stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
11 ביולי
נפטרו

472 – אנתמיוס, קיסר האימפריה הרומית המערבית (נולד ב-420)
969 – אולגה, נסיכת קייב (נולדה ב--900)
1174 – אמלריך הראשון, מלך ממלכת ירושלים הצלבנית (נולד ב-1136)
1593 – ג'וזפה ארצ'ימבולדו, צייר איטלקי (נולד ב-1527)
1937 – ג'ורג' גרשווין, מלחין (נולד ב-1898)
1966 – דלמור שוורץ, משורר אמריקני (נולד ב-1913)
1974 – פר לגרקוויסט, סופר, חתן פרס נובל לספרות לשנת 1951 (נולד ב-1891)
1977 – יצחק דנציגר, פסל ישראלי, ממייסדי הסגנון הכנעני וחבר בקבוצת "אופקים חדשים" (נולד ב-1916)
1978 – צביה לובטקין, ממנהיגי אי"ל (נולדה ב-1914)
1987 – אבי רן, שוער כדורגל ישראלי (נולד ב-1963)
1988 – שמשון בר-נוי, זמר ישראלי שנחשב לאחד מכוכבי הזמר הראשונים בישראל (נולד ב-1922)
1989 – לורנס אוליבייה, שחקן (נולד ב-1907)
2014 – צ'ארלי היידן, מוזיקאי ג'אז אמריקאי (נולד ב-1937)
2014 – טומי ראמון, מוזיקאי אמריקאי-הונגרי (נולד ב-1949)
2015 – פטרישה קרון, היסטוריונית בריטית (נולדה ב-1945)
2015 – סאטורו איווטה, מפתח משחקי וידאו (נולד ב-1959)
2018 – לאה מיכלסון, פסלת, ציירת ומשוררת ישראלית (נולדה ב-1921)
2020 – סיני אדלר, רבה הראשי של אשדוד, ומרבני כולל מר"ץ במבשרת ציון (נולד ב-1928)
2021 – אולג צלקוב, אמן נון-קונפורמיסטי רוסי (נולד ב-1934)
2022 – מונטי נורמן, זמר ומלחין מוזיקה לסרטים יהודי בריטי (נולד ב-1928)
2023 – מילן קונדרה, סופר צ'כי (נולד ב-1929)
2024 – גבריאל בן-שמחון, סופר ומחזאי ישראלי ופרופסור בחוג לקולנוע ולטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (נולד ב-1938)
2024 – שלי דובאל, שחקנית, במאית ומפיקה אמריקאית (נולדה ב-1949)
חגים ואירועים החלים ביום זה

יום האוכלוסייה הבינלאומי
בלגיה – היום הפלמי (1302)
בנין – יום העצמאות (1960)
בורקינה פאסו – יום העצמאות (1960)
אירלנד – יום הזיכרון, נערך ביום ראשון הקרוב ביותר לתאריך זה
מונגוליה – פסטיבל הנאדאם (Naadam)
ניז'ר – יום העצמאות (1960)
חגיגת אולגה, נסיכת קייב, הקדושה הרוסייה הראשונה
חגיגת בנדיקטוס הקדוש, מייסד המסדר הבנדיקטיני
10 ביולי – 12 ביולי
יולי
לוח אירועים שנתי
רוברט דה ברוס
ג'ון קווינסי אדמס
אנתמיוס
אולגה, נסיכת קייב
יצחק דנציגר
אלכסנדר זברב

אלכסנדר "סשה" זברב (בגרמנית: Alexander Zverev; נולד ב-20 באפריל 1997) הוא טניסאי גרמני. אלוף אולימפי בטורניר הטניס באולימפיאדת טוקיו (2020)
זכה באליפות סבב המאסטרס העולמי 2018. נכון לנובמבר 2024 זכה ב-23 תארים אישיים ומדורג במקום השני בעולם בסבב ה-ATP.
חיים אישיים

זברב נולד בהמבורג שבגרמניה, הוא בנם של טניסאיי העבר הרוסים אלכסנדר זברב ואירנה זברבה, ואחיו הצעיר של הטניסאי מישה זברב.
באוקטובר 2020 זברב הואשם על ידי בת זוגו לשעבר אולגה שאריפובה, באלימות פיזית והתעללות רגשית, שלטענתה חוותה ממנו בשנת 2019 בה היו בזוגיות. בתגובה זברב הכחיש את האשמות נגדו. באוקטובר 2021 ארגון הטניס העולמי של הגברים ATP הודיע כי הוא פותח בחקירה על האשמות אלו. בינואר 2023 בתום החקירה, ה-ATP הודיע כי החקירה לא הצליחה לקבוע אם זברב ביצע את העבירות המיוחסות לו בשל חוסר בראיות מספקות ולכן לא ינקוט צעדים כנגד השחקן.
זברב מאובחן כחולה בסוכרת מסוג 1. ב-2022 הקים קרן המסייעת לילדים ומבוגרים להתמודד עם המחלה.
קריירה > תחילת הקריירה

