stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wishful Sinful
מילים ולחן

מילות השיר נכתבו על ידי הגיטריסט רובי קריגר, שאישר כי הוא "ניסה להיכנס לתת מודע" עם מילות השיר. מצד שני, קלידן הדלתות, ריי מנזרק, פירש את השיר כעוסק רק ב"אהבה וסקס", בעוד עיתונאית המוזיקה ג'יליאן ג'י גאר תיארה את המילים כ"רומנטיות".
מלבד הליריות, "Wishful Sinful" מלווה בכלי מיתר, הכוללים סולו קרן אנגלית. נוכחות מוזיקלית זו הייתה נושא לאפיונים רבים, כאשר אדוארדו ריבדביה הגדיר אותה כ"רוק קאמרי" בעוד מבקר הרולינג סטון ההודי נרנדרה קוסנור הציע כי ניתן להחשיב אותה גם כ"פופ בארוקי". מחבר ה-FAQ של The Doors, ריצ'י ויידמן, מתאר את השיר כ"בלדה בסגנון פרנק סינטרה", וקוסנור גם מציע שהיא משקפת את השפעתו של סינטרה. גיטרת בס סופקה על ידי שני נגני סשן: הרווי ברוקס, או דאג לובאן.
הערות שוליים

↑  The Doors | Biography, Music & News, Billboard (באנגלית אמריקאית)
↑  Cash Box, "CashBox Top 100", 1969, עמ' 4
↑  danskehitlister.dk | Velkommen, danskehitlister.dk
1 2 3  Gaar, Gillian G., The Doors: The Illustrated History, 2015, עמ' 79, ISBN 978-1627887052
1 2 3  Weidman, Rich, The Doors FAQ, 2011, עמ' 169, ISBN 978-1617131141
↑  Everett, Walter, The Foundations of Rock: From "Blue Suede Shoes" to "Suite: Judy Blue Eyes", 2008, עמ' 95, ISBN 978-0199718702
↑  Eduardo RivadaviaEduardo Rivadavia, Top 10 Robby Krieger Doors Songs, Ultimate Classic Rock, ‏2016-01-08 (באנגלית)
1 2  Narendra Kusnur, On his 50th Death Anniversary: The Underrated Gems of Jim Morrison, Rolling Stone India, ‏2021-07-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  Colin Larkin, The Virgin Encyclopedia of Popular Music, 1997, עמ' 183, ISBN 1-85227-745-9
↑  Heinz Gerstenmeyer, The Doors - Sounds for your Soul - Die Musik der Doors, BoD – Books on Demand, 2001-09, עמ' 97, ISBN 978-3-8311-2057-4. (בגרמנית)
↑  Botnick, Bruce; Fricke, David (2019). The Soft Parade (50th Anniversary edition CD booklet). The Doors. US: Rhino Records & Elektra Records. R2-596001, 603497851324.
| הדלתות |
| --- | --- | --- |
ג'ים מוריסון • ריי מנזרק • רובי קריגר • ג'ון דנסמור
| אלבומי אולפן | The Doors‏ (1967) • Strange Days‏ (1967) • Waiting For The Sun‏ (1968) • The Soft Parade‏ (1969) • Morrison Hotel‏ (1970) • L.A. Woman‏ (1971) • Other Voices‏ (1971) • Full Circle‏ (1972) • An American Prayer‏ (1978) |  |
| אלבומי הופעה | Absolutely Live‏ (1970) • Alive, She Cried‏ (1983) • Live at the Hollywood Bowl‏ (1987) • In Concert‏ (1991) |  |
| אלבומי אוסף | 13‏ (1970) • Weird Scenes Inside the Gold Mine‏ (1972) • The Best of the Doors‏ (1973) • Greatest Hits‏ (1980) • The Doors Classics‏ (1985) • The Best of The Doors‏ (1985) • Essential Rarities‏ (1999) • The Best of The Doors‏ (2000) • The Very Best of The Doors‏ (2001) • Legacy: The Absolute Best‏ (2003) • The Very Best of The Doors‏ (2007) • The Future Starts Here: The Essential Doors Hits‏ (2008) • The Platinum Collection‏ (2008) • The Singles‏ (2017) |  |
| אלבומי פסקול | The Doors‏ (1991) • When You're Strange: Music from the Motion Picture‏ (2010) |  |
| סינגלים | "Break on Through (To The Other Side)" / "End of the Night"‏ • "Light My Fire" / "The Crystal Ship"‏ • "People Are Strange"‏ • "Love Me Two Times" / "Moonlight Drive"‏ • "The Unknown Soldier" / "Waiting For The Sun"‏ • "Hello, I Love You" / "Love Street"‏ • "Touch Me"‏ • "Wishful Sinful"‏ • "Tell All the People"‏ • "Runnin' Blue"‏ • "You Make Me Real" / "Roadhouse Blues"‏ • "Love Her Madly" / "Riders on the Storm"‏ • "The Mosquito" / "Treetrunk"‏ • "Gloria" / "Moonlight Drive"‏ |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | הדלתות • פמלה קורסון • פול רוטשילד |  |
דיסקוגרפיה של הדלתות • שירי הדלתות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 36117874-d9f2-45e4-9493-181d06373745  MusicBrainz work: 34ba027e-2f10-4a41-a75e-4ce2bb3c4526
מגלה את אמריקה 2

