stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
It's Only a Paper Moon (מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9)
הערות שוליים

1 2 3 4 5  DeCandido, Keith (30 בדצמבר 2014). "Star Trek: Deep Space Nine Rewatch: "It's Only a Paper Moon"". Tor.com. נבדק ב-3 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Star Trek: Las Vegas, Day 3 Recap". StarTrek.com. 11 באוגוסט 2012. "It's Only a Paper Moon" was his fave among faves. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  What We Left Behind – Looking Back at Star Trek: Deep Space Nine (2018)
↑  "Top 10 Star Trek: Deep Space Nine episodes". Den of Geek. 2012-11-11. נבדק ב-2021-03-18.
↑  Handlen, Zack (6 במרץ 2014). ""It's Only a Paper Moon"/"Prodigal Daughter"". The A.V. Club. נבדק ב-1 באוקטובר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McMillan, Graeme (2015-05-13). "WIRED Binge-Watching Guide: Star Trek: Deep Space Nine". Wired. ISSN 1059-1028. נבדק ב-2019-07-23.
↑  From baseball to Sherlock Holmes: The top 10 Star Trek holodeck episodes - Blastr, web.archive.org, ‏2017-11-13
↑  "'Star Trek: Deep Space Nine' — The 20 Greatest Episodes". The Hollywood Reporter. 22 בספטמבר 2016. נבדק ב-2019-03-20. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hollywood Reporter 'Star Trek': 100 Greatest Episodes
↑  MICHAEL WEYER (4 ינו' 2019). "Star Trek: Ranking the 20 Best Holodeck Episodes". CBR. נבדק ב-2019-06-11. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The 10 Best Episodes of 'Star Trek: Deep Space Nine'". ComicBook.com. נבדק ב-2019-07-11.
↑  "Star Trek: 10 Best Nog Episodes, Ranked". ScreenRant. 2019-09-29. נבדק ב-2019-10-28.
| מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 |
| --- | --- | --- |
| יוצרי הסדרה | ריק ברמן • מייקל פילר • על-פי "מסע בין כוכבים" מאת ג'ין רודנברי |  |
| שחקנים ראשיים | אייברי ברוקס • רנה אוברז'ונואה • מייקל דורן • טרי פארל • ניקול דה בור • סירוק לופטון • קולם מיני • ארמין שימרמן • אלכסנדר סידיג • נאנה ויזיטור |  |
| דמויות ראשיות | בנג'מין סיסקו • אודו • וורף • דקס (ג'דזיה דקס • אזרי דקס) • ג'ייק סיסקו • מיילס או'בריאן • קווארק • ג'וליאן באשיר • קירה נריס |  |
| דמויות משנה | וין אדאמי • גאורון • אילם גארק • דוקאט • ואיון • מרטוק • נוג • רום • תומאס רייקר • ויק פונטיין • אישקה |  |
| גזעי חייזרים | באג'ורנים • ברין • ג'מהדאר • בורג • וורטה • טריל • משתנים • פרנגי (אנ') • קרדאסים • קלינגונים • רומולאנים |  |
| מושגים | דיפאיינט • הדומיניון • הולודק • חור התולעת • חלל עמוק 9 • טרנספורטר • יקום המראה • מאקי • מדור 31 • מלחמת הפדרציה-דומיניון • משכפל • פדרציית הכוכבים המאוחדת • הצו העליון • צי הכוכבים • הקרב בוולף 359 • רביע גלקטי • סוגיות מוסריות |  |
| פרקים בולטים | Duet • The Visitor • Rejoined • Trials and Tribble-ations • Far Beyond the Stars • In the Pale Moonlight • It's Only a Paper Moon • Emissary |  |
| סרט תעודי | What We Left Behind: Looking Back at Deep Space Nine |  |
| ראו גם | זיכיון מסע בין כוכבים |  |
Stingray iConcerts

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  קנדה קנדה
 תאריך השקה:  ספטמבר 2003
 בעלות:  Stingray Digital
 אזור קליטה:  קנדה אירופה
 פורמט תמונה:  16:9 (SDTV, 576i), (HDTV, 1080i)
 
 https://iconcerts.stingray.com/en/IL/
 
Stingray iConcerts הוא ערוץ טלוויזיה קנדי המשדר הופעות מוזיקליות חיות באורך מלא מז'אנרים שונים של מוזיקה. הערוץ נמצא בבעלות Stingary Digital.
היסטוריה

