stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ווי העמודים
טעם המנהג

כפי הנראה, טעם המנהג הוא ייפוי ספר התורה על ידי כך שראש כל עמוד בו יתחיל באותה האות. לכך נבחרה האות ו"ו, מאחר שבראשי המילים בתורה, היא מופיעה פעמים רבות מאשר כל אחת מיתר האותיות. זאת, בדומה למילת "המלך" שנבחרה במגילת אסתר לפאר את ראשי העמודים.
יש שכתבו בטעם שנבחרה האות ו"ו, על פי המבואר במדרש הבא: לאחר בניית המשכן, נעשתה השוואה בין סך כל הנדבות שניתנו לשם בנייתו, לבין סך ניצולן של הנדבות לשם כך, ונמצא הפרש בין מה שנודב לבין מה שנוצל בפועל. בעקבות כך, חשדו בני ישראל במשה שנטל לכיסו מן התרומה, עד שנזכר משה שלא כלל בחישובו את החומר שממנו נעשו 'ווי העמודים' שבמשכן. הווי"ן, שבזכותם יצא משה מן החשד, באו לפני המקום, וזכו בשכר זה שתיקנו שייכתבו בראשי העמודים.
מנהג 'בי"ה שמ"ו'

חמישה עמודים מעמודי ספר התורה יוצאים מכלל זה, ואינם מתחילים בו"ו. עמוד נוסף מתחיל בו"ו, אך פתיחתו בו"ו אינה נובעת ממנהג זה, אלא ממנהג אחר (כנראה, קדום יותר), שנקבע לשם סידורן של השורות בעמוד, קודם לשירת האזינו. סימן לאותיות הפותחות שישה עמודים אלו הוא הנוטריקון 'בי"ה שמ"ו', והמילים הפותחות עמודים אלו הן, "בראשית" (בראשית, א', א'; זוהי המילה הפותחת את התורה, ולפיכך גם את העמוד הראשון שבה), "יהודה אתה יודוך" (בראשית, מ"ט, ח'), "הבאים אחריהם" (שמות, י"ד, כ"ח; לשם סידור השורות לפני שירת הים), "שמר לך" (שמות, ל"ד, י"א) (ויש אומרים "שני השעירם" (ויקרא, ט"ז, ח'), או "שפטים ושטרים" (דברים, ט"ז, י"ח) ולפי מנהג תימן "שמר ושמעת" (דברים, י"ב, כ"ח)), "מה טבו" (במדבר, כ"ד, ה') (לפי מנהג תימן "מוצא שפתיך" (דברים, כ"ג, כ"ד)) ו"ואעידה בם" (דברים, ל"א, כ"ח; לשם סידור השורות לפני שירת האזינו).
ה'הגהות מיימוניות' (פרק ז מהלכות ס"ת, אות ט) כותב נגד המנהג:
"ולפי פרשיות פתוחות וסתומות שבספר זה א״א לעשות כן וכל ס״ת העשוי כן פסול שהרי פרשה דיהודה אתה יודוך פתוחה וא״כ א״א להיות יודוך דבראש הדף אלא א״כ שלא היה כתוב בשיטה תחתונה אלא ב׳ תיבות שהם יהודה אתה שהם ח׳ אותיות ולא ייתכן לעשות כן וכן ש׳ דשופטים א״א לעשות בראש שיטה שהרי פרשה סתומה היא ע״כ".
נראה מדבריו שלגבי האות י' - המנהג שהכיר היה האות יוד של יודוך אחיך... ולא של: יהודה אתה יודך.
הדעות במנהג

