stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מתתיהו דגן (קורנפלד)
ביוגרפיה

דגן נולד בקהיר להוריו פרץ ורחל. אביו, פרץ קורנפלד-דגן, גדל בארץ ישראל והשלים את לימודיו בקולג' הסורי (לימים האוניברסיטה האמריקנית בביירות). מכיוון שבזמן מלחמת העולם הראשונה לא יכול היה לחזור לארץ, נסע למצרים ושם הכיר את רחל, שמשפחתה ברחה מהפוגרום בקישינב ב-1905 והשתקעה במצרים. בתום המלחמה עזבה המשפחה את מצרים ועברה לירושלים, כשבנם מתתיהו היה בן עשרה חדשים.
מתתיהו דגן גדל בירושלים ולמד בבי"ס "תחכמוני". בגיל 12 נסע עם הוריו, אחיו ושלוש אחיותיו לדרום אפריקה לשם נשלח פרץ קורנפלד (אביו) כשליח לפדרציה הציונית. בשובם ארצה לאחר שנתיים, דרשו ממתי לחזור על שתי שנות לימוד בגימנסיה רחביה. מאחר שלא הסכים לכך, נשלח מתי ללמוד בקולג' הסקוטי בצפת לסיום לימודיו התיכוניים.
בסיום לימודיו עבד עם דודו, ציון קורנפלד, במדידות קרקע באזור עמק חפר לקראת הקמת נתניה. זאת על מנת לחסוך כסף לנסיעה לאנגליה ללמוד הנדסה. תוכנית זו לא יצאה לפועל עקב פרוץ המאורעות בשנת 1936.
ביוגרפיה > שירות צבאי

בשנת 1936 גויס לקבוצות הכוננות של ההגנה בירושלים בפקודו של אליהו בן חור ועבר ל"הנודדת" בפקוד יצחק שדה. לאחר כשנה התנדב ל"גפירים" והוצב לשמירה בנוה יעקב . ה"גפירים" היו יחידות של נוטרים יהודיים שגויסו כחיל עזר למשטרה הבריטית. באותה עת עבר קורס "סגנים" בהגנה והיה השליש של הפו"ש בירושלים ומפקדם של שתי מחלקות.
בספטמבר 1938 התגייס ל"משטרת היישובים העבריים"-הנוטרים. בתור נוטר היה סרג'נט גושי שהיה למעשה מפקד הנפה מטעם ההגנה בגדוד הכרמל שגבולותיו מחיפה עד חדרה ומפקדתו הייתה בבנימינה.
ביוני 1940 החליף את טוביה ארזי כקציו קישור בגדוד השרון של הנוטרים שגבולותיו השתרעו מגבולו הדרומי של עמק חפר עד בת ים, חולון וצומת בית דגן.
ביוגרפיה > שירות צבאי > בצבא הבריטי

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה החל גיוס של תושבי ארץ ישראל לצבא הבריטי. המגויסים הראשונים גויסו ליחידות עזר כגון החפרים, תובלה, תותחנים וחיל עזר נשים. בסוף 1940 החל גיוס לחיל רגלים ומתי נשלח, מטעם ההגנה, להתגייס לצבא הבריטי, לפלוגות הבאפס (BUFFS) הפלסטיניות. מטרתם של הבריטים הייתה לגייס מספר שווה של פלוגות יהודיות ופלוגות ערביות. בתחילה גויסו 3 פלוגות יהודיות ו-3 פלוגות ערביות אך בפועל היו 15 פלוגות יהודיות ושלוש פלוגות ערביות. מגויסים אלו עברו אימונים בסיסיים ועסקו בעיקר בתפקידי שמירה - על מחנות בריטיים באזור.
מתי גויס לקורס קצינים מס' 2. בסוף הקורס הוצב כמפקד מחלקה בפלוגה 10 של הבאפס במחנה בואדי צראר. בהיותו קצין האחראי על השמירה, עסק גם בהעברת נשק ותחמושת מהמחנה הבריטי להגנה.
בנובמבר 1942 התמנה כסגנו של מכסי כאהן שהיה מפקד פלוגה 2 של הבאפס והועלה לדרגת קפטן. פלוגה 2 של "הבאפס" הפכה לפלוגה א' של הגדוד הראשון של הרגימנט הארץ-ישראלי. הרגימנט כלל שלושה גדודים שנבנו מ-15 פלוגות הבאפס והיה יחידת חיל רגלים שעברה אימוני שדה ולחימה ובנוסף לתפקידי שמירה.
ביוגרפיה > שירות צבאי > הבריגדה

