הנס ואן ברויקלן
קריירת משחק

ואן ברויקלן החל לשחק בגיל שמונה בקבוצת הנוער של BVC, הפועלת סמוך לעיר הולדתו אוטרכט. ב-1974, כשהיה בן 17 בלבד, כבר היה לחלק מקבוצת הבוגרים של המועדון, ומספר חודשים אחר כך עבר לקבוצת אוטרכט מהליגה הבכירה, שם החל את דרכו בקבוצת המילואים של המועדון. עד מהרה הוא קודם לקבוצה הראשונה של אוטרכט כשוער שלישי, ורשם את הופעת הבכורה הרשמית שלו במדיה ב-20 במרץ 1977, בהפסד החוץ 3:0 לספרטה רוטרדם. הייתה זו הופעתו היחידה בליגה באותה העונה.
החל מעונת 1978/1979 היה ואן ברויקלן לשוער הראשון של הקבוצה. בעונת 1980/1981 סיימה אוטרכט במקום השלישי בטבלה, ובכך שברה את שיא המועדון. עונה אחת אחר כך, הגיעו ואן ברויקלן ואוטרכט עד לגמר הגביע ההולנדי, אך הפסידו את התואר לא.ז. אלקמאר. בסיום אותה עונה נקלעה אוטרכט לקשיים כלכליים שהובילו אותה לסף פשיטת רגל, ובמועדון הוחלט למכור את ואן ברויקלן, אחד מכוכבי הקבוצה, כדי לשפר את המצב הכלכלי בקבוצה. בהיעדר סיכום על מכירתו, פתח ואן ברויקלן את עונת 1982/1983 באוטרכט ואף רשם שתי הופעות ליגה, אך בספטמבר 1982 נמצאה לבסוף הרוכשת, נוטינגהאם פורסט מהליגה הראשונה של הפוטבול ליג באנגליה, ששילמה עבור ואן ברויקלן סכום שהוערך בכ-200 אלף ליש"ט. בסך הכול רשם ואן ברויקלן 142 הופעות ליגה במדי אוטרכט.
ואן ברויקלן הוחתם בנוטיגהאם על ידי המאמן בריאן קלאף כשוער ראשון במקומו של פיטר שילטון שעזב את הקבוצה. לאחר 13 הופעות ליגה במדי הקבוצה, נפצע ואן ברויקלן ונאלץ להיעדר מהמגרשים במשך ארבעה חודשים. לאחר שהתאושש מהפציעה חזר לעמדת השוער הראשון וסייע לקבוצה לסיים את העונה במקום החמישי, שהוביל אותה להשתתפות בגביע אופ"א. בעונת 1983/1984 רשם ואן ברויקלן 36 הופעות ליגה, ושמר 11 פעמים על רשת נקייה בדרך למקום השלישי בליגה, שש נקודות בלבד מתחת לאלופה ליברפול. באותה עונה הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר גביע אופ"א, תוך שהיא מדיחה בין היתר את פ.ס.וו. איינדהובן, סלטיק ושטורם גראץ, עד שנעצרה על ידי אנדרלכט. על אף היכולת האישית והקבוצתית הטובה באנגליה ובמסגרת האירופית, נקלעו ואן ברויקלן והקבוצה לוויכוחים עקב זימוניו התכופים לסגל נבחרת הולנד. ואן ברויקלן, שלא רצה לוותר על מקומו בין הקורות בנבחרת, החליט לעזוב את אנגליה בתום שתי עונות בלבד.
