stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גראן טורינו
תקציר

וולט קובלסקי הוא גזען, פנסיונר של מפעל המכוניות פורד וחייל שלחם בקוריאה. הוא חי לבדו עם כלבת הלברדור שלו, דייזי, בשכונה שהייתה לפנים של מעמד הפועלים הלבן, אך כעת מאוכלסת במהגרים עניים מלאוס. הסרט נפתח בהלווייתה של אשתו של וולט שאותה מלווים בדרכה האחרונה גם בניו של וולט ומשפחותיהם. לאורך כל הסרט רואים את מערכת היחסים הכושלת שבין וולט לבין בניו ומשפחותיהם.
בבית הצמוד לזה של וולט חיה משפחה משבט ה"המונג" שבלאוס, שכוללת גם שני מתבגרים: סו ואחיה הצעיר, טאו. טאו, נער ביישן, מנסה לגנוב את מכוניתו האהובה של וולט, פורד "גראן טורינו" ספורט שנת 72', על מנת שיוכל להתקבל לכנופיה של בן דודו, שלוחץ עליו להצטרף לכנופיה. וולט עם רובה ה-M1 יוצא החוצה ומפריע לטאו באמצע ניסיון הגנבה.
בינתיים הכומר ג'נוביך מבקר את וולט בתדירות קבועה להזמינו לתפילה בטענה שהבטיח לאשתו המנוחה של וולט שהוא ישגיח עליו לאחר מותה. בהתחלה וולט סגור ומופנם אך לבסוף הוא נפתח ומגלה שהמראות מקוריאה עדיין מפריעים לו.
כנופיית ה"המונג" של בן-דוד של טאו, ממשיכה ללחוץ על טאו להצטרף אליהם, וכשהוא לא מסכים מתפתחת מריבה שגולשת לגינתו של וולט. וולט יוצא עם רובה ה-M1 שלו ומגרש את הכנופיה. לאחר מעשה זה כל השכונה באה להודות לוולט ומביאה לו מתנות, אולם כל שוולט רוצה הוא שקט. לאחר שהוא מציל את סו, אחותו של טאו, מהטרדה על ידי שלושה בחורים, הוא מתיידד עם סו ומוזמן ביום הולדתו למסיבה שתיערך בביתה. באותו יום הוא גם מוזמן למסיבה על ידי משפחתו, אך מגלה שכל מטרת המסיבה היא לשלוח אותו לבית אבות ולקחת את ביתו, מכוניתו וכספו. לכן וולט הולך למסיבה בביתה של סו, וכך מתחבר להווי של שבט ה"המונג". בינתיים וולט וטאו מתקרבים ווולט שולח את טאו לעשות עבורו כל מיני מטלות, ולבסוף אף מסדר לטאו עבודה קבועה. לאחר מכן וולט הולך לרופא ומגלה שאין לו עוד הרבה זמן לחיות.
זמן קצר לאחר מכן כנופיית ה"המונג" שודדת את טאו בדרכו לעבודה. בתגובה וולט מכה נמרצות את אחד מחברי הכנופיה ומאיים עליהם. כתשובה למעשהו של וולט הכנופיה פותחת באש אל עבר ביתו של טאו, וכן הם מרביצים לסו ואונסים אותה. טאו הולך לוולט כדי לתכנן איך לנקום בכנופיה, וולט מרגיע אותו ומסביר לו שסבלנות ותכנון הם הדברים הכי חשובים. בינתיים וולט קונה חליפה חדשה מסתפר והולך לווידוי אצל הכומר, וכשטאו מגיע אליו בשביל התכנון הסופי של הנקמה וולט נועל אותו במרתף, ובשלב הזה בסרט אנו מגלים שוולט תוך כדי המלחמה בקוריאה הורג לוחם קומוניסט צעיר, שביקש להסגיר עצמו כשבוי, וכי יש לו ייסורי מצפון עד היום בשל כך.
וולט הולך לבד למקום המגורים של הכנופיה. הוא עומד מחוץ לבית הכנופיה עם סיגריה בפה ומבקש מהם אש, וולט לבסוף מכניס את ידו אל תוך המעיל וחברי הכנופיה חושבים שהוא עומד להוציא נשק ולכן הם פותחים עליו באש, וכשוולט נופל לאדמה נפתחת ידו ובתוכה אנו מגלים מצית זיפו עם סמל של חיל הפרשים הראשון. לאחר כל המהלך הזה המשטרה מגיעה ועוצרת את כל חברי הכנופיה והם לא יכולים להציק יותר לטאו ולסו.
להלווייתו של וולט מגיעים גם בניו ומשפחותיהם וגם משפחות משבט ה"המונג", וביניהם טאו וסו. לאחר מכן השופט מקריא את הצוואה שבה תורם וולט את ביתו לכנסייה ואילו את מכוניתו, הגראן טורינו, הוא מוריש לטאו. בסצנה האחרונה טאו נוהג בגראן טורינו אל עבר השקיעה כשלצידו כלבתו של וולט, דייזי.
צוות השחקנים והדמויות

