stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנו הלאל
היסטוריה

שבטי בנו הלאל במקורם מאזורי החג'אז והנג'ד בחצי האי ערב. במאה ה-10 הם לקחו חלק במרד הכושל של הקרמטים נגד בית עבאס, וכתוצאה מכך נאלצו לנדוד לאזור מצרים והתיישבו במצרים העליונה (דרום מצרים). מסע הנדידה של קונפדרציית שבטים גדולה היה בעל השלכות רבות על הדמוגרפיה של הלבנט, וגרם לשבטים אחרים, קטנים יותר, לנדוד כדי לא לעמוד בדרכם. במאה ה-11 בנו הלל נשלחו ממצרים למגרב על ידי השושלת הפאטמית כדי להילחם בזירידים מאזור תוניסיה, שמרדו בפאטמים ונטשו את השיעה. ביחד עם בני הלאל נשלחה גם קונפדרציית שבטים בדואים נוספת, הבנו סלים. נדידתם של בני הלאל ובני סלים למגרב והלחימה לאורך הדרך הטילה חורבן והרס על ארצות האזור. ערים חשובות, כגון קירואן, נחרבו עד יסוד על ידיהם. מוסלמי בן התקופה כתב כך על חורבן קירואן: 
”הם הרסו את כל יופיים והדרם של בנייני קירואן. דבר ממה שהניחו הנסיכים הסנהג'ים בארמונותיהם לא חמק מבצע השודדים. כל שהיה בעיר נלקח ממנה או הושמד”.
הגירתם של בנו הלאל למגרב הייתה בעלת השלכות דמוגרפיות, מדיניות, כלכליות ולשוניות רבות שחלקן הותירו את חותמן עד היום. נדידת בנו הלאל הייתה גל ההגירה המשמעותי ביותר של ערבים למגרב, ולפניו האוכלוסייה של ארצות צפון אפריקה הייתה מורכבת בעיקר מבני הקבוצה האתנית ברברים, תושביה הילידים של צפון אפריקה. הגירתם של הבנו הלאל תרמה לתהליך הערביזציה האתנית והתרבותית של האוכלוסייה הצפון אפריקאית. מבחינה לשונית, הגירתה של אוכלוסייה בדואית גדולה הביאה להשפעות של הדיאלקט הערבי החג'אזי על הדיאלקטים הערביים הצפון-אפריקאים. מבחינה כלכלית ופוליטית, בנו הלאל הצליחו להפיל את השושלת הזירידית, והחורבן שנגרם על ידיהם למערכת החקלאות המקומית הביא רבים באזור לאמץ דרך חיים נוודית או נוודית למחצה.
סיפור נדידתם של הבנו הלאל נשמר בין השאר במסורת אוראלית הקרויה "תע'יבת בני הלאל" שעברה מדור לדור בעל פה והועלתה על הכתב רק בדורות האחרונים. ב-2003 המסורת האוראלית הזו, שיר מחורז ארוך הכולל סיפורים על הנדידה, הוגדרה על ידי אונסק"ו כאחת מ"יצירות המופת האוראליות ולא-מוחשיות של האנושות".
הערות שוליים

↑  Al-Qayrawan
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4208326-6  TDVİA: hilal-beni-hilal
דוקסילאמין

|  שם IUPAC |
| --- | --- |
 170
 שמות מסחריים בישראל
 טונייט, סליפ אייד
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C17H33N2O 
 מסה מולרית:  270.369 g/mol
 בטיחות
 מעמד חוקי:  ניתן ללא מרשם רופא
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון A (אוסטרליה), קטגוריית סיכון B 
 סיכון לתלות:  נמוך
 מזהים
 קוד ATC:  R06AA09 
 מספר CAS:  469-21-6
 PubChem:  3162
 ChemSpider:  3050
 
ההרכב הכימי של דוקסילאמין
דוקסילאמין (באנגלית: Doxylamine) הוא נוגד היסטמינים מדור ראשון. בפני עצמו הוא משמש כעזר שינה לטווח קצר בכמות של 25 עד 50 מ״ג, ובכמויות נמוכות יותר בתרופות נגד אלרגיה ובחילות. דוקסילאמין משמש גם בשילוב עם משככי כאבים שונים כגון אקמול (פרצטמול), וגם בשילוב עם ויטמין B -6 (פירידוקסין) כדי למנוע בחילות בוקר בהריון.
תופעות לוואי

דוקסילאמין הוא בעל השפעה אנטי היסטמינית ותופעות לוואי נפוצות לסוג התרופות האלו. תופעות הלוואי הן: יובש בפה, אטקסיה, אצירת שתן, נמנום, בעיות זיכרון, חוסר יכולת להתרכז, הזיות (במינון גבוה). אין להשתמש בדוקסילאמין על פני תקופה ארוכה של זמן (מעל שבועיים)[דרושה הבהרה]. התרופה אינה ממכרת, אך עשויה להתפתח סבילות.[דרוש מקור]
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
דוקסילאמין הוא נוגד היסטמינים דור ראשון, דווח לראשונה בשנת 1949.
ראו גם

