stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צלמית (סמל חזותי)

מבחר צלמיות בגדלים שונים
צלמיות ממסך הבית של iOS 7
צלמית הדלקה/כיבוי
שלוש צלמיות מיחזור שונות על אריזה אחת, לזכוכית, פלסטיק ונייר. סמלילים אלו מודפסים באריזות שונות בישראל, על מנת ליידע את הציבור באיזה מכל מיחזור יש לשים את המוצר לאחר תום השימוש.
צַלְמִית (או אַייקוֹן, מאנגלית: Icon; האקדמיה ללשון העברית מאפשרת גם "אִיקוֹן") היא סמל חזותי פשוט, שנועד להעביר מסר קצר וברור ללא שימוש במלל.
סמלים מוסכמים רבים, כגון סימון לשירותים ציבוריים או תמרורים, הם צלמיות. תרבויות שונות יכולות להשתמש בצלמיות שונות לסימון אותם המסרים, משום שבכל תרבות אותו החפץ או המושג נתפס או מכיל דימויים שונים.
בממשק משתמש גרפי למחשבים נעשה שימוש נרחב בצלמיות, לשתי מטרות:
ייצוג של תוכנה מסוימת או אתר מרשתת מסוים, פעמים רבות כסימן מסחרי.
בתוכנה נתונה, ייצוג של פעולה מסוימת שאותה מבצעת תוכנה זו, כגון פתיחת קובץ, שמירת קובץ, הדפסה, עזרה, יציאה ועוד. לחיצה על הצלמית מפעילה את הפעולה המתאימה.
בטלפונים סלולריים, נעשה במסך הטלפון שימוש נרחב בצלמיות, לציון פעולות שונות של הטלפון.
ראו גם

Favicon
אמוג'י
סמליל
הערות שוליים

↑  אִיקוֹן, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290981305171  LCCN: sh00000329 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרדוקס הבחירה – למה יותר זה פחות

| --- | --- |

כריכת הספר באנגלית
 מידע כללי
 מאת:  בארי שוורץ
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  בחירה, קבלת החלטות
 נושא:  פסיכולוגיה 
 הוצאה
 הוצאה:  Harper Perennial 
 תאריך הוצאה:  2004 (כריכה קשה) 18 בינואר 2005 (כריכת נייר)
 מספר עמודים:  304
 
פרדוקס הבחירה – למה יותר זה פחות הוא ספר מאת הפסיכולוג האמריקאי בארי שוורץ משנת 2004. בספר טוען שוורץ כי ביטול יכולת הבחירה של הצרכנים יכול להפחית מאוד את החרדה שלהם.
אוטונומיה וחופש בחירה הם קריטיים לרווחתנו, והבחירה היא קריטית לחופש ואוטונומיה. בכל זאת, אף על פי שלאמריקאים מודרנים יש בחירה יותר מכל קבוצה של אנשים שהייתה בעבר, ולכן, ככל הנראה, יותר חופש ואוטונומיה, נראה שאנחנו לא נהנים מכך מבחינה פסיכולוגית.
המקור באנגלית
Autonomy and Freedom of choice are critical to our well being, and choice is critical to freedom and autonomy. Nonetheless, though modern Americans have more choice than any group of people ever has before, and thus, presumably, more freedom and autonomy, we don't seem to be benefiting from it psychologically.
התזה של שוורץ

שוורץ מרכיב את טיעונו ממגוון תחומי פסיכולוגיה מודרנית שחוקרת כיצד אושר מושפע מהצלחה או כישלון של השגת מטרה.
התזה של שוורץ > כשאנחנו בוחרים

שוורץ משווה בין הבחירות השונות העומדות בפני האמריקאים בחיי היומיום שלהן על ידי השוואת מבחר הבחירות בסופרמרקט למגוון השיעורים במכללת ליגת הקיסוס.
כיום ישנם מספר ספרים ומגזינים המוקדשים למה שמכונה תנועת "החיים הפשוטים". הרעיון המרכזי של התנועה הוא שיש לנו יותר מדי אפשרויות, יותר מדי החלטות, מעט מדי זמן לעשות את מה שחשוב באמת. ... לדאוג ל"רצונות" שלנו ולהתמקד במה שאנחנו "רוצים" לא נראה לי כפיתרון לבעיה של יותר מדי ברירות.
המקור באנגלית
There are now several books and magazines devoted to what is called the "voluntary simplicity" movement. Its core idea is that we have too many choices, too many decisions, too little time to do what is really important. ... Taking care of our own "wants" and focusing on what we "want" to do does not strike me as a solution to the problem of too much choice.
שוורץ טוען כי בדיוק כדי שנוכל להתמקד ברצונות שלנו, כל הבחירות הללו צצו מלכתחילה.
התזה של שוורץ > איך אנחנו בוחרים