קלינט איסטווד בתפקיד וולט קובלסקי.
בי ואנג בתפקיד טאו ואנג לור.
כריסטופר קארלי בתפקיד הכומר ג'נוביך.
אהני הר בתפקיד סו ואנג לור.
סקוט איסטווד בתפקיד טריי.
הפקה

הסרט בוים על ידי קלינט איסטווד והתסריט נכתב על ידי ניק סקנק. הסרט הופק על ידי האחים וורנר בשיתוף עם קלינט איסטווד, וצולם במישיגן, ארצות הברית.
בסרט זה חוזר איסטווד לשחק לאחר הפסקה של ארבע שנים שבה התמקד בבימוי. איסטווד אמר אז כי זהו כנראה סרטו האחרון כשחקן, הכרזה שהופרכה כשב-2012 החל לצלם סרט בשם Trouble with the Curve.
ביקורות

מרבית הביקורות לסרט היו חיוביות והחמיאו לקלינט איסטווד על כך שבגיל 78 הוא עדיין משכנע כפי שהיה בסרטו "הארי המזוהם". עם זאת, הושמעו גם ביקורות שליליות שתקפו את הסרט כצבוע, וטענו שהוא "פנטזיה המוסווית כביקורת חברתית".
אנדי ויליאמס

| --- | --- |

אנדי ויליאמס, 1969
 לידה:  3 בדצמבר 1927 וול לייק, ארצות הברית 
 פטירה:  25 בספטמבר 2012 (בגיל 84) ברנסון, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1938 
 מקום לימודים:  Western Hills High School, בית הספר המקצועי של הוליווד 
 סוגה:  מוזיקת פופ, ג'אז, מוזיקה קלה, קאנטרי 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק, Sony BMG Music Entertainment, קולומביה רקורדס, אפקס רקורדס, קדנצה 
 פרסים והוקרה:  מדליית הכבוד של האליס איילנד  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 www.andywilliamspac.com
 פרופיל ב-IMDb
 
הווארד אנדרו "אנדי" ויליאמס (באנגלית: Howard Andrew "Andy" Williams;‏ 3 בדצמבר 1927 - 25 בספטמבר 2012) היה זמר אמריקאי. הוא הקליט 18 אלבומי זהב ו-3 אלבומי פלטינה. בין השנים 1962 ו-1971 הגיש תוכנית בידור בטלוויזיה "המופע של אנדי ויליאמס", וכן הנחה תוכניות ספיישל רבות. הוא היה הבעלים של "תיאטרון מון ריבר" בעיר ברנסון (Branson) שבמיזורי הקרוי על שמו של השיר "מון ריבר" המזוהה ביותר עם ויליאמס.
ביוגרפיה

ויליאמס נולד בעיר וול לייק שבאיווה, בנם של ג'יי אמרסון ופלורנס ויליאמס. היו לו שלושה אחים גדולים ממנו - בוב, דון ודיק. הוא למד בבית הספר התיכון "וסטרן הילד" בסינסינטי. הופעותיו הראשונות היו במקהלת הילדים של הכנסייה המקומית. הוא ואחיו הקימו את רביעיית "האחים ויליאמס". הם הופיעו ברדיו בהתחלה באיווה ואחר כך בשיקגו ובסינסינטי. ב-1944 ליוו האחים ויליאמס את בינג קרוסבי בלהיטו "Swinging on a Star".
תחילת קריירת הסולו שלו הייתה ב-1953 כשהקליט שישה שירים בתקליטי RCA, אבל הם לא היו ללהיטים. ב-1954 קיבל פינה קבועה בתוכנית האירוח "Tonight Starring Steve Allen", ובהמשך הוחתם בחברת התקליטים "Cadence Records", חברה קטנה בניו יורק שנוהלה על ידי המנצח ארצ'י בלייר (Archie Bleyer). הסינגל השלישי שהוציא "Canadian Sunset" הגיע למקום השביעי במצעד, ובפברואר 1957 יצא הלהיט "Butterfly", גרסת כיסוי לשיר של צ'ארלי גרסי, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד. השיר הגיע למקום הראשון גם במצעד הסינגלים הבריטי ושהה בו שבועיים. בשנים שאחר כך היו לו להיטים נוספים שהגיעו למקומות גבוהים במצעדים.
ב-1961 עבר ויליאמס להקליט בחברת קולומביה רקורדס ועבר להתגורר בלוס אנג'לס. להיטו באותה תקופה היה "Can't Get Used to Losing You" שהגיע למקום שני במצעד. תקופת Cadence Records הייתה שיא הצלחתו במצעדי הסינגלים. להיטיו הגדולים ביותר היו "Butterfly" ו-"I Like Your Kind of Love", שניהם בסגנון דומה לשיריו של אלביס פרסלי.
ב-1964 שיחק ושר בקומדיה הרומנטית "הכלה העשירה ביותר בעולם" לצידה של סנדרה די.
ב 1970 יצא לאקרנים אחד מסרטי האהבה הפופולריים בהיסטוריה - "סיפור אהבה", כשווילאמס מבצע את שיר הנושא המרגש והמפורסם מפסקול הסרט ("מאיפה להתחיל"), שאף זכה באוסקר של אותה שנה.
ויליאמס הלך לעולמו ב-25 בספטמבר 2012.
נחש מים אירופי

