stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גליה גביש
עבודה אדריכלית

1965-1968 - עיצוב תערוכות, קיבוץ כברי.
1968-1969 - Downing Display עיצוב תערוכות ניידות, סינסינטי, ארה״ב.
1970-1976 - משרדי אדריכלים בת״א: ירמיצקי; אברהם יסקי; דן איתן.
1975-1976 - Ov Erobs לונדון, העבודה כללה שיקום מבנים היסטוריים.
1978-1985 - משרדי אדריכלים בירושלים: משה ספדיה; דוד קאסוטו.
1983-1986 - מ״מ מהנדס עיר בהקמה, גבעת זאב.
1986-1989 - נציגה בוועדת השימור של עיריית ירושלים לקביעת אתרים לשימור.
כתבים

"מקום טוב לגדל דבורים", גליה גביש, 1994, הוצאת ירון גולן
קטלוגים: ריאיון עם גליה גביש בקטלוג "אוצרות לאמנות מקומית", 1992
הערות שוליים

↑  "מביתניה לווינה וחזרה, אריה אלואיל", אוצרת גליה גביש, מוזיאון אורי ורמי נחושתן, אשדות יעקב מאוחד
↑  גביש, גליה, גליה גביש, טבע הולך ונעלם, ירושלים: הוצאת המחברת, 2001
↑  מרכז לאמנות, מוזיאון ישראל, ירושלים
↑  ריאיון עם גליה גביש בערוץ 98
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 272289  NLI: 987007261515505171  PLWABN: 9810561353905606  ISNI: 0000 0000 7267 2878  LCCN: no94027647  VIAF: 48805049   WorldCat (עם VIAF): 48805049
גשר ארפאד

| --- | --- |

צילום אוויר של הגשר
 מידע כללי
 סוג:  גשר קורות, girder bridge, גשר 
 שימוש:  מכוניות, חשמליות ורוכבי אופניים
 על שם:  ארפאד 
 מיקום:  בודפשט 
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1950
 תאריך פתיחה רשמי:  7 בנובמבר 1950 
 חומרי בנייה:  בטון מזוין
 אדריכל:  יאנוש קושלקה
 מידות
 אורך:  981 מ' 
 קואורדינטות:  47°32′16″N 19°03′12″E﻿ / ﻿47.53778°N 19.05333°E﻿ / 47.53778; 19.05333
   ארפאדמרגיטהשלשלאותאליזבתהחירותפטפיראקוצידאק פרנץהרכבתהרכבת החדשמגיירי
 
גשר ארפאד (בהונגרית: Árpád híd) הוא גשר על גבי נהר הדנובה בצפון בודפשט. הגשר מקשר בין פשט לאובודה ובאמצעו גישה לחלקו הצפוני של האי מרגיט. הגשר נשען גם על חלקו הדרומי של אי-הדנובה של אובודה, אך אין ממנו גישה לאי זה. אורכו הכולל של הגשר, יחד עם כבשי העלייה והירידה ממנו, כ-2 ק"מ וכק"מ בלעדיהם. רוחבו 25 מטרים. הוא מיועד לתנועת מכוניות וחשמליות וכולל גם נתיב מיוחד לרוכבי אופניים. על גדת פשט, סמוך לגשר, ממוקמת תחנת Árpád híd של קו M3 של הרכבת התחתית של בודפשט.
הגשר הוקם ב-1950 לפי תכנונו של האדריכל יאנוש קושלקה (János Kossalka) משנת 1939. הקמת הגשר התעכבה בשל מלחמת העולם השנייה. הגשר נחנך בשם "גשר סטלין", רוחבו היה 13 מטרים ששימשו לתנועת כלי רכב, רכבת משא והולכי רגל. הגשר הורחב בשנת 1958, אז נחנך מחדש ונקרא על שמו של הנסיך המדיארי ארפאד. הוא הורחב פעם נוספת בין השנים 1980–1984.
גוון סטפאני

