stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיבול טפילי
אפקטים

בתדרים נמוכים, ניתן להזניח קיבול טפילי אך במעגלי תדר גבוה קיבול טפילי זה יכול להוות בעיה משמעותית. במעגלי מגבר עם תגובת תדר מורחבת, קיבול טפילי בין הפלט לקלט יכול לשמש כענף משוב, הגורם למעגל תנודתיות (אוסצילציה) בתדירות גבוהה. תנודות לא רצויות אלה נקראות "תנודות טפיליות" (באנגלית: parasitic oscillations).
במגברים בעלי תדר גבוה, קיבול טפילי יכול להיות משולב עם השראות מקרית, רכיב שכזה מוביל ליצירת מעגל תהודה חשמלי שמוביל גם ליצירת תנודתיות טפילית. בכל הסלילים, הקיבול הטפילי ייצור תהודה עם ההשראות בתדירות גבוהה כלשהי כדי להפוך את הסליל לבעל תהודה עצמית; דבר זה נקרא תדר תהודה עצמית. מעל תדר זה, לסליל ההשראה יש למעשה יש היגב קיבולי.
הקיבול של מעגל העומס המחובר לפלט של מגבר שרת יכול להפחית את רוחב הפס. מעגלי תדר גבוה דורשים טכניקות עיצוב מיוחדות כגון הפרדה זהירה של חוטים ורכיבים, טבעות אבטוח, מישורים מוליכים, סיכוך בין הקלט לפלט ותאום בין קווי התמסורת כדי למזער את השפעות הקיבול הלא רצויות.
בכבלים שהוצבו בצפיפות זה ליד זה ובאפיקי מחשב, קיבול טפילי צימודי עלול לגרום לערב דיבור (Crosstalk), כלומר שאות ממעגל אחד חודר לאחר, דבר הגורם להפרעות וחוסר אמינות בהפעלה.
תוכנות מחשב העוסקות באוטומציה של תכנון אלקטרוני, אשר משתמשים בהן כדי לעצב מעגלים מודפסים מסחריים, יכולות לחשב את הקיבול הטפילי ועוד אפקטים טפיליים לפי עקבות הן של רכיבים והן של מעגלים ולכלול אותם בסימולציות של המעגל המבצעי. פעולה זו נקראת חליצה טפילית.
אפקטים > קיבול מילר

הקיבול הטפילי בין אלקטרודות הקלט לפלט במגבר מהפך למשל בין הבסיס לקולקטור בטרנזיסטור BJT בעייתי במיוחד מאחר שהוא מוכפל בהגבר התקן. אפקט מילר (תועד לראשונה בשפופרות ריק על ידי ג'ון מילטון מילר, 1920) הוא הגורם העיקרי המגביל את ביצועי התדרים הגבוהים של התקנים פעילים כגון שפופרות ריק וטרנזיסטורים. מעין סריג נוסף לטריודה בשנת 1920 כדי להפחית את הקיבול הטפילי בין אלקטרודת הבקרה לאנודה, מה שיצר את הטטריודה אשר העלה משמעותית את תדירות ההפעלה.
התרשים מדגים כיצד קיבול מילר קיבולת מתרחשת. נניח שהמגבר המוצג הוא מהפך אידיאלי עם הגבר מתח  A ו־ Z=C הוא הקיבול בין הקלט לפלט. מתח המוצא של המגבר הוא
הזרם לתוך הקלט הוא
אז הקיבול בכניסה למגבר הוא
קיבול הפלט מוכפל בהגבר המגבר. זהו קיבול מילר. אם למעגל הקלט יש עכבה ביחס לאדמה של  R, אז (בהנחה שאין קיטוב עם עוד מגבר) הפלט של המגבר יהיה
רוחב הפס של המגבר מוגבל על ידי התדר הגבוה ב:
אז רוחב הפס מופחת על ידי פקטור  A+1, בערך הגבר המתח של ההתקן. הגבר המתח של טרנזיסטורים מודרניים יכול לנוע בין 10–100, ואף גבוה יותר, אז זוהי הגבלה משמעותית.
הערות שוליים

↑  קִבּוּל פָּזוּר במילון קשר ואלקטרוניקה (תש"ל), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  עֵרֶב דִּבּוּר במילון קשר ואלקטרוניקה (תש"ל), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Alley, Charles L.; Atwood, Kenneth W. (1973). Electronic Engineering, 3rd Ed. New York: John Wiley & Sons. p. 199. ISBN 0-471-02450-3.
האפקט של הקיבול הטפילי Z = C בין הקלט והפלט של מגבר
מושל הודו הפורטוגזית

| --- | --- |

פרנסיסקו דה אלמיידה, מושל הודו הפורטוגזית הראשון
 תחום שיפוט:  הודו הפורטוגזית
 ייסוד המשרה:  ספטמבר 1505
 איוש ראשון:  פרנסיסקו דה אלמיידה
 איוש אחרון:  מנואל אנטוניו וואסלו אה סילבה
 תאריך ביטול המשרה:  1961
 