פרומתאזין
דיפנהידראמין
Orphenadrine(אנ')
תרופה פסיכיאטרית
הערות שוליים

↑  Holder, C. L.; Korfmacher, W. A.; Slikker Jr, W.; Thompson Jr, H. C.; Gosnell, A. B. (1985). "Mass spectral characterization of doxylamine and its rhesus monkey urinary metabolites". Biomedical mass spectrometry. 12 (4): 151–158. doi:10.1002/bms.1200120403. PMID 2861861.
↑  rxlist.com, Khedezla.
↑  Sperber, Nathan.; Papa, Domenick.; Schwenk, Erwin.; Sherlock, Margaret. (1949). "Pyridyl-Substituted Alkamine Ethers as Antihistaminic Agents". Journal of the American Chemical Society. 71 (3): 887–890. doi:10.1021/ja01171a034. PMID 18113525.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דזאי יו'

| --- | --- |

 לידה:  522 לפנה"ס לו, שושלת ג'ואו 
 פטירה:  458 לפנה"ס (בגיל 64 בערך)
 השקפה דתית:  קונפוציאניזם 
 
דְזָאי יוּ' (בסינית מסורתית: 宰予, בסינית מפושטת: 宰予, בפין-יין: Zǎi Yǔ. 522-458 לפנה"ס), ידוע בכינוי הכבוד שלו דְזְה ווֹ (סינית: 子我, פין-יין: Zi Wo ווייד-ג'יילס: Tzu-wo), ובשמו הנפוץ "דְזָאי ווֹ" (סינית: 宰我, פין-יין: Zai Wo ווייד-ג'יילס: Tsai Wo), היה תלמיד בולט של קונפוציוס, שהיה ידוע בעיקר בשל כושר הדיבור שלו. ועם זאת, קונפוציוס ביקר אותו קשות על כך שהציע לקצר את תקופת האבל בת שלוש השנים לאחר מות הורה.
חייו

דְזָאי יוּ' היה יליד מדינת לוּ. הוא נחשב הדובר הרהוט ביותר מבין תלמידי קונפוציוס. ועם זאת, ההתייחסות היחידה אליו במאמרות היא הביקורת של קונפוציוס עליו. הקטע המדובר, הוא דיון חשוב על נושא האבל, בו דְזָאי יוּ' מפקפק בנחיצות של שלוש שנות אבל לאחר מות הורה, ומציע מקסימום של שנת אבל אחת. קונפוציוס מבקר אותו בחריפות ומתאר אותו כלא אנושי. קונפוציוס גם מבקר אותו על כך שהוא ישן במהלך היום, ומשווה אותו לעץ מרקיב שלא ניתן לגלף. על אף הביקורת הוא נותר אחד מתלמידיו הקרובים ביותר של המורה.
על פי רשומות ההיסטוריון של סה-מה צ'יין, דְזָאי יוּ' שימש כשר בלִינְדְזְה, בירתה של מדינת צִ'י, ונהרג בעת מעורבותו במרד של צֶ'ן חֶנְג, ביחד עם כל שבטו. סה-מה צ'יין גם טוען כי קונפוציוס התבייש במותו של דְזָאי יוּ'. ועם זאת, תיאור זה נתקל בחשדם של מלומדים מאז ימי קדם, מאחר שהדְזְווֹ גְ'ווָאן מציין רק את קָאן גְ'ה כמי שנהרג במרד של צֶ'ן חֶנְג. מאחר שכינויו של קָאן גְ'ה היה זהה לזה של דְזָאי יוּ', ייתכן שסה-מה צ'יין חיבר בצורה כלשהי את סיפורם של השניים.
תוארי כבוד

במקדשי קונפוציוס, לוח רוחו של דְזָאי יוּ' נמצא שני מבין תריסר החכמים, במערב.
במהלך שושלת טאנג, הקיסר שׂוֵ'אנְדְזונְג העניק לדְזָאי יוּ' את תואר האצולה "מרקיז צִ'י" (齊侯). במהלךשושלת סונג הוסיף לו הקיסר גֶ'נְדְזונְג את התואר דוכס לִינְדְזְה (臨菑公) והקיסר דוּדְזונְג את התואר דוכס צִ'י (齊公).
הערות שוליים

1 2 3 4  Taylor & Choy 2005, p. 621.
1 2 3 4  Confucius 1997, p. 202.
1 2  Legge 2009, p. 115.
↑  במקור: 朽木不可雕也
↑  Confucius 1997, p. 74.
1 2 3  Han 2010, pp. 4585–6.
↑  陳恆
↑  阚止
↑  "Zai Yu" (בסינית). Taipei Confucian Temple. אורכב מ-המקור ב-2018-01-27. נבדק ב-1 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
גוסטב, נסיך ואסה

