حول إنهاء التعاقد مع أحمد شوبير ووقف برنامجه" (בערבית). CNN. 11 ביולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
חופשי ומאושר (BMW שחורה)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אתניX
 מתוך האלבום ברוכים הבאים לישראל
 יצא לאור:  1998
 סוגה:  מזרחית
 שפה:  עברית
 אורך:  3:30
 חברת תקליטים:  הליקון
 כתיבה:  זאב נחמה
 לחן:  זאב נחמה ותמיר קליסקי
 הפקה:  אתניX
"חופשי ומאושר (BMW שחורה)" הוא שיר של להקת אתניX שיצא בשנת 1998 כחלק מהאלבום ברוכים הבאים לישראל. בהקלטת השיר ובקליפ שלו השתתף בשירה גם הסטנדאפיסט שלום אסייג ששר קטע ראפ.
רקע לשיר

בפרויקט של אתר ynet לקראת צאת האלבום "בטוח" סיפר זאב נחמה על השיר:
יזהר אשדות פגש אותי ואמר לי שמע השיר הזה נוגע בחברה הישראלית בדיוק במקומות הרגישים שלה. זה שיר חברתי לחלוטין שאומר 'בוא תהיה ערס אחי, תהיה גאה בזה, הכל בסדר'. המצחיק יותר הוא שחברת BMW בדיוק הכינה אז קמפיין גדול מאוד כדי לתת סוג של תדמית אחרת לרכב, הם רצו לשווק BMW לבנה. ואז יצאנו עם השיר הזה והפלנו להם את הקמפיין. אני לא יודע אם זה נכון, זה מה שאמרו לנו בזמנו, אבל אולי זו אגדה אורבנית".
וידאו קליפ

בקליפ, מלבד חברי הלהקה, השתתפו גם אלי ומריאנו, סמי הורי ושלום אסייג. הקליפ מתחיל כשרואים את אלי ומריאנו בדמותם של התקליטן "איציק מיוזיק" ונער הבר מצווה רונן שלוש, כשהאחרון נשאל על ידי איציק מיוזיק איזה שיר הוא ירצה להקדיש להוריו, והוא משיב "אני רוצה לשמוע שיר של להקת טטריס, של ג'ימי הנדריקס, של שמנדריקס.", ואז מתקן אותו איציק מיוזיק בהגיית השם הנכון "אתניקס, אתניקס" ואז הוא מציג את אתניX ואת שירם. במהלך בתי השיר, רואים את סמי הורי נוסע במכונית BMW בצבע שחור כשזאב נחמה שר את מה שהורי "אומר", כשהוא מנסה להרשים בחורה, כשברוב השיר ובפזמון רואים את חברי הלהקה רוקדים לצלילי השיר כשהם לבושים בסגנון של שנות ה-70 של המאה ה-20. אחרי 2 הבתים הראשונים והפזמון, רואים את שלום אסייג מבצע קטע ראפ בשיר, תוך כדי שהוא הולך במנהרה ברחוב אלנבי בתל אביב.
במצעדים

במצעד הפזמונים השנתי תשנ"ח, הגיע השיר למקום ה-21.
הערות שוליים

↑  אחרי האיחוד המרגש: אתם בוחרים - זהו השיר הכי גדול של אתניקס, באתר מעריב אונליין, 5 בנובמבר 2022
↑   זאב נחמה מלהקת אתניקס בא לביקור מרגש, סרטון בערוץ "צחוק מעבודה", באתר יוטיוב (אורך: 07:58)
↑  https://pizmonet.co.il/wiki/תשנ%22ח
חלולים בחלל

| --- | --- |
 סוגה:  אנימציה, קומדיה, נונסנס
 יוצרים:  חברת ההפקות גאומנט
 מדבבים:  מוריס לה-מרש, צ'רלי אדלר, ג'ף בנט, דני מן, מייקל סיקולי, בילי ווסט
 ארץ מקור:  צרפת 
 שפות:  צרפתית 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  52 (103 קטעים)
 הפקה
 חברת הפקה:  Xilam 
 הפצה:  סבן אנטרטיינמנט 
 אורך פרק:  23 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  צרפת France 3
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  1997–2005
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חלולים בחלל (באנגלית: Space Goofs) היא סדרת אנימציה צרפתית שהופקה לטלוויזיה בשנת 1997 על ידי חברת ההפקות גאומנט. הסדרה שודרה בערוץ הילדים באמצע שנות התשעים.
עלילה

