stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
באטמן (סרט, 2022)
הפקה > כתיבה

כאשר ריבס החליט להתמקד בדמותו של באטמן בשלב מוקדם יותר בקריירה שלו כפורע חוק וכמגן העיר, הוא החל לכתוב תסריט חדש מאפס. ריבס בחר לפתוח את העלילה במהלך שנתו השנייה של באטמן במקום לספר מחדש את סיפור המקור של הדמות, שכן הוא רצה שהטייק שלו יהיה שונה מסרטי "באטמן" הקודמים. ריבס היה גם מעוניין להתמקד בפן הבלשי של באטמן, והצהיר שתסריטו יהיה שילוב של גרסה בלשית וסרט נאו נואר של באטמן, המדגיש את הפן הרגשי והפסיכולוגי של הדמות. ריבס תיאר את הסרט כשילוב של סוגת המסתורין, פעולה ומותחן פסיכולוגי, שלדעתו יותר קרוב לחוברות הקומיקס מאשר עיבודים קודמים. ריבס אף ציין כי לתחושתו גישה זו הופכת את הסרט לסרט הבאטמן המפחיד ביותר. אף נמסר כי עלילת הסרט תשלב בתוכה את סיפורי המקור של חברים שונים בגלריית הנבלים של באטמן, בהם איש החידות, קאטוומן והפינגווין.
ריבס רצה לחקור כיצד עולמו של באטמן יכול להתקיים בעולם האמיתי, ובחר להשתמש בדמותו של איש החידות בתור האנטגוניסט הראשי לאחר שראה הקבלות בין הדמות לבין רוצח הזודיאק. ריבס אף היה מעוניין לחרוג מהתיאור המסורתי של ברוס ויין כפלייבוי ואיש-חברה; מכיוון שהאזין לשיר של נירוונה, "Something in the Way", כשכתב את המערכה הראשונה, הוא החליט לבסס את דמותו של ויין על סולן נירוונה המתבודד, קורט קוביין. ביסוס זה כלל השראה מהסרט "הימים האחרונים", שמציג גרסה בדיונית של קוביין שחי ב"אחוזה מתכלה". ריבס קרא שוב את חוברות הקומיקס האהובות עליו שנכתבו על הדמות, אך לא ביסס את הסרט על קשת עלילה ספציפי. מבין קשתות הקומיקס שהיוו השראה לסרט נכללים הקומיקסים "שנה ראשונה" (1987) מאת פרנק מילר ודייוויד מזוצ'לי, "ליל כל הקדושים הארוך" (1996–97) מאת ג'ף לוב וטים סייל, "אגו" (2000) מאת דרווין קוק ו"שנת אפס" (2013–14) מאת סקוט סניידר וגרג קפולו. עבור כתיבת התסריט, ריבס שאב השפעה במיוחד מחקר הפסיכולוגיה של באטמן ב"אגו", וביקש להפוך את באטמן לדמות שניתן להזדהות איתה, תוך מתן כבוד למה שקוראי הקומיקסים אוהבים בו. השראה נוספת הגיעה מהסרטים "הקשר הצרפתי" (1971), "צ'יינהטאון" (1974), "נהג מונית" (1976), ויצירותיו של אלפרד היצ'קוק.
בתחילה, ריבס התעתד שגרסתו לסרט תתרחש ביקום הקולנועי של DC. עם זאת, הוא הצהיר שהסרט יתחבר ליקום רחב יותר, אבל יהיה סיפור עצמאי שלא משרת אחרים, בסופו של דבר, הוחלט שחיבור הסרט ליקום הקולנועי יסיח את דעתו מקשת העלילה של הדמויות, וביקש מאפלק ומ"האחים וורנר" את החופש היצירתי להפיק את הסרט בנפרד מהיקום הקולנועי. ריבס הסביר שברצונו ליצור גרסה של "באטמן" עם "היבט אישי אליו", וציין לתחושתו, על מנת לעשות כן, היה צורך לנתק את הסרט מאלמנטים אחרים של היקום הקולנועי. אולפני "האחים וורנר", שהחלו במקביל לעבוד על שילוב הרב-יקום בסרטי היקום הקולנעי העתידיים שלהם, אפשרו לריבס לקחת את החופש היצירתי שלו; ככזה, עלילת הסרט מתרחשת ביקום נפרד המכונה "ארץ-2".
הפקה > עיצוב

