stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
OpenAI
מוצרים

החברה נוטה להתמקד בתחום למידת החיזוק – אלגוריתם למידת מכונה הלומד באמצעות אינטראקציה עם הסביבה שלו, ובאמצעות קבלת משוב בצורה של תגמול או עונש. החברה נחשבת למתחרה של חברת DeepMind. עם המוצרים שפיתחה החברה נמנים:
מוצרים > DALL-E

DALL-E הוא כלי המבוסס על רשת עצבית מלאכותית, היוצר תמונות מקוריות מתיאורים טקסטואליים. הכלי נחשף על ידי OpenAI בינואר 2021. באפריל 2022 הכריזה החברה על DALL-E 2, גרסה משופרת של המוצר, אשר לעומת קודמתה מסוגלת לייצר תמונות ריאליסטיות, מפורטות יותר ובעלות רזולוציה גבוהה יותר. ובאוקטובר 2023 יצא DALL-E 3, שהוטמעה לתוך ChatGPT (בגרסת התשלום) ולתוך Microsoft Bing בחינם.
מוצרים > ChatGPT

מוצר זה, שהושק לציבור הרחב בנובמבר 2022, הוא כלי בינה מלאכותית המספק ממשק שיחה המאפשר למשתמש לשאול שאלות ולקבל תשובות בשפה טבעית ובמהירות. ChatGPT הושק בנובמבר 2022 והגיע למיליון משתמשים בתוך 5 ימים בלבד מיום ההשקה.
מוצרים > Search GPT

Search GPT הוא אב-טיפוס של כלי חיפוש חדשני מבוסס בינה מלאכותית, שפותח על ידי OpenAI. הכלי משלב את מודל השפה GPT עם יכולות חיפוש מתקדמות, במטרה לספק תוצאות חיפוש מותאמות ומדויקות יותר. בניגוד למנועי חיפוש מסורתיים כמו גוגל לדוגמה, Search GPT מסוגל להבין את כוונות המשתמש ולהציע תובנות על סמך הקשר השאילתא. במקום להציג רשימה של קישורים לאתרי אינטרנט, המנוע מציג תשובות ישירות ומידע רלוונטי מהתוכן שבאתרים אלו, בשלב ראשוני המנוע יהיה זמין ל-10,000 משתמשי בטא שנרשמו ברשימת המתנה.
מוצרים > קודקס

OpenAI קודקס הוא צאצא של GPT-3, שבנוסף אומן על קוד שנלקח מ-54 מיליון מאגרי GitHub (שירות פופולרי המאפשר למפתחים לאחסן את הפרויקטים שלהם). במהלך 2021 הכריזה החברה כי הכלי ישמש כמנוע השלמה אוטומטית של קוד במסגרת המוצר GitHub Copilot (המציע למתכנת הצעות להשלמת הקוד תוך כדי תכנות). לפי OpenAI, המודל מסוגל ליצור קוד תקין ביותר מתריסר שפות תכנות, ובצורה היעילה ביותר בשפת פייתון.
מוצרים > מיקרוסקופ

OpenAI מיקרוסקופ הוא כלי ויזואליזיציה המאפשר למשתמשים לחקור את פעולתם הפנימית של מודלים שונים בתחום למידת המכונה. זאת, באמצעות ממשק אינטראקטיבי המאפשר לבחון לאילו חלקים מהקלט שהתקבל על ידי המודל ניתן משקל רב יותר בעת ביצוע תחזיות. הכלי מאפשר לקבל תובנות שונות לגבי האופן בו המודל מקבל החלטות ולזהות הטיות פוטנציאליות במודל, ככל שהן קיימות.
מוצרים > Jukebox

Jukebox היא מערכת קוד פתוח ליצירת מוזיקה עם שירה, המבוססת על אלגוריתם שפותח ב-2020. המערכת מקבלת מהמשתמש ז'אנר, אמן וקטע קצר של מילים (ליריקה), ומוציאה דוגמאות של שירים. מגזין The Verge ציין כי האלגוריתם "מרשים מבחינה טכנולוגית, אך התוצאות נשמעות כמו גרסאות של שירים הנשמעים מוכרים". מגזין Business Insider הביע ביקורת חיובית יותר, וקבע כי "חלק מהשירים שנוצרו על ידי המערכת הם קליטים ולגיטימיים".
מוצרים > Sora

Sora היא מערכת חדשנית להמרת טקסט לווידאו שפותחה על ידי OpenAI והושקה בדצמבר 2024, במסגרת אירוע "12 הימים של OpenAI". המערכת מאפשרת למשתמשים ליצור סרטונים ריאליסטיים מתוך הנחיות טקסטואליות, תוך שימוש במודלים מתקדמים המפיקים תוצאות מרהיבות ואמינות. הכלי מיועד למגוון שימושים, החל משיווק ופרסום ועד ליצירת תוכן אמנותי וחינוכי, ומדגים את יכולות הבינה המלאכותית של OpenAI להביא פתרונות חדשניים לעולם המדיה הדיגיטלית.
מודל עסקי

