עמנואל מקרון
נשיא צרפת > מדיניות פנים

ב-14 במאי 2017 הושבע לנשיא צרפת השמיני בתולדות הרפובליקה החמישית ולנסיך-שותף של אנדורה לצד ז'ואן אנריק ויווס אי סיסיליה, בישוף אורז'ל, וה-25 במספרו כלל. הוא מינה כראש ממשלה תחתיו את אדואר פיליפ, חבר מפלגת הרפובליקנים ומתון שהיה מקורב לאלן ז'ופה. ביוני באותה שנה זכתה מפלגתו של מקרון, הרפובליקה בתנועה! (!La République en Marche), במסגרת סיעתה בקונגרס, ברוב מוחלט באספה הלאומית בבחירות הפרלמנטריות, עם 308 מושבים מתוך 577, ויצרה ברית משותפת עם מפלגת המרכז בראשות פרנסואה ביירו, מודם (MoDem), המביאה לתנועה 350 מושבים בבית המחוקקים.
ביולי 2017, לאחר סקנדל פוליטי-כלכלי שנגע למינויים לתפקידי ממשל שבוצעו בידי פרנסואה פיון, מקרון תמך בחקיקה של האספה הכללית שאסרה על קיום נפוטיזם בממשל. החקיקה הייתה השלב הראשון בתוכנית ממשלתית שקידם מקרון להפחתת השחיתות השלטונית בצרפת. מקרון מקדם עוד מעלייתו לנשיאות מדיניות שנועדה לשפר את יחסי הממשל ואיגודי הפועלים כך שהאחרונים יהיו כמה שיותר אפקטיביים בקידום המדינה לפי המודל של גרמניה ומדינות סקנדינביה. כמו כן, הוא התנגד לגיוס עובדים זרים בשכר נמוך ממזרח אירופה שיועסקו בצרפת במטרה לשמור על מעמדם הכלכלי-חברתי של העובדים הצרפתים.
בשנת 2018 התמודד מקרון מול מחאת האפודים הצהובים, שבמקור הייתה מכוונת בעיקר נגד עליית מחירי הדלק ויוקר המחיה בצרפת, אולם התרחבה עם הצטרפותם של עובדי התחבורה הציבורית ושירותי הכבאות, ששבתו בעקבות הכרזתו על תוכנית פנסיה חדשה במסגרתה כל עובד יזכה לפנסיה בהתאם לצבירת נקודות וככל שיעבדו יותר כך תגדל הפנסיה, ולהפך. התוכנית ספגה ביקורת והתנגדות עצומה מבית והביאה מאז 5 בדצמבר 2019 למצב של שביתה מתמשכת. המחאה הסתיימה ב-14 במרץ 2020 כתוצאה ממגפת הקורונה והסגר הלאומי שהוצא לפועל בצרפת.
בפגישתו בשנת 2019 עם נציגי הקהילה היהודית בצרפת, ובעקבות גל אירועים אנטישמיים שסחפו את צרפת, טען מקרון כי "אנטי-ציונות היא אנטישמיות מודרנית". בשנת 2021 לאחר החלטת בית המשפט העליון בפריז לדחות את ערעור משפחתה של שרה חלימי על שחרור רוצחה, התבטא מקרון כנגד החלטת בית המשפט, וקרא לשינוי החוק, שאפשר את שחרורו של הרוצח ללא משפט.
ממשלתו שאפה לחזק את תחום ההייטק במדינה. לשם כך השיק מקרון את "תחנה F", פרויקט חממה בפריז. מקרון הקצה לפרויקט כמעט 10 מיליארד יורו בהטבות מס ותמריצים אחרים, כדי לפתות פעילות מחקרית ועסקי בינה מלאכותית. בנק חדש נוסד כדי לסייע לממן הזנקים. הוא פעל להגדיל את ההשקעות הפרטיות בתחום זה.
לאחר בחירתו בפעם השנייה, קידם תוכנית להעלאת גיל הפרישה מ־62 ל־64 שנים, שעוררה התנגדות רבה. בינואר 2023 התרחשה על רקע זה שביתה כללית.
ב-27 ביוני 2023, פרצו ברחבי צרפת מהומות אחרי תקרית שבה נורה למוות נער שנעצר לבדיקת תנועה בנאנטר, פרבר של פריז, אבל ניסה לברוח עם רכבו ואז נורה מטווח קצר על ידי אחד משני השוטרים שביקשו לבדוק אותו. במשטרה טענו תחילה כי השוטר ירה בו כיוון שהרכב לכאורה עמד לדרוס אותו, אבל תיעוד שהופץ אחר-כך ברשתות החברתיות הפריך את הטענה הזו והראה ששני השוטרים עמדו לצד הרכב, וכי השוטר פתח באש בעת שהנער החל לנסוע קדימה, ולא לעברו. המהומות שפרצו בעקבות האירוע כללו התפרעויות אלימות, ביזה והצתה, על רקע טענות ארוכות-שנים לאלימות משטרתית מופרזת, שמופנית בעיקר כלפי שחורים וצרפתים ממוצא ערבי ומוסלמי, כמו גם תלונות על גזענות כלפי אוכלוסיות הללו, שמתמודדות עם עוני.
ב-19 בדצמבר 2023 העביר מקרון בתמיכת מפלגת הימין, הרפובליקנים, וכן מפלגת הימין הרדיקלי, האיחוד הלאומי, רפורמה משמעותית המקשיחה את עמדותיה של צרפת בנושאי הגירה ומהגרים. בין השינויים שאומצו: תיקבע מכסת הגירה שנתית על־ידי הפרלמנט, זכויות סוציאליות כמו סיוע בשכר דירה או קצבאות ילדים ומשפחה יינתנו רק אחרי חמש שנים של מגורים בצרפת, בעלי אזרחות כפולה שיבצעו פשעים יאבדו את האזרחות הצרפתית שלהם, ויגורשו בקלות יחסית. בנוסף, יהיה קשה יותר לצאצאים של מי שנכנסו כמהגרים לא-חוקיים לקבל אזרחות צרפתית, שהות במדינה ללא אישור תושבות תהפוך מחדש לעבירה פלילית הנושאת קנס ועוד. מקרון, שלא היה לממשלתו רוב בפרלמנט, גייס את תמיכת האופוזיציה מימין ברפורמה, שנתפסה כנוקשה מדי בקרב חלק מחברי מפלגתו, ושר הבריאות אורליאן רוסו אף התפטר במחאה על כך.
מאז הבחירות ביולי 2024, שבהן שום גוש לא השיג רוב מוחלט בפרלמנט, שלטה בצרפת ממשלת מיעוט שבה היו חברים מפלגת המרכז של מקרון והימין השמרני, ואילו מפלגת הימין הקיצוני של לה פן, שהגיעה למקום השלישי בבחירות, נתנה לה רשת ביטחון מבחוץ. מפלגות השמאל והשמאל הקיצוני באופוזיציה, בינתיים, נטרו טינה למקרון על שלא התחשב בעובדה שהן הגיעו למקום הראשון בבחירות, והותיר אותן מחוץ לממשלה. הימין והשמאל הקיצוני סירבו לאשר את התקציב שקידם ראש הממשלה ברנייה, וממשלתו הפכה לראשונה זה יותר מ-60 שנה שמודחת באי-אמון.