stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Get Him Back!
הרכב

השיר הוא שיר ראפ רוק. שמו מודגש בסימן קריאה, מה שמרמז על שיר קצבי ומרגש. השיר מתואר כשיר קצבי שסובב סביב הנושא של חיפוש נקמה בבן זוג לשעבר או חידוש הקשר עמו, אולי שניהם בו זמנית. השיר כולל הוק קליט שמעודד את המאזינים לרקוע לצליליי השיר, ומשלב מגוון קולות בסולמות שונים כדי לשפר את משחק המילים. השיר ידוע בזכות הלחן המעורפל שלו עם שלושה אקורדים והניגוד בהגשה הווקאלית של רודריגו. היא מתוארת ככזו שעוברת בין טון דמוי בריון בית ספר בבתי הראפ לבין טון דמוי מעודדות קצבי בפזמונים.
מבחינה לירית, השיר עוסק במערכת יחסים רומנטית מורכבת ובעלת משקעים, כשרודריגו מביעה רצון גם לנקום בבן זוגה לשעבר וגם כמהה לחזור אליו. בבית הראשון, רודריגו מהרהרת על רומן קיץ בו פגשה מישהו בעל אישיות מאתגרת. המילים מתארות את האדם כבעל אגו, מזג חם וחסר נאמנות, אך גם כיפי ובעל חברים מעניינים. למרות הפגמים, היא נהנתה מהמסיבות וההרפתקאות איתו. עם זאת, יש רמז לבגידה כשהאדם מפלרטט עם חברתה, מה שמוביל לרגשות מעורבים. הפזמון משקף את הרגשות הסותרים של רודריגו: היא רוצים לגרום לבן הזוג לשעבר שלה לקנא ולהרגיש רע. יחד עם זאת, היא מודה שהיא מתגעגעת אליו ומרגישה עצובה בלעדיו. בבית השני, רודריגו מזכירה שכתבה מכתבים לבן זוגה לשעבר אך לא שלחה אותם. היא מביעה געגוע לנשיקות ולצחוק של האדם. מילות השיר חושפות כי חבריה ידעו על התנהגותו של בן הזוג, והיה דיסוננס בין מה שהאדם אמר לבין מעשיו. רודריגו תוהה אם היא מסוגלת לתקן את האדם הזה. הגשר של השיר מציג סדרה של פעולות שרודריגו רוצה לבצע, המשקפות רצון לנקמה: לשרוט את המכונית של האקס שלה, להכין לו ארוחת צהריים, לשבור את ליבו ואז לתקן אותו, לנשק את פניו באופרקאט (מטפורה לנשיקה אלימה) ולפגוש את אמא שלו כדי לבקר את בנה. לסיכום, השיר בוחן את הרגשות המסובכים שיכולים להתעורר לאחר פרידה, כולל רצון לנקמה וגעגוע של האדם בו זמנית. הוא מתאר את הקונפליקט הפנימי של רודריגו ואת העליות והמורדות של רגשותיה.
בריאיון אצל ג'ימי קימל באוקטובר 2023, סיפרה רודריגו שהיא הייתה צריכה לשנות את מילות השיר כך שיהיו פחות בוטות.
ביקורות

בסקירה של האלבום ב"בילבורד", רודריגו זוכה לשבחים על ביצוע השיר, במיוחד בבתים שבהם היא מספרת בלהט על רומן שנראה שמח ומאושר באופן מוטעה. הגשר הארוך של השיר מודגש כאחד מרגעי הפופ האופוריים ביותר באלבום, כשרודריגו קוראת שורות בצורה מהירה ככל שהפזמון נבנה. המבקר תהה האם הגשר הזה הוא לא רק רגע בולט באלבום אלא אולי גם אחד מרגעי הפופ האופוריים ביותר של שנת 2023 כולה. בביקורת האלבום שנכתב למגזין "רולינג סטון", הפזמון של השיר מתואר כ"טורף מוח". בסקירה שנכתבה על ידי קאט ג'אנג על האלבום ופורסמה ב"פיצ'פורק", נכתב כי השיר מצטייר כהמנון להתנהגות פזיזה, כאשר רודריגו מבצעת הגשה תיאטרלית שמזכירה את קשה. בביקורת אלבום שפורסמה ב-"NME" על ידי סופי וויליאמס, וויליאמס הכירה ברגעים של הפקה אלגנטית וביכולתה של רודריגו לבטא את הפעולות שלה בהומור בשירים כמו "Bad Idea Right?" ו-"Get Him Back!". בביקורת שפורסמה ב-"Daily Collegian", המבקר שיבח את הפזמון הקליט של השיר וציין אותו כאחד הקליטים בדיסקוגרפיה של רודריגו.
בביקורת שנכתבה על ידי צ'ארלס ליונס-ברט למגזין "סלנט", צוין שהאלבום מציג נקודת מבט מסובכת יותר ופחות קלה לפתרון, במיוחד ברצועות כמו "Love Is Embarrassing" ו-"Get Him Back!", וכי השירים הללו חושפים גרעין בעל סתירות ורגשות שונים בכל האזנה.
ביקורות > רשימות ודירוגים