הנסיך גוסטב ואסה, רוזן איטרבורג (בשוודית: Gustav av Wasa‏;‏ 9 בנובמבר 1799 - 5 באוגוסט 1877), היה נסיך הכתר של שוודיה, ואחר כך נקרא גוסטב גוסטבסון פון הולשטיין-גוטורפ, נסיך ואסה.
משפחתו

בשנת 1828, הוא התארס עם מריאן, נסיכת הולנד, אבל הלחץ הפוליטי גרם לביטול החתונה. ב-9 בנובמבר 1830, הוא התחתן בקרלסרוהה עם בת דודתו, לואיזה אמליה, נסיכת באדן, בתם של קרל, הדוכס הגדול של באדן וסטפני דה בוארנה, אולם הם התגרשו בשנת 1843, לאחר שנולדו להם שני ילדים:
לודוויג, נסיך שוודיה (1832).
קרולה מוואסה (1833–1907), התחתנה עם אלברט, מלך סקסוניה.
הערות שוליים

↑  Archief- en bibliotheekwezen in België, ABB, 1992, p. 171
↑  Almanach historique généalogique (בגרמנית), Perthes, 1842, p. 30
↑  Charlottas, Hedvig Elisabeth (1939) [1807–1811].  af Klercker, Cecilia (ed.). Hedvig Elisabeth Charlottas dagbok [The diary of Hedvig Elizabeth Charlotte] (בשוודית). Vol. VIII 1807-1811. תורגם ע"י Cecilia af Klercker. Stockholm: P.A. Norstedt & Söners förlag. OCLC 14111333. (search for all versions on WorldCat)
↑  Coloman Rupprecht von Virtsolog (1871), Geschichte des k.k. 60. Linien-Infanterie-Regimentes gegenwärtig Gustav Prinz von Wasa (בגרמנית), k.k. Hof- u. Staatsdr., p. 241
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 117145971  ISNI: 0000 0000 1040 3576  KulturNav: dd8eb0b9-ce40-4d4c-80df-ae03526bbc43  NKC: mzk2006348631  VIAF: 62318739   WorldCat (עם VIAF): 62318739
דינג ליי

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באוקטובר 1971 (בן 53) נינגבו, הרפובליקה העממית של סין 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 מקום מגורים:  האנגג'ואו 
 השכלה:  אוניברסיטה למדעים אלקטרוניים וטכנולוגיה של סין 
 תפקיד:  member of the National Committee of the Chinese People's Political Consultative Conference 
 
דינג לֵיי (במנדרינית: 丁磊, פין יין: Dīng Lěi; נולד 1 באוקטובר 1971), ידוע גם בשם ויליאם דינג, הוא מייסד ומנכ"ל NetEase (אתר 163.com).
דינג תרם משמעותית לפיתוח רשתות המחשבים בסין. בסוף 2016, דינג הרחיב השקעותיו במגזר הנדל"ני, כולל השקעות בזימבבואה, ובממלכה המאוחדת. ביוני 2020, הוערך הונו של דינג במעל $25 מיליארד דולר.
ביוגרפיה

ליי נולד ב-Fenghua, Ningbo, ג'ג'יאנג. הוא סיים תואר ראשון במכללה האלקטרונית למדע וטכנולוגיה בצ'נגדו (כיום האוניברסיטה למדעים אלקטרוניים וטכנולוגיה של סין).
הערות שוליים

↑  "Chinese billonaire expected in Byo". The Chronicle. 2015-12-15. נבדק ב-2016-01-02.
↑  "鮭非為源". Hurun.net. אורכב מ-המקור ב-2015-12-31. נבדק ב-2016-01-02.
↑  "William Ding". Forbes (באנגלית).
קן יוז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בינואר 1922 הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד ליברפול, אנגליה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד
 פטירה:  28 באפריל 2001 (בגיל 79) ארצות הברית לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  1952–2001 (כ־49 שנים)
 עיסוק:  במאי קולנוע, תסריטאי
 פרופיל ב-IMDb
 
קן יוז (באנגלית: Ken Hughes;‏ 19 בינואר 1922 – 28 באפריל 2001) היה במאי קולנוע ותסריטאי אנגלי. הוא עבד על למעלה מ-30 סרטים עלילתיים בין 1952 ל-1981, כולל סרט הפנטזיה המוזיקלי מ-1968, "צ'יטי צ'יטי בנג בנג", המבוסס על הרומן של איאן פלמינג בעל אותו השם. יצירות בולטות אחרות שלו כוללות את "משפטי אוסקר ויילד", "קזינו רויאל". זוכה פרס אמי ומועמד שלוש פעמים לפרס באפט"א לקולנוע.
לאחר מותו נכתב על יוז: "יוצר סרטים שהתפוקה שלו הייתה מעניינת ומשעשעת בעקביות, והייתה ראויה לתשומת לב ביקורתית יותר ממה שהיא קיבלה."
הערות שוליים