בעל "הגהות מימוניות" יצא נגד מנהג זה משום שלצורך השגתו היו הסופרים עושים חלק מן העמודים רחבים וכתובים באותיות גדולות ומרווחות, וחלק מן העמודים צרים וכתובים באותיות קטנות וצפופות. לעיתים היו הסופרים מאריכים את האותיות מעבר לאורכן המוגדר בהלכה, ובחוסר פרופורציה לגובהן, כדי לסיים שיטה (כלומר, שורה) ועמוד במילה הקודמת למילה הפותחת בו"ו, כך שתגיע ו"ו לראש העמוד הבא. פרקטיקות אלו גרמו לכך שיצא שכרם של הסופרים (בהשגת היעד של וו"י העמודים) בהפסדם (בכתיבת ספר תורה שלא לפי ההלכה, ובגודל אותיות שאינו אחיד ויפה). בעל "הגהות מימוניות" כותב שגם רבו הסכים עימו שאין לעשות ווי העמודים.
רבי שמשון בן צדוק, בעל ה"תשב"ץ", מתלמידי המהר"ם מרוטנבורג, נשאל לעניין מגילה, האם צריכים להקפיד שיהיו עמודיה פותחים בו"ו, וכך השיב:
המגילה אינה צריכה להיות ווי העמודים, ואפילו ספר תורה אין צריך להיות כך. וסופר אחד עשה מעצמו כך, ונהגו העולם אחריו כך. ואדרבא, א[י]לו יהיה שום ספר תורה לכתוב, יש להזהר שלא יהא שום עמוד מתחיל בוא"ו, כי אם וא"ו של בי"ה שמ"ו, וא"ו של ואעידה בם. ושלא יהא שום עמוד [כלומר, שום עמוד מלבד עמודי בי"ה שמ"ו] מתחיל באלו האותיות [כלומר, אותיות בי"ה שמ"ו], כדי שיהא היכר לאלו האותיות [כשהן מופיעות בראש העמודים]. ואי איישר חילי אבטליניה לאותו מנהג של ווי העמודים, כי כמה פעמים בא לידי קלקול גדול שמקטינים האותיות ומרחיבין אותם אשר לא כדת, כדי שיבוא הוא"ו בראש העמוד
הרב חיד"א, בכמה מספריו, ובהם בספר "שם הגדולים" מביא, שכדי לפתור את הבעיה שתיארו ב"הגהות מימוניות" וב"תשב"ץ", נדפס באמסטרדם ספר חמישה חומשי תורה תחת השם "עזרת סופר ווי העמודים" שבו מופיעה צורת עמודים מתוקנים ויפים הכוללים את ווי העמודים, שיוכלו הסופרים להעתיק ממנו על מנת לכתוב ספר תורה לפי מנהג זה. כיום נמצאים ספרים כאלה תחת השם "תיקון קוראים", או לעיתים "תיקון סופרים".
מנהג זה מובא בשם "קצת המדקדקים" על ידי הרמ"א, ולא נראה שהכריע לנהוג כך, אך הרב חיד"א בספרו "ברכי יוסף" מביא בשם ספר "מקום שמואל", "שמצא ב"ציוני" שהוא סוד גדול לכתוב ווי העמודים", וש"אין לבטל המנהג".
הערות שוליים

↑  אוצר דינים ומנהגים, ווי העמודים
↑  אוצר דינים ומנהגים, על פי דברי ספר המנהיג עמ' עז, שכתב טעם זה על ברכת "אמת ויציב" שמילותיה הראשונות מתחילות כולן באות ו"ו
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות תפילין ומזוזה וספר תורה, פרק ז', הלכה י'; מאותו מנהג ומאותו טעם של סידור השורות לפני השירה, נובעת גם האות ה"א הפותחת את העמוד שבו כתובה שירת הים
↑  על פי תהילים, ס"ח, ה'
↑  הגהות מיימוניות, הלכות ספר תורה, פרק ז', באתר היברובוקס
↑  חלק ב, מערכת ו, קונטרס אחרון א
↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן רע"ג, סעיף ו'
↑  שולחן ערוך עם נושאי כלים, יורה דעה, סימן רעג, סעיף ו, באתר היברובוקס
↑  על פועלו של הרב חיד"א להפצת מנהג זה בכל קהילות ישראל, ראה: יוסף ויכלדר, ווי העמודים, 'המבשר תורני', יג טבת תשפ"ב
| ספר תורה |
| --- | --- | --- |
| כתיבת סת"ם | כתב סת"ם • דיו סת"ם • קלף • גוויל • סופר סת"ם • שרטוט בסת"ם • כתיבת ספרי תורה, תפילין ומזוזות • מכון סת"ם |  |
| קריאת התורה | הוצאת ספר תורה • אתה הראת • ויהי בנסוע • בריך שמיה • קריאת התורה • בעל קורא • עלייה לתורה • ברכו • ברכות התורה • הגבהה • גלילה • מי שברך |  |
| צורת האותיות | קרי וכתיב • אותיות גדולות וקטנות בתנ"ך • אותיות תלויות • אותיות נקודות • תיוג |  |
| נוסח התורה | מסורה • נוסח המסורה • כתב יד לנינגרד • כתר ארם צובא • כתר דמשק • תנ"ך קניקוט • ספר תאגי • ווי העמודים |  |
| מצוות ואיסורים | מצוות כתיבת ספר תורה • קריאת התורה  • תלמוד תורה |  |
| מנהגים | הכנסת ספר תורה • היכל • ארון קודש • יד • מעיל • עצי חיים • וימפל • בדיקת מזוזות, תפילין וספרי תורה |  |
המרכז למלחמת יום הכיפורים

| --- | --- |

 פעילות:  מורשת, הנצחה, חינוך, השכלה והכשרה מקצועית
 התאגדות:  עמותה
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  פריסה ארצית
 מייסדים:  אברהם לבנה, אברהם עשהאל, אורן אברי, אריה מזרחי, דבורה ורדה סוט, כוכבי אזרן, רמי סווט
 חברים:  רמי סווט, אורי בר יוסף, פסח מלובני, יהודה וגמן, בנימין ארבל, עמירם אזוב, שמעון גולן, אברהם עשהאל, אריה מזרחי, אור פיאלקוב, שלמה גואטה
 יושב ראש:  רמי סווט
 תקופת הפעילות:  2018–הווה (כ־6 שנים)
 kippur-center.org
 