| --- | --- |

סטפאני, 2015
 לידה:  3 באוקטובר 1969 (בת 55) ארצות הברית פולרטון, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Gwen Renée Stefani 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1986
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מדינת קליפורניה בפולרטון 
 סוגה:  פופ • דאנס-פופ • גל חדש • פופ ראפ • R&B • סקא פאנק
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  אינטרסקופ רקורדס
 בן זוג:  גאווין רוזדייל(אנ') (2002–2016)   בלייק שלטון (2021–הווה)
 צאצאים:  קינגסטון רוסדייל, זומה רוזדייל, אפולו רוזדייל 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה האמריקאית לאמנית הפופ/רוק האהובה (2005)  פרס הוידאו של MTV לבימוי אמנותי (2005)  פרס הוידאו של MTV לבימוי אמנותי (2005)  פרס גראמי לביצוע הראפ/שירה הטוב ביותר (2002)  פרס גראמי לביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד או להקה (2003)  פרס הוידאו של MTV לבימוי אמנותי (2005)  פרס המוזיקה הבריטית לאמנית סולו בין-לאומית (2005)  פרס MTV Video Music לכוראוגרפיה הטובה ביותר (2005)  פרס המוזיקה של בילבורד לאמן החדש המוביל (2005)  פרס גראמי לביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד או להקה (2004) 
 http://www.gwenstefani.com/
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
גוון רנה סטפאני (באנגלית: Gwen Renée Stefani; נולדה ב-3 באוקטובר 1969) היא זמרת אמריקאית. סולנית להקת נו דאוט (No Doubt), שניגנה בסגנון הסקא פאנק ורוק אלטרנטיבי.
ביוגרפיה > נעוריה ותחילת דרכה

סטפאני נולדה בפולרטון, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה קתולית. אביה ממוצא איטלקי ואמה ממוצא אירי. גדלה בעיר אנהיים, קליפורניה. בזמן לימודיה בתיכון, הקימה ביחד עם אחיה אריק וחבריה טום דומונט, אדריאן יאנג, ג'ון ספנס וטוני קנאל (עמו אף ניהלה מערכת יחסים שנמשכה בין השנים 1989 ו-1997) את להקת נו דאוט. מערכת היחסים בין סטפאני וקנאל היוותה גורם משפיע על חיי הלהקה - מערכת היחסים הייתה כה מורכבת עד שהלהקה כמעט התפרקה כמה פעמים במשך השנים.
ביוגרפיה > 1986–2004: נו דאוט

במשך שנות פעילותה, הוציאה להקת נו דאוט (No Doubt) ארבעה אלבומים. הראשון נשא את שם הלהקה ויצא בשנת 1992. האלבום, שכלל בעיקר אלמנטים מסגנון הסקא-פאנק (בעוד באותה התקופה המוזיקה הפופולרית ביותר הייתה מוזיקת הגראנג': להקות כמו נירוונה, הול וסאונדגארדן) נכשל מסחרית והלהקה הבינה שאלבומה הבא חייב להיות מוצלח על מנת שחברת ההקלטות תחדש את החוזה איתה.
האלבום הבא ("The Beacon Street Collection") שכלל קטעים שהלהקה הקליטה ולא נכנסו לאלבום הראשון היה בעל סגנון פחות עליז ויותר מתאים לרוח התקופה וזכה להצלחה גדולה יותר מהאלבום הראשון.
האלבום השלישי, "Tragic Kingdom" יצא בסוף שנת 1995 והיה מועמד לפרס גראמי בשנת 1997 לאלבום הרוק הטוב ביותר. הסינגל "Don't Speak" (בעברית: "אל תדבר") אותו כתבה סטפאני ושעסק במערכת היחסים בינה ובין קנאל הגיע למקום הראשון במצעד ההשמעות בבריטניה בשנת 1996.
לאחר הצלחתו של האלבום הקודם, הוציאה הלהקה אלבום נוסף "Return of Saturn" בשנת 2000. בשנת 2001 הוציאה הלהקה את האלבום "Rock Steady". האלבום זכה להצלחה ורוב הסינגלים ממנו הפכו ללהיטים. השירים "Hey Baby" ו-"Underneath It All" ששרה סטפאני זכו בפרס גראמי בשנת 2003.
ב-2002 זכה השיר "Let Me Blow Ya Mind" אותו ביצעה הראפרית איב ובו התארחה סטפאני כשיר הראפ של השנה.
ביוגרפיה > 2004–2006: Love. Angel. Music. Baby.‎

החל משנת 2003 החלה סטפאני לעבוד בחברת האופנה "LAMB" בתור מעצבת אופנה והחלה בקריירת סולו. אלבומה האחרון עם "נו דאוט" היה אלבום אוסף: "The Singles "1992-2003 ובתוכו גם השיר החדש "It's My Life" שהיה ללהיט בארצות הברית.
בשנת 2004 הוציאה סטפאני את אלבום הסולו הראשון שלה Love. Angel. Music. Baby.‎ באלבום נכלל גם השיר "Rich Girl" הלקוח מתוך המחזמר "כנר על הגג". שיר נוסף מהאלבום שזכה להצלחה גדולה הוא השיר "Hollaback Girl",שנכתב בתגובה על תיאורה של סטפאני כ"מעודדת" על ידי קורטני לאב באחד מהראיונות שנערכו איתה. הסינגל הפך לסינגל הראשון שמכר מעל 1,000,000 עותקים בארצות הברית דרך הורדות דיגיטליות והוא נכנס למקום הראשון במצעד הבילבורד.
האלבום נחשב להצלחה ומכר 310,000 עותקים בשבוע הראשון. האלבום דורג במקום החמישי בארצות הברית, במקום השלישי בקנדה ובמקום הראשון באוסטרליה. השיר "Cool" נכתב על חברה לשעבר טוני קאנאל. בשנת 2004 השתתפה גם בסרט "הטייס", בו גילמה את דמותה של ג'ין הארלו.
בשנת 2005 זכתה סטפאני בפרס גראמי בקטגוריית שיר הראפ של השנה.
ביוגרפיה > 2006–2008: The Sweet Escape