↑  Dov Kornits, Ken Hughes: Forgotten Auteur, FilmInk, ‏14 בנובמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007352168905171  PLWABN: 9810563501905606  BNE: XX1378827  BnF: cb14053018j (data)  CiNii: DA14343479  GND: 122726790  ISNI: 0000 0000 8089 4294  LCCN: no98102469  NKC: pna2008456590  NLK: KAC201210400  NTA: 074455222  SNAC: w6226tmd  SUDOC: 079903053  VIAF: 10051276   WorldCat (עם VIAF): 10051276
דלקת גידים

| --- | --- |
 תחום:  רפואה פיזיקלית ושיקומית 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D052256
 סיווגים
 ICD-10:  M67.9 
 
תמונת הדגמה של טנדיסיס
דלקת גידים או טנדינופתיה (באנגלית: Tendinopathy) היא סוג של הפרעה בפעילות גיד, שמביאה לידי כאב, נפיחות, ותפקוד לקוי. הכאב בדרך כלל יהיה חזק יותר במהלך שימוש בגיד המודלק. דלקת גידים מתרחשת בדרך כלל סביב הכתף, המרפק, שורש כף היד, הירך, הברך או הקרסול (דלקת גיד אכילס).
גורמים לדלקת עשויים לכלול פגיעה או פעילות מוגברת. קבוצות בסיכון כוללות אנשים שעוסקים בעבודת כפיים, מוזיקאים וספורטאים. גורמים נפוצים פחות כוללים זיהום, דלקת פרקים, גאוט, מחלת בלוטת התריס, וסוכרת. האבחנה מבוססת בדרך כלל על תסמינים, בדיקה, ולעיתים הדמיה רפואית (אולטרסאונד). שבועות ספורים לאחר הפציעה נשארת דלקת קטנה, כאשר הבעיה הבסיסית קשורה לסיבי חלבונים חלשים.
נכון לשנת 2016, הפתופיזיולגיה של דלקת גידים עדיין איננה ברורה דיה. למרות שנראה כי הדלקת מתפתחת על פי חוקיות מסוימת, היחסים בין שינויים במבנה הרקמות, תפקוד הגיד והכאב שנוצר אינם חד-משמעיים. ישנן מספר השערות המנסות לקשר באופן כזה או אחר בין הדברים, אך אף אחת מהן לא אומתה או הופרכה . ישנן תאוריות שכוללות בין השאר: מתיחת יתר של הגיד, נזק תרמי ואף השמנת יתר שגורמת לעומס על הגיד ופעולתו.
אולם, הסיבה המקובלת ביותר למצב זה היא, כאמור, תוצאה של שימוש יתר בשילוב עם גורמים חיצוניים המובילים למה שניתן לראות כהפרעה בתגובת הריפוי הטבעית של הגוף.
הטיפול כולל מנוחה, שימוש בנוגדי דלקת שאינם סטרואידים ופיזיותרפיה. לעיתים רחוקות נעשה שימוש בזריקות סטרואידים או בניתוח. כ-80% מהסובלים מהדלקת חשים שיפור בתוך שישה חודשים.
הערות שוליים

↑  "Tendinopathy - MeSH Descriptor Data 2019". U.S. National Library of Medicine
↑  Iain B. McInnes, George A. C. Murrell, Neal L. Millar, Inflammatory mechanisms in tendinopathy – towards translation, Nature Reviews Rheumatology 13, 2017-02, עמ' 110–122 doi: 10.1038/nrrheum.2016.213
↑  J L Cook, E Rio, C R Purdam, S I Docking, Revisiting the continuum model of tendon pathology: what is its merit in clinical practice and research?, British Journal of Sports Medicine 50, 2016-10, עמ' 1187–1191 doi: 10.1136/bjsports-2015-095422
↑  Jesse Charnoff, Usker Naqvi, StatPearls, Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, 2019
↑  James E. Gaida, Maureen C. Ashe, Shona L. Bass, Jill L. Cook, Is adiposity an under-recognized risk factor for tendinopathy? A systematic review, Arthritis Care & Research 61, 2009, עמ' 840–849 doi: 10.1002/art.24518
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דגומבה

| --- | --- |

 אוכלוסייה
 כ־1.226 מיליון
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 גאנה גאנה: 1,215,000 טוגו טוגו: 11,000
 דת
 אסלאם: 77% נצרות: 22% אחר: 1%
 