צוות העיצוב החל לעבוד על העיצובים עבור מערת העטלף, חליפתו של באטמן והבאטמוביל עוד לפני סיום התסריט, מכיוון שלריבס היה חזון ברור כיצד ייראה עולמו של באטמן ורצה ששלושת האלמנטים הללו ישקפו זה את זה. עבור הבאטמוביל, ריבס ראה בחזונו עיצוב רכב ריאלסטי ומקורקע שעוצב בעבודת יד, ובהתאם לכך המעצב אש ת'ורפ יצר את עיצוב הרכב כך שיהיה לו מנוע דמוי-עטלף. לשם כך, ריבס שאב השראה מרומן האימה של סטיבן קינג, "כריסטין", שיצא לאור בשנת 1983 ועוסק במכונית בעלת כוחות על-טבעיים. על פיקוח עיצוב התלבושות הייתה אמונה ג'קלין דוראן, וחליפתו של פטינסון עוצבה על ידי גלין דילון במשך שנה. ריבס רצה שהחליפה תהיה פרקטית ובמראה תהיה תחושה כאילו באטמן יצר אותה בעצמו. פטינסון מילא תפקיד גדול בשלבי עיצוב החליפה, שכן היה חשוב שיוכל לנוע ולהילחם בה. במהלך עיצוב החליפה, בייל ייעץ לפטינסון.
בסרט חליפת העטלף היא גם שריון גוף המסוגל לבלום ירי ישיר של אקדחים, תת-מקלעים ואף רובים. באטמן מצויד ברובה חבלים וסמל העטלף על החזה שלו הוא גם סכין. בנוסף באטמן מרכיב גם עדשות מגע המקליטות את כל מה שהוא רואה ובעלות יכולת זיהוי פנים.
עבור גילום דמותו של הפינגווין, פארל עטה פרוטזות וחליפת שומן שנוצרה על ידי אמן האיפור מייק מרינו. פארל בחר ללבוש חליפת שומן על פני עלייה במשקל מכיוון שסבל מבעיות בריאותיות כאשר עשה זאת עבור מיני-הסדרה "The North Water". פארל תואר כ"בלתי ניתן לזיהוי" תחת האיפור, עד כדי כך שרייט ופנרי-ג'ונס לא זיהו אותו על הסט.
תלבושתו של איש החידות התבססה על סקיצות של רוצח הזודיאק, ודנו כיסה את עצמו בניילון פלסטיק מכיוון שהרגיש שאיש החידות ינקוט באמצעי זהירות קיצוניים על מנת להימנע מהשארת DNA בזירות פשע. במהלך הצילומים, דנו החל להיות מודאג מהשפעת התלבושת עליו מאחר שראשו "פעם מחום... ונדחס מהזיעה והחום ומחוסר החמצן." תלבושתה של קאטוומן תוכננה כך שתהווה אב-טיפוס למה שיהפוך לתלבושתה המקורית, תוך מתן תחושה "פרקטית ככל האפשר".
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו בינואר 2020 בלונדון, ועליהם היה אמון הצלם גרג פרייזר; שעבד בעבר עם ריבס. סצנות בית הקברות צולמו בנקרופוליס גלאזגו שבסקוטלנד באמצע פברואר, לפני שהצילומים עברו לליברפול במרץ. בניגוד לאולפני קולנוע אחרים, אולפני האחים וורנר לא היו מעוניינים להשבית את הצילומים חרף פרוץ מגפת הקורונה, אך נאלצו לעשות זאת בסופו של דבר ב-14 במרץ 2020, תוך הצהרה שההפסקה תימשך רק לשבועיים. עם זאת, ב-25 במרץ, הודיע ריבס כי הצילומים הושבתו לפרק זמן לא מוגדר.
בעקבות ההשבתה, הוערך כי הצילומים יתחדשו רק באמצע מאי, ובעקבות כך עלייתו של הסרט לאקרנים תידחה; בהמשך אכן נמסר כי תאריך עליית הסרט לאקרנים נדחתה ל-1 באוקטובר 2021. באפריל 2020, מאמן הדיאלקט של ההפקה, אנדרו ג'ק, מת כתוצאה מהמגפה. ריבס אמר שכרבע מצילומי הסרט הושלמו לפני ההשבתה, וכי הוא החל לעבור על החומר המצולם על מנת לעזור לתכנן את המשך הצילומים בפרודוקטיביות. עוד נמסר כי אין בכוונתו של ריבס לשכתב את התסריט, אך כי הוא ניצל את הזמן במטרה לחקור שוב את הטון של הסרט. ב-12 במאי 2020, ממשלת בריטניה אישרה להפקות סרטים בעלות תקציב גבוה לחדש את צילומיהם בהתאם לאמצעי בטיחות למניעת הידבקות במגפה שנאכפו על הסטים. חודש לאחר מכן, הפקת הסרט קיבלה אישור לחדש את צילומי הסרט ביולי 2020 לכל המוקדם.
באוגוסט 2020, נמסר כי הצילומים עתידים להתחדש בתחילת ספטמבר באולפני האחים וורנר, ליבסדן שבהרטפורדשייר, אנגליה. ב-3 בספטמבר, נמסר על חידוש הצילומים, שהושבתו שוב לאחר שפטינסון נמצא חיובי לקורונה. לאחר מכן, צוות הצילום נכנס להסגר של שבועיים, בעוד שבניית הסטים והאביזרים נמשכה. הצילומים התחדשו שוב ב-17 בספטמבר, לאחר שפטינסון קיבל אישור לחזור לסט. בשלב זה, היו לסרט כשלושה חודשי צילומים נוספים שהתעתדו להסתיים עד סוף שנת 2020. צילומי הסרט הוגבלו לאנגליה, ואנשי הצוות נדרשו לגור קרוב לאזור הצילומים ולא לעזוב עד לסיומם.
בתחילת אוקטובר 2020, נמסר על דחיית עליית הסרט לאקרנים ל-4 במרץ 2022, עקב העיכובים בצילומים. צילומי סצנת הלוויה התרחשו באולם סנט ג'ורג' שבליברפול, ששימש כסט עבור בית העירייה של גות'אם סיטי. בנוסף, צילומים נוספים התקיימו בבית הקברות אנפילד, בקתדרלת ליברפול ובבניין ליבר המלכותי שבליברפול. בנוסף, חברת "Industrial Light & Magic" סיפקה להפקת הסרט את טכנולוגיית הייצור הווירטואלי "StageCraft" שחברת "פרייזר" עזרה לפתח עבור צילומי הסדרה "המנדלוריאן", כולל קיר של לוחות LED שאפשרו להציג רקע של אפקטים חזותיים בזמן אמת. צילומי החוץ וסצנות הפעלולים צולמו ברחוב לה-סאל שבשיקגו, ארצות הברית, באמצע אוקטובר. בשלהי אוקטובר, חשף פארל שהוא יצלם את שאר הסצנות שלו "לסירוגין" עד לפברואר 2021. צילומי הסרט תמו ב-13 במרץ 2021, וצילומי השלמה נוספים התקיימו במאי 2021. בגלאזגו וביורק.
הפקה > גמר הפקה