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  קרייג ברואר 
 הופק בידי:  קווין מישר אדי מרפי
 תסריט:  קניה באריס, דייויד שפילד, בארי בלאוסטיין 
 עריכה:  דייוויד ס. קלארק
 שחקנים ראשיים:  אדי מרפי ארסניו הול ג'יימס ארל ג'ונס שרי אדלי ג'ון עמוס ג'רמיין פאולר לזלי ג'ונס טרייסי מורגן קיקי ליין טייאנה טיילור וסלי סנייפס
 מוזיקה:  נייל רוג'רס
 צילום:  סול נגרין
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  אולפני אמזון (ארצות הברית) סרטי פרמאונט (ברחבי העולם)
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 5 במרץ 2021
 משך הקרנה:  110 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   comingtoamerica2
 סרט קודם:  מגלה את אמריקה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מגלה את אמריקה 2 (באנגלית: Coming 2 America) הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2021 בכיכובם של אדי מרפי וארסיניו הול. זהו סרט ההמשך ל"מגלה את אמריקה" משנת 1988.
הסרט היה אמור לצאת לאקרנים על ידי סרטי פרמאונט, אולם עקב מגפת הקורונה זכויות הסרט נמכרו לאולפני אמזון אשר שידרו את הסרט באופן דיגיטלי ב-5 במרץ 2021 בפריים וידאו., מלבד ארצות אחרות שם פרמאונט יפיצו את הסרט בקולנוע.
תקציר העלילה

הסרט מתרחש לאחר הסרט הקודם, הנסיך לשעבר אקים ג'ופר (אדי מרפי) עומד להיות המלך של זאמונדה שם הוא מגלה שיש לו בן באמריקה שהוא לא ידע עליו, יליד רחוב שגר בקווינס בשם לוויל (ג'רמיין פאולר). מוכרח למלא את משאלתו של אביו (ג'יימס ארל ג'ונס) לגדל את בנו ולהפוך לנסיך, ומאחר שבתם של אקים וליסה נפסלה מלקחת את כס המלכות כי החוק של זאמונדה קובע שרק זכר יהיה רשאי לקחת את כס המלכות. אקים וסמי (ארסיניו הול) מתכוונים לטוס לאמריקה שוב
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אדי מרפי | הנסיך אקים ג'ופר |  |
| ארסניו הול | סמי | משרתו של אקים |
| ג'רמיין פאולר | לוויל | בנו של אקים |
| לזלי ג'ונס |  | אמו של לוויל |
| טרייסי מורגן | רים | דודו של לוויל |
| קיקי ליין | מיקה ג'ופר | בתם הראשונה של אקים וליסה |
| שרי הדלי | ליסה מקדואל | אשתו של אקים, שהוא התאהב בה בסרט הקודם |
| ג'ון אמוס | קלאו מקדואל | עובדו לשעבר וחותנו של אקים, ואביה של ליסה |
| וסלי סנייפס | גנרל איזי | אחיה הבכור של אימני |
| טייאנה טיילור | בופוטו | ביתו של גנרל איזי |
| ונסה בל קאלוויי | אימני איזי | אחותו הצעירה של גנרל איזי |
| ג'יימס ארל ג'ונס | המלך ג'אפה ג'ופר | אביו של אקים |
| ג'ון עמוס | קליאו מק'דואל | האחראי על רשת מק'דאול בזמונדיה |
| מייקל בלקסטון | לוטננט נקסדוריאן | יד ימינו של גנרל איזי |
ביקורות

נאמר על הסרט, בין השאר, שהוא מנסה להתאים את עצמו לאקלים התרבותי הנוכחי על חשבון הדמויות האהובות וגם שאינו מצחיק כמו הראשון. בעיקר ניכרת בסרט ההמשך השפעה של ערכים של תנועת הWOKE
הפצה

