stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסנדר קרז'אקוב
קריירה > כשחקן במועדונים > זניט סנקט פטרבורג

אלכסנדר קרז'אקוב הפך לבוגר בית הספר לכדורגל "סמנה" שבסנקט פטרבורג ב-1999. בשנת 2000 הוא שיחק בקבוצת החובבים "סבטוגורטס סבטוגורסק", וסייע לה לזכות באליפות הליגה הצפון-מערבית האזורית כאשר כבש 18 שערים.
ב-2001 עבר קרז'אקוב לזניט סנקט פטרבורג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בחודש מרץ של אותה שנה ואת שערו הראשון כבש בחודש יוני, כנגד ספרטק מוסקבה. בעונתו הראשונה, קרז'אקוב היה החלוץ השני בסגל של זניט אחרי אלכסנדר פאנוב. עם זאת, מאוחר יותר הוא לקח חלק חשוב בקבוצה וסייע לזניט לסיים במקום השלישי בליגת העל הרוסית ב-2001 ובמקום השני בליגה ב-2003. ב-2002 הוא פיתח במהירות שותפות יעילה בחוד ההתקפה יחד עם אנדריי ארשאבין, שהביאה לזימונם של שני השחקנים לסגל נבחרת רוסיה.
ב-2003, עם הגעתו של המאמן הצ'כי ולסטימיל פטרזלה, קרז'אקוב קודם להיות החלוץ הראשון של זניט, ובעקבות כך הוא סיים כמלך השערים של ליגת העל הרוסית בעונת 2004. תחת אימונו של פטרזלה, קרז'אקוב פתח בכל ארבעת המשחקים של קבוצתו בגביע אופ"א לעונת 2004/2005, ובנוסף כבש שלושער בניצחון קבוצתו 1–5 על א.א.ק. אתונה. בעונת 2005/2006 שלאחר מכן, קרז'אקוב נכלל כחלוץ הפותח בהרכב זניט בקמפיין השני ברציפות שלה בגביע אופ"א. הוא סייע לזניט להעפיל לשלב 32 הגדולות בזכות מעבר על פני ויטוריה דה גימארייש, בשיקטש ובולטון וונדרס, והוא עצמו כבש שני שערים במשחק נגד סביליה. בשלבי הנוק-אאוט, קרז'אקוב הבקיע מול רוזנבורג ואולימפיק מרסיי בדרך להעפלה לרבע הגמר מול סביליה, שם זניט הודחה למרות יכולת טובה ושער של קרז'אקוב במפגש החוץ.
במהלך הקיץ של 2006, דיק אדבוקאט מונה למאמנה של זניט והוריד את קרז'אקוב לספסל. כתוצאה מכך, קרז'אקוב היה מוכן לעזוב את הקבוצה.
קריירה > כשחקן במועדונים > סביליה

ב-28 בדצמבר 2006 קרז'אקוב הועבר לסביליה, וחתם על חוזה בקבוצה למשך חמש שנים וחצי תמורת 5 מיליון אירו, כחלק מעסקת שותפות בין שני המועדונים. תחת המאמן חואנדה ראמוס, קרז'אקוב היה ההעדפה השנייה בחוד ההתקפה של סביליה אחרי לואיס פביאנו ופרדי קאנוטה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-14 בינואר 2007 והבקיע את שערו הראשון ב-28 בינואר 2007, בניצחון 2–4 כנגד לבאנטה. הוא הבקיע את שער הניצחון של קבוצתו בניצחון 3–4 על טוטנהאם הוטספר במסגרת רבע גמר גביע אופ"א ב-5 באפריל 2007. מאוחר יותר הוא תרם לזכייתה של סביליה בגביע אופ"א לעונת 2006/07, לאחר ששותף כמחליף בניצחון על אספניול במשחק הגמר.
לאחר שחואנדה ראמוס עבר לאמן את טוטנהאם הוטספר באוקטובר 2007, דקות המשחק של קרז'אקוב פחתו תחת המאמן הממונה מנואל חימנס. הוא שיחק ארבע פעמים בלבד, והיה החלוץ החמישי של סביליה אחרי לואיס פביאנו, פרדריק קאנוטה, חבייר צ'באנטון וארונה קונה. בעקבות כך היו ספקולציות לגבי מעברו לקבוצה אחרת, לאחר שהתעניינו בו קבוצות טוטנהאם הוטספר, מנצ'סטר יונייטד ופריז סן-ז'רמן. עם זאת, פורסם בעיתון "Sport-Exspress" כי קרז'אקוב יישאר בסביליה ויעזור לה בליגת העל הספרדית ובליגת האלופות.
קריירה > כשחקן במועדונים > דינמו מוסקבה

