stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוקי שלוש השנים
חוק שלוש השנים 1641

החוק הראשון שנשא שם זה היה חוק שלוש השנים משנת 1641 (Triennial Act 1641). חוק זה הועבר ב-15 בפברואר 1641 על ידי הפרלמנט הארוך האנגלי בתקופת שלטונו של המלך צ'ארלס הראשון. החוק קבע כי הפרלמנט צריך להתכנס למושב שאורכו לפחות 15 ימים, לפחות פעם בשלוש שנים. מטרת החוק הייתה למנוע מצב בו המלך שולט מבלי לכנס את הפרלמנט. בהתאם לחוק, אם המלך לא כינס את הפרלמנט בתקופה העולה על שלוש שנים, יוכל הלורד צ'נסלור להוציא צווים לכינוס הפרלמנט, ואם הלורד צ'נסלור לא יעשה זאת, יכול בית הלורדים להתכנס ולהוציא צו לכינוסו של הבית התחתון.
חוק זה היה יוצא דופן בקובעו בסעיף 11 שהחוק יקבל את הסכמת המונרך (הסכמה הנדרשת לכניסת החוק לתוקפו) בטרם יפוזר הפרלמנט. הנוהג היה שההסכמה ניתנת לאחר פיזור הפרלמנט, אולם סעיף זה נועד להבטיח שהסכמת המלך תינתן (ובלעדיה לא הסכים הפרלמנט להתפזר).
חוק שלוש השנים 1664

בשנת 1664 נחקק חוק שלוש השנים של 1664 (באנגלית: Triennial Parliaments Act 1664), אשר ביטל חלקים מהחוק הקודם וקבע כי הפרלמנט צריך להתכנס פעם בשלוש שנים לפחות, אולם לא קבע מנגנון למקרה בו לא יכנס המלך את הפרלמנט. בפועל, לאחר חקיקת החוק לא כינס צ'ארלס הראשון את הפרלמנט במשך ארבע שנים.
חוק שלוש השנים 1694

חוק שלוש השנים משנת 1694 (באנגלית: Triennial Act 1694) נחקק בשנת 1694 בתקופת מלכותם של ויליאם ומרי השנייה. החוק קבע כי הפרלמנט יתכנס מדי שנה, ויערכו בחירות כלליות בממלכה מדי שלוש שנים. הבחירות התכופות שנערכו הקשו על יצירת מפלגות ונאמנויות בין חברי הפרלמנט, ולכן בשנת 1716 נחקק חוק שבע השנים אשר קבע שהבחירות לפרלמנט ייערכו מדי שבע שנים.
השפעות

חוק שלוש השנים משנת 1694 הביא למעשה להעברת הכוח השלטוני מידי המלך לידי הפרלמנט ולהקמתה של המערכת השלטונית המודרנית הבריטית. כמו כן, השפעתו של חוק זה, אשר הסדיר לראשונה בחירות לפרלמנט הייתה רבה, והוא היווה את הבסיס לחוקות של מדינות ארצות הברית השונות ובהמשך לחוקת ארצות הברית. המנגנון שהוסדר לראשונה בחוק זה מהווה כיום את הבסיס לשיטת הבחירות הנהוגה במדינות הדמוקרטיות ברחבי העולם, ואף במדינת ישראל.
הערות שוליים

↑  16 Cha. I c. 1
↑  16 Cha. II c. 1
↑  6 & 7 Will. & Mar. c. 2
זר כלניות למשה וילנסקי

| --- | --- |

 אלבום הופעה מאת אמנים שונים
 יצא לאור:  1986 
 סוגה:  זמר עברי 
 שפה:  עברית 
 חברת תקליטים:  CBS ישראל
 הפקה:  מולי שפירא 
 
"זר כלניות למשה וילנסקי" הוא אלבום המתעד ערב הוקרה שנערך לכבודו של המלחין משה וילנסקי במועדון צוותא בתל אביב ב-25 במאי 1982. האלבום עצמו יצא בשנת 1986.
ערב ההוקרה שנערך ביוזמת מחלקת התרבות של גלי צה"ל עלה במועדון צוותא לכבוד 50 שנות עשייה של משה וילנסקי. לאירוע הוזמנו בכירי הזמרים בישראל באותה העת ובהקלטת האלבום מופיעים תריסר משירי המופע. ב-1993 יצא האלבום בגרסת דיסק.
את עטיפת האלבום עיצב דוד טרטקובר.
שירי האלבום והמבצעים

דצמבר - מזי כהן ודפנה ארמוני (נתן אלתרמן)
סתיו - הכל עובר חביבי (שמשון חלפי)
לימון וצלחת - אילי גורליצקי ויונה עטרי (נתן אלתרמן)
אני מצפת - שושנה דמארי (נתן אלתרמן)
תפילת יום הולדת - חוה אלברשטיין (תרצה אתר)
בלדה לאשה - נורית גלרון (תרצה אתר)
מגדלור - יהודית רביץ (דן אלמגור)
שיר ערש נגבי - אריק סיני (יחיאל מוהר)
זוהי יפו - אבי טולדנו (יוסי גמזו)
טנגו כפר סבא - מיקי קם (נתן אלתרמן)
דומם - אורה זיטנר (עודד אבישר)
כלניות - שושנה דמארי (נתן אלתרמן)
נגנים

