מכונת לינוטייפ
תיאור > מערכת היציקה > גלגל התבנית ופס ההפלטה

גלגל התבנית נמצא בין המעלית הראשונה, מלפנים, לכור, מאחור. תפקידה של הגלגל, כפי שניתן להבין משמו, הוא "ניהול" התבנית: הבאתה למקום הנכון ליציקה, והמשך הטיפול בגולם, במהלכו הוא נפלט מהתבנית בדרכו לתיבת הגלמים, והכנת התבנית ליציקת הגולם הבא, משורת הסדר הבאה. לגלגל שתי תנועות: הוא יכול להחליק לפנים ולאחור על צירו, ולהסתובב. בשתי התנועות, ההנעה מגיעה מההיקף: הגלגל עצמו הוא גלגל שיניים, שמונע בעזרת גלגל שיניים קטן יותר, הצמוד אליו מימינו. שיני הגלגלים ישרות, וכל אחד מהם יכול להחליק על צירו לפנים ולאחור, בלי לאבד את הצימוד ביניהם. את הגלגל המניע יכול המפעיל למשוך מעט לפנים, ובכך לנתקו מהתמסורת שמעבירה את התנועה מגל הזיזים, כדי לסובב את גלגל התבנית ידנית. גלגל התבנית עצמו מחליק קדימה ואחורה, בשליטת גלגל הזיזים, כמתואר להלן.
בגלגל התבנית ארבע תבניות, ויש דגמים עם שתי תבניות בלבד, ואחרים עם שש. שלוש מהתבניות מובטלות, למעשה: העבודה מבוצעת בעזרת תבנית אחת. הסיבה לכך שיש יותר מתבנית אחת על הגלגל, היא כדי להקל ולקצר מעבר בין עבודה אחת לשנייה: שינוי באורך השורה (בדרך כלל רוחב הטור בעיתון) או גובהה, בדרך כלל במעבר לגודל אות אחר, דורשים שינוי בתבנית, הגוזל זמן לא מבוטל. הגלגל מחזיק מספר תבניות, כל אחת בכוונון שונה, כך שמעבר מעבודה אחת לשנייה הוא מיידי (או לפחות, כוונון התבנית מיידי), כל זמן שהעבודה השנייה מתאימה לאחת התבניות המוכנות.
התבנית עצמה היא "שני קירות, רצפה, וגג". הקיר הקדמי והאחורי חסרים: מאחור יוזרק הנתך לתבנית, ואת הקיר הקדמי משלימה שורת הסדר המהודקת, ליציקת גולם מלא. רוחב התבנית (המרחק בין "שני הקירות") הוא כאורך הגולם, וכאורך השורה המודפסת, וגובהה הוא רוחבו, כלומר גובה השורה המודפסת. כשנדרשים פרמטרים שונים ניתן להחליף את התבנית (קל לראות את הברגים בתצלום), ויש תבניות מתכווננות, שניתן בפשטות יחסית לכוונן. עבור שורות גבוהות מהרגיל, יש תבניות מיוחדות, שיוצקות גלמים לא מלאים, עם "צלעות" חיזוק, כדי לחסוך עופרת ומשקל.
מצב המוצא של "התבנית העובדת", הוא בעמדת הפליטה (או המסירה), כשהתבנית עצמה במצב מאונך בצידו הימני של הגלגל ("שעה 3"). כשמתחיל מחזור היציקה, בזמן ששורת הסדר מועברת למעלית הראשונה, מונמכת ומיושרת, גלגל התבנית מבצע רבע סיבוב כנגד כיוון השעון, כך שהתבנית מגיעה ל"עמדת היציקה". אחרי ששורת הסדר מוכנה, נדחף גלגל התבנית לפנים, ונצמד לשורת הסדר המהודקת. הכור (מתואר בהמשך) רוכן לפנים, נצמד לחלקה האחורי של התבנית, מזריק את נתך העופרת, ומזדקף חזרה. ההתמצקות היא מהירה, לא יותר משניות ספורות. פרט לדגמים הישנים ביותר, גלגל התבנית עצמו מקורר-מים, כדי לעזור להסיר את החום בצורה יעילה. גם בדגמים מקוררי אוויר, מחזור היציקה המלא, מתחילתו ועד סיומו, ארך פחות מ-9 שניות, ובדגמים מאוחרים יותר, החברה טענה להספק של 12 שורות בדקה (כלומר פחות מ-5 שניות למחזור יציקה מלא), ומשתמשים עם יכולת טכנית, כמו מערכות עיתונים גדולים, ידעו להפיק גם 14 שורות בדקה מהמכונה.
אחרי ההתמצקות, הגלגל מחליק מעט לאחור, ומשחרר את הגולם, האחוז בתבנית, משורת הסדר. זו פונה לדרכה, והגלגל מתחיל להסתובב שוב, גם הפעם נגד כיוון השעון. במהלך הסיבוב, בערך בשעה 9, נמצא מאחרי הגלגל סכין, שתוך כדי הסיבוב "מגלח" את חלקו האחורי של הגולם, ומיישר אותו עם פני התבנית. גובה אחיד ומדויק לגולם היא אחת הדרישות החשובות בסדר דפוס: שורה גבוהה יותר, או נמוכה יותר מאחרות, תיצור בעיות בהדפסה. כוונון הסכין מאפשר למכונה לייצר גלמים בגובה אחיד ומדויק.
אחרי הגילוח, הגלגל ממשיך להסתובב, עד שהתבנית חוזרת ל"עמדת המוצא", בצד ימין, או בשעה 3, במצב מאונך. בנקודה זו מחליק הגלגל שוב קדימה, לביצוע ה"פליטה" - תהליך מסירת התוצרת הגמורה.
לאחר שהגלגל החליק לפנים, נדחף מאחור פס ההפלטה (Ejector), ודוחף את הגולם מהתבנית, לכיוון קדמת המכונה.
במעבר בין עבודות, יש לכוון את ארכו, או גובהו, של פס ההפלטה, לפי אורך התבנית והשורה בעבודה הנוכחית. זו פעולה פשוטה: "פס ההפלטה" למעשה אינו פס, אלא שורת "אצבעות", והמפעיל בוחר בפעולה קלה ופשוטה, ובעיקר מהירה, אילו אצבעות ייקבעו במצב "דחיפה", ואילו יישארו מאחור.
כשהגולם נדחף לפנים, סכינים במכלול המעלית הראשונה "מגלחים" אותו מצידיו, ומהוקצע וגאה הוא גולש במגלשת לתיבת הגלמים, ומתייצב מימין לאחיו, השורות הקודמות, מוכן לשלב הבא במלאכת ההדפסה - מכונת הלינוטייפ סידרה שורה נוספת.
אחרי שהגולם נמסר לתיבת הגלמים, פס ההפלטה נסוג, וגלגל התבניות מחליק חזרה לאחור, מוכן להיקרא לדגל לכשיתחיל מחזור היציקה הבא.