Stingray Concerts הוקם כחברה עצמאית על ידי ג'ף שולץ ומייקל שימבו בספטמבר 2003, ונקרא בשם "Concerts TV". במקור היא הייתה זמינה באופן בלעדי בארצות הברית בלבד והתמקדה בשידור הקלטות של הופעות מוזיקליות.
בינואר 2009, במאמץ להרחיב את הצעת הטלוויזיה שלה, רכשה חברת Rack Entertainment את החברה במחיר לא ידוע.
בחודש אוגוסט 2010 נמכרה החברה ל-Stingary Digital. לאחר המכירה הודיעה Stingary כי יש בכוונתה להרחיב את השידורים למדינות נוספות בארצות הברית ובקנדה. כמו כן מטה החברה הועבר למטה חברת Stingary במונטריאול שבקנדה.
Concerts TV החלה לשדר על גבי ספקי טלוויזיה קנדים במהלך שנת 2011.
בחודש נובמבר 2015 החברה מותגה מחדש תחת השם Stingary Concerts כחלק מיוזמה נרחבת של חברת סטינגרי לקבץ את כל הערוצים שלה תחת מותג זהה. מאוחר יותר הערוץ התמזג עם ערוץ iConcerts, ערוץ שסטינגרי רכשה בסוף אותה שנה ושם הערוץ שונה ל-Stingray iConcerts ב-23 בפברואר 2017.
בישראל

בישראל שודר הערוץ בבלעדיות מאז 29 בנובמבר 2017 ועד 30 באוקטובר 2018 בשירות Smart tv.
ראו גם

Classica
ערוץ מצו
הערות שוליים

1 2  Mag Rack Entertainment רוכשת את CONCERT.TV, ‏27 בינואר 2009
↑  Robertson, Grant (2010-08-04). "Stingray goes live with deal for Concert TV" (בCanadian English). נבדק ב-2018-05-01.
↑  דרך חדשה לחוות את האנרגיה של הופעות מוזיקה חיה!, באתר Stingary, ‏23 בפברואר 2017 (ארכיון)
↑  משה בנימין, ערוץ ההופעות החיות iConcerts יעלה בלעדית ב-Smart.tv, באתר אייס, 29 בנובמבר 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סוס הקווטר

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  וירג'יניה, ארצות הברית
 תכונות
 משקל:  540 ק"ג 
 מיון
 משפחה:  סוסיים
 מין:  סוס רמכי
 
סוס הקווטר (באנגלית: Quarter Horse) האמריקאי הוא גזע של סוס המצטיין בריצות למרחקים קצרים. מקור שמו בא מיכולותו להקדים גזעי סוסים אחרים במרוצים של רבע מייל, או פחות.
אבולוציה

ארץ מוצאו של סוס הקווטר היא וירג'יניה, ארצות הברית. סוס הקווטר הוא כנראה הכלאה בין סוס אנגלי מהיר לסוס ספרדי שכבר היה בשטח, כתוצאה מהקולוניזציה הספרדית של אמריקה עם קווי דם ערביים - אלו סוסים שהובאו לעולם החדש מאנגליה ואירלנד בתחילת המאה ה-16. גרסה אחרת מספרת שהקווטר נוצר מערבוב של מספר גזעים, כגון: ת'ורוברד, ערבי, מורגן, וגזעים נוספים.
כאשר המתיישבים הראשונים נדדו מערבה במאה ה-18 והחלו לגדל בקר, נדדו איתם גם סוסי הקווטר.
לפי צורה אחרת של סיפור האבולוציה של הקווטרים, הבסיס לגזע נובע מערבוב סוסים ערביים וגזעים טורקיים אחרים, שהובאו לאמריקה על ידי הספרדים. נבחרו מתוכם זכרים ונקבות משובחים במיוחד ואותם הרביעו עם סוסי ת'ורוברד איכותיים במיוחד שהובאו מאנגליה.
מאפיינים

ישנם 2 תת-מינים של קווטר כשיר: טיפוס "הבולדוג" המאופיין בשרירים רבים ובגובהו הנמוך, וטיפוס "הטורוברד" המאופיין ברגלים ארוכות, המיועד למרוצים.
טיפוס הבולדוג נחשב לסוס המשפחה האידיאלי שמסתדר מצוין עם ילדים קטנים בגלל אופיו הרגוע והשליו.
סוס הקווטר מופיע בגוונים רבים של חום זהוב, חום אדמוני, שחור ואפור. הקווטר בצבע הנפוץ ביותר הוא חום אדמוני. לא קיים קווטר בצבע לבן מלא, אולם לסוסי קווטר רבים יש כתמים לבנים על הפנים ומתחת לברכיים. הפלומינו, סוס בגוון זהוב, נחשב למרשים ביותר מבין הקווטרים. לסוסים קומפקטיים אלו המעוטרים שרירים כבדים המכסים את גופם, יש את היכולת לרוץ מרחקים קצרים בקו ישר מהר יותר מכל סוס אחר. אורכה של תוחלת החיים של סוס הקווטר היא 25 שנים.
תזונה

