stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארי פוטר ואבן החכמים (סרט)
צוות השחקנים

| תפקיד | שחקן | מדבב בעברית |
| --- | --- | --- |
| הארי פוטר | דניאל רדקליף | גומא פריד |
| רון ויזלי | רופרט גרינט | דניאל מגון |
| הרמיוני גריינג'ר | אמה ווטסון | עינת ארונשטיין |
| דראקו מאלפוי | טום פלטון | דני אבידן |
| אלבוס דמבלדור | ריצ'רד האריס | שלמה בר-שביט |
| מינרווה מקגונגל | מגי סמית' | רבקה מיכאלי |
| סוורוס סנייפ | אלן ריקמן | אוהד שחר |
| רובאוס האגריד | רובי קולטריין | חיים טופול |
| נוויל לונגבוטום | מתיו לואיס | ניר לבנברג |
| ורנון דרסלי | ריצ'רד גריפית'ס | איציק סיידוף |
| פטוניה דרסלי | פיונה שו | יעל עמית |
| דאדלי דרסלי | הארי מלינג | דין ברנד |
| קוויריניוס קווירל | איאן הארט | שמעון כהן |
| לורד וולדמורט | ריצ'רד ברמר | מיכה אוזין סליאן |
| רולנדה הוץ' | זואי וונאמייקר | ענת וקסמן |
| ג'יני ויזלי | בוני רייט | מיקי ילון |
| פיליוס פליטיק | ווריק דייוויס | אבי חדש |
| גרגורי גויל | ג'ושוע הרדמן | דור סרוגו |
| וינסנט קראב | ג'יימי ויילט | דור סרוגו |
| לי ג'ורדן | לוק יונגבלאוד | יונתן שחר |
| ארגוס פילץ' | דייוויד בראדלי | יהויכין פרידלנדר |
| ניק כמעט בלי ראש | ג'ון קליז | דור צויגנבום |
| מצנפת המיון | לזלי פיליפס | מיכה אוזין סליאן |
| גאריק אוליבנדר | ג'ון הרט | יהודה אפרוני |
| מולי ויזלי | ג'ולי וולטרס | שרית וינו-אלעד |
| פרסי ויזלי | כריס רנקין | דורון בן-עמי |
| פרד ויזלי | ג'יימס פלפס | יהונתן מגון |
| ג'ורג' ויזלי | אוליבר פלפס | יהונתן מגון |
| אוליבר ווד | שון ביגרסטוף | זיו מאיר |
הפקה > פיתוח