| נחש מים אירופי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: זעמניים
סוג:: נחש מים
מין:: נחש מים אירופי
שם מדעי
 Natrix natrix ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


נחש מים בשחיה בין צמחי מים בצרפת.
נחש מים טועם את האוויר עם לשונו המפוצלת
נחש מים אירופי המכונה גם נחש הדשא (שם מדעי: Natrix natrix) הוא מין של נחש לא-ארסי ממשפחת הזעמניים.
מאפיינים

נחש זה נפוץ ברחבי אירופה מסקנדינביה עד איטליה וגם בחלק מהמזרח התיכון (לא בישראל) ובמרכז אסיה ובצפון אפריקה. בישראל קיים המין הקרוב נחש מים משובץ. זהו נחש באורך 80 ס"מ, אצל הנקבות הגדולות מהזכרים שיכול לשקול 240 ג'. בבריטניה זהו הזוחל הטבעי הגדול ביותר. צבעו חום ירקרק עם רצועות שחורות וצהובות והוא בעל עיניים גדולות שחורות, פנים בהירות ורצועה שחורה-צהובה על הצוואר. נחש זה מנהל אורח חיים אמפיבי ונפוץ באזורי ביצות ומקווי מים לחים אך גם באחו או ביערות. הוא מסוגל לחיות אפילו באזורים קרים.
הנחש ניזון כמעט לחלוטין על מיני דו-חיים כמו צפרדע האגם וקרפדה מצויה. הוא מגוון מדי פעם בנמלים וזחלים. בשבי הם ניזונים גם משלשולים.
לנחש זה מנגנון הגנה מיוחד מטורפים - הוא מתחזה למת על ידי התהפכות על בטנו והוצאת הלשון החוצה.
תת-מינים

N. n. natrix
N. n. helvetica
N. n. cetti
N. n. corsa
הערות שוליים

↑  נחש מים אירופי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4178186-7
סופי לואו

| --- | --- |

סופי לואו בפרמיירה של "משחקי הרעב" בסידני, 2012
 לידה:  5 ביוני 1990 (בת 34) שפילד, הממלכה המאוחדת 
 סוגה מועדפת:  אינדי רוק 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 מקום לימודים:  קולג' מקדונלד 
 http://www.sophielowemusic.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
סופי לואו (באנגלית: Sophie Lowe; נולדה ב-5 ביוני 1990) היא שחקנית וזמרת-יוצרת אוסטרלית. מוכרת בשל תפקידיה בסרטים "קייט היפה" (אנ'), "הפילוסופים" (אנ') ו"אמהות מושלמות" ובסדרות הטלוויזיה "הסטירה" ו"ארץ הפלאות".
ילדותה