מאחר שסוס הקווטר נכלל בסדרת סוס הבית, תזונתו זהה לשאר הסוגים בסדרה: אוכלי עשב, עם מערכת עיכול המותאמת למספוא ועשבים וחומר צמחי אחר, שנצרכת בעקביות לאורך כל היום. סוסי הקווטר, כמו שאר סוסי הבית אינו מעלה גירה, כך שיש לו רק קיבה אחת, כמו בני אדם, אך שלא כמו בני אדם, הוא יכול לעכל תאית, מרכיב עיקרי של דשא.
התנהגות

סוס הקווטר מוכר כבעל חוש לבקר: הקווטר שומר על קשר עין בלתי פוסק עם הבקר - ער לכל תנועה של הבקר. כמעט ללא עזרת הרוכב, מסוגל הקווטר להפריד פרה מן העדר, ולהובילה למקום המבוקש. הוא מסוגל כמעט לקרוא מחשבות של עגל מפוחד: הוא צופה מראש לאיזה כיוון העגל יפנה, ואז מזנק קדימה וחוסם אותו בזריזות. בניגוד לסוסים אחרים שנכנסים לפאניקה, הקווטר שומר על קור רוח בעת שרפה, או בסביבתה של אש. הוא יוביל את הבקר המפוחד בשלווה מוחלטת למקום מבטחים, הרחק מהאש.
רבייה

מחזור הייחום של סוסה מתרחש בערך כל 19–22 יום, ומתרחש מתחילת האביב לסתיו.
הריון הסוסה נמשך כ-340 ימים, עם טווח ממוצע של 320–370 ימים (11 חודשים). הסוסה ממליטה בדרך כלל סייח אחד; תאומים ייתכנו אבל מדובר בתופעה נדירה ולפעמים מסוכנת. בשעות הראשונות שלאחר ההמלטה הסייח יונק את חלב האם הראשון. חלב זה הוא חיוני בבניית מערכת החיסון של הסייח מכיוון שהוא מכיל נוגדנים. הגמילה של הסייחים מתרחשת בדרך כלל בגיל שבין 4 ל-6 חודשים.
בשירות האדם

הסוס הקומפקטי החדש סייע לחוואים לחצות את המישורים הגדולים, ושימש לפעולות רבות בחווה כמו חריש, סחיבת בולי עץ ומסעות קלים אחרים.
בסוף יום העבודה נהגו החוואים לרדת עם הסוסים לעיירה ולהשתעשע עם סוסיהם בתחרויות מרוצים - הספורט הפופולרי ביותר באותם ימים.
סוס הקווטר הוא כוכב מערבונים, סוס עבודה וספורטאי מצטיין. הקווטר היה מאז ומתמיד כוכב ראשי בסרטי מערבונים מהמערב הפרוע, הסוס שמתלווה לבוקר, אולם הפופולריות הרבה של הקווטר, בעיקר בארצות הברית, קשורה לאפיו הנוח ומבנה גופו האתלטי ולא לעברו הקולנועי. הוא קל לאילוף, מהיר קפיצה ומגיע לבגרות במהירות. התאמתו של הקווטר גם לעבודה וגם לספורט ייחודית לו, ומאפיינת סוסים מעטים בלבד. פרט למרוצים, הוא מצטיין בדרסאג' אומנותי, קפיצות ראווה וכמובן ברודיאו. הקווטר שמסוגל לזנק, לעצור ולהסתובב במהירות אידיאלי גם למשחק הפולו שבו 2 קבוצות הרוכבים מנסות להבקיע לשער היריב בעזרת כדור עץ.
הערות שוליים

↑  סוס קווטר - המרכז לביטוח חיות מחמד - מדריך הסוסים המלא 🐴🐎, באתר המרכז לביטוח חיות מחמד, ‏4 באפריל 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551190305171
אוטו מסמר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 באוגוסט 1892 ווסט הובוקאן, ארצות הברית 
 פטירה:  28 באוקטובר 1983 (בגיל 91) פורט לי, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  הנפשה 
 הושפע על ידי:  הנרי "היי" מאייר 
 יצירות ידועות:  פליקס החתול 
 פרסים והוקרה:  פרס וינזור מקיי (1976) 
 
