stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנים (שיר של נונו)
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-17 ביוני 2021, יום צאת השיר. הוא בוים על ידי אדם גבאי. הקליפ מראה את נונו על רקע מסך ירוק שמראה סצנות פסטרוליות, ומצולמת ברחובות תל אביב. נכון יוני 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על כ-788,000 צפיות באתר יוטיוב
ביקורת והתייחסות

השיר קיבל ביקורות אוהדות והוגדר כוויראלי וכמסקרן. הביקורת מתייחסת לכך שהשיר יוצא דופן, פורץ את השורה ביחס לסגנון המוזיקלי של שירי פופ אחרים מאותה תקופה, ומילים המושפעות מתרבות האינטרנט והרשתות החברתיות.
"קשה להבין למה דברים מוזרים וקרינג'ים כל כך מושכים אותנו, וספציפית ב"בנים" יש לא מעט כאלה: האינטונציה שלה בשירה; גוני הקול שהיא בוחרת לשנותף עומס אדיר של אוטו-טיון (שהקהל הישראלי לא התחבר אליו עדיין במאה אחוז); החרוזים שמרגישים די רנדומליים ("על סוס לא עליתי/יום כיפור חליתי/אניוויי זה יום עצוב מהתנ"ך גיליתי"); הלוק שלה והעריכה הביזארית של הקליפ. הכל בשיר הזה פשוט מוזר. אז למה כל כך עובד?

המילה בנים לא נבחרה במקרה, כמו בחלקים רבים מהשיר עצמו, היא משקפת את שיח הממים האינטרנטי, שכולל בהרבה מקרי אינפטיליות מכוונת. אפשר להסתכל על השיר הזה כסוג של קפסולת זמן שמייצגת את רוח התקופה, ואם כבר ממים, אז אשתמש לרגע בתבנית מוכרת: אני אספר לילדים שלי שזה מה ששלט בטיקטוק ב-2021."
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 18 ביולי 2022 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | D-Music |  |
הערות שוליים

↑  בנים - נונו - ספוטיפיי
↑   נונו - בנים | Nunu - banim, סרטון בערוץ "nunu", באתר יוטיוב (אורך: 02:30)
↑  דור מאיר מועלם, ‏נונו היא הדבר הכי מוזר ששמענו השנה - ואנחנו רוצים עוד, באתר ‏מאקו‏, 23 ביוני 2021
↑  בנים - נונו - אפל מיוזיק
| נונו |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | סטטוס |  |
| סינגלים | "בנים" ‏•‏‏ "אוהב לא אוהב" ‏•‏‏ "ליבינג דה דרים" ‏•‏‏ "גוליית 2" ‏•‏‏ "שוז" ‏•‏‏ "Cute Boy" ‏•‏‏ "סיוופלה" ‏•‏‏ "ראשון בבוקר" ‏•‏‏ "היי את" |  |
| שירים אחרים | "סוד" |  |
עמוס נור

| --- | --- |

 לידה:  9 בפברואר 1938 חיפה, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 פטירה:  11 ביוני 2024 (בגיל 86) פאלו אלטו, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ישראל 
 פעילות בולטת:  מחקר גאופיזי
 ידוע בשל:  ניטור סיסמי 4D של הפקת נפט וגז, ייסוד קונסורציית אקדמיה תעשייה ועוד
 מעסיק:  אוניברסיטת סטנפורד 
 פרסים והוקרה:  ראו פרק פרסים והוקרות
 אתר רשמי
 
עמוס נור (9 בפברואר 1938 – 11 ביוני 2024) היה גאופיזיקאי אמריקאי-ישראלי שכיהן כפרופסור באוניברסיטת סטנפורד.
נור נחשב לאחת הסמכויות האקדמיות המובילות בעולם הפיזיקה של הסלע. הוא יישם את תוצאות הפיזיקה של הסלע להבנת תהליכים טקטונופיזיקליים בקרום כדור הארץ, שעיקרם הוא תפקידם של נוזלים בתהליכים המתרחשים בקרום ובמשאבי אנרגיה. נור היה חלוץ השימוש במדידות מהירוּת סייסמיות כדי לאפיין את המצב המשתנה של מאגרי נפט וגז, כאשר נפח הנוזל בסלע משתנה במהלך השאיבה. התהליך זכה לכינוי "ניטור סיסמי בעל ארבעה ממדים". הוא פרסם למעלה מ-240 מאמרים והדריך עשרות מועמדים לדוקטורט ולתואר שני. נור היה במחלקה לגאופיזיקה בסטנפורד משנת 1970 ועד פרישתו ב-2008, והוא נשאר קשור לבית הספר כפרופסור אמריטוס. לאחר פרישתו, נור הצטרף לאינגריין, חברה שעזר להקים ב-2007, ושבה היה מנהל טכנולוגיה ראשי.
קורות חיים

