stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2002/2003 בגביע יול"ב

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  15 באוקטובר 2002
 תאריך סיום:  24 באפריל 2003
 מספר משתתפות:  24
 זוכה:  ספרד פאמסה ולנסיה
 מספר משחקים:  150
 השחקן המצטיין:  דיאן טומשביץ' סרביה, פאמסה ולנסיה
 מלך הסלים:  ג'יימי ארנולד ארצות הברית, קרקה נובו מסטו  20.3 למשחק
 מלך הריבאונדים:  קזל וסון ארצות הברית, שולה באסקט  12.7 למשחק
 מלך האסיסטים:  סקוטר בארי ארצות הברית, שולה באסקט  5.3 למשחק
 2003/2004 ←
 
עונת 2002/2003 בגביע יול"ב הייתה העונה הראשונה של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי יורוליג בסקטבול.
המשחק הראשון התקיים ב-15 באוקטובר 2002 ומשחק הגמר התקיים ב-24 באפריל 2003. בתחרות השתתפו 24 קבוצות.
בסדרת הגמר של התחרות ניצחה פאמסה ולנסיה וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בעקבות כך היא העפילה לעונת 2003/2004 ביורוליג.
מתכונת התחרות

בתחילת התחרות התקיימו משחקים ב-4 בתים בשיטת מפגש כפול בין קבוצות הבית. 16 קבוצות (4 מכל בית) העפילו לפלייאוף שהתקיים בשיטת משחק בית/משחק חוץ כולל סדרת הגמר.
לתחרות הוזמנו קבוצות ממדינות הבאות:
5 קבוצות - ספרד
4 קבוצות - איטליה
3 קבוצות - צרפת, גרמניה
2 קבוצות - בלגיה, סלובניה
קבוצה בודדת - קרואטיה, הולנד, רוסיה, סרביה ומונטנגרו, טורקיה
שלב הבתים > בית א'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | צרפת גראבלין דנקירק | 10 | 7 | 3 | 851 | 796 | 55+ | 17 |
| 2. | ספרד חובנטוד בדאלונה | 10 | 6 | 4 | 837 | 824 | 13+ | 16 |
| 3. | רוסיה אורל גרייט | 10 | 5 | 5 | 877 | 824 | 53+ | 15 |
| 4. | איטליה שניידרו אודינה | 10 | 5 | 5 | 823 | 805 | 18+ | 15 |
| 5. | גרמניה טלקום בון | 10 | 4 | 6 | 786 | 845 | 59- | 14 |
| 6. | ספרד פואנלברדה | 10 | 3 | 7 | 809 | 889 | 80- | 13 |
שלב הבתים > בית ב'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | סרביה ומונטנגרו ז'לזניק בלגרד | 10 | 9 | 1 | 796 | 669 | 127+ | 19 |
| 2. | ספרד פאמסה ולנסיה | 10 | 8 | 2 | 847 | 710 | 137+ | 18 |
| 3. | איטליה יורוצ'לולארי רוזטו | 10 | 5 | 5 | 786 | 778 | 8+ | 15 |
| 4. | סלובניה פיבוווארנה לאשקו | 10 | 4 | 6 | 751 | 828 | 77- | 14 |
| 5. | גרמניה אופל סקיליינרס | 10 | 3 | 7 | 731 | 795 | 64- | 13 |
| 6. | בלגיה אוסטנדה | 10 | 1 | 9 | 748 | 879 | 131- | 11 |
שלב הבתים > בית ג'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | סלובניה קרקה נובו מסטו | 10 | 7 | 3 | 869 | 802 | 67+ | 17 |
| 2. | ספרד אסטודיאנטס | 10 | 7 | 3 | 890 | 794 | 96+ | 17 |
| 3. | גרמניה ריינאנרג'י קלן | 10 | 6 | 4 | 814 | 811 | 3+ | 16 |
| 4. | איטליה פלקנסטרו טריאסטה | 10 | 4 | 6 | 806 | 849 | 43- | 14 |
| 5. | צרפת אלאן שאלון | 10 | 4 | 6 | 785 | 821 | 36- | 14 |
| 6. | טורקיה דרושפאקה | 10 | 2 | 8 | 779 | 866 | 87- | 12 |
שלב הבתים > בית ד'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | איטליה מטיס וארזה | 10 | 6 | 4 | 784 | 769 | 15+ | 16 |
| 2. | ספרד ליידה | 10 | 6 | 4 | 838 | 794 | 44+ | 16 |
| 3. | בלגיה ספירו שרלרואה | 10 | 6 | 4 | 780 | 764 | 16+ | 16 |
| 4. | קרואטיה זאדאר | 10 | 5 | 5 | 794 | 828 | 34- | 15 |
| 5. | צרפת שולה באסקט | 10 | 4 | 6 | 830 | 820 | 10+ | 14 |
| 6. | הולנד אמסטרדם בסקטבול | 10 | 3 | 7 | 761 | 812 | 51- | 13 |
השלבים המתקדמים > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 באפריל 2003 | סלובניה קרקה נובו מסטו | 90:78 | ספרד פאמסה ולנסיה | אולם ספורט, נובו מסטו צופים: 2,000 שיפוט: ניקולאוס פיציקס (יוון),  פסקל דוריזו (צרפת)  מיליבוי יובץ' (סרביה ומונטנגרו) |
| 15 באפריל 2003 | ג'יימי ארנולד (28) |  | נצ'ו רודילה (15) | אולם ספורט, נובו מסטו צופים: 2,000 שיפוט: ניקולאוס פיציקס (יוון),  פסקל דוריזו (צרפת)  מיליבוי יובץ' (סרביה ומונטנגרו) |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 באפריל 2003 | ספרד פאמסה ולנסיה | 76:78 | סלובניה קרקה נובו מסטו | אולם ספורט עירוני, ולנסיה צופים: 9,250 שיפוט: ארמנד דה קייזר (בלגיה),  ז'נארו קולוצ'י (איטליה)  ספירוס גונטס (יוון) |
| 24 באפריל 2003 | דיאן טומשביץ' (28) |  | ג'יימי ארנולד (20) | אולם ספורט עירוני, ולנסיה צופים: 9,250 שיפוט: ארמנד דה קייזר (בלגיה),  ז'נארו קולוצ'י (איטליה)  ספירוס גונטס (יוון) |
ישראל בתחרות