סמל הודו הפורטוגזית
מושל הודו הפורטוגזית או המשנה למלך הודו (בפורטוגזית: Governador e Vice-Rei do Estado Português da Índia, "מושל ומשנה-למלך של המדינה הפורטוגזית של הודו") היה הממונה מטעם פורטוגל על מושבות האימפריה הפורטוגזית באוקיינוס ההודי, כולל בתת-היבשת ההודית, באפריקה הדרומית ובדרום-מזרח אסיה (הגדרה מרחיבה זו התקיימה עד 1752). המשרה חדלה להתקיים עם סיום שלטונה של פורטוגל בהודו ב-1961, עם הוויתור הפורטוגלי על המושבות דאדרה ונאגר הבלי ודאמאן ודיו לממשלת הודו.
התפתחות המשרה

המשרה נוצרה מיד לאחר מסעו של וסקו דה גמה לאוקיינוס ההודי. המושל הראשון, פרנסיסקו דה אלמיידה, מונה על ידי המלך מנואל הראשון בספטמבר 1505 וקבע את בירתו בקוצ'י. ב-1510 הועבר המרכז השלטוני לגואה, אז צורפו למדינה הפורטוגזית גם מלאקה והורמוז (אנ').
ב-1752 קיבלה מוזמביק הפורטוגזית מעמד נפרד, ומ-1844 התרכז הממשל הפורטוגזי בהודו רק במלבר (החוף הדרום-מערבי של תת-היבשת ההודית מגואה לקוצ'ין), תוך מתן מעמד נפרד להאחזויות האחרות של פורטוגל באזור, מקאו, מזרח טימור וסולור שבאינדונזיה.
התואר

בתקופה בה הייתה פורטוגל מונרכיה, הוענק לבני אצולה ששירתו כמושלים בתואר "משנה למלך" (Vice-Rei). הנוהג פסק רשמית ב-1774, אך הוענק לעיתים עד 1835.
מושלים ראויים לציון

משנה למלך, פרנסיסקו דה אלמיידה, המושל הראשון, ספטמבר 1505 – נובמבר 1509
אדמירל אפונסו דה אלבוקרקי, המושל השני, פעולותיו הצבאיות והמנהליות הובילו להרחבה ניכרת ולמעשה להקמת האימפריה הפורטוגזית באוקיינוס ההודי, נובמבר 1509 – ספטמבר 1515
דוארטה דה מנזש, לשעבר מושל טנג'יר, ינואר 1522 – ספטמבר 1524
משנה למלך, וסקו דה גאמה, בתפקידו האחרון, המינוי האישי הראשון של ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל, מספטמבר 1524 עד מותו בדצמבר אותה שנה
אשטבאו דה גאמה, בנו השני של וסקו דה גאמה, אפריל 1540 – מאי 1542
משנה למלך, מרטים אפונסו דה סוזה, המפקד הכללי של הצי הפורטוגזי, מאי 1542 – 1545, נקרא חזרה לליסבון עקב ביקורת על תפקודו ויושרו האישי
קוד קונבולוציה

בתקשורת, קוד קונבולוציה הוא סוג של קוד לתיקון שגיאות שיוצר בדיקות זוגיות באמצעות קונבולוציה של פולינום עם זרם הנתונים. פיענוחם של קודי-קונבולוציה אפשרי בעזרת פרישת סריג פיענוח, לפי אלגוריתם ויטרבי. אלגוריתם זה מאפשר פיענוח נראות מרבית בצורה "רכה" (soft-decision) בסיבוכיות סבירה.
יכולת זו הקנתה לקודי הקונבולוציה את יתרונם הגדול על-פני קודי הבלוק, שפוענחו באופן מסורתי באופן "קשה" (hard-decoding), שמשיג ביצועים נחותים מול פיענוח "רך". יתרון זה הפך אותם פופולריים במיוחד, אף שהיום הם נחשבים 'פחותים' מול קודי בלוק חזקים כדוגמת LDPC.
קודי קונבולוציה מאופיינים על-פי רוב בשלושה גדלים מרכזיים: n,k,K. להבדיל מקודי בלוק, ל-n,k אין משמעות של גודל הבלוק או של גודל המילה, מאחר שהמידע מקודד (ומפוענח) באופן זרמי ורציף. בכל זאת, n,k הם גודלי הבסיס המאפיינים את קצב המקודד, ו-K (מכונה "Constraint Length") הוא עומק הזיכרון של המקודד.
טכניקה נפוצה לייצר קוד קונבולוציה בקצב גבוה מ-0.5 היא לנקב קוד נתון בקצב 0.5, פשוט על ידי קידוד זרם המידע בקצב 0.5 ו'מחיקת' חלק מזרם המידע היוצא. כך למשל, קידוד מידע בקצב 0.5 ואז 'מחיקה' של 3 ביטים מכל 14 תייצר קוד בקצב 7/11.
היסטוריה

