stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוהאן כריסטוף באך (1671–1721)

ערך זה עוסק במלחין שחי בין השנים 1671 - 1721 לאישים אחרים בעלי אותו שם ראו יוהאן כריסטוף באך (פירושונים). אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  16 ביוני 1671 ארפורט, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  22 בפברואר 1721 (בגיל 49) Ohrdruf, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 צאצאים:  טוביאס פרידריך באך, Johann Heinrich Bach, Johann Christoph Bach VIII, יוהאן ברנרד באך הבן, יוהאן אנדראס באך 
 
יוהאן כריסטוף באך (22)  (בגרמנית: Johann Christoph Bach‏; 16 ביוני 1671 – 22 בפברואר 1721) היה מלחין גרמני בן תקופת הבארוק, ואחד מבני משפחת המוזיקאים הנודעת באך. הוא היה בנו של יוהאן אמברוסיוס באך (11) ואחיו הבכור של יוהאן סבסטיאן באך.
חייו

יוהאן כריסטוף באך נולד בארפורט. את חינוכו המוקדם קיבל מאביו, יוהאן אמברוסיוס באך שהיה חלילן העיר ומוזיקאי חצר באייזנך משנת 1671. בין השנים 1685 – 1688 הוא למד אצל יוהאן פכלבל בארפורט, שנחשב אז לאחד העוגבנים החשובים. לאחר תקופת הכשרתו התמנה לעוגבן בכנסית סנט תומאס בארפורט. מ-1690 הוא היה עוגבן בכנסית סנט מיכאל באוהרדרוף, שם כיהן עד מותו.
כמה חודשים לפני מות אביו בשנת 1695 הוא נישא, והתיישב ב"רובע הסמטאות הארוכות" בעיר אוהרדרוף, ושם נולדו תשעת ילדיו. לאחר מות הוריו בשנים 1694 ו-1695 הוא קיבל תחת חסותו את אחיו הצעירים יוהאן סבסטיאן, שאותו חינך עד שנת 1700.ויוהאן יאקוב, אשר נשאר אצלו רק עד שנת 1696 וחזר לאחר מכן לאייזנך.
יוהאן כריסטוף זוהה כמי שהעתיק שתי אנתולוגיות חשובות לכלי מקלדת, שהיו מקורות חשובים ליצירותיו המוקדמות של יוהאן סבסטיאן באך: “הספר של יוהאן אנדראס באך" ו"כתב יד מולרשה".(Mollersche Handschrift).
משפחתו

ליוהאן כריסטוף באך היו תשעה צאצאים. את כישוריו המוזיקליים העביר גם לצאצאיו, וחמישה מהם היו מוזיקאים מוכשרים. כמו כן 4 מנכדיו היו מוזיקאים. הוא וצאצאיו החזיקו במשרת העוגבן של כנסית סנט מיכאל באוהרדרוף במשך כ-120 שנה.
טוביאס פרידריך באך (40) (נולד באוהרדרוף ב-21 ביולי 1695, נפטר באודשטדט ב-1 ביולי 1768) היה עוגבן וקנטור במספר ערים
טוביאס פרידריך באך (79) (נולד באודשטדט ב-22 בספטמבר 1723, נפטר בארפורט ב-18 בינואר 1805) היה קנטור בארפורט
כריסטינה סופי באך (נולדה באוהרדרוף ב-28 באוגוסט 1697, נפטרה באוהרדרוף ב-15 במרץ 1757)
יוהאן ברנהארד באך (41) (נולד באוהרדרוף ב-24 בנובמבר 1700, נפטר באוהרדרוף ב-12 ביוני 1743) היה עוגבן באוהרדרוף מ-1721 החזיק במשרת העוגבן בכנסית סנט מיכאל בעיר.
יוהאן כריסטוף באך (42) (נולד באוהרדרוף ב-12 בנובמבר 1702, נפטר באוהרדרוף ב-2 בנובמבר 1756) היה קנטור באוהרדרוף
פיליפ כריסטיאן גאורג באך (80) (נולד באוהרדרוף ב-5 באפריל 1734, נפטר בוורניגסהאוזן ב-18 באוגוסט 1809) היה קנטור באוהרדרוף ואחר כך כומר בוורניגסהאוזן
ארנסט קרל גוטפריד באך (81) (נולד באוהרדרוף ב-12 בינואר 1738, נפטר באוהרדרוף ב-21 ביולי 1801 היה קנטור בווכמאר ואחר כך באוהרדרוף
ארנסט כריסטיאן באך (82) (נולד באוהרדרוף ב-28 בספטמבר 1747, נפטר בווכמאר ב-29 בספטמבר 1822) היה קנטור בווכמאר
יוהאנה מריה באך (נולדה באוהרדרוף ב-29 במרץ 1705, נפטרה באוהרדרוף ב-21 במאי 1742)
יוהאן היינריך באך (43) (נולד באוהרדרוף ב-4 באוגוסט 1707, נפטר באוהרינגן ב-20 במאי 1783)
מגדלנה אליזבט באך (נולדה באוהרדרוף ב-26 בספטמבר 1710, ?)
יוהאן סבסטיאן באך (נולד באוהרדרוף ב-7 בספטמבר 1713, נפטר באוהרדרוף ב-5 בנובמבר 1713)
יוהאן אנדראס באך (44) (נולד באוהרדרוף ב-7 בספטמבר 1713, נפטר באוהרדרוף ב-25 באוקטובר 1779) תאומו של הקודם לו ברשימה היה אבובן בתזמורת צבאית בגותה ואחר כך עוגבן באוהרדרוף לאחר פטירת אחיו בשנת 1743 החזיק במשרת העוגבן בכנסית סנט מיכאל בעיר.
יוהאן כריסטוף גאורג באך (83) (נולד באוהרדרוף ב-8 במאי 1747, נפטר באוהרדרוף ב-30 בדצמבר 1814) היה עוגבן באוהרדרוף. לאחר פטירת אביו בשנת 1779 החזיק במשרת העוגבן בכנסית סנט מיכאל בעיר.
ראו גם