בפברואר 2008 חתם קרז'אקוב על חוזה למשך שלוש שנים בקבוצה הרוסית דינמו מוסקבה. הוא ביסס במהירות את מעמדו כחלוץ הראשון של הקבוצה, יחד עם טסבטן גנקוב וסיזרו סמדו. הוא הבקיע את שערו הראשון עבור דינמו בבעיטה חזקה מאזור הפנדל במשחק מול מועדון הכדורגל מוסקבה. עד לסיום עונת 2008 הוא כבש שבעה שערים עבור דינמו, וסייע לה לסיים במקום השלישי בליגה הרוסית. בעונת 2009 כבש קרז'אקוב 12 שערים.
קריירה > כשחקן במועדונים > החזרה לזניט

בפתיחת עונת 2010 חזר קרז'אקוב לקבוצתו הראשונה בקריירה, זניט סנקט פטרבורג, בשורותיה שיחק עד שנת 2017, עת הודיע על פרישתו ממשחק.
ב-18 בדצמבר 2015, לאחר חצי שנה שקרז'אקוב כלל לא שיחק הוא הוחתם בהשאלה בציריך השווייצרית למשך עונה אחת שלאחריה חזר לזניט.
בקיץ 2017 פרש ממשחק פעיל ומונה לתפקיד מתאם בין אקדמיות הכדורגל של קבוצת זניט סנקט פטרבורג.
בסך הכל הבקיע במדי זניט 163 שערים ב־386 משחקי הליגה.
קריירה > כשחקן בנבחרת

אלכסנדר קרז'אקוב החל לשחק עבור נבחרת רוסיה עד גיל 21 בשנת 2001. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית של רוסיה במשחק ידידות כנגד אסטוניה ב-27 במרץ 2002.
קרז'אקוב נכלל בסגל נבחרת רוסיה על ידי המאמן אולג רומנצב לטורניר מונדיאל 2002. הוא לא שותף בשני המשחקים הראשונים של רוסיה מול נבחרת תוניסיה ונבחרת יפן, אך נכנס כמחליף לואלרי קרפין במשחק האחרון מול נבחרת בלגיה. קרז'אקוב הבקיע את שערו הראשון בנבחרת רוסיה במשחק ידידות מול נבחרת שוודיה שהסתיים בתיקו 1-1 ב-21 באוגוסט 2002.
תחת מחליפו של ואלרי גזאייב, גאורגי ירטסב, קרז'אקוב זומן למשחקי מוקדמות יורו 2004 והבקיע שני שערים. בטורניר יורו 2004 עצמו, קרז'אקוב היה אחד מארבעת החלוצים בסגל הנבחרת לצד דמיטרי בולייקין, דמיטרי קיריצ'נקו ודמיטרי סיצ'ב. הוא לא שותף במשחקים מול נבחרת ספרד ונבחרת יוון, אך שיחק לאורך כל 90 הדקות ארבעה ימים לאחר מכן במשחק מול פורטוגל.
לאחר יורו 2004, קרז'אקוב נכלל בסגל הנבחרת למוקדמות מונדיאל 2006. ירטסב העלה את קרז'אקוב להרכב הפותח לצד דמיטרי סיצ'ב. עם מחליפו של יארצב יורי סיומין, מעמדו של קרז'אקוב בהרכב הפותח התחזק, לאחר הדחתם של בולייקין וקיריצ'נקו מהסגל וזימונו של אנדריי ארשאבין במקומם.
תחת חוס הידינק, קרז'אקוב היה החלוץ הראשון של נבחרת רוסיה מעל דמיטרי סיצ'ב ואנדריי ארשאבין. עם זאת, הוא הודח לאחר מכן בעקבות דקות המשחק המועטות שקיבל בזניט סנקט פטרבורג לקראת סוף 2006. לאחר המעבר לספרד, הידינק לא זימן את קרז'אקוב למשחק הידידות מול נבחרת הולנד בפברואר 2007, אך זימן אותו למשחק מול אסטוניה במרץ בעקבות הופעותיו המרשימות במדי סביליה. הוא הבקיע שער בניצחון רוסיה 0–2 על אסטוניה. ב-2 ביוני 2007 הוא הבקיע שלושער בניצחון 0–4 של רוסיה על נבחרת אנדורה. הוא תרם מאוחר יותר לקמפיין מוקדמות יורו 2008 של רוסיה עם הבקעת שער בניצחון 0–3 על מקדוניה ב-8 בספטמבר 2007. הוא סיים כמלך השערים של רוסיה במוקדמות עם חמישה שערים.
ב-14 במאי 2008, קרז'אקוב לא נכלל בסגל 25 השחקנים של חוס הידינק ליורו 2008. הייתה אפשרות שהוא ישמש מחליפו של פאבל פוגרבניאק שנפצע, אך נותר לבסוף מחוץ לסגל. במאי 2009 הוחזר קרז'אקוב לסגל והיה שותף למשחקי הנבחרת במוקדמות מונדיאל 2010, אך לא הצליח להעפיל עמה למונדיאל.
קרז'אקוב זומן לסגל מונדיאל 2014, 12 לאחר המונדיאל אחרון בו השתתף. בטורניר הבקיע את שער השוויון בדקה ה-74 נגד קוריאה הדרומית בתיקו 1-1, יחד עם נבחרתו לא הצליח להעפיל משלב הבתים.
קריירה > כמאמן

