stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומר בר
הערות שוליים

↑  דניאל דדון, אראלה בר-שירה מכפר יהושע, אמו של מפקד חיל האוויר החדש: "גאווה ואושר", באתר mynet‏ העמק, 27 בספטמבר 2021
↑  אור יעקב ונתנאל שלומוביץ, ‏שינויים בהרגלי הטיסה, באתר חיל האוויר הישראלי
↑  פרוטוקול מישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, אתר הכנסת
↑  רס"ן יעל בר ורוני ווינקלר, ‏"השתמשנו בחימוש הכי מדויק כדי למנוע ככל האפשר פגיעה בבלתי מעורבים, באתר חיל האוויר הישראלי, 2 במרץ 2009.
↑   אלוף תומר בר נכנס לתפקידו כמפקד חיל האוויר, באתר צה"ל, 4 באפריל 2022
↑  רונן ברגמן, 161 מאנשי "הלב המבצעי של מטה חיל האוויר" הודיעו: מפסיקים מילואים מיד, באתר ynet, 18 ביולי 2023;
יוסי יהושוע, השיחה הדרמטית עם מפקד חיל האוויר, ואזהרת הטייסים: "הבור עלול להתרוקן", באתר ynet, 19 ביולי 2023
↑  מפקד חיל האוויר: "מודל השירות עובד מצוין, אם נמשיך לפגוע בו - ייקח שנים לשקם", באתר ynet, 20 ביולי 2023
↑  חריג: מפקד חיל האוויר השתתף בתקיפת מטרות של ארגון הטרור חיזבאללה I דיווח, באתר מעריב אונליין, 25 באפריל 2024
מרי רוס

| --- | --- |

 לידה:  9 בינואר 1949 (בת 75) בינגן על הריין, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Marianne Rosemarie Schwab 
 מוקד פעילות:  המבורג 
 תקופת הפעילות:  מ-1958
 סוגה:  מוזיקת שלאגר 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 בן או בת זוג:  Gottlieb Wendehals (1981–1989) 
 mary-roos.de
 פרופיל ב-IMDb
 
מרי רוס (בגרמנית: Mary Roos; נולדה ב-9 בינואר 1949) היא זמרת גרמנייה.
ביוגרפיה

רוס נולדה בריינלנד-פפאלץ, בגיל תשע הקליטה את שירה הראשון "Ja die Dicken sind ja so gemütlich".
בשנת 1970 השתתפה בגמר הלאומי של גרמניה לאירוויזיון אך שם הפסידה לקטיה אבשטיין.
היא ייצגה את גרמניה פעמיים באירוויזיון, ב-1972 עם השיר "Nur die Liebe läßt uns leben" הגיעה מקום השלישי, ב-1984 עם השיר "Aufrecht geh'n" הגיעה למקום ה-13.
בשנת 1973 הוציאה את אלבום הבכורה שלה.
היא ביצעה גרסאות כיסוי למספר שירים מודרן טוקינג.
בנוסף, היא הופיעה במספר סרטים וסדרות טלוויזיה.
נווה אטי"ב

| --- | --- |
כניסה לנווה אטי"ב, 2007הכניסה לנווה אטי"ב, 2007
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: גולן
גובה ממוצע: ‎977 מטר
תאריך ייסוד: 1972
תנועה מיישבת: האיחוד החקלאי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 227 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) נווה אטי"ב(למפת אצבע הגליל רגילה) נווה אטי"ב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נווה אטי"ב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נווה אטי"ב33°15′44″N 35°44′30″E﻿ / ﻿33.2622287970592°N 35.7416975676416°E﻿ / 33.2622287970592; 35.7416975676416  heמפת היישובים של מועצה אזורית גולן (in English: Golan Regional Council) באדום - נווה אטי"ב בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

אנדרטה ללוחמי סיירת אגוז בנווה אטי"ב
נְוֵה אָטִי"ב הוא מושב של תנועת האיחוד החקלאי במורדות הר חרמון, בגובה 950 עד 1,050 מטרים מעל פני הים, במרחק כ־2 קילומטרים מדרום־מערב למג'דל שמס וכ־17 קילומטרים מצפון־מזרח לקריית שמונה. זהו היישוב השלישי הצפוני ביותר בישראל, לאחר מטולה ומג'דל שמס. כביש 989 עובר במושב, ומכונה בו "שדרות סיירת אגוז".
שם היישוב הוא ראשי תיבות של שמות ארבעה מלוחמי סיירת אגוז שנהרגו במסגרת שירותם הצבאי בצפון הגולן: אברהם המאירי, טוביה שרקינגר, יאיר אלגרנטי (נהרגו בפעולה צבאית ליד כביש הנפט בגולן ב-3 בספטמבר 1968) ובנימין חדד (נהרג במארב ליד ירדנה ב-30 באפריל 1968).
אודות היישוב