שוורץ מתאר כי האסטרטגיה של הצרכן לקבלת החלטות טובות ביותר תכלול את הצעדים הבאים:
ברר את המטרה או היעדים שלך. תהליך הגדרת יעדים וקבלת החלטות מתחיל בשאלה: "מה אני רוצה?" כאשר עומדים בפני הבחירה לבחור מסעדה, תקליטור או סרט, אנשים בוחרים את בחירתם על פי האופן שבו ניתן היה לצפות שהחוויה תגרום להם להרגיש, תועלת צפויה. לאחר שהם חוו את המסעדה, התקליטור או הסרט המסוים ההוא, הבחירה שלהם תתבסס על תועלת זכורה. במצב שבו ניתן לומר שאתה יודע מה אתה רוצה, פירוש הדבר ששתי התועלות הללו משתוות. הפסיכולוג זוכה פרס נובל, דניאל כהנמן, ועמיתיו הראו שמה שאנחנו זוכרים על האיכות המענגת של חוויות העבר שלנו נקבע כמעט לחלוטין על ידי שני דברים: איך חוויות הרגישו כשהיו בשיאם (הכי טוב או גרוע), ואיך הם הרגישו בסופה של החוויה.
הערך את החשיבות של כל מטרה. דניאל כהנמן ועמוס טברסקי חקרו כיצד אנשים מקבלים החלטות ומצאו מגוון כללי אצבע שמובילים אותנו לעיתים קרובות. רוב האנשים נותנים משקל משמעותי לראיות אנקדוטליות, אולי עד כדי ביטול עדויות מומחים. החוקרים כינו זאת היוריסטיקת הזמינות המתארת כיצד אנו מניחים שככל שפיסת מידע זמינה יותר לזיכרון, כך ודאי נתקלנו בה בעבר. בולטות תשפיע על המשקל שאנו נותנים לכל מידע מסוים.
סדר את האפשרויות. כהנמן וטברסקי מצאו כי "חשבונות פסיכולוגיים" אישיים יפיקו את האפקט של מסגור הבחירה וקביעת האפשרויות הנחשבות כנושאים לגורם. לדוגמה, ערב בקונצרט יכול להיות רק ערך אחד בחשבון גדול בהרבה, למשל חשבון "פגישה עם בן זוג פוטנציאלי". או שזה יכול להיות חלק מחשבון כללי יותר כמו "דרכים להעביר ליל שישי". כמה שווה "ערב בקונצרט" יהיה תלוי באיזה חשבון הוא חלק ממנו.
הערך עד כמה הסיכוי שכל אחת מהאפשרויות עומדת ביעדים שלך. לעיתים קרובות אנשים מדברים על האופן שבו "רואי חשבון יצירתיים יכולים לגרום למאזן ארגוני להיראות טוב או רע כמו שהם רוצים שייראה." במובנים רבים שוורץ רואה ברוב האנשים רואי חשבון יצירתיים בכל הנוגע לניהול המאזן הפסיכולוגי שלהם.
בחר באפשרות הזוכה. שוורץ טוען כי אפשרויות כבר קשורות לבחירות שנלקחות בחשבון. כאשר האופציות אינן מקושרות כבר, הן אינן חלק מההנחלה והבחירה שכחלק ממנה הן נתפסות כרווח. הכלכלן ריצ'רד ת'יילר מספק מונח מועיל לכך, עלויות שקועות.
התאם יעדים. שוורץ מציין כי בהמשך, אנשים משתמשים בהשלכות הבחירה שלהם כדי להתאים את יעדיהם, את החשיבות המוקנית להם ואת דרך הערכת האפשרויות העתידיות.
שוורץ משייך את רעיונותיו של הפסיכולוג הרברט סימון משנות החמישים למתח הפסיכולוגי שרוב הצרכנים מתמודדים איתו כיום. הוא מציין כמה הבחנות חשובות בין, מה שסימון כינה, מקסימייזרים וסטיספייסרים. מקסימייזר הוא כמו פרפקציוניסט, מישהו שצריך להיות בטוח שכל רכישה או החלטה שלהם יהיו הטובים ביותר שאפשר היה לבצע. הדרך שבה מקסימייזר יודע בוודאות היא לשקול את כל החלופות שהוא יכול לדמיין. זה יוצר משימה מרתיעה מבחינה פסיכולוגית, שיכולה להיות מרתיעה עוד יותר ככל שמספר האפשרויות גדל. האלטרנטיבה למקסום היא סטיספיקציה. לסטיספייסר יש קריטריונים וסטנדרטים, אבל סטיספייסר אינו מודאג מהאפשרות שיש משהו טוב יותר. בסופו של דבר, שוורץ מסכים עם מסקנתו של סימון, כי סטיספיקציה היא למעשה האסטרטגיה המקסימלית.
התזה של שוורץ > למה אנחנו סובלים