במרץ 2018 מונה על ידי התאחדות הכדורגל הרוסית למאמן נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 17.
בספטמבר 2020 מונה למאמן קבוצת טום טומסק מליגת הכדורגל הלאומית, אך לא הצליח למנוע את ירידתה לליגה השלישית.
ביוני 2021 מונה לאמן את ניז'ני נובגורוד בעונת הבכורה שלה בליגת העל הרוסית.
בפברואר 2023 חתם כמאמן בקבוצת קארמייטיסה מליגת העל הקפריסאית.
חייו האישיים

קרז'אקוב נשוי בשנית. יש לו בת ובן מנישואים קודמים. אחיו הצעיר, מיכאיל קרז'אקוב, הוא שוער כדורגל המשחק בקבוצת זניט סנקט פטרבורג. ב-2002, קרז'אקוב כתב את האוטוביוגרפיה שלו בשם "לפני ואחרי 16" (ברוסית: До 16 и старше). ב-2018 הופיע בהופעת קמע בסדרת הטלוויזיה "המשחק הגדול".
ב-2017 נפטר חמו, ואדים טיולפאנוב.
סטטיסטיקות > כשחקן > סטטיסטיקות מועדון

| מועדון | עונה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | אירופה> הופעות | אירופה> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| זניט סנקט פטרבורג | 2001 | 28 | 6 | 5 | 2 | 0 | 0 | 32 | 8 |
| זניט סנקט פטרבורג | 2002 | 29 | 14 | 2 | 0 | 2 | 2 | 33 | 16 |
| זניט סנקט פטרבורג | 2003 | 27 | 13 | 3 | 3 | 0 | 0 | 30 | 16 |
| זניט סנקט פטרבורג | 2004 | 29 | 18 | 6 | 6 | 7 | 6 | 42 | 30 |
| זניט סנקט פטרבורג | 2005 | 25 | 7 | 5 | 5 | 14 | 7 | 44 | 19 |
| זניט סנקט פטרבורג | 2006 | 21 | 6 | 2 | 0 | 0 | 0 | 23 | 6 |
| סביליה | 2006/2007 | 15 | 5 | 5 | 0 | 8 | 2 | 38 | 7 |
| סביליה | 2007/2008 | 10 | 3 | 2 | 0 | 3 | 1 | 15 | 4 |
| דינמו מוסקבה | 2008 | 27 | 7 | 2 | 1 | 0 | 0 | 29 | 8 |
| דינמו מוסקבה | 2009 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 |
| זניט | 2010 | 28 | 13 | 3 | 0 | 5 | 4 | 36 | 17 |
| זניט | 2011/2012 | 32 | 23 | 3 | 0 | 7 | 1 | 42 | 24 |
| זניט | 2012/2013 | 23 | 10 | 0 | 0 | 8 | 1 | 32 | 11 |
| זניט | 2013/2014 | 19 | 6 | 1 | 0 | 11 | 3 | 27 | 9 |
| זניט | 2014/2015 | 14 | 3 | 1 | 0 | 6 | 1 | 21 | 4 |
| סך הכל | סך הכל | 311 | 137 | 41 | 19 | 55 | 25 | 410 | 181 |
סטטיסטיקות > כשחקן > בנבחרת

| רוסיה> שנה | רוסיה> הופעות | רוסיה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 2002 | 7 | 3 |
| 2003 | 8 | 0 |
| 2004 | 7 | 0 |
| 2005 | 10 | 4 |
| 2006 | 5 | 0 |
| 2007 | 7 | 6 |
| 2009 | 6 | 2 |
2010: 2
| 2011 | 5 | 0 |
| 2012 | 11 | 5 |
| 2013 | 8 | 2 |
| 2014 | 11 | 5 |
| 2015 | 2 | 1 |
| 2016 | 1 | 0 |
| סך הכל | 90 | 30 |
סטטיסטיקות > כמאמן

| מועדון | תחילת כהונה | סוף כהונה | נתונים> מ | נתונים> נ | נתונים> ת | נתונים> ה | נתונים> שז | נתונים> שח | נתונים> יחס | נתונים> % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טום | ‏24 בספטמבר 2020 | ‏15 במאי 2021 | 31 | 10 | 8 | 13 | 29 | 34 | −5 | 32,26 |
| נ. נובגורוד | ‏17 ביוני 2021 | ‏— | 7 | 3 | 2 | 2 | 8 | 9 | +1 | 55,00 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 38 | 13 | 10 | 15 | 37 | 43 | −6 | 40,29 |
תארים

