stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'אנגצ'ון
חלוקה מנהלית

מבחינה מנהלית תת-המחוז העירוני צ'אנגצ'ון מחולק ל-7 מועצות (市辖区), אזור פיתוח כלכלי וטכנולוגי אחד (国家级经济技术开发区), שלוש נפות עירוניות (县级市) ונפה אחת (县):
מועצת נָאנְגְוָואן (南关区/Nánguān Qū)
מועצת קְוָואנְצֶ'נְג (宽城区/Kuānchéng Qū)
מועצת צָ'אוֹיָאנְג (朝阳区/Cháoyáng Qū)
מועצת אֶרְדָאוֹ (二道区/Èrdào Qū)
מועצת לוּ-יְוָ'אן (绿园区/Lùyuán Qū)
מועצת שׁוָואנְג-יָאנְג (双阳区/Shuāngyáng Qū)
מועצת גְ'יוּטָאי (九台区/Jiŭtái Qū)
אזור פיתוח כלכלי וטכנולוגי צ'אנגצ'ון (长春经济技术开发区/Chǎngchūn Jīngjì Jìshù Kāifāqū)
הנפה העירונית יוּ'שׁוּ (榆树市/Yúshù Shì)
הנפה העירונית דֶחְוֵוי (德惠市/Déhuì Shì)
הנפה העירונית גוֹנְגְג'וּלִינְג (公主岭市/Gōngzhŭlĭng Shì)
חינוך

בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת ג'ילין, אוניברסיטת צ'אנגצ'ון ואוניברסיטת צ'אנגצ'ון למדע וטכנולוגיה.
תחבורה

במרחק של כ-30 קילומטרים צפון-מזרחית למרכז העירוני של צ'אנגצ'ון נמצא נמל התעופה הבינלאומי צ'אנגצ'ון לונגג'יה, המציע טיסות למגוון יעדים מרכזיים ברחבי הרפובליקה העממית של סין, כמו גם בקוריאה הדרומית וטאיוואן.
מהעיר יוצאות רכבות לערים רבות בצפון-מזרח סין, בהן ג'ילין, חרבין, שניאנג ודאליין, כמו גם לערים מרכזיות בשאר חלקי סין, בהן הבירה בייג'ינג, שאנגחאי וגואנגג'ואו.
ערים תאומות

ניו זילנד מסטרטון, ניו זילנד
בלארוס מינסק, בלארוס
סרביה נובי סאד, סרביה
יפן סנדאי, יפן
הונגריה סקשפהרוואר, הונגריה
רוסיה אולן-אודה, רוסיה
קוריאה הדרומית אולסן, קוריאה הדרומית
קנדה וינדזור, אונטריו, קנדה
קנדה קוויבק סיטי, קוויבק, קנדה
גרמניה וולפסבורג, גרמניה
סלובקיה ז'ילינה, סלובקיה
ארצות הברית ליטל רוק, ארקנסו, ארצות הברית
גרינלנד נוק, גרינלנד
הערות שוליים

↑  China: Jílín (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  גונגג'ולינג נמצאת מבחינה מנהלית בשטח השיפוט של צ'אנגצ'ון מאז אמצע שנת 2020. עד אז, הנפה העירונית השתייכה לנציבות העירונית  סְה-פִּינְג (אנ').
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007496763605171  BnF: cb178751609 (data)  GND: 4264120-2  LCCN: n2003070627  MusicBrainz: 27bd2f9e-2ef4-4886-8aec-65834e44582e  NDL: 00641597  SUDOC: 237267950  VIAF: 139753859   WorldCat (עם VIAF): 139753859
צדק לפניו יהלך

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מידע כללי
 אמן:  משה גרשוני
 תאריך יצירה:  1988-1987
 טכניקה וחומרים:  אוברגלייז על כלי קרמיקה רדי-מייד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  60
 גובה:  65
"צֶדֶק לְפָנָיו יְהַלֵּךְ" היא יצירת אמנות של האמן הישראלי משה גרשוני. היא חלק מהסדרה "קרמיקה יהודית", אותה יצר גרשוני בשנים 1987 ו-1988.
תיאור