לואו נולדה בשפילד שביורקשייר, אנגליה לאן ואיאן לואו. בשנת 2000 עברה לואו עם משפחתה אל אוסטרליה, בה חתמה בגיל 10 בסוכנות הדוגמנוץ 'צ'אדוויק מודלס' אך הפסיקה לדגמן לטובת קריירת המשחק שלה.
קריירה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לואו שיחקה לראשונה בסרטים הקצרים קינדל, "הוא.היא.זה." ו"מיראז'", שהוקרן בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול. כמו כן הופיעה במספר פרסומות בטלוויזיה, לפני סיום לימודיה במכללת מקדונלד ב-2008.
תפקידה המשמעותי הראשון של לואו היה התפקיד הראשי בסרט "קייט היפה" (2009). היא הייתה מועמדת לפרס אמי כשחקנית המובילה הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט זה. תפקידים משמעותיים אחרים כוללים את נטלי בסרט המתח אשמה, שיצא לאור בשנת 2010. "אשמה" הוקרן וזכה לשבחים בפסטיבל קאן, פסטיבל הסרטים הבין-לאומי במלבורן, בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי ה-35 בטורונטו, הסרט ה-47 הבין-לאומי בפסטיבל שיקגו, ופסטיבל הסרטים הבין-לאומי של קולנוע עצמאי בבואנוס איירס.
בשנת 2013, לואו ובוגר מכללת מקדונלד רייס ווייקפילד – כתבו וביימו במשותף, וכיכב בסרט הקצר "איש נכנס לבר..." הסרט עלה לגמר בפסטיבל הסרטים קצרים Tropfest של סידני. לואו ווייקפילד עבדו יחד בסרט "הפילוסופים" (אנ').
בשנים 2013–2014, לואו כיכבה בתור אליס ב"ארץ הפלאות", סדרה-בת בת עונה אחת של הדרמה ההמשכית "עד עצם היום הזה".
ב-2 ביוני 2014 לוהקה לואו לתפקיד לנה ב"קם לתחייה".
לואו היא גם זמרת וכותבת שירים, ביצוע תחת הכינוי SOLO. בחודש דצמבר 2013, היא הוציאה לאור חמישה שירים הנקראים על שם הכינוי שלה, שפורסמו על ידי ספק המוזיקה המקוונת בנדקאמפ. המוזיקה והווידאו עבור השיר "חולמת", אחד מהשירים מ-SOLO, נוהל על ידי שחקנית ועל ידי כוכבת הסרט "הפילוסופים" בוני רייט.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | קייט היפה | קייט קנדל |  |
| 2009 | Blessed | קטרינה |  |
| 2010 | Road Kill | נינה |  |
| 2010 | המרפאה | אליסון |  |
| 2010 | אשמה | נטלי |  |
| 2013 | אמהות מושלמות | האנה |  |
| 2013 | הפילוסופים (אנ') | פטרה |  |
| 2013 | דם סתיו | הנערה |  |
| 2015 | What Lola Wants | לולה |  |
| 2017 | The Butterfly Tree | שלי |  |
| 2018 | Waiting for the Miracle to Come | אדליין וינטר |  |
| 2019 | מעל לכל חשד (אנ') | קאת'י פוטנם |  |
| 2020 | Blow the Man Down | פרסיליה קונולי |  |
| 2022 | Medieval | קתרין |  |
| 2023 | צלילה מסוכנת (אנ') | דרו |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | מתחת לאף | מדענית צעירה | פרק: "Moldy Meal" |
| 2009 | מלאכים בלבן | קלואי | פרק: "Test of Faith" |
| 2010 | שביעות רצון | קייט | פרקים: "Big Crush" & "Lifesavers" |
| 2011 | הסטירה | קוני | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2013 | It's a Date | ויקי | פרק: "Should You Date On The Rebound?" |
| 2013–2014 | ארץ הפלאות | אליס | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2015 | קמים לתחייה (אנ') | לנה ווישיפ | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2015 | השקר היפה | קיטי בלנטיין | מיני-סדרה; 6 פרקים |
| 2018 | רומפר סטומפר | זואי פארון | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
המוזיאון הלאומי של צי ארצות הברית

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון צבאי
 כתובת:  וושינגטון די. סי. 
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  צי ארצות הברית 
 מבקרים בשנה:  90,000
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1961
 תאריך פתיחה רשמי:  1963 
 
 קואורדינטות:  38°52′24″N 76°59′43″W﻿ / ﻿38.8733°N 76.9953°W﻿ / 38.8733; -76.9953
 אתר רשמי
  (למפת מחוז קולומביה מוגדלת) וירג'יניה מרילנדהמוזיאון הלאומי של הצי(למפת מחוז קולומביה רגילה) וירג'יניה מרילנדהמוזיאון הלאומי של הצי
 
המוזיאון הלאומי של צי ארצות הברית שוכן במתחם הצי בעיר וושינגטון, בירת ארצות הברית. זהו המוזיאון הראשי בין עשרת המוזיאונים הרשמיים של הצי והיחיד מביניהם המוקדש לתולדות הצי מאז היווסדו.
תולדות המוזיאון

ראשיתו של אוסף המוזיאון הייתה בתחילת המאה ה-19. אז החל איסוף פריטים ימיים במתחם הצי בוושינגטון. הפריט הראשון באוסף היה תותח ימי צרפתי שנוצק ב-1793. ב-1865, לאחר שגדל האוסף, הוא הועבר למיקום חדש במתחם וזכה להכרה כאחד מן המוזיאונים הפדרליים הראשונים. ב-1913 הועבר האוסף למיקום אחר, אך ב-1927 הוכנס לאחסנה למשך שמונה שנים. ב-1935 הוצב שוב האוסף בתצוגה בחלק משטחה של סדנת תותחים במתחם, ולאחר מלחמת העולם השנייה קיבל את השם "מוזיאון מפעל התותחים הימיים". ב-1961, לאחר שנסגרה הסדנה, שוכן המוזיאון בכל חלקי המבנה ביזמתו של ארלי ברק (Arleigh Burke), ראש המבצעים הימיים של הצי דאז, תחת השם "מוזיאון ההיסטוריה הימית". הוא נפתח לציבור ב-1963.
בין מבנה המוזיאון לבין קו המים של מתחם הצי על נהר אנקוסטיה שוכן פארק וילארד, שטח פתוח שבו מוצגים חלק מפריטי המוזיאון.
כיום כפוף המוזיאון לפיקוד ההיסטוריה הימית והמורשת של הצי. יותר מ-90 אלף איש מבקרים בו מדי שנה. כיוון שהמוזיאון שוכן בבסיס צבאי פעיל קיימים עבורם סידורי כניסה מיוחדים אליו.
תערוכות קבע במוזיאון