הסרט היה אמור לצאת לאקרנים על ידי סרטי פרמאונט ב-7 באוגוסט 2020 ואז הועבר אל 18 בדצמבר 2020, אולם עקב מגפת הקורונה זכויות הסרט נמכרו לאולפני אמזון ב-125 מיליון דולר אשר הפיצו את הסרט באופן דיגיטלי ב-5 במרץ 2021 בפריים וידאו, מלבד ארצות אחרות שם פרמאונט יפיצו את הסרט בקולנוע.
הערות שוליים

↑  Lang, Brent; Donnelly, Matt (13 באוקטובר 2020). "Eddie Murphy's 'Coming 2 America' Moves From Paramount to Amazon Studios". Variety. Penske Media Corporation. נבדק ב-13 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (20 בנובמבר 2020). "Amazon Sets Early 2021 Streaming Date For Recent Acquisition 'Coming 2 America'". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Ramachandran, Naman (20 בנובמבר 2020). "'Coming 2 America' Sets March 2021 Release Date on Amazon". Variety. Penske Media Corporation. נבדק ב-20 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Dino-Ray Ramos, 'Coming 2 America' Adds Nomzamo Mbatha and Garcelle Beauvais, Deadline Hollywood, ‏22 באוגוסט 2019
↑  ארז דבורה, "מגלה את אמריקה 2": אדי מרפי לא משחזר את הקסם, באתר ynet, 9 במרץ 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 10165808449958970494   WorldCat (עם VIAF): 10165808449958970494
טורקוואטו טאסו (מחזה)

| --- | --- |

 כתיבה:  יוהאן וולפגנג פון גתה 
 סוגה:  קומדיה, coming-of-age drama, verse drama 
 שפה:  גרמנית 
 
טורקוואטו טאסו (Torquato Tasso) הוא מחזה מאת יוהאן וולפגנג פון גתה על המשורר האיטלקי בן המאה השש-עשרה טורקוואטו טאסו. גתה הגה את הרעיון למחזה בויימאר ב-1780, אבל כתב את רובו באיטליה בין 1786 ל-1788 והשלים אותו ב-1790.
תרגומים לעברית

טָרְקְבַטּוֹ טַסּוֹ, בתרגום יעקב כהן, הוצאת שטיבל, ורשה, תרפ"ג.
טוֹרְקְבָטוֹ טַסּוֹ, בתרגום יעקב כהן, הוצאת שוקן, ירושלים ותל אביב, תשכ"ח.
עיט קסיני

| עיט קסיני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: עיט
מין:: עיט קסיני
שם מדעי
 Aquila africana ‏קסין, 1865

עיט קסיני (שם מדעי: Aquila africana) הוא מין עוף דורס מהסוג עיט החי היערות גשם במערב אפריקה, ובחלק ממרכז ומזרח אפריקה. בעבר היה שייך לסוג עיט קטן.
מאפיינים

עיט זה מגיע לאורך 50 סנטימטרים, מוטת כנפיים של 150 סנטימטרים ומשקלו 0.9–2.1 קילוגרם. הוא בעל נוצות כנפיים חומות שחלקם העליון צהוב וחזה לבן. הראש חום-כהה עם עיניים גדולות שחורות ומקור מעוקל צהוב. העיט בעל כנפיים רחבות והוא מסוגל לדאות בלי מאמץ מעל זרמי אוויר חם.
העיט מוגבל ליערות לחים בין סיירה לאון למערב אוגנדה ודרומה לאגן הקונגו עד צפון אנגולה. העיט מקנן בשטחי היערות ובהם בונה קן גדול עשוי ענפים וזרדים והנקבה מטילה בו 1–2 ביצים.
במשך היום העיט דואה ממעל היערות והמישורים בחיפוש אחרי טרף קטן כמו עופות קטנים יותר וסנאי עצים.
הערות שוליים

↑  עיט קסיני באתר הרשימה האדומה של IUCN
Tell All the People

"Tell All the People" הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית הדלתות שנכתב על ידי גיטריסט הלהקה רובי קריגר. זה היה איי-סייד עם השיר "Easy Ride" - שיר מתוך Waiting for the Sun שהוקלטה במרץ 1968 ולא יצא באלבום. ידוע גם בשם "Follow Me Down" בשל השימוש בביטוי, זה היה הסינגל השלישי מתוך האלבום הרביעי של הדלתות, The Soft Parade. כלי הנגינה של השיר משלבים כלי נשיפה וכלי תזמורת אחרים.
בארצות הברית, "Tell All the People" הגיע למקום ה-57 במצעד בילבורד הוט 100 ולמקום ה-33 במצעד קאש בוקס טופ 100. גרסת הסינגל של השיר בארצות הברית מכילה דהייה ארוכה יותר ונמשכת מספר שניות יותר מגרסת האלבום כתוצאה מכך.
קרדיטים לאלבום