שמעון כהן - פסנתר
גיל דור - גיטרות
מנחם ויזנברג - פסנתר
רפי קדישזון - פסנתר
יהודית רביץ - גיטרה אקוסטית (בשיר "מגדלור")
דני רובס - גיטרה אקוסטית (בשיר "שיר ערש נגבי")
משה וילנסקי - פסנתר (בשיר "דומם")
חה יינג-צ'ין

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
חֶה יִינְג-צִ'ין (במנדרינית: 何应钦) היה פוליטיקאי ומצביא, חבר מפלגת הקְווֹמִינְטַנג בתקופת הרפובליקה הסינית, אשר פעל במהלך מהפכת שינהאי, המשלחת הצפונית, והמערכות האנטי-קומוניסטיות של שנות העשרים ושנות השלושים כבעל תפקיד צבאי ומאוחר יותר בתפקיד מדיני שירת במלחמת סין–יפן השנייה כראש ממשלת הרפובליקה הסינית ומלחמת האזרחים הסינית כשר ההגנה הלאומית השני והרביעי במניין. היה מהמקורבים ביותר אל ראש המפלגה צ'יאנג קאי שק. תפקידו הפוליטי של חה נגמר עם נסיגת הממשלה הלאומית לטאיוואן אך הוא המשיך לשאת בתואר טקסי עד מותו.
ביוגרפיה > תקופת צ'ינג

חה נולד בשנת 1890 למשפחת בעלי אדמות יציבה בתת-המחוז שינגי, מחוז גוויג'ואו, האימפריה הסינית בזמן שלטונה של שושלת צ'ינג. מגיל שבע החל ללמוד עם מורה פרטי, פריבילגיה יחסית לימים אלה. בשנת 1905 מצא את אקדח אביו ובטעות ירה איתו ופגע בחדר הראשי בבית. הוא ברח לבית מקורבים מחשש לעונש שיקבל. ביום למחרת פגש בדרכו חזרה מורה באקדמיה של צבא בייאנג זמן קצר לפני שהחל במבחן לתלמידיו. חה, אשר התעניין עוד מילדותו בצבא, הצטרף ועבר את המבחן, מנקודה זאת החל בלימודי פנימייה צבאית שתוקצבה בחסות הממשלה אותה סיים בהצלחה בשנת 1908, כאשר נכנס לשורות צבא בייאנג. בהמשך, הועבר חה ללמוד באקדמיה הצבאית הקיסרית באימפריה היפנית. חה היה בין מספר מנהיגים סינים עתידיים שלמדו באקדמיה היפנית, בהם יאן שיאן, צ'יאנג קאי שק ועוד רבים אחרים.
ביוגרפיה > תקופת המצביאים

בזמנו באקדמיה, החל חה לעבוד ביחד עם צירים מהפכנים ובשנת 1911 שב לסין כדי להשתתף במהפכת שינהאי שהפילה את שואנג-טונג, קיסר סין האחרון, והסדירה את ממשל הרפובליקה הסינית. לאחר שיואן שה-קאי יצא בהפיכה שנועדה להפוך אותו לקיסר סין בשנה מהקמת הרפובליקה, חה שב ליפן והשלים שם את לימודיו האקדמיים. לאחר הפלת ממשל יואן שה-קאי והתפרקות סין לתוך תקופת המצביאים בה לא נראה כל שלטון ריכוזי, שב חה לסין והוצב כקולונל המפקד על הרגימנט ה-4 האזורי של גוויג'ואו, תחת המשימה לאמן חיילים חדשים לצבא הרפובליקה. שנה אחר כך התחתן חה עם ואנג ון-שיאנג, אחותו של איל המלחמה המחוזי, ואנג ון-חואה.
ואנג ון-חואה נהרג בהתנקשות פוליטית בשאנגחאי במהלך 1920 ויורשו, אשר התנגד לחה, הביא את האחרון לברוח מתפקידו הצבאי בגוויג'ואו אל יונאן. לאחר שברח מסביב לסין חה גויס בשנת 1924 אל תוך האקדמיה צבאית של וואמפואה בשורות הקוומינטנג בגואנגג'ואו אשר הונהגו בידי סון יאט-סן, אבי הרפובליקה הסינית. משטר הקוומינטנג תמך באיחוד כל סין תחילה תחת ממשל דיקטטורי אשר ימחץ כל התנגדות, ומאוחר יותר עם הזמן יהפוך לתוך משטר דמוקרטי. במות סון שנה לאחר גיוסו של חה, ירש אותו צ'יאנג קאי-שק שהמשיך את קודמו בתוכניות לכבוש ולאחד את כל סין תחת המפלגה. לקראת המשלחת הצפונית לאיחוד סין הושם חה כמפקד רגימנט הצוערים הראשון בחיל הרגלים. במהלך המשלחת גדל מספר חיילי הרגימנט הראשון וחה פיקד על קרבות בגואנגדונג, פוג'יין וג'ג'יאנג במהלך המשלחת שהסתיימה בהצלחה.
ביוגרפיה > בממשל הקוומינטנג