זניט סנקט פטרבורג
אליפות רוסיה: 2007, 2010, 2012, 2014/2015
גביע הליגה הרוסית: 2003
הסופר קאפ הרוסי: 2011, 2015, 2016
סביליה
גביע אופ"א: 2007
גביע המלך הספרדי: 2007
הסופר קאפ הספרדי: 2007
ציריך
הגביע השווייצרי: 2016
אישיים
השחקן הצעיר של השנה בליגה הרוסית: 2002
מלך השערים של ליגת העל הרוסית: 2004
ג'נטלמן השנה: 2004
שחקן העונה בליגה הרוסית לפי בחירת המאמנים: 2005
אפילפסיה רולנדית שפירה

| --- | --- |
 תחום:  נוירולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1181649 
 MeSH:  D019305
 סיווגים
 ICD-10:  G40.0 
 ICD-11:  8A61.20 
 
בנוירולוגיה ורפואת ילדים אפילפסיה רולנדית שפירה (ידועה גם כהתקפי סילביאן) היא התסמונת האפילפטית השכיחה ביותר בילדות. אצל רוב הילדים התסמונת תחלוף עם הגיל (היא מתחילה בין הגילים 3–13) כשהשיא הוא בגיל 8–9 ומפסיקה בסביבות הגילים 14–18, ומכאן המונח שפירה. ההתקפים מתחילים סביב החריץ המרכזי במוח (נקרא גם האזור הרקתי המרכזי) הנמצא סביב החריץ הרולנדי, על שמו של לואיג'י רולנדו.
סימפטומים

אפילפסיה רולנדית שפירה מאופיינת בפרכוסים חלקיים ובאים לידי ביטוי בעיוות בפנים, ריור יתר וחוסר יכולת לדבר. ההתקפים מתרחשים בדרך כלל בלילה. אין ביטויים נפשיים כמו אאורה או אוטומטיזם. תדירות ההתקפים היא נמוכה בדרך כלל. לילדים אלה יש, בדרך כלל, אינטליגנציה והתפתחות רגילה. עם זאת מאפיינים לא טיפוסיים כמו עיכוב התפתחותי כתוצאה מפרכוסים ביום הם שכיחים למדי. יש הצטברות של נתונים שילדים עם EEG לא טיפוסי או מאפיינים קליניים נמצאים בסיכון לבעיות קוגניטיביות והתנהגותיות. כך יוצא שעבור חלק מן הילדים האבחנה לא תהיה "שפירה" כפי שסברו קודם. עם זאת, רוב הילדים מתפתחים יפה וההתקפים חולפים אצלם בהגיעם לגיל ההתבגרות
דיאגנוזה

ניתן לאשר את האבחנה כאשר הזיזים האופייניים נראים ב-EEG‏. רואים זיזים בוולטאז' גבוה ואחריהם גלים איטיים. דימות מוחי, בדרך כלל MRI מומלץ רק במקרים של צגה לא טיפוסית או ממצאים לא טיפוסיים בבדיקה קלינית או ב-EEG.
טיפול

בהתחשב באופי השפיר של המחלה ותדירות ההתקפים הנמוכה אין צורך, בדרך כלל, בטיפול. אם מאשרים טיפול והילד או משפחתו מעדיפים זאת הרי הטיפול הוא באמצעות תרופות אנטי-אפילפטיות. קארבאמזפין (טגרטול) היא תרופת הקו הראשון השכיחה ביותר אבל ניתן להשתמש גם בתרופות אנטי-אפילפטיות רבות אחרות כולל: ולפוראט, פניטואין, גאבאפנטין (נוירונטין), לבטיראצטם (קפרה) שנמצאו יעילות גם כן. הטיפול יכול להיות קצר ואפשר, כמעט בוודאות, להפסיק לקחת את התרופה אחרי שנתיים בלי התקפים וממצאי EEG תקינים.
גנטיקה ומכניזם של המחלה

סבורים שאפילפסיה שפירה עם זיזים ברקה המרכזית היא פגם גנטי. דווח על יחסי דומיננטיות תלויי גיל וחדירות משתנה למרות שלא כל המחקרים תומכים בתאוריה הזאת. מחקרי תאחיזה הצביעו על אזור רגיש בכרומוזום 15q14 בסמוך לתת יחידה alpha-7 של הקולטן אצטילכולין. רוב המחקרים מראים על דומיננטיות קלה אצל זכרים. בשל המסלול השפיר וההתרחשויות תלויות הגיל משערים שהיא מייצגת לקות תורשתית בהבשלת המוח.
דיאגנוזה מבחנת

יש להבחין את המחלה הזאת ממצבים אחרים, במיוחד מזיזים באזור הרקתי המרכזי בלי התקפים, זיזים באזור הרקתי המרכזי עם פתולוגיה מקומית במוח, זיזים מרכזיים בתסמונת רט ותסמונת X שביר, אפילפסיה של האונה הרקתית ותסמונת לנדאו-קלפנר.
הערות שוליים