איור של פליקס החתול פרי יצירתו של אוטו מסמר עם חתימתו
אוטו מסמר (באנגלית: Otto Messmer;‏ 16 באוגוסט 1892 - 28 באוקטובר 1983), אנימטור אמריקאי, ידוע בעיקר בשל עבודותיו בסרטונים וברצועת הקומיקס של פליקס החתול שהופקו באולפנו של פאט סאליבן.
קיימת מחלוקת בשאלה מיהו יוצרו המקורי של פליקס החתול: אוטו מסמר או פאט סאליבן. קיימות עדויות לכאן ולכאן. רק שנים רבות לאחר מותו של סאליבן ב-1933 דרש מסמר את הקרדיט על פליקס, שעד אז יוחס לסאליבן.
טענתו נתמכה בעדויותיהם של אנשי צוות נוספים מאולפנו של סאליבן, כי דמות החתול התבססה על דמות מצוירת של צ'ארלי צ'פלין שהכין מסמר עבור האולפן בשלב מוקדם יותר. גם היסטוריונים רבים של קומיקס תומכים בטענה כי מסמר יצר את פליקס בהיותו צייר הצללים של סאליבן.
החל משנת 1923 מסמר צייר גם רצועות קומיקס של פליקס החתול.
בין השנים 1937 עד 1973 מסמר ביצע אנימציות עבור שלטי החוצות המוארים בכיכר טיימס בניו יורק.
Russian World Studios

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  יורי סאפרונוב 
 תקופת הפעילות:  1998–הווה (כ־27 שנים) 
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הסרטים 
  
 ruswv.ru
 
Russian World Studios (ברוסית: Всемирные русские студии; מילולית: "אולפני העולם הרוסי") הוא שמם של אולפני קולנוע וטלוויזיה רוסיים שנוסדו בשנת 1984 על ידי יורי סאפרונוב ואנדריי סמירנוב והוא כיום אחת מחברות ההפקה הגדולות ברוסיה.
בשנת 1992 החברה כבר הפיקה 400 סדרות וסרטי קולנוע והיא עובדת בשיתוף פעולה עם Sony Pictures Television International, Hallmark Entertainment, HBO Films, וחברת Beacon Pictures. האולפנים עוסקים בהפקה ובהפצת סרטים. לחברה אולפנים במוסקבה ובסנקט פטרבורג.
בסוף 2007 החברה הפכה לחלק מתאגיד "סיסטמה", חברת החזקות הגדולה ביותר ברוסיה. שותפות חדשה זו אפשרה ל-RWS להתמקד בשלושה תחומי צמיחה עיקריים: מתקני אולפן, הרחבת האולפן החדש בסנט פטרסבורג; הפקה, הרחבה ושימוש יעיל בספריית התוכן העצמאית והפצת תוכן על פני פלטפורמות מדיה קיימות וחדשות.
הנהלה

יורי אנטולייביץ' סאפרונוב הוא מייסד משותף והמנכ"ל הנוכחי של האולפנים. לפני שהקים אותם בשנת 1984 עם אנדריי סמירנוב, היה סאפרנוב מנכ"ל חברת אינטראקטיב טלוויזיה. בשנת 2011 RWS אורגנה מחדש והפכה לחלק מחברת "סיסטמה" כאשר סאפרונוב מונה לסמנכ"ל הראשון, ראש מחלקת ההפקה. בשנת 2012 מונה למנכ"ל האולפנים.
אולגה סינלשצ'יקובה היא סגנית הנשיא לעניינים בינלאומיים. בעלת תואר בעיתונאות ופרסום מאוניברסיטת מוסקבה. לפני שהצטרפה ל-RWS, הייתה מנהלת תפעול בינלאומית בחברת התקשורת VID. היא הייתה באולפנים מאז 1994 שם החלה כמנהלת תפעול בינלאומית. בשנת 2005 הועלתה לדרגה של ראש המבצעים הבינלאומיים ובשנת 2007 לתפקידה הנוכחי בו היא מפקחת על כל הפעולות הבינלאומיות של החברה, כולל פרויקטים של קולנוע וטלוויזיה, רכישות וציוד. היא שימשה כמפיקה בסרט "הרוח", וכמפיקת שותפה לפרויקטים שונים, כולל הסרטים העלילתיים "קליידוסקופ", "אנטי-סם", וכן סדרת הטלוויזיה "אטלנטיס".
שירותי הפקת סרטים

סקירת תסריטים, עריכה ועיבוד
קבוצות מיקוד
תסריטאות
השכרת במה
חיפוש מיקומים לצילומים וקבלת אישור לביצוע צילומים
השכרת ציוד
רכבי הובלה וייצור
ליהוק
בניית תפאורה והשכרה
קייטרינג
שירותי פוסט-פרודקשן
הפקות מקור

וסיליסה (2014)
משימה בלתי אפשרית - קוד הצללים (2011), היחידה הרוסית
קליידוסקופ (2008)
אנטידור (2007)
רוח (2007)
האחים הבלשים (2008)
אהבה היא לא כמו שהיא נראית (2008)
אטלנטיס (2008)
סיור ימי (2008)
ג'ינג'ר (2008)
האלוף (2008)
צעירים ורשעים (2006)
כאב (2006)
זונה (2006)
אנסטסיה המסכנה (2004)
קוברה אנטי-טרור (2003)
אמבולנס (2003)
קוברה (2001)
מארוסייקה, 12 (1998)
הפצה

