stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוזיקה קלאסית רוסית
המאה ה-21: מוזיקה רוסית מודרנית

ה"מוזיקה הקלאסית" או מוזיקה של אולם קונצרטים, איבדה במידה רבה את זוהרה, מצד אחד עקב עליית המוזיקה הפופולרית המסחרית ברוסיה, ומצד שני, הירידה בקידומה מאז נפילת ברית המועצות. אף על פי כן, מספר מלחינים, שנולדו בשנות ה-50' ואחריהן, הטביעו את רישומם, בייחוד ליאוניד דסיאנטניקוב, שהיה למלחין הראשון מזה עשרות שנים שתיאטרון בולשוי הזמין אצלו
אופרה חדשה ("ילדי רוזנטל", 2005), והמוזיקה שלו נהנתה מתמיכתם של גדעון קרמר ורומן מינץ. בינתיים, סופיה גוביידולינה, כמו עוד מלחינים סובייטים-לשעבר בני דורה, ממשיכה לקיים פרופיל גבוה מחוץ לרוסיה, בחיבור כמה יצירות יוקרתיות שקצרו ביקורות חיוביות, בהן "אין טמפוס פרזנס" (2007) לכנרת אן-סופי מוטר.
ראו גם

אופרה רוסית
מוזיקה קלאסית בתקופה המודרנית
הערות שוליים

↑  "Russian Music before Glinka: A Look from the Beginning of the Third Millennium." Marina Ritzarev (Rytsareva), Bar-Ilan University "מוזיקה רוסית לפני גלינקה: מבט מראשית המילניום השלישי." מרינה ריצארבה, אוניברסיטת בר-אילן
↑  אדוארד גארדן, ערך "אנטון רובינשטיין" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  Tchaikovsky Reasearch.net
↑  הביוגרפיה של ניקולאי רובינשטיין.
↑  אוניברסיטת מישיגן, ביוגרפיה של סרגיי רחמינוב
ניקולאי רימסקי-קורסקוב, מלחין רוסי בולט במאה ה-19, (דיוקן מאת ולנטין סרוב).
מאסימו קאררה

מאסימו קאררה (באיטלקית: Massimo Carrera; נולד ב-22 באפריל 1964) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל איטלקי.
כיהן כממלא מקום המאמן ביובנטוס ב-2012 וכיהן כעוזר מאמן ביובנטוס, בנבחרת האיטלקית ובספרטק מוסקבה. בשנת 2016 הוזמן למוסקבה וכיהן כעוזר מאמן בספרטק מוסקבה. באוגוסט 2016 הפך למאמן הראשי במקומו של דמיטרי אלניצ'ב וכיהן כמאמן שנתיים במהלכן הוביל את ספרטק לזכייה בליגת העל הרוסית בכדורגל לראשונה מזה 16 שנה. בסיום עונת 2016/2017, הוכתר למאמן העונה בליגה הרוסית.
קריירה

קאררה החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של פרו ססטו, אך עלה לגדולה בקבוצת בארי ולאחר חמש עונות עבר ליובנטוס ובשלב מסוים זומן לשחק בנבחרת האיטלקית אך שיחק בשורותיה במשחק ידידות בודד.
ב-1993 זכה עם הקבוצה בגביע אופ"א, לאחר ניצחון 6-1 בסיכום שני מפגשי הגמר על בורוסיה דורטמונד. בנוסף זכה בשורות יובנטוס באליפות ליגת העל האיטלקית בכדורגל, בגביע האיטלקי, בליגת האלופות, בגביע אופ"א ובסופרקאפ האיטלקי ובסיום עונת 1996 עבר לקבוצת אטלנטה, בה היה לקפטן הקבוצה.
בסיום עונת 2007/2008, בגיל 44, החליט לפרוש ממשחק ולהתמקד באימון. עבד כעוזר מאמן במספר קבוצות. ב-2012 היה למלא מקום המאמן ביובנטוס ולאחר מכן היה לעוזר מאמן. ב-2013 הואשם בהריגה לאחר שדרס למוות 2 נשים ונעצר לשנתיים.
ב-2016 עזב לספרטק מוסקבה וכיהן כעוזר מאמן וממלא מקום. באוגוסט 2016 היה למאמן הראשי של הקבוצה והביא אותה לזכייה באליפות המדינה ובפתח עונת 2017/2018 זכה עמה גם בסופרקאפ הרוסי. בשל הצלחתו עם ספרטק זכה בפרס במסגרת טקס פרסי "ספסל הזהב" באיטליה בתור המאמן האיטלקי המצליח ביותר בליגה זרה. פוטר באוקטובר 2018 בעקבות רצף נטול ניצחונות. במקומו מונה ראול ריאנצ'ו למאמן ספרטק.
בדצמבר 2019 מונה למאמן קבוצת הכדורגל א.א.ק. אתונה. בסך הכל, ב-20 משחקים בהדרכתו, הקבוצה צברה רצף של 17 משחקים ללא הפסד. א.א.ק העפילה לפלייאוף הליגה לאחר שסיימה במקום השני בעונה הסדירה והעפילה לגמר הגביע היווני בכדורגל. בפברואר 2021 מונה לאמן את בארי מסרייה ג'.
סטטיסטיקה