בשנת 1997 חיפש המפיק ההוליוודי דייוויד היימן אחר ספר ילדים שניתן יהיה לעבדו לסרט קולנוע מצליח. הוא תכנן ליצור סרט המבוסס על הספר The Ogre Downstairs מאת דיאנה וין ג'ונס, אבל תוכנית זו ננטשה. הצוות שעבד עבורו בחברת Heydey Films הציע את "הארי פוטר ואבן החכמים", והיימן סבר שדובר ב"רעיון מגניב" והחליט להציג את הרעיון בפני האחים וורנר. בשנה שאחרי מכרה רולינג לאחים וורנר את זכויות ההפקה על ארבעת הספרים הראשונים, תמורת סכום של כמיליון לירות שטרלינג. אחת הדרישות העיקריות של רולינג הייתה שצוות השחקנים יהיה על טהרת הבריטים, אם כי הסכימה לליהוקו של ריצ'רד האריס האירי בתפקיד דמבלדור, ושל שחקנים צרפתים ומזרח אירופיים בסרט הרביעי מכיוון שבספרים המקבילים הייתה לכך התייחסות מפורשת. רולינג היססה למכור את הזכויות מכיוון שלא רצתה להעניק לאחים וורנר שליטה מלאה בנושא, שהייתה מאפשרת להם ליצור המשכים שאינם מבוססי קאנון.
בתחילת תהליך ההפקה הוצע לסטיבן ספילברג לביים את הסרט, אך הוא דחה את ההצעה. לפי הדיווחים הוא רצה שהסרט יהיה מונפש, בו השחקן האמריקאי היילי ג'ואל אוסמנט ידבב את דמותו של הארי, או סרט שישלב אלמנטים מהספרים הבאים בסדרה. הוא אף הביע את ביטחונו בכך שהסרט יניב רווחים רבים. באחד המדורים באתר הרשמי שלה אמרה רולינג כי לא היה לה חלק בבחירת הבמאים לסרטים, ואמרה גם כי "כל מי שחושב שיכולתי (או הייתי) להטיל וטו [על ספילברג] צריך לבדוק מחדש את העט-צטט-אותך שלו".
לאחר עזיבתו של ספילברג החל משא ומתן עם מספר במאים אחרים ובהם כריס קולומבוס, טרי גיליאם, אלן פארקר, וולפגנג פיטרסן, רוב ריינר, בראד סילברלינג, טים רובינס ומ. נייט שאמלאן. פיטרסן וריינר ויתרו על התפקיד במרץ 2000, כך שמאגר המתמודדים הצטמצם. ההעדפה האישית של רולינג הייתה שגיליאם יהיה הבמאי, אך האחים וורנר בחרו את קולומבוס והסבירו זאת בכך שעבד בעבר על מספר סרטי משפחה כגון "שכחו אותי בבית" ו"גברת דאוטפייר". קולומבוס שאף ליצור סרט באורך שעתיים, ואמר כי הוא רצה שסצנות המוגלגים יהיו "עצובות וקודרות" ושאלו של עולם הקוסמים יהיו "מלאות בצבע, מצב רוח ופרטים". הוא התבסס על אלמנטים מעיבודיו של דייוויד לין ל"תקוות גדולות" ול"אוליבר טוויסט" מאת צ'ארלס דיקנס. כן הוא אמר שהוא רצה להשתמש ב"אותו סוג של אפלה, אותו סוג של חדות, ואותה איכות לסינמטוגרפיה", בנוסף לברצונו להשתמש בעיצובי הצבע שהיו בשימוש בסרט המבוסס על המחזה "אוליבר!" ובסרט "הסנדק".
סטיב קלובס נבחר לתפקיד התסריטאי. הוא תיאר את עיבוד הספר כמשימה קשה, ואמר גם כי הספר הראשון פחות מתאים לשינויים בהשוואה לספרים השני והשלישי. קלובס קיבל תקצירי תסריטים רבים שאותם כמעט ולא קרא, אך כשקיבל את זה של הספר הראשון בסדרה בחר בו. כשניהל משא ומתן עם האחים וורנר הוא טען כי הסרט חייב להיות בריטי, ועליו לתאר בנאמנות את הדמויות כפי שהן בספרים. לדבריו הוא היה עצבני כשפגש את רולינג לראשונה, ולא רצה לגרום לה לחשוב שהוא הולך "להרוס את התינוק שלה". לרולינג הייתה מידה משמעותית של שליטה יצירתית בתכנים, והתמנתה לתפקיד המפיקה בפועל.
תוכניתה המקורית של האחים וורנר הייתה להתחיל את הקרנת הסרט בשבוע שבו חל 4 ביולי 2001, ובשל חלון הזמנים הקצר שנוצר כתוצאה מכך החליטו מספר מועמדים לתפקיד הבמאי למשוך את מועמדותם. בגלל אילוצי הזמנים הוזז התאריך ל-16 בנובמבר 2001‏.
האחים וורנר החליטו לדבב את הסרט גם לעברית לאור הביקוש הגדול בישראל, והיה זה סרט הלייב אקשן באורך מלא הראשון של החברה שדובב לשפה זו. הדיבוב העברי הופק על ידי שפרירה זכאי.
הפקה > צילומים

אחדים מאנשי תעשיית הסרטים הבריטית ביקשו שצילומי הסרט ייערכו בבריטניה, והציעו את עזרתם בהשגת מקומות צילום, השימוש באולפני ליבסדן, ושינוי של החוקים הבריטיים הנוגעים להעסקת ילדים. באוקטובר 2000 החלו הצילומים באולפנים, והסתיימו באפריל 2001 כאשר התיקונים האחרונים נעשו ביולי. צילומים עיקריים נערכו ב-2 באוקטובר 2000 בתחנת הרכבת גות'לנד שבצפון יורקשייר. בין המקומות שהיו מועמדים לשמש את המפיקים עבור סצנות הוגוורטס היו קתדרלת קנטרברי וטירת אינווריילורט הסקוטית, אך האחראים על קתדרלת קנטרברי דחו את בקשת האחים וורנר והביעו את חששותיהם מנושאו ה"פגאני" של הסרט. אתרי הצילומים העיקריים להוגוורטס היו בסופו של דבר טירת אניק וקתדרלת גלוסטר, אך למרות זאת חלק מהסצנות צולמו בבית הספר הארו. סצנות אחרות צולמו בקתדרלת דרהאם בפרק זמן של שבועיים, ובהן צילומי המסדרונות וחלק מהשיעורים בכיתות. בית הספר לתאולוגיה של אוניברסיטת אוקספורד שימש כאתר הצילומים של מרפאת הוגוורטס, והספרייה הבודליינית שימשה כאתר הצילומים של ספריית הוגוורטס.
הצילומים של דרך פריווט (מקום המגורים בסדרה של משפחת דרסלי) נערכו בעיירה ברקנל שבברקשייר. הצילומים בעיירה היו אמורים להימשך יום אחד, אך בשל התארכותם ליום נוסף היה צורך לשלם לתושבי הרחוב סכום כסף נוסף. כתוצאה מכך הוחלט כי כל הסצנות של דרך פריווט בסרטים הבאים יצולמו באתר מלאכותי באולפני ליבסדן, ובכך הצליחו המפיקים לחסוך בעלויות. היכל הכניסה של בית אוסטרליה בסטרנד שימש כאתר הצילומים של בנק הקוסמים גרינגוטס, ואילו המכללה הנוצרית באוקספורד שימשה לצילומי חדר הגביעים של הוגוורטס. גן החיות של לונדון שימש לצילומי הסצנה שבה הארי משלח בבן דודו דאדלי נחש, ואילו תחנת קינגס קרוס שימשה לתפקידים שתוארו בספר.
כיוון שבארצות הברית הופץ הסרט בשם שונה היה צורך לצלם פעמיים את כל הסצנות שבהן הוזכרה אבן החכמים, פעם אחת כשהשחקנים אומרים "philosopher's" ופעם אחת כשהם אומרים "sorcerer's". השחקנים הילדים הקדישו ארבע שעות ביום לצילומים.
הפקה > עיצוב ואפקטים מיוחדים