היצירה "צדק לפניו יהלך" מורכבת מארבע צלחות עשויות חרסינה (רדי מייד), המסודרות בצורה של ריבוע בגובה של 65 ס"מ, וברוחב של 60 ס"מ. על שתיים מן הצלחות צייר האמן בצבעים קרמיים את הטקסט "צֶדֶק לְפָנָיו יְהַלֵּךְ", שמקורו בספר תהילים, פרק פ"ה, פסוק י"ד. גרשוני הרבה להשתמש בפסוק זה, המשמש בטקס הלוויה היהודית לליווי גופת המת, ביצירותיו בשנים אלו. המילים "צדק לפניו" מצוירת בצבע כחול, המעטר גם את שולי הצלחת ואילו המילה "יהלך" מצוירת בצבע שחור. מתחתיה מופיע דימוי של מגן דוד שחור וכן כתם צהוב. גם סביב צלחת זו הוסיף האמן עיטור כחול לשולי הכלי. סגנון הציור של האותיות מושפע מעיצוב טקסט על גבי אריח מבית מרחץ יהודי באוסף מוזיאון ישראל וממחברת של אבי האמן. מעל שתי צלחות אלו מונחות שתי הצלחות הנוספות, עליהן צייר האמן צלב קרס בצבע שחור.
החיבור בין ה"צדק", המבטא את הגאולה האלוהית, לבין צלבי הקרס, מבטא ערעור של יסודות האמונה היהודית בתקוה שלאחר השואה, עמדה המופיעה ברבות מיצירותיו של גרשוני.
העבודה הוצגה בתערוכות הרטרוספקטיביות של גרשוני בתל אביב-יפו (2010) ובברלין (2014) ופורסמה בקטלוגים רבים.
לקריאה נוספת

איתמר לוי, "צדק לפניו יהלך", בתוך: משה גרשוני: עבודות 1990-1987, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1990, עמ' 32
הערות שוליים

↑  משה גרשוני, "קרמיקה יהודית", בתוך: שרה בריטברג-סמל, גרשוני, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב 2010, עמ' 314
↑  ראו: גדעון עפרת, "צדק לפני יהלך: לפני מי הצדק מהלך?", באתר "המחסן של גדעון עפרת", 7 במאי 2011
| משה גרשוני |
| --- | --- | --- |
| פיסול | הנייר נראה לבן מבחוץ אבל בפנים הוא שחור (1970) • אבי זקני (1970) • יד ענוגה (1978) • מי ציוני ומי לא (1979) • בדם ליבי  (1980) • אטימה אדומה: תיאטרון (1980) • חייל! חייל! (1981) • תשיר, חייל: (1981) • איזה חייל נהדר (1982) • ח"י רקפות (1984) • אבינו מלכנו (1984) • קדיש (1984) • יצחק יצחק (1985) • במראה ובחידות (1986) • י"ג תחריטים לשירי חיים נחמן ביאליק (1987) • בודפשט (1988-1987) • צדק לפניו יהלך (1988-1987) • ללא כותרת (מגן דוד שחור) (1992) • ללא כותרת (אל מלא רחמים) (1996-1995) |  |
קארל מאי (כדורגלן)

קארל מאי (בגרמנית: Karl Mai;‏ 27 ביולי 1928 – 15 במרץ 1993) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת הקשר אחורי. זכה עם גרמניה המערבית במונדיאל 1954.
ביוגרפיה

מאי נולד בפירט שבגרמניה. הוא היה חלק מהסגל של נבחרת גרמניה המערבית שזכתה במונדיאל 1954. הוא ערך 21 הופעות עבור הנבחרת וכבש שער אחד. במהלך קריירת המועדונים שלו שיחק מאי בקבוצות spVgg פירט ובבאיירן מינכן.
זפ הרברגר, מאמנה של נבחרת גרמניה המערבית אז, השווה את סגנון המשחק של מאי לזה של אנדראס קופר, שחקן שנות השלושים. בגמר מונדיאל 1954 סייע בעצירת שנדור קוצ'יש, חלוץ נבחרת הונגריה שכבש עד הגמר 11 שערים במהלך הטורניר. מאי הצליח ומנע ממנו לכבוש בגמר. גרמניה ניצחה בגמר 2–3 וזכתה במונדיאל ראשון בהיסטוריה.
לאחר הקריירה המקצועית שלו הוא הפך למאמן בשנות ה-60 ואחר כך למאמן בית ספר. בתחילת שנות ה-90 סבל מבעיה בריאות, וכתוצאה מכך נאלצו להסיר את ריאתו הימנית. מאי נפטר ב-15 במרץ 1993 בגיל 64.
פרנסיס בל

סר פרנסיס בל (באנגלית: Sir Francis Henry Dillon Bell;‏ 31 במרץ 1851 - 13 במרץ 1936) היה ראש ממשלת ניו זילנד ה-20. כיהן בתפקיד זה במשך 20 יום בלבד, במאי 1925 (מ-10 במאי עד 30 במאי). הוא היה ראש ממשלתה השני של ניו זילנד ממוצא יהודי, וראש ממשלתה הראשון שנולד בניו זילנד עצמה.
ביוגרפיה

