stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שירלי באסי

| --- | --- |

שירלי באסי בהופעה בארנה של ומבלי, 2006
 לידה:  8 בינואר 1937 (בת 87) קארדיף, ויילס
 שם לידה:  Shirley Veronica Bassey 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1953
 מקום לימודים:  מייפילד קולג' 
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  מוזיקה פופולרית
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  Philips Records‏, EMI, יונייטד ארטיסטס רקורדס, דקה רקורדס, גפן רקורדס
 פרסים והוקרה:  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (2000)  מסדר עמיתי הכבוד (2024)  אבירה בלגיון הצרפתי (אפריל 2003)  אביר במסדר שארל הקדוש (2023) 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
דיים שירלי ורוניקה באסי (באנגלית: Shirley Veronica Bassey; נולדה ב-8 בינואר 1937) היא זמרת ולשית, שהתפרסמה לראשונה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, והמשיכה מאז לנהל קריירה מוצלחת ברחבי העולם. היא ידועה גם כמי שביצעה את שירי הנושא לשלושה מסרטי ג'יימס בונד (יותר מכל אמן אחר): "גולדפינגר" (1964), "יהלומים לנצח" (1971) ו"מונרייקר" (1979). נכון ל-2009 היא מכרה כ-135 מיליון אלבומים. עם 35 להיטים שצעדו במצעד הסינגלים הבריטי ו-37 אלבומים שצעדו במצעד האלבומים הבריטי, באסי היא הזמרת הבריטית המצליחה ביותר בכל הזמנים, והאמנית היחידה שהצליחה להכניס להיטים ל-"40 הגדולים" במצעד הבריטי לאורך תקופה של 7 עשורים.
ביוגרפיה > השנים הראשונות

באסי נולדה להנרי באסי ולאשתו אלייזה ג'יין, בתם השביעית והאחרונה, בקארדיף, ויילס. אביה היה ממוצא ניגרי ואמה ממוצא אנגלי. היא גדלה בשכונה של מעמד הפועלים, וכבר בגיל צעיר החלה לשיר במקהלת הנוער של הסניף המקומי של צבא הישע. בגיל 15 הפסיקה את לימודיה בבית הספר, מצאה עבודה במפעל מקומי, ובמקביל שרה בפאבים ובמועדונים בלילות ובסופי שבוע. ב-1953 חתמה על החוזה המקצועי הראשון שלה, והצטרפה לצוות המחזמר "זכרונותיו של ג'ולסון", שהתבסס על חייו של אל ג'ולסון. בהמשך אותה שנה הופיעה במחזמר נוסף, "Hot from Harlem". בגיל 16 נכנסה להריון ונאלצה לנטוש זמנית את הבמה. היא חזרה לקארדיף ועבדה כמלצרית.
ב-1955 גילה את באסי צייד כישרונות בשם מייקל סאליבן, שהתלהב מכשרונה והחליט לקחת אותה תחת חסותו. היא קיבלה תפקיד במחזמר "אלה הם החיים", שהועלה בתיאטרון אדלפי בווסט אנד של לונדון. בזמן ששיחקה במחזמר, חברת התקליטים Philips Records והמפיק המוזיקלי ג'וני פרנז ראו אותה בטלוויזיה, התרשמו ממנה והציעו לה חוזה הקלטות. באסי הקליטה את הסינגל הראשון שלה, "(Burn My Candle (At Both Ends", ששוחרר בפברואר 1956, בהיותה בת 19. בשל הרמיזות המיניות במילות השיר, ה-BBC סירבו להשמיע אותו, אך למרות זאת הוא זכה להצלחה יחסית.
ביוגרפיה > 1999 - 1980