OpenAI הוקמה תחילה כארגון ללא מטרות רווח.
עם זאת, לאחר מספר שנים, הוחלט בתחילת מאי 2019, להפוך את החברה ל"חברה בעלת רווח מוגבל", מודל ייחודי, המשלב בין הרצון המקורי להיות חברה למטרת מחקר "טהור", לבין הרצון למשוך משקיעים בכל זאת. המודל (בפישוט מסוים) מציע לכל משקיע, החזר ורווח עבור השקעתו, עד פי 100 מאשר סכום ההשקעה.
מכיוון שמכפלת רווח של 100 היא נדירה מאוד בעולם ההשקעות, והסיכוי שאכן משקיע יגיע ל"תקרה" זאת הוא נמוך מאוד, יש רבים בקהילה העסקית אשר קוראים להתייחס ל-OpenAI פשוט כחברה רגילה למטרות רווח. בהקשר זה, חוקרים מסוימים טענו שהמעבר של OpenAI למודל למטרות רווח אינו עולה בקנה אחד עם טענותיה כי מטרת החברה היא "דמוקרטיזציה" של בינה מלאכותית. במגזין Vice News פורסמה טענה לפיה "באופן כללי, מעולם לא הצלחנו לסמוך על משקיעי הון סיכון לשיפור האנושות".
מודל עסקי > מטרות המיזם

לטענת מייסדיה, הקמת OpenAI כמלכ"ר נעשתה בשל רצונם למקד את המחקר בתרומה חיובית לטווח ארוך לאנושות. לדברי המייסדים, קיים חשש לסיכון קיומי עקב התפתחות הבינה המלאכותית, ובדגש על בינה מלאכותית "כללית" (כזו המסוגלת לבצע מגוון רחב של משימות, להבדיל מלהיות מתוכננת או מאומנת במיוחד לביצוע משימה מסוימת). עם זאת, לטענתם, הנגשת הבינה המלאכותית לציבור הרחב ממתנת סיכון זה, להבדיל ממצב שבו יכולת הבינה המלאכותית נמצאת אצל גורמים פרטיים בודדים בלבד. הפילוסוף ניק בוסטרום הביע סקפטיות לגבי גישה זו, וטען כי: "אם יש לך כפתור שיכול לעשות דברים רעים לעולם, אתה לא רוצה לתת אותו לכולם".
רועי עידן (צלם)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 באוגוסט 1980 ט"ז באלול ה'תש"מ
 נרצח:  7 באוקטובר 2023 (בגיל 43) כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד כפר עזה
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  המכללה האקדמית ספיר 
 צאצאים:  מיכאל, עלמה ואביגיל
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס המכון הישראלי לעיתונות 
 
רועי עידן (28 באוגוסט 1980 – 7 באוקטובר 2023) היה צלם עיתונות שעבד באתר החדשות "ynet" וב"ידיעות אחרונות". נרצח על ידי מחבלי חמאס בטבח כפר עזה במסגרת טבח שבעה באוקטובר.
ביוגרפיה

רועי עידן היה בוגר תיכון צפית ומחלקת "הנדסאי צילום ומדיה דיגיטלית" במכללת ספיר, צלם עיתונות בקבוצת ידיעות אחרונות, יוצר סרטים דוקומנטריים ווידאו ארט. עבד בקטגוריית הצילום בסיקור גזרת רצועת עזה במשך 12 שנים. עבודותיו הוצגו במוזיאונים ובערוצים.
עידן נהג לעקוב מדי שנה אחר זרזירים באזור הנגב ולתעד אותם, כתבות עם תיעודיו פורסמו בעיקר ב-"ynet".
עם פרוץ טבח שבעה באוקטובר החל עידן לתעד מחבלים בעלי מצנח רחיפה מגיעים אל הקיבוץ שלו, כפר עזה, ושלח למערכת "ynet". בין השעות 06:30 ל-07:30, נקטע הקשר שלו עם המערכת. רועי נחשב לנעדר מתחילת המתקפה, ורק ב-18 באוקטובר 2023 זוהו גופתו וגופת אשתו, סמדר. בתו אביגיל, שהייתה בת 3.5 נחטפה לעזה, ושני ילדיו הגדולים מיכאל ועמליה הסתתרו בארון בבית וניצלו.
על פי השערות נוספות, נורתה אשתו סמדר בראשה טרם רציחתו, ובזמן שניסה להגן על בתו אביגיל, הוא נורה למוות.
ב-26 בנובמבר 2023 שוחררה בתו אביגיל משבי חמאס במסגרת עסקת שחרור השבויים.
הנצחה והוקרה

ב-15 בינואר 2024, זכה עידן בפרס המכון הישראלי לעיתונות על "הצטיינות בעבודה עיתונאית אמיצה וחסרת פשרות".
באוקטובר 2024 הוכרז כי יוענק לשני ילדיו הבוגרים אות נשיא המדינה לגבורה אזרחית.
הערות שוליים