בל נולד ב-1851 בעיירה נלסון, שבצפון האי הדרומי של ניו זילנד. בנו הבכור (מתוך שישה בנים ובת אחת) של סיר פרנסיס דילון בל (1822–1898), נוצרי אנגליקני שהיה יושב ראש בית הנבחרים של ניו זילנד ושר האוצר בממשלת ניו זילנד. האם, מרגרט יואכים הורט, הייתה יהודייה, בתו השלישית של אברהם הורט, מראשי הקהילה היהודית של העיר ולינגטון,  ניו זילנד. נישואיהם של ההורים, ב-1849, היו נישואין אזרחיים, משום שאף רב או כומר לא הסכימו להשיאם. האם התנצרה לאחר מכן ועוד לפני שנולד הבן הבכור, ובל ראה את עצמו כנוצרי אנגליקני.
לאחר שבל סיים את לימודיו בבית הספר התיכון, הוא נסע ללימודים בבריטניה ב-1869, השלים תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג' ב-1873, ושנה אחר כך התקבל ללשכת עורכי הדין הבריטית. ב-1875 חזר בל לניו זילנד, והקים עם כמה שותפים את "Colonial Law Journal", הביטאון המשפטי הראשון של ניו זילנד. הוא הצטרף כעורך דין למשרד עורכי דין בוולינגטון; המשרד עבר לאורך השנים שינויים רבים, אך קיים ופועל עד היום, תחת השם "בל, גאלי ואחרים". בל עבד לאחר מכן כעורך דין מצליח במשך כ-18 שנים, והשתתף גם בכתיבה ב-"New Zealand law reports", בו התפרסמו החלטות ופסיקות בית המשפט העליון ובית המשפט לערעורים של ניו זילנד.
ב-1878 נישא בל לקרולין רובינסון ונולדו להם שמונה ילדים. לפני נישואיו הוא נחשב לרודף נשים, אך לא נודעו שמועות כאלו אודותיו אחרי הנישואין.
קריירה פוליטית

ב-1891 נבחר בל לראשות עיריית וולינגטון, כמועמד עצמאי שמרני עם דעות ליברליות מאוד בתחומים אחדים, בעיקר בנוגע לזכויות אדם ותחומים חברתיים נוספים. ב-1893 הוא נבחר לפרלמנט של ניו זילנד, שוב כמועמד עצמאי, כאשר במקביל המשיך בעיסוקיו כעורך דין. מפלגת השלטון בניו זילנד באותה תקופה הייתה "המפלגה הליברלית" השמאלית, שהייתה גם המפלגה היחידה במדינה. האופוזיציה השמרנית כללה אז רק נציגים עצמאים, כמו בל, שלא השכילו להתאחד ביניהם. ב-1909 ייסד ויליאם מאסי את "המפלגה הרפורמיסטית" השמרנית, ובל, כמו גם בנו ויליאם הנרי דילון בל, הצטרפו אליה.
ב-1911 הייתה המפלגה הרפורמיסטית למפלגה הגדולה במדינה (אך עדיין המפלגה הליברלית הצליחה לשמור על קואליציה ורוב בפרלמנט), ואז גם נבחר בנו של בל, ויליאם, לפרלמנט, כנציג המפלגה הרפורמיסטית. אולם בל הצעיר היה חבר הפרלמנט שלוש שנים בלבד; הוא התפטר ב-1914 כדי להתנדב לשרת בצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה, הגיע לדרגת קפטן בחיל הפרשים הבריטי ונהרג ב-1917 בקרבות בבלגיה.
ב-1912, שנה אחרי הניצחון היחסי בבחירות, הצליחה המפלגה הרפורמיסטית לגבש רוב בפרלמנט, מנהיגה ומייסדה ויליאם מאסי נבחר לראשות הממשלה, והוא מינה את בל לשר הפנים וההגירה בממשלתו. ב-1922 כיהן בל כנציג ניו זילנד בחבר הלאומים (שקדם לאו"ם), וב-1923 הוא התמנה לשר החוץ בממשלתו של מאסי. ב-1924 חלה ראש הממשלה מאסי ובל מילא בפועל את מקומו. מאסי נפטר ב-10 במאי 1925, ובמשך 20 יום כיהן בל כראש הממשלה (מונה פורמלית ב-14 במאי). הוא סירב להצעת מפלגתו לרשת את מאסי, וב-30 במאי 1925 מונה במקומו גורדון קואטס לראשות ממשלת ניו זילנד.
ב-1926 התפטר בל מתפקידיו בממשלה וחזר לכהן בחבר הלאומים כנציג ניו זילנד. כעבור 10 שנים הוא נפטר בוולינגטון, כחצי שנה בלבד לאחר מות אשתו קרולין.
במהלך השנים כיהן בל בתפקידים ציבוריים ופוליטיים רבים נוספים. הוא קיבל תואר בריטי, סיר במסדר סנט מייקל וסנט ג'ורג', כמו אביו לפניו. הוא היה יו"ר לשכת עורכי הדין של ניו זילנד, נשיא התאחדות הרוגבי והפוטבול של וולינגטון, נשיא מועדון המרוצים של וולינגטון, "גרנד מאסטר" של "הבונים החופשיים", ועוד. מ-1893 עד יום מותו הוא היה נשיא התאחדות הקריקט של וולינגטון. הוא סירב פעמיים להצעות להתמנות לשופט.
בל היה ראש ממשלת ניו זילנד השני ממוצא יהודי. שני ראשי הממשלה האחרים ממוצא יהודי היו ג'וליוס ווגל, יהודי מאמין שקדם לו בכחמישים שנה וכיהן בתפקיד בשנים 1873–1875 ו-1876; וראש הממשלה ה-38 של ניו זילנד מטעם "המפלגה הלאומית", יורשתה של המפלגה הרפורמיסטית, ג'ון קי, שכיהן בתפקיד זה בשנים 2008-2016.
ראו גם

