stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חנוך רעים
רשימת מחזות

שעשועים של רקב - 1990
טיול לכוכב הגבינה (עם יואב בר-לב) - 1993
הקרקס של מקס - 1994
מועדון ריקודים - 1994
חלומות גנובים - 1995
האחים (עם יואב בר-לב) - 1995
תוצא הפרפר - 1997
פנתר במרתף - 1997
ביאליק 22 / אגדת נער ונערה (עם יואב בר-לב) - 1998
אישקטן ודרקון - 1999
חברים עד הסוף - 1999
אין סוף - 2000
מחשבות - 2001
דוממים / עדות - 2001
שאיפות - 2001
מה עם מיקי - 2001
הנסיך הקטן - 2001
מסע אל הים - 2002
לא סתם סיפור - 2002
אני עם אשתך גמרתי - 2002
ילדה אחת הלכה לבדה - 2003
נסיך מפח - 2003
Going home (בשיתוף עם יואב בר-לב) - 2003
Double cheese planet - 2004
שרב - 2004
הדשא של הגנן - 2005
גרביונים - 2005
שירי רחוב – 2006
לשמור על היפהפייה הנרדמת - 2007
סיפור לילה - 2008
לשבת – 2009
דוד ובן-גוריון - 2012
שתיים - 2012
אוצר השירים – 2012
מה שנסיכה צריכה – 2013
סיפורים מתוך השקט - 2013
איפה הים (על פי "מסע אל הים") – 2014
תוצא הפרפר 2 - 2014
בית – 2015
צ'יצ'ה – אגדת קצב – 2016
מרק תזמורת – 2016
סיפור נהדר על אוצר – 2017
מחשבות שאינן רוצות לישון - 2017
זה פרדיננד - 2020
הנסיכה קלמנטינה בלבדה ובעצמה - 2020
סיפורו של פרדיננד - 2022
שלושת המוסקטרים - 2023
חיים וניסים - 2023
מחזותיו שתורגמו

טיול לכוכב הגבינה (אנגלית, גרמנית, ערבית)
חלומות גנובים (גרמנית)
סיפור לילה (אנגלית, טורקית)
לא סתם סיפור (ערבית)
גרביונים (ערבית)
איפה הים (אנגלית, טורקית)
סיפורים מתוך השקט (ערבית)
טלוויזיה

קשת 1996 טלעד 1997 הוט vod‏ 2010-2009
תסריטאי, שחקן, מפעיל בובות
סדרות
ימי (12 פרקים)
שמח עד הגג (7 פרקים)
שש בש (9 פרקים)
קלטות ילדים

מקרנה לילדים (קלטת שירי ריקוד)
מקרנה לילדים 2 (תסריט, ומילות השירים)
רדיו גן (תסריט, מילות שיר הנושא, הפעלה, ודיבוב של הבובה שמחה)
טולי בלבולי בארץ פטפטת (בימוי שחקנים)
תיאטרון