זברב היה מדורג ראשון בגילאי הנוער, הוא סיים שני באליפות צרפת הפתוחה 2013 לנוער, הגיע באותה שנה לחצי גמר אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס לנוער, וב-2014 זכה באליפות אוסטרליה הפתוחה לנוער.
הערות שוליים

1 2  טניס בטוקיו: אלכסנדר זברב זכה במדליית זהב, באתר ynet, 1 באוגוסט 2021
↑  פז חסדאי‏, כשאורות הבמה כבים: על העדויות המטרידות נגד סשה זברב, באתר וואלה, 7 בנובמבר 2020
↑  ב-ATP יפתחו בחקירה נגד זברב: "מגנים כל סוג של אלימות", באתר ynet, 4 באוקטובר 2021
↑   אמיר ענבר, ב-ATP לא יודעים האם אלכסנדר זברב התעלל בחברתו. טוב, לפחות הם חקרו, באתר הארץ, 5 בפברואר 2023
↑  https://twitter.com/BenRothenberg/status/1620413382431232004?ref_src=twsrc%5Etfw%7Ctwcamp%5Etweetembed%7Ctwterm%5E1620413382431232004%7Ctwgr%5Ef517406cf40da4922dd8fec9b57588b3f4302ede%7Ctwcon%5Es1_&ref_url=https://www.haaretz.co.il/sport/opinions/2023-02-05/ty-article-magazine/.premium/00000186-1ba0-d840-a78e-7ba856d50000, Twitter
↑  בעקבות סיפורו האישי: אלכסנדר זברב פתח קרן למען חולי סוכרת, באתר ישראל היום, 7 באוגוסט 2022
↑  ‏ציציפאס יפגוש את זברב בחצי הגמר הרולאן גארוס, באתר ספורט1, 8 ביוני 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1171721226  VIAF: 3163154329458726970002   WorldCat (עם VIAF): 3163154329458726970002
תוכנית המילניום החדש

תוכנית המילניום החדש (באנגלית: New Millennium Program בקיצור: NMP) היא תוכנית לחקר החלל של נאס"א שמימונה הופסק ב-2009 וגרם לביטולה. מטרת התוכנית הייתה לפתח מערכות וטכנולוגיות חדשות עבור יישומי חלל.
החלליות בתוכנית ניו מילניום התחלקו לשתי משפחות:
"Deep Space" ("חלל עמוק") - משימות שהדגימו טכנולוגיות לחקר מערכת השמש. בשנת 2000 שונה השם "Deep Space" ל"Space Technology" (טכנולוגיית חלל).
"Earth Observing" ("צופה ארץ") - משימות שהדגימו טכנולוגיות לחקר כדור הארץ.
משימות ניו מילניום > משימות ששוגרו

Deep Space 1 - משימה לבחינת מנוע יונים. המשימה הופעלה בהצלחה בין השנים 1998 ל-2001 וכללה מפגשים עם שביטים ואסטרואידים.
Deep Space 2 - מערכת שהוטסה על גבי נחתת הקוטב של מאדים כחלק מתוכנית מרס סרוויור 98. המשימה נכשלה.
Earth Observing 1 - שוגרה בשנת 2000.
Space Technology 5 - אשכול של שלושה לוויינים שיועד לחקר המגנטוספירה של כדור הארץ. שוגר ב-2006.
Space Technology 6 - מערכת שהוצבה על גבי Earth Observing 1.
משימות ניו מילניום > משימות מבוטלות

Deep Space 3/Space Technology 3 (StarLight) - יועדה לשמש כאינטרפרומטר כוכבי. בוטלה.
Deep Space 4/Space Technology 4 (Champollion) - תוכננה לשיגור ב-2003 אל השביט טמפל 1 ולהחזיר דוגמיות ממנו ב-2010. בוטלה ב-1999.
Earth Observing 2 - בוטלה ב-1998.
Earth Observing 3 (GIFTS)  - ביצוע ספקטרוסקופיית פורייה ממסלול גאוסטציונרי. תוכננה לשיגור ב-2005–2006. בוטלה.
Space Technology 7 - תוכננה לשיגור ב-2009 למדידת גלי כבידה. בוטלה.
Space Technology 8 - תוכננה לשיגור ב-2009. בוטלה.
Space Technology 9  - תוכנית של נאס"א לבחינת טכנולוגיה של מפרש שמש.
ראו גם

תוכנית החלל האמריקאית
הערות שוליים

↑  http://space.newscientist.com/article/dn13276-nasa-calls-for-ambitious-outer-solar-system-mission.html
| תוכניות נאס"א לחקר מערכת השמש |
| --- | --- | --- |
| פעילות | אקספלורר • וויאג'ר •  חקר מאדים • משימות פלנטריות (דיסקברי • גבולות חדשים • חקר מערכת השמש) • פלאגשיפ • חקר עולמות אוקיינוס |  |
| הושלמו | פיוניר • מארינר • לונר אורביטר • ריינג'ר • סרוויור • אפולו • ויקינג • פלנטרי אובסרבר • MESUR • מרס סרוויור 98 • מארס סקאוט • מארס רובר |  |
| בוטלו | פלנטרי גראנד טור • וויאג'ר (מאדים) • פרומתאוס • קונסטליישן • ניו מילניום • מארינר סימן 2 |  |
ר

