אינטליגנציה רוחנית
הגדרות

הגדרות של אינטליגנציה רוחנית מסתמכות על המושג רוחניות כמובדל מדתיות – אינטליגנציה קיומית.
דנה זוהר הגדירה 12 עקרונות העומדים בבסיס האינטליגנציה הרוחנית:
מודעות עצמית: לדעת במה אני מאמין ומעריך, ומה מניע אותי עמוקות.
ספונטניות: לחיות בתוך הרגע ולהגיב אליו.
להיות מונחה חזון וערכי: לפעול מתוך עקרונות ואמונות עמוקות, ולחיות בהתאם.
הוליזם: ראיית דפוסים גדולים יותר, מערכות יחסים וקשרים; בעל תחושת שייכות.
חמלה: בעל איכות של "להרגיש-עם" ואמפתיה עמוקה.
חגיגת השונות: הערכת אנשים אחרים על השונות ביניהם, לא למרותם.
עצמאות שדה: עמידה מול ההמון ובעלי אמונות משלו.
ענווה: יש תחושה של להיות שחקן בדרמה גדולה יותר, של המקום האמיתי של האדם בעולם.
נטייה לשאול יסודי "למה?" שאלות: צורך להבין דברים ולרדת לעומקם.
יכולת מסגרת מחדש: עמידה מאחור ממצב או בעיה וראיית התמונה הרחבה יותר או ההקשר הרחב יותר.
שימוש חיובי במצוקות: למידה וצמיחה מטעויות, נסיגות וסבל.
תחושת ייעוד: הרגשה שנקראת לשרת, להחזיר משהו.
קן ד'אוניל, תומך בגישה שמשלבת אינטליגנציה רוחנית (SQ) עם אינטליגנציה רציונלית (IQ) וגם אינטליגנציה רגשית (EQ). IQ עוזר לנו ליצור אינטראקציה עם מספרים, נוסחאות ודברים, EQ עוזר לנו לתקשר עם אנשים ו-SQ עוזר לנו לשמור על איזון פנימי. כדי לחשב את רמת ה-SQ של האדם הוא מציע את הקריטריונים הבאים:
כמה זמן, כסף ואנרגיה ומחשבות אנחנו צריכים כדי להשיג תוצאה רצויה.
כמה כבוד דו-צדדי קיים ביחסים שלנו.
כמה "נקי" משחק שאנחנו משחקים עם אחרים.
כמה כבוד יש לנו בשמירה על כיבוד כבודם של אחרים.
כמה שלווים אנחנו נשארים למרות עומס העבודה.
עד כמה ההחלטות שלנו הגיוניות.
כמה יציבים אנחנו נשארים במצבים מטרידים.
באיזו קלות אנו רואים סגולות אצל אחרים במקום פגמים.
רוברט אמונס מגדיר אינטליגנציה רוחנית כ"שימוש אדפטיבי במידע רוחני כדי להקל על פתרון בעיות יומיומיות והשגת מטרות. במקור הוא הציע 5 מרכיבים של אינטליגנציה רוחנית:
היכולת להתעלות מעל הפיזי והחומר.
היכולת לחוות מצבי תודעה מוגברים.
היכולת לקדש את החוויה היומיומית.
היכולת לנצל משאבים רוחניים לפתרון בעיות.
היכולת להיות סגולה.
היכולת החמישית הוסרה מאוחר יותר בשל התמקדותה בהתנהגות אנושית ולא ביכולת, ובכך לא עמדה בקריטריונים מדעיים שנקבעו בעבר לאינטליגנציה.
פרנסס ווהן מציעה את התיאור הבא: "אינטליגנציה רוחנית עוסקת בחיים הפנימיים של הנפש והרוח והקשר שלה להיות בעולם.