חמישה חייזרים מהחלל החיצון יצאו לפיקניק בכוכב אחר, אולם הם התנגשו במטאור אשר גרם להם לנחות על כדור הארץ. שם הם גרים בבית ומנסים לסלק את כל האנשים שמנסים לפרוץ לביתם.
דמויות

אטנו - חייזר סגול וחכם, הוא המוח שבחבורה ונוהג לחקור ולהמציא המצאות.
באד – חייזר כתום וארוך, הוא מתנהג כנער מתבגר, תחביביו העיקרים הם צפייה מרובה בטלוויזיה. בפרק בעונה השלישית שהוקם בית ספר בביתם, התגלה כחכם ביותר, מכיוון שהוא הכיר דרך הטלוויזיה את ההיסטוריה של כדור הארץ.
קנדי – חייזר קטן וירוק, הוא פחדן ודאגן והוא בעיקר חולה ניקיון.
גורג'ס – חייזר כחול ושמן, אגרסיבי וחמדן, תחביביו העיקרים הם אכילת יתר (במיוחד של ממתקים).
סטראו – חייזר אדום וארוך, דו-ראשי, הוא תולעת הספרים שחבורה. דמותו של סטראו הוצאה מהעונה השנייה עקב הערות של מספר צופים ואולפני "XILAM" שתיארו אותו בתור "דמות מאוד חלשה"
הצלחה

הסדרה זכתה להצלחה גדולה בצרפת, בעקבות בדיחות הסלפסטיק, והומור לא תקין פוליטית.
התוכנית שודרה בארץ בערוץ הילדים בהתחלה במסגרת שעות השידור הרגילות ובהמשך, במסגרת שידורי "טלמאניה".
בתרבות

באחד מפרקי הסדרה "אוגי והמקקים" החלולים מופיעים בהופעת קמע בתור הבובות של אוגי, שבית החלולים מוצג כבית הבובות שלהם.
סולידרנוסט ארנה

| --- | --- |

מבט על האצטדיון, יוני 2018
 מיקום:  רוסיה סמרה, מחוז סמרה, רוסיה
 קואורדינטות:  53°16′40″N 50°14′14″E﻿ / ﻿53.27778°N 50.23722°E﻿ / 53.27778; 50.23722
 אבן יסוד:  2015
 תקופת הפעילות:  28 באפריל 2018 – הווה (6 שנים)
 עלות הבנייה:  320 מיליון דולר
 בעלים:  ממשלת מחוז סמרה
 מפעיל:  ממשלת מחוז סמרה (משנת 2020) Sport Engineering (עד 2020)
 משטח:  דשא
 קבוצות:  קריליה סובטוב סמרה אקרון טוליאטי (זמנית)
 מושבים:  44,918
 arena63.ru
 he
 
סולידרנוסט ארנה (ברוסית: Солида́рность Аре́на; עד אפריל 2021: "סמרה ארנה"; רוסית: Самара Арена; או "קוסמוס ארנה", Космос Арена) הוא אצטדיון כדורגל שנפתח באפריל 2018 בעיר סמרה שברוסיה. האצטדיון אירח חלק ממשחקי מונדיאל 2018.
היסטוריה