| קבוצה | תקופת כהונה | שיאים> מ | שיאים> ניצחונות | שיאים> שוויונות | שיאים> הפסדים | שיאים> אחוז ניצחונות | שיאים> הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יובנטוס | 1 ביולי 2012 — 19 באוקטובר 2012 | 10 | 7 | 3 | 0 | 70,00% |  |
| ספרטק מוסקבה | 5 באוגוסט 2016 — 22 באוקטובר 2018 | 89 | 49 | 20 | 20 | 55,06% |  |
| א.א.ק. אתונה | 8 בדצמבר 2019 — 22 בדצמבר 2020 | 25 | 15 | 8 | 2 | 60,00% |  |
| בארי | 9 בפברואר 2021 — |  |  |  |  |  |  |
| סך הכל | סך הכל | 99 | 56 | 23 | 20 | 56,57% |  |
תארים > קבוצתיים > כשחקן

אליפות הליגה האיטלקית השנייה: 1988/89
מחזיקת גביע מיטרופי: 1990
אליפות ליגת העל האיטלקית: 1994/95
מחזיקת הגביע האיטלקי: 1994/95
מחזיקת הסופרקאפ האיטלקי: 1995
מחזיקת גביע אופ"א: 1992/93
אליפות ליגת האלופות: 1995/96
תארים > קבוצתיים > כממלא מקום המאמן

מחזיקת הסופרקאפ האיטלקי: 2012
תארים > קבוצתיים > כמאמן ראשי

אליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל: 2016/17
מחזיקת הסופר קאפ הרוסי: 2017
תארים > אישיים

מאמן העונה בליגת העל הרוסית בכדורגל: 2016/17
פרס אוהדי ספרטק מוסקבה — "חזיר הבר המוזהב" 2017.
הערות שוליים

↑  איטליה: מאמנה לשעבר של יובנטוס נשלח למאסר על הריגה, באתר וואלה, 21 במאי 2013
↑   עוזי דן, האיטלקי שהפך את ספרטק מוסקבה לקבוצה עם בשר, באתר הארץ, 8 במאי 2017
↑  אלברט מוסטובוי, הנשק הסודי של ספרטק מוסקבה, באתר ynet, 24 בינואר 2017
↑  מיכאל יוכין‏, אלוף לפני קונטה: מאסימו קאררה מצעיד את ספרטק מוסקבה לתואר סנסציוני, באתר וואלה, 17 באפריל 2017
↑  "Juventus » Fixtures & Results 2012/2013". World Football.
↑  "РФС назвал Карреру лучшим тренером сезона". Sport-Express.Ru. «Спорт-Экспресс». 2017-05-22.
↑  "Болельщики «Спартака» наградили Карреру Золотым Кабаном". Sports.Ru. Tribuna Digital. 2017-06-19.
↑   מאסימו קאררה, בביצוע Массимо Каррера получил Золотого кабана, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: cac4c8ba-a13b-4c7f-9ac2-0803f34b786f
מחלת כליות פוליציסטית

