stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אווה אקבלד
ביוגרפיה > שנים ראשונות

אווה דה לה גארדי נולדה למשפחה מיוחסת. אביה היה הדוכס והמדינאי לספור מגנוס ג'וליוס דה לה גארדי (1668–1741) ואמה הייתה הפוליטיקאית החובבת וחברת חוג הסלון הספרותי, הדויג קטרינה ליליה (אנ'), שהייתה שייכת למעגל המורחב של שושלת האצולה השוודית.
בשנת 1740 בגיל 16, נישאה אווה לדוכס של מחוז Riksråd, קלאיס קלאסון אקבלד, והייתה לאמם של שבעה ילדים: בן אחד ושש בנות., ביניהם קלאס יוליוס אקבלד (1742–1808) והדה פייפר אשר בני זוגם היו שייכים לאליטה של האצילות השוודית.
כשנישאה, אביה, ג'וליוס דה לה גארדי, העביר לאווה את האחוזות טירת מרידל ואת טירת לינהולמן. כמו כן, בן זוגה הדוכס היה בעליו של אחוזת סטולה מנדל וכן בבעלותו היה בית בעיר הבירה סטוקהולם.
עקב היעדרותו התכופה של בעלה לרגל עסקים, אווה הייתה האחראית הבלעדית על ניהול שלוש האחוזות, תפקיד אשר כלל פיקוח על מנהלי האחוזות והאסיפות של הקהילה במחוז. היא תוארה כדמות מרשימה וסמכותית ביותר, אשר נהגה בהגינות כלפי האיכרים, הגנה עליהם כנגד התעמרות הרשויות המפקחות, וכמי שלא היססה ללחום למען תיקון עוולות במהלך עימותים עם נכבדים מהמעמד הגבוה המקומיים. היה לה גם תפקיד חשוב כחברה באצולה המקומית, אחוזת סטולה מנור הייתה מוכרת לטובה בזכותה.
במגוריי אקלבד בסטוקהולם היא נהגה לארח ערבי סלון תרבותיים מפוארים, והיא תוארה על ידי אשת השגריר הספרדי דה המרקיז דה פואנטפוארטה כ"בת האצולה אשר כבודה ללא רבב" ההופעות הראשונות של המוזיקאי יוהאן הלמיך הרומית בוצעו בסלון בית אקבלד. היא הייתה ביחסים ידידותיים עם המלכה לואיזה אולריקה.
לאחר מותו של בעלה בשנת 1771, היא פרשה לאחוזות הכפריות מריאדל ולינדהולמן. היא גם פיקחה על ניהול האחוזה סטולה, שהייתה שייכת לבנה, עקב היעדרותו לרגל נסיעותיו במסגרת הקריירה שלו, כפי שנהג אביו.
ב-1775, בנה, קלאס יוליוס (1742–1808) נישא לבריטה הורן, ולאחר 3 שנים נולדה יורשת האחוזה סטולה מנור. בנובמבר 1778, אווה הייתה עדה ללידתו של מלך שוודיה לעתיד, גוסטב IV אדולף, מלך שוודיה. היא נותרה להתגורר בעיר הבירה במשך שנתיים, במהלכן קיבלה שפע מחמאות והוצעו לה מגוון תפקידים בכירים במערכת המלוכה השוודי כגון: הליידי הממתינה למלכה; הגבירה אשר על הגלימות; האומנת המלכותית של יורש העצר ועוד, אך היא נאלצה לסרב מפאת סיבות בריאותיות מהן סבלה במשך שמונה שנים ואשר נאלצה להיות מרותקת למיטתה לעיתים קרובות.
ביוגרפיה > תרומתה המדעית