באוקטובר 2021, נמסר כי אומן האפקטים הוויזואליים דן למון יהיה אמון על פיקוח על האפקטים החזותיים עבור הסרט; למון שיתף בעבר פעולה עם ריבס בעיבודיו לעלילת "כוכב הקופים". בשלהי שנת 2021, אולפני האחים וורנר ערכו הקרנות מבחן לשני קטעים של הסרט, בהם הופיע שחקן שטרם התגלתה זהותו ושנכלל רק באחת מהגרסאות. בינואר 2022, אושר רשמית כי סיווג הצפייה שניתן לסרט על ידי איגוד הסרטים האמריקאי הוא PG-13, חרף השערות נרחבות ודיונים פנימיים באולפני האחים וורנר כי הטון הקודר ותוכנו האלים יובילו את הסרט להיות הראשון בעיבודיו הקולנועיים של "באטמן" שיזכה לסיווג R. בהסבר הרשמי לסיבת סיווגו, נמסר כי הסרט אינו כולל ניבולי פה או סצנות עירום חושפניות. במאמר דעה מאת "וראייטי", צוין כי סיווג R היה פוגע בפוטנציאל הקופתי של הסרט בכך שימנע ממתבגרים רבים לראות אותו, וצוין כי שני סרטי DC הקודמים שזכו לסיווג R, "ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת" ו"יחידת המתאבדים", כשלו בקופות.
פסקול

באוקטובר 2019, ריבס הודיע כי המלחין מייקל ג'אקינו, איתו הוא שיתף פעולה בהפקת סרטיו הקודמים, יהיה אמון על הלחנת המוזיקה עבור הסרט. בריאיון שהתקיים בשלהי אוקטובר, ג'אקינו חשף כי מרוב התלהבותו לעבוד על הסרט הוא כבר סיים לכתוב את הנעימה הראשית; מכיוון שהמוזיקה נכתבה בשלב מוקדם מהרגיל ביחס להפקות קולנועיות, התאפשר לג'אקינו וריבס לכלול את הנעימות שנכתבו והולחנו בתהליך קידום ושיווק הסרט. במהלך ריאיון, ג'אקינו הצהיר כי במהלך ההפקה הוא חש חופש מוחלט לכתוב את המוזיקה כרצונו, וכי הוא תמיד קיבל את אישורו של ריבס, מכיוון שזהו היה חזונם עבור דמותו של באטמן, בדומה לאופן שבו קומיקסאים ומאיירים שונים הצליחו ליצור גרסאות שונות לדמותו של באטמן לאורך השנים. באוקטובר 2021, נודע כי ג'אקינו סיים את הלחנת הפסקול.
שיווק

