stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וליאן סקוט
הערות שוליים

↑  Julian A. Scott (1846-1901) - Find A Grave..., www.findagrave.com (באנגלית)
↑  Medal of Honor Citations American Civil War Period, americancivilwar.com (באנגלית)
↑  Titterton, Robert J. (1997). Julian Scott: artist of the Civil War and native America: with 97 illustrations. Jefferson, N.C. : McFarland & Co.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119550326  ISNI: 0000 0000 6677 0041  LCCN: n96086044  RKD: 71634  SNAC: w60p2dz0  ULAN: 500017229  VIAF: 42650896   WorldCat (עם VIAF): 42650896
תיסלם

| --- | --- |


להקת תיסלם במהלך הופעה בהר הצופים בירושלים
 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל
 תקופת הפעילות:  1979–1983 1990 (איחוד)  2003 2009
 סוגה:  רוק • הארד רוק • פופ רוק • גלאם רוק • פופ
 חברת תקליטים:  סי בי אס אן אם סי
 www.t-slam.com
 חברים
 דני בסן יזהר אשדות יאיר ניצני יושי שדה צוף פילוסוף סמי אבזרדל 
תיסלם (T-Slam) היא להקת רוק ישראלית, שנוסדה בשנת 1979 על ידי דני בסן, יזהר אשדות ויאיר ניצני, והתפרקה ב-23 באוקטובר 1983.
הלהקה זכתה להצלחה רבה בתחום הרוק הישראלי, לצד להקת בנזין. בין להיטיה הגדולים "לראות אותה היום", "רדיו חזק", "חצבים פורחים" ו"תנו לי רוקנרול". ב-1990, כשש שנים לאחר התפרקותה, התאחדה הלהקה ויצאה לסיבובי הופעות מצליחים מאז ועודנה מופיעה, נכון לשנת 2024.
היסטוריה

תיסלם נוסדה באולפני גלי צה"ל, שם שירתו הגיטריסט יזהר אשדות כעורך מוזיקלי, והקלידן יאיר ניצני כטכנאי שידור. השניים, שכתבו וניגנו יחד, כתבו ב-1979 לאמן חדש בשם דני בסן שהיה חבר בצוות הווי חיל האוויר, שיר "מחאה" בשם "תנו לי רוקנ'רול". השיר, שהוקלט באולפן של גלי צה"ל ללא ידיעת מפקדי התחנה, הוביל את השלושה לפעול כהרכב מסודר, ואף צירפו אליהם את יושי שדה שהיה טכנאי הקלטות באולפן טריטון שהקליט שיר באנגלית שנהפך השיר ל"כלניות", לשירה ונגינה בגיטרה חשמלית. עם הזמן ללהקה ניתן השם "תיסלם", כשמה של חברת ההפקות של אשדות וניצני. בתחילה יצאו השירים "תנו לי רוקנ'רול", "יש רגעים" ו"חושב רחוק כרגע" תחת שמו של דני בסן, אך עם יציאת האלבום הם הפכו להיות חלק מרפרטואר הלהקה.
ב-1981 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון והמצליח "רדיו חזק", כשמו של אחד הלהיטים המצליחים ביותר של הלהקה. אלבום זה הוביל את הלהקה ושיריה לזכייה בתארים "להקת השנה" ו"שיר השנה". השירים באלבום נכתבו על ידי חברי הלהקה ודורי בן זאב. האלבום יצא לשוק הבינלאומי גם בגרסה אנגלית בשם "Loud Radio", שהוקלטה בלוס אנג'לס ונמכרה במדינות רבות ברחבי העולם, ביניהן: גרמניה, יפן, אוסטרליה, צרפת, בלגיה. מתוך האלבום הצליחו השירים: "תפסיק לכוון אליי", "מעשנים ביחד", "כלניות", "תנו לי רוק'נרול" (בגרסה שונה ממה שהוקלט לפני שתיסלם הפך להרכב מסודר), "רדיו חזק" שזכה במקום השני וכשמעליו "לראות אותה היום" שזכה בשיר השנה. בקיץ של אותה שנה הקליטה תיסלם שני שירים: "לילה לילה" (שדה/שדה, אשדות וניצני) וחידוש ל"כשאת בוכה את לא יפה" של אריק איינשטיין שהוקלט לרגל זכייתה של תיסלם בתואר "להקת השנה תשמ"א".
את אלבומם השני, "תיסלם 2", הוציאו כשנה לאחר מכן, בהרכב המלא, לאחר שצירפו אליהם את הבסיסט צוף פילוסוף ואת המתופף סמי אבזרדל. מתוך האלבום הצליחו השירים: "השריקה הזאת", "שנה שנייה", "כבר הסתיו עכשיו", "בוקר של כיף" ו"עוד פגישה".
את אלבומם האחרון, "לאספנים בלבד", הוציאו בשנת 1983. האלבום כלל בתוכו חידושים לשירים שלהם, גרסאות כיסוי ("קאברים") כמו: "כשאת בוכה את לא יפה" של אריק איינשטיין, ושיתוף פעולה עם להקת "בנזין". האלבום יצא אחרי שחברי הלהקה הודיעו שהלהקה נמצאת בהליכי פירוק. לכן חלק משירי האלבום הוקלטו בלא השתתפותם של חלק מחברי הלהקה. בשיר "חצבים פורחים", למשל, מחליפה מכונת תופים את סמי אבזרדל.
הסינגל "חצבים פורחים" יצא בחסות בנק לאומי באותה שנה, על גבי תקליטון שקוף כחלחל וגמיש, כשי לנוער.
לבנק לאומי היה בתחילת שנות השמונים קמפיין פרסומי לעידוד צעירים לפתוח חשבונות בבנק. הקמפיין נקרא "מועדון חצב" (חיסכון צעיר בבנק לאומי לישראל). תיסלם היו חתומים בזמנו עם הבנק על חוזה פרסום שבמסגרתו חולקו ללקוחות לאומי חולצות, תיקים ועוד כמתנות עם תמונות של חברי הלהקה. השיר "חצבים פורחים" יצא על תקליטון יחד עם השיר "אור של כוכבים" וחולק בחינם כחלק מהקמפיין. בחלקו השני של התקליטון היה תשדיר פרסומת של בנק לאומי עם הסלוגן "מה המצב? חצב!". השיר "חצבים פורחים" נכתב בתקופת מלחמת לבנון הראשונה, לאחר שיאיר ניצני ויזהר אשדות הוטסו להופיע בפני חיילים בדרום לבנון. המראות שראו, השיחות עם החיילים ואווירת המלחמה בצפון שעמדה בניגוד גמור לאווירת החופש והניתוק בתל אביב הובילו אותם לכתיבת השיר. חוש ההומור הציני של יאיר ניצני ויכולות הכתיבה החדות שלו הביאו אותו לכתוב את "ההמנון" שביקש הבנק, תוך שהוא משחיל לתוכו את המחאה שלו ושל יזהר אשדות על מלחמת שלום הגליל.
הודעת הפירוק התקבלה בצער רב ובבכי מצד הקהל במועדון והמעריצים ברחבי הארץ. הלהקה פתחה בסיבוב הופעות אחרון, וב-23 באוקטובר 1983, לאחר הופעה בבאר שבע, הודיעו חברי הלהקה שזו ההופעה האחרונה שלהם.
היסטוריה > אחרי הפירוק