.
ר' היא האות העשרים באלפבית העברי. שמה רי"ש (רֵיש).
הגייה

המבטא המקורי של רי"ש היה כנראה עיצור מכתשי מקיש (IPA: ‏[ɾ]) בנדנוד חוד הלשון ליד השיניים, כמו בשאר השפות השמיות, בדומה לעיצור R הנהגה בשפה הספרדית. הגייה זו נשתמרה ברוב עדות ישראל עד קום המדינה. עם זאת, ישנם גם סימנים לכך שההגייה הקדומה של רי"ש בעברית הקדומה או בשפות שקדמו לה הייתה וילונית חוככת קולית [ʁ], כמו כ' רפה עם קוליות, הדומה יותר להגיית R בשפה הצרפתית.
אילן אלדר ("תורת הקריאה במקרא") מביא עדות שבארץ ישראל בימי הביניים הייתה הרי"ש ענבלית, אך ההיסטוריה של תופעה זו אינה ברורה. בחלוקתן של אותיות בספר יצירה לחמשת מוצאי הפה שייכת הרי"ש לעצורי השיניים: זשסר"צ. ראיה זו משקפת את הגייתה המקורית כעיצור קדמי ולא ענבלי. עם זאת, בספר יצירה (פרק ד') יש גם התייחסות לקבוצת אותיות בג"ד כפר"ת, להבדיל מבג"ד כפ"ת כמקובל בדקדוק העברי, דבר המרמז על הגייה כפולה לאות ר' כמו שאר אותיות בג"ד כפ"ת, אם כי אין בכך הוכחה שההגייה הנוספת לא הייתה ענבלית.
בחוקי הדקדוק העברי האות ר' מתנהגת לעיתים כאות גרונית. כך, למשל, היא אינה מקבלת דגש. אמנם אין זו תוצאה של הגייה ענבלית של הרי"ש, רק שהיא נחלשה כגרונית (ראו דקדוק ברגשטרסר 28U). יש אמנם מסורות לשון של העברית (מסורת ההגייה התימנית ושל קהילות בגדאד, חאלב וג'רבה בקריאת לשון חז"ל), שבהן רי"ש מקבלת דגש חזק לאורך כל הנטייה ככל עיצור אחר. במקרא עצמו יש שבעה עשר מקומות שבהם רי"ש דגושה בדגש חזק (בעיקר בנביאים הראשונים, שיר השירים ומשלי), ומדובר כנראה בשריד לשלב שבו הייתה רי"ש דגושה בנוסח המסורה, או בחדירה של הגיית לשון חז"ל לתוך הניקוד הטברני של המקרא.
במאות האחרונות הפך ההגה /r/ בכמה לשונות אירופאיות, כגון צרפתית וגרמנית (מלבד ניבים דרומיים), וכן גם בהרבה להגים של היידיש, לעיצור ענבלי רוטט [ʀ]. תופעה זאת חדרה עם הזמן גם לעברית המודרנית, ככל הנראה בהשפעת עולי אירופה, והחליפה את ההגייה המכתשית המקורית.
ההגיות הנפוצות בישראל כיום נשמעות כעיצור ענבלי קולי, חוכך [ʁ] או מקורב [ʁ̞] או כעיצור וילוני מקורב [ɰ]. בסופי מילים ר' אף נשמעת לעיתים כתנועה אחורית, סגורה ובלתי-מעוגלת [ɯ]. בדיבור פורמלי מאוד, כגון ברדיו, עדיין מקפידים על ההגייה המקורית.
ייצוג האות ר'

האות ר' תפתחה בכתב העברי העתיק מצורת הראש, מכאן שמה, רי"ש.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| ר' (רַאשׁ) באלפבית הפרוטו-כנעני | ר' באלפבית הפיניקי | ר' באלפבית הארמי |
בקוד ASCII מיוצגת האות ר' בערך F8, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05E8.
בקוד מורס מיוצגת האות ר' באמצעות הרצף: .-. (נקודה קו נקודה).
הוא ייצוגה של האות ר' בכתב ברייל.
באלפבית צלילי מיוצגת האות ר' באמצעות המילה "רות".
באיתות בדגלי סמפור ר' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה צפון-מזרחה ודגל שני הפונה צפון-מערבה.
שימושים

בגימטריה ערכה 200. בערכה זה היא מופיעה במושג "רמ"ח איברים". בשפה העברית המודרנית שכיחות השימוש באות ר' היא כ־5.42% מכלל אותיות האלפבית העברי.
ר' הוא הקיצור של רב, רבי, רבן, רבנו, וכן של ראה או ראו (לצורך הפניה). האות ר' מופיעה בביטוי העברי "בשין-קוף-ריש" שמשמעו "בשקר", הנאמר בשפת הילדים לאחר דברים שאינם אמת.
ראו גם