חה עם הזמן התקרב יותר ויותר לתוך הפוליטיקה ובשנת 1927 היה בעל תפקיד מרכזי בביצוע טבח שאנגחאי במסגרתו כוחות הקוומינטנג טבחו בפלג הקומוניסטי של המפלגה, דבר שהביא בסופו של דבר להקמת המפלגה הקומוניסטית של סין ולתחילתה של מלחמת האזרחים הסינית. חה לא הביע את תמיכתו בצ'יאנג במהלך ניסיון הפיכה של לי דזונגז'ן ועוד מספר מקורבים לכוח, על כן, כאשר צ'יאנג הצליח לעצור את ההפיכה נגדו, הוא הוריד את חה מדרגותיו על אי נאמנותו במהלך תחילת שנת 1928.
עם הזמן חה עלה מחדש בדרגות ועבד קשה להבטיח את נאמנותו לצ'יאנג. במהלך מלחמת המישורים המרכזיים חה היה במרכז המאבק כאשר נודע לו שאביו נפטר. חה, עקב מחויבותו הצבאית לא יכול היה לעזוב את שדה הקרב ולהיות בהלוויית אביו, בעת הגיעה ידיעה זאת לצ'יאנג, האחרון הלך בעצמו להלוויית אביו של חה, מה שסימל את סיום היריבות ביניהם. במהלך 1930 הפך חה לראש המטה הכללי של הצבא ולראש המערך הפוליטי של הצבא. תדמיתו של חה כמפקד צבאי נחלשה במעט כאשר בשנת 1931 תקף את הממשלה הסובייטית בג'ינהאי אשר הוגנה בידי פנג דה-חואי, הפלישה הייתה אסון לכוחות הקוומינטנג והבטיחה את המשך מלחמת האזרחים לעוד לפחות מספר שנים האלה.
עם התקדמות הפלישה היפנית למנצ'וריה הוצב חה בשנת 1933 כמפקד העליון של המערך הצבאי הצפון-מזרחי ופיקד מתוך בייג'ינג לאחר שהחליף בתפקיד זה את ג'אנג סואה-ליאנג. חה פעל להגיע להסדר מדיני עם יפן אך האחרונה כבשה את כלל מנצ'וריה והסדירה בתוכה את מדינת החסות של מנצ'וקוו. חה חתם הסכם סודי להסדר עם יפן במטרה שכוחות הקוומינטנג יוכלו להתרכז על מאבקם ברפובליקה הסובייטית הסינית. במהלך חטיפת צ'יאנג בתקרית שיאן, חה הפך למפקד הראשי של הצבא ונכנס למאבק פוליטי עם סונג מיילינג ותומכיה, בשובו של צ'יאנג הושב התפקיד לידי האחרון.
בעת תקרית גשר מרקו פולו והקרב על שאנגחאי החלו רשמית את מלחמת סין–יפן השנייה, חה אימן חיילים בסצ'ואן. בשומעו על המתרחש נגד יפן הוא שב במהרה אל הבירה נאנג'ינג, אשר נפלה זמן קצר אחר כך. חה לחם במספר קרבות במהלך המלחמה, בהם הקרב על ווהאן והקרב הראשון על צ'אנגשה. בנובמבר 1944 הוחלף מתפקידו כראש המטה הכללי בידי צ'ן צ'נג. עם כניעת האימפריה היפנית היה זה חה שקיבל את חתימת הכניעה מידי הגנרל היפני יאסוג'י אוקאמורה. חה ישר בסיום המלחמה החל בגירוש של עובדים יפנים מסין, הוא פעל לסבסוד יחסים חדשים עם יפן בתקופת הכיבוש האמריקאי בטענה כי לבסוף זה יעזור לשפר את יחסי יפן–סין העתידיים.
במאי 1946 אורגן צבא הקוומינטנג מחדש כשצ'ן צ'נג ובאי צ'ונג-שי עמדו בראש, והותירו את חה יינג-צ'ין בתפקיד המפקד של חיל המצב בצ'ונגצ'ינג. זמן קצר לאחר מכן הוא נשלח מסין לשמש כחבר המשלחת לאו"ם. בסוף 1947 הוא הוחזר לסין כשמלחמת האזרחים בעטה בהילוך גבוה. בשנים 1948 ו-1949 הוא התמנה פעמיים לשר הביטחון (הפעם השנייה בתפקיד רשמי בלבד); והתפטר מתפקיד זה בסוף השנה מכיוון שהיה מעט שיכול היה לעשות כשר כאשר הצבא הלאומי של הקוומינטנג התפרק בשלב זה של מלחמת האזרחים בסין. בין מרץ ליוני 1949 שימש גם כיושב ראש מועצת הניהול הפוליטי. ביחד עם שאר הממשלה, חה ברח לטאיוואן בסוף שנת 1949.
ביוגרפיה > בטאיוואן