דגבון - מקום מושבם של אנשי הדגומבה
אנשי הדגומבה (Dagomba) הם קבוצה אתנית השוכנת בעיקרה בצפון גאנה. אוכלוסיית שבט הדגומבה מונה כ־1,215,000 חברים בגאנה, ועוד כ־11,000 חברים נוספים בטוגו. השטח שנחשב למולדת השבט נקרא דגבון (Dagbon) והוא כולל כ־20 אלף קילומטרים רבועים. רובו של השטח נמצא כיום במדינת גאנה, במחוז הצפוני שבצפון גאנה, בסוואנה הדלילה דרומית לחגורת סאהל. שפת הדיבור העיקרית של השבט היא דגבני (Dagbani) שהיא אחת משפות גור (Gur). גור היא קטגוריה של שפות המכילה כ־70 שפות בעלות מקור זהה, הנפוצות כיום במדינות: בורקינה פאסו, מאלי, חוף השנהב, גאנה, טוגו, בנין, ניז'ר וניגריה. הדת העיקרית של אנשי הדגומבה היא האסלאם (כ־77% מאנשי השבט) אך קיים מיעוט נוצרי (22%) ומיעוט שאינו מונותאיסטי אצלו קיימת אמונה בדתות אתניות (1%).
היסטוריה

על פי המסורת, ההיסטוריה של דגומבה מתחילה באגדה הקרויה "טוהזי (Tohazie)" שבתרגום חופשי נקראת "הצייד האדום". על פי האמונה טוהזי היה לוחם גדול וצייד. במהלך מסע ציד טוהזי הגיע לכפר קטן שם פגש גברת זקנה. הגברת הזקנה סיפקה לטוהזי את כל מה שצריך כדי לחיות, מלבד מים. הגברת סיפרה לטוהזי שאינה יכולה לספק לו מים מכיוון שמקור המים היחיד בכפר מזוהם על ידי שור לא מבוית. הגברת סיפרה שהשור, שככל הנראה הוא בעצם רוח קדומה, הורג כל מי שמנסה להתקרב למקור המים. טוהזי רצה לעזוב בתחילה את הכפר, אך לאחר מכן החליט לנסות לעזור לתושבים על ידי הריגת השור. לאחר מאבק ממושך טוהזי הצליח להרוג את השור ושלח את ראשו לצ'יף הכפר כראייה. תושבי הכפר היו שמחים מאוד וטוהזי קיבל את נסיכת הכפר פאגאווגבה (Pagawugba) לאות תודה. הנסיכה ילדה לטוהזי בן הידוע בשמו קפוגנמבו (Kpognambo). לאחר מותו של טוהזי, בנו קפוגנמבו נהפך גם כן ללוחם גדול. הוא נישא ונהפך לאביו של נה גבווה (Na Gbewa), אבי שבטי דגומבה ומוסי (Mossi). השבט מוסי שוכן כיום במדינת בורקינה פאסו.
אנשי הדגומבה הם קבוצה אתנית גדולה המתגוררת בצפון גאנה. הם התחילו את שיגשוגם במאה ה-12. ממלכתם, שנקראת "דגבון", הוקמה לפני מאות שנים ושולטת על שטח ליד בירת דגומבה, יינדי (אנ'). יינדי ממוקמת ממזרח לנהר הוולטה הלבן וצפונית לטאמאלה.
במאה ה-17 אנשים הגונג'ה (Gonja) התחילו לתקוף את דגבון ממערב, מה שדחף את שבט דגומבה אל מעבר לנהר הוולטה הלבן ואילץ אותם לנטוש את בירתם. העיר יינדי קיבלה שם חדש, "יינדי דאבארי (Yendi Dabari)", שמשמעותו יינדי ההרוסה. לקראת סוף המאה ה-17, שבט הדגומבה הצליח להתפשט מזרחה וייסד בירה חדשה (שגם היא נקראת יינדי) עבור ממלכתם. הבירה החדשה מוקמה מזרחית לטאמאלה סמוך לגבול עם טוגו. בתחילת המאה ה-18 דגומבה התייצבו כנגד שבט הגונג'ה והצליחו לגרש אותם מהשטח הכבוש. עד היום אנשי הדגומבה נחשבים לשבט חזק ואיתן.
אורח חייהם