במשך מרבית שנות ה-80 התמקדה באסי בעיקר בפעולות צדקה ובמספר סיבובי הופעות באירופה ובארצות הברית, לאחר שסיימה את חוזה ההקלטות שלה עם "יונייטד ארטיסטס רקורדס" ויצאה למה שכינתה "חצי פרישה לגמלאות". ב-1982 הוציאה אלבום בשם "All by Myself" וצילמה תוכנית מיוחדת לערוץ הטלוויזיה הבריטי Thames Television. ב-1983 הקליטה דואט עם אלן דלון, "Thought I'd Ring You", שהפך לסינגל מצליח באירופה. ב-1984 הוציאה את האלבום "I Am What I Am", אותו הקליטה עם התזמורת הסימפונית של לונדון. האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב בבריטניה. ב-1987 היא הקליטה אלבום ובו ביצועים לשירי נושא של סרטי ג'יימס בונד, אך גנזה אותו לאחר שלא הייתה מרוצה מהתוצאה. חמש שנים לאחר מכן האלבום יצא בכל זאת בניגוד לרצונה, ובאסי הגישה תביעה לבית המשפט והוציאה צו מניעה להמשך הפצתו. עוד ב-1987, היא תרמה את קולה לשירם של הצמד השווייצרי ילו, "The Rhythm Divine". ב-1989 הוציאה אלבום שלם בספרדית בשם "La Mujer".
ב-1996 שיתפה פעולה עם כריס ריאה בסרט "La Passione", בו הופיעה בתפקיד עצמה, ובשיר הנושא שלו "'Disco' La Passione". ב-1997 הוציאה באסי את הסינגל "History Repeating", שנכתב עבורה על ידי פרופלורהדס. השיר הגיע למקום ה-19 במצעד הסינגלים הבריטי, למקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי והעשירי במצעד הדאנס האמריקאי, וכן הגיע ל-"10 הגדולים" באיטליה. באותה שנה חגגה באסי את יום הולדתה ה-60 בשתי הופעות חגיגיות בטירת הווארד ובפארק אלת'ורפ ובמופע טלוויזיוני מיוחד. אלבום ההופעה החיה שיצא בעקבות ההופעות, "The Birthday Concert", היה מועמד לפרס גראמי. באוקטובר 1998 ערכה באסי הופעת צדקה מיוחדת במצרים, ליד הספינקס והפירמידה הגדולה של גיזה.
בסרט הבריטי "קול קטן" מ-1998 הייתה באסי אחת משלוש הדמויות המרכזיות, לצד מרילין מונרו וג'ודי גרלנד, ושירה "גולדפינגר" הופיע בסרט. באותה שנה נתבעה באסי על ידי מי שהייתה העוזרת האישית שלה, בעילה של הפרת חוזה. העוזרת האישית לשעבר טענה גם שבאסי הכתה אותה והפנתה כלפיה הערות גזעניות. באסי ניצחה במשפט.
ב-1999 ביצעה באסי את השיר הרשמי של גביע העולם ברוגבי, "World in Union". בטקס הפתיחה, שנערך בעיר הולדתה קארדיף, היא הופיעה לבושה בגלימה שעוצבה כשעליה הדגל הוולשי. באסי תרמה שני שירים נוספים לאלבום הרשמי של גביע העולם, "Land of My Fathers", שהגיע למקום הראשון במצעד האוספים הבריטי ולמעמד של אלבום כסף.
ביוגרפיה > שנות האלפיים

ב-2001 הייתה באסי האמנית המרכזית שהופיעה במסיבת יום ההולדת ה-80 של דוכס אדינבורו הנסיך פיליפ. ב-2003 ציינה באסי 50 שנות קריירה והוציאה דיסק בשם "Thank You for the Years", שהכיל שילוב של שירים ישנים וחדשים, הגיע למקום ה-19 במצעד הבריטי וזכה למעמד של אלבום כסף. במכירה פומבית למטרות צדקה של בגדים מהופעותיה, שנערכה בכריסטי'ס, הצליחה באסי לגייס 250,000 לירות שטרלינג לטובת קרן מלגות לסטודנטים על שמה. ב-2006 יצאה לסיבוב של חמש הופעות גדולות ברחבי בריטניה, שהסתיים בהופעה בארנה של ומבלי.
באפריל 2007 הוציאה באסי את הסינגל "The Living Tree", לציון 50 שנים בהן שיריה צועדים במצעד הסינגלים הבריטי ושבירת השיא כאמנית היחידה שהצליחה להכניס להיטים ל-"40 הגדולים" במצעד הבריטי לאורך תקופה של 50 שנים. באסי הופיעה בפסטיבל גלסטונברי של 2007 וביוני אותה שנה הוציאה את האלבום "Get the Party Started", שהגיע למקום השישי במצעד הבריטי. שיר הנושא של האלבום, גרסת כיסוי לשיר של פינק, הוקלט תחילה לצורך הופעתה של באסי בפרסומת לרשת החנויות מרקס אנד ספנסר בחג המולד 2006.
ב-2008 נאלצה לבטל ברגע האחרון את הופעתה המתוכננת בקונצרט המחווה לכבוד יום הולדתו ה-90 של נלסון מנדלה, לאחר שאושפזה בבית חולים במונקו ועברה ניתוח חירום בבטנה.
בנובמבר 2009 יצא אלבומה "The Performance", אלבום האולפן הראשון שלה מזה שלושה עשורים שהכיל חומרים מקוריים בלבד. האלבום הופק על ידי דייוויד ארנולד, מלחין אנגלי ידוע שהיה אחראי על המוזיקה ברבים מסרטי ג'יימס בונד, וכלל שירים שנכתבו במיוחד עבור באסי על ידי מאניק סטריט פריצ'רז, גארי בארלו, קיי.טי. טאנסטול, פט שופ בויז, רופוס ויינרייט וג'ון בארי. האלבום הגיע למקום ה-20 במצעד הבריטי, והסינגל הראשון מתוכו, "The Girl From Tiger Bay", יצא בראשית 2010.
ביוגרפיה > חייה האישיים