לאחר פירוק תיסלם המשיכו כל חבריה, פרט לאבזרדל, להיות פעילים מאוד במוזיקה הישראלית כמפיקים וכמבצעים. הם גם המשיכו לשתף פעולה ברבות מההפקות בהן היו מעורבים. בסן, שדה, אשדות וניצני הוציאו תקליטים גם כזמרים סולנים. אבזרדל ניגן עוד זמן קצר בהרכבי רוק, חזר לנגן בחתונות ואחר כך פרש מעיסוק מקצועי במוזיקה ועבר לנדל"ן. ניצני עסק, לצד העיסוק במוזיקה, גם כקומיקאי (בתוכניות הרדיו "מה יש" ו"יתוש בראש", ובטלוויזיה ב"זהו זה!", ו"העולם הערב").
היסטוריה > אחרי הפירוק > איחודים

בקיץ 1990 שבה תיסלם להופעות איחוד, שנמשכו בהצלחה רבה עד החורף. אחת ההופעות בסיבוב זה תועדה ושודרה בערוץ הראשון. לרגל האיחוד הקליטה שירים חדשים בהפקתו המוזיקלית של אשדות: "פרצופה של המדינה" (ניצני/תיסלם), "יש לך אותי" (פילוסוף/אשדות), חידוש ל"חצבים פורחים" ובישול חדש ל"לראות אותה היום" בהופעה משנת 1983.
במקביל יצא דיסק ראשון של תיסלם, נגנו עכשיו, ובו להיטיה "בוקר של כיף", "כלניות", "עוד פגישה", "כבר הסתיו עכשיו", "תפסיק לכוון אלי", "תנו לי רוק'נ'רול" ועוד. לאלה צורפו ארבעת השירים החדשים והמחודשים.
אחרי סיבוב האיחוד הראשון התקיימו מספר הופעות ספורדיות. ב-1993 השתתפה הלהקה במשדר סיום העונה של תוכנית האירוח של גבי גזית בערוץ הראשון ובינואר 1994 הם קיימו הופעה חד-פעמית באירוע הפתיחה של "הארד-רוק קפה" בתל אביב.
ב-2002–2003 קיימו הופעות איחוד ברחבי הארץ והוציאו את הדיסק הכפול וה-DVD "אור של כוכבים" מתוך ההופעה האחרונה בסיבוב זה, שהתקיימה ב-2 בינואר 2003 בהאנגר 11 בתל אביב.
ב-2009 יצאה הפקת הנפשה בכיכוב דמויותיהן המצוירות של חברי הלהקה. ההפקה לוותה בשלושה שירים חדשים, "שעמום", "רק אותך רוצה לאהוב" ו"יש זמן". ב-3 ביוני 2009 יצא אלבום האוסף "למתחילים, מתקדמים ולאספנים בלבד". לצד שיריה הישנים של הלהקה, כלל האוסף את שלושת השירים החדשים שנכתבו בעקבות האיחוד, לצד גרסאות מחודשות לחלק משיריה ומחרוזת השירים "אני לבד בסתיו", שהוקלטה עבור הפרויקט המוזיקלי "עבודה עברית". לאוסף צורף גם האלבום "לאספנים בלבד", שראה אור לראשונה על גבי תקליטור. במקביל ביצעה הלהקה מספר הופעות איחוד נוספות ובהן שתי הופעות גדולות בירושלים ובקיסריה.
ב-2011 ציינה הלהקה 30 שנה ליציאת אלבומה הראשון, "רדיו חזק", במספר הופעות איחוד חגיגיות - ראשית בהיכל התרבות בתל אביב, בו לא הורשתה הלהקה להופיע בשנים שהייתה פעילה. בקיץ 2012 הופיעה הלהקה שוב, בעיקר באמפיתיאטרון שוני.
כיום הלהקה ממשיכה להופיע מעת לעת. ב-2015, הופיעה הלהקה יחד עם שלמה ארצי במסע הופעותיו הארצי. ובנוסף, הופיעה הלהקה יחד עם להקת משינה במסע הופעותיהם הארצי. באותה שנה הופיעה עם התזמורת הסימפונית ראשון לציון, מופע שצולם לערוץ 10 והוקלט לאלבום.
ב-11 בפברואר 2020 נפטר מנהל הלהקה מירון רכטמן בגיל 75. תיסלם עמדה לצאת באביב לסבב הופעות בארצות הברית, אבל עם פרוץ מגפת הקורונה שם נדחה מסע הלהקה. ב-7 באפריל 2020, הקליטה והוציאה לאור שיר מחאה על המשבר, "איזה עולם משוגע".
בשנת 2024, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות משותף עם יהודה פוליקר. כיום, ממשיכה הלהקה להופיע ברחבי הארץ, אך לא מוציאה שירים חדשים.
הוקרה ומחוות