קודי קונבולוציה הוצגו לראשונה בשנת 1955 על ידי פיטר אליאס. ב-1967 אנדרו ויטרבי הציג אלגוריתם לפיענוח קודים אלו באופן המשיג את ביצועי מפענח הנראות המרבית (Maximum Likelihood) בסיבוכיות סבירה, באמצעות סריג (trellis) אינווריאנטי בזמן. אלגוריתם זה נקרא אלגוריתם ויטרבי, ומאוחר יותר נודעה לו משמעות רחבה יותר בכמה נושאים נוספים. מאוחר יותר פותחו אלגוריתם נוספים מבוססי סריג דומה, הבולט שבהם הוא BCJR.
כיום, קודי קונבולוציה נמצאים בשימוש במערכות תקשורת רבות, לרבות תקשורת לוויינים, שידורי סלולר ועוד רבים. פעמים רבות קודי קונבולוציה משמשים כאחד הרכיבים בשרשרת קודים לתיקון שגיאות, לרוב בסמוך לקוד ריד-סולומון (RS). בתקופה שלפני גילוי קודי הטורבו, שילוב זה בין קודי קונבולוציה ובין קודי RS היה הקרוב ביותר להשיג את חסם שאנון להעברת אינפורמציה בערוץ.
קידוד ופיענוח > קצב 0.5 - קידוד 'קלאסי'

קוד 'קלאסי' בקצב 0.5 מוגדר על ידי שני פולינומים,  p_{1}(D) ו- p_{2}(D).
הבסיס של מקודד קונבולוציה מורכב מ-(K-1) אוגרים, כאשר כל אחד אוגר ביט אחד. יחד עם ביט המידע הנוכחי, בכל רגע נתון האוגרים מכילים את K הביטים האחרונים שהתקבלו בזרם המידע. בכל נקודת זמן מחשבים את תוצאת הקונבולוציה בין כל אחד מהפולינומים לבין K הביטים הללו. למשל, עבור פולינום  \ p_{1}(D)=1+D+D^{4}, תוצאת הקונבולוציה של הפולינום בזמן  \ n תהיה שווה ל- \ x[n]\oplus x[n-1]\oplus x[n-4].
כך, בכל נקודת זמן יחושבו שתי תוצאות - עבור הקונבולוציות של שני הפולינומים עם זרמי המידע. שתי תוצאות אלו ישורשרו בזאת אחר זאת וייפלטו למוצא המקודד.
למשל, עבור זרם מידע  \ x[n] ופולינומים:
\ p_{1}(D)=1+D+D^{3}
\ p_{2}(D)=1+D^{2}+D^{5}
נקבל שני מוצאי ערוץ בכל נקודת זמן:
y[m]=x[n]\oplus x[n-1]\oplus x[n-3]
y[m+1]=x[n]\oplus x[n-2]\oplus x[n-5].
כך, נשים לב שעבור כל ביט בזרם הכניסה יתקבלו שני ביטים בזרם המוצא - כלומר אכן קיבלנו יתירות של קצב 0.5.
קידוד ופיענוח > קידוד 'קלאסי' כללי

במצב הכללי, כלומר עבור קוד קונבולוציה קלאסי עם פרמטרים n,k, נגדיר מטריצה  G\in M_{kxn} שבה  \ G_{i,j} הוא פולינום המתאר את התלות של המוצא ה-j של המקודד בזרם-הכניסה ה-i.
קידוד ופיענוח > ניקוב

כאמור לעיל, דרך פרקטית יותר לייצר קוד קונבולוציה בקצב גבוה מ-0.5 היא על ידי הגדרת תבנית ניקוב על קוד בקצב 0.5. כלומר, בהינתן קוד בקצב 0.5, תבנית ניקוב בעלת d מחיקות מתוך r איברים תייצר קוד שקול בקצב  \ {\frac {1}{2\cdot {\frac {d}{r}}}}={\frac {r}{2\cdot d}}.
קידוד ופיענוח > פיענוח

פיענוחם של קודי קונבולוציה נעשה פשוט יחסית עם פרסומו של אלגוריתם ויטרבי, המאפשר פיענוח "קשה" או "רך". פיתוח משמעותי שנעשה לו, BCJR, מאפשר להוציא גם מוצאים רכים מהמפענח, כלומר על כל ביט במוצא מתקבלת גם הערכה של אמינות הביט.
סכמטיקה של קידוד קונבולוציה
קונדנסט