נור נולד בחיפה ולמד בבית הספר הריאלי בעיר. במסגרת שירותו הצבאי שימש כקצין בחטיבת הצנחנים. בשנת 1962 סיים את לימודיו לתואר בגאולוגיה באוניברסיטה העברית, למד 
תקופה קצרה אצל פריץ גאסמאן (אנ') בשווייץ, והמשיך ללימודי דוקטורט במחלקה לגאופיזיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס - MIT בארצות הברית, אותם סיים בשנת 1969.
קריירה אקדמית

כבר כסטודנט צעיר לתואר שני ב-MIT, נור גילה תגליות שתהיה להן השפעה מרחיקת לכת. הוא היה הראשון שביצע ניסוי שבאמצעותו הסביר אנאיזוטרופיה (פיצול גלי גזירה) הנגרמת על ידי לחץ בסלעים. עבודתו על התכונות האלסטיות של סלע שבור מהווה חלק גדול מהבסיס הניסיוני והתאורטי לשיטות מודרניות לאיתור ומיפוי שברים סיסמיים. הוא היה בין הראשונים שראו בניסוי שמהירות סייסמית רגישה ללחץ אפקטיבי ורוַוָית נוזלים, תופעות שהפכו לאבני היסוד של גילוי וניטור סיסמי של מאגרי נפט ופחממנים אחרים.
עם הצטרפותו של נור למחלקה לגאופיזיקה, ייסד שם את פרויקט Stanford Rock Physics and Borehole Geophysics (SRB), אחד מקונסורציית האוניברסיטה-תעשייה המוקדמת במדינה, וכזה שיהפוך למודל לשיתוף פעולה פורה בין האקדמיה ותעשיית הנפט. תחת הנהגתו, פרויקט SRB הפך למרכז מוביל למחקר ופיתוח בניסויים, תיאוריה ויישום של פיזיקת סלע. מאז תחילתו של SRB, נור וכמעט 100 תלמידי הדוקטורט והתואר השני שלו, פיתחו וביססו את פיזיקת הסלע כטכנולוגיה בוגרת החיונית לחקירה, לאפיון מאגרים ולניטור Time-Lapse. למעשה, נור היה הראשון שהציע את עקרונות פיזיקת הסלע לניטור סיסמי 4D של הפקת נפט וגז. הוא הדגים באופן כמותי כיצד לחצים משפיעים על התפלגות השברים וכיצד אלה משפיעים על האנאיזוטרופיה. זה היה הבסיס המעבדתי והתאורטי של כמעט כל השיטות הסייסמיות המודרניות לאפיון שברים.
בשנות ה-70, הוא הציע התרחבות-דיפוזיה כמנגנון העומד בבסיס יחסי VP/VS חריגים שנצפו לפני כמה רעידות אדמה, מה שהוליד ויכוחים עצומים ועשרות מאמרים.
נור הפך לפרופסור מן המניין בסטנפורד ב-1979 והחזיק בתואר פרופסור וויין לואל במדעי כדור הארץ מ-1988 ועד פרישתו. הוא כיהן כיו"ר המחלקה לגאופיזיקה, וכמנהל התוכנית ללימודי חו"ל של סטנפורד ברחבי האוניברסיטה.
בשנת 1976 הוא נבחר לעמית של האיחוד הגיאופיסי האמריקאי (אנ'), ובשנת 1980 לעמית של האגודה הגאולוגית של אמריקה (אנ'). בשנת 2001 הוא נבחר לאקדמיה הלאומית להנדסה (אנ'). בשנת 1996 הוא זכה בחברות כבוד של SEG 1996 . רעיונותיו על טקטוניקת סיבוב בלוקים הובילו להבנה טובה יותר של יחסי מתח בסביבות מורכבות בין לוחות. סרטו הדוקומנטרי "נפילת החומות - רעידות אדמה בארץ הקודש", שילב עדויות גיאופיזיות, ארכאולוגיות ומקראיות כדי לחקור את ההשפעה של רעידות אדמה גדולות על חברות עתיקות ומודרניות. הוא הרחיב בעניין זה בספר שכתב בשם "אפוקליפסה". פרק 7 בו, מתמקד ברעידות האדמה לאורך ההיסטוריה באזור ארץ ישראל. מחקרים נוספים שקיים והדריך עסקו ברעידות האדמה שהתרחשו באזור ארץ ישראל במהלך ההיסטוריה. על סרט וידאו שעסק ברעידות האדמה בארץ הקודש, זכה בשנת 1991 בפרס תפוח הכסף מטעם הפסטיבל הלאומי בארצות הברית לסרטים חינוכיים ווידאו.
נור גם הרצה בהרחבה על "נפט ומלחמה" והסיכונים הכרוכים בתחרות הגלובלית הגוברת על אנרגיה.
תפקידים עיקריים במינהל אקדמי