התיאטרון הקאמרי תל אביב 1990–1994 שחקן
| הצגה | מחזאי | במאי | תפקיד | הצגת בכורה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הכבש השישה עשר | יהונתן גפן ומיקי גורביץ' | מיקי גורביץ' | יונתן | 2 בדצמבר 1991 |
| מפעל חייו | שולמית לפיד | אורי פסטר | עמנואל | 3 במרץ 1992 |
| אנטיגונה | סופוקלס | מיקי גורביץ' | היימון | 14 בדצמבר 1992 |
| מעופפי רשפון | דניאל לפין | מיקי גורביץ' |  | 1994 |
| הסוחר מוונציה | ויליאם שייקספיר | עמרי ניצן | לורנצו | 30 באפריל 1994 |
פסטיבל עכו 1990, 1995 מחזאי, במאי, שחקן
שעשועים של רקב (1990) (מחזאי, במאי ושחקן)
האחים (1995) (מחזאי (בשיתוף עם יואב בר-לב), במאי)
תיאטרון אורנה פורת תל אביב 1993–2003, מחזאי, במאי ושחקן
טיול לכוכב הגבינה ((עם יואב בר-לב) מחזאי, במאי ושחקן)
חלומות גנובים (מפיק, מחזאי, במאי (שחקן))
ביאליק 22 (מפיק ומחזאי (בשיתוף עם יואב בר-לב))
אוצר המילים (במאי (שחקן))
אהבת איתמר (שחקן)
אין סוף (מחזאי, במאי ושחקן)
פסטיבל תיאטרונטו 1994 מחזאי, במאי
הקרקס של מקס
הפקות עצמאיות 1995–2001 מחזאי, במאי ושחקן
הסתברות (שחקן)
כשהחביתה נוגעת בסלט (ובמאי)
התיאטרון העירוני חיפה 1998-1996 במאי, שחקן
עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי 1996 (שחקן, בתפקידים של בוצ'ר וגירי)
ארטי נוגע בשמיים 1998 (במאי)
תיאטרון גושן, הרצליה 1999–2004, מחזאי, במאי (שחקן)
אישקטן ודרקון
העמותה לקידום התיאטרון, תל אביב 1999–2004 מחזאי, במאי ושחקן
חברים עד הסוף (מחזאי, במאי (שחקן))
מחשבות (מחזאי, במאי (שחקן))
מה עם מיקי (מחזאי, במאי (שחקן))
מסע אל הים (מחזאי, במאי (שחקן))
ילדה אחת הלכה לבדה (מחזאי, במאי (שחקן))
שרב (מחזאי, במאי (שחקן))
תיאטרון הבימה, תל אביב, 2003-2001, מחזאי
דוממים
תיאטרון מ.ר.א.ה קריית שמונה 2001 - 2007 - מחזאי, במאי
הנסיך הקטן (2001) (מחזאי)
גרביונים (2006-2005) (מחזאי, במאי)
שירי רחוב (2007-2006) (מחזאי, במאי)
פסטיבל תיאטרון קצר בצוותא – 2002, 2005 - מחזאי ובמאי
שאיפות (2002)
הדשן של הגנן (2005)
תיאטרון אורות, תל אביב 2002–2005 – מחזאי, במאי (שחקן)
אני עם אשתך גמרתי
התיאטרון היהודי וויניפג קנדה 2004-2003
Going home (מחזאי, במאי ושחקן)
Double cheese planet (מחזאי, במאי ושחקן)
תיאטרון טוב (2012-2007) מחזאי, במאי, שחקן
אוצר השירים (מפיק, מחזאי, במאי, שחקן)
עדות (מפיק, מחזאי, במאי, שחקן)
אגדת נער ונערה (מפיק, מחזאי, (יחד עם יואב בר-לב) במאי)
נסיך מפח (מפיק, מחזאי, במאי ושחקן)
לא סתם סיפור (מפיק, מחזאי, במאי ושחקן)
היפופוטמית על הגג (מפיק, במאי ושחקן)
תיאטרון החאן ירושלים 2012-2008
סיפור לילה (מחזאי, במאי (שחקן))
חלומות גנובים (מחזאי, במאי (שחקן))
אישקטן ודרקון (מחזאי, במאי (שחקן))
תיאטרון מופע 2012 מחזאי, במאי (שחקן)
דוד ובן-גוריון
התיאטרון הערבי-עברי ביפו 2012 מחזאי ובמאי
שתיים (מחזאי ובמאי)
לא סתם סיפור (בערבית) (מחזאי ובמאי)
התיאטרון העירוני הרצליה 2016
צ'יצ'ה אגדת קצב
הסינפונייטה הישראלית באר שבע 2016
מרק תזמורת
תיאטרון לילדים ונוער באר שבע 2016-2017
סיפור נהדר על אוצר (מחזאי, במאי)
מחשבות שאינן רוצות לישון (מחזאי, במאי)
טיול לכוכב הגבינה (מחזאי ובמאי יחד עם יואב בר-לב)
הוראה

הסטודיו למשחק ניסן נתיב 1995–2001 – מורה, מחזאי, במאי
מועדון הריקודים (1995)
תוצא הפרפר (1997)
שניים במיטה (1998)
קוויאר ועדשים (בימוי) (1999)
יתוש בראש (בימוי) (2000)
חלום ליל קיץ (בימוי) (2013)
יתוש בראש (בימוי) (2013)
חלומות גנובים, סיפור לילה (2014)
גן הדובדבנים (בימוי) (2015)
רוקדים בלונאסה (בימוי) (2021)
בית ספר לביטוי בימתי - "הדרך"
תוצא הפרפר 2 (2014)
סדנאות בחו"ל 2001–2003 – במאי, מנחה
פסטיבל "רדוגה", סנקט פטרבורג (2001)
התיאטרון היהודי, ויניפג קנדה (2003)
סדנאות בארץ 2010–2012 – במאי, מנחה
סדנת תיאטרון לתלמידי דרמה תרפיה במכללת בית ברל
תיאטרון אחר, קבוצת נוער מכפר סבא
סדנאות תיאטרון שונות לבני נוער ומבוגרים
הערות שוליים

↑  תמר רותם,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'חזרתה של "אישקטן ודרקון" היא בשורה משמחת ופיוטית, באתר הארץ, 17 באפריל 2011
↑  יותם שווימר,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'"סיפור לילה" היא מסע התבגרות, באתר nrg‏, 16 בפברואר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310706905171
אלימות נגד נשים