סינדי וויגלסוורת' מגדירה אינטליגנציה רוחנית כ"יכולת לפעול בחוכמה וחמלה, תוך שמירה על שלווה פנימית וחיצונית, ללא קשר לנסיבות". היא מפרקת את הכישורים המרכיבים את SQ ל-21 מיומנויות, מסודרות למודל של ארבעה רבעונים בדומה למודל הנפוץ של דניאל גולמן של אינטליגנציה רגשית או EQ. ארבעת הרבעים של האינטליגנציה הרוחנית מוגדרים כ:
מודעות עצמית גבוהה יותר / אגו עצמי
מודעות אוניברסלית
שליטה עצמית גבוהה / אגו עצמי
נוכחות רוחנית / שליטה חברתית
יוסי עמרם מגדיר אינטליגנציה רוחנית כ"יכולת ליישם ולגלם משאבים ותכונות רוחניות כדי לשפר את התפקוד והרווחה היומיומית". בהתבסס על ראיונות עם שבעים ואחד מנהיגים רוחניים שנבחרו על ידי עמיתיהם, התיאוריה המבוססת האקומנית של אינטליגנציה רוחנית כפי שהוצגה בכנס השנתי ה-115 של האגודה הפסיכולוגית האמריקאית מדגישה שבעה נושאים עיקריים שהם אוניברסליים בכל מסורות הרוח והחוכמה של העולם. הם:
תודעה: בעל מודעות וידע עצמי מפותחים, מעודנים.
חסד: חיים בהתאמה עם הקדושה, מפגינים אהבה ואמון בחיים.
המשמעות: חווית משמעות בפעילות היומיומית באמצעות תחושת ייעוד וקריאה לשירות, לרבות מול כאב וסבל.
התעלות: זיהוי מעבר לאני האגו הנפרד לתוך שלמות מחוברת.
אמת: חיים בקבלה פתוחה, סקרנות ואהבה לכל הבריאה (כל מה שיש).
שלווה: כניעה בשלווה לעצמי (אמת, אלוהים, טבע מוחלט, אמיתי).
כיווניות פנימית: שמירה על חופש פנימי בהתאם לפעולה אחראית וחכמה.
דייוויד קינג ביצע מחקר על אינטליגנציה רוחנית באוניברסיטת טרנט בפטרבורו, אונטריו, קנדה. קינג מגדיר אינטליגנציה רוחנית כמערכת של יכולות מנטליות הסתגלותיות המבוססות על היבטים לא חומריים וטרנסצנדנטיים של המציאות, במיוחד היכולת:
"...לתרום למודעות, אינטגרציה ויישום אדפטיבי של ההיבטים הלא-חומריים והטרנסצנדנטיים של הקיום של האדם, מה שמוביל לתוצאות כגון רפלקציה קיומית עמוקה, שיפור המשמעות, הכרה בעצמי טרנסצנדנטי ושליטה במצבים רוחניים".
קינג מציע עוד ארבע יכולות ליבה של אינטליגנציה רוחנית:
חשיבה קיומית ביקורתית: היכולת להרהר באופן ביקורתי בטבע הקיום, המציאות, היקום, המרחב, הזמן וסוגיות קיומיות/מטפיזיות אחרות; גם היכולת להרהר בנושאים לא-קיומיים ביחס לקיומו של האדם (כלומר, מנקודת מבט קיומית).
הפקת משמעות אישית: היכולת להפיק משמעות ומטרה אישית מכל החוויות הפיזיות והנפשיות, לרבות היכולת ליצור ולשלוט בתכלית חיים.
מודעות טרנסנדנטלית: היכולת לזהות ממדים/דפוסים טרנסצנדנטיים של העצמי (כלומר, עצמי טרנסצנדנטי או טרנסצנדנטי), של אחרים ושל העולם הפיזי (למשל, אי-חומריות) במהלך מצבי תודעה נורמליים, בליווי היכולת לזהות אותם. יחס לעצמי ולפיזי.
הרחבת מצב מודע: היכולת להיכנס ולצאת ממצבי תודעה גבוהים יותר (למשל תודעה טהורה, תודעה קוסמית, אחדות, אחדות) ומצבי טראנס אחרים לפי שיקול דעתו האישי (כמו בהתבוננות עמוקה, מדיטציה, תפילה וכו').
כמו כן, גם Vineeth V. Kumar ומנג'ו מהטה חקרו את הרעיון בהרחבה. תוך הפעלת המבנה, הם הגדירו אינטליגנציה רוחנית כ"יכולת של אדם להחזיק במטרה רלוונטית חברתית בחיים על ידי הבנת ה'עצמי' ובעל מידה גבוהה של מצפון, חמלה ומחויבות לערכים אנושיים".