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | Guts של אוליביה רודריגו: כל 12 השירים מדורגים | 1 |  |
| בילבורד | 100 השירים הטובים ביותר של 2023: בחירות הצוות | 9 |  |
| The Tab | דירוג יום ההוצאה של כל שיר באלבום החדש של אוליביה רודריגו, Guts | 5 |  |
| רולינג סטון | כל שיר של אוליביה רודריגו, מדורג | 3 |  |
| רולינג סטון | 100 השירים הטובים ביותר לשנת 2023 | 7 |  |
| פיצ'פורק | 100 השירים הטובים ביותר לשנת 2023 | 5 |  |
| Evie | דירוג כל שיר באלבום החדש של אוליביה רודריגו, Guts מהגרוע לטוב ביותר | 11 |  |
הופעות חיות

רודריגו ביצעה את השיר בהופעה חיה אל מול קהל בפעם הראשונה ב-8 בספטמבר 2023, יום צאת האלבום Guts, בתוכנית הבוקר האמריקאית "טודיי שואו". ב-12 בספטמבר היא ביצעה את השיר בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2023 יחד עם הסינגל "Vampire". ב-9 באוקטובר 2023, רודריגו ביצעה את השיר במופע ספונטני ואינטימי בתיאטרון מלון אייס במרכז לוס אנג'לס.
וידאו קליפ

ב-12 בספטמבר רודריגו הוציאה וידאו קליפ לשיר.את הקליפ ביים ג'ק בגרט. "Get Him Back!" הוא השיר השלישי מהאלבום שמקבל קליפ אחרי "Vampire" ו-"Bad Idea Right?". בקליפ, רודריגו יוצרת כאוס, כולל הריסת בית וגורמת ליצירת פקק תנועה. הקליפ כולל שיבוטים מרובים של רודריגו העוסקים בהתנהגויות הרסניות שונות, כמו זריקת סכינים ושבירת חלונות רכב.
הקליפ צולם באמצעות אייפון 15 פרו, כשיתוף פעולה עם חברת אפל לקידום השקמת המכשיר. זהו שיתוף הפעולה המסחרי השני של רודריגו שנעשה בווידאו קליפים, כשהראשון היה הווידאו קליפ לסינגל "Brutal", שצולם באייפד. הבחור שהשיר מתייחס אליו מופיע בצורה מטושטשת ולא ממוקדת, כנראה כהדגמה לתכונה חדשה שמאפשרת לך להחליף את הפוקוס במצב פורטרט.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס הווידאו קליפים של MTV | 11 בספטמבר 2024 | האפקטים הוויזואליים הטובים ביותר | מועמדות |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 7 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 14 |  |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 52 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 6 |  |
|  אוסטרליה | 20 הסינגלים החדשים | 4 |  |
|  אוסטרליה | מצעד השירים האוסטרלי | 5 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 5 |  |
|  אירלנד | מצעד השירים האירי | 6 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 11 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג | 5 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרדיו | 23 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים האלנטרנטיביים החמים | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג – אלטרנטיבי | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הדיגיטליים – אלטרנטיבי | 5 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הטרנדים החמים | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 9 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 78 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 48 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 40 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 7 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי הסטרימינג הבריטי | 9 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד השירים הבריטי של בילבורד | 8 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 18 |  |
|  יפן | Hot Overseas | 20 |  |
|  ליטא | AGATA | 70 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 19 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 5 |  |
|  סינגפור | RIAS | 13 |  |
|  סינגפור | מצעד השירים הסינגפורי של בילבורד | 14 |  |
|  סלובקיה | מצעד 100 הסינגלים הדיגיטליים | 75 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 79 |  |
|  פולין | מצעד שירי הסטרימינג | 80 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 31 |  |
|  פורטוגל | מצעד השירים הפורטוגלי של בילבורד | 23 |  |
|  צ'כיה | מצעד 100 השירים הדיגיטליים | 63 |  |
|  צרפת | SNEP | 188 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 11 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 28 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 86 |  |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  2023> מדינה |   ‏‏‏  2023> מצעד |   ‏‏‏  2023> מיקום שיא |   ‏‏‏  2023>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים | 32 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים האלטרנטיביים | 20 |  |
|   ‏‏‏  2024> מדינה |   ‏‏‏  2024> מצעד |   ‏‏‏  2024> מיקום שיא |   ‏‏‏  2024>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרדיו | 74 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי | 26 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הפופ איירפליי למבוגרים | 38 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים | 19 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים האלטרנטיביים | 14 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | 2× פלטינה | 140,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | פלטינה | 40,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | 400,000 |
| ניו זילנד (Recorded Music NZ) | זהב | 15,000 |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 80,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 675,000 |
יוסף דובקין

