יוסי בלום הלוי
תפיסות ביטחוניות

לדעתו, צה"ל עשה טעות גדולה כאשר צמצם את כוחות היבשה וסגר חטיבות בצבא היבשה. במיוחד לנוכח האיומים הרב זירתיים שיש על ישראל.
לדעתו, מבנה צה"ל הוא ארכאי ונובע מנסיבות היסטוריות, צריך לעשות רפורמה בצבא, לחקור את כל הבעיות בשורשי בעיות הצבא ולתקנם.
בין היתר הוא טוען שצריך לארגן מחדש את מבנה צה"ל בהתאמה להגדרה של תפיסת ביטחון למדינת ישראל ולהתפתחויות שנוצרו לאחר מתקפת ה-7 באוקטובר 2023.
כיום כוחות היבשה כפופים ישירות למטכ"ל. יש למנות מפקד לזרוע היבשה שכפוף לרמטכ"ל והמטה הכללי, ותחת אחריותו כל צבא היבשה, כשם שיש מפקד לזרוע הים ולזרוע האוויר. למפקד זרוע היבשה תהיה אחריות ישירה וסמכות ישירה לכל ההדרכה והמבצעים של זרוע היבשה.
במצב הקיים קיומן של 3 מפקדות מרחביות, צפון מרכז ודרום וכן, בכפיפות למטכ"ל, מפקדת העומק ומפקדת פיקוד העורף, היא מסורבלת וחסרת תכלית תפקודית ראויה, אשר מקשה בשגרה ובחירום על ניהול דרכי פעולה אפשריותלהגנה ולההתקפה במרחב מדינת ישראל, הן בהגנה על המרחב האסטרטגי והצבאי, והן על הגנת העורף והנכסים האזרחיים הקיומיים שלה.
מפקדת העומק כייעודה ככוח מטכ"לי כיום תועבר לאחריות מפקדת זרוע היבשה בכל הקשור לבניין הכוח ציודו והכשרתו, ואופ הפעלתו למשימות מטכ"ליות לא ישתנה.
פיקוד העורף יועבר אם יידרש בחקיקה למערכת ביטחון הפנים ויאוזרח בה (במשרד לביטחון הלאומי).
כל אחת משלוש המפקדות המרחביות הן תשומה ביורוקרטית מיותרת של המטכ"ל כשלם (More of the Same) אשר מקשה על ניהול הצבא במדינה שרמת האיומים על קיומה היא ייחודית וחסרת תקדים במערכת הכוחות הבינלאומית.
במצב הקיים מוכפפות לפיקוד המרחבי מפקדות גייס (בפצ"ן, ובמטכ"ל) ובכפיפות אליו מפקדות אוגדה ויחידות תמך עצמאיות (אגדי תמך)
יש לבטל את המבנה של הפיקוד המרחבי ולהחליפו במפקדת הגייס המרחבי בכפיפות ישירה של סמכות ואחריות למפקדת זרוע היבשה בשגרה ובחירום, כפי שנהוג בזרועות האוויר והים.
הנושא של חטיבות ואוגדות מרחביות כשל כליל במלחמת שמיני עצרת, ועל מדינת ישראל לקבע בחוק הצבא תקן מינימלי של כוחות צבא היבשה ברמת כמות האוגדות, והצעה זו מדגישה את הצורך בביטול האבחנה בין כוח מבצעי לכוח הגנה מרחבית (הגמ"ר) ולשלבן בסינרגיה מערכתית עם מערכות ביטחון הפנים בשגרה, חירום ומלחמה (שילוב שח"מ).
אשר על כן ובהתייחס לאיומים של פלישת פתע, ולא רק של כוחות טרור לא-מדינתיים, תפיסת ההפעלה של צה"ל תקרא "מגן וחרב" ומשמעותה ביטול תפיסת הביטחון ההיסטורית המאולתרת, לפיה צבא הקבע והסדיר מגן על המדינה כאשר צבא המלואים, כזרוע העיקרית של צבא היבשה, מתגייס וערוך להגנה/התקפה במצב הקיים בפרקי זמן ממושכים ביחס לאיומים הרב זירתיים בין 24 ל-48 שעות ןאף יותר.