ر – האות רא בערבית
غ – האות ע'ין בערבית
הערות שוליים

↑  לדוגמה, עדות לקדמות ההגיה "הספרדית" של ר היא הקישור שלה לקבוצת האותיות השוטפות, אותיות למנ"ר (ראו ב"ר ויקימילון: למנ"ר) - הנוצרות כולן עם חוד הלשון, והמציגות במקרא, כמו בשפות שמיות אחרות, תופעות לשוניות דומות, וחילופי אותיות ביניהן. ראו הגיית הריש בעברית באתר האקדמיה ללשון.
↑  עדות לעיצור ר חוככת במקורות נמצאת לדוגמה הקשורות בקולות היוצאים מן הגרון ובאיבר הגרון עצמו, במילים גרון, חרון, נחר, גרגר, וגרעין. עדות נוספת נמצאת בחילופי אותיות גרוניות חטופות חכ"ר, ראו למשל שינוי אותיות באתר שפה עברית.
↑  קציעה כ"ץ, מסורות הלשון הספרדיות בקריאת המשנה, עמ' 94.
האות ר' מוצגת בגופנים הבאים (מימין לשמאל): פרנק-ריהל, אריאל, דוד, כתב רש"י, כתב סת"ם, כתב, חיים
מתתיהו (יישוב)

| --- | --- |
שלט הכניסה ליישוב מתתיהו
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: יהודה ושומרון
מועצה אזורית: מטה בנימין
גובה ממוצע: ‎265 מטר
תאריך ייסוד: 1981
תנועה מיישבת: פועלי אגודת ישראל
סוג יישוב: מושב שיתופי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,144 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 881 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מתתיהו(למפת גוש דן רגילה) מתתיהו(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מתתיהו(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מתתיהו31°55′45″N 35°01′53″E﻿ / ﻿31.9292593185443°N 35.0313377603038°E﻿ / 31.9292593185443; 35.0313377603038  heמפת היישובים של מועצה אזורית מטה בנימין באדום - מתתיהו בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 3 מתוך 10

מַתִּתְיָהוּ היא התנחלות, יישוב קהילתי, השייכת למועצה אזורית מטה בנימין סמוך למודיעין עילית, בעלת אופי חרדי.
הקמה

הגרעין החרדי-ציוני שהתיישב במתתיהו התגבש בארצות הברית ולאחר מכן במבוא מודיעין. עבודות התשתית של היישוב החלו בסוף 1977. הקבוצה הראשונה עלתה לישראל בשנת 1979 והתיישבה במבוא חורון. החטיבה להתיישבות התכוונה תחילה ליישב אותם באזור נחל שורק, אולם חברי הגרעין נאבקו להתיישב בחבל מודיעין וכך היה. ההתנחלות ממוקמת בסמוך לכפרים הערבים בלעין וחרבתא.
לצורך הקמת היישוב נתפסו 600 דונם של אדמות פרטיות באמצעות צווים צבאיים. בעלי הקרקע תושבי נעלין עתרו לבג"ץ שדחה את העתירה ביולי 1979 וקיבל את עמדת הצבא בעניין החשיבות הביטחונית ביישוב המקום.
בשנת 1981 הוקמה מתתיהו כמושב שיתופי. 30 יחידות דיור נבנו מכספם של העולים, אך לא נותר לחברי הגרעין כסף לתשתיות. חברי מבוא חורון סייעו בכל הקשור למעבר וציידו את המתיישבים הראשונים בגנרטור.
כלכלה

המושב היה בראשיתו שיתופי והתבסס על חקלאות, לולים וכרמים. התנאים לא היו קלים והקליטה איטית. לאחר מספר שנים עבר היישוב תהליך של הפרטה, צעד שהקל על הקליטה ביישוב וכן גרם לשגשוג כלכלי ולהעלאת מחירי הדירות.
כיום מגוון המקצועות ביישוב רחב, מאברכים ועד חקלאים. בשנת 2008 נבנה ביישוב אזור תעשייה גדול.
אוכלוסייה

בשנת 2022 היו ביישוב כ-150 משפחות. חלק גדול מתושבי היישוב הם ממוצא אנגלו-סקסי, והשקפתם החרדית שונה מזו של רוב הציבור החרדי בארץ. השקפת שאר התושבים חרדית.
ביישוב ישיבה תיכונית חרדית – ישיבת מערבא.
רב היישוב הוא הרב זאב לף.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  יישוב חדש עלה על הקרקע באיזור לטרון, דבר, 10 באוקטובר 1977
↑  חטיבת ההתיישבות מציעה להקיף את שכם ב־11 ישובים ישראליים, דבר, 26 ביולי 1979
דליה מזורי, תצהירו של אלוף דני מט גבר על תצהירו של אלוף (מיל.) מתי פלד, מעריב, 26 ביולי 1979
↑  יענקי פרבר, הרב שנצפה לומד במשחק כדורגל - מסביר, באתר בחדרי חרדים, 26 בנובמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467974905171  VIAF: 316601634   WorldCat (עם VIAF): 316601634
אליעזר מלחי

| --- | --- |

 לידה:  13 באפריל 1917 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  5 ביוני 1998 (בגיל 81)
 מדינה:  ישראל 
 תאריך עלייה:  1924
 השכלה:  אוניברסיטת לונדון  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 תקופת כהונה:  ?–1998 
 תקופת הפעילות:  ?–1998 
 