מחלקת ההפצה של RWS הוקמה בשנת 2005 כדי להפיץ פרויקטים בכל הפלטפורמות התפעוליות והמתפתחות. קטלוג RWS כולל מוצרים מז'אנרים ופורמטים שונים כולל סדרות טלוויזיה, סרטים עלילתיים באורך מלא וסרטי טלוויזיה. בנוסף, ערוצים רוסיים ובינלאומיים רכשו זכויות להעלות חלק מהתכנים שלהם, כמו ערוץ הראשון (רוסיה), CTC (הפדרציה הרוסית), 1+1 (אוקראינה), פוקס לייף וערוץ 9 (ישראל).
אהרון קורש

| --- | --- |

 לידה:  7 בנובמבר 1966 (בן 58) ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר וורטון 
 פרופיל ב-IMDb
 
אהרון תומאס קורש (באנגלית: Aaron Thomas Korsh; נולד ב-7 בנובמבר 1966) הוא תסריטאי, מפיק טלוויזיה אמריקאי ובנקאי השקעות לשעבר.
קריירה

כתסריטאי, קורש לקח חלק בכתיבת תסריטים לסדרות הטלוויזיה "כולם אוהבים את ריימונד" (2001), "תהרוג אותי וזהו" (2003), "Love, Inc" ו"Notes from the Underbelly".
קורש מוכר בעיקר כמפיק והיוצר של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "Suits", אשר שודרה ברשת USA Network בשנים 2011—2019 במשך 9 עונות, ולאחר מכן בסדרת הספין-אוף שלה "פירסון" שבוטלה לאחר עונה אחת. באפריל 2018, עלתה גרסה דרום-קוריאנית לסדרה "Suits" ששודרה במשך עונה אחת ברשת הטלוויזיה KBS2, ובאוקטובר 2018, עלתה גרסה יפנית ברשת הטלוויזיה Fuji TV, שגם חודשה לעונה שנייה.
TV6 (נורווגיה)

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  נורווגיה
 תאריך השקה:  21 בנובמבר 2013
 בעלות:  Modern Times Group
 שפה:  נורווגית
 פורמט תמונה:  SDTV
 
 http://www.tv6norge.no/
TV6 נורווגיה הוא ערוץ טלוויזיה נורווגי בבעלות Modern Times Group (ראשי תיבות: MTG). הערוץ הושק ב-21 בנובמבר 2013. הערוץ משדר תוכן בנושא אוכל, בית ודיור, תוכניות אירוח, דרמה וסרטים, זאת כחלק מפנייתו של הערוץ לקהל יעד נשי בגילאים 35-49. על פי MTG, הערוץ צריך להיות "ערוץ בידור וסגנון חיים שקהל היעד שלו בעיקר נשים מבוגרות מודרניות".
ערוצים אחרים נוספים, המופעלים בנורווגיה בידי MTG, הם: Viasat 4 ו-TV3.
הפצת שידורי הערוץ

הערוץ מופץ באמצעות שירותי הכבלים בנורווגיה Riks-TV, Get, Canal Digital, Altibo ו-NextGenTel. ובצלחת הלווין של Viasat. כמו כן הערוץ משודר באופן חופשי.
בשנת 2020 צפו בערוץ בממוצע 1.3%.
תוכניות

ד"ר פיל
12 גברים של חג המולד
כל מה שאני רוצה לחג המולד
מסיבת סינדרלה
מאסטר שף בריטניה
הערות שוליים

↑  חבילת טלוויזיה בסיסית, Canal Digital Kabel
↑  MTG משיקה ערוץ TV6 בנורווגיה, באתר Modern Times Group, ‏31-10-2013
↑  Market shares Norweigian TV channels, media norway
Game2: Winter

| --- | --- |
 סוגה:  תוכנית מציאות 
 ארץ מקור:  רוסיה 
 שפות:  רוסית, אנגלית, מנדרינית, צרפתית, גרמנית, ספרדית וערבית
 מספר פרקים:  1 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  Yevgeny Pyatkovsky 
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  יולי 2017 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 game2winter.ru
 דף התוכנית ב-IMDb
 
Game2: Winter (ברוסית: Гаме2Винтер) היה ניסוי חברתי ותעלול תקשורתי שקודם כתוכנית טלוויזיה מציאות הישרדותית רוסית שהופקה על ידי יזם מנובוסיבירסק בשם יבגני פיאטקובסקי, שפורסמה לראשונה ביולי 2017. התוכנית משכה את תשומת לב העיתונות כאשר התוכנית קבעה כי חוקיה יאפשרו פשעים כמו אונס ורצח אשר עוררו זעם ברשת. התוכנית תוארה כ"משחקי רעב בחיים האמיתיים".
הפרויקט התגלה כניסוי חברתי ששימש למטרות מחקר שיווקי ב-31 במאי 2017.
רקע