| --- | --- |

דובקין במהלך משחק בשנת 1952
 לידה:  13 באוגוסט 1909
 פטירה:  9 באפריל 1977 (בגיל 67)
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מדינה:  האימפריה הרוסית,ישראל
 
יוסף דובקין (13 באוגוסט 1909 – 9 באפריל 1977) היה שחמטאי ופיזיולוג ישראלי.
ביוגרפיה

דובקין נולד באימפריה הרוסית ועלה לארץ ישראל בשנת 1924. הוא למד כימיה באוניברסיטה העברית, סיים את הדוקטורט ועבד כפיזיולוג.
בשנת 1935 במשחקי המכביה השנייה הוא חלק את המקום ה-3–5.
דובקין השתתף באליפות ישראל הראשונה בשנת 1951 וחלק את המקום ה-5–7. באליפות ישראל בשנת 1953 הוא חלק את המקום ה-2–3. באליפות ישראל בשנת 1955 סיים במקום ה-7.
דובקין זכה במקום הראשון באליפות תל אביב בשנת 1941 ובמקום הראשון באליפות ירושלים בשנת 1953 ובשנת 1960.
הופעות באולימפיאדות השחמט

דובקין השתתף ב-2 אולימפיאדות שחמט.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1935 | 3 | פלשתינה | 5 מ-15 | 2+ 6= 7- | 33.3 | 15 קבוצתי, 16 אישי |
| 1956 | עת | ישראל | 3 מ-9 | 2+ 2= 5- | 33.3 | 12 קבוצתי |
הערות שוליים

1 2  א. יושע, ז.גורביץ, המדריך הישראלי לשחמט, תל אביב: האיגוד הישראלי לשחמט, 1976
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260439705171  ISNI: 0000 0004 0244 7375  VIAF: 298194354   WorldCat (עם VIAF): 298194354
יגאל דר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  12 ביוני 1936 אשדות יעקב איחוד, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  15 ביוני 1977 (בגיל 41)
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.78 מטר
 קבוצות כשחקן
 1953–1954   1954–1960   1961–1969   1969–1972   1972–1973   1973–1974   1974–1975:  הפועל מעיין ברוך   הפועל אשדות יעקב   הפועל חיפה   הפועל ניר דוד   הפועל קריית חיים   הפועל מגידו   הפועל קריית חיים
יגאל דר (וולדרסקי) (12 ביוני 1936 – 15 ביוני 1977) היה כדורסלן ישראלי ומאמן בליגה הלאומית. שיחק בתפקיד הרכז.
ביוגרפיה