בתחילת 1950 הוא לא הצליח להשיג שום תפקידים משמעותיים כשצ'יאנג נבחר מחדש כנשיא הרפובליקה הסינית לשלטון באופן רשמי ובכך סומנה את סוף הקריירה הפוליטית של חה; משלב זה ואילך ועד למותו, הוא היה ממלא רק תפקיד כיועץ צבאי בכיר המצורף ללשכת נשיא הרפובליקה הסינית, והחזיק בהשפעה פוליטית מועטה. אשתו ואנג ון-שיאנג אובחנה כחולה בסרטן השד בשנת 1952, אך חיה עד אפריל 1978; בשש עשרה השנים האחרונות שלה הבעל והאישה נסעו לעיתים קרובות ליפן לקבל טיפול רפואי, וחה היה ידוע כבעל מסור במהלך מחלתה. בינואר 1954 הוא מונה לראש ארגון שעודד שיתוף פעולה כלכלי בין הרפובליקה הסינית ליפן. באפריל 1977 הוא מונה ליו"ר הוועדה שניהלה את אולם הזיכרון של סון יאט-סן בטאיפיי. בינואר 1980 הוא מונה לראש הצלב האדום הסיני.
באותה שנה, לרגל יום הולדתו ה-90, ניתן לו דיוקן של דמותו; אשר יהפוך רכוש חשוב מאוד בשבילו. בשנת 1982 הוא מונה ליו"ר הראשון של הליגה לסין מאוחדת תחת שלושת העקרונות של העם. הוא לקה באירוע מוחי במהלך אפריל 1986 והתאשפז. הוא נפטר בטאיפיי, בירת טאיוואן, בשנת 1987 בגיל 97. הוא נקבר בבית העלמין הצבאי של הר וושי בצפון טאיוואן.
ראו גם

צבא בייאנג
קוומינטנג
צ'יאנג קאי שק
מלחמת האזרחים הסינית
הערות שוליים

↑  תעתיק לפי הספר "מאו – הסיפור הבלתי נודע", מאת ג'ונג צ'אנג וג'ון הלידיי, תל אביב: ספרית מעריב, 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435494505171  BNE: XX5200804  CiNii: DA07080686  GND: 124419216  ISNI: 0000 0000 8421 2422  LCCN: n83066907  NDL: 00752191  NLA: 36730737  NLG: 96834  NTA: 183679512  SUDOC: 139261567  Trove: 1438594  VIAF: 6307005   WorldCat (עם VIAF): 6307005 
חה (מימין) מקבל את כתב הכניעה של האימפריה היפנית מידי הגנרל היפני יאסוג'י אוקאמורה.
וידאנה (סרט)

| --- | --- |
 מבוסס על:  פליקס אוסטריה מאת סופיה אנדרוחוביץ'
 בימוי:  כרסיטיאן  סיבולאפ
 הופק בידי:  נאדיה זאינוצ'קובסקה
 תסריט:  אלינה סמריאקובה סופיה אנדרוחוביץ'
 שחקנים ראשיים:  מריאנה יאנושביץ' אולסיה רומנובה רומן לוצקי
 צילום:  אולכסיי למאך
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 חברת הפקה:  Film.UA
 חברה מפיצה:  Volga Ukraine
 הקרנת בכורה:  16 בינואר 2020
 משך הקרנה:  110 דקות
 שפת הסרט:  אוקראינית
 סוגה:  דרמה היסטורית
 תקציב:  60 מיליון הריבניה
 
וידאנה (באוקראינית: Віддана) הוא סרט דרמה היסטורי אוקראיני המבוסס על ספרה של סופיה אנדרוחוביץ' "פליקס אוסטריה", שהייתה גם שותפה לכתיבת התסריט. אירועי הסרט מתרחשים במאה ה-19 בעיר איוונו-פרנקיבסק אשר באימפריה האוסטרו-הונגרית. בתפקידים הראשיים מככבים מריאנה יאנושביץ', אולסיה רומנובה ורומן לוצקי.
הסרט יצא לאקרנים באוקראינה ב-16 בינואר 2020.
תקציר עלילת הסרט

הסיפור מתרחש בעיר סטניסלב בשנת 1868. ד"ר אנגר מאבד את אשתו בשריפה, אך מצליח להציל את שתי הילדות, אדל וסטפניה, בתה של סוכנת משק הבית. בזמן תקופת האבל, הרופא מחליט להפגיש ביניהן.
25 שנה חלפו והבנות גדלו ואינן נפרדות, אם כי אדל נשואה כעת. סטפניה מנהלת גם את החווה ומרווה את תשוקתה לבישול. הבנות עדיין אינן מכירות את הסיפור במלואו ואינן יודעות מי הן אחת לשנייה: אחיות וחברות, או עוזרת ופילגש. במערבולת של אהבה וקנאה, משמעויות ותעלומות כפולות, סוף סוף נעלם הגבול שבין מציאות לבדיה. תלבושות יפהפיות, כלים מעולים וטיולים אינסופיים... מה קורה כאשר האשליה מתחילה להתפזר ובמקום זאת צצה ועולה המציאות?
שחקנים ודמויות