קונדנסט (באנגלית: Condensate; מילולית: חומר מעובה), הוא למעשה גז טבעי מעובה, מתייחס לתוצר לוואי בנפח נמוך המתקבל בעת זיקוק של גז או נפט. הקונדנסט מורכב מפחמימנים, אשר להם משקל סגולי גבוה ביחס לחומר המקור, והם מופרדים בתהליך של עיבוי. בתהליך זה חלק מצורני הגז שבתוך הגז הטבעי הגולמי מתעבים למצב נוזלי אם מורידים את הטמפרטורה לנקודה שנמוכה מנקודת הטל של המקטע הפחמימני תוך שמירה על לחץ קבוע. קונדנסט נקרא גם לעיתים "בנזין טבעי" משום שהוא מכיל פחמימנים בתחום הרתיחה של בנזין.
השימושים המקובלים לקונדנסט המופק מנפט או גז הם דילול של נפט כבד או כחמר גלם להפקת דלקים בעלי נקודת הצתה נמוכה ובעיקר בנזין לרכבים ודלק למטוסים.
יש המתייחסים לקונדנסט כאל סוג של נפט גולמי, דוגמת נפט מסוג ברנט המופק בים הצפוני, כאשר התייחסות הנכונה היא כאל תוצר זיקוק ברמת עיבוד חלקית.
יתרונות השימוש בקונדנסט על פני נפט גולמי נובעים מכך שהוא לא מכיל ביטומן ומזוט, יש בו פחות תוצרי לוואי ויותר פחמימנים בעלי שרשראות קלות ולכן זיקוקו דורש פחות אנרגיה.
גז טבעי גולמי יכול להגיע מכל אחד משלושה סוגי בארות הגז הבאים :
בארות נפט גולמי - גז טבעי גולמי שמגיע מבארות נפט גולמי נקרא גז מקושר (associated gas). גז זה יכול להתקיים בתצורה התת-קרקעית בנפרד מהנפט הגולמי או להיות מומס בתוך הנפט הגולמי. גז מעובה שמופק מבארות נפט נקרא לעיתים קרובות "קונדנסט כבד".
בארות גז יבש - בארות אלה מפיקות בדרך כלל רק גז טבעי גולמי שאינו מכיל נוזלים פחמימניים. גז זה נקרא גז לא מקושר (non-associated gas).
בארות קונדנסט - בארות אלה מפיקות גז טבעי גולמי ביחד עם נוזל גז טבעי. הוא נקרא גז מקושר ומכונה לעיתים קרובות גז רטוב.
הרכב

ישנם מקורות קונדנסט רבים ברחבי העולם וכל מקור מתאפיין בהרכב ייחודי. אולם, באופן כללי, משקלו הסגולי של קונדנסט נע בין 0.5 ל-0.8, ומורכב מפחמימנים כמו פרופן, בוטן, פנטן, הקסן, וכו'. תרכובות גז טבעי עם מספר גדול יותר של אטומי פחמן (לדוגמה, פנטן או תערובות של בוטן, פנטן ופחמימנים אחרים עם אטומי פחמן נוספים) קיימות כנוזלים בטמפרטורות הסביבה. קונדנסט עשוי להכיל אי-ניקיונות נוספים כמו :
מימן גופרתי (H2S)
תיולים המכונים גם מרקפטנים (מסומנים RSH, כאשר R היא קבוצה אורגנית כמו מתיל, אתיל, וכו')
פחמן דו-חמצני (CO2)
אלקנים בעלי שרשראות ישרות ובין 2 ל-12 אטומי פחמן (מסומנים C2 עד C12)
ציקלוהקסן ונפתנים אחרים אולי
תרכובות ארומטיות (בנזן, טולואן, קסילנים, ואתיל בנזן)
קונדנסט בישראל