המרכז למלחמת יום הכיפורים הוא עמותה שמטרתה להנחיל את תולדותיה ומורשתה של מלחמת יום הכיפורים לדורות הבאים, להעניק כבוד והערכה ללוחמיה, להנציח את זכר הנופלים, לתת כבוד והערכה למשפחות השכולות, ולשמש אכסניה להמשך המחקר על המלחמה ולקחיה.
הקמת העמותה

העמותה קמה בינואר 2018 כיוזמה של חיילים, אזרחים ומפקדים בצבא, במטרה לייסד "מרכז למלחמת יום הכיפורים" עד אוקטובר 2023 שאז ימלאו 50 שנים למלחמה.
יעדי העמותה > הקמת בניין מרכז מורשת

היעד המרכזי של העמותה הוא הקמת "מרכז למלחמת יום הכיפורים" והשלמתו עד לאוקטובר 2023.
המרכז ישמש בית לחוקרים שילמדו את קורותיה, אכסניה לספרים, למחקרים, לעבודות, לשירים, לסרטים ולסיפורים שנכתבו אודותיה. מעל לכל יתן המרכז כבוד ללוחמים הרבים שנלחמו על הגנת המדינה, לפצועים הנושאים את כאבם, לנופלים ששילמו בחייהם הצעירים ולמשפחות הרבות שיקיריהן לא שבו.
העמותה הגישה בקשה להקצאת קרקע בשנת 2019 בעיר נתניה אך הליך ההקצאה לא התקדם (נכון לתאריך 11 בינואר 2021).
יעדי העמותה > חקיקת חוק המרכז בכנסת

למען מטרה זו העמותה פועלת לקידום חוק בכנסת המחייב את המדינה לתמוך במרכז, בדומה לחוק מלחמת ששת הימים. החוק יאפשר להכיר במרכז כמכון מחקר, יאפשר ביקורי חיילים ובני נוער ויחייב תקצוב ממשלתי.
יעדי העמותה > כנסים

העמותה עורכת כנסים בהם משתתפים חוקרים ומומחים אחרים בתחום המלחמה.
יעדי העמותה > כנסים > היסטוריית כנסים

| מספר כנס | שם הכנס | תאריך | מיקום |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | כנס היסוד של העמותה | 14 באוקטובר 2018 | היכל התרבות בנתניה |
| 2 | האם ניתן היה למנוע את המלחמה? | 23 במאי 2019 | אודיטוריום ע"ש אריק איינשטיין בנתניה |
| 3 | על סף התהום | 7 באוקטובר 2019 | אודיטוריום ע"ש אריק איינשטיין בנתניה |
| 5 | 11 בדצמבר 2021 | 11 בדצמבר 2021 | אודיטוריום ע"ש אריק איינשטיין בנתניה |
יעדי העמותה > מחקר המלחמה

העמותה מעודדת עיסוק בנושאים הקשורים במלחמה, הסיבות לפריצת המלחמה, מהלכה ותוצאותיה. העמותה הקימה מרכז מידע הכולל אלפי מסמכים, מאמרים ועדויות הנוגעות למלחמה וכן שחרר לציבור ספרים על המלחמה להורדה. העמותה פנתה לבג"ץ כנגד ארכיון המדינה בשביל לשחרר חומרים על מלחמת יום הכיפורים, לבסוף ארכיון המדינה פרסם 87 מסמכים הכוללים את יומן המלחמה של ראש הממשלה, פרוטוקולים של דיונים בלשכתה וכן אלה של ישיבות ממשלה והתייעצויות מדיניות־ביטחוניות לציבור.
יעדי העמותה > איסוף סיפורים אישיים

העמותה אוספת סיפורים של מפקדים, לוחמים ומשפחות, מתעדת ומפרסמת את החומרים הללו באתר העמותה.
יעדי העמותה > איסוף סיפורים אישיים > הספר יום פקודה: מלחמת יום הכיפורים - להביט לאמת בעיניים, הוצאת ידיעות אחרונות ספרי חמד, 2023

הספר יצא לאור על ידי העמותה לציון 50 שנה למלחמה. יו"ר המרכז רמי סווט וועדת התיעוד והמחקר של המרכז, שקדו על הוצאת הספר והפקידו את עריכתו בידיו הנאמנות של דר' גדעון אביטל-אפשטיין.
אסופת מאמרים שנכתבו בידי טובי החוקרים והכותבים בארץ רואים אור לראשונה בספר. הוא עוסק במחקר המלחמה, בהסתכלות היסטורית על הסיבות לפריצתה, בניתוח תוצאותיה ברבות השנים ועוד.
החוקרים, כל אחד בתחומו מנתחים את המלחמה על כל היבטיה: המדיני, הפוליטי, הצבאי והאנושי והם עושים זאת באומץ וכשרון ואינם חוששים להביע דעה גם בנושאים שנויים במחלוקת, בלי להירתע מן הפולמוס שיתעורר בעקבות הקריאה בספר.
בנוסף שולבו בספר טורים אישיים מאת מבחר מפקדים ולוחמים שחוו את המלחמה ונושאים את תוצאותיה וכן כותבים בתחום התרבות, המחקר, החינוך, הפעילות הציבורית והתיעוד. טורים אלה פורסים בפני הקורא מחשבות, הגיגים, הרהורים וזוויות ראייה הן בממד ציבורי והן בממד אישי ואנושי.
ראו גם

