stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טאר ערבי
איומים ושימור

הטאר הערבי מסווג על ידי IUCN במצב השימור סכנת הכחדה (EN), בשל אובדן בית גידול נרחב ומגמת אוכלוסייה בירידה. הטווח ההיסטורי שלו בעבר היה כ-19,413 קמ"ר לעומת הטווח שלו כיום המוערך בכ-8,863 קמ"ר בלבד. בעבר הבעיה העיקרית הייתה ציד לא חוקי, אולם כיום האיום הגדול ביותר עליו הוא אובדן בית גידול ותחרות על מקורות מחייה עם בעלי חיים מבויתים; באזורים מסוימים חלה עלייה מתמדת במספרים של בעלי החיים המקומיים, והקמת דרכי תחבורה בהרים גורמים לעדרים גישה נוחה יותר לאזורי מרעה שהיו בעבר נחלתו הבלעדית של הטאר. בין אזורים אלה ניתן כבר למנות את הרמות הגבוהות של ג'בל אח'דר בהרי חג'ר המזרחיים וג'בל קאוור בהרי חג'ר המערביים. במקומות אחרים ישנן ראיות שנוכחות בעלי חיים המקומיים דווקא ירדו. עם זאת, אף על פי שיש נהירה מהכפרים לאזורים עירוניים יותר, במקרים רבים נשארים קבוצות גדולות של עיזים וכבשים משוטטים אשר הופכים לפראיים ומגיעים לבית גידולו של הטאר בחיפוש אחר מזון. כאמור הטאר תלוי מאוד במקורות זמינים של מים ומזון, ובמקרים של בצורת חמורה כבר נמצאו עשרות טארים במצב גופני ירוד וחלקם אף מתו כתוצאה מזה. יש ראיות לכך שהם רגישים למיני מחלות המגיעות על ידי העיזים המקומיות; מקרה של התפשטות זבוב הבקר למשל, התרחש במספר צוקים דרומיים של ג'בל אח'דר בתחילת שנות ה-2000. הציד הבלתי חוקי נותר איום משמעותי באזורים מסוימים, ובייחוד באמירויות הערביות שבהם כנראה הטארים רק נוודים כיום. איום זה מחריף על ידי הרשת המתפתחת של כבישים אשר גם גורמת לתפוצה שלו להיות מקוטעת מאוד. איום נוסף חמור יותר הוא גידול פוטנציאלי בכריית מינרלים - במיוחד בשטחי אופיוליט - דבר שגורם לפגיעה בצמחייה ובמי התהום שבהם תלויה שרידותו של הטאר.
בעומאן מאז 1976 זה כבר לא חוקי לצוד או ללכוד טאר לאחר הנפקתו של צו מלכותי, אך הטופוגרפיה ההררית והבלתי נגישה הופכת את האכיפה לקשה ביותר. לאחר שנתיים של מחקרי שדה ב-1973, הוקם כוח מיוחד של משמר חיות הבר המנוהל על ידי בית המשפט המלכותי בדיוואן, המגן על שטח של 200 קמ"ר באזור ההררי של ג'בל אסווד 45 ק"מ דרומית למאסקט. כמו כן לצד פקחים מונו מספר שבטים לפטרל סביב שמורת הטבע סאריין ששטחה 2,350 קמ"ר השומרת על מספרים גדולים של טארים וצביי הרים, והכפרים שמסביב צריכים לדווח על כל ניסיון של ציד לא חוקי. באיחוד האמירויות הערביות הוכרז באופן רשמי על ואדי וואראיה כאזור מוגן, אף על פי שלא ברור אם בכלל נשארו שם טארים.
מלבד שמורות אלה ישנם פעילויות שימור אחרות בעומאן, כשבשנת 1979 נעשה הסכם עם שלושה שבטים מקומיים לשמור על עדרי הצאן שלהם במרחק 16 ק"מ מג'בל אסווד וואדי קוויד המהווה אזור בעל חשיבות מיוחדת לטאר הערבי. בשנת 1993 המשרד לאיכות הסביבה וענייני אקלים של עומאן הקים יחידת שמירה קטנה לשמור על אוכלוסיות צביי הרים באזור אל-כאמל, ובשנה שלאחר מכן הורחבה סמכותה של היחידה לדאוג גם לאוכלוסיית הטארים שבג'בל קוואוון. יחידות נוספות הוקמו מאז גם במקומות אחרים בעומאן, כשבאזורים הצפוניים מוטל עליהם גם ניטור של אוכלוסיות הטאר. יחידות השמירה פועלות כמעט בכל תחומי מחייתו של הטאר.
הטאר הערבי הוא אחד מהמינים המוחזקים במרכז הרבייה ברכּאא (אנ') שבצפון עומאן, שמשם צפויים להשיב בעלי חיים לטבע ובכך להגדיל אוכלוסיות קיימות. עם זאת בהשוואה לשאר מעלי הגירה שבמרכז, הטארים מתקשים להסתגל לטבע לאחר שגדלו בשבי כך שאין עדיין פרטים ששוחררו לטבע.
אומדן האוכלוסייה העולמי של הטאר הערבי הוא פחות מ-2,500 פרטים.
הערות שוליים