המהפכה האמריקאית והברית עם צרפת
המלחמות הנשכחות של המאה ה-19
מלחמת האזרחים האמריקנית
מלחמת ארצות הברית–ספרד
חקר הקוטב הדרומי
הצי במלחמת העולם הראשונה
הצי במלחמת העולם השנייה - בזירה האטלנטית, בזירת האוקיינוס השקט ובעורף
הצי במלחמת קוריאה
ניווט
צוללות צי ארצות הברית
אוסף המוזיאון כולל בין השאר את העתק המבנה העילי של האונייה קונסטיטושן, הבתיסקף טריאסט (אנ') - צוללת המחקר הראשונה למים עמוקים, תותח מאוניית המערכה הטבועה מיין, דגמים של האונייה USS מוניטור ושל אוניית המערכה מיזורי וחליפת החאקי של אדמירל צ'סטר נימיץ.
יאורית מצרית

| יאורית מצרית |
| --- | --- |
 יאורית מצרית
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
משפחה:: ברווזיים
סוג:: יאורית
מין:: יאורית מצרית
שם מדעי
 Alopochen aegyptiacus ‏לינאוס, 1766
תחום תפוצה


יאורית מצרית מחממת את אפרוחיה בפארק אדית וולפסון
יאורית (שם מדעי: Alopochen aegyptiaca, נקרא בעברית גם יאורית מצרית)
תיאור המין

משקלו 1,500–2,250 גרם. אורכו 63–73 ס"מ. מוטת כנפיו 135–155 ס"מ. רגלו וצווארו ארוכים, לכן הוא נראה זקוף.
צבעו חום כתום בגוון חולי. על חזהו כתם חום כהה, שמבדילו מברווזים דומים בַּתת־משפחה טדורניים. מסביב לעינו כתם חום כהה; המקור והרגליים ורודים. לצעירים אין כתמים כהים על החזה ומסביב לעיניים. חלקה התחתון של הכנף לבן וירוק.
במין חד־צורתיות זוויגית, והנקבות קטנות מהזכרים במעט, אולם הם משמיעים קולות שונים: הזכר מעין לחישה מאיימת והנקבה מגעגעת. המין נחשב שקט בקרב הברווזיים, אך משמיע רעש רב כאשר הוא מאוים.
תפוצה ומקום חיות

בית גידולה הוא ביצות וגדות מים מתוקים, בקרבת עצים. ככלל, היא לא תימצא באזורים מיוערים בכבדות, אלא בערבות עשב, בשדות חקלאיים ובכרי אחו. מסוגלת לחיות בגבהים עד 4,000 מטרים. היאורית בדרך כלל אינה נודדת, ונצפתה בישראל וצפונה לעיתים נדירות, לפני שהובאה לאזורים אלו לצורכי בידור.
המין נפוץ באוגנדה, באנגולה, באריתריאה, באתיופיה, בבוטסואנה, בבורונדי, בבורקינה פאסו, בגבון, בג'יבוטי, בגינאה, בגינאה ביסאו, בגינאה המשוונית, בגמביה, בדרום אפריקה, ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ברפובליקה המרכז אפריקאית, בזימבבואה, בזמביה, בתוניסיה, בטנזניה, בלסוטו, במאוריטניה, במלאווי, במאלי, במוזמביק, במצרים, בניגריה, בניז'ר, בנמיביה, בסודאן, בסווזילנד, בסומליה, בסנגל, בצ'אד, ברפובליקה של קונגו, בקמרון, בקניה וברואנדה.
המין הועבר על ידי האדם לאיחוד האמירויות הערביות, לבלגיה, לדנמרק ולממלכה המאוחדת, ומקנן בהן. המין הועבר על ידי האדם לאוסטריה ולהולנד, וטרם קינן בהן.
במהלך המאה ה־20 הובאו פרטים לפארק הלאומי ברמת־גן, ובמהלך המאה ה־21 התבססו בישראל, כמו גם באירופה, כמה קבוצות פולשות, שהפכו נפוצות עד כדי נדידת אוכלוסייה לאזורי ירק סמוכים (כגון הספארי, פארק אדית וולפסון ושלולית החורף בנתניה, פארק הרצליה, פארק הירקון) וברחבי האזורים העירוניים בגוש דן.
המין חולף בנדידה באלג'יריה, בבנין, בגאנה, בהונגריה, בחוף השנהב, בטוגו, במלטה, בסוריה, בסין, בספרד, בעומאן, בקפריסין ובצרפת.
רבייה