שוורץ משלב מודלים פסיכולוגיים שונים לאושר המראים כיצד ניתן לטפל בבעיית הבחירה באמצעות אסטרטגיות שונות. מה שחשוב לציין הוא שכל אחת מהאסטרטגיות הללו מגיעה עם חבילת סיבוכים פסיכולוגיים משלה.
בחירה ואושר. שוורץ דן בחשיבותן של שיטות מחקר נפוצות המשתמשות בסולם אושר. הוא מסתפק בדעתם של הפסיכולוגים דייוויד מאיירס ורוברט ליין, שמסיקים באופן עצמאי כי שפע הבחירה הנוכחי מוביל לעיתים קרובות לדיכאון ולתחושות בדידות. שוורץ מפנה תשומת לב מיוחדת לטענתו של ליין כי האמריקאים משלמים עבור שפע מוגבר וחופש עם ירידה משמעותית באיכות ובכמות הקהילה. את מה שניתן פעם על ידי המשפחה, השכונה ומקום העבודה, עכשיו יש להשיג ולטפח באופן פעיל ובאופן אישי. המארג החברתי אינו עוד זכות מולדת אלא הוא הפך לסדרת בחירות מכוונות ותובעניות. שוורץ דן גם באושר עם מוצרים ספציפיים. לדוגמה, הוא מצטט מחקר שערכו שינה איינגר מאוניברסיטת קולומביה ומארק לאפר מאוניברסיטת סטנפורד, שגילו שכאשר המשתתפים מתמודדים עם מערך ריבה קטן יותר ולא גדול יותר, הם למעשה מרוצים יותר מטעמם.
חופש או מחויבות. שוורץ מחבר את הנושא למחקר של הכלכלן אלברט הירשמן על האופן בו אוכלוסיות מגיבות לאומללות: הן יכולות לצאת מהמצב או למחות ולהביע את דאגותיהן. בעוד שממשלות בשוק החופשי נותנות לאזרחים את הזכות להביע את מורת רוחם ביציאה, כמו בהחלפת מותג, שוורץ טוען כי היחסים החברתיים שונים. במקום זאת, אנו בדרך כלל נותנים קול למורת רוח, בתקווה להשפיע על המצב.
החלטות מסדר שני. הפרופסור למשפטים קאס סאנשטיין משתמש במונח "החלטות מסדר שני" להחלטות העוקבות אחר כלל כלשהו. המשמעת לחיות "לפי הכללים" מבטלת אינספור בחירות טורדניות בחיי היומיום של האדם. שוורץ מראה כי ניתן לחלק את החלטות הסדר השני לקטגוריות כלליות של יעילות במצבים שונים: הנחות, תקנים וקודים תרבותיים. כל אחת מהשיטות הללו הן דרכים שימושיות בהן אנשים משתמשים כדי לנתח את המגוון העצום של הבחירות איתן הם מתמודדים.
הזדמנויות שהוחמצו. שוורץ מגלה שכאשר אנשים עומדים בפני הצורך לבחור אפשרות אחת מתוך אפשרויות רבות רצויות, הם יתחילו לשקול פשרות היפותטיות. האפשרויות שלהם מוערכות במונחים של החמצת הזדמנויות במקום פוטנציאל ההזדמנות. במילים אחרות, לאחר שבחרו אלטרנטיבה עם ריבוי אך לא רוב של תועלת, אנשים זוכרים את סכום התועלת האבודה במקום לעשות את הבחירה המקסימלית. שוורץ טוען כי אחד החסרונות של ביצוע פשרות הוא בכך שהוא משנה את תחושתנו לגבי ההחלטות העומדות בפנינו; לאחר מכן, זה משפיע על רמת הסיפוק שאנו חווים מההחלטה שלנו. בעוד פסיכולוגים ידעו כבר שנים על ההשפעות המזיקות של רגש שלילי על קבלת ההחלטות, שוורץ מצביע על עדויות עדכניות המראות עד כמה לרגש חיובי יש השפעה הפוכה: באופן כללי, נבדקים נוטים לשקול יותר אפשרויות כאשר הם מרגישים מאושרים.
התזה של שוורץ > ביקורת