יגאל דר נולד בקיבוץ אשדות יעקב איחוד להוריו שמעון ושושנה וולדרסקי. בגיל 17 הוא שיחק בליגה הלאומית (הליגה הראשונה של אז) בהפועל מעיין ברוך. כשחקן צעיר קלע 11.1 נקודות בממוצע למשחק לצידם של מוסא דניאל ושמעון שלח. בתום העונה סיימה הקבוצה במקום הרביעי ב-1954 חזר לקיבוצו ושיחק 5 עונות נוספות בהפועל אשדות יעקב, והיה בה לשחקן מוביל (ו"מלך הסלים" של הקבוצה) ומאמן במקביל. ב-1961 עבר לשחק בהפועל חיפה למשך 8 עונות, ובחלקן שימש גם כמאמן. לאחר מכן שיחק 3 עונות בהפועל ניר דוד במהלכן שימש כמאמן-שחקן ושיתף פעולה עם גבי טייכנר, בהפועל קריית חיים כמאמן-שחקן ובהפועל מגידו. באמצע שנות השישים שימש גם כמאמן הפועל אפיקים מהליגה השנייה. ב-362 משחקים שבהם שיחק קלע 2816 נקודות.
דר היה שחקן נבחרת ישראל והשתתף ב-82 ממשחקיה. הוא השתתף עם הנבחרת ב-5 אליפויות אירופה:טורקיה (1959), יוגוסלביה (1961), פולין (1963), צרפת (1965) ובאליפות אירופה בפינלנד (1967) בה קלע 16 נקודות ב-9 משחקים ב-1966 זכה עם הנבחרת במדליית הזהב במשחקי עמי אסיה שנערכו בבנגקוק.
בשנת 1977 שימש כמאמן שחקן בהפועל רמת הכובש מליגת המשנה ונפטר מהתקף לב בגיל 41. נקבר בבית הקברות של קיבוץ אשדות יעקב איחוד. על שמו נקרא גביע המדינה לנוער בכדורסל. היה נשוי ליהלומה ואב לשלושה.
הערות שוליים

↑  אלישע שוחט, גלגולו של שיא - פרק ראשון, באתר מנהלת ליגת העל, 23 ביולי 2009
↑  הפועל חיפה תפתח במשא ומתן עם שלח, מעריב, 31 בדצמבר 1968
↑  אשר צינמון, קריית חיים זכתה בטורניר ענבר בכדורסל, מעריב, 27 באוגוסט 1972
↑  אילון סלוס, גמר גביע המדינה לנוער ע”ש יגאל דר ז”ל: מכבי ת”א – מכבי ראשל”צ 60-64, באתר איגוד הכדורסל
↑  יהושע כהנא, ננסי ישראל מול ענקי ברית המועצות היום באליפות אירופה בכדורסל,מעריב, 27 בספטמבר 1967
↑  , באתר fiba
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1959 (מקום אחד עשר) |
| --- | --- | --- |
|  1 שניאור •  2 חמו •  3 קסטן •  4 לין •  5 פריש •  6 אדליסט •  7 קליין •  ‏8‏ ‏דר‏‏  •‏ 9 קמינסקי • 10 חזן • 11 לוסטיג • 12 בן-בסט • מאמן: עמיאל  |  1 שניאור •  2 חמו •  3 קסטן •  4 לין •  5 פריש •  6 אדליסט •  7 קליין •  ‏8‏ ‏דר‏‏  •‏ 9 קמינסקי • 10 חזן • 11 לוסטיג • 12 בן-בסט • מאמן: עמיאל  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1961 (מקום אחד עשר) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 לוסטיג •  3 שלף •  4 ברקון •  5 חמו •  6 אשד •  7 קמינסקי •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 פריש • 10 הופמן • 11 חזן • 12 דר • מאמן: רוזין  |  1 כהן-מינץ •  2 לוסטיג •  3 שלף •  4 ברקון •  5 חמו •  6 אשד •  7 קמינסקי •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 פריש • 10 הופמן • 11 חזן • 12 דר • מאמן: רוזין  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1963 (מקום תשיעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 חמו •  6 גוט •  7 דר •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 בן זאב • 10 הופמן • 11 חזן • 12 זייגר-זוהר • מאמן: רוזין  |  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 חמו •  6 גוט •  7 דר •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 בן זאב • 10 הופמן • 11 חזן • 12 זייגר-זוהר • מאמן: רוזין  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1965 (מקום שישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 חמו •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 פרייטג • 10 הופמן • 11 חזן • 12 שטרקמן • 13 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  |  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 חמו •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 פרייטג • 10 הופמן • 11 חזן • 12 שטרקמן • 13 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - משחקי אסיה בכדורסל 1966 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 אבידן •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 דקל • 10 מזרחי • 11 שטרקמן • 12 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  |  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 אבידן •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 דקל • 10 מזרחי • 11 שטרקמן • 12 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1967 (מקום שמיני) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 טייכנר •  4 וולד •  5 אבישר •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 דקל • 10 הופמן • 11 שטרקמן • 12 שטרן • מאמן: שלח  |  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 טייכנר •  4 וולד •  5 אבישר •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 דקל • 10 הופמן • 11 שטרקמן • 12 שטרן • מאמן: שלח  | ישראל |
בית הקברות היהודי במיינדזיז'ץ פודלסקי