עונת הרבייה חלה באביב או בתום העונה היבשה, על־פי רוב בין יולי למרץ בהתאם לתחום המחיה. הבגרות המינית חלה בגיל שנתיים.
בעונת הרבייה הזכרים תוקפניים מהרגיל, בעיקר במהלך טקסי החיזור הרעשניים, כאשר הזכר משמיע קולות צפירה. בנסיבות רגילות היאורית המצרית היא עוף שקט ומאופק, אך מאחר שהוא מונוגמי ובעל טריטוריה פרטית, החיזור משמעותי עבורו במיוחד.
זכר יחיד מתייחד עם נקבה. הם בוחרים את מקום הקינון בצמחייה סבוכה, בגומחות, בחורי עצים או על האדמה. לעיתים הם משתמשים בקינים נטושים של עופות גדולים, כעקב חורף (Buteo buteo) ועקעק זנבתן (Pica pica). ישנה עדיפות לקינון בקרבת מים ובאדמת עשב, שמטרתן הגנה ומזון בהתאמה. הקן מורכב מנוצות ומצמחייה מגוונת. הרבייה היא פנימית. גודל התטולה נע בין חמש ל־12 ביצים, שעליהן דוגרים שני הזוויגים במשך 28–30 ימים. הזכר מגן על הביצים ועל האפרוחים, ואילו הנקבה שומרת שיהיו בקרבת ההורים ומלמדת אותם על הסביבה. האפרוחים מסוגלים לדאוג לעצמם במהרה ופורחים מהקן 70 יום לאחר שבקעו מהביצים. תוחלת החיים של היאורית המצרית בטבע טרם תועדה במדע. תוחלת החיים בשבי היא עד 14 שנים.
התנהגות

יאורית מצרית נוטה להתלהק לאורך השנה בקבוצות קטנות בעיקר לשם הגנה, פרט לתקופת הרבייה, שבה מתהווים זוגות. המין אינו נוהג לנדוד למרחקים ארוכים או קצרים, אך יעבור במהלך היום מגוף מים אחד למשנהו או לשדות חקלאיים ולעשבייה, בשחרו אחר מזון. בסוף כל יום יחזור אל מקווה המים הראשי. הפרט נשאר במקווה המים (אגם, נהר, נחל או פלג) למשך כל חייו, אלא אם מתגבר לחץ הטריפה בו או שהוא מתייבש.
אקולוגיה של המין

תזונתה של היאורית היא ברובה צמחית ומבוססת בעיקר על עשבייה ועל עלווה ועל דגנים (חיטה בעיקר). המין ניזון מחרקים, מתולעי אדמה (שלשולים בעיקר) ומצפרדעים השוכנות בקרבת המים. התבססות התזונה על מזון צמחי תורמת להפצת זרעים, לאוורור האדמה ולפירוק צמחים מתים.
הטורפים העיקריים של המין הם אריה, ברדלס, צבועיים, תנינים וכמה נציים. התלהקות המין היא פתרון מוצלח להתגוננות מפני טורפים אלו בארצות המוצא (אפריקה בעיקר).
שימור המין

תפוצתו הנרחבת של המין בארצות אפריקה היא מקור לתלונות מצד חקלאים ומגדלים שהמין ניזון מתבואתם בלהקות. נודעו מקרים רבים של הרעלת פרטים בעקבות הדברת מזיקים. המין שוכן במדינות רבות בהן לא מפקחים מפני ציד. הוא ניצוד לעיתים בתחומי השדות החקלאיים, או במקומות נידחים בהם הוא משחר אחר מזון. המין עשוי לשמש כקוטל חרקים טבעי, ועל כן עולה לעיתים תרומתו על הפרעתו. הצפת מקורות מים ובניית מקווי מים מלאכותיים בדרום אפריקה, העלו את קרנו של המין במספרים רבים בשנים האחרונות.
גלריה

בפארק מרום נווה ברמת גן
בפארק מרום נווה ברמת־גן
עם אפרוחים
Museum specimen
הערות שוליים

↑  יאורית מצרית באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  יאורית מצרית, באתר הגן הזאולוגי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007577159505171  GND: 4810902-2
החיים הזוהרים

| --- | --- |
 סוגה:  סדרות טבע
 יוצרים:  BBC
 כותבים:  Joe Loncraine 
 בימוי:  Joe Loncraine 
 מנחים:  דייוויד אטנבורו
 ארץ מקור:  בריטניה
 מספר פרקים:  1
 הפקה
 מפיק:  Joe Loncraine 
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC
 תקופת שידור מקורית:  9 במאי 2016 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מופע של פטריות אש השועל.
החיים הזוהרים (באנגלית: Life That Glows) היא סדרת-טבע תיעודית בת פרק אחד באורך 60 דקות, שהופקה על ידי ה-BBC. הסדרה שודרה בבריטניה ב-9 במאי 2016 בערוץ BBC Two בקריינות של דייוויד אטנבורו. הסדרה מציגה את החיים הזוהרים לאורך כדור הארץ, לרוב בשעות הלילה או בין הערביים וחיות במצולות הים.
הסדרה