↑  אסף קמר וליאור אל-חי, "רועי היה מקצוען. קול שפוי בסיר לחץ". ynet נפרד מלוחם תקשורת עם מצלמה, באתר ynet, 19 באוקטובר 2023
1 2  סגל ההוראה, באתר קמרה אובסקורה
1 2 3  צלם ynet רועי עידן נרצח בכפר עזה עם אשתו, הבת הקטנה נעדרת, "חבר טוב ואדם מיוחד ויקר", באתר ערוץ 7, 18 באוקטובר 2023
↑  ארז ארליכמן, צפו: אלפי זרזירים במופע אקרובטי באוויר, באתר ynet, 28 בינואר 2013
↑  רועי עידן, תיעוד: מאות זרזירים במופע אווירי בנגב, באתר ynet, 1 בינואר 2020
↑  מתן צורי, דרכם האחרונה של צלם ynet רועי עידן ואשתו סמדר שנרצחו בטבח בכפר עזה: "לא יודעים איך נמשיך מכאן", באתר ynet, 20 באוקטובר 2023
↑  לאחר שנחשב כנעדר אותרה גופתו של רועי עידן תושב כפר עזה, באתר ישובניק
↑   עידו דוד כהן, צלם ynet רועי עידן ובתו בת השלוש אביגיל נעדרים מאז תחילת המלחמה, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2023
↑  14 חטופים נוספים משתחררים - אלה סיפוריהם, באתר ‏מאקו‏, 26 בנובמבר 2023
↑  פרס המכון הישראלי לעיתונות לצלם שנרצח בטבח, באתר ערוץ 7
↑  לראשונה: פרס ע"ש הצלם רועי עידן ז"ל הוענק ל-3 צלמי עיתונות במוז"א, באתר ארגון העיתונאים והעיתונאיות בישראל, ‏5 בדצמבר 2023
↑  שושי חתוקה, ‏עמית מן ז"ל וילדי משפחת תעסה: אות נשיא המדינה לגבורה אזרחית, באתר ‏מאקו‏, 9 באוקטובר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012802842805171  VIAF: 7340171976985218240000   WorldCat (עם VIAF): 7340171976985218240000 
סיפורם של מיכאל ועמליה, ילדיו של רועי עידן, בתערוכת סיפורי גבורה ב"מרכז כיוונים" באשדוד, 2024
אמנות

ערך זה עוסק בפעילותו של אמן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
The Tribuna of the Uffizi (אנ') של יוהאן זופני (אנ')
המונה ליזה, אחת מיצירות האמנות המפורסמות בעולם
אָמָּנוּת (יש לקרוא ולכתוב: אוֹמָנוּת, להבדיל מאֻמָּנוּת) היא יצירה אסתטית. אמנות, היא שם כולל לפעילויות האנושיות שאינן נעשות על פי תבנית פעולה קבועה, מחייבת ומוגדרת מראש, אלא נתונה לשיקול דעתו, פרשנותו ויצירתיותו של האָמָּן (או אֳמָן, יש לקרוא: אוֹמָן), והמתבססת על כישרונו המיוחד. עם זאת, היא יכולה להיעשות (ולמעשה אכן נעשית) על פי כללים ובמגבלות (לעיתים חמורים), שבמסגרתם מתבטא חופש היצירה של האמן. ביצירת אמנות באים לידי ביטוי רגשות האמן וכישרונותיו, וכן ייחודיותו. האמנות תופסת מעמד מרכזי בתרבות האנושית, ובשל כך נכללים בתחום האמנות ענפים רבים ומגוונים. האמנות קשורה בטבורה עם האסתטיקה.
אמנות היא אוניברסל אנושי: בכל תרבויות האדם קיימת אמנות, ואותם תחומי אמנות מופיעים בכל התרבויות.
אמנות כישות

ההגדרה של האמנות והאסתטיקה בדרך כלל מגיעה מכמה נקודת מבט שונות. ניתן להגדיר את האמנות ככוונה של האמן, כפי שאנו מוצאים בכתביו של ג'ון דיואי. אמנות יכולה להיחשב כנמצאת בתגובה או ברגש של הצופה, כפי שטולסטוי טוען. לדעת דנטה, ניתן להגדירה כאופיו של החפץ עצמו או כפונקציה של ההקשר של החפץ. עבור אפלטון, אמנות היא חיקוי. יש תוקף מסוים לכל אחת מהפרספקטיבות האלה, והגדרה מועילה של האמנות להתייחס לכל הקטגוריות האלה.
אמנות קשורה בדרך כלל גם ליכולת רבה או לשליטה במדיום. היא גם עשויה להתייחס לשימוש המפותח והמועיל בשפה בצורה עמוקה ומדויקת. שיפוט של העניינים האלה מצריך בסיס לביקורת: צורה לבדוק, האם ההשפעה של דבר על החושים מספיקה על מנת שייחשב כאמנות, האם יש להחשיבו כיפה או כמכוער. חישה תמיד מושפעת מהניסיון, כך שהתגובה לאמנות כ"יפה" או "מכוערת" היא בהכרח סובייקטיבית. אסכולות רבות הציעו את ההגדרות שלהן לאיכות, אך כולם מסכימים בנקודה אחת: ברגע שנעשתה הבחירה האסתטית, הערך של יצירת האמנות מוערך על פי היכולת שלו לעלות מעל לגבולות של המדיום הנבחר, ולהגיע למקום אוניברסלי כלשהו (שבדרך כלל, באופן מפתיע, הוא אישי ביותר).
האמנות יכולה גם לפנות אל הרגש האנושי. היא יכולה לעורר תחושות אסתטיות או מוסריות, ואפשר להבין אותה כצורת תקשורת של הרגשות האלה. אמנים צריכים להביע את עצמם כך שהקהל שלהם יתעורר, אך הם אינם צריכים לעשות זאת באופן מודע. האמנות חוקרת את הרגשות האנושיים ואת הדרכים לעורר אותם – ואמנות טובה מפיקה דבר-מה חדש ומקורי ביחס לאחד משני ההיבטים האלה.
לדוגמה, צילום. האם צילומים ללא פוזה של ה"חיים האמיתיים" יכולים להיחשב כאמנות? התשובה הרגילה היא כן, אם כי רבים מהצילומים האלה פשוט משחזרים במכונה את מה שאנשים יכולים לראות בעיניהם. אך הרפרודוקציה אינה נייטרלית; יש פה בחירה שנעשית על ידי האמן. זוהי גם אחת מהמטרות של האמנות: להביא את החפצים של היומיום להקשר חדש.
צורות שונות של אמנות