ב-13 בפברואר 2020, ריבס פרסם קטע וידאו ממבדק חליפת העטלף עבור פטינסון. הקטע כלל מוזיקה שנכתבה על ידי ג'אקינו, ועורר דיון ברשתות החברתיות על גישתה של הפקת הסרט לדמותו של באטמן. במאמר דעה של "הוליווד ריפורטר", נכתב כי החליפה החדשה מרפררת לעיבודיו הקולנועיים השונים של באטמן והועלתה התהייה אם סמל העטלף על החליפה הוכנה מהאקדח ששימש לרציחת הוריו של באטמן בסיפור המקור שלו. השימוש של קטע הווידאו בצבעי האדום הוביל גם לדיון בשאלה כיצד אופייו של הסרט יהיה שונה מעיבודיו הקודמים. ב-4 במרץ 2020, ריבס פרסם תמונה ראשונה של רכב הבאטמוביל של הסרט.
ריבס הציג לראשונה את הקדימון הראשון לסרט במהלך האירוע הווירטואלי "DC FanDome", שנערך ב-22 באוגוסט 2020, וכלל רמיקס לשירם של "נירוונה", "Something in the Way", בשילוב מוזיקה מקורית מאת ג'אקינו. הקדימון, על פי הדיווחים, "הצית את האינטרנט" בעקבות הטון הקודר והעגום שלו, ותואר בין היתר כ"דיסטופי" ו"סיוטי". גישתו "המרעננת" של הסרט לתיאור עולמו של באטמן זכתה לשבחים, ואף צוין כי הקדימון מעניק לסרט תחושה המתאימה יותר לסרטי מסתורין מאשר לסרטי גיבורי-על.
בפאנל שהתקיים במהלך כנס הסינמקון של האחים וורנר ב-24 באוגוסט 2021, הוצגו קטעים חדשים מתוך הסרט. ב-16 באוקטובר 2021, ריבס, פטינסון וקרביץ הציגו לראשונה את הקדימון השני עבור סיום אירוע ה-DC FanDome" השנתי, וגישתה האפלה, האלימה והאכזרית של הקדימון לדמותו של באטמן זכתה לפרשנויות שונות. גרסתו היפנית של הקדימון לסרט, שהופץ ב-12 בדצמבר 2021, הוביל לדיון ולספקולציות כי דמותו של הג'וקר תופיע בסרט לאחר שמעריצים חדי-עין הבחינו בדמות הזהה לדמותו של נבל-העל בגזיר עיתון במהלך הקדימון.
אולפני האחים וורנר פתחו בקמפיין שיווק ויראלי בדצמבר 2021, עם פתיחתו של האתר "www.rataalada.com" (בספרדית, פירושה של המילה "Rata alada" הוא "עכברוש מכונף"), שאיפשר לגולשים בו לשוחח בדיאלוגים מדומים עם איש החידות, ולפתור את חידותיו שמובילים לקידומו של אמנות קונספט. קדימון שלישי, שזכה לשם "העטלף והחתולה", הופץ ב-27 בדצמבר 2021 והתמקד ביחסיהם של באטמן וקאטוומן. בעקבות הפצת הקדימון, פרשנים סברו שפטינסון נראה כבאטמן טוב יותר מקודמיו, בייל ואפלק, והסתקרנו מהתפיסה לפיה איש החידות רואה את עצמו כ"סוכן צדק", ומהסיכוי לפיו ריבס ישנה באופן מהותי את סיפור המקור של באטמן.
חברת השיווק "WarnerMedia Global Brands" העניקה רישיון להפקת כמות משמעותית של מרצ'נדייז עבור קידום הסרט, ותיארה את תהליך הקידום והשיווק כ"אוסף המרצ'נדייז הגדול ביותר של באטמן זה עשור". השיווק כלל צעצועי "Hot Wheels" מבית מאטל, ערכות לגו, בובות פעולה מבית "McFarlane Toys" ו-"Funko Pop", ליין בגדים וקוסמטיקה, ואף מהדורה מוגבלת של עוגיות אוראו. עוד נמסר כי DC קומיקס מתכננת לשווק את "The Batman Box Set", אוסף הכולל אמנות מאת ג'ים לי ואת קשתות העלילה של "שנה ראשונה", "ליל כל הקדושים הארוך" ו"אגו", במרץ 2022. בנוסף, רוב חוברות הקומיקס הקשורים לדמותו של באטמן שיופצו ממרץ 2022, עתידות לכלול עמודי שער "וריאנטים" המבוססות על חומר השיווק של הסרט.
הפצה