תפיסה זו כשלה כליל, הן משום שבידי האויב יכולת לשבש את הגיוס בירי מרחוק על העורף, והן בפגיעה על הימ"חים ובסיסי הזרועות, ותפיסת "מגן וחרב" עשויה לתת מעינה מיטבי לאיומים אלה, כמפורט להלן.
מודל הקבע שבו מפקדים קופצים מתפקיד לתפקיד במהירות ולא רוכשים ניסיון לא מאפשרת ליצור צבא מקצועי.
יש לנהל את הצבא באופן שקידום המפקדים יואט, והם יתמקצעו וירכשו ניסיון בכל תפקיד כך שהם יישארו בצבא עד גיל 65.
צה"ל ייערך לתפיסת "מגן וחרב" שבה הימ"חים של זרוע היבשה בפריסה הארצית, יהפכו לאזורי פריסה קרבית של האוגדות בכפיפות לגייסות המרחביים, כאשר כוח הקבע הסדיר והמילואים יפעל במסגרת האוגדות המרחביות הקבועות, כאשר בכל נקודת זמן 25 -30 % של הכוח האוגדתי יהיה ערוך לתגובה, יוכל להגיב למתקפת אויב בהתראה מיידית של עד 8 שעות בהן שאר מילואיי הסד"כ יוכל להתגייס לאוגדה בפרק זמן שבין 8 - 12 שעות להיכנס לכלים ולצאת למתקפה נגד / מלחמה יזומה.
ככל האפשר הכוח הערוך בבסיסים אלה יהיה בעל יכולת במקרה מתקפת פתע לפרוס את אמצעי הלחימה והתחמושת שלו כדי להקטין את פגיעותו להתקפות אויב, ולהכינו להגעת המילואים בתקני הזמן הנדרשים.
בניגוד חמצב הקיים בו מפקדות האוגדה מושבתות בשגה וחירום ומופעלות רק במלחמה, מפקדות הגייס ברפורמה זו של צה"ל, הן כוח המחץ המיידי והזמין של מדינת ישראל שיאפשר בשגרה תהליכי עדכון ושיפור מתמידים של בניין כוח היבשה, בהכשרה, בהדרכה ובאימונים בכל רמות הכוח - גדוד, חטיבה, צוותי קרב גדודיים, צוותי קרב חטיבתיים ותמרון אוגדתי ברמות גייס עם מלוא הכוחות אחת לשנה.
צה"ל יערוך רפורמה מעמיקה ויהפוך את המכללה לביטחון לאומי למוסד אקדמי ברמת העל של הביטחון הלאומי בדומה לאוניברסיטאות צבאיות דוגמת ארצות הברית וצבאות נאט"ו באירופה, המכללה הזו תהיה משולבת הדוקות עם המרכז הלאומי להכשרת צבא היבשה (מל"י) ותפעל להאחדה של כלל כוחות זרוע היבשה במימוש תפיסת ביטחון הלאומית (על בסיס מדיניות הביטחון הלאומית), וממנה לדוקטרינות תורות לחימה רב זרועיות של צה"ל, הובלה מעקב הפקת לקחים ומשוב לאימות הטמעת הלקחים של אימוני הגייסות.
בידי המטכ"ל האחראי למימוש תפיסת הביטחון הלאומית במונחי הכוח הצבאי תהיה יכולת מלאה של פיקוד ושליטה על מימוש יעדי זרועות צה"ל ברמה האסטרטגית הלאומית תחת מרות מלאה לדרג המדיני של מדינת ישראל.
בידי המטכ"ל תהיה יכולת מלאה לתמרן את הגייסות המרחביים בהתאם למהלכי המלחמה, ועם יכולת זו הרתעה גרעינית בנסיבות קיצון.