אנשי הדגומבה חיים בעיקר מחקלאות. שטח רחב מאדמות הדגומבה הוא אינו פורה ולכן על מנת להצליח לגדל ייבול יש צורך להשאיר חוות גידול עד 5 שנים ללא זריעה. לכן כפרי הדגומבה הם יחסית קטנים, כדי להשאיר מקום למרחב גדול בין אדמות הגידול. החקלאים משתמשים בכמות גדולה של דשן המיוצר מהצואה של הבקר של הכפר. בסופו של דבר האדמה הופכת ליחסית פורייה, מה שמאפשר לחקלאים להשתמש בה לאורך השנה. למרות זאת, אדמות הממוקמות באזור הבוש משמשות רק שנתיים או שלוש ולאחר מכן נותרות כאדמות בור (לא נזרעות). מאחר שבטטה היא הגידול העיקרי, הדגומבה מתמחים בלמעלה מ-32 סוגי בטטה. גידולים נוספים הם תירס, דוחן, אורז, בוטנים ושעועית.
בנוסף להתמחות בחקלאות, אנשי הדגומבה הם גם דייגים וציידים מעולים וחלקם אף מתעסק בעבודת אדמיניסטרציה וניהול. אנשי המלאכה של שבט הדגומבה הם חייטים מיומנים, סוחרים ויצרני חבלים ומחצלות. חלקם אפילו מתמחים כנפחים, קצבים וספרים. הורים שולחים את בניהם הצעירים לעבור התמחות אצל אנשי המלאכה האלה. תוך התבוננות ואימון, נער צעיר ילמד בהדרגה מקצוע מסוים וימצא את תפקידו בתחום.
בחברה הדגומבאית, אנשי הכפר מסדרים את בתיהם בסדר מסוים. הצ'יף (הגבר המבוגר ביותר בכפר) ממקם את בקתתו בעלת צורת הכיפה במרכז הכפר. הבקתה שלו בולטת לעומת שאר הבקתות. הכפר מחולק לרבעים וחלקים קטנים יותר, שכולם פונים לכיוון ביתו של הצ'יף. כל רבע מזוהה על ידי ראשו או על ידי קבוצת התמחות דומיננטית. לדוגמה, ייתכן רובע חיילים או רובע קצבים. התושבים הפשוטים מפוזרים בכפר בבקתות עגולות (עבור נשים) או משולשות (עבור גברים). אין הפרדה פיזית בין התושבים הפשוטים למעמד השולט.
למתופפים תפקיד חשוב בכפר, מכיוון שהם אינם מוזיקאים בלבד, אלא גם היסטוריונים. הם מחויבים ללמוד ולשמר אינפורמציה רבה. ברוב המקרים, בנו של מתופף ממשיך את אביו, הופך למתופף בעצמו ולומד מאביו את מקורות אנשיו והממלכה.
צילוק

הצילוק נפוץ בקרב שבט הדגומבה ולו סיבות רבות. קיימות סיבות דתיות, אסתטיות וחברתיות לצילוק. הוא יכול לשמש כסימון של מעבר שלב בחיים, כמו התבגרות מינית או נישואין. הצלקות משמשות גם דרך להעברת מסרים אודות זהות הנושא אותם. נשיאת סימני צילוק מעידה על השתייכות לשבט מסוים או קבוצה אתנית. לעיתים משתמשים בצילוק לשם ריפוי חולי כגון עוויתות, חצבת, דלקת ריאות, כאבי בטן וכו'. קיימת אמונה כי מקור החולי בדם ובשעה שהעור נחתך בידי מרפא מסורתי ואבקה או מנה של תרופה מוכנסת לתוך הפצע היא תזרום ישר לתוך מחזור הדם.
אמונה

למרות שכמעט מחצית מהדגומבה אימצו את האמונה האיסלמית, רבים מאמינים ומקיימים פולחן עבור רוחות ואלים נוספים. כל כפר מקריב קורבנות עבור האל הקדום שלו והאוכלוסייה כולה מקיימת פולחן באופן קולקטיבי עבור האלים העוצמתיים יותר. הדגומבה גם מתעסקים בכישופים ומתייעצים עם חוזי עתידות על מנת להיפטר מקללות.
אנשי הדגומבה מכבדים את אבותיהם על ידי פסטיבל הנקרא "בוגון (Bugun)" שמשמעותו "אש" או "גיהנום". החגיגה מתחילה בארוחה גדולה ומסתיימת כאשר האנשים מתאספים עם לפידים דולקים ליד עץ מחוץ לקהילה. שם הם מדקלמים את שמות אבותיהם וזורקים את הלפידים הבוערים לתוך העץ.
אנשי דגומבה מפורסמים

סאמאטה אנג'ל (Samata Angel) - מעצבת אופנה, סופרת ועיתונאית.
עבדול מאג'יד וואריס (Abdul Majeed Waris) - שחקן כדורגל מקצועי ששיחק בעבר בליגה הצרפתית.
רוקי דאווני (Rocky Dawuni) - זמר ויוצר בסגנון רגאיי.
אליו מאהאמה (Aliu Mahama) - פוליטיקאי מגאנה. המוסלמי הראשון שנבחר להיות סגן נשיא במדינה. כיהן בין השנים 2000 ל-2008.
הערות שוליים