בפעם הראשונה באלבום של הדלתות, לכל השירים ב-The Soft Parade היו קרדיטים אישיים של כותבי שירים. לפני כן, כל השירים נזקפו לזכותה של כל הלהקה. את השינוי הזה יזם ג'ים מוריסון, שלא רצה להיות אחראי למילות השיר "Tell All the People", הכולל שורה המעודדת את המאזינים "... תשיגו את הרובים שלכם". קריגר אמר מאוחר יותר כי מוריסון חשש שהנוכחים יביאו רובים להופעות. קריגר סירב לשנות את השורה. בריאיון לג'רי הופקינס לרולינג סטון, מוריסון אמר: "בהתחלה, כתבתי את רוב השירים, המילים והמוזיקה. בכל אלבום עוקב, רובי [קריגר] תרם שירים נוספים. עד שבסוף באלבום הזה זה כמעט חצוי בינינו". על פי ריצ'י ויידמן, מחבר ה-The Doors FAQ, דעתו הכללית של מוריסון על "Tell All the People" היא שהיו לו "מילים נוראיות ונדושות", אבל בסך הכל הוא היה "שיר נחמד".
קבלה

השיר זכה לתגובות מעורבות מצד המבקרים. מגזין Creem כינה אותו "קריאה היפית תמימה מספיק בלי שום שנינות מבולבלת של 'Come Together' של ג'ון לנון". מבקר הרולינג סטון, אלק דוברו, התייחס גם לשיר "Tell All the People" עם "Touch Me" כ"יצירות ראווה של מיתרי קרן" עבור הסולן ג'ים מוריסון, אשר "תוקעות את הטמטום הזה (של שירת הרדוקציה-אד-אבסורד הטיפוסית של הדלתות) ממש מלפנים ומקיפות אותה", ולעג לליווי התזמורתי כ"צלילים עמוסי הקלישאות ביותר". קאש בוקס תיאר אותו כ"איטי, אך שופע עוצמה של קבוצת תמיכה גדולה" וכבעל "צליל אדיר". רקורד וורלד כינה אותו "להיט חדש גדול - אחד הטובים ביותר [של הדלתות] אי פעם".
המבקר ניק דה-ריסו, שכתב עבור Ultimate Classic Rock בביקורת רטרוספקטיבית, טוען כי "Tell All the People" מנסה "ליצור סוג של אלכימיה (להיט קודם של הדלתות) 'Touch Me'", אך במקום זאת "נראה מטומטם בצורה מוזרה". בביקורת של AllMusic על The Soft Parade, המבקר ריצ'י אונטרברגר תיאר אותו כלחן "ערמומי באופן לא אופייני" שהיה "לא כל כך טוב, ולא הושר בצורה משכנעת מאוד על ידי מוריסון".
כלב ים נזירי מצוי

| כלב ים נזירי מצוי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: כלבי ים
שבט:: כלבי ים נזריים
סוג:: Monachus
מין:: כלב ים נזירי מצוי
שם מדעי
 Monachus monachus ‏ארמן, 1779
תחום תפוצה


כֶּלֶב יָם נְזִירִי מָצוּי (ידוע גם בשם כֶּלֶב יָם נְזִירִי יָם תִּיכוֹנִי; שם מדעי: Monachus monachus) הוא מין בסוג היחידי "Monachus" שבעבר סווג בסוג כלב ים נזירי. זהו אחד היונקים הנדירים ביותר בעולם. מדובר במין כלב הים עם האוכלוסייה הקטנה ביותר מבין כל כלבי הים בעולם. הוא נמצא בסכנת הכחדה, ואוכלוסייתו כוללת רק כמה מאות פרטים בוגרים.
מאפיינים