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בדצמבר 2006 הוציאה סטפאני את אלבום הסולו השני שלה, The Sweet Escape. האלבום הגיע למקום השלישי במצעדים בארצות הברית ולמקום הרביעי בקנדה. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים ("Wind It Up" "The Sweet Escape" ו-"‎4 In The Morning") ולשלושתם יצא קליפ. השיר "Wind It Up" הגיע למקום הראשון במצעדים של ניו זילנד. בטקס גראמי היא הייתה מועמדת בחמש קטגוריות: אלבום השנה, ההופעה הטובה, אלבום הפופ הווקלי של השנה, האלבום הנמכר ביותר של השנה ושיר הראפ של השנה.
ביוגרפיה > 2008–2013: חזרה לנו דאוט

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ביוגרפיה > 2014–הווה: אלבום סולו שלישי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ב-20 באוקטובר 2014 יצא לאור השיר "Baby Don't Lie" כסינגל הראשון של סטפאני מאלבומה השלישי של סטפאני. חודש לאחר מכן, ב-23 בנובמבר, פרסמה סטפאני שיר נוסף מהאלבום בשם "Spark the Fire". האלבום צפוי לצאת לאור בשנת 2015.
חיים אישיים

במהלך סיבוב ההופעות של להקתה נו דאוט בדצמבר 1995, הכירה סטפאני את המוזיקאי הבריטי ממוצא יהודי גאווין רוזדייל(אנ') מלהקת "בוש" (ואביה הביולוגי של הדוגמנית דייזי לאו(אנ')). הזוג נישא ב-14 בספטמבר 2002 בקובנט גרדן שבמרכז לונדון וכשבועיים לאחר מכן הוא נישא בלוס אנג'לס. ב-26 במאי 2006, נולד לזוג בן ראשון בשם קינגסטון, וב-21 באוגוסט 2008, נולד בנם השני, זומה. ב-28 בפברואר 2014 נולד בנם השלישי, אפולו. סטפאני ורוזדייל הודיעו על גירושיהם באוגוסט 2015.
החל משנת 2015, החלה לצאת עם זמר הקאנטרי האמריקאי בלייק שלטון. באוקטובר 2020, הזוג, שהכיר בזמן ששניהם היו שופטים בתוכנית המציאות המוזיקלית "The Voice", התארס וביולי 2021 נישאו השניים.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2004: Love. Angel. Music. Baby.
2006: The Sweet Escape
2016: This Is What the Truth Feels Like
2017: You Make It Feel Like Christmas
2024: Bouquet
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

2005: (Love. Angel. Music. Baby. (The Remixes
הופעות > סיבוב הופעות

2005: Harajuku Lovers Tour
2007: The Sweet Escape Tour
2016: This Is What the Truth Feels Like Tour
הופעות > מופע קבוע