בשנת 2018 נחנך ביישוב הקהילתי, מכמנים, רחוב הנקרא על שם הלהקה.
חברי ההרכב

דני בסן - סולן הלהקה ואחד ממייסדיה.
יזהר אשדות - גיטריסט, מלחין ומעבד הלהקה. לעיתים משתתף גם כזמר מוביל או כזמר ליווי. כמו כן הוא המנהל האמנותי של הלהקה.
יאיר ניצני - קלידן ופזמונאי הלהקה, משתתף גם בקולות הרקע ובעיבוד המוזיקלי בחלק מהשירים. המנהל העסקי של הלהקה.
יושי שדה - גיטריסט הקצב של הלהקה ופסנתרן בכמה משיריה. לעיתים משתתף כזמר מוביל או כזמר ליווי. קול הטנור העדין שלו שימש אנטיתזה לקול הבריטון החזק של בסן. הוא ידוע בלבושו, חולצת משבצות לבנות ושחורות וכונה "איש המשבצות".
צוף פילוסוף - בסיסט הלהקה, לעיתים משמש כזמר ליווי. כתב את המילים של "יש לך אותי" והשתתף בכתיבת המילים של "כוכבים".
סמי אבזרדל - מתופף הלהקה.
דיסקוגרפיה > אלבומים

1980 - Loud Radio
1981 - רדיו חזק (כלל הוצאה מחודשת ב-1995)
1982 - תיסלם 2 (כלל הוצאה מחודשת ב-1997)
1983 - לאספנים בלבד
דיסקוגרפיה > אוספים

1990 - נגנו עכשיו
2009 - למתחילים, מתקדמים ולאספנים בלבד
דיסקוגרפיה > הופעות

2003 - אור של כוכבים (דיסק כפול עם DVD של ההופעה)
2015 - תיסלם והסימפונית
דיסקוגרפיה > סינגלים

2020 - איזה עולם משוגע
הערות שוליים

↑  פסטיבלים - תיסלם 40 שנה לרדיו חזק, באתר habama.co.il
↑  אחרי 40 שנה, אחת ולתמיד: מי גדולה יותר, בנזין או תיסלם?, באתר מעריב אונליין, 31 ביולי 2022
↑  לפי לוח ההופעות באתר הלהקה
↑  להקת רוק חדשה: "תיסלם", דבר, 8 בינואר 1981
↑  יוסי חרסונסקי, רוק מקומי לייצוא, מעריב, 15 בפברואר 1981
↑  "תיסלם" יורד מהבמה בשיא ההצלחה, דבר, 6 בספטמבר 1983
↑  האחרונה של "תיסלם", דבר, 23 באוקטובר 1983
↑  זיו רביב, חברי תיסלם מדברים: "העם הפך אדיש וכנוע", באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 12 בנובמבר 2015
↑  רועי בהריר, האיחוד הלאומי של להקות הרוק, באתר nrg‏, 20 בפברואר 2009
↑  אור ברנע, תיסלם נשארת בתמונה, באתר ynet, 26 בינואר 2009
↑  דפנה יודוביץ', ‏"יש בעולם עדנה לאמנים מבוגרים", באתר גלובס, 1 ביוני 2009
↑  ערן אלדר, תיסלם עליכום, באתר nrg‏, 15 ביוני 2009
↑  תומר יודלביץ, רעננות ונוסטלגיה: תיסלם בהופעה, באתר nrg‏, 16 ביוני 2009
↑  עמי פרידמן, תיסלם: "בפילהרמונית לא רצו לנגן איתנו כי אנחנו עושים המון רעש", באתר ynet, 10 ביולי 2018
↑  יובל אראל‏, מירון רכטמן, האיש מאחורי תעשיית המוזיקה, הלך לעולמו, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 11 בפברואר 2020
↑   תיסלם - איזה עולם משוגע, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:50)
↑  נועם כהן, ‏אחרי 40 שנה: יהודה פוליקר ותיסלם מופיעים על במה אחת, באתר ‏מאקו‏, 8 באפריל 2024
↑  צילום של חברי הלהקה ליד השלט ברחוב הנקרא על שם הלהקה, בדף הפייסבוק של להקת תיסלם
יאיר ניצני, רחוב הנשמות הטהורות, באתר ישראל היום, 29 בנובמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302706905171  LCCN: no98008644  MusicBrainz: e500eb9f-9efd-42b8-9a8e-14f47e5490ed  VIAF: 146482051   WorldCat (עם VIAF): 146482051 
להקת "תיסלם" בהופעה, דצמבר 2022. מימין: יושי שדה, צוף פילוסוף, דני בסן, יזהר אשדות, יאיר ניצני
מערת הזקן