הסדרה מראה את מגוון יצורים היכולים להשתמש בנהורנות ביולוגית. נראים גחליליות המושכות בני זוג באמצעות אורות שהם פולטות מבטנם, פטריות זוהרות בירוק בג'ונגל, חיידק ימי מהמין Vibrio harveyi האחראי על אפקט ים החלב (אנ'), דגים פנסיים מסוג Photoblepharon המתקשרים באמצעות "פנסים ביולוגים", רב-רגליים מהסוג Motyxia המפיק זוהר כאזהרה לטורפים, שלשולים זוהרים, זריחה ימית בטסמניה של אצות דינופלגלטה (Dinoflagellate), דולפינים השוחים במים מוארים במפרץ קליפורניה, נחשוני ים וצדפונאים משתמשים בנהורנות כדי להתגונן מטורפים וכן למשוך בני זוג וארכנוקמפה מפתה טרף עם זוהר במערות ניו זילנד כמו חיפושית ראש-פנס מהסראדו, יצורי מעמקים זוהרים כמו דיונון ערפדי, רב-זיפית מסוג Tomopteris, מדוזת Atolla, מסרקן ביראו, מלתען ושאר לועיתיים, פירוסומה ותולעת מסוג Flota, הדג מקרופינה מיקרוסטומה ודיונון פוזל שעיניהם מותאמות למציאת טרף המפיק נהורנות ביולוגית ולבסוף לחופי יפן אירוע השרצה גדול של דיונון גחלילית.
סלמנדרה מצויה

| סלמנדרה מצויה |
| --- | --- |
 סלמנדרה בתל דן
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: בעלי זנב
משפחה:: סלמנדריים
סוג:: סלמנדרה
מין:: סלמנדרה מצויה
שם מדעי
 Salamandra infraimmaculata ‏מרטנס, 1885
תחום תפוצה
קישור למפה

סלמנדרה בישראל
קניבליזם בין ראשני הסלמנדרה המצויה
נקבת סלמנדרה מצויה וראשנים שזה עתה השריצה
תקריב על חלק גופו הקדמי של ראשן סלמנדרה מצויה
סלמנדרה מצויה צעירה מיד לאחר המטמורפוזה והיציאה מהבריכה ליבשה
סלמנדרה מצויה (שם מדעי: Salamandra infraimmaculata), מין במשפחת הסלמנדריים החי בצפון המזרח התיכון ובטורקיה. גבול התפוצה העולמי הדרומי שלו הוא בצפון ארץ ישראל (בכרמל ובגליל). הסלמנדרה נתונה בסכנת הכחדה בישראל ומוגדרת מין מוגן. בעבר היא סווגה כתת-מין של הסלמנדרה הכתומה שחיה באירופה (Salamandra salamandra), אך מחקר גנטי הגדיר מין זה כמין נפרד לאחרונה. השם העממי המקובל למינים השונים של הסוג סלמנדרה (Salamandra) הוא סלמנדרת האש (Fire salamander).
אוכלוסיות הסלמנדרה מתרכזות בעיקר סביב מקווי מים מתוקים קטנים, שלוליות גדולות ונחלים עתירי גבים, בהם הן מתרבות. בישראל הסלמנדרות מתרבות גם במקווי מים זמניים ובשלוליות חורף, ומציגות התאמות אבולוציוניות מגוונות להתמודדות עם זמניות בית הגידול.
תיאור ומבנה גוף

גודלו של הבוגר עד 30 ס"מ. צבעו שחור עם כתמים כתומים או צהובים. דגם הכתמים שונה בין פרטים, ומשתנה מעט מאוד במהלך חייו של פרט, כך שהדגם מהווה מעין "טביעת אצבע" ולפיו ניתן לזהות פרטים באופן אישי.
לסלמנדרה הבוגרת בלוטת רעל המופרש בעת סכנה מנקבוביות המצויות על עורה לאורך הגב. לא ידוע על טורפים טבעיים של הבוגרים, כנראה הודות לרעילותם.
אורך חייהן של הסלמנדרות עשוי להיות ארוך מאוד. במוזיאון הגרמני להיסטוריה של הטבע ע"ש אלכסנדר קניג חיה סלמנדרה אף יותר מ-50 שנה.
כמו כל הדו-חיים, עורן של הסלמנדרות אינו אטום למים והן זקוקות לסביבה לחה על-מנת שלא להתייבש. לכן הסלמנדרות הבוגרות פעילות בעיקר בלילות גשומים או ערפיליים, או כאשר הקרקע לחה. במהלך הקיץ החם והיבש, הסלמנדרות מסתתרות במערות, בסדקים בקרקע או בגזעי עצים רקובים על מנת לשמור על לחות גופן, ומפחיתות את פעילותן.
תזונה