על פי אחת ההצעות האצטדיון היה אמור להיבנות על הגדה הדרומית של הוולגה, כאשר העיר סמרה בנויה רובה ככולה מצפון לנהר. אבל כמה אדריכלים, מתכנני ערים ואנשי ציבור הציבור היו סקפטיים לגבי האפשרות של בניית האצטדיון לכיוון הנהרות וולגה סמרה בשל עלויות גבוהות באופן בלתי סביר, מרחק מופרז משדה התעופה ומגבלות לפיתוח תשתיות תחבורה בחלק הישן של העיר וסכנת הריסה של מבנים היסטוריים, וצובר משמעותי מאוד של עבודה באזור הבנייה עקב היעדר תשתיות בסיסיות כשהאזור עצמו הוא גם שטח שמועד להצפות. בשל כך, לאחר הביקור של נציגי פיפ"א, עלו מספר מקומות חלופיים בהם יוקם האצטדיון, כמו השטח של המפעל ע"ש מסלניקוב, מפרץ קירוב, שכונת החורש האדום, ואזור ההיפודרום של סמרה. לבסוף הוחלט לבנות את האצטדיון באזור תחנת הרדיו לשעבר ושכונת סורוקין בחלק הצפוני של העיר.
האצטדיון נפתח לבסוף באפריל 2018 לאחר עיכוב מתמשך בבנייה, כאשר נבנה גם מרכז קניות, שלא היווה חלק מהתוכניות המקוריות.
משחק הבכורה נערך ב-28 באפריל 2018 בין קריליה סובייטוב סמרה לפאקל וורונז' במסגרת ליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה.
ב-22 במאי 2019 האצטדיון אירח את משחק הגמר של הגביע הרוסי בכדורגל 2018/2019.
באפריל 2021 שונה שם האצטדיון ל"סולידרנוסט ארנה" (Солида́рность Аре́на).
הערות שוליים

1 2  גיל לוין, ‏רוסיה מוכנה: הושלמה בניית האצטדיון האחרון למונדיאל, באתר ערוץ הספורט, 2 במאי 2018
↑  Стадион в Самаре наконец-то открылся. Перед игрой его освятили Первый матч – из ФНЛ.
ריקי-טיקי-טאבי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רודיארד קיפלינג 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  סיפור קצר 
 מקום התרחשות:  הודו 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  נובמבר 1893 
 
הנער טדי מביא את ריקי-טיקי-טאבי על כתפו לארוחת הבוקר
ריקי-טיקי-טאבי למול נחש הקוברה
ריקי-טיקי-טאבי (באנגלית: Rikki-Tikki-Tavi) הוא סיפור מאת רודיארד קיפלינג שנכלל באסופת הסיפורים המפורסמת שלו, ספר הג'ונגל, שראתה אור בשנת 1894. הסיפור קרוי על שמו של בן-נמיות עז-רוח ובקורותיו הסיפור עוסק.
הסיפור אהוב במיוחד על מעריצי כתבי קיפלינג, נודע בנימתו הרצינית והמבעיתה וחורג מהנוסחה הרגילה של גיבור-מביס-נבל בין היתר בשל סגנונו הפרוזאי הגבוה והשירים על הגיבור. הסיפור הופיע פעמים רבות באנתולוגיות בנפרד מהאוסף המקורי ואף יצא לאור כספר בפני עצמו.
הסיפור זכה לעיבוד לסרט אנימציה קצר שיצר האנימטור צ'אק ג'ונס בשנת 1975 בקריינותו של אורסון וולס - ריקי-טיקי-טאבי. באותה השנה הסיפור עובד גם לסרט אנימציה קצר בברית המועצות, בשינויים קלים בהתאם לתקינות הפוליטית הסובייטית.
עלילה