מיצג כנגד אלימות ורצח נשים בקריית טבעון 20 במאי 2023
אלימות נגד נשים ידועה גם בתור אלימות מגדרית מוגדרת כפגיעה אלימה או פוטנציאל לפגיעה, המבוצעת על בסיס נורמות מגדריות ודינמיקת כוח לא שוויונית כנגד רצונו של האדם. אלימות נגד נשים היא תופעה אוניברסלית, השכיחה בלא הבדל דת, מעמד חברתי, תרבותי, גאוגרפי, גילי, או רמת השכלה. אלימות זו נתפסת לעיתים כפשע שנאה וכמנגנון להכנעה של נשים, בחברה או בכלל או ביחסים בין-אישיים בפרט. היא עשויה לנבוע מתפיסה של זכאות, עליונות, ושנאת נשים.
הצהרת האו"ם בדבר אלימות נגד נשים קובעת, "אלימות נגד נשים היא ביטוי ליחסי כוח בלתי שוויוניים היסטוריים בין גברים ונשים. אלימות נגד נשים היא אחד המנגנונים החברתיים שבאמצעותם נשים נאלצות לשאת תפקיד כפוף בהשוואה לגברים". תיאוריות שונות מנסות להסביר את המניעים לאלימות המופנית כלפי אישה וביניהם השוויון המגדרי ובמעמדן הנחות של נשים לאורך ההיסטוריה. על אף התקדמות מסוימת במעמדן של נשים וחקיקת חוקים מגנים, הרי שהיקפה ממשיך להיות רחב ברחבי העולם.
במדינות רבות בעולם, כמו במדינת ישראל, המסר חלחל וההתייחסות לאלימות כלפי נשים הפכה לסוגיה פוליטית שמוסדות הקהילה, המדינה והחברה העולמית אמורים לתת עליה את הדעת. ואכן אלימות מגדרית מוגדרת כיום במקומות רבים בעולם כהפרה של החוק ושל הקוד התרבותי הדמוקרטי.
היסטוריה

בתרבויות שונות ובחברות פטריארכליות נחשבה האישה לרכוש של הגבר. אלימות נגד נשים הייתה דרך לשליטה בהן ולהגבלת צעדיהן ומעמדן בחברה, ותרמו לכך חוקים שונים ומדיניות ממשלתית בחלק מהתרבויות, אשר קיימים גם כיום. לאלימות נגד נשים ולאלימות במשפחה יש היסטוריה ארוכה, אולם היה זה הגל השני של הפמיניזם שהעלה לראשונה את הנושא כבעיה חברתית שיש לדון בה ולהכניסה לשיח הציבורי.
תאוריות

לאורך השנים הוצעו תאוריות סוציולוגיות ופסיכולוגיות שונות להבנת היבטים שונים של אלימות נגד נשים והתערבות בהם. תאוריות אלה כוללות תאוריות דינמיות, חברתיות, קוגניטיביות, ביולוגיות-התנהגותיות, מערכתיות ועוד.
התאוריה הפטריארכלית פותחה במסגרת הפרדיגמה הפמיניסטית. פרדיגמה זו אינה מקשה אחת ויש בה גישות וזרמים שונים. גישות וזרמים אלה יצרו כמה גרסאות של התאוריה, ובהן דגשים תאורטיים ויישומים שונים, ולכן לא ניתן להציגה כתאוריה אחת, אחידה ומגובשת. עם זאת, למרות הגרסאות השונות, נקודת המבט של התאוריה על המציאות המגדרית מגובשת למדי: המבנה החברתי הפטריארכלי המאפיין את רוב החברות בעולם, לרבות חברות המגדירות עצמן ליברליות-שוויוניות, מאפשר לגברים לתפוס מקום מרכזי ודומיננטי בחיים החברתיים, ובכך לדחוק את הנשים לשוליים. מאזן הכוחות המגדרי המוטה מעמיד נשים בעמדת נחיתות בהשוואה לגברים, ובכך חושף אותן לסיכונים ממשיים בהקשרים חברתיים שונים לאורך כל חייהן, ובכלל זה גם לאלימות על סוגיה וצורותיה השונות. אחת הטענות המובילות בתאוריה הפטריארכלית היא שאלימות נגד נשים היא אמצעי לשימור הדומיננטיות והשליטה הגברית. עוד נטען במסגרת התאוריה שמאזן הכוחות המגדרי אינו פוסח על שום הקשר חברתי. כשם שגברים דומיננטיים ושולטים בהקשרים החוץ-ביתיים הם שולטים גם בהקשרים התוך-ביתיים. טענה זו, לגבי דומיננטיות, שליטה וכתוצאה מכך גם אלימות של גברים נגד נשים במערכות יחסים זוגיות זוכות להדגשה מיוחדת בשיח הפמיניסטי. נראה שדגש זה נובע מההכרה שהמסגרת הזוגית האינטימית מהותית יותר מכל מסגרת חברתית אחרת לביטחונם ולרווחתם של בני-אדם. לפי התאוריה הפטריארכלית האלימות ביחסים בין בני-זוג הטרוסקסואליים היא חלק ממה שמומשג כאלימות נגד נשים שבסיסה מגדרי (לעיתים מכונה בספרות המקצועית "אלימות מגדרית") המחבר את כל הצורות והסוגים של פגיעות בנשים וקושר ביניהם. המשמעות הרווחת של אלימות מגדרית זו היא שרק, או בעיקר, גברים נוקטים אותה כנגד נשים.
לאורך השנים ספגה התאוריה הפטריארכלית ביקורת רבה. העדויות האמפיריות שהוצגו מצד אחד, ודחייתן מהצד השני, הציתו מחלוקת ארוכת-שנים בין שתי קבוצות מחקר בעלות תפיסות מנוגדות. קבוצה אחת זכתה לכינוי "חוקרים פמיניסטים" או "חוקרי מגדר". קבוצה זו ראתה את הבעיה כאסימטרית מבחינה מגדרית, כלומר, האלימות הפיזית היא של גברים כנגד נשים. קבוצה זו מזהה את המבנה החברתי המוטה מגדרית כגורם העיקרי של הבעיה, לעומת הקבוצה השנייה, "חוקרי אלימות במשפחה" המזהה את הדינמיקה הבין-זוגית כגורם עיקרי לבעיה.
סוגי אלימות