אף קבוצה ישראלית לא השתתפה בתחרות.
פיליפ לנגסטף אורד גיא

| --- | --- |

 לידה:  23 בינואר 1885 סקוטלנד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  7 בדצמבר 1952 (בגיל 67) ירושלים 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  ירושלים 
 תרומות עיקריות
 תל מגידו, קבע את מיקום מוזיאון רוקפלר, ניהל את מחלקת הסקרים במחלקת העתיקות מיד לאחר הקמת מדינת ישראל
 
פיליפ לנגסטף אורד גיא (באנגלית: Philip Langstaffe Ord Guy; ‏1885 - 7 בדצמבר 1952) היה ארכאולוג שפעל בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, ואחרי קום המדינה פעל במסגרת מחלקת העתיקות של ישראל. גיא נולד בסקוטלנד, בה התחנך והמשיך את לימודיו באוקספורד. אל הארכאולוגיה של המזרח התיכון התוודע במלחמת העולם הראשונה, שעה ששירת כקצין בצבא הבריטי. כאן הצטרף לחפירותיו של הארכאולוג הבריטי ליאונרד וולי בכרכמיש שבמזרח טורקיה, ובאל-עמארנה שבמצרים.
פעילותו בארץ ישראל

פיליפ גיא היה קרוב משפחתו של אורד וינגייט, ועל שמו גם נקרא שמו האמצעי.
הוא הגיע לארץ ישראל ב-1922, בעקבות הזמנתו של ג'ון גרסטנג להצטרף למחלקת העתיקות שבהקמתה עסק אותה שעה.
ב-1925 נישא לימימה, בתו של אליעזר בן-יהודה, ובכך היה לבעלה השני (בעלה הראשון היה יהודה ברק), להם נולדה בת אחת.
גיא כיהן כמפקח העתיקות הראשי ובתפקיד זה ביצע סקרים ארכאולוגיים ומספר חפירות מצומצמות. בשנת 1927 התפטר גרסטנג מתפקידו כמנהל מחלקת העתיקות, אך השלטונות סירבו למנות את גיא במקומו, כנראה בגלל אהדתו ליישוב היהודי. אחת ההחלטות האחרונות שקיבל, בהיותו מנהל בפועל של מחלקת העתיקות המנדטורית, הייתה קביעת מקום בנייתו של המוזיאון הארץ-ישראלי לארכאולוגיה (מוזיאון רוקפלר) שתכנונו החל באותה שנה. גיא הוא זה שהחליט להקימו במקום שהוא ניצב עד היום, במקום להקימו במגרש הסמוך למלון המלך דוד (מקום שניצב בו היום ההיברו יוניון קולג'). לימים, הצטער על החלטה זו, שכן בעטיה נותר הבניין, שהיה מרכז הפעילות הארכאולוגית בארץ ישראל המנדטורית, בתחום שליטתה של ירדן.
בשנת 1922 ביצע את החפירה הארכאולוגית הראשונה באזור תל אבו הואם ביחד עם ג"מ פיצג'רלד. בחפירה זו נחפרו שבעה קברים מתקופת הברזל, אשר לדעת החופרים היו קשורים ליישוב בתל.
כאשר קלרנס פישר, מנהלה של משלחת החפירות הגדולה והמורכבת שבמגידו, חלה בקדחת, הזמינו המכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו, שמטעמו נערכו החפירות במגידו, לנהל חפירה זו. גיא עמד בראש משלחת מגידו עד לשנת 1935.
אחד החידושים הטכניים יוצאי הדופן שהוכנסו לשימוש על ידי גיא בחפירות תל מגידו היה השימוש בצילומי אוויר לצורכי תיעוד. הדבר נעשה באמצעות מצלמה שנקשרה אל כדור פורח ואשר הופעלה באמצעות כבל מן הקרקע. לא היה זה רק צילום אוויר כללי של התל כולו, כפי שמקובל לעשות בימינו ממטוס בסיומה של עונת החפירות באתר, אלא צילומי אוויר של מגידו ששימשו לתיעוד ממש. כל שטח ושטח צולם בנפרד ולא רק בסופה של עונת החפירות, אלא בכל אחד משלבי החפירה. לא היה המשך לשימוש בחידוש טכני זה לצורכי תיעוד מפורט בחפירות שבאו לאחר מכן.