ב-1746 אקבלד שלחה לאקדמיה המלכותית השוודית למדעים את תגליתה להכנת קמח ואלכוהול מתפוחי אדמה. גידולי תפוחי האדמה ושימושם יושמו בשוודיה החל מ-1658, והיה אפשרי לגדלם רק בתוך החממות של האריסטוקרטיה. תגליתה של אקבלד איפשרה ייצור מסחרי של תפוחי אדמה אשר הפכה אותם למוצר מזון בסיסי בשוודיה ועקב כך גדל ההיצע של חיטה, שיפון ושעורה אשר היו זמינים להכנת לחם, כיוון שתפוחי האדמה שימשו להכנת אלכוהול במקומם. בעקבות זאת הרגלי הצריכה של תושבי שוודיה השתפרו משמעותית ובשל כך הופחתו תנאי הרעב ששרר בקרב האוכלוסייה.
תגליות נוספות לה אחראית אווה הן שיטה להלבנת כותנה, טקסטיל וחוטים בעזרת סבון, שהומצאה ב-1751, ושל שילוב קמח תפוחי אדמה במוצרי הקוסמטיקה, אשר החליפו חומרים מסוכנים לשימוש, שיטה שנגלתה ב-1752.
בשנת 1748, אווה אקבלד הייתה לאישה הראשונה להצטרף כחברה באקדמיה המלכותית השוודית למדעים. אין תיעוד לגבי השתתפותה בישיבות האקדמיה. ב-1751 הוענק לה התואר "חברה של כבוד" ולא "חברה מן המניין", בשל המגבלות שנבעו מחוקי האקדמיה "לגברים בלבד".
הערות שוליים

↑  Svenskt biografiskt handlexikon Herman Hofberg et al., 1906. p. 234
↑  Svenskt biografiskt handlexikon Herman Hofberg et al., 1906. p. 492
↑  "Ekeblad – Historiska personer – Historiesajten". www.historiesajten.se.
↑  Gatunamn med historia – Ekebladsvägen – Tore Hartung, sept 2001
↑  Riksarkivet Band 30 (1998–2000), p. 292 – Johan Helmich Roman
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1262104289  KulturNav: ddb6882a-fa38-4beb-b757-478269b18b54  VIAF: 2118165750882654220008   WorldCat (עם VIAF): 2118165750882654220008
אגם אנגלרד סער

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 1981 (בת 43)
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  תלמה ילין, אוניברסיטת תל אביב
 עיסוק:  זמרת אופרה, מוזיקאית, מדריכת הורים למחוננים
 סוגה:  אופרה 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  עברית 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  קרן התרבות אמריקה-ישראל 
 agamvoice.com
 
אגם אנגלרד-סער (נולדה ב-23 בפברואר 1981) היא זמרת אופרה ומוזיקאית ישראלית.
ביוגרפיה

אגם אנגלרד-סער היא בתם של הציירת יהודית אנגלרד ויעקב אנגלרד, אמצעית מבין 3 אחים ונכדתם של רחל ודב אלדר-אנגלרד, מחלוצי המושב שדה יעקב שעלו ארצה מגרמניה ומפולין. אגם נשואה ולה 4 ילדים.
ביוגרפיה > לימודים

אגם אנגלרד-סער החלה לשיר בגיל 7 במקהלת "ענבלים" של קונסרבטוריון גבעתיים בניצוחה של אילת יונגר-הופמן ולמדה נגינה בכינור. בגיל 10 עברה להתגורר ברעננה והצטרפה למקהלת הילדים "קולות" בניצוחה של נעמי פארן, ששילבה את אנגלרד במקהלת מורן, עימה היא הופיעה כסולנית בקונצרטים בארץ וברחבי העולם.
אנגלרד שרה כסולנית מיד עם הקמתו של אנסמבל בוגרות "מורן" בניצוחה של נעמי פארן. הופיעה עם ההרכב בפסטיבל מוזיקה סאקרה בגרמניה ובפסטיבלים שונים בישראל באירופה, ארצות הברית, קנדה והמזרח הרחוק.
בגיל 13 נבחנה לראשונה לאופרה הישראלית אצל גארי ברתיני ולוהקה לתפקיד סולני ראשון באופרה "חלום ליל קיץ" מאת בנג'מין בריטן. בגיל 15 התקבלה לתיכון תלמה ילין שם סיימה לימודיה במגמת מוזיקה-פיזיקה בשנת 1999. בשנים אלו למדה פיתוח קול אצל הגב' רובין ויזל קפסוטו. בשנות התיכון שימשה כמנחה ומארגנת כנסים של תנועת נוער מוסיקלי בישראל.
בשנת 2000 התגייסה לצה"ל כמוזיקאית מצטיינת ושרה בהרכב הווקאלי של חיל החינוך והנוער. בשנים 2000–2003 למדה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב אצל פרופ' תמר רחום לתארים ראשון ושני. שני רסיטלי הסיום שלה כללו אריות שהלחינה לטקסטים שכתבה. לאחר לימודיה השתלמה בווינה אצל הפרופ' הילדה צאדק והייתה תלמידה של הגב' אבי פורמנסקי בברלין.
בשנת 2013 השלימה לימודים בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת תל אביב בתוכנית להוראת תלמידים מחוננים.
קריירה > זמרת