כלב ים נזירי ים תיכוני הוא כלב הים היחיד שהסתגל לחיים בימים טרופיים וסובטרופיים. הוא פעיל ביום ובלילה וצד בשעות הגאות. חוש השמיעה שלו אינו מפותח, אולם חושי הראייה, ריח ומישוש מפותחים למדי. במים עכורים, נעזרים כלבי הים הנזיריים בשפמם לצורך התמצאות.
כלב ים זה נמצא בחלקים של הים התיכון, במזרח האוקיינוס האטלנטי, ובאזורים אחרים בחוג הסרטן. במהלך המאה העשרים נכחד מרוב מדינות הים התיכון. נקבת כלב הים נמנעת מלהמליט או מלטפל בגוריה בקרבת בני אדם, לכן התגברות הבנייה והתיירות בחופי הים התיכון פוגעת בהתרבותו. דייג יתר בים התיכון הוא גורם משמעותי נוסף המשפיע באופן שלילי על אוכלוסיית כלבי הים.
שרדו שלוש אוכלוסיות עיקריות: אחת בים האגאי באיי יוון וטורקיה, השנייה בארכיפלג הפורטוגלי מדיירה, והשלישית באוקיינוס האטלנטי בגבול מרוקו-מאוריטניה. הקבוצות נבדלות זו מזו ולא תועד קשר ביניהן. מספר אזורים מבודדים יחסית עם תנאים טובים להמלטות וגידול (עם נקרות באזור החוף) הוכרזו כשמורות טבע סגורות לטובת כלבי הים הנזיריים.
ביוון, כלבת הים ארגירו הפכה לאטרקציה, כשהייתה מגיחה לחופיו המתוירים של האי סאמוס, ונשכבת על מיטות החוף כאחת התיירות. הרשויות ביוון דאגו להפריד בינה לבין האוכלוסייה, כדי למנוע נזק הדדי. דווח כי ארגירו פגעה בשתי תיירות בעת שחייתן, ייתכן שתוך כדי משחק. ב-2017 היא נהרגה בירי ודקירה בידי אלמונים.
בישראל

בישראל נצפו פרטים בודדים בצפון החוף של הים התיכון, שכנראה הגיעו מחופי לבנון. בשנת 1934 ניצודו אם וגור בחוף דור-הבונים. החוקר ישראל אהרוני מספר שנתפסו אם ושלושה גורים בחוף הכרמל, ומאז נכחדו מנוף הארץ.
בסוף 2009 התקבלו במחמל"י שני דיווחי על כלבי ים שנראו מול החוף. בשנת 2010 צולמה נקבה בשם "מאיה" ליד המרינה בהרצליה. זמן קצר לאחר מכן, נצפה כלב ים נזירי זכר באזור ראש הנקרה וב-2012 נצפה על ידי דייגים בחוף הבונים. ביוני 2014 נצפה שוב כלב ים נזירי ליד ראש הנקרה ושוב באפריל 2015. ב-4 בנובמבר 2018 נצפה כלב ים נזירי סמוך לחוף בת גלים שבחיפה.
במאי 2023 עלתה כלבת ים שכונתה "יוליה" לנוח בחוף ביפו. ככל הנראה הגיעה לאחר מסע ארוך מטורקיה. למעט גיחות קצרות לים, היא נותרה לנוח על החוף במשך כמה ימים, כדי להשיר את פרוותה. מדובר בתיעוד הראשון של כלב ים שעלה ליבשה בחוף ישראלי, ומשך סקרנים וחובבי טבע. בשל כך מיקמה רשות הטבע והגנים גדרות סביבה והציבה שמירה בנקודה, כדי למנוע הפרעה. ב-31 במאי 2023, עלתה לחוף עזה אך הוברחה במהרה חזרה למים.
כלבת הים "יוליה" נעה מחוף לחוף בישראל במשך חודשיים.
בשאיפה מנסים להשיב את כלבי הים לחופי ישראל ולאפשר את התבססותם, קודמה יצירת בתי גידול חדשים. במסלול אחד, שהשיג מימון וקיבל את אישור רשות הטבע והגנים, נקבע שישוחזרו 2 מערות טבעיות בשמורת הטבע ראש הנקרה על פי מודל שנוסה בהצלחה בקפריסין. המסלול השני של הפרויקט כלל הקמת בית גידול מלאכותי באזור המרכז, שהיה בתהליך הרצה.
תיאור

נקבות כלב הים הנזירי הים-תיכוני ממליטות אחת לשנתיים בממוצע. בלידה, אורכו של כלב ים נזירי הוא בסביבות 80 ס"מ. לרוב הגורים נולדים במערות, מאורות ונקרות, רחוק מעין האדם. זאת בשל העובדה שהנקבות נמנעות מהמלטה או מטיפול בגורים באזור עם נוכחות של בני אדם. בדרך כלל הגורים נולדים בעיקר בסתיו. בגיל שבועיים הם מסוגלים לשחות ולצלול. בגיל 18 שבועות הם נגמלים מיניקה.
הם מגיעים לבגרות מינית בסביבות גיל ארבע. בבגרות הוא צומח עד לכ-230–280 ס"מ. משקלו הממוצע של זכר הוא 320 ק"ג ומשקל הנקבה 300 ק"ג. צבע פרוותם הוא חום או אפור כהה ובטנם לבנה. תוחלת חייהם הממוצעת נעה בין 20 ל-25 שנים.
תיאור > פרווה