קיימים ביטויים שונים לאלימות, בהם: אלימות מילולית, הטרדה מינית, הטרדה מאיימת, אלימות פיזית, תקיפה מינית ואונס, סחיטה, אלימות כלכלית, הדחה לזנות, סחר בנשים, השחתת איבר המין הנשי, גיהוץ החזה (אנ'), הפלה בכפייה, נישואין כפויים, ורצח על כבוד המשפחה.
סוגי אלימות > אלימות פיזית

פגיעה בגוף או בבריאות או איום בפגיעה בהם. האלימות כוללת מכות, דחיפות, בעיטות, משיכה בשיער, וכל צורה אחרת של גרימת כאב ונזק פיזי, או איום בהם. המקרים הקיצוניים של אלימות זו מסתיימים באשפוז בבית חולים ואף ברצח.
סוגי אלימות > אלימות מינית

אלימות מינית היא פעולה מינית כאשר הסכמה לא מתקבלת או לא ניתנת באופן חופשי. מבצע האלימות הוא בדרך כלל מישהו שמוכר לקורבן, כגון חבר, בן זוג בהווה או לשעבר, עמית לעבודה, שכן או בן משפחה. ההשלכות של אלימות מינית עלולות להיות פיזיות, פסיכולוגיות, ואף כרוניות. דוגמאות לגורמי סיכון מרכזיים לביצוע אלימות מינית כוללים היסטוריה של התעללות פיזית בילדות, חשיפה לאלימות הורית, מעורבות בהתנהגות אנטי-חברתית, עיוותי חשיבה, נאמנות לנורמות מסורתיות לתפקידי מגדר, ושימוש לרעה בסמים. אחד הסוגים של אלימות מינית המופנית כלפי נשים הוא השחתת איבר המין הנשי. מנהג זה נהוג במדינות אפריקניות ומטרתו למנוע אורגזמה בקרב האישה. ההשחתה נערכת לרוב על ידי כריתת הדגדגן, או באמצעות תפירת השפתיים של איבר המין והשארת פתח קטן ליציאת השתן. מרבית מדינות המערב, רואות בהשחתת איבר המין הנשי כאלימות פיזית מינית ונפשית בנשים הכרוכה בסיכונים גבוהים של זיהומים.
סוגי אלימות > אלימות נפשית

התעללות רגשית, המכונה לעיתים קרובות התעללות נפשית, היא סוג של התעללות, שבה אדם מתנהג בצורה שעלולה לגרום לטראומה נפשית, אובדן הערך העצמי, תלות נפשית וכלכלית בתוקף, חרדה, דיכאון קליני ואף הפרעת דחק פוסט-טראומטית.
בחוק העונשין הישראלי, אלימות נפשית מוכרת כעבירה פלילית בהקשר מוגבל של "התעללות בקטין או בחסר ישע." אך בניגוד למדינות אחרות בעולם, אין בחוק הישראלי הכרה בהתעללות נפשית כעבירה פלילית העומדת בפני עצמה בהקשרים רחבים יותר של מעשי אלימות במערכות יחסים. אולם, על פי חוק למניעת אלימות במשפחה, יכול להינתן צו הרחקה כאשר אדם "התעלל התעללות נפשית מתמשכת, או התנהג באופן שאינו מאפשר לבן משפחתו ניהול סביר ותקין של חייו".
סוגי אלימות > אלימות רוחנית

זהו סוג אלימות האופייני לחברות דתיות, ומאופיין בניסיון לפגוע בחיים הרוחניים של האישה: למנוע או להגביל את עשייתה הרוחנית ואף לגרום לה לעבור על איסורים רוחניים. אלימות כזאת יכולה לכלול למשל לזלזל בתפילותיה, למנוע ממנה להתפלל, או לכפות עליה יחסי אישות בהיותה נידה.
סוגי אלימות > אלימות במשפחה

לפי ג'ונסון, קיימים ארבע תבניות של אלימות זוגית ואלימות במשפחה: הראשונה הנקראת בספרות "טרוריזם אינטימי", מתייחסת לאלימות כפייתית המשמשת מנגנון שליטה על בת הזוג. השנייה, "התנגדות לאלימות", מתייחסת לעובדה שלעיתים האישה משתמשת באלימות להגנה עצמית אל מול בן זוג אלים. התבנית השלישית נקראת "אלימות ושליטה הדדית" והיא מתייחסת לאלימות זוגית הדדית שמפעילים שני בני הזוג זה כלפי זה. התבנית הרביעית והאחרונה נקראת "אלימות מצבית", והיא התבנית הנפוצה ביותר: אלימות הנוצרת מתוך מצבים וקונפליקטים זוגיים שמובילים לתוקפנות ויכולים לנבוע ממחסור בכלים לפתור את הקונפליקטים האלה בדרכים יעילות.
סוגי אלימות > אלימות כלכלית במשפחה