| --- | --- |

 תחום:  גנטיקה רפואית 
 סיווגים
 ICD-11:  GB81 
 
מחלת כליות פוליציסטית (באנגלית: Polycystic kidney disease) היא מחלה גנטית, המחלה נמצאת באוכלוסייה בשכיחות גבוהה והיא המחלה הכלייתית הגנטית הנפוצה ביותר. המחלה מתאפיינת בריבוי של ציסטות בכליות. הציסטות במחלה הן בגודל של מעל 2.5 ס"מ, וניתנות לאבחון באולטרסאונד.
ישנם שני סוגים עיקריים של מחלות כליה פוליציסטיות. הסוג השכיח ביותר נקרא מחלת כליה פוליציסטית אוטוזומלית דומיננטית (ADPKD) והיא מהווה כתשעים אחוז מכלל המקרים של מחלות כליה פוליציסטיות.
מרבית החולים ירשו את הגן מאחד מהוריהם ולכן עבורם זוהי מחלה תורשתית. מחלתם של כעשרה אחוזים מהחולים אינה נובעת מסיבות תורשתיות והיא מכונה מחלת כליה פוליציסטית אוטוזומלית דומיננטית לא-תורשתית (Non-inherited ADPKD). כלומר השיבוש בגן נגרם אצלם באופן ספונטני במהלך חייהם, בדרך כלל עוד לפני הלידה.
המחלה עלולה להוביל לאי ספיקת הכליות. הסימפטומים הם: כאבי בטן בגלל הזיהומים וגודל הכליה, כאב לומברי (מתנים וגב), צמרמורות וחום, המטוריה, פרוטאינוריה, נטייה לאבני כליה ועוד. כיום אין טיפול למחלה והתרופות הניתנות מיועדות לטיפול בסימנים ובסימפטומים של המחלה, להקלה על המטופל: שתייה מרובה למניעת היווצרות אבנים, תרופות ליתר לחץ דם, תרופות לשיכוך כאבים, אנטיביוטיקה למזהמים, דיאליזה בהחלפת כליות פגומות, החולים במחלת כליות פוליציסטית הם מועמדים להשתלת כליה.
הערות שוליים

↑  מחלות כליה פוליציסטיות - מידע רפואי, באתר www.maccabi4u.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546452805171  GND: 4117742-3  LCCN: sh86002206 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מונאר

| --- | --- |

הנוף של מונאר, הרים מכוסים מטעי תה.
 מדינה:  הודו הודו
 מדינה:   קרלה
 שפה רשמית:  מלאיאלאם, אנגלית
 שטח:  187 קמ"ר
 גובה:  1,532 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  38,471 (2001)
 קואורדינטות:  10°05′21″N 77°03′35″E﻿ / ﻿10.089167°N 77.059722°E﻿ / 10.089167; 77.059722
 אזור זמן:  UTC +5:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודימונאר(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודימונאר(למפת קרלה רגילה) טריוונדרום קוצ'ימונאר(למפת קרלה מוגדלת) טריוונדרום קוצ'ימונאר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מונאר (במלאיאלאם: മൂന്നാർ, באנגלית: Munnar) היא עיירה במדינת קרלה, הודו, אשר ידועה בזכות מטעי התה הרבים בשטחה המעניקים לה מראה ייחודי. העיירה נמצאת כ-1,600 מטרים מעל גובה פני הים, על הרי הגהט המערביים.
מונאר מהווה את אחד ממוקדי התיירות המרכזיים של מדינת קרלה, ואף מוכרת בקרב תרמילאים ישראלים ומהווה חלק משביל החומוס בדרום הודו.
אטימולוגיה

בשתי השפות, מלאיאלאם וטמילית, השם מונאר משמעותו "שלושה נהרות". השם נובע ממיקומה של העיירה, הנמצאת בסמוך לנהרות מודיראפוז'ה, נלאת'ני, וקונדלי.
היסטוריה

לפני תקופת הודו הבריטית והגעת הבריטים לאזור בשנת 1870, הוא היה שייך לבני השבט מוטהובן שהגיעו לשם, ככל הנראה, עוד במהלך המאה ה-10 מאזור מאדוראי. מעט ידוע על השבט ועל ההיסטוריה שלהם.
בשנת 1877 הבריטים החלו ליישב את האזור והקימו מטעי גידול שונים, כגון קפה, הל, סיסל. אולם, כל הגידולים ננטשו לאחר שהתגלה שגידול תה היה היעיל ביותר, ועד שנת 1915 העיירת הבריטית מנתה יותר מ-16 מפעלי תה. למעשה מאז ועד היום, גם לאחר שהבריטים עזבו את העיירה והודו הכריזה על עצמאותה, הכלכלת של האזור מתבססת בעיקר על גידולי תה. כיום, רוב מטעי התה בעיירה הם בשליטת קבוצת טאטא.
הערות שוליים