מריאנה יאנושביץ' — סטפניה צ'ורננקו
אולסיה רומנובה — אדל סקוליק
רומן לוצקי — פטרו סקוליק
הערות שוליים

↑  New film is being shot in Kyiv
חוקים להגדרת היהודים ברומניה 1940–1944

בחוקת רומניה 1938, שאושרה במשאל עם ב-24 בפברואר 1938, הוענק שוויון זכויות לכל אזרחי רומניה ללא הבדל מוצא או אמונה דתית. שוויון הזכויות ליהודים תוחם בחלוקה לקטגוריות מגבילות. באותה חוקה, בסעיף 46, ניתנה למלך סמכות רחבה ביותר לשנות חוקים ופסקי דין. על סמך סעיף 46 של החוקה, ב-8 באוגוסט 1940, בימי ממשלתו של יון ג'יגורטו, פרסם קרול השני, מלך רומניה צו-חוק מספר 2650, שהופיע למחרת בפרסום הרשמי של ממשלת רומניה. צו-חוק 2650 עסק בקביעת המעמד המשפטי של יהודי רומניה, קביעת הגדרות לבירור מיהו יהודי, חלוקת יהודי רומניה לשלוש קבוצות משפטיות וקביעת מגבלות לזכויות היהודים בתחומים שונים וחובות מיוחדות ליהודים - המגבלות והחובות שונות בהתאם לקטגוריה אליה השתייך היהודי, אך היהודים מכל הקטגוריות, כולל הקטגוריה השנייה, המועדפת, הפכו לאזרחים סוג ב' יחסית לאזרחים ממוצא רומני.
הגדרת היהודים

הגדרת היהודים נעשתה ברוח חוקי נירנברג. בנוסף לקריטריונים הגזעניים, בחקיקה הרומנית להגדרת היהודים נעשתה גם הבחנה דתית, שנועדה לתת הגנה מסוימת ליהודים שהתנצרו ובעיקר לנוצרים בני יהודים מומרים, אך נהנו מכך רק מעטים ובהמשך החקיקה הוחמרה ומספר המתנצרים הנהנים מההגנה הלך והצטמצם. בסעיף 2 של הצו-חוק נקבע שיחשבו כיהודים:
בני הדת היהודית
מי שנולד להורים בני הדת היהודית
נוצרים שנולדו להורים בני הדת היהודית שלא התנצרו
מי שנולדו מחוץ לנישואים לאם בת הדת היהודית
אתאיסטים ממוצא יהודי יחשבו יהודים ויהודי שעבר לנצרות לאחר פרסום צו זה יחשב ליהודי.
החלוקה לקטגוריות

על פי צו-חוק זה חולקו יהודי רומניה לשלוש קטגוריות. בקטגוריה הראשונה הוכללו כל היהודים שהגיעו לרומניה אחרי 30 בדצמבר 1918. בקטגוריה השנייה הוכללו היהודים שזכו לאיזרוח על ידי חוק איש לפני 30 בדצמבר 1918, ומי שקיבלו אזרחות על ידי החקיקה מ-1879 עבור שירותם במלחמת 1877-1878. בקטגוריה נכללו גם יהודים תושבי דוברוג'ה, שזכו לאזרחות עם סיפוח החבל. בקטגוריה זו נכללו גם יהודים שלחמו בחזית במלחמות רומניה, פרט לאלה שנפלו בשבי ביחידות או הוכרזו נעדרים או שעברו לטריטוריות כבושות. בקטגוריה נכללו גם צאצאיהם של כל המוזכרים לפני כן. בקטגוריה השלישית נכללו היהודים שלא נכללו בשתי הקטגוריות הראשונות.
הגבלות המוטלות על היהודים לפי הקטגוריות

סעיף 7 של הצו-חוק קובע שיהודים המשתייכים לקטגוריה הראשונה והשלישית לא יכולים להיות:
בסעיפים 9 ו-10 נקבע שהיהודים בני הקטגוריה השנייה יוכלו ליהנות מהזכויות להן זכו בדרך חוקית בעבר, אבל בעתיד לא יוכלו להתקבל למשרה ציבורית ולא יוכלו לעשות קריירה צבאית. על היהודים יוטלו מיסים ועבודות כפייה כחלופה לשירותם הצבאי.
סעיף 11 קבע שכל היהודים, מכל הקטגוריות, פסולים מלהיות בעלים של רכוש באזור הכפרי של רומניה. היהודים המחזיקים ברכוש כזה זכאים למכור אותו לרומנים לפי דין הדם ואם הרכוש לא ימכר תוך הזמן המוקצב הוא יעבור לבעלות המדינה.
סעיף 14 הטיל איסור מוחלט על היהודים להחלפת שמותיהם לשמות רומניים.
איסור נישואים בין יהודים ובין רומנים