2018–2020: Gwen Stefani – Just a Girl
הערות שוליים

↑  How Pharrell Williams Convinced Gwen Stefani to Go Solo Again, פורסם ב-PopSugar ב-7 בדצמבר 2014
↑  ליעד בן צור, ‏חתונה בהפתעה: גוון סטפני ובלייק שלטון נישאו!, באתר מעריב אונליין, 5 ביולי 2021
| גוון סטפאני |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | Love. Angel. Music. Baby. • The Sweet Escape • This Is What the Truth Feels Like • You Make It Feel Like Christmas • Bouquet |  |
| אלבומי וידאו | Harajuku Lovers Live |  |
| סיבובי הופעות | Harajuku Lovers Tour • The Sweet Escape Tour • MasterCard Priceless Surprises Presents Gwen Stefani • This Is What the Truth Feels Like Tour • Gwen Stefani – Just a Girl |  |
| טלוויזיה | Kuu Kuu Harajuku • The Voice • Gwen Stefani's You Make It Feel Like Christmas |  |
| ערכים קשורים | No Doubt • Harajuku Girls • L.A.M.B. • Blake Shelton |  |
| גוון סטפאני – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Love. Angel. Music. Baby. | "What You Waiting For?" • "Rich Girl" • "Hollaback Girl" • "Cool" • "Luxurious" • "Crash" • "The Real Thing" |  |
| The Sweet Escape | "Wind It Up" • "The Sweet Escape" • "4 in the Morning" • "Now That You Got It" • "Early Winter" • "Yummy" |  |
| This Is What the Truth Feels Like | "Used to Love You" • "Make Me Like You" • "Misery" |  |
| You Make It Feel Like Christmas | "You Make It Feel Like Christmas" • "Santa Baby" • "Secret Santa" • "Christmas Eve" |  |
| סינגלים אחרים | "Baby Don't Lie" • "Spark the Fire" • "Shine" • "Go Ahead and Break My Heart" • "Nobody but You" |  |
| השתתפות בסינגלים | "South Side" • "Let Me Blow Ya Mind" • "What's Going On" • "Can I Have It Like That" • "Glycerine" • "Kings Never Die" • "Hands" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007440114305171  BIBSYS: 8005235  BNE: XX848873  BnF: cb140477574 (data)  GND: 132366665  ISNI: 0000 0000 6310 5556  LCCN: n2003082257  MusicBrainz: 2e41ae9c-afd2-4f20-8f1e-17281ce9b472  NKC: xx0033576  NLA: 40009023  RERO: 02-A011325795  SUDOC: 083421726  Trove: 1441479  VIAF: 57771690   WorldCat (עם VIAF): 57771690 
גוון סטפאני בהופעה
סטפאני מבצעת את שירה "Serious" במהלך הופעה
גיום דופאי

| --- | --- |

דופאי עומד לצד עוגב פורטטיב (משמאל) עם ז'יל בנשואה האוחז נבל
 לידה:  5 באוגוסט 1397 ברסל, דוכסות בראבנט 
 פטירה:  27 בנובמבר 1474  (בגיל 77) קמבריי, ממלכת צרפת  
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-1420 
 זרם:  האסכולה הבורגונדית 
 סוגה:  פוליפוניה, מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 פרופיל ב-IMDb
 
גיום דופאי (בצרפתית: Guillaume Dufay;‏ 5 באוגוסט 1397? – 27 בנובמבר 1474) היה מלחין פרנקו-פלמי ותאורטיקאי מוזיקה מתקופת הרנסאנס המוקדם. כדמות המרכזית באסכולה הבורגונדית, היה המלחין המפורסם והמשפיע ביותר באירופה של אמצע המאה ה-15.
מיסות

כשדופאי היה בראשית הקריירה, הייתה המיסה המחזורית – הלחנת כל חלקי המיסה בידי מלחין יחיד, כשאמצעי מוזיקלי משותף, כגון קאנטוס פירמוס מאחד אותם – בחיתוליה. בשלהי הקריירה שלו הייתה המיסה המחזורית לצורה השלטת והמשמעותית ביותר של יצירה מוזיקלית דתית באירופה.
המיסות המחזוריות הראשונות שדופאי כתב במלואן, ה-Missa sine nomine וה-Missa S Jacobi, נכתבו לפני 1440 וכוללות את השימוש המוקדם ביותר, אולי, בפובורדון. נוסף לכך, ברוב חיבורי המיסות המוקדמים שלו השתמש דופאי בטכניקה של "מוטיב ראש" (אינציפיט), כלומר, רעיון מוזיקלי משותף וקל לזיהוי הפותח את כל הפרקים. ואולם בשנות ה-50 של המאה ה-15 הושפעו המיסות של דופאי במידה רבה מן הסגנון האנגלי (למשל, מן המוזיקה של ג'ון דאנסטפל); המיסות שלו מאותה תקופה עושות שימוש בעיקר בטכניקות של קאנטוס פירמוס ואזוריתמיקה (כלומר, כתיבה בתבנית מקצבית זהה בכל הפרק), כמו במוטטים שלו. את טכניקת מוטיב הראש הארכאית הותיר מאחוריו. במועד מאוחר יותר בתקופה זו החל דופאי להשתמש בטכניקת קונטרפונקט אחידה יותר עם חיקוי מדי פעם, סגנון שבישר את כתיבתם של יאקוב אוברכט ואוקכם. מיסה מאוחרת אחת, המיסה "אווה רגינה", המבוססת על מוזיקה לאנטיפון למריה באותו שם שכתב ב-1463, עושה שימוש בכל הטכניקות שדופאי נקט במהלך הקריירה שלו, וייתכן שנכתבה מלכתחילה כסיכום ליצירתו.
המיסות המאוחרות של דופאי הן כולן מיסות טנור, כלומר, הקאנטוס פירמוס כתוב בטנור. סגנון זה צמח אומנם באנגליה בכתיבתם של מלחינים כמו ליונל פאואר ודאנסטפל, אך דופאי הוא שהביא אותו אל יבשת אירופה.
מוטטים