↑  Kramer U (ביולי 2008). "Atypical presentations of benign childhood epilepsy with centrotemporal spikes: a review". J. Child Neurol. 23 (7): 785–90. doi:10.1177/0883073808316363. PMID 18658078. אורכב מ-המקור ב-2020-02-18. נבדק ב-2011-07-08. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Wirrell EC (1998). "Benign epilepsy of childhood with centrotemporal spikes". Epilepsia. 39 Suppl 4: S32–41. PMID 9637591.
↑  Benign rolandic epilepsy. Retrieved August 8, 2008.
1 2  אפילפסיה רולנדית שפירה של גיל הילדות
↑  Blueprints Neurology, 2nd ed.
↑  Stephani U (2000). "Typical semiology of benign childhood epilepsy with centrotemporal spikes (BCECTS)". Epileptic Disord. 2 Suppl 1: S3–4. PMID 11231216. אורכב מ-המקור ב-2014-02-02. נבדק ב-2011-07-08.
↑  Neubauer BA (2000). "The genetics of rolandic epilepsy". Epileptic Disord. 2 Suppl 1: S67–8. PMID 11231229. אורכב מ-המקור ב-2013-12-25. נבדק ב-2011-07-09.
↑  Bali B, Kull LL, Strug LJ (בדצמבר 2007). "Autosomal dominant inheritance of centrotemporal sharp waves in rolandic epilepsy families". Epilepsia. 48 (12): 2266–72. doi:10.1111/j.1528-1167.2007.01221.x. PMC 2150739. PMID 17662063. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)(הקישור אינו פעיל)
↑  Neubauer BA, Fiedler B, Himmelein B (בדצמבר 1998). "Centrotemporal spikes in families with rolandic epilepsy: linkage to chromosome 15q14". Neurology. 51 (6): 1608–12. PMID 9855510. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
אריאל סורין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באפריל 1967 (בן 57) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן (מ-1995)
 מד כושר מרבי:  2519 (ינואר 2003)
 מד כושר נוכחי:  2391 (ינואר 2019)
 מדינה:  ארגנטינה
 
אריאל סורין (בספרדית: Ariel Sorín‏; ולד ב-26 באפריל 1967, בואנוס איירס) הוא שחמטאי יהודי-ארגנטינאי בדרגת רב-אמן.
נכון לינואר 2019, מדורג במקום ה-34 בארגנטינה לפי מד כושר.
הישגים בולטים

1985 - סיים במקום השני בתחרות פנאמריקאית לצעירים
1987 - ניצח באליפות ארגנטינה לצעירים.
1995 - סיים במקום השני באליפות ארגנטינה בשחמט
2000 - זכה באליפות ארגנטינה
2004 - זכה בשנית באליפות ארגנטינה.
קבלת דרגות בינלאומיות

1989 - אמן בינלאומי
1995 - רב-אמן.
סורין באולימפיאדת השחמט

בשנים 1994–2004 השתתף סורין ב-3 אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
|  1994 | 2 עת | ארגנטינה | 2485 | 5.5 מ-10 | 3+ 5= 2- | 55.0 | 33 קבוצתי, 32 אישי |
|  1996 | עת | ארגנטינה | 2485 | 4 מ-7 | 2+ 4= 1- | 57.1 | 15 קבוצתי, 23 אישי |
|  2004 | 4 | ארגנטינה | 2509 | 5.5 מ-11 | 3+ 5= 3- | 50.0 | 34 קבוצתי, 55 אישי |
הערות שוליים

↑  Sorín, Ariel - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארנולד ספנסר-סמית'

| --- | --- |

 לידה:  17 במרץ 1883 בלהאם, סטרטהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  9 במרץ 1916 (בגיל 32) מדף הקרח רוס 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  קינגס קולג' לונדון  קווינס קולג' 
 
ארנולד פטריק ספנסר-סמית (באנגלית: Arnold Patrick Spencer-Smith ‏ 17 במרץ 1883–1916) היה כומר וצלם חובב בריטי, שהצטרף למשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית של ארנסט שקלטון, 1917-1914, ככומר וצלם המשלחת בקבוצת ים רוס. התלאות שפקדו את המשלחת הביאו למותו של ספנסר-סמית'. כף ספנסר-סמית' על האי וייט שבארכיפלג רוס ב-78°00′S 167°27′E﻿ / ﻿78.000°S 167.450°E﻿ / -78.000; 167.450 קרוי על שמו.
חייו

ספנסר-סמית נולד בסטריתאם (יום הולדתו, 17 במרץ, היה גם יום הולדתו של לורנס אוטס, אך הוא היה צעיר מאוטס בשלוש שנים). אחרי לימודים קינגס קולג' ובקווינס קולג' בקיימברידג', לימד שנים אחדות באדינבורו ואחר הוסמך לפקיד בכנסייה האפיסקופלית הסקוטית בשנת 1910 ובהמשך מונה לעוזר הכומר בכנסיית כל הקדושים, אדינבורו. הוא הוסמך לכומר זמן קצר לפני שעזב את אנגליה להפליג באורורה.
חבר במשלחת