בספטמבר 1944 הוקמה החטיבה היהודית הלוחמת-החי"ל-הבריגדה. שלושת גדודי הרגימנט הארץ ישראלי הפכו לשלושת גדודי החי"ל.
גדודים אלו רוכזו בבורג' אל-ערב ממערב לאלכסנדריה שבמצרים שם עברו גיבוש ואימונים והחטיבה הפליגה ב-4.10.1944 מנמל אלכסנדריה לנמל טרנטו בדרום איטליה. משם נסעו צפונה לעיירת המרפא פיוג'י, התמקמה החטיבה והתרכזה באימונים. מתי שרת בפלוגה א' של הגדוד הראשון והיה סגן מפקד פלוגה שמפקדה היה מכסי כאהן.
בראש השנה האזרחית 1945 סופח מתי למ"פ פלוגה קדומנית בגדוד המאורים בחטיבה הניו זילנדית לטבילת אש ראשונה על גדות נהר הסניו. במשך שבוע לחם עמם על כביש רימיני-בולוניה.
בפברואר 1945 החליף את מכסי כאהן ומונה כמפקד פלוגה א' בגדוד הראשון של הבריגדה ועד אפריל 1945, עת נפרצה החזית האיטלקית, היה בחזית הסניו.
אחרי פריצת החזית הפלוגה נעה והתמקמה באזור טרוויזיו בנקודת המפגש של גבולות איטליה, אוסטריה ויוגוסלביה. אזור זה היה שנוי במחלוקת בין הלאומים השונים ועבר מיד ליד. התפתח ויכוח בין פרטיזנים יוגוסלביים וקרביניירי איטלקים על השליטה בעיר פוזינה והייתה סכנה שהוויכוח ידרדר. על הפשרה שהציע מתי בסכסוך הגבול קיבל מתי את "צל"ש המלך".
בזמן שהות הבריגדה באזור טרביזיו עסקו חייליה באיתור ועזרה לשארית הפליטה. מפקדי היחידות חיפו על חיילים שעזבו את היחידה על מנת לחפש קרובים. בעיני הבריטים לא נשאה חן פעילות זו.
ב-27 ביולי 1945 הועתקה הבריגדה מהפיקוד באיטליה לפיקוד הצבא הבריטי על הריין ויצאה בשיירה דרך אוסטריה, גרמניה וצרפת לדרום בלגיה. גם אז אף על פי שהתפקיד הרשמי היה שמירה על מחנות שבויים גרמניים ומחסני צבא, עסקו חיילי הבריגדה בהברחת ניצולי שואה ממחנות העקורים לדרום צרפת ואיטליה לטיפול המוסד לעלייה ב'. שם שוכנו בעיירות חוף עד עלייתם לארץ במפעל ה"העפלה".
בתחילת 1946, לאחר חופשת מולדת קצרה, חזר מתי לאירופה (להולנד) ומונה לסמג"ד הגדוד השלישי כסגנו של אפרים בן ארצי.
לאחר שחרורם של שלמה שמיר ומיכאל בן-גל, מונה לתמפקד מטעם ה"הגנה" באירופה בקרב יחידות הבריגדה.
במסגרת פעילות זו היה בקשר עם נציגי המוסד לעלייה ב' ועסק במבצע "הכפילים"–מבצע לעליית פליטים בזהות של חיילים משוחררים. מתי היה בקבוצה האחרונה שהשתחררה מהבריגדה. וחזר לארץ ביולי 1946. באוקטובר 1946 השתחרר מהצבא הבריטי בדרגת מייג'ור.
ביוגרפיה > שירות צבאי > שירות בצה"ל

אחרי השחרור מהצבא הבריטי, עבר למנגנון הקבע של "ההגנה" והמשיך בטיפול בכפילים שהגיעו מאירופה ובטיפול בכספי מענקי השחרור שקבלו החיילים המשוחררים שבזהותם הגיעו הכפילים ארצה.
לאחר הקמת המדינה היה חבר במטכ"ל הראשון ועסק בתפקידי מטה. דגן היה שותף, בין היתר, בפרסומים הראשונים של צה"ל כגון פקודות מטכ"ל, סולם הדרגות בצבא, היה חבר בוועדה שקבעה את חוק השיפוט של צה'ל- תש'ט, יו"ר הוועדה לקביעת סמלי הכובע ותגי השרוול של יחידות הצבא ושותף להקמת היחידה הפסיכולוגית שקבעה קריטריונים למיון חיילים לקצונה ועוד.
בשנת 1950 התמנה לסגן ראש אג"א לתכנון והועלה לדרגת אלוף-משנה. בהמשך עבר קורס מפקדי גדודים, וקורס שלב ב' ומונה למפקד חטיבה 3 בגליל העליון.
ביוגרפיה > שירות אזרחי