1985 - 1991 - ראש המחלקה לגאופיזיקה, אוניברסיטת סטנפורד.
1997 - 2000 - ראש המחלקה לגאופיזיקה, אוניברסיטת סטנפורד.
2000 - 2005 - מנהל אקדמי של תוכנית לימודי חו"ל, אוניברסיטת סטנפורד.
2008 - 2024 - פרופסור אמריטוס במחלקה לגאופיזיקה, אוניברסיטת סטנפורד.
1997 - 2024 - מנהל מיזם Stanford Rock Physics and Borehole Geophysics, אוניברסיטת סטנפורד.
1989 - 2024 - חבר ויועץ בכיר במכון לטכנולוגיית נפט בקראקאס, ונצואלה - INTEVEP.
1999 - מרצה מוזמן באוניברסיטאות הבאות: MIT; למונט; המכון הטכנולוגי של קליפורניה, פסדינה; וירג'יניה-טק; דיוק, צפון קרולינה; קלגארי, אלברטה; רייס, יוסטון, טקסס; אוהיו סטייט; מישיגן סטייט; מיאמי, פלורידה; טקסס דאלאס; בית הספר למכרות בקולוראדו (אנ'); בולדר קולוראדו; ברקלי קליפורניה; לינקולן, נברסקה; האוניברסיטה העברית.
2000 - מרצה מוזמן באוניברסיטאות הבאות: קלטק, קליפורניה; יוסטון; ברקלי, קליפורניה; מרכז פלורידה (אנ'); מרכז המחקר שלומברג, קיימברידג', רידג'פילד, ארצות הברית; הכנס השנתי של האיגוד האמריקאי ללימודי המזרח; הכנס הפרואלסטי (אנ'), מקסיקו; הכנס הבינלאומי של גזי הידראט, יפן; האיגוד האירופאי לגאופיזיקה והנדסה (אנ'), פריס, צרפת; המכון האמריקאי לארכאולוגיה (אנ'); הכנס השנתי של החברה הסייסמולוגית האמריקאית (אנ');
2001 - מרצה מוזמן באוניברסיטאות הבאות: הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, מנלו פארק (אנ'); ברקלי וסן דייגו (אנ'); קליפורניה.
2002 - מרצה מוזמן באוניברסיטאות הבאות: קליפורניה בלוס אנג'לס; בברקלי; המכון הטכנולוגי של קליפורניה; אוניברסיטת פירנצה, איטליה; מרכז וושינגטון (אנ'); המכון האמריקאי לארכאולוגיה; הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, מנלו פארק.
2002 - 2004 - חבר בחבר המנהלים של מרכז יפן של אוניברסיטת סטנפורד, יוקוהמה, יפן; יו"ר מארגן של הכנסים להכרת מורשת מלחמת העולם השנייה לתלמידי סטנפורד באירופה, ברלין, גרמניה;
2004 - 2024 - חבר בוועדה הבינלאומית ליזמות של נשיאי האוניברסיטאות.
2006 - 2024 - מנהל שותף של התכנית הבינלאומית לשיתוף פעולה בין אוניברסיטאות.
פרסים והוקרה

1974 - הפרס ע"ש ג'יימס ב. מקלוויין(אנ'), האיגוד הגאופיזי האמריקאי (אנ').
1975 - הפרס ע"ש ניוקומב קליבלנד (אנ'), האגודה האמריקאית למדע מתקדם (אנ').
1976 - עמית האגודה הגאופיזית האמריקאית (אנ').
1980 - עמית החברה הגאולוגית האמריקאית (אנ').
1980-1982 - עמית אוניברסיטת סטנפורד.
1985-1987 - עמית מכון סאקלר, אוניברסיטת תל אביב.
1989 - D.B. Harris Distinguished Lecturer, אוניברסיטת טקסס A&M.
1990 - עמית האקדמיה למדעים של קליפורניה.
1991 - פרס תפוח הכסף, הפסטיבל הלאומי לסרטים חינוכיים ווידאו.
1996 - חבר כבוד, החברה לחקר הגאופיזיקה (אנ').
1997 - Distinguished Lecturer, החברה לחקר הגאופיזיקה.
1998 - Distinguished Lecturer, האגודה האמריקאית לנפט וגאולוגיה (אנ').
1999 - Dobrin Distinguished Lecturer, אוניברסיטת יוסטון (אנ').
1999 - פרס ההוראה, בית הספר למדעי כדור הארץ, אוניברסיטת סטנפורד.
2001 - חבר נבחר, האקדמיה הלאומית להנדסה (אנ').
2004 - Chancellor's distinguished lecturer, אוניברסיטת לואיזיאנה (אנ').
2011 - מדליית מוריס יואינג (אנ'), החברה לחקר הגאופיזיקה.
2013 - דוקטור לשם כבוד, אוניברסיטת חיפה.
2013 - פרופסור לשם כבוד, אוניברסיטת סין לנפט, הודונג (אנ').
ביאורים