משפחת באך
לקריאה נוספת

Christoph Wolff et al. 'Thw New Grove Bach Family' New York: W.W.Norton & Company 1983. ISBN 0-393-30354-3
הערות שוליים

↑  מספר זה, והמספרים המלווים שמות נוספים של בני המשפחה הם מספרם הסידורי על פי ספר היוחסין שחיבר יוהאן סבסטיאן באך. מספרים אלה מקובלים במחקר על מנת להבחין בין בני המשפחה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14834387d (data)  GND: 123526566  ISNI: 0000 0000 4771 0983  LCCN: no2005085185  MusicBrainz: cc8d07ef-24ec-40d3-9820-659abad380b0  NTA: 074692526  SNAC: w64b6jzz  VIAF: 277822   WorldCat (עם VIAF): 277822
יוהאן כריסטוף גוטשד

| --- | --- |

 לידה:  2 בפברואר 1700 קניגסברג, ברנדנבורג-פרוסיה 
 פטירה:  12 בדצמבר 1766 (בגיל 66) לייפציג, נסיכות הבוחר מסקסוניה, האימפריה הרומית הקדושה 
 השקפה דתית:  לותרניזם 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קניגסברג 
 מוסדות:  אוניברסיטת לייפציג 
 מונחה לדוקטורט:  כריסטיאן גוטליב קלנר, יוהאן גוטפריד רייכל 
 עיסוק:  סופר, מתרגם, מבקר ספרות, פילוסוף, משורר, מרצה באוניברסיטה 
 מדינה:  ברנדנבורג-פרוסיה 
 בן או בת זוג:  לואיזה גוטשד (1735–?) 
 
יוהאן כריסטוף גוֹטְשֶד (בגרמנית: Johann Christoph Gottsched;‏ 2 בפברואר 1700 - 12 בדצמבר 1766) היה פילוסוף, סופר ומבקר מעידן הנאורות.
ביוגרפיה