התלבושות בסרט עוצבו על ידי ג'ודיאנה מקובסקי. היא עיצבה מחדש את מדי משחק הקווידיץ', לאחר שקודם לכן תכננה להשתמש בעיצוב שהופיע על כריכת המהדורה האמריקנית של הספר. מעצב ההפקה סטיוארט קרייג בנה את התפאורות ואתרי הצילומים באולפני ליבסדן, כולל היכל הכניסה להוגוורטס, אותו ביסס על קתדרלות אנגליות רבות. אף על פי שהתבקש להשתמש ברחוב עתיק כלשהו על מנת לצלם את הסצנות של סמטת דיאגון הוא החליט לבנות רחוב משל עצמו, ושילב בו אלמנטים אדריכליים ממספר תקופות בהיסטוריה של אנגליה.
תוכניתו המקורית של קולומבוס הייתה להשתמש באמצעים מכניים ובהנפשה ממוחשבת על מנת ליצור את דמויות היצורים הקסומים בסרט, כולל זו של הכלב התלת-ראשי פלאפי. ניק דאדמן, שעבד בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום", הופקד על יצירת החלקים המכניים עבור הסרט, ואילו האפקטים הכוללים את היצורים נוצרו על ידי חברת "Jim Henson's Creature Shop". בסרט נכללו כמעט 600 צילומים של היצורים הקסומים, כאשר חברות שונות עסקו באלמנטים שונים של נושא זה. הפנים של לורד וולדמורט שהופיעו על פרופסור קוויריניוס קווירל נוצרו על ידי חברת Industrial Light & Magic, נורברט הדרקון על ידי חברת Rhythm & Hues, וסצנות הקווידיץ' הופקו על ידי Sony Pictures Imageworks של חברת סרטי סוני.
הבדלים לעומת הספר

קולומבוס ערך שיחות רבות עם רולינג על מנת לוודא שהוא לא פוגע בדקויות של עלילת הספר, וסטיב קלובס טען כי הסרט נאמן במידה רבה לעלילת הספר. הוא הוסיף מספר דיאלוגים באישורה של רולינג אם כי אחת מהשורות הוסרה לאחר שרולינג אמרה לו כי היא תסתור במפורש אירוע מסוים מהספר החמישי, שיצא לאור מספר שנים לאחר מכן.
למרות כל זאת, בדומה לעיבודים אחרים לקולנוע ישנם מספר הבדלים בין עלילת הסרט לעלילת הספר. הפרק הראשון בספר התחיל מנקודת מבטם של ורנון דרסלי ואשתו פטוניה, יום אחד לפני שקיבלו לחזקתם את הארי, ובו תואר גם היחס שלהם לעולם הקסמים. סצנה זו לא נכללה בסרט, שהחל עם אלבוס דמבלדור, מינרווה מקגונגל ורובאוס האגריד שהותירו את הארי על מפתן בית משפחת דרסלי. לאחר מכן הוסרו מספר אירועים מחופשת הקיץ של הארי, בהם חלק מניסיונותיו של ורנון למנוע את הגעת המכתבים מהוגוורטס, כמו כן בספר הארי קיבל את חדר השינה השני של דאדלי בעוד בסדרת הסרטים הוא מקבל אותו רק בסרט הבא והנחש בריח מברזיל שתואר בספר הפך לנחש אנקונדה מבורמה בסרט.
בסדרת הסרטים בניגוד לספרים כל ארבעת הבתים לומדים יחדיו ולא שני בתים שמצוותים לשיעור
חלק מהעימות בין הארי לבין דראקו מאלפוי, כולל המפגש הראשון ביניהם בסמטת דיאגון, לא נכלל בתסריט. חלק מתפקידיו של ניקולס פלאמל בעלילה שונו או בוטלו. בסרט שלח דמבלדור את הדרקון נורברט להתגורר בשמורה ברומניה, ואילו בספר היו אלה הארי והרמיוני גריינג'ר שהבריחו אותו באמצע הלילה. כתוצאה מכך נוצר הצורך לשנות את סצנת העונש ביער האסור שליד הוגוורטס. בספר הארי והרמיוני קיבלו את העונש לאחר שנתפסו על ידי שרת בית הספר ארגוס פילץ', ואילו בסרט הם ורון ויזלי נתפסו לאחר שדראקו מאלפוי הלשין עליהם. באתגרים שהובילו לאבן החכמים בסוף הסרט לא נכללו חידת השיקויים של סוורוס סנייפ, והטרול של המורה קוויריניוס קווירל.
במסגרת שינויים חזותיים אחדים הפך צבע השיער של דאדלי ואמו פטוניה לחום, ואילו צבעו של הקנטאור פירנזה הפך ליותר כהה בהשוואה לספר בו תואר כבלונדיני באופן חלקי
כמו כן, מגרש הקווידיץ' בסרט צולם כשדה פתוח עם מגדלי צפייה, ואילו בספר הוא תואר כאצטדיון רגיל.
פסקול