מלחמת יום הכיפורים
לקריאה נוספת

אריק בנדר, ‏הקרב על ההנצחה: “מלחמה שכולם ברחו ממנה בגלל המחיר הכבד שגבתה", באתר מעריב אונליין, 18 בספטמבר 2018
יואב לימור, היינו שלושה, באתר ישראל היום, 3 באוקטובר 2019
אריק בנדר, ‏70% חוששים שהפתעה כשל מלחמת יום הכיפורים תחזור על עצמה, באתר מעריב אונליין, 7 באוקטובר 2019
קובי פינקלר, האתר מבקש להיות ספריית התוכן הגדולה והמעמיקה ביותר על המלחמה., באתר ערוץ 7, 7 בינואר 2020
מסמך סודי חושף כיצד הטעה ראש אמ"ן את הממשלה בנוגע ל"אמצעים המיוחדים" ב-1973, באתר הארץ, 8 במאי 2020
אסף גולן, מיזם חדש: לוחמי יום כיפור – שתפו את סיפורכם, באתר ישראל היום, 27 באפריל 2020
לוחמי מלחמת יום הכיפורים לבג"ץ: חשפו את הפרוטוקולים, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2020
מתן וסרמן, ‏עתירה לבג"ץ: לפרסם ארכיון פרוטוקולים ממלחמת יום כיפור, באתר מעריב אונליין, 8 ביוני 2020
יוסי מלמן, מה מסתתר מתחת למילים "סודי ביותר"? ארכיון מדינה נחשל וכאוטי, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2020
רועי רובינשטיין, נינה פוקס, נחשפו פרוטוקולים של יום הכיפורים: "לעם שלנו יש גבורה, וחוסר יכולת לשאת אבידות", באתר ynet, 6 באוקטובר 2021
עמי רוחקס דומבה, מחקר על מלחמת יום הכיפורים מוסתר מהציבור. ארכיון צה״ל: חפשו אותנו ב-2063, באתר IsraelDefense, תאריך 26 ביולי 2022
עופר אדרת, "האויב מודע להיעדר סיכוי להצליח במלחמה": ההערכות המבולבלות לפני יום כיפור נחשפות, באתר הארץ, 28 במאי 2023
עופר אדרת, משרד הביטחון ממשיך לצנזר מסמכים גם אחרי שהותרו לפרסום ונחשפו במלואם, באתר הארץ, 28 במאי 2023
הערות שוליים

↑  העמותה בגיידסטאר, באתר גיידסטאר
↑  ניר איסקוב, לראשונה בארץ: מרכז הנצחה למלחמת יום הכיפורים יוקם בנתניה, באתר mynet נתניה, ‏02.11.2018
↑  מרכז המידע הדיגיטלי אתר עמותת מלחמת יום הכיפורים
↑   עופר אדרת, החשש מהסובייטים, מלחמות האגו וההומור של גולדה: גילויים חדשים ממסמכי יום כיפור, באתר הארץ, 6 באוקטובר 2021
↑  יום פקודה | צומת ספרים, באתר www.booknet.co.il
הבניין המתוכנן - הדמיה
וילה קייריקאטי

חתך רוחב של הוילה
וילה קייריקאטי (איטלקית: Villa Chiericati) היא אחת הווילות הכפריות שבנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה, בוונצ'ימוליו די גרומולו (Vancimiglio di grumolo) ליד ויצ'נזה. וילה קייריקאטי הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית במסגרת ההכרזה על הווילות הפלדיאניות בוונטו.
הווילה תוכננה ונבנתה לפי הזמנתו של ג'יובאני קייריקאטי, אחיו של ג'ירולאמו, שעבורו בנה פלאדיו ארמון בויצ'נזה עצמה. הבנייה החלה בשנות החמישים של המאה השש-עשרה, אך משמת המזמין, הופסקה העבודה ובאה אל סיומה רק בשנות השבעים של אותה מאה.
אדריכלות