בצו-חוק 2651, שהוצא ופורסם בו זמנית עם הצו-חוק 2650, נאסר על היהודים להינשא לרומנים ופורטו עונשים, שיוטלו על המשתתפים בנישואים כאלה, הן כבני זוג הן כעדים או בעלי תפקידים. הצו-חוק גם מפרט את הפרוצדורות לביטול נישואים כאלה.
בדברי ההסבר של שר המשפטים, שפורטו בהמשך הצו-חוק, צוין במפורש שהחקיקה נערכה לפי דוגמת החקיקה באיטליה וחוקי נירנברג.
החקיקה להגדרת יהודים בתקופת אנטונסקו

יון אנטונסקו והתנועה הלגיונרית עלו לשלטון ברומניה בספטמבר 1940 והדיחו מתפקידו את קרול השני, מלך רומניה. חרף ההדחה של המלך, השלטון החדש המשיך את המדיניות האנטישמית ואף הגביר אותה. במשטרו של יון אנטונסקו, הורחבה הגדרת היהודי למי שאחד מסביו היה יהודי לזמן כלשהו במהלך חייו או שהיה רשום בקהילה היהודית. לאנטונסקו מיוחסת האמירה: "ההטבלה אינה יכולה לשנות את הגורל היהודי".
ב-18 במרץ 1941 השלטונות הוציאו את הצו-חוק מספר 711, ששינה את סעיף 44 בחוק הדתות. בסעיף הזה, שציין זכותו של כל אדם שמלאו לו 18 שנים להמיר את דתו, בסוף הסעיף הייתה הסתייגות לגבי אנשים הסובלים מבעיות, שלא מאפשרות להם להפגין רצון חופשי והצו-חוק הוסיף כעת גם את היהודים. בהצגת החוק הוסבר שמטרתו היא למנוע כל ניסיון להסתרת המוצא היהודי ולהגן על הישות האתנית הרומנית מעירוב עם דם יהודי.
הערות שוליים

↑  חוקת רומניה 1938 (ברומנית)
↑  BACKGROUND AND PRECURSORS TO THE HOLOCAUST  Roots of Romanian Antisemitism  (באנגלית)
וילאייט פריזרן

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 עיר בירה:  פריזרן
 היסטוריה
 הקמה:   
 הקמה:  1869
 פירוק:   
 פירוק:  1877
 ישות קודמת:  האימפריה העות'מאנית וילאייט מנאסטיר
 ישות יורשת:  האימפריה העות'מאנית וילאייט קוסובו
 
וילאייט פריזרן היה וילאייט של האימפריה העות'מאנית שהוקם בשנת 1869, ובירתו הייתה פריזרן.
היסטוריה

ב-1869 הופרד אזור פריזרן מוילאייט מנאסטיר והפך לווילאייט עצמאי. עיתון סרבי - טורקי בשם Prizren פורסם ברחבי הווילאייט. בשנת 1877 הועבר מרכז המחוז לפרישטינה ושמו של המחוז הפך ל"וילאייט קוסובו". כך, וילאייט פריזרן הגיע לסיומו.
וילאייט פריזרן כלל כמה סנג'קים של וילאייט מנאסטיר (הסנג'קים של דיברה וסקופיה) וכן של וילאייט הדנובה (הסנג'ק של ניש). וילאייט פריזרן כלל ארבע מחוזות: פריזרן, סקופיה, דיברה וניש.
הווילאייט כלל שטח גדול מאוד. המחוזות הבאים היו שכנים בגבול; וילאייט הדנובה במזרח, ממלכת סרביה ובוסניה בצפון, נסיכות מונטנגרו ווילאייט שקודרה במערב; בדרום, וילאייט יואנינה ווילאייט סלוניקי עם 19,900 קמ"ר בין קוי האורך 41º 25' ו-47º 54'. גובהו הממוצע הוא 1200 מ'.
זר פרחים

זר אובאלי
אישה המחזיקה בזר פרחים
זר פרחים הוא מקבץ פרחים המאוגדים בצורה דקורטיבית תוך התחשבות בסוג הפרחים ובצבעם.
קיימים עיצובים רבים ושונים לזרי פרחים הנשזרים בטכניקות שונות ובהתאמה לסוג האירוע. כמו כן, בכל סוג של עיצוב ישולבו סוגי פרחים שונים.
סוגי זרים