רוב המוטטים של דופאי הם יצירות מוקדמות יחסית, ונראה שלא כתב עוד מוטטים במהלך שלושים שנות חייו האחרונות. המוטטים שלו לא נועדו ככל הנראה לשימוש ליטורגי, אלא נכתבו לאירועים מוגדרים, שחלקם נשאו אופי טקסי ברור. עובדה זו מספקת לביוגרפים נתונים יקרי ערך, כיוון שרבים מהם אפשר לתארך במדויק.
בסגנונם הם מושווי-קצב (אזוריתמיים), משתמשים בשיטה מבנית שהייתה כבר בשימוש מזה יותר ממאה שנים; נוסף לכך, מדובר בחיבורים בעלי מורכבות ניכרת, כשהאזוריתמוס מופיע לעיתים קרובות בכל הקולות. במקרים מסוימים ניכרת תוכנית קפדנית למתן ערך סמלי לפרקי המוטטים עצמם, כמו במוטט Nuper rosarum flores, שנכתב להקדשתה של כיפת ברונלסקי בדואומו של פירנצה ב-25 במרץ 1436. במוטט זה יחסי המידות של הפרקים תואמים בדיוק את יחסי המידות המשוערים של בית המקדש שבנה שלמה המלך. דופאי עצמו השתתף כנראה במופע הזה, ותיאור של עד ראייה מספר על נוכחות מספר רב של נגני כלי מיתר וכלי נשיפה מעץ, שמילאו את האולם בצליליהם בשעת הטקס המרשים; סביר להניח שהם גם ליוו את המוטט. מה שברור הוא, שדופאי העריך את המוטט שלו די הצורך לצטט את הקודה שלו בסיום המוטט האזוריתמי האחרון שכתב בחייו, Fulgens iubar, בשנת 1447.
דופאי חיבר גם ארבע קינות על נפילת קונסטנטינופול (1453). רק אחת מהן שרדה. (O tres piteulx/Omnesamici eius), שנכתבה בתקופה שבין 1454 ל-1457. אף כי טכנית אין היא מסווגת כמוטט, יש בה מרקם דומה והיא עושה שימוש בקאנטוס פירמוס.
מוזיקה והשפעה

השפעתו של דופאי כמלחין הייתה בין הגדולות ביותר במאה ה-15 והמוזיקה שלו הועתקה, הופצה והושרה בכל מקום שבו הכתה הפוליפוניה שורשים. כמעט כל המלחינים בדורות הבאים הטמיעו יסודות אלה ואחרים של סגנונו. התפוצה הרחבה של יצירותיו מרשימה עוד יותר בהתחשב בכך שהוא מת כמה עשרות שנים לפני שהדפסת מוזיקה נעשתה לדבר אפשרי וזמין.
דופאי כתב ברוב הצורות שהיו מקובלות בימיו, כולל מיסות, מוטטים, מגניפיקטים, מזמורים, הרמוני קנטוס פלאנוס בפובורדון ואנטיפונים בתחום המוזיקה הדתית; ורונדו, בלדה, וירלאי ועוד כמה סוגי שאנסונים בתחום המוזיקה החילונית. באותן מיצירותיו ששרדו עד ימינו אין כאלה המוגדרות אינסטרומנטליות במפורש, אם כי כלים שימשו ללא ספק בחלק מן המוזיקה החילונית שלו, בייחוד בקולות הנמוכים; המוזיקה הדתית שלו ווקאלית כולה. שימוש בכלי נגינה לחיזוק הקולות בביצוע בפועל סביר כמעט בכל חלק של מכלול יצירתו. מן המוזיקה של דופאי שרדו 11 מוטטים אזוריתמיים, 8 מוטטים לא-אזוריתמיים, 8 מיסות שלמות והרבה חלקי מיסות עצמאיים, 15 התאמות מוזיקליות למיסה גופא, 3 מגניפיקטים, 15 אנטיפונים, 24 מזמורי תפילה ו-87 שירים צרפתיים חילוניים, בשלושה או ארבעה קולות, שאפשר לייחס לו במידה סבירה של מהימנות; נוסף לכך, כמות ניכרת מן הרפרטואר האלמוני של אמצע המאה ה-15 עשויה להיות יצירתו של דופאי: ייחוס יצירות לדופאי על סמך התאמה לכאורה של קווי דמיון סגנוניים היה בילוי זמן חביב על מוזיקולוגים במשך מאה שנים לפחות, אם לשפוט על פי כמות הספרות שנכתבה בנושא זה.
הרמוני קנטוס ופובורדון