נישואיה הראשונים של באסי היו ב-1961, לקנת' יום. השניים התגרשו ב-1965. בספטמבר 1965 היא הודיעה על כוונתה להינשא מחדש ליום, אך מספר חודשים לאחר מכן גילתה כי חזרה בה.
בעלה השני היה סרג'יו נובאק. השניים נישאו ב-1968 והתגרשו ב-1977. בזמן נישואיהם שימש נובאק גם כמנהלה האישי.
לבאסי נולדו שתי בנות. הראשונה שבהן, שרון, נולדה כשבאסי הייתה בת 17 בלבד. בתה השנייה, סמנת'ה, נמצאה מתה ב-1985 בבריסטול. באסי מעולם לא חשפה את זהות אביהן של בנותיה.
ב-1978 הורשעה על סמך הודאתה בשכרות ובהפרת הסדר הציבורי, לאחר שהתפרעה ברחוב ודחפה שוטר.
כיום מתגוררת באסי במונטה קרלו.
פרסים והישגים

1977 - פרס המוזיקה הבריטית - הזמרת הבריטית הטובה ביותר ב-25 השנים האחרונות
1991 - כוכב בשדרת הכוכבים של רוטרדם
1993 - קבלת תואר האבירות הבריטי CBE ‏
1997 - מועמדות לפרס גראמי על האלבום "The Birthday Concert" ‏
1999 - קבלת אות לגיון הכבוד הצרפתי
2000 - קבלת תואר האבירות הבריטי DBE ‏
2000 - ספר השיאים של גינס - הזמרת הבריטית המצליחה ביותר בכל הזמנים
2004 - פרס "אמנים למען השלום" של אונסק"ו
2005 - קבלת כוכב בשדרת הכוכבים של לונדון
2008 - השיר "גולדפינגר" נכנס להיכל התהילה של הגראמי
דיסקוגרפיה נבחרת > אלבומי אולפן

| שנה | שם האלבום | מיקום שיא במצעד הבריטי | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1957 | Born to Sing the Blues | - | אלבום הבכורה |
| 1959 | The Fabulous Shirley Bassey | 12 |  |
| 1961 | Shirley | 9 |  |
| 1961 | Shirley Bassey | 14 |  |
| 1962 | Let's Face the Music | 12 |  |
| 1966 | I've Got a Song for You | 26 |  |
| 1970 | Something | 5 |  |
| 1971 | Something Else | 7 |  |
| 1972 | I Capricorn | 13 |  |
| 1972 | And I Love You So | 24 |  |
| 1973 | Never Never Never | 10 | אלבום כסף |
| 1975 | Good, Bad but Beautiful | 13 | אלבום כסף |
| 1976 | Love Life and Feelings | 13 | אלבום כסף |
| 1984 | I Am What I Am | 25 | אלבום זהב |
| 1991 | Keep the Music Playing | 25 |  |
| 1993 | Sings the Songs of Andrew Lloyd Webber | 34 |  |
| 1995 | Sings the Movies | 24 | אלבום כסף |
| 2003 | Thank You for the Years | 19 | אלבום כסף |
| 2007 | Get the Party Started | 6 |  |
| 2009 | The Performance | 20 |  |
דיסקוגרפיה נבחרת > אלבומי אוסף

| שנה | שם האלבום | מיקום שיא במצעד הבריטי | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1968 | Golden Hits of Shirley Bassey | 28 |  |
| 1974 | The Very Best of Shirley Bassey | - | אלבום כסף |
| 1975 | The Shirley Bassey Singles Album | 2 | אלבום זהב |
| 1976 | Shirley Bassey | - | אלבום כסף |
| 1976 | Thoughts of Love | 15 | אלבום זהב |
| 1978 | 25th Anniversary Album | 3 | אלבום פלטינה |
| 1992 | The Best of Shirley Bassey | 27 |  |
| 1996 | of the Best‏ 20 | - | אלבום זהב |
| 2000 | The Greatest Hits - This Is My Life | 54 | אלבום זהב |
דיסקוגרפיה נבחרת > סינגלים בולטים

| שנה | שם הסינגל | מיקום שיא במצעד הבריטי | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1957 | Banana Boat Song‏ | 8 |  |
| 1958 | Kiss Me, Honey, Honey, Kiss Me | 3 |  |
| 1959 | As I Love You | 1 |  |
| 1960 | As Long as He Needs Me | 2 |  |
| 1961 | You'll Never Know | 6 |  |
| 1961 | Reach for the Stars / Climb Ev'ry Mountain | 1 |  |
| 1961 | I'll Get By | 10 |  |
| 1962 | ?What Now My Love | 5 |  |
| 1963 | (I (Who Have Nothing | 6 |  |
| 1964 | Goldfinger | 21 | מקום 8 במצעד האמריקאי |
| 1967 | Big Spender | 21 |  |
| 1970 | Something | 4 |  |
| 1972 | Diamonds are Forever | 38 |  |
| 1972 | For All We Know | 6 |  |
| 1973 | Never, Never, Never | 8 |  |
| 1979 | Moonraker |  |  |
| 1987 | The Rhythm Divine | 54 | עם ילו |
| 1996 | Disco' La Passione | 41 | עם כריס ריאה |
| 1997 | History Repeating | 19 | עם פרופלורהדס   מקום 1 במצעד הדאנס הבריטי |
| 2007 | Get the Party Started | 47 | מקום שלישי במצעד הדאנס האמריקאי |
| 2010 | The Girl From Tiger Bay |  | השיר נכתב על ידי המאניק סטריט פריצ'רז |
לקריאה נוספת