30 משתתפים, חצי גברים וחצי נשים, היו צפויים להתמודד באי סיבירי מרוחק בנהר אוב על פרס של 100 מיליון רובל (1.7 מיליון דולר) במשימת הישרדות בת תשעה חודשים. נאמר כי כל המתמודדים חתמו על ויתורי מוות והסכימו שלא להטיל אחריות על המארגנים בגין פעילות פלילית.
אנו נדחה כל טענה של משתתפים גם אם הנהרגים או נאנסים. לא יהיה לנו שום קשר לזה. זה ייכתב במסמך שייחתם על ידי המשתתף לפני תחילת התכנית. לא נתערב בקשרים בין המשתתפים וגם לא נעקוב אחר חיי המין שלהם והמצלמות שלנו לא יוכלו לעקוב אחר כל מהלך בכל פינה באי.
עם זאת, סנופס מצא כי "למרות כותרות מטעות רבות, הוויתור המתואר על ידי גורמי החדשות קבע במפורש כי המתמודדים בתוכנית יהיו מחויבים "לציית לחוקי הפדרציה הרוסית".
הפקה > מיקום

בסיס הבית של ההפקה היה במערב סיביר ובאזור נהר אוב שהוצע כמיקום הצילומים הראשי.
הפקה > ליהוק

ב-16 בנובמבר 2016 פרסם צוות ההפקה קריאת ליהוק דרך חשבון ה-VK שלהם. ההרשמה נסגרה ב-18 באפריל 2017 עם למעלה מ-340 בקשות. 30 המועמדים הסופיים היו אמורים להיחשף ביוני 2017 לפני שנודע שמדובר בניסוי חברתי.
הפקה > שידור

על פי הדיווח ב"גרדיאן","חמש מדינות כבר הביעו רצון לשדר [את התוכנית] לקהל שלהן".
הערות שוליים

↑  "O нас". Game2:Winter (ברוסית). נבדק ב-2017-05-07.
↑  Lee, Benjamin (2016-12-15). "Russian reality TV show Game2: Winter to 'allow' rape and murder in Siberia". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2017-05-07.
↑  "Правила Game2: Winter". Game2:Winter (ברוסית). נבדק ב-2017-05-07.
↑  Bulman, May (2016-12-16). "A 'Hunger Games' style Russian reality show will allow 'murder, rape, anything'". Business Insider (באנגלית). נבדק ב-2017-05-07.
↑  Stewart, Will (2016-12-16). "Sick rules for new Russian reality TV show". News.com.au (באנגלית). נבדק ב-2017-05-07.
↑  Perez, Chris (2017-03-09). "A real-life 'Hunger Games' is coming to Russia". New York Post. נבדק ב-2017-05-07.
↑  "Russia does the Hunger Games for real in Siberia but no guns are allowed". BBC News (באנגלית בריטית). 2016-12-15. נבדק ב-2017-05-07.
↑  "Реалити-шоу по мотивам "Голодных игр", в котором должен был принять участие воронежец, оказалось фейком". bloknot-voronezh.ru (ברוסית). נבדק ב-2017-06-06.
↑  "Anger as controversial Siberian 'Hunger Games' creator claims his idea was a 'fake'". siberiantimes.com (באנגלית). נבדק ב-2017-06-06.
↑  Taylor, Alex (2017-03-11). "Siberian real-life Hunger Games will 'not stop' rape or murder in fight for $1.7m prize". International Business Times UK. נבדק ב-2017-05-07.
↑  LaCapria, Kim (16 בדצמבר 2016). "Russian Reality Show 'Game2: Winter' Allows Rape, Murder?". Snopes. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Второй этап". Game2:Winter (ברוסית). נבדק ב-2017-05-07.(הקישור אינו פעיל)
↑  Lee, Benjamin (2016-12-15). "Russian reality TV show Game2: Winter to 'allow' rape and murder in Siberia". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2017-05-07. Lee, Benjamin (2016-12-15). "Russian reality TV show Game2: Winter to 'allow' rape and murder in Siberia". The Guardian. ISSN 0261-3077
צ'לסי (כדורגל)