בשנת 1953 השתחרר מצה"ל ועבד כמנהל כוח אדם ב"משביר המרכזי".
בשנת 1959 הצטרף למשרד החוץ. תפקידו הראשון היה קונסול כלכלי בשיקגו. במסגרת תפקידו זה סייר הרבה במדינות מרכז ארצות הברית ונוכח לראות את ההתפתחות הכלכלית של מדינות הדרום. בעקבות רשמיו נפתחה קונסוליה בדאלאס, טקסס ומתי שימש כקונסול כללי בדאלאס. בתום 2 שנות כהונתו בדאלאס המליץ להעביר את הקונסוליה ליוסטון, טקסס שהתפתחה מאוד עקב תעשיית החלל. בשנת 1962 חזר לארץ ומונה למנהל כוח אדם של משרד החוץ. בשנים 1964–1967 היה יועץ בשגרירות באוטווה. בשובו לארץ אמור היה להתמנות לשגריר במאלי ואף נשלח ללמוד צרפתית. אולם מדינה זו, כמו הרבה אחרות ניתקו את היחסים עם ישראל לאחר מלחמת ששת הימים ומתי נשאר במשרד החוץ בארץ במחלקת העיתונות. בשנים 1968–1971 מונה להיות שגריר בזמביה ושגריר לא תושב בסווזילנד ובוטסואנה.
בשנים 1971–1972 כיהן כקונסול כללי בלונדון. חודש לאחר סיום תפקידו בלונדון התפוצצה מעטפת נפץ בשגרירות שגבתה את חייו של עמי שחורי. בנוסף למעטפה שהתפוצצה היו 3 מעטפות נופץ נוספות שאחת מהן הייתה ממוענת למתי דגן.
תפקידו האחרון בשירות החוץ היה ככקונסול כללי ביוהנסבורג.
בשנת 1979 פרש לגמלאות. לאחר פרישתו חי בחיפה שם היה פעיל במועדון כדורת דשא, ספורט אותו הכיר בדרום אפריקה. כאשר נבחר להיות נשיא המועדון עשה רבות לקידום המועדון בבניית בית מועדון ושילוב עיוורים במשחק.
נפטר בינואר 1999 ונקבר בקיבוץ צרעה, בו חיו דגן ואשתו ציונה בשנותיהם האחרונות.
לקריאה נוספת

יואב גלבר, תולדות ההתנדבות כרך א: ההתנדבות ומקומה במדיניות הציונית והיישובית, 1939–1942, ירושלים: יד יצחק בן צבי, ירושלים תשל"ט
יואב גלבר, כרך ב: המאבק לצבא עברי, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשמ"א.
יואב גלבר, גרעין לצבא עברי סדיר: תרומתם של יוצאי הצבא הבריטי להקמת צה"ל, יד בן צבי, ירושלים: 1986
חנוך פטישי, מחתרת במדים, הוצ' משרד הביטחון, 2006
ישראל בן-דור, הראשון לחי"ל:ספר הגדוד הראשון לחטיבה היהודית הלוחמת, תל אביב, הוצאת מכבים א. מלצר: 2002
גרשון ריבלין, לאש ולמגן- תולדות הנוטרות העברית, מערכות, תל אביב 1964
הערות שוליים

↑  מת פרץ דגן-קורנפלד, הַבֹּקֶר, 2 ביוני 1963
פרץ דגן-קורנפלד, הצופה, 2 ביוני 1963
↑  אלבום הקורפורל - נוטרות וגיוס בתקופת המרד הערבי
↑  היחידות העבריות בצבא הבריטי | מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה-2, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם ה-2
↑  חנוך פטחשח, מחתרת במדים, משרד הבטחון
↑  WW 2 Dispatches-London Gazette
1 2  מחתרת במדים : ה"הגנה" והחיילים הארץ - ישראלים בצבא הבריטי 1939 - 1946, באתר kotar.cet.ac.il
↑  חברי המרכז, המ"א והמטכ"ל לדורותיהם, באתר www.hahagana.org.il
↑  ירון דרוקמן, מעטפת הנפץ ורצח השליח הישראלי בלונדון, באתר ynet, 19 בספטמבר 2015
צבי הירש לוין

| --- | --- |

 לידה:  1721 האיחוד הפולני-ליטאי 
 פטירה:  26 באוגוסט 1800 (בגיל 79 בערך) ברלין, ממלכת פרוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי הישן בברלין 
 תקופת הפעילות:  ? – 26 באוגוסט 1800 
 בן או בת זוג:  Sprinze Esperance Eger 
 אב:  אריה לייב מאמסטרדם 
 
רבי צבי הירש לוין
הרב צבי הירש (הירשל) לוין (נקרא גם צבי הירש ברלין; ה'תפ"א, 1721 - ה' באלול ה'תק"ס, 26 באוגוסט 1800), מגדולי רבני אשכנז בדורו, רב הקהילה בברלין בימי צמיחתה של תנועת ההשכלה.
ביוגרפיה