נאו-קונסרבטיזם
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של סיר פרנסיס דילון בל (האב)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007364093305171  GND: 1065750129  ISNI: 0000 0000 6404 1259  LCCN: no97047064  NLA: 36579715  TePapa: 52585  Trove: 1303756  VIAF: 63614632   WorldCat (עם VIAF): 63614632
פרנסיס בופורט

| --- | --- |

פרנסיס בופורט בציור של סטיבן פירס (אנ'), 1855 (אוסף המוזיאון הימי בגריניץ')
 לידה:  27 במאי 1774 נאבן, אירלנד 
 פטירה:  17 בדצמבר 1857 (בגיל 83) הוב, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  Beaufort Family Tomb, St John At Hackney Churchyard Gardens 
 ידוע בשל:  סולם בופורט
 תפקיד:  ההידרוגרף הראשי של הצי המלכותי הבריטי ב-1829–1855
 תואר:  אדמירל-משנה (Rear Admiral)
 בן או בת זוג:  Alicia Magdalena Beaufort (2 בדצמבר 1812–27 באוגוסט 1834)  Honora Beaufort (8 בנובמבר 1838–?) 
 פרסים והוקרה:  אביר מפקד במסדר האמבט, עמית החברה המלכותית, עמית החברה הגאוגרפית המלכותית
 
"סולם הרוחות" (גרסת 1810) בכתב ידו של פרנסיס בופורט
"המועצה הארקטית מתכננת את החיפושים אחר (משלחת) ג'ון פרנקלין" בציור של סטיבן פירס, 1851; פרנסיס בופורט יושב במרכז (אוסף גלריית הדיוקנאות הלאומית, לונדון)
פרנסיס בופורט (באנגלית: Francis Beaufort;‏ 27 במאי 1774, נאבן, מחוז מית', אירלנד – 17 בדצמבר 1857, הוֹבֿ, מזרח סאסקס, אנגליה) היה גאוגרף, הידרוגרף ומטאורולוג אנגלי-אירי, יוצר סולם בופורט לדירוג עוצמות הרוח ואדמירל-משנה (Rear Admiral) בצי המלכותי הבריטי.
קורות חייו ופועלו