הניסיון ראשון להתיישב במקום נעשה בידי קבוצה של עולים מארצות הברית שבקשו ב-1968 להקים במורדות החרמון יישוב תיירותי ושמו "רמת שלום". בתחילת 1969 התיישבו כמה מחברי הקבוצה במקום באופן עצמאי, לאחר שקָבלו על הסחבת מצד משרד השיכון.
הגרעין המייסד של היישוב התארגן בשנת 1968. בתחילה התכוונו לבנות את היישוב בבקעת בית צידה, ולצורך כך התגוררו בראש פינה ועבדו באזור, אולם לאחר שניסיון של קבוצת "רמת שלום" להתיישב על מורד החרמון כשל, החליט הגרעין המייסד להתיישב במקומם באותו אתר, על חורבות הכפר הנטוש ג'ובתא א-זית, שכללו הריסות מסגד סורי. היישוב עלה לקרקע במיקומו הנוכחי ב-20 בפברואר 1972 באמצעות הגרעין שנוסד על ידי ארבעה יוצאי יחידות מובחרות: אריה מוסקוביץ', שמעון בוקובזה, אבי ואליק, ורפי בננו. תחילה השתייך לתנועת העובד הציוני והיה מושב שיתופי, אולם ב-1977 הפך למושב של תנועת האיחוד החקלאי. במושב עצמו שלושה רחובות: רחוב נפתלי, רחוב עירית, ושדרות סיירת אגוז.
נכון לשנת 2009 מתגוררות בנווה אטי"ב 32 משפחות החברות במושב ובאגודה השיתופית, וכ-12 בנים חוזרים שחלקם בעלי משפחות. בשנת 2009 הצהיר מזכיר המושב כי ישנה היערכות לקליטת משפחות וכי משרד החקלאות נתן היתר להכפיל את מספר הנחלות ביישוב.
כלכלת היישוב

כלכלת היישוב מתבססת על אחזקה משותפת של אתר החרמון ועל גידולי שלחין; בעיקר מטעי תפוחים, אגסים, ודובדבנים. ניסיונות להקים במקום לולים כשלו לאחר שהלולים קרסו בשלג הרב, וניסיון לגדל בו פטריות כשל גם הוא בשל קשיי השיווק בעקבות המרחק מאזור המרכז.
ביישוב קיים מתחם קטיף עצמי של פירות יער ודובדבנים, ופועלות בו גלריה לאמנות וקרמיקה וחנות להשכרה ומכירת ציוד סקי (בחורף). כמו כן משפחות רבות מפעילות במושב מלוניות וצימרים. בעבר פעלו בו מספר מסעדות ובתי קפה, אך אלה נסגרו בשל חוסר רווחיות בעונה הלא-מתוירת.
כלכלת היישוב > אתר החרמון

מושב נווה אטי"ב מחזיק באתר החרמון מאז הקמת המושב. עד שנת 1996 קיבל המושב את האתר תמורת דמי חכירה סמליים, אולם באוקטובר 1996 פקע הסכם חכירה של האתר עם מינהל מקרקעי ישראל. החל משנת 2007 פועלות תנועות ציבוריות באמצעים שונים לדרוש הסדרת השימוש באתר על ידי המושב. נווה אטי"ב הפעיל את אתר החרמון במשך כשבע עשרה שנה ללא הסכם. ב-17 בנובמבר 2013, חתם יושב ראש מועצת מקרקעי ישראל ושר השיכון אורי אריאל הסכם חכירה בין רשות מקרקעי ישראל לחברת "הר חרמון" אשר בבעלות אגודת נווה אטי"ב, על פיו יופעל האתר על ידי החברה, וזו תשלם למדינה תמלוגים של 5% מהכנסותיה על כלל הפעילות באתר. עוד קבע ההסכם כי המדינה תהא רשאית לפקח על מחירי הכניסה לאתר. ב-9 בדצמבר 2013 אישר שר האוצר יאיר לפיד את ההסכם, והוא נכנס לתוקף.
לקריאה נוספת