↑  ראו הערה בדף השיחה אודות הנחיצות שבמקור SEG wiki.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Andrew Myers, Amos Nur, rock physics pioneer, has died, Stanford University - School of Sustainability
1 2 3 4 5  Amos Nur, Four-dimensional seismology and (true) direct detection of hydrocarbons; the petrophysical basis, The Leading Edge (1989) 8 (9): 30–36.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Gary Mavko, Amos Nur: Early years and education, SEG - Society  of Exploration Geophysicists
1 2 3 4  פרופסור עמוס נור - מבכירי הגיאופיסיקאים בעולם, באתר אוניברסיטת חיפה, 2 יוני, 2013.
1 2  Stanford Rock Physics and Borehole Geophysics (SRB), Stanford University - School of Earth Sciences
↑  יחס גלי דחיסה/גלי גזירה
↑  Nur, A., Gene Simmons; 1969., The effect of saturation on velocity in low porosity rocks. Earth and Planetary Science Letters, 7; pp. 183-193, Elsevier. Cited by 388 articles
↑  Department of Classics School of Humanities and Sciences, Amos Nur (Stanford) - Earthquakes and Archaeology: The Catastrophic End of the Bronze Age in 1200 BC, Stanford University, January 13th, 2017
↑  ראו הערה בדף השיחה אודות הנחיצות שבמקור SEG wiki.
↑  H. Ron, R. Freund, 1 and Z. Garfunkel, A. Nur, BLOCK ROTATION BY STRIKE-SLIP FAULTING: STRUCTURAL AND PALEOMAGNETIC EVIDENCE, JOURNAL OF GEOPHYSICAL RESEARCH, 89, pp. 6256-6270,. Cited by 419 articles, The Hebrew University in Jerusalem
↑  Amos Nur, The Walls Came Tumbling Down: Earthquakes in the Holy Land, YouTube, August 29, 2013
↑  Stanford University News Service, The Walls Came Tumbling Down -- Earthquakes in the Holy Land, WayBackMachine
↑  Amos Nur, And the walls came tumbling down: Old Testament writings ofdoom and destruction are now providing researchers with a record ofearthquakes spanning 4000 years, News Scientist, 6 July 1991
↑  Amos Nur and Dawn Burgess, Apocalypse: Earthquakes, Archaeology, and the Wrath of God. Princeton University Press 2008, 328 pages, De Gruyter
↑  Amos Nur and Dawn Burgess, Chapter 7 Expanding the Earthquake Record in the Holy Land, De Gruyter
↑  למשל: Ben Menahem, A., Nur, A., Vered, M., 1976. Tectonics, Seismicity and Structure of the Afro-Euroasian Junction-the Breaking of the Incoherent Plate. Phys. Earth Planet Interiors, 12: pp. 1-50; Nur, A., Ron, H., Tal, D., 1989. Earthquakes Parameters Infered from Archaeological Evidence. Isr.Geol. Soc., pp. 116-117
↑  Nur,A., Chris MacAskil, 1991. Earthquakes in the Holy Land. Video Cassette, Stanford University. ראו בפרק פרסים והוקרות לעיל.
↑  Authors, Biblical Archaeology Society/Library
↑  גדעון גרדר, מומחה מסטנפורד בהרצאה בטכניון: קיים סיכון גבוה לעימות בין ארה"ב לסין בשל המחסור בנפט, באתר הטכניון, 2013.
↑  משרד החינוך והמחלקה להוראת המדעים במכון ויצמן למדע, �נפט: צרכנים, יצרנים ועתיד האנושות, באתר משרד החינוך, 2004.
↑  Amos Nur, SEG - Society  of Exploration Geophysicists
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303736005171  BIBSYS: 8070626  BnF: cb124097963 (data)  CiNii: DA03666443  GND: 1157162363  ISNI: 0000 0001 2017 0486  LCCN: n87139287  NLA: 35702016  NTA: 310392551  ORCID: 0000-0002-3308-1535  RERO: 02-A014184527  SUDOC: 060838353  VIAF: 5018454   WorldCat (עם VIAF): 5018454
בית הכנסת הכוראלי (מוסקבה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת, סימן נוף 
 מיקום:  בסמאני ראיון 
 מדינה:  רוסיה 
 זרם:  יהדות אורתודוקסית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1906
 תאריך פתיחה רשמי:  1906 
 אדריכל:  רומן קליין
 סגנון אדריכלי:  נאו קלאסיציזם
 