מוצאו ממשפחת הוגנוטים שנמלטו מצרפת בימי מלחמות הדת במאה ה-16 והשתקעו באנגליה. הוריו עקרו מלונדון לאירלנד, שם נולד. אביו, דניאל אוגוסטוס בופורט (1738–1821), היה איש כמורה אנגליקני, גאוגרף ואדריכל חובב, ממייסדי האקדמיה המלכותית האירית (אנ'). פרנסיס בופורט התחיל את דרכו בים בגיל 14 כמתלמד בספינת סוחר של חברת הודו המזרחית הבריטית ובתוך שנה הועבר לספינת הצי המלכותי. את השכלתו הכללית והמקצועית רכש כפרח קצונה. עד מהרה עלה בסולם הדרגות, ובתקופת המלחמות הנפוליאוניות הגיע לדרגת קומנדר. ב-1800 נפצע קשה בקרב סמוך לחופי מאלגה. בתקופת החלמתו סייע בבניית קו סֶמַפֿור בין דבלין לגלוויי שבאירלנד. אחרי שובו לשירות פעיל בצי עסק בעיקר במדידות אסטרונומיות לקביעת קווי רוחב ואורך ובמיפוי חופים. ב-1806 השלים את הגרסה הראשונה של מדרג עוצמת הרוחות הנקרא על שמו – "סולם בופורט", ובשנים הבאות שיכלל את ההגדרות וכן יצר סימנים מוסכמים לדיווח מטאורולוגי שרובם משמשים עד היום.
בתפקידו הראשון כרב חובל הפליג למזרח למשימות ליווי אוניות סוחר. ב-1807 הוטל עליו לערוך סקר הידרוגרפי בשפך הריו דה לה פלטה באמריקה הדרומית. בהישגיו במטלה זו קנה לעצמו שֵם ובשנים 1811–1812 הופקד על חקר ומיפוי של חופי דרום אנטוליה. במהלך פעילותו נפגע בהיתקלות עם כוחות עות'מאניים סמוך לאדנה, ובשל נכותו נאלץ לפרוש משירות פעיל בים. בשנים הבאות התמקד בעיבוד רשימותיו וביצירת מפות ימיות. ב-1817 פרסם את ספרו "קאראמאניה – תיאור קצר של חופיה הדרומיים של אסיה הקטנה ושרידי עתיקותיה". הספר כלל מידע על אתרי עתיקות שבהם ביקר וכן תרשימים שלהם.
ב-1829 נבחר כעמית בחברה האסטרונומית המלכותית (אנ'). באותה שנה, והוא בן 55, מונה לתפקיד ההידרוגרף הראשי של הצי המלכותי (אנ') וכיהן בו במשך 26 שנים. בתקופת כהונתו נעשה מאגר המפות של האדמירליות למרכז מדידות ומיפוי פורה. בפרישׁתו מנה קטלוג המפות קרוב ל-2,000 מפות שמהן נדפסו כ-130,000 עותקים (מחציתם סופקו לצי הבריטי ומחציתם נמכרו). עם כניסתו לתפקיד החלה הפקת ספרי ניווט תקינים. בופורט קידם את הפיתוח והפרסום (החל מ-1833) של לוחות הגאות והשפל בחופי האיים הבריטיים, שהיו תוצאות מחקריו של ידידו ויליאם יוּאֶל. בדחיפתו החלה ב-1834 הפצה של דפי מידע ליורדי הים (Notices to Mariners) מטעם האדמירליות הבריטית. במסגרת תפקידו פיקח על מצפי הכוכבים בגריניץ' ובכף התקווה הטובה והעניק תמיכה נלהבת לידידו ג'ורג' בידל איירי שמוּנה ב-1834 לאסטרונום המלכותי.
בשנים 1848–1856 עמד בופורט בראש המועצה לתיאום החיפושים אחרי המשלחת של ג'ון פרנקלין שאבדה בהפלגתה לאיתור המעבר הצפון-מערבי בארכיפלג הארקטי הקנדי.
כחבר המועצות של החברה המלכותית, מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ' והחברה הגאוגרפית המלכותית תמך בופורט בפעולות מדעיות של גאוגרפים, אסטרונומים, אוקיינוגראפים, מודדים ומטאורולוגים.
בופורט ליווה את רוברט פיצרוי בהכנות לקראת פיקודו על אה"מ ביגל בהפלגתה השנייה ב-1831, והוא שהמליץ על צירוף צ'ארלס דרווין הצעיר למסע. למרות התנגדויות, בופורט השיג תמיכה ממשלתית למסעו לאנטארקטיקה ב-1839–1843 של ג'יימס קלארק רוס לחקר אזור הקוטב הדרומי.
בופורט פרש משירות בצי באוקטובר 1846 בגיל 72. שנתיים לאחר מכן הוענקה לו דרגת אביר במסדר האמבט (KCB). הוא מת בלונדון בגיל 83 ונקבר בגן כנסיית סנט ג'ון ברובע האקני של לונדון.
על שמו של פרנסיס בופורט נקראים סולם בופורט, ים בופורט שמצפון לאלסקה ולקנדה, זרם בופורט (Beaufort Gyre) באוקיינוס הקרח הצפוני, האי בופורט (Beaufort Island) באנטארקטיקה, צופן בופורט (Beaufort cipher), שבו כתב חלקים מיומניו, וכן אחד האסטרואידים – 9161 Beaufort (התגלה ב-1987).
ראו גם