אליעזר מלחי (13 באפריל 1917 – 5 ביוני 1998) היה שופט בית המשפט המחוזי בתל אביב שהועמד לדין באשמת שוחד וזוכה, אך החליט להתפטר מתפקידו. פרשת העמדתו לדין עוררה עניין רב בציבור הישראלי.
קורות חיים

מלחי נולד בסנקט פטרבורג שברוסיה, בנם של ליובוב (אהובה) לבית גרייבסקי ושלמה זלצמן, מו"ל ופעיל ציוני ברוסיה ובארץ ישראל.
בשנת 1924 עלה לארץ ישראל עם הוריו. בשנת 1934 סיים את לימודיו בגימנסיה הרצליה, ולאחר שנה נסע ללמוד משפטים באוניברסיטת לונדון, שם קיבל בשנת 1939 תואר בוגר במשפטים, עבר את בחינות הלשכה ושב ארצה. בשנת 1941 עבר בארץ את הבחינה לעורכי דין זרים והוסמך כעורך דין על ידי שלטונות המנדט. הוא היה בריסטר, מונה לשופט שלום בארץ ישראל, וזמן קצר לאחר מכן מונה לשופט בית המשפט המחוזי. בנוסף פעל כמרצה בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה.
בין השנים 1963–1964 כיהן, במקביל לכהונתו כשופט, כנגיד של רוטרי ישראל.
אליעזר היה נשוי לרחל לבית רפאלי. ב-1947 נולד להם בן, שלמה.
קורות חיים > המשפט

בשנת 1966 טענה עו"ד יונה סופר, שהכירה את מלחי בעת שלמדה משפטים בבית הספר שבו לימד, ולאחר מכן כמתמחה בבית המשפט המחוזי, שתיווכה במתן שוחד מנאשם למלחי. במהלך חקירתו בחר מלחי שלא לקיים כל קשר עם אמצעי התקשורת, חרף העניין הרב שאלה גילו בסיפור. עו"ד סופר קיבלה מעמד של עד מדינה, ומלחי הועמד לדין, וכפר בכל ההאשמות. משפטו התקיים בבית-המשפט המחוזי בירושלים החל מיוני 1966, ובמהלכו טענה ההגנה לקיום קשר רומנטי בין מלחי, שהיה נשוי, לסופר, ושקשר זה הוא הרקע לתלונתה.
במהלך המשפט התחוללה מלחמת ששת הימים, ובעקבותיה ניתנה חנינה כללית. למלחי הוצע ליהנות מחנינה זו, אך הוא בחר להמשיך במשפטו, שנוהל על ידי השופט צבי עלי בקר בבית המשפט המחוזי בירושלים, על-מנת שיזוכה. ב-7 במרץ 1968 נפסק כי מלחי זכאי. אף על פי כן, כיוון שהייתה כוונה להעמידו לדין משמעתי בהקשר של אותה פרשה, ביקש מלחי מהוועדה למינוי שופטים שתאשר לו יציאה לפנסיה מוקדמת. משנדחתה בקשתו, הוא הגיש מכתב התפטרות, וב-18 ביולי 1968 החליט שר המשפטים יעקב שמשון שפירא לקבל את התפטרותו כבר למחרת היום, ובכך נמנעה פתיחת ההליך המשמעתי. במכתב ההתפטרות הסביר מלחי את החלטתו: ”אין בכוחי – לא בבריאות ולא בכסף – לעבור שוב בנתיב הייסורים, למרות שלדעתי הייתי יכול להסביר גם הפעם את הטעון הסבר”.
מלחי המשיך לפעול כעורך דין וכבורר.
בניסיונותיה של המשטרה לאסוף מידע שיפליל את מלחי, נעשה שימוש גם בהקלטת סתר של שיחות טלפון. טענות על תקינותה של פעילות זו עיכבו את קידומו של מי שיזם והורה להקליטן, בנימין זיגל, לימים מייסדה של היחידה הארצית לחקירות הונאה.
משפטו של מלחי עורר עניין עצום בציבור הישראלי. כחלק מעניין זה, כתב יגאל לב מחזה בשם "זעקת השתיקה", שעלילתו מבוססת במידה רבה על פרשת מלחי. המועצה לביקורת סרטים ומחזות התירה את הצגתו של המחזה, ובנובמבר 1966 החלה הצגתו. כשנודע העניין ליועץ המשפטי לממשלה, פנה אל המועצה שתבטל את ההיתר שנתנה, עד לסיום המשפט, בשל דמיונו של המחזה למשפט. המועצה דחתה דרישה זו, ובשל כך עתר היועץ המשפטי לבג"ץ. בג"ץ פסק כי הצגת המחזה עשויה להשפיע על מהלך משפטו של מלחי או על תוצאותיו, ולכן ”המועצה חייבת הייתה לסרב לתיאטרון את מתן ההיתר המבוקש, ומשנתנה – חייבת הייתה לבטלו, ואם היא לא עשתה כן, ייעשה הדבר על ידי בית-המשפט”. בהתאם לכך אסר בג"ץ את הצגת המחזה כל עוד לא ניתן פסק-דין סופי במשפטו של מלחי.
ספריו