תולדות הקמת מושב נווה אטי"ב, רמי כלפון מחלוצי נווה אטי"ב, 1970
הרקע ההיסטורי של יישובי החרמון, 1970
מיכה לבנה, גולן - 20 שנה ועוד 2000, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
1 2  נווה אטי"ב, אתר מועצה אזורית גולן, 9/3/2008
↑  מנחם רהט, חלוציות רווחית בחרמון, מעריב, 20 בינואר 1972
↑  קבוצת רמת שלום נתקלת בקשיים נוספים, מעריב, 23 במרץ 1969
↑  דניאלה שאול, "בנווה אטי"ב מתעוררים", שישי בגולן, 23 יוני 2009
↑  נורית רוט, "בוים מאיים: נפעל בחרמון כמו בכפר שלם", באתר הארץ, 2 במרץ 2008
↑  עופר פטרסבורג, שר השיכון פועל להוזלת מחירי אתר החרמון, באתר ynet, 22 באוקטובר 2013
↑  החלטת מועצת רשות מקרקעי ישראל מס' 1296, מיום 6.11.2013
↑  אושרה החלטת רשות מועצת מקרקעי ישראל להחכיר את אתר החרמון, באתר משרד הבינוי והשיכון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588153205171 
בית ובית קפה בנווה אטי"ב
נמל התעופה הבין-לאומי פילדלפיה

נמל התעופה הבין-לאומי פילדלפיה (באנגלית: Philadelphia International Airport) הוא נמל התעופה הגדול ביותר בעמק דלאוור בפנסילבניה, והוא משרת את העיר פילדלפיה. בשנת 2008 דורג במקום ה־11 בעולם מבחינת היקף תנועת הנוסעים העוברת דרכו, והוא אחד מבסיסי הפעולה המרכזיים של חברת אמריקן איירליינס. נמל התעופה הוא אחד מנמלי התעופה העמוסים ביותר בעולם ובשנת 2006 עברו דרכו 31,768,272 נוסעים. קצב גדילת התנועה דרך הנמל מהיר והוא סובל ממחסור ברחבות חניה למטוסים ובמערכת אספקת הדלק למטוסים. מנמל התעופה יוצאות טיסות לארצות הברית, קנדה, האיים הקאריביים, אמריקה הלטינית, אירופה והמזרח התיכון. הטרמינל הבין־לאומי ורוב מתקני הנמל ממוקמים באזור טיניקום טאונשיפ (Tinicum Township), במחוז דלאוורי.
היסטוריה

נמל התעופה נפתח והחל לפעול בשנת 1925. במהלך מלחמת העולם השנייה השתמש חיל האוויר האמריקאי בשדה התעופה כבסיס מרכזי לאימון טייסים. במהלך השנים, עד 1945, השדה היה כמעט בשליטה מלאה של צבא ארצות הברית אך לאחר מלחמת העולם השנייה החל הצבא לעזוב את המקום ורוב הפעילות חזרה להיות אזרחית.
טרמינלים

בנמל התעופה פילדלפיה ישנם שבעה טרמינלים, המחוברים זה לזה, למעט טרמינל F‏.
טרמינל A מערב – טרמינל זה הוא אחד משני הטרמינלים החדשים שנבנו בנמל והוא בעל עיצוב חדשני ומודרני. הטרמינל נפתח בשנת 2003 והוא משמש לכל הטיסות הבין-לאומיות, למעט לקנדה.
טרמינל A מזרח – טרמינל זה שימש בעבר רק לטיסות הבין-לאומיות אך כיום משמש רק לטיסות פנים, אף על פי שמדי פעם חברת יו אס איירווייז משתמשת בו גם לטיסות בין-לאומיות. הטרמינל משמש כיום מספר חברות תעופה לא אמריקאיות, כמו אייר ג'מיקה.
טרמינל B ו-C – הטרמינלים מחוברים באמצעות קניון ענק ואזור אוכל גדול הנקרא "שוק פילדלפיה".
טרמינלים D ו-E – שני הטרמינלים שודרגו בסוף שנת 2008 וחוברו זה לזה.
טרמינל F – טרמינל F הוא הטרמינל החדש ביותר.
טרמינל A מערב מבפנים
הטרמינלים D ו-E
טרמינל F
מחשב כף יד

.
מחשב כף יד של חברת HP
מחשב כף יד מתוצרת חברת דל
מחשבי כף יד של חברת פאלם
מחשב כף יד (באנגלית: Personal digital assistant, ובראשי תיבות: PDA; בתרגום חופשי: עזר דיגיטלי אישי. או/גם palmtop (-computer)) הוא מחשב בעל מסך מגע בגודל קטן של כף יד. בתחילה נועדו מחשבי כף היד לשמש מעין יומן וספר טלפונים ובהמשך הורחב השימוש לפעולות רבות נוספות. כיום מחשבי כף יד מוחלפים
בסמארטפונים שכוללים תכונות
של מחשבי כף יד והם למעשה מחשבי כף יד מודרניים אך בדרך כלל ללא מקלדת פיזית ובעלי מערכת הפעלה חדשה יותר. מחשב כף יד טיפוסי כולל יכולות זיהוי כתב יד בסיסיות, שעון, יומן, לוח שנה, ספר טלפונים, רשימת מטלות, מעבד תמלילים בסיסי, מחשבון, אלבום תמונות ויכולת סינכרון בין המכשיר למחשב אישי. הסינכרון עם המחשב האישי מתבצע באמצעות כבל USB, או באמצעות התקני תקשורת אלחוטית (תת-אדום, Bluetooth או Wi-Fi). טלפונים חכמים ("סמארטפונים") כוללים תכונות ממחשבי כף יד ותקשורת סלולרית, הכוללת שיחות וגלישה באינטרנט.
היסטוריה