הניסיונות לשכפל את פרדוקס הבחירה במחקרים אחרים זכו להצלחה מעורבת. מטא-אנליזה ששילבה 50 מחקרים עצמאיים לא מצאה שום קשר משמעותי בין בחירה לחרדה, אך שיערה כי השונות במחקרים השאירה תשובה פתוחה לאפשרות שעומס יתר בבחירה יכול להיות קשור לתנאים מוקדמים מסוימים ביותר שעדיין לא הובנו היטב.
מטא-אנליזה חדשה, שנערכה בשנת 2015 ושילבה 99 מחקרים, הצליחה להבין שצמצום האפשרויות ללקוחותיך עשוי להעלות את המכירות. המחקר זיהה ארבעה גורמים מרכזיים – מורכבות של קביעת בחירה, קושי במשימת החלטות, אי ודאות העדפה ויעד החלטה – הממתנים את ההשפעה של גודל המבחר על עומס יתר בבחירה. כמו כן, תועד כי כאשר לוקחים בחשבון משתנים מתונים, ההשפעה הכוללת של גודל המבחר על עומס יתר בבחירות היא משמעותית – ממצא מנגד לנתונים שדווחו על ידי מחקר מטא-אנליטי קודם.
ראו גם

חמורו של בורידן
סינון שיתופי
צרכנות
אבולוציה חברתית ותרבותית
תורת ההחלטות
קבלת החלטות
שינה איינגר
עודף מידע
פרדוקס העושר
שופינג
פסיכולוגיה חברתית
הערות שוליים

↑  Paradox of Choice, Harper Perennial 2004
↑   Scheibehenne, Benjamin; Greifeneder, R.; Todd, P. M. (2010).  "Can There Ever be Too Many Options? A Meta-Analytic Review of Choice Overload" (PDF). Journal of Consumer Research. 37 (3): 409–425. doi:10.1086/651235. Retrieved April 9, 2012.
↑  Thompson, Derek (August 19, 2013).  "More Is More: Why the Paradox of Choice Might Be a Myth". The Atlantic
↑  Chernev, Alexander; Böckenholt, U.; Goodman, J.K. (2015). "Choice overload: A conceptual review and meta-analysis". Journal of Consumer Psychology. 25 (2): 333–358. doi: 10.1016/j.jcps.2014.08.002.
פרשת המן

ליקוט המן, ציור משנות ה-60 של המאה ה-15.
פָּרָשַׁת הַמָּן היא פרשה בספר שמות, פרק ט"ז (פרשת בשלח), שבה מסופר על ירידת המן לבני ישראל במהלך נדודיהם במדבר סיני. נהוג לקשר פרשה זו לנושא הפרנסה.
תוכן הפרשה

על פי המתואר בתורה בחומש שמות בתחילת פרק ט"ז, בני ישראל פונים בתלונה אל משה ואהרן כי אין בידיהם אוכל, וכי הם מעדיפים מוות בעבדות מצרים, מאשר מוות מרעב במדבר סיני. בתגובה, אלוהים אומר למשה כי מעתה ירד לבני ישראל לחם בבוקר ובשר בערב, כאשר הלחם הוא המן.
בירידת המן התרחשו מספר ניסים:
איסוף המן היה תמיד בשיעור עומר (עשירית האיפה, בין 1.5 ל-3 ק"ג) לנפש בימות השבוע,
ביום שישי ירד עומר כפול, אף עבור השבת, בעוד שבשבת לא ירד כלל מן.
בני ישראל נצטוו שלא לשמור מן מיום אחד למשנהו (למעט מיום שישי לשבת), ומן שהושאר מיום ליום נרקב.
פרשת המן במסורת

יש הנוהגים לקרוא את פרשת המן מדי יום ביומו לאחר התפילה, ולכן היא נדפסה ברוב הסידורים לאחר תפילת שחרית. על פי מנהג זה נקראת הפרשה מפרק ט"ז, פסוק ד' ועד פסוק לו' כולל (שזה סוף עליית שישי,ללא פתיחת הפרק המתארת את תלונות בני ישראל).
פרשת המן במסורת > שבת שירה