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 דת:  יהדות
 תאריך הקמה:  1810 
 
 קואורדינטות:  51°59′17″N 22°47′45″E﻿ / ﻿51.9881°N 22.7958°E﻿ / 51.9881; 22.7958
  (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיבית הקברות היהודי במיינדזיז'ץ פודלסקי(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיבית הקברות היהודי במיינדזיז'ץ פודלסקי
 
מצבה בבית הקברות
בית הקברות היהודי במיינדזיז'ץ פודלסקי (בפולנית: Cmentarz żydowski w Międzyrzecu Podlaskim) הם שני בתי קברות יהודים ששימשו את יהודי העיר מיינדזיז'ץ פודלסקי (ביידיש: מעזריטש קטן), האחד ישן והשני חדש, שניהם ממוקמים ברחוב בז'סקה, החדש מול בית הקברות הקתולי והישן ליד רחוב זארובייה. בית הקברות הישן הוקם במאה ה-16 והושמד לחלוטין על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה וכן עלי ידי הפולנים המקומיים לאחריה, כיום בנויים עליו בתים, חנויות ותחנת אמבולנס. בית הקברות החדש הוקם בשנת 1810, נהרס גם הוא בחלקו על ידי הגרמנים ושוחזר מעט, וכן נוספו לו אף מצבות עתיקות מבית הקברות הישן, שנמצאו ברחבי העיר. שטחו כ-2.8 דונם. הוא מגודר ושרדו בו כ-100 מצבות.
בית הקברות הישן

תאריך הקמתו המדויק של בית הקברות הישן איננו ידוע, אך ככל הנראה הוא הוקם כבר במחצית הראשונה של המאה ה-16. האזכורים הראשונים בכתב מתוארכים לשנת 1605. בית הקברות היה ממוקם ברחובות בז'סקה וזארוויה של היום. בשנת 1810, עקב התרחבות העיר ועליית המודעות בתחום התברואה, הקהילה אולצה על ידי הנסיך קונסטנטי צ'ארטוריסקי לסגור את בית הקברות הישן. למרות זאת, בית הקברות עדיין היה קיים בתקופה שבין מלחמת העולם הראשונה והשנייה. הוא היה מוקף חומת לבנים ובין המצבות הרבות היו גם שני ציונים שנבנו מעל קברי רבני המקום.
בית הקברות כולו הוחרב כליל על ידי הגרמנים במהלך מלחמת העולם השנייה. באותה תקופה שימשו המצבות לעבודות בנייה וחיזוק דרכים. לאחר המלחמה, תושבי המקום אף כרו חימר מן האדמה, ובכך הרסו את הקברים עצמם. יהודי מיינדזיז'ץ המעטים אשר שרדו אספו את המצבות שנמצאו בחלקים שונים של העיר, הן הוצמדו לחומה המקיפה את בית הקברות היהודי החדש ברחוב בז'סקה 60. המצבה העתיקה ביותר שייכת לחווה, בתו של יעקב, אשר נפטרה ב-1708. כיום, המקום נשכח לחלוטין והוקמו על בית הקברות עצמו מספר מבנים – בתים פרטיים, תחנת אמבולנס וביתנים מסחריים.
בית הקברות החדש