תפקידו הבא היה ניהולו של בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בירושלים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה חזר, בגיל מבוגר יחסית, לשרת בצבא הבריטי ובו הגיע לדרגת לויטננט קולונל.
משעזבו הבריטים את ארץ ישראל, נותר גיא במדינת ישראל. מחלקת העתיקות הצעירה של מדינת ישראל גייסה אותו לשורותיה ועד מותו שימש מנהל מחלקת הסקר והחפירות.
מת, בעקבות מחלה, ונקבר בבית הקברות הבינלאומי של האגודה המשיחית השליחית ברחוב עמק רפאים, בירושלים.
לקריאה נוספת

| --- | --- |
פורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב:  לפורטל ארכאולוגיה של המזרח הקרוב
יד לפ. ל. א. גיא (1952–1885), ירושלים, תשי"ז, בהוצאת משרד החינוך והתרבות, אגף העתיקות
מ' אבי-יונה, "פיליפ לאנגסטאף גאי (Guy) ז"ל", ידיעות החברה לחקירת א"י ועתיקותיה, כרך י"ז, ג-ד (1953), עמ' 84–85
In Memoriam - P.L.O. Guy (1885-1952), Jerusalem, 1957, The Ministry of Education and Culture, Department of Antiquities
John D. M. Green, "Archaeology and Politics in the Holy Land: The Life and Career of P. L. O. Guy", Palestine Exploration Quarterly, 141, 3 (2009), 167–187 קישור לאתר הספר
הערות שוליים

↑  ירון אביטוב, ויש אפילו רב אחד, באתר כל העיר (ירושלים), ‏30 באוקטובר 1987
↑  יוסף לנג, מנוחה נכונה?, בארכיון האינטרנט, בתוך: עת־מול גיליון 200, אב תשס"ח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262106805171  GND: 141761768  ISNI: 0000 0000 8833 8524  LCCN: nr96011964  NTA: 073519154  SUDOC: 165982691  VcBA: 495/237116  VIAF: 54045731   WorldCat (עם VIAF): 54045731
פיליפ לנארד

| --- | --- |

 לידה:  7 ביוני 1862 ברטיסלאבה, ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  20 במאי 1947 (בגיל 84) מסלהאוזן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Philipp Eduard Anton von Lenard 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  מסלהאוזן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת היידלברג (1886)  Gymnasium Grösslingová 
 מנחה לדוקטורט:  רוברט בונזן, גאורג קווינקה 
 מוסדות:  אוניברסיטת קיל  אוניברסיטת ורוצלב  האוניברסיטה הטכנית של ריין-וסטפאליה באאכן  האוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט  אוניברסיטת היידלברג  אוניברסיטת בון 
 תלמידי דוקטורט:  Paul Hertz, ואלטר קוסל, Wilhelm Weinreich, Karl Wilhelm Hausser, ואלטר קוסל 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיקה (1905)  מדליית מאטאוצ'י (1896)  מדליית רמפורד (1896)  מדליית פרנקלין (1932)  אות הזהב המפלגתי 
 בן או בת זוג:  Katharina Lenard 
 הערות:  שימש כיועץ לאדולף היטלר ותחת השלטון הנאצי היה לראש מחלקת "הפיזיקה הארית"
 תרומות עיקריות
 חקר הקרניים הקתודיות
 