 קואורדינטות:  55°45′20″N 37°38′07″E﻿ / ﻿55.755555555556°N 37.635277777778°E﻿ / 55.755555555556; 37.635277777778
 he
 
בית כנסת הכוראלי של מוסקבה (ברוסית: Московская Хopaльнaя Cинaгoга) הידוע גם בכינויו בית הכנסת ברחוב ארכיפובה שנבנה בסגנון הנאו-קלאסיציזם.
היסטוריה

בשנת 1881 פנתה הקהילה המקומית לאדריכל האוסטרי סיימון איבושיץ (Simon Eibuschitz) לצורך תכנון הבניין. הבנייה החלה ב-27 במאי 1887 אך היא הופסקה בשנת 1888. הבנייה חודשה רק בשנת 1905 תחת הנחיות של האדריכל רומן קליין (Roman Klein). בית הכנסת נפתח בשנת 1906.
בית הכנסת תפקד גם בתקופת ברית המועצות, כהדגמה לכך שיש בברית המועצות חופש דת, למרות שבחלקו הועבר לצרכים אחרים. בשנת 1925 התקיים בבית הכנסת אספה ציונית בהשתתפות חיים ויצמן. בשנת 1938 נעצרו ראשי בית הכנסת והואשמו בהעלמת הכנסות.
במוסקבה עמדה גולדה מאיר בראש צירות ישראל בברית המועצות.
יהודים רבים לא נמנעו מלבקר בבית הכנסת הכוראלי במוסקבה בחגים, בזמן שבו הגיעו אליו אנשי המשלחת הדיפלומטית הישראלית. קבלת הפנים שנערכה להם בחודש ספטמבר 1948 הייתה חגיגית ולבבית, על גבול האקסטזה. עשרות אלפים הרעיפו אהבה אין קץ על נציגי המדינה היהודית הצעירה. מפורסמת מאוד התמונה של גולדה מאיר עומדת בחזית בית הכנסת בראש השנה תש"י (1949 ) אומנם אחרי זמן מה כבר גבר הפחד, והיהודים היו הססניים למדי לגבי התקרבות לדיפלומטים הישראליים. רב בית הכנסת הנוכחי הוא אדולף שייביץ'.
בשנת 1989 מיכאיל טורצקי יזם חידוש הרכב של מקהלת גברים של בית הכנסת.
בבית הכנסת קיים אולם תפילה נוסף ששימש בזמן הקומוניזם את קהילת חסידי חב"ד, ומשמש כיום את הקהילה הגדולה של יהודי גאורגיה שהיגרו למוסקבה, ובו התפילה מתנהלת בנוסח יהודי גאורגיה, בראשות הרב אברהם אלאשוילי המכהן גם כשליח חב"ד במקום.
דיוקנה של גולדה מאיר על שטר כסף של 10,000 שקל ישן (שמופיעה גם על שטר 10 שקלים חדשים. צדו השני של השטר כולל את התמונה ממוסקבה עם הכיתוב "שלח את עמי".
הערות שוליים

↑  היהודים והיהדות במוסקבה, העולם, 22 בספטמבר 1931
↑  אספה יהודית במוסקבה לטובת ההתיישבות, הארץ, 19 באוקטובר 1925
↑  "מתנגדי המהפכה" במוסקבה, הצופה, 9 באוקטובר 1938
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265645805171  GND: 16039405-3  ISNI: 0000 0001 0742 4744  LCCN: nr92009561  NKC: ko2008438727  VIAF: 138926226   WorldCat (עם VIAF): 138926226 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בתי כנסת ובנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גורו רייטן

גורו רייטן (בנורווגית: Guro Reiten; נולדה ב-26 ביולי 1994) היא שחקנית כדורגל נורווגית המשחקת בעמדת הקשרית בצ'לסי שבסופר ליג האנגלית ובנבחרת נורווגיה. בין השנים 2017–2023 זכתה עם קבוצותיה ב-7 אליפויות רצופות בשתי ליגות שונות (2 בליגת העל הנורווגית ו-5 סופר ליג האנגלית).
קריירה > קריירת מועדונים