משפחה אנגלית שעברה לבונגלו בקנטון סוגאולי הבריטית במדינת ביהר שבהודו, מצילה בן-נמיות צעיר שכמעט טבע למוות בסערה, ומחליטה לגדלו כחיית מחמד. הם קוראים לו ריקי-טיקי-טאבי, וכשהוא מתאושש וצובר כוחות מחודשים הוא מתחיל להסתובב ברחבי האחוזה ועד מהרה מתעמת עם זוג נחשי קוברת המשקפיים מאיימים וקטלניים, נאג (המילה ההינדית לקוברה) ובת-זוגו הנוראה ממנו נאגאינה, שמשלו בכיפה בגן לפני שהבית אוכלס. לאחר מפגשו הראשון בקוברות, נאלץ ריקי להילחם לראשונה בנחש חולות זעיר (קרייט), המסכן את הנער טדי. אף שריקי צעיר וחסר ניסיון, ואילו הנחש מסוכן מהקוברות בשל קוטנו וארסו, מצליח ריקי לגבור עליו ולהורגו.
במקביל, חוששת נאגאינה לשלום צאצאיה העומדים לבקוע מביציהם, ביודעה שמשמעות נוכחותה של נמייה בוגרת באזור היא מוות לה ולמשפחתה. היא דוחקת בנאג להרוג את המשפחה כדי לרוקן את הבית מיושביו ולאלץ את ריקי לחפש מקום מגורים אחר. היא מזכירה לו שהביצים תבקענה בקרוב והצאצאים יזדקקו למרחב מחיה שלו. נאג מסתנן אל תוך הבית באישון ליל ומציב בשירותים מארב לאבי המשפחה שצפוי להיכנס לפנות בוקר. ריקי מתנפל עליו מאחור ונאחז בשיניו בחלקו האחורי של צווארו של נאג מבלי להרפות בעת שהאחרון משתולל ומקים מהומה בשירותים, המעירה את אבי המשפחה שבוצעו לשניים בירי רובה ציד וכמעט פוגע גם בריקי. נאג מושלך לערימת האשפה שם נאגאינה מתאבלת עליו ונשבעת לנקום את דמו.
ריקי, ער לאיום הנשקף ממנה, מגייס לעזרתו ציפור שיר על מנת שתסיח את דעתה של נאגאינה מביציה ותרחיק אותה מהן בעת שהוא יתור אחריהן להשמידן. הפעולה מצליחה וריקי משמיד את רוב הביצים, אך נאגאינה נתקלת במשפחה הסועדת ארוחת ערב בגינה ומאיימת להכיש למוות את הנער. ריקי מוזעק, חש למקום עם ביצת נחש האחרונה שנותרה ומתגרה בנאגאינה באומרו כי הוא הרג את נאג ולא אבי המשפחה, ובכך מסיח את דעתה ומאפשר לאבי המשפחה להרחיק את בנו מהסכנה. נאגאינה חוטפת את הביצה ופותחת במנוסה אל עבר מחילתה בעוד ריקי דולק בעקבותיה ונכנס גם הוא אל המחילה. הקרב התת-קרקעי אינו מתואר בסיפור אך לאחר שהות ארוכה, ריקי יוצא מהמחילה מנצח לאחר שקטל את נאגאינה. ריקי מעביר את שארית חייו בהגנו על חצר המשפחה אליה אף נחש אינו מעז להתקרב עוד.
ג'ונתן דוס סאנטוס

ג'ונתן דוס סאנטוס רמירס (בספרדית: Jonathan dos Santos Ramírez; נולד ב-26 באפריל 1990 במונטריי) הוא כדורגלן מקסיקני-ספרדי ממוצא ברזילאי המשחק בעמדת הקשר בלוס אנג'לס גלאקסי ובנבחרת מקסיקו.
קריירה