הייחוס של הווילה הזו לפלאדיו איננו בטוח לחלוטין מפני שתוכנית הווילה איננה מופיעה בספרו  "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". יחד עם זאת שרדה תוכנית נפרדת של הבניין השמורה בארכיון המכון המלכותי לאדריכלות RIBA בלונדון. גם אזכור הבניין בשנת 1740 וייחוסו לפלאדיו, כמו גם העובדה שפלאדיו בנה מבנה אחר לבן המשפחה, מאששים את ייחוס המבנה אליו, ודומה שהדבר מוסכם על הכול.
אישוש נוסף לייחוס הבניין לפלאדיו מגיע מפרטיו האדריכליים. זהו בניין מלבני שבחזיתו לוג'יה הבנויה כחזית מקדש רומי. גרם מדרגות עולה אל ארבעה עמודים קולוסליים (עמודים שגובהם כגובה כל הבניין) ולהם כותרות בסדר יוני. העמודים תומכים בגמלון.
כמקובל בווילות של פלאדיו, גם כאן לבניין זה שלוש קומות הניכרות בחלונותיהם. קומת האדון בעלת החלונות הגבוהים היא הקומה השנייה אליה עולה גרם המדרגות. מתחתיה שוכנת קומת השירותים הנמוכה, שחלונותיה צרים מאוד. הקומה העליונה שמתחת לגג ניכרת בחלונותיה הצרים, והיא נועדה לאחסון של תוצרת חקלאית, כיאה לווילה כפרית.
ראוי לציון האולם המרכזי (salone) ששני צדדיו מעוצבים כשתי אפסיסים גדולים, ומעליו מצוי קמרון צולב.
ראו גם

הווילות הפלדיאניות בוונטו
לקריאה נוספת

Bruce Bucher, Andrea Palladio, The Architect in his Time, Abbeville Press, New-York, 1998, pp. 122-123.
וילה קלדוניו

וילה קלדוניו (איטלקית: Villa Caldogno) היא אחת הווילות הכפריות שבנייתה מיוחסת לאדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה, בסמוך לעיר ויצ'נצה. וילה קלדוניו הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית במסגרת הווילות הפלדיאניות בוונטו.
אדריכלות

תוכנית המבנה לא פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות", וייחוסה לפלאדיו מושתת על הדמיון לווילות אחרות שבנה ובעיקר וילה סרצ'נו.
הווילה רבועה במתארה ולה שלוש קומות. מעל קומה תחתונה ששימשה לחדרי שירות שונים בנויה קומת האדון בעלת חלונות מלבניים גבוהים. חדרי הקומה הזו מעוטרים בציורי קיר (פרסקו). מעליה קומה שלישית שבה חלונות קטנים, והיא נועדה לאחסון תוצרת חקלאית. לבניין שתי מבואות, אחת מכל צד. המבואות ניכרות כל אחת בשלושה פתחים סמוכים המקורים בקשתות, וכל אחת מהן נושאת גג גמלוני.
החדרים מעוטרים בציורי קיר (פרסקו) מעשי ידיו של ג'יובני אנטוניו פאסולו (Giovanni Fasolo) – אמן שעיטר גם את התיאטרון האולימפי שבנה פלאדיו בוויצ'נצה - וושל ג'ובאני בטיסטה זלוטי (Giovanni Battista Zelotti), שעיטר גם וילות אחרות שבנה פלאדיו, ובהן וילה אמו ווילה פוסקארי.
ראו גם

הווילות הפלדיאניות בוונטו
לקריאה נוספת

Bruce Bucher, Andrea Paladio, The Architect in his Time, Abbeville Press, New-York, 1998, pp. 85, 138, 143.
ווסחוד 2

ווסחוד 2 (ברוסית: Восход-2) הייתה החללית המאוישת השמינית ששוגרה לחלל על ידי ברית המועצות. במהלך הטיסה בוצעה לראשונה פעילות חוץ־רכבית. זו הייתה טיסה המאוישת האחרונה של חלליות מדגם זה, והאחרונה שהייתה תחת הנחייתו של סרגיי קורוליוב.
צוות

אלכסיי לאונוב - מפקד
פאבל בלייב - טייס
צוות גיבוי

דמיטרי זאיקין - מפקד
יבגני חרונוב - טייס
לאחר משימה מוצלחת של ווסחוד 1 המטלה החדשה הייתה יציאת הקוסמונאוט מחוץ לחללית במהלך הטיסה. לצורך כך תוכנן תא יציאה מיוחד שהורכב בחללית. ליציאה מהחללית תוכננה חליפת חלל מיוחדת. במהלך הכנות לטיסה נבנה דגם מיוחד של החללית שהורכב בתוך מטוס טופולב Tu-104. במהלך טיסות המוטב תורגלה יציאה מחללית במצב חוסר משקל.
לאחר השיגור המוצלח של החללית ניפח הצוות את תא היציאה. עם סיום ההקפה הראשונה סביב כדור הארץ החלה הליכת החלל של אלכסיי ליאונוב. במהלך היציאה היה ליאונוב קשור לחללית בחבל שאורכו היה כ־5 מטר. מחוץ לחללית הורכבה מצלמה ששיגרה את הצילומים למרכז הבקרה. שותפו, פאבל בלייב נשאר בפנים. במהלך ניסיון לחזור לחללית התברר שחליפת חלל התנפחה ולאונוב לא יכול להיכנס לפתח התא. הוחלט לשחרר חלק מהאוויר וזה איפשר ללאונוב להיכנס לתא. משך השהייה מחוץ לחללית היה קצת יותר מ־12 דקות. במהלך הכנות לנחיתה, תא היציאה נותק מהחללית כי הוא לא תוכנן לחזור לכדור הארץ.
חזרת החללית תוכנה לאחר ההקפה ה־17 אך מערכת אוטומטית לא פעלה. כתוצאה מכך, במהלך ההקפה ה־18 העביר בלייב את מערכת הנחיתה למצב "ידני" ותמרן את החללית. עקב המצב הבלתי־רגיל וביצוע נחיתה באופן ידני, החללית חזרה לכדור הארץ באזור מחוז פרם בתוך היער. צוות החללית שהה ביער כיומיים עד שצוות קרקע הצליח לאתר אותם ולהגיע.
הערות שוליים