רייטן החלה לשחק כדורגל ביישוב בו גדלה בקבוצה המקומית סנדאל וערכה בה את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת ששיחקה באותה תקופה בליגה השנייה בנורווגיה. בשנת 2011, בגיל 16, עברה לשחק בקבוצת קאטם מליגת העל הנורווגית. בשנה השנייה שלה במועדון הפכה למלכת השערים של הקבוצה לעונת 2012. בתום אותה עונה ומאחר שקבוצתה ירדה ליגה, עברה לשחק ברוזנבורג קווינר למשך 4 עונות.
ב-2017 עברה לל.ס.ק. קווינר ובשתיים וחצי העונות בקבוצה זכתה בשתי אליפויות וגביע כמו גם בתואר מלכת השערים של הליגה בשתי עונות רצופות. בעונת 2018 נבחרה לשחקנית השנה.
ב-2019 חתמה על חוזה בצ'לסי מהסופר ליג האנגלית וכבר בעונה הראשונה הייתה שותפה לאליפות. ב-20 באוגוסט 2019 השתתפה במשחק ידידות שנערך באצטדיון המושבה בין קבוצתה צ׳לסי לנבחרת ישראל ואף בשלה את השער הראשון במשחק.
בעונת 2020/2021 זכתה עם הקבוצה בטרבל והייתה שותפה להישג השיא של הקבוצה עד מועד זה כשהגיעה לגמר ליגת האלופות שם הפסידה לברצלונה. גם בעונת 2021/2022 זכתה עם צ'לסי בדאבל.
בעונת 2022/23 כבשה 10 שערים בכל המסגרות והוסיפה 19 בישולים - כמו כן כבשה שערים במשחק הראשון ברבע גמר ליגת האלופות מול האלופה הנוכחית ליון וכן במשחק הגומלין בחצי הגמר בו הודחה קבוצתה על ידי ברצלונה במשחק שהסתיים בתוצאה 1-1. בתום אותה עונה זכתה עם צ'לסי בדאבל נוסף והשלימה בכך 6 זכיות רצופות באליפות בשתי ליגות שונות.
ב-2 בדצמבר 2023 חתמה על הארכת חוזה בצלסי עד 2025, עם אופציה לשנה נוספת עד 2026. ב-ינואר 2025 הודיעה צ׳לסי שהיא תממש את האופציה והחוזה הוארך עד 2026.
ב-5 במאי 2024 כבשה רביעייה במשחק מול בריסטול סיטי, דבר שתרם רבות לאליפות באותה שנה שהוכרעה על הפרש שערים.
קריירה > בנבחרת

מגיל 15 זומנה ושותפה בכל נבחרות נורווגיה הצעירות ורשמה בהן 80 הופעות בהן כבשה 21 שערים.
בנבחרת הבוגרת ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-2014 מול ספרד. לקחה חלק משמעותי בנבחרת ביורו 2017, מונדיאל 2019 ויורו 2022.
במונדיאל 2023 שחקה ב-4 משחקי נבחרתה וכבשה שני שערים כולל שער בשמינית הגמר בהפסד לנבחרת יפן.
סטטיסטיקות קריירה > קבוצות באנגליה

| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> משחקים | ליגה> שערים | גביע מקומי> משחקים | גביע מקומי> שערים | גביע הליגה> משחקים | גביע הליגה> שערים | סך הכל> משחקים | סך הכל> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'לסי | 2019–20 | ליגת העל לנשים | 15 | 5 | 3 | 1 | 6 | 1 | 24 | 7 |
| צ'לסי | 2020–21 | ליגת העל לנשים | 19 | 1 | 3 | 1 | 5 | 4 | 27 | 6 |
| צ'לסי | 2021–22 | ליגת העל לנשים | 21 | 7 | 3 | 3 | 3 | 0 | 27 | 10 |
| צ'לסי | 2022–23 | ליגת העל לנשים | 21 | 9 | 3 | 1 | 4 | 1 | 25 | 9 |
| צ'לסי | 2023–24 | ליגת העל לנשים | 16 | 7 | 2 | 0 | 0 | 0 | 7 | 3 |
| צ'לסי | סך הכל | סך הכל | 92 | 29 | 14 | 6 | 18 | 6 | 106 | 34 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 253 | 112 | 36 | 17 | 18 | 6 | 307 | 135 |
סטטיסטיקות קריירה > נבחרת נורווגיה

| שנה |  נורווגיה> משחקים |  נורווגיה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 2014 | 9 | 0 |
| 2017 | 11 | 4 |
| 2018 | 11 | 1 |
| 2019 | 16 | 4 |
| 2020 | 5 | 1 |
| 2021 | 8 | 4 |
| 2022 | 15 | 3 |
| 2023 | 9 | 2 |
| סך הכל | 80 | 19 |
הישגים ותארים > במועדונים