כזמרת סופרן הופיעה במהלך השנים בפסטיבלי ליטורגיקה ומוזיקה סאקרה (גרמניה) ורסיטלים בישראל ומחוצה לה.
בישראל הופיעה עם התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, תזמורת סימפונט רעננה, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית ותזמורת בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה תחת שרביטם של ניקולטה קונטי (איטליה), אריה ורדי, דוד זבה, ואג פפיאן ומיכאל שני.
הופיעה בתפקידים שונים בסטודיו של האופרה הישראלית ועם הקאמרטה הישראלית ירושלים, שם הרפרטואר שלה כלל את הגבירה הראשונה בחליל הקסם, הרוזנת אלמוויווה בנישואי פיגארו, האמא בהנזל וגרטל, גרילטה באופרה הרוקח (אנ') ותפקידים נוספים. בשנת 2011 הופיעה עם
הקאמרטה הישראלית ירושלים בביצוע בכורה ישראלי לאופרה הרוקח (אנ') מאת היידן.
משנת 2016 ואילך מפרסמת בפייסבוק ביצועים ליצירות אופראיות מפורסמות הכוללים טקסטים הומוריסטיים לנושאים אקטואליים פרי עטה. ביצועים אלו זכו למאות אלפי צפיות.
קריירה > הוראה

משנת 2011 אגם אנגלרד סער מנהלת מרכז להוראת מחוננים והדרכת הורים למחוננים בהוד השרון. ב-2012 החלה לעבוד במכון לקידום נוער ליצירתיות ומצוינות באוניברסיטת תל אביב. אנגלרד למדה את גישתה של הד"ר אריקה לנדאו והשתלמה בתחום. בין השנים 2014 ל-2018 עבדה אנגלרד באגף למחוננים של משרד החינוך. בשנת 2015 הקימה וכיהנה כמנהלת כללית ופדגוגית של המרכז להוראת מחוננים - מרכז העשרה בבאר יעקב.
קריירה > כתיבה

בשנים 1998–2002 שימשה כעורכת עיתון "גתית" של תנועת נוער מוסיקלי בישראל בניהולו של הד"ר מאיר ויזל. בשנת 2006 כתבה אנגלרד באתר ynet כתבות בנושאי מוזיקה, יוצרת ויזמית.
בשנים 2016–2018 שימשה ככותבת תוכן ומבצעת של שירים סאטיריים באולפן השקוף של וואלה!.
פרסים

אנגלרד זכתה בפרסים בתחרויות האקדמיה בזמרה בשנים תשס"ג ותשס"ד ובתחרות שירה ארצית לזמרים של מועדון "ליונס" העולמי. בנוסף, היא זכתה במלגות הצטיינות מטעם קרן התרבות אמריקה - ישראל, קרן רונן, קרן "מיוזיק אנגל" ומלגות הצטיינות מטעם האקדמיה למוסיקה.
הערות שוליים

↑  זהר אליה, ילדת הפלא עזבה את האופרה וחזרה אליה בעזרת טראמפ, ביבי ומירי רגב, באתר Xnet‏, 22 בפברואר 2017
↑  בידור - להכין שיעורים על רצפת האופרה, באתר www.habama.co.il
↑  אגם אנגלרד סער באתר הבמה.
↑  אנגלרד-סער אגם, סופרן, באתר www.israel-opera.co.il (בערבית)
↑  Englard, Agam; Kasir, Maya; ha-Maḳhelah ha-ḳamerit Tel-Aviv; Atlantis Symphony Orchestra, Praha, Prayer, Tel Aviv : Tel-Aviv Chamber Choir, 2007
↑  אגם אנגלדר-סער באתר האופרה הישראלית
↑  The Opera Studio Singers Sing Mozart, www.israel-opera.co.il (באנגלית)
↑  lionways.com, Love Potion, The Israel Camerata Jerusalem, ‏2016-01-18 (באנגלית)
↑  Haydn - Lo Speziale (The Apothecary) [Live], 2013-12-01, נבדק ב-2024-06-24
↑  חגי חיטרון, לא לוותר על הרוקח, באתר הארץ, 4 ביולי 2011
↑  "פרופיל פייסבוק". Facebook. נבדק ב-23 ביוני 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דוריס קרונהאוז, יש מחוננים באגם, ברחובות העיר - חדשות ״השקמה״
↑  אגם אנגלרד, "רשימות", זה קול הסיפור, באתר ynet, 13 בינואר 2006
↑  אגם אנגלרד, "רשימות", "הלוואי שהייתי חי עכשיו", באתר ynet, 23 בינואר 2006
↑  אגם אנגלרד, "רשימות", פלאי היצירה, באתר ynet, 15 בפברואר 2006
↑  אגם אנגלרד, "רשימות", ללכת לקונצרט או להישאר בבית?, באתר ynet, 23 בפברואר 2006
↑  מילים - אגם אנגלרד סער, ארץ ארץ
↑  אגם אנגלרד-סער | מומחית בהוראת מחוננים | הוד השרון
↑  מיוחד ליום המורה: שיר ההיי טקיסט לשעבר, באתר וואלה, 20 בדצמבר 2016
↑  אורה בינור, מ - 17 ייצא אחד
↑  אגם אנגלדר-סער באצר operamanager.
אוגוסטין הירשפוגל