רבים מחיבוריו של דופאי היו תוספות מוזיקליות פשוטות לקנטוס, שנועדו בעליל לשימוש ליטורגי, כנראה כתחליפים לקנטוס נטול הקישוטים, ואפשר לראות בהן הרמוני קנטוס. במקרים רבים השתמשה ההרמוניזציה בטכניקה של כתיבה מקבילה, המוכרת בשם פובורדון, כמו בדוגמה שלהלן, מוזיקה לאנטיפון "אווה מריס סטלה":
ייתכן שדופאי היה המלחין הראשון שעשה שימוש במונח פובורדון לתיאור הסגנון הזה, שתפס מקום חשוב במוזיקה הליטורגית של המאה ה-15, בייחוד זו של האסכולה הבורגונדית.
מוזיקה חילונית

רוב שיריו החילוניים של דופאי נאמנים לתבניות הקבועות של רונדו, בלדה ווירלאי, ששלטו בכיפה במוזיקה החילונית באירופה של המאה ה-14 והמאה ה-15. הוא כתב גם קומץ באלאדות איטלקיות, קרוב לוודאי בתקופת מגוריו באיטליה. כמו במקרה של המוטטים, רבים משיריו נכתבו לאירועים מוגדרים, שאפשר לוודא את מועד התרחשותם ולהפיק מכך מידע ביוגרפי שימושי.
רוב שיריו כתובים לשלושה קולות במרקם המוכתב על ידי הקול העליון; שני הקולות האחרים, נעדרי טקסט, נועדו כנראה לנגינה בכלים, אבל בכמה משירים אלה מופיע קול רביעי שאותו צירף מלחין מאוחר יותר, בדרך כלל אנונימי.
דופאי השתמש בדרך כלל בצורת הרונדו בכתיבת שירי אהבה. בשירים החילוניים המאוחרים ביותר שלו ניכרת השפעתם של בינואה ואוקכם, ויש פחות הבחנה ריתמית ומלודית בין הקולות; כמו שמלמדות יצירותיהם של מלחינים אחרים מאמצע המאה ה-15, ניכרת גם אצל דופאי ראשית נטייה לעבר הפוליפוניה החלקה, שתהיה לסגנון העיקרי חמישים שנה לאחר מכן.
בלדה טיפוסית היא Resvellies vous et faites chiere lye, שנכתבה בשנת 1423 לכבוד כלולות קרלו מאלאטסטה וויטוריה דה לורנצו בקולונה(קרלו היה בנו של מאלאטסטה דאי סונטי. ויטוריה הייתה אחייניתו של האפיפיור מרטינוס החמישי).
השפעה

דופאי לא היה חדשן, פרט לכמה יצירות מאוחרות, וכתב במסגרת מסורת יציבה. הוא היה אחד המלחינים האחרונים שעשו שימוש בטכניקות של ימי הביניים כגון אזוריתמוס, אבל אחד הראשונים שעשו שימוש בהרמוניות, בפיסוק ובמלודיות עתירות המבע, שאפיינו את הרנסאנס המוקדם.
חיבוריו במסגרת הסוגות הגדולות, מיסות, מוטטים ושאנסונים, דומים בעיקרם זה לזה; המוניטין שיצאו לו נשענים בעיקר על מה שנתפס כשליטה המוחלטת שלו בצורות שבהן כתב, לצד הכישרון שהיה לו ליצור נעימה קליטה שאפשר לשיר אותה. במאה ה-15 היה מקובל על הכול כמלחין הגדול ביותר של תקופתו, וגישה זו נותרה בעינה במידה רבה עד ימינו אלה.
הערות שוליים

↑  Planchart, Grove
1 2 3  ג'ון סטנלי, "מוזיקה קלאסית", עמוד 53
↑  (Newberry Consort programme note
↑  Programme note, with historical content by Dufay scholar Alejandro Planchart
↑  Munrow D, Notes on recording of 'Se la Face ay Pale', Early Music Consort (1974)
↑  Pryer A, 'Dufay' in New Oxford Companion to Music ed Arnold (1983)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273890405171  PLWABN: 9810675052505606  BNE: XX883601  BnF: cb13893472h (data)  CANTIC: a12196551  CiNii: DA06778589  GND: 118527924  ICCU: LO1V152151  ISNI: 0000 0001 1692 3289  LCCN: n82003138  LNB: 000047162  MusicBrainz: 33d37c0b-dc0b-4148-9264-42587c538c72  NDL: 00962909  NKC: jn20000700444  NLA: 35604585  NLK: KAC201000476  NTA: 070452075  SELIBR: 184141  SNAC: w69s1pdk  SUDOC: 027312615  Trove: 1011780  VcBA: 495/126813  VIAF: 100955223   WorldCat (עם VIAF): 100955223 
תחילת המוזיקה של דופאי ל"אווה מריס סטלה", בפובורדון. הקווים העליון והתחתון מולחנים באופן חופשי; הקו האמצעי, המכונה "פובורדון" בקנטוס המקורי, עוקב אחרי הקו העליון אבל בדיוק קוורטה זכה מתחתיו. הקו התחתון נמצא לעיתים קרובות, אך לא תמיד, סקסטה מתחת לקו העליון; הוא מקושט ומגיע לקדנצות על האוקטבה.
ד'רמ"ד