אליפות ליגת העל הנורווגית לנשים ב-2017, 2018, 2019.
הגביע הנורווגי לנשים ב-2018.
אליפות ההסופר ליג האנגלית לנשים בעונות 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024.
גביע ה-FA לנשים ב-2020/2021, 2021/2022, 2022/2023.
גביע הליגה ב-2019/2020, 2020/2021.
מגן הצדקה - 2020.
הישגים ותארים > עם הנבחרת

גביע אלגארבה ב-2019
הישגים ותארים > תארים והישגים אישיים

מלכת השערים בליגה הנורווגית בשנים 2017, 2018.
שחקנית השנה בנורווגיה ב-2018.
שער השנה בליגה הנורווגית ב-2018.
נבחרת השנה בסופר ליג האנגלית בעונת 2021/2022.
הערות שוליים

↑  צפו: צ'לסי גברה 1:3 על נבחרת ישראל לנשים, באתר ערוץ הספורט, 20 באוגוסט 2019
↑  Reiten signs new deal with Chelsea!, www.chelseafc.com (באנגלית בריטית)
↑  Chelsea extend winger Reiten's contract to 2026, ESPN.com, ‏2025-01-07 (באנגלית)
גרגורי פייפר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במרץ 1998 (בן 26) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  Dudley College of Technology 
 פרסים והוקרה:  award for best newcomer (2012) 
 פרופיל ב-IMDb
 
גרגורי פייפר (באנגלית: Gregory Piper; נולד ב-15 במרץ 1998) הוא שחקן בריטי הידוע בעיקר בשל המשחק שלו בסדרת הטלוויזיה "שחיתות".
ביוגרפיה

פייפר סיים תואר ראשון במכללת דודלי.
קריירה

בשנת 2012 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה שחיתות. הוא זכה בפרס מידלנדס של אגודת הטלוויזיה המלכותית בקטגוריית השחקן הטוב במסגרת המשחק שלו בעונה הראשונה של הסדרה. שנה לאחר מכן הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה הבריטית "פרנקי". פייפר הופיע גם בכמה הפקות תיאטרון. בשנת 2021 שיחק בסרט "Fixed".
קריירה > סדרת הטלוויזיה "שחיתות"

פייפר היה בן 13 כשהופיע לראשונה בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה הבריטית שחיתות, כשהחל לגלם את הפושע הצעיר ראייין פילקינגטון.
בעקבות תלונות של כמה צופים, רשות התקשורת הבריטית מצאה כי רשת BBC כשלה בחובת הטיפול בפייפר בכך ש-"לא הבטיחה כי יועץ או פסיכולוג לרווחת ילדים שקלו את ההתאמה או הסיכון הרגשי הפוטנציאלי למעורבותו של הילד. בהתחשב באופי האלים של כמה מהסצנות שבהן השתתף".
פייפר שיחזר את התפקיד כאנטגוניסט בעונה החמישית. בעונה השישית, פילקינגטון מופיע כקצין בצוות חקירת הרצח העובד בחשאי כחפרפרת עבור סינדיקט הפשע המאורגן.
פילמוגרפיה

| שנה | סדרה/סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 - 2021 | שחיתות | ריאן פילקינגטון | 15 פרקים |
| 2013 | Frankie | ריצ'רד פרסטון | פרק |
| 2021 | Fixed | ג'ימי קלמנס | סרט קולנוע |
פרסים ומועמדויות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | כותרת | קטגוריה | תוצאה | הערות |
| פרסי מידלנדס של אגודת הטלוויזיה המלכותית לשנת 2012 | שחיתות עונה 1 | השחקן העולה הטוב ביותר | זכייה |  |
קישורים חיתוניים

גרגורי פייפר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
גרגורי פייפר, ברשת החברתית אינסטגרם
גרגורי פייפר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
גרגורי פייפר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
הערות שוליים