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'ף סמית'
 איורים:  ג'ף סמית'
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה הרפתקאות מתח מסתורין קומדיה
 הוצאה
 הוצאה:  ג'ף סמית'
 תאריך הוצאה:  1999
 מספר עמודים:  128
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כנרת זמורה ביתן
 תאריך:  2010
 מספר עמודים:  118
 סדרה
 ספר קודם:  שליט הגבול המזרחי
 הספר הבא:  מעגלי רוחות
(בון) מערת הזקן (באנגלית: Old man's cave) הוא ספר קומיקס מאת המחבר והמאייר ג'ף סמית'. הספר יצא באנגלית בשנת 1999 ובעברית בשנת 2010. הספר הוא הכותר השישי בסדרת ספרי בון. הספר בעל 118 עמודים, ומלווה בתרגומה של אורנה כץ.
עלילה > הגילוי המסעיר

הספר מתחיל בכך שבון מנסה לראות נוף מבין העצים. מרמיטה מאוד רגזנית נראית ומגלה לבון ולסמיילי בון שיש שמועה שבון הרג את קינגדוק (בגלל אירועי הקרב בסוף הספר החמישי) ואז טד החרק מוצא אותם. המרמיטה נשארת במחבואה וטד מוביל את בון וסמיילי בון אל העמק. בינתיים, בכפר, ת'ורן מנהיגה את בלופר ועובדיו של לוציוס. הם שומעים שיחת עכבראשים, שם העכבראשים דיברו בשפתם המוזרה: אך ת'ורן הבינה כל מילה. הם אמרו כי הם מחפשים יצור קטן בצבע לבן העונד כוכב על חזהו, כדי להביא לשר הארבה (כולם מבינים שזה קשור לבלופר) ולהרוג את ה"נסיכה" ולהביא את הגופה שלה לשר הארבה (ת'ורן רק מבינה שזו היא). הם מגלים כי פונדק "כף הקלע" נהרס, ואף אחד לא מצא את לוציוס או את סבתא-בן, ורוב הסיכויים ששניהם מתו. ת'ורן מגנה על בלופר שבגלל שהביא את כולם לטאנן גארד ועבד עליהם שנית, הם מנסים לתקוף אותו ולהיאבק איתו. ג'ונתן אלוני מגיע לת'ורן עם מכתב שהיא כתבה לבון במהלך הספר הרביעי, בה היא הולכת לחווה של סבתא-בן (דבר שבסוף לא קרה). צבאות הוני-ין-קארי מגיעים ואומרים לת'ורן שסבתא-בן חיה: והיא במפורש אמרה לת'ורן להגיע למערת הזקן, כי כולם שם. ת'ורן לא מסכימה ללכת ונשארת עם כולם. לבסוף, בלילה, לאחר שת'ורן חלמה עוד חלום מוזר, היא בורחת לבד למצוא את בון ואת סמיילי בון.
עלילה > המפגש