הסרט עלה לעלות לאקרנים תחת הפצתה של אולפני האחים וורנר בארצות הברית ב-4 במרץ 2022, ולשידור בשירות "HBO Max"‏ כ-45 ימים לאחר עלייתו לאקרנים, ב-18 באפריל 2022. במקור, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-25 ביוני 2021, לפני שנדחה ל-1 באוקטובר 2021, ולאחר מכן למרץ 2022, בשתי הפעמים בעקבות מגפת הקורונה.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | פרס טריילר הזהב | גרפיקת הסרט / הכתוביות הטובות ביותר | אולפני האחים וורנר | מועמדות |  |
| 2021 | פרס טריילר הזהב | עריכת הסאונד הטוב ביותר | אולפני האחים וורנר | מועמדות |  |
| 2021 | פרס טריילר הזהב | הטיזר הטוב ביותר | אולפני האחים וורנר | מועמדות |  |
| 2023 | פרס אוסקר | הסאונד הטוב ביותר | סטיוארט ווילסון, וויליאם פילס, דאגלס מאריי ואנדי נלסון | מועמדות |  |
| 2023 | פרס אוסקר | איפור ולעיצוב השיער הטובים ביותר | נעמי דון, מייק מרינו ומייק פונטיין | מועמדות |  |
| 2023 | פרס אוסקר | האפקטים הטובים ביותר | דן למון, ראסל ארל, אנדרס לנגלנדס ודומיניק טוהי | מועמדות |  |
עתיד > סרטי המשך

בספטמבר 2021, נמסר כי "WarnerMedia" מתכננת להשתמש בסרט זה על מנת להשיק יקום משותף חדש, במסגרתו הסרט יהיה הראשון בטרילוגיית סרטי "באטמן" חדשים. בנובמבר 2019, נחשף כי חברי צוות ההפקה חתמו על חוזים להפקת סרטים עתידיים. בדצמבר 2021, פטינסון העיר כי הוא כבר החל לחשוב על רעיונות לפיתוח דמותו של באטמן בסרטים עתידיים, בעוד שקלארק ציין כי עלילת הסרט תניח את הבסיס לפיתוח עלילתם של סרטים עתידיים. ב-26 באפריל 2022, אושר רשמית על פיתוחו של סרט המשך. בינואר 2023 פורסם שסרט ההמשך ייקרא "באטמן – חלק 2" והוא יעלה לאקרנים בשנת 2025.
עתיד > סדרות ספין אוף > משטרת גות'אם

ביולי 2020, נמסר כי שירות "HBO Max" שוקדת על פיתוח סדרת דרמה פרוצדורלית שתשמש כספין אוף עבור הסרט, תיכתב על ידי ריבס וטרנס וינטר ובמרכזה תעמוד משטרת גות'אם סיטי. על פי הדיווח, נמסר כי סדרת הספין אוף תרחיב את היקום בו מתרחש הסרט ותחקור את השחיתות שפשתה בגות'אם, וכי על הפקתה יהיו אמונים ריבס ווינטר, לצדם של דניאל פיפסקי, אדם קאסן ודילן קלארק. נכון למועד ההכרזה על פיתוח הסדרה, טרם היה ברור אם שחקנים כמו רייט ופטינסון ישובו לגלם את דמויותיהם מהסרט. במהלך אירוע ה-"DC FanDome" שנערך באוגוסט 2020, נחשף כי עלילת הסדרה תתרחש במהלך שנת פעילותו הראשונה של באטמן במאבק בפשע, ותסופר מנקודת מבטו של אחד השוטרים המושחתים. על פי הדיווחים, עלילת הסדרה התעתדה לשאוב השראה מהסרט "נסיך העיר" (1981).
בנובמבר 2020, נמסר כי וינטר פרש מהפקת הסדרה בעקבות סכסוך שנבע מהבדלים קרייאטבים בינו לבין שאר המפיקים, ובינואר 2021 נמסר כי ג'ו ברטון יחליף אותו בתפקיד. בהמשך נחשף כי לשירות "HBO Max" היו בעיות יצירתיות עם הפרויקט, במיוחד לאור העובדה כי הפרוטגוניסט שלו הוא שוטר מושחת, ומהנהלת השירות עודדו את ריבס להתמקד בדמויות קומיקס שקיימות כבר במקום זאת. במרץ 2022, חשף ריבס כי פיתוח הסדרה בוטל, אם כי הוא הביע את תקוותו לשוב ולפתח את הסדרה מחדש בעתיד. בנוסף, רייט גילה שהתקיימו דיונים על שובו לגילום דמותו של ג'יימס גורדון בסדרה, אך שהוא העדיף שלא לדון בכך לפני עליית הסרט לאקרנים.
עתיד > סדרות ספין אוף > הפינגווין