הסגל הראשון של צ'לסי בספטמבר 1905
גרף המתאר את מיקומה של צ'לסי בליגה במהלך השנים
שחקני צ'לסי לפני משחק ליגת האלופות מול אולימפיאקוס ב-5 במרץ 2008
מועדון הכדורגל צ'לסי (באנגלית: Chelsea Football Club), הידוע בכינויו "The Blues" (הכחולים) ו-"The Luckies" (בני המזל), היא קבוצת כדורגל אנגלית ממערב לונדון. הקבוצה הוקמה ב-10 במרץ 1905, ולאורך רוב שנות קיומה שיחקה בליגה הבכירה של הכדורגל האנגלי (כיום הפרמייר ליג). צ'לסי זכתה בשש אליפויות, שמונה פעמים בגביע ה-FA, חמש פעמים בגביע הליגה, פעמיים בגביע המחזיקות, פעמיים בגביע ליגת האלופות פעמיים בגביע הליגה האירופית, פעמיים בגביע הסופר קאפ האירופי ופעם אחת באליפות העולם לקבוצות והיא אחת מתוך חמישה מועדונים באירופה שזכו בכל תואר אפשרי למועדון אירופי (לא כולל הקונפרנס ליג) יחד עם אייאקס, מנצ'סטר יונייטד, באיירן מינכן ויובנטוס,
והמועדון היחיד שזכה בכל המפעלים האירופים פעמיים.
הקבוצה זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה ב-1955. היא אמנם ניצחה במספר טורנירי גביע בשנות ה-60 ובשנות ה-70, אך לאחר מכן לא זכתה באף תואר עד 1997. העשור הראשון של המאה ה-21 של הקבוצה היה מוצלח ביותר, ושיאיו היו 2 אליפויות הפרמייר ליג ב-2005 וב-2006 והעפלה לגמר ליגת האלופות 2008. צ'לסי המשיכה להצליח גם בעשור שלאחר מכן כאשר בשנת 2012 זכתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בליגת האלופות, לאחר שגברה על באיירן מינכן בדו-קרב פנדלים, ושבה וזכתה בטורניר גם בעונת 2020/2021 אחרי ניצחון 1–0 על מנצ'סטר סיטי. כמו כן, זכתה בעשור זה ב-3 אליפויות, ב-2010, ב-2015 וב-2017.
הקבוצה מקיימת את משחקי הבית שלה באצטדיון סטמפורד ברידג' שבפולהאם, המכיל 42,500 מקומות. צ'לסי משחקת באצטדיון זה למן יום הקמתה. אף על פי ששמה "צ'לסי", אצטדיונה ממוקם בהאמרסמית' ופולהאם, בסמוך לגבול של הרובע המלכותי קנזינגטון וצ'לסי, דהיינו, לא ברובע צ'לסי עצמו.
מדי הבית הקבועים של צ'לסי מורכבים מחולצות ומכנסיים בצבע כחול, ביחד עם גרביים לבנים. סמל המועדון השתנה פעמים אחדות בניסיון להופכו ליותר מודרני או למתגו. הסמל הנוכחי, שבו אריה המחזיק מטה, הוא גרסה מעובדת של הסמל שאומץ בשנות ה-50. בעונת 2011/2012 נכחו במשחקי הבית של הקבוצה 41,478 צופים בממוצע, דבר המציב אותה במקום השישי בפרמייר ליג.
סטמפורד ברידג'