חברת הטכנולוגיה האנגלית Psion הגדירה את סגנון ה-PDA עם ההשקה הארגונית הראשונה ב-1984. ה-Psion1 היה צר יותר מקופסת סיגריות, ארוך ועבה יותר, מידותיו היו 142×78×29.3 מילימטר ומשקלו 225 גרם. הוא היה מבוסס על טכנולוגיית 8 ביט והגיע עם יחידת אחסון שמכילה עד 10 KB ושני כרטיסי הרחבה.
המושג "מחשב כף יד" הוטבע ב-7 בינואר 1992 על ידי ג'ון סקאלי בתערוכת אלקטרוניקה לצרכנים בלאס וגאס, כאשר הציג שם לראשונה את "ניוטון" - מחשב כף היד של חברת אפל. השינוי המהותי התרחש בשנת 1995, כאשר נקנתה פאלם על ידי US Robotics. כשנה לאחר מכן הוצעו לשוק מוצרי ה-Pilot, שתפעולם נעשה באמצעות ממשק עט ומסכים רגישים למגע, תוך כדי שימוש במערכת זיהוי כתב יד "גרפיטי" של החברה. תביעה של חברת Pilot גרמה לשינוי שמו של הדגם ל-Palm.
רוב מחשבי כף יד היו מבוססים על מעבד Xscale של חברת אינטל, עליהם רצו מערכות הפעלה שונות, כשלכל אחת מהן היו יכולות דומות אך הן פונות לשימושים שונים: חלקן לכיוון הסלולר, ואילו אחרות לשוק העסקי והביתי.
בעבר מרבית מחשבי כף היד היו מבוססים מעבדים של מוטורולה. כאשר עברה חברת פאלם לעבוד עם מעבדי אינטל, היא סימנה למעשה את סיום העבודה עם מעבדים של מוטורולה.
באפריל 2010 HP רכשה את חברת מחשבי כף היד פאלם (בסכום של 1.2 מיליארד דולר), כדי להיכנס לשוק הטלפונים החכמים.
על פי מחקר גרטנר מקיף[דרוש מקור] שסקר את שוק מחשבי כף יד, עולה כי השוק התכווץ ב־5% ברבעון 2004 לעומת הרבעון הקודם של שנת 2004, מאחר ששוק מחשבי כף יד התחרה מול שוק הטלפונים החכמים. מחקרים נוספים[דרוש מקור] המראים ירידה בשוק מחשבי הכף יד משקפים למעשה מגמה, בה בסופו של דבר יתחלק השוק בין מחשבי כף יד ללא יכולת סלולרית, מחשבי כף יד בעלי יכולת סלולרית, ומכשירים סלולריים עם יכולות של מחשבי כף יד. הגבול בין שני האחרונים הולך ומטשטש.
נכון ל-2005, מחשבי כף היד המשוכללים תמכו ביכולות אלחוטיות בתקנים של WI-FI ושל Bluetooth בנוסף לתמיכה המובנית בתת-אדום. בנוסף, הם תמכו בכרטיסי זיכרון נשלפים (לרוב בתקן Secure Digital), והגיעו לנפחים גדולים של עד כמה ג'יגה בייט. קיימים מחשבי כף יד עם אנטנה לקליטת GPS, שמסוגלים לאתר את המיקום של המכשיר על פני כדור הארץ באמצעות רשת הלוויינים, ואף להציג מפות רלוונטיות לשטח לניווט.
התפשטות הטלפונים הסלולרים החכמים דחקה את מחשבי ה-PDA אל מחוץ לשוק.
מאפייני חומרה

מעבד: מהירות ויצרן.
זיכרון פנימי: סוג וגודל (ROM/ RAM/ Flash)
מסך: גודל ורזולוציה.
קישוריות חוטיות: יציאה טורית, USB, ועוד.
קישוריות אלחוטיות: Bluetooth, Wi-Fi, תת-אדום, תקשורת לוויינית ועוד.
חריצי הרחבה: CompactFlash ,Secure Digital, MultiMedia Card
משקל וגודל.
סוללות: נפח, סוג (הרוב מסוג ליתיום).
תוספות: מיקרופון, רמקול, מצלמה מובנית, אנטנת GPS מובנית, או מנגנון זיהוי ביומטרי לאבטחה. (iPAQ-HX 2750)
דגמים נפוצים