כשהיה דוס סאנטוס צעיר, ייצגו הוא ואחיו ג'ובאני את עירם בטורניר כדורגל בצרפת וסקאוט של קבוצת ברצלונה הספרדית, אשר התרשם ממשחקם החליט להביאם לקבוצה. במשך שבע שנים שיחק דוס סאנטוס בקבוצות הילדים והנוער השונות של ברצלונה ובמהלך עונת 2008/2009 נבחר לתפקד כקפטן קבוצת הנוער ואף קיבל אזרחות ספרדית שאיפשרה לו לשחק בקבוצה הבוגרת בעתיד. לקראת עונת 2009/2010 נבחר לעלות לקבוצת המילואים של המועדון, ברצלונה אתלטיק (אז בליגה הספרדית השלישית), ומעט לאחר מכן זומן על ידי ז'וזפ גווארדיולה למשחקי הכנה של הקבוצה הבוגרת באנגליה וארצות הברית. כמו כן, זומן למשחק הסופר קאפ הספרדי נגד אתלטיק בילבאו, אך לבסוף לא נכלל בסגל וצפה במשחק מהיציע. את הופעת הבכורה שלו בברצלונה אתלטיק ערך ב-5 בספטמבר 2009 במשחק נגד מיורקה ב' שהסתיים בתיקו 1-1 וב-28 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כאשר נכנס כמחליף לסיידו קייטה בדקה ה-80 של משחק גביע המלך הספרדי נגד קולטוראל לאונסה. כחודש לאחר מכן, ערך את הופעתו הראשונה בליגת האלופות, כאשר החליף את אנדרס אינייסטה בדקות הסיום של המשחק נגד אינטר מילאנו, בו ניצחה ברצלונה 0-2.
ב-29 בדצמבר 2009 זומן דוס סאנטוס שוב לסגל הקבוצה הבוגרת וכבר ארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית, כאשר פתח בהרכב במשחק נגד ויאריאל וסייע לקבוצתו לסיים בתיקו 1-1. עד סיום העונה ערך שתי הופעות נוספות בליגה הספרדית הראשונה וסייע לקבוצת המילואים לסיים במקום השני בליגה השלישית ולהעפיל לליגת המשנה.
על אף אזרחותו הספרדית, העדיף דוס סאנטוס לייצג את מולדתו וב-30 בספטמבר 2009, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו הלאומית, במשחק ידידות נגד קולומביה, בו הפסידה מקסיקו 2-1. במרץ 2010 ערך שתי הופעות נוספות עבור הנבחרת, במשחקים נגד ניו זילנד וקוריאה הדרומית. עם סיום עונת 2009/2010 נכלל בסגל המורחב של מקסיקו למונדיאל 2010, אולם לאחר שהפגין יכולת חלשה במשחקי ההכנה, לא נכלל בסגל הסופי לטורניר, דבר שעל פי דברי אביו של דוס סאנטוס, פגע קשות באחיו, ג'ובאני שהתלבט אם לפרוש מהמונדיאל, אך לבסוף השתכנע לקחת חלק בטורניר.
ב-9 ביולי 2014 חתם דוס סאנטוס בויאריאל. ב-27 ביולי 2017 חתם דוס סאנטוס בקבוצת לוס אנג'לס גלאקסי, בה שיחק עם אחיו ג'ובאני.
חיים אישיים

אביו הברזילאי של ג'ונתן, ג'ראלדו דוס סאנטוס, היה גם הוא כדורגלן ששיחק בליגת העל המקסיקנית בין השנים 1980-1991. גם שני אחיו, ג'ובאני ואדר הם כדורגלנים מקצועניים.
ביוני 2011, דוס סנטוס ושבעה מחבריו לנבחרת מקסיקו נתפסו חוגגים עם נערות ליווי במלון בקיטו בזמן מחנה אימונים של הנבחרת. התאחדות הכדורגל המקסיקנית הענישה אותם בהרחקה ממשחקי הנבחרת לשישה חודשים ובקנס על סך 4,100 דולר.
בספטמבר 2017 דווח כי ארוסתו עזבה אותו לאחר שסיפר לה שהוא ביסקסואל ושניהל רומן במשך כ-7 חודשים עם מתיו מוסקיו, כדורגלן ארגנטינאי. דוס סנטוס ומוסקיו הסבירו כי מדובר בטענות כוזבות.
ג'ירואמון קימורה