בית הקברות היהודי המכונה "החדש" ממוקם ברחוב בז'סקה 60, מול בית הקברות הקתולי. הוא הוקם בשנת 1810, כאשר הנסיך קונסטנטי צ'ארטוריסקי הוציא צו שהורה לקהילה היהודית במיינדזיז'ץ לסגור את בית הקברות הקיים ולהקים מקום קבורה חדש הרחק ממבני העיר. ובמקביל מסר לקהילה היהודית חלקת אדמה שנמצאה בדרך בז'סקה (רחוב בז'סקה הנוכחי). שטחו המקורי של בית הקברות היהודי החדש היה 5,506.71 מ"ר; הוא הוגדל בהדרגה, עד שהגיע לשטחו הנוכחי של 2.8 דונם.
לפני שנת 1939 היה בית הקברות מוקף בחומת לבנים אדומות, ששרדה עד היום, לבית הקברות היו שני שערים והיה בו בית לוויות קטן (שגם הוא שרד עד היום).
במהלך מלחמת העולם השנייה, בית הקברות נחרב על ידי הגרמנים. בהוראת שלטונות הכיבוש חלק מהמצבות נלקחו הרחק לשטח הרייך, ואחרות שימשו כחומר בנייה.
ב-2 במאי 1943 עשו הגרמנים (אנשי גסטפו מלווים באוקראינים בפיקודו של פרנץ באואר (Franc Bauer)) אקציה בגטו היהודי, שבמהלכה 3,000 יהודים גורשו לטרבלינקה, מאות נורו במקום, ו-200 יהודים, ובהם אנשי היודנרט ושירות הסדר היהודי, נרצחו בשטח בית העלמין היהודי, גופות הקורבנות נקברו במקום הרצח.
בית העלמין שימש גם כמקום קבורה לאחר המלחמה. בשנים 1945–1947 נקברו במקום מספר אנשים ממוצא יהודי שנרצחו במיינדזיז'ץ פודלסקי ובסביבתה, ביניהם היו שרול זילברשטיין בן ה-23, חייל לשעבר ביחידה פרטיזנית שנרצח סמוך לתחנת סוקולה, ושמעון פינקלשטיין, שמת גם הוא מוות טרגי. קבורות בודדות נוספות התקיימו עד 1973. האדם האחרון שנקבר בבית הקברות היה משה קאופמן.
לאחר תום המלחמה מעט היהודים ממיינדזיז'ץ ששרדו החלו בשיקום בית הקברות ההרוס. הודות למאמצים של מרדכי אקהויז, מוטל בארבה ויענקל רוזנגארן, מצבות רבות שנמצאו בחלקים שונים של העיר הוחזרו לבית הקברות. וכן הודות לתמיכה הכספית של אברהם ושרה פינקלשטיין מארצות הברית, תוקנה הגדר ההרוסה והוקמה אנדרטה לזכר קורבנות השואה. לבית הקברות הועברו גם שרידי גופות האנשים אשר נרצחו ב-18 בספטמבר 1943 בהוצאה המונית להורג בפיאסקי.
בשנות ה-90, ביוזמת יהודים ממיינדזיז'ץ, בוצעו בבית הקברות עבודות ושיקום. התצבעו עבודות גיזום הצמחייה, חיזוק חלק מהשבילים ושימור החומה הבלויה. בשנת 1995 מימן איגוד יוצאי מיינדזיז'ץ מניו יורק אנדרטה ולוחית זיכרון שהוקמה על קיר בית הלוויות ששרד. בשנת 2004 לחומת בית הקברות חוברו מספר מצבות.
בשנים 1997 ו-2000 אנדז'יי טשצ'ינסקי ויז'י סובוטה ערכו תיעוד חלקי של בית הקברות והעריכו כי יש בו כאלף מצבות בדרגות שונות של שימור. נכון להיום, בית הקברות נתון לתחזוקה בסיסית בלבד, הכוללת גיזום צמחייה על מנת לאפשר את הגישה. במצב זה, לכמות המצבות שמוזכרת במקורות יש להתייחס בעירבון מוגבל, כיוון שעדיין לא ניתן לאמת אותה בשל הצמחייה העבותה.
בית הקברות נכלל ברישום נכסי המורשת של פולין כתוצאה מהחלטה מס' A/172 מ-15 בדצמבר 1988 של המשרד המחוזי להגנה על נכסי המורשת של ביאלא פודלסק.
הערות שוליים

↑  בית הקברות היהודי במיינדזיז'ץ פודלסקי ברחוב זארובייה, באתר שטעטל וירטואלי
↑  בית הקברות היהודי במיינדזיז'ץ פודלסקי ברחוב בז'סקה, באתר שטעטל וירטואלי
↑  מיינדזיז'ץ פודלסקי (Międzyrzec Podlaski) | האנציקלופדיה של הגטאות, באתר www.yadvashem.org
כתובת הנצחה על קיר בית הקברות ששרד
דוד ברמן

דוד צבי ברמן (תמוז ה'תרס"ז, 7 ביולי 1907 – י"ד בטבת ה'תשל"ח, 24 בדצמבר 1977) היה עורך דין, פעיל ציבור, עסקן ופוליטיקאי ישראלי, ראש המועצה המקומית וראש עיריית חדרה מ-1945 ועד 1954, יו"ר ומרכז השלטון המקומי בישראל, יו"ר ועד יישובי השומרון ומזכיר מועצת פועלי חדרה.
ביוגרפיה