בשבת פרשת בשלח בה קוראים את פרשת המן, יש מנהג לפזר שאריות האוכל לציפורים, וזאת בשל מדרש המספר כי בשבת הראשונה לירידת ה"מן" אמר משה כי בשבת לא ירד מן, וביום שישי תרד כמות כפולה גם בשביל שבת. דתן ואבירם פיזרו מהמן של יום שישי בשבת, וזאת כדי להפריך את דברי משה, אך ציפורים אכלו את המן שפוזר, וכך עם ישראל ראה את מימוש נבואת משה. לכן מפזרים את האוכל בשבת זו, בה קוראים בתורה על ירידת המן.. בקהילות גאורגיה, נוהגים לאכול מאכל חיטה מיוחד שנקרא "קורקוטי", וזאת מפני "פרשת המן" המוזכרת בפרשה זו.
פרשת המן בהגות

יש שאמרו בשמו של רבי מנחם מנדל מרימנוב כי קריאת פרשת המן בסדר שנים מקרא ואחד תרגום ביום שלישי באותו השבוע של פרשת בשלח, שבת שירה, היא סגולה לפרנסה.
מקובל כי רוב תורותיו של רבי מנחם מנדל מרימנוב עסקו בפרשת המן, עליה הרחיב את הדיבור הן בהבנת הפרשה עצמה ומשמעותה, והן בעניין האותיות המרכיבות את המילה 'מן'. בספר מנחם ציון שערך רבי יחזקאל פאנעט, נרשם בהקדמה ש"עשרים ושתים שנה דרוש דרש מידי שבת בשבתו על פרשת המן". התעסקות זו נבעה כפי הנראה מהאותיות מם ונון הנמצאות הן בשמו העברי (מנחם), בשמו האידי (מנדל) ובשם מקומו (רימנוב).
רב חסדא הביא ראיה מפרשת המן שעל אדם להשכים בערב שבת, לטרוח ולזמן הוצאת שבת. זמן לקיטת המן, הייתה בשעת בוקר מוקדמת כמו שנאמר ”וַיִּלְקְטוּ אֹתוֹ בַּבֹּקֶר בַּבֹּקֶר”. על סדר היום השישי נאמר בתורה כי ”וְהָיָה בַּיּוֹם הַשִּׁשִּׁי וְהֵכִינוּ אֵת אֲשֶׁר יָבִיאוּ”, - כלומר: מיד לאחר שיביאו את המן בהשכמה, יכינו אותו לאכילה. ומכאן, שיש להשכים ביום השישי כדי להכין את צורכי שבת.
הערות שוליים

↑  ספר שמות, פרק ט"ז, פסוק כ"ה.
↑  מנהגי ישורון, צ"ד.
↑  ספר שמות, פרק ט"ז, פסוק כ"א.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ז, עמוד ב'. שמות, ט"ז, ה'.
| ספר שמות |
| --- | --- | --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |  |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |  |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |  |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • מסה ומריבה • רפידים • מלחמת עמלק |  |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |  |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |  |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |  |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |  |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |  |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור  • קלעי החצר |  |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |  |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
פרשת המימד החמישי

פרשת המימד החמישי היא התקשרות שנערכה בין משטרת ישראל לחברת התוכנה "המימד החמישי" לביצוע עסקת רכש שלא על פי הנהלים המקובלים. הפרשה עברה לבדיקת פרקליטות המדינה לאחר שמבקר המדינה מצא אי סדרים בעניין. בפברואר 2020 החליט ממלא מקום פרקליט המדינה, דן אלדד, שהמשטרה תקיים חקירה פלילית בפרשה. לאחר בחינת הדברים ולאור העובדה שקיים חשד למעורבות אנשיה בפרשה הוצאה החקירה מהמשטרה והועברה ליחידה החוקרת ברשות התחרות. באפריל 2023 נסגר תיק החקירה.
ידיעה ראשונה על הפרשה פורסמה על ידי גידי וייץ בעיתון "הארץ" בפברואר 2019, וזכתה להד רב משום שיו"ר הדירקטוריון לשעבר של החברה, בני גנץ, התמודד לראשות הממשלה, אף על פי שהוא לא נחשד בפרשה.
חברת המימד החמישי