לא ברור איך הגיע ספנסר-סמית לכלל הצטרפות למשלחת. אחת הגרסאות היא, שהוא רצה להתגייס לצבא עם פרוץ המלחמה, אבל כאיש-דת היה מנוע משירות קרבי. משום כך הציע את שירותו לשקלטון כמחליף לאחד מחברי הקבוצה המקורית, שפרש לשירות פעיל. אחרי שהגיע לאנטארקטיקה, במהלך המסע הראשון להנחת מצבורים, בחודשים ינואר-מרץ 1915, באו לביטוי חוסר התמצאותו בעבודת קטבים וכושרו הגופני המוגבל, עד שמפקד המשלחת, אניאס מקינטוש, שלח אותו חזרה לבסיס. במשך חורף 1915 עבד בבסיס כף אוונס, בעיקר בחדר החושך, שם גם ניהל לפעמים טקסים דתיים.
נסיבות המשלחת, לאחר צימצום קבוצת החוף עקב אובדן הספינה אורורה במאי 1915, חייבו את צירופו של ספנסר-סמית למסע העיקרי להנחת מצבורים אל קרחון בירדמור בעונות הקיץ של 1915 ו-1916, בלי להתחשב במגבלותיו הגופניות. ייתכן, שלו נשארה ה"אורורה" במעגן, היו חברים אחרים מצוות הספינה מתגברים את קבוצת החוף והתביעות הגופניות מספנסר-סמית היו פוחתות. הוא לא ניסה להשתמט ועבד ככל שנדרש. מכל מקום, מותש מן העבודה הראשונית של גרירת מטעני אספקה אל מצבור הבסיס בשונית מינה במהלך ארבעת החודשים שבין ספטמבר לדצמבר 1915, לא עמדו לו כוחותיו במאמץ הפיזי שנדרש במסע העיקרי דרומה להנחת מצבורים, והוא התמוטט לפני שהגיע לבירדמור. מכאן ואילך היה הכרח לשאת אותו על גבי המזחלת, חסר-ישע ותלוי בארנסט ויילד לצרכיו הבסיסיים ביותר. הקבוצה השלימה את משימת הנחת-המצבורים וחזרה צפונה, תוך מאבק בתנאי מזג-אוויר מחריפים, כאשר כל חבריה הולכים ונחלשים בהשפעת הצפדינה שתקפה אותם והציבה קשיים חמורים בדרך התקדמותם. ספנסר-סמית, שלא התלונן אבל היה נתון מדי פעם להזיות קדחת בהמשך הדרך, מת על חומת הקרח ב-9 במרץ 1916, בגיל 32, יומיים לפני שהקבוצה הגיעה לבסוף למקלט הבטוח של האט פוינט. הוא נקבר על הקרח.
ארנולד ספנסר-סמית לא היה נשוי. הוא הקדיש רשומת יומן אחרונה, ב-7 במרץ 1916, לאביו, אמו, אחיו ואחיותיו. זכרו מונצח בכף ספנסר-סמית' על האי וייט ב-78°00′S 167°27′E﻿ / ﻿78.000°S 167.450°E﻿ / -78.000; 167.450
הערות שוליים

↑  Tyler-Lewis, "The Lost Men"' Bloomsbury, 2006, p. 77
↑  http://www.heritage.antarctica.org/AHT/CrewRossSeaParty ארגון מורשת אנטארקטיקה, קבוצת ים רוס
↑  טיילר-לואיס, עמ' 40
↑  טיילר-סמית, עמ' 140
↑  טיילר-סמית, עמ' 191-180
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6295bmn
אריסטודמוס (מצביא)

אריסטודמוס (ביוונית עתיקה: Ἀριστόδημος‏; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא ומדינאי ספרטני.
על תחילת דרכו של אריסטודמוס לא ידוע לנו דבר פרט לכך שהיה בן למשפחת המלוכה האגידית. בשנת 395 לפנה"ס הודח המלך האגידי פאוסניאס בשל תוצאותיו של קרב הליארטוס. במקום פאוסניאס הוכתר בנו אגסיפוליס הראשון כמלך ספרטה. מכיוון שהוא היה עוד קטין, מונה אריסטודמוס לאפוטרופוס שלו. באותו זמן השתוללה ביוון המלחמה הקורינתית. ערי הברית האנטי-ספרטנית גייסו את כוחותיהם בקורינתוס, אולם לא פתחו במתקפה. בשל כך, החליטו הספרטנים לצאת למתקפה מוקדמת. מכיוון שהמלך השני של ספרטה אגסילאוס השני, היה באותו הזמן במסע מלחמה באסיה הקטנה, נבחר אריסטודמוס להוביל את צבא ספרטה להתקפה. אריסטודמוס פגש את כוחות הברית על קרקעיתו היבשה של הנהר נמאה, ולפיכך מכונה הקרב קרב נמאה. אריסטודמוס ניצח בקרב, והרוויח לספרטה מספיק זמן כדי לאפשר לאגסילאוס לחזור מאסיה.
הערות שוליים