ג'ון ויליאמס, שעבד גם בסרט השני ובסרט השלישי, נבחר לתפקיד המלחין של הקטעים המוזיקליים בסרט. הוא הלחין את המוזיקה בבתים שלו בלוס אנג'לס ובטנגלווד לפני שהקליט אותה בלונדון באוגוסט 2001.
הפסקול של הסרט יצא לאור ב-30 באוקטובר 2001. הפסקול היה מועמד לפרס אוסקר בשנת 2002. קטעים רבים שהושמעו לראשונה במסגרת הפסקול שימשו גם בלפחות אחד מהסרטים הבאים. הקטעים הללו כוללים את אלה של וולדמורט, הוגוורטס, סימטת דיאגון, משחקי הקווידיץ', טיסה, ונעימת הנושא הנקראת במקור "Hedwig's Theme", שהייתה בשימוש בכל הסרטים וזכתה לפופולריות רבה. בקנדה נמכר הפסקול ב-50,000 עותקים, ובשל כך זכה למעמד זהב מטעם איגוד תעשיית ההקלטה הקנדי.
שיווק

הטיזר הראשון הוקרן ב-20 בדצמבר 2000, ואילו הטריילר הראשון שודר באמצעות לוויין ב-29 בפברואר 2001 והופיע לראשונה בבתי הקולנוע מספר ימים לאחר מכן. באותה שנה יצרה חברת אלקטרוניק ארטס מספר משחקי מחשב המבוססים על הסרט. בשנת 2003 יצא משחק נוסף המיועד לקונסולות משחק נוספות כגון פלייסטיישן 2. חברת מאטל קיבלה את הזכויות על ייצור צעצועים הקשורים לסרט, ולמכירתם באופן בלעדי בחנויות של האחים וורנר. גם חברת האסברו ייצרה מספר צעצועים, כולל ממתקים המבוססים על אלה שבסדרת הספרים. האחים וורנר חתמה על עסקה בשווי של כ-150 מיליון דולר עם חברת קוקה-קולה על מנת לקדם את הסרט, וחברת לגו ייצרה מספר משחקים המבוססים על מבנים וסצנות שהופיעו בסרט.
תגובות לסרט > ביקורות

הסרט זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל. הוא זכה ל-80% תוצאות "Fresh" באתר Rotten Tomatoes‏, וכן לתוצאה של 67 מתוך 100 באתר Metacritic המייצגת "ביקורות אוהדות בדרך כלל". רוג'ר איברט טען שהסרט הוא קלאסיקה, ושיבח את האפקטים החזותיים בסצנות הקווידיץ'. הדיילי טלגרף והמגזין אמפייר הביעו בביקורתם עמדה דומה, כאשר הכתב אלן מוריסון טען כי הייתה זו הסצנה הבולטת של הסרט. גם בריאן לינדר מהאתר IGN כתב ביקורת חיובית על הסרט, ערך השוואה בינו לבין הספר וסיכם בכך ש"זה לא מושלם, אך עבורי זו תוספת נאה לסדרת הספרים שאני אוהב". ג'ין אופמות' מתחה ביקורת שלילית על חצי השעה האחרונה של הסרט, אך מנגד אמרה כי הסרט באופן כללי "יכשף גם את הציניקנים הגדולים ביותר שיראו אותו".
ריצ'רד קורליס מהטיים מגזין טען כי הסרט הוא עיבוד מוצלח של הספר, אך ביקר את הקצב והיעדר הכריזמה של הדמויות המובילות. פול טאטארה מה-CNN טען כי כריס קולומבוס וסטיב קלובס נזהרו מאוד על מנת לא לפגוע באיש בקטעים מהספר שהושמטו, עד כדי כך שנראטיב הסרט דומה לג'מבורי בתוך ראשה של רולינג. אד גונזאלס מהמגזין "סלנט" טען כי הבמאי טים ברטון היה עושה עבודה יותר טובה, ואמר גם כי הסינמטוגרפיה היא "תפלה ולחה", וכי רוב הסרט הוא "רק חגיגה משעממת של ריר נוזל" (solidly dull celebration of dribbling goo)‏.
תגובות לסרט > מכירות בקופות