איקבנה - סידור פרחים יפני -  זו אמנות שמשתמשת בפרחים, בענפים ובעלים בהתאם לעונה. שוזרים אותם בתוך כלי מיוחד, שהוא חלק קריטי לא פחות מהשזירה ומהפרחים, הענפים והעלים. בעזרת הכלים והסידור מביעים את היופי והכבוד לחיים ולטבע
זר פרחים אובאלי – זרי הפרחים המעגליים הם זרי הפרחים הניתנים כמתנה. זר פרחים מסוג זה נשזר מכל סוגי הפרחים ונארז בעזרת מספר סוגי עטיפה דקורטיביים. בין סוגי העטיפה ניתן למצוא צלופן, בד יוטה, נייר קרפ, אריזות רשת ועוד.
סידורי פרחים – אלו נשזרים בתוך כלי המכיל ספוג לפרחים הספוג במים. סידורי הפרחים הם לרוב היקרים ביותר בשל הכמות הרבה של הפרחים אותם ניתן לשזור בסידור וכן בשל הכלי שבתוכו הם נשזרים.
זרי כלה - נשזרים בדרך כלל בצורה צפופה בכלי עם ספוג לפרחים (מיקרופון) כאשר ראשי הפרחים נושקים אחד לשני והגבעולים נקשרים בסרט צבעוני התואם לצבעי הזר – היום מקובל לשזור את זרי הכלה מוורדים.
זר פרחים מעוצב – זרי פרחים מעוצבים לרוב מעוצבים בצורה מינימליסטית כאשר הדגש הוא על עיצוב הזר ולא על כמות הפרחים. זר זה יהיה בדרך כלל יקר יותר מאשר זרי הפרחים האובאליים (ביחס לכמות הפרחים).
זרי אבל - את זרי האבל שוזרים בצורה עגולה כאשר את הפרחים נועצים בגלגל קש המלופף בעטיפת פלסטיק. בגלגל האבל נהוג לנעוץ גרברות וחרציות ולהשלים עם ירק.
זר יום הולדת - זר שצורתו ככתר המיועד לילד החוגג יום הולדת. בעבר נשזר בשזירה ביתית, כשהפרחים היו פרחי בר או גינה שנקלעו לזר עגול, אשר יוצב לעיתים באמצעות חוט ברזל דק. כיום משתמשים פעמים רבות בתחליפי פלסטיק. נערות בת מצווה עונדות לעיתים זר הנשזר בחנויות פרחים מפרחים חיים או מיובשים.
זר חג - ילדים בישראל עונדים זרי ירק או פרחים בחגים בעלי מאפיינים חקלאיים, כגון חגיגות נטיעות טו בשבט וחגיגות ביכורים בשבועות.
ראו גם

פרח
זרי אבל (בית הקברות הצבאי הבריטי ברמלה)
ילדי גן בקריית אונו, עונדים זרי פרחים בשבועות, 1946
חזיר בר הודי

| חזיר בר הודי |
| --- | --- |
 חזיר בר הודי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: דמויי חזיר
משפחה:: חזיריים
סוג:: חזיר
מין:: חזיר בר
תת־מין:: חזיר בר הודי
שם מדעי
 Sus scrofa cristatus

חזירי בר הודים צעירים
חזיר בר הודי (שם מדעי: Sus scrofa cristatus) הוא תת-מין של חזיר בר החי בתת-היבשת ההודית במדינות: נפאל, הודו, סרי לנקה ובדרום-מזרח אסיה בבורמה ובמערב תאילנד.
מאפיינים

חזיר זה גבוה מחזירי הבר האירופאים ובעל רעמה גבוהה יותר המתחילה מאחורי אוזניו וממשיכה עד לגבו התחתון, אך רוב גופו דליל שיער יחסית והזנב דקיק. לחזיר אוזניים ארוכות ובהירות, לחיים מזוקנות עם שערות לבנות ושפתיים ארוכות ושחורות. החזיר מגיע לגובה 83.8–91.4 סנטימטר, אורכו 95 סנטימטר והוא שוקל 90–136 קילוגרם, קטן יותר מחזירי הבר האירופאים. החזירים הזכרים גדולים יותר מהנקבות, והם בעלי חטים קצרים.
חזירי הבר חיים בשטחי היערות, הסוואנות, הביצות והשטחים הפתוחים באזורי חיותם, אך לא בג'ונגלים. הם חיים בקבוצות קטנות ופעילים במשך היום ובשעות בין הערביים. כמו רוב החזירים הם אוכלי כל הניזונים מצמחייה, פטריות, רקבובית, נבלות, ביצים, חרקים ובעלי חיים קטנים.
את החזיר טורפים נמרים, טיגריסים, כלבי דול, תנינים ופיתונים.
וידאר קיארטאנסון

קיארטאנסון במדי מכבי תל אביב, 2017
וידאר ארן קיארטאנסון (באיסלנדית: Viðar Örn Kjartansson, נהגה: ויד'אר ארן יארטאנסון; נולד ב-11 במרץ 1990) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת KA מליגת העל האיסלנדית ובנבחרת איסלנד.
קריירה