התעללות כלכלית היא חלק מדפוס התנהגויות המשמשות לפוגעים לשמר את כוחם ושליטתם בנפגעות, מדובר בדפוס אלימות שקורה בתוך המשפחה, בדרך כלל בין בני זוג, ומבוצע לרוב על ידי הגבר כלפי האישה. מדובר בפרקטיקות שונות המונעות מהאישה לשלוט בנכסים ומשאבים כלכליים, ואף מונעות ממנה להחזיק בעבודה ולשפר את יכולות התעסוקה שלה. אלו מונעים עצמאות מהנפגעת, וכל יכולת שלה לתמוך ולכלכל את עצמה. על כן, היא נאלצת להיתמך בפוגע, ובכך תלותה בו ויכולת השליטה שלו עליה מתגברת. הפרקטיקות השכיחות לאלימות כלכלית הן מניעה מהפנגעת למצוא עבודה או לשמור עלייה לטווח ארוך, הגבלת הנפגעת כאשר רוצה לשפר עצמה מבחינה תעסוקתית, מניעת מידע על המצב הפיננסי של בני הזוג, ניצול כלכלי של הנפגעת על ידי שימוש בשכר שמרוויחה בלבד, דרישה לדיווח על הוצאות, מניעת גישה לחשבונות פיננסים, הסתרת ממון במאגרים פיננסים נפרדים, קבלת החלטות כלכליות לבד ללא ייעוץ כלל, ויצירת חובות כספיים על שם בן הזוג ללא ידיעתו. דווח שב-94-99% ממקרי ממקרי הפניה לעזרה בנוגע לאלימות פיזית בארצות הברית, מתברר שהן מתמודדות גם עם אלימות כלכלית. על כן, אלימות כלכלית מופיעה בהמשך לשליטה ולנקמה אחרי שהמדינה מפעילה סנקציות נגד אלימות פיזית.
רק ב-75.9% מתוך 141 מדינות שנבדקו ישנה חקיקה נגד אלימות במשפחה, ורק במחצית מהן מוזכרת אלימות כלכלית. עם זאת, לרוב האזכור לא כולל הליכי בדיקה אכיפה או תמיכה וחילוץ. בישראל, החוק למניעת אלימות במשפחה, המסדיר הגנה הוא מסגרת הטיפול היחידה האפשרית כיום לנפגעות אלימות. בישראל החוק מכיר באלימות כלכלית, רק כאשר נעשה כמקרה פרטי של אלימות בן זוג לצד אלימות פיזית, רגשית-נפשית, מינית ודיגיטלית. לכן, החלקיות של החוק מונע מיצוי עונש וסיוע לנפגעות במקרים רבים.
תאוריית מעגל-האלימות של ווקר

לפי תאוריית מעגל-האלימות של ווקר, האישה המוכה שרויה במצב פסיכולוגי שמונע ממנה לצאת מהמסגרת הפוגענית על-אף התוקפנות שהיא חווה. תהליך מחזורי זה מונה שלושה שלבים: שלב הבניית המתח, המאופיין בעלבונות והשפלות מילוליות; שלב ההתפרצות האלימה, המתבטא בחבלות קשות כלפי האישה אשר פעמים מגיעות עד לסיכון ממשי של חייה; שלב ההתפייסות, המאופיין ברגשות חרטה והתנצלות של המכה, עליהם תולה הקורבן תקוות לגבי סיומה הסופי של האלימות, ועל-כן, סולחת לו. לאחר מכן חוזר השלב הראשון, מעגל האלימות נוצר, ועוצמתו מתגברת ומחריפה עם חזרותיו. הקורבן מפתח פחד וחרדה קבועים מהאלימות הצפויה, גם בשלב "הרגוע".
יתר על כן, נמצאו הסברים נוספים להישארותה במציאות האלימה: החל מפיתוח תלות בתוקף, הן כלכלית והן אישית, המשך בדאגה לטובת הילדים ורצון לשמור על שלמות התא המשפחתי כלפי פנים וכלפי חוץ, וכלה בתחושת חוסר אונים נרכש ואמונה כי אין טעם בבריחה, שכן לא תצליח לחמוק.
מחקרים מצביעים על מספר גורמי סיכון עקביים המגבירים את הסיכוי להתנהגות אלימה (כתוקף) וכקורבן. מחקרים רבים מראים כי למתעללים ולקורבנות האלימות יש מאפיינים דומים. בין המאפיינים השכיחים ביותר ניתן למצוא: חווית הורות לקויה, ורקע של אלימות במשפחה הקודמת או בחברה הסובבת.
יום המאבק הבינלאומי למניעת אלימות נגד נשים