Palm ,HTC ,iPAQ ,Mio ,Axim, Toshiba,
ראו גם

Tablet PC
טלפון חכם
הערות שוליים

↑  ניב ליליאן, ניצן סדן, HP קונה את פאלם: חברת מחשבי כף היד ניצלה?, באתר ynet, 29 באפריל 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537168105171  BNE: XX538438  BnF: cb123858977 (data)  GND: 4288993-5  LCCN: sh93005979  NDL: 00948207 
מחשב כף יד ישן של חברת פאלם, משנות ה-90 המאוחרות, עם 8MB זיכרון, מעבד במהירות שעון 14MHz ויכולות של תת-אדום.
יהונתן מגון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באפריל 1986 (בן 38)
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 פרופיל ב-IMDb
 
יהונתן מגון (נולד ב-10 באפריל 1986) הוא שחקן ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה

אחיהם של אליענה ודניאל מגון. הופעתו הראשונה של מגון הייתה כאשר השתתף בפסטיגל 1997 יחד עם אחיו הצעיר דניאל מגון. כשנה לאחר מכן הופיע מגון בפסטיגל של שנת 1998 (החליף לסירוגין את גיל סגל) ושר את השיר "יחד נתגבר". במהלך אותה שנה, השתתף בתוכנית "החבורה של פיני וויני" ששודרה בערוץ הילדים. בשנת 2000 השתתף בתוכנית "בעקבות הסיפורים הקסומים" בערוץ הילדים. בשנת 2005 שיחק בסרט הקולנוע "אלנבי רומאנס". בשנת 2007 שיחק בסדרת הטלוויזיה "משמורת", ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2010 השתתף בסרט הקולנוע "התגנבות יחידים". במהלך אותה שנה זכה בפרס עתיד התיאטרון בקטגוריה השחקן המבטיח, על תפקידו בהצגה "הרדופים" שכתב וביים מאור זגורי. בשנת 2011 השתתף בסדרה "אורים ותומים" ששודרה ב-yes.
בשנת 2012 השתתף בסרט "חיותה וברל", פרי עטו של עמיר מנור.
מגון נשוי לשחקנית והרקדנית לירון ויגדור.
ביוגרפיה > קריירת דיבוב בילדותו

במהלך השנים דיבב מגון בסרטים ובסדרות טלוויזיה רבות, ובהן "פוקימון" (דיבב לסירוגין את אַש קטצ'אם עם אחיו דניאל), ובשלב מאוחר יותר בסדרות "השופט טאד", "קים פוסיבול", "פצפונת ואנטון", "האסופית", "קסאי לוק ומרנה", "פוקימון - הסרט הראשון", "פוקימון 2000", "הדרך לאל-דוראדו", "פאוור ריינג'רס – הגלקסיה האבודה", "הארי פוטר ואבן החכמים", "פוקימון - הסרט השלישי", "מפלצות קטנות", "מדבוט", "פיטר פן ושודדי הים", "הארי פוטר וחדר הסודות", "דיג'ימון", "רובוטריקים - רובוטים במסווה" וכן בסרט "ספיי קידס 3D - סוף המשחק".
ביוגרפיה > קריירת דיבוב בבגרותו > העשור הראשון של המאה ה-21

בשנת 2004 כשהגיע לגיל 18 תרם מגון את קולו כאשר דיבב בסרט "כנפי הרעם". בשנים 2004–2005 דיבב בתוכנית המצוירת "שאמן קינג" ששודרה בערוץ ג'טיקס. בשנת 2005 דיבב בסרטי האנימציה, "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים" ו"המסכה חוזרת".
בשנים 2005–2006 דיבב בסדרה "לילי המכשפה" ששודרה בערוץ לוגי, ובמקביל דיבב בסדרה "רובוטריקים סייברטרון" ששודרה בערוץ ג'טיקס. בשנת 2006 דיבב בסרט "תזיזו ת'רגליים". בשנים 2006–2008 דיבב את מייקרו–אייס בסדרה גלקטיק פוטבול, וב"בראץ" ששודרה בערוץ הילדים. בשנת 2007 דיבב בסרטים ובסדרות "שאולין ווזאנג", "לילו וסטיץ", "ויוטיפול ג'ו", "טוקיו מיו מיו", "אובן מרוץ הכוכבים הגדול", וכן בסרט האנימציה "טום וג'רי: אגדת מפצח האגוזים".
בשנים 2007–2008 דיבב מגון בסדרת האנימה "נארוטו", ששודרה בערוץ הילדים, בתוכנית "גלקטיק פוטבול" ששודרה בערוץ ג'טיקס, וכן דיבב ב"טוטלי ספייס". בשנת 2008 דיבב ב"רובוטריקים אנימייטד". במהלך אותה שנה שימש כמדבב בסרט "סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן". כמן כן, דיבב בסרטים ובתוכניות "ספיד רייסר", "צוות קוואנטום" ו"בראץ - בנות ברוקנרול". בשנת 2009 דיבב מגון בסדרה "הנוקמים הקטנים". במהלך אותה שנה, דיבב מגון בסרטים ובתוכניות "בנות הים פיצ'י פיצ'י פיץ", "קפטן קררו", "ין יאנג יו", "צבי הנינג'ה", "אמריקן דרגון", "החמישייה הסודית", "לאונרדו", "פלאנט 51", "מקשקשים", "נבחרת גיבורי העל" "דניאל" שהוקרנה בערוץ הופ!, "הולי הובי", "מומו החתול", "חברי הארנב", "זומזומים", "המסע של דספרו", ו"חברים בחווה".
ביוגרפיה > קריירת דיבוב בבגרותו > העשור השני של המאה ה-21