Peter Hogan (2008), Shirley Bassey: Diamond Diva, Andre Deutsch (ביוגרפיה)
הערות שוליים

↑  Rob Copsey, Shirley Bassey goes out with a bang as her final album I Owe It All To You sets Official Chart record, www.officialcharts.com, ‏13 בנובמבר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007418209405171  PLWABN: 9810658519805606  BIBSYS: 4027707  BNE: XX849016  BnF: cb13770480t (data)  GND: 121508714  ICCU: UBOV509363  ISNI: 0000 0000 6310 916X  LCCN: n94087510  LNB: 000297591  MusicBrainz: 05ec70a5-3858-4346-a649-fda0a297b8c1  NKC: xx0001875  NLA: 35596323  NLK: KAC201951876  NSK: 000614432  NTA: 07199744X  RERO: 02-A005676211  SNAC: w6vf1kt7  SUDOC: 232726329  Trove: 1008835  ULAN: 500385814  VIAF: 66648809   WorldCat (עם VIAF): 66648809 
באסי, 1973
שוודים של פינלנד

| --- | --- |

 אוכלוסייה
 290,000
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 דרום ומערב פינלנד
 שפות
 שוודית, דו-לשוניות שוודית ופינית
 דת
 נוצרית לותרנית
 קבוצות אתניות קשורות
 תושבי איי אולנד השוודים
פינו-שוודים, הידועים גם כשוודים-של-פינלנד (בשוודית: Finlandssvenskar; בפינית: Suomenruotsalaiset), הם אזרחי פינלנד המשתייכים למיעוט הדובר את השפה השוודית כשפת אם. זהו מיעוט אתני-לשוני שמעמדו ומצבו בקרב אוכלוסיית הרוב הם בין הטובים בעולם.
מקורם

מקור האוכלוסייה הזאת בשטחי פינלנד מוסבר על ידי השליטה של שוודיה בארץ זו בין המאה ה-12 ובין שנת 1809. היא נוצרה מחד - מהתיישבות - בשלבים מסוימים בצורה המונית במסגרת מסעות צלב - של שוודים (איכרים, פקידים, אצילים, אנשי דת ובעלי מקצוע אחרים) בעיקר בין המאה ה-12 למאה ה-18 ומאוחר יותר גם של מספר מהגרים מארצות אחרות ממרכז אירופה שאימצו את השפה השוודית, ומאידך מהתבוללות של ילידים פינים מהשכבות הגבוהות לתוך האוכלוסייה והתרבות השוודית. בנוסף, עוד מוקדם יותר, בין המאות ה-7 וה-10 התיישבו באזור קבוצות ממוצא ויקינגי או ורנגי בני מוצא גרמאני קרוב לזה של השוודים או - במקרה של הוורנגים - שוודים ממש. בשנים 1917–1980 בעקבות אירועים פוליטיים, צבאיים וגורמים כלכליים, התרחשה גם תנועה של הגירת שוודים של פינלנד לשוודיה. כך למשל היגרו לשוודיה תושבים שוודים של העיר ויבורג (10% מתושביה) בעקבות הכיבוש הסובייטי של העיר בשנת 1940. ויבורג שייכת עד ימינו לרוסיה.
הפוליטיקה הלשונית

גם תחת השלטון הרוסי עד 1863 הייתה השפה השוודית, ולא הפינית, הלשון הרשמית בארץ. שוודית הייתה שפת השיפוט, המנהל וההוראה, כמו גם שפתם של המעמדות העליונים. בשנת 1892 זכתה גם הפינית למעמד של שפה רשמית. עם הכרזת העצמאות של פינלנד ב-1917 הייתה השפה הפינית לשפה הדומיננטית בממשל ובחברה.
מאז הייתה פינלנד באופן רשמי מדינה דו-לשונית בעלת מיעוט דובר שוודית, או שוודית של פינלנד, החי בעיקר בקרבת החופים המערביים, הדרום-מערביים והדרומיים שלה.
המחוז האוטונומי של איי אולנד הוא יוצא מן הכלל בכך שעל פי הסכמים בינלאומיים (כולל החלטת מועצת חבר הלאומים ביוני 1921) נקבע כי יהיה חד-לשוני, וכי השפה הרשמית בו תהיה שוודית.
ההוראה בשפה השוודית מתבצעת באזורים שבהם אחוז דוברי השוודית מעל 6% או 8%.
פרט לכך נלמדת השפה השוודית כשפת חובה בבתי הספר בכיתות ז' עד ט'.
השפה השוודית בפינלנד