נולד ברישא לרב אריה לייב רב המקום (לימים רבה של אמסטרדם), שהיה ממשפחת רבנים בגליציה, ולאמו מרים בתו של החכם צבי, ואחותו של רבי יעקב עמדן. אחיו היה רבי שאול מאמסטרדם מחבר "בנין אריאל".
לצד השכלתו התלמודית וההלכתית עסק גם בפילוסופיה ובמדעי הטבע, וגם בדקדוק עברי, ואפילו כתב כמה שירים. ב-1751 היה מעורב במחלוקת הגדולה בין דודו רבי יעקב עמדן ובין רבי יהונתן אייבשיץ, וכתב מספר מאמרי תמיכה בעמדן. ב-1756 נבחר לרב בית הכנסת הגדול בלונדון, שם נקרא Hart Lyon, אולם לאחר מספר שנים, משראה שהקהילה אינה עומדת ברף יראת השמים וההקפדה ההלכתית שציפה ממנה, עזב את משרתו. הוא עבר להיות רב הקהילה בהלברשטאדט ואחר כך במנהיים, וב-1772 נתמנה כרב הקהילה בברלין.
בברלין החלו לנשב באותם ימים רוחות תנועת ההשכלה היהודית, ולוין נדרש להציג את העמדה הרבנית שמנגד. בניגוד לדרכם של רבני פולין ומזרח אירופה, שהעמידו קו תקיף שהגיע לעיתים עד כדי חרמות ונאצות, נקט לוין קו מתון יחסית. העובדה שהוא בעצמו התייחס בחיוב להשכלה כללית - אם כי רק כאשר היא כפופה ללימוד תורה - הקלה עליו את העמידה מול טענות המשכילים, והוא הצליח בדרך כלל לעמוד על שלו. ב-1778 נתן הסכמה לביאור ולתרגום לחומשי התורה של משה מנדלסון, שעמו היו לו יחסים ידידותיים. באותה שנה ביקשו ממנו השלטונות למסור להם סקירה כתובה של הדינים וההלכות היהודיים בתחומי המשפט והנישואין. מכיוון שלא ידע גרמנית במידה מספקת, ביקש ממנדלסון להכין את הסקירה, ומנדלסון אכן כתב סקירה בשם Ritualgesetze der Juden באישורו של לוין.
ב-1782 נקלע לוין למוקד הפולמוס סביב חיבורו של נפתלי הרץ וייזל "דברי שלום ואמת". וייזל ביקש להביא לשינוי מקיף במערכת החינוך היהודי, שעיקרו לימוד מדעים כלליים ושפות זרות לצד לימוד התורה שהיה נהוג עד אז. הרבנים יחזקאל לנדא ("הנודע ביהודה"), דוד טביל מליסא, ואחרים, שהתנגדו בתקיפות לרעיונותיו של וייזל, לחצו על לוין לנקוט צעדים מעשיים כנגד וייזל, והוא אכן החל בהליכים לגירושו מברלין.[דרוש מקור] מנגד התקוממו משכילי ברלין כנגד הרבנים וגייסו לעזרתם את השלטונות. הלחצים המנוגדים על לוין הלכו וגברו, ובשיא הקונפליקט עזב לוין במפתיע את ברלין, הודיע במכתב לפרנסי העיר כי בכוונתו לעלות לארץ ישראל, וביקש שיעזרו לאשתו ולבניו בסידורי העזיבה והנסיעה. מנהיגי הקהילה וביניהם הבנקאי דניאל איציג, מיהרו לדבר על לבו ולפייס אותו, ובסופו של דבר חזר לקהילה והמשיך בתפקיד עוד כ-18 שנים, עד פטירתו.
משפחתו

ר' צבי הירש היה נכדו של החכם צבי ואחיינו (בן אחותו) של רבי יעקב עמדין. אחיו היה רבי שאול מאמסטרדם מחבר "בנין אריאל". גיסם של ר' שאול ור' צבי הירש היה רבה של העיר האג, ר' שאול סג"ל הלוי, בעל ה"בנין שאול".
בנו הבכור של ר' צבי הירש, שאול ברלין (ת"ק - תקנ"ה), שהיה בעצמו רב קהילה בפרנקפורט על נהר אודר, היה משכיל במחתרת, כנראה גם ללא ידיעתו של אביו. האב עמד לצדו של הבן בשני פולמוסים שהתעוררו כנגדו: ב-1789 פרסם הבן את "מצפה יקתאל", ביקורת נוקבת על ספרו של הרב רפאל זיסקינד הכהן (רב קהילות אה"ו). בעקבותיה ביקשו רבנים להחרים אותו והאב הוכיח שאין תוקף לחרם; ב-1793 פרסם הבן את הספר "בשמים ראש", לפי טענתו שו"ת של הרא"ש מן המאה ה-13. הפעם טענו נגדו - ככל הנראה בצדק - שהספר מזויף, והאב עמד לצד הבן להוכיח את מקוריותו של החיבור.
בנו השני היה ר' אברהם דוד טביל מברלין (תק"ו - תקצ"א), שלא כיהן ברבנות על אף גדלותו בתורה והתגורר בפיוטרקוב. ידוע עליו ששהה פרק זמן מסוים אצל גיסו של אביו, ר' שאול הלוי סג"ל אב"ד האג, ולמד שם תורה מפי בעל ה"מצודות", ר' יחיאל הילל אלטשולר.
בנו השלישי היה הרב שלמה הירשל ברלינר (תקכ"ב - תר"ג), ששימש ראשון בתפקיד הרב הראשי של בריטניה באופן רשמי.
בתו שרה נישאה לבן דודה רבי יעקב משה, בנו של ר' שאול מאמסטרדם, שכיהן כרב העדה האשכנזית של אמסטרדם אחרי אביו רבי שאול.
מחיבוריו

צבי לצדיק, חידושים על התורה, הנ"ך ותלמוד בבלי, שו"ת ודרושים
צבא רב, חידושים על שישה סדרי משנה ועל ארבעה טורים ושולחן ערוך
הגהות וחידושים לפירוש לחם שמים של הרב יעקב עמדן על מסכת אבות
מאמרי פולמוס, פסקי דין, איגרות, שירים.
לקריאה נוספת

ר' צבי יחזקאל מיכלסון, פתחא זעירא, מבוא לספר צבא רב, מכון ירושלים, תשס"ב, עמ' 35–56.
ר’ אברהם הלוי שישא, שם עמ’ 10-16.
ילנה וסנינה