המימד החמישי החזקות בע"מ הייתה חברת הזנק שהוקמה ב-2014 ופיתחה מערכות בינה מלאכותית ליישומי מודיעין צבאי, ממשלתי ואזרחי. היא הוקמה על ידי דורון כהן, בכיר לשעבר במוסד וגיא כספי. בשיאה העסיקה החברה כ-100 עובדים במשרדיה בתל אביב-יפו. ב-2015 מונה בני גנץ ליו"ר מועצת המנהלים של החברה. ב-2016 מונה רם בן ברק לנשיא החברה. עוד שימשו כיועצים בחברה המפכ"ל לשעבר דודי כהן ומ"מ המפכ"ל לשעבר, בנצי סאו.
החברה פיתחה מערכת שנועדה לנתח כמויות גדולות של נתונים ומידע גולמיים (Big data), הנאספים בין השאר על ידי גופי ביון ואכיפת חוק. סוגי מידע אלה כללו בין היתר הודעות טקסט, שיחות טלפון, צילומי וידאו, דואר אלקטרוני, מידע מעמדות ביקורת דרכונים, מאתרי קניות של כרטיסי טיסה, שימוש בכרטיסי אשראי, משלוחים ורשומות ברשתות חברתיות. המערכת עשתה שימוש בטכניקות של בינה מלאכותית כדי לנתח את המידע במטרה לאתר התארגנויות טרור ופשיעה.
בסוף 2018 נסגרה החברה. זאת לאחר שהממשל האמריקאי הטיל על המשקיע העיקרי שלה, ויקטור וקסלברג, מגבלות עסקיות.
ב-14 באפריל 2019 הורה השופט חגי ברנר מבית המשפט המחוזי בתל אביב, על מינוי כונס נכסים לחברת המימד החמישי, בעקבות תביעת חוב של 11 מיליון ש"ח שהגישה חברת מימון אמריקנית SQN Ventures.
דו"ח מבקר המדינה

במרץ 2019 פרסם מבקר המדינה יוסף שפירא דו"ח העוסק במערך הרכש של המשטרה. בין היתר, עסק הדו"ח בהתקשרות עם "המימד החמישי" (המכונה בדו"ח "חברה א'"). לפי הדו"ח, באוגוסט 2016, לאחר שהחברה הדגימה את יכולותיה בפני המשטרה, התקיים דיון של בכירי המשטרה בראשות המפכ"ל רוני אלשיך בהשתתפות בכירי החברה, בני גנץ ודורון כהן. בסוף הדיון הנחה המפכ"ל כי המשטרה תתקשר בהסכם עם החברה ללא מכרז. המבקר כתב כי "יש טעם לפגם בהשתתפות הנציגים הבכירים של חברה א' [המימד החמישי] בדיון האמור" (דו"ח המבקר, עמ' 119–120).
לפי הדו"ח, המשטרה והחברה החליפו טיוטות חוזה, בכפוף לאישור ועדת המכרזים של המשטרה וועדת הפטור באוצר, לגבי רכישת המערכת. במסגרת טיוטת החוזה הוסכם על ביצוע פיילוט למערכת, שתוקצב בסכום של ארבעה מיליון ש"ח, וכן שאם יצליח הפיילוט תרכוש המשטרה את המערכת ושירותים הקשורים בה בסכום של 50 מיליון ש"ח. ועדת המכרזים אישרה את ביצוע הפיילוט ונימקה את הפטור ממכרז בנימוק שעריכת מכרז עלולה לפגוע בפעילות המבצעית של המשטרה. לצורך הפיילוט, שנערך ב-2017, רכשה המשטרה חומרה בסך 1.5 מיליון ש"ח (דו"ח המבקר, עמ' 120). המבקר העיר ששלבים אלה בוצעו מבלי שנעשתה פנייה לחברות טכנולוגיות נוספות, דבר שפגע ביכולתן להתחרות מול המימד החמישי וצמצם את מרחב התמרון של המשטרה במהלך המשא ומתן (דו"ח המבקר, עמ' 121–123).
המבקר מצא שהנתונים שהציג מנהל הטכנולוגיות של המשטרה, על פי מה שמסרה לו החברה עצמה, שלפיהם המימד החמישי קיימת ארבע שנים (כלומר קמה בשנת 2012), יש לה חמישה לקוחות ביטחוניים ושהמוצר מוכן כבר מזה שנה וחצי, לא היו נכונים: החברה נוסדה בשנת 2014, המוצר שלה היה עדיין בפיתוח ולא היו לה לקוחות כלל (דו"ח המבקר, עמ' 123–124).
לאחר הפיילוט נערכה המשטרה להמשך ביצוע הפרויקט ולצורך כך פנתה למשרד החשב הכללי, שקבע שיש צורך בפרסום בקשת הפטור כדי לאפשר לספקים נוספים להביע השגות, וכן יש צורך לבצע בדיקת שוק מעמיקה. המבקר העיר שעד מאי 2018, מועד הפנייה לנציגי משרד האוצר, לא בוצע סקר שוק מקיף (דו"ח המבקר, עמ' 125). הוא העיר גם שהמשטרה לא שיתפה את המשרד לביטחון פנים בשלבים הראשונים של בחינת מימון הפרויקט בעזרת משטרה זרה (מימון בשיטת G2G) (דו"ח המבקר, עמ' 125–126). עוד העיר שהמשטרה מסרה חלק מהקניין הרוחני של המדינה (כגון תורת לחימה) למימד החמישי, מתוך מחשבה שתמורתו תינתן למשטרה הנחה חד-פעמית בהתקשרות לביצוע הפרויקט, וזאת מבלי שערכו של הקניין הרוחני שנמסר הוערך כראוי (דו"ח המבקר, עמ' 126–129).
השלכות פוליטיות