| --- | --- |

 לידה:  1503 נירנברג, דוכסות בוואריה  
 פטירה:  5 במרץ 1553 (בגיל 50 בערך) וינה, האימפריה הרומית הקדושה האימפריה הרומית הקדושה 
 תחום יצירה:  קרטוגרפיה חריטה
 זרם באמנות:  רנסאנס גרמני 
 
אוגוסטין הירשפוגל (בגרמנית: Augustin Hirschvogel; ‏1503 – פברואר 1553) היה אמן, מתמטיקאי וקרטוגרף גרמני שנודע בעיקר בזכות תחריטיו. שלושים וחמישה תחריטי הנוף הקטנים שלו, שנעשו בין 1545 ל-1549, הבטיחו לו מקום באסכולת הדנובה, בקבוצת האמנים בבוואריה ובאוסטריה מהמאה השש-עשרה.
קורות חיים

הירשפוגל החל לעבוד בעיר הולדתו, נירנברג, שם הוכשר בציור זכוכית על ידי אביו, וייט הירשפוגל (1461–1525), שהיה אמן ויטראז'ים בעיר. בשנת 1525 קיבלה נירנברג את הרפורמציה הפרוטסטנטית, ושמה קץ לעיצוב ויטראז'ים מפוארים. את סדנתו של אביו ניהל אז אחיו הבכור של אוגוסטין וייט; אביהם נפטר באותה שנה. הירשפוגל הצעיר היה בעל בית מלאכה משלו ב-1530, ועד מהרה יצר שותפות עם הקדרים אוסוולד ריינהרט והנס ניקל.
הירשפוגל עזב בשנת 1536 ללייבך (השם הגרמני לליובליאנה בסלובניה), וחזר לנירנברג בשנת 1543. בתקופה זו ייצר את עבודתו המוקדמת ביותר כקרטוגרף: מפות גבולות טורקיה (1539) ואוסטריה (1542) האחרונה, שפורסמה עבור פרדיננד הראשון. המפות שביצע (לפרנץ איגלשופר וכריסטוף צ'וונהולר) מראים שהוא היה בקשר עם החצר הקיסרית בווינה ב-1543.
עם המעבר לווינה בשנת 1544, סיפק הירשפוגל את שירותיו לעיר, לחצר המלכות ולאזרחים. העיר העסיקה אותו בשנת 1547 כדי לפתח עיצובים פומביים, ליצור נופים חרוטים של וינה ולהפיק את מפת העיר בעקבות המצור עליה. עבודות אלה היו הראשונות שנעשו אי פעם על פי קנה מידה מדויק, ותוכנית העיר המעגלית הייתה הראשונה שהופקה אי פעם על ידי מערכת של סקר שפיתח הירשפוגל. מועצת וינה שלחה אותו להסביר את עבודתו לפרדיננד הראשון בפראג ולקרל החמישי באוגסבורג; בשל כך העניק לו פרדיננד קצבה שנתית בסך 100 גולדן. הירשפוגל נפטר בווינה בשנת 1553.
יצירתו