הקרנת הבכורה של הסרט נערכה ב-4 בנובמבר 2001 בכיכר לסטר שבלונדון, כאשר האולם שבו היא התבצעה עוצב בהתאם למראה של הוגוורטס בסרט. הסרט זכה להצלחה רבה בקופות. בארצות הברית הוא הניב הכנסות של 33.3 מיליון דולר ביום הראשון, ובכך שבר את השיא שקודם לכן נקבע על ידי מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום. בשבת, היום השני להקרנה, הניב הסרט הכנסות של 33.5 מיליון דולר ופעם נוספת שבר את השיא. בסך הכל הניב הסרט הכנסות של למעלה מ-90 מיליון דולר במהלך סוף השבוע הראשון להקרנתו, ושבר את השיא לשבוע ההקרנה הראשון שהוחזק על ידי הסרט פארק היורה 2: העולם האבוד. שיא זה היה בתוקף עד מאי שלאחר מכן, כאשר הסרט ספיידרמן הניב הכנסות של 114.8 מיליון דולר בשבוע הראשון להקרנתו.
תוצאות דומות התקבלו גם ברחבי העולם. בממלכה המאוחדת הניב הסרט סכום שיא של הכנסות בשבוע הראשון, ובסך הכל 16.3 מיליון לירות שטרלינג עם ו-9.8 מיליון בלי טריילרים. סך ההכנסות של הסרט בממלכה המאוחדת לבדה היו 66.1 מיליון לירות שטרלינג, והוא היה הסרט המכניס ביותר שם עד שהשיא נשבר על ידי "מאמה מיה!".
בסך הכל בשנת יציאתו לאקרנים הניב הסרט הכנסותם של למעלה מ-974 מיליון דולר במכירות בקופות בתי הקולנוע, מתוכם 317 בארצות הברית, ובכך הפך לסרט הרווחי ביותר השני נכון לאותה תקופה, ולסרט הרווחי ביותר של אותה שנה. עם הקרנתו מחדש בסין בשנת 2020 הוא חצה את רף מיליארד הדולר והגיע לסך הכנסות כולל של $1,006,917,662.
נכון לשנת 2008 מדורג הסרט במקום השישי בכל הזמנים מבחינת הכנסות לאחר האביר האפל, שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת, שר הטבעות: שיבת המלך, טיטניק ואווטאר.
תגובות לסרט > פרסים

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בשלוש קטגוריות, וכן זכה למועמדות בשבע קטגוריות לפרס באפט"א, מועמדות לפרס הוגו, שלוש קטגוריות בפרס התאחדות מבקרי הסרטים וזכייה אחת, מועמדות לפרס מפיק השנה בסרטי קולנוע של גילדת המפיקים האמריקנית, חמש קטגוריות של פרס סטלייט וזכייה אחת, ותשע קטגוריות של פרס סאטורן עם זכייה אחת.
| פרס | קטגוריה | שם | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| פרס אוסקר | עיצוב תלבושות | ג'ודיאנה מקובסקי | מועמדות |
| פרס אוסקר | בימוי אמנותי (ארט דיירקטור) | סטיוארט קרייג | מועמדות |
| פרס אוסקר | פסקול מקורי | ג'ון ויליאמס | מועמדות |
| פרס הוגו | התצוגה הדרמטית הטובה ביותר |  | מועמדות |
| פרס באפט"א | הסרט הבריטי הטוב ביותר |  | מועמדות |
| פרס באפט"א | שחקן המשנה הטוב ביותר | רובי קולטריין | מועמדות |
| פרס באפט"א | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | ג'ודיאנה מקובסקי | מועמדות |
| פרס באפט"א | מעצב ההפקה הטוב ביותר | סטיוארט קרייג | מועמדות |
| פרס באפט"א | האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר | ניק דאדמן, אית'ן פנל, אמנדה נייט | מועמדות |
| פרס באפט"א | פסקול |  | מועמדות |
| פרס באפט"א | אפקטים חזותיים |  | מועמדות |
| פרס BFCA‏ | סרט המשפחה הטוב ביותר (לייב אקשן) |  | זכייה |
| פרס BFCA‏ | השחקן הילד הטוב ביותר | דניאל רדקליף | מועמדות |
| פרס BFCA‏ | המלחין הטוב ביותר | ג'ון ויליאמס | מועמדות |
| פרסי גילדת המפיקים האמריקנית | פרס מפיק השנה בסרטי קולנוע | דייוויד היימן | מועמדות |
| פרס סטלייט‏ | סרט הקולנוע הטוב ביותר, מונפש או מעורב |  | מועמדות |
| פרס סטלייט‏ | עריכת הסרט הטוב ביותר | ריצ'רד פרנסיס-ברוס | מועמדות |
| פרס סטלייט‏ | עיצוב ההפקה הטוב ביותר | סטיוארט קרייג | מועמדות |
| פרס סטלייט‏ | האפקטים החזותיים הטובים ביותר | רוברט לגאטו, ניק דייוויס, רוג'ר גאייט, ג'ון ריצ'רדסון | מועמדות |
| פרס סטלייט‏ | פרס ההישג המיוחד לכישרון חדש יוצא דופן | רופרט גרינט | זכייה |
| פרס סאטורן | סרט הפנטזיה הטוב ביותר |  | מועמדות |
| פרס סאטורן | הבמאי הטוב ביותר | כריס קולומבוס | מועמדות |
| פרס סאטורן | שחקן המשנה הטוב ביותר | רובי קולטריין | מועמדות |
| פרס סאטורן | שחקנית המשנה הטובה ביותר | מגי סמית' | מועמדות |
| פרס סאטורן | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקן צעיר | דניאל רדקליף | מועמדות |
| פרס סאטורן | הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית צעירה | אמה ווטסון | מועמדות |
| פרס סאטורן | התלבושות הטובות ביותר | ג'ודיאנה מקובסקי | זכייה |
| פרס סאטורן | האיפור הטוב ביותר | ניק דאדמן, מארק קולייר, ג'ון למברט | מועמדות |
| פרס סאטורן | האפקטים החזותיים הטובים ביותר | רוברט לגאטו, ניק דייוויס, רוג'ר גאייט, ג'ון ריצ'רדסון | מועמדות |
גדוד סיור 135