פיליפ אדוארד אנטון פון לנארד (בגרמנית: Philipp Eduard Anton von Lénárd; ‏7 ביוני 1862 - 20 במאי 1947) היה פיזיקאי גרמני, יליד סלובקיה של היום, זוכה פרס נובל לפיזיקה בשנת 1905, על עבודתו בחקר הקרניים הקתודיות. לנארד היה לאומן גרמני שכתב את החיבור האנטישמי "פיזיקה גרמנית". בהמשך היה תומך ופעיל במפלגה הנאצית וייעץ לאדולף היטלר.
קורות חייו

לנארד נולד בפרסבורג שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (היום ברטיסלאבה, בירת סלובקיה), למשפחה שמקורה בטירול שבאוסטריה. הוא למד באוניברסיטת היידלברג אצל הרמן פון הלמהולץ ורוברט בונזן, וקיבל את תואר דוקטור ב-1886, על עבודה בהנחיית גאורג קווינקה ורוברט בונזן. בשנים 1894-1892 עבד כעוזר להיינריך רודולף הרץ באוניברסיטת בון. לאחר מכן עבד שנה באוניברסיטת ברסלאו (כיום ורוצלב) ולאחריה שב להיידלברג, שם מונה לפרופסור לפיזיקה תאורטית ולראש המכון שייקרא לימים על שמו. הוא נשאר באוניברסיטת היידלברג עד פרישתו לגמלאות, והמשיך בקשריו עם המוסד כפרופסור אמריטוס עד שגורש מעמדה זו על ידי בעלות הברית ב-1945.
עבודתו

עבודתו כללה בתחילתה מחקרים בתחום הפוספורסנציה והלומינסנציה. הוא חקר את התפלגות גודלן וצורתן של טיפות גשם, לשם כך בנה מנהרת רוח חדשנית שבה ניתן היה להחזיק את הטיפות במנוחה למשך שניות ספורות. לנארד גילה שצורתן של טיפות גשם גדולות אינה כשל דמעה, כמו טיפות גשם רגילות, אלא כעין "קציצה" פחוסה. ב-1892 גילה את האפקט הקרוי על שמו "אפקט לנארד", הידוע גם כ"אפקט המפל", או (באנגלית)"spray electrification".
כפיזיקאי, תרומתו הגדולה של לנארד הייתה בחקר קרניים קתודיות, בו החל ב-1888. בתחילת מחקרו היו בנמצא שפופרות קתודיות פרימיטיביות בלבד, הבנויות משפופרת זכוכית אטומה ובה יצוקות אלקטרודות ביניהן היה הפרש מתח חשמלי גבוה. הקושי בחקר הקרניים נבע מהימצאותן בתוך שפופרות זכוכית אטומות.  לנארד התגבר על הבעיה בקבעו חלונות מתכת קטנים בזכוכית, שהיו עבים מספיק כדי לעמוד בהפרשי הלחצים, אך דקים מספיק כדי לאפשר מעבר הקרניים דרכם; כיום קרויים הללו על שמו: "חלונות לנארד". הוא השתמש בחלונות אלה להעברת הקרניים לתא ריק אחר, מרוקן לחלוטין מאוויר, בו מדד את עוצמתן בעזרת דפי נייר מצופים בחומרים זרחניים.
בנוסף לזכייתו בפרס נובל, זכה יחד עם וילהלם רנטגן במדליית רמפורד, ב-1896.
"פיזיקה גרמנית" ותמיכתו בנאציזם

לנארד היה לאומן גרמני שהפגין שנאה למדענים בריטיים מהיותם "גונבי רעיונות גרמניים", והצטרף אל המפלגה הנאצית עוד בתחילת דרכה. הוא היה תומך נלהב בדעה שגרמניה צריכה להסתמך על "פיזיקה גרמנית" ולהתעלם מ"רעיונות שגויים", ואולי אף "מטעים בכוונה תחילה", של פיזיקאים יהודים, כשדבריו כוונו בעיקר כלפי אלברט איינשטיין ותורת היחסות שלו, אשר כונתה בפיו "התרמית היהודית". חיבורו בן ארבעת החלקים "פיזיקה גרמנית" (Deutsche Physik), טען כי יש לדבוק בפיזיקה הקלאסית ללא שימוש בתורות ה"יהודיות", בין היתר באמצעות תורות שהיו ידועות כשגויות בתקופתו כמו האתר.
לנארד שימש כיועץ לאדולף היטלר ובתקופת השלטון הנאצי היה ראש מחלקת "הפיזיקה הארית".
הוא פרש ממשרתו כמרצה לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת היידלברג ב-1931, אך המשיך לעבוד שם כגמלאי. בשנת 1945 הוא סולק מעבודתו על ידי כוחות הכיבוש של בעלות הברית בהיותו בן 83, ומת שנתיים אחר כך במסלהאוזן שבגרמניה.
פאראמור