הפרווה שומרת על כלב הים מחוץ לים, אם כי רוב שעות היממה יבלה במים. בניגוד לרוב היונקים, כלבי ים משירים את פרוותם בבת אחת. תהליך ההשרה בכלב ים נזירי ים-תיכוני נמשך כשבועיים. בשלב הראשון הפרווה הופכת לחומה, ובשלב השני היא נושרת. תחילה מהראש והסנפירים ואחר כך מהגב והבטן. במהלך ההשרה כתמי הפרווה והעור המת מתקלפים, ואז צומחת פרווה חדשה. התהליך דורש אנרגיה מרובה ולכן במהלכו נוהגים כלבי הים לרבוץ על החוף, לרוב במערות, כדי לחסוך באנרגיה.
תזונה

כלבי ים הם פעילי יום וניזונים מדגים (סרדינים, דגי סולית ומולית), מרכיכות, תמנונים ודיונונים, עד ל-3 ק"ג ביום. הם מעדיפים לצוד את טרפם באזורי ים פתוחים, המאפשרים להם לנצל את מהירותם באופן יעיל יותר.
הם מקבלים מים מתוקים מהדגים שהם אוכלים, משריפת רקמות שומן (Blubber) או מ"שתייה" של מי ים. הכליות שלהם מותאמות להפרדת המלח ולסילוקו דרך מערכת השתן.
שימור

בעבר נחשב כלב הים הנזירי המזרח תיכוני לאחד מ-12 היונקים הנדירים בעולם. בעקבות זאת הוגדר כב"סכנת הכחדה חמורה" (אנ'). עם זאת, החל משנת 2015 הצטברו נתונים המצביעים על עלייה קלה בתת-האוכלוסיות של כלבי הים הנזיריים בים התיכון. נתונים אלו הביאו לעדכון סטטוס השימור ל"סכנת הכחדה" (אנ').
כלב הים הנזירי הים תיכוני מוגן משפטית בכל תפוצתו באמצעות חוקים לאומיים, אמנות אזוריות ובינלאומיות ובתקנות האיחוד האירופי. צעדי חקיקה ופעולות מחקר, ניהול ושימור להגנה יעילה על אוכלוסיות כלבי הים הנזיריים הים תיכוניים, קיימות בשמורת הטבע של איי דזרטש בארכיפלג מדיירה שבפורטוגל, בפארק הימי הלאומי של אלוניסוס, האיים הספורדיים הצפוניים, באזור הימי המוגן של צפון קרפטוס-סאריה ובאזור האסור לטיול בחצי האי גיארוס ביוון, באזור ללא דייג של חצי האי קאפ בלאן, וכן בשמורה שנוצרה כדי להגן על מערות גורי כלבי הים הנזיריים בקאבו בלנקו שבסהרה המערבית. בטורקיה מבוצעות פעולות דומות בחמישה אתרים בחופי במדינה.
בכל טווח המינים ננקטו פעולות נרחבות על מנת לעורר זהירות בקרב האוכלוסיות המקומיות. למשל, הגנה על מערות הרבייה, הגבלת הצייד והדייג, עצירת שיטות דייג מזיקות, פיתוח תוכניות ניטור ופרוטוקולי התערבות, וכן הגברת כושר השיקום של פרטים חולים ופצועים, בדגש על גורים. נחתמו הסכמים, אמנות והסכמים רבים (ברמה אזורית, לאומית ובינלאומית) כדי להגן על כלבי ים נזירים, וסדנאות וכנסים הפגישו מדענים כדי לדון בנושאים ובעיות של שימור כלבי הים הנזיריים. יתר על כן, גופים ופורומים בינלאומיים העלו יוזמות והצעות על מנת לשפר את האיומים הקיימים, ולהפחית לחצים מצד מגזרים רלוונטיים. במסגרת ה"אמנה בדבר שימורם של מינים נודדים של חיות בר" בוצעה רשימת פעולות, כגון הקמת מנגנונים לתיאום ומימון השימור, ניטור וחקר האוכלוסייה, הגנה על בתי גידול וחינוך סביבתי.
ינה וארנאי

| --- | --- |

 לידה:  8 בינואר 1872 דברצן, הונגריה 
 פטירה:  10 במאי 1961 (בגיל 89) יוז'פווארוש (רובע 8), הונגריה 
 שם לידה:  Weinstein Jakab 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (1897) 
 