בסוף 2018 נסגרה חברת המימד החמישי. בדצמבר אותה שנה הקים בני גנץ את מפלגת חוסן לישראל, ובפברואר 2019 מונה ליו"ר רשימת כחול לבן. חודש לאחר פרסום דוח המבקר, טענה מפלגת הליכוד שנעשה ניסיון להוציא כספים במרמה מהמשטרה, ודרשה מן היועץ המשפטי לממשלה לפתוח בחקירה פלילית כנגד גנץ, כפי שנפתחו חקירות נגד ראש הממשלה ויו"ר הליכוד, בנימין נתניהו. כחלק מקמפיין הליכוד הופצו טענות שלפיהן מתנהלת חקירה נגד גנץ, ושהחברה קיבלה 50 מיליון ש"ח ללא מכרז, ואף שגנץ כביכול שלשל לכיסו הפרטי 4 מיליון ש"ח, זאת אף על פי שכנגד גנץ כלל לא התנהלה חקירה, 50 מיליון ש"ח הוא סכום העסקה שכאמור לא יצאה אל הפועל, ו-4 מיליון שקל הוא הסכום שקיבלה החברה, ולא גנץ, בעבור הפיילוט. הליכוד גם טען שגנץ אינו כשיר להיות ראש ממשלה אם חברה שבניהולו פשטה את הרגל, אף שהחברה לא פשטה רגל, אלא נסגרה מרצון.
בדיקת היבטים פליליים בפרשה

במרץ 2019 פנתה תנועת אומ"ץ ליועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט בבקשה לפתיחת חקירה פלילית נגד רוני אלשיך, ולבדיקת מכלול האירועים בעניין ההתקשרות בין משטרת ישראל וחברת המימד החמישי.
בנובמבר 2019 עתרה לבג"ץ עמותת "לביא – זכויות אזרח ומינהל תקין", נגד פרקליט המדינה והיועץ המשפטי לממשלה בדרישה שתיפתח חקירה פלילית בעניין הפרשה. באותו חודש השיבה המדינה שחומרי החקירה נמסרו לפרקליטות ממשרד מבקר המדינה ב-22 באוקטובר 2019, והם ייבחנו לבדיקת ההיבטים הפליליים בפרשה. בעקבות כך קבע בג"ץ שהעתירה התייתרה.
ב-20 בפברואר 2020 הודיע ממלא מקום פרקליט המדינה דן אלדד שהמשטרה תקיים חקירה פלילית בפרשה ושבמידת הצורך תעורב בחקירה גם המחלקה לחקירות שוטרים. היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, הודיע שגנץ אינו חשוד בפרשה, ולכן אין צורך במעורבות של היועץ בחקירה.
ביולי 2020 פורסם שהמשטרה החליטה שלא לחקור את הפרשה, משום שייתכן שהחקירה תיגע בעבירות פליליות של שוטרים, והתיק הועבר לטיפול רשות התחרות. לאחר מכן פורסם כי היועץ מנדלבליט העביר את ליווי החקירה מידי המחלקה הכלכלית בפרקליטות המדינה שבראשות דן אלדד, ומינה את שלמה למברגר ללוותה.
בנובמבר 2021 פורסם שרשות התחרות חקרה באזהרה אחדים מבכירי החברה, ונגבו עדויות מבכירים נוספים בחברה.
באפריל 2023 פרקליט המדינה, עמית איסמן, אימץ את המלצת המשנה לפרקליט המדינה לעניינים פליליים ופרקליטות מחוז ירושלים, והחליט לסגור את תיק החקירה בפרשת "המימד החמישי".
הערות שוליים