↑  האמריקאים ביצעו פעילות חוץ־רכבית רק כעבור חודשיים.
| ברית המועצות תוכנית החלל הסובייטית והרוסית רוסיה |
| --- | --- | --- |
| תוכניות לא מאוישות | תוכנית ספוטניק • תוכנית לונה • תוכנית ונרה • תוכנית לונוחוד • תוכנית מארס • תוכנית זונד • תוכנית וגה |  |
| תוכניות מאוישות | תוכנית ווסטוק • תוכנית ווסחוד • תוכנית סויוז • תוכנית סאליוט • אינטרקוסמוס • פדרציה • מאדים 500 • תוכנית חקר הירח הרוסית • תחנת השירות המסלולית הרוסית |  |
| משימות בולטות | ספוטניק 1 • ספוטניק 2 • לונה 2 • ווסטוק 1 • סויוז 1 • סויוז 11 • ונרה 11 • אפולו-סויוז |  |
| חלליות, מעבורות ומשגרים | ווסטוק • ווסחוד • סויוז • מעבורת החלל בוראן • מעבורת החלל פטיצ'קה • מעבורת 2.02 • מעבורת 2.03 • תחנת החלל מיר • פרוגרס • קליפר • תוכנית מיר ומעבורות החלל • מיר-2 • תחנת החלל הבין-לאומית (המקטע הרוסי) • LK • משגר ווסטוק • משגר ווסחוד • משגר סויוז • משגר מולניה • פרוטון • זניט • N-1 • אנגרה • תחנת החלל המסלולית הלאומית |  |
| קוסמונאוטים ומתכננים | יורי גגארין • גרמן טיטוב • ולנטינה טרשקובה • אלכסיי ליאונוב • לייקה • (קוסמונאוטים נוספים) • סרגיי קורוליוב • ולנטין גלושקו • ולדימיר צ'לומי • קרים קרימוב • קונסטנטין ציולקובסקי |  |
| קוסמודרומים | קוסמודרום בייקונור • קוסמודרום פלסצק • קוסמודרום ווסטוצ'ני • קוסמודרום סבובודני • קפוסטין יאר |  |
| השר לבניית מכונות כלליות וראשי רוסקוסמוס | סרגיי אפאנסייב • יורי קופטב • אנאטולי פרמינוב • ולדימיר פופובקין • אולג אוסטפנקו • איגור קומארוב • דמיטרי רוגוזין • יורי בוריסוב |  |
| חברות ותאגידי חלל פרטיים | תאגיד החלל הרוסי אנרגיה • מחקר מדעי לבניית מכונות •  אנרגומאש • מערכות המידע הלווייניות רשטניוב |  |
תיאור החללית
ז'אן פרנסואה לסואר

| --- | --- |

 לידה:  15 בפברואר 1760 Drucat, צרפת 
 פטירה:  6 באוקטובר 1837 (בגיל 77) פריז, צרפת 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 סוגה:  אופרה, מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד 
 
ז'אן פרנסואה לסואר (בצרפתית: Jean François Lesueur; ‏15 בינואר 1760 – 6 באוקטובר 1837) היה מלחין צרפתי.
קורות חייו

לסואר נולד בדרוקא-פלסייל, סמוך לאבוויל, בחבל פיקרדיה.
הוא היה נער מקהלה בקתדרלה של אמיין ואחר התמנה למנהל מוזיקלי בכנסיות שונות. בשנת 1786 השיג בתחרות פתוחה את הניהול המוזיקלי של קתדרלת נוטרדאם של פריז, שם הגיש בהצלחה קונצרטים של מוזיקת קודש בתזמורת מלאה. פרש מעבודתו בשנת 1787 וכעבור חמש שנות פרישה בבית הכפר של ידיד, הוציא מתחת ידיו את La Caverne ועוד שתי אופרות, שהוצגו בתיאטרון פיידו בפריז.
עם הקמת הקונסרבטואר של פריז בשנת 1795 התמנה לסואר לאחד ממפקחי הלימודים במוסד, אבל פוטר בשנת 1802 בגלל חילוקי דעות עם אטיין מאול. לסואר החליף את ג'ובאני פאיזיילו כמאסטרו די קאפלה לנפוליאון והעלה בשנת 1804 את Ossian שלו באופרה.
לכבוד הכתרת הקיסר חיבר לסואר מיסה ו"טה דאום". המלך לואי ה-18, שהעסיק את לסואר בחצרו, מינה אותו בשנת 1818 לפרופסור להלחנה בקונסרבטואר; במוסד זה לימד, בין שאר תלמידיו הרבים, את הקטור ברליוז, אמברואז תומא, לואי דזירה בזוצי ושארל גונו.
לסואר חיבר שמונה אופרות, מיסות אחדות ויצירות אחרות של מוזיקת קודש.
מראי מקום