הקונדנסט אינו מוגדר כחומר מסוכן על פי "חוק חומרים מסוכנים", התשנ"ג, אך על פי המלצות משרד הבריאות יש להתייחס אליו ככזה. לכן כל הגורמים המעורבים חייבים להחזיק בהיתרי רעלים. החברות המעורבות בהפקת הגז הטבעי בישראל מחזיקות באישורים אלה.
הקונדנסט מכיל חומרים מסרטנים, הוא נפיץ ומכיל ריכוזים גבוהים של מרכיבים מזהמים ונדיפים,[דרוש מקור] ומזהם את מי התהום. בשל מאפיינים אלו קמה בישראל התנגדות להקמת מתקני עיבוד לקונדנסט שמקורו בקידוחי תמר ולווייתן, במסגרת בתי הזיקוק הקיימים. נטען בידי פעילי סביבה כי תוכננה הפקת קונדנסט בכמות משמעותית בהרבה מזו שפורסמה וכי הפקת קונדנסט אמורה להתבצע בעומק הים, במקום הקידוח כפי שנהוג כיום במדינות מפותחות.
המחלוקת לגבי כמות הקונדנסט המופקת מהמאגרים נעוצה בטעות סופר שהופיעה בהודעה לעיתונות שהוציאה "דלק" בדבר מכירות קונדנסט במאגר תמר. בהודעה דווח על הפקת 348 מיליון חביות במקום 348 אלף. בנוסף, המשרד להגנת הסביבה קבע ב-2016 כי מאגרי תמר ולוויתן נחשבים כמאגרים עניים בקונדנסט: על פי הגדרות המשרד, עושר מאגר גז בקונדנסט נקבע על ידי היחס שבין כמות הפחמימנים הנוזליים אשר מופקים מן המאגר לבין כמות הגז שבו. מאגר שממנו ניתן להפיק פחות מגלון קונדנסט לאלף רגל מעוקב נחשב עני. הואיל ונקבע כי ממאגר תמר ניתן להפיק לכל היותר 0.056 גלון וממאגר לוויתן 0.075 גלון, מתקבל כי מאגרי הגז הגדולים בישראל נחשבים לדלים בקונדנסט גם בהשוואה למאגרים במדינות אחרות בעולם.
רוב הקונדנסט המופק ממאגר תמר מובל בצנרת אל בית הזיקוק "פז" באשדוד, ובו הוא מעורבב עם נפט גולמי, מזוקק יחד איתו ומעובד כחומר גלם. הקונדנסט מהווה 1% מסך הגלמים המעובדים בבית זיקוק זה.
על פי דוחות "דלק קידוחים" לשנת 2016, היקף מכירות הקונדנסט השנתי הצפוי ממאגר לוויתן הוא של 708 אלף חביות בשנה, כמות השווה ל-103 אלף טון נפט. מהתבוננות בדוחו"ת הכספיים של "בתי זיקוק לנפט בע"מ" (בזן) לשנת 2016 עולה כי כמות זו מהווה כ-1.14% מהיקף הזיקוק השנתי הממוצע של בזן בשנים 2015-2016.
אחד החומרים הבעייתיים הקיימים בקונדנסט הוא בנזן, חומר ארומטי מסרטן המצוי גם בדלקים שמשמשים לתחבורה. על פי המשרד להגנת הסביבה, אחוז הבנזן המותר בדלקים הוא 1%. על פי דוח משרד איכות הסביבה, אחוז הבנזן בקונדנסט הכבד ובקונדנסט הקל המופקים ממאגר תמר עומד בתקן הנ"ל. אחוז הבנזן המופק ממאגר לווייתן נמוך מהתקן.
סכנות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