גוטשד נולד ביודיטן (Juditten), פרוור ובהמשך אחד הרבעים של קניגסברג, ברנדנבורג-פרוסיה, בנו של כהן דת לותרני. הוא למדפילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטת קניגסברג, אבל מיד לאחר קבלת תואר מוסמך בשנת 1723, נמלט ללייפציג כדי להימנע מגיוס לצבא הפרוסי. בלייפציג נהנה מחסותו של י. ב. מנקה, שנודע בשם "פילנדר פון דר לינדה" כמשורר וכנשיא "החברה לשירה גרמנית" (Deutschübende poetische Gesellschaft) בלייפציג. בחברה זו נבחר גוטשד ל"סניור" בשנת 1725 וכעבור שנה ארגן אותה מחדש בשם "החברה הגרמנית".
כעורך השבועונים "Die vernünftigen Tadlerinnen" ‏ (1726-1725) ו"Der Biedermann" ‏ (1727), החל גוטשד בקריירה של פעילות ביקורתית בלתי נלאית, והמשיך לז'ורנאלים ספרותיים אחרים. תחילה כיוון את ביקורתו בעיקר כלפי הפוזות הבומבסטיות והמגוחכות של האסכולה השלזית השנייה, ובהמשך קבע חוקים מחמירים לחיבור דברי שירה. הוא עמד על כך, שהספרות הגרמנית תהיה כפופה לחוקי הקלאסיציזם הצרפתי. חוקים שקבע לכתיבת מחזות לא היה עוד מקום לבומבסטיות וליצנות על הבמה הרצינית. הוא עמד בכל תוקף על שמירת חוקי התיאטרון הקלאסי.
במאמציו לתיקון הדרמה הגרמנית, נעזר גוטשד באשתו, לואיזה, כותבת פוריה ומתרגמת, ובשיתוף פעולה עם מנהל התיאטרון יוהאן נויבר ואשתו, קרולינה. הם הצליחו לחולל שינוי משמעותי במצב הבמה הגרמנית בהכנסת דרמות צרפתיות מתורגמות ומחזות מקוריים במקום הביצועים האופראיים שהיו מקובלים עד אז, ובהרחקת הליצנות הגסה מן הבמה הרצינית.
בשנת 1730 התמנה גוטשד לפרופסור במינוי מיוחד לשירה, וב-1734, לפרופסור מן המניין ללוגיקה ומטפיזיקה באוניברסיטת לייפציג.
הגינ הרגע, שגוטשד הרחיק לכת יותר מדי בביקורתו. הוא שירב להכיר ביצירותיהם של קלופשטוק ולסינג. ב-1740 הסתכסך עם הסופרים השווייצריים יוהאן יאקוב בודמר ויוהאן יאקוב ברייטינגר. בהשפעת אדיסון ומבקרים איטלקיים בני התקופה, עמדו על כך, שאין להגביל את הדמיון הפיוטי בכללים מלאכותיים. להמחשת טענותיהם, הצביעו על המשוררים האנגלים, בייחוד מילטון. גוטשד, אף כי לא התעלם מיופיין של יצירות הכותבים האנגלים, דבק בעקשנות בעיקרון, לפיו חייבים דברי שירה להיות תוצר של כללים קבועים, ובמחלוקת המשולהבת שסערה למשך זמן בין לייפציג לציריך, הובס גוטשד בסופו של דבר.
ב-1741, הסתכסך עם קרולינה נויבר בנוגע לענייני במה מעשיים, ואפילו הציב עצמו כיריב לאשתו. השפעתו דעכה במהירות, ולפני מותו, היה שמו סמל להשתטות קטנונית. הוא מת בלייפציג בגיל 66.
יצירות

יצירתו העיקרית של גוטשד הייתה "Versuch einer kritischen Dichtkunst für die Deutschen" ‏ (1730), המסה השיטתית הראשונה בגרמנית על אמנות השירה מנקודת ראותו של ניקולא בואלו. ה-"Ausführliche Redekunst" שלו משנת 1728 וה-"Grundlegung einer deutschen Sprachkunst" משנת 1748 היו חשובות להתפתחות הסגנון הגרמני ולטיהור השפה. הוא כתב מחזות אחדים, שמהם "Der sterbende Cato" משנת 1732, עיבוד של הטרגדיה של ג'וזף אדיסון ומחזה צרפתי על אותו נושא, שמר על מעמדו על הבמה לתקופה ארוכה. "Deutsche Schaubühne" (שישה כרכים, 1745-1740) הכיל בעיקר תרגומים מצרפתית, אבל גם כמה יצירות שכתבו הוא עצמו, אשתו ואחרים. בכך, סיפק לבמה הגרמנית רפרטואר גרמני. הביבליוגרפיה שלו של דרמה גרמנית, "Nötiger Vorrat zur Geschichte der deutschen dramatischen Dichtkunst" ‏ (1766-1757), שנועדה להכיל דין וחשבון של כל המחזות הגרמנים הקודמים, אם כי אינה שלמה, היא בכל זאת רבת-ערך. הוא היה גם עורך של כמה ג'ורנאלים, שהוקדשו לביקורת ספרות.
גוטשד כתב את הטקסטים של שתי קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך: Laß, Fürstin, laß noch einen Strahl, ‏ 198 ברשימת יצירות באך ו-Willkommen! Ihr herrschenden Götter der Erden ‏ 13 ברשימת יצירות באך. (המוזיקה אבדה)
משפחה

אשתו הראשונה, לואיזה קולמוס, הייתה גם היא סופרת בעלת-שם. היא מתה בשנת 1762. לאחר תקופת אבל של שלוש שנים, ב-1765, התחתן גוטשד עם אשתו השנייה, ארנסטינה סוזנה קתרינה נוינז בת ה-19.
הערות שוליים

↑  באנציקלופדיה למדעי הרוח ועוד, ביוגרפיה של גוטשד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261929805171  PLWABN: 9810558382705606  BIBSYS: 90271604  BNC: 000187456  BnF: cb12024640q (data)  CiNii: DA01220851  GND: 118541013  ICCU: CFIV067751  ISNI: 0000 0001 2125 1739  LCCN: n81063128  LNB: 000063567  MusicBrainz: 21ccf2d3-2ad2-4c24-ae42-d264fa54287e  NDL: 00745356  NKC: ola2003193675  NLA: 35690277  NLG: 124740  NSK: 000232875  NTA: 068418329  RERO: 02-A003310763  SELIBR: 188497  SNAC: w60z8h89  SUDOC: 027593118  Trove: 1044065  ULAN: 500318657  VcBA: 495/102373  VIAF: 27078865   WorldCat (עם VIAF): 27078865 
"די גוטשדין", אשתו הראשונה, לואיזה גוטשנד לבית קולמוס, בדיוקן שמן מאת אליאס גוטלוב האוזמן, בסביבות 1750
גוטשד
יחסי אוסטריה–סלובקיה

| יחסי אוסטריה–סלובקיה |
| --- | --- |
אוסטריה: סלובקיה


אוסטריה: סלובקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 49,035
אוכלוסייה
9,118,988: 5,498,707
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 132,794
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 24,150
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

שגרירות אוסטריה בברטיסלבה
בין אוסטריה לסלובקיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי.
היסטוריה > שלטון בית הבסבורג

במאה ה-11 סופחו שטחי סלובקיה לממלכת הונגריה, ולאחר מותו של לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה סופחה סלובקיה יחד עם חלק משטחי הונגריה לשלטון בית הבסבורג. בתחילת המאה ה-19 נכנסה סלובקיה ביחד עם ממלכת הונגריה לתוך האימפריה האוסטרית. במהלך אביב העמים בשנים 1848–1849, תמכו הסלובקים בקיסר אוסטריה, בתקווה לפרוש מהחלק ההונגרי (ממלכת הונגריה) של האימפריה האוסטרית, לתוך החלק האוסטרי, אולם הדבר לא עלה בידם. עם הקמת האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1867 והכללת סלובקיה בתוכה, סבלו הסלובקים ממדיניות דיכוי שנועדה להטמיע את הסלובקים בתוך העם ההונגרי. בתי הספר התיכוניים בסלובקיה נסגרו בשנים 1874–1875, והשפה ההונגרית נכפתה על הסלובקים.
היסטוריה > צ'כוסלובקיה

לאחר נפילת האימפריה במלחמת העולם הראשונה נוצרה צ'כוסלובקיה כאיחוד בין השטחים הצ'כיים לשטחים הסלובקיים שהשתייכו לממלכת הונגריה. צ'כיה, שבה שכנה בירת המדינה המאוחדת פראג, הייתה הרכיב הדומיננטי בפדרציה מבחינה כלכלית ופוליטית. המיעוט הגרמני הגדול במדינה, שישב בעיקר בחבל הסודטים שבצפונה של צ'כיה, קיים יחסים מתוחים עם השלטון הצ'כוסלובקי. גרמניה הנאצית השתמשה במיעוט זה כתירוץ לפלישתה לחבל הסודטים בשנת 1938 וליתר חלקי צ'כוסלובקיה במרץ 1939. לאחר הפלישה הנאצית הפכה צ'כיה לפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה וניתנה תחת שליטה נאצית ישירה ודיכוי אכזרי, ואילו סלובקיה הייתה למדינת חסות נאצית. בשלהי מלחמת העולם השנייה שחרר הצבא האדום את שטחי צ'כוסלובקיה מיד הנאצים, והוקמה מחדש מדינת צ'כוסלובקיה, למעט שטחי רותניה שנמסרו לברית המועצות.
בשנת 1948 הפכה צ'כוסלובקיה למדינה קומוניסטית המקורבת לברית המועצות, והייתה חברה בברית ורשה, ועל המדינה ירד מסך הברזל.
היסטוריה > סלובקיה

השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה הופל במהפכת הקטיפה בשנת 1989, ובאותה שנה נפתחו גם הגבולות בין צ'כוסלובקיה לאוסטריה, מה שזירז את נפילת חומת ברלין. בשנת 1992 הוביל ראש ממשלת סלובקיה ולדימיר מצ'יאר מהלך של הפרדה מהרפובליקה הצ'כית, ובעקבותיו פוצלה המדינה הפדרלית של צ'כיה וסלובקיה, בדרכי שלום, באופן רשמי ב-1 בינואר 1993. עם הקמת סלובקיה, הוקמו יחסים דיפלומטיים מלאים בין המדינות, וכיום חברים שתי המדינות באיחוד האירופי.
מכיוון ששתי המדינות חברות כיום באיחוד האירופי וחתומות על הסכם שנגן, הגבולות פתוחים בין המדינות, ואין שום הגבלת מעבר ביניהם.
המדינות חולקות ביניהם גבול באורך 91 ק"מ, וכ-35,000 סלובקים חיים בתחומי אוסטריה.
יחסים דיפלומטיים

לאוסטריה יש שגרירות בברטיסלבה, ואילו לסלובקיה יש שגרירות בווינה ו-5 קונסוליות באייזנשטאדט, אינסברוק, לינץ, זלצבורג וסנקט פלטן.
יוהאן כריסטוף באך (1645–1693)

ערך זה עוסק במלחין שחי בין השנים 1645 - 1693 לאישים אחרים בעלי אותו שם ראו יוהאן כריסטוף באך. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  22 בפברואר 1645 ארפורט, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  28 באוגוסט 1693 (יוליאני) (בגיל 48) ארנשטאט, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 כלי נגינה:  כינור 
 צאצאים:  Johann Ernst Bach, Johann Christoph Bach 
 
יוהאן כריסטוף באך (12) (בגרמנית: Johann Christoph Bach;‏ 4 במרץ 1645 – 25 באוגוסט 1693) היה מלחין גרמני בן תקופת הברוק, ואחד מבני משפחת המוזיקאים הנודעת באך. הוא היה אחיו התאום של יוהאן אמברוסיוס באך, אביו של יוהאן סבסטיאן באך.
ביוגרפיה

יוהאן כריסטוף באך נולד בארפורט, שם כיהן אביו כריסטוף באך (5) כמוזיקאי העיר. יוהאן כריסטוף מונה כמוזיקאי חצר (כנר) בחצר של ארנשטאדט בשנת 1671. שירותו זה בחצר היה רצוף קשיים וסכסוכים בין המוזיקאים לממונים עליהם, שהגיעו לפתרון של בוררות רק בשנת 1681. אולם זמן קצר ביותר לאחר מכן נפטר השליט, ובתקופת האבל על מותו נאסרה השמעת מוזיקה, מצב שהכניס את יוהאן כריסטוף באך לקשיים רבים. בשנת 1682 נכנס לתפקידו השליט החדש, הרוזן גינתר פון שווארצבורג-ארנשטאדט, והלה היה כנראה מרוצה משירותו של יוהאן כריסטוף באך.
יוהאן כריסטוף באך היה כנראה דומה מאוד לאחיו התאום יוהאן אמברוסיוס. קרל פיליפ עמנואל באך דיווח:
הם היו התאומים היחידים מסוג זה שהכרנו. הם נראו כה דומים עד כי אפילו נשותיהם התקשו להבחין ביניהם. זה היה לפליאה בעיני כל רואיהם. הכל היה זהה. השפה, התנועות. גם במוסיקה אי אפשר היה להבחין ביניהם. הם חשבו אותם דברים, דיברו אותם דברים. אם אחד מהם חלה, גם השני חלה. ואכן האחד נפטר זמן קצר לאחר אחיו
.
משפחתו

ליוהאן כריסטוף באך היו 6 צאצאים. שנים מהם היו מוזיקאים.
ברברה קתרינה באך (הוטבלה בארנשטאדט ב-14 במאי 1680, נפטרה בארנשטאדט ב-22 בינואר 1709)
אנה מרתה באך (הוטבלה בארנשטאדט ב-18 באפריל 1682, נקברה בארנשטאדט ב-23 ביולי 1682)
יוהאן ארנסט באך (25) (נולד בארנשטאדט ב-5 באוגוסט 1683, נפטר בארנשטאדט ב-21 במרץ 1739) היה עוגבן בארנשטאדט.
יוהאן היינריך באך (הוטבל בארנשטאדט ב-3 בדצמבר 1686, נקבר בארנשטאדט ב-12 בדצמבר 1686)
יוהאן כריסטוף באך (26), (נולד בארנשטאדט ב-13 בספטמבר 1689, נפטר בבלנקנהיים ב-26 בפברואר 1740) היה עוגבן בקאולה ואחר כך בבלנקנהיין.
יוהאן אנדראס באך (הוטבל בארנשטאדט ב-8 במאי 1692, נקבר בארנשטאדט ב-6 באפריל 1694)
לקריאה נוספת

Christoph Wolff et al. 'Thw New Grove Bach Family' New York: W.W.Norton & Company 1983. ISBN 0-393-30354-3
הערות שוליים

↑  מספר זה, והמספרים המלווים שמות נוספים של בני המשפחה הם מספרם הסידורי על פי ספר היוחסין שחיבר יוהאן סבסטיאן באך. מספרים אלה מקובלים במחקר על מנת להבחין בין בני המשפחה.
↑  לפי הלוח הגרגוריאני. לפי הלוח היוליאני, שפיגר באותן שנים ב-10 ימים אחרי הגרגוריאני, היה התאריך: 22 בפברואר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 130226645  MusicBrainz: 7617fb6e-c911-4f74-bf31-3d4ec18afc4d  VIAF: 30639147   WorldCat (עם VIAF): 30639147
טלושץ'

| --- | --- |
סמל טלושץ'סמל טלושץ'

בית העירייה בטלושץ'
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  וולומין
 שטח:  7.91 קמ"ר
 גובה:  110 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  8,039 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  52°26′00″N 21°27′00″E﻿ / ﻿52.433333333333°N 21.45°E﻿ / 52.433333333333; 21.45 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.tluszcz.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיטלושץ'(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיטלושץ'(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהטלושץ'(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהטלושץ'  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
טלושץ' (בפולנית: Tłuszcz) היא עיירה במחוז וולומין שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב

טלושץ' נוסדה במאה ה-15, ועד המאה ה-19 הייתה יישוב כפרי. עם חיבור היישוב לקו מסילת הברזל שבין ורשה וסנקט פטרבורג התפתחה כלכלתו, והוקמו בו מפעלי תעשייה קטנים. בשנת 1922 הוענקו ליישוב זכויות עיר.
יהודי טלושץ'

בין שתי מלחמות העולם נמנו בעיירה 437 יהודים, מתוך 1,102 תושבים, והתקיימו בה פעילות ציונית, בית ספר יהודי ובית מדרש.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצה העיירה, ורבים מיהודיה נמלטו ממנה. ב-14 בספטמבר 1939 נכנסו לעיירה הגרמנים, והחלו בחטיפת יהודיה לעבודות כפייה, תוך חיוב היהודים בענידת טלאי צהוב וסרט זרוע. באותה תקופה עזבו את העיירה יהודים רבים, ובד בבד, הגיעו אליה מאות פליטים יהודים ממערב פולין.
בחורף 1941 רוכזו כ-740 היהודים ששהו בעיירה בגטו שהוקם בה, בו סבלו מצפיפות, מרעב וממחלות. בין לבין נרצח רב הקהילה, יעקב יוסף בריקמן.
מ-26 במאי לפנות בוקר ועד 27 במאי 1942 בוצעה בגטו שבעיירה אקציה, תוך שוד רכוש היהודים. יהודי העיירה הוסעו והוצעדו לגטו ורשה, כאשר למעלה מ-100 מהם נורו למוות בדרך.
יחידת המעקב המיוחדת (אוסטריה)

יחידת המעקב המיוחדת (בגרמנית: Sondereinheit für Observation, SEO) היא יחידה מיוחדת של המשטרה האוסטרית, שהוקמה ב־1 ביולי 1998.
הבסיס החוקי הוא הפקודה על יחידות מיוחדות, המבוססת על חוק משטרת הביטחון. היחידה כפופה ישירות למנכ"ל ביטחון פנים (ולמנהל המשטרה הפלילית הפדרלית), והוא אחראי על ביצוע האזנות ומעקב טכני על יעדי ריגול.
משימות

משימות היחידה כוללות גם האזנה ומניעת האזנה, שמשמעותה מניעת גילוי סודות באמצעים טכניים בהקשר לפשע מאורגן, הדורש שימוש בטכנולוגיה איכותית. השימוש באמצעי מעקב כפוף לדרישות החוק ולבקרה של קצין ההגנה המשפטית של מערכת המשפט האוסטרית.
יחסי אזרבייג'ן–ארגנטינה

| יחסי אזרבייג'ן–ארגנטינה |
| --- | --- |
אזרבייג'ן: ארגנטינה


אזרבייג'ן: ארגנטינה
שטח (בקילומטר רבוע)
86,600: 2,780,400
אוכלוסייה
10,351,953: 45,735,233
תמ"ג (במיליוני דולרים)
72,356: 640,591
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,990: 14,007
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית

יחסי אזרבייג'ן–ארגנטינה הם יחסי החוץ בין ארגנטינה ואזרבייג'ן, אשר התקיימו במשך עשרות שנים, מאז ההכרה של ארגנטינה באזרבייג'ן ב-9 במרץ 1992.
היסטוריה

ב-25 בדצמבר 1991 אזרבייג'ן קיבלה את עצמאותה לאחר פירוק ברית המועצות. ב-9 במרץ 1992 הכירה ארגנטינה בעצמאותה של אזרבייג'ן וב-8 בנובמבר 1992 ייסדו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. באפריל 2006 ערך שר החוץ של אזרבייג'ן אלמר ממדיארוב ביקור בארגנטינה.
באוקטובר 2010, אזרבייג'ן פתחה שגרירות בבואנוס איירס, הראשונה שלה באמריקה הדרומית.
ב-16–20 באוקטובר 2011, נשיאת המרכז הלאומי למחקרים מדעיים וטכניים של ארגנטינה (CONICET) גברת מרתה רובירה ביקרה באזרבייג'ן. במהלך הביקור נערכו פגישות עם נשיא האקדמיה הלאומית למדעים של אזרבייג'ן מחמוד קרימוב, שר החינוך מיסיר מרדנוב, סגן שר התקשורת וטכנולוגיות המידע אלמיר וליזדה והרקטור של אוניברסיטת באקו, אבל מהרמוב. הם גם חתמו על הסכם על שיתוף פעולה בין ANAS ו-CONICET.
ב-2 בנובמבר 2011, אזרבייג'ן וארגנטינה חתמו על מזכר הבנות בנושא חדשנות, מחקר טכנולוגי ומדע. ההסכם נחתם בבאקו בין המשרד לפיתוח כלכלי של אזרבייג'ן ומשרד המדע, הטכנולוגיה והחדשנות היצרנית של ארגנטינה. על ההסכם חתמו השר שאהין מוסטפאייב מהצד האזרבייג'ני והשר לינו ברנז'או בצד הארגנטינאי.
בספטמבר 2011 ביקרה משלחת של מחוקקים ארגנטינאים באזרבייג'ן כדי לחגוג את יום השנה ה-20 לעצמאותה של אזרבייג'ן. ב-2012 ארגנטינה פתחה שגרירות בבאקו. ב-18 בפברואר 2012, בצו של נשיאת הרפובליקה הארגנטינאית, כריסטינה פרננדס דה קירשנר, מונה קרלוס דנטה ריבה כשגריר באזרבייג'ן. במרץ 2012, שר החוץ של ארגנטינה, הקטור טימרמן, ביקר באזרבייג'ן ונפגש עם נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב. ביולי 2012 ערך שר החוץ של אזרבייג'ן אלמר ממדיארוב ביקור שני בארגנטינה.
אזרבייג'ן וארגנטינה חתמו על הסכם על שיתוף פעולה על שימושי שלום בחלל החיצון. כמו כן, חברת Invap SE הארגנטינאית הציעה שיתוף פעולה בתעשיית החלל ל-OJSC האזרבייג'אני "Azercosmos". משא ומתן ראשוני על שיתוף פעולה בין הנהלת Invap SE ו-OJSC "Azerkosmos" נערך בשנת 2013.
בשנת 2014, המועצה המחוקקת של בואנוס איירס החליטה לבטל טיוטת פרויקט לקרוא לכיכר בעיר כרפובליקה של אזרבייג'ן. הצעת החוק גררה ביקורת רבה בקרב הקהילה הארמנית בארגנטינה, שכן היחסים בקווקז "הובאו בצל מלחמת נגורנו קרבאך עם ארמניה השכנה".
ב-21 באפריל 2014 התקיימה פגישה בין שר הכלכלה והתעשייה שאהין מוסטפאייב לבין שגריר ארגנטינה קרלוס דנטה ריבוי.
ב-23 בספטמבר 2015, אזרבייג'ן וארגנטינה חתמו על הסכם לשיתוף פעולה טכני. המסמך נחתם על ידי שר הכלכלה והתעשייה של אזרבייג'ן שאהין מוסטפאייב וסגן שר החוץ, הסחר הבינלאומי והפולחן של ארגנטינה אדוארדו זואין, שערך ביקור בבאקו.
קרלוס פורדורי, סגן שר החוץ והפולחן של ארגנטינה, ביקר בבאקו כדי להשתתף בפורום הגלובלי השביעי של ברית הציוויליזציות של האו"ם (UNCTAD) שנערך בבאקו באפריל 2016.
בספטמבר 2016, המשלחת בראשות סגנית הנשיא השני של בית הנבחרים של ארגנטינה, פטרישיה חימנז, ביקרה באזרבייג'ן כדי להשתתף בפורום ההומניטארי הבינלאומי החמישי בבאקו. המשלחת התקבלה על ידי נשיא הרפובליקה של אזרבייג'ן מר אילהם אלייב והגברת הראשונה, גברת מהריבן אלייבה. המשלחת נפגשה גם עם שר החוץ אלמר ממדיארוב וסגן יו"ר המילי מג'ליס בהאר מוראדובה.
יחסי מסחר ויחסים בילטרליים

הוועדה המיוחדת לעריכת הסכמים על שיתוף פעולה סחר וכלכלי ועל קידום השקעות הדדיות והגנה בין אזרבייג'ן לארגנטינה הוקמה ב-2012. ב-3 ביולי 2012, הפורום העסקי הראשון של אזרבייג'ן–ארגנטינה החל את עבודתו בבאקו. בהליכי הפורום השתתפו כ-200 אנשי עסקים מארגנטינה, המייצגים תחומי כלכלה שונים, ויותר מ-200 יזמים מאזרבייג'ן.
בשנת 2015, סך הסחר בין ארגנטינה ואזרבייג'ן הסתכם ב-10.6 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של ארגנטינה לאזרבייג'ן הוא יין ומוצרי תרופות. הייצוא העיקרי של אזרבייג'ן לארגנטינה הוא נפט. ב-2014, שתי המדינות הסכימו להגביר את שיתוף הפעולה הטכני ולהרחיב שיתוף פעולה הדדי בתעשיית החלל.
קשרי תרבות

ב-3 במאי 2011 הוצג בתערוכת הספרים הבינלאומית בבואנוס איירס הגיליון הראשון של המגזין "İRS Herencia", הגרסה הספרדית של כתב העת הבינלאומי האזרבייג'אני "IRS-Heritage". זהו המגזין הראשון שנכתב בספרדית על אזרבייג'ן. המגזין מספק מידע על ההיסטוריה, התרבות והמסורות של אזרבייג'ן. הגיליון הראשון של המגזין, שזכה לכותרת "אזרבייג'ן היא ארץ קולות הקסם", הוקדש למורשת המוזיקלית של אזרבייג'ן.
בנובמבר 2010, האקדמיה הדיפלומטית של אזרבייג'ן (ADA) והמכון לשירות הדיפלומטי של ארגנטינה חתמו על מזכר הבנות. המסמך נחתם על ידי רקטור האקדמיה הדיפלומטית של אזרבייג'ן חאפיז פאשייב וסגן שר החוץ, הסחר הבינלאומי והפולחן של ארגנטינה אלברטו פדרו ד'אלוטו.
שבוע של אירועים פוליטיים, חברתיים ותרבותיים על אזרבייג'ן נערך בבואנוס איירס בסוף 2011 לציון 20 שנה להחזרת עצמאותה של אזרבייג'ן. במסגרת השבוע התקיים טקס הקמת קרן ההוצאה לאור על אזרבייג'ן בספרייה הלאומית של הרפובליקה של ארגנטינה, הנחשבת לאחד המרכזים המדעיים הגדולים באמריקה הלטינית.
ב-4–7 באוקטובר 2017, אירחה באקו את פסטיבל הטנגו הבינלאומי הראשון. הפסטיבל אורגן על ידי שגרירות ארגנטינה באזרבייג'ן ואולפני הריקוד הקיימים בבאקו.
כיום ננקטת פעילות ענפה לארגון ימי התרבות האזרבייג'נית בארגנטינה, ולכן השגרירות זוכה לתמיכת משרד התרבות והתיירות של אזרבייג'ן.
יחסים מודרניים

כיום מתנהלת עבודה פעילה ליצירת מסגרת חוקית ורגולטורית מתאימה לפיתוח היחסים בין אזרבייג'ן לארגנטינה.
כמו כן, המרכז הלאומי למחקר גרעיני של משרד התקשורת והטכנולוגיות הגבוהות של אזרבייג'ן מנהל משא ומתן על שיתוף פעולה עם החברה הארגנטינאית INVAP SE בבניית כורים גרעיניים.
נציגויות דיפלומטיות

ארגנטינה מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו.
אזרבייג'ן מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס.
יחידת הכנסת לתיאום הפיקוח הפרלמנטרי

יחידת הכנסת לתיאום הפיקוח הפרלמנטרי (כת"ף) היחידה הוקמה ביולי 2017 על ידי יושב ראש הכנסת, יולי אדלשטיין ומנכ"ל הכנסת, אלברט סחרוביץ. תפקידה העיקרי של היחידה הוא לייצר כלי פיקוח על עבודת הממשלה ולשמש זרוע מרכזית בעבודה הפרלמנטרית בתחום זה.
היחידה פועלת למימוש תפקידה של הכנסת כמפקחת על עבודת הממשלה במסגרת עקרון הפרדת הרשויות. היחידה הוקמה עקב טענות על היחלשות הרשות המחוקקת בתפקידה כמפקחת על עבודת הממשלה, הרשות המבצעת; וגם לאור העובדה שמשרדי הממשלה השונים לא מתקינים תקנות הנחוצות ליישום חוקים רבים שנחקקים בכנסת.
בראש היחידה עומדת ד"ר שירלי אברמי, שניהלה קודם לכן את מרכז המחקר והמידע של הכנסת (ממ"מ).
יחידת כת"ף פורקה בשנת 2020, לאחר שהתברר שהיחידה הייתה לא נחוצה.
הערות שוליים

↑  גדעון אלון, האחריות על הכת"ף, באתר ישראל היום, 23 ביולי 2017
↑  צבי זרחיה, חותמת לרמיסת הכנסת: ביטול היחידה לפיקוח על הממשלה, באתר כלכליסט, 28 באוקטובר 2020
יחסי לוב–תימן

| יחסי לוב–תימן |
| --- | --- |
לוב: תימן


לוב: תימן
שטח (בקילומטר רבוע)
1,759,540: 527,968
אוכלוסייה
7,400,489: 40,880,051
תמ"ג (במיליוני דולרים)
50,492: 21,606
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,823: 529
משטר
ממשלת מעבר: רפובליקה

יחסי לוב–תימן הם היחסים הדיפלומטיים שבין לוב לבין הרפובליקה התימנית. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנות השבעים. עם זאת, בשל סכסוכים מדיניים רבים, לוב נחשבת כמדינת אויב בתימן.