↑  הגיית השם ביוונית: אריסטודמוס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף).
↑  פאוסניאס, תיאורה של יוון, ספר שלישי, 5, 7.
↑  קסנופון, הלינקה, ספר רביעי, 2, 9.
↑  לתיאור הקרב: קסנופון, הלינקה, ספר רביעי, 2.
↑  משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, 1984. עמ' 431.
ארנולד לחובסקי

| --- | --- |

ארנולד לחובסקי, 1909
 לידה:  1880 צ'רנוביל, האימפריה הרוסית (אוקראינה)
 פטירה:  1937  (בגיל 57 בערך) ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  אהרן ברקוביץ' 
 תחום יצירה:  ציור 
 
ארנולד בוריסוביץ לָחוֹבְסקי (ברוסית: Арнольд Борисович Лаховский; באנגלית: Lakhovsky;‏ 1880 – 1937) היה צייר יהודי יליד אוקראינה, שהיה אחד מן המורים הראשונים בבית הספר לאמנות "בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות".
קורות חיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
לחובסקי נולד בשם אהרן ברקוביץ' בשנת 1880 בעיר צ'רנוביל שבפלך קייב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). הוא למד אמנות באודסה ואחר כך במינכן.
בשנת 1903 יצר לחובסקי פורטרט של חיים נחמן ביאליק, שהיה אחד התיאורים הראשונים של המשורר. בשנת 1909 עלה לחובסקי לארץ ישראל, בעקבות הזמנתו של בוריס שץ, ושימש כמחליפו של מורה בצלאל שמואל הירשנברג.
עם בואו לארץ ישראל השתכן לחובסקי בביתו של הסופר ש. בן-ציון. נחום גוטמן, בנו של בן-ציון, תיאר בדיעבד את ביקורו של לחובסקי בביתם. על פי גוטמן יצר לחובסקי בביקור זה כמה עבודות ובהם "תמונת כושי יושב על שרפרף מעשן נרגילה, נופים של חול וים, ופורטרט שעשה מפרופסור שץ". לאחר כשנה חזר לחובסקי לסנקט פטרבורג. ב-1912 מונה שם כפרופסור לאמנות.
בשנת 1925 היגר לחובסקי לפריז, שם הציג בכמה מוזיאונים וגלריות לאמנות. בשנת 1933 היגר לארצות הברית, שם לימד בבית הספר לאמנות של מוזיאון בוסטון לאמנות.
לחובסקי נפטר בניו יורק בשנת 1937.
גלריה

לחובסקי (מימין) עם בוריס שץ לפני בניין בצלאל (1909)
השיחה, 1935 בקירוב
שמן על עץ, גובה 51 ס"מ, אורך 61 ס"מ
דיוקן עצמי של לחובסקי
הערות שוליים

↑  לוריא, דורון, "אלברט רובין, פרופ' שץ ומחזור התלמידים הראשון ב"בצלאל"", בתוך: בר-אור, גליה; לוריא, דורון (אוצרים), אלברט רובין, התחלות, משכן לאמנות, עין חרוד, 2010, עמ' 28.
↑  ראו: גוטמן, נחום, "חולות ובדים", דבר, 1959.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 552096  NLI: 987007506002205171  GND: 1078778361  ISNI: 0000 0004 3402 4246  RKD: 47481  ULAN: 500199954  VIAF: 308264643   WorldCat (עם VIAF): 308264643
אפילפסיה כללית אידיופתית

אפילפסיה כללית אידיופתית (IGE - Idiopathic generalized epilepsy) היא קבוצה של מחלות אפילפטיות שיש הסבורים שיש מאחוריהן בסיס גנטי חזק. חולים שיש להם IGE הם רגילים מכל בחינה ואין להם חריגויות אנטומיות במוח. לעיתים קרובות יש לחולים אלה היסטוריה משפחתית של אפילפסיה ונראה שיש רגישות גנטית להתקפים. IGE מתגלה, בדרך כלל, בין הילדות המוקדמת וגיל ההתבגרות למרות שהוא יכול להיות מאובחן מאוחר יותר. הסיבה הגנטית של סוגי IGE אחדים היא ידועה למרות שההורשה לא נוהגת תמיד לפי מכניזם פשוט של פגם גנטי.
סוגים > אפילפסיה מיוקלונית שפירה אצל תינוקות