בספטמבר 2021, נמסר כי שירות "HBO Max" שוקדת על פיתוח סדרת ספין אוף נוספת שתעסוק בדמותו של הפינגווין. עוד נמסר כי התסריטאית לורן לה-פרנק תהיה אמונה על כתיבת העלילה, וכי האולפנים פנו לפארל במשא ומתן על חזרתו לגילום דמותו של אוסוולד קופלבוט. בדיווח נוסף נמסר כי על הפקת הסדרה, שתשאב השראה רבה מהסרט "פני צלקת" שעלה לאקרנים בשנת 1983, יהיו אמונים ריבס וקלארק. בדצמבר 2021, נמסר רשמית כי פארל ישוב לגלם את דמותו של קופלבוט, וישמש גם כמפיק בפועל. ריבס השווה את הסדרה לסרטי המאפיה "יום שישי הארור" (1980) ו"פני צלקת" (1983), זאת לאור תיאורה את עלייתו של הפינגווין לשלטון בעולם התחתון של גות'אם סיטי בעקבות אירועי הסרט. במרץ 2022, נמסר כי סדרת הספין אוף שעוסקת בדמותו של הפינגווין היא הסדרה שמתקדמת בהרבה מבחינת שלבי הפיתוח. ב-9 במרץ 2022, נמסר כי "HBO Max" הזמינה רשמית את הסדרה כמיני-סדרה.
עתיד > סדרות ספין אוף > ארקהם אסיילום

כאשר חשף כי הוחלט לבטל את פיתוח סדרת הספין אוף שהתעתדה לעסוק במשטרת גות'אם במרץ 2022, ריבס הסביר שהעבודה על פיתוח הסדרה הובילה לפיתוחו של רעיון חדש המבוסס על ארקהם אסיילום. ריבס חשף שהסדרה הפוטנציאלית תתבסס על בת-דמותה של ארקהם אסיילום בסרט ותחקור את מקורותיהן של דמויות שונות הקשורות למוסד. לדברי ריבס, הסדרה תעשה שימוש באלמנטים הלקוחים מסרטי אימה.
אסתר (ציור)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  ג'ון אוורט מיליי
 תאריך יצירה:  1865
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  77.4 ס״מ 
 גובה:  106 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  האחווה הפרה-רפאליטית 
 מיקום:  אוסף פרטי
 
"אסתר" הוא ציור משנת 1865 מאת הצייר הבריטי ג'ון אוורט מיליי, המתאר את דמותה של אסתר המלכה ממגילת אסתר.
אסתר מתוארת כניצבת לפני מסך כחול, לפני הכניסה אל אחשוורוש. היא מתוארת כאישה בעלת שיער ארוך ואדמוני והיא לובשת בגד צהוב סיני. הבגד הוענק לצ'ארלס גורדון על ידי הקיסר הסיני בעקבות אירועי מרד טאיפינג, ומיליי שאל אותו לשם יצירת הציור. למרות שהציור אינו חושף את המרחב הארכיטקטוני, מופיעים בציור שני עמודים או פילסטרים בסגנון קלאסי, המעוטרים בפסי זהב.
הציור משקף את עבודתו המוקדמת של מיליי ואת סגנון הציור ה"פרה-רפאליטי" שלו. מריון ספילמן (Marion Spielmann), הביוגרף של מיליי, כתב על ציור זה כי הוא "בעל הטיפול המודרני ביותר מבין יצירותיו המוקדמות של מיליי".
הערות שוליים