הירשפוגל החל לצרוב מאוחר בקריירה שלו, וכמעט כל הדפסיו מתוארכים לעשור האחרון בחייו, עת התגורר בווינה. תחריטיו, המונים כ-300, "משקפים את קרבתו לעיצוב איטלקי של חלל, צורה וקישוט", וכוללים דיוקנאות, קרטוגרפיה ועיטור ספרים. הירשפוגל היה בין התחריטאים הראשונים שהשתמשו בנחושת ולא בלוחות ברזל. הוא תרם 23 תחריטים למהדורת זיגיסמונד פון הרברשטיין משנת 1549 של "Rerum Moscoviticarum Commentarii" (״הערות על ענייני מוסקוביה״), ולמעלה ממאה איורים של הברית הישנה והחדשה לפסוקיו של הרפורמטור ההונגרי פטר פרני. קיימת סדרה של 53 סצנות צייד על זכוכיות שמחברן לא ברור. פיטרס טוען כי הם מאת הירשפוגל.
לזכותו של הירשפוגל קיים גם דיוקן אותנטי יחיד של הרופא השווייצרי Paracelsus, אך ייחוס זה אינו בטוח.
נופי העט ודיו שלו תוארו כ"חזקים אך קלים, בטוחים ועדינים". היעדר הצל בנופיו תורם למצב רוח שלווה, אידילי. כמעט 100 רישומים מיוחסים אליו; חלקם ככל הנראה לא שלו, אך דומים בסגנון ליצירתו. האמנות שלו מציגה את השפעתם של אלברכט דירר, אלברכט אלטדורפר, סבלד בהאם, האנס בורגקמאייר ואגוסטינו דל מוסי - שחלקם סיפקו לסדנה של אביו עיצובים.
לקריאה נוספת

Koch, Robert A. (1963). 'Original or Copy?': Two Renaissance Landscape Drawings. Record of the Art Museum, Princeton University, 22 (1): pp. 2–7
Peters, Jane S. Augustin Hirschvogel. Grove Art Online. Oxford University Press. Retrieved 10 August 2007
Peters, Jane S. (Winter 1979). Early Drawings by Augustin Hirschvogel. Master Drawings. 17 (4): 359–392, 429–435
הערות שוליים

↑  Jane S. Peters, "Augustin Hirschvogel". Grove Art Online
↑  Peters (1979), עמוד 359
↑  Webster, Charles (Dec. 1998). "Review [of Paracelsus by Udo Benzenhofer]". Isis, 89(4), עמודים 720–721
↑  Koch, עמוד 2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262742705171  PLWABN: 9810604601305606  AGSA: 10967  BNE: XX1307689  BnF: cb14969195g (data)  DSI: 1802  GND: 118774530  ISNI: 0000 0001 1055 2413  LCCN: nr00006554  NKC: mzk2009510971  NTA: 070554692  RKD: 38578  SUDOC: 050689657  ULAN: 500011339  VIAF: 37078815   WorldCat (עם VIAF): 37078815 
מפת אוסטריה, 1583
תחריט - המבצר, 1546
Songs of Love and Hate

ערך זה עוסק באלבום של לאונרד כהן. אם התכוונתם לאלבום של להקת גאדפלש, ראו .
Songs of Love and Hate (בעברית: שירי אהבה ושנאה) הוא אלבומו השלישי של המשורר והזמר הקנדי לאונרד כהן. האלבום הוקלט בעיקר בקולומביה סטודיו, נאשוויל, בין ה-22 ל-26 בספטמבר 1970 ורצועה נוספת באלבום הוקלטה בפסטיבל האי וייט 1970. האלבום הגיע למקום ה-145 במצעד האמריקאי, אך במדינות אחרות האלבום הצליח יותר, והגיע למקום הרביעי בבריטניה והשמיני באוסטרליה.
האלבום הופץ בגרסה מחודשת בשנת 1995. ב-2002 הוצאה גרסה של האלבום על תקליט ויניל, ומלבד אלבומו Ten New Songs (שהוצא בצורת תקליט בכמות מוגבלת) היה האחרון שנמכר גם בגרסת ויניל. ב-2007 הפיצה קולומביה רקורדס גרסה חדשה לאלבום, וכללה בו שיר נוסף שהוקלט ב-1968. האלבום נקרא על שם הנושאים בהם עוסקים שיריו.
רשימת השירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי לאונרד כהן.
רשימת השירים > צד ראשון

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Avalanche  | 5:07 |
| 2. | Last Year's Man  | 6:02 |
| 3. | Dress Rehearsal Rag  | 6:12 |
| 4. | Diamonds in the Mine  | 3:52 |
רשימת השירים > צד שני