ילנה וסנינה (ברוסית: Еле́на Серге́евна Веснина́; ‏ נולדה ב-1 באוגוסט 1986) טניסאית עבר מרוסיה. היא זכתה להצלחות בתחרויות זוגות נשים וזוגות מעורבים בהם זכתה 4 פעמים בתחרויות גראנד סלאם. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו היא זכתה במדליית זהב בתחרות זוגות נשים (לצד יקטרינה מקארובה).
ביוגרפיה

ילנה וסנינה נולדה בשנת 1986 בלבוב (אז בברית המועצות כיום באוקראינה). גם אחיה הצעיר היה שחקן טניס. וסנינה החלה להתאמן בגיל 7.
ילנה וסנינה שיחקה בתחרויות לצעירות וזכתה במספר הצלחות. בתחרות "גראנד סלאם" היא הגיע עד לרבע הגמר וסיימה במקום ה-116 בדירוג.
בתחרויות גראנד סלאם לנשים וסנינה החלה לשחק בשנת 2005. ההישג הגדול שלה היה חצי הגמר באליפות וימבלדון 2016.
בתחרויות זוגות נשים וסנינה הייתה 11 פעמים בגמרים של גראנד סלאם החל משנת 2009 כאשר היא לצד ויקטוריה אזרנקה הגיע לגמר אליפות צרפת הפתוחה 2016. הצלחות גדולות היו לצד יקטרינה מקארובה כאשר הם ניצחו באליפות צרפת הפתוחה 2013, באליפות ארצות הברית הפתוחה 2014 ובאליפות וימבלדון 2017.
בתחרויות זוגות מעורבים וסנינה הייתה 4 פעמים בגמרים של גראנד סלאם. היא שיחקה לצד מאהש בהופאטי, לאנדר פאיס וברונו סוארס. עם סוארס הם ניצחו באליפות אוסטרליה הפתוחה 2016.
זוג וסנינה/מקארובה שיחקו בגמרים של תחרויות סוף שנה וניצחו בשנת 2016.
וסנינה שיחקה ב-2 אולימפיאדות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו היא זכתה במדליית זהב בתחרות זוגות נשים (לצד יקטרינה מקארובה). באולימפיאדת טוקיו היא זכתה במדליית זהב בתחרות זוגות מעורבים לצד אסלן קראצב והגיע למקום הרביעי בתחרות זוגות נשים.
ילנה וסנינה הייתה חברה בנבחרת גביע בילי ג'ין קינג של רוסיה.
וסנינה לא שיחקה בשנים 2022/2023 כאשר נולד ילדה השני שלה. בתחילת 2024 היא חזרה להתחרות אך בנובמבר 2024 הודיע על פרישה.
מזבלה (אתר אינטרנט)

| --- | --- |
סמליל הבלוג "מזבלה"
העמוד הראשי של "מזבלה"
העמוד הראשי של "מזבלה"
 סוג:  אתר אינטרנט, בלוג
 תקופת הפעילות:  2006–הווה (כ־19 שנים)
 מייסדים:  גיא דיין, דורי בן ישראל
 בעלות:  דורי בן ישראל
 שירותים עיקריים:  דיגיטל, פרסום, שיווק, תקשורת
 mizbala.com
מזבלה הוא אתר חדשות ובלוג ישראלי שנוסד ביוני 2006 על ידי גיא דיין ודורי בן ישראל, ועוסק בסיקור חדשותי של עולם הדיגיטל המתחדש עם עדכונים וכתבות מהקשת הרחבה של עולמות הפרסום, שיווק, יחסי ציבור, קריאייטיב ותקשורת.
היסטוריה