תסקיר תולדות המשפט בארץ ישראל, 3 כרכים, תל אביב: בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה, תש"י. (התוכן: כרך א: תולדות המשפט בארץ ישראל עד הכבוש הבריטי בשנת 1917; כרך ב: תולדות המשפט בארץ ישראל ממלחמת העולם הראשונה ועד מלחמת העולם השניה; כרך ג: המשפט בארץ ישראל עם סיום שלטון המנדט הבריטי)
תולדות המשפט בארץ ישראל: מבוא היסטורי למשפט במדינת ישראל, מהדורה ב, תל אביב: דינים, תשי"ג 1953.
לקריאה נוספת

גדעון רייכר, ללא גלימה: משפט מלחי, רמת גן: מסדה, 1968
הערות שוליים

↑  אליעזר מלחי באתר GRAVEZ
↑  28 עורכי דין חדשים, דבר, 29 באוגוסט 1941.
↑  החל בירור משפטו של השופט מלחי באשמת שוחד, דבר, 19 בספטמבר 1966, המשך
↑  5 שופטים יעידו מטעם התביעה במשפט השופט מלחי הנאשם בלקיחת שוחד, מעריב, 9 ביוני 1966
↑  "מעולם לא לקחתי, לא ביקשתי ולא הסכמתי לקבל שוחד", דבר, 8 ביולי 1966
↑  השופט א. מלחי זוכה מאשמת קבלת שוחד בעת מילוי תפקידו, דבר, 8 במרץ 1968, המשך
↑  נדחתה בקשת השופט מלחי לצאת לגימלאות, דבר, 9 ביוני 1968
↑  השופט מלחי התפטר; יפסיק לכהן מהיום, דבר, 19 ביולי 1968
↑  בג"ץ 381/66 היועץ המשפטי לממשלה נגד המועצה לביקורת סרטים ומחזות, פד"י כ(4) 757, ניתן ב-18 בדצמבר 1966.
↑  ביקורת: ד"ר א. אנקוריון, בקורת ספרים: "תולדות המשפט בא"י", דבר, 11 בדצמבר 1953.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007523170505171  ISNI: 0000 0000 4222 9920  LCCN: no93010009  VIAF: 75886808   WorldCat (עם VIAF): 75886808
כפר טוב (יישוב קדום)

כפר טוב היה כפר יהודי גדול בתקופת המרד הגדול, ככל הנראה במערב הר יהודה. היישוב נזכר, בצורה יוונית של שמו הארמי (כפר-טבא), במלחמות היהודים ד,8,א. בעת מסע אספסינוס ליהודה מסופר כי הוא 'לכד שני כפרים גדולים בארץ אדום בתווך, בית-גברי (בית-גוברין) וכפר-טבא ... והעמיד בכפרים האלו משמר מאנשי חילו, למען יפשוט על ארץ ההרים להחריבנה' (תרגום שמחוני, עמ' 268).
בעיית הזיהוי

בחקר התקופה מקובל לזהות את כפר-טבא זה עם ח' א-טייבה. בחקר המקרא לא שמו די לב לכך, והציעו לזהות כאן את עפרה שביהודה, מבלי להתמודד עם הזיהוי בכפר-טוב. מכל מקום זיהוי כפר-טוב מאושש דיו, ח' א-טייבה מהווה את הנקודה החשובה ביותר בעליה מאזור בית-גוברין אל 'ארץ ההרים', וההתאמה למסופר במלחמות היהודים כמעט מלאה.
לעומת זאת נראה כי אין לזהות באתר זה את עפרה המקראית שביהודה. אפילו נניח כי לשם 'כפר-טוב' מימי בית שני קדם שם מקראי אחר, מכל מקום הבסיס לזיהוי עפרה נשמט שהרי הזיהוי נסמך על הטבת השם בפי דוברי הערבית, כמו אתרים אחרים בהם השם טייבה או טייבת אל-איסם (טובת השם) בא להטיב את השם עפרה, הדומה ל'עפרית' בערבית, שמשמעותו שד או רוח רעה. כיוון שבתקופת בית שני לא היה צורך להטיב את השם 'עפרה', מתברר שאין סיבה להניח כי עפרה המקראית שביהודה שכנה דווקא כאן. לא ידוע על יישוב מקראי באזור זה ששמו דומה לשם כפר טוב, אבל ייתכן שהתקיים כזה ושמו נשמט ממקורותינו.
הממצא הארכאולוגי בח'רבת א-טיבה