צ'לסי שיחקה באצטדיון אחד בלבד לאורך כל שנות קיומה. האצטדיון נפתח רשמית ב-28 באפריל 1877. במשך 28 השנים הראשונות לקיומו הוא שימש רק את מועדון האתלטים של לונדון כזירת לתחרויות אתלטיקה, ולא היה קשור כלל לכדורגל. ב-1904 נרכש האצטדיון על ידי איש העסקים גאס מירס ואחיו ג'וזף, שקודם לכן רכשו שטח אדמה נוסף (שהיה גן שוק גדול) מתוך מטרה לערוך עליו משחקי כדורגל.
משפחת מירס מינתה את האדריכל ארצ'יבלד לייטץ' לאחראי על בניית האצטדיון. הם הציעו את האצטדיון לפולהאם, אך הנהלת פולהאם דחתה את ההצעה. כתוצאה מכך, הם החליטו להקים מועדון כדורגל חדש. במקרים רבים הקבוצה נוסדת קודם כל, ורק לאחר מכן מתחילה בחיפוש מגרש למשחקי הבית. כיוון שברובע כבר היה מועדון בשם פולהאם, החליטו המייסדים לאמץ את השם של רובע צ'לסי הסמוך, ולאחר שדחו שמות כגון מועדון הכדורגל קנזינגטון, מועדון הכדורגל סטמפורד ברידג' ומועדון הכדורגל לונדון.
תכולתו המקורית של סטמפורד ברידג' הייתה 100,000 מקומות, ועיצובו היה דמוי-קערה עם טראסת מושבים מקורה. בתחילת שנות ה-30 נבנו טראסות מושבים בחלק הדרומי של האצטדיון עם גג שכיסה כחמישית מהיציע. אזור זה נודע לימים בכינוי "שד אנד" (Shed End), ובין שנות ה-60 לשנות ה-80 אכלסו אותו בעיקר האוהדים המסורים ביותר של צ'לסי. לא ברור מה מקור השם, אך העובדה שהגג היה דומה לפח גלי תרמה לכך ככל הנראה.
בשלהי שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 החל תהליך מודרניזציה של סטמפורד ברידג', שכלל בין השאר תוכניות להפיכתו לאצטדיון ישיבה בלבד עם 50,000 מקומות. העבודות החלו ביציע המזרחי בתחילת שנות ה-70, אך העלות הגבוהה הביאה את המועדון אל סף פשיטת רגל, ולפיכך, האחזקות נמכרו ליזמי נדל"ן. רק בשנות ה-90 נפתרו הבעיות הקשורות לאצטדיון וניתן היה להמשיך בחידושו. ב-2001 הסתיים תהליך שבמסגרתו החלקים הצפוני, המערבי והדרומי של האצטדיון הפכו ליציעי ישיבה בלבד והמרחק בינם לבין המגרש עצמו קוצר.
המגרש בסטמפורד ברידג', האחזקות, השערים המסתובבים והזכות על השם נמצאים בבעלות החברה "Chelsea Pitch Owners", שהיא מלכ"ר שהאוהדים מחזיקים במניותיו. החברה הוקמה על מנת להבטיח כי יהיה זה בלתי אפשרי למכור את האצטדיון. משמעות נוספת להקמת החברה היא שבהנחה וצ'לסי תעבור למקום אחר יהיה צורך לשנות את השם שלה.
הנהלת צ'לסי מתכננת להגדיל את תכולת האצטדיון מעבר ל-50,000 מושבים. כיוון שהאצטדיון שוכן בלב אזור בנוי בלונדון על דרך ראשית ובסמוך לשתי תחנות רכבת, האוהדים יכולים להיכנס אליו רק דרך כניסת רחוב פולהאם, ובגלל זאת יש מגבלות בריאותיות ובטיחותיות על הרחבת האצטדיון. כתוצאה מכך, היו תוכניות להעביר את האצטדיון למקום אחר כגון מרכז התערוכות ארלז קורט, תחנת הכוח באטרסי ובסיס צבאי מקומי. אולם, ההנהלה הודיעה כי בכוונתה להשאיר אותו במיקומו הנוכחי.
סמל

מאז הקמת הקבוצה היא השתמשה בארבעה סמלים עיקריים, אם כי לכולם היו וריאציות שונות. ב-1905 היא אימצה את הסמל הראשון שכלל תמונה של פנסיונר צ'לסי, דבר שגרם לכך שהקבוצה כונתה "הפנסיונרים". סמל זה היה בשימוש במשך כחמישים שנים, אך מעולם לא הופיע על החולצות. כחלק מתהליך המודרניזציה של טד דרייק, שהחל ב-1952, הוסר סמל זה מתוכניות יום המשחק על מנת לשפר את תדמית המועדון. סמל זמני, שכלל רק את ראשי התיבות C.F.C, היה בשימוש במשך שנה אחת בלבד. ב-1953 אומץ סמל שכלל אריה המביט אחורה ואוחז מטה, והיה בשימוש במשך 33 שנים. סמל זה היה מבוסס על אלמנטים מהשלט ההרלדי של הרובע המלכותי צ'לסי ומשלט האצולה של רוזן קדוגן (נשיא המועדון) והמטה מאבות מנזר וסטמינסטר. בסמל היו גם שלוש שושנים אדומות המייצגות את אנגליה, ושני כדורי משחק. היה זה סמל המועדון הראשון שהופיע על החולצות, כיוון שמדיניות זו אומצה רק בתחילת שנות ה-60‏.
ב-1986 אומץ סמל חדש כחלק ממגמת מודרניזציה נוספת ובניסיון לנצל הזדמנויות שיווקיות. בסמל החדש היה אריה מסוגנן בצבעיו הטבעיים (צהוב ולא כחול), הניצב מעל ראשי התיבות של הקבוצה (C.F.C). סמל זה היה בשימוש במשך 19 שנים, ובמהלכן בוצעו בו מספר שינויים שכללו בין השאר שינוי של הצבעים. עם הגעת הבעלים החדשים והתקרבות יובל המאה להקמת הקבוצה, ביחד עם דרישות האוהדים לחזרה לסמל המסורתי, הוחלט כי הסמל ישונה פעם נוספת ב-2004. הסמל החדש אומץ בתחילת עונת 2005/2006, וסימן את החזרה לעיצוב הישן של האריה ההרלדי הכחול המחזיק בידו מטה. בדומה לסמלים הקודמים, סמל זה הופיע במגוון צבעים כגון לבן וזהב.