קיארטאנסון החל את דרכו במועדון האיסלנדי סלפוס ב-2006, בגיל 16. קיארטאנסון הצטרף למועדון האיסלנדי איי. בי. וי. מהליגה הבכירה, ולאחר תקופה של שנה וחצי במועדון חזר לסלפוס. לאחר שלוש עונות בסלפוס, עבר קיארטאנסון ב-2013 לפישקיר. לאחר עונה טובה הצטרף בדצמבר 2013 לוולרנגה מליגת העל הנורווגית. את שער הבכורה שלו בוולרנגה כבש בניצחון 3–1 על בודה/גלימט. בוואלרנגה רשם קיארטאנסון שיא אישי של 25 שערים בליגה ו-29 שערים בכל המסגרות, והוכתר בסוף העונה למלך השערים של ליגת העל הנורווגית.
ב-22 בינואר 2015 עבר קיארטאנסון לג'יאנגסו סונינג מליגת העל הסינית, אשר שילמה עבורו 3.5 מיליון יורו. ב-7 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה וכבש את שערו הראשון בקבוצה בהפסד 1–2 לשנחאי דונגיה. קיארטאנסון לקח חלק חשוב בזכייה ההיסטורית הראשונה של הקבוצה בגביע הסיני, אחרי שכבש במסגרת זו ארבעה שערים. ב-27 בינואר 2016 חתם במאלמה מליגת העל השוודית. במהלך העונה כבש 14 שערים ב-20 משחקי ליגה, ושלושה שערים בשישה משחקי גביע.
ב-30 באוגוסט 2016 חתם במכבי תל אביב לארבע שנים עבור 3.5 מיליון אירו, והפך לרכש היקר בתולדות הכדורגל הישראלי. ב-15 בספטמבר כבש את שער הבכורה שלו בהפסד 3–4 לזניט סנקט פטרבורג בליגה האירופית. ב-21 בספטמבר כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 3–0 נגד בני סכנין. במחזור ה-23 של הליגה כבש שלושער בניצחון 3–0 על עירוני קריית שמונה, ובסך הכל כבש 19 שערים בעונת 2016/2017, וזכה בתואר מלך השערים של ליגת העל. בעונת 2017/2018 כבש 13 שערי ליגה, והבקיע את שער הניצחון בגמר גביע הטוטו מול הפועל באר שבע.
קיארטנסון שותף במשחקי ההכנה לליגה האירופית, אך בסוף חודש אוגוסט נמכר לקבוצת רוסטוב מליגת העל הרוסית, ששילמה עבורו 2.5 מיליון אירו. הוא כבש צמד שערים בניצחון 4–0 על סירזאן 2003 במסגרת הגביע הרוסי, אך בליגה התקשה למצוא מקום בהרכב ושותף רק בשמונה משחקים.
ב-18 במרץ 2019 הושאל להמארבי השוודית לתקופה של חמישה חודשים בהם הבקיע חמישה שערים ב-12 הופעות.
ב-20 ביולי 2019 הושאל לשנה לרובין קאזאן מליגת העל הרוסית והבקיע את שער הבכורה במשחק המחזור השלישי נגד אחמט גרוזני, בניצחון 1:0 ב-29 ביולי 2019. ב-27 בינואר 2020 הושאל ליני מלטיאספור הטורקית עד לסוף העונה. ב-18 באוגוסט 2020 הפך לשחקן חופשי, לאחר שחוזהו ברוסטוב הסתיים ומלטאיספור החליטה שלא לרכוש אותו בשל קשיים כלכליים.
ב-28 באוגוסט 2020 חזר קיארטנסון לוולרנגה הנורווגית.
ב-1 באוגוסט 2022 חתם קיארטנסון לשנתיים באטרומיטוס היוונית.
ב-1 ביולי 2023 חתם בצסקא 1948 הבולגרית.
תארים

הגביע הסיני (1): 2015
גביע הטוטו (1): 2017/2018
מלך השערים בליגת העל האיסלנדית (1): 2013
מלך השערים בליגת העל הנורווגית (1): 2014
מלך השערים בליגת העל הישראלית (1): 2016/2017
הערות שוליים

↑  מערכת וואלה! ספורט‏, ליגת העל: מכבי תל אביב גברה 3–0 על עירוני קריית שמונה, באתר וואלה, 18 בפברואר 2017
↑  מכבי תל אביב זכתה בגביע הטוטו 2017/18 אחרי 0:1 מול הפועל באר שבע, באתר וואלה, 14 בדצמבר 2017
↑  תומר לוי, ‏רשמית: קיארטנסון נמכר לרוסטוב תמורת 2.5 מ' יורו, באתר ערוץ הספורט, 31 באוגוסט 2018
↑  עוזב את רוסיה: "רוסטוב קיבלה שש הצעות על וידאר קיארטנסון", באתר וואלה, 13 במרץ 2019
↑  יניב טוכמן‏, וידאר קיארטנסון בראיון: "חזרה למכבי תל אביב? ייתכן מאוד. הייתי מסיים העונה עם 20 שערים לפחות", באתר וואלה, 19 במרץ 2019
↑  אתר ערוץ הספורט – sport5.co.il, באתר m.sport5.co.il
↑  העברות: קיארטנסון מצא קבוצה חדשה, פדרו בדרך החוצה מצ'לסי, באתר מעריב אונליין, 27 בינואר 2020
↑  העברות בעולם, 18.8: גבריאל יכריע בין ארסנל, נאפולי ואברטון, קיארטנסון שחקן חופשי, באתר וואלה, 18 באוגוסט 2020
↑  העברות בעולם, 28.8: ברצלונה נעולה על ויינאלדום, קיארטנסון מצא קבוצה חדשה, באתר וואלה, 28 באוגוסט 2020