נולד באוזירו שבגליציה המזרחית (אז, באימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום באוקראינה) לישעיהו וצ'ארנה שרה לבית רוזן. למד ב"חדר" ובשנות מלחמת העולם הראשונה נדד עם משפחתו כפליט. המשיך את לימודיו התורניים בבית המדרש בעירו, וכן למד בגימנסיה הממשלתית בבורשצ'יב וקיבל תעודת בגרות. בשנים 1927–1932 למד משפטים באוניברסיטת לבוב. את התמחותו בעריכת דין עשה בבית משפט בצ'ורטקוב ואצל עורך דין, אך ב-1934 עזב את הקריירה המשפטית לטובת פעילות ציבורית וציונית.
ביוגרפיה > פעילות ציונית באירופה

כבר בצעירותו נמנה עם מייסדי אגודת "צעירי ציון" בעירו, במסגרתה למד עברית. בעת לימודיו באוניברסיטה, הצטרף לתנועת "גורדוניה", ונבחר להנהגה הראשית של התנועה בגליציה המזרחית, ולאחר כשנתיים נבחר להנהגה העולמית של התנועה. פעל ונאם בחוגי סטודנטים לחיזוק התודעה הלאומית והציונית והשפה העברית. היה חבר הוועד הפועל של מפלגת "התאחדות", ונשלח מטעמה כציר לקונגרס הציוני העולמי ה-18 (פראג, 1933), ה-19 (לוצרן, 1935) וה-20 (ציריך, 1937). ב-1934 עבר לעבוד במרכז "החלוץ" בוורשה, וארגן עליות של מעפילים מפולין ומהמדינות הבלטיות. בפרט, סייע למעפילי האונייה ולוס שסורבו על ידי הבריטים להיכנס לארץ להשיג דרכון פולני שאיפשר להם לעלות לארץ בהמשך. ב-1935 עבר לקרקוב והתמנה למזכיר הראשי של "התאחדות" ו"גורדוניה" בגליציה המערבית.. באותה העת ערך, יחד עם ישעיהו שפירו, את העיתון "נאשא וואלקה". שנה לאחר מכן שב לוורשה, שם שימש כמזכיר הראשי של "התאחדות", חבר המזכירות הארצית של מרכז "תרבות", חבר הנהלת הליגה למען ארץ ישראל העובדת ושופט במשרד הארצישראלי. ב-1937 נבחר כחבר מועצת הסוכנות היהודית, כאחד מנציגי יהדות פולין.
פרסם מאמרים בעיתונים "דאס נייע ווארט" ו"פאלק און לאנד" (יי')
ביוגרפיה > בארץ

ב-1938 עלה לארץ ישראל והצטרף לקבוצת "חולדה" של תנועת גורדוניה. לאחר מכן עבר לחדרה, ובסוף 1939 התמנה למזכיר מועצת הפועלים המקומית. נבחר על ידי ברל כצנלסון לנאום על בעיות הפועל העברי במושבה ב"ירח העיון" של פעילי ציבור הפועלים, שנערך ברחובות.
ביולי 1942, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, התנדב לצבא הבריטי, והיה מזכיר המרכז להתגייסות היישוב מטעם הוועד הלאומי. פעילותו במדים התרכזה בעיקר בתחום התרבות, בפרט לחיילים המעפילים.
ביוגרפיה > ראש עיריית חדרה