ישנו מגוון רחב של אמנויות, כולל אמנויות חזותיות ועיצוב, אמנויות דקורטיביות, אמנות פלסטית, ואמנויות הבמה. הביטוי האמנותי יכול להיות בצורות רבות: ציור, רישום, פיסול, מוזיקה, ספרות, תיאטרון, מחול ואדריכלות הן הצורות המוכרות ביותר. אך מאז עידן המודרניזם, הפוסט מודרניזם ועל רקע המהפכה הטכנולוגית, צורות חדשות עלו. אלה כוללות את הקולנוע, הצילום, הקומיקס, הווידאו, מיצבים, אמנות מושגית לסוגיה, אמנות מחשב ואף משחקי וידאו.
סוג ייחודי של אמנות הוא האמנות העממית (מעשיות, אגדות, שירי-עם וכו'), המתגבשת לכדי פולקלור תרבותי.
בתוך כל צורת אמנות קיימים מגוון רחב של תחומים. לדוגמה, ציור יכול להיות דומם (still life), פורטרט, או ציור נוף, ויכול לעסוק בנושאים היסטוריים או ביתיים. בנוסף, יצירה יכולה לייצג דבר כלשהו או להיות מופשטת.
את רוב צורות האמנות אפשר לחלק לשני סוגים עיקריים: אמנות טהורה (fine art), ואמנות יישומית. באמנויות החזותיות, אמנות טהורה מתייחסת לציור ופיסול, אמנויות שאין להן פונקציה מעשית ושערכן הוא בהנאה החזותית שהן מספקות או ההצלחה שלהן בהעברת רעיונות או רגשות.
בנוסף, אמנות מושגית או אמנות קונספטואלית (Conceptual art) היא אמנות אשר שמה דגש על יצירת האמנות כרעיון אסתטי. ופחות על מימושו החומרי, כחפץ או כאובייקט.
אין לערבב עיצוב, לסוגיו השונים, כולל אדריכלות, עם אמנות. בניגוד לאמנות, מעצבים ואדריכלים למיניהם, יוצרים מוצר או מבנה, לפי מפרט או דרישות של לקוח מסוים. אמן, לעומת זאת, חופשי, לרוב, להביע את עצמו ללא הגבלות אלה. כמו כן, המוצרים והמבנים, בניגוד לחפצי אמנות, צריכים להיות לא רק יפים אלא גם יעילים, ולעמוד בשורה ארוכה של קריטריונים. לעיתים אלה קריטריונים כלליים, כמו מחיר או טכניקת ייצור, כמו בעיצוב תעשייתי. בפעמים אחרות, מדובר בקריטריונים המיוחדים ללקוח המזמין. המונח "עיצוב" מתייחס למספר מאפיינים, ושונה מהמונחים "יופי" ו"סגנון".
השימושים של האמנות