השוודית של פינלנד היא שפה שונה במקצת מהשוודית המדוברת בשוודיה (עגה), ובעיקר בכך שאין לה מבטא מלודי, בדומה לשאר השפות ההודו-אירופיות. הדקדוק זהה, וכך גם האיות; אולם בשפה המדוברת ישנה נטייה טבעית לשאול מילים וביטויים משפתה של אוכלוסיית הרוב הפינית.
שינויים דמוגרפיים כלל-ארציים

אחוז הפינים השוודים באוכלוסיית פינלנד לפי שנים:
| שנה | 1610 | 1749 | 1815 | 1880 | 1900 | 1920 | 1940 | 1960 | 1980 | 2003 | 2005 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אחוז | 17.5 | 16.3 | 14.6 | 14.3 | 12.9 | 11.0 | 9.5 | 7.4 | 6.3 | 5.6 | 5.5 |
זהות

אף על פי שלשוודים של פינלנד יש רגשי השתייכות משותפים ומסורות ייחודיות של עצמם, הם מזהים עצמם בימינו כאזרחי פינלנד בעלי שפת אם שוודית. קיום היסוד השוודי הוא בעיני הפינים וגם בעיני המיעוט דובר שוודית בפינלנד חלק אינטגרלי של התרבות של פינלנד. (עצם שם המדינה מוכר בכל העולם בגרסתו השוודית - פינלנד). נציגי האוכלוסייה הפינו-שוודית שיחקו תפקיד חשוב בהתעוררות התודעה הלאומית השוודית במאה ה-19. עמהם נמנו יוהאן וילהלם סנלמן, יוהאן לודוויג רונברג או אקסלי גאלן-קאללה. משקל השוודים של פינלנד בשכבות החברתיות השונות אינו שונה לעומת משקלם באוכלוסייה הכללית. לעומת זאת השפה השוודית הייתה נחשבת בפינלנד שפת המעמד העליון של פעם ולפיכך באופן מסורתי השימוש בשפה זו נפוץ יותר בקרב המשפחות העשירות ובקרבן של ששת אלפים משפחות האצולה הפינית.[דרוש מקור].
בשנת 2005 ערך ה"סבנסקה פינלנדס פולקטינג" (Svenska Finlands Folkting), פורום האינטרסים של השוודים של פינלנד, סקר לגבי זהותם. 82% מהנשאלים ענו שמשמעות ה"שוודיות של פינלנד" היא "להשתייך לתרבות ייחודית אבל בעת ובעונה אחת להיות אזרחי פינלנד כמו כל הפינים האחרים". זאת בהתאם לגרסה הליברלית של הלאומיות האזרחית הנהוגה באופן רשמי בפינלנד - אזרחי פינלנד הם פינים ולהם שתי שפות לאומיות רשמיות. רק 17% בחרו בעד האפשרות של "השתייכות לתרבות ייחודית, שונה מזו הפינית". לגבי נושא הזיקה לשוודיה ולתרבות שוודיה, 31% השיבו כי אלו מהווים "חלק חשוב בחייהם", בעוד 59% מהנשאלים אמרו שאלה "מעניינים אותם, אבל רחוקים". 9% הצהירו ששוודיה ותרבותה אינן לחלוטין מעיניינם.
הגישה החריגה העיקרית הציגו תושבי החבל האוטונומי של איי אולנד הדוברים "אולנדית", ניב של השוודית ומרגישים בקושי קשורים לפינלנד. תכופות אינם משייכים את עצמם ל"שוודים של פינלנד" במובן הצר של המילה, בדיוק כמו אזרחים שוודים שהיגרו רק בתקופה האחרונה לפינלנד.
המפקדים הרשמיים בפינלנד אינם כוללים נתונים על השתייכות אתנית אלא על אזרחות, ארץ לידה ושפת אם בלבד.
אזורים מאוכלסים על ידי פינו-שוודים