↑  ראו: Speilmann, M, Millais and his Works, Blackwoods, 1898, p.70
טייט מקריי

| --- | --- |

 לידה:  1 ביולי 2003 (בת 21) קלגרי, אלברטה, קנדה
 שם לידה:  טייט רוזנר מקריי
 מוקד פעילות:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 מקום לימודים:  תיכון ווסטרן קנדה 
 עיסוק:  זמרת-יוצרת • רקדנית
 סוגה:  פופ אלטרנטיבי
 שפה מועדפת:  אנגלית קנדית 
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס
 בן או בת זוג:  דה קיד לארוי (2023–?) 
 www.tatemcrae.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טייט רוזנר מקריי (באנגלית: Tate Rosner McRae; נולדה ב-1 ביולי 2003) היא זמרת-יוצרת ורקדנית קנדית. בשנת 2019, משכה מקריי את תשומת ליבה של חברת התקליטים RCA Records, לאחר צאת הסינגל הבכורה שלה "One Day"‏ (2017) שהפך לוויראלי ביוטיוב, ולאחר מכן הוציאה את מיני-אלבום הבכורה שלה, All the Things I Never Said‏ (2020). מקריי זכתה במהרה להכרה רחבה יותר לאחר צאת הסינגל "You Broke Me First", אשר הפך ללהיט בינלאומי. בשנת 2020, מקריי הייתה המוזיקאית הצעירה ביותר שנכללה ברשימת פורבס 30Under30 של מגזין פורבס.
ביוגרפיה

טייט רוזנר מקריי נולדה בקלגרי ב-1 ביולי 2003, לאב קנדי ממוצא סקוטי שעבד בכוחות הקנדיים ולאם גרמנייה. בגיל ארבע, בעקבות עבודתו של אביה, עברה עם משפחתה לעומאן, שם העבירה אמה שיעורי מחול, והתגוררו בה שלוש שנים. בעומאן למדה מקריי בבית הספר הבינלאומי האמריקאי מוסקט (TAISM). מקריי החלה ללמוד ריקוד בגיל שש. לאחר שחזרה לקלגרי, בגיל שמונה, היא החלה ללמוד בצורה אינטנסיבית יותר שיעורי ריקוד. בגיל 11 החלה להתאמן בכל סגנונות המחול ב-YYC Dance Project, חברת מחול בבעלות אמה, ועברה הכשרה ללימודי בלט בבית הספר לבלט אלברטה, בית הספר להכשרה של להקת הבלט של אלברטה. מקריי היא אסמטית ובמהלך ריאיון חשפה כי היא משתמשת במשאף שלה באופן יום יומי.
קריירה > 2013–2018: דיבוב, קריירת ריקוד

מקריי הייתה מדובבת בסדרה "להלהלופסי", בה דיבבה את הדמות "ספוט ספלאטר ספלאש", מאז הקמת התוכנית בשנת 2013 ועד לסיומה בשנת 2015.
מקריי הייתה פיינליסטית בתוכנית "So You Think You Can Dance" בגיל 13, וחתמה חוזה עם חברת התקליטים RCA שנה לאחר מכן.
קריירה > 2020–2021: Too Young to Be Sad

ב-4 ביוני 2021, התארחה מקריי בסינגל "U love U" מאת בלאקבר. יומיים לאחר מכן, הופיעה מקריי יחד עם עלי גייטי עם השיר "Lie to Me" בטקס פרסי ג'ונו לשנת 2021 (אנ'). באותו היום היא פרסמה הצצה לסינגל "Working", ביחד עם חאליד. השיר יצא לאור ב-17 ביוני 2021.
קריירה > 2021–2023: I Used to Think I Could Fly ו-Think Later

בנובמבר 2021 מקריי הוציאה לאור את הסינגל "Feel Like Shit", הסינגל המוביל מאלבום הבכורה שלה, I Used to Think I Could Fly, שיצא לאור במאי 2022. בינואר 2022, היא הייתה מועמדת לשלושה פרסי iHeartRadio.
הסינגל השני מתוך האלבום, "She's All I Wanna Be", יצא לאור בפברואר 2022. השיר הגיע לטופ 40 במספר מדינות, והגיע היישר למקום ה-52 בארצות הברית, והפך לשיר המצליח ביותר של במצעד ההוט 100. במרץ הוציאה לאור את הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Chaotic", ובמאי הוציאה את הסינגל הרביעי מהאלבום, "What Would You Do?". ב-3 ביוני 2022, מקריי הוציאה קליפ לסינגל שלה "don't come back" באופן בלעדי דרך טיקטוק, ומאוחר יותר הוציאה את הגרסה האנכית של הקליפ ב-11 ביולי 2022 ביוטיוב. בספטמבר 2022, הוציא מקריי את הסינגל "uh oh".
במאי 2023 הופיעה ברשימה "21 מתחת ל-21" של מגזין בילבורד. בספטמבר 2023 הוציאה את הסינגל "greedy" ובאוגוסט 2023 השתתפה בקליפ לסינגל "Bad Idea Right?" של אוליביה רודריגו. ב-18 בנובמבר מקריי ערכה את הופעת הבכורה שלה כאורחת המוזיקלית ב"סאטרדיי נייט לייב".
קריירה > 2024–הווה: So Close to What