סולם בופורט
לקריאה נוספת

J. K. Laughton (revised by N. A. M. Rodger), "Beaufort, Sir Francis (1774–1857)", Oxford Dictionary of National Biography (Oxford DNB), September 2004
הערות שוליים

↑  הידרוגרפיה היא ענף מדעי יישומי העוסק במדידה ובתיאור של התכונות הפיזיות של אוקיינוסים, ימים, חופים, אגמים ונהרות; מטרת ההידרוגרפיה היא לסייע לניווט הימי ולפעילויות ימיות אחרות, בהן התפתחות כלכלית, בטיחות, מחקר מדעי והגנת הסביבה
↑  דפי הצעותיו לסולם (מ-1806, 1807 ו-1810) בכתב ידו
↑  Karamania, or a Brief description of the south coast of Asia-Minor and of the remains of antiquity. With plans, views, & collected during a survey of that coast, under the orders of the Lords commissioners of the Admiralty, in the years 1811-1812, London: R. Hunter, 1817
↑  בופורט נמנה עם מייסדי החברה הגאוגרפית הבריטית ב-1830
↑  מצבת קברו של בופורט
↑  צופן החלפה דומה לצופן ויז'נר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281939905171  BNE: XX5286820  BnF: cb10426504g (data)  GND: 116098120  ICCU: BCTV014562  ISNI: 0000 0001 0892 2227  LCCN: no2002095335  NLA: 44789492  NLG: 220888  NTA: 070124256  RERO: 02-A016759184  SNAC: w689176c  SUDOC: 060791934  S2AuthorId: 107818463  Trove: 1461288  VcBA: 495/89829  VIAF: 42580519   WorldCat (עם VIAF): 42580519
קדד בירותי

| קדד בירותי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: מכוסי הזרע
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: קיטניתאים
משפחה:: קטניות
תת־משפחה:: פרפרניים
סוג:: קדד
מין:: קדד בירותי
שם מדעי
 Astragalus berytheus ‏בואסייה & Blanche, 1856
קֶדֶד בירותי (שם מדעי: Astragalus berytheus), הוא צמח חד-שנתי מין השייך לסוג קדד גדול מאוד בתת-משפחת הפרפרניים במשפחת הקטניות. הצמח שרוע על פני הקרקע
הצמח הוא אנדמי לחופי ארץ ישראל ולבנון, וזהו תחום תפוצתו העולמי. בארץ אפשר למצוא אותו בעיקר באזור של חולות מיוצבים בבתי גידול טבעיים. הצמח הוא נדיר.
הצמח פורח בין החודשים מרץ אפריל. הפרח בעל חמישה עלי כותרת, צבע עלי הכותרת הוא שילוב של לבו, ורוד וארגמן, עלי הגביע הם בצבע ארגמן ועליו מנוצים. הפרי של הקדד הבירותי הוא ישר באורך של 4 ס"מ.
קווינטין דיילי

| --- | --- |
 לידה:  22 בינואר 1961 בולטימור, מרילנד, ארצות הברית
 פטירה:  8 בנובמבר 2010 (בגיל 49) לאס וגאס, נבדה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.91 מטרים
 מספר:  12, 20, 44
 מכללה:  אוניברסיטת סן פרנסיסקו
 דראפט:  בחירה שביעית, 1982 שיקגו בולס
 קבוצות כשחקן
 1982–1986 1986 1986–1989 1990–1991 1991–1992:  שיקגו בולס מיסיסיפי ג'טס לוס אנג'לס קליפרס סיאטל סופרסוניקס יאקימה סאן קינגס
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA‏ (1983)
קווינטין דיילי (באנגלית: Quintin Dailey;‏ 22 בינואר 1961 – 8 בנובמבר 2010) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1982–1991. ממוצעיו הכוללים לאורך 10 עונותיו בליגה הם 14.1 נקודות, 2.5 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק.
נעורים וקריירת מכללות