הסלמנדרות, הן כראשנים והן כבוגרים, ניזונות בעיקר מחסרי חוליות.
ראשני הסלמנדרה חיים בבריכות מים מתוקים וטורפים את רוב המינים הקטנים מהם החיים באותן בריכות, כולל סרטנים קטנים ממחלקת הסרטנים הירודים או שטרגליים, זחלי יתושים, ראשני צפרדעים וקרפדות. ראשני הסלמנדרה מאוד אגרסיביים זה כלפי זה ולעיתים קרובות ראשנים גדולים יטרפו ראשנים קטנים יותר (תופעה זואולוגית נפוצה הקרויה קניבליזם). בעוד קניבליזם עשוי להיות הכרחי עבור הישרדות הראשנים בתנאים מסוימים, הראשנים מפנים התנהגות אגרסיבית זאת כלפי ראשנים אחרים רק בהתאם למידת הקרבה הגנטית בין השניים, כלומר, התוקפנות נמוכה ביותר בין אחים וגבוהה ביותר בין ראשנים שאינם קרובים גנטית (ראו גם ברירת שארים).
כאשר דגים מצויים בבריכה, הם הטורפים העיקריים של ראשני הסלמנדרה. נוכחות דגים בבריכה בדרך כלל תביא לירידה משמעותית באוכלוסיית הראשנים או לפגיעה בקצב גדילתם. בהיעדר דגים במקווה המים, ראשני הסלמנדרה הם טורפי-על, ומשפיעים באופן משמעותי על הרכב ומגוון המינים בבריכה.
הבוגרים חיים על היבשה וניזונים מחרקים, שלשולים, חשופיות, חלזונות קטנים, רבי-הרגליים, סרטנאים ואף מפרטי סלמנדרה צעירים.
רבייה

עונת הרבייה של הסלמנדרות בישראל היא במהלך החורף, בעיקר בתחילתו. ההזדווגות נערכת בדרך כלל במהלך לילות גשומים ובסמוך לבריכות מים מתוקים ושלוליות חורף. נקבת סלמנדרה המוכנה להפריה נעמדת זקופה ליד זכר, הזוחל מתחת לגופה ומטיל על הקרקע תיק זרע הנקרא ספרמטופור וזז הצידה. הספרמטופור הוא גוף המכיל תיקי זרע לבנים מצופים בשכבת ריר מוקשה הנדבק אל ביב הנקבה הנשארת במקומה ומנמיכה את גופה. תאי הזרע חודרים לביב ומגיעים לתוך צינוריות הביצים, שם הם מפרים את הביצים.
הנקבה עשויה להזדווג עם יותר מזכר אחד במהלך העונה ולשמור זרע לאורך זמן. במהלך הריון בודד מתפתח בגופה של הנקבה שגר הכולל עד כ-200 ביצים שהופרו על ידי מספר אבות שונים. ההריון נמשך כמעט כשנה, ובמהלך גשמי החורף הראשונים (אוקטובר-דצמבר) הנקבות מתחילות לחפש בריכות ושלוליות על-מנת להשריץ את הראשנים לתוכן. הראשנים בוקעים מהביצים בבטן הסלמנדרה בסמוך להשרצה, במהלכה או מיד לאחריה.
מכיוון שהראשנים חיים במים ואמם חיה ביבשה, לא מתקיים טיפול הורי ישיר בצאצאים. עם זאת, נקבת הסלמנדרה מציגה התנהגות רבייה מורכבת בבחירת אתר ההשרצה, על-מנת להגדיל את סיכויי ההישרדות של הראשנים. בכל הריון הנקבה מפזרת את השגר שלה בזמן: כלומר, היא אינה משריצה את כל הראשנים מיד עם תחילת הגשמים אלא במהלך מספר השרצות חלקיות לאורך חודשי החורף הראשונים (לעיתים עד ינואר). כמו כן, היא אינה משריצה את כל הראשנים בבריכה אחת אלא מפזרת אותם במרחב, בבריכות שונות. הנקבות משריצות מספר גדול יותר של ראשנים בבריכות עמוקות מאשר בבריכות רדודות. כפי הנראה, הנקבות נוטות להעדיף בריכות פנויות ולהימנע מלהשריץ בבריכה שבה כבר מצויים ראשנים גדולים שהושרצו קודם לכן, כדי שצאצאיהן לא ייפלו קורבן לקניבליזם. בהיעדר בריכות פנויות, הנקבות יעדיפו בריכות המכילות מקומות מסתור רבים עבור צאצאיהן על מנת להפחית את תמותתם. לעומת זאת, בהינתן בריכות פנויות, הנקבות יעדיפו בריכות ללא מקומות מסתור, כנראה כדי שצאצאיהן יוכלו לטרוף ביתר קלות את הראשנים שיושרצו לאחר מכן על ידי נקבות אחרות.