ב-17 בדצמבר 1999, הוכרז על ידי האו"ם, ה-25 בנובמבר כיום המאבק הבינלאומי למניעת אלימות נגד נשים.
אמנת איסטנבול

אמנת אסטנבול, או בשמה המלא: האמנה למניעה ומאבק באלימות כלפי נשים ואלימות במשפחה. היא אמנה בינלאומית של מועצת אירופה בנושא אלימות נגד נשים. האמנה נכנסה לתוקף ב-2014, ומאז מהווה את הסטנדרט הבינלאומי המקובל ביחס להתמודדות עם אלימות נגד נשים. היום חתומות על האמנה מעל 40 מדינות, ומעל 30 כבר אשררו אותה. למרות שהאמנה היא של מועצת אירופה, היא פתוחה להצטרפותן של כלל המדינות. בהקדמה קובעת האמנה כי שוויון דה-יורה ושוויון דה-פקטו בין נשים וגברים הוא מרכיב מרכזי במניעת אלימות כלפי נשים. האמנה מספקת מענה אפקטיבי לאלימות נגד נשים ואלימות במשפחה, היא מחייבת פעולה מתואמת במספר זירות באמצעות שיתוף פעולה בין המדינה, המגזר הפרטי, מערכות החינוך, רשויות האכיפה וארגוני החברה האזרחית. היא מציבה ארבעה עמודי תיווך למיגור האלימות: מניעה, הגנה, העמדה לדין, וניטור. האמנה מבוססת על ההנחה שאין שחקן או מוסד שיכול להתמודד לבד עם תופעת האלימות נגד נשים והאלימות במשפחה, שכן מדובר על בעיה בינלאומית רחבה. לכן יש לתת לה מענה אפקטיבי והיא דורשת פעולה מתואמת על ידי שחקנים רבים ושונים.
בישראל אמנת איסטנבול זכתה לבקרת בטענה שהאמנה עלולה לפגוע בזהותה היהודית של מדינת ישראל, תעביר את הפיקוח למוסדות בינלאומיים ועוד. מנגד טוענת ד"ר עידית שפרן גיטלמן שסעיפי ההגירה אינם בעיה: יש רק שלושה כאלה מתוך 60 ואפשר להסתייג מהם. המתנגדים מונעים בדאגה לשמור על המבנה הפטריארכלי. לגבי הטענה המשפטית כלל הסכמים בינלאומיים שמדינת ישראל צד להם אינם חלק מהמשפט בישראל אלא אם הכנסת מחליטה לחוקק חוק המאפשר את קליטתם כחלק מהדין המדינתי.
בתנ"ך ובמסורת היהודית

עדויות לאלימות נגד נשים ניתן לראות בין השאר בתנ"ך. סיפור דינה שהחל באלימות כלפי אישה אחת הביא לנקמה אלימה בקנה מידה של הכרזת מלחמה.
בספר שופטים בסיפור פילגש בגבעה. בסיפור זה מארח תושב הגבעה שחשש לחייו של אורחו, הציע להמון את פילגשו של האורח כקורבן חלופי. אנשים משבט בנימין אנסו פילגש של בן שבט לוי עד מוות. בתגובה למעשה יצאו יתר השבטים למלחמת אחים והשמידו את שבט בנימין, מהם נותרו 600 ניצולים.
פרשת אשת יפת תואר מראה שבתקופת המקרא היו מקובלות תופעות של שבי ואונס של נשות האויב בעת מלחמה. בתקופה בה חלו דיני עבד עברי, לאדם חסר-כל הייתה רשות למכור את בתו הקטנה לאמה עברייה, מעמד שנותר בתוקפו עד הגיעה לגיל בת מצווה והתיר לקונה לשאתה לאישה (בת חורין) או להשיאה לבנו (במידה והיא אינה רוצה בחתונה היא משוחררת לחופשי).
לפי ההלכה, החובל באדם אחר, חייב לפצותו. דין זה חל גם על פגיעה בנשים. בספרות הרבנית יש גילויי סלידה מבעלים אלימים ובתקופות שונות תוקנו תקנות מיוחדות למניעת אלימות זו, הן בדיני משפחה, הן במישור המשפט הפלילי והן במישור האזרחי.
אלימות נגד נשים בישראל