ח' א-טיבה נחלקת לשתי גבעות: אתרים 1-2/37/309{15-10} בסקר ישראל. בגבעה המערבית (1), הנמוכה יותר, נתקיים עיקר היישוב הקדום. בגבעה המזרחית (2) עיקר היישוב המאוחר, כיסויה צפוף וייתכן שחלק מהתקופות שנתקיימו קודם לתקופה הביזנטית נעדרות עקב כך מהרישום (באתר רגיל נמצאים החרסים הקדומים בדרך כלל בטרסות הנמוכות, ואילו כאן החומר מטרסות אלה גובל באתר 1 הנמוך ושויך אליו, למרות שחלק מהחומר אולי נסחף מאתר 2 שמעליו). נ"צ 1531.1072 (במזרחית 1533.1072), גובה מוחלט 784 מ' (במזרחית כ־788- מ'), גובה יחסי כ3- מ' (לכל אחת מהן ביחס לסביבתה), תצפית כללית טובה, וטובה מאד מערבה לכיוון השפלה, שטח מרבי של כל חורבה כ־20- דונם, וביחד כ־40- דונם או יותר. ראשית היישוב בגבעה המערבית (1) בתקופת הב"ק 1 (כ5- דונם). לאחר פער היא חוזרת ונושבת בתקופת הב"ת 2 (כ6- דונם), ושוב פער עד תקופות הברזל 1 (כ10- דונם) ו2-א (כ14- דונם). נראה שכבר בתקופת הברזל 2ב מתפשט היישוב גם לגבעה המזרחית, והשטח מגיע יחד לכ15- דונם. בתקופת הברזל 2ג שיא היישוב בחורבה המערבית, וביחד כ־27- דונם. בתקופת הברזל 2ד ניטשת זמנית הגבעה המזרחית, וגם במערבית מצטמצם השטח לכ8- דונם: נראה שהאתר נפגע קשה במעבר בין שלבים אלו, ככל הנראה כתוצאה ממסע סנחריב. בהמשך חוזרת ונושבת הגבעה המזרחית, והשטח המשותף מגיע לכ19- דונם בתקופה הפרסית וכ15- דונם בהלניסטית. בתקופה הרומית יורד השטח לכ8- דונם ולא נמצאו שרידים בגבעה המזרחית. על מנת לקיים את הזיהוי בכפר-טוב הגדול צריך להניח כי לפחות שרידי התקופה הרומית 1 השתרעו גם מתחת לחורבה המאוחרת. בתקופה הביזנטית מגיע האתר המזרחי לשיאו, וביחד כ־32- דונם. בתקופות האיסלמיות מיושבות שתי החורבות בהיקף חלקי, כ־12- דונם יחד.
נוכח רציפות היישוב באתר, יש קושי בהנחה כי שמו שונה דרסטית במעבר לימי בית שני, אולם לא מוכר שם מקראי דומה העשוי להתאים לאתר. יצוין שכאחד האתרים הבולטים בתקופת ההתנחלות הממשיך קיומו גם לאחריה, העדרו מהמקורות המקראיים יוצא דופן באזורנו. מבין יישובי תקופת הברזל 1 ביהודה הממשיכים קיומם לתקופת הברזל 2, ומבין אתרי שלב 2ג שבאותו סדר גודל, זה היחיד שאין לו הצעת זיהוי מקראית סבירה או לפחות אפשרית. האתר מצוי בתחום קבוצה 6 ברשימות הערים מיהו' טו\יח, קבוצה שחלק מעריה מזוהות בסבב "כיסאות מוזיקליים" בין כמה אתרים קטנים יותר מח' א-טיבה (אשען וינים, ע"ע).
הערות שוליים

↑  F.M. Abel, Géographie de la Palestine, tomes I-II (3ème édition, 1967), Paris 1938, tome II, p. 294.
↑  ש. קליין, ארץ יהודה, תל אביב, תרצ"ט, עמ' 100–101.
↑  מיכאל אבי-יונה, גאוגרפיה היסטורית של ארץ-ישראל: למן שיבת-ציון ועד ראשית הכיבוש הערבי, ירושלים, תש"ט, מהדורה רביעית מתוקנת תשמ"ד, עמוד 113.
↑  אבי עופר, הר-יהודה בתקופת המקרא (עבודת דוקטור), אוניברסיטת ת"א, תשנ"ג (1993),
↑  למשל אנציקלופדיה מקראית כרך ו' טור 322, ושם ספרות נוספת.
בג"ץ ידיד נגד הכנסת