↑  Munnar, www.equi.in
1 2 3  מונאר: שדות תה לנצח, באתר ynet, 31 בינואר 2006
↑  Maps, Weather, and Airports for Munnar, India, www.fallingrain.com
↑  Kerala tourism sees 10.94% growth; over 1.5 crore footfalls in 2017, The Statesman, ‏2018-04-05 (באנגלית)
↑  Munnar History, web.archive.org, ‏2012-02-05
1 2  Brief Munnar History, MUNNAR .ORG, ‏2018-03-23 (באנגלית)
1 2  History of Munnar, Hill station, Plantation era, Idukki, Kerala, India, Kerala Tourism - Munnar (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4535662-2  VIAF: 15145424500086831429   WorldCat (עם VIAF): 15145424500086831429
מארק אוברמארס

מארק אוברמארס (בהולנדית: Marc Overmars; נולד ב-29 במרץ 1973) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי, ושימש כמנהל הספורטיבי בקבוצת אייאקס ההולנדית.
אוברמארס, שהיה ידוע במהירותו, שיחק בליגות הבכירות בהולנד, אנגליה וספרד, וזכה בין היתר בליגת האלופות בעונת 1994/1995 עם אייאקס, ובארבעה תוארי אליפות בהולנד ובאנגליה. הוא ייצג את נבחרת הולנד בשני מונדיאלים ובשתי אליפויות אירופה.
קריירת משחק > נבחרת הולנד

אוברמארס החל את הקריירה הבינלאומית שלו בנבחרת הולנד בפברואר 1993 תחת המאמן דיק אדבוקאט, במשחק מול טורקיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. אוברמארס כבש כעבור חמש דקות, והולנד ניצחה בתוצאה 3-1. אוברמארס נכלל בסגל נבחרתו למונדיאל 1994 בארצות הברית, והוא שותף בכל חמשת משחקיה של הולנד שהודחה על ידי ברזיל בשלב רבע הגמר. בזכות הופעותיו בטורניר, זכה אוברמארס בתואר השחקן הצעיר הטוב ביותר בטורניר.
במסגרת מוקדמות יורו 1996 הפגין אוברמארס יכולת טובה ואף כבש שלושער מול מלטה, אך החמיץ את הטורניר עצמו עקב הפציעה בברך במדי אייאקס. הוא שב לפעילות לקראת מונדיאל 1998 בצרפת, וזומן לסגל הסופי של הנבחרת אותה אימן אז חוס הידינק. אוברמארס פתח בכל משחקי נבחרתו בשלב הבתים ובשמינית הגמר, ואף כבש בניצחונה של הולנד 5-0 על קוריאה הדרומית. הוא נפצע באימון לקראת משחק רבע הגמר מול ארגנטינה והיה אמור להחמיץ את המשחק, אך לבסוף נכנס כמחליף בדקה ה-64. בכך החמיר אוברמארס את פציעתו, מה שגרם לו להחמיץ את משחק חצי הגמר מול ברזיל, בו הודחה נבחרתו בבעיטות הכרעה.
לקראת טורניר יורו 2000 שוב סבל אוברמארס מפציעה, אך הצליח להתאושש בזמן כדי להכלל בסגל כבר למשחק הראשון מול צ'כיה. הוא עלה כמחליף בדקה ה-78, ועשר דקות אחר כך היה מעורב במהלך שהוביל לכדור עונשין לזכות נבחרתו, ממנו כבש פרנק דה בור את שער הניצחון. אוברמארס פתח בהרכב בשני משחקיה הנותרים של נבחרתו בשלב הבתים וסייע לה להעפיל לרבע הגמר. בשלב זה פגשה הולנד את יוגוסלביה והביסה אותה בתוצאה 6-1, אוברמארס כבש את שני שעריה האחרונים של נבחרתו במשחק. בחצי הגמר, אוברמארס שיחק לכל אורך הפסדה של הולנד לאיטליה בבעיטות הכרעה.
אוברמארס שותף בשמונה מתוך עשרת משחקיה של הולנד במוקדמות מונדיאל 2002, ממנו לא הצליחה להעפיל לטורניר. לאחר שנה של היעדרות, חזר אוברמארס לסגל הנבחרת של המאמן דיק אדבוקאט למוקדמות יורו 2004. הוא זומן גם לבגל הסופי לקראת הטורניר, ובעצתו של אדבוקאט, לא התאמן יותר מפעם אחת ביום. בשלב הבתים עלה אוברמארס לשתי הופעות כמחליף, ולא שותף במשחק אחד. הוא נותר על הספסל גם בניצחונה של הולנד על שוודיה בבעיטות הכרעה ברבע הגמר. משחקו האחרון בנבחרת היה בשלב חצי הגמר, אוברמארס פתח בהרכב והוחלף במחצית המשחק, שבו הפסידה הולנד לפורטוגל.
ב-11 שנותיו בנבחרת, רשם אוברמארס 86 הופעות, בהן כבש 17 שערים.
לאחר הפרישה