ביוני 1945, עוד בטרם השתחרר מן הצבא, זכתה רשימת מפא"י בראשותו לרוב במועצה המקומית בחדרה, והוא נבחר לנשיא (יו"ר) המועצה. ב-1947 נבחר לכהונה נוספת.
הקים את "ועד יישובי השומרון", שייצג את יישובי האזור בפני השלטונות הבריטיים, ועמד בראשו.
בבחירות המוניציפליות הראשונות בישראל שנערכו בשנת 1950, עמד בראש רשימת מפא"י למועצה המקומית בחדרה שזכתה במירב הקולות, והוא נבחר בשלישית לראשות המועצה. ב-1952 הפכה חדרה לעיר, והוא היה לראש העירייה הראשון. בתפקיד זה כיהן עד יולי 1954.
בתקופתו הורחב שטח השיפוט של העיר, כך שיכלול גם את שטחיה החקלאיים של המושבה ולא רק את השטח האורבני שלה, כך ששטח השיפוט גדל מ-2,400 דונם למעל ל-50,000 דונם. פיתח את אזור התעשייה שהוקם בפאתי העיר, והביא אליו מפעלי תעשייה (בהם נייר חדרה ואליאנס חברה לצמיגים). כמו כן, בתקופתו נבנו שכונות רבות ברחבי העיר, ומספר תושבי העיר הגיע ב-1953 ל-30,000 נפש.
היה חבר "מרכז השלטון המקומי בישראל", ועמד בראשו בין 1949 ל-1950. ב-1951 נשלח מטעם המרכז יחד עם נציגים נוספים, לקונגרס המוניציפלי הבינלאומי בברייטון, שם הקריא את מחאת הרשויות המקומיות בישראל כנגד בחירתו של ראש עיריית ברלין המערבית ארנסט רויטר (אנ') לוועד הפועל של הקונגרס, תוך הזכרת פשעי הגרמנים במלחמת העולם השנייה.
בנוסף, היה חבר המועצה הארצית של הג"א, חבר מרכז ומועצת מפא"י, אח בלשכת "השרון" של בני ברית ונשא בתפקידים נוספים
בנובמבר 1953 הועמד לדין באשמת אי סדרים בגזברות ובהנהלת החשבונות של העירייה. לאחר 27 ימי דיונים, זיכה אותו בית המשפט המחוזי בחיפה מכל אשמה. משפטו המתוקשר עורר תשומת לב רבה במדינה הצעירה.
לאחר סיום תפקידו כראש עיר עבר את בחינות ההסמכה לעריכת דין והקים את משרד עורכי הדין "דגני, שפירא ושות'" בחדרה, שבו עבד כעורך דין עד לפטירתו. בשנות ה-60 שב לפעילות פוליטית כמועמד השני ברשימת המערך למועצת פועלי חדרה.
נפטר ב-24 בדצמבר 1977 ונקבר בבית הקברות הישן בחדרה. על שמו רחוב בשכונת "נחליאל" בעיר.
חיים אישיים

עוד בפולין נשא לאשה את גניה בת משה דגנשיין. לזוג נולדו שתי בנות, בהן חברת הכנסת נאוה ארד, ובן.
הערות שוליים

↑  נפתחה "הלשכה האחידה" בחדרה, הַבֹּקֶר, 1 בדצמבר 1939
↑  חבר מפא"י - נשיא מועצת חדרה, הארץ, 27 ביוני 1945
↑  הרכב מועצת חדרה, הַבֹּקֶר, 22 בנובמבר 1950
↑  ראו: הודעה, הצופה, 1 במרץ 1967; א. פלס, יהושע דרורי - מועמד "המערך" למזכיר מועצת פועלי חדרה, מעריב, 9 בספטמבר 1965; מת דוד ברמן, לשעבר ראש עיריית חדרה, מעריב, 25 בדצמבר 1977; חדשות מישור החוף - חדרה, מעריב, 1 בנובמבר 1964;הוקמה מחלקה לעובד אקדמאי, מעריב, 25 בפברואר 1963
↑  דוד ברמן ז"ל - מייסד המשרד, באתר משרד עורכי הדין דגני, שפירא ושות'.
↑  א. פלס, יהושע דרורי - מועמד "המערך" למזכיר מועצת פועלי חדרה, מעריב, 9 בספטמבר 1965
↑  דוד ברמן הובא למנוחות בחדרה, דבר, 27 בדצמבר 1977
↑  דוד צבי ברמן, באתר BillionGraves.
| ראשי עיריית חדרה |
| --- | --- | --- |
| ראשי ועד מתיישבים/ מוכתרים | יעקב ברמן (1892–1896) • מנחם מנדל נחומובסקי (1896–1904) • ישראל פיינברג (1904–1911) • צבי בוטקובסקי (1911–1918) • יעקב סמסונוב (1918–1919) • י.ל. אבוהב (1919) • זאב בן יהודה (1919–1921) • צבי בוטקובסקי (1921–1925) • יחזקאל גולדנברג (1925–1927) • שלמה מאירסון (1927–1936) |  |
| ראשי מועצה מקומית | שלמה מאירסון (1936–1946) • דוד ברמן (1946–1952) |  |
| ראשי העיר | דוד ברמן (1952–1954) • יצחק וידרקר (1954–1965) • דב ברזילי (1965–1978) • יחיאל כהנא (1978–1989) • נחמיה להב (1989–1998) • ישראל סדן (1998 - 2005) • חיים אביטן (2005–2013) • צביקה גנדלמן (2013–2022) • ניר בן חיים (מ-2022) |  |