לקראת עונת 1984/1985, חזר ואן ברויקלן למולדתו וחתם בקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן, מהקבוצות המובילות בליגה ההולנדית. לאחר שכשלה לזכות בתארים בעונת הבכורה של ואן ברויקלן, השיגה איינדהובן את תואר האליפות במשך שתי העונות הבאות, במה שהיו לתאריו הראשונים של ואן ברויקלן בקריירה. בעונת 1986/1987, על אף שזכה בתואר שוער העונה בהולנד בפעם הראשונה בה חולק תואר זה, היה מעורב ואן ברויקלן בטעות שזכתה בהולנד לשם "הדשא של ואן ברויקלן". היה זה בדקת הסיום במשחקה של איינדהובן מול פיינורד. ואן ברויקלן, שאחז בכדור, הקפיץ אותו על הדשא, אך הכדור פגע במהמורה על המשטח, שינה את כיוונו ונותר על המשטח. ואן ברויקלן מיהר לקלוט אותו בידיו בשנית, אך מכיוון שאסור לשוער להשתלט בידיו על כדור שכבר היה בשליטתו והונח על הדשא, פסק השופט על בעיטה חופשית לזכותה של פיינורד מתוך הרחבה. את הכדור החופשי הפכה פיינורד לשער שוויון, והמשחק הסתיים בשוויון 1:1.
ואן ברויקלן עבר תקופה לא קלה בעקבות התקרית, בה זכה ללעג מצד הקהל והתקשורת במדינה, אך הצליח להתאושש לקראת עונת 1987/1988, שהייתה לשיא הקריירה המקצועית שלו. באותה עונה, תחת המאמן החדש חוס הידינק, זכתה פ.ס.וו באליפות השלישית ברציפות, שהביאת את ואן ברויקלן לזכייה שנייה ברציפות בתואר שוער העונה בהולנד. במקביל, השלימה הקבוצה זכייה בטרבל, כשגברה בגמר הגביע על רודה, ולראשונה בתולדותיה זכתה בגביע אירופה לאלופות. במהלך העונה האירופית הדיחה הקבוצה את גלאטסראיי, ראפיד וינה, בורדו וריאל מדריד, והגיעה למשחק הגמר שם פגשה את בנפיקה ליסבון. ואן ברויקלן שמר על רשת נקייה במהלך כל המשחק, שהסתיים בשוויון 0-0 לאחר הארכה ועבר להכרעה בדו-קרב בעיטות עונשין. ואן ברויקלן היה לגיבור הזכייה כשהדף את הפנדל השישי של בנפיקה, אותו בעט אנטוניו ולושו, והביא לזכייתה של קבוצתו בתואר. עונה אחר כך זכתה פ.ס.וו בדאבל המקומי פעם נוספת, והשלימה ארבע זכיות ברציפות בתואר האליפות.
ואן ברויקלן הוסיף להיות השוער הראשון של הקבוצה עד לסיום עונת 1993/1994, וזכה עמה בשתי אליפויות ובגביע נוספים. עונתו האחרונה בקבוצה התאפיינה במספר תקריות, כשבין היתר הוא נקנס על ידי המועדון בעקבות ביקורת ציבורית שהשמיע כנגד התנהגותו של חברו לקבוצה, החלוץ הברזילאי רומאריו, וכן החמיץ משחק חשוב עבור המועדון מול אייאקס אמסטרדם בעקבות צבירת שלושה כרטיסים צהובים על עבירות שוליות. לקראת סיום העונה, כשפרישתו עמדה על הפרק, קיווה ואן ברויקלן לקבל את תפקיד המנהל המקצועי בקבוצה, אך היא בחרה בפרנק ארנסן לתפקיד. לאחר מכן, ביקש ואן ברויקלן לשמש כשוער המשנה בעונה הבאה, אך גם לכך סירבה הקבוצה. ואן ברויקלן זכה להצעה מאייאקס לשמש כשוער המשנה שלה, אך סירב לה ובחר לפרוש ממשחק פעיל בגיל 38. ואן ברויקלן שיחק במדי פ.ס.וו במשך עשר עונות, במהלכן רשם 308 הופעות ליגה, 37 הופעות בגביע ו-46 הופעות במסגרות האירופיות, והיה ארבע פעמים לשוער העונה בהולנד.
ב-6 באוקטובר 1994 התקיים משחק ראווה לכבודו של ואן ברויקלן, בו הורכבה מחדש קבוצת פ.ס.וו שזכתה בגביע אירופה ב-1988. היא התמודדה במחצית הראשונה של המשחק מול כוכבי הזכייה של הולנד ביורו 1988, ובמחצית השנייה מול קבוצה שהורכבה מכוכביה הגדולים של פ.ס.וו בכל הזמנים.