"מזבלה" הוקם ביוני 2006 על ידי גיא דיין ודורי בן ישראל, במהלך לימודי קופירייטינג ב'הבצפר', בית הספר של איגוד חברות הפרסום. האתר, שהיה לאחד הבלוגים העצמאיים הראשונים בישראל, התמקד בתחילה בסיקור עולם הפרסום הישראלי, תוך הצגת קמפיינים חדשים וטורים אישיים לצד ביקורת על משרדי פרסום וחדשות ברנז'ה בדבר מינויים, רכילות ותקציבים חדשים.
בדצמבר 2006 הרחיבו דיין ובן ישראל את פעילות האתר והקימו זרוע עצמאית נוספת בשם Mizbala - Creative Agency שהעניקה שירותי רעיונאות והפצה למפרסמים בארץ ובעולם, תוך שימוש בבלוג כצינור הפצה מרכזי.
בנובמבר 2008 נבחר הבלוג במסגרת "טקס פרסי האינטרנט הישראלי" שנערך על ידי אתר וואלה! NEWS וחברת בזק בינלאומי, לאחד מהבלוגים הטובים בישראל. בין השנים 2009 ל-2011 נבחר על ידי אתר mako לאחד מ-100 האתרים הטובים בישראל.
ביוני 2009 זכה סרטון פרסומת אינטראקטיבי שנעשה על ידי "מזבלה" ביחד עם הפרסומאי רועי כהן, במקום הראשון בתחרות בינלאומית של אתר שיתוף הווידאו YouTube ופסטיבל הפרסום בקאן. דיין, כנציג "מזבלה", הוטס על ידי YouTube לפסטיבל קאן שם השתתף בתחרות הפרסום לצעירים Young Lions.
באוגוסט 2009 רכש בן ישראל את מלוא החזקותיו של דיין בבלוג ובסוכנות, ודיין הקים סוכנות תוכן עצמאית בשם גולה. באוקטובר 2009, פרויקט של "מזבלה" הוצג במצגת השנתית של Google Labs, מצגת קריאייטיב וחדשנות מטעם חברת גוגל שסוקרת את המהלכים החדשניים ביותר שעשו שימוש בפלטפורמות המגוונות של גוגל.
בפברואר 2010 נבחר בן ישראל כשופט בקטגוריית המודעות של פסטיבל ניו יורק (באנגלית: New York Festivals).
ב-2011 הרחיב בן ישראל את פעילות "מזבלה" עם השקת עיצוב חדש, שילוב של לוח "דרושים", מדורי תוכן נרחבים יותר ושיתוף פעולה עם מגזין "פורבס ישראל", במסגרתו קיבל "מזבלה" מדור ייעודי ממותג במגזין פורבס המודפס. באותה שנה לקח "מזבלה" חלק בדירוגים של פורבס ויחדיו יצרו גם דירוג של אנשי פרסום. ביולי 2011, תרגיל יחסי ציבור של "מזבלה" לקידום אפליקציית פייסבוק ישראלית בשם ifidie, הוצג על ידי אדם אוסטרו, עורך אתר Mashable במסגרת
ועידת TED, הוועידה השנתית של אתר TED שנערכה באדינבורו שבסקוטלנד.
בינואר 2012 וכחלק מהרחבת פעילותה לגולשים, חתמה "מזבלה" על הסכם ייצוג של פסטיבל הפרסום הבינלאומי White Square בישראל. במסגרת שיתוף הפעולה, הושקה תחרות קריאייטיב למשרדי הפרסום בשיתוף פעולה עם מגזין פורבס ישראל, שלוותה בקמפיין פרסומי שהתל בבכירי ענף הפרסום הישראלי. בתחרות זכו אור רייכרט ועידו שוורצמן.
במרץ 2012 נבחר בן ישראל, ממייסדי "מזבלה", לרשימת "50 האנשים המשפיעים בתרבות הדיגיטלית בישראל" של שבועון Time Out תל אביב ובספטמבר 2012 שימש כשופט בתחרות האריה השואג שמתקיימת מטעם איגוד יועצי התקשורת ויחסי הציבור בישראל.
באוקטובר 2013, לאחר שתגובה של בן ישראל נמחקה מעמוד הפייסבוק של חבר הכנסת יאיר לפיד בטענה כי מדובר בדף אישי, פרסמה "מזבלה" כי לפיד ושרי מפלגת יש עתיד עשו שימוש אסור בסמל המדינה בתמונת הקאבר שבעמודי הפייסבוק שלהם. בעקבות הפרסום, לפיד ושריו אולצו להסיר את סמל המדינה מהעמודים.
ב-2014 הרחיבה "מזבלה" את תחום הסיקור במדור הדיגיטל והדאטה ובשיתוף פעולה עם חברת הניטור SpyTheNet, השיקה את דירוג עמודי הפייסבוק והפרופילים הפופולרים בישראל. במסגרת הדירוג, בו לוקחים חלק גם גופי חדשות ותוכן שחושפים את נתוני האמת של עמודי הפייסבוק שלהם, מוצגים מדי חודש 100 העמודים האינטראקטיבים ביותר בישראל לצד דירוג ייעודי לפרופילים אישיים.
באוקטובר 2016 בחר ארגון מנהלי הדיגיטל בישראל במייסד "מזבלה" לאחד מ-100 האנשים המשפיעים על זירת הדיגיטל בישראל.
ביקורת ואיומים בתביעה

במרץ 2013 פרסם בן ישראל כי אתר נקסטר מקבוצת mako מפברק את מספר הצפיות בכתבות. בעקבות הידיעה, נשלחה למזבלה התראה בטרם נקיטה בהליכים עם דרישה להסרת הכתבה ופרסום התנצלות. בן ישראל הסיר את הידיעה וכתב בעמוד הפייסבוק של "מזבלה" "סלח לי אבי (ניר) כי חטאתי???".
בדצמבר 2014 שלח אתר הארץ למזבלה מכתב איום בתביעה. לאחר שלטענתם בן ישראל פרסם נתונים שגויים בדבר היקף המנויים של האתר. בעקבות האיום בתביעת דיבה, הידיעה הוסרה מ"מזבלה", אולם בסטטוס פייסבוק שפרסם בן ישראל שזכה לאלפי לייקים ומאות שיתופים, סירב לחזור בו וטען כי מדובר במעשה ביריונות והשתקה מצד הארץ.
בפברואר 2015 פרסם בן ישראל על גל פיטורים המוני באתר תפוז אנשים. לאחר הפרסום שלחה קבוצת קו מנחה, בעלת השליטה בתפוז, מכתב איום בתביעה ובו דרישה להסיר את הידיעה ולפצותה במיליון ש"ח וזאת בתוך 3 ימים ממועד שליחת המכתב. בן ישראל סירב להוריד את הידיעה ולהענות לדרישת הפיצויים.
ביוני 2015 הגיש זמיר דחב"ש, מנהל המשברים של איגוד הבנקים בישראל תביעת הוצאת דיבה על סך 200 אלף ש"ח כנגד "מזבלה", בטענה כי בן ישראל הפר את פרטיותו לאחר שפרסם בבלוג סרטון תיעוד מהפגנה שקיימה תנועת באים לבנקאים מול ביתו של דחב"ש. בעקבות התביעה, פצחו ב"מזבלה" בפרויקט סיקורים מיוחד שעסק נרחבות בפעילותו של דחב"ש, כשבנובמבר 2016, ביקש דחב"ש למשוך את התביעה שהגיש נגד "מזבלה".
פרסומים בולטים