מקומות ההתיישבות של האוכלוסייה הדוברת שוודית מתחלקים לשלשה אזורים נפרדים עיקריים:
בדרום - החוף של אוסימא Uusimaa או נילנד Nyland בין פיהטה Pyttis) Pyhtää ) והאנקו Hanko) או Hangö) מיושב ברובו על ידי מיעוט זה.
כמו כן לאזור המיושב בפינו-שוודים שייך חבל אובולנד
Åboland (טורונמא Turunmaa) בחלק הדרומי של אזור האיים הסלעיים מסוג "שר" skär (קארי - kari) מול חופי ה"פינלנד המקורית" (Egentliga Finland או
Varsinais Suomi בדרום-מערב המדינה.
האזור השלישי בחוף המערבי, הוא באזור הקרוי "פינלנד" - רצועת החוף אסטרבוטן (Pohjanmaa פוהיאנמה) Österbotten, שבין קריסטינסטאד Kristinestad (קריסטינאנקאופונקי Kristiinankaupunki) ועד קארלבי Karleby (קוקולה Kokkola).
לפני הגעת המתנחלים השוודים האזוריים החופיים שהוזכרו לא היו מיושבים.[דרוש מקור].
בתקופה האחרונה חלה ירידה במספר תושביהם דוברי השוודית עקב הגירה או התבוללות.
גם בעיר הלסינקי שבה בשנת 1870 57% מתושביה היו פינו-שוודים ייצוגם באוכלוסייה ירד במהלך השנים בעקבות השינויים ההיסטוריים במדינה ל 6% בשנת 2007. אחוז הפינים השורשיים בעיר עלה מ-25% בשנת 1870 עד ל 85% בשנות ה-2000.
החבל האוטונומי אולנד ששתושביו זכו במעמד מיוחד אינו נחשב ממש אזור פינו-שוודי.
שם אחוז השוודים הוא 91,2% וזה של הפינים השורשיים
הוא 5.0%, .02007). בעיר המרכזית של האיים, המרלנד, 96% הם שוודים.
ארגונים מייצגים

לפינו-שוודים יש, בין היתר, פורום אינטרסים מוכר בחוק, הקרוי סבנסקה פינלנדס פולקטינג Svenska Finlands Folkting. בפרלמנט הפיני יש חברים שנבחרו מטעם המפלגה העממית השוודית, המייצגים בוחרים מקרב המיעוט הפינו-שוודי. העיתון החשוב בשפה השוודית המופיע בפינלנד הוא Hufvudstadsbladet (הופוודסטאדבלאדט). בפינלנד קיים חינוך בשפה השוודית הכולל את כל רמות הלימודים עד לאוניברסיטה. ידועה האוניברסיטה האקדמית של אובו שבה שפת ההוראה היא שוודית.
פינים-שוודים מפורסמים

יוהאן גדולין - כימאי
גאורג אוגוסט ואלין - מזרחן, בלשן
טובה ינסון - סופרת בשפה השוודית וציירת
קארל גוסטף אמיל מנרהיים - איש צבא ומדינאי, נשיא פינלנד
אדולף אריק נורדנשלד - גאולוג, מינרלוג וחוקר ארצות
ז'אן סיבליוס - מלחין פיני, המלחין הלאומי של ארצו
יוהאן וילהלם סנלמן - פילוסוף, עיתונאי ופוליטיקאי
יוהאן לודוויג רונברג - משורר, נחשב משורר לאומי של פינלנד, כתב בשפה השוודית
הילמה גרנקוויסט - אנתרופולוגית
לינוס טורבאלדס - מתכנת, ממציא מערכת ההפעלה לינוקס
מיקאל וידניוס - איש מחשבים פיני-שוודי ממציא מסד הנתונים MySQL
אקסלי גאלן-קאללה - צייר פיני, נחשב לאחד הציירים הפיניים החשובים
ראו גם

מלחמת השפות הפינית
הערות שוליים

↑  אלכסנדר יעקובסון, אמנון רובינשטיין - ישראל ומשפחת העמים, הוצאת שוקן, ירושלים ותל אביב 2003, עמ' 13.
1 2  Peggy Heikkinen, Svenska (Swedish in Finland), Network to Promote Linguistic Diversity (NPLD), ‏22.12.2015 (ארכיון)
↑  וירטואל פינלנד
↑  ראו ציטוט מאתר המפלגה העממית השוודית בפינלנד, מצוטט ב-7 במאי 2008 ב"ויקיפדיה הגרמנית":
The Swedish speaking Finns generally don't label themselves as an ethnic minority. With regards to identity, the Swedish speaking element is usually considered as an integral part of Finnish culture, although expressed in another language than Finnish.
↑  Identitet och framtid – Folktingets undersökning om finlandsvenskarnas identitet / Suomenruotsalainen identiteetti – Folktingetin kyselytutkimus (PDF, 925 KB, בשוודית בפינית ע' 23/53 ו 33/63. גישה לנתונים. 17 במאי 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4207239-6 
הדגל הלא רשמי של השוודים של פינלנד
מפה של פינלנד. פינו-שוודית מדוברת באזורים המסומנים במפה בכחול
שופט עמית

שופט עמית הוא שופט אשר פרש לגמלאות אך ממשיך לכהן (במשרה מלאה או חלקית) באותו בית משפט או בבית-משפט אחר. שופט עמית נמצא במעין מעמד ביניים – כמי שעדיין מכהן בתפקיד שיפוטי ונושא בחלק מהעומס של מערכת המשפט אך אינו מכהן עוד בתפקיד שופט מבחינת תקני השפיטה. שופט עמית משתכר לפי שעות עבודה בפועל (שכר שעתי) ולא שכר חודשי לפי משרה. שכרו של שופט עמית נמוך מאוד, ועלתה הטענה שהוא נמצא בניגוד עניינים אתי בגלל משכורתו הנמוכה.
תנאים למינוי