בבוקר, שיורד מבול שוטף, ונדל, יוקליד, ג'ונתן ובלופר הולכים ולא מאמינים שת'ורן עזבה אותם באמצע-הדרך. לאחר שונדל מאיים על בלופר, ונדל ויוקליד נאבקים בנוגע למשפחת המלוכה של ת'ורן: הרוואסטאר. רגע לפני שהם כמעט הורגים אחד את השני, סבתא-בן ולוציוס מגיעים. הם מביאים את כולם למערת הזקן, בעוד סבתא-בן מגנה על בלופר בכל דרך אפשרית. בינתיים, במרחק רב משם, בון וסמיילי נתקלים בעכבראשים בזמן הגשם השוטף. רגע לפני שהעכבראשים נלחמים בהם, ת'ורן מגיעה ומאיימת על העכבראשים, שבורחים, ואז ת'ורן מובילה אותם לחווה של סבתא-בן. שר הארבה מדבר עם מנהיגו, שם מנהיגו פעם ראשונה מדבר אל השר בתור נקבה ולא בתור זכר (מה שמרמז על סוף הספר בו השר חושף את עצמו). המנהיג של השר מזהיר אותו שאם לא ישיג את גופה של הנסיכה ואת "נושא הכוכב" במהירות, הוא יהרוג אותו. בזמן זה, ת'ורן, טד, סמיילי בון ובני בון משחקים בחווה של סבתא-בן. לבסוף, בון משכנע את ת'ורן שבכך להגיע למערת הזקן ולבטוח בסבתא-בן, ולבסוף ת'ורן אומרת שיש לה תוכנית להגיע לשם. שר הארבה מגיע להרים המזרחיים ופוגש את האריה הענק שונרא, ומציב בפניו את המשימה להשיג את בלופר ואת ת'ורן (כגופתה). שונרא מסכים והולך. בינתיים, במערת הזקן, סבתא-בן מעירה את בלופר בבוקר, ובלופר מתעצבן שסבתא-בן היא המלכה של המערה ומחליטה על הכל. סבתא-בן מובילה את בלופר למקומות מסוימים במערה, שם מספרת לו את היסטוריית העמק. בינתיים, בחווה, בון וסמיילי מתווכחים על תוכניתה של ת'ורן, ובלי שהם יודעים, ת'ורן שומעת אותם ויוצאת מהאסם כדי לענות להם, שהם יישארו בחווה והיא תלך. לבסוף בון משכנע אותה ללכת למערת הזקן ושלושתם בדרך.
עלילה > הגילוי האחרון והקרב הגדול

לוציוס מוביל את כולם ואז כולם מתפצלים כדי להילחם על העמק. ג'ונתן רואה כי לוציוס עולה על הגבעה ומכוסה-הראש מגיע, מוריד את מסכתו ונראית ברייר, אחותה של סבתא-בן וחברתו הטובה הקודמת של לוציוס. היא גורמת ללוציוס לגרות יותר את העכבראשים, מה שמוביל להריסה יותר ויותר קשה של העמק. תחושת הפיכסית תוקפת את סבתא-בן ולוציוס חוזר למערת הזקן, בידיו ג'ונתן: לא מגיב. הם רואים פיצוץ ברכס ההרים שבו לכוד שר הארבה. באותו הזמן שונרא מחפש בחווה של סבתא-בן ואז הולך, נדהם ממעשיו, להרים המזרחיים. לוציוס מספר לסבתא-בן על ברייר, והיא לא מבינה כלום בגלל שהיא ראתה את ברייר, שגופה חצוי-לשניים. הצוות מפחיד את בלופר בון, מה שגורם לו להשאיר את חולצת הכוכב שם, בעוד בורח להרים. שונרא רואה את סבתא-בן מחפשת את בלופר בהרים, וכולם נפגשים עם כולם: סבתא-בן ובלופר נתקלים בת'ורן, סמיילי ובון. שונרא תוקף את ת'ורן ואת בון, בון חולם על הדרקון האדום הגדול ואז קם. כולם מסתתרים מבעד לאבנים: חוץ מת'ורן ומבלופר, שכלואים אצל מכוסה הראש - שר הארבה. שר הארבה מוריד את מסכתו: זו ברייר עם פרצוף זקנה מטושטשת, למה שהפך אותה שר הארבה. סבתא-בן עוצרת אותה כי היא רואה את ת'ורן יושבת ולא מגיבה ואת בלופר כלוא אצלה. לאחר תגלית מצחיקה של למה בכלל ברייר הייתה צריכה את בלופר, מלחמה מתחילה ולברייר כל הארבה יוצא מגופה והיא שוב מתה, חצויה-לשניים שוב. הארבה משתלט על ת'ורן, אך שבון עונד לה את המדליון, ת'ורן קמה וכולם הולכים למסע - או לצפון או לדרום.
דמויות

בני בון - גיבור הסדרה. בן דודם של בלופר וסמיילי. מאוהב בת'ורן.
סמיילי בון - בן דודם השמח (תמיד) של בלופר ובני בון. הולך עם בון למסע.
בלופר בון - בן דודם התחמן של בני וסמיילי בון. בספר זה מגלים כי ברייר רצתה את בלופר רק בגלל בלון ענק ממועמדות לראשות העיר בונוויל בו היה כתוב "בלופריוס ב. בון הוא האחד לעירייה", והבלון נקרא וכל מה שנשאר ממנו היה "בלופריוס ב. בון הוא האחד", מה שהוביל את ברייר אליו. לבסוף בלופר משתחרר.
ת'ורן הרוואסטאר - בת מלוכה. נתקלת בברייר. לא בוטחת יותר בסבתא-בן אך לבסוף כן בוטחת בה. בון מאוהב בה.
רוז הרוואסטאר (סבתא-בן) - גם בת מלוכה, סבתה של ת'ורן. יש לה אומץ רב. זהו הפעם הראשונה שראינו אותה מאז תחילת הספר הרביעי.
ג'ונתן אלוני - עוזרו של לוציוס. מגלה אחריות בספר זה וכמעט מת.
ונדל ויוקליד - שני עוזריו של לוציוס.
לוציוס דאון - מנהל פונדק "כף הקלע" שבספר זה נהרס לבסוף. מאוהב בסבתא-בן ואף חבר טוב שלה.
הדרקון האדום הגדול - דרקון בצבע אדום העוזר לבון ומגן עליו. בספר זה הוא לא כל כך נראה.
שונרא - אריה הרים ענק, העוזר למכוסה הראש ולשר הארבה. שליט הגבול המזרחי, או בשם אחר, השליט של ההרים המזרחיים.
שר הארבה ומכוסה הראש - מכוסה הראש היא ברייר, אחותה של רוז. שר הארבה מנהיג אותה. בסוף הספר מתחילה מלחמה ענקית בעמק. ישויות ענקיות שניהן ורוצות להשתלט על העמק.
העכבראשים - קבוצת שעירים שעוזרים למכוסה הראש, לקינגדוק ולשר הארבה. קינדוק מנהיג אותם.
תור ונסלן