אלימות נגד נשים בישראל היא חלק מתופעה נפוצה בעולם. ההכרה בנושא התחילה ב-1976, ביוזמתה של חברת הכנסת מרשה פרידמן והובילה להקמת מקלטים לנשים מוכות ברחבי המדינה. ההכרה בהיקף התופעה אינה אחידה בכל החברה הישראלית, והיא איטית יותר בחברות מסורתיות וסגורות יותר ובפרט החברה הערבית, עולי קווקז, החברה הבדואית, החברה החרדית והקהילה האתיופית. בחברות אלה יש יחס מיוחד כלפי נשים ומעמדן במשפחה, עמדות כלפי נשים מוכות ובעלים אלימים.
דרכי התמודדות
הענישה בעבירות אלימות כלפי נשים נובעת מתפיסת מעמדן של נשים במשפחה ובחברה. קיימות הצעות לצעדים העשויים להשפיע על רמת הענישה ולהחמירה, דוגמת קביעת עונשי מינימום מרתיעים והחלתם על מגוון עבירות רחב יותר, לרבות עבירות של אלימות במשפחה. צעד נוסף, מתמקד בפעולות חינוך והסברה המיועדות לגורמי האכיפה שוטרים, חוקרים, שופטים העוסקים בעבירות של אלימות במשפחה ועבירות מין על מנת לעורר בקרב אותם גורמים מודעות שתמנע יחס מקל.
צעדים נוספים שהוצעו הם: פיקוח ובקרה הדוקים יותר של בתי המשפט על הסדרי טיעון מקלים הנחתמים עם הנאשמים בעבירות של אלימות נגד נשים; הגדלת מספר הערעורים לערכאות שיפוט גבוהות דוגמת בית המשפט העליון, הן על קולת הענישה והן ככלי להרתעה שמטרתו ליצור רף ענישה גבוה יותר; שינויים בניהול ההליך הפלילי, בכל הנוגע ללקיחת הצהרות מקורבנות האלימות והגשתן לבית המשפט וליווי קורבן העבירה בהליך הפלילי כולו, ובתוך כך, הסבר התהליכים המתנהלים בו ומשמעותם.
אלימות נגד נשים בישראל > אלימות מיילדותית

ארגון 'נשים קוראות ללדת' הקים ב-2014 קו סיוע לנשים שעברו הפרת זכויות או פגיעה במהלך ההיריון או הלידה – 'קו ליולדת' ובמסגרת זו ערכו סקר בנושא אלימות כלפי נשים בלידה. מתוך 675 פניות בשנים 2014-7, 70.3% היו פגיעות מילוליות, 63.7% היו התנהגות השוללת את הזכות להסכמה מדעת, 16.3% פגיעה בפרטיות ו-9.5% מניעת מלווה ורק 2.1% פגיעות בגוף. 63.4% מהתלונות היו על אירועים בחדר הלידה במהלך הלידה. מתוך הפגיעות המילוליות, 16.7% היו זלזול בבקשות/בחירות היולדת, 18.6% הפעלת לחץ על היולדת לביצוע פעולה ו-13.8% שימוש באיום כדי להביא לציות היולדת. מעל ממחצית היולדות (50.7%) דיווחו על פעולות שבוצעו ללא הליך תקין של הסכמה מדעת, מתוכם חיתוך חיץ היה 14.1% ותפירה ללא אלחוש 6.1%. התחושות של היולדות היו השפלה ועלבון (49%), חוסר אונים (42.2%), פחד וחרדה (27.1%), כרבע (24.2%) מהיולדות הגיעו לבכי בזמן הלידה. ההשלכות לטווח ארוך כללו תחושת דיכאון ופוסט טראומה, קשיים בתפקוד מיני, קשיים בהיקשרות עם התינוק, כולל קושי בהנקה וחשש להיכנס שוב להיריון וללדת. התגובות הרשמיות של המערכת נעו בין הכחשה, ואי לקיחת אחריות, להבעת סימפתיה לרגשות היולדת והצעה לשיפורים עתידיים, כולל טענות שהצוות זכר אחרת את האירוע ועד סירוב להגיב.
ראו גם

רצח על חילול כבוד המשפחה
תסמונת האישה המוכה
מקלט לנשים מוכות
נשים נגד אלימות
אלימות נגד גברים
קמפיין סרט לבן
תרבות אונס
לישון עם האויב
קו ליולדת
ביאורים

↑  לדוג', פמיניזם ליברלי מתמקד בשוויון בין המינים על בסיס זכויות האדם האוניברסליות. בגרסה זו, הפטריארכיה נתפסת כמערכת חוקים, נורמות ותפיסות חברתיות המפלות נשים ומקנות לגברים כוח ועליונות. תומכי גישה זו מאמינים שניתן לשנות את המצב באמצעות חקיקה ורגולוציה.
לדוגמאות נוספות: פמיניזם רדיקלי, פמיניזם פוסט מודרני, פמיניזם תרבותי
↑  עד לתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 היה נהוג להאמין שרק או בעיקר גברים נוקטים אלימות פיזית כנגד בנות זוגם ביחסיהם האינטימיים.
↑  הספרות הפמיניסטית מצאה שקיימת אלימות גברים כלפי נשים, ובאופן גורף יחסית אין עוררין על כיוון האלימות (אלימות גברים כלפי נשים ולא להפך, ראו: Intimate Partner Violence: Attributes of Victimization, 1993–2011), ואילו גישת הסימטריה המגדרית, כשמה כן היא, גורסת שיש גם תופעה ברורה של אלימות נשים כלפי גברים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph137284
Something’s Gotten Hold of My Heart

"Something's Gotten Hold of My Heart" הוא שיר שנכתב על ידי רוג'ר גרינוואיי ורוג'ר קוק. השיר הוקלט במקור על ידי הצמד הבריטי דייוויד וג'ונתן (אנ'), ולאחר מכן על ידי הזמר-יוצר האמריקני ג'ין פיטני (אנ') בשנת 1967. גרסתו של פיטני הגיעה למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי בדצמבר 1967, אך לא הצליחה להיכנס למצעד בארצות הברית.