| --- | --- |
 :  ראו גם – טיפול באמנות
ישנם רבים שאומרים[דרוש מקור] כי אמנויות מסוימות אינן מועילות. הגדרה זו מתאימה למערכת ההגדרות של "אמנות כדבר טוב", והיא סובלת מהעדפה מעמדית כנגד עבודה ויעילות. המתנגדים לדעה זו טוענים[דרוש מקור] כי לכל פעילות אנושית יש תועלת כלשהי, וכי לחפצים אלה, שטוענים להיות "לא מועילים", יש בעצם תפקיד בנאלי למדי של ניסיון למיסטיפיקציה והצדקה של מדרג חברתי שרירותי. מלבד זאת, יש לזכור שהכוונה במילה "מועיל" בהקשר זה היא של מועיל גשמית, בעוד שיצירות אמנות יכולות להועיל מבחינה נפשית לאמן ולצרכן האמנות.
ה"שימוש" של האמנות מנקודת המבט של האמן היא כמדיום של ביטוי. אם נסתכל על האמנות כמכשיר, אפשר לדבר על כמה פונקציות שונות שלה, מפרספקטיבות שונות. מנקודת המבט של האמן, היא מאפשרת לסמל רעיונות ורגשות מורכבים בשפה שרירותית, שיש לפרשה. בהקשר חברתי, האמנות יכולה להעלות את המורל הציבורי ולהרגיע את הנפש. מנקודת מבט אנתרופולוגית יותר, היא צורה של העברת רעיונות ומושגים לדורות הבאים בשפה אוניברסלית מסוימת. הפירוש של השפה הזו תלוי מאוד בנקודת המבט ובהקשר של הצופה. מפרספקטיבה סובייקטיבית, לאמנות יש שימושים רבים, והדבר תלוי במצבו של האדם השואל: "מהי התועלת של האמנות?".
חופש אמנותי

חופש אמנותי (אנ') הוא חלק מזכותו של אמן להפיק אמנות על-פי ראות עיניו. בגרמניה קיים חוק "החופש לאמנות" (אנ') חוק הנועד למנוע צנזורה פוליטית. רישום פטנט לעיתים נופל תחת קטגוריה זו. מונח נוסף הוא חירות דרמטית – עיוות עובדות, שינוי מוסכמות הדקדוק או השפה, או עיבוד מחדש של טקסט שכבר היה קיים על ידי אמן לצורך יצירת השפעה אמנותית. במהלך השנים 2012–2013 ערך האומות המאוחדות מחקר מקיף על חופש אמנותי ובתוך כך מחקר בנושא זכויות תרבותיות בראשות פארידה שהיד.
ראו גם

תולדות האמנות
אימפרסיוניזם
אמנות מודרנית
אמנות דיגיטלית
אמנות עכשווית
אמנות ישראלית
אמנות מושגית
פילוסופיה של האמנות
אמנות חזותית
אמנות סיבים
אמנות פמיניסטית
אמנות אפריקאית
ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים
לקריאה נוספת

אורה גולדנברג (עורכת), אמנות: כל ההקשרים, הוצאת עלמ"א - עסקים למען אמנות והוצאת ידיעות אחרונות, 1999
הערות שוליים

↑  art - definition of art in English from the Oxford dictionary, web.archive.org, ‏2016-09-01
↑  Website includes feature articles and reports on violations of artistic freedom
↑  A new global network of organisations defending artistic freedom which was created in October 2012
| השכלה גבוהה |
| --- | --- | --- |
| סוגי מוסדות לימוד | אוניברסיטה (אוניברסיטה לאומית • אוניברסיטה פרטית • אוניברסיטה ציבורית) • מכללה (מכללה אקדמית • מכללה מקצועית) |  |
| תארים אקדמיים | תואר אקדמי • בוגר אוניברסיטה • תארים מתקדמים • מוסמך אוניברסיטה • דוקטור • פוסט-דוקטורט • דוקטור לשם כבוד |  |
| תפקידים ומקצועות | סטודנט • מרצה • סגל אקדמי • רקטור • נשיא • דקאן • פרופסור • מורה מן החוץ • עוזר הוראה ומתרגל • עוזר מחקר |  |
| פקולטות | אמנות • הנדסה • מדעי החברה • מדעי החיים • מדעי הטבע • מדעי הרוח • מדעים מדויקים • משפטים • ניהול • רפואה |  |
| מושגים נוספים | אגודת סטודנטים • אקדמיה • בית חרושת לתארים • חופש אקדמי • מעונות סטודנטים • סילבוס • סמינר • ספרייה אקדמית • עבודה אקדמית • קתדרה • קמפוס • שכר לימוד • תוכנית לימודים• תזה |  |
| מוסדות השכלה גבוהה בישראל | אוניברסיטאות בישראל • מכללות בישראל • מכללות אקדמיות בישראל • מכללות להכשרת מורים בישראל • מכללות מקצועיות בישראל |  |
| פיקוח על ההשכלה הגבוהה בישראל | המועצה להשכלה גבוהה • הוועדה לתכנון ולתקצוב • מרכז ארצי לבחינות ולהערכה • המועצה להשכלה גבוהה (יהודה ושומרון) (בעבר) |  |
| ארגונים אוניברסיטאיים בישראל | ועד ראשי האוניברסיטאות • המועצה המתאמת של הסגל האקדמי הבכיר • הפורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטאות • התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294802205171  BNE: XX525289  BnF: cb11934758p (data)  LCCN: sh85007461  LNB: 000058154  NARA: 10637981  NDL: 00562288  NKC: ph116538
זימונית