תור ונסלן (Tor Wennesland; נולד ב-21 באוגוסט 1952) הוא דיפלומט נורווגי המכהן כמתאם המיוחד מטעם האומות המאוחדות לתהליך השלום במזרח התיכון.
ביוגרפיה

ונסלן בעל תואר ראשון בפילוסופיה וסוציולוגיה מאוניברסיטת אוסלו ותואר שני (Master of Divinity) מבית הספר הנורווגי לתאולוגיה.
הוא הצטרף למשרד החוץ הנורווגי ב-1983. בין תפקידיו היו הצבה במוסדות האו"ם בארמון האומות בז'נבה ובשגרירות נורווגיה בדבלין. ב-1992 מונה למזכיר הכללי של התנועה לשיתוף פעולה אירופאי בנורווגיה. ב-1994 שימש יועץ לדסק המזרח התיכון של שר החוץ הנורווגי בתקופה בה היו התהליכים שהובילו להסכמי אוסלו. ב-1996 מונה ליועצו של שר המינהל והתכנון טריה לארסן. לאחר התפטרותו של לארסן ב-1999 חזר למשרד החוץ. ב-2007 מונה ליועצו של טוני בלייר בתפקידו כשליח הקוורטט לענייני המזרח התיכון. ב-2008 הוצב בשגרירות נורווגיה בישראל ושימש ראש הנציגות הנורווגית לענייני הרשות הפלשתינאית. בשנים 2011–2015 כיהן כשגריר נורווגיה במצרים וכשגריר לא תושב בלוב. לאחר מכן שימש שליח נורווגיה למזרח התיכון.
ב-2020 מונה למתאם מיוחד מטעם האומות המאוחדות לתהליך השלום במזרח התיכון.
באוקטובר 2023, בעיצומה של מלחמת חרבות ברזל, נפגש עם שר החוץ של איראן עבדללהיאן, זאת לאחר שלא גינה את טבח שבעה באוקטובר. בתגובה לכך הודיע שגריר ישראל באומות המאוחדות גלעד ארדן על ניתוק קשריו עם ונסלן.
הערות שוליים

↑  ארי טננבוים, ‏השגריר במסר לשליח האו"ם: "לא אפגוש אותו עד שיגנה את הרצח והטרור", באתר כיכר השבת, 14 באוקטובר 2023
בריאות בכף ורדה

מצב הבריאות בכף ורדה איננו מעולה, עקב כלכלתה הדלה של המדינה, ועם זאת הוא משופר בהשוואה למצב ברבות ממדינות אפריקה.
היסטוריה

מאז קבלת עצמאותה ב-1975 השיגה המדינה התקדמות רבה בשיפור שירותי הרפואה ותוחלת החיים של האוכלוסייה. באותו מועד היו במדינה רק 13 רופאים, תוחלת החיים הממוצעת הייתה 56 שנה ותמותת התינוקות עמדה על 108 ל-1,000 לידות. מאז הוגדלה תשתית הבריאות והושם דגש על נגישות שוויונית של האוכלוסייה לשירותי בריאות. בשנת 2001 הייתה ההוצאה הממשלתית לבריאות לנפש 65 דולר בלבד, וב-2013 – 165 דולר.
החל משנת 2012 הונהגו במדינה כולה שירותי טלרפואה בעזרת סיוע כספי בינלאומי. שירותים אלו הגבירו את הנגישות לרפואת מומחים והקטינו את היקף הצורך בפינוי של חולים מהאיים הקטנים יותר לבתי חולים באיים הגדולים, וכן הגדילו את היכולת של עובדי הרפואה במדינה ללמוד מרחוק.
בשנת 2019 חיו 80% מהתושבים במרחק של חצי שעה ממתקן רפואי. באותה שנה היו בעשרת האיים המיושבים של המדינה שישה בתי חולים. נכון ל-2019 היו כל התושבים זכאים לסל בריאות בסיסי, הכולל רפואת היריון, רפואת חירום, טיפול מניעתי וקליני לאיידס, מלריה ושחפת. שירותים נוספים ניתנו תמורת תשלום נמוך. שירותי בריאות נוספים ניתנו לכ-40% מהאוכלוסייה על בסיס ביטוח לאומי לו זכאים מועסקים.
ממשלת כף ורדה מספקת לאזרחים אפשרות לקבל בחו"ל טיפולים רפואיים מסוימים שאינם זמינים במדינה, כמו טיפול שלישוני לסוגים מסוימים של סרטן. היא מממנת להם טיסה לפורטוגל ואת דמי הטיפול הרפואי שם. מדי שנה (נכון ל-2019) מקבלים 600 עד 700 איש שירותים אלו.
שיעור ידיעת קרוא וכתוב הגבוה יחסית בכף ורדה מסייע לממשלה בהפצה מהירה של מידע רפואי ובריאותי בציבור.
מאז פרוץ מגפת הקורונה ועד אפריל 2023 נמנו במדינה 63,260 מקרי הדבקה ו-413 נפטרים.
בינואר 2024 הצליחה כף ורדה למגר את מחלת המלריה, לאחר יישום תוכנית מניעתית בשיתוף ארגון הבריאות העולמי. במדינה לא דווח על אף מקרה של הידבקות במלריה במשך שלוש שנים.
נתוני בריאות בסיסיים