דיילי נולד בבולטימור שבמרילנד, ובין השנים 1978–1982 למד באוניברסיטת סן פרנסיסקו. בכל 3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הוביל את קלעיה, עם ממוצעים של 13.6, 22.4 ו-25.2 נקודות למשחק, בהתאמה. בסיום עונתו האחרונה, 1981/1982, נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American), לצדם של ג'יימס וורת'י, רלף סמפסון, טרי קאמינגס וסליפי פלויד.
בפברואר 1982 נעצר דיילי באשמת תקיפה מינית של סטודנטית באוניברסיטה כחודשיים קודם לכן. ביוני 1982 הודה דיילי באשמת "ניסיון תקיפה" בלבד, ונשפט לשלוש שנות מאסר על תנאי.
קריירת משחק מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 1982 נבחר דיילי בבחירה השביעית, על ידי שיקגו בולס. במשחקיו הראשונים בשיקגו הפגינו שדולות נשים מחוץ לשיקגו סטדיום – האולם הביתי של הבולס – במחאה נגד צירופו לקבוצה. על אף הסחות בדעת מחוץ למגרש, הצטיין דיילי בעונתו הראשונה ב-NBA, עם ממוצעים של 15.1 נקודות 3.7 אסיסטים ו-3.4 ריבאונדים למשחק – אשר הקנו לו מקום בחמישיית הרוקיז של העונה. בעונתו השנייה קלע שיא קריירה של 18.2 נקודות בממוצע למשחק, כולל משחק שיא של 44 נקודות מול ניו יורק ניקס. בעונות 1985 ו-1986 שיתף פעולה בבולס עם מייקל ג'ורדן הצעיר, ותרם 16.1 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת 1986/1987 חתם על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס, וב-3 עונותיו בקבוצה קלע 13.7 נקודות בממוצע למשחק. לאורך התקופה רשמו הקליפרס מאזן כולל של 50 ניצחונות לעומת 196 הפסדים.
בפברואר 1990 חתם על חוזה בסיאטל סופרסוניקס, במדיה שיחק עד לדצמבר 1991. מאז ועד לסיום עונת 1991/1992 שיחק עבור "יאקימה סאן קינגס" מליגת ה-CBA, בטרם פרש ממשחק, בגיל 31.
ב-8 בנובמבר 2010 נפטר דיילי בשנתו בלאס וגאס, נבדה, בגיל 49.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של דיילי ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של דיילי בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  חמישיות העונה של ליגת המכללות בין 1980–1989, באתר sports-reference.com
1 2 3  ההודעה על פטירתו של דיילי, באתר הניו יורק טיימס, 11 בנובמבר 2010
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1982, באתר basketball-reference.com
↑  מורשתו של דיילי היא יותר מאשר רק מחלוקת, באתר ESPN,‏ 16 בנובמבר 2010
↑  סטטיסטיקות המשחק בין הבולס לניקס, באתר basketball-reference.com
↑  דיילי חותם על חוזה בקליפרס, באתר לוס אנג'לס טיימס, 30 בדצמבר 1986
↑  דיילי מקבל עוד הזדמנות להשתיק את המבקרים, באתר לוס אנג'לס טיימס, 6 בפברואר 1990
קדגרי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מאכלי דגים 
 מוצא:  הודו, הממלכה המאוחדת 
 מרכיבים עיקריים:  אורז 
 
קֵדְגֵ'רִי (באנגלית: Kedgeree; ההטעמה בהברה האחרונה) הוא מאכל שמקורו במטבח האנגלי אך הוא מבוסס על מאכל מהמטבח ההודי. המאכל כולל דגים שבושלו או עושנו, אורז מבושל, ביצה קשה, קארי, חמאה ושמנת. לעיתים מוסיפים למנה ענבי סולטאנינה (אנ').
מקורו של המאכל במאכל הודי בשם קיצ'רי (אנ') שכלל אורז ושעועית או אורז ועדשים. המאכל הגיע לבריטניה לאחר תחילת הראג' הבריטי – שלטון האימפריה הבריטית בהודו, והוא הפך למאכל פופולרי שנאכל בארוחת בוקר במהלך התקופה הוויקטוריאנית, בשל האפשרות להשתמש בחומרי גלם שנותרו בארוחת הערב של הלילה הקודם על מנת להכינו, וכך איפשרו שימוש במזון בטרם התקלקל בהיעדר אמצעי קירור. לפי סברה אחרת, המנה הגיעה לסקוטלנד, והפכה לחלק מהמטבח הסקוטי קודם לתחילת השליטה הבריטית בהודו, והיא מופיעה בספר בישול סקוטי משנת 1790, ורק בהמשך, בעקבות ההתלהבות הוויקטוריאנית מהתרבות והמזון ההודי, הפכה לחלק מהמטבח האנגלי. המתכון מופיע בספר בישול ויקטוריאני משנת 1845.
כיום מנה זו נאכלת בעיקר בארוחות ערב.
צבא אפריקה