ינה וארנאי (במקור יעקב ויינשטיין, בהונגרית: Várnai Jenő;‏ דברצן, 8 בינואר 1872 – בודפשט, 10 במאי 1961) היה שחקן תיאטרון וקולנוע יהודי-הונגרי. הוא נחשב, בין היתר, לקומיקאי יוצא מן הכלל.
קורות חייו

יעקב ויינשטיין נולד במשפחה יהודית כבנם של דויד ויינשטיין ושל גולדה ריינר. הוא השלים את לימודיו התיכוניים בעיר הולדתו ולאחר מכן למד באקדמיה לדרמה (כיום שמה האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע). הוא היה גם קומיקאי יוא מגדר הרגיל.
ביוני 1892 דיווח העיתון "נמזט" כי כיתת הזמר של "בית הספר לתרגול למשחקברחוב ואש" עברה את הבחינה לעיני מספר רב של מתעניינים. בין התלמידים שניגשו לבחינה היה ינה וארנאי, והצגת המבחו שלו הייתה האופרטה "נער כורה פחם נערה כורת פחם" (Szenes legény, szenes leány).
הוא החל את הקריירה שלו ב"תיאטרון העם" בבודפשט, שם חתם על חוזה עם קלמן פורז'ולט.
הוא שיחק בקאשה בין 1900 לבין 1903
בברטיסלאבה (אז הונגריה) בין 1903 לבין 1905, שם במרץ דיווח העיתון שופרון על משחק ה"פרו בונו" של וארנאי.
"השחקן המצוין ראוי לחלוטין לתמיכת הקהל"
כתב העיתון.
בארד (אז הונגריה) בין 1905 לבין 1921, שם חגגו לו בינואר 1921, 25 שנה לקריירה שלו.
"אפשר לראות אמנות  עליזות גדולה יותר משלו רק בתיאטרון הקומדיה של בודפשט"
כתב העיתון-Vásárhelyi Reggeli Újság.
בין 1921 לבין 1924 הוא היה חבר בתיאורון רנסאנס בבודפשט,
לאחר מכן בין 1924 לבין 1927 בתיאטרון ההונגרי
בין 1927 לבין 1929 בתיאטרון מרכז העיר.
לאחר מכן הוא פרש לגמלאות, אך עדיין הופיע ב-1930 בתיאטרון ההונגרי
ב-1931 בתיאטרון האופרטה של בודפשט
ב-1933–1934 בתיאטרון ככר בתלן
ב-1934 בתיאטרון קיראי
ב-1938 ב"תיאטרון האמנים" (Művész Szinház)
בין השנים 1939 לבין 1944 הוא יכול היה להופיע בשל החוקים היהודיים, רק על הבמה של תיאטרון גולדמארק ורק בפני קהל יהודי במסגרת פעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. במקום האחרון זה שיחק
במחזה של לאיוש באלינט במחזה "תמר"
ביצירתו של דז'ה סומורי אליס טקאץ'
"שעון הזהב" של ארנה ספ
לאחר מלחמת העולם השנייה שיחק עד 1947
ב"תיאטרון החופשי (Szabad Színház)
ובתיאטרון ההונגרי.
העיתון סאבאד סו (Szabad Szó) פרסם את החדשות הבאות ביוני 1946:
"תיאטראות בודפשט החליטו 'לאמץ' שחקן פנסיונר וראוי כילד שלהם ולטפל בו. האימוץ הראשון כבר התרחש, הדוד הזקן (אז בן 74 שנחשב לזקן מופלג בתקופה זו) ינה וארנאי הפך ל'ילד' של התיאטרון ההונגרי".
חייו הפרטיים

אשתו הייתה קלוטילד דויטש (1880–1960), בתם של אדולף דויטש ושל אדל מרקוס, איתה התחתן ב-8 ביולי 1900 בבודפשט.
ילדיהם:
לאסלו אישטוואן וארנאי (1901–?) פקיד הבנק. אשתו השנייה הייתה מרגיט מילר (1896–1957).
פירושקה וארנאי (1907–1970). בעלה היה יוז'ף פראגו.
תפקידיו > תפקידי התיאטרון העיקריים

שייקספיר: המלט - פולוניוס
פרנץ הרצג: בריגדיר אוצ'קאי - פיבר
פרנץ הרצג: שלושת המוסקטרים - פולאצ'ק
מולייר: הקמצן - הרפגון
זולטאן סאבו: אומללות מקושטת - צ'ורנה
יוז'ף קטונה: באנק באן - טיבורץ
מקסים גורקי: מקלט לילה - לוקה
תפקידיו > תפקידי קולנוע