הנתונים בסוגריים מציינים את שנת הנתון ודירוג בין מדינות העולם:
תוחלת חיים עם הלידה: 74.02 שנים – 71.69 לגברים, 76.41 לנשים (2023) (145)
שיעור התמותה השנתי: 5.77 ל-1,000 נפש (167)
הוצאה על בריאות: 6% מהתמ"ג (2020)
שיעור רופאים: 0.83 ל-1,000 נפש
שיעור מיטות אשפוז: 2.1 ל-1,000 נפש
תמותת תינוקות – 22.96 ל-1,000 לידות (2023) (69)
תמותת יולדות – 42 ל-100,000 לידות חי (2020) (101)
גישה משופרת למי שתייה: 96.7% מהאוכלוסייה – 100% באזורים עירוניים, 90% באזורים הכפריים (2020)
גישה משופרת למתקני תברואה: 85.6% מהאוכלוסייה – 91.7% באזורים עירוניים, 73.3 באזורים הכפריים (2020)
שכיחות הדבקה באיידס בקרב בני 15–49 – 0.6% מהאוכלוסייה (2021) (55)
השמנת יתר בקרב מבוגרים – 11.8% (134)
הערות שוליים

↑  תמ"ג לנפש: 6,100 דולר, נכון ל-2021 (מקור: ספר העובדות העולמי, נבדק ב-7.4.23).
↑  86.8%, נכון לשנת 2015 (מקור: ספר העובדות העולמי, נבדק ב-7.4.23).
↑  מקור: אתר ארגון הבריאות העולמי.
↑  Cape Verde reaches malaria-free milestone, באתר BBC, ‏12 בינואר 2024 (באנגלית)
↑  מקור הנתונים: ספר העובדות העולמי, נבדק ב-7.4.23.
↑  בראש הרשימה ניצבות מדינות ששיעור מקרי המוות בהן הוא גבוה.
↑  להשוואה, באותה שנה עמדו הנתונים באסוואטיני ובסודאן על 27.9% ו-0.1%, בהתאמה (מקור: ספר העובדות העולמי, נבדק ב-7.4.23).
↑  בראש הרשימה ניצבות מדינות ששיעור השמנת היתר בהן הוא גבוה.
מנשה בכור

אין תמונה חופשית
מנשה בכור (תרמ"ח 1988 - ט"ו בשבט תש"ג, 21 בינואר 1943) היה פילנתרופ, ציוני וסוחר יהודי עיראקי וארץ-ישראלי.
קורות חיים

בכור נולד בשנת תרמ"ח בבגדאד שבעיראק ליצחק בן יהושע בכור ולשמחה, בת הרב עבדאללה סומך. בצעירותו התחנך בבית-הספר של כי"ח. בהיותו בן 17, ביקר לראשונה בארץ ישראל, במסע שנמשך 40 יום, ברכיבה על גמלים.
כשהיה בן 17 החל לעסוק במסחר. לאחר-מכן היגר לבצרה, והתפרסם כאחד הסוחרים הגדולים בעיר. הוא רכש את אמונם של תושבי העיר העיראקית הדרומית, עד כדי ששייחים בדואים העדיפו להחזיק את כספם אצלו מאשר להניחו בבנק.
הוא מימן את נסיעתם של צעירים מעיראק לאנגליה כדי לאפשר להם לרכוש השכלה גבוהה.
בסוף מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את עבודתו בשל מצב בריאותו. העסק הגדול למסחר בין עיראק, הודו ואנגליה בניהולו- "בכור ובנימין", חוסל לאחר המלחמה.
בשנת 1928 עבר לארץ ישראל במטרה להשתקע בה, והביא עמו הון רב להשקיעו בגאולת קרקעות ובייסוד נקודות התיישבות בגליל. בכור הצליח יחד עם צבי איזקסון ואחרים לקנות שטח גדול של אדמה מאבו כישכ, שעליו נמצאים היום  "כפר הדר", "רמתיים", "רמת הדר" ועוד. הוא נטע פרדס של 200 דונם.
בשנת 1943 נשא לאשה את לוסין טוויג, נכדת בן דודו. כשלושה חודשים לפני מותו ילדה לו את בתו היחידה, שנקראה שמחה, על שם אמו.
הובא למנוחות בחלקת הבבלים בהר הזיתים.
לקריאה נוספת