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  ספרד ספרד
 שיוך:  צבא ספרד
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1332324–1956 
 מלחמות:  המלחמה הספרדית-מרוקאית, מלחמת הריף, מלחמת האזרחים בספרד, Second Melillan campaign, First Melillan campaign, מלחמת איפני 
 פיקוד
 מפקדים:  חוסה מיליאן אסטראי פרנסיסקו פרנקו
 
צבא אפריקה (בספרדית: Ejército de África, בערבית: الجيش الإسباني في أفريقيا) היו גייסות צבא ספרד שיועדו לשליטה במאחזי ספרד בצפון אפריקה (מרוקו הספרדית, איפני וסהרה הספרדית) ובגינאה הספרדית. גייסות אלו כללו את יחידות העילית של הצבא הספרדי וכן את יחידת הלגיון הספרדי שהוקמה לפי הדגם של לגיון הזרים הצרפתי. עם פרוץ מלחמת האזרחים בספרד (יולי 1936) השתלט פרנסיסקו פרנקו על פיקוד צבא אפריקה והוביל אותו מבסיסיו בצפון אפריקה לכיבוש ספרד האירופית.
הקמת צבא אפריקה

מושבות ספרד בצפון אפריקה כללו את הערים מלייה וסאוטה, עליהן השתלטה ספרד עוד במאות ה-15 וה-16 והתרחבו משם. בשנת 1893 הוקם הרגימנט האפריקאי הראשון (Regimiento de África N° 1) ככוח שליטה קבוע בטריטורייה. במהלך 1910-1911 ניהלה ספרד מערכה נגד צרפת וכוחות מקומיים במטרה ליצור רצף טריטוריאלי בצפון מרוקו בין מלייה לסאוטה. במהלך מערכה זו הורחב הרגימנט לכלל "צבא אפריקה" על ידי גיוס הכוחות המקומיים (מוסלמים ומתיישבים מערביים) למסגרות ה-Fuerzas Regulares Indígenas ("הכוחות הסדירים המקומיים") שנחלקו לחיל רגלים וחיל פרשים המצוידים בארטילריה קלה. מטה היחידה שכן בטטואן.
בהסכם פס, שנחתם ב-30 במרץ 1912 בין ספרד לצרפת, הפכה מרוקו למדינת חסות צרפתית, וחלקים ממנה עברו לשליטת ספרד: צפון מרוקו, שעם מסירתה נוצר רצף טריטוריאלי בין מלייה לסאוטה; נמסרה לספרדים רצועת טרפאיה - החלק הדרומי ביותר של מרוקו, שגבל במושבה סהרה הספרדית; וכן מובלעת איפני שבדרום, שנוהלה כמושבה ולא הייתה חלק ממדינת החסות הספרדית.
ב-1920 הורה אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד להקים לגיון זרים שיתגבר את צבא אפריקה, לפי הדגם של לגיון הזרים הצרפתי. הלגיון שהוקם היה הלגיון הספרדי, מפקדתו הייתה בסאוטה, מפקדו היה סגן-אלוף חוסה מיליאן אסטראי (José Millán Astray), האיש שפעל רבות להקמת יחידת הזרים הזו. סגנו היה רב-סרן בשם פרנסיסקו פרנקו.
מרד הריף

ב-1921 השתלט מנהיג הגרילה הברברי עבד אל כרים על חלק מהטריטוריות הספרדיות בצפון, והקים את רפובליקת ריף. הכוחות הספרדים, בהנהגת רב-סרן פרנסיסקו פרנקו הצליחו להשתלט מחדש על האזור בסיוע צרפת, שחששה מהתקדים, ב-1926. "הלגיון" הציל מהכחדה את הצבא הספרדי בקרב מלייה, אשר נמשך שלושה ימים. הניצחון העלה את קרנו של צבא אפריקה בכלל והלגיון הספרדי בפרט, ושל מפקד השטח שלו, פרנקו. הלוחמים, שחלקם היו ערבים מקומיים, ראו בפרנקו דמות נערצת. הוא, מצידו, סייע לחייליו ולמשפחותיהם. בתום המצבע היו 30,000 חיילי צבא אפריקה המתורגלים והמעולים שב-100,000 חיילי צבא ספרד.
הרכב הצבא עם תום המלחמה מנה שבעה גדודי חי"ר וששה אסקדרוני פרשים, אליהם סופחו שש סוללות ארטילריה שהושאלו מצבא ספרד האירופאי. כוח זה חוזק ביחידת פרשים מקומית שישבה באיפני (Tiradores de Ifni) וב-5,000 שוטרי ז'נדרמריה מקומית.