| --- | --- |

פאראמור בהופעה בריו דה ז'ניירו, 2011
 מקום הקמה:  פרנקלין 
 מוקד פעילות:  פרנקלין, טנסי, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 סוגה:  פופ פאנק • רוק אלטרנטיבי • פופ רוק • פאוור פופ • אימו • גל חדש
 חברת תקליטים:  Fueled by Ramen
 Paramore.net
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 היילי ויליאמס טיילור יורק   זאק פארו
 חברים לשעבר
 ג'ייסון ביינום, ג'ון המברי, האנטר לם, ג'וש פארו, ג'רמי דייוויס
 
פאראמור (באנגלית: Paramore) היא להקת רוק אמריקנית שהוקמה בפרנקלין, טנסי ב-2004. חברי הלהקה כיום הם היילי ויליאמס (סולנית/קלידים), זאק פארו (תופים), וטיילור יורק (גיטרה). האחים ג'וש וזאק פארו, שניים מחבריה המקוריים של הלהקה, עזבו את הלהקה בסוף שנת 2010. ג'רמי דייוויס, הבסיסט של הלהקה, עזב את הלהקה בדצמבר 2015. בתחילת 2017 הצטרף בחזרה המתופף זאק פארו.
אלבום הבכורה של הלהקה "All We Know Is Falling" יצא לאור ב-2005. אלבומם השני "Riot!‎" יצא לאור בשנת 2007. בארצות הברית נמכרו יותר ממיליון עותקים של "Riot!‎" אשר זיכו את הלהקה באלבום פלטינה, בממלכה המאוחדת ובאירלנד זכה האלבום באלבום זהב (חצי מיליון עותקים). אלבומה השלישי של הלהקה, "Brand New Eyes", יצא לאור ב-2009. האלבום הרביעי, "Paramore", שיצא לאור ב-9 באפריל 2013, זכה במקום ראשון במצעד הבילבורד בארצות הברית, וכן במקום הראשון במצעדים בממלכה המאוחדת, אירלנד, אוסטרליה, ניו זילנד, ברזיל, ארגנטינה ומקסיקו. בשנת 2015, שירה של הלהקה Ain't It Fun זכה בפרס "שיר הרוק הטוב ביותר בטקס גראמי ה־57.
היסטוריה > 2009–2012: Brand New Eyes

בינואר 2009, דיבר ג'וש פארו על אלבום האולפן השלישי המתקרב של פאראמור. בריאיון ל-Kerrang! הוא אמר: "אנחנו הולכים לנסות להקליט את האלבום בנאשוויל. אני חושב שלכתוב את האלבום דווקא שם תעורר את הכתיבה ותביא לנו השראה, וחוץ מזה, יהיה יותר נוח להקליט שם משום שנוכל לישון במיטות שלנו, במקום לבלות את הלילות במלונות - כמו בשאר 300 הימים בשנה! אנחנו עדיין לא יודעים מי יפיק את האלבום. עשינו את "Decode" עם [המפיק] רוב קוואלו, מה שהייתה חוויה מצוינת, אבל אנחנו עדיין מסתכלים מסביב ולא רוצים לקחת החלטות משמעותיות לפני שיהיו לנו מספיק שירים ונדע בדיוק מה אנחנו רוצים. אנחנו מאוד אוהבים את הצליל החי, ואנחנו רוצים מפיק שיוכל לתפוס אותו."
פאראמור סיימה את ההפקה לאלבום השלישי, הנקרא "Brand New Eyes" שיצא לאור ב-29 בספטמבר 2009. לפי ה־LiveJournal של הלהקה, רוב קוואלו (הידוע בשל הפקת אלבומים לגרין דיי, אבריל לאבין ומיי כמיקל רומנס) הוא שהפיק את האלבום.
הקליפ הראשון מתוך האלבום (לשיר Ignorance) יצא בתאריך 13 באוגוסט לכל ערוצי ה־MTV השונים ולאינטרנט. הסינגל השני מתוך האלבום הוא השיר Brick By Boring Brick, והוא יצא לאור ב-17 בנובמבר.
ב-2010 החל מסע ההופעות באוסטרליה, ניו זילנד והפיליפינים של הלהקה, במסע זה לא השתתף הגיטריסט הראשי של הלהקה ג'וש פארו בשל הכנותיו לחתונתו. ב-19 באפריל יצא הסינגל השלישי מתוך האלבום, "The Only Exception", שהקליפ שלו יצא לאור בפברואר. ב-16 בנובמבר 2010 יצא לאור הקליפ לסינגל הרביעי מתוך האלבום "Playing God".
סולנית הלהקה היילי ויליאמס התארחה ב-2010 בסינגל "Airplanes" של הראפר B.O.B. השיר הגיע למקום ה-2 במצעד הבילבורד האמריקאי, והיה בפסגת המצעד השבועי של גלגלצ למשך שבוע אחד. לסינגל יש שיר המשך שנקרא "Airplanes (חלק 2)" ובנוסף להיילי ו-B.o.B גם הראפר האמריקאי אמינם מופיע בחלק השני. שני השירים יצאו באלבום הבכורה של B.o.B ‏ "B.o.B מציג: הרפתקאותיו של בובי ריי".
כמו כן, הלהקה הוציאה עוד שני קליפים לשירים Careful ביוני ו-Playing God בנובמבר של שנת 2010. בדצמבר של שנת 2010 פרשו מהלהקה האחים זאק וג'וש פארו. היילי כתבה באתר הרשמי שהם לא הרגישו שמחים בלהקה ונראה היה כי לא רצו להיות בסביבה יותר. בלהקה נמצאים רק שלושה חברים: היילי ווליאמס, טיילור יורק וג'רמי דייוויס. לאחר זמן מה, גם האחים פארו שחררו הודעה רשמית משלהם וטענו שעזבו מכיוון שויליאמס הייתה אנוכית, לא נתנה לשאר החברים להתראיין וייצגה את הלהקה לבדה.
ב-2 ביוני 2011 יצא הסינגל החדש של הלהקה, "Monster", שהיה חלק מפסקול הסרט רובוטריקים 3: אפלת הירח.
היסטוריה > 2013–2017: Paramore