↑  Gur languages
1 2 3  Project, Joshua. "Dagomba in Ghana" (באנגלית). נבדק ב-2017-03-18.
↑  St.John Parsons, Legends of Northern Ghana, London : Longmans
↑  Mumuni Yirifa Yunus, Tohazie (The Red Hunter), Library Wattpad
↑  Dagomba, www.sim.org (באנגלית) (ארכיון)
↑  Scarification and Cicatrisation among African cultures - RAND AFRICAN ART, www.randafricanart.com
↑  Scarification: Ancient Body Art Leaving New Marks, news.nationalgeographic.com
↑  A. K. Awedoba, An Ethnographic Study of Northern Ghanaian Conflicts. Towards a Sustainable Peace, Sub-Saharan Publishers, 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540979305171  BnF: cb16702736m (data)  LCCN: sh85035404  SUDOC: 170997782 
המתופפים הם היסטוריונים מספרי סיפורים.
צילוק בקרב שבטי אפריקה
מילאן סמיליאניץ'

מילאן "לולה" סמיליאניץ' (בסרבית: Милан “Лола” Смиљанић; נולד ב-19 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

נולד בקלמר שבשוודיה בשל אביו, שחקן כדורגל סרבי ששיחק במועדון שוודי באותו זמן. סמיליאניץ' החל לשחק בשנת 2005 במדי פרטיזן בלגרד. הוא רשם במדיה 48 הופעות שבמהלכן כבש שער אחד. ביולי 2007 עבר לשחק במדי קבוצת אספניול, לאחר שחתם על חוזה לחמש שנים. בשתי העונות הראשונות מיעט לשחק ובעונתו השלישית לא שיחק כלל. בהמשך הושאל לקבוצת ספורטינג חיחון עד לתום עונת 2009/10. בעונת 2013/14 חתם במועדון הטורקי גנצ'לרבירליגי לשתי עונות במהלכן שיחק משחק אחד. ביולי 2015 חתם על חוזה לעונה אחת במכבי נתניה.
לסמיליאניץ' 28 הופעות במדי הנבחרת הצעירה של סרביה ו-2 שערים. הוא שיחק בנבחרת בשתי אליפויות אירופה עד גיל 21 ואף באולימפיאדת בייג'ינג. בנוסף, יש לו 6 הופעות בנבחרת הבוגרת ושער אחד שכבש ב-17 באוקטובר 2007 במשחק נגד אזרבייג'ן.
בלנקנזה

| --- | --- |

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 עיר-מדינה:  המבורג המבורג
 רובע:  אלטונה
 תאריך ייסוד:  1060
 שטח:  8.3 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרוור:  13,637 (2020)
 קואורדינטות:  53°33′30″N 9°48′40″E﻿ / ﻿53.55843°N 9.81123°E﻿ / 53.55843; 9.81123 
 https://blankenese.de/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   מיקום בלנקנזה (אדום) באלטונה (אדום כהה) ובהמבורג כולה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בלנקנזה (בגרמנית: Blankenese) הוא פרוור ברובע אלטונה בחלק המערבי של המבורג, גרמניה. עד 1938 הייתה בלנקנזה עירייה עצמאית בהולשטיין. שוכנת על הגדה הימנית של נהר האלבה. אוכלוסייתה מנתה 13,637 נפש, נכון לשנת 2020. כיום היא אחת השכונות האמידות בהמבורג.
היסטוריה

בלנקנזה הייתה כפר דייגים על גדת נהר האלבה.
בשנת 1060, הארכיבישוף אדלברט מברמן בנה בית מגורים של פרובוסט באתר יישוב ישן בגבעת סילברג (Süllberg). מאוחר יותר בנו רוזני הולשטיין טירה באתר.
עד 1927 הייתה בלנקנזה עיירה עצמאית בהולשטיין, ולאחר מכן אוחדה עם העיר אלטונה על פי חוק. בשנת 1938 אוחדה אלטונה עם המבורג על פי חוק המבורג רבתי.
במהלך מלחמת העולם השנייה היה בפרוור מחנה צוערים של קציני לופטוואפה, שהפך למטה 85 Group Signals עבור חיל האוויר המלכותי ב-1945.
לאחר מלחמת העולם השנייה פעל בעיר בית יתומים לילדים יהודים ניצולי השואה, בית הילדים בבלנקנזה.
היסטוריה > מקור השם

השם "בלנקנזה" נובע מהביטוי הגרמני, בגרמנית תחתית, blank ness, כלומר "צוק לבן" - אחד ממאפייני הנוף של המקום, על נהר האלבה.
גאוגרפיה

על פי רישומי 2006 של המשרד הסטטיסטי של המבורג ושלזוויג-הולשטיין, בלנקנזה משתרעת על שטח של 8.3 קמ"ר.
בלנקנזה ממוקמת דרומית לסילדורף (Sülldorf), מזרחית לריסן (Rissen) ומערבית לנינשטטן (Nienstedten). מדרום לבלנקנזה נמצאת הנקודה הרחבה ביותר של נהר האלבה (2.8 ק"מ) המספקת אפשרויות תיירות ונופש שונות. שם שוכן גם מפעל איירבוס.
הנופים מהחלקים הפונים לנהר בבלנקנזה הביאו לכך שבאזורים אלה יש נכסים נחשקים ומחירי נדל"ן גבוהים. בבתי המגורים על צלע רחובות זעירים להולכי רגל בלבד ו-4,864 מדרגות. בסטרנדווג (Strandweg) שוכן מלון סטרנד, שנבנה ב-1902, וכן בתי קפה ומסעדות. יש שני מגדלורים, גן רומי, מוזיאון בובות, פארקים ושבילי הליכה.
גאוגרפיה > פארקים