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 5. | Love Calls You by Your Name  | 5:44 |
| 6. | Famous Blue Raincoat  | 5:15 |
| 7. | Sing Another Song, Boys (הוקלט בפסטיבל האי וייט 1970)   | 6:17 |
| 8. | Joan of Arc  | 6:29 |
אוניברסיטת סיאטל פאסיפיק

| --- | --- |
לוגו האוניברסיטה

 אוניברסיטה פרטית
 על שם:  סיאטל 
 מוטו:  Engaging the Culture, Changing the World
 תקופת הפעילות:  1891–הווה (כ־133 שנים)
 קמפוס:  עירוני,170,000 מטר מרובע
 בעלי תפקידים
 נשיא:  Philip W. Eaton
 סגל:  851 (נכון ל־אוגוסט 2020) 
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  3,601 (נכון ל־אוגוסט 2020) 
 סטודנטים לתואר ראשון:  3,038 (2007)
 שונות
 הון עצמי:  $43,369,000
 מיקום
 מיקום:  סיאטל, וושינגטון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  47°39′01″N 122°21′42″W﻿ / ﻿47.65019°N 122.361667°W﻿ / 47.65019; -122.361667
 www.spu.edu
 ארצות הברית 
 
אוניברסיטת סיאטל פאסיפיק (באנגלית: Seattle Pacific University) היא אוניברסיטה נוצרית לאמנויות חופשיות, מדעים ומקצועות חופשיים אשר ממוקמת בשיפוע הצפוני בגבעת המלכה אן בסיאטל, וושינגטון, ארצות הברית.
האוניברסיטה יוסדה בשנת 1891 על ידי הוועידה הנוצרית של וושינגטון ואורגון בתור הסמינר של סיאטל, זה הפך להיות הסמינר והקולג' של סיאטל בשנת 1913, שינתה את שמה שוב לקולג' של סיאטל בשנת 1915 וקיבלה את שמה העכשווי בשנת 1977. אוניברסיטת סיאטל פאסיפיק חברה ב"אגודת הקולג'ים הנוצריים".
הדת באוניברסיטה

כאוניברסיטה שקשורה באופן ישיר לאמונה הנוצרית, אוניברסיטת סיאטל פאסיפיק עדכנה לאחרונה את תוכנית הכמורה שלה, כשהיא בונה משרד חדש לכמרי האוניברסיטה ומרכז חדש לדת הנוצרית. המרכז מנסה לגרום לסטודנט להכיר ככל שיותר את הסיפורים והדת הנוצרית. האוניברסיטה עודדה הקמת קהילות שעוסקות בעבודת האל. התוכנית עוזרת לתלמידים להיות מעורבים במשרד הכמורה בכך שהם תורמים לארגון, שהוקם בלי מטרות רווח, מכספם. התלמידים נלהבים לתרום לארגון שהוקם על ידי תלמידים.
אויקומנה

האויקומנה על פי הקטיוס ממילטוס (המאה ה-6 לפנה"ס)
אויקומנה (ביוונית: οἰκουμένη) - "הארץ הנושבת" בפי היוונים הקדמונים. בתקופה ההלניסטית כללה את כל אגן הים התיכון, מערב אירופה, האיים הבריטיים, עיראק, איראן, פקיסטן, אפגניסטן וחלקים של הודו של היום.
המונח הוא לא הגדרה גאוגרפית פשוטה אלא הגדרה תרבותית של העולם הנשלט על ידי התרבות היוונית בניגוד לעולם החיצוני שנשלט על ידי הברברים. המונח הלטיני המקביל שהיה בשימוש על ידי הרומאים הוא "orbis terrarum".
ערך זה הוא קצרמרבנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אביבה בלס

אביבה בלס (נולדה ב-1946), היא אתלטית ישראלית בעבר. אלופת ישראל ושיאנית ישראל בריצות ל-400 מטר ול-800 מטר. סגנית אלופת אסיה (בנגקוק 1970) בריצת 400 מטר, אלופת המכביה התשיעית (1973) בריצת 400 מטר ובריצת 800 מטר.
ביוגרפיה > 1967

בתחרות שנערכה באוסטריה ביולי 1967 זכתה בלס במדליית זהב בריצת 200 מטר לאחר שהשוותה את השיא הישראלי של דבורה מרכוס בתוצאה של 25.2 שניות.
ביוגרפיה > 1968

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1968 זכתה בלס במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.7 שניות.
ביוגרפיה > 1970

באליפות ישראל שנערכה ביולי 1970 זכתה בלס בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 57.0 שניות ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:11.6 דקות.
ביוגרפיה > 1970 > סגנית אלופת אסיה