1 2  Atilhan, Mert; Aparicio, Santiago; Ejaz, Saquib; Zhou, Jingjun; Al-Marri, Mohammed; Holste, James J.; Hall, Kenneth R. (במרץ 2015). "Thermodynamic characterization of deepwater natural gas mixtures with heavy hydrocarbon content at high pressures". The Journal of Chemical Thermodynamics. Elsevier BV. 82: 134–142. doi:10.1016/j.jct.2014.10.018. ISSN 0021-9614. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Moustafa, Nagy Emam; Andersson, Jan T. (2013-06-26). "Analysis of Polycyclic Aromatic Hydrocarbons in Egyptian Petroleum Condensate Oils". Polycyclic Aromatic Compounds. Informa UK Limited. 33 (4): 396–417. doi:10.1080/10406638.2013.791996. ISSN 1040-6638.
↑  Glossary - U.S. Energy Information Administration (EIA), www.eia.doe.gov (באנגלית)
↑  Kazerooni, Nooshin Moradi; Adib, Hooman; Sabet, Askar; Adhami, Mohammad Amin; Adib, Marjan (בינואר 2016). "Toward an intelligent approach for H2S content and vapor pressure of sour condensate of south pars natural gas processing plant". Journal of Natural Gas Science and Engineering. Elsevier BV. 28: 365–371. doi:10.1016/j.jngse.2015.12.006. ISSN 1875-5100. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Yu, Lean; Wang, Shouyang; Lai, Kin Keung (בספטמבר 2008). "Forecasting crude oil price with an EMD-based neural network ensemble learning paradigm". Energy Economics. Elsevier BV. 30 (5): 2623–2635. doi:10.1016/j.eneco.2008.05.003. ISSN 0140-9883. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Malhotra, Ripudaman, ed. (2013). Fossil Energy: Selected Entries from the Encyclopedia of Sustainability Science and Technology. New York, NY: Springer New York Imprint Springer. ISBN 978-1-4614-5721-3.
1 2 3 4  http://www.sviva.gov.il/subjectsenv/energy/naturalgas/documents/condensate-2016-report.pdf
↑  http://www.eia.doe.gov/pub/oil_gas/natural_gas/feature_articles/2006/ngprocess/ngprocess.pdf
↑  condensate - Schlumberger Oilfield Glossary, www.glossary.oilfield.slb.com
↑  Natural Gas Condensate, ‏2006-04-27
↑  Wayback Machine, ‏2006-03-09
↑  http://www.sviva.gov.il/subjectsEnv/HazardousMaterials/Permit/Pages/default.aspx=
↑  http://www.aroundy.com/_sites/batshlomo/posts/ctK0ewXGJfy47RHp/5KF9d4.pdf
↑  http://www.sviva.gov.il/InfoServices/LicencesPerMissions/Pages/Facilities.aspx
↑  טלי ליבמן, המועצות האזוריות מתנגדות להקמת מיכל לאחסון קונדנסט באתר חגית, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 19 בדצמבר 2016.
↑  ניצן מתן, קונדנסט איום קיומי או תוצר לוואי זניח?, באתר הבלוג של ניצן מתן, ‏2016 בנובמבר 21
↑  Delek Group Ltd., Delek Group Announces Consolidated Full Year Results 2014, www.prnewswire.com (באנגלית)
↑  TASE, דף הבית - מאיה – מערכת אינטרנט להודעות | הבורסה לניירות ערך, באתר מאיה
↑  ניצן מתן, קונדנסט איום קיומי או תוצר לוואי זניח?, באתר הבלוג של ניצן מתן, ‏2016-11-21
↑  http://www.aroundy.com/_sites/batshlomo/posts/ctK0ewXGJfy47RHp/5KF9d4.pdf
↑  TASE, דף הבית - מאיה – מערכת אינטרנט להודעות | הבורסה לניירות ערך, באתר מאיה
↑  TASE, דף הבית - מאיה – מערכת אינטרנט להודעות | הבורסה לניירות ערך, באתר מאיה
↑  אקולוגיה וסביבה - כתב עת למדע ומדיניות הסביבה, באתר magazine.isees.org.il
קשר מאייר

קשר מאייר (הנקרא גם "נוסחת מאייר") פותח על ידי יוליוס רוברט פון מאייר ומתאר קשר בין קיבול החום בלחץ קבוע וקיבול החום בנפח קבוע עבור חומרים אחידים בכלל וגז אידיאלי בפרט.
עבור גז אידיאלי, הקשר הוא:
 C_{P}-C_{V}=R
כאשר  R זהו קבוע הגזים ו-  C_{P} הוא קיבול החום המולרי.
עבור חומרים אחידים כלליים יותר, ההפרש נראה כך,
 C_{P}-C_{V}=VT{\frac {\alpha _{V}^{2}}{\beta _{T}}}
(ראו יחס קיבולי החום) כאשר  T הטמפרטורה,  V הנפח,  \alpha _{V} מקדם ההתפשטות התרמית ו-  \beta _{T} הוא מקדם הדחיסות (אנ').
מקשר זה ניתן להסיק כמה מסקנות:
משום שריבוע מקדם ההתפשטות התרמית  \alpha _{V}^{2} ומקדם הדחיסות  \beta _{T} הם ערכים חיוביים, מקשר מאייר נובע כי קיבול החום בלחץ קבוע הוא תמיד גדול מקיבול החום בנפח קבוע.
כאשר הטמפרטורה מתקרבת לאפס (הטמפרטורה נמדדת בקלווין, לכן אפס זהו האפס המוחלט), ההפרש בין קיבולי החום הולך לאפס.
עבור חומרים בלתי דחיסים, שני קיבולי החום הם שווים. עבור חומרים כמעט בלתי דחיסים (נוזלים, מוצקים), ההפרש בין שני קיבולי החום הוא קטן.
פיתוח הקשר