מלך הקולנוע (1913) - ואריו
מטר אביבי (1932) - אורח קבוע בבית הקפה, רופא
פירי יודעת הכל (1932) - בעל כנרית
לקריאה נוספת

לקסיקון אמנויות התיאטרון ההונגרי . עורך ראשי. ג'רג' סקיי. בודפשט, הוצאה לאור אקדמית, 1994.
לקסיקון הונגרי לאמנויות הבמה . עורך אלדאר שופפלין. בודפשט, אגודת השחקנים הלאומית ומכון הפנסיה, .1929.
הביוגרפיה שלו באתר של Hanosfilm (סרט מדבר)
ביוגרפיה שלו באתר אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a debreceni izraelita hitközség születési akv. 53/1872. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-12.
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 956/1961. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-12.
↑  "Várnai Jenőné Deutsch Klotild halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 717/1960. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-12.
יחסי ארמניה–רוסיה

| יחסי ארמניה–רוסיה |
| --- | --- |
ארמניה: רוסיה


ארמניה: רוסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
29,743: 17,098,242
אוכלוסייה
2,964,819: 144,474,856
תמ"ג (במיליוני דולרים)
24,212: 2,021,421
תמ"ג לנפש (בדולרים)
8,166: 13,992
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית נשיאותית

דגלים ארמנים ורוסיים בגיומרי, ארמניה
יחסי ארמניה–רוסיה היא מערכת היחסים הבילטרלית בין ארמניה לבין הפדרציה הרוסית. היחסים הדיפלומטיים בין ארמניה המודרנית לרוסיה כוננו ב-3 באפריל 1992; רוסיה הייתה שחקן חשוב בארמניה מאז תחילת המאה ה-19. מערכת היחסים ההיסטורית של שתי המדינות החלה במהלך מלחמת רוסיה–פרס (1826–1828) בין האימפריה הרוסית לבין פרס הקג'ארית שאחריה עברה מזרח ארמניה לרוסיה. יתרה מזאת, רוסיה נתפסה כמגן על הנוצרים באימפריה העות'מאנית, כולל הארמנים.
לאחר פירוק ברית המועצות, ארמניה הייתה שותפה לגישתה של רוסיה שמטרתה לחזק את חבר המדינות. ארמניה ורוסיה חברות בברית צבאית, ארגון האמנה לביטחון משותף (CSTO), יחד עם ארבע מדינות סובייטיות לשעבר, מערכת יחסים שארמניה מוצאת חיונית לביטחונה. בין החוזים וההסכמים, שקובעים יחסים בין ממשלתיים - הסכם ידידות, שיתוף פעולה וסיוע הדדי מה-29 באוגוסט 1997, הם מספר חוזים, המסדירים בסיסים של יחידות צבאיות רוסיות וקשרים ברפובליקה של ארמניה. ארמניה הפכה לחברה מלאה באיחוד הכלכלי האירואסייתי ב-2 בינואר 2015.
רקע

החלק המשמעותי של השטח השייך כיום לארמניה שולב באימפריה הרוסית על פי הסכם טורקמנצ'אי משנת 1828 שנחתמה בין רוסיה לפרס לאחר מלחמת רוסיה–פרס (1826–1828).
לאחר המהפכה הרוסית בשנת 1917, ארמניה קיבלה עצמאות קצרת מועד כהרפובליקה הראשונה של ארמניה. עד 1920 שולבה המדינה ברפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הטרנס-קווקזית, חברה מייסדת של ברית המועצות שהוקמה רשמית בשנת 1922. בשנת 1936 התפרקה המדינה הטרנס-קווקזית והותירה את מדינותיה המרכיבות, כולל הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית, כרפובליקות ברית המועצות.
ארמניה המודרנית הפכה להיות עצמאית בשנת 1991 כתוצאה מהתפרקות ברית המועצות עקב ההפיכה הכושלת שאירעה באוגוסט. ארמניה החרימה את משאל העמים של ברית המועצות מוקדם יותר באותה השנה.
על פי ההערכה, הפדרציה הרוסית, סייעה להשגת ניצחונם של הארמנים במלחמת נגורנו קרבאך (1988–1994). בשנת 2013 אמר סגן ראש ממשלת אזרבייג'ן עלי ש'חסנוב, "אנחנו צריכים להתחזק הרבה יותר כדי שאם נהיה מעורבים בלחימה בנגורנו-קרבאך נוכל לעמוד מול כוחות רוסים, כי זה מי שיהיה לנו להתמודד. האם ארמניה כבשה את שטחינו? האם אתה חושב שהכוח של ארמניה מספיק לשם כך?"
דגל הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית (1954–1991)
דגל הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית (1952–1990)