במשחקי אסיה שנערכו בתחילת דצמבר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 57.3 שניות, אחרי קמלייט סנדהו מהודו (57.3 שניות) ולפני נובוקו קאוואנו מיפן (57.4 שניות). בריצת 800 מטר שבה החזיקה בלס בתוצאה השנה באסיה (2:09.1 דקות דקות) והייתה מועמדת למדליה, היא נעצרה לאחר שתי שניות לאחר שחשבה שהזינוק פסול. במדליית הזהב זכתה חנה שזיפי שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:06.5 דקות.
ביוגרפיה > 1971

בכינוס הפועל ה-9 שנערך באצטדיון רמת גן ב-2 במאי 1971, זכתה בלס במדליית כסף בשיא ישראלי חדש של 56.1 שניות, שיפור לשיא של חנה שזיפי (56.3 שניות). חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה באתונה שביוון ב-12 ביוני היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא ישראלי חדש של 54.9 שניות ובכך הייתה לאתלטית הישראלית הראשונה שרצה ריצה זו מתחת ל-55 שניות. שלושה חודשים לאחר מכן, בתחרות שנערכה במינכן, שבגרמניה ב-3 בספטמבר היא סיימה במקום חמישי בריצת 400 מטר בשיא ישראלי חדש (אלקטרוני) של 55.27 שניות.
ביוגרפיה > 1972

בתחרות שנערכה בליבק שבגרמניה ב-28 במאי 1972 זכתה בלס במדליית כסף בריצת 800 מטר בשיא ישראלי חדש של 2:05.8 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של חנה שזיפי (2:06.5 דקות). שיא זה החזיק מעמד 21 שנים ונשבר על ידי עדנה לנקרי-שומיק (2:05.19 דקות).
באליפות ישראל שנערכה באצטדיון רמת גן ביולי אותה שנה זכתה בלס בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 55.8 שניות ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:11.3 דקות, לפני חנה שזיפי (2:11.9 דקות).
ביוגרפיה > 1973

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביוני 1973 זכתה בלס בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 56.8 שניות, לפני עדנה גורני (58.4 שניות) ומרית ולטמן (58.8 שניות) שתיהן ממכבי תל אביב ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:11.4 דקות, לפני רחל הלה (2:15.7 דקות) ועדנה גורני (2:17.1 דקות) כחודש לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית היא זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא מכביה חדש של 56.14 שניות, לפני לינדה ויימן מאוסטרליה (58.28 שניות) ועדנה גורני (58.58 שניות) ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:11.9 דקות, לפני רחל הלה (2:17.0 דקות) ועדנה גורני (2:20.0 דקות).
חייה האישיים

בלס, מתגוררת בציריך לאחר שנישאה לחותר שווייצרי, ניקולה לינדיקר ולזוג נולדו שלושה ילדים והיא פעילה בולטת בקהילה היהודית בציריך.
שיאים אישיים

ריצת 200 מטר: 25.2 שניות (1967)שיא ישראלי בעבר
ריצת 400 מטר: 55.27 שניות (1971)שיא ישראלי בעבר
ריצת 800 מטר: 2:05.8 דקות (1972)שיא ישראלי בעבר
ראו גם

ישראל במשחקי אסיה
הערות שוליים

↑  ברוך דגון, שוודי אלמוני ניצח את קיינו ב-1500 מ', דבר, 3 במאי 1971
↑  יעקב פתאל, אכזבה גם ביום ה-2 באתלטיקה, דבר, 10 ביולי 1972
↑  שמואל קליגר, וישניצר ובאלס ניכשלו בהכנעת המינימום, דבר, 9 ביולי 1972
↑  יעקב פתאל, באליפות ישראל - וכמבחן לקראת המכביה ה-9, דבר, 24 ביוני 1973
↑  אבינעם פורת, אהבה מנצחת: הזוגות שהכירו באולימפיאדה, באתר ynet, 12 ביולי 2012
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 200 מטר
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 400 מטר
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 800 מטר
אווה: שם זמני

| --- | --- |

 בימוי:  דור פדלון 
 הופק בידי:  נועה רוזין 
 תסריט:  דור פדלון
 עריכה:  יואב שקד
 שחקנים ראשיים:  אוולין קצ'ולין דרור דהן
 צילום:  ליאון גרין אורי רום
 מדינה:  ישראל 
 חברת הפקה:  החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
 הקרנת בכורה:  ישראל יוני 2010
 משך הקרנה:  14 דק' 
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  $1,400 (הערכה)
 דף הסרט ב־IMDb
 
אווה: שם זמני (באנגלית: Eva) הוא סרט סטודנטים ישראלי קצר משנת 2010 בבימויו של דור פדלון ובכיכובם של אוולין קצ'ולין ודרור דהן.
תקציר העלילה

אווה (אוולין קצ'ולין), שחקנית שאפתנית בתחילת דרכה, משחקת בסצנה אלימה. רק במהלך הנסיעה הביתה במונית היא מבינה כי עלילת הסיפור של הסרט בו השתתפה עדיין מטרידה אותה. היא חוזרת לדירתה ומנסה להמשיך בחייה, אך ללא הועיל.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אוולין קצ'ולין | אווה | שחקנית |
| דרור דהן |  | שחקן |
מועמדויות וזכיות בפרסים

הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בסאן סבסטיאן.
הסרט זכה בציון לשבח בפסטיבל טרייבקה בניו יורק.
הערות שוליים

↑  ynet, פרס ל"אווה: שם זמני" הישראלי בסאן סבסטיאן, באתר ynet, 25 בספטמבר 2011
↑  ynet, סרטה של עלמה הראל זכה בפסטיבל טרייבקה, באתר ynet, 29 באפריל 2011
Songs in A Minor

Songs in A Minor הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית אלישה קיז. האלבום יצא לאור ב-5 ביוני 2001, על ידי חברת תקליטים ג'יי רקורדס. מתוך האלבום יצא לאור הסינגל "Fallin'" שהיה ללהיט בינלאומי.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200.
רקע

האלבום הופק על ידי מפיקים שונים כדוגמת מירי בן-ארי, ג'רמיין דופרי ואלישה קיז. ב-7 בנובמבר 2003, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי את תואר הפלטינה המשושת לאלבום, על מכירות של למעלה משישה מיליון עותקים במדינה.
מכירות האלבום באירופה עומדות על למעלה משלושה מיליון עותקים, מה שהופך אותו לאחד מן אלבומי הבכורה הנמכרים ביותר באירופה בכל הזמנים.
מגזין התרבות רולינג סטון דירג את האלבום הבכורה זה ברשימתם "100 האלבומי הבכורה הטובים ביותר בכל הזמנים" במקום ה-46. בשנת 2019, מגזין הגרדיאן דירג את האלבום במקום ה-66 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של המאה ה-21".
רשימת רצועות

| Songs in A Minor> מס' | Songs in A Minor> שם | Songs in A Minor> משך | Songs in A Minor>  | Songs in A Minor>  | Songs in A Minor>  | Songs in A Minor>  | Songs in A Minor>  | Songs in A Minor>  | Songs in A Minor>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Piano & I  | 1:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Girlfriend  | 3:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | How Come You Don't Call Me  | 3:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Fallin'  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Troubles  | 4:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Rock wit U  | 5:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | A Woman's Worth  | 5:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Jane Doe  | 3:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Goodbye  | 4:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | The Life  | 5:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Mr. Man (בשיתוף ג'ימי קוזייר)   | 4:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Never Felt This Way (interlude)   | 2:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Butterflyz  | 4:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Why Do I Feel So Sad  | 4:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Caged Bird  | 3:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Lovin U  | 3:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 63:04 |  |  |  |  |  |  |  |
WebSphere Application Server

| --- | --- |

 מפתח:  IBM
 מחזור חיים:  22 ביוני 1998 – הווה (26 שנים) 
 גרסה אחרונה:  8.0 (5 באפריל 2011)
 מערכת הפעלה:  z/OS, UNIX, Linux, Windows
 נכתבה בשפות:  Java 
 סוג רישיון:  קנייני
 קטגוריה:  תווכה, שרת יישומים
 
 
WebSphere Application Server הוא שרת יישומים של חברת IBM. שרת היישומים WebSphere Application Server הוא תווכה  ל-Java Enterprise Edition, המהווה חלק מקבוצת מוצרים של IBM תחת המותג WebSphere. הוא מוצר הדגל של משפחת מוצרים זו והראשון שפותח תחת מותג זה. WebSphere Application Server עובד תחת מספר רב של מערכות הפעלה כולל Windows ,UNIX, Linux ו z/OS.
ראו גם

BEA WebLogic