| --- | --- |

משנת 1954 ועד 1959
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל  צה"ל
 שיוך:   חטיבה 7
 סוג:  סיור
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1948–1960 (כ־12 שנים)
 מלחמות:  מבצע קדש
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  שריוניות T17E1 Staghound
גדוד סיור 135 היה גדוד סיור תחת חטיבה 7 שפעל עד שנות השישים.
היסטוריה

פלוגת הסיור הוקמה בסוף נובמבר 1948 במסגרת גדוד פשיטה ממוכן 19 בחטיבת גולני. בהמשך, לקראת מאי 1949 הוקם הגדוד מחדש בחטיבה 7 וקלט חיילים מיחידות שונות בצבא שהתפרקו, רובם היו מחטיבה 10. הגדוד שינה את שמו לפלוגת סיור 17, על מנת שמספר החטיבה יופיע בשמו. באותה התקופה רכבו לוחמי הגדוד על שריוניות, ג'יפים וזחל"מים.
בספטמבר 1953 עברה היחידה לפיקודו של גדוד 9 בחטיבה ופסקה להיות יחידה עצמאית. בתקופה זו השתתפה בפעולות התגמול השונות.
בפברואר 1954 נבנתה מחדש כגדוד סיור 135 והועברה תחת פיקוד מפקדת גייסות השריון. לקראת מבצע קדש חזרה להיות תחת פיקוד חטיבה 7 והייתה בפועל פלוגת הסיור החטיבתית.
במאי 1957 קיבלה היחידה צל"ש אלוף על כיבוש מחנות ג'בל-לבני, לקיחת שבויים רבים לאחר כיבוש המחנות והשמדת טנק T-34.
שריוניות T17E1 Staghound של יחידת סיור (גדוד סיור) 135 במפגן יום העצמאות ברמלה, 1954 (הסמל מופיע בצד שמאל, מעל הגלגל).
שריוניות T17E1 Staghound של יחידת סיור (גדוד סיור) 135 במסדר יום גייסות השריון הראשון – 19 במאי 1954 (הסמל מופיע בצד שמאל, מעל הגלגל).
סמל גדוד סיור 135 עד שנת 1954
מיכאל לייטמן

ערך זה עוסק במקובל רב וסופר שערך את תורת רבו הרב"ש. אם התכוונתם לרב מיכאל ליטמן רב והוגה ישראלי, ראו .
| --- | --- |
לייטמן בשיעור שהעביר ב-2007
לייטמן בשיעור שהעביר ב-2007
 לידה:  31 באוגוסט 1946 (בן 78) ויטבסק, ברית המועצות
 מדינה:  ברית המועצות, ישראל, בלארוס 
 מקום מגורים:  פתח תקווה (מ-2002)
 השכלה:  אוניברסיטת לנינגרד
 מקצוע:  מורה רוחני (העידן החדש)
 תפקיד:  ראש תנועת "בני ברוך"
 השקפה דתית:  יהדות 
 בת זוג:  אולגה גונגריידר
 הבלוג של מיכאל לייטמן
 
הרב מיכאל סמיונוביץ' לייטמן (בבלארוסית: Міхаэль Сямёнавіч Лайтман; נולד ב-31 באוגוסט 1946) הוא איש קבלה ישראלי, בעל תואר דוקטור לפילוסופיה, מייסד תנועת "בני ברוך - קבלה לעם" והעומד בראשה. הזרם שמוביל לייטמן הוא אחד משני הזרמים הבולטים של קבלה פוסט-מודרנית ברוח העידן החדש שקמו בשלהי המאה העשרים, לצד זה של שרגא ברג.
ביוגרפיה