ב-2013 הודיעה הלהקה על צאת האלבום הרביעי שלהם " Paramore", והוציאו את הסינגל הראשון מתוכו ואת הקליפ לשיר ״Now".
לאחר מכן, הוציאו את הסינגל השני לאלבום הנקרא "Still Into You" וכן קליפ לשיר. מאוחר יותר, הם הוציאה הלהקה קליפ לשיר "Anklebiters".
האלבום יצא ב-9 באפריל 2013.
בסה"כ, האלבום כולל בתוכו 19 שירים, ואורכו הכולל הוא שעה ואחת עשרה שניות. הוא כולל את השירים Fast In My Car, Now, Grow Up, Daydreaming, Moving On, Ain't It Fun, Part II, Last Hope, Still Into You, Anklebiters, Holiday, Proof, Hate To See Your Heart Break, (One Of Those) Crazy Girls, I'm Not Angry Anymore, Be Alone, Future, Native Tongue, ולבסוף, Escape Route.
Paramore הוא האלבום הראשון שהלהקה הוציאה ללא שניים מחבריה המייסדים, האחים זאק וג'וש פארו, שעזבו את הלהקה בשנת 2010.
שירם Ain't It Fun מאלבום זה זכה בפרס "שיר הרוק הטוב ביותר" בטקס גראמי ה־57 ובפרסים רבים אחרים.
בדצמבר 2015 הבסיסט ג'רמי דייוויס עזב את הלהקה.
היסטוריה > 2017–הווה: After Laughter

בשנת 2017, לאחר שעזב את הלהקה לפני שבע שנים, הודיעה הלהקה על חזרתו של המתופף זאק פארו ועל עבודתה על אלבום חדש בשם After Laughter. הסינגל הראשון מתוך האלבום, Hard Times, יצא ב-19 באפריל 2017 והסינגל השני "told you so" יצא ב-3 במאי 2017. האלבום כולו יצא ב-12 במאי 2017. האלבום בין היתר הועלה על ידי הערוץ הרשמי לאתר היוטיוב, מה שמאפשר האזנה חינמית. האלבום מתאפיין ברוק מתחילת שנות השמונים והתשעים של המאה העשרים בפופ בפאנק ובמוזיקה אלקטרונית. לעומת האלבום הקודם שלהם, המילים הרבה יותר אפלות ויוצרות ניגוד עם המנגינה העליזה לרוב.
האלבום תואר על ידי הגיטריסט המוביל של הלהקה, טיילור יורק, בראיון "יותר מדי רוק כדי להיקרא פופ ויותר מדי פופ כדי להיקרא רוק."
ב-12 במאי 2017 החלה הלהקה בסיבוב ההופעות שלה שמתחיל בארצות הברית ולאחר מכן נמשך אל אירופה.
דיסקוגרפיה

| --- | --- |
 אלבומי אולפן 2005: All We Know Is Falling  2007: Riot!‎  2009: Brand New Eyes  2013: Paramore  2017: After Laughter  2023: This Is Why אלבומי הופעה 2008: Live in the UK 2008  2008: The final Riot!‎:  מיני אלבומים 2006: The Summer Tic  2010: 2010 Summer Tour  2010: The Only Exception  2011: Singles Club (EP)  2013: The Holiday Sessions  2014: Ain't It Fun Remixes אלבומי אוסף 2011: Singles Club
הופעות > סיבובי הופעות