הפארק של באור
פארק ביסמרקשטיין
פארק גוסלר
הספארק (Hessepark)
הירשפארק (פארק צבאים)
סוון-סימון-פארק
חינוך

ברובע בית ספר יסודי, 3 תיכונים ובית ספר מחוזי.
ספורט

מאז 1997 נוסעים מדי שנה רוכבי האופניים הטובים בעולם דרך בלנקנזה במסלול ה-EuroEyes Cyclassics, מרוץ הטור העולמי היחיד של גרמניה. רחובות בלנקנזה נכללים בדרך כלל במסלול מספר פעמים, מכיוון שהרוכבים צריכים לחצות את הגבעה התלולה של וסברג (Waseberg), שנמצאת גם היא ברובע, שלוש פעמים. זה הקושי העיקרי במירוץ.
מועדון הכדורגל של SV Blankenese נוסד בשנת 1903) ומועדון FTSV Komet Blankenese נוסד ב-1907.
תשתית

משרד מקומי של מחוז אלטונה בשם Customer Center Blankenese שוכן ב-Erik Blumenfeld Platz. בית המשפט המחוזי המקומי (Amtsgericht Hamburg-Blankenese) שוכן בדורמיינשטראסה (Dormienstrasse).
קונסוליית הכבוד של מרוקו שהוקמה בהמבורג בשנת 1960 ממוקמת ברחוב אין דה בארגן (In de Bargen).
תשתית > מסחר

הרחובות Blankeneser Landstrasse ו-Blankenese Bahnhofstrasse ("רחוב תחנת הרכבת") מהווים את הצומת העיקרי של פעילויות מסחריות בבנקנזה. החנויות, הבנקים וסניפי הדואר פתוחים בשעות עבודה רגילות מיום שני עד שבת, אך שוק האיכרים הציבורי הפופולרי פתוח רק בימי שלישי, שישי ושבת.
תשתית > מערכות בריאות

בית החולים Tabea GmbH, הממוקם בקסטרברגשטראסה (Kösterbergstrasse), כולל 32 מיטות ומתמחה בניתוחי ירך וברך וניתוחי דליות.
ברובע יש 73 רופאים בפרקטיקה פרטית ו-5 בתי מרקחת.
תשתית > תחבורה

לבלנקנזה יש רכבת תחתית של S-Bahn וברובע שוכנת תחנת בלנקנזה ומספר תחנות אוטובוס של ארגון התחבורה הציבורית. לפי נתוני המחלקה לכלי רכב (Kraftfahrt-Bundesamt), היו רשומות ברובע 6,333 מכוניות פרטיות (486 מכוניות לכל 1000 איש). בקיץ 2008, תחנת הרכבת המרכזית בבלנקנזה נבנתה מחדש.
בבלנקנזה מפליגות הסעות רבות ביום. ישנם מצופים רבים בנהר המסייעים להנחות את כל גודלי כלי השיט, שכן בחלק זה של הנהר יש רכסים תת-מימיים רבים.
תשתית > מגדלורים

נכון ליולי 2020 ישנם ברובע ארבעה מגדלורים: המגדלור הישן והחדש Blankenese Low Lighthouse, בגובה 42 מ' ושלושה סיפוני רציפים למבקרים ברחוב שטרנדווג (Strandweg), מגדלור בגובה של 32 מ' עם רציף דומה ליד מסעדות מעבורת, מגדלור בגובה 40 מ' ב-Bauerspark ומגדלור בגובה 62.25 מ' במרינת הסירות. שני זוגות המגדלורים מאותתים על נהר האלבה עבור ספינות מגיעות. שני המגדלורים החדשים הוקמו בקיץ 2020 בגלל הרחבה של אפיק הנהר. שני המגדלורים הישנים אמורים היו להיהרס בסתיו 2020.
תשתית > מפעלי מים

על הגבעה של באורסברג ממוקם מפעל מים באותו שם מאז 1859, המספק מים לפרוורים המערביים של המבורג ולעיירה הסמוכה שנפלד (Schenefeld).
שלדי אוניות טרופות

שני כלי שיט שקועים מחוץ למיצר השיט הבינלאומי הראשי. הם יועדו להסרה מכיוון שהם עלולים להוות סכנה לתנועת נופש ימי. עם זאת, הם פופולריים בקרב המקומיים, ולכן הושארו שם: