stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קהילת יהודי ואטרה דורניי
הגירוש לטרנסניסטריה 1941–1944 > תנאי המחיה בטרנסניסטריה

כ-15% מהנספים מתו כתוצאה ישירה ממעשי התעללות של רומנים וגרמנים. שאר הנספים מצאו את מותם עקב התנאים הירודים בטרנסניסטריה.
חוסר ההיערכות של הרומנים והאנדרלמוסיה ששררה במהלך הגירושים הובילה לתנאי מחיה ירודים אשר בפועל עבדו כמנגנון השמדה. מלבד גטאות שוכנו היהודים במחנות עבודה בכפייה, מחנות ריכוז, ואף במחנות השמדה ברעב אשר לא קיבלו כלל אספקה של מזון, מים ותרופות. לעיתים הוצעדו היהודים ללא כל מטרה מוגדרת, מבלי מזון ומים, עד שרבים מצאו את מותם בדרך. במחנות הריכוז ועבודות הכפייה שוכנו יהודים ברפתות ודירי חזירים בצפיפות רבה אשר הובילה למחלות ותמותה רחבה. גם בגטאות שררה הצפיפות, לעיתים שוכנו בין 15 ל-20 אנשים בחדר ואלפים הוכנסו למבנים ציבוריים ללא אוורור. העדויות מתארות זוהמה, צחנת מוות, ואנשים שכובים זה על זה. השלטונות לא דאגו למבני ביוב ופינוי שופכין, ועשיית הצרכים נעשתה באופן לא מוסדר ולעיתים לעיניי כל. בחורף של 1941–1942 פרצה מגפת טיפוס בקרב הגטאות והמחנות. בתחילה המצב לא הדאיג את המושל בטרנסניסטריה שכן עיקר החולים היו מקרב היהודים, ואף מצב התברואה בטרנסניסטריה הוגדר כטוב בשל כך. יון אנטונסקו מושל רומניה אמר בהקשר זה- ”תן להם למות...מבחינתי יכולים למות מאה, יכולים למות אלף, או שימותו כולם, אך איני רוצה שימות ולו רומני אחד”. השיירות המשיכו להתקיים לאורך המגפה וגופות הנספים לא נקברו אלא הושארו בצידי הדרך. כל אלו בשילוב עם חוסר המענה הרפואי הובילו להחמרת המצב. בהרבה מן הגטאות לא ניתן היה למצוא בית ללא חולה טיפוס. הוועדות בגטאות פעלו נגד המגפה על ידי הקמת בתי חולים, ניסיונות לשיפור מצב התברואה וחיטוי המגורים. השלטונות הרומנים שתפו פעולה באופן חלקי עם פעילות הוועדות רק לאחר שעלה החשש מהידבקות של חיילים רומנים. בקיץ 1942 דעכה המגפה.
צו מס' 23 הסיר את אחריות השלטון הרומני לדאגה למזון. היהודים היו אמורים לקבל שכר יומי על עבודתם, אך פעמים רבות לא קיבלו דבר. הדבר הוביל לרעב כבר אשר שימש כמנגנון השמדה.
בינה שטיינברכר, תושבת דורנה, מספרת בספרה "כאן ביתי" על הרגע בו זכתה משפחתם בסיוע כספי שאפשר להן לעבור בשוק של גטו מוגילב ולקנות לחם:
”בדרך הביתה עברנו את השוק וקנינו לחם. הגענו הביתה, הנחנו את הלחם על השולחן, ובמקום לראות התנפלות כולם ישבו כמו מהופנטים”
גורם נוסף שהוביל למותם של רבים היה מזג האוויר הקר. מיכאל רוזנברג מתאר בספרו "יוליוס" את הקור ששרר בגטו מוגילב-
””ב43' היה החורף הקשה ביותר. הקור ששרר אז הגיע למינוס 45 מעלות... אנשים בעלי שפמים וזקנים התהלכו עם נטיפי קרח על הפנים”
הגירוש לטרנסניסטריה 1941–1944 > דרכי הישרדות > הנהגה דורנאית

רבים מאוכלוסיית העיירה הצליחו להישאר בגטו מוגילב ולא להתפזר ברחבי טרנסניסטריה, דבר אשר תרם להישרדותם. הגטו מוקם קרוב לרומניה כך שניתן היה לייצר קשר עם קרובים שנשארו מאחור ביתר קלות. הישארות בגטו הבטיחה ביטחון יחסי מפני הגירושים לאזור נהר הבוג אשר התקיימו לאורך שנות הקיום בטרנסניסטריה. למרות הצפיפות החיים בגטו אפשרו מגורים במבנים דבר שהגדיל את סיכויי ההישרדות. צעד זה יחד עם צעדים נוספים להעברת יהודי העיירה ברחבי טרנסניסטריה נעשה על ידי המנהיגות הדורנאית שקמה מיד עם הגירוש.
הגירוש לטרנסניסטריה 1941–1944 > דרכי הישרדות > המטבח הדורנאי

המטבח הדורנאי פעל לכמה שבועות מרגע תחילת הגירוש. התנדבו בו אנשי העיירה והוא האכיל בממוצע כ-200 איש ביום, רובם דורנאים במקור.
הגירוש לטרנסניסטריה 1941–1944 > דרכי הישרדות > דרכים נוספות

הרקע הכלכלי המבוסס של תושבי העיירה נתן לדורנאים כלי הישרדות נוסף אשר היה חיוני בשנים הקשות.
עזרה הדדית הייתה קיימת לאורך כל זמן הגירוש ותרמה הן לחוזק הפיזי והן לחוזק הנפשי של תושבי העיירה.
הגירוש לטרנסניסטריה 1941–1944 > הנסיגה הגרמנית והחיים תחת ברית המועצות

במרץ 1944 נסוגו הגרמנים. נסיגה זו לוותה באכזריות יתר ליהודים. התבצעו מעשי שוד על מנת להשיג את כל המשאבים הדרושים לנסיגה תוך כדי התעללות פיזית ונפשית, פריצה לבתים, הכאות וגניבות. לאחר נסיגת הגרמנים חייתה האוכלוסייה היהודית תחת שלטון סובייטי. היציאה יצרה ואקום שאפשר ליהודים לשפר את מצבם הכלכלי לאחר שנות הרעב. חלק מן הגברים גויסו לצבא, דבר שמנע את עזיבת המשפחות. לעיתים היו חשדות נגד היהודים שהצליחו לשרוד תחת שלטון גרמני, ואף חקירות.
השחרור

בנובמבר 1945 שוחררו המגויסים היהודים מגטו מוגילב, דבר שאפשר למשפחות היהודיות בגטו לחזור לבתיהם. במקומות אחרים בטרנסניסטריה אפשרו ליהודים לצאת לביתם אף קודם לכן. הרבה מיהודי ואטרה דורניי הגיעו לגטו מוגילב ולכן הצליחו לחזור לביתם רק ב-1945 ואף מאוחר יותר. לעיתים הדרך חזרה לדורנה לקחת מספר חודשים, שכן היא דרשה כספים רבים ופתיחת צירי תעבורה אשר היו סגורים עקב המלחמה.
הניצולים מתארים כי בעת הגעתם חזרה לואטרה דורניי לא זיהו בה את עיירת ילדותם האהובה. היא סבלה מהזנחה, הרס, ביזה, ומעברים של הצבא הסובייטי.
השחרור > קבורת הסבונים

עדויות מתארות כי בשנת 1945 נעשתה בדורנה לוויה לזכר הנספים במאורעות השואה. במהלך הלוויה תושבי הקהילה ששרדו קברו חתיכות סבון אשר מקורן לא ידוע, וגווילים שרופים. על המצבה הקיימת עד היום בבית הקברות היהודי בעיירה נכתב: ”פ"נ הבורית שנעשתה מגופות הנהרגים והנשרפים על קדושה ע"י הרוצחים הפאשיסטים וגם ספר תורה מחוללים”. (בורית זהו סוג צימח אשר שימש כמרכיב להכנת סבון). הדעה הרווחת בחקר השואה כיום שוללת שימוש בגופות יהודים להכנת סבון בזמן השואה. לא ברור האם הטקס נתפס כמעשה סימבולי או שעל פי תפיסת היהודים בעיירה הם קברו סבונים שהוכנו מגופות הנרצחים.
השחרור > השיקום והעלייה לארץ ישראל

עוד לפני השואה בשנת 1939 וגם בתחילת 1941 עלו יהודי דורנה בעלייה בלתי לגלית לארץ ישראל. לאחר השחרור והחזרה מטרנסניסטריה, ככול שחזרו יותר יהודים לעיירה הקהילה פיתחה חיי חברה, אך אלו היו מוכוונים לעליה לארץ ישראל ולא התמקדו בהשתלבות ויצירת חיים יציבים בעיירה. הלקח שלימדה השואה הוא שדורנה כבר לא הייתה הבית. המשטר הקומוניסטי הוסיף מרכיב נוסף לדחיית המקום אליו חזרו המגורשים כבית. תנועות הנוער הציוניות (הנוער הציוני, בני עקיבא, ותורה ועבודה) חזרו לפעול במרץ במטרה להעלות יהודים ארצה. בית ילדים על שם אבא ברדיצ'ב הוקם על ידי תנועת החלוץ על מנת להכשיר את הנוער הניצול לעלייה לארץ ישראל.
ב 1946 החלה עלייה ארצה שהייתה מותנית בפעימות פתיחה וסגירה של המשטר הקומוניסטי. בהדרגה עלו רבים מתושבי דורנה ובשלהי שנת 1947, עלו רבים נוספים לישראל בשתי אניות מעפילים הגדולות: הפאנים "פן קרסצ'נט" ו"פן יורק" שהפליגו מנמל בורגאס בבולגריה. הם הגיעו למחנות המעצר בקפריסין ומשם - עם הקמת המדינה - לישראל. ידוע כי כל ילדי הקהילה היהודית של דורנה ורובם הגדול של המבוגרים אשר שרדו את המלחמה עלו ארצה.
בפברואר 1949 נאסרה כל פעילות ציונית על ידי השלטון הקומוניסטי. כ-20 חברי תנועת "הנוער הציוני" שלא הספיקו לעלות ארצה המשיכו לפעול במחתרת עד שנתפסו על ידי השלטונות. לאחר איסור זה הופסקה הפעילות הציונית חינוכית בדורנה.
השחרור > ספר הזיכרון של יהודי וטרה-דורניי והסביבה

בשנת 1997 התכנסו בני הקהילות יהודי וטרה-דורניי, קנדרני, יקובני וקרליבבה והחליטו להוציא לאור ספר זיכרון לקהילות שהיו ואינן יותר בעקבות השואה ותוצאותיה. הספר יצא בשני כרכים בשנת 2001 על ידי "עמותת יוצאי וטרה-דורניי והסביבה" בעריכתו של יצחק ילון ואנשי המערכת מרצל בינר, משה רביב ופרופ' יעקב רנד. הספר מתאר את תולדות הקהילות בין שתי מלחמות העולם, את החיים היהודיים העשירים, הפעילות הציונית והאירועים שקדמו לגירוש לטרנסניסטריה, את גירוש יהודי הכפרים לדורנה בסתיו 1940 ואת הגירוש של כל יהודי הקהילות לגטאות ולמחנות באוקראינה, את התלאות והסבל בטרנסניסטריה, ההתנגדות והמאבק לשרוד, השחרור והגיוס לצבא ברית המועצות ולצבא הבריטי של חלק מיוצאי הקהילות ואת ההעפלה לארץ ישראל של הניצולים ותרומתם לתקומת ישראל.
לקריאה נוספת

ספר הזיכרון של יהודי וטרה דורניי והסביבה בוקובינה רומניה 2001
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45  יצחק ילון, ספר הזכרון של יהודי וטרה-דורניי והסביבה בוקובינה-רומניה, כרך 1, תל אביב, 2001
↑  Andrei Corbea-Hoisie, Câmpulung Moldovenesc, The YIVO Encyclopedia of
Jews in Eastern Europe
1 2  Andrei Corbea-Hoisie, Vatra Dornei, The YIVO Encyclopedia of
Jews in Eastern Europe
↑  History of Jews in Bukowina [Volume II, page 84], www.jewishgen.org
↑  השואה בבוקובינה, באתר יד ושם, רשות הזכרון לשואה ולגבורה
↑  Suceveanu, Cezar (2011-07-23), English:  The Jewish Temple in Vatra Dornei, Romania, נבדק ב-2023-11-24
1 2 3 4 5 6  יצחק ילון, ספר הזכרון של יהודי וטרה דורניי והסביבה בוקובינה רומניה, כרך 2, 2001
1 2 3 4 5  השואה ברומניה, באתר יד ושם, הרשות הממלכתית להנצחת השואה
1 2 3 4  שרה רוזן, בחבל ארץ נידח, היהודים בגטאות צפון טרנסניסטריה, יד ושם: ירושלים, 2020
1 2  ז'אן אנצ'ל, מסעות הרצח ההמוני של הרומנים בטרנסניסטריה 1941–1942, בשביל הזכרון 38, מרכז המידע אודות השואה, יד ושם ביה"ס המרכזי להוראת השואה, 2000, עמ' 23-37
1 2 3  =_, טרנסניסטריה, מרכז המידע אודות השואה, יד ושם
↑  ז'אן אנצ'ל, תולדות השואה – רומניה, פרק 21 - דרום בוקובינה (עמ' 710, 711 ) בהוצאת יד ושם, תשס"ב, באתר www.yadvashem.org
1 2  מיכאל רוזנברג, יוליוס סיפור אישי, אשדוד, 2012
↑  בינה שטיינברכר, כאן ביתי
בית הכנסת הגדול, 1936
פנים בית הכנסת, 2015
מעשה באחד שיצא ללמוד פחד

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  האחים גרים
 שפת המקור:  גרמנית
 סוגה:  מעשייה, סיפור עם
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1812 
 
"מעשה באחד שיצא ללמוד פחד" (בגרמנית: Märchen von einem, der auszog das Fürchten zu lernen) הוא סיפור עם גרמני שנאסף על ידי האחים גרים בספרם "אגדות האחים גרים" . סיפור זה נכלל גם בספר הספר הכחול של הפיות מאת אנדרו לנג (1889).
מקור

האגדה פורסמה על ידי האחים גרים במהדורה השנייה של "הסיפורים לילדים ולבית" בשנת 1819. המהדורה הראשונה, שפורסמה בשנת 1812, כללה גרסה קצרה יותר שכונתה "הקובייה הטובה ומשחקי הקלפים" (בגרמנית: Gut Kegel- und Kartenspiel). מקורם הישיר של הסיפורים היה פרדיננד זייברט מהכפר טריסה הסמוך לקאסל; האחים גרים הכירו גם מספר גרסאות נוספות של הסיפור שהתפשטו ברחבי האזור.
עלילה

היה פעם אב עם שני בנים. הצעיר מביניהם היה מעט טיפש, וכשאבא שלו שאל אותו מה ירצה ללמוד כדי להתפרנס, הוא ענה שהוא רוצה ללמוד להצטמרר מפחד. הכומר המקומי הציע לאב לעזור, ולאחר שלימד את הבן לצלצל בפעמון הכנסייה, שלח אותו בלילה לצלצל בפעמון בחצות, כשהוא עצמו התחפש לרוח רפאים וארב לו. אך הבן לא פחד כלל, וכששאל את הכומר לפשר המראה הזה, והלה לא ענה, דחף אותו הבן במדרגות ושבר לו את הרגל.
בעקבות האירוע, האב נחרד וגירש את הבן מהבית. הצעיר יצא לדרכו, מחפש דרך ללמוד מהו הצטמררות מפחד. בכל מקום שבו היה, התלונן: "אילו רק יכולתי להצטמרר מפחד!". מישהו הציע לו לנסות לבלות לילה ליד גרדום, שם נתלו שבעה אנשים. הוא נענה להצעה, הדליק מדורה ושם את הגופות ליד האש. כשהן החלו לרעוד מהקור ולא זזו גם כשהאש החלה לשרוף את בגדיהן, הוא כעס ותלה אותן בחזרה על הגרדום.
לאחר המקרה הזה, הבן המשיך בדרכו והצטרף לעגלון. בלילה אחד עצרו בפונדק, שם אמר לו בעל הפונדק שאם הוא רוצה ללמוד להצטמרר מפחד, עליו ללכת לטירה רדופה. אם יישאר שם שלושה לילות רצופים, יזכה באוצרות הטירה וגם בבתו של המלך. הרבה גברים ניסו לפניך, אמר לו בעל הפונדק, אבל אף אחד לא הצליח.
הבן קיבל את האתגר והלך אל המלך, שביקש ממנו לבחור שלושה חפצים לקחת עמו לטירה. הוא בחר אש, מחרטה וקרש חיתוך עם סכין.
בלילה הראשון, ישב הבן בטירה ושמע שני קולות מתלוננים על הקור. בלי לפחד, הוא אמר להם שהם טיפשים אם הם לא מתחממים ליד האש. לפתע קפצו שני כלבים שחורים והציעו לשחק בקלפים. הבן רימה אותם במשחק ותפס אותם בקרש החיתוך. מיד הופיעו עוד כלבים שחורים מכל פינה, אבל הוא נלחם בהם עם הסכין שלו והרג אותם. אז הופיעה מיטה מתגלגלת מהחושך. הוא נשכב עליה ודרש שתנוע מהר יותר כשהיא התחילה לזוז. כשהיא התהפכה עליו, הוא זרק אותה הצידה והלך לישון ליד האש.
בלילה השני, חצי גוף נפל מהארובה. הוא צעק לעבר הארובה שחסר החצי השני, וזה נפל גם כן והתחבר לגוף. בהמשך הגיעו עוד גברים שהביאו גולגולות ורגלי מתים כדי לשחק כדורת. הבן שיפר את הגולגולות עם המחרטה ושיחק איתן עד חצות, אז נעלמו כולם.
בלילה השלישי, שמע הבן רעש כבד. שישה אנשים נכנסו לחדר כשהם נושאים ארון מתים. כשהביט פנימה, חשב שהגופה שבתוכו היא בן דודו המת. הוא ניסה לחמם את הגופה, וזו לפתע התעוררה ואיימה לחנוק אותו. הבן, בלי לפחד אבל כועס על כפיות הטובה, סגר את הארון עליה. מיד הופיע זקן שהתפאר שהוא יכול להפיל סדן לאדמה. הם ירדו למרתף, וכשהזקן הראה לו את התרגיל, הבן תפס אותו בזקנו והחל להכות אותו במוט ברזל. הזקן התחנן על חייו, ובתמורה הראה לו את אוצרות הטירה.
למחרת בבוקר, המלך הודיע לו שהוא זכה בבתו, אבל הבן עדיין התלונן שהוא לא למד לפחד.
לאחר שהתחתנו, התלונות הבלתי פוסקות של הבן שיגעו את אשתו, ובסופו של דבר, אחרי שכבר לא יכלה לשאת זאת, היא שלחה דלי מים קרים עם דגיגים מהנחל ושפכה עליו כשישן. כשהוא התעורר, רועד כולו, הוא צעק "עכשיו אני יודע מה זה להצטמרר מפחד!".
הערות שוליים

1 2  Ashliman, D. L. (2002). "The Story of a Boy Who Went Forth to Learn Fear". University of Pittsburgh.
↑  יעקב גרים, שמעון לוי, האחים גרים - מעשיות: האוסף השלם, הקיבוץ הארצי, 1994. (בiw)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5048926  GND: 4312580-3  NLA: 35944813  VIAF: 1744168172563548620006   WorldCat (עם VIAF): 1744168172563548620006 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נימבוסטרטוס

נימבוסטרטוס אופייני
נִימְבּוֹסְטְרָטוּס (לטינית: נימבו - מוריד גשמים; סטרטוס - שכבתי) הוא ענן בעל אופי שכבתי אשר מפותח דיו על מנת להוריד משקעים, כגון גשם או שלג. לרוב בעוצמה חלשה אך רציפה ("גשם חקלאי"). ענן נימבוסטרטוס לא מוריד ברקים או רעמים.
בסיסו לרוב ממוקם ברום הבינוני, והוא מאפיין קלאסי מובהק של חזיתות חמות.
השירים הישראליים המושמעים ביותר בספוטיפיי

"Nevermind" של דניס לויד הוא השיר הישראלי המושמע ביותר בספוטיפיי עם 1.008 מיליארד השמעות. הוא הישראלי המושמע ביותר בספוטיפיי עם כ-9.3 מיליון מאזינים חודשיים (נכון לספטמבר 2024)
רשימת השירים הישראליים המושמעים ביותר בספוטיפיי מכילה את רשימת השירים המושמעים ביותר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי אשר נוצרו בידי ישראלים. נכון לספטמבר 2024, "Nevermind" של דניס לויד הוא השיר המוביל ברשימה, עם 1.008 מיליארד השמעות, במקום השני "One Day" של אסף אבידן והמוג'וס, עם 326 מיליון השמעות, ובמקום השלישי "Never Go Back" של לויד עם 202 מיליון השמעות. מרבית השירים ברשימה הם שירים בשפה האנגלית שנוצרו בידי ישראלים. השיר העברי המושמע ביותר ברשימה הוא "לשוב הביתה" של ישי ריבו, עם 23 מיליון השמעות.
ראו גם

האמנים הישראלים המושמעים ביותר בספוטיפיי
השירים המושמעים ביותר בספוטיפיי
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏בזכות ספוטיפיי ישראל: זינוק חד במספר ההשמעות של אמנים ישראלים בעולם, באתר מעריב אונליין, 25 בנובמבר 2020
↑  הגר בוחבוט, ספוטיפיי חושפת: זה האמן המושמע ביותר בישראל, באתר ynet, 4 בדצמבר 2018
עומר אדם מחזיק בשיר העברי המושמע ביותר, "תל אביב", עם 16.9 מיליון השמעות. הוא הישראלי הנעקב ביותר בספוטיפיי עם 1.0 מיליון עוקבים (נכון למרץ 2023)
"Toy" של נטע ברזילי הוא השיר המושמע ביותר של אישה, עם 99.8 מיליון השמעות (נכון לספטמבר 2022)
ענן פטרייה

תנועת הגזים, בעקבות פיצוץ, היוצרים את ענן הפטרייה
ענן פטרייה מתמר בעקבות התפרצותו של הר הגעש רידאובט שבאלסקה
ענן פטרייה הוא ענן, מסוג פירוקומולוס, של אדי מים או רסיסי אבנים ואפר הנוצר בעקבות פיצוץ גדול. אף על פי ש"ענן הפטרייה" המפורסם מוכר בעיקר בהקשר של פיצוץ גרעיני דווקא, בפועל ענן שכזה יכול להיווצר בעקבות כל פיצוץ חזק (טבעי או מלאכותי).
פיצוץ גדול יוצר אזור של גזים בעלי טמפרטורה גבוהה, החום הרב גורם לכך שחלקיקי הגז יהיו בעלי צפיפות נמוכה והוא נעשה קל מאוד. בשל קלותו עולה צביר הגזים במהירות ויוצר מערבולות של זרמי אוויר חזקות המפותלות כלפי מטה, כך נוצרת צורת טורוס, המהווה את ראש הפטרייה. את רגל הפטרייה יוצרים עשן ושְפוֹכֶת (פסולת נסחפת) הנשאבים מלמטה עקב שינויי הלחצים.
יש אמנם הבדל בסוג החומר היוצר את ה"פטרייה" בפיצוץ פצצת גרעין, פיצוץ פצצת מימן, או התפרצות געשית למשל, אך התוצאה דומה.
מדעית, התופעה היא ביטוי של תאוריית 'אי-יציבות ריילי טיילור' אשר מתרחשת כאשר נוזל כבד (צפוף יותר) נדחף לעומת נוזל קל.
ארמגדון

ערך זה עוסק במושג בנצרות המתאר את סוף העולם. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
תל מגידו שעל פי האמונה בו יתרחש הארמגדון
ארמגדון הוא נבואה ומקום בברית החדשה, המיוחסים להתכנסות צבאות לקרב אחרית הימים לפני התרחשות יום הדין, שבמהלכו יחרב העולם המוכר כיום. על פי פרשנויות של זרמים מסוימים בנצרות, רק מאמיניו של ישו יישארו בחיים לאחר הארמגדון וימשיכו את מנהגיו ואת דרכו.
המילה "ארמגדון" היא שיבוש יווני של השם "הר מגידו", שהוא למעשה האתר הארכאולוגי תל מגידו בישראל (הבנוי משכבות של התיישבות אנושית לאורך שנים) ולא הר. המונח פורש במגוון רחב של פרשנויות; פשוטו כמשמעו (תל מגידו) או כשם סמלי שמתאר מקומות אחרים. "ארמגדון" משמש כיום כמונח גנרי לכל תרחיש של "סוף העולם", כולל השמדת כדור הארץ או הכחדת האנושות. בתאולוגיה האסלאמית, ארמגדון מוזכר בחדית' כ"ארמגדון הגדול ביותר" או אל-מלחמה אל-כוברה (המלחמה הכבירה). מונח זה מקביל למלחמת גוג ומגוג ביהדות. בקרב חלק מן הנוצרים האוונלגיסטים כיום, יש חשיבות מיוחדת לקרב ארמגדון כאירוע שיתרחש בעתיד הקרוב.
תל מגידו

מקום האירוע של ארמגדון הוא תל מגידו (המכונה בטקסט "הר מגידו") ומקור השם "ארמגדון" בפסוק הבא מתוך חזון יוחנן:
"לְכִּי רוּחוֹת הַשֵּׁדִים הֵנָּה וְהֵן עֹשׂוֹת אוֹתוֹת וְיֹצְאוֹת אֶל־מַלְכֵי אֶרֶץ וְתֵבֵל כֻּלָּהּ לְאָסְפָם לְמִלְחֶמֶת הַיּוֹם הַהוּא הַגָּדוֹל יוֹם אֱלֹהֵי הַצְּבָאוֹת׃ הִנְנִי בָא כְּגַּנָּב אַשְׁרֵי הַשֹּׁקֵד וְשֹׁמֵר אֶת־בְּגָדָיו פֶּן־יֵלֵךְ עָרֹם וְרָאוּ אֶת־עֶרְוָתוֹ׃ וַיֶּאֱסֹף אֹתָם אֶל־הַמָּקוֹם הַנִּקְרָא בְעִבְרִית הַר מְגִדּוֹן׃"
ה"הר" של מגידו, הוא למעשה תל מגידו בעמק יזרעאל בצפון ישראל. אין מדובר באמת בהר אלא תל שפסגתו גבוהה בכ-40–60 מטרים ממישור העמק אשר למרגלותיו. התל נוצר עקב יישובים ומבצרים שנבנו במקום החל מהתקופה הנאוליתית מאלף השביעי לפנה"ס. מגידו היה המיקום של קרבות עתיקים שונים, כולל אחד במאה ה-15 לפנה"ס ואחד ב-609 לפנה"ס.
הבחירה של הברית החדשה בתל מגידו מתבססת ככל הנראה על שני פסוקים במקרא. האחד מספר על מותו של יאשיהו מלך יהודה בקרב בידי פרעה נכה מלך מצרים, כאשר עלה להילחם במלך אשור (מלכים ב כג 29). מותו של השליט האהוד מתואר כטרגי ולכאורה מיותר. אירוע זה נרמז כנראה גם אצל זכריה, המספר על מספד הדדרמון בבקעת מגידון.
אופי האירוע בנצרות

הפרשנות המוכרת ביותר לאירוע ארמגדון בברית החדשה היא מלחמה כוללת שתתרחש בכל העולם ובה רק המאמינים האמיתיים בישו יזכו להישאר בחיים ולהמשיך את דרכו של ישו.
מלחמה זו מקבילה במהותה ומשמעותה למלחמת גוג ומגוג המתוארת ביהדות. רעיון "המלחמה האחרונה" אשר לא ידוע כיצד תתרחש ומי יילחם בה חוזר בדתות רבות כמו האסלאם והדת הנורדית.
חלק מן הנוצרים מאמינים כי ביאתו השנייה של ישו תתרחש בארמגדון ואז יושיע את מאמיניו ברחבי העולם.
לנוצרים שונים יש רעיונות שונים כיצד ומתי הארמגדון יתרחש. לדוגמה, אדוונטיסטים של היום השביעי, מאמינים כי הביאה השנייה וארמגדון הם שמות שונים המתארים את אותו האירוע.
כמרים רבים אומרים שהם יודעים מתי הארמגדון יתרחש, אך אינם מוכנים לספר מתי והיכן יתרחש האירוע שכן הם מאמינים שכדי להינצל מהארמגדון יש צורך בהתנצרות שמקורה באהבה ולא במחויבות או פחד.
אופי האירוע בנצרות > בקרב אוונגליסטים נוצרים

ארמגדון מהווה היבט חשוב בקרב חלק מן האוונגלייסטים הנוצרים בארצות הברית.
אוונגליסטים רבים מסתמכים על כתביו של ג'ון נלסון דרבי שחזה עוד במאה ה-19, כי בני ישראל יתקבצו חזרה אל ארץ ישראל, יקימו בה מדינה, יותקפו וינצלו בסיועו של האל. בהמשך בני ישראל יבחרו מתוכם משיח שקר, שיקים את בית המקדש השלישי, ודבר זה בסופו של דבר יוביל לארמגדון ויום הדין.
ב-1988 טען המטיף האוונגליסטי ג'רי פלוול כי ה-14 במאי 1948, היא התאריך החשוב ביותר (מאז תחייתו של ישו) משום שהקמת מדינת ישראל הוא הסימן המובהק ביותר לחזרתו המתקרבת של ישו.
המטיף והמנהיג האוונגליסטי ג'ון הייגי טוען כי אנחנו חיים בתקופת אחרית הימים וזאת לפי פרשנותו לספר יחזקאל, ספר דניאל וחזון יוחנן. לפי הייגי, בשנים הקרובות רוסיה בראשות ולדימיר פוטין תחבור לארצות האסלאם בראשות הפרסים וצבאותיהם יפלשו לישראל במלחמת גוג ומגוג. מתקפה זו תעצר על ידי ה' צבאות. לאחר מכן ימלוך משיח-השקר (האנטיכריסט), שיהיה ראש האיחוד האירופי או ראש האו"ם. לאחר מכן צבאות אירופה יתעמתו עם צבא סין בהר מגידו. ברגע האחרון יגיעו צבאות האל בהנהגת ישו, יחסלו את הרשעים ויפתחו במלכות אלף השנה (המילניום) תחת שלטון ישו מהר הבית. הייגי כתב ב-2006 כי "הדו-קרב הגרעיני עם איראן הוא ודאי. המלחמה העצומה במזרח התיכון תאסוף את העולם אל ארמגדון."
אירועים לאחר ארמגדון לפי הנצרות

על פי חזון יוחנן, קרב ארמגדון הוא אחד השלבים באירועי אחרית הימים. אחרי הקרב יתקיימו יום הדין ושלב מלכות שמיים.
בספרות הנוצרית רווחים תיאורי יום הדין, בפרט בבשורה על פי מתי, שם מתואר האל היושב על כיסאו ושולח את ה"כבשים" שמימינו למלכות השמים ואת ה"עיזים" שמשמאלו לעונש נצחי בידי השטן.
לאחר ניצחונו של ישו על האנטיכריסט, תתקיים תחיית המתים לפי האמונה הנוצרית. ישו ישפוט את כל בני האדם, בשיתוף עם המלאך מיכאל שיאחז במאזנים. יישקלו אמונתם הנוצרית ומעשיהם הטובים. ה"צדיקים", שהם לפי האמונה הנוצרית הנוצרים המאמינים, יזכו לחזור לגן העדן ולשהות בו עם ישו, בעוד על ה"רשעים" תיגזר צלייה נצחית באש הגיהנום.
השלב הבא לאחר מכן היא מלכות האל (מלכות שמיים), שבה אלוהים ישלוט על האנושות מירושלים החדשה.
"רָאִיתִי אֶת עִיר הַקֹּדֶשׁ, יְרוּשָׁלַיִם הַחֲדָשָׁה, יוֹרֶדֶת מִן הַשָּׁמַיִם מֵאֵת הָאֱלֹהִים, מוּכָנָה כְּכַלָּה מְקֻשֶּׁטֶת לְבַעֲלָהּ. וְשָׁמַעְתִּי קוֹל גָּדוֹל מִן הַכִּסֵּא — אוֹמֵר: "הִנֵּה מִשְׁכַּן הָאֱלֹהִים עִם בְּנֵי אָדָם וְיִשְׁכֹּן עִמָּהֶם; הֵמָּה יִהְיוּ לוֹ לְעַם וְהוּא הָאֱלֹהִים יִהְיֶה עִמָּהֶם," (חזון יוחנן כ"א 2–3).
ירושלים החדשה מוזכרת גם במגילות מדבר יהודה ב"מגילת ירושלים"
ארמגדון במאה ה-21

בשנים 2008-2023 נוצרים אוונגליסטים מארצות הברית תמכו משמעותית בישראל והם משקיעים כספים רבים בתמיכה בגורמים פוליטיים שונים. תמיכה זו נשענת על האמונה בארמגדון הקשור לישראל. לפי טענת האוונגליסטים חשוב שישראל תשלוט על כל השטח ועל ירושלים על מנת לקדם את הארמגדון.
ארמגדון בתרבות

בתרבות כיום, המונח "אמרגדון" הוא כינוי לאסון גדול שעלול להתרחש בעתיד הלא ידוע וישמיד חלק ניכר מהאנושות או את כולה, ללא קשר לתאולוגיה נוצרית. מונח זה דומה למונח אפוקליפסה שגם הוא עבר אימוץ אל תרבות הכללית.
קיימות מספר תפיסות לגבי אופיו של אסון אפשרי כזה: מלחמה גרעינית, שינוי אקלים, רעידת אדמה אשר תהרוס יישובים וערים שונות, מטאוריט שיפגע בכדור הארץ, יגרום לעידן קרח שישפיע על הסביבה ויגרום לפגיעה בשרשרת המזון העולמית והכללית, התפרצות הרי געש באזורים רבים במקביל וכו'.
דוגמה לכך היא הסרט "ארמגדון" משנת 1998 המתאר פגיעה אפשרית של מטאוריט ענק בכדור הארץ.
ראו גם

מלחמת גוג ומגוג
יום הדין באסלאם
אסכטולוגיה
אנטיכרייסט
ארבעת פרשי האפוקליפסה
חזון יוחנן
666 (מספר)
ראגנארוק
הערות שוליים

↑  תנ"ך מנוקד - זכריה פרק יב, באתר www.mechon-mamre.org
↑  Brandonswanner, Ragnarok and Armageddon, Brandon Swanner, ‏2014-12-19 (באנגלית)
↑  Grace Wyler, This Is Where The Final Battle Of Armageddon Will Be Fought, Business Insider
↑  Facebook, Twitter, Show more sharing options, Facebook, Twitter, Has Time Run Out? : Religion: Some worry Armageddon is near. But most evangelical pastors call the war a prelude, not the 'main event.', Los Angeles Times, ‏1991-02-07 (באנגלית)
↑  קובי ברדה, על ג'ון נלסון דרבי, אבי תאורית הארמאגדון, באתר U.S-ISRAEL POLITICS, ‏2021-06-30
1 2  תומר פרסיקו, לבנות את המקדש, כדי שיהיה אפשר לטמא אותו, באתר לולאת האל, ‏2013-07-14
↑  http://transcripts.cnn.com/TRANSCRIPTS/0710/12/gb.01.html Honest Questions with John Hagee] - תמלול ראיון של הייגי עם גלן בק באתר CNN, ‏12-10-2007
↑  תומר פרסיקו, טראמפ וירושלים: מנהיגים אוונגליסטים מחכים לקץ, בלוג לולאת אל, ועיתון הארץ, 15/12/2017
↑  תומר פרסיקו, הברית החדשה–ציונות דתית ונצרות אוונגליסטית, בלוג לולאת האל, ועיתון הארץ, 25/05/2018
↑  The Marvelous New World of God’s Making — Watchtower ONLINE LIBRARY, wol.jw.org (באנגלית)
↑  להרחבה ראו מיכאל חיוטין מגילת ירושלים מקומראן, הוצאת בבל, 2003, 298 עמודים.
↑   ענת קם, באו לראות מקרוב את הארמגדון, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2023
1 2   ג'ודי מלץ, כ-50 מיליון דולר בעשור: מסע אחר הכסף האוונגליסטי בגדה, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2018
יוהאן ארנסט הרביעי, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד

יוהאן ארנסט הרביעי, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד (בגרמנית: Johann Ernst IV, von Sachsen-Coburg-Saalfeld;‏ 22 באוגוסט 1658 – 17 בפברואר 1729) היה דוכס סקסוניה-זאלפלד בין השנים 1675–1729, ומשנת 1699 היה גם דוכס סקסוניה-קובורג.
ביוגרפיה

יוהאן ארנסט נולד ב-22 באוגוסט 1658 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה, לארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה, ולאליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ואליזבת מבראונשווייג-וולפנביטל.
לאחר מות אביו בשנת 1675, שלטו ארנסט ואחיו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת האחים; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד.
בשנת 1699 מת אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, והתעוררה מחלוקת ירושה שהתקיימה עד לשנת 1735, אך לבסוף הוחלט לצרף חלק ניכר מאדמותיו ליוהאן ארנסט, והנחלה נקראה מעתה דוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד.
יוהאן ארנסט מת ב-17 בפברואר 1729, ובמקומו עלה לשלטון בנו כריסטיאן ארנסט השני, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד.
משפחתו

ב-18 בפברואר 1680 התחתן יוהאן ארנסט עם סופיה הדוויג מסקסוניה-מרזבורג, בתם של כריסטיאן הראשון, דוכס סקסוניה-מרזבורג וכריסטינה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג. ממנה נולדו לו 5 ילדים:
כריסטינה סופיה (1681–1697)
בת מתה (1682)
כריסטיאן ארנסט השני, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד (1683–1745)
שרלוטה וילהלמינה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד (1685–1767), התחתנה עם פיליפ ריינהרד, רוזן הנאו-מינצברג
בן מת (1686)
ב-2 בדצמבר 1690 התחתן יוהאן ארנסט עם שרלוטה יוהאנה, רוזנת ולדק-וילדונגן, בתו של יוזיאס השני, רוזן ולדק-וילדונגן, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
וילהלם פרידריך (1691–1720)
קרל ארנסט  (1692–1720)
סופיה וילהלמינה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד (1693–1727), התחתנה עם פרידריך אדולף, נסיך שוורצבורג-רודולשטט
הנרייטה אלברטינה (1694–1695)
לואיזה אמיליה (1695–1713)
שרלוטה (1696)
פרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד (1697–1764)
הנרייטה אלברטינה (1698–1728)