בפברואר 2005, הפך אוברמארס לבעל מניות בקבוצת נעוריו, גו אהד איגלס. כחודשיים אחר כך הוא הצטרף לצוות הניהול של המועדון. בשנת 2011 הוא החל, במקביל, להעביר אימון אחד בשבוע לקבוצת הנוער של אייאקס. בתום עונת 2011/2012, הודיע אוברמארס כי הוא עוזב את תפקידו בגו אהד איגלס, אותו ביצע בהתנדבות, בין היתר בעקבות מצבה המאכזב של הקבוצה בטבלה.
ביוני 2012 התמנה אוברמארס לתפקיד המנהל הספורטיבי של אייאקס.
בפברואר 2022 הוא פוטר מתפקיד המנהל הספורטיבי באייאקס לאחר ששלח הודעות בלתי ראויות לנשים במועדון.
תארים > תארים קבוצתיים

ליגת האלופות: 1994/1995
אליפות הולנד (3): 1993/1994, 1994/1995, 1995/1996
הגביע ההולנדי: 1992/1993
מגן יוהאן קרויף: 1993
הסופר קאפ האירופי: 1995
הגביע הביניבשתי: 1995
אליפות אנגליה: 1997/1998
הגביע האנגלי: 1997/1998
מגן הצדקה: 1998
תארים > תארים אישיים

הכדורגלן ההולנדי של העונה: 1993
השחקן הצעיר המצטיין במונדיאל: 1994
מונאי

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת סיקסו
 שטח:  11.53 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  242 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°18′25″N 20°56′09″E﻿ / ﻿48.306888888889°N 20.935780555556°E﻿ / 48.306888888889; 20.935780555556 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://monaj.asp.lgov.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מונאי(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.מונאי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מונאי (בהונגרית: Monaj) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי מונאי

במונאי חיו מעט יהודים. תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בסיקסו.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 5 |  |
| 1880 | 19 | 287 |
| 1910 | 7 |  |
| 1920 | 6 |  |
| 1930 | 7 |  |
| 1941 | 4 | 564 |
לילה מגניב

| --- | --- |

 בימוי:  כריס קולומבוס 
 הופק בידי:  דברה היל, לינדה אובסט 
 תסריט:  David Simkins 
 עריכה:  פרדי סטיינקאמף 
 שחקנים ראשיים:  אליזבת שו (Chris Parker) אנתוני ראפ (Daryl) קית' קוגן (Brad) מאיה ברוטון (Sara) John Ford Noonan לוליטה דוידוביץ אלברט קולינס ג'ון דייוויס צ'נדלר רון קנדה ג'ורג' ניוברן Marcia Bennett Calvin Levels בראדלי ויטפורד וינסנט ד'אונופריו פנלופה אן מילר קלארק ג'ונסון 
 מוזיקה:  מייקל קאמן 
 צילום:  ריק ווייט 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי טאצ'סטון, Silver Screen Partners 
 חברה מפיצה:  אולפני וולט דיסני, דיסני+ 
 הקרנת בכורה:  1 ביולי 1987 
 משך הקרנה:  102 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט נעורים, סרט קומדיה, סרט פעולה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   adventuresinbabysitting
 דף הסרט ב־IMDb
 
לילה מגניב (נקרא גם: הבייביסיטריות יוצאות להרפתקאות; באנגלית: Adventures in Babysitting) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1987 בבימויו של כריס קולומבוס ובכיכובם של אליזבת שו, מאיה ברוטון (אנ'), קית' קוגן (אנ'), אנתוני ראפ, פנלופה אן מילר, ובראדלי ויטפורד.
אף על פי שחלק גדול מעלילת הסרט מתרחשת בשיקגו, הסרט צולם בעיקר בטורונטו.
תקציר העלילה