ביוני 2007 פורסם ב"מזבלה" כי חברת הפרסום מקאן תל אביב וחברת Yes הטלוויזיה בלוויין הן שעומדות מאחורי הקריאה לציבור לסייע במציאת נער בדיוני בשם צורי ברלב וזאת כחלק ממסע פרסום לקידום סדרת הטלוויזיה "הנפילים" שזכה להדים שליליים ברשת.
במאי 2011 דווח ב"מזבלה" כי זכיינית ערוץ 2 'קשת' פעלה לסגירת ערוץ היוטיוב של ערוץ 10.
בפברואר 2014 דווח ב"מזבלה" כי איש יחסי הציבור רני רהב קנה עשרות סטטוסים בפייסבוק לקידום תוכן שיווקי סמוי.
במרץ 2014 נחשפה ב"מזבלה" דליפת כרטיסי אשראי של לקוחות HOT.
בנובמבר 2014 נחשפו ב"מזבלה" התכתבויות של ההנהלה הבכירה של זכיינית ערוץ 2 קשת ואתר mako מהן עלה כי יש אמברגו על פרסום שמו של הבלוגר עומרי חיון בכתבות.
בינואר 2015 פורסם ב"מזבלה" מחירון הסטטוסים והכתבות על פיו פוליטיקאים משלמים לעמודי פייסבוק, בלוגרים ופעילי רשת כדי לתקשר מסרים פוליטיים.
בפברואר 2015 נחשף ב"מזבלה" כי עמוד הפייסבוק האנונימי כן, אבל איראן שהפיץ תעמולה נגד ראש הממשלה בנימין נתניהו, הופעל על ידי המחנה הציוני.
בפברואר 2015 נחשף לראשונה בעמוד הפייסבוק של "מזבלה" סרטון טיסת השוקולד. בדצמבר אותה שנה, פורסם כי בזק בינלאומי תכננה להפיץ סרטון שיווק סמוי ברוח 'טיסת השוקולד'.
באוגוסט 2015 נחשפה ב"מזבלה" תמונה בה נראה חבר הכנסת ינון מגל מהבית היהודי כשלפניו מה שנראית כמו שקית עם סם הקנאביס. בעקבות הפרסום הפכה התמונה לתופעת רשת.
באוקטובר 2015 נחשפה ב"מזבלה" הקלטה גנוזה בה בכירי פייסבוק ישראל נשמעים מנתקים את הטלפון בפניה של כתבת ישראל היום ליטל שמש. בעקבות פרסום ההקלטה, הסירה פייסבוק את הסטטוס שקישר אליה וחסמה את פעילותו של בן ישראל לחודש. לאחר הפרסום ב-mako, פייסבוק ישראל התנצלה, החזירה את הקישור וביטלה את החסימה.
בדצמבר 2015 פורסם ב"מזבלה" כי אתר ביזפורטל מצא דרך מתוחכמת לעקוף צו איסור פרסום ופרסם את שמה של בר רפאלי כדוגמנית החשודה בהעלמת מיסים באמצעות אקרוסטיכון.
באוגוסט 2016 נחשף ב"מזבלה" כי איגוד הבנקים בישראל וחברת פייסבוק ישראל עקבו וניטרו במשך תקופה ארוכה אחר פעילות תנועת באים לבנקאים באמצעות מערכת מעקב מיוחדת שנוהלה על ידי משרד שלום תל אביב של זמיר דחב"ש. בעקבות הפרסום, עיתונאים ששיתפו את הכתבה, בהם סגן עורך TheMarker רותם שטרקמן, גילו כי השיתופים שלהם נעלמו כלא היו.
לאור הלחץ התקשורתי פרסם דחב"ש לראשונה, סטטוס בפרופיל הפייסבוק האישי שלו ובו הכחשה כי פעל להדחקת האזכורים מהרשת החברתית.
בספטמבר 2016 פורסם ב"מזבלה" כי פייסבוק ישראל חסמה את פעילות עמוד הפייסבוק של תוכנית הצינור ואת פרופיל הפייסבוק האישי של גיא לרר מנחה התוכנית.
בינואר 2017 נחשף ב"מזבלה" כי טוויטר חיסלה את הפעילות המסחרית שלה בישראל ובמדינות נוספות שמחוץ לארצות הברית.
המאבק נגד פייסבוק