לאחר מכן השיר זכה לגרסאות כיסוי נוספות, ביניהן סילה בלאק (אנ'), אליסון דרבין (אנ') באלבומה "I Have Loved Me a Man" משנת 1968, טרי רייד (אנ'), וניק קייב והזרעים הרעים באלבומם "Kicking Against the Pricks" משנת 1986.

השיר הושר בצרפתית על ידי הרברט לאונרד (אנ') בשנת 1968 תחת הכותרת "Quelque chosen tient mon cœur", ובאיטלקית על ידי פיטני עצמו תחת הכותרת "Uomo, non sai" ("אדם, אתה לא יודע").

השיר זכה להצלחה הגדולה ביותר בשנת 1988, כאשר יצאה גרסת הכיסוי של הזמר הבריטי מארק אלמונד. גרסת הסינגל הוקלטה במקור על ידי אלמונד לבדו עבור אלבומו "The Stars We Are" משנת 1988, וגרסה נוספת עברה רמיקס כדי לכלול גם את קולו של ג'ין פיטני. גרסה זו צעדה במקום הראשון במצעד הבריטי במשך ארבעה שבועות, בינואר 1989.
גרסת מארק אלמונד

מארק אלמונד הקליט במקור את השיר כרצועת סולו לאלבומו "The Stars We Are" שיצא כהמשך לסינגל שלו "Bitter Sweet". ג'ין פיטני שמע על הגרסה של אלמונד והציע להקליט אותה איתו מחדש, כדואט. גרסה זו החליפה את גרסת הסולו שהושמה בבי-סייד של הסינגל. הדואט הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי בינואר 1989. וידאו קליפ בהשתתפות הצמד הוקלט בלאס וגאס.
מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

| מצעדים (1989) | מיקום שיא |
| --- | --- |
אוסטרליה (ARIA): 24
אוסטריה (Ö3 אוסטריה טופ 40): 2
בלגיה (Ultratop 50 פלנדריה): 2
מכירות פינלנד (Suomen virallinen myyntilistasijoitus): 1
צרפת (SNEP): 8
אירלנד (IRMA): 1
הולנד (הולנד טופ 40): 5
הולנד (סינגל טופ 100): 5
ניו זילנד (מוזיקה מוקלטת ניו זילנד): 4
שוודיה (Sverigetopplistan): 7
שווייץ (Schweizer Hitparade): 1
סינגלים בריטיים (OCC): 1
מערב גרמניה (GfK): 1
מיקומי שיא > מצעדי סוף השנה

| מצעדים (1989) | מיקום |
| --- | --- |
אוסטריה (Ö3 אוסטריה טופ 40): 11
בלגיה (Ultratop Flanders): 14
גרמניה (מצעד גרמני רשמי): 11
הולנד (הולנד טופ 40): 51
הולנד (סינגל טופ 100): 59
שווייץ (Schweizer Hitparade): 15
גרסאות כיסוי

בשנת 1968 הזמרת היווניה ויקי לאנדרוס שחררה גרסה באנגלית וביוונית בשם "To Mistiko Sou" ("הסוד שלך").במאי 2010, הזמרת היוונייה מארו ליטרה (אנ') ביצעה גרסת כיסוי לגרסה היוונית של ליאנדרוס, בהפקתו של דימיטריס קונטופולוס.
בשנת 1968 ביצע הרברט לאונרד גרסה בצרפתית בשם "Quelque selected en moi tient mon cœur".
בשנת 1985 השיר זכה לגרסת כיסוי, עם מילים חלופיות, על ידי הלהקה "Window Speaks" בסינגל ולאחר מכן בשנת 1987 באלבומם "Heartland".
בשנת 1986, השיר זכה לגרסת כיסוי על ידי ניק קייב והזרעים הרעים באלבום "Kicking Against the Pricks".
בשנת 1996, רובסון וג'רום ביצעו גרסת כיסוי לשיר עבור אלבום האולפן השני שלהם "Take Two".
בשנת 2012, השיר זכה לגרסת כיסוי על ידי ג'ו מקלדרי והוא מופיע באלבום האולפן הרביעי שלו, "Here's What I Believe".
בשנת 1990, להקת הצללים הקליטו גרסת כיסוי אינסטרומנטלית לשיר באלבום האולפן שלהם "Reflection".
השיר הופיע בסרט "הלובסטר" משנת 2015, שם בוצע על ידי גארי מאונטיין ואוליביה קולמן.
השיר זכה לגרסת כיסוי על ידי הזמרת הניו זילנדית ביק רונגה (אנ') בשנת 2008 עבור אלבומה "Try to Remember Everything".
הערות שוליים

↑  Vicky Leandros Chronology, Wayback Machine, ‏28.4.2010
↑  Something's Gotten Hold Of My Heart, יוטיוב, ‏8.11.2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: c4a7507a-1b9e-3f63-ad07-58ff11db5be5