2008: The Final Riot! Tour
2009–2012: Brand New Eyes World Tour
2013–2015: The Self-Titled Tour
2017–2018: After Laughter Tour
פרסים

| שם הטקס\תחרות | פרס | העבודה המועמדת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| טקס פרסי גראמי ה-50 | תגלית השנה | פאראמור | מועמדות |
| 2008 MTV Video Music Awards | קליפ הרוק הטוב ביותר | Crushcrushcrush | מועמדות |
| MTV Video Music Brasil | אמן בינלאומי | פאראמור | זכייה |
| MTV European Music Awards | Rock Out | פאראמור | מועמדות |
| Los Premios MTV Latinoamérica | תגלית השנה - בינלאומי | פאראמור | מועמדות |
| Los Premios MTV Latinoamérica | אמן הרוק הטוב ביותר - בינלאומי | פאראמור | מועמדות |
| Los Premios MTV Latinoamérica | פרס האופנה 2008 | היילי ויליאמס | מועמדות |
| פרסי ה־Woodie | Woodie של השנה | פאראמור | זכייה |
| Fuse.tv | קליפ השנה | That's What You Get | מקום שני |
| פרסי בחירת הנוער 2008 | שיר הרוק | Crushcrushcrush | זכייה |
| פרסי בחירת הנוער 2008 | פריצת השנה | פאראמור | מועמדות |
| פרסי בחירת הנוער 2008 | קבוצת הרוק | פאראמור | זכייה |
| פרסי בחירת הנוער 2009 | שיר הרוק הטוב ביותר | Decode | זכייה |
| MTV Australia Awards 2009 | קליפ הרוק הטוב ביותר | Decode | מועמדות |
| MTV Movie Awards 2009 | השיר הטוב מתוך סרט | Decode | מועמדות |
| EMA 2009 | להקת הרוק אלטרנטיבי | פאראמור | מועמדות |
| Kerrang! Reader's Poll 2009 | השיר הטוב ביותר | Ignorance | זכייה |
| 2009 MTV Latin Music Awards | האופנתי ביותר | היילי ויליאמס | זכייה |
| 36th People's Choice Awards | להקת הרוק המועדפת | פאראמור | זכייה |
| טקס פרסי גראמי ה-52 | השיר הטוב ביותר מתוך סרט/סדרת טלוויזיה | Decode | מועמדות |
| Planeta Awards 2009 | להקת הרוק הטובה ביותר השנה | פאראמור | זכייה |
| Shockwaves NME Awards 2010 | הלהקה הבינלאומית הטובה ביותר | פאראמור | זכייה |
| MTV EMA | הלהקה האלטרנטיבית הטובה ביותר | פאראמור | זכייה |
| טקס פרסי גראמי ה-57 | שיר הרוק הטוב ביותר | Ain't It Fun | זכייה |
| טקס פרסי גראמי ה-66 | אלבום הרוק הטוב ביותר | This Is Why | זכייה |
| טקס פרסי גראמי ה-66 | ביצוע המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר | "This Is Why" | זכייה |
| פרס בחירת הקהל | להקת/צמד השנה | פאראמור | מועמדות |
| פרס המוזיקה הבריטית 2024 | הלהקה הבינלאומית של השנה | פאראמור | מועמדות |
| פרס המוזיקה של iHeartRadio | הצמד/להקה של השנה | פאראמור | מועמדות |
| פרס המוזיקה של iHeartRadio | האמן האלטרנטיבי של השנה | פאראמור | מועמדות |
| פרס המוזיקה של iHeartRadio | השיר האלטרנטיבי של השנה | "This Is Why" | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Paramore Album Debuts At #1 - Fueled By Ramen Official Blog
↑  2024 GRAMMY Nominations: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com
↑  Taylor Swift, 'Barbie' and 'Grey's Anatomy' Score at 2024 People's Choice Awards: See the Full List of Winners, Peoplemag (באנגלית)
↑  music, Guardian (2024-03-02). "Brit awards 2024 – full list of winners". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-03-10.
↑  Steven J. Horowitz, Taylor Swift, SZA, Olivia Rodrigo Lead 2024 iHeartRadio Music Awards Nominations, Variety, ‏2024-01-18 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 16044561-9  ISNI: 0000 0001 1955 0043  LCCN: no2005070404  MusicBrainz: 44cf61b8-5197-448a-b82b-cef6ee89fac5  NKC: xx0101500  VIAF: 124786897   WorldCat (עם VIAF): 124786897 
ג'רמי דייוויס, בסיסט פאראמור לשעבר בהופעה בקמדן, ניו ג'רזי
הסולנית היילי ויליאמס (מלפנים) ונגן גיטרת הקצב טיילור יורק (ימין) בהופעה בוונקובר, קנדה ביולי 2007
פאראמור בהופעה ב-The Social, אורלנדו, פלורידה, ב-23 באפריל 2007
פאראמור בהופעה בסן פרנסיסקו, קליפורניה, נובמבר 2009
עטיפת האלבום All We Know Is Falling
פירסט אייד קיט