לייטמן נולד בעיר ויטבסק שבבלארוס (בברית המועצות לשעבר) למרים, רופאת נשים, ולשמואל (סמיון) לייטמן, רופא שיניים. אחרי התיכון למד ביו-קיברנטיקה. בשנת 1965 התקבל ללימודים בפקולטה לרפואה באוניברסיטת לנינגרד שברוסיה הסובייטית. בשנת 1970 סיים את לימודיו וקיבל תואר מוסמך אוניברסיטה (MSc) בהתכתבות מהפקולטה לביולוגיה וקיברנטיקה רפואית במכון למדעים של אוניברסיטת לנינגרד. על פי אתר "קבלה לעם", במהלך לימודיו ולאחריהם עבד במשרת חוקר במכון להמטולוגיה בלנינגרד והתמחה בוויסות אלקטרומגנטי של אספקת דם ללב ולמוח.
בשלב זה החליט לעלות לישראל, צעד שאותו תיאר אחרי שנים כחלק ממסע לחיפוש משמעות החיים. במהלך הציפייה לעלייה חזר לעיר הולדתו ויטבסק, בתקווה שמשם יהיה קל יותר לקבל את אשרת העלייה, והחל לעבוד כמהנדס אלקטרוניקה במפעל בעיר. בתקופת עבודתו במפעל הכיר את אולגה גונגריידר, ובשנת 1972 נשא אותה לאישה. הם הורים לשלושה ילדים. בשנת 1974, לאחר ארבע שנים שבהן היה מסורב עלייה, עלה לישראל והשתקע ברחובות. במשך ארבע השנים הראשונות בארץ עבד כמהנדס בחיל האוויר. בשנת 1978 עזב את משרתו בצבא והחל לנהל מרפאת שיניים ברחובות.
ב-1979, לאחר שחזר בתשובה ולמד בכפר חב"ד, בישיבת איתרי ועוד, הגיע לישיבתו של הרב ברוך שלום הלוי אשלג (רב"ש). הוא החל ללמוד אצלו ונעשה לעוזרו ולנהגו. סביב קשריו של לייטמן עם "המרכז לקבלה" של שרגא ברג שוררת מחלוקת. לפי יונתן מאיר, המסתמך על מכתב שנשלח אליו מאת אנשי "המרכז לקבלה", לייטמן היה מעורב במרכזם כשנתיים. ג'ודי מאיירס, המסתמכת גם היא על דברי "המרכז לקבלה", כתבה שהוא למד שם בסביבות השנים 1978–1984. מאיר מזהה השפעה של תורת ברג על לייטמן. לייטמן עצמו אמר בריאיון בשנת 2001: "למדתי קצת גם אצל הרב ברג". בשנת 2008 הוא כתב כי היה במרכז לקבלה רק בהרצאת מבוא אחת בשנת 1980. לדבריו, לאחר שהתחיל ללמוד אצל הרב"ש, הוזמן ללמד את סגל מוריו של ברג לתקופה קצרה - דבר שהביאם לבסוף לעזוב את ברג ולעבור ללמוד אצל מורו, הרב אשלג.
בשנת 1983 יצא לאור ברוסית הספר "בעקבות הלב", ספר הקבלה הראשון שכתב לייטמן, עיבוד פופולרי לרעיונות הרב אשלג. לייטמן הכיר בינו לבין אשתו השנייה, פייגא, שאותה נשא הרב אשלג כשנה לפני פטירתו. לאחר מותו ב-1991 החל אף לייטמן ללמד קבלה. הוא הקים את קבוצת "בני ברוך" לשם הפצת משנתו, שהוא עומד בראשה. ב-1997 התאגדה הקבוצה כעמותה.
בשנת 2004 קיבל לייטמן תואר דוקטור לפילוסופיה בעקבות לימודים בהתכתבות במכון לפילוסופיה המסונף לאקדמיה הרוסית למדעים, לאחר שסיים כתיבת דוקטורט בנושא "הקבלה כצורת הכרה אי-רציונלית", בהנחיית פרופ' פבל סמיונוביץ גורביץ. בפרסומי "בני ברוך" הוא גם מציג עצמו כפרופסור לאונטולוגיה ולאפיסטמולוגיה. בריאיון עמו אמר לייטמן כי דרגת הפרופסור ניתנה לו שלושה חודשים לאחר תואר הדוקטור, בהסתמך על פרסומיו הרבים בתחום ובתנאי שיבוא להרצות ברוסיה. התנאי לא קוים.
בני ברוך