הנערה כריס פארקר היא תלמידת בית ספר תיכון בת 17 שגרה בפרבר האמיד אוק פארק אשר בפאתי שיקגו. לאחר שהחבר שלה מבטל דייט רומנטי עימה כריס מסכימה להיות שמרטפית לשרה ובראד אנדרסון. ברנדה, ידידתה של כריס, מתקשרת אליה מתחנת אוטובוס בשיקגו ומספרת לה שברחה מהבית ונגמר לה הכסף, ומתחננת שכריס תבוא להציל אותה.
בעקבות כך כריס לוקחת עימה את שרה, בראד, ואת חברו של בראד, דריל, לשיקגו על מנת להציל את ברנדה. במהלך הנסיעה יש להם תקר, ונהג משאית גרר מתנדב לגרור את מכוניתם למוסך. בדרך לשם הנהג מקבל דיווח על כך שאשתו בוגדת בו, ונוסע למקום האירוע. בהגיעם הנהג פותח באש לעבר הגבר הזר שבילה עם אשתו, והחבורה מסתתרת בתוך מכונית. אז מתברר שגנב רכב יושב במושב הנהג.
הגנב נוסע למרכז העצבים של כנופיית גנבי רכב. הבוס שלו שולח את החבורה להמתין במשרד. הם מצליחים לברוח משם ונקלעים למועדון בלוז. שם הלהקה שמופיעה על הבמה מכריחה אותם לבצע שיר בלוז. לאחר מכן הם עולים על רכבת תחתית ומוצאים עצמם בעיצומה של קטטה בין שתי כנופיות יריבות. בראד נפצע בכף רגלו וכולם שמים פעמיהם לבית החולים הקרוב.
בבית החולים הם פוגשים את נהג משאית הגרר שמבשר להם שמכוניתם מוכנה וממתינה במוסך. בדרך למוסך הם מבקרים במסיבת אחווה, שם כריס פוגשת בחור שמוצא חן בעיניה. הבחור, דן, מסיע את החבורה למוסך, ומלווה להם 45 דולר למימון התשלום. בדרך מהמוסך הם רואים את הרכב של מייק חונה ליד מסעדה. כריס נכנסת למסעדה ומתעמתת עם מייק שמבלה שם עם מישהי.
שרה הולכת לאיבוד ומגיעה לבניין שבו נמצאים ההורים שלה. גנבי הרכב מאתרים אותה שם אבל היא מצליחה לחמוק. בסופו של דבר החבורה מתאחדת, אוספת את ברנדה מהתחנה ומספיקה להגיע הביתה לפני ההורים.
צוות השחקנים

אליזבת שו - כריס פארקר
בראדלי ויטפורד - מייק
מאיה ברוטון - שרה
קית' קוגן - בראד אנדרסון
פנלופה אן מילר - ברנדה
אנתוני ראפ - דריל
ג'ורג' ניוברן - דן
רימייק

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בשנת 2016 יצא רימייק לסרט בהפקת דיסני.
מחקרי ירושלים בספרות עברית

עטיפת כרך כד, תשע"א
מחקרי ירושלים בספרות עברית הוא כתב עת מדעי לספרות עברית, הרואה אור כשנתון בחוג לספרות עברית, המכון למדעי היהדות ע"ש מנדל, הפקולטה למדעי הרוח של האוניברסיטה העברית.
הגיליון הראשון של כתב העת יצא לאור בשנת תשמ"א-1981, בעריכתו של עזרא פליישר. בפתח גיליון זה נאמר:
משתתפים בו בין השאר החוקרים: עמינדב דיקמן, אופיר מינץ-מנור, טלי ארטמן, גילה וכמן, דינה שטיין, גלי דרוקר בר-עם, דוד פישלוב, תמר יעקבי, לילך לחמן ודולי בן-חביב. בשנת תשע"א 2011 ערכו אותו אריאל הירשפלד, חנן חבר ויהושע לוינסון.
כתב העת כולל: מחקרים אקדמיים, ביקורת ספרים וסקירת ספרים חדשים.
הערות שוליים

↑  מחקרי ירושלים בספרות עברית א, תשמ"א (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
מאטדי