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  19 באפריל 1897 Kyotango, האימפריה היפנית 
 פטירה:  12 ביוני 2013  (בגיל 116) Kyotango, יפן 
 שם לידה:  三宅金治郎 
 מדינה:  האימפריה היפנית, יפן 
 מספר צאצאים:  7 
 
ראש העיר של קיוטו בביקור אצל ג'ירואמון קימורה ביום הולדתו ה-116 של קימורה (והאחרון שלו), אפריל 2013
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
ג'ירואמון קימורה (ביפנית: 木村 次郎右衛門; ‏19 באפריל 1897 – 12 ביוני 2013) היה הגבר המבוגר ביותר מאז ומעולם שגילו אומת. קודמו, כריסטיאן מורטנסן, מת בגיל 116. קימורה החזיק בתואר "האדם החי המבוגר ביותר בעולם" מאז מותה של דינה מנפרדיני ב-17 בדצמבר 2012 ועד מותו שלו. נפטר בגיל 110 שנים ו-54 ימים, ועד כה, הוא הגבר היחיד שהגיע לגיל 116. קימורה היה גם הגבר החי האחרון עלי אדמות שנולד בוודאות במאה ה-19.
קורות חיים

קימורה נולד בשם קינג'ירו מיאקה בכפר הדייגים קמיוקאווה כילד השלישי מתוך שישה ילדים למוריזו ופוזא מיאקה. אחייניתו, טאמוטסו מיאקה, מספרת שנפלה שגיאה ברישום הולדתו ב־1955 עקב איחוד רישומים בין שתי עיירות סמוכות, ותאריך לידתו האמיתי הוא ה־19 במרץ באותה שנה, ולכן גילו מופלג עוד יותר ב־31 יום.
בגיל 14 סיים את לימודיו בהצטיינות והחל לעבוד בגיל 17 בסניף הדואר המקומי. בשנות ה־20 של המאה ה-20 עבד במשרד התקשורת בקוריאה בזמן הכיבוש היפני. כששב מקוריאה התחתן עם שכנתו יאה קימורה (1904–1978), ומאחר שלמשפחתה לא היו בנים יורשים, שינה את שמו לג'ירואמון קימורה ובכך היה התשיעי במשפחה שנשא שם זה.
ב-1962, בגיל 65, פרש לגמלאות. לאחר פרישתו, עסק בחקלאות, עד גיל 90. בסוף חייו חי בקיוטנגו אשר במחוז קיוטו שביפן, יחד עם אייקו קימורה, אלמנתו של נכדו, בבית עץ שבנה במו ידיו בשנות ה־60. היה פעיל וצלול עד יומו האחרון. העיד על עצמו שהוא מבלה את מירב זמנו במיטה. על שגרת יומו הוא סיפר כי הוא קם מוקדם בבקרים כדי לקרוא עיתון בעזרת זכוכית מגדלת, ונהנה לדבר עם העוברים והשבים ולצפות בדיונים פרלמנטריים בטלוויזיה.
ארבעה מאחיו של קימורה חיו מעבר לגיל 90, ואחיו הצעיר מת בגיל 100. במהלך שנות חייו נולדו לקימורה 7 ילדים (5 מהם בחיים), 15 נכדים (14 מהם בחיים), 25 נינים ו־15 חימשים; בכך האריך ימים לאחר שניים מילדיו ואחד מנכדיו. לדבריו, המפתח לחיים ארוכים הוא מנות קטנות של מזון.
הערות שוליים

↑  Yasuyuki Gondoa, Nobuyoshi Hiroseb, Saori Yasumotoa, Yasumichi Araib, Yasuhiko Saitoc, Age verification of the longest lived man in the world, 2017 doi: 10.1016/j.exger.2017.08.030
↑  WebCite query result, www.webcitation.org
↑  ראיון באתר רשת ABC האמריקאית.