↑  "18th birthday Instagram post". Instagram. 15 במרץ 2016. ארכיון מ-2021-12-26. נבדק ב-24 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Tilly Pearce, Line Of Duty series 6: Who plays Ryan Pilkington? Meet actor Gregory Piper, Metro.co.uk, ‏במרץ 2021
↑  Helen Attwood, Halesowen lecturer directs first feature film starring Gregory Piper, Halesowen News, ‏4 בנובמבר 2021
↑  Sherwin, Adam (17 בדצמבר 2012). "Failure in Line of Duty: BBC guilty of 'serious lapse' in care of". The Independent (באנגלית). נבדק ב-29 באפריל 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lillington, Catherine (30 בדצמבר 2012). "BBC failed to care for Dudley child actor in violent Line Of Duty scene". BirminghamLive (באנגלית). BBC. נבדק ב-29 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Parkes, Thomas. "Dudley actor returns to action in Line of Duty". www.expressandstar.com (באנגלית). נבדק ב-2021-04-28.
↑  Bley Griffiths, Eleanor. "Who is Ryan Pilkington in Line of Duty? Here's where we've seen him before". Radio Times (באנגלית). נבדק ב-28 באפריל 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Royal Television Society Awards 2012". Royal Television Society.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
נורי חביב

| --- | --- |
 לידה:  1919 בגדאד, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  לא ידוע
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  במאי
 פרופיל ב-IMDb
 
נורי חביב (1919 - ?) היה צלם סרטים ובמאי קולנוע ישראלי שפעל בארץ בשנות ה-50 וה-60.
קורות חיים

נורי חביב נולד בבגדאד, שבעיראק ב-1919 למשפחה בת חמישה בנים. את ניסיונו בייצור סרטים רכש כבר בפרס ועיראק שם יצר 22 סרטים עד עלייתו ארצה. בתקופה זו עבד, בין השאר, עם ג’ורג‘ עובדיה, שעלה לימים גם הוא לישראל ויצר מספר סרטי קולנוע.
ב-1954 עלה חביב לישראל ויחד עם שלושה מאחיו הוא הקים אולפן הסרטה בהרצליה בשם "אולפני חביב".
בין 1954 ל-1956 עסק חביב בהפקת סרטו הראשון בישראל באין מולדת שהיה הסרט הראשון שצולם בישראל בצבע ועסק בעליית יהודים מתימן. הקרנת הבכורה של הסרט נערכה ב-8 בספטמבר 1956.
סרטו השני והאחרון שצולם בישראל היה רחל (סרט, 1960)מלודרמת פשע שעסקה בזנות וסמים בשכונת מצוקה. הקרנת הבכורה שלו הייתה ב 17 ביולי 1960 והיה זה הסרט הישראלי הראשון שהוגבל לצפייה, על ידי המועצה לביקורת סרטים ומחזות, בגלל סצנות נועזות.
דוד רם ורחל טטרקו את הדמויות הראשיות בסרט גילמו דוד רם ורחל טטרקו, גננת בעיסוקה. חביב אף נישא לטטרקו ולשניים נולד בן.
חביב החל לצלם את סרטו השלישי, "בת הפרברים", אך הסרט לא הושלם מעולם. 
חביב עזב את הארץ לארצות הברית, השתקע בניו יורק ושם המשיך לעבוד כקולנוען. בין השאר, שימש כצלם בסרטו של מאיר זרחי, אני יורקת על קברך ב-1978.
פילמוגרפיה חלקית (כבמאי)

| שנה | סרט |
| --- | --- |
1956: באין מולדת
1960: רחל (סרט)
הערות שוליים

↑  נירית אנדרמן, מדוע נאסר להקרנה הסרט הראשון שכולו ישראלי, באתר הארץ, 29 במרץ 2010
↑  הוחל בהסרטת הסרט שייוצר כולו בארץ, על המשמר, 26 באוקטובר 1954
↑  ר. עזריה, הוקמה חברת סרטים חדשה - בעל החברה הוא יצרן סרטים מפרס, מעריב, 14 בספטמבר 1954
↑  מאיר זרחי, "באין מולדת" מוסרט במולדת, הַבֹּקֶר, 15 בדצמבר 1954
↑  באין מולדת - סרט ישראלי חדש, הארץ, 31 בדצמבר 1954
↑  שמואל אור, הצגת הבכורה של הסרט "באין מולדת", חרות, 2 בספטמבר 1956
↑  Rachel,  IMDb
↑  הסרט "רחל" הותר להצגה למבוגרים בלבד, דבר, 6 ביולי 1960
↑  על הסרט "רחל", בעיתון "העולם הזה", 8 ביוני 1960
ספר הגזרות

ספר הגזרות נקרא גם ספר גזירתא הוא ספר שגניזתו נזכרת במגילת תענית. לפי הפרשנות המקובלת הוא חיבור עברי אבוד שהכיל חוקים ודרכי ענישה של כת הצדוקים בתקופת בית המקדש השני.