מכשיר ביפר מדגם HORIZON
מכשיר זימונית מודרני עם תצוגת מסך LED
זימוּנִית (באנגלית: Pager; מכונה גם: איתורית או בִּיפֶּר) היא מכשיר תקשורת אלחוטי לקבלת מסרים קצרים שמרכז תקשורת משדר בגלי רדיו למנוייו. הזימונית קדמה לטלפון הסלולרי.
מכשירי הזימונית פותחו בשנות ה-50 ובשנות ה-60 של המאה ה-20, ונהיו נפוצים בשנות ה-80. במאה ה-21 הקטינה הזמינות הנרחבת של טלפונים סלולריים מאוד את תעשיית שירותי הזימונית ברחבי העולם. עם זאת, מכשירי זימונית ממשיכים לשמש חלק משירותי החירום בעולם, מכיוון שהכיסוי של מערכות הזימונית המודרניות, בשילוב עם שימוש בתקשורת לוויינית, יכולה להפוך את מערכות אלו לאמינות יותר מרשתות סלולריות במקרים מסוימים, כולל בזמן חירום ואסונות טבע. אמינות זו הובילה ארגוני שירותי החירום בעולם להמשיך להשתמש במכשיר, על פני שירותים סלולריים ומסחריים אחרים, להעברת הודעות חירום.
בישראל קבוצת ביפר ממשיכה לספק שירותי תקשורת לגופי החירום, ההצלה והביטחון של ישראל ושירותי תקשורת עסקיים, על בסיס טכנולוגיה שפותחה במקור למכשירי זימונית.
היסטוריה

בשנת 1949 רשם הממציא היהודי אמריקני אלפרד ג'יי גרוס, שהיה מעורב קודם בפיתוח מכשירי ווקי טוקי, פטנט על תקשורת רדיו חד כיוונית.
אחד משירותי הזימונית הראשונים הושק בשנת 1950, עבור רופאים באזור ניו יורק. הרופאים שילמו 12 דולר לחודש עבור השירות ונשאו מכשיר במשקל 200 גרם, שקיבל הודעות טלפון בטווח של 40 ק"מ ממגדל בו משדר בודד. המערכת יוצרה על ידי חברת Reevesound והופעלה על ידי חברת Telanswerphone. בשנת 1960 שילב ג'ון פרנסיס מיטשל אלמנטים של מכשירי הקשר והרדיו לרכב של חברת מוטורולה, כדי ליצור את מכשיר הזימונית הראשון שעשה שימוש בטרנזיסטורים. ומאותו זמן, טכנולוגיית הזימונית השתפרה במהירות והמכשיר הפך פופולרי לתקשורת עם עובדי שירותי חירום.
בשנת 1962 השיק מונופול התקשורת של ארצות הברית חברת "בל" (Bell) את מערכת הרדיו "Bellboy". זו הייתה המערכת המסחרית הראשונה לזימון אישי. המערכת הייתה גם אחד היישומים הצרכניים הראשונים של הטרנזיסטור (שהומצא על ידי Bell Labs ב-1947), שעליו קיבלו שלושה ממציאי Bell Labs פרס נובל לפיזיקה בשנת 1956. המכשיר היה בערך בגודל של מכשיר שלט קטן לטלוויזיה, שהיה יכול להיכנס לכיס או לארנק של הלקוח, הישג לא קטן באותה תקופה. ה-"Bellboy" היה מסוף שהודיע למשתמש כאשר מישהו ניסה להתקשר אליו. כאשר האדם קיבל אות קולי (זמזום) במכשיר, המשתמש מצא טלפון והתקשר למוקד השירות, שהודיע למשתמש על הודעת המתקשר.
החל מאמצע שנות השמונים של המאה ה-20 הפכו שירותים מסוג זה לפופולרים בקרב גורמי חירום ואנשי מקצוע. שירותי התקשורת הופעלו או על ידי תחנת בסיס מקומית, או באמצעות מספר טלפון שהוקצה לכל מכשיר בנפרד. בשנת 1983 אישרה רשות התקשורת הפדרלית בארצות הברית שימוש גם בתקשורת לוויינים כחלק מרשת הזימונית, כך שהפריסה של השירות התרחבה באופן משמעותי.
תעשיית הזימונית הגיעה לשיא בשנות ה-90 של המאה ה-20, עם עשרות מיליוני משתמשים ברחבי העולם. בתקופה זו גם פותחו יישומים חדשים לטכנולוגיה והיא הפכה להיות דו-כיוונית, ולא רק חד-כיוונית (בה רק ניתן לקבל הודעות אך לא לשלוח אותם ישירות מהמכשיר). כך לדוגמה חברת פוינטר טלוקיישן הישראלית (במקור "נקסוס מערכות תקשורת"), פיתחה מערכת לאיתור כלי רכב ולקריאת נתונים מרחוק, באמצעות זימונית דו-כיוונית. בנוסף הושקו מכשירים שגם קיבלו הודעות קוליות מהמוקד ושימשו כמכשיר הקלטה.
עם הרחבת הפריסה של שירותי תקשורת סלולרית וטלפונים חכמים דעך השימוש בזימונית. חברת מוטורולה, שהייתה היצרנית המובילה בעולם של מכשירי זימונית, הודיעה על סיום היצור שלהם ב-2001.
בשנת 2008 הניבו שירותי זימונית בארצות הברית הכנסות של 2.1 מיליארד דולר, ירידה חדה מהכנסות של כ-6.2 מיליארד דולר ב-2003.
ביפן היו יותר מעשרה מיליון משתמשים בשירותי זימונית ב-1996. ב-1 באוקטובר 2019, ספק שירותי הזימונית האחרון הפסיק את השירות שלו.
בספטמבר 2024 התפוצצו זימוניות חזבאללה בעקבות מתקפה מתוחכמת במכשירים, נהרגו לפחות 13 מחבלים מארגון הטרור חזבאללה ונפצעו כ-4,000.
טכנולוגיה