נפתח את הקשר מזהויות תרמודינמיות בסיסיות.
הדיפרנציאל המלא של האנטרופיה הוא ds=\left({\frac {\partial s}{\partial T}}\right)_{V}dT+\left({\frac {\partial s}{\partial V}}\right)_{T}dV
אם נציב אותו לתוך החוק הראשון של התרמודינמיקה ונשווה לדיפרנציאל האנרגיה, נקבל כי
 \left({\frac {\partial u}{\partial T}}\right)_{V}dT+\left({\frac {\partial u}{\partial V}}\right)_{T}dV=du=Tds-pdV=T\left({\frac {\partial s}{\partial T}}\right)_{V}dT+\left[T\left({\frac {\partial s}{\partial V}}\right)_{T}-P\right]dV
ולכן  \left({\frac {\partial u}{\partial V}}\right)_{T}=T\left({\frac {\partial s}{\partial V}}\right)_{T}-P וגם  \left({\frac {\partial u}{\partial T}}\right)_{V}=T\left({\frac {\partial s}{\partial T}}\right)_{V}
כעת נציב את שני הקשרים שמצאנו בדיפרנציאל האנטרופיה  ds, ובעזרת קשרי מקסוול השלישי והרביעי נקבל שני קשרים,
 ds={\frac {C_{V}}{T}}dT+\left({\frac {\partial P}{\partial T}}\right)_{V}dV ו-
 ds={\frac {C_{P}}{T}}dT-\left({\frac {\partial V}{\partial T}}\right)_{P}dP.
נשווה ביניהם ונפתור לדיפרנציאל הטמפרטורה
 \left({\frac {\partial T}{\partial V}}\right)_{P}dV+\left({\frac {\partial T}{\partial P}}\right)_{V}dP=dT={\frac {T}{C_{P}-C_{V}}}\left({\frac {\partial P}{\partial T}}\right)_{V}dV+{\frac {T}{C_{P}-C_{V}}}\left({\frac {\partial V}{\partial T}}\right)_{P}dP
נשווה בין מקדמי הדיפרנציאל ונקבל כי
 C_{P}-C_{V}=T\left({\frac {\partial V}{\partial T}}\right)_{P}\left({\frac {\partial P}{\partial T}}\right)_{V}=-T\left({\frac {\partial V}{\partial T}}\right)_{P}^{2}\left({\frac {\partial P}{\partial V}}\right)_{T},
ובעזרת הגדרות מקדם ההתפשטות התרמית
 \alpha _{V}=-{\frac {1}{V}}\left({\frac {\partial V}{\partial P}}\right)_{T}
ומקדם הדחיסה
 \beta _{T}={\frac {1}{V}}\left({\frac {\partial V}{\partial T}}\right)_{P}
נקבל את הקשר הכללי
 C_{P}-C_{V}=VT{\frac {\beta _{T}^{2}}{\alpha _{V}}}
שימושים

עבור גזים, ניתן למדוד בקלות יחסית את  C_{V} (הרי גז תופס את כל הנפח שהוא יכול).
בניגוד לכך, כאשר הטמפרטורה של נוזלים ומוצקים משתנה גם נפחם משתנה- ולכן קשה למדוד את  C_{V} בשבילם (צריכים להפעיל לחצים כדי למנוע את התפשטותם).
מסיבה זאת, בשביל נוזלים ומוצקים מחשבים קודם כל את  C_{P}, בעזרת הכנסת כמות אנרגיה ידועה (על ידי קלורימטר) לגוף בטמפרטורה ידועה והסתכלות על הפרשי הטמפרטורות בסוף התהליך (קיימות גם שיטות מדויקות יותר, שמשתמשים בהן בטמפרטורות נמוכות).
לאחר חישוב  C_{P} ניתן להשתמש בקשר מאייר כדי לחלץ את  C_{V}.
הערות שוליים

↑  Boles, Yunus A. Çengel, Michael A. Thermodynamics : an engineering approach (7th ed.). New York: McGraw-Hill. ISBN 0-07-736674-3.
↑  Quick, C. R.; Schawe, J. E. K.; Uggowitzer, P. J.; Pogatscher, S. (2019-07-01). "Measurement of specific heat capacity via fast scanning calorimetry—Accuracy and loss corrections". Thermochimica Acta. Special Issue on occasion of the 65th birthday of Christoph Schick. 677: 12–20. doi:10.1016/j.tca.2019.03.021. ISSN 0040-6031.
↑  Pogatscher, S.; Leutenegger, D.; Schawe, J. E. K.; Uggowitzer, P. J.; Löffler, J. F. (בספטמבר 2016). "Solid–solid phase transitions via melting in metals". Nature Communications. 7 (1): 11113. doi:10.1038/ncomms11113. ISSN 2041-1723. PMC 4844691. PMID 27103085. {{cite journal}}:  (עזרה)
| תרמודינמיקה |
| --- | --- | --- |
| חוקי יסוד | חוקי שימור (החומר, האנרגיה) • חוקי התרמודינמיקה: אפס, ראשון, שני (ראו גם: תנועה נצחית, השד של מקסוול), שלישי |  |
| קבועים | קבוע הגזים • קבוע בולצמן • קבוע אבוגדרו • קבוע פלאנק |  |
| משתנים | אינטנסיבים (טמפרטורה, לחץ, פוטנציאל כימי) • אקסטנסיבים (אנטרופיה, נפח, מספר חלקיקים) • משוואת מצב |  |
| יחידות מידה | טמפרטורה (צלזיוס, קלווין, יח' אחרות) • נפח (ליטר, מטר מעוקב) • לחץ (בר, אטמוספירה, פסקל) • מספר חלקיקים (מול) • אנרגיה (ג'אול, קלוריה) |  |
| אפיון | הפיכות (תהליך הפיך, תהליך בלתי הפיך) • שינוי האנתלפיה (תהליך אקסותרמי, תהליך אנדותרמי) • שינוי באנרגיה (תהליך ספונטני, תהליך מאולץ) • תהליך (איזוברי, איזותרמי, איזוכורי, אדיאבטי, איזנטרופי, איזואנתלפי) |  |
| פוטנציאלים תרמודינמיים | אנרגיה פנימית • אנתלפיה • האנרגיה החופשית של הלמהולץ • האנרגיה החופשית של גיבס |  |
| מצבי צבירה ומעברי פאזות | מצבי צבירה (מוצק, נוזל, גז) • מעברי פאזות (התכה, התאדות, המראה, התעבות, הקפאה) • נקודת התכה • נקודת רתיחה • נקודה משולשת • נקודה קריטית • דיאגרמת פאזות • משוואת קלאוזיוס-קלפרון • חוק הפאזות של גיבס |  |
| גזים | גז אידיאלי • גז ואן דר ואלס • התאוריה הקינטית של הגזים • לחץ חלקי • חוק ראול • מודל דלטון • חוק בויל-מריוט • חוק גה-ליסאק • חוק שארל• משוואת הגז האידיאלי |  |
| חום וטמפרטורה | האפס המוחלט • יח' מידה לטמפרטורה • שיווי משקל תרמודינמי • קיבול חום • יחס קיבולי החום • חום כמוס • חוק הס • קלורימטר • אפקט ג'ול-תומסון • הסעת חום • מוליכות חום • מעבר חום • קרינה תרמית • קשר מאייר • האינדקס האדיאבטי |  |
| מעגלי עבודה | מעגלים תרמודינמיים (קרנו, סטרלינג, ברייטון, אריקסון, רנקין, סטירלינג, דיזל, לנואר, אוטו, היגרוסקופי, סקודירי, סטודרד) • נצילות |  |
| יישומים | מכונות חום • מנועים • משאבות • משאבת חום • מחליף חום • מיזוג אוויר • מקרר • קירור תרמואלקטרי • תחנות כוח |  |
| מונחים נוספים | תאוריית הקלוריק • תנועה בראונית • פונקציית מצב • תרמודינמיקה סטטיסטית • קשרי מקסוול • תרמוכימיה |  |
| דמויות בולטות | דניאל ברנולי (1700–1782) • בנג'מין תומפסון (1753–1814) • סאדי קרנו (1796–1832) • אמיל קלפרון (1799–1874) • רוברט מאייר (1814–1878) • ג'יימס ג'ול (1818–1889) • ויליאם ג'ון מקורן רנקין (1820–1872) • הרמן פון הלמהולץ (1821–1894) • רודולף קלאוזיוס (1822–1888) • ויליאם תומסון (1824–1907) • ג'יימס קלרק מקסוול (1831–1879) • יוהנס דידריק ואן דר ואלס (1837–1923) • ג'וסיה וילארד גיבס (1839–1903) • לודוויג בולצמן (1844–1906) • מקס פלאנק (1858–1947) • פייר דוהם (1861–1916) • קונסטנטין קרתיאודורי (1873–1950) • לארס אונסאגר (1903–1976) |  |
רימוני תעשיות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב (RIMO, רימוני) 
 מוטו:  Because we always deliver
 מייסדים:  יותם רימוני
 תקופת הפעילות:  1954–הווה (כ־71 שנים)
 חברות בנות:  רימוני פלסט בע"מ  מטלפלסט אינג'נירינג בע"מ (MPE)
 מיקום המטה:  ישראל מודיעין, ישראל
 ענפי תעשייה:  תעשיית פלסטיק
 שווי שוק:  445 מיליון ש"ח (23 בינואר 2025)
 הכנסות:  213 מיליון ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  48.0 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  41.9 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  181 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  222 מיליון ש"ח (2023)
 יו"ר:  לילך אשר טופילסקי
 מנכ"ל:  דני רימוני
 עובדים:  370 (אפריל 2023)
  
 www.rimoni-ind.com
 
רימוני תעשיות בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בייצור תבניות לתעשיית פלסטיק ובהזרקת חלקים מדויקים רוויי פלסטיק, לצד פיתוח ועיצוב מוצרים. החברה מספקת את מוצריה בעיקר לתעשיות הרכב, הרפואה, האלקטרוניקה, המזון והחקלאות.
החברה נסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
החברה נוסדה בידי יותם רימוני, שניהל אותה עד 2020. מנכ"ל החברה הנוכחי הוא בנו, דני רימוני. יו"ר החברה הנוכחית היא לילך אשר טופילסקי.