בשנת 2010 דיבב מגון בסדרה המצוירת "אלפרד חקירות". במהלך אותה שנה דיבב בסרטים ובתוכניות "עיר המלאכים", ששודרה בערוץ הילדים, "קופים בחלל 2 - זרטוג מכה שנית", "שב"כ - שירות ביטחון כיתה", "טינקרבל והסוד הקסום", "קאמפ רוק 2 - הג'אם האחרון", "סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר", ובסרט האנימציה "הרפתקאות פרז ופניני השיניים 2". בשנת 2011 תרם את קולו כאשר דיבב בסדרה "בי הגדולה מכולם!", ששודרה בערוץ ניקלודיאון. באותה שנה דיבב בתוכנית "ליגת סופר רשע" ששודרה בערוץ הילדים. כמו כן דיבב מגון בתוכניות "ריימונד", ו"בן 10 - כוח החייזרים" ששודרו אף הן בערוץ הילדים. באותה שנה דיבב בסדרת האנימציה "צוות לעניין" ששודרה בערוץ הופ!, וכן דיבב בסרט האנימציה. לאחר מכן, דיבב בסרטים ובתוכניות "החתול במגפיים - הסיפור האמיתי", "אסטרודג", "הכוח הירוק", "בולטס ובליפ", "תזיזו ת'רגליים 2", "שר-פיי","צ'ארלי דוב קטן", "הרפתקאות פין וג'ייק", "הכוכב הקסום", "סיידקיק", "מפעל הגיבורים" ובסרט האנימציה "הפופינים בממלכת השמש".
בשנת 2012 תרם מגון את קולו כשדיבב בסרטים ובסדרות "כוח מילולית", "בקוגן", ג'רונימו סטילטון, "ניקולא הקטן", "ביבי וטינה", "חיות בקצר", "בן 10: החייזרים החדשים", "אלופי הטאי צ'י", "גיבורים מתגלגלים", "תפוס ת'פטיש", "אלופי הטאי צ'י", "עידן הקרח 4: יבשת בתנועה", "מר מוכשר", "פרדי שיגועים", "צוות ספייק", "גרומפף", "צוות גיבורי העל", "בייבלייד - עידן המתכת", "אגדות אלף לילה ולילה", "מרתה מדברת", "צומת ג'ונגל", "ארטזוקה", "המגניבים", "ספיידרמן - איש העכביש", "אבירי הטנקאיי" וכן בסדרת הטלוויזיה "רגולר שואו" ששודרה בערוץ הילדים.
החל משנת 2013 דיבב דמויות שונות בסדרה "תומס הקטר וחברים", ביניהן את פרסי. באותה השנה דיבב בסדרה "דינופרוז". בשנת 2014 דיבב את טאראן בסרט "הקדירה השחורה", "אבירי הטנקאי" ודיבב בסרטי האנימציה "הרוח העולה" ו"זורו המדהים".
בשנת 2015 דיבב ב"ספיד רייסר - הדור הבא", "טינקרבל ואגדת לעולם לא", "הדבורה מאיה - הסרט", ו"גולשים על הירח".
בשנת 2016 החל לדבב בסדרות האנימציה "היורשים: עולם מרושע" ו"המופלאה: הרפתקאות ליידי באג". ובשנת 2017 דיבב מגון שוב את דמותו של פיטר פארקר/ספידרמן-איש העכביש בסדרה "ספיידרמן". משנת 2018 מדבב את וויס בסדרה "דרגון בול סופר".
בשנת 2021 דיבב את ארלו בסרט ההנפשה של נטפליקס "ארלו, ילד-אליגטור", ודיבב את אנדי בסדרה "גוסט פורס". כמו כן דיבב בסרט "סרט הרעשנים" וביצע את קטעי השירה של לינקולן רעש, הדמות הראשית בו. בנוסף דיבב את מחשב הקורים בסדרה "ספיידי וחבריו המופלאים".
בשנת 2022 דיבב את אייס בסדרת הטלוויזיה "סופר תוכים", דיבב את פיטר פארקר/ספיידרמן בסדרה "מה אם...?" ודיבב בסדרה "ביימקס!". עוד באותה שנה דיבב בספיישל "לגו מלחמת הכוכבים: מעשיות מבעיתות" את לוק סקייווקר.
בשנת 2023 דיבב את רודריק הפלי בסרט "יומנו של חנון בכריסמס: מכת קור" ואת וייד לוד בסרט "קים פוסיבול: כה הדרמה".
בשנת 2024 דיבב את מיכלאנג'לו בסדרה "סיפורם של צבי הנינג'ה".
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון

מגון השתתף במספר מחזות, בהם: "היצור" שהוצג בתיאטרון "צוותא", "סינדרום ירושלים" שהוצג בתיאטרון "תמונע", "ילדי הקירות" שהוצג בתיאטרון "הבימה", "לשמור על הכדור" שהוצג בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, ובהצגה "קוביות של שוקולד", בה שיחק בתפקיד הראשי.
הערות שוליים

↑  "השחקנים המבטיחים": יהונתן מגון וחלי טוויטו
שולחן עבודה (מחשב)

שולחן העבודה GNOME
שולחן העבודה Cinnamon
שולחן עבודה של מערכת ההפעלה Windows 7
‏KDE Plasma 5 – שולחן העבודה הנוכחי של KDE
‏MATE – שולחן עבודה המבוסס על GNOME 2
בממשקי מחשב, שולחן העבודה (באנגלית: Desktop) הוא הכינוי למסך הראשי של מערכת ההפעלה. שמו נובע מדמיונו לשולחן עבודה משרדי המכיל מגוון כלים הנדרשים לפעילות שוטפת.
מנגד, בהפצות לינוקס ישנו שימוש בסביבות שולחן עבודה (באנגלית: Desktop Environment) – ממשקים היוצרים שולחנות עבודה ממגוון צורות וסוגים. המערכת הגרפית X11 כוללת באופן מובנה רק את החלקים הבסיסיים ביותר: הצגת חלונות, טיפול בסמן, בפלט וכדומה. ישנן מספר סביבות עבודה שונות שרצות מעל X11 (לדוגמה: GNOME ו־KDE). סביבה כזו מכונה לעיתים "מנהל חלונות" (על שם אחד מרכיביהן) או "שולחן עבודה".
תכונות

לרוב, שולחן העבודה מכיל ממשק משתמש ראשי בתור הבסיס להגעה לתוכניות ולמקומות במחשב, וכן שורת משימות.
בנוסף, שולחן העבודה עשוי אף לכלול בתוכו ממשקי משתמש אחרים שמאפשרים לגשת לרכיבים כגון תיקיות, צלמיות, קיצורי דרך ותפריטים.
ברוב שולחנות העבודה קיימים אלמנטים ובקרים נוספים שעשויים לסייע למשתמש כגון, סרגל שפה, שעון, בקר קול, ועוד.
תכונות > תכונות אפשריות

קיימת לרוב תמיכה במספר משטחי שולחן עבודה. הדבר אמור להקל על ארגון החלונות ולספק מרחב פעולה גדול יותר על פני שולחן העבודה.
ברוב מערכות ההפעלה קיימת אפשרות מובנית להצגת רקעים שונים על פני הצג. עשויה להיות קיימת גם פונקציה המחליפה את הרקעים אוטומטית מידי פרק זמן קצוב.
בחלק ממערכות הפעלה מבית מיקרוסופט ניתן להפוך את שולחן העבודה, לדף רשת המתעדכן אוטומטית.
ניתן להוסיף אל שולחן העבודה וידג'טים המציגים נתונים נבחרים מראש, או כאלו המתעדכנים מהרשת כגון תחזית מזג אוויר ושערי מטבעות.
ראו גם