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
 מחוז:  קונגו סנטרל
 תאריך ייסוד:  1879 
 שטח:  110 קמ"ר
 גובה:  355 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  306,053 (2012)
 קואורדינטות:  5°49′00″S 13°28′12″E﻿ / ﻿5.816667°S 13.47°E﻿ / -5.816667; 13.47
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מוגדלת) קינשאסה לובומבאשי מבוג'י-מאיי קיסנגני בוקאבו טשיקאפה קיקוויט בוניה מבנדאקה אנגולה זמביה טנזניה בורונדי רואנדה אוגנדה דרום סודאן הרפובליקה המרכז-אפריקאית קונגו האוק. האטל. מאטדי(למפת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו רגילה) קינשאסה לובומבאשי מבוג'י-מאיי קיסנגני בוקאבו טשיקאפה קיקוויט בוניה מבנדאקה אנגולה זמביה טנזניה בורונדי רואנדה אוגנדה דרום סודאן הרפובליקה המרכז-אפריקאית קונגו האוק. האטל. מאטדי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מאטדי (אנגלית: Matadi) היא עיר נמל במחוז קונגו סנטרל ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו ולה אוכלוסייה של 235,400 (2004). היא ממוקמת על האגן השמאלי של נהר הקונגו, כחצי מהמרחק בין האוקיינוס האטלנטי ועיר הבירה קינשאסה.
תרבות

פירושה של המילה "מאטדי" היא אבן בשפת הקיקונגו. העיר בנויה באזור גבעות, ויש ביטוי מקומי האומר שכדי לגור בה יש לדעת שלושה פעלים: "לעלות", "לרדת" ו"להזיע". בהמשך הנהר יש רשת מערות הנקראת "הצוק של דיוגו קאו" על שם גראפיטי שחרט במערות הימאי ומגלה ארצות הפורטוגזי לסמן את גבול מסעו אל תוך נהר הקונגו.
תשתיות

תחנת כוח על נהר המפוזו מספקת לעיר חשמל. פס רכבת מחברת בין מאטדי לקינשאסה הבירה, מרחק של כ-350 ק"מ. הנמל הוא מרכז חשוב לייבוא וליצוא עבור כל המדינה וחברת הדייג הלאומי "פמארזה" משתמשת בנמל על מנת לספק דגים לבירה. נמל התעופה "טשימפי" הקרוב איננו פעיל. גשר באורך 722 מטר שחוצה את הנהר נבנה בשנת 1983. על גבעה קרובה יש אנדרטה לבוני פס הרכבת בין מאטדי לקינשאסה.
לפני הזריחה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ריצ'רד לינקלייטר 
 הופק בידי:  אן ווקר מק'ביי
 תסריט:  ריצ'רד לינקלייטר, קים קאריזן 
 עריכה:  סנדרה אדיר 
 שחקנים ראשיים:  אית'ן הוק ג'ולי דלפי
 מוזיקה:  פרד פירת'
 צילום:  לי דניאל
 מדינה:  אוסטריה, ארצות הברית, שווייץ 
 חברת הפקה:  קאסל רוק אנטרטיינמנט 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 בינואר 1995
 משך הקרנה:  101 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית גרמנית צרפתית
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה 
 תקציב:  2.5 מיליון דולר
 הכנסות:  5,535,405 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   beforesunrise
 סרט הבא:  לפני השקיעה
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
לפני הזריחה (באנגלית: Before Sunrise) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה וקומדיה רומנטית משנת 1995. הסרט בוים על ידי ריצ'רד לינקלייטר ונכתב על ידי לינקלייטר וקים קאריזן. הסרט מגולל את סיפורם של ג'סי וואלאס (אית'ן הוק), צעיר אמריקאי, וסלין (ג'ולי דלפי), צעירה צרפתייה הנפגשים במקרה בנסיעה ברכבת. הם יורדים בווינה ומבלים לילה יחדיו, וכך הם לומדים להכיר זה את זה.
העלילה מינימליסטית עקב העובדה שרוב הסרט סובב סביב שיחותיהם של השניים. למרות זאת אופי דמויותיהם מפורט באריכות; ג'סי מוצג כרומנטיקן המוסווה כאדם ציני בעוד שסלין מוצגת כאדם רומנטי עם הרבה חששות. הם מתייחסים למפגשם כחד-פעמי, וחושפים דברים שבאופן רגיל לא היה מרשים לעצמם לחשוף.
ג'סי וסלין הופיעו ללא ציון קרדיט בסרטו של לינקלייטר, "חיים בהקיץ" (2001). בנוסף, יצאו לסרט שני המשכים; "לפני השקיעה" (2004) המתרחש כתשע שנים לאחר מפגשם בסרט ו"לפני חצות" (2013) המתרחש כשמונה עשרה שנים לאחר המפגש המקורי.
עלילה