הערך האנגלי השתמש בטקסט מן האנציקלופדיה בריטניקה מהדורה 11, כיום ברשות הציבור.
לקריאה נוספת

ראול רושט, Les Ouvrages de M. Lesueur (יצירתו של לסואר), (פריז, 1819)
ווסטוק (אגם)

| --- | --- |
תמונת מכ"ם של אגם ווסטוק
תמונת מכ"ם של אגם ווסטוק
 מידע כללי
 על שם:  ווסטוק 
 מיקום:  יבשת אנטארקטיקה
 סוג:  אגם בקע תת-קרחוני
 מידות
 שטח:  15,690 קמ"ר
 נפח:  1,600 ± 5,400 קמ"ק
 אורך מרבי:  250 ק"מ
 אורך:  250 קילומטר
 רוחב מרבי:  50 ק"מ
 רוחב ממוצע:  50 ק"מ 
 עומק מרבי:  1,000 מטר
 ‏עומק ממוצע:  344 מטר
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  אנטארקטיקה
 ערים:  תחנת המחקר ווסטוק
 איים:  אחד
 תחלופת המים:  1,000,000 שנים
 קואורדינטות:  78°28′S 106°52′E﻿ / ﻿78.467°S 106.867°E﻿ / -78.467; 106.867
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיווסטוק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיווסטוק צילום לוויין של נאס"א ובו מסומן מיקומו של אגם ווסטוק
 
אגם ווסטוק (באנגלית: Lake Vostok ברוסית: восток) הוא האגם התת-קרחוני הגדול ביותר ביבשת אנטארקטיקה. האגם נחשב לאגם העתיק והטהור ביותר בכדור הארץ מכיוון שהוא מכוסה קרח לפחות 15 מיליון שנה. האגם נמצא מתחת לתחנת המחקר ווסטוק, כ-4,000 מטר מתחת לפני השטח של מדף הקרח המרכז-אנטארקטי. מכיוון שהאגם הוא סביבה אטומה הכלואה מתחת לקרח, נערכים בו מחקרים למציאת אורגניזמים ייחודיים לאגמים תת-קרחוניים בכלל, ואנדמיים לאגם בפרט.
מאפייני האגם

באנטארקטיקה נתגלו עד כה 675 אגמים תת-קרחוניים, וזהו הגדול שבהם. קיומו של אגם תת-קרחוני באזור ווסטוק הוצע לראשונה על ידי הגאוגרף הרוסי אנדריי קפיטסה בהתבסס על צלילים סיסמיים שבצעו משלחות הסובייטיות ב-1959 וב-1964 כדי למדוד את עובי יריעת הקרח. המשך המחקר על ידי מדענים רוסים ובריטים הוביל לאישור הסופי של קיומו של האגם בשנת 1993 באמצעות ERS-1 לייזר גובה.
האגם נמצא מתחת לתחנת המחקר ווסטוק, כ-4,000 מטר מתחת לפני השטח של מדף הקרח המרכז-אנטארקטי. על פי ההערכות הוא מכוסה בקרח לפחות 15 מיליון שנה, וייתכן שאף יותר. טמפרטורת המים עומדת על 3°C-. המים אינם קופאים הודות לזרימה גיאותרמית, וכן בידוד ולחץ שמפעילות שכבות הקרח שמכסות את האגם. שטחו של האגם הוא 15,690 קמ"ר, אורכו 250 ק"מ, ורוחבו 50 ק"מ בנקודה הרחבה ביותר. עומקו הממוצע הוא 344 מטרים, והוא דומה בגודלו לימת אונטריו. במאי 2005 התגלה אי קטן במרכז האגם.
מחקר