מעטפת
מנהל חלונות
Rdesktop
הוכחה

ערך זה עוסק בסדרת טענות הנובעות זו מזו ומגובות בהגדרות ואקסיומות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
במתמטיקה ובלוגיקה, הוכחה היא סדרה סופית של טענות הנובעות זו מזו בעזרת כללי היסק, תוך שימוש בהגדרות, באקסיומות, ובידע קודם שהוכח קודם לכן, המראה שטענה מסוימת היא נכונה.
הפרכה של טענה מהווה גם היא הוכחה – הוכחה שטענה זו אינה נכונה (כלומר ששלילתה של הטענה היא נכונה). טענה שטרם זכתה להוכחה קרויה השערה, וטענה שזכתה להוכחה קרויה משפט או תאורמה.
דוגמה להוכחה בגאומטריה אלגברית. סיום ההוכחה מסומן בהלמוש.
דוגמה להוכחה בגאומטריה.
תפקידה המתמטי של ההוכחה הוא להפוך רעיונות והשערות לדרך סלולה, שממנה אפשר להתקדם לרעיונות חדשים. על ההצגה הנאותה של הוכחה מתמטית כתב הרמן וייל "איננו מרוצים כאשר אנו נדרשים לקבל אמת מתמטית מתוקף שרשרת מסובכת של הסקות פורמליות וחישובים, שדרכם אנו מגששים דרכנו במגע. אנו רוצים לקבל סקירה של הדרך ומטרותיה; אנו רוצים להבין את הרעיון, את ההקשר העמוק".
מאפיינים של הוכחות

הוכחה משתמשת בכללים להסקת מסקנות, אך יש בה גם שימוש נרחב בשפה טבעית, ולכן עלולה להיות בה עמימות הנובעת מעמימותה של השפה. כדי להימנע מעמימות זו ניתן להשתמש בהוכחה פורמלית.
להוכחה משמשות טכניקות אחדות:
הוכחה ישירה, שבה המסקנה נובעת ישירות מההגדרות, מהאקסיומות וממשפטים קודמים. דוגמה להוכחה כזו היא ההוכחה שסכומם של שני מספרים זוגיים יהיה גם זוגי.
הוכחה באינדוקציה: תחילה בודקים את נכונות הטענה למקרה בסיס מסוים ואחר כך, באמצעות עקרון האינדוקציה, מוכיחים את נכונותה עבור קבוצה אינסופית בת-מנייה של מקרים. דוגמה להוכחה כזו היא הוכחת הנוסחה לסכום של סדרה חשבונית.
הוכחה בדרך השלילה: מניחים שהטענה שיש להוכיח אינה נכונה, ומראים שהנחה זו מובילה לסתירה. דוגמה להוכחה כזו היא הוכחתו של אוקלידס בדבר קיום מספר אינסופי של מספרים ראשוניים.
הוכחה בדרך טרנספוזיציה.
הוכחה על ידי בניה, היא הוכחה על ידי בניית דוגמה ספציפית, בדרך כלל זו תהיה הוכחת קיום. באמצעות שיטה זו הוכח קיומם של מספרים טרנסצנדנטיים.
הוכחה בכוח גס.
הוכחה על ידי מיצוי, היא שיטה שמפרקת את הטענה למקרים רבים (יותר מ-1,000 במקרה של משפט ארבעת הצבעים), ומוכיחה כל אחד מהם בנפרד, ועל ידי כך מוכחת הטענה כולה.
ניתן להבדיל בין שני סוגים של הוכחות:
הוכחת קיום: הוכחה שמראה את קיומו של עצם מסוים, בלי להראות כיצד ליצור עצם זה.
הוכחה קונסטרוקטיבית: הוכחה שמראה כיצד ליצור עצם בעל תכונה מסוימת.
משפט ארבעת הצבעים, שהוכח בשנת 1976, היה המשפט הראשון שלהוכחתו נדרשה הסתייעות מהותית במחשב. עובדה זו עוררה פולמוס בין המתמטיקאים סביב השאלה האם הוכחה כזו, שאדם אינו יכול לבדוק אותה בכוחות עצמו, יכולה להיחשב כהוכחה מתמטית תקפה.
פעמים רבות ניתן להוכיח טענה מסוימת בדרכים שונות, ולעיתים אף דרכים רבות למדי. משפט פיתגורס נודע במאות הוכחות שניתנו לו. למשפט הקובע שהמספרים הרציונליים הם קבוצה בת מניה מופיעות בוויקיפדיה העברית שלוש הוכחות שונות, בערכים: קבוצה בת-מנייה, מספר רציונלי ועוצמה.
נהוג לחתום הוכחות על ידי סימון מוסכם: בעברית: מש"ל (=מה שהיה להוכיח), באנגלית: .Q.E.D (מלטינית: quod erat demonstrandum, במובן שזהה מילולית אל זה של הביטוי העברי הנ"ל). לחלופין, נוהגים לעיתים בימינו לסמן את סוף ההוכחה על ידי ציור של ריבוע ריק או מלא (∎
) הנקרא הלמוש. חכמי התלמוד הבבלי, נהגו לחתום הוכחות בסימן ש"מ (מארמית: "שמע מינה"; מילולית: תשמע מזה [את מה שהיה להוכיח]).