ד'רמ"ד (4244)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-19 בספטמבר 483 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 5 בספטמבר 484. שנה מסוג בחג, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
דאסטין דיאמונד

| --- | --- |

דיאמונד, 2012
 לידה:  7 בינואר 1977 סן חוזה, ארצות הברית 
 פטירה:  1 בפברואר 2021 (בגיל 44) פלורידה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1987–2021 (כ־34 שנים) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דסטין ניל דיאמונד (באנגלית: Dustin Neil Diamond; ‏7 בינואר 1977 – 1 בפברואר 2021)‏ היה שחקן, במאי, סטנדאפיסט ומוזיקאי אמריקאי-יהודי, שמוכר בעיקר בזכות תפקידו בתור סמואל "סקריץ'" פאוורס לאורך זיכיון הצלצול הגואל.
ילדות ומשפחה

דיאמונד נולד למשפחה יהודית בעיר סן חוזה שבמדינת קליפורניה בארצות הברית. אביו לימד אלקטרוניקה דיגיטלית עבור חברת עיבוד מחשבים ואמו הייתה מפעילת מחשבים של חברת פסיפיק בל.
קריירה

דיאמונד החל לעסוק במשחק בילדותו. בשנת 1988, כאשר היה בן 11 קיבל תפקיד קטן בסרט "פי ווי הרמן הגדול", המשכו של הסרט המצליח "ההרפתקה הגדולה של פי ווי הרמן".
הוא נודע כמי ששיחק את סמואל "סקריץ", החנון החביב בתוכנית הטלוויזיה "הצלצול הגואל", תפקיד שמילא במשך קרוב לשלוש עשרה שנה החל מהתכנית "בוקר טוב, מיס בליס" (1988–1989) ועד ההמשכונים, "הצלצול הגואל: הכיתה החדשה" (1994–2000) והספין אוף, "הצלצול הגואל: שנות הקולג'" בו רוב הדמויות המשיכו לא רק לאותו הקולג', אלא גם לאותם המעונות בקולג', שם סקריץ' המשיך בהרפתקאותיו האופייניות. "שנות הקולג'" בוטל לאחר עונה אחת. דיאמונד חזר לבית הספר התיכון בו התרחשה התכנית בתור העוזר של המנהל בילדינג בפרקים של "הכיתה החדשה", ונשאר בתוכנית עד לביטולה.
קריירה > קלטת לוהטת

בשנת 2006, דיימונד ביים והוציא קלטת לוהטת משלו. עם זאת, דיימונד הצהיר בראיון בנושא אצל אופרה ווינפרי שהוא לא באמת היה בקלטת המין; במקום זאת, בקלטת הופיע "כפיל" שלו.
קריירה > הופעות לאחר "הצלצול הגואל"

דיאמונד החל לעשות הופעות סטנד אפ אחרי סיום ה"הצלצול הגואל", ומאז ביצע סיבובי הופעות לסירוגין. הוא הוצג גם במספר תוכניות מציאות, כולל "החוליה החלשה". דיימונד גם הופיע בכמה הופעות קמע בסרטים שונים. בשנת 2009 הוא ביצע תפקיד מינורי בסרט "אמריקן פאי מציגים: ספר האהבה".
בשנת 2007 היה דיאמונד חבר בצוות משתתפי העונה החמישית של "סלבריטי פיט קלאב". במהלך התמודדותו בתוכנית הוא הסתכסך עם מספר רב של משתתפים נוספים. המתיחות בין דיאמונד לשאר המשתתפים הגיעה לשיא בעימות פיזי בינו לבין מנחה התכנית.
קריירה > "מאחורי הצלצול"

בשנת 2009 פרסם דיאמונד סיפור על צוות השחקנים ואנשי הצוות של "הצלצול הגואל" מנקודת מבטו ששמו "מאחורי הצלצול". הספר מצייר תמונה לא מחמיאה של רבים מעמיתיו של דיאמונד והתנהגותם השפלה לכאורה מאחורי הקלעים; חלק מהטענות הללו נדחו על ידי עמיתיו של דיאמונד והמבקרים פקפקו באמינותו. כמו כן, דיאמונד טוען בספר שהוא קיים יחסי מין עם 2,000 נשים, אחת מהן היא סמנכ"לית תוכניות הילדים ברשת NBC, לינדה מנקוסו, שהייתה מבוגרת ממנו ב-18 שנה. קולגות לשעבר של דיאמונד היו מאוד ביקורתיים כלפי הספר ומארק פול גוסלאר הצהיר כי החוויה שלו בתוכנית הייתה חיובית והוא לא ראה היכן טענות שליליות מהספר התרחשו בפועל על הסט.
מאוחר יותר התייחס דיאמונד לתוכן הספר בדצמבר 2013 על ברשת הטלוויזיה של אופרה וינפרי וטען כי הספר נכתב על ידי סופר צללים שפשוט ראיין אותו וכתב את הספר בהתבסס על תשובותיו. הוא טען כי חלקים רבים בספר, כמו טענות על קיום יחסי מין עם בני נוער ושימוש בסמים, היו מפוברקים מאמירות שונות שאמר במהלך הראיונות.
קריירה > עבודות נוספות