בתגובה למכתב איומים בתביעה שקיבל חברו של בן ישראל מחברת פייסבוק העולמית, החלה "מזבלה" בדצמבר 2011 במאבק ציבורי מתוקשר כנגד פייסבוק העולמית שהתפתח עם השנים למאבק גם נגד חברת פייסבוק ישראל. באותו חודש, השיקה "מזבלה" קמפיין בינלאומי שנועד לסכל את התביעה של פייסבוק וחברו של בן ישראל נשלח למשרד הפנים לשנות את שמו לזה של מייסד פייסבוק, מארק צוקרברג.
הקמפיין שעלה תחת הכותרת "Will Facebook Sue Mark Zuckerberg" (בעברית: האם פייסבוק יתבעו את מארק צוקרברג), זכה ללמעלה מרבע מיליון אזכורים בתקשורת העולמית ודורג על ידי המגזין "אינק" (אנ') כאחד מעשרת תרגילי היח"צ המדוברים ביותר בעולם לשנת 2011.
לאחר סגירת "סטטוסים מצייצים" בינואר 2015 לאור הפרת תנאי השימוש של פייסבוק, שיגרה "מזבלה" מכתב למנכ"לית פייסבוק ישראל עדי סופר תאני ובו תיעוד של מאות הפרות תקנון דומות בעמוד הפייסבוק של ynet. במקביל נחשף ב"מזבלה" מחירון התוכן השיווקי הסמוי בעמוד הפייסבוק של ynet.
בנובמבר 2016 איגדה "מזבלה" קבוצה של עיתונאים ואושיות רשת, בהם חנוך דאום, שרון שפורר, טל שניידר, יותם זמרי, אלדד יניב, עמית סגל ונוספים, למחאה כנגד חברת פייסבוק ישראל, בטענה כי נציגותה של פייסבוק בישראל פוגעת במכוון בחופש הביטוי של משתמשיה וחוסמת באופן שרירותי גולשים משימוש ברשת החברתית.
בדצמבר 2016, הקים בן ישראל אתר אינטרנט בשם "קונטקט פייסבוק", בו הוצגו דרכי יצירת הקשר הישירים עם הנהלת ועובדי פייסבוק ישראל. האתר מציג את עצמו כביכול כיוזמה של תנועה בין-לאומית בשם Bridges Will Burn (בעברית: "גשרים יישרפו"; גם לה הקים בן ישראל אתר ייעודי) שבסיסה בקוריאה הצפונית, וההתדיינות המשפטית עמה מוגבלת לבית המשפט המחוזי של מחוז צפון האמגיונג - עקיצה ברורה כלפי תנאי השימוש של פייסבוק.
בעקבות הפרסום חסמה פייסבוק את הפרופיל של בן ישראל, הסירה את הסטטוס והגדירה את הקישור לאתר כמסוכן וככזה שבלתי ניתן לשיתוף בפייסבוק. על פי תגובה שהתקבלה מדוברות פייסבוק, האתר נחסם מפני שהכיל פרטי יצירת קשר אישיים.
לאחר חסימת האתר פורסם באתרי החדשות השונים על המוסר הכפול של פייסבוק ישראל עם חשיפת סטטוס של בכיר בחברת פייסבוק ישראל שפרסם בפרופיל הפייסבוק שלו טלפון אישי של אדם ללא ידיעתו או אישורו. בעקבות ההד התקשורתי, הבכיר התנצל והסיר את הסטטוס.
במרץ 2017 הסירה פייסבוק את כלל הפוסטים והקישורים לכתבות המפנות לאתר "מזבלה" ואף סימנה את האתר כמסוכן ובלתי ניתן לשיתוף בפייסבוק. לאחר החסימה, הגיש בן ישראל תביעה בגין לשון הרע כנגד חברות פייסבוק ישראל ופייסבוק אירלנד. בכתב ההגנה, טענה פייסבוק כי הרגישה מאוימת מהביקורת שפורסמה עליה במזבלה. תביעתו של בן ישראל נדחתה, והוא חויב לשלם לפייסבוק 30,000 ש"ח הוצאות משפט.
במאי 2017 מחקה פייסבוק לחלוטין את עמוד הבלוג שמנה למעלה מ-43 אלף איש. ב-9 ביוני 2017, מחקה פייסבוק לחלוטין גם את פרופיל הפייסבוק האישי של דורי בן ישראל.
במרץ 2018 האתר פעל לחידוש פעילות של אדם גולד ברשת.
באפריל 2018 סגרה טוויטר את החשבונות של המזבלה.
פרסים ומועמדויות

| שנה | תחרות | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Cannes Lions - צרפת | פרומושן | זכייה |
| 2009 | YouTube Cannes Young Lions - עולמי | פרסום אינטראקטיבי | זכייה |
| 2009 | WORLD LUXURY AWARD - מונקו | השימוש הטוב ביותר במדיה | זכייה |
| 2009 | Mobius Awards - ארצות הברית | פרומושן | זכייה |
| 2009 | Effie Awards - ישראל | השקה | זכייה |
| 2010 | AD STARS - קוריאה | פרומושן, דיירקט, חדשנות | זכייה |
| 2010 | Webby Awards - ארצות הברית | חדשנות בדיגיטל | זכייה |
| 2010 | The One Show - ארצות הברית | אינטראקטיב | זכייה |
| 2011 | Webby Awards - ארצות הברית | חדשנות בדיגיטל | זכייה |