פסק הדין בבג"ץ 687/15 דוד ידיד, עו"ד ונוטריון נ׳ הכנסת ניתן ב-9 ביולי 2015. מפי הנשיאה מרים נאור והשופטים חנן מלצר ונעם סולברג. פסק הדין עוסק בחוקתיות התיקון לחוק נכי רדיפות הנאצים (שכר טרחה) הקובע ששכר הטרחה המקסימלי של עורך דין שמטפל בניצול שואה שמבקש לקבל תגמולים יוגבל. נוסף לכך, ניצולי שואה יהיו זכאים לקבל בחזרה שכר טרחה עודף שכבר שולם.
ההתפתחויות והאירועים שהובילו לחקיקת החוק

שתי התפתחויות משמעותיות הובילו לתיקון החוק:
1. החלטת בית המשפט העליון כי גם יהודי לוב נרדפו על ידי הנאצים – טרם החלטה זו, ניצולי שואה שברחו מלוב היו צריכים להוכיח בצורה פרטנית שהם ברחו בגלל רדיפות של נאצים ובניגוד להם יהודי אירופה לא היו צריכים להוכיח זאת. בעקבות החלטה זו – שחלה גם על יהודי לוב שקיבלו כבר פסק דין חלוט – אותם יהודים יוצאי לוב קיבלו זכאות גורפת לפיצויים מכוח חוק נכי רדיפות נאצים, ובעקבות זכאות זו הליך קבלת הפיצויים הפך פשוט יותר.
2. תיקון לחוק הגרמני –  בשנת 2002 חוקק חוק שקבע שניצולי השואה זכאים לתשלום בגין עבודתם בגטאות. בשנת 2014 תוקן חוק ולניצולי השואה הוענקה בחירה בין המשך קבלת הקצבה שלהם כפי ששולמה להם עד כה או לחלופין קבלת קצבה בצורה רטרואקטיבית (החל מתאריך 1.7.1997) בתנאי שתהיה הפחתה מסוימת של סכום הקצבה. בעקבות תיקון זה הליך קבלת הפיצויים הפך פשוט הרבה יותר.
בעקבות התפתחויות אלה, הליך קבלת התגמולים עבור ניצולי שואה הפך להרבה יותר פשוט ומספר ציבור הזכאים גדל משמעותית, דבר שהעלה משמעותית את שכר הטרחה שעורכי דין גובים. במקום הליכים משפטיים מורכבים, ברוב המקרים כל שנדרש הוא למלא טופס. עם זאת, עורכי הדין לא הקלו בשכר טרחתם וקרו מספר רב של מצבים בהם ניצולי שואה שילמו סכומי כסף גבוהים (מתוך ניצול) על מנת שיעזרו להם באותם טפסים פשוטים. הדברים הללו הובילו לחקיקת תיקון מס׳ 20 לחוק נכי רדיפות נאצים (הגבלת שכר טרחה).
פסק הדין

בחלקו הראשון של פסק הדין עולה הטענה כי יש פגיעה בחוק יסוד חופש העיסוק ובחוק יסוד כבוד האדם וחירותו. פסק הדין קובע שתיקון החוק אינו פוגע בזכויות באופן שלא עולה בקנה אחד עם חוקי היסוד של מדינת ישראל. כדי לקבוע האם ההתנגשות בין החוק לבין חוקי היסוד היא תקינה, בית המשפט בחן את תנאי פסקת ההגבלה. בית המשפט קבע כי החוק לא פוגע בזכויות שלא עולות בקנה אחד עם חוקי היסוד, כיוון שהוא כולל מנגנוני ריכוך לדרישה הקשה של החזרת כספים.
בחלקו השני קבע פסק הדין שהתחולה הרטרואקטיבית היא חיונית, כיוון שבלעדיה החוק הופך להיות חסר משמעות. רוב ניצולי השואה שהתיקון נועד להיטיב עמם כבר חתמו על הסכמי שכר טרחה. אם החוק לא יחול רטרואקטיבית, הוא לא יגן עליהם. בית המשפט מוסיף שהתחולה הרטרואקטיבית צודקת גם ביחס למי שכבר שילמו את שכר הטרחה, שכן אין להבחין בין מי שהזדרזו לשלם שכר טרחה לבין מי שלא. לכן, צודק לאפשר לניצולי שואה לדרוש את כספם בחזרה.
החוק נחקק בהליך מזורז כיוון שהכנסת עמדה להתפזר. לכן בחלקו השלישי התייחס בית המשפט לשאלה אם נפל פגם בשורש הליך החקיקה שמצדיק את ביטול החוק. בית המשפט קבע שבכדי לפסול חוק בטענה שהליך החקיקה נפגם, הפגם צריך להיות קשה ונדיר – פגם שיש בו פגיעה קשה בעקרונות יסוד של הליך החקיקה. במקרה זה לא מדובר בפגם כזה, שכן על אף שהליך החקיקה נעשה באופן מזורז, לחברי הכנסת הייתה הזדמנות לגבש את עמדתם בטרם הצביעו.