סוג זה של אפילפסיה הוא נדיר ושכיחותו פחות מ-1%. הוא נפוץ פי 2 אצל בנים בהשוואה לבנות. גיל התחלת התקפים הוא בין 5 חודשים ו- 5 שנים. ילדים שיש להם הליקוי הזה סובלים, לעיתים קרובות, מצניחת ראש וקפיצה קצרה של הזרוע. למרות שסבורים שיש בסיס גנטי למחלה זאת לא מצאו קשר גנטי כזה.
סוגים > אפילפסיה כללית עם פרכוסי חום פלוס

אפילפסיה כללית עם פרכוסי חום פלוס (GEFS+) היא מטרייה לתסמונות רבות אחרות החולקות גנים הגורמים להן לחלות. חולים חווים פרכוסי חום מוקדם בילדות וכשהם גדלים הם חווים סוגים אחרים של התקפי פרכוס. גנים ידועים הגורמים ל  GEFS+ הם תעלת הנתרן α וגנים בתת-יחידה SCN1A ו- SCN2A ותת יחידה β בגן SCN1B. מוטציות בקולטן ה-  GABAA   γ תת-יחידה GABRG1 גם הם גנים הגורמים למחלה זו.
סוגים > אפילפסיה עם ניתוקים מיוקלוניים

אפילפסיה נדירה זאת יש לה טווח גילאים רחב בהם היא מתגלה (מהשנה הראשונה לחיים עד גיל העשרה המוקדם). אפילפסיה זו מאופיינת בהתקפי ניתוק ובו בזמן קפיצות מיוקלוניות המתרחשות, בדרך כלל, כמה פעמים ביום. לא תיארו עדיין את הגנטיקה של המחלה הזאת. התקפים הנובעים ממחלה זאת פוסקים, לעיתים קרובות, תוך 5 שנים.
סוגים > אפילפסיה עם התקפים מיוקלוניים אסתטיים (Epilepsy with myoclonic-astatic seizures)

במקורה נקראה תסמונת דוז (Doose syndrome), אפילפסיה עם התקפים מיוקלוניים-אסתטיים מהווה כ- 2% מן האפילפסיות של הילדות. לילדים הסובלים ממחלה זאת יש קפיצות מיוקלוניות קצרות מאוד (פחות מ-100 מילישניות) שאחריהן יש איבוד טונוס שרירים קצר באותה מידה, שתוצאתו היא, לפעמים, נפילות קשות. לחולים אחדים יש התקפים הרבה יותר ארוכים מסוג זה. לרבים מן החולים במחלה זאת יש גם התקפי ניתוק. סבורים שזאת מחלה פוליגנית.
סוגים > אפילפסיה של התקפי ניתוק אצל ילדים

ידועה גם כפיקנולפסיה, אפילפסיה של התקפי ניתוק בילדות (CAE - Childhood absence epilepsy). מייצגת כ- 10% מהילדים שיש להם אפילפסיה. היא מתבטאת בתחילה בגילאים 8-4  כתקופות קצרות של חוסר הכרה (ניתוק).
סוגים > אפילפסיה של ניתוק בגיל הנעורים

אפילפסיה של ניתוק בגיל הנעורים דומה ל CAE אך תחילת התפרצותה היא בגילאים בין 9 ל-13. שינויים אחרים הם בכך שלחולים בעלי ליקוי זה יש התקפי ניתוק לעיתים רחוקות יותר אבל ארוכים יותר מאשר לאלה שיש להם CAE.יש כמה אתרי גן אפשריים לליקוי זה למרות שלא נמצאו שום גנים הגורמים למחלה זו.
סוגים > אפילפסיה מיוקלונית של גיל הנעורים

ידועה גם כתסמונת יאנץ. אפילפסיה מיוקלונית של גיל הנעורים (JME) היא צורה שכיחה של אפילפסיה והיא אחראית ל-10% מכל המקרים ול- 25% של סוגי האפילפסיה הכללית אידיופתית. ילדים רבים שיש להם CAE מפתחים JME. אפילפסיה מיוקלונית של גיל הנעורים מתגלה לראשונה בין הגילאים 12 ו- 18 בהתקפים מיוקלוניים בולטים. התקפים אלה מתרחשים בדרך כלל בבוקר. לחולים שיש להם JME יכול לקבל גם התקפים כלליים והתקפי טוני-קלוני וכן התקפי ניתוק. הראו קשר לליקוי זה במוטציות בגנים  GABRA1, CACNB4, CLCN2, GABRD2 ו- EFHC1.
סוגים > אפילפסיה עם התקפי טוני-קלוני בלבד

סוג זה של אפילפסיה כללית אידיופתית יכולה להתפרץ כמעט בכל גיל וקשה לאפיין אותה. בשל הגדרתה הלא מדויקת אין זה אפשרי לספק הערכה מדויקת של שכיחותה. כפי שמשתמע משמה יש לחולים אלה רק התקפי טוני-קלוני.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.