ב-12 בספטמבר 2024, מקריי הוציאה את הסינגל "It's OK I'm OK". מאוחר יותר באותו החודש הוכרז שמקריי היא חלק מהאמנים שיופיעו בסבב ההופעות של "ג'ינגל בל KIIS-FM" לשנת 2024. בנובמבר 2024 מקריי הודיעה על שני פרויקטים גדולים. הראשון הוא אלבום האולפן השלישי שלה, So Close to What, שעתיד לצאת לאור ב-21 בפברואר 2025, והשני הוא סיבוב הופעות עולמי בשם "Miss Possessive Tour", שיחל ב-18 במרץ 2025. מקריי תיארה את תהליך היצירה של האלבום כ"מסע יפהפה ומרגש" ואמרה כי האלבום כולל "מילים לא מסוננות ורגשות גולמיים" ומתאר "את תהליך ההתבגרות כשהדרך נראית אינסופית והיעד חמקמק יותר ויותר". סיבוב ההופעות יתחיל במקסיקו סיטי ויכלול הופעות באירופה, קנדה וצפון אמריקה עד סוף נובמבר 2025. זארה לארסון וביני יתארחו בסיבוב ההופעות. הסינגל "2 Hands" יצא לאור ב-14 בנובמבר 2024, יחד עם וידאו קליפ. ב-24 בינואר 2025, מקריי הוציאה את השיר "Sports Car" בנוסף לקליפ שהושק יחד עם הסינגל.
אומנות > סגנון

הסגנון הבימתי של מקריי מתאפיין בשילוב בין יכולות הריקוד המקצועיות שלה לבין הופעת פופ מודרנית, המשלבת כוריאוגרפיה מורכבת עם ביצוע ווקאלי חי. מקריי, שרקדה מילדות והתחרתה בתחרויות בינלאומיות, שואבת השראה מהופעות הפופ הגדולות של שנות ה-90 וה-2000, כמו בריטני ספירס. בהופעותיה היא מקפידה לשלב קטעי ריקוד מובנים היטב, כאשר היא מבצעת את התנועות באותה רמת דיוק ואנרגיה כמו רקדני הליווי שלה, ללא גרסאות מופשטות של הכוריאוגרפיה. בנוסף, הקליפים שלה כוללים סצנות ריקוד דינמיות המשולבות בסיפור הוויזואלי, תוך שימוש בתפאורה ותאורה המעצימות את האווירה. השילוב בין ריקוד לשירה הפך לסימן ההיכר של הופעותיה, והקנה לה השוואות תכופות לאמניות כמו ספירס וכריסטינה אגילרה.
אומנות > השפעות

מקריי ציינה כי השפעותיה המוזיקליות הגדולות ביותר באו מהאומנים פוסט מאלון, דה ויקנד, חאליד, ג'סי רייז וג'רמי צוקר. היא ציטטה את זנדאיה ואת דואה ליפה כאחראיות להשפעות הרבות שלה, ותיארה אותן כשתי הנשים האלילות הגדולות ביותר שלה, וציינה שהיא שואבת מהן השראה בכל תחומי החיים. היא הזכירה את ברונו מארס וג'סטין טימברלייק כהשראה לכך שהיא משלבת ריקודים בהופעותיה, וגם את טיילור סוויפט, ג'וליה מייקלס ואלק בנג'מין כהשראות לכתיבת שירים. מקריי הביעה גם הערצה גדולה לזמרות בילי אייליש ואוליביה רודריגו. היא סיפרה שאינה חובבת מועדונים במיוחד, ומעדיפה להאזין למוזיקה משנות ה-2000, דוג'ה קאט, סיזה ופרנק אושן.
היא שואבת השראה מההופעות של רוסליה וקנדריק לאמאר, ומשלבת את אהבתה לתיאטרון ולנרטיב בהופעותיה.
חיים אישיים

באפריל 2024 אישרו מקריי ודה קיד לארוי שהם במערכת היחסים.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2022: I Used to Think I Could Fly
2023: Think Later
2025: So Close to What
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

2020: All the Things I Never Said
2021: Too Young to Be Sad
הופעות > סיבובי הופעות

2020: All the Things I Never Said
2022: Tate McRae Live Tour
2023: Are We Flying Tour
Think Later World Tour :2024
2025: Miss Possessive Tour