בישראל גיל הפרישה של שופטים הוא 70‏ אולם במקרים מסוימים שופט רשאי לפרוש בגיל צעיר יותר. סעיף 8 בחוק יסוד: השפיטה קובע ששופט שפרש יכול להתמנות לשופט "לזמן, בדרך ובתנאים שנקבעו בחוק". עד היום נעשה שימוש מצומצם בלבד באפשרות זו: בחוק בתי-המשפט [נוסח משולב], התשמ"ד-1984, נקבע כי שר המשפטים, בהסכמת נשיא בית המשפט העליון, רשאי למנות שופט שפרש לשופט בית משפט לתקופה ובתנאים שיקבע. בערכאות שונות או לשופט בית-משפט לתביעות קטנות. אין הסדר המאפשר מינוי מחדש של שופט שפרש, ולכן אין מיצוי מלא של הפוטנציאל השיפוטי של שופטים שפרשו והם מסוגלים ומוכנים להמשיך לשפוט גם לאחר פרישתם.
שופט עמית ימונה לתקופה שלא תעלה על ארבע שנים, ושר המשפטים ונשיא בית המשפט העליון רשאים, לפי בחירת הוועדה, להאריך את מינויו לתקופה אחת נוספת שלא תעלה על שנתיים, והכול ובלבד שלא יכהן כשופט עמית מי שגילו עולה על 75. שופט עמית יכהן כשופט בבית משפט שדרגתו אינה גבוהה מדרגת בית המשפט שבו כיהן ערב יציאתו לקצבה. שופט עמית יראו אותו כשופט לכל דבר ועניין, ואולם יכול שיכהן במשרה חלקית.
תנאי נוסף, מערכתי, הוא שמספר השופטים העמיתים שיכהנו לא יעלה על 15 אחוזים ממספר התקנים המאוישים של שופטים בבתי משפט השלום או בבתי המשפט המחוזיים, לפי העניין.
הסדר שופט עמית

בהסדר של שופט עמית יש משום פתרון גמיש ומהיר לבעיית העומס בבתי-המשפט, שכן הוא מאפשר להעביר שופט לבית משפט שנוצר בו צורך דחוף בכוח-אדם נוסף (בשל עומס מיוחד, במקרה ספציפי, במקרה שאחד השופטים נעדר זמנית מתפקידו וכדומה). יתרה מכך, שופט הממונה במעמד שופט עמית יכול לסייע בהתמודדות עם עומס העבודה בלי לתפוס תקן שפיטה בבית-המשפט. קרי – מקומו של שופט שיצא לפנסיה מתפנה ואפשר למנות במקומו שופט אחר, ועם זאת השופט שפרש ממשיך לכהן בתפקידו. כך נהנים בתי-המשפט הן מתוספת של שופט צעיר יותר הן מהמשך עבודתו של שופט ותיק ובעל ניסיון. ההסדר של שופט עמית מאפשר לבתי-המשפט לעקוף למעשה את מגבלת התקנים שהוצבה בפניהם ולהגדיל את כוח העבודה בלי להוסיף תקנים.
שופט עמית בארצות הברית

בארצות הברית השופטים בחלק מהערכאות במערכת המשפט הפדרלית בארצות הברית (בית-המשפט העליון, בתי-המשפט ממונים בידי נשיא ארצות הברית לערעורים, בתי-המשפט המחוזיים ובית-המשפט למסחר בין-לאומי) על-פי סעיף III בחוקה. שופטים בערכאות שיפוטיות פדרליות אחרות ובאישור הסנאט לכל החיים, ממונים על-פי בית-המשפט לפשיטות רגל, בית-המשפט לתביעות פדרליות וכן רשמים פדרליים הוראות החוק, לתקופות קצובות. שופט הממונה לכל החיים כאמור רשאי לפרוש לאחר גיל 65 ,אם כיהן בתפקידו מספר מסוים של שנים או לפרוש בשל נכות פיזית או נפשית. בכל מקרה של פרישה כאמור ימשיך השופט לקבל את מלוא שכרו. כל שופט שמונה לכל החיים ובחר לפרוש רשאי להתמנות, במשרה מלאה או חלקית, לשופט עמית כל שופט שפרש מהערכאות האחרות רשאי גם הוא להתמנות לשופט עמית, במעמד "Judge Senior." במעמד "Judge Recalled ."נראה כי השיקול שבבסיס האפשרות הזאת הוא הרצון לאפשר לשופט מבוגר להמשיך לעבוד בקצב ההולם את גילו.
שכר של שופט עמית