דיאמונד הוא גם מוזיקאי והקים להקת מטאל אלטרנטיבית בשם Salty The Pocketknife. דיאמונד ניגן בס וכתב גם הרבה מהמוזיקה. זמן קצר לאחר הקלטת אלבומם הראשון, הלהקה התפרקה בגלל חילוקי דעות פנימיים. באוגוסט 2013 השתתף דיאמונד בעונה ה-12 בתוכנית המציאות "האח הגדול סלבריטי". הוא הפך לדייר הרביעי שהודח ביום ה-16.
חיים אישיים

דיאמונד התגורר בפורט וושינגטון, ויסקונסין. הוא התחתן עם בת זוגו ג'ניפר מיסנר בשנת 2009, אם כי השניים נפרדו מאז.
בשנת 2001 הגיש דיאמונד בקשה לפשיטת רגל בקליפורניה. ב-13 ביוני 2006 הופיע דיאמונד בתוכנית של הווארד סטרן וביקש מהמאזינים לבקר באתר האינטרנט שלו ולרכוש חולצה. דיאמונד הצהיר בתוכנית כי הוא מקווה למכור 30,000 חולצות שעליהן נכתב "שילמתי 15.00 דולר כדי להציל את ביתו של סקריץ'" כדי לגייס 250 אלף דולר ולהימנע מעיקול ביתו.
ב-26 בדצמבר 2014 נעצר דיאמונד בוויסקונסין, בגין החזקת סכין, שלכאורה שלף במהלך קטטה בבר בה נדקר אדם. אמנדה שוץ, ארוסתו, שהתמודדה גם עם אישום ביחס לאירוע, נמצאה אשמה ונקנסה על סך 500 דולר. ב-29 במאי 2015 הורשע דיאמונד בשתי עבירות, כשהוא נושא נשק מוסתר והתנהגות מסוכנת. הוא נמצא זכאי באשמה החמורה ביותר, סיכון ביטחון הציבור. ב-25 ביוני 2015 נידון דיאמונד לארבעה חודשי מאסר. הוא נכלא לשלושה חודשים ושוחרר על תנאי. קצין המבחן של דיאמונד קבע כי הפר את התנאים, והוא נעצר במאי 2016.‏
מותו

דיאמונד הלך לעולמו ב־1 בפברואר 2021 בגיל 44 לאחר מאבק במחלת הסרטן.
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

1988–1989: בוקר טוב, מיס בליס
1989–1990: שנות הקסם
1989–1993: הצלצול הגואל
1993–1994: הצלצול הגואל: שנות הקולג'
1994–2000: הצלצול הגואל: הכיתה החדשה
פילמוגרפיה נבחרת > קולנוע

1988: פי ווי
2002: שקרן בריבוע
2009: אמריקן פאי מציגים: ספר האהבה
הערות שוליים

↑  Dustin Diamond | TV Guide, TVGuide.com (באנגלית)
↑  UPI Almanac for Monday, Jan, 7, 2019, UPI (באנגלית)
↑  Dustin Diamond Dead: Screech on 'Saved by the Bell' Was 44, www.hollywoodreporter.com, ‏1 בפברואר 2021 (באנגלית)
↑  NATE BLOOMContributing Writer, Jewish stars, Cleveland Jewish News (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  עומר דניאל, סקס, סמים וסקריץ' אחד: "הצלצול הגואל" חוגגת 30 שנה, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 24 באוגוסט 2019
↑  ענבל חייט, ‏זקוק לגאולה: דסטין דיאמונד כוכב "הצלצול הגואל" נשלח לכלא, באתר ‏מאקו‏, 17 בינואר 2016
↑  דסטין דיאמונד, סקריץ' מ"הצלצול הגואל", הלך לעולמו, באתר ynet, 1 בפברואר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3249 5184  LCCN: n92106822  MusicBrainz: e44d1631-a3a5-4f87-8418-ece3ecff95c2  VIAF: 9045850   WorldCat (עם VIAF): 9045850
ד'רמ"ט

ד'רמ"ט (4249)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-22 בספטמבר 488 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 10 בספטמבר 489. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנת שמיטה.