לייטמן הקים את קבוצת "בני ברוך", על שמו של הרב ברוך אשלג. אנשי הקבוצה רואים בו את רבם ואת הסמכות היחידה בתורת אשלג. לייטמן ממעט במוצהר לפנות לקהל יהודי אורתודוקסי. הקבוצה כללה בתחילה בעיקר עולים מחבר המדינות, ואחר כך התרחבה לקהלים נוספים. היא מפיצה את תורתה במגוון ערוצים וסגנונות לקהל הרחב, ובאופן אזוטרי יותר לחוג הפנימי. לפי דברי אנשי התנועה בשנת 2010, היו אז בישראל כ-50,000 איש הקשורים אליה באופן כלשהו ומאות אלפים בעולם.
המעגל הפנימי של התנועה מנה ב-2010 כשלוש מאות משפחות. החברים במעגל זה מגיעים מדי לילה, שבעה ימים בשבוע, לשיעור של לייטמן, בין השעות 6:00-3:00, ומיועד לגברים בעלי אישור כניסה. לצד הלימוד הלילי, מצופה מאנשי המעגל הפנימי להתפרנס ולשלם עשירית משכר הנטו שלהם עבור הפצת משנתה של התנועה.
על פי אתר התנועה, השיעור הלילי מתורגם סימולטנית לשבע שפות. מלבד זאת, בארכיון השיעורים ניתן לצפות בשיעורים הליליים מתורגמים סימולטנית לכ-12 שפות (נכון לשנת 2016). אתרים נוספים של התנועה כוללים מידע ב-36 שפות.
בספר "הערבוּת" ובמקורות נוספים מתאר לייטמן את היחסים הראויים לדעתו לחוג הלומדים. בהמשך לתורת אשלג, יחסים אלו, המתאפיינים בתמיכה ובדאגה הדדית מכונים בפיו "ערבות הדדית". לדידו של לייטמן, ביחסים המתוקנים שבין לומדי הקבלה מתגלה המציאות הרוחנית. בהמשך למסורות חסידיות, על מנת לגלות את המציאות הרוחנית נדרשים החברים בקבוצה לביטול העצמי, קרי לביטול היחס האגואיסטי שלהם, קודם כול כלפי הקבוצה והרב שלה, ולאחר מכן כלפי שאר העולם.
תלמידיו של לייטמן התמודדו ברשימת "ביחד" בבחירות לעיריית פתח תקווה באוקטובר 2013. הסיעה קיבלה 13.5% מקולות המצביעים, והפכה לסיעה הגדולה במועצת העירייה, עם ארבעה מנדטים. לייטמן אמר כי אין בכוונתו להתמודד גם בבחירות לכנסת.
בני ברוך > פעילות ההפצה של משנת לייטמן

בני ברוך מפיצים את משנתו של לייטמן באופן אינטנסיבי ובמגוון אמצעים. ספרי הקבוצה כוללים כמה רמות המיועדות לקהלי קוראים שונים. לייטמן וקבוצתו עוסקים גם בהדפסת כתביהם של הרב יהודה ליב והרב ברוך שלום אשלג, ומתחרים בממשיכים אחרים שלהם על הבלעדיות בהדפסת הכתבים. בעבר הפיצה התנועה חינם עיתון דו-שבועי בן 12 עמודים בשם "קבלה לעם".
לבני ברוך פעילות ענפה באינטרנט. תורתו של לייטמן מופצת באתרים ב-36 שפות.
לקבוצה חברת הפקת סרטים בשם "ARI Films". בנובמבר 2008 הושק ערוץ הקבלה המשודר ממרכז "בני ברוך" באמצעות הטלוויזיה בלוויין ובכבלים, כולל שידורים חוזרים בשבתות ובמועדי ישראל. הערוץ משדר גם תוכניות מקור למבוגרים ולילדים. רוב התוכניות בערוץ פתוחות לקהל הרחב, אך חלקן מיועדות למעגל הפנימי והצפייה בהן דורשת קוד.
ללייטמן תוכנית שבועית ברדיו ללא הפסקה. הוא מרבה להתראיין בתקשורת הבינלאומית והישראלית ומפרסם בקביעות טורים בעיתונות בתשלום.
התנועה מקיימת מדי שנה בפברואר קונגרס עולמי במשך שלושה ימים. בקונגרס של 2008 השתתפו כ-3,000 איש, ובזה של 2010 כ-6000. אנשי התנועה מקימים "בתי קבלה לעם" ביישובים בישראל. בראשית 2016 נמנו באתר התנועה כשלושים סניפים.
בני ברוך מפעילים גם את "המכון למחקר ע"ש הרב אשלג" (באנגלית ARI: Ashlag Research Institute), "האקדמיה לקבלה" ומכללת "קבלה לעם".
דרך נוספת בה מפיצה קבוצת "בני ברוך" את רעיונותיה היא באמצעות "תנועת הערבות". ארגון זה הוקם על ידי "בני ברוך" בתקופת המחאה החברתית בישראל, בקיץ 2012, והשתלב בגל ההפגנות.