הסרט מתרחש בקיץ 1994 ברכבת בדרכה לבודפשט. ג'סי (אית'ן הוק) משוחח באקראיות עם סלין (ג'ולי דלפי) עקב מריבה בין בני זוג ששניהם היו עדים לה. ג'סי בדרכו לווינה שממנה יטוס לארצות הברית בעוד שסלין בדרכה לאוניברסיטה בפריז לאחר ביקור אצל סבתה. כאשר הם מגיעים לווינה, ג'סי מציע לסלין לרדת איתו ולבלות איתו את הלילה. הוא טוען שבעוד עשור היא עלולה להצטער על זה שהיא סירבה להצעה כי נישואיה לא יהיו מאושרים. הוא אומר שאם היא תרד איתו היא תבין שהיא לא הפסידה כלום. טיסתו של ג'סי יוצאת בבוקר, ולכן השניים משוטטים ברחובות וינה כדי להעביר את הזמן.
לאחר ביקור בכמה מקומות היסטוריים בעיר, השניים מתנשקים על וינר ריזנראד. הם מתחילים להיפתח זה לזה, והם מדברים על אהבה, על דת ועל החיים. סלין מספרת שהיא נפרדה מחבר שלה שטען שהיא אוהבת אותו יותר מדי. ג'סי גילה לה שלמעשה הוא בא לבקר את חברתו במדריד, אך הם נפרדו. ג'סי החליט לשוב לארצות הברית בטיסה זולה, והוא קנה כרטיס רכבת סובב אירופה.
כאשר השניים עוברים ליד הדנובה, ניגש לעברם אדם המציע לכתוב להם שיר עם איזה מילה שהם יבחרו. הם בוחרים את המילה "מילקשייק", ולאחר קבלת השיר הם מוקסמים ממנו. מאוחר יותר הם יושבים בבית קפה וינאי ומשחקים משחק שבו כל אחד מתקשר לחבר ומביים שיחה לא אמיתית. סלין מגלה לחברתה שהיא הייתה מוכנה לרדת עם ג'סי מרכבת לפני שהוא אפילו ביקש, וג'סי חושף שלאחר שהוא נפרד מחברתו הוא רק רצה לברוח מחייו.
ככל שהזמן עובר הקשר בין השניים מתהדק. אולם הם מודעים לעובדה שככל הנראה הם לא ישובו להיפגש, ולכן עליהם לעשות את המירב ביחד. לאחר רמז שהיה ביניהם מפגש מיני, ג'סי אומר לסלין שהוא היה מעדיף להתחתן איתה מאשר לא לראות אותה יותר לעולם. למחרת השניים נפרדים בתחנת רכבת. הם מחליטים לא להחליף פרטים כדי ליצור קשר, אלא להיפגש באותו מקום בעוד שישה חודשים.
צוות שחקנים

אית'ן הוק - ג'סי
ג'ולי דלפי - סלין
אנדריה אקהרט - אישה ברכבת
האנו פושאל - בעל ברכבת
קארל בארקסשוויגר - בחור על הגשר
טאקס רובינוויטס - בחור על הגשר
ארני מנגולד - הקורא בכף יד
דומיניק קאסטל - משורר
היימון מריה באטינגר - ברמן
בליג' ג'סהאיים - רקדנית בטן
אדם גולדברג - אדם ישן ברכבת
קבלה

הסרט השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, שם ריצ'רד לינקלייטר זכה בפרס דוב הכסף לבמאי הטוב ביותר. הסרט זכה לביקורות חיוביות עם ציון של 100% מהאתר "Rotten Tomatoes". מבקרים רבים, ובהם רוג'ר איברט וג'נט מאסלין, היללו את הסרט.
מבקר הקולנוע ג'יימס ברנרדינלי הגדיר את הסרט כסרט הרומנטי הטוב ביותר בכל הזמנים. המגזין "אנטרטיינמנט ויקלי" דירג אותו במקום ה-25 ברשימת עשרים וחמישה הסרטים הרומנטיים המודרניים הטובים ביותר. בשנת 2008, המגזין "אמפייר" דירג את הסרט ברשימת 200 הסרטים הטובים ביותר בכל הזמנים.
בשבוע הראשון לצאתו של הסרט הוא הכניס כ-1.4 מיליון דולר ברחבי 363 אולמות קולנוע בלבד. בסיכום הכנסותיו, הסרט צבר כ-5.5 מיליון דולר, פי שניים יותר מתקציבו.