צוותים רוסיים, צרפתיים, אמריקאיים ודניים עורכים מחקרים בשכבת הקרח שמעל האגם וכן באגם עצמו, להבנת הדינמיקה האופיינית לאגמים תת-קרחוניים. בנוסף, קידוחים עמוקים בקרח מאפשרים ללמוד על מזג האוויר בזמנים קדומים, ואילו קידוחים המגיעים למימי האגם מאפשרים לחקור את הימצאותן של צורות החיים שבו.
ההשערה היא שהאגם מהווה מערכת אקולוגית משוללת אור ומבודדת מפני השטח מאז היווצרותה של מעטפת הקרח האנטארקטית וניתן יהיה למצוא בו צורות חיים אנדמיות שהסתגלו לתנאים הקיצוניים השולטים בו - כלומר לרמות תזונה ואנרגיה נמוכות במיוחד. התנאים בו יכולים להיות דומים לאלו של אוקיינוסים מכוסי קרח, שלפי ההשערה להתקיים על הירח אירופה (של צדק), ועל הירח אנקלדוס (של שבתאי), ולכן למחקר באגם יש השלכות גם על אסטרוביולוגים, המחפשים צורות חיים מחוץ לכדור הארץ.
בשנות ה-70, בטרם היה ידוע על הימצאותו של האגם, קדחה ברית המועצות לעומקים של בין 500 ל-952 מטר אל תוך הקרח, כדי ללמוד על האקלים ועל התרכבות איזוטופ החמצן עם הקרח[דרושה הבהרה], מחקר שהראה, כי הקרח מתקופת הקרח האחרונה נמצא בעומק של כ-400 מטר. לאחר מכן התבצעו עוד שלושה קידוחים: ב-1984, קידוח 3G הגיע לעומק סופי של 2,202 מטרים, ב-1990, קידוח 4G הגיע לעומק סופי של 2,546 מטרים וקידוח 5G הגיע לעומק של 2,755 מטר. לאחר חידוש הפעילות בתחנה, המשיך הקידוח בחורף 1995. ב-1996 הופסק הקידוח בעומק של 3,623 מטר, בעקבות בקשה של הוועדה למחקר אנטארקטיקה, שהביעה דאגה מזיהום אפשרי של אגם ווסטוק, ומהעבודה שלא ניתן יהיה לאמת את הממצאים לאור העובדה שהמקדחים מזוהמים בנפט ובאורגניזמים שמקורם מחוץ לאגם. הקידוח לעומק הקרח חדר דרך ארבע תקופות קרח לאורך תקופה של 420,000 שנים.
למשך זמן מה, הייתה זו נקודת הקידוח היחידה שחפרה דרך מספר תקופות קרח. בשנת 2004, קידוח במסגרת פרויקט אירופאי, חדר לעומק רב יותר ולתקופה קדומה יותר. הקידוח נעצר כ-130 מטרים מעל לאגם ווסטוק.
ב-5 בפברואר 2012, לאחר עשרים שנות קידוח, צוות של מדענים רוסים מסר כי השלים את הקידוח העמוק ביותר אי פעם בליבת הקרח, כשקדח לעומק של 3,768 מטר.
מחקר שפורסם ביולי 2013 דיווח על גילוי ה-DNA של 3,507 אורגניזמים שונים בליבות קרח שנלקחו ב-1990 וגילם יהיה בין 5,000 ל-10,000 שנים, אך ייתכן שחלק מהדגימות מקורן בזיהום שהגיע ממכשירי הקידוח והמדידה. אפשרות הזיהום הופרכה על ידי סקוט רוג'רס, שטען כי מאפייני האורגניזמים שנמצאו בכל אחת מדגימות הקרח תאמו אורגניזמים החיים באגם קר ובקרח, ולא היו עולים בקנה אחד עם זיהום שהוכנס במהלך הדגימה או מהליכי המעבדה. כמו כן, כל הליכי המעבדה בוצעו במקביל לדגימות קרח מימת אירי, ושני מערכי הנתונים שהתקבלו היו שונים לחלוטין. דגימת אגם אירי הראתה אותות רבים של אדם, בעוד שדגימות הקרח של אגם ווסטוק לא הראו אותות של מגורי אדם. לדגימת ימת אירי היה גם פרופיל שונה של חיידקים ואיקריוטים.
הערות שוליים

↑  Stephen J. Livingstone, Yan Li, Anja Rutishauser, Rebecca J. Sanderson, Kate Winter, Jill A. Mikucki, Helgi Björnsson, Jade S. Bowling, Winnie Chu, Christine F. Dow, Helen A. Fricker, Malcolm McMillan, Felix S. L. Ng, Neil Ross, Martin J. Siegert, Matthew Siegfried, Andrew J. Sole, Subglacial lakes and their changing role in a warming climate, Nature Reviews Earth & Environment 3, 2022-02, עמ' 106–124 doi: 10.1038/s43017-021-00246-9
1 2  Nicoletta Lanese, Becky Oskin published, Vostok: Lake Under Antarctic Ice, livescience.com, ‏2021-12-20 (באנגלית)
↑  Antarctica's Lake Vostok, American Scientist, ‏2017-02-06 (באנגלית)
↑  What Does Water That Has Not Seen The Light Of Day For 20 Million Years Contain?, web.archive.org, ‏2018-06-22
↑  Lake Vostok - Antarctic and Southern Ocean Coalition, web.archive.org, ‏2013-11-12
↑  "Lake Vostok drilling in Antarctic 'running out of time'". BBC News (באנגלית בריטית). 2011-01-28. נבדק ב-2024-05-14.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535009105171  GND: 4790210-3  LCCN: sh2006006783  VIAF: 246306788   WorldCat (עם VIAF): 246306788 
תרשים הקידוח שבוצע ב-2011