בתאריך 24 ביוני 2014 אישרה ועדת הכספים תקנות מיוחדות, שיאפשרו להנהלת בתי המשפט לעודד שופטים שפרשו לגמלאות לחזור ולשמש שופטים במעמד שופט עמית.
מוסד השופטים העמיתים תוכנן לשמש עבור בתי המשפט לתביעות קטנות, ואכן, בתחילה, נערך פיילוט של ארבע שנים שהם פעלו מספר מצומצם של שופטים עמיתים במסגרת בית המשפט לתביעות קטנות. ואולם, לאחר כניסת התקנות לפועל, הוחל מוסד השופטים העמיתים על כל הערכאות, לרבות בתימשפט השלום ובתי המשפט המחוזיים ובכל ההליכים.
יו"ר ועדת הכספים בכנסת ח"כ ניסן סלומיאנסקי אשר הוביל את קביעת השכר לשופטים הסביר כי מינוי של שופט עמית יוריד את העומס הרב על מערכת המשפט, והזכיר כי שופט עמית מנוע מלעסוק בכל עבודה נוספת.
שכר השופטים העמיתים נקבע בהחלטת גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון (נושאי משרה שיפוטית ושאיריהם), התשמ"א-1981.
ע"פ החלטה זאת, לשופט עמית משולם שכר שעתי ולא שכר חודשי, ושכרו משלום לפי שעות דיונים בלבד, והוא כולל מראש 10% תוספת עבור הכנה וכתיבה. נכון לעדכון האחרון בשנת 2022, תוקן שכרו של שופט עמית ל-308 ש"ח לשעת דיון.
כלומר, אם להליך משפטי נקבעה חצי שעת דיון, אזי גם אם לשופט נדרשים נניח 30 שעות עבודה לביצוע עבודתו כדין, למשל, 10 שעות הכנה לצורך קריאת החומר המשפטי והכנה לדיון (תוספת ה"הכנה" לעיל) ולאחר הדיון עוד 20 שעות לכתיבת פסק הדין (תוספת ה"כתיבה" לעיל), אזי השופט משתכר רק שכר של חצי שעה, כלומר, נכון לעדכון השכר האחרון, השופט משתכר עבור כל הליך הערעור כולו מחצית השכר השעתי, היינו 170 ש"ח בלבד.
טענת ניגוד העניינים בו מצוי כל שופט עמית

שכר זה מוביל לניגוד עניינים אתי חריף, שכן מצד אחד, ומבחינה מהותית, השופט לא מתוגמל כלל על עבודתו, שכן קשה להניח ששופט שמשתכר כ-170 ש"ח עבור כמה עשרות שעות עבודה ישקיע את הזמן והמאמץ הדרושים לביצוע עבודת שיפוט ראויה וכדין. אך מצד שני, חובתו של שופט לבצע את תפקידו נאמנה ועל פי כללי השיפוט הנוהגים, ועל פי כללי האתיקה לשופטים, תשס"ז-2007, ולרבות על פי הצהרתו אמונים כהוראת סעיף 6 לחוק יסוד: השפיטה.
הפסיקה בעניין ניגוד העניינים של שופט עמית

ניגוד עניינים חריף נטען זה הוביל לבקשת פסלות בטענה של ניגוד עניינים כנגד השופטת (עמיתה) שרה דותן לאחר שלשופטת (עמיתה) דותן הועברו שני ערעורים שכללו חומר רב מאוד שלא ניתן להקיפם בפחות מכ-60 שעות עבודה ונקבעו בשניהם שני דיונים רצופים בני חצי שעה כל אחד. 
השופטת (עמיתה) שרה דותן דחתה את שתי הבקשות, והערעורים הגיעו לפתחה של נשיאת בית המשפט העליון השופטת אסתר חיות, שאיחדה את שני הערעורים ונתנה בהם פסק דין אחד.
פסק הדין בערעור המאוחד ניתן על ידי נשיאת בית המשפט העליון, השופטת אסתר חיות, ללא דיון לגופן של טענות המערער לפיהן לא ייתכן ששופט ישתכר שכר כל כך זעום ועדיין יעשה את עבודת השיפוט כראוי וכדין.
ראו גם

בתי המשפט בישראל
שופט
לקריאה נוספת

מנהל בתי המשפט השופט מיכאל שפיצר,  פרסום נוהל מינוי שופט עמית 8 ינואר 2017
הערות שוליים

↑  זאב סגל, די לשפוט עד גיל 70, באתר הארץ, 29 ביוני 2005
↑  חוק בתי המשפט נוסח משולב, תשמ"ד-1984 מתוך אתר בתי המשפט
↑  ידידיה בן אור, שכרו של "שופט עמית": 301 ש"ח לשעה, באתר ערוץ 7, 24 ביוני 2014
↑  ע"א (מחוזי-ת"א) 48661-03-19 אילן קירשנבאום נ' נציגות הבית בזל 43 תל אביב ואח', ע"א 60400-02-20 (מחוזי-ת"א) אילן קירשנבאום נ' נציגות הבית בזל 43 תל אביב ואח'.
↑  ע"א 6579/20, 6580/20, קירשנבאום נ' נציגות הבית בזל 43 תל אביב ואח'.