↑  טאר ערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| יעלים |
| --- | --- | --- |
| כבשי שור | כבשי שור |  |
| כבש המושק | כבש המושק |     |
| טאקין | טאקין |     |
| יעלים | יעלים |     |
| עבדקן הרעמה | עבדקן הרעמה |     |
| טאר ההימלאיה | טאר ההימלאיה |     |
| טאר ערבי | טאר ערבי |     |
| טאר נילג'ירי | טאר נילג'ירי |     |
| כבש | כבש ארגאלי • כבש מופלון • כבש הבית • כבש אוריאל • כבש גדול-קרניים • כבש דאל • כבש השלג |     |
| כבש כחול | כבש כחול מצוי • כבש כחול גמדי |     |
| יעל | יעל קווקזי מערבי • יעל קווקזי מזרחי • עז מבריגה • יעל איברי • יעל האלפים • יעל נובי • יעל סיבירי • יעל אתיופי • עז הבר (תת-מין: עז הבית) |     |
| צפירים | צפירים |     |
| צפיר | צפיר האלפים • צפיר הפירנאים |     |
| צפיר הקורדילרים | צפיר הקורדילרים |     |
| סרו | סרו יפני • סרו סומטרי • סרו סיני • סרו ההימלאיה • סרו אדום • סרו טאיוואני |  |
| גוראל | גוראל סיני • גוראל ההימלאיה • גוראל אדום • גוראל אמור |  |
נוף בהרי חג'ר - מקום חיותו העיקרי של הטאר הערבי.
פוחלץ של טאר ערבי (זכר צעיר).
טאר ערבי צעיר, בגן החיות בנאת אל-עין באבו דאבי
חסידות ירוסלב

ערך זה עוסק בחסידות ירוסלב מגזע רבי שמעון מרילס. אם התכוונתם לחסידות ירוסלב מגזע בעלז, ראו .
חסידות ירוסלב היא חסידות גליציאנית, שמקורה ועיקר פעילותה הייתה בעיירה ירוסלב. מקים החסידות היה רבי שמעון מרילס תלמידו ובן דודו של החוזה מלובלין.
תולדות החסידות

רבי שמעון מרילס (מרילוס) היה מגדולי וראשוני תלמידי החוזה מלובלין, שהיה בן דודו. היה גם תלמידם של רבי אלימלך מליז'נסק ורבי צבי הירש מרימנוב. לאחר פטירת רבו החוזה נסע גם לחבריו תלמידי החוזה מלובלין. נפטר בט"ו בתשרי תר"י. חיבר ספר בשם "תורת שמעון".
רבי בונם מענדל

בנו רבי בונים מנחם מנדל מילא את מקומו. חתנו רבי קהת כיהן אף הוא בירוסלב. נפטר ללא בנים. בן נוסף היה רבי יצחק, חתנו וממלא מקומו של רבי מנשה מרופשיץ. בן נוסף היה רבי נפתלי שכיהן בליטוביסק, מחבר הספר "אילה שלוחה".
רבי שמעון (השני)

רבי שמעון (השני) מירוסלב, בנו של רבי בונים מנדל מילא את מקום אביו. התחתן עם בתו של רבי שמחה מלנצוט. בימי מלחמת העולם הראשון נמלט מגאליציה לווינה עם כל משפחתו ונפטר שם, הובא לקבורה בבית הקברות ׳השער הראשון׳ בווינה.
השושלת עד המלחמה

אחר פטירת רבי שמעון (השני) כיהנו בחסידות שלושת בניו.
רבי דוד (–תרצ"ח, חתן רבי מנחם מנדל אייכנשטיין מזידיטשוב) ממלא מקום אביו.
רבי אלעזר (חתן רבי חיים יחיאל מדומברובה) שכיהן בברלין כאדמו"ר מירוסלב, גורש על ידי הנאצים לזבנשין ומשם חזר לירוסלב, נרצח בשואה. הוציא את ספרו של סבו "תורת שמעון".
רבי ישראל אריה ליב חתן רבי טודרוס בן רבי משה מקארוב ובזיווג שני חתן רבי אשר ישעיה מזלקובה, כיהן בירוסלב. נפטר באמצע המלחמה בזולקווה.
חתן נוסף היה רבי דוד מעטשעד, בנו של רבי אברהם אהרן מקולבוסוף.
בנו של רבי דוד, רבי מנחם מילא את מקום אביו כבחור וסחף אליו המונים. נרצח בשואה.
אחר השואה

לרבי ישראל אריה ליב היה בן יחיד בשם רבי אברהם יהושע העשיל רוקח (הוא אימץ את שם משפחת אמו) בזמן מלחמת העולם השנייה נאסר רבי אברהם יהושע העשיל עם כל משפחתו בסביר. בכלות המלחמה היגר לארצות הברית, שמה נקרא בשם האדמו"ר מליז'ענסק. נפטר בשנת ה'תש"מ.
בניו הם
רבי אלימלך רוקח מלונדון (נפטר ה'תש"ס).
רבי שמעון. בנו רבי דניאל האדמו"ר מליז'ענסק
ראו גם

שמעון מרילס
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, החסידות, תל אביב: הוצאת מעריב, 1977, עמ' 168.
יד ענוגה (מיצב)

| --- | --- |

מראה שחזור (2003)
 מידע כללי
 אמן:  משה גרשוני
 תאריך יצירה:  1978-1975
 טכניקה וחומרים:  מיצב; עבודת קול וטקסט
 נתונים על היצירה
 מיקום:  המדרשה לאמנות
"יד ענוגה" (1975–1978) הוא מיצב מאת האמן הישראלי משה גרשוני.
העבודה הוצגה לראשונה בתערוכה קבוצתית גדולה בשם "אמן - חברה - אמן" שהתקיימה במוזיאון תל אביב לאמנות. התצוגה במוזיאון כללה הגדלה של כתבה עיתונאית - "סיפורו של יוסף זיאד כפי שסופר לד"ר לרוי פריזן", שפורסמה ב-1 במאי 1976 בעיתון "הארץ", המתארת התעללות והשפלה שעבר יוסף זיאד, פלסטיני מחברון, בידי חיילי צה"ל. לצד הכתבה הונח שולחן ועליו רשמקול ובו קלטת שבה שר גרשוני את שירו של זלמן שניאור "יד ענוגה". ההקלטה שודרה אחת לשעה בעזרת רמקול אשר הונח על גגו של המוזיאון.
לתצוגת העבודה במוזיאון קדמה שורה של עבודות הכנה אשר הוצגו באירועים שונים. כבר בשנת 1971 יצר גרשוני רישום שבו מופיע שם השיר על גבי דף מפנקס, כחלק מסדרה של עבודות העוסקות בזיכרון האישי של האמן. בשנת 1975 הושמעה הקלטת השיר מראש גג מוזיאון ישראל בירושלים בתערוכה "סדנה פתוחה", ובשנה שלאחר מכן בבית האמנים בתל אביב.
השיר "יד ענוגה", שהתפרסם בפי הזמר יוסף שפינדל בשנות השלושים של המאה ה-20, שילב שיר אהבה נוגה עם מנגינה בדווית, באופן הדומה לשירים רבים מאותה תקופה. השיר זכה לביצוע מחודש בשנות החמישים בידי אילקה רווה במועדון החמאם ביפו.
בקטלוג התערוכה הסביר גרשוני את בחירתו בשיר כנובעת ממניעים פוליטיים ורגשיים כאחד:
אם אני אגיד שהשיר הוא מלפני 50 שנה ומקורו בתקופות של התיישבות מסוימת בארץ, וציונות מסוימת, האם זה אומר משהו? לשיר יש משמעות רגשית בשבילי. המנגינה היא בעלת מוטיבים מזרחיים. אני שר אותה כמו שאני זוכר שאילקה רווה היה שר את השיר במועדוני לילה ביפו, והוא שר כמו שהיו שרים פעם, בזמן ההתלהבות המזרחית, כשעדיין ניסו להיות מושפעים מהמזרח. בפס קול שמופיע כאן אני כאילו יושב ולומד לעצמי איך אני צריך לשיר יד ענוגה נכון.
העבודה "יד ענוגה" שוחזרה על ידי האוצרת וחוקרת האומנות, אירית סגולי, לתצוגה בגלריה של בית הספר לאמנות "המדרשה" ברחוב דיזנגוף בתל אביב ומוצגת בתצוגת קבע שם. בשנת 2008 הוצגה העבודה גם בתערוכה "גופי עצמי: שנות השבעים באמנות ישראל" במוזיאון תל אביב לאמנות.
הערות שוליים

↑  גדעון עפרת, "גרשוני באפור", סטודיו 40 (ינואר 1993), עמ' 23.
↑  יוסף ספיבק רואה את הלחן כמושפע ממקור סורי. ראו מאמרו "ראשי פרקים בתולדות הזמר העברי".
| משה גרשוני |
| --- | --- | --- |
| פיסול | הנייר נראה לבן מבחוץ אבל בפנים הוא שחור (1970) • אבי זקני (1970) • יד ענוגה (1978) • מי ציוני ומי לא (1979) • בדם ליבי  (1980) • אטימה אדומה: תיאטרון (1980) • חייל! חייל! (1981) • תשיר, חייל: (1981) • איזה חייל נהדר (1982) • ח"י רקפות (1984) • אבינו מלכנו (1984) • קדיש (1984) • יצחק יצחק (1985) • במראה ובחידות (1986) • י"ג תחריטים לשירי חיים נחמן ביאליק (1987) • בודפשט (1988-1987) • צדק לפניו יהלך (1988-1987) • ללא כותרת (מגן דוד שחור) (1992) • ללא כותרת (אל מלא רחמים) (1996-1995) |  |
טפרי באנטי

טפרי באנטי (אוקטובר 1921 - 3 בפברואר 1977) היה איש צבא אתיופי אשר שימש כשליט אתיופיה השני לאחר הפלת מוסד הקיסרות.
קורות חייו

באנטי נולד בכפר סמוך לעיר אדיס אבבה, ורבים חושדים שהשתייך לעם האורומו, דבר אשר הוא עצמו הכחיש. באנטי התגייס לצבא האתיופי בגיל 20 ולמד באקדמיה הצבאית אואלטה ולאחר מכן שירת בחטיבות השנייה, השלישית והרביעית. בערב של ה-23 בנובמבר 1974, ראש הדרג אמן אנדום שהיה במראקים עם חברי החונטה נרצח לאחר חילופי אש בביתו. בזמן שמקרה זה קרה באנטי פיקד על החטיבה הרביעית שהוצבה בעיר אסמרה. לאחר מותו של אנדום מילא את מקום ראש החונטה מנגיסטו עד לבחירתו של באנטי לשליט אתיופיה.
בריגדיר גנרל (תת-אלוף) טפרי באנטי נבחר לראש החונטה ושליט אתיופיה ב-28 בספטמבר 1974 ברוב קולות, המעשה הראשון אשר עשה הוא ששינה את האיות של שם משפחתו כדי שישמע אמהרי יותר, על מנת להדגיש את מוצאו החבשי. במהלך כהונתו הוא הכריז ונשא נאומים רבים על מנת להדגיש שהחונטה היא לטובת העם והיא תקים מפלגה הדומה למפלגה הקומוניסטית הסובייטית. טפרי נרצח במהלך פגישה בארמון מנליק השני, על ידי שליחים שנשלחו על ידי סגנו מנגיסטו היילה מריאם יחד עם עלמיו היילה, מוגס וולדה מיכאל ואסרט דסטה. לאחר רצח באנטי התמנה במקומו רוצחו, מנגיסטו.
לקריאה נוספת

מרינה ודוד אוטווי, אתיופיה: אימפריה במהפכה, מסת"ב 084190362X (באנגלית).
אנדרגצ'אוו טירונאה, המהפכה האתיופית 1974 - 1987, ISBN 0521430828, (באנגלית).
חמה (מחוז)

| --- | --- |

 מדינה:  סוריה סוריה
 נפות במחוז:  5
 בירת המחוז:  חמה
 שטח:  8,883 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  1,628,000 (31 בדצמבר 2011)
  ‑ צפיפות:  179.3 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  35°14′N 37°10′E﻿ / ﻿35.23°N 37.16°E﻿ / 35.23; 37.16 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.esyria.sy/ehama/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה       נפות חמאת tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז חמה (בערבית: محافظة حماة) הוא אחד מ-14 מחוזותיה של סוריה, משתרע במרכז סוריה. שטחו של המחוז 8,883 קמ"ר, אוכלוסייתו הוערכה בשנת 2011 בכ-1,628,000 תושבים. המחוז מחולק לחמש נפות ובירתו היא העיר חמה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היסטוריה > הדת

מוסלמים מהווים 92% ונוצרים 8%
החלוקה המנהלית > הערים

חמה 854.000 תושבים
אלסלמיה 132.654 תושבים
סוראן 90.432 תושבים
טיבת אלאמאם 86.855 תושבים
חלפאיא 66.321 תושבים
מסיאף 45.999 תושבים
מחרדה 32.165 תושבים
אלסקילביה 26.577 תושבים
סחלב 28.023 תושבים
כפר זיתא 27.831 תושבים
אללטאמנה 26.890 תושבים
החלוקה המנהלית > האזורים

אזור חמאת
אזור מסיאף
אזור אלגאב
אזור אלסלמיה
אזור מחרדה
החלוקה המנהלית > הערים

איוא
ברשין
כפרבהם
אלחמרא
אלזיארה
אלסען
ברי אלשרקי
תלדרה
ג'וב רמלה
עקרב
חרבנפסה
שטחה
סבורה
עקירבאת
עוג'
עין חלאקים
קלעת אלמדיק
קמחאנה
כרנאז
כפר נבודה
מורק
ואדי אלעין
החלוקה המנהלית > נפות

המחוז מחולק לחמש נפות:
נפת א-סוקיילבייה
נפת חמאת
נפת מסיאף
נפת מוחרדה
נפת סלמיה
חמישיות כלי נשיפה אופוס 56 של דאנצי

כריכת ההוצאה הראשונה של הסט
שלוש החמישיות לכלי נשיפה מעץ (חליל, אבוב, קלרינט, קרן ובסון) של המלחין הגרמני פראנץ דאנצי, הן מן היצירות הראשונות והחשובות להרכב זה. חמישיות אלו הן הסט הראשון מתוך שלושה של חמישיות כלי נשיפה אשר כתב דאנצי, והוא המבוצע ביותר מביניהם, ומבין מרבית יצירותיו של המלחין. הוא פורסם לראשונה בפריז בשנת 1821.
רקע

הז'אנר של חמישיית כלי נשיפה מעץ החל להתפתח בשלהי התקופה הקלאסית, בראשית המאה ה-19. המלחין שיסד את ההרכב, פשוטו כמשמעו, היה אנטון רייכה, אשר היה הראשון לכתוב להרכב זה - למעלה משני תריסרים של יצירות. בתגובה לפרסום חמישיותיו של רייכה משנת 1817 והצלחתן הרבה מאוד, החל דאנצי לכתוב את סט החמישיות הראשון שלו, שיצא לאור בשנת 1821 בפריז. אופוס זה הוקדש לרייכה, ועל הכריכה של ההוצאה הראשונה ניתן לראות ששמו של רייכה בולט אף יותר משמו של דאנצי עצמו. ייתכן שצעד זה נעשה מסיבות שיווקיות, שכן חמישיותיו של רייכה היו פופולריות מאוד, וייתכן פשוט, שדאנצי רצה להוקיר את רייכה על ההרכב שיסד.
סגנון ומבנה

החמישיות שבאוסף זה כתובות על פי המסורת הקלאסית, בסגנונו הייחודי של דאנצי. הן עשירות במלודיות, בפיתוחים מוטיביים דרמטיים ובכרומטיקה עדינה שמאפיינת את כתיבתו של דאנצי. כמו כן, החמישיות מצלצלות כאילו הן כתובות באופן וירטואוזי במיוחד, וזאת הודות להיכרותו העמוקה של דנצי עם הכלים ויכולותיהם, שכן מבחינה טכנית הן אינן קשות. כמו כן, בולטים החליל והאבוב בקווים המלודיים העליונים, בעוד ששלושת הכלים הנמוכים מנגנים את הליווי לרוב, אך מקבלים מפעם לפעם קטעי סולו.
בסט שלוש חמישיות בסולמות שונים: חמישייה ראשונה בסי במול מז'ור, שנייה בסול מינור, ושלישית בפה מז'ור. הסולמות הללו מאפשרים לנגן את כל החמישיות על קלרינט בסי במול. סדר הפרקים זהה בכל החמישיות; פרק ראשון בקצב מתון יחסית בצורת סונטה (אשר בחמישייה בפה מז'ור מקדימה אותו פתיחה איטית), פרק שני איטי, פרק שלישי שהוא מינואט, אשר קרוב באופיו לסקרצו, ופרק פינאלה ווירטואוזי.
פירוט הפרקים

1. חמישייה בסי במול מז'ור
אלגרו
אנדנטה קון מוטו
מינואט - אלגרטו
אלגרטו
2. חמישייה בסול מינור
אלגרטו
אנדנטה
מינואט - אלגרטו
אלגרטו
3. חמישייה בפה מז'ור
אנדנטה סוסטנוטו - אלגרו
אנדנטה
מינואט - אלגרטו
אלגרטו
חמסין וציפורים משוגעות

חמסין וציפורים משוגעות / גבריאלה אביגור-רותם
חמסין וציפורים משוגעות הוא ספרה השני של גבריאלה אביגור רותם, שיצא לראשונה בהוצאת "קשת" בשנת 2001. נושאו הוא ישראל של שנות ה-90 מנקודת ראותה של לויה קפלן, החוזרת לשכונת ילדותה ברמת השרון לאחר 27 שנים של היעדרות מכוונת, בעקבות שיחת טלפון. עורך דין מודיע ללויה, שחברו של אביה, שהיה חלק בלתי נפרד מילדותה ונעוריה, מת והוריש לה את ביתו, בתנאי שתבוא לארץ ותמלא את בקשתו האחרונה.
הספר משתרע בין ההווה - ביקורה המתארך והולך של לויה בארץ אחרי 27 שנים באוויר - לבין העבר, זה הקרוב, שנות ילדותה ונעוריה של לויה בשיכון, וזה הרחוק, המתגלה לה ביומן של אביה משנות המלחמה בצ'כיה ומשני מכתבים, הצופנים בהם הפתעה מרעישה. שפתה של אביגור-רותם עשירה, מקורית, ייחודית. הקוראים נדרשים גם להבין אל מי היא פונה בכל פעם בגוף שני לאורך הספר - דווידי, נחום, אורה, אביה - לפי העניין. לדעת מבקרים, אין הספר קל לקריאה, אבל התמורה גדולה ורבה.
התקבלות הספר

הספר התקבל בדרך כלל על ידי מבקרי ספרות בחיוב תוך הדגשת עושר השפה ואיכות הכתיבה של הסופרת:
אבנר הולצמן על הרומן:
ספר ישראלי מאד במראותיו, בצליליו, בריחותיו, באווירתו, במתחיו ובעיקר בעברית הנשמעת בו. לא במקרה שמור כאן מקום כה נכבד לח' הגרונית המחרחרת, המופיעה בהבלטה בכותרות כל הפרקים. גבריאלה אביגור-רותם מיטיבה לעצב כאן מנעד רחב של קולות דיבור ישראליים אופייניים, בצד קטעים של פרוזה תיאורית-הרהורית בעלת איכויות פיוטיות מובהקות, כגון הדיאלוג המתמשך של הגיבורה עם הציפורים המשוגעות שבחצרה. שיא ההישג הלשוני של הספר מצוי בקטעי היומן העברי, שכתב אביה של לויה בטרזינשטאט ובהם צירוף משכנע של עילגות מחוספסת עם ארכאיות מליצית.
גרשון שקד על הספר:
זה קורה אחת לכמה שנים: נולד ספר, שעוצמת הכשרון הטמונה בו סוחפת את הקורא ומעניקה לו תחושה שנוצר כאן משהו אחר, מיוחד, שונה מהרגיל ומהמוכר. זה קרה לי עכשיו, כשסיימתי לקרוא את ספרה של גבריאלה אביגור-רותם "חמסין וציפורים משוגעות" (הוצאת קשת), אחד מעשרה ספרים עבריים שנכתבו בעשור האחרון, שהייתי לוקח עמי לאי בודד.
בספרות, יותר מאשר באמנויות אחרות, הפרטים עושים את המכלול. גדולתו של הספר היא קודם בפרטים: תיאורי גינת הבית, הציפורים בחלון, הדמויות הרבות המרכיבות את העירייה, הגברים השונים בחייה של לויה הגיבורה הראשית, היחסים בינה לבין חברותיה, בינה לבין דווידי ונחום – מעוצבים בפרטי פרטים, בכשרון לשוני ובתובנות התבוננות שאין להם שיעור.
אבל, מעבר לפרטים, הרומן מספר על דיילת שחיה בין שמים לארץ, חוזרת אל ביתה אחרי יותר מעשרים שנה, ומגלה שרגליה שוב אינן אותן רגלים והנהר שוב אינו אותו נהר. כאן בנתה המחברת עלילת חידה מרתקת: מי היו אבותיה, מי היא אימה שנעלמה ומה הם השורשים האמיתיים של הישראלית הזאת, המרחפת וחוזרת אל החמסין ואל הציפורים.
סיפורה של הגיבורה הוא סיפור ארץ ישראלי אלגי מלא אהבה אנושית לכל מי שחלף או מעולם לא היה.... סיפור אינטנסיבי מאוד, שיש בו אהבת החמסין, ההווי והנוף, ... המחברת תוהה האם כל הוויתה של הגיבורה אינה עומדת על בלימה והאם מצב הדיילות שבין שמיים לארץ אינו מצב מיקרי לציפור נדודים, האוהבת את הציפורים המטורפות של מולדתה, אך מגלה שהקן שלה הוא אולי רק קן מדומה.
ספר רגיש ועדין, עמוק ומותח. לא כדאי להחמיץ את חווית הקריאה בו.
מתוך מוסף הספרות של "ידיעות אחרונות":
פרופסור יגאל שוורץ, ראש המרכז לחקר הספרות והתרבות היהודית והישראלית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ומי שערך את שני הרומנים של אביגור רותם, לא מתנגד לקביעתו של שקד: "מה שמדהים אצל אביגור רותם שהיא סופרת-סופרת", הוא אומר. "יש לה ארודיציה (ידענות יסודית) בלתי רגילה, היא אשה מאוד משכילה, היא חיה בתוך עולם הספרות והיא חלק ממסורת הספרות. היא לא קמה בבוקר ומשרבטת משהו ויוצא לה ספר. היא יושבת כעשר שנים וכותבת עוד נוסח ועוד נוסח וחוזרת ומלטשת. היום זה נחשב לדבר חריג בספרות. יש לה מחויבות למקצוע ומעטים הם הסופרים היום שבשבילם ספרות היא אורח חיים. אתה קורא אותה ואתה חושב על סופר כפוקנר, ולו ברמת האינטנסיוויות של החוויה. היא הולכת ובודקת דברים לעומק ולא מוציאה ספר בהבזק של כישרון. היא סופרת ענקית, ותגובות שאני שומע על 'חמסין' לא שמעתי על אף ספר שנים רבות. כעורך היה לי קשה לעבוד אתה כי היא יודעת מה היא רוצה. היא הסופרת היחידה שקראתי שגרמה לי לא פעם לפתוח מילון עברי-עברי".
הוצאות נוספות

"חמסין וציפורים משוגעות" יצא מחדש בהוצאת כנרת זמורה-ביתן בשנת 2008 ושוב בשנת 2011
הערות שוליים

↑  אכן, מדובר ביצירה בעלת ערך, רומאן סבוך ועשיר, כתוב היטב, שניכר כי הושקעה בו עבודת צירוף וליטוש קפדנית. זאת ועוד: מדובר בספר בהחלט שאפתני, שמבקש להתמודד עם כמה מן בצמתים המשמעותיים ביותר של קיומנו כיחידים וכציבור, "רומאן ההולך בגדולות", כהגדרתו הנכונה של עורכו יגאל שוורץ.
https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-1008328,00.html‏ ynet, גרשון שקד, על "חמסין וציפורים משוגעות" 2001
↑  אבנר הולצמן, הישראלים, באתר ynet, 6 במאי 2001
↑  "חמסין וצפורים משוגעות", עמ' 47
↑  עמ' 10
1 2  עמ' 12
↑  עמ' 59
↑  עמ' 95
↑  עמ' 17
↑  עמ' 51
↑  עמ' 106-104
↑  עמ' 55
1 2  עמ' 34
↑  עמ' 58, 305
↑  עמ' 172
↑  עמ' 26-25
↑  עמ' 287-286
↑  עמ' 16, 36
↑  עמ' 78-77
↑  עמ' 179-178
↑  עמ' 42-39
↑  עמ' 73-67, 80
↑  עמ' 103-101
↑  עמ' 133-128
↑  עמ' 144-138
↑  עמ' 148-144
↑  עמ' 307-306
↑  עמ' 371
↑  אבנר הולצמן, הישראלים, באתר ynet, 6 במאי 2001
↑  https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-1008328,00.html‏ ynet, גרשון שקד, על "חמסין וציפורים משוגעות" 2001
↑  https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-1008328,00.html ‏ ynet, על "חמסין וציפורים משוגעות" 2001
טפסי עצים

| טפסי עצים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טפסי עצים
סוגים
 Certhia  Salpornis
שם מדעי
 Certhiidae ‏לייך, 1820

טפסי עצים (שם מדעי: Certhiidae) הם משפחת ציפורי שיר החיות ביערות, מוסוות בתוך עלוות העצים. הן  מסוגלות לטפס על גזעי העצים בצורה אנכית, ומכאן שמן. במשפחה זו 11 מינים. קרובים למשפחה זו הם הסיטה והכותלי. 
תפוצתם של עופות אלה הוא בחצי הכדור הצפוני מאלסקה עד צפון אפריקה.
מאפיינים

לעופות אלה, שאורכם 8–12 ס"מ, יש מקור ארוך וכפוף המותאם לחילוץ חרקים ועכבישים מחורים בעץ. הם מסוגלים לנוע על העץ בצורה אנכית, בניגוד לשאר העופות, בעזרת ציפורניהם הכפופות, המותאמות לכך במיוחד. הזנבות שלהם מותאמים להישענות על העץ והם קצרים ונוקשים אצל רוב המינים. השריקות של ציפורים אלה דקות וצורמות.
הטפסים הם מונוגמיים וטריטוריאליים. הם מקננים בחורים בקליפות של הגזע או בסיעופי ענפים. הדגירה נעשית במשך 15 ימים והגוזלים פורחים מהקן לאחר כ-15 יום.
מאפיינים > מיון

משפחה טפסי עצים (Certhiidae)
סוג Certhia - כולל 9 מינים.
סוג Salpornis - כולל 2 מינים.
טו שורט

| --- | --- |

טו שורט בפסטיבל Rebel Soul בסן פרנסיסקו, יולי 2008
 לידה:  28 באפריל 1966 (בן 58) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Todd Anthony Shaw 
 שם במה:  Too $hort 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 מקום לימודים:  Fremont Federation of High Schools 
 סוגה:  היפ הופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Jive Records Up All Nite
 שיתופי פעולה בולטים:  אי-40, מק דרה, אנט בנקס, Rappin' 4-Tay, סנופ דוג וליל ג'ון
 www.tooshortworld.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טוד אנתוני שו (באנגלית: Todd Anthony Shaw; ‏נולד ב־28 באפריל 1966), הידוע תחת שם הבמה טו שורט (באנגלית: Too Short; מעוצב כ-Too $hort), הוא ראפר, מפיק ושחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות הלהיטים "The Ghetto" ו-"Blow the Whistle", כמו כן הוא ידוע כאחד מחלוצי הראפר של החוף המערבי.
קריירה > 1983-2000

ב-1983 טו שורט שחרר את אלבום הבכורה שלו, Don't Stop Rappin'. ב-1985, טו שורט ו-Freddie B ייסדו את הלייבל Dangerous Music, לאחר תקופה שינו את שם הלייבל ל-Short Records ולאחר מכן שינו ל-Up All Nite Records. ב-31 בינואר 1988 טו שורט שחרר את אלבומו השני, Life Is...Too Short, שהוכתר כאלבום פלטינה על ידי RIAA לאחר שנמכרו 2 מיליון עותקים של האלבום.
טו שורט עבד בשיתוף פעולה עם אומנים רבים, כמו: טופאק שאקור, הנוטוריוס בי. איי. ג'י. וסקארפייס. הידוע בהם היה השיתוף פעולה עם הנוטוריוס בי. איי. ג'י. עם הקלאסיקה "The World Is Filled..." מהאלבום Life After Death, בסינגל התארח גם הראפר פאף דאדי. טוד התארח גם בשיר "Player's Holiday" מהאלבום הבכורה של ההרכב Derty Werk ,TWDY. ב-1994 טו שורט עבר לאטלנטה, אך הוא לא שיתף פעולה עם שום אומן מהחוף הדרומי עד תחילת שנת 2000. ב-1999 טו שורט שחרר את אלבומו השמיני, Can't Stay Away, שכלל אורחים רבים וידועים, כמו: ג'יי זי, ג'רמיין דופרי, שון קומבס, ליל ג'ון, סופאפליי, סקארפייס, דאז דילינגר, בי-לגיט, 8Ball & MJG ואי-40.
בשנת 1993 שיחק בסרט הנעורים "סכנה לציבור" לצידם של סמואל ל. ג'קסון וג'יידה פינקט סמית', בבימוים של האחים אלברט יוז ואלן יוז.
קריירה > 2000 – היום

לאחר שטו שורט שחרר את אלבומו השמיני, הוא התחיל לשלב את הז'אנרים קראנק ודירטי סאות' בשירים שלו. טו שורט שחרר אלבומים שונים בין השנים 2000 – 2003: 

?You Nasty ,Chase the Cat ,What's My Favorite Word וMarried to the Game. האלבומים הללו הצליחו להיכנס למצעד בילבורד 200, אך הם לא הצליחו כמו האלבומים הראשונים שלו מתחילת שנות ה-90 שדורגו בין ה10 הכי הטובים במצעד.
ב-2004, הסינגל הפופולרי שלו "The Ghetto" משנת 1990 הופיע במשחק הפופולרי, Grand Theft Auto: San Andreas. הופעת השיר במשחק הביאה להעלאה בפופולריות של טו שורט. ב-2006 טו שורט שחרר את אלבומו השישה עשר, Blow the Whistle, שבו הוא שילב אלמנטים מתת הז'אנר hyphy. האלבום "החייה" את הפופולריות של טו שורט, כשהוא הגיע למקום 14 במצעד בילבורד 200. אולם האלבום השבעה עשר שלו, Get Off the Stage, לא זכה להצלחה שקיבל אלבומו הקודם.
ב-2009 טו שורט הקליט בשביל דאז דילינגר, ליל ג'ון, סופאפליי, סקארפייס ובי-לגיט. -ב-2011 הוא התארח בשיר "On My Level" של ויז קאליפה. הוא גם התארח באלבום Doggumentary של סנופ דוג בשיר "Take U Home" ובשיר "First Date" של 50 סנט. ב-2012 טו שורט יחד עם אי-40 שחררו שני אלבומי שיתוף פעולה שלהם, History: Mob Music ו-History: Function Music. שני האלבומים הצליחו להיכנס למצעד בילבורד 200. טו שורט אמר בראיון שהמשפט הכי הטוב שעשה אי פעם הוא בשיר "(Man's Best Friend (Pussy" מהאלבום של ד"ר דרה, Detox. ב-2013 במהלך הופעה של זמרת הפופ ליידי גאגא, נחשף כי אחד משירי אלבום האולפן השלישי שלה, Artpop, כולל שיתוף פעולה עם טו שורט.
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

Born to Mack - 1987
Life Is... Too Short - 1988
Short Dog's in the House - 1990
Shorty The Pimp - 1992
Get in Where You Fit In - 1993
Cocktails - 1995
Gettin' It - 1996
Can't Stay Away - 1999
You Nasty - 2000
Chase the Cat - 2001
What's My Favorite Word? - 2002
Married to the Game - 2003
Blow the Whistle - 2006
Get off the Stage - 2007
Still Blowin' - 2010
No Trespassing - 2012
דיסקוגרפיה > אלבומי שיתוף פעולה

2012 - History: Mob Music (עם אי-40)
2012 - History: Function Music (עם אי-40)