↑   גידי וייץ, המשטרה התקשרה עם החברה של גנץ בעלות של מיליונים ובלי מכרז, באתר הארץ, 15 בפברואר 2019
1 2  טובה צימוקי, מנדלבליט הכריע מיד, מ"מ פרקליט המדינה היה נתון ללחצים פוליטיים, באתר ynet, 21 בפברואר 2020
↑  אף שהכתיב המדויק של המילה 'מימד' הוא 'ממד', החברה נרשמה בשם 'המימד החמישי החזקות בע"מ', וכך היא מופיעה בערך זה.
↑  הגר רבט, בני גנץ על הכוונת: NSO במגעים לרכישת המימד החמישי, באתר כלכליסט, 11 בנובמבר 2018
1 2  סטארט־אפ חשאי: רם בן ברק מונה לנשיא המימד החמישי, באתר כלכליסט, 4 בפברואר 2016
↑  ליטל דוברוביצקי, דו"ח כונס המימד החמישי: כ-15 מתעניינים ברכישת ציוד החברה, באתר כלכליסט, 12 במאי 2019
↑  הגר רבט, הכישלון האזרחי של בני גנץ: חברת הממד החמישי נסגרת, באתר כלכליסט, 15 בדצמבר 2018
↑  טל שחף, ‏האוליגרך ושחקנית הפורנו: למה נסגרה החברה של בני גנץ, באתר גלובס, 16 בדצמבר 2018
↑  ג'ון בן-זקן, בית המשפט מינה כונס נכסים למימד החמישי, באתר אנשים ומחשבים, ‏2019-04-14
פר"ק (מחוזי ת"א) 25920-04-19 אס.קיו.אן ונצ'ר אינקם פאנד אל.פי נ' המימד החמישי החזקות בע"מ, ניתן ב-14 באפריל 2019
↑  משרד מבקר המדינה ונציבות תלונות הציבור, מערך הרכש במשטרת ישראל, 27 במרץ 2019
↑  משה גורלי וירון דרוקמן, המבקר: חשש לפלילים ברכש משטרתי; החברה של גנץ קיבלה הקלות תמוהות, באתר כלכליסט, 27 במרץ 2019
↑  הליכוד מגיב לגנץ: "צבוע שמי שמתנהלת נגדו חקירה מטיף על ניקיון כפיים", באתר ynet, 27 בדצמבר 2019
↑  צוות המשרוקית של גלובס, ‏האם מתנהלת חקירה נגד גנץ על קבלת 50 מיליון שקל בלי מכרז?, באתר גלובס, 31 בדצמבר 2019
↑  עקיבא נוביק, האיחוד מוכיח שוב: בישראל יש "רק ביבי ו"רק לא ביבי" • פרשנות, באתר חדשות 13, 21 בפברואר 2019
↑  צוות המשרוקית של גלובס, ‏הספינים והתירוצים של הפוליטיקאים על המימד החמישי, ואיפה האמת, באתר גלובס, 24 בפברואר 2020
↑  בקשה לפתיחת חקירה פלילית דחופה נגד מפכ"ל המשטרה בדימוס ולבדיקת מכלול האירועים בעניין ההתקשרות בין משטרת ישראל וחברת המימד החמישי, באתר תנועת אומ"ץ, 28 במרץ 2019
↑  אתר האגודה
↑  יעל פרידסון, הפרקליטות החלה בבחינת החומרים בפרשת "המימד החמישי", באתר ynet, 17 בנובמבר 2019
↑  בג"ץ 5359/19 לביא, זכויות אזרח, מינהל תקין ועידוד התיישבות נ' היועץ המשפטי לממשלה ואחרים, ניתן ב־28 בנובמבר 2019
↑  אלי סניור, יאח"ה תתחיל בחקירת "המימד החמישי" לפני הבחירות, באתר ynet, 20 בפברואר 2020
↑  הודעה מטעם הפרקליטות, 20 בפברואר 2020
↑  מ"מ פרקליט המדינה: פרשת "המימד החמישי" עוברת לחקירת המשטרה; גנץ אינו חשוד, באתר כלכליסט, 20 בפברואר 2020
↑  אביעד גליקמן, התפתחות בפרשת "המימד החמישי": המשטרה סירבה לחקור את התיק, באתר חדשות 13, 7 ביולי 2020
↑  אראל סג"ל - עדכונים בפרשת המימד החמישי, באתר 103FM, ‏27 ביולי 2020
↑  תומר גנון, פרשת המימד החמישי: 15 איש נחקרו, בהם המייסד גיא כספי, באתר כלכליסט, 3 בנובמבר 2021
↑  תומר גנון, הפרקליטות סגרה את תיק החקירה בפרשת המימד החמישי, באתר כלכליסט, 4 באפריל 2023