הזימוניות הראשונות סיפקו רק צפצוף, או סדרה של צפצופים (ומכאן השם "ביפר") שבישרו לנושא המכשיר כי עליו להתקשר למרכז השירות כדי לקבל הודעה שהושארה לו שם. כדי לשלוח הודעה, ניתן היה להתקשר למרכז השירות, לציין את מספר המנוי ואת ההודעה הרצויה. מכשירים מאוחרים יותר אפשרו העברת קוד מספרי למנוי, והמנויים היו יכולים להתקשר למרכז כדי לקבל הודעה מפורטת, או, אם הקוד המספרי היה מספר טלפון, להתקשר לטלפון זה כדי ליצור קשר באופן ישיר עם מי שהשאיר את ההודעה. מכשירים מאוחרים יותר כללו צג טקסט קטן (בדרך כלל בן שורה אחת), עליו הופיעה ההודעה שנשלחה למנוי. מכשירים מודרניים כוללים צג בן כמה שורות.
בשונה ממסרונים (SMS) המשוגרים לטלפונים ניידים, להם יש קשר אינטראקטיבי עם המקור ממנו משודרת ההודעה, לזימוניות אין יכולת כזו, ומשום כך היא לא יכולה לקבל הודעות לאחר ששודרו. אם הזימונית הייתה כבויה או מחוץ לאזור הקליטה בעת שליחת ההודעה, ההודעה לא תוצג, כל עוד לא תשודר מחדש.
למכשירי הזימונית המודרניים יכולת לקלוט בעת ובעונה אחת מספר תדרים, ובכך לקבל גם הודעות קבוצתיות המשוגרות לקבוצות בעלי עניין שמכשירם 'נצרב' על המנוי הקבוצתי. בישראל למשל פועלות קבוצות אזוריות או כלל ארציות של בעלי עניין המקבלים בבת אחת הודעות רלוונטיות כגון: עיתונאים, צוותי מד"א, זק"א, הצלה, משטרה וצה"ל. הודעה לקבוצות אלה משודרת למנוי אחד, אך כל אלו שנצרבו על המנוי יקבלו את ההודעה באותו רגע. ברבות הימים אף הוקמו קבוצות מסחריות שגייסו לעצמן מנויים ותמורת תשלום סמלי הנגבה באמצעות החברה המפעילה את השירות, הם מעבירים להם הודעות בעלי תכנים שונים.
עם עליית הפופולריות של הטלפון הסלולרי, דעכה הפופולריות של מכשירי הזימונית, אם כי עדיין נעשה בהם שימוש בעיקר כדי לשרת את המנויים הקבוצתיים, המזעיקים ומדווחים לכוחות רפואה, הצלה, וביטחון, ואף לעיתונאים, על אירועים בעלי עניין. יתרונה הגדול של הזימונית טמון ביכולת להעביר מסרים מהירים, לכמות משתמשים בלתי מוגבלת ובמחיר הודעה בודדת.
סוגי הביפרים > ביפר שעון

בשנת 1989 השקיה חברת מוטורולה מכשיר זימונית משולב בשעון יד, בעל תצוגה ספרתית. הוא הושק בישראל ב-1991 בשם "ביפר שעון".
סוגי הביפרים > ביפר למערכת התראה

זהו ביפר המקושר למספר מערכות התראה, כגון חיישן לטלפון, חיישן לדלת ולאינטרקום, חיישן התראה לתינוק ועוד. שירות מסוג זה הושק בישראל לראשונה בשנת 1989, בשם "בקרית", מערכת שפותחה על ידי חברת "ויסוניק" הישראלית. מערכת בקרה ממוחשבת הקולטת נתונים מחיישנים שונים: חיישני אזעקה, חיישני טמפרטורה, בקרים מתוכנתים ואחרים, ומשגרת, על פי הנתונים שקיבלה, הודעה דרך מערכת הכריזה האלחוטית של החברה המפעילה. כאשר אחד החיישנים מדווח על נתון חריג, נקלט המידע ב"בקרית", והיא מחייגת מיד למוקד חברת הזימונית. הקשר נעשה ישירות אל מחשב חברת הזימונית, שם נמסר קוד התקלה, והמחשב הופך אותו להודעה כתובה, כפי שנוסחה מראש.
מרטון צ'וקאש

| --- | --- |

מרטון צ'וקאש (2008)
 לידה:  30 ביוני 1966 (בן 58) אינברקרגיל, ניו זילנד
 מדינה:  ניו זילנד, הונגריה 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 מקום לימודים:  טוי ואקאארי (1989)  טוי ואקאארי 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרטון פול צ'וֹקַאש (באנגלית: Marton Paul Csokas; נולד ב-30 ביוני 1966) הוא שחקן קולנוע ניו זילנדי, התפרסם בתפקידים ראשיים בסרטים "XXX","ממלכת גן עדן", "איאון פלקס" ו"נקודת שוויון".
ביוגרפיה