אברהם בן-יעקב, תולדות הרב עבדאללה סומך, ירושלים, תש"ט.
דוד תדהר (עורך), "מנשה בכור", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1813
עונה בינונית

בד (עד) בדיקה המשמש לבדיקה פנים נרתיקית.
עונה בינונית היא אחת מהווסתות שמוזכרות בספרי ההלכה (עם וסת החודש ווסת ההפלגה) בנוגע לאיסור קיום יחסי מין והרחקות של בעל עם אשתו לאחר שלושים יום מראייתה האחרונה, מחשש שמא הגיע זמן האשה לראות דם נידה.
עונה זו היא לאישה שאין לה וסת קבוע לראייתה ונמשכת כיממה. לאחר זמן הווסת, כדי לחזור להיתר יש לבדוק על ידי עד, לוודא שאכן אינה רואה דם.
יש ראשונים שלא חששו כלל לווסת זה.
מקור והטעם

אזכור ראשוני למושג עונה בינונית מוזכר בתלמוד במסכת נדה - לעניין מאימתי אישה זקנה נחשבת כמסולקת דמים? כל שעברו עליה שלש עונות - וכך אמרו שם: "וכמה עונה? אמר ריש לקיש משום רבי יהודה נשיאה: עונה בינונית שלשים יום". אמנם לא נתבאר שם איסור וסת לאותן הימים.
במשנה במסכת נדה נאמר ”כל הנשים בחזקת טהרה לבעליהן. הבאין מן הדרך - נשיהן להן בחזקת טהרה” (תלמוד בבלי, מסכת נדה, דף ט"ו, עמוד א'). ובתלמוד אמר על כך ריש לקיש משום רבי יהודה נשיאה: ”והוא שבא ומצאה בתוך ימי עונתה”. ובפירוש ימי עונה כתב שם רש"י: ”בתוך ימי עונתה - ל' יום לראייה אבל לאחר ל' בעיא בדיקה הואיל וסתם נשים חזיין לסוף עונה”.
מדברי רש"י אלו למדו הפוסקים שכל אשה שאין לה וסת קבוע צריכה לחוש שמא תראה כפי הרגילות של אשה לראות, שהוא לאחר שלושים יום.
וכך פסק בשולחן ערוך יורה דעה סימן קפט: ”כל אשה שאין לה וסת קבוע חוששת ליום ל' לראייתה שהיא עונה בינונית לסתם נשים ואם יש לה וסת קבוע לזמן ידוע מכ' לכ' או מכ"ה לכ"ה חוששת לזמן הידוע”.
ישנם ראשונים שסבורים שאין איסור פרישה מהאשה בעונה בינונית כלל. הרמב"ן כתב שעונה זו הזכירוה 'חכמי הצרפתים' בחיבוריהם, וכך כתב ”לא יפה כיוונו הראשונים בחילוקי הוסתות שאני אומר אין וסת אלא להפלגה שווה” כלומר לדעתו יש רק זמן אחד שצריך לחשוש לו, והוא וסת ההפלגה. כמו כן הרמב"ם והרי"ף השמיטו דין זה של עונה בינונית, וכתבו באחרונים שנראה שסוברים שאין כלל דין פרישה בעונה בינונית, אך מכל מקום אף לדבריהם צריכה בדיקה. גישתם של פוסקים אלו נובעת מכך שהיו רופאים ומכירים את טבע האשה
מדיני הוסת

חיוב הפרישה בעונה בינונית הוא רק לאישה שאין לה וסת קבוע, אך אישה שיש לה וסת שהוא קבוע לאחד מן הוסתות כגון לוסת החודש או ההפלגה, אינה צריכה לחשוש לעונה בינונית.
לדעת רוב הפוסקים עונה בינונית היא לאחר שלושים יום מהוסת האחרונה, אך לדעת החוות דעת עונה בינונית הוא שלושים ואחד יום מראייתה האחרונה.
מדיני הוסת > זמן הפרישה

כאמור זמן הפרישה הוא לאחר שלושים או שלושים ואחד יום מראייתה האחרונה. לדעת רוב הפוסקים אם ראייתה האחרונה הייתה ביום צריכה לחשוש רק לעונת היום, וכן אם ראתה בלילה חוששת לעונת הלילה. אך לדעת ה'כרתי ופלתי' לעניין עונה בינונית, יש לחשוש לכל היום, עונת יום ועונת לילה ('עונת כרתי ופלתי').
מדיני הוסת > דיני הפרישה

חיוב הפרישה בזמן עונת הוסת, הוא כדין פרישה בשאר הוסתות. לדעת השולחן ערוך בעקבות דעת הרמב"ם כי בעת הפרישה, קודם שהאשה תראה דם וסת ותהפך לנידה, אסורים רק יחסי אישות מלאים. אולם, שאר צורות של קרבה בין האיש ואשתו - מותרות.
לעומתו, חלק מן הפוסקים האשכנזים סוברים שראוי להחמיר בזמן פרישה סמוך לווסת גם נגיעה של חיבה, כגון חיבוק ונישוק. אולם, גם הפוסקים הללו מודים כי אין צורך להרחקות כמו באישה נידה בוודאות, ורק צורות הקרבה הקרובות ליחסי אישות נאסרו.