| --- | --- |

פירסט אייד קיט, 2012
 מקום הקמה:  סטוקהולם 
 מוקד פעילות:  שוודיה
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 סוגה:  אינדי פופ פולק
 כלי נגינה:  גיטרה קלידים
 חברת תקליטים:  וישיטה רקורדס, קולומביה רקורדס, ראביד רקורדס 
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה הנורדי (2012)  Musikexportpriset (2022) 
 www.firstaidkitband.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 קלרה סודרברג ג'והנה סודרברג 
 
פירסט אייד קיט (באנגלית: First Aid Kit; באופן מילולי: ערכת עזרה ראשונה) היא צמד מוזיקלי שוודי המשתייך לסוגה המוזיקלית פולק ואינדי פולק ומורכב מהאחיות ג'והנה וקלרה סודרברג (Söderberg), ילידות סטוקהולם. האחיות כתבו והלחינו את מרבית השירים באלבומיהן.
עד כה הוציא הצמד EP בשם "Tangerine" שיצא ב-2008 ואלבום בשם "The Big Black & The Blue" שיצא בשנת 2010 מהם יצאו שלושה סינגלים.
האחיות חתומות בחברת התקליטים העצמאית השוודית "Rabid Records".
פולקסווגן טיגואן

| --- | --- |

טיגואן דור שני
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פולקסווגן
 שנות ייצור:  2007-הווה
 הרכבה:  גרמניה גרמניה הרפובליקה העממית של סין סין וייטנאם וייטנאם מקסיקו מקסיקו רוסיה רוסיה הודו הודו מלזיה מלזיה אינדונזיה אינדונזיה
 סיווג:  מכוניות שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  פולקסווגן A6 (PQ46) (דור ראשון) פולקסווגן MQB A2 (דור שני)
 אורך:  4,427–4,432 מ"מ (דור ראשון) 4,486–4,509 מ"מ (דור שני)
 רוחב:  1,809 מ"מ (דור ראשון) 1,839–1,859 מ"מ (דור שני)
 גובה:  1,666–1,686 מ"מ (דור ראשון) 1,673 מ"מ (דור שני)
 משקל:  1550 ק"ג (דור ראשון) 1502 ק"ג (דור שני)
 בסיס גלגלים:  2,604 מ"מ (דור ראשון) 2,681 מ"מ (דור שני)
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע טרבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.4 ליטרים המספק כ-150 כוחות סוס (דור ראשון ושני)
 הילוכים:  תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית כפולת מצמד בעלת שישה היכלוכים (דור ראשון ושני)
 מהירות מרבית:  193 קילומטרים לשעה (דור ראשון) 200 קילומטרים לשעה (דור שני)
 קשר:  סקודה קודיאק, סיאט טאראקו, אאודי Q3, פולקסווגן פאסאט
פולקסווגן טיגואן (באנגלית: Volkswagen Tiguan) היא מכונית במרכב קרוסאובר בעלת חמישה מקומות שמיוצרת על ידי פולקסווגן משנת 2007. היא הוצגה בשנת 2007 והגיעה לישראל בשנת 2008.
דורות > דור ראשון (2016-2007)

הדור הראשון יוצר בין השנים 2007–2016. הדור הראשון כלל שתי אפשרויות למנועים:
מנוע טורבו דיזל I4 צילנדרים 2.0 ליטר (2,000 סמ"ק) המספק כ-140 כוחות סוס ב-4,200 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית כפולת מצמד בעלת שישה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 10.2 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 188 קילומטרים לשעה.
מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.4 ליטר (1,400 סמ"ק) המספק כ-150 כוחות סוס ב-5,800 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית כפולת מצמד בעלת שישה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 9.3 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 193 קילומטרים לשעה.