מרטון צ'וקאש נולד בעיר אינברקרגיל שבניו זילנד. אימו מרגרט היא אחות ואביו מרטון הוא מהנדס מכונות. מוצאו של אביו הונגרי ומוצאה של אימו אנגלי, אירי ודני.
צ'וקאש החל ללמוד משחק באוניברסיטת קנטרברי שבכרייסטצ'רץ' ולאחר מכן הועבר לבית הספר למשחק הלאומי של ניו זילנד שבuולינגטון.
קריירה

צ'וקאש החל את דרכו כשחקן באופרת הסבון הניו זילנדית "רחוב שורטלנד" ובתיאטרון, התגלה בשנת 1996 בהפקתו של פיטר ג'קסון "ג'קי בראון גאון" ובדרמה הרומנטית "אנגלית שבורה".
שיחק בתחילת דרכו במותחן האוסטרלי "מסיכת הקוף" ובעשרה פרקים בסדרה "זינה הנסיכה הלוחמת" בתפקיד שר המלחמה בוריאס איתו משתפת הלוחמת זינה (לוסי לולס) פעולה.
בשנת 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפקה הוליוודית גדולה, "שר הטבעות: אחוות הטבעת" בתור בן הלילית הלורד סלבורן, בעלה של בת המלוכה גלדריאל (קייט בלאנשט).
ב-2002 כבר פרץ צ'וקאש בתפקיד הראשי של יורגי, המיליטנט העשיר הזומם להשמיד את בירות אירופה בסרט הפעולה "XXX".
ב-2003 חזר לתפקיד סלבורן בסרט "שר הטבעות: שיבת המלך" ושיחק בתור מר סמית' רוצח סדרתי אוסטרלי בקומדיית הפשע "קנגורו ג'ק".
ב-2004 הופיע במותחן הריגול "זהות במלכודת" בתפקיד ג'רדה, רוצח שכיר בו נאבק ג'ייסון בורן (מאט דיימון).
ב-2005 שיחק בסרט הפעולה "איאון פלקס" בתפקיד טרבור גודצ'יילד, מושל העיר ברגנה ואויבה של המורדת איאון פלקס (שרליז ת'רון), השתתף בנוסף בדרמה ההיסטורית של רידלי סקוט "ממלכת גן עדן" בתור מלך ירושלים גי דה ליזיניאן.
ב-2010 גילם את דמותו של צ'ארלס קינגסלי אביה של אליס (מיה וסיקובסקה) בסרטו של טים ברטון "אליס בארץ הפלאות".
ב-2013 שיחק בסדרת הטלוויזיה "חוצה את הקווים".
בשנת 2017 שיחק בסרטו הביוגרפי של פיטר לנדסמן, "האיש שהפיל את הבית הלבן", בכיכובו של ליאם ניסן.
בשנת 2021 שיחק בתפקיד ראשי לצד שארלוט רמפלינג וג'ורג' פרייר בסרט הקולנוע "Juniper".
חיים אישיים

לצ'וקאש אזרחות כפולה, ניו זילנדית והונגרית. הוא ניהל מערכת יחסים עם השחקנית הצרפתייה אווה גרין אותה הכיר על סט הסרט "מלכת גן עדן", והם נפרדו לאחר ארבע שנות זוגיות.
פילמוגרפיה נבחרת

ג'קי בראון גאון (1996)
אנגלית שבורה (1996)
מסכת הקוף (2000)
שר הטבעות: אחוות הטבעת (2001)
ימי מוסך (2002)
"XXX" ‏ (2002)
מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים (2002)
שר הטבעות: שיבת המלך (2003)
מכונת זמן (2003)
קנגורו ג'ק (2003)
זהות במלכודת (2004)
אווילנקו (2004)
איאון פלקס (2005)
ממלכת גן עדן (2005)
שחרור בעורף האויב (2005)
השיגעון שבאהבה (2005)
רומולוס, אבא שלי (2007)
אליס בארץ הפלאות (2010)
העץ (2010)
South Solitary‏ (2010)
החוב (2011)
בית החלומות (2011)
מהלך גורלי (אנ')‏ (2013)
נקודת שוויון (2014)
ספיידרמן המופלא 2 (2014)
לשרוף את התוכניות שלך (2016)
לאבינג (2017)
Voice from the Stone‏ (2017)
האיש שהפיל את הבית הלבן (2017)
Juniper‏ (2021)
שבלייה (2023)
עצמאי בשטח (2023)
Cuckoo‏ (2024)
החשוד האחרון (2024)
Prizefighter: The Life of Jem Belcher‏ (TBA)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

פלקון (2012)
קלונדייק (2014)
בני החירות (2015)
אדמת הפקר (2015–2017)
המאורות (2020)